open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
קונקס סאות' סנטרל

**קונקס סאות' סנטרל** (דרום-מרכז) הייתה מפעילת רכבות קצרת-ימים בממלכה המאוחדת. החברה הייתה בבעלות קבוצת קונקס, והפעילה רכבות תחת שם המותג קונקס בין אוקטובר 1996 ועד אמצע 2001.

החברה הפעילה רכבות נוסעים ששירתו את המחוזות סארי, מזרח סאסקס ומערב סאסקס, וחלקים מהאפשייר. הרשת הייתה בעבר חלק מהאזור הדרומי של חברת הרכבות הלאומית בריטיש רייל, ורשת דרום-מזרח של החברה. לפני ההפרטה אזור הזיכיון שניתן לקונקס סאות' סנטרל נקרא נטוורק סאות'-סנטרל (רשת דרום-מרכז). רכבות החברה שירתו את תחנות הטרמינל הלונדוניות ויקטוריה ולונדון-ברידג' (גשר לונדון).

במקור הזיכיון נועד להמשיך עד 2006, אבל קונקס סאות' סנטרל איבדה את הזיכיון באוקטובר 2000. הזיכיון ניתן מאוחר יותר לחברת גו-ויה שתיתגה מחדש את הרשת בשם "סאת'רן" (דרומי).
## ראו גם
* קונקס סאות' איסטרן
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:הממלכה המאוחדת: חברות רכבות
גברת דאוטפייר

**גברת דאוטפייר** (באנגלית: **Mrs. Doubtfire**) הוא סרט דרמה-קומי, המגולל את סיפורו של דניאל הילארד, המגולם על ידי השחקן רובין ויליאמס. הילארד הוא מובטל גרוש ואב לשלושה ילדים (נטלי, כריס ולידיה). הסרט מתאר את ניסיונותיו הנואשים להיפגש עם ילדיו על ידי התחזות לאומנת אנגלייה בשם "גברת דאוטפייר".

הסרט יצא בשנת 1993 והוא מבוסס על הרומן "מאדאם דאוטפייר" שנכתב על ידי אן פיין. הוא בוים על ידי כריס קולומבוס, ומלבד רובין ויליאמס מככבים בו גם פירס ברוסנן, סאלי פילד, רוברט פרוסקי, הארווי פירסטיין, פולי הולידיי, מארה וילסון, ומרטין מאל. צלם הסרט היה דונלד מקאלפיין והמוזיקה נכתבה על ידי האוורד שור.

הסרט זכה ב-2 פרסי גלובוס הזהב בקטגוריות סרט הקומדיה הטוב והשחקן הקומי הטוב שהוענק לרובין ויליאמס, כמו כן זכה בפרס אוסקר לאיפור ולעיצוב השיער הטובים ביותר.

## עלילה
מירנדה, אשתו של דניאל הילארד, גיבור הסרט ומדבב המתגורר בסן פרנסיסקו, מחליטה להתגרש ממנו. בית המשפט מעניק למירנדה משמורת על הילדים, ומרשה לדניאל לארח אותם רק בימי שבת. זאת מפני שדניאל לא עובד ומתגורר אצל אחיו. השופט קובע כי בעוד 90 יום תתעדכן ההחלטה בהתאם להתפתחויות. דניאל מסרב להשלים עם הגזרה שהטיל עליו בית המשפט, והוא מחליט להפר את פסק הדין ולפגוש את ילדיו בדרך לא שגרתית. הוא מתחפש לאלמנה אנגלייה בת 60 בשם "גברת דאוטפייר" ומתקבל לעבודה בבית גרושתו בתור השמרטפית. אחיו, שידוע כמומחה להכנת תחפושות, עוזר לו בהכנת התחפושת.
במסגרת תפקידו החדש מתנסה דניאל בעבודות בית כמו בישול וניקיון. כעבור זמן לא רב מגלים ילדיו הגדולים את סודה של ה"מטפלת" החדשה, אולם הם מחליטים לשתף פעולה עם אביהם ולשמור על סודו. כ"גברת דאוטפייר" מנסה דניאל בכל הזדמנות לשבח את בעלה לשעבר באוזני מירנדה, ובנוסף מנסה להשפיל את בן זוגה החדש, סטו, ולגרום לכך שיפרדו.

ההתחזות באה לסופה כאשר המשפחה יוצאת לארוחת ערב לכבוד יום ההולדת של מירנדה. באותו ערב ובאותה מסעדה יש לדניאל גם פגישה עסקית עם מנהל תחנת טלוויזיה המעוניין לשכור את שרותיו כמגיש תוכנית טלוויזיה לילדים. במהלך הערב נאלץ דניאל לתמרן ביו השולחנות ובין הזהויות שלו. הוא גם שותה אלכוהול במהלך התמרון בין השולחנות, ודעתו מתבלבלת. וזה מה שמביא אותו להציג את גברת דאוטפייר בפני מנהל הטלוויזיה. בסופו של דבר מתגלה התרמית כאשר המסכה של גברת דאוטפייר, נושרת מפניו של דניאל במהלך תמרון היימליך שהוא מבצע בסטו.

בתום 90 הימים מתקיים דיון נוסף בבית המשפט. השופט ששמע על מעלליו של דניאל מחליט שמעתה ואילך ביקורי הילדים אצלו יהיו תחת פיקוח.

מירנדה והילדים לא מצליחים למצוא מחליפה ראויה לגברת דאוטפייר. יום אחד הם מגלים שגברת דאוטפייר מגישה תוכנית לילדים בטלוויזיה וצופים בה באדיקות. מירנדה מגיעה לאולפן, מתנצלת בפני דניאל על העוול שנגרם לו, מברכת אותו על עבודתו החדשה, ומזמינה אותו לחלוק ביניהם את המשמורת.

## הפקות בימתיות
ב-2023 עלתה הפקה בימתית מוזיקלית לסרט בווסט אנד של לונדון, בכיכובו של השחקן האנגלי גבריאל ויק. בהפקה העכשווית הוכנסו גם בדיחות וחיקויים על בוריס ג'ונסון והנסיך הארי.

## קישורים חיצוניים

* וואלה סרטים - גברת דאוטפייר
* האוזן השלישית

## הערות שוליים

קטגוריה:התחזות מגדרית בקולנוע
קטגוריה:זוכי אוסקר: האיפור ועיצוב השיער הטובים ביותר
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב לסרט קומדיה או מוזיקלי הטוב ביותר
קטגוריה:סרטי 1993
קטגוריה:סרטי דרמה קומית אמריקאיים
קטגוריה:סרטי סאלי פילד
קטגוריה:סרטי פוקס המאה ה-20
קטגוריה:סרטים על גירושים
קטגוריה:סרטים על הורות
קטגוריה:סרטים עם מוזיקה מאת הווארד שור
קטגוריה:קרוס-דרסינג בקולנוע ובטלוויזיה
נובגורוד (מחוז)

**מחוז נובגורוד** (ברוסית: **Новгородская область**; תעתיק: **נובגורודסקאיה [[אובלסט]]**) הוא סובייקט בפדרציה הרוסית. המחוז נמצא בשטחו של המחוז הפדרלי הצפון-מערבי, כ-400 ק"מ דרומית למוסקבה.

המחוז הוקם ב-5 ביולי 1944.

נכון לינואר 2014 התגוררו במחוז 571,447 תושבים.

כ-64% משטח המחוז מכוסה ביערות. בשטח המחוז קיימים כ-800 אגמים.

## היסטוריה
בשטח התגוררו עמים פינו-אוגורים והחל מהמאה ה-6 החלה התיישבות סלאבית.

עיר נובגורוד הוקמה על ידי ריוריק והייתה מרכז פעילותו עד שעבר לקייב. החל משנת 862 האזור היה חלק של רוס של קייב והחל משנת 1136 שטח ליבה של רפובליקת נובגורוד. בתקופת הכיבוש המונגולי האזור לא נכבש והמשיך בהתפתחות. 

בשנת 1471 בקרב על נהר שלון רפובליקת נובגורוד נחלה הפסד קשה וסופחה לנסיכות מוסקבה. בעקבות מרד של שנת 1479 תושבים רבים גורשו מהאזור ובמקום הגיעו מתיישבים חדשים מאזור מוסקבה. אנשי מסחר גרמנים גורשו מהאזור וחשיבות נובגורוד כמרכז סחר עם המערב חדלה להתקיים. בשנת 1570 כוחות של איוואן האיום ביצוע באזור פוגרום ממנו האזור לא השתקם.

בתקופת הצרות השטח שולב בשוודיה ובשנת 1617 בהתאם להסכם סטולבובו הוחזר לנסיכות מוסקבה, אך ללא יציאה לחופי הים הבלטי. בעקבות מלחמת הצפון האימפריה הרוסית החזירה לידיה שטחים לחופי הים, הוקם עיר סנקט פטרבורג וחשיבות נובגורוד וסביבתה פחתה עוד יותר.

לאחר הקמת גוברניות האזור שולב בגוברניות אחרות עד שבשנת 1772 הוקמה גוברניית נובגורוד. בתקופה הסובייטית האזור שולם ביחידות מנהליות שונות. 

בתחילת קרבות מלחמת העולם השנייה האזור נכבש על ידי גרמניה הנאצית ושוחרר בינואר 1944.

ביולי 1944 הוקם מחוז נובגורוד, בעיקר תוך העברת שטחים ממחוז לנינגרד. בהמשך חלק מהשטח הוחזר למחוז לנינגרד.

## ממשל
הרשות המחוקקת היא הדומה המחוזית של נובגורוד כוללת 32 חברים. בראש המחוז עומד מושל שנבחר לחמש שנים. באוקטובר 2017 לתפקיד נבחר אנדריי ניקיטין. בשנת 2022 הוא נבחר לכהונה השנייה.

מבחינה אדמיניסטרטיבית החבל מחולק ל-21 ראיונים ו-3 ערים בעלי חשיבות מחוזית. 

