תרבות יהדות רומניה

**תרבות יהדות רומניה** היא התרבות של יהדות רומניה על קהילותיה, עדותיה, זרמיה וחלוקתה האזורית. רומניה, במאתיים השנים האחרונות, ידעה שינויי גבולות כבירים, הוספה וקריעה של חבלי ארץ ואיתם האוכלוסייה, כולל היהודים. מציאות זו אספה יחד קיבוצים יהודים בעלי היסטוריה שונה, דוברי שפות שונות, שנאלצו להסתגל לתרבויות שונות.
[ממוזער|שמאל|250px|מראה חורפי של [בית הכנסת הכוראלי של צ'רנוביץ]]
יהודי רומניה היו בני מהגרים מארצות שכנות, שהגיעו לרומניה והתיישבו בה. מוצאם השפיע עליהם תרבותית ולשונית ואפילו גסטרונומית. המוביליות של חבלי ארץ מסוימים, טרנסילבניה, באנאט, בוקובינה, בסרביה ועוד, השפיעה על יהודי חבלים אלה והשאירה בהם משקעים שבאים לידי ביטוי גם בהתפתחות התרבותית.

יהודי רומניה עברו תהליכי הסתגלות שונים והיו בדרגות שונות של התאמה לתרבות הרוב הרומני. מבחינה לשונית היו יהודים שלא ידעו לדבר ברומנית או שידעו, אך העדיפו להתנהל בשפה אחרות, יידיש, גרמנית, הונגרית, רוסית או צרפתית וזה השפיע מאוד על תרבותם של אותם יהודים. בעוד שלשונאים יהודים כמו טיקטין, הניחו יסודות לשפה הרומנית, פאול צלאן העדיף לייצור בגרמנית. אלי ויזל, יהודי יליד רומניה וזוכה פרס נובל לשלום, העדיף לכתוב בצרפתית. בצרפתית העדיפו לכתוב גם היוצרים היהודים הסוריאליסטים.

ברומניה יש מיזוג לא מלא של יהודים אשכנזים ויהודים ספרדים, בחלקם דוברי לאדינו וגם זה משפיע על תרבות יהדות רומניה.

## תרבות יידיש ברומניה

[שמאל|ממוזער|320px|קהל הצופים ב[תיאטרון יידיש "העץ הירוק" של אברהם גולדפאדן, מייסד התיאטרון היידישאי, ביאשי, רומניה]]
**תרבות יידיש ברומניה** הייתה חלק משמעותי מתרבות יהדות רומניה. תרבות היידיש כללה ספרות, עיתונות, תיאטרון ולימודי היידיש בבתי ספר יהודים ברומניה.

תרבות היידיש ברומניה הסתייעה לא מעט בתרבויות היידיש של הקיבוצים היהודים הגדולים השכנים, ברוסיה, בפולין ובהונגריה. יוצרים, במאים, להקות ושחקני יידיש חצו שוב ושוב את הגבולות והפיצו את התרבות בקהילות היהודיות. עיתוני התקופה הופצו מעבר לגבולות וזכו לכותבים וקוראים מעבר לגבולות.

חרף התמעטות מספרם של יהודי רומניה ובכללם של דוברי היידיש, בבוקרשט פועל עדיין תיאטרון ביידיש.

## תרבות לדינו ברומניה

הקהילה היהודית הספרדית ברומניה התחילה בהתיישבות היהודית בנסיכות ולאכיה (שמאוחר יותר התאחדה עם נסיכות מולדובה וייסדו יחד את רומניה) במחצית הראשונה של המאה ה-16, אם כי אזכורים ראשונים ליהודים אלה יש משנת 1496. יהודים, גולי ספרד ופורטוגל, הגיעו לנסיכות ולאכיה מהאימפריה העות'מאנית, שקיבלה אותם לאחר הגירוש. היהודים הספרדים התיישבו בעיקר בדרום נסיכות ולאכיה ומעט במערבה, קרוב לגבולות מהם באו ובעיקר בבוקרשט.
[ממוזער|שמאל|200px| שער הכניסה של [בית העלמין הספרדי]]
מרבית היהודים הגיעו לוולאכיה מסרביה, מבולגריה ומטורקיה והשתלבותם התבססה גם על הקרבה הלשונית בין שפת הלדינו, המדוברת על ידם ובין הרומנית. תיעוד ראשון בכתובים של קיום קהילה יהודית ספרדית בבוקרשט נמצא בתשובה של הרב שמואל די מדינה מסלוניקי, מ-1550, המתייחס לנסיבות מותו של משרת יהודי. כל תשעת שמות היהודים המוזכרים בתשובה, הם שמות יהודים ספרדיים. שניים מהשמות מוזכרים גם בתשובה של רבי יוסף קארו מ-1559, שגם היא עוסקת במותו הלא טבעי של יהודי בנסיכות ולאכיה.

