open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
קוקנהוף

[שמאל|ממוזער|250px|שדות של [צבעונים מבויתים בגן]]
שמאל|ממוזער|250px|צבעונים בקוקנהוף
[שמאל|ממוזער|250px|[חממה בגן]]
**קוקנהוף** (בהולנדית: **Keukenhof**, תרגום מילולי - גינת המטבח) הידוע גם בשם "הגינה של אירופה" היא גינת הפרחים הגדולה בעולם הממוקמת סמוך לעיר ליס שבהולנד. בגני קוקנהוף נשתלים מדי שנה 7 מיליון פקעות פרחים, בעיקר של צבעונים, המתפרסים על שטח של 320,000 מטרים רבועים. הגנים נפתחים לציבור מדי שנה בין אמצע מרץ לאמצע מאי (עונת פריחתם של הצבעונים). הגנים נחשבים לגינת הפרחים הגדולה בעולם כבר למעלה מ-50 שנה.

## היסטוריה
הגנים נוסדו בשנת 1949 על ידי ראש עיריית ליס. הרעיון היה להציג תערוכת פרחים שבה יוכלו גננים מכל רחבי אירופה, בעיקר מהולנד, להציג את מרכולתם, כלומר את הזנים (שילובי הצבעים) של הפרחים שהם מגדלים, ובכך לעזור לתעשיית ייצוא הפרחים.

## אטרקציות בפארק
בנוסף ל-7 מיליון פרחים, ממוקמות בפארק מספר אטרקציות תיירותיות הקשורות להולנד כגון טחנת רוח שעליה ניתן לטפס ולהשקיף על הסביבה, וכן חנויות לממכר נעלי עץ מסורתיות. הפארק כולל גן שעשועים לילדים אשר נבנה במיוחד במטרה למשוך אליו תיירות פנים של משפחות. בגן הוקמו פינות ליטוף והאכלה של חיות כגון חזירים, עיזים וכבשים. הפארק כולל אגם ברבורים גדול שבתוכו הוצבו אבני הליכה אשר מאפשרות התקרבות עד כדי מגע לברבורים. אלו, מוחלפים מדי שנה, על מנת למנוע מהם תחושת בעלות טריטוריאלית במקום, ובכך לדכא את יצר התוקפנות שלהם כלפי המבקרים אשר לא נתפסים בעיניהם כפולשים. בנוסף, הפארק מכיל מוזיאון לתולדות פרח הצבעוני.

## ראו גם
*הורטוס בוטניקוס

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אירופה: גנים ופארקים עירוניים
קטגוריה:הולנד: גנים בוטניים
קטגוריה:תערוכות
קטגוריה:הולנד: מבנים
קטגוריה:הולנד: תרבות
קנישין

**קנישין** (בפולנית: **Knyszyn**) היא עיירה בצפון-מזרח פולין, 26 ק"מ מביאליסטוק.

## היסטוריה
עד 1569 הייתה העיר חלק מן הדוכסות הגדולה של ליטא ומ-1506 נחלתו של מיקולאי השני רדזיוויל ומשפחתו. ב-1569 שויכה העיר לכתר הפולני. ב-1795, לאחר חלוקת פולין, הפכה העיר לנחלת פרוסיה. ב-1806 היא שויכה לאימפריה הרוסית. ב-1919 הוחזרה העיר לרפובליקה הפולנית השנייה. בעקבות הסכם ריבנטרופ–מולוטוב הועברה העיר לידי ברית המועצות ב-1939, ביוני 1941, במסגרת מבצע ברברוסה, נכבשה העיר על ידי כוחות גרמניה הנאצית. עם תום המלחמה הוחזרה העיר לשליטה פולנית.

תור הזהב של העיר היה בימי מלכותו של זיגמונט השני אוגוסט, שהקים במקום ארמון ובסיס ממנו יצא לציד ביערות האזור.

## יהודי קנישין
[שמאל|ממוזער|250px|[אנדרטה לזכר יהודי קנישין שנספו בשואה, בבית העלמין בחולון]]
במחצית השנייה של המאה ה-17 נכללה קנישין תחת צו איסור התיישבות יהודים ("Privilege of De Non Tolerandis Judaeis"), למרות שיהודים לא יכלו לגור בה הם סחרו בעיר ואט אט החלה להתקיים קהילה יהודית זעירה במקום. בשנת 1807 מנתה הקהילה כ-300 איש וצו אי-ההתיישבות חודש. 

קהילה יהודית של ממש התחילה להתגבש במקום בסביבות 1830 עם הקמת תעשיית טקסטיל על ידי יהודים וגרמנים. במפקד האוכלוסין של 1879 נמנו 1878 יהודים באוכלוסייה כללית של 3864 נפש (כמעט מחצית מהאוכלוסייה). בין שתי מלחמות העולם היו בקהילה מוסדות צדקה כ"ביקור חולים", חמש מסעדות כשרות, שתי חנויות מכולת כשרות ותשע מאפיות וסניפים של תנועות נוער ציוניות ואגודות ספורט כבית"ר ו"קדמה" (השומר הצעיר). ערב מלחמת העולם השנייה מנתה האוכלוסייה היהודית 1450 נפש מתוך כ-4000 תושבי העיירה, אך כמעט כל התעשייה והמסחר היו בידיים יהודיות.

ב-10 באוקטובר 1939 נכנסו כוחות גרמניים לעיירה וריכזו את היהודים בבית הכנסת כהכנה לשליחתם לגרמניה, אך שבוע לאחר מכן עברה העיירה לידי ברית המועצות (בעקבות הסכם ריבנטרופ–מולוטוב) והחיים נמשכו כסדרם. שואת יהודי קנישין החלה ביום שישי, 27 ביוני 1941, אז נכנסו כוחות גרמניים לעיירה במסגרת מבצע ברברוסה. אל העיר רוכזו עוד כ-500 מיהודי הסביבה, לא הוכרז גטו אבל על היהודים נכפה יודנראט. ב-2 בנובמבר 1942 כותרה העיר על ידי חיילים והיהודים רוכזו עם שחר בכיכר השוק ממנה הובלו בעגלות אל גטו ביאליסטוק, ממנו נשלחו לאחר מכן לטרבלינקה. יהודים שניסו לחמוק נורו. יהודים ספורים שרדו בזכות חסידי אומות העולם מתושבי העיירה.

## קישורים חיצוניים

* 
* רקע על קנישין, כחלק מחומר הכנה למסע לפולין
* אנחנו, היהודים, מרכינים את ראשינו – בתודה, זכרונותיו של שמואל סורסקי שניצל בזכות חסיד אומות העולם
* 
* יהודי קנישין 
* 
* 
* 

קטגוריה:פודלסיה: עיירות יהודיות
קטגוריה:פודלסיה: יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות שמונצחות בבית העלמין הדרום
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
להבה (נוזקה)

**להבה** (**פליים**, מאנגלית: **Flame** ובחלק מהפרסומים גם Flamer) היא נוזקה שדבר קיומה פורסם לראשונה על ידי מעבדות קספרסקי ב-28 במאי 2012.

הנוזקה פעלה בסביבת מערכות ההפעלה "חלונות" של מיקרוסופט, והיא כוללת מאפיינים של סוס טרויאני, תולעת ווירוס. הנוזקה מתמקדת באיסוף מידע בדרכים מגוונות, ובהן: מעקב על תעבורת הרשת, צילום צילומי מסך, הקלטת אודיו ללא ידיעת המשתמש, גישה להתקני בלוטות' ויירוט פעולות מקלדת, העתקת שיחות בתוכנות מסרים מיידיים, ועוד. מערך הלהבה נשלט על ידי שרתי ניהול שהורו למחשבים הנגועים אילו פעולות לבצע. ב-7 ביוני 2012, הנוזקה החלה להשמיד את עצמה, לפי הוראת מפעיליה.

חברת קספרסקי וכן מומחי אבטחת מידע נוספים, אשר בחנו את הקוד של להבה, תיארו את פעילותו הבסיסית, אולם אלו טענו כי את תפקודו המלא יהיה אפשר להבין רק לאחר ניתוח הקוד הרב והמסובך, אשר עמד מאחורי הכלי, פעולה אשר עשויה לקחת שנים ארוכות.

## תפוצה
רוב המדינות שבהן התגלתה הנוזקה הן במזרח התיכון. שיאנית ההידבקוּת היא איראן - שם אבדו נתונים ממערכות מחשבים רבות ונגרמו שיבושים לייצוא הנפט של המדינה. מדינות נוספות שנדבקו הן: מצרים, סודאן, סוריה, לבנון וערב הסעודית. על פי חברת קספרסקי, מחשבים בישראל וברשות הפלסטינית נדבקו אף הם, אך באתר האינטרנט של חברת סימנטק צוין כי ההדבקות היו בתחומי הרשות הפלסטינית בלבד.

הוושינגטון פוסט דיווח כי הנוזקה הייתה חלק ממבצע משחקים אולימפיים.

## יצירה
גודלה של הנוזקה הוא כ-20 MB, והיא נחשבת לגדולה ביחס לנוזקות אחרות. הסיבה לגודלה הרב הוא מגוון המודולים והספריות שהיא מכילה. חלק קטן מהתוכנה נכתב בשפת התכנות לואה, היכולה להתממשק בקלות עם שפות התכנות C ו-C++, שבהן נכתבו רכיבים נוספים. בין התכונות הקיימות בתוכנה ישנם אלגוריתמי הצפנה שונים, אלגוריתמי דחיסה, וכלים נוספים. הדבקת המחשבים התבצעה באמצעות התחזות לתוכנה של מיקרוסופט. הנוזקה נקראה "להבה" (Flame) בשל מודול מרכזי בה הנקרא בשם זה ואחראי על הדבקות מחשבים נוספים.

