open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
קרב פידנה

**קרב פידנה** התרחש בשנת 168 לפנה"ס, והוא הקרב שסיים את המלחמה המוקדונית השלישית בין הרפובליקה הרומית לפרסאוס, מלך מוקדון.

## רקע לקרב
לאחר שתי תבוסות שנחל פיליפוס החמישי מול רומא הוא הקפיד מאוד לשמור על נאמנותו להסכמים עימה ואף לסייע לה במלחמות באזור. עם זאת בין רומא (החשדנית מאוד) לפיליפוס נוצרה מתיחות, אולי כתוצאה מההתאוששות הכלכלית שלו. פיליפוס שלח את בנו דמטריוס להרגיע את הרוחות ברומא. פרסאוס, בנו הבכור של פיליפוס החל לדאוג וגרם להוצאתו להורג של דמטריוס, לאחר מות אביו עלה פרסאוס לשלטון.

## סיבות ליציאה לקרב
מספר גורמים הרעו את היחסים בין רומא לפרסאוס שניסה לשאת חן בעיני מנהיגיה:
# האשמה שלו במותו של דמטריוס הפרו-רומאי.
# כוחו הצבאי הגובר.
# כוחו הפוליטי בתוך מדינתו התחזק.
# השפעתו ביוון גדלה בשל התחבבותו על העמים סביבו.
# אאומנס מלך פרגמון שנפגע ממפולת סלעים בשנת 172 לפנה"ס האשים אותו בניסיון לרצחו.

רומא החליטה לצאת לקרב, אם כי לא היה מניע ברור וריאלי למלחמה. פרסאוס גילה נכונות להיענות לדרישות הרומיות אך הרומאים לא הראו רצון לתקן את המצב והתעקשו לצאת למלחמה. גם ההאשמות על הפרת החוזה (שאפיינו הרבה מגורמי המלחמה הרומאים) לא היו מוצדקות ואף מופרכות.

סביר להניח שהמניעים למלחמה היו קנאה בשגשוג של פרסאוס וממלכתו, חשש מהאהדה שצבר ביוון ומחוצה לה וכן אינטרסים אישיים של מנהיגים ומצביאים תאבי שלל מלחמה ותהילת ניצחון.

## מהלך הקרב
בשלוש השנים הראשונות (משנת 171 לפנה"ס) ניהלו המצביאים הרומיים את המלחמה באופן גרוע ונחלו כישלונות רבים. בשנה הרביעית הפיקוד הועבר ללוקיוס אימיליוס פאולוס מקודוניקוס שחדר למאקדוניה למרות הביצורים של פרסאוס.

צבאו של פרסאוס נסוג לפידנה וב-22 ביוני שנת 168 לפנה"ס נערך הקרב המכריע. לאחר התכתשיות של חיל רגלים קל שנערכו במהלך היום, חיל הרגלים הקל של לוקיוס התקרב לצבאו של פרסאוס יתר על המידה, דבר שגרם לפרוץ הקרב. הפלנקס של פרסאוס ניגפו אל מול הלגיון של פאולוס שהיה גמיש יותר ויכל להתאים את עצמו לפני הקרקע.

## אחרית דבר
פרסאוס נמלט משדה הקרב אך מאוחר יותר הסגיר עצמו לידי הרומאים וכשנה לאחר מכן מת בגלותו באיטליה. קרב פידנה חרץ את גורלה של מוקדון שסופחה והפכה לפרובינקיה רומאית.

## לקריאה נוספת
*זיו יופה: פלנקס נגד לגיון: התנגשות הטיטאנים הצבאיים של העת העתיקה

## קישורים חיצוניים

* 
* 

פידנה
פידנה
עבד א-רחמן זועבי

**עבד א-רחמן זועבי** (בערבית: **عبد الرحمن زعبي**; 19 בנובמבר 1932 – 12 בספטמבר 2014) היה שופט ערבי-ישראלי במערכת בתי המשפט. ב-2002 פרש ממשרתו כסגן נשיא בית המשפט המחוזי בנצרת. קודם לכן, היה לשופט הערבי הראשון שכיהן בבית המשפט העליון (במינוי זמני בלבד).

## ביוגרפיה
זועבי נולד בסולם למשפחת זועבי המוסלמית. למד בבית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה בתל אביב וסיים את לימודיו בשנת 1958. בשנת 1960 קיבל רישיון עריכת דין, הצטרף למשרד של משה עמאר ופעל כעורך דין בחיפה ובנצרת, עד שבשנת 1978 מונה כשופט מחוזי בנצרת. בתחילת שנת 1996 מונה לסגן נשיא בית המשפט המחוזי בנצרת. מ-1 במרץ 1999 כיהן כשופט בפועל בבית המשפט העליון, לתקופה של תשעה חודשים, שהוארכה לשנה. בכך היה הערבי הראשון המכהן בבית המשפט העליון. בהמשך חזר לתפקידו בבית המשפט המחוזי כסגן נשיא לעניינים מנהליים, עד לפרישתו.

בכהונתו כשופט דרש את סמכות בתי הדין השרעי לקבוע תשלום מזונות. בנוסף מיוחסת לו יצירת תקדים "העד השותק", שלפיו קיים תוקף לעדות המתקבלת לפני הרשות המבצעת, אף אם האדם סירב לחזור על עדותו לפני הרשות השופטת. כשופט היה זועבי תקיף מאוד בנוגע לסמים.

זועבי היה חבר בוועדת שמגר שהוקמה לאחר טבח מערת המכפלה, היה סגן יו"ר ההנהלה הבינלאומית והוועד המנהל של יוזמות קרן אברהם הפועל לדו-קיום בין ערבים ליהודים במדינת ישראל. לאחר פרישתו מכס המשפט עסק בבוררות משפטית.

בשנת 1996, קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מטעם אוניברסיטת חיפה.

## חיים אישיים
זועבי היה אב לשלושה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שופטי בית המשפט המחוזי בנצרת
קטגוריה:שופטים במינוי זמני בבית המשפט העליון
עבד
קטגוריה:בוגרי בית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת חיפה
קטגוריה:סולם: אישים
קטגוריה:שופטים ערבים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1932
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2014
ריצת 200 מטר

שמאל|ממוזער|250px|אצניות מזנקות בתחילת המירוץ ל-200 מטרים
ממוזער|ריצת 200 מטר
**ריצת 200 מטר** היא מקצוע באתלטיקה, בתחרות זאת מתחרים ביניהם המשתתפים, מי ייחצה הראשון את קו הסיום של מסלול באורך 200 מטר.

ריצת 200 המטרים היא ריצת ספרינט (מאוץ) הנחשבת ליוקרתית פחות מריצת 100 המטרים, אף כי במשך זמן רב הייתה מהירה יותר ממנה בממוצע: כלומר, זמן השיא בריצת 200 מטרים נפל מכפליים זמן השיא לחצי המרחק (100 מטרים). אצני מאתיים המטרים יכלו להגיע למהירות עודפת זו, משום שלמאה המטרים האחרונים הם מגיעים כבר בשיא המהירות, לעומת אצני המאה, שמתחילים ממצב נייח אבל מאיצים רגעית למהירות גבוהה יותר.

באצטדיון שהיקפו 400 מטרים, מתחילים האצנים את הריצה מהקשת ומסיימים במקטע ישר. באולם סגור שהיקפו 200 מטרים, משלימים האצנים סיבוב שלם אחד עם שתי קשתות, כאשר הריצה מתחילה מנקודת הזינוק שמשמשת גם כקו הסיום. ריצת המאתיים באצטדיון נחלקת לשני מקטעים הנבדלים זה מזה בטכניקה הנדרשת: מאה המטרים הראשונים של ריצה בקשת, ומאה המטרים האחרונים בישורת. על מנת להצליח במקצוע זה דרושה, אם כן, יכולת גבוהה בשתי הטכניקות גם יחד.

במשך כמה עשרות שנים, עד ל-16 באוגוסט 2009, בה קבע יוסיין בולט את השיא העולמי הנוכחי ב-100 מטר 9.58 שניות, הייתה המהירות הממוצעת בריצת 200 מטר גבוהה מזו בריצת 100 מטר. בכלים חדישים נמצא מה שהיה ידוע במשך שנים ששיא המהירות בריצת 100 מטר לרוב גבוה משיא המהירות בריצת 200 מטר, מה שהקנה לשיאן 100 מטר את התואר הלא רשמי "האדם המהיר בעולם".

## שיא עולם
* **[[יוסיין בולט]]** (), מחזיק בשיא העולם לגברים בתוצאה של **19.19 שניות**. השיא נקבע באליפות העולם באתלטיקה בברלין בשנת 2009.
* **[[פלורנס גריפית ג'וינר]]** (), מחזיקה בשיא העולם לנשים בתוצאה של **21.34 שניות**. השיא נקבע באולימפיאדת סיאול (1988).

## אלופים אולימפיים
### [[אתלטיקה באולימפיאדת פריז (2024)|פריז 2024]]
* **[[גבריאל תומאס]]** ()
* **[[לטסיל טבוגו]]** ()

## אלופי עולם
### [[אליפות העולם באתלטיקה 2023|בודפשט 2023]]
* **[[שריקה ג'קסון]]** ()
* **[[נואה ליילס]]** ()

## שילוב עם ריצת 100 מטר או ריצת 400 מטר
אתלטים רבים שואפים לזכייה כפולה, על ידי שילוב ריצת 200 מטר עם ריצת 100 מטר או עם ריצת 400 מטר.

השילוב של ריצת 200 מטר וריצת 100 מטר הושג עשר פעמים באולימפיאדה על ידי הגברים וחמש פעמים על ידי הנשים. יוסיין בולט הוא היחיד שהצליח לעשות זאת שלוש פעמים ברציפות.

השילוב של ריצת 200 מטר וריצת 400 מטר הושג לראשונה על ידי ואלרי בריסקו-הוקס באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984). מייקל ג'ונסון שיחזר את ההישג באולימפיאדת ברצלונה (1992) ומארי-ז'וזה פרק אף היא זכתה בשתי הריצות באולימפיאדת אטלנטה (1996).

