open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מדליית עשור לחרות ישראל

**מדליית "עשור לחרות ישראל"** היא המדליה הממלכתית הראשונה שהונפקה במדינת ישראל, במסגרת חגיגות העשור למדינת ישראל.

בשנת 1958, במסגרת חגיגות העשור למדינת ישראל, הנפיקה החברה הממשלתית למדליות ולמטבעות מדליה שבצִדה האחד העתק של המטבע "יהודה השבויה" מוקף בשלשלאות ובכתובת העברית "גלתה יהודה" עם התאריך העברי (השגוי) "תל"א". מצדה האחר של המדליה מופיע העתק של עץ התמר שמופיע במטבע המקורי, מעברו האחד אישה נושאת אלומת שיבולים ומעברו האחר גבר הנושא על כתפו מעדר. המילים "Israel Liberata" ("ישראל המשוחררת" בלטינית) ו"ירושלים" משולבות באיור, ומסביבו מופיעה הכתובת "עשור לחרות ישראל", עשרה כוכבים בני שישה קודקודים (דומים למגני דוד) והתאריך העברי "תשי"ח". את המדליה עיצב אוטה וליש על-פי הצעה של ליאו קדמן. הייתה זו המדליה הממלכתית הראשונה של מדינת ישראל. המדליה נוצקה בזהב בעשרת אלפים עותקים, אולם הביקוש לה עלה על מספר העותקים המוצע, ולפיכך הוחלט להנפיק גרסה נוספת שלה.

הגרסה השנייה (ראו תמונה) שונה במידה ניכרת מן העיצוב הראשון. מעצבי הגרסה השנייה היו גרד רוטשילד וזאב ליפמן מ"סטודיו רולי". הם בחרו גרסה אחרת של המטבע הרומי הקדום מבין הגרסאות המוכרות, ושינו במקצת את הכתובת שמסביבו. בגרסתם מופיעה הכתובת "יהודה השבויה" עם התאריך העברי "ג'תת"ל" באותיות עבריות. בחלק מההנפקות מופיעה גם הכתובת "Judea Captive 70 C.E" באנגלית. מצדה האחר של המדליה בגרסת "סטודיו רולי" מופיע עץ תמר, מעברו האחד אישה מניפה תינוק ומעברו האחר גבר כורע ושותל עץ. האיור אינו כולל כתובות, אולם מסביב לו מופיעה הכתובת "ישראל המשוחררת" עם התאריך העברי "תש"ח" והכתובת "Israel liberated 1948" באנגלית, או בהנפקה אחרת: "Israel liberata" בלטינית ו"עשור לחרות ישראל תשי"ח". גרסה זו מעוצבת בסגנון המזכיר ריאליזם סוציאליסטי.

## קישורים חיצוניים
* נרי שנידור, עבדות, שחרור ויצירה, **[[עת־מול]]** 216, אפריל 2011 
* השחרור – מדליה ממלכתית ארד, באתר של החברה הישראלית למדליות ולמטבעות

קטגוריה:חגיגות העשור למדינת ישראל
קטגוריה:ישראל: סמלים
קטגוריה:מדליות של החברה הממשלתית למדליות ומטבעות
עוגת פירות

שמאל|ממוזער|200px|עוגות פירות לחג המולד
שמאל|ממוזער|200px|עוגות פירות פולניות
[ממוזער|250px|עוגות פירות במאפייה ב[סן אנג'לו (1939)]]
**עוגת פירות** היא עוגה שבין רכיביה כלולים פירות משומרים או מיובשים, ולעיתים גם אגוזים, תבלינים או אלכוהול. כל עוגה שמכילה פרי כרכיב יכולה להיחשב אם כן כעוגת פירות. עוגות אלו לרוב מוגשות בחתונות ובחגיגות חג המולד. הודות לטעמן העשיר, עוגות אלה לרוב מוגשות לחוד ללא תוספות כגון קצפת או חמאה.

## היסטוריה
המתכון הקדום ביותר לעוגת פירות נמצא ברומא העתיקה והוא כלל רימונים, אגוזים, וצימוקים שעורבבו בתוך מחית שעורה. בימי הביניים, דבש, תבלינים ופירות משומרים נוספו למתכון.

לאחר מכן סוגים שונים של עוגות פירות החלו להופיע ברחבי אירופה. המתכונים השתנו רבות ממדינה למדינה עם השנים, שכן הם היו תלויים ברכיבים שהיו זמינים באותה תקופה וכן שבאזורים מסוימים הכנסייה אסרה להשתמש בחמאה בתקופת הצום. האפיפיור אינוקנטיוס השמיני (1492-1432) התיר את השימוש בחמאה במסמך כתוב שנודע בשם "מכתב החמאה" בשנת 1490, במכתב הוא אישר לתושבי סקסוניה להשתמש בחלב ובחמאה עבור עוגת פירות גרמנית בשם סטולן.

החל מהמאה ה-16, סוכר שהגיע מהמושבות האמריקאיות (יחד עם התגלית שריכוז גבוה של סוכר עוזר לשמר פירות) הוביל לעודפים של פירות משומרים, כתוצאה עוגת הפירות נהייתה זולה יותר ואהודה יותר.

## במדינות העולם

* בבריטניה ישנו מגוון גדול של עוגות פירות, מעוגות דלות מאוד בפירות ועד לעוגות מאוד עשירות בהם. עוגת חג המולד המסורתית בבריטניה היא עוגת פירות עגולה שמצופה במרציפן. לרוב הן גם מקושטות בקישוטים שונים כגון עוגיות בצורת פתיתי שלג, אנשי שלג או אוכמניות.
* באיטליה נפוצה עוגת פנפורטה שהיא עוגת פירות איטלקית, שמקורה מסיינה טוסקנה במאה ה-13. את העוגה אופים עם תבלינים רבים ומשטיחים אותה. דוגמה נוספת היא בוצ'לטו מסיציליה המבוססת על פירות מסוכרים.
* בצרפת ובמדינות אחרות שלא דוברות אנגלית, עוגת פירות פשוט נקראת "עוגה".
* בגרמניה עוגת הפירות המסורתית נקראת סטולן, אוכלים אותה בעיקר בחג המולד וצורתה ככיכר לחם. מרכיבי העוגה כוללים שמרים, חמאה, מים, קמח, קליפות פרי הדר, צימוקים ושקדים.
* בישראל יש האופים בט"ו בשבט עוגת פירות יבשים דחוסה מאוד, הנפרסת לאחר אפייתה לפרוסות דקיקות.

## קישורים חיצוניים

פירות
קטגוריה:מאכלי חג המולד
קטגוריה:מאכלי פירות
*
ארנסט אודט

250px|ממוזער|שמאל|אודט וגרינג (1938)
[250px|ממוזער|שמאל|היטלר מצדיע ב[מועל יד בהלווייתו של ארנסט אודט]]
**[[גנרל-אוברסט]] ארנסט אודט** (בגרמנית: **Ernst Udet**; 24 באפריל 1896 – 17 בנובמבר 1941) היה טייס גרמני, אלוף הפלות במלחמת העולם הראשונה וממונה על ייצור המטוסים בלופטוואפה במלחמת העולם השנייה שבמהלכה התאבד.

## ביוגרפיה
אודט נולד בפרנקפורט וגדל במינכן עוד כילד התעניין בתעופה ומטוסים. ב-2 באוגוסט 1914 התגייס לצבא וביקש להצטרף לחיל האוויר אך סורב בגלל קומתו הנמוכה (160 ס"מ). רק לאחר שלמד לטוס באופן פרטי הוא התקבל לחיל האוויר ב-אפריל 1915.
אודט שירת בטייסת של מנפרד פון ריכטהופן (הברון האדום) והצטיין בקרבות האוויר. עד לסוף המלחמה נזקפו לזכותו 62 הפלות והוא היה במקום השני לאחר ריכטהופן (80 הפלות). לאחר מותו של ריכטהופן הוא שירת תחת פיקודו של הרמן גרינג. בסוף המלחמה נאלץ לעזוב את מטוסו ולצנוח לאחר שהתנגש במטוס צרפתי. הוא זכה בעיטורים: צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, מסדר הבית של הוהנצולרן והעיטור הגבוה ביותר - פור לה מריט.

### טייס פעלולים
לאחר המלחמה השתמש אודט בכישוריו כטייס והפך לטייס פעלולים וטייס ניסוי. הוא השתתף במספר סרטים של לני ריפנשטל ואף במספר סרטים בהוליווד ובגרמניה. הפופולריות שלו הרקיעה שחקים. לאדם כזה הזדקק גרינג בבואו להקים את הלופטוואפה. עם עליית הנאצים לשלטון ב-1933 הצטרף למפלגה הנאצית וגויס ללופטוואפה.

### בניית הלופטוואפה
גרינג רצה להסתמך על חבריו הטייסים מהמלחמה בבניית חיל האוויר. הוא גייס את ארהרד מילך, ברונו לרצר וארנסט אודט. אודט שימש בתחילה כטייס ניסוי אבל ב-1936 מינה אותו גרינג לתפקיד פיתוח ואספקת כלי טיס. אודט קבל תפקיד זה בחוסר רצון. הוא התרכז בעיקר בפיתוח מטוסי צלילה יונקרס 87 Ju והזניח פיתוח מפציצים. הוא היה חסר מיומנות בנושאי ארגון, תיאום ופיתוח מטוסים חדשים. עד מהרה החלה ירידה בייצור מטוסים ובמחקר ופיתוח מנועים ומטוסים עתידיים. אודט ראה את כישלונו והחל לשתות אלכוהול ולאבד את ביטחונו העצמי.

