open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
יחסי ונואטו–ישראל

**יחסי ונואטו–ישראל** הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שמתקיימים בין רפובליקת ונואטו למדינת ישראל.

לישראל ישנו שגריר למדינה, טיבור שלו-שלוסר, שאינו מוצב בונואטו אלא פועל ממשרד החוץ בירושלים ואחראי לכל איי האוקיינוס השקט, בעוד וונואטו מיוצגת בישראל דרך קונסול הכבוד שלה, בני קובו.

## היסטוריה
ונואטו וישראל כוננו יחסים דיפלומטיים ב-1993.

ב-2011 ביקר בישראל נשיא ונואטו לשעבר, לולו אביל , וב-2012 ביקר בישראל ראש הממשלה סאטו קילמן . במהלך ביקורו חתם קילמן על הסכם בילטרלי בין שתי המדינות עם סגן ראש הממשלה ושר החוץ אביגדור ליברמן בבירה ירושלים.

בספטמבר 2016 נועד ראש ממשלת ונואטו שרלוט סלבאי עם עמיתו הישראלי בנימין נתניהו, בעצרת הכללית של האומות המאוחדות בניו יורק. השניים דנו בסוגיות של שיתוף פעולה דו-צדדי.

בשלהי מאי 2017 חתם נשיא ונואטו, הנזיר בולדווין לונסדייל, על מסמך המכיר בירושלים כ-"בירתה הבלעדית והבלתי ניתנת לחלוקה של ישראל".

#### ונואטו והארגון לשחרור פלסטין
ונואטו הכירה בעצמאותה של מדינת פלסטין ב-21 באוגוסט 1989. ב-19 באוקטובר 1989 נכונו יחסים דיפלומטיים בין ונואטו לארגון לשחרור פלסטין ועל מדינת האיים היה אמון שגריר פלסטיני לא-תושב שעבד בקנברה שבאוסטרליה.

בשנת 2011 הייתה ונואטו לאחת מ-15 מדינות שהצביעו נגד בקשתה של הרשות הפלסטינית לחברות באונסק"ו, כחלק מרצונה להכרה בינלאומית רחבה יותר. שר החוץ לשעבר של ונואטו, ג'ו נטומן, הביע פליאה על עמדת ממשלתו, ואמר כי הדבר נוגד את תמיכתה ארוכת הטווח של ונואטו ברשות הפלסטינית. הוא העלה את הנושא בדיון בפרלמנט של ונואטו, שבמהלכו הבטיח לו ראש הממשלה סאטו קילמן כי "ישקול מחדש את ההחלטה". בהזדמנות זו הבהיר קילמן את עמדתה של ממשלת ונואטו בנוגע לסוגיה הפלסטינית ואמר כי "ונואטו תמיד תתמוך בזכותם של הפלסטינים להקמת מדינה לאומית, בו בזמן עם קיומה של ישראל כמדינה עצמאית בגבולותיה הבטוחים".

נכון לשנת 2024, ונואטו היא אחת משתי המדינות היחידות באוקיאניה (לצד פפואה גינאה החדשה) אשר מכירות במדינה פלסטינית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
אליפות אירופה בכדורסל למדינות קטנות

**אליפות אירופה בכדורסל למדינות קטנות** (באנגלית: **FIBA European Championship for Small Countries**) היא תחרות דו-שנתית המאורגנת על ידי פיב"א אירופה. באליפות לוקחות חלק 8 הנבחרות המדורגות אחרונות ביבשת. האלפיות התקיימה לראשונה בשנת 1988 ונקראה "גביע הקידום" (Promotion Cup). בשנת 2007 שונה שמה של האליפות ליורובאסקט דרג ג'. בשנת 2011 שונה שוב שם האליפות ונקבע שמה הנוכחי.

## נבחרות מנצחות לפי אליפות

## טבלת מדליות

## קישורים חיצוניים
* 

*
קטגוריה:תחרויות כדורסל
דינמו קאזאן (כדורעף נשים)

**"דינמו קאזאן"** (ברוסית: **Динамо-Казань** (עד 2008 נקרא קאזאנוצ'קה, «Каза́ночка») הוא מועדון כדורעף נשים רוסי מהעיר קאזאן. נחשבת לאחת מקבוצות כדורעף הנשים המעוטרות ביותר ברוסיה.

דינמו זכתה באליפות רוסיה 6 פעמים (2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2020), 6 פעמים בגביע הרוסי (2010, 2012, 2016, 2017, 2019, 2020), זוכת ליגת האלופות בכדורעף נשים (2015), גביע איגוד הכדורעף האירופי (2017) ואלופת העולם למועדונים (2014).

בעונת 2019/2020 הקבוצה העפילה לרבע גמר ליגת האלופות בכדורעף נשים.

## תארים
* **[[ליגת העל הרוסית בכדורעף נשים|אלופת רוסיה]]**: 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2020
* **מחזיקת גביע רוסיה**: 2010, 2012, 2016, 2017, 2019, 2020
* **אלופת ליגת האלופות**: 2014
* **מחזיקת גביע איגוד הכדורעף האירופי**: 2017
* **אלופת העולם למועדונים**: 2014

## קישורים חיצוניים

* 

* דינמו קאזאן באתר התאחדות הכדורעף הרוסית

קטגוריה:קבוצות כדורעף נשים רוסיות
קטגוריה:קאזאן: מועדוני ספורט
יחסי אלג'יריה–רוסיה

**יחסי אלג'יריה–רוסיה** (בערבית: **العلاقات الجزائرية الروسية**, ברוסית: **Алжиро-российские отношения**) הם היחסים הדיפלומטיים בין **[[אלג'יריה|הרפובליקה האלג'יראית הדמוקרטית העממית]]** ובין **[[רוסיה|הפדרציה הרוסית]]**. שתי המדינות מקיימות יחסים דיפלומטיים מ-23 במרץ 1962.

## היסטוריה
במלחמת העצמאות של אלג'יריה בשנים 1954-1962, קיבלה אלג'יריה סיוע צבאי מממשלת ברית המועצות. ב-23 במרץ 1962, ארבעה חודשים לפני ההכרזה הרשמית על עצמאותה של אלג'יריה ב-5 ביולי באותה שנה, ברית המועצות הפכה למדינה הראשונה בעולם שקיימה יחסים דיפלומטיים עם אלג'יריה.
[ממוזער|[ולדימיר פוטין ועבד עזיז בותפליקה לאחר חתימת חוזה על אספקה של ציוד צבאי בהיקף של 7.5 מיליארד דולר ב-10 במרץ 2006.]]
ברית המועצות שלחה לאלג'יריה מספר רב של מהנדסים וטכנאים שבנו את התשתית האלג'ירית והיו חלק מהתפתחות הכלכלית של המדינה. בנוסף, האוניברסיטאות של ברית המועצות אימנו אלפי סטודנטים אלג'ירים. קריסתה של ברית המועצות הובילה לצמצום של פרויקטים רבים עם אלג'יריה.

## שיתוף פעולה כלכלי
סך כל הסחר בין רוסיה לאלג'יריה הסתכם בשנת 2005 בסך 365 מיליון דולר, כאשר 361 מיליון דולר מתוכם הם ייצוא רוסי. רוסיה מספקת לאלג'יריה דגנים, מתכת, צינורות ומוצרים הנדסיים.

מאז שנת 2000, רוסיה מילאה תפקיד משמעותי בפיתוח של הדלק והאנרגיה באלג'יריה. ב-2003, הושק צינור הגז "אל-חארה-ארזב", שנבנה על ידי חברת "סטרויטרונסגאז" הרוסית. בשנת 2001, החלה חברת רונזפט, לפתח את שדה הנפט והגז האלג'ירי. בשנת 2005, החלה בנייתו של צינור הגז ושנה לאחר מכן הצינור הוקם.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
אלק גרוב

**אלק גרוב** (באנגלית: **Elk Grove**) היא עיר בקליפורניה, ארצות הברית, הממוקמת דרומית לבירת המדינה סקרמנטו. בשנת 2016, אוכלוסיית העיר נאמדה בכ-167,965 תושבים, מה שהופך אותה לעיר ה-30 בגודלה בקליפורניה.

מבחינה כלכלית, המעסיקים המרכזיים באזור הם מערכות החינוך והבריאות המקומיות, וולמארט, אפל וקייזר פרמננטה.

## היסטוריה
משלחת חקר ספרדית הגיעה לאזור סקרמנטו לראשונה בשנת 1808. ההתיישבות החלה בסביבה זו בשנת 1850. בשנת 1868 הוקם באזור קו רכבת. בעשורים שלאחר מכן נותרה אלק גרוב קהילה חקלאית קטנה עם התפתחות עירונית מועטה. בשלהי שנות ה-80 של המאה ה-20 חלו תהליכי פרוור בסביבת סקרמנטו, אשר פיתחו את אלק גרוב. ב-1 ביולי 2000 התאגדה אלק גרוב כעיר ונהנתה מצמיחה דמוגרפית מהירה ביותר בשנים שלאחר מכן. העיר נפגעה רבות כתוצאה מהמשבר הכלכלי העולמי של שנת 2008.

## דמוגרפיה
חלוקה גזעית (נכון ל-2010):
* לבנים - 46.1%
* אסייתים - 26.3%
* אפרו-אמריקאים - 11.2%

## אקלים

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קליפורניה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-2000
פמברוק פיינס

**פמברוק פיינס** (באנגלית: **Pembroke Pines**) היא עיר בדרום מדינת פלורידה, ארצות הברית. אוכלוסיית העיר מוערכת (נכון ל-2020) בכ-171,178 תושבים, מה שהופך אותה לעיר ה-11 בגודלה בפלורידה ולעיר מרכזית במטרופולין מיאמי. העיר ממוקמת מערבית להוליווד.

