open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
רות פורת

**רות פורת** (באנגלית: **Ruth Porat**; נולדה ב-1957) היא מנהלת יהודייה-אמריקאית המשמשת נשיאת גוגל החל מיולי 2023. לפני כן שימשה סמנכ"לית הכספים של חברת "אלפאבית". לפני כן כיהנה כסמנכ"לית הכספים של חברת "גוגל" וכסמנכ"לית הכספים הראשית של "מורגן סטנלי".

ביולי 2023 החליטה אלפאבית על מינוייה של פורת לתפקיד נשיאת גוגל, וכן כסמנכ"לית ההשקעות של החברה. במסגרת תפקידיה אלו, תהיה אחראית על יעדים ארוכי-טווח של גוגל, ביניהם רכבים אוטונומיים (ויימו), תחום הבריאות וכן קשרי ממשל.

## ביוגרפיה
פורת נולדה למשפחה יהודית בעיר סייל שבמנצ'סטר רבתי, צפון-מערב אנגליה, בתם של ד"ר דן ופרידה פורת. אימה נולדה בארץ ישראל, ואביה ברח מווינה בליל הבדולח והגיע גם הוא לארץ ישראל, שירת בצבא הבריטי כנער ומאוחר יותר לחם במלחמת העצמאות. היא גדלה בקיימברידג' (מסצ'וסטס), שם אביה היה עמית מחקר במחלקה לפיזיקה באוניברסיטת הרווארד. מאוחר יותר עברה המשפחה לפאלו אלטו, קליפורניה, שם עבד אביה במשך 26 שנים במאיץ חלקיקים במעבדה הלאומית SLAC.

פורת היא בוגרת אוניברסיטת סטנפורד, בעלת תואר שני בכלכלה מבית הספר לכלכלה של לונדון ותואר שני במנהל עסקים מבית הספר וורטון של אוניברסיטת פנסילבניה.

פורת החלה לעבוד בחברת "מורגן סטנלי" בשנת 1987, וב-1993 הקים נשיא החברה, רוברט פ' גרינהיל, חברה חדשה בשם "סמית בארני", ופורת שולבה בה. ב-1996 חזרה למורגן סטנלי וכיהנה כמנהלת חטיבת בנקאות השקעות וראש קבוצת המוסדות הפיננסיים של החברה, ומשנת 2010 עד 2015 כיהנה כסמנכ"לית הכספים של החברה.

פורת הביעה תמיכה במועמדותה של הילרי קלינטון בבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2008 וכן בבחירות ב-2016.

### ייעוץ פיננסי
במהלך משבר הסאבפריים פורת הייתה חלק מהצוות המייעץ למחלקת האוצר של ארצות הברית, וייעצה כיצד לחלץ את "פאני מאי" ו"פרדי מאק" מהמשבר. באופן דומה ייעצה לבנק הפדרלי של ניו יורק בנוגע לחברת "AIG" במהלך משבר האשראי העולמי.

בשנת 2011 העלתה פורת רעיונות לחקיקה פיננסית ורפורמה לאחר המשבר הכלכלי, בוועדת ברטון וודס בחסות קרן המטבע הבינלאומית בוושינגטון. בשנת 2013 הרצתה על רמות האמון במגזר הפיננסי בפני הפורום הכלכלי העולמי בדאבוס.

בשנת 2014 הקריירה של פורת הובאה כדוגמה במחקר של תאגיד "מקינזי" בשם "כיצד נשים מדהימות מנהיגות" ונבחרה כמנהלת הכספים הטובה ביותר בסקר שערך הירחון "Institutional Investor".

ב-24 במרץ 2015 פורסם שפורת תמונה למנהלת הכספים של חברת "גוגל". על פי דיווח של "בלומברג", תנאי העסקתה של פורת כוללים תמריצים כספיים בסך של כ-70 מיליון דולרים לשנת 2016. ב-10 באוגוסט 2015 הפכה "גוגל" לחברת בת של חברת החזקות בשם "אלפאבית" ופורת משמשת שם סמנכ"לית הכספים.

פורת חברה במספר גופים כלכליים:
* הוועדה המייעצת למחלקת האוצר של ארצות הברית
* חבר הנאמנים של אוניברסיטת סטנפורד
* דירקטוריון המועצה ליחסי חוץ
* חבר הנאמנים של מועדון הכלכלה של ניו יורק
* ועדת ברטון וודס
* מרכז האצ'ינס למדיניות פיסקלית ומוניטרית במכון ברוקינגס.

פורת נשואה לאנתוני פדואנו, שותף במשרד עורכי דין בניו יורק, ולהם שלושה ילדים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים בתעשיית המחשבים
קטגוריה:מנהלות אמריקאיות
קטגוריה:יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:עובדות גוגל
קטגוריה:עובדי גוגל
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:בוגרות בית הספר וורטון
קטגוריה:בוגרי בית הספר וורטון
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1957
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1957
הר טרור (אנטארקטיקה)

שמאל|ממוזער|300px|מפת האי רוס
**הר טרור** (באנגלית: **Mount Terror**) הוא הר געש, המהווה את חלקו המזרחי של האי רוס, שבאנטארקטיקה.

להר בו מספר רב של חרוטי לבה וכיפות על צלעות ההר.

גובהו של ההר 3,230 מטרים מעל פני הים; ההר מתנשא לגובה של 1,808 מטרים מעל סביבתו.

מרבית ההר נמצא תחת מעטה שלג וקרח.

ההר הוא השני בגודלו בין ארבעת הרי הגעש, המהווים את האי רוס. ההר הסמוך ממערב לו, במרחק 32.36 קילומטרים - הר ארבוס, מאפיל עליו בגובהו.

## היסטוריה
### גילוי ההר

ההר התגלה על ידי סר ג'יימס קלארק רוס בשנת 1841

### מקור השם

רוס נתן להר את שמו בשנת 1841.

רוס קרא להר על שם ספינתו השנייה, טרור.

### הטיפוס על ההר

הראשונים להעפיל אל פסגת הר טרור היו אנשי קבוצה ניו זילנדית בשנת 1959.

## גאולוגיה

הסלעים בפסגת ההר טרם נחקרו, אבל חלקים נמוכים ממדרונות ההר נחקרו, וגילם של הסלעים שם נע בין 0.82 ל-1.75 מיליון שנים.

הר טרור איננו מגלה כל סימנים לפעילות געשית ב-10,000 השנים האחרונות.

## אזכורים בספרות
* בהר טרור מתבצרים מהפכנים רוסים מלוכנים בספר המדע הבדיוני, "אולגה רומנוב", מאת ג'ורג' גריפית, משנת 1894.
* הר טרור והר ארבוס מוזכרים בנובלה At the Mountains of Madness מאת ה.פ. לאבקרפט, משנת 1936.
* הר טרור משמש כאתר ברומן State of Fear מאת מייקל קרייטון, משנת 2004.

## ראו גם
* נקודת טרור
* אוכף טרור
* קרחון טרור

## לקריאה נוספת

• 


• Delisle, G. (1990), ** [https://www.cambridge.org/core/journals/journal-of-glaciology/article/recent-change-in-ice-thickness-in-windless-bight-ross-ice-shelf-antarctica/65D16BE2790330FF628C4A5260582EB4 Recent change in ice thickness in Windless Bight, Ross Ice Shelf, Antarctica?] **, Journal of Glaciology, 36(124), 350-351. doi:10.3189/S0022143000000502

• C.A Rowe, J Kienle, ** [https://www.sciencedirect.com/science/article/abs/pii/0264370786900505 Seismicity in the vicinity of Ross Island, Antarctica] **, Journal of Geodynamics, Volume 6, Issues 1–4, 1986, Pages 375-385, ISSN 0264-3707, https://doi.org/10.1016/0264-3707(86)90050-5

• Andrew J. Hund, ** [https://books.google.co.il/books?id=wRvFBAAAQBAJ&pg=PA615&lpg=PA615&dq=%22Mount+Terror%22+Antarctica&source=bl&ots=1bFuDyBmE4&sig=ACfU3U2s4EU8PBRcNe9nzUIHMOC1WDRFPw&hl=en&sa=X&ved=2ahUKEwi75pqs0ZbuAhXo4IUKHe9OCco4ZBDoATAJegQICBAC#v=onepage&q=%22Mount%20Terror%22&f=false Antarctica and the Arctic Circle: A Geographic Encyclopedia of the Earth's Polar Regions] **, PP 613 - 617

## קישורים חיצוניים

* הר טרור באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* הר טרור באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד
* הר טרור באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* הר טרור באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* תצלום לוויין של אזור הר טרור
* תצלום הר טרור
* תצלום הר טרור באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד
* הר טרור באתר volcanodiscovery
* 
* מפת אזור הר טרור
* תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח (לפי גבהים)

## הערות שוליים

טרור
טרור
טלפון שדה TA-312

ממוזער|טלפון שדה TA-312
ממוזער|מדריך שימוש ב-TA-312
**TA-312** הוא מכשיר טלפון שדה המופעל על ידי סוללה. TA-312 מאפשר דיבור ממכשיר למכשיר באמצעות חיבור של שני חוטים ביניהם או באמצעות כל מרכזייה. ידית הדיבור מסוג H-60 מכילה מתג שעם לחיצתו מחבר אותה לזרם המשלח את גלי הקול. מכיל מחבר מסוג U-79/U המאפשר התחברות למערכת אוזניות לראש. המכשיר נחשב לאמין ומסוגל לפעול במשך שנים ללא תקלות. 

הוכנס לשימוש בצבא האמריקאי החל משנות ה-60 של המאה ה-20 ובצבאות של בעלות בריתה. בצה"ל החל השימוש ב-TA-312 מ-1970.