### התאבדות
מצבו הנפשי של אודט התדרדר לאור כישלונות הלופטוואפה בקרב על בריטניה ואי יכולתו לארגן את ייצור המטוסים במידה מספקת. גרינג האשים אותו בכישלון כדי להטות את האשמה ממנו. אודט לא היה יכול לעמוד בלחץ והחליט להתאבד. ב-17 בנובמבר 1941 הוא ירה בעצמו בדירתו. כפי שנודע הוא כתב בשפתון אדום על קרש מיטתו: "איש הברזל, אתה אחראי למותי".

ההודעה הרשמית אמרה שהוא נהרג בניסוי על אמצעי לחימה חדש. נערכה לו הלוויה ממלכתית בהשתתפות היטלר.

## לקריאה נוספת
***גידו קנופ**: גרינג, סגנו של השטן, הוצאת מעריב, 2010

## קישורים חיצוניים

* כישלונות הלופטוואפה, באתר holyland
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גנרלים בלופטוואפה
קטגוריה:טייסי הלופטוואפה
קטגוריה:מתאבדים: אנשי צבא גרמנים
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים
קטגוריה:מעוטרי פור לה מריט
קטגוריה:מעוטרי עיטור בית הוהנצולרן
קטגוריה:טייסים גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:אלופי הפלות במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מתאבדים: נאצים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1896
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1941
רביב גזית

**רביב גזית** (נולד ב-2 באוגוסט 1949) הוא מלחין, מעבד מוזיקלי, ונגן ישראלי. מראשוני המלחינים הישראלים שעסקו במוזיקה אלקטרונית.

## ביוגרפיה
גזית נולד כבן בכור ליעקב ועליזה גזית בתל אביב-יפו וגדל ברמת גן. בגיל שבע החל ללמוד נגינה בפסנתר והמשיך ללמוד נגינה קלאסית וג'אז עד שהגיע לגיל 18. לאחר שסיים את שירותו הצבאי בצה"ל, החל לנגן כקלידן עם מספר להקות רוק. במקביל, החל בלימודי הנדסת אלקטרוניקה באוניברסיטת תל אביב ורכש תואר ראשון בנושא בשנת 1975. אף על פי שסיים את התואר, מעולם לא עבד כמהנדס, אלא המשיך לעבוד כנגן וכמעבד מוזיקלי.

ב-1982 הלחין את פסקול הסרט "חמסין" של הבמאי דניאל וקסמן.

החל משנות ה-80 עבד כמעבד המוזיקלי של זמרים רבים ביניהם שלמה ארצי, יזהר אשדות ויהודית רביץ. בין היתר עיבד את השיר "שמש רטובה" של אריק איינשטיין ו"שדות של אירוסים" של שלמה ארצי וכן את האלבומים לילה לא שקט וירח של ארצי. ארבעה שירים שעיבד מאלבום זה הגיעו למצעדים השנתיים והשיר "נרקוד נשכח" דורג במקום השני במצעד הפזמונים ה'תשמ"ו. בשנים אלו הלחין גם מוזיקה להצגות בתיאטרון חיפה, בתיאטרון החאן ובתיאטרון הבימה ובהן "ליל העשרים" ובנוסף הלחין את המוזיקה לסרט חמסין. ב-1988 הוציא לאור את אלבומו הראשון Ze, שכלל יצירות אלקטרוניות ויצא על גבי תקליט ויניל.

ב-1991, הלחין גזית את המוזיקה בסרט "גמר גביע". שנה מאוחר יותר, רכש גזית תואר בקומפוזיציה מאוניברסיטת תל אביב. ב-1995 הוציא לאור את האלבום "יצירות אלקטרוניות" יחד עם המלחין אריה שפירא. כארבע שנים מאוחר יותר, ב-1999, הוציא לאור את האלבום "Shape Shifter" וייסד את המרכז למוזיקה באמצעות מחשבים באוניברסיטת תל אביב, שהיה לראשון מסוגו בישראל. גזית שימש כמנהל המרכז וכמרצה בו עד שנת 2004.

רבות מיצירותיו של גזית הושמעו בפסטיבלים ובקונצרטים בארץ ובעולם. בין היצירות שהלחין ניתן למנות את היצירות "Zee, "ZtoZ", "מיתת נשיקה" ו-"Octet 95".

בראשית העשור הראשון של המאה ה-21, עיבד גזית את חלק משירי האלבום "סנטיאגו דה קובה" של מיכה שטרית. ארבע שנים אחרי כן, הלחין את המוזיקה בסרטים "שושלת שוורץ" ו"תגובה מאוחרת". שנה מאוחר יותר, עיבד מספר שירים באלבום "אם אלה החיים" של קרן פלס וביניהם השיר שנושא את שם האלבום אשר דורג במקום החמישי במצעד הפזמונים ה'תשס"ו.

נכון ל-2019, גזית מתגורר בכרמי יוסף עם בנו דניאל.

## אלבומים
* רביב גזית: Ze, (1988)
* רביב גזית / אריה שפירא: יצירות אלקטרוניות, (1995)
* רביב גזית: Shape Shifter, (1999, אנגליה)

## מוזיקה

## קישורים חיצוניים

* רביב גזית, באתר תיאטרון הבימה
* 
* 

קטגוריה:מלחינים ישראלים
קטגוריה:מלחיני קולנוע ישראלים
קטגוריה:מלחיני מוזיקה אלקטרונית ישראלים
קטגוריה:מעבדים מוזיקליים ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:כרמי יוסף: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1949
תוכנית אאורקה

ממוזער|לוגו תוכנית אאורקה
תוכנית **אאורקה** (**EUREKA**) היא תוכנית של האיחוד האירופי שתומכת בביצוע שיתופי פעולה במחקר ופיתוח בין חברות תעשייתיות מ-40 מדינות שונות מרחבי העולם, בדגש על מדינות האיחוד האירופי. התוכנית נוסדה בשנת 1985 ופועלת במקביל לתוכנית המסגרת האירופאית (European Framework Programme), התוכנית הגדולה ביותר בעולם עבור תמיכה בפעילות מחקר ופיתוח. 

## מטרות התוכנית
המטרה העיקרית של תוכנית אאורקה היא העלאת הפריון והתחרותיות של עסקים באירופה באמצעות פיתוח טכנולוגיות חדשות וכך לתרום לחיזוק הכלכלות הלאומיות של המדינות המשתתפות בה בשוק הבינלאומי, ולחזק את הבסיס לשגשוג ותעסוקה ברי קיימא..

מטרה זו מושגת על ידי תמיכה פיננסית בביצוע שיתופי פעולה רב-לאומיים בין חברות מהמדינות השונות המשתתפות בתוכנית.

## מדינות משתתפות בתוכנית

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## אופן תמיכת התוכנית
העיקרון לפיו תומכת תוכנית אאורקה בפרויקטים הוא מתן מסגרת המאפשרת למדינות השונות לתמוך בפרויקטי הפיתוח הרב-לאומיים. על כל חברה המעוניינת להשתתף בפרויקט במסגרת התוכנית לקבל את אישורה ותמיכתה של המדינה בה החברה שוכנת.

הכללים והנהלים של התמיכה בחברות המשתתפות בתוכנית משתנים בהתאם למדינות השונות.

## ישראל ותוכנית אאורקה
ישראל הצטרפה לתוכנית אאורקה בשנת 2000. פעילות ישראל בתוכנית מרוכזת על ידי המדען הראשי של משרד הכלכלה, והתמיכה המוענקת לחברות ניתנת על ידי קרן המחקר בהתאם לנוהלי החוק לעידוד מחקר ופיתוח בתעשייה. 

מדינת ישראל נחשבת לאחת המדינות הפעילות ביותר בתוכנית - כאשר בכ-10% מכלל הפרויקטים הקיימים באאורקה משתתפות חברות ישראליות. נכון לסוף שנת 2012 השתתפו חברות ישראליות ב-241 פרויקטים שונים תחת מסגרת התוכנית.

בשנת 2011 מונתה ישראל לנשיאת תוכנית אאורקה העולמית – ובכך הייתה למדינה הלא-אירופית הראשונה שמונתה לתפקיד זה. בראש הנשיאות עמד אלי אופר ומנהל הנשיאות היה ישראל שמאי.

## קישורים חיצוניים

*תוכנית eureka , באתר Grantinfo.org.
*תוכנית eureka, באתר מתימו"פ.

## הערות שוליים

קטגוריה:מדע וטכנולוגיה
קטגוריה:האיחוד האירופי: מדע וטכנולוגיה
קטגוריה:ארגונים בין-ממשלתיים
קטגוריה:בריסל: ארגונים
קטגוריה:רשות החדשנות
בונה אירופי

שמאל|ממוזער|בונה אירופי בפולין
**בונה אירופי** (שם מדעי: *Castor fiber*) הוא מין של מכרסם ממשפחת הבוניים, ואחד משני מינים של בונה שחיים כיום. הבונה מבלה את רוב זמנו במים ונפוץ בקרבת מקורות מים באירופה ואסיה. הבונה כמעט ונכחד מכל אירופה וכיום הוא מין מוגן ברוב מדינות אירופה. הבונה נחשב למין חשוב בגופי מים בגלל יכולתו לווסת את זרימת המים על ידי בניית סכרים. הבונים חיים במושבות על איים דמוי כיפה.