באונסק"ו מעריכים שלאדינו, שפתם של היהודים הספרדים, בדרך להיעלמות. כדי למנוע זאת הקהילה הספרדית ברומניה משתפת פעולה עם הקהילות הספרדיות מיתר ארצות הבלקן, בולגריה, יוון וסרביה ובאמצעות "מכון סרבנטס", החל מ-2021, יזמו את פרויקט Casa memoriei (בית הזיכרון), שבמסגרתו יוצרים מפגשי מומחים, שדנים במצב הלאדינו.

## תרבות עברית ברומניה

ב-1872 הופיע ברומניה לראשונה כתב העת העברי זמרת הארץ. מסיבות שונות יצאו לאור רק שני גיליונות. מנחם מנדל בראונשטיין המוכר יותר בשם העט שלו, "מיבש"ן", היה סופר, מתרגם ומחנך עברי, מראשי התנועה הציונית ברומניה. בשנת 1885 החל להתבלט כסופר, שלח מאמרים להמגיד, להמליץ, להצפירה ואף ליומון העברי הראשון, היום שבעריכת יהודה ליב קנטור. מיבש"ן זכה למדור קבוע בעיתון "המליץ", שכן יהודה ליב גורדון, העורך-בפועל של העיתון בשנות השמונים של המאה ה-19, העריך אותו וסמך עליו. בשנת 1887 ייסד את ארגון "דורש לציון", ארגון שמטרתו הייתה לעודד עלייה לארץ ישראל, והיה מזכירו בהתנדבות וללא שכר. באותה שנה נתמנה לחבר-עוזר בוועד האגודה ההיסטורית "יוליוס באראש" בבוקרשט על שם יהודה (יוּליוּ) בָּרָש, ותרגם מרומנית לעברית וגרמנית את ספר הזיכרון שהוציאה האגודה. התרגום העברי של הספר הופיע ב"המליץ" בהמשכים.

## תרומת יהודי רומניה לספרות הרומנית
הספרות הרומנית היא הספרות שנכתבה ברומנית. יוצרים יהודים ברומניה, ששלטו בשפה הרומנית, תרמו יצירות למאגר הספרות הרומנית. המבקר והיסטוריון הספרות הרומני ג'ורג'ה קלינסקו הזכיר בספרו "תולדות הספרות הרומנית ממקורותיה ועד עכשיו", שיצא לאור ב-1941, רק סופרים יהודים בודדים. המבקר וההיסטוריון ניקולאיה מנולסקו מזכיר בספרו "היסטוריה ביקורתית של הספרות הרומנית", שיצא לאור ב-1990, 20 סופרים יהודים ולבסוף, רזוואן וונקו, גם הוא מבקר והיסטוריון ספרותי, בספרו "סופרים יהודים בתרבות הרומנית", מונה 75 כאלה, כולל סופרים ישראלים הכותבים ברומנית.
[ממוזער|שמאל|200px| עטיפת [הספר השחור (קארפ)|הספר השחור על סבלות יהדות רומניה בתקופת שואת יהודי רומניה]]
היהודים ברומניה ידעו שפות נוספות לרומנית, שפות יהודיות: יידיש, לאדינו ועברית ושפות אירופאיות שונות: גרמנית, צרפתית, רוסית, הונגרית, אנגלית ועוד ובחלקם העדיפו לכתוב בשפות אחרות. הסוריאליסטים היהודים העדיפו את הצרפתית, שפה ששימשה את העליתה הרומנית שנים רבות. חלק מיהודי רומניה למדו מחוץ לרומניה, בפריז, בווינה ובברלין ומכאן השפה הזרה וחלק תכננו הגירה ולימודי הלשון הזרה נכללו בתוכניותיהם. ידיעת השפות של יהודי רומניה נתנה להם יתרון יחסי במלאכת התרגום ואכן רבים מהמתרגמים היו יהודים. אנה פאוקר, בעבר שרת החוץ של רומניה ומספר 2 בהיררכיה הקומוניסטית הרומנית, התפרנסה מתרגום לאחר הדחתה מהשררה.

