open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
חיים סתהון

רבי **חיים סתהון** (י"ח בשבט ה'תרל"א, 9 בפברואר 1871, צפת - ו' באייר תרע"ח 1918, צפת), היה מרבני העיר צפת, ולמשך תקופה כיהן כרב הראשי של העיר. מחבר הספר **ארץ חיים** בעניין מנהגי ארץ ישראל.

## קורות חייו
נולד בצפת לרב מנשה סתהון, רבה לשעבר של ארם צובא. אביו נישא בצפת לאישה ממוצא אשכנזי בשם חיה, לאחר שהתאלמן מאשתו הראשונה, ומנישואים אלו נולד רבי חיים. בשנת תרל"ב, בהיותו בן שנה חזרה משפחתו לחלב. בכ"ד אלול תרל"ו התייתם מאביו בעודו בן חמש שנים, ואמו שבה לצפת ונישאה בשנית לרב יצחק יעקב סאליצר. בצפת חונך כמנהג האשכנזים, ולמד בישיבות רבני האשכנזים. אחר כך המשיך ללמוד אצל רבני הספרדים: רבי אברהם חי שאקי ורבי יוסף חכים. קיימת מסורת שאכל מצמח הבלדור הידוע בסגולתו כמחזק את הזיכרון, אך הוא ניזוק מכך.

נמנה עם חכמי צפת, יחד עם חביריו רבי ישועה ואעיש, רבי ישמעאל הכהן, רבי רחמים מזרחי, רבי חיים עזרא הכהן. בשנת תרס"ב נתמנה לרב ראשי בצפת, אך עזב את התפקיד זמן קצר לאחר מכן. באחרית ימיו חלה במחלת הטיפוס.

### פטירתו
אודות מועד פטירתו לא נשמרו דברים ברורים. בהקדמת ספרו במהדורה חדשה צוין שיום פטירתו הוא ו' באייר תרע"ו. אולם בקובץ התורני "נזר התורה" התפרסמה איגרת של ר' חיים סתהון ששיגר לר' משה קליערס רבה של טבריה ותאריך כתיבתה הוא ו' באדר תרע"ח (1918). גם בספרו של ר' שמואל הורביץ, "ימי שמואל"  הוא מעיד שרבי חיים סתהון שהיה ידידו של אביו נפטר "אחרי פסח" בשנת תרע"ח.הוא מתאר את האבל הגדול שהיה בצפת עקב פטירת הרב סתהון ואת הלווייתו הגדולה שנכח בה.  בשעת פטירתו נכחה בביתו בת אחותו (שרה רבקה) מרים שטרן (בנארי) שכתבה בספרה "אני מצפת" שנפל וטבע בבור המים עקב מחלת הטיפוס שסבל ממנה. נקבר בבית העלמין בצפת. בנו מנשה עבר לאודסה בשנות מלחמת העולם הראשונה. כמו כן ידוע במשפחתו שהייתה לו גם בת שהתגוררה בזקנותה בשכונת מאה שערים בירושלים.

אחיו הגדול מצד אביו הוא הרב הלל דוד סתהון שהיה מפוסקי חלב ומחבר ספרים.

## ארץ חיים
חיבר ספר מנהגים על מנהגי ארץ ישראל הנקרא "ארץ חיים". הספר הוא אסופה של דינים ומנהגים הקשורים לארץ ממגוון רחב של פוסקים, שנאספו ונערכו בידי סתהון. הספר כולל את הסכמותיהם של הרבנים הרב יעקב שאול אלישר, הרב יצחק משה אבולעפיא, הרידב"ז, הרב חיים ברלין והרב אליהו בכור חזן.. הוא סיים לכתוב את הספר ביום הולדתו ה-35 וכעבור שלוש שנים הביאו לדפוס.

## מספריו
* רבי 

## לקריאה נוספת
* משה דוד גאון, **[[יהודי המזרח בארץ ישראל (ספר)|יהודי המזרח בארץ ישראל]]**, חלק ב' (עמ' 487)
* דוד ציון לניאדו, לקדושים אשר בארץ (תשס"ט), אות תג - רבי חיים סיתהון (עמ' 213).

## קישורים חיצוניים
* על הרב חיים סתהון באתר MyTzadik
* תשובה מרבי חיים סתהון לרבי משה קליערס, משנת תרע"ח, באתר קדם
*חכם חיים סתהון, באתר החכם היומי
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:צפת: רבנים
קטגוריה:צפת: רבנים ראשיים
קטגוריה:יהודים הקבורים בבית הקברות בצפת
קטגוריה:רבנים ביישוב
קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1871
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1916
קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל במאה ה-19
קטגוריה:יהודים בארץ ישראל במחצית הראשונה של המאה ה-20
FourFiveSeconds

**FourFiveSeconds** (בעברית: **ארבע חמש שניות**) הוא שיר של הזמרת הברבדית ריהאנה, הראפר האמריקאי קניה וסט והמוזיקאי האנגלי פול מקרטני. השיר נכתב והופק על ידי וסט, מקרטני, מייק דין, דייב לונגסטריף ונוח גולדשטיין. הוא פורסם באתר הרשמי של ריהאנה ב-24 בינואר. השיר משתייך לז'אנר הפופ והסול פופ וכולל בתוכו השפעות מז'אנר הקאנטרי והפולק. המכשור מורכב מגיטרה אקוסטית, אורגן וצ'לו.

השיר זכה לשבחי ביקורת ממבקרי מוזיקה, ששיבחו את הכיוון החדש של ריהאנה וקניה וסט, את קולם, ואת ההפקה המינימליסטית של השיר. עם יציאתו, הגיע השיר למקום 4 במצעד הפזמונים האמריקאי בילבורד הוט 100, והפך לשיר ה-26 של ריהאנה שנכנס לעשירייה הפותחת במצעד זה. השיר גם הגיע למקום הראשון במצעד ה-Hot R&B/Hip-Hop Songs האמריקאי. במישור הבינלאומי, כבש השיר את פסגת המצעדים של אוסטרליה, דנמרק, ניו זילנד, שוודיה ואירלנד והגיע לחמישייה הפותחת בקנדה, צרפת ובבריטניה.

על מנת לקדם את השיר, בוים עבורו וידאו קליפ על ידי צמד הצלמים ההולנדי Inez and Vinoodh בניו יורק. הקליפ צולם בשחור-לבן, וקיבל ביקורות חיוביות ממבקרים ששיבחו את הפשטות שלו והשוו אותו ליצירותיו של הרב ריטס וקסבייה דולן. ריהאנה, וסט ומקרטני הופיעו עם השיר לראשונה בטקס פרסי גראמי ה-57 ב-8 בפברואר 2015; ההופעה זכתה לביקורות חיוביות ביותר. אמנים שונים עשו קאבר לשיר, ביניהם הראפר הקנדי דרייק והזמר הבריטי ג'יימס ביי.

## הערכה ביקורתית

#### רשימות סוף שנה
"FourFiveSeconds" נכלל במספר רשימות סוף שנה של השירים הטובים ביותר של 2015.

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי ריהאנה
קטגוריה:שירי קניה וסט
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי דאלאס אוסטין
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מייק דין
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי קניה וסט
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי קניה וסט
קטגוריה:וידאו קליפים בשחור-לבן
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בדנמרק
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בנורווגיה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בשוודיה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בשווייץ
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבין-לאומי של מדיה פורסט
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האוסטרלי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האירי
קטגוריה:שירי פלטינה מרובעת ומעלה בארצות הברית
קרב קנידוס

**קרב קנידוס** (ביוונית: **Ναυμαχία της Κνίδου**) היה קרב ימי שנערך בשנת 394 לפנה"ס במסגרת המלחמה הקורינתית, בין צי משותף אתונאי-פרסי תחת פיקודם של קונון, ופרנבזוס, לבין צי ספרטני תחת פיקודו של פייסנדרוס. הקרב הסתיים בניצחון אתונאי-פרסי מוחץ וסיים את שליטת ספרטה בים, וגם החזיר לפרס כמה איים שהיו שייכים לה, ואפשר לאתונה לכבוש כמה איים שנלקחו ממנה לאחר המלחמה הפלופונסית.

## הקרב
לאחר המלחמה הפלופונסית, הפכה ספרטה לעיר החזקה ביותר ביוון. אולם כאשר המלך אגסילאוס השני פלש לפרס, מיהרו הפרסים לשלוח את טימוקרטס מרודוס שגרם למרד כללי ביוון נגד ספרטה. ערים רבות ביניהן אתונה, תבאי, קורינתוס, וארגוס, התאגדו לליגה אנטי ספרטנית וחברו לברית עם פרס. הפרסים הקימו צי גדול של 200 ספינות וחיפשו מפקד מוכשר שיפקד עליו, קונון שאותה עת שהה בקפריסין קיבל את ההצעה, יחד איתו פיקד על הצי הסטרפ פרנבזוס. ובראשית שנת 394 לפנה"ס פשטו השניים על רודוס, והחליפו את האוליגרכיה הפרו ספרטנית באי בדמוקרטיה. לאחר מכן יירט קונון צי שהביא אספקת דגן ממצרים. אגסילאוס שלח את גיסו פייסנדרוס לעצור את קונון. 

פייסנדרוס היה חסר כל ניסיון בקרב ימי, בראשית אוגוסט שנת 394 לפנה"ס, נפגשו הציים בקנידוס. מעט מאוד ידוע על מהלך הקרב עצמו, נראה שהספינות האתונאיות העסיקו את הספרטנים, בזמן שהפרסים תקפו אותם והשמידו אותם. פייסנדרוס מת בעודו מגן על ספינתו. לאחר הקרב קונון הקים באתונה מקדש לאפרודיטה לאות תודה על ניצחונו.

