open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מיואון

על-פי המודל הסטנדרטי, **מיואון** (מן האות היוונית מו; בלועזית: **Muon**) הוא שם לחלקיק יסודי יציב-למחצה בעל מטען חשמלי שלילי. מיואונים ידועים גם בטעות כמזוני מו, אך הם אינם מזונים. למיואון יש מסה גדולה פי 207 מזו של האלקטרון (105.6 MeV) וספין של \hbar 1/2 . גם האלקטרונים וגם המיואונים משתייכים למשפחת הפרמיונים הקרויה לפטונים. המיואון מסומן בסימן -&mu;, ואילו האנטי-חלקיק שלו (אנטי-מיואון) מסומן באות +&mu;, בהתאם למטען החשמלי.

באטמוספירה של כדור הארץ, מיואונים נוצרים כאשר חלקיק הפאיון מתפרק. הפאיונים נוצרים בשכבות האטמוספירה העליונות עקב פגיעת קרינה קוסמית ויש להם זמן מחצית חיים קצר - ננו-שניות בודדות בלבד. למיואונים שנוצרים מהתפרקויות הפאיונים זמן מחצית חיים קצר, כ- 2.2 מיקרו-שניות. אך למרות זאת, קל מאוד לצפות בהם על פני כדור הארץ מכיוון שבזכות האנרגיה הגבוהה שלהם, הפרשי הזמן הנוצרים על-פי תורת היחסות הפרטית גדולים במיוחד.

כמו במקרה של אלקטרונים, קיים נייטרינו מיואוני הקשור למיואון. הסימון של הנייטרינו המיואוני הוא &nu;&mu;.

## ראו גם
*רשימת החלקיקים
*המודל הסטנדרטי
*טומוגרפיית מיואון 

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:לפטונים
טאו (חלקיק)

**טאו** (****), או **טאואון**, הוא חלקיק יסודי לפטוני בעל מטען חשמלי שלילי ומסה של 1,776.82 MeV, בערך פי 3,477 ממסת האלקטרון. הטאו הוא חלקיק דור שלישי. אורך החיים שלו הוא  שניות, הקצר מבין כל הלפטונים.

כמו ללפטונים האחרים, לטאו יש ניוטרינו המשויך איתו, הניוטרינו הטאואוני. ניוטרינו טאואוני נוצר כאשר טאו דועך ללפטון קל יותר (מואון או אלקטרון).

הטאו הוא הלפטון היחיד המסוגל לדעוך להאדרונים, במיוחד לפאיונים. ללפטונים האחרים אין את המסה הדרושה לשם כך; המואון עצמו הוא, בין היתר, תוצר של דעיכה של פאיון.

## ראו גם
*המודל הסטנדרטי
*רשימת החלקיקים

## קישורים חיצוניים
* טאו ב-Particle Data Group 2016 Review
* 

קטגוריה:לפטונים
פירה (דמות מיתולוגית)

ממוזער|שמאל|250px|"דאוקליון ופירה", תחריט של Virgil Solis
**פִּירַה** (ביוונית: **Πύρρα**) היא דמות במיתולוגיה היוונית, בתם של אפימתאוס ופנדורה ואשתו של דאוקליון.

## סיפורה
באחת מן הפעמים, כאשר זאוס התהלך על הארץ במסווה של נווד אביון, הוא גילה כי אנשי ארקאדיה מתנהגים בדרך כה אכזרית ומרושעת, עד שהחליט להוריד מבול על כל בני האדם. באותו הזמן דאוקליון מלך פתיה ביקר את אביו פרומתאוס בקווקז; הוא ניסה לגרש את ציפור הטרף שניקרה בו, אבל זו שבה וחזרה בכל פעם. פרומתאוס, שידע לחזות את העתיד, הזהיר את דאוקליון מפני המבול הצפוי. דאוקליון החליט אז לבנות לו תיבה, והעביר אליה עדרים של חיות ממשק ביתו ואת שאר רכושו, ואז עלה בעצמו ועימו רעייתו **פירה**.

רוח גדולה באה אז מדרום, והגשם ירד במפלים. נהרות גאו וסחפו ערים ומקדשים, והטביעו את כל שחיו שם. התיבה נישאה אז מעל העצים והמים המשיכו לעלות. לבסוף רק פסגות הרים בודדות בצבצו מעל פני המים, והנה פסק הגשם.

התיבה נסחפה לה תשעה ימים, עד שנעצרה על פסגת הר אותריס שבתסאליה, לא הרחק מפתיה. אז ירדו דאוקליון ופירה, והעלו קורבן אייל לזאוס. כשהחלו המים לסגת, הם גם גילו מקדש מכוסה אצות ופסולת, ושם התפללו למען בני האדם.
זאוס שמע את תפילתם ושלח אלהם את הרמס שהודיעם: "הסירו דאגה מלבכם. כסו את ראשיכם והשליכו את עצמות אמכם מאחוריכם."

מאחר שלדאוקליון ולפירה היו אמהות שונות, ושתיהן קבורות עתה במקומות מוצפים, הם ניחשו שהכוונה הייתה לאמא-אדמה. הם כיסו ראשיהם והשליכו אבנים לאחור, ואלה, משפגעו בארץ, הפכו לגברים ונשים.

מספר בני אדם אחרים ניצלו גם הם; פארנאסוס, בנו של האל פוסידון, נעור לקול יללות זאבים, ובא בעקבותיהם לפסגת ההר שקרוי על שמו. גם מגארוס, בנו של זאוס, נעור לקול צווחות העגורים, ובא בעקבותיהם לפסגת הר גראניה. כך הצליחו להציל את עצמם ואת משפחותיהם.

## ראו גם
* תיבת נוח

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:דמויות מהמיתולוגיה היוונית
האדרון

שמאל|ממוזער|160px|האדרונים
בפיזיקה, **האדרון** הוא חלקיק תת-אטומי המורכב מקווארקים, וכן של מקביליהם ההפוכים (אנטי-חלקיקים). הקווארקים מוחזקים יחדיו על ידי גלואונים הנושאים את הכוח הגרעיני החזק. 

את ההאדרונים נהוג לסווג על פי מספר הקווארקים שהם כוללים:

*הבאריונים בנויים (אם אינם "אקזוטיים" כדלהלן) משלושה קווארקים כל אחד, על כן הם בעלי ספין חצי שלם (כלומר הם פרמיונים).
**הנוקליאונים הם חלקיקים גרעיניים, כפי ששמם מעיד, והם כוללים את הפרוטון והנייטרון. נייטרון המצוי מחוץ לגרעין נחשב נייטרון מהיר או נייטרון 'חם'.
**ההיפרונים כגון חלקיקי Δ, Λ, Ξ ו-Ω הם בעלי זמן חיים קצר יחסית וכבדים יותר מנוקליאונים. הם אינם מופיעים בגרעין אטומי.
**הפנטאקווארקים הם באריונים אקזוטיים המורכבים מארבעה קווארקים ואנטי-קווארק אחד.
*המזונים בנויים (אם אינם "אקזוטיים" כדלהלן) מקווארק אחד ומאנטי־קווארק (מסוג שונה), על כן יש להם ספין שלם (כלומר הם בוזונים).
** המזונים הנפוצים (שלמעשה בנויים מקווארק ומאנטי קווארק), כוללים את הפאיונים הקאונים ועוד סוגים רבים של מזונים.
** הטטראקווארקים הם מזונים אקזוטיים המורכבים משני קווארקים ומשני אנטי-קווארקים.

## ראו גם
*מיון החלקיקים

## קישורים חיצוניים

*
* 
* 

*
קטגוריה:חלקיקים מרוכבים
פוזיטיביזם

**פוזיטיביזם** הוא גישה פילוסופית הסוברת כי הטבע כולו פתוח לחקירה אובייקטיבית מלאה של האדם **באמצעות המדע**. לפי הפוזיטיבסטים, חקירה פוזיטיביסטית מתבססת על מה שנראה בעין, על מה שניתן להוכיחו באופן ברור וודאי. הנתונים הפוזיטביסטים נגישים לאדם באמצעות החושים, כלומר המדע עוסק אך ורק במה שהאדם יכול לקלוט בחושיו. וזאת בניגוד לתפיסות מטפיזיות או תאולוגיות, המניחות הנחות שאותן אי אפשר להוכיח בכלים מדעיים.

על פי הפוזיטביסטים החוקר חייב להיות נייטרלי, חופשי מדעה קדומה, ואסור לו להיות מעורב באופן אישי במחקר. אסור שאישיותו של החוקר תשפיע על תוצאות המחקר. עמדה זו הייתה אופיינית לתפיסות חדשות של אובייקטיביות שהתפתחו במדע של המאה התשע-עשרה וביקשו לפתח תפיסות של ידע ואובייקטיביות המנותקות מהסובייקט האנושי. כלומר, אסור על הידע, כדי להיות אובייקטיבי, להיות פנימי לאדם (למדען). ידע שאינו ניתן לניסוח באופן פנימי אינו ידע מדעי אובייקטיבי. גישה זו הפוכה לתפיסת האובייקטיביות והידע עליה צמחה המהפכה המדעית של המאה השבע-עשרה, שגרסה שנושא הידע (knowledge carrier) הוא האדם הפרטי ולא הקהילה המדעית.

הפוזטיביזם מבקש לצמצם ולבטל את המרכיבים היצירתיים-ממשיגים של האדם בחקירת הטבע. המדע מהווה עבורו שיקוף או ייצוג פשוט של המציאות. גישה זו שונה הן מהתפיסות האנטי-מדעיות של הרומנטיקה והן מתפיסות מדעיות נאו-קאנטיאניות המדגישות את המידה שבה אופני החשיבה האנושית מעצבים את מה שהאדם רואה. עבור הפוזיטיביזם ההשפעה של האדם על ראייתו היא "לכלוך" שניתן ויש לסלקו בעוד שעבור הגישות האחרות זוהי תכונה בסיסית של הידע האנושי שיש לקבלה.

