open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מגדל שמירה

210px|ממוזער|מגדל שמירה בישראל
[ממוזער| מגדל שמירה על [החומה הגדולה של סין|החומה הסינית]]
**מגדל שמירה** הוא סוג של מבנה מבוצר שנבנה במטרה לספק נקודת תצפית גבוהה אשר ממנה הזקיף או השומר מסוגל להשקיף על האזור שמסביב על מנת להגן על אזורים בעלי חשיבות אסטרטגית. מגדלי שמירה שונים ממגדלים רגילים בכך שהשימוש העיקרי שלהם הוא לצרכים צבאיים, והם שונים מצריחים בכך שהם בדרך כלל מבנים עצמאיים.

מגדלי השמירה הצבאיים ממוקמים בדרך כלל בנקודות אסטרטגיות שונות כמו לאורך הגבול, לאורך קו החוף ובבסיסים צבאיים.

## היסטוריה
מגדלי שמירה נמצאים בשימוש עוד מימי קדם בתרבויות שונות ברחבי העולם. תרבויות קדומות שעשו שימוש במגדלי שמירה כללו בין היתר את המצרים, האשורים והבבלים. בנוסף, גם לאורך תוואי החומה הסינית שולבו בסביבות 25,000 מגדלי שמירה אשר שימשו לתצפית על תנועות האויב. באירופה הרומאים עשו גם שימוש במגדלי שמירה לאורך הגבולות של האימפריה הרומית העצומה.

בתקופת ימי הביניים מגדלי השמירה היו נפוצים בטירות ובעיירות מבוצרות שונות ברחבי אירופה. מגדלי השמירה הללו אפשרו לזקיפים להיות מודעים כאשר כוחות צבאיים החלו להתקרב למקום, ואפשרו להם להזהיר כוחות הגנה מפני איומים פוטנציאליים. לעיתים רבות אותם מגדלי השמירה היו חלק מביצורים גדולים יותר. מגדלי השמירה באותה התקופה נבנו לרוב מאבן.

בעת המודרנית החשיבות של מגדלי השמירה ירדה במקומות רבים ברחבי העולם בשל הזמינות הגבוהה יותר של דרכים חלופיות לאסוף מודיעין צבאי, כמו שימוש בלווייני ריגול וכלי טיס בלתי מאוישים.

## גלריית תמונות

קובץ:Israeli_West_Bank_barrier_watchtower.jpg|מגדל שמירה לאורך גדר ההפרדה במעבר קלנדיה
קובץ:Bundesarchiv_Bild_183-1983-0825-303,_Gedenkstätte_Buchenwald,_Wachturm,_Stacheldrahtzaun.jpg|מגדל השמירה במחנה הריכוז בוכנוולד
קובץ:Römerwatchturm.JPG|שחזור של מגדל שמירה רומי
קובץ:Summer_Vacation_2007%2C_263%2C_Watchtower_In_The_Morning_Light%2C_Dunhuang%2C_Gansu_Province.jpg|מגדל שמירה של שושלת האן במחוז גאנסו אשר במערב סין


## ראו גם
* בלוקהאוס
* מגדל תצפית - מבהם דומה אשר בדרך כלל ממוקם מחוץ לביצורים.
* צריח (מגדל שמירה)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ביצורים
דז'ה פלדש

ד"ר **דז'ה פלדש** (בהונגרית: **Földes Dezső**; מישקולץ, 30 בדצמבר 1880 – 27 במרץ 1950) היה סייף יהודי-הונגרי. אלוף אולימפי בעל שתי מדליות זהב בחרב. נוסף לכך היה רופא.

## ביוגרפיה
פלדש נולד במישקולץ שבהונגריה. באולימפיאדת לונדון (1908) זכה פלדש במדליית זהב, בתחרות בחרב קבוצתי. הונגריה ניצחה את גרמניה 0-9, את איטליה 5-11 ואת בוהמיה 7-9. במדליית כסף זכתה איטליה ובמדליית ארד זכתה בוהמיה. לזכייה בתחרות הקבוצתית היו שותפים שלושה סייפים יהודים נוספים: אוסקר גרדה, ינה פוקס, ולאיוש ורקנר. נוסף לכך, הוא סיים במקום עשירי בתחרות בחרב אישי והשתתף בתחרות בדקר אישי.

באולימפיאדת סטוקהולם (1912) זכה פלדש במדליית זהב, בתחרות בחרב קבוצתי פעם שנייה ברציפות, לפני אוסטריה והולנד. לזכייה בתחרות הקבוצתית היו שותפים פעם נוספת שלושת הסייפים היהודים גרדה, פוקס, וורקנר ולזכייה במדליית כסף עבור אוסטריה היו שותפים שני סייפים יהודים: אוטו הרשמן ואלברט בוגן. נוסף לכך, הוא סיים במקום שמיני בתחרות חרב אישי ובמקום 22 בתחרות רומח אישי.

לאחר המשחקים האולימפיים היגר פלדש בשנת 1912 לארצות הברית. הוא הקים מרפאה בבית חולים, לעניים בקליבלנד, אוהיו. הוא נפטר ב-1950 בקליבלנד.

## קישורים חיצוניים

* דז'ו פולדס, באתר יהודים בספורט.

 

קטגוריה:סייפים יהודים הונגרים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: סייפים
קטגוריה:אלופים אולימפיים יהודים
קטגוריה:סייפים באולימפיאדת לונדון (1908)
קטגוריה:סייפים באולימפיאדת סטוקהולם (1912)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת לונדון (1908)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת סטוקהולם (1912)
קטגוריה:ספורטאים יהודים הונגרים
קטגוריה:מהגרים מהונגריה לארצות הברית
קטגוריה:מישקולץ: אישים
קטגוריה:רופאי שיניים יהודים הונגרים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1880
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1950
אלכסנדר ליפמן

**אלכסנדר אוגוסט ליפמן** (בצרפתית: **Alexandre Auguste Lippmann**; 11 ביוני 1881 – 23 בפברואר 1960) היה סייף יהודי-צרפתי. אלוף אולימפי בעל חמש מדליות, מהן שתי מדליות זהב, בדקר.

## ביוגרפיה
ליפמן נולד בפריז. נכדו של הסופר הצרפתי אלכסנדר דיומא הבן ונינו של אלכסנדר דיומא האב, מחברם של שלושת המוסקטרים.

באולימפיאדת לונדון (1908) זכה ליפמן בשתי מדליות, מדליית זהב ומדליית כסף. מדליית זהב בתחרות בדקר קבוצתי, לפני בריטניה ובלגיה. בשורות הנבחרות הזוכות במדליות סייפו שלושה סייפים יהודים: בנבחרת צרפת ז'אן שטרן, בנבחרת בריטניה אדגר זליגמן ובנבחרת בלגיה פאול אנספך. מדליית כסף בתחרות בדקר אישי, במדליית זהב זכה גסטון אליבר ובמדליית ארד זכה אז'ן אוליבייה שניהם מצרפת.

באולימפיאדת אנטוורפן (1920) זכה ליפמן בשתי מדליות, מדליית כסף בתחרות בדקר אישי, במדליית זהב זכה ארמנד מסרד ובמדליית ארד זכה גוסטב בושרד שניהם מצרפת ומדליית ארד בתחרות בדקר קבוצתי, במדליית זהב זכתה נבחרת איטליה ובמדליית כסף זכתה נבחרת בלגיה בשורותיה סייף אנספך.

באולימפיאדת פריז (1924) זכה ליפמן במדליית זהב בתחרות בדקר קבוצתי, במדליית כסף זכתה נבחרת בלגיה בשורותיה סייף אנספך ובמדליית ארד זכתה נבחרת איטליה.

בשנת 1960 נפטר ליפמן בפריז.

## תארים והישגים
* ב-1984 הונצח ליפמן ביד לאיש הספורט היהודי שבמכון וינגייט, מוזיאון המנציח יהודים שהגיעו להישגים ספורטיביים יוצאי דופן.

## קישורים חיצוניים

* אלכסנדר ליפמן, באתר "היכל התהילה של הספורט היהודי" 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אלופים אולימפיים מצרפת
קטגוריה:סייפים יהודים צרפתים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: סייפים
קטגוריה:אלופים אולימפיים יהודים
קטגוריה:סייפים באולימפיאדת לונדון (1908)
קטגוריה:סייפים באולימפיאדת אנטוורפן (1920)
קטגוריה:סייפים באולימפיאדת פריז (1924)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת לונדון (1908)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת אנטוורפן (1920)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת פריז (1924)
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הספורטאים היהודים: צרפתים
קטגוריה:זוכי מדליית כסף אולימפית מצרפת
קטגוריה:זוכי מדליית ארד אולימפית מצרפת
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1881
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1960
יוז'ף מונק

**יוז'ף מונק** (בהונגרית: **Munk József**; בודפשט, 30 בנובמבר 1890 – לא ידוע) היה שחיין יהודי-הונגרי, בעל מדליית כסף אולימפית.

## קורות חיים
מונק נולד בבודפשט.

באולימפיאדת לונדון (1908) זכה מונק במדליית כסף במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם זולטאן הלמיי, אימרה זכר ובלה לאש-טורש בתוצאה של 10:59.0 דקות, אחרי בריטניה שקבעה שיא עולם חדש של 10:55.6 דקות ולפני ארצות הברית (11:02.8 דקות). נוסף לכך הוא השתתף במשחה ל-100 מטר חופשי וסיים במקום רביעי במקצה שלו בשלב המוקדמות ולא עלה לשלב הבא.

## קישורים חיצוניים
 
* sports123.com

קטגוריה:שחיינים אולימפיים יהודים
קטגוריה:שחייני חופשי
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת לונדון (1908)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת לונדון (1908)
קטגוריה:שחיינים אולימפיים הונגרים
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:מדליסטים אולימפיים יהודים
קטגוריה:מדליסטים אולימפיים הונגרים
קטגוריה:ספורטאים אולימפיים יהודים הונגרים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1890
אימרה זכר

**אימרה זכר** (בהונגרית: **Zachár Imre**; 11 במאי 1890 – 7 באפריל 1954) היה שחיין ושחקן כדורמים יהודי-הונגרי, בעל מדליית כסף אולימפית (לונדון 1908). אלוף הונגריה במשחה ל-880 יארד חופשי (1907 ו-1910) ובמשחה ל-100 יארד חופשי (1910).

