open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
דיק ריצ'רדס

**ריצ'רד וולטר "דיק" ריצ'רדס** (באנגלית: **Richard Walter "Dick" Richards**; ) היה אוסטרלי, מורה למדעים, שהצטרף למשלחת דיסקברי.
## חייו
ריצ'רדס נולד בבנדיגו, מדינת ויקטוריה הוא הצטרף למשלחת דיסקברי של סר ארנסט שקלטון בדצמבר 1914, כפיזיקאי עם קבוצת ים רוס בפיקודו של קפטן אניאס מקינטוש. ריצ'רדס היה רק בן 21 וזה עתה סיים את לימודיו באוניברסיטת מלבורן, כשיצא להפלגה על סיפון ה"אורורה". 
## עם קבוצת ים רוס
בקבוצה חסרת המזל של ים רוס, למד ריצ'רדס טכניקות גרירת מזחלות ומסע קוטבי מארנסט ג'ויס, שריצ'רדס העריץ. ריצ'רדס היה הראשון שהבחין בהיעלמותה של "אורורה" בשעת סערה ב-6 במאי 1915, ובצירוף מקרים היה גם הראשון שראה אותה בשובה, כעבור 20 חודשים. במהלך התקופה שבין שני האירועים, כאשר הקבוצה נשארה תקועה על החוף, השתתף ריצ'רדס בצעדה המפרכת אל קרחון בירדמור, לשם הנחת מצבורי אספקה לקבוצה הטראנס-אנטארקטית הצפויה של שקלטון, שלא הגיעה בסופו של דבר. הוא היה אחד העדים למותו של ארנולד ספנסר-סמית' ובהמשך להיעלמותם של ויקטור הייוורד ומקינטוש בניסיונם לחצות את הים הקפוא מהאט פוינט ולהגיע אל כף אוונס. ריצ'רדס, שנשאר עם חברי הקבוצה הנותרים בהאט פוינט, היה מרותק במשך שבועות לדרגשו מחמת תשישות ודיכאון.

## קריירה לאחר המשלחת
לאחר החילוץ בינואר 1917 ושובו לאוסטרליה, לימד ריצ'רדס בבית ספר לכרייה ותעשייה בבלאראט. אחרי ששירת כיועץ לממשלה בתחום המכשור האופטי במהלך מלחמת העולם השנייה, חזר ב-1948 לבלאראט, כנשיא הקולג'. הוא פרש מתפקידו בשנת 1958.

בשנים הבאות ייעץ לעיתים קרובות להיסטוריונים וכותבי רשומות של חקר הקטבים. דעתו הייתה, שאף כי המסע לציוד המצבורים התגלה לבסוף כמיותר, הוא לא היה לשווא, בהיותו דוגמה להישגים שרוח האדם מסוגלת להגיע אליהם בתנאים קשים מנשוא.

ריצ'רדס האריך ימים מכל חבריו למשלחת, והיה לשריד האחרון של מה שנקרא העידן ההרואי של חקר אנטארקטיקה, כאשר הלך לעולמו בגיל 91, בשנת 1985. 

## אותות כבוד והנצחה
ריצ'רד ריצ'רדס עוטר במדליית אלברט בשנת 1923 על המאמצים שעשה על הקרח להציל את חייהם של ארנולד ספנסר-סמית' ואניאס מקינטוש. פרס זה הוסב בשנת 1971 לצלב ג'ורג', חילוף שהוצע לכל מחזיקי מדליית אלברט שהיו אז בחיים.

דווח, כי ריצ'רדס הצטרף למשלחת הטראנס-אנטארקטית בלי לדון בגובה שכרו, וכי בשובו קיבל סכום של 70 ליש"ט.

## הערות שוליים

קטגוריה:מגלי ארצות אוסטרלים
קטגוריה:משלחת דיסקברי
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1893
קטגוריה:אוסטרלים שנפטרו ב-1985
ליז וייט

**אליזבת "ליז" וייט** (באנגלית: **Elizabeth "Liz" White**; נולדה ב-5 בנובמבר 1979) היא שחקנית אנגלייה. תפקידה הידוע ביותר הוא אנני קרטרייט בשתי סדרות הטלוויזיה של ה-BBC "החיים על מאדים" ו"אפר לאפר" ששודרו לראשונה ב-2006 וב-2007.

## ביוגרפיה
וייט נולדה ברות'רהם שבדרום יורקשייר. למדה משחק בבית הספר "Liverpool Institute for Performing Arts".

בשנת 2003 השתתפה בסדרה "מורים" וב-2004 הופיעה בסרטו של מייק לי "וירה דרייק". את עיקר פרסומה קיבלה מהופעותיה בסדרות "חיים על מאדים" ו"אפר לאפר" בהם שיחקה בתפקיד שוטרת שחיה בשנות השבעים והשמונים בהתאמה.

תפקידים נוספים בטלוויזיה היו לווייט בעונה הראשונה של הסדרה "The Fixer" של ITV בתפקיד ג'ס מרסר, אחותו של ג'ון מרסר. בפרק "בגדי המלך החדשים", עיבוד מודרני של ה-BBC לסיפורי ילדים קלאסיים, גילמה את שאנון. באפריל 2011 הופיעה וייט בעיבוד של ה-BBC לרומן "The Crimson Petal and the White".

וייט השתתפה בווידאו קליפ של השיר "Inflatable" של להקת בוש. ב-2012 כיכבה בסרט הקולנוע "האישה בשחור עיבוד לרומן באותו שם בהפקת "האמר פילמס". ביולי 2014 השתתפה בתפקיד מליסה בתסכית "Osiris" בהפקת "Everybodyelse Productions". עוד באותה שנה שיחקה בתפקיד ליזי מוטרסהד בסדרת הדרמה "Our Zoo" של BBC One, על אודות האיש שהקים את גן החיות צ'סטר וההשפעה שהייתה לכך על משפחתו.

בשנת 2010 שיחקה בתיאטרון בתפקיד הבנלי קריצ'פילד במחזה "Spring Storm" מאת טנסי ויליאמס בתיאטרון קוטסלו בלונדון. ב-2011 הופיעה במחזה "A Woman Killed with Kindness" מאת תומאס הייווד בתיאטרון לייטלטון שבתיאטרון הלאומי. ב-2013 שיחקה בתפקיד כפול במחזה "Port" מאת סיימון סטיבנס. ב-2014 גילמה את כריסוטמיס במחזה "אלקטרה" מאת סופוקלס, לצדה של קריסטין סקוט תומאס בתיאטרון האולד ויק שבלונדון.

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

* ליז וייט באתר ה-BBC

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אנגליות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אנגליות
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1979
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1979
טוצ'יגי (מחוז)

**מחוז טוצ'יגי** (ביפנית: *Tochigi-ken* 栃木県) הוא מחוז באזור קאנטו שבאי הונשו, יפן. בירת המחוז היא העיר אוצונומיה.

במחוז טוצ'יגי שוכנת העיר ניקו, בה נמצאים מקדשי שינטו ומקדשים בודהיסטים שזכו למעמד אתרי המורשת העולמית של אונסק"ו בשנת 1999.

המחוז ידוע גם בשל אזור נאסוּ, בצפון המחוז, העשיר באונסן, וידוע בתעשיית הסאקה שלו ובאתרי הסקי שבו.

## היסטוריה
בראשית המאה ה-15 נבנה במחוז אשיקאגה גאקו, המוסד האקדמי הוותיק ביותר ביפן, הפעיל גם כיום. במאה ה-17 איחד טוקוגאווה אייאסו את יפן תחת שלטונו. לאחר מותו, נבנה בניקו מקדש טושוגו, ובו המאוזוליאום של טוקוגאווה. לאחר מכן סללה שוגונות טוקוגאווה את הניקו קאידו (日光街道) - דרך שחיברה בין ניקו ואדו - וחייבה דאימיו מכל רחבי יפן לעלות לרגל למאוזוליאום.

במאה ה-19 התמוטטה שוגונות טוקוגאווה, ולאחר רסטורציית מייג'י קמה ממשלה חדשה שביטלה את שיטת החלוקה הקודמת ויצרה מחוזות חדשים. מחוז טוצ'יגי נוצר ב-1873, לאחר איחוד המחוזות אוצונומיה וטוצ'יגי.

לאחר האסון הגרעיני בפוקושימה במרץ 2011, נמדדו באוצונומיה רמות רדיואקטיביות גבוהות פי 33 מהרגיל.

## גאוגרפיה
שטחו של מחוז טוצ'יגי הוא 6,408 קילומטרים רבועים, 22% מתוכם מהווים פארקים לאומיים. למחוז אין גישה לים, והוא שוכן במרכז החלק הצפוני של אזור קאנטו. המחוז גובל במחוזות איבראקי, גונמה, סאיטאמה, ופוקושימה.

בטוצ'יגי שורר אקלים ממוזג ולח, אך בעל שינויים ניכרים בטמפרטורות. החורפים יבשים ומלווים ברוחות, ואילו הקיצים לחים ומלווים בסופות רעמים.

במרכז המחוז ישנו מישור פתוח, הגדול ביותר באזור קאנטו, שבגבולו הצפוני ניצבים ההרים שיראנֶה (2,578 מטרים), נאנטאי (2,484 מטרים), ונסוּדאקֶה (1,917 מטרים). מקורותיהם של הנהרות קינוגאווה, נאקגאווה ווטראסה נמצאים באזור זה, ומשם הם זורמים לאורך קאנטו ונשפכים לאוקיינוס השקט.

### ערים
במחוז טוצ'יגי 14 ערים:

## כלכלה
בשל קרבתו לטוקיו, טוצ'יגי הוא ביתם של תאגידים ושל תעשיות רבות, בהם הקומפלקס התעשייתי קיוהארה, הגדול ביותר ביפן. התעשייה תופסת 36.6% מכלכלת המחוז, והמוצרים העיקריים המיוצרים בו הם כלי רכב, חלקים ואביזרים לרכב, מכשירי רדיו וטלוויזיה, תרופות, וציוד תקשורת אלחוטית.