## דמוגרפיה
נכון לינואר 2014 התגוררו במחוז 571,447 תושבים. זאת לעומת כ-750 אלף בשנת 1990.בערים מתגוררת כ-74.3% מאוכלוסיית המחוז. בהתאם לנתוני מפקד אוכלוסין 2021 של הפדרציה הרוסית הרוסים מהווים כ-83% מאוכלוסיית המחוז. נציגי עמים אחרים מהווים פחות מאחוז כ"א.

בעיר הגדולה - נובגורוד - מתגוררים כ-220 אלף תושבים.

## כלכלה
כלכלת המחוז מבוססת על מפעלי תעשייה רבים. בין היתר ניתן לציין ייצור מוצרי אלקטרונקה, חלקי מטוסים וכימיה שימושית. במחוז ממוקם מרכז ייצור של חברת Splat-Cosmetica שיהא בין המובילות ברוסיה באספקת מוצרי טואלטיקה וקוסמטיקה לילדים.

### תחבורה
דרך המחוז עוברות מסילות ברזל שונות לרבות קווים שיוצאים מחוץ לגבולות רוסיה לכיוון ליטא ובלארוס.

מספר כבישים ארציים חוצים את המחוז לרבות כביש M11 מוסקבה-סנקט פטרבורג ו-M10 מקביל.

במחוז לא פועלים שדות תעופה אזרחיים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

*
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1944
נובוסיבירסק (מחוז)

**מחוז נובוסיבירסק** (ברוסית: **Новосибирская область**; בתעתיק: **נובוסיבירסקאיה [[אובלסט]]**) הוא סובייקט בפדרציה הרוסית. המחוז, הנמצא בשטחו של המחוז הפדרלי הסיבירי, ממוקם בדרום סיביר המערבית. הוא גובל בקזחסטן. אוכלוסיית המחוז  מונה כ -2,789,500 (נכון לינואר 2024), השטח - 177,756 קמ"ר. אורך האזור ממערב למזרח - 642 ק"מ, מצפון לדרום - 444 ק"מ.

בשטח המחוז עובר נהר האוב.

המחוז הוקם בשנת 1937. 

נובוסיבירסק היא מרכז התעשייה, התחבורה, המדע והתרבות הגדול ביותר ברוסיה, העיר השלישית באוכלוסיית המדינה אחרי מוסקבה וסנט פטרסבורג. זוהי גם בירת המחוז הפדרלי של סיביר.

## היסטוריה
האזור היה חלק של אימפריות עמים נוודים שונים. החל מהמאה ה-13 הוא שולב בהורדת הזהב ובהמשך בחאנות סיביר.

בסוף המאה ה-17 מתיישבים רוסים החלו להקים מבצרים באזור. בתחילת המאה ה-18 תעשיינים ממשפחת דמידוב הקימו באזור מספר מפעלים לייצור נחושת.

בעקבות פתיחת הרכבת הטרנס-סיבירית וגשר על נהר אוב בשנת 1893 הוקם יישוב אלכסנדרובסקי שבשנת 1925 שמו שונה לנובוסיבירסק.

עד לשנת 1921 השטח היה חלק של גוברניית טומסק. בהמשך הוא שולב ביחידות מנהליות שונות.

המחוז הוקם ב-28 בספטמבר 1937 בשטח גדול בהרבה מהמחוז הנוכחי. בשנת 1943 ממנו פוצל מחוז קמרובו ובשנת 1944 מחוז טומסק.

בתקופת מלחמת העולם השנייה לאזור פונו מפעלים רבים מהחלק האירופאי של ברית המועצות.
## ממשל
הרשות המחוקקת היא "האספה המחוקקת של מחוז נובוסיבירסק" שכוללת 76 חברים. בראש המחוז עומד מושל מחוז נובוסיבירסק שנבחר ל-5 שנים. בספטמבר 2018 לתפקיד נבחר אנדריי טרבניקוב. בשנת 2023 הוא נבחר לכהונה השנייה.

מבחינה אדמיניסטרטיבית החבל מחולק ל-30 ראיונים ו-7 ערים בעלי חשיבות מחוזית.

## דמוגרפיה
נכון לינואר 2024 במחוז התגוררו 2,789,532 תושבים, דומה לכ-2.8 מיליון תושבים בשנת 1989. בערים מתגוררים כ-79% מאוכלוסיית המחוז. העיר נובוסיבירסק היא העיר השלישית ברוסיה. הרוסים מהווים כ-78% מאוכלוסיית המחוז. בנוסף לכך, ניתן לציין קהילה גדולה יחסית של גרמנים (כ-16 אלף, 0.6%) רובם הגיעו בעקבות גירוש גרמנים במהלך מלחמת העולם השנייה, בשנת 1959 התגוררו במחוז כ-80 אלף גרמנים. טטרים מהווים כ-0.5% מכלל אוכלוסיית המחוז (כ-16 אלף).

בעיר השנייה בגודלה במחוז ברדסק מתגוררים כ-100 אלף תושבים.
## כלכלה
בשטח המחוז התגלו מרבצים גדולים של פחם, נפט, גז טבעי, וטיטניום דו-חמצני. במחוז קיימת תעשייה כבדה מפותחת - בניית מכונות, מטוסים וציוד חשמלי. החקלאות האזורית מתמחה בגידול דגנים, תפוחי אדמה וירקות, גידול בקר חלבי, וגידול עופות.

בעיר נובוסיבירסק ממוקמים מפעלים של תעשיות ביטחוניות שבהם בין היתר מיוצרים מטוסי קרב סוחוי Su-34.

### תחבורה
לפיתוח האוזר תרמה רבות הפעלת הרכבת הטראנס-סיבירית. כיום בשטח המחוז פועלת רשת מסילות ברזל מפותחת.

בשטח המחוז עוברים כבישים ארציים R-254 "אירטיש" צ'ליאבינסק-נובוסיבירסק, M52 נובוסיבירסק-מונגוליה ו-M-53 נובוסיבירסק-אירקוטסק.

נמל התעופה נובוסיבירסק טולמצ'ובו פועל כנמל תעופה בין-לאומי. בשנת 2023 עברו דרכו כ-9 מיליון נוסעים.
## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

נובוסיבירסק
קטגוריה:מחוזות רוסיה בסיביר
*
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1937
בגרות מינית

**בגרות מינית** היא השלב בהתפתחותו של אורגניזם שבו הוא מסוגל להתרבות. אצל האדם קרוי המעבר לשלב זה בשם **[[התבגרות מינית]]**.

מרבית הרב-תאיים אינם מסוגלים להתרבות מיד עם לידתם, ובהתאם למינם (במשמעות הטקסונומית של מושג זה) עוברים ימים, שבועות ואף שנים עד שהם הופכים למסוגלים להתרבות, כלומר מגיעים לבגרות מינית. אצל היונקים, מינים המגיעים לבגרות מינית בגיל מבוגר יותר ונגמלים מהוריהם בשלבים מאוחרים יחסית הם לרוב בעלי אסטרטגיית רבייה k, המקבילה להשקעה באיכות, בעוד שהמינים המגיעים לבגרות מינית בגיל צעיר יותר הם לרוב בעלי אסטרטגיית רבייה r, המקבילה להשקעה בכמות. ברבייה מסוג זה, הצאצאים לרוב מוכנים ומפותחים מספיק כדי לרוץ ולפעול לבדם, ואינם נתמכים בהוריהם לפרק זמן ארוך או בכלל.

בגרות מינית מתבטאת בהתפתחותם של איברי הרבייה ובייצורם של תאי רבייה. היא עשויה להיות מלווה בשינויים נוספים במבנה גופו של האורגניזם, שינויים המבדילים את האורגניזם הבוגר מהבלתי בוגר. שינויים אלה קרויים סימני מין משניים, והם מגבירים, בדרך כלל, את עוצמתה של הדו-צורתיות הזוויגית. דוגמה: קודם להתבגרות המינית, לילדי האדם חזה שטוח, אבל לנשים בוגרות יש שדיים, בעוד שלגברים בוגרים - אין.

בגרות מינית קשורה פעמים רבות לגיל, אולם לא תמיד. אליגטור, למשל, נחשב לבוגר מינית כאשר הוא מגיע לאורך של מטר ושמונים סנטימטרים או יותר. כאשר הבגרות המינית קשורה לגיל, ישנם מינים שבהם שני הזוויגים מגיעים לבגרות מינית באותו הגיל, ואחרים שבהם יש הבדל בין הזוויגים. בארנבת המצויה, למשל, הנקבה והזכר מגיעים לבגרות מינית בגיל 8 חודשים, ואילו בצבי ג'ירפי הנקבות מגיעות לבגרות מינית בגיל שנה, והזכרים - בגיל שנה וחצי.

לאחר הגעה לבגרות מינית, יש אורגניזמים ההופכים לבלתי פוריים בהמשך התבגרותם, ויש אף המשנים את מינם.

לבגרות מינית אצל בני האדם יש כמה סימנים: אצל נערות מופיע המחזור החודשי, צומח שיער גוף והשדיים מתפתחים. אצל נערים מתארך הפין וגם להם צומח שיער גוף.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:רבייה מינית
קונקס סאות' איסטרן

שמאל|ממוזער|250px|קווי הרכבת בקנט, שרבים מהם הופעלו על ידי קונקס סאות' איסטרן
**קונקס סאות' איסטרן** הייתה מפעילת רכבות בממלכה המאוחדת. החברה הייתה בבעלות קבוצת קונקס, ופעלה בין 14 באוקטובר 1996 ל-9 בנובמבר 2003. החברה הפעילה שירותי נוסעים בדרום לונדון ובמחוז קנט. הרשת הייתה בעבר חלק מהאזור הדרומי של חברת הרכבת הלאומית בריטיש רייל, ומאוחר יותר רשת דרום-מזרח של החברה.

