open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
נחושת דו-כלורית

שמאל|ממוזער|250px|מבנה גביש של נחושת כלורית
**נחושת דו-כלורית** היא תרכובת כימית של נחושת וכלור בעלת הנוסחה הכימית CuCl2
מלח זה, בצורתו היבשה הוא מוצק שצבעו חום בהיר הסופח באיטיות לחות מהאוויר עד לקבלת דיהידרט CuCl2•2H2O שצבעו ירוק-כחול.

## מבנה
הנחושת נמצאת במרכז אוקטאדר מעוות בשל אפקט יאן טלר. גם בצורה הממויימת (CuCl2•2H2O) הנחושת בקואורדינציה אוקטאדרית, מוקפת בשתי מולקולות מים ו4 יונים מגשרים של כלוריד. התרכובת פרהמגנטית ונחושת כלורית הייתה החומר הראשון שנבדק בתהודה מגנטית אלקטרונית בשנת 1944.

## כימיה
### תמיסה מיימית
התמיסה המתקבלת מהמסת CuCl2 במים מכילה מגוון קומפלקסים של נחושת והרכבה משתנה בהתאם לריכוז, הטמפרטורה ונוכחות יוני כלוריד נוספים על אלו שמקורם במוצק. צורונים אלו כוללים את היון הקומפלקסי [Cu(H_2O)_6^+2 שצבעו כחול וקומפקסים המכילים יוני הליד מהצורה [CuCl_{2+x}]^{x-} שצבעם צהוב כמו [CuCl_4]^{-2} או אדום כמו [CuCl_3]^-
לכן תמיסת נחושת דו-כלורית יכולה לקבל כמה צבעים.
שמאל|ממוזער|250px|תמיסות CuCl2 בצבעים שונים: ירוק בריכוז גבוה של כלוריד (<sup>-</sup>Cl) וכחול בריכוז כלוריד נמוך
בהוספת בסיס לתמיסה שוקעת נחושת הידרוקסיד
*CuCl_{2 (aq)} + 2NaOH\Rightarrow Cu(OH)_{(2 (s)} +2NaCl

בהידרוליזה חלקית מתקבלת נחושת אוקסיכלוריד Cu2Cl(OH)3- חומר המשמש כקוטל פטריות בחקלאות.

### חמצון חיזור
נחושת דו-כלורית היא מחמצן עדין ומגיבה עם כמה מתכות לקבלת נחושת מתכתית או נחושת חד ערכית
לקבלת נחושת חד ערכית מגיבים את החומר עם גפרית דו-חמצנית המשמשת כמחזר:
:2 CuCl_2 + 2 H_2O + SO_2 \rarr 2 CuCl + H_2SO_4 + 2HCl

בטמפרטורה של כ 1000°C נחושת דו-כלורית תתפרק ל CuCl ו גז כלור Cl2

## ייצור
מפיקים נחושת דו-כלורית בתגובה של כלור עם נחושת בטמפרטורה של 300-400°C, התגובה אקסותרמית במיוחד.

Cu + Cl _2 + 2 H_2O \rarr CuCl_2(H_2O)_2

ניתן לייצר את החומר גם בתגובה של נחושת הידרוקסיד, אוקסיד או קרבונט עם חומצה הידרוכלורית, באלקטרוליזה של NaCl עם אלקטרודות נחושת מתקבל קצף ירוק-כחול אותו ניתן להפריד ולהפוך לנחושת דו-כלורית ממויימת, אך תהליך זה עלול לפלוט גז כלור רעיל ולכן השימוש בו נדיר.

## שימושים
משתמשים בנחושת דו-כלורית בעיקר כזרז למשל בייצור אצטאלדהיד מאתן משתמשים בנחושת דו-כלורית יחד עם פלדיום כלורי PdCl2 פלדיום כלורי מתחזר במהלך התגובה לפלדיום ותפקיד הנחושת הדו-כלורית לחמצן את המתכת שוב לפלדיום כלורי (תגובה 2). שחזור הנחושת הכלורית נעשה באמצעות חמצן האוויר (תגובה 3). התגובות המעורבות:

#
#
#
כך שהתהליך הכולל (סכום של הכפלת תגובות 1 ו 2 + תגובה 3):
:

נחושת כלורית משמשת כזרז גם בתהליך Deacon לייצור גז כלור מחומצה כלורית וחמצן
:

נחושת דו-כלורית משמשת גם כזרז בשלב הכלורינציה בייצור ויניל כלוריד ודוכלורואתאן.
בפירוטכניקה משמש החומר כצבען ירוק או כחול.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:כלורידים
קטגוריה:נחושת: תרכובות
אורלי שחם (שחיינית)

**אורלי שחם**, שחיינית עבר ישראלית, אלופת ישראל בשחייה (1972) במשחים ל-100 מטר ול-200 מטר פרפר.

## ביוגרפיה
שחם גדלה בקיבוץ שער העמקים והתאמנה בקבוצת הפועל גוש זבולון בהדרכתו של יוסף טלקי ואחר כך בקבוצת הפועל העמקים, בהדרכתם של המאמנים אהרון בונה ונח רם.

### 1971
באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוקטובר 1971 זכתה שחם במדליית ארד במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:18.0 דקות, אחרי שלומית ניר מהפועל איילת השחר (1:13.3 דקות) ודורית זלץ מברית מכבים עתיד (1:14.1 דקות).

### 1972
#### אלופת ישראל
באליפות ישראל בשחייה שנערכה במכון וינגייט בסוף ספטמבר 1972 זכתה שחם בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:16.2 דקות, לפני חברתה לקבוצה רעיה צורף (1:16.8 דקות) ואיריס נאבל מהפועל אפיקים (1:18.4 דקות) ובמשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:53.4 דקות, לפני איריס נאבל (3:00.0 דקות) ורעיה צורף (3:03.0 דקות).

### 1973
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בספטמבר 1973 זכתה שחם בשתי מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:15.1 דקות, אחרי רעיה צורף (1:13.5 דקות) ולפני רבקה ויינברג מברית מכבים עתיד (1:17.5 דקות) ובמשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:48.1 דקות, אחרי רעיה צורף (2:43.9 דקות) ולפני רבקה ויינברג (2:55.5 דקות).

### 1974
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בסוף ספטמבר 1974 זכתה שחם בשתי מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:11.8 דקות, אחרי רעיה צורף (1:10.6 דקות) ולפני רבקה ויינברג (1:12.7 דקות) ובמשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:44.7 דקות, אחרי צורף שקבעה שיא ישראלי חדש של 2:39.0 דקות ולפני ויינברג (2:47.1 דקות).

## הערות שוליים

קטגוריה:שחייניות פרפר ישראליות
קטגוריה:שחייניות חופשי ישראליות
קטגוריה:שחייניות מעורב אישי ישראליות
קטגוריה:אלופות ישראל בשחייה
קטגוריה:שער העמקים: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו במאה ה-20
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
נסג

בטופולוגיה אלגברית, **נסג** (Retract) של מרחב טופולוגי הוא תת-מרחב אליו אפשר לסגת מהמרחב כולו על ידי פונקציה רציפה. **נסג עיוותי** (Deformation retract) הוא, אינטואיטיבית, תת-מרחב אליו ניתן להשתנות (או להתעוות) מהמרחב כולו בצורה רציפה.

אחת השאלות הבסיסיות בטופולוגיה אלגברית היא אילו תתי מרחבים של מרחב טופולוגי הם נסג/נסג עיוותי שלו.

## הגדרה

יהי X מרחב טופולוגי, ו-A \subseteq X תת-מרחב שלו. נאמר כי A הוא **נסג** של X, אם קיימת העתקה רציפה r:X \rightarrow A כך ש-\forall a \in A:r(a)=a. המיפוי r נקרא לעיתים *נסיגה*.

בשקילות, אם נסמן ב-i_A את העתקת ההכלה i:A \rightarrow X, i(a)=a יש לדרוש כי r \circ i_A=id_A, פונקציית הזהות על A.

A ייקרא **נסג עיוותי** (Deformation retract) אם קיימת הומוטופיה H:X \times [0,1] \rightarrow X כך ש-

\forall x \in X: H(x,0)=x

\forall a \in A, t \in [0,1] : H(a,t)=a

\forall x \in X : H(x,1) \in A

ההומוטפיה H נקראת לעיתים נסיגה עוויתית. במילים אחרות, H כזו היא הומוטופיה בין העתקת הזהות והעתקת נסיגה.

*הערה:* לעיתים בהגדרת נסג עיוותי מחלישים את הדרישה השנייה ל-\forall a \in A : H(a,1)=a, ואז להגדרה לעיל קוראים **נסג עיוותי חזק**. לאורך הערך נעסוק רק בנסג עיוותי חזק, וכאן הוא ייקרא פשוט נסג עיוותי.

## נסגים והחבורה היסודית
קיים קשר הדוק בין נסגים לבין החבורה היסודית הראשונה של מרחב קשיר מסילתית X סביב (כל) נקודה a, אותה נסמן {\pi}_{1}(X,a).

ראשית, אם A \subseteq X נסג ו-i : A \rightarrow X העתקת ההכלה, אז ההעתקה {i}_{*}: {\pi}_{1}(A,a) \rightarrow {\pi}_{1}(X,a), הנתונה על ידי {i}_{*}([\phi])=[i \circ \phi] היא חד חד ערכית. יתרה מזאת, אם A נסג עיוותי, {i}_{*} איזומורפיזם חבורות. כלומר - **למרחב טופולוגי ולנסג עיוותי שלו אותה חבורה יסודית**.

טענות אלו עוזרות להראות למשל שתתי מרחבים מסוימים אינם מהווים נסג (ראו דוגמאות).