## מבנה הגוף
משקלו של בונה בוגר ממוצע הוא 21 ק"ג ואורכו כמטר אחד (כולל זנב באורך 30 ס"מ), אם כי נצפו גם בונים גדולים יותר במשקל של עד 40 ק"ג. זהו המכרסם הגדול ביותר באירופה. גופו של הבונה כבד ורגליו קצרות ואינן מותאמות להליכה, לכן הוא מבלה את רוב זמנו במים. פרוותו של הבונה עמידה בפני מים ואצבעותיו מחוברות בקרום.
הבונה מסוגל לצלול במשך כ-15 דקות, מכיוון שבאותו זמן אוטם שסתום את אזניו וחטמו. זנבו של הבונה הוא קשיח ודמוי משוט, ומשמש לו כ"הגה". כמו לכל המכרסמים, גם לבונה זוג שיניים קדמיות חזקות וגדולות, שעל הבונה להשתמש בהן ללא הפסק על מנת שלא יגדלו יתר על המידה. לבונה יש טופר מיוחד על האצבע השנייה של הרגל האחורית על מנת לנקות את פרוותו.

## אורח חיים
הבונים הם יצורים חברתיים, וחיים במושבות שמכילות לרוב מספר גדול של משפחות. כל משפחה חיה ב"קן" העשוי ממוטות וענפים. ככל שגילו של הקן רב יותר, כך הוא יהיה גדול יותר, מכיוון שהבונים מגדילים אותו עם הזמן. רוחבם של הקנים הגדולים ביותר שנמצאו היה 6 מטרים, וגובהם הגיע ל-2 מטרים.

הבונים אינם שוקעים בשנת חורף, אך פעילותם בעונה הקרה מצטמצמת. באביב ממליטה נקבת הבונה בין שניים לחמישה צאצאים. הבונים הם יצורים ליליים. הבונה הוא צמחוני וניזון מענפים קטנים, עלים צעירים, צמחים ימיים, פירות וכל סוג של מזון צמחי שהוא מוצא בשטח חיותו, המזון המועדף עליו הוא עלים של ערבה וצפצפה. טורפיו של הבונה הם הזאבים והדובים.

## תפוצה
הבונה האירופי היה בעבר הבונה נפוץ ביותר באירופה הצפונית והמרכזית. עם זאת, ציד ממושך של הבונים בשל פרוותם ובשל סגולות רפואיות שיוחסו לבלוטות הריח שלהם, גרמו כמעט להכחדתו מנופי אירופה. כיום מנסים ארגוני הסביבה להחזיר את הבונים לסביבתם האירופית הטבעית, והם נפוצים כיום בצרפת, בלגיה, שווייץ, נורווגיה וגרמניה. הבונה נכחד בבריטניה כבר במאה ה-16, אך כיום ישנו רצון להקים מושבות בונים בסקוטלנד.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בוניים
קטגוריה:הונגריה: יונקים
קטגוריה:גרמניה: יונקים
קטגוריה:אסטוניה: יונקים
קטגוריה:בלגיה: יונקים
קטגוריה:שווייץ: יונקים
קטגוריה:פאונת מים מתוקים ברוסיה
קטגוריה:מגה-פאונה של אירואסיה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
טורפי מדגסקר

[ממוזער|זוג [נמייה צרת-פסים|נמיות צרות-פסים]]
**טורפי מדגסקר** (שם מדעי: Eupleridae) היא משפחת טורפים דמויי חתול, האנדמיים לאי מדגסקר שליד חופי אפריקה.
אלו הם 10 מיני טורפים קטנים והגדול שבהם הוא הפוסה שאורכו קרוב ל-70 ס"מ ומשקלו קרוב ל-7.5 ק"ג. שאר המינים קטנים ממנו בהרבה. 
טורפי מדגסקר קרובים מאוד למשפחות הגחניים והנמייתיים ובעבר סווגו כשייכים להם. האב הראשון שלהם שהיה קרוב לנמיות הגיע למדגסקר לפני 18-24 מיליון שנה והטורף הקרוב ביותר אליו הוא הפוסה.

## מיון
* תת-משפחת *Euplerinae*
** סוג פוסה (*Cryptoprocta*)
*** מין פוסה (*Cryptoprocta ferox*)
*** מין פוסה ענקית (*Cryptoprocta spelea*) - נכחד
** סוג ומין יחיד פלאנוק (*Eupleres goudotii*)
** סוג ומין יחיד זבד מלגשי (*Fossa fossana*)
* תת-משפחת *Galidiinae*
** סוג ומין יחיד נמיית זנב-טבעת (*Galidia elegans*)
** סוג נמייה מלגשית (*Galidictis*)
*** מין נמייה מלגשית רחבת-פסים (*Galidictis fasciata*)
*** מין נמייה מפוספסת ענקית (*Galidictis grandidieri*)
** סוג ומין יחיד נמייה צרת-פסים (*Mungotictis decemlineata*)
** סוג סלנויה (*Salanoia*)
*** מין סלנויה חומת-זנב (*Salanoia concolor*)
*** מין סלנוית דורל (*Salanoia durrelli*)

## ראו גם
* דמויי חתול
* נמייתיים
* גחניים

## קישורים חיצוניים

*
אלתיאה העיוורת

**אלתיאה העיוורת** (באנגלית: **Blind Althea**) היא דמות משנה בדיונית המופיעה בחוברות הקומיקס דדפול ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת *Deadpool #1* מינואר 1997 ונוצרה בידי הכותב ג'ו קלי והמאייר אד מקגינס.

אלתיאה היא דמות, שכמו שמרמז שמה, היא עיוורת, ששם משפחתה אינו ידוע. פגשה את דדפול במשימתו בקונגו. בהתחלה מערכת היחסים של שניהם הייתה לא ברורה, ובהמשך היא נהיית מורכבת יותר ויותר. את דמותה בסרט הלייב אקשן "דדפול" מגלמת השחקנית לזלי אגאמס, אשר שבה לתפקיד ב"דדפול 2".

## ביוגרפיה בדיונית
דבר אינו ידוע על ראשית חייה של אלתיאה, פרט לכך שנרמז שהייתה בת זוגו של קפטן אמריקה לפני שהוקפא, ושהייתה חברה בשירות המודיעין של אנגליה, לא ידוע באיזה תפקיד. בהופעתה הראשונה, דדפול, עדיין כווייד וילסון, נשלח להורגה, בעת ששהתה בבסיס המודיעין האנגלי ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו, אך הרג את כל מי שמסביבה פרט לה. לאחר שווייד בורח מבסיס נשק אקס, מקבל גורם ריפוי וחולה בסרטן, הוא נפגש איתה שנית והם חולקים דירה. אלתיאה מתייחסת אל דדפול כילד מפונק ומשמשת כסוג של אמא לדדפול, בזמן שהוא לגלג עליה וניצל את עיוורונה. הוא בנוסף הכריח אותה לבשל ולנקות עבורו, ונעל אותה בקופסה- חדר אטום ממולא בחפצים חדים- אם סירבה לעשות את דבריו. למרות כל יחסיו כלפיה, אלתיאה מתנהגת איתו בעדינות, ומייחסת את עצמה בתור האדם היחיד שמעז לעמוד נגדו.

אחרי כמה שנים עם דדפול, נוצר סוג של שלום בין שניהם, כשדדפול הבין שאלתיאה לא מוטרדת מתעלוליו. אלתיאה הופכת לאשת סודו הקרובה של דדפול (אפילו יותר מאשר סמור), ואחרי שהציל את חייה מספר פעמים היא הייתה אסירת תודה למענו, ומנסה לגמול לו בכך שבהדרגה הופכת אותו לאדם טוב יותר. הם חולקים מספר הרפתקאות ביחד, ביניהם התחזותה של אלתיאה למיי פארקר (דודתו של פיטר פארקר), וכגמול למעשיה דדפול מעניק לה במתנה את דוג', כלבו לשעבר של חברו של פוגי נלסון (אותו סמור הרוויח למען דדפול). עם זאת, דדפול לקה בשפל אישי ארוך, ונעל אותה בקופסה כשגילה שהסתירה ממנו את ביקוריו של סמור.

השניים מתנהגים (לנוכח האירועים האחרונים) בקרירות זה עם זה, ודדפול מגרש את אלתיאה מביתו. אלתיאה מסרבת, ודדפול משגר אותה בעזרת מכשיר טלפורטציה. אלתיאה נראית שוב עם סמור, כשהשניים נעולים בתוך "הקופסה". אחרי שנתיים לתחילת שותפות הדירה של שניהם, הוא מוזמנת בידי דדפול, על מנת לצפות בחברתה מעונת בידי דוג'. בשנת 2007, דדפול ניגש אליה כדי לאמת את תוכנית החזרת המוניטין שלו בקרב עם טאסקמאסטר.

היא עזרה לדדפול ולסוכן ונום לאתר את דוקטור ארתור ואנקו, אחיינו של דינאמו הארגמן המקורי. כאשר התחתן עם שיקלאה, דדפול שלח לאלתיאה הזמנה בכתב ברייל; היות שלא ידע לכתוב טוב בכתב ברייל, אלתיאה קיבלה בטעות הזמנה להלוויה של חבר בכנופיה, למרות שלא הבינה את ההבדל.

## זהות
ג'ו קלי חשף כי במקור אלתיאה הייתה אמורה להיות האלמנה השחורה המקורית, במאמר שהתפרסם בקומיקס. לא ברור מה גילה של אלתיאה, ועלתה השערה שהיא בת שישים. עם זאת, אלתיאה ציינה כי היא זוכרת את שמלות הסנפיר משנת 1920, ולאחר מכן גילה נקבע כשבעים. תאוריה נוספת היא שאלתיאה היא מאדאם ווב, מוטאנטית הידועה כשותפה של ספיידרמן.

