open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מירינדה

250px|ממוזער|שמאל|בקבוקים ישנים של מירינדה בצבעים ירוק וכתום
360x360px|ממוזער|שמאל|חבילות של בקבוקי מירנידה
**מירינדה** (בספרדית: **Mirinda**) הוא מותג של משקה קל, שנוסד במקור בספרד ב-1959. נכון לראשית המאה ה-21, המותג בבעלותה של חברת פפסיקו, והוא מופץ בכל רחבי העולם. מקור שמו הוא משפת האספרנטו ומשמעותה היא "מדהים" או "קסום".

המשקה מופץ בטעמי פירות שונים כגון תפוז, הדרים, אשכוליות, תפוח, תות, פטל, אננס, רימון, בננה, שעונית נאכלת, לימון, היביסקוס, וניל, גוארנה, קלמנטינה, אגסים, אבטיח, ענבים ותמרהינדי. טעם התפוז של מירנדה מייצג את רוב המכירות של מירנדה ברחבי העולם, לאחר מיצוב גדול של המותג לקראת הטעם הזה בתחילת שנות ה-90.

מירינדה נמצאת בבעלות פפסיקו מאז 1970. היא מתחרה בתאגיד קוקה קולה, פאנטה, ד"ר פפר כשהיא משווקת תחת מספר מותגים ברחבי העולם. כמרבית המשקאות הקלים, גם מירינדה מיוצרת במגוון טעמים.

## שמות המותג
מירינדה יוצרה במקור בספרד. היא יוצאה לארצות הברית בשלהי 2003 באריזה עם עיצוב רב לשוני, ובתחילה נמכרה במחיר נמוך יותר, במטרה להתחרות מול תאגיד קוקה קולה. מאז 2005, מירינדה שווקה תחת המותג Tropicana Products  בכל שטחי ארצות הברית מלבד מבגואם, שם פפסי החלה למכור אותו תחת המותג "מירינדה" ב-2007 (השם הקודם היה "Chamorro Punch Orange").

תאגיד פפסי ניסה למכור את מירינדה גם בברזיל בשלהי 1996, אך המותג חדל מלהתקיים ב-1998, אחרי שכמות המכירות קטנה. באיטליה, מירינדה נמכרת תחת המותג "Slam". ברוסיה מירינדה נמכרה מאז תחילת שנות ה-90 של המאה ה-20.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:המטבח הספרדי
קטגוריה:מותגי משקאות
סכין עגבניות

ממוזער|סכין עגבניות של Wüsthof עם עגבניות
**סכין עגבניות** היא סכין מטבח משוננת קטנה המיועדת לחיתוך עגבניות. הקצה המשונן מאפשר לסכין לחדור לקליפת העגבניות במהירות ובמינימום לחץ מבלי לכתוש את הבשר. לסכיני עגבניות רבים יש קצוות מזלג המאפשרים למשתמש להרים ולהזיז את פרוסות העגבנייה לאחר חיתוך.

אין צורך להפוך סכין עגבניות למשונן. במקום זאת, משתמשים בלהב חדה במיוחד. הפיכת הסכין למשונן מאפשרת לו לחתוך עגבניות וסוגי אוכל אחרים, כשהם קהים: רוב פעולות החיתוך מבוצעות באמצעות שיני הסכין בעצמן. לחלק מהסכינים יש שיניים בשני צדדיהן, ואלו מאפשרים לחתוך בקלות, הן עבור אלה שיד ימין היא היד החזקה אצלם והן עבור איטרי יד ימינם. גם סכיני לחם וסכיני סטייק מסוימים משוננים בדרך דומה.

## גלריה

קובץ:Tomato bagel knife.jpg|סכין עגבניות/בייגל של Calphalon
קובץ:Tomatenmesser (1of2).jpg|סכיני עגבניות של ויקטורינוקס
קובץ:Rada Cutlery Tomato Slicer.jpg|סכין עגבניות (משוננת)


## הערות שוליים

קטגוריה:כלים ומכשירים (מזון)
קטגוריה:סכיני מטבח
קטגוריה:עגבנייה
הר דמריה

**הר דמריה** או **הר דמאריה** (באנגלית: **Mount Demaria**) הוא הר בחוף המערבי של חצי האי קייב, באזור חוף דנקו של ארץ גרהאם, שבאנטארקטיקה.

גובהו של ההר 635 מטרים מעל פני הים, ומורדותיו תלולים.

הר דמריה מתנשא בסמוך דרומית-מזרחית מכף טאקסן.

## היסטוריה
### גילוי ההר

ההר התגלה לראשונה לראשונה על ידי המשלחת האנטארקטית הבלגית אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1897 –1899.

ההר מופה לראשונה על ידי המשלחת הצרפתית השלישית לאנטארקטיקה, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1903–1905, בפיקודו של ז'אן-בפטיסט שארקו.

### מקור השם

שארקו נתן להר את שמו.

שארק קרא להר על שם האחים דמריה (Demaria), מדענים צרפתיים, אשר פיתחו את העדשה האנאסטיגמטית אשר שימשה את המשלחת לצורכי צילום.

### הטיפוס על ההר

הטיפוס הראשון לפסגת ההר נערך ב-22 ביולי 1979, ובוצע על ידי ר. אשלי (R. Ashley), ר. בואולר (R. Bowler), ק. בריין (K. Bryne), ו-ד. פורסיית' (D. Forsyth).

הטיפוס השני לפסגת הר נערך ב-1 באוקטובר 197, ובוצע על ידי מ. ברטל (M. Brettle), א. הוקינס (A. Hawkins), ג'יי. קר (J. Kerr) ו-ג'יי. נוט ( J. Nutt).

## קישורים חיצוניים

* הר דמריה באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית

## הערות שוליים

דמריה
דמריה
סשה לוקיץ'

**סשה לוקיץ**' (בסרבית: **Saša Lukić**; נולד ב-13 באוגוסט 1996) הוא כדורגלן סרבי המשחק בעמדת הקשר בפולהאם מהפרמייר ליג ובנבחרת סרביה.

## קריירה
לוקיץ' נולד בוורנה, כפר ליד שאבאץ, בסרביה ומונטנגרו.

לוקיץ' החל לשחק כדורגל ב-POFK Savacium, בית ספר לכדורגל בשאבאץ, לפני שהצטרף לפרטיזן בלגרד באוגוסט 2009. הוא חתם על החוזה המקצועי הראשון שלו במועדון באוגוסט 2013 ביום הולדתו ה-17, וחתם על חוזה לשלוש שנים. על מנת לצבור ניסיון הושאל מיד לטלאופטיק.

ב-16 במאי 2015, לוקיץ' ערך את הופעת הבכורה הראשונה שלו בפרטיזן בתיקו 1-1 בליגה נגד נובי פאזאר. ב-8 באוגוסט הוא כבש את שערו הראשון עבור פרטיזן בדקות האחרונות בניצחון 1–2 על ספרטק סובוטיצה.

ב-29 ביולי 2016 חתם בטורינו מהסרייה א'.

ב-17 באוקטובר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בסרייה א' בניצחון 4–1 על פלרמו.

ב-15 באוגוסט 2017 הושאל ללבאנטה מהליגה הספרדית השנייה.

ב-3 במאי 2019 כבש שער בכורה בטורינו בליגה בתיקו 1–1 נגד יובנטוס. בעונת 2021/2022 שבר שיא כיבושים לעונה כשכבש חמישה שערים בסרייה א'.

ב-31 בינואר 2023 חתם לוקיץ' על חוזה ל-4.5 שנים בפולהאם מהפרמייר ליג.

### נבחרת סרביה
לוקיץ' ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סרביה עד גיל 21 במוקדמות אליפות אירופה עד גיל 21 2017 ב-8 בספטמבר 2015.

ב-7 בספטמבר 2018, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סרביה בניצחון 0–1 על ליטא. ב-11 בנובמבר 2021 כבש שער בכורה בניצחון 0–4 על נבחרת קטר.

נכלל בסגל נבחרת סרביה לטורניר מונדיאל 2022.

נכלל בסגל נבחרת סרביה לטורניר יורו 2024.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים סרבים
קטגוריה:קשרי כדורגל סרבים
קטגוריה:שאבאץ: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני פרטיזן בלגרד
קטגוריה:כדורגלני לבאנטה
קטגוריה:כדורגלני טורינו
קטגוריה:כדורגלני נבחרת סרביה
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2022
קטגוריה:כדורגלני יורו 2024
קטגוריה:סרבים שנולדו ב-1996
רחוב אחוזה

**רחוב אחוזה** הוא רחובה הראשי של העיר רעננה, וחוצה אותה מהקצה המזרחי בצומת רעננה עד לקצה המערבי שבפארק רעננה, שם מסתיים הרחוב. הרחוב הוא חלק מכביש 541.