## אצני 200 מטר המהירים ביותר בכל הזמנים
כל אתלט מופיע בטבלה רק פעם אחת, לצידה של תוצאתו הטובה ביותר.

### אצנים
**מעודכן ל-20 בספטמבר 2025**

### אצניות
**מעודכן ל-19 בספטמבר 2025**

## האלופות והאלופים האולימפיים בריצת 200 מטר

## האלופות והאלופים העולמיים בריצת 200 מטר

## ראו גם
* ריצת 100 מטר
* ריצת 400 מטר

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אתלטיקה: ריצות קצרות
קטגוריה:ספורט אולימפי
צימר

[שמאל|ממוזער|250px|צימר ביישוב [שפר, בצפון ישראל]]

**צִימֶר** (מילולית מגרמנית ומיידיש: "חדר"; החלופה העברית התקנית שקבעה האקדמיה: **חֲדַר נופש**; שמות נוספים: חדרי אירוח, אירוח כפרי) הוא חדר או מערכת חדרים, על פי רוב בבית מגורים או בחצרו, המושכרים למטיילים ולנופשים למשך לילה אחד או מספר לילות לצורכי הלנה.

המונח "צימר" אומץ לעברית המדוברת מיידיש וממדינות מרכז אירופה דוברות הגרמנית, שם הרבו מטיילים ישראליים להיתקל בשלטי "צימר פריי" (Zimmer Frei - חדר פנוי) מוצבים על בתים המציעים חדר להשכרה למטיילים, בעיקר באזורים הכפריים, טרם הייתה תופעת אירוח זו נפוצה בישראל. במדינות דוברות אנגלית מוכר המושג המקביל "**B&B**" (או "Bed and Breakfast", משמע, "מיטה וארוחת בוקר") לסגנון אירוח דומה המציע חלופה אינטימית-ביתית לאירוח במלון.

## בישראל
[250px|ממוזער|בנייה  מעץ טיפוסית לצימרים, כמו כן שדרוגים אופציונליים כמו [ג'קוזי]]
בגליל וברמת הגולן התפתחה תעשייה ענפה של צימרים, השייכים למשפחות פרטיות במושבים וביישובים כפריים, המשכירות אותם לתקופה קצרה. התעשייה החלה להתפתח בשנות ה-90 של המאה ה-20, כאשר חלה ירידה ברווחי ענף החקלאות, ומשפחות רבות בעלות חוות חקלאיות ביישובים קהילתיים, קיבוצים, מושבים וחוות בודדים החליטו לנסות את כוחן בעסקי האירוח. הצימרים הראשונים הופיעו בקיבוצים ובמושבים שונים, תחילה במבנים על קרקע שיועדה לחקלאות, אך בפועל שימשה לאירוח נופשים. כיום יש קיבוצים, כפרים ומושבים שעיקר פרנסתם על אירוח נופשים בתיירות פנים. בהמשך התרחב ענף הצימרים גם בנגב ובערבה.

הענף היה בשיא שלו בעשור הראשון של המאה ה-21, עם שיעורי רווחיות גבוהים, אך בעשור השני של המאה ה-21, החלה דעיכה בענף, שבאה בעקבות עלייה בסטנדרטים של הלקוחות, שהביאה אותם לחוסר רווחיות.
250px|ממוזער|שמאל|חדר בצימר
חדרי האירוח בישראל מציעים שירותים ברמות איכות רבות ומגוונות, כשרובם נבדלים זה מזה בנוף, ברמת הבידוד, ובמגוון התוספות. תוספות שגורות הן ג'קוזי, בריכת שחיה, טלוויזיה, אינטרנט, פינת אוכל, ארוחות בוקר (לרוב בתשלום נוסף). כמה צימרים אף מציעים שילוב של פעילויות חוץ, טיפולי ספא ומסאז' ושירותים נלווים נוספים.

על פי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, ענף התיירות הכפרית בישראל הציע בשנת 2015 כ-6,500 חדרי אירוח.

משרד התיירות הכניס לשימוש תו איכות IBB, אשר מדרג את מתקני האכסון על פי כ-140 קריטריונים בינלאומיים, איכותיים וכמותיים אשר הותאמו לישראל. מספר קריטריונים לדוגמה: אמת בפרסום, בטיחות, גודל מינימלי של יחידה, מיזוג/חימום, ניקיון ותחזוקה, מידע זמין על אזור האכסון, שירותי הסעדה בסביבתו ועוד. המשרד הוביל את תהליך הדירוג על מנת ליצור שפה אחידה בין בעלי הצימרים לבין הלקוחות. המטרה היא לאפשר לקהל הנופשים לקבל את מרב המידע על מצאי החדרים ואופציות לנופש באזור, ובד ובד עולה רמת השרות והאיכות של חדרי האירוח הכפרי בישראל.

## ראו גם
*מוטל
*אכסניה
*בית מלון
*מלון בוטיק
*פנסיון

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירותי אירוח ואוכל
קטגוריה:ישראל: תיירות
קטגוריה:בתי מלון לפי סוג
קרב פרסלוס

**קרב פרסלוס** היה קרב מכריע במסגרת מלחמת האזרחים של יוליוס קיסר, שנערך ב-9 באוגוסט 48 לפנה"ס בין צבאו של יוליוס קיסר לבין הצבא של הסיעה האופטימטית בסנאט הרומאי בפיקוד פומפיוס. הקרב הסתיים בתבוסה מוחלטת של צבאו של פומפיוס, שנרצח זמן קצר לאחר מכן, וסימן את קץ המלחמה בינו לבין יוליוס קיסר, אך לא הביא לסיום מלחמת האזרחים ברומא בין המחנה הרפובליקני לבין יוליוס קיסר ותומכיו.

## הרקע לקרב
קודם לקרב זה שלט ברפובליקה הרומית הטריומווירט – שלושה מנהיגים רומאיים: קראסוס, פומפיוס ויוליוס קיסר יחדיו.

בשנת 53 לפנה"ס נהרג קראסוס בקרב חרן כנגד האימפריה הפרתית. המהומה הפוליטית וחוסר היציבות גרמו לסנאט לבחור בפומפיוס לקונסול יחיד שישלוט בפועל ברומא. יריבי קיסר בסנאט משכו את פומפיוס לצידם בטענה שקיסר (ששהה בגאליה באותה תקופה) מתכנן לפלוש לרומא ולהפוך בה לשליט יחיד.

הסנאט ביקש מפומפיוס לגייס כוחות על מנת להגן על המדינה מהפלישה, וקבע כי על קיסר לוותר על צבאותיו ועל הפרובינקיות שהוקצו לו ולא – יוכרז כאויב העם. ויתור כזה בעבור קיסר משמעותו הייתה התאבדות פוליטית. קיסר חצה את נהר הרוביקון, המסמל את גבולה הצפוני של איטליה עם צבאו ובכך ניתן האות למלחמתו של קיסר כנגד הסנאט.

פומפיוס העדיף להתפנות מאיטליה ולבנות את כוחותיו ביוון, הוא גיבש צי עצום של 600 אוניות ו-11 לגיונות וצר על אספקת התבואה לרומא.

## מהלך הקרב
שמאל|ממוזער|250px|מפת הקרב
פומפיוס הבין כי על אף עדיפותם המספרית של כוחותיו, היו כוחותיו של קיסר מיומנים יותר בעקבות פעילותם במהלך מלחמת גאליה, ולכן במקום לתקוף ישירות את קיסר יזם מצור על כוחותיו. קיסר תקף את מחנה פומפיוס בדיראכיום, אולם נסוג באבידות כבדות. פומפיוס לא ניצל את הצלחתו, ובחר להמשיך ולצור על כוחות קיסר כשנה (49–48 לפנה"ס), ודחק את קיסר לעבר תסליה.

בקרבת העיר פרסלוס נערך הקרב בין צבאות השנים – וזאת בשל נתיב הנהר שמנע מכל צבא לאגף ולהפתיע את האחר.

פומפיוס קיווה כי פרשיו יכריעו את הקרב, ואלה, בשל יתרונם המספרי הצליחו להביא לנסיגת פרשי קיסר, אולם חיל הרגלים של קיסר היה מיומן יותר, חמק בהצלחה מהמלכודות שטמן פומפיוס, ואף הדף את פרשיו, וזאת על אף הפרשי הכוחות.

לטענת קיסר, היה לאויביו יתרון מספרי משמעותי: 45,000 חיילים ו-7,000 פרשים לעומת 22,000 חייליו של קיסר ואלף פרשים. עם זאת, הקרב נגמר בניצחון משמעותי של קיסר.

## תוצאות הקרב
לאחר הפסדו נמלט פומפיוס למצרים, שם נרצח במצוות המלך תלמי השלושה עשר. תבוסת פומפיוס לא הביאה לסיום מלחמת האזרחים – קאטו הצעיר המשיך במלחמה באפריקה עד תבוסתו בקרב תאפסוס ושני בניו של פומפיוס גנאיוס וסקסטוס המשיכו במלחמה כנגד קיסר בהיספניה עד תבוסתם בקרב מונדה, אשר סימן את סיום מלחמת האזרחים וניצחונו הסופי של קיסר.

## מועד הקרב
בעוד שמועד הקרב היה ב-9 באוגוסט לפי לוח השנה שהיה נהוג ברומא באותה עת, לאחר שינוי הלוח ללוח היוליאני הקרב נחגג ב-29 ביוני או ב-7 ביולי (לפי דעות אחרות).

