open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ניקולאי וטורוב

**ניקולאי אלכסנדרוביץ' וטורוב** (27 באפריל 1866 – 20 במאי 1918) היה תעשיין רוסי. על פי מחקר של פורבס משנת 2006, שהכליל את בית רומנוב, הוא החזיק בתואר האיש העשיר ביותר ברוסיה ערב מלחמת העולם הראשונה והונו הוערך ב-60 מיליון רובל בזהב. 

## ביוגרפיה
ממוזער|אלכסנדר פיודורוביץ' וטורוב, אביו.
ממוזער|וטורוב ובניו, חנות ביקטרינבורג.
### חיים וקריירה
[ממוזער|אחוזת המשפחה ב[טומסק. כיום משמש כסניף של רוסבנק.]]
ניקולאי היה חייב את הונו לאביו, אלכסנדר וטורוב, איש עסקים מצליח באירקוצק שהקים רשת קמעונאית טרנס-סיבירית. עם מותו בשנת 1911 נאמד הערך הנקי של אלכסנדר וטורוב ב-13.6 מיליון רובל; ההון עבר בירושה לניקולאי ולאחיו הפחות ידוע, שחי במוסקבה מאז 1897. ניקולאי וטורוב ניצל את הונו של אביו כדי להשתלט על בנקים (כמו I. V. Yunker & Co., שאורגן לכדי בנק התעשייה המוסקבאי, Московский промышленный банк, עם הון של 30 מיליון רובלים) וחברות ייצור רבות, כמו שותפות הייצור של אלברט גובנר (Товарищество ситцевой мануфактуры Альберта Гюбнера) שהוקמה על ידי רוסים יוצאי צרפת ב-1871 והחזיקה בבעלותה מספר מפעלי טקסטיל. מדיניות ההשתלטות האגרסיבית שלו זיכתה אותו בכינוי "מורגן הרוסי". הוא מכונה "הראשון ששבר את המסורות הישנות לטובת ארגון רציונלי ואינטליגנטי של עסקים מסחריים."

עם כניסתה של רוסיה למלחמת העולם הראשונה, הפך וטורוב לאחד הקבלנים הצבאיים הגדולים של ממשלת האימפריה הצאר, כשהוא צבר סובסידיות אדירות לבניית מפעלי ייצור חדשים במרכז רוסיה; הוא היה מנהל התעשייה הביטחונית בפועל בכל אזור מוסקבה.

### רציחתו
[ממוזער| ביתו של וטורוב ([בית ספאסו, המשמש כיום את שגרירות ארצות הברית במוסקבה)]]
וטורוב החליט להישאר ברוסיה אחרי מהפכת 1917 והתחייב לנאמנות למשטר הבולשביקי.

פחות משנה לאחר מכן, במאי 1918, הוא נרצח; הוא נורה למוות ב-20 במאי 1918 במשרדו ב"חצר העסקים" במוסקבה (על פי מקורות אחרים, ב-5 במאי 1918 בביתו). הרוצחים לא נמצאו. על פי דברי כותבת הכרוניקה של אירקוטסק, ניטה רומנוב, הוא נרצח על ידי בנו השני בשל סכסוך אישי. עם זאת, הנסיבות המדויקות של מותו נותרו לא ידועות.

הוא נקבר בבית הקברות במנזר סקורביאשנסקי, במוסקבה.

## מורשת
רבים מהפרויקטים הגדולים ביותר של וטורוב בתקופת המלחמה, שהולאמו על ידי הסובייטים, עדיין פועלים:
* העיר אלקטרוסטאל (זאטישיה לשעבר) מרכזת מפעלי יציקה ומפעלים ביטחוניים, כמו מפעל אלקטרוסטאל שהוקם יחד עם אלכסנדר קונובאלוב ומיכאיל טרשצ'נקו כמפעל הפלדה החשמלי הראשון ברוסיה תחת השותפות אלקטרוסטל (שנוסדה בשנת 1916, עם הון של 3 מיליון רובל; מחוז בוגורודסקי, מחוז מוסקבה).
* בתי יציקה ומפעלי הגנה של העיר נוגינסק (לשעבר בוגורודסק)
* המפעל על שם ליכאציו'ב (חברת המשאיות המקורית של AMO) בוטלה מאז 2012. במקומה פועלת חברת MSTs6 AMOZIL

מפעלי וטורוב פחות מוכרים עדיין פועלים בכל רחבי העיר מוסקבה. רבים הוסבו למשרדים וקניונים.

ביתו לשעבר של וטורוב, בית ספאו, נתפס על ידי הממשלה הסובייטית בשנת 1918 ששינה בה מאז את שגריר ארצות הברית בברית המועצות (1933—1991) וממשיך לשמש את שגריר ארצות הברית בפדרציה הרוסית.

## ראו גם
* ג'יי. פי. מורגן
* אלכסיי פוטילוב

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי עסקים רוסים
קטגוריה:פשעים לא מפוענחים
קטגוריה:האימפריה הרוסית: היסטוריה
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1866
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1918
רמת האסקי

**רמת האסקי** (באנגלית: **Husky Heights**) היא רמה הררית שטוחה באופן יחסית, המכוסה בקרח, בהרי המלכה מוד, באזור חוף דופק, בשטח חסות רוס, שבאנטארקטיקה.

הנקודה הגבוהה ביותר ברמה היא כיפת האסקי, שגובהה 3,580 מטרים מעל פני הים, והיא ההר ה-74 בגובהו באנטארקטיקה.

הרמה ממוקמת 7 קילומטרים דרומית לשולחן היינז.

הרמה מתנשאת מעל מוצאו של קרחון ברנדאו.

## היסטוריה
### מקור השם

שמה של הרמה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.

הרמה נקראת על שם כיפת האסקי - הנקודה הגבוהה בה, וזו, בתורה, נקראת על שם כלבי ההאסקי באמצעותם הגיעו החוקרים מטעם משלחת הסקר הגאולוגי האנטארקטי של ניו זילנד אל הרמה.

## קישורים חיצוניים

* רמת האסקי באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* רמת האסקי באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* מחשבון מרחקים - המרחק מרמת האסקי לאתרים סמוכים

## הערות שוליים

האסקי, רמה
האסקי, רמה
מפעל אלקטרוסטאל

**מפעל המתכות אלקטרוסטאל **הוא מפעל לייצור פלדות וסגסוגות למטרות מיוחדות לתעשיות היי-טק והוא מהמפעלים הגדולים ברוסיה והוותיק מסוגו.

## היסטוריה
הרעיון ליצור מפעל חשמלי לפלדות איכותיות ברוסיה הובא על ידי מטאלורגים ידועים כמהנדס-טכנולוג במפעל פוטילוב  נ. ו. בליאייב ופרופסור ו. י. גרום-גרז'ימאיילו. אבל הרעיון של לא מצא לו תומכים באותו זמן. 

בשנת 1916, התעשיין ניקולאי וטורוב לקח על עצמו להוביל את הבנייה. המהנדס נ. ו. בליאייב מונה לנהל את הבנייה ולאחר מכן את המפעל, שהפך למפעל הרוסי הראשון לייצור פלדות סגסוגת באיכות גבוהה. נוצרה חברת אלקטרוסטאל, באמצעותה וטורוב משך אליו בעלי הון גדולים כמו מיכאיל טרשצ'נקו (לימים שר החוץ ושר הפנים הזמני) וחבר הפרלמנט אלכסנדר ו. קונובאלוב.   

בשנת 1923 הותכה הנירוסטה הראשונה במדינה, בשנת 1924 הושג ייצור הפלדה המגנטית. באותן שנים שולט בהצלחה זיוף וגלגול של פלדת סגסוגת וייצור מטבעות כסף בדרגות שונות. 

אלקטרוסטאל סיימה בהצלחה את בדיקות ועדת ההגנה הממלכתית במהלך המלחמה, בייצור פלדה לייצור קטיושות, טנקים T-34 ומטוסי איליושין Il-2. חלק לא מבוטל מהציוד שיובא מהמפעל למזרח המדינה והושאר שם שימש בסיס ליצירת מספר מפעלים ומתקני ייצור באורל וגם מילא תפקיד גדול בחיזוק ארסנל הצבא. 

במרץ 1945 הוענק למפעל אות מסדר לנין על שירותים מצטיינים באספקת מתכת באיכות גבוהה וביצוע משימות מיוחדות של ועדת ההגנה הממלכתית.     

בשנת 1971, זכה המפעל במסדר מהפכת אוקטובר. 

בינואר 1993 הפך מפעל אלקטרוסטאל לחברת המניות המשותפת" אלקטרוסטאל". המפעל לא הפסיק את הפעלת הציוד הטכני לייצור ומודרניזציה של ציוד קיים, תוך הפחתת עלויות ושיפור איכות המוצרים ונותר אחד ממפעלי הפלדה הגדולים במדינה.

## לקריאה נוספת
* Сталь нового мира. — М.: Моск. рабочий, 1979.
* *Эдемская В. В.* «Электросталь» на рубеже веков: Историко-публицистический очерк. — Электросталь, 2002.

## קישורים חיצוניים

* 
* מפעל אלקטרוסטאל 
* אלקטרוסטאל

קטגוריה:ייצור
קטגוריה:מחוז מוסקבה
קשת קופידון

**קשת קופידון** (באנגלית: **Cupid's bow**) היא תו פנים המדמה את הקימור הכפול של השפה העליונה האנושית לקשתו של קופידון, אל האהבה והתשוקה המינית במיתולוגיה הרומית. פסגות הקשת חופפות את העמודות הפילטרום (crista philtrae) המעניקות מראה בולט לשפה.