התוצר השנתי של המחוז בתחום החקלאות עומד על 274 מיליארד ין, ועיקר התוצר הוא אורז, ירקות ובקר.

## קישורים חיצוניים

* 
* האתר הרשמי של מחוז טוצ'יגי
* מדריך לטוצ'יגי
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יפן: מחוזות
קטגוריה:קאנטו: מחוזות
סימולציות ניהול ובנייה

[280px|ממוזער|המשחק [OpenTTD, אשר נוצר בהשראת משחק ה-CMS הפופולרי סים סיטי, הוא משחק מסוגת סימולציות ניהול ובנייה]]
**סימולציות ניהול ובנייה** (באנגלית: **Construction and management simulation**, או בקיצור **CMS**) הוא ז'אנר של משחקי וידאו המתמקד בבנייה, ניהול ואופטימיזציה של מערכות מורכבות. השחקנים בדרך כלל לוקחים על עצמם את התפקיד של מנהל אשר צריך להקים, להרחיב ולנהל קהילות או פרויקטים בדיוניים עם משאבים מוגבלים, כמו למשל ערים, פארקי שעשועים, בתי חולים, בתי עסק, ועוד. במשחקים הללו מושם בדרך כלל דגש רב על תכנון אסטרטגי, ניהול משאבים ומיומנויות קבלת החלטות.

## משחקיות
במשחקי סימולציות ניהול ובנייה השחקן מקבל את האחריות לתכנן, לבנות ולתחזק מבנים ומערכות שונות תוך כדי ניהול תקציבים, כוח אדם ומשאבים אחרים. המשחקים בז'אנר מיועדים בדרך כלל לשחקן יחיד.

המשחקים נוטים לרוב להתמקד בתחום הבנייה של הפרויקט כאשר השחקן צריך לבנות ולבצע התאמות אישיות שונות למבנים, מתקנים ותשתיות שיענו על צרכים שונים.

בנוסף לבנייה, השחקן לוקח על עצמו גם את התפקיד של המנהל אשר מפקח על התפעול השוטף של הפרויקט וצריך לקבל החלטות הקשורות לצוות העובדים, לכספים, ללוגיסטיקה ולהיבטים אחרים של ניהול הפרויקט.

השחקן צריך בדרך כלל לייעל את המערכות שהם בונים ככל האפשר על מנת להשיג יעדים ספציפיים, כמו מקסום רווחים, שיפור היעילות, ו/או לוודא שהאזרחים הווירטואליים או הלקוחות יהיו שבעי רצון.

בתוך משחקי סימולציות ניהול ובנייה בדרך ישנם כלים אנליטיים שונים בהם ניתן להיעזר במהלך המשחק על מנת לקבל החלטות חשובות שונות. בנוסף לכך השחקן מקבל לעיתים רבות עצות אודות בעיות שונות שצצות והצרכים החשובים ביותר של הפרויקט שצריכים להילקח בחשבון.

## תת-סוגות בולטות
* **[[משחקי בניית ערים]]** (City-building games) - במשחקים אלו השחקן צופה על העיר מנקודת תצפית גבוהה בשמיים, בעודו מפתח ומנהל את העיר. בדרך כלל הוא מסוגל רק לשלוט בבחירת המיקום שבו יוצבו המבנים והתשתיות ובאלמנטים אחרים הקשורים לניהול העיר, כגון תשלום שכר וסדרי עדיפויות בעבודה. העיר מתפתחת בהתאם להחלטות השחקן.
* **[[משחקי בניית פארקים]]** - במשחקים אלו השחקן בונה ומנהל פארקים, פארקי שעשועים, לונה פארק עם רכבות הרים, גני חיות וכדומה. על השחקן לבנות מתקנים ולדאוג לתחזוקה, ולמשוך מבקרים אל הפארק. ידועים במיוחד משחקים בזיכיון "פארק היורה" בהם השחקן בונה פארק דינוזאורים ואף יכול ליצור מיני כלאיים חדשים.
* **[[משחקי סימולציה של עסקים]]** (Business simulation games) - משחקים שבהם השחקן ממוקד בניהול ההיבטים הכלכליים השונים של עסק, במטרה להעלות בסופו של דבר את הרווחיות של העסק. במשחקים מסוג זה בדרך אין אלמנטים של בנייה.
* **[[משחקי סימולציה פוליטית]]** (Government simulation games) - משחקים שבהם השחקן ממלא את התפקיד של ראשי הממשל במדינות מסוימות (מדינות קיימות או מדינות בדיוניות).
* **[[משחקי ניהול של קבוצות ספורט]]** (Sports management games) - במשחקים אלו השחקן ממלא את התפקיד של מנהל קבוצת ספורט. בדרך כלל הוא צריך להתמקד בתחומים כגון אסטרטגיה, טקטיקה, בחירת השחקנים/העברות, קביעת הרכבים ובהחלטות כלכליות שונות.

## רשימת משחקי סימולציות ניהול ובנייה בולטים

## ראו גם
* ערכים על משחקי סימולציית בנייה וניהול
* סימולציות ניהול ממוחשבות

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:משחקי סימולציית בנייה וניהול
קטגוריה:סוגות משחקי וידאו
אלפרד קלבש

ממוזער|קברו של קלבש בגטינגן, גרמניה
**רודולף פרידריך אלפרד קְלֶבְּש** (בגרמנית: **Rudolf Friedrich Alfred Clebsch**,  19 בינואר 1833 - 7 בנובמבר 1872) היה מתמטיקאי גרמני שתרם תרומות חשובות לגאומטריה האלגברית ולתורת השמורות.

## ביוגרפיה
קלבש נולד בקניגסברג שבפרוסיה. תחילה הוא למד באוניברסיטת קניגסברג, ואת דרגת ההביליטציה שלו קיבל מאוניברסיטת הומבולדט בברלין. במהלך חייו הוא לימד וחקר באוניברסיטת פרידריך וילהלם של ברלין, בקרלסרוהה, בגיסן ובגטינגן, שם הוא גם ייסד בשנת 1868, יחד עם קרל ניומן, את כתב העת המתמטי הידוע Mathematische Annalen.

תחומי העניין הראשונים של קלבש היו מדעי ההידרודינמיקה והאלסטיקה, והוא פרסם מספר מאמרים בתחומים האלו. המתמטיקה כשלעצמה הפכה לתחום העניין העיקרי שלו כאשר החל ללמוד את חשבון הווריאציות ותורת המשוואות הדיפרנציאליות החלקיות. בשנת 1863 עבר לאוניברסיטת גייסן, שם פגש את פאול גורדן ועשה עמו עבודה חשובה על פונקציית תטא. מקדמי קלבש-גורדן מתחום ההרמוניות הספריות התגלו על ידם כתוצאה משיתוף הפעולה הזה.

בעצתו של אוטו הסה פנה קלבש אל עבודותיהם של ארתור קיילי, ג'יימס ג'וזף סילבסטר וג'ורג' סלמון. באמצע המאה ה-19, האסכולה האנגלית הזו הולידה תחום חדש של מתמטיקה: תורת השמורות, ועשתה צעדים מהותיים שהיו עתידים להוליד את הגאומטריה האלגברית, שני התחומים שלהם קלבש עתיד לתרום יותר מכל. תגליותיהם של האנגלים הללו לא היו מאוד מוכרות בגרמניה של אותו הזמן. קלבש וגורדן שינו את המצב הזה.

קלבש פיתח את תורת השמורות בגרמניה, ויצר חיבור בין התורה הזו לבין הגאומטריה האלגברית ותורת הפונקציות של ברנהרד רימן.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מתמטיקאים גרמנים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ברלין
קטגוריה:סגל אוניברסיטת גטינגן
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1833
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1872
נמייה צרת-פסים

ימין|ממוזער|נמייה צרת-פסים מהחזית
**נמייה צרת-פסים** (שם מדעי: *Mungotictis decemlineata*) הוא מין טורף החי במדגסקר שבאוקיינוס ההודי והוא מין יחידי בסוגו. למרות השם נמייה הוא שייך למשפחת טורפי מדגסקר שקרובים לגחניים.

הנמייה היא מין טורף קטן ומגיעה לגודל 26–35 ס"מ ולמשקל 700 עד 400 גרם. יש לנמייה גוף אפור ומוארך מעט בעל פסים דקים לאורך הגוף שמסתיים בזנב שעיר ביותר. הרגליים חומות והגחון לבן. הראש האפור צר וקטן והלסת קטנה עם אוזניים בולטות.

## התנהגות
הנמייה חיה בלהקות היררכיות עם זכר ונקבת אלפא שמטפלים יחדיו בכל הצאצאים. עם זאת הצאצאים של זכרי ונקבות האלפא מקבלים את התנאים הטובים ביותר לעומת שאר הצעירים. הם משוטטים במשך היום וחיים בקנים בין השיחים, ע"פ כמה שמועות יחד עם למורים מסוימים.

מזונה העיקרי של הנמיה הוא חרקים ועכבישים, אך גם ביצים, יונקים קטנים, נחשים, לטאות ואף גורי למורים ננסיים.

היא חיה בטבע רק ביערות הנשירים של דרום מערב מדגסקר בין הנהרות Tsiribihina ו־Mangoky. היא נמצאת בסכנת הכחדה עקב כריתת יערות לבניית ערים באזור ומשריפות יער. 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1867
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אלפרד גרנדידייה
קטגוריה:טורפי מדגסקר
קטגוריה:יונקים יחידים בסוגם
זבד מלגשי

**זבד מלגשי** (שם מדעי: *Fossa fossana*) הוא מין טורף ממשפחת טורפי מדגסקר וכמו כל המשפחה אנדמי למדגסקר. הוא חי ביערות המזרחיים של מדגסקר והוא המין היחיד בסוגו.