## קישורים חיצוניים

* תיאור הקרב (באנגלית) באתר Livius.org
* 
* 

פרסלוס
אדמונד הראשון, מלך אנגליה

**אדמונד הראשון** (או **אידמונד**, **Edmund I או  ''Ēadmund*** ב[[אנגלית עתיקה]]; [[921]] – [[26 במאי]] [[946]]), המכונה גם *'הזקן**, **עושה המעשים** או **המפואר''', היה מלך אנגליה משנת 939 ועד למותו. הוא היה בנו של המלך אדוארד הזקן מאשתו השלישית, אדגיבה, ואחיו למחצה של אתלסטאן, מלך אנגליה, שאת כסאו ירש ב-27 באוקטובר 939.

## איומים צבאיים
זמן מועט לאחר הכתרתו נאלץ אדמונד להתמודד עם צבאו של אולף השלישי גות'פרית'סון, מלך דבלין, שהשתלט על נורת'מבריה והחל לנגוס בשטחים במרסיה.

עם מותו של גות'פרית'סון ב-941, החל שלטונו ומעמדו של אדמונד להתחזק. ב-942 השיב לעצמו את השטחים שנלקחו ממנו במרסיה, וב-943 אף שימש כסנדק בטקס ההטבלה של אולף קואראן, ששלט ביורק כיורשו של אולף גות'פרית'סון, יחד עם בן דודו רגנאל.

שנה מאוחר יותר' ב-944, השתלט אדמונד על נורת'מבריה, תוך שקואראן מודח מכסאו ונמלט לדבלין, שם הוכתר למלך.

ב-945 כבש אדמונד את ממלכת סטרת'קלייד, אך מסר את השטח למלקולם הראשון, מלך סקוטלנד, בתמורה לברית צבאית, שהניחה את הבסיס ליחסי ידידות עם סקוטלנד.

במהלך שלטונו השתפר מצבם של המנזרים באנגליה, והם שבו לשגשג.

אשתו של אדמונד, אלגיבה, ילדה לו את אדוויג ואת אדגר, שניהם זכו למלוך באנגליה.

## מוות וירושה

אדמונד נרצח ב-26 במאי 946 בפוקלצ'רץ'. נסיבות הרצח אינן ברורות ומהוות מקור לשמועות רבות.

כרך ד' בכרוניקה האנגלו-סקסונית, שנכתב כמאה שנים לאחר האירוע, מזוהה אדם בשם ליאופה כרוצח, ללא ציון מניעיו. לעומת זאת, כרכים אחרים העוסקים ברצח אינם מציינים את שם הרוצח או שאינם ברורים דים.

מקורות מאוחרים יותר, מהמאה ה-12 מוסיפים פרטים לרצח לפיהם אדמונד נהרג בקטטה עם פושע גולה בשם ליאופה, לאחר שזיהה אותו במהלך ארוחה חגיגית, ולפי מקור נוסף, כשניסה להגן על אחד ממשרתיו מאותו פושע. נראה שחלק מהפרטים המוצגים במקורות, שנכתבו יותר ממאה וחמישים שנים לאחר האירועים, ומטבע הדברים הושפעו מסיפורים שהתגלגלו מפה לאוזן, אינם הגיוניים ואינם עולים בקנה אחד עם מעמדו ואופן התנהלותו של מלך.

מאמר משנת 2015 מעלה סברה כי אדמונד היה קורבן לקנוניה ומותו היה התנקשות פוליטית.

אדמונד נקבר במנזר גלסטונברי. אחיו הצעיר אדרד ירש את כסאו.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בית וסקס
קטגוריה:מלכי אנגליה
קטגוריה:ילידי 921
קטגוריה:נפטרים ב-946
יעל כהן

**יעל כהן** (נולדה ב-1971) היא מתופפת ישראלית, הייתה חברה בלהקת המכשפות.

## ביוגרפיה
כהן החלה לנגן מגיל צעיר, כשהוריה קנו לה מערכת תופים לילדים בגיל 3. כשהייתה בת 9 החלה ללמוד תיפוף באופן מקצועי אצל אהרלה קמינסקי, ובגיל 10 הקימה את הלהקה הראשונה שלה - פיצוץ. את שירותה הצבאי עשתה בלהקה צבאית, ואחרי שהשתחררה ב-1991 למדה בבית הספר רימון.

## קריירה מקצועית
בגיל 16 הייתה כהן חברה בהרכה "תחנה סופית", עם 6 נשים נוספות ביניהן הגר מגן, שהפכה לבאסיסטית של להקת הנויז רוק פלסטיק ונוס. באחת ההופעות של ההרכב במועדון הרוקסן פגשה את יפעת נץ, שהציעה לה להצטרף אליה ואל הסולנית ענבל פרלמוטר כמתופפת של להקת הרוק הנשי, "המכשפות". הלהקה הוציאה 3 אלבומים וצברה קהל מעריצים רחב, אך התפרקו בספטמבר 1996. באוקטובר 1997, לפני הופעת קאמבק מתוכננת, נהרגה הסולנית פרלמוטר בתאונת דרכים. כהן המשיכה לעסוק במוזיקה וללמד תיפוף, אך רוב עבודותיה נחשבות לרחוקות מהמיינסטרים. ב-2025 העלתה את המופע "המכשפה השלישית" עם מיקה גן-מור ואורי צוק, שמתאר את סיפורה של להקת המכשפות מנקודת מבטה.

### הרכבים נוספים בהם פעלה
* **[[גוונים כהים]]** - הרכב רוק להקה של שלושה גברים ושתי נשים בו ניגנה במהלך שירותה הצבאי ועד שהצטרפה ל"מכשפות".
* '''אלמנה שחורה'''
* **בלה דונה** - הרכב של חמש נשים בו הייתה חברה במהלך לימודיה ב"רימון", שניגן רית'ם אנד בלוז וג'אז, והופיע בארץ ובחו"ל.
* **קינמון** - הרכב אליו הצטרפה ב-1995 שהוציא גרסת כיסוי לשיר "גשם" של להקת "בנזין" והופיע גם כלהקת חימום של המכשפות.
* **ונוס** - להקה שהקימה כהן לאחר מותה של פרלמוטר עם יפעת נץ ויניב דדון, עימו שיתפה פעולה גם במסגרת "קינמון". בין היתר במסגרת הרכב זה הוציאה גרסת כיסוי לשיר "סוף לסיפור" של יהודית רביץ.
* **בנות חווה** - הרכב של חמש נשים שניגן מוזיקה יהודית, ג'אז ורוק. ההרכב הקליט דיסק במימון עצמי והופיע בארץ ובחו"ל.
* **ליליפוט** - הרכב של שלוש נשים שהקימה כהן בשנת 2000 עם דפנה קינן, לימים סולנית "דפנה והעוגיות", וליאור רשף.
* **מונרו** - הרכב שהקימה כהן לאחר התפרקות ליליפוט ב-2002 עם קינן ודן-יה שוורץ, שבהמשך הצטרפה לקינן בהרכב "דפנה והעוגיות".
* ליידיD - טריו נשי שנוצר לאחר לידת בנה הראשון עם ליעד שר ושיר קונקי.
* שנדליר - הרכב פאנק רוק

## חיים אישיים
כהן נשואה לאריק, אמן וידאו ארט, ואם לשלושה. היא מגדלת כלבים, חתולים וכ-300 ציפורי שיר בגג ביתה. המנהלת האישית שלה היא רותי אלאל, אלמנתה של קורין אלאל.

## קישורים חיצוניים

* עולם התופים של יעל כהן
* שוב זאת תקופה של גאות בחיי, באתר עיתון תל אביב

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרות השרות בעברית
קטגוריה:המכשפות
קטגוריה:מתופפות ישראליות
קטגוריה:בוגרות רימון בית ספר למוסיקה
קטגוריה:בוגרי רימון בית ספר למוסיקה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1971
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1971
חוק אמדל

ממוזער|טקסט=גרף מייצג של חוק אמדל, הקרוי על שמו של ארכיטקט המחשבים ג'ין אמדל, המשמש למציאת חסם עליון לשיפור הצפוי במערכת מחשב, כאשר חלקה ממוקבל וחלקה נותר סדרתי|גרף מייצג של חוק אמדל, הקרוי על שמו של ארכיטקט המחשבים ג'ין אמדל, המשמש למציאת חסם עליון לשיפור הצפוי במערכת מחשב, כאשר חלקה ממוקבל וחלקה נותר סדרתי
**חוק אמדל**, הקרוי על שמו של ארכיטקט המחשבים ג'ין אמדל, משמש למציאת חסם עליון לשיפור הצפוי במערכת מחשב, כאשר חלקה ממוקבל וחלקה נותר סדרתי. החוק משמש לרוב במחשוב מקבילי לחיזוי ההאצה (Speedup) התאורטית המקסימלית המתקבלת מהרצת המערכת על מספר מעבדים במקביל. 

חוק אמדל המוכלל הוא:
:\frac{1}{\sum_{k=1}^{n}{\big(\frac{P_k}{S_k}\big)}}
כאשר
* P_k \  הוא אחוז ההוראות שניתן לשפר (או להאט),
* S_k \  הוא מכפיל האצה (כאשר 1 הוא ללא האצה או האטה),
* k \  מייצג תווית עבור כל אחוז והאצה,
* n \  הוא מספר האצות/האטות השונות המתקבלות משינוי המערכת.

## לקריאה נוספת

* Gene Amdahl, "Validity of the Single Processor Approach to Achieving Large-Scale Computing Capabilities", AFIPS Conference Proceedings, (30), pp. 483-485, 1967.


## קישורים חיצוניים

אמדל
קרן הזהב

שמאל|ממוזער|250px|מראה מקפה פייר לוטי באייפ - קרן הזהב וגשר הליץ' הנושא את הכביש המהיר הפנימי של העיר (Çevre yolu)
שמאל|ממוזער|250px|קונסטנטינופול (איסטנבול) בתקופה הביזנטית. קרן הזהב בחלקה העליון של המפה
**קרן הזהב** (בטורקית: **Haliç** - "האליץ'"; ביוונית: **Χρυσόν Κέρας**) היא לשון ים צרה באורך של כ-8 ק"מ היוצאת ממצר הבוספורוס ומחלקת את חלקה האירופי של איסטנבול לשני חלקים. מצפון וממזרח לה משתרע רובע בייאואולו (Beyoğlu) ומדרום וממערב לה רבעי אמינאני (Eminönü) ופתיה (Fatih) וכן העיר אייפ (Eyüp). קרן הזהב מהווה מעגן טבעי ומקיפה, יחד עם הבוספורוס וים מרמרה את חלקה העתיק של העיר איסטנבול, והופכת אותו לחצי אי. 

