open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
נובוצ'רקסק

**נוֹבוֹצרקסִק** (ברוסית: **Новочеркасск**) היא עיר במחוז רוסטוב, הבירה ההיסטורית של הקוזאקים של הדון. העיר ממוקמת על שפת נהר אקסאי.

## היסטוריה
העיר הוקמה בשנת 1805 כבירת הקוזאקים במקום העיירה צ'רקסק. הבירה הישנה הייתה באזור שהיה מוצף כמעט בכל אביב על ידי דון והיה קושי לפתח מערכת כבישים לעיר. אישור להקמת העיר החדשה ניתן על ידי אלכסנדר הראשון באוגוסט 1804. העיר הוקמה לפי תוכנית עיר מסודרת.

ב-9 במאי 1806 התקיים טקס חגיגי של העברת הבירה לעיר החדשה. אומנם תוכנית אכלוס העיר התקדמה לאט מהצפוי. במהלך שנות ה-30 של המאה ה-19 אף דובר על העברת הבירה למקום חדש. תוכניות אלו לא מומשו ובתחילת המאה ה-20 בעיר התגוררו כ-60 אלף תושבים.

במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה העיר הייתה בין המרכזים של התנגדות לשלטון הסובייטי. מיכאיל אלכסייב ולאוור קורנילוב החלו הקמת צבא המתנדבים בעיר זו. עד מהרה אוכלוסיית העיר גדלה לכ-100 אלף תושבים, רובם פליטים ומתנגדי השלטון הסובייטי. רק ב-8 בינואר 1920 העיר עברה לשליטה סובייטית והפסיקה להיות בירת הקוזאקים.

במהלך מלחמת העולם השנייה, בתקופה של כחצי שנה (יולי 1942-פברואר 1943) העיר הייתה תחת הכיבוש הנאצי.

בשנת 1962 בעיר התרחשו הפגנות עממיות נגד השלטון שדוכאו תוך שימוש בירי: ב-2 ביוני צעדו כמה אלפי עובדים ממפעלי הקטר החשמלי של נובוצ'רקסק (NEVZ) ותומכים למטה המפלגה הקומוניסטית במרכז העיר במחאה על עליות מחירים של בשר ומוצרי חלב שהוכרזו יומיים קודם לכן. לאחר שלא נזהר מהתראה של הגנרל האחראי על כוחות המוצבים בבניין וסביבתו, התפזר הקהל מירי. בסך הכל מתו עשרים וארבעה בני אדם ועשרות נפצעו. בהמשך הורשעו 114 בני אדם באשמת גרימת "הפרעות המוניות" וביצוע "שוד", ושבעה נידונו למוות והוצאו להורג. הרשויות עשו כמיטב יכולתן כדי לחפות על מה שקרה, אך מידע ברמת דיוק שונה דלף במהרה מברית המועצות והועבר אליה בחזרה באמצעות שידורי רדיו ליברטי. המאמר הראשון שהוקדש לאירועי נובוצ'רקסק שפרסם עיתון סובייטי הופיע ביוני 1988. מאז 1991 הופיעו סרטי תעודה, מאמרים וספרים תיעודיים בנושא.

לאחר התפרקות ברית המועצות, בסתיו 1991 לעיד הוחזר מעמד של בירת הקוזאקים.

## כלכלה
העיר מהווה מרכז תעשייתי חשוב. בשנת 1936 בעיר הוקם מפעל לייצור קטרי רכבת.

העיר חוברה למערכת הרכבות הרוסית בשנת 1864. דרך העיר עוברות רכבות שמקשרות את מרכז רוסיה עם צפון הקווקז.

בעיר ממוקמת האוניברסיטה הטכנית הדרום רוסית. היא הוקמה בשנת 1907 ולומדים בה כ-23 אלף סטודנטים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מחוז רוסטוב: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1805
פיית' פורד

**פיית' פורד** (באנגלית: **Faith Ford**; נולדה ב-14 בספטמבר 1964) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית. היא ידועה בעיקר בזכות גילום הדמויות קורקי שרווד ב"מרפי בראון" והופ שנאוסקי ב"הופ ופיית'".

## ביוגרפיה
פורד נולדה בשם אלקסיס פורד באלכסנדריה, לואיזיאנה, בתם של פאט, מורה וצ'ארלס, סוכן ביטוח, היא הצעירה מבין שתי בנות ואחותה הבכורה היא מגישת הרדיו, הסופרת והדוגמנית לשעבר דבון אודיי, היא ממוצא אירי. בגיל שבע עשרה לאחר סיום לימודיה בתיכון היא עברה להתגורר בניו יורק על מנת לפתח קריירה כדוגמנית.

ב-1983 היא הופיעה לראשונה בטלוויזיה באופרת הסבון של ABC "חיים רק פעם אחת" ותפקידה הראשי הראשון היה באופרת הסבון של NBC "עולם אחר" בתפקיד שגילמה קודם לכן השחקנית קירה סדג'וויק, מפיקים רבים התרשמו מהמראה ומכישרונה של פורד ועד מהרה היא עברה להוליווד שם החלה לשחק תפקיד קבוע בסיטקום ובמגוון תפקידי אורח בסדרת טלוויזיה, ב-1988 החלה לככב בסדרה הקומית המצליחה "מרפי בראון" בתפקיד קורקי שרווד, מלכת היופי של ארצות הברית לשעבר הבאה לעבוד עם מרפי באולפן החדשות המהווה אנטיתזה לשאר העיתונאים באולפן באופי העליז שלה ובהיעדר ידע ותחכום, התוכנית ירדה מהמסך לאחר עשר עונות. ב-1991 נבחרה על ידי מגזין פיפל כאחת מתוך "50 האנשים היפים בעולם".

בשנת 2002 שיחקה בסרט הטלוויזיה "אמהות בשביתה" לצד שרה גאדון. 

ב-2003 עלה ב-ABC הסיטקום "הופ ופיית'" שם גילמה את התפקיד הראשי לצד קלי ריפה כהופ שנאוסקי, עקרת בית החיה חיים שלווים ונינוחים עם בעלה וילדיה בפרבר של אוהיו עד שאחותה, שחקנית וכוכבת הליוודית אקסצנטרית עוברת לגור עמה ומבכת את חייה במגוון מצבים פרועים והזויים, לאחר שלוש עונות הסדרה הופסקה בשל מדרוג נמוך.

ב-2004 יצא לאור ספר הבישול שהיא חיברה "מבשלים עם פיית'" שם היא פרסמה את מתכוניה האישיים ושם היא הוכירה תודה לשתי סבותיה שלימדו אותה איך לבשל. 

ב-2005 שיחקה בסרט הקומדיה-פעולה "גבר מי שמטפלת" שם היא גילמה את אם המשפחה בו האבא נהרג ובזמן שהיא נוסעת לשווייץ על מנת לפתוח כספת שהייתה שייכת לבעלה סוכן ללא מחסה (וין דיזל) בא לביתה לשמור על ילדיה על מנת למצוא תוכנה הנמצאת בביתה. ב-2000 היא חזרה לשחק את דמותה של קורקי שרווד בסדרה "איש משפחה", ב-2008 היא שיחקה בפרק של הסדרה "מחשבות פליליות" וב-2009 הופיעה ב"קוראים לי ארל" בתפקיד אורח שמרטפית הבאה להשגיח על ילדיו של ארל ובנוסף היא שיחקה בסרט של ערוץ דיסני. 

בשנת 2011 שיחקה בסרט הנעורים "נשף סיום" לצד דין נוריס, ובסרט האימה "בריחה" לצד דומיניק פרסל.

בשנת 2022 גילמה את אנג'ליקה בסיטקום של Peacock, "להביא את המכה". 

בשנת 2023 שיחקה בסיטקום "בית דין לילי" ברשת NBC; המהווה חידוש לסדרת הטלוויזיה באותו שם ששודרה ברשת בשנים 1984–1992. באותה שנה השתתפה בסרט האימה העל טבעי של נטפליקס "יש לנו רוח רפאים" בתור ברברה מנגולד. 

## חיים אישיים
ב-1989 התחתנה פורד עם המאמן האישי והתסריטאי רוברט נוטינגהאם וב-1996 הזוג התגרש, ב-1998 היא נישאה בשנית לשחקן צ'מפיון מרפי.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:דוגמניות אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאים ילידי לואיזיאנה
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1964
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1964
אדמונד או'בראיין

**אדמונד או'בראיין** (באנגלית: ** Edmond O'Brien**; 10 בספטמבר 1915 – 9 במאי 1985) היה שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאי זוכה פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר ושני פרסי גלובוס הזהב על הופעותיו בסרטים "הרוזנת היחפה" ו"שבעה ימים במאי".

## ביוגרפיה
או'בראיין נולד בניו יורק סיטי.
התגלה לראשונה בהפקה הוליוודית בשנת 1939, בעיבוד הקולנועי הדיבורי הראשון לרומן המפורסם "הגיבן מנוטרדאם" בו שיחק בתפקיד המשורר הצרפתי פייר.
הופעה זו העניקה לו תפקידים בדרמה הקומית "גברת הולידיי המדהימה" בתור הקומודור טום הולידיי ובדרמות "הרוצחים" בתפקיד חוקר ביטוחי החיים ג'ים ריורדן, "חיים כפולים" של ג'ורג' קיוקור בתפקיד ביל פריינד ובסרט הגנגסטרים הקלאסי "חום לבן" בתפקיד המדובב ויק פרדו הנשלח בתור שתול לתאו של הגנגסטר ג'ארט (ג'יימס קאגני).