היצירה הספרותית היהודית ברומנית הייתה מגוונת מאוד, החל מספרוני מדע פופולרי של יוליו באראש, ספרוני חוכמה יהודית עממית של צ'יליבי מויסה ועד ליצירות ספרותיות עבות כרס ומרחיבות אופקים. חיי היהודים במחוזות רומניה היו נושא פופולרי, ההווי בעיירות ובשכונות, המתחים בין בני המיעוט לבני הרוב, יחסי אישיים ולאחר השואה גם ספרות דוקומנטרית, כמו הספר השחור (קרפ), סקוריטטאה והיהודים (שני כרכים של טשו סולומוביץ'). היו גם ספרי הישגים, ריכוז הישגי המיעוט היהודי ברומניה בתחומים שונים. גם האידאולוגיות השונות זכו לבוא לידי ביטוי בספרים, למשל "היהדות" (IUDAISMUL) מאת הרב הראשי הראשון של יהדות רומניה, יעקב יצחק נימירובר. גם הציונות באה לידי ביטוי, למשל באסופה בשם "האידיאל הציוני בעיתונות היהודית ברומניה 1881 - 1920". גם החיים הדתיים נסקרו בספרות המתאימה, "נוכחויות רבניות בפרימטר הרומני" או "בתי כנסת ברומניה" הן דוגמאות מרהיבות עיניים.

יהודים כתבו גם בסוגות הרגילות, חאראלמב זינקה כתב יותר מ-50 ספרי מתח וריגול. בתקופה הקומוניסטית כתבו סופרים יהודים ברומניה בסגנון המבוקש על ידי השלטונות, ריאליזם סוציאליסטי.

### יוצרים במשבר זהות
המעמד האזרחי-משפטי של יהודי רומניה היה נחות שנים רבות והאנטישמיות פעלה נגדם, לכן יוצרים יהודים רבים בחרו להעלים את שורשיהם היהודים מעיני הקוראים, החליפו שמות המעידים על מוצאם בשמות אחרים, בעלי צליל לא יהודי.

ויקטוריה דוידוביץ' הפכה לויקטוריה דראגו, לילי זוננפלד הייתה ליוליה סוארה, זליקו פרוים אדרקו החליף לפליקס אדרקה, הנריק פקלמן שינה לאנריק פורטונה, רובין ליבוביץ' היה לוירג'יל דודה, איזידור לוסטיג התפרסם כאמיל דוריאן, בנימין חיימיביץ' הפך להוריה בונצ'ו, סולומון יעקב הוחלף לאלכסנדרו ז'ר, סולומון מוסקוביץ' היה לאלכסנדרו טומה והרשימה עוד ארוכה.

### תרבות רומנית בישראל
יהודי רומניה, כקבוצה, היו משכילים מהממוצע ברומניה בתקופתם והיוו אחוז נכבד, הרבה מעבר לחלקם באוכלוסייה, בחוגים המשכילים של רומניה. עם בואם ארצה, הביאו יהודי רומניה גם את התרבות הרומנית, שהייתה לחלק בלתי נפרד מהווייתם. תרבות זו באה לידי ביטוי במגוון דרכים, החל ממסעדות רומניות וכלה ביצירות ספרותיות בשפה הרומנית, יצירות שנכתבו בישראל. יוצרים יהודים בשפה הרומנית, שהגיעו ארצה בגיל מבוגר, התקשו לשנות את שפת היצירה והמשיכו ליצור ברומנית - חלק מיצירות אלה זכה לצאת בדפוס בארץ וחלק ראה אור בעיתונות הרומנית-ישראלית הענפה. שגשוג היצירה הספרותית בשפה הרומנית בישראל הוביל ליצירת חוגים תרבותיים העוסקים בכך ואף מעניקים פרסים רבי ערך ליוצרים נבחרים.

בין הסופרים והמשוררים הישראלים בשפה הרומנית נמנים: מירל בראטש, שאול כרמל, סבסטיאן קוסטין, אלכסנדרו מירודן, טאניה לובינסקו, אלכסנדרו סבר, לאופולד ביטמן-רוגה, לודוביק ברוקשטיין, וירג'יל דודה, דורל שור ורבים אחרים
.