מבנים בולטים ברחוב:
* בית עיריית רעננה - ממוקם ברח' אחוזה 103. הוקם ב-1927 ושימש בית העם עבור תושבי המושבה הצעירה, ומוקד החיים הציבוריים והחברתיים בה. כיום נמצאים בו משרדי עיריית רעננה. 
* בית הכנסת הגדול של רעננה, סמוך לבית העירייה - ממוקם ברח' אחוזה 101. נבנה בשנות ה-1930, ונחנך ב-1939. 
* בית יד לבנים רעננה - ברח' אחוזה 147, על פינת רח' בן-גוריון. המבנה הלבן והמרשים משמש מרכז תרבות רב תחומי, הן בבניין עצמו, והן ברחבה אשר במרכזה הוא ניצב. בבניין נמצאים היכל התרבות העירוני, אודיטוריום, גלריה, והספרייה העירונית.
* בית הנוער המרכזי - ממוקם ברח' אחוזה 157. הבניין נבנה בשנות ה-50 כ"בית מגן" על ידי המועצה המקומית וארגון חברי ההגנה ברעננה. בחזיתו ניצבת אנדרטת הבנים, בצורת אובליסק, לזכר בני רעננה שנפלו במלחמות ישראל. בית הנוער משמש מזה עשרות שנים מרכז פעילות תרבות וחוגים עבור ילדי העיר. 
* בית הספר היסודי ממלכתי א' ע"ש משה מגד - ממוקם ברח' אחוזה 105. זהו בית הספר הראשון ברעננה, שנבנה בשנת 1927 על ידי המורה משה דוד מגד, ועל שמו הוא נקרא כיום. אל הבניין מובילות מדרגות עולות ממפלס הרחוב. בבניין שתי קומות ומספר אגפים וחצרות פנימיות. בגבו של בית הספר, במקביל לרח' רמב"ם, נמצא "גן אריגי", ע"ש המורה הראשון לחקלאות צבי אריגי. בשנות העשרים נטעו הנער צבי אריגי וחבריו את עצי האקליפטוס בחצר בית הספר מגד, ואת עצי הפיקוס לאורך רח' אחוזה. "גן אריגי" הוקם על דגם ארץ ישראל, פינת חי ופינת החקלאות, ששימשו את תלמידי בית הספר מגד במסגרת לימודיהם. סמל בית הספר הוא ספר פתוח ועליו פרי עץ הדר. 
* מגדל המים בפינת רח' רמב"ם - ניצב בסמיכות לבית הכנסת הגדול, בניין העירייה ומתחם בית הספר מגד. בתקופת המנדט שימש מגדל תצפית עבור פעילי "ההגנה" בני רעננה. מגדל המים מופיע על דגל רעננה, כמו גם צללית עץ הדר ומשולשים קטנים מעל אותיות שם העיר, כמחווה לראשיתה של המושבה רעננה, על פרדסיה ובתיה הקטנים.
* המרכז הרפואי לשיקום לוינשטיין - שוכן ברח' אחוזה 278, בפאתי העיר המערביים. בית החולים הוא אחד המרכזים השיקומיים הגדולים בישראל.

## היסטוריה
הרחוב נסלל בשנת 1927, על ידי חברת ההתיישבות היהודית ציונית מארצות הברית, אחוזה א' ניו יורק, ועל ידי עולים מארצות הברית שהקימו את המושבה רעננה.
רחוב אחוזה הוא עורק התחבורה הראשי של רעננה, עוד כשהייתה מושבה. הוא נסלל בסגנון אמריקאי, כנתיב תחבורה ישר, החוצה את המושבה דאז, ומקשר בין הרצליה במערב לכפר סבא במזרח. רמזור ראשון הוצב ברח' אחוזה בשנות השמונים, לאחר מותה בתאונת דרכים של הילדה עדנה ליברמן. רחוב אחוזה ידוע בזכות מצעד המחולות השנתי, שהתקיים בו במשך שלושים וחמש שנים ברציפות, עד שנת 2015. בשנים האחרונות לקיומו נקרא מצעד המחולות ע"ש המרקיד והכוריאוגרף שלום עמר, שלימד את ילדי רעננה ריקודי עם, וניהל את להקת המחול העירונית. ילדי רעננה ולהקות ריקודי העם של בית הנוער התאמנו במשך חודשים ארוכים לקראת יום העצמאות. אז התכנסו כל ילדי העיר ולהקות המחול העירוניות, והתקדמו בריקודים לאורך רחוב אחוזה, כאשר המרקיד שלום עמר מנצח עליהם מהבימה שהוקמה ליד בניין העירייה, ובני העיר צופים בהם מצידי הרחוב.

בינואר 2024 התבצע ברחוב זה הפיגוע המשולב ברעננה.

## גלריה

File:בניין עיריית רעננה.jpg|בניין עיריית רעננה
File:PikiWiki Israel 14263 Raananas Great Synagogue.JPG|בית הכנסת הגדול
File:Raanana Yad LBanim5477.JPG|בית יד לבנים רעננה


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:רעננה: תחבורה
אחוזה
הווינצ'סטרים

**הווינצ'סטרים** (באנגלית: **The Winchesters**) היא סדרת דרמה-על-טבעית המהווה פריקוול לאירועי "על טבעי", המגוללת את סיפור היכרותם ואהבתם של ג'ון ומרי, הוריהם של סם ודין.

הסדרה עלתה לשידור ב-11 באוקטובר 2022 ברשת The CW.

## עלילת הסדרה
עלילת הסדרה נפרשת מנקודת מבטו של דין וינצ'סטר, המביא בפני הצופים את סיפור אהבתם האפי, שטרם סופר, של ג'ון ומרי וכיצד הם נאלצו לסכן את הכל על מנת להציל לא רק את אהבתם, אלא את העולם כולו.

## צוות השחקנים והדמויות
* דרייק רודג'ר – **ג'ון וינצ'סטר**
* מג דונלי – **מרי קמפבל**
* דמטריה מקיני – **איידה מונרו**
* ביאנקה קאיליך – **מילי וינצ'סטר**
* נידה חורשיד – **לטיקה דסאי**
* ג'וג'ו פלייטס – **קרלוס סרוונטז**
* מייקל טאקוני – **האנק מרפי**
* ג'נסן אקלס – **דין וינצ'סטר** 
* דניל אקלס

## הפקה
### פיתוח
ביוני 2021, הוכרז כי סדרת פריקוול המתמקדת בהוריהם של סם ודין, ג'ון ומרי, נמצאת בתהליכי פיתוח ברשת "The CW". עוד נמסר כי את הסדרה הפוטנציאלית יפיקו ג'נסן אקלס, אשתו דניל אקלס, ותסריטאי הסדרה המקורית, רובי תומפסון, וכי אקלס ישוב לגלם את דמותו של דין וינצ'סטר כמספר העלילה. בפברואר 2022, נמסר כי "The CW" הזמינה פיילוט עבור הסדרה. במאי 2022, נמסר כי "The CW" הזמינה רשמית את הסדרה, וכי היא תעלה לשידור בסתיו 2022.
### ליהוק
במרץ 2022, נמסר כי לגילום דמויותיהם של מרי וג'ון לוהקו מג דונלי ודרייק רודג'ר. בנוסף, לצוות השחקנים לוהקו נידה חורשיד, ג'וג'ו פלייטס וביאנקה קאיליך לוהקה לתפקיד מילי וינצ'סטר. באפריל 2022, נמסר על ליהוקה של דמטריה מקיני.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות דרמה אמריקאיות
קטגוריה:סדרות פנטזיה אמריקאיות
קטגוריה:סדרות מתח אמריקאיות
קטגוריה:סדרות ספין-אוף אמריקאיות
קטגוריה:The CW: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 2022
פיקדון (בנקאות)

בבנקאות, **פיקדון** הוא סכום כסף המופקד בבנק לתקופה קצובה, בתנאים שנקבעו מראש, כגון גובה הריבית שתינתן על הפיקדון. בדרך כלל לא ניתן למשוך את הפיקדון לפני תום התקופה שנקבעה בו, אך לעיתים פיקדון לטווח ארוך כולל נקודות יציאה (למשל פיקדון לחמש שנים עם נקודת יציאה מדי שנה).

דוגמאות לסוגי פיקדונות בבנקאים בישראל:
* פיקדון ריבית יומי (בראשי תיבות: **פר"י**) או **פיקדון חוזר קרדיטורי** (**פח"ק**): פיקדון המאפשר למשוך ממנו כל סכום בכל יום עסקים בתנאי שהסכום הנותר לא יפחת מסכום המינימום שנקבע על ידי הבנק. הריבית על הפיקדון נקובה בשיעורה השנתי, ומחושבת בשיטת ריבית דריבית יומית. שיעור הריבית עולה בהתאם לגובה הפיקדון, על פי התעריפון שבתוקף ליום שינוי היתרה. הריבית הנקובה לפיקדון היא בתוקף עד לשינוי, ויכולה להשתנות בכל יום לפי שיקולי הבנק.
* פיקדון קצר מועד: פיקדון המבטיח תשואה ואת קרן ההשקעה בערכה הנקוב. הפיקדון נקרא "קצר מועד" כיוון שתקופת ההפקדה בפיקדון מסוג זה אינה עולה על שנה אחת. תנאי הפיקדון כוללים את משך הפיקדון (שבוע, חודש וכדומה) ואת הריבית על הפיקדון.
* פיקדון במטבע זר: פיקדון שבו סכום הפיקדון נקוב במטבע זר, כלומר צמוד לשערו של מטבע זה.
* פיקדון צמוד מדד: פיקדון שבו סכום הפיקדון צמוד למדד כלשהו, כגון מדד המחירים לצרכן.
* פיקדון מובנה: פיקדון המשלב דרכי תשואה אחדות, למשל פיקדון המבטיח הצמדה למטבע זר אך מבטיח למפקיד שיקבל לפחות את סכום הקרן במקרה ששער המטבע הזר ירד.

סכומי הפיקדונות משמשים את הבנק למתן הלוואות או אשראי, אך חלק מהם עליו להשאיר במזומן במסגרת חובת הנזילות. לפי הוראת בנק ישראל שיעור הנזילות תלוי במשך הפיקדון: 6% על פיקדונות עו"ש, 3% על פיקדון לטווח של שבוע עד שנה; לפיקדונות מעל שנה אין חובת נזילות.

במרבית מדינות העולם (אך לא בישראל) מספק השלטון ביטוח פיקדונות.

## קישורים חיצוניים
* פיקדון בבנק – כל מה שצריך לדעת, באתר hon - מדריכים פיננסיים
* מידע שוטף על התאגידים הבנקאיים - פיקדונות, באתר בנק ישראל
* השוואת פיקדונות, באתר SuperMarker
* פיקדונות וחסכונות, באתר בנק הפועלים
* פיקדונות וחסכונות, באתר בנק לאומי
* משפחת הפיקדונות, באתר בנק מזרחי טפחות

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בנקאות
נינה מיכואלס

**נינה סולומונובנה מיכואלס** (ברוסית: **Нина Соломоновна Михоэлс** 15 בספטמבר 1925 - 26 בנובמבר 2014) הייתה במאית תיאטרון, דוקטור לתולדות התיאטרון ומורה בכירה למשחק בבית צבי.

