open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
בת-דור באר שבע

**[[בת דור (להקה)|בת דור]] באר שבע** (נקרא גם: **המרכז העירוני לאומנות המחול בת דור ב[[באר שבע]] על שם לארי וליליאן גודמן**) נחשב לאחד מבתי הספר הגדולים והמקצועיים בישראל להוראת אומנות המחול. המרכז נוסד בשנת 1975. בבית הספר מלמדים מורים שהוכשרו להוראת המחול על סוגיו השונים וקיבלו הכרה מה-R.A.D - The Royal Academy of Dance.

תוכנית הלימודים בבית הספר מבוססת על הסילבוס של האקדמיה המלכותית למחול (The Royal Academia Of Dance) ארגון חינוכי כלל עולמי. גוף זה מקיים בחינות במחול קלאסי על פי סטנדרטים גבוהים ביותר ואחראי על פיתוח מקצועי מתמשך של המורים המאוגדים בעמותה זו.

מסלול הלימודים בבית הספר מיועד לילדים, לנוער ולמבוגרים וכולל בלט קלאסי, מחול מודרני, מחול ג'אז, סדנאות רפרטואר, פילאטיס, שיעורי מוזיקה, תולדות המחול ומסלול לרקדנים מקצועיים.

בוגרי בית הספר השתלבו בלהקות הבלט המלכותי של לונדון , מטרופוליטן אופרה בניו יורק, בלט שטוטגרט , בלט מונטה קרלו צרפת, בלט גטבורג שוודיה, בלט ציריך , בת-שבע, הבלט הישראלי , להקת המחול הקיבוצית ולהקת המחול קמע.

במהלך חופשת הקיץ, מתקיים בבת דור באר שבע קורס קיץ המיועד לתלמידי מחול מטעם להקת המחול קמע, ונערכות בו מגוון פעילויות: סדנאות וכיתות אמן, מופעים של כוריאוגרפים נבחרים בישראל ועוד.

## אודות בית הספר
בת-דור באר שבע הוקם בשנת 1975 בעקבות יוזמה של עליזה וולף בשיתוף עם בת-דור תל אביב, עיריית באר שבע ומשרד החינוך והתרבות במסגרתו פעל מינהל התרבות. בחודש מאי 1975 נחנך בית הספר בבניין ברחוב יד ושם 16 בבאר שבע. ב-1977 נערכו לראשונה מבחנים לחטיבה הצעירה של האקדמיה המלכותית למחול וב-1982 נערכו לראשונה מבחנים לחטיבה הבוגרת ברמה של Elementary של האקדמיה המלכותית למחול. בשנת 1985 נערכו לראשונה בארץ מבחנים של האקדמיה המלכותית למחול בחטיבה המקצועית לבנים. בתקופה זו למדו כ-25 בנים בגילאים שונים.

בשנת 1993 תלמיד בית הספר, שמעון קליכמן, זכה במדליית כסף לגילאי 18 בתחרות בינלאומית למחול ע"ש Genee בלונדון והוא התלמיד הראשון והיחיד בישראל שזכה למדליה בתחרות זאת.

בשנת 1995 הוקמה הנהלה עצמאית לבת-דור באר שבע ובית הספר נרשם כעמותה עצמאית. ב-1997 מונתה דניאלה שפירא לנהל את בית הספר.

בשנת 2002 עבר בית הספר למשכנו החדש ברחוב השלום 13, באר שבע. תמיר גינץ ודניאלה שפירא הקימו את להקת המחול קמע, המורכבת ברובה מבוגרי בית הספר.

בשנת 2003 זכה בית הספר ב"פרס באר שבע למצוינות" בתחום אומנות הבמה של אגף הצעירים ברשות רוביק דנילוביץ'.

בשנת 2006 הוקם מסלול לרקדנים מקצועיים.

בשנת 2014 מונתה מרב צימנד למנכ"ל העמותה ועומדת בראש המוסד הכולל את בית הספר למחול ולהקת המחול קמע. גלי רונן, בוגרת ומורה בבית הספר, מונתה למנהלת בית הספר וב-2015 מונה אור אבוהב, בוגר ומורה בבית הספר, למנהל בית הספר.

## בוגרי בולטים
* ליאור לב - זכה במקום ראשון בתחרות הראשונה מיה ארבטובה (1990) רקד בבלט שטוטגרט
* שמעון קליכמן - זכה במקום ראשון (1993) ובמקום שני (1991) בתחרות מיה ארבטובה ורקד בבלט רויאל ברמינגהם
* אמיר לוי - עובד במטרופוליטן אופרה בניו יורק
* אביעד הרמן - זכה במקום שני בתחרות מיה ארבטובה (2004) ורקד בלהקת המחול קמע, בלהקת בלט האופרה של גטבורג  בשוודיה ובלהקת טרוקדרו
* נתנאל בלאיש - זכה במקום הראשון בעונה השלישית של נולד לרקוד
* שלומי מיארה - מקום ראשון בתחרות מיה ארבטובה ורקד בבלט ציריך

## ראו גם

* להקת בת-דור

* להקת המחול קמע
* להקת מחול בת-שבע

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:באר שבע: תרבות
קטגוריה:ישראל: מחול
קטגוריה:מחול מודרני
חנקני הקוקייה

**חנקני הקוקייה** (שם מדעי: Campephagidae) היא משפחה של ציפורי שיר הקרובה לחנקניים וקרוביהם וגם לזהבניים.

אלו הם עופות בינוניים החיים ברחבי אפריקה, אסיה ואוסטרליה. הם קרובי החנקניים, אך מראם מזכיר דווקא את הקוקיות שאינן שייכות למשפחה זו. הם בעלי נוצות צבעוניות או שחורות-לבנות וראשיהם בדרך כלל כהים עם מקורים נוקשים. גודלם משתנה מ-16–35 סנטימטרים ומשקלם מ-6 עד 150 גרם. זנבותיהם ארוכים וגופם מעט מוארך.

הם חיים ביערות פתוחים או בשיחים וחורשים. מין אחד מצוי אפילו באזורים יבשים באוסטרליה. הם מצויים על ענפי העצים וצדים חרקים - בעיקר זחלים שעירים, פירות, זרעים ואף חולייתנים קטנים.

חלק ממינים אלה הם מונוגמיים וחיים בקבוצות קטנות. אחרים חיים בלהקות רעשניות.

## סוגים
* *Coracina*
* סוג ומין יחיד *Campochaera sloetii*
* *Lalage*
* *Campephaga*
* *Pericrocotus*

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1825
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ניקולס אילוורד ויגורס
קטגוריה:עורבאים
הסקה בייסיאנית

ממוזער|טקסט=שלט הנצחה של המדען והמתמטיקאי תומאס בייס (1702 - 1761), הוגה שיטת ההסקה הסטטיסטית הקרויה על שמו, הסקה בייסיאנית, נושא ושם הערך|שלט הנצחה של המדען והמתמטיקאי תומאס בייס (1702 - 1761), הוגה שיטת ההסקה הסטטיסטית הקרויה על שמו, הסקה בייסיאנית, נושא ושם הערך
**הסקה בייסיאנית** (אנגלית: Bayesian inference, על שמו של תומאס בייס) היא שיטת הסקה סטטיסטית המבוססת על נוסחת בייס. הנוסחה משמשת לעדכון ההסתברות לקיום הנחה על ידי הוספת מידע נוסף. שיטה זו חשובה בסטטיסטיקה, במיוחד במקרים של מידע המתעדכן באופן דינמי. שיטה זו מצאה שימוש נרחב במדע, הנדסה, רפואה ודין. שיטה זו מוצגת לפעמים כשיטה מתחרה להסקה שכיחותנית.

## חוק בייס

נוסחת בייס מסיקה הסתברות פוסטריורית בהינתן הסתברות פריורית ופונקציית נראות שנתונים על ידי המודל הסטטיסטי. ההסתברות נתונה על ידי הנוסחה:
:P(H\mid E) = \frac{P(E\mid H) \cdot P(H)}{P(E)}
כאשר: 
* H היא השערה, עם הסתברות שיכולה להתעדכן בהתאם למידע חדש. במקרים מסוימים ישנן מספר השערות מתחרות ומטרת השיטה היא לבחור את הסבירה ביותר.
* E היא ראיה, המספקת מידע חדש שלא היה קיים בחישוב הסתברות פריורית.
* \textstyle P(H) זו ההסתברות פריורית של H, כלומר הערכת ההסתברות של H ללא ראיה E.
* \textstyle P(H\mid E) היא הסתברות אפוסטריורית, כלומר ההסתברות ל-H בהינתן E. במילים אחרות, לאחר קבלת המידע E, מהי הסבירות לכך ש-H אכן התרחש. זהו המידע שאותו רוצים להסיק.
* \textstyle P(E) היא ההסתברות להתרחשות E, נקראת לפעמים נראות שולית. ערך זה הוא זהה לכל ההשערות הנבדקות וניתן על ידי נוסחת ההסתברות השלמה: P(E) = \sum P(E|H_i)P(H_i), כלומר ההסתברות להתרחשות E בכל התרחישים האפשריים.

## הסבר אינטואיטיבי
במקרה והראיה סותרת את ההשערה, אז ההשערה שגויה. ומצד שני, אם ההשערה לא סבירה אפריורי (כלומר ללא מידע על הראיה), אז ניתן לפסול השערה זו גם אם כעיקרון הראיה תומכת בה. 

לדוגמה, אדם מנסה לנחש את מין הילוד על סמך צבעה של העריסה העומדת מול דלת חדרו. הצבע יכול לתמוך בהשערה זו או אחרת של הצופה. אך המצאות של מלונה במקום עריסת תינוק משאירה את ההסתברות הפוסטריאורית לכך שהילוד הוא כלב נמוכה מאוד. למרות הראיה (הימצאות מלונה), ההסתברות האפוסטריורית לכך שלמשפחה נולד כלב נשארת נמוכה מאוד, מכיוון שידוע שההסתברות האפריורית ללידת כלב על ידי אדם היא נמוכה מאוד.

