open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
תמונות יפואיות (סרט, 2024)

"**תמונות יפואיות**" הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 2025 בבימוים של אריק לובצקי ומתי הררי, שגם כתבו את התסריט, המבוסס של ספריו של מנחם תלמי "תמונות יפואיות" ועל סדרת הטלוויזיה "תמונות יפואיות", גם היא בכתיבה ובבימוי של לובצקי והררי, ששודרה בשנים 1995-1996 ב-HOT3 בהפקתו של מיכה שרפשטיין לו הוקדש הסרט.

בסרט מככבים אורי גבריאל, מוטי בן ישי, יגאל עדיקא, גבי דן וג'וליה מסלאווי, ששיחקו גם בסדרת הטלוויזיה, ולצידם שלומי קוריאט, ישראל אטיאס, אוראל צברי ועוד

הצילומים נערכו באתרים שונים של יפו - כיכר קדומים, מסעדת כבאכה, מועדון החמאם, סימטאות יפו העתיקה ונמל יפו.

התסריט מורכב מחמישה סיפורים הנוגעים לחבורה (ג'מעה) שיושבת סביב שולחן עגול עמוס במאכלים ובשתייה חריפה, בראשותו של סלומון הגדול (אורי גבריאל) שהוא המבוגר והסמכותי ומשמש גם כבורר בסכסוכים ביניהם.

אורי גבריאל משמש גם כקריין לאורך כל הסרט.

## תקציר העלילה
* **לופו והשקשוקה** - לופו בן לולו הוא עבריין שמנסה לסחוט פרוטקשן מבעלי עסקים בעזרת פיצוצים. פעולתו גורמת לאי נחת של ה"ג'מעה" ולפעילות יתר של פקד זהבי (עודד מנסטר) שעוצר לחקירה את בבולה (יגאל עדיקא) שזה עתה השתחרר מהכלא. סולומון הגדול (אורי גבריאל) מזהיר אותו ופוקד עליו להתרחק מהאזור אך לופו מסרב. בבולה מקבל פקודה לטפל באשכיו של לופו ולעשות מהם שקשוקה. לאחר הפעולה משתנה קולו של לופו לקול נשי...
* **יותר טוב מקרמבולונה** (שלומי קוריאט) הוא גובה חשבונות אלים שמתגורר עם אמו חצ'ורה (ג'וליה מסלאווי), שדואגת שיחזור הביתה בזמן ולא יסתבך עם נשים. היא גם מכינה לו בבית משקה מיוחד שהוא אוהב. יעקב מתאהב ברקדנית הבטן מרסנדה (אלמוג רוזנו) ונשאר בדירתה בלילה. הם מתעוררים על ידי פקד זהבי, שוטר נוסף וחצ'ורה שהזעיקה אותו בטענה שבנה יעקב נחטף על ידי מרסנדה. לבסוף חצ'ורה משלימה עם מרסנדה ומקריאה לה את רכיבי המשקה המיוחד שיעקב אוהב.
***החריף של שבאבו** - ריב גדול ניטש בין חזוקה לבבולה. הבורר סולומון קובע תחרות ביניהם של אכילת החריף של שבאבו. שניהם מסיימים את האכילה כשהם ממוטטים ואז נגמר הריב.
***ז'נטילה** - למסעדה של שבאבו (אוראל צברי) מגיעה בחורה גדולה וחזקה בשם ז'נטילה (אסתי זקהיים) ומבקשת עבודה. שבאבו מקבל אותה בחשדנות אבל עד מהרה היא משתלטת על העבודה, מנצחת בהורדת ידיים את כל הגברים וזורקת מהמסעדה לקוח חצוף (דוד באוכנר). היא מספרת לשבאבו שהיא בודדה והוא משדך לה את אפרים אפללו (אלי גלפרין) שהוא מנהל החשבונות שלו. אפללו הוא גרוש קטן וחלש. בדייט הראשון שלו הם מתחבקים ובחיבוק שלה נשברות לו צלעות ועוד כמה עצמות. הוא נזקק לאשפוז וז'נטילה נעלמת.
***רוזה** - רוזה היפה מחסלת בעלים ויורשת את כספם. כעת היא פנויה להתחתן שוב ושמשון הצוחק (ישראל אטיאס) נענה לבקשתה והם מתחתנים. הג'מעה מהמרים כמה זמן יחזיק מעמד, שלושה או שישה חודשים. הכסף נערם אך שמשון מהמר שיחזיק הרבה יותר. בסיום הוא יודע להיפטר מאשתו, לרשת את הונה ואת כספי ההימורים של הג'מעה.

## צוות השחקנים

## קישורים חיצוניים

*מאחורי הקלעים של תמונות יפואיות 2025, באתר יוטיוב
*הג'מעה חוזרת, באתר יוטיוב

קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2025
קטגוריה:סרטי אריק לובצקי
קטגוריה:סרטי מתי הררי
קטגוריה:סרטים בעברית
קטגוריה:סרטי פשע ישראליים
קטגוריה:סרטים ישראליים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטי יונייטד קינג
גילרון צבקביץ'

**גילרון צבקביץ**' (נולד ב-7 במאי 1995) הוא אתלט ישראלי, שלוש פעמים אלוף ישראל (2016–2017 ו-2020) בקפיצה לרוחק.

## ביוגרפיה
צבקביץ' מתאמן באגודת הפועל אתלטי אורן כפר סבא.

### 2012
באליפות ישראל שנערכה ביוני סיים במקום עשירי בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.26 מטר.

### 2013
באליפות ישראל שנערכה ביולי סיים במקום חמישי בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.07 מטר.

### 2014
באליפות ישראל שנערכה ביולי סיים במקום שישי בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.06 מטר.

### 2015
באליפות ישראל שנערכה ביולי סיים במקום חמישי בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.04 מטר.

### 2016
באליפות ישראל שנערכה ביוני זכה במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.31 מטר, לפני אבירם שוורצברד (7.08 מטר) ויוראי שאול (6.75 מטר).

### 2017
באליפות ישראל שנערכה ביולי זכה במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.30 מטר.

### 2018
באליפות ישראל שנערכה ביולי זכה במדליית ארד בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.03 מטר, אחרי תום יעקובוב (7.13 מטר) ואבירם שוורצברד (7.13 מטר).

### 2019
באליפות ישראל שנערכה ביולי סיים במקום רביעי בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.99 מטר.

### 2020
באליפות ישראל שנערכה ביולי זכה במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.53 מטר, לפני אבירם שוורצברד (7.36 מטר) ועילאי פורמן (7.29 מטר).

## שיאים אישיים
### אצטדיון
* קפיצה לרוחק: 7.62 מטר (2020)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אתלטים ישראלים
קטגוריה:קופצים לרוחק ישראלים
קטגוריה:אלופי ישראל בקפיצה לרוחק
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1995
אסון הרכבל במונטה פייטו (2025)

**אסון הרכבל במונטה פייטו** הוא תאונה שהתרחשה ב-17 באפריל 2025 ברכבל בהר פייטו, סמוך לקסטלאמארה די סטאביה, במחוז קמפניה שבדרום איטליה, בה נהרגו ארבעה אנשים ואדם נוסף נפצע קשה. התאונה אירעה כאשר כבל המשיכה נקרע במהלך הירידה וגרם לנפילת הקרון. קרון שני נותר תלוי על כבל המסילה ופונה בהצלחה. התאונה התרחשה זמן קצר לאחר פתיחת השירות לעונת האביב. חקירת נסיבות התאונה נמשכת.

## רקע
רכבל הר פייטו מחבר את העיר קסטלאמארה די סטאביה עם פסגת הר פייטו, אתר תיירות סמוך למפרץ נאפולי. הרכבל, המשרת בממוצע כ-110,000 מבקרים מדי שנה, חידש את פעילותו לעונת 2025 ב-25 במרץ לאחר תחזוקת חורף שגרתית. את הרכבל מפעילה חברת התחבורה האזורית Ente Autonomo Volturno (בראשי תיבות: EAV).

## התאונה
הקרון היה בדרכו בירידה מהר פייטו בעיר קסטלאמארה די סטאביה כאשר כבל המשיכה נקרע, וגרם לנפילת הקרון אל תוך ערוץ נחל, סמוך לתחנה העליונה בגובה של 1,050 מטרים.

ארבעה מתוך חמשת הנוסעים בקרון נהרגו במקום, והנוסע החמישי נפצע באורח קשה ופונה במסוק לבית חולים בנאפולי. צוותי חירום, בהם יחידות חילוץ הרים, משטרה, אנשי הגנה אזרחית ולמעלה מ-50 כבאים, הגיעו במהירות למקום ופעלו לתוך שעות הערב בתנאי מזג אוויר קשים שכללו ערפל ורוחות עזות, מה שהקשה על פעולות החילוץ. עקב התנאים הקשים נדרשו למחלצים למעלה מ-90 דקות כדי להגיע אל הקרון.

קרון שני, שבו שהו 16 נוסעים ונתקע זמן קצר לאחר עזיבת התחנה התחתונה, פונה בשלום על ידי צוותי החילוץ. נוסעי הקרון לא נפגעו אך טופלו בעקבות הלם.

## קורבנות
שלושה מארבעת ההרוגים זוהו כתיירים, אח ואחות מהממלכה המאוחדת, אישה ערבייה-ישראלית ונהג הרכבל האיטלקי. הפצוע, שסבל מפציעות קשות, הוא אחיה של האישה הערבייה-ישראלית.

