open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מנהג אשכנז

ממוזער|400x400 פיקסלים

**מנהג אשכנז** (קרוי גם **מנהג ריינוס** ו**מנהג אשכנז המערבי**) הוא המנהג של יהודי גרמניה האשכנזים. מנהג אשכנז היה נפוץ במערב גרמניה, הולנד ושווייץ ובמקומות נוספים במערב אירופה, בניגוד למנהג פולין הנהוג אצל יהודי מזרח אירופה האשכנזים.

## מנהג אשכנז
המונח "מנהג אשכנז" מתייחס רק למנהג של יהודי גרמניה מדרום וממערב לאלבה, אולם בימי הביניים ה"גבול" היה כנראה יותר מערבה.

## היסטוריה
נוסח התפילה  של יהודי אשכנז התפתח באזור המאה ה-10 מנוסח קדום שנהג באיטליה ואיננו כיום. בימי הביניים. היו הבדלי נוסח לא מעטים בין קהילה לרעותה, ונוסחים אחידים התקבעו באופן סופי רק לאחר הופעת הסידורים המודפסים. כאשר יהודים אשכנזים נדדו מגרמניה לארצות מזרח אירופה הם הביאו עמם את הנוסח האשכנזי, אך נוצרו שינויים נוספים בין הנוסח שנוצר בארצות המזרחיות לנוסח בארצות המערב. לפי מחקריו של ליפמן צונץ על נוסח התפילה, במאה ה-14 התקבעו שלושה ענפים עיקריים של נוסח אשכנז: הענף המערבי, שנהג במערב גרמניה וכונה "נוסח ריינוס", הענף המרכזי, שכונה "מנהג סקסוניה", וממנו התפתח הנוסח בארצות המזרח כפולין וביהם, והענף המזרחי שנהג במזרח גרמניה וכונה "מנהג אוסטרייך (עשטרייך)". במאה ה-15 הטשטשו ההבדלים בין ענפי סקסוניה ואוסטרייך ונוצר מנהג מזרחי מאוחד שכונה "מנהג אוסטרייך", ובהמשך "מנהג פולין". בעקבות סידור ר' עזריאל ור' אליהו מווילנא התאחד הנוסח במזרח אירופה ונותרו מעט מאוד הבדלים בין "נוסח אשכנז המערבי" ל"נוסח אשכנז המזרחי" בנוסח התפילה גופו, אך בפיוטים (ראו לקמן) ובמנהגי החגים קיימים הבדלים רבים ביניהם, כאשר הראשון הוא המקובל ברוב גרמניה ובעוד מדינות במערב אירופה ומבוסס בעיקר על מנהגי מהרי"ל, והשני הוא המקובל במרכז ומזרח אירופה ומבוסס יותר על מנהגי ר' יצחק אייזיק מטירנא. במאות השנים האחרונות הגבול בין המנהגים היה נהר האלבה, אולם בימי הביניים הוא כנראה היה מערבה יותר.

לאחר ליל הבדולח, נמלטו מספר יהודים גרמנים (ייקים) מגרמניה - חלקם מפרנקפורט, ועברו לשכונת וושינגטון הייטס בניו יורק, שם הקימו עשרות בית כנסת, החשוב ביניהם והיחיד שעדיין קיים היום קהל עדת ישורון, שדבק בדייקנות בטקסטים ובמנגינות היקים. בניגוד לרוב בתי הכנסת האשכנזים בארצות הברית ובישראל, המשתמשים בנוסח התפילה של מנהג פולין, קהל עדת ישורון מתפלל בנוסח התפילה של מנהג אשכנז. הם משתמשים ב**"[[דפוס רדלהיים|סידור רעדעלהיים]]"** של וולף היידנהיים. קיימים גם בתי כנסת שמתפללים לפני מנהגי קהל עדת ישורון בוושינגטון הייטס גם במונסי, נ.י. ובלייקווד.

מעבר לקהילה בניו יורק, מתפללים לפני מנהג אשכנז בעדת ישורון בציריך, בקהילות שונות כגון אמסטרדם, בזל ושטרסבורג, ובעוד כמה מקומות בעולם, על פי רוב במערב אירופה.  גם במניינים של מכון מורשת אשכנז מתפללים לפי מנהג אשכנז. (בית המדרש גולדרס גרין בלונדון נקרא גם הוא יקי, אבל מתפללים לפי מנהג ברלין, שהוא מנהג פולין.)

## ראו גם
* נוסח אשכנז
* יהדות פרנקפורט (מנהגים)

## לקריאה נוספת
* ישראל מ' תא שמע, "**התפילה האשכנזית הקדומה - קווים לאופייה ולתולדותיה**",  הוצאת מאגנס, ירושלים, תשס"ג.
* יונה ואברהם פרנקל, **[http://web.nli.org.il/sites/nlis/he/manuscript/Documents/fraenkel_j_a.pdf תפילה ופיוט במחזור נירנברג]**, ירושלים תשס"ח.
* Steven Lowenstein, **[https://www.jstor.org/stable/4467513 The Shifting Boundary between Eastern and Western Jewry]**, Jewish Social Studies, סתיו 1997.

## קישורים חיצוניים
* 
* הרב אביגדור אונא, ממנהגי יהדות אשכנז, באתר דעת

## הערות שוליים

קטגוריה:יהדות שווייץ
קטגוריה:יהדות גרמניה
קטגוריה:יהדות אשכנז
קטגוריה:יהדות אלזס
קטגוריה:יהדות הולנד
שחף שנהב

**שחף שנהב** (שם מדעי: *Pagophila eburnea*) הוא מין יחיד בסוגו של עוף ים ממשפחת השחפיים החי באזורי הצפוניים של גרינלנד, אירופה, סיביר וצפון אמריקה, למעט אלסקה.

## מאפיינים
שחף השנהב הוא קרוב רחוק של הריסה, שחף ממוזלג זנב ושחף רוס. הוא בעל גולגולת ואגן צרים יותר.

אורכו הממוצע 43 ס"מ והוא מזכיר מאוד יונה לבנה במראהו. המקור צר ומעוקל וכתום מעט בקצה והרגליים בעלות קרום שחייה. הנוצות לבנות כמעט לחלוטין כמו רוב יצורי הקוטב והגב איננו כהה. הצעירים יותר כהים מהפרטים הבוגרים והגוף שלהם מנומר בנוצות שחורות. אין הבדלים גדולים בטווחים הגאוגרפים של המין.

שחפים אלה מקננים על פני צוקים ארקטיים בלהקות גדולות. המושבה הגדולה ביותר היא באי סיימור שליד נונאווט שבקנדה. עוד מושבות גדולות נצפו באיים: אלסמיר, דבון והאי קורנווילס וכן בצפון האי באפין. כנראה שיש עוד כמה מושבות פחות נצפות.
בחורפים הם נוטים לשהות בלגונות פתוחות או לעוף לים הפתוח. חלק מהאוכלוסיות נודדות דרומה עד לקליפורניה, בריטניה או גאורגיה וחוזרים בקיץ צפונה. עם זאת רובם נשארים במקומם.

השחפים הם אוכלי כל הניזונים מדגים, סרטנים, נבלות, מכרסמים, ביצים ועופות ים צעירים. בין השאר, הם עוקבים אחרי דובי קוטב כדי לאכול את שרידי טרפם.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קונסטנטין פיפס
קטגוריה:שחפיים
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
קטגוריה:עופות האוקיינוס הארקטי
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1774
עונת 1991/1992 בליגה הלאומית

**עונת 1991/1992** בליגה הלאומית הייתה העונה ה-36 של הליגה הלאומית כליגת הכדורגל הבכירה בישראל. 

על ניצחון במשחק הוענקו שלוש נקודות ונקודה בודדת הוענקה על תיקו. לעונת 1991/1992 לליגה הלאומית עלו מכבי פתח תקווה ומכבי יבנה. הליגה כללה 12 קבוצות בלבד. לאחר שני סיבובים פוצלה הליגה לבית העליון (בית האליפות) ולבית התחתון (בית המעבר). העונה הסתיימה בניצחונה של מכבי תל אביב לאחר 13 שנים ללא התואר. המבקיע המצטיין של העונה היה אלון מזרחי מבני יהודה תל אביב שכבש 20 שערים. 

בסיום העונה מכבי יבנה והפועל ירושלים ירדו ליגה. לעונת 1992/1993 לליגה הלאומית עלו בית"ר ירושלים והפועל חיפה.

## טבלת הליגה
### הבית העליון

### הבית התחתון

## קישורים חיצוניים
*התוצאות המפורטות של העונה
*
* תוצאות לפי מחזור

קטגוריה:1991 בישראל: כדורגל
קטגוריה:1992 בישראל: כדורגל
קטגוריה:עונות בליגה העליונה בכדורגל בישראל
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1991
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1992
שחף גמדי

**שחף גמדי** (שם מדעי: *Hydrocoloeus minutus*) הוא מין השחף הקטן ביותר בעולם והיחידי מסוגו. חי בטבע בצפון אירופה ואסיה, כולל הרחק מהים וגם במושבות קנדיות מעטות.

## מאפיינים
לשחף הגמדי ראש שחור כמו שחף האגמים, אך קטן יותר.
בחורף חלק מהאוכלוסיות נודדות דרומה עד למרכז ארצות הברית ולמערב אירופה, אך לא כל השחפים נוהגים כך.

זהו המין הקטן ביותר במשפחת השחפיים. אורכו 25-30 ס"מ ומשקלו 68-162 גרם. מוטת הכנפיים 61-78 ס"מ. הוא בעל ראש שחור ומקור צר ואדום וכן רגליים אדומות. הכנפיים אפורות אך שחורות בקצה.

המין מקנן בחבורות גדולות על צוקים באזור הארקטי. עם זאת הוא מצוי גם הרחק מהים, בעיקר באזורי אגמים וביצות, שם הוא מקנן בתוך  הצמחייה.

