מערכת עין הנץ

[טקסט=מצלמת מערכת עין הנץ|ממוזער|אחת מהמצלמות הנייחות של המערכת ב[מחלף נשרים, מחוברת לעמוד תאורה לטובת תקשורת וחשמל]]
**מערכת עין הנץ** היא מערכת לניטור כלי רכב הפרוסה ברחבי מדינת ישראל ואיו"ש ונמצאת בשימוש גופים רבים במדינת ישראל הכוללים את משטרת ישראל, שירות הביטחון הכללי, הרשות להגנה על עדים, המשטרה הצבאית ועוד. המערכת כוללת נכון לסוף שנת 2024 יותר מ-6,641 מצלמות בעלות טכנולוגיה לזיהוי מספר הלוחית ממצלמה (), ונכון ל-2025 מאגדת יותר מ-8.4 מיליון צילומי כלי רכב.

המערכת מסוגלת להשתמש במידע שהיא קולטת ומנתחת כדי לשלוח התראות בזמן אמת על היסטוריית הנסיעה (מיקומים וזמנים בהם נצפה), צילום הרכב (יכול לכלול את הנהג והנוסעים), מספר לוחית הרישוי, האם הרישיון בתוקף, האם הרכב פסול נהיגה או גנוב, פרטי בעל הרכב והאם יש לו רישום פלילי, סוג הרכב, צבע, שנת ייצור, דגם ועוד נתונים מצונזרים נוספים ומאגדת אותם למאגר מידע.

בנוסף, קיימות במערכת "מערכות צילום מיוחדות", המוגדרות כמערך של אחת או יותר מצלמות (נייחות וניידות), שבנוסף ליכולות הנ"ל מסוגלות לאגור ולעבד נתונים מקומית, ולעקוב אחר חפצים בזמן אמת או בדיעבד, ובכך לבלוש אחר אדם (תחת תנאים כגון שהמושא למעקב במקום ציבורי).

המצלמות בהם המערכת משתמשת בהם הן בעיקר מהחברות הסיניות  ו.

על פי החוק, הקצין האחראי על הפעלת המערכת הוא בדרגת תת ניצב ומעלה מאגף הטכנולוגיה והתקשוב של משטרת ישראל, אשר ממונה על ידי מפכ"ל המשטרה ומוסמך על ידי ראש האגף.

אחראי חוליית המערכת מאוקטובר 2023 הוא רב-פקד שי אוחנה.

## היסטוריה
המשטרה הוציאה מכרז למערכת בשנים 2012–2013, והיא בהמשך הוקמה על ידי אגף הטכנולוגיות במשטרה על ידי חיבור של מערכות מקומיות למערכת ארצית.

המערכת החלה להיקלט בשנת 2013, בתקופתו של המפכ"ל יוחנן דנינו, אך השימוש בה הורחב בתקופת המפכ"ל רוני אלשיך.

2014 – המערכת נפרסה כפיילוט במרחב שרון וניתנה לימ"ר של אגף התנועה וליחידת אתגר המתמחה במאבק בגניבות רכב. צמרת המשטרה תיעדפה את הפרויקט כאחד הנושאים המרכזיים לטיפול לשנת 2015.

2017 – הוצבו מצלמות בכניסות וביציאות ובכבישים מרכזיים בירושלים.

2018 – הורחבו המצלמות לאזור הדרום, והשר לביטחון פנים גלעד ארדן שם דגש על המערכת כחיזוק טכנולוגי בתוכנית העבודה.

2020 – דווח כי כחלק מ"התוכנית לחיזוק הביטחון האישי במרחב הכפרי", המשרד לביטחון פנים מימן התקנה של 63 מצלמות ב-17 מועצות אזוריות.

בעקבות עתירה לבג"ץ, שטענה כי אין למשטרה סמכות להפעיל את המערכת, תוקנה פקודת המשטרה בשנת 2024, ונקבעה סמכות מפורשת כזו.