## תגובות
נשיא הסנאט של איטליה הביע תנחומים למשפחות הקורבנות. שר התחבורה והתשתיות של איטליה כינה את התאונה "טרגדיה חמורה" והתחייב לשקיפות מלאה בחקירה. ראשת הממשלה ג'ורג'ה מלוני, שהייתה בביקור בוושינגטון, פרסמה הודעת תנחומים דרך משרדה. תובעים בטורה אנונציאטה, בעלי הסמכות השיפוטית על קסטלאמרה די סטביה, פתחו בחקירה פלילית באפשרות של הריגה ברשלנות. החקירה כוללת בדיקות של תחנות הרכבל, עמודי התמיכה, שתי הקרוניות והכבל.

## ראו גם
* האסון ברכבל סטרזה-מוטרונה (אירוע רב-נפגעים באיטליה בשנת 2021)

## הערות שוליים

קטגוריה:אסונות באיטליה
קטגוריה:רכבלים
קטגוריה:איטליה: תחבורה
קטגוריה:איטליה: תיירות
קטגוריה:אסונות ב-2025
קטגוריה:2025 באיטליה
אפרים קליימן

**אפרים קליימן** (1931 – 2022) היה כלכלן ופרופסור לכלכלה ב. היה היועץ הכלכלי במשא ומתן שהתקיים במסגרת הסכמי אוסלו.

## קורות חיים
קליימן נולד בוורשה ברפובליקה הפולנית השנייה (1931). ב-1939, בגיל 8 עלה עם משפחתו לישראל.

את לימודיו האקדמיים בכלכלה וסטטיסטיקה לתואר ראשון למד באוניברסיטה העברית. את התואר השלישי בכלכלה למד בבית הספר לכלכלה ולמדע המדינה בלונדון (LSE). הוא קיבל את התואר השלישי ב-1958.

לאחר סיום לימודיו חזר לישראל. בשנים 1961-1958 שימש כחוקר בכיר במכון פאלק למחקר כלכלי בישראל, באוניברסיטה העברית. בשנת 1963 הצטרף כחבר סגל למחלקה לכלכלה באוניברסיטה העברית. הוא התקדם במהלך השנים לדרגת פרופסור מן המניין. הוא כיהן כראש המחלקה לכלכלה בשנים 1990-1987.

נושאי המחקר שערך התמקדו בכלכלת ישראל, היסטוריה כלכלית, היחסים הכלכליים בין ישראל והרשות הפלסטינית והתפתחותם על פני זמן, מחשבה כלכלית בתלמוד, מדיניות הצמדות ופיחותים ועוד.

קליימן פרש מהאוניברסיטה כפרופסור אמריטוס.

בנוסף לפעילותו האקדמית, קליימן השתתף במשא ומתן בפריז (כיועץ כלכלי) שהתקיים בין ישראל לאש״ף ב-1994-1993, ושהניבו את ההסכם ב-1994 להסדרת היחסים הכלכליים בין הרשות הפלסטינית לישראל (במסגרת הסכמי אוסלו). הסכם שהוא היה מהוגיו.

## חיים אישיים
התגורר בירושלים. היה נשוי לרות עד לפטירתו ב-2022. לזוג נולדו בנים.

## לזכרו ולהנצחתו
בשנת 2023 קיימה האגודה הישראלית להיסטוריה כלכלית מושב לזכרו, בנושא כלכלת מלחמה ושלום.

להנצחתו מעניקה האגודה הישראלית להיסטוריה כלכלית בישראל, החל משנת 2024 פרס על שמו. הפרס שממומן על ידי משפחתו מוענק לספר מצטיין.

## קישורים חיצוניים

* פרופ' אפרים קליימן 2022-1931, המחלקה לכלכלה ע״ש משפחת בוגן, הפקולטה למדעי החברה, האוניברסיטה העברית בירושלים.

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:כלכלנים ישראלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: כלכלה
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1931
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2022
שניהם חברים במועדון הזה

**שניהם חברים במועדון הזה** (באנגלית: **Both Members of This Club**) הוא ציור שמן מאת הצייר האמריקאי ג'ורג' בלווז, שנוצר באוקטובר 1909. הציור הוא השלישי והגדול מבין יצירותיו המוקדמות של בלווז בנושא קרבות איגרוף, ונחשב לאחת היצירות האקספרסיביות והדינמיות ביותר של תקופה זו ביצירתו.

## רקע
בשנת 1900 חוקק במדינת ניו יורק חוק לואיס , אשר אסר על קיום קרבות איגרוף פומביים. כדי לעקוף את האיסור, התקיימו קרבות פרטיים ב-"אתלטיק קלאב", שם המתמודדים הוצגו לקהל כחברים במועדון – ומכאן שם הציור. הנושא של איגרוף, וההיבט הבין-גזעי שבו מתוארת תבוסה קרובה של מתאגרף לבן בידי יריב שחור, הפכו את היצירה לפרובוקטיבית במיוחד בתקופת חוקי ג'ים קרואו.

## תיאור הציור
[250px|ממוזער|שמאל|[מתאגרף אורח אצל שארקי. ציור מאת בלווז]] 
הציור מציג שני מתאגרפים על במה מוגבהת, מוקפים בקהל גברים צפוף, כאשר התאורה החריפה מבליטה את הדמויות לעומת רקע שחור. התנוחה של המתאגרף מימין מזכירה את פסל "הגלדיאטור מבורגזה" מהאמנות הרומית. הדמות השחורה שולטת בזירה: גופו מתוח קדימה, בעוד הלבן מועד לאחור, פניו וצלעותיו פצועים. הקהל מגיב בעוצמה לרגע ההכרעה, עם דמויות מצוירות בקריקטוריות שמבליטות את אווירת הפרעות והאכזריות בזירה.

## הקשר חברתי והיסטורי
בלווז התכוון ביצירה לרמוז להישגו המתוקשר של ג'ק ג'ונסון, המתאגרף האפרו-אמריקאי שזכה באליפות העולם במשקל כבד בשנת 1908. עלייתו של ג'ונסון עוררה סערה בקרב החברה הלבנה בארצות הברית, והניצחונות הבין-גזעיים עוררו קריאות לאסור קרבות כאלו. בלווז, בעזות מצח אמנותית, מציג סצנה בה הלבן עתיד להפסיד, ובכך מפר את הסדר החברתי והגזעני של תקופתו.

## היסטוריית תצוגה וביקורת
*שניהם חברים במועדון הזה* הוצג לראשונה בפני הציבור בתערוכה השנתית ה-105 של האקדמיה לאמנויות בפנסילבניה בשנת 1910, לצד ציורו הקודם של בלווז *"*מתאגרף אורח אצל שארקי*"*. המבקרים שיבחו את עוצמת התיאור ואת האנרגיה האמנותית, אם כי חלקם העירו על חזרתיות בנושא הקרבות. בהמשך, הוצג גם בתערוכת האמנים העצמאיים בניו יורק.

## משמעות השם
תחילה קרא בלווז ליצירה בשם גזעני וישיר, אך שינה אותו לשם זה, תרגום אירוני שמוצג כאן כ"שניהם חברים במועדון הזה". השם מרמז על כך שבתקופה של הפרדה גזעית חריפה, הזירה הייתה אחד המקומות הבודדים שבהם יכלו שחור ולבן "לשחק לפי אותם כללים" - אך המציאות החברתית נותרה נגועה בגזענות עמוקה. הכותרת גם משקפת את האלימות המשותפת הן של המתאגרפים והן של הצופים.

## השראות אמנותיות
בלווז עיצב את הקומפוזיציה בצורת משולש, כפי שעשה בציורי האיגרוף הקודמים שלו, והושפע באפיון הדמויות מהיצירה "חזון הצליינים של סן איסידרו" מאת פרנסיסקו דה גויה. הניגוד בין הדמויות המרכזיות לבין הקהל המעוות שמסביב מעצים את הביקורת החברתית המובלעת ביצירה.

## חשיבות ומורשת
*שניהם חברים במועדון הזה* נחשב לאחד מהביטויים האמיצים ביותר של בלווז בנוגע למציאות החברתית של זמנו. הוא מגלם את עקרונות האסתטיקה של רוברט הנרי, מורהו של בלווז, אשר קרא להציג את הצדדים החזקים והקשים של החיים המודרניים. גם כיום, הציור נחשב ביטוי עז לעימות בין מציאות חברתית, אמנות וביקורת פוליטית.

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-20
קטגוריה:הגלריה הלאומית לאמנות וושינגטון: ציורים
קטגוריה:ציורי ספורט
קטגוריה:גברים בציור
קטגוריה:אגרוף באמנות
קטגוריה:ג'ורג' בלווז: ציורים
כיתתיות

**כיתתיות** (בלועזית: **סקטנטיות**; באנגלית: **Sectarianism**; בערבית: **طائفية**) היא מונח המתייחס לתופעת ההתפצלות לכיתות מתבדלות בחברה, כמו גם לגישה הדבקה בקנאות בכיתה דתית או פוליטית ומתעדפת אינטרסים קבוצתיים צרים על פני אלה של התנועה הרחבה. בד־בבד, מתייחס המונח למערכת פוליטית המאורגנת לפי כיתות אתניות־דתיות, דוגמת המערכת הפוליטית בלבנון.

## ראו גם
* כיתה (פלג מתבדל)

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים
 

קטגוריה:סוציולוגיה של הדת
קטגוריה:פוליטיקה של זהויות
כריסטיאן צו שטולברג-שטולברג

**כְּרִיסְטִיאַן גראף צוּ שׁטוֹלְבֶּרְג-שׁטוֹלְבֶּרְג** (בגרמנית: **Christian Graf zu Stolberg-Stolberg**; ) היה מתרגם ומשורר גרמני, אחיהם של פרידריך לאופולד צו שטולברג-שטולברג ו.

