open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ויקטור זובקוב

**ויקטור אלכסייביץ' זובקוב** (ברוסית: **Ви́ктор Алексе́евич Зубко́в**; נולד ב-15 בספטמבר 1941) הוא מדינאי רוסי, ראש הממשלה בשנים 2007–2008.

מאז יוני 2019 מכהן כיו"ר דירקטוריון תאגיד גזפרום ונציגו המיוחד של נשיא רוסיה לשיתוף פעולה עם פורום יצואניות הגז (מאז מאי 2012).

## ביוגרפיה
### תקופת ברית המועצות
זובקוב נולד ביישוב ארבט (Арбат) במחוז סברדלובסק. עד שנת 1960 עבד כפועל ייצור במפעלי תעשייה ומכרות במחוז מורמנסק. בשנים 1960–1965 למד בפקולטה לכלכלה של המכון לחקלאות של לנינגרד ולאחר מכן שירת בצבא הסובייטי.

בתום השירות הצבאי עבד בתפקידים ניהוליים בסובחוזים במחוז לנינגרד. בשנים 1985–1989 עבד בתפקידים ביצועיים של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות של המחוז ובשנים 1989–1993 היה בתפקיד סגן ראש הממשלה של המחוז.

### תקופת הפדרציה הרוסית
בשנים 1992–1993 היה סגן מנהל המחלקה לקשרי חוץ של עיריית סנקט פטרבורג; מנהל המחלקה באותו הזמן היה ולדימיר פוטין.

משנת 1993 זובקוב שימש במספר תפקידים ברשויות הפיננסיות של רוסיה. עד 1999 היה מנהל רשויות המס של סנקט פטרבורג וסגן מנהל רשויות המס של הפדרציה הרוסית. ב-1999 התמודד על תפקיד מושל מחוז לנינגרד, אך הפסיד וחזר לתפקידו. בשנת 2000 קיבל תואר דוקטור לכלכלה. בשנת 2001 מונה לסגן שר האוצר של רוסיה ובראש השירות הפדרלי לפיקוח פיננסי של רוסיה, רשות ממשלתית חדשה שהוקמה לשם מאבק בהלבנת הון.

### ראש ממשלת רוסיה
ב-12 בספטמבר 2007, העלה הנשיא ולדימיר פוטין את מועמדותו של זובקוב לתפקיד ראש ממשלת רוסיה במקום מיכאיל פרדקוב שהגיש את התפטרותו. המינוי אושר על ידי הבית התחתון של הפרלמנט הרוסי ב-14 בספטמבר 2007.

זמן קצר לאחר מינויו הודיע זובקוב כי הוא עשוי להתמודד לתפקיד נשיא רוסיה בבחירות שעתידות להיערך בשנת 2008. ולדימיר פוטין אמר על זובקוב כי הוא אחד מחמשת האנשים המתאימים לתפקיד, אך לא אמר מי הם ארבעת האחרים.

ב-7 במאי 2008 החליף אותו בתפקיד ולדימיר פוטין, נשיאה הקודם של הפדרציה רוסית. בממשלה בראשותו של פוטין הוא כיהן כסגן ראשון לראש הממשלה ואחראי על תחום החקלאות. עם מינויו של פוטין לנשיא רוסיה ב-7 במאי 2012, נתמנה זובקוב לראש ממשלה במינוי זמני.

### לאחר פיטוריו מהממשלה
ב-30 במאי 2012 נשיא רוסיה ולדימיר פוטין מינה אותו לנציגו המיוחד ליחסים עם פורום המדינות המייצאות גז טבעי.

ביוני 2019 מונה ליו"ר דירקטוריון תאגיד גזפרום.

## חייו האישיים
זובקוב זכה במספר תוארי כבוד ועיטורים ממלכתיים של ברית המועצות ורוסיה על הישגיו בניהול וכלכלה.

זובקוב נשוי, ואב לבת. בתו נשואה לשר ההגנה של רוסיה לשעבר אנאטולי סרדיוקוב.

## קישורים חיצוניים

* 
* ביוגרפיה באתר השירות הפדרלי לפיקוח פיננסי של רוסיה (ברוסית; המידע הופיע ב-14 באוקטובר 2007)

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים רוסים
קטגוריה:ראשי ממשלת רוסיה
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:מעוטרי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:מעוטרי עיטור אלכסנדר נבסקי (הפדרציה הרוסית)
קטגוריה:מעוטרי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:גזפרום: אישים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1941
ליברסיון

**ליברסיון** (בצרפתית: **Libération**; מילולית: שחרור, בקיצור: **ליבה**) הוא עיתון יומי צרפתי בעל קו שמאלני מתון, שנוסד בשנת 1973 על ידי ז'אן-פול סארטר, בני לוי וסרג' ז'ולי, בעקבות מהומות מאי 1968. הקו בהתחלה היה שמאלני קיצוני, אך התמתן בשנות ה-80 וה-90, ובעיקר כש-37% מהעיתון נרכש בשנת 2005 על ידי אדוארד דה רוטשילד. זהו העיתון הצרפתי היומי הראשון שהקים אתר באינטרנט.

במקור, השם "ליברסיון" היה שמו של עיתון מחתרתי שהקימו ריימונד ולוסי אוברק ב-1941, בשתי מהדורות, לצפון ולדרום.

אחד הגיליונות הזכורים ביותר של ליברסיון היה זה של ה-22 באפריל 2002. לאחר שז'אן-מארי לה-פן הצליח לעלות לסיבוב השני בבחירות לנשיאות צרפת, יצא העיתון בשער שבו הייתה כתובה מילה אחת: non!

לאחר רכישת העיתון על ידי רוטשילד, הוא עבר מספר זעזועים שאיימו על קיומו. לאחר שהעורך סרז' ז'ולי קרא לקוראי העיתון לתמוך באמנה ליצירת חוקה באירופה, נוצר קרע בין עמדות העיתון בנושא לעמדות רבים מקוראיו המסורתיים; וז'ולי פוטר בסופו של דבר על ידי רוטשילד. ב-2006 שב לערוך אותו לורן ז'ופרן, שהיה העורך של "ליברסיון" בין 1996 ו-1999 במקומו של ז'ולי. חרף זאת, המשיכו מצוקותיו הכלכליות של העיתון. באמצע 2007 הצליח רוטשילד לגייס קבוצת משקיעים נוספת, בהם (בהשקעה זעומה יחסית, אך בעלת חשיבות ציבורית) הפילוסוף ברנאר-אנרי לוי. בתמורה, נאלצו העיתונאים לאבד מעמד ייחודי: עד 2007 הייתה להם זכות החלטה על מהלכי העיתון.
בספטמבר 2020 מונה דב אלפון לעורך הראשי של העיתון.

בשנת 2011, התפוצה הממוצעת בתשלום הייתה 119,759. לעיתון יש גם אתר שמושך 150,000 מבקרים ביום בממוצע ומפרסם כמה מוספים כמו נקסט, מגזין תרבות שיוצא בכל שבת ראשונה בחודש ואתר דיגיטלי, Ecran.fr.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:צרפת: עיתונים
אל אסקוריאל

שמאל|ממוזער|250px|הספרייה
**אל אסקוריאל** או **המנזר המלכותי של סן לורנסו** (בספרדית: **Monasterio de San Lorenzo El Real**), הוא קומפלקס גדול של מבנים היסטוריים הנמצא על רכס הרי גואדאראמה, כ-45 ק"מ צפונית -מערבית למדריד, בסגנון אדריכלות הרנסאנס.
## היסטוריה
פליפה השני מלך ספרד החליט להקים מקום שישמש למגורי המלך, כמנזר וכפנתיאון מלכותי.
ב-10 באוגוסט 1557 הביס פליפה את הצבא הצרפתי בקרב סן קנטן בצפון צרפת. תאריך זה הוא גם יום חגו של לורנסו הקדוש ולכן החליט המלך להנציח ניצחון זה באמצעות בניית מנזר לכבודו. הבנייה החלה בשנת 1563 והושלמה בשנת 1584. השם מקורו מהמילה **סקוריה** שפירושה סיגים של מחצבים כי המקום שימש קודם לכריית מחצבים.

במגורים המלכותיים (בספרדית Palacios), התגורר פליפה השני וכל המלכים הספרדים מבית הבסבורג ושני המלכים הראשונים משושלת בורבון. מגוריו של פליפה השני צנועים יותר וצמודים לכנסייה וחלון מיוחד איפשר לו בשנותיו האחרונות כשסבל מדלקת פרקים, לצפות בטקסים בכנסייה ממיטת חוליו. הוא נפטר במקום בשנת 1598.

ממוזער|אל אסקוריאל
ממוזער|אל אסקוריאל
הפנתיאון המלכותי (בספרדית: Panteón de los Reyes), בו קבורים רוב מלכי ספרד ולידו פנתיאון הנסיכים (בספרדית: Panteón de los Infantes) בו קבורים הנסיכים שלא ירשו את הכתר ושל אימהותיהן המלכות, נמצא במפלס הנמוך.

הבזיליקה מרשימה. גובה הכיפה הוא 92 מטר, והיא נתמכת בארבעה עמודי ענק. על הקירות ציורים מחיי ישו. בקפלה סמוכה נמצא פסל שיש מפורסם של ישו הצלוב, מעשה ידיו של בנוונוטו צ'ליני ב-1562.

בספרייה יש כיום כ-40,000 ספרים וכ-2,700 כתבי יד מהמאות ה-5 עד ה-18. פליפה השני צייד את הספרייה ב-10,000 ספרים, אך רובם הושמדו בשריפה ב-1671 ובהרס שזרעו חיילי נפוליאון. במלחמת האזרחים הספרדית גרמו אנרכיסטים שמאלנים הרס לספרייה ורצחו את הנזירים שהיו במקום. על התקרה יש תמשיחים המתארים את שבע האמנויות החופשיות: אריתמטיקה, רטוריקה, דיאלקטיקה, מוזיקה, דקדוק, גאומטריה ואסטרונומיה.