## התהליך המחקרי
המחקר הפוזיטיביסטי הוא אינדוקציה - הסקה מהפרט אל הכלל, הקשה מתוך מדגם מייצג על כלל האוכלוסייה.
התהליך המחקרי הוא אמפירי, כל דבר חייב להיות מוכח באופן של ניסויים, המדען עורך תצפיות - הוא יושב וצופה על המציאות או הטבע. הוא שואל את עצמו שאלה, יש לו רעיון לגבי הסבר אפשרי או השערה, שלהם הוא מכין מערך מחקרי אמפירי, אוסף נתונים שבאמצעותם הוא מאשש או מפריך את ההשערה שלו, ולבסוף הוא מסיק מסקנה כללית שתעזור לנבא מה יקרה במקרים דומים.

במדעי החברה המחקר הפוזיטיבי מנסח תיאוריה על המציאות האובייקטיבית ופונה לאסוף נתונים שיאששו את התיאוריה שלו. המחקר מבקש לבצע הליך שווה למחקר במדעי הטבע. על התיאוריה להיות בת הפרכה - כזו המנוסחת ומתבססת על נתונים שניתן להפריכם ולשלול את ההסבר התאורטי.

## הביקורת על הפוזיטיביזם
* מדען לא יחקור השערה שהוא חושב שאינה נכונה – לכן, לא מתקיימת במקרה זה הפרכה אמיתית של השערות.
* קל מאוד להשיג אישושים כמעט לכל תאוריה, לכן לדעתו של פופר מה שיקבע מהו המדע הוא קריטריון של אפשרות ההפרכה.
* יש כאן דו ערכיות: מצד אחד הפוזיטיביזם לא מטפל בנושא של ערכים - מכיוון שערכים הם דבר שלא ניתן למדוד אותו, אבל, מצד שני הפוזיטיביזם לא מפחד מקביעות אתיות בסופו של תהליך, למרות שתחום זה מחוץ לתחום עבורו.
* מדען לא יכול להיות נייטרלי, תמיד יש גורם שמטה את התהליך המחקרי, עצם ביצוע תצפית בנקודה א' ולא ב' היא כבר נקיטת עמדה ומהווה הטיה מחקרית.
* הכלים הפוזיטיביסטיים הם כלים אנושיים: שפה אנושית, לוגיקה. השפה האנושית היא מוגבלת. לא ניתן לחקור את מה שאי אפשר לומר.

## ראו גם
* פוזיטיביזם לוגי
* פוזיטיביזם משפטי
* אמפיריציזם
* שלוש מהפכות קופרניקניות
*מטא-תאוריה

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:פילוסופיה של המדע
קטגוריה:חילוניות
קטגוריה:זרמים בפילוסופיה
וסובנדהו

**וסובנדהו** (**Vasubandhu**) (בסנסקריט: **वसुबन्भु**) היה נזיר בודהיסט ופילוסוף ממוצא הודי. ביחד עם אחיו למחצה, אסנגה, היה אחד ממייסדיה העיקרים של אסכולת היוגאצ'ארה (Yogācāra) ולכן אחת הדמויות המשפיעות ביותר בתולדות הבודהיזם.

הוא נולד בגנדהארה במאה הרביעית. בהתחלה השתייך לאסכולת הסרואסטיואדא אולם מאוחר יותר עבר לזרם המהאיאנה וחיבר מספר רב של מסכתות עבות כרס. המפורסם ביותר בכתביו הוא המסכת "30 בתים על תודעה-בלבד".

## קישורים חיצוניים

* 


* Vasubandhu: Entry at the Internet Encyclopedia of Philosophy
* Multilingual edition of Triṃśikāvijñapti in the Bibliotheca Polyglotta
* Vasubandhu’s Treatise on the Three Natures (Trisvabhāvanirdeśa) – A Translation and Commentary by Jay Garfield


קטגוריה:אנשי דת בודהיסטים
קטגוריה:אנשי דת הודים
קטגוריה:העת העתיקה
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-4
מטר מטאורים

ממוזער|עקבות מטאוריטים בכניסתם לאטמוספירה (הצילום בחשיפה של ארבע שעות)[ממוזער|מטר [לאונידים במבט מהחלל]]
**מטר מטאורים** הוא אירוע שמימי שבו נצפים מטאורים מנקודה אחת בשמי הלילה. באזורים חשוכים הרחוקים מזיהום אור ניתן לראות מטאורים כמעט בכל לילה בשעות שבהן הירח אינו מופיע, אולם במועדים מסוימים בשנה נצפים בשמיים מטאורים רבים – תופעה המכונה מטר מטאורים.

## הגורם למטר מטאורים
מטרי מטאורים נגרמים על ידי מטאורואידים שמקורם משביט. בכל פעם ששביט חולף בסמוך לשמש, הוא מותיר אחריו שובל של רסיסים, בדרך כלל קטנים מאוד (כגרגרי חול), הנושרים מ"זנב" השביט. אם מסלולו של השביט חצה את מסלול כדור הארץ, כדור הארץ ישוב ויחלוף דרך ענן השרידים הזה באותה נקודה במסלולו בכל הקפה שלו סביב השמש – כלומר: בכל שנה, בתאריכים קבועים, ייראו מכדור הארץ מטאורים רבים יחסית.

הקצב הנצפה של פגיעת המטאורים גדול יותר בחציו השני של הלילה, היות שבזמן זה כיוון הצפייה הוא כלפי כיוון התנועה של כדור הארץ סביב השמש, שהוא הצד שנתקל ביותר מטאורים.

## נקודת ההקרנה
במהלך מטר מטאורים נראה כאילו כל המטאורים מגיעים מאותה נקודה ברקיע. נקודה זו מכונה נקודת ההקרנה (radiant) של המטר. למעשה, המטאורים נעים בקווים מקבילים אחד לשני לעבר כדור הארץ, ונקודת ההקרנה היא תוצאה של פרספקטיבה, בדומה לפסי רכבת ישרים ש"נפגשים" באופק לעיני צופה העומד עליהם.

מטרי המטאורים השונים מכונים על שם קבוצת הכוכבים שבה נמצאת נקודת ההקרנה שלהם, למשל: הפרסאידים של חודש אוגוסט נראים כמגיעים מהקבוצה פרסאוס, והלאונידים נראים כמגיעים מקבוצת אריה.

## מטרי מטאורים עיקריים

מטרי מטאורים נוספים, קטנים, מחזוריים או היסטוריים: בוטידים, דרקונידים, אלפא מונוסטרוטידים, אנדרומדידים, אלפא אאוריגידים. טאורידים.

## קישורים חיצוניים

* חטיבת המטאורים של האגודה הישראלית לאסטרונומיה – החטיבה מקיימת תצפיות סדירות, הרצאות, סדנאות תצפית ומפרסמת תחזיות למטרות מטאורים וכן מפעילה קבוצת דיון בנושא.
*
* ארגון המטאורים הבין-לאומי – ארגון גג עולמי המאגד את כל האסטרונומים החובבים והמקצועיים המתמחים בנושא המטאורים. בין השאר מפרסם מאמרים מקצועיים וניתוחים של פעילות מטרות מטאורים, תחזיות לעתיד ואוסף נתוני תצפית מסוף שנות השמונים ועד היום.
* Meteor Observing Calendar פירוט מטרות מטאורים – לפי חודש (רשימה מקיפה).
* תחזית רב שנתית למטרות מטאורים (מישראל)
* סרט כניסת מטאורים לאטמוספירה, מטר המטאורים ג'מנידים 2006 (צולם מישראל)
* תצוגה של מסלולי השביטים שיוצרים את מטרי המטאורים
* 

## הערות שוליים

*
יום ראשון

[260px|ממוזער|[אלוהים מבדיל בין אור וחושך, יום ולילה (ויטראז' בכנסייה בטרואה).]]
**יום ראשון** הוא היום הראשון בשבוע למניין הימים מן השבת. זהו יום קדוש כמעט בכל העדות הנוצריות ויום מנוחה במדינות אירופה ואמריקה. לפיכך, בחלק ממדינות העולם, ועל פי תקן ISO-8601, זהו היום השביעי בשבוע וחלק מימי סוף השבוע. מקובל לקשור את יום ראשון לשמש, ולכן הוא מכונה בלשונות רבות "יום השמש", למשל באנגלית "Sunday", ובגרמנית "זונטאג". כמו כן, בהשפעה נוצרית, הוא מכונה "יום האדון" בלשונות אחרות, למשל ביוונית "Κυριακὴ", בצרפתית "Dimanche" ובספרדית "Domingo".

## בדתות
### ביהדות
ממוזער|חמשת הפסוקים הראשונים בבראשית, תנ"ך משנת 1300 לערך
[ממוזער|המילים "ויהי אור" מתוך בראשית א ג ביציאה ממיצג המנהרה ב[מטה המשפחות להחזרת החטופים והנעדרים|כיכר החטופים במהלך מלחמת חרבות ברזל]]

בספר בראשית כתוב כי ביום זה החלה בריאת העולם. יום זה נקרא "יום אחד" ובו נבדלו האור והחושך, היום והלילה:

בלוח השנה השומרוני והלוח הקראי, חג השבועות חל תמיד ביום ראשון, וכן בלוח השנה במגילות קומראן, יחד עם שאר מועדי הביכורים.