## קישורים חיצוניים
* דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס
* [דף הדמות](https://marvel.fandom.com/wiki/Blind_Al_(Althea)_(Earth-616)) בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

## הערות שוליים

קטגוריה:דמויות בדיוניות
דזאודזי

**דזאודזי** (בצרפתית: **Dzaoudzi**) היא קומונה באי פטיט-טר במיוט שבמצר מוזמביק. הקומונה מאגדת בתוכה שני כפרים דזאודזי ולאבאטואר. בקומונה 15,339 תושבים לפי מפקד האוכלוסין של שנת 2007 לכן היא העיר השלישית בכמות אוכלוסייתה במיוט והקומונה הצפופה ביותר במיוט עם צפיפות של 2,303 תושבים לקמ"ר.

הכפר דזאודזי ממוקם על סלע חשוף ליד האי פטיט-טר, הוא מחובר לאי על ידי סכר מלאכותי שעליו עובר כביש (בולוואר דה קראב). על האי פטיט-טר נמצא הכפר לאבאטואר (*Labattoir*) שיחד יוצרים את הקומונה. העיר מחוברת לבירה מאמודזו שנמצאת על האי גראנד-טר על ידי מעבורות. 

ישנם עדויות להתיישבות על האי פטיט-טר כבר מהמאה התשיעית אולם על הסלע החשוף התחילו להתיישב רק בתחילת המאה ה-19 לפי תכנון של גוסטב אייפל ושימש כבירת מיוט עד שנת 1980.

נמל התעופה הבינלאומי היחידי של מיוט ממוקם ליד הקומונה השכנה פאמאנדזי.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מיוט: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-2011
פלאנק (תרגיל)

ממוזער|פלאנק צידי
**פלאנק** (מאנגלית: **Plank**), הידוע גם בשם **תרגיל בטן סטטי**, הוא תרגיל כוח הכרוך בשהייה במנח ללא תנועה לאורך זמן.

הפלאנק הנפוץ ביותר הוא פלאנק קדמי (מכונה גם "גשר קדמי"), בו נשארים במנח של שכיבות סמיכה, כאשר משקל הגוף נישא על הזרועות, המרפקים וקצות אצבעות הרגליים.

קיימות וריאציות רבות לתרגיל כמו פלאנק צידי (נקרא גם "גשר צידי") ופלאנק הפוך.
הפלאנק נפוץ באימוני פילאטיס ויוגה, וכן באימוני מתאגרפים וענפי ספורט אחרים.

הפלאנק מחזק את שרירי הגב, הבטן והכתפיים.
שרירים המעורבים בפלאנק הקדמי כוללים:
* שרירים ראשיים: שרירי הארקטור ספינאה, שריר הבטן הישר ושריר הבטן הרוחבי.
* שרירים משניים: הטרפז, המעוינים (שרירי גב), מסובבי הכתף, שרירי הדלתא הקדמיים, האמצעיים והאחוריים, שרירי החזה, שריר המסור הקדמי, שריר העכוז הגדול, הארבע-ראשי ושריר הסובך.

שרירים המעורבים בפלאנק הצידי כוללים:
* שרירים ראשיים: שריר הבטן הרוחבי, שריר העכוז האמצעי, שריר העכוז הקטן, שריר האדוקטור של הירך והאלכסונים החיצוניים והפנימיים.
* שרירים משניים: שריר העכוז הגדול, הארבע-ראשי ושרירי מיתר הברך.

לפי ספר השיאים של גינס, השיא העולמי במנח הפלאנק עומד כיום על 9 שעות, 38 דקות ו-47 שניות . שיא זה נקבע ב-22 במאי 2023 על ידי יוזף שאלק מצ'כיה.

## קישורים חיצוניים

* דינה פלד, תרגילי התעמלות למניעת פגיעה וכאבים בגב התחתון, באתר המוסד לבטיחות וגיהות
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פעילות גופנית
קטגוריה:תרגילי התעמלות
באנדרלה

**באנדרלה** (בצרפתית: **Bandrélé**) היא קומונה בדרום־מזרח האי גרנט טר שבמיוט. הקומונה מאגדת בתוכה שישה כפרים, באנדרלה-ווילג', מתסאמודו, ניאמבאדאו, דאפני, אמורו ובאמבו-אסט. בקומונה 6,838 תושבים לפי מפקד האוכלוסין של שנת 2007

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מיוט: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-2011
מכורים למין אנונימיים

**מכורים למין אנונימיים** (באנגלית: **Sex Addicts Anonymous**) היא התארגנות שמספקת לחבריה תוכנית "שנים עשר צעדים" כדי להתמודד עם התנהגות מינית בלתי מבוקרת, המכונה גם התמכרות למין. מכורים למין אנונימיים קיימת לצד התארגנויות אחרות של שנים עשר צעדים המיועדות למכורים למין: מכורים למין ולאהבה אנונימיים, מכורים למין כפייתי אנונימיים, סקסוהוליסטים אנונימיים ומחלימים מיניים אנונימיים. קיימות גם קבוצות עבור בני משפחות של מכורים למין. תפקידן דומה לתפקיד קבוצות דומות לאלכוהוליסטים אנונימיים ולמכורים לסמים אנונימיים.

מכורים למין אנונימיים נוסדה בשנת 1977 בארצות הברית, על ידי גברים שהתמודדו עם התנהגות מינית בלתי נשלטת והחליטו להיעזר לשם כך בתוכנית שנים עשר הצעדים של אלכוהוליסטים אנונימיים, תוך שהם מתאימים אותה להתמודדויות הייחודיות למכורים למין. התוכנית פתוחה לכל מי שמעוניין להפסיק התנהגות מינית בלתי נשלטת. אין כל דרישה אחרת להגעה לקבוצות. התוכנית פתוחה לבעלי כל נטייה מינית וזהות מגדרית. בשל האופי הרגיש של הנושאים שעליהם מדברים בקבוצות, חלק מהקבוצות עורכות היכרות עם חברים חדשים המעוניינים להצטרף, לפני שנמסר להם המיקום והזמן של המפגשים. קיים שאלון שנועד לסייע לחבר חדש להחליט אם הוא סובל מהתמכרות למין.

ב"מכורים למין אנונימיים" כל חבר יוצר לעצמו הגדרה אישית של מפוכחות מינית, שתובעת הימנעות מאופנים מסוימים של פעילות מינית, שאותו חבר רואה כבלתי נשלטים, מסוכנים או מזיקים. הקבוצה מעודדת את החבר לכבד אחד את הגדרת הניקיון של חברו. הרבה מחברי "מכורים למין אנונימיים" נעזרים בכלי שמכונה "שלושה מעגלים" כדי לסווג צורות שונות של התנהגות מינית. בתוך מעגל פנימי כותבים התנהגויות שמהם רוצים להימנע (כדוגמת מין בתשלום, מין אנונימי, צפייה בפורנוגרפיה). פעולה כזאת תיחשב "נפילה" או "שימוש". במעגל אמצעי כותבים התנהגויות ומצבים שעלולים להוביל למעגל פנימי (שוטטות ממשית או וירטואלית, מצבים שבהם עולים רגשות תסכול, בדידות או כאב). ובמעגל החיצוני כותבים התנהגויות בריאות - מיניות ולא מיניות (יחסי מין במסגרת קשר אינטימי, לקיחת חלק במפגשים קבוצתיים, עיסוק בספורט או באמנות יצירתית, שינה וארוחות סדירות).

הספר המרכזי של קבוצת מכורים למין אנונימיים הוא ספר "מכורים למין אנונימיים" המכונה גם "הספר הירוק". הוא מסביר את אופי ההתמכרות למין, את שנים עשר הצעדים וגם כולל מידע על הקבוצות וכלי ההחלמה של התוכנית. חלקו השני של הספר כולל מגוון רחב של סיפורים אישיים של מכורים למין. בסיפורים מתוארים אופנים שונים של התמכרות למין, כמו גם צורות שונות של החלמה. מטרת הסיפורים האישיים היא לשמש השראה ולהראות שעבודת שנים עשר הצעדים אכן מאפשרת החלמה מהתמכרות למין.

חונך (ספונסר) הוא אחד ממשתתפי התוכנית שחבר נעזר בו להחלמה ושהקשר איתו נועד לסייע בהחלמה של אותו חבר. רצוי שחונך יהיה כבר תקופה כלשהי בתוכנית, יצבור פרק זמן משמעותי של ניקיון מפעילות מינית ממכרת ויעבור את שנים עשר הצעדים. מקובל שחונך נמצא בקשר אישי רציף עם חניך, כדי להדריך אותו בעבודת התוכנית. השפעתו העיקרית של החונך היא דרך דוגמה אישית. בדרך כלל מומלץ לחבר חדש לקחת חונך בהקדם. חונך יכול להיות זמני או קבוע, אך גם חונך קבוע ניתן להחליף.

קבוצה של מכורים למין אנונימיים קיימת בישראל לערך משנת 1996.

## קישורים חיצוניים
*מכורים למין אנונימיים, ישראל

קטגוריה:התמכרות
קטגוריה:גמילה
קטגוריה:בריאות מינית
שרון כהן

**שרון כהן** (נולד ב-1 בנובמבר 1968) הוא במאי דיבוב, מדבב, מתרגם, מוזיקאי ושחקן ישראלי. מתחילת שנות האלפיים הוא האחראי לדיבוב לעברית של רבים מסרטי האולפנים הגדולים המופצים בישראל. הוא המייסד והבעלים של אולפן הדיבוב SC Produb.