בספרייה זו נתגלה בשנת 1977 כתב יד עברי של התלמוד הבבלי, ויחד עמו התלמוד הירושלמי על מסכת נזיקין (בשונה מסדר נזיקין). כתב היד, הנקרא Escorial G-I-3, היה אבן פינה חשובה בחקר התלמוד הירושלמי, כיוון שעד אז היה קיים עבור מסכת נזיקין רק הנוסח של כתב יד ליידן (למעט קטעי גניזה קטנים), וכתב יד אסקוריאל, המקיף את המסכת כולה, נחשב מהימן יותר. כתב היד יצא לאור, עם שני מבואות, בשנת 1984, על ידי א"ש רוזנטל ושאול ליברמן.

ב-2 בנובמבר 1984 הכריז ארגון אונסק"ו על אל אסקוריאל כאתר מורשת עולמית. ביחד עם עמק הנופלים, המרוחק ממנו רק 15 ק"מ, מהווים שני אתרים אלה אתרי תיירות פופולריים ביותר בספרד.

## קישורים חיצוניים

* 
* **[http://www.rachelsapir.co.il/מאמרים.html שרידי הקדושים באל אסקוריאל - האם חדר פלאות?] רחל ספיר**
* 
* מידע נוסף
* היסטוריה ותמונות של אל אסקוריאל

## הערות שוליים

קטגוריה:מדריד (קהילה אוטונומית): מבנים
קטגוריה:אירופה: בתי קברות מלכותיים
קטגוריה:מדריד (קהילה אוטונומית): מוזיאונים
קטגוריה:המלוכה הספרדית
קטגוריה:ספרד: בתי קברות
100 מטר חופשי

[שמאל|ממוזער|300px|[אלן ברנאר שובר את שיא העולם ב-100 מטר חופשי באיינדהובן, 2008]]

**100 מטר חופשי** הוא משחה בשחייה תחרותית. כפי שמצוין בשם המשחה, המתחרים חופשיים לבחור את סגנון השחייה וכמעט אינם מוגבלים לחוקים ולתנועות כמו במשחי הסגנונות האחרים (פרפר, גב וחזה). כמעט תמיד בוחרים השחיינים לשחות בסגנון החתירה שנחשב כסגנון המהיר ביותר. המשחה נחשב כמשחה קלאסי בתחרויות השחייה בשל היותו המהיר ביותר. החל משנת 1976, עת הוכר משחה ה-50 מטר חופשי על ידי התאחדות השחייה הבין-לאומית (FINA), הפך המשחה ל-100 מטר לשני במהירותו. למרות זאת, נחשב עדיין המשחה ל-100 מטר חופשי כחשוב וכיוקרתי ביותר.

כבר במשחקים האולימפיים הראשונים באתונה 1896 היה המשחה ל-100 מטר חופשי חלק מהתוכנית האולימפית, אלא שאז הוא התקיים במים פתוחים – מי ים. נשים החלו להתחרות במשחה זה מסטוקהולם 1912. מאז ועד היום הוא חלק מתחרויות השחייה בכל האולימפיאדות.

בדרך כלל כולל המשחה שחייה של שתי בריכות באורך של 50 מטר, הלוך וחזור אל נקודת הזינוק. החל משנת 1991 מוכרים גם משחים בבריכות באורך של 25 מטר, בהן על המתחרים לשחות ארבע בריכות. טבלאות השיאים למשחה זה נפרדות לשיאים בבריכות אולימפיות ולשיאים בבריכות 25 מטר.

## שיאים
מעודכן ל-281 בדצמבר 2024
### שיא עולם

### שיא ישראל

## 25 התוצאות הטובות בכל הזמנים (בריכה אולימפית)
### נשים
נכון ל-25 באוקטובר 2025

### גברים
נכון ל-26 באוקטובר 2025

## שחיינים בולטים מהעולם
### נשים

### גברים

## שחיינים ישראלים בולטים
### נשים

### גברים

## ראו גם
* התפתחות שיא העולם במשחה ל-100 מטר חופשי

## הערות שוליים

שחיית 100 מטר חופשי
קטגוריה:תחרויות שחייה
בלוך

**בלוך** הוא שם משפחה יהודי שמוצאו באיטליה או באזורים קלטיים, ומשמעותו היא "בני לוי כולנו". מדרש שמות אחר מעניק לשם זה את פענוח ראשי התיבות: "בר לבב ונקי כפיים".

## הערות שוליים

קטגוריה:שמות משפחה יהודיים
ג'ון ווקר (מוזיקאי)

**ג'ונתן ג'ייקוב ווקר** (באנגלית: **Jonathan Jacob Walker**; נולד ב-17 בספטמבר 1985) הוא מוזיקאי אמריקאי הידוע בעיקר בשל היותו הבסיסט לשעבר של הלהקה פאניק! אט דה דיסקו.

## ביוגרפיה
ווקר נולד וגדל בשיקגו, אילינוי. יש לו שני אחים גדולים. בתיכון הייתה לווקר להקה בשם "Farewell Night".

ווקר הצטרף לפאניק! אט דה דיסקו ב-17 במאי 2006 לאחר עזיבתו של הבסיסט הקודם של הלהקה ברנט וילסון, שלטענותיו פוטר ללא כל אזהרה או סיבה, בתגובה הלהקה הצהירה שווילסון לא כתב את חלקי הבס באלבום שלהם או ניגן בגיטרה בס בהקלטה. ווקר טוען שהסיבה היחידה שהלהקה מצאה אותו, היא בכך שהוא פרסם מודעה בדפי זהב.

ווקר תחילה היה הבסיסט הזמני של פאניק! אט דה דיסקו שהופיע איתם בסיבוב ההופעות בקיץ, ובאוגוסט 2006 הוכרז כבסיסט קבוע.
לאחר מספר שנים ביולי 2009 עזב ווקר את הלהקה ביחד עם ריאן רוס בשל סגנונות מוזיקה שונים בין הארבעה, ולכן החליטו ריאן וג'ון להקים פרויקט מוזיקלי אחר, בשם The Young Veins.

## דיסקוגרפיה

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אילינוי
קטגוריה:בסיסטים אמריקאים
קטגוריה:פאניק! אט דה דיסקו
קטגוריה:שיקגו: אישים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1985
מנסה

**מנסה **(מלטינית: *Mensa* - שולחן) הוא ארגון בינלאומי של אנשים מחוננים בעלי מנת משכל בתחום 2% העליונים של האוכלוסייה, כפי שנבדק במבחן IQ תקני. במנסה חברים כ-100,000 בני אדם והפעילות מתקיימת ביותר מ-100 מדינות.

## הארגון העולמי
מנסה הוקמה בשנת 1946 בבריטניה על ידי רולנד בריל ולנסלוט ור במטרה לקדם את הידע האנושי ללא הבדלי דת, גזע ומין. בריל וור רצו ליצור סביבה תומכת למחוננים לצורך פיתוח האינטלקט האישי והעולמי ובמטרה להגיע לשלום עולמי, במיוחד עקב מלחמת העולם השנייה. מתוך כוונה ליצור שוויון בין החברים הוחלט לאמץ את השם "מנסה" - כינוי לשולחן העגול. 

מטרות הארגון:
# לזהות את האינטליגנציה האנושית ולטפחה לטובת האנושות כולה.
# לעודד מחקר בתחומי טבעה של התבונה, תכונותיה ושימושיה.
# לאתגר אינטלקטואלית את חבריה ולקדמם.
# סיוע לחברות ולגופים ללא מטרת רווח על ידי הקמת "מדוכות חשיבה" (Think Tanks) בנושאים שונים.

מרכזה של מנסה העולמית הוא בבריטניה. קיים סניף מנסה ארצי בלמעלה מ-100 מדינות. רובם המכריע של החברים (75%) מרוכז בארצות הברית (כ-56,000) ובבריטניה (כ-24,000).

פרט לסניפים הארציים קיימות גם קבוצות עניין (קב"ע - SIG's) המאגדות חברים בעלי עניין משותף. הקבוצות מתקיימות במתכונת מקומית, ארצית ובינלאומית.

תנאי הקבלה היחיד למנסה הוא ציון IQ בתחום 2% העליונים של האוכלוסייה. ציון זה מקביל ל-132 במבחן סטנפורד-בינה או 148 במבחן המטריצות המתקדמות של רייבן. בין חברי הארגון מרילין ווס סוואנט שהשיגה ציון 228. 

ניתן להתקבל עם כל מבחן IQ מפוקח תקני או לעבור מבחן IQ בסניף מנסה המקומי, אם השירות מסופק בו.

## מנסה ישראל
שמאל|ממוזער|250px|הלוגו של מנסה ישראל
בישראל נעשו מאז שנות השבעים מספר ניסיונות שלא צלחו להקמת סניף מקומי ורק בשנת 2002 הוקם סניף מנסה בישראל על ידי ד"ר פרנק לוגר. הסניף נוסד תחילה כקבוצת דיון מקוונת והתפתח לכדי סניף ממשי שמרכזו בירושלים. בשנת 2009 נרשמה מנסה ישראל כעמותה. במסגרת חידוש פעילות הארגון בישראל, פועל הוועד המנהל של העמותה בראשות ירון מירלמן בהתנהלות השלוחה הישראלית בהתאם לדרישות ארגון מנסה הבינלאומי. העמותה הפסיקה את פעילותה ב-2015, וב-2024 העמותה נמחקה רשמית.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* מבחני מנת משכל: באתר הבינלאומי של מנסה (באנגלית) ובאתר של ארגון מנסה בדנמרק (דברי ההסבר כתובים בדנית אך המבחן עצמו אינו מבוסס על מילים).

קטגוריה:ארגונים
קטגוריה:ישראל: ארגונים
קטגוריה:מחוננות
אפטרשוק (ליקר)

**אַפְטֶרְשׁוֹק** (באנגלית: **AfterShock**) הוא שנאפס בעל 30 אחוז אלכוהול בנפח המיוצר בקנדה על ידי חברת ג'ים בים. אפטרשוק קיים בחמישה טעמים:

*אדום - בטעם קינמון
*כחול - בטעם הדרים
*ירוק - בטעם אניס
*שחור - בטעם פירות יער
*כסוף - בטעם תפוחים

את האפטר שוק נהוג להגיש בטמפרטורה של 0°c בכוס שוט ולנשום עמוק מיד אחרי הלגימה. המשקה הקר מקרר את הגרון, מיד לאחר מכן האלכוהול יוצר תחושה של חום בגוף, ואז מכיוון שלמשקה אפקט מיוחד הדומה לאפקט של מנטה הנשימה יוצרת תחושה של קור בגוף.

