open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אלווין הירש רוזנפלד

**אלווין הירש רוזנפלד** (באנגלית: **Alvin Hirsch Rosenfeld**; נולד ב-1938) הוא פרופסור וחוקר אמריקאי שכתב על השואה ועל האנטישמיות החדשה. הוא מכהן כיו"ר אירווינג מ. גלזר ללימודי יהדות באוניברסיטת אינדיאנה, ומנהל המכון לחקר אנטישמיות עכשווית.

לרוזנפלד תואר דוקטור מאוניברסיטת בראון (סיים ב-1967).

## ספריו

* *A Double Dying: Reflections on Holocaust Literature,* (Indiana University Press, 1980; paperback ed., 1988; German, Polish, and Hungarian editions). .
* *Imagining Hitler* (Indiana University Press, 1985; Japanese-language translation). ISBN .
* *The End of the Holocaust,* (Indiana University Press, 2011; German, Hebrew, Hungarian, and Polish translations). ISBN .
* *Deciphering the New Antisemitism* (Indiana University Press; 2015). ISBN .
* *Anti-Zionism and Antisemitism: The Dynamics of Delegitimization* (Indiana University Press; 2019).


## מאמרים בולטים

* 
* Progressive Jewish Thought and the New Anti-Semitism. American Jewish Committee. 2006


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:אנטישמיות מודרנית
קטגוריה:חוקרי השואה
קטגוריה:חוקרי האנטישמיות
קטגוריה:סגל אוניברסיטת אינדיאנה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1938
מחנה המעבר סטפו

**מחנה סטפו** (בצרפתית: **Camp de Septfonds**) היה מחנה עבודה ומחנה מעבר בזמן מלחמת העולם השנייה, המחנה שכן בדרום צרפת במחוז טארן וגארון בחבל אוקסיטניה ליד הקומונה סטפו (Septfonds)  הקרובה לעיר מונטובן . המחנה הוקם במהלך חודש פברואר 1939, נסגר במאי 1945 ונוהל על ידי ממשלת וישי.

את המחנה הקימה ממשלתו השלישית של אדואר דאלאדיה במטרה להיות מרכז לינה לכ-15,000 פליטים (גברים בלבד) רפובליקנים ממלחמת האזרחים בספרד, הממשלה אפשרה לפליטים לחתום על חוזי עבודה ולצאת מהמחנה לעבודה בחקלאות, תעשייה ותחזוקת מחנות צבא. עד חודש מרץ 1940 המחנה התרוקן מאוכלוסייתו שרובם מצאו עבודה ויתרתם הועברו למחנות פליטים אחרים.

החל במרץ 1940 המחנה שימש כמרכז קלט לזרים שהיו מעוניינים להתגייס לגדודי המתנדבים הזרים  של לגיון הזרים הצרפתי וכמחנה אימונים של הצבא הפולני בצרפת , בעיקר 800 אנשי חיל אוויר פולניים.

אחרי חתימת הסכם שביתת הנשק בין גרמניה הנאצית וצרפת ביוני 1940 ובעיקר אחרי חקיקת החוק עודף זרים בכלכלה הלאומית (les étrangers en surnombre dans l’économie nationale) ב-27 בספטמבר 1940, הפך המחנה למחנה מעצר צרפתי ומחנה עבודה כולל קבוצה המורכבת מגברים יהודים בלבד.

בינואר 1941 הורחב המחנה והוקם בו, בנוסף לקבוצות העבודה של זרים המיותרים לכלכלה הצרפתית, גם "מרכז מיוחד לקצינים של צבאות בעלות הברית לשעבר שניסו לעזוב את צרפת בחשאי": חיילים בלגים ופולנים, שנעצרו ונשפטו, הוחזקו בסטפו, מאפריל עד יולי 1941.

החל במאי 1941, הועברו חלק מהזרים שאינם יהודים למחנות בגארון עילית והמקום שינה את ייעודו להיות "מרכז איסוף ליחידים מסוכנים" (בעיקר יהודים).
ב-24 באוגוסט 1942 הועברו 84 אסירים יהודים למחנה הריכוז דראנסי ומשם ישירות לאושוויץ, למחרת הגיעו למחנה כ-210 יהודים שניצודו בעיקר במחוז לוט, ובפעם הראשונה נשלחו למחנה גם נשים וילדים. רובם היו חלק ממשלוח של כ-300 יהודים שהגיע למחנה דראנסי ב-4 בספטמבר 1942 וכחמישה ימים מאוחר יותר לאושוויץ. במחנה נשארה קבוצת עבודה של יהודים, שמספרם הצטמצם לכ-70 עד מרץ 1943 כתוצאה ממכסות שילוח שהשלטון הטיל על המחנה.

אחרי השחרור שימש חלק מהמחנה למעצר של צרפתים משתפי פעולה עם הגרמנים והוא נסגר סופית במאי 1945.

הצלם העיתונאי המולדוואני-צרפתי אייזיק קיטרוסר  הצליח להמשיך לצלם בזמן שהותו בסטפו. תצלומיו, כולל "Cérémonie juive dans le camp de Septfonds", היו בין התצלומים הראשונים שפורסמו לאחר השחרור בשנת 1944.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מחנות ריכוז בצרפת
קטגוריה:מידי פירנה
חיות המחמד הנשיאותיות של משפחת ביידן

נשיא ארצות הברית ה-46 ג'ו ביידן הוא הבעלים של מספר חיות מחמד במהלך כהונתו.

## צ'אמפ ומייג'ור

**צ'אמפ ומייג'ור** הם כלבים מסוג רועה גרמני בבעלותם של הגברת הראשונה של ארצות הברית, ג'יל ביידן ושל בעלה ג'ו ביידן, נשיא ארצות הברית.

מייג'ור הוא כלב ההצלה הראשון שחי בבית הלבן. כלבים אלה נכנסו לתפקידם לאחר ארבע שנים בהן לא התגוררו חיות מחמד בבית הלבן במהלך שנות ממשל טראמפ, התקופה הארוכה ביותר ללא חיות מחמד נשיאותיות במאה השנים האחרונות.

ג'ו ביידן הבטיח לאשתו שהוא ירכוש כלב לאחר הבחירות לנשיאות שנערכו ב-2008 במידה וחברו למירוץ, ברק אובמה יצליח לנצח במירוץ הוא רכש את הכלב בעודו גור בפנסילבניה וקרא לו צ'אמפ (נולד בשנת 2008).

מייג'ור (נולד ב-2018) הוא כלב חילוץ מהמלטה של שישה גורים, שנחשף לרעלים בבית בעליו. הבעלים של מייג'ור לא הצליחו לעמוד בהוצאות הכספיות של הטיפול הווטרינרי והחליטו למסור אותו למקלט חיות בדלאוור, שם אומץ בסוף 2019 על ידי משפחת ביידן. מקור שמו הרשמי של מייג'ור אינו ידוע, אך הסברה היא כי מאחר שבו ביידן, בנו של ג'ו ביידן מאשתו הראשונה, ניליה האנטר ביידן, שרת כמייג'ור במשמר הלאומי של דלאוור קיבל הכלב את שמו.

צ'אמפ ומייג'ור הופיעו שניהם בתשדירי בחירות בקמפיין הבחירות שערך ביידן בבחירות לנשיאות ב-2020, במהלך הקמפיין צייץ ביידן בטוויטר כי "יש אמריקאים שחוגגים את #NationalCatDay, חלקם חוגגים את #NationalDogDay, הנשיא טראמפ לא חוגג אף אחד מהימים וזה אומר הרבה. הגיע הזמן שנחזיר חיית מחמד לבית הלבן".

במרץ 2021, חודש לאחר שעברו מבית משפחת ביידן שבלדאוור לבית הלבן, לאחר ניצחונו של ביידן בבחירות לנשיאות פורסם כי צ'אמפ ומייג'ור הוצאו מהבית הלבן והוחזרו לבית המשפחה שבלדאוור לאחר שמייג'ור תקף את אחד מאנשי האבטחה של הבית הלבן. שבועיים לאחר האירוע, חזרו זוג הכלבים לבית הלבן.

ב-19 ביוני 2021 הודיעו הנשיא ביידן ורעייתו על מותו של הכלב צ'אמפ.

## וילו

**וילו** (באנגלית: **Willow**) היא חתולה נשיאותית של נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן והגברת הראשונה ג'יל ביידן מאז ינואר 2022. וילו היא מסוג חתול טאבי שצבעה אפור בת שנתיים בעת האימוץ, נקראת על שם עיירת הולדתה של הגברת הראשונה ג'יל ביידן, וילו גרוב , פנסילבניה.

בשנת 2020 הפריעה וילו לנאום של ג'יל ביידן בעת ביקור בפנסילבניה במסגרת מסע הבחירות, כתוצאה מכך נוצר קשר בין שתיהן ולבסוף הוחלט לאמצה.

וילו היא החתולה הראשונה שמתגוררת בבית הלבן מאז אינדיה, החתולה של הנשיא ג'ורג' בוש הבן.

## קומנדר

**קומנדר** (באנגלית: **Commander**) הוא כלב נשיאותי של נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן והגברת הראשונה ג'יל ביידן מאז 20 בדצמבר 2021.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:משפחת ביידן
קטגוריה:ג'ו ביידן
קטגוריה:ארצות הברית: כלבים מפורסמים
פאול קסירר

**פאול קסירר** (בגרמנית: **Paul Cassirer**; 21 בפברואר 1871 – 7 בינואר 1926) היה סוחר אמנות ועורך יהודי גרמני, שמילא תפקיד משמעותי בקידום עבודתם של אמני הזצסיון הברלינאי והאימפרסיוניזם, כמו גם הפוסט-אימפרסיוניסטים הצרפתים. בפרט אלה של וינסנט ואן גוך ופול סזאן.