## דוגמאות
* בקבוצה קמורה (עם הטופולוגיה הממשית סטנדרטית) כל תת-מרחב הוא נסג.
* כל נסג עיוותי הוא נסג.
* נסג של מרחב כוויץ הוא מרחב כוויץ.
* הספירה ה-n ממדית S^n במרחב { \mathbb{R} }^{n+1} - \{ \overline{0} \}  היא נסג עיוותי, על ידי ההעתקה H(x,t)=\left((1-t)+{t\over \|x\|}\right) x
* S^1 איננו נסג של העיגול ה-2 ממדי D, לפי השיקול לעיל על החבורות היסודיות -  כאן {\pi}_{1}({S}^{1},1)= \mathbb{Z}, אבל {\pi}_{1}(D,1)=\{0\}, ואין בין הראשונה לשנייה העתקה חד-חד-ערכית! מתוצאה זו ניתן להסיק בקלות את משפט נקודת השבת של בראואר.
* S^1 נסג עיוותי של העיגול ה-2 ממדי בלי הראשית, D-\{0\}, ולכן יש להם אותה חבורה יסודית, כלומר {\pi}_{1}(D-\{0\},1)= \mathbb{Z}.
*השפה של טבעת מביוס איננה נסג של הטבעת.
* לכל x \in S^1, תת-המרחב S^1 \times \{x\} \subseteq S^1 \times S^1 של הטורוס הוא נסג אך לא נסג עיוותי.

## ראו גם
*הומוטופיה (טופולוגיה)

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:טופולוגיה אלגברית
מאצ'י טאווארה

**מאצ'י טאווארה** (ביפנית: **俵万智**; 31 בדצמבר 1962) היא סופרת, מתרגמת ומשוררת יפנית עכשווית. פרסומה העיקרי הגיע עם חידושה את שירת הטנקה לקהל יפני צעיר.

## קורות חייה
מאצ'י טאווארה נולדה במחוז אוסקה בשנת 1962, ובגיל 14 עברה למחוז פוקואי. בשנת 1981 סיימה את לימודיה בהתמחות בספרות יפנית באוניברסיטת וואסאדה שבטוקיו. תחת השפעתו של המשורר סאסקי יוקיצסונה החלה לכתוב שירי טנקה. עד שנת 1989 הייתה מורה בבית ספר תיכון במחוז קנגאווה.

## עבודתה
מאצ'י טאווארה כתבה רצף של חמישים שירים, **אוגוסט בוקר** (八月 の 朝), שקיבל את פרס קאדוקאווה לשירי טנקה. בהמשך, היא שילבה אוסף שירים זה עם שירים נוספים שכתבה והוציאה את **יום השנה לסלט** (サ ラ ダ 記念 日) בשנת 1987. הוא הפך לרב מכר, שמכר מעל 2.6 מיליון עותקים, ותורגם, לעברית על ידי יעקב רז. מאצ'י טאוורה שולטת היטב במיומנות של שירי טנקה, וסוד הצלחתו של הספר הוא בשילוב שהוא יוצר בין סגנון השירה העתיק של יפן, הטנקה, לבין ההוויה העכשווית של אישה צעירה החיה בכרך ענק – טוקיו. באמצעות הצורה השירית העתיקה והשמרנית, של שירת הטנקה בת 31 ההברות, מצליחה מאצ'י טאווארה להעניק משמעות אינטימית, אישית, לשגרת החיים היומיומית, האנונימית, של חיי הכרך המתועשים בתחילת המאה העשרים-ואחת. היא משלבת נושאים יפניים מודרניים עם צורות קלאסיות פיוטיות ומבנים דקדוקיים של השירה היפנית המסורתית. שירתה נשמעת כמו חזרה לימים של תקופת נארה ובו בזמן הופכת את שירת הטנקה לנגישה לבני הנוער של יפן המודרנית.

בזכות אוסף זה זכתה בפרס של האגודה היפנית לשירה מודרנית.

בעבודות התרגום היא מתרגמת כתבים יפניים קלאסיים ליפנית מודרנית. בין הבולטים בתרגומיה – "מאניושו" (万葉集), אסופת שירים מהמאה השמינית ו"סיפורו של חוטב המבוק" (竹取物語), יצירה מתחילת המאה האחת עשרה.

## יצירותיה בעברית
**יום השנה לסלט**, תרגם מיפנית יעקב רז, ספריית הפועלים, 1994 (2017).

## קישורים חיצוניים
* 

* 
* שיחה עם מאצ'י טאווארה – במסגרת הפסטיבל הבינלאומי לשירה "מקום לשירה" (יוטיוב)

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת ואסדה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ואסדה
קטגוריה:סופרות יפניות
קטגוריה:מתרגמות
קטגוריה:משוררות יפניות
קטגוריה:יפניות שנולדו ב-1962
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1962
טנקה

ממוזער |314x314 פיקסלים|שיניצ'ירו האגיהארה בטקס הענקת הפרסים של תחרות הטנקה במייג'י קיננקן (Meiji Kinenkan).
**טַנְקָה** (יפנית 短歌) הוא שיר קצר של 31 הברות, הצורה השירית הנפוצה ביותר ביפן עד המאה ה-17.

## מאפיינים
בשירה היפנית המסורתית אין חרוזים, והיא בנויה על מקצב. שירת הטנקה נכתבת בחמש שורות במבנה של 5, 7, 5, 7, ו-7 הברות. שירה זו התחבבה על היפנים והפכה במשך הזמן לצורה הסטנדרטית של שיר. השיר כולל בדרך כלל תיאור טבע, אירוע מסוים המביא להתפעמותו של הצופה, רמז למשהו מסתורי יותר וביטוי לירי מאופק – יסודות שהפכו אופייניים לשיר הקצר.

כדוגמה ניתן להציג שיר טנקה של אחת המשוררות הגדולות, אוֹנוֹ-נוֹ-קוֹמַאצִ'י (825? – 900?):
:思ひつつ寝ればや人の見えつらむ夢と知りせば覚めざらましを

בתרגום של בן עמי שילוני:

:אולי נרדמתי
:כאשר חשבתי עליו,
:כי ראיתיו מול עיני.
:לו ידעתי שזה חלום
:לא הייתי מתעוררת.

החלק הראשון הוא תיאור של מה שקרה: המשוררת נרדמה בעודה חושבת על אהובה, והאהוב הופיע בחלומה. החלק השני הוא התגובה הרגשית שלה אחרי שהתעוררה מהחלום והבינה שזה כל מה שזה היה – חלום.

## התפתחות
בשנת 905 נאסף, על-פי הוראתו של הקיסר, קובץ של 1,111 שירי טנקה, שקיבל את השם **קוקין ואקקשו** (אוסף שירים יפניים וחדשים), או בקיצור: **קוקינשו**.
בשנת 1201 הקיסר גו-טובה, שפרש מכס המלוכה בגיל 18 והיה משורר ופטרון של האמנויות, הקים בקיוטו משרד לשירה. תפקיד המשרד היה לקבץ את מיטב השירים של זמנו, והקיסר לשעבר, השתתף בעצמו בתהליך הבחירה. בשנת 1205 פורסם הקובץ, שנקרא **שין-קוקין-ואקה-שו** (האוסף החדש של השירים היפניים הישנים והחדשים) או בקיצור **שין-קוקינשו**. הקובץ הכיל 1,981 שירי טנקה, כאשר שליש מן המשוררים בקובץ זה הן נשים.

בתקופת טוקוגאווה (1603-1867) לא היה קיים ביפנית המושג "ספרות" הרווח בתרבות המערב, אשר כורך באופן קולקטיבי סוגי כתיבה שונים שכולם בעלי ערך פנימי בפני עצמם, והם משמשים כאמצעי לביטוי אמת. בהיררכיה הקונפוציאנית ליצירה ספרותית היה ערך רק כאשר היא ביטאה אמת מוסרית או פילוסופית - במילים אחרות, כאשר היא הייתה דידקטית. צורות ספרותיות שונות נקשרו למעמדות שונים. ההייקו, למשל, נקשר למעמד הסוחרים, בעוד שהטנקה הייתה משוייכת באופן מסורתי לאצולה. ההבדלים בין ז'אנרים אלה התבססו הבדלים שטחיים לכאורה, כמו שיוכם המעמדי, הסטנדרטים האסתטיים, והנושאים האופייניים להם, והם כלל לא נתפסו כבעלי מכנה משותף - "שירה". יתרה מזו, משוררי טנקה, זיהו את עצמו לא כמשוררים, אלא כאדם-טנקה (קג'ין), בעוד שמשוררי הייקו התייחסו לעצמם כאדם-היקו (בייג'ינג).

רק בתקופת מייג'י, בשנת 1885, הוצגה לראשונה בתקופה המודרנית תפיסת הספרות כאחדות הכוללת ז'אנרים רבים, שכולם היו דרכים פוטנציאליות לביטוי אמת. המבקר והסופר טסובושי שויו, שהתוודע אליה באמצעות סופרים ומבקרים בריטים, הציג אותה בספרו הביקורתי "מהות הרומן".

## שירה שהתפתחה משירת טנקה
בתקופת מורומאצ'י התפתחה שירת הטנקה לז'אנר של שירים מקושרים – רנגה. בתקופת טוקוגאווה התפתחה משירת הטנקה שירת ההאיקו, שיר קצרצר בן 17 הברות, שקיצץ את שתי שורותיו האחרונות של שיר הטנקה.

## לקריאה נוספת
* "יום השנה לסלט", מאצ'י טאווארה, בתרגום יעקב רז (שירי טנקה מודרניים של משוררת יפנית צעירה בת זמננו)
* יפן מונוגטארי, יפן בספרות וספרות ביפן

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירה
קטגוריה:טכניקות ספרותיות
קטגוריה:פונולוגיה
קטגוריה:יפן: תרבות
זוהר (אלבום)

**זוהר** הוא אלבום הסולו השני של קרולינה, אשר יצא בפברואר 2012 ובו שיתפה פעולה עם אורי כנרות מלהקת בום פם ועם אופיר קותיאל (Kutiman).