המונח נפוץ בספרות, לרוב משתמשים בו הקשורים לדיבור ולפה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אנטומיה
קטגוריה:שפתיים
רוטב רוסי

**רוטב רוסי** הוא **רוטב** לסלט הרוטב מורכב ממיונז, קטשופ ושאר מרכיבים. הרוטב הוא אחד המרכיבים המרכזיים בכריך רובן.

הרוטב הרוסי דומה לרוטב אלף האיים ולרוטב צרפתי.

## היסטוריה
הרוטב הרוסי מוזכר כבר בשנת 1900 במקורות אמריקאים. הרוטב גם מתועד בספר קייטרינג משנת 1910 בתור חלופה לוויניגרט ולרוטב עגבניות.

## הכנת הרוטב
בדרך כלל הרוטב הוא בטעם פיקנטי, הוא עשוי כיום מתערובת של מיונז וקטשופ המשולבים במרכיבים נוספים כמו חזרת, פימנטוס, עירית, חרדל ותבלינים.

## שימושים
מלבד השימוש כרוטב לסלט, רוטב רוסי משמש גם כממרח לכריכי רובן.

## הערות שוליים

קטגוריה:ממרחים
קטגוריה:המטבח האמריקאי
קטגוריה:רטבים
אוסטריה פרנצ'סקנה

**אוסטריה פרנצ'סקנה** (באיטלקית: **Osteria Francescana**) היא מסעדת שלושה כוכבי מישלן בבעלותו של השף מאסימו בוטורה, הממוקמת במודנה שבאיטליה.

בשנת 2018, הוכרזה אוסטריה פרנצ'סקנה כמסעדה הטובה בעולם לפי דירוג 50 המסעדות הטובות בעולם.

## מקור השם
המסעדה ממוקמת בסמוך לכנסיית סַן פְרַנְצֵ'סְקוֹ במודנה, ומכאן נגזר שמה.

## היסטוריה
המקום היה קיים כבר בשנות ה-50 במרכז העיר מודנה, כבית מרזח עם שולחנות עץ ויין, בו נערכו משחקי קלפים וארוחות צהריים בעלות נמוכה. מבין הפאבים השונים בעיר, ה"פרנצ'סקנה" בפרט נחשבה למקום מפגש לגברים ממעמד נמוך ולנשים בעלות מוניטין מפוקפק. סביב שנות ה-80, על בסיס שינויים חברתיים, היא הפכה למעין מבשלה.

בשנת 1995 עברה השליטה על המקום לידיו של השף מאסימו בוטורה, לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר ל. משפטים. בוטורה בנה את המקום מחדש. 

מאז נובמבר 2011 מתהדרת האוסטריה פרנצ'סקנה בשלושה כוכבים במדריך מישלן, והציונים הגבוהים ביותר במדריכי המסעדות המרכזיים באיטליה.

לאחר שדורגה במקום השלישי בשנים 2013 ו-2014 ובמקום השני בשנת 2015, בשנת 2016 הגיעה אוסטריה פרנצ'סקנה לראשונה למקום הראשון בדירוג 50 המסעדות הטובות בעולם.
ממוזער|חלל האירוח במסעדה

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:איטליה: מסעדות
קטגוריה:אמיליה-רומאניה
MAXXI

**המוזיאון הלאומי לאמנויות מהמאה ה-21** או **MAXXI** (באיטלקית: **Museo nazionale delle arti del XXI secolo**) הוא מוזיאון לאומי לאמנות עכשווית ולאדריכלות בשכונת פלמיניו ברומא, איטליה.

המוזיאון מנוהל על ידי קרן שהוקמה על ידי המשרד האיטלקי למורשת ופעילות תרבותית. הבניין תוכנן על ידי זהא חדיד, וזכה בפרס סטרלינג של המכון המלכותי לאדריכלים בריטים בשנת 2010.

## היסטוריה
זהא חדיד זכתה בתחרות עיצוב בינלאומית לעיצוב בניין המוזיאון. הגשתה כללה חמישה מבנים נפרדים, שרק אחד מהם הושלם. הוא נבנה באתר של צריף צבאי לשעבר.

בנייתו של המוזיאון נמשכה יותר מעשר שנים, והוא נפתח לקהל בשנת 2010. באותה השנה קיבלה את פרס סטרלינג לאדריכלות של המכון המלכותי לאדריכלים בריטים.

"הגרדיאן" כינה את בניין ה-MAXXI כ"יצירה הטובה ביותר של חדיד עד היום" וכ"יצירת מופת שמתאימה לשכון לצד פלאיה העתיקים של רומא".

## תיאור
MAXXI מורכב משני מוזיאונים: "MAXXI אמנות" ו-"MAXXI ארכיטקטורה". החצר החיצונית המקיפה את המוזיאון מספקת מקום ליצירות אמנות רחבות היקף.

## אוספים
אוספי הקבע של שני המוזיאונים הללו צומחים באמצעות רכישות ישירות, וכן באמצעות עמלות, תחרויות נושאיות, פרסים לאמנים צעירים, תרומות והלוואות קבועות.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:רומא: מוזיאונים
קטגוריה:רומא: מבנים
קטגוריה:רומא: מוזיאונים לאמנות
קטגוריה:מבנים שתכננה זהא חדיד
ראלף אברהם

**ראלף לי אברהם הבן** (באנגלית: **.Ralph Lee Abraham Jr**; נולד ב-16 בספטמבר 1954) הוא פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס החמישי של מדינת לואיזיאנה, מאז 2015 ועד 2021. מחוז קונגרס זה מכסה מרבית מהאזורים הצפון-מזרחיים והמרכזיים של לואיזיאנה, ובתחומו שוכנות הערים מונרו ואלכסנדר.

## ביוגרפיה
אברהם נולד ביישוב אלטו שבצפון לואיזיאנה, בנם של מרלין פוסי (1932–2015), לשעבר מחנכת, וראלף אברהם האב (1933–1980). סבו וסבתו היגרו אל ארצות הברית מלבנון. בשנת 1980 סיים ראלף את לימודיו הגבוהים בבית הספר לרפואה וטרינרית באוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה השוכנת בבאטון רוז', ובמשך עשור התמחה כווטרינר. בשנת 1994 שב אברהם אל בית הספר לרפואה באוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה, והחל להתמחות ברפואת משפחה.

הוא התנדב בכוחות העזר של משמר החופים של ארצות הברית ובמשמר הלאומי של מדינת מיסיסיפי. אברהם ורעייתו דיאן, אליה נישא בשנת 1977, חובקים בצוותא שלושה ילדים, ובעבר היה חוק מקרי מוות אווירי.

במהלך בחירות 2014 בארצות הברית, אברהם הכריז על התמודדותו לבית הנבחרים של ארצות הברית. הוא גבר על ראש עיריית מונרו ג'יימי מאיו, מועמד המפלגה הדמוקרטית, ברוב של כ-64% מקולות הבוחרים. הוא הושבע לתפקידו בקונגרס האמריקאי בראשית ינואר 2015. לאחר היבחרו, בחר אברהם בלוק ג'יי לטלו, מנהל מטה הבחירות שלו לקונגרס, כראש הסגל שלו. ביוני 2017, נמנה אברהם בין נותני החסות ל"חוק אחידות זכויות האזרח".

באוגוסט 2017 הביע אברהם את תמיכתו במועמדיו של נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ לבית המשפט הפדרלי עבור המחוז הרביעי של לואיזיאנהף טרי דוטי וריצ'לנד פאריש, שבסיסו במונרו. מועמדים אלה זכו בנוסף לתמיכתם של נציגי לואיזיאנה בסנאט של ארצות הברית, ג'ון נילי קנדי וביל קסידי. בשלהי 2019 הצביע נגד שני סעיפי ההדחה של דונלד טראמפ, ובקונגרס ה-116 של ארצות הברית — שהתכנס בינואר 2019 — מכהן אברהם כחבר בוועדת הכוחות המזוינים, בוועדת החקלאות ובוועדת המדע והטכנולוגיה.

לאברהם עמדות שמרניות מובהקות. הוא מאמין שיש לבטל את חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה ומתנגד להרחבת תוכנית המדיקייד (Medicaid) שיזם הנשיא לינדון ג'ונסון. בנוסף על כך, הוא מתנגד לשילוב טרנסג'נדרים בכוחות המזוינים של ארצות הברית, ותומך בלגיטימיות של עונש מוות. בשנת 2019 התמודד לתפקיד מושל לואיזיאנה אך הפסיד את מועמדות המפלגה לאדי ריספון, שהפסיד בעצמו למושל הדמוקרטי המכהן ג'ון בל אדוארדס.

ב-26 בפברואר 2020 הודיע אברהם כי אין בכוונתו להתמודד לתקופת כהונה נוספת בבית הנבחרים. במהלך בחירות 2020 נבחר להחליפו לוק לטלו, שכיהן כראש הסגל של אברהם במשך שנים, אך לטלו נפטר כתוצאה ממחלת נגיף קורונה 2019 בטרם הספיק להישבע לתפקידו.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי לואיזיאנה
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-114 של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים ממוצא לבנוני
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-115 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מלואיזיאנה
קטגוריה:וטרינרים
קטגוריה:רופאי משפחה
קטגוריה:בפטיסטים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1964
בנק האדמות המוסקבאי

**בנק האדמות המוסקבאי** (ברוסית: **Московский земельный банк**) הוא בנק משכנתאות גדול ברוסיה הטרום מהפכנית, חלק מבית הבנקאות של לזר פוליאקוב. המשרד הראשי של הבנק היה במוסקבה.