פירוש הביטוי "אפטר שוק" (מאנגלית: After Shock) הוא רעידות עוקבת (אחרי רעידת האדמה הראשונה), אך רבים חושבים שהכוונה היא ל"הלם שאחרי", בגלל האפקט שהוזכר לעיל.

קטגוריה:ליקרים
קטגוריה:משקאות אלכוהוליים
מרים היהודייה

**מרים היהודייה** (או **העברייה**; ביוונית: **Μαρία η Ιουδαία**) הייתה אלכימאית יהודייה-מצרייה בת המאה ה-3 לספירה.

מרים היא דמות חשובה באלכימיה ההלניסטית שמרכזה היה באלכסנדריה. עיקר פרסומה בא לה מפיתוחם של כלי עבודה ומעבדה. בתקופה הנוצרית יוחסו מעשיה של מרים היהודייה למרים הנביאה אחות משה ולפעמים למריה מגדלנה. לעיתים היא מכונה גם "מרים הנביאה" (Maria Prophetissima). המקור המפורט ביותר המדווח על מחקריה והמצאותיה הוא זוסימוס מפנופוליס , אלכימאי ומיסטיקן יווני שכתב במאה ה-4 את הספר הקדום ביותר על אלכימיה ממנו שרדו רק קטעים אחדים ביוונית וכן תרגום לערבית.

## המצאות
שמאל|ממוזער|אמבט מרים
לזכותה של מרים נזקפות ההמצאות הבאות:
*אמבט מרים: כלי בעל דפנות כפולות כך שתוכן הכלי הפנימי מתחמם עם רתיחת המים בסיר החיצוני. חשיבותו של כלי זה היא באפשרות לחימום איטי ומבוקר של תכולת הכלי הפנימי. כלי זה משמש עד היום במעבדות כימיה ולבישול.
*אמבט חול לחימום: תרמוספוריון.
*קירוטקיס kerotakis: כלי גלילי סגור במכסה עגול בו הגיבו דפי מתכת מרוקעים לאדי חומרים כדוגמת כספית, ארסן וגפרית. החומרים הנדיפים הונחו בקרקעית הכלי ואידיהם התעבו ליד המכסה וזרמו למטה. בדרכם למעלה הגיבו האדים עם המתכת שהושמה בכלי שנתלה מהכיסוי. זוהי דוגמה ראשונה לריאקציה המבוססת על מחזור סגור של אידוי ועיבוי בדומה לתהליך Reflux מודרני.
*ממוזער|טריביקוסמכשיר זיקוק tribikos: כלי זיקוק בעל 3 זרועות עשויות נחושת או ברונזה ומחוברות בדבק לכלי חימום. החומר הגולמי חומם בכלי הבסיס שהיה עשוי חרס, האדים קוררו בחלק העליון ambix העשוי מתכת שקורר על ידי ספוג רטוב שהוצמד אליו. הנוזל שהתעבה זרם מפי הצינור לשלושה מכלי נחושת. מרים תיארה את הכנת צנרת הנחושת מלוחות והדבקתם.

למרים יוחסו גם גילוי חומצת המלח ו"חומר ראשוני" זהוב שנוצר מתגובה של סגסוגת עופרת-נחושת עם אדי גפרית בתהליך הקירוטקיס.

## האקסיומה של מרים
למרים היהודייה מיוחסת האמרה האלכימית המיסטית "אחד הופך לשניים. שניים הופכים שלושה. ומן השלושה בא האחד כרביעי".

הפסיכולוג קארל יונג פירש את המשפט כמטפורה להתפתחות ה"עצמי".

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלכימאים
קטגוריה:ממציאים יהודים
קטגוריה:נשים במאה ה-3
קטגוריה:כימאיות יהודיות
קטגוריה:ממציאות
קטגוריה:יהודים במאה ה-3
קטגוריה:יהודי אלכסנדריה הרומית
אלכימאי

ממוזער|חדר עבודה, ציוד, ופעילות בסדנת האלכימאי, חלק משער לספר על מכרות ומטלורגיה, 1580
**אלכימאי** (מערבית: **ألكيمياء**) הוא אדם שעסק ב**[[אלכימיה]]**. עיסוק זה התקיים בשלהי העת העתיקה ובימי הביניים, וחלף מן העולם לאחר שהוחלף בכימיה שצמחה ממנו.

בנוסף לניסיון לגלות את סגולותיהם הכמוסות של החומרים השונים, שאפו האלכימאים להשיג שתי מטרות עיקריות:
* מציאת הדרך להפיכת מתכות פשוטות וזולות למתכות אצילות ויקרות כמו זהב וכסף.
* מציאת תרופה אוניברסלית, שתרפא כל מחלה ותאפשר חיי נצח.
אלכימאים רבים האמינו בקיומה של אבן החכמים, חומר מופלא שיכול לסייע להשגת מטרות אלו.

מטרות אלו של האלכימאים לא הושגו, ולעיתים זויפו תוצאות. האלכימאים בתקופה ההֶלֶנִיסְטִית (שמרכזם היה באלכסנדריה) ניסו לייצר זיופי זהב או להקנות מראה מוזהב למסגי מתכות שונות, למשל, טיפול בנחושת על ידי כספית או סגסוגת ארסן לקבלת גוון זהוב.

המאות ה-14–15 היו "תור הזהב" של האלכימיה המיסטית באירופה. ההתקדמות המעשית בהכנת חומרים ופיתוח שיטות עבודה הייתה איטית, והאלכימאים נטו לכתיבה אלגורית ומיסטית.

האלכימאים ערכו ניסויים רבים שתרמו להתפתחות המדע המודרני. האלכימאים פיתחו שיטות מחקר שנשתמרו במידה רבה. חלק נכבד מהידע הנרחב שצברה האלכימיה על תופעות כימיות שונות נשמר בתאוריות הכימיות שהחליפו אותה, גם אם הן חלקו על ההסבר התאורטי שניתן להן. ידע שנצבר על רעלים ותרופות נשתמר גם הוא.

## ביקורות
ג'פרי צ'וסר, הלועג לאלכימאים ומציג אותם כנוכלים בפרק "סיפורו של משרת הכומר" בסיפורי קנטרברי מתאר את הז'רגון האלכימי המעורפל: 
הקשר שבין האלכימיה לכישוף ולשרלטנות הביא לירידת ערכה בעיני השלטונות. בשנת 1317 פרסם האפיפיור יוחנן העשרים ושניים צו האוסר על העיסוק באלכימיה.

## אלכימאים נודעים
* אחת הדמויות הבולטות בין האלכימאים של מצרים הייתה יהודייה שנודעה כמרים היהודייה או מרים העבריה (Maria Hebrae), בת המאה השלישית. לזכותה נזקפות המצאות בתחום המכשור המעבדתי שהבולטת שבהן היא אמבט מרים. כמו כן מייחסים לה את גילוי החומצה המלחית.
*המיתוס הידוע ביותר על אלכימאי מוצלח הוא זה של ניקולא פלאמל (בן המאה ה-14) שחמד את סוד הטרנסמוטציה (הפיכת מתכת אחת לאחרת ובפרט לזהב) ממלומד יהודי. פלאמל הצליח להפוך שלוש פעמים חצי ליטרא כספית לכסף טהור ואת הכסף לזהב על ידי אבן אדומה והתעשר עושר רב. דמותו של ניקולס פלמל מוזכרת בסדרת הספרים הארי פוטר.
*פיליפוס אאורליוס פאראצלסוס (Paracelsus, Philippus Aurelius) היה רופא ואיש מדע שעסק גם באלכימיה. פאראצלסוס ייחס למונח אלכימיה כל תהליך שינוי בחומר למטרה חדשה. כך כלל פאראצלסוס ב"אלכימיה" גם אפיית לחם, עיבוד ברזל ואת תהליך העיכול. לראשונה לא הייתה הכנת זהב תכליתה של האלכימיה (אם כי פאראצלסוס האמין בהיתכנות הטרנסמוטציה) אלא הבנה ושליטה בתהליכי שינוי בחומר. בכך קרב פאראצלסוס את האלכימיה לכימיה (שהפכה למדע לכל דבר במאות הבאות). עוד צעד בדרך מהאלכימיה לכימיה עשה פאראצלסוס כאשר הכליל לראשונה קבוצות תגובות במקום לתאר כל תגובה כמקרה מיוחד. כך, למשל, הכין סדרות תמיסות של מלחי מתכות שונות.

## קישורים חיצוניים

* רשימת אלכימאים בוויקיפדיה האנגלית

*
קטגוריה:מקצועות עבר
הרכבת התחתית של איזמיר

שמאל|ממוזער|250px|תחנת "אצטדיון"
**הרכבת התחתית של איזמיר** (בטורקית: **İzmir Metro**) היא מערכת להסעת המונים באיזמיר שבטורקיה. המערכת כוללת קו בודד באורך של 11.5 ק"מ שלאורכו עשר תחנות והמקשר בין איצ'יול (Üçyol) בדרום-מערבה של העיר לבורנובה (Bornova) בצפון-מזרחה. 

הרכבת התחתית הוקמה בהשקעה של 500 מיליון דולר ונחנכה ב-25 באוגוסט 2000. 4.4 ק"מ מסך אורכו של הקו עוברים מתחת לאדמה, 2.3 ק"מ על גבי גשרים, והיתר באורך של 4.8 ק"מ עובר על פני הקרקע. המערכת מסיעה כ-30 מיליון נוסעים בשנה. רכבות יוצאות אחת לעשר דקות לערך ומשך הנסיעה בין שתי תחנות הקצה של הקו הוא כ-17 דקות. הרכבת התחתית נפגשת עם רשת הרכבות הלאומית בתחנת האלקאפנר (Halkapınar).

הארכת הקו בקצהו הדרומי נמצאת בשלבי בנייה, והארכתו צפונה כמו גם סלילת שתי שלוחות לתחנת האוטובוסים המרכזית ולאוניברסיטת 9 בספטמבר נמצאים בשלבי תכנון. עם סיום העבודות תשתרע הרשת לאורך של 33 ק"מ.