## ביוגרפיה
מיכואלס נולדה במוסקבה. אביה, שלמה (סולומון) מיכאילוביץ מיכאלס, היה מנהל התיאטרון היהודי במוסקבה. אימה, שרה לבובנה קנטר, מתה כשהייתה בת 6. על אף שלא קיבלה חינוך ציוני בילדותה, סיפרה מיכואלס כי חונכה "ללאומיות גאה, לגאווה יהודית ולקבלת מורשת העם", ובנעוריה הצטרפה לתנועת הנוער של המפלגה הקומוניסטית, בניגוד לרצונו של אביה. ב-1948 חוסל אביה בפקודת סטלין, ולאחר מכן ועד למותו של המנהיג הסובייטי ב-1953 היו בנות המשפחה נתונות למעקב מתמיד וזכויותיהן נשללו. כדי להתקיים נאלצו למכור את אוסף הספרים של האב.

בנובמבר 1972 עלתה לישראל עם אחותה נטליה,

מיכואלס ביקרה מספר פעמים בשטחי ברית המועצות לאחר שעלתה לישראל. בשנת 1989 הגיעה למוסקבה במסגרת הפקה של ההצגה "אקווס" שהעלו סטודנטים מבית צבי, ושנה לאחר מכן ליוותה את ההפקה של ההצגה "עקומים" בלנינגרד. בשנת 2012 השתתפה באירועים לציון 122 להולדתו של אביה, שנערכו בעיר הולדתו דאוגבפילס.

## קריירה מקצועית
מיכואלס סיימה לימודי בימוי באקדמיה הרוסית לאמנויות התיאטרון (גיטיס) ולאחר מכן עבדה בתיאטרון העירוני במוסקבה. בין השנים 1962–1968 לימדה משחק בגיטיס, וביימה כ-50 הצגות בתיאטרון הרוסי. לאחר עלייתה ביימה הצגות בצוותא, הבימה ובית צבי, שם לימדה כמעט עד יומה האחרון. בין תלמידיה נמנים אלונה קמחי, מיכאל טפליצקי וטטיאנה חזנובסקי. מאז שנת 2017 מוענקת בבית הספר מדי שנה מלגה על שמה.

### הצגות שביימה בישראל
* **קומדיינטים** - הצגה ברוסית בהשתתפות אומנים עולים במסגרת "סדנא לאמן העולה" של משרד הקליטה (צוותא, 1974)
* **בתור לכוכבים** - ערב מערכונים ברוסית (צוותא, 1974)
* **דלתות דופקות** - קומדיה צרפתית של מישל פרמו בתרגום של צבי רוזן (הבימה, 1974)
* **כרטיס הגרלה** - ערב מערכונים מאת צ'כוב וגי דה מופסן (בית ציוני אמריקה, 1978)
* **חודש בכפר** - גרסה עברית של גדי רול למחזה של טורגנייב (בית צבי, 1983)
* **וואסה זילזנובה** - גרסה עברית של מיכואלס בשיתוף שמעון לוי של מחזה של מקסים גורקי (בית צבי, 1985)
* **בורגנים** - גרסה עברית של מיכואלס בשיתוף שמעון לוי של מחזה של מקסים גורקי (בית צבי, 1986)
* **לחן ורשאי** - גרסה עברית של מיכואלס בשיתוף שמעון לוי למחזה של לאוניד זורין (בית צבי, 1987)
* **חמישה לילות** - מחזה מאת אלכסנדר וולודין (1999)
* **אשמים ללא אשמה** - (בית צבי, 2003)
* **ילדות במדים** - בימוי עם אינגה צ'וטקו של האוטוביוגרפיה של הסופרת הביסקסואלית כריסטה וינסלו (בית צבי, 2008)
* **על האדמה הרעה הזאת** - יצירה מקורית על פי סיפור של עמוס עוז (החאן, 2010)
* **אדמונד קין** - סיפור חייו של השחקן השייקספירי בן המאה ה-19 מאת ריימונד פיטסמונס ובתרגום אברהם עוז (הסימטה)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:במאיות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:מוסקבה: אישים
קטגוריה:עולות בשנות ה-1970
קטגוריה:במאי תיאטרון ישראלים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1925
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1925
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2014
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2014
פול קהר

**פול קהר** (באנגלית: **Paul Kuhr**, נולד ב-4 בדצמבר 1971) הוא מוזיקאי, זמר-יוצר ומעצב גרפי אמריקאי. הוא היה בין המייסדים של להקת Novembers Doom.

## ביוגרפיה
פול קהר נולד בשנת 1971 בעיירה ברווינס בפרברי שיקגו שבאילינוי. לדבריו, הוא גדל במשפחה קתולית אדוקה והוא נהג לפקוד את הכנסייה יחד עם אחותו בכל לשבוע. בהיותו נער קהר התחיל לנגן. בשנת 1989 הוא הקים את להקת Novembers Doom. בהמשך הוא הקים מספר להקות נוספות שפעלו בסגנון דום מטאל, מטאל גותי ודום-דת'.

האלבום הראשון של הלהקה יצא בשנת 1995. עד לשנת 2019 הלהקה הוציאה 11 אלבומים.

החל משנת 2004 משתף קהר פעולה עם הלהקה הישראלית Subterranean Masquerade והוא לקח חלק פעיל ב-5 אלבומים שלה.

יחד עם חבר נוסף מ-Novembers Doom הקים קהר את להקת These Are They אשר הקליטה מספר אלבומים.

בשנת 2006 פרסם קהר את הספר The Wayfaring Chronicles שמכיל הסברים על השירים שכתב.

קהר שר באלבום של להקת Draconian, שיצא שנת 2008, ובאלבום של דווין טאונסנד משנת 2011. כמו כן הוא כתב את המילים לשירים שנכללו באלבום של מוזיקאי שוודי דן סוואנו.

בנוסף לשירה קהר עוסק בעיצוב גרפי. במסגרת עיסוקו כגרפיקאי, הוא מעצב עטיפות, פוסטרים ואתרי אינטרנט. קהר אחראי על תחזוקת אתר של להקתו.

קהר היה נשוי בשנים 1996–2013. נולדה לו בת שהוא הקדיש לה מספר שירים. היא אף תרמה את קולה למספר שירים מהאלבום Hamartia של Novembers Doom.

החל משנת 2008 הוא סובל מהיצרות תעלת השדרה. לדבריו, מחלה זו משפיע על סגנון כתיבתו.

## קישורים חיצוניים

* 

* ראיון עם פול קהר

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרים-יוצרים אמריקאים
קטגוריה:מעצבים אמריקאים
קטגוריה:מעצבי כרזות
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1971
ג'ורדן ור הוב

**ג'ורדן ור הוב** (באנגלית: **Jordan Ver Hoeve**;נולד ב-31 בינואר 1996) הוא דוגמן ושחקן אמריקאי.

## ביוגרפיה
ור הוב נולד ב-31 בינואר 1996 בסן דייגו, קליפורניה. הוא ממוצא הולנדי. לאחר שסיים את לימודיו בתיכון עבר ור הוב לניו יורק, שם החל לדגמן. לאחר מכן עבר ללוס אנג'לס כדי להתמקד במשחק.

## קריירה
ור הוב התגלה על ידי סוכנת שחקנים לאחר שראתה תמונה שלו. תפקידו הראשון היה בשנת 2016 בסרט "666: Teen Warlock".

בשנת 2018 הופיע בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה "Boss Cheer". שנה לאחר מכן שיחק בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה הצרפתית מבית היוצר של גד אלמלח, "גדול בצרפת"..

בשנת 2022 לוהק לשחק לצד ויל פלץ בסרט הקולנוע "Exploited".

## פילמוגרפיה

### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ממוצא הולנדי
קטגוריה:דוגמנים אמריקאים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1996
פאר-עם

**פאר-עם** היה כפר עבודה של עולים יוצאי תימן בגליל, חצי קילומטר מערבית לחצור הגלילית.

## היסטוריה של המקום

במקום נמצאו שרידים המעידים על קיומו של יישוב יהודי ובית כנסת בתקופת המשנה. במאות השנים האחרונות התקיים במקום הכפר פירעם (או פירים) שהיה מיושב על ידי ערבים. היו גם עדויות על יהודים שגרו או ביקרו ב"כפר פרעם", וכן עלו לקברו של חוני המעגל שבמקום. ערבים המשיכו להתגורר בכפר עד כיבושו במלחמת השחרור.

## הקמת הכפר

כפר העבודה פאר-עם הוקם בי' ניסן תש"י (28 במרץ 1950) במסגרת תוכניתו של יוסף ויץ, מראשי הקרן  הקיימת, להקמת כפרי עבודה להתיישבות עולים בגליל ובהרי יהודה.  בתחילת שנת 1951 היו בו 70 משפחות.
הכפר הוקם בתוך בתיו של הכפר הערבי הנטוש פירעם ובתיו שופצו על ידי המתיישבים. 66 משפחות עולי תימן הגיעו למקום ממחנה עולים עין שמר. הובטח להם שיקבלו את שטחי האדמה שבאזור וכן סיוע בהקמת משק עצמאי, ובתחילה אכן ניתן להם ציוד חקלאי ואף טרקטור ומשאית. בינתיים התפרנסו התושבים מעבודות סיקול, הכשרת קרקעות וחציבה באזור.
במקום היה בית ספר עם 2 כיתות ובו 90 תלמידים ותלמידות.

תושבי פאר-עם נחשבו לאנשים חרוצים ובעלי רצון להצליח להתיישב. הם היו דוגמה ומופת לחריצות והתבלטו בין כפרי העולים.
 

התושבים רצו להשתלב בהווי מדינת ישראל, אך נתקלו בקשיים: 

## ההחלטה על ביטול המושב

פחות משנה לאחר אכלוסו, הוחלט לבטלו ולהקים על שטחו את היישוב חצור הגלילית. ב־2 בינואר 1951 נשלחה הודעה מטעם המחלקה להתיישבות חקלאית בסוכנות היהודית, ובה החלטה בדבר על העברת שטחיו  של כפר העבודה פאר-עם: "היות ששטחי חצור הגלילית כוללים את כל השטח המיועד לכפר העבודה פאר-עם, הננו נאלצים לבטל את הכפר הזה.