## קורות חיים
זכר נולד בבודפשט.

### אלוף הונגריה
באליפות הונגריה בשחייה שנערכה בשנת 1907 זכה זכר בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, במשחה ל-880 יארד חופשי בתוצאה של 11:53.4 דקות, לפני הנריק האיוש ומדליית כסף במשחה ל-440 יארד חופשי, אחרי זולטאן הלמיי (5:31.6 דקות).

### מדליית כסף אולימפית
באולימפיאדת לונדון (1908) זכה זכר במדליית כסף במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם זולטאן הלמיי, יוז'ף מונק ובלה לאש-טורש בתוצאה של 10:59.0 דקות, אחרי בריטניה שקבעה שיא עולם חדש של 10:55.6 דקות ולפני ארצות הברית (11:02.8 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום שביעי במשחה ל-400 מטר חופשי, בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 6:09.8 דקות.

באליפות הונגריה בשחייה שנערכה בשנת 1910 זכה זכר בשתי מדליות זהב במשחה ל-100 יארד חופשי ובמשחה ל-880 יארד חופשי.

באולימפיאדת סטוקהולם (1912) סיים זכר במקום חמישי במשחה שליחים 4x200 מטר. נבחרתו שעלתה לשלב הגמר לא השתתפה בו. בשלב המוקדמות הנבחרת קבעה תוצאה של 10:34.6 דקות. נוסף לכך, השתתף בנבחרת הכדורמים וסיים במקום חמישי בטורניר.

לאחר המשחקים האולימפיים עבד כפקיד בנק והיה מנהל הבנק למשכנתאות ההונגרי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ספורטאים אולימפיים יהודים הונגרים
קטגוריה:שחייני חופשי
קטגוריה:שחקני כדורמים הונגרים
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת לונדון (1908)
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת סטוקהולם (1912)
קטגוריה:שחקני כדורמים יהודים
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת לונדון (1908)
קטגוריה:שחיינים אולימפיים הונגרים
קטגוריה:שחיינים אולימפיים יהודים
קטגוריה:מדליסטים אולימפיים הונגרים
קטגוריה:מדליסטים אולימפיים יהודים
קטגוריה:בנקאים יהודים הונגרים
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1890
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1954
התחייבויות לזמן ארוך

**התחייבויות לזמן ארוך** (באנגלית: **Long Term Liabilities**) הם ערכים כספיים בתחום החשבונאות, המוצגים במאזן של החברה והכוללים את כל אותן התחייבויות שהחברה נטלה על עצמה ומועד פירעונה הצפוי נכון למועד הדיווח הוא מעל 12 חודשים.

באנלוגיה פשוטה למשק בית או למשפחה, ניתן לראות את המשכנתה על הבית כסוג של התחייבות לזמן ארוך.

חשיבותן של ההתחייבויות לזמן ארוך היא בהערכת נטל החוב או ה"משקולת" אותה "סוחב" העסק מעבר לפעילותו השוטפת.

התחייבות הנפרעת לשיעורין תוצג במאזן בשני סעיפים. החלק אשר צפוי להיפרע בתקופת הדיווח הקרובה יוצג כ"חלות שוטפת" תחת התחייבויות שוטפות ואילו החלק שטרם יפרע עד תום תקופת הדיווח יוצג בהתחייבויות לזמן ארוך.

## סוגי התחייבויות לזמן ארוך
* הלוואות מבנקים
* איגרות חוב
* עתודות לסיום יחסי עובד – מעביד
* עתודות למיסים נדחים
* התקשרויות ותביעות תלויות

## ראו גם
* התחייבויות שוטפות
* נכסים בלתי שוטפים

קטגוריה:דוחות פיננסיים
נבחרת האימפריה הרוסית בכדורגל

**נבחרת האימפריה הרוסית בכדורגל** (ברוסית: **Сборная Российской империи по футболу**) הייתה הנבחרת הלאומית שייצגה את האימפריה הרוסית בטורנירים בינלאומיים בכדורגל בשנים 1911–1914. אף שנערכו שני משחקים לא רשמיים בשנת 1910 מול הנבחרת הצ'כית, שניהם היו ניצחונותיה הבודדים: 5:4 ו-1:0. ב-22 באוגוסט 1911, נערך משחק מול הנבחרת הבריטית, אך פיפ"א החשיבה רק את משחקי הנבחרת באולימפיאדת סטוקהולם (1912) כמשחקים רשמיים ראשונים.

## היסטוריה
[שמאל|ממוזער|250px|סגל הנבחרת הרוסית ב[אולימפיאדת סטוקהולם (1912)|אולימפיאדת הקיץ 1912]]
ב-1911 נעשו הניסיונות הראשונים לאגד כמה נבחרות עירוניות לכדי נבחרת לאומית אחת שתייצג את המדינה בטורנירים בינלאומיים. הקבוצה התארגנה לקראת הגעת נבחרת בריטניה בכדורגל שהגיעה לרוסיה תחת השם English Wanderers, והייתה זו הנבחרת הלאומית הזרה הראשונה שהגיעה למדינה. כבסיס לנבחרת הלאומית היוו שחקני סנקט פטרבורג ומוסקבה שהיו היחידות, בעלות ניסיון בהופעות בינלאומיות.

הגעת הנבחרת הבריטית לסנקט פטרבורג סוקרה בהרחבה בעיתונות הרוסית של אותם ימים, שאף לא דנה בניצחון אפשרי אלא בעצם הכבוד לשחק מול נבחרת לאומית כלשהי. באוגוסט 1911 הרוסים הובסו בשלושה משחקים שנערכו (0:14, 0:7, 0:11).

בטורניר הכדורגל של אולימפיאדת סטוקהולם (1912) רוסיה הפסידה במשחק הבכורה לפינלנד 2:1 ולאחר מכן ספגה את התבוסה הגבוה ביותר בתולדותיה - 16:0 לגרמניה. הנבחרת ערכה בשנתיים שלאחר מכן משחקים נוספים מול נבחרות הכדורגל של סקנדינביה אך לא ניצחה. ל-1915 תוכננו משחקים מול גרמניה וצרפת אך מלחמת העולם הראשונה גרמה לביטולם. 

ב-1923 הוקמה נבחרת ברית המועצות שפיפ"א הכירה בה כיורשת ישירה לנבחרת הכדורגל הקיסרית.

## ראו גם
*נבחרת רוסיה בכדורגל
*נבחרת ברית המועצות בכדורגל
*התאחדות הכדורגל הרוסית

## קישורים חיצוניים
*תולדות נבחרת רוסיה 
*תמונת שחקני הנבחרת הקיסרית הרוסית
*סיקור ההפסד הגדול ביותר בתולדות רוסיה - 0:16 לגרמניה 

## הערות שוליים

קטגוריה:נבחרות כדורגל שהתפרקו
קטגוריה:האימפריה הרוסית: כדורגל 
האימפריה הרוסית
האימפריה הרוסית
מצעד הסינגלים הבריטי (1990–1999)

ערך זה עוסק במצעדי הפזמונים הבריטיים השבועיים **"[[מצעד הסינגלים הבריטי|UK Singles Chart]]" שנערכו משנת 1990 עד שנת 1999**.

מצעד הסינגלים הבריטי הוא מצעד הפזמונים המרכזי של תעשיית המוזיקה הבריטית, המתעדכן מדי שבוע על ידי חברת המצעדים הרשמית. בשנות ה-90 התבסס דירוג המצעד על נתוני מכירות סינגלים בחנויות ולא על נתוני שידור שירים.

שבוע של המצעד נמשך מיום ראשון ועד ליום שבת, וארבעים השירים המובילים במצעד נחשפו מדי שבוע בשידור ייעודי בתחנת הרדיו BBC 1.

כתוצאה מהמעבר לפרסום אגרסיבי, הוצאת שירים לרדיו זמן רב לפני הפצתם והתגברות הורדות השירים באינטרנט, החלו סינגלים רבים להיכנס היישר לראשות המצעד.

206 סינגלים הגיעו במהלך העשור לראש המצעד. שירו של בריאן אדמס , שהה במקום הראשון למשך הזמן הרצוף הרב ביותר - 16 שבועות. בכך שבר את השיא לשהיה רצופה במקום הראשון במצעד, בו החזיק שירו של סלים וויטמן משנת 1955, Rose Marie.

למרות ששהה במקום הראשון רק חמישה שבועות, היה שירו של אלטון ג'ון משנת 1997, Candle in the Wind, שמכר בבריטניה חמישה מיליון עותקים, לסינגל הנמכר ביותר בהיסטוריה הבריטית.

הלהקות בעלות המספר הרב ביותר של שירים שהגיעו למקום הראשון במצעד בשנות ה-90 הן טייק ד'את והספייס גירלז עם שמונה שירים בראש המצעד.

## שירים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי בשנות ה-90
&#160;&#160;♪&#160; – הסינגל הנמכר ביותר בבריטניה באותה השנה
&#160;&#160;♫&#160; – הסינגל הנמכר ביותר בבריטניה בשנות ה-90

[שמאל|ממוזער|200px|שירו של [בריאן אדמס "", היה לשיר שכיכב במשך הזמן הרב ביותר במקום הראשון במצעד הבריטי במהלך שנות ה-90 (16 שבועות רצופים)]]
[שמאל|ממוזער|200px|הגרסה המחודשת לשיר "[Candle in the Wind", אשר בוצעה על ידי אלטון ג'ון במהלך טקס הלוויה של הנסיכה דיאנה, היה לשיר הנמכר ביותר בבריטניה]]

## ראו גם
* בילבורד הוט 100 (1990–1999)
## הערות שוליים

קטגוריה:מצעדי מוזיקה משנות ה-1990
קומוז

שמאל|ממוזער|250px|קומוז קירגיזי
**קומוז** (בטורקית: **קופוז**) הוא כלי מיתר עתיק חסר שריגים, נחשב לכלי הנגינה הלאומי של קירגיזסטן, ובכלל אחד מסמליה הלאומיים המובהקים.
הקומוז בנוי מפיסה אחת של עץ (בדרך כלל משמש) ומשלושה מיתרים העשויים מגידים, אם כי מיתרי הקומוז המודרני עשויים מחוט דיג.