### בנצרות
על-פי הברית החדשה והאמונה הנוצרית, ביום ראשון קם ישו לתחייה. כל עוד היו רוב הנוצרים יהודים, היה "יום האלוהים" (יום התפילה הנוצרי) מצוין בשבת, ורק במאה השנייה לספירה, כאשר המתנצרים מקרב האוכלוסייה האלילית באימפריה הרומית הפכו לרוב, עברו ההתכנסות והתפילה ליום ראשון. העדות הראשונה למעבר יום התפילה הנוצרי משבת לראשון היא בכתביו של איגנטיוס מאנטיוכיה (תלמידו של יוחנן כותב הבשורה) מתחילת המאה השנייה (שנת 110), אשר מנומקת בתחייתו של המשיח ובשאיפה להיבדל מהיהודים שלא קיבלו את בשורתו של ישו:

ייתכן כי שמו של היום המזוהה עם השמש (dies Solis בלטינית או Sunday באנגלית) התאים יותר להיות "יום האלוהים" בתרבות הרומית יותר מיום השבת שזוהה עם האל סטורנוס, שסירס את אביו אוראנוס ואכל את בניו. בשנת 321 הפך קונסטנטינוס, הקיסר הנוצרי הראשון, את יום ראשון ליום המנוחה הרשמי. אין בצו כל התייחסות לשבת, לדיבר השלישי או לתחייתו של ישו אלא דווקא ליומה של השמש:

בימינו, הכללים לציון יום ראשון בנצרות משתנים מעדה לעדה. בכל העדות הנוצריות מתקיימת ביום זה תפילה חגיגית בכנסייה ותמיד חל ביום ראשון טקס המיסה או טקס ליטורגי דומה, ומקובל להפחית מהעבודה הרגילה.

בניגוד לשמירת השבת ביהדות, ברוב העדות הנוצריות אין איסור גורף על עבודה ביום ראשון, אולם יש קהילות פרוטסטנטיות בהולנד, בדרום אפריקה, בבריטניה ובארצות הברית המזהות את יום ראשון עם השבת המוזכרת בעשרת הדיברות, ולפיכך קיים בהן איסור מוחלט על עבודה במהלך יום ראשון.

עם זאת, היו מספר קהילות וזרמים נוצריים שומרי שבת לאורך ההיסטוריה, חלקם קיימים גם כיום.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

*
1
קטגוריה:1 (מספר)
יום שני

[200px|ממוזער|אלוהים מבדיל בין המים שבשמיים למים שעל פני האדמה; ציורו של [ג'יימס טיסו]]
**יום שני** הוא היום השני מצאת השבת. בחלק ממדינות אירופה ועל-פי תקן ISO-8601, זהו היום הראשון בשבוע. בכל מדינות אירופה ואמריקה זהו היום הראשון בשבוע העבודה.

מקובל לקשר את יום שני עם הירח, ולכן הוא נקרא בשפות רבות "יום הירח".

## בישראל
בשבוע העבודה של הכנסת, נהוג להצביע על הצעות אי אמון בממשלה ביום שני.

## ביהדות
ביהדות יום שני הוא היום בו נבראו השמיים לפי סיפור בריאת העולם בתנ"ך ():

בתפילת שחרית של יום שני נהוג לקרוא בתורה בפרשת השבוע, ולומר תוספות לתפילת התחנון, כמו גם ביום חמישי.

## בדתות אחרות
בבודהיזם נחשב הירח כמסמל את השחרור ממעגל גלגולי החיים, ולכן כחיובי בסופו של דבר.

באמונות עממיות שונות, בעיקר באירופה, הירח המקושר ליום שני הוא סמל הסכנה והמסתורין, ולפיכך יום שני הוא יום "חסר מזל".

## ראו גם
* יום שני השחור (1987)
*  (פירושונים)

## קישורים חיצוניים

* 

*
2
קטגוריה:2 (מספר)
יום שלישי

[250px|ממוזער|[אלוהים מפריד בין המים ליבשה ומאפשר את קיומם של הצמחים.]]
**יום שלישי** הוא היום השלישי מצאת השבת. בחלק ממדינות אירופה ועל-פי תקן ISO-8601 הוא היום השני בשבוע (השבוע מתחיל ביום העבודה הראשון). מקובל לקשר יום זה עם כוכב הלכת מרס, ומכאן שמו בחלק מלשונות אירופה.

## בעולם
[ממוזער|200px|ה[אל הנורדי טיר]]
במדינות המערב הלטיניות מקובל לזהות את יום שלישי עם האל הרומי מרס וכוכב הלכת מאדים. בצרפתית נקרא היום Mardi, באיטלקית martedì, ובספרדית martes, כולם גלגולים של dies Martis הלטיני.

לעומת זאת, בשפות גרמאניות יום שלישי נקרא על שם האל הנורדי טיר, המקביל במעמדו למארס: באנגלית Tuesday, בגרמנית Dienstag (גלגול הצורה Ziestag, בעקבות שמו הגרמני של אותו אל, Zio),שוודית Tisdag, דנית Tirsdag.

ברוסית השם הוא וְטוֹרְנִיק (במקור: Вторник), שמקורו במילה שפירושה "השני". בבסקית אַשְׂטֶאַרְטֶאַה (asteartea = אמצע השבוע. יום שני הוא תחילת השבוע [astelehena] ויום רביעי סוף השבוע [asteazkena]).

בערבית يوم الثلاثاء – יום א-ת'לאת'אא – היום השלישי.

בארצות הברית נערכות הבחירות לנשיאות ביום השלישי הראשון בחודש נובמבר ובלבד שאינו חל באחד בו, כמו כן קיים גם "יום שלישי הגדול" בו נערך במספר מדינות באיחוד הבחירות המקדימות של המפלגות האמריקאיות.

## בישראל
בישראל, קובע חוק יסוד: הכנסת: "הבחירות לכנסת יהיו ביום ג' השלישי לחודש חשון של השנה שבה תמה כהונתה של הכנסת היוצאת, אולם אם הייתה השנה שלפניה שנה מעוברת, יהיו הבחירות ביום ג' הראשון לאותו חודש". גם כאשר הכנסת מקדימה את מועד הבחירות, נהוג לקבוע אותן ליום שלישי. יש המסבירים זאת במגמה להרחיק את ההכנות לבחירות ואת המלאכה שלאחריהן מיום השבת. זאת, בהתחשב בעובדה שההכנות לבחירות וספירת הקולות צריכות להתבצע בלא הפסקה כדי למנוע אפשרות לזיופים. את הקביעה הזו מקובל לייחס גם למסורת היהודית המייחסת ליום זה מזל טוב במיוחד.

## בדתות
שמו של היום בעברית מופיע לראשונה בסיפור בריאת העולם בתנ"ך כיום שבו נבראו היבשה והימים וגם הצמחים:

בפרק א' בספר בראשית נאמר על כל יום מימי הבריאה "כי טוב", מלבד יום שני שבו לא נגמרה המלאכה עד יום שלישי. ביום שלישי נאמר פעמיים כי טוב – אחת על מלאכת השמיים והארץ והשנייה על עולם הצומח. בעקבות כך נאמר עליו הביטוי **פעמיים כי טוב**, והוא נחשב, במסורת היהודית, כיום שיש בו מזל טוב במיוחד, ולפיכך ראוי לקבוע אותו כמועד לטקס נישואים.

בלוח השנה במגילות קומראן, ארבעת הימים "הפגועים", הנוספים בסוף כל תקופה, חלים תמיד ביום שלישי. בלוח העברי, נר ראשון של חנוכה יכול לחול בכל יום מלבד יום שלישי.

בכמה עניינים הלכתיים ימי השבוע עד יום שלישי משתייכים לשבת שעברה.

בבודהיזם הטיבטי יום שלישי הוא יום המנוחה.

בתרבות היוונית והספרדית, יש הנוהגים לציין מדי שנה בימי שלישי בשלושה עשר בחודש את נפילת קונסטנטינופוליס, במהלך מסע הצלב הרביעי בשנת 1204. המצור תם ביום שלישי ה-13 לחודש אפריל ומונצח כיום המביא מזל רע.

## ראו גם
* יום שלישי השחור

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

3
*
קטגוריה:3 (מספר)
יום רביעי

200px|ממוזער|אלוהים בורא את גופי השמיים כדי לסמן את הזמנים.
**יוֹם רְבִיעִי** הוא היום הרביעי מצאת השבת. בחלק ממדינות אירופה וכן בתקן ISO 8601 הוא היום השלישי בשבוע (לפי קביעה ש'שבוע' מתחיל ביום העבודה הראשון). בחלק מהמדינות המוסלמיות יום רביעי הוא היום האחרון בשבוע העבודה.

## בעולם
בשפות הגרמאניות השם נגזר משמו של האל הנורדי, אודין – שמבוטא בגרמנית 'ווטאן' (כתיב: Wodan). וכך גם בשפה האנגלית, השם 'Wednesday' נשתרש מאותו מקור נורדי שבאנגליה של טרום הנצרות Woden, ומהווה שיבוש של Woden's Day, בהולנדית Woensdag, ו-Onsdag בשוודית.

דווקא בגרמנית עצמה נקרא יום רביעי בשם Mittwoch (מילולית: אמצע השבוע). שם זה החליף את השם המקורי Wodanstag במאה העשירית לספירה. "אמצע השבוע" הוא שמו של יום רביעי גם בפינית (Keskiviikko), באיסלנדית וביידיש (מיטוואָך).

שמו של היום ברוסית הוא סְרֶדָה (במקור: Среда), שמשמעותו "אמצע", וכך גם בשפות סלאביות אחרות, כגון צ'כית (středa).

בבסקית הוא נקרא אַשְׂטֶאַסְקֶנַה (asteazkena: סוף השבוע).

בהינדית השם הוא Budhvar, ונגזר מ-Budh, שמו ההודי של כוכב לכת חמה.