לאחר שנה נוספת, הופסק הסיוע למושב ונלקח מהם הציוד החקלאי כולל המשאית והטרקטור. התושבים נדרשו על ידי המוסדות להחליט אם ברצונם לעבור ולהתיישב במקום אחר, או להשתכן בחצור. התקיימה אספה בנושא זה בבית הכנסת בתחילת 1952. בינתיים הוסיפו התושבים לעבוד בסביבה בהכשרת קרקעות, וכן בבניית הבתים הראשונים של חצור.

המוסדות שכנעו את רוב התושבים לעבור למושב חדיד עילית ליד לוד. הייתה טענה שהעברתם למקום זה לא הייתה מתוך שיקול של טובת התושבים, אלא מתוך שיקול של תנועת ההתיישבות של הפועל המזרחי, שהאזור שבו נמצאת חדיד הוקצה להם, והיה להם צורך למלא את היישוב חדיד עילית שהתרוקן מתושביו הקודמים. מנגד, הכחישו טענה זו, וטענו שלא הייתה זו החלטה של הפועל המזרחי אלא של המוסדות המיישבים, וההחלטה להושיבם בחדיד הייתה על פי גורמים ביטחוניים.

## פירוק היישוב

בחודש אוגוסט 1952 עברו 15 משפחות ליישוב ספסופה, ובחודש אוקטובר אותה השנה עברו 44 משפחות לחדיד. כמה משפחות עברו לחצור או למקומות אחרים בגליל. נראה שכמה משפחות נשארו בפאר-עם עוד מספר חודשים, לפני שעברו לחצור הגלילית, שהוקמה תחילה כמעברה בשנת 1953.

בשנת תשכ"ב-1962 הועלה רעיון להפוך את שרידי הכפר ל"כפר מזרחי לתיירים" כדי לפתח את התיירות באזור חצור, אך רעיון זה לא יצא לפועל.

בקיץ תשכ"ו-1966 נהרסו שרידי בתי הכפר פירעם, והמושב פאר-עם הועבר לידי מינהל מקרקעי ישראל, כחלק ממהלך ארצי, ושטחו סופח לחצור הגלילית.

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים ישראליים שננטשו
קטגוריה:יישובים ישראליים לשעבר
קטגוריה:יישובים עבריים המשמרים שם ערבי
קטגוריה:הגליל העליון: יישובים לשעבר
לב חיים

**שו"ת לב חיים** הוא ספר שאלות ותשובות העוסק בנושאים השייכים לחלק אורח חיים שחיבר רבי חיים פאלאג'י. בספר חקירות ופלפולים, לרוב בענייני הלכה למעשה. הספר נועד להתפרסם בסגנונו של שו"ת חקרי לב, אך חלק ניכר מכתב היד של הספר נשרף בשרפה הגדולה באזמיר בשנת ה'תר"א. בחיבור תשובות שהשיב הרב פלאג'י למקומות רבים, כמו פריז בעניין הרפורמים, אמשטרדם מהרב צבי הירש להרן, תשובות בעניין אתרוגי קורפו ותיעוד של הפולמוס ועוד.

## סדר ומבנה הספר
חלקי הספר שונים זה מזה באופיים:

### חלק א'
חלקו הראשון של הספר, היחיד אשר עמד בחזונו של הרב, מכיל רובו ככולו תשובות וחקירות עמוקות, ארוכות יחסית, ושיטתיות בסדר השולחן ערוך, כאשר בכל תשובה מצוין לאיזה סימן בש"ע היא שייכת. הספר נדפס בשאלוניקי. רבי חיים הלך בכתיבת חלק זה בעקבות רבו, הרב רפאל יוסף חזן, שבספרו חקרי לב כתב תשובות בענייני קדשים בחלק בו כותבים המחבר והרמ"א לומר פרשיות קרבנות בבוקר. הספר נגמר בהלכות ציצית, סימן י"ז בשולחן ערוך.

### חלק ב'
חלקו השני, לעומת הראשון, נדפס באזמיר, מתאפיין ברובו בתשובות קצרות יותר שרובם מתמקדות בהלכה למעשה וכן בחוסר סדר לעיתים. זאת משום שכמבואר בהקדמה, השרפה הגדולה שפרצה באזמיר בשנת התר"א, בין הדפסת החלק הראשון לשני (כחמשים שנה) כילתה את הכתבים שהכילו את שאר חלקי הספר שהיה מסודר כמתכונת של חלק א' עד לסוף הש"ע. בחלק זה משתקפות תוצאות השרפה גם בתוכן השאלות הרבות בנושא, כגון ברכת הטוב והמיטיב על מבוי שלא נשרף, שימור החזקות בבתי הכנסת ששוקמו מהשרפה, קבלת צדקה מהגויים בעקבות הדלקה ועוד.

### חלק ג'
בחלקו השלישי של הספר, שנדפס באזמיר אחרי פטירת המחבר, ניכר שהוא ליקוט תשובות של הרב ושל בניו אחריו, וכן הערות רבות יחסית של מגיה הספר, רבי אברהם פונטרימולי בנו של רבי חיים בנימין פונטרימולי.

## מהדורות
חלק א' יצא לראשונה בשאלוניקי בשנת התקפ"ג, וחלקים ב' וג' נדפסו באזמיר בשנת התרכ"ט והתר"ן בהתאמה. לספר נדפסה מהדורת צילום בישראל על ידי "הוועד להוצאת ספרי החבי"ף שע"י ר' אברהם אלטלף". 
בשנת התשנ”ז יצא הספר במהדורה מחודשת בירושלים בארבעה כרכים על ידי הוצאת שיח ישראל. 
בשנת התשפ״ה יצאה לאור מהדורה חדשה בג׳ כרכים, בתוספת מפתחות בהוצאת חברת אהבת שלום.

## ראו גם
*שו״ת חיים ביד
*שו״ת חקרי לב
*ספר חקקי לב

## לקריאה נוספת
* לב חיים, ירושלים תשנ"ז, הקדמת העורך והמסדר למהדורה החדשה.

## קישורים חיצוניים
* 
**
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי שאלות ותשובות: אחרונים
קטגוריה:ספרי רבי חיים פלאג'י
רתניה פרואנית

**רתניה פרואנית** (שם מדעי: *Krameria lappacea*) היא מין צמח שמקורו בהרי האנדים של בוליביה, אקוודור, צ'ילה, פרו וצפון-מערב ארגנטינה השייך לסוג (טקסונומיה) **, הסוג היחיד במשפחה Krameriaceae.

## תיאור
זהו שיח שגדל לגובה של 20 עד 100 סנטימטרים. מערכת השורשים חסונה עם שורש ראשי ארוך בעובי של כ-5 עד 10 סנטימטרים ושורשי משנה מסועפים ארוכים מאוד בעובי של כ-3 סנטימטרים. הענפים שחוחים ואורכם מגיע עד 1 מטר. העלים קטנים, מסורגים, סגלגלים ויושבים (חסרי פטוטרת), אורכם 1 סנטימטרים, רוחבם 3 עד 4 מילימטרים. הם תמימים, קוצניים ומכוסים בפלומה אפורה משיית.

הפרחים בעלי הגבעול יוצאים מחיק של שני עלי חפה בקצה הנצרים הקצרים. הפרחים הדו-מיניים הם ארבעה עם עטיף כפול. ארבעת עלי הגביע הצרים דמויי ביצה, אינם שווים, גונם אדמדם-סגול, ומכוסים פלומה משיית, והם נושרים מוקדם. ארבעת עלי הכותרת הקטנים יותר, אדמדמים, לא שווים ועבים נושרים גם הם מוקדם, שניים קטנים בהרבה, קצרים יותר, מעוגלים וקשקשיים מבחוץ, הארוכים יותר צרים, דמויי מרית ומחודדים. יש רק שלושה אבקנים קצרים עם זירים עבים, בשרניים, אדמדמים ומאבקים בצורת כד הנפתחים עם נקבובית בקודקוד. שני עלי שחלה מתמזגים לשחלה עילית, פשוטה ושעירה.

הפרי קטן, קוצני ושעיר, עצי עד דמוי עור, מעוגל מכיל רק זרעים סגלגלים דחוסים מעט.

## שימושים
שורשי השיח האדומים-חומים משמשים ברפואת צמחי מרפא (תרופה: Ratanhiae radix) כחומר עפיץ בצורת תמיסה. זה משמש עבור דלקת של החניכיים, דלקת של הפה והגרון, כגון  או דלקת גרון, בדרך כלל כגרגור או צחצוח. תמיסת Ratanhiatin מעורבת לעיתים קרובות עם תמיסת מור לשימוש.

קליפת השורש בטעם מעט מריר מכילה עד 15% טאנינים וכן  וחומרים מקבוצת ה. אם התרופה מאוחסנת לפרק זמן ארוך יותר, חמצון ועיבוי של המרכיבים מייצרים צבע אדום, מה שנקרא "אדום רתניה" מקבוצת ה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:צמחים טפיליים
אגושטון הירשלר

**אגושטון הירשלר** שטומפאי (בהונגרית: Stomfai **Hirschler Ágoston**; 18 במרץ 1861, פשט, ממלכת הונגריה – 9 ביולי 1911, ריגי קלטבלד, קנטון לוצרן, שווייץ) היה דוקטור לרפואה יהודי-הונגרי משומד, רופא לרפואה פנימית, פרופסור באוניברסיטה, חבר האקדמיה ההונגרית למדעים. דודו היה איגנאץ הירשלר, שהיה רופא עיניים ונשיא הקהילה היהודית של פשט.