בכוונון השכיח ביותר, המיתר האמצעי מפיק את הצליל הגבוה ביותר.
וירטואוזים לעיתים קרובות מנגנים על הקומוז במגוון תנוחות - מעל הכתף, בין הברכיים והפוך.

## נגינה בקומוז
הקומוז משמש הן ככלי סולו והן ככלי ליווי, ככזה, בדרך כלל לשירי אפוס. 
לקומוז מספר כוונונים רב, אשר שמותיהם מתאימים לסגנון.

קמברקן d-a-d 
קרבז e-a-e 
שינגרמה d-a-e 
אונגו e-a-b 
טרס d-a-g 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:כלי מיתר
קטגוריה:כלי נגינה עתיקים
קטגוריה:קירגיזסטן: תרבות
פרס אסטריד לינדגרן

**פרס אסטריד לינדגרן** (שוודית: **Litteraturpriset till Astrid Lindgrens minne**) הוא פרס בינלאומי לספרות ילדים אשר נוסד על ידי ממשלת שוודיה בשנת 2002 לכבודה של סופרת הילדים אסטריד לינדגרן. הפרס מוענק מדי שנה וסכומו כחמישה מיליון קרונות שוודיות.

הפרס ניתן לסופרים, מאיירים, לאישים או גופים הפועלים לקידום הקריאה, אשר בפועלם משקפים את "רוחה של אסטריד לינדגרן". את זוכה הפרס קובעת ועדה בת 12 חברים, המורכבת ממחברים, ספרנים, חוקרי ספרות ומבקרי ספרות. כל אחד מהחברים מתמנה לכהונה בת 5 שנים על ידי מועצת האמנות השוודית.

## רשימת הזוכים
* 2003: מוריס סנדק, ארצות הברית וכריסטינה נסטלינגר, אוסטריה
* 2004: ליג'יה בויונגה נונס, ברזיל
* 2005: פיליפ פולמן, בריטניה וריוז'י אראי, יפן
* 2006: קתרין פטרסון, ארצות הברית
* 2007: בנקו דל ליברו, ונצואלה
* 2008: סוניה לואיז הארטנט, אוסטרליה
* 2009: מכון תאמר לחינוך קהילתי, הרשות הפלסטינית
* 2010: קיטי קראות'ר, בלגיה
* 2011: שאון טאן, אוסטרליה
* 2012: גוס קינגר, הולנד
* 2013: איסול, ארגנטינה
* 2014: ברברו לינדגרן, שוודיה
* 2015: פרויקט PRAESA, דרום אפריקה
* 2016: מג רוסוף, ארצות הברית
* 2017: וולף ארלברוך, גרמניה
* 2018: ג'קלין וודסון, ארצות הברית
* 2019: בארט מוירט, בלגיה
* 2020: באק הי-נה, קוריאה הדרומית
* 2021: ז'אן-קלוד מורלווה, צרפת
* 2022: אווה לינדסטרום, שוודיה
* 2023: לורי האלס אנדרסון, ארצות הברית

## גלריה

Shaun Tan ALMA 2011-05-25 001.jpg|שאון טאן זוכה הפרס לשנת 2011 לידה פסלה של אסטריד לינדרגן
Isol ALMA 2013 003.jpg|איסול, זוכת הפרס בשנת 2013
Astrid Lindgren Memorial Award 2010-02.jpg|טקס הענקת פרס אסטריד לינדגרן באולם הקונצרטים בסטוקהולם, 2010


## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פרסים ספרותיים
קטגוריה:ספרות ילדים ונוער
קטגוריה:שוודיה: תרבות
פרס
פרס גרובר לצדק

**פרס גרובר לצדק** (באנגלית: The **Gruber Prize for Justice**) היה פרס בינלאומי שהוענק החל משנת 2001 ועד לשנת 2011 על ידי קרן גרובר. סכום הפרס היה כחצי מיליון דולר והוא היה אחד מחמישה פרסים שנוסדו על ידי הקרן שנקראת על שם פיטר ופטרישיה גרובר.

הפרס הוענק לאישים או ארגונים אשר תרמו לקידום הצדק באמצעים משפטיים. זוכי הפרס נקבעו על ידי ועדה בינלאומית של מומחים בנושאים של משפט וזכויות אדם.

בפרס זכו שני ישראלים: אהרן ברק, נשיא בית המשפט העליון בשנת 2006, והאגודה לזכויות האזרח בשנת 2011.

## רשימת זוכי הפרס
* 2001 - אנתוני רוי גובאי; שטרנפורד מויו
* 2002 - פאלי סם נרימאן 
* 2003 - רוזלי אבלה; ברטה וילסון 
* 2004 - ארתור צ'סקלסון ; פיוס לנגה 
* 2005 - דאטו פארם קומאראסוואמי 
* 2006 - אהרן ברק
* 2007 - כרמן ארגיבאי ; קרלוס סרדה פרננדס; מוניקה פריה טינטה 
* 2008 - תומאס בורגנטל; ג'רום ג'יי שסטאק 
* 2009 - בריאן סטיבנסון ; מנכ"ל יוזמת שוויון צדק; מרכז זכויות רומא האירופי
* 2010 - מייקל קירבי ; ג'ון דוגארד ; מרכז משאבי משפט הודי
* 2011 - ברברה ארנווין ; מוריס דיס : האגודה לזכויות האזרח בישראל: מרכז ללימודי משפטים וחברה: פרויקט זכויות האדם הכורדי 

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

גרובר לצדק
גרובר לצדק
גרובר לצדק
הכנס העולמי למדע בדיוני

[ממוזער|200px|הכנס העולמי למדע בדיוני ה-14 ב[ניו יורק|ניו יורק סיטי (1956)]]
**הכנס העולמי למדע בדיוני** (באנגלית: **The World Science Fiction Convention**, או בקיצור: **Worldcon**) מתקיים אחת לשנה מאז שנת 1939 (פרט לשנים 1942–1945, במהלך מלחמת העולם השנייה), כל פעם בעיר אחרת בעולם.  מאורגן על ידי האגודה העולמית למדע בדיוני (WSFS) ובמהלכו מחולק פרס הוגו היוקרתי.

הכנס כולל פנלים בנושאים שונים, הרצאות של אורחים, סופרים ובמאים, וחדר המוקדש למשחק תפקידים, למשחקי קלפים ולמשחקי חברה.

## קישורים חיצוניים

* 

מדע בדיוני
כנסים
לאיוש ורקנר

[ממוזער|240px|קברו של לאיוש ורקנר ב[בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט|טקסט=]]
**לאיוש ורקנר** (בהונגרית: **Werkner Lajos**; 23 באוקטובר 1883 – 12 בנובמבר 1943) היה סייף יהודי-הונגרי. אלוף אולימפי בעל 2 מדליות זהב בחרב.

## ביוגרפיה
ורקנר נולד בבודפשט.

באולימפיאדת לונדון (1908) זכה ורקנר במדליית זהב בתחרות בחרב קבוצתי. הונגריה ניצחה את גרמניה 0-9, את איטליה 5-11 ואת בוהמיה 7-9. במדליית כסף זכתה איטליה ובמדליית ארד זכתה בוהמיה. לזכייה בתחרות הקבוצתית היו שותפים שלושה סייפים יהודים נוספים: אוסקר גרדה, דז'ה פלדש, וינה פוקס. נוסף לכך, הוא סיים במקום שישי בתחרות בחרב אישי.

באולימפיאדת סטוקהולם (1912) זכה ורקנר במדליית זהב פעם שנייה ברציפות בתחרות בחרב קבוצתי לפני אוסטריה והולנד. לזכייה בתחרות הקבוצתית היו שותפים פעם נוספת שלושת הסייפים היהודים אוסקר גרדה, דז'ה פלדש, ויינה פוקס ולזכייה במדליית כסף עבור אוסטריה היו שותפים שני סייפים יהודים: אוטו הרשמן ואלברט בוגן. נוסף לכך, הוא סיים במקום שביעי בתחרות בחרב אישי.

בשנת 1943 נפטר ורקנר בבודפשט.

## תארים והישגים
* ב-1999 הונצח ורקנר ביד לאיש הספורט היהודי שבמכון וינגייט, מוזיאון המנציח יהודים שהגיעו להישגים ספורטיביים יוצאי דופן.

## קישורים חיצוניים

* לאיוש ורקנר היכל התהילה של הספורט היהודי.
* לאיוש ורקנר האתר יהודים בספורט.

 

קטגוריה:סייפים יהודים הונגרים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: סייפים
קטגוריה:אלופים אולימפיים יהודים
קטגוריה:סייפים באולימפיאדת לונדון (1908)
קטגוריה:סייפים באולימפיאדת סטוקהולם (1912)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת לונדון (1908)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת סטוקהולם (1912)
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הספורטאים היהודים: הונגרים
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1883
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1943
מרגרט לייטון

**מרגרט לייטון** (באנגלית: **Margaret Leighton**; 26 בפברואר 1922 - 13 בינואר 1976) הייתה שחקנית קולנוע ותיאטרון אנגלייה זוכת שני פרסי טוני, פרס אמי ופרס באפט"א, והייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 1971 על משחקה בסרט "המקשר".

## ביוגרפיה
לייטון נולדה בכפר ברנט גרין שבווסטרשייר, מערב אנגליה.
היא נישאה שלוש פעמים: למוציא לאור מקס רינהארדט, לשחקן היהודי-אנגלי מועמד פרס האוסקר לורנס הארווי ולשחקן מייקל וילדינג, ולא הביאה ילדים לעולם.
בשנותיה האחרונות סבלה לייטון קשות מדלקת מפרקים, למרות זאת הצליחה לשחק עד לפטירתה בשנת 1976 ממחלת טרשת נפוצה.
סרטו הקצר של עמוס גוטמן "מקום בטוח" הוקדש לזכרה של לייטון.