בארצות המזרח הקרוב השם הוא "היום הרביעי". כך בערבית يوم الأربعاء (יַוּם אלארבִּעאא), בעברית, ביוונית (Τετάρτη, "טֶטַארְטִי") ובשפות אחרות. בפורטוגזית Quarta-feira משמעותו "יום-החג הרביעי": ימי השבוע נקראים על שם שבעת ימי הפסחא 

**בדתות**

### ביהדות
שמו של היום מופיע לראשונה בסיפור בריאת העולם בתנ"ך () כיום שבו נבראו השמש והירח:

מסיבה זו תחילת שנה חדשה וארבע התקופות בלוח השנה במגילות קומראן היא תמיד ביום רביעי.

יום רביעי מוזכר גם ב המחייבת לקיים טקסי נישואים ביום הרביעי, כאשר האישה היא בגדר בתולה. דין זה אינו נוהג בימינו. באסטרולוגיה (ובמקומות שונים בתנ"ך) השמש משולה לחתן ולאב, והירח לכלה ולדמות האם.

בכמה עניינים הלכתיים ימי השבוע החל מיום רביעי משתייכים לשבת הבאה.

### בתרבויות אחרות
הנוצרים הקווייקרים מכנים את יום רביעי Fourth Day, בכדי להימנע משימוש במקור הפגאני של השם.

## ראו גם
* – מספר תאריכים שכונו כך

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

4
*
קטגוריה:4 (מספר)
יום חמישי

270px|ממוזער|בריאת כל יצורי המים והשמיים.
**יום חמישי** הוא היום החמישי מצאת השבת. בחלק ממדינות אירופה ובתקן ISO-8601 הוא היום הרביעי בשבוע.

## יום חמישי ביהדות
שמו של היום מופיע לראשונה בסיפור בריאת העולם בתנ"ך () כיום שבו נבראו חיות המים והעופות.

בתפילת שחרית של יום חמישי נהוג לקרוא בתורה בפרשת השבוע.

המשנה מזכירה חובה הלכתית לקיים טקסי נישואין ביום חמישי כאשר האישה היא אלמנה, אך דין זה אינו נוהג בימינו.

## שמו ברחבי העולם
שמאל|ממוזער|200px|האל תור
מקובל לקשר את יום חמישי עם כוכב הלכת יופיטר והאל יופיטר. בלטינית נקרא היום "דיאס יוביס" (Dies Iovis; יוביס הוא שם אחר לאל יופיטר) ומכאן שמו בחלק מלשונות אירופה: בצרפתית Jeudi, בספרדית Jueves ובאיטלקית Giovedì. לעומת זאת, בפורטוגזית השם הוא Quinta-feira, שפירושו "יום-החג החמישי", משום שימי השבוע בפורטוגזית נקראים על שם שבעת ימי השבוע הקדוש של חג הפסחא.

בלשונות הגרמאניות, השם מקושר עם האל הנורדי תור, אל הרעם במיתולוגיה הנורדית שנתפש כמקביל ליופיטר. באנגלית שמו Thursday, בגרמנית Donnerstag (שמקורו בשמו הגרמני של תור), בהולנדית Donderdag, בשוודית ובדנית Torsdag. בכמה משפות אלו (למשל גרמנית והולנדית) פירוש שמו של היום הוא "יום הרעם".

בלשונות המזרח הקרוב משמעות השם היא "יום חמישי". כך בעברית, בערבית (يوم الخميس - יום אלח'מיס), וביוונית (Πέμπτη, "פֶּבְּטִי").

בלשונות סלאביות שונות קיבל יום חמישי את השם "רביעי", על מנת לציין שהוא היום הרביעי בשבוע המתחיל ביום שני. כך ברוסית השם הוא Четверг (צ'טברג), ובצ'כית השם הוא čtvrtek (צְ'טְבְרְטֶק).

בלשונות המזרח יש לשם משמעויות שונות: ביפנית הוא נקרא "מוקויובי" (木曜日), שפירושו "יום האילן", ובסינית "שינג צ'י סי" (星期四), שפירושו "יום רביעי".

## מנוחה ביום חמישי
כיום מקובל במקומות עבודה רבים בישראל לראות ביום חמישי היום האחרון בשבוע-העבודה, למעט במקומות בהם נהוגה עבודה ביום שישי, כסניפי בנקים, מרכולים, חנויות ומסעדות. עד שנות התשעים היה נהוג בישראל שבוע עבודה בן שישה ימים, שהסתיים ביום שישי, אך מצב זה שונה עם המעבר לשבוע עבודה מקוצר.

בחלק מהמדינות המוסלמיות נהוג יום חמישי כיום מנוחה נוסף על יום שישי. בעבר כך היה נהוג ברוב המדינות המוסלמיות, אולם בשנים האחרונות הוחלט בכמה מהן לקבוע את יום השבת כיום מנוחה במקום יום חמישי. זאת כדי לשפר את התיאום בלוחות הזמנים עם אירופה ועם ארצות הברית.

## יום חמישיזם
יום חמישיזם (או: יום חמישי האחרון) הוא טענה פילוסופית מסוג הוכחה בדרך השלילה לקריאת תיגר על הבריאתנות. לפי הטענה, גיל היקום אינו קדום ליום חמישי שעבר; כל הידוע לנו על מה שקדם ליום חמישי האחרון אינו אלא אשליה, שכן באותו יום נוצרו כל העדויות לקדמותו של העולם, כולל הזכרונות האנושיים והרישומים הפיזיים לכך.

## ראו גם
* יום חמישי השחור
* יום חמישי השחור (פירושונים)
* יום חמישי האחרון

## קישורים חיצוניים

* 
## הערות שוליים

5
*
קטגוריה:5 (מספר)
דגל אוזבקיסטן

**דגל אוזבקיסטן** (באוזבקית: **Oʻzbekiston davlat bayrogʻi/Ўзбекистон давлат байроғи**) הוא טריקולור אופקי בצבעי תכלת, לבן וירוק, כאשר הפס הלבן ממוסגר באדום, ועל צידו השמאלי של הפס התכלת מוטענים 12 כוכבים וסהר לבן. הדגל אומץ על ידי אוזבקיסטן ב-18 בנובמבר 1991 עם התפוררותה של ברית המועצות שאוזבקיסטן הייתה אחת הרפובליקות שהרכיבו אותה. מוטיב הסהר וצבעי הלבן והירוק מסמלים את האסלאם וכן כל צבעי הדגל דומים ללבנים של מסגד בסמרקנד. 12 הכוכבים על הפס הכחול מסמלים את 12 מחוזות אוזבקיסטן.
[right|thumb|200px|12 הכוכבים על הדגל מסודרים כך שהם יוצרים את המילה [אללה בכתב ערבי]]

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אוזבקיסטן: סמלים לאומיים
אוזבקיסטן, דגל
אוזבקיסטן
אוזבקיסטן
דגל הודו

**דגל הודו** הוא דגלה הלאומי של הודו. הוא נקרא "טירנגה" (तिरंगा, טריקולור בהינדית, Tiraṅgā בתעתיק IAST). הוא מורכב משלושה פסים רוחביים ברוחב שווה. זעפרן למעלה, לבן במרכז, וירוק למטה. במרכז הדגל ישנו גלגל ("צ'קרה" - *chakra*) שלו 24 חוטרים.

הצבע זעפרן מסמל אומץ, הלבן מסמל שלום, והירוק - שגשוג. במרכז הדגל מוצג סמל ה"אשוקה צ'קרה" (*Ashoka Chakra*), "גלגל החוק". הגלגל הוא בעל  24 החוטרים שמסמלים את 24 השעות ביממה. הסמל אומץ ב-24 ביולי 1947. בגרסה הקודמת של הדגל היה במרכזו גלגל הצ'רקהה (*charkhā* הוא גלגל טווייה), שסימל את גלגל הטווייה של מהאטמה גנדי.

את הדגל עיצב פינגלי ונקיה (*Pingali Venkayya*) והדגל אומץ רשמית על ידי האספה הלאומית של האיחוד ההודי ב-22 ביולי 1947. ישנה מערכת מפורטת של חוקים בנוגע לשימוש הנכון והצגת הדגל.

## היסטוריה
הדגל הוצג לראשונה ב-1921, בהצעה לדגל שחלקו העליון אדום, לייצג את ההינדים, וחלקו התחתון ירוק, לסמל את המוסלמים. באמצעו הוצב גלגל טוויה מסורתי. מהאטמה גנדי הוסיף לדגל קו לבן באמצעו, ששימש כהיכר לגלגל הטוויה וכסימן לשלום בין הלאומיים. 

במהלך העשור הפך הדגל למזוהה עם לאומיות הודית, ובאוגוסט 1931 אימץ הקונגרס הלאומי ההודי את הדגל, והחליף את הצבע העליון מאדום לזעפרן.

הדגל שימש לראשונה כדגל מדינה על ידי הודו החופשית, שהתקיימה כמדינת חסות של האימפריה היפנית במלחמת העולם השנייה.

לאחר עצמאות הודו ב-1947 אימצה המדינה את הדגל, אך החליפה את גלגל הטוויה בגלגל 'צ'קרה' (מילולית: גלגל החוק), שנלקח מעמוד האריה של אשוקה, שנבחר לסמל הודו, כמייצג איחוד הראשון של הודו.

## עיצוב
על פי חוק, על הדגל להעשות מבד חאדי , בד ייחודי העשוי מטווית יד, שנעשה פופולרי על ידי מהאטמה גנדי.

על פי חוק הדגל ההודי , נאסר על אזרחים להניף את הדגל מלבד בחגים לאומיים כמו יום העצמאות ויום הרפובליקה. ב-2002 הורה בית המשפט העליון של הודו לשנות את החוק על מנת להתיר את השימוש בו על ידי אזרחים.