הוא קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת קיל בשנת 1815, מונה לצ'מברלין בשנת 1774, וקיבל את התואר  בשנת 1808.

## קורות חיים
שטולברג נולד בהמבורג ב-15 באוקטובר 1748 לכריסטיאן גינתר שטולברג (1714–1765) וכריסטיאנה ק.פ. קסטל-רמלינגן (1722–1773). לאחר שאביו נכנס לשירותה של המלכה האלמנה סופיה מגדלנה מברנדנבורג-קולמבך בשנת 1756, עברה המשפחה לקופנהגן. הוא גדל בין רונגסטדגורד לבין בית המלכה, . המשפחה הייתה אדוקה במיוחד בדתה. לאחר מות אביו בשנת 1765, הוא ואחיו קיבלו הדרכה מפרידריך גוטליב קלופשטוק.

בשנת 1770 החל שטולברג ללמוד משפטים באוניברסיטת האלה-ויטנברג יחד עם אחיו הצעיר פרידריך לאופולד. שני האחים המשיכו את לימודיהם בגטינגן בשנת 1772. הם חזרו לקופנהגן עם אימם בשנת 1773. בשנת 1775 הם נסעו דרך גרמניה ושווייץ יחד עם יוהאן וולפגנג פון גתה לפני שחזרו שוב לקופנהגן. הוא מונה לשופט ב בהולשטיין בשנת 1777.

ב-15 ביוני 1777 הוא נישא ל בקופנהגן.

הוא ואחיו פרידריך לאופולד שיתפו פעולה תכופות כמשוררים. מבין שני האחים, פרידריך היה ללא ספק המוכשר יותר, ואף על פי שכריסטיאן לא היה משורר מקורי במיוחד, הוא הצטיין בביטוי רגשות עדינים. בשנת 1779 הם פרסמו יחד ספר שירים, Gedichte"" ("שירים"), שנערך על ידי . מאוחר יותר הם פרסמו את "Schauspiele mit Chören" ("מחזות עם מקהלות", 1787), במטרה להחיות את האהבה לדרמה היוונית, ואת קובץ השירים הפטריוטיים "Vaterländische Gedichte" (שירי מולדת", 1815).

הוא חיבר באופן עצמאי את "Gedichte aus dem Griechischen" ("שירים ביוונית", 1782), תרגום של יצירותיו של סופוקלס (1787), "Die weisse Frau ("האישה הלבנה", 1814), ושל פואמה בשבע בלדות, שזכתה לפופולריות ניכרת. הוא חי חיים בודדים יחסית, אך נותר בקשר הדוק עם אחיו. פרסומו האחרון היה ביוגרפיה קצרה של אחיו, שמת שנתיים לפניו.

הוא נפטר ב-18 בינואר 1821 ב.

## קישורים חיצוניים

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:מתרגמים לגרמנית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת גטינגן
קטגוריה:גרמנים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1748
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1821
הפיצוץ בנמל שהיד רג'אי

ב־26 באפריל 2025 התרחש **פיצוץ בנמל שהיד רג'אי** שבאיראן וגרם לאירוע רב-נפגעים, בו נפגעו כ-1,200 בני אדם ונהרגו לפחות 70.

זה היה חלק של הפיצוצים באיראן שהתרחשו בתקופה זו.
## רקע
נמל שהיד רג'אי שבמחוז בנדר עבאס באיראן שוכן כ-15 ק"מ דרומית-מערבית לעיר הנמל בנדר עבאס, על שפתו הצפונית של מצר הורמוז בכניסה למפרץ הפרסי. זהו הנמל המסחרי הגדול ביותר באיראן, דרכו עוברים כ-85% מתנועת המטענים בנמלי איראן. הנמל שימש להברחות על ידי משמרות המהפכה האסלאמית. גם לאחר נפילת משטר אל-אסד בסוריה הנמל שימש על מנת להבריח ימית אמל"ח לחות'ים, לחזבאללה ולמיליציות הנוספות בלבנון.

## האירוע
ב-26 באפריל 2025, בשעה 12:34, התרחש פיצוץ בנמל שהיד רג'אי.

בסוכנות הידיעות תסנים דווח שהפיצוץ אירע בגלל מכלי דלק או נפט שהתלקחו, מסיבה שעדיין אינה ברורה. בסוכנות הידיעות של הרפובליקה האסלאמית דווח בהמשך שמקור הפיצוץ הוא במחסן של חומרים מסוכנים וכימיקלים שנמצא בנמל. עם זאת, מספר סוכנויות ביון ומכוני מחקר העוסקים במודיעין העריכו שמקור הפיצוץ הוא נתרן פרכלורט ואמוניום פרכלורט – חומרים דליקים ונפיצים מאוד המשמשים לייצור דלק מוצק לטילים בליסטיים. לפי דיווחי מודיעין כמות רבה של חומרים אלו שנשלחה בחשאי מסין הגיעה ואוחסנה בנמל בחודשיים שקדמו לפיצוץ. מקורב למשמרות המהפכה האסלאמית הודה ב"ניו יורק טיימס" שהחומר שהתלקח היה רכיב קריטי בייצור דלק מוצק לטילים בליסטיים.

הרשויות באיראן דיווחו על כ-1,200 בני אדם שנפגעו בפיצוץ, ומתוכם לפחות 64 הרוגים.

### הגורם לאירוע
מייד לאחר האירוע נשמעו באיראן טענות כי האחריות לפיצוץ היא על ישראל וארצות הברית. לטענת חבר הפרלמנט האיראני מוחמד סראג' "ישראל הייתה מעורבת בפיצוץ בנמל רג'אי. זה לא היה מקרי". גורמים בישראל הכחישו קשר לפיצוץ, וב-28 באפריל הודיע שר הפנים של איראן שהגורם לפיצוץ הוא רשלנות.

## בעקבות האירוע
שר הפנים של איראן, אסקנדר מומני, קיבל דיווח ראשוני על האירוע ממושל הורמוזגאן, מוחמד אשורי, והורה לחקור מיידית את האירוע. גם יושב ראש הארגון לניהול משברים של איראן הגיע לאזור הפיצוץ.

## ראו גם
* אסון טיינג'ין
* אסון טקסס סיטי
* הפיצוץ בבסיס הימי אוונגלוס פלורקיס
* פיצוץ הליפקס
* ההתפוצצות בנמל בומביי
* הפיצוץ בנמל ביירות

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

* Investigation committee releases report on causes of Shahid Rajaee Port explosion, IRNA, April 29, 2025


## הערות שוליים

קטגוריה:אסונות ב-2025
קטגוריה:איראן: היסטוריה
נמל שהיד רג'אי
קטגוריה:2025 באיראן
אבירם שוורצברד

**אבירם שוורצברד** (נולד ב-1 בדצמבר 1994) הוא אתלט ישראלי, אלוף ישראל (2021) ואלוף המכביה (2022) בקפיצה לרוחק.

## ביוגרפיה
שוורצברד מתאמן באגודת מכבי תל אביב.

### 2009
באליפות ישראל 2009 שנערכה ביולי השתתף בקפיצה לגובה, אך לא הצליח לקבוע תוצאה.

### 2010
באליפות ישראל 2010 שנערכה ביוני סיים במקום רביעי בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.90 מטר.

### 2011
בפסטיבל האולימפי האירופי לנוער שנערך בטרבזון שבטורקיה ביולי סיים במקום 13 בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.95 מטר.

### 2012
באליפות ישראל 2012 שנערכה ביוני סיים במקום שישי בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.87 מטר, ובמקום שביעי בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.82 מטר.

### 2013
באליפות ישראל 2013 שנערכה ביולי זכה במדליית כסף בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.31 מטר.

### 2014
באליפות ישראל 2014 שנערכה ביולי סיים במקום רביעי בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.11 מטר.

### 2015
באליפות ישראל 2015 שנערכה ביולי זכה במדליית ארד בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.31 מטר.

### 2016
באליפות ישראל 2016 שנערכה ביוני זכה במדליית כסף בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.08 מטר, אחרי גילרון צבקביץ' (7.31 מטר) ולפני יוראי שאול (6.75 מטר).

באליפות הבלקן שנערכה בפיטשט שברומניה בהמשך החודש סיים במקום חמישי בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.43 מטר.

### 2017
באליפות הבלקן באולם שנערכה בבלגרד שבסרביה בפברואר סיים במקום 12 בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.22 מטר.

באליפות ישראל 2017 שנערכה ביולי סיים במקום רביעי בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.07 מטר.

### 2018
באליפות ישראל 2018 שנערכה ביולי זכה במדליית כסף בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.13 מטר, אחרי תום יעקובוב (7.13 מטר) ולפני גילרון צבקביץ' (7.03 מטר).

### 2019
באליפות ישראל 2019 שנערכה ביולי זכה במדליית ארד בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.18 מטר, אחרי תום יעקובוב (7.30 מטר) ועילאי פורמן (7.19 מטר).

### 2020
באליפות ישראל 2020 שנערכה ביולי זכה במדליית כסף בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.36 מטר, אחרי גילרון צבקביץ' (7.53 מטר) ולפני עילאי פורמן (7.29 מטר).

### 2021
באליפות ישראל 2021 שנערכה ביוני זכה במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.40 מטר, לפני ישי איפראימוב (7.39 מטר) ועדן סלע (7.11 מטר).

### 2022
באליפות ישראל 2022 שנערכה ביוני זכה במדליית כסף בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.41 מטר, אחרי ישי איפראימוב (7.76 מטר) ולפני אלעד עדיקה (7.37 מטר).