## דמוגרפיה
לפי מפקד אוכלוסין משנת 2010, התגוררו אז בעיר כ-154,750 תושבים בכ-61,703 משקי בית כאשר הצפיפות היא כ-4,671.9 נפש לקמ"ר. בשנת 2000 הייתה ההכנסה החציונית למשק בית בעיר 52,629$, וההכנסה החציונית למשפחה הייתה 61,480$. כ-3.9% מהמשפחות ו-5.4% מהאוכלוסייה היו מתחת לקו העוני. 

בעיר יש את אחוז הקולומביאנים הגבוה ביותר מבין ערי ארצות הברית.

החלוקה הגזעית היא:
* 67.3% לבנים
* 19.8% אפרו-אמריקאים
* 4.9% אסייתים
* 0.3% אינדיאנים
* 3.3% משני גזעים או יותר
* 4.4% מגזעים אחרים

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:פלורידה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1959
אורן בן סימון

**אורן בן סימון** הוא במאי, תסריטאי ומשורר ישראלי.

## ביוגרפיה
יצירת ביכוריו של בן סימון, סדרת הטלוויזיה הפסיכאדלית "בקצב הקצב", שודרה בערוץ HOT3 טלוויזיה בכבלים וב-Yes הטלוויזיה בלוויין.

בשנת 2008 יצר בן סימון את סרט הפרודיה הקצר "מחוז השפיות" בחסות קרן מקור לקולנוע וטלוויזיה. בסרט משחקים, ירון ברובינסקי, שירי נדב נאור, גדי פור והתקליטן, בוגי בן.

בשנת 2010 אורן שימש כאיש הקונספט של מועדון "הריף ראף" בתל אביב הקטנה.

באוגוסט 2019 יצא לאקרנים סרט הקולנוע העלילתי, "מוריס" של בן סימון בסרט מובא סיפורו של משורר אורבני מחוספס ואהובתו המאנית-דיפרסיבית שנרפאת באמצעות השירה. הסרט נתמך על ידי קרן יהושע רבינוביץ' לאמנויות.
 

בשנים 2022-23 יצאו לאור 5 סינגלים של אורן בן סימון ולהקתו בהשתתפות נלי פולי, יוני טננבאום.

באוגוסט 2024 יצא לאור האלבום, "כל שיר להיט!" בהפצת חברת התקליטים קמע!

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:במאים ישראלים
קטגוריה:בוגרי קמרה אובסקורה - בית הספר לאמנות
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
מוח'תאר עלי

**מוח'תאר עלי** (בערבית: **مختار علي**; נולד ב-30 באוקטובר 1997) הוא כדורגלן סעודי יליד-סומליה, המשחק באל-איתיפאק בעמדת הקשר.

## קריירת מועדונים
מוח'תאר התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של לייטון אוריינט בלונדון, ובגיל 11 הצטרף לצ'לסי. בשנת 2016 נבחר לכדורגלן הסומלי של השנה, לאחר שזכה עם קבוצת הנוער בגביע ה-FA לנוער בפעם השלישית ברציפות ובליגת האלופות לנוער.

ב-29 בינואר 2017 הושאל לויטסה ארנהם מליגת העל ההולנדית עד לסיום העונה. ב-19 בפברואר 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 1-0 לאייאקס אמסטרדם. ב-17 ביולי 2017 חתם בקבוצה לשלוש שנים.

ב-31 באוגוסט 2019 חתם בא-נסר. בינואר 2022 הושאל לא-טאי. 

## קריירה בינלאומית
אף על פי שנולד בסומליה, עלי ייצג בנעוריו את אנגליה ובשנת  החליט לייצג את . ב-7 באוקטובר 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במשחק ידידות נגד .

נכלל בסגל נבחרת ערב הסעודית לטורניר גביע אסיה 2023.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים סעודים
קטגוריה:כדורגלנים סומלים
קטגוריה:קשרי כדורגל סעודים
קטגוריה:קשרי כדורגל סומלים
קטגוריה:כדורגלני צ'לסי
קטגוריה:כדורגלני ויטסה ארנהם
קטגוריה:כדורגלני א-נסר
קטגוריה:כדורגלני אל-פתח
קטגוריה:כדורגלני אל-איתיפאק
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ערב הסעודית
קטגוריה:כדורגלנים סעודים באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 2023
קטגוריה:כדורגלני גביע הזהב 2025
קטגוריה:ספורטאים זרים באנגליה
קטגוריה:ספורטאים זרים בהולנד
קטגוריה:ילידי 1997
קורונה (עיר)

**קורונה** (באנגלית: **Corona**) היא עיר במחוז ריוורסייד, קליפורניה, ארצות הברית. לפי מפקד האוכלוסין של ארצות הברית שנערך ב-2020 אוכלוסיית העיר מנתה כ-157,136 תושבים, מה שמציב אותה כעיר ה-35 בגודלה בקליפורניה וה-165 בארצות הברית. קורונה גובלת בריוורסייד מצפון מזרח.

## היסטוריה
ההתיישבות באזור החלה בשנת 1886. כשנה לאחר מכן נפתחה תחנת דואר במקום. בשנת 1896 העיר התאגדה בשם הנוכחי שלה. עד שנות ה-80 של המאה ה-20 קורונה התאפיינה בעיקר כקהילה חקלאית.

## דמוגרפיה
לפי מפקד האוכלוסין משנת 2010, מתגוררים בעיר כ-152,374 תושבים בכ-44,950 משקי בית כאשר הצפיפות היא 1,511.2 נפש לקמ"ר. 10.8% מהתושבים חיו מתחת לקו העוני.

החלוקה הגזעית היא:
* 90,925 תושבים (59.7%) לבנים
* 8,934 תושבים (5.9%) אפרו-אמריקאים
* 1,153 תושבים (0.8%) ילידים אמריקאים (ידועים גם בכינוי השגוי (אינדיאנים)
* 16,205 תושבים (10.6%) אסיאתיים
* 28,555 תושבים (18.8%) מן הגזעים האחרים
* 7,759 תושבים (5.1%) משני גזעים או יותר.
מבין תושבי העיר הידועים ניתן למנות את קרי קינג, טיילר הקלין וטראוויס בארקר.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:קליפורניה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1896
ניקולאס טגליאפיקו

**ניקולאס אלחנדרו טגליאפיקו** (בספרדית: **Nicolás Alejandro Tagliafico**; נולד ב-31 באוגוסט 1992) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת המגן השמאלי באולימפיק ליון ובנבחרת ארגנטינה.

## קריירת מועדונים
טגליאפיקו התחיל את הקריירה שלו בבאנפילד. ב-12 במרץ 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בבאנפילד בניצחון 2–1 נגד טיגרה. בקיץ  הושאל לריאל מורסיה מהליגה הספרדית השנייה.

בשנת  חתם באינדפנדיינטה תמורת סכום שלא פורסם. ב-15 בפברואר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 3–2 נגד ניואל'ס אולד בויס. בשנת  זכה עם הקבוצה בגביע סודאמריקנה.

ב-5 בינואר 2018 חתם באייאקס מליגת העל ההולנדית. ב-20 בינואר 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 2–0 נגד פיינורד רוטרדם. ב-11 במרץ 2018 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 4–1 נגד הירנפיין.

ב-23 ביולי 2022 חתם טגליאפיקו באולימפיק ליון מליגת העל הצרפתית עד 2025. ב-19 באוגוסט כבש שער בכורה, בניצחון 1–4 על טרואה.

## קריירה בין-לאומית
טגליאפיקו שיחק בכל הנבחרות הצעירות של ארגנטינה.

ב-9 ביוני 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בניצחון 1–0 נגד .

במאי 2018 הוא נכלל בתוך 23 חברי נבחרת ארגנטינה בכדורגל במונדיאל 2018 שהתקיים ברוסיה. הוא גם שיחק בקופה אמריקה 2019, וקטף עם הנבחרת את המקום השלישי, אחרי ניצחון 2–1 על צ'ילה במשחק בשליש הגמר.

נכלל בסגל נבחרת ארגנטינה בטורניר מונדיאל 2022.

## תארים
; אינדפנדיינטה
*גביע סודאמריקנה: 

; אייאקס
*ליגת העל ההולנדית: , 2020/2021, 2021/2022
*הגביע ההולנדי: , 2020/2021
*מגן יוהאן קרויף: 2019

#### נבחרת ארגנטינה
* קופה אמריקה: 2021
* גביע העולם: 2022
; אישיים
*כדורגלן החודש בהולנד: נובמבר 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ארגנטינאים
קטגוריה:מגני כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:בואנוס איירס: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני באנפילד
קטגוריה:כדורגלני ריאל מורסיה
קטגוריה:כדורגלני אינדפנדיינטה
קטגוריה:כדורגלני אייאקס
קטגוריה:כדורגלני אולימפיק ליון
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ארגנטינה
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2018
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2019
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2021
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2022
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2024
קטגוריה:ספורטאים ארגנטינאים בספרד
קטגוריה:ספורטאים ארגנטינאים בהולנד
קטגוריה:ספורטאים ארגנטינאים בצרפת
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1992
להעיר את הדב

**להעיר את הדב ** היא סדרת דרמה בת 10 פרקים ששודרה בערוץ קשת 12 מ-12 בפברואר 2018. הסדרה נכתבה על ידי קרן מרגלית ומספרת על הדס, מורה בתיכון לנוער בסיכון שמקבלת עמודים מיומן השיחות שלה עם הפסיכולוג, ומנסה לברר כיצד הם הגיעו לידיים זרות. הסדרה הייתה מועמדת לפרס סדרת הדרמה בטקס פרסי האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2018.

הסדרה צולמה בחיפה ונראים בה אתרים מרכזים בעיר כגון הגנים הבהאיים, המושבה הגרמנית ורכבל חיפה. לסדרה תוכננה עונה שנייה, אך זו לא צולמה.