רשת הרכבות הדרום מזרחית העמוסה הפעילה רכבות לתחנות הטרמינל הלונדוניות ויקטוריה, צ'רינג קרוס ורחוב קנון, כאשר הרכבות לשתי האחרונות עברו דרך תחנת גשר לונדון. החברה התפרסמה בכך שהבטיחה רכבות באורך 12 קרונות ברשת ללא אספקת חשמל מתאימה, בכך שגידרה תחנות כדי להוריד את מספר נוסעי החינם ורמת הוואנדליזם, ובכך שהיא ניסתה להתגבר על הגבלות ההעמסה על ידי הזמנת רכבות חדשות ללא תאי שירותים (משך הנסיעה בקווים הפרבריים של החברה היה עד שעה, בקווים הבינעירוניים עד שעתיים).

הזיכיון נועד במקור להמשיך עד שנת 2011, אך ביולי 2003 הרגולטור הבריטי - רשות הרכבות האסטרטגית החליט לסיים את זיכיונה של קונקס סאות' איסטרן בסוף שנת 2003 עקב מה שהרגולטור כינה "ניהול פיננסי גרוע". קונקס סאות' איסטרן איבדה את הזיכיון בחצות של 8 בנובמבר 2003 כאשר שירותי הרכבות שלה הועברו לסאות' איסטרן טריינס (רכבות דרום-מזרחיות), חברה בת בבעלותה המלאה של רשות הרכבות האסטרטגית.

## ראו גם
* קונקס סאות' סנטרל
## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:הממלכה המאוחדת: חברות רכבות
קטגוריה:אנגליה: רכבות
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: תחבורה ציבורית
אומסק (מחוז)

**מחוז אומסק** (ברוסית: **Омская область**; תעתיק: **אומסקאיה [[אובלסט]]**) הוא סובייקט בפדרציה הרוסית. המחוז נמצא בדרום סיביר המערבית בשטח של המחוז הפדרלי הסיבירי. המחוז גובל עם קזחסטן. בשטח המחוז עובר הנהר אירטיש.

המחוז הוקם ב-7 בדצמבר 1934. נכון לשנת 2024 במחוז מתגוררים 1,818,093 תושבים.

## היסטוריה
על פי נתונים ארכאולוגיים, התיישבות באזור החלה כבר לפני 14,000 שנה. בתקופה הניאולתית חיו באזור ציידים ודגים. לפני 3,000 שנה החל להתפתח באזור גידול חיות.

השטח היה בשליטת הורדת הזהב ואחרי פירוקה בסוף המאה ה-15 נכלל בחאנות סיביר. בסוף המאה ה-16 החל כיבוש השטח על ידי כוחות של רוסיה. בתקופת פיודור הראשון ובוריס גודונוב החלה בניית מבצרים להגנה על הגבולות. מבצר אומסק הוקם בשנת 1716 והיה המבצר הגדול באזור מזרח האימפריה הרוסית.

בעקבות רפורמה מנהלית בשנת 1822 הוקם מחוז עם מרכזו באומסק. בהמשך שטח המחוז וגבולותיו התשתנו מספר פעמים.

במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה אומסק היה מרכז שלטוני חשוב של ממשל שהתנגד לסובייטים. בשנת 1925 גוברניית אומסק בוטלה ושטח נכלל ב"חבל סיביר". ב-7 בפברואר 1934 המחוז הוקם מחדש. בהמשך ממנו התפצלו מחוז קורגן ומחוז טיומן.

## ממשל
בראש הרשות המחוקקת עומדת "האספה המחוקקת של מחוז אומסק" שכוללת 44 חברים. בראש המחוז עומד מושל שנבחר לכהונה של 5 שנים. המושל הראשון של המחוז היה לאוניד פולז'ייב שלפני זה היה ראש סניף המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות המקומי. הוא סיים את הכהונה בשנת 2012 אחרי כ-20 שנים בתפקיד. בשנת 2023 לתפקיד מושל נבחר ויטלי חוצנקו.

מבחינה מנהלית המחוז מחולק ל-31 ראיונים ו"אזור גרמני לאומי אזוב" שהוקם בשנת 1992. בהקמתו גרמני היו כ-60% מאוכלוסיית האזור. כיום חלקם באוכלוסייה קטן בהרבה. 

## דמוגרפיה
נכון לשנת 2024 במחוז מתגוררים 1,818,093 תושבים. זאת לעומת כ-2.2 מיליון בשנת 1992. כמחצית מאוכלוסיית המחוז מתגוררת בעיר הבירה אומסק (מעל מיליון תושבים). בערים מתגוררים כ-75% מאוכלוסיית המחוז. רוב האוכלוסייה מרוכזת סביב התוואי של הרכבת הטרנס-סיבירית ולאורך הנהר אירטיש.

בהתאם לנתוני מפקד אוכלוסין משנת 2021 הרוסים מהווים כ-80% מאוכלוסיית המחוז. בנוסף לכך יש לציין את הקזחים (כ-3.7%), האוקראינים (כ-0.9%) והגרמנים (כ-1.5%). אוכלוסייה גרמנים הגיע למחוז בעקבות גירושם במהלך מלחמת העולם השנייה. בשנת 1959 התגוררו במחוז מעל ל-100 אלף גרמנים.

## כלכלה
בשטח המחוז קיימים שדות נפט וגז טבעי. הכלכלה מתבססת על ענפי תעשייה כבדה ובמיוחד פטרוכימיה ובניית מכונות. בעיר אומסק פועל מפעל "פוליוט" לייצור לוויינים ומשגרים.

### תחבורה
דרך המחוז עוברים מספר כבישים בעלי חשביות ארצית לרבות R-254 "אירטיש" צ'ליאבינסק-נובוסיבירסק ו-R-402 טיומן-אומסק.

פיתוח מסילות ברזל החל עם בניית הרכבת הטראנס-סיבירית] שעובדת דרך אומסק.

נהר אירטיש הוא נתיב תחבורתי חשוב להעברת סחורות ונוסעים. 

בשטח המחוז פועלים מספק שדות תעופה. נמל התעופה אומסק-צנטראלני פועל בעיר אומסק שזכה למעמד בין-לאומי. דרכו עוברים מעל למיליון נוסעים בשנה.
## קישורים חיצוניים

* 
* 

*
אומסק
קטגוריה:מחוזות רוסיה בסיביר
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1934
ונסן לה שאפל

**וַנסַן לָה שְאפֶּל** (בצרפתית: **Vincent La Chapelle**) (נולד בשנת 1690 או 1703, מת ב-1745) היה שף צרפתי שעבד בחצרות פיליפ סטנהופ, הרוזן הרביעי מצ'סטרפילד, וילם הרביעי, הנסיך מאורנג', ולבסוף בחצרה של מאדאם דה פומפדור, מאהבתו של לואי החמישה עשר, מלך צרפת.

לה שאפל ידוע בעיקר בזכות ספר הבישול שחיבר, "הבישול המודרני" (Le Cuisinier moderne), שיצא לאור לראשונה ב-1733 כשעבד עבור הרוזן מצ'סטרפילד, ושנתיים מאוחר יותר פורסם גם בצרפתית. הספר טבע לראשונה את המונח "נובל קוויזין", אם כי זה שינה את מובנו מאז. לספר הייתה השפעה עצומה על הבישול של המעמדות העליונים באנגליה. הוא הושפע חלקית מספר בישול שקדם לו, Le nouveau cuisinier royal et bourgeois, של פרנסואה מסיאלו.

## לקריאה נוספת

* Larousse Gastronomique, president of gastronomic comitee: Joel Robuchon, Clarkson Potter, Random House, New York, 2001, p. 662.


## קישורים חיצוניים

* הבישול המודרני - תיאור בהולנדית עם תמונת השער המקורי
* חבושים מתכון של לה-שאפל (אנגלית)
* טארט לימונים מתכון של לה-שאפל (צרפתית)

קטגוריה:שפים צרפתים
קטגוריה:מחברי ספרי בישול צרפתים
קטגוריה:נפטרים ב-1745
יוסף רום

**יוסף רום** (2 בספטמבר 1932 – 19 בנובמבר 1997) היה פרופסור להנדסה אווירונאוטית בפקולטה להנדסת אווירונאוטיקה וחלל בטכניון וחבר הכנסת מטעם הליכוד. חתן פרס ישראל לטכנולוגיה ולהנדסה לשנת תשל"ו (1976).

## ביוגרפיה
יוסף רום נולד כיוסף רובינוביץ' בוורשה שבפולין ועלה לארץ ישראל ב-1935. הוא סיים את לימודיו התיכוניים בתיכון עירוני א' בתל אביב. אחר כך למד הנדסת מכונות והנדסה אווירונאוטית במכון הטכנולוגי של אילינוי  בשיקגו, וקיבל דוקטורט בהנדסה אווירונאוטית במכון הטכנולוגי של קליפורניה בפסדינה בשנת 1957.

לימד בפקולטה להנדסה אווירונאוטית של הטכניון וכיהן כדיקן הפקולטה. ב-1974 התמנה למופקד הקתדרה ע"ש ליידי דייוויס לאווירודינמיקה ניסויית. הרבה לפרסם מאמרים מדעיים בכתבי עת מקצועיים. היה יועץ למערכת הביטחון ודחף לייצור ישראלי של מערכות נשק מתוחכמות. בשנים 1970–1972 עמד בראש מינהלת נקבות הרוח והמעבדות האווירודינמיות.

### פעילות פוליטית
אחרי מלחמת יום הכיפורים הזהיר בעיתונות נגד התחמשות גרעינית של מצרים, בסיוע ארצות הברית, והיה מהפעילים נגד הנסיגה בסיני.

באוגוסט 1976 הצטרף לתנועת החרות ושמו עלה כמועמד להתמודד על ראשות עיריית חיפה.

רום כיהן כחבר הכנסת מטעם הליכוד בשנים 1977–1984, מהכנסת התשיעית ועד הכנסת העשירית. לאחר המהפך היה יו"ר הצוות להעברת הממשל ולייעול עבודת הממשלה.