## קריירת משחק
### תיאטרון
התפרסמה בתחילת דרכה בתחום התיאטרון והופיעה לראשונה כנערה בלונדון ב"תיאטרון אולד ויק".
את הופעת הבכורה שלה בברודוויי עשתה לצעדם של אגדות התיאטרון לורנס אוליבייה ורלף ריצ'רדסון.
בשנת 1957 זכתה לייטון בפרס טוני על הופעתה במחזה "שולחנות נפרדים", תפקידה בתור גברת שאנקלאנד יועד בתחילה לשחקנית ויוויאן לי.
בשנת 1962 זכתה בפרס הטוני השני שלה על תפקידה במחזהו של טנסי ויליאמס "ליל האיגואנה" בתור האמנית חנה ג'קלס.
לייטון הועמדה לפרס הטוני פעמיים נוספות עבור הופעותייה במחזות "מהומה רבה על לא דבר" בתפקיד היתומה באטריצ'ה ו"טצ'ין טצ'ין" לצידו של אנתוני קווין.

### קולנוע וטלוויזיה
שיחקה לראשונה בתפקידי קולנוע בסוף שנות ה-40, בסרטו של אלפרד היצ'קוק "מתחת למזל גדי" בתור מילי, עוזרת הבית של הזוג פלוסקי, ובדרמה "בן וינסלו".
לייטון הועמדה לצידו של זוכה האוסקר דייוויד ניבן לפרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד ראשי בזכות הופעתה בדרמה הצבאית " קארינגטון וי.סי " בתור ולארי אשתו של המייג'ור צ'ופר קארינגטון.
הופעה הוליוודית זכורה של לייטון הייתה בתפקיד אליס אשתו של מזכיר ארצות הברית לשעבר ויליאם ראסל (הנרי פונדה) בדרמה הפוליטית "האיש הטוב ביותר".

לייטון שיחקה לצדם של אגדות קולנוע כדוגמת אודרי הפבורן בסרט "האישה הכועסת משאיו" ואליזבת טיילור ומייקל קיין בסרט "זי וקו". בשנת 1971 זכתה בפרס באפט"א, והייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר על הופעתה בתור גברת מאודסלי, ראש הבית האריסטוקרטי האנגלי בדרמה של ג'וזף לוסי "המקשר". באותה שנה זכתה גם בפרס אמי על הופעתה בסדרת הטלוויזיה "היכל התהילה של הולמרק".

## פילמוגרפיה נבחרת

## הצגות תיאטרון
* שולחנות נפרדים (1957)
* מהומה רבה על לא דבר (1960)
* ליל האיגואנה (1962)
* טצ'ין טצ'ין (1963)

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:זוכי פרס טוני: שחקניות
קטגוריה:זוכות פרס באפט"א לשחקנית המשנה הטובה ביותר
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: שחקנית משנה בדרמה
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: שחקן משנה בדרמה
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אנגליות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אנגליות
קטגוריה:חולות טרשת נפוצה
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1922
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1922
קטגוריה:בריטיות שנפטרו ב-1976
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1976
מכון תאמר לחינוך קהילתי

**מכון תאמר לחינוך קהילתי** (בערבית: **مؤسسة تامر للتعليم المجتمعي**) הוא ארגון עצמאי ללא מטרות רווח הפועל למען קידום החינוך בקרב ילדים ונוער ברשות הפלסטינית. המכון הוקם בשנת 1989 ומשרדיו שוכנים ברמאללה.

המכון נוסד על ידי בת קוטאב ומוניר פאשה בירושלים. בשנת 2009 זכה המכון בפרס אסטריד לינדגרן בעבור פעילותו למען קידום הקריאה והכתיבה בקרב הילדים ברשות הפלסטינית.

## קישורים חיצוניים

* הודעה על הזכייה בפרס לינדגרן

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: חינוך
קטגוריה:רמאללה
קורץ (פירושונים)

**קורץ** (Kurtz, Kurz) הוא שם משפחה שמקורו בגרמנית ומשמעותו קצר או נמוך.

קטגוריה:שמות משפחה גרמניים
ז'אן-מארי לקלר

**ז'אן-מארי לקלר**, הידוע בכינוי "הבכור" (בצרפתית: **Jean-Marie Leclair**; 10 במאי 1697 – 22 באוקטובר 1764) היה כנר ומלחין מתקופת הבארוק. נחשב למייסד אסכולת הכינור הצרפתית. אחיו, ז'אן-מארי לקלר הצעיר (1703–1777), פייר לקלר (1709–1784) וז'אן-בנואה לקלר (1714 - אחרי 1759) היו גם הם מוזיקאים.

## ביוגרפיה
לקלר נולד בליון, אבל יצא ללמוד ריקוד וכינור בטורינו. ב-1716 נשא לאישה את מארי-רוז קסטאני (Marie-Rose Casthanie), רקדנית, שמתה ב-1728. לקלר חזר לפריז ב-1723, שם ניגן בקונסרט ספיריטואל, סדרת המוזיקה העיקרית הפתוחה-למחצה לציבור. יצירותיו כוללות מספר קבצים של סונאטות לכינור ובאסו קונטינואו וכמה סונאטות לחליל.

ב-1730 נישא לקלר בפעם השנייה. אשתו החדשה הייתה לואיז רוסה (Louise Roussel), שעסקה בחריטה והכינה לדפוס את כל יצירותיו, מאופוס 2 ואילך. לקלר, שלואי החמישה-עשר מינה אותו בשנת 1733 לממונה על המוזיקה בחצרו, פרש ממשרתו בשנת 1737 אחרי סכסוך עם גידו בשאלת השליטה במוזיקה המלכותית.

הנסיכה מאורנז', צ'מבליסטית מוכשרת, תלמידתו לשעבר של הנדל, שכרה את שירותיו של לקלר ומשנת 1738 עד 1743 עבד שלושה חודשים בשנה בחצרה. בשאר חודשי השנה עבד בהאג כמאסטרו די קאפלה פרטי. בשנת 1743 חזר לפריז. האופרה היחידה שלו, "סקילה וגלוקוס", בוצעה לראשונה ב-1746 והושבה לחיים בימינו. מ-1740 עד למותו בפריז עבד בשירות הדוכס מגראמון.

לקלר עשה לו שם ככנר וכמלחין. הוא הסתמך בהצלחה על כל הסגנונות ששלטו בארצות אירופה השונות. סוויטות, סונאטות וקונצ'רטי רבים שרדו עד ימינו, יחד עם האופרה שלו, ואילו מספר יצירות ווקאליות, בלטים ויצירות אחרות לבמה אבדו.

יחד עם ז'אן-ז'וזף דה מונדונוויל וז'אק אובר, הביא לקלר את מאפייני הווירטואוזיות הכנרית של איטליה אל תפריט המוזיקה הצרפתית של תקופתו.

## רצח

ב-1758, אחרי כישלון נישואיו השניים, רכש לקלר בית קטן בשכונה פריזאית מסוכנת, שם נמצא דקור למוות ב-1764. אף כי הרצח נשאר בחזקת תעלומה, קיימת אפשרות, שאשתו לשעבר עמדה מאחוריו, מתוך מניע של רווח כספי, אך החשד המוצק ביותר הוטל על אחיינו, גיום-פרנסואה ויאל.

בין אם האחראי לרצח היה קרוב משפחה או מוזיקאי אחר, שקינא בכישרונו, העובדה היא שב-23 באוקטובר 1764 נמצא ז'אן-מארי לקלר מת מדקירה בגבו.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:כנרים צרפתים
קטגוריה:מלחינים מתקופת הבארוק
קטגוריה:מלחינים צרפתים במאה ה-17
קטגוריה:מלחינים צרפתים במאה ה-18
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1697
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1764
חותך זכוכית

שמאל|ממוזער|250px|חותך זכוכית עם מכל שמן
[שמאל|ממוזער|250px|חותך זכוכית עם ידית מ[עץ וחריצים בעוביים שונים המשמשים לשבירת הזכוכית]]
שמאל|ממוזער|250px|חותך זכוכית עם חריצים לביצוע השבירה, וקצה עגול לטפיחה על הזכוכית
**חותך זכוכית** הוא כלי ידני המשמש ליצירת חריץ על גבי פלטת זכוכית. החריץ מאפשר את שבירת הפלטה לאורך הקו הרצוי. בצורה זו ניתן לחתוך זכוכית רגילה, אולם לא זכוכית מחוסמת, שכן היא מתנפצת, במקום להיבצע לשני חלקים מדויקים.

חותך זכוכית הוא לרוב כלי מתכת באורך של כ-10 ס"מ עם גלגל חיתוך בצורת V העשוי מפלדה מוקשחת או תערובת כימית של טונגסטן ופחמן. קוטרו של הגלגל מעט קטן יותר מקוטרו של עיפרון. לחלק מחותכי הזכוכית יש תא ובו מוחדרת כמות קטנה של שמן חיתוך, כדי שהגלגל ישומן באופן אוטומטי.

מכשיר נוסף המשמש לחיתוך, הוא שולחן לחיתוך זכוכית חצי אוטומטי שבעזרת מחשב CNC חורץ משטחים גדולים של זכוכית, שלאחר מכן שוברים באופן ידני למשטחי זכוכית קטנים יותר. (התהליך ידוע בשם "lites" בתעשיית הזכוכית).

## תהליך החיתוך
משמנים היטב את חותך הזכוכית או הזכוכית עצמה לאורך קו החיתוך עם שמן עדין (שמן חיתוך) או פרפין. מצמידים בחוזקה את החותך לזכוכית וחורצים קו בעזרת סרגל .החריץ עשוי להתרחב על ידי הקשה בזהירות בצד השני של הזכוכית עם כלי או מכשיר קשה, אבל זה מקטין את החדות והשלמות של מקום חיתוך הזכוכית. לבסוף, הזכוכית שבורה לאורך החריץ. לאחר השבירה, ניתן ללטש את הקצה החתוך של הזכוכית כדי להחליק את הקצוות החדים והמסוכנים. אם השבר חורג מאזור החריצה, ניתן לתקן את השבירה על ידי שימוש בצבת מיוחדת או בעזרת החריצים שבחותך הזכוכית, כדי לכרסם ממנו את החלקים המיותרים. 

