open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אחורני-זימים

**אחורני-זימים** (שם מדעי: Opisthobranchia, נקראים בעברית גם **אחור-זימאים** או **חינניות-ים**) היא תת-מחלקה במחלקת החלזונות. היא כוללת בעיקר "חלזונות ערומים" החיים בים. פירוש שמה הוא 'בעלי זימים הקבועים בירכתי הגוף'. האחור-זימאים נחשבים לבעלי חיים יפים, צבעונים וססגוניים במיוחד ומכאן השם העברי "חינניות-ים".

## תיאור כללי

**אחורני-זימים** הם חלזונות ים שבהם הזימים נמצאים בחלק האחורי של הגוף. כמו כל החלזונות, כאשר הם צעירים מאוד חל תהליך של הסתובבות בשק הקרביים בו הזימים עוברים לחלק הקדמי של הגוף, אך כאשר הם מתבגרים קצת חל היפוך נוסף והזימים חוזרים לחלק האחורי של הגוף. החוקרים סבורים שתהליך הסתובבות כפול זה נבע מאורח החיים של האחורני-זימים הראשונים שהיו בעלי חיים מתחפרים שחיו בקרקעית הים. במקרה זה, אם פתח הזימים היה ממוקם בקדמת הגוף, במהלך תהליך ההתחפרות חול היה חודר לזימים וסותם את מערכת הנשימה. מאותה סיבה גם התפתחו אונות רחבות סביב הרגל.

המאפיין הבולט ביותר של האחור-זימאים הוא קונכייה מנוונת, בדומה לחשופיות. הקונכייה התנוונה לקונכייה קטנה מאוד המכוסה בגלימה ובאונות הצד של הרגל. מאחר שהקונכייה איבדה את חשיבות הביטחונית כמבנה קשיח המספק הגנה עצמית לחילזון, האחור-זימאים עברו להגנה מבוססת-כימיה: הפרשת חומרי רעל, חומצות (כגון חומצה גופרתית חריפה) או ארס קטלני. חלקן גם יורות תאי צריבה. כדי להזהיר את הטורפים הימיים שלפניהם בעל חיים ארסי ורעיל שמוטב שלא ינסו לטרוף, הם פיתחו צבעי אזהרה בולטים, דבר המקנה להם את מראם הססגוני.

האחור-זימאים הם הרמאפרודיטיים, כמו השבלולים, כלומר: כל פרט הוא בעל מערכת רבייה הן של זכר והן של נקבה.

## גלריה


File:Notodoris minor.jpg|אחור-זימאי מהמין *Notodoris minor* 
File:Berthella aurantiaca (Risso, 1818) .jpg|אחור-זימאי מהמין *Berthella aurantiaca*
File:Sea-hare-morro-bay (431920585).jpg|ארנבת ים מהמין *Aplysia californica*
File:Pleurobranchus mamillatus.jpg|אחור-זימאי מהמין *Pleurobranchus mamillatus*
קובץ:Sea angel.jpg|המין השוחה Clione limacina


## מקורות

* יוסף הלר, "שבלולי ארץ ישראל - אורחות חיים ומגדיר", 1993 - עמ' 19-21.

## לקריאה נוספת
* יוסף הלר, 2011, **רכיכות הים של ארץ ישראל - אורחות חיים**, הוצאת אלון ספר, 323 עמודים
* יוסף הלר, 1993, **שבלולי ארץ ישראל - אורחות חיים ומגדיר**, הוצאת משרד הביטחון, תל אביב

## קישורים חיצוניים

* 
* 

*
קטגוריה:חלזונות
נובר אסלניאן

**נובּר אסלניאן** (בארמנית: **Նուբար Ասլանյան**; נולד ב-18 ביוני 1943) הוא מלחין ארמני ישראלי, יליד יוון.

## ביוגרפיה
נובר אסלניאן נולד באתונה, כבנם של אברם ואסתר אסלניאן. אחרי מלחמת העולם השנייה, בשנת 1946, משפחתו היגרה לארמניה הסובייטית. בנוסף להנדסאות חשמל, אסלניאן סיים בשנת 1973 גם לימודי הלחנה באקדמיה למוזיקה על שם קומיטאס בירוואן, תחת הדרכתו של המלחין גריגור אגיאזריאן. המלחינים הנערצים עליו הם בעיקר בטהובן, מאהלר, חאצ'טוריאן ושוסטקוביץ'.

בשנת 1994 הוא עלה לישראל והתיישב בחיפה. יצירותיו מבוצעות בישראל ובארצות רבות אחרות.

בשנת 2004, לרגל יום העצמאות ה-56 של ישראל, נערך קונצרט של יצירותיו בירוואן.

אסלניאן הלחין יצירות לכלי נגינה סולו, מוזיקה מקהלתית, מוזיקה קאמרית, לתזמורת כלי נשיפה ולתזמורת סימפונית.
יצירותיו בוצעו על ידי התזמורת הפילהרמונית הישראלית, הקאמרטה הישראלית ירושלים ותזמורות ישראליות אחרות.
אסלניאן פעיל בעמותת "ספטימה" לקידום המוזיקה הישראלית.
אשתו מורה למוזיקה וגם שני ילדיו, בן ובת, עוסקים במוזיקה.

## יצירות
* 1965 - מארש-פואמה "סרדאראפאט" לזכר קרבנות רצח העם הארמני בשנת 1915
* 1977 - סונטה לחלילית ולאבוב
* 1993 - סונטה לפסנתר
* 1996 - סונטה לצ'לו סולו - "לזכרו של יוני נתניהו"
* 2001 - סוויטה "בהרים" לכלי נשיפה מעץ ולפסנתר - מוקדשת לצולאק מומג'יאן, קונסול הכבוד של ארמניה בישראל
* 2006 - "ערעור" לוויולה - "מוקדש לקרבנות החפים מפשע של מלחמת לבנון השנייה"
* 1971-2001 - רביעיית כלי קשת מס. 2 - לזכר הורי המלחין
* 1996 - רביעיית מיתרים מס. 3 "ארמניה 93-88" (הולחנה בהשפעת אירועי רעידת האדמה בארמניה בשנת 1988 ושנות הפרסטוריקה)
* 1997 - קונצ'רטינו לחצוצרה ולתזמורת כלי קשת - מוקדש לבנו, ארמן אסלניאן, שהיה הסולן בביצוע הבכורה
* 1982 - קנטטה א-קאפלה "סוכות" למקהלה מעורבת
* 1990 - המנון של ארצאך - למקהלה מעורבת ולתזמורת סימפונית - "מוקדש למשחררי ארצאך"
* 1995 - שיר "הוא הלך" - "לזכרו של יצחק רבין"
* 2000 - מארש פואמה - "מוקדשת ללוחמים נגד הטרור"
* 2005 - קונצ'רטו - פואמה לחצוצרה ולתזמורת "לגבורים של סיפאן" - במלאת 90 שנה לרצח העם הארמני
* 2006 - "מונולוג" סונטה אוטוביוגרפית לצ'לו סולו מס. 2
* 2007 - פואמה - אלגיה - מוקדשת לזכרו של הראנט דינק
* 2014 - קונצ'רטו לטרומבון ולתזמורת ״ אנחנו ״

## קישורים חיצוניים

* 

* נובר אסלניאן, ביוגרפיה באתר איגוד המלחינים הישראלים

קטגוריה:מלחינים ישראלים
קטגוריה:מלחינים ישראלים במוזיקה הקלאסית
קטגוריה:מלחינים ארמנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1943
פסטיבל אידפא

ממוזער|100px|לוגו הפסטיבל
**פסטיבל הסרטים התיעודי הבין-לאומי באמסטרדם (אידפא)** (באנגלית: **International Documentary Film Festival Amsterdam**; בראשי תיבות: **IDFA**) הוא פסטיבל קולנוע תיעודי המתקיים מדי שנה מאז 1988 באמסטרדם. הפסטיבל נערך בתחילה באזור ליידספליין במרכז אמסטרדם. מאז הוא התפשט ומתקיים במספר אזורים נוספים. הוא נחשב לפסטיבל היוקרתי בעולם לקולנוע תיעודי.

מטרת אידפא היא לקדם יצירת סרטי תעודה ולהציג אותם בפני קהל רחב ככל האפשר. הוא התחיל כפסטיבל קטן וגדל לפסטיבל בן אחד עשר יום, המקרין מעל 200 סרטי תעודה ומושך קרוב ל-120,000 מבקרים.

פרט לתוכנית הסרט הבינלאומי, מגוון סוגות והצגות בכורה אירופאיות ועולמיות שמתקיימות מדי שנה, הפסטיבל גם מארח דיונים, פורומים וסדנאות.

בשנת 2005 סרט ישראלי שאדיה זכה לציון לשבח בפסטיבל זה.

בשנת 2023 בצל מלחמת חרבות ברזל שלושה אקטיביסטים פרצו לבמה בטקס הפתיחה של הפסטיבל, הניפו שלט שנשא את הכיתוב "מהנהר עד הים, פלסטין תהיה חופשית", וזכו לתשואות ומחיאות כפיים, גם של המנהל האמנותי של הפסטיבל, אורווה ניראביה.

הפורום הדוקומנטרי בישראל גינה את האירוע וכתבו: ״אנו קוראים להנהלת הפסטיבל לגנות בצורה ברורה, לדחות ולהוקיע את קריאות הללו לאלימות - ולא לתת במה לכל מי שמסית ביודעין להשמדת ישראל, מעודד אלימות ומעורר רגשות אנטישמיים נגד יהודים בכל מקום״. יום לאחר מכן הפסטיבל פרסם הצהרה כי "הסיסמה הזו לא מייצגת אותנו, ואנחנו לא תומכים בה בשום צורה. אנחנו באמת מצטערים שזה פגע ברבים".