מין זה ניזון מדגים וכן מחרקים קטנים אותם הוא תופס במעופו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1776
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פטר סימון פאלאס
קטגוריה:שחפיים
קטגוריה:ארץ ישראל: שחפיים
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
קטגוריה:רוסיה: עופות
מיכל צבי היילפרין

רבי **יחיאל מיכל צבי הירש היילפרין** (~ה'תק"ן, 1790 - ליל י' בשבט ה'תרל"ז, 23 בינואר 1877) היה רב באוקראינה בתקופת האימפריה הרוסית. רבה של אודסה במשך למעלה מארבעים שנה.

## ביוגרפיה
נולד לרבי חנניה יוסף הלפרין (השני) רבה של בערזאן. נישא לשרה טאבא מאוסטרהא ולהם בן אחד, ר' יעקב ליבש. לאחר פטירתה נישא בשנית ללאה בת הרב ראובן הרטנשטיין, רבן של זיטומיר ואודסה. ממנה נולדו לו שלושה ילדים.

בשנת 1834 נפטר אבי חמיו, חמיו עבר לכהן במקום אביו ברבנות העיר קונסטנטין ישן, ומינה אותו כממלא מקומו באודסה. בכ"ו בניסן ה'תקצ"ה, 25 באפריל 1835, נפטר חמיו. הוא כיהן ברבנות אודסה עוד שנים רבות, עד פטירתו בליל י' בשבט ה'תרל"ז, 23 בינואר 1877. הוא נפטר ונקבר באודסה.

## לקריאה נוספת
* מאיר וונדר, **ר' יחיאל מיכל צבי הירש ב"ר חנניה יוסף הלפרין**, בתוך: **[[אנציקלופדיה לחכמי גליציה]]**, ירושלים: המכון להנצחת יהדות גליציה, תשמ"ב, כרך ב', עמ' 604–605. (שם בטעות, תאריך הפטירה תר"ל).
* 

קטגוריה:אודסה: רבנים
ראובן הרטנשטיין

רבי **ראובן הרטנשטיין** (בכתיב יידי: **הארטענשטיין**; נפטר בכ"ו בניסן ה'תקצ"ה, 25 באפריל 1835) היה רב חסידי, מגדולי רבני יהדות רוסיה, רבן של זיטומיר, אודסה וקונסטנטין-ישן.

## ביוגרפיה
נולד לרבקה רחל ולרב יוסף הרטנשטיין, שהיה אב"ד קונסטנטין ישן, מצאצאי רבי יום טוב ליפמן הלר. היה חסידם של האדמו"רים: רבי אברהם יהושע השיל מאפטא, רבי ישראל פרידמן מרוז'ין ורבי משה צבי מסאווראן.

בצעירותו התמנה כרבה של זיטומיר. ובשנת 1821 התמנה כרבה של אודסה, שהייתה אחת הקהילות היהודיות הגדולות באוקראינה, אף שמעמד הרבנות והיהדות הדתית בכלל, היו כבר בשפל בעיר. לאחר פטירת אביו ב-1834, נענה לקריאת אנשי הקהילה בקוסטנטין ישן הקטנה יותר לעבור לכהן כרב בעירם, מתוך תקווה כי בהיעדר טרדות הרבנות של העיר הגדולה, יוכל לסדר את כתביו לדפוס. הוא מינה כממלא מקום באודסה את חתנו רבי יחיאל מיכל צבי הירש היילפרין ששימש כרבה של אודסה בעשרות השנים הבאות.

תוכניתו לסדר את כתביו לדפוס לא צלחה, לא חלפה שנה מאז הגיעו לקוסטנטין ישן והוא נפטר ביום שבת, כ"ו בניסן ה'תקצ"ה, 25 באפריל 1835. הוא נקבר באודסה למחרת היום.

## לקריאה נוספת
* הרב א. פקשר, **הגה"ק רבי ראובן הארטנשטיין זצוק"ל: רבה של זיטאמיר אודיסה וקאסטינין ישן**, בתוך: תפארת ישראל (רוז'ין), גיליון יג, עמ' 24–26
* יצחק אלפסי, **החסידות מדור לדור**, ירושלים תשנ"ח. פריט 190, כרך א' עמ' 377.
* דוד אסף, **דרך המלכות**, עמ' 154, 156, 261.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נפטרים ב-1835
קטגוריה:אודסה: רבנים
קטגוריה:רבנים רוסים
קטגוריה:רבנים חסידים
קטגוריה:ז'יטומיר: רבנים
שחף מערבי

**שחף מערבי** (שם מדעי: *Larus occidentalis*) הוא מין של שחף גדול החי בחופים המערביים של אמריקה הצפונית ומכאן שמו. בעבר הוא נחשב לתת-מין של שחף צהוב כפות. תפוצתו מתפרשת מקולומביה הבריטית בקנדה, לאורך ארצות הברית ועד לבאחה קליפורניה במקסיקו.

אורך השחף 55–68 ס"מ, מוטת הכנפיים 130–144 ס"מ ומשקלו 800–1,400 גרם. בטנו לבנה, גבו שחור וכנפיו אפורות. המקור צהוב עם קצה אדמדם מעוקל. הוא מסוגל לדאות ללא מאמץ באמצעות כנפיו הגדולות ויכול גם לשחות ולצוף על המים. לצעירים יש לבוש פלומתי אפור מנומר בשחור אך הוא מתחלף תוך זמן קצר.

שחפים אלה הם עופות אגרסיביים החוטפים מזון מעופות אחרים ואפילו מבני אדם. הם ניזונים מדגים, דיונונים, סרטנים, יצורי ים כמו צבים צעירים וגם מפגרים הנפלטים לחוף. על החוף הם יטרפו ביצים ואפרוחים של עופות אחרים, וגם מכרסמים. להם עצמם אין כמעט טורפים.

הם חיים ומקננים בלהקות גדולות בחופים מוגנים ומבודדים. לעיתים הם גם מתרבים עם מיני שחף אחרים כמו שחף אפרפר או שחף תייר. חלק מהשחפים מקננים במגדלורים ותוקפים כל מי שמתקרב אליהם, כולל ספינות. הדבר גורם לספנים רבים לירות בהם, אך נמצא, כי הירי הזה אינו משפיע על מספרם.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

[ימין|ממוזער|250px|שחפים מערבים צעירים רבים ב[סן פרנסיסקו]]

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1839
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון ג'יימס אודובון
קטגוריה:שחפיים
קטגוריה:ארצות הברית: עופות
שחף הקלפ

**שחף הקלפ** או **שחף דומיניקני** (שם מדעי: *Larus dominicanus*) הוא מין של שחף החי בחופי ים בחצי הכדור הדרומי.
## מאפיינים
לשחף זה נוצות שחורות בכנפיו וברגליו וכן בזנבו והוא מגיע לאורך 54-65 ס"מ, מוטת כנף של 128-142 ס"מ ומשקל של 540-1,390 גרם. כמו לשאר קרוביו הוא בעל מקור גדול וחזק בצבע צהוב והקצה מעוקל ואדום.

שחף זה חי בחופי חצי הכדור הדרומי באיי פוקלנד, ג'ורג'יה הדרומית, אוסטרליה, ניו זילנד, מדגסקר, דרום אפריקה וחלק מהשחפים מגיעים אפילו לאנטארקטיקה. הם יכולים לבלות בלב הים כמה שבועות בחיפוש מזון. בחורף הם נודדים צפונה.

השחפים חיים בלהקות גדולות בחופי הים וגם במזבלות, שם הם מחפשים שיירים אורגניים, פגרים ויצורים קטנים כמו עכברים וחרקים גדולים.

הם ניזונים גם מאצות ים כמו אצות  הקלפ, מהן קבלו את שמם. בנוסף לפגרים ולקלפ הם גם נצפו בלב ים מנקרים בבשרם של לווייתנים ממין אובלנה דרומית, כשהניקור מותיר פצעים גדולים בבשרם. הם אוכלים חלזונות ושוברים אותם על הסלעים וכן ניזונים מעופות ים קטנים, אפרוחים, צבי ים, חיות ימיות שהם שולים מהמים כמו דגים ודיונונים. בנוסף הם חוטפים מזון מבעלי חיים, בעיקר עופות ים אחרים.

## גלריה

Cape Gull (Larus dominicanus vetula) 6.jpg
Kelp Gull (Larus dominicanus) (8079599605).jpg
Gaviota 4.JPG|שחף ניזון מקלפ
SouthShetland-2016-Livingston Island (Hannah Point)–Kelp gull (Larus dominicanus).jpg
Black back gulls.NZ (9794565953).jpg


## תת-מינים
**L. d. dominicanus*
**L. d. vetula*
**L. d. judithae*
**L. d. melisandae*
**L. d. austrinus*

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1823
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי מרטין ליכטנשטיין
קטגוריה:שחפיים
קטגוריה:אנטארקטיקה: עופות
קטגוריה:אוסטרליה: עופות
קטגוריה:ניו זילנד: עופות
קטגוריה:דרום אפריקה: עופות
קטגוריה:ארגנטינה: עופות
ארמיית נורווגיה

**ארמיית נורווגיה** (בגרמנית: **Armee Norwegen**) הייתה ארמייה של הוורמאכט שלחמה במלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
הארמייה הוקמה לאחר המערכה בנורווגיה, על בסיס הקורפוס ה-21. תפקידה העיקרי של הארמייה הייתה להגן על חופיה האסטרטגיים של נורווגיה. כמפקדה מונה ניקולאוס פון פאלקנהורסט שתכנן מלכתחילה את מבצע כיבוש נורווגיה. באמצע יוני 1941 עבר פאלקנהורסט לרובניימי פינלנד, במטרה לפקד על מבצעים פיניים-גרמניים משותפים, וארמיית נורווגיה הקימה בסיסים גם בארץ זו. בעקבות מספר תוכניות כושלות, חזר פאלקנהורסט לנורווגיה, והכוחות הגרמניים בפינלנד עברו לפיקוד הארמייה ההררית ה-20, שכונתה גם "ארמיית לפלנד".  החל מינואר 1942, מפקד היחידה שימש גם כמושל הצבאי של הוורמאכט בנורווגיה (Wehrmachtbefehlshaber Norwegen). בתפקידו זה הורה פאלקנהורסט לחייליו להתייחס לאזרחים בכבוד. בדצמבר 1942 תכנן פאלקנהורסט את מבצע "השועל הארקטי" לכיבוש שוודיה עם 10 דיוויזיות, שלבסוף לא יצא אל הפועל. ב-18 בדצמבר 1944 הודח פון פאלקנהורסט מתפקידו עקב חילוקי דעות עם יוזף תרבופן - הרייכסקומיסר של נורווגיה. ארמיית נורווגיה אוחדה עם ארמיית לפלנד. 
## קישורים חיצוניים
* ארמיית נורווגיה באתר Axis History 
## הערות שוליים

נורווגיה
קטגוריה:נורווגיה במלחמת העולם השנייה
שצ'דרין

**שצ'דרין** (בבלארוסית: **Шчадры́н**; ביידיש: **שטשעדרין**) הוא כפר במחוז הומל שבבלארוס, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

## תולדות היישוב
היישוב נזכר מהמאה ה-18 ככפר במחוז בוברויסק. בחלוקת פולין השנייה, בשנת 1793, נכלל היישוב בתחום האימפריה הרוסית.