## קישורים חיצוניים

* 
*הרכבת התחתית, באתר Urbanrail

איזמיר
קטגוריה:איזמיר
קטגוריה:איזמיר: מבנים
מנהרת הטמפלרים

**מנהרת הטמפלרים** היא מנהרה תת-קרקעית הנמצאת מתחת לרחובותיה של עכו העתיקה. המנהרה הובילה מארמון הטמפלרים שחרב ב-1291 ושקע בים במערב, עד לנמל עכו במזרח.
## היסטוריה
המנהרה הוקמה לקראת סוף המאה ה-12 כנתיב תת-קרקעי אסטרטגי על ידי אנשי המסדר הטמפלרי אשר התמקמו בתקופה זו בעכו לאחר כיבוש ירושלים על ידי צלאח א-דין. אורך המנהרה כ-350 מטר והיא משתרעת מתחת לרוב הרובע הפיזאני ההיסטורי של העיר. המנהרה חצובה בחלקה התחתון בסלע הטבעי ובחלקה העליון היא בנויה כקמרון חבית ארוך עשוי אבן גזית.

המנהרה התגלתה רק בשנת 1994 באופן אקראי לאחר שדיירי בית הנמצא מעליה התלוננו על ביוב סתום ובבדיקת הבעיה התגלתה המנהרה על ידי הבודקים. לאחר חפירות ארכאולוגיות נפתח חלקה המערבי של מנהרה לציבור בחודש אוגוסט 1999 ובהמשך נוסף לה קטע קצר בצידה המערבי. לאורך המנהרה הותקנו רצפת עץ ותאורה וכן מערכת משאבות המפנות באופן קבוע מי תהום המציפים אותה. גובה המנהרה הוא כשני מטרים ובקטעים מסוימים ממנה, יחד עם הרצפה המוגבהת גובהה הוא פחות ממטר וחצי, דבר המצריך מהעוברים להתכופף. שתי הכניסות למנהרה אינן הכניסות המקוריות ובכל אחת מהן הוקמו מדרגות המובילות אליה והכניסה היא בתשלום. כניסה אחת נמצאת בסמוך לחניון המערבי שליד הנמל והשנייה בסמוך לחאן אל-עומדאן שבדרום-מרכז העיר העתיקה. 

## קישורים חיצוניים

* מנהרת הטמפלרים באתר החברה לפיתוח עכו.
* עכו העתיקה - מנהרת הטמפלרים, באתר מנהל השימור - רשות העתיקות

קטגוריה:עכו: מבנים
קטגוריה:מישור החוף הצפוני: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:ישראל: מנהרות
קטגוריה:מבנים צלבניים
קטגוריה:עכו: היסטוריה
קטגוריה:עכו העתיקה
אנה צוצ'יה

**אנה צוצ'יה** (ביפנית: **土屋 アンナ**; נולדה ב-11 במרץ 1984 בטוקיו, יפן) היא זמרת, דוגמנית ושחקנית יפנית.

## קריירת דוגמנות
נולדה בטוקיו לאבא פולני-אירי אמריקאי ואמא יפנית. שמה בלידה היה אנה-מרי היידר צוצ'ייה.
בגיל 14 התגלתה צוצ'יה על ידי המגזין "Seventeen" והחלה קריירת הדוגמנות.
צוצ'יה הפכה לדוגמנית מבוקשת, ובשנת 2002 עשתה קמפיינים למספר רב של חברות, כיום היא עדיין מדגמנת במגזינים.

## קריירת שירה
בסוף שנת 2002, השתתפה בפרויקט הקרוי "Spin Aqua" יחד עם קז איווייק, במסגרתו הוציאו השניים אלבום, 3 סינגלים ו-DVD אחד.

לאחר הפרויקט, לא פרסמה צוצ'יה אלבומים נוספים עד לשנת 2005, אז הודיעה על תוכניות לקריירת סולו. ב-24 באוגוסט 2005 הוציאה לאור את המיני אלבום הראשון שלה, "Taste My Beat". ב-2006, הוציאה את הסינגל הראשון בקריירת הסולו שלה "Change your life". חודשיים לאחר מכן הוציאה את הסינגל השני "Slap that Naughty Body / My Fate" ואת אלבום הרמיקס "" שיצא באותו יום. הסינגל השלישי שלה, "Rose" שימש כפתיח לסדרת האנימה "Nana", באותה שנה יצא האלבום "Strip Me?".

בתחילת שנת 2007 יצא הסינגל "Kuroi Namida", אשר שימש כשיר סיום לסדרת האנימה "Nana". בתחילת פברואר יצא הסינגל "Lucy" ומיד אחריו יצא האלבום "Anna Tsuchiya Inspi' Nana". לאחר מכן יצא האלבום "Nana Best". הסינגל האחרון שהוציאה צוצ'יה נקרא "Bubble Trip / Sweet Sweet Song". ב-28 בנובמבר 2007, צוצ'יה מתכננת להוציא סינגל נוסף.

## קריירת משחק
צוצ'יה החלה את קריירת המשחק שלה בסרט "בנות קמיקאזה" שנכתב על ידי נובאלה טאקמודו. היא שיחקה בסדרות דרמה ודיבבה את קולה של לינדזי לוהן בסרט "חיפושית בהילוך גבוה". הסרט האחרון שבו השתתפה היה "Sakuran", שיצא לבתי הקולנוע בפברואר 2007.

## דיסקוגרפיה
### אלבומים
* 8 באוגוסט 2005 - Taste My Beat (מיני אלבום)
* 23 במרץ 2006 - Taste My Xxxremixxxxxxx!!!!!!!! Beat Life! (רמיקס)
* 2 באוגוסט 2006 - Strip Me?
* 28 בפברואר 2007 - Anna Tsuchiya Inspi' Nana
* 21 במרץ 2007 - Nana Best
* 29 באוקטובר 2008 - !NUDY SHOW

### סינגלים
* 25 בינואר 2006 Change Your Life
* 23 במרץ 2006 Slap that Naughty Body / My Fate
* 28 ביולי 2006 Rose
* 10 בינואר 2007 Kuroi Namida
* 14 בפברואר 2007 Lucy
* 1 באוגוסט 2007 Bubble Trip / Sweet Sweet Song
* 30 בינואר 2008 cocoon
* 11 ביוני 2008 Crazy World feat. AI
* 9 בספטמבר 2008 Virgin Cat

## פילמוגרפיה
* 2004 - בנות קמיקאזה.
* 2004 - טעם התה
* 2005 - Bashment.
* 2006 - חיפושית בהילוך גבוה. (דיבוב)
* 2006 - זכרונותיה של מאטסוקו.
* 2007 - Dororo.
* 2007 - Sakuran.

### דרמות
* 2005 - Arbeit Eye ~Hyaku Man-nin no Hyouteki~
* 2005 - Dublin no Kane Tsuki Kabi Ningen

## קישורים חיצוניים

* 

* אתר דוגמנות רשמי

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה יפניות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יפנים
קטגוריה:דוגמניות יפניות
קטגוריה:זמרות פופ יפניות
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1984
קטגוריה:יפניות שנולדו ב-1984
ספרוס זהוב

ממוזער|דניסים שנידוגו.
**סְפָּרוּס זָהוֹב** ,שם עממי: **דניס** או **צִ'יפּוּרָה** (באנגלית: *Gilt-head bream*; שם מדעי: *Sparus aurata*) הוא דג קטן ממשפחת הספרוסיים הגדל במימי הים התיכון ובמזרח האוקיינוס האטלנטי. משקלו הממוצע נע סביב 500 גרם ואורכו כ-40 סנטימטר אך הוא עשוי להגיע למשקל של 17 קילוגרם ואורך של 70 סנטימטר. עורו של הדניס כסוף, הוא מתאפיין בפס זהוב בין עיניו ובשרו לבן.

דג הדניס משמש כמאכל לאדם וגידולו נפוץ בישראל, ספרד, טורקיה ויוון. נהוג גם לגדלו בבריכות מים מלוחים. באילת הוא גדל בכלובי דגים נייחים במימי ים סוף עד 2008 ובאשדוד בכלובי דגים ניידים במימי הים התיכון על גבול המים הטריטוריאליים.

השם "דניס" מקורו בשיבוש לשוני של ישראלים למילה הטורקית דניז – deniz (שפירושה ים). את הדג, שנקרא בטורקית צ'יפורה, ניתן לגדל בבריכות, או לדוג בים. לדג שמגיע מהים קוראים בטורקית "צ'יפורה דניז" או בתרגום לעברית: "צ'יפורה מהים". עם הזמן נשכח השם המלא ונשארה רק הסיומת "דניז" שהשתבשה ל"דניס". כיום, רובם המכריע של הדגים המצויים בשוק הישראלי מגיעים אמנם מחקלאות ימית, אך השם "דניס" נשאר כשמו של הדג, ללא קשר למקור גידולו.

## קישורים חיצוניים

* 
* השפעת החקלאות הימית על השונות הגנטית של אוכלוסיות טבעיות - דגי דניס בים התיכון ובים סוף כמודל . כתב עת 'אקולוגיה וסביבה', פברואר 2013.

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:ספרוסיים
קטגוריה:דגי מאכל
קטגוריה:מקריני סנפיר יחידים בסוגם
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
YES-2 (לוויין)

שמאל|ממוזער|250px|איור הלוויין
**YES-2** הוא שמו של לוויין ניסיוני קטן שנבנה על ידי קבוצת סטודנטים אירופים, כחלק מתוכנית חינוך והכשרה מתמשכת שמפעילה סוכנות החלל האירופית, הקרויה Young Engineers Satellite - YES.

## תוכנית Young Engineers Satellite
תוכנית YES מאפשרת לצעירים אירופים הלומדים לתארים בתחום הנדסת חלל, פיזיקה, הנדסת מכונות, הנדסת חשמל ועוד להציע הצעות ללוויין מחקר. ההצעה הזוכה ממומנת על ידי סוכנות החלל האירופית, והמהנדסים הצעירים זוכים להזדמנות יוצאת דופן להשתתף בפיתוח ובבנייה של לוויין.