כך, הנקודה החשובה בהסקה בייסיאנית שהיא מאפשרת להחשיב ראיות חדשות, תוך כדי הסתמכות על אמונות וידע קודם, תוך שימוש בחוק בייס. זאת לעומת הסקה שכיחותנית, המסיקה מסקנות על סמך ראיות, ללא שימוש בידע קודם.

נוסף על כך, חוק בייס יכול לשמש באופן איטרטיבי. כלומר, לאחר קבלת ראיה, ההסתברות האפוסטריורית יכולה לשמש כהסתברות אפריורית לחקירת הראיה הבאה. ולאחר קבלת ראיה חדשה ההסתברות האפוסטריורית תשמש לאיטרציה הבאה. שיטה זו נקראת לפעמים "עדכון בייסיאני" (Bayesian updating).

## ראו גם
* הסתברות בייסיאנית
* בעיית הטנק הגרמני

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:בדיקת השערות
קטגוריה:סטטיסטיקה בייסיאנית
מיכל דיוריש

**מיכל דיוריש** (בסלובקית: **Michal Ďuriš**; נולד ב-1 ביוני 1988) הוא כדורגלן סלובקי המשחק בספרטק טרנבה בעמדת החלוץ.

## קריירת מועדונים
דיוריש התחיל את הקריירה שלו בדוקלה באנסקה ביסטריצה בה הוא משחק מגיל 14. אחרי שלוש שנים במחלקת הנוער, ב-9 בנובמבר 2005 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בהפסד 2-0 נגד רוז'ומברוק במשך 5 עונות הוא הבקיע 18 שערים ב-114 משחקים.

באוגוסט  חתם בוויקטוריה פלזן מליגת העל הצ'כית. ב-28 באוגוסט 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בפלזן בניצחון 0-3 נגד דינמו צ'סקה בודייוביצה. בעונתו הראשונה במועדון זכה עם הקבוצה באליפות.

בקיץ  הושאל למלאדה בולסלאב עד לסיום העונה. בעונת  חזר לפלזן והבקיע 16 שערים ב-25 משחקים והיה מלך השערים של פלזן בעונה ושני בליגה אחרי דוד לפאטה שכבש 20 שערים.

ב-26 בינואר 2017 חתם באורנבורג מליגת העל הרוסית. ב-17 בינואר 2018 הושאל לאנורתוסיס פמגוסטה עד לסוף העונה. ב-6 ביולי 2018 הושלמה עסקת העברתו של דיוריש לפמגוסטה תמורת 600 אלף אירו.

בקיץ  חתם בקרמיוטיסה.

ב-5 בספטמבר 2023 דיוריש הושאל לספרטק טרנבה. ב-16 בפברואר 2024 חזר לספרטק טרנבה וחתם באופן קבוע.

## קריירה בינלאומית
דיוריש ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סלובקיה ב-15 באוגוסט 2012 בניצחון 1-3 נגד . ב-13 בנובמבר 2015 הבקיע צמד בניצחון 2-3 נגד . דיוריש השתתף עם הנבחרת ביורו 2016 בו שיחק בשלושת המשחקים, אך לא כבש אף שער.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים סלובקים
קטגוריה:חלוצי כדורגל סלובקים
קטגוריה:כדורגלני דוקלה באנסקה ביסטריצה
קטגוריה:כדורגלני ויקטוריה פלזן
קטגוריה:כדורגלני מלאדה בולסלאב
קטגוריה:כדורגלני אורנבורג
קטגוריה:כדורגלני אנורתוסיס פמגוסטה
קטגוריה:כדורגלני אומוניה ניקוסיה
קטגוריה:כדורגלני אתניקוס אחנס
קטגוריה:כדורגלני קרמיוטיסה
קטגוריה:כדורגלני ספרטק טרנבה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת סלובקיה
קטגוריה:כדורגלני יורו 2016
קטגוריה:כדורגלני יורו 2020
קטגוריה:ספורטאים זרים בצ'כיה
קטגוריה:ספורטאים זרים ברוסיה
קטגוריה:ספורטאים זרים בקפריסין
קטגוריה:סלובקים שנולדו ב-1988
חנקני הקסדה

**חנקני הקסדה** (שם מדעי: Prionopidae) היא משפחה של ציפורי שיר הקרובות לחנקניים ובעבר שויכה אליה. במשפחה סוג יחיד - חנקן הקסדה (*Prionops*) ובו 8 מינים.

משפחה קטנה זו סווגה רק בזמן האחרון ולפני כן היא שויכה למשפחות דבלולי עיניים, מלקונוטוסים, חנקני הקוקייה (Campephagidae) וחנקני העצים (Tephrodornithidae). היא נחשבת לקרובה למשפחת הוונגיים ממדגסקר וכן לחנקנים האמיתיים.

אלה הם עופות החיים באפריקה שמדרום לסהרה ונפוצים בחורשים או סוואנות טרופיות. הם דומים לקרוביהם החנקניים וכמותם נוהגים לתצפת על טרף קטן כמו חרקים ולעוט עליו מלמעלה, אך אינם משפדים אותו. הם גם צבעוניים יותר מהחנקניים, בעלי עיניים צהובות או אדומות בולטות וראשים מכוסי נוצות דמויות ציצה, מהם קיבלו את שמם.

אלו עופות חברתיים הנעים בקבוצות רעשניות ולעיתים מקימים מושבות רבייה. הם מקננים בשיחים ועצים, והקנים מוסתרים בהם. התטולה היא 2–4 ביצים.

## מינים
* Prionops alberti
* Prionops caniceps
* Prionops rufiventris
* Prionops gabela
* Prionops plumatus
* Prionops poliolophus
* Prionops retzii
* Prionops scopifrons

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1824
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ויליאם ג'ון סווינסון
קטגוריה:עורבאים
ערפילית סולארית

**ערפילית סולארית** היא ענן בין-כוכבי של גזים ואבק המוביל להיווצרות מערכת השמש.

## מבנה ותכונות
הערפילית הסולארית הייתה מורכבת בעיקר ממימן ומהליום שמקורם במפץ הגדול ומעט יסודות כבדים יותר (כ-2%) שמקורם בתהליכי נוקליאוסינתזה בכוכב סמוך אשר סיים את חייו.

בשלב מסוים, הפרעה כלשהי, כנראה גל הלם של סופרנובה קרובה, גרמה ללחץ חזק על הערפילית הסולארית שדחף את החומר כלפי פנים, כאשר הכבידה שפעלה על החומר כלפי המרכז התגברה על לחץ הגזים שפעל כלפי חוץ, הערפילית החלה לקרוס במהירות. הערפילית התחממה בתהליך הקריסה כתוצאה מגידול בצפיפות, ובעקבות שימור התנע הזוויתי היא החלה להסתובב במהירות גדולה. היות שהקריסה הכבידתית יעילה יותר בכיוון ציר הסיבוב, הערפילית הפכה להיות ליותר ויותר שטוחה. במרכז הערפילית, היכן שמרבית החומר התרכז, החלה להיווצר השמש.

## היסטוריית הערפילית הסולארית
"השערת הערפילית" ("Nebular Hypothesis"), שהוצעה בשנת 1755 על ידי עמנואל קאנט ונוסחה בנפרד על ידי פייר-סימון לפלס, היא המודל המקובל בשנות האלפיים להסברת התהליכים שהובילו להיוצרות מערכת השמש. משערים שההצעה מבוססת על רעיון ראשוני של עמנואל סוודנבורג משנת 1734. השערת הערפילית גורסת כי מערכת השמש נוצרה כתוצאה מקריסה כבידתית של ענן בין כוכבי המורכב מגזים ואבק המכונה ערפילית סולארית.

קוטרה של ערפילית זו היא אלפי יחידות אסטרונומיות ומסתה הייתה גדולה אך במעט ממסת השמש שנוצרה ממנה.

## מערכת השמש והערפילית הסולארית
מענן זה של גזים ואבק נוצרו גם כוכבי הלכת. מקורם של כוכבי הלכת בגופים קטנים יותר, הקרויים "פלנטסימליים", שגודלם מספר קילומטרים. גופים אלו תפחו כתוצאה מהתאחדות וספיחת אבק במשך מיליוני שנים. מערכת השמש הפנימית הייתה חמה, ולכן תרכובות מימן (למשל מתאן) לא יכלו להתעבות בה. כוכבי הלכת שנוצרו שם היו קטנים יחסית (הם מכילים כ-0.6% מהחומר של הדיסקה הפלנטרית), והם היו מורכבים בעיקר מחומרים בעלי נקודות התכה גבהות כמו סיליקטים ומתכות. גופים סלעיים אלה הפכו בסופו של דבר לכוכבי הלכת הארציים.

רחוק יותר מהשמש נוצרה חגורת האסטרואידים שנמצאת על הגבול הכבידתי בין השמש לכוכב הלכת הענק צדק. החומר בחגורה זו לא הצליח להתמזג לכדי כוכב לכת בגלל ההשפעה הכבידתית החזקה של צדק. עוד יותר רחוק מהשמש, מעבר לקו הכפור, התפתחו ענקי גזים, אשר היו מסיביים מספיק כדי לשמור על "האטמוספירה הראשונית" של מימן והליום. מנגד, כוכבי הלכת הארציים שהיו קרובים יותר לשמש איבדו עם הזמן את המימן וההליום שלהם ויצרו "אטמוספירות משניות", כתוצאה מתהליכים וולקניים, פגיעת אסטרואידים, או במקרה של כדור הארץ גם בעקבות הופעת בעלי חיים וצמחים.