## יהודי שצ'דרין
שצ'דרין נודעה בשל פעילות האדמו"ר מנחם מנדל שניאורסון (הצמח צדק מלובביץ') במקום במחצית הראשונה של המאה ה-19 וגרם להתיישבות גדולה של יהודים במשך השנים אחרי שקנה את המקום. בשנת 1897 נמנו בכפר 4,022 יהודים, ובשנת 1926 היוו היהודים כ-91% מאוכלוסיית היישוב. בתקופה הסובייטית פעלו ביישוב קולחוז יהודי ובית ספר יידי.

עם פרוץ מבצע ברברוסה לא הספיקו יהודי היישוב להימלט ממנו מזרחה. ב-1 ביולי 1941 נכנסו הגרמנים לכפר, וב-9 בנובמבר 1941 רוכזו כל יהודי היישוב בגטו שהוקם בו.

ב-8 במרץ 1942 רצחו הגרמנים את כל יושבי הגטו שבכפר בסמוך לבית העלמין היהודי המקומי. יהודים בודדים שהצליחו להימלט מהאקציה חברו ליחידות פרטיזנים באזור.

## אישים
* הצייר זינובי טולקצ'וב, אלוף השח לאון מונוסון והרב יעקב ישראל זובר נולדו בשצ'דרין.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:גטאות בבלארוס
קטגוריה:מחוז הומל: עיירות יהודיות
שחף ימי

ממוזער|ביצת שחף ימי.
**שחף ימי** (שם מדעי: *Larus marinus*) הוא מין מהסוג שחף, הגדול במיני השחפים ולמעשה המין הגדול ביותר בסדרת החופמאים. שחף זה נפוץ סביב החופים של צפון האוקיינוס האטלנטי, בהם הוא מצוי בלהקות גדולות.

## מאפיינים
אורכו של השחף 64–79 ס"מ, מוטת הכנפיים נעה בין 1.5 ל-1.7 מטרים ומשקלו 0.75–2.3 ק"ג. בטנו לבנה וחלקו העליון שחור, עיניו שחורות ומקורו צהוב וארוך עם קצה מעוקל אדום. הרגליים שחורות ובעלות קרומי שחייה. הצעירים הם אפורים אבל מחליפים את הנוצות במהירות. ישנם מינים דומים מאוד לשחף זה כגון שחף לבן-כנף, שחף כספי ושחף שחור, וקשה להבדיל ביניהם.

שחפים אלה חיים בחופי האוקיינוס האטלנטי, מהחופים המזרחיים ביותר ברוסיה עד לצפון מערב צרפת, בריטניה ואירלנד, מערבה וצפונה לאורך איסלנד וגרינלנד ועד לחופים המזרחיים של ארצות הברית וקנדה מניו אינגלנד ודרומה עד צפון קרוליינה. הם יכולים לנדוד בחורפים עוד יותר דרומה עד לחופי פורטוגל באירופה ועד לפלורידה באמריקה. הם יכולים לנוח על קרחונים צפים ולדאות בלב ים כמה שבועות. בחופים הם נמצאים באזורי קרח, צוקים, חופים סלעיים וחוליים וכן שפכי נהרות. ביבשה הם נמצאים גם בנהרות ונחלים, שדות בור וכן בשטחים מיושבים.

הם מקננים באזורים שאינם נגישים לטורפים, כגון איים, צוקים, דיונות מלח או גגות בניינים. בשל גודלו יש למין זה מעט מאוד טורפים בבגרותו והוא גם לא חושש מבני אדם ולא יהסס לגרש אותם מטריטוריה או מזון.

שחפים אלה הם טורפים תוקפניים וחזקים הניזונים מדגים, סרטנים, עופות ים קטנים, ביצים ואפרוחים, מכרסמים, זוחלים קטנים ופגרים. הם תוקפניים מאוד ולעיתים יחטפו מזון מעופות ים אחרים, כולל עיטמים ושקנאים.

## קישורים חיצוניים

*סרטון על שחף ימי, באתר יוטיוב

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:שחפיים
קטגוריה:קנדה: עופות
קטגוריה:עופות: טורפי-על
קטגוריה:האזור הארקטי: עופות
קטגוריה:עופות שמזדמנים לישראל
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
יורגן סטוברוד

שמאל|ממוזער|מדליית הקוטב הדרומי
**יוֹרְגֶן סְטוּבֶּרוּד** (בנורווגית: **Jørgen Stubberud**; 17 באפריל (או 19 באפריל) 1883 - 12 בפברואר 1980) היה חוקר קטבים נורווגי, שהשתתף במשלחת הקוטב הדרומי של רואלד אמונדסן לאנטארקטיקה בשנים 1912-1910.

## חייו
סטוברוד נולד בסווראטסקוג, במחוז אקרשוס בנורווגיה. פגישתו הראשונה עם רואלד אמונדסן התקיימה בביתו של אמונדסן בסווארטסקוג בשנת 1909, כשעבד כנגר בתיקון בתים ישנים. נראה שאמונדסן התרשם לטובה מעבודתו, כי בהמשך ביקש ממנו לבנות את פראמהיים בגנו. המשימה שהוטלה עליו הייתה: "זה צריך להיות מבנה למגורי חורף, באורך חמישה מטרים, ברוחב ארבעה מטרים ובגובה חמישה מטרים. את השאר תחשב בעצמך!"

כשנשלמה העבודה לשביעות רצונו של אמונדסן, פורק הצריף והוכן למשלוח באונייה "פראם". סטוברוד עצמו ניצל את ההזדמנות וביקש מאמונדסן לצרפו למשלחת. הבקשה אושרה וסטוברוד, בברכת אשתו, חתם על חתם על חוזה העסקה עם אמונדסן לשבע השנים הבאות. כשהגיעו לאנטארקטיקה, הוקם פראמהיים מחדש ושימש בסיס למשלחת.

על לויטננט קריסטיאן פרסטרוד הוטלה המשימה להוביל קבוצה של שלושה אנשים לחקר הטריטוריה של ארץ אדוארד השביעי, מצפון וממזרח לפראמהיים, ארץ לא-נודעת באותם ימים. יחד עם פרסטרוד והיאלמר יוהנסן, סקר יורגן סטוברוד ומדד שטח רחב-ידיים מצפון ומזרח לפראמהיים וסיפק מידע ומיפוי רבי-ערך, שהעצימו את התוצאות המדעיות של משלחת אמונדסן. 

סטוברוד צורף לקבוצה המקורית של שמונה אנשים, שיצאו בכוונה להגיע אל הקוטב ב-8 בספטמבר 1911. גיחה זו נכשלה בגלל טמפרטורות קיצוניות, שאילצו אותם לסגת לאחר שהגיעו אל 80° דרום, בחלקו מחמת ארגון לא מספק, שהציב את חייהם של שניים מן האנשים בסכנת מוות. היאלמר יוהנסן ביקר בחריפות את התנהלותו של אמונדסן בנסיבות אלה, בהסתמך על ניסיונו בחקר החוג הארקטי עם פריטיוף ננסן. ביקורת בוטה כל כך הייתה ללא תקדים ואמונדסן הגיב עליה בארגון קבוצת הקוטב מחדש, תוך צמצום המשתתפים בה. שנים לאחר מעשה דיבר סטוברוד רק טובות על אמונדסן, אך גם הוא הסכים, שדרך טיפולו במחלוקת עם יוהנסן לקתה בחסר.    

על חלקו במשלחת, קיבל סטוברוד את מדליית הקוטב הדרומי (Sydpolsmedaljen), אות ההוקרה הנורווגי שיזם הוקון השביעי, מלך נורווגיה בשנת 1912 כגמול למשתתפי משלחת הקוטב הדרומי של רואלד אמונדסן. בשנים הבאות עבד סטוברוד כפקיד מכס וחי באוסלו.

## לקריאה נוספת

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אנטארקטיקה: מגלי היבשת
קטגוריה:משלחת הקוטב הדרומי
קטגוריה:נורווגים שנולדו ב-1883
קטגוריה:נורווגים שנפטרו ב-1980
מצר קיאי

**מצר קיאי** או **תעלת קיאי** (ביפנית: **紀伊水道**) הוא מצר ים המפריד בין האי שיקוקו לחצי האי קיאי שבדרום הונשו, ומחבר בין ים הפיליפינים שבאוקיינוס השקט לים הארימה שבים הפנימי סטו.

המצר גובל במערבו בחופי מחוז טוקושימה שבשיקוקו, במזרחו בווקאיאמה שבהונשו, ובצפונו באי אוואג'י שבמחוז היוגו. המצר מחובר למפרץ אוסקה דרך מצר קייטן, ולים הפנימי סטו דרך מצר נארוטו.

