open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
זרם סחף

**זֶרֶם סַחַף** או **זֶרֶם נָסוֹג** הוא זרם ימי חזק בסמוך לחוף הזורם לכיוון הים. הזרם מסוכן ואחראי לטביעות רבות. מהירותו של זרם אופייני היא כחצי מטר בשנייה, והיא יכולה להגיע ל-2.5 מטרים לשנייה – זרם המהיר יותר ממהירות השחייה של אדם. מיקום הזרם אינו קבוע, והוא יכול לנוע בטווח של עשרות מטרים ליום. הזרמים קיימים בכל חוף עם גלים - אוקיינוסים, ימים ואגמים גדולים.

ממוזער|250px
מנגנון זרם הסחף: תלי חול ושוברי גלים - המים חוזרים דרך המרווח בין תלי החול ויוצרים זרם סחף חזק.|ממוזער|270px

בזרמי הסחף משתמשים לעיתים לצורך תנופה, למשל לתחילת שיט קיאקים.

## היווצרות
כאשר רוח וגלים דוחפים מים לעבר החוף, המים נהדפים הצדה על ידי הגלים המתקרבים. המים זורמים לאורך החוף עד שהם מגיעים לאזור שבהם יכולים לזרום חזרה אל הים. זרם זה מכונה זרם סחף, והוא בדרך כלל צר וערוצו בתעלה שבין תילי חול (מתחת לפני הים), שוברי גלים או מזחים. טעות רווחת היא שהזרם התחתי הסוחף לכיוון הים, או אפילו זרם סחף חזקים מספיק כדי למשוך אדם אל הקרקעית, בעוד במציאות הזרם בקרקעית הוא החזק ביותר, ואף מרסן גלים קרבים. תופעה זו יוצרת אשליה של אזור מסוים רגוע בים, אשר מפתה שוחים אל תוך הים. ערוץ הזרם ניתן להדגמה על ידי פיזור דיו בקו החוף, בסמוך לזרם. זרמי הסחף מתחזקים כאשר השתברות הגלים חזקה, בזמן שסופת הוריקן נמצאת במרחק, או באזורי גאות ושפל חלשים.

## סכנות
זרמי סחף הם סכנה לרוחצים בים ועלולים לסחוף הרחק מהחוף. מוות מטביעה נובע מתשישות כתוצאה מניסיון התנגדות לזרם. באורח נדיר, זרמים חזקים מאוד יכולים להוות סכנה אף לאדם העומד במים בעומק שמגיע עד המותניים בלבד, באמצעות סחיפה מפתיעה למים עמוקים יותר, שם הוא עלול לטבוע. תנאי טופוגרפיה שונים משפיעים על סיכויי ההיווצרות של זרמי הסחף. ישנם תנאים טופוגרפיים המביאים לזרמים מסוכנים ביותר, ולכן לא כדאי לרחוץ בחופים לא מוכרזים. בארצות הברית, זרמי הסחף מביאים ליותר ממאה הרוגים בשנה. 80% מהקריאות למצילים נובעות מזרמים אלה.

## הימלטות מהזרם
לרוחץ שנקלע לתוך זרם סחף אסור לנסות לשחות ישירות אל החוף, בניגוד לכיוון הזרם. בכך הוא מסתכן בתשישות ובטביעה. הזרם אינו מושך אדם מתחת למים, אלא נושא אותו הרחק מהחוף, דרך ערוץ צר של מים. הזרם הוא כמו מסוע, שעל השוחה לרדת ממנו. הימנעות מלחץ, ושמירה על רוגע מסייעת בהתמודדות. יש לשחות במקביל לחוף עד שהשוחה מחוץ לזרם, ולכוון למקומות בהם נראים גלים נשברים, בדרך כלל באזורים אלה, חפצים שנמצאים על המים ינועו לכיוון החוף. אם הזרם חזק מאוד, וקשה להיחלץ ממנו בשחייה, על השוחה להישאר במצב רגוע, לשמור את כוחותיו לשלב מאוחר יותר, עד שהזרם יישא אותו וייחלש, ואז יוכל לשחות בקצב רגוע, בצורה אלכסונית והרחק מהזרם, בחזרה אל החוף. על שחייני חוף להבין את הסכנה בזרמי הסחף, ללמוד כיצד לזהות אותם, איך להימלט מהם, ולשחות במקומות עם השגחת מצילים, אם אפשר. אחד מהתפקידים החשובים של המצילים הוא לאתר בתחילת משמרתם את הזרמים, לסמן אותם בדגלים, ולהרחיק משם רוחצים.

## קישורים חיצוניים

* זרם הפריצה, באתר משרד הפנים
* 
* , המסביר איך לפעול במצב של זרמי סחף.
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זרמי ים
אנג'ל ואגנשטיין

**אנג'ל ריימונד ואגנשטיין** (בבולגרית: **Анжел Раймонд Вагенщайн**; 17 באוקטובר 1922 – 29 ביוני 2023) היה במאי קולנוע, תסריטאי וסופר יהודי-בולגרי.

## קורות חיים
### ראשית חייו
אנג'ל ואגנשטיין נולד בפלובדיב שבממלכת בולגריה. הוריו היו מקורבים לחוגי המפלגה הקומוניסטית של בולגריה וגלו לצרפת מסיבות פוליטיות. ב-1938, שבה המשפחה לבולגריה וואגנשטיין הצטרף לתנועת הנוער של המפלגה הקומוניסטית. במהלך מלחמת העולם השנייה הצטרף ואגנשטיין לכוחות הפרטיזנים וב-1944, לאחר שהשתתף במספר פעולות חבלה, נלכד על ידי המשטרה הבולגרית, נשפט ונדון למוות. הפיכת חזית המולדת הבולגרית מנעה את ביצועו של גזר הדין והוא שוחרר מכלאו.