## חיים
פאול קסירר התחיל את דרכו כסטודנט לתולדות האמנות, ואז הפך לסופר במינכן של שנות ה-1890, שם עבד במגזין השבועי "Simplicissimus" ופרסם שני רומנים.

קסירר עבר לברלין, והוא ובן דודו ברונו, בעודם באמצע שנות העשרים לחייהם, פתחו את הגלריה שלהם בקומת הקרקע בביתו של פאול בוויקטורישטראסה 35. בני הדודים הגיעו ממשפחה יהודית בולטת, שבין חבריה היו הנוירולוג ריכרד קסירר והפילוסוף ארנסט קסירר. אביו, לואי, היה מהנדס ואיש עסקים, שחברתו ייצרה כבלים טלגרפיים ובסופו של דבר השתלטו עליה סימנס.

בשנת 1895 התחתן עם לוסי אוברווארת.

בשנת 1901 ביקר קסירר בתערוכה הרטרוספקטיבית ליצירתו של ואן גוך, ומאוחר יותר באותה שנה הוא ארגן את שילובם של חמישה ציורים של ואן-גוך בתערוכת מאי של הזצסיון בברלין.

ב־21 במאי 1904 התגרשו קסירר ולוסי.

## נישואים שניים
בשנת 1910 התחתן עם אוטילי גודפרוי (1880 - 1971), השחקנית הידועה בשם הבמה טילה דוריו. טילה הייתה נשואה עם הצייר אז'ן ספירו שש שנים קודם לכן. היא וקסירר היו נשואים שש-עשרה שנה, אך הנישואים הסתיימו באופן טרגי.

## מוות
ב־7 בינואר 1926 פגש קסירר את אשתו במשרד עורך דין כדי לסיים את הליך הגירושין. הוא נכנס לחדר אחר, שם ירה בעצמו. כמו בהתאבדותו של ואן גוך, גם התאבדותו של קסירר לא הצליחה מיד. הוא נפטר מהפציעה כעבור כמה שעות.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:יהודים חברי הזצסיון הברלינאי
קטגוריה:אנשי עסקים יהודים גרמנים
קטגוריה:אספני אמנות יהודים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1871
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1926
אדי וילהנואבה

**אדי וילהנואבה** (נולד ב-6 באוקטובר 1946) הוא כומר ופוליטיקאי פיליפיני, מייסד זרם נוצרי בשם Jesus Is Lord Church Worldwide.

אדי וילהנואבה נולד בעיירה באי לוזון. אביו היה ספורטאי בולט. בשנת 1969 וילהנואבה סיים לימודי כלכלה בקולג'. הוא היה מעורב בפעילות פוליטית נגד פרדיננד מרקוס, הנשיא המכהן. במהלך שנות ה-70 של המאה ה-20 הוא עבר ככלכלן.

לפי המידע באתר האישי, בשנת 1973 חל מהפך בחייו והוא התמסר לפעילות דתית במקום תמיכה בתנועות השמאל. בשנת 1978 הוא הקים זרם נוצרי חדש בשם Jesus Is Lord Church Worldwide. לפי מידע באתר הכנסייה, בשנת 2007 היא כללה כ-5 מיליון מאמינים ברחבי הפיליפינים וכ-60 מדינות נוספות. בבעלותו נמצאים תחנת טלוויזיה ומספר תחנות רדיו.

בשנת 2004 אדי וילהנואבה התמודד בבחירות לנשיאות. במהלך מערכת הבחירות הוא פעל לפסילת מועמדותו של אדי חיל בטענה שזה מועמד סרק שמנצל קרבה בשמות. בבחירות אלו הוא זכה בכ-6% מהקולות. בשנת 2010 הוא התמודד שנית וזה ב-3.12% מהקולות. בשנת 2018 הוא נבחר לפרלמנט של המדינה.

לאדי וילהנואבה נולדו ארבעה ילדים שגם הם מעורבים בפוליטיקה מקומית.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קצרמר אנשי דת נוצרים

קטגוריה:פוליטיקאים פיליפינים
קטגוריה:הפיליפינים: דת
קטגוריה:ילידי 1946
מרטין ברנדנבורג

**מרטין ברנדנבורג** (בגרמנית: **Martin Brandenburg**; 8 במאי 1870 – 19 בפברואר 1919) היה צייר, שרטט ואמן גרפי אימפרסיוניסטי גרמני, חבר הזצסיון הברלינאי. ידוע בעיקר בנופיו המלאים בדמויות פנטסטיות.

## קורות חיים
בשנים 1889 עד 1892 הוא למד באקדמיה הפרוסית לאמנות, בין השנים 1894 עד 1895 למד בפריז. לראשונה הוא הגיע לתודעת הציבור באמצעות תערוכה שהתקיימה בסלון פריץ גורליט בברלין.

בשנת 1897 הוא הצטרף לחברת אמנים מקומית, ובשנה שלאחר מכן היה חבר בזצסיון בברלין. הוא היה חבר טוב של הצייר הריאליסטי, הנס בלושק. בשנת 2017 הציג מוזיאון ברהאן תערוכה משותפת ליצירותיהם.

בשנים 1908 עד 1918 הוא היה ראש הסטודיו ללימוד לציור ופיסול, בבית ספר לאמנות לנשים צעירות, הידוע גם בשם "בית הספר לווין-פונקה". בין תלמידיו הידועים ביותר היו מעצבת הטקסטיל אנני אלברס והציירת אירמה שטרן. בשנת 1906 הוא היה אחד האמנים שנבחרו על ידי חברת השוקולד שטולוורק ליצור פרסום מסחרי חדש למוצריהם. הוא הפיק עיצובים עבור אלבומי האספנים שלהם מספר 9 ו-10.

הוא היה גם חבר בהתאחדות האמנים הגרמנית (Deutscher Künstlerbund) והציג איתם בתערוכה בברלין בשנת 1914.

מעת לעת הושוו עבודותיו לאלו של מקס בקמן.

## גלריה

File:Brandenburg-News.jpg | חדשות
File:Paysage MartinBrandenburg.jpeg | נוף טבעי
File:Martin Brandenburg Waldinneres 1919.jpeg | יער פרא
File:Martin Brandenburg Elfenreigen c1906-1909.jpg | ריקוד הפיות



## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי הזצסיון הברלינאי
קטגוריה:ציירים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1870
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1919
יחסי הודו–קרואטיה

[ממוזער|שגריר קרואטיה (מימין) מגיש [כתב האמנה לנשיא הודו פרנב מוקהרג'י, 2014]]
**יחסי הודו–קרואטיה** הם היחסים הדו-צדדיים בין קרואטיה להודו. היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות כוננו רשמית ב-9 ביולי 1992 בעקבות עצמאות קרואטיה מהרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה.

## הסכמים דו-צדדיים
בין שתי המדינות נחתמו ההסכמים הבאים:

### הסכמים
* הסכם סחר ושיתוף פעולה כלכלי (1994).
* הסכם תחבורה ימית (1997).
* הסכם לשיתוף פעולה בתחום התרבות, המדע והטכנולוגיה, החינוך והספורט (1999).
* הסכם על שיתוף פעולה בין האקדמיה הדיפלומטית של משרד החוץ של קרואטיה לבין מכון שירות החוץ (FSI), משרד לענייני חוץ (2000).
* הסכם שירותי אוויר (2000).
* הסכם הגנה על השקעות דו צדדי (2001).
* הסכם לשיתוף פעולה במאבק בסחר בלתי חוקי בינלאומי בסמים נרקוטיים, טרור וכו' (2001). ישיבה ראשונה בוועדה המשותפת שנערכה בזאגרב (2004).
* הסכם לשיתוף פעולה חקלאי (2002).
* הסכם לפטור מחובת ויזה לבעלי דרכונים דיפלומטיים ורשמיים (2007).
* הסכם על שיתוף פעולה בבריאות ורפואה (יוני 2010).
* הסכם למניעת מיסוי כפול ולמניעת התחמקות פיסקלית ביחס למס על הכנסה (DTAA) (נחתם בפברואר 2014).

### מזכרי הבנות
* MoU בין הבנק הקרואטי לשיקום ופיתוח (HBOR) לבנק EXIM של הודו (2000).
* MoU בין אשראי ייצוא והבטחת תאגיד הודו בע"מ (ECGC) והבנק הקרואטי לשיקום ופיתוח (HBOR (2002)).
* MoU בנושא שיתוף פעולה בטכנולוגיית מידע: נחתם בין המועצה לקידום ייצוא אלקטרוניקה ותוכנות מחשב בהודו לבין החברה הקרואטית לטכנולוגיית המידע (2004).
* תוכנית החלפה בתחום התרבות לשנים 2005–2007 (2005).
* תוכנית שיתוף פעולה במדע וטכנולוגיה לשנים 08–2005 (2005).
* תוכנית חילופי חינוך (2006).
* תוכנית שיתוף פעולה בתחום התרבות לשנים 2010–2012 (יוני 2010).

## נציגויות דיפלומטיות
* קרואטיה מחזיקה בהודו שגרירות בניו דלהי וקונסוליות במומבאי ובקולקטה.
* הודו מחזיקה בקרואטיה שגרירות בזאגרב.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
כישופי אהבה

**כישופי אהבה** (באנגלית: **Bell, Book and Candle**) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת דרמה רומנטית משנת 1958 בבימויו של ריצ'רד קווין, עם קים נובק וג'יימס סטיוארט בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס על המחזה "פעמון, ספר ונר" מאת ג'ון ון דרוטן. העלילה היא על אנשים שיש להם תכונות על אנושיות של כישוף ובהם הם מסוגלים להשפיע על רגשות של אחרים ובעיקר על רגש האהבה.