## קישורים חיצוניים

קיאי
קיאי
קטגוריה:מחוז היוגו: גאוגרפיה
קטגוריה:מחוז טוקושימה
עונת 1992/1993 בליגה הלאומית

**עונת 1992/1993** בליגה הלאומית הייתה העונה ה-37 של הליגה הלאומית כליגת הכדורגל הבכירה בישראל. 

על ניצחון במשחק הוענקו שלוש נקודות ונקודה בודדת הוענקה על תיקו. לעונת 1992/1993 לליגה הלאומית עלו בית"ר ירושלים והפועל חיפה. הליגה כללה 12 קבוצות ששיחקו ביניהן במשך 3 סיבובים בני 11 משחקים כל אחד - 33 מחזורים בסה"כ. העונה הסדירה הסתיימה בזכייתה של בית"ר ירושלים באליפות, וזאת שנה בלבד לאחר שעלתה מן הליגה הארצית (השנייה). בית"ר עשתה זאת בפעם השנייה בהיסטוריה אחרי שהפועל רמת גן עשתה זאת בעונת 1963/1964. המבקיע המצטיין של העונה היה אלון מזרחי מבני יהודה תל אביב שכבש 26 שערים. 

בסיום העונה בית"ר תל אביב ירדה ליגה. הפועל פתח תקווה שיחקה משחקי מבחן נגד מכבי יפו שסיימה במקום הרביעי בליגה הארצית וניצחה אותם. לעונת 1993/1994 לליגה הלאומית עלו מכבי הרצליה, מכבי עירוני אשדוד והפועל כפר סבא.

## טבלת הליגה

## קישורים חיצוניים
* התוצאות המפורטות של העונה
* 
* תוצאות לפי מחזור

קטגוריה:1992 בישראל: כדורגל
קטגוריה:1993 בישראל: כדורגל
קטגוריה:עונות בליגה העליונה בכדורגל בישראל
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1992
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1993
טוביה בר-אילן

**טוביה בר-אילן** (כ' בטבת ה'תרע"ג, דצמבר 1912 – כ' בסיון ה'תשל"ט יוני 1979) היה דוקטור לכימיה, מעובדי מכון ויצמן למדע, ממקימי תעשיית הפלסטיק בישראל, יו"ר ועדת התרבות ברחובות, יו"ר מועדון העובדים המדעים של התחנה לחקר החקלאות ומכון ע"ש דניאל זיו ברחובות, חבר ההגנה ויו"ר מד"א ברחובות. מזכיר הסתדרות הכימאים רחובות. עם קום המדינה שרת כמפקד בסיס חיל המדע במחנה שנלר בירושלים בדרגת רב-סרן, תחת פיקודו של אפרים קציר. יו"ר בפועל של האיגוד לחקר הפלסטיקה בישראל. מנכ"ל אוניברסיטת בר-אילן, ומפרסם מאמרים בכתבי עת מדעיים בתחום הכימיה האורגנית, הביוכימיה, והפלסטיקה. חבר הדירקטוריון של הנדסת התפלה בישראל (תהליך זרחין) בע"מ.

בר-אילן היה בנו של הרב מאיר בר-אילן (שעל שמו קרויה האוניברסיטה), מראשי ומנהיגי תנועת המזרחי ומייסדו של עיתון "הצופה", ונכדו של הרב נפתלי צבי יהודה ברלין, ראש ישיבת וולוז'ין.

## ביוגרפיה
בר-אילן נולד בברלין בסוף 1912. הוא עלה לארץ ישראל בשנת 1923 ולמד בבית המדרש למורים מזרחי. הוא קיבל תואר ראשון בכימיה מהמכון הפוליטכני בברוקלין ובשנת 1940 קיבל דוקטורט מהאוניברסיטה העברית בירושלים, על עבודה בנושא "חקירות במערכות ארומאטיות פוליצקליות" בהנחית פרופ' ארנסט ברגמן. לאחר קבלת התואר עבד במכון זיו ברחובות.

בתחילת 1943 התגייס לצבא הבריטי, שירת בו כקצין והגיע לדרגת מיג'ור. הוא היה פעיל בתנועת המזרחי ונסע מטעמה לוועידות התנועה בארצות הברית. במסגרת זאת יצר קשרים עם אנשי עסקים בארצות הברית לפיתוח תעשיית הפלסטיקה בארץ ישראל הקים את מפעל הפלסטיק הראשון בארץ "שרפון" ברחובות והיה המנהל הכללי שלו, ובשנת 1953 מונה למנהל של מפעל חדש בתחום הפלסטיקה שהוקם בישראל על ידי משקיעים מארצות הברית. לאחר מכן הקים מפעל שלישי לפלסטיקה.

בתחילת 1958 נתמנה למנהל אוניברסיטת בר-אילן. ביולי 1963 התפטר מתפקיד המנהל בפועל של האוניברסיטה ונותר חבר בוועד המנהל. לאחר מכן הקים את השלוחות של האוניברסיטה וניהל אותן ובכללן השלוחות בעמק הירדן, בצפת, בתל חי ובאשקלון.

במשך שתי קדנציות היה חבר במועצת עירית חולון מטעם המפד"ל.

נפטר ביוני 1979 ונקבר בחולון.

## משפחתו
בר-אילן היה נשוי לתמימה (פלורנס עד עלייתה ארצה מארצות הברית) לבית ריבקוב. ילדיהם הם:
* הרב נפתלי צבי יהודה בר-אילן, רב ברחובות (נפטר באב ה'תשפ"ד).
* נעמה ביילה לזר.
*ד"ר מיכה בר-אילן מהנדס אזרחי
* פרופ' מאיר בר-אילן, שעמד בראש המחלקה לתלמוד באוניברסיטת בר-אילן וכן מלמד במחלקה להיסטוריה של עם ישראל.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כימאים ישראלים
קטגוריה:משפחת ברלין
קטגוריה:משפחת אפשטיין
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:בוגרי בית המדרש למורים מזרחי
קטגוריה:בוגרי המכון הפוליטכני של ברוקלין
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
קטגוריה:חברי מועצת העיר חולון
קטגוריה:פעילי המפד"ל
קטגוריה:מנכ"לי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1912
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1979
שחף קדוד-זנב

[ממוזער|שחף קדוד-זנב בתעופה ב[שפיצברגן.]]
ממוזער|שחף קדוד-זנב נוחת בחוף בפיורד טריגהמנה.
[ממוזער|ביצי השחף, אוסף [מוזיאון טולוז]]
**שחף קדוד-זנב** או **קְסֵמָה** (שם מדעי: *Xema sabini*) הוא מין יחיד בסוגו (לשעבר בסוג שחף) של שחף החי בצפונה של אמריקה הצפונית, אירופה ואסיה באזור הארקטי, וכמו רוב המינים מאזורים אלה הוא נודד דרומה בסתיו ממערב אלסקה עד למערב אמריקה הדרומית לאזור של זרם הומבולדט, בעוד העופות של גרינלנד ומזרח קנדה עפים לאורך דרום אירופה ועד לזרם בנגולה שלחופי דרום אפריקה. לעיתים נדירות הוא נצפה גם בישראל.

אלו שחפים קטנים שהם קרובים רחוקים של שחף זנב-סנונית מאיי גלאפגוס וכמוהו הם בעלי ראש שחור, עיניים בולטות ומקור צהוב. הנוצות אפורות עם שוליים לבנים והזנב הלבן ממוזלג במעט. חלק מהשחפים כהים מאוד או אפורים. אורכם מגיע ל-27–33 ס"מ, מוטת הכנף 81–87 ס"מ ומשקלם ל-135–225 גרם.

כמו רוב השחפים הם חיים בלהקות רועשות המקננות באזורים נידחים כמו צוקים ואיים. השחפים תוקפניים מאוד ויתקפו כל מי שנכנס לטריטוריה שלהם. הצעירים מתחילים לעוף מגיל צעיר והם אפורים בהתחלה אך משירים את הנוצות לנוצות בוגרות מהר מאוד. תזונתם העיקרית היא מדגים ומסרטנים שהם צדים בים והם יאכלו גם נבלות או אפרוחי עופות אחרים וכן יחטפו לעופות אחרים מזון.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שחפיים
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
קטגוריה:עופות שמזדמנים לישראל
קטגוריה:קנדה: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1819
כנף קרב 50 (לופטוואפה)

**כנף קרב 50** (בגרמנית: **Jagdgeschwader 50**) הייתה כנף מטוסי קרב של הלופטוואפה במלחמת העולם השנייה, אשר הייתה מיועדת ליירוט מטוסי הפצצה תקיפה וסיור של בעלות הברית ובמיוחד מטוסי דה הבילנד מוסקיטו של חיל האוויר המלכותי. היחידה נחשבה לכישלון, ופורקה שלושה חודשים בלבד לאחר הקמתה.

## היסטוריה
התכנון להקמת כנף מטוסי קרב אשר תיועד ליירוט מטוסי הפצצה תקיפה וסיור של בעלות הברית ובמיוחד מטוסי דה הבילנד מוסקיטו של חיל האוויר המלכותי, הוכנה בידי הרמן גרף כבר ביוני 1943. ביולי של אותה שנה החלו להגיע מטוסי ה-Bf 109G-5 שיועדו ללחימה בגובה רב, אולם הכנף הוגדרה כמבצעית רק ב-21 ביולי של אותה שנה, וב-15 באוגוסט ניתן לה שמה הרשמי Jagdgeschwader 50, וגרף מונה כמפקדה. מרבית המטוסים בכנף היו מסרשמיט Bf 109, ויועדה בעתיד לעשות שימוש במטוסי מסרשמיט Me 163. אולם בהדרגה כאשר בעלות הברית החלו להפציץ את אירופה התברר שהמסרשמיטים לא שקולים למוסקיטו, והיו מוצלחים יותר נגד המפציצים הכבדים שהפעיל חיל האוויר של ארצות הברית.