האלבום משלב מוזיקה מזרחית-ים תיכונית עם עיבודים אלקטרוניים. האלבום הושפע משירי זוהר ארגוב ומהמוזיקה הערבית. קרולינה כתבה והלחינה את רוב שירי האלבום בשיתוף עם אורי כנרות מלהקת בום פם, אשר אחראי גם לעיבודים ולהפקה המוזיקלית. רבים משירי האלבום הפכו ללהיטים, ובהם "אל תאחר", "משגע אותי" ו"Save Me From Myself". כמו כן כלולה באלבום גרסתה של קרולינה לשירם של לאה גולדברג ודני ליטני "ולא היה בינינו אלא זוהר". מתוך האלבום יצאו לרדיו הסינגלים "מול הים" ו"אל תאחר".

## רשימת השירים

## שותפים באלבום
* קרולינה - שירה, מילים, לחנים, גיטרה קלאסית וכלי הקשה
* אורי כנרות - הפקה מוזיקלית, מילים, לחנים, עיבוד, גיטרות, סאז
* אופיר קותיאל - תופים, כלי הקשה, טמבורין, קלידים ופסנתר
* שחם אוחנה - באס, כלי הקשה, קולות ליווי
* אורן צור - כינור וויולה
* עוזי פיינרמן - מנדולינה
* תבור בן דוד - סיטאר ב"לא היה בינינו אלא זוהר"

## נגן נגנה – גרסאות כיסוי וגילוי

בשנת 2013 יצאה מהדורה מחודשת שכללה גם מיני-אלבום בשם "נגן נגנה - גרסאות כיסוי וגילוי" שהפיקו סאבו וקותימן. באלבום נכללו ארבע גרסאות כיסוי בהם "Black Dog" של לד זפלין בשיתוף בום פם וגרסה של קרולינה ל"צל עץ תמר", שהתפרסם בביצועו של זוהר ארגוב. במרץ 2013 יצר "שימי סוניק" (מיכאל אמת) מההרכב סוליקו, גרסת פאנק אלקטרונית לשיר "צל עץ תמר".

השיר "צל עץ תמר" הגיע במצעד השנתי תשע"ג (2013) למקום 16 ובמצעד השבועי למקום השלישי.

### רשימת השירים

## קישורים חיצוניים

*
* האזנה ל"צל עץ תמר" באתר BandCamp
* 
* 
* האזנה ל"צל עץ תמר (Shimi Sonic Heartbreak Mix)" באתר BandCamp
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי קרולינה
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:מיני-אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי חברת הליקון
מוכרחים להמשיך לנגן

"**מוכרחים להמשיך לנגן**" הוא פזמון שכתב עודד פלדמן בשנת 1974, הלחין יאיר רוזנבלום וביצעה להקת חיל האוויר.
## יצירת השיר
ממוזער|שמאל|250px|קברו של בני פלד, בבית הקברות הצבאי קריית שאול
ב-6 ביוני 1974, חודשים אחדים לאחר מלחמת יום הכיפורים, נערכה בבסיס רמת דוד מסיבה לכבוד טייסי חיל האוויר שחזרו מהשבי בסוריה. מפקד חיל האוויר, האלוף בני פלד, נשא דברים במסיבה, ובהתייחסו לאבדות הכבדות של החיל במלחמה, אמר שחרף המחיר הכבד המשיך החיל בביצוע משימותיו, משום ש"את המנגינה הזו אי אפשר להפסיק, מוכרחים להמשיך לנגן". סא"ל עודד פלדמן, ראש ענף תרבות וחינוך בחיל האוויר, לקח מטפורה זו כבסיס לשירו "מוכרחים להמשיך לנגן", שהולחן בידי יאיר רוזנבלום וביצעה להקת חיל האוויר.

קצין החינוך ערך את דבריו של פלד למבנה שירי. פלד הזכיר בדבריו שמות קוד של מטוסים שנפלו "שניים במבנה חרדל הלך, ארבע במבנה אגוז, הלך..." והוא גם דיבר על ההשוואה בין הפעילות הקרבית לנגינה של תזמורת, שלפעמים מנגנת על פי תוכנית, ולפעמים מאלתרת.

הפזמון החוזר של השיר שמתבסס על דבריו:

## בעקבות השיר
הביטוי "את המנגינה הזו אי אפשר להפסיק" הפך למטבע לשון.

המילים "את המנגינה הזאת אי אפשר להפסיק, מוכרחים להמשיך לנגן" נכתבו על מצבתו של בני פלד בבית הקברות הצבאי קריית שאול.

בשנת 2023 יצא לאור ספרו של יצחק שטייגמן, "מוכרחים להמשיך לנגן – חיל האוויר הישראלי במלחמת יום הכיפורים".

## מיקומי שיא

## לקריאה נוספת
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
*  – ביצוע של השיר, החל מהדקה ה-114
* 

קטגוריה:שירי 1974
קטגוריה:שירי להקות חיל האוויר
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי יאיר רוזנבלום
קטגוריה:שירי מלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:ניבים וביטויים ישראליים
קטגוריה:שירי להקות צבאיות
תפוס ת'יהודי

**תפוס ת'יהודי** הוא סיפור מסעו של העיתונאי טוביה טננבום בישראל וברשות הפלסטינית במספר חודשים בשנים 2013–2014. הספר עוסק באנטישמיות החדשה, בהסתה, בדה-לגיטימציה ובשנאה נגד ישראל בקרב הפלסטינים, ארגוני שמאל רדיקלי (כולל ארגוני שמאל רדיקלי בישראל) וארגוני זכויות אדם אירופאיים וישראליים. הספר מבוסס על תחקיר שערך טננבום, בו הציג את עצמו כעיתונאי גרמני (מבלי לספר על מוצאו היהודי-ישראלי) האוהד את העמדה הפלסטינית, כשביקר בישראל ובשטחים בסיורים מטעם אותם ארגונים. חלק מהמפגשים תועדו במצלמת וידאו. בין היתר חשף טננבום בספר שתחקירן "בצלם" (עאטף אבו א-רוב) הוא מכחיש השואה. לדברי טננבום, ארגונים בינלאומיים ומקומיים רבים בישראל ובשטחים אינם פועלים מתוך דאגה לזכויותיהם של הפלסטינים אלא מתוך דחפים אנטי–יהודיים מובהקים.

## ראו גם
* האנטישמיות החדשה
* אני ישן בחדרו של היטלר

## קישורים חיצוניים
* אתר האינטרנט של הספר
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי עיון
קטגוריה:ספרי 2014
קטגוריה:יומני מסעות
קטגוריה:ספרי הוצאת סלע מאיר
הילסבורו

**הילסבורו** (באנגלית: **Hillsborough**) היא בירת מחוז קוריקו ופטי מרטיניק והישוב הגדול ביותר באי קוריקו שבגרנדה.

ב-1796 יצאה ממפרץ הילסבורו ההתקפה הימית כנגד הספרדים בפיקודו של סר רלף אברקרומבי. 
בעיירה פועל מוזיאון קוריקו השוכן במנפטת כותנה שלעבר. מערכת החינוך במקום כוללת 5 בתי ספר ממשלתיים. הנמל המקומי הוא הנמל  הראשי של האי. ממנו יוצאים גם שירותי מעבורות המקשרות בין האי לבין איים סמוכים. כמו כן פועל במקום שדה התעופה של האי.

## הערות שוליים

קטגוריה:גרנדה: ערים
חנוך בן משה

**רבנו חנוך בן משה** (נפטר בכ"ג בתשרי ד'תשע"ה או ד'תשפ"ה, 18 בספטמבר 1014 או 29 בספטמבר 1024) היה ראש ישיבת קורדובה במפנה המאות ה-10 וה-11, ומנהיג יהדות ספרד באותה תקופה.

לפי רבי אברהם אבן דאוד, ב"ספר הקבלה", היו רבנו חנוך בן משה ואביו רבנו משה בן חנוך, בין ארבעת השבויים (האב - ממניין השבויים, והבן שבוי יחד איתו), שתרמו משמעותית ללימוד התורה בקרב הקהילות היהודיות בספרד ובצפון אפריקה.

## ביוגרפיה
נולד באיטליה והיגר (או הוגלה) לספרד. נישא בקורדובה לבת משפחת פליאג, משפחת נכבדים עירונית שאחד מבניה נישא בהמשך לבתו. לאחר פטירת אביו רבנו משה בן חנוך, התמנה במקומו לראש ישיבת קורדובה. הוא זכה לחסותו של חסדאי אבן שפרוט המקורב לחצר המלוכה הספרדית; אך לאחר פטירתו, קם אחד מתלמידי אביו שהיה מוכר כחכם מופלג, רב יוסף בן יצחק בן שטנאת בן אביתור, וערער על הכתרתו לראשות הישיבה המקומית, כי לדבריו הייתה לו זכות קדימה למשרה זו בשל היותו יליד קורדובה. בשלב מסוים של המחלוקת נידה רבנו חנוך את בן אביתור, הוא עזב את העיר ולאחר נדודים התיישב בדמשק. בסוף ימיו השלים הרב יוסף בן אביתור עם רבנו חנוך, ולמרות שנקרתה לידיו הזדמנות להדיחו ממשרתו ולשמש בעצמו כראש ישיבת קורדובה, ויתר עליה ושלח לתומכיו מבני העיר מכתב תמיכה ברבנו חנוך, הוא נשאר בדמשק ונפטר בה.

