open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
פיודור טיוטצ'ב

**פיודור איבאנוביץ' טיוטצ'ב** (; 5 בדצמבר 1803 - 27 ביולי 1873) היה משורר ודיפלומט רוסי.

## חייו ויצירתו
פיודור טיוטצ'ב נולד למשפחה אריסטוקרטית ותיקה באחוזה שלה ליד בריאנסק. הוא למד בפקולטה לספרות של אוניברסיטת מוסקבה, לאחר מכן במשך יותר מעשרים שנה שירת כדיפלומט רוסי במינכן, שם נכח בהרצאותיו של פרידריך וילהלם שלינג במינכן וקשר קשרים עם היינה. לאחר מכן היה דיפלומט בטורינו. עם שיבתו לרוסיה התחיל את שירותו כצנזור. הוא תרגם מכתבי פרידריך שילר, היינריך היינה ויוהאן וולפגנג פון גתה לרוסית.

טיוטצ'ב כתב כארבע מאות שירים. שירתו של העשור השני של המאה התשע-עשרה היא שירה מסורתית בסוגת אודה של המאה השמונה-עשרה ברוסיה. בשירים של שנות השלושים נראים מוטיבים רומנטיים, בעיקר רומנטיזם גרמני (תמונת הלילה, כאוס). זאת שירה שגורמת למחשבות. הנושאים העיקריים הם הרהורים על מערכת העולם, גורלו של האדם וטבע. בשנות הארבעים טיוטצ'ב כמעט שלא חיבר שירים, אבל כתב כמה מאמרים על היחסים בין רוסיה והתרבות המערבית.

בשנת 1854 הוצאה לאור אוסף שיריו הראשון על ידי ידידיו, ללא השתתפות המחבר. ב-1860–1870 רווחים בשירתו של טיוטצ'ב המוטיבים הפוליטיים. השיר המפורסם ביותר של טיוטצ'ב הוא "!Silentium".

ב-1850 התאהב באצילה רוסית שירדה מנכסיה – ילנה אלכסנדרובנה דניסייבה. הוא הקדיש לה כמה שירים שנונים, שבהם תיאר את האהבה כאסון גורלי. מאוחר יותר החוקרים והעורכים קיבצו את השירים האלה באוסף 'דניסייבסקיי'. דניסייבה נפטרה ב-1864.

אחד משיריו מתאר את רוסיה:

## הערכה

טיוטצ'ב נחשב לאחד מגדולי משוררי רוסיה במאה ה-19 ושמו מוזכר בהקשר זה בסמיכות לשמו של אלכסנדר פושקין. טיוטצ'ב היה פטריוט רוסי וביחד עם ניקולאי אלכסייביץ' נקראסוב היה ידוע כמבטא העליונות של העם הרוסי, אותו מכנה זאב ז'בוטינסקי האתה בחרתנו של העם הרוסי. אל מול הקדמה המערבית הוא טען את אמרתו המפורסמת ש"בשכל לבדו לא ניתן להבין את רוסיה, שום אמת מידה רגילה אינה מקיפה את גדולתה והיא עומדת לבדה בייחודיותה - ברוסיה ניתן רק להאמין". כן טען טיוטצ'ב לעליונות רוחנית ושליחות משיחית של רוסיה.

רחל כצנלסון-שזר כתבה עליו: "טיוטצ'ב בשיריו, שאין דוגמתם ברוסית לחופש האינטלקט ולחדירה האימפרסיוניסטית ליפי הטבע, כפר במוסריותן הנעלה של הופעות הטבע, וחי בייאוש בטוח של הוגה דעות ושל משורר, השואב את אמתו מכל מעיינות ההכרה".

## כתביו שראו אור בעברית
**בדור עתיד אמצא קורא** (תרגמה: אלה סוד, פתח דבר ומבואות: זויה קופלמן), אנתולוגיה הכוללת תרגומים לשירים נבחרים של ארבעה משוררים רוסים מן המאה ה-19.תל אביב: גוונים, תשע"ז.

## קישורים חיצוניים

* 
* Тютчевиана (אתר בשפה הרוסית שמוקדש לטיוטצ'ב)
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:משוררים רוסים
קטגוריה:האימפריה הרוסית: דיפלומטים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1803
קטגוריה:נפטרים ב-1873
איליה נסטסה

**איליה נסטסה** (; נולד ב-19 ביולי 1946) הוא טניסאי רומני, אשר בשיאו דורג ראשון בעולם, והיה אחד מהטניסאים המובילים בשנות ה-70 של המאה ה-20. זכה בשני תוארי גראנד סלאם ביחידים, 2 תארים בזוגות גברים ו-2 תארים בזוגות מעורבים וב-4 תוארי אליפות סבב המאסטרס העולמי. הוא אחד מחמישה טניסאים בהיסטוריה שזכו ביותר מ-100 תוארי ATP (57 ביחידים ו-45 בזוגות). נוסף לכך, הוא חיבר מספר רומנים בשפה הצרפתית.

## ביוגרפיה
נסטסה נולד בבוקרשט, רומניה.

בשנת 1971 הגיע לשלב הגמר באליפות צרפת הפתוחה. בשנת 1972, במשחק הגמר באליפות וימבלדון, הפסיד לסטן סמית' מארצות הברית ב-5 מערכות. חודשיים לאחר מכן, זכה באליפות ארצות הברית הפתוחה לאחר ניצחון ב-5 מערכות על ארתור אש מארצות הברית. בשנת 1973 זכה באליפות צרפת הפתוחה בלא שהפסיד מערכה בטורניר (ביורן בורג קבע הישג זה בשנים 1978 ו-1980 וכן רפאל נדאל בשנים 2008 ו-2010).

כשחקן נבחרת רומניה בגביע דייוויס, הגיע נסטסה 3 פעמים לשלב הגמר בשנים 1969, 1971 ו-1972.

נסטסה שיחק במספר טורנירים גם בישראל.

נסטסה פרש מטניס מקצועני ב-1985, בגיל 39.

בשנות ה-80 פנה לקריירה ספרותית בצרפתית, ובשנות התשעים נכנס לפוליטיקה הרומנית. בשנת 1996 היה מועמד לראשות עירית בוקרשט.

## תארים והשגים
* בשנת 1991 זכה נסטסה להיכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של הטניס.
ממוזער|מרכז|250px|איליה נסטסה על בול רומני

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טניסאים רומנים
קטגוריה:טניסאים זוכי אליפות צרפת הפתוחה
קטגוריה:טניסאים זוכי אליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס
קטגוריה:משתתפי הזמר במסכה
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1946
גאנגק'אר פואנסום

**גאנגק'אר פואנסום** (בדזונגקה: **གངས་དཀར་སྤུན་གསུམ་**; פירוש השם "הפסגה הלבנה של שלושת האחים הרוחניים") הוא ההר הגבוה ביותר בבהוטן ונחשב להר הגבוה ביותר שפסגתו לא נכבשה מעולם, בגובה 7,570 מטרים, כך על פי מדידות והערכות לא רשמיות. ההר הוא חלק מרכס הרי ההימלאיה.לאחר שבהוטן פתחה את אתרי טיפוס ההרים שבשטחה למבקרים, בשנת 1983, יצאו 4 משלחות לנסות ולכבוש את הפסגה, אך כולן נכשלו. למרות זאת, משלחת אחרת בשנת 1988 הצליחה להעפיל לאחת הפסגות הנמוכות יותר של ההר כאשר יצאה מאזור טיבט.

גובהו של גאנגק'אר פואנסום נמדד לראשונה ב-1922, אבל מפות האזור אינן מדויקות כלל וכלל ומראות את ההר במקומות שונים ובגבהים שונים. מפות שכאלה היו הסיבה לכישלון המשלחת הראשונה שיצאה לטפס על ההר.

ממלכת בהוטן אסרה על טיפוס ההרים אשר גובהם מעל 6,000 מטר בשנת 1994 מתוך כבוד לאמונות האוכלוסייה המקומית. החל משנת 2003 טיפוס הרים נאסר כליל. מסיבה זו הר גאנגק'אר פואנסום צפוי לשמר את מעמדו הייחודי, שכן פסגות גבוהות יותר שלא נכבשו הן למעשה פסגות משניות של הרים גבוהים יותר - ולא הר נפרד בפני עצמו.

בשנת 1998 הצליחה משלחת יפנית לקבל אישור לטפס על ההר מאגודת מטפסי ההרים הסינית, אך האישור נדחה על ידי בהוטן. במקום זאת יצאה המשלחת בשנת 1999 מטיבט וטיפסה בהצלחה לפסגה המשנית בהר, ליאנקאנג קאנגרי, שגובהה 7,535 מטרים. בניגוד למפות רבות, תיעוד המשלחת טוען שפסגה זו נמצאת בטיבט ושהגבול בין טיבט לבהוטן עובר בפסגתו הראשית של ההר, שגובהה 7,570 מטרים. גובה זה נתמך על ידי נתונים יפנים אשר מתבססים בתורם על נתונים סיניים. ממשלת בהוטן לא סקרה מעולם את ההר או מדדה את גובהו.

## קישורים חיצוניים

* תמונות מהמשלחת לפסגת ההר
* דיווח המשלחת היפנית משנת 1999.

קטגוריה:בהוטן: גאוגרפיה
קטגוריה:אסיה: הרים
קטגוריה:הימלאיה
קטגוריה:הפסגות הגבוהות במדינתן
שממית עצים

**שממית עצים** (שם מדעי: *Mediodactylus orientalis*) היא שממית בינונית, אורכה עד 11 ס"מ (הזכר קטן במעט מהנקבה). בישראל היא נפוצה מאוד בבתי גידול מתאימים של חורש ים-תיכוני.

## טקסונומיה
סווגה בעבר כתת-מין של השממית *Mediodactylus kotschyi*, אך היה קושי לקבוע את הטקסונומיה המדויקת בשל שונות מורפולוגית גבוהה בקומפלקס הטקסונים. מחקרים פילוגנטיים עדכניים מ-2018 סיווגו אותה כמין עצמאי.