גרף הורשה לבחור בעצמו את מפקדי הכנף, והוא בחר שלושה מבין ידידיו הוותיקים אלפרד גריסלאבסקי, ארנסט סוב והיינריך פילגראבה. הכנף התחלקה לשלושה להקים (*Gruppe*), שכל אחד מהם חולק לטייסות. היחידה נודעה לשמצה בחוסר המשמעת הצבאית שלה, גראסליבסקי כותב ביומנו: "היחידה שאינה צבאית ביותר בכל הוורמאכט". כאמור היחידה לא הפגינה ביצועים מרשימים, נחשבה לכישלון מוחלט, ופורקה באוקטובר שלושה חודשים בלבד לאחר הקמתה. בסה"כ נהרגו שישה מבין אנשיה, ו-13 ממטוסיה הופלו.

## מבנה
הכנף חולקה על פי המבנה הבא:
* **להק I** (I./JG50)
* **להק II** (II./JG50)
* **להק III** (III./JG50)

## קישורים חיצוניים

* כנף קרב 50 באתר lexikon-der-wehrmacht 
* כנף קרב 50 באתר feldgrau.com 
* כנף קרב 50 באתר The Luftwaffe, 1933-45 

## הערות שוליים

קרב 50
תעלומת ספרטיקל

**תעלומת ספרטיקל** (באנגלית: **The Sparticle Mystery**) היא תוכנית טלוויזיה בריטית בסגנון מדע בדיוני, שהופקה עבור CBBC. התוכנית עוקבת אחרי עשרה ילדים בריטים, שמנסים להחזיר את המבוגרים, שנעלמו בעקבות ניסוי, בשם פרויקט ספרטיקל, שהשתבש.

הסדרה, שהופקה בתקציב של שלושה מיליון אירו, צולמה בבריסטול, כאשר הפרק האחרון בעונה הראשונה צולם במאיץ חלקיקים.
העונה השנייה הייתה מאוד פופולרית, עם יותר משני מיליון צפיות ב- BBC iPlayer. העונה השלישית גם כן גרפה צפיות רבות, ובאופן כללי הביקורות על הסדרה היו טובות מאוד, עם ציון של 7.0 ב-IMDb.

העונה השנייה של תעלומת ספרטיקל צולמה ב-2012 ביורקשייר, ושודרה בשנת 2013. העונה השלישית צולמה בשנת 2014 ועלתה לשידור בשנת 2015. זכויות ה-VOD לסדרה נרכשו על ידי אמזון בריטניה, ובארצות הברית העונה הראשונה זמינה בנטפליקס. בישראל שודרה העונה הראשונה בערוץ הילדים.

## תקציר
בעקבות ניסוי בשם "פרויקט ספרטיקל" נעלמו מאירופה של זמננו כל המבוגרים שגילם מעל 15 שנים בשעה 11:11 בדיוק. הסדרה עוסקת בסיפורם של עשרה ילדים שיוצאים למסע במטרה להחזירם.

בתחילה, העולם נראה לילדים כמו מגרש משחקים ענקי, וכאשר המבוגרים, ועמם החוקים, נעלמים, הם עושים כל העולה על דעתם. אך כאשר המשאבים מתחילים להיגמר, כמה ילדים מבינים שהם צריכים לנסות להחזיר את המבוגרים, על ידי נסיעה לפרויקט ספרטיקל. הם נעזרים ברמזים שהשאירה להם דורה "יום הדין" (אנט בדלנד), אחת מהמדענים הראשיים של הפרויקט. לאורך הדרך הם נתקלים בהרפתקאות רבות, שמלמדות אותם מיומנויות חשובות.

בהתחלה מתחילות כנופיות לאכלס את הרחובות, וסאדיק, נער כבן 15, מגיע, עם חבורת ילדים שקיבץ סביבו, למלון, ויחד הם משיגים שליטה עליו והופכים אותו לביתם. קאט, בתו של מדען חשוב בפרויקט ספרטיקל, התחייבה להשגיח על ליאם, שכנה. השניים מנסים להיכנס למלון, אך בהתחלה רק ליאם נכנס, אבל גם בהמשך גם קאט. ילדה אחרת היא ריס, שטוענת שקרו לה מקרים מוזרים, ובהתחלה לא מאמינים לה, אבל בהמשך, לאחר שהיא מצילה את חייהם של ילדים מהחבורה, כולם מאמינים לה.

קאט וריס מבינות במהרה שפרויקט ספרטיקל קשור להיעלמותם של המבוגרים, והחבורה מחליטה להתפצל. טיה, ג'פרי (בעל שיתוק מוחין ואחיו של ג'ורדן), ליאם (שעליו לקחה קאט חסות) ופרנקי, אחותו הקטנה של סאדיק, נשארים בבית המלון. כל השאר, שהם סאדיק, המנהיג, קאט, הולי, אמי, ג'ורדן וריס, יוצאים לחפש אחר פרויקט ספרטיקל. אליהם מצטרפים גם קאלום, נער צעיר שבהתחלה נראה כאויב, אך בהמשך עוזר להם, ומונא, ילדה עם כוחות מיוחדים שכלואה בין שני העולמות.

## שחקנים
השחקנים ב"תעלומת ספרטיקל" הם מקבוצות אתניות שונות. מייגן ג'ונס משחקת כטיה; אוליבר בל כליאם; וסלי נלסון כג'פרי; וכרים זרואל כסאדיק. בשל גילם של השחקנים הפערים בין העונות נראו בבירור.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות שעלו לשידור בשנות ה-2010
קטגוריה:עולמות מקבילים בטלוויזיה
קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות לילדים
שצ'וצ'ין (בלארוס)

**שצ'וצ'ין** (בבלארוסית: **Шчучын**; בפולנית: **Szczuczyn**; ביידיש: **שטשוטשין**; בעברית לעיתים: **סטוצ'ין**) היא עיירה במחוז גרודנו שבמערב בלארוס, על גדות נהר שצ'וצ'ינקה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

## תולדות היישוב
שצ'וצ'ין נזכרת לראשונה בשנת 1436, ומהמאה ה-15 הייתה בבעלות משפחות אצולה פולניות. מאמצע המאה ה-17 ועד תחילת המאה ה-18 נהרס היישוב מספר פעמים בידי הרוסים, הקוזקים והשוודים.

בשנת 1761 הוענקו ליישוב זכויות עיר, ובחלוקת פולין השלישית, בשנת 1795, נכללה העיירה בתחום האימפריה הרוסית. לאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה העיירה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.

## יהודי שצ'וצ'ין

בשנת תרס"ח התמנה הרב יהודה לייב חסמן לרב העיר שצ'וצ'ין, והקים בה ישיבה בשם "ענף כנסת ישראל", שהייתה סניף של ישיבת כנסת ישראל בסלבודקה. הוא קרא לרב אלתר שמואלביץ לכהן בישיבה כר"מ. לצידו כיהן כר"מ הרב נחמן קולידצקי (אביו של הרב יצחק קוליץ). הישיבה מנתה כ-300 תלמידים והייתה מהישיבות המרכזיות באותה תקופה. עם תחילת מלחמת העולם הראשונה התפזרו תלמידיה והישיבה לא חזרה לפעול. 

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-2,000 יהודים, רוב תושביה, והתקיימה בה פעילות של המפלגות היהודיות השונות. פעילות זו נאסרה עם כיבוש האזור בידי הסובייטים בספטמבר 1939, ובתקופה זו הגיעו לעיירה כ-1,000 פליטים יהודים ממערב פולין.

ב-25 ביוני 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו החלו מיד בביצוע מעשי שוד, השפלה, התעללות ורצח ביהודיה. כעבור מספר ימים הוטלו על יהודי העיירה גזירות שונות, ובהן הגבלות תנועה, גיוס לעבודות כפייה, חובת תשלום סכומי כופר, וחובת ענידת טלאי צהוב.

בסוף אוגוסט 1941 רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה. באמצע ספטמבר 1941 רצחו הגרמנים כמה עשרות מנכבדי הקהילה ביישוב, ובהם רב הקהילה, רבי יחיאל מיכל רבינוביץ, מחבר "אפיקי ים". בסוף אותו חודש רצחו הגרמנים כמה עשרות עובדי כפייה יהודים מהעיירה. בינואר 1942 רצחו הגרמנים כ-20 יהודים נוספים מהגטו.

בתחילת מאי 1942 גודר הגטו שבעיירה, והובאו אליו כ-600 יהודים נוספים מהסביבה. ב-9 במאי רצחו הגרמנים בירי כ-2,000 מיושבי הגטו שבעיירה, ואת קרוב ל-600 הנותרים ריכזו בגטו מצומצם יותר. עד קיץ 1943 חיסלו הגרמנים גם את גטו זה.

### רבני העיירה
* רבי יוסף רוטנברג-מושקובסקי - במשך 40 שנה בראשית המאה ה-19
* רבי נח חיים אייזנשטט
* רבי מנחם מנדל_אייזנשטאדט (אוסטרינסקי), מחבר "צמח מנחם" ובנו של הרב הקודם
* לאחר פטירתו, בשל סכסוך בקהילה כיהנו במקביל בנו וחתנו.
* רבי יהודה לייב חסמן
* רבי יוסף הכהן, המכונה על שם העיר "רבי יוסל'ה שצ'וצ'ינֶר" (1926–1929)
* רבי יחיאל מיכל רבינוביץ, מחבר "אפיקי ים" - רבה האחרון של שצ'וצ'ין. נספה בשואה.

## לקריאה נוספת
* שמואל ספקטור וברכה פרוינדליך (עורכים), **[[פנקס הקהילות]]: פולין**, כרך שמיני: מחוזות וילנה-ביאליסטוק-נובוגרודק, עמ' 621–624

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:מחוז גרודנו: ערים
קטגוריה:גטאות בבלארוס
קטגוריה:מחוז גרודנו: עיירות יהודיות
פלגת הארמייה הולידט

**פלגת הארמייה הולידט** (בגרמנית: **Armeeabteilung Hollidt**) הייתה פלגת ארמייה של הוורמאכט, שפעלה במהלך קרב סטלינגרד באזור נהר דון.