## מטרות הלוויין YES 2
במסגרת פרויקט YES-2, הפרויקט השני מסוגו, נבחרה הצעה לפיתוח מנגנון שיוכל להוריד עצם מהחלל אל כדור-הארץ בלא צורך במנועים רקטיים לתמרון. הרעיון מבוסס על מה שמכונה Tether, כלומר חוט או כבל. הרעיון של הסטודנטים והמהנדסים הצעירים הוא לפרוש חוט באורך 30 ק"מ, ולהניח ללוויין הקטן שבנו להשתרך אחר הלוויין הגדול שאליו היה מחובר בתחילת המשימה. עם הזמן, ולמרות הריק הכמעט מוחלט השורר בגובה של כמה מאות קילומטרים, ייווצר גרר שייצור מתיחות בכבל ויביא להאטת תנועתו של הלוויין הקטן. או-אז ינותק החיבור אל הלוויין הגדול, והלוויין הקטן יחל בחדירה לאטמוספירה, במועד ובמקום מוגדרים היטב, על מנת להביאו לנחיתה על פני כדור-הארץ.

החוט שייפרש בין הלוויינים יהיה ארוך מאוד, אך דק – עוביו כחצי מ"מ בלבד. חישובים מראים כי בתנאי חשכה, ניתן יהיה להבחין בו בעין בלתי מזוינת .

מעבר ליוזמה החינוכית, לפרויקט (המעסיק למעלה מ-500 מהנדסים צעירים מכל רחבי אירופה) שתי מטרות נוספות: לחשוף את ההזדמנויות של שוק העבודה הקשור לתחום החלל, וכן להדגים טכנולוגיות חדשות.

## יישומי כבלים בחלל
שמאל|ממוזער|250px|מכלול גלילת החוט של הלוויין
החוט שייפרש יהיה הארוך ביותר שנוסה אי-פעם, ותהיה זו הפעם הראשונה שבה ישתמשו לצורך זה בחוט לקישור בין לוויינים, שיביא להחזרת אחד מהם לכדור-הארץ. יש לכך חשיבות עצומה – שכן אם תוכח ישימות העיקרון, מערכות כאלה יוכלו לשמש להורדת לוויינים מהחלל עם סיום משימתם, ולהקטין מטרדי פסולת חלל בגבהים הנמוכים של המסלולים – שהם גם הצפופים ביותר.

יישום נוסף של הורדת מטען מהחלל לקרקע באמצעות חוטים יכול להיות הורדת מטענים וניסויים מתחנת החלל הבינלאומית.

## שיגור הלוויין והחזרת תא הניסוי
שמאל|ממוזער|250px|הלוויין הרוסי פוטון M3 ועליו הלוויין האירופי YES-2
הלוויין YES-2 שוגר לחלל כשהוא מחובר ללוויין מחקר רוסי בשם FOTON. השיגור קרה ב-ספטמבר 14, 2007 מקוסמודרום בייקונור שבקזחסטן, וחזר לכדור הארץ בספטמבר 26, 2007 בשעה 7:58 GMT 

## קישורים חיצוניים
*אתר YES באתר סוכנות החלל האירופית
*גלריית תמונות וסרטונים של הלוויין

קטגוריה:תוכנית החלל האירופית
קטגוריה:לוויינים אירופאיים
דוכסות חלרה

[שמאל|ממוזער|150px|[שלט אצולה|שלט האצולה של חלרה עד שנת 1236]]
[שמאל|ממוזער|250px|דוכסות חלרה בשנת [1477; השטח הצהוב הקטן יותר הוא רובע רורמונד, "הרובע העילי".]]
**חֶלְרֶה** או **חלדר** (בהולנדית: **Gelre** או **Gelder**, באנגלית: **Guelders**) הייתה ישות מדינית בארצות השפלה, באזור שבו ארבעה נהרות גדולים (הריין, המז, הוואל והאייסל) מתקרבים זה לזה. בתחילת דרכה הייתה חלרה רוזנות, ומאוחר יותר הפכה לדוכסות. שמה של העיר נגזר משמה של העיר חלרה (כיום גֶלְדֶרְן [Geldern] בגרמניה). רוב שטחה של הדוכסות ההיסטורית כלול במחוז המודרני חלדרלנד בהולנד; חלקים אחרים של הישות ההיסטורית נמצאים כיום במחוז לימבורג של הולנד ובמדינת נורדריין-וסטפאליה שבגרמניה.

הרוזנות הייתה מחולקת לארבעה רבעים (kwartieren):
* רובע ארנהם, שנקרא גם ולווה (Veluwe)
* רובע ניימכן, שנקרא גם בטווה (Betuwe)
* רובע זוטפן, שנקרא גם אַכְטֶרהוּק
* רובע רורמונד (כיום במחוז לימבורג ההולנדי), שנקרא גם "אוברקווארטיר", כלומר "הרובע העילי".

## היסטוריה
תחילתה של הישות המדינית היא בשלושה מקומות יישוב מוקדמים מהתקופה הפרנקית, גלדרן, פונט (Pont) ודרומית משם העיר ואסנברג (Wassenberg, כיום בגרמניה) על הנחל רוּר. סביב שלושה יישובים אלה קיבל גרארד ון אנטואן איש אינו ב-1021 את שטחה של חלרה מן הקיסר היינריך השני. הרוזן הראשון היה גרארד השלישי מוואסנברג (1060–1129), שהפך להיות גרארד הראשון מחלרה. בנו, גרארד השני (1090–1131), נשא לאישה את אֶרְמְגָארְד, בתו של אוטו השני רוזן זוטפן, וכך צירף לשטחו את רוזנות זוטפן - בנו הנדריק הראשון היה הרוזן הראשון של חלרה וזוטפן. הרוזנות התרחבה בהדרגה, ובשנת 1248 זכה הרוזן אוטו השני בעיר החופשית ניימכן, בזכות עזרתו למלך היריב וילהלם השני.

הרוזן ריינאלד השני התחתן עם אחותו של אדוארד השלישי, מלך אנגליה, ובזכות השתדלותו של אדוארד הפך הקיסר לודוויג הרביעי את חלרה לדוכסות בשנת 1339.

חלרה הייתה לעיתים קרובות במלחמה עם רוזנות הולנד ועם הבישופות-נסיכות של אוטרכט, עד שדוכסי בורגונדיה צירפו את כל האזור לנחלתם (ראו ארצות השפלה הבורגונדיות).

כשארצות השפלה הצפוניות מרדו כנגד פליפה השני, מלך ספרד, במאה ה-16, הפכו שלושת הרבעים הצפוניים לחלק מהרפובליקה ההולנדית ואילו "הרובע העילי" נותר חלק מארצות השפלה הספרדיות.

במסגרת חוזה אוטרכט, שסיים ב-1713 את מלחמת הירושה הספרדית, התחלק הרובע העילי הספרדי בין פרוסיה (גלדרן הפרוסית, שכללה, בין השאר, את העיירה גלדרן), הרפובליקה ההולנדית, אוסטריה ודוכסות ייליך (Jüllich).

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:הולנד: היסטוריה
נפוחיתיים

ממוזער|Canthigaster valentini
ממוזער|Canthigaster solandri
ממוזער|Omegophora armilla
[ממוזער|[נפוחית לבנת-כתמים|נפוחית לִבנת־כתמים (Arothron hispidus)]]
[ממוזער|[נפוחית הכוכבים (Arothron stellatus)]]
**נַּפּוּחִיתִיִּים** (שם מדעי: Tetraodontidae) היא משפחה של דגים מקריני סנפיר המשתייכים לסדרת הנפוחיתאים. דגים אלו נפוצים בעיקר באזורים הטרופיים, ובישראל בעיקר במפרץ אילת. בישראל מיני המשפחה מכונים בסלנג "**אבו נפחא**", כינוי שמקורו בערבית.

## מאפיינים
לנפוחיתיים ארבע שיניים, וזהו מקור שמם המדעי (מיוונית: tetras - ארבע; odontos - שיניים). השיניים משמשות אותם לפיצוח רכיכות וחסרי חוליות אחרים.

אחד מהמאפיינים הבולטים של הדגים החברים במשפחה זו - וזהו גם מקור שמה בעברית, היא היכולת להתנפח לגודל כפול ויותר בעת סכנה. מאפיין אחר, שאף הוא מגן עליהם מטורפים, הוא עורם הקוצני.

הגנה נוספת מפני טורפים הקיימת אצל חלק מהמינים היא רעלן עצבי קטלני הנקרא טטרודוטוקסין (Tetrodotoxin), המצוי בעורם ובחלק מאיבריהם הפנימיים. מיני דגים מהמשפחה, בעיקר מהסוג טאקיפוגו, המכונים פוגו, נחשבים למעדן ביפן ובארצות סמוכות, למרות הסיכון באכילתם, כיוון שהם מטופלים על ידי מומחים, תחת רגולציה קפדנית. בחופי מפרץ אילת אנשים מודעים לרעל ודגים את בני משפחה זו רק לעיתים נדירות. לעומת זאת, בים התיכון ניצוד לעיתים הדג לגינון נודד, דג מהסוג Lagocephalus, על ידי דייגים חובבים, שבגלל חוסר מודעות נחשפים להרעלה כתוצאה מאכילתו.

## מיון
במשפחה זו לפחות 191 מינים ב-29 סוגים:

### מינים בחופי ישראל
בחופי ישראל מצויים המינים הבאים, מרביתם חיים במפרץ אילת אך המין לגינון נודד חי גם בים התיכון:
* נַפּוּחִית לִבְנַת-כְּתָמִים (Arothron hispidus)
* נַפּוּחִית אֲפֹרָה (Arothron immaculatus)
* נַפּוּחִית מְמֻשְׁקֶפֶת (Arothron diadematus)
* נַפּוּחִית הַכּוֹכָבִים (Arothron stellatus)
* פְּנִינוּן הָאֻכָּפִים (Canthigaster caynospilota)
* פְּנִינוּן הָעַיִן (Canthigaster margaritata)
* פְּנִינוּן גַּמָּד (Canthigaster pygmaea)
* לָגִינוּן סַהֲרוֹנִי (Lagocephalus lunaris)
* לָגִינוּן מָאֳרָךְ (Lagocephalus sceleratus)
* לגינון נודד (Lagocephalus spadiceus)
* לָגִינוּן סוּאֵץ (Lagocephalus suezensis)
* חֵמֶת יַם-סוּפִית (Torquigener flavimaculosus)

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1832
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי שארל לוסיאן בונפרטה
נמל התעופה הבין-לאומי איזמיר אדנאן מנדרס

**נמל התעופה הבינלאומי איזמיר אדנאן מנדרס** (בטורקית: **İzmir Adnan Menderes Uluslararası Havalimanı**) ממוקם במרחק של 18 ק"מ מדרום למרכזה של העיר איזמיר בטורקיה.