המכשיר בעל מבנה קשיח ביותר, עמיד לזעזועים, לתנאי טמפרטורה קיצוניים, עמיד לאבק ולרטיבות. בעל מידות ומשקל קטנים יותר מאלה של קודמו ה-EE-8. הכנסתו באה כדי להחליף את הטלפון הצבאי הקודם והישן מסוג EE-8, או כפי שנקרא בישראל: TEL-8.  הכנסתו הביאה להגדלת טווח הקשר בין מכשיר אחד לשני ולשיפור מפרטים טכניים שונים.  בישראל קיבלה חברת תדיראן את הרישיון ליצורו והחלה לייצרו עבור צה"ל.

## קישורים חיצוניים
* TA-312 Field Phone באתר OLIVE-DRIVE

קטגוריה:אמצעי לחימה אמריקאיים
היפרכולסטרולמיה משפחתית

**היפרכולסטרולמיה משפחתית** (FH) היא מחלה תורשתית (גנטית), שגורמת לעליית רמת כולסטרול בדם. ההפרעה נגרמת עקב פגם גנטי בקולטן של LDL-cholesterol, ולכן הגוף לא מסוגל לספוג את הכולסטרול בדם, ונוצרים בדם עודפים ממנו. למחלה שני סוגים עיקריים. הנפוץ יותר, אוטוזומלי דומיננטי (הטרוזיגוטי) בשם HeFH שיכול לגרום לעליית רמת כולסטרול מסוג LDL בדם לכמויות כפולות מהנורמה (מעל 190 מ"ג). לחולים כאלו יש שינוי בעותק אחד של גן מבקר-כולסטרול. הצורה השנייה היא רצסיבית (הומוזיגוטית, נובעת משינוי בשני העותקים של הגן) בשם HoFH. צורה זו מסוכנת יותר אך מאוד נדירה. היא מתרחשת אצל אחד ממיליון אנשים ויכולה לגרום לרמה עודפת של כולסטרול LDL בדם של פי שישה מהממוצע.

בדרך כלל מתעורר חשש של היפרכולסטרולמיה אצל מבוגרים שסובלים מערכי כולסטרול הגבוהים מ-280 מ"ג או בנערים מתחת לגיל 16 כאשר ערכי סך הכולסטרול גבוהים מ-250 מ"ג. דרך אחרת לאבחן חשש היא כשרמת הכולסטרול LDL גבוהה מ-190 מ"ג אצל מבוגרים ויותר מ-150 מ"ג אצל ילדים מתחת לגיל 16. ולפעמים כאשר יש במשפחה מדרגה ראשונה מי שחלה באוטם שריר הלב או שסובל מערכי כולסטרול הגבוהים מ-280 מ"ג.

בישראל, המחלה נפוצה אצל הציבור האשכנזי, ומשערים כי היא נפוצה אצלם פי חמישה מאשר בשאר הציבור בישראל.

בדרך כלל הטיפול במחלה הוא באמצעות דיאטה והתעמלות אך נהוג גם להציע תרופות המעכבות את ייצור כולסטרול בכבד. עם זאת, אין מחקרים התערבותיים המראים הפחתת תמותה על ידי הורדת כולסטרול במחלה זו. במאמר שפורסם ב-2018 על ידי חוקרים שעבדו בשירות יצרני תרופות, נטען כי מחקרים כאלו אינם ניתנים לביצוע עקב הסיכון הגבוה למחלות לב וכלי דם במצב זה.

## קישורים חיצוניים
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:מומים מולדים ומחלות כרומוזומליות
קטגוריה:גנטיקה
אבובוניים

סוסון ים צהוב|ממוזער
ממוזער|Trachyrhamphus bicoarctatus
**אַבּוּבוֹנִיִּים** (שם מדעי: Syngnathidae) הם המשפחה הגדולה ביותר בסדרת האבובונאים, הכוללת יותר מ-50 סוגים ומעל 300 מינים שונים של אבובים ושל סוסוני ים ודומיהם. הגוף מוארך ודק. הוא מכוסה מגנים גרמיים. הפה צינורי וחסר שיניים. סנפירי הגחון חסרים צמיד, סנפירי החזה וסנפירי הזנב חסרים במינים רבים. הזימים בצורת ציציות, פתחי הזימים קטנים. האבובניים חיים בין אצות ואבנים והם ניזונים מבעלי חיים זעירים. הנקבה מטילה ביצים מועטות והזכר מקבלן לתוך כיס קבוע, או זמני. בזמן הדגירה סופגות הביצים חומרי מזון מגופו. בארץ ישנם 17 סוגים שונים ממשפחת האבובניים.

## מאפיינים
מאפייניהם העיקריים הוא שלכולם חסרים סנפירים עליונים ותחתונים, יש להם חדק ארוך ללא שיניים וכן שריון קוצני על גופם המוארך. באופן כללי הם מזכירים צלופחים קטנים בעלי חדק ארוך ועיניים הנעות בנפרד.

כל המינים חיים בימים טרופיים רדודים שונים בכל האוקיינוסים והימים, כולל במפרץ אילת ובים התיכון, בעיקר בשוניות אלמוגים ובאזורים בהם צומחים אצות ירוקות. מספר מינים חיים גם באוקיינוס על אצות הסרגסו.

בני המשפחה נעים לאט מאוד ומעדיפים להיצמד לצמחי מים שיסוו אותם. עם זאת, כשמתקרב לעברם טרף כמו חסילון, רכיכה או דגיג קטן הם פוערים את פיהם המוארך, ובתוך פחות משנייה בולעים אותו על ידי שאיבה מיוחדת.

## מיון
המשפחה כוללת שתי תת-משפחות:

*אבוביים (Syngnathinae), שמזכירים נחשי ים וזוחלים בין השוניות ומכילים מעל 50 סוגים
*סוסוני ים (Hippocampinae), שמזדקפים וראשיהם בעלי מכסה זימים גדול המשווה לפניהם צורת סוס, ובה 5 סוגים שהבולט בהם הוא סוסון ים.

## קישורים חיצוניים

* אבובוניים באתר הRyan Photographic
* אבוביים בLiveAquaria
* מיני סוסוני ים באתר Starfish Photos

## הערות שוליים

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1810
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קונסטנטין סמואל רפינסק
פיתיונאיים

ממוזער|פתיונאי פוער את פיו העצום
ממוזער|Antennarius commerson
[[פיתיונאי הסרגסום|ממוזער]]
**פיתיונאיים** (שם מדעי: Antennariidae) הם משפחה של דגים מסדרת החכאים ולהם פה גדול אשר יחד עם סנפירי הצד שלהם הקנה להם את הכינוי "דגי צפרדע" (אם כי שם זה נקשר גם למשפחה קרפדנונים (Batrachoididae)). הם נפוצים כמעט בכל האוקיינוסים והימים למעט באזור הים התיכון. הם יעדיפו אזורי מים רדודים ושוניות אך יכולים לשרוד גם בתהומות הים.
## מאפיינים
הפיתיונאיים הם דגים קצרים בעלי סנפירים דמויי רגליים מצידם. הם מוסווים היטב, מגדלים "שערות" המדמות צמחי ים זעירים ועיניהם זעירות ביותר כמו רוב בני הסדרה. כמוהם יש להם חכה דמוית שערות עבות היכולה לנוע ולמשוך דגים קטנים וטרף דומה אל פיהם. אז החכה נמתחת אחורה ובתוך פחות מאלפית שנייה הדג הקטן נשאב אל תוך לועו של הפיתיונאי. זוהי המהירות הגבוהה ביותר בעולם החי על פי ספר השיאים של גינס.

הם דבוקים למקום מושבם, בדרך כלל אלמוג, סלע או ספוג ונוטים לא לנוע הרבה והם מאוד איטיים בשחייה. להגנתם מטורפים הם מסתמכים על ההסוואה היעילה שלהם.

## מיון הפיתיונאיים
*תת-משפחת Antennariinae
***Antennarius* - 11 מינים, ביניהם פתיונאי מוכתם.
***Antennatus* - 12 מינים
***Fowlerichthys* – 5 מינים
**סוג ומין יחיד פיתיונאי הסרגסום (*Histrio histrio*)
**סוג ומין יחיד פיתיונאי תהומי (*Nudiantennarius subteres*)
*תת-משפחת Histiophryninae
**סוג ומין יחיד פיתיונאי גלאורט (*Allenichthys glauerti*)
***Echinophryne* – 3 מינים
***Histiophryne*- 5 מינים
***Kuiterichthys*- 2 מינים
***Lophiocharon* – 3 מינים
**סוג ומין יחיד פיתיונאי חלק (*Phyllophryne scortea*)
**סוג ומין יחיד פיתיונאי אדום-אצבע (*Porophryne erythrodactylus*)
***Rhycherus* – 12 מינים
**סוג ומין יחיד פיתיונאי בוטלר (*Tathicarpus butleri*)

## קישורים חיצוניים

* 
* פיתיונאיים בfishesofaustralia

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1958
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי לב ברג
שמואל פרסוב (סופר)

**שמואל פֶּרְסוֹב** (ביידיש: **פערסאָוו**; 1890, פוצ'פ – 1950, מוסקבה) היה סופר יידי סובייטי.

## קורות חיים
פרסוב נולד בעיירה הקטנה פוצ'פ שבפלך צ'רניגוב של האימפריה הרוסית. אביו דוד היה מלמד. למד בתלמוד תורה עד גיל 13.

בעקבות מהפכת 1905 הצטרף אל תנועת הבונד. ב-1907 היגר לארצות הברית, שם פרסם את חיבוריו הראשונים בעיתון האנרכיסטי "די פרייע ארבעטער שטימע". ב-1910 שב לרוסיה ועבד כפקיד במספר מוסדות. לאחר מהפכת פברואר החל לפרסם מאמרים כלכליים בעיתונים "דער יידישער קאמוניסט", "די קאמוניסטישע וועלט", "קולטור און בילדונג", "דער עמעס" וחארקאווער צייטונג". ב-1922 החל לפרסם חיבורים על החיים בברית המועצות. בינואר 1922 הצטרף אל קבוצת סופרי יידיש פרולטריים שהוקמה במוסקבה על ידי חיים גילדין ומשה טייטש. פרסוב כתב גם לגיליונו הראשון של העיתון "די רויטע וועלט".