במכביה העשרים-ואחת שנערכה ביולי זכה במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.60 מטר, לפני ישי איפראימוב (7.45 מטר) וטל וייזבורד (6.96 מטר).

### 2023
באליפות הבלקן שנערכה בקראלייבו שבסרביה ביולי סיים במקום שביעי בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.37 מטר.

באליפות ישראל 2023 שנערכה בהמשך החודש סיים במקום רביעי בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.28 מטר.

### 2024
באליפות ישראל 2024 שנערכה ביוני סיים במקום רביעי בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.47 מטר.

## שיאים אישיים
### אצטדיון
* קפיצה לרוחק: 7.78 מטר (2022)
* קפיצה לגובה: 2.03 מטר (2011)

### אולם
* קפיצה לרוחק: 7.78 מטר (2022)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אתלטים ישראלים
קטגוריה:קופצים לרוחק ישראלים
קטגוריה:אלופי ישראל בקפיצה לרוחק
קטגוריה:אלופי המכביה: אתלטים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1994
דוד קוטליארקר

**דוד קוטליארקר** (נולד ב-1 ביולי 1997) הוא אתלט ישראלי, אלוף ישראל (2021) ביידוי פטיש.

## ביוגרפיה
קוטליארקר מתאמן באגודת מכבי תל אביב.

### 2014
באליפות ישראל 2014 שנערכה ביולי סיים במקום רביעי ביידוי פטיש בתוצאה של 38.24 מטר.

### 2015
באליפות ישראל 2015 שנערכה ביולי סיים במקום חמישי ביידוי פטיש בתוצאה של 41.30 מטר.

### 2016
באליפות ישראל 2016 שנערכה ביוני סיים במקום שישי ביידוי פטיש בתוצאה של 49.23 מטר.

### 2017
באליפות ישראל 2017 שנערכה ביולי זכה במדליית ארד ביידוי פטיש בתוצאה של 49.77 מטר.

במכביה העשרים שנערכה בהמשך החודש זכה במדליית ארד ביידוי פטיש בתוצאה של 50.68 מטר, אחרי ויקטור זגינאיקו (55.56 מטר) ויהב אדיר (54.66 מטר).

### 2018
באליפות ישראל 2018 שנערכה ביולי זכה במדליית ארד ביידוי פטיש בתוצאה של 50.19 מטר, אחרי ויקטור זגינאיקו (58.77 מטר) ויהב אדיר (53.21 מטר).

### 2019
באליפות ישראל 2019 שנערכה ביולי זכה במדליית ארד ביידוי פטיש בתוצאה של 50.86 מטר, אחרי יהב אדיר (54.75 מטר) וויקטור זגינאיקו (54.68 מטר).

### 2021
באליפות ישראל 2021 שנערכה ביוני זכה במדליית זהב ביידוי פטיש בתוצאה של 55.24 מטר, לפני יהב אדיר (54.38 מטר) ומיכאל לויטן (47.65 מטר).

### 2023
באליפות ישראל 2023 שנערכה ביולי זכה במדליית ארד ביידוי פטיש בתוצאה של 51.47 מטר, אחרי יהב אדיר (54.54 מטר) ואיגור קניאזב (52.26 מטר).

## שיאים אישיים
* יידוי פטיש: 59.16 מטר (2021)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אתלטים ישראלים
קטגוריה:מיידי פטיש
קטגוריה:אלופי ישראל ביידוי פטיש
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1997
מייקל ברנאן

**מייקל ברנאן** (באנגלית: **Michael Brennan**; 25 בספטמבר 1912 – 29 ביוני 1982) היה שחקן קולנוע וטלוויזיה אנגלי. דרכו בקולנוע החלה ב-1939 ונמשכה למעלה מ-40 שנה, עד למותו.

הוא שיחק, בין היתר, בסרטים "פימפרנל סמית", "אייבנהו", "בין שתי ערים", "טום ג'ונס", "כדור הרעם" ו"שבע פעמים אישה".

ברנאן נולד בלונדון והיה נשוי לשחקנית  עד למותה ב-1980. הוא נפטר בצ'יצ'סטר שנתיים אחריה בגיל 69.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקנים בסרטי ג'יימס בונד
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1912
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1982
מגדל אבק השריפה

**מגדל אבק השריפה** (באנגלית: **Powder Tower**, Prague) מגדל אבק השריפה או שער האבקה (בצ'כית: Prašná brána) הוא מגדל גותי בפראג, צ'כיה. זהו אחד משערי העיר המקוריים, והוא מפריד בין העיר העתיקה לעיר החדשה.

## היסטוריה
מגדל אבק השריפה הוא אחד מ-13 שערי העיר המקוריים בעיר העתיקה, פראג. בנייתו החלה בשנת 1475. המגדל נועד להוות כניסה אטרקטיבית לעיר, במקום מגדל הגנה. אבן הפינה למגדל הונחה על ידי ולדיסלב השני. מועצת העיר העניקה לולדיסלב השני את המגדל כמתנת הכתרה. בזמן שהוא נבנה, הוא נקרא המגדל החדש. מראה המגדל נוצר בהשראת עבודתו של פטר פארלר על גשר קארל.

ולדיסלב השני נאלץ לעבור דירה עקב מהומות, או אז בניית המגדל נעצרה. הוא חזר ב-1485 כדי לגור בחזרה במצודת פראג, שם התגורר עד סוף חייו, יחד עם שאר מלכי בוהמיה שחיו בפראג. מלכים לא חזרו להשתמש במגדל או בחצר המלכותית עד שחזרו שוב להשתמש בה לטקסי ההכתרה משנת 1836 ואילך, שם הם עברו דרך המגדל כדי לצעוד לקתדרלת ויטוס הקדוש.

למרות שמו, מעולם לא שימש המגדל לאחסון אבק שריפה. השער ספג נזק ניכר במהלך הקרב על פראג . הפסלים על המגדל הוחלפו ב-1876.
## גלריה

מגדל אבק השריפה מבט מהחזית.jpg|מגדל אבק השריפה מבט מהחזית. מימין בניין העירייה החדש כשהקשת בינו למגדל הוא חלק מחומת העיר העתיקה.
מגדל אבק השריפה מבט מאחור.jpg|מגדל אבק השריפה מבט מאחור. תשומת לב שצד זה כהה/שחור יותר מהאחרים.
מגדל אבק השריפה מבט מהצד.jpg|מגדל אבק השריפה מבט מהצד.
בניין העירייה הצמוד למגדל אבק השריפה.jpg|בניין העירייה הצמוד למגדל אבק השריפה.
בניין העירייה החדש.jpg|בניין העירייה החדש מבט מהחזית.
תמונה של WhatsApp 2025-05-07 בשעה 20.24.09 fb2a8399.jpg|בניין העירייה החדש. משמאל מגדל אבק השריפה.


## קישורים חיצוניים

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:פראג: מגדלים
מטי מפינלנד

**מטי מִפינלנד** (בשוודית: **Matti bor i Finland**) הוא ספר ילדים, השלוש עשרה בסדרת "ילדי העולם". התמונות בספר צולמו על ידי הצלמת חנה ריבקין-בריק ועלילת הספר נכתבה על ידי הסופרת אסטריד לינדגרן, זהו הספר האחרון בסדרה אותו היא כתבה. הספר יצא לאור בשוודיה ב-1968. הוא תורגם לעברית על ידי אביבה אגמון ויצא לאור בישראל בהוצאת אור-עם ב-1979.

## תקציר העלילה
מטי בן שבע וגר בפינלנד. בקיץ בפינלנד הימים מאוד ארוכים. מטי גר בבית אדום באמצע היער. בפינלנד יש יערות גדולים, את גזעי העצים שכורתים משיטים בנהר ומטי רוצה להיות משיט עצים כשיגדל. אביו של מטי הוא איכר ומטי אוהב מאוד בעלי חיים ולטפס על עצים. למטי יש חברה מריה שגרה בחווה הסמוכה, סבא של מריה גר לבדו בבית ליד האגם ומטי ומריה מבקרים אותו בביתו ודגים דגים. למריה יש כלב ומטי מאד מקנא, גם הוא רוצה כלב. מריה מקבלת גור חתולים וגם מטי רוצה חתלתול קטן. יום אחד מריה נפלה מהמזח לאגם ומטי הציל אותה מטביעה. לאחר מכן מטי ומריה הולכים לסאונה החמה. מטי יוצא עם אבא לדוג ומבקש מאבא כלב או סוס, אבא אומר שיש להם הרבה חיות אחרות בחווה. יום אחד מטי מקבל מאבא עגל במתנה בשם פקה והוא מטפל בו. סבא של מריה מתכנן יום הולדת ורוצה להגיש את העגל למאכל. לאחר כמה ימים מגלה מטי שאבא מכר את פקה לסבא של מריה עבור החגיגה ומטי עצוב מאד. מריה מספרת לסבא שכמעט טבעה באגם ומטי הציל אותה ומשכנעת אותו לתת למטי את העגל במתנה. ביום הולדת האורחים אוכלים חזיר ומטי מאושר. מטי נותן לסבא פרחים ליום ההולדת.

## על יצירת הספר
הרעיון לספר הגיע מאדם שפנה להוצאת מקמילן האמריקאית שהוציאה בארצות הברית את שאר ספרי סדרת "ילדי העולם" והציע ספר על פינלנד שתחגוג 50 שנות עצמאות. ריבקין בריק עשתה טיול הכנה לפינלנד ב-1966 וחזרה לצילומים ב-1967. הצילומים ארכו כשנה עד 1968. הספר צולם בכפר פונקהריו (כיום חלק מסבונלינה). מטי מפינלנד הוא ספו קרניוון יליד 1960 כיום מנהל מכירות בחברת אלקטרוניקה.