בכנסת היה רום מתומכי המשך פיתוח האריה ופיתוח נשק בישראל בהיקף נרחב יותר ומתומכי הקמת התנחלויות.

### משפחתו
נפטר בחיפה. אשתו, יעל רום, הייתה הבוגרת הראשונה של קורס טיס במסגרת צה"ל. לזוג שלושה ילדים: בתם, ורד רום-קידר, היא פרופסור למתמטיקה, שהייתה ראש המחלקה למדעי המחשב ומתמטיקה שימושית במכון ויצמן למדע בין השנים 2014 ל-2016; בתם השנייה, דלית רום שילוני, היא פרופסור לחקר המקרא באוניברסיטת תל אביב; בנם, רמי רום, הוא בעל תואר דוקטור לכימיה ועורך פטנטים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני א' (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי המכון הטכנולוגי של אילינוי
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהמכון הטכנולוגי של קליפורניה
קטגוריה:סגל הטכניון: הנדסת אווירונאוטיקה וחלל
קטגוריה:פעילי תנועת החרות
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם הליכוד
קטגוריה:זוכי פרס ישראל להנדסה
קטגוריה:זוכי פרס ישראל לשנת 1976
קטגוריה:מדענים חברי הכנסת
קטגוריה:חברי הכנסת: אנשי מחקר ואקדמיה
קטגוריה:חברי הכנסת: מהנדסים
קטגוריה:זוכי פרס ישראל: חברי הכנסת
קטגוריה:חברי הכנסת התשיעית
קטגוריה:חברי הכנסת העשירית
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1932
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1997
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות שדה יהושע
אביב לביא

**אביב לביא** (נולד ב-9 באוגוסט 1967 ברמת גן) הוא עיתונאי ישראלי.

## ביוגרפיה
אביב לביא הוא בנו של הצייר רפי לביא. למד בבית ספר גורדון בתל אביב, בתיכון עירוני ה', וסיים תואר ראשון במדע המדינה באוניברסיטת תל אביב. את שירות המילואים עשה ככתב צבאי בשבועון "במחנה".

לביא החל את דרכו העיתונאית במוסף הספורט של המגזין "העיר" בשנת 1989. ב-2002 השתתף בכתיבת הספר "**מאיפה משתין הדג**" שאסף 2,000 שאלות טריוויה שהופיעו במגזין "העיר". החל משנות ה-90 ועד לשנת 2010 שימש כפרשן כדורסל בערוץ הספורט, והגיש בערוץ את המגזין "חמישיות" יחד עם שימי ריגר ועפר שלח. בנוסף, הוא שימש ככתב מגזין ומבקר תקשורת בעיתון "הארץ" עד לשנת 2004. בין השנים 2007–2011 שימש ככתב לענייני איכות הסביבה במעריב. במרץ 2013 חזר לכתוב בעיתון בתור פרשן. בעבר כתב טור שבועי למוסף "דיוקן" של העיתון "מקור ראשון". באמצע העשור השני של המאה ה-21 הוא כותב טור שבועי בנושאי סביבה ופוליטיקה באתר mako, וכן כותב באתר "זמן ישראל". בעבר הגיש וערך את התוכנית "זה הזמן" בהגשת עמנואל רוזן בערוץ 10. כיום מגיש בגלי צה"ל את "יהיה בסדר", מגזין יומי בנושאים חברתיים וסביבתיים יחד עם לינוי בר-גפן ונעמי רביע. שימש גם כמראיין בתוכנית "הפירמה" בערוץ HOT בידור ישראלי.

ב-2007 יצא לאור "**המדריך הישראלי לאוכל אורגני**", שחיבר עם אשתו, שירי כץ.

### פרסים
* פרס פראט לשנת 2009 לאנשי תקשורת העוסקים בנושאי סביבה.
* פרס השדר המצטיין של אגודת העיתונאים בתל אביב לשנת 2017.
## חיים אישיים
מתגורר עם בת זוגו שירי כץ ושלושת ילדיהם בתל אביב. מנהל אורח חיים טבעוני.

לביא מעודד את תנועת המזון האורגני.

## ספריו
* מיכל שרון ואביב לביא, **מאיפה משתין הדג**, הוצאת בבל, 2002
* שירי כץ ואביב לביא, **המדריך הישראלי לאוכל האורגני**, הוצאת כנרת, 2007

## קישורים חיצוניים

* הטורים של אביב לביא, באתר nrg מעריב
* הטור השבועי של אביב לביא, בערוץ הדעות של אתר mako
* 
* יהיה בסדר, אתר התוכנית בגלי צה"ל
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונאים כותבי עברית
קטגוריה:סגל ערוץ הספורט
קטגוריה:סגל מעריב
קטגוריה:סגל הארץ
קטגוריה:סגל במחנה
קטגוריה:סגל העיר
קטגוריה:סגל זמן ישראל
קטגוריה:זוכי פרס פראט
קטגוריה:פרשני כדורסל ישראלים
קטגוריה:בעלי טור ישראלים
קטגוריה:עיתונאי ספורט ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית החינוך ע"ש א"ד גורדון
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני ה' (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:טבעונים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1967
שחפית

[ממוזער|[שחפית ים]]
**שַׁחֲפִית** (שם מדעי: *Sterna*) הוא סוג של עופות ממשפחת השחפיתיים. המינים הנכללים בסוג זה הם השחפים הגדולים השוכנים באזורי החופים. הסוג כלל בעבר את כל מיני השחפים ה"לבנים", אך לאחר השוואת רצפי דנ"א מיטוכונדריאלי נקבע כי קבוצת השחפים הללו היא פרפילטית.

חלק מהמינים שהיו בסוג עברו לסוגים סטרנולה או שחפית חומת-גב.

### מינים
* שחפית פורסטר (*Sterna forsteri*)
* שחפית טרודו (*Sterna trudeaui*)
* שחפית ים (*Sterna hirundo*)
* שחפית ורדרדת (*Sterna dougallii*)
* שחפית לבנת חזה (*Sterna striata*) – נפוצה בניו זילנד
* שחפית סומטרה (*Sterna sumatrana*)
* שחפית דרום אמריקאית (*Sterna hirundinacea*)
* שחפית אנטארקטית (*Sterna vittata*)
* שחפית קרגלן (*Sterna virgata*) – מצויה בעיקר באיי קרגלן
* שחפית הקוטב (*Sterna paradisaea*)
* שחפית נהרות (*Sterna aurantia*)
* שחפית שחורת חזה (*Sterna acuticauda*)
* שחפית שוניות (*Sterna repressa*)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:שחפיתיים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
מרדכי ברנשטיין (חלוץ)

[ממוזער|200px|שמאל|לוח הזיכרון על גדר האבן של בית ברנשטיין ב[ראש פינה]]
**מרדכי** (**מוטל**) **ברנשטיין** (אב ה'תרכ"ב, 25 באוגוסט 1862 – כ"ז בסיוון ה'תרצ"ד, 10 ביוני 1934) היה איכר וחלוץ ממייסדי ראש פינה, ממייסדי סינדיקט מגדלי הטבק העבריים בראש פינה, ממייסדי בית משפט השלום העברי, ראש ועד המושבה ושופט בתקופת המנדט הבריטי.

## קורות חייו
הוריו של מרדכי (מוטל) ברנשטיין נולדו באימפריה הרוסית. כשהגיע אביו של מרדכי, דוד ברנשטיין, לגיל בר מצווה חיתנו אותו עם רעייתו ובני הזוג הועברו מעבר לגבול, לרומניה, כדי למנוע סכנת חטיפה לצבא הרוסי, כפי שנהגו באותה תקופה. הם התיישבו במוינשט, שם נעשו לחסידיו של הרבי מבוהוש. שם נולדו ילדיהם ובהם מוטל (מרדכי). מוטל למד בחדר ובהמשך בישיבה והיה ידען גדול בתורה. הוא הצטרף לחיבת ציון ולארגון צעירי ציון, שהקים גיסו לעתיד, דוד שוב. הוא נשא לאישה את עדה (אטל), אחותו של דוד שוב. מרדכי היה פעיל בתנועה לארגון העלייה ובשנת 1882 עלה עם משפחתו מרומניה לארץ ישראל והיה בין מייסדי המושבה ראש פינה.

בשנת 1883 הקימו את ביתם, בית שהיה מקום כינוס, דיונים וקבלת החלטות של אנשי המושבה. במשך שנים רבות היה ברנשטיין חבר ועד המושבה ואף עמד בראש ועד המושבה. מרדכי היה גם החזן הראשון של המושבה ובהיעדר רב ביישוב, נהגו לקבל את דעתו בנושאי הלכה, כי היה ידוע כתלמיד חכם.

ברנשטיין נקבר בבית העלמין של ראש פינה. ביתו, הנמצא ברחוב החלוצים מול הסופרמרקט המקומי, נושא לוח זיכרון גדול שהציבה המועצה. צאצאי משפחת ברנשטיין התגוררו בבית שבנו אבותיהם עד שנת 1992. בנו, יהודה ברנשטיין, היה חבר המועצה הראשונה של המושבה ראש המועצה הראשון של המושבה ובעל עיטור לוחמי המדינה.

בספר "גיא אוני" של שולמית לפיד מופיעה בת-זקוניו של רב מוטל, מלכה ברנשטיין הקטנה. השנה היא 1885, וידוע כי לאחר בת-הזקונים הזו נולד למרדכי ברנשטיין בנו, יהודה, בשנת 1901. מרדכי ברנשטיין היה דודו של אלווין ברנשטיין.