## מאגר המידע
הגישה למאגר ניתנת ללא צו שיפוטי לגופים הבאים:
* רשות תביעה שיש לה סמכות לגבי עבירות שבגינן מותר לעשות שימוש במאגר
* המחלקה לחקירת שוטרים
* המשטרה הצבאית, היחידה לחקירות פנים ומערך המודיעין הפועל בפיקוד המרכז
* שירות הביטחון הכללי
* הרשות להגנה על עדים
* יחידת הפיקוח כמשמעותה בסעיף 11 לחוק הגנה על הציבור מפני ביצוע עבירות מין תשס"ו-2006
* יחידת ההתערבות והליווי המרכזית או היחידה המיוחדת להשתלטות על אסירים
* גוף ציבורי אחר שקבע, בצו, שר המשפטים, באישור הוועדה לביטחון לאומי של הכנסת

המאגר מחולק ל-2 סוגים: מאגר א' ומאגר ב', כאשר לכל אחד זמן אחסון מידע שונה, ותנאים שונים לאחסונו.

מכאן ניתן להבחין שמה שעומד בהגדרת "פשע חמור" (שעונשו 7 שנים מאסר או יותר) הוא ההבדל העיקרי בין סיווג מאגרי המידע.

## ביקורת
מאז ידיעת הציבור נמתחה ביקורת רחבה בנושא, אך בשל ריבוי הפרטים החסרים/המצונזרים אודות היכולות של המערכת, האופי והיקף השימוש בה, היה קושי רב לבקר אותה או להציג בעיות שעלו בעקבותיה, עם זאת ניתן לחלק לכמה מישורים את הטענות נגד המערכת, אשר נוגעים בפרטיות וביטחון האזרחים:

### פגיעה בזכות לפרטיות ובכבוד האדם וחירתו
תועדו מספר מקרים כגון מקרה מעצר שבו התביעה המשטרתית חזרה בה וביטלה את ההאשמות נגד צעיר שנעצר בגין עברות אחזקה בסמים לאחר שנחשף מידע על שימוש במערכת עין הנץ כגורם מודיעיני מרכזי בהובלת השוטרים אל החשוד, ואף עדות ממקור משטרתי על שימוש רחב היקף יותר מהמצופה ממערכת בעלת רגישות גבוהה שכזו.

מנתונים שנחשפו ב-2025, רק 6% מבין הצילומים שהפיקה המערכת שימשו כראיות שהובילו לכתב אישום, ורק ב-0.4% מהמקרים נעשה שימוש בצילום יותר מחצי שנה לאחר מועד התיעוד. עוד עולה כי כ-53% מהשימושים במערכת (כ-281,776 שימושים מתוך סך השימושים של 531,653, נתון מהדו"ח שהוגש לוועדה לביטחון לאומי בשנת 2025, נועדו ל"חקירת דפוסים של ביצוע עבירות", מה שמעיד על איסוף מודיעין בקנה מידה גדול על מספר נרחב של אזרחים חפים מפשע.

מעקב בקנה מידה זה מהווה סוג של מעקב המונים ויכול לפגוע בזכות לפרטיות, ומוציא מאיזון את הכח שיש למדינה ולמשטרה אל מול האזרחים, שאם ירצו יוכלו לעקוב אחר כמעט כל אחד כגון מפגינים, פעילים חברתיים, עיתונאים ועוד.

גם ללא פעולות ישירות מצד הרשויות בעקבות המידע, פעולת המעקב עצמה עלולה להוות אפקט מצנן, אשר יוצר עיכוב או הרתעה מפני מימוש זכויות טבעיות וחוקיות.

### חוסר לגיטימציה והסדרה בנושא
במשך כעשור המערכת פעלה ללא הסדרה חוקתית.

החשיפה התקשורתית ועתירה שהגישו האגודה לזכויות האזרח בישראל ופרטיות ישראל, בית המשפט קרא למשטרה להסדיר בחוק את השימוש במערכת, כל זאת אף על פי שכבר בשנת 2012 הוציא משרד המשפטים הנחיה שלפיה תיעוד ממצלמות שמזהות לוחיות רישוי ייחשב "מאגר מידע" לפי חוק הגנת הפרטיות (מחייב בין היתר לרשום את המאגר במשרד המשפטים).