## תיאור
צבעה של שממית העצים אפור-שחרחר ועל גבה פסים שחורים הנמשכים אחורנית (בצורת V), אשר נותנים לה יכולת הסוואה טובה ומשווים אותה לחלק מקליפת העץ. טפריה החזקים מאפשרים לה אחיזה חזקה על העצים. זנבה משונן, וכחלק ממשפחת השממיתיים גם היא יכולה לנתק את זנבה בשעת מצוקה.

## אקולוגיה
שוכנת בסביבות עצים, על עצים ומתחת לקליפות העץ. פעילה בשעות הערב, ובמשך היום היא יוצאת ממחבואה להתחמם בשמש (וגם אז קשה לגלותה עקב הסוואתה הטובה). ניזונה בעיקר מחרקים, עכבישים ופרוקי-רגליים קטנים אחרים המצויים על קליפת העץ ותחתיה.

### תפוצה
המין לאחר פיצולו מצוי באזור הלבנט, קפריסין, דרום אנטוליה ואיי הים האגאי הדרום-מזרחיים.

### רבייה
בחודשים מאי-אוגוסט הנקבה מטילה 1–2 ביצים מתחת לקליפת עץ, מתחת לאבנים וגם בקרקע, לעיתים פעמיים או שלוש פעמים בשנה. הנקבה מטילה פעם אחת או פעמיים בעונה. הצעירים בוקעים כעבור חודשיים.

## גלריה

קובץ:Tree-Geko.jpg|תקריב, ישראל
קובץ:Eastern Mediterranean Thin-toed Gecko (Mediodactylus orientalis) in Cyprus 2.jpg|שממית עצים לאחר ניתוק הזנב
קובץ:Eastern Mediterranean Thin-toed Gecko (Mediodactylus orientalis) in Israel.jpg|מסתווה על עץ


## קריאה נוספת
* אביעד בר, גיא חיימוביץ ואמיר ארנון, **[[זוחלים ודו-חיים בישראל - מדריך שדה]]**, מהדורה שלישית 2022. , עמודים: 56-57

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פרנץ סטיינדכנר
קטגוריה:שממיתיים
קטגוריה:ארץ ישראל: שממיתיים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1870
קטגוריה:ירדן: זוחלים
קטגוריה:סוריה: זוחלים
קטגוריה:יוון: זוחלים
קטגוריה:לבנון: זוחלים
קטגוריה:טורקיה: זוחלים
קטלן עב-צבתות

**קַטְלָן עַב-צְבָתוֹת** או **קַטְלָן עַב-זָנָב** (שם מדעי: *Androctonus crassicauda*; משמעות שמו באה מפאת זנבו העבה במיוחד) הוא מין של עקרב.

## מאפיינים
גודלו מגיע לכדי 10 סנטימטרים, וצבעו נע בין גוני השחור, דרך החום הכהה. ההבדל בינו לבין הקטלן הדו-גוני הוא בעיקר אורך ועובי הצבתות – לקטלן עב הזנב צבתות עבות וקצרות יותר, בעוד שאצל הקטלן הדו-גוני הן ארוכות ודקות יותר. צבתות הקטלן עב-הזנב רחבות במקצת מרוחב היד. הקטלן עב-הזנב מתגורר בעיקר מתחת לסלעים כבדים ואבנים גדולות – בסביבת אדמה תחוחה. כמו כן הוא נמצא לעיתים במחילותיהם של מכרסמים (המתעלמים לגמרי מנוכחותו), במערות, בחורבות וכו'. לעיתים ניתן למוצאו משוטט בחולות שפת הים.

קטלן עב-זנב נחשב לקטלני, בניגוד לדעה הרווחת שרק העקצן הצהוב מסוכן, וארסם מסוכן כמעט באותה המידה . בארץ היו מקרי מוות בעבר כתוצאה מעקיצתו . הקטלן נפוץ בישראל מהחרמון והגולן ועד לערבה הדרומית ולאילת. הקטלן ניתן לזיהוי ודאי על ידי הסתכלות בזנבו – ה"זנב" עבה מאוד ביחס לעקרבים אחרים, וישנן מגרעות בצורת קילוף בשניים מפרקי בטנו – השני והשלישי, מכיוון העוקץ (נראה כמו זנב), מאפיין שלא קיים בשחרן יהודה, שגם קטן ממנו, וגם זנבו אינו עבה. בניגוד לשחרן, הקטלן לא יימצא על עצים (בין הקליפה לעץ), אלא בעיקר מתחת לאבנים גדולות וסלעים.

## [[אטימולוגיה]]
בעבר נקרא קטלן עב-זנב אך שם זה שונה לפי החלטה של הוועדה הזואולוגית באקדמיה ללשון העברית לקטלן עב-צבתות, מאחר שזה סימן היכר טוב יותר לזיהוי מבין מיני הקטלנים בארץ. לקטלן זה צבת עבה יותר מרוחב פרק "היד" אליו היא מחוברת.

## גלריה

קובץ:Iranian Fat-tailed Scorpion, Tehran, IR imported from iNaturalist photo 462835142.jpg|מטהראן
קובץ:Black scorpion.jpg
קובץ:Androctonus crassicauda 116185557.jpg|מאיראן
קובץ:Fat Tail Scorpion.jpg|מעיראק


## קישורים חיצוניים

* תצפית בקטלן עב זנב באתר עמותת מן השדה
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עקצניים
קטגוריה:ארץ ישראל: עקרבאים
קטגוריה:המזרח התיכון: פרוקי-רגליים
קטגוריה:צפון אפריקה: פרוקי-רגליים
קטגוריה:הסהרה: בעלי חיים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1807
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי גיום אוליבייה
עב-יד שחום

**עַב-יָד שָׁחוּם** (שם מדעי: *Scorpio fuscus*) המכונה גם **עב-יד כושי** ולעיתים **זרחיה** הוא מין של עקרב ממשפחת העב-ידיים. שמו נגזר מהלחם המילים "עב" ו-"יד", על שום צבתותיו העבות.

## מאפיינים
גודל פרט בוגר נע בין 6 ל-7 סנטימטרים בממוצע. לעב-יד השחום כמה וריאציות צבע באזורים שונים בישראל (לא כולל העב-יד הצהוב הנחשב למין נפרד).

הוא נפוץ במרכז ישראל וצפונה, וארסו אינו מסוכן לאדם - למעט אלו הסובלים מאלרגיה לארס זה. עקיצתו של עקרב זה אינה כואבת יותר מכדי עקיצת דבורה. עקרב זה משמש חובבי טבע רבים בתחום התצפיות והגידול.

העב-יד השחום מצוי באזורים הצפוניים של ארץ ישראל, ובחלקים ממרכזה, בשדות, יערות ואזורים זרועי אבנים וצמחייה. תת-מין זה הוא אחד משני העקרבים היחידים בארץ ישראל החי במחילות קבועות: עומק המחילה נע בין 15 ל-30 סנטימטרים, בהתאם לתנאים השוררים באדמה, ולעומק המחילה אין התחשבות בסוג הקרקע.

המחילה מתחילה בחפירה אופקית, ולאחר מכן יורדת בזווית חדה מטה. בדרך כלל, אם המחילה נחפרה תחת אבן והעקרב נמצא מתחתיה מספיקה תזוזה קלה שבקלות והעקרב יצלול באותו הרגע לתחתית מחילתו. בגבור עליו הרעב, הוא ממתין בפתח מחילתו לחרק תועה. הוא נחשב לעקרב עצלן שכמעט ואינו יוצא מפתח מחילתו, למעט בלילה. אם כי פרטים משוטטים נצפים מפעם לפעם. אם החרק עבר רחוק מכדי הושטת צבת, בדרך כלל העקרב לא ירדוף אחריו גם אם הדבר יעלה בעוד יום או יומיים של צפייה. תת-מין נוסף, עב-יד צהוב נפוץ בדרום הארץ ובאזוריה המדבריים.

## גלריה

קובץ:SCORPIO MAURUS FUSCUS.jpg
קובץ:Scorpio maurus fuscus.jpg
קובץ:עביד שחום.jpg


## ראו גם
* עב-יד צהוב

## קישורים חיצוניים

* העב-יד הכושי - מאמר מאת דוד דוד
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עב-ידיים
קטגוריה:צפון אפריקה: פרוקי-רגליים
קטגוריה:ארץ ישראל: עקרבאים
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי כריסטיאן גוטפריד אהרנברג
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1829
חנק משריץ

**חַנָּק משריץ** (שם מדעי: *Eryx jaculus*) הוא מין נחש ממשפחת החנקיים, המאופיינת בקטילת טרפה על ידי חניקה ולא באמצעות ארס. החנק המשריץ הוא המין היחיד בארץ ישראל ממשפחה זו. הנחש מתרבה באמצעות השרצת ולדות חיים ולא מטיל ביצים, ומכאן גם שמו. כל השרצה כוללת 3–15 שרצים.

## מראה
זהו נחש עבה ומגושם, בעל גוף כבד, אורך גופו הוא כ-80 ס"מ. זנבו קצר ודמוי גדם. צבעו עשוי להיות אפרפר, שזוף, חום, או אדמדם, עם כתמים או פסים כהים לא מסודרים על גבו. עיניו קטנות ובעלות אישונים מאונכים. לעיתים קרובות באזור הראש יש דפוס של פס כהה הנמשך מן העין לפינת הפה.

## תפוצה
בעולם, תפוצתו של החנק המשריץ היא במזרח אירופה, בקווקז, במזרח התיכון ובאפריקה. בספטמבר 2014 התגלה מחדש הנחש ברומניה לאחר 77 שנים שבהן הוא הוכרז כמין שנכחד מרומניה. בסוף 2015 התגלה מחדש ליד ליקאטה, בחוף הדרומי של סיציליה, לאחר שלא נרשמה תצפית רשמית שלו באיטליה במשך שמונים שנה.