ב-1933 פרסם רומן בשם "טאג און נאכט" (יום ולילה), שבו כתב בהתלהבות על ההתיישבות היהודית בבירוביג'ן.

בזמן מלחמת העולם השנייה היה חבר הוועד היהודי האנטי-פשיסטי. לאחר המלחמה כתב בשביל "אייניקייט" ומספר עיתונים וכתבי עת זרים. ב-1949 נעצר ונידון להוצאה להורג, שבוצעה ב-1950. ב-1957 .

## ספריו
* **שערבלעך**, מאסקווע, 1922.
* **קארנברויט: דערציילונגען**, מאסקווע, 1928.
* **טאג און נאכט: דערציילונגען**, מאסקווע, 1933.
* **יאקאוו מאשקאווסקי**, מאסקווע, 1940.
* **דיינ נאמענ איז פאלק: פארצייכענונגענ וועגנ יידנ פארטיזאנער**, מאסקווע, 1944.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* גנאדי אסטרייך, 
* 
* 

קטגוריה:יהודים שהוצאו להורג ברוסיה ובברית המועצות
קטגוריה:בונדיסטים
קטגוריה:סופרי יידיש סובייטים
קטגוריה:סופרים יהודים רוסים
קטגוריה:סופרים כותבי יידיש
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1890
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1948
סכר בלו מונטה

**סכר בֶּלוֹ מוֹנְטֶה** (בפורטוגזית: **Hidrelétrica de Belo Monte**, באנגלית: **Belo Monte Dam**), בעבר כונה "קַרַארַאוֹ" (Kararaô) הוא מתחם סכר הידרו-אלקטרי בבניה על נהר שינגו שבמדינת פארה, ברזיל. ההספק המתוכנן של הסכר עומד על 11,233 מגה-ואט, השני בגודלו בברזיל ואחד הגדולים בעולם מבחינת הספק, אחרי סכר שלושת הערוצים שבסין וסכר איטייפו המשותף לברזיל ופרגוואי.

בהתחשב בתנודות של הנהר, ההספק המינימלי ה"מובטח" מהסכר הוא 4,571 מגה-ואט, כ-39% מההספק המקסימלי. קווי חשמל יחברו את טורבינות הסכר אל רשת החשמל הברזילאית ויפיצו אותו לתצרוכת ביתית ומסחרית כדי לתת מענה לתעשיות מתפתחות בברזיל, כגון תעשיית טרנספורמציית אלומיניום ומטלורגיה. הנסיקה המהירה של ברזיל בעשור האחרון הביאה עמה דרישה עצומה למקור אנרגיה יציב במיוחד לתעשיות. בברזיל, 46% מהחשמל 
מיוצר על ידי מקורות אנרגיה מתחדשת. בנייה של סכרים הידרו-אלקטריים נבחרה כאסטרטגיה על ידי ממשלת ברזיל כדי להבטיח משטר חשמל תקין.

באוקטובר 2019 יחידות בהספק של 10,800 מגוו"ט כבר מייצרות חשמל. הבנייה הסתיימה בסוף שנת 2019.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

 
בלו מונטה
בלו מונטה
קטגוריה:פארה
הר טרה נובה (אנטארקטיקה)

ממוזער|250px|הר טרה נובה
**הר טרה נובה** (באנגלית: **Mount Terra Nova**) הוא הר מכוסה שלג, באי רוס שבאנטארקטיקה.

גובהו של ההר 2,130 מטרים מעל פני הים; והוא ההר ה-1,426 בגובהו באנטארקטיקה.

ההר מתנשא לגובה של 260 מטרים מעל סביבתו.

ההר ממוקם בין הר ארבוס להר טרור.

## היסטוריה
### גילוי ומיפוי ההר

ההר מופה לראשונה על ידי משלחת דיסקברי, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1901–1904.

### מקור השם

ההר נקרא על שם טרה נובה, אוניית הסיוע של משלחת דיסקברי ושל משלחת טרה נובה, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1910–1913.

## ראו גם
* קרחון טרה נובה
* אוכף טרה נובה

## לקריאה נוספת

• C.A Rowe, J Kienle, **[https://www.sciencedirect.com/science/article/abs/pii/0264370786900505 Seismicity in the vicinity of Ross Island, Antarctica]**, Journal of Geodynamics, Volume 6, Issues 1–4, 1986, Pages 375-385, ISSN 0264-3707, https://doi.org/10.1016/0264-3707(86)90050-5.

## קישורים חיצוניים

* הר טרה נובה באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* הר טרה נובה באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד
* הר טרה נובה באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* מפת אזור הר טרה נובה
* תצלום הר טרה נובה באתר מכון הסמית'סוניאן
* הר טרה נובה באתר peakbagger
* תרשים הנוף הנשקף מפסגת הר טרה נובה באתר peakvisor
** מפה טופוגרפית תלת־ממדים של אזור הר טרה נובה
* הר טרה נובה באתר peakery (מרחקים לאתרים סמוכים)
* זמני זריחת/שקיעת שמש/ירח עדכניים בהר טרה נובה
* מזג אוויר נוכחי מעודכן בהר טרה נובה
** תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור הר טרה נובה
** סטטיסטיקות מזג אוויר עבור הר טרה נובה
** נתוני מזג אוויר היסטוריים עבור הר טרה נובה

## הערות שוליים

טרה נובה
טרה נובה
חברת מיסיסיפי

**חברת מיסיסיפי** הייתה חברה צרפתית קולוניאלית, אחת מהראשונות שנסחרה בבורסת פריז. "חברת מיסיסיפי" של 1684 הפכה ל"חברת המערב" ב-1717, והורחבה ל"חברה של הודו" ב-1719. תאגיד זה, אשר החזיק במונופול עסקי במושבות צרפתיות בצפון אמריקה ובאיי הודו המערבית, הפך לאחת מהדוגמאות המוקדמות ביותר של בועה כלכלית. [ממוזער|400x400px|מראה של המחנה של [ג'ון לו בבילוקסי, מיסיסיפי, דצמבר 1720]]

## היסטוריה
באוגוסט 1717, איש העסקים הסקוטי ג'ון לו קנה את "חברת מיסיסיפי", שנוסדה בשנת 1684, ושינה את שמה ל"חברת המערב" (או "חברת מיסיסיפי"). המטרה הראשונית של החברה הייתה לסחור עם המושבות הצרפתיות בצפון אמריקה, שמרביתן היו באגן של נהר המיסיסיפי והמושבה הצרפתית של לואיזיאנה. עם קניית החברה, קיבל לו מממשלת צרפת מונופול של 25 שנה על הסחר עם צפון אמריקה והודו המערבית. ב-1719 רכשה החברה את "חברת הודו המזרחית", "החברה של סין" וחברות מסחר צרפתיות אחרות והפכה ל"חברת הודו המזרחית". בשנת 1720, התמזגה החברה עם ה"בנק רוּאַיַאל" - הבנק הממשלתי, שנוסד על ידי ג'ון לו עצמו כ"בנק ז'נרל" בשנת 1716.

### "בועת המיסיסיפי"
ממוזער 

ג'ון לו ניפח את ערכה של לואיזיאנה על ידי שיטת שיווק יעילה, מה שהוביל לבועה ספקולטיבית במניות החברה בשנת 1719.

אז, לואיזיאנה הייתה מחוז שכיסה שטח נרחב שכלל את כל אגן נהר המיסיסיפי והשתרע בין האגמים הגדולים למפרץ מקסיקו, ומהרי האפלאצ'ים להרי הרוקי. היה זה עידן של התפשטות טריטוריאלית באיי הודו המערבית, מה שהכניס ממון רב לממשלת צרפת ממטעי הסוכר הגדולים. בשל ציפיות להתפתחות המושבות הצרפתיות בלואיזיאנה, נסק מחיר מניית החברה מ-500 ליברות למניה ל-15,000 ליברות למניה. אולם, עליית שערי מניות חברת מיסיסיפי הייתה בפועל בועה כלכלית. המושבה עצמה הייתה כושלת וענייה. עליית מניות החברה הביאה להתעשרות אנשים רבים, אך גם לאינפלציה מהירה. בקיץ 1720 איבדה החברה בפתאומיות את אמון הציבור, והמניה צנחה חזרה ל-1,000 ליברות למניה ולבסוף התמוטטה לגמרי. בסוף שנת 1720 פיטר פיליפ השני, דוכס אורליאן את לו, שנמלט לצרפת, ובשנת 1721 חזר מחיר המניה ל-500 ליברות למניה.

בין השנים 1726–1746, שגשגה החברה. במהלך תקופה זו, החברה איבדה את זכויות הסחר שלה במערב, תוך שמירה על סחר עם המזרח והגדלתו. מוצרי הסחר העיקריים שלה במהלך תקופה זו היו פורצלן, טפט, צבע ותה מסין, כותנה ובדי משי מסין והודו, קפה מוקה מתימן, פלפל מדרום הודו, זהב, שנהב ועבדים ממערב אפריקה.

## ראו גם
* ג'ון לו

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בועות כלכליות
אם יוצאים מגיעים למקומות נפלאים!

שמאל|ממוזער|200px|איור מתוך הספר
**אִם יוֹצְאִים מַגִּיעִים לִמְקוֹמוֹת נִפְלָאִים!** (באנגלית: **!Oh, the Places You'll Go**, תרגום מילולי: הו, המקומות שתלך אליהם!) הוא ספר מאת דוקטור סוס. הספר יצא לאור בשנת 1990 והוא הספר האחרון שפורסם בחייו.

הספר נכתב בסגנון דומה לספרים קודמים של דוקטור סוס כגון "חתול תעלול" ו"לא רעב ולא אוהב", אך בניגוד ליצירות אלה בהן מופיעות דמויות עצמאיות, בספר זה הגיבור הוא למעשה הקורא עצמו והספר כולו כתוב בגוף שני ובלשון עתיד.