## ביוגרפיה
אגושטון הירשלר נולד במשפחה יהודית כבנם של פרידייש הירשלר (1827–1880), סיטונאי יליד שטומפה, מנהל מפעל טחנת קמח קיטור ושל מריה קרן (1834–1916). הוא סיים את לימודיו בתיכון בפשט ובאוניברסיטת בבודפשט (שמה היום אוניברסיטת אטווש לוראנד). בשנת 1882 קיבל את התואר דוקטורט לרפואה ולאחר מכן עבד כרופא ומרצה במרפאה של פרידייש קוראני במשך שבע שנים. עם מלגה שקיבל סייר ולמד בחו"ל בגרמניה ובצרפת. בשנת 1891 מונה כפרופסור חבר (שלא בסגל) לפתולוגיה של מחלות מערכת העיכול. בין השנים 1890–1904 היה הרופא הראשי של מרפאת הפוליקליניקה (מרפאות רב תחומיות) בבודפשט ומשנת 1904 של בית החולים סנט אישטוואן בבודפשט. הוא היה פרופסור מן המניין באוניברסיטה מ-1900. הוא זכה להצטיינות בתחום הטיפול התזונתי.

## חייו הפרטיים
אשתו הייתה מריה קוראני מטולצ'בה, בתם של אדולף קוראני מטולצ'בה (תואר אצולה כמו von) ושל מריה בוניס מטולצ'בה, שנשא לאישה ב-3 בספטמבר 1890 בפצל. ב-1888 המיר את דתו לקתולית.

ילדיהם:
* **פרידייש אדולף שמואל הירשלר** שטומפאי (1893–1911) היה סטודנט לרפואה. התאבד.
* **מריה ארז'בט הירשלר** שטומפאי (1892–1920)

## מחקריו, פרסומיו
* מקרה של Hemichorea posthemiphlegica (1884, שבועון רפואי)
* על ההשפעה של אנטיפירין להורדת חום (1884, שבועון רפואי)
* מקרים של סרטן לבלב ראשוני (1885, שבועון רפואי)
* מקרים של מיימת חמורה בהידבקויות קרום הלב (1886, שבועון רפואי)
* השפעת מי הפחם על ריקבון חלבון (1886, שבועון רפואי)
* התפתחות כנימות בעיכול הלבלב (1886, שבועון רפואי, גרמנית: Zeitschrift für physiologische chemie X. k.)
* מקרי פלאורל שנצפו בשנים 1883–1984 (1887, שבועון רפואי)
* נתונים על הפתולוגיה והתסמינים של תפליט פלאורלי כיבי (1887, שבועון רפואי, אותו דבר בגרמנית ב-Wiener medizinische Press)
* נתונים לגבי תורת הזיהום המעורב (1888, שבועון רפואי)
* על מקרה של מיימת chylous (1889, שבועון רפואי)
* בדיקה פתולוגית של נמק ריאות (gangraena pulmonum) (פורסם בגרמנית ב-Wiener medizinische Press)
* נתונים ניסויים על שלשול אורמי (1891, שבועון רפואי)
* על עיכול סיבי הפפאיה (1892, ארכיון רפואי הונגרי)
* שיטת בדיקה של קיבה (1893, ארכיון רפואי הונגרי)
* מחלות איברי הקיבה (1896)
* ספר לימוד לחולי סוכרת (עם פאל טראי, בודפשט, 1900)

## לקריאה נוספת
* לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. גישה מקוונת.
* Szinnyei József: Magyar írók élete és munkái IV. (Gyalai–Hyrtl). Budapest: Hornyánszky. 1896. (חייהם וכתביהם של סופרים הונגרים)
## הערות שוליים

קטגוריה:רופאים יהודים הונגרים
קטגוריה:רופאים פנימיים יהודים הונגרים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אטווש לוראנד בודפשט
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה ההונגרית למדעים
קטגוריה:יהודים מומרים הונגרים
קטגוריה:יהודים שהתנצרו
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1861
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1911
כרובים עליונים

**כרובים עליונים** הוא אלבום הבכורה של הזמר-יוצר החסידי-אמריקאי אברהם מרדכי שוורץ. האלבום יצא ב-2019 והוא כולל 14 רצועות. בהלחנת האלבום השתתף אנשי פרידמן, ועל העיבוד המוזיקלי, יואלי דיקמן, אודי דמארי, אברימי גורארי, לייב יעקב ריגלר וחזקי ברויער.

בשירים "ברכי נפשי" ו"אהבת ישראל" הצטרף ילד הפלא שלום סאל לדואט. בשיר ושמחת הצטרף לוי פולקוביץ לדואט. בשיר "א יידישע מאמע" הצטרף לדואט ילד הפלא שלום בראדט.

באוקטובר 2019 הוציא אברהם מרדכי שוורץ את הסינגל-קליפ מתוך האלבום "כרובים עליונים" בלחנו של פרידמן ועיבוד של דיקמן. לשיר כרובים עליונים יש גרסת כיסוי מאת אברהם פריד באלבום פרויקט רילקס עם אברהם פריד. השיר "ושמחת" יצא כגרסת כיסוי באלבום "פרויקט איקס" של ארי היל ואלי מרקוס.

## רשימת רצועות

## השתתפו בהקלטות
* אברהם מרדכי שוורץ
* לוי פולקוביץ
* שלום בראדט
* שלום סאל
* אנשיל פרידמן

## קישורים חיצוניים
* דף האלבום באתר 'ג'ואיש מיוזיק'.

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומים חסידיים
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומים ביידיש
קטגוריה:אלבומי בכורה מ-2019
אסלן אוסויאן

**אסלן רשידוביץ' אוסויאן** (ברוסית: **Аслан Рашидович Усоян**;; 28 בפברואר 1937 - 16 בינואר 2013) היה מראשי המאפיה הרוסית שהשפעתו הגיעה לעולם הפשע של המרחב הפוסט-סובייטי ולחלק נכבד ממערב אירופה. היה ידוע בכינויים **סבא חסן** ו**סבא**.

על פי נתונים מבצעיים וחומרי תקשורת, אוסויאן היה מנהיג קבוצות הפשע הקווקזיות (בפרט "טביליסי" וה"כורדיות"), וכן אחד ממנהיגי הפשע וגנבים בחוק החזקים ביותר ברוסיה.

אוסויאן דבק בדעות האורתודוקסיות על קהילת הפשע והשתייך ל"גנבים" של מה שמכונה האסכולה הישנה, כלומר אלה שמכבדים את מערכת הכללים הבלתי כתובים של הפושעים. פעל לעיתים קרובות כ"בורר" בסכסוכים פליליים.

משפחת הפשע של אוסויאן היא אחת החזקות ברוסיה, השתתפה בכמה מלחמות פליליות רחבות היקף של התקופה הפוסט-סובייטית. בשנת 2010, אסלן אוסויאן נפצע קשה, אך שרד התנקשות, אך בתחילת 2013 הוא נורה למוות על ידי צלף.

## קישורים חיצוניים

*  מתוך תוכנית בערוץ NTV

## הערות שוליים

קטגוריה:מאפיונרים רוסים
קטגוריה:גנבים בחוק
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1937
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2013
כתובת אגרגנת

**כתובת אגרגנת** או **כתובת [[אגריג'נטו|אגריגנטום]]** היא כתובת פיניקית שנמצאה בשנת 1934 בבית הקברות לילדים של קרתחדשת, ופורסמה בשנת 1942. הכתובת מתייחסת כנראה לאירועים צבאיים בסיציליה בשנת 406 לפנה"ס.

## הכתובת
הכתובת מסומנת כ־KAI 302 ו־CIS I 5510. היא מחולקת לשלושה חלקים, ולא ברור כמה טקסט חסר לפני השורה המסומנת כשורה 1. בטקסט ששרד נכתב:

הכתובת בעברית מודרנית:[... ת?]כבד את האנשים ההם גבירתנו [תנת פני בעל(?) ...]

[... כוו]נת האנשים ההם וכוונת משפחותיהם(?) ו[...]

[וכל אדם] אשר ישבור את המתנה הזאת או יהרוס אותה, תשבות ידו

[וכל א]דם אשר לא משרת (את האלה), יכפתו תנת פני בעל והאדון

בעל חמן את האנשים ההם בחיים אשר לפני השמש עם משפחותיהם

וה[...] שלהם. (אך) הקורא למלקרת, יוסיף ל(היות ב)שלום ולהתברך

במקום [זה?]. שרת/שרתו בקנאות (את האלים), וייכון/ייכונו לו בריאות ושלום. והציב את המתנה

הזאת בחודש פעלת בשנת אשמנעמס בן אדנבעל הרב וחנא

בן בדעשתרת בן חנא הרב, וילכו הרבים אדנבעל בן גרסכן הרב

וחמלכת בן חנא הרב בזריחה(?) ותמכו הם באגרגנת והשיתו

שלום עם פליטי העיר(?). ובעלי החרש: מנר בן עבדמסכר ובעלעזר בן זבג שח[נא? ...]

## הקשר היסטורי
ניתן לתארך את המצבה לחורף 405 לפנה"ס, על בסיס פעולה של שני מפקדים קרתחדשתים, אדנבעל וחמלכת, המוזכרים בשורות 9–10. ההיסטוריון היווני דיודורוס סיקולוס מספר ששני המפקדים היו פעילים במערכה צבאית בסיציליה בשנת 406 לפנה"ס, במיוחד במצור ובהשתלטות על העיר אקרגס (ביבליותקה היסטוריקה, 13.43.5 ו־13.80.1–13.80.2), היא אגריגנטום, המזוהה עם "אגרגנת" בשורה 10. ההשתלטות על העיר ו"השתת השלום" עם תושביה מוזכרים בשורות 10–11 של הכתובת. מדיודורוס סיקולוס אפשר להניח שהפליטים מאקרגס ניסו לברוח לעיר ג'לה, 60 קילומטרים מזרחה.

הכתובת מוסיפה ומוסרת את שמות שופטי קרתחדשת באותה שנה (שורות 8–9).