### קריירה
ב-1950 סיים לימודי קולנוע במוסקבה ומאז כתב וביים 50 סרטים ובכללם סרטי קולנוע, סרטים תיעודיים וסרטים מונפשים. ב-1959 כתב את התסריט לסרט "כוכבים" שבויים על ידי הבמאי המזרח גרמני קונרד וולף. באותה השנה, זכה הסרט בפרס השופטים בפסטיבל הקולנוע בקאן. ב-1980 כיהן ואגנשטיין בחבר השופטים של פסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין. החל מראשית שנות ה-90 כתב ואגנשטיין מספר רומנים היסטוריים שעסקו בשואה. ספריו תורגמו למספר שפות ובכללן עברית.

הלך לעולמו ב-29 ביוני 2023 בסופיה, בגיל 100.

## קישורים חיצוניים

* אנג'ל ואגנשטיין חוגג 90, באתר "כולנו בולגרים"
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:במאי קולנוע בולגרים
קטגוריה:במאי קולנוע יהודים
קטגוריה:ניצולי השואה: בולגריה
קטגוריה:תסריטאי קולנוע בולגרים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע יהודים
קטגוריה:סופרים יהודים בולגרים
קטגוריה:פרטיזנים יהודים מבולגריה
קטגוריה:קומוניסטים יהודים בולגרים
קטגוריה:יהודים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:בולגרים שנולדו ב-1922
קטגוריה:בולגרים שנפטרו ב-2023
מוצ'יקורו

ממוזער|טבלת ''מוצ'יקורו'' לא פתורה

**מוצ'יקורו** (ביפנית: **モチコロ**) היא סוג של חידת היגיון שפורסמה על ידי ההוצאה לאור ניקולי.

## חוקים

ממוזער|טבלת ''מוצ'יקורו'' פתורה

המשחק מתבצע על גבי טבלה מרובעת ללא גודל מוגדר. בחלק מהתאים יש מספרים וחלק ריקים. המטרה היא למלא חלק מהתאים הריקים כך שיתקיים:
* לא יכול להיות ריבוע של 2X2 של תאים שחורים.
* על התאים הלבנים ליצור "איים" מרובעים; שני איים לא יכולים להיות סמוכים במאונך או במאוזן (כלומר, לחלוק צלע); על כל האיים לחלוק אחד עם השני פינות.
* תאים עם מספרים לא יכולים להיות שחורים. כל תא עם מספר חייב להיות חלק מאי בעל אותו מספר תאים. בכל אי יכול להיות לכל היותר מספר אחד (אף על פי שיכולים להיות איים ללא מספר).

## ראו גם

* רשימת החידות של ניקולי

## קישורים חיצוניים

* הדף של ניקולי ביפנית על ''מוצ'יקורו''.
* דף הסברים באנגלית ובגרמנית על ''מוצ'יקורו''.
## הערות שוליים

קטגוריה:שעשועי מתמטיקה
קטגוריה:משחקי חשיבה
קטגוריה:תשבצי מספרים
סמרניים

**סַמְרָנִיִּים** או **דרבני העולם החדש** (שם מדעי: *Erethizontidae*) הם משפחת מכרסמים, בעלי קוצים ארוכים וחדים החיים ביבשת אמריקה ומכאן שמם השני. הם אינם באמת דרבנים או קשורים אליהם אף על פי ששתי המשפחות בתת-סדרת דמויי-קביה.

הסמרניים קשיחים יותר ונעים לאט יותר והם אוכלים מזון מגוון יותר מהדורבניים.

הסמרניים הם מכרסמים בינוניים ואיטיים החיים רב הזמן על העצים ברגע שטורף מתקרב אליהם הם יקשיחו את גבם וינופפו לעברו בזנבם הקוצני. ברגע שהקוץ פוגע הוא נתלש מגוף הסמרן ואצל כמה מינים הקוץ גם מסוגל להתחפר בתוך העור של הטורף, דבר שיכול להיות קטלני.

במשפחת הסמרניים יש 5 סוגים ו-16 מינים. הגדול שבהם הוא המין הצפון אמריקאי סמרן מקריס.

## מיון
*תת-משפחת Chaetomyinae
**סוג ומין יחיד *Chaetomys subspinosus*
*תת-משפחת Erethizontinae
**סמרן (*Coendou*) - בו 8 מינים בהם המין סמרן לופתן
**מין יחיד *Echinoprocta rufescens*
**מין יחיד סמרן מקריס (*Erethizon dorsatum*)
***Sphiggurus* - בו 9 מינים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1845
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי שארל לוסיאן בונפרטה
מתחם שער הפרחים

ממוזער|מפת האזור
**מתחם שער הפרחים** (מכונה גם **בית הפרחים**) הוא שכונה יהודית ברובע המוסלמי, השכונה נמצאת בסמוך לחומת העיר העתיקה ובקרבת שער הפרחים.

## היסטוריה
[200px|שמאל|ממוזער|[רחל גרין, תושבת המקום בתקופת המנדט]]
במאות ה-18 וה-19 היה האזור בו מצוי גם מתחם "שער הפרחים" אחד הריכוזים העיקרים של ההתיישבות היהודית בירושלים. במקום התגוררו, בין היתר, משפחת נשיאה הראשון של האוניברסיטה העברית, יהודה לייב מאגנס ומשפחת הבנקאי חיים ולירו. לאחר פרעות תרפ"ט ב־1929, עזבו היהודים את המקום מחשש לחייהם.

רחל גרין נשארה להתגורר באתר ושוחחה על כך עם חוקר ירושלים פנחס גרייבסקי, אשר כתב:
:.
לאחר פטירתה של רחל גרין ב־1934, פסקה ההתיישבות היהודית במקום.

בשלהי שנות ה-70 של המאה ה-20, רכשה הקרן קיימת לישראל מהכנסייה הרוסית הלבנה, את המתחם אשר היה אז אחד השטחים הפנויים היחידים שנותרו בתוך העיר העתיקה. בשלהי שנות ה-90 החלו להתגורר במקום משפחות יהודיות. הקבוצה הראשונה שהתיישבה במתחם, מנתה שתי משפחות ושישה רווקים, בהם יורי הלר וחנוך בייאגס.