## תוכן
בספר מתוארים מסעותיו העתידיים של הגיבור, מקומות שבהם הוא עובר וכן רגשות, דילמות והחלטות. המקומות והתיאורים בעלילה הם מטפורות לאירועי חיים אופייניים. לדוגמה, הגיבור מגיע למקום המתואר בצורה שלילית אשר נקרא "מקום לחכות" ובו לא עושים דבר ורק ממתינים לדברים שיקרו.

הספר מתאר תחושות התעלות לאחר הצלחות וגם התמודדות עם כישלונות, ומסתיים בנימה אופטימית ובעידוד לגיבור – שהוא למעשה הקורא - להתחיל במסע.

## איורים
בדומה לספריו הקודמים של דוקטור סוס, את הספר כולו אייר המחבר בעצמו בסגנונו הייחודי. האיורים מכילים פרטים ואלמנטים רבים כגון יצורים דמיוניים ומבנים מורכבים, ומאופיין בהימנעות מקווים ישרים. לאורך כל הסיפור הדמות הראשית (המייצגת את הקורא) לבושה בפיג'מה ובמצנפת שינה צהובים.

## הצלחת הספר
הספר נחשב לאחת מיצירותיו המצליחות ביותר של דוקטור סוס. עם יציאתו לאור הוא הגיע למקום הראשון ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס בקטגוריית סיפורת. הוא תורגם לעשרות שפות וזכה להצלחה עולמית. כמו מרבית ספריו של סוס, הוא פונה בעיקר לילדים ולנוער, אך הוא פופולרי גם אצל קוראים בוגרים ונחשב ספר מוטיבציה בשל סגנון הלשון והשקפתו על החיים. 

הספר הוא מתנה פופולרית למתחילים התחלות חדשות – עובדה אשר תורמת למכירותיו לאורך השנים. הספר זוכה להצלחה בישראל לאורך זמן, בין השאר בשל היותו מתנה סמלית למשתחררים מצה"ל, לקראת טיול אחרי צבא או אירועים אחרים המהווים יציאה לדרך חדשה.

## תרגום לעברית
גרסתו העברית של הספר ראתה אור בהוצאת 'כתר' כבר בשנת שבה יצא לאור הספר המקורי. תרגמה אותה לאה נאור, אשר תרגמה 34 מספרי דוקטור סוס. כמו מרבית ספריו, בשל משחקי המילים והחריזה באנגלית, התרגום לעברית אינו תמיד מילולי, אך המתרגמת הצליחה להישאר נאמנה לרעיונות של היצירה המקורית ולשמר את סגנון הכתיבה הייחודי של הסופר.

## קישורים חיצוניים
* Oh! The places you'll go Motion Graphic באתר יוטיוב.
* אם יוצאים מגיעים למקומות נפלאים! באתר כתר.
* האתר של ד"ר סוס בהוצאת הספרים Random House.
* על הספר, באתר המתרגמת לאה נאור.
* .

קטגוריה:ספרי דוקטור סוס
קטגוריה:ספרי 1990
קטגוריה:ספרי רנדום האוס
דוד מנובהרדוק

רבי **דוד מנובהרדוק** (ה'תקכ"ט, 1769 בערך - כ"ג בכסלו ה'תקצ"ז, 2 בדצמבר 1836) היה רבה של נובהרדוק. נודע על שם ספרו "**גליא מסכת**".

## ביוגרפיה
נולד ללאה ולרב משה מקלצק, למד אצל אביו, אצל רבי יום טוב ליפמן הלפרין ואצל רבי חיים מוולוז'ין. בגיל 14 נישא לבתו של הרב אלעזר, רבה של העיירה ברסטוויץ. לאחר נישואיו גר בבית סמוך לאביו בקלצק, ולמד תחת הדרכתו 11 שנים.

בהיותו בגיל 25 (ה'תקנ"ד, 1794) התקבל כרבה של נובהרדוק לאחר השתדלות אביו, והחזיק בכהונתו זו במשך 43 שנים עד פטירתו. היה אחד הבוררים בזבל"א בסכסוך שהתגלע בין האחים שפירא בעלי דפוס סלאוויטא ואנשי דפוס ראם על הדפסת ש"ס סלאוויטא.

סביב דמותו נקשרו סיפורים עממיים.

רבי דוד נפטר בנובהרדוק בכ"ג בכסלו ה'תקצ"ז, 2 בדצמבר 1836, ונקבר בה.
בנו, הרב משה, היה רבה של קרליץ ונפטר בשנת 1845 בהיותו בן שלושים שנה.

## לקריאה נוספת
* י"ל הכהן פישמן, **אנשים של צורה**: קובץ מאמרים, ירושלים תש"ז. עמודים קס-קסד

## קישורים חיצוניים
* 'ר' דוד ב"ר משה', בתוך: דב ליפץ (מרכז המערכת), נתן גורן [ואחרים] (מערכת), **יהדות ליטא**, כרך ג, ספר א: "אישים", תל אביב: עם הספר, תשכ"ז, עמ' 40 (, תמונה 1238).
* 
* 
* 
;ספרו
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נבהרדק: רבנים
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:מחברי ספרי הלכה
קטגוריה:מחברי ספרי מוסר ומחשבה
קטגוריה:בוגרי ישיבת וולוז'ין
קטגוריה:ילידי 1769
קטגוריה:נפטרים ב-1836
בנימין הכהן מעלי

רבי **בנימין הכהן מעלי** (או: **מֵ[[עלי הכהן|עֵלִי הכהן]]**; ה'ת"ל, 1670 – ה'תצ"ה, 1735 בערך) היה רב ומקובל ירושלמי יליד חלב. בסוף ימיו כיהן במשרת הראשון לציון.

## ביוגרפיה
נולד בחלב שבסוריה, וגדל בה. הוא היה לאחד מחכמי קהילת ארם צובא, עד עלותו לארץ ישראל.
עם הגיעו לארץ ישראל, התיישב בירושלים. שנים ספורות לאחר מכן, יצא בשליחות הקהילה בירושלים לערי פרס בסביבות שנת ה'תע"ו ועבר בדרכו בחלב. בתום שליחותו נסע למצרים והתמנה כאב"ד בקהיר.

בשנת ה'תצ"ד (1733–1734) השתפר המצב הכלכלי בירושלים, הוא שב אליה והתמנה כאב"ד וראשון לציון.

הרב חיד"א שהכיר אותו בילדותו בירושלים מביא בספריו דברי תורה בשמו וכותב ששמע עליו ש.

הוא נפטר בירושלים כשנתיים אחרי שובו אליה, ונקבר בבית הקברות בהר הזיתים, בסמוך לקבר זכריה. לצדו נקברה רעייתו רחל. בשנת 1960, חפרה משלחת ארכאולוגית בריטית-ירדנית וחשפה את יסודותיו של קבר זכריה, תוך שהם מסירים את כל הקברים שבאזור, שעקבותיהם לא נודעו מאז.

לאחר פטירתו התמנה כראשון לציון, הרב אליעזר נחום.

## משפחתו
בנו הרב חיים שלום הכהן חיבר ספר על משנה תורה לרמב"ם. החיבור במקורו השתרע על כל כרכי "משנה תורה", במספר כרכים בכתב יד, וחלקם אבד. כרך אחד נמצא באוסף מאיר בניהו, ושאר הכרכים בספריית בית המדרש לרבנים באמריקה (JTS). קטעים מחיבורו זה הודפסו בכתבי עת תורניים. גם הוא היה שד"ר ירושלים, למצרים.

נכדו הקרוי על שמו, הוא המגיה בנימין הכהן מעלי, בנו של הרב חיים שלום. הוא נולד בירושלים והיה שד"ר טבריה למערב אירופה. השתקע והתגורר באמסטרדם והיה אחד מרבני הקהילה היהודית בעיר, והביא בה לדפוס מספר ספרים.

אחייניו, כנראה בני אחותו, הם הרבנים האחים אברהם ורפאל מיוחס, ששימש אף הוא כראשון לציון

## לקריאה נוספת
* יעקב גליס, **רבי בנימין מעלי ב"ר חיים שלום הכהן (הזקן)**, בתוך: **אנציקלופדיה לתולדות חכמי ארץ ישראל**, ח"א, ירושלים תשל"ד. עמ' רמד.

## הערות שוליים

קטגוריה:קהיר: רבנים
קטגוריה:ירושלים: רבנים ראשיים
קטגוריה:ראשונים לציון
קטגוריה:אנשי עליות קדומות לארץ ישראל
קטגוריה:שד"רים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הספרדים
קטגוריה:רבני ארם צובא
קטגוריה:אבות בתי דין
קטגוריה:רבנים ארץ-ישראלים
קטגוריה:רבנים מצרים
קטגוריה:רבנים ספרדיים
קטגוריה:עולים לארץ ישראל במאה ה-18
קטגוריה:ילידי 1670
קטגוריה:נפטרים ב-1735
חיים רפאל בן אשר

רבי **חיים אברהם רפאל בן אשר** (לפני ה'תע"ד, 1714 - י"ז באב ה'תקל"ב, 16 באוגוסט 1772) היה רב, מקובל וראש ישיבה ירושלמי שכיהן בסוף ימיו כרבה של ירושלים, בתואר הראשון לציון.

## ביוגרפיה
פרטים ביוגרפיים רבים אודותיו חסרים, בשנת ה'תצ"ד, 1734 יצא כשד"ר ירושלים לאירופה. בשנות ה-40 המוקדמות של המאה ה-18 שהה מספר שנים באירופה (באיזמיר שבטורקיה ובערים נוספות באיטליה ובצרפת) בשנת ה'תק"ד (1744) הקימו בני משפחת פרנקו האיטלקית את ישיבת "יפאר ענוים" בירושלים, והעמידו אותו בראשה. עם חזרתו לירושלים התמנה כראב"ד תחת הראשונים לציון, רבי אליעזר נחום ורבי ניסים חיים משה מזרחי, והוא חתום על כמה פסקי דין שלהם. הוא חתום על שטר ההתקשרות הראשון של ישיבת המקובלים בית אל, ועל "תקנת הרווקים" (1749) של רבני ירושלים, בה נקבע כי אסור לרווק ללון בירושלים.