## היסטוריה
לפי אגדה יוונית, מקור שמה של קרן הזהב ביוונית (חריסון קרס) בשמה של קרואסה, אימו של ביזס (Βύζας) מייסדה של ביזנטיון בשנת 667 לפנה"ס. לפי מקורות אחרים מקור שמה של קרן הזהב באדמות הפוריות ובנוף היפה שסביב לה, אך ככל הנראה השם מתייחס לעושרם של המבנים שנבנו סביב לשון הים בתקופה הביזנטית. בתקופת זו שימשה קרן הזהב כנמל העיקרי של הצי וחומות העיר נמתחו על גדתה הדרומית כמו גם סביב לעיר כולה. על חופה הצפוני של קרן הזהב (כיום באמינני) הוקם "המגדל הגדול" (Megalos Pyrgos) ושרשרת נמתחה בינו ובין העיר שעל הגדה הדרומית, כדי למנוע מכלי שיט זרים מלהיכנס אל לשון הים. המגדל נהרס ברובו בידי צלבני מסע הצלב הרביעי ב-1204. השרשרת נמתחה בשלוש הזדמנויות לאורך ההיסטוריה - במאה ה-10 בעת מתקפת רוס של קייב, בעת מסע הצלב הרביעי ובעת הכיבוש העות'מאני. לאחר כיבוש איסטנבול בידי העות'מאנים ב-1453 התיישבו לאורך קרן הזהב שהייתה אותה עת בקצה העיר יהודים, איטלקים, יוונים ולא מוסלמים אחרים. 

## הגשר של לאונרדו דה וינצ'י
בשנת 1502 ערך לאונרדו דה וינצ'י שרטוט של גשר לרוחבה של קרן הזהב. הגשר באורך של 240 מטר תוכנן לבקשתו של הסולטאן באיזיט השני אולם הוא לא הוקם לבסוף. בשנת 2001 הוקם לפי שרטוטיו של דה וינצ'י גשר להולכי רגל בממדים קטנים יותר בעיר אוס (Ås) בנורווגיה, וב-17 במאי 2006 הודיעו ראש ממשלת טורקיה רג'פ טאיפ ארדואן וראש עיריית איסטנבול כי הגשר יוקם מעל קרן הזהב לפי תוכניותיו וקנה המידה המקוריים של דה וינצ'י. אם אכן יוקם הגשר הוא יהיה הגשר החמישי החוצה את לשון הים.

## קרן הזהב כיום
שמאל|ממוזער|250px|צילום לוויין "משוטח" של הבוספורוס עם קרן הזהב (למטה משמאל). מימין - אסיה, משמאל - אירופה.
כיום משתרעים בניינים לכל אורכן של שתי גדותיה של קרן הזהב, אם כי בחלקים מחופיה ישנם גנים ופארקים. בשנות השמונים של המאה ה-20 נוקו מימיה של קרן הזהב והופסקה הזרמת שפכים תעשייתיים אליהם. שלושה גשרים חוצים את קרן הזהב - גשר גלאטה (Galata Köprüsü) סמוך למקום מפגשה עם הבוספורוס, גשר אטאטורק (Atatürk Köprüsü) כ-750 מטר ממנו וגשר הליצ' (Haliç Köprüsü) הנושא את הכביש המהיר הפנימי של העיר (Çevre yolu - D100/O-1). גשר רביעי שעליו תחצה הרכבת התחתית של איסטנבול את קרן הזהב נמצא בשלבי הקמה. לאורכה של קרן הזהב מזגזגים קווי אוטובוס הים באיסטנבול. אחד האתרים הידועים הנמצאים בסמוך לקרן הזהב הוא מסגד וקבר איוב אל-אנסרי (Eyüp El-Ansari'nin camii ve türbesi) בעיר אייפ (Eyüp), שהיה למקום קדוש ומוקד לעלייה לרגל. עוד נמצאת לידה העיר המיניאטורית "מיניאטירק" (Miniatürk).

## ראו גם
* גשר גלאטה
* רכבל אייפ-פייר לוטי

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:איסטנבול
קטגוריה:טורקיה: מפרצים
קרן הזהב
קטגוריה:קונסטנטינופול
ניסוי מסלסון ושטאל

שמאל|ממוזער|300px|שלושת המודלים לאופן שכפול ה-DNA
**הניסוי של מסלסון ושטאל** הוא ניסוי שערכו מת'יו מסלסון ופרנקלין שטאל ב-1958, כדי לבדוק את ההשערה שהכפלת ה-DNA היא סמי-קונסרבטיבית. הכפלה סמי-קונסרבטיבית משמעותה שכאשר דו-גדיל DNA שוכפל, כל אחד משני הדו-גדילים מכיל גדיל אחד מהסליל המקורי וגדיל חדש שסונתז. הניסוי נחשב לניסוי קלאסי ואלגנטי ואחד החשובים בהיסטוריה של הביולוגיה.

החוקרים ביססו את הניסוי על העובדה שחנקן מהווה מרכיב משמעותי מה-DNA. האיזוטופ הנפוץ של חנקן הוא 14N, אך DNA עם האיזוטופ הכבד יותר 15N מסוגל גם הוא להתקיים.

החוקרים גידלו במשך מספר דורות חיידקי *[[E.coli]]* על מצע המכיל 15N. כתוצאה מכך נוצרו חיידקים בעלי DNA כבד מהרגיל, לאחר מכן נלקחו חיידקים שה-DNA שלהם מכיל רק 15N והועברו למצע המכיל 14N, שם אפשרו להם להתחלק פעם אחת בלבד. בסיום ההכפלה הושווה ה-DNA שנוצר בהכפלה זו עם DNA המכיל חנקן כבד ועם DNA המכיל חנקן קל. התגלה כי צפיפות ה-DNA החדש הייתה קרובה לממוצע הצפיפות בין החנקן הקל והכבד. תוצאה זו אפשרה לשלול את מנגנון ההכפלה הקונסרבטיבי, שכן על פי שיטה זו הייתה מתקבלת תוצאה שבה חצי מה-DNA הוא כבד וחצי ממנו קל, ללא משקל בינוני. עם זאת תוצאות אלו התאימו הן למודל הסמי-קונסרביטי והן למודל האקראי. לפי המודל הסמי-קונסרבטיבי בכל סליל DNA יהיו לאחר הכפלה אחת גדיל המורכב מחנקן כבד וגדיל מורכב מחנקן קל, כך שבסך הכול תהיה צפיפותו בינונית. לפי השיטה האקראית היה מורכב כל גדיל בסליל החדש ממקטעים רבים, שחלקם מורכב מחנקן קל וחלקם מכבד, כך שהסליל כולו אף הוא בעל צפיפות בינונית.

כדי לקבוע איזה מהמודלים המוצעים הוא המתרחש בפועל, ביצעו השניים ניסוי נוסף. ראשית, גידלו שוב חיידקים במצע המכיל 15N במשך מספר דורות, וקיבלו חיידקים בעלי DNA כבד. לאחר מכן העבירו את החיידקים, כבניסוי הראשון, אל מצע המכיל 14N ואפשרו להם הפעם לבצע **שתי** הכפלות. בתוצאות הניסוי התקבלו כמויות שוות של DNA בשתי צפיפויות שונות, אחת בינונית ואחת כמו של DNA שנוצר במצע של 14N בלבד. תוצאות אלו שללו את המודל האקראי, כיוון שלפיו היה מתקבל DNA בצפיפות אחת בלבד, גבוהה מעט מזו של DNA שגודל במצע 14N, הואיל וכל גדיל היה מכיל כמויות קטנות של הגדיל המקורי המורכב מ-15N. תוצאות אלו תואמות את המודל הסמי-קונסרבטיבי, חצי מהסלילים בדור השני מכילים גדיל אחד מקורי המורכב מחנקן כבד וגדיל נוסף קל, כך שהצפיפות היא בינונית, שאר הסלילים מורכבים מגדילים המכילים 14N בלבד - גדיל אחד סונתז בחלוקה הראשונה והשני בחלוקה השנייה.

כך החוקרים איששו באופן משכנע את ההשערה ששאר המודלים אינם מתרחשים בפועל בגוף החי והמודל הנכון הוא הסמי-קונסרבטיבי.

מרכז|450px

## ראו גם
* שכפול DNA
* גילויים חשובים בחקר ה-DNA

## לקריאה נוספת
* Meselson, M. and Stahl, F.W. (1958). "The Replication of DNA in Escherichia coli". PNAS 44: 671-82. http://www.ncbi.nlm.nih.gov/entrez/query.fcgi?cmd=Retrieve&db=pubmed&dopt=Abstract&list_uids=16590258

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:גנטיקה מולקולרית
מסלסון ושטאל
קטגוריה:1958 במדע
אלגוריתם גאוס-ניוטון

**אלגוריתם גאוס-ניוטון** הוא אלגוריתם לפתרון בעיות ריבועים פחותים לא ליניאריות. האלגוריתם, המיוחס לקרל פרידריך גאוס, הוא למעשה תיקון של שיטת ניוטון למציאת שורשים של פונקציה ממשית, ללא שימוש בנגזרות ממעלה שנייה.

## תיאור הבעיה
בהינתן m פונקציות f_i(x_1,...,x_n) כאשר 1\leq i \leq m , וכן \ m\ge n,

בעיית האופטימיזציה היא למצוא וקטור \ p = (x_1,...,x_n)  כך שהסכום \ S(p) = \sum_{i=1}^m (f_i(p))^2  הוא מינימלי, כלומר לכל וקטור \ q = (y_1,...,y_n)  מתקיים S(p) \leq S(q) .