הניצחון שם קץ לעליונות הספרטנית בים, שאותה השיגה ספרטה לאחר קרב אייגוספוטמוי. האחיזה הספרטנית באיי הים האגאי התמוטטה. קונון ופרנבזוס כבשו את מרביתם, היתר מרדו בספרטנים והקימו משטר דמוקרטי עצמאי.

## לקריאה נוספת
*משה עמית, **תולדות יוון הקלאסית**, הוצאת מאגנס, תשס"ב 

* Diodorus Siculus. *Library of History*. Translated by C.H. Oldfather, R.M. Geer, C.L. Sherman, F.R. Walton and C.B. Welles. Loeb Classical Library. Cambridge, MA, Harvard University Press; London, William Heinemann, 1933-1967.
* Pausanias. *Description of Greece*. Translated by Jones, W. H. S. and Omerod, H. A. Loeb Classical Library. Cambridge, MA, Harvard University Press; London, William Heinemann, 1918. Digitized copy in: Theoi.
* Plutarch. *Lives*. Translated by Bernadotte Perrin. Loeb Classical Library. Cambridge (MA), Harvard University Press, and London, William Heinemann, 1914-1926. 11 vols. Digitized copy in: penelope.uchicago.edu
* Xenophon. *Hellenica*. Translated by Carleton L. Brownson. Loeb Classical Library. Cambridge (MA), Harvard University Press, and London, William Heinemann. vol. 1:1918, vol. 2: 1921. Digitized copy in: Perseus


## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קנידוס
קטגוריה:המלחמה הקורינתית
קנידוס
יחסי ישראל – פפואה גינאה החדשה

**יחסי ישראל–פפואה גינאה החדשה** הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שמתקיימים בין מדינת ישראל לבין פפואה גינאה החדשה.

שגרירות פפואה גינאה החדשה בישראל שוכנת בירושלים.

## היסטוריה
שתי המדינות יצרו קשרים דיפלומטיים ראשונים בשנת 1978, כשלוש שנים לאחר קבלת עצמאותה של פפואה גינאה החדשה מאוסטרליה.

בנובמבר 2012 בעת ההצבעה בעצרת הכללית של האו"ם על שדרוג מעמדה של הרשות הפלסטינית מישות משקיפה שאינה מדינה, למדינה משקיפה שאינה חברה (החלטה 67/19 של העצרת הכללית של האו"ם), פפואה גינאה החדשה נמנעה בהצבעתה. בכלל בשנים האחרונות, פפואה גינאה החדשה נוהגת שלא לתמוך בהצבעות אנטי-ישראליות באו"ם בהימנעות.

במהלך אוקטובר 2013, ראש ממשלת פפואה גינאה החדשה, פיטר אוניל, הגיע לביקור רשמי בישראל, במהלכו קיים פגישה עם נשיא מדינת ישראל שמעון פרס. בהמשך נטע אוניל עץ בבירה ירושלים, בעודו הצהיר "נטיעת העץ מסמלת כי לעולם יש עתיד, וכי לכולנו יש חיים".

בספטמבר 2017 חתם משרד החוץ הישראלי על הצהרת כוונות משותפת עם הארגון האוסטרלי "YWAM Medical Ships" המעניק סיוע רפואי לפפואה גינאה החדשה בה נקבע שישראל תספק תרופות, תכשיר צוות רפואי ותקים מרכזים רפואיים בפפואה גינאה החדשה. בדצמבר 2017, במסגרת התוכנית "נוער עם משימה" של הארגון, יגיעו לפפואה גינאה החדשה 61 רופאים ישראלים, ציוד רפואי ותרופות יסופקו באונייה ומומחים ישראלים יכשירו עמיתים וצוותים רפואיים במדינה למשך 6 חודשים.

בשנת 2018 ישראל שלחה סיוע הומניטרי באמצעות סוכנות הסיוע הלאומית של ישראל – מש"ב שכלל 40 גנרטורים חשמליים לאזורים בפפואה גינאה החדשה שנפגעו ברעידת אדמה חזקה שהתרחשה ב-7 במרץ.

בשנת 2020 נעצר ראש הממשלה אוניל על ידי המשטרה בבירה פורט מורסבי לאחר האשמות כי רכש 2 גנרטורים מישראל בשווי 50 מיליון קינה (14 מיליון דולר אמריקאי) ללא אישור הפרלמנט, אך זוכה במשפט שנערך באוקטובר 2021.

[250px|ממוזער|שמאל|[נשיא מדינת ישראל|נשיא המדינה ראובן ריבלין לצד ראש ממשלת פיג'י פרנק ביינימרמה  וראש ממשלת פפואה גינאה החדשה ג'יימס מרפה (מימין), בעת פסגה של ריבלין עם מנהיגים ממדינות אוקיאניה שהתקיימה בנאדי  שבפיג'י, פברואר 2020]]

בפברואר 2023 הודיעה פפואה גינאה החדשה על כוונתה לפתוח שגרירות בירושלים. ב-5 בספטמבר אותה שנה נחנכה השגרירות בטקס במעמד ראש ממשלת פפואה גינאה החדשה ג'יימס מרפה וראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו. ישראל תממן בשנתיים הראשונות את עלויות הנכס שבו הוקמה השגרירות.

בדצמבר 2023, הודיע שר החוץ אלי כהן לראשי הרשויות ביהודה ושומרון, כי בכוונתה של פפואה גינאה החדשה, לפתוח קונסולית כבוד בעיר אריאל, ובכך להיות המדינה הראשונה שפתחה קונסוליה ביהודה ושומרון.

## קשרי תרבות
ישנן טענות שאנשי הגוגודלה במחוז המערבי של פפואה גינאה החדשה הם צאצאים של שבט אבוד של ישראל. הטענות נותחו על ידי הפרופסור טיודור פרפיט ללימודי דת באוניברסיטת פלורידה הבינלאומית.

## קישורים חיצוניים

* אתר קונסול הכבוד של פפואה גינאה החדשה בישראל 
* אתר האינטרנט של שגרירות ישראל בקנברה, המופקדת גם על המגעים מול פפואה גינאה החדשה

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
פאוזיה פואד

**פאוזיה פואד** (בפרסית: **شاهدخت فوزیه**, ובערבית: **الأميرة فوزية**; 5 בנובמבר 1921 – 2 ביולי 2013) הייתה נסיכה מצרייה שהפכה למלכת איראן, בתו של פואד הראשון ואחותו של פארוק הראשון. הראשונה לשושלת מוחמד עלי. אבי השושלת, מוחמד עלי, היה ממוצא אלבני והתיישב במצרים.

## ביוגרפיה
פאוזיה נולדה ב-5 בנובמבר 1921 לאחמד פואד, סולטן מצרים, ולנזלי סברי. בשנת 1922 הוכתר אביה כמלך, ולאחר מותו בשנת 1936 עלה לשלטון במקומו אחיה פארוק.

ב-15 במרץ 1939 נישאה למוחמד רזא שאה פהלווי והייתה לאשתו הראשונה ולנסיכת איראן. הנישואים הוגדרו כנישואים פוליטיים, שנועדו לקרב בין הסונים לשיעים. כעבור שנתיים, לאחר שהוגלה אביו של מוחמד רזא שאה פהלווי, רזא ח'אן, הפכה למלכת איראן. השניים התגרשו בשנת 1945 בשל קשיי הסתגלותה של פאוזיה באיראן, סכסוך בין משפחתה למשפחתו של מוחמד רזא, חוסר נאמנותו של מוחמד רזא, ולאחר שפאוזיה לא הצליחה להרות יורשים זכרים לשאה האיראני.

לה ולמוחמד רזא שאה פהלווי הייתה בת משותפת אחת, הנסיכה שהנאז פהלווי (נולדה ב-27 באוקטובר 1940).

בשנת 1949 נישאה בשנית, לקולונל איסמעיל שירין. השניים התגוררו בקהיר ובאלכסנדריה, ונולדו להם שני ילדים: נדיה ח'אנום וחוסיין שירין אפנדי. תוארי המלכות המצריים נלקחו ממנה לאחר המהפכה במצרים של 1952, שבה הודח אחיינה פואד השני והוא עבר להתגורר בשווייץ. לאחר מות בעלה בשנת 1994, המשיכה פאוזיה פואד להתגורר באלכסנדריה. בינואר 2005 דווח בטעות על מותה: אנשי תקשורת בלבלו בינה לבין אחייניתה, הנסיכה פאוזיה פארוק, בתו השנייה של המלך פארוק. פאוזיה פואד נפטרה ב-2 ביולי 2013 ונקברה בבית הקברות סיידה נפיסה בקהיר, לצד בעלה השני.

## מורשתה
* בשנת 1939 קראו באיראן עיר, פאוזיה-אבאד - על שמה.
* בשנת 1950 קראו רחוב על שמה (רחוב אמירה פאוזיה) בקהיר, אך בשנת 1956 הוחלף שם הרחוב לרחוב מוסטפא כמאל.

## תארים ועיטורים
* הוד סולטנותה הנסיכה פאוזיה ממצרים (1921–1922)
* הוד רוממותה הנסיכה פאוזיה ממצרים (1922–1939, 1949–1952)
* הוד רוממותה הקיסרית הנסיכה פאוזיה ממצרים ואיראן (15–16 במרס 1939 - יום לפני נישואיה הראשונים לשאה הפרסי הוענק לה התואר "שאהדוח'ת", נסיכה או בת מלך)
* הוד רוממותה הקיסרית נסיכת הכתר של איראן, נסיכת מצרים (1939–1941)
* הוד רוממותה הקיסרית מלכת איראן (1941–1948)
* הוד רוממותה הקיסרית הנסיכה פאוזיה ממצרים ואיראן (1948–1949)

### עיטורים
* במצרים: עיטור המעלות (נישאן אל-כמאל), 16.5.1939
* באיראן: עיטור השמש (נישאן-י אפתאב), 27.10.1940

## אילן יוחסין של שושלת פהלווי

## ראו גם
נזלי סברי

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נשים מצריות
קטגוריה:שושלת פהלווי
קטגוריה:נסיכות
קטגוריה:נשות מלכים איראנים
קטגוריה:ילידות 1921
קטגוריה:מצרים שנולדו ב-1921
קטגוריה:מצריות שנפטרו ב-2013
קטגוריה:מצרים שנפטרו ב-2013
ליילי מילר-מורו

**ליילי מילר-מורו** (נולדה ב-1972) היא עורכת דין ואקטיביסטית אמריקאית.
היא יסדה ומכהנת כמנכ"לית הארגון Tahirih Justice Center ("מרכז טאהירה לצדק"), מוסד ללא כוונת רווח שעוסק בהגנה על נשים מפני הפרת זכויות האדם שלהן, ומציע סיוע משפטי ומקיים פעילות הסברה לשינוי חקיקה.