בראשית שנות ה-60 של המאה ה-18 נמלט עם רבים מיהודי ירושלים למצרים, ולאחר מספר שנים שב לירושלים. בשנת ה'תקל"א (1771) התמנה כרבה של ירושלים בתואר "הראשון לציון", וכיהן בתפקידו זה כשנה.

הרב בן אשר נפטר במגפה בירושלים בי"ז באב ה'תקל"ב, 16 באוגוסט 1772 ונקבר בבית הקברות בהר הזיתים. על מצבת קברו נחקק:
.

## לקריאה נוספת
* משה דוד גאון, **רפאל אברהם בן אשר**, בתוך: **[[יהודי המזרח בארץ ישראל (ספר)|יהודי המזרח בארץ ישראל]]**, ח"ב, עמ' 125-126.
* יעקב גליס, **רבי חיים רפאל אברהם (בן) אשר**, בתוך: **אנציקלופדיה לתולדות חכמי ארץ ישראל**, ח"א, ירושלים תשל"ד. עמ' שנו-שנח.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ירושלים: רבנים ראשיים
קטגוריה:ראשונים לציון
קטגוריה:שד"רים
קטגוריה:ראשי ישיבה ארץ-ישראלים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הספרדים
קטגוריה:אנשי עליות קדומות לארץ ישראל
קטגוריה:אבות בתי דין
קטגוריה:עולים לארץ ישראל במאה ה-18
ספרינט (טיל)

alt= שיגור של ספרינט|ממוזער|שיגור של ספרינט
**ספרינט** הוא שמו של טיל נגד טילים בעל מאפייני תאוצה יוצאי דופן, אשר פותח בארצות הברית בשנות ה-60 וה-70 של המאה ה-20 במסגרת תוכניות ההגנה "" (Sentinel) ו"" (Safeguard).

הספרינט פותח כ"מאמץ יירוט אחרון", במידה ונכשל יירוט בחלל על ידי טיל הספרטן, ונועד להגן על מטרות קטנות יחסית מפגיעת ראש נפץ גרעיני. על מנת לעמוד במשימה הטיל משוגר בתאוצה חסרת תקדים של 100 יחידות g, והגיע למהירות מאך 10 (כ-12,000 קמ"ש) תוך 5 שניות בלבד. המהירות הגבוהה גרמה לחיכוך כה גדול באוויר, עד כדי התלהטות מעטפת הטיל לטמפרטורה של אלפי מעלות. תקרת הגובה אליה הטיל הגיע הייתה כ-30 ק"מ, כך שהיירוט התבצע בתוך האטמוספירה.

אמצעי ההנחיה של הספרינט לא היו מדויקים דיים להביא להשמדת המטרה ללא שימוש בראש נפץ גרעיני על גבי הספרינט. עוצמת ראש הנפץ לא נמסרה מעולם אך מוערכת בכמה קילוטון. הפיצוץ הגרעיני לא בהכרח יביא השמדה באמצעות הדף של המטרה, אך שטף הנייטרונים שנוצר בפיצוץ ימיר את החומר הבקיע במטרה וכך למעשה ינטרל את הפצצה הגרעינית התוקפת.

טיל הספרינט, יחד עם כל תוכנית סייפגארד נגנז בשל התנגדות הקונגרס, התנגדות שהתבססה על הערכת העלויות להגנה אפקטיבית כנגד ראשי חץ מתפצלים (MIRV). למעשה הטיל היה בשירות מבצעי חודשים ספורים בלבד בטרם בוטל המשך ייצורו.

## קישורים חיצוניים

סרטון של שיגורי ספרינט בהילוך איטי ורגיל

קטגוריה:טילים אמריקאיים
קטגוריה:הגנה נגד טילים
נייג'ל בגנול

סר **נייג'ל תומאס בגנול** (באנגלית: **Nigel Thomas Bagnall**; 10 בפברואר 1927 - 8 באפריל 2002) היה ראש המטה הכללי של צבא בריטניה בין השנים 1981–1988.

## ביוגרפיה
נולד בבריטניה בשנת 1927, כבנו של לוטננט קולונל הארי סטיבן בגנול ואשתו מאיה בגנול, והתחנך במכללת וולינגטון. 

בשנת 1946 התגייס לצבא ושרת בארץ ישראל בתקופת המנדט הבריטי, שם הוא קודם לדרגת לוטננט ראשון. בשנת 1949 ונשלח למלזיה, שם זכה בצלב הצבאי. בשנת 1955 הועבר לקפריסין, ולחם שם נגד ארגונים לאומניים כדוגמת אאוקה. ב-1966 הועבר לבורנאו. 

בשנת 1981 מונה לראש המטה הכללי של צבא בריטניה, והחזיק בתפקיד עד פרישתו מהצבא בשנת 1988. 

לאחר פרישתו חיבר מספר ספרים העוסקים בהיסטוריה הצבאית של העת העתיקה. 

נפטר בשנת 2002. 

היה נשוי לאנה קרולין ונולדו להם שתי בנות.

## כתביו
* Bagnall, Nigel (1990). The Punic Wars.
* Bagnall, Nigel. The Peloponnesian War: Athens, Sparta, And The Struggle For Greece. New York: Thomas Dunne Books, 2006.

קטגוריה:פילדמרשלים בריטים
קטגוריה:מפקדי הכוחות הבריטים וראשי המטה הכללי הבריטי
קטגוריה:היסטוריונים בריטים
קטגוריה:אנשי צבא בריטים בארץ ישראל
קטגוריה:מסדר האמבט: אבירים וגבירות הצלב הגדול
קטגוריה:המסדר הוויקטוריאני המלכותי: מפקדים
קטגוריה:מעוטרי הצלב הצבאי
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1927
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2001
אנטואן בורדל

**אנטואן בורדל** (בצרפתית: **Antoine Bourdelle**; 31 באוקטובר 1861 – 1 באוקטובר 1929) היה פסל וצייר צרפתי.

## קורות חייו
נולד במונטובן שבצרפת, ולמד פיסול בבית הספר לאמנות בטולוז. הוא שימש כעוזרו של אוגוסט רודן, ולאחר מכן פתח סטודיו משלו וכן העביר שיעורים לפסלים צעירים. ביצירותיו הוא שם דגש על דיוק סדר וסמכותיות. הוא מת בפריז בשנת 1929. הסטודיו שלו הפך למוזיאון בורדל הממוקם ברובע החמישה עשר של פריז.

לימד את הצייר והפסל הישראלי צרפתי, יצחק פרנקל פרנל.

## גלריה

Antoine Bourdelle, ca.1922, Monument La France, H. 9 m, bronze, Hohwiller founder, erected 18 June 1948, Palais de Tokyo, Paris.jpg|"אנדרטת צרפת" בפאלה דה טוקיו
Musée Ingres-Bourdelle - La première victoire d'Hannibal, 1885 - Plâtre - Antoine Bourdelle Joconde06070001104.jpg|"הניצחון הראשון של חניבעל" במוזיאון אנגר במונטובן
Herakles the Archer - MET - 24.232.jpg|"הרקולס" במוזיאון המטרופוליטן לאמנות
Le Jour et la Nuit par Antoine Bourdelle.JPG|"יום ולילה" במוזיאון בורדל בפריז
Émile Antoine Bourdelle-Eloquence-Hermitage.jpg|פרוטומה בארמיטאז'
Bust of Jean Moreas by Antoine Bourdelle-2.jpg| פרוטומה של ז'אן מוראס  באתונה
Antoine Bourdelle - Sapho 1925 - Montauban.jpg|"סאפפו" במוזיאון אנגר במונטובן
Émile Antoine Bourdelle-The Warrior of Montauban-Israel Museum.jpg| פסל הלוחם ממונטובן בגן האמנות ע"ש בילי רוז במוזיאון ישראל 
Antoine Bourdelle-La Grande Penelope- Israel Museum.jpg|פנלופה בגן האמנות ע"ש בילי רוז במוזיאון ישראל 


## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פסלים צרפתים במאה ה-19
קטגוריה:פסלים צרפתים במאה ה-20
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1861
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1929
הרולד לם

**הרולד אלברט לם** (באנגלית: **Harold Albert Lamb**; 1 בספטמבר 1892 - 9 באפריל 1962) היה סופר והיסטוריון אמריקאי.

## ביוגרפיה
נולד בניו ג'רזי שבארצות הברית בשנת 1892, לפרדריק לם ואליזה רוליסון. הוא היה נכדו של האדריכל צ'ארלס רוליסון לם . מגיל צעיר התעניין בהיסטוריה של עמי אסיה. למד באוניברסיטת קולומביה, ובשנת 1929 זכה במלגת גוגנהיים. בתחילה כתב בעיקר סיפורים בסגנון המדע בדיוני, שבתחילה התפרסמו בעיתונים זולים, אולם בהדרגה החלו להתפרסם גם במגזינים יוקרתיים כדוגמת ה-"Adventure". לאחר שביוגרפיה שפרסם על ג'ינגיס חאן זכתה להצלחה אדירה, החל לכתוב ביוגרפיות של מצביאים גדולים. ספריו מצטיינים בדיוק רב והיצמדות להיסטוריה, לצד סגנון ספרותי קולח ובהיר. הבמאי המפורסם ססיל ב. דה-מיל התלהב מאחד מספריו ומאז נעזר בו בסרטים שיצר. הוא נפטר בניו יורק בשנת 1962.