## ביוגרפיה
כהן נולד לשחקן התיאטרון אלברט כהן ולפסנתרנית הקלאסית רות מנזה. הוא אחיו של המלחין עדי כהן.

את שירותו הצבאי עשה בלהקת פיקוד הצפון, שם שר, שיחק וניגן בסקסופון. בהמשך, הופיע לפרנסתו כקוסם.

למד סאונד ושיחק בתיאטרון הקאמרי ובתיאטרון המסחרי, השתתף בדרמות בטלוויזיה הישראלית ואף השתתף בהנחיית תוכנית הטלוויזיה "בקצה המכחול", העוסקת באומנות.

השתתף במחזהו של חנוך לוין "המתלבט". היה חבר בשלישית ה"נונסנס" "צ'ה צ'ה צ'ה" עם יואב צפיר וניצן זיצר.

תרגם, ביים, הקליט, ערך, ניהל מוזיקלית והשתתף במאות תפקידים בדיבוב לטלוויזיה ולקולנוע. דיבובו הראשון היה בסרט "המסע המופלא - הביתה" של חברת וולט דיסני, שהיה סרט הלייב אקשן הראשון שדובב לעברית. בסרט דיבב כהן את הכלב צ'אנס, הדמות הראשית.

כהן דיבב גם את דיפסי ב"טלטאביז".

בשנת 1992 החל את דרכו בבימוי דיבוב באולפני "אולפנטו" של יוני חן (ולאחר מכן באולפני "אלרום"). הוא תרגם, ביים וניהל מוזיקלית עשרות סדרות וסרטים. מסוף שנות ה-90 היה אחראי לתרגום ולבימוי הדיבוב של עשרות סרטי קולנוע מובילים של אולפני פוקס, האחים וורנר, סוני, יוניברסל, דרימוורקס, סרטי פרמאונט ועוד. בשנת 2004 החליף את שפרירה זכאי בתפקיד במאי הדיבוב העברי לסרטי דיסני. הסרט הראשון שביים היה "מרי פופינס". עד היום עבד במאות הפקות דיבוב לקולנוע ולטלוויזיה.

בשנת 2016 הקים את אולפני הדיבוב והתוכן "SC Produb", ובהם הוא ממשיך לנהל ולביים את הפקות הדיבוב לקולנוע ולתכנים נוספים. כהן גם מעביר לשחקנים ולמוזיקאים קורסים באמנות הדיבוב.

## חיים אישיים
כהן מתגורר ברמת גן. הוא נשוי ואב לשלושה ילדים. בתו הבכורה היא השחקנית לני כהן, שגם היא עובדת בבימוי דיבוב.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 

קטגוריה:חברי להקות צבאיות ישראליות
קטגוריה:מדבבים ישראלים
קטגוריה:במאי דיבוב
קטגוריה:דיסני: אישים
קטגוריה:אישים ממוצא יהודי-בולגרי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1968
אהוד אפרת

**אהוד אפרת** (17 במרץ 1924 – 23 בדצמבר 2023) היה קצין בדרגת אלוף-משנה, שמילא תפקידים בכירים באגף המודיעין.

## ביוגרפיה
אהוד אפרת נולד כאהוד רפפורט, בן למשפחה מוותיקות היישוב מראשון לציון. אביו היה חקלאי ולימים בעל תחנת דלק. את לימודיו היסודיים למד ב"בית הספר העממי" בראשון לציון, שנקרא כעבור שנים בית הספר חביב. את לימודיו התיכוניים למד בגימנסיה הריאלית בעיר. היה מדריך בתנועת המכבי הצעיר.

בצעירותו היה חבר בארגון ההגנה. במסגרתו עבר קורס מפקדי כיתות והיה מדריך. עסק באיתות של דגלים ופנסים, שהיה נהוג באותה עת. התנדב למשטרת היישובים העבריים. השתייך למנגנון הש"י, שירות המודיעין של ההגנה.

במלחמת העצמאות שירת כקצין מודיעין מרחבי ב"מודיעין 10" (לימים יחידה 504). אהוד רפפורט שירת בחזית המרכז – בסיס ג' והיה אחראי על הפעלת מודיעים/סוכנים בגזרה קולה – לטרון – הרטוב. בסוף שנת 1950 נשלח לטהראן והחליף את אורי בבאי-שפר אשר הקים בטהראן את בסיס "האחד" של "מודיעין 10" (בסיס "האחד" עסק בגיוס והפעלת סוכנים בעיראק). בשנת 1953 חזר לארץ ועבר לאגף המודיעין של צה"ל. בראשית שנות ה-60 עמד בראש מערך ביטחון המידע של צה"ל, בתפקיד ראש ענף ביטחון שדה (עב"ש) בדרגת סגן-אלוף, ענף שמאז שנת 1970 שודרג לרמת מחלקה (מחב"ש), שבראשה אלוף-משנה. בשנות האלפיים הוחלף המונח ביטחון שדה במונח ביטחון מידע והמחלקה נקראת מאז מחלקת ביטחון מידע (מחב"ם).

ביולי 1967 סיים אהוד אפרת את לימודיו במכללה לביטחון לאומי. בספטמבר אותה שנה יצא לטורקיה כדי לכהן בה כנספח צה"ל, בדרגת אלוף-משנה. היה זה בתקופה של פריחת היחסים הביטחוניים של מדינת ישראל עם טורקיה ואיראן, כשבשתיהן שירתו נספחי צה"ל, אהוד אפרת בטורקיה ויעקב נמרודי באיראן. במקביל שימש גם נספח צה"ל ביוגוסלביה. תוך כדי שירותו הצבאי יצא גם לשליחויות מטעם המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים לאיראן ואתיופיה. בשנת 1971 השתחרר משירותו בצה"ל.

לאחר תום שירותו שימש אהוד אפרת מנכ"ל בחברת בנייה. בשנת 1991 פרש לגמלאות.

אהוד אפרת היה בוגר בית הספר הגבוה למשפט וכלכלה והוסמך כעורך דין בשנת 1956. היה חבר בעמותת המרכז למורשת המודיעין וחבר עמותת ידידי מוזיאון ראשון לציון.

נפטר ב-23 בדצמבר 2023. נקבר בבית העלמין האזרחי מנוחה נכונה כפר סבא.

## קישורים חיצוניים

* על אהוד אפרת, באלבום המשפחות של מוזיאון ראשון לציון
* ראיונות שנערכו על ידי עמותת **תולדות ישראל**- לתיעוד דור תש"ח
** חלק א': אהוד אפרת - ראיון מלא 1 מתוך 2
** חלק ב': אהוד אפרת - ראיון מלא 2 מתוך 2

## הערות שוליים

קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:חיילי אגף המודיעין
קטגוריה:נספחים צבאיים ישראלים בטורקיה
קטגוריה:בוגרי בית הספר חביב
קטגוריה:בוגרי הגימנסיה הריאלית
קטגוריה:בוגרי המכבי הצעיר
קטגוריה:בוגרי בית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות מנוחה נכונה כפר סבא
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1924
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2023
גאורג ויסובה

ממוזער|שמאל|250px|גאורג ויסובה (1859-1931).
**גאורג אוטו אוגוסט ויסובה** (בגרמנית: **Georg Otto August Wissowa**; 17 ביוני 1859 – 11 במאי 1931) היה פילולוג קלאסי גרמני.

## ביוגרפיה
ויסובה נולד בנוידורף  שליד ברסלאו, ולמד באוניברסיטת ברסלאו. בהמשך מונה לפרופסור באוניברסיטת מרבורג (מ-1886) ובאוניברסיטת האלה (מ-1985).

הוא ידוע כיום בעיקר בהוצאת המהדורה השלישית והעצומה של "אנציקלופדיה לעולם הקלאסי" (*Realencyclopädie der Classischen Altertumswissenschaft*), אנציקלופדיה רחבת היקף המתמקדת בעת העתיקה, שאת כתיבתה יזם בשנת 1839 מורה בשם אוגוסט פרידריך פאולי (1796-1845). פאולי מת לאחר 6 שנים, והבאים אחריו השלימו את המהדורה הראשונה שכללה 6 כרכים. במהדורה השנייה נוספו 2 כרכים, ובשנת 1890 החל ויסובה בהוצאת מהדורה נוספת, פרויקט שאפתני אותו קיווה ויסובה להשלים בתוך 10 שנים. אך בפועל, הכרך האחרון באנציקלופדיה, שכללה לבסוף 66 כרכים ועוד 15 כרכי מילואים ו-2 כרכי מפתח, הופיע רק בשנת 1978 (כרך המפתח האחרון הופיע בשנת 1980).

ויסובה היה המחבר של עבודה חשובה על הדת ברומא העתיקה, בשם "Religion und Kultus der Römer" (יצא לאור בשנת 1902). בספרו חוקר ויסובה את תהליכי ההתפתחות של הדת הרומית, ומביא תיאור מקיף של האלים הרומיים והמנהגים הדתיים שנהגו ברומא.