## תקציר העלילה
ג'יל הולרויד (קים נובק) היא בעלת חנות למכירת קישוטים אפריקאים בניו יורק. יש לה תכונות כישוף וכן לאחיה ניקי (ג'ק למון) ולדודתה קוויני (אלזה לנצ'סטר). בערב כריסמס היא בודדה ומנסה את קסמיה על שפרד "שפ" הנדרסון (ג'יימס סטיוארט) גבר מבוגר שגר מעל החנות. דודתה קוויני נכנסת לדירתו בכוח קסמיה ומשבשת לו את הטלפון. שפ יורד לחנותה של ג'יל כדי לדווח על התקלה. מתפתחת שיחה ולאחריה מגלה קוויני לג'יל כי שפ מאורס למרל קיטרידג' (ג'ניס רול) ומזמינה את כולם למועדון "זודיאק" שם מועסק ניקי כמתופף בתזמורת.

במועדון מגלה ג'יל כי מרל היא יריבתה מימי הקולג'. בכוח קסמיה היא מקרבת את אנשי התזמורת לאזניה של מרל שנאלצת לברוח משם עם שפ.

שפ הוא בעל הוצאה לאור, הוא רואה אצל ג'יל את הספר "קסם במקסיקו" ואומר כי היה רוצה לפגוש את המחבר סידני רדליץ'  (ארני קובקס). ג'יל מפעילה את קסמיה באמצעות החתול הסיאמי שלה - "פאיווקט".  היא גורמת לשפ להתאהב בה והוא מבטל את נישואיו למרל.

הם מבלים ביחד בניו יורק ומתחבקים על גג בניין פלאטאיירון. בהשפעת קסמיה, מגיע סידני לשפ ומבקש לכתוב ספר על מכשפים בניו יורק. ניקי שגם הוא מכשף, מסכים לעזור לו כדי להרוויח מזה אך ג'יל אינה רוצה ששמה ישתרבב לספר ומפעילה את קסמיה כדי ששפ ידחה אותו.

לבסוף ג'יל מתוודה לפני שפ כי אהבתם היא בגלל כישופיה. שפ אינו מאמין לה אך קוויני שגם היא מכשפה, מאשרת זאת. הוא הולך לניקי וביחד עם סידני הם מגיעים לביתה של ביאנקה דה פאס (הרמיוני גינגולד) שרוקחת לו שיקוי שמשחרר אותו מכישופיה של ג'יל.

שפ הנזעם מתעמת עם ג'יל, עוזב את הבית בחזרה למרל ונותן לג'יל מתנה - מטאטא של מכשפות. הוא עצבני ורב ועוזב גם את מרל.

ג'יל מוסרת את החתול לקוויני, כעת היא מאוהבת ולכן כושר הכישוף נעלם ממנה. החתול מגיע למשרדו של שפ והוא מחזיר אותו לג'יל. הוא מבחין בדמעותיה ומבין שכעת היא באמת מאוהבת והם מתחבקים.

## צוות השחקנים

## פרסים
* מועמדות לפרס אוסקר לעיצוב ההפקה הטוב ביותר.
* מועמדות לפרס אוסקר לעיצוב התלבושות הטוב ביותר.
* מועמדות לפרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר - קומדיה או מוזיקלי.

## קישורים חיצוניים

* קדימון לכישופי אהבה, באתר יוטיוב
* כישופי אהבה, באתר TCM
* פעמון, ספר ונר, באתר סריטה

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1958
קטגוריה:סרטי ג'יימס סטיוארט
קטגוריה:סרטים מבוססי מחזות
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי דרמה רומנטית
קטגוריה:סרטי פנטזיה
קטגוריה:סרטי ג'ק למון
קטגוריה:סרטים על חתולים
קטגוריה:סרטי קולומביה
קטגוריה:מכשפות בקולנוע ובטלוויזיה
קטגוריה:סרטים על-טבעיים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי ריצ'רד קווין
נירבוגדאן

**נירבוגדאן** (בהונגרית: **Nyírbogdány**) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג, בנפת קמצ'ה.

## מקום
נירבוגדאן הוא כפר בנירשג התיכון (אזור בצפון מזרח המישור ההונגרי הגדול) צפונית מזרחית לנירג'האזה, בערך 16 ק"מ משם. לכפר יש נגישות טובה בכביש ראשי מס' 4. מתחנת הרכבת של הכפר ישנו בקו זמין של קו הרכבת סולנוק-דברצן-נירג'האזה-זאהון בגבול האוקראיני. הדבר המעניין ביישוב הוא שבחלק של אזור התעשייה של היישוב שנמצא כ-3 ק"מ ממרכז הכפר מתגוררים כ-780 אנשים.

הנחלים קאלאי ושֶנִיֶה זורמים בגבול הכפר ונשפכים לתעלה הראשית לונאי (Lónyai). השטח הפנימי של הכפר הוא 3,270 דונם, השטח החיצוני הוא 31,250 דונם.

## היסטוריה
הכפר היה עיירת שוק בימי הביניים. זה מוזכר לראשונה בסביבות 1220 במרשם אוראדיה, יחד עם הכפרים הנה (Hene) וסולנוק (Szolnok). שמו נוצר מהשם הפרטי בוגדאן (Bogdán) בניב הונגרי. השם היה אימוץ של השם בוגדן הסלאבי (פירושו: מתנת האל), ותאודורוס היווני בעל פירוש דומה.

בשנת 1324 הוזכר הכפר בתעודות הראשונות בשם בוגדאנטלק (Bogdántelek). מתקופה זו הוא נחשב ליישוב מאוכלס כרכושה של משפחת האצולה בוגדני. בשנת 1920 היו בכפר 2,115 תושבים. בשנת 1930 היו בכפר 2,388 תושבים.

## קהילה יהודית
יהודים נזכרים לראשונה בנירבוגדאן במפקד תושבים שנערך בשנת 1770. רוב יהודי המקום התפרנסו ממסחר, רוכלות ומלאכה, מיעוטם עסקו בחקלאות וכמה היו חוכרי אחוזות.

בזמן הקרע ביהדות הונגריה הצטרפה נירבוגדאן לזרם האורתודוקסי. במקום היו בית כנסת, חברה קדישא, "חדר" ומקווה.

כשפרצה מלחמת העולם השנייה נשלחו 30 צעירים יהודים מהכפר לעבודות כפייה, הם גויסו כחיילי עזר עם אזרחים הונגריים נוספים שהשלטונות לא רצו לצרף לשורות הצבא הלוחם. עשרים מהם נספו.

בשנת 1944, עם כניסת הצבא הגרמני להונגריה, הועברו יהודי המקום לנירג'האזה, ובסוף מאי 1944 שולחו למחנה ההשמדה אושוויץ.

לאחר המלחמה חזרו לכפר 13 יהודים, ועזבו תוך זמן קצר.

## ילידי המקום

* **[[הנריק אלאפי]]**, (מקודם **הלפרה** עד 1868; בהונגרית: **Alapy Henrik**; נירבוגדאן, 23 בספטמבר 1859 – בודפשט, 31 במרץ 1945) היה דוקטור לרפואה, יהודי-הונגרי כירורג, פרופסור באוניברסיטה.

## קבוצות אתניות
בשנת 2011, 89.2% מאוכלוסיית היישוב הצהירו כי הם הונגרים ו-3.6% הם בני הלאום רומא.

## לקריאה נוספת
*נירבוגדאן בפנקס הקהילות הונגריה, עמוד 386
***נ'יר-בוגדאן**', בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 271. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944)

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הונגריה: כפרים
קטגוריה:קהילות יהודיות בהונגריה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
מגי וילנסקי

**מגי וילנסקי** (באנגלית: **Meggie Vilensky**; נולדה ב-24 בפברואר 1985) היא עיתונאית, מפיקת טלוויזיה ישראלית והיא הבעלים והמנכ"ל של חברת ההפקה MVM - "מגי וילנסקי מדיה בע"מ", המפיקה בין היתר את רצועות האקטואליה היומיות בערוץ רשת 13.

## ביוגרפיה
וילנסקי נולדה וגדלה בסברדלובסק, שבברית המועצות לשעבר, לסשה וילנסקי, עורך תוכן בעיתונות ומרינה וילנסקי, במאית סרטי תעודה. בשנת 1991, בהיותה בת 6, משפחתה עלתה עמה לישראל. הם התיישבו בקריית שמונה.

## קריירה
וילנסקי החלה לעסוק בהפקה בהיותה בת 18, בתחילת דרכה עבדה בחברת "קודה תקשורת", שם הפיקה את התכנית "אישי" עם גיל ריבה עבור חברת הכבלים "HOT", ואת "שליש מהחיים" עם רינה מצליח עבור זכיינית ערוץ 2 "קשת". לאחר מכן עברה לחברת "טו-שוט" שם הפיקה את "שתולים" עם אורלי וילנאי עבור "קשת", "אנדרנלין" עם ענת גורן עבור "רשת" וסרטי וסדרות תעודה נוספים בשעות הפריים טיים עבור הזכייניות "רשת" ו"קשת".

בשנת 2010, מונתה למפיקה הראשית של הערוץ הים תיכוני. וילנסקי הייתה שותפה להקמת הערוץ, ניהלה את הפקת תוכניות המקור, רכש התוכניות, והייתה אחראית על תקציב הערוץ כולו.

בשנת 2012 עברה לזכיינית הטלוויזיה של ערוץ 2, "רשת", שם מונתה לתפקיד מפיקה אחראית, הכפופה למפיקה הראשית של "רשת" ולמנהל התוכניות, והייתה המפיקה האחראית של כל התוכניות היומיות וכן של משדרים מיוחדים. בין היתר הפיקה את התוכניות "העולם הבוקר", "למה לא סיפרת לי", הסיפור", "הבסטה של שגב", "בא לחדש לכם", "שעה בריאה", "יום בחיי ראש הממשלה", "אספת הורים", "סלבריישן", "כידון ובן סימון", "מדברים על זה", "בוקר ישראלי", "שאלה משפטית", "כושר ברשת", "שיחת היום" ועוד.