## היסטוריה
[ימין|ממוזער| פרסום של בנק האדמות במוסקבה. מוסקבה, [1883.]]
בין עשרת בנקי האדמות שקמו באימפריה הרוסית בשנים 1871—1873 במהלך יישום רפורמת האשראי לאחר ביטול הצמיתות על ידי הקיסר אלכסנדר השני והיו קיימים עד למהפכת אוקטובר, היה "בנק האדמות המוסקבאי" שהיה אחד הגדולים במדינה.

בשנת 1902, פעילות הנדל"ן העירונית הגבילה שליש מסך ההלוואות. עד שנת 1914 הנפיקו בנקים לאדמות הלוואות לטווח ארוך עבור קרקעות בסכום של 897 מיליון רובל, עבור נדל"ן עירוני בשווי 388.8 מיליון רובל. ההון הקבוע הגיע ל-90.3 מיליון רובל, הבנקים הנפיקו 1249.2 מיליון אג"ח.

בנק האדמות במוסקבה, שהוקם בשנת 1872 היה חלק בלתי נפרד מבית הבנקאות של לזר פוליאקוב, שסיפק הלוואות הן לטווח הארוך (עד 66 שנים וחודשיים – על ביטחון האדמות ועד 38 שנים ו-4 חודשים – על ביטחון הנדל"ן העירוני), והן לטווח הקצר (עד 3 שנים) הלוואות בשטחי מוסקבה והמחוזות הסמוכים. נוסף על פוליאקוב עצמו, דירקטוריון הבנק כלל את אחיו סמואל סולומונוביץ', הבן יצחק לזרביץ' והנסיך ניקולאי סרגייביץ' שצ'רבאטוב. בשנת 1912 הנפיק בנק האדמות במוסקבה הלוואות עבור 13.2 מיליון רובל.

בשנת 1918 הבנק פורק בהוראת הסובנארקום של רוסיה הסובייטית.

## הערות שוליים

קטגוריה:רוסיה: בנקים
קטגוריה:האימפריה הרוסית: כלכלה
רוברט הופמן

**רוברט הופמן** (באנגלית: **Robert Hoffman**; נולד ב-21 בספטמבר 1980) הוא שחקן ורקדן אמריקאי.

## ביוגרפיה
הופמן נולד בגיינסוויל ולאחר מכן עבר עם משפחתו לאלבמה. הוא החל לעסוק בריקוד ולמד בבית ספר לאומנויות הבמה.

ב-2003 דיבב במשחק הווידאו המבוסס על הסרט שודדי הקאריביים: קללת הפנינה השחורה.

ב-2004 שיחק את חברו של הנבל הראשי בסרט הריקודים "רוקדים ברחובות". על תפקיד זה זכה בפרס "American Choreography Awards".

הוא הופיע כרקדן במספר סרטים וביניהם "המאמן קרטר" ו"חדשות מטוגנות".

ב-2006 שיחק בסרט "יש לה ביצים" את החבר השחצן של הדמות הראשית, ואויבו של צ'נינג טייטום.

ב-2007 שיחק ב-"Shrooms", סרט מתח אירי על קבוצת נערים אמריקאים המטיילים באירלנד ומחפשים פטריות פסילוסיבין ביער.

ב-2008 שיחק בסרט סטפ אפ 2: הרחובות את התפקיד הראשי של צ'ייס. על הופעתו בסרט קיבל את פרס MTV לנשיקה הטובה ביותר, יחד עם בריאנה אביגן.

ב-2009 הופיע בקומדיית המדע הבדיוני "Aliens in the Attic".

ב-2012 גילם גולש היוצא עם אנני במספר פרקים של 90210.

בנוסף הוא התארח במספר סדרות כמו  והאנטומיה של גריי.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:רקדנים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1980
The Joe Rogan Experience

**The Joe Rogan Experience** הוא פודקאסט אותו מנחה הסטנד-אפיסט, השחקן, פרשן הספורט, אמן הלחימה ומגיש הטלוויזיה האמריקני ג'ו רוגן. הפודקאסט הושק ב-24 בדצמבר 2009. עם השנים הפך הפודקאסט לאחד מהפודקאסטים הפופולריים ביותר בעולם, עם מעל 18 מיליון עוקבים רשומים, ומעל 5.6 מיליארד צפיות. בפודקאסט מתארחים מגוון רחב של אורחים אשר דנים במגוון רחב של נושאים.

ברוב הפרקים רוגן מארח אורח יחיד ומנהל איתו שיחה באורך שעתיים עד שלוש שעות על מגוון רחב של נושאים. התוכנית מוקלטת באולפן שנמצא בטקסס.

ב-19 במאי 2020 הצהיר רוגן שספוטיפיי לקחה בלעדיות על הפודקאסט בעסקה המוערכת בכ-100 מיליון דולרים. על פי תנאי ההסכם עם ספוטיפיי, גרסת הווידאו של הפודקאסט תמשיך להתפרסם ביוטיוב עד דצמבר 2020, כאשר לאחר מכן גרסת הווידאו תהיה זמינה רק בספוטיפיי. עם זאת, קטעי וידאו קצרים נבחרים מהפודקאסט ימשיכו להיות זמינים ביוטיוב גם לאחר המעבר. בעקבות ההודעה עלו המניות של ספוטיפיי ב-7% ב-20 במאי.

## אורחים
בשנת 2019 רוגן אירח שלושה מועמדים לנשיאות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית – אנדרו יאנג, טולסי גבארד, וברני סנדרס. לפחות ארבעה מועמדים אחרים ביקשו להתארח בתוכנית אך לא התקבלו.

תחומי העיסוק והעניין של רוגן משפיעים על בחירת אורחיו, ולכן נוהג לארח סטנדאפיסטים, אמני לחימה, ספורטאים באליפות הלחימה האולטימטיבית ואושיות כושר וקומדיה נוספות.

רוגן אירח גם מספר אורחים המשויכים לארגונים המזוהים עם הימין הרדיקלי ושהביעו דעות גזעניות, הומופוביות, וטרנספוביות, ביניהם אלכס ג'ונס, גאווין מקאינס ועוד, וזכה לביקורת בשל כך. בנוסף זכה לביקורת על כך שאירח טועני תאוריות קשר והפיץ מידע כוזב, הן בתחום המגפת הקורונה והן בתחום קיומם של חייזרים, הכחשת משבר האקלים, ועוד. על חלק מאמירות אלו רוגן התנצל בעקבות ביקורת מידי אנתוני פאוצ'י, והצהיר כי אין להתייחס אליו לפודקאסט כמקור מידע רפואי אמין.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פודקאסטים אמריקאיים
גלריית ויטוריו אמנואלה השני

**גלריית ויטוריו אמנואלה השני** (באיטלקית: **Galleria Vittorio Emanuele II**) הוא מרכז הקניות העתיק ביותר באיטליה ונקודת ציון מרכזית במילאנו. הגלריה שוכנת בתוך ארקדה כפולה בת ארבע קומות במרכז העיר, וקרויה על שם ויטוריו אמנואלה השני, המלך הראשון של ממלכת איטליה. היא תוכננה בשנת 1861 ונבנתה על ידי האדריכל ג'וזפה מנגוני בין השנים 1865 ל-1877.

המבנה הוא פסאז' המורכב משני ארקדות מקושתות מזכוכית המצטלבות בחלל מתומן המכסה את הרחוב המחבר בין פיאצה דל דואומו לפיאצה דלה סקאלה. הגלריה מחברת בין שניים מציוני הדרך המפורסמים ביותר של מילאנו: קתדרלת מילאנו ותיאטרון לה סקאלה, אך הגלריה היא נקודת ציון בפני עצמה.

## חנויות, מסעדות ומלונות
הגלריה מכונה לעיתים קרובות *il salotto di Milano* (חדר האירוח של מילאנו), בשל החנויות הרבות שבה וחשיבותה כמקום ישיבה ואכילה מרכזי.

החל משנת 2013 הארקדה מכילה בעיקר חנויות יוקרה המוכרות הוט קוטור, תכשיטים, ספרים וציורים, כמו גם מסעדות, בתי קפה, ברים ומלון. הגלריה מפורסמת בהיותה ביתם של כמה מהחנויות והמסעדות הוותיקות במילאנו, כמו קפה Biffi (שנוסד בשנת 1867 על ידי פאולו ביפי, הקונדיטור המלכותי), מסעדת Savini ו ה-Camparino, הבר הרשמי של קבוצת קמפרי.

בשנת 2012 נמנע מסניף של רשת מקדונלד'ס לחדש את חוזהו בגלריה, לאחר 20 שנות פעילות בה. הרשת טענה כי מדובר בשוכר היחיד שנשלל ממנו זכות הסירוב הראשונה בחכירה החדשה, וכי המכרז הציבורי להחלפתה "לא הוגן". מקדונלד'ס תבע את בעל הבית - עיריית מילאנו - בגין 24 מיליון אירו בפיצויים, בטענה כי אובדן החכירה ישלול ממקדונלד'ס 6 מיליון אירו לשנה במכירות. בסופו של דבר, מקדונלד'ס הוחלפה בחנות פראדה השנייה של הגלריה, והרשת ויתרה על תביעתה נגד עיריית מילאנו לאחר שקיבלה את ההזדמנות לפתוח מסעדה חדשה באזור סמוך.
[ממוזער|גלריית ויטוריו אמנואלה השני ב[חג המולד]]

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מילאנו: מבנים
קטגוריה:מילאנו: תרבות
Superman (שיר של הדיסה)

"**Superman**" (בעברית: "**סוּפֶּרמֶן**") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הטורקייה הדיסה, מתוך אלבום האולפן החמישי שלה, . הוא יצא לאור ב-11 באפריל 2011, בהוצאת חברת התקליטים סייהאן מיוזיק, כסינגל המוביל מתוך האלבום.

השיר הגיע למקום הראשון בטורקיה טופ 20.