העולים הטריים מרומניה, שלא ידעו קרוא וכתוב בעברית, אך היו "מכורים" לתחביב הקריאה, יצרו את הביקוש לספריות בשפה הרומנית ובעקבות הביקוש הגיע גם ההיצע - יהודים רבים שלחו חבילות עם ספרים ברומנית לקרוביהם בישראל ועם בואם ארצה פתחו ספריות השאלה. תחילה שגשגו הספריות, אך במרוצת הזמן הן התמעטו בעת שקהל לקוחותיהן הצטמצם עם התקדמות לימודי השפה העברית על ידי העולים.

עולי רומניה תרגמו לעברית נכסי תרבות רומניים והכירו לקורא הישראלי חלק מהיצירה הספרותית הרומנית. הירבו לעסוק בכך סנדו דוד, סבסטיאן קוסטין, שאול כרמל ואחרים.

## תרומת יהודי רומניה למוזיקה הרומנית
יהדות רומניה הצמיחה מתוכה זמרים, מלחינים, מנצחים, נגנים והעשירה את עולם המוזיקה הרומני.

### זמרים
[ממוזער|שמאל|200px| עטיפת [בול דואר המנציח את יוזף שמידט]]
בתי הכנסת היהודים היו במה לחזנים, שנתנו ביטוי מוזיקלי לעולם היהודי. מתוך עולם זה צמח גם אחד הטנורים הנודעים בעולם, שזכה לפרסום עולמי, יוזף שמידט. חזנים נוספים היו אלברטו דלה-פרגולה, ממיסדי האופרה בבוקרשט ועוד חזנים רבים. החזנים היו זמרים נודדים בין הקהילות היהודיות בתוך רומניה ומחוץ לה.

### מלחינים
יהודי רומניה תרמו תרומה גדולה מאוד למוזיקה רומנית באמצעות מלחינים ומנצחים ובהם: מקס אייזיקוביץ', דומיטרו בוגיץ', אדמונד דדה, אנטול ויארו, מאוריצ'יו כהן-לנארו, לייבו לוין, אלכסנדרו מאנדי, דן מזרחי, אלפרד מנדלזון, מאתיי סוקור, תאודור פוקס, ריכרד שטרן, אלי רומאן, שיקו ארנוב, לאורנציו פרופטה ועוד.

## האמנות הפלסטית
בינואר 2011 ארגנו המוזיאון הלאומי לאמנות של רומניה והמכון הלאומי לחקר השואה ברומני תערוכה בנושא "אמנים יהודים בתקופת השואה". בתערוכה הוצגו יצירות של 16 יוצרים יהודים בולטים במדיום הרומני, חלקם מיוזמי האוונגרד המערבי. האמנים, בהם ויקטור בראונר, מרסל ינקו, ארתור סגל, ז'ול פרחים, מקסימיליאן הרמן מקסי, אלכס לאון, יוסיף קליין, ארנה טיבור, אאורל מרקולסקו, מינה ביק ופר, לאזר זין ואגון מרק הם רק דוגמאות ליוצרים היהודים, שהשאירו את טביעת האצבע שלהם בתרבות הרומנית.

לרגל מלאות 130 שנה מאז לידתה של לולה שמירר-רות נערכה בין אוגוסט לספטמבר 2023, בגאלאץ (עיר הולדתה) תערוכה שלישית של יצירותיה, אחרי התערוכות שהיו ב-1972 וב-2014.

## תרומת יהודי רומניה לבלשנות הרומנית
יהדות רומניה סיפקה לשפה הרומנית את חלוצי הבלשנות הרומנית. בין הבלשנים היהודים הבולטים היו משה גסטר, אלכסנדר גראור, יון אאורל קנדריה, לאזאר שאיניאנו, הימן טיקטין וברבו לזריאנו.

המחקרים הראשונים בתחום היו של משה גסטר, ב-1870, על העיצורים הגרוניים. בהמשך חקר הימן טיקטין את כל הפונטיקה הרומנית בשנים 1884, 1886 ו-1890. אאורל קנדריה חקר ב-1902, את התפתחות העיצורים הרומניים ממוצא לטיני וגראור, ב-1935, את השתנותן של קבוצות עיצורים לטיניים באזור הרומני.