## פעילות למען זכויות האדם
מילר-מורו עבדה בראשית דרכה במשרד המשפטים של ארצות הברית, בתפקיד קשור לוועדת הערעורים לנושאי הגירה. לאחר מכן עבדה כעורכת דין בחברת ארנולד ופורטר בוושינגטון די. סי., ועסקה שם בתביעות בינלאומיות, לצד עיסוק רב בעבודה פרו בונו. אחד מהתיקים שבהם טיפלה פרו בונו היה "תיק קאסינגה", מקרה משפטי משפיע, שקבע תקדים אמריקאי והביא לשינוי החוק בעניין פליטים בארצות הברית.

התיק עסק בנערה בת 17 בשם פאוזיה קאסינג'ה, אשר נמלטה מטוגו כדי להימנע מנישואים פוליגמיים כפויים ומכוונת השבט שלה לבצע בה השחתת איבר המין הנשי. קאסינג'ה זכתה במקלט מדיני בארצות הברית בשנת 1996 לאחר דיון בוועדת הערעורים לנושאי הגירה. ההחלטה יצרה תקדים להכרה ברדיפה על רקע מין כסיבה מספקת להענקת מקלט מדיני. לאחר המשפט, חיברה מילר-מורו יחד עם קאסינג'ה ספר שתיאר את הפרשה, בשם *Do They Hear You When You Cry?*, ובעזרת חלקה מהרווחים ממכירות הספר, הקימה את ארגון "טאהירה".

בשנת 2012, זכתה מילר-מורו בפרס דיאן פון פירסטנברג. באותה שנה, נכללה ברשימת "150 הנשים האמיצות ביותר בעולם" של ניוזוויק והדיילי ביסט.

מילר-מורו היא בהאית, ורואה בפעילות שלה מימוש של ערכי המסירות לזולת של דתה.

## קישורים חיצוניים
* מרכז טאהירה לצדק 
* וידאו של הרצאה של מילר-מורו (אנגלית) בכנס TEDx בגרנד רפידס, 12 במאי 2011.

## הערות שוליים

קטגוריה:עורכות דין אמריקאיות
קטגוריה:פעילות חברתיות אמריקאיות
קטגוריה:פעילים חברתיים אמריקאים
קטגוריה:נשים בהאיות
קטגוריה:בוגרות בית הספר למשפטים באמריקן יוניברסיטי
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באמריקן יוניברסיטי
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1972
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1972
Elementary OS

**Elementary OS** (בתרגום חופשי: מערכת הפעלה יסודית) היא הפצת לינוקס המבוססת על אובונטו. למערכת זו יוצאת גרסה חדשה כמדי שנתיים, כאשר אובונטו משחררת גרסת תל"א (תמיכה לטווח ארוך). פרט לגרסה הראשונה, שהתבססה על גרסה שאינה כוללת תמיכה לטווח ארוך, כל גרסאות הפצה זו מתבססות על גרסאות תל״א.

ההפצה החלה בתור סט של ערכות נושא להפצת אובונטו, אך הפכה עם הזמן להפצת לינוקס בפני עצמה.

## עיצוב
פרויקט Elementary בא לפתור כמה תפיסות לקויות של הציבור הרחב בהפצות לינוקס:
* אסתטיקה טובה יותר על ידי ייעול ממשק המשתמש.
* הפחתת התלות של יישומים על ידי שימוש ביישומי ליבה הנכתבות בשפת C או Vala.
* צמצום הצורך בגישה לתוכנת מסוף.
בחירות עיצוב אלה גרמו להפצה לבצע בחירות אחרות ממה שרוב הפצות הגנו/לינוקס בחרו: החופש להגדיר ולהתאים אישית את סביבת שולחן העבודה של המשתמש עצמו. הנחיות ממשק המשתמש של פרויקט אלמנטרי מתמקדות בשימושיות מיידית עם עקומת למידה עדינה, על חשבון היכולת להתאמה אישית.

מאז הקמתה, מערכת ההפעלה קיבלה שבחים מצד אחד וביקורות מצד שני על היותה דומה מאוד באופן חזותי למערכת ההפעלה macOS.

## התקנה
מערכת ההפעלה מופצת בחינם (עם אופציה לתרומה כספית חד פעמית לצוות הפיתוח בעת ההורדה), במצב המחשה (Live USB או Live DVD), מה שמאפשר למשתמשים לבחור להתנסות במערכת ללא הצורך בהתקנתה.

### דרישות מערכת
על פי אתר ההפצה, דרישות המערכת המומלצות הן:
*מעבד Intel Core i3 כפול ליבות או מעבד הדומה לו בביצועיו.
*זיכרון RAM בנפח 4 ג״ב.
*כונן SSD עם מקום פנוי של 15 ג״ב לפחות.
*גישה לאינטרנט.
*מסך ברזולוציה של 1024x768 לפחות.

## גרסאות

## קישורים חיצוניים

דף ההפצה באתר DistroWatch

## הערות שוליים

קטגוריה:הפצות של GNU/לינוקס
פו הדב ויום ההולדת של איה

**פו הדב ויום ההולדת של איה** (באנגלית: **Winnie the Pooh and a Day for Eeyore**) הוא סרט הנפשה קצר של חברת וולט דיסני. הסרט מבוסס על שני פרקים מהספר "הבית בקרן פו" שכתב הסופר א. א. מילן.

הסרט יצא לאקרנים בשנת 1983 לאחר הצלחת הסרט "הרפתקאותיו של פו הדב"

## מדבבים

הסרט עצמו יצא בדיבוב עברי על קלטות וידאו.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פו הדב
קטגוריה:סרטי הנפשה
קטגוריה:חמורים בתרבות
סוראיה אספנדיארי בח'תיארי

**סוֹרָאיַה אֵסְפַנְדֵיַארִי בַּחְ'תֵיַארִי** (בפרסית: **ثریا اسفندیاری بختیاری**, ובערבית: **ثريا إسفندياري**; 22 ביוני 1932 – 26 באוקטובר 2001) הייתה איראנית קתולית שנישאה ב-12 בפברואר 1951 למוחמד רזא שאה פהלווי והייתה לאשתו השנייה. בחתונתם ביקשו השאה וסוראיה מאורחיהם לתרום את כספי מתנות החתונה לעניי איראן במקום לעצמם. לאחר נישואיהם עמדה סוראיה בראש אגודת ארגוני הצדקה של איראן.

הנישואים התפרקו בשנת 1958, עקב אי-יכולתה של סוראיה להעמיד יורשים. לאחר הגירושים, בגיל 25, המשיכה סוראיה אספנדיארי בח'תיארי להחזיק בתואר נסיכה ועברה לצרפת, שם החלה בקריירת משחק קצרה.

## אילן יוחסין של שושלת פהלווי

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:מלכות רעיות
סוראיה
קטגוריה:נסיכות איראניות
קטגוריה:נשות מלכים איראנים
קטגוריה:מהגרות מאיראן לצרפת
קטגוריה:ילידות 1932
קטגוריה:איראניות שנפטרו ב-2001
ג'וזף שילדקראוט

**ג'וזף שילדקראוט** (באנגלית: **Joseph Schildkraut**; 22 במרץ 1896 – 21 בינואר 1964) היה שחקן קולנוע אוסטרי-אמריקאי-יהודי זוכה פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר לשנת 1937 על תפקידו בתור אלפרד דרייפוס בסרט "חייו של אמיל זולא".

## ביוגרפיה

נולד בעיר וינה, בירת אוסטרו-הונגריה. בנם של ארנה ויינשטיין והשחקן האוסטרי המוערך רודולף שילדקראוט שהופיע במופעי תיאטרון יידיש ובהוליווד. משפחתו של שילדקראוט הייתה יהודית אוסטרית. שילדקראוט בילה את ילדותו ונעוריו בגרמניה, הוא למד מוזיקה וניגן על פסנתר וכינור. שילדקראוט, בוגר "האקדמיה המלכותית של ברלין למוזיקה" הושפע רבות ממקצועו של אביו ורצה גם כן לפתח קריירת משחק.

הוא היגר עם משפחתו בגיל צעיר לארצות הברית והחל להשתתף בתור שחקן במחזות בברודוויי, הוא נודע בעיקר בזכות הופעה מרשימה במחזה "פר גינט".
הוא חזר לאירופה כדי להופיע על במות ולשפר את יכולותיו, את אימוני המשחק שלו העביר בין היתר גם עם כוכב הקולנוע הגרמני אלברט בסרמן.

## קריירת משחק
בשנות ה-20 של המאה ה-20 החל שילדקראוט להופיע בסרטי ראינוע הוליוודיים, "יתומות הסערה" של ד. וו. גריפית'. לצידה של הכוכבת ליליאן גיש בתפקיד שבליי, "מלך המלכים" בתפקיד יהודה איש קריות ו"המסע לאתמול" של ססיל ב. דה-מיל.
בתחילת שנות ה-30 ביסס שילדקראוט את מעמדו ככוכב עולה בהוליווד בזכות תפקידי משנה בסרטיו של דה-מיל "קלאופטרה" בתור המלך הורדוס, "מסעות הצלב" בתור האציל האיטלקי קונרד ממונפראטו ובזכות משחקו במערבון הביוגרפי "ויוה וייה!" ובדרמה "הגן של אללה".