פרטים נוספים על חיי חנוך בן משה התבררו מתוך קטעי מכתבים שנמצאו בגניזה הקהירית. בגניזה זו נמצאו גם תשובות הלכתיות שלו שהתפרסמו באסופות שונות שפורסמו מכתבי הגניזה. שמחה אסף סבור כי יחסיו עם רב שרירא גאון היו מתוחים בסוף ימיו של האחרון, ולכן לא הזדרז רב שרירא לענות למכתביו של רבנו חנוך.

לפי המסופר בספר הקבלה לראב"ד, נהרג רבנו חנוך בן משה בתאונה, בעת שעמד יחד עם נכבדי הקהל על הבימה בבית הכנסת בשמחת תורה, כאשר נקרא לעלות לתורה כ"חתן תורה"; בשל העומס הרב ולחץ הקהל על הבימה, קרסה בימת העץ והוא נפצע, ונפטר מפצעיו לאחר מספר ימים.

## חידושיו בהלכה ובמנהג

לרבנו חנוך מיוחסת התקנה שאין לומר תחנון בערבי החגים: פסח, שבועות וסוכות; לא בשחרית ולא במנחה.

מחלוקת קיימת בינו לבין רב האי גאון באשר למנהג לברך על כוס יין בעת טקס ברית מילה. לדברי רב האי גאון גם בימי צום מברכים על הכוס למרות שלא ניתן לשתות ממנה; למצער, נהוג לתת מן היין מעט לפיו של הרך הנימול. רב האי גאון מנמק את דינו בכך שהמנהג התקבע בקרב הציבור ואין לשנותו. אך לדעת רבנו חנוך בן משה, אם אין במקום מי שיכול לשתות את הכוס, כגון אישה יולדת מיד לאחר הלידה שאינה צריכה לצום, אין לברך על הכוס. לדעתו הצטרפו רבנים נוספים מן הראשונים..

כמה מתשובותיו נכללו בקובץ **תשובות גאוני מזרח ומערב** על ידי יואל מילר, ה'תרמ"ח.

## מתלמידיו
* רבי שמואל הנגיד
* רבי יצחק בן ראובן אלברצלוני, בן דורו של הרי"ף.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשוני ספרד
קטגוריה:דור הביניים בין הגאונים לראשונים
קטגוריה:יהודי ספרד במאה ה-10
קטגוריה:יהודי ספרד במאה ה-11
קטגוריה:ילידי 950
קטגוריה:נפטרים ב-1024
גיירמו מרטינס (סופר)

**גיירמו מרטינס** (בספרדית: **Guillermo Martínez**; נולד ב-29 ביולי 1962) הוא סופר ארגנטינאי.

## חייו
גיירמו מרטינס נולד בבאיה בלנקה שבארגנטינה. בשנת 1992 קיבל תואר דוקטור בלוגיקה מתמטית מאוניברסיטת בואנוס איירס, ולאחר מכן שהה שנתיים בפוסט דוקטורט במכון למתמטיקה של אוניברסיטת אוקספורד. 

בשנת 2002 השתתף בתוכנית הכתיבה הבינלאומית של אוניברסיטת איווה.

פרסם רומנים, סיפורים קצרים וספרי מסות. הרומן המצליח ביותר שלו הוא "רציחות נוסח אוקספורד", שיצא לאור בשנת 2003. הספר זיכה את מרטינס בפרס פלנטה, תורגם לשפות אחדות, ובשנת 2008 עובד לסרט הקולנוע "רציחות באוקספורד".

## ספריו
* **Acerca de Roderer** (1993) - רומן.
* **La mujer del maestro** (1998) - רומן.
* **Infierno grande** (1989) - סיפורים קצרים.
* **Crímenes imperceptibles** (2003) - רומן. עברית: **[[רציחות נוסח אוקספורד]]**, הוצאת עם עובד, 2007.
* ***Borges y la matemática*** (2003) - מסות.
* **La fórmula de la inmortalidad** (2005) - מסות
* **La muerte lenta de Luciana B.** (2007) - רומן. עברית: **[[מותה האטי של לוסיאנה ב']], הוצאת עם עובד, 2014.
* ***Gödel para todos*** (2009). - מסות.
* **Yo también tuve una novia bisexual** (2011) - רומן.
* **Una felicidad repulsiva ** (2013) - סיפורים קצרים. ספר זה זיכה את מרטינס בפרס לסיפור הקצר על שם גבריאל גרסיה מארקס
* **Los crímenes de Alicia**2019 - רומן. עברית: **רציחות נוסח אליס**, הוצאת עם עובד, 2024.
* **La última vez'''2022 - רומן.

## קישורים חיצוניים

* הבלוג של גיירמו מרטינס

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים ארגנטינאים
קטגוריה:מתמטיקאים ארגנטינאים
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1962
גוייב

**גוייב** (בצרפתית: **Gouyave**) היא בירת מחוז סנט ג'ון שבגרנדה. העיירה היא היישוב הגדול ביותר במחוז והיא שוכנת על  החוף המערבי של גרנדה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גרנדה: ערים
גרנוויל

**גרנוויל** (באנגלית: **Grenville**; ידועה גם בשמה הצרפתי לשעבר, **לה ביי** (מצרפתית: **La Baye**)) היא בירת מחוז סנט אנדרו שבמדינת גרנדה. זהו היישוב השני בגודלו במדינה לאחר בירתה, סנט ג'ורג'ס. גרנוויל שוכנת על מפרץ הנושא את שמה במרכזו של החוף המזרחי של מדינת האי. העיירה מהווה את מרכז הפעילות הכלכלית של חלק זה של האי, כולל פעילות ייצוא חקלאי ענפה. המפעל הגדול באי לעיבוד אגוז המוסקט פועל בגרנוויל.

העיירה נקראת על שמו של ג'ורג' גרנוויל, ראש ממשלת בריטניה בין השנים 1763-1765.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:גרנדה: ערים
חיישן מרחק סיבובי

**חיישן מרחק סיבובי** הוא חיישן שתפקידו למדוד תנועה סיבובית. תפוקת החיישן היא זרם חילופין אשר פרופורציוני (יחסי) לתזוזה הזוויתית של הציר אליו הוא מותקן. עקרון הפעולה של החיישן מבוסס על סיבוב של רוטור עשוי ברזל, המותקן על הציר שאת זוויתו מעוניינים למדוד, בתוך סטטור נייח עשוי פלב"מ, המכיל סליל ראשי ושני סלילים משניים. דרך הסליל הראשי מוזרם זרם חילופין הגורם ליצירת שדה מגנטי בין הרוטור לסטטור. הסליל הראשי מצומד אלקטרומגנטית לשני הסלילים המשניים, כך שסיבוב הרוטור יוצר שינויים בשדה המגנטי. שינויים אלו יוצרים מתחים חשמליים על הסלילים המשניים. זווית הציר שהסתובב היא יחסית להפרש המתחים.

## אופן פעולה של חיישן מרחק סיבובי
ממוזער|חיישן מרחק סיבובי ממוזער|מאפיינים של חיישן מרחק סיבובי

המתחים של הסלילים המשניים, V_1 ו V_2, משתנים באופן ליניארי ביחס לזווית ציר של הרוטור θ על פי הקשר הבא:

:\theta\ = G \cdot\ \left( \frac{V_1 - V_2}{V_1 + V_2} \right)

כאן G מייצג את ההגבר (רגישות)

באמצעות שינוי נושא הנוסחא ניתן לרשום:

:V_2 = V_1 \pm \ G \cdot\ \theta\ 

הפרש המתחים V_1 - V_2 ליניארי ביחס לזווית הציר וניתן לרשום:

: \Delta\ V = 2 \cdot\ G \cdot\ \theta\ 

סכום המתחים קבוע:

:C= \sum\ V = 2 \cdot\ V_0

## ראו גם
*חיישן מרחק ליניארי 
*מקודד

## קישורים חיצוניים
*בחירת חיישן- איך בוחרים חיישן

## הערות שוליים

קטגוריה:מדידה
יוחנן ביין

**יוחנן ביין** (1929 - 5 בדצמבר 2016) היה דיפלומט ישראלי שכיהן כשגריר ישראל באומות המאוחדות וכסמנכ"ל משרד החוץ.

## ביוגרפיה
יוחנן (לפנים הנס) ביין נולד בגרמניה, בנם של ההיסטוריון אלכסנדר ביין ובטי ביין. עלה עם הוריו וחמישה אחיו לארץ ישראל ב-16 באוקטובר 1933. למד בגימנסיה העברית רחביה ושירת במשטרת היישובים העבריים. במלחמת העצמאות היה לוחם בחטיבת גולני. לאחר שחרורו סיים תואר ראשון בכלכלה וביחסים בינלאומיים באוניברסיטה העברית בירושלים. עבד במשרד החוץ, שירת במגוון נציגויות של ישראל ברחבי העולם, בין השאר בטנזניה, זנזיבר, מערב גרמניה ופינלנד. כיהן כשגריר ישראל ברפובליקה הדומיניקנית, כשגריר ישראל בג'מייקה ומנהל המחלקה לשיתוף פעולה בינלאומי. היה סגן ראש המשלחת הישראלית לאומות המאוחדות ובשנים 1988 עד 1990 כיהן כשגריר ישראל באו"ם. כמו כן כיהן כסמנכ"ל משרד החוץ לנושא ארגונים בינלאומיים. 

לאחר פרישתו ממשרד החוץ כיהן כסגן יו"ר יד ושם במשך חמש שנים ולאחר מכן כדירקטור בחברה לאיתור ולהשבת נכסים של נספי השואה. הוא היה חבר במפלגת מרצ והוצב ברשימתה בבחירות לכנסת השש עשרה, בבחירות לכנסת השבע עשרה ובבחירות לכנסת השמונה עשרה. 