בישראל הוא נפוץ באזורי אקלים ים-תיכוני מהחרמון ועד המדבר.
ממוזער|שמאל|חנק משריץ

## תזונה
חנק משריץ מזהה את טרפו באמצעות איברי חישה הרגישים לחום, המצויים לצידי ראשו. הוא מתחפר בחול ואורב לטרפו, או מחפש אחר טרף באופן פעיל. הוא ניזון ממכרסמים קטנים ולטאות.

## קריאה נוספת
* אביעד בר, גיא חיימוביץ ואמיר ארנון, **[[זוחלים ודו-חיים בישראל - מדריך שדה]]**, מהדורה שלישית 2022. , עמודים: 148-150

## קישורים חיצוניים

* חנק משריץ באתר עמותת "מן השדה"

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:חנקיים
קטגוריה:ארץ ישראל: נחשים שאינם ארסיים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
נחש מים משובץ

**נחש מים משובץ** (שם מדעי: *Natrix tessellata*, שם עברי רשמי: **נְחַשׁ מַיִם**) הוא נחש ממשפחת הזעמניים, מתת-משפחת נחשי המים, מסוג נחש המים, והוא מתקיים בסביבת מים. זה נחש המים היחידי הידוע בישראל.

## מאפיינים
אורכו של נחש המים יכול להגיע בין 1 ל-1.3 מטרים. ככל סוגי נחשי המים, נחש המים המשובץ ניחן בצבעים כהים, קשקשים קרניים, ונחיריים ועיניים המופנים כלפי מעלה. מבנה פניו מסייע לנחש המים לבלוט מעל לפני המים עם עיניו ונחיריו בלבד, בעוד שאר הגוף שקוע ומוסתר מתחת לפני המים. הנחש מיטיב לשחות, ומסוגל לשהות למשך זמן רב מתחת לפני המים. נחש המים המשובץ מתאפיין בטווח גוונים של חום-ירקרק וחום-אפור וכתמים בהירים, ובשילוב של צהוב ושחור בגחונו. ברמת הגולן ובחלק מהצפון נצפו פריטים מלניסטיים כאשר הדוגמה האמורפית על גבו לא ניתנת להבחנה. בגחונו משבצות שחורות על רקע צהוב, ולכן בעבר נקרא נחש מים משובץ.

תזונתו של נחש המים המשובץ כוללת בעיקר דגים ודו-חיים אותם הוא בולע חיים. נחש המים המשובץ פעיל ביום ולילה. הנחש אינו ארסי ואינו מסוכן לאדם. תכונות אלו הפכו אותו למבוקש לצורכי מחקר מדעי. הוא אינו חי רק במים ובמקרים רבים נכנס לסביבה ומגורי אדם.

הנחש אינו נוטה לנשוך, אולם כאשר הוא מאוים ביכולתו להפריש ריח דוחה, במטרה להרחיק טורפים פוטנציאלים, ובמקרים אחרים מתחזה הנחש למת. במקרים מסוימים נוטה לנשוף, אך נשיפתו שונה מזעמנים אחרים והצפע, כאשר הוא מכניס הרבה אוויר לריאות ומוציא בנשיפה ארוכה בעלת שריקה. בעשותו זאת מכניס הנחש את ראשו מתחת לגוף על-מנת להגן עליו. מנגנוני הגנה אלו נחשבים יעילים ביותר.

לאחר הפריה מוצלחת, נקבת נחש המים המשובץ מטילה כ-25 ביצים בקרקע לחה או מתחת לאבנים. התפתחות הביצים אורכת כחודשיים. הצעירים בוקעים באורך 20 סנטימטרים.

תפוצתו של המין בישראל קיימת במקורות מים מתוקים בצפון הארץ ובמרכזה, ועשוי להימצא בביצות וליד ברזים דולפים.

## קריאה נוספת
* אביעד בר, גיא חיימוביץ ואמיר ארנון, **[[זוחלים ודו-חיים בישראל - מדריך שדה]]**, מהדורה שלישית 2022. , עמודים: 187–188

## קישורים חיצוניים

* נחש מים משובץ, באתר מט"ח
* נחש מים משובץ, בערוץ "איש בשדה", באתר יוטיוב
* נחש מים משובץ, בערוץ "רז בירן" באתר יוטיוב
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'וזפוס ניקולאוס לאורנטי
קטגוריה:נחשי מים
קטגוריה:ארץ ישראל: נחשים שאינם ארסיים
קטגוריה:ארץ ישראל: חולייתנים בעלי דם קר של מים מתוקים
קטגוריה:בעלי חיים בביצות באסיה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1768
סגה (חרגול)

**סגה** (שם מדעי: *Saga*) הוא סוג במשפחת החרגוליים, החרק הגדול בישראל והחרגול הגדול בעולם. אורכו עד 14 ס"מ והוא נפוץ במרכז ישראל וצפונה.

הסגה הוא חרגול טורף. ניזון לרוב מחרגולים ומחרקים שונים אך לא יהסס לתקוף גם לטאות, נחשים ובמקרים מסוימים אף ציפורים קטנות. רגליו חזקות מאוד ומשוננות ובעזרתן הוא אוחז בטרף. בסוג סגה שלושה מינים: סגה קטנה, סגה ענקית וסגה עדינה.

## תמונות

Saga_in_nature.jpg|סגה על מצוף
Saga_on_tree.jpg|סגה על עץ
 

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:חרגוליים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1825
שממית הבתים

שמאל|ממוזער|250px|שממית על אגודל אנושי
[שמאל|ממוזער|250px|שממית צדה [יקרוניתיים|יקרונית]]
[ממוזער|שממית הבתים במארב על קן של [טייחת שחורת-חזה (תל אביב)]]
**שממית הבתים** (שם מדעי: *Hemidactylus turcicus*, בתרגום: Hemi – חצי, Dactylus – אצבע, Turcicus – טורקי) היא לטאה ממשפחת השממיתיים, הנפוצה בין הלטאות במגורי האדם בארץ ישראל.

## תיאור
עורה רך, שקוף למחצה, מכוסה בקשקשים וצבעו משתנה. לעיתים הוא ורדרד, כתום בהיר, או חום בהיר ולעיתים מפוספס או מכוסה בכתמים. אצבעותיה מכוסות בעשרות מיליוני שערות מיקרוסקופיות שמאפשרות לה לטפס על קירות ועל עצמים אנכיים. גודלה המקסימלי הוא 14 ס"מ, ואורך חייה כתשע שנים.

## אזור מחיה
השממית מבלה את רוב זמנה בחללים קטנים ומוסתרים בבית כגון ארונות חשמל, ארגזים של תריסי גלילה ומדפים מוסתרים. לעיתים מסתתרות מספר שממיות באותה נקודת מסתור.

## מזון
השממית ניזונה מחרקים קטנים כגון פרפרים, יתושים וזבובים, ונוהגת לתור אחריהם בסביבת נקודת המסתור שלה ובמקומות בעלי סבירות גבוהה להימצאות חרקים כמו בקרבה למקור אור מלאכותי. השממית נוהגת להתקרב באיטיות לטרפה, ואז מזנקת עליו ולוכדת אותו בלסתותיה.

## התגוננות
כאשר השממית חשה בסכנה, היא נוקטת פעולה אוטוטומית: היא מנתקת את זנבה מגופה באמצעות כיווץ של שריר המכופף אותו עד ליצירת שבר וניתוק. בזנב נוצרת פעולה עצבית עצמאית, שיוצרת תנועת התפתלות ובכך מסיחה את תשומת הלב של הטורף מהשממית ומאפשרת לה להימלט. בתוך שבועות עד חודשים מגדלת השממית זנב חדש. מתחת לזנב המתנתק יש זנב קבוע, קטן יותר. הזנב הקבוע הוא איבר הבנוי משרירים, עצם ושומן, לעומת הזנב המתנתק, שהוא סחוס חסר תחושה. בתקופה שבה לשממית אין זנב, שרידותה נפגעת עקב כך שאינה יכולה להשתחרר אם תפסו אותה בזנבה. שרידותה נפגעת גם משום שלזנב תפקיד ביציבותה בעת התנועה ובטיפוס, ומצויים בו מאגרי שומן. אם ניתוק הזנב אינו מועיל, השממית עלולה גם לנשוך. נשיכה זו אינה מכאיבה או מסוכנת לאדם.

## רבייה
בין החודשים מאי-יוני מטילה הנקבה, במקום מסתור, בדרך כלל שתי ביצים בגודל של אפון בכל הטלה. כעבור כחודשיים בוקעות מהביצים שממיות עצמאיות שאינן נסמכות על הוריהן כלל. השממית מגיעה לבגרות מינית בגיל שנתיים.

## בתרבות
### במקרא
ישנם זיהויים של השממית עם האנקה המקראית.

במקרא מופיע השם "שממית" ב:
 עם זאת, על-פי פרשנים מסוימים, הכוונה היא לעכביש ולא ללטאה הנקראת היום בשם זה.

### אמונות
קיימת אמונה טפלה שהימצאותה של השממית במגורי אדם היא סימן למזל טוב עבור דיירי הבית ויש להניח לה לנפשה.

## לקריאה נוספת
* אביעד בר, גיא חיימוביץ ואמיר ארנון, **[[זוחלים ודו-חיים בישראל - מדריך שדה]]**, מהדורה שלישית 2022. , עמודים 49–51

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:שממיתיים
קטגוריה:בעלי חיים שוכני בית
קטגוריה:ארץ ישראל: שממיתיים
קטגוריה:חיות בר שחיות בערים בישראל
עכשובאים

שמאל|ממוזער|250px|מבעיתן
**עכשובאים** (שם מדעי: Solifugae; בלטינית: שמש - sol, בורח fugae) היא סדרה של פרוקי-רגליים במחלקת העכבישנים. יש המכנים אותם בשם העממי "עַקְרָבּוּת". שגיאה זו נובעת ככל הנראה, משיבוש של המילה הערבית "עַנְכָּבּוּת" (عنكبوت), שפירושה "עכביש". קרוי גם "עכביש גמל". בישראל 58 מינים בשש משפחות שונות.