## תיאור
זהו מין גדול יחסית למשפחתו והוא המין השני בגודלו לאחר הפוסה. משקלו מגיע ל-1.5-2 ק"ג כשאורכו עד 50 ס"מ כשהזנב מגיע לאורך 20 ס"מ. הוא בעל פרווה גדולה חומה ועליה 2 פסים אופקיים מהראש עד הזנב. הרגליים והגחון לבנים והפנים והאוזניים אפורות וארוכות ומשוות לזבד פני שועל. גם צורת הגוף והרגליים הדקות מזכירה מעט שועל והוא חי בעיקר על הקרקע ניזון מיצורים קטנים שונים אותם הוא תוקף ממארב. הוא ניזון מכל חיה קטנה לרבות זיקיות, עכברים, עופות, עקרבים ונבלות.

הוא חי במזרח מדגסקר ביערות, שפלות ויערות טרופיים לחים והוא יכול להימצא מחופי הים להרים בגובה 1,500 מ', אך נמצא בעיקר ביערות באזור פארק הרי אמבר. בשל כריתת היערות בהם חי הוא קרוב לסיכון.

## ראו גם
* הפארק הלאומי מרוג'ג'י

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פיליפ לודוויג סטטיוס מולר
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1776
קטגוריה:טורפי מדגסקר
קטגוריה:יונקים יחידים בסוגם
קטגוריה:יונקים ביערות הגשם של מדגסקר
סלנויה חומת-זנב

**סלנויה חומת-זנב** (שם מדעי:*Salanoia concolor*) היא חיה טורפת קטנה ממשפחת טורפי מדגסקר החיה ביערות של הצפוניים של האי מדגסקר. זהו מין קטן ולא מוכר יחסית שהתגלה בשנת 1837 על ידי איסידור גופריי סנט הילרי (1805 - 1861). המין הקרוב אליו ביותר הוא סלנוית דורל (*Salanoia durrelli*) שהתגלה רק ב-2010 למדע.

## תיאור
הסלנויה היא חיה מוארכת עם פרווה שחורה ואוזניים גדולות. אורכה של הסלנויה 16–20 ס"מ ומשקלה 550–780 גרם. היא יוצאת לציד בחשיכה וחיה ביערות הצפוניים של מדגסקר צדה יונקים קטנים, זוחלים וחרקים.

לא ידוע הרבה על הסלנויה והיא גם נמצאת בסכנת הכחדה עקב פגיעה באזור המחיה שלה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1837
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי איזידור ז'ופרואה סנט-אילר
קטגוריה:טורפי מדגסקר
נמייה מפוספסת ענקית

**נמייה מפוספסת ענקית** או **נמייה מלגשית ענקית** (שם מדעי: *Galidictis grandidieri*) היא מין דמוי נמייה ממשפחת טורפי מדגסקר, החי באזור מצומצם ביערות הקצה הדרומי מערבי של מדגסקר. נמייה זו מצויה בסכנת הכחדה. היא קרויה גם **נמיית גרנדידייה** ע"ש המגלה שלה, אלפרד גרנדידייה (1836–1921). היא קרובת משפחה של הנמייה המלגשית רחבת-הפסים, ממנה היא גדולה בהרבה.

## מאפיינים
הנמייה חיה בטבע באזור היערות של הפארק הלאומי צימנמפצוצה מלאת עצי הבאובב הענקיים והאגמים סביבה.

על אף שמה, זו נמייה קטנה שמשקלה 500–600 גרם. צורתה מוארכת, ומראה מזכיר את קרובתה הקטנה ממנה. שתיהן מפוספסות בפסים שחורים על רקע גוף צהוב, וזנבן הארוך לבן ושעיר כמו זנב הסנאי.

הן חיות באזורי אדמה קשה, ושם הן גם ממליטות גור אחד מדי שנה. הן חיות בזוגות ויוצאות לצוד בלילה. תזונתן משתנה במהלך השנה: בעוד בעונה הגשומה יש שפע של חרקים שמהווים טרף קל עבור הנמייה, בעונה היבשה מתבסס מזונה על אכילת חולייתנים קטנים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טורפי מדגסקר
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1986
נמיית זנב-טבעת

**נמיית זנב-טבעת** (שם מדעי: *Galidia elegans*) היא מין ממשפחת טורפי מדגסקר בתת-משפחת Galidiinae, והמין היחיד בסוג *Galidia*. השם נמייה מבלבל מעט משום שאין היא קרובה למשפחת הנמייתיים, אך דומה מאוד לנמייה אמיתית.
## מאפיינים
הנמייה היא המין הגדול ביותר בתת-משפחת Galidiinae והיא מגיעה לגודל 32–38 ס"מ ולמשקל 700–900 גרם. יש לנמייה גוף אדמדם ומוארך מעט וראשה בעל חוטם קצר ואוזניים גדולות. הרגליים קצרות וכמו ששמה מרמז, על זנבה טבעות אדמדמות ושחורות.

אלו נמיות פעילות יום, אתלטיות היכולות לרוץ מהר, לטפס ולקפוץ החיות ביערות הגשם של מזרח מדגסקר. הם בעיקר טורפים שאוכלים עכברים, ציפורים קטנות, ביצים וזוחלים כמו זיקיות, אך יאכלו לעיתים גם פירות וחרקים.

## גלריה

file:Stavenn Galidia elegans.jpg
file:Mangusta! (4990212279).jpg


## ראו גם
* פוסה
* זבד מלגשי
* טורפי מדגסקר
* הפארק הלאומי מרוג'ג'י

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי איזידור ז'ופרואה סנט-אילר
קטגוריה:טורפי מדגסקר
קטגוריה:יונקים יחידים בסוגם
קטגוריה:יונקים ביערות הגשם של מדגסקר
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1837
נמייה מלגשית רחבת-פסים

**נמייה מלגשית רחבת-פסים** (שם מדעי: *Galidictis fasciata*) היא מין של טורף קטן ממשפחת טורפי מדגסקר - דמויי חתול החיים רק ביערות הגשם  באי מדגסקר.
## מאפיינים
צבע הפרווה חום-אדמדם ולבן-שחור באזור הפסים במרכז הגב. הם בעלי אוזניים גדולות אך לסתות קטנות ורגליים גדולות וזריזות העוזרות להם לרוץ ברחבי היערות בהם הם חיים במזרח מדגסקר. המזון העיקרי שלהם הוא מכרסמים קטנים, אך גם ביצים, חרקים, זוחלים ופירות.

כמו רוב בני המשפחה הם יוצאים בלילה לציד והם חיים בקבוצות קטנות.

## תת-מינים
**Galidictis fasciata fasciata* - בעל זנב חום-אדמדם ובין 8 ל-10 פסים על הגוף.
**Galidictis fasciata striata* - בעל זנב לבן ודק בעל כ-5 פסים על פרוותו.

## ראו גם
* הפארק הלאומי מרוג'ג'י

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1788
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן פרידריך גמלין
קטגוריה:טורפי מדגסקר
קטגוריה:יונקים ביערות הגשם של מדגסקר
נובה בז'סקו

**נובה בז'סקו** (בפולנית: **Nowe Brzesko**) היא עיירה במחוז פרושוביצה שבפרובינציית פולין קטן בפולין, כעשרה ק"מ דרומית מזרחית לפרושוביצה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

אזכורה הראשון של העיירה, היושבת על גדת נהר ויסלה, הוא מראשית המאה ה-13, כיישוב בבעלות נזירים נורברטיניים. בשנת 1279 הוענקו ליישוב זכויות עיר.

במהלך המאה ה-17 נהרס היישוב כתוצאה מפלישות השוודים, הטטרים והטרנסליבנים. זכויות העיר ניטלו מהיישוב בשנת 1870, אך הושבו לו בשנת 2011.

## יהודי נובה בז'סקו
יהודים ראשונים התיישבו בעיירה במחצית השנייה של המאה ה-19, לאחר העברת היישוב מבעלות המנזר הסמוך לבעלות המדינה. בשנת 1921 נמנו ביישוב כ-460 יהודים, כרבע מסך תושביו. בשנת 1939 נותרו ביישוב כ-300 יהודים.

היישוב נכבש בידי הגרמנים מספר ימים לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה, ולמקום הגיעו פליטים יהודים רבים מערי פולין המערבית, אשר הקהילה המקומית התגייסה לעזרתם.

בשנת 1942 הוטלו על יהודי היישוב גזירות שונות, ובהן איסור על קשר עם לא יהודים וחובת ביצוע עבודות כפייה, ומעת לעת התעללו ביהודי היישוב חיילים גרמנים שהגיעו למקום. כמו כן, הוקם ביישוב יודנרט.

ב-8 בנובמבר 1942 לפנות בוקר כיתרו שוטרים גרמנים ופולנים את  היישוב, הוציאו את היהודים מבתיהם, והובילו אותם למייחוב. משם שולחו למחנה ההשמדה בלז'ץ.

לאחר האקציה ערכו הגרמנים מצוד אחר יהודים מהיישוב שהסתתרו בסביבתו, בסיוע איכרים מקומיים. היהודים שנתפסו צורפו לקבוצה של כ-600 יהודים מהסביבה, ואלו הועסקו בעבודות כפייה, ולאחר מכן נרצחו ביער חידוב שליד הכפר זגוז'ה.

ב-22 בדצמבר 1942 הוצאה להורג בבית העלמין היהודי בנובה בז'סקו קבוצת יהודים מיישובי הסביבה.

## קישורים חיצוניים

* נובה בז'סקו באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 

קטגוריה:פולין קטן (פרובינציה): יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות בפולין
קטגוריה:שואת יהודי פולין: קהילות
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
אגם תון

**אגם תון** (בגרמנית: **Thunersee**) הוא אגם בנמצא באזור הרמה הברנית שבקנטון ברן בשווייץ, בין הערים תון בצפון-מערב, ואינטרלאקן בדרום-מזרח.

האגם קרוי על שם העיר תון השוכנת על חופו הצפוני.