עובי הזכוכית משפיע על היכולת לחתוך ולשבור אותה. באופן כללי, זכוכית עבה יותר קשה לחיתוך ושבירה. נדרשת הפעלת כוח רב כדי לחתוך זכוכית של 6.4 מ"מ. אולם זכוכית דקה במיוחד, בעובי של 1.6 מ"מ, עלולה להישבר בצורה לא אחידה ולא לאורך החריץ. 

## שיטות חיתוך
קיימות שלוש שיטות המשמשות בדרך כלל לשבירת זכוכית לאורך חריץ:
# השיטה הראשונה בה האדם שחותך את הזכוכית משתמש בשתי הידיים ומחזיק את קצה הזכוכית, בניצב לחריץ, כאשר האצבעות המורות מתחת הזכוכית והאגודלים מעל. המפעיל מסובב את שתי ידיו כלפי חוץ כדי לשבור את הזכוכית לאורך הקו. 
#השיטה השנייה מורכבת מהנחת אצבע אחת מתחת למשטח הזכוכית, ישירות מתחת לקו החירוץ, ובתנועה חלקה אחת, מרימים את שולי הזכוכית ונותנים לה דחיפה קטנה אופקית. השיטה השנייהמהירה יותר מהראשונה, אך דורשת תרגול נוסף. ובשתי השיטות הראשונות משתמשים בדרך כלל כאשר שבירת הזכוכית מתבצעת על שולחן לחיתוך זכוכית המרים אותה בעדינות בעזרת אוויר היוצא מן השולחן. 
#השיטה השלישית היא להשתמש ביריעות קטנות של זכוכית, וכוללת את הצבת אזור החירוץ במקביל לשולי השולחן ושבירת החלק הבולט של הזכוכית בתנועה אחת כלפי מטה, כך שהשבר יעקוב אחרי החריץ המסומן.

## קישורים חיצוניים

*איך לחתוך זכוכית, באתר WikiHow 
*חותך הזכוכית שלך 
*וידאו של חיתוך זכוכית בסיסי  
*טכניקות מוכחות לחיתוך זכוכית 
קטגוריה:זכוכית
קטגוריה:כלי חיתוך
אילפא

**אילפא** היה אמורא שחי בדור השני לאמוראי ארץ ישראל, חברו של רבי יוחנן.
## בבית מדרשו של רבי יהודה הנשיא
אילפא היה תלמידו של רבי יהודה הנשיא, אצלו למד יחד עם חברו רבי יוחנן. במסכת תענית דף כ"ד א' מובא כי כאשר רבי יהודה הנשיא גזר תענית ציבור בעקבות עצירת גשמים בארץ ישראל, נשלח אילפא לשמש כשליח ציבור, ותפילתו התקבלה באופן מיידי, כאשר אמר בתפילת העמידה משיב הרוח - נשבה הרוח וכאשר אמר "מוריד הגשם" ירד גשם מהשמים. רבי יהודה הנשיא שהתפלא שאל את אילפא לפשר מעשיו, ואילפא סיפר לו כי הוא מתגורר בכפר שבו כל תושבי הכפר עניים מרודים, הוא עצמו - שהיה עני מרוד ככל תושבי הכפר - היה מתאמץ להשיג יין לקידוש ולהבדלה ולהוציא את כל תושבי הכפר ידי חובתם.

## עם רבי יוחנן
הוא היה חברו של רבי יוחנן, ומוזכר תמיד לפניו. בתלמוד () מובא כי אילפא ורבי יוחנן, שהיו שניהם עניים מרודים החליטו לצאת לעסוק במסחר לפרנסתם. כאשר הגיעו ללון בדרך ליד גדר, שמע רבי יוחנן שני מלאכי השרת שמשוחחים ביניהם, והאחד אומר לחברו "הבה נפיל את הגדר על שניהם, שעוזבים חיים עולם ועוסקים בחיי שעה, נענה השני: לא נעשה זאת, כי לאחד משניהם "עומדת השעה". היחיד מבין השניים ששמע את השיחה היה רבי יוחנן, ומכך הבין שהכוונת המשפט אליו. הוא עזב את אילפא בנימוק "בואו ונקיים את הפסוק  והלך ללמוד, בעוד אילפא עובד לפרנסתו. 

לאחר תקופה קצרה, הוכתר רבי יוחנן כראש ישיבת טבריה. כאשר הגיע אילפא לטבריה ושמע את הבשורה הוא הצטער על כך, וחבריו אמרו לו שלו היה גם הוא יושב ולומד כמו רבי יוחנן היה הוא מוכתר לראשות הישיבה. כאשר שמע זאת אילפא הלך ונתלה בתורן הספינה. ואמר: גם עתה, בקי אני בכל התורה. אם יבוא אדם וישאל אותי בתוספתא שנשנית בבית מדרשם של רבי חייא ורבי אושעיא ולא אדע לענות, אפיל את עצמי מן התורן. זקן אחד ששמע זאת בא ושאל אותו שאלה מסובכת אודות ברייתא מסוימת שלא ידוע איזה תנא שנה אותה, ואילפא הסביר לו את הברייתא במקום.

לפי מספר פרשנים בגלל סיפור זה כונה אילפא מכיוון שאילפא פירושו ספינה ופירושו לימוד.

מעשה זה קיבל פרשנויות רבות בקרב החוקרים. אחת מהן מתייחסת לעובדה המעניינת, שלאחר שרבי יוחנן שומע את המלאכים הסבורים שדינו של המשלב תורה עם פרנסה - מוות, הוא אינו מעביר את הסיפור לאילפא. יש המסבירים שרבי יוחנן הסיק מכך שאילפא לא שמע את דו השיח בין המלאכים, כי ייתכן שאכן דווקא לרבי יוחנן מיועד תפקיד לימוד התורה תוך כדי ניתוק מוחלט מעבודה מפרנסת ומהעולם הזה, בעוד שמאילפא לא מצפים משמים שיעשה צעד זה, שאינו מהווה לו סיכון. השאלה בין עיסוק בתורה לצד חיי פרנסה לא הייתה ככל הנראה שאלה של חיים ומוות, שהרי אנו מוצאים אותם יושבים לאכול תחת העץ, וככל הנראה מדובר היה בשאלה של לימוד תורה מתוך חיי עוני מול שילוב תורה בחיי עושר והרחבת הדעת.

אילפא מוזכר בתלמוד פעמים נדירות יחסית. אחת מהם היא במסכת גיטין בה דן אדם שנטל את ידיו לחצאין, כלומר מחצית מכף היד ואחריה עוד מחצית מכף היד, ובשעה שנוטל את המחצית השנייה עדיין רטובה המחצית הראשונה בשיעור התלמודי של טופח על מנת להטפיח (כמות רטיבות שהנוגע בה יכול לחזור ולהרטיב דבר אחר), האם ניתן להחשיב את הנטילה כנעשית בבת אחת (שהרי הנטילה הראשונה עוד קיימת במקצת על ידי המים שעדיין טופחים על כף היד) או לא.

## לקריאה נוספת
* צבי קפלן, **חכמת אילפא**, בתוך: סיני, כרך מד, ירושלים: מוסד הרב קוק, תשי"ט, עמ' תמד-תמז.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הדור השני לאמוראי ארץ ישראל
קטגוריה:תלמידי רבי יהודה הנשיא
זכוכית דרווין

[שמאל|ממוזער|250px|רסיסי זכוכית דרווין. קנה המידה הוא ב[מילימטר|מילימטרים]]
**זכוכית דרווין** הוא השם שניתן לסוג של זכוכית ממקור טבעי, אשר אותרה בחלקו המערבי של האי טסמניה שבאוסטרליה. סוג זה של זכוכית נוצר ככל הנראה כתוצאה מהתכת סלעים עקב פגיעת מטאוריט בכדור הארץ באותו אזור. 

פגיעת המטאור, שאירעה (על פי תיארוך רדיומטרי של הזכוכית) לפני כ-816 אלף שנים (קרי בתקופת הפליסטוקן), הותירה באדמת טסמניה את **מכתש דרווין**, שקוטרו 1.2 קילומטרים, אשר הזכוכית נמצאה בקרבתו. זהו מכתש פגיעה, שנוצר על פי ההערכה עקב פגיעת מטאוריט בקוטר של 20 עד 50 מטר, שפגיעתו בכדור הארץ שחררה אנרגיה השקולה לפיצוץ 20 מגטון של TNT. שם הזכוכית ניתן לה על שם הר דרווין שבאי, ששם נתגלתה לראשונה, והיא העניקה את שמה למכתש. 

חלקיקי הזכוכית נתגלו על פני שטח של כ-410 קילומטרים מרובעים מצפון, מדרום וממערב למכתש. בחפירות מחקר שנערכו בשטח של 50 קילומטרים מרובעים בסמוך למכתש נתגלתה הזכוכית בריכוז ממוצע של 3.4 קילוגרם למטר מרובע, וההערכה היא שבאותו שטח נמצאים כ-25 אלף טון של הזכוכית. כמות זו היא גדולה ומצביעה על כך שעקב פגיעת המטאוריט באתר זה נוצרה כמות זכוכית גדולה יותר מאשר עקב פגיעות מטאוריטים אחרים בעלי ממדים דומים בכדור הארץ.

הזכוכית שנתגלתה הייתה בצורת גושים או רסיסים בממדים של עד 10 סנטימטרים. המבנה הפנימי שלה מתאפיין בקווים של בועות אליפטיות. ניתן להבחין בשני סוגים עיקריים של הזכוכית: צבעו של סוג 1 הוא לבן או ירוק, ואילו צבעו של סוג 2 הוא ירוק כהה עד שחור. הזכוכית הכהה מכילה פחות סיליקה ויותר מגנזיום וברזל מאשר סוג הזכוכית האחר. היא גם עשירה בכרום, ניקל וקובלט. הסבר אפשרי להבדל בהרכבים הכימיים של שני הסוגים הוא שסוג 2 מכיל בנוסף לחומר של סלע מותמר מקומי גם חומר מן המטאוריט, שפגיעתו הביאה להיווצרות הזכוכית. 

