מנהרת בסיס הגוטהארד

**מנהרת בסיס הגוטהארד** או **מנהרת בסיס סן גוטארדו** (בגרמנית: **Gotthard-Basistunnel**, באיטלקית: **Galleria di base del San Gottardo**) היא מנהרת רכבת העוברת מתחת לרכס הרי האלפים שבשווייץ. אורכה של המנהרה 57 ק"מ, ואורכם הכולל של המנהרות, המעברים ומנהרות המשנה 151.84 ק"מ. המנהרה נחשבת למנהרה הארוכה ביותר בעולם.

מנהרת בסיס הגוטהארד כוללת למעשה שתי מנהרות צמודות זו לזו, שבכל אחת קו מסילת ברזל אחד, והיא מהווה חלק מפרויקט אלפטרנזיט.

ההחלטה על בניית המנהרה התקבלה במשאל עם שנערך בשווייץ בשנת 1992 ואשר זכה ל-64% מקולות המצביעים במשאל. עבודות הקמת המנהרה החלו בשנת 1996 וחציבת המנהרות הסתיימה ב-15 באוקטובר 2010.

נקודות המוצא של המנהרה הן בסמוך לכפר ארסטפלד, בקנטון אורי, והכפר בודיו בקנטון טיצ'ינו. המנהרה נפתחה לתנועת אזרחים ב-11 בדצמבר 2016. פתיחת המנהרה אפשרה לקצר את זמן הנסיעה בין ציריך למילאנו בכשעה - מכשלוש שעות וחצי לשעתיים וחצי.

## רקע
שמאל|ממוזער|250px|מנהרת בסיס הגוטהארד, 1 בנובמבר 2016
מעבר סנקט גוטהארד (מעבר סן גוטארדו) הוא אחד המעברים העיקריים בהרי האלפים באמצעותם ניתן לחצות את רכס ההרים מצפון לדרום.

במהלך השנים גברה התנועה במעבר זה, המקשר בין איטליה לבין גרמניה וצרפת, מה שהביא לפקקי תנועה רבים בכבישי המעבר ובמנהרות הקיימות (בהן מנהרת סן גוטהארד). תנועת המשאיות הרבה הביאה לזיהומי רעש ואוויר. המנהרות שנחצבו קודם לחציבת מנהרת בסיס הגוטהארד, בשל תלילותן ועיקוליהן, אפשרו רק לרכבות שמשקלן 1,400 טונות לנוע במסילות המעבר (או 1,700 טונות, אם נעשה שימוש בשני קטרים מושכים ובקטר הדוחף את הרכבת), במסגרתו עלו הרכבות במנהרות משופעות וספירליות לגובה של 1,100 מטרים מעל פני הים.

מנהרת בסיס הגוטהארד תוכננה על מנת לאפשר לרכבות שמשקלן עד 4,000 טונות לנוע במנהרה. מטרת כריית המנהרה, כפי שבאה לידי ביטוי ב"חוק מעבר התנועה" שנחקק בשווייץ באוקטובר 1999, להעביר את תנועת המשאיות החוצה את המדינה באמצעות מנהרות רכבת עליהן יועמסו המשאיות. המנהרה מאפשרת לרכבות אלה לנוע במהירות של 250 קמ"ש, ואף הסתיימה בהצלחה בדיקת תנועה ב-275 קמ"ש.

## הקמת המנהרה
שמאל|ממוזער|250px|תרשים המנהרה.
שמאל|ממוזער|250px|חיבור המסילות בפיידו

המנהרה הוקמה על ידי חברת אלפטרנזיט גוטהארד (*AlpTransit Gotthard AG*), חברת בת בבעלות מלאה של חברת מסילות הברזל הפדרלית השווייצרית.

חציבת המנהרה החלה מארבע נקודות מוצא בו-זמנית (נקודה חמישית נוספה מאוחר יותר) - ארסטפלד, אמסטג, סדרון, פיידו ובודיו, וזאת על מנת לקצר את משך החציבה. שתי מנהרות הרכבת נחצבו זו לצד זו. נקודות אוורור וציוד טכני ממוקמות בסדרון ובפיידו.

אל נקודות המפגש של המנהרות ניתן להגיע באמצעות מנהרות שירות המקשרות אל פירים היורדים אל מנהרת הבסיס.

חציבת פירי הגישה החלה בשנת 1993 וההכנות לחציבת המנהרה החלו בשנת 1996. חציבת המנהרה עצמה החלה בשנת 2003 והסתיימה ב־16 באוקטובר 2010. סיום עבודות הנחת המסילות ובניית מנהרות הגישה, הפירים, והציוד הנדרש להפעלת המנהרות הסתיים ב־31 באוקטובר 2014. תנועה של רכבות החלה כבר ב-1 באוקטובר 2015, אך פתיחתה הרשמית של המנהרה אירעה ב־1 ביוני 2016, ותנועת נוסעים סדירה ב־11 בדצמבר באותה שנה. עלותה הכוללת של המנהרה הגיעה ל-9.560 מיליארד פרנק שווייצרי. במהלך החציבה הופעלו ארבע מכונות חציבה - שתיים נעו דרומה מארסטפלד לסרדון, ושתים נעו צפונה מביודיו לפיידו ומשם לסרדון. אורכן של מכונות החציבה מהדגם הארוך יותר היה 430 מטרים (כולל כל הציוד הנלווה מאחור), במשקל כולל של כ-3,000 טונות, כאשר כל מכונה חצבה כ-25 מטרים מדי יום.
במהלך חציבת המנהרה הוצאו ממנה 26,500,000 טונות אדמה וסלעים (13,300,000 מ"ק אדמה וסלעים - כמות השקולה 5 פעמים לפירמידה הגדולה של גיזה).

9 עובדים נהרגו בתאונות במהלך חציבת המנהרה.

## תיאור המנהרה
אורכה של המנהרה המערבית 56.978 ק"מ ואורכה של המנהרה המזרחית 57.091 ק"מ. אורכם הכולל של המנהרות והפירים - 151.84 ק"מ. קוטר כל אחת ממנהרות הרכבת נע בין 8.8 ל-9.5 מטרים. אחת ל-325 מטרים מקשרת מנהרת שירות את שתי מנהרות הרכבת המקבילות.

במנהרה עוברים מדי יום כ-9,600 נוסעים, ומתוכננות לנוע בה מדי יום כ-300 רכבות, רובן רכבות משא.

## בתרבות
* מנהרת בסיס הגוטהארד מופיעה בסדרת הטלוויזיה הדוקומנטרית "" המשודרת בערוץ דיסקברי וב. הפרק "מנהרות מתחת להרי האלפים" שודר ב-7 במאי 2003 כחלק מעונה 1.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אירופה: מנהרות רכבת
קטגוריה:שווייץ: רכבות