## גאוגרפיה
האגם מנקז שטח של למעלה מ-2,500 קמ"ר ומקבל את מימיו ממספר נהרות, בעיקר על ידי נהר ארה הזורם לתוכו מאגם ברינץ הגבוה ממנו ב-6 מטרים. נהר הארה ממשיך מצידו השני של האגם לעבר העיר ברן ומשם לנהר הריין, אל ולעיתים לאחר גשמים כבדים נגרמות הצפות מקומיות באזור האגם, מכיוון שנהר הארה לא עומד בעומס המים.

מאז שנת 1835 קיימים קווי תחבורה קבועים על ידי ספינות בין הערים תון ואינטרלאקן, ותעלות קטנות בערים אינטרלאקן ותון מחברות את קווי השייט למסילת הרכבת.

לאחר מלחמת העולם השנייה ועד שנת 1964 השתמשה הממשלה השווייצרית באגם להשלכת כלי נשק שיצאו משימוש, ומשערים כי נזרקו למימי האגם למעלה מ-9,000 טונות של נשק.

500px|ממוזער|מרכז|מפת אגם תון והרשויות המקומיות בסביבתו

## ראו גם
* אגם ברינץ
* תון

## קישורים חיצוניים

* הערך במילון ההיסטורי של שווייץ בגרמנית, בצרפתית ובאיטלקית
* אגם תון, באתר MySwitzerland
* פורטל תיירות מקומי

## הערות שוליים

קטגוריה:שווייץ: ימות ואגמים
קטגוריה:ברן (קנטון)
קטגוריה:אגמים הרריים
קטגוריה:הרמה הברנית: אגמים
אגם
יוסף סאמיגה

רבי **יוסף סאמיגה** (נפטר בט"ו בסיוון ה'שפ"ט, 6 ביוני 1629) היה רב, ראש ישיבה ומקובל טורקי בן המאות ה-16 וה-17.

נולד לרב בנימין סאמיגה בסלוניקי, כיהן כראש ישיבה בפדובה ומאוחר יותר בוונציה שבה נפטר.

רבי יוסף סאמיגה היה מחבר פורה והדפיס כמה מספריו: "מקראי קודש" (ונציה שמ"ו) בשני חלקים, הספר התקבל בקרב ציבור הלומדים היהודי באירופה כולה וזכה למהדורות נוספות, בין היתר הוא מצוטט בידי המהרש"א, ובידי רבי יצחק נוניש בילמונטי בספרו "שער המלך". ספרו השני הוא "פורת יוסף" (ונציה ש"נ) על מסכת כתובות ומסכת חולין, על הלכות הרי"ף ועל התוספות למסכתות אלו. עבודתו השלישית היא "פירוש דרך ימין" (ללא שער) הכולל דרשות וענייני קבלה.

בין תלמידיו בולטים: רבי חיים בנבנישתי, מחבר "כנסת הגדולה"; ורבי יוסף שלמה דלמדיגו, "יש"ר מקנדיאה".

## חיבוריו
* 
* 
* 
כמה תשובות בהלכה שכתב נדפסו בספר השו"ת של בן דורו רבי חיים שבתי "תורת חיים" (חלק א סימן צא. חלק ג סימן נג).

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: רבנים
קטגוריה:ראשוני האחרונים
קטגוריה:מקובלים
קטגוריה:רבנים איטלקים
קטגוריה:פדובה: רבנים
קטגוריה:ונציה: רבנים
קטגוריה:מחברי ספרות תורנית
קטגוריה:ילידי המאה ה-16
קטגוריה:נפטרים ב-1629
קטגוריה:יהודי האימפריה העות'מאנית במאה ה-16
קטגוריה:יהודי איטליה במאה ה-16
קטגוריה:יהודי איטליה במאה ה-17
ויקיפדיה הסרבו-קרואטית

**ויקיפדיה הסרבו-קרואטית** היא המהדורה של ויקיפדיה בשפה הסרבו-קרואטית. בנוסף אליה קיימות גם ויקיפדיות בשפה הסרבית, הקרואטית והבוסנית. נכון ל-ב  ישנם בו  ערכים ו- משתמשים פעילים.

בשנת 2005 נסגרה מהדורה זו עקב חוסר פעילות, ונפתחה מחדש לאחר פרק זמן קצר. 

מדד העומק של ויקיפדיה הסרבו-קרואטית, המהווה מדד גס לאיכות הערכים, עומד על 747.13 נכון לדצמבר 2023. זהו מדד עומק מכובד, שכן הוא ממקם אותה כוויקיפדיה השנייה באיכותה, כשמעליה נמצאת רק ויקיפדיה האנגלית. בנוסף, לרוב הוויקיפדיות שעברו את רף 400 אלף הערכים הראשונים יש מדד עומק נמוך מאוד עקב שימוש בבוטים, שיוצרים ערכים רבים קצרי מלל ומיעוטי קישורים, דוגמת ויקיפדיה השוודית וויקיפדיה ההולנדית, שהיו בעלות מדד עומק של 17.34 ו-18.8 בהתאמה באותה התקופה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-2002
סרבו-קרואטית
בז'שץ' קויאבסקי

**בז'שץ' קויאבסקי** (בפולנית: **Brześć Kujawski**; ביידיש: **בריסק דקויא** או **בריסק קויאבסק**) היא עיירה במחוז ולוצלאווק שבפרובינציית קויאוויה-פומרניה בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית. בעיירה מתגוררים 4,603 תושבים, כך על פי מפקד אוכלוסין שנערך ב-31 בדצמבר 2010.

האזכור הראשון ליישוב הוא מראשית המאה ה-13, ובמשך שנים שימש כמרכז מסחר ומלאכה לכפרים החקלאיים שסביבו.

ליישוב הוענקו זכויות עיר, אשר אושרו בידי זיגמונט השלישי ואזה, ונערכו בו ירידים שנתיים. באמצע המאה ה-17 נהרס היישוב כתוצאה מפלישת השוודים.

## יהודי בז'שץ' קויאבסקי
האזכור הראשון לקיום קהילה יהודית בעיירה הוא מראשית המאה ה-16, עת נציגיה השתתפו בכינוסי ועד ארבע הארצות. באותה התקופה חי בה הרב יעקב קופלמן, תלמיד רבי מרדכי יפה ובעל פירוש "אהל יעקב" לספר העיקרים. בשנת 1656 נרצחו למעלה ממאה יהודים ביישוב, ובתיהם נשרפו, בידי חיילותיו של הפולני סטפן צ'ארנייצקי, אשר האשים את היהודים בסיוע לפולשים השוודים. במחצית השנייה של המאה ה-18 הוצאו להורג יהודים מהעיירה בהאשמת שווא של סיוע לרוסים. עד שנת 1862 הוגבלו מגורי היהודים בעיירה לרובע אחד.

בתחילת המאה ה-20 כיהן כרב העיר הרב שמואל ברוט. לטקס הכתרתו הגיעו רבנים רבים, ובראשם הרב מאיר יחיאל הלוי הולשטוק מאוסטרובצה.
בין מלחמות העולם חיו בעיירה כ-800 יהודים, מתוך כ-3,800 תושבים. בעיירה פעל סניף של הציונים הכלליים, וכן פעלו בה תנועות הנוער גורדוניה והנוער הציוני. בתקופה זו כיהן כרב הקהילה יקותיאל נתן רבינוביץ' (נספה בשואה).

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה וכיבוש העיירה בידי הגרמנים, נלקחו יהודיה לעבודות כפייה, ורכושם נבזז. בסוף שנת 1939 נלקחו עשרות גברים יהודים מהעיירה למחנה העבודה ויטנברג.

ב-28 בספטמבר 1941 גורשו כ-400 יהודים מהעיירה לגטו לודז', ובתחילת מאי 1942 שולחו יתר יהודי העיירה למחנה ההשמדה חלמנו.

## קישורים חיצוניים

* 
* בז'שץ' קויאבסקי באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קויאוויה-פומרניה: יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות בפולין
קטגוריה:שואת יהודי פולין: קהילות
ספר צביעה

ממוזער|250px|"The Little Folks Painting Book", ספר צביעה משנת 1879
**ספר צביעה** או **חוברת צביעה** הוא ספר המאויר בציורי קו שהקורא יכול להוסיף להם צבע באמצעות עפרונות צבעוניים, טושים, צבע או כל חומר אמנותי אחר.

ספרי הצביעה מיועדים בדרך כלל לילדים, עם זאת קיימים גם ספרי צביעה למבוגרים.
בתקופה המודרנית ספרי ציור רבים לילדים מציגים דמויות מצוירות פופולריות.

## מבנה ותכנים
באופן מסורתי ספרי צביעה ודפי צביעה מודפסים על גבי נייר או כרטיס. לחלק מספרי הצביעה יש דפים מחוררים באופן שמאפשר את הסרתם מהספר ושימוש בהם כגיליונות בודדים. עם זאת, יש גם ספרי קריאה המציגים קו עלילתי כלשהו שכדי לשמור על שלמותו הדפים בהם אינם מיועדים להסרה.

ספרי צביעה יכולים להכיל גם אפשרויות לפעילויות נוספות כמו חיבור נקודות, מבוכים וחידונים אחרים. חלק מספרי הצביעה משלבים גם שימוש במדבקות.

## היסטוריה
ספרי צביעה פורסמו בארצות הברית כחלק מתהליך הדמוקרטיזציה של אמנות.

## היבטים התפתחותיים
ממוזער|250px|ספר צביעה "מקושקש". התרגול באמצעות ספרי צביעה מאפשר לילדי הגן לשפר את המיומנויות המוטוריות שלהם ואת השליטה בכלי הכתיבה לקראת המעבר לכיתה א'

השימוש בספרי הצביעה יכול לתרום להתפתחות המוטורית והקוגניטיבית בגילאי הילדות. פעולת הצביעה מתרגלת את הקואורדינציה ותיאום עין-יד שעליהן מתבססות פעולות מורכבות יותר כמו הכתיבה, אשר נלמדת בבית הספר היסודי כחלק מפיתוח האוריינות של התלמיד. בהתאם לכך נעשה בספרים אלו שימוש נפוץ בגילאי הגן, כחלק מההכנה לכיתה א'. בשלבים הראשונים הצביעה יכולה להיות מנותקת מהציור המודפס על הדף ועם הזמן תתפתח היכולת של צביעה בתוך הקווים ובחירה של שילובי צבעים על פי הייצוג המקביל במציאות או מתוך שיקולים אסתטיים וטעם אישי.