חשיבותה של כתובת זאת תוארה על ידי שמיץ:

ההתייחסות ל"אפיגרפיה יוונית" מתייחסת לכתובת יוונית מאתונה משנת 406 לפנה"ס, המזכירה את סיציליה ואת שמות שני המפקדים הקרתחדשתים. זה כנראה היה *probouleuma* (טיוטת החלטה לבולה  האתונאית), לשלוח שליחים למפקדים הקרתחדשתים בבקשה לעזרה בשלב האחרון של המלחמה הפלופונסית.

## ראו גם
* רשימת כתובות כנעניות וארמיות

## הערות שוליים

### ביאורים

אגרגנת
קטגוריה:קרתגו
קטגוריה:ממצאים ארכאולוגיים מאבן
אגרגנת
ויליאם דיואר

**ויליאם דיואר** (באנגלית: **William Duer**; 18 במרץ 1743 – 7 במאי 1799) היה משפטן ואיש הון אמריקאי יליד בריטניה. איש ציבור מאנשי המפלגה הפדרליסטית. חבר הקונגרס הקונטיננטלי, ממנסחי חוקת ניו יורק ומחותמי תקנון הקונפדרציה.

## ביוגרפיה
דיואר, יליד דבון שבבריטניה הגדולה, בן למשפחה מכובדת ובעלת מטעים באנטיגואה, התחנך במכללת איטון היוקרתית ולאחר שירותו הצבאי בהודו ופטירת אביו, ירש את אחוזותיו של אביו באיי הודו המערבית והיגר לאמריקה.

בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-18 היגר לניו יורק שבה רכש קודם לכן שטחי אדמה ליד נהר ההדסון העליון סמוך לאולבני. אזור זה שימש תחילה למגוריו של דיואר, וכן להקמת העסקים הראשונים שלו, מנסרות ומחסנים. סחר העצים העשיר אותו, וכך גם חוזה לאספקת עצים לתרנים עבור הצי המלכותי הבריטי.

דיואר נרתע בתחילה מהשתתפות אקטיבית בהתנגדות לממשלה הבריטית, אבל ב-1775 הצטרף לקונגרס פרובינציאלי  של ניו יורק, והיה חבר בוועדה שניסחה את חוקת ניו יורק  הראשונה בשנה שלאחר מכן.

דיואר כיהן כחבר בית המחוקקים הראשון של מדינת ניו יורק  ואחר כך שירת ב מטעם המחוז המזרחי מ-9 בספטמבר 1777 עד 30 ביוני 1778.

בשנתיים הבאות, 1778-1779, כיהן כחבר הקונגרס הקונטיננטלי. במהלך כהונתו זו הכיר אנשי מפתח אחדים כמו הנשיא לעתיד ג'ון אדמס ואיש הכספים רוברט מוריס מפילדלפיה שאיתם כיהן בכמה גופים ציבוריים.

במקביל שגשגו עסקיו הפרטיים של דיואר, הוא השיג מספר חוזי אספקה לצבא האמריקאי.

אחרי מלחמת העצמאות האמריקאית, היה דיואר לשחקן מרכזי בשוק ההון המתפתח בניו יורק. הוא נבחר ב-1786 לאספה הכללית של ניו יורק, והיה עוזר מזכיר האוצר הראשון (אלכסנדר המילטון).

דיואר עשה הון רב כספקולנט, הוא נעשה איש החברה הגבוהה של ניו יורק ואירח בביתו שבברודוויי מסיבות פאר שאותן אירחה רעייתו, ליידי קתרין אלכסנדר  (1755–1826), בתם השנייה של שרה (לבית ליווינגסטון) אלכסנדר והגנרל ויליאם אלכסנדר, לורד סטירלינג , בעל יחוס סקוטי ומייג'ור גנרל בצבא הקונטיננטלי במהלך מלחמת העצמאות האמריקאית.

דיואר היה מעורב בספקולציות באיגרות חוב אמריקאיות ושמו נקשר בשערורייה של חברת סאיוטו  שהיה בין מייסדיה ושתכננה למכור שטחי אדמה נרחבים וחסרי ערך במערב ארצות הברית, למשקיעים. הוא פשט את הרגל לבסוף בעת הבהלה של 1792 , שיש הרואים אותו כאשם בה. בעקבותיו קרס כל שוק ההון המתהווה בוול סטריט, ההפסדים נאמדו ב-3 מיליון דולר ורוששו רבים מהמשקיעים. משבר זה נחשב אחד הזרזים להסדרת המסחר בוול סטריט.

הוא נכלא, ולמרות שחרור קצר שהשיג עבורו אלכסנדר המילטון, שב ונכלא ונפטר בכלא בשנת 1799.

נכדו היה ויליאם דיואר , חבר הקונגרס האמריקאי.

## לקריאה נוספת
* צ'ארלס גייט, **וול סטריט** (Charles R. Geisst *Wall Street: A History*), פרק ראשון (זמין בעברית במהדורה דיגיטלית)

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:האבות המייסדים של ארצות הברית
קטגוריה:ניו יורק: כלכלה
קטגוריה:מהגרים מבריטניה לארצות הברית
קטגוריה:חברי בית המחוקקים המדינתי של ניו יורק

קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1743
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1799
אולפני מארוול: מתאחדים

**אולפני מארוול: מתאחדים** (באנגלית: **Marvel Studios: Assembled**) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית שנוצרה עבור שירות הסטרימינג דיסני+. כל פרק בסדרה מתמקד בהפקה של סדרת טלוויזיה או סרט מהיקום הקולנועי של מארוול בשלב הרביעי עם היוצרים, השחקנים, הבמאים, התסריטאים ואנשי ההפקה. הסדרה בוחנת את תהליך היצירה של כל סדרה או סרט.

הסדרה הוכרזה בפברואר 2021, ובכורתה הייתה ב-12 במרץ באותה שנה, עם פרקים שלאחר מכן יצאו זמן קצר לאחר סיום סדרת דיסני+ או יציאת סרט. הסדרה קיבלה שבחים על כך שהציגה כיצד כל פרויקט נעשה, במיוחד עם ההיבטים הטכניים של הזיכיון.

## פרקים

### שלב ארבע (2021-23)

### שלב חמישי (2023-)

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:דיסני+: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות אנתולוגיה אמריקאיות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה באנגלית
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 2021
וונדרוואפה

[220px|ממוזער|שמאל|[רקטה|רקטת V-2 במוזיאון פנמינדה]]
[ממוזער|[הורטן 229 V3 כנף מעופפת - רפרודוקציה במוזיאון התעופה והחלל של סן דייגו]]
**וונדרוואפה** (בגרמנית: **Wunderwaffe**, נשק פלא) הוא מונח שהוקצה במהלך מלחמת העולם השנייה על ידי משרד התעמולה של גרמניה הנאצית לכמה "נשקי על" מהפכניים. עם זאת, רוב כלי הנשק הללו נותרו בפיתוח כאבות טיפוס, שמעולם לא הגיעו לשדה הקרב, או שאם כן, הגיעו מאוחר מדי או במספרים לא משמעותיים מכדי להשפיע צבאית.

טילי V, שפותחו קודם לכן ונפרסו באופן ניכר, במיוחד נגד לונדון ואנטוורפן, נחשבו ל"וונדרוואפה".

ככל שמצב המלחמה החמיר עבור גרמניה משנת 1942, הטענות לגבי פיתוח כלי נשק חדשים מהפכניים שיכולים להשפיע על המערכה הפכו לחלק בולט יותר ויותר מהתעמולה שהופנתה לגרמנים על ידי ממשלתם. במציאות, כלי הנשק המתקדמים בפיתוח דרשו בדרך כלל תקופות ארוכות של עבודת תכנון וניסויים ולא היה סיכוי ריאלי שהצבא הגרמני יוכל להציב אותם לפני תום המלחמה. כאשר כמה תכנונים מתקדמים, כמו טנק הפנתר והצוללת מדגם XXI, הוזנקו לייצור, הביצועים שלהם התגלו כמאכזבים לצבא ולמנהיגות הגרמנית עקב בדיקות טרום ייצור לקויות או תהליכי בנייה לקויים. ההיסטוריון מייקל ג'יי נויפלד ציין כי "התוצאה נטו של כל כלי הנשק הללו, פרוסים או אחרים, הייתה שהרייך בזבז הרבה כסף ומומחיות טכנית (והרג הרבה עובדי כפייה) בפיתוח וייצור מכשירים אקזוטיים. שהניב יתרון טקטי ואסטרטגי מועט אם לא". עם זאת, כמה כלי נשק הוכיחו את עצמם כמוצלחים והיו להם השפעה רבה בעיצובים שלאחר המלחמה.

בשפה הגרמנית, המונח Wunderwaffe מתייחס בדרך כלל לפתרון אוניברסלי הפותר את כל הבעיות הקשורות לנושא מסוים, המשמש בעיקר באופן אירוני בשל אופיו ההזוי.

רעיונות בולטים לוונדרוואפה שמעולם לא יצא לפועל היו מפציץ אמריקה והלנדקרויצר P. 1000.

## ראו גם
* התעמולה הנאצית
* V-3
* פאנצר סימן 8
* לנדקרויצר P. 1000
* לנדקרוזר P.1500

קטגוריה:גרמניה הנאצית: מדע וטכנולוגיה
קטגוריה:אמצעי לחימה גרמניים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מושגי התעמולה הנאצית
הינדוסטן מוטורס

**הינדוסטן מוטורס** (באנגלית:**Hindustan Motors**) היא חברה הודית לייצור כלי רכב. תקופה ארוכה זו הייתה החברה הגדולה לייצור מכוניות בהודו. אף על פי שהחברה הייתה פרטית לאורך כל תקופת קיומה היא הייתה תלויה בתמיכה ממשלתית. עד לשנות ה-80 כאשר הוסרו מגבלות על התחרות, החברה הייתה יצרן מכוניות מוביל בהודו.