באוקטובר 2025 פורסם כי הנהלת הפסטיבל סירבה להעניק אישורי כניסה לפסטיבל לנציגים ישראלים ממוסדות מרכזיים כגון פסטיבל דוקאביב, שוק קופרו ותאגיד השידור הישראלי "כאן", בטענה שהם מקבלים מימון חלקי מתקציב המדינה, ולכן הם שותפים לרצח עם. דחייה זו באה לאחר שמוקדם יותר ב-2025 הפסטיבל, תחת הנהגתה של איזבלה ארטה פרננדז, תמך בחרם על תעשיית הקולנוע הישראלית, שנולד ביוזמת הארגון Film Workers for Palestine. החרם נחתם על ידי כמעט 4,000 אנשי תעשיית הקולנוע בעולם. בין החותמים היו כוכבי הוליווד כמו אמה סטון וחואקין פיניקס, שהתחייבו לסרב לעבוד עם מוסדות קולנוע ישראליים המעורבים לכאורה בפשעי מלחמה. מנהלת הפסטיבל, איזבלה ארטה פרננדז, אישרה כי בשנת 2025 לא ניתנה הסמכה לארגונים מישראל שמקבלים תמיכה ממשלתית, אך ציינה כי ההחלטה תיבחן מחדש ב-2026.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

אידפא
קטגוריה:קולנוע בהולנד
קטגוריה:אמסטרדם: תרבות
Klout

ממוזער|לוגו האתר
**Klout** היה אתר אינטרנט שסיפק מדד של מידת ההשפעה של משתמשיו, בהסתמך על ניתוח פעילות ברשתות חברתיות מקוונות. האתר הושק בספטמבר 2009. חברת ליתיום טכנולוגיות, שרכשה את האתר במרץ 2014, סגרה את השירות במאי 2018.

## מדד Klout
המדד דירג משתמשים בין 1 ל-100 כאשר מספר גבוה יותר, מעיד על מידת השפעה גדולה יותר של המשתמש. המדד התיימר לשקף התאמה לתכנים שהמשתמש העלה, כמות העוקבים והחברים שלו ברשתות השונות, ועד כמה הם יוצרים אינטראקציות עם התכנים שהמשתמש מעלה.

המדד השתמש בנתוני פעילות מטוויטר, פייסבוק, אינסטגרם, גוגל פלוס, לינקדאין, פורסקוור (אנ'), ו-Cinch.

## מודל עסקי
באתר פעל מנגנון Perks באמצעותו חברות מסחריות יכלו לנהל קמפיינים ולהציע הטבות למשתמשים עם ציון השפעה גבוה. המנגנון אפשר לחברות ולתאגידים לתת בחינם מוצרים או שירותים למשפיעני רשת וכך, תאורטית, לקבל ביקורת חיובית וחשיפה למוצרים שלהם.

## ביקורת
בין הטענות על פעילות האתר עלו טענות נגד המדד, על כך שאינו משקף את ההשפעה החברתית האמיתית של משתמשים. למשל, בשנת 2013 לברק אובמה (שהיה אז נשיא ארצות הברית, דמות ידועה ומשפיען משמעותי), היה מדד פחות גבוה מאשר למספר בלוגרים. עוד הועלו טענות באשר למשקלה הגדול יחסית של פעילות בטוויטר בהשוואה לרשתות חברתיות אחרות. הטיה כזאת יכולה להיות מאוד משמעותית בארצות בהן טוויטר פחות פופולרית, כמו בישראל למשל.

עוד עלו טענות על כך שמודל עסקי הנשען על התמכרות אנושית לרצון להשפיע, הוא פגום מוסרית. הועלו גם חששות שמעסיקים ישתמשו במדד Klout כקריטריון לגיוס עובדים, תופעה שמצדה עלולה לעורר התנהגות מאולצת ברשתות.

## מקורות

# "Klout.com Site Info". Alexa Internet.
# Jennifer Van Grove (September 27, 2012). "Microsoft buys influence for Bing with Klout investment, partnership". VentureBeat.
# Experts: Has Klout finally come up with something users will love? By Sarah Lacyhttp://pando.com/2013/05/08/klout-experts-has-klout-finally-come-up-with-something-users-will-love/
# The Klout Blog: 100 million people have Klout score http://blog.klout.com/2011/09/100-million-people-have-klout/ 
# Techcrunch search about Klout posts, as of December 12th 2013 http://techcrunch.com/tag/klout/
# Will Your Klout Score Get You Hired? The Role of Social Media in Recruiting http://www.forbes.com/sites/jeannemeister/2012/05/07/will-your-klout-score-get-you-hired-the-role-of-social-media-in-recruiting/


## קישורים חיצוניים
* 

* אתר Klout 

## הערות שוליים

קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-2009
קטגוריה:מדיה חברתית
קונכיתנים

**קוֹנְכִיתָנִים** (שם מדעי: Conchifera) היא תת-מערכה במערכה הרכיכות, היא כוללת את כל מחלקות הרכיכות בעלי שלד חיצוני, כגון חלזונות, צדפות, שיני-ים, אמוניטים, קונכיתנים קדמונים ועוד. הקבוצה המשלימה של חסרי שלד נקראת Aculifera.

מונח טקסונומי זה משמש בעיקר בפלאונטולוגיה, מדענים החוקרים בעלי חיים חיים לרוב משתמשים במונח רכיכות.

## מחלקות
הקונכיתנים כוללים את המחלקות הבאות:
* חלזונות
* שיני-ים Scaphopoda
* סילוניות
* צדפות
* קונכיתנים קדמונים Monoplacophora
* Rostroconchia†
* Helcionelloida†

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קרל גגנבאואר
קטגוריה:רכיכות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1878
בסמה בנת טלאל, נסיכת ירדן

**הנסיכה בסמה בנת טלאל** (בערבית: **بسمة بنت طلال**, נולדה ב-11 במאי 1951) היא בתם היחידה של טלאל, מלך ירדן, ושל אשתו זיין א-שריף בנת ג'מיל. הנסיכה בסמה היא אחותו של חוסיין מלך ירדן, וכמו כן דודתו מצד האב של עבדאללה השני, מלכה הנוכחי של ירדן. ההתייחסות לנסיכה בירדן היא בתור **הנסיכה המלכותית של ירדן**.

## ביוגרפיה
הנסיכה בסמה נולדה בשנת 1951 לנסיך טלאל מירדן, בנו הבכור של מלך ירדן עבדאללה הראשון, ולאשתו זיין א-שריף בנת ג'מיל. חודשיים לאחר לידתה, ובעקבות ההתנקשות בחייו של עבדאללה במהלך ביקורו בהר הבית, הפך טלאל למלכה של ירדן, ובתו בסמה לנסיכת הממלכה. עם זאת, תקופת כהונתו של טלאל, כמלך ירדן הסתיימה כשנה לאחר שהחלה, בשנת 1952, בעקבות החרפה במחלת הנפש ממנה סבל, ואשר כתוצאה ממנה נאלץ להעביר את התפקיד הרם לבנו, חוסיין, וזאת בשעה שבסמה הייתה בת שנה.

בסמה התחנכה בבית הספר הפרטי היוקרתי "בית הספר המלכה עאליה לבנות", בעמאן. בהמשך, ובהתאם לנוהל המקובל בקרב משפחת המלוכה הירדנית, נסעה הנסיכה לבריטניה, והמשיכה אל לימודיה בבית הספר בנדן לבנות (באנגלית: Benenden School), בעיר בנדן שבמחוז קנט. במהלך לימודיה, התחברה בסמה עם הנסיכה הבריטית אן, אשר אף היא למדה באותו בית הספר. לאחר סיום לימודיה, המשיכה הנסיכה בסמה את לימודיה באוניברסיטת אוקספורד, שם למדה שפות מודרניות. עם תום לימודיה, שבה הנסיכה לממלכת ירדן.

בשנת 2001, הוענק לנסיכה התואר דוקטור לפילוסופיה, וזאת בהמשך לתזה שכתבה, אשר כותרתו הייתה: Contextualising development in Jordan: the arena of donors, state and NGOs.

## נישואים ופעילות פוליטית
הנסיכה בסמה נישאה לראשונה בשנת 1970 לטימור דאגסטי. לבני הזוג נולדו שני ילדים:

* פראח דאגסטי (נולד ב-25 במרץ 1971)
* גאזי דאגסטי (נולד ב-21 ביולי 1974)

בשלהי שנות ה-70, נישואיהם של בני הזוג עלו על שרטון, ובהמשך הם התגרשו. במהלך שנת 1980, נישאה בסמה בשנית לוואליד אל-כורדי, כאשר לבני הזוג נולדה גם כן שני ילדים:

* סאעד אל-וליד (נולד ב-8 בנובמבר 1982)
* זיין א-שריף אל-ואליד (נולדה ב-1 ביוני 1986)

החל משנות ה-70, הנסיכה בסמה פועלת על מנת לקדם את נושא הפיתוח האנושי בממלכת ירדן, לרבות בתחומי זכויות הילד ויחסי מגדר בממלכה. מרבית פועלה מתאפיין בגיוס תרומות למטרות אלו, בעיקר בארצות הברית.

בתאריך ה-2 בינואר 2013, דווח כי צו מאסר הוצא כנגד בעלה של בסמה, ואליד אל כורדי, מטעם משטרת ירדן, וזאת בשל חשדות בדבר מעילה בסכומי כסף גדולים, אשר נאמדו במאות מיליוני דולרים. בהמשך דווח, כי אל-כורדי נמלט מירדן לבריטניה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:המשפחה ההאשמית
קטגוריה:נשים ירדניות
קטגוריה:ילידות 1951
כף אוונס

[שמאל|ממוזער|350px|מפת [רוס (אי)|האי רוס]]
**כף אוונס** (באנגלית: **Cape Evans**) הוא כף סלעי בצדו המערבי של האי רוס, אנטארקטיקה, היוצר את הצד הצפוני של המבוא אל הר ארבוס.

## היסטוריה
את הכף גילתה המשלחת הבריטית הלאומית לאנטארקטיקה, 1904-1901, בהנהגת רוברט פלקון סקוט, שקרא לו "סקוארי", על שם ציפורי הסקואה. המשלחת השנייה של סקוט, משלחת טרה נובה, 1913-1910, בנתה כאן את המטה שלה ושינתה את שם הכף להיקרא על שם לייטננט אדוארד אוונס, קצין הצי המלכותי והמשנה לפיקוד על המשלחת. 