דצמבר 2020 – מרכז המחקר והמידע של הכנסת פרסם מסמך שבו גם ביקר את חוסר המדיניות בנושא.

ינואר 2022 – בג"ץ הוציא צו על תנאי, המורה למדינה לנמק מדוע לא תחדל המשטרה להשתמש במערכת עד שהשימוש בה יוסדר בחקיקה.

ינואר 2024 – עבר בכנסת חוק לתיקון פקודת המשטרה (מס' 40) ובו הסדרים בנושא, אך למרות זאת במרץ 2025 הוגשה עתירה שלישית על ידי האגודה לזכויות האזרח בישראל.

### כמות המידע, הגישה אליו וחוסר הפיקוח
באופן שונה מבעבר (במערכות מסוג דומה לאלו), המערכת מאפשרת אגירת מידע ממקומות רבים בכמות נרחבת וריכוזו במאגר מידע אחד, שמספר רב של אנשים וארגונים עם גישה כמעט חופשית אליו.

נכון ל-2025, כחמישית מהשוטרים בישראל (7,155) בעלי גישה למערכת, בניהם גם סיירים, דבר שמעיד על גישה נרחבת למערכת ועלול להביא לפגיעה בפרטיות וזליגות מידע. ואכן, תועדו מקרים בהם שוטרים חיפשו או העבירו מידע באופן לא חוקי מהמערכת לגורמים לא מורשים, מה שכמובן יכול להתרחש בשנית.

יתרה מזאת, על פי החוק המידע שנאגר במערכת יוכל להימסר לגופים ציבוריים באישור קצין מוסמך "בהחלטה מנומקת בכתב" בלבד.

בנוסף לכך, מאגר המידע ניתן לגישה על ידי "גוף ציבורי אחר שקבע, בצו, שר המשפטים, באישור הוועדה לביטחון לאומי של הכנסת", מה שמביא את הכח לוועדה ממשלתית (אשר יכולה להיות מושפעת פוליטית) לאפשר מעקב אחר כל אזרח שיחפצו, ללא כל בדיקה שהדבר נעשה באופן חוקי או עם סיבה שלא פוגעת בזכויותיו.

השר לביטחון לאומי גם רשאי (באישור הוודעה לביטחון לאומי) לשנות את סעיפי הדיווח ליועץ המשפטי לממשלה, את תנאי הדיווח, ואת הסעיפים המגדירים "פשע חמור" בכל רגע.

אם לא די בכך, משרד המשפטים בראשות יריב לוין הציע בדצמבר 2025 תיקון לצו המשטרה המאפשר להרחיב את הגישה לרשות המיסים, דבר שהעלה חששות מחריגה מסמכות על ידי מומחים למשפט טכנולוגי.

כלומר, המאגר נגיש וזמין לקבוצות גדולות, שונות ורבות, ובניגוד למערכות אחרות אשר דורשות אישור מהרשות השופטת, הפיקוח על הגישה הוא פנימי, אינו מפורט וחלקים משמעותיים בו נתונים לשינויים בידי השר והוועדה לביטחון לאומי באופן בלעדי ומיידי, גם תחת ההסדר החדש בחוק.

### הצלבת מידע, זיהוי פנים ושימוש בבינה מלאכותית
כאמור, כיום המערכת מצליבה מידע בכדי לדעת אם לנהג הרכב קיים עבר פלילי, אך קיים חשש שהמערכת בעתיד תשלב פרטים כגון זמני התנועה של אזרחים יחד עם בינה מלאכותית לזהות דפוסי תנועה (לדוגמה לברר מי הולך לעבודה ומתי), או תשתמש בטכנולוגיית זיהוי פנים בכדי לזהות את הנוסעים ואת המאפיינים הייחודיים שלהם (לדוגמה ניתן לזהות באופן תאורטי בני או בנות זוג, מכרים וידידים של אזרח, קשרים חברתיים, ואפילו באופן תאורטי גזע ומין של הנתפסים במצלמות). בנוסף לכך, המשטרה בשנת 2026 פתחה במכרז למצלמות המסוגלות לזהות פנים, למרות שבחוק המקורי טכנולוגיה זו נשללה מטעמי פרטיות, מה שמעיד על היערכות לתכלול של טכנולוגיה מסוג זה במערכת.