תמונה:Mordechai Bernstein tomb, 281007 047.jpg|קברו של מרדכי ברנשטיין בבית העלמין של ראש פינה
תמונה:Bernstein house in Rosh Pina1.jpg|בית ברנשטיין


## ראו גם
* ראש פינה – זכרונות רבקה גרבובסקי

## לקריאה נוספת
* **שולמית לפיד**, גיא אוני, הוצאת כתר.
* **יהושע בר יוסף**, "עיר קסומה", הוצאת הקיבוץ המאוחד.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* בית ברנשטיין
* Mordechai Bernstein 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי העלייה הראשונה
קטגוריה:חברי צעירי ציון
קטגוריה:שופטים בתקופת המנדט הבריטי
קטגוריה:שופטים ביישוב
קטגוריה:שופטי בית משפט השלום העברי
קטגוריה:פעילים ציונים ברומניה
קטגוריה:יהודים רומנים
קטגוריה:מייסדי ראש פינה
קטגוריה:חזנים ביישוב
קטגוריה:אישים הקבורים בראש פינה
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1862
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1934
ה'שס"א

## אירועים

## נולדו

## נפטרו
* ט' באדר ב' - נפטר מרדכי מייזל; יזם, מצנט ופילנתרופ יהודי תושב פראג, ראש הקהל של קהילת יהודי פראג, בונה מוסדותיה ומעצב דמותה במאה ה-16 (נולד ה'רפ"ח).

## לוח שנה

### מאפייני לוח השנה
ה'ש"ס

## אירועים

## נולדו

## נפטרו
* י"ג בניסן – רבי משה אלשיך, דרשן נודע, שד"ר ופוסק בצפת במאה ה-16. תלמיד רבי יוסף קארו ורבו של מהרח"ו. ספר דרשותיו "תורת משה" התפרסם בכינוי "אלשיך". (נולד בה'רס"ז)
* יעקב אבולעפיה, פוסק בצפת ורב בדמשק, ממתנגדי האר"י והרב חיים ויטאל.

## לוח שנה

### מאפייני לוח השנה
ה'שנ"ט

## אירועים
* הדפסתו הראשונה של הספר נצח ישראל, מאת מהר"ל מפראג.

## נולדו
## נפטרו
* כ"ה באב – רבי מנחם מנדל אביגדורש (מהר"ם מקראקא), רב בכמה ערים בפולין והראשון שנשא בתואר מרא דאתרא בקראקא, הוגה רעיון היתר עסקא ומנסחו הראשון.

## לוח שנה

### מאפייני לוח השנה
1925 בקולנוע

בערך זה מצוינים אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 1925 ונוגעים לעולם הקולנוע.
## אירועים

## סרטים שוברי קופות

## יצאו לאקרנים
### הוליווד
* הבהלה לזהב (סרט) 
* בן חור (סרט, 1925)
* "לך מערבה" של באסטר קיטון
* העולם שאבד על פי ספר של ארתור קונאן דויל
* פנטום האופרה (סרט, 1925)
* "הצעדה הגדולה" 
* תלמיד (סרט, 1925) של הרולד לויד
* מניפתה של ליידי וינדרמיר של ארנסט לוביטש

### ברית המועצות
* אוניית הקרב פוטיומקין (סרט)
* שביתה (סרט) 

### רפובליקת ויימאר
* רחוב העצב של גיאורג וילהלם פאבסט (עם גרטה גרבו והופעת בכורה קצרצרה של מרלן דיטריך)

### פולין
* הבמאי הנריק שארו (Szaro Henryk) מפיק את הסרט "למד וו" ביידיש, בכיכובם של יונס טורקוב,

## נולדו
* 9 בינואר – לי ואן-קליף, שחקן
* 26 בינואר – פול ניומן, שחקן
* 8 בפברואר – ג'ק למון, שחקן
* 20 בפברואר – רוברט אלטמן, במאי
* 21 בפברואר – סם פקינפה, במאי
* 14 באפריל – רוד סטייגר, שחקן
* 3 ביוני – טוני קרטיס, שחקן
* 21 ביוני – מורין סטייפלטון, שחקנית
* 8 בספטמבר – פיטר סלרס, שחקן
* 3 באוקטובר – גור וידאל, מחזאי ותסריטאי
* 16 באוקטובר – אנג'לה לאנסברי, שחקנית
* 10 בנובמבר – ריצ'רד ברטון, שחקן
* 11 בנובמבר – ג'ון ויטפילד, שחקנית אנגלייה
* 17 בנובמבר – רוק הדסון, שחקן
* 27 בנובמבר – קלוד לנצמן, במאי
* 8 בדצמבר – סמי דייוויס ג'וניור, שחקן
* 13 בדצמבר – דיק ואן דייק, שחקן
* 27 בדצמבר – מישל פיקולי, שחקן
* 28 בדצמבר – הילדגרד קנף, שחקנית

## נפטרו
* 13 במרץ – לוסיל ריקסן, שחקנית אמריקנית
* 16 באפריל – דייוויד פאוול, שחקן בריטי ממוצא סקוטי
* 31 באוקטובר – מקס לינדר, שחקן צרפתי
* 8 בדצמבר – מרגריטה מארש, שחקנית אמריקנית, אחותה של השחקנית מיי מארש
* 22 בדצמבר – מרי תורמן, שחקנית אמריקנית

## ראו גם
*1924 בקולנוע 
*1925
*1926 בקולנוע
*שנים בקולנוע
*סרט קולנוע

## קישורים חיצוניים

*
מרתון טבריה

**מרתון טבריה הבינלאומי** (ידוע גם כ**מרתון הכנרת**) הוא מרוץ מרתון שנערך בכל שנה, משנת 1977 על ידי איגוד האתלטיקה בישראל ועיריית טבריה ובשיתוף גופים נוספים והיווה את אליפות ישראל בריצת מרתון. הוא היה הגדול והוותיק מבין שלושת מרוצי המרתון הנערכים בישראל, הכוללים גם את מרתון ירושלים ומרתון תל אביב. בין הרצים הבולטים משתתפים גם רצים אורחים מקניה, אתיופיה וארצות נוספות.

מרתון טבריה הבינלאומי נחשב לאחד הוותיקים בעולם ומוכר על ידי .

## היסטוריה
המרוץ הראשון התקיים ב-31 בדצמבר 1977 ובשנים הראשונות, הוא נערך בסוף חודש דצמבר. בהמשך עבר להתקיים בחודש ינואר. מכיוון שהמרתון נערך לאורך שפת הכנרת בגובה כ-200 מ' מתחת לפני הים הוא נחשב עד 1983 למרתון הנמוך בעולם.

בשנת 2010 עבר מספר המשתתפים במקצה המרתון את ה-1200 מסיימים, והיה הגדול בישראל בתחום המרתון.

במרץ 2023 הודיעה עיריית טבריה על ביטולו של המרתון בשל חוסר כדאיות כלכלית ועקב הצלחת תחרות איש הברזל טבריה. באפריל 2023 נקבע כי המרתון יתקיים כסדרו, לאחר התערבותו של שר התרבות והספורט בנושא. מועד המרוץ נקבע ל-5 בינואר 2024, אך לבסוף הוא בוטל בשל המצב הביטחוני. המרוץ חזר להתקיים ב-3 בינואר 2025.

## מסלול

מרתון טבריה הוא ריצת כביש. מסלול הריצה באורך 42,195 מטרים, מתחיל בטבריה, פונה דרומה לצמח, מקיף באופן חלקי את הכנרת, ממשיך צפונה עד עין גב, וחוזר, בכיוון ההפוך, באותה דרך עד לטבריה.

יחד עם מקצה הריצה למרחק מרתון מלא, נערך גם מקצה ריצה למרחק קצר יותר. לאורך שנים רבות היה אורכו של המקצה הקצר 12 ק"מ והוא כונה "תריסרון" וגם מרוץ הצדעה לצה"ל. כיום עומד המקצה הקצר על 10 ק"מ.

## שיאי מרתון טבריה
250px|ממוזער|לאונרד מאינה, זוכה מרתון טבריה ב-2007 וב-2008
### נשים
* שיא המסלול לנשים במרתון טבריה, 2:25:45 שעות, נקבע על ידי היווט גברקידאן מאתיופיה בשנת 2017.
* שיא המסלול של אתלטית ישראלית במרתון טבריה, 2:32:25 שעות, נקבע על ידי ביטי דויטש בשנת 2020.
* שיא המסלול לנשים במקצה חצי המרתון, 1:11:35 שעות, נקבע על ידי הישראלית לונה צ'מטאי-סלפטר בשנת 2021.
* שיא המסלול לנשים במקצה 10 ק"מ, 31:23 דקות, נקבע על ידי הישראלית סלאמוויט באיולין-טפרי בשנת 2020.

### גברים
* שיא המסלול לגברים במרתון טבריה, 2:07:30 שעות, נקבע על ידי פטריק טאמבווה מצרפת בשנת 2012.
* שיא המסלול של אתלט ישראלי במרתון טבריה, 2:13:00 שעות, נקבע על ידי דוד טאייצ'או בשנת 2022.
* שיא המסלול לגברים במקצה חצי המרתון, 1:01:23 שעות, נקבע על ידי הישראלי מארו טפרי בשנת 2020.
* שיא המסלול לגברים במקצה 10 ק"מ, 28:58 דקות, נקבע על ידי הישראלי טדסה גטהון בשנת 2020.

## מנצחי מרתון טבריה
**מפתח:**

## קישורים חיצוניים

* אתר המרתון
* תמונות  ממרתון טבריה, באתר מרתון טבריה הרשמי בהפקת מרתון ישראל.
* מדריך האימונים למרתון מאת האל היגדון
* 
* 

## הערות שוליים

טבריה
קטגוריה:הכנרת
קטגוריה:טבריה: ספורט
ה'שנ"ז

## אירועים
## נולדו
## נפטרו
* ו' בניסן – רבי שמואל יהודה קצנלבוגן, מרא דאתרא וראש ישיבה בוונציה, דרשן ופוסק, בנו של מהר"ם פאדובה ואביו של רבי שאול ואהל. (נולד בה'רפ"א)
* י"ד באייר – רבי עקיבא פרנקפורט, דרשן, פייטן וממנהיגי הקהילה היהודית בפרנקפורט.