על שם רוברט פלקון סקוט נקרא בסיס סקוט המשמש את מדעני המקום.

### אתרים היסטוריים ומצבות זיכרון
ממוזער|שמאל|צלב זיכרון בכף אוונס
בכף שני אתרי מורשת:
# הצריף של סקוט (משלחת טרה נובה)  הוכרז כאתר מורשת היסטורי אנטארקטי (אתר HSM 16) בעקבות הצעה של ניו זילנד והממלכה המאוחדת לאספה המייעצת לברית האנטארקטית.
# צלב על "גבעת שבשבת הרוחות", כף אוונס, שהוקם בידי קבוצת ים רוס בראשות קפטן אניאס מקינטוש, מן המשלחת הטראנס-אנטארקטית האימפריאלית של סר ארנסט שקלטון, לזכר שלושה מחברי המשלחת שמתו בקרבת מקום לשם בשנת 1916. הצלב הוכרז כאתר היסטורי
# יד זיכרון בעקבות הצעה של ניו זילנד והממלכה המאוחדת של האספה המייעצת לברית האנטארקטית.

האתר כולו נחשב לאזור אנטארקטי מוגן במיוחד (ASPA) מס' 155, במידה רבה עקב חשיבותו ההיסטורית כאחד האתרים העיקריים של פעילות אדם מוקדמת באנטארקטיקה.

## קישורים חיצוניים


* Cape Evans Panoramas – panoramic photographs of Scott's hut at Cape Evans
* קרן מורשת אנטארקטיקה, דיאנה מקורמיק מתעדת את הצריף של סקוט בכף אוונס

אוונס
וינקלר

**וינקלר** הוא שם משפחה אשכנזי וגרמני ממקור גרמני.

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה גרמניים
מועצת הזיתים

400px|שמאל
400px|שמאל|ממוזער|תוויות האיכות לשמן זית ישראלי תחת פיקוח מועצת הזיתים
**מועצת הזיתים** הייתה מועצת ייצור שאיגדה את מגדלי הזיתים בישראל. המועצה הוקמה בשנת 1964 על ידי שר החקלאות משה דיין. בשנת 2010 מוזגה לתוך מועצת הצמחים, והייתה לענף הזית במועצת הצמחים.

החלטה על הקמת מועצת הזית נתקבלה במשרד החקלאות כבר בשנת 1962. מועצת הזיתים הוקמה בשנת 1964 על פי החלטת ועדת השרים הכלכליים. במועצה היו 17 נציגי מגדלים, 4 יהודים ו-13 ערבים, וששה נציגי הממשלה. משכן המועצה נחנך בנצרת בדצמבר 1965. המועצה הוקמה כחברת מניות והפעילה סמכויות פיקוח על פי החוק לפיקוח על מצרכים ושירותים. אולם הפעלת סמכויות כפייה נתקלה בבעיות משפטיות ועל כן משרד החקלאות בקש לחוקק חוק מיוחד המסדיר את פעילות מועצות הייצור, ובהם מועצת הזית. החוק חוקק בשנת 1973 ומועצה סטטוטורית מכח החוק הוקם בשנת 1976. 

יו"ר המועצה היה נציג משרד החקלאות. מנכ"ל המועצה היה עזאר ערטול, ערבי נוצרי שלמשפחתו מטעי זית גדולים, ערטול מילא תפקיד זה למעלה מעשרים שנה. הייתה זאת מועצת הייצור היחידה שבראשה עמד ערבי. 

המועצה הסדירה את ייצור ושיווק הזיתים ובקשה שכל המגדלים ויצרני שמן הזית ישווקו את תוצרתם דרכה. עם זאת, מראשית קיומה נאלצה המועצה להתמודד עם חקלאים ששווקו את תוצרתם עצמאית ועשתה זאת על ידי העברת סובסידיה ממשלתית רק לאלו ששיווקו את תוצרתם דרך המועצה, החרמת סחורה שהועברה בין יישובים ללא היתר מהמועצה ופתיחת תיקים פליליים.  

המועצה ייצגה את מגדלי הזיתים בפני הממשלה, בשנים של יבול נמוך בהם דרשה מהממשלה פיצוי על היבול הנמוך, ובשנים של יבול גבוה, בהם דרשה מהמדינה פיצוי על המחיר הנמוך שנתקבל על התוצרת. בשנת 1981 הוקם לצד המועצה קרן ביטוחים לענף הזית. 

במשך שנים בקשה הממשלה להקטין את מספר מועצת הייצור, על ידי איחוד מועצת הטבק לתוך מועצת הזיתים. המיזוג יצא לבסוף אל הפועל בסוף שנות ה-70. מינוי אחרון של חברים למועצת הזיתים נעשה בשנת 1999 ותוקף המינוי פג בשנת 2003. בשנת 2010 החליט השר שלום שמחון על מיזוג מועצת הזיתים לתוך מועצת הצמחים והיא הייתה לענף הזית במועצת הצמחים.

בדו"ח מבקר המדינה שפורסם במאי 2010 נכללה התייחסות נרחבת למעשים ומחדלים של בעלי תפקידים בכירים במועצת הזיתים, שעוררו חשדות חמורים לפגיעה בטוהר המידות. הדו"ח היווה את אחד הנימוקים לסגירת המועצה ומיזוגה לתוך מועצת הצמחים. 

## קישורים חיצוניים
* כללי מועצת הזיתים, באתר משרד הכלכלה
*אושר איחוד מועצת הזית עם מועצת הצמחים, באתר "מזון"

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: ארגונים חקלאיים
קטגוריה:זית
יהיה בסדר (תוכנית רדיו)

**יהיה בסדר - מדריך להישרדות בג'ונגל החברתי ישראלי** היא תוכנית רדיו המשודרת בגלי צה"ל מאז שנת 2006. בתוכנית עולים לשידור מאזינים שנתקלו בקשיים או בעוולות מצד משרדי ממשלה, חברות וגופים ביורוקרטיים שונים, והמגישים מנצלים את כוחה של התקשורת המשודרת להפעיל לחץ על אותם גופים כדי להביא לפתרון הבעיה. נכון לאוקטובר 2025 היא מוגשת על ידי אביב לביא. המגישות הנוספות הן נעמי רביע ולינוי בר-גפן לסירוגין.

את התוכנית יסדו אורלי וילנאי וגיא מרוז ועורכה הראשון היה נועם דביר. אחרי כשנה, בעקבות עזיבתם של וילנאי ומרוז, החלו אביב לביא ומיקי רוזנטל להגיש את התוכנית, בעריכתו של אסף ליברמן. אחרי פחות משנה, החליף ליברמן את רוזנטל והגיש את התוכנית עם לביא עד 11 בדצמבר 2013. בדצמבר 2013 פורסם כי ליברמן יעזוב את עמדת המגיש ועובר לעמדת מגיש יומן הבוקר של גלי צה"ל. את ליברמן החליפה יונה לייבזון שהגישה את התוכנית בעבר.

אף כי בתחילתה שודרה התוכנית פעם בשבוע, הצלחתה הביאה לכך שב-2008 התוכנית החלה להיות משודרת שלוש פעמים בשבוע והחל מקיץ 2013 ארבע פעמים, בימים א'-ד' בשעה 15:00.

במהלך השנים השתתפו בתוכנית כמגישים מחליפים רינו צרור, חיים ריבלין, שאול אמסטרדמסקי, יונה לייבזון, מיקי חיימוביץ' ויובל אלבשן.

במהלך התוכנית עולים אזרחים השוטחים את בעיותיהם. פעמים רבות הבעיה שמועלית נפתרת לאור מעורבות התוכנית, אך המתלונן מגלה שהבעיה נפתרה רק לקראת סוף השיחה, על מנת ליצור עניין בשיחה. מנגד, לעיתים הבעיה שמוצפת אינה מקבלת פתרון מיידי בזמן השידור.

אחת לתקופה מוקדשת התוכנית לנושא מסוים, לדוגמה בעיות מול רשויות הצבא, ונציג הגוף הנילון מתארח בשידור.

"פינת המעקב" בתוכנית עוקבת ומעדכנת לגבי תלונות ששודרו בתוכנית בעבר.

התוכנית זכתה באות השוויון של ארגון "בזכות" לשנת 2014. ב-2018 זכתה התוכנית בפרס מטעם עמותת נגישות ישראל בשיתוף חברת יפעת שניתן לראשונה לגוף תקשורת עבור סיקור הנגישות לאנשים עם מוגבלות בישראל.

## קישורים חיצוניים
* 

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תוכניות רדיו בגלי צה"ל
שיפוד (שחמט)

בשחמט, **שיפוד**, (נקרא גם בסלנג "התקפת קרני X"), היא התקפה שבה מותקף כלי אחד של היריב שמאחוריו נמצא כלי נוסף מאותו הצבע, כך שאם הכלי המותקף יזוז ממקומו, הוא יאפשר למתקיף להכות כלי אחר שלו. על מנת שיהיה ערך לשיפוד, הכלי המותקף של היריב, הנמצא בחזית קו ההתקפה, חייב להיות בעל ערך שחמטאי הגבוה מערך הכלי המתקיף. יתרה מכך, היריב שהופתע בדרך כלל מהשיפוד, חייב להחליט מחוסר ברירה על איזה משני הכלים שלו ברצונו לוותר. היריב לכן, יוותר בדרך כלל על הכלי בעל הערך השחמטאי הנמוך יותר.

על פי ערכי כלי השחמט, נוצר סולם ברור של חוזק הכלים, כשבראש הסולם נמצאת המלכה ואחריה לפי הסדר: הצריח, הרץ, הפרש ולבסוף הרגלי. לכן, במקרה של שיפוד, היריב יזיז מקו השיפוד בדרך כלל את הכלי בעל הערך הגבוה (ימנע מהפסד של כלי יקר), אך לעיתים משיקולי העמדה שתתקבל היריב יבחר בטקטיקה שונה - יקריב כלי יקר על מנת שלא להיקלע להפסד.