בשנת 1937 זכה שילדקראוט בפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר על הופעתו בתפקיד הקצין היהודי צרפתי המפורסם אלפרד דרייפוס המואשם בבגידה בדרמה הביוגרפית של ויליאם דייטרל "חייו של אמיל זולא". שילדקראוט היה לשחקן האוסטרי הראשון שזוכה בפרס האוסקר והשחקן הלא אמריקאי הראשון שזכה בפרס האוסקר לתפקיד המשנה. 

שילדקראוט המשיך להחזיק במעמד של שחקן מן השורה הראשונה בקולנוע העולמי והוא השתתף בסרטים המצליחים "מרי אנטואנט" של וו.ס. ואן דייק בתפקיד הדוכס מאורלנס, "סואץ" בתפקיד הפוליטיקאי הצרפתי ויקומט רנה דה לאטור, "יומנה של אנה פרנק" של ג'ורג' סטיבנס בתפקיד אוטו פרנק ו"החנות מעבר לפינה" בתפקיד פרנץ ודאש.

## חיים אישיים
שילדקראוט היה נשוי 3 פעמים, בין היתר גם לשחקנית אליס ברלט ולא נולדו לו ילדים.
הוא נפטר בניו יורק בגיל 67 ונקבר ב"בית הקברות הוליווד לנצח" שבלוס אנג'לס. על פועלו כשחקן קולנוע זכה שילדקראוט לכוכב על שמו בשדרת הכוכבים של הוליווד.

## פילמוגרפיה

* יתומות הסערה  (1921)
* המסע לאתמול (1925)
* מלך המלכים (1927)
* ויוה וייה! (1934)
* קלאופטרה (1934)
* מסעות הצלב (1935)
* ספינת עבד (1937)
* הגן של אללה (1936)
* חייו של אמיל זולא (1937)
* נשמות בים (1937)
* מרי אנטואנט (1938)
* הברונית והמשרת (1938)
* מר מוטו יוצא לחופשה (1939)
* האיש במסכת הברזל (1939)
* שלושת המוסקטרים (1939)
* הגשמים מגיעים (1939)
* החנות מעבר לפינה (1940)
* הרמאים (1945)
* מונסייור ביקוייר (1946)
* יומנה של אנה פרנק (1959)
* הסיפור הגדול ביותר שסופר אי פעם (1965)

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אוסטרים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:זוכי אוסקר: שחקן המשנה הטוב
קטגוריה:יהודים אוסטרים
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: קולנוע
קטגוריה:מהגרים מאוסטריה לארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1896
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1964
אובייקטיביות חזקה

**אובייקטיביות חזקה** (אנגלית: Strong objectivity) מתייחסת לצורך בהתערבות במחקר ליצירת אובייקטיביות נטולת דעות קדומות כלומר על החוקר להכיר בעובדה שערכיו הסובייקטיביים משפיעים על האובייקטיביות שלו ובהכרח על המחקר, לפיכך אין אפשרות אמיתית לנטרלם אלא על ידי הוספת דעות שונות.

## התפתחות המושג
"אובייקטיביות חזקה" היא מושג הלקוח מעולם הפילוסופיה ונזכר לראשונה על ידי החוקרת הפמיניסטית סנדרה הארדינג, בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20. המושג אובייקטיביות חזקה נועד לתאר אופן מחקר הכולל גם את נקודת המבט הפמיניסטית. הארדינג המבקרת את הדרך בה נחקרים נושאים הטוענים להיות "אובייקטיביים". נקודת מבט זו שוללת את האובייקטיביות של המדע המסורתי ומעלה את הטענה כי נשים ודרכי מחשבתן נדחקו לשוליים. עמדות החוקרים ואופן יצור הידע שלהם מושפעים מקטגוריות של מין, גזע ומעמד. המחקר המודרני הנשלט ברובו על ידי גברים לא מאפשר את האובייקטיביות הרצויה.

## תחומי מחקר בהם נדרשת אובייקטיביות חזקה
הארדינג גורסת שעל מנת ליצור את אותה אובייקטיביות רצויה במחקרים מתחומי מדעי החברה ,יש צורך בשיטת מחקר שתשלב חוקרים בעלי דעות, אמונות וערכים המשלימים זה את זה. "אובייקטיביות חזקה" דרושה בתחומים אלה להבדיל מתחומי מדע אחרים כמו פיזיקה וכימיה שיש להם בסיס ידע אחיד, המאפשר להשוות בין תוצאות מחקרים שונים. בתחומי המחקר החברתי אין אפשרות של השוואה בין מחקרים, לא ניתן לסתור מחקר אחד בעזרת מחקר אחר היות שהדעות תלויות בסביבה התרבותית שבה מתבצע המחקר ומשפיעות על הבנייה חברתית. השקפת העולם הפמיניסטית מניחה שהדעה האובייקטיבית המקובלת היא נקודת המבט הגברית. שאלת האובייקטיביות דנה בסוגיה אילו מחקר אובייקטיביים ואילו אינם, ומדוע, האם האובייקטיביות הכרחית או לא. איך ואם בכלל אפשר להשיג אובייקטיביות במחקר? שאלות אלה נובעות מחששות לגבי סקסיזם ודעה קדומה גברית הנמצאים במדע ובמחקרים הדומיננטיים.

בספרה "Whose Science? Whose Knowledge?"שפורסם בשנת 1991 טענה הרדינג כי רוב המחקרים שעסקו בנשים נעשו על ידי חוקרים גברים בעלי השקפת עולם גברית ברובה ולפיכך על מנת ליצור "אובייקטיביות חזקה" במחקרים אלה יש לשלב בהם נשים על מנת להתגבר על דעות קדומות ואמונות "גבריות". לדעתה יצירת אובייקטיביות חזקה בדרך זו אינה מחלישה את המחקר אלא מחזקת אותו.
## ראו גם
*תאוריה
*מטא-תאוריה

## לקריאה נוספת
* ניצה ינאי, **דרכים לחשיבה פמיניסטית, שאלת המדע בפמיניזם - סנדרה הארדינג/סוגיות החקירה המדעית בפמיניזם,** 2007

## הערות שוליים

קטגוריה:מונחים בפילוסופיה
שמס פהלווי

הנסיכה **שמס פהלווי** (בפרסית:** شمس پهلوی**, 28 באוקטובר 1917 - 29 בפברואר 1996) הייתה בתו הבכורה של רזא ח'אן ואחותו של מוחמד רזא פהלווי, השאה האחרון של איראן.

במהלך שלטונו של אחיה שמס תפקדה כנשיאת האריה האדום ואיחוד האור. בהוראת אביה, נישאה בשנת 1937 לפרידון ג'ם, בנו של ראש ממשלת איראן דאז, מחמוד ג'ם. הנישואים היו אומללים והתפרקו עם מותו של אביה, רזא ח'אן.

שמס ליוותה את אביה בגלותו לאחר הפלישה הבריטית-סובייטית לאיראן של 1941 בפור לואי, מאוריציוס ויוהנסבורג, דרום אפריקה. תאריה נשללו ממנה לתקופה קצרה לאחר שהתחתנה בשנית למהרדאד פהלבוד, וחיה בארצות הברית בין השנים 1945-1947. כשהושג הפיוס עם בית המשפט והיא ובעלה חזרו לאיראן לתקופה קצרה, עד משבר אבדאן. בשנת 1940 המירה את דתה לנצרות קתולית, ובעלה וילדיה אחריה. כשחזרה לאיראן לאחר ניסיון ההפיכה של מוחמד מוסאדק ב-1953, הורידה פרופיל והסתפקה בניהול ההון העצום שהוריש לה אביה. זאת בניגוד לאחותה אשרף פהלווי. לאחר המהפכה האסלאמית עזבה את איראן ועברה לגור בארצות הברית.

בימי המהפכה האיראנית שמס הייתה למקור זעם ההמון ודוגמה להתנוונות מוסר בית המלוכה האיראני ושושלת פהלווי, זאת לאור התנצרותה והתקופה הממושכת בה חייתה בארצות הברית.

## אילן יוחסין של שושלת פהלווי

## קישורים חיצוניים

שמס
קטגוריה:נסיכות איראניות
קטגוריה:מהגרות מאיראן לארצות הברית
קטגוריה:ילידות 1917
קטגוריה:איראנים שנולדו ב-1917
קטגוריה:נפטרות ב-1996
קטגוריה:נפטרים ב-1996
ליברטדור חנרל סן מרטין

**ליברטדור חנרל סן מרטין** (בספרדית: **Libertador General San Martín**) היא עיר בפרובינציית חוחוי, ארגנטינה, ובירתה של מחוז לדסמה, אחד המחוזות בפרובינציה. היא נמצאת במרחק 106 קילומטרים מסן סלבדור דה חוחוי, בירת הפרובינציה. היא ממוקמת על הכביש הלאומי 34 ונמצאת בתחומיה של שמורה ביוספרית בשם יונגאס.

ליברטדור חנרל סן מרטין היא העיר השלישית המאוכלסת ביותר בפרובינציית חוחוי.

## היסטוריה
עדויות ראשונות על היוודעות לאזור שבו נמצאת היום העיר ליברטדור חנרל סן מרטין הן מהמאה ה-17, בשנת 1623 לערך, כאשר משלחת ספרדים תחת חסותו של דון מרטין לדסמה ואלדרמה עברה תחום זה בדרכה לגראן צ'אקו גוולאמבה. אולם פיתוחו הכלכלי של האזור התרחש רק בשנת 1778, כאשר גרגוריו דה סגאדה הקים בית זיקוק לסוכר בעיירה קאלילגווה של היום, זאת בשל תנאי האקלים באזור המתאימים לגידולם המלא של קני הסוכר. טיפוח קני הסוכר במקום מוזכר בארכיונים המחוזיים כבר משנת 1826, והם מהווים גם כיום את המניע העיקרי לפיתוחה הכלכלי של העיר.