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

* 
* טירנגה - האתר הרשמי
* 

## הערות שוליים

הודו דגל
קטגוריה:הודו: סמלים לאומיים
הודו
הודו
שלטון נבחר

**שלטון נבחר** הוא אחד מעקרונות הדמוקרטיה המודרנית - משמעו שהשלטון שמכהן עושה זאת מתוקף בחירתו בידי העם. 
בשלטון בישראל נבחרים 120 נציגים לכנסת שהיא הרשות המחוקקת במדינת ישראל. אחת המפלגות מרכיבה קואליציה בראשותה. חברי הכנסת שאינם מיוצגים בקואליציה משתייכים לאופוזיציה. מתוך קואליציה זו מורכבת הממשלה - הרשות המבצעת - לה ניתנת הסמכות לבצע פעולות שלטוניות בשם העם.  קיומה של הממשלה מותנה בכך שידה של הקואליציה תהיה על העליונה בהצבעות בכנסת.  
לאופוזיציה ישנן מספר דרכים לערער את השלטון ובהן: הגשת שאילתות, ניסיונות חקיקה והצעות אי אמון.
הכנסת נבחרת על פי חוק במדינת ישראל למשך תקופה של ארבע שנים אולם לאורך כל שנות קיומה של המדינה התרבו מאוד המקרים של כנסות שלא הוציאו את ימיהן.

קטגוריה:משפט חוקתי
קטגוריה:ממשל ומדיניות
ולדימיר קראמניק

**ולדימיר בוריסוביץ' קראמניק** (ברוסית: **Влади́мир Бори́сович Кра́мник**; נולד ב־25 ביוני 1975) הוא שחמטאי רוסי בדרגת רב-אמן. אלוף העולם בשחמט בין השנים 2000 ל-2007.

## ביוגרפיה
קראמניק נולד בעיר טואפסה (Туапсе) שברוסיה, הנמצאת לחוף הים השחור. כילד, הוא למד בבית הספר לשחמט שהוקם על ידי מיכאל בוטביניק. בתחרות המכובדת הראשונה לבוגרים בה השתתף זכה במדליית זהב. ב־1992 זכה במדליה אולימפית במנילה בתחרות לקבוצות והשתתף בנבחרת רוסיה.

בשנת 2000 ניצח את גארי קספרוב בדו-קרב בן 16 משחקים שהתקיים בלונדון. קראמניק הפך לאלוף העולם בשחמט (לפי איגוד השחמטאים), אך פיד"ה (איגוד השחמט העולמי) לא הכירו בו ככזה.

מאוחר יותר, באוקטובר של שנת 2006, ניצח קראמניק את אלוף העולם המכהן של ארגון פיד"ה וסלין טופאלוב, והפך בכך לאלוף העולם הרשמי והבלתי מעורער. דו-קרב זה עורר שערורייה בעולם השחמט כאשר טופאלוב האשים את קראמניק בשימוש בעזרה חיצונית. לפי טופאלוב, קראמניק היה הולך לשירותים ומתייעץ עם מחשב שחמט חזק. טופאלוב אף פרסם ספר על הדו-קרב, בו הוא מתאר את גרסתו. כעבור שנה בספטמבר 2007, באליפות העולם במקסיקו, הפסיד קראמניק לוישוואנתן אנאנד והודח מתוארו.

בשנים 2002 ו-2006 השתתף בשתי סדרות משחקים מול תוכנת המחשב "דיפ פריץ". הסדרה הראשונה הסתיימה בתיקו 4-4 והסדרה השנייה הסתיימה בניצחון 2-4 לתוכנה. היה זה הפסד שני בדו-קרב של אלוף עולם מכהן מול תוכנת מחשב לאחר הפסד קודם של גארי קספרוב מול תוכנת המחשב כחול עמוק בשנת 1997. 

ב-2007 קראמניק ניצח בתחרות השחמט לזכר טל (קטגוריה 20). ב-2009 תחרות זו הייתה בקטגוריה 21 וקרמניק ניצח גם בה. בשנת 2010 הוא ניצח בתחרות העל בבילבאו (קטגוריה 22).

באליפות העולם בשחמט 2012 הוא הודח בחצי הגמר על ידי אלכסנדר גרישצ'וק. בשנת 2013 בתחרות המועמדים הוא סיים במקום השני.

בגביע העולם בשחמט בשנת 2013 הוא ניצח והעפיל לתחרות המועמדים 2014 בה סיים במקום השלישי.

קראמניק מחזיק בשיא הזכיות בתחרויות העל בדורטמונד עם תשע זכיות. כמו כן יש לו שתי זכיות בתחרויות העל בלינארס וזכייה אחת בתחרויות העל בקורוס (ויק אן-זהה).
קספרוב מתאר את סגנון משחקו של קראמניק כמעשי ועקשני, דומה לסגנון משחקו של אנטולי קרפוב.

בינואר 2019, בטקס הסיום של תחרות טאטא סטיל, הודיע ולדימיר קראמניק על פרישתו מתחרויות שחמט קלאסי (קצב מלא) ושיתמקד בפרויקט שחמט לילדים.

## דו-קרבות

## הופעות באולימפיאדות השחמט

## מבחר תחרויות בהן השתתף
*תחרות העל בלונדון 2012
* תחרות המועמדים: 2013, 2014, 2018
*תחרות שחמט לזכר אלכין 2013
*אליפות האמנים של קטר בשחמט 2015
*תחרות העל בציריך 2016
*תחרות השחמט לזכר טל 2016
*גביע העולם בשחמט 2017
*תחרות העל טאטא סטיל 2018, 2019

## קישורים חיצוניים

* תחבולות של ולדימיר קראמניק, wtharvey.com
* Kramnik And Kasparov: The End Of An Era, chess.com
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:אלופי עולם בשחמט
קטגוריה:רבי-אמנים רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1975
קטגוריה:שחמטאים שעברו מד כושר 2800
באריון

בפיזיקה, **באריונים** הם משפחת חלקיקים תת-אטומיים הכוללים את הפרוטון ואת הנייטרון (הנקראים נוקליאונים) ומספר חלקיקים כבדים יותר, אך פחות יציבים (הנקראים היפרונים). המונח "*בַּארְיוֹן*" (*baryon*) לקוח מהמלה היוונית *באריס* (*barys*), שמשמעותה "כבד", מכיוון שמסתם גדולה יותר בהשוואה לחברי שאר קבוצות החלקיקים הבולטות.

באריונים הם חלקיקים בעלי ספין חצי שלם, כלומר מסווגים כפרמיונים, המגיבים לכוח הגרעיני החזק ומצייתים לעקרון האיסור של פאולי, ולכן התפלגותם מתוארת על ידי התפלגות פרמי-דיראק. זאת בניגוד לבוזונים, להם ספין שלם, ואינם מצייתים לעקרון האיסור, ולכן מתפלגים לפי התפלגות בוז-איינשטיין.

באריונים, כמו גם מזונים, שייכים גם למשפחת ההאדרונים, שהם חלקיקים המורכבים מקווארקים. למעשה, באריונים הם פרמיונים המורכבים משלושה קווארקים, בעוד שמזונים הם בוזונים המורכבים מקווארק ומאנטי-קווארק.

בנוסף לנוקליאונים (הפרוטון והנייטרון), חברים נוספים במשפחת הבאריונים הם חלקיקי ה-Ξ ,Σ ,Λ ,Δ וה-Ω הנקראים היפרונים.

באריון דלתא (-Δ, Δ0, +Δ, ++Δ) מורכב מצירופי קווארקי למעלה ולמטה, ומתפרק לפאיון, ובנוסף פרוטון או נייטרון.

באריון למדא (Λ+c ,Λ0) מורכב מקווארק למעלה אחד, למטה אחד, וקסום או מוזר אחד. חלקיק ה-Λ0 סיפק הוכחה נצפית ראשונה לקיומו של הקווארק המוזר.

באריון סיגמא (-Σ, Σ0, +Σ) מורכב מקווארק מוזר אחד, וצירוף קווארקי למעלה ולמטה. לחלקיק ה-Σ0 יש אותו צירוף קווארקים כ-Λ0 (למעלה, למטה, מוזר), ומשום כך מתפרק מהר יותר מ-+Σ (למעלה, למעלה, מוזר) או מ--Σ (למטה, למטה, מוזר).

באריון קסי (Ξ- ,Ξ0) מורכב משני קווארקי מוזר וקווארק למעלה או למטה אחד. ה-Ξ0, המורכב מקווארק למעלה אחד ושני מוזר, מתפרק והופך ל-Δ0 ו-π0, שהם עצמם מתפרקים והופכים לאלקטרון ולפוזיטרון; אלה מאיינים זה את זה, כך שבסופו של דבר מה שנראה הוא ש-Ξ0 מתפרק ל-Δ0 תוך שחרור קרינת גמא.

באריון אומגה -Ω מורכב משלושה קווארקי מוזר. גילויו היה הצלחה אדירה בתחום חקר הקווארקים, כיוון שהוא נתגלה לאחר שקיומו, מסתו ותוצרי התפרקותו נחזו זה מכבר.

## ראו גם
*פיזיקת חלקיקים
*מיון החלקיקים
*באריוגנזה

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:האדרונים
היפרון

**היפרון** (**Hyperon**) הוא שם לכל אחד מהחלקיקים Ξ ,Σ ,Λ  ו-Ω. אלו הם ארבעה חלקיקים תת-אטומיים ממשפחת הבאריונים.

ההיפרון Λ (Λ0) מורכב מקווארק למעלה אחד, למטה אחד, ומוזר אחד, בעוד שהאיזוספין הנו 0. היפרון ה-Δ0 סיפק הוכחה נצפית ראשונה לקיומו של הקווארק המוזר.