## סוגים אופייניים
ניתן לאפיין את טקטיקת השיפוד לשני סוגי שיפוד אופייניים: מוחלט ויחסי. בשיפוד המוחלט המלך מאוים, על ידי הכלי המשפד ולכן בהתאם לחוקי השחמט חייבים להסיר איום זה. בשיפוד היחסי, הכלי המאוים אינו המלך ועל כן השחקן שהכלי שלו מאוים, אינו מחויב להזיז את הכלי, אלא לבחור בכל מסע אחר על מנת להשיג את מטרותיו.

### שיפוד יחסי

במצב המוצג להלן, תור השחור לשחק, וזאת כאשר המלכה השחורה משופדת על ידי הרץ הלבן. כדי להימנע מכך שהוא יכה את המלכה, השחור יזיז אותה, דבר שיגרום לכך שהלבן יכול להכות את הצריח השחור. זהו מצב של שיפוד יחסי, כלומר השחור יכול להזיז את המלכה ולהפסיד כתוצאה מכך את הצריח (זהו מצב עדיף, ורצוי להזיז אותה למשבצת ד7, ב3 או ב5 על מנת שהיא תוכל להכות את הרץ שמאיים עליה לאחר הכאת הצריח). עם זאת, אין הדבר שיפוד מוחלט היות שאין חובה להזיז את המלכה.

### שיפוד מוחלט

במצב המוצג תור הלבן לשחק, זאת בשעה שהמלך הלבן שופד על ידי הרץ השחור. זהו שיפוד מוחלט, היות שלפי כללי השחמט המלך מאולץ לצאת ממצב של איום בשח. אחרי שהלבן יחליט איזה מהלך חוקי של המלך הוא יבצע, השחור יכה את המלכה הלבנה.

## יתרונות טקטיקת השיפוד
הואיל ושיפוד היא התקפה ישירה על הכלי בעל הערך השחמטאי הגבוה יותר, זהו בדרך כלל מהלך יותר חזק ובעל טקטיקה אפקטיבית יותר מאשר טקטיקת הריתוק. היריב הנמצא במצב של שיפוד, אינו יכול בדרך כלל להימנע מאובדן כלי (קיימת האפשרות לשאול שח עם כלי אחר ולשנות את המצב על ידי הכרחת היריב לשחרר את השיפוד). השאלה היחידה בדרך כלל היא על איזה כלי עדיף לוותר. טקטיקת השיפוד מתרחשת בשחמט פחות מאשר טקטיקת הריתוק, אבל כשהשיפוד מתבצע הוא לרוב מכריע את המשחק.

## דוגמאות ממשחקים תחרותיים
לבן: נייג'ל שורט שחור: אנטולי קרפוב

לבן: נייג'ל שורט שחור: רפאל ואגניאן

לבן: סואט אטאליק  שחור: מישל בואונו

לבן: ולחו פונס  שחור: יבגני פרלשטיין

לבן: קורנייב שחור: צ'באלו

לבן: פינטור שחור: לייטה

## ראו גם
* ריתוק (שחמט)

קטגוריה:תאוריית שחמט
כוחות ההגנה הטריטוריאלית (יוגוסלביה)

**כוחות ההגנה הטריטוריאלית** (בסלובנית: **Teritorialna obramba**) או בקיצור **TO** היו חלק מהכוחות המזוינים של הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה, לצד הצבא העממי היוגוסלבי. הכוחות צוידו בנשק קל, ואומנו ללחימת גרילה. הכוחות היו כפופים במידה מסוימת למחוזות הצבאיים ביוגוסלביה. 

הכוחות הוקמו בעקבות חששותיו של טיטו מהפלישה הסובייטית לצ'כוסלובקיה ב-1968. ב-1974, כחלק מהחוקה החדשה של יוגוסלביה, הוגברה הריבונות של הרפובליקות על כוחותיהן. הן החלו פועלות כמיליציה ברפובליקות. עם פירוק הפדרציה ומלחמות יוגוסלביה, מרבית הכוחות התגלגלו להיות הצבאות של המדינות העצמאיות. 

הכוחות כללו שש יחידות לכל אחת משש הרפובליקות החוקתיות:
***כוחות ההגנה הטריטוריאלית הסלובנים**
***כוחות ההגנה הטריטוריאלית הקרואטים**
***כוחות ההגנה הטריטוריאלית הסרבים**
***כוחות ההגנה הטריטוריאלית הבוסנים הרצגובינים**
***כוחות ההגנה הטריטוריאלית המקדונים**
***כוחות ההגנה הטריטוריאלית המונטנגרים**
בנוסף כללו הכוחות שתי תת-יחידות בוויבודינה ובקוסובו. 

## ראו גם
*הצבא העממי היוגוסלבי

## לקריאה נוספת

קטגוריה:סלובניה: צבא וביטחון
יוגוסלביה, הגנה
GDebi

ממוזער|צילום מסך ממתקין החבילה הגרפי של GDebi.
**GDebi** היא תוכנה למערכות מבוססות לינוקס המתקינה קבצים בפורמט deb. התוכנה נכתבה במקור על ידי מיכאל ווגט בשפת פייתון, ומופצת תחת הרישיון הציבורי הכללי של גנו. התוכנה בפיתוח פעיל וגרסתה היציבה האחרונה היא 0.8.5. זמינה הן בממשק משתמש גרפי, והן בממשק שורת פקודה, ובנוסף קיים ממשק גרפי מיוחד ל-KDE.

התוכנה מתקינה חבילות .deb מקומיות, ומשלימה באופן אוטומטי את התלויות שלהן, על ידי הורדת החבילות המתאימות משרתים ברשת. APT יכול לבצע את אותן פעולות אבל רק בחבילות מרוחקות באמצעות פרוטוקולי http, ו-ftp.

התוכנה גם בעלת יכולת לביצוע הסרת חבילות deb מותקנות.

## ראו גם
*APT
*dpkg
*סינפטיק

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:Dpkg
Dselect

**dselect** היא תוכנה המשמשת לניהול חבילות תוכנה במערכת ההפעלה דביאן. dselect היא אחד מממשקי הקצה הישנים ביותר של dpkg ובסיס פיתוחה היה על ידי איאן ג'קסון, לצד פיתוח dpkg עצמה. העבודה על dselect החלה  כש-dpkg הייתה בגרסה 0.93.12, וגרסת האלפא של dselect הופצה ב-27 במרץ 1995. dselect הופצה יחד עם חבילת dpkg עד ה-21 ביוני 2002, אז פוצלו החבילות. גם לאחר הפיצול נשארה תמיכת התלויות של dpkg בה, כדי להקל על שדרוג אפשרי. מה-3 במרץ 2005 בגרסה 0.93.32 הפכה החבילה לעצמאית לחלוטין.

ל-dselect יש מצב של ממשק משתמש טקסטואלי, בו ניתן לכתוב פקודות כדי לבצע פעולות שונות כדוגמת התקנה הסרה וניהול. המערכת לא אינטואטבית ומשתמשים חדשים עלולים להתקשות בה כיום המערכת מוחלפת במידה רבה ב-apt ואף קיימת בה עצמה תמיכה לשימוש ב-apt.

## קישורים חיצוניים
* תיעוד dselect למתחילים

## הערות שוליים

קטגוריה:Dpkg
אלימות סמלית

**אלימות סמלית** (נקראת גם **אלימות סימבולית**, **אלימות רכה** או **כוח סימבולי**) היא מושג שטבע הסוציולוג הצרפתי פייר בורדייה.

לפי בורדייה: "'אלימות סמלית' היא אלימות המופעלת עלינו באמצעות הסכמה שבשתיקה מצד אלה שנופלים לה קורבן וגם, לעיתים תכופות, מצד אלה שמפעילים אותה, במידה ואלה וגם אלה אינם תופסים כלל שהם מפעילים אלימות או סובלים ממנה". אלימות סימבולית אינה אלימות במובנה הפשוט – שימוש בכוח פיזי או איום בהפעלתו, או שימוש מפורש בסמכות - אלא כוח חברתי המופעל על ידי יצירת רושם של עליונות והיבדלות על המושפעים. הרושם הזה גורם לאחרים לחוש חסרי כוח, ולהימנע מפעילות שתאיים על מקומם החברתי של אלה המפעילים את האלימות הסימבולית. השליטה נחשבת ל'אלימות' מאחר שהיא אינה תוצאה של הסכמה ובחירה חופשית מודעת, והיא 'סמלית' מאחר שהיא נוצרת על ידי קטגוריות סמליות. האלימות הסימבולית פועלת באופן סמוי, ולא מתמרדים נגדה. לכאורה, אנשים עושים את מה שהם רצו לעשות, את מה שטבעי להם. החידוש ברעיון של 'אלימות סימבולית' מונח בכך שאין פה אלימות של ממש, או אפילו איום, ובכל זאת היא משיגה את מטרותיה וגורמת לאנשים לפעול מרצונם, בדרך שלא בהכרח טובה להם ומממשת את האינטרסים שלהם.

## ראו גם
* כוח (סוציולוגיה)

## לקריאה נוספת
בורדייה פייר, **על הטלוויזיה**, תרגום מצרפתית: נרי גבריאל-סבניה, תל אביב: הוצאת בבל. 1999 (1996).

## קישורים חיצוניים
* אלימות סימבולית באקדמיה - מאמר מאת דורית טובין ואורית לפידות

## הערות שוליים

קטגוריה:סוציולוגיה
סמלית
עליזה מגן

**עליזה מגן הלוי** (5 ביולי 1937 – 14 באפריל 2025) הייתה בכירה ב. שירתה כלוחמת, מנהלת מחלקה, ראש אגף משאבי אנוש, ראש אגף תיאום מבצעי, ובתפקידה האחרון – כמשנה לראש המוסד, התפקיד הבכיר ביותר בארגון שאישה מילאה. בתפקידה זה כיהנה תחת שלושה ראשי מוסד.