באוגוסט 2013 תקפו ערבים את המתחם והשליכו עליו בקבוקי תבערה. אחד המאבטחים ירה לעבר הפורעים. איש מתושבי המתחם היהודים לא נפגע.

בראשית המאה ה-21, מתגוררות במקום כ-10 משפחות יהודיות, הזוכות לאבטחת לוחמים ביחידה אזרחית המופעלת על ידי מדינת ישראל. למתחם חצר מגודרת, הנושקת לחומות העיר העתיקה. בחצר גן שעשועים ומגרש כדורסל. מהחצר יש עליה לטיילת החומות. בכניסה לחצר יש עמדה מאובטחת מאוישת 24 שעות, שמאבטחת את המתחם והחצר.

בחול המועד סוכות ובחול המועד פסח, עמותת "רחובות העיר ימלאו" מציגה במתחם שער הפרחים מחזה המספר את סיפורה של רחל גרין.

## תוכניות בניה ופיתוח המתחם
אריאל שרון אישר תכנון בניית 50 יחידות דיור במתחם.

בשנת 1992 הגיש משרד השיכון תוכנית לבניית 200 יחידות דיור במתחם זה, התוכנית לא קודמה.

בשנת 2004 נידונה בוועדת התכנון המקומית בירושלים "תוכנית שער הפרחים". על פי התוכנית יבנו במתחם מבנים בשטח של כחמישה דונם ויהיו גבוהים מחומות העיר העתיקה.

בשנת 2014 פעל שר השיכון לקידום תוכנית הבנייה במתחם. מאידך, במשרד ראש הממשלה הביעו הסתייגות.

## גלריית תמונות

קובץ:בית הפרחים (1).JPG|הכניסה המערבית למתחם
קובץ:בית הפרחים (5).JPG|סוכת משפחת קופלד בחצר המתחם; מצד שמאל נראית עמדת השמירה
קובץ:בית הפרחים (2).JPG|**מתחם שער הפרחים** במבט מהסוכה שבחצר


## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הרובע המוסלמי
קטגוריה:היישוב הישן
קטגוריה:קהילות ויישובים עבריים שנחרבו בתקופת המאורעות
קטגוריה:הרובע המוסלמי: מתחמים יהודים
מרטין קרימפ

**מרטין אנדרו קרימפ** (באנגלית: **Martin Andrew Crimp**; נולד ב-14 בפברואר 1956) הוא מחזאי בריטי.

קרימפ מתואר לפעמים כבן האסכולה של "In-yer-face theatre" (תיאטרון להגיד בפנים), בדרמה הבריטית בת-זמננו.

קרימפ ידוע בחריפות הדיאלוגים שלו, שהם בעלי אופי של ניתוק רגשי והשקפה קודרת על היחסים בין בני אדם – אף אחת מדמויותיו אינה חווה אהבה או עליצות – ולבסוף, הוא מבכר צורה תיאטרלית ושפה, על-פני עניין בסיפר.

## חייו האישיים והמקצועיים
בנם של ג'ון קרימפ, מהנדס רכבות בריטי, ואשתו ג'ני. משפחתו של קרימפ עברה ב-1960 ל-Streatham, שם למד בבית ספר יסודי מקומי וזכה במלגה למכללת דולויץ' (Dulwich). אולם אביו הועבר ליורק, שם הלך לבית הספר פוקלינגטון הסמוך, בו הפגין כישרון לשפות, מוזיקה, ספרות אנגלית ותיאטרון. הוא למד אנגלית במכללת סנט קתרין, אוניברסיטת אוקספורד ( 1975-78), שם הציג את מחזהו הראשון, בבימויו של חברו לספסל הלימודים רוג'ר מיטשל.

עוד בטרם רכש לעצמו שם כמחזאי, כתב אסופת סיפורים קצרים בשם "האנטומיה" ורומן "ימים מוקדמים", שלא ראו אור.
ששת מחזותיו הראשונים הוצגו באורנז' טרי תיאטר (Orange Tree Theatre) בריצ'מונד. בריאיון למרשה הנלון שפורסם בעלון של תיאטרון אורנז' טרי אמר קרימפ: 

שבעה ממחזותיו, ותרגומו השני למחזה של יונסקו הוצגו בתיאטרון רויאל קורט, לונדון, שם שימש כמחזאי הבית בשנת 1997. מחזותיו מוצגים כעת לעיתים תכופות באירופה. הוא גם מתרגם שקדן של טקסטים אירופאים.

ככל הנראה, מחזהו הנחשב ביותר ובוודאי הנועז והחדשני ביותר הוא Attempts on Her Life, שהוצג לראשונה ברויאל קורט ב-1997 ותורגם במרוצת השנים לעשרים שפות.

אף אחת מהשורות במחזה אינה מכוונת לדמות מסוימת, קרימפ גם אינו מציין כמה שחקנים צריכים לבצע את היצירה. בשבע עשרה סצנות שנדמה שאינן קשורות זו לזו, קבוצות אנשים מספקות תיאורים סותרים של הגיבורה הראשית שאינה נוכחת, אישה שמשוחחים עליה כאילו שהיא נמצאת שם, שהיא בזמנים שונים: טרוריסטית, בתם של הורים אבלים, אמנית ומכונית חדשה. העבודה מקוטעת בכוונת תחילה ובכך היא מאתגרת את הקהל להגדיר מחדש את תפישתו לגבי מה מרכיב "מחזה", ובכך היא עשויה לגרום לנו לשאול אם יש לנו קיום כלשהו מעבר למודלים שאנו בונים.