## ראו גם
*טקטיט
* זכוכית מדבר לובית

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:זכוכית
קטגוריה:מינרלים
קטגוריה:טסמניה
הפוך (סרט)

**הפוך** (באנגלית: **Flipped**) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 2010 בבימויו של רוב ריינר. הסרט שיצא לאקרנים ב-27 באוגוסט 2010, הוא עיבוד קולנועי לספר "Flipped" מאת ונדלין ואן דראנדן.

## תקציר העלילה
עלילת הסרט מתחילה בשנת 1957, כאשר ברייס וג'וליאנה מכירים. שניהם לומדים בכיתה ב' בבית הספר המקומי באזור פרוורי בארצות הברית. כאשר תלמידי כיתה ב', ברייס וג'ולי, נפגשים לראשונה, ג'ולי יודעת שזו אהבה. אבל ברייס לא בטוח ברגשות שלו. בימים ובשנים שלאחר מכן, ברייס (מגולם על ידי קאלן מק'אוליף) עושה ככל יכולתו על מנת לשמור עליה בהישג יד - וג'ולי הנבונה והעצמאית (מגולמת על ידי מדליין קארול) ממשיכה לתת לו ליהנות מהספק.

עלילת הסרט מלווה את השניים מבית הספר היסודי אל חטיבת הביניים, דרך ניצחון ואסון, דרמה משפחתית ואהבה ראשונה, בעת שהם מגלים תגליות המגדירות מי הם - ומה הם זה לזה. שניהם מרגישים רגשות אחד לשני אך ברייס מתכחש זאת ואילו ג'ולי ההפך המוחלט.

## הדמויות הראשיות
* **ברייס לוסקי** (קאלן מקאוליף) - אחת הדמויות הראשיות בסרט. עובר לגור בשכונה של ג'ולי. ג'ולי באה לעזור לו ומתאהבת בו במבט ראשון ומאז לא הפסיקה להטריד אותו כל השנים, עד שהוא מבין שהוא אוהב אותה ולא מפסיק לרדוף אחריה.
* **ג'ולי בייקר** (מדליין קארול) - אחת הדמויות הראשיות בסרט. התאהבה בברייס מהרגע הראשון לא הפסיקה לרדוף אחריו כל השנים האלו. עד שלבסוף ברייס מעליב אותה ואת דוד שלה ומנסה לשכוח ממנו הוא מתאהב בה. משם הכל פתוח.
* **פטסי לוסקי** (רבקה דה מורני) - אמו של ברייס.
* **סטיבן לוסקי** (אנתוני אדוארדס) - אביו של ברייס. לא מחבב את משפחת בייקר ולרוב מלכלך עליהם.
* **טריינה בייקר** (פנלופה אן מילר) - אמה של ג'ולי.
* **ריצ'רד בייקר** (איידן קווין) - אביה של ג'ולי, הוא אוהב לצייר ציורים. יש לו אח עם פיגור שכלי שהוא שומר עליו.
* **צ'ט דונסון** (ג'ון מהוני) - סבו של ברייס ואביה של פטסי. מתחבר לג'ולי בגלל שהזכירה לו את אשתו ועוזר לה בניקיון הגינה ושיפורה.
* **ג'ולי בייקר הצעירה** (מורגן לילי) - ג'ולי בייקר הצעירה בתחילת הסרט.
* **ברייס לוסקי הצעיר** (ריאן קייטזר) - ברייס לוסקי הצעיר בתחילת הסרט.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 2010
קטגוריה:סרטי קומדיה רומנטית
קטגוריה:סרטי האחים וורנר
קטגוריה:סרטים המבוססים על רומנים אמריקאים
מרכז לידר

**מרכז הספורט לידר** הוא היכל הספורט של המועצה המקומית גני תקווה. המרכז נמצא ברחוב הגליל 33.

אולם הכדורסל משמש כאולמה הביתי של קבוצת מועדון כדורסל גני תקווה מאז שנת 2009. כמו כן, האולם משמש כאולמה הביתי של קבוצת הכדורסל אליצור שומרון המשחקת בליגה הלאומית ומנוהלת על ידי איגוד הכדורסל הישראלי, ומשמש כבית לנבחרות הנשים הצעירות של ישראל בכדורסל.

כשנבנה האולם הוא הכיל 700 מקומות ישיבה ביציעים, מתוכם 250 ביציע נשלף. תוך כדי עונת הכדורסל 2011/12 בוצעו באולם הרחבות ושדרוגים על מנת להתאימו לתקנים של מנהלת ליגת העל. בשלב זה נוספו לאולם עוד 500 מקומות ביציעים חדשים שהוקמו מאחורי הסלים.

המבנה במתחם כולל כ-8,200 מ"ר בנויים ומכיל גם חדרי כושר, בריכת שחייה תחרותית חצי אולימפית, אולם התעמלות מקצועי, חדרי ספינינג, סטודיו אירובי, חדרי הלבשה ומלתחות, אולם קרבות לענפי הג'ודו, הקראטה, הלחימה המשולבת, קרב המגע, האייקידו והטאיצ'י, חדר ההדרכה להכשרת מאמנים ומדריכים בתחום הספורט, חוגים למגזר הדתי. בנוסף באולם נמצא בית הספר למוזיקה ״יוניק״.

החזון של מרכז הספורט הוא מצוינות בתחום הכשרת ספורטאים, החל מגילאים צעירים ביותר, תוך כדי מתן מענה לתושבים. ככזה, תורת התפעול שלו ייחודית: לא קאנטרי או מועדון ספורט למבוגרים, לא "מרכז חוגים" לילדים, אלא לקיחת הטוב מכל מודל, תוך דגש על הכשרה מקצועית ועשיית צעדים ראשונים בהקמת "אקדמיות" בענפים שונים.

בפברואר 2014 אירח מרכז הספורט את אליפות אירופה בסיף עד גיל 17.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

לידר
קטגוריה:בקעת אונו
קטגוריה:גני תקווה: ספורט
קטגוריה:גני תקווה: מבנים
У (כתב קירילי)

**אוּ** היא אות באלפבית הקירילי שמקורה באות היוונית אופסילון וצורתה כשל Y לטינית קטנה (וצורת האות הקטנה זהה לזו של Y לטינית קטנה). זוהי אחת משש האותיות היחידות באלפבית הקירילי (יחד עם Р, Е, Б ,А ו-Ф) אשר צורותיה הגדולה והקטנה שונות זו מזו (צורתה הגדולה רחבה במעט מצורתה הקטנה). האות מייצגת תנועה אחורית, סגורה, מעוגלת /u/. 

ברוסית, כשהיא ניצבת לבדה, פירושה הוא מילת היחס "אצל" או מילת קריאה של הפתעה.

בבלארוסית היא שמשה ליצירת האות ў שנקראת "у קצרה" ושנהגית כמו ה-w האנגלית.

## היסטוריה
קדמה לאות זו אות אחרת שהייתה בשימוש בסלאבית כנסייתית עתיקה וסלאבית כנסייתית. האות נקראה אוּ או אוּק ומובנה היה מדע או לימוד. ערכה המספרי היה 400. במקור היה זה דיגרף (שילוב של 2 אותיות) שיובא מן היוונית: אומיקרון (o) ו אופסילון (u או Υ) שנכתב:  ОУ או OѴ.

כדי לחסוך במקום נכתבו ה У או ה Ѵ מעל ל O כליגטורה: Ѹ. הליגטורה בוטלה בכתב האזרחי, ה"גראז'דנקה", שנוצר ב-1708 תחת פיוטר הגדול ונותרה ה у. 

מרכז|ממוזער|250px|האות oy עם ליגטורה

## קישורים חיצוניים

  

קטגוריה:אלפבית קירילי
Lippincott Williams and Wilkins

**Lippincott Williams & Wilkins** היא הוצאה לאור של ספרים ברפואה ובמדעי החיים. ההוצאה מפרסמת ספרים, מדיה אלקטרונית ולמעלה מ-275 כתבי עת.

ההוצאה השיקה את Point, נקודת למידה מקוונת למידה לתלמידים ומחנכים למקצועות סיעוד, רפואה ובריאות. thePoint מציעה מערך מלא של חומרי תמיכה וטכנולוגיה חינוכית, כולל מערכת לניהול קורסים המסווגת את מנהל הקורסים, תוכני ספרים נלווים, קורסים ללמידה אלקטרונית, והדרכות וכלים משולבים של הערכה ובדיקה.

קהלי היעד של ההוצאה הם רופאים, אחיות, בעלי מקצועות פארא-רפואיים וסטודנטים. המשרדים הראשיים נמצאים בפילדלפיה ולהוצאה סניפים רבים ברחבי ארצות הברית ובעולם, כולל לונדון, הונג קונג וסידני.

מקורה של ההוצאה בדוכן ספרים שנפתח בפילדלפיה ב-1792 והיא עברה מאז גלגולים רבים. מאז 1990 שייכת ההוצאה לחברת וולטרס קלוור (Wolters Kluwer). היא מתקיימת בשמה הנוכחי מאז 1998.

## קישורים חיצוניים
* 

* Point

## הערות שוליים

קטגוריה:הוצאות ספרים בארצות הברית
אדולף שמאל

**פליקס אדולף שמאל** (בגרמנית: **Felix Adolf Schmal**; 18 בספטמבר 1872 – 18 באוגוסט 1919) היה סייף, רוכב אופניים ועיתונאי ספורט אוסטרי. הוא אלוף אולימפי בעל 3 מדליות מהאולימפיאדה הראשונה בעידן המודרני, אולימפיאדת אתונה (1896).