נמל התעופה החל לפעול ב-1987 וב-2006 נחנך בו טרמינל בינלאומי חדש שהוקם בסמוך מצפון לטרמינל הישן המשרת כיום טיסות פנים. 

בטרמינל הישן 6 שערי עלייה למטוס, הוא משתרע על שטח של 28,500 מ"ר ומסוגל לטפל בתנועה בהיקף של 4 מיליון נוסעים בשנה. הטרמינל החדש משתרע על פני 107,699 מ"ר, יש בו 9 שערי עלייה למטוסים והוא מסוגל לתת מענה ל-5 מיליון נוסעים בשנה. בשנת 2007 עברו בנמל 3,635,414 נוסעים בטיסות פנים ו-1,600,890 נוסעים בטיסות בינלאומיות. באותה שנה טיפל הנמל במטען בהיקף של 50,300 טון. בנמל שני מסלולי המראה ונחיתה מקבילים באורך של 3,240 מטר וברוחב של 45 מטר, ושטחו הכולל הוא 8.23 קמ"ר.

## טיסות לישראל וממנה
במרץ 2019 הודיעה טורקיש איירליינס על פתיחת קו בין הנמל לתל אביב, הקו החל לפעול ב-1 ביוני 2019, בתדירות של 4 טיסות שבועיות.

## סטטיסטיקת תנועות נוסעים

## קישורים חיצוניים

* 
* הנמל באתר רשות שדות התעופה הטורקית
* אתר Havaş המפעילה את שירות התחבורה הציבורית אל הנמל
* סרטון סטילז על הנמל

## הערות שוליים

קטגוריה:איזמיר
איזמיר
ספורטס אילוסטרייטד

**ספורטס אילוסטרייטד** (באנגלית: **Sports Illustrated**) הוא שבועון הספורט הנפוץ ביותר בארצות הברית, והוא מתפרסם פעמיים מדי שבוע. השבועון מופץ החל משנת 1954, והיה שייך לענקית התקשורת טיים וורנר. העיתון מסקר אירועי ספורט וספורטאים ברחבי העולם, ובליגות אמריקאיות בפרט: פוטבול, בייסבול, הוקי קרח, כדורסל, פוטבול מכללות, כדורסל מכללות, נאסקאר, גולף, אגרוף, רכיבה על סוסים, כדורגל, וטניס.

עיקר תפוצתו של השבועון היא באמצעות מנויים: לשבועון יש כ-3,065,000 מנויים, בעוד שבדוכנים נמכרים רק כ-85,000 עותקים. 

ספורטס אילוסטרייטד גם מפיץ שבועון לדור הצעיר בשם ספורטס אילוסטרייטד לילדים שתפוצתו מיליון עותקים בשבוע.

## ספורטאי השנה

מאז 1954, מעניק המגזין את תואר "ספורטאי השנה" לספורטאי או לקבוצה שהישגיהם משקפים בצורה הטובה ביותר את רוח הספורט. הכדורסלן לברון ג'יימס הוא הספורטאי היחיד שזכה בתואר שלוש פעמים.

## גיליון בגדי הים

גיליון בגדי הים של ספורטס אילוסטרייטד, היוצא לאור מדי שנה מאז 1964, הוא המפורסם ביותר, וממנו נמכרים בדוכנים למעלה ממיליון עותקים. הגיליון מלווה באירוע תקשורתי, תוכנית טלוויזיה, וידאו ולוחות שנה.

## ייצוג נשים
מחקר שנערך בשנת 2018 בחן את ייצוג הספורטאיות האולימפיות בשער המגזין לאורך 60 שנים בגיליונות קיץ סמוך או בעת קיומה של האולימפיאדה. מתוך המחקר עלה שספורטאים זכו לייצוג רב יותר מספורטאיות. עם זאת, נרשמה עליה בכמות ההופעות של ספורטאיות במגזין לאורך השנים. נוסף על כך, נבחן גם אופי הייצוג ונמצא שבעוד שגברים מוצגים לעיתים קרובות בתמונות שמתייחסות לפעילות הספורטיבית שלהם, בהבעת פנים רצינית או תוך כדי תנועה, נשים מוצגות מחייכות למצלמה, בתנוחות שלא רלוונטיות לספורט בו הן עוסקות. כותבי המחקר זיהו את החיוך למצלמה ואת מידת הרלוונטיות של התמונה לפעילות הספורטיבית של הספורטאי/ת כאינדיקטורים להחפצה.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שבועונים
קטגוריה:ארצות הברית: כתבי עת
קטגוריה:ספורטס אילוסטרייטד
קטגוריה:יצירות זוכות פרס התקשורת של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה
עוד יום אחד

**עוד יום אחד** הוא מאלבומיה המצליחים של הזמרת ירדנה ארזי. הוא יצא בשנת 1988 וכולל שורה ארוכה של להיטים.

## הפקה
האלבום יצא בתקופת ההצלחה הגדולה של ארזי, שהייתה זמרת השנה החל משנת 1984. הוא כלל את ארבעת השירים שהשתתפו בתחרות הקדם אירוויזיון הפרטית שנערכה לארזי, לרגל בחירתה כנציגת ישראל לאירוויזיון, את הדואט "אדם אחר", שהקליטה עם יהורם גאון לרגל מופע המשותף שלהם לשנת הארבעים למדינה, וכן את השיר "עגילי דמאר" שנכתב לרגל זכייתה של שושנה דמארי בפרס ישראל.

את האלבום הפיק מוזיקלית ירון בכר, לצד המוזיקאים אלדד שרים ועדי דגני. מפיק האלבום הוא בעלה של ארזי, נתן תומר. האלבום נמכר בלמעלה מ-100 אלף עותקים (פלטינה כפולה), וזיכה את ארזי בתואר זמרת השנה בפעם הרביעית. באותה שנה נבחרה ארזי בסקר מקיף שנערך לרגל שנת הארבעים למדינה כזמרת הפופולרית בישראל, וכן כיכבה בקמפיין פרסומי רחב היקף לבנק לאומי. באותה השנה הוציאה ארזי אלבום ילדים וקלטת סיפורי ילדים, וכן את הדיסק הישראלי שמכונה עד היום התקליטור הישראלי הראשון, על אף שזה לא נכון.

במצעד הפזמונים העברי השנתי התברגו ארבעה משירי האלבום בעשירייה הפותחת, הישג חסר תקדים. שיר נוסף התברג במקום ה-38 במצעד, ושיר אחר התברג במצעד הפזמונים של 1987:
* "עגילי דמאר" - שהה 14 שבועות במצעד מהם שלושה בפסגה ודורג במקום השלישי
* "בן אדם" - שהה 11 שבועות במצעד מהם שלושה בפסגה ודורג במקום הרביעי
* "היא רוקדת" - שהה 10 שבועות במצעד מהם שבוע בפסגה ודורג במקום התשיעי
* "אדם אחר" - שהה 11 שבועות במצעד מהם שניים בפסגה ודורג במקום העשירי
* "כמו בהתחלה" - שהה 12 שבועות במצעד מהם שבוע אחד בפסגה ודורג במקום ה-38
* השיר "מחוזות האהבה" יצא לרדיו כבר ב-7 ביולי 1987, שהה במצעד עשרה שבועות מהם שלושה בפסגה והתברג במקום התשיעי במצעד הפזמונים השנתי תשמ"ז. גם השירים "קרוב לים" ו"האישה על האבן" יצאו לרדיו כסינגלים אף על פי שלא צעדו במצעד הפזמונים ברשת ג'.

## שירי האלבום
# האישה על האבן - (בעקבות פנחס שדה) רחל שפירא / עממי [3:28]
# אדם אחר (בדואט עם יהורם גאון) - רחל שפירא / נורית הירש [3:10]
# עגילי דמאר - דודו ברק / יאיר קלינגר [4:47]
# עוד יום אחד - לאה גולדברג / יאיר רוזנבלום [3:35]
# אהבתה - רחל שפירא / יאיר קלינגר [2:25]
# בן אדם - אהוד מנור / בוריס דימיטשטיין [3:00]
# כמו בהתחלה - יואב גינאי / ירון בכר [3:00]
# קרוב לים - רחל שפירא / יאיר קלינגר [3:00]
# היא רוקדת - אהוד מנור / קובי אשרת [3:00]
# מחוזות האהבה - דודו ברק / בועז שרעבי [4:44]
* עיבודים: שירים: 1, 4, 6, 8 - אלדד שרים, שירים: 3, 7 - ירון בכר, שירים: 2, 5, 10 - עדי דגני, שיר 9 - קובי אשרת.

## משתתפים באלבום

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי ירדנה ארזי
קטגוריה:אלבומי פלטינה כפולה ומעלה בישראל
קטגוריה:אלבומים בעברית
גאולת ישראל (מפלגה)

**גאולת ישראל** הייתה סיעת יחיד שהוקמה בעקבות התרגיל המסריח בשנת 1990, במהלך כהונתה של הכנסת השתים עשרה על ידי ח"כ אליעזר מזרחי שפרש מאגודת ישראל.

בהתאם להסכם הקואליציוני, כיהן נציגה היחיד של הסיעה כסגן שר הבריאות עם הקמת ממשלת ישראל העשרים וארבע ב-25 ביוני 1990 ועד תום כהונתה של הממשלה.

המפלגה התמודדה בבחירות לכנסת ה-13, לאחר שניסיונות מזרחי להצטרף לרשימה אחרת כשלו. המפלגה קיבלה 12,851 קולות ולא עברה את אחוז החסימה.