## קישורים חיצוניים

* מרטין קרימפ באנציקלופדיה הספרותית, באתר litencyc.com

## הערות שוליים

קטגוריה:מחזאים בריטים
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: רדיו
קטגוריה:לבריתנים אנגלים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1956
שדרן ספורט

[שמאל|250px|ממוזער|השדרן [יורם ארבל בשידור משחק הכדורסל של מכבי תל אביב]]
ממוזער|250px|שדרנית ספורט

**שדרן ספורט** הוא אדם המתאר את המתרחש, במסגרת שידור תחרות ספורט, לאוזניו של המאזין או הצופה בטלוויזיה או ברדיו. בטלוויזיה מופיע השדרן לעיתים בתחילתה ובסופה של התחרות, אך במהלך התחרות עצמה רק קולו נשמע ברקע כשהתמונה המשודרת היא שידור התחרות. 

על פי רוב, לצד שדרן הספורט ישב פרשן שתפקידו להעניק ניתוח מקצועי לתחרות הספורט, אך גם להעניק לשדרן רגעי אתנחתא במהלך השידור. אולם, השדרן הוא הדמות הבכירה והדומיננטית בשידור התחרות: רשות הדיבור נתונה לו לאורך רוב השידור, והוא האחראי להעניק אותה למשתתפים נוספים בשידור אם ישנם כאלה, כמו הפרשן או שדרן הקווים. כמו כן, בשידורי טלוויזיה, מעביר לעיתים השדרן בקשות או הנחיות לבמאי, בעיקר בנוגע להילוכים חוזרים. לשדרן השפעה רבה על אופי השידור, והוא עושה זאת באמצעות צורת ההתנסחות, משלב הדיבור, עוצמתו והאינטונציה שלו בהתאם למתרחש בתחרות.

שדרן הספורט יהיה לרוב נייטרלי ויתאים את דבריו והאופן שבו הם נאמרים לביצועי הספורטאי או הקבוצה, אולם בתחרויות שבהן מתמודדים ספורטאי או קבוצה שעמם השדרן מזדהה, כמו ספורטאי יחיד, קבוצה או נבחרת לאומית המייצגים את מדינתו או קבוצה שאותה הוא אוהד, הוא עלול לחטוא בחוסר אובייקטיביות או בהפגנת פטריוטיות. עם זאת, לעיתים כלל לא יצופה מהשדרן לנקוט בגישה נייטרלית, כתלות בקהל הצופים או המאזינים.

לצד מהלכים בולטים שנצרבו בתודעתם של אוהדי הספורט, כמו שערים שהובקעו או סלים שנקלעו, זכור בדרך כלל גם האופן שבו תוארו על ידי צוות שידור הספורט, בעיקר כשמדובר בתיאורים נלהבים ומלאי רגש.

תפקיד שדרן הספורט אינו דורש רישיון או לימודי תעודה, אולם במדיות השונות ניתנת עדיפות לאנשים בעלי רקע וידע בתחום הספורט, ובישראל מתקיימים מאז שנות התשעים קורסים ייעודיים לשדרני ספורט.

תקשורת הספורט נוהגת לפרסם באופן תקופתי דירוג של שדרני הספורט לפי איכות השידור שהפגינו בפרק זמן זה. השדרנים נמדדים בדרך כלל על פי בקיאותם כפי שבאה לידי ביטוי בשידור, דיוק בפרטים ומידת העניין שהם מעוררים בקרב הצופים.
## ראו גם
* רשימת שדרני ספורט
* שדרן קווים

## קישורים חיצוניים

* 
*  "כך היה" עם זוהיר בהלול, אתר רשות השידור, 23 במאי 2014
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תקשורת ספורט
קטגוריה:מקצועות המדיה
קטגוריה:מנחים
*
קריסאור

במיתולוגיה היוונית, **קריסאור** (ביוונית: **Χρυσάωρ**, Khrusaōr; תרגום מילולי: "החמוש בזהב") הוא בנם של פוסידון אל הימים והסוסים והגורגונה מדוזה, ואחיו של הסוס המכונף פגסוס. שניהם נולדו לאחר שפרסאוס כרת את ראשה של מדוזה.
## דמותו
על פי הגרסה הנודעת ביותר של המיתוס, מדוזה הייתה נערה יפהפייה עם תלתלים ועיניים נוצצות, ושפוסידון, אל הים, אנס באכזריות במקדשה של אתנה, אלת החכמה ותכסיסי המלחמה. בין פוסידון לאתנה שררה יריבות רבת שנים, עוד מהזמן שבו העדיפו האתונאים את אתנה כאלה הפטרונית של עירם, על פני פוסידון; וכשהאלה גילתה שמקדשה חולל בגלל שמדוזה הייתה בתולה והיא דיממה בשל האונס, היא קיללה רק את מדוזה, והפכה אותה למפלצת המוכרת, ששיערה נחשים ושהמביט בה מתאבן. לאחר מכן, מדוזה גורשה אל מעבר לאדמות ההיפרבוראניות, שבהן שרר אור שמש נצחי.

כשהמלך פולידקטס הטיל על פרסאוס להביא לו את ראשה של מדוזה, נחלצו לעזרתו אתנה והרמס, שליח האלים, שהעניקו לו, בין היתר, סנדלים מכונפים, מגל ומגן עם מראה בצידו הפנימי. על ידי הסתכלות בהשתקפותה של מדוזה במגן שלו יכול היה פרסאוס להתקרב אליה בבטחה, וכך הוא ערף את ראשה. מצווארה הכרות של מדוזה (ועל פי גרסה אחרת: מן האדמה שהתערבבה בדמה של מדוזה) בקעו צאצאיה מפוסידון: הסוס המכונף פגסוס והענק קריסאור.

על פי התאוגוניה של הסיודוס, קריסאור נישא לנימפה קלירואה (Kallirroe), בתו של הטיטאן אוקיינוס, והיה למלך איבריה. לזוג נולדו המפלצת אכידנה, "אם כל המפלצות", ויצור הכלאיים גריאון, ענק בעל שלשה גופים שהיו דבוקים זה לזה במותניהם, שנהרג במטלה העשירית של הרקולס. דמותו של קריסאור כמעט ואינה מוזכרת כשלעצמה, אלא רק בהקשר מות אמו או בנו.