## היהודים באוונגרד ובסוריאליזם הרומני
[ממוזער|ארבעה סופרי אוונגרד יהודים-רומנים - משמאל לימין: [טריסטן צארה, מקסימיליאן הרמן מקסי, יון וינאה וז'אק קוסטין]]
ליוצרים יוצאי רומניה הייתה תרומה גדולה מאוד לזרם הסוריאליזם ולאוונגרד הרומני. היהודים התבלטו בספרות ובשירה, באומנויות הפלסטיות ובין התאורטיקנים. שמות כמו טריסטן צארה, ויקטור בראונר, בנימין פונדויאנו, איזידור איזו, גרסים לוקה, פאול פאון, אילריה וורונקה ורבים נוספים השאירו את טביעת האצבע של יהדות רומניה באוונגרד ובזרם הסוריאליסטי.

## החיים הספורטיביים של יהודי רומניה

יהדות רומניה סיפקה לספורט הרומני מגוון רחב של ספורטאים יהודים, מאמנים ועסקנים. בין הספורטאים היהודים הרומנים היו מי שהגיעו להישגים עולמיים, כמו אנג'ליקה רוזיאנו והיו גם אלופי רומניה בתחומים שונים, אגרוף, סיף ועוד.

גם לספורט המוח, השחמט, תרמו היהודים שחקנים לא מעטים ואפילו אלוף רומניה הראשון, אלכסנדרו טירולר.

## דגל רומניה
[ימין|ממוזער|190px|ציור של קוסטקה פטרסקו, [ברבו איסקובסקו נושא את הדגל במהפכת 1848 (ולאכיה). על הדגל מופיעות המילים: **צדק – אחווה**, כשהן כתובות באותיות האלפבית הקירילי הרומני]]
הטריקולור הרומני הונף לראשונה במהפכת 1848 כחלק ממאבק המהפכנים בנסיכות מולדובה ובנסיכות ולאכיה להשתחרר מהמשטר המושחת של השליטים הפנרים משלטון האימפריה העות'מאנית ומחסותה של האימפריה הרוסית. בהפגנה שערכו המפגינים בבוקרשט נשא את הדגל בראש ההפגנה הצייר היהודי ברבו איסקובסקו (המעמד הונצח בציור של הצייר הרומני קוסטקה פטרסקו). מניחים שאיסקובסקו צייר בעצמו את הדגל. על הדגל היו כתובות ברומנית המילים "צדק" ו"אחווה", כשהן כתובות באותיות האלפבית הקירילי הרומני.

## בתי הכנסת ומבנים אחרים

[שמאל|ממוזער|300px|[בית הכנסת הגדול של יאשי]]
עד אמצע המאה ה-17 וזמן רב לאחר מכן יהודי המרחב הרומני בנו לעצמם בתי כנסת מעץ. המגבלה נבעה הן מסיבות כלכליות והן מאיסורים והגבלות שלטוניות. בית הכנסת הבנוי אבן הראשון הוקם בנסיכות מולדובה, בטרגו קוקולוי, ביאשי, ב-1657, תחת פיקוחו של הרב נתן נטע הנובר. עשר שנים לאחר מכן התחילה בניית בית הכנסת הגדול של יאשי.

באמצע המאה העשרים תפקדו בתי כנסת ברומניה ביותר ממאה יישובים, בעיקר בחבל מולדובה ובבוקרשט. בשנות השמונים של המאה העשרים עדיין פעלו 120 בתי כהסת והיכלים ובשנות התשעים ירד המספר ל-78. בשנות האלפיים המספר הצטמצם ל-41.

## יהודי רומניה כנושא של יצירות
[שמאל|ממוזער|150px|'''החכם (שוחט) מ[מוינשט''', ציור של שטפאן לוקיאן]]
[שמאל|ממוזער|150px|[יהודי עם אווז ברומניה, ציור של ניקולאיה גריגורסקו]]
עולמם של יהודי רומניה, מנהגיהם, לבושם וכל דבר המאפיין אותם שמשו גם נושאים ליצירות של סופרים ואמנים רומנים.

ליביו רבראנו כתב ב-1932 נובלה בשם Ițic Ștrul, dezertor... (איציק שטרול, עריק...) המבוססת על מציאות קשה בה חיילים יהודים בצבא רומניה נורו פעמים רבות ללא סיבה. נובלה זו זכתה לעיבודים תיאטרליים ומוזיקליים.

אמריקה שמעבר לפרעות של קטלין מיהולאק עוסק בהשפעת פרעות יאשי על משפחה יהודית מקומית.