אין מידע אודות יוצרי הנוזקה, אך ככל הנראה, זו לא נוצרה בידי אדם פרטי או ארגון קטן, אלא בידי גוף בעל יכולת כלכלית ואנושית רבה. לפי דיווח בדיילי טלגרף, פרשנים רבים הצביעו על ישראל כ"חשודה העיקרית" בפיתוח הנוזקה. באיראן רואים בישראל כאחראית לנוזקה. לפי מקור אחר, הנוזקה פותחה בארצות הברית. מנגנוני התוכנה הכילו בין השאר יכולות מתמטיות פורצות דרך, ועל פי הערכות הן פותחו על ידי מומחים לצופן המובילים בעולם. עד לגילוי התוכנה, נחשבו יכולות אלו לתאורטיות בלבד - וזהו היישום הראשון, אשר מצליח לבצע מניפולציה על MD5 בסביבה אמיתית.

## ראו גם
* סטקסנט
* גאוס (נוזקה)

## קישורים חיצוניים
* ההודעה על גילוי הנוזקה, באתר מעבדות קספרסקי
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:לוחמה קיברנטית
קטגוריה:תוכנות זדוניות
קטגוריה:2012 במדע
קטגוריה:תוכנות מעקב
קטגוריה:מתקפות סייבר בעשור השני של המאה ה-21
קטגוריה:ההתנגדות לתוכנית הגרעין של איראן
ישראל ליאור

**ישראל ליאור** (13 בספטמבר 1921 – 8 במאי 1981) היה תת-אלוף בצה"ל, מזכירם הצבאי של ראשי הממשלה לוי אשכול וגולדה מאיר.

## ביוגרפיה

ליאור (במקור ליטואר) נולד בפולין ועלה לארץ ישראל ב-1937, בה התגורר בבית סבו וסבתו בחיפה. הוריו שנותרו בפולין נספו בשואה. הוא למד בבית הספר המקצועי בסמ"ת שליד הטכניון. היה פעיל במנגנון הקבע של ארגון ההגנה, בוגר קורס מ"מים מחזור ט"ו של הארגון ושימש מדריך בקורס מפקדי מחלקות, היה מדריך ראשי בנפת זבולון. פיקד על פלוגת הסטודנטים של הטכניון ועל היחידה המיוחדת של ההגנה בחיפה. ב-1947 מונה לסגן מפקד גדוד חי"ש 22 של חטיבת לבנוני בצפון ישראל, היה מפקדו השני של גדוד 11 "אלון", שפעל בתחילת מלחמת העצמאות תחת חטיבת גולני ובהמשך תחת חטיבת יפתח וחטיבת עודד. הגדוד בפיקודו לחם בקרבות בגליל המזרחי ובגליל העליון בין השאר בקרב על מצודת כ"ח. בהמשך המלחמה שימש קצין המבצעים של חטיבת גולני.

לאחר מלחמת העצמאות עסק בארגון כוחות המילואים בצפון ופיקד על בית הספר להכשרת חיילי מילואים, בשנים 1951 עד 1954 שימש ראש מטה חטיבת חיל רגלים וקצין אג"ם בפיקוד הצפון. הדריך במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה ופיקד על מחוז תל אביב בשנים 1960 עד 1963, בתקופה זו פיקד על מצעד צה"ל ביום העצמאות ה-14 בשנת תשכ"ב (1962) שנערך בעיר.

בשנים 1963 עד 1966 שימש ראש אכ"א/פרט באגף כוח האדם. בפברואר 1966 מונה למזכיר הצבאי של ראש הממשלה לוי אשכול. הוא ליווה את אשכול בתקופת ההמתנה ובמלחמת ששת הימים ובפעולת כראמה. ביולי 1969 קודם לדרגת תא"ל. לאחר פטירתו של אשכול המשיך לכהן בתפקיד תחת ראש הממשלה גולדה מאיר וליווה אותה במהלך מלחמת ההתשה ומלחמת יום הכיפורים. במקביל החליף את אהרן יריב ביולי 1973 כיועץ ראש הממשלה לענייני מלחמה טרור. ביוני 1974 השתחרר משירות הקבע.

לאחר שחרורו שימש מנכ"ל חברת הנפט הלאומית, הממונה על חיפושי הנפט, עד 1978. לאחר מכן שימש מחזיק תיק הפועל במועצת פועלי תל אביב-יפו. נפטר במאי 1981.

ב-1987 יצא לאור ספרו של איתן הבר, **היום תפרוץ מלחמה**, ספר זיכרונות שהחל לכתוב עם ישראל ליאור.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:מפקדי גדודים במלחמת העצמאות
קטגוריה:מזכירים צבאיים של ראש הממשלה
קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:קציני אג"ם של פיקוד הצפון
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:בוגרי בסמ"ת
קטגוריה:חיילי חטיבת גולני במלחמת העצמאות
קטגוריה:חיילי חטיבת יפתח במלחמת העצמאות
קטגוריה:חיילי חטיבת עודד במלחמת העצמאות
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות מורשה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1921
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1981
הפורום העירוני של מוסקבה

**הפורום העירוני הבינלאומי של מוסקבה** הוא פורום בינלאומי בנושאי גלובליזציה עירונית בעידן המודרני שהתקיים לראשונה במוסקבה בתאריכים 7–9 בדצמבר 2011 ומאז נערך כל שנה בהשתתפות של אנשי מקצוע ממדינות נוספות ברחבי העולם. המפגש עוסק בנושאים הקשורים לערים רוסיות ולמציאת פתרונות גלובליים של ערים רוסיות.

הקונגרס הנערך כל שנה משמש פלטפורמה של התקשורת העולמית לדיאלוג פתוח בין נציגי הממשלה הרוסית, מנהלי לשכות תכנון אדריכלי עירוניות, חברות פיתוח ובנייה, וכן מומחים זרים ורוסית המובילים על תכנון עירוני כדי לעסוק בשינויים של הערים הרוסיות ופתיחתה של רוסיה לעולם גלובלי.

## קישורים חיצוניים

* הפורום האורבני של מוסקבה - האתר הרשמי
* הפורום העירוני של מוסקבה באתר המרכז הבינלאומי למסחר של מוסקבה

קטגוריה:מוסקבה
קטגוריה:תכנון עירוני
הביאנלה של שנג'ן - הונג קונג לעירוניות ואדריכלות

**הביאנלה של שנג'ן - הונג קונג לאורבניזם ואדריכלות** הוא אירוע בינלאומי המתקיים אחת לשנתיים.

הרעיון למימוש הביאנלה מקורו בוונציה, כאשר מועצת העיר פרסמה החלטה בתאריך 19 אפריל 1893 להציע את הקמתה של "הביאנלה הלאומית לאומנות". בביאנלה בוונציה עדיין שומרים על מסורת של משתתפים בכל מדינה, בתערוכות ישנם ביתני ארצות יחד עם תערוכה בינלאומית רחבה יותר.

בשנת 2005, החליטה ממשלת שנזן בסין לארגן את הביאנלה לאורבניזם ואדריכלות עם המטרה שלה כדי לקדם את העיר כעיר ובראשונה של ליצור רעיונות חדשים בנושאי אדריכלות סינית ואורבניות.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:סין: תרבות
קטגוריה:אדריכלות
קטגוריה:עיצוב עירוני
קטגוריה:ביאנלה
אריה יחיאלי

**אריה יחיאלי** (21 ביוני 1922 – 16 בדצמבר 1947) היה ממייסדי קיבוץ רביבים, כתב את השיר המוכר "את אדמה".

## קורות חייו
יחיאלי נולד בשנת 1922 בשם ליאו מרטין קופלניצקי בקיל שבגרמניה לדבורה וחיים. שם סיים בית ספר עממי ושתי כיתות תיכון. התחנך בתנועות הנוער הציוניות "קדימה" ו"הבונים". ב-28 באפריל 1936 עלה ארצה באנייה "תל אביב" במסגרת עליית הנוער והתחנך שנתיים במוסד "אהבה" בקריית ביאליק. בגיל 18 יצא עם גרעין של "הנוער העובד" להכשרה בקיבוץ תל יוסף.

ב-7 ביולי 1943, במסגרת התיישבות שלושת המצפים, עלה עם גרעין של הנוער העובד להתיישבות במצפה רביבים (לימים קיבוץ רביבים).

בזמנו הפנוי כתב וצייר. שניים משיריו הולחנו. ספר ילדים שכתב ואייר יצא לאור כמחווה לזכרו בשנת 1998. למד ערבית בניב הבדואי המקומי (שבט העזאזמה) תוך מגעיו עם הבדואים, התעניין בתרבותם, למד, חקר ותרגם משירתם.

בשל ידיעתו את הניב הערבי של בדואי המקום שימש כשומר רכוב והיה מוכתר היישוב. בימיה הראשונים של מלחמת השחרור, ב-16 בדצמבר 1947, נהרג יחיאלי, יחד עם עוד שני חברי רביבים, במארב של בדואים משבט העזאזמה, ליד ביר עסלוג'. הוא הובא למנוחות ביחד איתם, ונקבר בבית העלמין הצבאי בקיבוץ רביבים.

## מיצירתו
* השיר "את אדמה", על פי מנגינה בדואית (1946).
* השיר "עלי באר", הולחן על ידי דוד זהבי.
* "נסיעה אל הנגב שלנו", ספר לילדים שנכתב ואויר על ידו (1947).

## דיסקוגרפיה
* **שירים לשירה בציבור עם דוד זהבי**, דוד זהבי, **אריה יחיאלי**, אברהם שלמה עמיאל, רפאל ספורטה, חנן שדמי, קיבוץ בית השיטה, ערב סוכות, תשט"ז, 1955, "ארכיון דוד זהבי", סדרה C : טקסטים לשירים, פריט מס' 042.