לאחר שנים של פיתוח וגידול באוכלוסייה, נוסדה פואבלו דה לדסמה ב-25 בדצמבר 1899 על שטח שנתרם על ידי הבעלים של השטח עליו נבנה בית הזיקוק לסוכר. שנתיים לאחר הקמתה הוגדרו גבולותיה ונעשתה חלוקה מאוחרת של שמונה בלוקים המקיפים את הכיכר המרכזית, ובשנת 1906 הגיעה הרכבת לעיר וציינה את התחלת השגשוג הכלכלי, שהלך והתפתח אף יותר עם השנים.

בשנת 1950 שונה שמה של העיר מפואבלו דה לדסמה לשמה כיום - ליברטדור חנרל סן מרטין, על שמו של חוסה דה סן מרטין שהיה פעיל במאבק לעצמאות ארגנטינה.

## קישורים חיצוניים

* Resultados generales - Jujuy, באתר Instituto Nacional De Estadistica y Censos De La Republica Argentina, INDEC, האתר הרשמי 
* Libertador General San Martín – Jujuy , באתר Parque Nacional Calilegua 

## הערות שוליים

קטגוריה:חוחוי: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1899
אשרף פהלווי

הנסיכה **אַשְׁרַף פהלווי** (בפרסית: **اشرف‌ پهلوی**, 26 באוקטובר 1919 - 7 בינואר 2016) הייתה אחותו התאומה של מוחמד רזא פהלווי, השאה האחרון של איראן. הייתה לבתו המועדפת על אביה, רזא ח'אן, שטען שחבל שמוחמד רזא שאה פהלווי יצא הזכר ולא היא.

## פעולותיה בימי שלטונו של אחיה
[שמאל|ממוזער|200px|התאומים המלכותיים, אשרף ואחיה [מוחמד רזא פהלווי|מוחמד רזא]]
בשנת 1967, פעלה אשרף כנציגה האיראנית בוועדת האו"ם לזכויות אדם ובמועצה הכלכלית והחברתית. אשרף הייתה תומכת נלהבת בזכויות הנשים באיראן ובעולם. בשנת 1934, הנסיכה אשרף ואחותה הנסיכה שמס, היו לשתי הנשים האיראנית הראשונות שהסירו את הרעלה, שהנשים באיראן נהגו לעטות. אשרף הייתה גם פעילה נלהבת בתוכניתו של אחיה לקידום האוריינות וחיסול האנאלפביתיות, וכיהנה כחברה בוועדה הבינלאומית המייעצת לקידום אוריינות. בזמן ששהתה בבית הקיץ שלה בריביירה הצרפתית בקיץ 1976, אשרף יצאה ללא פגע מניסיון התנקשות מסתורי בחייה, כשארבעה עשר כדורים נורו לצידי מכוניתה.

### ההפיכה באיראן ב-1953

ישנם הטוענים כי לאשרף היה תפקיד מכריע בהפיכה באיראן ב-1953, וכי היא הייתה זו ששכנעה את אחיה, מוחמד רזא שאה פהלווי, לקבל את הצעתם של ה-CIA וה-MI6 ולהוציא לפועל את תוכניתם. עם זאת ישנם אחרים המערערים על תפיסה זו וטוענים כי לא אשרף ולא השאה היו מודעים למבצע או מטרותיו.

### פרשיית הסמים
ישנם רבים הטוענים כי אשרף עסקה בייבוא סמים לאיראן באין מפריע בתקופת שלטונו של אחיה, ושמשם הרוויחה את הונה העצום.

## לאחר המהפכה האסלאמית
לאחר מהפכת 1979, אשרף ביקשה מדייוויד רוקפלר לסייע לאחיה, מוחמד רזא שאה פהלווי, למצוא מקלט. היא עזבה את איראן לאחר המהפכה ב-1979 ומאז חיה בין בתיה בפריז, ניו יורק ומונטה קרלו. היא נפטרה ב-7 בינואר 2016 בגיל 96.

## אילן יוחסין של שושלת פהלווי

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

אשרף
קטגוריה:נסיכות איראניות
קטגוריה:מהגרות מאיראן לארצות הברית
קטגוריה:מהגרים מאיראן לארצות הברית
קטגוריה:ילידות 1919
קטגוריה:איראנים שנולדו ב-1919
קטגוריה:נפטרות ב-2016
קטגוריה:נפטרים ב-2016
תאג' אל-מולוכ

המלכה **תאג' אל-מולוכ** (בפרסית: **تاج‌ الملوک**; 17 במרץ 1896 – 10 במרץ 1982) הייתה המלכה הראשונה של איראן מבית שושלת פהלווי, אשתו של רזא ח'אן מייסד שושלת פהלווי, ואמו של מוחמד רזא פהלווי. היא השתייכה למשפחת גנרלים ולוחמים מאזור הקווקז. מלכה לצד בעלה בין השנים 15 בדצמבר 1925 - 16 בספטמבר 1941, עד שהופל והוגלה. תאג' הייתה למלכה הראשונה באיראן שמילאה תפקיד ציבורי וכן הביעה את עמדתה הרשמית בציבור. היא מילאה תפקיד משמעותי בתקופת שלטונו של בעלה וגם של בנה מאוחר יותר. לתאג' היו ארבעה ילדים: שמס פהלווי, מוחמד רזא פהלווי, אשרף פהלווי ועלי רזא פהלווי. היא מתה בשנת 1982 מלוקמיה.

## הסרת הרעלה
בחורף 1934, לדרישת רזא ח'אן, הופיעו תאג' אל-מולוכ ושתי בנותיה, שמס פהלווי ואשרף פהלווי, בטקס רשמי במכללת המורים בטהראן, לבושות בבגדים מערביים וללא רעלה. זו הייתה הפעם הראשונה בה מלכה איראנית הציגה את עצמה בפומבי. לאחר מכן פרסם רזא ח'אן את התמונות שהופיעו בעיתונים וחייב גברים אחרים להסיר את רעלות נשותיהם ובנותיהם, וכך מיגר את תופעת כיסוי הראש של הנשים.

## ההדחה
בשנת 1941 הודח בעלה רזא ח'אן מתפקידו בעקבות הפלישה הבריטית-סובייטית לאיראן והוגלה מאיראן.

## אילן יוחסין של שושלת בית פהלווי

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שושלת פהלווי
קטגוריה:נשות מלכים איראנים
קטגוריה:ילידות 1896
קטגוריה:נפטרות ב-1982
תוכי ים צהוב-מקור

**תוכי ים צהוב-מקור** (שם מדעי: *Fratercula corniculata*) הוא מין בגודל בינוני של עוף ממשפחת האלקיים, בסוג תוכי ים. מראהו דומה לזו של תוכי הים האטלנטי, אך בשונה ממנו, מעל לעינו של תוכי הים צהוב-המקור יש "קרן" שחורה, ובעונת הרבייה מקורו צהוב וקצהו אדום. זהו עוף ימי, ותזונתו מורכבת בעיקר מדגים קטנים, שאותם הוא משיג על ידי צלילה או שחייה; בנוסף לכך, תוכי הים ניזונים גם מדיונונים, תולעים ימיות וסרטנים.

עורפו וגבו של תוכי הים צהוב-המקור שחורים, רגליו כתומות, פניו ובטנו לבנים. מעל לעיניו יש "קרניים" שחורות. אורכו כ-38 ס"מ; משקלו של הזכר הוא כ-531 עד 754 גרם, והנקבה קטנה יותר - משקלה כ-499 עד 691 גרם.

בקיץ, תוכי הים מקננים בלהקות באיים סלעיים שסמוכים לחופיהן של סיביר, אלסקה וקולומביה הבריטית. הקינון מתבצע בדרך כלל בחללים בין סלעים או במחילות; תוכי הים עשויים להשתמש באותה מחילה עבור קינון כמה וכמה שנים. חלל הקינון מרופד לעיתים בדשא. הנקבה מטילה ביצה אחת, שמנוקדת בכתמים בהירים. הזכר והנקבה משתפים פעולה בדגירה עליה, שנמשכת 38-43 ימים. הגוזלים מואכלים על ידי הזכר והנקבה בעיקר בדגים. לאחר 38-44 ימים, הגוזלים פורחים מהקן.

בחורף, תוכי הים מצויים באוקיינוס, הרחק מהיבשה. המקור הצהוב גדל לקראת עונת הרבייה, ונעשה קטן יותר אחריה.

## קישורים חיצוניים

* תוכי ים צהוב-מקור, אתר הצפרות של אוניברסיטת קורנל
* תוכי ים צהוב-מקור, אתר מדריך אודובון לצפרות

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1821
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן פרידריך נאומן
קטגוריה:אלקיים
קטגוריה:עופות האוקיינוס הארקטי
עלי רזא פהלווי

הנסיך **עלי רזא פהלווי** (בפרסית: **علی‌رضا پهلوی**, בתעתיק מדויק: **עלירצ'א פהלוי**; 1 במרץ 1922 - 17 באוקטובר 1954) היה בנו של רזא ח'אן, ואחיו הצעיר של מוחמד רזא פהלווי. לאחר שהוגלה אביו בעקבות הפלישה הבריטית-סובייטית לאיראן, התלווה אליו למאוריציוס ומאוחר יותר ליוהנסבורג.

עלי רזא היה בוגר תואר במדע המדינה מאוניברסיטת הרווארד. הוא נספה בתאונת טיסה בשמי אלבורז.