הספר הוא חלק מסדרת "ילדי העולם". סדרת ספרים שצולמו על ידי הצלמת חנה ריבקין-בריק. הספרים פורסמו בשוודיה והופצו בשמונה עשרה מדינות נוספות ברחבי העולם. את הספר הראשון בסדרה "אלה-קרי הילדה מלפלנד" כתבה אלי יאנס, תשעה ספרים נוספים מהסדרה ו"מטי מפינלנד" ביניהם נכתבו על ידי הסופרת אסטריד לינדגרן. ספרי הסדרה כוללים ספרים רבים כגון: "נורִיקֹו־סַאן הילדה מיפן"; "סִיאָה הילדה מאפריקה"; "לילבס ילדת הקרקס"; "גנט הילדה מאתיופיה"; "דירק הילד מהולנד" ועוד.

"מטי מפינלנד" היה הספר האחרון שכתבה אסטריד לינדגרן בסדרת ספרי "ילדי העולם". בספר הזה בניגוד לשאר הספרים יצרה לינדגרן את סיפור המסגרת טרם תחילת הצילומים. בסיפור המקורי אמור היה מטי לקבל כלב בסוף הסיפור.

## הוצאה לאור
הספר תורגם לאנגלית, נורווגית, הולנדית, גרמנית ופינית. הספר יצא לאור בשוודיה ב-1968 בהוצאת Rabén & Sjögren שהוציאה את שאר סדרת "ילדי העולם". הוא תורגם לעברית על ידי אביבה אגמון ויצא לאור בישראל בהוצאת אור-עם ב-1979.

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי הוצאת אור-עם
קטגוריה:ספרי 1968
קטגוריה:ספרי ילדים ונוער
גרגורי לונדין

**גרגורי לונדין** (ברוסית: **Грегори Лундин**; נולד ב-1930) הוא מרגל סובייטי לשעבר בישראל. עלה לארץ ב-1973 לאחר שקיבל הכשרה בק.ג.ב. הוא נעצר ב-1988 לאחר שהוסגר על ידי אלכסנדר לומוב. הוא נשפט ונידון ל-13 שנות מאסר. הוא שוחרר ב-1996 לאחר שריצה שני שלישים מעונשו.

## רקע
החל משנות השבעים של המאה העשרים ברית המועצות אפשרה ליהודים לצאת מרוסיה. עשרות אלפי יהודים עזבו, חלקם לישראל וחלקם לארצות אחרות. הק.ג.ב. הפעיל לחץ על יהודים שבקשו לעלות לישראל, לפעול בשליחותו. רובם הסכימו, גם אם למראית עין, כדי לקבל את אשרת היציאה. הם קבלו הכשרה, הועברו לידיהם סכומי כסף והוראות לביצוע פעולות ביון פשוטות. בהגיעם ארצה רובם התוודו בפני השב"כ. חלקם ניתקו מגע עם מפעיליהם ומיעוט קטן נעתר לפעילות הריגול.

## ביוגרפיה
גרגורי לונדין נולד בשנת 1930. למד הנדסה והועסק במפעל ביטחוני בעיר מינסק. הוא עלה לארץ בשנת 1973. לפני עלייתו הק.ג.ב. גייס אותו למשימות איסוף מודיעין בישראל והכשיר אותו לכך בקורס מודיעין בסיסי. בישראל הוא התגורר ברמת גן. עבד כטכנאי תחזוקה בבית חולים קפלן. שירת במילואים במפעל לתחזוקה ושיפוץ טנקים.

## מעצר ומשפט
לונדין נעצר בשנת 1988 בעקבות המידע שסיפק אלכסנדר לומוב. הוא נדון ל-13 שנות מאסר ושוחרר ב-1996 לאחר שריצה שני שלישים מעונשו.

הוא העביר מידע על ארגון נתיב, וכן מידע על היחידה בה שירת במילואים. לגבי הנזק שגרם, הדעות חלוקות. במסמכי מיטרוחין, נכתב שהעביר מידע חשוב על טנק המרכבה. האלוף ישראל טל טען כי לונדין לא היה קשור לטנק המרכבה.

משפטו התנהל בדלתיים סגורות והוטל צו איסור פרסום על הפרשה. הצו הוסר ב־1995 והותר לפרסם חלקים מפסק הדין. לשופטים לא היה ברור אם לונדין התוודה על כל מעשיו. כמו כן לא היה ברור מה הסיבה שהסכים לרגל. ידוע שקיבל מפעם לפעם סכומי כסף שהסתכמו בכעשרת אלפים דולר. כמו כן ידוע שנפגש עם מפעיליו הסובייטים יותר מעשר פעמים.

לאחר השחרור הוטלו עליו מגבלות חמורות עד שנת 2000. נאסר עליו לצאת מהארץ, להיפגש עם עיתונאים, אזרחים זרים ובעיקר עם דיפלומטים.

## הערות שוליים

קטגוריה:מרגלים למען ברית המועצות
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1930
ילדה ושמה שמש

**ילדה ושמה שמש** (שם נוסף: **שמש קטנה**, ביפנית: **リトル・ルルとちっちゃい仲間**, באנגלית: **Little Lulu and Her Little Friends**) היא סדרת אנימה יפנית שהופקה על ידי ניפון אולפני אנימציה המבוססת על סדרת הקומיקס האמריקאית "לולו הקטנה". הסדרה הונפשה ובוימה על ידי פומיו קורוקאווה.

## עלילה
הסדרה עוקבת אחר הרפתקאות היומיום של שמש הקטנה, דוקטור ושאר חבריהם. הנושאים הבולטים ביותר שנגזרו מהקומיקס כוללים את היריבות של בנים מול בנות, בית מועדון "הקדרים" של דוקטור, ותקלות עם כנופיית "הג'בערים" המטרידה.

## דמויות ומדבבים
* **לולו:** איקו מאסויאמה (פרקים 1–3), מינורי מטסושימה (פרקים 4–26)
* **טובי:** קייקו ימאמוטו
* **וילבור:** נוריקו אוהרה
* **איגי:** יונקו מאטסוקאנה
* **אנני:** ג'אנקו הורי
* **אלווין:** סאצ'יקו צ'יג'ימאטסו
* **מרתה:** נוריקו אוהרה
* **ג'ורג':** מאסאיוקי קאטו
* **פאצ'י:** הירושי מאסוקה
* **פלורי:** מהיטו צוג'ימורה
* **ווילי:** יוקו מיטה

## שידור בינלאומי
סדרת הטלוויזיה הופקה על ידי ניפון אולפני אנימציה, ושודרה ב-ABC וב-NET מ-3 באוקטובר 1976 עד 3 באפריל 1977 ביפן. שיר הנושא הפותח שלהם "Homonymous" ושיר הנושא הסיום שלהם "!I'm Lulu" נכתבו על ידי מיקו קיאמה, הולחנו על ידי נובויושי קושיבה, ובוצעו על ידי מיטסוקו הורי. הסדרה דובבה גם לאיטלקית, גרמנית, עברית, ערבית, ספרדית ופורטוגזית ברזילאית.

### גרסאות באנגלית
דיבוב אנגלי של האנימה נעשה על ידי ZIV International בשנת 1978, ומארק מרקורי הלחין את פרטיטורת הפתיחה, בעוד שרצף הפתיחה והקרדיטים כללו סצנות שנלקחו מפרקים. השם באנגלית על המסך של הסדרה היה פשוט *לולו הקטנה*, בעוד שגרסאות ה-VHS שלה נקראו *הרפתקאות לולו הקטנה וטובי* בארצות הברית, ו*הרפתקאות לולו הקטנה* בבריטניה.

בשנת 1985, הרמוני גולד הפיק דיבוב אנגלי נוסף, ששינה את המדבבים של הסדרה, רצף הפתיחה נשמר ורצף הסיום שונה, אך הרכב מרקורי היה שלם.

### דיבוב בעברית
בישראל, הסדרה דובבה לעברית על ידי אולפני וידאופילם אינטרנשיונל, והיא שודרה בערוץ הראשון בשנת 1985. את שיר הפתיחה ביצע גיורא קנת. בנוסף שמות הדמויות קיבלו שמות עבריים כמו: לולו השתנתה לשמש וטובי השתנה לדוקטור.

#### מדבבים בעברית
*ירדן בר-כוכבא - שמש
*גיורא קנת - דוקטור / ברלה / דמויות גבריות
*דנה יחזקאל - זרת / דמויות נשיות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ניפון אולפני אנימציה: סדרות טלוויזיה
קטגוריה:סדרות אנימה משנות ה-1970
קטגוריה:הערוץ הראשון - תוכניות רכש
לגו מארוול הנוקמים: המשימה הרס

**לגו מאוורל הנוקמים: המשימה הרס** (באנגלית: **LEGO Marvel Avengers: Mission Demolition**) הוא ספיישל טלוויזיוני מונפש אמריקאי, שמבוסס על זיכיון המדיה "הנוקמים". הספיישל הופק על ידי Marvel Studios Animation וקבוצת לגו בשיתוף עם אטומיק קרטונס. הספיישל בוים על ידי קן קנינגהם על פי תסריט שנכתב על ידי יוג'ין סון. בספיישל השחקנים המקוריים אינם מדבבים את הדמויות שלהם.

הספיישל יצא בשירות הסטרימניג דיסני+ בכל רחבי העולם ב-18 באוקטובר 2024 (כולל בדיבוב העברי).