העכשובאים מרתיעים בני אדם בעיקר בגלל גודלם, מהירותם, התנהגותם התזזיתית והעובדה שכאשר הם חשים מאוימים, הם זוקפים את פלג גופם הקדמי, מרימים את בחניניהם למעלה ומשמיעים קול חריקה באמצעות חיכוך לסתותיהם זו בזו. נשיכה מעכשוב עלולה לצבוט ובמידה והעכשוב גדול אף לנקב את העור אך אינה מסוגלת לגרום לנזק המצריך טיפול רפואי. הם אינם ארסיים ואינם נחשבים מסוכנים לבני אדם. העכשובאים הם טורפים ולסתותיהם (כליצרות) משוננות וחזקות. הם מועילים לאדם מכיוון שהם מחסלים מזיקים כגון עקרבים, עכברים וחרקים. הגדולים שבהם אף מסוגלים לטרוף זוחלים, ציפורים ומכרסמים קטנים.

העכשובאים הם יצורים שעירים המתאפיינים בצבע חום צהבהב ובחלק מהאזורים גם בצבע שחור, בטנם מוארכת ורגליהם האחוריות ארוכות משאר הרגליים. בישראל, הגדולים שבהם מגיעים לגודל של כ-7 ס"מ. זיהוי המשפחות מתבסס בעיקר על פיסת הרגל.

## משפחות העכשובאים
חמש המשפחות האחרונות מצויות בישראל:
* Ammotrechidae
* Ceromidae
* Eremobatidae
* Gylippidae
* Hexisopodidae
* Melanoblossidae
* Mummuciidae
* חופרניים (Rhagodidae)
* מבעיתניים (Galeodidae)
* פסבחניניים (Daesiidae)
* חרפניתיים (Karschiidae)
* אפרידריים (Solpugidae)

העכשובאים נפוצים באזורים חמים וממוזגים על פני כדור הארץ, להוציא את אוסטרליה, אגן קונגו באפריקה ואגן האמזונאס באמריקה. לסדרה זו כמה מינים הנפוצים בכל ישראל, כשהמינים המוכרים והגדולים יותר נפוצים בעיקר בדרום (באזור הנגב המרכזי דוגמת עקרבות יהודה).

## העכשובאים בתנ"ך
המילה עכשוב מוזכרת בתנ"ך, להלן: "שָׁנֲנוּ לְשׁוֹנָם כְּמוֹ נָחָשׁ חֲמַת עַכְשׁוּב תַּחַת שְׂפָתֵימוֹ סֶלָה." (תהילים פרק קמ)

למרות שחלק מהמפרשים נוטים לפרש עכשוב כעכביש, הפירוש הפשוט מאוד מתאים לעכשובאים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1833
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קרל יקוב סונדול
חתול צ'שייר

**חתול צ'שייר** (באנגלית: **Cheshire Cat**, לעיתים מתורגם כ"חתול צ'שר") הוא דמות בדיונית מתוך הספר "הרפתקאות אליס בארץ הפלאות" מאת לואיס קרול. החתול הוא אחת הדמויות המפורסמות מהספר, למרות הופעתו בשני פרקים בלבד: בבית הדוכסית ובמשחק הקרוקט. דמות החתול היא תוספת מאוחרת יחסית לספר: בגרסה הראשונה, שנקראה "הרפתקאות אליס מתחת לאדמה", אין החתול מופיע. קרול הוסיף את דמותו לספר בגרסה הבאה, "הרפתקאות עליסה בארץ הפלאות".

החתול שייך לדוכסית, אך הוא עצמאי ומקושר אליה רק בהופעתו הראשונה, בבית הדוכסית, ולקראת סוף משחק הקרוקט, כאשר עליסה מציינת שהוא שייך לדוכסית ומציעה לשאול לדעתה.

לחתול יכולת להיעלם ולהופיע כרצונו, בפתאומיות או בהדרגה. עליסה פוגשת אותו במטבח בבית הדוכסית. לאחר שעליסה יוצאת מהבית, החתול מופיע לפניה ביער. גופו נעלם בהדרגה וחיוכו נשאר תלוי באוויר עד שאף הוא נעלם לבסוף. אליס אומרת על כך שפעמים רבות ראתה חתול ללא חיוך, אך מעולם לא ראתה חיוך ללא חתול. זהו אחד המשפטים הידועים ביותר בספר. 

במשחק הקרוקט מתגשם ראשו של החתול, החל בחיוכו, המשך בעיניו וכלה באוזניו. כאשר מלכת הלבבות רוצה לכרות את ראשו מתפתח ויכוח, האם ניתן לכרות ראש שאיננו מחובר לגוף.

בשנת 1951 הופיע בסרט של אולפני וולט דיסני - "עליסה בארץ הפלאות", שם דובב במקור על ידי סטרלינג הולוויי ובעברית על ידי שלמה וישינסקי. כמו כן, הופיע בתפקיד אורח בסדרה "בית העכבר" וכדמות חוזרת בסדרה "אליס במאפיית הפלאות".

## השראה

יש מספר דעות לגבי המקור שעורר בקרול את ההשראה לדמות החתול, שאותו כינה על שם צ'שייר, מחוז הולדתו:
*לפי הסבר עממי נהנו חתולי צ'שייר מתנובת המחוז (הידוע במוצרי החלב שמיוצרים בו) וחייכו בסיפוק לאור כמויות החלב והשמנת שזכו לאכול.
*"לחייך כמו חתול צ'שייר" היה ביטוי מקובל בימיו של קרול (אזכור ראשון של הביטוי נמצא בספר מ-1795). מובנו אינו ידוע כיום בוודאות. ייתכן כי הכוונה היא לשלטים של אריות מחייכים, שצייר אז צייר מקומי עבור פונדקים, או לכך שגבינות צ'שייר עוצבו בעבר בדמות חתול מחייך. את הגבינות נהגו להתחיל לפרוס מזנב החתול, כך שראשו היה החלק האחרון שנאכל.
*תאוריה אחרת מתייחסת לחתולים שחיו בנמל של צ'סטר, העיר הגדולה בצ'שייר. בקרבת רציפי הנמל היה מחסן גבינות, לפני שינוען בספינות ללונדון. נאמר שהחתולים, שארבו לעכברים שירדו מהספינות העוגנות, היו החתולים המאושרים ביותר באנגליה, ומכאן חיוכם.
*בכנסייה שבה כיהן אביו של קרול ככומר, חצוב חתול (או אריה) שנראה כמחייך מזווית צפייה מסוימת, אך החיוך נעלם כשמביטים בחתול מכיוון אחר.
*בצדו המערבי של מגדל כנסיית וילפריד הקדוש בכפר גרפנהול חצוב חתול שנראה זהה לאחד האיורים המקוריים של החתול בספר.

## בתרבות
* בקומיקס "פינאטס" לסנופי יש יכולת להפוך ל"כלב צ'שייר".

## על שמו
האסטרואיד 6042 Cheshirecat  שהתגלה ב-1990, נקרא על שמו.

## קישורים חיצוניים

*חתול המועצה האזורית וורינגטון
*כתבה באתר ה-BBC על ההשראה לחתול
*עוד על מקורות ההשראה של קרול
*תיאור של הכנסייה בגראפנהול
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חתולים בדיוניים
קטגוריה:הרפתקאות אליס בארץ הפלאות

קטגוריה:דיסני: דמויות
קטגוריה:דמויות ספרותיות
קטגוריה:דמויות קולנועיות
קטגוריה:דמויות ספרותיות שעל שמן כוכב לכת מינורי
יון ציריאק

שמאל|ממוזער|250px|יון ציריאק
**יון ציריאק** (ברומנית: **Ion Ţiriac**; נולד ב-9 במאי 1939 בברשוב, רומניה) הוא טניסאי עבר ואיש עסקים רומני.

החל משנת 1959 הוא היה חבר נבחרת טניס של רומניה והשתתף בתחרויות גביע דייוויס. במסגרת זו הוא היה שותף למשחקי גמר אך נבחרתו הפסידה לנבחרת ארצות הברית.

ציריאק החל את הופעתו בהוקי קרח הבינלאומי כשחקן בנבחרת הוקי הקרח של רומניה באולימפיאדת החורף של שנת 1964. אחרי זמן קצר עבר לטניס כענף ספורט יחיד וזכה יחד עם איליה נסטסה בטורניר הזוגות של אליפות צרפת הפתוחה וגם הגיע לגמר גביע דייוויס בשנת 1970.

משנת 1983 התחיל ציריאק לאמן טניסאי צמרת. בין השנים 1984–1993 אימן את הטניסאי הגרמני בוריס בקר. משנת 1998 היה ציריאק לנשיא הוועד האולימפי הלאומי של רומניה.

בשנת 1990 ייסד ציריאק את "בנק ציריאק", הבנק הפרטי הראשון ברומניה שלאחר התקופה הקומוניסטית. בשנת 2005 הוערך הונו בכ-900 מיליון דולרים.


Stamps of Romania, 2015-085.jpg|
Stamps of Romania, 2015-086.jpg|
Ion Tiriac - 1972 Tiriac Smith in finala Cupei Davis01.jpg|


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:טניסאים רומנים
קטגוריה:אנשי עסקים רומנים
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1939
דוד טנירס הבן

[250px|ממוזער|שמאל|[הארכידוכס לאופולד וילהלם בגלריית הציורים שלו בבריסל, מוזיאון הפראדו]]
**דָוִד טֶנִירְס הבן** (בהולנדית: **David Teniers II**; 15 בדצמבר 1610 – 25 באפריל 1690) היה צייר פלמי.

## ביוגרפיה
דוד טנירס הבן נולד באנטוורפן לצייר הפלמי דוד טנירס, שהיה תלמידו של הצייר הנודע פטר פאול רובנס. ב-1632 התקבל טנירס כחבר באגודת האמנים על שם סנט לוקס באנטוורפן. ב-1637 נשא לאישה את אן ברויגל, נכדתו של הצייר הפלמי המפורסם פיטר ברויגל האב.