## אילן יוחסין של שושלת פהלווי

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

עלי רזא
קטגוריה:איראנים שנולדו ב-1922
קטגוריה:נפטרים ב-1954
ציון אמיר

**ציון אמיר** (נולד ב-5 בנובמבר 1955) הוא עורך דין ישראלי, העוסק בעיקר בתחום המשפט הפלילי.

## ביוגרפיה
אמיר נולד כציון עמר במעברה בפרוזדור ירושלים, אחד משבעה ילדים של יוסף ופריחה עמר שעלו מקזבלנקה שבמרוקו. בגיל שנה עברה משפחתו לשדרות, אמו עבדה במפעל "עוף-קור", ואביו כשומר באתרי בנייה ובעבודות שונות בקיבוצי הסביבה. לאחר מות אחיו  במהלך שירותו הצבאי ב-1967, עברה המשפחה לאשדוד ואמיר עבר לפנימייה הדתית גבעת ושינגטון. בגיל 16 שינה את שם משפחתו מעמר לאמיר. הוא שירת בצה"ל בחיל האוויר.

למד משפטים באוניברסיטת בר-אילן, התמחה במשרד ליבליך-מוזר, ולאחר מכן אצל עורך הדין צבי לידסקי.

לאורך השנים ייצג אישי ציבור רבים שהואשמו בעבירות פליליות, בהם נשיא המדינה משה קצב, השר גונן שגב, חבר הכנסת לשעבר מיכאל בן ארי, ראשי הערים אורי לופוליאנסקי, יצחק אוחיון, מוטי מלכה וכן דודו טופז ואלי טביב. בנוסף ייצג עבריינים בולטים כגון האחים פריניאן, אבי ואסי אבוטבול.

אמיר ייצג נאשמים יהודים בפעולות טרור בהם חברי כנופיית ליפתא, שביקשו לפוצץ את מסגדי הר הבית ב-1984, תיק שהיווה את חשיפתו הפומבית הבולטת הראשונה, את מבצע הטבח בצומת גן הוורדים, עמי פופר, את דרור עדני שהורשע בקשירת קשר לרצח יצחק רבין, נאשם שזוכה מאשמת חברות במחתרת בת עין, קטין שהורשע ברצח מוחמד אבו ח'דיר ועצור בחשד למעורבות בהצתת בית משפחת דוואבשה בדומא.

הוא כיהן כיו"ר נשיאות בית הדין המשמעתי הארצי של לשכת עורכי הדין בישראל. במרץ 2016 מונה ליושב ראש הוועדה המייעצת לענייני פליטים לשר הפנים.

בשנת 2018 נכלל שמו לראשונה ברשימת המועמדים לשיפוט בבית המשפט העליון כמועמד מטעם לשכת עורכי הדין.

ב-2019 התמודד על תפקיד יושב ראש לשכת עורכי הדין, אך הפסיד בבחירות לאבי חימי.

בשנת 2025 ייצג את ממשלת ישראל ואת ראש הממשלה בנימין נתניהו בעתירות לבג"ץ שהוגשו נגד החלטת הממשלה לפטר את ראש השב"כ רונן בר.

## חיים אישיים
אמיר היה נשוי לגליה, בתו של חבר הכנסת לשעבר אריאל וינשטיין, ולזוג שלושה ילדים משותפים. השניים התגרשו לאחר 13 שנות נישואין.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* רב-פקד ענת בשן, על קו התפר - ריאיון עם עו"ד ציון אמיר, באתר המשרד לביטחון הפנים, יוני 2013
* 
*  
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עורכי דין פליליים ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן: משפטים
קטגוריה:סגל המרכז האקדמי שערי מדע ומשפט
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1955
פלך קורלנד

**פלך קורלנד** הייתה גוברנייה באימפריה הרוסית, ובירתה הייתה העיר **מיטבה** (היום ילגבה שבלטביה).

## אוכלוסייה
ההרכב הלאומי של אוכלוסיית הפלך ב-1897:

### שפות
השפות המדוברות בפלך ב-1897:

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קורלנד
קטגוריה:המדינות הבלטיות: היסטוריה
קטגוריה:לטביה: היסטוריה
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהתפרקו ב-1918
גביע דייוויס 2001

**[[גביע דייוויס]] 2001** הייתה התחרות ה-90 במניין מאז ייסוד התחרות.

לתחרות נרשמו 139 נבחרות. התחרות נערכה בחסות חברת אלקטרוניקה יפנית NEC.

מחזיקת הגביע נקבעה במשחקי הבית העליון בו נכללו 16 נבחרות. יתר הקבוצות שובצו בבתים אזוריים (בית אירופה/אפריקה, בית אמריקה ובית אסיה/אוקיאניה). הבתים האזוריים חולקו לתת-הבית העליון ו-3 תתי-הבית התחתונים תוך הסדרת העברות בינם. הקבוצות החזקות של הבתים האזוריים (4 מבית אירופה/אפריקה, 2 מבית אמריקה ו-2 מבית אסיה/אוקיאניה) קיבלו זכות להתמודד נגד 8 קבוצות של הבית העליון על העלייה לבית העליון.

מחזיקת הגביע נבחרת ספרד הודחה כבר בסיבוב הראשון. המשחק על התואר התקיים בין נבחרת אוסטרליה לבין נבחרת צרפת במלבורן. הוא הסתיים עם התוצאה 2:3 לטובת צרפת. בכך הם זכו בגביע בפעם ה-9.

## משחקי הבית העליון

### משחק הגמר

### העברות לקראת שנת 2002
בעקבות המשחקים בין 8 נבחרות שהפסידו בשלב המוקדמות של הבית העליון לבין הקבוצות שעלו מהבתים האזוריים:

* צ'כיה, מרוקו, סלובקיה ספרד וארצות הברית נותרו בבית העליון
* ארגנטינה, קרואטיה, ובריטניה עלו לבית העליון
* בלגיה, אקוודור, ורומניה ירדו לבתים האזוריים

## ישראל בגביע דייוויס
בתחרות שנת 2001, נבחרת ישראל שיחקה בבית אירופה-2. במשחקה הראשון היא שובצה נגד נבחרת פולין.

בעקבות הניצחון הנבחרת עלתה למשחק נגד דרום אפריקה.

בעקבות הניצחון נבחרת ישראל עלתה למשחק עליה לבית אירופה-1 נגד לוקסמבורג.

הניצחון אפשר לנבחרת ישראל לעלות לבית אירופה-1 בתחרות שנת 2002.

## קישורים חיצוניים

* אתר התחרות

קטגוריה:תחרויות טניס ב-2001
2001
2001
2001
2001
2001
2001
2001
2001
2001
2001
2001
גאד ליבס אנדרווטר

**God Lives Underwater** (גאד ליבס אנדרווטר) הייתה להקת אינדסטריאל מטאל מפנסילבניה שבארצות הברית, שהוקמה בשנת 1993 על ידי חברי הלהקה דייוויד ריילי וג'ף טורזו. הלהקה התפרקה בשנת 2005.

## היסטוריה
גאד ליבס אנדרווטר חתמה על חוזה עם חברת התקליטים American Recordings בפעם הראשונה לאחר שהמפיק המוזיקלי ריק רובין "גילה" את הלהקה, ולאחר מכן גם סייע להפיק את שני האלבומים הראשונים שלה.

את ההקלטה הראשונה שלהם, המיני אלבום *[[God Lives Underwater (מיני-אלבום)|God Lives Underwater]]*, הוציאה הלהקה בשנת 1955, למרות שההקלטות עצמן הסתיימו כבר שנתיים קודם ב-1993. האלבום כלל שישה שירים, השיר No More Love מהאלבום נכלל גם באלבום הבא שלהם.

באוקטובר 1955 הלהקה פרסמה את האלבום הראשון באורך מלא שלה, *[[Empty]]*. האלבום הכיל 11 שירים.

האלבום הבא של הלהקה, *[[Life in the So-Called Space Age]]*, יצא לאור בשנת 1988. זהו האלבום הראשון של הלהקה שקיבל התייחסות ממבקרי מוזיקה מוכרים, כגון *[[Allmusic]]* ו-*[[Entertainment Weekly]]*. האלבום זכה לביקורות חיוביות בעיקר והתקבל יפה בחוג המעריצים. באותה שנה פרסמה הלהקה מיני אלבום נוסף בשם "Rearrange", שהורכב מחמישה שירים. האלבום הבא של הלהקה, Up Off The Floor, זכה לביקורות שליליות ועורר כעס גדול בקהל המעריצים, בין השאר מאחר ששניים מהשירים הפופולריים ביותר באלבום לא נכללו בגרסה הסופית מסיבות לא ידועות.

הלהקה התפרקה בשנת 2005, כאשר כל אחד מחבריה פנה לכיוון מוזיקלי שונה. הבסיסט ג'ף טורזו ייסד את הלהקה Wired All Wrong, והסולן דייוויד ריילי פתח בקריירת סולו שנקטעה זמן קצר לאחר מכן כאשר הוא נפטר בשנתו.

## חברי הלהקה
*דייוויד ריילי - שירה, קלידים
*ג'ף טורזו - גיטרה בס
*אנדראו מקגי - גיטרה
*סקוט גארט - תופים

## דיסקוגרפיה
### אלבומי אולפן

### מיני אלבומים

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:להקות אינדסטריאל מטאל
קטגוריה:ערכים בלי תמונה
קטגוריה:גאד ליבס אנדרווטר
קטגוריה:רמיקסרים
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1993
קטגוריה:להקות שהתפרקו בשנת 2005
לילי ג'יימס

220px|ממוזער|לילי ג'יימס, 2015
**לילי קלואי נינט תומסון** (באנגלית: **Lily Chloe Ninette Thomson**; נולדה ב-5 באפריל 1989) היא שחקנית ודוגמנית אנגלייה, הידועה בשם הבמה שלה **לילי ג'יימס** (**Lily James**). מוכרת בעיקר בשל הופעתה כליידי רוז מק'קלייר בדרמה התקופתית "אחוזת דאונטון" ובתפקיד הראשי של סינדרלה בסרטו של קנת בראנה "סינדרלה".