ב-1950 זכה לפרסום בזכות הופעה בדרמה " D.O.A." בתפקיד רואה החשבון פרנק ביגלו.
ב-1953 השתתף או'בראיין בעיבוד הקולנועי ההוליוודי של ג'וזף ל. מנקייביץ' למחזה "יוליוס קיסר" ובדרמת המתח "הטרמפיסט" .
או'בראיין זכה בפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר ו ובפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר בשנת 1954 על תפקידו בדרמה "הרוזנת היחפה" בה שיחק בתור איש יחסי-הציבור אוסקר מולדון.
באותה השנה ביים או'בראיין את סרט הפשע "מגן לרוצח" ואף כיכב בו.
ב-1955 שיחק בדרמת הפשע "הבלוז של פיטי קלי" בתפקיד המאפיונר פראן מק'רג.
ב-1956 הופיע בעיבוד הקולנועי לרומן "1984" בתפקיד גיבור העלילה וינסטון סמית ובקומדיה המוזיקלית "The Girl Can't Help It" בתור המאפיונר פאטס מורדוק.

ב-1962 שיחק במערבון של ג'ון פורד "האיש שירה בליברטי ואלנס" בתפקיד דוטון פבודי עורך העיתון המקומי, בסרט המלחמה "היום הארוך ביותר" בתור מייג'ור גנרל ריימונד בארטון ובסרט כותלי הכלא "איש הציפורים מאלקטרז" בתפקיד הסופר תומאס גדיס.
בשנת 1964 זכה או'בראיין בפרס גלובוס הזהב השני שלו על הופעתו במותחן הפוליטי של ג'ון פרנקנהיימר "שבעה ימים במאי".
בתפקיד הסנטור האלכוהוליסט ריי קלארק, את הפרס האוסקר לו היה מועמד הפסיד באותה השנה לפיטר יוסטינוב.
ב-1966 הופיע בסרט המדע הבדיוני המפורסם "המסע הפנטסטי" בתור גנרל קרטר.
ב-1969 שיחק במערבון "חבורת הפראים" בתפקיד פרדי סקייס.
את הופעתו הקולנועית האחרונה עשה בקומדיית הפעולה "99 ו44/100 אחוז מת".

או'בראיין היה גרוש פעמיים ממערכות נישואיו עם השחקניות ננסי קלי ואולגה סן חואן. לאו'בראיין ולסן חואן נולדו שלושה ילדים: השחקנית מריה או'בראיין, המפיקה ברידג'ט או'בראיין והשחקן ברנדן או'בראיין.
או'בראיין, שבשנותיו האחרונות אבד מאור עיניו, נפטר ב-9 במאי 1985 ממחלת אלצהיימר בגיל 69 בעיר אינגלווד, קליפורניה.
נקבר ב"בית הקברות הצלב הקדוש" שבעיר קאלבר סיטי, קליפורניה.

## פילמוגרפיה נבחרת

## קישורים חיצוניים

* 

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:זוכי אוסקר: שחקן המשנה הטוב
קטגוריה:שחקני תיאטרון אמריקאים
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: קולנוע
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: טלוויזיה
קטגוריה:עיוורים
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: קולנוע: שחקן משנה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פורדהם
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1915
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1985
אביגדור אלבום

ממוזער|250px
הרב **אביגדור אלבום** (נכתב גם: **אלבוים**; תשרי תרפ"ח, 30 בספטמבר 1927 - ד' בשבט תשע"ג, 15 בינואר 2013) היה מייסד התנועה לכינון המקדש (יחד עם אחיו התאום הרב דוד אלבום), מראשוני הפעילים למען עליה להר הבית והקמת בית המקדש ובעל סדרת הספרים "אתה תחזה" העוסקת בהלכות המקדש.

## תולדותיו
נולד בחודש תשרי תרפ"ח בלודמיר לנחמיה ופראדל אלבום. בשנת תש"ו, בגיל 18, עלה בעקבות אחיו באוניית מעפילים לארץ ישראל, ולמד בישיבת סאטמר.

הרב אלבום נמנה עם ראשוני המעוררים להחזרת עבודת המקדש למקומה, לאחר שחרור המקום מידי הירדנים במלחמת ששת הימים בשנת 1967, יחד עם אחיו הרב דוד ובניהם. פעילותו כללה חיבור ספרי תורת הבית, ליקוט ביאורים ושו"ת, ייסוד כולל מיוחד לצורך לימוד ובירור הלכותיו הלכה למעשה, והקמת המפעל הראשון ליצירת כלי מקדש לשימוש בפועל ליום שהרשויות יאפשרו את בנייתו.

הוציא את סדרת ספרי "תורת הבית" (שלושה חלקים) על ענייני בניין בית המקדש והקרבת הקרבנות בזמן הזה וספרי "ואתה תחזה" (חמישה חלקים) על תורה נביאים וכתובים והרמב"ם. על ספריו קיבל הסכמה מרבנים שונים ובהם: הרב מרדכי אליהו, הרב אברהם כהנא שפירא, הרב אברהם יעקב זלזניק, הרב ישראל יעקב פישר, הרב עובדיה יוסף והאדמו"ר מבעלזא הרב ישכר דב רוקח.

לאלבום שישה עשר ילדים. בנו הבכור הרב יוסף יחיאל אלבום הוא ראש כולל תורת הבית, ממשיך דרכו ומראשי התנועות לכינון המקדש. נכדו (בנו של הרב יוסף יחיאל אלבום) הוא הרב שמשון אלבוים, ראש מנהלת הר הבית.

בשנת 2024 הסתיימה כתיבת ספר תורה שיוכנס להר הבית, נכתב על ידי צאצאיו ובני משפחתו לעילוי נשמתו.

## חיבוריו
* **תורת הבית**, מכון תורת הבית, 1991
* **[https://tablet.otzar.org/#/b/60487/p/1/t/16490.8344936651003663/fs/0/start/0/end/0/c/1714866901990 ואתה תחזה]**, מכון מ.ר., 1999

## קישורים חיצוניים
* הרב אביגדור אלבום, באתר בחדרי חדרים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עולים לאחר מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:פעילי הר הבית ובית המקדש
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:חסידי בעלז
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1927
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2013
סשה דיסטל

**אלכסנדר "סשה" דיסטל** (בצרפתית: **Alexandre "Sacha" Distel **; 29 בינואר 1933 – 22 ביולי 2004) היה גיטריסט ג'אז, זמר ושחקן יהודי-צרפתי.

## תולדות חייו
דיסטל נולד בפריז ללאו דיסטל, מהגר יהודי מאודסה (הגיע לפריז בעקבות מהפכת אוקטובר) ואנדרה ונטורה, בת למשפחה יהודית-ספרדית. אביו היה מהנדס ואמו - פסנתרנית. בנעוריו חבר כגיטריסט ללהקת ג'אז שניהל דודו.

בשנת 1958 הקליט את שירו הראשון "סקובידו" (Scoubidou), שהפך ללהיט ואפיין את שיריו שהיו שילוב בין ג'אז (סווינג), הגשת-שיר בנוסח שאנסון, גישה מודרנית מלוטשת ועליצות. בהמשך שנות השישים והשבעים נודע כזמר מצליח. הקלטת השיר Raindrops Keep Falling On My Head בתרגום לצרפתית (Toute La Pluie Tombe Sur Moi) הייתה ללהיט עולמי מצליח ב-1971 ואף הגיעה למקום העשירי במצעד הסינגלים הבריטי, דיסטל הקליט אף גרסה אנגלית ואיטלקית (Gocce Di Poggia Su Di Me) לשיר זה.

דיסטל הופיע במספר סרטי קולנוע בצרפת, בבריטניה ובארצות הברית, בהם הופעה בתפקיד עצמו בסרטו של לואי מאל מ-1960 זאזי במטרו. כן אירח את תוכנית הטלוויזיה "Sacha Show", בה העניק במה לאמנים צעירים והתארח בתוכניתו של אד סאליבן.

בשנת 2000 הופיע לראשונה במחזמר, בתפקיד העו"ד בילי פלין בהפקת "שיקגו".

בין האמנים עמם שיתף פעולה נמנים המוזיקאים דיזי גילספי, טוני בנט וקווינסי ג'ונס והזמרות ז'אן מורו, ז'ולייט גרקו, פטולה קלארק, דיון וורוויק ובריז'יט בארדו, שדיסטל נודע גם כמאהבהּ ב-1958.

בשנת 1963 נשא לאשה את אלופת הסקי פרנסין ברוד.

שמו מוזכר בשיר .

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* French singer Sacha Distel dies, נקרולוג ב-BBC
* 

קטגוריה:משתתפי פסטיבל סן רמו 1968
קטגוריה:זמרים צרפתים
קטגוריה:נגני ג'אז: גיטריסטים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה צרפתים
קטגוריה:יהודים צרפתים
קטגוריה:זמרים יהודים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1933
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-2004
Where Do You Go To (My Lovely)?

**?(Where Do You Go To (My Lovely** (במילולית: לאן את הולכת (יפה שלי)?) הוא שיר משנת 1969 מאת פיטר סארסטד (Peter Sarstedt). השיר הגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי וזכה בפרס איבור נובלו לשיר הטוב של השנה (יחד עם Space Oddity של דייוויד בואי). לחן השיר הוא ואלס פשוט, המזכיר נגינת תיבת נגינה ברחובות פריז.

## תוכן השיר
השיר מספר על נערת-זוהר בשם מארי-קלייר שעלתה למעמדה מאשפתות. הדובר בשיר הכיר אותה בתור נערה עניה, עמו קיבצה נדבות בצוותא ברחובות נאפולי. כיום הנערה היא ידוענית החיה בפריז (בשדרות סן מישל) ומתחככת עם גדולי עולם הבידור והזוהר באתרי נופש אופנתיים כאתר הסקי סנט מוריץ בחורף וחוף ז'ה-לה-פה בקיץ. הדובר לועג לשטחיותה ולגינוני הפזרנות של נובו ריש שסיגלה (לקחה כמה קורסים בסורבון, גנבה ציור מפיקאסו, מחזיקה סוס גזעי שהוענק לה כמתנת יום-הולדת בידי אגא חאן הרביעי כרים אל-חוסייני לשם הכיף, וכו').