## הנצחה
*  בכביש משאבי שדה רביבים (כביש 222) נקרא על שמו.
* אנדרטת ביר-עסלוג' בכביש 222, 2 ק"מ מצפון-מערב לצומת משאבים (מול פארק גולדה) – מונצח בין 34 הלוחמים שנפלו באזור.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* להאזנה: תוכנית אודיו העוסקת מתוך הפודקאסט 'פה ושם בארץ ישראל', החל מהדקה העשירית עוסקת בעיקר בסיפורו של יחיאלי

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:עולים בעליית הנוער
קטגוריה:בוגרי כפר הנוער אהבה
קטגוריה:רביבים: אישים
קטגוריה:חללי הפלמ"ח במלחמת העצמאות
קטגוריה:חללי מלחמת העצמאות עד להקמת המדינה
קטגוריה:אישים הקבורים בבתי קברות צבאיים ישראליים
קטגוריה:אישים הקבורים ברביבים
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1922
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1947
שדרות נורז'ול

**שדרות נורז'ול** (בקזחית: **бульвар Нұржол**; נקרא גם: "**שדרות המים הירוקים**" או "**שביל הזוהר**") היא השדרה הלאומית של קזחסטן בעיר הבירה החדשה, אסטנה. היא נמצאת במרכזו של מרכז השלטון והעסקים החדש של העיר, ההולך ומוקם בגדה השמאלית של נהר אישים, בחלק הדרום-מערבי החדש של העיר. המרכז מאופיין בבנייה מונומנטלית, המאפיינת ערי בירה אחרות בעולם.

## הקמה
הקמת השדרה בידי הנשיא נורסולטן נזרבייב הביאה לידי מימוש את ההחלטה על העברת עיר הבירה מאלמטי לאסטנה, שהפכה לבירת המדינה בשנת 1997. החלטה זו הביאה לתנופת בנייה חסרת תקדים בעיר. בקצה המזרחי של השדרה נמצא בית נשיא קזחסטן, ובקצה המערבי מצוי מרכז הקניות "חאן שאטיר".

השדרות, כמו גם תוכנית המתאר הכללית של העיר, עוצבו על ידי האדריכל היפני הנודע קישו קורוקאווה. לאורך השדרה שורה של מבנים ארכיטקטוניים מודרניים שנבנו על ידי אדריכלים מקומיים וזרים בעלי שם, ובהם סמלה של העיר אסטנה - מגדל התצפית בייטרק.

לאורך השדרה מצויים משרדי ממשלה, ארכיון המדינה, הספרייה הלאומית של קזחסטן, בית המשפט העליון של קזחסטן, משרד הביטחון, משרד החוץ, משרד התחבורה והתקשורת, חברת הגז הלאומית של קזחסטן, וכן מתחמי מגורים, בנייני משרדים, ומרכזי קניות ובילוי. בשדרה מצויים גם מגוון רחב של שירותים לציבור כגון: חנויות, מסעדות ודוכני מזון, אולמות תצוגה, משרדים ומוסדות ציבור אחרים. במרכז השדרה מצוי שביל רחב להולכי רגל המשולב עם ערוגות פרחים, עצים, ספסלים, מדשאות, מזרקות, ופסלים.

## גלריה

Central Downtown Astana 1.jpg
Central Downtown Astana 4.jpg


## קישורים חיצוניים

* שדרות המים הירוקים באתר Flickr

קטגוריה:אסטנה: מבנים
קטגוריה:אסיה: רחובות ושדרות
אדמונד איירונסייד

פילדמרשל **ויליאם אדמונד איירונסייד, הברון הראשון מאיירונסייד** (באנגלית: **William Edmund Ironside, 1st Baron Ironside**;  6 במאי 1880 – 22 בספטמבר 1959) היה קצין בצבא הבריטי ששימש כראש המטה הכללי הקיסרי בשנה הראשונה של מלחמת העולם השנייה.

## חייו
איירונסייד התגייס לחיל התותחנים המלכותי ב-1899, ושירת במלחמת הבורים. לאחר מכן שימש תקופה קצרה כמרגל במושבות הגרמנים בדרום מערב אפריקה. מששב לשירות רגיל שירת כקצין מטה במפקדת דיוויזיה בשנתיים הראשונות שמלחמת העולם הראשונה, וב-1916 מונה לראש המטה של הדיוויזיה הקנדית הרביעית. ב-1918 קיבל פיקוד על חטיבה בחזית המערב, אך במהרה נשלח לפקד על חיל המשלוח הבריטי שנשלח להתערב במלחמת האזרחים ברוסיה. לאחר מכן פיקד על כוחות הכיבוש של מדינות ההסכמה בטורקיה, ולבסוף על הכוח הבריטי בפרס ב-1921. בשנה זו קודם לפקד על הכוח הבריטי בעיראק אך המינוי לא יצא אל הפועל בגלל שנפגע בתאונת טיס.

הוא שב לשירות כמפקדו של בית הספר לפיקוד ומטה בקמברלי, ושם תמך ברעיונותיו של ג'ון פרדריק צ'ארלס פולר, שהיה מהוגי הצבא הממוכן. לאחר מכן קיבל את הפיקוד על דיוויזיה, ועל מחוזות צבאיים שונים בהודו ובבריטניה. בשנת 1937 היה צפוי להיות מקודם לתפקיד ראש המטה הכללי הקיסרי, אך הקידום פסח עליו, והוא נשלח להיות למושל גיברלטר, תפקיד שניתן בדרך כלל לקצין בכיר העומד בפני פרישה. ב-1939 נקרא לשוב לשירות פעיל ומונה למפקח הכללי על כוחות הצבא שמעבר לים, תפקיד שהיה עשוי להוביל למינויו לראש כוח המשלוח הבריטי במקרה של מלחמה.

משפרצה מלחמת העולם השנייה מונה לורד גורט לתפקיד מפקד חיל המשלוח, ואיירונסייד מונה לראש המטה הכללי הקיסרי. בתחילת 1940 תמך בהתערבות צבאית באזור סקנדינביה, אך עם סיום מלחמת החורף, היה צורך בשינוי תוכניות אלו. בזמן המערכה בנורווגיה והמערכה על צרפת מילא תפקיד שולי, ותפקידו במערכה על צרפת נפגע בשל היחסים הרעועים בינו ובין לורד גורט. בסוף מאי 1940 הוחלף בתפקיד ראש המטה על ידי ג'ון דיל, ומונה לתפקיד המפקד על החילות בבריטניה במקרה של פלישה גרמנית. בתפקיד זה שירות כחודשיים, עד לפרישתו. הוא פרש לביתו בנורפוק, וקיבל דרגת פילדמרשל ואת תואר האצולה ברון מאיירונסייד. לאחר מכן לא נשא בתפקיד רשמי כלשהו, עד מותו בשנת 1959.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קצינים בריטים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גנרלים בריטים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:פילדמרשלים בריטים
קטגוריה:מפקדי הכוחות הבריטים וראשי המטה הכללי הבריטי
קטגוריה:מסדר האמבט: אבירים וגבירות הצלב הגדול
קטגוריה:מעוטרי אות השירות המצוין
קטגוריה:מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש: גבירות ואבירי הצלב הגדול
קטגוריה:מפקדים במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:מסדר ג'ון הקדוש
קטגוריה:מעוטרי צלב המלחמה
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:מעוטרי עיטור ולדימיר הקדוש
קטגוריה:ברונים בריטים
קטגוריה:בריטים במלחמת האזרחים ברוסיה
קטגוריה:בוגרי האקדמיה הצבאית המלכותית בווליץ'
קטגוריה:מושלי גיברלטר
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1880
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1959
ראש המטה הכללי (הממלכה המאוחדת)

**ראש המטה הכללי** (באנגלית: **Chief of the General Staff**, ובראשי תיבות: **CGS**) הוא בבריטניה תארו של הקצין העומד בראש הצבא הבריטי (עומד בראש זרוע היבשה) וכפוף לראש מטה ההגנה (רמ"ה CDF).

בין השנים 1660–1904, מפקד הכוחות המזוינים הבריטים נקרא המפקד העליון של הכוחות (Comander-in-Chief of the forces) או בקצרה מפקד הכוחות, לאחר מכן במשך חמש שנים עד לשנת 1909 התפקיד נקרא "ראש המטה הכללי" (עם יסוד המטה הכללי). בשנים שלאחר מכן ועד שנת 1964 כונה תפקיד זה "ראש המטה הכללי הקיסרי" (Chief of the Imperial General Staff). החל משנת 1964 ועד היום נקרא התפקיד ראש המטה הכללי.

ראש המטה הכללי מפקד על המטה הכללי, מטה אשר עומד בראש הצבא הבריטי וכפוף למשרד ההגנה הבריטי. לראש המטה הכללי מקביל ראש מטה האוויר וראש מטה הצי והלורד הראשון של הים. מעליהם עומד מפקד הכוחות המזוינים הבריטים: ראש מטה ההגנה.

ראש המטה הכללי הנוכחי (החל מיוני 2024) הוא גנרל סר רולנד ווקר.

## ראשי המטה הכללי והמטה הכללי הקיסרי

## ראו גם
* מטה כללי

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:הצבא הבריטי
איבר פיירלו

שמאל|ממוזער|250px|איבר פיירלו
**איבר מרי אז'ן, הדוכס פיירלו** (בצרפתית: **Hubert Marie Eugène, Le comte Pierlot**;  23 בדצמבר 1883 - 13 בדצמבר 1963) היה מדינאי בלגי ממוצא ולוני, ששימש כראש ממשלת בלגיה במלחמת העולם השנייה, חלק ניכר מכהונה זו כראש הממשלה הבלגית בגלות.