## ראשית חייה
ג'יימס נולדה בעיירה אסהר, במחוז סארי שבדרום אנגליה. בתם של נינט מנטל, שחקנית, וג'יימס "ג'יימי" תומסון, מוזיקאי. יש לה שני אחים, אחד מבוגר ואחד צעיר יותר. סבתה מצד אביה, הלן הורטון, הייתה שחקנית אמריקאית. סבתה מצד אימה הייתה צרפתייה, ונמלטה מהכפר שלה ליד פריז בשל עליית הנאצים לשלטון, מאוחר יותר נישאה לסבה של ג'יימס, קצין בחיל האוויר המלכותי. אביה של לילי, ג'יימס תומסון, נפטר מסרטן בשנת 2008. היא לקחה את שמו הפרטי של אביה כשם הבמה שלה כשנודע לה שכבר הייתה שחקנית בשם לילי תומסון.

היא החלה את לימודיה בבית הספר התיכון לחינוך אומנותי בטרינג, הרטפורדשייר ולאחר מכן למדה משחק בבית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה שבלונדון, וסיימה את לימודיה בשנת 2010.

## קריירה
ג'יימס החלה את קריירת המשחק שלה כאת'ל בראון בשנת 2010 בהפקת ה-BBC "זה רק ויליאם".

היא החלה לשחק בהוליווד בשנת 2012, בסרטים "בחורות מהירות" ו"זעם הטיטאנים".

בשנת 2015 כיכבה כדמות הראשית בסרט הפנטזיה "סינדרלה" בבימויו של קנת בראנה.

בשנת 2016 כיכבה בתור נטשה רוסטובה במיני-סדרת הדרמה התקופתית "מלחמה ושלום" בערוץ BBC One, שביים טום הרפר וכתב אנדרו דייוויס על פי הרומן "מלחמה ושלום" מאת הסופר הרוסי לב טולסטוי.

בשנת 2017 שיחקה בתפקיד ראשי בסרט הפשע המוזיקלי "בייבי דרייבר", בבימויו של אדגר רייט.

בשנת 2018 השתתפה בסרט "מאמה מיה! Here We Go Again", בתור דונה הצעירה.

באוקטובר 2020 יצא הסרט "רבקה", מותחן גותי-רומנטי בו היא משחקת בתפקיד הראשי, בתור גברת דה וינטר, לצד השחקן ארמי האמר אשר מגלם את בעלה.

## חיים אישיים
משנת 2014 עד לשנת 2019 היא הייתה במערכת יחסים עם השחקן מאט סמית.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### סדרות טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

* נטעלי גבירץ, סינדרלה בע"מ, באתר מאקו, 12 במרץ 2015
* 

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אנגליות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אנגליות
קטגוריה:דוגמניות אנגליות
קטגוריה:בוגרות בית הספר גילדהול למוזיקה ודרמה
קטגוריה:בוגרי בית הספר גילדהול למוזיקה ודרמה
קטגוריה:אנגלים ממוצא אמריקאי
קטגוריה:אנגליות שנולדו ב-1989
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1989
אנכימוליוס

**אנכימוליוס** (המאה ה-6 לפנה"ס) היה מצביא ספרטני ששרת את המלך קלאומנס הראשון.

לאחר רציחת הטיראן האתונאי היפרכוס, עלה לשלטון אחיו היפיאס. אולם מורדים אתונאים שיחדו את האורקל בדלפי, כדי שתגיד לכל ספרטני שיבוא לדלפי לשאול שאלה אצל האורקל; "שחררו את אתונה". מלך ספרטה קלאומנס הראשון התרשם מאוד מכך, ושלח את אנכימוליוס שהיה בנו של ספרטני בשם אסטיר, בראש צבא לכבוש את אתונה ולגרש את הטיראן משם. 

אנכימוליוס הגיע דרך הים ונחת בפלרון, אולם היפיאס הזעיק את בן בריתו התסאלי קניאס שהגיע בראש 1,000 פרשים תסאלים לאזור. תומכיו של היפיאס הכינו מבעוד מועד את הקרקע כדי שתתאים לקרב פרשים. התסאלים תקפו בהפתעה והנחילו לספרטנים תבוסה מוחצת, אנכימוליוס עצמו נהרג, וקברו נמצא על פי עדותו של הרודוטוס, באטיקה ליד מקדש הרקולס. מאוחר יותר הגיע קלאומנס עצמו בראש צבא גדול יותר וגרש את היפיאס.

## לקריאה נוספת
* הרודוטוס. **היסטוריה**. תרגמו וכתבו מבואות: בנימין שימרון ורחל צלניק-אברמוביץ. פפירוס, בית ההוצאה - אוניברסיטת תל אביב, 1998.
* **כתבי הירודוטוס**. מתורגמים מיוונית עם מבוא והערות מאת ד"ר אלכסנדר שור. ירושלים, ראובן מס, תרצ"ה. העתק דיגיטלי באתר "דעת".
*משה עמית, **תולדות יוון הקלאסית**, הוצאת מאגנס, תשס"ב 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרטנים מן העת העתיקה
קטגוריה:יוון העתיקה: היסטוריה צבאית
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-6 לפנה"ס
אי הפסחא (פרובינציה)

**פרובינציית אי הפסחא** (בספרדית: **Provincia de Isla de Pascua**) היא אחת משמונה הפרובינציות של מחוז ולפראיסו בצ'ילה. הפרובינציה משתרעת על שטח של 164 קמ"ר ומתגוררים בה 5,806 תושבים נכון לשנות 2012, רובם בעיירה האנגה רואה. זוהי הפרובינציה היחידה של צ'ילה בתחומי פולינזיה ויחד עם אנטארקטיקה צ'ילנה הן היחידות מחוץ ליבשת אמריקה הדרומית.

בניגוד לפרובינציות אחרות בצ'ילה היא אינה מחולקת לקומונות, אלא כל השטח שייך לקומונה אחת.

רוב שטחה של הפרובינציה משתרע על אי הפסחא וכולל בנוסף כמה איונים קטנים בלתי מיושבים מסביב לאי: מוטו נואי (Motu Nui, כ-40 דונם), מוטו איטי (Motu Iti, כ-16 דונם) והקרוב ביותר מוטו קאו קאו (Kau Kau, דונם), ובמערב: מוטו קו אפוקו (Motu Ko Hepoko, דונם) ומוטו טאוטרה (Motu Tautara במערב, דונם) ומוטו מארוטירי (Motu Marotiri) מדרום לכף המזרחי שמהווה הר הגעש הכבוי פויקה בצפון-מזרח. בנוסף שייך לפרובינציה גם האי הכפול הקטן והבלתי מיושב סאלס אי גומס, כ-391 קילומטרים מזרחית לאי הפסחא.

בראש הפרובינציה עומד מושל (*gobernador provincial*). מאז 1984 המושל הוא תמיד מקומי. כל ארבע שנים מאז 1966 נערכו בחירות למועצה מוניציפלית בת שישה חברים (*concejo municipal*), שאחד מהם נבחר לראש עירייה (*alcalde*). על שמירת החוק בפרובינציה ממונים כ-20 שוטרים, האחראים גם לביטחון בשדה התעופה. יש באי נוכחות של צבא צ'ילה בייחוד של חיל הים הצ'יליאני. הבסיס הימי מפעיל ספינת סיור, האחראית גם על פעולות הצלה. המטבע הוא הפסו צ'יליאני, אם כי גם הדולר האמריקני הפך למטבע משני וניתן לשלם בו בכל מקום. אי הפסחא הוא אזור פטור ממס, כך שהרווחים ממסים והיטלים נמוכים. התקציב של ניהול הפרובינציה ממומן בעיקר מסובסידיות מממשלת צ'ילה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:צ'ילה: פרובינציות
קטגוריה:מחוז ולפראיסו
קטגוריה:אי הפסחא
קליקרטידס

**קליקרטידס**, (ביוונית: **Καλλικρατίδας**; המאה ה-5 לפנה"ס) היה מפקד-צי ספרטני, שפיקד על הכוחות הספרטניים בקרב ארגינוסאי.

## ביוגרפיה
קליקרטידס מונה לנאוארכוס לאחר ששנת הפיקוד של ליסנדרוס תמה. קליקרטידס היה מוכשר פחות מקודמו, מה גם שהנסיך הפרסי כורש הצעיר שתמך לפני כן בליסנדרוס סירב לתמוך בו, והוא נאלץ להיעזר בתרומות ממילטוס, והצליח להגדיל את הצי ל-140 ספינות. הוא נטש את מדיניות אי הלוחמה של ליסנדרוס, ובראשית הקיץ של שנת 406 לפנה"ס פשט על מבצר דלפיניון בכיוס משם האתונאים הטרידו לעיתים קרובות את תושבי האי. לאחר מכן פשט על לסבוס, המצביא האתונאי קונון נשלח נגדו עם 70 ספינות, הוא נתקל ב-140 הספינות של קליקרטידס והובס בקרב, הוא איבד 30 ספינות ונמלט עם ה-40 הנותרות לנמל מיטילנה שם הטיל עליו קליקרטידס מצור. קונון הצליח לשגר ספינה לאתונה שהודיעה על מצבו הקשה. האתונאים שלחו 12 ספינות לחלץ אותו, אולם קליקטרידטס תקף אותן והרס 10 מתוכן. האתונאים ציידו עוד 110 ספינות, רבים מאנשי הצוות בספינות אלו היו עבדים או מלחים לא מנוסים, אליהם הצטרפו בסאמוס עוד 40 ספינות והצי בן ה-150 ספינות יצא להציל את קונון. קליקרטידס השאיר 50 ספינות כדי לשמור שקונון לא יימלט, ויצא עם השאר לעצור את האתונאים. הציים התנגשו באיי ארגינוסאי, והקרב זכה לשם קרב ארגינוסאי. האתונאים ניצחו ניצחון מוחץ, קליקרטידס נהרג, והספרטנים איבדו 70 ספינות. אולם ניצחונו של ליסנדרוס בקרב אייגוספוטמוי החזיר את היוקרה לספרטנים.