ההיפרון Σ (-Σ, Σ0, +Σ) מורכב מקווארק מוזר אחד, וצירוף קווארקי למעלה ולמטה, בעוד שהאיזוספין הנו 1. להיפרון ה-Σ0 יש אותו צירוף קווארקים כ-Δ0 (למעלה, למטה, מוזר), ומשום כך מתפרק מהר יותר מ-+Σ (למעלה, למעלה, מוזר) או מ--Σ (למטה, למטה, מוזר).

ההיפרון Ξ (Ξ- ,Ξ0) מורכב משני קווארקי מוזר וקווארק למעלה או למטה אחד. ה-Ξ0, המורכב מקווארק למעלה אחד ושני מוזר, מתפרק והופך ל-Δ0 ו-π0, שהם עצמם מתפרקים והופכים לאלקטרון ופוזיטרון; אלה מאיינים זה את זה, כך שבסופו של דבר מה שנראה הוא ש-Ξ0 מתפרק ל-Δ0 תוך שחרור קרינת גמא.

ההיפרון -Ω מורכב משלושה קווארקי מוזר. גילויו היה הצלחה אדירה בתחום חקר הקווארקים, כיוון שהוא נתגלה לאחר שקיומו, מסתו ותוצרי התפרקותו נחזו זה מכבר (באופן בלתי תלוי על ידי יובל נאמן, ומארי גל-מאן).

## ראו גם
*מיון החלקיקים

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:באריונים
ונוס

[שמאל|ממוזער|350px|"[הולדת ונוס" - סנדרו בוטיצ'לי]]
**ונוס** (בלטינית: **Venus**) היא אלת האהבה, היופי, התשוקה, המין, הפוריות, השגשוג והניצחון במיתולוגיה הרומית. בתקופה הקלאסית היא הוקבלה לאפרודיטה, אלת האהבה והיופי היוונית. בלועזית קרוי כוכב הלכת נוגה על שמה. השם ונוס נובע מן המילה הלטינית Venia שפירושה חסד אלוהי.

## בתרבות
ונוס הייתה אחת מתריסר האלים החשובים של רומא הנקראים דיאי קונסטנס: יופיטר, יונו, מינרווה, וסטה, קרס, דיאנה, מרס, מרקוריוס, נפטון, וולקן ואפולו. אלים אלו מקבילים לשנים עשר האלים האולימפיים של יוון העתיקה. למרות הקשר ההדוק ליוון היו האלים הרומים שונים למדי ממקביליהם היוונים, בייחוד לפני התקופה הקלאסית. ונוס, למשל, הייתה אלת אביב, גינות, כרמים ובוסתנים ולא הייתה קשורה ליופי, אהבה ומיניות. היא הייתה במקור, רוח המשגיחה על הירקות ומבטיחה את פריונם, ונהפכה לאלה של ממש רק עם זיהויה עם האלה היוונית אפרודיטה.

הרומאים חגגו לכבוד ונוס שלוש חגיגות יין (וינליה ) בשנה: וינליה רוסטיקה ("פסטיבל היין הכפרי"), וינליה אורבנה ("פסטיבל היין העירוני") וכן וינליה פריורה ("פסטיבל היין הראשון", נקרא כך משום שנערך מוקדם בשנה, באפריל). חגיגה חשובה נוספת לכבודה של ונוס נקראה ונרליה .

על פי האיניאדה של ורגיליוס, ונוס היא אמו של הגיבור איניאס, הנחשב לאבי הרומאים. משום כך נחשבה ונוס לאם הרומאים ולפטרונית העיר רומא. נבנו לכבודה מקדשים בכל רחבי רומא. המפורסמים שבהם ניצבו בגבעת הקפיטולין ובקולוסיאום. יוליוס קיסר קרא לה "ונוס ויקטריקס", כלומר "ונוס המנצחת", אימץ תמונה שלה למגן שלו וערך לכבודה חגיגה שנתית, מפני שהאמין שהיא מסייעת לניצחונות האימפריה במלחמותיה. גם קיסרים אחרים כמו אוגוסטוס ואדריאנוס אימצו אותה כאלה הפטרונית שלהם.

באמנות של תקופת הרנסאנס, שניסתה להחיות מוטיבים וערכים קלאסיים, מתוארת ונוס בדמותה של מקבילתה היוונית אפרודיטה, כלומר כאלת האהבה. גם בתקופה הרומנטית ניתן למצוא ציורים ופסלים רבים מספור של ונוס, המציגים למעשה את המיתוסים של אפרודיטה. המוטיב האמנותי הנפוץ ביותר בהקשר זה הוא לידתה של ונוס מן הים.

משמה נגזר הביטוי "מחלות ונריות" לציון מחלות מין.

## במיתולוגיה ובספרות
[250px|ממוזער|ימין|"[ניצחון ונוס (פרנסואה בושה)|ניצחון ונוס", מאת פרנסואה בושה]]
כמו ברוב האלים והאלות הגדולים במיתולוגיה הרומית, המושג הספרותי של ונוס מעוצב בהשאלה  מהמיתולוגיה היוונית הספרותית של מקבילתה, אפרודיטה. במיתולוגיה  קופידון נחשב לבנם של ונוס ומרס, אל המלחמה. בזמנים אחרים, או במיתוסים ותאולוגיות מקבילות, ונוס נחשבה כבת זוגו של וולקן או כאמו של "הקופידון השני", אביו של מרקוריוס.. ורגיליוס, כמחמאה לפטרונו אוגוסטוס וליוליים, מייפה קשר קיים בין ונוס לבין הנסיך הטרויאני איניאס, פליט מהשמדתה של טרויה ובסופו של דבר אביו הקדמון של העם הרומי. איניאס של ורגיליוס מודרך ללאטיום על ידי ונוס בצורתה השמימית. כוכב הבוקר זורח לפניו בבהירות בשמי אור היום; הרבה יותר מאוחר, היא זו שמרימה את נשמתו של קיסר לגן עדן. ב"פסטיבלים" של אובידיוס הגיעה ונוס לרומא כי "העדיפה להעריץ אותה בעיר צאצאיה". בתיאור הפואטי של ורגיליוס על ניצחונו של אוקטביאנוס בקרב אקטיום, הקיסר העתידי קשור לוונוס, נפטון ומינרווה. יריביו של אוקטביאנוס, אנטוניוס, קלאופטרה והמצרים, בסיוע אלים מצריים מוזרים ולא מועילים כגון אנוביס "הנובח", מפסידים בקרב.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:ונוס
קטגוריה:יופי
קטגוריה:אלות רומיות
קטגוריה:אלות אהבה
קטגוריה:אלות פריון
קטגוריה:מיניות ברומא העתיקה
קטגוריה:מיתולוגיה רומית
הומומורפיזם

באלגברה, **הומומורפיזם** הוא פונקציה בין מבנים אלגבריים מאותו טיפוס, המשמר את כל המבנה (לרבות הפעולות, היחסים והקבועים). הומומורפיזם מתרגם תכונות מסוימות של המבנה הראשון אל המבנה השני. הומומורפיזם הפיך נקרא **[[איזומורפיזם]]**.

## דוגמאות
***הומומורפיזם בין חבורות** הוא פונקציה \varphi:G\to H שעבורה \varphi(g_1\!\cdot\!g_2)=\varphi(g_1)*\varphi(g_2) לכל g_1,g_2\in G. הכפל באגף שמאל הוא פעולת החבורה של G, ואילו הכפל באגף ימין הוא פעולת החבורה של H. מתכונה זו נובע גם שאיבר היחידה של G עובר לאיבר היחידה של H, וההפכי עובר להפכי.
***הומומורפיזם בין מרחבים ליניאריים** נקרא העתקה ליניארית. זוהי פונקציה מן הווקטורים של מרחב V מעל שדה F, אל הווקטורים של מרחב W מעל אותו שדה, המקיימת שתי אקסיומות: \varphi(v_1+v_2)=\varphi(v_1)+\varphi(v_2) (לכל שני וקטורים v_1,v_2\in V) ו-\varphi(\alpha\cdot v)=\alpha\cdot\varphi(v) (לכל וקטור v\in V וסקלר \alpha \in F). אותן דרישות, בהחלפת השדה F בחוג כלשהו R, מגדירות הומומורפיזם בין מודולים. גם כאן, אין צורך לדרוש במפורש שהפונקציה מעבירה את איבר האפס של המרחב הראשון אל איבר האפס של השני, משום שהדרישה נובעת מן הדרישות האחרות.
***הומומורפיזם בין חוגים** הוא פונקציה \varphi:R\to S (כאשר R,S הם חוגים עם יחידה), השומרת על החיבור והכפל, ומעבירה את איבר היחידה של R לאיבר היחידה של S. תכונה אחרונה זו אינה נדרשת מהומומורפיזם של חוגים בלי יחידה, וקיימים הומומורפיזמים כאלה (שאינם שומרים על איבר היחידה) גם בין חוגים עם יחידה. אם ל-R,S יש איבר יחידה, ו-S הוא תחום שלמות, או ש-f היא על, אז כל פונקציה השומרת על החיבור והכפל, מעבירה את איבר היחידה לאיבר היחידה.

## הגרעין והתמונה
נניח כי \varphi:A\to B הומומורפיזם בין מבנים אלגבריים. התמונה היא אוסף האיברים \text{Im}(\varphi) של B המתקבלים מהפעלת ההומומורפיזם על אברי A. בקטגוריות רבות הנפוצות באלגברה, אוסף האיברים של A המועתקים אל איבר האפס (איבר היחידה במקרה של חבורה) של B נקרא ה**[[גרעין (אלגברה)|גרעין]]** של ההומומורפיזם ומסומן \ker(\varphi). בחבורות, לדוגמה, התמונה היא תת-חבורה של B, ואילו הגרעין הוא תת-חבורה נורמלית של A. קיומו של הגרעין מאפשר לבנות אובייקט מנה (חבורת מנה, חוג מנה, מודול מנה), ואז מתקיים משפט האיזומורפיזם הראשון: A/\ker(\varphi) \cong\text{Im}(\varphi).