## האלגוריתם
אלגוריתם גאוס-ניוטון הוא תהליך איטרטיבי. כלומר, יש לספק ערך התחלתי ל-\ p , שנקרא לו \ p^0.

ערכים עוקבים של \ p^k ניתנים אחר כך על ידי חזרה על היחס:

\ p^{k+1} = p^k - \Big(J_f(p^k)^\top J_f(p^k)\Big)^{-1} J_f(p^k)^\top f(p^k) 

כאשר:
:\ f=(f_1,\dots,f_m)
:ו- \ Jf(p) מסמן את היעקוביאן של \ f  ב-\ p .

את המטריצה ההופכית אין צורך לחשב במפורש.

במקומה נוכל לסמן את \delta_k = - \Big(J_f(p^k)^\top J_f(p^k)\Big)^{-1} J_f(p^k)^\top f(p^k)  מתקיים
* p^{k+1}=p^k+\delta_k 
* \Big(J_f(p^k)^\top J_f(p^k)\Big)\delta_k = J_f(p^k)^\top f(p^k)  על ידי הכפלה של שני הצדדים ב \Big(J_f(p^k)^\top J_f(p^k)\Big) 

נסמן A=\Big(J_f(p^k)^\top J_f(p^k)\Big), b = J_f(p^k)^\top f(p^k) 

וקיבלנו אם כך מערכת משוואות ליניאריות A\delta_k = b  למציאת \delta_k .

קטגוריה:אופטימיזציה רציפה
קטגוריה:סטטיסטיקה
קטגוריה:אייזק ניוטון
קטגוריה:קרל פרידריך גאוס
משפט גאוס-לוקאס

באנליזה מרוכבת, **משפט גאוס-לוקאס**, חוסם את שורשי הנגזרת \,P' של פולינום P במונחי השורשים של P עצמו. קבוצת השורשים של פולינום ממשי או מרוכב היא קבוצת נקודות במישור המרוכב. המשפט קובע כי כל השורשים של \,P' נמצאים בתוך הקמור של השורשים של P, כלומר בתוך המצולע הקמור הקטן ביותר המכיל את השורשים של P. המשפט, הקרוי על שמם של קרל פרידריך גאוס ופליקס לוקאס, דומה ברוחו למשפט רול. 

## היסטוריה

בין המסמכים שהותיר מאחוריו קרל פרידריך גאוס (1777 - 1855) נמצאה מחברת אשר הוא החל לכתוב בספטמבר 1813. בעמוד 76 במחברת הוא כתב את הטענה שנודעה כמשפט גאוס-לוקאס. מספר מכתבים שלו שנשלחו לשומאכר מעידים שהוא חשב על המשפט לראשונה ביוני 1836 ושהוא הכיר היטב את ההשלכות הנובעות ממנו. מאוחר יותר, פליקס לוקאס ניסח משפט דומה, אם כי בגרסה מעט חלשה יותר, במאמר מ-1868. המשפט נתגלה מחדש באופן בלתי תלוי על ידי Legebeke ב-1882, בעזרת שיקולים גאומטריים.

## ניסוח
אם P הוא פולינום בעל מקדמים מרוכבים, כל האפסים של \,P' נמצאים בתוך המצולע הקמור הקטן ביותר המכיל את האפסים של P (במישור המרוכב).

## מקרים פרטיים
קל לראות שאם P(x) = ax^2+bx+c הוא פולינום ממעלה שנייה, השורש של P'(x) = 2ax+b הוא הממוצע החשבוני של השורשים של P. במקרה זה, הקמור הוא הקטע הישר ששני השורשים של P הם קצותיו, וברור שהממוצע של שני השורשים הוא אמצעו של הקטע הזה.

במקרה של פולינום ממעלה שלישית P (פולינום מעוקב) עם שלושה שורשים שונים, משפט מרדן  קובע שהשורשים של 'P הם נקודות המוקד של אליפסת שטיינר , שהיא האליפסה היחידה המשיקה לצלעות המשולש ששורשי P הם קודקודיו, בנקודות האמצע שלהן.

אם לפולינום ממעלה *n* עם מקדמים ממשיים יש *n* שורשים ממשיים שונים x_1 אז ניתן לראות, דרך משפט רול, ששורשיו של פולינום הנגזרת מצויים כולם באינטרוול [x_1,x_n], שהוא הקמור של שורשי הפולינום המקורי. 

## הוכחה
מן המשפט היסודי של האלגברה, נובע כי ל-P קיים פירוק יחיד מעל שדה המספרים המרוכבים: P(z)= \alpha \prod_{i=1}^n (z-a_i), כאשר המספרים a_1, a_2, \ldots, a_n הם השורשים של P.

יהי Z מספר מרוכב עבורו P(z) \neq 0. נבצע בפולינום נגזרת לוגריתמית ונקבל:
 \frac{P^\prime(z)}{P(z)}= \sum_{i=1}^n \frac{1}{z-a_i}.. באופן ספציפי, אם Z הוא שורש של P' ועדיין P(z) \neq 0, אז:  \sum_{i=1}^n \frac{1}{z-a_i}=0.\  או: \ \sum_{i=1}^n \frac{\overline{z}-\overline{a_i} } {\vert z-a_i\vert^2}=0.. הביטוי האחרון יכול להיכתב גם כ-: \left(\sum_{i=1}^n \frac{1}{\vert z-a_i\vert^2}\right)\overline{z}=
\sum_{i=1}^n \frac{1}{\vert z-a_i\vert^2}\overline{a_i}.  .
ניתן לראות כי Z הוא סכום משקלים בעל מקדמים חיוביים, או מרכז כובד של המספרים המרוכבים a_i ולכן הוא נמצא בתוך המצולע הקמור הקטן ביותר המכיל את האפסים של P, מש"ל.

## מקורות
* עמודים 91-92 ,Analytic Theory of Polynomials 

## קישורים חיצוניים

* 

גאוס-לוקאס
קטגוריה:משוואות פולינומיות
קטגוריה:קרל פרידריך גאוס
המכללה למינהל

**המכללה למינהל** היא מוסד ישראלי להקניית השכלה, המפעיל רשת בתי ספר תיכוניים, לימודי תעודה חוץ-אקדמיים, לימודי סיווג מקצועי, ורשת בתי ספר להנדסאים.

## היסטוריה
**המדרשה למינהל** הוקמה בשנת 1962 על ידי הסתדרות הפקידים שבהסתדרות הכללית, למתן השכלה על-תיכונית בענפי המינהל. בשנותיה הראשונות עמד בראשה דב יוהנס, מנהל המחלקה לתרבות ולחינוך מקצועי בהסתדרות הפקידים. המדרשה החלה בפעולתה בתל אביב, והרחיבה פעילותה לערים נוספות. בשנות ה-70 שינתה את שמה לשם **המכללה למינהל**.

בשנת 1978 היא קיבלה אישור מהמועצה להשכלה גבוהה לקיים לימודים אקדמיים.

בשנת 1992 נפרד ממנה המסלול האקדמי והפך למכללה אקדמית נפרדת בשם "המסלול האקדמי - המכללה למינהל", בעוד שהמסלול הלא-אקדמי הפועל בנפרד מאז נשאר עם השם **המכללה למינהל**.

המכללה מפעילה 11 סניפים ברחבי ישראל מחיפה בצפון ועד אילת בדרום. כמו כן המכללה מפעילה את רשת "מדיסין" ללימודי רפואה משלימה, וניהלה בעבר את שלוחת אוניברסיטת פוליטכניק מניו-יורק. החל משנת 2009, עומד בהנהלת המכללה רו"ח רוני דיוה.

נכון לינואר 2024 המכללה למינהל מונה למעלה ממיליון בוגרים.

## תחומי הלימוד
בין תחומי הלימוד במכללה:
* לימודים לתואר הנדסאי בשלל תחומים.
* חשבונאות, לתעודת מנהל חשבונות, יועץ מס וחשב שכר
* מקצועות החשמל, לרישיון חשמלאי מוסמך
* לימודי ביטוח וייעוץ השקעות
* לימודי ניהול
* לימודי מזכירות רפואית ומזכירות משפטית
* לימודי מקצועות המחשב
* לימודי חשבונאות וראיית חשבון משולבים בתואר ראשון של האוניברסיטה הפתוחה
* לימודי שמאות מקרקעין משולבים בתואר ראשון של האוניברסיטה הפתוחה
* לימודי הנדסת תעשייה וניהול משולבים בתואר ראשון של האוניברסיטה הפתוחה

## ראו גם
* המסלול האקדמי המכללה למינהל - המסלול האקדמי שפועל כגוף נפרד ממנו מאז 1992

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: חינוך מקצועי
קטגוריה:ישראל: מכללות להכשרת טכנאים והנדסאים
קטגוריה:ישראל: עמותות
קטגוריה:ההסתדרות הכללית
טייסון גיי

**טייסון גיי** (באנגלית: **Tyson Gay**; נולד ב-9 באוגוסט 1982 בארצות הברית) הוא אצן אמריקאי, אלוף עולם בריצת 100 מטר ובריצת 200 מטר (אוסקה 2007). הוא האצן השני המהיר בכל הזמנים בריצת 100 מטר, לאחר שיאן העולם יוסיין בולט מג'מייקה.

גיי הורשע באימרוץ, ומדליית הכסף האולימפית (לונדון 2012) בה זכה בריצת שליחים 4x100 נשללה ממנו ומהרביעייה האמריקאית כולה.

## קריירה ספורטיבית
ב-18 באוגוסט 2006 קבע גיי את שיאו בריצת 100 מטר, 9.84 שניות. הוא השווה את השיא ב-22 ביוני 2007 באינדיאנפוליס ויומיים אחר כך קבע את התוצאה השנייה בכל בזמנים, דאז, בריצת 200 מטר, 19.62 שניות, אחרי שיאו של מייקל ג'ונסון (19.32) מאולימפיאדת אטלנטה (1996).