## חברי הכנסת מטעם המפלגה

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* גאולת ישראל – למי שמאמין בארץ ישראל ● היו ימים, אתר col אב תשע"ט

## הערות שוליים

קטגוריה:סיעות בכנסת
קטגוריה:מפלגות יהודיות דתיות בישראל שמעולם לא עברו את אחוז החסימה
קטגוריה:ישראל: מפלגות היסטוריות
קטגוריה:מפלגות חרדיות בישראל
קטגוריה:סיעות החברות בממשלת ישראל ה-24
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-1990
ספורטאי השנה

**ספורטאי השנה** הוא תואר לא רשמי הניתן אחת לשנה על ידי ארגוני ספורט או כתבי עת, לספורטאי הבולט של אותה שנה, במדינה שבה פועל הארגון או כתב העת, או בענף ספורט מסוים במדינה זו. הבחירה נעשית בדרך כלל על ידי צוות מומחים של הארגון הבוחר, בהתאם להישגים הספורטיביים של המועמדים. לעיתים נעשית הבחירה על ידי הציבור.  

דוגמאות: 
* ספורטאי השנה של ספורטס אילוסטרייטד
* ספורטאי השנה של בולגריה 
* ספורטאי השנה של הבלקן
* ספורטאי השנה בארגנטינה ("אולימפיית זהב")

## בישראל
גופים אחדים בישראל מעניקים את התואר "ספורטאי השנה בישראל": 
* הוועד האולימפי בישראל 
* "ידיעות אחרונות"
* "מעריב"

קטגוריה:ספורט
קטגוריה:עיתונות
הסכם קואליציוני

[ממוזער|250px|ההסכם הקואליציוני של ממשלת [גרמניה משנת 2013 מוצג על ידי נציגי מפלגות הקואליציה: זיגמר גבריאל, אנגלה מרקל והורסט זהופר.]]
בדמוקרטיה פרלמנטרית רב-מפלגתית, **הסכם קואליציוני** הוא הסכם בין מפלגות הקואליציה המרכיבות ממשלה. הסכם זה מגדיר את מדיניות הממשלה ותומכיה בפרלמנט באמצעות קווי יסוד, ואת בעלי התפקידים השונים שימונו מתוך הסיעות - שרים וסגני שרים בממשלה, יושבי ראש של ועדות בפרלמנט, וכדומה. הסיעות מתחייבות לתמוך בממשלה במקרה של הצעת אי-אמון, לרוב כנגד התחייבות מפלגת השלטון לתמוך במרכיבים מהאידאולוגיה שלהן.

## תוכן ההסכם הקואליציוני
בדרך כלל הפרטים הבאים כלולים בהסכם קואליציוני:
* עקרונות חלוקת תקציב המדינה, משמעת תקציבית (דרכי התמודדות עם גירעון תקציבי), קיצוצים וקווים מנחים להוצאות משרדי הממשלה.
* עקרונות לחקיקה.
* הבהרת עמדת הממשלה בנושאי מדיניות פנים ומדיניות חוץ.
* נושאים נוספים בעלי חשיבות לחלק ממפלגות הקואליציה.

## ביקורת
לעיתים קרובות מובעת ביקורת על עצם קיומם של הסכמים קואליציוניים. לדוגמה, הנס-דיטריך גנשר אמר שמאז שנת 1949 עיקרון הקואליציה בפוליטיקה הגרמנית שוחק את סמכויות קביעת המדיניות של קנצלר גרמניה וכובל את ידי הממשלה.

על השימוש במונח "הסכם" נאמר שהוא מטעה, מכיוון שלא מדובר בהסכם עסקי – אין דרך לאכוף אותו ואין לו תוקף משפטי. הסכם קואליציוני הוא לא יותר ממסמך הצהרת כוונות, שמטרתו לסייע לשותפים בקואליציה לשכנע את נציגיהם לתמוך בממשלה.

בפוליטיקה ובעיתונאות הישראלית נטבע המונח 'כספים קואליציוניים' לתיאור כספים שמוקצים למפלגה מתוך תקציב המדינה לטובת מטרות שהוגדרו בהסכם קואליציוני. לעיתים קרובות, זוכים הכספים הקואליציניים לביקורת ועניין רב בגלל המטרות הסקטוריאליות שלהם הם מופנים והפיקוח הרופף עליהם לעומת סעיפים תקציביים רגילים.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקה
קטגוריה:ממשל ומדיניות
אינדי רוק

**אִינְדִי רוק** (באנגלית: **Indie rock**) הוא סוגה של מוזיקת הרוק האלטרנטיבי, שראשיתה בשנות ה-1980 בבריטניה ובארצות הברית. השם מציין אמני רוק אשר חתומים בחברות תקליטים עצמאיות ("אינדי", מן המילה האנגלית independent עצמאי, בלתי תלוי), ובדרך כלל קשורים לסוגת הרוק האלטרנטיבי. עם תחיית להקות הגראנג' והפאנק בארצות הברית ולהקות הבריטפופ בבריטניה, אשר פרצו למיינסטרים בשנות ה-1990, שימש המושג לזהות את אותם הרכבים ששמרו על נקודת ראות מוזיקלית "מחתרתית" ונבדלת מהשאר. אמנים בוחרים להישאר בחברות עצמאיות מסיבות שונות: חלקם סבורים שכך תהיה להם שליטה גדולה יותר על החומר; חלקם נאמנים לתרבות "עשה זאת בעצמך", שממנה צמחו החבָרות העצמאיות, או שהם תומכים באידאולוגיה אנטי-ממסדית.

בשנות ה-2000, בשל שינויים בתעשיית ובעיתונות המוזיקה וחשיבותה הגוברת של המרשתת בקידום אמנים ומוזיקה, החלו כמה מהרכבי האינדי רוק ליהנות מהצלחה מסחרית. המינוח "אינדי רוק" החל לאבד ממשמעותו המקורית והמסורתית, והוא שימש כדי לציין גם אמני רוק אלטרנטיבי שאינם עצמאיים בהכרח במעמדם העסקי (וחתומים בחברות הפצה גדולות).

## אמנים נבחרים בז'אנר
* ארקטיק מאנקיז
* הסטרוקס
* Hozier
* Twenty One Pilots
* Imagine Dragons
* אינטרפול
* אלט ג'יי
* ביפי קליירו
* אר.אי.אם
* ארקייד פייר
* Cage The Elephant
* בלוק פארטי
* ג'וי דיוויז'ן
* גוסיפ
* דה טינג טינגס
* הקילרס
* הווייט סטרייפס
* ומפייר ויקנד
* טרוויס
* London Grammar
* הסמית'ס
* פוסטר דה פיפל
* פייבמנט
* פלורנס אנד דה משין
* פרנץ פרדיננד
* הקוקס
* קייזר צ'יפס
* רייזורלייט
* The Antlers
* דה נשיונל
* בון איבר
* Foals
* Wild Beasts
* Future Islands
*פאן
* Wallows
* לנה דל ריי

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:רוק אלטרנטיבי
קטגוריה:מוזיקת אינדי
ינקו פלונדור

200px|ממוזער|ינקו פלונדור
150px|ממוזער|בול רומני עליו דיוקנו של ינקו פלונדור
**ינקו פלונדור** (ברומנית: **Iancu Flondor**;  3 באוגוסט 1865 - 19 באוקטובר 1924) היה המושל הרומני הראשון בבוקובינה, מיד לאחר מלחמת העולם הראשונה.

פלונדור נולד בסטורוז'ינץ, אז חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית.

הוא נבחר על ידי הקונגרס הלאומי של בוקובינה כיושב ראש, ולמעשה שימש כמושל בפועל משנת 1918. ביחד עם ההיסטוריון יון ניסטור, ייצגו השניים את בוקובינה בממשלה הרומנית.

לאחר בקשה רשמית שהוציא פלונדור, נכנסו יחידות צבא רומניות לבוקובינה למרות רוחם של האוקראינים שביקשו להסתפח לרפובליקה העממית של מערב אוקראינה.

פלונדור, בוגר אוניברסיטת צ'רנוביץ, היה בעל אחוזה בסטורוז'ינץ, והיה בעל דעות שמרניות.
כמי שגדל והתחנך בצל התרבות הגרמנית, גילה פלדור סובלנות כלפי המיעוטים השונים ואף טיפח יחסי ידידות. הוא ביקש לשמר את יחודה האתני והתרבותי של בוקובינה, כפי שהיה תחת השלטון ההבסבורגי, האוסטרי, ובאמצעות הענקת אוטונומיה חלקית, מנהלית ותרבותית לחבל.

ראש ממשלת רומניה באותו הזמן, י.י.ק בטיאנו שהיה לאומן לא תמך בעמדותיו של פלונדור והדיח אותו מתפקידו כעבור 5 חודשים בלבד.

## באופוזיציה

פלונדור שלא זנח את רעיונותיו ניסה להחיותם באמצעות כנס מיוחד אותו ארגן בו השתתפו כל נציגי המפלגות והלאומים בחבל.
הכנס התקיים בניגוד לעמדותיו של ראש הממשלה, ורק בזכות עזרתו של גנרל נ. פטאלה, מפקד האודה הרביעית של צבא רומניה, אשר לחץ על שלטונות הצבא לאשר אותו.

מטרותיו של כנס זה היו שינוי נוסח ההחלטה שהתקבלה בקונגרס הרומני בדבר איחודה הבלתי מותנה של בוקובינה עם רומניה. הכנס התקיים בידיעתו של המלך פרדיננד הראשון, ב-2 ביוני 1919 השתתפו בו כמה עשרות נציגים בני לאומים שונים למעט האוקראינים. גם היהודים השתתפו בכנס אך הם הסתייגו כאחרים מהצעותיו של פלונדור בדבר מענק אוטונומיה חלקית לחבל.
הכנס שהתקיים בשפה הגרמנית לא זכה להצלחה ובעקבות כך פרש פלונדור מהחיים הפוליטיים והסתגר באחוזתו.

פלונדור נפטר בצ'רנוביץ ונקבר באחוזת הקבורה של משפחתו בסטורוז'ינץ.