בנוסף, ויסובה ההדיר את ספרו של הפילולוג הגרמני לודוויג פרידלנדר - "Sittengeschichte Roms", עבד על האנציקלופדיה של המיתולוגיה היוונית והרומית שחיבר וילהלם היינריך רוסטשר - "Ausführlichem Lexikon der griechischen und römischen Mythologie" וכן הוציא לאור מהדורה שנייה של ה-"Römische Staatsverwaltung" ("מנהל ציבורי ברומא") של ההיסטוריון הגרמני יואכים מרקרט.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה של גאורג ויסובה, באתר Bookrags.com 
* גאורג ויסובה, New International Encyclopedia בוויקיטקסט האנגלית

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פילולוגים גרמנים
קטגוריה:חוקרי העת הקלאסית
קטגוריה:אנציקלופדיסטים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ברסלאו
קטגוריה:סגל אוניברסיטת מרבורג
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1859
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1931
יאיר רביבו

**יאיר רביבו** (נולד ב-9 ביולי 1975, א' באב התשל"ה) הוא פוליטיקאי ישראלי המכהן כראש עיריית לוד.

## ביוגרפיה
רביבו נולד גדל והתחנך בלוד כבן רביעי ליעקב ואסתר רביבו, ילידי מרוקו. שירת ביחידה 8200. בשנים 1999–2000 שימש כיו"ר אגודת הסטודנטים של אוניברסיטת בר-אילן והיה פעיל בליכוד.

במסגרת יוזמה שיווקית של רשת המשביר, בדצמבר 1999, מספר ימים לפני כניסת שנת 2000, עבר להתגורר על שלט חוצות בצומת גלילות, ובכל שעה עדכן את הספירה לאחור עד 1 בינואר 2000. המיזם ניסה לקבוע שיא גינס חדש במגורים על שלט חוצות. תמורת המבצע הוא תוגמל במלגת לימודים לשלוש שנים.

בשנת 2001 סיים תואר ראשון במדעי המדינה ובשפה הערבית באוניברסיטת בר-אילן והמשיך ללימודי תואר ראשון במשפטים במכללת שערי משפט. תוך ארבע שנים סיים שני תארים ראשונים בהצטיינות וקיבל מצטיין דיקן הפקולטה. בשנת 2003 סיים תואר שני במשפטים באוניברסיטת בר-אילן והוסמך כעורך דין. עם סיום לימודיו שימש כמנכ"ל וגזבר המועצה המקומית בירוחם, ולאחר סיום תפקידו פתח משרד עורכי דין ועסק בתחום האזרחי-מסחרי.

בשנת 2005 מונה לסמנכ"ל החברה הכלכלית בלוד ולמנהל רשת המתנ"סים בעיר, בתפקיד זה שימש עד שנת 2011.

בשנת 2011 מונה על ידי מאיר ניצן, יו"ר הוועדה הקרואה של לוד, למנכ"ל העירייה. יחד עם ניצן עסק בטיפוחה של העיר, החלפת תשתיות ובניית פארקים וגני ילדים, ושיקום מצבה הכלכלי של העירייה.

במאי 2013 התפטר מתפקידו כמנכ"ל העירייה והודיע על התמודדותו לראשות העיר מטעם מפלגת הליכוד. ב-22 באוקטובר 2013, בבחירות ראשונות לאחר כשבע שנים של ועדה קרואה, נבחר לראשות העיר לאחר שניצח בבחירות המקומיות בעיר את מועמד מפלגת העבודה יורם מרציאנו עם 63 אחוזים מהקולות.

ב-1 בספטמבר 2017 נכנס למסגד הגדול בלוד וביקש להנמיך את עוצמת הרמקולים.

בבחירות לרשויות המקומיות ב-2018, נבחר לקדנציה נוספת כראש העיר, עם תמיכה של 72% מהקולות, מול שני מועמדים אחרים, וסיעת הליכוד בראשותו זכתה ב-6 מושבים מתוך 19 המושבים במועצה. לאחר הבחירות הקים קואליציה מקיר לקיר, שכללה בין השאר את סיעת 'אל נידא אל ערבי' ("הקריאה הערבית"), שזכתה אף היא ב-6 מושבים, וראש הסיעה, פרג' אבן פרג', מונה למשנה לראש העיר, אך הסיעה פרשה מהקואליציה באפריל 2021 כמחאה על קריאות של רביבו נגד האלימות והפשיעה של הקהילה הערבית בעיר.

ביוני 2020, הודיע רביבו על הקפאת כל הליכי השיווק והרישוי שהחלו במסגרת הסכם הגג שנועד להוסיף לעיר 27,000 דירות בתוך עשור, בגלל התנגדותו לאכלוס ערבים בשכונות יהודיות.

באוקטובר 2021 הודיע רביבו כי הוא מתכוון להתמודד לקדנציה שלישית בראשות העיר לוד. בבחירות, שהתרחשו ב־27 בפברואר 2024, ניצח רביבו את יורם מרציאנו, עם 66.2% מהקולות.

בפברואר 2026 הגיש רביבו מכתב דרישה להסרת סרטון סאטירי שפרסם יוצר התוכן דן פונדק בנושא העיר לוד, בטרם ינקוט בצעדים משפטיים נגד פונדק.

## חיים אישיים
נשוי ליקירה, אב לארבעה וסב לנכדה. מנהל אורח חיים דתי. אחיו הוא חבר הכנסת אליהו רביבו.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:מנהלי מתנ"סים
קטגוריה:מנכ"לי רשויות מקומיות
קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות מטעם הליכוד
קטגוריה:ציונות דתית: אנשי ציבור
קטגוריה:ראשי עיריית לוד
קטגוריה:בוגרי תיכון אזורי רמלה-לוד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בוגרי המרכז האקדמי שערי מדע ומשפט
קטגוריה:מנכ"לי עיריית לוד
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1975
ראובן זהבי

**ראובן זהבי** (נולד ב-4 בנובמבר 1957) הוא אמן ישראלי ומרצה בכיר באקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל.

## ביוגרפיה
זהבי עלה לישראל מצרפת בשנת 1971. בין השנים 1976–1979 למד במחלקה לאמנות בבצלאל, ב-1979 סיים את לימודי התואר הראשון ב אוניברסיטת פריז VIII. היה ממקימי קבוצת רגע ומיוזמי תערוכות עם אמנים פלשתינאים.

בין השנים 1981–1990 חי בפריז, שם למד תואר שני ודוקטורט והציג את עבודותיו. עם חזרתו לישראל ב-1990 התחיל ללמד אמנות ועיצוב בבצלאל, בפקולטה לארכיטקטורה בטכניון ובאוניברסיטת תל אביב. ניהל את בית הספר לאמנות קלישר בתל אביב בין 1991–1996 (תקופה בה הוקם המבנה החדש של בית הספר) ועמד בראש המחלקה לצורפות בין השנים 1997–2005.

נכון לשנת 2013 הוא מרצה בכיר בבצלאל במחלקה לצורפות ואופנה ובמחלקה להיסטוריה ותאוריה בה הוא מקדם את נושאי הקראפט בהקשר של אמנות, תרבות חומרית ועיצוב עכשווי. מתגורר ועובד בירושלים. פועל בעיקר בתחומי המיצב בעבודות אינטראקטיביות, בווידאו, אנימציה תלת־ממדית ואמנות מבוססת תוכנה. עבודותיו מוצגות בישראל, בחו"ל וברשת.

זהבי נשוי לסופרת הילדים תמר ורטה-זהבי.

## אילן יוחסין

## לימודים
* 1975-1979 - תואר ראשון, אוניברסיטת פריז VIII 
* 1981-1989 - תואר שני ודוקטורט, אוניברסיטת פריז.

## תערוכות
### תערוכות יחיד

### תערוכות קבוצתיות

## גלריה
 
File:Reuven zahavi1.jpg| סדרת אל מלחה-בית לחם: אזור צהוב, תצלום צבע, 2000
File:Reuven zahavi2.jpg| סדרת אל מלחה-בית לחם: כיסוי אוקרה, תצלום צבע, 2000
File:Reuven zahavi3.jpg| הזזה, הדפסה צילומית מקובץ דיגיטלי "למבדה", 2007
File:Reuven zahavi4.jpg| הזזה, הדפסה צילומית מקובץ דיגיטלי "למבדה", 2007
File:Reuven zahavi5.jpg| ללא כותרת, הדפסה צילומית מקובץ דיגיטלי, (למבדה) מנוף וירטואלי תלת ממדי 2009
File:Reuven zahavi6.jpg| פינת עשן, הדפס דיגיטלי על נייר, 2008
File:Reuven zahavi7.jpg| פינת הבריכה, הדפס דיגיטלי על נייר, 2008
File:Reuven zahavi8.jpg| ייצור פרוצדורלי צף, סרט וידאו ואנימציה תלת ממד: קוד מקורי נכתב ב-Maxscript 2011
File:Reuven zahavi9.jpg| אינטרקום 02, וידאו ואנימציה תלת מימד, "נדנדה" 2010
File:Reuven zahavi10.jpg| אינטרקום 15, וידאו ואנימציה תלת מימד, מתוך סביבה אינטראקטיבית למעלה: "אתר קום מסתובב", למטה: "ביקור בכור
File:Reuven zahavi11.jpg| תל אביב – טהראן עבודה אינטראקטיבית מבוססת אלגוריתם גנטי, 2012
File:Reuven zahavi12.jpg| תל אביב – טהראן עבודה אינטראקטיבית מבוססת אלגוריתם גנטי, 2012
File:Reuven zahavi13.jpg| תל אביב – טהראן עבודה אינטראקטיבית מבוססת אלגוריתם גנטי, 2012
File:Reuven zahavi14.jpg| תל אביב – טהראן עבודה אינטראקטיבית מבוססת אלגוריתם גנטי, 2012



## קישורים חיצוניים

* 

* עבודותיו של ראובן זהבי באתר ארכיון בצלאל
* 
* פרויקט "אינטרקום ##"
* REUVEN ZAHAVI PIXEL'S HABITAT 2012

קטגוריה:אמנים ישראלים
קטגוריה:סגל בצלאל
קטגוריה:ערכים שנערכו במסגרת GLAM בצלאל
קטגוריה:בוגרי בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת פריז
קטגוריה:ישראלים ילידי אלג'יריה
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:משפחת צמח
קטגוריה:משפחת ורטה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1957
רודולף שמונדט

**רודולף שמונדט** (בגרמנית: **Rudolf Schmundt**, 13 באוגוסט 1896 – 1 באוקטובר 1944), היה שלישו הצבאי של אדולף היטלר. נרצח בקשר העשרים ביולי.