כלומר, כאשר לוקחים בחשבון שילוב והצלבה של טכנולוגיות אחרות - החדירה לפרטיות עלולה להיות עמוקה, רוחבית וחודרנית יותר ממה שהיא נראית מהפרטים הראשונים בלבד.

### אבטחת מידע וסיכונים ביטחוניים
השימוש במצלמות של חברות סיניות, אשר נאסרו לשימוש בגופי ממשלה בארצות הברית ומדינות נוספות, העלה חשש של ריגול או זליגת מידע מצד מדינות עוינות.

בנוסף, כמו כל מאגר מידע ממשלתי קיים הסיכון להתקפות בידי מדיניות אויב, ארגוני ביון וקבוצות פצחנים, וגם הסיכון להברחות וזליגות מידע בידי מדליפים ופושעים כגון במקרה ההדלפה של אגרון.

## מערכות דומות בעולם
### בריטניה
[טקסט=מצלמות זיהוי בבריטניה|ממוזער|מצלמות ב[בריטניה המסוגלות לזהות לוחיות רישוי]]
מערכת בשם **National ANPR Service (NAS)**  (בתרגום חופשי: **המערכת הלאומית לשירות זיהוי לוחיות**) המכילה מערך של מעל ל-11 אלף מצלמות (ניידות ונייחות) המניבות כ-50 מיליון קריאות של לוחיות רישוי ביום.

מטרת המערכת על פי ממשלת בריטניה היא למנוע ולהילחם בפשיעה וטרור.

חלק ממדיניות ביטחון המידע, תנאי איסוף המידע, הגבלות, נתונים טכניים, נתונים סטטיסטים וכדומה מפורסמים באופן פומבי.

### ארצות הברית
אין שם רשמי לתוכנית הפדרלית בנושא זה, אך השם המוזכר לרוב הוא **License Plate Recognition (LPR)** (בתרגום חופשי: **מערכת זיהוי לוחיות רישוי**) הכוללת בתוכה גם חוזים של חברות פרטיות כגון Rekor Systems ו-Flock Safety  אשר מספקות מצלמות ושירותי זיהוי לכוחות הביטחון, המאפשרים מעקב אחר היסטוריית תנועה בדומה לעין הנץ ואף חלק מהמצלמות בעלות יכולות הקלטת קול.

בנוסף לכך, קיימות תוכניות לתכלל במערכת מצלמות השייכות לאנשים פרטיים ובכך להגדיל משמעותית את היכולות מעקב שלה.

## ראו גם
* הזכות לפרטיות
* חוק הכללת אמצעי זיהוי ביומטריים ונתוני זיהוי ביומטריים במסמכי זיהוי ובמאגר מידע
* בית המשפט הגבוה לצדק
* עין הנץ (ספורט)

## קישורים חיצוניים
* תומר הדר, מהירות, אכיפה ועין הנץ - ככה עוקבים אחריכם בכביש, כלכליסט באתר יוטיוב, 17 באוקטובר 2021
* הוועדה לביטחון לאומי, דיון הצעת החוק לתיקון פקודת המשטרה (מס 40) (מערכות צילום מיוחדות), באתר הכנסת, 20 ביוני 2023
* עו"ד ערן דמרי, המצלמה שיודעת עליכם הכל תוך שניות: אושרה הפעלת מערכת "עין הנץ", בתוכנית פסקדין ששודרה בערוץ 13, 11 בנובמבר 2024

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:זיהוי תווים אופטי
קטגוריה:לוחיות רישוי לרכב
קטגוריה:משטרת ישראל: אמצעים
קטגוריה:ישראל: מאגרי נתונים
קטגוריה:פרטיות