## לוח שנה

### מאפייני לוח השנה
ה'שנ"ו

## אירועים
* ב' בחשוון – הפעם הראשונה שתקופת שמואל נפלה בתאריך זה

## נולדו
* רבי יונה תאומים-פרנקל, רבן של הערים נמירוב, לובומל, בלז, הורודנה ופינסק, ולאחר גזרות ת"ח ות"ט רבה של מץ. מחבר הספר "קיקיון דיונה" על התלמוד הבבלי. (נפטר בה'תכ"ט)
* רבי שאול מורטירה, רבה של הקהילה הפורטוגזית באמשטרדם ודרשן, נודע כרבו של ברוך שפינוזה. (נפטר בכ"ד בשבט ה'ת"ך)

## נפטרו
* כ"א בשבט – רבי ליב חנליש, מתלמידי הרמ"א, ראש ישיבה בלובלין, ומחבר "חידושי מהרל"ח" על ארבעה טורים.

## לוח שנה

### מאפייני לוח השנה
ה'שנ"ג

## אירועים

## נולדו

## נפטרו
* י"ג בניסן (לפי זאב וילנאי, אך לפי גרסה אחרת הוא נפטר בה'ש"ס) - הרב משה אלשיך תלמידו המובהק של רבי יוסף קארו

## לוח שנה

### מאפייני לוח השנה
ה'שנ"ח

## אירועים
*המהר"ל מדפיס לראשונה את ספרו באר הגולה בפראג

## נולדו
*רבי שמואל ויטאל, בנו של רבי חיים ויטאל וממקובלי דמשק (נפטר בה'תל"ז)

## נפטרו

## לוח שנה

### מאפייני לוח השנה
ה'שנ"א

## אירועים
* הדפסתו הראשונה של ספר "מטה משה" על שולחן ערוך אורח חיים מאת רבי משה מת, בקרקוב.
* כינוס הקיץ הראשון של ועד ארבע ארצות ביריד בירוסלב. הכינוס בירוסלב הפך לכינוס שנתי קבוע למשך קרוב למאתים שנה.

## נולדו
* כ"ה בסיוון – רבי יוסף שלמה דלמדיגו (יש"ר מקנדיה), רב בהמבורג ובאמשטרדם, פילוסוף, רופא, מתמטיקאי ואסטרונום. (נפטר בי"ד בתשרי ה'תט"ז)

## נפטרו
* ב' בשבט – רבי יוסף כץ, אב"ד וראש ישיבה בקראקא וגיסו של הרמ"א, מחבר שו"ת "שארית יוסף". (נולד בה'רע"א)
* מהר"ש מלובלין, תלמיד המהרש"ל, רב ואב"ד בקראקא, בפוזנא ובלובלין, ורבם של השל"ה, הב"ח והסמ"ע.

## לוח שנה

### מאפייני לוח השנה
ה'ש"ן

## אירועים
*רבי אליהו בעל שם התיישב בוורמייזא.
*ל"ג בעומר פטירת הגולם מפראג.

## נולדו

## נפטרו
* ב' בחשוון – רבי שמואל די מדינה, מגדולי חכמי סלוניקי, יוון. (נולד ב-ה'רס"ו)
## לוח שנה

### מאפייני לוח השנה

## הערות שוליים
פיידי אל-עלמי

**פיידי אל-עלמי** (בערבית: فيضي العلمي, בתעתיק מדויק: פָיְצ'י אלעלמי; 1865 – מרץ 1924) היה ראש עיריית ירושלים בין השנים 1906–1909. בשנים 1914–1918 היה חבר מועצת הנציגים של הסנג'ק של ירושלים בפרלמנט העות'מאני. 

אל-עלמי נולד למשפחה מיוחסת בירושלים, שמוצאה בצפון אפריקה. היא הגיעה לארץ ישראל במאה ה-17 והתבססה בהדרגה בירושלים.
אביו של פיידי, מוסא אל-עלמי, היה חבר מועצת העיר ולאחר שנפטר ב-1881, עמד פיידי בראש המשפחה (למרות שהיה רק בן 16). הוא התקדם בשירות הציבורי העות'מאני עד שמונה למשרת מושל בית לחם ב-1902. במקביל, פרסם גם חיבורים בנושאי החוק האסלאמי, בין היתר כספר - "فتح الرحمن لطالب آيات القرآن". 

אל-עלמי נפטר מטרשת עורקים במרץ 1924. 

בנו היה המנהיג הפלסטיני מוסא אל-עלמי ונכדתו היא סירין אלחוסייני-שהיד, פעילה חברתית-פוליטית. על שמו של פיידי אל-עלמי רחוב בשכונה הערבית בית חנינא בצפון ירושלים.

## קישורים חיצוניים

* אתר משפחת עלמי 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי האספה המחוקקת של האימפריה העות'מאנית
קטגוריה:החברה הערבית בארץ ישראל המנדטורית: אישים
קטגוריה:ראשי עיריית ירושלים בתקופת השלטון הע'ותמאני
קטגוריה:משפחת אל-עלמי
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1865
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1924
מלקולם דה שאזאל

**מלקולם דה שאזאל** (בצרפתית: **Malcolm de Chazal**; 12 בספטמבר 1902 – 1 באוקטובר 1981), סופר וצייר בן האי מאוריציוס.

## ביוגרפיה
נולד בעיר ואקוס שבאי מאוריציוס למשפחה צרפתית ותיקה. בהיותו בן שש עשרה נשלח לארצות הברית כדי ללמוד הנדסה ולמד שש שנים באוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה. ב-1925, עם סיום לימודיו, ביקר באי קובה ובילה את זמנו בצרפת. ב-1926 שב לאי מולדתו, שבו בילה את כל חייו. שם עבד כאגרונום במטעי סוכר ומאוחר יותר עבד במשרד התקשורת.

ב-1935 פרסם מאמרים בכלכלה מדינית. ב-1940 החל לפרסם במאוריציוס סדרה של שישה ספרים בשם "הרהורים". ב-1945 יצא לאור הספר השביעי בסדרה זו בשם "רגשות פלסטיים" שבו נכללו אמרות ומימרות רבות, וב-1947 הופיע הכרך השני של ספר זה. כרך זה, שיצא לאור בהוצאת גלימאר בפריז, הביא לפרסומו של דה שאזאל בצרפת. ב-1949 פרסם את ספרו "חיים מסוננים" ובו סדרת מאמרים על הרעיונות שהגה בספרו "רגשות פלסטיים".

ב-1950, על פי הצעתו של הצייר ז'ורז' בראק, דה שאזאל החל לצייר. הוא התרכז בציור נופו של האי מאוריציוס, שאותו צייר בסגנון של אמנות פרימיטיבית בהשפעת סגנונו של ז'ורז' בראק. ב-1951 פרסם את הספר "פטרוסמוק" שבו תיאר את השפעתם הרוחנית של מראות הטבע של האי. ב-1957 פרש מעבודתו במשרד התקשורת ופרסם את ספרו "רגשות קסומים". אם כי סגנונו היה דומה לזה של אנדרה ברטון, דה שאזאל סירב להזדהות עם תנועת הסוריאליזם שברטון היה אחד ממייסדיה.

כל ספריו של דה שאזאל נכתבו בלשון הצרפתית. הספר "רגשות פלסטיים" תורגם לאנגלית על ידי אירווינג וייס ב-2005.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ציירים אפריקאים
קטגוריה:סופרים מאוריציאנים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1902
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1981
ה'שמ"ו

## אירועים

## נולדו

## נפטרו
* כ"ב בכסלו – רבי אליעזר אשכנזי, פרשן המקרא, פוסק ופילוסוף. (נולד בה'רע"ג)
* ח' באלול – רבי אבא מרי חלפן, רב, מקובל, אסטרונום ורופא בפראג במאה ה-16.

## לוח שנה

### מאפייני לוח השנה
ה'שמ"ה

## אירועים

## נולדו
* ד' בטבת – רבי אברהם רפפורט, רב וראש ישיבה. רבה של לבוב, ומחבר ספר השו"ת "איתן האזרחי" (נפטר ה'תי"א).
* רבי נתן נטע שפירא רב ומקובל בפולין, מחבר ספר "מגלה עמוקות" (נפטר ה'שצ"ג).

## נפטרו

## לוח שנה

### מאפייני לוח השנה
ה'שמ"ד

## אירועים
* ח' בתשרי – בשבת שובה, מהר"ל מפראג עם כמה מחכמי העיר חידשו את החרם הקדום על מי שיוציא שם רע על נפטרים, וכן החרימו מי שיוציא שם רע של ממזרות על יהודי.

## נולדו

## נפטרו

## לוח שנה

### מאפייני לוח השנה

## הערות שוליים
ה'שמ"ג

## אירועים
* י"ט בתשרי – הונהג הלוח הגרגוריאני במדינות הקתוליות

## נולדו

## נפטרו

## לוח שנה

|- valign="top" bgcolor= #FFEAAA
|align="right"|**[[תשרי]]**&lrm;09&#8209;10/1582

### מאפייני לוח השנה
ה'שמ"ט

## אירועים
* בוונציה נדפס לראשונה הספר "תומר דבורה", ספר מוסר קבלי מאת רבי משה קורדובירו, בהשתדלותו של רבי משה באסולה.
* פולמוס המקווה ברוביגו: רבי אבטליון בן שלמה מקונסיליו פסק שהמקווה העירוני ברוביגו פסול, ועור בכך פולמוס נרחב בין רבני איטליה.
* רבי אפרים פיש עלה לארץ ישראל, התיישב בירושלים וכיהן כרב הקהילה האשכנזית שם.