לתמונה ולגרעין יש הגדרות כלליות יותר, בשפה של תורת הקטגוריות, ואין הן קיימות בכל קטגוריה.

באופן כללי יותר, לכל הומומורפיזם של מבנים אלגבריים \varphi:A\to B ניתן להתאים קונגרואנציה (יחס שקילות שהוא תת-מודל של המכפלה הישרה A \times A), וקבוצת המנה המצוידת באותו מבנה אלגברי, איזומורפית לתמונה. הגדרה זו הכרחית למשל בהקשר של מונואידים או חבורות למחצה.

## הומומורפיזמים מיוחדים
בקטגוריות של חבורות, חבורות למחצה, מונואידים, חוגים, מודולים, מרחבים וקטוריים:
* הומומורפיזם חד-חד-ערכי נקרא **מונומורפיזם**, ומכונה גם **[[שיכון (מתמטיקה)|שיכון]]**.
* הומומורפיזם על נקרא **אפימורפיזם**.
* הומומורפיזם חד-חד-ערכי ועל נקרא .
* הומומורפיזם מהמבנה אל עצמו נקרא . (אנדו = פנימי)
* איזומורפיזם מהמבנה אל עצמו נקרא . (אוטו = עצמי)

## קישורים חיצוניים
*
*

קטגוריה:אלגברה
קטגוריה:תורת החבורות
קטגוריה:מורפיזמים
דגל אוקראינה

**דגל אוקראינה** (באוקראינית: **Державний Прапор України**, בעברית: דגלה הממלכתי של אוקראינה) הוא דגלה הלאומי של אוקראינה. מורכב משני פסים אופקיים בצבעים תכלת (למעלה) וצהוב. הצבעים הם הצבעים הלאומיים והם צבעי סמל גליציה, שתוארו לראשונה בקרב גרונוולד.

השורשים ההיסטוריים של הצבעים מגיעים מהמאה ה-13, כאשר העיר לבוב נוסדה. העיר קיבלה במתנה שלט הרלדי עם איור של אריה זהב על רקע כחול. במהלך מלחמות ומאבקים קשים, הדגל הוחלף ועבר שינויים רבים עד שבשנת 1848 קיבל את צורתו המודרנית.

לפי גרסה אחרת מקור הצבעים בצבעי שלט אצולה של אחת הממלכות האוקראיניות מתקופת ימי הביניים, הצבעים שימשו גם בדגלים שהונפו בקרב נגד המונגולים במאה ה-13, ובשנת 1848 כחלק מגל הלאומיות שסחף את אירופה באביב העמים.

דגל אוקראינה אומץ רשמית בשנת 1918 על ידי הרפובליקה העממית של אוקראינה ומפורש כשמיים תכולים (המסמלים שלום) מעל שדות חיטה (המסמלים שגשוג), הגדלים במישורים הפוריים של אוקראינה.

תחת השלטון הסובייטי נאסרה הצגת הדגל, כסימן ללאומנות, ולרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית של אוקראינה היה דגל אחר שהיה וריאציה של הדגל הקומוניסטי. לאחר החזרת העצמאות האוקראינית היו שזיהו את הדגל בעיקר עם קבוצות ששיתפו פעולה עם הנאצים במהלך מלחמת העולם השנייה, אולם הרוב הכיר במסורת העתיקה יותר. הפרלמנט האוקראיני החל להניפו שוב בשנת 1991, והדגל הוחזר באופן רשמי להיות הדגל הלאומי בשנת 1992.

יום הדגל הלאומי של אוקראינה חל מדי שנה ב-23 באוגוסט, יום לפני יום העצמאות האוקראיני.

במהלך ההפגנות של האוקראינים בשנת 2014 במטרה לשמור על זכותם לעתיד דמוקרטי ואירופאי, היה ניתן לראות בכל מקום את הדגל מתנוסס. בנוסף במהלך המלחמה מול רוסיה, ניתן לראות את דגל אוקראינה מתנופף ומייצג סמל של העם האוקראיני יחד עם תחושת הזדהות חזקה של כל מנהיגי העולם המגנים את המלחמה.

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אוקראינה: סמלים לאומיים
אוקראינה, דגל
אוקראינה
אוקראינה
ז'אק קרטייה

**ז'אק קרטייה** (בצרפתית: **Jacques Cartier**; 31 בדצמבר 1491 – 1 בספטמבר 1557) היה מגלה ארצות צרפתי שסייר בקנדה.

## ביוגרפיה
קרטייה נולד בסן-מלו שבצרפת. פרנסואה הראשון, מלך צרפת בחר בו כדי למצוא "איים מסוימים ואדמות שבהן נאמר שיש כמויות גדולות של זהב ודברי ערך אחרים". בשנת 1534 הוא יצא למסע שייעודו היה למצוא מעבר מערבי לאסיה. הוא סייר באזור ניופאונדלנד (החל ב-10 במאי באותה שנה) ובימות הקנדיות, ושם שמע על נהר מערבי יותר (נהר סנט לורנס). קרטייה האמין שנהר זה עשוי להיות המעבר הצפון-מערבי הנחשק. במהלך המסע הוא חטף את שני בניו של הצ'יף דונקונה ("Donnacona") – דומגיה ("Domagaya") וטייגנואגני ("Taignoagny") ולקח אותם איתו כשחזר לאירופה.

קרטייה הפליג למסעו השני ב-19 במאי 1535 עם 3 ספינות, 110 אנשי צוות, ושני הבנים החטופים שהוחזרו לאביהם. הוא שט במעלה הנהר לכפרים הורון ("Huron") בסטדקונה ("Stadacona" במקום שבו עומדת היום העיר קוויבק) והוכלגה ("Hochelaga", מונטריאול) והגיע ב-2 באוקטובר 1535. במסע זה שמע על מדינה צפונית יותר, שנקראת ממלכת סאגנה ("Saguenay"), שאמרו עליה שהיא מלאה בזהב ואוצרות אחרים. ב-23 במאי 1541 הוא עזב את סן-מלו למסעו השלישי. במסע זה הוא חיפש את סאגנה, אך גם הפעם לא עבר את הוכלגה. לאחר חורף עז שהעביר בקנדה, הוא חזר לצרפת בשנת 1542.

עד מותו חי קרטייה בסן-מלו ובאחוזתו הסמוכה, ונפטר בשנת 1557.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מגלי ארצות צרפתים
קטגוריה:ברטאן: אישים
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי צרפת
קטגוריה:עידן התגליות
קטגוריה:ילידי 1491
קטגוריה:נפטרים ב-1557
תפוקה

**תפוקה** (באנגלית: **Output**) הוא מונח כלכלי המתאר את סך התוצרים הסופיים המוחשיים ו/או המופשטים המופקים מתהליך. בדרך כלל מדובר בסך התוצרת המופקת בתהליך או פעילות כלכלית, בהקשר לנושאים הקשורים למקרו-כלכלה.

תפוקה שולית היא הנגזרת של תפוקה, ותפוקה שולית פוחתת היא מושג כלכלי שכיח המתייחס לנגזרת שנייה שלילית של תפוקה.

להבדיל מהתפוקה, תשומה מתארת את גודל השימוש במשאבים בתהליך מוחשי או מופשט. 

## תפוקות בחינוך
בתחום החינוך התפוקה מתייחסות לשינויים שחלים בתלמיד בעקבות תהליך ההוראה. שינויים אלו כוללים רכישה של ידע ומיומנויות, המאפשרים לבוגרי בית ספר תיכון לרכוש השכלה גבוהה כדי להשתלב בשוק העבודה.  
להבדיל מתפיסות קודמות אשר העריכו את מידת השוויון במערכת החינוך על פי התשומה המושקעת בכל תלמיד, הגישה הרווחת כיום מדגישה את התפוקות.
על פי הגישות אלו יש לקבוע את התשומה המושקעת בחינוך על פי הצרכים האישיים של כל תלמיד. זאת הסיבה להשקעת משאבים בחינוך מיוחד ובשילוב בחינוך.

## ראו גם
* תוצר לאומי גולמי
## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מקרו-כלכלה
דגל אורוגוואי

**דגל אורוגוואי** (בספרדית: **Pabellón Nacional** - "הדגל הלאומי") הוא דגלה הלאומי של אורוגוואי. הוא אומץ לראשונה ב-16 בדצמבר 1828. לדגל המקורי היו 17 פסים עד 12 ביולי 1830, עת צומצם המספר לתשעה על מנת לייצג את תשעת המחוזות המקוריים של המדינה עם עצמאותה בשנת 1828. בשנת 1830 שונו צבע הפסים מתכלת לכחול. בקנטון הדגל (הרבע העליון הקרוב לניצב) מצוירת שמש מאי (שמש האביב) על רקע לבן. שמש מאי מופיעה גם בדגל ארגנטינה, והיא מציינת את המהפכה שהתחוללה במאי 1810 נגד השלטון הקולוניאלי הספרדי. ייתכן ביותר שצבעי הדגל והשמש הזהובה מקורם בדגל ארגנטינה שהניפה אותו בעת מאבקה בשלטון הספרדי.