## היבטים חינוכיים
ממוזער|250px|ספרי הצביעה מכילים איורי קו בשחור לבן שניתן להוסיף להם צבע
בגיל בית הספר נעשה שימוש רחב בספרי צביעה לילדים ממספר סיבות, בהן יצירת עניין ועידוד הזיכרון באמצעות חשיפה לייצוג חזותי. ספר הצביעה יכול לשמש כפעילות מקדימה להטרמה והצגה של הנושא, או כפעילות להמחשה והטמעה של החומר הנלמד.

כמדיום בלתי מילולי, לספרי צביעה יש יישומים חינוכיים רבים עבור קהל יעד שאינו מבין את שפת ההוראה או התקשורת העיקרית.

ספרי הצביעה יכולים לשמש ככלי עבודה במסגרת החינוך לאמנות. כאשר הדמות כבר מוכנה עבור התלמיד הוא פנוי להתמקד ביצירת הגוונים ולהתנסות בשילובים שונים של צבעים.

מאז שנות השמונים, מספר מוציאים לאור פרסמו ספרי צביעה חינוכיים המיועדים ללמידה של נושאים מתוך תוכנית הלימוד כמו אנטומיה ופיזיולוגיה.

## דפי צביעה
הצוות החינוכי חושף את הילדים כבר בגיל הרך ליצירה עם דפי צביעה - במטרה לפתח כישורים אישיים נרחבים המתייחסים ליכולת ביטוי עצמי, רכישת ידע ומיומנויות מוטוריות, תרגול, קואורדינציה ותרפיה.

דפי צביעה הם שלב יסוד בהתפתחותו של הילד ופעילות זו נפוצה לא רק במסגרת החינוכית, אלא גם במסגרת ביתית וחברתית בה ישנם ילדים.

דפי צביעה נגישים ונפוצים מאוד ברשת האינטרנט, ומחולקים לנושאים רבים העוסקים בהיבטים חינוכיים וגם פנאי. דרך אפקטיבית ללמד ילדים, היא בעזרת דפי צביעה המייצגים מושגים, סמלים או רעיונות מסוימים שעוזרת לילד להפנים בקלות את המסר המתאים.

שימוש נפוץ בדפי צביעה הוא באובייקטים וסמלים הקשורים לערכות נושא, חגים ומועדים, דמויות מפורסמות ועונות השנה.

## ראו גם
* ספר משחק

## קישורים חיצוניים

* לירון ורדי, חוג בית: המדריך השלם לחוברות צביעה למבוגרים, באתר "בניין ודיור"
* Secret Garden Coloring Book (page 1-2) - סרטון המדגים את השימוש בספרי צביעה 
* 
* 
* 

קטגוריה:מלאכת יד
קטגוריה:ציור
קטגוריה:צבעים
קטגוריה:למידה
קטגוריה:חינוך לאמנות
תל שאע'ר בזאר

**תל שאע'ר בזאר** (בערבית: تل شاغر بازار) הוא תל ואתר ארכאולוגי שנמצא 35 ק"מ צפונית לעיר אל-חסכה בצפון-מזרח סוריה, באזור חטין. הוא משתרע על 200×300 מטר.

## הממצאים בחפירות
משנת 1935 עד שנת 1937 נערכו בתל חפירות ארכאולוגיות על ידי הארכאולוג הבריטי מקס מלוואן ורעייתו, הסופרת אגאתה כריסטי. בחפירות של המשלחת הארכאולוגית הסורית-בלגית-בריטית המשותפת בתל שאע'ר בזאר בשנים מאוחרות יותר, נחשפו השכבות הארכאולוגיות של התל, שתוארכו בין האלף ה־5 לפנה"ס והאלף השני לפנה"ס. נתגלו חלקים של מבנה ממשל שנבנה מלבנים באלף השני לפנה"ס (התקופה הבבלית הקדומה) וקבוצת מבני מגורים שבתוכם נתגלו מספר קברים. בין המבנים מפרידים רחובות ותעלות ניקוז שפכים. אורכו של אחד הרחובות מגיע ל-35 מטר ורוחבו מטר אחד. הוא מרוצף באבנים ובשברי חרסים, ומשני צדדיו מספר מבנים מהאלף השני ומהאלף השלישי לפנה"ס. זוהו גם שכבות ארכאולוגיות מהאלף הרביעי ומהאלף החמישי לפני הספירה. כמו כן נתגלו בו מספר לוחות חרס בכתב יתדות וחותמות מהתקופה הבבלית הקדומה (המאה ה־18 לפנה"ס). החותמות היו בכניסה למבנה הממשל הבבלי שחלקים ממנו נתגלו. ממצאים חשובים נוספים היו פסל-בובה מטין של האלה אשתר מהאלף השני לפנה"ס ופסל של האלה האם (האלה הסורית הקדומה) מתרבות חלף, כלומר מהאלף ה־5 לפנה"ס. המשלחת המשותפת גילתה גם מספר כלי חרס וכלים מברונזה, שהחשובים שבהם מתקופת נינוה, מספר חרוזים ובובות דמויות בני אדם ובעלי חיים וכלים מבזלת מאחת מתקופות השגשוג של התרבויות הסוריות באלף השני ובאלף השלישי לפנה"ס.

## משמעויות הממצאים
הממצאים בתל שאע'ר בזאר מעידים על הקשרים הכלכליים, על הלידות והפטירות ועל היחסים בין תרבות שאע'ר בזאר לבין התרבויות הסוריות באזורים הסמוכים. בממצאים הוזכר שמו של המלך האשורי ממוצא אמורי שמשי־הדו הראשון, ששלט במאה ה-18 לפנה"ס.

## קישורים חיצוניים

*Chagar Bazar, באתר אוניברסיטת גנט
*אתר העיר קמישלי (בערבית)

קטגוריה:סוריה: אתרים ארכאולוגיים
אוז'וונטיס

**אוז'וונטיס** (בליטאית: **Užventis** ); ביידיש: **אוז'וונט**) היא עיירה על גדות הנהר ונטה ברשות המקומית קלם.

## יהודי העיירה
באוז'וונט התקיימה קהילה יהודית קטנה, וחלק מרבניה התפרסמו ברחבי ליטא. ב-1897 נמנו בה 300 יהודים, 35% מן האוכלוסייה הכללית, לאחר מלחמת העולם הראשונה הצטמצמה הקהילה עוד, ובסקר שנערך ב-1923 נמנו בה רק 173 נפש. יהודי העיירה נרצחו בו' באב ה'תש"א, 30 ביולי 1941 ביער פאשילווה,  המרוחק כ-3 ק"מ מהעיירה.

;מרבני העיירה
* הרב יעקב מרדכי דינזון - מחבר "שארית יעקב"
* הרב שלמה נתן קוטלר (עד תרנ"ט, 1889)
* הרב דוד גרשון רובינשטיין
* הרב נתנאל יוסף גרז (תרנ"ט-תרפ"ו, 1889-1926) - "העילוי משאָט"
* הרב יעקב וולפה

## קישורים חיצוניים

* 
* 'אוז'וונט (אוז'וואֶנטיס), מחוז שאוולי', בתוך: דב ליפץ (מרכז המערכת), נתן גורן [ואחרים] (מערכת), **יהדות ליטא**, כרך ג, ספר ב: "ישובים", תל אביב: עם הספר, תשכ"ז, עמ' 284 טור 2 (, תמונה 1486).
** **על השמדת יהודי אוז'וונט:** שם, כרך ד, עמ' 237–238 (שם, תמונות 1939–1940)
* 

קטגוריה:מחוז שיאוליאי
קטגוריה:ליטא: ערים
יששכר באהליך

ממוזער|250px|לוגו רשת הכוללים יששכר באהליך
**יששכר באהליך** היא רשת ליטאית של כוללי אברכים, ובה כ-36 סניפים בישראל (נכון ל-2019).

בראש הרשת עומד הרב אלחנן ויסבורד.

שם הרשת נגזר מהסכם יששכר וזבולון, הנלמד מהפסוק:"וְלִזְבוּלֻן אָמַר שְׂמַח זְבוּלֻן בְּצֵאתֶךָ וְ**יִשָּׂשׂכָר בְּאֹהָלֶיךָ**".

## הקמת הרשת
רשת הכוללים יששכר באהליך הוקמה בשנת תשס"ד בשכונת רמה א' בעיר בית שמש. הסניף הראשון של הרשת היה כולל אברכים קטן שנקלע לקשיים ועמד בפני סגירה, הרב אלחנן ויסבורד נטל על כתפיו את הוצאות הכולל בהוראת הרב אהרן לייב שטינמן. בהמשך השנים הוקמו סניפים נוספים בכל רחבי הארץ כאשר חלק ניכר מהם היו כוללי אברכים שנקלעו למשבר כספי וצורפו לרשת הכוללים כדי שיוכלו להמשיך להתקיים.

נכון ל-2016 מונה הרשת למעלה מ-2500 אברכים בכל סניפי הרשת ונחשבת לרשת הכוללים הגדולה בישראל.

למרות היותה רשת כוללים גדולה, גובה המלגה הניתן לאברכים מדי חודש נחשב גבוה יחסית ועומד על 2100 ש"ח (בסה"כ) לאברך, בלא קשר לגובה ההשתתפות של משרד החינוך.

## הסניפים ברחבי הארץ
סניפי רשת הכוללים פרוסים ביישובים: ירושלים, בני ברק, מודיעין עילית, בית שמש, ביתר עילית, אלעד, פתח תקווה, כרמיאל, נתיבות, אור יהודה, אופקים, רכסים, עפולה וסביון. בחלק מן הערים הגדולות יש לרשת מספר סניפים מרכזיים.

