open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אסקיה

**אסקיה** (באיסלנדית: **Askja**) הוא הר געש שכבתי הנישא לגובה של 1,510 מטר ברכס דינגייפטל במזרח מרכזה של איסלנד. ההר שוכן במדבר צל גשם שבו יורדים משקעים בהיקף של כ-450 מ"מ בשנה בלבד, ונמצא צפונית-מזרחית לשדה הקרח וטנאיקוטל (Vatnajökull).

השם אסקיה מתייחס ללוע געשי גדול בשטח של 45 קמ"ר, שבמרכזו לוע קטן יותר, ובו שוכן אגם אסקייואן (Öskjuvatn) ששטחו כ-12 קמ"ר. סמוך לצפון לאגם אסקייואן נמצא לוע ויטי (Víti) הקטן, ובו אגם תרמי. המקום נחשב למוקד משיכה פופולרי לתיירים, למרות שהוא נגיש רק במשך חודשי הקיץ וברכב בעל הנעה מלאה. בשל נוף הירח של האזור, הוא שימש לאימוניה של תוכנית אפולו. אפשר לשחות בלוע הר הגעש.

## פעילות ההר
ימין|ממוזער|250px|מראה כללי של לוע אסקיה
המכתש הגדול של אסקיה נוצר בהתפרצות פרהיסטורית וקרקעיתו שוכנת בגובה של 1,100 מטר. עדויות מראות כי אירועים געשיים המשיכו להתקיים במקום, והתפרצות נוספת בהיקף גדול אירעה לפני כ-11,000 שנים. אפר מהתפרצות זו התגלה בשוודיה, נורווגיה ובאירלנד.

ההר לא היה ידוע עד להתפרצות געשית חזקה שארעה בו ב-29 במרץ 1875, ואשר יצרה את הלוע הקטן יותר, המהווה כיום את אגם אסקייואן. האגם הממלא את הלוע מגיע לעומק של 224 מטר, דבר ההופך אותו לאגם העמוק באי, ומפלס מימיו שוכן בעומק של 50 מטר מתחת לפני הלוע הגדול. מי האגם היו בעבר חמים, אך הם הצטננו עם השנים, וכיום הם קופאים בעונות החורף. פיצוץ נוסף בקצה הצפוני של הלוע הקטן, שהתרחש גם הוא באותו אירוע, יצר את לוע ויטי שקוטרו 100 מטר. בויטי אגם תרמי חם שמימיו הלבנים עשירים בגופרית ובמינרלים אחרים. אפר מההתפרצות שכיסה חלקים נרחבים ממזרח איסלנד, גרם לתמותת בעלי חיים ולבריחת תושבים, ורוחות מערביות נשאו עימן אפר וטפרה מהתפרצות זו עד לשוודיה ולנורווגיה.

ב-1907 נעלמו שני החוקרים הגרמניים ולטר פון קנבל (Walter von Knebel) ומקס רודולף (Max Rudloff), אשר יצאו בסירה קטנה אל מימי אגם אסקייואן כדי לחקור את הלוע. משלחת חיפוש שיצאה בעקבותיהם לא מצאה להם זכר.

בשנות ה-20 של המאה ה-20 אירעו ארבע התפרצויות נוספות שיצרו שדות לבה קטנים סביב האגם ואי במרכזו. התפרצותו האחרונה של ההר ארעה ב-1961, ובמהלכה פרצה לבה מהעתק באורך של 800 מטר ועד לגובה של 500 מטר. זרימת הלבה הגיעה עד למרחק של 7 ק"מ מהשבר.

## קישורים חיצוניים

* אודות אסקיה
* אסקיה באתר איסלנד - המדריך לארץ הקרח והאש

## הערות שוליים

קטגוריה:איסלנד: גאוגרפיה
קטגוריה:איסלנד: גאולוגיה
קטגוריה:איסלנד: הרי געש
בנז'מן קונסטן

**אנרי-בנז'מן קונסטן דה רֵבֵּק** (צרפתית: **Henri-Benjamin Constant de Rebecque**; 25 באוקטובר 1767 – 8 בדצמבר 1830) היה פילוסוף, איש מדע המדינה, סופר ופוליטיקאי צרפתי יליד שווייץ. היה אחד ההוגים הפוליטיים והסופרים המשפיעים ביותר במאה ה-19. נחשב לאבי הליברליזם המודרני, ומי שהגדיר מחדש את מושג החירות בעידן שאחרי המהפכה הצרפתית.

## תולדות חייו
קונסטן נולד בלוזאן שבשווייץ למשפחה ממוצא הוגנוטי (פרוטסטנטים צרפתים שברחו מצרפת).

התחנך באוניברסיטת ארלנגן (גרמניה) ואוניברסיטת אדינבורו. השהות בסקוטלנד חשפה אותו להגות של הנאורות הסקוטית, שהשפיעה עמוקות על תפיסתו הכלכלית והחברתית.

חייו האישיים היו סוערים. מערכת היחסים המפורסמת ביותר שלו הייתה עם מאדאם דה סטאל (Madame de Staël). יחד הם הנהיגו את "חוג קופֶּה" (Coppet group), שהפך למרכז אינטלקטואלי אירופי שהתנגד לעריצותו של נפוליאון.

## עשייה הגותית ופוליטית
קונסטאן לא החזיק במשרה אקדמית קבועה, אך כתיבתו העיונית נחשבת בין יסודות מדע המדינה המודרני.

בנאומו המכונן **על חירותם של בני העת העתיקה: בהשוואה לזו של בני העת המודרנית** (De la liberté des Anciens comparée à celle des Modernes) מ-1819 הבחין בין שני סוגים של חירות: **חירות העת העתיקה** שהדגם שלה הוא דמוקרטיה ישירה כמו באתונה העתיקה ומשמעותה השתתפות פעילה וקולקטיבית בכוח הפוליטי. בשיטה זו הפרט ריבון כמעט בכל עניין ציבורי, אך עבד ומשועבד למדינה בחייו הפרטיים. לעומת **חירות העת המודרנית** שמהותה היא הזכות של הפרט לא להיות כפוף אלא לחוק, כך הוא רשאי לבחור לעצמו עיסוק, דת וסגנון חיים ללא התערבות המדינה. זוהי החירות האישית. מסקנת הטקסט היא שעל מנת לקיים חירות, בני העת המודרנית זקוקים למערכת ייצוגית שתשמור על החירות הפרטית שלהם, תוך שהם מקדישים חלק מזמנם לביקורת על השלטון. 

קונסטן היה איש מעשה לא פחות מאשר הוגה דעות. בתחילת דרכו תמך במהפכה, אך הפך למתנגד חריף של נפוליאון בשל אופיו הדיקטטורי של משטרו. עם זאת, באופן מפתיע, במהלך "מאה הימים" (חזרתו הקצרה של נפוליאון לשלטון) הסכים לנסח עבורו חוקה ליברלית. בתקופת הרסטורציה, לאחר נפילת נפוליאון, נבחר לפרלמנט והיה למנהיג הסיעה הליברלית ולנואם המוכשר ביותר שלה, תוך שהוא נלחם על חירויות אזרחיות כגון חופש העיתונות, חופש הדת וביטול העבדות.

ב-1816 חיבר רומן בעל אופי פסיכולוגי בשם "אדולף". זהו סיפור חצי-אוטוביוגרפי אודות גבר צעיר שאינו מסוגל להתחייב לאישה שאוהבת אותו, תמה המשקפת את העניין של קונסטן במתח שבין עולמו הפנימי של האדם ורגשותיו לבין הציפיות החברתיות.

## ספריו שתורגמו לעברית
* בנימין קונסטאן, **אדולף**, תרגום ומבוא: עדה צמח, תל אביב: דביר, תשל"א 1970
** בנז'מן קונסטאן, **אדולף**, תרגום ואחרית דבר: אירית עקרבי, ירושלים: כרמל, תשע"ט 2019
* בנז'ימן קונסטאן, **המחברת האדומה**, מצרפתית: חגית בת-עדה, ירושלים: סמטאות, 2012
* בנז'מן קונסטאן, **על חירותם של בני העת העתיקה: בהשוואה לזו של בני העת המודרנית**, מצרפתית: דניאל רוזנברג, בנימינה: נהר, תשפ"ד 2024 

## קישורים חיצוניים

* בנז'מן קונסטן, '''אודות חירות בני העת העתיקה בהשוואה לזו של בני העת המודרנית''', אליפסיס - מגזין התוכנית למדיניות ותאוריה של האמנויות בבצלאל, יוני 2017.
* .
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות פר לשז
קטגוריה:סופרים צרפתים
קטגוריה:סופרים שווייצרים כותבי צרפתית
קטגוריה:פילוסופים צרפתים
קטגוריה:פילוסופים שווייצרים
קטגוריה:פוליטיקאים צרפתים
קטגוריה:ליברליזם: הוגים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1767
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1830
סרטי קולומביה

**סרטי קולומביה** (באנגלית: **Columbia Pictures**) היא חברה אמריקאית להפקה והפצה של סרטי קולנוע שהפיקה והפיצה אלפי סרטי קולנוע.

## היסטוריה
החברה הוקמה ב-19 ביוני 1918 בשם **כהן - ברנדט - כהן** (**Cohn - Brandt - Cohn Film Sales Corporation** ובקיצור **CBC Film Sales** ובראשי תיבות **CBC**)  על שם מייסדי החברה, האחים ג'ק והארי כהן וג'ו ברנדט. החברה הפיצה את סרטה הראשון באוגוסט 1922. ב-10 בינואר 1924 שינתה את שמה לשם "סרטי קולומביה" (**Columbia Pictures**), וכעבור שנתיים הפכה לחברה ציבורית.

בשנותיה הראשונות הייתה "קולומביה" חברת הפקות קטנה בהוליווד, אולם היא גדלה במיוחד בסוף שנות העשרים, כתוצאה מעבודה מוצלחת עם הבמאי פרנק קפרה. בשנות ה-30 כבר הייתה אחד מהאולפנים הגדולים בארצות הברית. בשנת 1982 נרכשה החברה על ידי קוקה-קולה והחברה הבת שלה, "סרטי טריסטאר". בשנת 1989 נרכשה על ידי התאגיד היפני "סוני".