היה נשוי למאירה ביין, שהייתה שדרנית רדיו וכתבה תסכיתים לרדיו ותסריטים לטלוויזיה. בתם היא המורה למשחק והשחקנית ליאת ביין.

נפטר ב-5 בדצמבר 2016.

## קישורים חיצוניים
* יוחנן ביין  באתר מרצ
*

## הערות שוליים

קטגוריה:שגרירי ישראל באו"ם
קטגוריה:עובדי משרד החוץ
קטגוריה:אנשי משטרת היישובים העבריים
קטגוריה:פעילי מרצ
קטגוריה:יד ושם: אישים
קטגוריה:רסקו: אישים
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:בוגרי גימנסיה רחביה
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות ירקון
קטגוריה:שגרירי ישראל ברפובליקה הדומיניקנית
קטגוריה:ג'מייקה: יחסי חוץ
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1929
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2016
אלימלך בידרמן

הרב **אברהם אלימלך בידרמן** (מכונה **רֶבּ מַאיילֶעך**, נולד בט' בחשוון תשכ"ח, 12 בנובמבר 1967) הוא משפיע ודרשן חסידי בולט. בעל אלפי תלמידים ומאות חסידים, אף שאינו משמש כאדמו"ר.

## קורות חייו
נולד בישראל לאדמו"ר מלעלוב (בני ברק), רבי אלתר אלעזר מנחם בידרמן, בנו של הרב משה מרדכי בידרמן. הרב אלימלך נקרא על שמו של רבי אברהם אלימלך פרלוב, אדמו"ר חסידות קרלין, ורב של סבו.

למד בישיבת פוניבז' בישיבה הקטנה והגדולה. נשוי לבתו של רבי נתן דוד רוזנבוים, האדמו"ר מזוטשקא. מתגורר בבני ברק.

בתחילת שנות ה-2000 החל לערוך בביתו "זיץ" בלילות שבת, בהשתתפות בחורים חסידיים בעיקר מישיבת סלבודקה. כמו כן, החל למסור שיעור מדי ליל שישי לבחורים חסידיים, בעיקר בישיבת מיר בביתו של סב אשתו, האדמו"ר מזוועהיל רבי שלמה גולדמן, בשכונת בית ישראל.

בסוף העשור הראשון של המאה ה-21 התפרסם, והוא מוזמן למסור דרשות בבתי כנסת וישיבות, בפרט לקראת חגי ישראל. הוא מוסר בביתו שיעורים בשידור לחו"ל. עם הזמן נוצר סביבו חוג של תלמידים ומעריצים, רובם אברכים צעירים.הוא נוהג לשבות בקרב תלמידיו בערים אלעד, בית שמש, מודיעין עילית, ביתר עילית ואשדוד פעם בשנה לפחות ולערוך "טישים" בבתי כנסיות שונים בעיר בה הוא מתארח, בהם משתתפים מאות אנשים.

אחת לשנה הוא עורך עבור כלל תלמידיו "שבת התאחדות" במושב מירון. גם בחתונות ילדיו הוא נוהג לערוך שבת במירון, שבה משתתפים כאלף מתלמידיו. מדי שנה בי"ב בכסלו, יום היארצייט של רבי אברהם דב מאווריטש מחבר הספר 'בת עין', הוא נוסע עם תלמידיו לקברו שבצפת ולקבר הרשב"י במירון. באירוע משתתפים אלפי בחורים ואברכים חסידיים.

בשיעוריו ודרשותיו הוא עוסק רבות בענייני אמונה וביטחון בבורא העולם, כשהוא משלב את מסריו בסיפורי צדיקים וסיפורי השגחה בני ימינו. השיעורים מועברים בשידור אודיו ווידאו במערכת קול הלשון.

אירוע ההדלקה שהוא עורך מדי שנה בליל בל"ג בעומר זוכה לפופולריות רבה ומשתתפים בו עשרות אלפי אנשים: בשנת תשפ"ב השתתפו כ-20,000 אנשים בהדלקתו ברמת בית שמש ב'. בשנת תשפ"ג השתתפו כ-40,000 אנשים בהדלקתו במתחם 89 על יד ציון הרשב"י במירון. בשנת תשפ"ד, בעקבות ביטול ההילולה בקבר רבי שמעון בר יוחאי במירון, עקב מלחמת חרבות ברזל, הייתה ההדלקה שלו ברמת בית שמש ד' ההדלקה הגדולה ביותר בעולם, בהשתתפות כ-45,000 אנשים. בהדלקתו בשנת תשפ"ה במתחם 89 במירון, השתתפו רבבות.

עם השנים החלו להשתתף בכינוסים שערך רבים מן הציבור הליטאי והספרדי, וכן בציונות הדתית.

## ספריו
שיחותיו הודפסו על ידי תלמידיו בשם "**באר החיים**".
***באר החיים - הגדה של פסח** - חג הפסח ושביעי של פסח, תשע"ד
***באר החיים - ירח האיתנים** - אלול וימים נוראים, תשע"ד
***באר החיים - ימי הפורים** - פורים וארבע פרשיות, תשע"ה
***באר החיים - שביעין חביבין** - ספירת העומר, ל"ג בעומר ושבועות, תשע"ז
***באר החיים - חנוכה** - חנוכה ונושאים שונים בעבודת ה', תשע"ו
***שמחת עולם** אוסף מאמרים ושיחות קודש, תשע"ב
***באר החיים - זמירות שבת קודש** תש"פ
תלמידיו מדפיסים עלון שבת עם לקט משיחותיו בשם "באר הפרשה", המופץ גם ביידיש, באנגלית, בצרפתית ועוד שפות. מהדורה חינמית מופצת באמצעות הדואר האלקטרוני.

## קישורים חיצוניים

* שיעוריו באתר קול הלשון
* ארכיון גליונות "באר הפרשה" באתר ארגון דרשו
* מעמד הדלקה בראשות הרב בידרמן: כאן
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי ישיבת פוניבז'
קטגוריה:חסידות לעלוב
קטגוריה:מחברי ספרי חסידות
קטגוריה:משפיעים חסידים
קטגוריה:משפחת בידרמן
קטגוריה:מגידים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1967
פורטסמות' (דומיניקה)

**פורטסמות**' (באנגלית: **Portsmouth**) היא בירת מחוז סנט ג'ון שבדומיניקה. זוהי העיר השנייה בגודלה במדינה לאחר הבירה, רוזו. היא שוכנת על גדות נהר אינדיאן על חופו הצפון-מערבי של האי. מצפון לעיר משתרע חצי אי שעליו נמצא הפארק הלאומי קבריטס (Cabrits). לעיר יש נמל ים משלה.

פורטסמות' הייתה בירתה של דומיניקה עד לשנת 1760. לאחר שהתפרצה בה מחלת המלריה, הועברה הבירה לרוזו.

ליד העיר שוכן הקמפוס של בית הספר לרפואה של אוניברסיטת רוס, בו לומדים מעל אלף סטודנטים מארצות הברית וקנדה. מוסד זה מהווה מקור הכנסה חשוב לעיר. קיימות תוכניות תרבות לפיתוח התיירות והכלכלה במקום. ממשלת יפן מממנת את הקמתו של מפעל לעיבוד דגים בפורטסמות'.

## קישורים חיצוניים

* תמונות מפורטסמות'

## הערות שוליים

קטגוריה:דומיניקה: ערים
קטגוריה:ערי חוף
קטגוריה:אמריקה הצפונית: ערי בירה לשעבר
תקרית הטיסה בגשר מצודת לונדון

[300px|ממוזער|שמאל|[גשר מצודת לונדון]]
[300px|ממוזער|שמאל|[מטוס הוקר האנטר]]
**תקרית הטיסה בגשר מצודת לונדון** התרחשה ב-5 באפריל 1968. טייס חיל האוויר המלכותי, שמחה על מדיניות ממשלת בריטניה כלפי החיל, החליט לערוך מפגן אווירי בשמי לונדון במטוסו הצבאי ללא קבלת רשות. בשיא המפגן הוא טס דרך החלל שבין שני מגדלי גשר מצודת לונדון. הטייס שוחרר לאחר מכן משירותו בחיל האוויר המלכותי.

## רקע
בשנות השישים, במסגרת שינוי במדיניות הביטחון שלה, הסיטה ממשלת בריטניה משאבים כספיים מפיתוח וייצור מטוסים צבאיים חדשים אל פיתוח וייצור של טילים מונחים. מדיניות זו גרמה לנסיגה כללית במצבה של תעשיית התעופה הבריטית ולירידה במורל טייסי חיל האוויר המלכותי. בשנת 1968 נוספה למורת הרוח נגד הממשלה בשל הפחתת השקעתה בחיל האוויר התמרמרות על כך שהיא החליטה שלא לקיים מפגן אווירי ביום השנה החמישים ליסודו של החיל, שחל ב-1 באפריל באותה שנה.

אחד מאלו שהביעו מורת רוח כלפי יחסה של הממשלה לחיל האוויר המלכותי היה הטייס סגן אלן פולוק (Alan Pollock), בן 32 ואב לארבעה ילדים, ששירת בטייסת מס' 1 של החיל. פולוק, ששירת כטייס מאז 1956 והיה בעל ניסיון בטיסה אווירובטית, החליט לערוך על דעת עצמו מפגן אווירי בשמי לונדון לרגל היובל להקמת החיל.

## התקרית
ב-5 באפריל 1968 המריא הגף של פולוק משדה תעופה בקרבת פורטסמות' אל בסיסו במחוז נורפוק שבמזרח אנגליה, בנתיב שתוכנן לעבור על פני מטרופולין לונדון. הגף טס במטוסי קרב הפצצה סילוניים מדגם הוקר האנטר.