## הערפילית הסולארית במהלך השנים
כ-100 מיליון שנה לאחר שהחל התהליך, העלייה בלחץ המימן במרכז הערפילית שקרסה והעלייה בצפיפות שלו גרמו לטמפרטורת הליבה לעלות, והכוכב החל לבצע היתוך גרעיני. מאז, ההיתוך הגרעיני שמתרחש בליבת השמש הוא מקור האנרגיה הראשי של מערכת השמש כולה. בשלב זה נוצר הדף מתמשך שהיה אחראי לסילוק שאריות הגזים מהערפילית, ולהרס "האטמוספירה הראשונית" של כוכבי הלכת הארציים. סילוק שאריות החומר שלא היו קשורות חזק לגופים הגדולים יחסית במערכת השמש, גרם להפסקת גדילתם של גופים אלו, ולהתייצבות המבנה של מערכת השמש בצורת מערכת כוכבי הלכת הדומה מאוד למערכת הנוכחית.

קטגוריה:מערכת השמש
פיגוע הדריסה בברלין

**פיגוע הדריסה בברלין** היה פיגוע דריסה שבוצע ב-19 בדצמבר 2016 בשוק חג המולד בברלין, בירת גרמניה על ידי אניס עמרי, מבקש מקלט מוסלמי ממוצא תוניסאי. 12 בני אדם נרצחו בפיגוע ו-49 נפצעו. בין הנרצחים הייתה ישראלית. המחבל, שנהג במשאית הדורסת, נמלט מהזירה לאחר הפיגוע, וכעבור ימים אחדים נורה למוות במילאנו שבאיטליה. ארגון הטרור "המדינה האסלאמית" נטל אחריות לפיגוע.

## הפיגוע
ממוזער|דרך המשאית|250x250 פיקסלים
ב-19 בדצמבר 2016, בשעה 20:14, דהרה משאית סמי טריילר גנובה עמוסה בפלדה לתוך הקהל בשוק חג המולד בכיכר ברייטשייד, סמוך לכנסיית הזיכרון על שם הקייזר וילהלם שבמערב ברלין, בירת גרמניה. המשאית נסעה במהירות של כ-65 קמ"ש, ונעצרה כחמישים מטרים לאחר הכניסה לשוק. 12 בני אדם נהרגו בפיגוע ו-48 נפצעו, בהם כמה במצב קשה. הנהג הפוגע נמלט מהזירה. במשאית נמצאה גופתו של לוקאש אורבן, הנהג הפולני שנרצח ביריות וממנו נשדדה המשאית.

## חקירת הפיגוע
מיד לאחר הפיגוע נעצר בפשיטה משטרתית חשוד בפיגוע אך שוחרר לאחר מכן כשהוברר שאינו קשור לאירוע.

בעל חברת המשאיות סיפר כי בן דודו יצא עם המשאית מאיטליה לברלין בצהרי אותו היום, ותכנן להעביר את הלילה בעיר. משעות הצהריים אבד הקשר עם נהג המשאית. בעל המשאית הוסיף כי לא בן דודו הוא שביצע את הפיגוע, וכי המשאית "נחטפה". גורם במשטרה סיפר כי המשאית הייתה בברלין בארבע השעות שלפני הפיגוע.

כעבור שלושה ימים נפתח השוק לציבור.

אחר המחבל הנמלט התנהל מצוד. ב-23 בדצמבר הוא נעצר לבדיקה מקרית בפרוורי מילאנו שבאיטליה, אליה הגיע בנסיעה ברכבת דרך צרפת. הוא צעק "אללה אכבר" ולאחר מכן פתח בירי על שני השוטרים שבדקו אותו, השוטרים השיבו בירי והמחבל נורה למוות.

## ראו גם
*פיגוע הדריסה בניס
*פיגוע הירי בשטרסבורג (2018)
*פעולות טרור באירופה
*פיגוע הדריסה במינכן

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פעולות טרור ב-2016
קטגוריה:פיגועי טרור בגרמניה
קטגוריה:ברלין: היסטוריה
ברלין
קטגוריה:המדינה האסלאמית: פיגועים באירופה
קטגוריה:2016 בגרמניה
גארואה

**גארואה** (בצרפתית: **Garoua**) היא עיר נמל ובירת אזור הצפון של קמרון. העיר שוכנת על גדות נהר בנואה והיא מרכז משגשג לייצור של טקסטיל וכותנה. על פי מפקד האוכלוסין, חיו בעיר בשנת 2005 235,996 נפשות.

## היסטוריה
גארואה נוסדה על ידי האמיר הפולי מודיבו אדאמה במחצית הראשונה של המאה ה-19.

## דמוגרפיה
בשנת 2005, חיו בגארואה כ-235,996 נפשות. העיר מיושבת בעיקר על ידי העם הפולי.

## כלכלה
כעיר הנמל הרביעית בגודלה בקמרון, גארואה היא מרכז סחר גדול במדינה. העיר פותחה כמרכז לסחר בנפט, מלט, ובוטנים שהובאו בספינות בנהר הבנואה, דרך העיירה בורוטו שבניגריה. העיר היא גם מרכז משגשג לתעשיית הכותנה, וממוקמים בה מספר בתי טקסטיל ומפעלים. העיר היא אחת מ-2 המרכזים האדמיניסטרטיביים של חברת הכותנה סודקוטון . העיר היא גם מרכז לעיבוד עור ודיג.

## מבנים
בעיר שוכן מסגד גדול ושמו המסגד הגדול של פומפומרה (Grande Mosqué de Poumpomeré). אצטדיון הספורט הגדול ביותר בעיר הוא אצטדיון רומדה אדג'יה , שמכיל כ-35,000 מקומות ישיבה. יש בעיר גם מספר בנקים וחברות ביטוח, בית חולים, ומכללה.

## תחבורה
סמוך לעיר ממוקם נמל תעופה בשם נמל התעופה הבינלאומי גארואה , ובו טיסות לערים דואלה ויאונדה שבקמרון. העיר שוכנת על הכביש המהיר הלאומי 1 , בצומת בין הערים מרואה ונגאונדרה.

הרחוב הראשי לנסיעה צפונה דרך העיר נקרא "רחוב ז'נדרמריה" 

## אקלים

## אישים
* אחמדו אחידג'ו , (1924-1989) נשיאה הראשון של קמרון.
* אלדרידג' מוהמדו  (1934-2004) היסטוריון, פרופסור באוניברסיטת מאידוגורי .

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:קמרון: ערים
קטגוריה:ערי נמל
קטגוריה:קמרון: קומונות
מקורי סירה

**מקורי סירה** (שם מדעי: *Machaerirhynchidae*) היא משפחת ציפורי שיר החיות ביערות גינאה החדשה ובצפון קווינסלנד. במשפחה זו ישנו סוג אחד - מקור סירה (Machaerirhynchus) ובו 2 מינים. מינים אלה קרובים למשפחת הארטמיים החיה בצפון אוסטרליה ומיניה דמויי-עורב.

ציפורים אלה קטנות, בעלות ראשים, גב וכנפיים שחורים ובטן צהובה כשאחד המינים בעל פס שחור על החזה. הראשים גדולים והם מזכירים מעט את המשפחה מעובי ראש שהם גם קרוביהם. הם בעלי מקורים מעט נרחבים ומכוסים במעט זיפים בתחילתם. לציפורים אלה גם זנבות ארוכים.

הם חיים ביערות הרריים בגינאה החדשה ובאוסטרליה.

## מיון
*משפחה **מקורי סירה** (Machaerirhynchidae)
**סוג **מקור סירה** (Machaerirhynchus)
***מין מקור סירה שחור-חזה (Machaerirhynchus nigripectus)
***מין מקור סירה צהוב-חזה (Machaerirhynchus flaviventer)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1851
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון גולד
קטגוריה:עורבאים
חנקן בורנאי קירח

**חנקן בורנאי קירח** (שם מדעי: *Pityriasis gymnocephala*) היא ציפור שיר מהאי בורנאו שבאינדונזיה והמין היחיד במשפחתו - חנקני זיפים (Pityriaseidae).

ציפור זו מגיעה לאורך של 25 ס"מ. היא בעלת נוצות שחורות עם חזה אדום וראש בעל עור חשוף צהוב עם לחיי נוצות חומות. המקור חום כהה ומוארך כמו מקור טוקן עם קצה מאונקל ומסביבו של המקור ישנם נוצות אדומות מועטות היוצרות מראה של זיפים. הזנב די קצר אך הרגליים הצהובות חזקות ובעלות אצבעות ארוכות. לציפור זו קריאה חזקה וקולנית בווריאציות שונות, משרקוקים ועד לקולות דמויי בכי.

הוא עוף חברותי המצוי בחבורות של בין 6 ל-10 פרטים. הוא מעופף איטי הניזון בעיקר מצמחייה צעירה ומפירות.

זוהי ציפור די נדירה החיה רק ביערות הגשם של בורניאו ומצויה בקרבה לסכנה עקב הרס יער הגשם.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1835
קטגוריה:עורבאים
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
קטגוריה:מינים יחידים במשפחתם
קטגוריה:בורנאו: עופות
קטגוריה:עופות יערות הגשם של דרום-מזרח אסיה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קונרד יאקוב טמינק
חנקני העצים

**חנקני העצים** (שם מדעי: Tephrodornithidae) היא משפחה של ציפורי שיר הקרובה לחנקניים ובעבר הייתה חלק מהם, אך הופרדה. ישנם גם חוקרים הטוענים שמשפחה זו צריכה להיות תחת המשפחה וונגיים מהאי מדגסקר.

המשפחה כוללת רק שלושה סוגים: Hemipus ,Tephrodornis ו-Philentoma, ובהם שמונה מינים.

אלו עופות החיים בדרום אסיה ביערות טרופיים וחיים על העצים. הם מזכירים את החנקנים אך קטנים יותר. כמותם הם בעלי מקור נוקשה ומחודד ועיניהם מכוסה בפס שחור. הם ניזונים מחרקים שהם חוטפים מהאוויר או עטים עליהם מהקרקע.