### אלוף עולם
באליפות העולם שנערכה באוסקה שביפן, בשנת 2007 זכה גיי ב-3 מדליות זהב, בריצת 100 מטר בתוצאה של 9.85 שניות, לפני דריק אטקינס מאיי בהאמה (9.91 שניות) ואסאפה פאוול מג'מייקה (9.96 שניות), בריצת 200 מטר בשיא אליפות חדש של 19.76 שניות, לפני יוסיין בולט מג'מייקה (19.91 שניות) ובן ארצו ואלאס ספירמון (20.05 שניות) ובריצת שליחים 100x4 יחד עם ספירמון, לירוי דיקסון ודרוויס פאטון שקבעו את תוצאת השנה בעולם, 37.78 שניות, לפני ג'מייקה שקבעה שיא לאומי חדש של 37.89 שניות ובריטניה (37.90 שניות).

באולימפיאדת בייג'ינג (2008) היה גיי אחד המועמדים לזכייה במדליית הזהב, אך לא הצליח להעפיל למקצה הגמר לאחר שבחצי הגמר סיים את המקצה רק במקום החמישי. הוא סיים את האולימפיאדה ללא מדליה, לאחר שנבחרתו פסלה בריצת שליחים 100x4 מטר.

בתחרות ליגת הזהב ברומא קבע גיי שיא אישי ולאומי במאה מטר, כשניצח עם זמן של 9.77 שניות. באליפות העולם שנערכה בברלין, ב-16 באוגוסט 2009, שיפר את השיא והעמיד אותו על 9.71 שניות, אולם זכה רק במדליית כסף. ב-20 בספטמבר 2009, בגרנד פרי בשאנגחאי, הוא שיפר את שיאו האישי והלאומי פעם נוספת באותה שנה והעמיד אותו על 9.69, תוצאה אשר שווה לשיאו העולמי הקודם של יוסיין בולט מאולימפיאדת בייג'ינג.

באולימפיאדת לונדון (2012) זכה גיי במדליית כסף אולימפית בריצת שליחים 4x100 מטר ביחד עם טרל קימונס, ג'סטין גטלין וראיין ביילי בשיא אמריקאי חדש של 37.04 שניות, אחרי ג'מייקה שקבעה שיא עולם חדש של 36.84 שניות ולפני טרינידד וטובגו (38.12 שניות). נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי בריצת 100 מטר בתוצאה של 9.80 שניות, מאית השנייה איטי ממדליית ארד שבה זכה גטלין.

באליפות ארצות הברית באתלטיקה שמהווה את המבחנים האמריקאים לאליפות העולם שנערכה בדה מוין שבאיווה ב-21 ביוני 2013 זכה גיי בשתי מדליות זהב בריצת 100 מטר בתוצאת השנה בעולם של 9.75 שניות ובריצת 200 מטר גם כן בתוצאת השנה של 19.74 שניות.

באליפות ארצות הברית שנערכה בשנת 2015 זכה גיי במדליית זהב בריצת 100 מטר בתוצאה של 9.87 שניות.

## אמרוץ
ב-14 ביולי באותה השנה הודה גיי כי השתמש בחומרים אסורים, וכי ייעדר מאליפות העולם באתלטיקה 2013.

## שיאים אישיים

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קנטקי
קטגוריה:לקסינגטון (קנטקי): אישים
קטגוריה:אתלטים אולימפיים אמריקאים
קטגוריה:אתלטים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:אצנים אמריקאים
קטגוריה:אתלט השנה בעולם
קטגוריה:אלופי עולם באתלטיקה
קטגוריה:אתלטים שהורשעו באימרוץ
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:אצנים באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ארקנסו
קטגוריה:קנטקי: אתלטים
קטגוריה:ספורטאים שנשללה מהם מדליה אולימפית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1982
גובלן

[שמאל|ממוזער|250px|שטיחי קיר בטירת [לינדרהוף, מסביבות 1900]]
[שמאל|ממוזער|250px|פרט של שטיח קיר ב[קלויסטר של כנסיית סן טרופים  בארל, צרפת]]
[ממוזער|250px|שטיח הקיר ב[טרקלין שאגאל בכנסת; משה במעמד הר סיני]]
**גּוֹבְּלֶן** (**Gobelin**) הייתה משפחה של צובעי חוטים שעברו לייצור אריגים בטכניקה הקרויה על שמהּ.
המשפחה, שמוצאה ככל הנראה מריימס, השתכנה באמצע המאה ה-15 סמוך לפריז, על גדות הבִּיֶיבְרְ (Bièvre), מיובלי הסן. ראש המשפחה, **ז'אן גובלן** (Jehan Gobelin; מת ב-1476), מצא דרך ייחודית לצביעת בדים, ויורשיו פיתחו מפעל לאריגת טַפֵּטִין שהתפרסמו באיכותם והעשירו אותם. שטיחי גובלן היו מרהיבים ומבוקשים מאוד, ובגינם החלו בתי אריגה אחרים החלו לייחס למוצריהם את השם 'גובלן' כסממן לאיכות וליופי. 'גובלן' נעשה כך לשם גנרי, והמונחים 'גובלן' ו'טַפֵּטִין' (טפסטרי) הם חופפים. אמנים מפורסמים נרתמו לאורך הדורות לעצב את הדוגמאות שנארגו בטפטין. צאצאי המשפחה זנחו ברבות הימים את המפעל, רכשו אדמות והשיגו תוארי אצולה. היו בהם שמילאו תפקידים בכירים בחצר המלוכה הצרפתית. ב-1662 נרכש המפעל עבור המלך לואי ה-14 באמצעות שר האוצר קולבר, שמו הוסב ל'מפעל הגובלנים'  והוא פועל במסגרת ממשלתית עד ימינו אלה.

אריגת טפטין צורכת זמן רב וחומרים יקרים ושטיחים ממין זה אינם בהישג יד אלא של עשירים. על כן נמצאה דרך פשוטה להעתקת הדגמים במלאכת רקמה על בד קנבס. בניגוד לטפטין הנארג על נול נייח וכבד, בד הרקמה ניתן לנשיאה לכל מקום, למרעה ולבית, לעבודה בעת פנאי. המונח "גובלן" יוחס במשך השנים גם לעבודת רקמה על בד, אף שמקורו באריגה.

## היסטוריה
בקברי הפרעונים תחותמס הרביעי ותות ענח' אמון במצרים העתיקה נמצאו שאריות של אריגי שטיחים בסגנון שטיח הגובלן. בחוף המערבי של פרו נמצאו שאריות של אריגים בסגנון זה שתוארכו ל. בבריסל בבלגיה התפתחה כבר במאה ה-15 תעשיית טפטין ענפה, שהייתה לשם דבר.

בתחילת המאה ה-20 החלו אמנים ידועים להתעניין שוב באריגת גובלן, ובזכותם זכתה טכניקה היסטורית זו לפריחה מחודשת. בכפר הצרפתי אובוסון  שוחזרו בתי אריגה שהביאו לפריחה כלכלית של המקום ושל הגובלנים. החלוץ בתחום היה האמן ז'אן לורסה , ואליו הצטרפו מרסל גרומֵייר , דום רובר , פבלו פיקאסו ורבים אחרים.

בישראל מוּכָּרים שטיחי הקיר הארוגים בטרקלין שאגאל שבכנסת שעיצב מארק שאגאל.

כיום מכנים בשם "גובלן" גם רקמת צלבים  בדוגמאות שונות על גבי בד רשת. רקמה כזו הייתה תחביב נפוץ בישראל בשנות ה-60 ובשנות ה-70 של המאה העשרים, ותוצריה הממוסגרים נתלו לקישוט על קירות הבתים.

## ראו גם
*טפטין
*אריגה
*רקמה (מלאכת יד)
*אמנות סיבים

## לקריאה נוספת

* P ,Diets (1962). Schering & Islag .Heijnis NV Amsterdam


## קישורים חיצוניים

* 
## הערות שוליים

קטגוריה:טקסטיל
קטגוריה:מלאכת יד
קטגוריה:אפונימים
קטגוריה:שטיחים
קטגוריה:אריגה
קטגוריה:אמנות סיבים
קטגוריה:קירות
חוג מקומי רגולרי

במתמטיקה, ובמיוחד באלגברה קומוטטיבית ובגאומטריה אלגברית, **חוג מקומי רגולרי** הוא חוג מקומי נתרי בעל התכונה שמספר היוצרים המינימלי של האידיאל המקסימלי שלו שווה לממד קרול שלו. כל חוג מקומי רגולרי הוא תחום פריקות יחידה.

מספר היוצרים המינימלי תמיד חסום מלמטה על ידי ממד קרול. במילים אחרות, אם A חוג מקומי עם אידיאל מקסימלי m, אז מספר היוצרים של m הוא לפחות המימד \operatorname{dim}A, והחוג רגולרי אם אפשר למצוא לאידיאל המקסימלי \operatorname{dim}A יוצרים. מספר היוצרים המינימלי של m שווה לממד של m/m^2 כמרחב הווקטורי מעל שדה השאריות k=A/m.