כיום החברה נחשבת לחברת האולפנים החמישית בגודלה בעולם, היא נמצאת בשליטת "סרטי סוני" ומרכזה עדיין בהוליווד שבקליפורניה.

## קולומביה


קובץ:Columbia Pictures 1924.jpg|לוגו Columbia Pictures (1924)
קובץ:Columbia Pictures logo 1928.jpg|לוגו Columbia Pictures (1928)
קובץ:Columbia Pictures 1933.png|לוגו Columbia Pictures (1933)
קובץ:Columbia Pictures 1936.jpg|לוגו Columbia Pictures (1936)
קובץ:Columbia Pictures 1945.jpg|לוגו Columbia Pictures (1945)
קובץ:Columbia Pictures 1989.png|לוגו Columbia Pictures (1989)


שמה של החברה והקמע שלה הם האנשה של ארצות הברית - דמותה של קולומביה מחזיקה בלפיד (רמז לפסל החירות). באחד הגרסאות המקוריות הדמות החזיקה מקל בעל קצה עגול עם ראשי התיבות C.P. - ראשי התיבות של השם של אולפני הסרטים **C**olumbia **P**ictures.

## ראו גם
* סרטים בהפקת סרטי קולומביה

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:חברות אמריקאיות להפקת סרטים
קטגוריה:סוני
קטגוריה:דרום קליפורניה: קולנוע
ג'נג חה

**גֶ'נְג חֶה** (בפין-יין: **Zhèng Hé**, בווייד-ג'יילס: **Cheng Ho**; מבוטא כ"צ'נג חה", IPA: [ʈʂəŋ xɤ]; 1371–1433) היה אדמירל סיני שעמד בשנים 1405–1433 בראש שבע משלחות ימיות שיצאו מסין אל דרום-מזרח אסיה, האוקיינוס ההודי ומזרח אפריקה. הפלגות אלה, הידועות בכתבי התקופה בשם מסעות "ג'נג חה אל הים המערבי", הן עדות להישגים הטכנולוגיים הגבוהים של הסינים בבניין כלי שיט והשטתם, כמו גם בתחומים נוספים, אשר הקדימו את הישגי האירופים של עידן התגליות.

## קורות חייו
ג'נג חה נולד ב-1371 במחוז יוּנאַן של ימינו, אז אחת הנחלות האחרונות של שושלת יוּאַן המונגולית, קודם שנכבשה על ידי חוֹנגווּ, מייסד שושלת מִינְג. הוא השתייך לקבוצה האתנית של סינים מוסלמים הקרויה חוֹי, ועל פי הכתוב במִינְג שִי-לוּ, ההיסטוריה הרשמית של שושלת מינג, היה שמו המקורי מָה סַנְבָּאוֹ (בפין-יין: Mǎ Sānbǎo) ומוצאו מקוּנְיאנְג, גִ'ינִנִינְג של ימינו במחוז יונאן. אחד מאבות-אבותיו היה שר-צבא בשירותו של ג'ינגיס חאן, ואחר – סעיד אג'ל שמס א-דין עומר , מונה על ידי קובלאי חאן להיות מושלה הראשון של יונאן. שם משפחתו, מָה, קרוי על שם מנסור, בנו החמישי של שמס א-דין. אביו של ג'נג, מיר טקין, וסבו חארם-א-דין, עלו לרגל אל מכה, ומסעותיהם תרמו רבות לחינוכו של ג'נג הצעיר.

ב-1381 כבש הקיסר חונגוו את מחוז יונאן, לאחר שגבר על צבא המושל הקודם הנאמן לשושלת יואן שסירב להכיר בו. ג'נג חה, שהיה בן אחת-עשרה בלבד, נלקח עם אחרים בשבי, סורס ונשלח לשרת כסריס בחצר הקיסר. הוא למד במכללה הקיסרית המרכזית בנאנג'ינג, ולימים נעשה נאמנו ואיש סודו של יוּנְגְלֶה, השלישי בקיסרי שושלת מינג, ששלט בשנים 1403–1424. יונגלה הוא שהעניק לג'נג חה את שמו, כהוקרה על עזרתו בהפלת הקיסר הקודם גְּ'ייֵנװֶן.

משנת 1405 ועד מותו בים ב-1433 עמד ג'נג חה בראש שבע משלחות ימיות שנקראו מסעות האוצר. המסעות שוגרו במצוות יונגלה, קיסר סין, לדרום מזרח אסיה, האוקיינוס ההודי ומזרח אפריקה. הקיסר רצה להציג לעין כול את עוצמתו ועושרו ולגבות מסי מנחה מ"העמים הברברים", כאות להכרה בכוחו, כפי שעשו הקיסרים המונגולים קודמיו. לצורך זה העמיד לרשות ג'נג חה צי וצבא גדולים, ועל פי המסופר בכתבים סיניים, השתתפו במשלחת הראשונה 300 כלי שיט, בהן אוניות-ענק שקיבלו את הכינוי "אוניות אוצר" , ו-28,000 איש. בשלוש ההפלגות הראשונות פקדו אוניותיו של ג'נג חה נמלים ומקומות בדרום-מזרח אסיה, הודו וציילון. בהפלגה הרביעית הגיעו אל המפרץ הפרסי וחצי האי ערב, ומשלחות מאוחרות יותר יצאו אל מזרח אפריקה והרחיקו שוּט עד מלינדי  שלחוף קניה.
ממוזער|245px|ספינת הדגל בצי "אוניות האוצר" של ג'נג חה; ציור של ולדימיר קוסוב מ-2018
הסופר גאווין מנזיס  טוען בספרו "1421", כי אוניותיו של ג'נג חה הפליגו גם אל האוקיינוס האטלנטי, וגילו את מערב אפריקה, צפון ודרום אמריקה, אנטארקטיקה, אוסטרליה ואוקיינוס הקרח הצפוני, ואף התיישבו בחלקם. תאוריה זו שנויה במחלוקת, ואינה מקובלת על רוב הקהילה המדעית.

## קישורים חיצוניים

* מסעותיו של ג'נג הה למערב, באתר הרדיו הבינלאומי של סין (בעברית)
* אתר על קורות חייו 
* 

קטגוריה:סין: היסטוריה
קטגוריה:אדמירלים סינים
קטגוריה:מגלי ארצות סינים
קטגוריה:הקפת כדור הארץ: אישים
קטגוריה:סריסים
קטגוריה:ילידי 1371
קטגוריה:נפטרים ב-1433
קרלוס טורה רפטו

ממוזער|קרלוס טורה רפטו
**קרלוס טורה רפטו** (בספרדית: **Carlos Torre Repetto**; 29 בנובמבר 1904, מרידה, יוקטן – 19 במרץ 1978, מרידה, יוקטן) היה שחמטאי מקסיקני בדרגת רב-אמן.

## קריירה
טורה ניצח באליפות לואיזיאנה בתחרות שהתקיימה בניו אורלינס בשנת 1923. הוא ניצח בתחרות דטרויט בשנת 1924 לפני שמואל פקטור, ההלובום, נורמן וויטקר, שמואל רשבסקי ועוד. טורה חלק מקום ראשון עם ג'נינגס בתחרות רוצ'סטר 1924. בתחרות ניו-יורק באותה שנה הגיע טורה למקום השלישי (ניצח: אברהם קופצ'יק). בשנת 1925 הגיע טורה למקום העשירי בתחרות באדן-באדן (ניצח: אלכסנדר אלכין). באותה שנה חלק טורה מקום שלישי רביעי יחד עם פרנק מרשל אחרי אהרון נימצוביץ' ועקיבא רובינשטיין בתחרות מריאנבאד. בשנת 1925 חלק טורה מקום חמישי-שישי עם סבלי גריגורייביץ' טרטקובר בתחרות מוסקבה (ניצח: יפים בוגוליובוב). באותו שנה חלק מקום שני-שלישי בתחרות לנינגרד (ניצח: גוטהילף). בשנת 1926 חלק מקום שני-שלישי עם גזה מארוצי בתחרות שיקגו (ניצח: פרנק מרשל). בשנת 1926 ניצח טורה בתחרות מקסיקו סיטי לפני ג'וזה אראיזה.

הקריירה של טורה נקטעה באיבה עקב התמוטטות נפשית בגיל 22.

שמו מונצח בתאוריית הפתיחות בהתקפת טורה שמתחילה במסעים 1. ד4 פו6 2. פו3 ה-6 3. רז5

טורה גם פיתח את ההגנה המקסיקנית בדו-קרב שקיים עם פרידריך זמיש בשנת 1925. המסעים הראשונים הם 1. ד4 פו6 2. ג4 פג6

דרגת רב-אמן הוענקה לטורה בשנת 1977 על ידי פיד"ה.
שמאל|ממוזער|300px|תעודת רב-אמן של קרלוס טורה רפטו משנת 1977

תחרות זיכרון על שמו מתקיימת מדי שנה ביוקטן שבמקסיקו.
https://archive.today/20130426122420/www.highbeam.com/doc/1P2-15011797.html

## טחנת הרוח
במהלך תחרות מוסקבה בשנת 1925, הביס טורה את אלוף העולם לשעבר עמנואל לסקר לאחר שהקריב מלכה באופן מרהיב. התחבולה זכתה לשם "טחנת רוח" ונחשבת לאחת מהיפות ביותר. http://www.chessgames.com/perl/chessgame?gid=1100063

העמדה לאחר המסע 24...מהב5

טורה ניצח על ידי הקרבת המלכה, כאשר הצריח והרץ יוצרים לחץ משותף שמוחץ את השחור על ידי סדרה של מסעי שח ומסעי שח נגלה. בסיום סדרת המסעים נותר טורה עם יתרון של שני רגלים ורץ (אם כי היה עליו להחזיר את הרץ בחזרה) וכך עבר לסיום זכוי.