טנירס הושפע בעיקר מציוריו של הצייר ההולנדי אדריאן בראואר שנפטר ב-1638. ב-1644 נבחר על ידי מועצת העיר אנטוורפן לשמש כראש אגודת האמנים על שם סנט לוקס. ב-1648 עבר להתגורר בבריסל ושימש כצייר החצר של לאופולד וילהלם, ארכידוכס אוסטריה, שהיה מושל ארצות השפלה מטעם פליפה הרביעי מלך ספרד. הארכידוכס, שהיה חובב אמנות מושבע, העסיק את טנירס כממונה על אוסף התמונות שלו. בתפקידו זה רכש טנירס תמונות יקרות ערך עבור מעסיקו, ובהן תמונות של ציירים איטלקיים (בעיקר מוונציה של המאה ה-16). אחרי שליאופולד וילהלם חזר לווינה הפך טנירס לבן חסותו ולמורהו של המושל החדש דון חואן, שהיה בנו של פליפה הרביעי מלך ספרד.

ב-1656 נפטרה אשתו, וטנירס נשא לאישה את איזבלה מפרן, בתו של מזכיר מועצת דוכסות בראבנט (שכללה את אנטוורפן ואת בריסל). טנירס עשה כמיטב יכולתו לקבל תואר אבירות ממלך ספרד (כפי שקבלו לפניו פטר פאול רובנס ואנתוני ואן דייק). המלך פליפה הרביעי התנה זאת בכך שיחדל מלמכור תמונות, תנאי שבו טנירס לא היה מסוגל לעמוד.

טנירס ייסד את האקדמיה לאמנות באנטוורפן שזכתה למעמד של אקדמיה ממלכתית ב-1663. במרוצת הקריירה שלו צייר טנירס למעלה מ-900 תמונות. כ-200 מהן מוצגות כיום במוזאונים בכל רחבי אירופה. בעשר שנותיו האחרונות עסק בעיקר במסחר בתמונות. הוא נפטר בבריסל ב-1690.

## מציוריו החשובים
*פגישת אנשי המשמר האזרחי (1640 בקירוב)
*היריד הכפרי (1643)
*הארכידוכס לאופולד וילהלם בגלריית הציורים שלו בבריסל (1650 בקירוב)
*אידיליה בכפר (1652)
*הבן החוטא שחזר למוטב

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ציירים פלמים
קטגוריה:ילידי 1610
קטגוריה:נפטרים ב-1690
פשוט מאוהבת

**פשוט מאוהבת** (באנגלית: **Prime**) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת קומדיה רומנטית שיצא לאקרנים בשנת 2005. את הסרט ביים וכתב בן יאנגר *("חדר לחץ", 2000),* וכיכבו בו מריל סטריפ, אומה תורמן ובריאן גרינברג. 

עלילת הסרט מתרחשת בניו יורק ומספרת את סיפור אהבתם של אישה גרושה בת 37 (אומה תורמן) ובחור צעיר ורווק בן 23 (בריאן גרינברג), העלילה מסתבכת כאשר מתברר כי הפסיכולוגית של האישה (מריל סטריפ) היא אמו של הבחור הצעיר.

## עלילה
רפאלה "רפי" היא אשת קריירה בת 37 ממנהטן שהתגרשה לאחרונה, ונהיית מעורבת בקשר רומנטי עם דייוויד, צייר מוכשר בן 23 מאפר וסט סייד. 'רפי' חולקת את כל סודותיה עם הפסיכולוגית שלה ליסה, ומה שלא ידוע לרפי, שליסה היא אמו של דייוויד. ליסה תומכת במערכת היחסים של 'רפי' עם גבר צעיר לפני שהיא מגלה מי הוא, מוצאת את הקשר ומוצאת את עצמה לא רק מתמודדת עם הדילמה האתית והמוסרית של ייעוץ לחברתו של הבן שלה, אלא גם את מה שהיא מרגישה באמת בנוגע לזוגיות של רפי, עכשיו שהיא יודעת שבנה מעורב. ליסה מתייעצת עם הפסיכולוג שלה עצמה, והם יוצאים במסקנה שזה לטובת שתיהן, ליסה ורפי, כי ליסה תמשיך בטיפול כל עוד הקשר נשאר בגדר "סטוץ" כפי שהוא היה בהתחלה. 

עם זאת, ליסה מבינה במהרה כי הקשר ביניהם רציני, ומגלה לבסוף לרפי שהיא אמו של דייוויד. כשהיא מרגישה נבוכה ונבגדת, רפי מפסיקה את הטיפול שלה עם ליסה. לאחר זמן מה, השוני וההבדלים בין רפי ודייוויד גורמים לבעיות ביניהם, והם נפרדים. לאחר מספר שבועות, דייוויד יוצא לבלות בלילה בעיר עם חברו הטוב מוריס; דייוויד משתכר ובסופו של דבר שוכב עם סו, חברתה של רפי מהעבודה. מאוחר יותר באותו היום, לאחר שנתקלו זה בזה בסופרמרקט,  דייוויד ורפי מתחילים להתראות שוב. הם גם מנסים לחזק את הקשר בכך שהם הולכים לארוחת ערב בליל שבת אצל משפחתו של דייוויד. המשבר בין רפי וליסה מתגבר, אם כי רפי מעלה את האפשרות שלה ושל דייוויד להביא ילדים לעולם, לזה ליסה מגיבה בתוקף. כמה ימים לאחר מכן, רפי מגלה שדייוויד שכב עם סו, ודייוויד ורפי רבים. לאחר פסק זמן קצר, דייוויד מבקש את עזרתה של ליסה גם כאמו וגם כפסיכולוגית. היא מייעצת לו לעשות את כל מה שהוא יכול כדי לשמור על הקשר, מכיוון שרפי היא היחידה שהצליחה לקבל את הקריירה של דייוויד כאמן. דייוויד חוזר לרפי להתנצל ולהציע לה להביא ילד כי זה מה שהיא הכי רוצה. רפי מבינה עד כמה חזקה האהבה של דייוויד חייבת להיות כדי להקריב הקרבה כזו. איכשהו, שניהם מבינים שאהבה אינה מספיקה כדי להמשיך במערכת יחסים שכזו, והם נפרדים.

שנה לאחר מכן נראים דייוויד ומוריס עוזבים את המסעדה בה הוא ורפי הכירו לראשונה. כשהוא חוזר להביא את הכובע ששכח במסעדה, דייוויד מבחין ברפי אבל היא לא רואה אותו; הוא לוקח את הכובע, ממהר לצאת מהדלת ומתחבא. הוא מפשיר מעט את חלון הראווה כדי להתבונן בה, והיא מסתובבת ומבחינה בו. הם חולקים חיוך לפני שהם נפרדים.

## צוות השחקנים

* מריל סטריפ – ליסה מצגר בלומברג
* אומה תורמן – רפאלה "רפי" גארדט
* בריאן גרינברג – דייוויד בלומברג
* ג'ון אברהמס – מוריס
* זאק אורת' – רנדל
* אנני פארסי – קתרין
* אוברי דולר – מישל
* ג'רי אדלר – סאם
* דוריס בלאק – בלאנץ'
* ג'ון רוטמן – ג'ק בלומברג
* מדהור ג'אפרי – ריטה

## הפקה
את תפקידה של רפי הייתה אמורה לגלם במקור סנדרה בולוק. בולוק החלה חזרות עם יאנגר וגרינברג, אך פרשה אחרי משך זמן קצר לפני תחילת הצילומים, מכיוון שהיא רצתה שינויים גדולים בתסריט, ויאנגר לא היה מוכן לשנות את התסריט.

## קישורים חיצוניים
* 

* 

קטגוריה:סרטי 2005
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קומדיה רומנטית
קטגוריה:סרטי אולפני יוניברסל
קטגוריה:סרטי דרמה קומית
מייפל פלאג

ממוזער|שמאל|לוגו מייפל פלאג
**מייפל פלאג** (**MAPLE FLAG**; מאנגלית: דגל האדר) הוא תרגיל צבאי בינלאומי בן שישה שבועות לאימון בלוחמה אווירית המתקיים מדי שנה בבסיס כנף 4 של חיל האוויר המלכותי הקנדי בקולד לייק, אלברטה, קנדה.

התרגיל נחלק לשלושה שלבים בני שבועיים כל אחד, והוא מאפשר לצוותי האוויר של קנדה ושל בעלות בריתה אימון מציאותי בלוחמה אווירית, עם דגש על מבצעים רחבי היקף. בתרגיל מתורגלים הכוחות גם בתובלה אווירית, לוחמה אלקטרונית, ותדלוק אווירי.

מייפל פלאג הוא הגרסה הקנדית לתרגיל הרד פלאג האמריקני, וכמוהו הוא נוצר בעקבות ממצאי מחקר שהראה שבמלחמת וייטנאם, טייס אשר השלים 10 משימות קרב הגדיל את סיכויו לשרוד באופן משמעותי. תרגיל המייפל פלאג הראשון נערך בשנת 1978.

בתרגיל מייפל פלאג נעשה שימוש במיטווח הנשק קולד לייק (CLAWR) המכסה שטח של 11,600 קמ"ר. זהו מיטווח ההפצצה היחידי בקנדה. בשטח המיטווח פזורות כ-640 מטרות קרקעיות והוא סגור לתעופה אזרחית. המטרות כוללות טנקים, סוללות טילי קרקע-אוויר, מכ"מים, אתרים תעשייתיים, מרכזי שליטה ובקרה, וסוגים נוספים של כלי רכב וכלי טיס. מתוך 100 האתרים במיטווח קיימים גם שבעה שדות תעופה הכוללים מסלולי המראה ומסלולי הסעה.

## מייפל פלאג ה-38
תרגיל מייפל פלאג 38 נערך בין ה-15 במאי ל-24 ביוני 2005. בתרגיל השתתפו יותר מ-5,000 אנשי צבא מ-11 חילות אוויר מרחבי העולם. בתרגיל זה השתתף גם חיל האוויר הישראלי, לראשונה בתולדות התרגיל. מלבד ישראל השתתפו בתרגיל גם חילות האוויר של קנדה, ארצות הברית, בריטניה, גרמניה, צרפת, הולנד, בלגיה, שוודיה, סינגפור, וניו זילנד. בנוסף, צפו בתרגיל משקיפים מחילות האוויר של ארגנטינה, ברזיל, צ'ילה, קטר ואיחוד האמירויות הערביות.