ניקולאה גריגורסקו צייר יהודי עם אווז, ציור בעל הקשרים היסטוריים על המעמד האזרחי-משפטי של יהודי רומניה.

עולי רומניה פיתחו בישראל מיני תרבות רומנית, עיתונות ברומנית, ספריות של ספרים רומנים, יצירות ספרותיות ברומנית ועוד. ברומניה עקבו אחר המוקד התרבותי הראשון במעלה ברומנית, שמחוץ לרומניה ומולדובה. חוקרים רומנים ביקרו בישראל, יצרט קשרים עםפעילים ישראלים בתחום התרבות הרומנית ואפילו כתבו על כך ספרים. המשורר הרומני יון קריסטופור ( Ion Cristofor) התגייס לכתיבת O istorie a literaturii de limbă română din Israel (היסטוריה של הספרות ברומנית בישראל) וכבר יצא לאור הכרך הראשון הממוקד בתחום השירה.

יוצרים יהודים ולא יהודים מצאו עניין בחיי יהודי רומניה וכתבו עליהם. ב-2014 יצא לאור הספר Lumea evreiască în literatura română (העולם היהודי בספרות הרומנית) מאת Camelia Crăciun (קמליה קרצ'יון). קרצ'יון פרסמה ב-2019 ספר נוסף, Scriitori evrei de limbă română: de la rebeli marginali la critici canonici (סופרים יהודים ברומנית: ממורדים שוליים עד מבקרים מקובלים).

## תרבות רומנית בארץ ישראל

השפה הרומנית שימשה בארץ ישראל בתחילה את עולי הרגל הנוצרים, שהגיעו מאזורים דוברי רומנית. תנועת עולי הרגל נמשכה גם אחרי ייסוד מדינת ישראל וחלק קטן מעולי הרגל הרומנים התיישבו במנזרים מקומיים. עולי הרגל מרומניה מגיעים למספר של כחמישים אלף בכל שנה

מאות אלפים מיהודי רומניה הגיעו לארץ ישראל והביאו איתם גם את תרבותם, תרבות יהדות רומניה. עם תחילת העלייה הראשונה הגיעו לארץ ישראל יהודים דוברי רומנית, מייסדי ראש פינה וזכרון יעקב ובהמשך עלו ארצה מאות אלפים של דוברי רומנית.
[ממוזער|200px|שמאל|לוח הזיכרון על גדר האבן של בית ברנשטיין ב[ראש פינה. ברנשטיין היה מחלוצי העלייה הראשונה, שהגיעו מרומניה]]
עולי רומניה, מרביתם, לא ידעו עברית בעת עלייתם ארצה והמשיכו להשתמש בשפה הרומנית. עולי רומניה הקימו והפעילו ספריות פרטיות של ספרים ברומנית. בישראל יצאו לאור עיתונים ברומנית וסופרים, משוררים ומחזאים ישראלים יוצאי רומניה כתבו יצירות חדשות ברומנית.

עולי רומניה פיתחו בישראל מיני תרבות רומנית, עיתונות ברומנית, ספריות של ספרים רומנים, יצירות ספרותיות ברומנית ועוד. ברומניה עקבו אחר המוקד התרבותי הראשון במעלה ברומנית, שמחוץ לרומניה ומולדובה. חוקרים רומנים ביקרו בישראל, יצרט קשרים עםפעילים ישראלים בתחום התרבות הרומנית ואפילו כתבו על כך ספרים. המשורר הרומני יון קריסטופר ( Ion Cristofor) התגייס לכתיבת O istorie a literaturii de limbă română din Israel (היסטוריה של הספרות ברומנית בישראל) וכבר יצא לאור הכרך הראשון הממוקד בתחום השירה.

## לקריאה נוספת
* Răzvan Voncu, Scriitori evrei în cultura română 2020, HASEFER - 
* Scriitori din emigrația evreiască. „O istorie a literaturii de limbă română din Israel. Vol. I – Poezia” 
* Evrei romani si romani evrei 
* Literatura evreiască de limbă română: spre un model cultural integrativ 
* Compozitori și textieri evrei în muzica ușoară românească 

## קישורים חיצוניים
* ההיסטוריה של הקהילה היהודית ברומניה – מסע בין גלויות, מסורת ותקומה.
* תרבות וזהות

## הערות שוליים

קטגוריה:רומניה: תרבות
קטגוריה:יהדות רומניה