בכתביו של דיודורוס סיקולוס, קריסאור איננו אביו של גריאון בעל שלשת הראשים, אלא אב לשלשה בנים שלכל אחד מהם צבא. לפי גרסה זו, הרקולס ניצח את כל אחד משלושת הבנים עם צבאם.

## קריסאור בתרבות המודרנית
בספר "אות אתנה", השלישי בסדרת גיבורי האולימפוס של ריק ריירדן, מנסה קריסאור לשדוד את ספינתם של גיבורי הסדרה, אבל צוותו מוטעה לחשוב שהאל דיוניסוס (בכחוס) המפחיד אותם יותר מכל נמצא בספינה, ונס על נפשו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מלכים מהמיתולוגיה היוונית
קטגוריה:יצורים מהמיתולוגיה היוונית
קטגוריה:יצורי כלאיים מיתולוגיים
ביבליותקה היסטוריקה

**"ביבליותקה היסטוריקֶה"** (ביוונית עתיקה: **Βιβλιοθήκη ἱστορική**, "ספריה היסטורית", בתעתיק ללטינית: **bibliotheca historica**) הוא חיבור היסטורי שנכתב ביוונית על ידי דיודורוס סיקולוס איש אגיריום  שבסיציליה, בן המאה הראשונה לפנה"ס. החיבור הוא היסטוריה אוניברסלית  ממלחמת טרויה עד מלחמת גאליה של יוליוס קיסר.

היצירה מורכבת מארבעים ספרים, ובהם מתאר דיודורוס את ההיסטוריה של מצרים העתיקה, מסופוטמיה, הודו, ערב והמזרח התיכון. שם היצירה מצביע על כך, כי היא איננה מתיימרת להיות יצירה מקורית, כי אם ליקוט מחיבורים קודמים. בין השאר הספר מצטט את הקטאיוס איש אבדרה, קטסיאס, אפורוס, הירונימוס מקארדיה, דוריס מסאמוס, דיאולוס, פיליסטוס, טימאיוס, פוליביוס ופוסידוניוס.

התאריך המוקדם ביותר שמוזכר ביצירה הוא האולימפיאדה ה-180 (השנים 60–56 לפנה"ס), כשדיודורוס מתאר את זעם תושבי מצרים כאשר אזרח רומי הרג בטעות חתול (חיה המקודשת למצרים). המאורע האחרון שהוא מזכיר היא מפלתו של אוגוסטוס קיסר בקרב הימי ליד טאורמינה בשנת 36 לפנה"ס. הוא אינו מזכיר את הפיכת מצרים לפרובינקיה רומית בשנת 30 לפנה"ס, ומכאן שהוא סיים את כתיבת חיבורו קודם לכן. דיודורוס טוען בהקדמה לחיבור כי הוא הקדיש 30 שנה ליצירה זו, כולל מסעות מסוכנים באירופה ואסיה. טענה שהחוקרים מפקפקים בנכונותה, לאור טעויות בחיבור שאינן הגיוניות אם הכותב היה עד ראייה להם, ולא רק העתיקם ממקורות אחרים.

מתוך ארבעים הספרים שביצירה, רק 14 שרדו: חמשת הראשונים והספרים 11 עד 20. בנוסף, קטעים מתוך הספר מוזכרים בספרי פוטיוס הראשון וקונסטנטינוס השביעי.

הספר מוזכר בקצרה בכתבי פליניוס הזקן, כשהוא משבח את דיודורוס על הענווה הנדרשת כדי לקרוא את ספרו בשם זה, באורח יוצא דופן ביחס לשאר ההיסטוריונים היוונים.

חלקיו הראשונים של הספר הודפסו לראשונה בבולוניה ב-1472 בלטינית. חלקיו האחרונים של הספר (ספרים 11 עד 20) נדפסו ביוונית לראשונה בבזל ב-1535. מאוחר יותר נדפסה היצירה בשלמותה, ב-1559 בז'נבה.

## קישורים חיצוניים

* דיודורוס סיקולוס, **[http://penelope.uchicago.edu/Thayer/E/Roman/Texts/Diodorus_Siculus/home.html הספרייה ההיסטורית]**, בתרגום לאנגלית

קטגוריה:יוון העתיקה: ספרות והיסטוריוגרפיה
קטגוריה:ספרי היסטוריה
קטגוריה:ספרות בשפה היוונית
דוד בן אברהם אלפאסי

**דוד בן אברהם אלפאסי** היה יהודי קראי בן המאה ה-10, מחלוצי המילונות העברית. עבודתו המפורסמת ביותר היא "אלג'אמע" ("הַמְּאַסֵּף"), המילון המקיף הראשון של העברית המקראית.

## קורות חייו
דוד בן אברהם נולד כנראה בפאס שבמרוקו, אך עלה לארץ ישראל וחי חלק מחייו בירושלים. הוא לא מוזכר בכרוניקה של אבן חיטי שמציינת את המלומדים הקראים של התקופה, אך מעדויות אחרות ניתן ללמוד על הזהות הקראית שלו. הוא פעל בתקופה שבה החלה התעניינות רבה בתחום הבלשנות של העברית המקראית, בין השאר עקב התעוררות היהדות הקראית, שניסתה להבין את הכתוב בתורה על דרך הפשט.

יצירתו החשובה ביותר של אלפאסי היא המילון העברי-ערבי שערך, "אלג'אמע", עבור העברית המקראית. עבודה מונומנטלית זו המורכבת מ-22 חלקים הייתה הראשונה מסוגה, על אף שבתחום הדקדוק אלפאסי בדרך כלל לא חידש מעבר להבחנותיהם של יהודה אבן קוריש וסעדיה גאון. בנוסף ללקסיקון של מילים מקראיות, מופיעים במהלך החיבור טקסטים שכתובים בצורה פולמוסית כלפי היהדות הרבנית. כמו פרשנים קראיים אחרים, סיפק הצעות עצמאיות לפרשנות שמות שמלמדות על העדר מסורת.