המשלחת של חיל האוויר הישראלי כללה 10 מטוסי F-16C/D ("ברק") מארבע טייסות: טייסת 105 ("טייסת העקרב"), טייסת 109 ("טייסת העמק"), טייסת 110 ("טייסת אבירי הצפון") וטייסת 117 ("טייסת הסילון הראשונה"). בנוסף, התלוו לטייסות ה-F-16 גם מספר מטוסי בואינג 707 ("ראם") מטייסת 120 ("טייסת הבינלאומית") לתדלוק אווירי. כ-400 אנשי צוות-אוויר, צוות-קרקע ואנשי מערך הבקרה והמבצעים נכללו במשלחת הישראלית.

## מייפל פלאג ה-39
למעלה מ-5,000 איש השתתפו בתרגיל מייפל פלאג 39 שנערך בין ה-14 במאי ל-23 ביוני 2006.

בתרגיל השתתפו חילות האוויר של קנדה, גרמניה, צרפת, בריטניה, ניו זילנד, סינגפור, שוודיה וארצות הברית. בנוסף, צפו בתרגיל משקיפים מחילות האוויר של ברזיל, פולין, יוון, עומאן, מצרים, סינגפור ודרום אפריקה.

## ראו גם
* רד פלאג
* טופ גאן
* גרין פלאג
* אנטוליאן איגל
* דגל כחול

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:חיל האוויר המלכותי הקנדי
קטגוריה:תרגילי לוחמה אווירית
ויאריאל (כדורגל)

**מועדון הכדורגל ויאריאל** (בספרדית: **Villarreal Club de Fútbol, S.A.D**) הוא מועדון כדורגל ספרדי מהעיר ויאריאל שבוולנסיה, אשר משחק בלה ליגה. המועדון משחק באצטדיון לה סרמיקה המכיל 23,500 מושבים. התלבושת הביתית של ויאריאל היא בצבע צהוב, ולכן המועדון נודע בכינויו "הצוללת הצהובה".

## היסטוריה
מועדון הכדורגל ויאריאל נוסד בשנת 1923 ושיחק תחילה בליגה האזורית. הוא התנדנד בין הליגה השלישית והליגה האזורית, ולאחר מכן בין הליגות השנייה והשלישית, ובשנת 1998 הוא הגיע לראשונה לליגה העליונה. עונה לאחר מכן חזר המועדון לליגה השנייה, אך רק לעונה אחת. מאז המועדון משחק בליגה העליונה, פרט לעונה אחת, עונת 2012/2013. במעט שנותיה של הקבוצה בלה ליגה, היא כבר זכתה פעמיים בגביע האינטרטוטו – ב-2003 וב-2004.

בעונת  הקבוצה הגיעה לחצי גמר גביע אופ"א, אך הפסידה ליריבתה הגדולה ולנסיה, שבסופו של דבר זכתה בגביע. ב-7 בדצמבר 2005 הקבוצה הגיעה לשיאה - בעונתה הראשונה בליגת האלופות זכתה במקום הראשון בביתה, כאשר ניצחה את ליל הצרפתית, וסיימה פעמיים בתיקו 0:0 נגד מנצ'סטר יונייטד האנגלית. בשמינית הגמר עברה ויאריאל את גלאזגו ריינג'רס הסקוטית, ברבע הגמר את אינטר מילאנו, והיא נעצרה רק בחצי הגמר, לאחר 0 - 1 לארסנל בסיכום שני המפגשים בין הקבוצות, וזאת לאחר שבדקה ה-88 החמיץ ריקלמה פנדל שהיה גורר את המשחק להארכה.בעונת  ויאריאל העפילה לחצי גמר הליגה האירופית, אך הפסידה לפורטו שזכתה בגביע.

בשורות הקבוצה שיחקו בשנות ה-2000 שחקנים בולטים, כדוגמת דייגו פורלאן, החלוץ האורוגוואי, גונסאלו רודריגס וחואן רומן ריקלמה, חואן פניה הבוליביאני ומרקוס סנה, ששימש כקפטן הקבוצה. הישג השיא של הקבוצה בליגה היה בעונת , כאשר סיימה את העונה במקום השני.

בסיום עונת 2011/12 נשרה הקבוצה לליגה הספרדית השנייה אחרי 12 שנים רצופות בליגה הראשונה, לאחר הפסד ביתי במחזור הסיום לאתלטיקו מדריד. אחרי עונה אחת בליגה השנייה, בה סיימה הקבוצה במקום השני בליגת השנייה, היא חזרה ללה ליגה.

בסיום עונת 2015/16 הקבוצה סיימה במקום הרביעי בליגה והעפילה למוקדמות ליגת האלופות.

ב-13 בינואר 2018 ויאריאל ניצחה בפעם הראשונה בסנטיאגו ברנבאו את ריאל מדריד.

ב-26 במאי 2021 הקבוצה הגיעה לשיאה וזכתה בפעם הראשונה באליפות הליגה האירופית, לאחר שגברה בבעיטות הכרעה על מנצ'סטר יונייטד במשחק הגמר. הזכייה הזו הקנתה לויאריאל כרטיס להשתתפות בליגת האלופות אף על פי שסיימה רק במקום השביעי את העונה בלה ליגה.

בתחילת עונת 2021/2022 נערך משחק הסופרקאפ האירופי בין ויאריאל, כאלופת הליגה האירופית, לבין צ'לסי, שזכתה בליגת האלופות. המשחק נגמר בתיקו 1:1 לאחר 120 דקות, וצ'לסי זכתה בגביע התוצאה 6:5 בקרב בבעיטות עונשין מ-11 מטרים.

בעונת 2021/2022 העפילה ויאריאל בפעם השנייה בתולדותיה לחצי גמר ליגת האלופות, לאחר שהדיחה בשמינית הגמר את יובנטוס וברבע הגמר את באיירן מינכן. בחצי הגמר הודחה על ידי ליברפול. בליגה סיימה ויאריאל במקום השביעי.

את עונת 2022/2023 סיימה הקבוצה במקום החמישי, המקנה כרטיס לליגה האירופית. 

בעונת 2024/2025 סיימה הקבוצה במקום החמישי והעפילה לליגת האלופות בעונת 2025/2026.

## סגל השחקנים
נכון ל-5 בפברואר 2026

 (בהשאלה מנאפולי)

 

 (קפטן)
 (בהשאלה מסביליה)

## תארים
**[[הליגה האירופית]]**
* 2020/2021
## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
ויאריאל
קטגוריה:ולנסיה (קהילה אוטונומית): ספורט
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1923
נליס (בסיס)

**בסיס חיל-האוויר נליס** (באנגלית: **Nellis Air Force Base**) הוא בסיס צבאי של חיל האוויר האמריקני השוכן במחוז קלארק, נבדה, בצידה הצפון-מזרחי של העיר לאס וגאס. בשנת 2000 מנתה אוכלוסיית הבסיס 8,896 איש.

נליס משמש כבסיס אימון עבור טייסי מטוסי הקרב של חילות האוויר של הכוחות המזוינים של ארצות הברית וחילות אוויר זרים. הבסיס מארח מספר פעמים בשנה מאז 1975 את תרגיל הרד פלאג הבינלאומי.

הבסיס נקרא על שם ויליאם הראל נליס, תושב לאס וגאס וטייס P-47 שנפל בקרב הארדנים במלחמת העולם השנייה.

שטח הבסיס הוא 46 קמ"ר. 62 אחוז מתוכו לא מפותח, והיתר סלול או כולל מבנים.

הבסיס כולל שלושה אזורים תפקודיים עיקריים:
* אזור 1 כולל את שדה התעופה ואת מרבית פונקציות התמיכה המבצעית.
* אזור 2 הוא ממזרח לאזור 1 וכולל את אזור התחמושת.
* אזור 3 הוא מעבר לשדרת לאס וגאס. הוא כולל את המגורים, בית החולים של הבסיס ושטח פתוח.

מטווח נליס המסונף לבסיס שוכן ממערב במחוז ניי ובמספר מדינות נוספות.

הבסיס מופיע במשחק הווידאו:  כמקום מושבם של הבומרס.

## קישורים חיצוניים

* 
* בסיס חיל-האוויר נליס, באתר Global Security

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בסיסי צבא בארצות הברית: חיל האוויר של ארצות הברית
נליס
קטגוריה:נבדה
ויאריאל

**ויאריאל** (ספרדית: **Villarreal**, ולנסית: **Vila-real**) היא עיר במזרח ספרד, במחוז קאסטיון אשר בקהילה האוטונומית ולנסיה. העיר מונה, נכון ל-2007, 49,405 נפשות והיא השנייה בגודלה במחוזה והעשירית בוולנסיה. בעבר ויאריאל הייתה ידועה בגידולי התפוזים, אך כיום התעשייה הבולטת בעיר היא יצור אריחי קרמיקה.

בשנים האחרונות נודעה העיר ברחבי העולם גם בזכות קבוצת הכדורגל שלה, אשר משתתפת בליגת העל הספרדית ובטורנירים האירופיים השונים.

## היסטוריה
ויאריאל הוקמה בהוראת מלך אראגון חיימה הראשון בשנת 1274 ובשל כך זכתה לשמה - "ויאריאל", אשר בתרגום מספרדית משמעותו "עיירת המלך". העיירה הוקמה במטרה לבצר את האזור לאחר שחיימה הצליח לכובשו מידי המוסלמים. העיירה מוקמה על הדרך הרומית העתיקה אשר עברה באזור ושלטה על דרכי התעבורה לעיירה בוריאנה, אשר הייתה באותה העת תחת שלטון מוסלמי.

העיירה התרחבה עם הזמן ובמאה ה-14 יצאו הבתים אל מעבר לחומות המקוריות. במאה ה-16 נחפרו בארות ובוצעה השקיה של שטחים יבשים, אשר הביאה להתפתחות החקלאות. 