## היסטוריה
החברה הוקמה עוד לפני קבלת עצמאות של הודו. בשנת 1942 משפחת בירלה ביחד עם חברת מוריס הבריטית החלו בהרכבת מכוניות. בשנת 1948 הוקם מפעל בעיר אוטארפרה בבנגל המערבית והחל ייצור מכוניות מדגם Hindustan Ambassador. גם בשנות ה-90 מכונית זו הייתה בין הנמכרות ביותר בהודו. היצור שלה הופסק רק שנת 2014. בנוסף לדגם זה היה מיוצר דגם Hindustan 10 גם הוא מבוסס על תכנון של "מוריס".

בשנות ה-80 החל שיתוף פעולה עם ג'נרל מוטורס. במסגרת זו החל הייצור מכוניות מדגם אופל אסטרה ואופל קורסה. בשנת 1999 המפעל נמכר לג'נרל מוטורס והוא ממשיך בייצור מכוניות שלה.

בשנת 1959 החברה החלה לייצר טרקטורים וציוד הנדסי נוסף. הדגמים היו מבוססים על דגמים של חברה צ'כית. בשנת 1967 הוקמה חברה נפרדת. בשנת 1999 היא נמכרה לחברה ממשלתית לייצור טרקטורים.

בשנת 1982 החל שיתוף פעולה עם איסוזו, במסגרת זה החל ייצור משאיות.

בשנת 1997 נחתם הסכם עם חברה אוסטרלית לייצור מכוניות מדגם OKA 4wd.

בשנת 1998 בעקבות חתימת הסכם שיתוף פעולה עם מיצובישי הוקם מפעל חדש והחל לייצר מספר דגמים של מכוניות מיצובישי.

## גלריה מכוניות בייצור הינדוסטן מוטורס

20150704Ambassador.jpg|Hindustan Ambassador
1997_Mitsubishi_Pajero_(NL)_GLS_wagon_(24386593394).jpg|Mitsubishi Pajero
Hindustan_Contessa_Diesel_(Goa,_1994).jpg| Hindustan Contessa
Hindustan_Trekker_(built_in_India)_(17158118112).jpg|Hindustan Trekker


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:יצרני רכב הודיים
קטגוריה:חברות הודיות
שמעון בן מגס

**שמעון בן מגס הכהן** (כנראה בסביבות המאה ה-6) היה פייטן ארץ-ישראלי קדום, בן התקופה הקלאסית בתולדות הפיוט. שמעון פעל בהשפעת יניי, וכתב קדושתאות לקריאת התורה לפי חלוקת התנ"ך לסדרים. אף על פי שלא ניתן לברר את התקופה המדויקת של פעילותו הספרותית של שמעון, סבור יוסף יהלום כי הוא פעל בשלהי התקופה הביזנטית, בראשית המאה השביעית. מנגד סבורה שולמית אליצור כי הוא מאוחר לרבי אלעזר בירבי קליר, ופעל סביב שנת 700. מנחם זולאי כינה אותו "בן זוגו של יניי", ויוסף יהלום ראה בו תלמידו של יניי.

## יצירותיו
קטעים מיצירותיו הרבות ידועים לנו רק מממצאי הגניזה הקהירית. כמאתיים פיוטים כאלה התפרסמו על ידי יוסף יהלום. כל הפיוטים הקיימים שייכים לקבוצת פיוטי הקרובות.

הוא כנראה חיבר מחזור פיוטי קדושתאות לכל פרשות השבוע, בהתאם למחזור הקריאה התלת-שנתית של יהדות ארץ ישראל. אולם, פיוטיו היו כנראה פופולריים פחות מן הפיוטים המקבילים של יניי, ולכן נמצאו רק כתבי יד מעטים שלהם. בכתבי היד שבגניזה נמצאו שרידים רק מ-30 קדושתאות כאלה, ועוד פיוטים ספורים למועדים. בעוד שסגנון ואופן פיוטיו קרובים באופן כללי לאלו של יניי, קדושתאותיו של שמעון מצטיינות במספר פרטים מבניים ייחודיים.

## זמנו ומקומו בתולדות הפיוט
פיוטיו של שמעון מעידים על קרבה רבה ליניי: מלבד יניי, הוא הפייטן היחיד הידוע שכתב מחזור קדושתאות לסדרי התורה. גם מקורותיו המדרשיים ועיצוב תבניות פיוטיו דומים למקורות והתבניות המשמשים את יניי. בנוסף, קטעים שונים בפיוטיו מקבילים במידה רבה קטעים בפיוטי יניי, ומלמדים שהוא הכיר את פיוטי יניי והשתמש בהם כשכתב את פיוטיו, וניתן לראות בו מעין 'תלמיד' של יניי. לעומת זאת, לא ניכרת בפיוטיו השפעה של פיוטי רבי אלעזר בירבי קליר.

בשל כך, שיער מנחם זולאי ששמעון בר מגס היה "בן דורו של יניי ממש או מאוחר לו קצת", והוא ציין גם את שמו של אביו 'מגס', כמלמד על קדמותו. יוסף יהלום הוסיף על כך מוצאו היווני של השם 'מגס', וכן את האזכורים הרבים של 'מלכות אדום' (כלומר השלטון הביזנטי) בפיוטיו, למול אי-אזכורם של הערבים ושלטונם בארץ ישראל. לכן, קבע יהלום שיש לתארך אותו לתקופה הביזנטית, או בסמוך מאוד לכיבוש הערבי, כלומר המאה השישית או ראשית המאה השביעית.

לעומת זאת, על פי מאפיינים סגנוניים, טענה שולמית אליצור שיש לאחר את זמן פעילותו. פיוטי ד', ולעיתים אפילו הסילוקים בקדושתאותיו, כתובים באקרוסטיכון אלפביתי, בניגוד גמור לאופיים של פיוטים אלו בקדושתאות הקלסיות כאלה של יניי ורבי אלעזר בירבי קליר, ובדומה לפייטנים מאוחרים יותר. גם השימוש בסיומות מקראיות, כלומר סיום כל מחרוזת בקטע פסוק מן התנ"ך, רווח מאד בפיוטי שמעון, אף על פי שמדובר בתופעה מאוחרת יחסית, שאינה מצויה אצל יניי או קודם לכן, עולה לראשונה במיעוט מפיוטי הקלירי, ונעשתה נפוצה במיוחד אצל פייטנים מאוחרים יותר. סימנים אלה המאפיינים פייטנים מאוחרים, מלמדים, לטענתה, שהוא פעל לאחר ימיו של רבי אלעזר בירבי קליר, כלומר בסוף המאה השביעית או בראשית המאה השמינית.

## לקריאה נוספת
* 
* חיים שירמן, **שירים חדשים מן הגניזה** (1966), עמ' 3–8
* עזרא פליישר, “Simeon ben Megas Ha-Kohen,” בתוך Encyclopaedia Judaica, כרך 14 (1972), טור 1561
* יוסף יהלום, **פיוטי שמעון בר מגס**, ירושלים תשמ"ד

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פייטני ארץ ישראל
קטגוריה:יהודים בארץ ישראל במאה ה-6
ניסאן סאקורה

**ניסאן סאקורה** (באנגלית: **Nissan Sakura**; ביפנית: **日産・サクラ**) היא מכונית קיי במרכב האצ'בק, בעלת ארבעה מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי ניסאן משנת 2022. היא נחשפה במפעל מיצובישי ב-20 במאי 2022. היא מיוצרת בשיתוף פעולה של ניסאן ומיצובישי תחת NMKV, והיא מכונית אחות למיצובישי eK קרוס EV, שהוצגה יחד איתה במפעל מיצובישי ב-20 במאי 2022.

## סקירה כללית
היא נקראת על שם הפרח הלאומי של יפן ה"סאקורה". היא בעלת מרכב האצ'בק גבוה מהרגיל, וכוללת את העיצוב המעודכן של דגמי ניסאן ומיצובישי. היא כוללת מנוע חשמלי קדמי המספק 64 כ"ס ומומנט מרבי של 19.88 קג"מ. המהירות המרבית עומדת על 130 קמ"ש. סוללת ליתיום-יון בקיבולת 20 קוט"ש המאפשרת טווח נסיעה חשמלי של 180 ק"מ.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

סאקורה
קטגוריה:כלי רכב מסוג קיי
קטגוריה:מכוניות חשמליות
קטגוריה:כלי רכב המורכבים ביפן
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2022
קיסוסית רפואית

**קיסוסית רפואית** (שם מדעי: *Smilax officinalis*) היא מין של צמח מטפס שתחום תפוצתו באמריקה המרכזית וצפון-מערב אמריקה הדרומית, והשייך לסוג קיסוסית (*Smilax*) או סרספרילה במשפחת הקיסוסיתיים (Smilacaceae).

הטיפוס של מין זה נאסף על ידי אלכסנדר פון הומבולדט ואמה בונפלאן על הריו מגדלנה בקולומביה. המין הוגדר לראשונה על ידי הבוטנאי הגרמני .

## תיאור
קיסוסית רפואית היא צמח מטפס רב שנתי שאורך גבעוליו המשתרגים מגיע לאורך רבים (עד 50 מטרים) והם קוצניים, בעלי חתך ריבועי, נטולי פלומה עם זוג קנוקנות בפטוטרת.

העלים מסורגים, תמימים, חסרי פלומה על עוקץ הגבעולים הם תחילה דקים במידה בינונית ולאחר מכן דמויי עור. הטרף התמים סגלגל עד סגלגל-אזמלי, עם בסיס בצורת לב עד צורת חץ ובדרך כלל קצה מחודד. עוקצי העלים עם נדן העלים פחוסים ובטרף עוברים 5 עד 7 עורקים ראשיים שווים בערך דמויי כף יד. העורקים הצדדיים יוצרים רשת דקיקה באמצעות הסתעפויות מרובות שהחורים בה בצורת טרפז.

התפרחות הם מסוג סוכך עם כיסוי עלים קשקשים. הפרחים החד מיניים והלבנבנים הם בעלי עוקצים ארוכים עם עטיף פשוט. עלי העטיף ניצבים בשני מעגלים מעט שונים. הפרחים הזכריים מעט גדולים יותר, בפרחים הנקביים יש אבקנים עקרים.