### MVM - מגי וילנסקי מדיה בע"מ
בשנת 2017 הקימה וילנסקי חברת הפקות עצמאית, "מגי וילנסקי מדיה בע"מ", המספקת שירותי הפקה עריכה ותוכן בנושאי תרבות ואקטואליה. מאז הקמת החברה היא מפיקה עבור רשת 13 את רצועות האקטואליה היומיות בהן וילנסקי משמשת גם כעורכת-אחראית. בין התוכניות: **"שיחת היום עם לוסי אהריש"**, **"עושים שישי עם אריק וייס"**, "הכול כלול", "לפני החדשות", "מאחורי הכסף", "חמש עם שרון גל" ו"הצינור". האחרונה זכתה בפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה שנתיים ברציפות בשנים 2018–2019 ובנוסף בשנת 2021 זכתה בפרס כד החלב ע"ש מוטי קירשנבאום ז"ל על קידום תכנים חברתיים ואקטואליים.

בנוסף יוצרת החברה סדרות וסרטי תעודה עבור רשת 13.

נכון ל-2024, מועסקים בחברה כשישים עובדים.

## חיים אישיים
נשואה לעורך הטלוויזיה רן אביטל. מתגוררים ברמת גן.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מפיקות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:מפיקי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:רשת (זכיינית שידור)
קטגוריה:מנכ"ליות ישראליות
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:רמת גן: אישים
קטגוריה:ישראליות ילידות ברית המועצות
קטגוריה:ישראלים ילידי ברית המועצות
קטגוריה:עולות בשנות ה-1990
קטגוריה:עולים בשנות ה-1990
קטגוריה:בוגרות תיכון קוגל
קטגוריה:בוגרי תיכון קוגל
קטגוריה:בוגרות המכללה האקדמית תל אביב-יפו
קטגוריה:בוגרי המכללה האקדמית תל אביב-יפו
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1985
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1985
קטגוריה:ישראלים ילידי רוסיה
קטגוריה:ישראליות ילידות רוסיה
סטניסלב גרוף

**סטניסלב "סטן" גרוף** (**Stanislav Grof**; נולד ב-1 ביולי 1931) הוא פסיכיאטר אמריקאי ממוצא צ'כי. ממייסדי זרם הפסיכולוגיה הטרנספרסונלית ומגדולי החוקרים של שימוש במצבי תודעה לא רגילים  למטרות חקר, ריפוי, השגת צמיחה אישית ותובנות על נפש האדם.

## קורות חיים

גרוף השלים לימודי תואר שני באוניברסיטת קארל בפראג בשנת 1957 ואת הדוקטורט שלו באקדמיה למדעים של צ'כוסלובקיה בשנת 1965.

ב-1967 הוזמן בידי ג'ואל אלקס  לעבוד כעמית מחקר במרפאת הנרי פיפס  בבית הספר לרפואה באוניברסיטת ג'ונס הופקינס שבבולטימור, ארצות הברית.

בשנות ה-60 וה-70 של המאה ה-20 היה בין מובילי ניסוי ספרינג גרוב  בסמים פסיכדליים שנערך במרכז הרפואי ספרינג גרוב  לימים חלק מאוניברסיטת מרילנד בבולטימור , לצד ולטר פנקה  וביל ריצ'רדס.

ב-1973 הוזמן בידי מכון אסלן  בביג סור  שבקליפורניה שבו התגורר כחוקר עד 1987 ופיתח את רעיונותיו.

ב-1977 יסד את האגודה הטרנספרסונלית הבינלאומית  והוא משמש כנשיא האגודה.

גרוף הוצג בסרט "Entheogen: Awakening the Divine Within", סרט תיעודי משנת 2006 על חוויות מיסטיות-רוחניות בעולם המודרני באמצעות שימוש באנתאוגנים. באוקטובר 2007 זכה בפרס ה"VISION 97" של קרן דגמר ווצלב האוול בפראג.

מאז 2015 הוא חבר סגל במחלקה לפילוסופיה, קוסמולוגיה ותודעה במכון קליפורניה ללימודים אינטגרליים .

## לקריאה נוספת
* מייקל פולן, **איך לשנות את דעתך: מה מחקר הפסיכדלים החדש מלמד אותנו אודות התודעה, המוח, התמכרות, דיכאון וטרנסצנדנטיות**, לעברית: ירון סיון, ידיעות ספרים, 2020 (לפי מפתח)

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:פסיכיאטרים אמריקאים
קטגוריה:פסיכיאטרים צ'כים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קארל בפראג
קטגוריה:מהגרים מצ'כוסלובקיה לארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1931
קברו של הרודן

**קברו של הרודן** (באנגלית: **The Tyrant's Tomb**) הוא ספר פנטזיה אמריקאי שמבוסס על המיתולוגיה היוונית והרומאית ונכתב על ידי הסופר ריק ריירדן. הוא פורסם באנגלית ב-24 בספטמבר 2019, והוא הספר הרביעי בסדרת הספרים גורלו של אפולו.

## עלילה
אפולו מגיע למחנה יופיטר בשביל הלווית חברו ג'ייסון גרייס לאחר שקליגולה הרג אותו בספר הקודם. בדרכו למחנה אפולו נשרט ונפצע בבטנו על ידי אחד המשרתים של טרקוויניוס סופרבוס. אפולו עורך את ההלוויה לג'ייסון ומקבל נבואה מאלה ההרפיה ומטייסון הקיקלופ, שאומרת שקבר הרודן נמצא בקרבת קרוסלה. אפולו יוצא לעבר הקבר עם מג, הייזל וחניכה נוספת - לוויניה אסימוב, ומוצא שם את הקבר של טרקוויניוס, מלכה האחרון של רומא שבקברו אמורים להיות ספרי הסיבילות. במהלך השיטוט בקבר הם נתקלים בקיסר והוא מחמיר את פציעתו של אפולו. לאחר מכן אפולו רואה את לוויניה יוצאת מהמחנה עם דון הפאון והוא עוקב אחריהם. הם נפגשו עם פאונים אחרים באזור ועם אפרסק הקארפוס. אפרסק מבקש מאפולו לספר את מה שקורה באזור קליפורניה (עלילת הספר הקודם). בספר התרחש הקרב האחרון על רומא. הספר נגמר כשאפולו ופרנק ז'אנג מביסים את שני הקיסרים, קומודוס וקליגולה, ריינה רמירס-אריאנו הופכת לציידת ארטמיס, הייזל לבסק הופכת לפראיטור רומא ואפולו ומג יוצאים למסע החיפושים האחרון – להביס את נירון.

## דמויות ראשיות
* אפולו / לסטר פפדופולוס – אל לשעבר, חייב לשחרר את האורקלים, משרתה של מג.
* מג מקפרי – בתה של דמטר, גבירתו של אפולו
* פרנק ז'אנג – בנו של מארס, פראיטור רומא, חייו תלויים על פיסת עץ, החבר של הייזל.
* הייזל לבסק – בתו של פלוטו, כיום פראיטור רומא, חברה של פרנק.
* לוויניה אסימוב – קנטוריה במחנה יופיטר
* ריינה – בתה של בלונה, לשעבר פראיטור רומא ולאחר מכן ציידת ארטמיס.

## ראו גם
* גורלו של אפולו
* ריק ריירדן

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי 2019
קטגוריה:ספרי פנטזיה
קטגוריה:גורלו של אפולו
קטגוריה:ספרי ריק ריירדן
ניר מטרסו

**ניר מטרסו** (נולד ב-1972 ומתגורר בעיר תל אביב) הוא קומיקסאי, אנימטור ומוזיקאי ישראלי. היה חבר להקת המהפכה המיותרת בגלגולה הראשוני, אך התפרסם בעיקר בזכות פרסומי הקומיקס שלו. את המוזיקה שלו לא פרסם בשמו האמיתי עד שנת 2014, אז פרסם את אלבום הסולו הראשון שלו, זרע לוויתן. בשנת 2020 הוציא את הרומן הגרפי הראשון שלו, "הקסטה השחורה".

## קריירה
### קריירה מוזיקלית
מטרסו התחיל את דרכו כגיטריסט להקת הפאנק הישראלית נ"מ בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20. לאחר מכן הצטרף כגיטריסט ללהקה הישראלית המהפכה המיותרת בשנת 1991. יחד איתם הוציא את אלבומם הראשון, "המהפכה המיותרת". אחרי הופעתם הראשונה עזב, אך חזר תוך זמן קצר מחוסר מעש. במשך השנים פרסם שירים שונים ללא שמו האמיתי, ואף הוציא מיני-אלבום בשם "צ'רלי קצ'רלי" בשנת 2004 בשם הבדוי צ'רלי קצ'רלי.

רק בתחילת העשור הראשון של המאה ה-21 החל מטרסו ליצור מוזיקה כמפיק מוזיקלי. בנוסף, הוא יצר מספר משחקי קופסה מוזיקליים בהם משחקים על תיבות נגינה. בשנת 2014 פרסם את אלבום הסולו הראשון שלו, "זרע לוויתן", תחת שמו האמיתי. האלבום מורכב אך ורק משירים שאותם הוא כתב ושר לבדו. כשנשאל בראיון למגזין "Time Out תל אביב" למה פרסם את האלבום עם שמו האמיתי, ענה כי "לא רציתי שזה יהיה אלבום של צ'רלי קצ'רלי, כי הוא יותר אוונגרדי ופחות טקסטואלי, ופה מופיעים שירים בעברית".