## תקציר העלילה
הדס (נועה קולר) היא מורה בתיכון העומדת בפני קידום למשרת המנהלת. מכתב אנונימי שהיא מקבלת מכיל צילומים של סיכומי פגישות שלה עם הפסיכולוג שלה, יעקב. תוכן הסיכומים כולל סודות שהסתירה מבן זוגה, דרי (יוסי מרשק) ומחבריה, וכן סודות שסיפרו לה אחרים והיא חשפה בפני איש המקצוע. האיום המגולם במכתב ברור, והחשש שהסודות ייצאו לאור מטלטל את הדס.

באותו לילה נהרג יעקב בתאונת דרכים לאחר שנרדם על ההגה בכביש הערבה בדרכו לפגישה עם הדס. הדס מגלה לדרי שניהלה רומן קצר עם שי מנהל בית הספר. לטענתה הרומן נפסק כאשר דרי חלה בסרטן, ממנו החלים בהמשך. בסופו של דבר חשיפת הרומן גורמת לדרי להיפרד מהדס.

אבנר כץ, מטופל של יעקב, יוצר קשר עם הדס ומתברר שגם הוא קיבל מכתב אנונימי כמוה. כץ, העוסק בעריכת דין, מספר להדס שיוסי, שכן של יעקב, הוא האדם ששלח את המכתבים. רצונו לפגוע ביעקב התעורר כאשר פרץ סכסוך שכנים ביניהם על רקע השתלטותו של יוסי על מחסן בקומת הקרקע של הבניין.

כץ מספר עוד שקיים גישור בין יוסי לבין יעקב, ומבקש מהדס להניח לעניין, מפני שיוסי לא התכוון לפגוע בה אלא רק ביעקב. הדס מסרבת ודורשת להיפגש עם יוסי. הפגישה לא עולה יפה וכץ מציע לגשר בין יוסי להדס.

בסיום העונה מחליטה הדס לא לחתום על הסכם פשרה עם יוסי, אך גם לא מגישה נגדו תלונה במשטרה.

## שחקנים ודמויות

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* מור דיעי חנני, להעיר את הדב וגם את כולנו, במגזין "עושה רוח", דצמבר 2018
* 
* להעיר את הדב: ביקורת סדרה, Seret פורטל הסרטים הישראלי
* 

קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2018
קטגוריה:סדרות דרמה ישראליות
קטגוריה:קשת: תוכניות וסדרות
קטגוריה:חיפה בתרבות ובאמנות
אורי דושי

[250px|ממוזער|שמאל|פסל "הרוח האנושית" של אורי דושי ב[גבעת אולגה]]
**אורי דושי** (נולד ב-1963) הוא פסל וצייר ישראלי מזרם האמנות הפוסט-מודרנית.

## ביוגרפיה
### קריירה
דושי הוא אמן עצמאי, שהתחיל כמוזיקאי וצלם. ב-1986, הקליט עם חבר נעורים מגבעתיים, אבי בללי, סינגל ראשון תחת השם: "הכאן" (Akan). השם הוא משחק מילים על "כאן ועכשיו" בעברית, אך בלעז מתייחס לשחקן הטורקי טאריק אקאן שכיכב בסרט יול (Yol), ממנו הושפעו בללי ודושי. "הכאן" המשיכו בהקלטת תקליט חדש אשר כולל טקסטים באנגלית בלבד, אך התקליט נגנז מסיבות כלכליות.

לאחר הזמן החליט להתמקד בתחום האמנות החזותית. הוא התחיל למזג צילומים עם ציורים, תוך שימוש בטכניקה מיוחדת של הדפסה דיגיטלית. מאוחר יותר עבר ליצור פסלים שמדמים תנועה, ויצירת פסלים במקומות ציבוריים המדמים תנועה יומיומית בחיים האורבניים ומשתלבים בנוף.

פסלו הראשון שהוגדר כשהוצב במרחב הציבורי נוצר בשנת 2003 והוצב בעיר גבעתיים. לאחר מכן הציב פסלים בארבעה עשר יישובים בישראל: ראשון לציון, עין שריד, ירושלים, חולון, רעננה, באר שבע, גבעתיים, מודיעין-מכבים-רעות, חדרה, כוכב יאיר צור יגאל, פתח תקווה, גני תקווה, חיפה ואשקלון.

### חייו הפרטיים
אורי דושי נולד בשנת 1963 בעיר תל אביב, גדל והתחנך בעיר גבעתיים. כיום מתגורר ביישוב עין שריד שבשרון.

## יצירות, סדרות ופרויקטים
[ממוזער|250px|שמאל|גן הפסלים במרכז הרפואי שיבא תל השומר, [2011]]
[ממוזער|250px|שמאל|הפסל "פרידה", [2014]]
יצירת האמנות הציבורית הראשונה של דושי, שהיא גם אחת המוכרות שלו, היא "איש עם מזוודה". היצירה נבנתה בשנת 2003 והוצבה לראווה בעיר גבעתיים. ב-2005  הציב בהמרכז הרפואי שיבא פסל וב-2007 הוזמן דושי על ידי עיריית פתח תקווה לעצב פסל המברך את היוצאים והנכנסים לעיר. הפסל הוצב בכניסה לעיר ונקרא "פרידה".

ב-2008 הוזמן דושי לעיצוב פסלים באר שבע. באותה השנה הוזמן דושי לעצב כרצונו שביל אופניים שלם וכביש ראשי, שוב בפתח תקווה. ב-2009 עיצב דושי סדרת פסלים מיוחדת הנקראת "טיול לירושלים", הסדרה הוצבה לאורך כביש של חמישה קילומטרים בירושלים. ב-2011 פסל המתכת הצבוע "Rainy Street Scene" פוסל ונצבע על ידי דושי, והוצב בעיריית ראשון לציון.

ב-2013 38 פסלי מתכת צבועים פוסלו על ידי דושי ונפרשו בעיר אשקלון. ב-2015 עיצב דושי את סדרת הפסלים "מרדף אחרי הזמן" (פסלי ענק 10X3 מטרים) והציב אותם בלובי של מגדל לוינשטיין. ב-2016 הציב דושי שתי סדרות של פסלים בעיר חדרה - "Urban Aquarium" ו"פירמידה אנושית". ב-2015 הוצבו חלק מפסליו מסדרת "אגדה מהאוקיינוס" במרכז הפיננסי אוקיינוס בסינגפור.

בשנת 2018 הוא עיצב כיכר האהבה בעיר אילת.

## מקומות שבהם הוצגו יצירותיו
### בארץ

### בעולם

## קישורים חיצוניים

דושי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1963
פגי ת'ורפ-בייטס

**פגי ת'ורפ-בייטס** (באנגלית: **Peggy Thorpe-Bates**; 11 באוגוסט 1914 - 26 בדצמבר 1989) הייתה שחקנית אנגלייה, שהופיעה בתפקיד הילדה אשתו של רמפול בשלוש העונות הראשונות בסדרת הטלוויזיה "רמפול". היא שיחקה בתפקידי משנה רבים על במת התיאטרון ועל מסכי הקולנוע והטלוויזיה.

## ביוגרפיה
ת'ורפ-בייטס נולדה בלונדון. הוא למדה בבית הספר הית'פילד, בבית הספר למחול "Cone School of Dancing" ובאקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (RADA). אחר כך החלה להופיע בתיאטרון רפרטוארי בברמינגהאם, בריסטול, הרוגייט ועם להקת התיאטרון הרפרטוארי של ה-BBC. בקולנוע שיחקה בסרטים "נערה ושמה ג'ורג'י" ו-"Mosquito Squadron". בטלוויזיה הופיעה ת'ורפ-בייטס בסדרות "Timeslip" ו"שובו של המלאך". ב-1966 שיחקה בדרמה הקומית "Mrs Thursday". עוד השתתפה בסדרה "לא יאומן כי יסופר" ובסיטקום "The Young Ones".

### חיים אישיים
ת'ורפ בייטס הייתה נשואה לשחקן בריאן אולטון. לבני הזוג נולדו שני ילדים, בן ובת.

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אנגליות
קטגוריה:בוגרות האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה
קטגוריה:בוגרי האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1914
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1914
קטגוריה:בריטיות שנפטרו ב-1989
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1989
תאוסרת

[שמאל|200px|ממוזער|לוח עם זוג [כרטושים של המלכה תאוסרת. ממקדש הקבר של תאוסרת בתבאי שבמצרים. מוזיאון פיטרי לארכאולוגיה מצרית, לונדון]]
**תאוסרת** (לערך 1191 לפנה"ס - 1189 לפנה"ס) הייתה הפרעה השמינית בשושלת ה-19 של מלכי מצרים והשלישית שמלכה כאישה בימי הממלכה החדשה במצרים (אחרי חתשפסות ונפרטיטי). מלכה כשש שנים יחד עם בנה החורג סי פתח השני ואחר כך כשנתיים לבדה, ובכך הייתה הפרעה האחרון של השושלת ה-19 (למרות שיותר מאוחר פרעה סת נ אחת' הסיר אותה מהרשימה הרשמית).

## משפחתה
תאוסרת הייתה בתו של פרעה מרנפתח, שלחם בהצלחה במרידות בכנען ובלוב. הוא השאיר את מצבת מרנפתח, שהיא המקור החיצוני הראשון המזכיר את עם ישראל. באסטלה זו הוא מתפאר במלחמותיו וניצחונותיו. בין שאר המלחמות נכתב "ישראל חרב, אין לו זרע". בעקבות אזכור זה, היו ששיערו כי ייתכן שבימיו התרחשה יציאת מצרים. אך כיוון שמתוארת כאן הימצאותם בארץ ישראל, מרבית החוקרים הגיעו למסקנה כי יציאת מצרים הייתה דור או שניים קודם לכן, ייתכן שבתקופת מלכות אביו, רעמסס השני.