## נולדו

## נפטרו

## לוח שנה

### מאפייני לוח השנה
ה'שמ"ח

## אירועים
## נולדו
* רבי חיים אלפאנדרי הזקן, דיין וראש ישיבה בקושטא. (נפטר בה'ת')
## נפטרו
* ו' בסיוון – רבי חיים בן בצלאל מפרידברג, פוסק וראש ישיבה ביהדות גרמניה, אחיו הגדול של מהר"ל מפראג ובר פלוגתא של הרמ"א.

## לוח שנה

### מאפייני לוח השנה
דיו (להקה)

**דיו** (באנגלית: **Dio**) הייתה להקת הבי מטאל שנוסדה באוקטובר 1982, על ידי חברי להקת בלאק סבאת' לשעבר, ויני אפיס ורוני ג'יימס דיו. והתפרקה לאחר מות דיו ב-2010, דיו טען שהוא מעולם לא התכוון להתחיל קריירת סולו אלא להקים להקה חדשה.

את מתן השם Dio ללהקה ניתן להסביר מנקודת ראות פרסומית, שכן השם היה כבר מוכר מאוד באותה תקופה, ותרם לפרסום הלהקה החדשה.
יש הטוענים שעל ידי סיבוב ב-180 מעלות של הלוגו של הלהקה ניתן לראות כי נוצרת המילה Devil, למרות שהנושא נדון בהרחבה, סולן הלהקה רוני ג'יימס דיו עמד על כך שאינו מצליח לראות זאת, והוא גם מעולם לא התכוון לכך שלוגו הלהקה יצור את המילה הזו.
בנוסף לרוני ג'יימס האחראי על הקלידים והשירה וויני אפיס על התופים, בלהקה היו גם ויויאן קאמפבל (Vivian Campbell) המנגן על גיטרה וג'ימי ביין (Jimmy Bain) שמנגן על בס.

## דיסקוגרפיה

; אלבומי אולפן

* *Holy Diver* (1983)
* *The Last in Line* (1984)
* *Sacred Heart* (1985)
* *Dream Evil* (1987)
* *Lock Up the Wolves* (1990)
* *Strange Highways* (1993)
* *Angry Machines* (1996)
* *Magica* (2000)
* *Killing the Dragon* (2002)
* *Master of the Moon* (2004)

; אלבומי הופעה

* *Intermission* (1986)
* *Inferno: Last in Live* (1998)
* *Evil or Divine – Live in New York City* (2003)
* *Holy Diver – Live* (2006)
* *At Donington UK: Live 1983 & 1987* (2010)
* *Finding The Sacred Heart: Live In Philly 1986* (2013)
* *Live in London, Hammersmith Apollo 1993* (2014)

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:להקות מטאל
קטגוריה:להקות פאוור מטאל
קטגוריה:חמישיות מוזיקליות
ה'שמ"א

## אירועים
* הדפסתו הראשונה של הספר "אורחות צדיקים", ספר מוסר שזכה לפופולריות רבה ועוסק בתיקון המידות. מחברו אינו ידוע, אך הוא נכתב כנראה בשלהי ימי הביניים.

## נולדו
## נפטרו
* רבי משה נג'ארה, מחכמי צפת בדור האר"י וראש הרבנים בדמשק, אביו של המשורר רבי ישראל נג'ארה.

## לוח שנה

### מאפייני לוח השנה
תל רכש

[שמאל|ממוזער|280px|[חפירה ארכאולוגית|חפירות ארכאולוגיות בתל רכש]]
**תל רֶכֶש** (בערבית: **תל אל-מוּחַ'רחַ'שׁ**) הוא תל קדום בגליל התחתון, בסמוך לקיבוץ גזית, מדרום-מזרח להר תבור, והוא מזוהה על ידי החוקרים עם העיר המקראית **אֲנָחֲרָת**.

## תיאור התל
שטחו של תל רכש הוא כ-45 דונם והוא מתנשא לגובה של 55 מטרים מעל אפיק נחל תבור, המקיף אותו מרוב עבריו, ו-34 מטרים מעל גובה פני הים. לתל צורה סגלגלה, כשחלקו הצפוני רחב בצורה משמעותית מחלקו הדרומי. פסגתו של התל שטוחה בעלת שטח של 600 מטר רבוע.

תל רכש נבדל מרוב התלים הפזורים ברחבי ארץ ישראל מהבחינה הטופוגרפית. התל ממוקם במפגש של נחל תבור (המקיף אותו מכיוון דרום) ונחל רכש (המקיף אותו מכיוון צפון ומערב) ועקב כך נמצא בנחיתות טופוגרפית ביחס לרמה הסובבת אותו. בנוסף לכך התל מרוחק מתוואי דרך הים (ויאה מאריס) החוצה את מרכז הגליל. אך על אף החסרונות הרבים יש לאתר מספר מעלות המפצות עליהם, כגון: הקרבה למקורות המים, זמינות הקרקעות לעיבוד חקלאי והיותו מוקף משלושת צדדיו על ידי ערוצים המקנים הגנה טבעית לעיר.

בחפירות ארכאולוגיות שנערכו במקום התגלו שרידים של יישוב המצביעים על כך שהמקום היה מיושב מהתקופה הכלכוליתית ועד התקופה הביזנטית.

האזכור היחיד של אנחרת בתנ"ך מופיע בספר יהושע בהקשר של התנחלות השבטים, שם היא נכללת בתחומו של שבט יששכר, כפי שכתוב: 

אזכורים היסטוריים אודות העיר מחוץ למקרא מופיעים בכתבי הפרעונים תחותמס השלישי ואמנחותפ השני, בהקשר למסע הכיבושים שהם ערכו במאה ה-15 לפנה"ס.

למרגלות תל רכש עובר תוואי שביל ישראל בקטע שבין הר יבנאל להר תבור.

## החפירות בתל
בתל רכש נערכו בין השנים 2006–2010, ובין השנים 2013–2017 11 עונות חפירה, על ידי דוקטור יצחק פז מהמכון לארכאולוגיה גלילית במכללה האקדמית כנרת בעמק הירדן ופרופסורים אקיאו צוקימוטו, היסאו קוואברה ושואיצ'י הסגאווה מיפן.

בין הממצאים השונים שנחשפו באתר ניתן למנות: שבר של אסטלה מצרית, עגיל זהב מתקופת הברונזה המאוחרת, דגם עשוי חרס של מקדש מהתקופה הישראלית, מטבעות מהתקופה הרומית, וכלי חרס רבים מתקופות שונות. נחשפו בו גם מערכת ביצורים מתקופת הברונזה המאוחרת, מכלול בנייה מתקופת הברזל ומבנה ציבורי מן התקופה הרומית המתוארך למאה ה-2 לספירה, וכן בית כנסת מתקופת בית שני.

שלל הממצאים הארכאולוגיים מהתל שוכנים במוזיאון לארכאולוגיה בקיבוץ עין דור הסמוך.

## לקריאה נוספת
* צבי גל, "תל רכש ותל קרני חיטין", **ארץ-ישראל** טו, (1981), עמ' 213–221
* אקיאו צוקימוטו, היסאו קוואברה, יצחק פז ושואיצ'י הסגאווה, תל רכש 2009 - דו"ח ראשוני, חדשות ארכאולוגיות 123, 1/5/2011
*רוני רייך, דובי טל ומוני הרמתי, **[[אבנים גדולות מן השמים]]**, בהוצאת משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1994, עמ' 30

* Joffe, A.H., Hansen, J. Nordt, L., and Goldberg, P. *Tel Rekhesh*, **[[Israel Exploration Journal]]** 48, 1998
* Paz, Y. and Kuwabara, H., *The First Season of Excavations at Tel Rekhesh: The Preliminary Stage (15-27 March, 2006) – Excavation Results*, **Orient Express: Notes et Nouvelles d’Archéologie Orientale**, 2007-1/2, 2007, pp. 17-25
* Paz, Y. Okita, M., Tsukimoto, A., Hasegawa, S., Lim, S.-G., Sugimoto, D.T., Onozuka, T., Tatsumi, Y., and Yamafuji, M. *Excavations at Tel Rekhesh*, **Israel Exploration Journal** 60, 2010-1, pp. 22-40


## קישורים חיצוניים

* האתר הרשמי של משלחת החפירות בתל רכש

## הערות שוליים

קטגוריה:תלים מקראיים
קטגוריה:אתרי המקרא
קטגוריה:אתרים ארכאולוגיים כנעניים בארץ ישראל
קטגוריה:נחלת שבט יששכר
קטגוריה:הגליל התחתון: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:ארץ ישראל: בתי כנסת עתיקים
ה'ש"ם

## אירועים

## נולדו

## נפטרו
* כ"ג בניסן – רבי משה מטראני, (המבי"ט) מחכמיה של צפת ומגדולי הפוסקים 
* רבי יוסף בן לב, (ריב"ל), חכם מחכמי סלוניקי במאה ה-16.

## לוח שנה

### מאפייני לוח השנה
ה'של"ט

## אירועים

## נולדו
* עזריה פיגו, מחכמי ונציה.

## נפטרו

## לוח שנה

### מאפייני לוח השנה
ריאקטור

**ריאקטור** הוא כלי בו מתבצעת תגובה כימית.

## סוגים

## הריאקטורים הנפוצים בתעשייה
* ריאקטור מנתי (Batch Reactor).
* ריאקטור בחוש רציף (CSTR).
* ריאקטור צינורי (PFR).

בריאקטור מנתי אין כניסה ויציאה של מגיבים או תוצרים במהלך הראקציה.

הריאקטור משמש בדרך כלל לתגובות בפאזה נוזלית. בריאקטור מנתי אידיאלי הריכוזים משתנים עם הזמן אולם הריכוז בכל נקודה בריאקטור בזמן מסוים זהה (בחישה אידיאלית). נוסף לכך גם הטמפרטורה בריאקטור בזמן מסוים זהה בכל נקודה בריאקטור ומשתנה עם הזמן בהתאם לאופי הריאקציה (אקסותרמי – עולה, אנדותרמי יורדת).