בשנת 2022 השתתף בסרט התיעודי "עצבני ומהיר: הסיפור של פאסט מיוזיק והפטיפון" של עמית איצקר.

### אנימציה
מטרסו התפרסם בעיקר בעבור האנימציה שלו. בסרטים הכוכב הכחול, משהו טוטאלי ו"סינדרום בנטביץ'" של גור בנטביץ' הוא יצר את קטעי האנימציה המשולבים בין הקטעים. מטרסו נחשב גם לאחד מחלוצי אמנות המדיה החדשה בישראל, ועובד גם כיוצר קליפים מונפשים.

### קריירת קומיקס
את קריירת הקומיקס שלו התחיל בשנת 1997, כאשר יצר את אנתולוגית הקומיקס "ביצים וקציצות: חלליות", שם כתב את כל הסיפורים (להוציא שניים של אתגר קרת ורואי לינד עם ג'ק דניאלס) בחלק הראשון, כולל הסיפור הפותח והסיפור החותם. בתור מאייר עיצב את הלוגו של אתר ההאקרים המחתרתי Y2HACK, והעמיד מיצגים שונים בבית ביאליק ומוזיאון הילדים חולון.

בשנת 2020 פרסם את הרומן הגרפי הראשון שלו, "הקסטה השחורה", וזכה לתשומת לב תקשורתית רחבת היקף. במגזין ספרים של הארץ הוקדשה לספר כתבה שלמה, בה תואר כ"ספר בלשים מרהיב", ו"ביוגרפיה של אחד האמנים האלטרנטיביים המעניינים בארץ, וגם הרהור על איך המרדף אחר משהו מספק יותר מהשגתו". רבקה מיכאלי כתבה בעיתון כלכליסט על הספר בין היתר כי "ספרו של ניר מטרסו "הקסטה השחורה" (הקיבוץ המאוחד) מפתיע, מלא הומור ועניין. זה ספר חכם של מחבר מחונן".

בבלוג "הספרים ואני" נכתב על הספר כי "העיצוב של הספר לא פחות מנפלא בעיני, מהאיורים המגוונים והמסוגננים, עד הטיפוגרפיה, בחירת סוג הנייר ואפילו הפורמט של הכריכה הקשה בצבע שחור שמזכיר בצורה מסוימת את צורת הקסטה, כל דבר כאן עוצב בקפידה ומייצר אריזה שלמה ומסוגננת".

הספר סוקר ומטרסו אף רואיין לפודקאסט 'מה שכרוך' מבית תאגיד השידור הישראלי כאן.

## עבודות
### אלבומים
* המהפכה המיותרת – 1997
* אסטרומנטלי – 1998
* צ'רלי קצ'רלי – 2004 (מיני אלבום)
* זרע לוויתן – 2014

### ספרים
* ביצים וקציצות: חלליות – 1997 (אנתולוגיה)
* הקסטה השחורה – 2020

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קומיקסאים ישראלים
קטגוריה:אנימטורים ישראלים
קטגוריה:מוזיקאים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1972
חיים מארוביץ' קראסנוקוטסקי

**חיים (חוטיה)** **מארוביץ' קראסנוקוטסקי** או **יפים מארקוביץ' קראסנוקוטסקי** (1 במאי 1904 – 15 באוגוסט 1982) היה יהודי סובייטי שעוטר בעיטור גיבור ברית המועצות, השתחרר בדרגת מייג'ור גנרל.

## ביוגרפיה
נולד במשפחת פקיד.

ב-1920 סיים את לימודיו בבית הספר התיכון ושנתיים במכללה לרפואה. בהמשך עבד כמדריך חינוך גופני.

ב-1926 גויס לצבא האדום. ב-1930 סיים קורס להכשרת מפקדי חי"ר בקייב. השתתף בפלישת הכוחות הסובייטים למערב אוקראינה ב-1939. השתתף במלחמת החורף בדרגת קפטן. ידוע דיוקנו בעיפרון משנת 1940 שצויר על ידי אלכסנדר לאקטיונוב. חבר במפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות מאז 1941.

פיקד על הגדוד בקרבות המלחמה הפטריוטית הגדולה מאז יום תחילתה, 22 ביוני 1941. על הצלחות לחימה בתבוסת קבוצת ורמאכט באוריול, מונה לסגן מפקד רגימנט סיור. הצטיין בקרבות ליד העיר פושקין. היה ראש מחלקת אימוני הלוחמים של הצבא.

לאחר תום מלחמת העולם השנייה הוא היה ראש המחלקה הצבאית של מכון המורים הממלכתי בנובגורוד (מספטמבר עד נובמבר 1946). מאז 1953 השתחרר לאזרחות. התגורר בקייב.

נפטר ב-15 באוגוסט 1982 ונקבר בבית העלמין הצבאי לוקיאנובסקויה בקייב.

## משפחתו
בנו מיכאיל שירת בספינות חיל הים הסובייטי ועוקב בקידום עקב לאומו ונכדו סרגיי בדרגת קפטן מדרגה שלישית שירת בצוללות חיל הים הסובייטי והרוסי.

## הערות שוליים

קטגוריה:מעוטרי הכוכב האדום
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:יהודים מעוטרי גיבור ברית המועצות
קטגוריה:מלחמת החורף: אישים
קטגוריה:גנרלים יהודים סובייטים
קטגוריה:יהודים אנשי הצבא האדום במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1904
קטגוריה:נפטרים ב-1982
פיליפ פרנק (צייר)

**יוהאן היינריך פיליפ פרנק** (בגרמנית:** Philipp Franck**; 9 באפריל 1860 – 13 במרץ 1944) היה צייר אימפרסיוניסט, גרפיקאי ומאייר גרמני, חבר הזצסיון הברלינאי.

## קורות חיים
בתמיכת אביו והתעקשותו החל בלימודי אדריכלות במכללה העסקית בפרנקפורט. כשאביו נפטר, הוא החליט להמשיך אחר ההתעניינות האמנותית האמיתית שלו. לפיכך, בגיל שבע עשרה הוא נרשם לסטדלשולה, שם למד אצל היינריך הסלהורסט ואדוארד ג'ייקוב פון שטיינל. הוא התמקד בנופים אך בהנחייתו של שטיינל יצר גם איורים לסיפורי אגדות.

בשנת 1879 עבר לקרונברג אים טאונוס, שם הצטרף למושבת האמנים המקומית. בעודו שם התיידד עם אנטון בורגר ולקח אצלו שיעורים עד 1881. עם זאת, פרנק היה בעל דעות מוצקות משלו על תיאור הטבע ופנה לאגודת האמנים הגרמנית, שם הומלץ לו ללמוד אצל ג'ייקוב דילמן. הוא היה שם עד 1886.

לאחר מכן החל לנסוע, ובסופו של דבר התיישב בוירצבורג. לאחר שמצא במקום מעט הצלחה, עבר לברלין בשנת 1892 והפך למורה בבית הספר המלכותי לאמנות. בשנת 1898 הוענק לו התואר פרופסור. באותה שנה הוא הצטרף ללוביס קורינת ומקס ליברמן כדי לסייע ביצירת הזצסיון הברלינאי. בשנת 1902 נפטרה אשתו הראשונה וכעבור שנתיים התחתן עם אחת מתלמידותיו.

בשנת 1906, פרנק ומשפחתו עברו להלנסי שבוונזה, שם ניסה להקים מושבת אמנים על פי הדגם של קרונברג, אך לא הצליח. הוא חזר לברלין והפך למנהל בית הספר המלכותי לאמנות בשנת 1915. בשנת 1928 השתתף בתערוכה הבינלאומית במכון קרנגי. ספר זיכרונותיו, חיים ואמנות, ראה אור זמן קצר לאחר מותו.

## משפחה
פיליפ פרנק התחתן, עם קתרינה ארנסט (1866-1902). היא מתה באוגוסט 1902 ובשנת 1904 הוא נישא לתלמידתו מרתה קוהלו. לפיליפ פרנק היו ארבעה ילדים משני הנישואים שלו. מאז 1906 התגורר פרנק עם משפחתו בברלין-ואנזה. בן מנישואיו הראשונים היה המדען הנס היינריך פרנק (1888-1961).  בנו מנישואיו השניים, קרל לודוויג פרנק (1904-1985), הפך לאדריכל ידוע.

הפסלת, אינגבורג הונגינגר (1915-2009) הייתה נכדתו והסופרת ג'וליה פרנק היא נכדה נוספת.

## גלריה

File:Philipp Franck - Bildnis zweier Damen - 14555 - Bavarian State Painting Collections.jpg | שתי נשים
File:Philipp Franck - Blick auf Potsdam - BG-M 11959-11 - Berlinische Galerie.jpg | מבט על פוסטדם
File:Philipp Franck - Der Wannsee, 1914.jpg | הוואנזה
File:Philipp Franck - Alt-Frankfurt-1929.jpg | פרנקפורט הישנה


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי הזצסיון הברלינאי
קטגוריה:ציירים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1860
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1944
היינריך ריזו

**היינריך ריזו** (בגרמנית: **Heinrich Riso**; 30 ביוני 1882 – אוגוסט 1952) היה כדורגלן גרמני, ששיחק בעמדת הבלם. הוא שיחק באליפות גרמניה הראשונה שהתקיימה ב-1903.