## ביוגרפיה
פיירלו נולד בעיירה ברטריקס (Bertrix) בדרום בלגיה. הוא למד בקולג' הישועי על שם ז'אן ברכמן הקדוש ובהמשך באוניברסיטת לוון מתחילת הקריירה הפוליטית שלו היה חבר במפלגה הקתולית, שנשאה שמות שונים במהלך השנים. הוא ייצג את המפלגה בשני בתי הפרלמנט הבלגי, ושימש בתפקידים שונים בממשלות בלגיה, שר הפנים בין 1934 ל-1935, שר החקלאות בין 1934 ל-1935 ובין 1936 ל-1939, ושר החוץ בשנת 1939. 

ב-21 בפברואר 1939 מונה פיירלו לראש הממשלה, והרכיב ממשלה בה היו נציגים קתולים וסוציאליסטים, לאחר משבר פוליטי הרכיב ממשלה חדשה המורכבת מקתולים וליברלים ללא הסוציאליסטים.

כאשר פרצה מלחמת העולם השנייה הקים פיירלו ממשלת אחדות לאומית אליה הוזמנו גם הסוציאליסטים, ואלו נענו להזמנה. ממשלה זו החזיקה מעמד עד הפלישה הגרמנית ב-1940. במהלך הפלישה נוצרו חילוקי דעות חריפים בין פיירלו לבין המלך לאופולד השלישי. ב-28 במאי 1940 הודיע המלך לאופולד על כניעה לגרמנים, בניגוד לדעתו של פיירלו. פיירלו ושריו עברו לצרפת שעדיין נלחמה, והכריזו משם שכניעתו של לאופולד לא הייתה חוקית, וכי על הצבא הבלגי להמשיך במאבק בכל מצב. בתחילה התיישבה ממשלת פיירלו בטור ולאחר מכן בבורדו. לאחר כניעתה של צרפת ויצירת ממשלת צרפת של וישי בראשות המרשל אנרי פיליפ פטן שנטה לשיתוף פעולה עם הגרמנים, הפך מצבה של ממשלת פיירלו לקשה מאוד. עמדה בפני חבריה הברירה לשוב לבלגיה ולשתף פעולה עם הכיבוש הנאצי, או לעבור ללונדון. בשלב זה, בו עדיין התחוללה לחימה במושבות במזרח אפריקה, ובו מושבות צרפת באפריקה פסחו על שתי הסעיפים, חלקן תמכו בממשל וישי, וחלקן באנשי צרפת החופשית, היה ערך אסטרטגי רב למושבה הבלגית בקונגו הבלגית ושאלת השליטה במושבות בלגיה הייתה בעלת חשיבות רבה.

באוגוסט 1940 יצא פיירלו לאנגליה דרך ספרד. לאחר תקופת מאסר קצרה בספרד שוחרר, ובאוקטובר 1940 הגיע ללונדון, והנהיג בה ממשלה בגלות. הוא הודיע על תמיכתו באנשי דה גול בצבא צרפת החופשית, ודאג לכך שקונגו הבלגית תעמוד לרשות מטרות בעלות הברית. לפקודתו עמדו אנשי צבא בלגיה החופשית שהלך והתעצם ככל שנמשכה הלחימה.

עם כיבוש בלגיה על ידי בעלות הברית, בספטמבר 1944 שב פיירלו לבלגיה, והקים מחדש ממשלה ובה נציגים לכל המפלגות, וגם לאנשי תנועות המחתרת והקומוניסטים. אך ממשלה זו סבלה מחוסר יציבות, ובסופו של דבר התפטר פיירלו בפברואר 1945, לאחר שלא הצליח להקים ממשלה יציבה שתשלוט במדינה. לאחר פרישתו קיבל את תואר הכבוד "שר המדינה", ואת תואר האצולה "דוכס".

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי ממשלת בלגיה
קטגוריה:בלגים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:בלגים שנולדו ב-1883
קטגוריה:נפטרים ב-1963
אתלטיקו פרנאאנסה

**מועדון אתלטיקו פָּרָנָאאֵנסֶה** (בפורטוגזית: **Clube Atlético Paranaense**) הוא מועדון כדורגל מהעיר קוריטיבה שבמדינת פרנה, ברזיל. קבוצת הכדורגל הבכירה של המועדון היא אחת משתי קבוצות הכדורגל הגדולות במדינת פרנה, לצד קוריטיבה.

לאחר שנים מוצלחות בשנות ה-30 ושנות ה-40, היו לקבוצה שלושה עשורים פחות טובים עד לשנות ה-80.

שנות ה-2000 הביאו מספר הישגים לאתלטיקו פרנאאנסה. בשנת 2001 הייתה אלופת ליגת העל הברזילאית. הקבוצה הגיע שלוש פעמים לגביע ליברטדורס, והגיעה למקום השני בשנת 2005.

בשנת 2011, אחרי 15 שנה בליגת העל, סיימה במקום ה-17 וירדה לליגת המשנה למשך שנה.

בשנת 2018 זכתה לראשונה בגביע סודאמריקנה לאחר שגברה על ג'וניור ברנקייה מקולומביה בפנדלים לאחר צמד משחקי גמר.

## תארים
;לאומיים
* **[[ליגת העל הברזילאית]]**: 2001. מקום שני ב-2004
* **[[הגביע הברזילאי]]**: 2019
* אליפות פרנה בכדורגל - מקום ראשון 24 פעמים.
;בינלאומיים
* גביע סודאמריקנה - 2018, 2021
**גביע ליברטדורס - מקום שני ב-גביע ליברטדורס 2005 ו־2021

## שחקנים מפורסמים
*  בליני
*  דז'למה סאנטוס
*  פרננדיניו
*  רנאן לודי
*  לואיס גונסאלס

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:קבוצות כדורגל ברזילאיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1924
קטגוריה:קוריטיבה: מועדוני כדורגל
ערן סלע (שייט)

**ערן סלע** (נולד ב-19 במרץ 1985) הוא שייט ישראלי, המתחרה במפרשית מדגם 470. סלע מתחרה לצדו של גידי קליגר, וב-2012 הוא זכה במדליית כסף באליפות העולם בשיט.

## קריירה
סלע הוא חבר מועדון השייט שדות-ים. בגיל 14 הוא החל לשוט ב-מפרשית 420 ובהמשך עבר ל-מפרשית 470. באליפות אירופה בשיט לנוער שהתקיימה בהונגריה ב-2004 זכה במדליית ארד. היה אלוף ישראל פעמיים, וסגן-אלוף שלוש פעמים.

שותפו הראשון היה אביב בן חורין, ולאחריו יוגב יוסף, שניהם מקיבוץ שדות ים. עם יוסף התחרה בשנת 2009, על הכרטיס לאולימפיאדת לונדון מול הצמד אודי גל וגידי קליגר, בו סיימו במקום נמוך.

סלע כבר פרש משייט לטובת אימון בשל בעיות מימון, ועסק בתחום במשך שנה וחצי, אולם בשנת 2009 אודי גל וגידי קליגר נפרדו מהשותפות במפרשית 470, לאחר שגל פרש, וסלע חַבָר לקליגר. לאחר חודש של אימונים, סיימו השניים במקום השלישי בגביע רולקס במיאמי.

במרץ 2010 הגיעו למקום הראשון באליפות ישראל, וזכו במדליית כסף באליפות אירופה באיסטנבול באותה השנה.

ב-2011 זכו סלע וקליגר במדליית הארד באליפות אירופה שנערכה בהלסינקי. בהמשך השנה זכו במדליית ארד בתחרות הקדם-אולימפית שנערכה בויימות', האתר שאירח שנה לאחר מכן את תחרויות השייט באולימפיאדת לונדון (2012). הישג זה הקנה להם את הקריטריון האולימפי הישראלי. באליפות העולם בפרת' ב-2011 סיימו במקום הרביעי שהקנה להם את הקריטריון הבינלאומי והבטיחו את השתתפותם, באולימפיאדת לונדון. באפריל 2012 הגיעו קליגר וסלע למקום ה-6 בתחרות גביע העולם שנערכה בפלמה דה מיורקה. באולימפיאדת לונדון לא הצליחו קליגר וסלע לשחזר את הישגיהם, וסיימו במקום ה-15.

## חיים אישיים
סלע יליד חדרה, ומתגורר בקיבוץ שדות ים. אביו עוסק בתחזוקת כלי שיט ומעניק שירותים ימיים), ואמו עובדת בחברה שאמצה אותו אבן קיסר. יש לו שני אחים, רועי שפועל בפרויקט הקשור לספינות, ועופרי שעבדה כעוזרת "סקיפר".

בצבא שירת בבסיס השייטת בעתלית במעמד של ספורטאי מצטיין.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* ערן סלע, באתר "magazin"
* 

קטגוריה:שייטים ישראלים
קטגוריה:שייטים אולימפיים ישראלים
קטגוריה:משתתפים ישראלים באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:שדות ים: אישים
קטגוריה:שייטים באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1985
תרנגולת (פברז'ה)

**תרנגולת** או **תרנגולת ראשונה** (ברוסית: **Курочка**) הוא שמה של ביצת הפברז'ה הראשונה, מבין הביצים הקיסריות שהוכנו על ידי "בית פברז'ה", בית המלאכה של פטר קארל פברז'ה עבור המשפחה הצארית ברוסיה. ביצה זו הוכנה עבור הצאר אלכסנדר השלישי בשנת 1885 כמתנה לרעייתו, הצארינה מריה פיודרובנה. הצאר ורעייתו, התלהבו מהביצה והחליטו כי יזמינו מבית פברז'ה ביצה נוספת עבור חג הפסחא מדי שנה לאחר מכן. 