שם השיר נובע מהשאלה החוזרת בסוף כל בית: "לאן את הולכת במחשבתך, בלילה, כשאת לבדך במיטה?" התשובה, המוטחת בבית האחרון, שרק בו מתגלה זהותה האמיתית של מארי-קלייר והקשר שלה לדובר היא שהיא צריכה לחשוב עליו, על הנער שקיבץ נדבות לצידה ושהוא היחיד שמכיר אותה באמת ולא לשכוח מהיכן הגיעה לזוהר ולתהילה.

בשיר מוזכרים ידוענים אירופאים רבים של התקופה, בהם:
* מרלנה דיטריך - זמרת ושחקנית גרמניה
* זיזי ז'נמייר - בלרינה צרפתית
* פייר בלמן - מעצב אופנה צרפתי
* הרולינג סטונז
* סשה דיסטל - זמר צרפתי ומאהבה של בריז'יט בארדו
* אגא חאן - מגדל סוסי מרוץ וידוען

## מי היא מארי-קלייר?
השם מרמז לשמו של מגזין האופנה "מארי קלייר". מעולם לא נמסר למי הכוונה, אך קיימות מספר תאוריות בקרב מעריצי השיר. פעמים רבות עולה שמה של סופיה לורן, ילידת משפחת עוני ברומא שאף גדלה תקופה בנאפולי, ועם בגרותה זכתה להצלחה מטאורית באיטליה, צרפת ובעולם כולו.

## קישורים חיצוניים

* מילים ומשמעות
* עובדות על שירים
* 

קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בניו זילנד
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האוסטרלי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האירי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי
קראנק

**קראנק** (באנגלית: **Crunk**) הוא תת-ז'אנר מרכזי בהיפ-הופ ובמוזיקה אלקטרונית. הסגנון מאופיין בשילוב מרובד של סינתינסייזר, מכונת תופים, בייסליינס כבדים, וזמרה שמשלבת צעקות ומשתמשת פעמים רבות במבנה קריאה ותגובה.

## היסטוריית הקראנק
הז'אנר התחיל באמצע שנות ה-90 בעיר ממפיס שבארצות הברית. בשנת 1997 פרץ לתודעת הציבור עם השיר "Tear Da Club Up" של ת'רי 6 מאפיה.

בשנת 1996 באטלנטה, הוציא ליל ג'ון עם להקתו, "East Side Boys", את אלבום הקראנק הראשון: "Get Crunk Who U Wit", אך האלבום כשל ולא הצליח במכירות.

עם צאת האלבום הרביעי של ליל ג'ון, בשנת 2002, הז'אנר פרץ לציבור הרחב והביא לשיא הפופולריות של הקראנק. השנים 2002–2004 ידועות גם כ"תור הזהב של ה-Crunk", בה נפוצו שירי הקראנק במצעדים ובמועדונים.

## ריקוד
לאחר שהקראנק פרץ לתודעה של הציבור, התחילו כוריאוגרפים רבים לעצב סגנון ריקוד לשירי הקראנק.
סגנון הריקוד של הקראנק יכול להשתלב גם עם סגנונות אחרים, כדוגמת Krumping, B-Boying, Funk-style, and Electro-House dance.

## ראפרים מפורסמים מז'אנר הקראנק
*ליל ג'ון
*סיארה
*8ball & mjg
*lil scrappy
*ת'רי 6 מאפיה
*ying yang twins

קטגוריה:היפ הופ
נשיא על הכוונת

**נשיא על הכוונת** (באנגלית: **The Day of the Jackal**) הוא ספר מאת הסופר הבריטי פרדריק פורסיית'. הספר עוסק בניסיון התנקשות בנשיא צרפת שארל דה גול.
## עלילה
עלילת הספר מתרחשת בשנת 1961, לאחר שנשיא צרפת, שארל דה גול, החליט כי ניתן לפתור את המשבר באלג'יריה אף באמצעים צבאיים, אך לא ניתן יהיה להגן על אמצעים אלו במישור הבין-לאומי, דבר שיסכן את עצמאותה של צרפת, עורר כנגדו כעס גדול בקרב המתיישבים הצרפתים באלג'יריה, ותומכיהם בצרפת גופא. דה גול נאלץ לדכא שתי מרידות באלג'יריה בקרב המתיישבים ובקרב אנשי הצבא. בעקבות זאת החליטו ראשי הארגון הטרוריסטי של המתיישבים באלג'יריה OAS להתנקש בחייו. לאחר מספר ניסיונות נפל החליטו ראשי המחתרת לשכור את שירותיו של מתנקש בריטי, המכונה "התן", בעברו איש השירות החשאי הבריטי וצלף מומחה, אשר היה מעורב ברצח שליט הרפובליקה הדומיניקנית ובהתנקשות במדעני טילים גרמנים במצרים. "התן" לקח על עצמו את המשימה תמורת רבע מיליון דולרים. כמתנקש מומחה הכין "התן" תוכנית פעולה שכללה מספר זהויות בדויות ורובה צלפים מיוחד, אותו ניתן לפרק להסליק ולהרכיב.

קהילת המודיעין הצרפתית בכלל ושירות הביון הצרפתי בפרט נזעקו למנוע את המזימה וקיימו חקירה משותפת עם הביון הבריטי. על המצוד אחר "התן" הופקד מפקח המשטרה קלוד לאבאל, שנחשב לבלש הטוב ביותר בצרפת. המרדף אחר המתנקש התנהל לאורכה ולרוחבה של אירופה כאשר "התן" קרב יותר ויותר למטרתו והמפקח לאבאל סוגר על טרפו אף הוא.

## אזכורים בתרבות
הטרוריסט הנודע איליץ' רמירס סאנצ'ס זכה לכינוי **התן** על ידי העיתונות, משום הדמיון בדרכי פעולתו וחמקנותו שהזכירו את גיבור ספרו של פרדריק פורסיית'. עותק מספר זה נמצא בחדרו במלון בעת אחד מהחיפושים הרבים אחריו.
## עיבודים לקולנוע ולטלוויזיה
הספר עובד לשני סרטי קולנוע. הסרט הראשון משנת 1973, ששמו זהה לשם הספר "נשיא על הכוונת", בוים על ידי פרד זינמן ומככב בו אדוארד פוקס בדמותו של "התן". הסרט השני משנת 1997, ששמו "התן", בסרט זה שונתה העלילה במעט, ובמהלכו מנסים סידני פואטייה, המגלם את סגן ראש ה-FBI וריצ'רד גיר, המגלם מתנקש מהמחתרת האירית, למנוע מן "התן", אותו מגלם ברוס ויליס, להתנקש בחיי נשיא ארצות הברית.

עיבוד טלוויזיוני בשם "התן" נעשה בשנת 2024 בכיכובם של אדי רדמיין בתור מתנקש בריטי ולשאנה לינץ' בתור סוכנת הביון הבריטית שמנסה לסכל אותו.

## קישורים חיצוניים

* 
* כל ספרי פרדריק פורסיית' באתר בוקספר
* [דף הספר באתר [הוצאת שוקן]].
* 
* 
* על אנשים וספרים, מעריב, 9 ביולי 1971.

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ספרי מתח
קטגוריה:ספרים בריטיים
קטגוריה:ספרי 1971
קטגוריה:ספרי ריגול
קטגוריה:פרדריק פורסיית'
קטגוריה:ספרים שעובדו לסרטים
קטגוריה:שארל דה גול
קטגוריה:ספרי הוצאת שוקן
סנאפ (תת-סוגה מוזיקלית)

**סנאפ** (באנגלית: **Snap**) הוא תת-ז'אנר בהיפ הופ. הסנאפ התחיל בשנת 2001 בעיר באנקהד (Bankhead) שבמערב אטלנטה.

מייסדי הז'אנר העיקרים הם D4L, Dem Franchize Boys, K-Rab .

## ההיסטוריה של הסנאפ
הסנאפ התחיל בשכונת הפשע באנקהד  שבעיר אטלנטה.

היו שתי להקות שבעיקר השפיעו על הסנאפ וכבשו את מצעדי השירים שבארצות הברית:
*D4L - עם להיטם Laffy Taffy שהיה למעלה מ-6 שבועות בראש מצעד ה-Billboard האמריקאי.
*Dem Franchize Boys - כנראה ההרכב המשפיע ביותר על מוזיקת הסנאפ, עם שירם "Lean Wit It, Rock Wit It". שהגיע למקום השביעי במצעד Billboard.

## מרכיבי השיר של הסנאפ
# bassdrum 808 - תוף בס כפול 808.
# hi-hat - מצילות הי-הט .
#גיטרת בס - כלי מיתר בעל 4 מיתרים או יותר דגש על הצלילים הנמוכים.
# vocal track - רצועה קולית בתרגום חופשי.
# main groove - הקצב המרכזי בשיר.

## סנאפ וקראנק
קראנק הוא בעצם הגרסה הראשונית של הסנאפ שנבנה על ידי ליל ג'ון.
שירי הסנאפ שונים משירים הקראנק בכך שאת הבס הכבד משירי הקראנק החליפו נקישות אצבע, והסינתיסייזרים הרועשים הוחלפו במקצבים מקוריים ומקפיצים.
שירי הסנאפ לא היו מאופיינים במילים שלהם אלא בהיותם "מקפיצים" ויותר ידידותיים לציבור הרחב.

## סנאפ בראפ הישראלי
שירי הסנאפ נפוצים גם בראפ הישראלי.

דוגמאות לשירי סנאפ ישראלים:Pop It UP" -KYD" וסאבלימינל - "MC Neto".

## ראפרים מפורסמים מז'אנר הסנאפ
*סולג'ה בוי
*Dem Franchize Boyz 
*Laffy Taffy
*D4L 
*Yung Joc 

קטגוריה:היפ הופ
NMD

**Nonsense-mediated decay** (**NMD**) הוא מנגנון בקרה על ה-mRNA שמצוי בכל היצורים אוקריוטיים אשר תואר לראשונה ב-1979. המנגנון מפחית ביטוי של גנים שבהם מופיע קודון פסק מוקדם (לפני המקום שבו הוא אמור להופיע בדרך כלל).