על אף מפלות שספג היישוב במהלך מלחמת הירושה הספרדית, ולצד נטילת חלק במרידות רבות במאה ה-18, החלו להתפתח ביישוב תעשיות שונות, בעיקר טקסטיל ובמאה ה-19 גידולי תפוזים, אשר הפכו עם הזמן לעיקר המסחר בעיר.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

*
קטגוריה:ספרד: ערי חוף
קטגוריה:ולנסיה (קהילה אוטונומית): ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-13
מספר חשיב

במתמטיקה, במדעי המחשב ובלוגיקה חישובית, **מספר חשיב**, הנקרא גם **מספר רקורסיבי**, הוא מספר ממשי שאפשר לחשב אותו, בכל דיוק רצוי, בזמן סופי. החישוב יכול להתבצע על ידי מכונת טיורינג, האמורה להחזיר את הספרות של המספר בזו אחר זו. קיימות למושג הגדרות שקולות אחרות, במונחים של פונקציות רקורסיביות או תחשיב למדא. מספרים אלו הוגדרו לראשונה על ידי אלן טיורינג כחלק ממחקרו בנושא בעיית הכריעות (Entscheidungsproblem).

כל מספר אלגברי ממשי, לרבות המספרים הרציונליים, הוא חשיב. גם מספרים טרנסצנדנטיים רבים, כגון פאי ו-e, הם חשיבים.

## הגדרה
מספר \ a יקרא **חשיב**, אם קיימת מכונת טיורינג  \ M_a שמקבלת כקלט מספר \ n ופולטת את הייצוג הבינארי של \ a עד הספרה ה-\ n. באופן שקול ניתן להגדיר מכונה העובדת בבסיס עשרוני ולא בינארי.

הגדרה שקולה מבוססת על קירוב המספר \ a בין שני מספרים רציונליים קרובים כרצוננו. בהינתן קלט \ n
המכונה \ M_a תפלוט מספר \ k, כך ש {k-1\over n} \leq a \leq {k+1\over n}.

## אוסף המספרים החשיבים
אוסף המספרים החשיבים הוא שדה סדור, סגור ממשית, ולצרכים מסוימים אפשר לראות בו תחליף לשדה המספרים הממשיים. קבוצת המספרים החשיבים היא בת מנייה (משום שיש רק מספר בן מנייה של מכונות טיורינג), ולכן כמעט כל המספרים הממשיים אינם חשיבים.

עם זאת, לא קיים אלגוריתם המונה את המספרים החשיבים. ניתן להוכיח זאת בלכסון בדומה לאלכסון של קנטור: נניח בשלילה כי קיים אלגוריתם M^* שפולט את סדרת המספרים החשיבים a_1, a_2, a_3,\ldots (ליתר דיוק בהינתן n ו-m האלגוריתם פולט את m הספרות העשרוניות הראשונות של n המספרים הראשונים בסדרה כלשהי של כל המספרים החשיבים). נגדיר אלגוריתם M שבהינתן קלט n, M פולט רצף של n ספרות עשרוניות באופן הבא: לקביעת הספרה ה-k ברצף, M מריץ את M^* כדי למצוא את הספרה ה-k של a_k (נמנעים מייצוגים עם אינסוף תשעיות חוזרות). אם הספרה ה-k של a_k היא 0, אז הספרה ה-k ברצף תהיה 1, ואם הספרה ה-k של a_k אינה 0, אז הספרה ה-k ברצף תהיה 0. האלגוריתם M מגדיר מספר חשיב a שנקבע על ידי רצף הספרות ש-M פולט. עם זאת, לכל k, a נבדל מ-a_k בספרה ה-k שלו, ולכן a אינו מופיע בסדרה a_1, a_2, a_3,\ldots, בסתירה להנחה שזוהי סדרת כל המספרים החשיבים.

## ראו גם
* מספר בר-הגדרה
* פונקציה בת-חישוב

## קישורים חיצוניים

* 
## הערות שוליים

קטגוריה:חישוביות
חשיב
כוח נורמלי

**הכוח הנורמלי** הוא כוח שמפעיל משטח בתגובה לכוח שמופעל עליו. מקורו של השם הוא במילה הלועזית normal אשר פירושה "ניצב" או "אנך", כיוון שכיוונו של הכוח הוא בניצב למשטח. 

הכוח הנורמלי מסומן באופן מסורתי באות \ N. לעיתים הוא מסומן גם כ-F_\mathrm{n}\,, כאשר האות הגדולה **F** מסמנת כוח (Force) והאות הקטנה **n** מייצגת את המילה normal. 

הכוח הנורמלי נוצר כתוצאה מאינטראקציות קוונטיות בין מולקולות המשטח.

## דוגמה
שמאל|ממוזער|200px|כשלא פועלים כוחות חיצוניים אנכים, N=mg
נתבונן בגוף העומד על שולחן או כל משטח אחר. פועל עליו כוח הכובד. אנו יודעים מניסיון שגוף אשר מונח על שולחן לא זז, אך לפי החוק השני של ניוטון אנו יודעים שתאוצת כל גוף היא ביחס ישר **לסכום** הכוחות הפועלים עליו, ולכן אם היה פועל רק כוח הכובד, הגוף היה צריך ליפול לתוך השולחן בתאוצה g. כיוון שהדבר לא מתרחש, ניתן להסיק כי קיים כוח מנוגד בכיוונו אשר מונע מהגוף ליפול לתוך השולחן. הכוח הזה צריך להיות שווה בגודלו ל-mg והפוך לכיוונו, כיוון שסכומם הווקטורי הוא אפס. כוח זה מכונה הכוח הנורמלי, והוא מופעל על ידי השולחן בכיוון המאונך למשטח. מבחינה מתמטית: 
:\ \Sigma \vec F = \vec N -m\cdot \vec g = \vec 0
כלומר וקטורי הכוחות מנוגדים, אך שווים בגודלם ומכאן ניתן להסיק:
:\ N = m\cdot g.

באופן כללי, אין שום סיבה שהכוח הנורמלי יהיה שווה לכוח הכובד המופעל על הגוף. לדוגמה, כאשר לוחצים על הגוף כלפי מטה הכוח שהגוף מפעיל על המשטח גדל ולכן בתגובה גם הכוח הנורמלי גדל, כל עוד הכוחות הפנימיים שמשמרים את מבנה המשטח חזקים מספיק והמשטח לא מתעוות.

באופן כללי, כאשר זווית הנטייה של המשטח היא \theta , הכוח הנורמלי הוא N=mg\cos { \theta } , ורכיב כוח הכובד על ציר התנועה של הגוף (במקביל למדרון) הוא mg \sin{\theta}.

## שימושים
ממוזער|250px|הכוח הנורמלי משמש לחישוב כוח החיכוך. בדוגמה - חישוב כוח החיכוך בין גוף למישור משופע.
משום שהכוח הנורמלי מופעל על ידי גוף או משטח בתגובה לכוח שמופעל עליו, הוא משקף את הכוח הפועל בין שני הגופים או בין גוף למשטח. 
כתוצאה מכך הוא משמש לחישוב **[[מקדם חיכוך|מקדם החיכוך]]** - μ, המבטא את היחס בין הכוח הפועל בין שני גופים ל**כוח ה[[חיכוך]]**.

## ראו גם
*כוח מגע
*עקרון האיסור של פאולי
*דינמיקה
*משיכה
*כוח ואן דר ואלס

## קישורים חיצוניים

נורמלי
אוקרינה

[ממוזער|'''אוקרינה'''[קובץ:Ocarinasample.ogg קול האוקרינה]]
**אוקרינה** (**Ocarina**) היא כלי נגינה עתיק הדומה לחליל. צורתה עגולה ובה נקובים בצידה העליון מספר חורים רגילים, חור להוצאת הצליל, בחלקון התחתון מספר חורים נוספים, ובצידו חור לנשיפה (מספר החורים תלוי באוקרינה).

הכלי עשוי לרוב קרמיקה, אך קיימים גם דגמים עשויים מפלסטיק, עץ, זכוכית ומתכת.

כלי עתיק זה קיים כבר כמעט 12,000 שנים. כלים הדומים לאוקרינה קיימים בעיקר בתרבויות הסינית והמסו-אמריקנית (שבהן הוא לרוב מעוצב לצורת בעל-חיים, לרוב ציפורים שונות).

הכלי מוזכר גם במקומות שונים בתרבות הפופ המערבית, כמו במשחקי וידאו, במשחק The Legend of Zelda: Ocarina of Time. הוא מוזכר גם בסרט "השכן הקסום שלי טוטורו" – טוטורו, מיי וסצוקי נושפים בכלי זה על העץ.

ניתן לדמות את צליל האוקרינה על ידי שילוב ידיים בצורה מסוימת כאשר שתי הידיים משתלבות האחת בשנייה והפייה היא שני האגודלים.

## קישורים חיצוניים

* **[http://xpr.digitalwords.net/katalogo/ocarina/ אוֹקַלִינָה]**, ספר לימוד חופשי וחינמי לאוקרינה, בעברית, ובו 119 מנגינות, מתוכן 46 שירים עבריים
* היגוי השם '''אוקרינה'''
* 

קטגוריה:כלי נשיפה
באד אולדסלו

**באד אולדסלו** (בגרמנית: **Bad Oldesloe**) היא עיר במדינת שלזוויג-הולשטיין שבגרמניה, ובירת מחוז שטורמארן. אוכלוסיית העיר מונה כ-23,000 תושבים. ישנן עדויות ארכאולוגיות לקיום יישוב אנושי במקום כבר במהלך התקופה המזוליתית.

## ערים תאומות
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שלזוויג-הולשטיין: ערים
מלודיקה

שמאל|ממוזער|250px|מלודיקה
**מֶלוֹדיקָה** היא כלי נגינה הדומה בצלילו לאקורדיון ולמפוחית.
בחלקה העליון נמצאת המקלדת שלה, ומנגנים בה באמצעות נשיפה בפייה שלה, אשר נמצאת בצידה. בזמן הלחיצה על הקליד נפתח חור, אשר נותן לאוויר (ולצליל) לעבור דרך צינור. בדרך כלל יש למלודיקה שתיים או שלוש אוקטבות. מלודיקה היא כלי קטן, קל ונייד, היא נפוצה בלימודי נגינה, בעיקר באסיה.