לאחר מות מרנפתח פקדה את מצרים תקופה של חוסר יציבות, שבסופה מלך בנו פרעה סתי השני, ותאוסרת (אחותו מאב) הייתה לאשתו השנייה.

## מלכותה
לאחר מות סתי השני עלה לשלטון סי פתח השני, בנו מפילגש כנענית בשם סוטאילג'ה. יש הטוענים כי סוטאילג'ה הייתה בכלל אחת מנשותיו של רעמסס השני. בדיקת המומיה שלו מראה שסבל משיתוק ילדים והיה נכה ברגלו. אימו החורגת תאוסרת תפקדה כעוצרת הממלכה, יחד עם יועץ בעל כח בשם ביי. ביי הוצא להורג כנראה בשנתו הרביעית למלוכה של סיפתח, שבעצמו מת כשנתיים אחר כך (בגיל 16 לפי המומיה). תאוסרת נשארה למלוך לפחות למשך שנתיים.

מלכותה של תאוסרת הסתיימה במלחמת אזרחים כפי שתועד באסטלת יב של סת נ אחת' שמלך אחריה. לא ברור אם תאוסרת הופלה ממלכותה או שמתה בשלווה. בכל אופן סת נ אחת' תיאר את ימי השושלת ה-19 כתקופת אי סדר. הוא השתלט על מבנה הקבר של תאוסרת וסתי השני, העביר את סתי לקבר חלופי, כיסה את תמונותיה של תאוסרת בגבס וצייר עליו את תמונותיו שלו. סת נ אחת' גם הסיר את תאוסרת ואת סיפתח מרשימת הפרעונים הרשמית שנמצאה במדינת האבו.

מלבד מבנה הקבר שלה (KV14 בעמק המלכים בתבאי שבמצרים) הכולל איורים המראים אותה מלווה את סיפתח, תאוסרת השאירה אחריה גם שרידים ומונומנטים נוספים, הכוללים בין השאר אוצר תכשיטים בקבר KV56 ופסל של סיפתח על ברכי תאוסרת (כיום במוזאון לאומנות מצרית במינכנן גרמניה). שמותיהם של תאוסרת ושל סיפתח הופיעו גם בהקשר למכרות הטורקיז בסיני ובבקעת תמנע.

## ראו גם
* היסטוריה של מצרים העתיקה
* פרעוני מצרים
* פרעה (דמות מקראית)

## קישורים חיצוניים

* רשימת מלכי מצרים ומאמרים עליהם (כולל על תאוסרת) תוך סיקור ומחקר על תקופתם (באנגלית).
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אישים שחיו באלף ה-2 לפנה"ס
קטגוריה:פרעוני השושלת ה-19
קטגוריה:מלכות השושלת ה-19 במצרים
אליזבת, נסיכת לוקסמבורג (1922–2011)

**אליזבת, נסיכת לוקסמבורג** (**Elisabeth de Luxembourg**, 22 בדצמבר 1922 – 22 בנובמבר 2011), הייתה בתה של שארלוט, הדוכסית הגדולה של לוקסמבורג ואשתו של פרנץ, דוכס הוהנברג.

## ביוגרפיה
אליזבת נולדה ב-22 בדצמבר 1922 בטירת ברג, לפליצ'ה, נסיך בורבון-פארמה, בנו של רוברטו הראשון, דוכס פארמה, ולשארלוט, הדוכסית הגדולה של לוקסמבורג, בתם של וילהלם הרביעי, הדוכס הגדול של לוקסמבורג ומריה אנה, נסיכת פורטוגל. לציון הלידה הנפיקה ממשלת לוקסמבורג גיליונית זיכרון, שהייתה הפריט הבולאי הראשון שהונפק במתכונת זו.

לאחר הפלישה הגרמנית ללוקסמבורג ב-10 במאי 1940 במהלך מלחמת העולם השנייה, עזבו בני המשפחה את המדינה, ומצאו מקלט בפורטוגל. סיירת אמריקנית ששלח פרנקלין דלאנו רוזוולט לקחה את אביה ואחיה לאמריקה, ואילו אמה פנתה ללונדון. לאחר מכן עברו בני המשפחה למונטריאול, קנדה, ובשנת 1942 היא עברה ללונדון, יחד עם אחותה מארי אדלייד, נסיכת לוקסמבורג. לאחר תום המלחמה חזרה המשפחה ללוקסמבורג.

ב-9 במאי 1956 התחתנה אליזבת עם פרנץ, דוכס הוהנברג, ממנו נולדו לה שתי בנות. בשנת 1977 מת בעלה פרנץ, ואליזבת חזרה להתגורר בלוקסמבורג. בשנת 1983 היא ירשה את טירת ארטסטבטן, שעליה ויתרה באותה שנה לבתה הבכורה, אניטה דה לה פוזה ד'ארמבורי. בעקבות מותה של אמה שארלוט, הדוכסית הגדולה של לוקסמבורג בשנת 1985, היא עברה לגור בוואסהאף, ליד טירת פישבאך. בין השנים 1980–1990 היא השתתפה בטקסים רשמיים בלוקסמבורג, ולקראת סוף חייה התגוררה בטירת פישבאך עם אחיה הגדול, ז'אן, הדוכס הגדול של לוקסמבורג.

בשנת 2010 לקתה אליזבת בשבץ, וב-22 בנובמבר 2011 היא מתה בגיל 88 ונקברה ליד בעלה בקריפטה בטירת ארטסטטן.

## משפחתה
ב-9 במאי 1956 התחתנה אליזבת עם פרנץ, דוכס הוהנברג, ממנו נולדו לה שתי בנות:
* אנה, נסיכת הוהנברג (נולדה ב-1958), התחתנה עם רומי דה לה פוז, הרוזן ד'ארמבורי, ולאחריו התחתנה עם הרוזן אנדריאס פון ברדו
* סופי, נסיכת הוהנברג (נולדה ב-1960), התחתנה עם ז'אן לואי דה פוטסטה

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* משפחת הדוכס הגדול של לוקסמבורג
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בית בורבון
קטגוריה:נסיכות לוקסמבורגיות
קטגוריה:ילידות 1922
קטגוריה:נפטרות ב-2011
קטגוריה:נפטרים ב-2011
פרנץ, דוכס הוהנברג

**פרנץ, דוכס הוהנברג** (; 13 בספטמבר 1927 – 16 באוגוסט 1977), היה נכדם של פרנץ פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה וסופיה, דוכסית הוהנברג, אשר רציחתם בסרייבו ב-1914 הובילה למלחמת העולם הראשונה, וחתנה של שארלוט, הדוכסית הגדולה של לוקסמבורג.

## ביוגרפיה
פרנץ נולד ב-13 בספטמבר 1927 בווינה, למקסימיליאן, דוכס הוהנברג ולרוזנת מריה אליזבת בונה פון ואלדנבורג צו וולפיג אונד ואלדזה, בתם של מקסימיליאן, נסיך ואלדנבורג צו וולפיג אונד ואלדזה ומריה זידוניה, נסיכת לובקוביץ'.

אביו ודודו ארנסט, התנגדו לאנשלוס, ולפיכך ב-14 במרץ 1938 נשלחו יחד למחנה הריכוז דכאו. הם הועסקו בעבודות משפילות שנועדו לשבור את רוחם, אולם נשאו אותם באורך רוח ובעליזות, והיו ביחסים חבריים עם מרבית האסירים. אמו נפגשה עם הרמן גרינג, והצליחה לפעול לשחרור אביו לאחר חצי שנה. אך דודו ארנסט, לעומת זאת הועבר למחנה אחר ושוחרר רק ב-1943. מרבית נכסי בית הוהנברג הופקעו או נמכרו בכפייה בידי הנאצים.

בשנת 1945, נבחר אביו, בהסכמת שלטונות הכיבוש הסובייטיים לראש עיריית ארסטטן. הוא שימש בתפקיד במשך שתי קדנציות שנמשכו חמש שנים. לאחר סיום מלחמת העולם השנייה, הוא היה נציגו של הנסיך אוטו במשא ומתן מול ממשלת אוסטריה על החזרת נכסים של בית הבסבורג לידיים המקוריות ועל ביטול החוק ההבסבורגי אשר מנע מבני הבסבורג להיכנס לאוסטריה.

ב-9 במאי 1956 התחתן פרנץ עם אליזבת, נסיכת לוקסמבורג, בתם של פליצ'ה, נסיך בורבון-פארמה ושארלוט, הדוכסית הגדולה של לוקסמבורג, ממנה נולדו לו שתי בנות. בשנת 1962 מת אביו מקסימיליאן, דוכס הוהנברג, ופרנץ ירש את תאריו. ב-16 באוגוסט 1977 מת פרנץ ברידמארק, ומכיוון שהיו לו רק בנות, ירש את תאריו אחיו גאורג, דוכס הוהנברג.

## משפחתו
ב-9 במאי 1956 התחתן פרנץ עם אליזבת, נסיכת לוקסמבורג, בתם של פליצ'ה, נסיך בורבון-פארמה ושארלוט, הדוכסית הגדולה של לוקסמבורג, ממנה נולדו לו שתי בנות:
* אנה, נסיכת הוהנברג (נולדה ב-1958), התחתנה עם רומי דה לה פוז, הרוזן ד'ארמבורי, ולאחריו התחתנה עם הרוזן אנדריאס פון ברדו
* סופי, נסיכת הוהנברג (נולדה ב-1960), התחתנה עם ז'אן לואי דה פוטסטה

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בית הוהנברג
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1927
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1977
סמל זכויות יוצרים

**סמל זכויות יוצרים**, **Ⓒ** (אות C רישית הנתונה במעגל, ומסמנת את המילה האנגלית Copyright, זכויות יוצרים), הוא סימן כתב המסמן קיום זכויות יוצרים ביצירות. השימוש בסמל מתואר בחוק זכויות היוצרים של ארצות הברית, ובאופן בינלאומי על ידי האמנה הבינלאומית לזכויות יוצרים.