NMD הוא מנגנון בקרה המביא לפירוק של mRNA המכיל קודון פסק מוקדם. המנגנון מונע תרגום של mRNA המכיל קודון פסק מוקדם, העלול לגרום נזק לתא בגלל gain of function לחלבון שאינה טבעי או בגלל dominant-negative - הביטוי של החלבון הפגום יהיה דומיננטי על פני החלבון התקין, ולא יהיה תפקוד תקין. שלושת הגורמים העיקריים המעורבים במנגנון NMD הם: UPF1, UPF2 ו-UPF3 - אלו הם חלבוני up-frameshift. ביונקים מצויים UPF2 ו-UPF3 כחלק מ-Exon junction complex הקשור ל-mRNA לאחר השחבור, יחד עם אנזימים אחרים כדוגמת eIF4AIII, MLN51 וההטרודימר Y14/MAGOH, שגם להם תפקיד ב-NMD.

זיהוי תעתיקים פגומים יכול להיעשות בסבב הראשון של התרגום: הריבוזומים מסירים exon-exon junction complexes הקשורים לmRNA, ואם גם לאחר הסבב הראשון של התרגום נותר אחד מחלבונים אלו קשור ל-mRNA מופעל מנגנון NMD. כיוון שקודון הפסק מופיע מוקדם, מתנתק הריבוזום מה-mRNA מוקדם יותר, ולא מגיע לכל החלבונים הללו.

## קישורים חיצוניים

*http://www.klinikum.uni-heidelberg.de/Research-Focus-1-Nonsense-mediated-decay-NMD.114498.0.html


קטגוריה:חומצות גרעין
אקס-מן: אג'נדת ההכחדה

**אג'נדת ההכחדה** (באנגלית: **X-Tinction Agenda**) הוא אירוע קרוסאובר ביקום מארוול שפורסם בחוברות הקומיקס אקס-מן על ידי חברת מארוול קומיקס בין נובמבר 1990 לינואר 1991 למשך 9 חוברות. את הסיפור כתבו כריס קלרמונט ולואיז סימונסון ואיירו ג'ים לי, רוב לייפלד, ג'ון בוגדנוב וגואנג יאפ. בין קבוצות גיבורי-העל נכללים אקס-מן, אקס פקטור והמוטנטים החדשים, כאשר זו הפעם הראשונה בה שלוש קבוצות משלבות ביניהן כוחות, מאחר שעד כה חבריהן היו פזורים ברחבי העולם.

הסיפור זכה בפרס ה-*Comics Buyer's Guide* של שנת 1990 לסיפור הקומיקס הפופולרי ביותר.

## עלילה
מיד לאחר מאורעות הקרוס-אובר "ימי הווה עתידי" משנת 1990, קבוצה של מגיסטראטים ג'נושיים (חיילי אומת ג'נושה) מתקיפה את אחוזת אקס. הם נשלחים למשימה בידי קמרון הודג' הקיבורג, ואחד מחבריהם הוא האבוק חולה האמנזיה. הקבוצה חוטפת את סטורם ואת חברי המוטנטים החדשים וולפסביין, בום-בום, וורלוק וריקטור. הם נלקחים לג'נושה כשהם ערומים כביום היוולדם וחלושים. וורלוק נהרג וסטורם ווולפסביין עוברות שטיפת מוח והופכות לשפחות חסרות בינה – עמוד התווך של כלכלת האומה הג'נושית. קייבל, גמביט, פורג' ובאנשי מגייסים את קבוצת אקס פקטור למשימת הצלה. מצטרפים אליהם בג'נושה וולברין, פסיילוק וג'ובילי, אשר הגיעו לג'נושה בנפרד כדי להציל את חבריהם.

לבסוף, האקס-מן מביסים את הכוחות הג'נושיים. ראשו הערוף של קמרון הודג' נקבר חי בידי ריקטור, לאחר שזה האחרון משתמש בכוחותיו המוטאנטים להרעיד את המקום ולהפיל את בניין הבירה הג'נושית על הודג'. סטורם משתחררת משטיפת המוח שעברה, וזאת לאחר שגופה עבר רגרסיה פיזית לזו של ילדה קטנה, וחוזרת למצבה הקודם. וולפסביין משוחררת אף היא משטיפת המוח, אם כי היא נותרת במצב זאב מצוי באופן קבוע. האבוק מקבל בחזרה את זכרונותיו ובוחר להישאר בג'נושה יחד עם וולפסביין כדי לבנות מחדש את האומה, הנמצאת כעת ללא ממשלה שתנהיג אותה, ולמנוע מלחמת אזרחים בין אוכלוסיית בני האדם ואוכלוסיית המוטאנטים השוכנות בה.

## השלכות
* אובדן חברי המוטנטים החדשים הוותיקים וולפסביין, וורלוק וריקטור מוביל למעברם של שאר חברי הקבוצה לקבוצת אקס פורס.
* חברי האקס-מן המופיעים בסיפור (סטורם, וולברין, באנשי, פורג', פסיילוק, ג'ובילי וגמביט) מרכיבים את הקבוצה מאז התפרקותה.
* תהליך המוטציה ששילב את המנטליות של וולפסביין להאבוק הוא כלי עלילתי שבו השתמשו גם כאשר השניים עברו לקבוצת אקס פקטור.
* חבר גזע הפלנקס החייזרי מגיע לכדור הארץ, נוטל את זכרונותיה של וולפסביין, ומשנה את צורתו כדי להידמות לדאג רמזי ולוורלוק. הוא קורא לעצמו בשם דאגלוק.

## ביבליוגרפיה

## קישורים חיצוניים
* אג'נדת ההכחדה באתר הרשמי של מארוול קומיקס
* אג'נדת ההכחדה בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

## הערות שוליים

קטגוריה:אקס-מן: סיפורים
דימי בעקבות התגליות הגדולות

**דימי בעקבות התגליות הגדולות** (ביפנית: **ミームいろいろ夢の旅**, באנגלית: **The Many Dream Journeys of Meme**) היא סדרת אנימה יפנית בת 127 פרקים שהופקה לטלוויזיה בשנים 1983 עד 1985.

בישראל הסדרה שודרה בטלוויזיה החינוכית בדיבוב לעברית במהלך שנות ה-80.

## סקירה כללית
בכל פרק בסדרה פיה קטנה וורודה בשם דימי לקחה את הילדים דאיסוקה (אלכס בדיבוב העברי) בן ה-8 וסאיאקה (קים בדיבוב העברי) בת ה-12 למסע בזמן שבמהלכו הם לומדים על תגליות והמצאות מדעיות נודעות שונות בהיסטוריה. במהלך מסעותיהם הם פוגשים בדמויות היסטוריות שונות כמו גלילאו גליליי, אייזק ניוטון, אלברט איינשטיין, צ'ארלס דרווין, אלכסנדר גרהם בל, לואי פסטר, והאחים רייט.

בעונה השנייה של הסדרה דימי מסייעת לחבורה של שבעה ילדים ללמוד על תגליות והמצאות מדעיות נודעות שונות בהיסטוריה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:סדרות אנימה
קטגוריה:סדרות אנימה משנות ה-1980
קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית - תוכניות רכש
קטגוריה:ניפון אולפני אנימציה: סדרות טלוויזיה
קטגוריה:סדרות אנימה לילדים צעירים
עצב השת

[190px|ממוזער|החלק העליון של עצב השת (צהוב) ב[גוף האדם]]
**עצב השת** (TA: Nervus ischiadicus ובאנגלית: Sciatic nerve) הוא עצב גדול שמתחיל מעמוד השדרה באזור חוליות המותן, (הרביעית והחמישית) וממקלעת העצה, ועובר דרך האגן בצד האחורי של הירך לכיוון כף הרגל. העצב מתפצל מעל לחלקה האחורי של הברך והופך לעצב השוקה ולעצב השוקית. 

עצב השת אחראי על תנועתם של השרירים האחוריים בירך ושל כמעט כל שרירי השוק וכף הרגל. הוא גם אחראי על התחושה של העור באחורי הירך ורוב השוק וכף הרגל.

עצב השת הוא העצב הארוך והעבה ביותר בגוף האדם.

## בעיות בתפקוד עצב השת
תפקוד לקוי של עצב השת יכול לנבוע ממספר סיבות:

# פגיעה ישירה (טראומה גופנית).
# לחץ ממושך על העצב - מקטין את זרימת הדם באזור ויכול לגרום לסיבוכים נוספים. דחיסה או לחץ על העצב יכול להיגרם גם על ידי חלקים סמוכים בגוף או מבני מחלה קשורים (כגון גידול סרטני).
# עצם אגן שבורה או סוכרת - יכולים לגרום לנזק עצבי נרחב לעצב השת.
# דימום פנימי באזור האגן או בבטן. 

בחלק מהמקרים של פגיעה בתפקוד עצב השת, לא נדרש כל טיפול כי ההתאוששות היא עצמאית. ניתן לסייע באמצעות טיפול תומך שנועד הגדיל את הניידות והעצמאות בזמן ההתאוששות.

טיפולים אפשריים נוספים: 
* טיפול תרופתי - סטרואידים המוזרקים לאזור כדי לשלוט בנפיחות או דלקת ברורות; תרופות משככות כאבים במידת הצורך; או תרופות להפחתת כאבי ה"דקירה" שחלק מהאנשים חווים. היתרונות של התרופות צריכים להישקל אל מול תופעות לוואי אפשריות. 
* הסרה כירורגית של גידולים הלוחצים על העצב. 
* פיזיותרפיה וריפוי בעיסוק לחיזוק השרירים. 
* טכנולוגיה מסייעת - מכשירים אורתופדיים כגון פלטות או קיבועים עשויים לעזור בהליכה. 