המסע ה-25 רו6! משאיר את המלכה תלויה ומפעיל את טחנת הרוח. השחור חייב לקבל את ההקרבה, כיון שהמלכה השחורה לא מוגנת וכל ניסיון לעצור את טחנת הרוח יגרום לאיבוד המלכה הלבנה.

לאחר 25..מה:ח5 26. צ:ז7+ מח8 27. צ:ו7+ שח נגלה על ידי הרץ הלבן חוזר בפשטות על תבנית השח הישיר והשח הנגלה, ולוקח את כל הכלים האפשריים בעזרת הצריח.

27... מז8 28. צז7+ מח8 29. צ:ב7+ מז8 30. צז7+ מח8 31. צז5+ מח7 32. צ:ח5 והלבן השלים את טחנת הרוח על ידי לקיחת המלכה השחורה.

## קישורים חיצוניים

## משחקים מוסברים (באנגלית)
### 1920
* Edwin Ziegler Adams מול קרלוס טורה רפטו, Take my Wife, Please!
### 1925
* [קרלוס טורה רפטו מול [עמנואל לסקר]], 25.11.1925,Lasker Against The Windmills - The Mexican Immortal!

## הערות שוליים


קטגוריה:שחמטאים מקסיקנים
קטגוריה:ילידי 1905
קטגוריה:מקסיקנים שנפטרו ב-1978
חנה וסע

שמאל|ממוזער|שלט חנייה של "חנה וסע"
[שמאל|ממוזער|[תמרור גרמני לסימון מגרש "חנה וסע"]]
[ממוזער|חניון חנה וסע ב[כביש 1 סמוך למחלף שפירים]]
**חנה וסע** (באנגלית: **Park and ride**, מקובל גם במדינות שאינן דוברות אנגלית) הוא חניון שמטרתו העיקרית הוא עצירת ביניים לשם החלפת כלי תחבורה מכלי רכב פרטי (מכונית או אופנוע) לתחבורה ציבורית. חניוני "חנה וסע" הם חלק ממערכת שלמה של מנגנון תחבורתי כחלק מעידוד תחבורה בת קיימא.

החניון נותן מענה חלקי למצב בו יוממים רבים המתגוררים מחוץ לעיר, מעוניינים להיכנס לעיר בתחבורה ציבורית ולא עם מכוניתם הפרטית. שיקולים לכך הם לרוב שיקולי זמן וכסף - מחיר הדלק של הנסיעה ומחיר החנייה היומית וכן חיסכון בזמן על ידי הימנעות מעומסי התנועה המאפיינים את שעות ההגעה והחזרה מהעבודה. החניונים נותנים מענה בעיקר למי שנגישותו לתחנות רכבת או אוטובוסים מרכזיות אינה פשוטה ומחזיק ברשותו רכב פרטי.

כדי לפעול ביעילות, חניונים אלה צריכים להיות ממוקמים במרחק הליכה מזערי מתחנות התחבורה הציבורית ולהיות נגישים כמה שאפשר לכלי רכב פרטיים באזורים פרבריים כך שההגעה אליהם לא תהיה מלווה בעומסי תנועה. כמו כן, החנייה היומית בחניונים אלה היא בדרך כלל ללא תשלום, או בתשלום זעיר שלא גורע מכדאיות השימוש בחניון. לעיתים התשלום נכלל באופן מוסדר במחיר הנסיעה בתחבורה הציבורית.

הקמת החניונים מעודדת במקרים רבים פיתוח של מרכזי קניות, סופרמרקטים ומסחר נוסף לידם בשל כדאיות כלכלית רבה המבוססת על קניות לבית מיד לאחר יום עבודה.

הקמת מנגנוני "חנה וסע" החלו לראשונה בשנות ה-60 של המאה ה-20 בעיר אוקספורד בבריטניה והחלו מאז להיות נפוצים באזורים מטרופוליניים רבים בעולם. בישראל פועלים עשרות חניונים בגישה זו ליד תחנות רכבת ישראל ובמקומות נוספים כמו הנתיב המהיר בכביש 1.

## קישורים חיצוניים

* אתר "חנה וסע" הנתיב המהיר
* 
* 

קטגוריה:תחבורה בת קיימא
קטגוריה:חניה
אביבה פאר

**אביבה פאר** (נולדה ב-1935) היא דוגמנית עבר, הוכתרה כמלכת היופי של ישראל לשנת 1954.

## ביוגרפיה

נולדה בשם **אביבה פרלמן** ברומניה, ובגיל 13 זמן קצר לאחר קום המדינה עלתה עם הוריה לישראל. תחילה גרה המשפחה בפרדס כץ. בגלל קשיי ההסתגלות, הוריה שעבדו בארץ כפועלים בבית חרושת לסריגים היגרו לברזיל שם התגורר דודה של פאר, ופאר בתם היחידה נשארה לבדה בארץ.
בגיל 19 זכתה בתחרות מלכת היופי וייצגה את ישראל בתחרות מיס תבל שנערכה בלונג ביץ' והייתה לדוגמנית מצליחה בארץ. היא דגמנה בתצוגת אופנה במלון דן במסגרת נשף פורים שנערך על ידי אגודת טכנאי הטקסטיל http://jpress.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?href=HRT/1956/02/29&id=Ar00301&sk=93C951AB ותצוגה של תלמידות בית ספר לאופנה http://jpress.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?href=HRT/1956/05/24&id=Ar00427&sk=9F10357D, שנה לאחר הזכייה נסעה לניו יורק לעבוד בדוגמנות.

ב-1956 חזרה ארצה ובלחץ הוריה ובגלל מלחמת סיני עזבה גם היא לברזיל והחלה לעבוד כמגישה בטלוויזיה הברזילאית. בשנות השבעים הקימה פאר בסאן פאולו חברה שמייבאת אופנה מחו"ל, מכל מחזריה בחרה להינשא למיליונר היהודי-ברזילאי אנדרה מטרסו, שנודע בכינוי "רוטשילד של ברזיל". אחרי 18 שנה נפרדו דרכיהם, ובאמצע שנות ה-70' נישאה בשנית להארי רוזנבך, יועץ השקעות אמריקאי והם עברו להתגורר בסאן פאולו.

## קישורים חיצוניים
* שנות החמישים-מלכות היופי
* 

קטגוריה:דוגמניות ישראליות
קטגוריה:דוגמנים ישראלים
קטגוריה:מלכות היופי
קטגוריה:מהגרים ישראלים
קטגוריה:מהגרים לברזיל
קטגוריה:עולות לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:ישראליות ילידות רומניה
קטגוריה:ישראלים ילידי רומניה
קטגוריה:פרדס כץ: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1935
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1935
עטרה ברזילי

**עטרה (קורינה) ברזילי** (באנגלית: **Corinne Ben-Ami**; נולדה ב-1939 ברומניה) הייתה מלכת היופי של ישראל לשנת 1957.

## קורות חיים
עטרה ברזילי נולדה בשם קורינה ברומניה כבת יחידה להוריה ועברה עליה ילדות קשה בנדודים ממסתור אחד למשנהו, מפחד הגסטפו. בשנת 1949 היא עלתה לישראל והשתקעה בתל אביב ואביה עבד כספר בעיר, היא התגלתה כתלמידה מחוננת ושלטה בארבע שפות ולמדה בגימנסיה מונטיפיורי בתל אביב.

ב-1957, כשהייתה חניכה בגימנסיה מונטיפוירי, בזמן בחינות הבגרות זכתה בתחרות מלכת היופי. באותה שנה יצאה לתחרות מיס תבל בקליפורניה וזכתה בתואר "מיס פוטוגניק" (Miss Photogenic). בשנת כהונתה הכתירה את "מלכת המכביה", מלכת היופי של המכביה בנשף אלופי המכבייה שהתקיים בירושלים.

בסיום שנת כהונתה התחתנה עם יהודה וייסמן, סטודנט בטכניון ונולדו להם שני ילדים.

סיימה תואר בביולוגיה באוניברסיטת קייס וסטרן ריזרב, היא גם למדה ספרנות באוניברסיטת המדינה של ויין. היא מתגוררת במישיגן עם בעלה השני, פרנקלין בן עמי.

## קישורים חיצוני

ממוזער|עטרה ברזילי 1957
## הערות שוליים

קטגוריה:דוגמניות ישראליות
קטגוריה:מלכות היופי
קטגוריה:עולות לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:ישראליות ילידות רומניה
קטגוריה:ישראלים ילידי רומניה
קטגוריה:בוגרי תיכון מונטיפיורי
קטגוריה:ניצולות השואה: רומניה
קטגוריה:מהגרות מישראל לארצות הברית
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס תבל 1957
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1939
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1939
אילנה כרמל

**אילנה כרמל** (נולדה ב-1935) היא מלכת היופי של ישראל לשנת 1955.

אילנה כרמל נולדה בסין, לאחר שהוריה עברו לשם מאירופה. בגיל 16 עלתה לישראל וגרה בבת ים, בגיל 20 השתתפה בתחרות מלכת היופי וזכתה בתואר מלכת היופי של ישראל. שמה קודם התחרות היה לילי פרז'אנסקי, במהלך התחרות הסופר יגאל מוסינזון, משופטי התחרות, הציע לה את שמה העברי.

כרמל השתתפה בתחרות מיס תבל שנערכה ב-2 ביולי 1955 בלונג ביץ', קליפורניה, ארצות הברית. 

אילנה כרמל לא עסקה בדוגמנות בזמן כהונתה כמלכת יופי, ולא אחריה.

## קישורים חיצוניים
* שנות החמישים-מלכות היופי
*  מלכת היופי אילנה כרמל מסיירת במפעלים בבת ים, יומן גבע 078, 1955

## הערות שוליים

קטגוריה:מלכות היופי
קטגוריה:ישראלים ילידי סין
קטגוריה:ישראליות ילידות סין
קטגוריה:עולות בשנות ה-1950
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1935
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1935
דוכס אדינבורו

**הדוכס מאדינבורו** (באנגלית: **Duke of Edinburgh**) הוא תואר אצולה בריטי הניתן לעומד בראש דוכסות אדינבורו שבסקוטלנד. 

דוכסות זו הוקמה ארבע פעמים במהלך ההיסטוריה. הדוכס הנוכחי הוא הנסיך אדוארד, אחיו של המלך צ'ארלס השלישי ובנו של הנסיך פיליפ, דוכס אדינבורו.