## ספרים שתורגמו לעברית
* הרולד למב, **[[סולימאן המפואר]], שליט המזרח**, עברית: [ק.[למן] כצנלסון](https://he.wikipedia.org/wiki/%D7%A7%D7%9C%D7%9E%D7%9F_%D7%9B%D7%A6%D7%A0%D7%9C%D7%A1%D7%95%D7%9F), תל אביב: המתמיד, תשט"ז.
* הרולד למב, **[[חניבעל]]: האחד נגד רומי**, תרגמה שולמית חן, תל אביב: מערכות, תשכ"ה 1964.
* הרולד למב, **[[ג'ינגיס חאן]] כובש הערבה**, מצרפתית: משה בן-חורין, תל אביב: א' לוין-אפשטיין, תשכ"ח.
* הרולד לאמב, **[[אלכסנדר מוקדון]]: המסע אל קצה העולם**, מאנגלית: יעקב עדיני, ירושלים: קריית ספר, 1967.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי ניו ג'רזי
קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:היסטוריונים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1892
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1962
Boost

**Boost** היא קבוצה של ספריות בשימוש נרחב לפיתוח תוכנה בשפת ++C אשר נותנות מענה למשימות פתוח הדורשות פעולות באלגברה ליניארית, מחולל מספרים פסאודו-אקראיים, ניהול תהליכונים, עיבוד תמונה, ביטויים רגולריים, עבודה עם קבצים, ניתוח סינטקטי (כגון Xml Parsers), בדיקות יחידה ועוד.

מרבית הספריות רשומות תחת הרישוי "Boost Software License", המתוכנן לאפשר ל-Boost להיות תחת שימוש חופשי או לא-חופשי. חלק ממייסדי Boost הם חברי ועדת הסטנדרטים של ++C, וחלק מהספריות של Boost כבר התקבלו כסטנדרט והוטמעו ב-TR1 (Technical Report 1) וכן ב-C++11.

## קישורים חיצוניים

* 

++C
דריסת ילד בנסיעה לאחור

**דריסת ילד בנסיעה לאחור** היא תאונת דרכים המתרחשת כאשר כלי רכב, לרוב מכונית, נוסע לאחור, לרוב כאשר הוא חונה או כאשר הוא יוצא מחניה, ודורס פעוט או ילד קטן מבלי לשים לב. לעיתים מסתיימת התאונה במות הילד הנדרס. תאונות מסוג זה נקראות גם "תאונות חצר".

## שכיחות

באוסטרליה, בשנים 2001–2010 נהרגו 44 ילדים בתאונות בקרבת הבית בנסיעה לאחור, מתוך 270 ילדים שנהרגו כהולכי רגל, שיעור של מעל 16%. 

רוב הנפגעים הם בגילאי 1–4 שנים. התאונות מתרחשות בעיקר באוכלוסיות עניות, ובמרבית המקרים הנהג הפוגע הוא קרוב משפחה של הנפגע, לרוב ההורה.

## התמודדות
הרשות האמריקאית לבטיחות בדרכים (NHTSA) ומשרד התחבורה האמריקאי, הגיעו להסכמה על חוק שיחייב התקנת מצלמה לנסיעה לאחור בכל מכונית חדשה החל מ-1 במאי 2018.

## בישראל
בישראל התופעה של דריסת ילדים בנסיעה לאחור שכיחה יותר במגזר הערבי. לפי נתוני הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, במחצית הראשונה של 2007 נהרגו חמישה ילדים במגזר בתאונה מסוג זה. בשנת 2014 נהרגו 12 ילדים ערבים בתאונות אלו. הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים יחד עם ארגון "בטרם" לבטיחות ילדים החלה להפעיל בשנת 2012 תוכנית למניעת תאונות חצר במגזר הערבי. בשנים 2008 ו-2009 הפעילה הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים את תוכנית ההתערבות הראשונה בנושא, במסגרתה ניתנו הדרכות ב-17,800 בתי אב במגזר הבדואי בדרום, שודרו תשדירים ברדיו בנושא והתקיימה פעילות הסברה בבתי ספר ובמוסדות קהילתיים.

## ראו גם
* שכחת ילד ברכב

## קישורים חיצוניים
* סקירת ספרות – היפגעות ילדים כתוצאה מדריסה בעת נסיעה לאחור , באתר "בטרם", 19 במאי 2008
* תוכנית למניעת דריסה בעת נסיעה לאחור, באתר הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים

## הערות שוליים

קטגוריה:תאונות דרכים
קטגוריה:עבירות תנועה
קטגוריה:בטיחות ילדים
רולנד בריס

**רולנד וולאס בריס** (באנגלית: **Roland Wallace Burris**; נולד ב-3 באוגוסט 1937) הוא משפטן אמריקאי. ייצג בסנאט את מדינת אילינוי מינואר 2009 ועד נובמבר 2010 מטעם המפלגה הדמוקרטית.

## ביוגרפיה

בריס נולד בעיירה בדרום אילינוי. סיים את לימודיו התיכוניים בשנת 1955. בשנת 1959 סיים תואר ראשון במדע המדינה באוניברסיטת דרום אילינוי. בשנת 1963 סיים תואר JD במשפטים באוניברסיטת הרווארד. היה האפרו-אמריקאי הראשון שכיהן כמבקר הכללי של אילינוי (1979-1991). כיהן גם כתובע הכללי של המדינה בשנים 1991–1995.

בשנת 1984 ניסה להתמודד בפעם הראשונה לסנאט האמריקאי, אך נכשל. בשנת 1995 ניסה להתמודד ללא הצלחה כמועמד עצמאי על ראשות העיר שיקגו ועל תפקיד מושל אלינוי, אך לא הצליח להשיג את המועמדות מטעם המפלגה הדמוקרטית. הוא מונה על ידי מושל אילינוי רוד בלוגרוביץ' לרשת בסנאט את ברק אובמה, שנבחר לנשיא ארצות הברית. הוא כיהן שם עד סיום כהונתו בת שש השנים המיועדת של אובמה, שהחלה ב-2005.

בריס נשוי ואב לשני ילדים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי אילינוי
קטגוריה:התובעים הכלליים של אילינוי
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מאילינוי
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-20
קטגוריה:סנאטורים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דרום אילינוי
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית שמונו לתפקידם
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1937
שיגיושי אינואואה

**שיגיושי אינואואה** (ביפנית: 井上 成美  *Inoue Shigeyoshi*;  9 בדצמבר 1889 - 15 בדצמבר 1975) היה אדמירל בצי הקיסרי היפני במהלך מלחמת העולם השנייה. אינואואה פיקד על הצי הרביעי, ולאחר מכן שימש סגן-שר הצי. הוא היה גיסו של ראש ממשלת יפן נובויוקי אבה.

## ביוגרפיה
### קריירה צבאית
אינואואה נולד בעיר סנדאי שבמחוז מיאגי, באזור טוהוקו, יפן. הוא סיים את לימודיו במקום השני מתוך 179 החניכים במחזור ה-37 של האקדמיה הימית הקיסרית בשנת 1909. בהיותו פרח קצונה, שירת אינואואה על הסיירת "סויה", עמה הפליג ברחבי מזרח אסיה ודרום מערב האוקיינוס השקט, ועם שובו ליפן עבר לשרת על סיפון אוניית המערכה מיקאסה, ולאחר מכן בסיירת "קסוגה".

לאחר קבלת דרגות הקצונה בדצמבר 1910, שירת אינואואה על הסיירת "קוראמה", ושנתיים לאחר מכן שב לאקדמיה הימית כדי ללמוד אודות החידושים האחרונים בתחומי התותחנות הימית ולוחמת צוללות. ב-1913 הוא שירת על הסיירת "טקצ'יהו", ולאחר מכן על אוניית המערכה היאיי. בסוף 1915, עם קבלת דרגת הלוטננט, עבר לשרת על אוניית המערכה "פוסו".

תפקיד הפיקוד הראשון שלו ניתן לו על הסיירת "יודו" בדצמבר 1917, ובסוף 1918 התמנה אינואואה לנספח צבאי בשווייץ. בשנה לאחר מכן היה חלק ממשלחת דיפלומטית לוועידת השלום בפריז, וב-1920 היה לנספח הצבאי בצרפת. בדצמבר 1921 קיבל אינואואה את דרגת לוטננט קומנדר, ושב ליפן.

עם שובו ליפן, מונה אינואואה לתפקיד קצין המבצעים על הסיירת "סומה", ובשנה שלאחר מכן החל ללמוד במכללת המטה של הצי, אותה סיים במקום השלישי מתוך 21 חניכים. עם סיום הלימודים, מילא אינואואה סדרה של תפקידי מטה שונים, שבהם נספח ימי לאיטליה, תפקיד אותו מילא בין בשנים 1927 ו-1929, ובסיומו קיבל דרגת קפטן.

### אדמירל
ב-15 בנובמבר 1933, נמסר לאינואואה הפיקוד על היאיי, תפקיד בו החזיק כשנה וחצי. בתור בן טיפוחיו של אדמירל איסורוקו יממוטו, התנגד אינואואה להסכם התלת-צדדי בין האימפריה היפנית, איטליה הפשיסטית וגרמניה הנאצית. הוא השתייך לקליקה השמאלנית בצי הקיסרי שהתנגדה לעליית הפשיזם ולאימפריאליזם היפני. בנוסף, כמורו יממוטו, היה אינואואה תומך נלהב בתעופה ימית.