בישראל מעניק חוק זכויות יוצרים, התשס"ח-2007 הגנת זכות יוצרים לכל יצירה ספרותית, אמנותית, דרמטית או מוזיקלית בתנאי שמדובר ביצירה מקורית של האדם. הגנה זו אינה מצריכה סימון של היצירה בסמל Ⓒ, אך נהוג להשתמש בו כדי להבהיר שמדובר ביצירה מוגנת. זה המצב גם במדינות רבות בעולם.

## היסטוריה
הודעת זכויות היוצרים נדרשה לראשונה בארצות הברית, על ידי חוק זכויות היוצרים משנת 1802. על פי הקונגרס שבוושינגטון: "באופן כללי, הודעת זכויות היוצרים צריכה להופיע על היצירה המוגנת בזכויות היוצרים, אך במקרה של יצירה אומנותית, כגון ציור, ניתן היה לחרוט את הסימן על פני החומר של היצירה".

סמל זכויות היוצרים ©, הוצג בארצות הברית לראשונה בסעיף 18 בחוק זכויות היוצרים משנת 1909. באותה התקופה, החוק פעל רק על יצירות אמנותיות כגון ציורים, עבודות גרפיקה ופיסוליות. בשנת 1954, החוק הרחיב את שימוש הסימן בכל יצירה שפורסמה ובעלת זכויות יוצרים.

## הקלדה
* להקלדת הסימן במחשב במערכת הפעלה חלונות: Alt+0169

## ראו גם
* סמל סימן מסחרי
* סמל סימן מסחרי רשום
* זכויות יוצרים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סימני כתב
חוליו בולבוצ'אן

**חוליו בולבוצ'אן** (בספרדית: **Julio Bolbochán **; 20 במרץ 1920, בואנוס איירס – 28 ביוני 1996 קראקס) היה שחמטאי יהודי-ארגנטינאי בדרגת רב-אמן. היה אלוף ארגנטינה בשחמט מספר פעמים.

## הישגים בולטים

חוליו בולבוצ'אן זכה באליפות ארגנטינה בשנים 1946 ו-1948. הוא חלק מקום ראשון בתחרות מר דל פלאטה בשנת 1951 עם אריך אליסקסיס, בשנת 1952 עם הקטור רוסטו ובשנת 1956 עם מיגל ניידורף.

בשנת 1950 הוענק לו תואר אמן בינלאומי ובשנת 1977 רב-אמן.

בשנת 1967 הוא העפיל לתחרות בינאזורית שניתן היה ממנה להעפיל לאליפות העולם, אך לפדרציה הארגנטינאית לא היה תקציב למימון השתתפותו.

בשנת 1976 בולבוצ'יאן עבר לוונצואלה והיה מורה לשחמט.

חולין בולבוצ'יאן היה נציג ונצואלה במשחקי של המכביה העשירית, המכביה האחת-עשרה, המכביה השתים-עשרה והמכביה השלוש-עשרה.

## חולין בולבוצ'יאן במשחקי [[אולימפיאדת השחמט]]
בין השנים 1950 ל-1970 השתתף חולין בולבוצ'יאן ב-7 אולימפיאדות שחמט:

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלופי ארגנטינה בשחמט
קטגוריה:רבי-אמנים יהודים
קטגוריה:שחמטאים יהודים ארגנטינאים
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1920
קטגוריה:ארגנטינאים שנפטרו ב-1996
Hafei Ruiyi

**Hafei Ruiyi** הוא טנדר קטן, מתוצרת יצרנית הרכב הסינית **Hafei**  אשר מיוצר משנת 1999 ועד היום.

דגם ה-**Hafei Ruiyi** יוצא לארצות הברית, קולומביה, ברזיל, אורוגוואי ולצ'ילה מדצמבר 2007, ביחד עם הדגמים "חאפיי ז'ונגי" ו"Hafei Lobo" .

## תצורות "Hafei Ruiyi"
*
* ארגז מטען פתוח
* ארגז מטען סגור
* קבינה כפולה cabina-doble) 4) דלתות

## תמונות

קובץ:Hafei Ruiyi 08 Jul 04 Santiago.jpg | דגם "Hafei Ruiyi" – קבינה כפולה
קובץ:Hafei Ruiyi 08 Jul 04 Santiago (1).jpg | דגם "Hafei Ruiyi" – קבינה כפולה
קובץ:Effaulc01.JPG | דגם "Hafei Ruiyi" – ארגז מטען סגור
קובץ:Hafei Ruiyi 2008 (16430930168).jpg | דגם "Hafei Ruiyi"
קובץ:Effa Picape (Ruiyi) rear.jpg | דגם "Hafei Ruiyi"


## ראו גם
* טנדר

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1999
קטגוריה:טנדרים
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בסין
Ordinary World

"**Ordinary World**" הוא שיר של הלהקה הבריטית דוראן דוראן משנת 1993, שנכלל באלבומם הנושא את שם הלהקה אך ידוע בשם "אלבום החתונה".

## רקע
בראשית שנות ה-90 הלהקה לא הצליחה לשחזר את הצלחתה שזכתה לה בשנים קודמות. אלבומם *Liberty*, שיצא בשנת 1990, כשל מסחרית, ושני הסינגלים מתוכו לא הצליחו במצעדים בבריטניה ובארצות הברית.

מילות השיר נכתבו על ידי סולן הלהקה סיימון לה בון לזכר חבר הילדות שלו דייוויד מיילס, כשיר השני מתוך טרילוגיית שירים שכתב לזכרו.

לה בון הסביר שהשיר מדבר על- להיות מסוגל לקבל את החיים שהוענקו לך, לא את אלו שתכננת, לא אלו ששמעת עליהם, אלא אלו שיש לך וכל מה שהם מביאים, הטוב והרע [...] https://www.youtube.com/watch?v=TMJG9u1Kp-o&t=2s

לאחר שהשיר הוגש בתחנת רדיו בג'קסונוויל, פלורידה וזכה להצלחה רבה, חברת התקליטים של הלהקה הוציאה את השיר מוקדם מהמתוכנן, תחילה בארצות הברית.

הוידאו קליפ לשיר בוים על ידי ניק איגן וצולם בגני האנטינגטון, שבסן מרינו, קליפורניה.

סיימון לה בון ביצע בשנת 1995 את השיר באחד ממופעי ההתרמה הרבים שערך זמר האופרה לוצ'יאנו פאברוטי.
השיר בוצע באנגלית ואיטלקית במופע שהוקדש לילדים נפגעי המלחמה בבוסניה והרצגובינה. ההופעה הוקלטה ונכנסה לאלבום Pavarotti & Friends Together For The Children Of Bosnia, שיצא בשנת 1996 ובו שירים בביצוע של פבארוטי ביחד עם זמרי רוק. בשנת 2023 הקדיש את השיר לאנשי אוקראינה (הנתונים במלחמה עם רוסיה).

בשנת 2005 הופיע השיר בפסקול הסרט לאייר קייק.

## הצלחה
השיר הגיע למקום השלישי במצעד הבילבורד הוט 100, ולמקום השישי במצעד הסינגלים הבריטי. בנוסף הגיע השיר למקום הראשון במצעד "Hot 100 Airplay" שעורך מגזין הבילבורד ומודד את מספר השידורים של שירים מכל סגנונות המוזיקה בתחנות רדיו בארצות הברית. השיר הגיע גם למקום ראשון במדד "Mainstream Top 40" ולמקום הראשון במצעד הסינגלים הקנדי, ולמקום השני במצעד הרוק האלטרנטיבי.

השיר היה מועמד לפרס אייבור נובלו לשיר המולחן והכתוב הטוב ביותר בשנת 1994.

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 1992
קטגוריה:סינגלים מ-1992
קטגוריה:שירי דוראן דוראן
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי הנצחה
קטגוריה:בלדות משנות ה-1990
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון באיטליה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים של RPM
קטגוריה:סינגלים בהוצאת קפיטול רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת EMI רקורדס
כביש 352

**כביש 352** הוא כביש אורך אזורי בישראל, שמקשר את כביש 35 במזרח לכביש 232 במערב. הכביש עובר באזור חבל לכיש בדרום הארץ, ומשמש כעורק תחבורה מרכזי המחבר בין יישובי האזור.

הכביש מתחיל בצומת עוצם על כביש 35 ומסתיים בצומת חלץ על כביש 232. לאורך הכביש מחוברים מספר יישובים כפריים, ביניהם עוצם, נוגה, נהורה, ניר ח"ן, זוהר, שדה דוד, תלמים וחלץ. הכביש חוצה אזור חקלאי פורה ומספק נגישות לשטחי החקלאות באזור.

הכביש נסגר מעת לעת בשל אירועים מיוחדים. בדצמבר 2013, במהלך "הסערה הגדולה", הכביש נסגר לתנועה בשני הכיוונים באזור נהורה בשל הצפות ותנאי מזג האוויר הקשים. כמו כן, באוגוסט 2019 נסגר הכביש באופן זמני במסגרת ליווי של מטען חורג מנמל אשדוד לים המלח.

## צמתים לאורך הכביש

## ראו גם
* כבישי ישראל
* כביש 35
* כביש 232
* חבל לכיש

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: כבישים
קטגוריה:חבל לכיש
352
סכין לחם

ממוזער
**סכין לחם** הוא סכין המיועד לחיתוך לחם, אחד משלל סכינים המשמשים במטבח. הלהב של סכין הלחם מאפשר לחתוך לחם רך מבלי לפורר אותו.

אורך הלהב הממוצע של סכין לחם נע בין 25–30 ס"מ. אך סכינים שמיוצרים בסטים של סכיני מטבח יכולים להיות אף קצרים יותר ואורך להבם נע בין 15–20 ס"מ.