## תקציר העלילה
פועל צעיר מבקר נזקים, משחרר בטעות נבל חזק שעומד להשמיד את כל עולם הנוקמים.

## מדבבים
בימוי הדיבוב והפקתו נעשו על ידי תמי ברק ועדי וולוצקי.

## הפצה
הספיישל יצא באופן בלעדי בדיסני+ ב-18 באוקטובר 2024.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:לגו
קטגוריה:מארוול קומיקס
קטגוריה:ספיישלים טלוויזיוניים אמריקאים
סבונלינה

**סבונלינה** (בפינית: **Savonlinna)** היא עיר במזרח פינלנד באזור האגמים בסאבו הדרומית. אוכלוסיית סבונלינה מונה כ-31,000 תושבים.

סבונלינה ממוקמת בלב אזור אגם סאימה, ולכן היא ידועה גם בשם "בירת סאימה". יחד עם העיר מיקלי, הן שתי העיירות הגדולות באזור דרום סאבו.

סבונלינה ידועה בזכות טירת סנט אולף, טירה מימי הביניים ופסטיבל האופרה השנתי של סבונלינה.

## היסטוריה
ממוזער| אולבינינה היא טירה בת שלושה מגדלים מהמאה ה-15.
[ממוזער| איור מהספר "פינלנד באיורים" בעריכת [זכריס טופליוס. פורסם 1845–1852.]]
העיר נוסדה בשנת 1639, על בסיס טירת אולבינלינה (טירת סנט אולף). הטירה נוסדה על ידי אריק אקסלסון טוט בשנת 1475 במאמץ להגן על סאבו ולשלוט על הגבול הבלתי יציב בין ממלכת שוודיה ליריבה הרוסית. במהלך מלחמת רוסיה-שוודיה (1741–1743), הטירה נכבשה על ידי פילדמרשל פיטר לאסי. היא נשלטה על ידי רוסיה בין השנים 1743 ל-1812 והוחזרה לפינלנד כחלק מ"פינלנד העתיקה" .

## אטרקציות
האטרקציה הבולטת ביותר בסבונלינה היא טירת אולבינלינה, טירה מהמאה ה-15 שנבנתה על אי. ליד הטירה נמצא גם המוזיאון האזורי סבונלינה. כמה אטרקציות נוספות כוללות את מוזיאון היער לוסטו בכפר פונקהרג'ו, ואת כנסיית קרימקי בכפר השכן קרימקי, שהיא כנסיית העץ הגדולה בעולם.

סבונלינה מארחת את פסטיבל האופרה השנתי המפורסם של סבונלינה, שנערך בפעם הראשונה בשנת 1912. האופרות מבוצעות על במה שנבנתה בתוך טירת אולבינלינה. העיר גם מארחת את אליפות העולם בהטלת טלפונים ניידים מאז שנת 2000.

## גלריה

קובץ:Savonlinnan_tuomiokirkko_1_AB.JPG|טקסט=Savonlinna Cathedral is an Evangelical Lutheran Church| קתדרלת סבונלינה היא כנסייה לותרנית אוונגליסטית
קובץ:Kerimaki_church_exterior.jpg|טקסט=Kerimäki Church is the biggest wooden church in the world.| כנסיית קרימקי היא כנסיית העץ הגדולה בעולם.
קובץ:Savonlinna_Museo_1.JPG|טקסט=Savonlinna Provincial Museum| המוזיאון הפרובינציאלי של סבונלינה
קובץ:Lusto_1_AB.jpg|טקסט=Lusto is a national forest museum is located in Punkaharju| לוסטו הוא מוזיאון יער לאומי הממוקם בפאנקהרג'ו
קובץ:PunkaharjuVomWasserturm.jpg|טקסט=Punkaharju Ridge nature reserve| שמורת הטבע Punkaharju Ridge


## ערים תאומות - ערים אחיות
סבונלינה תאומה עם:
* 
* 
* 
* 

בנוסף, קיים שיתוף פעולה לא ממשלתי עם הערים הבאות:
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים
* 

* העיירה Savonlinna - האתר הרשמי
* בקר באתר התיירות הרשמי של Savonlinna
* מדריך טיולים
* World66 - מדריך טיולים בקוד פתוח
* מפה של Savonlinna

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1639
קטגוריה:פינלנד: ערים
סטפני פרסי

**סטפני פרסי** (באנגלית: **Stephanie Faracy**; נולדה ב-1 בינואר 1952) היא שחקנית אמריקאית.

## ביוגרפיה
פרסי נולדה בברוקלין וגדלה באילינוי, היא למדה משחק באוניברסיטה באילינוי ובבית הספר למשחק של אוניברסיטת ייל.

ב-1976 הופיעה לראשונה בטלוויזיה בתפקיד אורח בקומדיית המצבים "לוורן ושירלי". 

ב-1978 שיחקה בסרט קומדיית הספורט "השמיים יכולים לחכות".

ב-1990 עד 1992 שיחקה באחד התפקידים הראשיים בקומדיית המצבים "True Colors" ששודרה ברשת Fox במשך שתי עונות. 

בשנת 1987 היא גילמה את אשתו של ברוס ויליס בסרט "פגישה עיוורת". 

ב-1988 שיחקה בסרט "The Great Outdoors" של הבמאי הווארד דויטש.

ב-1993 שיחקה את אמם של מקס ודני בסרט "הוקוס פוקוס".

ב-2004 שיחקה תפקיד משנה בסרט "דרכים צדדיות" של הבמאי אלכסנדר פיין. שיחקה גם באותה שנה בקומדיה הרומנטית "לשרוד את חג המולד".  

בשנת 2005 שיחקה לצד ג'ודי פוסטר במותחן "הטיסה" בתור אנה.

בשנת 2011 שיחקה בסרט הקומדיה "מורה רעה" בכיכובה של קמרון דיאז. 

בשנת 2016 גילמה את רוזי סטרנגל בסרט הקומי "מייק ודייב מחפשים דייט". 

בשנת 2019 גילמה דמות חוזרת בעונה השלישית של הסדרה "סניקי פיט" בתור דוטי.

בשנת 2024 גילמה את לין בסדרת הקומדיה הרומנטית "רק לא זה" בנטפליקס.

בשנת 2026 שיחקה בסדרה "סקרפטה" מבית רשת "פריים וידאו". 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:בוגרות בית הספר לדרמה של אוניברסיטת ייל
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1952
רומן ויספלד

**רומן ויספלד** (ברוסית: **Роман Вайсфельд**; נולד ב-1941) היה מרגל סובייטי בישראל. עלה לישראל בשנת 1980 לאחר שקיבל הכשרה בק.ג.ב. הוא נעצר ב-1988 לאחר שהוסגר על ידי אלכסנדר לומוב, נשפט ונידון ל-15 שנות מאסר.

## רקע
החל משנות ה-70 של המאה ה-20 ברית המועצות אפשרה ליהודים לצאת מרוסיה. עשרות אלפי יהודים עזבו, חלקם לישראל וחלקם לארצות אחרות. הק.ג.ב. הפעיל לחץ על יהודים שביקשו לעלות לישראל לפעול בשליחותו. רובם הסכימו, גם אם למראית עין, כדי לקבל את אשרת היציאה. הם קבלו הכשרה, הועברו לידיהם סכומי כסף והוראות לביצוע פעולות ביון פשוטות. בהגיעם לישראל רובם התוודו בפני השב"כ. חלקם ניתקו מגע עם מפעיליהם ומיעוט נעתר לפעילות הריגול.

## ביוגרפיה
רומן ויספלד נולד בשנת 1941 באודסה. למד במכללה טכנית וקיבל תואר מהנדס. בשנות ה-70 החל להתבלט בפעילות בחוגי עלייה בעירו ולמד עברית בחוגי בית של מסורבי עלייה. בשנת 1980, לאחר מות אביו, עלה עם אמו לישראל והתגורר בבת ים. הוא התקבל לעבודה כמהנדס חשמל במפעל אלקו ובהמשך עבד מטעמם בבסיס תל נוף.

## פעילות ומעצר
ויספלד גויס לק.ג.ב. בשנת 1976 מיד לאחר שהגיש בקשה לעלות לישראל. הוא עבר הכשרה והתחיל את פעילותו עוד ברוסיה, בהלשנה על חבריו מסורבי העלייה. בישראל הוטל עליו לעסוק בריגול פוליטי: איסוף מידע על יחסי ישראל עם מדינות ערב, עם ארצות הברית ועוד מידע מעבר לפרסום בתקשורת. הוא קיבל הוראות ממוסקבה באמצעות מכשירי קשר שצויד בהם וכן נפגש עם מפעילים בווינה ובברלין. בווינה קיבל ממפעילו 3,000 דולר בעבור מידע שמסר.

בשנת 1985/6 עבר לעבוד מטעם אלקו בבסיס חיל האוויר תל נוף. משם העביר למפעיליו דין וחשבון מפורט על כל המידע שהצליח למצוא בבסיס.

ויספלד נעצר בשנת 1988 בעקבות מידע שסיפק אלכסנדר לומוב. הוא נשפט ונידון ל-15 שנות מאסר. משפטו נערך בחשאי והותר לפרסום רק בשנת 1993.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים שריגלו למען ברית המועצות
קטגוריה:מרגלים למען ברית המועצות
קטגוריה:עולים בשנות ה-1980
קטגוריה:מהנדסי חשמל ישראלים
קטגוריה:ילידי 1941
בין סיבובים

**הפסקה בין סיבובים** (באנגלית: ***Between Rounds***) הוא ציור מאת האמן האמריקאי תומאס אייקינס, שצויר בסוף שנות ה-90 של המאה ה-19.