הפרי הוא ענבה בגוון אדום עד כתום, בשרנית וחלקה.

## שימושים
שורשי קיסוסית רפואית שימשו באופן מסורתי ברפואה עממית אזורית.

קיסוסית רפואית הובאה גם לג'מייקה מאמריקה הדרומית ויחד עם שורשי החוטמית משמשים כחומר הבסיס ההומאופתי "סרספרילה של ג'מייקה" (Jamaica sarsaparilla).

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1816
פינחס ברבי יעקב הכהן

**רבי פינחס ברבי יעקב הכהן** (נולד ב-מאה ה-8, כפרא) היה פייטן ארץ-ישראלי. רב סעדיה גאון בספר האגרון מזכיר אותו כאחד המשוררים הקדמונים, לצד יוסי בן יוסי, יניי ורבי אלעזר בירבי קליר. נחשב כחותמה של התקופה הקלאסית בתולדות הפיוט.

מכמה מפיוטיו ניתן להוכיח את זיקתו לארץ ישראל, שכן מתועדים בהם מנהגים המזוהים עם נוסח ארץ ישראל הקדום. כפי שמשתמע מהאקרוסטיכון של אחד מפיוטיו, הוא בא מכפרא שליד טבריה. יש חוקרים שהציעו לזהות אותו עם רבי פינחס ראש הישיבה, מבעלי המסורה. רבי פינחס, משורר פורה, כתב את יצירותיו בסביבות המחצית השנייה של המאה ה-8. בפיוטי קידוש הירחים שלו הוא מזכיר את צום הרעש לזכר "רעש שביעית" (או "רעש שביעי") שהתרחש בשנת 748 או באחת השנים הסמוכות, ומכאן שפעל אחריו.

## יצירותיו
רוב יצירותיו נמצאו בגניזת קהיר. המהדורה הביקורתית לפיוטיו, שהוציאה שולמית אליצור ב-2004, כוללת יותר מ-140 פיוטים מסוגים רבים ומגוונים.

הוא כתב פיוטים בסוגים רבים ומגוונים, הכוללים כמעט את כל הסוגים שרווחו בארץ ישראל בתקופה הקלאסית. בין השאר ניתן למצוא אצלו מגוון קרובות מכל הסוגים (קדושתאות, שבעתות וקרובות י"ח), יוצרות, פיוטים לברכת המזון, סדר עבודה, תקיעתות ופיוטי קידוש ירחים. הגיוון הסגנוני, כמו גם העמדת הקרובה במרכז, דומה רק לזו של רבי אלעזר בירבי קליר.

בולטים בפיוטיו הם פיוטי קידוש ירחים לכל חודשי השנה, אשר לדעת שולמית אליצור, מהווים נוסח מפוייט של ברכת 'אשר בעגולה גידל דורשים' שמופיעה במסכת סופרים, סדרת פיוטים על 24 משמרות הכהונה ושני פיוטי קדושתא מונומנטליים לשמיני עצרת. סגנונו של רבי פינחס ממקם אותו בחוגו של רבי אלעזר הקליר, אך לשונו בדרך כלל פשוטה יותר.

## לקריאה נוספת
*.
* אברהם אליהו הרכבי, **זיכרון לראשונים וגם לאחרונים**, ה' (1892), 112-115.
*מנחם זולאי, בתוך: **ידיעות המכון לחקר השירה העברית**, כרך ראשון (1933), עמ' 150-162; מ' זולאי, בתוך: **ירושלים**, ד (1953), עמ' 51–81.
*חנוך ילון, בתוך: **[[גנזי קדם (שנתון)|גנזי קדם]]**, 5 (1934), עמ' 191–192.
*מרדכי מרגליות, "תעודה חדשה על צום הרעש", **[[תרביץ]]** כט [ד] (תמוז תש"ך), עמ' 339.
*עזרא פליישר, **שירת הקודש העברית בימי הביניים** (1975). ע' פליישר, **היוצרות** (1984), עמ' 113, 129. ע' פליישר, “Phinehas ben Jacob Ha-Kohen,” בתוך **[[אנציקלופדיה יודאיקה|Encyclopaedia Judaica]]**, כרך 13 (1972), טורים 468–469.
*טובה בארי, **החזן הגדול אשר בבגדאד - פיוטי יוסף בן חיים אלברדאני** (2002), עמ' 83.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פייטני ארץ ישראל
קטגוריה:התקופה הערבית בארץ ישראל
קטגוריה:יהודים בארץ ישראל במאה ה-8
נורמן בושנל וילי

**נורמן בושנל וילי** (באנגלית: **Norman Bushnell Willey**; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מאיידהו, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל איידהו השני בשנים 1890–1893.
## ראשית חייו
נורמן בושנל וילי נולד בעיירה גילפורד שבמדינת ניו יורק, כבנם של היירם וקרוליין (לבית צ'רץ') וילי. הוא התחנך במכון הספרותי דלאוור שבכפר פרנקלין הסמוך. בגיל 20 הוא עבר לקליפורניה, שם הוא עסק בכריית זהב. ב-1864 הוא עבר לוורן, איידהו, שם הוא המשיך לעסוק בכרייה והיה לפעיל בפוליטיקה המקומית, כולל חברות במועצת המחוז, גזבר המחוז והמפקח הראשי על בתי הספר של המחוז. וילי גם היה מעורב בעסקים נוספים, כולל בעלות על מנסרה והפעלתה. בהמשך הוא למד משפטים, התקבל ללשכת עורכי הדין, ועסק במקצוע במחוז איידהו.
## קריירה פוליטית
כאיש המפלגה הרפובליקנית נבחר וילי למועצה המחוקקת של איידהו ב-1872, שם הוא שירת עד 1873. הוא נבחר לתקופה נוספת ב-1878 וכיהן עד 1889, וב-1879 הוא היה לנשיא המועצה. במהלך הקריירה שלו כמחוקק, הוא היה אחד מחברי המועצה הבודדים שהתנגדו למאמצים לאחד את צפון איידהו עם מדינת וושינגטון. ב-1888 הוא נוצח בניסיונו להיבחר לכהונה נוספת. במשך שתי תקופות הכהונה שלו הוא התיידד עם מילטון קלי, שופט לשעבר בית המשפט העליון של הטריטוריה שהיה לעורך עיתון בולט. ידידות זו הובילה לקריירה בתחום העיתונאות, שם דיווחיו כמפקח על הכרייה ובתחומים נוספים זכו לקהל קוראי רחב.
## סגן מושל ומושל איידהו
ב-1890 זכה וילי להזדמנות חדשה בפוליטיקה כאשר איידהו הייתה למדינה בארצות הברית. ג'ורג' ליירד שופ נבחר כמושל איידהו הראשון. עם זאת, הוא הסכים להתמנות לתפקיד רק כשהיה בטוח ששירותו יסתיים בסוף אותה שנה ושהוא ייבחר לסנאט של ארצות הברית. שופ הסדיר עם וילי שהוא ייבחר כסגן המושל, כך שהוא יירש אותו בתפקידו כאשר שופ יתפטר מתפקידו כמושל כדי לכהן בסנאט.

במהלך תקופת כהונתו כמושל, דאג וילי להעברת הממשל של איידהו מזה של טריטוריה לזה של מדינה, החל מהקמת סוכנויות מדינתיות ועד לעיצוב סמל המדינה. הוא גם עסק בניהול סכסוכי עבודה בין כורים לבין בעלי המכרות באזור קור ד'אלן, ובסופו של דבר הכריז על משטר צבאי, ושלח לשם הן את המיליציה המדינתית והן כוחות פדרליים. וילי כיהן כמושל עד 1893, לאחר שב-1892 הוא נוצח בבחירות המקדימות של הרפובליקנים על ידי ויליאם מקונל, שהמשיך וניצח בבחירות הכלליות.

## שנותיו האחרונות
לאחר תום כהונתו קיבל וילי משרה כמפקח על מכרה בבלו קניון, קליפורניה. הוא מעולם לא נישא ולא הוליד ילדים, ולאחר כמה תהפוכות עסקיות הוא עבר לטופיקה, קנזס, שם חי עם קרובי משפחתו.

בשנותיו האחרונות חי וילי במעון לנזקקים במחוז שוואני שבקנזס, ובסופו של דבר הקצתה מדינת איידהו סכום של 1,200 דולר כפנסיה בלתי רשמית כדי לסייע לו בזקנתו. נורמן בושנל וילי נפטר בטופיקה ב-22 באוקטובר 1921. הוא נטמן בבית הקבורת של אוברן, קנזס.

## קישורים חיצוניים
* בושנל וילי באתר אגודת המושלים הלאומית 
* נורמן בושנל וילי באתר The Political Graveyard 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:מושלי איידהו
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:סגני מושלי איידהו
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1838
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1921
בז'ה (מחוז, תוניסיה)

**מחוז בז'ה** (בערבית: **ولاية باجة**) הוא אחד מעשרים וארבעה המחוזות של תוניסיה. הוא ממוקם בצפון תוניסיה ויש לו קו חוף קצר ביחס לגודלו. הוא משתרע על שטח של 3,740 קמ"ר ואוכלוסייתו עומדת על 303,032 תושבים לערך (על פי המפקד מ-2014). בירת המחוז היא בז'ה אשר משתרעת על פני הגבעות אטלס תל הגבוהות למדי וחלק מהמישור בין אטלס התל לאטלס הגבי דרומה יותר.

## גאוגרפיה
המחוז הוא 105 קילומטרים מהבירה ומוקף במחוזות בנזרט, זגואן, מנובה, סליאנה וז'נדובה.

הטמפרטורה הממוצעת בו היא 18 מעלות צלזיוס, וכמות הגשם השנתית נעה בין 350 ל-1000 מילימטרים.

## נציגויות אדמיניסטרטיבית
מבחינה אדמיניסטרטיבית, המחוז מחולק לתשע נציגויות, שמונה ערים, שמונה מועצות מקומיות ו-101 מגזרים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:תוניסיה: מחוזות