## ביוגרפיה
שמונדט נולד במץ ושירת כלויטננט במלחמת העולם הראשונה. לאחר המלחמה נשאר כקצין קבע ברייכסווהר בשורה של תפקידי מטה. היה נאצי מושבע וב-1938 מינה אותו היטלר לשלישו הצבאי. בתפקיד זה היה נוכח כמשתתף קבוע בישיבות להערכת המצב הצבאי.

ב-20 ביולי 1944 עמד ליד היטלר בביתן הישיבות במאורת הזאב. כאשר התפוצצה הפצצה שהניח שם קלאוס שנק פון שטאופנברג הוא נפצע קשה. איבד עין אחת ושתי רגליים.

הוא הועבר לטיפול בבית החולים במאורת הזאב. בתחילה התאושש במקצת והצליח לשוחח עם היטלר אבל אחר כך התדרדר מצבו, והוא מת מאלח דם וכשל מערכתי.

לפי הוראת היטלר נערך לשמונדט טקס אשכבה ממלכתי ליד מצבת הזיכרון בטננברג בפרוסיה המזרחית בנוכחות הרמן גרינג. ב-7 באוקטובר 1944 הוא נקבר בבית הקברות אינוואלידן בברלין וגנרל היינץ גודריאן ספד לו. הוא הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים.

## לקריאה נוספת
***רוג'ר מורהאוז: ברלין במלחמה**, הוצאת זמורה ביתן, 2012

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:אנשי הצוות האישי של אדולף היטלר
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:גרמנים שנהרגו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אישים הקבורים בברלין
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:נפגעי קשר העשרים ביולי
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1896
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1944
חן ליברמן

**חן ליברמן** (נולדה באב ה'תשמ"ה, 8 באוגוסט 1985) היא עיתונאית, עורכת, כתבת ואשת רדיו וטלוויזיה ישראלית, חברת מערכת תוכנית התחקירים "עובדה". מרצה מחוץ למניין בחוג לתקשורת באוניברסיטת תל אביב.

## ביוגרפיה
חן ליברמן גדלה בחיפה כבת זקונים למשפחה בת ארבעה ילדים. אחיותיה הן העיתונאית ואשת התקשורת טלי ליברמן והשחקנית עדילי ליברמן.

למדה בבית הספר הריאלי. את דרכה בעולם העיתונות החלה במהלך שירותה הצבאי בגלי צה"ל, בתפקיד כתבת חוץ. בהמשך שירותה, סיקרה את תחום התקשורת, הייתה כתבת לענייני פלילים, וכן ערכה והגישה את מבזקי החדשות.

בשנת 2005, בתום שירותה הצבאי, הגישה את פינת "חדשות הבידור" בתוכנית "ערב טוב עם גיא פינס".

בשנת 2007 עברה לגור בניו יורק לשם לימודים אקדמיים, והשלימה תואר ראשון בהיסטוריה אמריקאית ובעיתונות. במהלך שהותה בארצות הברית, עבדה ברשת ABC, שימשה ככתבת "ערב טוב עם גיא פינס" בארצות הברית, ראיינה רבים מכוכבי הוליווד, וכתבה טור ב"ידיעות אמריקה" שהתפרסם גם באתר ynet. באותה תקופה אף השתתפה בתפקיד קטן בפרק של "תרגיע".

בשנים 2010–2012 הגישה פינה בתוכנית הרדיו "שי ודרור" ברדיו ללא הפסקה.

בשנת 2013 חזרה לישראל והתקבלה לתפקיד עורכת דסק התרבות בערוץ עשר, במקום נדב בורנשטיין. היא שימשה בתפקיד עורכת התרבות עד נובמבר 2019. במסגרת תפקידה כעורכת, וגם לאחר מכן, היא שימשה כתבת במהדורת החדשות המרכזית של ערוץ עשר, וכן ב"לונדון את קירשנבאום", "חמש עם רפי רשף", "היום שהיה" עם גיא זהר ועם טל ברמן, "אורלי וגיא", ו"צינור לילה" ובתוכנית "שישי", כשבאחרונה היא אף הייתה חברה מעת לעת בפאנל הכתבים באולפן.

בדצמבר 2016, עם יציאתו לגמלאות של מולי שפירא, החלה להגיש תוכנית בנושאי תרבות בגלי צה"ל בימי שישי, יחד עם ענבל גזית.

בשנת 2017 החלה לשמש מדי פעם כמגישה-מחליפה של התוכנית "היום שהיה". ב-1 באוקטובר 2017 הגישה ליברמן לראשונה את התוכנית "חמש עם רפי רשף".

באוקטובר 2019 הצטרפה למערכת תוכנית התחקירים "המקור", שם פרסמה תחקיר על מערכת היחסים המתעללת שעבר השחקן וזמר שולי רנד וערכה ראיון עם השחקן משה איבגי, לאחר שהורשע בעבירות מין.

בנובמבר 2020 הגישה תביעה, לפי חוק לשון הרע וחוק למניעת הטרדה מינית, נגד שני אנשים שפרסמו ציוצים פוגעניים כלפיה בטוויטר. וקיבלה פיצויים בסך 30,000 ש"ח.

בינואר 2022 עזבה את "רשת" ועברה לתוכנית התחקירים "עובדה" של "קשת". שם, היא פרסמה, בין היתר, תחקירים על בית השנטי ועל המתרחש ב"מכללה" של ניסן גבני.

ליברמן חברה בפאנל של תוכנית הבוקר "חדשות הבוקר" עם ניב רסקין ומגישה את "חוץ לארץ", הסכת חדשות החוץ של עיתון "הארץ".

## חיים אישיים
ליברמן גרה בתל אביב. בן זוגה הוא אדם שנער, פרופסור חבר בבית ספר רדזינר למשפטים באוניברסיטת רייכמן. השניים הורים לבת ולבן.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* הדיווחים של חן ליברמן באתר רדיו ללא הפסקה
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שדרניות רדיו ישראליות
קטגוריה:שדרני רדיו ישראלים
קטגוריה:כתבים פליליים
קטגוריה:מנחות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:ערוץ עשר: שדרנים, שחקנים ומנחים
קטגוריה:סגל חדשות 13
קטגוריה:חיילי גלי צה"ל
קטגוריה:עובדה (תוכנית טלוויזיה)
קטגוריה:נשות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:כתבות תרבות ישראליות
קטגוריה:כתבי תרבות ישראלים
קטגוריה:כתבי חדשות חוץ ישראלים
קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:בוגרות בית הספר הריאלי
קטגוריה:בוגרי בית הספר הריאלי
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטאות ומכללות בארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטאות ומכללות בארצות הברית
קטגוריה:פורבס 30Under30: ישראל
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1985
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1985
יחסי ישראל – מקדוניה הצפונית

[250px|ממוזער|נשיא ישראל [ראובן ריבלין (מימין) עם מקבילו המקדוני סטבו פנדרובסקי בעת ביקור האחרון בישראל לרגל פורום השואה העולמי החמישי, ינואר 2020]]
שמאל|ממוזער|250px|אנדרטת "רימון השמות" לזכר יהודי מקדוניה שנספו בשואה - בפינה הדרום-מערבית של טיילת ארמון הנציב בירושלים
בין **[[מדינת ישראל]]** לבין **[[מקדוניה הצפונית|הרפובליקה של מקדוניה הצפונית]]** קיימים יחסים דיפלומטיים מלאים נכון לשנת 2021, כאשר שתי המדינות מקיימות יחסים קרובים בתחומים שונים, ונחשבות לבעלות ברית בתחומים פוליטיים ותרבותיים למקדוניה הצפונית יש שגרירות רשמית בתל אביב, בעוד שאת ישראל מייצג במקדוניה הצפונית שגריר שאינו תושב, אשר מקום מושבו בישראל.

## היסטוריה
שתי המדינות כוננו לראשונה יחסים דיפלומטיים מלאים בתאריך 7 בדצמבר 1995, זמן קצר לאחר התפרקותה של יוגוסלביה במהלך מלחמות יוגוסלביה, והיווסדה של מקדוניה כמדינה עצמאית. השקת היחסים הדיפלומטיים בין ישראל למקדוניה, מצידה של ישראל, נעשתה תוך הכרה במקדוניה כ**"רפובליקה היוגוסלבית לשעבר של מקדוניה"**, וזאת על סמך השם הזמני במסגרתו התקבלה מקדוניה לאו"ם. עם זאת, בהמשך שינתה ישראל את עמדתה והכירה רשמית במקדוניה בשם **"הרפובליקה של מקדוניה"**, שמה המוכרז של המדינה החדשה, וכך הצטרפה ישראל ל-130 מדינות נוספות בעולם המכירות במקדוניה תחת שם זה, ולא תחת השם הזמני אשר ניתן לה על ידי האו"ם.

ב-2019 שינתה המדינה את שמה ואימצה את השם **"הרפובליקה של מקדוניה הצפונית"**.