הביצה כיום ממוקמת ברוסיה ומהווה חלק מאוסף ביצי הפברז'ה במוזיאון פברז'ה, שבבעלות ויקטור וקסלברג.
## תיאור הביצה
הביצה עשויה זהב, ומצופה אמייל לבן כך שהאמייל מדמה קליפת ביצה רגילה. במרכז הביצה ניתן לראות פס מוזהב המסמן את המקום שבו ניתן לפתוח את הביצה, לשני חצאים שווים.

אורכה של הביצה 66 מ"מ ורוחבה 35 מ"מ. 

בתוך הביצה מסתתרת ה"הפתעה" - חלמון עשוי זהב, המכיל בתוכו "הפתעה" נוספת - תרנגולת עשויה זהב עם עיני אודם. גם התרנגולת נפתחה ובתוכה היו שתי הפתעות נוספות: דגם מוקטן עשוי זהב ויהלומים של הכתר הקיסרי, וכן תליון עשוי אבן אודם. לביצה צורפה שרשרת עשויה זהב על מנת שהצרינה תוכל לענוד את התליון. הדגם של הכתר והתליון אבדו.

## היסטוריה
בהתאם למסורת הנוצרית האורתודוקסית לחג הפסחא חשיבות דתית רבה, מאחר שהחג מציין את תחיית ישו לאחר צליבתו. במסגרת החג נוהגים להעניק מתנות. הצאר אלכסנדר השלישי הזמין את הביצה כמתנה לאשתו, הצארינה. בתכתובת מיום 21 במרץ 1885 הזמין ולדימיר אלכסנדרוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה, אחיו של הצאר את הביצה. לקראת חג הפסחא של 1885 היו תקיפות נגד משפחתו של הצאר והיו ניסיונות לפגוע במשפחה הקיסרית. הצאר ביקש להזמין את ביצת ההפתעה על מנת לעודד את רוחה של הקיסרית. ביצה זו התבססה על מנהג להעניק ביצי הפתעה בדנמרק. הצארינה גדלה בחצר המלוכה של דנמרק והכירה מנהג זה.

פברז'ה עיצב את הביצה בדומה לביצת הפתעה שניתנה בדנמרק (והייתה עשויה שנהב והכילה אף היא תכשיט הפתעה). 

בעקבות שמחתה של הצארינה מהביצה הזמין הצאר ביצה נוספת לשנה הבאה, הרשה לבית פברז'ה לשאת את התואר "ספק החצר הקיסרית" והתיר לו לשאת את סמל המדינה לצד סמל חנותו.

הביצה הוחזקה בארמון אניצ'קוב עד המהפכה הרוסית בשנת 1917. במהלך המהפכה נתפסו הביצים ועברו לארמון הנשקייה בקרמלין שבמוסקבה. בשל מחסור בכספים נמכרו חלק מהביצים. סוחר תכשיטים לונדוני בשם פרדריק ברי רכש את הביצה בשנת 1920. הביצה נמכרה במכירה פומבית בבית המכירות כריסטי'ס במחיר של 85 ליש"ט למר ר. סוונסון טיילור בשנת 1934. בשנת 1955 קיבל טיילור את התואר לורד גרנטצ'סטר והעביר את הביצה לאחוזת גרנטצ'סטר. לאחר מותו של טיילור בשנת 1976 נרכשה הביצה על ידי בית המכירות "אה לה ויל רוסי" (La Vieille Russie) מניו יורק, ומכר אותה יחד עם ביצת התחייה בשנת 1978 לאפסן מלקולם פורבס.  בשנת 2004 רכש ויקטור וקסלברג את הביצה מאת המגזין שאותו ייסד פורבס והעביר אותה לסנקט פטרבורג, לארמון נרישקין-שובאלוב, שם היא מוצגת כיום.

## קישורים חיצוניים

* תיאור הביצה באתר ''Treasures of Imperial Russia''
* תיאור הביצה, ותצלומים שלה

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ביצי פברז'ה
שיר הסנדלר

"**שיר הסנדלר**" (ידוע גם כ"שיר השיכור") הוא שיר מאת נתן אלתרמן מתוך המחזמר שלמה המלך ושלמי הסנדלר. שיר זה מוכר בכינוי "**וי ללילי, וי ליומי**", החוזר בשיר זה. השיר מבוצע על ידי שלמי, והוא עורך בו השוואה בינו לבין שלמה המלך.

השיר הוא מהמפורסמים של אלתרמן וזכה למספר ביצועים, המוכרים ביותר הם של אילי גורליצקי ושל אבי קושניר.
[שמאל|ממוזער|250px|עטיפת התקליט "[שלמה המלך ושלמי הסנדלר", גרסת 1964. אילי גורליצקי בתפקיד שלמה המלך]]
השיר מורכב משורות קצרות, בעלות מילים קצרות. כל שורה מונה בדיוק ארבע תבניות, וכך ניתן לדקלם אותן במשקל זוגי, ללא תוספת הפוגות, עם הטעמה מחזורית וסימטריה בינארית. מבנה זה מאפשר לדמיין את הסנדלר השיכור שמתנדנד ומהדס בכבדות, תוך כדי השיר.

## קטעים מהשיר

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי נתן אלתרמן
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי סשה ארגוב
קטגוריה:שירים המבוססים על התנ"ך
The MDNA Tour

**MDNA Tour** הוא סיבוב ההופעות התשיעי של הזמרת האמריקאית מדונה. סיבוב ההופעות התחיל ב-31 במאי 2012 באצטדיון רמת גן בישראל. סיבוב ההופעות נתמך על אלבום האולפן ה-12 של מדונה, *[[MDNA]]*.

סיבוב ההופעות התחיל ב-31 במאי 2012 בישראל. (תחילה תוכננו למדונה שתי הופעות בישראל, ב-29 וב-31 במאי, אך בשל מיעוט במכירת הכרטיסים התקיימה רק הופעה אחת). לאחר ההופעות באסיה, הופיעה מדונה באירופה. לאחר מכן צפויה מדונה להופיע באמריקה הצפונית ובאמריקה הדרומית.

## רשימת השירים
מערכה I:
#"Girl Gone Wild"
#"Revolver"
#"Gang Bang"
#"Papa Don't Preach"
#"Hung Up"
#"I Don't Give A"
#"Best Friend / Heartbeat" (קטע וידאו)

מערכה II:
#"Express Yourself" (מכיל קטעים מ-"Born This Way")
#""
#"Turn Up the Radio"
#"Open Your Heart"
#"Masterpiece"
#"Justify My Love" (קטע וידאו)

מערכה III:
#"Vogue"
#"Candy Shop"
#"Erotica" / "Human Nature"
#"Like a Virgin"
#"Nobody Knows Me" (קטע וידאו)

מערכה IV:
#"I'm Addicted"
#"I'm a Sinner"
#"Like a Prayer"
#"Celebration"

## תאריכי הופעות

### הופעות שבוטלו

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סיבובי הופעות מ-2012
קטגוריה:סיבובי הופעות של מדונה
קטגוריה:סיבובי הופעות באוסטריה
קטגוריה:סיבובי הופעות בישראל
קטגוריה:סיבובי הופעות בממלכה המאוחדת
קטגוריה:סיבובי הופעות בצרפת
קטגוריה:סיבובי הופעות בקנדה
קטגוריה:מחלוקות הקשורות ללהט"ב במוזיקה
יחיא תחאוכו

**יחיא תחאוכו** (באדיגית: **Ехьйэ Тхьэухъо**) כיהן כראש המועצה המקומית כפר כמא בין השנים 1989–1993.
## חייו
תחאוכו, יליד כפר כמא, התחנך בבית הספר היסודי בכפר, אך את לימודיו התיכוניים סיים בבית ספר בנצרת. לאחר שירותו הצבאי יצא לחולון ללמוד את המקצוע מודד, ועם השלמת לימודיו הוא קיבל תעודת מודד מוסמך, דבר אשר סלל את דרכו לחברת קק"ל בה עבד עד פרישתו לגמלאות.

בבחירות המקומיות שנערכו לראשות המועצה המקומית הוא לא עבר את האחוז הנדרש להיבחר בסיבוב הראשון ולכן נאלץ להתמודד בסיבוב שני נגד נאלצ'יק אשמוז והוא ניצח במערכה ונבחר לשמש כראש המועצה.

אחת התרומות הגדולות שלו בתקופת כהונתו היא בניית מנהרה להולכי רגל מתחת לכביש 767 העובר בסמוך לכפר. עם השלמת המנהרה, חוברו החלק הדרומי של הכפר ובו המתנ"ס, מגרש הכדורגל, ומגרשי בנייה נוספים לחלקי הכפר האחרים. כך התאפשר מעבר תושבים בין חלקי הכפר מבלי שייאלצו לחצות כביש ראשי. לימים עולה כי הפרויקט הנ"ל הוא אחד הפרויקטים החשובים בכפר, זאת לאור העובדה כי במשך השנים התווספו מבנים חדשים, בהם חטיבת הביניים ובריכת שחייה, אותם חיברה המנהרה לחלקי הכפר האחרים.

## הערות שוליים

קטגוריה:צ'רקסים ישראליים
קטגוריה:ראשי מועצת כפר כמא
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
אלי קרן-אסף

**אלי קרן אסף** (נולדה ב-17 במאי 1990) היא שחקנית ישראלית לשעבר.

## ביוגרפיה
קרן-אסף היא בתם של גבי קרן וד"ר קובי אסף, מומחה לשפת גוף. היא אחותה למחצה של השחקנית ורד פלדמן.

כאשר הייתה בת שמונה, דיבבה בתוכנית "שמורת הזהב". למדה בתיכון עירוני ה' (תל אביב). את שירותה בצה"ל עשתה כתצפיתנית בחיל האיסוף הקרבי.