בשנת תשע"ז פתחה הרשת סניף ראשון מעבר לים בעיר ניו ג'רזי.

באפריל 2014 נקלעה הרשת למשבר חמור, כאשר לאחר הקיצוצים בתקציבי האברכים לא שולמו המלגות לאברכי הרשת במשך ארבעה חודשים. הנהלת הרשת הודיעה כי תסגור חלק מן הסניפים בשל אי יכולתה לעמוד בהתחייבויות. אולם לאחר שבועיים, הושגה תרומה שאפשרה את המשך קיום הרשת ואף את הגדלת סניפי הרשת.

בשנת תשע"ז התקשתה רשת הכוללים שוב לשלם את המלגות לאברכים, ונוצר איחור של עשרה חודשים לכ- 1400 אברכים שהם כשני שלישים מכלל האברכים בכולל, כאשר כ-800 אברכים אחרים מוחזקים על ידי תורמים קבועים אשר כל תורם מחזיק כולל אחר ואותם כוללים קיבלו את משכורתם בזמן. ולקראת סוף השנה הצליח ראש הכולל לגייס חלק גדול מהכסף, המספיק לשבעה חודשי איחור, וחילק את המלגות לאברכים.

## קישורים חיצוניים
* רשת הכוללים יששכר באהליך בארה"ק - דף הבית

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: כוללי אברכים
קטגוריה:ישראל: עמותות
קטגוריה:ארגונים תורניים בישראל
1929 בספורט

## [[מרוץ אופני כביש|אופניים]]
* טור דה פראנס - מוריס דה וייל ()
* ג'ירו ד'איטליה -אלפרדו בינדה ()

## טניס

### המנצחות בתחרויות הגראנד סלאם
* אליפות אוסטרליה הפתוחה - דפנה קוזנס ()
* אליפות צרפת הפתוחה - הלן וילס () 
* אליפות וימבלדון - הלן וילס ()
* אליפות ארצות הברית הפתוחה - הלן וילס ()

### המנצחים בתחרויות ה[[גראנד סלאם (טניס)|גראנד סלאם]]
* אליפות אוסטרליה הפתוחה - קולין גרגורי ()
* אליפות צרפת הפתוחה -רנה לקוסט () 
* אליפות וימבלדון - אנרי קושה () 
* אליפות ארצות הברית הפתוחה - ביל טילדן ()

### [[גביע דייוויס]]

נבחרת צרפת  ניצחה את נבחרת גביע דייוויס של ארצות הברית עם התוצאה 3:2

## [[כדורגל]]
### [[קופה אמריקה]]
* **[[נבחרת ארגנטינה בכדורגל|נבחרת ארגנטינה]]** ניצחה את נבחרת פרגוואי בגמר קופה אמריקה.

### כדורגל לפי מדינות
#### [[כדורגל באיטליה|איטליה]]
*סרייה א' -בולוניה 1909 זוכה באליפות

#### [[כדורגל באנגליה|אנגליה]]
* פרמייר ליג - שפילד ונסדיי זוכה באליפות
* הגביע האנגלי - בולטון וונדררס

#### [[כדורגל בארגנטינה|ארגנטינה]]
* ליגת העל הארגנטינאית -  חימנסיה לה פלאטה מלה פלאטה זוכה באליפות

#### [[כדורגל בברזיל|ברזיל]]
בשל גודלה של ברזיל, אליפויות נערכו על בסיס אזורי.
* אליפות סאו פאולו בכדורגל - קורינתיאנס ופאוליסטנו זכו בתחרויות נפרדות
* אליפות ריו דה ז'ניירו בכדורגל - "Ypiranga" זכה באליפות

#### [[כדורגל בגרמניה|גרמניה]]
* בונדסליגה - גרויטר פירט

#### [[כדורגל בישראל|ישראל]]

*  מכבי תל אביב זכתה בגביע.

#### [[כדורגל בספרד|ספרד]]
* גביע המלך הספרדי - אספניול מברצלונה זכה בגביע.

## [[כדורסל]]
* ליגת העל האיטלקית בכדורסל - תחרות לא התקיימה
* בארצות הברית קבוצת "קליבלנד רוזנבלומס" מקליבלנד זכתה באליפות ABL.

### קבוצות שנוסדו
* א.ס.ק. ריגה 
* גלאטסראיי 
* לימוז' 
* שטרסבורג IG 
* וירטוס בולוניה 

## [[מרוץ מכוניות]]
* מרוצי הגרנד פרי למכוניות 
** צרפת - ויליאם גרובר-ויליאמס () במכונית מתוצרת בוגאטי
** מונקו - ויליאם גרובר-ויליאמס () במכונית מתוצרת בוגאטי
* אינדי 500 - ריי קיטץ' () במכונית מתוצרת "מילר"

## [[שחייה]]
### שיאי עולם

#### שחייניות
* ז'וזפין מקים ()
10 באוגוסט בהונולולו, ארצות הברית - שיא עולם חדש במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 12:03.8 דקות 
* אלינור גרטי ()
7 באוגוסט בהונולולו, ארצות הברית - שיא עולם חדש במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:09.8 דקות 
* אלבינה אוסיפוביץ ()
25 באוגוסט בסן פרנסיסקו, ארצות הברית - שיא עולם חדש במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:09.4 דקות 

#### שחיינים
יושיוקי צורוטה ()
* 27 ביולי בקיוטו, יפן - שיא עולם חדש במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:45.0 דקות 

## קישורים חיצוניים

*
גונמה (מחוז)

**מחוז גונמה** (ביפנית: *Gunma-ken* 群馬県) הוא מחוז באזור קאנטו שבאי הונשו, יפן. בירת המחוז היא העיר מָאֵבַּאשִׁי.

## היסטוריה
מחוז גונמה היה בעבר מרכז להרבעת סוסים, ומרכז סחר עבור מהגרים חדשים שהגיעו מיבשת אסיה. השילוב בין השניים השפיע על תרבות יפן, וסוסים הפכו למרכיב חשוב בשדה הקרב היפני.

בעבר היו מחוז גונמה ומחוז טוצ'יגי מאוחדים למחוז אחד שנקרא קֶנוּ, שלאחר מכן נפרד לשני חלקים שהפכו ברבות השנים למחוזות של ימינו. בעת שיצרה יפן קשר ראשון עם העולם המערבי במאה ה-16, נקרא האזור בפי המלחים המערביים "מדינת ג'ושו". מחוזות אלה היו ידועים בנאמנותם לשוגונות טוקוגאווה, והמון של המשפחה מתנוסס מעל מבנים ציבוריים. 

בראשית המאה ה-20 הקים חלוץ התעופה היפני נקג'ימה צ'יקושי ממחוז גונמה את מפעל המטוסים נקג'ימה. בשנות ה-30 החל המפעל לייצר מטוסים עבור הצי הקיסרי היפני, בהם המטוס המוביל נקג'ימה B5N. כיום המפעל מייצר מנועים עבור רכבי סובארו.

ארבעה מראשי ממשלת יפן נולדו במחוז גונמה: טקאו פוקודה, יסוהירו נקסונה, קייזו אובוצ'י ויאסואו פוקודה.

## גאוגרפיה
מחוז גונמה הוא אחד משמונה מחוזות ביפן שאין להם גישה לים, והוא ממוקם בחלק הצפון-מערבי של מישור קאנטו. מרבית משטחו של המחוז הוא הררי, מלבד המרכז ודרום-מזרח, שהם גם האזורים המאוכלסים ביותר. מצפון שוכנים המחוזות ניאיגטה ופוקושימה, במזרח נמצא מחוז טוצ'יגי, במערב נאגנו, ובדרום מחוז סאיטאמה.

מחוז גונמה הוא הררי ברובו, ובשטחו נמצאים ההרים אקאגי, הרונה, מיוגי, ניקו-שיראנה, ואסאמה. הנהרות טונה, אגצומה וקראסו חוצים את המחוז. בסך הכל, מוקדשים 14% מכלל שטח המחוז לפארקים לאומיים.

מכיוון שמחוז גונמה נמצא בלב הונשו, ישנם הבדלים משמעותיים בטמפרטורות בין החורף לקיץ, וכך גם בכמות המשקעים. בחורף נושבת רוח קרה מים יפן, ומביאה שלג למחוז ניאיגטה. הרוח נושאת את העננים לפנים הארץ, אך רכס הרי אצ'יגו חוסמים את העננים ולכן הרוח שמגיעה לגונמה היא קרה ויבשה.

### ערים
במחוז גונמה 12 ערים:

## כלכלה
התעשיות המודרניות של גונמה כוללות ייצור ציוד אלקטרוני וציוד תחבורה, בהם מפעל סובארו באוטה, ואזורי התעשייה מרוכזים באזור המזרחי של המחוז, הקרוב ביותר לטוקיו. בנוסף, ישנן גם תעשיות חקלאות ומשי.

## קישורים חיצוניים

* 
* האתר הרשמי של מחוז גונמה
* 

קטגוריה:יפן: מחוזות
קטגוריה:קאנטו: מחוזות
אלנטה

**אלנטה** (בליטאית: **Alanta**, בהגייה המקומית: **אַלוּנְטה**; ביידיש: **אַווּאַנטה**) היא עיירה קטנה במחוז משנה מולייטי במחוז אוטנה שבליטא. על שפך נחל האלנטה (אוואנטקי) לווירינטה, יובלו של נהר השוונטוי.

שמה של העיר נגזר משם הנהר הסמוך, אלנטה, ששמו נגזר מהפועל הליטאי "alėti" שפירושו זרימה או מרוצה.