מקדוניה הצפונית תמכה דיפלומטית וכלכלית בישראל מאז פרוץ המלחמה בשביעי באוקטובר, ושיתוף הפעולה אף הולך ומעמיק.

## יהדות מקדוניה הצפונית

נכון לשנת 2019, הקהילה היהודית במקדוניה הצפונית היא קהילה קטנה, אבל בעלת מעמד איתן ומכובד במדינה, המשמשת כגשר בין מקדוניה הצפונית וישראל. הקהילה מונה כ-200 איש, אשר רובם מתגוררים בבירת מקדוניה הצפונית סקופיה, וכן בעיר שטיפ.

הארגונים היהודיים במקדוניה הצפונית, אשר פועלים תחת חסותה של ממשלת מקדוניה הצפונית, הדגישו במספר הזדמנויות כי נכון לשנת 2013, אין כלל אנטישמיות כלפי יהודים במדינה. במסגרת פגישה בין נציגי הקהילה היהודית במקדוניה לשגריר ישראל החדש במדינה, בסוף שנת 2009, אמרו הנציגים לשגריר כי לתחושתם, מקדוניה היא כיום המדינה היחידה שבה אין כל עדות לאווירה אנטישמית, וכי היהודים במקדוניה חשים כי הם חיים במדינה שאוהבת ומכבדת את בני העם היהודי, מה שבא גם לידי ביטוי בקשרים החמים שבין מקדוניה וישראל.

במהלך שנת 2002, מקדוניה הפכה לאחת המדינות היחידות בעולם אשר מיסדה מנגנון רשמי המשמש ליישוב מחלוקות הנוגעות לגזל של רכוש יהודי במהלך ימי מלחמת העולם השנייה, מנגנון אשר זכה לאהדת בני הקהילה היהודית במדינה.

כחלק מפועלה המתמשך של ממשלת מקדוניה הצפונית להנצחת זיכרון השואה, נחנכה בבירה סקופיה אנדרטה מודרנית להנצחת השואה, וכן מרכז תיעוד אודות תולדותיהם של בני העם היהודי בשטח מקדוניה הצפונית, אשר מהווה את אחד ממרכזי ההנצחה לשואה הגדולים ביותר בעולם. בפועלה זה זכתה ממשלת מקדוניה הצפונית בהערכה של גורמים בקרב העם היהודי, אשר מוקירים את מחויבותה של מקדוניה הצפונית להנצחת רדיפת בני העם היהודי במדינה בימי מלחמת העולם השנייה.

## קישורים חיצוניים

* אתר שגרירות ישראל במקדוניה הצפונית

## הערות שוליים

*
טייס ניסוי

[250px|ממוזער|שמאל|טייס הניסוי [צ'אק ייגר ליד המטוס הניסיוני בל X-1, שנועד לבחינת טכנולוגיות חדישות בתחום התעופה וחצה לראשונה את מחסום הקול, מטייסי הניסוי הידועים ביותר בעולם.]]
[ממוזער|טייס הניסוי [הוגו מרום במטוס פוגה מגיסטר שהורכב בישראל על ידי התעשייה האווירית (1960)]]
**טייס ניסוי** הוא טייס המטיס כלי טיס חדשים, כאלה שנערך בהם שינוי, או כלי טיס בשלב האבטיפוס, בטיסת ניסוי, על מנת לבחון אותם או מכלולים חדשים שהותקנו בהם, לקבוע אם הם עומדים בדרישות ולהפעיל מכשור צב"ד. בשל העובדה שהתנהגותו של כלי הטיס באוויר לא נבחנה עד תום ובשל העובדה שטיסות המבחן נערכות פעמים רבות במתארים קיצוניים, התאונות מרובות ולפעמים קטלניות ולפיכך נחשב המקצוע למסוכן ביותר. טייסי ניסוי מועסקים אצל יצרני מטוסים, חילות אוויר וחברות תעופה אזרחיות. בנוסף, מטיסים טייסי ניסוי כלי טיס ניסיוניים, שלא נועדו לשירות, אלא לבחינת טכנולוגיות חדשניות ויש הפעילים גם בתחום האווירובטיקה (טיסות ראווה).

טייסי ניסוי הם טייסים מנוסים, לאחר שעות טיסה מעשיות רבות, לרוב בעלי הכשרה של מהנדסי אווירונאוטיקה והכשרה בתחומי הפעלת ציוד אוויוני, אמצעי לחימה ותקשורת, היכרות עמוקה עם נושא הבטיחות ויכולת אלתור ותגובה מהירה במקרה של תקלה.

## קישורים חיצוניים

* תיאור המשרה 
* אגודת טייסי הניסוי 
* בית הספר הבריטי האימפריאלי לטייסי ניסוי 
* בית הספר האמריקאי הלאומי לטייסי ניסוי 

*
קטגוריה:מקצועות תחבורה
קטגוריה:אנשי צוות אוויר
מטוס אימון

[250px|ממוזער|שמאל|[פוגה מגיסטר]]
[250px|ממוזער|שמאל|[תא הטייס של ארמצ'י SF260, מקום החניך מימין והמדריך לשמאלו]]
**מטוס אימון** הוא מטוס ייעודי לצורכי לימוד טיסה, הדרכה ותרגול. מטוסי אימון מתוכננים ומיוצרים כך שיהיו בהם מרכיבים בטיחותיים נוספים, כמו ממשקי היגוי כפולים בתצורת טנדם, תכונות טיסה סלחניות וסידור פשוט של מכשירי תא הטייס ורק את המערכות הרלוונטיות לצורכי האימון והתרגול. מרכיבים אלה מאפשרים לפרחי הטיס ולטייסים המתלמדים ללמוד בביטחה ולהתקדם במטוס סלחני יותר לטעויות.

מטוסי אימון כוללים בדרך כלל שני מושבים, למדריך הטיסה ולטייס המתלמד. כאמור, למטוסי אימון יש ממשקי היגוי כפולים, כדי שהמדריך יוכל לקחת פיקוד ולהטיס את המטוס במקרה חירום. המטוסים מיוצרים בשתי תצורות עיקריות: **צד-בצד** (Side-by-side), בו יושב המדריך לשמאלו של החניך ו**[[טנדם]]** (Tandem) לשלבי האימון המתקדמים יותר. בתצורת טנדם יושב החניך בתא טייס נפרד, המדמה טוב יותר מטוס חד-מושבי, והמדריך יושב בתא טייס משלו, מאחוריו. למרות השימוש הגובר במדמה טיסה אין תחליף לטיסה אמיתית לשם לימוד טיס ואימונים.

## סוגי מטוסי אימון
[250px|ממוזער|שמאל|מטוס אימון מתקדם [T-38 טאלון דו-מנועי על-קולי של טייסת הדרכה של חיל האוויר האמריקאי. ניתן להבחין בתצורת ה"טנדם"]]
מטוסי האימון נחלקים לסוגים המתאימים לשלבי לימוד ואימון הטיס:
* שלב מכין ובסיסי - מטוס קל המיועד ללימוד העקרונות הבסיסיים של התעופה והטיס, המראה, נחיתה ותפעול בסיסי של הכלי. למשפחה זו שייכים למשל ה-T-6 טקסאן II ("עפרוני"), הגרוב G-120 ("סנונית"), היאק-11 והפוגה מגיסטר ("צוקית"). מטוסי האימון הבסיסי הם לרוב מטוסי סילון קלי-תפעול (טורבו-פרופ).
* שלב האימון המתקדם - מטוסי השלב הבסיסי אינם מדמים תנאי טיס במהירות על-קולית, טיסה במטוס סילון רב-מנועי ואוויוניקה מתקדמת. על-מנת ללמוד את אלה, נדרש אימון במטוס הכולל אלמנטים מתקדמים כגון T-38 טאלון, האארו L-39 אלבטרוס ו-A-4 סקייהוק, בתצורה מותאמת. על-אף הדימוי הריאליסטי של טיסה במטוס קרב מתקדם, כולל מטוס האימון אלמנטים מוגברים של בטיחות ואינו כולל מערכות בלתי דרושות לאימון.
* מאמן מוביל (LIFT - lead in fighter trainer) - מטוס הכולל אמצעי לחימה ומערכות דימוי קרב. משמש פעמים רבות ללימוד הפעלת אמצעי לחימה, מערכות אוויוניקה ושיתוף-פעולה ולא לשם לימוד הטיסה כשלעצמה.
* אימון אופרטיבי - כמעט כל מטוס קרב מגיע גם בתצורת אימון דו-מושבית, על מנת לאפשר לימוד מערכותיו הספציפיות.
* אימון למטוסי תובלה ונוסעים - קיימים מטוסי אימון לצורך הסבה ולימוד מערכות מטוסי תובלה ומטוסי נוסעים, אחד הפופולריים ביותר למטרה זו הוא הבואינג 707 וגרסאות של בואינג 737.

## שימושים נוספים במטוסי אימון
במדינות בעלות חילות אוויר קטנים ומעוטי-אמצעים, נעשה שימוש במטוסי אימון לצרכים קרביים. גם ארגוני גרילה (למשל נמרי השחרור של טאמיל אילם) מנסים לשים ידם על מטוסי אימון קלים, פשוטים לתפעול ולהברחה, לצרכים צבאיים.

צוותי אווירובטיקה עושים פעמים רבות שימוש במטוסי אימון (למשל פוגה מגיסטר וגרוב G-120) לצורך פעלולים אוויריים.

## קישורים חיצוניים

* כתבה ומפרט של IAR-99C Soim, מטוס LIFT לחיל האוויר הרומני
* שלבי אימון טייס בחיל האוויר האמריקאי

## הערות שוליים

*