כשמם, הם חיים בעיקר בין ענפי העצים ובסבך שיחים. חנקני העצים חיים בקבוצות קטנות ביער וקינם מוסתר מעט בין העצים.

## מיון
* משפחה **חנקני העצים** (Tephrodornithidae)
**סוג Tephrodornis
***מין Tephrodornis gularis
***מין Tephrodornis sylvicola
***מין Tephrodornis pondicerianus
***מין Tephrodornis affinis
**סוג Philentoma
***מין Philentoma pyrhopterum
***מין Philentoma velatum
**סוג Hemipus
***מין Hemipus picatus
***מין Hemipus hirundinaceus

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:עורבאים
שלמה הכהן גאון (השני)

**רבי שלמה בן אליהו הכהן גאון** או **רבי שלמה גאון (השני)**, כיהן כראש ישיבת גאון יעקב.

## משפחתו

רבי שלמה היה השתייך למשפחה של כהנים המיוחסים לתנא רבי אלעזר בן עזריה. היה בנו של רבי אליהו הכהן בן שלמה הכהן ("שלמה הראשון"), ואחיו של רבי אביתר גאון בעל מגילת אביתר, בגניזת קהיר נתגלה כתב יד שבו כותב בנו רבי מצליח את ייחוס המשפחה:

# עזרנו בש יו עושה שמים וארץ
# מן מצליח הכהן ראש ישיבת גאון יעקב
# החוסה בשם אלהיו [מ]גן הוא לכל החוסים ב[ו]
# ביר שלמה הכהן ראש ישיבת גאון יעקב
# בן אליהו הכהן ראש ישיבת גאון יעקב
# נין שלמה הכהן ראש ישיבת גאון יעקב
# גזע יהוסף הכהן בית [ד]ין כהן צדק
# נכד אהרן הכהן הראש קדוש יו זקל
# שאו אחינו אנשי גאולתנו אוהבי ישיבתינו כלל הקהל הקדוש
# הדרים בע[יר] דמסיס הנדיבים ואנשי המעשה הזקינים
# והישישים והבחורים ויתר עם אלהינו בפרט וב[כלל

על פי קמע של בנו שנתגלה בגניזת קהיר, שם אשתו היה סת אל-אהל. בנו רב מצליח הכהן גאון, שמילא את מקומו בראשות הישיבה, העביר את הישיבה לפוסטאט שבמצרים והיה מראשי יהדות מצרים.

## קורות ימיו
עקב הגעת הסלג'וקים בשנת 1073 וכיבוש ירושלים, ברח רבי שלמה עם בני הישיבה לצור. בשנת 1084 קנה רבי שלמה בצור חומש עם תפסיר של ר׳ סעדיה גאון בשביל בנו צדוק. אחר כך, בעקבות הסכסוך עם דוד בן דניאל, מסופר במגילת אביתר, שרבי שלמה ברח לארץ נפתלי. מאוחר, מוצאים אנחנו את רבי שלמה משמש כגאון בסוריה ("חדרך"), משם נמצא כתב יד משנת ד'תתע"ו (1116), שבו חותם "שלמה הכהן בר גאון נין שלמה גאון נכד אהרן קדוש ה'".

## לקריאה נוספת
* אוצר הגדולים, כרך ח, ערך צט

## הערות שוליים

קטגוריה:גאוני ארץ ישראל
קטגוריה:ירושלים: רבנים
קטגוריה:כהנים מבני צדוק
קטגוריה:משפחת אהרן הכהן בן מאיר
קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל
קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל במאה ה-10
קטגוריה:יהודים בארץ ישראל במאה ה-11
טוקן (סוג)

**טוקן** (שם מדעי: *Ramphastos*) הוא סוג של עופות ממשפחת הטוקניים הכולל שמונה מינים החיים באמריקה המרכזית ואמריקה הדרומית.

הטוקנים הם העופות הגדולים ביותר בסדרת הנקראים הגדולה, כשהגדול מכולם הוא טוקן טוקו שאורכו 55–65 ס"מ ומשקלו 500–860 גרם. עופות אלה בעלי מקור ענקי שצבעו העיקרי צהוב אך לעיתים גם בירוק או בכחול. הגוף שחור והחזה רחב ולעיתים לבן. הטוקאן אינו יכול להכות חזק במקורו החלול וגם לא לקדוח בו חור לקינון, אך הוא מאפשר לו לאכול פירות עסיסיים המצויים יותר רחוק מענפים עליהם הוא מסוגל לנחות.

אף על פי שמזונו העיקרי הוא פירות הטוקאן למעשה הוא אוכל-כול הניזון גם מזרעים וגם מחרקים, צפרדעים ואפילו מגוזלים לא מושגחים של עופות אחרים.

## מינים
* טוקן ססגוני-מקור (*Ramphastos sulfuratus*)
* טוקן חום (*Ramphastos brevis*)
* טוקן שחור-מקור (*Ramphastos vitellinus*)
* טוקן צהוב-חזה (*Ramphastos dicolorus*)
* טוקן שחור-לסת (*Ramphastos ambiguusI*)
* טוקן חום-סנטר (*Ramphastos swainsonii*)
* טוקן לבן-גרון (*Ramphastos tucanus*)
* טוקן הטוקו (*Ramphastos toco*)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:טוקניים
מוהואידיים

**מוהואידיים** (שם מדעי: Mohouidae) הם משפחה של ציפורי שיר האנדמיות לניו זילנד, וכוללת סוג יחיד - מוהואה (Mohoua) ובו שלושה מינים. בעבר שלושתם נחשבו למינים במשפחת מעובי הראש מאוסטרליה.

## מאפיינים
אלו הן עופות עדינים בעלי ראשים גדולים, מקורים חדים המזכירים מעט מקורי פרושים. הם קטנים ובעלי כנפיים מעוגלות ונוצותיהם לבנות, חומות או צהובות. הזכרים גדולים יותר מהנקבות.

הם חיים ביערות של ניו זילנד והרבה מזמנם מצויים על הקרקע או על הענפים הנמוכים. הם מסתובבים בחבורות וצדים חסרי חוליות קטנים.

מינים אלו עלולים להיפגע בעקבות השפעת האדם על החי בניו זילנד והבאתו חיות מזיקות כמו חתוליים וחולדות טורפות שמסכנים את הציפורים.

## מיון
ממוזער|שלושת מיני המשפחה.
*משפחה **מוהואידיים** (Mohouidae)
**סוג **מוהואה** (*Mohoua)*
***מין לבן-ראש (*Mohoua ochrocephala*)
***מין צהוב-ראש (*Mohoua albicilla*)
***מין טפסן ניו זילנד (*Mohoua novaeseelandiae*)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1837
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי רנה לסון
קטגוריה:עורבאים
עב-ראש מנומר

**עב-ראש מנומר** (שם מדעי: *Rhagologus leucostigma*) היא ציפור שיר קונה והמין היחיד במשפחה רגולוגיים (Rhagologidae). היא אנדמית ליערות גינאה החדשה וקרובה למשפחת מעובי הראש החיים באותם אזורים. קרובה ודומה גם לבני משפחת הארטמיים ולמקורי סירה שגם חיים ביערות גינאה ההרריים.
## מאפיינים
זוהי ציפור באורך 24 ס"מ ומשקל עד 29 גרם. היא בעלת נוצות אפורות עם זנב וכנפיים חומות ואזור השת חום. הראש גדול ועבה כשמו, העיניים גדולות והמקור מזכיר מקור של חנקן עם עיקול בקצהו. הנוצות שסביב העיניים יותר חומות משאר הראש.

זוהי ציפור יער נחבאת הניזונה מחרקים שהיא חוטפת מהאוויר. היא מצויה בעיקר ביערות ההרריים ביערות טרופיים או סובטרופיים.

### תת-מינים
* *R. l. leucostigma*
* *R. l. novus*
* *R. l. obscurus*

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1875
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי תומאסו סלבדורי
קטגוריה:עורבאים
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
קטגוריה:מינים יחידים במשפחתם
קטגוריה:פפואה גינאה החדשה: בעלי חיים אנדמיים
קטגוריה:פפואה גינאה החדשה: עופות
קטגוריה:עופות יערות הגשם של אוקיאניה
קטגוריה:טקסונים ללא מקור
קרל מריה דימלובר

אובר-גרופנפיהרר **קרל מריה דימלובר** (; 27 במאי 1896 – 18 במרץ 1988) היה מפקד בכיר בוואפן אס אס שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
### תחילת דרכו
דימלובר נולד ב-27 במאי 1896 בעיר פרייסינג שבקיסרות הגרמנית. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה ב-1914 התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית, וב-1916 הגיע לדרגת לוטננט. במהלך המלחמה הוא עוטר בשתי הדרגות של צלב הברזל ובאות הפציעה השחור. ב-1919 הוא הועלה לדרגת אובר-לויטננט, ועם פירוקו של הצבא הקיסרי הצטרף לרייכסווהר, ופרש ממנו ב-1920. בינואר 1921 הצטרף למשטרת בוואריה, ושרת כמפקד מחלקה. כבר ב-20 בפברואר 1922 הצטרף למפלגה הנאצית וקיבל את מספר החבר 4.439. ב-1 ביוני 1933 הועלה לדרגת האופטמן במשטרה. ב-1 במאי 1934 הצטרף לאס אה, וקיבל דרגת שטנדרטנפיהרר, אך ב-15 במרץ 1935 עבר לאס אס וקיבל דרגה נמוכה יותר של אוֹבר-שטורמבאנפיהרר. מספר החבר שלו באס אס היה 252.392. מאפריל של אותה שנה היה מפקד גדוד ברגימנט הפאנצרגרנדיר אס אס ה-3 "דויטשלנד", וב-1 באוקטובר 1936 הוא הועלה לדרגת שטנדרטנפיהרר ומונה למפקד רגימנט האס אס "גרמאניה".

### מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה בספטמבר 1939 היה דימלובר מפקד רגימנט האס אס "גרמאניה", והוא פיקד עליו במהלך המערכה בפולין, אשר במהלכה ביצעו אנשי הרגימנט שלו פוגרומים רבים כנגד היהודים. באוקטובר של אותה שנה הוכפף הרגימנט שלו תחת דיוויזיית אס אס "דאס רייך". ב-30 בינואר 1940 הועלה לדרגת אוברפיהרר, והשתתף עם הרגימנט במערכה על צרפת ועל ארצות השפלה. ב-25 בנובמבר של אותה שנה הוא מונה למפקד האס אס והמשטרה במזרח הגנרלגוברנמן. ב-24 באפריל 1941 מונה למפקד בריגדת האס אס ה-1, וב-15 במאי של אותה שנה מונה למפקד הקבוצה הצבאית אס אס "נורד", אשר הוצבה בפינלנד. עם פתיחת מבצע ברברוסה, פתחה הקבוצה במבצע שועל כסוף יחד עם הכוחות של צבא פינלנד, ונעה מכיוון לפלנד אל שטחי ברית המועצות. התקיפה נמשכה מספר חודשים ולא הצליחה לשבור את ההגנה הסובייטית. בספטמבר שונה שם הכוח שתחת פיקודו ל"דיוויזיית אס אס הררית השישית נורד", וב-9 בנובמבר הוא הועלה לדרגת בריגדפיהרר.

לאחר החורף הקשה של 1941-1942, הדיוויזיה המחוזקת השתתפה בבלימת התקפת האביב הסובייטית באזור והפעם הצליחה להחזיק את הקו. ב-20 באפריל 1942 הועלה דימלובר לדרגת גרופנפיהרר, ומונה למפקד האס אס והמשטרה בהולנד. ב-21 ביוני 1944 הוא הועלה לדרגת אובר-גרופנפיהרר. הוא החזיק בתפקיד עד 18 באוקטובר 1944 עת מונה למפקד קורפוס האס אס ה-12, הוא פיקד על הקורפוס במשך יומיים בלבד. בינואר 1945 מונה למפקד קורפוס האס אס ה-16, ולחם עמו בקרבות בפומרניה כנגד הצבא האדום.

### אחריתו
ב-16 במאי 1945, לאחר סיום המלחמה, נכנע דימלובר לצבא הבריטי, ונחקרה מעורבותו בפשעי מלחמה כנגד יהודים בפולין. ב-17 במאי 1948 הוא שוחרר מהמעצר. ב-1950 הצטרף דימלובר לארגון HIAG - ארגון של וותיקי הוואפן אס אס. ב-1955 הוא עזב את הארגון לאחר ריב עם נשיאו דאז קורט מאייר. הוא נפטר בכפר סיסהאופט ב-18 במרץ 1988 בגיל 91.

## קישורים חיצוניים

* קרל מריה דימלובר

קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:גנרלים באס אס
קטגוריה:מפקדי גייסות גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מעוטרי הצלב הגרמני בכסף
קטגוריה:אנשי ואפן אס אס
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1896
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1988
סנטה קולומה

**סנטה קולומה** (בקטלאנית: **Santa Coloma d'Andorra**, דהיינו "סנטה קולומה של אנדורה") היא עיירה בקהילה האוטונומית אנדורה לה ולה שבדרום-מערבה של מדינת אנדורה. העיירה ממוקמת על גדות נהר גראן ולירה, ובמרחק של כ-2 ק"מ מבירת אנדורה.

בעיירה נמצאת כנסייה עתיקה המכונה "כנסיית סנטה קולומה". הכנסייה, שעיקרה נבנה במאה ה-10 וצריחהּ נבנה במאה ה-12, היא הכנסייה העתיקה ביותר באנדורה. בכנסייה נמצאים שרידים של ציורי קיר שצוירו במאה ה-12. אזור סנטה קולומה ההיסטורית, הכולל את הכנסייה ואת השטחים החקלאיים שסביבה, הוצג בשנת 1999 כמועמד לתואר אתר מורשת עולמית של אונסק"ו, תחת קטגוריית "אתר תרבות".

בעיירה פועלת קבוצת הכדורגל של סנטה קולומה, שנחשבת לאחת הבכירות בליגת העל האנדורית והייתה קבוצת הכדורגל האנדורית הראשונה שניצחה במשחק במסגרת גביעי אירופה (1-0 נגד קבוצת מכבי תל אביב הישראלית במסגרת הסיבוב הראשון של גביע אופ"א בשנת 2007). 

ימין|ממוזער|250px|כנסיית סנטה קולומה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אנדורה: יישובים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-9
טום וסטון-ג'ונס

**טום וסטון-ג'ונס** (באנגלית: **Tom Weston-Jones**; נולד ב-29 ביוני 1987) הוא שחקן אנגלי. הוא מוכר מהופעתו בתפקיד המהגר האירי הבלש קווין קורקורן בסדרת הטלוויזיה "קופר" משנת 2012 של ערוץ BBC America.

## ביוגרפיה
וסטון-ג'ונס נולד בבורטון אפון טרנט , וגדל בעיר דובאי, שם למד בבית הספר דובאי קולג'. הוא סיים תואר בדרמה ותיאטרון ברויאל הולוויי של אוניברסיטת לונדון , ולמד משחק בבית הספר של תיאטרון בריסטול אולד ויק.

ב-2011 שיחק וסטון-ג'ונס בתפקיד סשה גאווריק בעונה העשירית של סדרת הריגול "ספוקס". הוא גילם את הבלש קווין "קורקי" קורקורן בסדרת הדרמה "קופר". ב-2015 כיכב בסדרה "עלילות דיקנס" בתפקיד קומפייסון.

## פילמוגרפיה

## תפקידים בתיאטרון

## קישורים חיצוניים


* Lash, Jolie (17 August 2012)."Q&A: Tom Weston-Jones Talks BBC America's Gritty New Show Copper".*Access Hollywood* (via omg!)
* Harman, Justine (17 August 2012). "Hot Topic: Tom Weston-Jones". *[[Elle]]*
* Radish, Christina (24 August 2012). "Copper's Tom Weston-Jones Comments on the Show's Physical Challenges, Dialogue, Accents, Moral Amgibuity of Characters and Collaborative Cast"


## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אנגלים
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשחק בריסטול אולד ויק
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1987
קרל השני, דוכס בראונשווייג

**קרל השני, דוכס בראונשווייג**, (30 באוקטובר 1804 – 18 באוגוסט 1873), היה דוכס בראונשווייג בין השנים 1815–1830.

## ביוגרפיה
קרל נולד בבראונשווייג ב-30 באוקטובר 1804, לפרידריך וילהלם, נסיך הכתר של בראונשווייג-וולפנביטל ולמריה, נסיכת באדן, בתם של קרל לודוויג, נסיך הכתר של באדן ואמליה, נסיכת הסן-דרמשטדט. בשנת 1815 נהרג אביו במהלך קרב קאטר ברה, וקרל  עלה לשלטון במקומו, אולם מכיוון שהיה קטין, מונה דודו ג'ורג', נסיך ויילס לעוצר עד לבגרותו. כשהגיע קרל לגיל 18, פרצה מחלוקת בינו לבין ג'ורג', קרל טען שגיל הבגירות הוא 18, ואילו ג'ורג' טען שהוא גיל 21. לבסוף הושגה פשרה ביניהם, ובהגיעו לגיל 19 תפס קרל את השלטון. בשנת 1827 טען קרל שכמה מהחוקים שנחקקו בקטנותו אינם חוקיים, מה שהביא לסכסוך בינו לבין ממלכת הנובר. לבסוף התערבה בסכסוך הקונפדרציה הגרמנית, וכפתה על קרל לקבל את כל החוקים. שלטונו של קרל השני היה אבסולוטי, ובעקבות כך פרצו מהפכות בדוכסות בשנת 1830, וקרל נאלץ לברוח מהמדינה, ואחיו וילהלם, דוכס בראונשווייג עלה לשלטון במקומו. בתחילה פעל וילהלם רק כעוצר, אולם שנה לאחר מכן הכריז על עצמו כדוכס. קרל שברח מהדוכסות ניסה לחזור בכוח הדיפלומטיה לשלטון, אולם לא הצליח להשיג תמיכה מהמעצמות. קרל חי את שארית חייו בעיקר בפריז ובלונדון, ולאחר מלחמת צרפת–פרוסיה עבר לז'נבה, שם חי עד למותו ב-18 באוגוסט 1873, ובמותו הוריש לעיר את כל רכושו הרב.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:דוכסי בראונשווייג
קטגוריה:בית ולף
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1804
קטגוריה:נפטרים ב-1873
דונה פרטו

**דונה פרטו** (באנגלית: Donna Ferrato; נולדה ב-5 ביוני 1949) היא צלמת עיתונאית ואקטיביסטית אשר ידועה בכיסוי שלה של תחום האלימות במשפחה והתיעוד שלה של השכונה טרייבקה בניו יורק.

## ביוגרפיה
פרטו עבדה במגזינים כגון לייף, טיים מגזין, פיפל, הניו יורק טיימס ו-Mother Jones. הצילומים שלה זכו בפרסים רבים והופיעו בתערוכות יחיד שלה במוזיאונים וגלריות מסביב לעולם. היא הייתה חברת ועד מנהל של קרן יוג'ין סמית'  והייתה הנשיאה והמייסדת של הארגון ללא מטרות רווח Domestic Abuse Awareness למניעת אלימות במשפחה.