משנת 2003 השתתפה בקומדיית המצבים "הפיג'מות" של ערוץ הילדים, בתפקיד רוני מנדלבאום, בתו של גרי מנדלבאום (יניב פולישוק).

בשנת 2005 גילמה את דמותה של שירה בעונה השנייה של סדרת הדרמה "לתפוס את השמים". בשנת 2006 גילמה את שרית בסדרת הנעורים "ראש גדול", ששודרה ב-Yes. ב-2010 שיחקה בספין אוף של הסדרה "הפיג'מות", "מנדלבאום בלש פרטי".

בשנת 2012 שיחקה בסדרה "גאליס", בתפקיד אלדד פייר, שחקנית מהפסטיכף. בשנים 2013–2016 שיחקה בסדרת הנעורים "החממה" של גיורא חמיצר, בערוץ ניקולודיאון (yes), את דמותה של איימי בלום. ב-2013 שיחקה בסדרה "שולחן לשישה" בערוץ 10.

בשנת 2015 שיחקה בסרט "נדיה - שם זמני", בבימויה של טובה אשר. בשנת 2016 שיחקה בסרט הקצר "קצות האצבעות", בכתיבה ובימוי של ניצן פרבשטין. לאחר מכן, פרשה קרן-אסף מעולם המשחק. כיום, היא מאמנת אישית.

## חיים אישיים
בנובמבר 2019 נולד בנה הבכור. מתגוררת ביישוב בצפון.

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרות תיכון עירוני ה' (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני ה' (תל אביב)
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקניות ישראליות
קטגוריה:שחקנים ישראלים
קטגוריה:בדרניות ישראליות
קטגוריה:בדרנים ישראלים
קטגוריה:הפיג'מות
קטגוריה:מאמנות אישיות ישראליות
קטגוריה:מאמנים אישיים ישראלים
קטגוריה:מדבבות ישראליות
קטגוריה:מדבבים ישראלים
קטגוריה:ישראליות ילידות ארצות הברית
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1990
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1990
1865 במדע

## אסטרונומיה
* 19 בדצמבר – גילוי כוכב שביט 55P/Tempel–Tuttle

## ארכאולוגיה
* ג'ון לובוק פרסם את ספרו Pre-historic Times שנהפכה לספר בסיסי בנושא ויצאה במספר מהדורות עד לשנת 1913.
* 12 במאי – הקמת הקרן לחקר ארץ ישראל

## ביולוגיה
* גרגור מנדל פרסם את תוצאות הניסוים שלו.
* מקס שולצה מתאר טסית דם.
* הגדרת אאוגניקה על ידי פרנסיס גלטון
* תיאור ראשון של אייל דוד.

## כימיה
* פרידריך אוגוסט קקולה גילה את המבנה הפנימי של בנזן.

## פיזיקה
* רודולף קלאוזיוס הגדיר את המונח אנטרופיה.
* ג'יימס קלרק מקסוול פרסם את A Dynamical Theory of the Electromagnetic Field

## רפואה
* לואי פסטר הוכיח שאוויר מלא חיידקים.
* ג'וזף ליסטר מבצע ניסויים בחיטוי באמצעות פנול.
* אליזבט אנדרסון מקבלת רישיון לרפואה - לראשונה בבריטניה אישה קבלה רישיון מסוג זה.

## נולדו
* 22 בינואר – פרידריך פשן, פיזיקאי גרמני (נפטר ב-1947)

## נפטרו
* 12 באוגוסט – ויליאם הוקר, בוטנאי אנגלי (נולד ב-1785)
* 26 באוגוסט – יוהאן אנקה, אסטרונום גרמני (נולד ב-1791)
* 29 באוגוסט – רוברט רמאק, ביולוג גרמני (נולד ב-1815)
* 2 בספטמבר – ויליאם רואן המילטון, מתמטיקאי אירי (נולד ב-1805)

## קישורים חיצוניים

*
ביר טוויל

שמאל|ממוזער|320px|מפת משולש חלאיב וביר טוויל
**ביר טוויל** (בערבית: **بير طويل**, בתרגום מילולי: "באר עמוקה") הוא שטח לאורך גבול מצרים–סודאן שגודלו 2,060 קילומטרים רבועים וצורתו דומה לטרפז שחלקו הרחב מצפון, מעין כצורת באר, מה שהקנה לו את השם. הוא נמצא דרומית-מערבית למשולש חלאיב וייחודו הוא בכך שהוא טרה נוליוס, כלומר אין מדינה התובעת בעלות עליו (בדומה לארץ מרי בירד באנטארקטיקה ולמספר שטחים זעירים בקרואטיה על שפת נהר דנובה בסמוך לגבול עם סרביה). בפועל, שולטת מצרים במקום, אף שהוציאה אותו ממפותיה הרשמיות.

במקום אין התיישבות קבע אבל חולפים בו לא מעט נוודים בעיקר משבט אבבדה המשתמשים במקום למרעה וכריית אוצרות טבע כמו זהב.

## היסטוריה
ב-1889 שלטה בריטניה באזור והשלטון הבריטי-מצרי החליט שגבול הסמכות של המושל הבריטי בסודאן יהיה בקו רוחב 22° צפון, וכתוצאה מכך היה משולש חלאיב בשטח מצרים וביר טוויל בשטח סודאן. ב-1902 שינו הבריטים את הגבול וקבעו שמשולש חלאיב קרוב יותר לח'רטום בירת סודאן, הן מבחינה תרבותית והן מבחינה גאוגרפית. הגבול החדש לא היה תלוי בקו הרוחב והוא ירד מהים האדום לכיוון דרום מערב, חצה את קו הרוחב והקיף את ביר טוויל, כך שנוצרו שני שינויים: משולש חלאיב שמצפון לקו הרוחב, עבר ממצרים לסודאן וביר טוויל שמדרום לקו הרוחב, עבר מסודאן למצרים. ב-1956, לאחר שקיבלה סודאן עצמאות, תבעה שהגבול בינה ובין מצרים יהיה על פי זה של 1902, כך שהיא תקבל את השליטה במשולש חלאיב, ומצרים תקבל לשליטתה את ביר טוויל. המצרים טוענים שיש לקבל את הגבול שנקבע על קו הרוחב 22° וחלוקת השטחים היא לטובתה. כתוצאה מהתביעה של שתי המדינות לקבל את משולש חלאיב הגדול פי עשרה מביר טוויל ובעל הגישה לים, נותר ביר טוויל ללא דורש.

בשנת 2014 הכריז אמריקאי בשם ג'רמייה היטון על האזור כ"ממלכת צפון סודאן" , כמתנת יום הולדת לבתו בת השש, אמילי, אשר רצתה להיות נסיכה. אף מדינה לא הכירה בעצמאותו של האזור.

## ראו גם
* משולש חלאיב
* מדינה לכאורה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חבלי ארץ במחלוקת
קטגוריה:סודאן: גאוגרפיה
קטגוריה:מצרים: גאוגרפיה
קטגוריה:גבול מצרים–סודאן
קטגוריה:טריטוריות נייטרליות
מנגד

שמאל|ממוזער|250px|קבר המשוררת רחל. על המצבה חקוק הבית האחרון מהשיר "מנגד"
"**מִנֶּגֶד**" הוא שיר מאת רחל המשוררת, אשר נכתב בחורף תר"ץ. הולחן על ידי יהודה שרת והושר בתנועות הנוער ביישוב.

המשוררת מאזכרת בשיר את הסיפור המקראי, על עלייתו של משה רבנו אל "הר נבו", בספר דברים, שם נמסר לו כי לא יכנס לארץ ישראל: מעמד הר נבו נטבע בתרבות היהודית לדורותיה, כסמל לאי מימוש או חוסר יכולת לממש. באמצעותו, בדומה לשיריה האחרים, מתארת המשוררת געגועים ומאוויים אל מטרות ויעדים, ללא הוודאות שאי פעם ימומשו או יכבשו.

הבית האחרון בשיר חקוק על מצבת קברה של רחל המשוררת בבית הקברות כנרת.

## מילות השיר

## לקריאה נוספת
* רחל בלובשטיין, מנגד, **[[שירת רחל (ספר)|שירת רחל]]**, תל אביב: הוצאת דבר, תרצ"ה-1935, עמ' קיב.
* טלי אשר, איש ונבו לו - אישה ונבו לה : שתיקה הולכת ונמשכת של משוררת, בתוך: **העבריות החדשות; נשים ביישוב ובציונות בראי המגדר**, (עורכות: מרגלית שילה, רות קרק, גלית חזן-רוקם) ירושלים: הוצאת יד יצחק בן-צבי, תשסב 2002, עמ' 347–367.

## קישורים חיצוניים

* האוסף מנגד באתר הספרייה הלאומית

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 1930
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי רחל המשוררת
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי יהודה שרת
קטגוריה:שירים המבוססים על התנ"ך
קטגוריה:פרשת וזאת הברכה
טצו קטאיאמה

**טצו קאטיאמה** (ביפנית: 片山 哲; 28 ביולי 1887 - 30 במאי 1978) היה פוליטיקאי יפני וראש ממשלת יפן ה-46.

## ראשית חייו
קאטיאמה נולד במחוז ואקיאמה, ולמד באוניברסיטת טוקיו. הוא קיבל חינוך נוצרי ודגל בנצרות סוציאלית. לאחר סיום לימודיו באוניברסיטה, הקים קאטיאמה משרד עורכי דין.

## קריירה פוליטית
קאטיאמה הצטרף למפלגה הסוציאליסטית של יפן והצטרף לבית הנבחרים של יפן, כנציג מחוז קאנגאווה, ב-1930. קאטיאמה הנהיג את הקבוצה הסוציאל-דמוקרטית של המפלגה.