חוגים מקומיים רגולריים הוגדרו לראשונה על ידי וולפגנג קרול, אך חשיבותם הרבה התגלתה בעבודתו של אוסקר זריצקי אשר הראה כי מבחינה גאומטרית, חוגים מקומיים רגולריים מתאימים לנקודות חלקות על יריעות אלגבריות: נניח כי Y היא יריעה אלגברית המוכלת במרחב האפיני ה-n-ממדי, ונניח כי Y מוגדרת להיות האפסים המשותפים של הפולינומים f_1,\cdots,f_m. אם P נקודה ב-Y, אומרים כי Y היא **לא-סינגולרית** ב*-*
P אם מתקיים תנאי היעקוביאן: אם M=\partial f_i \partial x_j היא מטריצת הנגזרות החלקיות של המשוואות המגדירות את היריעה אז דרגת M שווה ל*-*n-dim Y. זריצקי הוכיח כי Y לא סינגולרית בנקודה P אם ורק אם החוג המקומי של Y ב*-*P הוא חוג מקומי רגולרי. בפרט, נובע מכך כי העובדה שנקודה על יריעה היא חלקה תלויה רק ביריעה עצמה ולא בשיכון זה או אחר שלה במרחב האפיני. כמו כן, עובדה זו מרמזת על כך שלחוגים מקומיים רגולריים יש תכונות "טובות" המקלות על עבודה איתם, אך בטרם הוצגו טכניקות מאלגברה הומולוגית הוכחו רק תוצאות מעטות בכיוון זה. לאחר ששיטות הומולוגיות הומצאו בשנות ה-50 של המאה ה-20, Auslander ו-Buchsbaum הוכיחו כי כל חוג מקומי רגולרי הוא תחום פריקות יחידה.

תכונה נוספת הנובעת מאינטואיציה גאומטרית היא שביצוע לוקליזציה לחוג מקומי רגולרי צריכה לתת חוג מקומי רגולרי. דוגמה לאינטרפרטציה גאומטרית של תכונה זו היא שאם משטח אלגברי מכיל עקום אלגברי, ואם העקום הוא חלק, אז סמוך לעקום גם המשטח הוא חלק. גם תוצאה זו נשארה בלתי פתורה עד להצגתן של שיטות הומולוגיות. ז'אן-פייר סר גילה אפיון הומולוגי של חוגים מקומיים רגולריים: חוג מקומי נתרי A הוא רגולרי אם ורק אם יש לו ממד גלובלי סופי. קל להראות כי התכונה של להיות בעל ממד גלובלי סופי נשמרת תחת לוקליזציה, ולפיכך לוקליזציה של חוג מקומי רגולרי באידיאל ראשוני היא שוב חוג מקומי רגולרי. כמו כן, תכונה זו מאפשרת להגדיר את המושג **חוג רגולרי** עבור חוגים שאינם בהכרח מקומיים: חוג A נקרא רגולרי אם הלוקליזציה שלו בכל אחד מהאידיאלים הראשוניים שלו נותנת חוגים מקומיים רגולריים. תכונה זו שקולה לכך של-A ממד גלובלי סופי.

אם A הוא חוג רגולרי אז חוג הפולינומים A[x] וחוג טורי החזקות הפורמליים Ax גם הם רגולריים.

## דוגמאות
* כל שדה הוא חוג מקומי רגולרי. לשדות יש ממד קרול 0, ולמעשה השדות הם בדיוק החוגים המקומיים הרגולרים מממד 0.
* כל תחום הערכה דיסקרטית הוא חוג מקומי רגולרי מממד 1, וגם להפך - כל חוג מקומי רגולרי מממד 1 הוא תחום הערכה דיסקרטית.
* אם p הוא מספר ראשוני, אז חוג השלמים ה-p אדיים הוא דוגמה לתחום הערכה דיסקרטית, ולכן חוג מקומי רגולרי, שאינו מכיל אף שדה.
* באופן כללי, אם k הוא שדה ו-X_1,\dots,X_d הם משתנים, אז kx_1,\dots,x_d הוא חוג מקומי רגולרי מממד קרול d.
* אם \mathbb Z הוא חוג המספרים השלמים ו-x הוא משתנה אז החוג {{\mathbb Z}[x]}_{(2,x)} (הלוקליזציה של חוג הפולינומים עם מקדמים שלמים באידיאל זה) הוא דוגמה לחוג מקומי רגולרי מממד 2 שאינו מכיל שדה.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:תורת החוגים
קטגוריה:גאומטריה אלגברית
קניון עזריאלי הנגב

שמאל|ממוזער|200px|מגדל העסקים של קניון הנגב
**קניון עזריאלי הנגב** הוא מרכז קניות בבאר שבע, השני בגודלו בנגב. הקניון ממוקם בצומת אלי כהן סמוך לתחנה המרכזית, לתחנת הרכבת באר שבע – מרכז ולקריית הממשלה. הקניון משתייך לרשת מרכזי הקניות של קבוצת עזריאלי.

## היסטוריה
את הקמת הקניון יזם יצחק רגר, שבמסגרת תפקידו כנשיא העולמי של ארגון "הבונדס" פגש את איש העסקים דוד עזריאלי ושכנע אותו להשקיע בנגב. באותה עת החל עזריאלי להקים את קניון איילון ברמת גן ורגר ביקש שיקים פרויקט דומה בבאר שבע (לימים נפתח הקניון שיצחק רגר כיהן כראש העיר). ראש עיריית באר שבע אליהו נאוי הסכים להקצות את המגרש בתנאי שכל ההשקעה בפרויקט תהיה פרטית ללא עלות לעירייה. הסכם להקמת הקניון בין עזריאלי ועיריית באר שבע נחתם במאי 1984.

בניית הקניון התעכבה מאחר שעזריאלי התקשה למצוא שוכרי עוגן שיקימו בקניון כל-בו ומרכול, לבסוף חתם על הסכמי שכירות עם רשתות "המשביר לצרכן" ו"קו-אופ היפר-שוק". ביוני 1986 נחתם הסכם עם חברת סולל בונה להקמת הקניון.

הקניון נחנך בתקופת כהונתו של יצחק רגר כראש העיר, ב-13 במרץ 1990, בטקס בנוכחות נשיא המדינה חיים הרצוג. בשנת 1996 הורחב, כאשר נבנה מגדל משרדים מעל הקניון. באותה תקופה היה הקניון אחד הגדולים שנבנו בישראל ושרת את אוכלוסיית העיר והאזור. הוא נהנה מתפוסה של 100%, במאי 2005 דווח כי הכנסותיו הם 500 מיליון שקל בשנה. אולם בהמשך החל לסבול מתחרות מצד "ביג באר שבע", מרכז הקניות "One Plaza", אותו אף ניסתה קבוצת עזריאלי לרכוש; והחל מ-2013 "גרנד קניון באר שבע". שעקף את "קניון הנגב" כקניון המוביל בעיר,  ופגע בפדיון שלו.

## מבנה הקניון והשפעתו
קניון הנגב תוכנן על ידי האדריכל יעקב גיל. שטחו המסחרי של הקניון 22,000 מטר רבוע והוא בנוי בשמונה קומות המהוות 4 מפלסים. שטח מגדל המשרדים 10,000 מ"ר. בקניון פועלים כ-170 עסקים, והוא כולל חניון בתשלום עם כ-600 מקומות חניה. 

בינואר 2004 הודיעה קבוצת עזריאלי כי הקניון יהיה פתוח גם בשבת, אך בהמשך חזרה בה.

הקמת הקניון והצלחתו גרמו מצד אחד להעלאת נפח המסחר בעיר ובכך הפך את אורח חיי תושב העיר לקלים ודומים יותר לאלה של תושבי המרכז והעולם המערבי, מצד שני הקניון פגע בחיי המסחר בעיר העתיקה של באר שבע ובמרכזי השכונות הוותיקות, שממנו לא התאוששו.

בשנת 2010 נסגר בית הקולנוע "רב חן" שפעל בקניון מיום הקמתו. בפברואר 2019 הודיעה רשת "גלובס מקס" על תוכנית, שלא יצאה לפועל, להקים מתחם של 12 בתי קולנוע בקניון.

## קישורים חיצוניים

* 
## הערות שוליים

קטגוריה:באר שבע: מרכזי קניות
הנגב
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן יעקב גיל
קטגוריה:המרכז האזרחי של באר שבע
רבקה רומיין

**רבקה אלי רומיין** (באנגלית: **Rebecca Alie Romijn**; נולדה ב-6 בנובמבר 1972) היא שחקנית אמריקאית ודוגמנית על לשעבר.

## ביוגרפיה
רומיין נולדה בברקלי, קליפורניה. הוריה הם אליזבת' (לבית קויזנגה) וג'אאפ רומיין. אביה יליד הולנד ואמה היא אמריקאית ממוצא הולנדי ואנגלי. הוריה נפגשו כאשר אימה כנערה הייתה בתוכנית לחילופי סטודנטים ולמדה בהולנד.

### דוגמנות
כאשר למדה רומיין מוזיקה באוניברסיטת קליפורניה בסנטה קרוז, היא התחילה לעסוק בדוגמנות. לצורך קידום קריירת הדוגמנות, רומיין עברה להתגורר בפריז למשך יותר משנתיים.

לצד עבודות נוספות, דגמנה רומיין לגיליון בגדי הים של ספורטס אילוסטרייטד, ואף הייתה על השער פעמיים. בפעם הראשונה, בשנת 1999, רומין הופיעה לבד, ובפעם השנייה, בשנת 2006, הופיעה על השער עם דוגמניות העבר.

רומיין הייתה דוגמנית בחברת ההלבשה התחתונה "ויקטוריה'ס סיקרט". בנוסף, היא הנחתה את התוכנית "House of Style" בערוץ MTV, בין השנים 1998 עד 2000. בין היתר, השתתפה מספר פעמים בתצוגת האופנה של ויקטוריה'ס סיקרט.

### משחק
בשנת 1997 שיחקה את תפקידה הראשון, בסדרה המצליחה "חברים".
רומיין הופיעה בתפקידי אורח בסדרות כמו: "ג'ק וג'יל", "תהרגו אותי וזהו" ו"מד טי.וי".

בשנת 1998, שיחקה רומיין את תפקידה הקולנועי הראשון בסרט "עבודה מלוכלכת". בשנת 1999, שיחקה רומיין בתפקיד עצמה בסרט "אוסטין פאוורס: המרגל שתקע אותי".

בשנת 2000, ביצעה רומיין את התפקיד הראשון שלה בסרט קולנוע גדול, בסרט "אקס-מן". ב-2003, הופיעה בסרט השני בסדרה, "אקס-מן 2", וב-2006 בסרט השלישי בסדרה, "אקס-מן 3: המפלט האחרון". בסרטי "אקס-מן" גילמה רומיין את מיסטיק, מוטאנטית משנת צורה המשמשת כסוכנת ועוזרת עבור הנבל הראשי מגנטו.