## רקע וכתיבה
השיר נכתב, הולחן והופק על ידי הזמרת-יוצרת הטורקייה גולשן. הדיסה דיברה על השיר ועל תהליך ההקלטה שלו ובהמשך לכך, אמרה .

בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-13 מיליון השמעות.

## וידאו קליפ
הווידאו קליפ הנלווה של "Superman" בוים בידי במאי הווידאו קליפים ניהאט אודבשי. קדימון באורך 20 שניות שודר בעמודי הפייסבוק והיוטיוב הרשמיים של הדיסה ב-1 באפריל 2011. ב-12 באפריל 2011, שודר גם באתרי אינטרנט שונים וב-13 באפריל, שודר בטלוויזיה בבכורה עולמית – המטרה הייתה לקדם אותו.

הדיסה טענה שהמשמעות של הקליפ לא חד-משמעית ואמרה: . כמו כן, במהלך הצילומים שלו החל סכסוך בין הדיסה לאודבשי, כיוון שהוא דרש שתשלם שכר גבוה יותר מזה שסוכם בהתחלה. אודבשי ציין בטוויטר .

הקליפ זכה בפרס הפאל FM בקטגוריית – "הקליפ הטוב ביותר". נכון לאוגוסט 2023 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-13 מיליון צפיות.

## מיקומי שיא

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי הדיסה
קטגוריה:שירים בטורקית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי גולשן
קטגוריה:שירים על גיבורי-על
קטגוריה:מחלוקות במוזיקה
ג'רום ויליס

**ג'רום בארי ויליס** (באנגלית: **Jerome Barry Willis**; 23 באוקטובר 1928 – 11 בינואר 2014) היה שחקן תיאטרון וקולנוע בריטי.

## ביוגרפיה
ויליס נולד בלונדון. הוא שיחק בתפקיד ראשי בסדרה "המובחרים" של רשת ITV בדמות מתיו פיל. בסדרה "Z Cars" גילם את פקד בילוש ריצ'רדס. עוד הופיע בסדרת "Within These Walls" בתפקיד צ'ארלס ראדלי, ובסדרת המדע בדיוני "דוקטור הו" השתתף במיני-סדרה "The Green Death". הוא גילם את מקרו, מפקד במשמר הפרטוריאני בסדרה "הקיסרים" של ITV. תפקידים נוספים שלו בטלוויזיה היו בסדרת הטלוויזיה לילדים "Freewheelers" בתפקיד פרופסור נרו המטורף, וכן בסדרת המשטרה "Space Precinct" בתפקיד קפטן פודלי.

ב-2002 הופיע ויליס עם הלהקה השייקספירית המלכותית במחזה "פריקלס" שהועלה בתיאטרון ראונדהאוס שבלונדון.

בקולנוע שיחק ויליס בסרטים "Siege of the Saxons" (מ-1964), "A Jolly Bad Fellow" (מ-1964), "חרטום" (1966), "The Magus" (מ-1968), "Doomwatch" (מ-1973), "וינסטנלי" (1975), "ערפדי החלל" (1985), "God's Outlaw" (מ-1986), "Sherlock Holmes and the Leading Lady" (מ-1991), "Incident at Victoria Falls" (מ-1992), ובסרט "אורלנדו" (1992).

ויליס נפטר בינואר 2014 בווימבלדון.

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1928
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2014
בולברדייה

**בולברדייה** (בצרפתית: **Boulevardier**, רוח השדרה) הוא קוקטייל המוכר רשמית על ידי איגוד הברמנים הבינלאומי. מורכב מ־45 מ"ל בורבון או ויסקי שיפון, 30 מ"ל ורמוט אדום, ו-30 מ"ל קמפרי. קיימות שתי צורות הגשה פופולריות: בכוס מרטיני ללא קרח ובכוס אולד פאשן עם קרח.

הקוקטייל דומה לנגרוני, ושונה ממנו ברכיב אחד: וויסקי במקום ג'ין. הדבר משפיע רבות על הטעם של המשקה. קיים קוקטייל כמעט זהה לבולברדייה, הנקרא Old Pal (חבר ישן). ההבדל היחיד הוא ביחס הרכיבים והשימוש בוורמוט יבש במקום ורמוט אדום.

## היסטוריה
הקוקטייל היה נפוץ בשנות ה-20 של המאה ה-20, נעלם מן התודעה ושב להיות פופולרי בשנת 2020. המצאת הקוקטייל מיוחסת לארסקין גווין, סופר ממוצא יליד אמריקאי. גווין ניהל מגזין חודשי בפריז בשם Boulevardier, שהופיע בין השנים 1927–1932.

## קישורים חיצוניים

[ממוזער|בולברדייה ב[כוס אולד פאשן עם קוביית קרח]]
* boulevardier, באתר איגוד הברמנים הבינלאומי

## הערות שוליים

קטגוריה:קוקטיילים
מייקל סטון

**מייקל פטריק ויליאם סטון** (באנגלית: **Michael Patrick William Stone**; 2 ביוני 1925 – 18 במאי 1995) היה איש עסקים אמריקאי, שכיהן כמזכיר הצבא של ארצות הברית בין השנים 1989–1993.

## ביוגרפיה
מייקל סטון נולד בלונדון, הממלכה המאוחדת. ב-1929 הוא עבר עם משפחתו לארצות הברית. במלחמת העולם השנייה הוא שירת בצי המלכותי הבריטי כטייס בזרוע האוויר של הצי והוצב על נושאת המטוסים אה"מ "גלורי" (HMS Glory) שפעלה בזירת הים התיכון ובזירת המזרח הרחוק בשנים 1943–1945. הוא השתחרר מהצי המלכותי בדרגת תת-לוטננט זמני.

ב-1948 קיבל סטון תואר ראשון מאוניברסיטת ייל. בשנתיים הבאות הוא למד בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ניו יורק. הוא היה מייסד שותף של חברת סטרלינג אינטרנשיונל, חברה לשיווק וייצור נייר בין השנים 1950–1964. הוא היה סגן הנשיא של החברה ושל כמה מהחברות הבנות שלה, כולל יקבי סטרלינג, בין השנים 1960–1982. הוא היה ראש המשלחת של ארצות הברית בקהיר, מצרים של הסוכנות האמריקנית לפיתוח בינלאומי בין השנים 1982–1985. לאחר מכן ועד 1988 הוא היה מנהל הסוכנות בקריביים.

ממאי 1986 ממאי 1988 היה סטון סגן מזכיר הצבא לניהול פיננסי. במקביל, הוא היה תת-מזכיר הצבא בפועל מפברואר ועד מאי 1988. לאחר מכן ועד אוגוסט 1989 הוא כיהן כתת-מזכיר הצבא במינוי קבוע ומנהל הרכש של הצבא. במקביל לתפקידו כתת-מזכיר הצבא הוא מילא את תפקידו של תת-מזכיר ההגנה לרכש ממאי ועד אוגוסט 1989. לאחר מכן ועד ינואר 1993 הוא כיהן כמזכיר הצבא. במקביל, בין השנים 1990- 1993 הוא היה יושב ראש מועצת המנהלים של ועדת אזור תעלת פנמה.

מייקל סטון נפטר בסן פרנסיסקו, קליפורניה ב-18 במאי 1995.

## קישורים חיצוניים

* Michael P.W. Stone, www.sfgate.com, May 20, 1995

קטגוריה:מהגרים מבריטניה לארצות הברית
קטגוריה:מזכירי הצבא של ארצות הברית
קטגוריה:קציני הצי המלכותי הבריטי במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ייל
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1925
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1995
המכון לביטחון לאומי של בלארוס

**המכון לביטחון לאומי של הרפובליקה של בלארוס** (בבלארוסית: **Інстытут нацыянальнай бяспекі Рэспублікі Беларусь**) הוא מוסד להשכלה גבוהה במינסק. מעניק הכשרה למומחים ברמה הראשונה והשנייה של ההשכלה הגבוהה בתחום הביטחון הלאומי מבין אנשי שירות המשרתים במסגרת חוזה במנגנוני הביטחון של בלארוס.

## היסטוריה
נוסד ב-27 בדצמבר 1946 בלבוב בהוראת השר לביטחון המדינה של ברית המועצות כבית ספר מיוחד להכשרת צוות מבצעי עבור סוכנויות ביטחון המדינה. 

בדצמבר 1954, על פי החלטת הממשלה, הועבר בית הספר למוהילב, שם החל בשנת 1956 להכשיר פעילים באופן בלעדי על בסיס השכלה גבוהה. בשנים 1957–1960 בית הספר מעניק הכשרה בשפות זרות, וכן הכשרת צוותי גופי הביטחון. 

במשך זמן רב בית הספר היה אחד משני מוסדות חינוך, יחד עם בית הספר הגבוה של הק.ג.ב של ברית המועצות על שם דזרז'ינסקי, שהכשיר כוח אדם עבור גופי ביטחון המדינה. 

באוגוסט 1961 בית הספר הועבר למינסק.   

בינואר 1992 הועבר לתחום שיפוטה של הוועדה לביטחון המדינה של בלארוס. באפריל 1994, הפך למכון לביטחון לאומי של הרפובליקה של בלארוס.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:קהילת המודיעין הבלארוסית
הוועדה לביקורת המדינה של בלארוס

**הוועדה לביקורת המדינה של הרפובליקה של בלארוס** (**Камітэт дзяржаўнага кантролю Рэспублікі Беларусь** ,КДК Беларусі) היא סוכנות המוסמכת להפעיל תפקידי פיקוח וביקורת על ביצוע התקציב הלאומי, השימוש ברכוש המדינה, ביצוע הוראות של הנשיא, הפרלמנט, הממשלה וגופי מדינה אחרים המסדירים יחסי רכוש מדינה, כלכלה, פיננסים ומיסים.  