## לקריאה נוספת
* משה עמית, **תולדות יוון הקלאסית**, הוצאת מאגנס, תשס"ב. 
* אפרים דוד. **הדמוקרטיה הקלאסית - התהוותה, תפקודה, עקרונותיה ותלאותיה באתונה.** ירושלים, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, האוניברסיטה העברית, תשס"ג. 
* אריסטו. **[[מדינת האתונאים (אריסטו)|מדינת האתונאים]]**. תרגם מיוונית, הקדים מבוא והוסיף הערות דוד אשרי. תרגם את קטעי הפיוט אביב מלצר. ירושלים, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תשכ"ז.
* פלוטארכוס. **[[חיי אישים|חיי אישים - אנשי יוון]]**. תרגם מיוונית והוסיף הערות א"א הלוי. ירושלים, מוסד ביאליק, תשל"א. (הביוגרפיות של סולון, תמיסטוקלס ואלקיביאדס תורגמו על ידי מ"ה בן שמאי.)
* פלוטארכוס. **ספרטה - אמרות ומנהגים**. תרגמה מיוונית והוסיפה מבוא ופירוש דבורה גילולה. ירושלים, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, האוניברסיטה העברית, תשע"א.

* Morrison, J.S., J.F. Coates and N.B. Rankov. *The Athenian Trireme*. Cambridge, Cambridge University Press, 2000 (2nd edition).
* Hale. John R. *Lords of the Sea: The epic story of the Athenian navy and the birth of democracy*. London, Penguin Books, 2009.
* Xenophon, *Hellenica*. Translated by C.L. Brownson. Loeb Classical Library. Cambridge (MA), Harvard University Press, and London, William Heinemann, 1918 (reprinted 1968).
* Diodorus Siculus. *Library of History*. Translated by C.H. Oldfather and others. Loeb Classical Library. Cambridge, MA, Harvard University Press, and London, William Heinemann, 1933-1967.


## הערות שוליים

קטגוריה:יוון העתיקה: היסטוריה צבאית
קטגוריה:המלחמה הפלופונסית
קטגוריה:ספרטנים מן העת העתיקה
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-5 לפנה"ס
מונטה

**מונטה** (בצרפתית **Monthey**) היא עיר בעלת 17,000 תושבים, השוכנת בעמק הרון, בירת מחוז מונטה בקנטון ואלה, בשווייץ.

## ספורט
בשנת 2005 אירחה מונטה את משחקי החורף של הפסטיבל האולימפי האירופי לנוער.

## [[ערים תאומות]]
למונטה יש מספר ערים תאומות, והן:
* .
* .
* 
* .

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ואלה: ערים
קטגוריה:עמק הרון: ערים
Towards the Sun

**Towards the Sun **(בעברית: **לקראת השמש**) הוא שיר של הזמרת הברבדית ריהאנה מתוך הפסקול Home, של הסרט בית. הוא נכתב על ידי טיאגו קרוואלהו, גארי גואו וריהאנה, ויצא ב-24 בפברואר 2015 כסינגל המוביל של הפסקול. השיר הוא בלדת פופ עם השפעות מז'אנר ה-R&B וכולל בתוכו תוכן ומילים חיוביות ואופטימיות. ההרכב של השיר הושווה ליצירות של הלהקה הבריטית קולדפליי ושיתוף הפעולה שלהם עם ריהאנה בשיר "Princess of China" מ-2012.

## רקע וכתיבה
ביוני 2012, נודע כי ריהאנה תככב בתפקיד ראשי בסרט "בית", לצד השחקן האמריקאי ג'ים פרסונס. בספטמבר 2012, פוקס המאה ה-20 ואולפני ההנפשה של דרימוורקס הודיעו כי הסרט ייצא לאקרנים ב-27 במרץ 2015. ב-2014, דיווח מגזין וראייטי כי בנוסף לדיבוב, יצרה ריהאנה אלבום קונספט לסרט שייצא ב-17 במרץ 2015. מאוחר יותר התברר כי הפסקול של הסרט יכלול גם שירים של הזמרות צ'רלי XCX, ג'ניפר לופז וקייזה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שירי ריהאנה
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ריהאנה
קטגוריה:שירים על השמש
אלכסנדר סנדר מרגליות

**אלכסנדר סנדר מרגליות** (-כ"ט בטבת תקס"ב, 1802) היה רבה של סטאנוב ופוסק הלכה בולט בתקופתו

## ביוגרפיה
בנו של רבי מרדכי "חסיד", מחכמי הקלויז בברודי, חברותא של ה"נודע ביהודה" ותלמידו של הרב משה אוסטרר. סבו, הרב מנחם מאניש מרגליות היה בנו של רבי יצחק רבה של יברוב ובעלה של הינדא בתו של רבי אלכסנדר סנדר שור, ה"תבואות שור". אביו נפטר בגיל 22 והוא גדל יחד עם אחיו ואחותו בברודי אצל דודם הרב צבי הירש לופטינר. בצעירותו למד בקלויז בברודי. נישא לאסתר בת רבי צבי הירש בוכנר, רבה של זברז', ובנו של רבי שלמה רבה של פינטשוב ומחבר הספר "יקהל שלמה".

כיהן בדוברומיל שבגליציה. לאחר שלוש שנים עזבה, בעקבות פטירת אשתו ואת מקומו מילא בנו רבי מרדכי. בשנת תקל"ד כיהן בזברז' על מקום חמיו ובסביבות שנת תק"מ החל לכהן בסטאנוב. למשך תקופה עבר לכהן בפשוורסק שבגליציה ובהמשך חזר לסטאנוב. הוא כיהן כראש ישיבה במקומות רבנותו.

רבנים רבים הפנו אליו שאלות, וכן הוא מצוטט בספרי הלכה בולטים כמו פרי מגדים, אריה דבי עילאי ועוד.

בין תלמידיו: אחייניו הרב אפרים זלמן מרגליות, הרב חיים מרדכי מרגליות והרב משה רבן של קליוואן וסדיגורה ומחבר ספר "פני משה", והאחים רבי יעקב משולם אורנשטיין והרב משה יהושע השיל אורנשטיין. בהסכמת הרב משה רפפורט רבה של ליז'נסק לספרו תורת הרא"ם נכתב שהיה רבם של רוב חכמי דורו.

## משפחתו
אחיו הרב מנחם מאניש כיהן במספר עיירות ברחבי ליטא. אחותו רעכיל נישא לרבי פנחס רבה של קאלק.

בניו היו הרב שמואל רבה של סטרי, הרב מרדכי ממלא מקום אביו ברבנות, הרב נפתלי צבי מלבוב, הרב יהודה אריה לייביש רבה של ז'מיגראד והרב יוסף ממלא מקום אחיו ברבנות ז'מיגראד. חתניו היו הרב יוסף שאול פרנקל-תאומים והעשיר אורי שרגא פייבל בלוך מווילנה.
היה מחותנו של רבי יחזקאל לנדא בעל הנודע ביהודה.

## ספריו
מרבית ספריו לא הודפסו.
***תשובות הרא"ם** על שולחן ערוך אבן העזר, ורשה תרי"ט
***תורת הרא"ם** על התנ"ך, למברג תרנ"ח
***חידושי הרא"ם** על הש"ס, למברג תרנ"ח

## לקריאה נוספת
*מאיר וונדר, **אלף מרגליות** בערכו (399).
*עלים לתרופה, גיליון תשמ"ה, פרשת בא תשע"א.

## קישורים חיצוניים
* 
;כתביו
* תשובות הרא"ם בגוגל ספרים
* תשובות הרא"ם חלק ג' באתר היברובוקס
* תורת הרא"ם באתר היברובוקס

## הערות שוליים

קטגוריה:נפטרים ב-1802
קטגוריה:מחברי ספרי הלכה
קטגוריה:פרשני המקרא
קטגוריה:רבנים אוקראינים
קטגוריה:רבנים גליציאנים
קטגוריה:סטנוב: רבנים
MATE

**MATE** (מבוטא "מָאטֶה", כמו המשקה) היא סביבת שולחן עבודה אשר פיתוחה החל בשנת 2011 עבור הפצות לינוקס, והיא הייתה לראשונה זמינה ב־18 ביוני 2011. סביבה זו היא פיצול של GNOME, ובניגוד לגרסאות החדשות של GNOME, MATE מהווה ההמשך של גרסאות 2 למיניהן של GNOME. פיתוחה של סביבת עבודה זו החל בעקבות שינוי גרפי מהותי מגרסתו הקודמת של GNOME בגרסה החדשה – 3, שיצאה באותה שנה.

## תוכנות ועזרים עיקריים של MATE
לסביבת עבודה זו, כמו כל סביבות העבודה עבור הפצות לינוקס, ישנן תוכנות ועזרים המהווים חלק מסביבת העבודה. עבור MATE, ישנן רק תוכניות בודדות כאלו, בניגוד לסביבות עבודה כגון KDE, שבהן ישנם עזרים רבים.
* Caja – סייר קבצים.
* Pluma – עורך קובצי טקסט (קובצי .txt).
* העין של MATE – מציג תמונות.
* Atril – מציג מסמכים (כגון קובצי PDF, PS, EPS, XPS).
* Engrampa – מנהל ארכיונים (מאפשר חילוץ קבצים מארכיונים כגון zip, tar.gz, tar.bz2).
* מסוף MATE – המסוף (הטרמינל) של סביבת שולחן העבודה.

## ראו גם
* לינוקס
* GNOME

## קישורים חיצוניים

* 
* האתר הרשמי של סביבת העבודה MATE

קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-2011
קטגוריה:ממשקי משתמש במחשב
קטגוריה:GTK+