## היסטוריה
אחרי 1598 הייתה העיירה שייכת למשפחת רדזיוויל, ומ-1828 עד מלחמת העולם הראשונה למשפחת האצולה פמרנקי. בתקופת השלטון הרוסי בליטא, השתייכה אלונטה למחוז וילקומיר. עם עצמאותה של ליטא סופחה העיירה למחוז אוטנה, וחיו בה כ-460 איש. בשל מיקומה על צומת של שתי דרכים חשובות סבלה אלנטה רבות בעתות מלחמה שעברו על ליטא, פלישתו של נפוליאון לאימפריה הרוסית, מלחמת העולם הראשונה ומלחמת העולם השנייה.

גם לאחר כינונה של ליטא העצמאית המודרנית, לא השתנה מספר תושבי העיירה, הוא עמד ב-1989 על 446; במפקד של שנת 2001 נמנו בעיירה 464 איש.

באלנטה שרד בית כנסת נדיר עשוי עץ שהיה בשימוש קהילת יהודי אלנטה.

## קישורים חיצוניים

* 'אוואנטה (אלונטא), מחוז אוטיאן', בתוך: דב ליפץ (מרכז המערכת), נתן גורן [ואחרים] (מערכת), יהדות ליטא, כרך ג, ספר ב: "ישובים", תל אביב: עם הספר, תשכ"ז, עמ' 284 טור 1 (, תמונה 1486).
** **על השמדת יהודי אוואנטה:** שם, כרך ד, עמ' 237 (שם, תמונה 1939)
* תולדות יהודי אלונטה
 

קטגוריה:מחוז אוטנה
קטגוריה:ליטא: עיירות
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-15
אובליאי

**אובליאי** (בליטאית: **Obeliai** ; ביידיש: **אָבּעֶל**) היא עיירה ברשות מקומית רוקישקיס, במחוז פוניבז' שבליטא.

סביבת העיירה מלאה ביערות ואגמים, שהקנו לה את השם "שווייצריה הקטנה" של ליטא. שרפה שפרצה בעיירה קצת לפני מלחמת העולם הראשונה כילתה את רוב ככל בתי העיירה.

## יהודי העיירה
ב"אבעל" התקיימה קהילה יהודית וותיקה, ובבית הקברות היהודי המקומי ישנן מצבות מן המאה ה-16 וקודם לה.

בשנת 1897 התגוררו בעיירה 652 יהודים, ובראשית שנות ה-20 של המאה ה-20 מצא בה סקר של הג'וינט 760 יהודים, שהיו 67% מכלל אוכלוסייתה. לפני מלחמת העולם השנייה הגיע מספר היהודים בעיירה לכדי 300 משפחות.

עד מלחמת העולם הראשונה התחנכו ילדי הקהילה ב"חדרים" מסורתיים, ובודדים למדו בבית הספר היסודי הרוסי שבעיירה. אחרי המלחמה הוקם בה בית ספר יהודי של רשת "תרבות" שחלק מחניכיו המשיכו ללימודים תיכוניים מחוץ לעיירה.

1,160 יהודי העיירה וכפרי הסביבה (112 גברים, 627 נשים ו-421 ילדים), נרצחו בידי הצבא הגרמני באוגוסט 1941 בבורות ירי שאולצו לחפור בעצמם ביער אנטנשאי הסמוך.

### רבני העיירה
* ר' שלמה ב"ר גרשון (סוף המאה ה-18)
* ר' חיים ב"ר שלמה מגרודנה
* ר' זלמן סגל
* הרב שבתי חיים שוחט, מחבר "זהב שחוט"
* הרב בונים צמח זילבר (סילבר)
* ר' ברל'קה - "הרב הצהוב"
* הרב אברהם מאירוביץ (תרפ"ח-תש"א, 1928-1941) - רבה האחרון של העיירה סבו של אהרן ברק

## קישורים חיצוניים

## לקריאה נוספת
* 'אבל (אוביאליאי), מחוז ראקישוק', בתוך: דב ליפץ (מרכז המערכת), נתן גורן [ואחרים] (מערכת), **יהדות ליטא**, כרך ג, ספר ב: "ישובים", תל אביב: עם הספר, תשכ"ז, עמ' 284 טור 1 (, תמונה 1486).
** **על השמדת יהודי אבל:** שם, כרך ד, עמ' 237 (שם, תמונה 1939)
* ישראל מייקל-מיכאלעוויץ, **אבעל**, בתוך: מלך באקאלטשוק-פעלין (עורך), **יזכור-בוך פון ראקישאק און אומגעגנט**, עמ' 271 ואילך ( תמונה 277 ואילך) 
* 
* דף הקהילה באתר "JewishGen"
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מחוז פוניבז'
קטגוריה:ליטא: ערים
בית ליקיא

**בית ליקיא** (בערבית: **بيت لقيا**, תעתיק מדויק: בית לקיא) היא עיירה פלסטינית הנמצאת בעמק איילון, למרגלות ג׳בל אל מוקטם, המשתייכת לנפת רמאללה ואל-בירה של הרשות הפלסטינית. לפי פרסומי הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, בשנת 2017 מנתה אוכלוסיית העיירה 9,304 תושבים.

## היסטוריה
לפי עדויות ארכאולוגיות המקום היה מיושב כבר מהתקופה הרומית המאוחרת. סמוך לכניסה לעיירה נמצאת "ח'רבת בית נושיף". במקום שרידי קידות ואבני בניין עתיקות ששולבו בגדרות אבן ובמדרגות חקלאיות מאוחרות. ממצא החרסים באתר הוא מן התקופה הרומית, הביזנטית והמוסלמית הקדומה.מצידה הדרומי של העיירה שוכן אתר עתיק נוסף, "חירבת שיבלי" מהתקופה ההלניסטית.

### התקופה העותמאנית
בית לקיא הייתה מיושבת במאה ה-16. בשנת 1552 הוקדשו הכנסות המיסים של הכפר למוסד העימארה אל-עאמרה, מוסד הצדקה הגדול שהקימה הורם סולטאן, אשתו של סולימאן הראשון בירושלים בתקופה העות'מאנית. מבחינה מנהלית, הכפר השתייך לנפת ירושלים. לבית לקיא השתייכו "מזרעת בית נושף [...] ומזרעת רכוביס הכלולות בגבולותיו." ברשומות המס העות'מאני משנת 1596, תושבי המקום שילמו מס על גידולי חיטה, שעורה, זיתים, גפנים, ועיזים.

לפי ויקטור גרן, גרו המקום 347 תושבים בשנת 1870.

### בתקופת המנדט הבריטי
במפקד אוכלוסין 1922 של ארץ ישראל, בבית ליקיא הייתה אוכלוסייה של 739 נפש, כולם מוסלמים.

במפקד אוכלוסין 1931 של ארץ ישראל היו בבית ליקיא 209 בתים מאוכלסים, בהם התגוררו 858 תושבים, כולם מוסלמים. בסקר הכפרים 1945 בארץ ישראל הוערכה אוכלוסיית בית ליקיא כ-1,096 תושבים.

### פעולת בית ליקיא - מבצע בנימין ב'
בשנת 1954 הייתה העיירה יעד לפעולת תגמול שכונתה אז "פעולת בית ליקיא" או "מבצע בנימין ב'" בתכנונו של אריאל שרון, מטרת המבצע הייתה לכידת שבויים מקרב חיילי הצבא הירדני כדי להשיג קלפי מיקוח לשחרורו של הלוחם בנימין ג'יבלי.

### לאחר 1967
בעקבות מלחמת ששת הימים, ב-1967, עברה העיירה משליטה ירדנית לישראלית. בשנת 1975 הציע שר השיכון אברהם עופר להקים התנחלות על פסגת הר "ג'בל אל מוקאטם" שצמוד לעיירה מדרום מזרח, זאת כחלק מתוכנית ל"עיבוי ירושלים" והקמת 13 יישובים חדשים סביב לעיר. ההתנחלות לבסוף לא הוקמה, מאחר שרוב הקרקעות באזור היו בבעלות פרטית של תושבי העיירה והיו רשומות בטאבו.

בשנות ה-90, לצורך סלילת כביש 443 הופקעה רצועה ברוחב של 150 מטר ואורך של 10 קילומטרים, שחלקה עובר באדמות העיירה. בעקבות הסכמי אוסלו 1,080 דונם מאדמות העיירה, מתוך 16 אלף דונם, הוגדרו כשטח A ושטח B, שאר האדמות מוגדות כשטח C.

בזמן האינתיפדה השנייה בשנת 2003, החלה מדינת ישראל בהקמתה של גדר ההפרדה. תושבי העיירה עתרו לבג"ץ נגד תוואי הגדר שמנתק אותם מכביש 443. בעת פעולות המחאה נגד הגדר נהרגו נערים מקומיים מאש חיילי צה"ל: במאי 2005 נהרגו שני ילדים ג'מאל ועודאי עאסי. חודש וחצי לאחר מכן ירה מאבטח של הגדר למוות בבן דודם של הנערים, נימר עאסי שהיה אז בן 17.

## גאוגרפיה
בית ליקיא שוכנת למרגלות "ג'בל אל מוקאטם", הר שגובהו 557 מטר מעל פני הים ומתנשא כ-200 מטרים מעל סביבתו. שכבות סלעי המשקע באזור זה נוטות מעל 40 מעלות כחלק מ"קמר רמאללה". הקרקע באזור היא מסוג טרה רוסה, קרקע חרסיתית חומה-אדומה המתהווה מבלייה של סלע גיר קשה ומתאימה לגידולי זיתים וגפנים.
## קישורים חיצוניים

* פרופיל של העיירה והשפעות הסכסוך הישראלי-פלסטיני, בפרסום פלסטיני 
*  צילום אוויר של העיירה
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:נפת רמאללה ואל-בירה
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: יישובים
צבת צימות

**צבת צימות** (באנגלית: **Blasting Cap Crimping Plier**) הוא מכשיר מכני ידני (פלייר) שיוצר במיוחד עבור אנשי החבלה. כלי פשוט אחד המשמש לארבע פעולות שונות:
* הסרת בידוד של חוטי חשמל המשמשים את אנשי החבלה לחיבור מטעני נפץ.
* חיבור מכני חזק ואמין של פתיל ההשהיה לנפץ באמצעות פעולת הלחיצה.
* הברגה על ידי הקצה של ידית אחת העשוי בצורת מברג.
* חירור בתוך חומר נפץ להכנסת נפצים על ידי הקצה של הידית השנייה העשוי בצורת חוד.