## רקע
רוב ציוריו של אייקינס לאחר שנת 1886 היו דיוקנאות, אך בסוף שנות ה-90 הוא שב לעסוק בנושאי ספורט. הוא יצר סדרת ציורים בעקבות ביקורו בתחרויות אגרוף מקצועיות באולם פילדלפיה ארנה, שהיה ממוקם אז בצומת הרחובות ברוד וצ'רי, מול האקדמיה לאמנויות של פנסילבניה. הציורים שיצר בעקבות חוויות אלו נחשבו מהפכניים בנושאיהם, בדומה לסצנות החתירה שצייר למעלה משני עשורים קודם לכן.

## תיאור היצירה
אייקינס תכנן בקפדנות את הציור. רעייתו, סוזן מקדואל אייקינס, העידה כי בציור כל אדם בתמונה הצטלם עבורו. הפנים היה האולם שבו התאמנו המתאגרפים. אף שהציור אינו מתאר קרב ספציפי, אייקינס שילב בו פרטים ממספר קרבות כדי להעניק לו תחושת מציאות, והשקיע מאמצים ניכרים בשחזור האפקטים האטמוספיריים של אבק ועשן באולם.

## גלריית תמונות

File:Sketch for Between Rounds G313.jpg|ג'-313. רישום ל"בין הסיבובים", מוזיאון הירשהורן וגן הפסלים
File:Eakins - Billy Smith.png|ג'-314. רישום של בילי סמית', מוזיאון האמנות של פילדלפיה
File:Billy Smith.png|ג'-315. מחקר על בילי סמית', מוזיאון האמנות של ויצ'יטה
File:Between Rounds Study for the Timer, by Thomas Eakins.jpg|ג'-316. הטיימר, מוזיאון האמנות האמריקאית ניו בריטן


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מוזיאון פילדלפיה לאמנות: יצירות אמנות
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:ציורי ספורט
קטגוריה:אגרוף באמנות
קטגוריה:תומאס אייקינס: ציורים
תבל מטרו

[ממוזער|250x250 פיקסלים|הקו האדום של "דנקל" ב[שדרות ירושלים (יפו)|שדרות ירושלים ביפו, 2025]]
**תבל מטרו** היא חברה פרטית המפעילה את הקו האדום של הרכבת הקלה בגוש דן "דנקל" החל מאוגוסט 2023. החברה הוקמה ב-2017 כקבוצת חברות המורכבת מ"אגד" (51%) והחברות הסיניות "שנג'ן מטרו" (30%) ו- (19%), והיא שייכת ל"קבוצת אגד".

החברה זכתה באוגוסט 2017 במכרז להפעלת הקו האדום במשך עשור, עם אופציה להארכה לשש שנים נוספות. ב-12 במרץ 2025 זכתה גם במכרזי ההפעלה של שאר קווי המערכת, הסגול והירוק.

## ראו גם
* כפיר רכבת קלה

## קישורים חיצוניים

* 
* אודות תבל מטרו, באתר דנקל

### כתבות
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: חברות פרטיות בבעלות חברות ציבוריות
קטגוריה:דנקל – הקו האדום
קטגוריה:ישראל: תחבורה - חברות תשתית
מלכת הלבבות (שיר של עדן בן זקן)

"**מלכת הלבבות**" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית עדן בן זקן. הוא יצא לאור ב-1 באפריל 2025 כרצועה השלישית מתוך המיני-אלבום "בסיבוב הבא". השיר נכתב והולחן על ידי אבי אוחיון ואליעד נחום, והופק מוזיקלית על ידי מתן דרור.

## רקע וכתיבה
"מלכת הלבבות" יצא כחלק מהמיני-אלבום "בסיבוב הבא", הכולל ארבעה שירים חדשים. השיר נכתב והולחן על ידי אבי אוחיון ואליעד נחום, והופק מוזיקלית על ידי מתן דרור. בעיבוד המוזיקלי כולל ניגנו נחום ומור אוזן על הגיטרות. השיר מתאר את הדינמיקה בין הדוברת לבין בן זוגה, תוך שימוש בדימויים ממשחקי קלפים, כאשר הדוברת מציגה את עצמה כ"מלכת הלבבות" ואת בן זוגה כ"ג'וקר".

## ביקורות והצלחה מסחרית
השיר זכה להצלחה רבה בקרב הקהל והמבקרים. בביקורת באתר "וואלה!" נכתב כי זהו השיר הטוב ביותר במיני-אלבום, ותואר כ"שיר של קרולינה או דודו טסה וכ"שילוב הישראלי ביותר בין מוזיקה מזרחית לאר אנד בי". הפזמון נחשב לקליט במיוחד, והושמע רבות בתחנות הרדיו ובפלטפורמות הסטרימינג. הוא הגיע בשיאו למקום התשיעי במצעד הפזמונים השבועי של מדיה פורסט ישראל, המבוסס על נתוני איירפליי בישראל.

## מיקומי שיא

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי עדן בן זקן
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אבי אוחיון
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אליעד נחום
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי אבי אוחיון
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי מתן דרור
קטגוריה:שירים על מלכות
אם זה זה – זה זה

"**אם זה זה – זה זה**" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית אגם בוחבוט. הוא יצא לאור ב-3 באפריל 2025, כסינגל שלא מתוך אלבום אולפן.

## רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי בוחבוט, צליל קליפי, דניאל דהאן ונדב אהרוני, שגם הפיק אותו מוזיקלית. השיר נכתב על בן זוגה של בוחבוט, השחקן בר ברימר. הוא משלב בין סגנונות הפופ, האר אנד בי והמוזיקה המזרחית. השיר מתאר את רצונה של הדוברת בקשר מחייב עם בן זוגה, תוך שימוש בדימויים מעולם הקולנוע והמוזיקה. הפזמון כולל את השורה: "אם זה זה – זה זה, ואם זה לא זה – זה לא זה", המשקפת את התחבטות הדוברת לגבי טיב הקשר.

בוחבוט חוזרת בסגנון המוזיקלי של השיר לתחילת שנות ה-2000, בדומה להפקת שיר הפופ "נאדי באדי" שבו השתתפה בשנת 2024.

## וידאו קליפ
הקליפ לשיר בוים על ידי עומר אלוני וצולם כולו בשוט אחד. הקליפ מציג את בוחבוט נכנסת למסעדת דיינר אמריקאית, חווה רצף אירועים הכוללים מפגש עם בחור, איום באקדח, מעצר על ידי שוטרים ותאונת דרכים, כאשר היום חוזר על עצמו בלולאה, בדומה לסרט "לקום אתמול בבוקר".

## הצלחה מסחרית
"אם זה זה – זה זה" הפך ללהיט בישראל. הוא השומע רבות בתחנות הרדיו השונות, והגיע בשיאו למקום השמיני במצעד הפזמונים של "מדיה פורסט ישראל", המבוסס על נתוני איירפליי שבועיים במדינה.

## מיקומי שיא

### מצעדי סוף שנה

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אגם בוחבוט
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי נדב אהרוני
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי צליל קליפי
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי נדב אהרוני
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי צליל קליפי
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי נדב אהרוני
זינאידה פורטנובה

**זינאידה מרטינובנה פורטנובה** (ברוסית: **Портнова, Зинаида Мартыновна**; 20 בפברואר 1926 – 15 בינואר 1944) הייתה פרטיזנית סובייטית וגיבורת ברית המועצות (1958). היא ידועה בכך לקחה חלק במעשי חבלה נגד הנאצים, והייתה אחראית להרעלת בסיס של חיילים גרמניים במהלך מלחמת העולם השנייה היא נתפסה, עונתה, והוצאה להרוג בגיל 17 בלבד.

## ביוגרפיה
פורטנובה נולדה בלנינגרד ב-20 בפברואר 1926. היא הייתה בת למשפחה בלארוסית ממעמד הפועלים. אביה עבד במפעל קירוב. היא הייתה תלמידת כיתה ז' בבית הספר ה-385 בלנינגרד ב-1941.

הוריה שלחו אותו מלנינגרד להתגורר עם סבתה בכפר באזור ויטבסק. חיילים נאצים ניסו להחרים את הבקר של המשק המשפחתי, הכו את סבתה והרגו אותה. בעקבות כך, זינאידה החליטה לנקום בנאצים.

בשנת 1942 הצטרפה פורטנובה לפרטיזנים בבלארוס, והפכה לחברה בארגון המחתרת המקומי קומסומול באובול, אזור ויטבסק, בשם הנוקמים הצעירים. היא החלה בהפצת עלוני תעמולה סובייטים בבלארוס, איסוף והסתרת נשק עבור חיילים סובייטים ומעקב אחרי תנועות חיילים גרמנים.

בהמשך למדה איך להשתמש בנשק וחומרי נפץ מהחברים המבוגרים בקבוצה, והפכה ללוחמת מן המניין. במסגרת זו פורטנובה השתתפה בפעולות חבלה במשאבה, בתחנת כוח מקומית ובמפעל ללבנים. על פי ההערכות, פעולות אלו הרגו למעלה מ-100 חיילים גרמנים.

בשנת 1943, פורטנובה החלה לעבוד כעוזרת טבח בבסיס צבאי גרמני, מתוך כוונה לחבל בפעילותו מבפנים. באוגוסט היא הרעילה את המזון המיועד לחיל המצב הנאצי שהוצב שם. כדי להתחמק מחשדות הנאצים, היא אכלה בפני חיילים מהאוכל המורעל בעצמה, וכך הצליחה להתחמק בהתחלה מהחשדות.

לאחר שחזרה לביתה, היא החלה להקיא אך בסופו של דבר הצליחה להתנקות מהרעל באמצעות שתיית מי גבינה.

בסופו של דבר, הגרמנים עלו על עקבותיה והיא ברחה והצליחה להתאחד חזרה עם חבריה הפרטיזנים ביער. היא הפכה לסיירת של יחידת הפרטיזנים על שם קלימנט וורושילוב.