רומיין ביצעה את התפקיד הראשי הראשון שלה, בשנת 2002 בסרט צרפתי בשם "Femme Fatale".
בנוסף היא כיכבה בסרטים נוספים כמו: "רולרבול", "המעניש" ו"שיבוט מסוכן". רומיין שיחקה את התפקיד הראשי ב"פפר דניס", סדרת טלוויזיה של רשת The WB.

בינואר 2007, הופיעה רומיין לראשונה בסדרה של ABC, "בטי", בה היא משחקת בתפקיד קבוע את אלכסיס מיד, אחותו הטרנסג'נדרית של הדמות הראשית, דניאל מיד. רומיין השתתפה בסדרת הדרמה "איסטוויק", עיבוד טלוויזיוני לספרו של ג'ון אפדייק, "המכשפות מאיסטוויק". לצידה השתתפו גם לינדסי פרייס וג'יימי ריי ניומן.

בשנים 2014–2018 כיכבה בארבע עונותיה של הסדרה "שומרי האוצרות" לצדו של נואה ויילי.

החל משנת 2019 משחקת בתפקיד אונה צ'ין-ריילי (מספר אחת) בסדרות "מסע בין כוכבים: דיסקברי" ו"מסע בין כוכבים: מסעות קצרים" ובתפקיד מרכזי יותר בסדרה "מסע בין כוכבים: עולמות חדשים ומשונים".

## חייה האישיים
רומיין נישאה לשחקן ג'ון סטיימוס ב-19 בספטמבר 1998. כאשר הייתה נשואה השתמשה רומיין בשם **רבקה רומיין-סטיימוס** בחייה האישיים והמקצועיים. הזוג נפרד ב-12 באפריל 2004, והתגרש באופן רשמי ב-1 במרץ 2005. לאחר הפרידה חזרה רומיין לשם נעוריה.

ב-19 בספטמבר 2005, הודיעה רומיין על אירוסיה לשחקן ג'רי אוקונל. ב-14 ביולי 2007, התחתנה רומיין עם אוקונל באוג'אי, קליפורניה.
בדצמבר 2008, ילדה רומיין זוג תאומות.

רומיין דוברת צרפתית והולנדית באופן שוטף, בנוסף לשפת האם שלה, אנגלית.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:דוגמניות אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות ממוצא הולנדי
קטגוריה:זוכות פרס סאטורן לשחקנית משנה בקולנוע
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1972
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1972
מחקרי קרד וקרוגר על שכר מינימום

**מחקרי קארד וקרוגר על שכר מינימום** הם שורה של מחקרים על ההשפעה בין שכר מינימום לרמת התעסוקה, שביצעו החוקרים דייוויד קארד (Card) אלן קרוגר (Krueger), שהתבססו על מחקר אמפירי שהשווה את מצבם של עובדים בתעשיית המזון המהיר בניו ג'רזי ובפנסילבניה בשנת 1992. מחקריהם של קארד וקרוגר עורר פולמוס רב בתחום השפעות שכר המינימום, והביא לביצוע מחקרים רבים נוספים בתחום ברחבי העולם.

## הניסוי
בניו ג'רזי הועלה שכר המינימום בשנת 1992, אך בפנסילבניה הוא נותר בעינו. קארד וקרוגר ביצעו ראיונות טלפוניים עם כשלוש מאות מזללות בתחילת 1992, זמן קצר לפני שהועלה שכר המינימום בניו ג'רזי, ואחר כך שבו וראיינו כמחצית מבעלי המזללות כדי ללמוד על השינויים שחוללה ההעלאה. 

מסקנותיהם עוררו סערה רבתי בקרב חוקרי עבודה: קארד וקרוגר טענו, כי בניגוד לתפישה המקובלת, העלאת שכר המינימום בניו ג'רזי לא חוללה אבטלה אלא להפך: העלאת השכר הביאה לגידול בתעסוקה באותן מסעדות, כאשר העלות הנוספת מגולגלת אל הצרכן בדמות העלאת מחירי פריטי ארוחה מסוימים. קארד וקרוגר ניסו להעלות מספר השערות לתופעה, בין השאר, הסבר מונופסוני, שלפיו העלות הגבוהה יותר של התעסוקה ושכירת עובדים חדשים גולגלה הלאה לצרכן, והשערות בדבר הורדת איכות השירות או, לחלופין, שיפורים וייעול. רעיון המונופסון פותח מאוחר יותר גם על ידי אלן מנינג. השערה אחרת שמעלה לואיס היא שהתרחש אפקט "הלם" שגרם למעסיקים לייעל בצורה ניכרת את הליכי הייצור ושכירת העובדים.

כמה וכמה חוקרים העלו טענות קשות כנגד מחקר זה. נוימרק ווצ'ר ערכו בחינה מחודשת של נתוניהם של קארד וקרוגר כשהם משתמשים בנתוני שכר ומועסקים ממש, ולא בראיון טלפוני, והגיעו למסקנות שונות לחלוטין מאלו של קארד וקרוגר: התעסוקה לא רק שלא עלתה, אלא אף ירדה באופן משמעותי. נוימרק ווצ'ר הסבירו את הנתונים השונים באמינות הפחותה של ראיון טלפוני, ובתכנון ניסוי לקוי שהוביל לכמה וכמה "שגיאות חישוב קלסיות" של קארד וקרוגר. 

וולץ', קרי ופאליק, בורקהאוזר, קוץ' וויטנבורג, פרטריג' ופרטריג', ארנברג (ליאור ארנברג), ויליאם ומילס, ואחרים העלו אף הם הסתייגויות. קארד וקרוגר, נטען, בחנו את מצב התעסוקה במזללות רק ברשתות הגדולות, אך לא במזללות מקומיות קטנות יותר ועם מתח רווחים נמוך יותר, שהיו אמורות להיות אלו שיושפעו בצורה הקשה ביותר מעליה בשכר המינימום. מן הנתונים עלו גם אנומליות רבות. במקרה אחד, צמחה מזללה של ונדי'ז מאפס מועסקים במשרה מלאה ושלושים במשרה חלקית ל-35 מועסקים במשרה מלאה ושלושים במשרה חלקית, כל זאת בתוך חצי שנה. במקרה אחר צמח צוות העובדים של ברגר קינג מ-26.5 עובדים ל-55 עובדים ובמסעדה אחרת צנח הצוות מ-85 מועסקים ל-33. גם גארי בקר, חתן פרס נובל בכלכלה, הצטרף למבקרים וטען כי "מחקרי קארד-קרוגר פגומים, ואינם יכולים לשמש הצדקה להתנגדות לממצאים המצטברים משפע מחקרי עבר והווה, שמצאו השפעה שלילית משמעותית לשכר מינימום גבוה יותר על התעסוקה". 

מאוחר יותר, חזרו קארד וקרוגר על בדיקותיהם, בשיטות בדיקה אחרות. אחרים כמו דיקנס, קהן ולאנג ומשין ומנינג שבו וערכו ניסויים על בסיס המתודה שפיתחו קרד וקרוגר. מחקרי נגד נעשו אף הם, על בסיס החישוב של קארד וקרוגר, ועל בסיס שיטות חישוב אחרות. כפי שמציינים מילס ואחרים (1999), המסקנות של החוקרים השונים היו במידה רבה תוצר של שיטת הבדיקה המועדפת. הן כללו היעדר תוצאות חד משמעיות, וקיומן של בעיות קשות לפתרון הכרוכות בבידוד משתנה מסוים, שהשינוי בו מזערי בדרך כלל, בתוך פנורמה רחבה של שינויים כלכליים. ייתכן שהייתה זו אחת הסיבות לכך שגם קרוגר וגם נוימרק סייגו במידה רבה את חריפות מסקנותיהם בשלב מאוחר יותר.

## הערות שוליים

קטגוריה:תגמול עובדים
נאום הקדוש

**הקדוש נָאוּם מ[[פרסלב]]** (או Sveti Naum, הקדוש נאום מאוחריד) (830 לערך – 23 בדצמבר 910) היה מלומד בולגרי שחי בתקופת ימי הביניים, סופר ומורה. אין כמעט מידע על חייו לפני שחזר ממורביה הגדולה לבולגריה. לפי ההגיוגרפיה של הקדושים קירילוס ומתודיוס שנכתבה על ידי קלמנט מאוחריד, נאום השתתף במשלחת שלהם למורביה הגדולה וב-867 או 868 הפך לכומר ברומא.

בשנת 885 גורש נאום ממורביה הגדולה, לאחר ששהה זמן מה בכלא בגלל התנגדותו לכמורה הגרמנית ששלטה במקום. באותה שנה, או בזו שלאחריה, נאום הגיע לפליסקה ביחד עם קלמנט מאוחריד, אנגלריוס וייתכן שגם גוראזד (לפי מקורות אחרים, בתקופה זאת גוראזד כבר לא היה בחיים).

נאום היה אחד מהמייסדים של בית הספר לספרות של פליסקה  (שמאוחר יותר נודע בשם בית הספר לספרות של פרסלב), ועבד שם בין 886 ל-893. לאחר שקלמנט התמנה לתפקיד הארכיבישוף של דרמבינקה (וליקה) ב-893, נאום המשיך בעבודתו של קלמנט בבית הספר לספרות של אוחריד. ב-905 נאום ייסד את המנזר באגם אוחריד, ולאחר מותו שונה שם המנזר והוא נקרא על שמו.

נאום נפטר ב-23 בדצמבר 910, בעיר אוחריד שבאימפריה הבולגרית (כיום במקדוניה הצפונית).

פסגת הקדוש נאום באי ליווינגסטון שבאיי שטלנד הדרומיים, אנטארקטיקה, נקראת על שם נאום.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בולגרים
נאום
קטגוריה:נפטרים ב-910