## ביוגרפיה
ריזו נולד ב-30 ביוני 1882 בלייפציג שבגרמניה. אחיו הקטן, האנס ריזו, היה גם כן כדורגלן ששיחק בעמדת השוער.

במהלך הקריירה שיחק בוו.פ.ב. לייפציג משנת 1900, וזכה עימה בשבעה תוארי אליפות גאום שבצפון מערב סקסוניה. ריזו השתתף וזכה גם באליפות גרמניה הראשונה ב-1903 כשהוא מסיים ככובש המצטיין עם 6 שערים. במשחק הגמר שנערך ב-31 במאי אותה שנה כבש שלושער בניצחון 2–7 על ד.פ.צ. פראג. שלוש שנים אחר כך זכה פעם נוספת בתואר, כשהוא כובש את שער הניצחון במשחק הגמר נגד פ.צ. פפורצהיים שנגמר בתוצאה 1–2.

במדי נבחרת גרמניה ריזו ערך את הופעת הבכורה ב-7 ביוני 1908 בהפסד 3–2 לאוסטריה בווינה. הופעה אחר כך הייתה האחרונה שלו והיא נעשתה נגד הונגריה ב-4 באפריל 1909 בתיקו 3–3.

## תארים
;וו.פ.ב. לייפציג
*אליפות גרמניה (2): 1903, 1906
*אליפות מרכז גרמניה (4): 1903, 1907, 1910, 1911
*אליפות גאום שבצפון מערב סקסוניה (7): 1903, 1904, 1906, 1907, 1909, 1910, 1911
;אישיים
*מלך השערים באליפות גרמניה: 1903 (6 שערים)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים גרמנים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת גרמניה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1882
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1952
אובודוואר

**אובודוואר** (בהונגרית: **Óbudavár**) הוא כפר זעיר על גדות אגם בלטון במחוז וספרם שבמרכז הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה גם באובודוואר מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 62 תושבים, ובשנת 2020 45 תושבים.

האזכור הראשון של הכפר קיים משנת 1413.

## קישורים חיצוניים

*  

## הערות שוליים

קטגוריה:הונגריה: כפרים
לאה פוטש

**לאה פוטש** (נולדה בי"ז בשבט תשמ"ה, 8 בפברואר 1985) היא סופרת חרדית ישראלית, הכותבת ספרי ילדים ונוער למגזר החרדי והכללי. את חלק מספריה היא פרסמה בשם העט "ל. שרייבר".

## ביוגרפיה
נולדה בירושלים למשפחה ותיקה מחסידות קרלין. אביה הרב יוחנן הכהן שבדרון הוא דור חמישי לגאון רבי שלום מרדכי הכהן שבדרון המהרשם מברז'אן ועורך המאסף התורני "בית אהרן וישראל".

עוסקת בתחום הכתיבה, מפרסמת חומרים שונים בעיתונים: מרווה לצמא, המודיע, המבשר, יתד נאמן בקהילה זרקור ועוד. עובדת בשכתוב ועריכה ספרותית עבור ספרי עמותת "מנוף לבית היהודי" בהנהלת הרבנית אסתר טולידאנו.

סיפרה "חכמים בלילה" נבחר על ידי צוות שופטים של "בנק הפועלים" והוצאה לאור "אור החיים" במבצע חנוכה והודפס ב-5000 עותקים.

סיפרה "שני ילדים ואבא מתקשרים" נבחר על ידי משרד התרבות מתוך מאות ספרים וזכה במענק תמיכה מהמדינה.

בשנת 2017 הקימה חברה בשם "פוטש הפקות", במסגרתה היא מספקת מגוון שירותים ספרותיים לציבור החרדי. בין השאר היא מפיקה תוכניות למסיבות סידור ובת מצווה.

ב-2018 השיקה את המיזם "שנת סיפור", קו תוכן שבו היא מעבירה תכנים חינוכיים ותרגילי הרפיה לקראת שינה שעברו ביקורת על ידי אנשי חינוך בציבור החרדי.
במסגרת המיזם הוציאה לאור את הדיסק "זאבי מרגיש" ביידיש ובעברית.

בשנת 2020 בעוד תקופת הקורונה בעיצומה, הקימה בית ספר וירטואלי ללמידה מרחוק, קו תוכן בשם "טלמידים" בו העבירה תכנים מובחרים ומעצימים לאור התמודדויות התקופה.
בשל חיוניתו הקו נבחר על ידי חברת התקשורת סלקום להקצאת מספרו חינם בתקופת הקורונה.

בשנת 2020 הקימה בית ספר לכתיבה יוצרת "פוטש סקול", ללימודי כתיבה יוצרת, דרכו היא חושפת את סודותיה לבנות במגזר החרדי.

וכן היא מפרסמת יצירות מובחרות פרי עטם של תלמידותיה במגזין "השראה".

בנוסף לעבודתה הספרותית, היא מעבירה קורסים לכתיבה יוצרת לבנות בבתי הספר "בית יעקב", "חסדי אבות" ו"בית ברכה", וכן מעבירה חוגי דרמה לילדות בבתי הספר.

## מספריה
;לילדים
*קופסת הקסם
*חכמים בלילה
*שני ילדים ואבא מתקשרים
*מרק סוכריות
*צוללים
*אנשים קטנים גדולים
*אורחים על הגג
*יידיש שלי
*זוג או פרד 
;למבוגרים
*כך נפתחה הדלת
*שיישאר בינינו
*שישים שניות בדקה

### ספרים שערכה
*ניגודים משלימים
*המדריך למדריכה
*שבילי השלום 
*בואי כלה

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:סופרות חרדיות ישראליות
קטגוריה:סופרים חרדים ישראלים
קטגוריה:סופרות ילדים ונוער ישראליות
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער ישראלים
קיד רוק

**רוברט ג'יימס ריצ'י** (באנגלית: **Robert James Ritchie**; נולד ב-17 בינואר 1971 במישיגן, ארצות הברית) הוא זמר רוק וקאנטרי אמריקאי, המוכר בשם הבמה **קיד רוק**.

ריצ'י ידוע גם בשם הבמה **בובי שאזאם**. הוא מרבה לבטא את עמדותיו הפוליטיות, והוא אחד מעשרה ידוענים שאינם מתאבקים שזכו להכרה ב"היכל התהילה של WWE".

בין השנים 2006–2007, היה נשוי לדוגמנית פמלה אנדרסון.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מישיגן
קטגוריה:זמרי רוק אמריקאים
קטגוריה:זמרי קאנטרי אמריקאים
קטגוריה:ראפרים אמריקאים
קטגוריה:גיטריסטים אמריקאים
קטגוריה:מתופפים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה העולמי
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה האמריקאית
קטגוריה:זמרים-יוצרים אמריקאים
קטגוריה:אמנים אמריקאים הידועים בשם במה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1971
ארוונייש

**ארוונייש** (בהונגרית: **Örvényes**) הוא כפר על גדות אגם בלטון במחוז וספרם שבמרכז הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה גם בארוונייש מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 185 תושבים, ובשנת 2020 132 תושבים.

## יהודי ארוונייש
בארוונייש חיו יהודים בתקופות זמן שונות. 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:הונגריה: כפרים
ספינת המתים

**ספינת המתים** (באנגלית: **The Ship of the Dead**) הוא הספר השלישי והאחרון בסדרת מגנס צ'ייס והאלים של אוסגרד, הבא בתור אחרי פטיש הרעם. הספר נכתב על ידי ריק ריירדן ויצא לאור באנגלית ב-3 באוקטובר 2017 ובעברית ב-1 ינואר 2018. הסיפור מתרחש בימינו ומבוסס על המיתולוגיה הנורדית.

## תקציר העלילה
מגנס צ'ייס וחבריו נאלצים לעצור את לוקי אל הרמאויות, הלשון החלקה והשקרים בעודו מכין את נגלפאר, ספינה העשויה ציפורני המתים (המכונה גם ספינת המתים). במהלך הספר פוגשים מגנס וחבריו עוד מפלצות, ידידים ואלים ומשלימים דברים לא סגורים. חצי נולד גונדרסון נאלץ לחזור לעיר הולדתו ולעיר פטירתו. טי.ג'יי פוגש את אביו טיר. מלורי קיין מוצאת את אימה (שמתגלה כפריג). הארת' מתמודד פעם אחרונה עם אביו (שנהפך לדרקון בגלל טבעת), ומגנס היה צריך לאכול את הלב של אבא של הארת' כדי לזכות בכל הזכרונות שלו וחוכמת החיים שלו. מגנס וחבריו נקלעים לסופת שלג וקופאים מקור. אלכס פיירו מנשקת את מגנס.

לבסוף, מגנס נלחם נגד לוקי בתחרות עלבונות. בתחילה לוקי הוביל כי מגנס לא יודע כיצד להעליבו אך בסוף, בשביל לנצח, הוא החמיא ושיבח את כל חבריו ואת כל מי שחשוב לו, ולאט לאט לוקי הוקטן, עד שהיה בגודל מתאים להיכנס לתוך קליפת אגוז, ושם מגנס כלא את לוקי. אחרי שהכל נגמר מגנס ואלכס פיירו משתמשים באחוזה של הדוד רנדולף של מגנס ופותחים בית מחסה לנוער חסר בית.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:ספרי 2017
קטגוריה:מגנס צ'ייס והאלים של אוסגרד
קטגוריה:ספרי ריק ריירדן
משה עסיס (כדורגלן)

**משה עסיס** (נולד ב-9 באוקטובר 1943) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקשר במכבי תל אביב בשנות ה-60 של המאה ה-20 ותחילת שנות ה-70 של המאה ה-20.

עסיס שיחק בקבוצת הנוער של מכבי תל אביב והופעתו הראשונה בקבוצה הבוגרת הייתה לפני גיל 18, ב-15 במאי 1961
במשחק הדרבי נגד הפועל תל אביב במסגרת הליגה הראשונה. ב-1968 עמנואל שפר ניפה את עסיס מסגל נבחרת ישראל לקראת אולימפיאדת מקסיקו סיטי, ובעקבות כך החליט עסיס לפרוש מכדורגל, אך לאחר בקשות של ג'רי בית הלוי המשיך לשחק עד סוף העונה. ב-1969 עבר לגור בניו יורק שבארצות הברית, ובסוף 1971 חזר לישראל והצטרף שוב למכבי תל אביב, עד שפרש סופית מכדורגל ב-1973.