## ראו גם

* גיד הנשה
## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:עצבי מקלעת המותניים והעצה
משבר בני הערובה באתר הגז עין אמנאס

**משבר בני הערובה בעין אמנאס** היה אירוע חטיפה שהחל בשעות הבוקר המוקדמות של 16 בינואר 2013, כאשר כארבעים פעילי טרור איסלמיסטים השתלטו על אתר הגז הטבעי "עין אמנאס" הנמצא במזרח אלג'יריה, תוך כדי הריגת שני עובדים ולקיחת מאות עובדים במתחם כבני ערובה. בין בני הערובה נכללו כ-130 עובדים זרים מערביים, בהם נורווגים, אמריקנים, אירים, יפנים, צרפתים ובריטים.

לטענת החוטפים, אשר ציינו כי הם משתייכים לקבוצה בשם "בריגדת רעולי הפנים", המתקפה בוצעה כנקמה על תמיכתה של אלג'יריה במתקפה הצבאית הצרפתית נגד המורדים האיסלמיסטים במבצע סרוואל. החוטפים הגיעו מארצות שונות, בהן מצרים, מאלי, ניג'ר, מאוריטניה, תוניסיה ואלג'יריה עצמה. 2 חוטפים היו אזרחים קנדים.

## התהוות המשבר
המשבר החל בשעה 4:30 לפנות בוקר, 16 בינואר 2013. כעשרים חמושים מוסלמים בשלושה כלי רכב השתלטו על אוטובוס שהסיע עובדים לאתר הגז "עין אמנאס" תוך כדי הריגת שני עובדים ולקיחתם של ארבעים ואחד עובדים זרים כבני ערובה, בהם נורווגים, אמריקנים, אירים, יפנים, צרפתים ובריטים. אתר הגז מופעל על ידי חברת הנפט והגז האלג'יראית "Sonatrach", תאגיד הנפט והגז הבריטי BP וחברת הנפט והגז הנורווגית "Statoil". לאחר ההשתלטות על האוטובוס עברו החוטפים ובני הערובה למתקן עצמו.

לאחר מכן הודיעו החמושים לרשויות כי הם מלכדו את המתקן בחומרי נפץ, ואיימו לרצוח את בני הערובה במקרה שכוחות הביטחון האלג'יריים ינסו לשחרר את החטופים. אף על פי כן כוחות הביטחון האלג'יראיים הקיפו את המתקן.

בהמשך, החמושים דרשו שצרפת תשים קץ באופן מיידי לכל פעולותיה הצבאיות נגד המורדים המוסלמים בצפון מאלי בתמורה להבטחת שלומם של בני הערובה. החוטפים דרשו גם שהרשויות באלג'יריה ישחררו מאה אסירים מוסלמים מבתי הכלא באלג'יר. למרות זאת, הרשויות באלג'יריה סירבו לנהל משא ומתן עם החוטפים.

בשעות אחר הצהריים של 17 בינואר, במהלך היום השני לחטיפה, תקפו את המתקן שני מסוקים של הצבא האלג'יראי. על פי הדיווחים בתקשורת, במהלך המתקפה נהרגו 15 חוטפים ובסביבות 34 בני ערובה. כמו כן, לפי הדיווחים בתקשורת, לפחות 7 בני ערובה נותרו בחיים, בהם שני אמריקנים, שני בלגים, יפני אחד ובריטי אחד.

ב-18 בינואר, במהלך היום השלישי לחטיפה, החוטפים דרשו כי ממשלת ארצות הברית תשחרר שני מחבלים בכירים הכלואים בארצות הברית בתמורה לשחרור בני הערובה האמריקנים – את המנהיג המצרי המוסלמי עומאר עבדל רחמן (הנושא מאסר עולם בבית כלא בארצות הברית על כך שתכנן את הפיגוע הראשון במגדלי התאומים ב-1993) ואת המדענית והמחבלת הפקיסטנית עאפיה סידיקווי (הנושאת 86 שנות מאסר בארצות הברית).

ב-19 בינואר, במהלך היום הרביעי לחטיפה, פשטו על אתר הגז עין אמנאס כוחות מיוחדים של הצבא האלג'ירי. לאחר הפשיטה, נספרו 37 בני ערובה שנהרגו מ-8 מדינות שונות (רבים מהם נהרגו במהלך הפשיטה עצמה), 3 שגורלם טרם נודע, וכן 29 פעילי טרור. 3 פעילים נתפסו בחיים. 685 עובדים אלג'יראים ו-107 זרים שוחררו בתום הפשיטה.

## הערות שוליים

קטגוריה:פיגועי מיקוח
קטגוריה:אלג'יריה: היסטוריה צבאית
קטגוריה:פעולות טרור ב-2013
קטגוריה:טרור באלג'יריה
קטגוריה:יחסי אלג'יריה–צרפת
קטגוריה:בני ערובה
קטגוריה:2013 באפריקה
Trail of Tears

**Trail of Tears** ("נתיב הדמעות", תעתיק: "טרייל אוף טירס") היא להקת מטאל גותי נורווגית.

הלהקה נוסדה ב-1994 על ידי הסולן רוני ת'ורסן, בשם Natt. ב-1997 שינתה את שמה ל-Trail of Tears. הלהקה מנגנת מטאל גותי סימפוני סקנדינבי בסגנון הדומה לטריסטניה (המוקדמת) ו-The Sins of Thy Beloved. הלהקה הרבתה להשתמש בשירת היפה והחיה המנגידה ביו הגרואלינג של ת'ורסן לשירת סופרן מלאכית שסיפקו הלנה אירן מיכאלסן ולאחר מכן קתרין פאולסן. הלהקה התפרקה ב-2013 אך הוקמה מחדש ב-2020.

## היסטוריה

הלהקה הוקמה ב-1994 בשם Natt על ידי הסולן רוני ת'ורסן, בשם Natt אך רק ב-1997 פרצה וחתמה על חוזה הקלטות. את קול הסופרן סיפקה הלנה אירן מיכאלסן  לאלבומים Disclosure in Red ו-Profoundemonium, אך עזבה בשנת 2000 זמן קצר לאחר צאת האלבום השני. היא הוחלפה בזמרת קתרין פאולסן.

הלהקה הוציאה עוד מספר אלבומים כאשר מספר חברי הרכב עוזבים ואחרים מצטרפים. בשנים 2010–2012 עזבו את הלהקה מספר חברים אך השבר הגדול אירע ב-2013 כאשר ת'ורסן, מייסד הלהקה, ועוד מספר נגנים הודיעו על עזיבת הלהקה בעקבות סכסוכים פנימיים. בעקבות גל העזיבות התפרקה הלהקה והיא הפסיקה את פעילותה. 

ב-2020 חידשה הלהקה את פעילותה, כאשר חזר אליה הסולן רוני ת'ורסן והצטרפו הזמרת איילין והמתופף ג'ונתן פרס, אחרי שפוטרו מסירניה. ב-17 בספטמבר 2022 פרסמה איילין פוסט בפייסבוק ובו כתבה שהלהקה תחל בהקלטת אלבום חדש באוקטובר 2022. במאי 2024 הוציאה הלקה מיני-אלבום (EP) בשם Winds of Disdain.

## חברי הלהקה
### חברים נוכחיים

* רוני ת'ורסן - סולן, גראולינג (1994–2013, 2020–היום)
* ג'ונתן פרס Jonathan Pérez - תופים (1997–2006, 2020–היום)
* Runar Hansen  - גיטרה מובילה (1997–2006, 2020–היום)
* Endre Moe - גיטרה בס (2007–2013, 2020–היום)
* Nicolay Johnsen - גיטרה (2020–היום)
* Ailyn - זמרת, שירה נשית (2020–היום)

### חברים לשעבר

* Ales Vik - זמרת סופרן (1994–1997)
* Vidar Uleberg - תופים (1994–1997)
* Kjell Rune Hagen - גיטרה בס (1997–2006)
* Frank Roald Hagen - קלידים (1997–2005)
* Terje Heiseldal - גיטרת קצב (1997–2005)
* Helena Iren Michaelsen - זמרת סופרן (1997–2000)
* Michael Krumins - גיטרה מובילה (1997)
* Kjetil Nordhus - זמר (2003–2006)
* Pål Olsen - גיטרות (2007–2010)
* Cato Jensen - תופים (2007–2012)
* Bjorn Dugstad Roennow - תופים (2012–2013)
* Cathrine Paulsen - זמרת סופרן (2000–2004 ו-2007–2013)
* Bjørn Erik Næss - גיטרה חשמלית (2007–2013)

## דיסקוגרפיה
### אלבומים מלאים

* *[[Disclosure in Red]]* (1998)
* *[[Profoundemonium]]* (2000)
* *[[A New Dimension of Might]]* (2002)
* *[[Free Fall into Fear]]* (2005)
* *[[Existentia]]* (2007)
* *[[Bloodstained Endurance]]* (2009)
* *[[Oscillation (album)|Oscillation]]* (2013)
* *[[Winds of Disdain]]* (2024, EP)


### דמואים
#### כ- Natt

* *Natt* (1996)


#### כ- Trail of Tears

* *When Silence Cries...* (1997)


## קישורים חיצוניים

* 
* Trail of Tears באתר Napalm Records

## הערות שוליים

קטגוריה:להקות מטאל גותי
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1994
הקר

**הקר** (בגרמנית: Hecker) הוא שם משפחה ממקור גרמני.

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה גרמניים
המדונה השחורה

**המדונה השחורה** או **מריה השחורה** הוא כינוי למספר יצירות אומנותיות, בהן מרים אם ישו מוצגת כשצבע עורה כהה. לעיתים גם ישו הילד מוצג באותה היצירה, וצבע עורו גם כהה.
מיכאיל גרולב

**מיכאיל ולדימירוביץ' גרולב** (ברוסית: **Михаи́л Влади́мирович Грулёв**; 20 באוגוסט 1857 - 17 בספטמבר 1943) היה גנרל בצבא האימפריה הרוסית, עיתונאי וסופר. נולד כיהודי, אך כדי לקדם את הקריירה הצבאית שלו התנצר. עם זאת, הוא ראה בעצמו יהודי וספרו האחרון, "רשומים של אלוף-יהודי", שיצא לאור בשנת 1930, מעיד על כך. את כל ההכנסות מספר זה הוא העביר לקרן קיימת לישראל.