במכתב ששלחה להוריה בחזרה ללנינגרד הנצורה באותו חודש, היא כתבה כי היא "ביחידה פרטיזנית. יחד איתך, אנחנו מכים את הכובשים הנאצים".

באוקטובר 1943 הצטרפה פורטנובה ל-VLKSM.

בדצמבר 1943 או בינואר 1944, היא נתפסה על ידי חיילים נאצים.

במהלך חקירת הגסטפו היא הצליחה להשתלט על האקדח של הקצין, ואז ירתה בו והרגה אותו. כששני חיילים גרמנים נכנסו לאחר ששמעו את היריות, היא ירתה גם בהם. לאחר מכן היא ניסתה להימלט מהמתחם ורצה לתוך היער, שם נתפסה ליד גדות נהר.

לאחר שנתפסה מחדש, פורטנובה נקלחה לחקירות ועברה עינויים רבים, אך לא הסגירה פרטים על הפרטיזנים. היא הוצאה להורג על ידי הנאצים ב-15 בינואר 1944.

## מורשת
ב-1 ביולי 1958, פורטנובה הוכרזה לאחר מותו כגיבורת ברית המועצות על ידי הנשיאות של הסובייטי העליון, האישה הראשונה והצעירה שזכתה באות ההוקרה.

כמו כן, הוענק לה גם את מסדר לנין. ב-1969 נחנך בכפר צויה שלט הנצחה לכבודה. ברחבי ברית המועצות לשעבר הוקמו גם מספר אנדרטאות לזכרה, וכן הנפיקה הממשלה הסובייטית בול מיוחד לזכרה ב-1976.

## קישורים חיצוניים

* הקבר של זינאידה פורטנובה באתר Find A Grave
* ביוגרפיה 

## הערות שוליים

קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:מעוטרי גיבור ברית המועצות
קטגוריה:פרטיזניות סובייטיות
קטגוריה:רוסים וסובייטים שנהרגו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1926
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1944
סיפורי ירח (סדרת טלוויזיה)

**סיפורי ירח** (באנגלית: **Moon and Me**, "ירח ואני") היא סדרת טלוויזיה בריטית-אמריקאית קומית לילדים בהנפשת סטופ מושן. הסדרה נוצרה והופקה על ידי אנדרו דוונפורט (יוצרי הסדרות: "טלטאביז", "בובה", "הגן הקסום", "וויבולו" ו"להלילו"). בבריטניה הסדרה שודרה ב-CBeebies בשנת 2019, ובארצות הברית ב-Universal Kids. בישראל הסדרה שודרה בדיבוב עברית בערוץ לולי. הסדרה היא עונה אחת ו-50 פרקים באורך 22 דקות.

## דמויות
* **פפי ננה / בובננה** (**Pepi Nana**) – בובה לבוש חולצה כחול עם סמל ירח.
* **מוני** (**Moon Baby**) – תינוק לבוש מעיל כחול ושיער בצורת ירח.
* **קטננה** (**Little Nana**) - ילדה קטנה עם שמלה כתומה, החברה של פפי ננה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:BBC: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות בכיכובן של בובות
קטגוריה:ערוץ הופ!: תוכניות רכש
קטגוריה:ערוץ לולי: סדרות
קטגוריה:סדרות CBeebies
קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות לילדים
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות לילדים
רק אל תתאהבי

"**רק אל תתאהבי**" הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפרים הישראלים סאבלימינל והצל והזמר איתי לוי. הוא יצא לאור ב-9 באפריל 2025 דרך חברות התקליטים תאקט רקורדס ורות הפקות כסינגל מתוך האלבום אולפן שומרי הסף.

## רקע וכתיבה
"רק אל תתאהבי" נכתב על ידי סאבלימינל, הצל ורותם כהן. גל יוסף כהן השתתף בהלחנת היצירה, והפיק אותה מוזיקלית לבדו. זהו שיר המתאר מפגש טעון בין אנשים עם עבר משותף. הדובר נחשף מחדש לנוכחותה של אהובה לשעבר, ותחושות עזות מציפות אותו — שילוב של התרגשות, געגוע ופחד מהתמסרות מחודשת. למרות המשיכה החזקה והמשחק ההדדי ביניהם, הוא מציב גבול רגשי ברור: "רק אל תתאהבי". המילים שוזרות דימויים ססגוניים ודינמיים ("כמו לבה לוהטת", "קרם דה לה קרם דובדבן בקצפת"), יחד עם משפטי סלנג ומשחקי מילים באנגלית ובעברית.

## הצלחה מסחרית
"רק אל תתאהבי" הפך ללהיט בישראל. הוא הושמע רבות בתחנות הרדיו השונות, והגיע בשיאו למקום השני במצעד הפזמונים של "מדיה פורסט ישראל", המבוסס על נתוני איירפליי שבועיים.

## מיקומי שיא

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי איתי לוי
קטגוריה:שירי סאבלימינל והצל
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי סאבלימינל
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי סאבלימינל
מטורפת

"**מטורפת**" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי רואי אדם בהשתתפות השחקן ציון ברוך. הוא יצא לאור ב-13 במרץ 2025 דרך חברת התקליטים D-Music כסינגל שלא מתוך אלבום אולפן.

## רקע וכתיבה
"מטורפת" נכתב והולחן על ידי אדם, כפיר עזרן, עידן בקשי ונתנאל ששון, שגם הפיק אותו מוזיקלית. השיר מתאר לילה סוער של בילוי, תשוקה ופריקת עכבות בין שני אנשים שנפגשים במועדון או במסיבה. הדובר מתאר אווירת שכרון חושים, כשהשילוב בין משקאות אלכוהוליים, מוזיקה וריקודים מוביל לקרבה גופנית מיידית ולתחושת חופש מוחלטת. לאורך הטקסט יש שימוש רב בשפה יומיומית, ישירה ולעיתים גסה. הדוברת מוצגת כאישה עוצמתית, חצופה ומשוחררת, ואילו הדובר נסחף אחריה בין פיתוי להערצה.

## הצלחה מסחרית
"מטורפת" הפך ללהיט ברחבי ישראל. הוא הגיע בשיאו למקום הרביעי במצעד הפזמונים של "היטליסט", המבוסס על נתוני סטרימינג שבועיים במדינה.

## מיקומי שיא

### מצעדי סוף שנה

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:דואטים
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי נתנאל ששון
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי כפיר עזרן
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי כפיר עזרן
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי נתנאל ששון
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בעשירייה
כרטיס ספרייה

שמאל|ממוזער|250px|
**כרטיס ספרייה** הוא כרטיס שמונפק על ידי ספרייה ומהווה כרטיס חבר המעיד על כך שאדם חבר בספרייה.

הכרטיס משמש כדי לזהות את האדם ומקנה לו זכויות כמו השאלת פרטים מאוספי הספרייה, כשאדם בוחר לשאול פריט מהספרייה ומציג את כרטיסו הוא מביע את התחייבותו לנוהלי הספרייה, אשר בדרך כלל כוללים החזרת הפריט בזמן המיועד ואם לא אז ביצוע תשלום של קנס.

ברוב הספריות הכרטיס מונפק בחינם או בתשלום סמלי בלבד ובדרך כלל צריך להציג תעודה מזהה לפני הנפקתו. לפני שהחל השימוש במחשבים לכל ספר בספרייה היה נלווה כרטיס השאלה, בכרטיס ההשאלה נרשם שמו של האדם שהשאיל אותו מספר הכרטיס שלו ותאריך היעד של ההחזרה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ספרנות
ספרייה
בית הכנסת תקומבהגם

**בית הכנסת תקומבהגם** (באנגלית: **Thekkumbhagam Synagogue**; בשמו הרשמי: **Thekkumbhagam Mattancherry Synagogue**) היה בית כנסת וקהילה יהודית אורתודוקסית, ששכן בשכונה יהודית במטנצ'רי, קוצ'ין, שבמדינת קרלה, בדרום הודו. המבנה נהרס בשנת 1960, ועל חורבותיו הוקם מלון.

## היסטוריה
בית הכנסת נבנה על ידי יהודי קוצ'ין בשנת 1647, על אדמה שניתנה להם במתנה על ידי מהראג'ה של קוצ'ין. לפני שנהרס, היה אחד מבתי הכנסת העתיקים ביותר בהודו. הוא היה הרביעי שנבנה במטנצ'רי לאחר שהיהודים נמלטו לשם ממוזיריס.

שם בית הכנסת מיוחס ככל הנראה לבית כנסת עתיק יותר שפעל בקודונגלור. בית הכנסת תקומבהגם נבנה בסגנון האדריכלות היהודית המקומית של קרלה, והיה כמעט זהה לבית הכנסת פארדסי הסמוך, אך עם מסדרון כניסה ארוך יותר ועיצוב שונה לשער הכניסה. מאפיין ייחודי בבית הכנסת היו ארבע ביצי יען שנתלו בו כסגולה למזל טוב.

בשנת 1955 עלתה כל קהילת בית הכנסת לישראל, והשגחת המקום הועברה לקהילה הפרדסית המקומית. בשנות ה-60 נהרס הבניין ובמקומו נבנה בית מגורים בן שתי קומות. הפריט היחיד שנותר מהאתר הוא ארון הקודש, שהועבר ונשמר כיום במוזיאון מגנס בברקלי, קליפורניה, ארצות הברית.

מאז השתנה ייעוד השטח שוב, ונבנה עליו מלון.

## ראו גם
* היסטוריה של היהודים בהודו

## קישורים חיצוניים
* בתי הכנסת של קרלה באתר אוניברסיטת קורנל

## הערות שוליים

תקומבהגם