ב-15 בנובמבר 1935 מונה אינואואה לאדמירל משנה, והיה לסגן מפקד הצי השלישי שפעל באזור סין, וב-1939 מונה לתת-אדמירל. ב-1940 הוענק לו עיטור מסדר השמש העולה, ובאותה שנה התמנה אינואואה למפקד לשכת התעופה הימית של הצי הקיסרי, והגיש לשר הצי, קושירו אואיקאווה, את התזה שלו לארגון מחדש של הצי בראשית 1941. התזה שלו הכילה ביקורת נוקבת על מדיניות בניית האוניות של הצי הקיסרי, על כך שהיא מתמקדת בבניית אוניות מערכה, ולא בנושאות מטוסים. מאוחר יותר באותה שנה נמסר לידיו הפיקוד על הצי הרביעי של יפן, שעגן בבסיס הצי בלגונת טרוק, והוא פיקד על הכוחות הימיים במהלך קרב גואם וקרב האי וייק. לאחר מכן העביר את מטהו לרבאול, כהכנה למבצע MO, שכלל את כיבוש פורט מורסבי, אך לאחר קרב ים האלמוגים במאי 1942, בו נהדפה הפלישה היפנית, איבד את הפיקוד על הצי הרביעי ושב ליפן, שם התמנה למפקד האקדמיה הימית הקיסרית. בשלביה האחרונים של מלחמת העולם השנייה קיבל אינואואה את דרגת האדמירל, וב-15 באוקטובר 1945 הוא פרש מהצי.

לאחר המלחמה לימד אינואואה אנגלית ומוזיקה בביתו שביוקוסוקה, והאתר שבו עמד ביתו הוא כיום גן ציבורי.

## קישורים חיצוניים

* 

* Nishida, Hiroshi. Inoue, Shigeyoshi


קטגוריה:אדמירלים יפנים
קטגוריה:אנשי צבא יפנים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:נספחים צבאיים יפנים
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1889
קטגוריה:יפנים שנפטרו ב-1975
דורה טייטלבוים

**דורה טייטלבוים** (ביידיש: **דאָרע טיַיטלבוים**; 1914 ברסט-ליטובסק - 1992 פריז) הייתה סופרת ומשוררת יידית.

## ביוגרפיה
טייטלבוים נולדה באימפריה הרוסית למשפחה ענייה, אביה היה צבעי. ב-1932 היא ומשפחתה היגרו לארצות הברית והשתקעו בהארלם. שם במשך שנים רבות עבדה בבית חרושת לכובעים.

בזמן עבודתה בבית חרושת היא סיימה לימודי ערב ועבדה בתור מורה באחד מבתי ספר בעיר ניו יורק. אז גם החלה לפרסם את שיריה הראשונים בעיתונים, כגון: מארגן פרייהייט, יידישע קולטור וניי לעבן. ב-1944 התפרסם בניו יורק קובץ שיריה הראשון, "אין מיטן וועלט" (באמצע העולם). ספרה הבא, "הימל און ערד" (שמים וארץ), פורסם ב-1947, גם הוא בניו יורק. לאחר הקמת מדינת ישראל היא פרסמה את חיבוריה בעיתונים וכתבי עת יידישאיים שיצאו לאור בארץ, כגון: ישראל שטימע, פריי ישראל, לעצטע נייעס, די גאלדענע קייט ואחרים.

ב-1950 היא עברה להתגורר בצרפת, שם ב-1952 התפרסם ספרה "מיטן פנים צום לעבן" (עם הפנים אל החיים), בספר תיארה את רשמיה מנסיעותיה במזרח התיכון, מערב ומזרח אירופה.

באפריל 2018 בסדרת "מכתבי אהבה גנוזים" אשר מתפרסמת בעיתון "הארץ" - הופיעה חליפת מכתבי אהבה, שהתקיימה בשנת 1972, בין דורה טייטלבוים ואברהם שלונסקי. המכתבים תורגמו מיידיש לעברית על ידי רחל שליטא.

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר מרכז לתרבות יידיש על שמה של דורה טייטלבוים

## הערות שוליים

קטגוריה:משוררים כותבי יידיש
קטגוריה:סופרות כותבות יידיש
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1914
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1914
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1992
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1992
אסון טיינג'ין

**אסון טיינג'ין** הוא אירוע רב-נפגעים שאירע בעיר טיינג'ין בסין ב־12 באוגוסט 2015. באסון נהרגו כ-173 איש, ונפצעו יותר מ-700. בהרוגים נמנו לפחות 21 כבאים, שהוזעקו לטפל באירוע.

## מהלך האירוע
האירוע התרחש בשעה 23:30 (שעון מקומי) ב־12 באוגוסט 2015, כאשר שני פיצוצים עזים אירעו במחסן באזור התעשייה של העיר. המחסן נוהל על ידי חברת זְ'ווֵיְהָאי לוגיסטיקה (瑞海物流, בפין-יין: Ruìhǎi wùliú), שהוקמה בשנת 2011 כדי לתחזק חומרים כימיים מסוכנים מאוד בנמל טיינג'ין, ביניהם אמוניום חנקתי, והייתה האחראית לניהול מחסן חומרי הנפץ, באישור הממשלה הסינית.

על פי דיווחים, הגורם לפיצוצים היה התלקחות של חומרים דליקים וחומרי נפץ. הפיצוץ הראשון הוערך בסדר גודל של כ־3 טונות TNT, והשני בכ־21 טונות TNT. בעקבות עוצמת הפיצוצים נמדדו רעידות אדמה קלות (עוצמה 3 בסולם ריכטר) במכשירי המדידה, ובשל גודלו, הפיצוץ נצפה אף מלווייני צילום מהחלל. בעקבות הפיצוץ התלקחה באזור שרפה גדולה, ועקב השרפה וגל ההדף העצום שליווה את הפיצוצים נגרם נזק גדול לרכוש.

השרפה הובילה לפגיעה במתקנים סמוכים, ולפיצוצי משנה קטנים ושריפות נוספות באזור בימים שלאחר האירוע הראשוני. עקב זיהוי נתרן ציאניד באזור הוכרז על פינוי האוכלוסייה ברדיוס של כ־3 ק"מ ממקום האירוע.

השלטון בסין נקט במדיניות של מידור לגבי האירוע והגורמים לו בימים הראשונים שלאחר האירוע, והטיל צנזורה לגבי דיווחים בתקשורת המקומית.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

טיינג'ין
טיינג'ין
קטגוריה:אסיה: התפוצצויות
קטגוריה:אסונות סביבתיים
קטגוריה:טיינג'ין
קטגוריה:2015 ברפובליקה העממית של סין
כתב הגנה

בסדר הדין האזרחי, **כתב הגנה** הוא כתב טענות המוגש לבית משפט במענה על כתב תביעה (שהוא, לרוב, המסמך הפותח תביעה אזרחית). במובן רחב יותר, כתב הגנה הוא מסמך, תזה או ספר הנכתב במטרה להגן או להסביר עמדה מסוימת.

כמסמך משפטי מטרת כתב ההגנה היא לענות על הטענות המועלות בכתב התביעה, להפריכן או להסביר ולהצדיק מעשים מסוימים, ובכך למקד וליעל את הדיון המשפטי. ככל מסמך משפטי אף כתב ההגנה כפוף לכללים, לצורה ולמועדים של בית-המשפט בו מתנהל העניין. על כתב ההגנה לכלול מסמכים וראיות שיחזקו את טענות הנתבע בנוגע לתביעה שהוגשה נגדו. אי-הגשת כתב הגנה כדין מפחיתה מסיכוייו של הנתבע לזכייה בתיק ואף עשויה להביא למתן פסק דין על פי כתב התביעה לבדו. יצוין שבמקרים מסוימים רשאי הנתבע להגיש יחד עם כתב ההגנה תביעה שכנגד כנגד התובע.

במובנו הכללי – כתב הגנה הוא הצגת עמדה מסוימת הקיימת בקהילה נבדלת (מיעוט, לרוב) והצדקתה כדרך ויכוח עם דעה סותרת הנפוצה בציבור הכללי. לדוגמה, ספרו של אלן דרשוביץ, המציג את עניינה של ישראל כנגד טענות הרווחות בציבור האמריקאי ככתב הגנה.
דוגמה נוספת, קובץ טיעוני הנגד, שהעלה אליהו מונטאלטו בוויכוח פדובה כנגד התזה הנוצרית המקובלת בפירוש לספר ישעיהו פרק נ"ג הוצג ככתב הגנה. בניגוד לכתב ההגנה המשפטי שהוא תכליתי, מדויק ושקול לכתב התביעה, כתב ההגנה הפולמוסי הוא כללי, חסר כתובת מוגדרת ולרוב בעל השפעה מועטה (משכנע אך את המשוכנעים שבקהילה.)

## ראו גם

* הגנה מן הצדק
* הגנת אי-שפיות
* 
* תביעה שכנגד
* סמכות עניינית
* רדיפה
* דיני הראיות
* תביעה טורדנית


## לקריאה נוספת
* אלן דרשוביץ, **[[ישראל – כתב הגנה]]**, תרגום – ירון בן עמי, הוצאת מטר, 2004
* אהרן רוז, **[http://tchelet.org.il/article.php?id=325 החרדים: כתב הגנה]**, תכלת 25, באתר "תכלת ברשת", 2006

## הערות שוליים

קטגוריה:חוק ומשפט
קטגוריה:סדר דין אזרחי
קטגוריה:משפט פרוצדורלי
רוברט סדול

**רוברט סדול** (בלטבית: **Roberts Seduls**; 1906, לייפאיה, לטביה – 1945, לייפאיה) היה חסיד אומות העולם.

## הצלת יהודים בתקופת השואה

רוברט סדול היה ימאי ומתאגרף. הוא היה שרת בבניין בלייפאיה וידידו של היהודי דוד זיבצון (Zivcon), מדיירי הבניין.

לייפאיה נכבשה על ידי גרמניה הנאצית בשבוע הראשון של מבצע ברברוסה ורוב יהודיה, למעלה מ-7,000 נפש, נרצחו. עם הקמת גטו בעיר, ביולי 1942, נכלא זיבצון בגטו עם 850 יהודי לייפאיה שנותרו בחיים לאחר רצח רוב יהודי העיר. באוקטובר 1943, ערב חיסול גטו לייפאיה, ברח זיבצון מהגטו והגיע עם שלושה יהודים נוספים לביתו של סדול. סדול הסתיר אותם במרתף הבניין ושם הסתתרו במשך כשנה וחצי.