הוועדה לביקורת המדינה הוקמה על ידי הנשיא ויו"ר הוועדה לביקורת המדינה ממונה על ידי הנשיא.

## מבנה
יו"ר הוועדה לביקורת המדינה 

* סגן יו"ר הראשון של הוועדה לביקורת המדינה 
** המחלקה העיקרית לבקרה על עבודות מתחמי אגרו-תעשייתיים וסביבתיים 
** מחלקת בקרה ראשית של מינסק 
** משרד הפיקוח על השימוש ברכוש המדינה 
** הוועדה לביקורת המדינה של ברסט 
** הוועדה לביקורת המדינה של הורדנה 

* סגן יו"ר הוועדה לביקורת המדינה 
** המחלקה העיקרית לבקרה על עבודות סניפי ייצור חומרים 
** המחלקה הראשית לבקרת שוק ושירותים צרכניים 
** מחלקת הערעורים על אזרחים 
** הוועדה לביקורת המדינה של הומל 
** הוועדה לביקורת המדינה של מוהילב 

* סגן יו"ר הוועדה לביקורת המדינה 
** המחלקה הראשית לבקרת תקציבים ופיננסים 
** המחלקה הראשית לפיקוח על בנקאות ופעילות כלכלית זרה 
** הוועדה לבקרת המדינה של ויטבסק 
** הוועדה לביקורת המדינה של מינסק 

* סגן יו"ר הוועדה לביקורת המדינה 
** המחלקה הראשית לעבודה ארגונית, בקרה ויחסי חוץ 
** ניהול אנליטי ראשי 
** המחלקה המשפטית הראשית 
** ניהול פיקוח על גופי הביטחון  
** ניהול תכנון ולוגיסטיקה 
** מחלקת הכספים, הנהלת חשבונות ודיווח 

* המחלקה לפיקוח פיננסי 

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ממשלת בלארוס
קטגוריה:ביקורת חשבונאית
Yalan

"**Yalan**" (באנגלית: "**Lie**"; ובעברית: "**שֶׁקֶר**") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הטורקייה אליינה טילקי. הוא יצא לאור ב-27 בפברואר 2020, על ידי חברת התקליטים דואן מיוזיק קומפני, כסינגל שלא מתוך אלבום. טילקי כתבה את השיר לבדה, להפקה של אוזן צ'ולקולו.

השיר הגיע למקום השלישי בטורקיה טופ 40.

## רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי אליינה טילקי והופק על ידי אוזן צ'ולקולו. הווידאו קליפ הנלווה שצולם עבור השיר בוים על ידי טילקי בדומה לקליפ של "Yalnız Çiçek" משנת 2018. בין היתר, מדבר השיר על שקרים שונים שסופרו לאליינה ועל דרך ההתמודדות שלה איתם – מטרתה הייתה לקבץ אותם לכדי שיר ולבצע אותו.

בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-20 מיליון השמעות.

## וידאו קליפ
הווידאו קליפ הנלווה של "Yalan" פורסם ב-27 בפברואר 2020, ביום יציאתו של השיר כסינגל. בתחילתו, ניתן לראות את טילקי, כשהיא בחדר מוקף בחוטי צמר, תוך שהיא יושבת על שרפרף וסורגת דברים שונים. חוטי הצמר מדמים קורי עכביש. בסופו, ניתן לראות את דוב הצעצוע שלה, שמופיע בשאר הקליפים שלה.

נכון לאוגוסט 2023 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-30 מיליון צפיות.

## מיקומי שיא

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אליינה טילקי
קטגוריה:שירים בטורקית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אליינה טילקי
קטגוריה:שירים על כאב לב
קטגוריה:סינגלים בהוצאת DMC
סקריפייס (2006)

**סקריפייס (2006)** היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, Total Nonstop Action Wrestling. האירוע נערך ב-14 במאי 2006 באולם האימפקט זון שבאורלנדו, פלורידה. האירוע היה האירוע השני בסדרת אירועי סקריפייס. באוקטובר 2017, עם השקת רשת ה-Global Wrestling Network, האירוע התווסף לספריית תוכני ה-VOD של הארגון.

שמונה קרבות התנהלו באירוע. בקרב המרכזי, כריסטיאן קייג' ניצח את אביס בקרב פול מטאל מייהם ושמר על אליפות העולם במשקל כבד של NWA. עוד ברשימת הקרבות, סטינג וסמואה ג'ו ניצחו את ג'ף ג'ארט וסקוט סטיינר, ופיטי וויליאמס זכה בגביע העולם X.

## עלילות

האירוע כלל קרבות שנבעו מעלילות מתוסרטות מתוכניות *Impact*.

## תוצאות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אירוע היאבקות מקצועית
קטגוריה:2006 בספורט
קטגוריה:2006 בארצות הברית
יחידת אלפא (לטביה)

**יחידת אלפא**, רשמית "הגדוד המשטרתי המיוחד" (לטבית: Valsts policijas Speciālo uzdevumu bataljons „SUB”) היא יחידה מיוחדת של משטרת המדינה של לטביה. נוסדה בשנת 2006. בשנת 2011, לאחר תקרית ביקבפילס הושעתה הנהגת "אלפא". המשימה העיקרית של אלפא היא להבטיח את הסדר הציבורי. 

## אירועים
מאז הקמתה בשנת 2011, עובדי הכוחות המיוחדים של אלפא חרגו מסמכותם ב-41 מקרים. 

במהלך מהומות ב-13 בינואר 2009, לוחם אלפא ירה בעיניו של המפגין אדגר גורבן עם כדור גומי. 

בשנת 2011 השתתפו שני לוחמי החוליה המיוחדת של אלפא בשוד אולם ההימורים "הפניקס" ביקפילס, תוך רצח שוטר. 
* מידע על ההכאה, על פי החשד, על ידי עובדי אלפא בשנת 2010 בקרב מתבגרים בדאוגאפילס וריגה (המשטרה אישרה כי הליך פלילי נפתח במקרה של שימוש לרעה בסמכות, אך לא אישרה כי החשודים היו מיחידת אלפא). 

היחידה השתתפה בפיזור עצרת בבאוסקה. 

בשנים 2008–2010 לשכת משטרת המדינה לביטחון פנים סירבה 59 פעמים לפתוח בהליכים פליליים בנוגע לפעילותם של לוחמי אלפא.

## קישורים חיצוניים
* Pēc Jēkabpils traģēdijas Iekšlietu ministrija rosinās grozījumus Iekšlietu ministrijas sistēmas iestāžu un Ieslodzījuma vietu pārvaldes amatpersonu ar speciālajām dienesta pakāpāmālamitālāmat  
* Speciālo uzdevumu vienībai "Alfa" jauns ekipējums 
* Iekšlietu  ministrs apmeklē specvienību "Alfa" 
## הערות שוליים

קטגוריה:לטביה: ארגונים
קטגוריה:יחידות עילית
יחידת אלפא (בלארוס)

**יחידת אלפא** (Група «А» пры Камітэце дзяржаўнай бяспекі Рэспублікі Беларусь, רשמית: קבוצת "A" של הק.ד.ב של בלארוס) היא היחידה למלחמה בטרור של הק.ג.ב של בלארוס. זהו אחד הכוחות המיוחדים החשאיים ביותר של השירותים המיוחדים וסוכנויות אכיפת החוק בבלארוס.

## היסטוריה
קבוצת אלפא הוקמה בשנת 1974 תחת הק.ג.ב של ברית המועצות כדי לאתר ולדכא את פעילותם של ארגוני טרור וקיצונים, כמו גם גילויי פשע מסוכנים במיוחד.

ב-3 במרץ 1990 הורמה יחידה 11 של הכוחות המיוחדים במינסק ופעלה בתחילה, בנוסף לבלארוס הסובייטית, גם באזור הבלטי.

עד ינואר 1992 עמדה יחידת אלפא לרשות מחלקת האבטחה הראשית של נשיא ברית המועצות, לאחר מכן היא הפכה לחלק מהק.ג.ב של הרפובליקה של בלארוס.

משנת 1992 עד 1994 היחידה הייתה מעורבת במשימות שנועדו להבטיח את ההגנה על הנהגת המדינה ועל חברי משלחות זרות. בשנות ה-90 המשימות של אלפא כללו את המאבק בפשע המאורגן, ייצוא בלתי חוקי של מתכות יקרות, חומרים וערכים היסטוריים מחוץ לבלארוס.

באוקטובר 1999 נחתמו פרוטוקולים על שיתוף פעולה בין יחידת אלפא של הק.ג.ב של בלארוס לבין מקבילתה הרוסית של הפ.ס.ב. של רוסיה.

בשנת 2008, הנשיא לוקשנקו ערך ביקורת על פעילותם של כל היחידות למלחמה בטרור. תוצאות הביקורת היו חיוביות.

בשנת 2012, על פי החלטת הנהגת הק.ג.ב, לראשונה מאז הקמתה, יחידת אלפא אפשרה לעיתונאים לבקר במרכזי האימון שלה.

## גיוס הלוחמים
הקריטריונים שעל חברי יחידת אלפא לעמוד בהם לקראת גיוסם:
* השכלה גבוהה;
* שירות בגופי הביטחון;
* היכולת לסבול מתח פיזי ופסיכולוגי גדול;
* גיל 30 עד 35 שנים.