המכשיר שימש בצורה נרחבת את אנשי ההנדסה הקרבית והחבלה ברחבי העולם בתקופת מלחמת העולם השנייה ובשנים שלאחריה עד ימים אלה.
שימש גם את אנשי החבלה בארץ במהלך מלחמת העצמאות. שימש את שני החבלנים בהקמת מערך החסימות במחסום כפר ורבורג במאי 1948.

קטגוריה:כלי עבודה
קטגוריה:הנדסה צבאית
קויאיקה

**קוֹיַאִיקֶה** (בספרדית: **Coyhaique** או **Coihaique**) היא עיר וקומונה בצ'ילה, בירת מחוז אייסן ופרובינציית קויאיקה. העיר שוכנת במפגש הנהרות קויאיקה וסימפסון בחלק הצ'יליאני של פטגוניה. בעיר מתגוררים 57,818  תושבים (נכון ל-2017).

## היסטוריה
עד המאה ה-19 היה אזור קויאיקה מיושב על ידי בני הטוולצ'ה (Tehuelche), הקאווסקר (Kawésqar) והצ'ונו (Chono). באמצע המאה ה-19 הידלדלה האוכלוסייה המקומית מאוד בעקבות גורמים שונים, בהם רצח בידי הצ'יליאנים, חיסול מקורות הפרנסה שלהם ומחלות שונות.

ההתיישבות הצ'יליאנית באייסן החלה בערך באותו זמן ונמשכה בעוצמה גדולה יותר בתחילת המאה ה-20. באותו זמן החלה לפעול "החברה התעשייתית של אייסן" (Sociedad Industrial de Aysén) שהחלה לכרות את היערות באזור ובנתה בו תשתיות כהכנה להתיישבות עתידית.

ב-1927 נוצרה טריטוריית אייסן, כהכנה להקמת מחוז נפרד בתחומי הטריטוריה. ב-1928 הורה מושל הטריטוריה לואיס מרצ'נט גונסאלס להקים התיישבות חדשה במרכזה בשם "בקדנו". ההתיישבות, שנוסדה באופן רשמי ב-12 באוקטובר 1929, נקראה על שמו של מנואל בקדנו, איש צבא צ'יליאני שהיה ממפקדי הצבא הצ'יליאני במלחמת האוקיינוס השקט. ב-1834 שונה השם לקויאיקה כדי למנוע בלבול עם התיישבות בעלת שם דומה במחוז אנטופגסטה בצפון צ'ילה. מקור השם הוא בשפת טוולצ'ה, ומשמעו "מחנה הלגונה".

ההתיישבות החדשה התפתחה במהירות והפכה למרכז העירוני של חלקים גדולים מאייסן. ב-1959 היא עקפה באוכלוסייתה את הבירה המחוזית פוארטו אייסן והפכה לגדולה במחוז. בשנות ה-70 של המאה ה-20 המשטר הצבאי ששלט בצ'ילה באותן שנים ארגן מחדש את המחוזות בצ'ילה. במסגרת המהלך נוצר מחוז אייסן במתכונתו הנוכחית, ובירתו הועברה מפוארטו אייסן לקויאיקה.

## תחבורה
קויאיקה נמצאת על מסלול הקארטרה אאוסטרל, נתיב התחבורה המרכזי באזור המקשר בין העיר פוארטו מונט, בירת מחוז לוס לאגוס, ובין העיירה וייה או'היגינס בדרום אייסן.

במרחק של כ-50 קילומטרים מהמרכז העירוני של קויאיקה, אך עדיין בתחומי הקומונה, נמצא הכפר בלמסדה שבו שוכן נמל התעופה בלמסדה, המשרת את כלל המחוז.

## ערים תאומות
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:צ'ילה: ערים
קטגוריה:אייסן
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1929
עושות חשבון

**עושות חשבון** הייתה תוכנית תחקירים צרכנית ישראלית בהגשת סיון קלינגבייל וטליה פלד קינן. התוכנית שודרה החל מ-13 במאי 2015 עד ה-16 באוגוסט 2018 בערוץ עשר את התכנית הנחו בעבר גם נטע אחיטוב ולינוי בר גפן.

## סקירת הסדרה

## היסטוריה
התוכנית עלתה לאוויר ב-13 במאי 2015 את התוכנית הגישו נטע אחיטוב ולינוי בר-גפן. התחקיר הראשון עסק בדירות המסתור של חברות הסלולר. ב-5 באוגוסט 2015 החליפה סיון קלינגבייל את נטע אחיטוב בהגשת התוכנית מטעמי הפקה.

בעונה הראשונה שודרו תחקירים על: רופאי שיניים, מחדלי בנייה, אופניים חשמליים ועוד.
תחקיר סיום העונה שודר ב-9 בספטמבר 2015 ועסק בחתונות.

העונה השנייה התחילה ב-16 בפברואר 2016. תחקיר פתיחת העונה עסק בסלטים.
בעונה השנייה שודרו תחקירים על: הלוואות, מחדלי ביצים, דיאטות ועוד.
תחקיר סיום העונה שודר ב-7 באפריל 2016 ועסק במזרנים.

העונה השלישית התחילה ב-13 ביולי 2016. תחקיר פתיחת העונה עסק במקררים.
בעונה השלישית שודרו תחקירים על: תחליפי בשר, הסרת שיער בלייזר, תעשיית ההריון ועוד.
תחקיר סיום העונה שודר ב-27 בספטמבר 2016 ועסק ברכבים.

העונה הרביעית התחילה ב-23 בינואר 2017. תחקיר פתיחת העונה עסק בהמבורגר הבריא ביותר. תחקיר שזכה לתהודה רבה.תחקיר סיום העונה שודר ב-3 באפריל 2017 ועסק במה השתנה לאחר התחקירים של התוכנית.

העונה החמישית התחילה ב-13 ביולי 2017. תחקיר פתיחת העונה עסק בבריכות השחייה.
תחקיר סיום העונה שודר ב-25 בספטמבר 2017 ועסק במה השתנה לאחר תחקיר על מחדל הביצים.

ב-15 בינואר 2018 עלתה העונה השישית, שבה טליה פלד קינן החליפה את לינוי בר גפן, שעברה לכאן 11. תחקיר פתיחת העונה עסק בתעשיית הפלאפל והעונה הסתיימה ב-16 באוגוסט 2018, בתחקיר על מצב בתי האבות בישראל.

בתום העונה השישית, בעקבות התפרצות מחלת החצבת בישראל, שודר פרק מיוחד בהנחיית לינוי בר-גפן, ובו שודר תחקיר החיסונים שביצעה יחד עם סיון קלינגבייל בעונה החמישית של העונה, לצד פאנל מקצועי באולפן.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תוכניות תחקירים ישראליות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2015
קטגוריה:ערוץ עשר: תוכניות וסדרות
קטגוריה:תוכניות שצולמו באולפני הרצליה
אושקוש (חברה)

**אושקוש** (באנגלית: **Oshkosh**) היא חברה לייצור כלי רכב כבדים שמקום מושבה בעיר אושקוש במדינת ויסקונסין שבארצות הברית. החברה מתמחה בייצור משאיות וכלי רכב מיוחדים לשימוש צבאי ואזרחי. הנהלת החברה ממוקמת בעיר אושקוש, ומפעלי הייצור שלה פרוסים בשמונה מדינות בארצות הברית וכן באוסטרליה, בלגיה, קנדה, סין, צרפת, רומניה ושותפויות ייצור במקסיקו ובברזיל. כלי הרכב של החברה נמכרים ב-130 מדינות ברחבי העולם.

## פעילות
החברה הוקמה בשנת 1917 במטרה לפתח ולייצר כלי רכב כבדים ומיוחדים בעלי הנעה כפולה. לאחר ייצור האבטיפוס הראשוני שזכה להצלחה גדולה, החלה החברה להתפתח במהירות. בשנת 1996 החלה לנהל מדיניות עסקית של צמיחה באמצעות רכישת חברות העוסקות בתחומי פעילות משיקים או משלימים לתחום עיסוקה העיקרי ושילובן לצורך יצירת הצעות בעלות ערך רב יותר ללקוחותיה. משנה זו רכשה אושקוש 15 חברות העוסקות בייצור מנופים, ציוד כיבוי, מערבלי בטון, רכבי חילוץ והצלה ועוד.

חברת אושקוש מתמחה בייצור משאיות קלות וכבדות בעלות הנעה לכל הגלגלים (כולל הנעת שש על שש, 8×8 וגם 10×10) לשימושים צבאיים כגון סיור, תובלה וחילוץ. חלקן מיוצרות גם בדגמים ממוגנים נגד מטענים, ירי ישיר, ומוקשים. בנוסף לכך מייצרת החברה מכליות, כבאיות ורכבי חילוץ והצלה המיועדים לפעול בשטחים בעלי קשיי עבירות, וכן מנופים ובמות הרמה מיוחדות המותקנים על כלי הרכב השונים.

באוגוסט 2015 הודיעה החברה כי זכתה במכרז של מחלקת ההגנה האמריקאית לייצור כלי הרכב הקרבי הטקטי החדש אשר יחליף את הרכב הנוכחי מסוג HMMWV, שנקרא JLTV. המדובר בחוזה ענק בשווי של כ-53 מיליארד דולר, למשך שנים רבות, לייצור מעל 50,000 כלי רכב.

## כלי רכב מתוצרת החברה

M911and_M747.jpg|סמי טריילר Oshkosh M911
Oshkosh_fire_truck.JPEG|כבאית
JLTV-DEC14-4999.jpg|רכב משוריין
Oshkosh-L-ATV.jpg|רכב סיור


## קישורים חיצוניים

* 

*  

קטגוריה:יצרני רכב אמריקאיים