בריאקטור רציף ישנה כניסה ויציאה של מגיבים/תוצרים מתוך ואל הריאקטור במהלך התגובה. ריאקטור CSTR נפוץ בתעשייה ומשמש בעיקר לתגובות בפאזה נוזלית.

בעבודה בריאקטור CSTR אידיאלי הריכוזים אינם משתנים כפונקציה של הזמן ו/או המקום. הזנת המגיבים מתבצעת במקביל להוצאת התוצרים, כאשר ריכוז המגיב בריאקטור אחיד ושווה לריכוזו ביציאה. עם כניסת המגיב לריאקטור ריכוזו יורד מיד לריכוז היציאה. הטמפרטורה יכולה להשתנות עם הזמן אם הריאקטור מבודד או להישאר איזותרמי עם חימום קירור (שוב בהתאם לריאקציה). ב-CSTR אידיאלי גם הטמפרטורה במכל אחידה ושווה לזו של החומר ביציאה מהריאקטור.

ריאקטור PFR משמש למגוון סוגי תגובות – תגובות בפאזה גזית אחידה, תגובות בפאזה נוזלית אחידה ותגובות גז-נוזל או גז-מוצק-נוזל.

ריאקטור PFR הוא ריאקטור רציף, אך להבדיל מריאקטור CSTR בריאקטור PFR ישנו שינוי רציף של ריכוזי מגיבים ותוצרים לאורך הריאקטור ולא נפילה מיידית לריכוז יציאה. הריכוז בריאקטור משתנה כתלות במיקום אך לא עם הזמן (במצב עמיד).

### סוגי ריאקטורים צינוריים
* ריאקטור צינורי בוכנתי (PFR) בו הזרימה בוכנתית, טורבולנטית ומהירה יחסית.
* ריאקטור צינורי למינרי (LFR) בו הזרימה למינרית ובאופן יחסי איטית.
* ריאקטור צינורי ממולא (Packed Bed). חלק מסוים מנפח הריאקטור ממולא בחלקיקי קטליזטור מוצק, אשר הראקציה מתבצעת על פניו. הזרימה בריאקטור מתבצעת בחללים הפנויים בין חלקיקי הקטליזטור, ולכן טורבולנטית. אופן זרימה זה מגביר את הבחישה הרדיאלית, ומקנה לריאקטור זה אופי דומה לשל PFR.

## קישורים חיצוניים

* ייצור ביו-ריאקטורים
* ייצור דלקים נוזליים וכימיקלים ירוקים מפחמן דו-חמצני ומים, כתב העת אקולוגיה וסביבה, אוקטובר 2015
* 

קטגוריה:תעשייה
קטגוריה:כימיה
ה'של"ח

## אירועים
* כוכב השביט הגדול של 1577 עובר סמוך לכדור הארץ. בין היתר תועד בא' בכסלו בצפת בידי רבי חיים ויטאל בספר החזיונות.
* כסלו – בנייתו של בית הכנסת קהל שלום ברודוס, בית הכנסת העתיק ביותר הקיים היום ביוון.
* א' באלול – סבשטיאו, מלך פורטוגל ובעלי בריתו שפלשו למרוקו, הובסו במלחמה. יהודי מרוקו קבעו יום זה לפורים שני.
* רבי אליעזר אשכנזי מתמנה לאב בית דין פוזנא.
* רבי שמעון וולף אוירבך התמנה למרא דאתרא וראש ישיבה בלובלין במקומו של המהרש"ל.

## נולדו
## נפטרו
* רבי עזריה מן האדומים, היסטוריון וחוקר מיהדות איטליה, ספרו ההיסטורי "מאור עיניים" עורר ביקורת משום שחלק על דברי חז"ל, בין היתר בעניין השנים החסרות.
* רבי אלישע גאליקו, ראש ישיבה ודיין בצפת ומקובל מתלמידי רבי יוסף קארו.

## לוח שנה

### מאפייני לוח השנה
ה'של"ה

## אירועים
* י"ח באדר – רבי אליהו די וידאש מסיים את כתיבת הספר ראשית חכמה
* יוסף הכהן הרופא מחבר את הספר עמק הבכא העוסק בהיסטוריה יהודית

## נולדו
* הרב יצחק ונה, מרבני יהדות תימן

## נפטרו
* י"ג בניסן – רבי יוסף קארו, מחבר השולחן ערוך
* יוסף הכהן הרופא, היסטוריון יהודי 
## לוח שנה

### מאפייני לוח השנה
ה'של"ד

## אירועים

## נולדו

## נפטרו
* כ"א בחשוון – רבי דוד בן זמרא (הרדב"ז), פוסק הלכה, ראש ישיבה, אב בית דין. מנהיגה של יהדות מצרים, ובסוף ימיו בצפת.
* י"ב בכסלו – רבי שלמה לוריא, מגדולי פוסקי ההלכה ופרשני התלמוד בפולין, הידוע בכינויו מהרש"ל. (נולד בה'רע"א)

## לוח שנה

### מאפייני לוח השנה
ה'של"ב

## אירועים

## נולדו

## נפטרו
* י"ח באייר – רבי משה איסרליש (הרמ"א), פוסק הלכה, ראש ישיבה, מקובל ופילוסוף בקראקא (קז'ימייז'), מחבר המפה על השולחן ערוך, שהפכה להיות מקור הפסיקה המרכזי ביהדות אשכנז.
* ה' באב – רבי יצחק לוריא ("האר"י הקדוש"), מגדולי המקובלים בכל הדורות, וראש מקובלי צפת. פיתח זרם בקבלה הנקרא על שמו קבלת האר"י, שהשפיע עמוקות על מחשבת ישראל, ההלכה והמנהג. (נולד בה'רצ"ד)
* רבי יוסף סאגיס, מקובל, ראש ישיבה ודיין בצפת.

## לוח שנה

### מאפייני לוח השנה
ה'של"ז

## אירועים
* ב' בטבת – הפעם הראשונה שזמן שאלת גשמים בגולה התחיל בתאריך זה

## נולדו

## נפטרו
* ז' באייר (דעה רווחת) - נפטר רבי יצחק אדרבי, פוסק הלכה וראש ישיבה מחכמי יהדות סלוניקי, מרבני הפזורה הספרדית במאה ה-16 בשטחי האימפריה העות'מאנית בכלל וביוון בפרט.

## לוח שנה

### מאפייני לוח השנה
ה'של"ו

## אירועים
* הדפסתו לראשונה של ספר יוסיפון, חיבור על תולדות עם ישראל בתקופת בית שני המהווה עיבוד של כתבי יוסף בן מתתיהו וזכה לתפוצה מרובה בחברה היהודית.

## נולדו
## נפטרו
* ד' באלול – רבי משה פרובינצאלו, פוסק הלכה וראש ישיבה במודינה ומנטובה. (נולד בה'רס"ג)

## לוח שנה

### מאפייני לוח השנה
ה'של"א

## אירועים

## נולדו

* כ"ח בניסן – הרב יהודה אריה ממודנה, רב, דרשן, סופר ומשורר יהודי-איטלקי.

## נפטרו

## לוח שנה

### מאפייני לוח השנה
ה'ש"ל

## אירועים

## נולדו

## נפטרו
* כ"ג בתמוז – רבי משה קורדובירו, מחשובי מקובלי צפת במאה ה-16, מחבר ספרי קבלה ורבו של האר"י

## לוח שנה

### מאפייני לוח השנה
ה'שכ"ז

## אירועים
## נולדו
* רבי שלמה עדני, תלמיד רבי בצלאל אשכנזי, ומחבר פירוש "מלאכת שלמה" על המשנה.

## נפטרו
## לוח שנה

### מאפייני לוח השנה
ה'שכ"ט

## אירועים
* גירוש יהודי מדינת האפיפיור: בצו האפיפיור פיוס החמישי גורשו היהודים משטחי מדינת האפיפיור (למעט מרומא ומאנקונה), וכן משטחים נוספים באיטליה.

## נולדו
## נפטרו
## לוח שנה

### מאפייני לוח השנה
ה'שכ"ח

## אירועים
* כ"ה באדר ב' - הפעם האחרונה שתקופת שמואל נפלה בתאריך זה

## נולדו

## נפטרו

## לוח שנה

### מאפייני לוח השנה
ה'שכ"ו

## אירועים
* בוונציה נדפס לראשונה ספר יראים מאת רבי אליעזר ממיץ.

## נולדו
* רבי שבתי שפטל בן עקיבא הלוי הורוביץ - רב, רופא ומקובל מחכמי פראג בראשית המאה ה-17. מחבר הספר הקבלי "שפע טל" (נפטר ה'שע"ט).

## נפטרו
* כ"ט באלול – רבי אליעזר טריוויש, רב, ראש ישיבה ומדפיס בפרנקפורט.

## לוח שנה

### מאפייני לוח השנה
ה'שכ"ה

## אירועים
[שמאל|ממוזער|250px|[שולחן ערוך, חלק אורח חיים, ונציה, י"ח בכסלו, ה'שכ"ה]]
*י"ח בכסלו – ראשית הדפסת ספר שולחן ערוך, חלק אורח חיים בוונציה (בחיי המחבר)

## נולדו

## נפטרו
* י' בשבט – רבי מאיר קצנלנבוגן (מהר"ם פדובה), רב הקהילה האשכנזית וראש הישיבה בפדובה, ומגדולי הפוסקים בדורו.

## לוח שנה

### מאפייני לוח השנה
ה'שכ"ד

## אירועים
* הקמת מוסד הצנזורה על הדפוס העברי.
* נוסדה החברה קדישא של קהילת פראג.

## נולדו
*כ"ג באייר – רבי אליהו לואנץ, רב ומקובל אשכנזי, רבן של מספר קהילות בגרמניה, ולבסוף אב"ד קהילת וורמייזא. (נפטר בה'שצ"ו)

## נפטרו

## לוח שנה

### מאפייני לוח השנה