מיד לאחר ההמראה נפרד פולוק מהגף ועבר לטיסה בגובה נמוך. בהגיעו למרכז לונדון הקיף תחילה שלוש פעמים את בית הפרלמנט, כהפגנה נגד הממשלה בראשות הרולד וילסון. לאחר מכן חלף כמעט בגובה פני המים ליד אנדרטת חיל האוויר המלכותי שעל גדת נהר התמזה. הוא המשיך בטיסה מזרחה לאורך ערוץ הנהר עד שהתקרב אל גשר מצודת לונדון. אז הטיס את מטוסו דרך החלל שבין שני מגדלי הגשר. רוחב החלל היה מעט יותר מ-60 מטרים, והוא היה תחום גם אנכית על ידי הגשר עצמו - שעליו נמצאו כלי רכב והולכי רגל - ועל ידי הגשר להולכי רגל שמעליו, שביניהם הפרידו 43 מטרים בלבד. פולוק העיד אחר כך שעשה זאת ללא תכנון מראש ולאחר החלטה שקיבל בתוך מספר שניות בלבד. זו לא הייתה הפעם הראשונה שמטוס טס תחת הגשר, אבל הייתה זו הפעם הראשונה בה עשה זאת מטוס סילון.

פולוק הבין שהמפגן שערך יביא את הקץ על שירותו כטייס, ועל כן בדרכו לבסיסו ערך גם יעפים בגובה נמוך מעל שלושה שדות תעופה אחרים של החיל, כשמטוסו הפוך. זמן קצר לאחר שנחת בבסיסו הוא הוכנס למעצר.

## לאחר התקרית
ועדת חקירה של חיל האוויר המלכותי הוקמה לבחינת התקרית. פיקוד החיל העדיף שלא להעמיד את פולוק למשפט צבאי על מעשיו, וזאת על מנת שלא לתת לו שם במה להעלאת טענותיו נגד ממשלת בריטניה ושלא לאפשר לו למשוך תשומת לב ציבורית. במקום זאת נוצלה העובדה שפולוק אושפז פעמיים בבית חולים בשל דלקת ריאות כדי לקבוע שהוא איננו כשיר לשרת בחיל האוויר. פולוק שוחרר משירותו בחיל האוויר בסוף חודש מאי 1968.

אחרי ששוחרר מהשירות פולוק עבד בתעשיית הרכב הבריטית.

## קישורים חיצוניים
*
*ידיעה על התקרית, בכתב העת Flight International
*תיאור האירוע על ידי אלן פולוק
*ידיעה על שחרורו של אלן פולוק מחיל האוויר המלכותי, בכתב העת Flight International
*היסטוריה של מטוס ההוקר האנטר לרבות תיאור התקרית, באתר Thunder & Lightnings
* 

## הערות שוליים

גשר מצודת לונדון
גשר מצודת לונדון
גשר מצודת לונדון
קטגוריה:היסטוריה של חיל האוויר המלכותי
קטגוריה:לונדון: היסטוריה
קטגוריה:תקריות ואסונות תעופה ב-1968
קטגוריה:מחאה בממלכה המאוחדת
קטגוריה:1968 בממלכה המאוחדת
קולדוול

קולדוול (באנגלית: **Caldwell**) הוא שם משפחה.

קטגוריה:שמות משפחה
עובדיה סופר

**עובדיה סופר** (נולד ב-1934) הוא דיפלומט ישראלי, כיהן כשגריר ישראל בצרפת. 

סופר עלה לישראל מעיראק. עבד בשנים 1954 עד 1960 במשרד מבקר המדינה. שירת במשרד החוץ במגוון תפקידים, שימש המזכיר הראשון בבנגי בירת הרפובליקה המרכז-אפריקאית, ב-1969 מונה לשגריר ישראל בצ'אד. ב-1971 מונה לחבר במשלחת הישראלית לאומות המאוחדות ושימש ראש המשלחת לענייני אפריקה. ב-1978 מונה למנהל המחלקה לארגונים בינלאומיים, באוקטובר 1981 מונה לשגריר ישראל למוסדות האו"ם בז'נבה ובאוקטובר 1983 מונה לשגריר ישראל בצרפת תפקיד בו כיהן עד 1992. 

סופר הוא בוגר תואר ראשון במדע המדינה ובוגר הפקולטה למשפטים, האוניברסיטה העברית בירושלים, הוסמך כעורך דין, בעל תואר שני מהאוניברסיטה העברית ודוקטור ליחסים בינלאומיים מאוניברסיטת העיר ניו יורק.

## לקריאה נוספת
*עובדיה סופר, **שליחות במלכוד: סיפורו של שגריר ישראל בצרפת**, הוצאת משכל, 1998

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:שגרירי ישראל בצ'אד
קטגוריה:שגרירי ישראל בצרפת
קטגוריה:עובדי משרד החוץ
קטגוריה:שגרירי ישראל במוסדות האו"ם
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת העיר ניו יורק
קטגוריה:ישראלים ילידי עיראק
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1934
Bada (מערכת הפעלה)

ממוזער|הלוגו הישן של באדה
**באדה** (Bada) היא מערכת הפעלה לסמארטפונים בסיסיים של סמסונג. היא נמצאת על סדרת הטלפונים Wave (וויב) של סמסונג שהוכרזה ב-2010 (תחילה עם ה-Wave, אחר כך ה-Samsung Wave II S8530 ב-2011, דגמים קטנים וה-wave 3).

סדרת ה-Wave ומערכת ההפעלה באדה הפסיקו להתפתח וסדרת ה-Wave נעצרה במכשיר ה-Wave 3 בשנת 2011 ובגרסה 2.0 של באדה.

סמסונג הודיעה כי תשלב את באדה עם מערכת ההפעלה החדשה שלה -Tizen.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מערכות הפעלה
קטגוריה:מוצרי סמסונג
תמר ריפקינד

**תמר ריפקינד** (נולדה בשנת 1957), שחיינית עבר ישראלית, אלופת ישראל בשחייה.

## ביוגרפיה
ריפקינד נולד וגדלה בקיבוץ כפר הנשיא והתאמנה בקבוצת השחייה של הפועל כפר הנשיא בהדרכת אדי נמינוב.

### 1970
#### אלופת ישראל
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בבת גלים בחיפה באוקטובר 1970 זכתה ריפקינד ב-4 מדליות, 1 זהב, 2 כסף ו-1 ארד. מדליית זהב, במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 10:34.2 דקות, לפני מלכה קובץ מהפועל קריית טבעון (10:57.5 דקות) וענת וייס מברית מכבים עתיד (11:29.0 דקות). מדליות כסף, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:24.6 דקות, אחרי דורית זלץ מברית מכבים עתיד (2:23.8 דקות) ולפני ענת וייס (2:32.7 דקות) ובמשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:03.5 דקות, אחרי דורית זלץ (5:03.1 דקות) ולפני ענת וייס (5:18.7 דקות). מדליית ארד, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:08.8 דקות, אחרי זלץ (1:05.7 דקות) ווייס (1:07.9 דקות).

שבוע לאחר מכן, ניצחה ריפקינד בין הנשים וסיימה במקום השביעי הכללי בצליחת הכנרת התחרותית ה-11 בתוצאה של 2:30.07 שעות, לפני מנצחת הצליחה ה-10 דורית זלץ (2:40.06 שעות) ושלומית יעקובי מהפועל תל אביב (2:49.23 שעות).

### 1971
#### כינוס הפועל
בתחרויות השחייה של כינוס הפועל התשיעי שנערכו במאי 1971 זכתה ריפקינד במדליית כסף במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 10:44.4 דקות. נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:17.1 דקות.  

בתחרות בינלאומית לנוער שנערכה בדרמשטט גרמניה ביולי אותה שנה זכתה ריפקינד במדליית זהב במשחה ל-400 מטר חופשי לגילאי 16 בתוצאה של 5:03.1 דקות. הייתה זו מדליית הזהב היחידה ששחיני הנוער של ישראל זכו בה.

בתחרות "שבע האומות" שנערכה ברמת גן באוגוסט אותה שנה סיימה ריפקינד במקום שישי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:02.2 דקות.

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בבריכת בת גלים בחיפה באוקטובר אותה שנה זכתה ריפקינד בשתי מדליות ארד, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:32.9 דקות, אחרי דורית זלץ (2:21.7 דקות) ואילת יוטבת מהפועל העמקים (2:30.3 דקות) ובמשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:09.6 דקות, אחרי זלץ (5:01.4 דקות) ויוטבת (5:09.3 דקות).

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחייניות חופשי ישראליות
קטגוריה:אלופות ישראל בשחייה
קטגוריה:כפר הנשיא: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1957
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1957
דוד גודבלט

**דוד מרדכי גודבלט** (20 בדצמבר 1942 – 25 בספטמבר 2019) היה פרופסור להיסטוריה באוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו, וראש הקתדרה ללימודי היהדות באוניברסיטה.

## ביוגרפיה
נולד בפילדלפיה. בשנת 1963 קיבל תואר ראשון מאוניברסיטת הרווארד, בשנת 1966 קיבל הסמכה לרבנות מבית המדרש לרבנים באמריקה. בשנת 1972 קיבל דוקטורט מאוניברסיטת בראון.

למעלה מעשור לימד היסטוריה יהודית באוניברסיטת חיפה, וכיהן כפרופסור להיסטוריה יהודית באוניברסיטת מרילנד. 

מאז 1998 שימש פרופסור להיסטוריה באוניברסיטת קליפורניה, סן דייגו.

גודבלט היה נשוי ואב לשלושה ילדים. ב-23 בספטמבר 2019 נפגע גודבלט בתאונת משאית ונפטר כעבור יומיים.