## ראש הממשלה
קאטיאמה התמנה למזכיר הכללי וליושב ראש מועצת המפלגה הסוציאליסטית ב-1945. לאחר הבחירות הכלליות ב-1947, בהן זכתה המפלגה במרב הקולות, הקים קאטיאמה קואליציה עם המפלגה הדמוקרטית ועם מפלגה נוספת. אף על פי שממשלתו התקיימה במשך זמן קצר בלבד, היא הצליחה לערוך רפורמות סוציאליות נרחבות, כגון הקמת משרד העבודה הראשון ביפן, הנהגת דמי אבטלה, ושינוי חוקים אזרחיים. החוק לחיסול הריכוזיות הכלכלית המוגזמת של 1947 הביא לסגירת חברות שנחשדו בהנהגת מונופול, והחוק לביטול שליטת הזאיבצו מ-1948 אילץ את כל חברי הדירקטוריון של הזאיבצו השונים, שהיו מקורבים למשפחה השולטת, להתפטר.

בראשית כהונתו נאלץ קאטיאמה להתפטר, בעקבות לחץ מצד גורמי שמאל. לאחר התפטרותו, הוא הצטרף למפלגה הדמוקרטית-סוציאליסטית וקרא לשמירה על החוקה, לעריכת רפורמות בצורת הבחירות והקמת חבר לאומים עולמי.

קאטיאמה היה ראש ממשלת יפן הסוציאליסט הראשון.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ראשי ממשלת יפן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טוקיו
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1887
קטגוריה:נפטרים ב-1978
פיאלונפריטיס

**פיאלונפריטיס** (באנגלית: **Pyelonephritis**) או **דלקת זיהומית של הכליה** היא דלקת אגן הכליה והכליה. הדלקת נגרמת מזיהום חיידקי אשר ברוב המקרים התפתחה בעקבות התפשטות דלקת בדרכי השתן אל אגן הכליה ואל הכליה. פיאלונפריטיס היא סוג של דלקת הרקמה האינטרסטיציאלית בכליה.

## סימנים ותסמינים
פיאלונפריטיס מאופיינת בהקאות, סחרחורות, חוסר תיאבון, כאבים במתן שתן ואף בחסימה במתן שתן. הסימנים לדלקת יחמירו בתוך כמה שעות מהתפתחות הדלקת. במקרים חמורים יופיעו סימנים כגון הלם זיהומי ולחץ דם נמוך (Hypotension).
* חלבון או דם בשתן
* חום גבוה
* פריחה
* טכיקרדיה
* עווית כלייתית

## גורמים
ברוב המקרים, הדלקת מתפתחת בעקבות חיידקי צואה העוברים אל דרכי השתן ומשם אל הכליה. החיידק אשריכיה קולי (E.coli) הוא הגורם השכיח ביותר לדלקת. החיידק מפתח עם הזמן חסינות לאנטיביוטיקה ונוגדני הגוף ועל כן הסיכוי לדלקת חוזרת גדלה כתלות בסבילות החיידק לאנטיביוטיקה ולמערכת החיסונית. גורמים המגדילים את הסיכוי לחלות בדלקת:
* מחלות של רקמת חיבור (לדוגמה: זאבת אדמנתית)
* רפלוקס של שתן (Vesicoureteral reflux)
* פגם במבנה מערכת דרכי השתן
* שלפוחית עצבנית (Neurogenic Bladder)
* מחלות של בלוטת הערמונית

## אבחון
בדיקת שתן מאבחנת ראשונית לדלקת שתן ועשויה להראות חלבון וכדוריות דם לבנות. אולטרסאונד כליות עשוי להראות נוזלים מסביב לרקמה המודלקת. תרבית השתן מאבחנת את סוג החיידק הגורם לדלקת. חום גבוה ו-leukocytosis (כמות לויקוציטים גדולה) תגרור אשפוז.

## טיפול
פיאלונפריטיס מטופלת באמצעות אנטיביוטיקה בהתאם לחיידק התוקף ובהתאמה לסבילות החיידק לאנטיביוטיקה. ציפרופלוקסאצין ו-לבופלוקסאצין הן המקובלות בטיפול בדלקת, במקרים בהם לא נדרש אשפוז. במקרים בהם הדלקת דורשת אשפוז יינתן טיפול אנטיביוטי אל הוריד בשילוב החזרת נוזלים לגוף.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הפרעות בכליות ובשופכנים
ביסמון

ממוזער|250x250 פיקסלים|גולגולת מכוירת מביסמון
**בֵּיסַמוּן** הוא אתר פרהיסטורי בעמק החולה 12 ק"מ מדרום לקריית שמונה, מצפון וממערב לתל אל-מלחה, לרגלי התל. האתר הוא חלק מאתר גדול המשתרע על פני שטח של 100 דונם.

האתר התגלה בעת ייבוש החולה. במקום התגלו שרידי בנייה בעומק של 70 ס"מ. הממצאים שנמצאו בעת הגילוי היו מהתקופה הנאוליתית הקדם קרמית ב', וחרסים מתקופת ואדי רבה והתרבות הירמוכית.

בשנת 1972 נערכה באתר חפירת הצלה. בחפירה זו נחפר שטח של 70 מ"ר בשלוש שכבת ארכאולוגיות בהם התגלו שרידי מבנה מהתקופה הנאוליתית הקדם קרמית ב'. מתחת למבנים הייתה קרקע בתולה המעידים שלא הייתה התיישבות במקום בתקופות קדומות יותר.

בתוך המבנה ומתחתיו נמצאו קבורות אדם. בשכבה I נחשפה קבורה משותפת בכניסה לבית. הממצאים כללו שרידים של תשעה בוגרים ושרידי ארבעה תינוקות. במרחק קטן מהקבורה המשותפת נמצאו שתי גולגולות מכוירות. אחת הגולגולות נמצאה במצב השתמרות טוב ואילו השנייה פגועה. ליד הגולגולת נמצאו כלי צור ולהבים. מחקר טכנולוגי שעשה פרופ' יובל גורן על הגולגולות המכוירות גילה שפניה של הגולגולת האחת עוצבו בסיד ואילו פניה של השנייה כוירו בטין, דבר המסביר את ההבדלים ברמת השימור. תופעה זו גם מעלה את האפשרות שהגולגלות כוירו כנראה בידי אנשים שונים ואולי גם בזמנים שונים, וקבורתן המשותפת נעשתה לאחר זמן.

בשכבה II נחשפו קבורה משותפת של שני בוגרים וקבורת ולד או עובר.

באתר נמצאו כ-4,000 פריטי צור וכן מעט פריטים מאובסידיאן שמקורו באנטוליה. בנוסף נמצאו שברי קערות וצלחות עשויות אבן גיר.

בשנת 2007  נערכה באתר חפירת הצלה בניהולם של חמודי חלאילה ועמרי ברזילי. בחפירות נחשפו שרידי בנייה וממצא רב המתאורך לתרבות הירמוכית. גודל ההתיישבות שנחשפה כ-20 דונם. בין הממצאים באתר נמצאו עצמות בעלי חיים, אבני שחיקה ומכלול של כלי צור הומוגני, בו להבי מגל משוננים שינון עמוק וקטומים, ראשי חץ גדולים וגרזנים רבים שלחלקם חורפה (חוד) מלוטשת. החוקרים הסיקו כי הבסיס הכלכלי של תושבי האתר התבסס מחד על ציד וגידול בעלי חיים מבויתים כמו עזים, כבשים, בקר וחזירים, ומאידך על חקלאות, דבר הנלמד מריבוי להבי המגל והגרזנים.

## לקריאה נוספת
*
*ז'אן פרו, "ביסמון שעל שפת החולה", **[[קדמוניות]]**, בהוצאת החברה לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה, שנה ח, חוברת 4 (32), תשל"ו, 1975

## קישורים חיצוניים

* 
*
* בייסמון באתר המכון לארכולוגיה ומקרא ע"ש נלסון גליק

*

## הערות שוליים

קטגוריה:אתרים ארכאולוגים נאוליתים בארץ ישראל
קטגוריה:אצבע הגליל: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:התרבות הירמוכית
קסרקטיני חיל התותחנים המלכותי

**קסרקטיני חיל התותחנים המלכותי** (באנגלית: **Royal Artillery Barracks**) היה בסיס האם של רגימנט הארטילריה המלכותי, השוכן בוולוויץ' אשר בדרום מזרח לונדון. המקום מפורסם בכך שממוקם בו מגרש המסדרים הגדול ביותר בממלכה המאוחדת.

הקסרקטינים נבנו בין השנים 1776–1802, והם אוכלסו באופן רציף על ידי כוחות צבא עד להעתקתו של רגימנט הארטילריה ה-16 בשנת 2007 אל בסיס חדש.

אירועי הקליעה באולימפיאדת לונדון (2012) התקיימו במתחם הקסרקטינים.

## קישורים חיצוניים

* אתר העוסק במתחם

קטגוריה:בסיסי הצבא הבריטי
קטגוריה:לונדון: בסיסי צבא
קטגוריה:מתקני קליעה
קטגוריה:קצרמר צבא
הילדה הכי יפה בגן

"**הילדה הכי יפה בגן**" הוא שיר ילדים שכתב יהונתן גפן על בתו הבכורה. השיר ראה אור בכותר "הכבש השישה עשר", ואחר כך באלבום השירים בשם זה שיצא ב-1978, אותו הלחין יוני רכטר ושרה באלבום יהודית רביץ. השיר נכלל גם באלבום הבכורה של רביץ שיצא שנה לאחר מכן. השיר זכה למספר ביצועים נוספים של זמרים בישראל, בהם אריק איינשטיין ודפנה דקל.