החכמים הקראים עשו שימוש נרחב בספרו וקיצרו אותו כמה פעמים. החזיק בתפיסתם של בני דורו מנחם בן סרוק ודונש בן לברט ואחרים, שלפיה ישנו שורש "מינימלי": השורש כולל רק את האותיות שמופיעות בכל צורות הנטייה והגזירה, ולכן ישנם גם שורשים של אות אחת או שתיים. כמו בן סרוק, גם הוא מתלבט כאשר בראש השורש יש אל"ף, ולעיתים כולל ב"מאסף" גם שורש של שתי אותיות וגם שורש של שלוש כשאל"ף בתחילתן. את התפיסה המודרנית של השורש, שלו שלוש אותיות, העלה רבי יהודה חיוג' מעט מאוחר יותר.

## לקריאה נוספת
* Skoss, Solomon L. David ben Abraham al-Fāsī (the Karaite). **The Hebrew-Arabic Dictionary of the Bible Known as Kitāb Jāmiʿ al-Alfāẓ (Agron)**, 2 vols. New Haven: Yale University Press, 1936–1945.
* אסתר גמליאל-ברך, **דרכי פרשנותו למקרא של הקראי דוד בן אברהם אלפאסי על פי מילונו**, עבודת דוקטור, רמת גן, תש"ע.
* מוחמד חאמד, **תורת הלשון של דוד בן אברהם אלפאסי**, עבודת גמר, האוניברסיטה העברית, בהדרכת פרופ' אהרן ממן, 2011.
* יהושע בלאו, 'תרגום ההקדמה והאות אל"ף במילון "כתאב ג'אמע אלאלפאט'" מאת דוד בן אברהם אלפאסי, מהדורת ס"ל סקוס', גנזי קדם, טז (התש"ף), עמ' 152-9

## קישורים חיצוניים
* דוד בן אברהם אלפאסי, באתר BrillOnline.
* 
*  (הכרך הראשון), פילדלפיה תרצ"ו
*  (הכרך השני), פילדלפיה תש"ה

## הערות שוליים

קטגוריה:מדקדקי העברית בימי הביניים
קטגוריה:חוקרי השפה העברית
קטגוריה:חכמים קראים
קטגוריה:בלשנים ולשונאים יהודים מרוקאים
קטגוריה:אנשי עליות קדומות לארץ ישראל
קטגוריה:עולים לארץ ישראל במאה ה-10
קטגוריה:קראים במאה ה-10
מגנטון גרעיני

ה**מגנטון הגרעיני** (באנגלית: **Nuclear magneton**) הוא קבוע פיזיקלי מתחום הפיזיקה האטומית, שבעזרתו נהוג לתאר את מומנט הדיפול המגנטי של חלקיקים כבדים יחסית כגון נוקלאונים או גרעינים, ומסומן \mu_N.

המגנטון מוגדר ביחידות SI בצורה:
: \mu_\mathrm{N} = }

וביחידות cgs כך:
: \mu_\mathrm{N} = 

כאשר:
:e הוא ההמטען החשמלי של האלקטרון (C)
:\hbar הוא קבוע פלאנק המצומצם
:m_\mathrm{p} היא מסת המנוחה של הפרוטון
:c היא מהירות האור

ערכו יחידות SI הוא בקירוב:
:μN=

המגנטון הגרעיני משמש לרוב לתיאור המומנט המגנטי של חלקיקים כבדים יחסית בעוד שעבור חלקיקים קלים יותר ובעלי מטען גבוהה יותר ביחס למסתם, כגון עבור האלקטרון משתמשים דווקא במגנטון של בוהר.

## ראו גם
*המגנטון של בוהר

## קישורים חיצוניים
* ערכו המעודכן של המגנטון הגרעיני, באתר CODATA 
## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פיזיקה אטומית
קטגוריה:קבועים פיזיקליים
קטגוריה:מגנטיות
רפובליקת סלא

**רפובליקת סלא** הייתה עיר-מדינה עצמאית של ברברים ששכנה על חופי מרוקו במאה ה-17. הרפובליקה הייתה מוקד פיראטי בים התיכון במהלך קיומה. העיר סלא עצמה היא עיר עתיקה, עוד מן התקופה הפיניקית.
## היסטוריה
ראשיתה של העיר בהגירת אוכלוסייה מספרד הנוצרית, לאחר צו גירוש שהטיל פליפה השלישי, מלך ספרד בשנת 1607 על המוריסקוס מספרד. המוריסקוס - צאצאי המוסלמים שבחרו להתנצר בעת צווי הגירוש מ-1502 והלאה, במקום לעזוב את ספרד - לא הצליחו להיטמע בעיר רבאט בגלל הבדלי השפה, התרבות והדת. במקום זאת, הם הקימו את העיר סלא על גדתו השנייה של שפך הנהר בו רגרג. העיר הפכה במהרה למוקד לפיראטים, בעיקר ממוצא ברברי.

בשנת 1627, תושבי העיר תבעו את עצמאותם מהסולטאן זידאן אל נאסיר, וסירבו לשלם את מיסיהם. הרפובליקה שהוקמה נוהלה על ידי דיואן, מועצה בת 12–14 חברים הנבחרים מחדש בכל שנה, מושל ומפקד הנמל. לאחר מלחמת אזרחים ב-1630, שונתה שיטת הממשל, הדיואן הורחב (כשמחצית ממנו היו נציגי תושבי העיר אורנצ'וס ומחצית אנדלוסים) ל-16 נציגים, ומינוי מנהיג לאנדלוסים.

עצמאותה של הרפובליקה הסתיימה ב-1668, כאשר הסולטאן מולאי אל ראשיד, מייסד השושלת העלאווית, כבש את המדינה.

בספר הפופולרי "רובינזון קרוזו", קרוזו נשבה בידי שודד הים "הטורקי", ונמכר לעבדות ברפובליקה.