חלק מסכיני לחם מיוצרים משוננים בדומה לסכין עגבניות.
## היסטוריה
סכין הלחם הראשון הוצג בתערוכה העולמית של שיקגו (1893) על ידי חברת "פרידריך דיק" שמקורה מגרמניה. עיצוב הסכין נרשם כפטנט בארצות הברית על ידי ג'וזף א' ברנס. לסכין היו חריצים ומשושים, היוצרים קצוות חיתוך קטנות ובודדות הניצבות על הלהב, ולכן הסכין הצליח לחתוך את הלחם ללא כל ריסוק.

## קישורים חיצוניים
ממוזער

## הערות שוליים

לחם
מפלגת שיתוף הפעולה

**מפלגת שיתוף הפעולה** (דנית: **Samarbejdspartiet**, גרינלנדית: **Suleqatigiissitsisut**) היא מפלגה ליברלית חברתית גרינלנדית שנוסדה במרץ 2018 על ידי חבר הפרלמנט של גרינלנד מיכאל רוסינג וטילי מרטינוסן.

המפלגה תומכת בליברליזציה כלכלית ובהפרטה של החברות הציבוריות הגדולות השולטות בכלכלת גרינלנד.

מפלגת שיתוף הפעולה תומכת בשיתוף פעולה מוגבר בתוך ממלכת דנמרק, הגברת ההגירה לגרינלנד, ושילוב טוב יותר והכללה של מהגרים ומיעוטים. עדיפות מרכזית נוספת למפלגה היא תמיכה רבה יותר באנשים פגיעים מבחינה חברתית, במיוחד ילדים ובני נוער שעוברים התעללות מינית.

שני מייסדי המפלגה הם חברים לשעבר במפלגת הדמוקרטים.

המפלגה השתתפה בבחירות לפרלמנט של גרינלנד, שנערכו ב-24 באפריל 2018 וקיבלה מושב אחד בפרלמנט. בשנת 2021, המפלגה לא נכנסה לפרלמנט.

## תוצאות הבחירות

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:יוניוניזם גרינלנדי
קטגוריה:גרינלנד: מפלגות
קטגוריה:גרינלנד: מפלגות ליברליות
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-2018
יחסי סוריה – קוריאה הצפונית

סוריה וקוריאה הצפונית נמצאות ביחסים הדוקים עוד מאז סוף שנות ה-60 של המאה ה-20, כאשר קוריאה הצפונית סיפקה סיוע צבאי לסוריה במלחמותיה עם ישראל. לכל אחת מהמדינות שגרירויות בבירות אחת של השנייה.

במהלך השנים שיתפו פעולה אסד וצפון קוריאה בפרויקטים צבאיים רגישים. קוריאה הצפונית בנתה כור גרעיני בסוריה על בסיס התוכנית של הכור הגרעיני שלה ביונגביון, ופקידים רשמיים בקוריאה הצפונית ביקרו באופן קבוע באתר. הכור הסורי נהרס על ידי ישראל במהלך תקיפה אווירית בשנת 2007. ארצות הברית חיקקה את "החוק למניעת נשק גרעיני לצפון קוריאה וסוריה" בשנת 2000. בשנת 2016 היו דיווחים כי כוחות קוריאה הצפונית נלחמים כדי להגן על המשטר הסורי במלחמת האזרחים בסוריה.

לאחר נפילת משטר אל-אסד, הנספחות הצפון-קוריאנית עזבה את דמשק עם נפילת משטר אסד. מקורות שונים דיווחו כי ממשלת סוריה החדשה שמרה על נוכחות דיפלומטית בפיונגיאנג.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:קצרמר סוריה
קטגוריה:קצרמר קוריאה הצפונית
ממותת הערבות

**ממותת הערבות** (שם מדעי: *Mammuthus trogontherii*) היא מין של יונק נכחד מהסוג ממותה שחי בתקופת הפליסטוקן, לפני כ-600,000 עד 350,000 שנה.

ממותה זו הייתה השנייה בגודלה מבין כל בני סדרת בעלי החדק שבה מצויים הפילים המודרניים והייתה היונק השלישי במשקלו בעולם, לאחר הפיל האסייתי ישר החט והפרצרתריום.

גובהה של הממותה הגיע ל- ומשקלה עלה על 14 טון. היא הייתה בעלת פרווה צמרית ובעלת ניבים ענקיים שהתעקלו כלפי מעלה. לממותה היו אוזניים קטנות בדומה לפיל האסייתי.

מאובני הממותה נמצאו בערבות סיביר, באזור הסטפה ומכאן שמה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:פיליים נכחדים
קטגוריה:מגה-פאונה של הפלייסטוקן באירואסיה
קטגוריה:יונקים שחיו בפלייסטוקן באסיה
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1885
יחסי איחוד האמירויות הערביות – רוסיה

**יחסי איחוד האמירויות הערביות–רוסיה** (בערבית: **العلاقات الإماراتية الروسية**, ברוסית: **Российско-эмиратские отношения**) הם היחסים הדיפלומטיים בין **[[איחוד האמירויות הערביות]]** ובין **[[רוסיה|הפדרציה הרוסית]]**. ברית המועצות והאיחוד האמירויות הערביות קיימו יחסים דיפלומטיים לראשונה ב-8 בדצמבר 1971. בשנת 1986 נפתחו השגרירויות בשתי המדינות.

## היסטוריה
ברית המועצות והאיחוד האמירויות הערביות קיימו יחסים דיפלומטיים לראשונה ב-8 בדצמבר 1971. בשנת 1986 נפתחו השגרירויות בשתי המדינות. בדצמבר 1991, הכירה איחוד האמירויות הערביות בפדרציה הרוסית כמדינה היורשת של ברית המועצות. מאז 2002, הקונסוליה הכללית של הפדרציה הרוסית פועלת בדובאי.

יחסי שתי המדינות מתאפיינים ברמה גבוהה של דיאלוג פוליטי, סחר וחילופי דברים. בחודש מרץ 2009, שר החוץ של רוסיה ביקר רשמית את סגן הנשיא וראש הממשלה של איחוד האמירויות הערביות ושליט דובאי מוחמד אל מקטום.

יורש העצר של אבו דאבי, מוחמד אל נהיאן, ביקר ברוסיה בספטמבר 2006, יוני 2009, אוקטובר 2012, ספטמבר 2013, אוקטובר ואוגוסט ב-2014, אוקטובר 2015, מרץ 2016. ואפריל 2017. בפגישות אלו הצהיר מוחמד ששתי המדינות עשויות לפתח יחסים שכוללים שותפות אסרטגית.

שר החוץ הרוסי, סרגיי לברוב, ביקר באמירויות הערביות בפברואר 2017, נובמבר 2011, פברואר 2016, ובפברואר 2017.

ב-25 עד 26 במאי 2016, שר המדינה לענייני חוץ של איחוד האמירויות הערביות, היה במוסקבה על מנת להשתתף בפגישת השרים הרביעית של רוסיה שבה התקיים מפגש שיתוף הפעולה של מדינות ערב במפרץ.

## יחסים כלכליים
מחזור הסחר של רוסיה עם איחוד האמירויות הערביות הסתכם בשנת 2016 בסך 1.2438 מיליארד דולר אמריקאי שרובו כלל את היצוא הרוסי שהסתכם בסך 971.1 מיליון דולר. במחצית הראשונה של שנת 2017, היקף הסחר הסתכם ב-738 מיליון דולר, גידול של 3.8% מ-2016.

בשנת 2019, רכשה איחוד האמירויות נשק נ"ט מרוסיה בשווי של 710 מיליון דולר.

רוסיה מייצאת בעיקר מתכות יקרות, אבנים, שמן, חיטה, מחסניות לנשק ספורט וציד, סגסוגת פלדה, טלוויזיות צבעוניות, אלומיניום, נייר קראפט וקרטון בגלילים. איחוד האמיריות הערביות מייצאת בעיקר תה, מוצרי פלסטיק, שקדים, מכשירי סינון לטיהור נוזלים, ציוד חימום, מנועי תחנות כוח, חלקי חילוף למכונות, מוצרי מתכת ברזל, ציוד תרסיס וריסוס לחקלאות, כלי זכוכית, מכונות ומכשירים מכניים ועוד.

## ייצוג
* רוסיה מיוצגת באיחוד האמירויות הערביות על ידי שגרירות באבו דאבי, וקונסליה כללית בדובאי.
* איחוד האמירויות הערביות מיוצגת ברוסיה במוסקבה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
טניה פטקין

**טניה פטקין החרמוני** (27 בנובמבר 1910 – 29 בנובמבר 1981, ג' בכסלו ה'תשמ"ב), הייתה אתלטית ארצישראלית. זוכת שתי מדליות, כסף וארד במכביה הראשונה (1932) בקרב 3 ובקפיצה לרוחק, בהתאמה. שיאנית ארץ ישראל בקפיצה לרוחק בשנת 1931.

## ביוגרפיה
פטקין נולדה וגדלה בטטרסק, רוסיה, בתם של ישראל דב ונחמה פטקין ואחותם של בן-ציון פטקין, גלה (פטקין) רוזנפלד, מוניה (משה) פטקין ואליעזר פטקין. לאחר כמה שנים עברה עם משפחה למוסקבה. בשנת 1925 עלתה לארץ ישראל עם אחותה הבכורה, גלה, שהייתה בת 17. הן התגוררו בנס ציונה ושם היא התאמנה באתלטיקה.

בשנת 1931 קבעה פטקין בקפיצה לרוחק שיא ארץ ישראל חדש של 4.67 מטר.

במכביה הראשונה שנערכה בסוף מרץ 1932 זכתה פטקין, בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, בקרב 3 (ריצת 100 מטר, קפיצה לגובה והדיפת כדור ברזל) אחרי סיביל קוף מארצות הברית ומדליית ארד, בקפיצה לרוחק בתוצאה של 4.0 מטר, אחרי סיביל קוף (4.35 מטר) ומרילה פרייוולד מפולין (4.32 מטר) ולפני אנדה מצנדורף מפולין (3.88 מטר), עדה יהודאית מארץ ישראל וגוטה ברלינר מפולין. בנוסף היא סיימה במקום חמישי בקפיצה לגובה.