## ביוגרפיה
נולדה בשם עליזה הלוי בירושלים, בת להורים שעלו מגרמניה בשנות ה-30, לאחר עליית הנאצים לשלטון.

בגיל 23 התגייסה למוסד. במהלך משפט אייכמן כתבה דו"חות הקשורים למשפט בזכות שליטתה בגרמנית. לדו"חות היא הוסיפה הערות אישיות שמשכו את תשומת לבו של ראש המוסד איסר הראל.

מגן השתתפה בפעילות נגד המדענים הגרמנים במצרים. היא נשלחה ב-1962 לאוסטריה והצליחה לשכנע אחד המדענים שיגיע לתחקור בישראל. מגן הייתה הסוכנת שדובבה את הגיורת רות בן-דוד, שהייתה מעורבת בפרשת יוסל'ה שוחמכר. היא השתתפה במבצע יהלום, בו גויס מוניר רדפא, טייס עיראקי שערק לישראל ביחד עם מטוסו – מיג-21. נטלה חלק במבצע זעם האל לסיכול המחבלים האחראים לטבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן – היא הייתה אחראית לאיסוף המודיעין ששימש למבצע זה. בהמשך הייתה ראש שלוחה של אגף צומת באירופה, והדריכה בקורס המתקדם של המוסד.

ב-1980 הייתה לסגן ראש אגף צומת. היא למדה ב, וב-1984 מונתה לראש אגף המינהל, שהפך ב-1985 לאגף משאבי אנוש. ב-1990 נהייתה לראש אגף מסד מבצעים (התיאום המבצעי) ולמשנה לראש המוסד שבתי שביט. מגן מילאה תפקיד זה גם תחת אפרים הלוי ודני יתום. כמשנה לראש המוסד נטלה חלק בדיונים סביב מבצע ההתנקשות הכושל בח'אלד משעל וקיבלה את ההחלטה להוציא לפועל מבצע להתקנת מכשירי ציתות בדירתו בשווייץ של עבדאללה זֵיין, שהיה מגייס הכספים של חזבאללה באירופה. המבצע נכשל לאחר שסוכן המוסד נעצר בידי השלטונות המקומיים והורשע בפעילות בלתי חוקית, ריגול וזיוף מסמכים. היא פרשה מהמוסד ב-1999.

מגן הייתה נשואה לאברהם מגן (וכר) עד לפטירתו ב-2011. השניים התגוררו ברמת השרון ולא היו להם ילדים.

מגן נפטרה ב-14 באפריל 2025.

## קישורים חיצוניים

* 
*
* 
* Clay Risen, Aliza Magen, Highest-Ranking Woman in the Mossad, Dies at 87, The New York Times, April 22, 2025

## הערות שוליים

קטגוריה:משנים לראש המוסד
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:נשות המוסד
קטגוריה:אישים ממוצא יהודי-גרמני
קטגוריה:רמת השרון: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1937
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1937
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2025
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2025
סימה שיין

**סימה שיין** (נולדה ב-1949) היא בכירה לשעבר במערכת הביטחון הישראלית, ששירתה כראש חטיבת המחקר ב"".

## ביוגרפיה
סימה שיין שירתה 17 שנים בחטיבת המחקר באמ"ן, ועסקה בנושאי ברית המועצות ואיראן. לאחר מכן, שירתה 17 שנים בחטיבת המחקר של "המוסד", וב-2004 מונתה לראש החטיבה. מונתה לראש האגף לנושאים אסטרטגיים במטה לביטחון לאומי ולסגנית ראש המל"ל, תפקידים מהם התפטרה באפריל 2009, לאחר עימות עם ראש המל"ל, עוזי ארד.

שימשה ראש אגף איראן במשרד לנושאים אסטרטגיים ומשנה למנכ"ל המשרד. בדצמבר 2015 פרשה מתפקידים אלה.

מכהנת כראש תוכנית איראן במכון למחקרי ביטחון לאומי.

היא בעלת תואר ראשון בלימודי המזרח-התיכון, בוגרת המכללה לביטחון לאומי ובעלת תואר שני במדע המדינה ולימודי ביטחון.

נבחרה להשיא משואה ביום העצמאות ה-67 למדינת ישראל.

## קישורים חיצוניים

* Ms. Sima Shine, Israel, ועידת הנשיא, 2013
* סימה שיין, ראש אגף איראן: "האיראנים לא ממש מתכוונים לעצור", "רדיו ללא הפסקה", 24 בנובמבר 2013
* פורצת דרך - סימה שיין האישה היחידה שכיהנה בתפקיד הבכיר ביותר במערך הביון הישראלי, "רדיו ללא הפסקה", 8 במרץ 2015
* 
* 
* 
* 
* סימה שיין, ההתקדמות בדיונים על הסכם הגרעין: כיצד על ישראל לפעול ?, המכון למחקרי ביטחון לאומי, 21 באוגוסט 2022

## הערות שוליים

קטגוריה:נשות המוסד
קטגוריה:אנשי המוסד
קטגוריה:סגל המטה לביטחון לאומי
קטגוריה:סגל המכון למחקרי ביטחון לאומי
קטגוריה:משיאי משואה ביום העצמאות: 2015
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1949
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1949
ארנסט אלכסנדר

**ארנְסט אלכסנדר** (בגרמנית: **Ernst Alexander**; 19 במרץ 1902 – 30 בינואר 1980) היה פרופסור לפיזיקה ניסיונית באוניברסיטה העברית בירושלים, מראשוני מוריה ודקאן הפקולטה למדעי הטבע והמתמטיקה (1959–1963).

## ביוגרפיה
אלכסנדר נולד בשנת 1902 בברלין בירת גרמניה.
למד בבית הספר הטכני הגבוה בעירו ובמינכן, ובשנת 1927 קיבל תואר דוקטור להנדסה בברלין.
בשנים 1927–1933 שימש כעוזר מחקר של ג'ורג' דה הוושי (מגלה היסוד הפניום וחלוץ השימוש בשיטת הסמנים הרדיואקטיביים, לימים חתן פרס נובל לכימיה) במכון לכימיה פיזיקלית באוניברסיטת פרייבורג. הם חיברו יחדיו את הספר *Praktikum der Chemischen Analyse mit Rongestrahlne* (לייפציג 1933). ב-1933 הועלה לדרגת פריבט-דוצנט, וזמן קצר לאחר מכן פוטר ממשרתו, בעקבות עליית הנאצים לשלטון.

אלכסנדר היה בן למשפחה מתבוללת, אך נמשך לציונות בהשפעת דוד מגליציה, ולמד עברית מסטודנטים ארצישראליים שלמדו בברלין. ב-1933 הגיע לארץ ישראל כתייר, והודות להלוואה קיבל סרטיפיקט כ"קפיטליסט" (בעל הון). הוא הצטרף לסגל האוניברסיטה העברית בירושלים כעוזר מחקר בכיר במכון רקח לפיזיקה.
ב-1945 קודם למשרת מרצה לפיזיקה ניסויית, ב-1956 היה לפרופסור חבר וב-1964 הועלה לדרגת פרופסור מן המניין. פרש לגמלאות כפרופסור אמריטוס.

היה מעורכי האנציקלופדיה העברית וכתב בין היתר את הערך על האלקטרון.

התגורר ברחוב עמק רפאים בירושלים. נפטר בשנת 1980, בגיל 78.

ב-1929 נישא אלכסנדר לאסתר (Ernestina Dienstfertig; 1906–1983), פסיכותרפיסטית נוער. השניים היו הורים לבן ובת:
* שלמה אלכסנדר (1930–1998) – המשיך בדרכו של אביו, היה פרופסור לפיזיקה ודקאן הפקולטה למדעי הטבע באוניברסיטה העברית; החל את דרכו כפיזיקאי ניסויי ובהמשך היה תאורטיקן של פיזיקה של חומר מעובה; חתן פרס ישראל למדעים מדויקים (1993). בתו ניצה נשואה לפיזיקאי דב לוין.
* דינה רון (נולדה ב-1930) – חיברה את "איה פלוטו" (ביחד עם בעלה, ארי רון, שצייר).

נכד דודו הוא המתמטיקאי הישראלי דורון ציילברגר.

## לקריאה נוספת
* שמואל סמבורסקי, "ארנסט אלכסנדר, ממניחי יסודות הפיזיקה בישראל", **[[מדע (כתב עת)|מדע]]** כד, 2 (1980), 92–93.


* Issachar Unna, 'The Genesis of Physics at the Hebrew University of Jerusalem,' *Physics in Perspective 2,4 (2000), 336-380.
** "The Expansion of Experimental Physics: Ernst Alexander and Gunter Wolfson," pp. 350-351.([http://link.springer.com/article/10.1007%2Fs000160050050 article] on [[הוצאת שפרינגר|SpringerLink]])
</div>

==קישורים חיצוניים==
<div class="mw-content-ltr">
* Siegfried Niese, [http://nbn-resolving.de/urn:nbn:de:bsz:14-qucosa-95286 Der Naturwissenschaftler Ernst Alexander (1902-1980) - Ein Forscherleben im 20. Jahrhundert], *Freiburger Universitätsblätter'' 178 (2007), 87-102 (PDF) 

* דף גנאלוגי באתר של דורון ציילברגר, אוניברסיטת ראטגרס 

## הערות שוליים

קטגוריה:פיזיקאים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הומבולדט של ברלין
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: פיזיקה
קטגוריה:עורכי האנציקלופדיה העברית
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת קהילת ירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1902
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1980
LAGG-3

**לאבוצ'קין-גורבונוב-גודקוב LAGG-3** (ברוסית: **Лавочкин-Горбунов-Гудков ЛаГГ-3**) היה מטוס קרב ששירת בחיל האוויר הסובייטי בזמן מלחמת העולם השנייה. מטוס זה היה שיפור של ה-LAGG-1 והיה לאחד המטוסים החדישים בשירות חיל האוויר הסובייטי בפרוץ מבצע ברברוסה. למרות שרוב המבנה של המטוס יוצר מעץ, המטוס היה כבד וחסר כוח יחסית. עם זאת החימוש שלו, שכלל תותח 20 מילימטר, נחשב לכבד מכל מטוסי הקרב בני זמנו.