## היסטוריה
ב-26 ביולי 1726, המלך ג'ורג' הראשון ייסד את התואר והעניקו לנכדו, פרדריק, שנעשה יורש העצר ושנה לאחר מכן קיבל את התואר נסיך ויילס. לאחר מותו של פרדריק, התואר עבר לבנו, הנסיך ג'ורג', לימים המלך ג'ורג' השלישי, שעם הכתרתו הדוכסות והתואר הפכו לחלק מנכסי הכתר ובוטלו.

ב-24 במאי 1866, המלכה ויקטוריה יצרה את התואר מחדש והעניקה אותו לבנה השני, הנסיך אלפרד. אלפרד נפטר ב-1900 בלי שהיו לו בנים חיים, ולכן התואר נמחק.

ב-1947, המלך ג'ורג' השישי ייסד את התואר פעם נוספת והעניקו לחתנו, הנסיך פיליפ מאונטבטן, יום לפני נישואיו לנסיכה אליזבת. לפיכך, הנסיכה אליזבת הייתה לדוכסית אדינבורו עד הכתרתה כמלכה. התואר היה בידי פיליפ עד למותו ב-2021, ואז עבר לבנו הבכור, הנסיך צ'ארלס. לאחר הכתרת צ'ארלס למלך ב-2022, התואר התמזג עם הכתר. אולם ב-10 במרץ 2023, המלך צ'ארלס השלישי ייסד את התואר בפעם הרביעית והעניקו לאחיו הצעיר, הנסיך אדוארד. התואר הוענק לו לימי חייו בלבד, ולא יועבר בירושה לבנו.

## אזכורים ספרותיים
בסדרת הטלוויזיה "הפתן השחור" של רשת ה-BBC מגלם רואן אטקינסון את דמותו של הנסיך אדמונד "הפתן השחור", בנו של מלך אנגליה ריצ'רד הרביעי, הנושא בתואר דוכס אדינבורו וזאת למרות העובדה שהסדרה מתרחשת לפני איחוד הכתרים כאשר סקוטלנד הייתה ממלכה עצמאית ונפרדת לחלוטין מאנגליה.

## קישורים חיצוניים

*דוכס אדינבורו באתר burkes Peerage
*דוכס אדינבורו באתר ukdukes

## הערות שוליים

*
אדינבורו
קטגוריה:המלוכה הבריטית
רפאל פרנק

שמאל|ממוזער|250px|רפאל פרנק
**רפאל פרנק** (בגרמנית: **Rafael Frank**; 11 במרץ 1867 – 9 במרץ 1920) היה מורה, כנר, חזן ומעצב גופנים עבריים, יהודי גרמני. בין הגופנים שעיצב: "פרנק-ריהל" ו"מרים".

## ביוגרפיה
פרנק נולד בעיירה איכנהאוזן (Ichenhausen) שליד אאוגסבורג בבוואריה, כילד שלישי למשפחה מרובת ילדים, בנם של גרשון פרנק ואמאלי לבית קרמר. אביו גרשון עסק במסחר בעתיקות, ואמו התעניינה במוזיקה וניגנה בעצמה. פרנק למד נגינה בכינור ובפסנתר אצל אחד משכניו. מורה זה שכנע את אביו לשלחו למינכן לשם לימוד מוזיקה. במינכן התגורר פרנק אצל קרובי משפחה, אולם כיוון שהלימודים היו יקרים מדי, לקח אותו אביו חזרה לאיכנהאוזן.
לאחר מכן למד פרנק במכינה לסמינר, וב-1884 החל לימודיו בסמינר למורים בקלן. עם תום לימודיו עסק בהוראה בכמה ערים בגרמניה, בשנת 1895 עבר לעיר האלה ועסק גם שם בהוראה.
תחומי התמחותו היו בוטניקה, מדעים ומוזיקה. לאחר שסיים את הסמינר התמקד בתחביבים נוספים, בהם ספרות, היסטוריה ובמיוחד עברית. בשנת 1903 הגיע לעיר לייפציג ושימש בה כחזן הראשי של הקהילה היהודית.

כישרונו האמנותי הצטרף לבקיאותו בעברית ומכאן הגיע לעיסוק בעיצוב גופנים.
ב-1 בספטמבר בשנת 1910 עיצב את הגופן פרנק-ריהל, הנקרא על שמו ועל שם אוטו ריהל שהיה אחראי על פיתוח הגופן ושיווקו לבתי דפוס.
בעקבות פרוץ מלחמת העולם הראשונה, שבה נפצע בנו, לא הצליח פרנק לממש את רוב תוכניותיו.

פרנק נפטר בלייפציג ממחלה בשנת 1920, בגיל 53, והוא טמון בבית העלמין היהודי הישן בעיר.

## מפרי עטו

* *Über hebräische Typen und Schriftarten*; mit einem Nachwort von Jacques Adler; herausgegeben von der Schriftgiesserei H. Berthold, Berlin: H. Berthold Abt. Privatdrucke, 1926.


## קישורים חיצוניים

* רפאל פרנק, על אותיות דפוס וגופנים (תרגום: משה ירדן), ברלין: בית יציקת האותיות ברטהולד, 1926 (במקור 1911), באתר של פרופ' סיון טולדו מבית הספר למדעי המחשב, אוניברסיטת תל אביב (גרסת DOC; המאמר המקורי )
* 
* 

קטגוריה:יהודים גרמנים
קטגוריה:מעצבי גופנים

קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1867
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1920
רוזן וסקס

**רוזן וסקס** הוא תואר אצולה שניתן בבריטניה כיום. התואר ניתן לראשונה באנגליה בתקופה שקדמה לכיבוש הנורמני, ובשנית ניתן בשנת 1999 לנסיך אדוארד, בנה הצעיר של המלכה אליזבת השנייה.

## יצירת התואר הראשונה
רוזנות וסקס (The Earldom of Wessex) נוצרה לראשונה על ידי מלך אנגליה קאנוט הגדול. קאנוט העניק את התואר רוזן וסקס לגודוון. קודם להענקה תואר זה אדמות רוזנות וסקס היו חלק מאדמות הכתר. גודווין העביר את הרוזנות לבנו, לימים המלך הרולד השני, אשר נהרג במהלך קרב הייסטינגס בשנת 1066. עם מותו של הרולד נעצר סדר ההורשה של רוזנות וסקס.

## יצירת התואר השנייה (התואר הנוכחי)
בשנת 1999 החליטה המלכה אליזבת השנייה להעניק את התואר לבנה הצעיר, הנסיך אדוארד, לרגל נישואיו לסופי רייס-ג'ונס. הייתה זו חריגה מהנוהג המקובל בממלכה המאוחדת, לפיו מקבלים בניו של המונרך תואר דוכס לרגל נישואיהם, ובית המלוכה הודיע כי לאחר מות אביו, הנסיך פיליפ, יקבל אדוארד את התואר דוכס אדינבורו. עם זאת, התואר עבר לבנו הבכור של פיליפ, צ'ארלס. לאחר ההתמזגות עם הכתר, ולכבוד יום הולדתו ה-59 של הנסיך אדוארד, המלך צ'ארלס השלישי העניק לו את התואר "דוכס אדינבורו". התואר הוענק לו לתקופת חייו בלבד, לכן בנו לא יירש אותו. בעת קבלת התואר החדש, תואר רוזן וסקס הועבר לשימושו של בנו, ג'יימס, רוזן וסקס (שנולד בשנת 2007), והוא יירש אותו באופן רשמי עם מות הנסיך אדוארד.

## אזכורים תרבותיים
בסרט הקולנוע "שייקספיר מאוהב" משנת 1998 מגלם קולין פירת' את דמותו של רוזן וסקס - דמות הנבל בסרט. דמות זו לא התקיימה במציאות בתקופת חייו של ויליאם שייקספיר.

## קישורים חיצוניים

* אתר רשמי של ארמון בקינגהאם

*
קטגוריה:המלוכה הבריטית
וסקס
וסקס
מארק פיליפס

ממוזער|מארק פיליפס בשנת 1973
**מארק אנטוני פיטר פיליפס** (באנגלית: **Mark Anthony Peter Phillips**; נולד ב-22 בספטמבר 1948) הוא בעלה לשעבר של אן, הנסיכה המלכותית. פיליפס זכה במדליית זהב אולימפית בענף הרכיבה על סוסים.

## קורות חיים
מארק פיליפס למד בבית הספר סטאוטס היל (Stouts Hill), ובהמשך במכללת מרלבורו ובאקדמיה הצבאית המלכותית בסנדהרסט.

בשנת 1969, לאחר סיום לימודיו באקדמיה הצבאית, הוצב פיליפס ברגימנט משמר הדרגונים הראשון של המלכה.

פיליפס השתתף באולימפיאדות מינכן וסיאול בענפי רכיבה על סוסים, וזכה במדליות זהב וכסף קבוצתיות.

### נישואיו
במהלך אימוני הרכיבה שלו פגש פיליפס את הנסיכה אן, בתה היחידה של אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת. השנים נישאו ב-14 בנובמבר 1973 במנזר וסטמינסטר ונולדו להם שני ילדים: פיטר מארק אנדרו פיליפס בשנת 1977 וזארה פיליפס בשנת 1981.

פיליפס לא קיבל תואר אצולה מהמלכה (ככל הנראה בשל רצונה של הנסיכה אן, שילדיהם לא יחשבו חלק ממשפחת המלוכה).

מהלך חיי הנישואים שלהם לוו בהשערות רבות בתקשורת, ונטען פעמים רבות שנישואיהם אינם זורמים על מי מנוחות, ובשנת 1992 התגרשו בני הזוג.

במהלך משפט אבהות שנערך בשנת 1991 התברר כי בשנת 1985 קיים מארק פיליפס רומן מחוץ לנישואין עם מורה מניו זילנד בשם הת'ר טונקין, ונולדה להם בת אחת בשם פליסיטי.