## קישורים חיצוניים

* 25 שנה ליחידה המיוחדת "קבוצה A" באתר האינטרנט של הק.ג.ב. של בלארוס
## הערות שוליים

קטגוריה:קהילת המודיעין הבלארוסית
קטגוריה:יחידות ללחימה בטרור
יחידת אלפא (אוקראינה)

ממוזער|מטה היחידה ברחוב בולשאיה וסילקובסקאיה, 96 בקייב.
**יחידת אלפא של [[שירות הביטחון האוקראיני]]** (שם מלא - המרכז למבצעים מיוחדות למלחמה בטרור) היא יחידה מיוחדת בשירות הביטחון של אוקראינה. רשמית נושאת את השם **"היחידה הצבאית E6117"**. היחידה מתניידת לרוב בשריוניות מדגם HMMWV M1114 UAH שהועברו מארצות הברית במרץ 2015.

## היסטוריה
ב-28 ביולי 1974, הוקמה קבוצת אלפא בהוראתו של יו"ר הק.ג.ב. יורי אנדרופוב, לאחר טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן ב-1972. ייתכן שהיחידה הוקמה כתגובה להקמת יחידת ה-GSG 9 על ידי גרמניה המערבית.

## קישורים חיצוניים

* כוחות מיוחדים של "אלפא" הסתערו על המלון "סבסטופול" // פורטל החדשות "ForPost" ב-29 במרץ 2012

## הערות שוליים

קטגוריה:שירות הביטחון האוקראיני
קטגוריה:יחידות עילית
קטגוריה:אוקראינה: צבא וביטחון
קטגוריה:יחידות ללחימה בטרור
וילה פוסאטי

ממוזער
**וילה פוסאטי** (**Villa Fossati**) היא בית מגורים ברובע סן סירו בעיר מילאנו שבאיטליה. במשך תקופה במהלך מלחמת העולם השנייה היא נודעה כמקום מושבו של הארגון הפשיסטי **כנופיית קוך** (Banda Koch), שעינה ורצח בה את קורבנותיו.

## הווילה
הווילה נבנתה בשנת 1927 בהזמנת בעלי המקום, תמיסטוקל פוסאטי (Temistocle Fossati). היא נבנתה בצמוד לשרידי כנסייה עתיקה שניצבה באתר - כנסיית סן סירו א-לה ופרה (San Siro alla Vepra), אשר הוכרזה כאתר לאומי בשנת 1911. הווילה עצמה נבנתה בסגנון הנאו-רנסאנס בתכנונו של האדריכל זאנצי (Zanchi). יש בה ארבע קומות, לרבות מרתף.

### שימוש על ידי כנופיית קוך
כנופיית קוך הייתה ארגון צבאי למחצה בהנהגתו של פייטרו קוך. הארגון סייע לממשלת הבובות של הרפובליקה הסוציאלית האיטלקית, שהוקמה על ידי רודן איטליה בניטו מוסוליני לאחר שביתת הנשק של איטליה עם בעלות הברית וכיבוש איטליה על ידי גרמניה בספטמבר 1943. הכנופיה התמחתה בעינויים וברצח של פרטיזנים מתנגדי משטר מוסוליני ושל יהודים.

הכנופיה פעלה תחילה ברומא ולאחר כיבושה על ידי בעלות הברית ביוני 1944 עברה למילאנו והתמקמה בווילה פוסאטי. הווילה הוקפה בתיל ותאי מעצר נבנו במרתף שלה. היא שימשה להמשך מעשי האכזריות של הכנופיה, שנודעו לשמצה כגרועים משל הגרמנים. בשל העינויים שנערכו בה זכתה הווילה לכינוי **וילת עצבות** (Villa Triste).

בספטמבר (או דצמבר) 1944 פעלה ממשלת הבובות של מוסוליני נגד כנופיית קוך, משום שחשה מאוימת על ידי כוחה המתגבר. אנשיה נאסרו ופעילותם בווילה הופסקה.

לאחר המלחמה לא רצה בעל הווילה לשוב ולגור בה. מאז הפכו הווילה והכנסייה למטהו של ארגון נזירות נוצרי.

בשנת 1986 נקבע על גבי קיר הווילה לוח זיכרון לאירועים שהתחוללו בה ב-1944.

## קישורים חיצוניים

* הווילה, באתר Traces of War
* כנסיית סן סירו א-לה ופרה, באתר Milanofotografo
* תמונת הווילה והכנסייה, באתר גוגל מפות

## הערות שוליים

קטגוריה:איטליה: בתי מגורים
קטגוריה:מילאנו: מבנים
קטגוריה:אירופה: בתי סוהר
קטגוריה:אתרי הריגה בשואה
קטגוריה:הרפובליקה הסוציאלית האיטלקית
יהדות רואן

ממוזער|שמאל|250px|קרוב ל-500 מיהודי הגטו נשלחו אל מותם במחנה ההשמדה
**הקהילה היהודית ב[[רואן]]** הייתה קהילה יהודית חשובה ביהדות צרפת בימי הביניים עד לגירוש צרפת הגדול. במאה ה-19 הוקמה הקהילה מחדש בידי יהודים אשכנזים, עד שהושמדה בשואת יהודי צרפת.

## תולדות הקהילה
בשנת 1100 חיו ברואן שבצרפת כששת אלפים יהודים, שהיוו 20% מאוכלוסייתה. הקהילה היהודית ברואן הייתה חשובה ומשגשגת, עד לגרוש יהודי צרפת על ידי המלך פיליפ "היפה" (Philippe le Bel) בשנת 1306. במהלך המאה ה-19 חזרו היהודים האשכנזים להתגורר ברואן. לפני השואה היו ברואן 550 תושבים יהודים. קרוב ל-500 מיהודי הגטו נשלחו אל מותם במחנה ההשמדה.

## גאוגרפית גטו רואן
ממוזער|שמאל|250px| גטו רואן, צרפת (בצרפתית: Rue aux Juifs, באנגלית: Street of the Jews).
ממוזער|שמאל|250px| גטו רואן, צרפת (בצרפתית: Rue aux Juifs, באנגלית: Street of the Jews).
עד היום קיים ברואן רחוב הקרוי בשם "רחוב היהודים" (בצרפתית: Rue aux Juifs, באנגלית: Street of the Jews).

## בתי כנסת ברואן
### בתי כנסת עתיקים בגטו
ממוזער|שמאל|250px| בית הכנסת הגדול בגטו רואן שבצרפת.
ממוזער|שמאל|250px|כנסיית נוטרדאם דה לה רונדה (בצרפתית:"Notre-Dame-de-la-Ronde ")  הייתה במקור בית הכנסת .

בגטו היו בתי כנסת עתיקים:
* בית הכנסת הגדול בשם ה"סינגוג מונומנטל" (Synagogue monumentale) שנמצא ברחוב הקרוי בשם "רחוב היהודים " 55 (בצרפתית: 55 ,Rue aux Juifs).
* כנסיית נוטרדאם דה לה רונדה (בצרפתית:"Notre-Dame-de-la-Ronde ") שנמצא ברחוב הקרוי בשם "רחוב השעון הגדול" (בצרפתית: Rue du Gros Horloge) הייתה במקור בית הכנסת והפכה לכנסייה בשנת 1306.בית הכנסת רואן היה המפורסם ביותר מבין בתי הכנסת העתיקים בצרפת.
[ממוזער|שמאל|250px|כנסיית נוטרדאם דה לה רונדה (בצרפתית:"Notre-Dame-de-la-Ronde ") שנמצא ברחוב הקרוי בשם "רחוב השעון הגדול" (בצרפתית: Rue du Gros Horloge) הייתה במקור [בית כנסת.]]

### בית מדרש עתיק בגטו
ממוזער|שמאל|250px| בית המדרש בגטו רואן, שבצרפת.
ממוזער|שמאל|250px| גטו רואן, צרפת.

בגטו היה בית מדרש עתיק (בצרפתית: École centrale rabbinique, באנגלית: School of the Jews). בראש הישיבה עמד הרשב"ם, ר' שמואל בן מאיר, נכדו של רש"י, ותקופה מסוימת הורה בה גם אברהם אבן עזרא. בשנת 1976 נתגלו באקראי שרידי בנין הישיבה, מתחת לחצר המבנה הגותי של בית המשפט המחוזי. על קירות האבן שלו נמצאו חרותות מילים עבריות, לרבות הפסוק "הבית הזה יהיה עליון".

ממוזער|שמאל|250px| על קירות האבן שלו נמצאו חרותות מילים עבריות, לרבות הפסוק "הבית הזה יהיה עליון".

### בית הכנסת החדש
[ממוזער|שמאל|250px| [בית הכנסת ב"רחוב הילדים הטובים"]]
בית הכנסת החדש ברואן נבנה בשנת 1950, נמצא ברחוב הקרוי בשם "רחוב הילדים הטובים" (בצרפתית: Rue des Bons-Enfants).
בית הכנסת החדש הוא בניין בסגנון הבינלאומי (באוהאוס) שתוכנן על ידי  האדריכל הצרפתי פרנסואה הר (בצרפתית: François Herr).

## לקריאה נוספת
* נחום גולב, **תולדות היהודים בעיר רואן בימי הביניים**. ערך והגיה חיים בן-עמרם. תל אביב : דביר, תשל"ו.

## הערות שוליים

רואן
רואן
מיס תבל 2001

**מיס תבל 2001** הייתה תחרות מיס תבל ה-50 במספר. היא נערכה ב-11 במאי 2001 בעיר בימון בפוארטו ריקו.

את התחרות הנחו הדוגמניות אל מקפירסון ונעמי קמפבל. זו הייתה הפעם הראשונה בה התחרות לא הונחתה על ידי גבר.

במסגרת החלק האמנותי הופיע הזמר ריקי מרטין.

מיס פוארטו ריקו זכתה במקום הראשון, ובכך הפכה פוארטו ריקו למדינה השנייה לאחר ארצות הברית שנציגתה זוכה בתחרות בעוד היא משמשת גם כמדינה המארחת.