## היסטוריה
לאחר שהצבא האדום פתח ב"מבצע אורנוס", כותרו הארמייה השישית וחלק מארמיית הפאנצר הרביעית באזור העיר סטלינגרד. כדי להתמודד עם המצב, הוחלט במטכ"ל הגרמני ב-22 בנובמבר 1942, על הקמת קבוצת ארמיות דון. במקביל, הוחלט על הקמת "פלגת ארמייה" (Armeeabteilung) מכוחות העתודה שהוזרמו אל אזור הדון, על בסיס המפקדה והיחידות של הקורפוס ה-17. "פלגה" היא יחידה צבאית בגודל בלתי קבוע שהורכבה לשם ביצוע משימה מיוחדת. "פלגת הארמייה הולידט", הוקמה ב-23 בינואר 1943 בפיקודו של קרל-אדולף הולידט. תפקידה העיקרי היה הגנה על האגף הצפוני של קבוצת ארמיות דון.

פלגת הארמייה הולידט לחמה במהלך קרב סטלינגרד בניסיון לחלץ את הארמייה השישית המכותרת. היא פורקה ב-6 במרץ 1943, והפכה לארמייה השישית החדשה.

## קישורים חיצוניים
* Armeeabteilung Hollidt באתר lexikon-der-wehrmacht 
* Armeeabteilung Hollidt, באתר Axis History 
## הערות שוליים

קטגוריה:ארמיות הוורמאכט
הארמייה השנייה (האימפריה היפנית)

**הארמייה השנייה** (ביפנית: **第2軍**) הייתה ארמייה של הצבא היפני הקיסרי.

## היסטוריה
הארמייה השנייה הוקמה ב-27 בספטמבר 1894, וכמפקדה מונה איוואו אויאמה. תחת פיקודו, לחמה הארמייה במלחמת סין–יפן הראשונה, ולאחר שהמלחמה הסתיימה בניצחון יפני פורקה הארמייה. הארמייה הוקמה מחדש ב-6 במרץ 1904, ותחת פיקודו של הגנרל אוקו יאשוקאטה השתתפה במלחמת רוסיה–יפן. הארמייה השנייה לחמה ברוב הקרבות הגדולים של המלחמה, כולל קרב נאנשאן, קרב טליסו, קרב טאשיקאיו, קרב נהר שאה, קרב ליאו-יאנג, קרב סנדפו וקרב מוקדן. לאחר שגם מלחמה זו הסתיימה בניצחון יפני מוחץ, פורקה הארמייה בשנית.

הארמייה השנייה הוקמה פעם שלישית ב-23 באוגוסט 1937, בעקבות תקרית גשר מרקו פולו ופריצת מלחמת סין–יפן השנייה. הארמייה נכללה בתוך "ארמיית אזור צפון סין", שהוצבה כפי ששמה מעיד עליה בצפון סין. הארמייה השנייה השתתפה במספר קרבות במהלך המלחמה, ביניהם: תקרית צפון סין, מבצע רכבת טיינג'ין-פוקו, קרב שוז, וקרב טאיארג'ואנג, לפני שפורקה ב-15 בדצמבר 1938.

הארמייה השנייה הוקמה פעם רביעית ואחרונה ב-4 ביולי 1942, במהלך מלחמת העולם השנייה. היא הוצבה במנצ'וריה על הגבול עם ברית המועצות. לקראת סוף המלחמה הוכפפה לקבוצת ארמיות משלוח דרום, וב-30 ביוני 1945 הוצבה באזור אינדונזיה. לקראת סוף המלחמה קבעה הארמייה את בסיסה בסולאווסי, ועם סיום המלחמה פורק כל הצבא היפני הקיסרי, ובכלל זה הארמייה השנייה.

## מפקדים
### הקמה ראשונה
* מרשל איוואו אויאמה (27 בספטמבר 1894 - 26 במאי 1895)
### הקמה שנייה
* גנרל אוקו יאשוקאטה (6 במרץ 1904 - 12 בינואר 1906)
### הקמה שלישית
* גנרל טוסאיצו נישאיו (23 באוגוסט 1937 - 30 באפריל 1938)
* גנרל הנסיך היגשיקוני (30 באפריל 1938 - 9 בדצמבר 1939)
### הקמה רביעית
* לוטננט גנרל יושאיו קוזוקי (4 ביולי 1942 - 28 במאי 1943)
* לוטננט גנרל איקאירו שאיקאידה (28 במאי 1943 - 29 באוקטובר 1943)
* לוטננט גנרל פוסאטארו טאשאימה (29 באוקטובר 1943 - 15 באוגוסט 1945)

## קישורים חיצוניים

History of Imperial General Headquarters Army Section (Revised Edition), HyperWar Foundation.

קטגוריה:יחידות צבא יפניות במלחמת העולם השנייה
הארמייה השלישית (האימפריה היפנית)

**הארמייה השלישית** (ביפנית: **第3軍**) הייתה ארמייה של הצבא היפני הקיסרי.
## היסטוריה
הארמייה השלישית של הצבא היפני הקיסרי הוקמה לראשונה ב-1 במאי 1904 במהלך מלחמת רוסיה–יפן בפיקודו של הגנרל נוגי מאראסוקה. בשלבים הראשונים של המלחמה, המשימה העיקרית שלה הייתה הטלת מצור על הנמל הרוסי פורט ארתור חיל המצב של פורט ארתור כלל 18,000 חיילים, מספר דומה של מלחים ויותר מ-20,000 אזרחים רובם סינים. לצורך הגנה על העיר מוקמו במקומם רק 116 מתוך 552 התותחים כשמתוכם רק 8 מוקמו בכיוון הים. עם תחילת המצור על פורט ארתור, היו כ-47,000 איש זמינים להגנה על המקום. מולם ריכזו היפנים בין 80,000 ל-150,000 חיילים. ב-2 בינואר 1905 הושלם המצור והעיר נכבשה. לאחר מכן הועברה הארמייה השלישית לגזרה הצפונית, שבה לקחה תפקיד מכריע בניצחון היפני המכריע בקרב מוקדן בשלבים האחרונים של המלחמה. לאחר שהמלחמה הסתיימה בניצחון יפני פורקה הארמייה השלישית.

הארמייה השלישית הוקמה שוב ב-13 בינואר 1938, במנצ'וריה ויחד עם הארמייה החמישית, הארמייה ה-30, הארמייה ה-44, הארמייה הרביעית, והארמייה ה-34, שימשה כחיל מצב נגד פלישה אפשרית של הצבא האדום למנצ'וריה. ביולי 1942 נכללה בתוך צבא קוואנטונג. זירה זו התבררה בהדרגה כשקטה, הסובייטים כיבדו את הסכם הנייטרליות הסובייטי-יפני. אולם זירות אחרות של מלחמת העולם השנייה החלו להתגלות כנוטות לרעת היפנים, ועל כן חלק מהיחידות של הארמייה השלישית הועברו לזירות אחרות.

ב-9 באוגוסט 1945 פתחה ברית המועצות במבצע סערת אוגוסט, במהלכו פלש הצבא האדום למנצ'וריה, מונגוליה, סחלין, איי קוריל וקוריאה. הכוח היפני באזור כלל 1,217,000 חיילים, אך מרבית החיילים היו מגויסים חדשים, שחסרו ניסיון וציוד, והיו מאומנים בעיקר בלחימת אנטי-גרילה והגנה על הגבול, ולא עמדו בפני הפלישה המסיבית של כוחות השריון וחיל רגלים ממוכן של הסובייטים, שריכזו 1,577,225 לוחמים. הצבא היפני המאולתר התפרק תוך 3 שבועות מול הכוח הרוסי העדיף, הארמייה השלישית נאלצה לחזור מעמדותיה במחוז ג'ילין לגבול קוריאה. ב-16 באוגוסט 1945, יום לאחר הודעתו של הקיסר הירוהיטו על כניעת יפן, הורה מפקד הכוחות היפניים באזור אוטוזו יאמאדה לחייליו להיכנע. הצבא היפני הקיסרי פורק בידי בעלות הברית, ובכלל זה הארמייה השלישית. 
## מפקדים
### הקמה ראשונה
* גנרל נוגי מאראסוקה (1 במאי 1904 - ינואר 1906)
### הקמה שנייה
* גנרל אוטוזו יאמאדה (13 בינואר 1938 - 10 בדצמבר 1938)
* גנרל הייהו טאדה (10 בדצמבר 1938 - 12 בספטמבר 1939)
* גנרל קאמאזו סוטאקה (12 בספטמבר 1939 - 1 במרץ 1941)
* גנרל מאסאקזו קאוואדה (1 במרץ 1941 - 17 באוגוסט 1942)
* לוטננט גנרל איטארו אוקאימה (17 באוגוסט 1942 - 7 בפברואר 1944)
* לוטננט גנרל הירושי נאמאטו (7 בפברואר 1944 - 22 בנובמבר 1944)
* נוראקאמי קאיסקו (22 בנובמבר 1944 - 16 באוגוסט 1945)

## קישורים חיצוניים

* History of Imperial General Headquarters Army Section (Revised Edition), HyperWar Foundation.
* Lt. Col. David Glantz, ''August Storm: The Soviet 1945 Strategic Offensive in Manchuria'', Leavenworth Paper No.7, Command and General Staff College, February 1983.
*   Kwantung Army Order of Battle 30 July 1945

קטגוריה:יחידות צבא יפניות במלחמת העולם השנייה
שצ'קוצ'יני

**שצ'קוצ'יני** (בפולנית: **Szczekociny**; ביידיש: **שטשעקאטשין**) היא עיירה במחוז זאוויירצ'ה שבפרובינציית שלזיה בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

## תולדות היישוב
שצ'קוצ'יני נזכרת לראשונה בשנת 1307, עת הייתה כפר בבעלות אצולה. במהלך המאה ה-15 קיבל היישוב זכויות עיר והיתרים לקיים בו ירידים שנתיים, והדבר הביא להתפתחותו.

באמצע המאה ה-17 הוחרב היישוב לחלוטין בידי גייסות האימפריה השוודית. במהלך המאה ה-18 שוקמה במעט העיירה, עת הייתה בבעלות משפחת האצולה דמבינסקי. שיקומה המלא של העיירה החל בתקופת פולין הקונגרסאית.