## קישורים חיצוניים

* 
* פרסומים של דונה פרטו באתר Mother Jones
* פרסומים של דונה פרטו באתר Facing Change USA

## הערות שוליים

קטגוריה:אלימות במשפחה
קטגוריה:צלמי עיתונות אמריקאים
קטגוריה:פעילות חברתיות אמריקאיות
קטגוריה:פעילים חברתיים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1949
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1949
וילהלם, דוכס בראונשווייג

**וילהלם, דוכס בראונשווייג** (25 באפריל 1806 – 18 באוקטובר 1884), היה דוכס בראונשווייג בין השנים 1830–1884.

## ביוגרפיה
וילהלם נולד בבראונשווייג ב-25 באפריל 1806, לפרידריך וילהלם, נסיך הכתר של בראונשווייג-וולפנביטל ולמריה, נסיכת באדן, בתם של קרל לודוויג, נסיך הכתר של באדן ואמליה, נסיכת הסן-דרמשטדט. בשנת 1815 נהרג אביו במהלך קרב קאטר ברה, ואחיו קרל השני, דוכס בראונשווייג עלה לשלטון במקומו. שלטונו של קרל השני היה אבסולוטי, ובעקבות כך פרצו מהפכות בדוכסות בשנת 1830. קרל נמלט מהמדינה, ווילהלם עלה לשלטון במקומו. בתחילה פעל וילהלם רק כעוצר, אולם שנה לאחר מכן הכריז על עצמו כדוכס. קרל שברח מהדוכסות ניסה לחזור בכוח הדיפלומטיה לשלטון, אולם לא הצליח להשיג תמיכה מהמעצמות.

בשנת 1866 הצטרפה הדוכסות בראשות וילהלם לפרוסיה במלחמת אוסטריה–פרוסיה, ובשנת 1867 הצטרפה לקונפדרציה הצפון-גרמנית. בשנת 1870 לחמו כוחות הדוכסות לצד פרוסיה במלחמת צרפת–פרוסיה, ובשנת 1871 הצטרפה הדוכסות לאימפריה הגרמנית.

ארנסט אוגוסט, נסיך הכתר של הנובר היה הראשון בתור לרשת את תואר דוכס בראונשווייג לאחר וילהלם. בשנת 1879, כאשר התברר כי וילהלם ילך לעולמו מבלי להותיר אחריו צאצאים, הקים הפרלמנט של בראונשווייג מועצת עוצרים שתנהל את הדוכסות עם מותו של וילהלם. המועצה הייתה אמורה למנות עוצר במקרה בו ארנסט אוגוסט, נסיך הכתר של הנובר לא יהיה מסוגל לקבל על עצמו את תואר הדוכס. לאחר מותו של וילהלם ב-18 באוקטובר 1884, הכריז ארנסט אוגוסט, נסיך הכתר של הנובר, על עצמו כדוכס בראונשווייג. יחד עם זאת, מאחר שהוא המשיך לטעון לכתר ממלכת הנובר, הכריז הרייכסראט (Reichsrat) הגרמני שהכתרתו של ארנסט אוגוסט, נסיך הכתר של הנובר כדוכס בראונשווייג תפגע בשלום האימפריה. עקב לחץ פרוסי, התעלמה מועצת העוצרים של הדוכסות מטענתו של ארנסט אוגוסט ומינתה את הנסיך אלברכט מפרוסיה כעוצר הדוכסות.

המשא ומתן בין ארנסט אוגוסט, נסיך הכתר של הנובר, לבין ממשלת גרמניה המשיך כמעט שלושה עשורים ולא הניב תוצאות. במהלך תקופה זו מת הנסיך אלברכט ובמקומו מונה כעוצר הדוכס יוהאן אלברכט ממקלנבורג.

בשנת 1912 ביקר ארנסט אוגוסט השני, נסיך הנובר בברלין, ובמהלך ביקורו הוצעה פשרה, ולפיה ארנסט אוגוסט יהפוך לשליט דוכסות בראונשווייג במקום הנובר. הפשרה מצאה חן בעיני הקיסר ויורש העצר ששאפו לסיים את הקרע בין שני הבתים.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:דוכסי בראונשווייג
קטגוריה:בית ולף
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1806
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1884
קטגוריה:חברי הבית העליון של הלנדטאג של פרוסיה
סבון (רשת שיווק)

**סבון** היא רשת שיווק ישראלית למוצרי סבון שונים, המייצרת ומשווקת את תוצרתה העצמית.

## היסטוריה ומבנה
הרשת הוקמה בשם "סבון של פעם" על ידי אבי פיאטוק וסיגל קוטלר לוי, ב-1997, עם סניף ראשון ברחוב שינקין בתל אביב. ב-2003 הפכה החברה לבין-לאומית. לרשת 175 חנויות ב-14 מדינות ברחבי העולם, הנחלקות לכ-40 סניפים בישראל, מספר דומה של סניפים ביפן, 17 בארצות הברית וכ-13 בצרפת.

החברה מעסיקה 480 עובדים, כאשר מטה החברה ממוקם באזור. מפעל הייצור והמרכז הלוגיסטי של סבון נמצאים בקריית גת.

ב-2016 רכשה ענקית הקוסמטיקה הצרפתית איב רושה את השליטה בסבון תמורת כ-80 מיליון אירו, כשהיתרה אמורה להתבצע בעוד מספר שנים לפי שווי עסקה של 120 מיליון אירו (משמע - רכישת 66% כעת ו-33% נותרים לאחר מכן, תמורת 40 מיליון אירו).

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות ישראליות שעשו אקזיט
קטגוריה:חברות קוסמטיקה ישראליות
קטגוריה:אזור: חברות
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1997
אן מייקלס

**אן מייקלס** (באנגלית: **Anne Michaels**; נולדה ב-15 באפריל 1958) היא סופרת ומשוררת קנדית. יצירתה המוכרת ביותר של מייקלס הוא הספר 'רסיסים' זוכה הפרסים, אשר עובד לסרט ב-2007. ב-2015, מייקלס מונתה כמשוררת הרשמית של טורונטו, קנדה.

## ביוגרפיה
אן מייקלס נולדה בטורונטו, אונטריו, בשנת 1958. מייקלס למדה באוניברסיטת טורונטו, שם היא עובדת כמרצה מן החוץ במחלקה לאנגלית.

ב-1986 יצא ספרה הראשון The Weight of Oranges, אוסף שירים, שזכה בפרס חבר העמים הבריטי. היא זכתה בפרס המגזין הלאומי, בפרס אגודת הסופרים הקנדית לשירה, ובמועמדות לפרס המושל הכללי עבור ספר השירה השני שלה Miner's Pond (1991). מייקלס כתבה שלושה רומנים. המוכר מביניהם הוא הספר בנושא השואה, רסיסים (1996) אשר זכה במגוון פרסים, כולל פרס רומן הביכורים של קנדה, פרס Trillium, פרס הגרדיאן לסיפורת, ופרס אורנג'.

ב-2011 מייקלס גם הלחינה יצירות תיאטרליות, והשתתפה בפרויקט של תיאטרון בוש "שישים ושישה ספרים" לציון 400 שנה לגרסת המלך ג'יימס של התנ״ך שבמסגרתו כתבה סיפור המבוסס על התנ״ך.

באוקטובר 2015, מייקלס מונתה כמשוררת הרשמית של טורונטו.

## ביבליוגרפיה
**אוספי שירה**

* *The Weight of Oranges* (1986)
* *Miners Pond* (1991)
* *Skin Divers* (1999)
* *Poems* (2000)
* *Correspondences* (2013) (shortlisted for the 2014 Griffin Poetry Prize)
**רומנים**
* *[[רסיסים (ספר)|Fugitive pieces]]*  רסיסים (1996)

* *The Winter Vault* (2009)
* (2023) Held
**ספרי ילדים**

* *The Adventures of Miss Petitfour* (2015)

## סרטים
* רסיסים (2007)

## קישורים חיצוניים

* Anne Michaels באנציקלופדיה הקנדית
* פרופיל מרצה, אוניברסיטת טורונטו
* אן מייקלס באתר הסופרים הקנדי
* The poem "Phantom Limbs" from The Weight of Oranges/Miner's Pond
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרות יהודיות קנדיות
קטגוריה:סגל אוניברסיטת טורונטו
קטגוריה:משוררות קנדיות
קטגוריה:זוכות פרס לסיפורת מאת נשים
קטגוריה:זוכי פרסים לספרות
קטגוריה:קנדיות שנולדו ב-1958
מריה, נסיכת באדן (1782–1808)

**מריה, נסיכת באדן** (גרמנית **Marie von Baden**, 7 בספטמבר 1782 - 20 באפריל 1808) הייתה אשתו של פרידריך וילהלם, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל.

## ביוגרפיה
מריה נולדה ב-7 בספטמבר 1782 בקרלסרוהה, לקרל לודוויג, נסיך הכתר של באדן ולאמליה, נסיכת הסן-דרמשטדט, בתו של לודוויג התשיעי, רוזן הסן-דרמשטדט. ב-1 בנובמבר 1802 התחתנה מריה עם פרידריך וילהלם, נסיך הכתר של בראונשווייג-וולפנביטל, ממנו היו לה 3 ילדים. בשנת 1806 נהרג חמיה קרל וילהלם פרדיננד, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל, ובעקבות כך ברחה מריה יחד עם חמותה - אוגוסטה, נסיכת בריטניה. חמותה ברחה לשלזוויג-הולשטיין, ואילו מריה פנתה לשוודיה, שם התגורר גיסה גוסטב הרביעי אדולף, מלך שוודיה. אחיה קרל, נסיך הכתר של באדן שהיה נשוי לסטפני דה בוהארנה, דיבר עם נפוליאון בעד מריה ובעלה, אולם נפוליאון סירב לפגוש את בעלה, אולם רצה לפגוש אותה. מריה יצאה מיד לעבר ברלין, אולם באמצע הדרך החזיר אותה בעלה, משום שחשש שנפוליאון רוצה להשיאה לאחיו ז'רום בונפרטה. בשנת 1807 ביקש ממנה בעלה לחבור אליו בגרמניה, וב-20 באפריל 1808 מתה מריה לאחר שילדה בת מתה.