מיס יוון הייתה מועמדת מועדפת על ידי הקהל. יש שטענו כי מה שמנע ממנה מלזכות היה שזמן קצר לפני התחרות הודלפו ברשת תמונות עירום שלה.

### מיקום

## שופטים
* מיני אנדן
* מארק אנטוני
* דיאנרה טורס

## קישורים חיצוניים

*מיס פואטרו ריקו זכתה במיס תבל
*דוגמניות על ינחו את מיס תבל

2001
גוי של שבת (שיר)

**גוי של שבת** הוא פזמון שכתב דן אלמגור ללחן של היהודי-רומני ריכרד שטיין, ובוצע על ידי רביעיית מועדון התיאטרון.

## רקע
בשנות ה-30 של המאה ה-20 הלחין ריכרד שטיין שיר שנקרא "מזחלת עם פעמונים" למילים של המשורר היהודי-רומני ליביו דלאנו. השיר יועד למריה טנאסה, שבחרה לבסוף לא להקליטו.

בשנת 1947 הזמר הרומני ז'אן מוסקופול עזב את המדינה בגלל רדיפות המשטר הקומוניסטי. כמועסק ברדיו אירופה החופשית הוא יצר אוסף של שירים בהם ביקר את הרשויות הסובייטיות, מנהיגי המשטר ברומניה וכנגד ברית המועצות. שניים מהשירים היו במנגינת "מזחלת עם פעמונים"

בשנת 1949 הקליטה את השיר הזמרת מריה לטרצו בגרסה שונה מהמקור. בהקלטה זו לא ניתן הקרדיט לשטיין. בשנות ה-60 הקליט את השיר בלה הגיטריסט (שמו המקורי ברנרד דולצר) בגרסה הדומה מאוד למקור. גם על עטיפת התקליט הזה לא ניתן הקרדיט לשטיין.

הגיטריסט האמריקאי לס פול הוציא בשנת 1953 את השיר "Johnny Is The Boy For Me" עם הלחן של שטיין.

רביעיית מועדון התיאטרון ביצעה גרסה עברית לשיר, שכתב דן אלמגור, וידועה בפזמון "ג'וני איז א גוי פור מי". בגרסה זו מסופר על ג'וני אשר מתפקד כגוי של שבת, המבצע מלאכות האסורות על פי ההלכה, עבור יהודים. כך, עובד ג'וני במפעלי נייר בחדרה, אשר פועלים בשבת, בשל אי היכולת להפסיק את פעולת המכונות בסוף השבוע. בנוסף מייצר בשבת סוכר, בשבת חולב פרות, ומכבה את הנרות. פעולה נוספת שמבצע גונ'י היא קניית חמץ לפני חג הפסח.

בשנת 1988 ביצעה ירדנה ארזי את השיר "רוח ואש" ללחן של שטיין, עם מילים שכתב אהוד מנור, עבור אלבומה "נשמה צוענית".

דן אלמגור כתב עבור "מועדון התיאטרון" את רוב ההצגות והפזמונים. השיר הופיע בתוכנית השנייה של הרביעייה שנקראה "דתיאה", ועסקה במתח בין חילונים לדתיים.

הפתיח של השיר בביצוע רביעיית מועדון התיאטרון מתחיל במילים ביידיש.

## קישורים חיצוניים
* לדף השיר באתר הספרייה הלאומית
* 
* גלגולו של ניגון מאז ועד יענקלה בן סירא – יהי זכרו מצחיק, באתר תרבות הפנאי

###### ביצועים
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים על יום השבת
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי דן אלמגור
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אהוד מנור
קטגוריה:שירי ירדנה ארזי
קטגוריה:מוזיקה רומנית
הטיית לב (סדרה, 1960)

**הטיית לב** (באנגלית: **Persuasion**) היא מיני-סדרה בריטית משנת 1960, המשמשת כעיבוד לרומן באותו שם מאת ג'יין אוסטן. הסדרה, בהפקת ה-BBC, בוימה על ידי קמפבל לוגן, וכיכבו בה בתפקיד ראשי דפני סלייטר בתפקיד אן אליוט, ופול דיינמן בתפקיד קפטן פרדריק ונטוורת'. הסדרה כוללת ארבעה פרקים באורך של 30 דקות כל אחד.

לפי אתר shmoop.com המיני-סדרה נהרסה במסגרת ניקיון שנערך על ידי ה-BBC בשנות השבעים של המאה העשרים.

## צוות השחקנים
* דפני סלייטר – אן אליוט
* פול דיינמן – קפטן ונטוורת'
* ג'ורג' קורזון – סר וולטר אליוט
* ג'יין הארדי – אליזבת אליוט
* פביה דרייק – ליידי ראסל
* תיאה הולם – גברת קרופט
* ויליאם מרווין – אדמירל קרופט
* קלייר אוסטין – מרי מאסגרוב
* אדוארד ג'וזברי – צ'ארלס מאסגרוב
* ג'יל דיקסון – לואיזה מאסגרוב
* דיאן קלייר – הנרייטה מאסגרוב
* טימותי וסט – צ'ארלס הייטר
* אולגה לינדו – גברת מאסגרוב
* ונסלי פיתי – מר מאסגרוב
* דפני אנדרסון – גברת קליי
* דרק בלומפילד – מר אליוט
* פיליפ האוורד – משרת
* פטרישה קרי – מיס קרטרט הנכבדה
* אגנס לאוכלן – הוויקונט דלרימפל

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות שעלו לשידור בשנות ה-1960
קטגוריה:סרטים לפי ספרי ג'יין אוסטן
אום רומאן

**אום רומאן זיינב בנת עאמר בן עווימר בן עבד שמס בן עתאב אל-כּנאניה** (בערבית: **أمّ رومان زينب بنت عامر بن عويمر بن عبد شمس بن عتاب الكنانية**), הידועה פשוט כ"**אום** **רומאן**", הייתה אחת מהצחאבה, אשתו של אבו בכר, ואמה של עאישה.

## חייה
אום רומאן נולדה באזור שנקרא אל-שׂרה, בחצי האי ערב. היא התחתנה עם עבדאללה בן אל-חארת' בן סח'ברה, איתו היא הביאה לעולם את אל-טופייל. ביחד הם עברו למכה, שם הם חברו לאבו בכר. זמן מה לאחר פטירתו של בעלה הראשון, נישאה אום רומאן לאבו בכר.

### הגירה
בשנת 622, הגרה אום רומאן לאל-מדינה ביחד עם עאישה ועוד שניים מילדיה החורגים. בכך הייתה למעשה אום רומאן אחת המוהאג'רון.

### פטירה
לפי אבן סעד, אום רומאן נפטר בשנת 628 באל-מדינה. לעומת זאת, אבן חג'ר אל-עסקלאני גרס כי היא נפטרה בשנת 630.

## הערות שוליים

קטגוריה:צחאבה
קטגוריה:נפטרים ב-628
בשר טחון

ממוזער|250px|טחינת בשר לייצור נקניק
ממוזער|250px|בשר בקר טחון במטחנה תעשייתית
**בשר טחון** הוא בשר קצוץ דק במטחנת בשר או בסכין קיצוץ.

על פי תקנה 853/2004 של האיחוד האירופי,  ההגדרה לבשר בקר טחון היא: "בשר ללא עצמות שעבר פעולת טחינה המכילה פחות מ-1% מלח".

## טחינת בשר
בשר ניתן לטחון במטחנת בשר, מכשיר המשמש לטחינה עדינה או ערבוב של בשר חי או מבושל. המטחנה מחליפה במידת הדיוק ועדינות הטחינה את הסכין.

המזון המיועד לטחינה מוכנס לתוך משפך אשר ממוקם בחלקה העליון של המטחנה. משם החומר ממשיך לנוע דרך מסוע בורג אופקי שניתן להפעילו על ידי גלגל יד או מנוע חשמלי, המועך את תערובת המזון. בסוף המסוע ממוקמת סכין המותקנת אל מול פתחי חורים קבועים. גודל הבשר תלוי בגודלם של החורים מהם הוא יוצא.

## סוגי בשר
סוג נפוץ של בשר טחון הוא בשר בקר טחון, אך סוגים רבים אחרים של בשרים מוכנים באופן דומה, כולל בשר חזיר, בשר כבש ובשר עוף. בתת-היבשת ההודית, טוחנים גם בשר כבש וגם בשר עז  לייצור כמא.

## נתחי בשר בקר המשמשים לבשר טחון
* **צוואר** – שריר המתאים בעיקר לטחינה, נתח **מס' 10**
* **פלדה** ("בשר כסלים". אנגלית: flank) – נתח גדול שמקורו בחלל הבטן. חלק קטן ממנו נקרא "נתח הקצבים" שמתאים להכנת אומצות, נתח **מס' 17**
* **מכסה הצלע** (מכסה אנטרקוט) – נתח הנמצא מתחת לוורד הצלע (אנטרקוט), נתח **מס' 7**

## מאכלים
בשר טחון הוא בסיס למספר רב של מתכונים ותבשילים, בפני עצמו, או מעורבב עם מרכיבים אחרים.

בשר טחון משמש להכנת קציצות אשר לאחר מכן מטוגנות, נאפות, מאודות או ניצלות. ניתן לצלות אותן על שיפוד כדי לייצר מאכלים כמו קבב. או להניח על גריל או לטגן, כדי לייצר המבורגר.

בשר טחון משמש גם להכנת קציץ בשר או פטה (ממרח). הוא עשוי גם לשמש כמילוי עבור פשטידות בשר או בורקס, וגם בתור מלית. מאכל רומני קיפטלוצה מבוסס על בשר טחון.