שיפורים של דגם זה הולידו את מטוס ה-La-5 שהיה לאחד ממטוסי הקרב הסובייטיים החשובים במלחמה. עם הפסקת הייצור בשנת 1944 המטוס הוצא בהדרגה משירות פעיל והוחלף במטוסי קרב חדישים יותר.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מטוסים סובייטיים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מטוסי קרב מתוצרת ברית המועצות
יאק-7

**יאקובלב יאק-7** (ברוסית: **7-Яковлев Як**) הוא מטוס קרב ומטוס אימון ששירת בחיל האוויר הסובייטי בימי מלחמת העולם השנייה. המטוס תוכנן להיות מטוס אימון מתקדם לטייסי קרב וכלל תא אחורי למדריך, חימוש מזערי ואף כני נסע קבועים, אך לאחר מספר התאמות שכללו הוספת שריון, חימוש כבד וכני נסע מתקפלים התגלה שמטוס זה מתעלה בביצועיו על היאק 1. המטוס אושר מיידית לייצור כמטוס קרב ויוצר בכמויות משמעותיות.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מטוסים סובייטיים במלחמת העולם השנייה
יורם הסל

**יורם הסל** (4 במרץ 1946 – 21 בדצמבר 2018) היה איש מערכת הביטחון הישראלית.

## חייו
נולד בחיפה ליוסף וטוני, יוצאי יהדות גליציה. אביו היה מראשוני עובדי חברת החשמל. לחם במלחמת ששת הימים ונפצע במהלך הקרב על ירושלים בסמוך למוזיאון רוקפלר. בהמשך עבר לאנגליה ללימודים אקדמאיים, והחל לפעול כסוכן המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים. לאחר תקופה זו שירת יחד עם אשתו ובנו התינוק כסוכן חשאי במדינה מוסלמית עימה לא היו לישראל קשרים דיפלומטיים. בהמשך שירת כראש אגף תבל במוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים, המופקד על הקשרים המודיעיניים והדיפלומטיים ומקיים קשרי עבודה קבועים עם גופי מודיעין מקבילים של מדינות אחרות.

לאחר פרישתו מן המוסד פנה לעסקים. כיהן כדירקטור בחברות רבות בהן מעריב החזקות, מספנות ישראל, אשטרום, בנק אוצר החייל, לוג'יק וקווינקו.

היה בעל תואר ראשון ושני ביחסים בין-לאומיים וכלכלה מאוניברסיטת לונדון.

היה נשוי לשלווה ואב לשניים. נפטר ב-21 בדצמבר 2018. נקבר בבית העלמין במושב חיבת ציון.

## קישורים חיצוניים
* .
* .
* .

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי אגף תבל במוסד
קטגוריה:אנשי עסקים ישראלים
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת לונדון
קטגוריה:אישים הקבורים במושבים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1946
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2018
WebSphere Application Server

**WebSphere Application Server** הוא שרת יישומים של חברת IBM. שרת היישומים WebSphere Application Server הוא תווכה  ל-Java Enterprise Edition, המהווה חלק מקבוצת מוצרים של IBM תחת המותג WebSphere. הוא מוצר הדגל של משפחת מוצרים זו והראשון שפותח תחת מותג זה. WebSphere Application Server עובד תחת מספר רב של מערכות הפעלה כולל Windows ,UNIX, Linux ו z/OS.

## ראו גם
* BEA WebLogic

## קישורים חיצוניים
* 

* WebSphere Application Server, IBM
* WebSphere software, IBM
* BM WebSphere Application Server V8.0 enables intelligent management of application environments and helps deliver rich user experiences faster, IBM


WebSphere
אופרנור

**אופרנור** (יוונית: Ἐυφράνωρ) היה פסל וצייר יווני, איש איסתמיה שליד קורינתוס, בן המאה ה-4 לפנה"ס. 

פליניוס הזקן מתייחס אליו מספר פעמים בספרו "תולדות הטבע" (או "חקר הטבע"). הוא מציין את השנים שבהן היה בשיא פריחתו, ומונה פסלים וציורים אחדים מעשה ידיו וגם ספר על פרופורציות נכונות וצבעים שכתב. יש המזהים את פסל הברונזה של הצעיר האוחז חפץ עגול (שלא שרד) בידו המושטת קדימה, שנמשה מן הים עם הספינה הטרופה מאנטיקיתרה, עם התיאור המובא אצל פליניוס לקבוצת הפסלים המכונה 'משפט פריס'.

## לקריאה נוספת
*פליניוס, חקר הטבע, תרגם רוני רייך, ירושלים, 2009, ספר 34: 50, 77-78; ספר 35: 111, 129-128, 
*O. Palagia, Euphranor, 1980, A.F. Stewart, Greek Sculpture, 1990, pp. 179, 287

## גלריה

Rondanini Alexander.jpg|אלכסנדר רונדניני: העתק רומי בגליפטותק


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:פסלים יוונים
קטגוריה:אמני יוון העתיקה
קטגוריה:ציירי יוון העתיקה
קומודורו ריבדביה

**קומודורו ריבדביה** (בספרדית: **Comodoro Rivadavia**, לעיתם מקוצר ל"קומודורו") היא העיר הגדולה ביותר בפרובינציית צ'ובוט בארגנטינה. העיר ממוקמת במפרץ סן חורחה , בחוף האוקיינוס האטלנטי, והיא העיר המרכזית ביותר באזור זה. העיר נחשבת לבירת הנפט הלאומית של ארגנטינה.

## היסטוריה
הדחיפות למציאת נתיבים קצרים כדי להוביל סחורה אל ומהעיירה סרמיינטו יצרה צורך ביצירת נמל באזור מפרץ סן חורחה. הצורך הביא בסופו של דבר לייסודה של העיר. לקראת סוף המאה ה-19 החלו חיפושים אחר מקום מתאים לבניית הנמל, בעזרת בני שבטים מקומיים. הקורבטה "לה ארחנטינה" בפיקוד קומודור מרטין ריבדביה, הגיעה לאזור במהלך משימת גישוש ועצרה במעגן. תחילה נקראה העיר על שם המלח הספרדי פרנסיסקו אוורדו טיי אי פרדס, אך השם שונה ב-1901 לקומודורו ריבדביה כהוקרה למרטין רבדביה, המלח המהולל ונכדו של ברנרדינו ריבדביה, נשיאה הראשון של ארגנטינה.

ב-1903 הגיעו 600 משפחות מהגרים בורים לאזור לאחר ההפסד במלחמת הבורים השנייה. ניתנו להם אדמות לחוות מסביב לעיר, אך היה מחסור מים שאילץ אותם להביא מים בעגלות חמורים. ב-1907 הם החלו לקדוח על מנת למצוא מים, אך במקום זאת מצאו נפט. למרות שרוב הנפט היה באדמותיהם, עקב החוק הארגנטינאי שקבע שהנפט יועבר לבעלות המדינה הם לא היו יכולים ליהנות מרווחי הנפט באופן ישיר ועברו לאזור סרמיינטו כדי להקים חוות שם. גילוי הנפט גרם לגדילה בקצב מסחרר של קומודורו ריבדביה, וליצירת תעשייה גדולה שהעיר התפתחה סביבה. ב-1910 נבנתה מסילת רכבת לסרמיינטו, שהביאה לפיתוח העיר. יצירת חברת YPF, חברת הנפט הראשונה בעולם בבעלות ממשלתית, הובילה להתפתחות נוספת של העיר, אשר בנוסף הואצה בסוף שנות ה-50 לאחר שהממשל עודד חברות זרות לבוא לאזור.

במשך תקופת הזמן הקצרה בין 1943 ל-1955, קומודורו ריבדביה הייתה בירת טריטוריית קומודורו ריבדביה, אשר הייתה חלק מצ'ובוט.

למרות שהיום קומודורו ריבדביה לא מתבססת בעיקר על התעשייה הזו, היא עדיין קרויה "בירת הנפט הלאומית".

## כלכלה
העיר מתבססת על מספר ענפים כלכליים, בהם תעשיית טקסטיל, מספנה, מלט וכמובן תעשיית הנפט הענפה של העיר, אשר התפתחה מאוד מאז גילוי הנפט הראשון ב-1907, והעיר ואזורה נחשבים למובילים במדינה בהפקת נפט, עם הפקה יומית של כ-46,000 מ"ק נפט גולמי, שמהווים 46% מכלל ייצור הנפט הגולמי במדינה. הודות לתעשיית הנפט, התפתחה פעילות מסחרית גדולה בעיר, שהביאה אליה אנשים מרחבי ארגנטינה ומחוצה לה, ועזרה לפיתוח עסקים שונים.

קיים צינור המוביל גז טבעי מקומודורו ריבדביה לבירת המדינה בואנוס איירס.

### תיירות
כפר הנופש והפרבר רדה טיז'יז' ממוקם כ-12 ק"מ מדרום לעיר. הוא הוקם ב-1948 ומהווה כיום מרכז חשוב של תיירות בארגנטינה.

## חינוך וספורט
בעיר נמצאת האוניברסיטה הלאומית של פטגוניה סן חואן בוסקו, שהוקמה ב-1980.

מאז שנת 1927 בעיר פועלת קבוצת כדורגל הורקאן דה קומודורו ריבדביה שבשנות ה-70 של המאה ה-20 שיחקה ברמת ארציה בכירה.

## תחבורה
נמל התעופה הבינלאומי חנרל אנריקה מוסקוני ממוקם במרחק של 11 ק"מ מהעיר ומשרת אותה.

## ערים תאומות
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:צ'ובוט: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1901
קטגוריה:ארגנטינה: ערי נמל
אחמד נגיב אל-הילאלי

**אחמד נגיב אל-הילאלי** (ערבית: **احمد نجيب الهلالي**; 1 באוקטובר 1891 – דצמבר 1958) היה עורך דין ופוליטיקאי מצרי שכיהן פעמיים בשנת 1952 כראש ממשלת מצרים. כהונתו השנייה, שארכה יום אחד, הסתיימה בעקבות מהפכת הקצינים החופשיים.