## מחקריו
פרופסור גודבלט חקר את ההיסטוריה של העם היהודי, יהדות והמזרח התיכון במילניום שקדם לעליית האסלאם. בספריו חקר את ה"מסורת הפוליטית היהודית" בעת העתיקה, וגילה שלאומיות יהודית הייתה קיימת כבר בתקופת בית שני.

## ספרים שכתב

* The Monarchic Principle: Studies in Jewish Self-government in Antiquity
* Rabbinic Instruction in Sasanian Babylonia and The Monarchic Principle: Studies in Jewish Self-government in Antiquity.
* Elements of Ancient Jewish Nationalism


### מאמרים נבחרים
* 

## קישורים חיצוניים
* הספד לזכרו 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חוקרי תולדות עם ישראל
קטגוריה:חוקרי תקופת הבית השני
קטגוריה:חוקרי תקופת המשנה והתלמוד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת בראון
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו
קטגוריה:סגל אוניברסיטת חיפה: תולדות ישראל
קטגוריה:הרוגי תאונות דרכים בארצות הברית
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1942
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1942
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2019
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2019
סינקלייר

**סינקלייר**  (Sinclair) הוא שמו של שבט סקוטי.

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות פרטיים
סראוואק

**סראוואק** (במלאית: **Sarawak**, מבוטא סראווא) היא מדינה במלזיה. סראוואק נמצאת בחלקה המזרחי של מלזיה, על האי בורנאו. היא גובלת במדינה המלזית סבה במזרח, באינדונזיה בדרום, בים סין הדרומי בצפון וכן היא מקיפה את שני החלקים של ברוניי מדרום, ממזרח וממערב להם. סראוואק משתרעת על שטח של 124,450 קילומטרים רבועים, מה שהופך אותה לגדולה ביותר מבחינת שטח במלזיה. בירתה והעיר הגדולה ביותר בה היא קוצ'ינג.

## היסטוריה
האזור של סראוואק נשלט על ידי האימפריה הברוניית עד המאה ה-19. חלק מהאזור הושכר לפורטוגל כבר במאה ה-16, אך לא הוקמו בו התיישבויות שלהם.

בזמן שהשלטון של אנשי ברוניי בסראוואק החל להתערער בסביבות 1839 הגיע אליו ההרפתקן הבריטי ג'יימס ברוק. לאחר מספר שכנועים שלהם הוא הסכים לעזור להם להשליט בסראוואק סדר ב-1841. כאות הוקרה לפעולותיו הסולטאן של ברוניי העניק לו את סראוואק שהפכה להיות ממלכת סראוואק העצמאית וברוק הוכרז כראג'ה של הממלכה ב-1842. ברוק ייסד בכך את שושלת הראג'ות הלבנים ושלט עד מותו ב-1868. לאחר מותו השלטון הועבר לאחיין שלו צ'ארלס ברוק.

ב-1888 צ'ארלס הפך את הממלכה למדינת חסות של בריטניה, אך הראג'ות הלבנים המשיכו לשלוט בה.

ב-1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, כוחות האימפריה היפנית כבשו את סראוואק והיא שוחררה על ידי בעלות הברית ב-1945. כשנה לאחר המלחמה, ב-1946, הבריטים שכנעו את הראג'ה צ'ארלס ויינר ברוק (Charles Vyner Brooke) לוותר על זכויותיו ולהעביר את השלטון בסראוואק ישירות אליהם. בעקבות כך הוקמה מושבת הכתר של סראוואק.

ב-22 ביולי 1963 סראוואק קיבלה עצמאות מבריטניה. תוך זמן קצר סראוואק ביחד עם מושבת הכתר של צפון בורנאו, סינגפור ופדרציית מלאיה התאחדו לתוך פדרציית מלזיה. בשטחי סראוואק הוקמה מדינת סראוואק.

## כלכלה
כלכלת סראוואק מסתמכת בעיקר על ייצוא משאבים שמופקים בה, כמו נפט, גז טבעי נוזלי ועץ. גם התיירות מהווה חלק חשוב בכלכלה המקומית, כשהאתרי התיירות המרכזיים הם העיר קוצ'ינג והפארק הלאומי גונונג מולו.

## תרבות
למטבח הסראוואקי, שנחשב חלק מהמטבח המלזי, יש מאפיינים משלו ומאכלים המזוהים איתו, כגון העוגה קק לאפיס סראוואק.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:מלזיה: מדינות
קטגוריה:בורנאו
אגם קארון

**אגם קָארוּן** (בערבית: **بحيرة قارون**), הוא אגם קדום, באזור מצרים העליונה, שבעמק הנילוס, הנמצא בחלקו הצפוני מערבי של , 80 ק"מ מדרום מערב לקהיר. שטחו של האגם משתנה והוא כ־200 קמ"ר, עומקו המרבי כ-8 מטרים. האגם נודע בעת העתיקה בשם **אגם מוֹירִיס** (ביוונית עתיקה: **Μοἵρις**, ביחסת גנטיב  **Μοίριδος**). מחוז אל-פיום, ונווה המדבר שבו, קיבלו את שמם על שם האגם ("פא-יאם" בקופטית משמעו "הים"). כיום מי האגם הם מלוחים, אך בתקופה הפרהיסטורית היו המים מתוקים.

באזור האגם נמצאו מאובנים של מריתריום.

## היסטוריה
לפני כ-6 מיליוני שנים, כאשר במהלך האירוע המסיני שהתרחש בסוף תקופת המיוקן, התייבש הים התיכון כמעט לחלוטין, היה גם מחוז אל-פיום שטח חרב, והנילוס חצה אותו מדרום לצפון.

הסחף בעמק הנילוס הפך במשך הזמן לגבוה מספיק כדי לאפשר לנילוס השופע לעלות על גדותיו לתוך חלל הפאיום, וליצור בו אגם. האגם מתועד לראשונה משנת 3000 לפני הספירה בערך, בסביבות תקופת מנס.

באגם יש שאריות הדרך הסלולה הידועה ביותר בעולם, דרך המחצבות של אגם קארון, שסייעה בהובלת גושי בזלת ממחצבה סמוכה לאגם, משם ניתן היה לשלוח אותם לגיזה.

האגם, שאורכו כ-42 ק"מ, נמצא כ-45 מטרים מתחת לפני הים, ובתקופות הקדומות הוא התמלא במי שיטפונות מהנילוס.

הוא יובש בחלקו על ידי אמנמחת השלישי, שביצע עבודות השקיה גדולות. האגם הוחזר למידותיו הנוכחיות על ידי תלמי השני פילדלפוס.

מי נגר משטחים חקלאיים יחד עם פסולת תעשייתית וביתית הביאו לזיהום אגם קארון. כתוצאה מכך מספר הדגים הצטמצם משמעותית.

## קישורים חיצוניים

* 
* World's Oldest Paved Road Found in Egypt
* 

קטגוריה:מצרים: גופי מים
קארון
קטגוריה:מצרים העתיקה: גאוגרפיה
מוצב חממה

שמאל|ממוזער|350px|תותח וולקן מורכב על רק"ם
**מוצב חממה** היה מוצב של מערך ההגנה האווירית של צה"ל בגזרה המזרחית ברצועת הביטחון בלבנון, צפונית מזרחית למושבה מטולה שעל גבול לבנון. המוצב שכן על רכס חממיס ליד רכס אל ח'יאם. המוצב שלט על נתיב חדירה אווירי מעמק עיון ומהמורדות המערביים של הר דב.

דרומית למוצב שכן הכפר מזרעת סירדה, צפונית למוצב שכן הכפר אל-ח'יאם, מערבית לו שכן הכפר חורה ומוצב צה"ל גלגלית, ומזרחית לו שכן הכפר ואזאני.

עד 1987 הוחזק המוצב על ידי מחלקת חי"ר בפיקוד מ"מ מפלוגת (מוצב) נרקיס, בדרך כלל פלוגת מסלול מגדוד של צנחנים או גולני. בנוסף לחיילי החי"ר היו במוצב טנק ועמדת תצפית שהופעלה על ידי חיילי החי"ר. הטנק ביצע מארבי ארטישוק, מעמדה צמודה למוצב, לכיוון עמק עיון ומארג' עיון.

לאחר ליל הגלשונים, החלו לפעול במוצב כוחות נ"מ, שהתחלפו ביניהם כל כמה חודשים, המוצב היה סוללתי והכיל את מפקדת הסוללה וחיילים שאיישו את המוצב. הסוללה איישה גם את מוצב נרקיס (מוצב שהיה בשטח ישראל, דרומית למטולה). אף על פי שהמוצב היה אחרי קו כחול (פונה בעת הנסיגה), גדר המערכת הייתה לפני המוצב. הכוחות שהיו במוצב היו לוחמים של צ'פרל או וולקן שהתחלפו ביניהם. מטרת המוצב הייתה למנוע חדירת כלי טיס מעמק עיון והגנה קרקעית על הגבול.

תחת דפוס פעולה דומה פעל בגזרה המערבית מוצב הרדוף סמוך לשלומי, שהיה גם הוא תחת פיקוד סוללת נ"מ מגדודי הנ"מ המתנייע. הסוללות במוצבים אלה החזיקו כוננות קרקעית ואווירית כאחד.

מוצב חממה נבנה משני מפלסים:

# מפלס עליון - שימש כאזור מבצעי ובו היו: עמדת תצפית לכיוון לבנון, עמדות לחימה מבוטנות מסביב לעמדת תצפית ונגמ"ש שעמד לא רחוק מעמדת התצפית
# מפלס תחתון - האזור המנהלי בו היו: מגורים ומספר מבנים ששימשו את החיילים במוצב (משרדים, חדר אוכל, שירותים ומקלחות וחדר תדריכים). הש"ג היה ממוקם במפלס התחתון ולידו היה מטווח קטן ששימש את החיילים

מהמוצב היה ניתן לתצפת על הגזרה המזרחית של רצועת הביטחון לכיוון הכפרים אל-ח'יאם וקליעה וגם לכיוון המורדות המערביים של הר דב.