## ביוגרפיה
שמאל נולד בדורטמונד גרמניה.

באולימפיאדת אתונה (1896) זכה שמאל ב-3 מדליות, מהן אחת זהב ושתיים ארד. הוא זכה במדליית זהב במרוץ אופניים ל-12 שעות בתוצאה של 295.30 ק"מ, לפני פרנק קיפינג מבריטניה שרכב 354 מטר פחות ממנו. יתר הרוכבים לא סיימו את המירוץ. הוא זכה בשתי מדליות ארד במרוץ אופניים ל-10 ק"מ, אחרי פול מאסון ולאון פלמו שניהם מצרפת ובמרוץ אופניים ל-333 מטר, אחרי מאסון וסטמטיוס ניקולופולוס מיוון. הוא השתתף גם במרוץ אופניים ל-100 ק"מ, אך לא סיים את המרוץ. נוסף לכך, כסייף הוא השתתף בתחרות בחרב אישי. אלמלא גאורגיוס הראשון, מלך היוונים הוא היה זוכה במדליה נוספת וזאת לאחר שכבר ניצח בשני קרבות מתוך 4, אך בגלל כניסת המלך ומשפחתו שדרש להתחיל מחדש את התחרות הוא ניצח בקרב אחד וסיים במקום רביעי.

בנו אדולף שמאל ג'וניור, השתתף באולימפיאדת סטוקהולם (1912) http://www.sports-reference.com/olympics/athletes/sc/adolf-schmal-jr-1.html .

בשנת 1919 נפטר שמאל בזלצבורג.

## קישורים חיצוניים

* אדולף שמאל , באתר *Sports123* 

קטגוריה:אלופים אולימפיים: רוכבי אופניים
קטגוריה:אלופים אולימפיים מאוסטריה
קטגוריה:משתתפי אולימפיאדת אתונה (1896)
קטגוריה:סייפים אוסטרים
קטגוריה:רוכבי אופניים אוסטרים
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1872
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1919
חצות

[שמאל|ממוזער|250px|שעון [דיגיטלי המראה את שעת חצות הלילה – 24:00]]

**חצות הלילה** (בלשון הדיבור: **חצות**) היא נקודת הזמן ביממה המסמנת את המעבר בין יום אחד למשנהו והרגע שבו משתנה התאריך לפי מרבית לוחות השנה.(בשונה מהתאריך העברי שמתחלף עם צאת הכוכבים).

זמן חצות הלילה הסולארי, כשהשמש קרובה ביותר לנקודת הנאדיר והלילה נמצא במרחק שווה משעת השקיעה לזריחה, הוא ניגודו של זמן הצוהריים הסולארי. עקב הנהגתם של אזורי זמן ההופכים את הזמן לזהה על פני מגוון מרידיאנים, רק לעיתים נדירות זמן חצות הלילה הסולארי חופף עם השעה 0:00 בשעון. זמן חצות הלילה הסולארי אינו תלוי באזור זמן, אלא בקוי אורך ובעונות השנה.

בתקופה הרומית סימנה חצות הלילה את נקודת האמצע בקטע הזמן שבין השקיעה לזריחה, קטע המתארך ומתקצר בהתאם לעונות השנה.

## תחילתו וסיומו של יום
חצות הלילה מסמנת את ההתחלה ואת הסוף של כל יום בשעון ברחבי העולם. זוהי הנקודה המפרידה בין יום אחד למשנהו.

בשעון בן 24 שעות "00:00" ו־"00:00:00" מתייחסים לחצות הלילה בתחילתו של תאריך נתון. תקן ISO 8601 מאפשר שימוש ב־24:00 בהצביעו על חצות הלילה, ו־12:00 לצהרי היום.

בשעון בן 12 שעות, ניתן להתייחס ל־12 בצוהריים לציון חצות היום, ו־12 בלילה לציון חצות הלילה. הסימון המקובל בשעון דיגיטלי כזה, באותיות am (בלטינית: **a**nte **m**eridiem שפירושו "לפני הצוהריים") ו־pm (בלטינית: **p**ost **m**eridiem שפירושו "אחרי הצוהריים"), יוצר אי בהירות בשעה 12, שבה בדיוק מתחלף הסימון מ־am ל־pm (בצוהריים) או להפך (בחצות הלילה).

## בתרבות
בחצי הכדור הצפוני, ל"חצות הלילה" יש קשר גאוגרפי עתיק עם הצפון (כמו שיש לצוהריים עם הדרום). פולנית מודרנית ואוקראינית משמרות את הקשר עם מילותיהם המשמשות עבור חצות הלילה ("północ", "північ" – פשוטו כמשמעו "בחצי הלילה"), שפירושן הנוסף הוא צפון.

[שמאל|ממוזער|250px|חצות הלילה ב[סידני, אוסטרליה – חגיגת המעבר לשנת 2007 במפגן זיקוקים]]
ליל סילבסטר, שבו מתחלפת השנה בלוח הגרגוריאני נחגג במסיבות ששיאן בחצות הלילה, עם התחלפות השנה, ונחתם בנשיקה. כיכר טיימס בניו יורק, קנתה לעצמה שם ברחבי העולם כאחת מזירות המסיבה הראשיות. בין הבניינים בכיכר נתלה כל שנה כדור ענק היורד אל החוגגים בחצות הלילה. מסיבות נוספות נערכות במקומות ציבוריים נוספים ברחבי העולם כמו גם במועדונים ובבתים פרטיים. מנהג נפוץ נוסף הוא יריית זיקוקים במרכזי הערים הגדולות.

בסיפור העם הנודע "סינדרלה", פיה עוזרת לסינדרלה להגיע לנשף בעזרת קסם: את בגדי המשרתת הבלויים של סינדרלה היא הופכת לשמלת נשף מרהיבה, את נעליה המרופטות – לנעלי זכוכית, וקליפת דלעת הופכת לכרכרה מהודרת. הפיה מזהירה את סינדרלה שבדיוק בשעת חצות הלילה, לאחר ששעון המטוטלת ישמיע שנים עשר צלצולים, יפוג הקסם והחפצים יחזרו לצורתם המקורית.

## ראו גם
* ראש השנה האזרחית
* רמת חצות

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:חלקי היממה
קטגוריה:לילה
*
רפובליקת ריף

**הרפובליקה הקונפדרטיבית של שבטי הריף** הייתה מדינה לא מוכרת שהוקמה על ידי המורדים מאזור הריף נגד סולטאן של מרוקו, מולאי יוסוף והמדינות הקולוניאליות בעקבות קרב ליד אנואל במסגרת מלחמת הריף ב-1921. בראש המדינה עמד עבד אל-כרים אל-ח'טאבי אשר נשא תואר נשיא ואמיר והפך את עיר הולדתו אז'דיר לעיר הבירה של המדינה.

הרפובליקה התקיימה עד 1926. היא לא הוכרה על ידי אף מדינה אירופאית למרות ניסיונות ליצור יחסים דיפלומטיים עם צרפת ובריטניה. פלישת הכוחות המשולבים של ספרד וצרפת במסגרת המשך המלחמה התקדמה בעזרת נשק כימי אך נעצרה ללא מענה מול מלחמת גרילה. ב-1925 לוחמי הרפובליקה הגיעו עד פאתי פאס בהתקפת נגד.

לאחר הפלישה של 250 אלף חיילי הכוחות המשולבים של ספרד וצרפת בראשותו של מרשל פטן, בהבנה כי לא יוכל לעמוד במערכה מול העליונות הטכנית של הפולשים, עבד אל-כרים נכנע לצרפתים והוגלה לאי ראוניון, והוכרז על איחוד מחדש של הרפובליקה אל מרוקו. ניסיון הלחימה מול המעצמות שימש רבים מהמורדים בהן בתקופת המאבק לעצמאות.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:המאה ה-20
קטגוריה:מדינות לשעבר באפריקה
קטגוריה:מדינות לכאורה
קטגוריה:מדינות לשעבר שההכרה בהן הייתה מוגבלת
קטגוריה:מדינות שהוקמו ב-1921
Cliffs of Dover

**Cliffs of Dover** (מילולית: צוקי דובר) הוא שיר אינסטרומנטלי מאת הגיטריסט אריק ג'ונסון, שיצא לאור בשנת 1990 באלבומו Ah Via Musicom. גרסת האלבום של השיר הולחנה בסולם סול מז'ור, והוא נוגן בגיטרת גיבסון ES-335  (ופנדר סטראטוקסטר). שמו של השיר לקוח מצוקי דובר הלבנים לאורך קו החוף הבריטי. השיר בלט בין היתר גם במשחק הווידאו גיטאר הירו III.

## מבנה השיר
השיר פותח בסולו גיטרה חופשי אשר משתמש בטכניקות שונות כגון דילוג מיתרים ופריטה מעורבת, ואינו תלוי במקצב כלשהו. לאחר מכן התופים נכנסים והשיר עובר למקצב 4/4.

בעוד ג'ונסון אכן כתב את השיר, הוא מצטנע ואומר: "אני אפילו לא יודע אם אני רשאי לקחת קרדיט על כתיבת השיר... זה פשוט היה שם בשבילי יום אחד... נכתב באמת בחמש דקות... כמו מתנה ממקום גבוה יותר לה כולנו ראויים. אנחנו רק צריכים להקשיב לזה ולהיות מוכנים לקבל את זה."

## שבחים
השיר דורג במקום ה-17 ברשימת 100 סולאי הגיטרה הטובים בכל הזמנים של המגזין "גיטר וורלד", לצד סולואים של אומנים כגון לד זפלין וג'ימי הנדריקס. בשנת 1991 השיר זכה בפרס גראמי להופעת הרוק האינסטרומנטלי הטובה ביותר, בניצחון על להקות כמו להקת האחים אולמן ("Kind of Bird"), ראש ("Where's My Thing?") ויס ("Masquerade"). בנוסף, השיר הופיע כקטע לנגינה במשחק הווידאו גיטאר הירו II: אגדות הרוק (2007).

