נורד סטרים 2

**נורד סטרים 2** (Nord Stream 2) הוא צינור גז, שנבנה מרוסיה לגרמניה דרך הים הבלטי באורך של יותר מ-1,200 ק"מ (2,400 ק"מ בשני קווים). זהו צינור הרחבה לפרויקט נורד סטרים. במקביל, הצינור עובר באזורים כלכליים בלעדיים ובמים טריטוריאליים של חמש מדינות - גרמניה, דנמרק, רוסיה, פינלנד ושוודיה.

מבחינת תפוקה ואורך, הצינור דומה במידה מסוימת לפרויקט נורד סטרים. הצינור כולל נקודת כניסה, הממוקמת על החוף הדרומי של מפרץ פינלנד באזור אוסט-לוגה. צינור זה שונה גם מבחינת ההרכב של בעלי המניות.

יחד עם הקמת SP-2, הולכת ומורחבת רשת העברת הגז ביבשה. במקביל להמשך קיומו של נורד סטרים (צינור גז OPAL), חברות גרמניות בונות את צינור הגז של *Eugal* כדי לספק גז למרכז הגז האירופי בסמוך לעיירה באומגארטן (אוסטריה), וחברת NET4GAS שבונה את צינור הגז Capacity4Gas בצ'כיה (במקביל לצינור הגז הקיים בגזלה). החברה מבצעת גם הזמנה דו-שלבית, שמיועדת לשנת 2019 ו-2021. ברוסיה נבנים צינור הגז גריאזובץ-KS סלביאנסקאיה ותחנת המדחס סלביאנסקאיה.

הפרויקט, באופן ישיר או עקיף, משפיע על האינטרסים של מגוון רחב של מדינות ועסקים (שגרמו לדיון סוער במספר אתרים ובתקשורת).

במהלך 2019 מתוכננת להסתיים הנחתם של שני צינורות נוספים לאורך אותו נתיב, בפרויקט, אשר מתוכנן כאמור להכפיל את נפח הגז מ-55 מיליארד מ"ק כיום ל-110 מיליארד מ"ק.

הפרויקט מלווה בהתנגדויות של ממשל טראמפ בארצות הברית ומספר מדינות מזרח-אירופאיות, שבשטחן עוברים צינורות גז ישנים יותר, וזאת מרוסיה למערב אירופה. ההתנגדות נובעת מחשש להתגברות כוחה הגאופוליטי של רוסיה באירופה והתגברות השפעתה בעיקר על גרמניה. ההתנגדות נובעת גם ממניעים כלכליים, שכן גז שיזרום בצינורות אלה לא יזרום בצינורות העוברים במדינות מזרח אירופה, ופירוש הדבר פחות תשלומים למדינות אלה. ארצות הברית מצידה מתכוונת למכור יותר גז נוזלי לאירופה.

בעקבות הכרת רוסיה באזורים הבדלניים באוקראינה במהלך המשבר האוקראיני-רוסי הודיע קנצלר גרמניה, אולף שולץ, על הקפאת הליכי הרישוי לצינור "נורד סטרים 2".

## מפרט טכני
ממוזער|צינורות הגז העיקריים של מזרח אירופה וקשריהם עם נורדסטרים.
ממוזער|צינורות של נורד סטרים-2, המדגימים שלבי ייצור טכנולוגיים שונים. ראשית, החלת הגנה נגד קורוזיה מפוליאתילן, ואז חולצת צינור מבטון מזוין.
האורך המתוכנן של כל אחד משני הצינורות של צינור הדלק נורדסטרים 2 הוא 1224 ק"מ. תפוקתם של שני קווים היא 55 מיליארד מ"ק גז טבעי בשנה.

הצינורות הן בקוטר פנימי של 1153 מ"מ ובעובי של 41 מ"מ, עובי הקיר 30.9 ו-34.6 מ"מ עם ציפוי שלוש שכבות חיצוני ופנימי, מפלדת SAWL 485 FD.

## תשתיות חוף
הצינור מהווה את החלק התת-ימי של השלב השני במערכת צינור הגז הצפון-אירופית, שהיא אחת מצינורות הגז של ימאל-אירופה. חלק השטח של צינור הגז הצפון-אירופי מתחיל ליד העיירה גריטזובץ, שבו צינור גז מתחבר אל חופי מפרץ פינלנד. נורד סטרים -2 מסתיים בחוף גרמניה, שם ניכנס גז לצינור הגז EUGAL שנבנה במקביל לצינור הגז OPAL.