ב-1 בפברואר 1997 נישא פיליפס לסנדי פפלוגר, רוכבת סוסים אמריקאית, וב-2 באוקטובר 1997 נולדה להם בת (סטפני פיליפס).

## קישורים חיצוניים

* קורות חיים

## הערות שוליים

קטגוריה:רוכבי סוסים בריטים
קטגוריה:המלוכה הבריטית
קטגוריה:אלופים אולימפיים: רכיבה
קטגוריה:המסדר הוויקטוריאני המלכותי: מפקדים
קטגוריה:אלופים אולימפיים מבריטניה
קטגוריה:בוגרי האקדמיה הצבאית המלכותית בסנדהרסט
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1948
ספיר קופמן-פפושדו

[ממוזער|299x299 פיקסלים|ספיר קופמן (מימין) ו[אלעד קופרמן בתקופת ערוץ 2 הניסיוני, 1990 לערך]]
**ספיר קופמן-פפושדו** (7 בספטמבר 1965 – 23 בנובמבר 2017) הייתה דוגמנית ומנחה ישראלית, מלכת היופי של ישראל לשנת 1984.

## ביוגרפיה
**ספיר קופמן** נולדה וגדלה בפתח תקווה, למשפחה בת שתי בנות. אמה יהודית הייתה דיילת יופי ואיפור בשקם, ואביה יעקב היה עובד חברת החשמל.

בגיל 18, בעת שירותה בצה"ל, הגיעה למיון של תחרות מלכת היופי של ישראל לאחר שחברת משפחה המליצה עליה. לאחר זכייתה במקום הראשון, ייצגה את מדינת ישראל בתחרות מיס תבל (מיס יוניברס) 1984 שנערכה בארצות הברית, ובתחרות מיס אירופה שנערכה בגרמניה – ובכך הייתה לישראלית הראשונה שהשתתפה בתחרות. לפי השערה, הפופולריות של השם ספיר לבנות שנולדו בישראל (מחמש ב־1983 ל־1,174 עשר שנים אחר כך) נבעה מהצלחתה של קופמן.

לאחר שחרורה משירות צבאי, נסעה קופמן לדגמן בניו יורק למעצב האופנה הדומיניקני אוסקר דה לה רנטה.

בישראל שימשה כדוגמנית הבית של מותג בגדי הים הישראלי גוטקס, השתתפה במשלחת של גוטקס לאולימפיאדת 1984 והייתה לאחת הדוגמניות המובילות בישראל. במהלך השנים כיכבה קופמן על 25 שערים של שבועון "לאשה".

במהלך שנות התשעים לקחה חלק בהנחיית טקסי מלכת היופי, וב-2006 נפגשה עם המועמדות לתחרות.

בנוסף ב-1993 קופמן הנחתה את תחרות היופי הישראלית, תגלית השנה.

ב-2002 קופמן-פפושדו דגמנה לחברת שעוני היד השווייצרית אוריס.

קופמן-פפושדו עסקה גם בפעילות פילנתרופית.

## חיים אישיים
קופמן ניהלה זוגיות בשנות ה-90 עם אייל בוחבוט, מי שהשתתף במחזמר "שיער".

ב-1995 קופמן נישאה לאיש העסקים יואב פפושדו (בנו של המלונאי, אלי פפושדו), ונולדו להם שלושה ילדים. בתה נעה גם היא דוגמנית.

ב-23 בנובמבר 2017, בגיל 52, נפטרה קופמן-פפושדו ממחלת הסרטן.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:דוגמניות ישראליות
קטגוריה:דוגמנים ישראלים
קטגוריה:מלכות היופי
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס תבל 1984
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס אירופה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות בכפר שמריהו
קטגוריה:כפר שמריהו: אישים
קטגוריה:ישראלים שנפטרו מסרטן
קטגוריה:ישראליות שנפטרו מסרטן
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1965
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1965
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2017
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2017
איוויצה אוליץ'

**איוויצה אוליץ**' (בקרואטית: **Ivica Olić**; נהגה: [îʋitsa ǒːlitɕ]; נולד ב-14 בספטמבר 1979 בדאבור) הוא כדורגלן עבר קרואטי וכיום מאמן צסק"א מוסקבה, ככדורגלן שיחק בעמדת החלוץ. לאוליץ' 102 הופעות ו-20 שערים במדי נבחרת קרואטיה, עמה השתתף בחמישה טורנירים גדולים. מאמן כדורגל.
## קריירה
### קריירת משחק
אוליץ' החל את הקריירה שלו במרסוניה, ובהמשך שיחק גם בקבוצות הרטה ברלין, נ.ק. זאגרב ודינמו זאגרב. ב-2003 עבר לצסק"א מוסקבה, עמה זכה בשלוש אליפויות רוסיה, שני גביעי רוסיה וגביע אופ"א ב-2005. בינואר 2007 עבר להמבורג.

בקיץ 2009 עבר אוליץ' לבאיירן מינכן, ובעונתו הראשונה בקבוצה זכה עמה באליפות הבונדסליגה ובגביע הגרמני. אוליץ' סייע לקבוצתו להעפיל לגמר ליגת האלופות כאשר כבש שלושער נגד קבוצת אולימפיק ליון בחצי גמר הטורניר. הוא סיים שני בדירוג הכובשים של הטורניר עם שבעה שערים, שני רק לליונל מסי.

באמצע עונת 2011/12, ראה אוליץ' כי הוא לא מרבה לקבל דקות משחק בבאיירן מינכן, ולכן חתם לקראת העונה הבאה בוולפסבורג.

ב-30 בינואר 2015 חתם בהמבורג לשנה וחצי. בסיום עונת  הודיע על פרישה מכדורגל, אך כעבור מספר ימים הודיע על חתימה לעונה אחת במינכן 1860. לאחר שירד ליגה עם מינכן 1860, בעונה בה הבקיע חמישה שערים ובישל ארבעה, הודיע אוליץ' ביוני 2017 על פרישה מכדורגל.

אוליץ' שיחק גם בנבחרת קרואטיה אליה זומן לראשונה ב-2002. הוא השתתף עם הנבחרת בטורנירי מונדיאל 2002, יורו 2004, מונדיאל 2006, יורו 2008 ומונדיאל 2014, את יורו 2012 החמיץ בגלל פציעה.
### קריירת אימון
באוקטובר 2017 אוליץ' מונה לעוזר מאמן נבחרת קרואטיה. ב-23 במרץ 2021 מונה אוליץ' למאמן צסק"א מוסקבה, ברם כבר ביוני 2021 פוטר במפתיע.

## תארים
;נ.ק זאגרב
* אליפות קרואטיה – 2002

;דינמו זאגרב
* אליפות קרואטיה – 2003

;צסק"א מוסקבה
* אליפות רוסיה – 2003, 2005, 2006
* הגביע הרוסי – 2005, 2006
* גביע אופ"א – 2004/2005

;באיירן מינכן
* אליפות הבונדסליגה – 2009/2010
* הגביע הגרמני – 2009/2010
* הסופר קאפ הגרמני – 2010

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים קרואטים
קטגוריה:חלוצי כדורגל קרואטים
קטגוריה:כדורגלני הרטה ברלין
קטגוריה:כדורגלני נ.ק. זאגרב
קטגוריה:כדורגלני דינמו זאגרב
קטגוריה:כדורגלני צסק"א מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני המבורג
קטגוריה:כדורגלני באיירן מינכן
קטגוריה:כדורגלני וולפסבורג
קטגוריה:כדורגלני מינכן 1860
קטגוריה:כדורגלני נבחרת קרואטיה
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2002
קטגוריה:כדורגלני יורו 2004
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2006
קטגוריה:כדורגלני יורו 2008
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2014
קטגוריה:מאמני כדורגל קרואטים
קטגוריה:מאמני צסק"א מוסקבה (כדורגל)
קטגוריה:קרואטים שנולדו ב-1979
סיד צ'ריס

שמאל|ממוזער|200px|סיד צ'ריס מקבלת את המדליה הלאומית לאמנות ב-2006 מנשיא ארצות הברית ג'ורג' בוש ורעייתו, צילום: פול מורס
**סיד צ'ריס** (באנגלית: **Cyd Charisse**; 8 במרץ 1922 - 17 ביוני 2008) הייתה רקדנית ושחקנית אמריקאית. נתפרסמה כאשר שיחקה ורקדה כבת זוגם של פרד אסטר וג'ין קלי בסרטים מוזיקליים בשנות הארבעים והחמישים.

סרטיה הידועים ביותר הם שיר אשיר בגשם (1952), קרון הלהקה (1953) (שירים בוצעו על ידי אינדיה אדמס), בריגדון (1954) וגרבי משי (1957). ב-1962 הופיעה בסרט שבועיים בעיר זרה. הסרט האחרון בו שיחקה היה הקרנה פרטית ב-1988. בשנת 1994 הופיעה גם בסרט זהו בידור! שחגג 70 שנה לאולפני מטרו גולדווין מאייר. בשנת 1992 הופיעה בפעם האחרונה בברודוויי במחזמר גראנד הוטל.

בשנת 2006 העניק לה נשיא ארצות הברית, ג'ורג' בוש את המדליה הלאומית לאמנות, הכיבוד הגבוה ביותר הניתן לאמנים.

לפני מותה סבלה ככל הנראה השחקנית מהתקף לב. היא אושפזה בבית חולים בלוס אנג'לס, ונפטרה יומיים מאוחר יותר.

## קישורים חיצוניים
 

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי טקסס
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: קולנוע
קטגוריה:רקדניות אמריקאיות
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הילסייד ממוריאל פארק
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1921
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1921
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2008
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2008
קטגוריה:זוכי המדליה הלאומית לאמנויות
שרביט אדוארד הקדוש

180px|ממוזער|שרביט אדוארד הקדוש
**שרביט אדוארד הקדוש** (באנגלית: **St Edward's Sceptre**) המכונה גם **ה[[שרביט]] עם ה[[צלב]]** (באנגלית: **Sceptre with the Cross**) הוא שרביט המהווה חלק מתכשיטי הכתר של הממלכה המאוחדת.