מאז חובר השיר, נעשו המילים: "הילדה הכי יפה בגן", לביטוי רווח בתרבות העברית הישראלית, לציון אישה או איש בעלי כישרונות מוכרים, ואף מוצרים למכירה, בעלי יכולות מיוחדות, נבחרים ונערצים בחברה.

## על השיר
נושא השיר הוא דמות נערצת בחברה, והתפיסה המוגבלת של הסובבים אותה לגבי ההיתכנות שתימצא במצב מצוקתי בהתחשב במעמד הדמות. הדוברת בשיר מספרת על ילדה שנחשבת ליפה ביותר - "הכי" - בגן הילדים מבין כל שאר הילדות והילדים. היא מפרטת בסגנון חורז מעורב בדיבור רגיל ("וכמה שמביטים בה יותר / רואים שאין מה לדבר") את היופי שניחנה בו. היופי של הילדה נקשר ליכולת ההשפעה שלה על זולתה, וההעברה או חיקוי המבעים הרגשיים שלה; כך בשורות: "כשהיא מחייכת / גם אני מחייכת / וכשהיא עצובה / אני לא מבינה / איך אפשר להיות עצובה", והשיר מסתיים בתהייה אירונית, כיצד אפשר להיות עצובה כשאת ילדה כל כך יפה ונערצת. תהייה זו של הדוברת בשיר היא כמשתמע תוצאה של חשיבתה הילדית והתמימה, והיוותה לאורך השנים פתח לשיח בין הילד המאזין לבין המבוגר על מצבים של מצוקה.

בשנת 2023, לאחר פטירתו של יהונתן גפן, התפרסמה שיחה בה הציג את פרשנותו לשיר ואמר שהדבר החשוב לדעתו בשיר הוא כמה קשה ומפתיע להורה לראות כשהילדה הקטנה והשמחה שלו פתאום עצובה והוא אינו יכול לשמח אותה.

בשנת 2020 תורגם השיר לצרפתית והתפרסם בעיבוד המפיק המוזיקלי שוזין (יוני לוין) ובביצוע הזמרת ענת מושקובסקי, תחת הכותרת "הילדה הכי יפה בעולם" (מצרפתית: "La Petite Fille la Plus Jolie du Monde").

## גרסאות כיסוי
*בשנת 2019 ביצעה השחקנית נטע אורבך את השיר במסגרת הסדרה "מורובוט" בפרק "תחרות כישלונות".

## ראו גם
* הייתי הילד הכי קטן בכיתה

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי הכבש השישה עשר
קטגוריה:שירי יהודית רביץ
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי יהונתן גפן
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי יוני רכטר
קטגוריה:ניבים וביטויים מהשירה העברית
קטגוריה:שירי ילדים
קטגוריה:שירים על יופי
קטגוריה:שירים על חיוך
קטגוריה:שירים על שיער
קטגוריה:סינגלים בהוצאת NMC יונייטד אנטרטיינמנט
קפיצות (התעמלות)

שמאל|ממוזער|250px|קופצת במהלך קפיצה בה היא מקמרת את גופה, כנדרש
[שמאל|ממוזער|250px|קפיצה על סוס קפיצות ב[אולימפיאדת אתונה (1896)|אולימפיאדת אתונה בשנת 1896]]
[שמאל|ממוזער|250px|[שון ג'ונסון באולימפיאדת בייג'ינג בשנת 2008 בסיום תרגיל על שולחן קפיצות מודרני]]
שמאל|ממוזער|250px|מתעמלת על משטח הריצה לפני העלייה על המקפצה
**קפיצות** (נקרא גם **סוס קפיצות** ו**שולחן קפיצות**; באנגלית: **Vault** - פירוש קימור או קשת) הוא אחד המכשירים בספורט התעמלות מכשירים לגברים ונשים. הקיצור המשמש לסימון התרגיל במכשיר (scoring abbreviation) הוא VT.

## המכשיר
המכשיר החל בדומה לסוס סמוכות, אך ללא ידיות, ולעיתים נודע בשם "סוס קפיצות". הסוס הוצב כשהוא מאונך לריצתן של הנשים, ומקביל לגברים. 

מכשיר הקפיצות היה מעורב במספר תאונות קשות לאורך השנים וגרם למספר ספורטאים לפציעות קשות ואף לשיתוק, לכן ההתאחדות הבינלאומית להתעמלות (Fédération Internationale de Gymnastique) ביצעה הערכה מחודשת ושינוי של המנגנון מטעמי בטיחות ובמטרה לסייע לאקרובטיקה מרשימה יותר של הספורטאים. 

בשנת 2001 החלו להשתמש במנגנון החדש של לוח או שולחן קפיצה, ובו משטח גדול יותר ומרופד, כמעט מקביל לרצפה, המשתפל כלפי מטה ובסופו הקרוב קרש קפיצה. מתעמלים כינו אותו "tongue" (לשון) והוא נראה מעט יותר בטוח מהמכשיר הקודם.

### מידות
*אורך: 120 ± 1 ס"מ
*רוחב: 95 ± 1 ס"מ
*גובה:
** גברים: 135 ± 1 ס"מ
** נשים: 125 ± 1 ס"מ
* משטח הריצה:
** אורך: 25 מטר ± 10 ס"מ
** רוחב: 100 ± 1 ס"מ

## התרגיל

כדי לבצע את הקפיצה על המתעמלים לרוץ לאורך מסלול הריצה, אשר בדרך כלל מרופד או מכוסה בשטיח. לאחר הריצה הם קופצים על קרש הקפיצה וממנו לסוס הקפיצות כשידיהם נשענות עליו. בשיטת קפיצה אחרת מתעמלים מניחים את ידיהם על מחצלת הממוקמת לפני קרש הקפיצה, מבצעים קפיצה מסובכת מעל המתקן עם סיבוב באוויר ונוחתים על המזרן בצד השני של המכשיר.

### הניקוד
ניקוד הקפיצה ניתן על נחיתה בצורה נקייה, ללא קפיצות או צעדים, ובתוך אזור משטח הנחיתה שעל מזרן הנחיתה. המתעמלים צריכים להפגין טכניקה טובה ולבצע קימור באוויר. ירידה או דריכה על קווי הנחיתה, וכן עליה לא מספיק גבוהה מעל לסוס הקפיצות, או המרחק משולחן הקפיצות גוררת הורדה בניקוד.

מתעמלות ומתעמלים מציגים תרגיל קפיצה אחד בכל אחד מהשלבים, בתחרות המוקדמת, בגמר הקבוצתי על המכשיר הספציפי ובגמר הכללי. הגברים צריכים לקפוץ בגמר שתי קפיצות חובה מקבוצות של קפיצות בעלי אלמנטים שונים, והנשים צריכות לקפוץ שתי קפיצות שכל אחת מהן תהיה במרחק שונה משולחן הקפיצות.

## קבוצות של קפיצות
סגנונות הקפיצות מחולקות לקבוצות שונות. סוג הקבוצה נקבע על פי הפעולה שבוצעה במהלך תנועת הקפיצה.

## קישורים חיצוניים

* קפיצות לנשים, אתר ההתאחדות הבינלאומית להתעמלות 
* קפיצות לגברים, אתר ההתאחדות הבינלאומית להתעמלות 

קטגוריה:התעמלות מכשירים
קטגוריה:קפיצות
המשוטטים

**המשוטטים** (באנגלית: **Marauders**) היא קבוצה בדיונית המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. הקבוצה המקורית הופיעה לראשונה בחוברת *Uncanny X-Men #210* מאוקטובר 1986, והיא נוצרה בידי הכותב כריס קלרמונט והמאייר ג'ון רומיטה הבן.

קבוצת המשוטטים המקורית הייתה קבוצה נבלי-על מוטאנטים שנאספו יחדיו תחת הנהגתו של מיסטר סיניסטר, יריבם הוותיק של חבורת האקס-מן. בהיותם מתנקשים, משימתם הבלעדית היא רציחתם של מוטאנטים אחרים, וחברי הקבוצה מתפקדים ככוח קומנדו כדי לבצע רציחות המוניות. הם הופיעו לראשונה בקשת הסיפור "אקס-מן: טבח המוטאנטים", והם האחראים לשחיטתם של רבים מקהילת המוטאנטים שחיים מתחת לעיר מנהטן ואשר ידועים כקבוצת המורלוקים התת-קרקעית. מבין אויביהם נמנו האקס-מן, אקס פקטור, המורלוקים, המטהרים, קייבל ומדלין פריור, והם התפרקו באופן הדרגתי עד למות רוב חברי הקבוצה.

כחלק מההרצה המחודשת שנעשתה לכותרי האקס-מן באוקטובר 2019, החלה הרצתה של סדרת "משוטטים" חדשה, הפעם כקבוצת גיבורי-על. כאשר האי קרקואה נעשה למקום מפלט לאומת המוטאנטים, גילתה קתרין פרייד כי מדינות שונות בעולם מונעות מאזרחיהן המוטאנטים לצאת מגבולות המדינה ולהגיע לאי. אחרי שחילצה את אייסמן מתקרית דומה ברוסיה, היא הקימה צוות שנועד לחלץ את אותם המוטאנטים לקרקואה ופועל בשם "המשוטטים" כדי להימנע מתקריות דיפלומטיות ולנקות את האקס-מן מאחריות על מעשיהם.

[300px|ממוזער|שמאל|קבוצת המשוטטים המקורית של [מיסטר סיניסטר, כפי שהופיעה בחוברת *X-Men: Messiah Complex #1* מדצמבר 2007, אמנות מאת סימון ביאנצ'י.]]

## קישורים חיצוניים
* דף הקבוצה באתר הרשמי של מארוול קומיקס
* דף הקבוצה בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

קטגוריה:נבלי על במארוול קומיקס
קטגוריה:אקס-מן: דמויות