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים על אנגליה
מדינה זבל

**מדינה זבל** הוא סרט תיעודי בבימויו והפקתו של אורי רוזנווקס שהופק עבור ערוץ 8 בכבלים בשנת 2008. הסרט עוקב אחר תופעת השלכת פסולת ואשפה במקומות ציבוריים ברחבי ישראל ודן בסוגיות העולות נוכח התופעה. הסרט זכה בפרס פראט לשנת 2008 לתקשורת בנושאי הסביבה.

לצורך הכנת הסרט ערך רוזנווקס תחקיר במשך שנה ובמהלכו תיעד את תופעת הליכלוך במרחבים הציבוריים, בתי מלון, פארקים, בתי ספר ואף במחנה הריכוז של פולין בו מבקרות משלחות נוער רבות מישראל. כמו כן מתראיינים בסרט אישי ציבור ופעילי איכות סביבה כגון דן חמיצר וסגן ראש עיריית רעננה המנוח עוזי כהן, המספרים על פועלם בתחום ותובנותיהם שעלו במהלך ניסיונם למגר תופעה זו. רוזנווקס מדגיש בסרטו את תופעת השלכת הפסולת כתופעה חוצה מגזרים הרווחת בכלל החברה הישראלית ללא הבדלי רקע עדתי או מעמד סוציו-אקונומי.

מתחילת שנת הלימודים של 2012-2011, מוצג הסרט בבתי ספר על יסודיים שונים ברחבי הארץ, על מנת להראות לנוער את ההשלכות של מעשיהם בכל הנוגע ללכלוך ומניעה מקסימלית של השלכת פסולת.

## קישורים חיצוניים

*אתר הסרט מדינה זבל

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים תיעודיים ישראליים
קטגוריה:שמירת הסביבה
קטגוריה:ישראל: סביבה
קטגוריה:ערוץ 8
קטגוריה:סרטי 2008
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2008
בה"ד החינוך והנוער

ממוזער|150px|תג חיל החינוך
**בסיס הדרכה 6610** הוא בסיס ההדרכה למקצועות החינוך והנוער בחיל החינוך והנוער בצה"ל. הבסיס מכשיר חיילים למקצועות במסלולים שונים, שעיקרם חינוך, הדרכה והוראה. מפקדת הבה"ד נכון לשנת 2023 היא סא"ל שיר הנץ.

במאי 1991 הושלם פינוי בסיס חיל החינוך שערי אברהם, סמוך לצומת מסמיה, והועבר לקליטת עולים. בנובמבר 1993 הוחזר הבסיס לשימוש חיל החינוך והגדנ"ע. 

לאחר מכן עבר למחו"ה אלון שבגליל, משם למתקן אל"ח בעכו; וחזרה לשערי אברהם. ביולי 2015 עבר בה"ד החינוך והנוער אל עיר הבה"דים.

המורות החיילות, אשר גם שייכות לחיל, עוברות את הכשרתן במתקן אזרחי בשם "רמות שפירא" הנמצא במושב בית מאיר ליד ירושלים ולא בבה"ד החינוך. גם החיילים שעוברים קורס כתבים (שבו מוכשרים להיות כתבי העיתון "במחנה" או "ביטאון חיל האוויר") לא עברו את הכשרתם בבה"ד, כמו גם הלהקות הצבאיות, שעוברות את הכשרתן במדור הפקות שבתל השומר.

## קישורים חיצוניים
* בה"ד החינוך והנוער, באתר חיל החינוך

## הערות שוליים

החינוך
קטגוריה:גדנ"ע
קטגוריה:חיל החינוך והנוער
קבוע מילס

**קבוע מילס** (באנגלית: **Mills' constant**) הוא קבוע מתמטי, שמוגדר בתור המספר הממשי החיובי הקטן ביותר A שמקיים את התכונה הבאה: לכל n טבעי \ \lfloor A^{3^n}\rfloor ראשוני (כאשר \ \lfloor x\rfloor היא פונקציית הערך השלם).
הוא נקרא על שם ויליאם מילס, שהוכיח ב-1947 את **משפט מילס** הקובע כי קבוע כזה קיים. תוצאה מפתיעה לאור ההתנהגות הלא סדורה של סדרת הראשוניים. לא ידוע ערכו של מספר זה, אבל אם מניחים שהשערת רימן נכונה, אז:
A\approx 1.306377883863080690468614492602.... לא ידוע אם המספר רציונלי או אי-רציונלי.

הכללה של משפט מילס קובעת שלכל 2.106 קיימים אינסוף ערכים A כך ש-\ \lfloor A^{c^n}\rfloor תמיד ראשוני, ושאינסוף זה הוא מעוצמת הרצף.

## הראשוניים של מילס

המספרים הראשוניים שמתקבלים על ידי הצבת מספר טבעי n בביטוי \ \lfloor A^{3^n}\rfloor, נקראים **הראשוניים של מילס**.
אם נניח את נכונות השערת רימן, המספרים שיתקבלו הם: 2, 11, 1361, 2521008887 וכן הלאה.

השימוש בקבוע מילס אינו יעיל לשם מציאת ראשוניים גדולים, משום שלשם חישוב חזקות גבוהות שלו יש לדעת את הקבוע בדיוק רב, אולם כדי לחשב את הקבוע נדרשת סדרת ראשוניי מילס עצמה.

## משפט מילס
משפט מילס הקובע את הקיום של קבוע מילס מסתמך על משפט של אלברט אינגהם משנת 1937 הקובע שקיים קבוע K, כך שלכל זוג ראשוניים עוקבים בסדרת הראשוניים p_n, p_{n+1} מתקיים p_{n+1}.

מהמשפט של אינגהם נובע שאם K^8, ו-p_n, p_{n+1} הראשוניים העוקבים המקיימים p_n, אז מתקיים:
:N^3

כלומר לכל K^8 קיים ראשוני p כך ש-N^3.

כעת בונים סדרה של ראשוניים \{q_n\} באופן רקורסיבי: בוחרים ראשוני K^8 להיות האיבר הראשון. ומגדירים את q_{n+1} כראשוני המקיים q_n^3 . נקבל סדרה עולה של ראשוניים q_0, q_1, q_2,\ldots. נגדיר שתי סדרות חדשות:
:a_n = {q_n}^{3^{-n}}, \ b_n = {(q_n+1)}^{3^{-n}}

קל לראות ש-a_n, ושמהתנאי q_n^3  נובע ש-a_n עולה ו-b_n יורדת. a_n עולה וחסומה ולכן נוכל להגדיר A = \lim_{n \to \infty} a_n. A מקיים a_n , כלומר  {q_n}^{3^{-n}} . העלאת האי-שוויון בחזקת 3^n נותנת q_n, ולכן \ \lfloor A^{3^n}\rfloor = q_n כנדרש.

## קישורים חיצוניים
*Determining Mills' Constant and a Note on Honaker's Problem
* 

## הערות שוליים

מילס
קטגוריה:מספרים ראשוניים
קטגוריה:הוכחות
משפט ועסקים

**משפט ועסקים** הוא כתב עת משפטי שיוצא לאור על ידי בית ספר רדזינר למשפטים של אוניברסיטת רייכמן. כתב העת נערך על ידי סטודנטים מצטיינים למשפטים בהדרכתו של עורך ראשי, שהוא איש הסגל האקדמי.

כתב העת נוסד בשנת 2004, ומפרסם מדי שנה שני כרכים: הכרך הראשון מאגד מאמרים בנושאים חופשיים מענפי המשפט המגוונים, והכרך השני מאגד מאמרים משפטיים בתחום מסוים, שנבחרו מבין כל המאמרים שהוצגו בכנס השנתי של כתב-העת. למרות שמו, כתב העת אינו מתמקד רק בנושאים עסקיים.

בכתב העת ראו אור מאמריהם של בכירי המשפטנים בישראל, בהם: נשיא בית המשפט העליון (בדימוס) פרופ' אהרן ברק, חבר הכנסת ושר החינוך לשעבר פרופ' אמנון רובינשטיין, פרופ' אוריאל פרוקצ'יה, מבקרת המדינה ושופטת בית המשפט העליון (בדימוס) מרים בן-פורת, שופט בית המשפט העליון יורם דנציגר, נשיא בית המשפט העליון (בדימוס) מאיר שמגר, פרופ' יצחק זמיר ואחרים.

באתר כתב העת מתפרסמות מעת לעת רשימות קצרות בנושאים אקטואליים.

## כנסים שנתיים
מאז היווסדו, נוהג כתב העת לקיים מדי שנה כנס העוסק בנושא משפטי נבחר, ובעקבותיו מפרסם כרך מאמרים. כאמור, כרך זה מצטרף לכרך הכללי המתפרסם בנושאים משפטיים מגוונים.

חלק מהנושאים בהם עסקו הכנסים:
* 2017 - ביוש (שיימינג).
* 2012 - אילה פרוקצ'יה - שופטת בחברה רווית מתחים - בין חירות לאחריות.
* 2011 - משפט, אתיקה וצבא.
* 2010 - משפט ואדם בסימן גבורות לפרופ' אמנון רובינשטיין.
* 2009 - משפט ופסיכולוגיה.
* 2008 - שישים שנות משפט בישראל.
* 2007 - מיזוגים ורכישות.
* 2006 - משפט ורפואה.
* 2005 - הקודקס האזרחי החדש.
* 2004 - אתגרי הרגולציה במשק הישראלי.

## סקירת אירועים אקדמיים
בשנים 2012 - 2013 מערכת כתב העת נכחה בכנסים מקצועיים משפטיים ובאירועים אקדמיים והעלתה את רשימותיה מהכנס לאתר כתב העת לטובת עדכון הציבור. לדוגמה: כנס בנושא רגולציה בצל מחאות ומשברים על שני חלקיו, כנס בנושא הגישה הכלכלית למשפט בעריכת פרופ' אוריאל פרוקצ'יה, סקירה של הכנס השנתי של האגודה למשפט וכלכלה ואחרים.

## קישורים חיצוניים
* 

* משפט ועסקים, בקטלוג המאוחד לכתבי-עת (ULS)

קטגוריה:ישראל: כתבי עת משפטיים
קטגוריה:המרכז הבינתחומי הרצליה
קטגוריה:כתבי עת בעברית