## היסטוריה ושימושים
השרביט נוצר עבור טקס ההכתרה של המלך צ'ארלס השני בשנת 1661. בשנת 1905 שונה מראה השרביט בעקבות גילויו של יהלום קולינן, ובראש השרביט שובץ יהלום קולינן 1 ("הכוכב הגדול של אפריקה") בן 530 קרט (106 גרם). היהלום שובץ בצורה בה ניתן להסירו מהשרביט ולענוד אותו כסיכה.

השרביט מסמל את הסמכות הארצית של המונרך - סמכות אותה הוא מבצע תחת הצלב. במהלך טקס ההכתרה אוחז המונרך את שרביט אדוארד הקדוש בידו הימנית ואת שרביט היונה המסמל את סמכותו הרוחנית של המלך, בידו השמאלית, בעת שהארכיבישוף מקנטרברי מכתיר את המונרך בכתר אדוארד הקדוש.

השרביט מוצג בבית התכשיטים שבמצודת לונדון.

## קישורים חיצוניים

אדוארד הקדוש, שרביט
אדוארד הקדוש
ספרי עליית הגג

**ספרי עליית הגג** היא הוצאת ספרים ישראלית. ההוצאה נוסדה בשנת 1988 על ידי ד"ר יהודה מלצר, והיא מוציאה לאור ספרים בשלל נושאים, ובהם ספרי עיון בנושאי פילוסופיה, מדע פופולרי, רפואה, היסטוריה, פוליטיקה, חברה וכלכלה, וכן פרוזה מתורגמת, ספרי נוער וילדים וספרות מקור.

ההוצאה מוציאה לאור כמה סדרות, ובהן:
* **פילוסופיה** – סדרת תרגום ספרי מופת פילוסופיים: אפלטון, אוגוסטינוס, דקארט, מיל, קון ועוד.
* **פילוסופיה ומדע** – סדרת ספרי מדע פופולרי בנושאי פילוסופיה, מתמטיקה, ביולוגיה, פיזיקה, כלכלה, היסטוריה ועוד: "הפילוסופים הגדולים", "המשפט האחרון של פרמה", "כמעט כמו לווייתן", "תורת המשחקים", "המחשב אינו כל יכול", "המוזיקה של המספרים הראשוניים", ועוד)
* **אכסדרה** – סדרת מבואות קצרים ובהירים בנושאים שונים (שבעת החטאים, זאת אמנות?, רגשות, מה המשמעות של כל זה? ועוד)
* **אנשים** – סדרת ביוגרפיות: מרקס, הדוקרן של ויטגנשטיין, הכפתור של פושקין, בובי פישר יוצא לקרב, ועוד.
* **נגד הרוח** – סדרה פוליטית: על קיר הברזל, קמפ דייוויד 2000, הטרגדיה האלג'יראית, כשהדרור הפסיק לשיר, ועוד.

סדרות פרוזה:

* **ג'רונימו סטילטון** - העכבר האיטלקי הנמרץ, עד כה ראו אור ארבעה ספרי ג'רונימו סטילטון.
* **[[הארי פוטר]]** - כל שבעת הספרים יצאו לאור. בנוסף על כך, יצאו לאור שני ספרי הלימוד בהוגוורטס, ו"מעשיות בידל הפייטן", גם הם מאת ג'יי קיי רולינג.
* **[[תיבת פנדורין]]** - עלילות הבלש הרוסי אראסט פנדורין.

עם סופרי המקור של ההוצאה נמנים חיים סבתו, שספריו רבי המכר זכו לשבחי הביקורת ולאהבת הקהל (תיאום כוונות זכה בפרס ספיר), אבנר גליקליך (**ההר** – על ניסיון הכיבוש הכושל של החרמון במלחמת יום הכיפורים), וחנן פרנק (**פתק** – סיפורו של חייל שרגליו נקטעו במלחמת ההתשה).

עם סופרי העיון המקוריים של ההוצאה נמנים פרופ' אביעד קליינברג, פרופ' דוד הראל, פרופ' חגי נצר, מאיה קגנסקיה, שאול אריאלי ומיכאל ספרד.

עם הסופרים המתורגמים של בית ההוצאה נמנים גם פיודור דוסטויבסקי, מיכאיל בולגקוב, שטפן צווייג, ולדימיר מאיאקובסקי, דאגלס אדמס, כריסטופר בראונינג, רמון ארון, קוסטס מורסלאס, דניאל מנדלסון, סיימון סינג, ויליאם סטייג, ריצ'רד דוקינס, סטיב ג'ונס, בריאן מגי, מרכוס דו סוטוי, נאסים טאלב, ראג'ה שחאדה ועוד.

עד כה ראו אור ב**ספרי עליית הגג** למעלה מ-100 כותרים.

מאז היווסדה עובדת **ספרי עליית הגג** בשיתוף פעולה לצורכי הפצה ושיווק עם הוצאת הספרים של ידיעות אחרונות, ידיעות ספרים.

## קישורים חיצוניים
* אתר ספרי עליית הגג
* 
* 
* מהארי פוטר לבואי הרוח של חיים סבתו בבלוג של זאב גלילי
* דפנה לוי, מלך השערים של ליגה ב' מעדיף להוציא ספרים - ריאיון עם יהודה מלצר.
קטגוריה:הוצאות ספרים בישראל
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1988
פאול ליפקה

**פאול ליפקה** (בגרמנית: **Paul Lipke**; 30 ביוני 1870, ארפורט – 8 במרץ 1955, אוסטרבורג) היה שחמטאי יהודי-גרמני.

## ביוגרפיה
ליפקה למד לשחק בגיל 14 במהלך לימודיו במגדבורג והצטרף למועדון השחמט בעיר. את לימודיו בגימנסיה בהאלה סיים בשנת 1892. לאחר מכן החל בלימודי משפטים באוניברסיטת הלה אותם סיים בהצלחה ב-1897.

בשנת 1889 חלק ליפקה מקום חמישי-שישי בתחרות ברסלאו (ניצח: עמנואל לסקר), והגיע למקום הרביעי בתחרות דסאו. בשנת 1892 ניצח ליפקה בתחרות דרזדן, והגיע למקום השני בתחרות האלה. בשנת 1893 הגיע למקום השלישי בתחרות קיל (ניצחו: קורט פון ברדלבן וקארל אוגוסט ואלברודט).

בשנת 1894 הגיע למקום השני בתחרות לייפציג (ניצח: זיגברט טאראש), בהקדימו שחקנים כריצ'רד טייכמן וג'וזף הנרי בלקברן. בשנת 1898 חלק מקום 8–9 בתחרות וינה (ניצחו: זיגברט טאראש והרי נלסון פילסבורי).

ליפקה הצטיין במשחק עיוור ושיחק משחקים סימולטניים עיוורים נגד 10 שחמטאים במקביל.

החל משנת 1898 היה ליפקה עורך משותף של הירחון Deutsche Schachzeitung והחל משנת 1909 היה עורכו של כתב העת Deutsche Schachblätter.

ליפקה פרש מוקדם ממשחק שחמט מקצועני והחל לעבוד כעורך דין בהלה לאחר סיום לימודיו באוניברסיטה. מאוחר יותר עבר לאוסטרבורג שבצפון סקסוניה-אנהלט ופתח שם משרד לעריכת דין.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחמטאים יהודים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1870
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1955
החברה לאסדות וספנות חופית

**חברת אסדות וספנות חופית ארצישראלית בע"מ** נוסדה בשלהי 1919, והייתה חברת הספנות הראשונה שהקימו אנשי היישוב העברי בארץ ישראל בתקופת המנדט הבריטי. יוזמי הקמת החברה היו ד"ר מאיר גורביץ וחבריו לוועדת המים ביפו. החברה, שהקמתה אושרה על ידי השלטונות הבריטיים, שמה לה למטרה לייסד קו ספנות מסחרי בין א"י לנמלי מזרח הים התיכון, להפעיל אסדות (lighters) לפריקה ולטעינה של אוניות בחופי יפו וחיפה, ולקיים שירות ספינות חופיות לאורך חופי הארץ. בתחילת דרכה הפעילה החברה את הספינה "החלוץ", הנחשבת על כן לספינה העברית הראשונה. בפברואר 1921 טבעה "החלוץ" בסערה עזה בחוף יפו והחברה התפרקה.

## היסטוריה
בקיץ שנת 1920, בעקבות הגעתו מרוסיה של קצין הים היהודי הראשון בארץ ישראל קפיטן פרנקפורטר, החלה ועדת המים לחפש דרך לייסד צי עברי מסחרי. בהוראת הקפא"י הגישה הוועדה בקשה לרישום "החברה לאסדות וספנות חופית" ואמנם התקבל הרישיון, שנמסר לידי יו"ר ועדת המים הד"ר מאיר גורביץ, אישית מידיו של הגנרל בולם. הודפסו מניות לחברה, וגורביץ הורשה מטעמו של הקולונל אליעזר מרגולין לנאום בפני אנשי הגדודים העבריים במחנה סרפנד (צריפין). אלה קנו מיד מאות מניות במזומן.

החברה, שנוהלה בידי אברהם ריבוצקי, קנתה בתל אביב אסדת משא נגררת מסוחר בשם ליפשיץ. אסדה זו הוסבה לאוניית משא על ידי הוספת מנוע דיזל שהובא מדמשק, וניתן לה השם "החלוץ". האונייה נגררה במשך שעות בחבל ארוך על ידי פועלים ערבים מחולות חוף חיפה אל הים, והפליגה אל טקס השקתה בנמל יפו, בנוכחות נכבדי היישוב ובראשם מאיר דיזנגוף.