אספקת משאבים של צינור הגז מתבצעת משני שדות חדשים שפותחו לאחרונה - שדה יוז'נו-רוסקוי (מחוז אורנגוי, תחילת הפעילות בשנת 2008, עתודות של 1000 מיליארד מ"ק) ובובאננקובסקי (ממוקם על חצי האי ימאל, תחילת הפעילות בשנת 2012, עתודות של 4900 מיליארד מ"ק). כדי לחבר את שדה בובאננקובו בשנים 2012–2017 הוזמנו שני קווים של צינור הגז Bovanenkovo-Ukhta באורך של 1200 ק"מ וקיבולת של עד 115 מיליארד מ"ק לשנה.

## רווחיות
מומחים מעריכים את תקופת החזר ההשקעה של צינור הגז בין 8 ל-30 שנים, תלוי בתעריף המעבר שקבע תאגיד גזפרום ושותפיו, אשר, בתורו, תלוי במידת ההשתתפות הכספית של חברות האנרגיה של האיחוד האירופי. אם החברות ימשכו הרבה מימון לפרויקטים, הם יוכלו לקבל תעריפי מעבר נמוכים ובעיית ההחזר הארוכה תצטרך לדאוג יותר לשותפי גזפרום, מכיוון שזהו האמצעי הכספי שלהם. אם גזפרום תממן את הפרויקט עצמו, אז תעריפי המעבר יהיו גבוהים יותר וצינור הגז ישתלם מוקדם יותר . אם השבתת מערכת העברת הגז האוקראינית פירושה להעביר לגזפרום רווח כספי בגובה ההכנסה הנוכחית של 2 מיליארד דולר ממעבר לשנה, תקופת ההחזר של הצינור תהיה 9 שנים בלבד. זה קטן מאוד, ומראה את הרווחיות הלא תקינה של הפרויקט, מכיוון שתקופת ההחזר הממוצעת עבור תשתיות אנרגיה הונית באירופה היא 15–20 שנים לערך. תקופת ההחזר של נורד סטרים-1, לפי התעריפים המופחתים שנקבעו עבורו, הייתה כ-14 שנים .

את גודל ההחזר על השקעת ההון מעל הממוצע האירופי, משך הבנק האיטלקי הגדול ביותר אינטסה סנפאולו, שהיה מוכן לקחת אפילו סיכונים פוליטיים במרדף אחר רווח.
[ממוזער|300x300 פיקסלים|[מונומנט|אנדרטה לידידות רוסיה-גרמניה בדמות צינורות בגרמניה.]]
ממוזער|269x269 פיקסלים|צינורות נורדסטרים 2 לפני טיפול נגד קורוזיה.
ממוזער|400x400 פיקסלים|הנחת צינור גז תת-ימי במסגרת הפרויקט.
ממוזער|334x334 פיקסלים|טקס פתיחת נורד סטרים 1, בו נחתמו פרוטוקולי נורד סטרים 2.

## יתרונות
# מחיר הדלק לגרמניה יירד, אך עקב כך גזפרום מקבלת הזדמנויות לובי מרשימות באיחוד
# חברות הגז הגרמניות מסלקות את הפולנים והסלובקים משוק האיחוד האירופי
# ברלין תחזק את חשיבותה האסטרטגית באירופה ככלכלה הגדולה והמרכז הפוליטי החזק, שכן תהיה תלות אנרגטית גדולה יותר של מדינות האיחוד באספקת גז מגרמניה.
# אוסטריה, כבעלת ברית של גרמניה, הופכת גם היא למוקד הגז המרכזי של האיחוד האירופי עם ההשפעה הכלכלית והפוליטית שבאה בעקבותיו.

## חסרונות
# גז שיזרום בצינורות לא יזרום בצינורות העוברים במדינות מזרח אירופה, המשמעות היא פחות תשלומים למדינות אלה.
# חשש להתגברות כוחה הגאופוליטי של רוסיה באירופה ותלות אירופית בגז רוסי.
# התגברות השפעתה של רוסיה על גרמניה.
# עוצמתן המדינית של מדינות מזרח אירופה תיחלש מאוד מכך שצינורות הגז לא יעברו בשטחן.

## ראו גם
* נורד סטרים

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יחסי גרמניה–רוסיה
קטגוריה:הים הבלטי
קטגוריה:גרמניה: כלכלה
קטגוריה:גז טבעי
קטגוריה:צינורות גז טבעי
קטגוריה:צינורות תת-ימיים
קטגוריה:2019 ברוסיה
קטגוריה:רוסיה: צינורות גז טבעי