## הערות שוליים

קטגוריה:מדינות לשעבר באפריקה
קטגוריה:מרוקו: היסטוריה
בו רגרג

**בו רגרג** (ערבית: **أبو رقراق**) הוא נהר הזורם במערב מרוקו ונשפך אל האוקיינוס האטלנטי, בין הערים רבאט וסלא. אורכו 240 ק"מ, ושפכו נמשך לאורך של כ-24 ק"מ. ספיקת הנהר הממוצעת היא 23 קוב בשנייה, ומגיעה בשיאה ל-1500 קוב בשנייה, בעת ההצפות ומקורותיו הם הגשמים שבהרי האטלס. הנהר הוא אחד הגדולים במדינה, ועל ערוצו נבנו מספר סכרים, הן לשליטה במי ההשקיה והן להפקת אנרגיה.

הנהר שימש את הפיניקים להקמת ערים בסמיכות לשפך הנהר, ומאוחר יותר את הרומאים. נמל הנהר היווה נמל רב חשיבות במשך מאות רבות, אך עם הקמת נמל קזבלנקה בשנת 1913 פחתה חשיבותו. 

## קישורים חיצוניים

[640px|ממוזער|מרכז|הנהר בעוברו ליד העיר [סלא]]

קטגוריה:מרוקו: גאוגרפיה
קטגוריה:נהרות אפריקה הנשפכים לאוקיינוס האטלנטי
ליידיסמית'

**ליידיסמית**' (באנגלית: **Ladysmith**) היא עיירה בחופו המזרחי של האי ונקובר שבקולומביה הבריטית, קנדה. אוכלוסיית העיירה (נכון ל-2011) היא 7,921 תושבים.
## היסטוריה
באזור העיירה התגוררו ילידים, אך שטח זה הופקע לטובת חברת כריית פחם בשנת 1884. העיירה הוקמה בשנת 1898, כמקום מגורים לכורי פחם באזור סמוך. העיירה קיבלה את מעמדה ב-3 ביוני 1904. העיירה נקראת על שם ניצחונה של אנגליה על הבורים בקרב ליידיסמית' שבדרום אפריקה במהלך מלחמת הבורים השנייה. העיירה בדרום אפריקה נקראה על שמה של חואנה מריה סמית', אשתו של סר הארי סמית', מושל מושבת הכף משנת 1847 עד 1853. ב-1911 עמדה אוכלוסיית העיירה על 3,300 תושבים.

ב-5 באוקטובר 1909, פרעות החלו בעיירה ו-32 אנשים נהרגו. הפרעות פרצו על רקע מחאת הפועלים כנגד שכרם, וכוחות צבא נשלחו לעיירה על מנת להרגיע את הרוחות ולשמור על הרכוש. עם עליית השימוש בנפט, הצורך בפחם ירד ופרנסת תושבי העיירה, כורים במקצועם, נפגעה. ב-1931 נסגר מכרה הפחם, והאבטלה בעיירה נסקה. אך ב-1935 חברת כריתת עצים רכשה שטח סמוך, והפכה למקור תעסוקה מרכזי בעיירה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קנדה: ערי חוף
קטגוריה:קולומביה הבריטית: איים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1904
שחפית ים

**שַׁחֲפִית יָם** (שם מדעי: *Sterna hirundo*) הוא מין עוף ימי ממשפחת השחפיתיים, החיה בקרבת חופי הים, מה שהעניק לה את שמה.

שחפית הים היא עוף בגודל של תור ומשקלה הוא כ-130 גרם. גוף השחפית מוארך ועדין: צבע הראש והעורף הוא שחור חלקה העליון הכוללים את הגב והכנפיים אפורים והבטן לבנה.

שחפית הים היא עוף להקה, המקננת במושבות דגירה צפופות.

## תפוצה
שחפית ים נפוצה בכל אירופה ובחלקים מאסיה וצפון אמריקה בקיץ, והיא חורפת בחלקו הדרומי של כדור הארץ, לאורך חופי אפריקה, דרום אמריקה ואוסטרליה.

בישראל ניתן למצוא את שחפית הים לאורך חופי הים התיכון הצפוניים ובעמק החולה.

## קינון
שחפית הים בונה את קינה על הקרקע באזורים בעלי צמחייה מועטה ומטילה עד שלוש ביצים בקן. הביצים הן בצבע לבן עם כתמי הסוואה. זמן הדגירה הוא 21–22 ימים ולאחר בקיעת האפרוחים השחפיות מזינות אותם בעיקר בדגים אך גם ביצורים ימיים נוספים. האפרוחים מתחילים לעוף לאחר 28 יום.

## גלריה

קובץ:Sterna hirundo (adult).jpg
קובץ:Common tern with fish.jpg
קובץ:Sterna hirundo - Common-Tern.jpg
קובץ:Common tern in flight 2022 04 17 01.jpg
קובץ:Sterna hirundo longipennis, Petropavlovsk-Kamchatskiy, Kamchatka, Russia 01.jpg
קובץ:Sternidae EM1B2437 (48039022331).jpg
קובץ:2014-05-18 Sterna hirundo, Killingworth Lake, Northumberland 02.jpg
קובץ:Common tern landing on a branch.jpg
קובץ:Sterna hirundo hirundo MHNT.ZOO.2010.11.133.1.jpg


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:שחפיתיים
קטגוריה:ארץ ישראל: שחפיתיים
קטגוריה:פיג'י: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
מלטיה

**מלטיה** (בטורקית: **Malatya**; בארמנית: **Մալաթիա**; ביוונית: **Μαλάτεια**; בסורית: **ܡܠܝܛܝܢܐ**; בכורדית: **Meletî**/**مەلەتی** - **מלתי**) היא עיר במזרח טורקיה ובירת הנפה הקרויה על שמה במחוז מזרח אנטוליה. לעיר מעמד של עיר מטרופוליטנית (Büyükşehir - "עיר גדולה") ולפי אומדן רשמי משנת 2023 אוכלוסייתה מנתה 742,725 בני אדם.