## משפחתה
ב-1 בנובמבר 1802 התחתנה מריה עם פרידריך וילהלם, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל, ממנו נולדה לו 3 ילדים:
* קרל השני, דוכס בראונשווייג (1804–1873)
* וילהלם, דוכס בראונשווייג (1806–1884)
* בת מתה (1808)

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:נסיכות באדן
קטגוריה:בית צרינגן
קטגוריה:ילידות 1782
קטגוריה:נפטרות ב-1808
ארנסט לודוויג, רוזן הסן-דרמשטאדט

**ארנסט לודוויג, רוזן הסן-דרמשטאדט** (; 15 בדצמבר 1667 – 12 בספטמבר 1739), היה  רוזן הסן-דארמשטאדט בין השנים 1678–1739.

## ביוגרפיה
ארנסט לודוויג נולד ב-15 בדצמבר 1667 בגותה שהשתייכה לדוכסות סקסוניה-גותה-אלטנבורג, ללודוויג השישי, רוזן הסן-דארמשטאדט, ולאליזבת דורותיאה מסקסוניה-גותה-אלטנבורג, בתם של ארנסט הראשון, דוכס סקסוניה-גותה ואליזבת סופיה מסקסוניה-גותה-אלטנבורג.

ב-24 באפריל 1678 מת אביו לודוויג השישי, רוזן הסן-דרמשטאדט, ואחיו לודוויג השביעי, רוזן הסן-דרמשטאדט עלה במקומו לשלטון, אולם, שלטונו היה קצר, וב-31 באוגוסט 1678 מת לודוויג בעיר גותה כתוצאה מזיהום, וארנסט לודוויג עלה לשלטון במקומו. אולם מכיוון שהיה קטין, מונתה אמו לעוצרת עד לשנת 1688. במהלך מלחמת תשע השנים עבר ארנסט לודוויג להתגורר בערים רוסלסהיים ודורנברג, מכיוון שדרמשטאדט נכבשה על ידי הכוחות הצרפתיים. ארנסט לודוויג הכניס את הרוזנות לחובות גדולים, בעקבות מפעלי הבנייה הרבים שעשה, ובעקבות בזבזנותו הרבה. על מנת לכסות את החוב, הטיל ארנסט לודוויג מיסים רבים על תושבי הרוזנות, והשקיע הרבה במדע האלכימיה.

ב-12 בספטמבר 1739 מת ארנסט לודוויג, ובנו לודוויג השמיני, רוזן הסן-דרמשטאדט עלה לשלטון במקומו.

## משפחתו
ב-1 בדצמבר 1687 התחתן ארנסט לודוויג עם דורותיאה שארלוטה מברנדנבורג-אנסבך, בתם של אלברכט השני, מרקיז ברנדנבורג-אנסבך וסופיה מרגרטה, נסיכת אטינגן-אטינגן, ממנה נולדו לו 5 ילדים:
* דורותיאה סופיה (1689–1723), התחתנה עם יוהאן פרידריך, רוזן הוהנלוהה-אהרינגן
* לודוויג השמיני, רוזן הסן-דרמשטאדט (1691–1768)
* קרל וילהלם, נסיך הסן-דרמשטאדט (1693–1707)
* פרנץ ארנסט, נסיך הסן-דרמשטאדט (1695–1717)
* פרדריקה שרלוטה מהסן-דרמשטאדט (1698–1777), התחתנה עם מקסימיליאן מהסן-קאסל

ב-20 בינואר 1727 התחתן ארנסט לודוויג עם לואיזה סופיה פון שפיגל צום דזנברג, אשר קיבלה את התואר "רוזנת פון אפשטיין", ממנה היו לו 2 בנות:
* לואיזה שרלוטה, רוזנת פון אפשטיין (1727–1753)
* פרדריקה סופיה, רוזנת פון אפשטיין (1730–1770), התחתנה עם הברון יוהאן קרל לודוויג כריסטיאן פון פרטלאק

בנוסף היה לארנסט לודוויג ילד לא חוקי משרלוטה פון פורסטנר:
* פרידריך קרל פון הוהנשטיין צו פירסטנפלד (1711–1715)

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:רוזנים גרמנים
קטגוריה:בית הסן
קטגוריה:רוזנות הסן-דרמשטאדט
קטגוריה:אבירי מסדר הפיל
קטגוריה:ילידי 1667
קטגוריה:נפטרים ב-1739
פיקוד אירופה של ארצות הברית

286x286px|ממוזער|שמאל|מפת גבולות האחריות של הפיקודים המרחביים, בכתום פיקוד אירופה
**פיקוד אירופה של ארצות הברית** (באנגלית: **United States European Command** ובקיצור **EUCOM**) הוא אחד מהפיקודים הקרביים המאוחדים של משרד ההגנה האמריקני והכוחות המזוינים של ארצות הברית. מפקד הפיקוד הוא גנרל או אדמירל 4 כוכבים ומכהן במקביל גם כמפקד העליון של כוחות נאט"ו באירופה. מיולי 2025 מכהן בתפקיד גנרל אלכסוס גרינקוויץ'.

נכון ל-2016 הפיקוד כולל כ-52,000 אנשי צבא המוצבים באירופה, המספר הנמוך ביותר מאז הקמתו. מתוכם כ-24,000 אנשי חיל האוויר של ארצות הברית, כ-21,000 אנשי צבא ארצות הברית, וכ-7,000 אנשי צי ארצות הברית.

מפקדת הפיקוד ממוקמת בבסיס פאץ' שטוטגרט שבגרמניה.

## גבולות אחריות מרחביים
הפיקוד אחראי על שטח של 51 מדינות וטריטוריות כולל כל שטחה של אירופה, רוסיה וגרינלנד. עד שנת 2021, גם ישראל נכללה בשטח הכיסוי של הפיקוד על אף שהמדינות סביבה הן תחת אחריות פיקוד מרכז של ארצות הברית.
ממוזער|מפקדת פיקוד אירופה בשטוטגרט
הפיקוד הוקם כפיקוד משולב ב-1952 על בסיס מפקדת זירת המבצעים האירופית שפעלה במלחמת העולם השנייה ופיקוד הצבא של אירופה שפעל אחרי המלחמה. בתחילה כללו גבולות האחריות של הפיקוד את יבשת אירופה, צפון אפריקה וטורקיה. בהמשך הורחבו הגבולות גם לדרום-מערב אסיה. ב-1983 הועברה האחריות על אזור המזרח התיכון לפיקוד מרכז שזה עתה הוקם, למעט ישראל, לבנון וסוריה. ב-1999 קיבל אחריות על השטחים הימים של אירופה ושל מערב אפריקה שקודם לכן היו באחריות הפיקוד האטלנטי. ב-2004 עברה האחריות על סוריה ולבנון לפיקוד מרכז, ולפיקוד אירופה התווספה אחריות על רוסיה, איסלנד, האיים האזוריים שקודם לכן היו באחריות פיקוד הכוחות השלובים. ב-2008 הוקם פיקוד אפריקה והאחריות על האזורים באפריקה שעד אז נכללו באחריות פיקוד אירופה הועברו אליו.

ב-2021 הועברה האחריות על ישראל לפיקוד מרכז של ארצות הברית.

ב-2025 הורה נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ על העברת האחריות על גרינלנד מפיקוד אירופה לפיקוד צפון של ארצות הברית.

#### מדינות הנמצאות באחריות הפיקוד

## יחידות הפיקוד

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
*
אירופה
קטגוריה:שטוטגרט
לודוויג השישי, רוזן הסן-דרמשטאדט

**לודוויג השישי, רוזן הסן-דרמשטאדט** (; 25 בינואר 1630 – 24 באפריל 1678), היה  רוזן הסן-דרמשטאדט בין השנים 1661–1678.

## ביוגרפיה
לודוויג נולד ב-25 בינואר 1630 בדארמשטאדט שהשתייכה לרוזנות הסן-דרמשטאדט, לגאורג השני, רוזן הסן-דרמשטאדט, ולסופיה אלאונורה מסקסוניה, בתם של יוהאן גאורג הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה ומגדלנה זיבילה, דוכסית פרוסיה.

בשנת 1661 מת אביו גאורג השני, רוזן הסן-דרמשטאדט, ולודוויג עלה לשלטון במקומו. לודוויג היה חבר באגודה מניבת הפירות (Fruchtbringende Gesellschaft), בראשות וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר. כמו כן היה לודוויג חבר טוב של פרידריך הראשון, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג, ואף נשא את אחותו - אליזבת דורותיאה מסקסוניה-גותה-אלטנבורג בשנת 1666. יוהאן היה דתי מאוד, ואף הזמין תאולוגים לטירתו, וכן קנה את ספרייתו הגדולה של יוהאן מיכאל מושרוש.

ב-24 באפריל 1678 מת לודוויג, ובנו לודוויג השביעי, רוזן הסן-דרמשטאדט עלה לשלטון במקומו.