המלודיקה הומצאה בשנות ה־50 על ידי חברת Hohner, אף על פי שיש הטוענים כי היא הומצאה על ידי המוזיקאי ג'וזף לדרפיין על מנת ללמד ילדים את יסודות המוזיקה.

## סוגים
ישנם סוגים שונים של מלודיקה:
* מלודיקות טנור – המלודיקות הנפוצות ביותר. היד השמאלית אוחזת בידית אשר נמצאת בחלקה התחתון של המלודיקה, ויד ימין מנגנת על המקלדת. אפשר לנגן במלודיקת טנור בשתי ידיים אם מחברים לפיה צינורית.
* מלודיקות סופרנו ואלטו – דקות יותר מהטנור, ומיועדות לניגון בשתי הידיים בו זמנית - יד שמאל מנגנת בקלידים השחורים, ויד ימין מנגנת בקלידים הלבנים.
* מלודיקות בס – הנדירות ביותר.

המלודיקה היא כלי פשוט יחסית לנגינה ומהווה תוסף קל, נח וזמין לשימוש עבור נגני קלידים/כלי נשיפה.

אחד מחלוצי המלודיקה הוא אמן הדאב אוגוסטוס פאבלו.

בעולם קיימים יצרנים רבים של מלודיקה, הפועלים במגוון סגנונות, רמות איכות וקהלי יעד. בין המובילים ניתן למנות את חברת Hohner, מהבולטות והוותיקות בתחום, המציעה דגמים איכותיים למוזיקאים מקצועיים וחובבים כאחד. Yamaha ו-Suzuki היפניות ידועות גם הן באיכות ובאמינות מוצריהן, עם דגמים המתאימים למגוון סגנונות נגינה. האמונד, המזוהה בעיקר עם עוגבים, מייצרת גם מלודיקות המיועדות למתחילים ולבעלי ניסיון. בשוק הסיני בולטות החברות Easttop ו-Swan, המציעות דגמים נגישים במחיר ובאיכות. Thomann, קמעונאית גרמנית גדולה, מציעה מבחר רחב של מלודיקות, כולל מותג הבית שלה. בתחום המלודיקות האלקטרוניות בולטת Roland, המובילה בתחום המוזיקה האלקטרונית, ולצידה Casio, המציעה מלודיקות אלקטרוניות כחלק מקו הקלידים שלה. גם Schoenhut, המתמחה בכלי נגינה לילדים, מציעה דגמי מלודיקה פשוטים וידידותיים לשימוש.

## קישורים חיצוניים

* מֶלוֹדִיקַל, ספר לימוד חופשי וחינמי למלודיקה וכלי־מקלדת אחרים, בעברית, ובו 119 מנגינות, מתוכן 46 שירים עבריים

## הערות שוליים

קטגוריה:כלי נשיפה
קטגוריה:כלי מקלדת
נליס (מטווח)

**מטווח חיל-האוויר נליס** (**Nellis Air Force Range - NAFR**) הוא מתקן אימונים של חיל האוויר האמריקני השוכן במדבר של דרום נבדה בארצות הברית, בסמוך לבסיס חיל-האוויר נליס. מטווח נליס הוא הגדול ביותר מסוגו בארצות הברית ושטחו 12,139 קמ"ר.

סמוך לגבול הצפוני-מזרחי של המטווח ממוקם גרום לייק - בסיס סודי, הידוע בכינוי אזור 51, המשמש לפיתוח וניסוי כלי טיס צבאיים סודיים.

המטווח משמש את חילות האוויר של הכוחות המזוינים של ארצות הברית ובעלות בריתה כשטח אש בתרגיל הרד פלאג ללוחמה אווירית הנערך שם לפחות פעם בשנה. המטווח משמש גם בתרגיל בגרין פלאג הדומה לרד פלאג, בו מושם הדגש על ההיבטים האלקטרוניים של הלוחמה אווירית.

## קישורים חיצוניים
* מטווח נליס, באתר Global Security

קטגוריה:בסיסי צבא בארצות הברית: חיל האוויר של ארצות הברית
קטגוריה:נבדה
לה פיגארו

**לה פיגארו** (בצרפתית: **Le Figaro**) הוא יומון מוביל בצרפת. מאמרי המערכת שלו מתאפיינים בקו שמרני בדרך כלל, והעיתון נחשב היסטורית כתומך במפלגה הגוליסטית ויורשותיה האידאולוגיות (ובהם האיחוד למען תנועה עממית). מערכת העיתון יושבת בפריז.

העיתון נוסד ב-1826 כשבועון סאטירי. שמו ניתן לו מהמחזה הקומי של פייר בומרשה "נישואי פיגארו" (שגם הולחן מאוחר יותר לאופרה בידי מוצארט). גם מוטו העיתון – "ללא החופש לבקר, אין טעם בשבח" – נלקח מ"נישואי פיגארו". העיתון התפרסם באופן לא-סדיר עד 1854, ואז תחת בעלות חדשה שינה כיוון והפך לעיתון בעל התפוצה הרחבה ביותר בצרפת. ב-16 בנובמבר 1866 התפרסם הגיליון הראשון של לה פיגארו במהדורתו היומית, והופץ ב-56,000 עותקים.

עד תחילת מלחמת העולם השנייה ביסס לה פיגארו את מקומו כעיתון המוביל בצרפת. לאחר המלחמה נחשב כשופרה של הבורגנות הצרפתית המסורתית, ועד היום הוא שומר על קו שמרני.

העיתון החליף מספר בעלויות לאורך שנות קיומו. כיום נמצאת השליטה בעיתון בידיו של סרז' דאסו, איש עסקים ופוליטיקאי שמרני, השולט גם בענקית התעשייה האווירית הצרפתית דאסו תעופה, יצרנית מיראז'. בצרפת מוטחת ביקורת על כך שעיתון לאומי מוביל נמצא בשליטת אחד מגדולי הספקים של צבא צרפת, שבו בזמן הוא גם ראש עיר, סנאטור מטעם מפלגת השלטון, ואביו של חבר האספה הלאומית מטעם אותה מפלגה אוליבייה דאסו. דאסו הודף את הביקורת נגדו ונגד קו העיתון המתיישר עם השלטון, בהסבר כי "תפקיד העיתונות לקדם רעיונות בריאים, ורעיונות שמאלנים אינם רעיונות בריאים".

בין הכותבים היותר ידועים בעיתון לדורותיו: אמיל זולא, מרסל פרוסט, אנדרה ז'יד, פרנסואה מוריאק, ז'אן-פול סארטר. 

תפוצת העיתון בשנת 2008 נעה בסביבות 320,000 עותקים ליום, והיא במגמת ירידה.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* אתר העיתון 

קטגוריה:צרפת: עיתונים
ספארק נטוורקס

**ספארק נטוורקס** (Spark networks), לשעבר 'מאצ'נט', היא רשת הכרויות מקוונות בינלאומית המפעילה אתרי אינטרנט להיכרויות. בבעלותה של רשת 'ספארק נטוורקס', אתרי היכרויות תחומיים רבים ברחבי העולם כגון JDate (להיכרויות בין יהודים), BlackSinglesConnection.com (להיכרויות בקהילה האפרו-אמריקנית) ועוד.

## היסטוריה
שמאל|ממוזער|250px|לוגו JDate

'מאצ'נט' נוסדה ב-1997 בלוס אנג'לס בארצות הברית על ידי אלון כרמל וג'ו שפירא. שפירא, שחבר לאלון כרמל ויחד הקימו ב-1997 את האתר הראשון שלהם - JDate.com, שנועד להיכרויות בין יהודים בארצות הברית. האתר הפך במהרה להיות האתר הגדול ביותר בתחום ההיכרויות ליהודים. הרשת החלה להתרחב וקנתה את אתר השידוכים האמריקני "אמריקן סינגלס" ואת אתר "קופידון" הישראלי.
'מאצ'נט' פתחה אתרים חדשים והקימה את JDate גם בשפה העברית.
ב-2000 הנפיקו את החברה בבורסת פרנקפורט, כיום היא נסחרת שם לפי שווי של 165 מיליון אירו (נכון למרץ 2006).
בשנת 2004 הכריזה החברה על כוונתה להנפיק גם בנאסד"ק. הם הגישו תשקיף, אך כעבור תקופת זמן קצרה הם משכו אותו בחזרה. זמם קצר אחר כך, מנכ"ל החברה פוטר ושם החברה הוחלף, והחברה נקראת כיום ספארק נטוורקס. במרץ 2005 הוגש שוב תשקיף מתוקן. הציפיות הגדולות לא התממשו - החברה נסחרת ברשימת ה"פינק שיטס" בנאסד"ק, לפי שווי של 200 מיליון דולר.

במאי 2005 רכשה ספארק נטוורקס חברת שידוכי אינטרנט אמריקאית בשם מינגל מאץ' תמורת כ-12 מיליון דולר במזומן, והכפילה בכך את מספר אתרי ההיכרויות שלה, המסתכם בכ-30 אתרים ברחבי העולם.

בשנת 2016, רכשה ספארק נטוורקס את האפליקציה JSwipe, אפליקציית שידוכים ליהודים בדומה לטינדר, האפליקציה הוקמה ב-2014, ויש לה מעל מיליון משתמשים ופריסה בכ-70 מדינות.

## בישראל
שמאל|ממוזער|250px|לוגו קופידון

'ספארק נטוורקס' מפעילה בישראל שני אתרי הכרויות: JDate.co.il ו"קופידון". JDate.co.il הוא גרסה עברית של אתר JDate.com, שמתרכז בהיכרויות בין יהודים בישראל ובעולם בכלל. "קופידון" (cupid.co.il) נרכש על ידי ספארק נטוורקס ב-1998.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות אינטרנט
קטגוריה:היכרויות באינטרנט