ב-24 במאי 2000, בעת נסיגת צה"ל מרצועת הביטחון, ננטש המוצב ופוצץ.

## ראו גם
*הלחימה בדרום לבנון (1985–2000)

## לקריאה נוספת
* 

## קישורים חיצוניים

* מוצב חממה, באתר "מפת סיפור מוצבי אזור הביטחון בלבנון"

חממה
נורמן מנלי

**נורמן וושינגטון מנלי** (באנגלית: **Norman Washington Manley**; 4 ביולי 1893 - 2 בספטמבר 1969) היה פוליטיקאי ומנהיג עובדים ג'מייקני, ב-1938 יסד את מפלגת העם הלאומית (PNP) ועמד בראשה עד 1969 (אז נבחר בנו, מייקל מנלי לראש המפלגה). כיהן כראש השרים של ג'מייקה (ראש ממשלה בפועל של אוטונומיה במסגרת האימפריה הבריטית) בין השנים 1955-1962 ופעל למען כינון הפדרציה של איי הודו המערבית. גיבור לאומי בארצו, נמל התעופה של קינגסטון, בירת ג'מייקה, נקרא על שמו.

## תולדות חייו
מנלי נולד למשפחה ממוצא גזעי מעורב במחוז מנצ'סטר. כתלמיד מצטיין זכה במלגת רודז ללימודים באוניברסיטת אוקספורד, ממנה קיבל תואר במשפטים. במלחמת העולם הראשונה שירת ברגימנט ארטילריית השדה המלכותי במהלכה עוטר במדליה הצבאית. לאחר המלחמה היה לעורך דין (Barrister).

בשנות המשבר הכלכלי העולמי יצר מנלי הזדהות עם מעמד הפועלים והתגייס לעזרתם. הוא הפך לאחד ממנהיגי איגודי העובדים ובשנת 1938 ייסד את מפעלת העם הלאומית, המפלגה הפוליטית הראשונה במרחב הקריבי הדובר אנגלית. בשנות ה-40 של המאה ה-20 פעל יחד עם ראש האיגוד המקצועי של פועלי התעשייה, אלכסנדר בוסטמנטה לזכות בחירה כללית לתושבי האי. ב-1943 התפצלה סיעתו של בוסטמנטה מן ה-PNP ליצירת מפלגת הלייבור של ג'מייקה. בבחירות הכלליות הראשונות שנערכו במדינה שנה לאחר מכן זכתה מפלגתו של בוסטמנטה ברוב.

מנלי זכה ברוב והיה לראש השרים בעקבות הבחירות של 1955. הוא הוביל את ארצו לאיחוד עם טריטוריות בריטיות אחרות בקריביים, במסגרת הפדרציה של איי הודו המערבית, אך לא רץ בעצמו לפרלמנט הפדרציה. בבחירות של 1959 הוביל את מפלגתו לניצחון של 64.4% מקולות הבוחרים. לאחר בחירות אלה הועלה מעמד השלטון העצמי של ג'מייקה ותואר "ראש השרים" הוחלף בתואר פרימייר (Premier). בעוד מנלי ומפלגתו ראו את עתיד ארצם כחלק מהפדרציה והלאום הקריבי, צידדה המפלגה היריבה, ה-JLP של בוסטמנטה בהיפרדות ועצמאות. ב-19 בספטמבר 1961 התקיים משאל עם בנושא ורוב של 54.1% מהבוחרים צידדו בעמדת בוסטמנטה להיפרדות. בבחירות שנערכו מיד לאחר מכן, באפריל 1962, הפסיד מנלי, ה-JLP של בוסטמנטה זכתה ברוב של 50.04% מהקולות והובילה את ג'מייקה לעצמאות. לאחר קבלת העצמאות באוגוסט אותה שנה היה מנלי לראש האופוזיציה, תפקיד אותו מילא עד פרישתו ב-1969. מפלגתו השיגה רוב שנית רק בהנהגת בנו, בבחירות ב-1972.

מנלי פרש מפוליטיקה ביום הולדתו ה-76, כשלושה חודשים לפני מותו. הוא הוכתר יחד עם בוסטמנטה ומרקוס גארבי לגיבור לאומי ונקבר בפארק הגיבורים הלאומיים בקינגסטון.

ב-1972, שלוש שנים לאחר מותו, נקרא על שמו נמל התעופה הבינלאומי נורמן מנלי ליד קינגסטון, שנקרא במקור פליסדוס (Palisadoes), על שם חצי האי עליו הוא ממוקם.

## משפחתו
ב-1921 נשא מנלי לאישה את בת-דודתו, עדנה מנלי (Edna Manley; 1 במרץ 1900 – 2 בפברואר 1987). לשניים נולדו שני בנים, מייקל, שירש את אביו בראשות ה-PNP והיה לראש ממשלת ג'מייקה ודגלאס שהיה מרצה וחבר פרלמנט.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה באתר הגיבורים הלאומיים של ג'מייקה
* ביוגרפיה באתר בית הספר למשטים על שמו
* פרופיל באתר ג'מייקה, המדינה אותה אנו אוהבים
* נורמן מנלי באתר "Find a Grave"
* שישה אישים שפעלו לאיחוד הקריבים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ראשי ממשלת ג'מייקה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אוקספורד
קטגוריה:זוכי מלגת רודס
קטגוריה:ילידי 1893
קטגוריה:נפטרים ב-1969
קוצ'ינג

**קוצ'ינג** (במלאית: **Kuching**, בכתב ג'אווי: **کوچيڠ**; בסינית: **古晉**, פין-יין: **Gǔjìn**) היא בירת מדינת סראוואק במלזיה. העיר שוכנת בחלקה המזרחי של מלזיה, על גדות נהר סראוואק, בחוף ים סין הדרומי בחלק הצפוני של האי בורנאו.

קוצ'ינג היא העיר היחידה במלזיה שמנוהלת על ידי שתי עיריות שונות - אחת בחלקה הצפוני ואחת בחלקה הדרומי. בצפון קוצ'ינג מתגוררים 165,642 תושבים, בדרום קוצ'ינג מתגוררים 159,490 תושבים ובסך הכל מתגוררים בעיר 325,132 תושבים (נכון ל-2010).

## היסטוריה
קוצ'ינג נוסדה ב-1827 בהוראת סולטאן ברוניי, שאז שלטה באזור סראוואק, כדי לשמש בירה של האזור. מקור השם לא ברור. אחת ההשערות היא שמקורו במילה המלאית קוצ'ינג (Kucing) שמשמעה חתול.

בסוף שנות ה-30 של המאה ה-19 השלטון של ברוניי בסראוואק החל להתערער. בערך באותו זמן הגיע לאזור ההרפתקן הבריטי ג'יימס ברוק. לאחר מספר שכנועים של אנשי ברוניי הוא הסכים לעזור להם להשליט בסראוואק סדר ב-1841. כאות הוקרה לפעולותיו הסולטאן של ברוניי העניק לו את סראוואק שהפכה להיות ממלכת סראוואק העצמאית, כשקוצ'ינג היא בירתה, וברוק הוכרז כראג'ה של הממלכה ב-1842.

ב-1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, קוצ'ינג נכבשה על ידי כוחות האימפריה היפנית. קוצ'ינג שוחררה עם כניעת יפן ב-1945, והיא כמעט לא ניזוקה במהלך המלחמה. כעבור שנה ממלכת סראוואק, שבאותה עת כבר הייתה מדינת חסות של בריטניה, הפכה להיות מושבת הכתר של סראוואק, מושבה ישירה של בריטניה, כשקוצ'ינג נותרה בירתה.

ב-1963 סראוואק ועוד מספר מושבות בריטיות אחרות באזור קיבלו עצמאות והתאחדו למלזיה. שטחי מושבת הכתר של סראוואק הפכו למדינת סראוואק וקוצ'ינג נותרה בירת המדינה החדשה. ב-1988 קוצ'ינג קיבלה מעמד רשמי של עיר.

## כלכלה
קוצ'ינג היא המרכז הכלכלי של סראוואק בפרט ואחד המרכזים הכלכליים החשובים של מזרח מלזיה בכלל. הכלכלה המקומית מסתמכת בעיקר על תעשייה.

## גאוגרפיה
### אקלים
קוצ'ינג נמצאת באזור בו שורר אקלים טרופי של יערות הגשם, עם קיצים לחים וחמים באופן מתון. ממוצע המשקעים השנתי בעיר הוא למעלה מ-4,100 מילימטרים, מה שהופך את קוצ'ינג למקום המיושב הגשום ביותר במלזיה. החודשים הגשומים ביותר הם חודשי עונת המונסון בין נובמבר ופברואר. הטמפרטורות נשארות זהות למדי לכך אורך השנה והן נעות בין 23 מעלות צלזיוס ל-33 מעלות צלזיוס.

## חינוך
בעיר נמצאים מספר קמפוסים של אוניברסיטאות שונות, כמו הקמפוס של אוניברסיטת סווינבורן האוסטרלית.

## תחבורה
את העיר משרת נמל התעופה הבינלאומי קוצ'ינג, הנמצא במרחק של 11 קילומטרים דרומית למרכז העיר. הנמל מציע טיסות ליעדים בתוך מלזיה וכן לסינגפור.

## ערים תאומות
* 
* 
* 
* 
* 
*  
* 

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:מלזיה: ערים
קטגוריה:בורנאו: ערים
קטגוריה:ערי בירה של יחידות מנהליות
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1827