## קורות חיים
מיכאיל גרולב נולד בעיירה רזקנה (אז בתחומי האימפריה הרוסית, כיום בלטביה) במשפחה יהודית מרובת ילדים. בילדותו קיבל חינוך יהודי מסורתי בחדר. כשהיה בן 12 עברה משפחתו לעיר סבז' שברוסיה (כיום במחוז פסקוב). בסבז' התקבל גרולב ללימודים בבית הספר התיכון המקומי והיה לתלמיד היהודי היחיד בבית הספר. לאחר סיום בית הספר החליט לבחור בקריירה צבאית והתנדב לצבא הרוסי. לאחר תקופת שירות קצרה כטוראי הוא הועלה לדרגת סמל. במהלך שירותו ניסה מספר פעמים לגשת למבחני הקבלה של כמה בתי ספר לקצינים, כולן נידחו. לבסוף הוא הגיש מועמדות לבית הספר לקצינים בוורשה, כאשר הוא מסתיר את היותו יהודי. הוא עבר בהצלחה את מבחני הקבלה, אך נדחה ברגע האחרון, כאשר בראיון אצל מפקד בית הספר נשאל על אמונתו הדתית. לאחר שהבין כי בשל יהדותו לא יוכל לעולם להיות קצין בצבא - הצהיר בפני הממונים עליו כברצונו להתנצר. לאחר שהפך לנוצרי החל את לימודיו בבית הספר לקצינים בוורשה, אותו סיים בשנת 1882. לאחר 3 שנות שירות כסגן מפקד פלוגה התקבל ללימודים לאקדמיה צבאית של המטה הכללי, אותה סיים בהצטיינות בשנת 1888. 

לאחר סיום הלימודים הוא חזר לשירות צבאי שרובו עבר במזרח הרחוק הרוסי. הוא השתתף במלחמת רוסיה–יפן ועל גבורתו בקרב נהר שאה קודם בדרגה וקיבל עיטור. בשנת 1912 מיכאיל גרולב עזב את השרות הצבאי והתיישב בניצה. 

עוד בשנת 1870 גרולב התחיל בכתיבת ספרים. את ההכנסות מהספר האחרון שלו "רשומים של אלוף-יהודי" שיצאה לאור בשנת 1930 הוא העביר לקרן קיימת לישראל. גרולב נפטר בניצה בשנת 1943.

## קישורים חיצוניים
* סיפור חייו של מיכאיל גרולב בירחון "אלף" 

קטגוריה:גנרלים בצבא האימפריה הרוסית
קטגוריה:יהודים בצבא האימפריה הרוסית
קטגוריה:אישים במלחמת רוסיה–יפן
קטגוריה:יהודים מומרים רוסים
קטגוריה:גנרלים יהודים
קטגוריה:מעוטרי עיטור ולדימיר הקדוש
קטגוריה:בוגרי האקדמיה הצבאית של המטה הכללי
קטגוריה:מהגרים מרוסיה לצרפת
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1850
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1943
דנים

**דנים** (בדנית: **Danskere**) הם עם סקנדינבי הדובר דנית. רוב העם הדני, כ-6 מיליון אנשים, חי בדנמרק. בנוסף הדנים נמצאים כמיעוט גדול בגרינלנד (11% מהתושבים) ואיי פארו (6% מהתושבים) שהיו שטחים בשליטתם עד המאה ה-20. בנוסף חי מיעוט דני של כ-50,000 איש במחוז שלזוויג-הולשטיין שבגרמניה. במחוז זה משמשת הדנית כשפה הרשמית ויש בו בתי ספר ואגודות שונות המתנהלים בדנית.

בנוסף מתגוררים דנים רבים גם בארצות הברית, קנדה, ברזיל ומדינות נוספות.

## מקור השם ומוצא

לפי ה-"Chronicon Lethrense" שנכתב במאה ה-12, התחלקו האומות הנורדיות לשלוש ממלכות. המלך נור קיבל את נורווגיה, המלך דן את דנמרק והמלך אוסטן (Østen) את שוודיה. שם העם והארץ נגזרו משמו של המלך דן.

הדנים היו שבט גרמאני צפוני ומוצאם אינו ברור. הם מוזכרים לראשונה במאה ה-6 בכתביהם של יורדנס, פרוקופיוס וגרגוריוס מטור. שפתם הייתה נורדית עתיקה, שפה אשר הייתה משותפת לדנים ולשבטים נוספים אשר ישבו בנורווגיה, בשוודיה ומאוחר יותר איסלנד. בתארו את סקנדזה (אזור צפון אירופה) בספרו גטיקה, מציין יורדנס כי ה**דאני**, אשר היו מאותו גזע כמו ה"סואדיטי" (השוודים), גרשו את ההרולים ולקחו את אדמתם.

בתחילת המאה ה-8 הקימו הדנים עיירות מסחר בתחומי שליטתם, ובכלל זה הדבי, ריבה, ויבורג ואורהוס, והרחיבו יישובים קיימים כגון אודנסה ואלבורג. הדבי גדלה והפכה במהירות ליישוב הגדול ביותר בסקנדינביה ושמרה על מעמד זה עד חורבנה בשנת 1066.

מסביבות שנת 800 החלו הדנים בעידן של פשיטות מאורגנות היטב על אירופה דרך החופים והנהרות. לאחר שלב הפשיטות החלה התיישבות הדרגתית של דנים באזורים נרחבים מחוץ לסקנדינביה, ובכלל זה באנגליה (הדנלואו), באירלנד, בהולנד ובצפון צרפת. בתחילת המאה ה-11 שלט המלך הדני קנוט הגדול בשטח נרחב אשר כונה האימפריה של הים הצפוני וכלל את אנגליה, דנמרק ונורווגיה.

במהלך המאה ה-10 הועבר מקום מושבם של המלכים ליילין שבמרכז יוטלנד, וסימן בכך את ייסודה של ממלכת דנמרק.

## דת
כ-80% מהדנים הם לותרנים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
קטגוריה:עמים גרמאניים
קטגוריה:עמי אירופה
קטגוריה:דנמרק: קבוצות אתניות
אקס-מן: אמנת הפלנקס

**אמנת הפלנקס** (באנגלית: **Phalanx Covenant**) הוא קשת סיפור ואירוע קרוסאובר ביקום מארוול שפורסם בחוברות הקומיקס אקס-מן על ידי חברת מארוול קומיקס בין ספטמבר לאוקטובר 1994 למשך 9 חוברות. את הסיפור כתבו פביאן ניצ'זה, סקוט לובדל, לארי האמה וטוד דזאגו, באיורם של אמנים כאנדי ואדם קוברט, ג'אן דורסמה, רוג'ר קרוז, טוני דניאל, ג'ו מדוריארה, סטיב סקרוס וסטיב אפטינג. אחד המאפיינים הבולטים בקשת הסיפור הוא שקבוצת האקס-מן משחקת תפקיד משני בה.

## עלילה
קבוצת אקס-מן מותקפת על ידי הפלנקס, בני אדם שונאי מוטאנטים אשר השתמשו בווירוס הטכנו-אורגני של החייזר וורלוק כדי להפוך ליצורים טכנו-אורגניים. בעזרת כוחות אלו, הפלנקס מסוגלים לשנות את צורתם ולהטמיע לתוכם חומר אורגני. בתור הפלנקס, יש להם מוח כוורתי המתוכנת להשמיד את כל המוטאנטים.

קשת הסיפור הובאה בשלוש תת-עלילות:
* "הדור הבא" - כשהאקס-מן אינם נמצאים, באנשי, אמה פרוסט, ג'ובילי וסייברטות' חייבים להציל את הדור הבא של המוטאנטים מידיהם של הפלנקס. סיפור זה נטע את הבסיס לסדרת החוברות Generation X.
* "סימני חיים" - קבוצות אקס פקטור, אקסקליבר ואקס פורס מגלות כי הפלנקס מאבדים את תכנותם, והופכים יותר ויותר לעצמאיים. הפלנקס העריק דאגלוק (שילוב בין המוטאנט דאג רמזי לחייזר וורלוק) לוקח את פורג', וולפסביין וקאנונבול למשימה על מנת למנוע מחבר הפלנקס ליצור קשר עם הגזע שלו.
* "הסנקציה האחרונה" - קייבל, וולברין, סייקלופס ופניקס מאחדים כוחות כדי לחלץ את האקס-מן על ידי הסתננות לבסיסם של הפלנקס.

## ביבליוגרפיה




## קישורים חיצוניים
* אמנת הפלנקס בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

קטגוריה:אקס-מן: סיפורים
מצולות (ספר)

**מצולות** (באנגלית: **Deep Six**), הוא הספר השביעי בסדרת ספרים של הסופר האמריקני קלייב קאסלר. הספר יצא לאור ב-1984, ועלילתו מתרחשת בשלהי המלחמה הקרה.
## עלילה
בספר זה, השביעי בסדרת הספרים אודות דרק פיט, מהנדס ימי הרפתקן ורב תושייה, עליו להיאבק במשפחת בוגנוויל צרפתית-קוריאנית-אמריקנית של איילי ספנות, ובראשה ראש המשפחה הקשישה, מן קוריו, ונכדה לי טונג, המנסה להשתלט על ארצות הברית כולה, ואף קשרה קשר לחטיפת נשיא ארצות הברית.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרות בלשית
קטגוריה:ספרי 1986
קטגוריה:ספרי ריגול
קטגוריה:קלייב קאסלר
קטגוריה:ספרים אמריקאיים
קטגוריה:ספרי הוצאת מודן
קטגוריה:ספרי הוצאת סיימון אנד שוסטר
אופיסופט

**אופיסופט** היא חברה תוכנה ישראלית שנוסדה בשנת 1991. בשנת 2018 נרכשה על ידי קבוצת SQLink, אחת מחברות התוכנה הגדולות בישראל.