## ביוגרפיה

אחמד נגיב אל-הילאלי נולד ב-1 באוקטובר 1891 באסיוט שבמצרים. הוא למד משפטים בבית הספר למשפטים של הח'דיו ולאחר מכן החל לעבוד במערכת המשפט של מצרים. בשנת 1923 קודם לדרגת פרופסור ושימש בתפקידי ייעוץ במשרד החינוך המצרי. בשנים 1934–1936 שימש כשר החינוך המצרי בממשלתו של מוחמד תאופיק נאסים. לאחר מכן הצטרף למפלגת הופד ושימש כחבר בקבינט של ראש המפלגה מוסטפא א-נחאס פאשה כאשר כיהן כראש ממשלה בשנים 1937–1938 ולאחר מכן גם בשנים 1942–1944.

בשנת 1951 פרש אל-הילאלי ממפלגת הופד. הוא מונה לראש ממשלת מצרים ב-2 במרץ 1952 לאחר שהתפטר עלי מאהר. בתקופה זו היו מהומות קשות במצרים, על רקע קריסת משטר הופד בינואר של אותה שנה, המאבק הגובר כנגד הבריטים על עצמאות מלאה והתעצמות הכוחות הצבאיים. אל-הילאלי העלה את המשכורות של אנשי הצבא והמשטרה, בתקווה שהדבר יסייע להשלטת יציבות ויפחית את המתיחות בין הצבא המצרי לבין המונרכיה. הממשלה פיזרה את הפרלמנט ב-24 במרץ, בתקווה לקיים בחירות חדשות במהרה. לבסוף, משהבין אל-הילאלי שהמלך מונע קביעת תאריך לבחירות, התפטרה הממשלה ב-28 ביוני 1952. חוסיין סירי, שהחליף את אל-הילאלי, התפטר לאחר פחות מחודש. אל-הילאלי חזר לראשות הממשלה ב-22 ביולי, אולם נשאר בתפקיד במשך יום בלבד, כאשר למחרת הודחה הממשלה בעקבות מהפכת הקצינים החופשיים.

אל-הילאלי הושם במעצר בעקבות המהפכה, אולם שוחרר לאחר זמן מה. הוא מת בדצמבר 1958 במעדי, פרבר דרומי של קהיר.

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי ממשלת מצרים
קטגוריה:ילידי 1891
קטגוריה:מצרים שנפטרו ב-1958
מצר האסקל

**מצר האסקל** (באנגלית: **Haskell Strait. Antarctica**) הוא שמו של מעבר אוקיינוס בדרום מצר מקמרדו, הנמשך בין כף ארמיטאז', האי רוס וכף ספנסר-סמית, וייט איילנד, אנטארקטיקה. מבחינה אוקיינוגרפית, הוא מבדיל את מצר מקמרדו מאגן האוקיינוס (מכתש מדף הקרח) מתחת למדף הקרח רוס. רוחב המצר עצמו הוא בסביבות 25 ק"מ ועומקו מגיע במקומות מסוימים ליותר מ-900 מטרים. זרמים של קרוב לחצי קשר נמדדו במצר, אף כי זרמים טיפוסיים נמוכים יותר. המצר מכוסה ברובו הקרח ממדף הקרח מקמרדו וקרח מוצק בדרום מצר מקמרדו. לעיתים רחוקות נפרץ הקרח וחושף את הפינה הצפון-מערבית של מימי המצר, ואז יכולים כלי שיט לעגון ממש ליד בסיס סקוט.

## היסטוריה
המצר היה זירת דרמה כבירה בתקופת העידן ההרואי של חקר אנטארקטיקה. אפסלי צ'רי-גארארד מתאר את מאמצי האנשים בקבוצות המשלחת של סקוט להעביר את עצמם ואת סוסי הפוני שלהם מעבר לקרח עם מתפורר, על פני מארבים של לווייתנים קטלניים ומעלה אל חומת הקרח. בסיס סקוט, תחנת המחקר המדעי של ניו זילנד, נוסד במהלך השנה הגאופיזית הבינלאומית 1957 ומשקיף אל מצר האסקל.

### מקור השם
המצר נקרא ב-2009 על שם ד"ר טימותי ג. האסקל, מדען קוטב ניו זילנדי. לא ברור מדוע לא כונה קודם כמצר. ייתכן, שהסיבה היא שהמצר מכוסה על פי רוב בקרח וחוסה בצל חומת מדף הקרח מקמרדו. עם זאת, הוא עולה במידה רבה בגודלו על מצרים אחרים באזור.

## אוקיינוגרפיה

בהיותו אחד המצרים הגדולים הדרומיים ביותר בעולם, מצר האסקל מושפע במידה רבה מאוד מסיבוב כדור הארץ. הוא גם המוצא המערבי אל מכתש מדף הקרח רוס - גוף מים ענקי, בלתי נודע מעיקרו. המכתש הוא מקור עיקרי של מים בצינון-על, כלומר, מים שהצטננו בעומק רב מתחת למדף הקרח ובהשתחררם נמצאים קרים יותר מן הטמפרטורה המקפיאה. מים כאלה משפיעים על צמיחת קרח ים המשפיע, בתורו, על תהליכים אקלימיים בסדר גודל כלל-עולמי.

## קישורים חיצוניים

* מצר האסקל באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה

## הערות שוליים

האסקל
מדף הקרח מקמרדו

**מדף הקרח מֶקמֶרדו** (באנגלית: **McMurdo Ice Shelf**) הוא החלק של מדף הקרח רוס הגובל במצר מקמרדו והאי רוס מצפון ושונית מינה מדרום. מחקרים מלמדים, שצורה טופוגרפית זו ניחנה בתכונות נבדלות במובהק ממדף הקרח רוס וראויה לשם נפרד משלה. א. ג. היינה, שחקר את האזור בשנים 1962-3, הציע את השם למדף הקרח המתוחם באי רוס, חצי האי בראון, האי בלק והאי וייט (ארכיפלג רוס). הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים הרחיבה את יישום השם הזה וכללה בו את מדף הקרח הסמוך מדרום לשונית מינה.

במרץ 2010 גילו מדענים, שצילמו את צדו התחתון של מדף הקרח, קפז-רגליים חיים, סרטנים ששלושת זוגות רגליהם האחוריות מצוידים בעוקצים קשים המשמשים לקפיצה.

## הערות שוליים

מקמרדו
חוסיין סירי

**חוסיין סירי פאשה** (בערבית: **حسين سري باشا**; 1894–1960) היה פוליטיקאי מצרי ששימש שלוש פעמים כראש ממשלת מצרים.

## ביוגרפיה
חוסיין סירי נולד בשנת 1894. הוא היה פוליטיקאי עצמאי ולא נמנה עם מפלגה כלשהי, אבל היה מקורב למונרכיה ולכן התברג בעמדות מפתח פוליטיות. כהונתו הראשונה של סירי כראש ממשלה החלה ב-15 בנובמבר 1940, לאחר מותו של קודמו חסן סברי. כהונה זו הייתה בעיצומה של מלחמת העולם השנייה, כאשר החשש מפני הפסד הבריטים לקורפוס אפריקה של ארווין רומל הגרמני היה בשיאו. במאי 1941 הגיעו הכוחות הגרמנים עד לגבולה המערבי של מצרים, ובאותה עת גם בוצעה הפיכה בעיראק והוקמה בה ממשלה פרו-נאצית. ממשלת סירי אמנם ניהלה מדיניות פרו-בריטית, אך הייתה נתונה ללחצים עזים מבית ומחוץ. ביולי ביצע סירי חילופי גברי בממשלתו, לאחר שהצליח לגייס את הגוש הסעדי לתמיכה בממשלתו ומינה מן המפלגה שרים בהתאם. אולם תמיכה זו לא הספיקה, בייחוד כאשר מפלגת הופד החזקה ישבה באופוזיציה. בקיץ 1941 אמנם החזית הצבאית בלוב התייצבה, אבל המצב הכלכלי היה בכי רע ומחירים של מוצרי יסוד רבים האמירו. בינואר 1952 בעקבות מחסור בלחם החלו מהומות בקהיר, שבעקבותיהן התפטרו מספר שרים מן הממשלה. באותו חדש הממשלה ניתקה את היחסים עם צרפת של וישי, בדרישה בריטית, והדבר אך הגביר את התרעומת מצד הפרלמנט ומצד המלך. בפברואר 1942 חידשו הגרמנים את ההתקדמות הצבאית לעבר מצרים, ובמצב זה התגברו המהומות. ב-2 בפברואר 1952 התפטר סירי מראשות הממשלה. הבריטים כפו על המלך פארוק דרך אולטימטום צבאי את מינוי ראש מפלגת הופד, מוסטפא א-נחאס פאשה, למחליפו.

כהונתו השנייה של סירי החלה ב-26 ביולי 1949, בעקבות מינוי ישיר של פארוק. סירי החליף את אבראהים עבד אל-האדי מהגוש הסעדי. נוכח המהומות הגוברות במצרים לאור הסכמי שביתת הנשק עם ישראל שחתמו את מלחמת העצמאות, וכן בעקבות הוצאת האחים המוסלמים מחוץ לחוק, קיווה פארוק שאם יפטר את עבד אל-האדי יוכל מחליפו ליצור קואליציה ממשלתית רחבה. סירי אכן הצליח להרכיב ממשלה ולשתף בה את הופד ומפלגות גדולות אחרות, וכך אפשר יציבות שלטונית לזמן מה. סירי ביטל את הממשל הצבאי שנקבע בעקבות הפלישה של הצבא המצרי לארץ ישראל, וכן שחרר אסירים מדיניים רבים. אולם, המבנה הרב-מפלגתי של הממשלה היה שברירי וקרס לאחר מספר חודשים. ב-3 בנובמבר 1949 הוטל על סירי להקים ממשלת מעבר עד לבחירות. בבחירות שנערכו ב-12 בינואר 1950 זכתה מפלגת הופד, ומוסטפא א-נחאס חזר לראשות הממשלה.