## יהודי שצ'קוצ'יני
התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא מהמאה ה-15, אך משך מאות בשנים נותרה הקהילה ביישוב מצומצמת, בשל הגבלות שונות שהוטלו עליה.

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-2,800 יהודים, כמחצית מתושביה, והתקיימה בה פעילות של המפלגות הציוניות, של הבונד ושל אגודת ישראל. בשנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי העיירה מהתנכלויות אנטישמיות גוברות והולכות מצד שכניהם הפולנים, שכללו הצבת משמרות חרם בפתח חנויותיהם. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נמלטו כ-1,000 יהודים מהעיירה לאזור שבשליטת הסובייטים.

### בשואה
ב-4 בספטמבר 1939 נכנסו הגרמנים לעיירה, וביצעו בה מעשי שוד ורצח של יהודים. בהמשך, הוטלו על הקהילה תשלומי כופר, תוך החרמת עסקי היהודים ביישוב, ואילוץ יהודי העיירה לענוד סרט זרוע ולהתייצב לעבודות כפייה. בהמשך החודש גורשו כ-200 מיהודי העיירה ליישובי הסביבה, ומשנת 1940 שולחו יהודי העיירה גם למחנות עבודה. בשנה זו רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה, אשר מעת לעת נכנסו אליו הגרמנים, וביצעו בו מעשי רצח, ואשר בו סבלו היהודים מרעב כבד. ביוני 1940 נמנו בגטו שבעיירה 1,254 יהודים, ובהמשך צורפו אליהם 140 פליטים יהודים נוספים. ב-22 ביוני 1941 גודר הגטו שבעיירה, ושעריו ננעלו, תוך רצח יהודים שנתפסו מחוצה לו.

באמצע ספטמבר 1942 הוצעדו לגטו שבעיירה יהודים נוספים מכפרי הסביבה, תוך רצח חלקם בדרך. בד בבד, יהודים שניסו להימלט מהגטו שבעיירה הוסגרו ברובם לגרמנים בידי איכרי הסביבה, או נרצחו על ידם ישירות.

ב-20 בספטמבר 1942, ערב יום כיפור תש"ג, פשטו הגרמנים על הגטו שבעיירה, ורצחו חולים וקשישים בדירותיהם. כ-1,500 היהודים הנותרים שולחו לאחר מעשי התעללות ורצח למחנה ההשמדה טרבלינקה בקרונות בקר דחוסים.

בספר היזכור לקהילת שצ'קוצ'יני נמנים שמותיהם של 1,923 נספים מהעיירה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
*הספר B-94 The Spirit of the Survivor in Amazon מאת  Agnieszka Piskiewicz Bornstein
*  

קטגוריה:שלזיה (פרובינציה): יישובים
קטגוריה:שלזיה (פרובינציה): עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות בפולין
שמואל וילנברג

שמאל|ממוזער|250px|שמואל וילנברג, 2013
[שמאל|ממוזער|250px|וילנברג (מחזיק בידיו ספר תורה ששרד את השואה) ורעייתו, יחד עם הרב שלום מלול, בשיחת עדות שהעבירו לתלמידי הישיבה התיכונית 'לפיד' מודיעין, 22 בדצמבר 2015, [עשרה בטבת]]
**שמואל וילנברג** (16 בפברואר 1923 – 19 בפברואר 2016) היה ניצול שואה, צייר, פסל וסופר ישראלי. אמנותו הוקדשה ברובה לשימור זיכרון השואה. היה במותו הניצול האחרון ממחנה ההשמדה טרבלינקה.

## ביוגרפיה
שמואל וילנברג נולד בצ'נסטוחובה שבפולין. אביו, פרץ וילנברג, היה מורה בבית ספר יהודי מקומי. אמו מניאפה לבית פופוב הייתה אחות, נוצרייה אורתודוקסית שהתגיירה. בהמשך עברה המשפחה לוורשה.

עם פלישת הנאצים לפולין בתחילת מלחמת העולם השנייה התנדב וילנברג לצבא הפולני. לאחר השתלטות גרמניה הנאצית על צ'נסטוחובה, הוא איבד את הקשר עם בני משפחתו. באוקטובר 1942, היה בגטו אפטא ועם חיסול הגטו הוא נשלח לטרבלינקה. הוא צורף לחוליית אסירים שטיפלה בחפצי היהודים אחרי שעברו סלקציה. במהלך עבודתו שם נתקל במעיל שתפרה אמו לאחותו הקטנה, תמרה, שהייתה אז בת שש ובחצאית של אחותו הבכורה, איטה, שהייתה בת עשרים וארבע.

וילנברג לא היה שותף לתכנון המרד בטרבלינקה, אך הצליח להימלט במהלך המרד וניצל. במהלך מנוסתו ספג פגיעה מכדור אקדח. התחבא בכפרים יקוביקי (Jakubiki) וקוסטקי (Kostki) ולאחר מכן הצליח להגיע חזרה לוורשה, ושם הצטרף לתנועת ההתנגדות הפולנית במלחמת העולם השנייה והשתתף במרד ורשה. בהמשך לחם בפושצ'ה קמפינובסקה בשורות פרטיזנים. לאחר המלחמה לימד הגנה עצמית בהכשרות תנועת הנוער הציוני.

בשנת 1950 עלה לישראל. עבד כממונה על המדידות במשרד השיכון.

ב-1986 יצא לאור ספרו "מרד בטרבלינקה", ובו עדותו ממחנה ההשמדה. בשנת 2014 יצא לאקרנים סרט תיעודי על חייו: "העד האחרון של טרבלינקה".

היה נשוי לעדה, ניצולת שואה ילידת ורשה ולהם בת, אורית וילנברג־גלעדי, אדריכלית, ונכדים. התגורר בתל אביב. נפטר ב-19 בפברואר 2016 במושב אודים, והובא למנוחות בבית העלמין של המושב.

## לקריאה נוספת
* שמואל וילנברג, **מרד בטרבלינקה**, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, תשמ"ו 1986

## קישורים חיצוניים

* 
* שמואל וילנברג, טרבלינקה – המחנה והמרד, באתר מורשת - בית עדות ע"ש מרדכי אנילביץ'
* דף הפייסבוק של האמן שמואל וילנברג
* 
* אודות וילנברג, באתר יד ושם

## הערות שוליים

קטגוריה:השואה באמנות: אמנים
קטגוריה:ניצולי השואה: פולין
קטגוריה:אסירים במחנות ריכוז
קטגוריה:אסירים במחנה ההשמדה טרבלינקה
קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:פסלים ישראלים
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:מעוטרי צלב הגבורה
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:אודים (מושב): אישים
קטגוריה:אישים הקבורים במושבים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1923
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2016
המומינים – כוכב השביט: הסרט

**המומינים – כוכב השביט: הסרט** (ביפנית: **ムーミン谷の彗星**; בתרגום חופשי: **שביט בארץ המומינים**) הוא סרט פריקוול לסדרת האנימה "המומינים", אשר מבוסס על הספר "כוכב השביט מגיע לעמק המומינים" מאת טובה ינסון. הסרט שודר לראשונה בשנת 1992 ובישראל בדיבוב עברי בשנת 2000. אורך הסרט הוא כ-70 דקות.

בשנת 2020 הסרט אמור היה לצאת מחדש לבתי הקולנוע, לרגל ציון 75 שנים לספרי המומינים. גרסה זו הופקה לאיכות גבוהה 4K עם פסקול ודיבוב חדש. מהלך זה הוקפא ונדחה ללא הגבלת זמן בשל משבר הקורונה. בסופו של דבר הסרט יצא לאקרנים בספטמבר 2023.

## תקציר העלילה
העלילה מספרת על עמק המומינים, שבה חיים יצורים ששמם המומינים, בדרך מגיע מר מושקר המצביע על אסון שכוכב שביט עומד ליפול על העמק ויחריב אותו, אז מומינטרול, מאי הקטנה, וסניף עוזבים את עמק המומינים למצפה כוכבים ישן, בדרך הם פוגשים לראשונה את סנופקין השואל אותם אם יש להם קפה טחון, הוא מספר להם שרק המדענים יודעים על כוכב השביט, לאחר שהם שואלים את המדען הראשון על הכוכב הם מגיעים למדען השני שמספר להם על השביט שהוא בגודל של פיל ענק, הוא אמר להם שהם צריכים לחזור שלושה ימים לעמק לפני שהשביט יפול, בדרך הם פוגשים את הסנורקים סנורק וסנורקה שכמעט נאכלו על אמבסטורה (צמח אוכל חרקים) ואת מר המיולין שאוסף בולים ואז מחכים להם מומינאבא ומומינאמא וכולם יוצאים למערה כדי להתגונן מהשביט, לאחר שהשביט לא פגע בעמק הים חוזר לעמק המומינים וכולם מרוצים ומאושרים.

## מדבבים בעברית
**בימוי דיבוב:** חנה דרורי קשי**הפקת דיבוב:** אורית יואלי סנה

**מדבבים:**
* יונתן השילוני – מומין
* איריס זינגר – סנורקה
* סיון שביט – מאי / בימבל
* אסף כחולי – סניף / סנורק / מדען
* שמעון כהן – מר מושקר / מר בבל / מר המיולין
* דן תורן – סנופקין / המפקח / מדען
* רמה מסינגר – מומין אמא
* עמי טראוב – מומין אבא
* אורנה לביא פלינט – גב' פיליונק

**שירה**:שי זורניצר

**ביצוע שיר הפתיחה**: ראובן גבירץ ויוריק בן דוד

## ראו גם
* כוכב השביט מגיע לעמק המומינים
* המומינים (אנימה)

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:סרטים יפניים
קטגוריה:סרטי 1992
קטגוריה:סרטי אנימה
קטגוריה:המומינים
קטגוריה:סרטי אנימה מ-1992
קטגוריה:סרטים מבוססי ספרים
קארן דונסקי

**קארן דנסקי** (לשעבר דונסקי, נולדה ב-29 בספטמבר 1941) היא עיתונאית בנושאי אופנה, יופי, וסגנון; סגנוניסטית; אייקון אופנה ישראלי, ודוגמנית לשעבר.