החברה עוסקת ביישום פתרונות מידע ניהולי וניהול ביצועים מבוססי בינה עסקית (BI) ומספקת מגוון פתרונות רחב על הספקטרום של BI, BIG DATA ו- BPM, שמטרתם לסייע לארגון לעמוד ביעדיו האסטרטגיים לאורך זמן. פתרונות החברה נותנים מענה לכל צורכי הארגון בהיבט מחסני הנתונים, ניתוח ובקרה, מינוף מערכות מידע קיימות, חיבור בין מערכות ה-BI לצרכים העסקיים של הארגון ועוד.

פתרונותיה של אופיסופט מבוססים על מתודולוגיות העסקיות ויישומיות כגון BSC, SIDE ועוד. כל זאת, תוך התבססות על הפתרונות הטכנולוגיים בתחום. אופיסופט היא שותפה עסקית של מספר ספקי המוצרים בתחום אינטגרציית המידע וה-BI, כולל IBM, מיקרוסופט ו-SAP.

כמו כן אופיסופט עוסקת בבניית מחסני נתונים והקמת מערכי מדדים ויעדים (Dashboard) תוך בניית שולחנות עבודה (פורטלים). אופיסופט מבצעת תהליכי High Level Desigin למערכי BI.

אופיסופט פיתחה פתרונות אנליטיים כוללים המיועדים למספר סקטורים:
* Opisoftcare - מגזר הבריאות
* OpisoftFI – גופים פיננסיים
* OpisoftGov – מגזר ציבורי
* OpisoftMng – גופי מסחר ותעשייה

החברה מונה כיום מעל ל 250 עובדים, בהם מהנדסי תעשייה וניהול, מנהל עסקים, ניתוח מערכות מידע, תכנות ו-System.

## שותפים עסקיים
אופיסופט מציעה פתרונות בתחומים:
* כלי מיקרוסופט: OLAP, MOSS, SharePoint, SQL Server, Performance Point
* כלי IBM: קוגנוס (Cognos), לומברדי (Lombardi), אינישייט (Initiate) וכלי IBM נוספים.
* Business Objects.

## קישורים חיצוניים
* 
* אופיסופט, באתר "ידע-טק"
* אופיסופט, באתר "אנשים ומחשבים"

קטגוריה:חברות תוכנה ישראליות
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1991
אורי אהד

**אורי אֹהד** (נולד ב-11 בספטמבר 1970) הוא חבר מועצת העיר פתח תקווה אשר שימש ראש העיר בפועל למשך כעשרה חודשים, לאחר התפטרותו של יצחק אוחיון מסיבות בריאותיות.

## ביוגרפיה
אורי אהד נולד בפתח תקווה, בנם של אפרים ונגה אהד, אשר כיהנה כשופטת בכירה בבית המשפט המחוזי בלוד.

אהד למד בבית הספר תיכון "ברנר" בפ"ת וכיהן כיו"ר מועצת התלמידים העירונית. שירת בחיל השריון כמפקד טנק. למד משפטים במכללת שערי משפט והוסמך כעורך דין.

אהד הצטרף למועצת העיר בשנת 1998. הוא היה חבר המועצה הצעיר ביותר בתולדות פתח תקווה, בן 28 בלבד. לאחר הבחירות ב-1998, קיבל לידיו את תיק הנוער אשר אהד שינה את שמו לתיק הנוער והצעירים, ואשר טיפל בכל תחומי החיים לנוער וצעירים בפתח תקווה. ביוזמת אהד, החלה העירייה לחלק מלגות לימודים לסטודנטים תושבי העיר, כאשר הוא עמד בראש ועדת המלגות. בנוסף עסק בתחומי החינוך והתרבות, איכות הסביבה (מנע הקמת מפעל למיון פסולת רפואית בעיר) ועוד.

בשנת 2003 ייסד את רשימת "שיא לפ"ת",שהורכבה מאנשי מפלגת העבודה, שינוי והירוקים. אהד עמד בראשה והתמודד בבחירות למועצת העיר. רשימתו זכתה ב-5 מנדטים והייתה הרשימה הגדולה במועצה. לאחר הבחירות, התמנה אהד לממלא מקום ראש העיר יצחק אוחיון, תפקיד אותו מילא בהתנדבות וללא שכר. לאחר כ-10 חודשים בקואליציה, ולאחר חילוקי דעות עם ראש העיר יצחק אוחיון, התפטר מתפקידו, ושימש כיו"ר האופוזיציה.

בשנת 2008 התמודד בבחירות לראשות העיר מול ראש העיר המכהן יצחק אוחיון וזכה ב-29% מהקולות מול 55% שקיבל אוחיון. רשימתו של אהד זכתה הפעם ב-4 מנדטים, והוא שימש כראש האופוזיציה. ב-13 בינואר 2013 הודיע ראש העיר יצחק אוחיון על סיום תפקידו בעקבות מחלה, כ-9 חודשים לפני הבחירות המתוכננות לאוקטובר 2013. ב-15 בינואר התקיימה הצבעה במועצת העיר, ואהד נבחר לראש העיר לתקופה זו ברוב של 23 תומכים מול 3 נמנעים.

אהד הגיש את מועמדותו לראשות עיריית פתח תקווה מטעם סיעת "דרך חדשה" בבחירות ב-2013, וקיבל 36% מהקולות. היות שאף מתמודד לא עבר את מכסת 40% הנדרשים, ההכרעה על הבחירות עברה לסיבוב שני – מול איציק ברוורמן, שקיבל 25% מהקולות. בסיבוב השני, הפסיד אהד לברוורמן שנבחר לכהן כראש עיריית פתח תקווה. בבחירות אלו, סיעתו זכתה ב-3 מנדטים.

לאחר הבחירות המשיך אהד לשמש כחבר מועצה ובמקביל הקים משרד עו"ד המתמחה במשפט אזרחי ומנהלי, ליטיגציה, התחדשות עירונית ודיני עבודה. כמו כן, במשרד מחלקת גישור ובוררות. לקראת בחירות 2018 הוא התאחד עם חבר המועצה איציק ישראל שפרש מסיעתו של ברוורמן, והוא עמד בראש רשימה משותפת בשם "הביצועיסטים". הרשימה זכתה ב-3 מנדטים.

משנת 2023 אהד הוא אחד ממובילי המחאה נגד ממשלת ישראל השלושים ושבע בפתח תקווה.

בבחירות ב-2024 רץ אהד ברשימה משותפת בשם מחויבים הכח הליברלי יחד עם איתי שונשיין בתמיכת "כחול לבן". הרשימה זכתה לכ-11,000 קולות והייתה למפלגה השלישית בגדלה במועצה. לאחר הבחירות נכנסה הסיעה בראשות אורי אהד לקואליציה וקיבל על עצמו (בהתנדבות) תפקיד יו"ר מנהלת אזורי התעשייה בעיר.

## חיים אישיים
אהד נשוי למירב ואב לחמישה ילדים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:ראשי עיריית פתח תקווה
קטגוריה:בוגרי תיכון ברנר
קטגוריה:בוגרי המרכז האקדמי שערי מדע ומשפט
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
טמפרטורה שלילית

**טמפרטורה שלילית** היא טמפרטורה, שעל פי יחידת מידה קלווין, קטנה מנקודת האפס המוחלט.  מצב זה אפשרי במערכות פיזיקליות אשר קיים להן מצב אנרגיה מרבי.

בניגוד לציפייה, מערכת עם טמפרטורה שלילית חמה יותר מכל מערכת עם טמפרטורה חיובית. אם שתי המערכות תפגשנה, חום יעבור מהמערכת השלילית לחיובית. הפרדוקס נעלם כאשר מבינים טמפרטורה במושגים של אנרגיה ואנטרופיה. במערכות בעלות טמפרטורה חיובית, האנטרופיה עולה כאשר נוספת אנרגיה למערכת, ואילו במערכות עם טמפרטורה שלילית האנטרופיה יורדת כאשר מוספת אנרגיה למערכת. שימוש בטמפרטורה הופכית, \beta=\frac1{k_B T}, עוזר להבהיר עניין זה.

מרבית המערכות לא יכולות להגיע לטמפרטורה שלילית מכיוון שהוספת האנרגיה תגדיל את האנטרופיה שלהן. טמפרטורה שלילית יכולה להתקיים רק במערכות בהן יש מספר מוגבל של מצבים אנרגטיים. כאשר הטמפרטורה עולה במערכות אלו, החלקיקים נעים מהר יותר ויותר עד שמספר החלקיקים במצבי האנרגיה הנמוכים ובמצבי האנרגיה הגבוהים הוא שווה. זוהי תוצאה של הגדרת הטמפרטורה במכניקה סטטיסטית. על ידי הכנסת אנרגיה למערכות אלו ישנה אפשרות ליצור מערכת שבה יש יותר חלקיקים במצבי אנרגיה גבוהים במאשר במצבי אנרגיה נמוכים. חומר בעל טמפרטורה שלילית אינו קר יותר מאשר חומר עם טמפרטורה אפס אלא הוא חם יותר מאשר בטמפרטורה אינסופית חיובית.

בינואר 2013 פורסם כי צוות מחקר בראשות וולפנג קטרלה מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס ואולריך שניידר (Ulrich Schneider) מאוניברסיטת לודוויג מקסימיליאן, הדגימו יצירת חומר המצוי בטמפרטורה שמתחת לאפס המוחלט. החוקרים יצרו גז קוונטי באמצעות אלומות לייזר ומגנטים ובעזרת שינויים קיצוניים בשדות המגנטים הביאו להעברת אטומים מרמת האנרגיה הנמוכה ביותר האפשרית לרמת האנרגיה הגבוהה ביותר האפשרית. המחקר פורסם בכתבי העת המדעיים Science, Nature ו-Physical Review.