כהונתו השלישית של סירי באה בעקבות קריסת שלטון הופד בינואר 1952. קריסת השלטון הביאה לשורה של ממשלות קצרות-טווח שנפלו בזו אחר זו. סירי החליף ב-2 ביולי 1952 את נג'יב אל-הלאלי בתפקיד, לאחר שזה התפטר, אך ממשלתו שרדה פחות מחודש ונפלה ב-22 ביולי. סירי, שהפנים את המחלוקות הקשות שהתגלעו בין הצבא לבין המלך, ניסה לשכנע את פארוק למנות את נציג הקצינים מוחמד נגיב לשר ההגנה בממשלתו. המלך סירב בתוקף לדרישה זו, ובעקבות זאת נפלה ממשלתו של סירי. אל-הלאלי החליף את סירי, אך ממשלתו נפלה למחרת בעקבות מהפכת הקצינים החופשיים.

חוסיין סירי נפטר בשנת 1960.

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי ממשלת מצרים
קטגוריה:ילידי 1894

קטגוריה:נפטרים ב-1960
קאזו היראי

**קאזו (קאז) היראי** (ביפנית: **平井 一夫**; נולד ב-22 בדצמבר 1960 בטוקיו, יפן) הוא איש עסקים, הידוע בעיקר מהיותו נשיא ומנכ"ל חברת סוני החל מאפריל 2012 עד אפריל 2018, חבר מועצת המנהלים של *Sony Computer Entertainment*, חברת בת של סוני. היראי הוכרז על ידי האנטרטיינמנט ויקלי כאחד המנהלים החזקים ביותר בתעשיית הבידור.

## ביוגרפיה
קאזו היראי נולד וגדל ביפן, שם למד בבית הספר האמריקאי של יפן. בצעירותו נהג להצטרף לאביו, בנקאי עשיר מיפן, לנסיעות ברחבי העולם לקליפורניה, ניו יורק, קנדה וברחבי יפן, מה שלדבריו השפיע רבות על עתידו בתור איש עסקים מצליח ברמה בינלאומית.

אהבתו למשחקי מחשב הביאה אותו בסופו של דבר לעסקים בתעשיית הבידור. לאחר שסיים את לימודי התואר הראשון במדעי הרוח באוניברסיטה הנוצרית הבינלאומית בטוקיו, בשנת 1984, החל לעבוד בתעשיית המוזיקה בחברת * CBS/Sony* (כיום *[[Sony Music Entertainment]] Japan*) כמשווק מוזיקה בינלאומית ביפן, ומשם, עם הזמן, נהייה ראש החברה לעסקים בינלאומיים בניו יורק.

## קריירה
באוגוסט 1995, הצטרף היראי לחטיבת משחקי המחשב והווידאו של *Sony Computer Entertainment*, וכעבור שנתיים כבר פיתח את המשחק וידאו הראשון שלו. בשנת 2000, עם צאת הפלייסטיישן 2 לשוק, החל היראי לעבוד יחד עם מפתחי זיכיונות כ*[[Ratchet & Clank (סדרת משחקים)|Ratchet & Clank]]*, * Jak and Daxter* ו-* Sly Cooper*. תחת הנהגתו, שמרה החברה על רווחים גם בעידן החדש של קונסולות המשחקים החדשות.

ב-3 ביולי 2006, מינתה החברה את היראי לסמנכ"ל החברה. אך כבר בנובמבר של אותה שנה, רק שבועיים לאחר צאת פלייסטיישן 3, כבר קודם להיות נשיא *Sony Computer Entertainment*, וב-26 באפריל 2007 הפך למנכ"ל החברה.

ב-1 באפריל 2009, מחלקת סוני של מוצרי האלקטרוניקה והמחלקה של משחקי הווידאו והמחשב התמזגו ועוצבו מחדש לשתי מחלקות חדשות, מחלקת לקוחות (CPDG) ומחלקת הרשת (NPSG), כאשר היראי מונה כנשיא מחלקת הרשת, ופיקח על כל פעילות היצור והשיווק של המשחקים, המחשבים האישיים, פלאפונים ושירותי הרשת של החברה.

ב-1 באפריל 2011 קודם לנציג המנכ"ל וסגן נשיא החברה, כבר אז היה צפוי להחליף את הווארד סטרינגר, המנכ"ל ונשיא החברה באותו הזמן, לאחר פרישתו הצפויה בשנת 2013.

ב-1 בפברואר 2012 הכריזה חברת Sony רשמית על כך שקאזו היראי ימונה למנכ"ל ונשיא החברה החל מה-1 באפריל באותה שנה. ב-27 ביוני 2012 מונה היראי לדירקטוריון על ידי בעלי המניות של החברה.

## בתרבות הפופולרית
* בעונה 17 של סדרת הטלוויזיה סאות' פארק ישנם 3 פרקי פרודיה על סדרת משחקי הכס ובהם מתחוללת מלחמה בבלאק פריידיי בין היראי לבין ביל גייטס, איזו קונסולת המשחקים תנצח במכירות פלייסטיישן 4 או Xbox One

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* מנכ"ל סוני יישא את הנאום המרכזי לפתיחת תערוכת CES 2014, כתבה באתר *gadgety*

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי עסקים
קטגוריה:מנכ"לים
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1960
המוזיאון היווני-רומי באלכסנדריה

200px|ממוזער|שמאל|תוכנית מבנה אולמות התצוגה כשהגן במרכזו
**המוזיאון היווני-רומי באלכסנדריה** (בערבית: **المتحف اليوناني الروماني**) הוא מוזיאון בעיר אלכסנדריה במצרים אשר מכיל אוסף של ממצאים ארכאולוגיים מהתקופה ההלניסטית-רומית בעיקר מאזור העיר אלכסנדריה וסביבתה. המוזיאון הוא בבעלות המדינה.

## היסטוריה
המוזיאון נוסד ביוזמתו של הארכאולוג האיטלקי ג'וזפה בוטי (Giuseppe Botti). הוא נחנך ב-17 באוקטובר 1892 על ידי הח'דיו עבאס חלמי השני שהיה הח'דיו האחרון של מצרים. מקומו הראשון היה בדירת 5 חדרים בבניין קטן ברחוב "רוזטה" (שלאחר מכן שונה שמו לחוריה). בשנת 1895 הועבר המבנה לבניין גדול ליד רחוב שנודע לאחר מכן בשם רחוב גמאל עבד אל נאצר. בתחילה הכיל המוזיאון 11 חדרים המהווים את אגפו המערבי. מאוחר יותר נבנו תוספות לבניין שעצבו את מראהו הנוכחי. מבנה המוזיאון הוא מבנה היסטורי שבחזיתו ששה עמודים וגמלון עליו נמצאת כתובת גדולה ביוונית **MOYΣEION**. בתוך המבנה 27 אולמות וגינה פנימית שבה מוצגים פסלים מאוסף מהמוזיאון.

המוזיאון נסגר לשיפוצים בשנת 2008 כשמטרתם היא לארגן את אוסף המוזיאון בסדר כרונולוגי, נכון לינואר 2013 המוזיאון עדיין סגור.

## אוסף המוזיאון

אוסף המוזיאון כולל אלפי פריטים שמקורם בתרומות של אזרחים עשירים של העיר אלכסנדריה וכן חפירות ארכאולוגיות שאורגנו ונוהלו על ידי מנהלי המוזיאון. פריטים אחרים התקבלו מארגונים בקהיר העוסקים בעתיקות במיוחד אלה מהתקופה הפרעונית. וכן מחפירות ארכאולוגיות שנערכו בתחילת המאה ה-20 באזור פיום.

בין המוצגים במוזיאון מספר פריטים חשובים מהמאה ה-3 לפנה"ס כגון פסל גדול של האל אפיס השור שהיה מקודש על המצרים בעת העתיקה, מאבן גרניט שחורה שנמצא באלכסנדריה ומתוארך לשנים 117–138 לספירה. פסל גדול של האל הורוס כבז, פסל של תלמי השנים עשר שנמצא בפיום, מומיות, סרקופגים ושטיחים וממצאים נוספים המאירים את התרבות היוונית-רומית בהקשר של מצרים העתיקה.

## גלריה

## קישורים חיצוניים
* 

*Graeco-Roman Museum in Alexandria in Egypt באתר Touregypt
*Graeco-Roman Museum George & Eve DeLange.

## הערות שוליים

קטגוריה:מצרים: מוזיאונים לארכאולוגיה
קטגוריה:אלכסנדריה: מבנים
ליידיוסוכוס

**ליידיוסוכוס** (שם מדעי: *Leidyosuchus*) הוא סוג של תנינאי שחי באמריקה הצפונית בגיל הקמפן בקרקטיקון העליון. הוא נתגלה ב-1907 על ידי לורנס למבה ונקרא על שם ג'וזף ליידי.

הליידיוסוכוס ידוע ממספר פרטים מהפארק הפרובינציאלי דינוזאור. הוא היה תנינאי דמוי אליגטור בינוני בגודלו עם גולגולת באורך של קצת יותר מ-40 ס"מ. במהלך השנים סיווגו פלאונטולוגים מספר מינים נוספים של ליידיוסוכוס בנוסף למין המקורי *Leidyosuchus canadensis* שגילה למבה. מחקר שערך כריסטופר ברוצ'ו ב-1997 גילה שסיווגים אלה שגויים: 3 מינים הועברו לסוג חדש בוריאלוסוכוס (*Borealosuchus*), עוד מין הועבר לסוג חדש ליסטרוגנתוסוכוס (*Listrognathosuchus*), מין נוסף זוהה כמין קיים ומין אחר בוטל בטענה של מאובנים חלקיים מידי. 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1907
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי לורנס לם
קטגוריה:דמויי אליגטור
קטגוריה:בעלי חיים שחיו בקרטיקון עליון באמריקה הצפונית
קטגוריה:תנינאים מהקרטיקון
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1907