קברניט "החלוץ" היה מצרי, ובצוותה היו 3 מלחים עבריים - מכונאי ראשון קפלן, צבי יוספיה, וירמיהו הלפרן, בנו של השומר מיכאל הלפרן. החלוץ עסקה בהובלת מטענים בין חופי הארץ. התקופה הייתה תקופת לחימה של הצרפתים בכנופיות הצבא הערבי בצפון הארץ, ומתח רב שרר בינם לבין האנגלים. עקב חסימת הדרכים היבשתיות נשלחה החלוץ לייבא מטען מביירות לתל אביב ואנשיה ביצעו את המשימה בהתלהבות. בדרכה חזרה, חיבל רב החובל המצרי במדחף על ידי הנחת שרשרת ברזל עליו, ונעלם. אירוע זה הביא את היישוב למסקנה ברורה, שאין תקומה ללא פתח ימי. אחרי שהוחזרה לבעליה הראשונים, נטרפה "החלוץ" על סלע מול נמל יפו.

## לקריאה נוספת
* קובי כהן-הטב, **המהפכה הימית - אחיזת היישוב היהודי בים ובחופי ארץ־ישראל**, 1948-1917. ירושלים, יד בן צבי, 2019. עמ' 63-59.

## קישורים חיצוניים
* ידיעות עיתונאיות על חברת אסדות וספנות חופית ארצישראלית בתוך: **שפת הים** - ים וספנות בעיתוני ההשכלה, התחייה והיישוב, 1948-1856.
* רב חובל הלל ירקוני, "החלוץ". באתר ומאגר המידע על הספנות העברית של עמותת ידידי המוזיאון הימי בחיפה.
* קובי כהן־הטב, "'ועדת המים' והניצנים הראשונים לתרבות ימית-ציונית בארץ ישראל בראשית תקופת השלטון הבריטי", 2014. באתר academia.edu .

## ראו גם
* החלוץ (אונייה)

## הערות שוליים

 
קטגוריה:חברות ספנות ביישוב
סנטר (כדורסל)

שמאל|ממוזער|250px|שחקן הציר הוא בעמדה מספר 5
[שמאל|ממוזער|250px|[יאו מינג, השחקן הגבוה ב-NBA בזמנו]]
[שמאל|ממוזער|250px|[וילט צ'מברלין]]
**סנטר** (מאנגלית: **Center**) או **שחקן ציר** היא עמדה מספר 5 בכדורסל. הסנטר הוא שחקן המשחק קרוב לסל באזור רחבת הצבע. הוא מקבל את הכדור על מנת לקלוע מקרוב או להוציא חזרה החוצה לשחקנים פתוחים ובדרך כלל קולט את מרבית הכדורים החוזרים. בתרגיל פיק אנד רול הסנטר יחסום את השחקן היריב.

רוב הסנטרים גבוהים מ-2.05 מטר ונחשבים לפיזיים ביחס לשחקני העמדות האחרות. מכיוון שסנטרים הם השחקנים הגבוהים בקבוצה, בעברית נהוג לעיתים לכנות את התפקיד בכינוי "הגבוה".

במקרים רבים הסנטרים הם הקלעים והריבאונדרים המצטיינים של קבוצתם, ולעיתים גם של הליגה. כך למשל הסנטר כרים עבדול-ג'באר (2.18 מטר) שנמצא במקום השני של קלעי כל הזמנים של ליגת ה-NBA, ואילו הסנטר וילט צ'מברלין (2.16 מטר) מחזיק בשיאי קליעה רבים והוא שיאן הריבאונדים בכל הזמנים של ה-NBA.

סנטר חזק וגבוה נהנה מיתרון של יציבות ויכולת לראות טוב יותר את מיקום השחקנים במגרש, לכן שחקנים כאלה, שיש להם גם יכולת ראיית משחק, כדוגמת ניקולה וויצ'יץ' וארווידאס סאבוניס, משמשים גם כרכז שני ולעיתים אפילו רכז ראשון של קבוצתם.

## סנטרים ידועים
*  וילט צ'מברלין 
*  כרים עבדול-ג'באר 
*  ביל ראסל 
*  דייוויד רובינסון 
*  פטריק יואינג 
*  ג'ורג' מייקן 
*  בוב פטיט 
*  יאו מינג 
*  נייט ת'ורמונד 
*  מוזס מלון 
*  רוברט פאריש 
*  ויליס ריד 
*  וס אנסלד 
*  בוב לניר 
*  וולט בלאמי 
*  דייב קאונס 
*  בוב מקאדו 
*  דייב קאונס 
*  שאקיל אוניל 
*  האקים אולאג'ואן 
*  אלונזו מורנינג 
*  דווייט הווארד 
*  ניקולה יוקיץ' 
*  ג'ואל אמביד 
*  מארק איטון 
*  ולדימיר טקצ'נקו 
*  ולאדה דיבאץ 
*  פרננדו מרטין 
*  דינו מנגין 
*  ארווידאס סאבוניס 
*  מאנוט בול 
*  גאורגה מורשאן  (השחקן הגבוה ביותר ששיחק ב-NBA)
*  ניקולה וויצ'יץ' 
*  תנחום כהן-מינץ 
*  ארל ויליאמס 
*  אולסי פרי 
*  לי ג'ונסון 
*  לבן מרסר 
*  קונסטנטין פופה 
*  תומר שטיינהאור 
*  נייט האפמן 
*  קארל-אנתוני טאונס  (מלך השלשות של ה-NBA בעמדת הסנטר)
*  סופוקליס שחורציאניטיס 
*  רודי גובר  (זכה 3 פעמים בשחקן ההגנה של העונה ב-NBA)
*  בן וולאס  (שיאן הזכיות בשחקן ההגנה של העונה ב-NBA עם 4 זכיות יחד עם דיקמבה מוטומבו)
*   דיקמבה מוטומבו  (שיאן הזכיות בשחקן ההגנה של העונה ב-NBA עם 4 זכיות יחד עם בן וולאס)

## קישורים חיצוניים

* מדריך עמדות כדורסל
* חוקים ומילון מונחים - כדורסל

קטגוריה:עמדות בכדורסל
דוחל שחור-גרון

ממוזער|''Saxicola rubicola''

**דוחל שחור גרון** (שם מדעי: *Saxicoia rubicola*) הוא ציפור ממשפחת החטפיתיים בסדרת ציפורי שיר. לעיתים משויך למשפחת הקיכליים.

מקור השם כנראה המילה הארמית "דחיל" שמשמעותה פחד, משום שהוא רוטט כאילו הוא מפחד. תרגום השם המדעי הוא שוכן סלעים.

## תיאור הציפור
מוטת כנפיו היא 18–22 ס"מ, אורך גופו הוא 11.5-13 ס"מ, ומשקלו 14–16 גרם. רגלו ארוכה ושחורה, והאצבעות עדינות. המקור קצר, חד וגם הוא שחור. קשתית העין בצבע חום כהה. אצל הזכר הראש והסנטר שחורים, בצידי הצוואר יש שני כתמים לבנים. העל שת חום מנוקד או לבנבן. חלקי הגוף העליונים שחומים. החזה כתום-ערמוני והבטן לבנה. אצל הנקבה הצבעים דהויים יותר, והכתמים בצידי הצוואר קטנים.

## מזון
מזונו העיקרי הוא חרקים וחסרי חוליות אחרים וזחליהם, לעיתים ניזון מפירות וזרעים. נצפה אוכל לטאות ודגים קטנים.

## קינון ושטחי מחיה
מצוי בישראל בין ספטמבר לאפריל, חולף וחורף בכל הארץ. נמצא בשטחים פתוחים עם צמחייה חד שנתית ושיחים או עצים נמוכים, שם הוא גם מקנן.

בני הזוג נמצאים בדרך כלל זה ליד זה. גודל שטח המחיה שלהם הוא 5–10 דונם, הזוג חוזר בדרך כלל לאותה הטריטוריה כל שנה. הדוחל אינו מקנן בישראל. הקן נמצא קרוב לקרקע על שיח נמוך וצפוף. בניית הקן נמשכת 4–10 ימים. הנקבה מטילה 4–6 ביצים ודוגרת עליהן לבדה במשך 13–14 ימים. שני ההורים מאכילים ומטפלים בגוזלים שבקעו, הגוזלים פורחים אחרי 13–14 יום מן הבקיעה, לפעמים לפני שיכולים לעוף. שני ההורים מאכילים את הגוזלים 4–5 חמישה ימים אחרי הפריחה, אחר הזכר ממשיך לבדו להאכילם 5–10 ימים בזמן שהנקבה מתחילה לבנות קן למחזור נוסף. הדוחלים משלימים 2–4 מחזורי קינון בשנה.

## התנהגות אופיינית
הוא מרבה לעמוד בנקודות תצפית בולטים כמו עמודים, גדרות, קוצים ולרטוט בזנבו ובכנפיו. מעמדתו קולט הדוחל חרקים, צד אותם וחוזר למקומו. קולות האזהרה הם שריקה ונקישות, "ויסט טרק טרק ויסט...", השירה גבוהה, רוטטת וחד-גוונית.

## גלריה

קובץ:Schwarzkehlchen62ib.jpg
קובץ:Schwarzkehlchen33Weibchen.jpg
קובץ:Schwarzkehlchen16Weibchen.jpg
קובץ:Malestonechatseaham Cropped.jpg
קובץ:Schwarzkehlchen34Männchen.jpg


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:ארץ ישראל: חטפיתיים
קטגוריה:חטפיתיים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1766
ריתוך נקודות

ממוזער|שמאל|250px|רתכת לריתוך נקודות. לאחר כוונון הפרמטרים, הפועל מניח את שני הפחים הצמודים בין האלקטרודות, ומבצע את הריתוך בלחיצה על הדוושה. הלחיצה מצמידה את האלקטרודה העליונה לפחים, ומזרימה את הזרם המתאים לפרק זמן מתאים, לפי הכוונון.
**ריתוך נקודות**  היא שיטת ריתוך המבוססת על חימום מקומי בעזרת זרם חשמלי גבוה המוזרם לפרק זמן קצר דרך נקודת המגע בין שני הגופים המרותכים. בניגוד לרוב סוגי הריתוך החשמלי, בשיטה זו לא נעשה שימוש בקשת חשמלית, וכן אין שימוש בחומר מילוי.