שמאל|ממוזער|150px|דגל ארטיגאס
שמאל|ממוזער|150px|דגל השלושים ושלושה

## דגלים רשמיים נוספים
אורוגוואי היא ייחודית בין מדינות העולם בכך שיש לה שלושה "דגלי מולדת" (Banderas Patrias) בעלי מעמד רשמי בו זמנית. יחד עם הדגל הלאומי המתואר לעיל מונפים גם דגל ארטיגאס ודגל טריינטה אי טרס (השלושים ושלושה) בחגיגות לאומיות ועל בנייני הממשל ובתי הספר

דגל ארטיגאס הוא מחווה לזכרו של הגיבור הלאומי חוסה חרוַאסיו ארטיגַס. דגל השלושים השלושה, שבמרכזו המוטו הלאומי "חירות או מוות", Libertad o Muerte, מונף לזכרם של שלושים ושלושה הלוחמים שהגיעו ב-1825 בספינה מארגנטינה, ופתחו את המערכה לשחרור אורוגוואי מן הכיבוש הברזילאי.

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

*
* 

קטגוריה:אורוגוואי: סמלים לאומיים
אורוגוואי, דגל
אורוגוואי
אורוגוואי
אורוגוואי
דגל אינדונזיה

**דגל אינדונזיה** הוא דגלה הלאומי של אינדונזיה. עיצובו הוא דגל פשוט המורכב משני פסים אופקיים מאוזנים, אדום (למעלה) ולבן. צבעיו נגזרים מצבעי אימפריית מג'פהיט מהמאה ה-14, וצבעים אלה נחשבו לקדושים. הדגל המכונה "סנג סקה" (*Sang Saka*, הדו-צבע השגב) ו"מרה פוטי" (*Merah Putih*, אדום לבן) באינדונזית, היה הדגל הראשון בו השתמשו סטודנטים ולאומנים בתחילת המאה ה-20 תחת השלטון ההולנדי. לאחר מלחמת העולם השנייה, תבעו לאומנים אינדונזים עצמאות ופתחו במאבק ב-17 באוגוסט 1945 ואז הניפו ואימצו את הדגל. העצמאות הושגה בשנת 1949. מהמאה ה-18 נתפשו צבעים אלה כביטוי ללאומיות והרצון לשחרור מהקולוניאליזם ההולנדי: האדום מסמל אומץ וצדק והלבן זכויות לאומיות.
דגל זה דומה מאוד לדגל נסיכות מונקו ושונה ממנו רק בפרופרציות, וכן הוא דומה לדגל פולין השונה ממנו בסדר הצבעים האדום והלבן.

## ראו גם

* דגל מונקו: יחס ממדים שונה.
* דגל פולין: אותם צבעים, סדר שונה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אינדונזיה: סמלים לאומיים
אינדונזיה, דגל
אינדונזיה
אינדונזיה
אינדונזיה
אינדונזיה
חט

[שמאל|ממוזער|250px|חטי [ממותה קולומביאנית]]
**חט** (ברבים: **חַטִּים** או **חִטִּים**) הוא שן של יונקים מסוימים שבולטת מחוץ לפה.
עם בעלי החיים שיש להם חטים נמנים הפיל, ההיפופוטם, הניבתן החזיר, והחדשן (*narwhal*, סוג של לווייתן ארקטי).

החטים הם מקור לשנהב, המשמש בתורו להכנת חפצי נוי ותכשיטים, ובעבר אף ליצירת קלידי פסנתרים.

כיוון שרוב בעלי החיים שיש להם חטים נתונים בסכנת הכחדה (בעיקר הפיל האפריקני), סחר השנהב מוגבל באמנת וושינגטון (**CITES** - Convention on International Trade in Endangered Species of Wild Fauna and Flora), ולא ידוע מתי יוסרו המגבלות הללו. עם זאת, הסחר הלא חוקי בשנהב עוד מתקיים במידה רבה, וכדי להילחם בו מדינות רבות עורכות אירועים מתוקשרים של השמדת שנהב.

## גלריה

קובץ:Tanzanian Elephant.jpg|פיל סוואנה אפריקני
קובץ:2010-kabini-tusker-bark.jpg|פיל אסייתי מגרד קליפה מעץ בעזרת חטיו
קובץ:Female Warghog (30879878548).jpg|חזיר יבלות מצוי
קובץ:Gomphotherium.JPG|גומפותריום
קובץ:Narwalschaedel.jpg|חטי חדשן
קובץ:Pacific Walrus - Bull (8247646168) cropped.jpg|ניבתן
קובץ:Odobenocetops.jpg|איור של אודובנוצטופס
קובץ:BigUnTusks6184w.jpg|ניבים של חזיר בר 


## ראו גם
*שנהב
*סחר בשנהב
*השמדת שנהב

## קישורים חיצוניים

* תמונה של חט, שעוצב ככלי נוי

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אנטומיה של יונקים
קטגוריה:שנהב
מרובע

שמאל|ממוזער|250px|שישה מרובעים
**מרובע** הוא מצולע בעל ארבע צלעות וארבע זוויות, אחת מהצורות הבסיסיות בגאומטריה.

## הגדרות ותכונות

File:Quadrilateral_hierarchy_he.png|ממוזער|שמאל|450px|היררכיית המרובעים
rect 2668 6271 3124 6704 ריבוע
rect 3358 5394 3943 5815 מלבן
poly 2551 5581 2165 5850 1767 5616 2141 5382 2469 5581 2469 5569 3030 5628 מעוין
poly 3627 2434 3358 2422 2726 2867 3768 2890 טרפז
poly 4551 3627 3966 3674 3838 4060 4657 4048 טרפז שווה-שוקיים
poly 1357 3580 1767 4271 1346 4505 971 4259 דלתון
poly 737 4259 410 3604 35 4247 339 4025 דלתון
rect 597 3229 1135 3381 דלתון
poly 4516 2469 4072 2457 4002 2890 4434 3007 מרובע ציקלי
poly 3604 1556 2902 1544 2621 2012 3744 2200 מצולע קמור
poly 679 1404 1287 1907 339 2059 690 1720 מצולע קמור#מצולע קעור
rect 433 5628 1392 5780 חבורת סימטריות
rect 445 5815 971 5991 טריוויאלי (מתמטיקה)
rect 410 6002 585 6178 החבורה הסימטרית
rect 456 6225 644 6459 החבורה הסימטרית
rect 456 6459 971 6693 חבורת הארבעה של קליין
rect 491 6693 679 6880 חבורה דיהדרלית
rect 35 2633 421 2890 מקרה מנוון

### הגדרות
* **צלעות סמוכות** הן צלעות בעלות קודקוד משותף.
* **צלעות נגדיות** הן צלעות שאין להן קודקוד משותף.
* **[[זווית|זוויות]] סמוכות** הן זוויות הנשענות על צלע משותפת.
* **זוויות נגדיות** הן זוויות שאינן נשענות על צלע משותפת.

### תכונות
* סכום כל הזוויות הפנימיות של מרובע הוא 360 מעלות.
* לכל מרובע שני אלכסונים.
* שטח של מרובע שווה למכפלת אורכי האלכסונים כפול סינוס הזווית שביניהם חלקי 2.

## סוגי מרובעים
* מרובע ציקלי: מרובע שניתן לחסום במעגל.
* טרפז: זוג אחד של צלעות נגדיות מקבילות.
* טרפז שווה-שוקיים: זוג אחד של צלעות נגדיות מקבילות, והזוג האחר שוות, וזוויות הבסיס שוות.
* מקבילית: שני זוגות של צלעות נגדיות מקבילות.
* דלתון: שני זוגות של צלעות סמוכות שוות ונוצר משני משולשים שווי שוקיים בעל בסיס משותף.
* מעוין: ארבע הצלעות שוות.
* מלבן: הצלעות המקבילות באותו האורך.
* ריבוע (מרובע משוכלל): ארבע הצלעות שוות, וכל הזוויות ישרות.
* מרובע שלם

## הגדרה מכלילה מול הגדרה מצמצמת
ממוזער|שמאל|400px|היררכיית המרובעים
בלשון היומיום נהוג להשתמש בשמותיהם של סוגי המרובעים השונים באופן מצומצם: כלומר, מלבן יקרא מלבן רק אם אינו בנוסף לכך ריבוע, טרפז יקרא טרפז רק אם אינו בנוסף לכך מקבילית, וכיוצא בכך. שימוש זה מקל על ההתבטאות, כי הוא חוסך את הצורך להשתמש במושגים מסורבלים כמו "מלבן שאינו ריבוע".

עם זאת, בשפה המתמטית, סוגי המרובעים מוגדרים באופן מכליל. כלומר, ריבוע אינו מוגדר כנבדל ממלבן, אלא כמקרה פרטי שלו, ובאופן דומה מקבילית היא מקרה פרטי של טרפז. היתרון בהגדרה מכלילה הוא שמשפט מתמטי שנכון לגבי סוג מסוים של מרובע, יהיה נכון גם לגבי כל המקרים הפרטיים שלו, ואין צורך להוכיח אותו בנפרד לכל סוג וסוג.

התשובה לשאלה האם השימוש בשמותיהם של סוגי המרובעים השונים נעשה באופן מצומצם או מכליל תלויה בהקשר – אם בשימוש יום-יומי או בלשון מתמטית.

## לקריאה נוספת
* דוד פרייברט, **חידושים בגאומטריה אוקלידית – תיאוריה של מרובע קמור ומעגל היוצר נקודות פסקל על צלעותיו**, הוצאת אקדמון, 2021.

## קישורים חיצוניים

* מרובעים – הסבר מתוך מילון המונחים בגאומטריה של משרד החינוך.
*מרובעים ושמותיהם – באתר לרגו (LerGO)
*מרובעים ושמותיהם – המשך (כולל יחסי הכלה) – באתר לרגו
*תכונות כל המרובעים – באתר לרגו
* 

*
קטגוריה:מצולעים