עם הזמן הצטרפו אל ארבעת המסתתרים עוד שבעה יהודים. כדי לכלכל אותם היה סדול מוסר להם עבודות תיקון שקיבל, בתחומים שונים - היו בהם צורף, מכונאי וזיבצון שהיה חשמלאי - והם היו מבצעים את העבודות. סדול היה מוסר את המוצרים המתוקנים לבעליהם, מקבל תשלום ובכסף שקיבל היה קונה מזון ליהודים המסתתרים. בין המסתתרים היו אישה שבעלה נרצח ובתה בת השלוש. כשהצטרפה הילדה למסתתרים, חשש סדול שהיא תחשוף אותם ולכן ארגן לה מקלט אצל אוטיליה שימלפפנינג (Otilija Schimelpfening), תושבת העיר ואלמנה ממוצא גרמני. סדול וידא שהילדה מטופלת היטב, צילם את הילדה והביא תמונות שלה לאמה כדי לעודד אותה.

ב-10 במרץ 1945, חודשיים לפני שחרור לייפאיה על ידי הצבא האדום, נהרג סדול בהפצצה רוסית. אשתו יוהנה טיפלה במסתתרים עד השחרור.

## הנצחה
ב-1981 העניק יד ושם לסדול ולרעייתו יוהנה את התואר חסידי אומות העולם.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:לטבים חסידי אומות העולם
קטגוריה:לטבים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:שואת יהודי לטביה
קטגוריה:מצילים בשואה: לטביה
קטגוריה:חללי מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:לטבים שנולדו ב-1906
קטגוריה:נפטרים ב-1945
אילוב

**אילוב** (בפולנית: **Iłów**) הוא כפר במחוז סוכצ'ב שבפרובינציית מזוביה בפולין, כ-19 ק"מ צפונית מערבית לעיר סוכצ'ב, בו שכנה עד השואה קהילה יהודית.

## תולדות היישוב
היישוב נזכר לראשונה בשנת 1224. בשנת 1506 העניק למקום המלך אלכסנדר היגלוני זכויות עיר, אשר נלקחו מהיישוב בשנת 1863 בעקבות מרד ינואר.

הכפר נהרס בעת מלחמות השוודים באמצע המאה ה-17, ובתחילת המאה ה-19 הגיעו אליו מתיישבים גרמנים. בפרוץ מלחמת העולם השנייה נהרגו במקום כ-400 חיילים פולנים.

## יהודי אילוב
יהודים הורשו להתיישב בכפר באמצע המאה ה-18, ומתחילת המאה ה-19 ועד השואה היוו היהודים רוב ביישוב.

היהודים במקום עסקו במסחר ובמלאכה, ומהמחצית השנייה של המאה ה-19 הייתה הקהילה בכפר לקהילה עצמאית, עם בית כנסת מעץ.

בין מלחמות העולם פעל בכפר סניף של ההסתדרות הציונית, וכן ישבו בו פעילי אגודת ישראל. באותה עת נמנו בכפר 374 יהודים.

### בשואה
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הגיעו לכפר פליטים יהודים ממערב פולין, ואלו זכו לתמיכת הקהילה המקומית. עם התקדמות הצבא הגרמני הופצץ הכפר, ורבים מהחיילים הפולנים שעברו בו והפליטים היהודים נהרגו.

הגרמנים נכנסו לכפר יום לאחר ראש השנה, ועד מהרה החלו בהחרמת רכוש יהודי ובלקיחת יהודים לעבודות כפייה. כמו כן, ספרי התורה של בית המדרש בכפר הוצאו ממנו, וחוללו בפומבי.

יהודי הכפר הועברו לגטאות בערי הסביבה, ומשם הועברו ברובם לגטו ורשה בפברואר 1941.

## קישורים חיצוניים

* אילוב במרכז מורשת יהדות פולין
* 

קטגוריה:מזוביה: יישובים
קטגוריה:שואת יהודי פולין: קהילות
קטגוריה:מזוביה: עיירות יהודיות
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
רוני בווה

**רוני בווה** (נולדה ב-6 באוקטובר 1996) היא אלופת ישראל ושיאנית ישראל בשחייה. בעלת 6 מדליות מהמכביה, מהן 3 כסף.

## ביוגרפיה
בווה למדה בחוות הנוער הציוני. היא מתאמנת בקבוצת השחייה של הפועל ירושלים.

### 2013
בתחרויות השחייה של המכביה התשע-עשרה שנערכו בבריכת השחייה החדשה שבמכון וינגייט ביולי 2013 זכתה בווה ב-3 מדליות, כסף ו-2 ארד. מדליית כסף, במשחה שליחות 4x200 מטר ביחד עם מרטינה מרקס, טל טהורי ואפרת רוטשטיין בשיא ישראלי חדש של 8:28.83 דקות. מדליות ארד, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:27.45 דקות, אחרי מרטינה מרקס (4:20.09 דקות) ומרלי ארליך מארצות הברית (4:21.40 דקות) ובמשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 9:14.29 דקות, אחרי מרלי ארליך (9:02.92 דקות) לורן לוי מארצות הברית (9:09.08 דקות).

שבועיים לאחר מכן, באליפות ישראל בשחייה שנערכה במכון וינגייט באוגוסט אותה שנה, זכתה בווה ב-3 מדליות ארד אישיות, במשחה ל-400 מטר בתוצאה של 4:27.53 דקות, אחרי מרטינה מרקס ממכבי קריית אונו (4:20.92 דקות ) וטלי למקוף מהפועל דולפין נתניה (4:22.32 דקות), במשחה ל-800 מטר בתוצאה של 9:11.23 דקות, אחרי מרטינה מרקס (9:07.07 דקות) וטלי למקוף (9:08.36 דקות) ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 17:42.58 דקות, אחרי למקוף שקבעה שיא ישראלי חדש לבני 16 של 17:27.62 דקות, ויעל דניאלי ממכבי פרק מים רעות (17:37.05 דקות).

### 2014
באליפות ישראל (בריכת 25 מטר) שנערכה בדצמבר 2014 זכתה בווה במדליית כסף במשחה ל-800 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 8:59.78 דקות, אחרי יעל דניאלי (8:55.16 דקות) ועדן גירלואנצה ממכבי קריית אונו (9:02.45 דקות).

### 2015
#### אלופת ישראל
באליפות ישראל בשחייה שנערכה במכון וינגייט באוגוסט 2015 זכתה בווה ב-4 מדליות אישיות, מהן 3 זהב ו-1 ארד. מדליות זהב, במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 4:20.58 דקות, לפני טלי למקוף (4:21.30 דקות) ומרטינה מרקס (4:25.71 דקות), במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:55.82 דקות, לפני טלי למקוף (9:08.71 דקות) ויעל דניאלי (9:14.30 דקות) ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 17:19.05 דקות, לפני טלי למקוף (17:26.17 דקות) ואושר אונטרשלג חברתה לקבוצה (17:51.41 דקות). מדליית ארד, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:06.32 דקות, אחרי אנדראה מורז מהפועל ירושלים שקבעה שיא ישראלי חדש של 1:59.01 דקות ומרטינה מרקס (2:05.31 דקות).

## חייה האישיים
בווה היא בת הזוג של ירדן חרותי, אחיו של מירון חרותי.

## קישורים חיצוניים

* רוני בווה, באתר *Swimrankings* 

קטגוריה:שחייניות חופשי ישראליות
קטגוריה:אלופות ישראל בשחייה
קטגוריה:בוגרות חוות הנוער הציוני
קטגוריה:בוגרי חוות הנוער הציוני
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1996
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1996
ג'ק ריצ'ר (סרט)

**ג'ק ריצ'ר** (באנגלית: **Jack Reacher**) הוא סרט קולנוע המבוסס על דמותו של ג'ק ריצ'ר והספר "הצלף" מאת לי צ'יילד בבימויו של כריסטופר מקווירי ובכיכובו של טום קרוז. הסרט יצא לאקרנים ב-21 בדצמבר 2012.

## עלילת הסרט
עלילת הספר נפתחת בתקרית ירי בפיטסבורג, במהלכה נהרגו חמישה בני אדם בידי צלף. המשטרה עצרה את ג'יימס בר, ששירת כצלף בצבא האמריקני, בחשד כי הוא הרוצח. בר מצדו דורש מהשוטרים שישיגו עבורו את ג'ק ריצ'ר, רב-סרן בדימוס בצבא ארצות הברית, אשר שירת כחוקר במשטרה צבאית. ריצ'ר, קצין מעוטר שזכה על גבורתו בכוכב הכסף ולב הארגמן, משוכנע שבר ביצע את הפשע, משום שעצר אותו בעת שירותו הצבאי על מעשה דומה. אולם עם הגעתו לפיטסבורג מתגלה לריצ'ר כי הראיות שנאספו בצירוף הנסיבות מראות את אשמתו של בר באופן כה ברור וחד, עד כי הוא משוכנע שבר הופלל בידי אדם אחר.

## צוות השחקנים
* **[[טום קרוז]]** - ג'ק ריצ'ר, שוטר צבאי לשעבר.
* **[[רוזמונד פייק]]** - הסנגורית הלן רודין.
* **[[ריצ'רד ג'נקינס]]** - התובע המחוזי אלכס רודין
* **דייוויד אויילואו** - הסוכן אמרסון
* **ורנר הרצוג** - זק צ'לובק
* **[[ג'יי קורטני]]** - צ'רלי
* **ג'וזף סיקורה** - ג'יימס בר
* **[[רוברט דובאל]]** - מרטין קש
* **ולדימיר סיזוב** - ולאד
* **מייקל ריימונד-ג'יימס** - לינסקי
* **אלקסיה פאסט** - סנדי
* **[[ג'וש הלמן]]** - ג'ב אוליבר
* **ג'יימס מרטין קלי** - רוב פריור
* **ניקול פורסטר** - ננסי הולט

## הפקה

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:לי צ'יילד
קטגוריה:סרטי 2012
קטגוריה:סרטי מתח אמריקאיים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים מבוססי ספרים