## ראו גם
* האפס המוחלט
* טמפרטורה

## קישורים חיצוניים
*

* Zeeya Merali, Quantum gas goes below absolute zero, Nature, 3 January 2013


קטגוריה:טמפרטורה
החזית הצפונית במלחמת האזרחים ברוסיה

**החזית הצפונית במלחמת האזרחים ברוסיה** - קרבות בצפון רוסיה שהחלו במהלך 1918 והסתיימו בשנת 1920. לחזית הייתה חשיבות משנית במלחמת האזרחים ברוסיה והיקף הכוחות הלוחמים לא עבר כמה עשרות אלפי חיילים לעומת מאות אלפי חיילים בחזית המזרחית ובחזית הדרומית.

## רקע
החל ממרץ 1917 מדינות ההסכמה החלו בהעברת תחמושת וציוד צבאי אחר לנמלי הצפון ארכנגלסק ומורמנסק. בעקבות כישלון מתקפת יוני והתפוררות הצבא הרוסי הסחורות החלו להיערם במחסני הנמלים. באפריל 1918 האימפריה הגרמנית הנחיתה את כוחותיה בפינלנד והיה חשש שגרמנים יכבשו מסילת הברזל סנקט פטרסבורג-מורמנסק ואף נמלים עצמם. בעקבות כך מדינות ההסכמה החליטו להנחית את הכוחות בנמלי מורמנסק וארכנגלסק. מטרת הנחיתה הייתה לשמור על הציוד הצבאי שכבר סופק ולאפשר לכוחות הלגיון הצ'כוסלובקי לפנות את תחומי רוסיה דרך נמלי הצפון. 

לאור תנאי השטח לא היה באזור חזית לחימה של ממש. הקרבות התרחשו לאורך צירים מרכזיים וסביב הערים.

## תיאור האירועים
[שמאל|ממוזער|200px|מצב החזית בשנת [1919]]
ב-1 במרץ 1918 הודיע השלטון הסובייטי בעיר ללאון טרוצקי על הצעה בריטית להגן על המסילה שמקשרת את העיר עם רוסיה כנגד כוחות גרמנים. לאון טרוצקי שהיה בתקופה זו שר החוץ נתן אישור לקבלת עזרה. במהלך מרץ-יוני 1918 בעיר נחתו כוחות צבאיות של בריטניה, צרפת וארצות הברית.

ב-2 באוגוסט 1918 הגיעו 17 אוניות של מדינות ההסכמה עם כ-9 אלף חיילים לארכנגלסק. כוחות של מדינות ההסכמה כבשו את העיר מן הכוחות הבולשביקים שהחזיקו בה, במה שהיה המבצע המשולב ים-אוויר-יבשה הראשון בהיסטוריה. השלטון הבולשביקי בעיר הופסק אך מחסני הנמל היו ריקים כי הצבא האדום פינה אותם לפני הנסיגה. כוחות של הבריטים ואמריקאים החלו בהתקדמות איטית דרומה. ההתקדמות הייתה איטית כי הדרך היחידה הייתה משובשת והתקדמות לאורך נהר הדווינה הצפונית הייתה קשה. עד לסתיו 1918 הושגה התקדמות עד לעיירת שנקורסק בדרום מחוז ארכנגלסק. במהלך חורף 1918 הצבא האדום החל במתקפה מפתיע והצליח להביא לנסיגה של בריטית מהאזור.

לאחר סיום מלחמת העולם הראשונה המטרות הרשמיות של הפלישה למעשה לא היו אקטואליות. כתוצאה מכך המוטיבציה של הצבא ירד. למרות הניסיונות להתקדם לכיוון מזרח במטרה להתחבר לכוחות הצבא הלבן שלחם בחזית המזרחית לא הייתה התקדמות של ממש.

בספטמבר 1919 התקבלה החלטה על פינוי הכוחות מהאזור. בהיוודע לשינוי המצב האסטרטגי הצבא האדום החל במתקפה רחבה. בהיעדר תמיכה מבחוץ באזור בו לא הייתה תעשייה של ממש לייצור תחמושת להתנגדות של הצבא הלבן לא היה סיכוי להמשך לאורך זמן. בפברואר 1920 החלה התקוממות בעיר ארכנגלסק וב-20 בפברואר 1920 הצבא האדום השתלט על העיר. הכוחות האחרונות של הצבא הלבן באזור בפיקוד של גנרל אלכסיי מילר פונו באוניות לנורווגיה.

ב-13 במרץ 1920 נכנס הצבא האדום למורמנסק ובכך הסתיימו הקרבות בחזית הצפונית.

## צדדים לוחמים
### מדינות ההסכמה והצבא הלבן
היחידות היו מורכבות מלוחמים ממספר מדינות:
* בריטניה - 6 אלפים
* אוסטרליה -4 אלפים
* קנדה - 500
* ארצות הברית - 5 אלפים
* צרפת - 4 אלפים
* איטליה - אלפים
* הלגיון הקרלי (הורכב מאוכלוסייה מקומית) - 4 אלפים 
* הצבא הצפוני הלבן גדל מ-3 אלפים באוגוסט 1918 עד לכ-50 אלפים בפברואר 1920
### הצבא האדום
* הארמייה ה-6 לחמה בגזרת ארכנגלסק
* הארמייה ה-7 לחמה בגזרת קרליה

היקף הכוח היה כ-15 אלף חיילים.

## קישורים חיצוניים

* תיאור המשלחת הבריטית ופעילותה
* תיאור המשלחת אמריקאית ופעילותה

קטגוריה:מלחמת האזרחים ברוסיה
קטגוריה:יחסי ברית המועצות – הממלכה המאוחדת
קטגוריה:יחסי ארצות הברית – ברית המועצות
קטגוריה:ארכנגלסק
קטגוריה:מורמנסק
בגד גוף

[200px|ממוזער|[החלקה אמנותית|המחליקה האמנותית סשה כהן עם בגד גוף וחצאית מחוברת אליו במהלך ביצוע תרגיל באליפות העולם בהחלקה על הקרח ב-2004]]
**בגד גוף** (Leotard או Bodysuit) הוא בגד יוניסקס המתוח על העור ועשוי יחידה אחת המכסה את פלג הגוף העליון, אך משאירה את הרגליים לא מכוסות. בגד הגוף מיוצר ממגוון חומרי ניילון וספנדקס ומבדי כותנה. מי שמזוהה עם פרסומו הוא האקרובט הצרפתי ז'ול ליאוטרד (הידוע גם כממציא הטרפז המעופף), ששם משפחתו משמש לשם הבגד בלועזית.

בבגדי גוף משתמשים אקרובטים, מתעמלים, רקדנים, מחליקים אמנותיים, ספורטאים, שחקנים ואמני קרקס כבגדי אימון וכתלבושות בהופעות. לעיתים קרובות הם נלבשים יחד עם חצאיות בלט ומעל גרביונים. בנוסף, קיימים בגדי גוף עם שרוולים קצרים וארוכים. וריאציה שלהם היא בגדי ים או חליפות שחייה המכסות גם את הרגליים.

את בגדי הגוף לובשים על ידי כניסה דרך פתח הצוואר, קיימים בגדי גוף ובהם קליפסים באזור המפשעה המאפשרים ללבוש את הבגד כפי שלובשים חולצה, אולם בגדי גוף קלאסיים מאפשרים את כניסת הגוף על ידי הפתח שילוב של פתח רחב באזור הדקולטה ואלסטיות של הבגד.

**[[בייבי גרו]]** (מאנגלית: Baby-Grow) הוא בגד גוף נפוץ לפעוטות.

## היסטוריה
בתחילת המאה ה-20, בגדי גוף היו מוגבלים בעיקר למופעי קרקס ואקרובטיקה. בשנות ה-20 וה-30 בגדי הגוף השפיעו על סגנונם של בגדי הים ונשים לבשו בגדי ים שלמים העשויים מיחידה אחת שדמו במראיהם לבגדי גוף, אך היו עמידים יותר לנזקי המים.

בגדי גוף נלבשו על ידי רקדנים מקצועיים כגון רקדניות בהופעות בברודוויי, כאשר שימוש של בגד גוף על הבמה לווה פעמים רבות עם גרביונים או טייטס.

בשנות ה-50 בגדי גוף המשיכו להיות חלק מהלבוש של אמני במה ושחקני קרקס, אך כבר נכנסו לאופנת הלבוש הפונקציונלי לצורכי אימונים ספורטיביים, בעיקר במוסדות כמו בתי ספר ובאימונים במכוני כושר. בגדי גוף אלה היו כמעט תמיד שחורים ולוו בגרביונים עבים.

בין שנות ה-50 לשנות ה-70 בגדי הגוף נשארו במראה אחיד, אולם בשנות ה-70 נוספה להם צבעוניות והם הפכו לפופולריים בעיקר בבלט ובהתעמלות. החל מאותה התקופה הם הפכו לחלק מהלבוש היומיומי בתקופת הדיסקו, על צבעוניותו העזה, בשילוב של נוצצים ופאייטים. קלטות אימון בהן מככבות שחקניות כדוגמת ג'ין פונדה כשהן בבגד גוף הובילו להגדלת הפופולריות של המוצר.


קובץ:Leotard ballet.jpg|בגד גוף לבלט
קובץ:Bodysuit-drawn-wolford colorado.jpg|בגד גוף שלם עם קליפסים באזור המפשעה
קובץ:Aerobic exercise - public demonstration12.jpg|בגדי גוף בתרגילי אימון אירובי
קובץ:Taylor Dayne Australian Tour.jpg|הזמרת טיילור דיין בהופעה גם בגד גוף נוצץ
קובץ:Contortion backbend.jpg|בגד גוף עם שרוולים ארוכים הנלבש על ידי אקרובטית


## קישורים חיצוניים

* ההיסטוריה של בגד הגוף בהתעמלות אמנותית, באתר gymstyle
* 
קטגוריה:ביגוד
גוף