חודשיים לאחר מכן, בתחרויות אתלטיקה שנערכו בחיפה בחג השבועות זכתה פטקין במקום הראשון בשלוש תחרויות: בריצת ל-100 מטר, בקפיצה לרוחק בתוצאה של 4:05 מטר ובזריקת דיסקוס (19.00 מטר).

פטקין נישאה לחיים (יורקובסקי) החרמוני. לזוג נולדו שלושה ילדים, אורה (החרמוני) קופליס, רותי (החרמוני) פלמינגר ועמירם החרמוני.

נפטרה ב-29 בנובמבר 1981, והובאה למנוחות בבית העלמין המשותף לכפר ויתקין, חופית ובית ינאי.

## קישורים חיצוניים
* Taniya Hachermoni, באתר *[[Geni]]*, 

## הערות שוליים

קטגוריה:אצניות ישראליות
קטגוריה:אצנים ישראלים
קטגוריה:שיאניות ישראל בקפיצה לרוחק
קטגוריה:זורקות דיסקוס ישראליות
קטגוריה:זורקי דיסקוס ישראלים
קטגוריה:הודפות כדור ברזל ישראליות
קטגוריה:הודפי כדור ברזל ישראלים
קטגוריה:נס ציונה: אישים
קטגוריה:אתלטיות ארץ-ישראליות
קטגוריה:אתלטים ארץ-ישראלים
קטגוריה:ישראליות ילידות האימפריה הרוסית
קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה הרוסית
קטגוריה:אישים הקבורים בכפר ויתקין
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1910
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1910
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1981
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1981
סמיון פורמן

**סמיון פורמן** (ברוסית: **Семён Фурман**; 1 בדצמבר 1920 פינסק - 16 במרץ 1978 לנינגרד) היה שחמטאי יהודי סובייטי. ידוע בעיקר כמאמן שחמט.

## חייו
סמיון פורמן נולד בפינסק למשפחה יהודית. הוא התחיל להופיע בתחרויות עוד לפני תחילת מלחמת העולם השנייה. במהלך מלחמת העולם השנייה הוא התגייס לשורות הצבא האדום וקיבל עיטור על השתתפותו בלחימה. פורמן החל לשחק שחמט עוד בשנות ה-30, אחרי סיום המלחמה עבר בהדרגה להיות שחמטאי מקצועי במסגרת מועדון השחמט של הצבא.

באליפות ברית המועצות של שנת 1948 הוא סיים במקום השלישי (לאחר דוד ברונשטיין ואלכסנדר קוטוב). בהמשך הוא המשיך להשתתף בתחרויות בתוך ברית המועצות.

בשנות ה-50 של המאה ה-20 הוא היה ידוע כמומחה בתאוריית השחמט. הוא היה מאמן של דוד ברונשטיין ומיכאל בוטביניק.

בשנת 1963 הוא הכיר את אנטולי קרפוב והחל לאמן אותו. בשנת 1966 קיבל דרגת רב-אמן.

פורמן הכיר את אנטולי קרפוב כאשר הוא היה בן 12. בהמשך, כאשר קרפוב עבר להתגורר בלנינגרד, פורמן החל לאמן אותו. במהלך שנות ה-70 של המאה ה-20 הוא היה מאמנו הצמוד של קרפוב. הוא השתתף במספר תחרויות בין לאומיות לצד תלמידו. בסיום התחרויות קרפוב זכה במקום הראשון ופורמן במקום השלישי.

הוא חלה בסרטן הקיבה ונפטר בשנת 1978 לאחר ניתוח חוזר.

## ממשחקיו
### סמיון פורמן - [[ויקטור קורצ'נוי]]
אליפות ברית המועצות ה-21, 1954

סמיון פורמן - ויקטור קורצ'נוי, אליפות ברית המועצות ה-21, 1954 , יוטיוב

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:רבי-אמנים יהודים
קטגוריה:יהודים אנשי הצבא האדום במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:שחמטאים יהודים סובייטים
קטגוריה:מאמני שחמט יהודים
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1920
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1978
יוסף בוכריץ

הרב **יוסף בוכריץ** (1885–1949) היה דיין ומורה צדק ברובע חארה צגירה שבג'רבה שבתוניסיה, ואב בית דין ורב העיר זרזיס שבדרום תוניסיה.

## ביוגרפיה
נולד בחארה צגירה, הרובע הקטן של ג'רבה בשנת 1885 (ה'תרמ"ה) לרב אברהם בוכריץ, אביו היה מנכבדי הקהילה, וחבר בחברה קדישא המקומית, שעסק לפרנסתו במכירת סדקית.

בצעירותו למד אצל הרב דוד הכהן גדישא, לצד הרב חיים חורי.

לאחר שאביו ביקש כי יסייע לו בפרנסת המשפחה, נאלץ להיעדר מלימודיו ברוב ימי השבוע מלבד ימי חמישי ושישי, ולצאת לעבוד כדי לסייע בפרנסת משפחתו. הרב מעתוק עתוגי הכהן, שחפץ כי יחזור ללמוד תורה, עשה עם אביו הסכם, לפיו בנו יחזור ללמוד תורה, ופרנסת המשפחה תסופק על ידי עשרה מפרנסי העיר, מדי שבוע. לבסוף התברר כי הרב עתוגי היה זה שסייע בפרנסת המשפחה, ולא פרנסי העיר.

בהמשך למד אצל הרב משה זקן מאזוז, רבה של ג'רבה, ולימים שימש כעוזרו. בסיום לימודיו אצל הרב מאזוז, נסע לתוניס הבירה, כדי ללמוד אצל הרב שלמה דאנה.

בשנת 1915 (ה'תרע"ה) החל לשמש כדיין וכמורה צדק ברובע היהודי חארה צגירה שבג'רבה. בשנת 1921 (ה'תרפ"א) עבר לכהן כאב בית דין, כמורה צדק וכרב העיר זרזיס שבדרום תוניסיה, לאחר שקודמו בתפקיד, הרב שלום הכהן, עלה לארץ ישראל. בתפקידו כרב שימש במשך כ-30 שנים, עד לפטירתו.

הלך לעולמו ב-6 במרץ 1949 (ה' באדר ה'תש"ט). ב-25 באוגוסט 1979 (ראש חודש אלול ה'תשל"ט) הועלו עצמותיו לקבורה בישראל, בהר הזיתים.

נכדו, הרב ציון בוכריס (בוכריץ) הוא מחבר הספר "פלאי פלאות" חיי יוסף, המספר על חייו וחידושיו של הרב יוסף בוכריץ זצוק"ל.

תלמידיו: הרב משה דריהם, הרב בנימין מקיקץ דידי, מחבר הספר "תולדות יצחק", הרב סאסי הכהן מחבר הספרים "פרוכת המסך" ו"מדרשו של שם ועבר" והרב כמוס סופר, רב המושב עלמה.

## צאצאיו
יוסף בוכריץ - אחד מצאצאיו הגדולים הוא איש מפורסם ועושה חסד לאין חקר בעיר ראשון לציון 

הוא גם השם שלו ממש כמו סבא הרב. 

ניסים כלפון מנהל בית הספר פלא יועץ באשקלון וחבר בעיריית אשקלון ואשתו רבקה היא נינתו.

ושמר קשר משפחתי עם רבי כלפון משה הכהן הכהן רבה של תוניס בתקופת מלחמת העולם השנייה.

## חיבוריו
* **יוסף לקח** - דרושים וחידושים על התורה, חלק א' - ג'רבה תשי"א, חלק ב' ג'רבה תשט"ז
* **זיכרון יוסף** - חידושים ושו"ת על ארבעת חלקי השולחן ערוך
* **זכות יוסף** - דרושים לשבתות, נתיבות תשל"ז
* **ברכת יוסף** - דרושים, חלק א' ברכיה, תשס"ח

## קישורים חיצוניים
* עובדיה חן, רבי יוסף בוכריץ, באתר שטייגן
* יוסי פרי, יום פטירתו של רבי יוסף בוכריץ/בוכריס זצ"ל, באתר תוניסיה מורשת
* חכם יוסף בוכריץ, באתר החכם היומי
* 
* כרטיס הקבר של יוסף בוכריץ, אתר הר הזיתים.
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מחברי ספרי דרוש
קטגוריה:רבנים ג'רבאים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הפרושים
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:אישים שהועלו לקבורה בשנית בארץ ישראל
קטגוריה:אבות בתי דין
קטגוריה:ילידי 1885
קטגוריה:נפטרים ב-1949
יחסי בחריין–רוסיה

**יחסי בחריין–רוסיה** (בערבית: **العلاقات البحرينية الروسية**, ברוסית: **Бахрейнско-российские отношения**) הם היחסים הדיפלומטיים בין '''ממלכת בחריין''' ובין **[[רוסיה|הפדרציה הרוסית]]**. היחסים בין שתי המדינות החלו ב-29 בספטמבר 1990, כאשר בחריין הכירה את הפדרציה הרוסית כיורשת של ברית המועצות.

## היסטוריה
במהלך השנים התקיים דיאלוג פוליטי וחילופי משלחות בין שתי המדינות. מלך בחריין, חמד בן עיסא אל ח'ליפה ביקר פעמים רבות ברוסיה, במהלך השנים 2008, 2014 ו-2016.

שר החוץ של רוסיה, סרגיי לברוב, ביקר בבחריין בשנת 2008 במסגרת סיור במדינות המפרץ הפרסי. באוקטובר 2014, המלך חמד נפגש עם הנשיא ולדימיר פוטין ברוסיה.