## משפחתו
ב-24 בנובמבר 1650 התחתן לודוויג עם בת דודתו מריה אליזבת מהולשטיין-גוטורפ, בתם של פרידריך השלישי, דוכס הולשטיין-גוטורפ ומריה אליזבת, דוכסית סקסוניה, ממנה נולדו לו 8 ילדים:
* מגדלנה זיבילה מהסן-דרמשטאדט (1652–1712), התחתנה עם וילהלם לודוויג, דוכס וירטמברג
* סופיה אלאונורה (1653)
* גאורג (1654–1655)
* מריה אליזבת מהסן-דרמשטאדט (1655–1715), התחתנה עם היינריך, דוכס סקסוניה-רמהילד
* אוגוסטה מגדלנה מהסן-דרמשטאדט (1657–1674)
* לודוויג השביעי, רוזן הסן-דרמשטאדט (1658–1678)
* פרידריך (1659–1676)
* סופיה מריה מהסן-דרמשטאדט (1655–1715), התחתנה עם כריסטיאן, דוכס סקסוניה-אייזנברג

ב-5 בדצמבר 1666 התחתן לודוויג עם אליזבת דורותיאה מסקסוניה-גותה-אלטנבורג, בתם של ארנסט הראשון, דוכס סקסוניה-גותה ואליזבת סופיה מסקסוניה-גותה-אלטנבורג, ממנה נולדו לו 8 ילדים:
* ארנסט לודוויג, רוזן הסן-דרמשטאדט (1667–1739)
* גאורג, נסיך הסן-דרמשטאדט (1669–1705)
* סופיה לואיזה (1670–1758), התחתנה עם אלברכט השני, רוזן אטינגן-אטינגן
* פיליפ, נסיך הסן-דרמשטאדט (1671–1736)
* יוהאן (1672–1673)
* היינריך (1674–1741)
* אליזבת דורותיאה (1676–1721), התחתנה עם פרידריך השלישי יקוב, רוזן הסן-הומבורג
* פרידריך, נסיך הסן-דרמשטאדט (1677–1708)

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:רוזנים גרמנים
קטגוריה:בית הסן
קטגוריה:רוזנות הסן-דרמשטאדט
קטגוריה:ילידי 1630
קטגוריה:נפטרים ב-1678
מגדלנה זיבילה, דוכסית פרוסיה

**מגדלנה זיבילה, דוכסית פרוסיה** (גרמנית: **Magdalene Sibylle von Preußen**; 3 ביולי 1576 - 12 בפברואר 1659) הייתה בתו של אלברכט פרידריך, דוכס פרוסיה, ואשתו של יוהאן גאורג הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה.

## ביוגרפיה
מגדלנה זיבילה נולדה ב-3 ביולי 1576 בקניגסברג, לאלברכט פרידריך, דוכס פרוסיה ומריה אלאונורה מקלווה, בתם של וילהלם, דוכס יוליך-קלווה-ברג ומריה, ארכידוכסית אוסטריה. מגדלנה זיבילה גדלה עם אחיותיה בטירת קניגסברג, וקיבלה חינוך פרוטסטנטי, ואף העריצה את גוסטב השני אדולף, מלך שוודיה. בשנת 1607 התחתנה מגדלנה זיבילה עם יוהאן גאורג הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה, שהיה בן בריתה של ממלכת שוודיה במהלך מלחמת שלושים השנים.

בשנת 1656 מת בעלה יוהאן גאורג הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה, ובנה יוהאן גאורג השני, הנסיך הבוחר מסקסוניה עלה לשלטון במקומו, וב-12 בפברואר 1659 מתה מגדלנה זיבילה בדרזדן.

## משפחתה
בשנת 1607 התחתנה מגדלנה זיבילה עם יוהאן גאורג הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה, ממנו נולדו לה 10 ילדים:
* בן (1608)
* סופיה אלאונורה מסקסוניה (1609–1671)
* מריה אליזבת מסקסוניה (1610–1684)
* כריסטיאן אלברכט (1612)
* יוהאן גאורג השני, הנסיך הבוחר מסקסוניה (1613–1680)
* אוגוסט, דוכס סקסוניה-וייסנפלס (1614–1680)
* כריסטיאן הראשון, דוכס סקסוניה-מרזבורג (1615–1691)
* מגדלנה זיבילה מסקסוניה (1617–1668)
* מוריץ, דוכס סקסוניה-צייץ (1619–1681)
* היינריך (1622)

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:פרוסיה:אישים
קטגוריה:דוכסיות גרמניות
קטגוריה:ילידי 1586
קטגוריה:נפטרות ב-1659
פיקוד מרכז של ארצות הברית

**פיקוד מרכז של ארצות הברית** (באנגלית: **United States Central Command** ובקיצור **USCENTCOM** או **CENTCOM**) הוא אחד מהפיקודים הקרביים המאוחדים של מחלקת ההגנה של ארצות הברית והכוחות המזוינים של ארצות הברית. מפקד הפיקוד הוא גנרל או אדמירל 4 כוכבים. מאוגוסט 2025 מכהן בתפקיד אדמירל בראד קופר.

מפקדת הפיקוד ממוקמת בבסיס חיל האוויר מקדיל שבטמפה, פלורידה. לפיקוד קיים בסיס פריסה קדמי בבסיס חיל האוויר אל-עודייד שבקטר.

הפיקוד ריכז את התוכניות והשליטה בכוחות במלחמת המפרץ. בעקבות פיגועי 11 בספטמבר מרכז הפיקוד את קואליציית בעלות הברית למלחמה בטרור שהורכבה תחילה מ-15 מדינות ונכון ל-2020 כוללת 47 מדינות. כמו כן קרבות ומבצעים נוספים שהשתתף בהם הפיקוד: מבצע שועל המדבר, מלחמת אפגניסטן, מלחמת עיראק, מבצע נחישות טבועה, המתקפה האווירית בתימן נגד החות'ים, מבצע קשת פוסידון, מבצע פטיש חצות ומבצע זעם עצום.

## גבולות אחריות מרחביים
הפיקוד אחראי על אזור מדינות המזרח התיכון (למעט טורקיה וקפריסין, שנכללות באחריות פיקוד אירופה), קזחסטן, אוזבקיסטן, טורקמניסטן, טג'יקיסטן, קירגיזסטן, אפגניסטן ופקיסטן.

הפיקוד הוקם כפיקוד משולב עצמאי ב-1983 על בסיס מפקדת פריסה מהירה של פיקוד הכוננות האמריקאי. האחריות כללה מדינות באסיה ובאפריקה, את אזור ים סוף, המפרץ הפרסי ודרום האוקיינוס ההודי. ב-2004 נוספה אחריות גם לסוריה ולבנון.

ב-2008 הוקם פיקוד אפריקה של ארצות הברית, ולאחריותו הועברו מפיקוד מרכז המדינות סודאן, אריתריאה, ג'יבוטי, קניה וסומליה.
[ממוזער|מפקדת פיקוד המרכז של ארצות הברית ב[בסיס חיל האוויר מקדיל בטמפה, פלורידה]]
בינואר 2021 נוספה לפיקוד אחריות גם על ישראל, שעד אז הייתה תחת אחריות פיקוד אירופה.

#### מדינות בתחום האחריות של הפיקוד

## מבנה הפיקוד

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

*
*
קטגוריה:המזרח התיכון: צבא וביטחון
מרכז
גאורג השני, רוזן הסן-דרמשטאדט

**גאורג השני, רוזן הסן-דרמשטאדט** (; 17 במרץ 1605 – 11 ביוני 1661), היה  רוזן הסן-דרמשטאדט בין השנים 1626–1661.

## ביוגרפיה
גאורג נולד ב-17 במרץ 1605 בדרמשטאדט שהשתייכה לרוזנות הסן-דרמשטאדט, ללודוויג החמישי, רוזן הסן-דרמשטאדט, ולמגדלנה מברנדנבורג, בתם של יוהאן גאורג, הנסיך הבוחר מברנדנבורג ואליזבת מאנהלט-צרבסט. בצעירותו טייל גאורג במסגרת הטיול הגדול ברחבי אירופה, יחד עם הרוזן יוהאן קזימיר פון ארבאך, וקשר קשרים דיפלומטיים בהרבה מדינות מטעם אביו.

בשנת 1626 מת אביו לודוויג החמישי, רוזן הסן-דרמשטאדט, וגאורג עלה לשלטון במקומו. במהלך מלחמת שלושים השנים צידד גאורג בפרדיננד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ובבית הבסבורג, ואף לחם נגד רוזנות הסן-קאסל שצידדה בנסיכים הפרוטסטנטים. לאחר מותו של וילהלם החמישי, רוזן הסן-קאסל בשנת 1637, ניסה גאורג להשתלט על רוזנות הסן-קאסל, אולם אלמנתו של וילהלם - אמליה אליזבת מהנאו-מינצברג בסיוע צרפתי ושוודי הצליחה לכבוש מחדש את הרוזנות, ואף השתלטה מחדש על שטחים שהשתייכו בעבר לרוזנות. לאחר המלחמה נטש גאורג את בריתו עם ממלכת הבסבורג, והצטרף לליגת נסיכי הריין הפרוטסטנטית.

ב-11 ביוני 1661 מת גאורג, ובנו לודוויג השישי, רוזן הסן-דרמשטאדט עלה לשלטון במקומו.

## משפחתו
ב-1 באפריל 1627 התחתן גאורג עם סופיה אלאונורה מסקסוניה, בתם של יוהאן גאורג הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה ומגדלנה זיבילה, דוכסית פרוסיה, ממנה נולדו לו 15 ילדים:
* לודוויג השישי, רוזן הסן-דרמשטאדט (1630–1678)
* מגדלנה זיבילה (1631–1651)
* גאורג השלישי, רוזן הסן-איטר (1632–1676)
* סופיה אלאונורה מהסן-דרמשטאדט (1634–1663), התחתנה עם וילהלם כריסטוף, רוזן הסן-הומבורג
* אליזבת אמליה, רוזנת הסן-דרמשטדט (1635–1709), התחתנה עם פיליפ וילהלם, הנסיך הבוחר מפפאלץ
* לואיזה כריסטינה (1636–1697)
* אנה אמליה (1637)
* אנה סופיה השנייה, נסיכת המנזר של קוידלינבורג (1638–1683)
* אמליה יוליאנה (1639)
* בת מתה (1640)
* הנריקה דורותיאה (1641–1672)
* יוהאן (1642–1643)
* אוגוסטה פיליפינה (1643–1672)
* אגנס (1645)
* מריה הדוויג מהסן-דרמשטאדט (1647–1680), התחתנה עם ברנהרד הראשון, דוכס סקסוניה-מיינינגן

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:רוזנים גרמנים
קטגוריה:בית הסן
קטגוריה:רוזנות הסן-דרמשטאדט
קטגוריה:ילידי 1605
קטגוריה:נפטרים ב-1661