## ביוגרפיה
דנסקי נולדה בגרמניה בשנת 1941 לאם זמרת ממוצא איטלקי ואב רוקח ממוצא סקנדינבי. היא הצעירה מבין שלושה ילדים ובגיל 7, עלתה עם משפחתה לישראל.

היא התגלתה בגיל 23 בחברת האופנה תלווה מודל, בה היא הפכה לדוגמנית הבית. ב-1963 זכתה בתואר "מיס אלגנס" ומשם פרצה בתחומה והפכה לדוגמנית צמרת מובילה בישראל ומעבר לים עת עבדה עבור מותגים כגון איב סן לורן, טד לפידוס, קשארל, גודול מאזט ודגמנה במהלך אירועי שבוע האופנה בישראל ובחו"ל.

בישראל היא דגמנה את המותגים המובילים דוגמת משכית, גוטקס, בגד עור, ג'רי מליץ, גדעון אוברזון, ניבה, ידולי, ועוד. כמו כן, הופיעה בכל כתבי העת, ועל רוב שעריהם, של מכון היצוא הישראלי, שייצג את האופנה הישראלית בעולם.

במשך 35 שנה הייתה דנסקי אחראית על גילוין ועל הפיכתן של בחורות צעירות לדוגמניות מקצועיות, והייתה מבין הראשונות בתחום זה בישראל. במקביל היא הייתה גם אחראית על הכנתן להופעה בימתית של המועמדות לתחרות מלכת היופי מטעם שבועון לאשה. במהלך השנים שימשה כנציגת היופי של מותג הקוסמטיקה הבינלאומי ז'רמיין מונטיי אותה היא ייצגה בישראל כיועצת היופי הראשית של החברה.

בשנת 2002 זכתה בטקס פרסי האופנה הישראלי בפרס מפעל חיים על תרומתה הרבה לאופנה הישראלית. ב-2008 זכתה בתואר נוסף כשנבחרה לאייקון האופנה הישראלי של כל הזמנים.

בשנת 2009 שחקה בסדרה דני הוליווד.

בגיל 24 נישאה לשלמה דנסקי, שהיה בנם של בעלי חברת האופנה "תלווה מודל". מאוחר יותר סבל הבעל מהלם קרב ובני הזוג נפרדו. לשניים בן משותף, נואל, מורה לשפות במגזר הפרטי ומנהל בית הספר לשפות Language Links.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:דוגמניות ישראליות
קטגוריה:דוגמנים ישראלים
קטגוריה:ישראליות ילידות גרמניה
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:עולות לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1941
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1941
גא"ז טיגר

[שמאל|ממוזער|רכב [GAZ-2975 Tigr, 2008.]]
ממוזער|טיגר-2, הגרסה האזרחית.
[ממוזער|רכב GAZ-23034 SPM-1 עבור [משטרת רוסיה|המשטרה הפדרלית והימ"מ הרוסי.]]

**גא"ז טיגר** (רוסית: **Тигр**) הוא רכב שטח 4×4 רב-תכליתי מתוצרת גא"ז שהושק לראשונה כרכב שטח צבאי בשנת 2006 ומאז משמש כרכב השטח העיקרי של צבא הפדרציה הרוסית.

דגם אבטיפוס של הרכב הוצג בתערוכת IDEX בשנת 2001, וייצור ראשוני יצא לדרך בשנת 2004 עם ייצור 96 דגמים ראשונים. הצבא הרוסי קלט לשירותיו את דגם GAZ-2975 Tigr בשנת 2006.

בתערוכת Interpolitex 2010 הוצגו דגמים מודרניים יותר, לרבות דגם טיגר-M שנכנס לשירות במחצית הראשונה של 2013.

בשנת 2009 החל ייצור רכב שטח אזרחי טיגר-2 המבוסס על רכב השטח הצבאי.

## דגמים
* GAZ-2975 Tigr, גרסת ספורט בעלת 3 דלתות בלתי משוריינת.
* GAZ-2330 Tigr, גרסה רב-תכליתית המיוצרת בגרסת 2 ו-3 דלתות.
* GAZ-23304 Tigr, גרסה רב תכליתית בעלת 5 דלתות.
* GAZ-233001 Tigr/GAZ-233011 Tigr, גרסה רב תכליתית בעלת 4 דלתות
* טיגר-2, הגרסה האזרחית של הטיגר והמקבילה הרוסית לרכב ההאמר.
* טיגר-M, גרסה משוריינת בעלת 9 מושבים.

## מפעילים
*ארמניה: בשירות כוחות המשטרה וצבא ארמניה
*הרפובליקה העממית של סין: גרסה מקומית בייצור משותף עם רוסיה. 110 יחידות נמצאות בשירות משטרת ביטחון הציבור.
*קונגו: בשירות המשטרה המקומית
*גינאה: 3 יחידות בשירות המשמר הנשיאותי
*מונגוליה: בשירות יחידות ימ"מ משטרתית
*רוסיה: למעלה מ-700 יחידות בשירות צבא רוסיה, משטרת רוסיה, הכוחות למבצעים מיוחדים וחיל הנחתים הרוסי. 
*אורוגוואי: 3 יחידות בשירות המשטרה
*ברזיל: רכב אחד נמצא בשירות המשטרה הצבאית של ריו דה ז'ניירו.
*הודו: 2 יחידות הוזמנו על ידי הצבא.

## ראו גם
*האמר
*GAZ-2330 Tigr

קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2004
קטגוריה:רכבי שטח ופנאי גדולים
קטגוריה:כלי רכב סובייטיים
טיגר
קטגוריה:כלי רכב צבאיים
אריך פון דריגאלסקי

**אריך דאגוברט פון דריגאלסקי** (בגרמנית: **Erich Dagobert von Drygalski**  9 בפברואר 1865 - 10 בינואר 1949) היה גאוגרף, גאופיזיקאי ומדען קטבים גרמני.

## ביוגרפיה
דריגאלסקי נולד בקניגסברג שבפרוסיה. בשנים 1882 עד 1887 למד מתמטיקה ומדעי הטבע באוניברסיטת קניגסברג, בבון, בברלין ובלייפציג. את התזה שלו לדוקטורט כתב בנושא מגיני קרח באזורים צפוניים מ-1885 עד 1891, היה עוזר במכון לגאודזיה ובמשרד המרכזי לגאודזיה בינלאומית בברלין.

דריגאלסקי עמד בראש שתי משלחות בין 1891 ל-1893, שציידה האגודה למדעי כדור הארץ בברלין. אחת המשלחות עשתה את החורף של 1892–1893 במערב גרנלנד. במהלך 1889 הקדיש את זמנו ללימוד החומר המדעי שצבר בתחומי הגאוגרפיה והגאופיזיקה. בשנת 1898 היה לפרופסור חבר וב-1899 לפרופסור מיוחד לגאוגרפיה ולגאופיזיקה בברלין.

## משלחת "גאוס"

[240px|ממוזער|left|"גאוס" תקועה בקרח. הצילום נעשה מ[כדור פורח, צילום האוויר הראשון באנטארקטיקה]]

דריגאלסקי עמד בראש משלחת גאוס, המשלחת הגרמנית הראשונה אל הקוטב הדרומי, שיצאה באונייה "גאוס" לחקור את האזור הלא-נודע של אנטארקטיקה המשתרע דרומית לאיי קרגלן. המשלחת הפליגה מקיל בקיץ 1901. קבוצה קטנה מאנשי המשלחת הוצבה באיי קרגלן, ועיקר המשלחת התקדמה דרומה. דריגאלסקי עצר גם לביקור קצר באי הרד, וסיפק לראשונה מידע מדעי מקיף על הגאולוגיה, החי והצומח של האי. אף כי האונייה הייתה לכודה בקרח במשך קרוב ל-14 חודשים, עד פברואר 1903, הצליחה המשלחת לגלות טריטוריה חדשה באנטארקטיקה, שלה נתנו את השם ארץ קייזר וילהלם השני ובה ההר לו נתנו את השם הר גאוס. המשלחת חזרה לקיל בנובמבר 1903. בהמשך כתב דריגאלסקי את סיפור המשלחת, וערך את שפע הנתונים המדעיים שנאספו.

## השנים הבאות
בין 1905 ל-1931 פרסם דריגאלסקי עשרים ספרים ושני אטלסים לתיעוד המשלחת והיה הזוכה במדליית הזהב של החברה הגאוגרפית המלכותית לשנת 1933.

מאוקטובר 1906 עד לפרישתו, כיהן דריגלסקי כפרופסור במינכן, והיה גם נשיא המכון הגאוגרפי שייסד, עד מותו. בשנת 1910 השתתף במשלחת של גראף פרדיננד פון צפלין לשפיצברגן ובהמשך במשלחות אחרות לצפון אמריקה וצפון מזרח אסיה. דריגאלסקי מת במינכן בשנת 1949.

## הנצחה
האי דריגאלסקי, לשון הים דריגאלסקי באיי ג'ורג'יה הדרומית, ושדרה בחלקה הדרומי של מינכן נקראו על שמו, כמו גם מכתש דריגאלסקי על הירח. שני קרחונים, קרחון דריגאלסקי (אנטארקטיקה) וקרחון דריגאלסקי על מדרונות קילימנג'רו בטנזניה קרויים גם הם על שמו. ארכיב באוניברסיטת לודוויג מקסימיליאן מתעד את מעלליו החלוציים. גם עכביש דרום-אפריקאי נושא את שמו, Araneus drygalskii, על סמך חומר שנאסף במשלחת גאוס.

## קישורים חיצוניים

* 

* Biography
* Excerpt from Siege of the South Pole; includes picture of Gauss under sail
* South Polar Expedition; instructions and preparations for the voyage


## הערות שוליים

קטגוריה:אנטארקטיקה: מגלי היבשת
קטגוריה:גאוגרפים גרמנים
קטגוריה:מגלי ארצות גרמנים
קטגוריה:גאופיזיקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בון
 קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ברלין
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1865
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1949