## מקורות
* דוד שערי, יהדות בוקובינה בין שתי מלחמות העולם - תל אביב 2004
* האנציקלופדיה של יהודי בוקובינה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מושלי בוקובינה
קטגוריה:רומנים מבוקובינה
קטגוריה:חברי פרלמנטים
קטגוריה:אצולה אוסטרית
קטגוריה:אצולה רומנית
קטגוריה:שרי ממשלת רומניה
קטגוריה:צ'רנוביץ: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת וינה
קטגוריה:ילידי 1865
קטגוריה:רומנים שנפטרו ב-1924
MD4

שמאל|ממוזער|250px|סבב יחיד של MD4
**MD4** הוא אלגוריתם תמצות מסרים הרביעי בסדרה, שפיתח רונלד ריבסט מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס בשנת 1990. האלגוריתם הוא חלק ממשפחה של פונקציות גיבוב קריפטוגרפיות לבדיקת שלמות ונכונות הקלט. פלט האלגוריתם הוא באורך 128 סיביות. האלגוריתם השפיע על פיתוחים מתקדמים יותר כגון MD5, SHA, ו-RIPEMD.

חולשתו של האלגוריתם הוצגה לראשונה על ידי דן בואר וסודלארס בכתב עת שהופיע ב-1991.
באוגוסט 2004, דיווחו מדענים כי הצליחו ליצור התנגשויות ב-MD4 על ידי שימוש ב "התנגשויות יד" (התקפה על ידי התנגשויות ולא על ידי פונקציית הפוכה). כמו כן ההתקפה צלחה במציאת התנגשויות בפונקציות גיבוב חדשות יותר במשפחת MD4/MD5/SHA/RIPEMD. הזמן הממוצע למציאת התנגשות במחשב מודרני הוא כ-5 שניות.

וריאנט של MD4 ממומש כיום ברשת לשיתוף קבצים הפופולרית eDonkey2000/ eMule.

## פונקציות גיבוב של MD4
המסר של 128 ביט (16 בתים) של MD4 כרגיל מיוצג על ידי 32 ספרות בבסיס הקסדצימלי.
דוגמה לפנגרם עם הקוד MD4 שלו:
MD4("The quick brown fox jumps over the lazy dog") = 1BEE69A46BA811185C194762ABAEAE90

אפילו שינוי קטן בקלט יוביל לשינוי דרסטי בקוד ה MD4:
למשל אם נשנה את האות d לאות c נקבל:
MD4("The quick brown fox jumps over the lazy **c**og") = B86E130CE7028DA59E672D56AD0113DF

הקוד של מחרוזת בגודל אפס תהיה:
MD4("") = 31D6CFE0D16AE931B73C59D7E0C089C0

## הערות שוליים

קטגוריה:פונקציות גיבוב קריפטוגרפיות
קטגוריה:רונלד ריבסט
חנה זהר

**חנה זהר** (נולדה ב-5 באוגוסט 1948) היא מייסדת ומנהלת עמותת קו לעובד. היא שימשה מנכ"לית העמותה מיום היווסדה ועד לשנת 2011. לאחר פרישתה מניהול העמותה מילאה במשך 4 שנים את תפקיד רכזת תחום עובדים ישראלים ופלסטינים בעמותה, ובשנת 2015 פרשה ממנה. כלת פרס רפפורט לנשים פורצות דרך, 2013.

## ביוגרפיה

נולדה ב-1948. היא קלדנית במקצועה. לפני הקמת קו לעובד התנדבה בארגונים רבים, בהם פעילות בצוות השטחים של האגודה לזכויות האזרח וכן "אור אדום", בו הבחינה, לדבריה, בהתעללות המשטרה בעובדים פלסטינים. מכאן הגיע הרעיון להקמת קו לעובד, אותה הקימה ב-1991 ככתובת סיוע לעובדים הפלסטינים. מהר מאוד הגיעו עולים שהגיעו בגלי העלייה מברית המועצות. חלקם עבדו עם הפלסטינים בניקיון רחובות ובמפעלים. אלו הפנו אותם לקו לעובד לקבלת סיוע. כך נהפך "קו לעובד" לארגון המוביל בישראל לזכויות עובדים חלשים. במסגרת קו לעובד הייתה חנה זהר הראשונה שהעלתה למודעות והביאה לשיפור בתחום זכויות עובדים זרים בישראל, ובתופעת הפרת הזכויות של עובדי שמירה וניקיון.

הארגון פעיל הן בייעוץ, הן בסיוע משפטי פרטני והן בקידום חקיקה, דאגה לאכיפת חוקי העבודה ובתביעות ייצוגיות.

## אותות ופרסים בהם זכתה
בשנת 2004 - ציון חנה זהר בעיתון גלובס כאחת מ-50 הנשים המשפיעות ביותר.

בשנת 2007 נבחרה על ידי הדה מרקר כאחת מ-40 הנשים העומדות בחזית העשייה החברתית בישראל.

ב-9 ביולי 2007 קיבלה את פרס זכויות האדם מטעם הקרן החדשה לישראל.

ב-6 במרץ 2013 זכתה בתחרות "האישה המחוללת שינוי" מטעם מגזין "לאישה" וקרן רפפורט.

## קישורים חיצוניים

* אתר קו לעובד
* פרס זכויות האזרח מוענק לחנה זהר
* חנה זוהר, מנהלת קו לעובד נבחרה כאחת מ-40 הנשים העומדות בחזית העשייה החברתית בישראל
* 
* 

מאמריה:
* מאמרים של חנה זהר, וואלה!
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פעילות חברתיות ישראליות
קטגוריה:פעילים חברתיים ישראלים
קטגוריה:פעילי האגודה לזכויות האזרח
קטגוריה:פעילות האגודה לזכויות האזרח
קטגוריה:זוכות פרס רפפורט
קטגוריה:זוכי פרס רפפורט
קטגוריה:מנכ"ליות עמותות
קטגוריה:מנכ"לי עמותות
קטגוריה:מנהלות ישראליות
קטגוריה:מנהלים ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1948
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1948
דקה (כתב עת)

**דקה** היה כתב עת ישראלי לשירה וביקורת שיצא לאור בשנים 2012-2006 בהוצאת פרדס.

## היסטוריה
כתב העת נולד בעקבות מסע שערכו עורכיו - בעז יניב, ערן צלגוב ורוני הירש - ברחבי ישראל, תחת השם "ינשוף האבן" (על פי שיר מאת רועי ארד), על מנת להביא את השירה לקהלים חדשים. מגמה זו מתבטאת גם בשאיפתם המוצהרת של העורכים "להחזיר לשירה את הקרנבלי, את האנרגיה של הרוק, הקסם שבכישוף, ואל הדיבור ברחוב". מסיבות אלה מתומחר כתב העת במחיר עלות והעורכים שמים דגש על הקראות פומביות ואירועים ברחבי הארץ. גם אם החבורה הדגישה בהתחלת דרכה, שהם מהווים אלטרנטיבה להגמוניה התל אביבית, הרי שאין הם רואים בעצמם פריפריה שונה מכל תנועה/קבוצה פואטית אחרת. לדרכם, כל שירה היא תמיד פריפריה. ולכן יש לנסות דרכה לאתגר את המרכז המדושן והמנומנם. חברי הקבוצה אף מדגישים את הקשר הבל ינותק בין הפואטי לפוליטי בפעילותם בתחום השירה ומחוצה לה.

בין גליונותיו של כתב העת פורסמו שירים ותרגומים של משוררים צעירים וותיקים יותר, בהם רמי סערי, זלי גורביץ', חביבה פדיה, אלמוג בהר, נוית בראל, ליאת קפלן, אדמיאל קוסמן, טל ניצן, גיורא לשם, מירון ח. איזקסון ושירה סתיו, לצד שיריהם של העורכים. שירים ומאמרים מתוך כתב העת תורגמו לאנגלית, לספרדית, לערבית ולהינדית ופורסמו בארצות הברית, ארגנטינה, הודו, לבנון, מצריים וספרד.

גיליון מספר 3, יצא במרץ 2008.

בחורף 2008 יצאו עורכי כתב העת למסע הופעות תחת הכותרת "ערב טרנסטקסטואלי", הלקוחה משירו של ערן צלגוב שטרם פורסם. בהופעות שולבו שבבי שירים של שלושת העורכים בצלילי גיטרה בסגנון רוק פסיכדלי ורוק מתקדם פרי יצירתו של אבינועם שטרנהיים, המוכר כגיטריסט של להקת לבנון. הדיסק שיצא בעקבות המופע במהדורה מוגבלת, צורף לחוברת השלישית, וזכה לתשבחות באתר המוזיקה השרת העיוור ובעקבותיו זכתה הקבוצה להזמנה לפסטיבל השירה השנתי במטולה 2008.

בנובמבר 2008 ראה אור גיליונו הרביעי של כתב העת וזכה לשבחים רבים מצד המבקרת יערה שחורי כבר בהשקתו הראשונית בתל אביב, ובהמשך אף הכריז מבקר השירה ידיעות אחרונות, אלי הירש על כתב העת כי "דווקא כתב העת הצנוע 'דקה' מייצג טוב מאחרים את השירה הישראלית הצעירה".

ב-1 בינואר 2009, ארבעה ימים לאחר מבצע עופרת יצוקה, חבר כתב העת "דקה" לכתבי העת מעין, אתגר, מארב, למה שלימים יכונה "גרילה תרבות", להוצאת "לצאת!" - אסופת שירה נגד המלחמה.

גיליון מספר 7, האחרון, יצא בדצמבר 2012.

## ראו גם
* פרדס הוצאה לאור

## קישורים חיצוניים
* 
*  -שאלון במדור הספרים של "הארץ" עם העורכים.
* 
* ביקורת על הדיסק מאת אלון צור באתר השרת העיוור.
* 
* אלי הירש, על דקה 4, ידיעות אחרונות 12/12/08
* האסופה "לצאת!" להורדה או קריאה מקוונת
* שירים מתוך הגיליון השני של כתב העת "דקה" באתר טקסט
* אלי הירש, על דקה 5, ידיעות אחרונות 21/8/09
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:ישראל: כתבי עת ספרותיים
קטגוריה:ישראל: כתבי עת לשירה