במדי הקבוצה זכה ב-3 אליפויות, 4 גביעי מדינה, פעמיים באלוף האלופים ופעמיים בליגת האלופות האסיאתית.

לעסיס 15 הופעות במדי נבחרת ישראל. הופעתו הראשונה הייתה ב-8 במאי 1966 במשחק ידידות נגד נבחרת פינלנד. את שערו היחידי במדי הנבחרת, כבש ב-26 באוקטובר 1966 במשחק ידידות נגד נבחרת דנמרק. הוא השתתף בשני משחקים במסגרת גביע אסיה בכדורגל 1968.

לאחר שפרש מכדורגל, הקים את מסעדת דרבי בר בתל אביב-יפו.

## תארים
;מכבי תל אביב
* אליפות (3): 1966/1968, 1969/1970, 1971/1972
* גביע המדינה (4): 1963/1964, 1964/1965, 1966/1967, 1969/1970
* אלוף האלופים (2): 1964, 1967
* ליגת האלופות האסיאתית (2): 1968/1969, 1970/1971

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:קשרי כדורגל ישראלים
קטגוריה:תל אביב-יפו: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ישראל
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 1968
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1943
מלך הצפון

**מלך הצפון** (באנגלית: **The Northman**) הוא סרט מותחן נקמה היסטורי אפי אמריקאי בבימויו של רוברט אגרס, שכתב את התסריט יחד עם המשורר והסופר האיסלנדי סיון . עלילת הסרט מתרחשת בתחילת המאה העשירית באיסלנד ומככבים בה השחקן אלכסנדר סקושגורד בדמותו של הנסיך הנורדי אמלת', ולצדו ניקול קידמן, וילם דפו, אניה טיילור-ג'וי, אית'ן הוק וביורק.

הסרט עלה לאקרנים בישראל ב-21 באפריל 2022, ובארצות הברית ב-22 באפריל 2022.

## תקציר העלילה
עלילת הסרט מגוללת אפוס העוסק בנסיך הנורדי אמלת', המבקש לנקום את מות אביו.

## צוות השחקנים והדמויות
* אלכסנדר סקושגורד – **הנסיך אמלת**'
* ניקול קידמן – **המלכה גודרון**
* אית'ן הוק - **המלך הורבנדיל**
* וילם דפו – **היימיר השוטה**
* אניה טיילור-ג'וי – **אולגה מיער ליבנה**, המכשפה.
* קלייס באנג – **פוליניר**, דודו של אמלת' ואחיו של הורבנדיל.
* ביורק – **החוזה**
* מאריי מקארתור – **האקון זקן-ברזל**
* איאן ג'ררד וייט – **ת'ורוואלדר**
* קייט דיקי – **הלדורה הפיקטית**
* ראלף איינסן – **קפטן וולודימיר**
* גוסטב לינד – **תוריר הגאה**
* קייטי פטינסון – בתולת המגן
* הפתור יוליוס ביורנסון – **תורפינר**
* דואה בארני – **מלקורקה**
* אולבן פוירה – **אשילדור הופגית'ה**

## הפקה
### פיתוח וליהוק
באוקטובר 2019, הוכרז כי הבמאי רוברט אגרס יביים סאגת נקמה אפית ויקינגית, אותה הוא גם יכתוב יחד עם התסריטאי סיון. השחקנים ניקול קידמן, אלכסנדר סקושגורד, אניה טיילור-ג'וי, ווילם דפו ניהלו משא ומתן על הצטרפות לצוות השחקנים של הסרט. בדצמבר, אושר שכל השחקנים לוהקו לסרט, יחד עם אישור על ליהוקו של קלייס באנג לצוות השחקנים. הסרט החל רשמית את תהליך ההפקה בדצמבר 2019 והתעתד להתחיל את צילומיו בבלפסט במהלך שנת 2020.

באוגוסט 2020, ביורק, קייט דיקי ואית'ן הוק לוהקו לצוות השחקנים של הסרט, כשמקביל נודע שחברת ההפצה "Focus Features" תהיה אמונה על הפצת הסרט בצפון אמריקה, בזמן שסרטי יוניברסל תהיה אמונה על הפצת הסרט ברחבי העולם. בספטמבר 2020, ביל סקושגורד הודיע שהוא החליט לפרוש מהפקת הסרט בעקבות בעיות בלוח הזמנים שלו. הוא הוחלף מאוחר יותר בגוסטב לינץ'.
### צילומים
צילומי הסרט התעתדו להתחיל במרץ 2020, אך נדחו בעקבות התפרצות מגפת הקורונה. הצילומים החלו באוגוסט 2020 בטור הד, מחוז אנטרים ובבאליגלי שליד לרן שבצפון אירלנד. בספטמבר 2020, צילומי הסרט עברו למאלין, מקום בחצי האי אינישובן שבמחוז דניגול. הצילומים תמו בתחילת דצמבר 2020.
### מוזיקה
את המוזיקה לסרט הלחינו רובין קרולן וסבסטיאן גיינסבור.

## הפצה
הסרט עלה לאקרנים בארצות הברית ב-22 באפריל 2022.
### שיווק
הקדימון הראשון של הסרט הוקרן לראשונה במהלך כנס ה-CinemaCon, שהתקיים בשלהי אוגוסט 2021.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים על נקמה
קטגוריה:ויקינגים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 2022
קטגוריה:סרטי דרמה היסטורית אמריקאיים
מגה אור החזקות

**מגה אור החזקות בע"מ** היא חברה ציבורית, שמניותיה נסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב ועוסקת בייזום והשכרה של מרכזים מסחריים ולוגיסטיים, ומחזיקה בחברת "אפי נכסים". החברה כלולה במדד תל אביב 125.

## היסטוריה
החברה הוקמה ביולי 2002 כחברה פרטית, בשם "צחי נחמיאס החזקות בע"מ" ובמאי 2006 שונה שמה לשמה הנוכחי. ביוני 2007 הפכה החברה לחברה ציבורית שמניותיה נסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב.

החברה הוקמה על בסיס נדל"ן שהחזיק צחי נחמיאס, יחד עם אביו פיני נחמיאס, באזור התעשייה של מושב שילת. פיני נחמיאס הפעיל בית מלאכה ומחרטה במקום, בשנת 1997 חיפשה רשת הום סנטר אתר לפתיחת חנות באזור מודיעין ופנתה אליו, השכירות שהיא הציעה סיפקה הכנסה גבוהה יותר מההכנסות בית המלאכה, לכן החליט לסגור אותו ולהשכיר להם את המבנה. משפחת נחמיאס ביצעה בהמשך עסקות עם חברי מושב אחרים, רכשו מהם את הקרקע או בנו עבורם על הקרקע בנייני מסחר ומשרדים, השכירו את השטח וקיבלו אחוזים מההכנסות. בשנת 2006 היו לחברה הכנסות משכירות של כ-2 מיליון שקל בשנה, הוחלט להנפיק אותה בבורסה ולגייס כספים לרכישות נוספות. באותה עת היו שותפים עם נחמיאס בחברה האחים גיל ורון נוי. את הנפקת החברה הובילה חברת ההשקעות "ברגר שוקי הון", שבבעלות איש העסקים עמית ברגר. החברה הצליחה לגייס 70 מיליון שקל בהנפקת מניות ואיגרות חוב, אף על פי שהנכסים שהחזיקה במושב שילת, היו בנויים על קרקע חקלאית, ללא היתר לשימוש מסחרי ואף ללא היתר לשימוש חורג.

לאחר ההנפקה החברה החלה לרכוש ולפתח שטחי נדל”ן מניב, בתחום המרכזים המסחריים והלוגיסטיים בכל רחבי הארץ, חלקם בשותפות עם חברת ביג מרכזי קניות של האחים נפתלי, וחלקם בשותפות עם איש העסקים רמי לוי.

בדצמבר 2013, מכרו האחים גיל ורון נוי את החזקותיהם בחברה.

במהלך שנת 2019 רכשה "מגה אור החזקות" את השליטה בחברת הנדל"ן אפי נכסים (לשעבר "אפריקה ישראל נכסים") בשיתוף עם חברת "ביג מרכזי קניות".

ב-21 בנובמבר 2020, אישר בית המשפט המחוזי בתל אביב, את מכירת השליטה בחברת השקעות דיסקונט (דסק"ש) לקבוצת משקיעים בראשות חברת מגה אור. זאת, לאחר שמחזיקי איגרות החוב של חברת האם אי די בי חברה לפיתוח העדיפו את ההצעה שלהם על פני זו של אדוארדו אלשטיין, בעל השליטה בדסק"ש, שאיבד בספטמבר 2020 את השליטה באי.די.בי פיתוח.

## בעלי עניין
צחי נחמיאס מחזיק ב-38% מהמניות (נכון לנובמבר 2020). שאר מניות החברה מוחזקת על ידי משקיעים מוסדיים. ביניהם קופות גמל ותעודות סל בניהולם של: הראל השקעות, כלל ביטוח, מיטב דש והציבור בכ-26%.