בריתוך נקודות נעשה שימוש בדרך כלל כאשר הגופים אותם מרתכים הם פחי מתכת כאשר העובי האפייני של הפח הוא בין 0.5 ל-3 מילימטר. בדרך כלל לחיבור שני פחים משתמשים במספר נקודות.

## תיאור התהליך
לביצוע הריתוך משתמשים בשתי אלקטרודות מסגסוגת נחושת, מעוצבות לפי הצורך. הפחים המרותכים מונחים בין שתי האלקטרודות, ואלו לוחצות את הפחים אחד לשני בכוח. זרם חשמלי רב עוצמה מוזרם מאלקטרודה אחת לשנייה, דרך הפחים לזמן קצר (בדרך כלל משך הזמן נמדד במילישניות בודדות). בנקודת המגע בין הפחים מתפתח חום עז עקב ההתנגדות החשמלית ביניהן, דבר שגורם להתכת כמות קטנה של מתכת מכל אחד מהפחים. המתכת המותכת מתמצקת מיד כאשר הזרם נפסק, ויוצרת נקודת חיבור בין הפחים. משך הזמן הקצר גורם לכך שמעט חום באופן יחסי מועבר לאזורים שמחוץ לנקודת הריתוך, מה שתורם למעט עיוותים וריתוך נקי. בשימוש אופייני יוצרים סדרה או שורה של נקודות חיבור כאלו במרחקים קצובים כדי ליצור מעין קו תפר המחבר את שני הפחים, ומכאן שם התהליך "ריתוך נקודות".

## פרמטרים
קיימים מספר פרמטרים בריתוך נקודות: צורת האלקטרודות, עצמת הכוח בו הן לוחצות על הפחים, עצמת הזרם החשמלי שמוזרם בין האלקטרודות, ומשך הזמן בו הזרם מוזרם.

הפעלת לחץ קטן מדי, זרם חשמלי קטן מדי או במשך פרק זמן קצר מדי יגרמו לכך שמעט מדי מתכת תימס מן הפחים, ונקודת הריתוך תהיה חלשה מדי. לעומת זאת שימוש בלחץ חזק מדי, זרם חזק מדי או למשך זמן ארוך מדי יגרמו להמסת יותר מדי חומר, ולחץ האלקטרודות על נקודת הריתוך יגרום ל"בריחת" כל החומר מן הנקודה, כך שבסוף התהליך במקום נקודת חיבור בין הפחים ייווצר חור במקום החיבור.

## יתרונות וחסרונות
### יתרונות
* ריתוך נקודות מתאים במיוחד לאוטומציה, וריתוך נקודות אוטומטי יכול להיות מהיר ובעל הדירות גבוהה.
* ללא קשת חשמלית וחומר מילוי תהליך הריתוך נקי באופן יחסי.
* תהליך ייצור זול.
* לאחר קביעת הפרמטרים הנכונים על ידי בעל מקצוע, ביצוע התהליך הוא מכני ואינו דורש מיומנות גבוהה.
### חסרונות
* לעיתים קרובות ריתוך נקודות מספק פחות חוזק מכני מסוגי ריתוך אחרים היוצרים תפר רציף.
* במקרים רבים, בגלל מגבלות של גודל וצורה, לא ניתן להשתמש בריתוך נקודות.
* שיטת ריתוך זו לא מתאימה לכל סוגי החומר

## שימושים אופייניים
ריתוך נקודות מתאים במיוחד לאוטומציה בכלל, ורובוטים תעשייתיים בפרט. שימוש נפוץ בשיטה זו נעשה כשלב בפס ייצור, ובפרט בתעשיית הרכב, בהן נעשה שימוש נרחב בריתוך נקודות.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
נקודות
חובת הנמקה

במשפט המנהלי, **חובת הנמקה** היא עיקרון לפיו החלטותיה של רשות ציבורית צריכות להיות מלוות בהסברים ובנימוקים.

לחובת ההנמקה מספר טעמים עיקריים. כאשר נדרשת הרשות לנמק, הדבר מחייב אותה בבחינה סדורה של קבלת ההחלטות, ובכך הוא מוביל לביקורת עצמית, שעשויה למנוע החלטות שרירותיות או שגויות. תיעוד ההנמקה מאפשר ביקורת גם לאחר קבלת ההחלטה. בנוסף לביקורת העצמית, מאפשרת ההנמקה ביקורת גם של הגופים הממונים על הרשות וכן מסייעת לאזרח שלגביו נתקבלה ההחלטה להבין את הטעמים שהובילו לקבלתה, וכך להחליט האם יש טעם לנסות לשנותה.

רשויות ציבוריות עשויות להימנע מהנמקה, כאשר הן חוששות מהביקורת, או מהטרחה והקצאת המשאבים הכרוכה בכך לעיתים.

## חובת הנמקה בישראל
### חוק ההנמקות
חוק לתיקון סדרי המינהל (הנמקות), התשי"ט-1958, הידוע בשם "חוק ההנמקות", מטיל על עובדי ציבור חובה לנמק חלק מהחלטותיהם. החוק נחקק בהשפעתו של פסק הדין בעניין אחג'יג', בו קבע השופט ברנזון כי "פקודת התעבורה... אינה מחייבת אותו לנמק את החלטותיו, אך גם אינה פוטרת אותו מחובה זו. במקרה כזה, סבורים אנו כי מן הדין הוא שהמשיב יתן נימוקים לכל החלטה התלויה בשיקול-דעת, שיש בה כדי לפגוע באזרח. עליו להראות כיצד ועל סמך מה הגיע להחלטתו, לא רק כאשר הוא נדרש להראות טעם בבית משפט זה, אלא מלכתחילה כאשר הוא נותן את ההחלטה".

לפי החוק, כאשר עובד ציבור מתבקש בכתב להפעיל אחת מסמכויותיו, עליו להודיע למבקש אם החליט להיענות לבקשה או לא. בעוד שחובת הודעה זו חלה על כל החלטה בבקשה כתובה, חובת הנמקה חלה במקרי סירוב בלבד: על עובד הציבור לנמק את החלטתו, אך רק אם סירב לבקשה.

החוק פוטר את עובד הציבור מהצורך בהנמקה במקרים הבאים:
* כאשר החיקוק המסמיך אותו לבצע את הפעולה פוטר אותו מהנמקה.
* מטעמי ביטחון המדינה או חשש לפגיעה ביחסי החוץ.
* כשהבקשה הייתה בקשה להתמנות לתפקיד מסוים.
* כשהגילוי עלול לפגוע בזכויותיו של אדם אחר.
* כשיש בכך משום גילוי סוד מקצועי או ידיעה סודית.
* בשני מקרים ספציפיים: החלטות לפי חוק כלי היריה, כאשר הדבר עלול להביא לפגיעה בשלומו של אדם או לגילוי דרכי פעולתה של המשטרה, וכן על החלטות שר הפנים לפי חוק הכניסה לישראל.

אם נתן עובד הציבור תשובה שלילית מבלי לנמק, עליו לנמק מדוע בחר לעשות כן (כלומר, להראות שהדבר נעשה בכפוף לסייגים המפורטים). במקרה כזה, רשאי המבקש להגיש ערר על ההחלטה בפני השר הממונה על עובד הציבור.

החוק קובע במפורש כי אי-מילוי הוראותיו - כשלעצמו - לא יביא לפסילת ההחלטה. עם זאת, במקרה כזה, כאשר ההחלטה תיתקף בהליך שיפוטי, נטל ההוכחה יוטל על הרשות הציבורית ולא על האזרח.

### הנמקה בחוקים אחרים
על אף החובה הכללית בחוק ההנמקות, נקבעו חובות הנמקה מפורשות בחוקים רבים נוספים. כך, למשל, קובע סעיף 11 לחוק החולה הנוטה למות כי רופא שקיבל החלטה על דרך הטיפול הרפואי בחולה הנוטה למות, "יתעד ברשומה הרפואית של החולה את מהלך הדיון, את ההחלטה שקיבל ואת הנימוקים לה". חוק העסקת עובדים על ידי קבלני כוח אדם קובע כי אם שר העבודה והרווחה החליט שלא לחדש את רישיונו של קבלן כח אדם, עליו לנמק זאת.

מובן שחובת הנמקה חלה על בית המשפט הן בהליכים משפטיים פליליים והן באלו האזרחיים, הן במישור המשפטי והן במישור קביעת העובדות. על פי המשפט העברי, גם כן מחויבים גופים ציבוריים בכלל ובתי הדין בפרט לספר נימוקים לפעולותיהם, כאלו שיאפשרו ביקורת וכן כדי ליצור מצב של שקיפות ומניעה של פגמים בהתנהלות. 

## לקריאה נוספת
* יצחק זמיר, **הסמכות המנהלית** (1996), עמ' 922-897.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:משפט מנהלי
שרביט היושר והרחמים

ממוזער|שמאל
**שרביט היושר והרחמים** (באנגלית: **the Rod of Equity and Mercy**) או **שרביט היונה** (**Sceptre with the Dove** או **the Rod with the Dove**) הוא שרביט המהווה חלק מתכשיטי הכתר של הממלכה המאוחדת.

## היסטוריה ושימושים
השרביט הוכן עבור הכתרתו של המלך צ'ארלס השני בשנת 1661. השרביט הוא שרביט זהב ואבנים יקרות שבראשו גלובוס ועליו צלב שבראשו יונה המצופה אמייל. היונה מסמלת את רוח הקודש, והשרביט את הסמכות הרוחנית של המונרך. 

במהלך טקס ההכתרה, יורש העצר יושב על כיסא ההכתרה כשבידו הימנית שרביט אדוארד הקדוש (המסמל את הסמכות הארצית של המונרך) ובידו השמאלי שרביט היושר והרחמים (הסמכות הרוחנית) בעת שהארכיבישוף מקנטרברי מכתיר את יורש העצר עם כתר אדוארד הקדוש.

השרביט מוצג בבית התכשיטים שבמצודת לונדון.

קטגוריה:תכשיטי הכתר של הממלכה המאוחדת
היושר והרחמים