בינואר 2016, יו"ר הדירקטוריון של גזפרום, ויקטור זובקוב, ביקר בחריין, שם נפגש עם מלך בחריין, ראש הממשלה, שר האנרגיה ושר החוץ. במהלך השיחה, ראש הממשלה ציין כי הוא מעוניין להגביר את שיתוף הפעולה במשק הגז.

## יחסים כלכליים
בסוף שנת 2016, הסתכם היקף הסחר בין המדינות ב-53.9 מיליון דולר לעומת שנת 2015 אז הסתכם היקף הסחר ההדדי בסך 12.2 מיליון דולר בלבד.

רוסיה מספקת לבחריין מוצרי מטלורגיה, ובחריין מספקת מוצרי נפט ומוצרי אלומיניום.

ב-2016, הוקמה הוועדה הבין ממשלתית הרוסית-בחריינית לדון בשיתוף הפעולה הכלכלי, מדעי וטכני. בפברואר 2017, התקיימה הפגישה הראשונה של ועדה זו, המלך הפגישה הועלה הנושא של שיתוף הפעולה הכלכלי בין המדינות ושיתוף בתחומי החקלאות, גאולוגיה ובנקאות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
ארטור דונקלבלום

**ארטור דונקנבלום** (בפלמית: **Arthur Dunkelblum**; 23 באפריל 1906 – 27 בינואר 1979) היה שחמטאי יהודי-בלגי בדרגת אמן בינלאומי.
## קריירה
ארטור דונקנבלום נולד בקרקוב, אז בתחומי האימפריה האוסטרו-הונגרית. לאחר מלחמת העולם הראשונה המשפחה עברה לבלגיה. דונקנבלום סיים במקום שלישי באליפות בלגיה בשנים 1922, 1925, 1934 ו-1937. בשנת 1935 ו-1949 הוא זכה באליפות.

הצלחתו הגדולה בתחרויות בינלאומיות הייתה בשנת 1950 כאשר הוא זכה במקום השני בתחרות בספרד.

בשנת 1957 קיבל דרגת אמן בינלאומי.

## ארטור דונקלבלום במשחקי [[אולימפיאדת השחמט]]
בין השנים 1928 ל-1968 השתתף ארטור דונקלבלום ב-11 אולימפיאדות שחמט:

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמנים בין-לאומיים
קטגוריה:שחמטאים יהודים בלגים
קטגוריה:יהודים גליציאנים
קטגוריה:אלופי בלגיה בשחמט
קטגוריה:בלגים שנולדו ב-1906
קטגוריה:בלגים שנפטרו ב-1979
יחסי לוב–רוסיה

**יחסי לוב–רוסיה** הם היחסים הבילטרליים שבין לוב לרוסיה.

## היסטוריה
היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות החלו ב-4 בספטמבר 1955, והיחסים החלו להתפתח לאחר עלייתו של מועמר קדאפי לשלטון בשנת 1969. קדאפי אף ביקר במוסקבה בביקורים רשמיים ב-1976, 1981 ו-1985. בסוף דצמבר 1991 הכריזה לוב על הכרתה הרשמית ברוסיה כיורשת של ברית המועצות. שר החוץ של רוסיה ביקר בטריפולי במאי 2001. ב-16 עד 17 באפריל 2008, נשיא רוסיה, ולדימיר פוטין, ביקר בלוב, ובמהלך ביקורו, ציינו שתי המדינות שהם מעוניינות ביצירת שיתופי פעולה כלכליים.

ב-30 ביולי עד 1 באוגוסט 2008, ביקר ראש ממשלת לוב במוסקבה, וב-31 באוקטובר באותה השנה, ביקר מועמר קדאפי במוסקבה. במהלך הביקור חתמו שתי הממשלות על הסכם שיתוף פעולה בין-ממשלתי בתחום האנרגיה הגרעינית למטרות שלום. בדצמבר 2007, הגיע סרגיי לברוב, שר החוץ הרוסי, לביקור עבודה בטריפולי, ובמהלכו הוא העביר מסרים מוולדימיר פוטין למנהיג לוב.

## יחסים כלכליים
היקף הסחר ושיתוף הפעולה הכלכלי בין שתי המדינות הסתכם בשנות השמונים ב-1 מיליארד דולר. עם רוב הכסף נבנו מבנים ומתקנים, כגון : מרכז "Tajura" ששימש למרכז למחקר גרעיני, שני קווי תמסורת באורך 467 ק"מ, צינור גז באורך 570 ק"מ ו-130 בארות נפט. בשנת 2008, היקף ייצוא הרוסי הסתכם ב-151.2 מיליון דולר, רוב הייצוא עסק בתבואה, מכונות וכלי רכב.

ב-17 באפריל 2008, חתמה חברת תעופה רוסית על חוזה בהיקף של 2.2 מיליארד אירו על מנת לבנות קו רכבת בלוב. במהלך השנים נחתמו שלושה חוזים על מנת להקים תשתיות בערים זאוג'ה, ינסור, וביר גאנם בסכום של כ-1.2 מיליארד דולר.

## ייצוג
* רוסיה מיוצגת בלוב בטריפולי.
* לוב מיוצגת ברוסיה במוסקבה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
לאוניד שמקוביץ'

**לאוניד שמקוביץ**' (ברוסית: **Леонид Шамкович**; 1 ביוני 1923 – 22 באפריל 2005) היה שחמטאי סובייטי ואמריקאי ממוצא יהודי.

## ביוגרפיה
לאוניד שמקוביץ' נולד ברוסטוב על הדון ברוסיה למשפחה יהודית. הוא התחיל להופיע בתחרויות לאחר מלחמת העולם השנייה. ביוני 1951 הוא היה בין 20 העולים לחצי גמר אליפות ברית המועצות ה-19. בינואר 1954 הוא השתתף באליפות ברית המועצות ה-21 בקייב, כנציג מועדון בירוסלבל. בסוף 1955 השתתף בנבחרת רוסיה שזכתה בתחרות ברית המועצות לקבוצות. הוא גם השתתף בחצי גמר אליפות ברית המועצות ה-23 בריגה, אך לא עלה לגמר שנפתח בינואר 1956.

בשנת 1962 הוענק לו תואר אמן בינלאומי ובשנת 1965 רב-אמן. באותה שנה הוא חלק את המקום ה-5–6 באליפות ברית המועצות בשחמט. בשנת 1969 הוא ניצח בתחרות בינלאומית בקונסטנצה.

באוקטובר 1974 עלה שמקוביץ לישראל והיה לשחמטאי עם מד הכושר הגבוה ביותר בישראל. בינואר הוא הופיע בהופעת בכורה בליגה הישראלית. בפברואר - מרץ 1975 הוא זכה יחד עם שלמה גיטרמן באליפות ישראל הפתוחה בבאר שבע. באוגוסט 1975 זכה שמקוביץ באליפות פתוחה בקנדה. מקנדה עבר שמקוביץ' לארצות הברית, ובתחילת 1976 שיחק בליגה של ארצות הברית מטעם מועדון ניו יורק. בספטמבר 1976 זכה במשותף עם אנטולי ליין בתחרות ארצות הברית הפתוחה בפיירפאקס, וירג'יניה.

בשנת 1978 ניצח בתחרות במקסיקו סיטי. בשנת 1979 הוא שיחק בתחרות בינאזורית (שלב בתהליך העפלה לקרב נגד אלוף העולם) וחלק את המקום ה-10–11. שמקוביץ' המשיך להשתתף בתחרויות עד לסוף שנות ה-90 של המאה ה-20.

הוא חיבר ספרים בתחום תאוריית השחמט .

שמקוביץ הלך לעולמו ב-22 באפריל 2005 בברוקלין.

## לאוניד שמקוביץ' ב[[אולימפיאדת השחמט]]
בשנת 1980 השתתף לאוניד שמקוביץ' באולימפיאדת שחמט:

## קישורים חיצוניים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מהגרים מישראל לארצות הברית
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:רבי-אמנים אמריקאים
קטגוריה:רבי-אמנים רוסים
קטגוריה:רבי-אמנים יהודים
קטגוריה:שחמטאים יהודים סובייטים
קטגוריה:שחמטאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מחברי ספרי שחמט אמריקאים
קטגוריה:מחברי ספרי שחמט יהודים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1923
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2005
אלברטו פוגלמן

**אלברטו פוגלמן** (בספרדית: **Alberto Foguelman**;  13 באוקטובר 1923 בואנוס איירס – 9 בדצמבר 2013 בואנוס איירס) היה שחמטאי יהודי-ארגנטינאי.

## ביוגרפיה

אלברטו פוגלמן נולד בבואנוס איירס למשפחה יהודית. הוא שיחק פעמים רבות באליפות ארגנטינה בשחמט, ופעמיים (ב-1959 וב-1962) זכה במקום השני.

בשנת 1964 הוא השתתף בתחרות בין-אזורית (חלק של תהליך העפלה למפגש עם אלוף העולם בשחמט) וסיים במקומות 17–19.

בשנת 1965 בתחרות בצ'ילה הוא סיים במקום השלישי לאחר וסילי סמיסלוב ויפים גלר.

במהלך הקריירה הוא השתתף בתחרויות בעיקר בדרום אמריקה.

בשנת 1963 הוענק לו תואר אמן בינלאומי.

## אלברטו פוגלמן במשחקי [[אולימפיאדת השחמט]]
בין השנים 1960 ל-1962 השתתף אלברטו פוגלמן ב-2 אולימפיאדות שחמט:

## קישורים חיצוניים

* סרטון עם תמונות של אלברטו פוגלמן, באתר יוטיוב

## הערות שוליים

קטגוריה:אמנים בין-לאומיים
קטגוריה:שחמטאים יהודים ארגנטינאים
קטגוריה:פרובלמאים יהודים
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1923
קטגוריה:ארגנטינאים שנפטרו ב-2013