אפשר להכין איתו רוטב בשר כמו רוטב בולונז או ראגו, שבתורו משמש במנות כמו פסטיציו ומוסקה, או מעורבב עם רוטב ומוגש על לחמנייה ככריך סלופי ג'ו.

ניתן לבשל אותו גם עם שעועית, עגבניות או תבלינים להכנת צ'ילי קון קרנה.

אצל עדות המזרח בישראל, נפוץ במיוחד מתכון להכנת קציצות מבשר טחון על בסיס כמון.

## ראו גם
* מינסמיט
* רפש ורוד
* בשר מפורק

## קישורים חיצוניים

* הנושא טחון? צלינו לכם טיפים על בשר טחון, באתר 93FM.
* רפי אהרונוביץ, מדריך מקוצר לבשר טחון, באתר גודי'ז

## הערות שוליים

קטגוריה:בשר
קטגוריה:מאכלי בשר
מרדכי פיקר

**מרדכי (מונדי) פיקר** (20 במרץ 1943 - 10 במאי 2020) היה כדורגלן ישראלי, מהבולטים בשחקני הפועל חיפה בשנות ה-60 של המאה ה-20.

## ביוגרפיה
מרדכי (מונדי) פיקר נולד בשנת 1943 בתוך מחנה ריכוז במוגילב, שבאוקראינה. לאחר שחרור המחנה על ידי הצבא האדום, משפחת פיקר עברה לצ'רנוביץ ובשנת 1951 עלתה לישראל והתיישבה בחיפה. מונדי שהיה ספורטאי מצטיין החל את דרכו ככדורגלן בגיל 13 במחלקת הנוער של הפועל חיפה. ב-1961 הוא זכה עם קבוצת הנוער באליפות מחוז הצפון. ב-1962 פיקר עלה לבוגרים, בעונה בה הפועל חיפה זכתה בגביע המדינה לראשונה בתולדותיה. בעונה שלאחר מכן המאמן מינדה יובנוביץ' הציב את פיקר בתפקיד הבלם. הוא תפס מקום של קבע בהרכב והתבלט בזריזותו, כושרו הגופני ומשחקו החכם. הוא חיפה על מידות גופו הצנומות עם מיקום נהדר ונודע כבלם שקשה מאוד לעבור אותו. בשנת 1964 הפועל חיפה הגיעה שוב לגמר הגביע אבל הפסידה למכבי תל אביב לאחר שלושה משחקים שבכולם פיקר שיחק בהרכב. בעונה שלאחר מכן הוא היה שותף לזכייה השנייה של הפועל חיפה בגביע המדינה לאחר ניצחון על שמשון תל אביב בגמר של 1966. בשנת 1967 פיקר רשם שתי הופעות במדי נבחרת ישראל. הוא היה אחד השחקנים הבולטים בעונה הכפולה 1966/68 שאותה סיימה הפועל חיפה במקום השלישי. ב-1968 הגיע לקבוצה המאמן מייק דה-יונג והסב את פיקר לתפקיד של קשר, כשיוחנן וולך הוצב כבלם במקומו. גם בתפקיד זה פיקר המשיך להצטיין והקבוצה סיימה במקום הרביעי. בעונה שלאחר מכן הוא היה ממובילי מאבק השחקנים שדרשו להשוות את המענקים לאלה שנהוגים בקבוצות אחרות. באותה עונה פיקר הצליח לשבור בצורת בת שישה משחקים של הקבוצה כשכבש שער ניצחון מול מכבי פתח-תקוה. בתחילת עונת 1971/72 פיקר נפצע ובהמשך נעדר בגלל חילוקי דעות עם ההנהלה. כשחזר לאימונים נותר על הספסל לאחר ששמעון צלקה תפס את מקומו בהרכב. בסיום אותה עונה פיקר עזב את הפועל חיפה לאחר עשר עונות בקבוצה הבוגרת.

ב-1972 פיקר עבר לשחק בהפועל קריית אתא בליגה ב' ועלה איתה לליגה א', שהייתה אז הליגה השנייה. ב-1976 הוא חזר לליגה הלאומית כשהצטרף לעולה החדשה הפועל עכו בגיל 33 והיה אחד השחקנים המבוגרים בליגה. לאחר פרישתו ב-1977 הוא אימן את הפועל קריית אתא ועלה איתה פעם נוספת לליגה א'. לאחר מכן פיקר אימן את הפועל תל חנן. במקביל הוא עבד בנמל חיפה, שם המשיך לשחק כדורגל בליגה למקומות עבודה. לאחר כ-40 שנה בנמל הוא פרש בתפקיד ניהולי.

מרדכי פיקר נפטר בשנת 2020 לאחר מחלה קשה. פיקר שהתאלמן מאשתו ב-1991 הותיר אחריו שלושה ילדים ושישה נכדים.

## קישורים חיצוניים
* עמוד השחקן של מרדכי פיקר באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* מרדכי פיקר ב אתר הוויקי של הפועל חיפה

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:בלמי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ישראל
קטגוריה:כדורגלני הפועל חיפה
קטגוריה:כדורגלני הפועל עכו
קטגוריה:ניצולי השואה: אוקראינה
קטגוריה:ישראלים ילידי אוקראינה
קטגוריה:חיפה: כדורגלנים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות שדה יהושע
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1943
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2020
טורקיה טופ 20 (2010–2019)

[ממוזער|240x240px|[גולשן, אשר שירה "Bangır Bangır", נחשב לשיר המצליח ביותר בתולדות המצעד.]]
ערך זה עוסק במצעדי המוזיקה הטורקיים השבועיים של '''טורקיה טופ 20''' שנערכים משנת 2010 עד שנת 2019.

במצעדים משוקללים נתוני ההשמעה של סינגלים טורקיים בתחנות הרדיו בטורקיה.

תוצאות המצעד מתפרסמות באופן רשמי מדי יום חמישי באתר האינטרנט של נילסן מיוזיק קונטרול.

## השירים שהגיעו למקום הראשון במצעד
### 2010

### 2011

### 2012

### 2013

### 2014

### 2015

### 2016

### 2017

### 2018

### 2019

## ראו גם
* טורקיה טופ 20
* טורקיה טופ 20 (2020 ואילך)

## הערות שוליים

קטגוריה:מצעדי מוזיקה משנות ה-2010
קטגוריה:שנות ה-2010 בטורקיה
דניאלה בוס

**דניאלה בוס** היא זמרת-יוצרת, פזמונאית, גיטריסטית ומפיקה מוזיקלית ישראלית.

## ביוגרפיה
דניאלה בוס גדלה ולמדה בכפר סבא. היא בוגרת רימון בית ספר למוסיקה ומכללת BPM. בוס החלה את דרכה כגיטריסטית מלווה לצד אומנים ולהקות כדוגמת אתי אנקרי וקרולינה. בשנת 2007 השתתפה בהקלטת אלבום הבכורה של להקת הבנות נחמה כנגנית אורחת בקבקיניו .

בשנת 2012 זכתה בפרס אקו"ם לתמיכה בהפקת אלבום בשווי כ-20,000 שקלים, מנימוקי השופטים היו כי "בעולם בו אנו חיים בו השירה הנשית שנויה במחלוקת בחוגים מסוימים מצליחה דניאלה בוס לרגש ולעניין בשירים מוזיקליים מאוד, בהפקה אוורירית ומלאת מקום לפרשנות ובטקסטים נשיים מלאי עוצמה ופגיעות." בשנת 2013 הוציאה את אלבום הבכורה שלה, שהופק בעזרת הפרס שקיבלה בוס. האלבום כולל שירים מקוריים שכתבה בוס בעברית ובאנגלית. האלבום זכה לשבחים ממבקרי המוזיקה והסינגלים מתוכו זכו להצלחה רבה והושמעו פעמים רבות בתחנות הרדיו בישראל.

בשנת 2017 הפיקה מוזיקלית את אלבומו של הפזמונאי ברק פלדמן, "שקוף". את שירי האלבום ביצעו אמנים שונים, בהם אלון עדר, סיון טלמור, ליאורה יצחק ושילה פרבר.

## דיסקוגרפיה
* 2013: אלבום הבכורה

## קישורים חיצוניים
* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרות-יוצרות ישראליות
קטגוריה:זמרים-יוצרים ישראלים
קטגוריה:מפיקות מוזיקליות ישראליות
קטגוריה:מפיקים מוזיקליים ישראלים
קטגוריה:גיטריסטיות ישראליות
קטגוריה:פזמונאיות ישראליות
קטגוריה:זוכות פרס אקו"ם
קטגוריה:זוכי פרס אקו"ם
קטגוריה:בוגרות רימון בית ספר למוסיקה
קטגוריה:בוגרי רימון בית ספר למוסיקה
קטגוריה:ישראליות שנולדו במאה ה-20
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
התאחדות הכדורסל הפלסטינית

**התאחדות הכדורסל הפלסטינית** (בערבית: **الاتحاد الفلسطيني لكرة السلة**) היא הגוף המרכזי לכדורסל ברשות הפלסטינית. ההתאחדות הוקמה בשנת 1963, וקיבלה הכרה מארגוני הספורט הלאומיים, בהם FIBA. ההתאחדות מנהלת את נבחרת פלסטין בכדורסל ונבחרת פלסטין בכדורסל נשים וכמו כן את ליגת העל הפלסטינית בכדורסל. משרדה של ההתאחדות ממוקם ברמאללה, ויו"ר ההתאחדות הנוכחי הוא חאדר סבע.

## קישורים חיצוניים

* פרופיל באתר FIBA

קטגוריה:הרשות הפלסטינית: ארגונים
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: ספורט
קטגוריה:התאחדויות כדורסל