## תחומי פעילות
* עוסקת בייזום והשכרה של מרכזים מסחריים ולוגיסטיים
* מחזיקה בחברת "אפי נכסים"

## נכסי החברה
בין הנכסים שבבעלות (חלקית או מלאה) של החברה:
* אזור התעשייה במושב שילת
* שרונה מרקט בתל אביב
* 8 מרכזיות קניות בשותפות עם חברת ביג מרכזי קניות
* 5 סניפים של רמי לוי שיווק השקמה
* סניף איקאה באר שבע
* סניף איקאה אשתאול
* קניון מגה אור רמי לוי אריאל
* הפארק הטכנולוגי במודיעין
## קישורים חיצוניים
* 

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב
קטגוריה:חברות נדל"ן ובנייה ישראליות
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-2006
סימן שקל חדש

[ממוזער|סמל [כביש אגרה בישראל הנושא את סימן השקל.]]
**סימן השקל** (**₪**) הוא סימן כתב המשמש לשקל חדש, שהוא המטבע של מדינת ישראל.

## שקל ישראלי חדש (1985–הווה)
שקל חדש מסומן בסימן **₪** או בראשי התיבות "ש"ח". הסמל הוכרז רשמית ב-22 בספטמבר 1985, כאשר הוצגו שטרות ומטבעות השקל החדש. הוא בנוי משילוב של שתי האותיות העבריות המהוות את ראשי התיבות של שם המטבע: ש' ו-ח'. הסימן "₪" וגם ראשי התיבות ש"ח נמצאים בשימוש רווח.

## הופעתו בטיפוגרפיה העברית
[ממוזער|שמאל|סימן "שקל חדש" שעוצב על ידי [משה פרג בשנת 1985 (מימין באפור), ומשמאלו אותו סימן המופיע בגופנים שונים.]]

הסימן **₪** (המייצג שילוב של האותיות ש' וח', ראשי תיבות של שקל חדש) עוצב ב-1985 על ידי משה פרג. הגופנים העבריים הספורים שהיו קיימים אז כללו את הסימן בעיצוב מאוד דומה לזה של פרג, אך העיצוב לא תאם את סגנון טיפוס האות של כל גופן, וגרם לצרימה צורנית וחוסר אחידות במרקם הטקסט של אותם גופנים.

משפחות הגופנים 'סלעית' ו'סלע אציל', שעוצבו על ידי שמואל סלע ויצאו לאור כגופנים למחשבים אישיים בתחילת 1992, היו למעשה הראשונות שכללו סימן ₪ מעוצב בסגנון טיפוס האות (מובלט בתמונה). התקדים הזה יצר נורמה, ומאז רוב הגופנים העבריים כוללים סימן ₪ התואם בעיצובו לסגנון טיפוס האות שלו.

## כתיב
על פי המלצת האקדמיה ללשון העברית לכיתוב מספרים בעברית, יש לכתוב את הסימן משמאל למספר וללא רווח ביניהם.

## שימושים
תמרור הכביש שמכריז על כניסה לכביש אגרה בישראל, כמו כביש 6 או מנהרות הכרמל, הוא סימן שקל חדש בתוך עיגול וברקע כביש.

## יוניקוד וקלט
סמל היוניקוד של הסימן הוא U+20AA. הוא נמצא ביוניקוד מאז יוני 1993, גרסה 1.1.0.

תחת אלגוריתם הדו-כיווניות של יוניקוד, הקלדת הסימן ₪ לאחר המספר, תביא להצגתו מימין למספר בכל כיווניות. הדבר סותר את המלצת האקדמיה ללשון העברית למיקום הסימון משמאל למספר בכיתוב בעברית.

ב-Windows 8 ואילך ובמערכות לינוקס, המבוססות על ת"י 1492 הנוכחי, יש להקליד  להזנת הסימן. אותו התקן מלפני אוקטובר 2013, הגדיר .
במערכת אובונטו ניתן גם להזינו בלחיצה ממושכת על , שחרור (u עם קו תחתון מופיעה) והקלדת קוד יוניקוד 20AA. 
ב-macOS ניתן להזינו על ידי צירוף המקשים  כאשר המערכת מוגדרת לפריסת מקלדת עברית.

סימן השקל אינו מצויר על רוב המקלדות הנמכרות בישראל, ולעיתים נדירות משתמשים בסימן בהקלדה יומיומית.

## שקל ישראלי ישן (1980–1985)
השקל הישראלי הישן, שהופץ בין 1980 ל-1985, סומן בסימן "20x20 פיקסלים", שהוכרז רשמית ב־18 במרץ 1980. הוא עוצב כאות ש' בצורת עריסה (כלומר מעוגלת ופתוחה מעלה). לפני כניסתו של השקל הישן בשנת 1980, לא היה שום סמל מיוחד למטבע הישראלי. סמל זה הופיע בהמחאות שהונפקו על ידי בנקים ישראלים בין 1980 ל-1985. פרסום מחירים בשקלים חדשים החלה באופן רשמי ב-1 בינואר 1986, וההמחאות השקליות הישנות שנותרו ללא שימוש היו צריכות להיות מוטבעות בסמל השקל החדש מעל הסמל הישן.

## ראו גם
* שקל חדש
* אגורה
* סימן מטבע

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שקל חדש
קטגוריה:סימני כתב
האיחוד הלאומי של יוון

**האיחוד הלאומי של יוון** (ביוונית: **Εθνική Ένωσις Ελλάδος**) הייתה מפלגה פשיסיטית ואנטישמית שפעלה ביוון בשנים 1927 עד 1944.

## היסטוריה
האיחוד הלאומי (EEE), שנרשם כחברה לעזרה הדדית, הוקם על ידי סוחרים פליטים מאסיה הקטנה, בעיר סלוניקי שביוון. על פי חוקת הארגון, רק נוצרים יכלו להצטרף. חבריה התנגדו לאוכלוסייה היהודית המהותית בסלוניקי.

הוא הובל על ידי גאורגיוס קוסמידיס (Γιώργος Κοσμίδης), פקיד בנק.

מנהיגי המפלגה היו הנאשמים העיקריים במשפט שנערך לאחר "מהומת קמפבל" ב-29 ביוני 1931, בו תקפו אספסוף לאומנים יוונים את היישוב היהודי קמפבל בעיר. (נאשם משותף היה ניקולאוס ניקוס פרדיס (Νίκος Φαρδής), העורך הראשי של עיתון "מקדוניה").

ההערכות העמידו את כוח המפלגה בכ-7,000 חברים בשנת 1932; בשנת 1933 היו בו 3,000 חברים שצעדו לאתונה, בחיקוי לכאורה של צעדתו של בניטו מוסוליני ברומא בשנת 1922. עם זאת, המפלגה כשלה בבחירות בסלוניקי בשנת 1934, ובשנת 1935 המפלגה עמדה על סף פירוק כתוצאה מאי הסכמות פנימיות. המפלגה הושבה לתחייה על ידי שלטונות הכיבוש הגרמניים בשנת 1942, במהלך כיבוש יוון בידי מדינות הציר; רבים מחברי ה-EEE הפכו למשתפי פעולה בולטים של הנאצים, ורבים נוספים הצטרפו לגדודי הביטחון וסייעו בזיהוי יהודי יוון. בשל המדים והארגון הצבאי שלה, המפלגה כונתה בדרך כלל "שלושת האפסילונים" (τα Τρία Εψιλον) או "הסטילהמטס" (οι Χαλυβδόκραν), ברמיזה לארגון הצבאי הגרמני "Der Stahlhelm" (קסדת הפלדה).

## הערות שוליים

קטגוריה:מפלגות נאציות
קטגוריה:מפלגות אנטישמיות
קטגוריה:יוון: מפלגות
קטגוריה:ארגונים משתפי פעולה עם הנאצים
יחסי הודו–קוסובו

**יחסי הודו–קוסובו** הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה של הודו לקוסובו. לשתי המדינות אין יחסים רשמיים, והודו לא מכירה בקוסובו כמדינה עצמאית.

## רקע
הודו וסרביה מקיימות יחסים קרובים משנות החמישים של המאה העשרים, כאשר שתי המדינות היו מהחברות הדומיננטיות ב, מסגרת שזוהתה בין היתר עם נשיא יוגוסלביה יוסיפ ברוז טיטו וראש ממשלת הודו הראשון ג'ווהרלל נהרו.

היחסים ההדדיים בין ניו דלהי ובלגרד נותרו חמים גם לאחר התפרקות יוגוסלביה במהלך שנות התשעים.

סיבה נוספת העומדת ברקע התנגדותה של הודו להכרה בקוסובו היא הסכסוך על חבל קשמיר והתנועות הבדלניות בו ובחבל פנג'אב הסיקי.

## התפרקות יוגוסלביה
במהלך מלחמת קוסובו, ביקרה הודו את מתקפות נאט"ו על הכוחות הסרבים בקוסובו, והודיעה על תמיכתה בהשבת החבל לשלטון הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה.

## בעקבות הכרזת העצמאות של קוסובו
כאשר קוסובו הכריזה על עצמאותה מסרביה בשנת 2008, הודו הייתה אחת המדינות שלא הכירו בעצמאות קוסובו. בינואר 2009 הצהיר אג'אי סוורופ, שגריר הודו בסרביה, כי "הודו תתמוך בסרביה בנושא ההגנה על ריבונותה בכל הפורומים הבינלאומיים".

בשנת 2018 סירבה ממשלת הודו להעניק ויזה למתאגרפת הקוסוברית  ומאמניה כדי להתמודד בתחרות אגרוף בינלאומית לנשים למרות שזכתה לגיבוי מלא של התאחדות האגרוף בהודו וההתאחדות האולימפית ההודית. הוועד האולימפי הבינלאומי איים בתגובה לבטל את הצעותיה של הודו לאירוח משחקי אסיה 2030 ואולימפיאדת הקיץ 2032.

בנובמבר 2022 הודיע דובר משרד החוץ ההודי כי לא חל שינוי בעמדת הודו כלפי קוסובו, בעקבות דיווחים על פתיחה אפשרית של נציגות כלכלית קוסוברית בניו דלהי.

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