העיר מיושבת מימי קדם. בחפירה ארכאולוגית, נמצא בתוך הריסותיו של ארמון-מקדש, פריט מיניאטורי דמוי-גלגל עשוי מחימר, אשר ייתכן והיה חלק מדגם זעיר-אנפין של עגלה. פריט זה תוארך לשנים שבין 3400-3100 לפנה"ס. בעת העתיקה נודעה כמליד. האשורים ישבו בעיר, וסטראבון כותב כי העיר "נודעת בקדמותה". בשנת 303 בעיר הוצא להורג אקספדיטוס.

במהלך המאה ה-19 בעיר הייתה אוכלוסייה ארמנית משמעותית. כל הארמנים נהרגו או גורשו במהלך מהומות.

מרכז העיר הקדומה נמצא כיום בשטחה של העיר בטאלגאזי הסמוכה (העיר נקראה עד לפני עשורים אחדים "אסקמלטיה" - "מלטיה העתיקה", עד ששמה שונה).

לעיר נמל תעופה מקומי (בחודשי הקיץ משמש גם כנמל בינלאומי, עבור טיסות מגרמניה) ועובר בה קו רכבת המחברה לאנקרה ואיסטנבול.

## כלכלה
שמאל|ממוזער|250px|
כלכלת העיר מלטיה נשלטת על ידי חקלאות, ייצור טקסטיל ובנייה. מלטיה מפורסמת בתוצרת המשמשים שלה, כאשר 50 אחוז מכלל תוצרת המשמשים הטריים ו-95 אחוז מהיבשים של טורקיה, מגדלת המשמשים הגדולה בעולם, באה מן העיר. לעיר שני אזורי תעשייה מאורגנים, שבהם התעשייה העיקרית היא טקסטיל.

מבחינה היסטורית, מלטיה ייצרה אופיום. הבריטים, בשנת 1920, תיארו את האופיום ממלטיה כבעל "האחוז הגבוה ביותר של מורפין".

## חינוך
שמאל|ממוזער|250px|הקמפוס הראשי של אוניברסיטת אינני
, אחת מהאוניברסיטאות הגדולות במזרח טורקיה, נמצאת במלטיה. היא הוקמה ב-28 בינואר 1975 ויש לה שלושה מוסדות ותשע פקולטות, עם יותר מ-2,500 סגל ו-20,000 סטודנטים. הקמפוס הגדול יותר שלה נמצא בחלק המזרחי של העיר.

ישנם 162 בתי ספר תיכוניים וחלק מבתי הספר התיכוניים הידועים, המבוססים על בחינות כניסה לבתי ספר תיכוניים במלטיה הם; בית הספר התיכון למדעים פטהי גמוהלואולו, בית הספר  הפרטי טורגוט אזאל,  והתיכון האנטולי מלטיה.

## תושבים מפורסמים
### ראשי המדינה
*איסמט אינני - ראש ממשלת טורקיה וראש המטות המשולבים של טורקיה הראשון ונשיא טורקיה השני
*טורגוט אזאל - ראש ממשלת טורקיה ונשיאה ה-8

### מפורסמים אחרים
*חמיט אלטינטופ - כדורגלן
*הראנט דינק - עיתונאי, נרצח על רקע לאומני
*מהמט אלי אג'ה - טרוריסט, ניסה להתנקש ביוחנן פאולוס השני

## גלריית תמונות

IsmetInonu.jpg|פסלו של איסמט אינני במלטיה
Malatya saat kulesi.jpg|מגדל השעון בעיר, 2010
Malatya Erhaç Airport 1.jpg|נמל התעופה בעיר
Building of Governorship of Malatya 01.jpg|בניין העירייה
Mosque, Malatya 02.jpg|מסגד בעיר
Main bus station, Malatya 02.jpg|תחנת האוטובוס המרכזית בשדרות טורגוט אזאל בעיר


## ערים תאומות
* 
* 

## ראו גם
* מליד

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טורקיה: ערים מטרופוליטניות
קרב וסטרפלאטה

250px|ממוזער|שמאל|אנדרטת וסטרפלאטה בגדנסק
250px|ממוזער|שמאל|תרשים קרב וסטרפלאטה
250px|ממוזער|שמאל|"לעולם לא עוד מלחמה" באתר הזיכרון וסטרפלאטה
[250px|ממוזער|שמאל|[בונקר בווסטרפלאטה]]
**קרב וסטרפלאטה** נערך בתאריכים 1 בספטמבר 1939 – 7 בספטמבר 1939 בחצי האי וסטרפלאטה בעיר החופשית דנציג בין חיילי גרמניה ופולין. זה היה הקרב שהתחיל את מלחמת העולם השנייה. עמידת חיילי פולין נגד כוח גרמני גדול פי עשרה ומצויד היטב מהווה עד היום השראה לחיילי ואזרחי פולין שעמדו בגבורה נגד הפולש הגרמני.

## רקע היסטורי
וסטרפלאטה הוא חצי אי בין מפרץ דנציג ממזרח ובין יובל של הוויסלה ממערב שהועמק, בכניסה לנמל דנציג. השם הגרמני של המקום פירושו "המישור המערבי". שם זה נשמר עד היום על ידי הפולנים.
בהחלטת חבר הלאומים מ-1925 הורשו הפולנים להחזיק בווסטרפלאטה 88 חיילים מצוידים בנשק קל. עם התגברות המתח בין פולין לגרמניה הועלה מספר החיילים לכ-200 ובניהם שישה קצינים. המקום בוצר וחומש בתותחי 75 מ"מ, מרגמות, נשק אנטי טנקי, נשק קל ומקלעים. מפקד המקום היה מייג'ור הנריק סוחארסקי. ב-25 באוגוסט 1939 הגיעה אניית הקרב "שלזוויג הולשטיין", לנמל דנציג למה שכונה "ביקור ידידותי" ועגנה כ-150 מטר מווסטרפלאטה, שם הוכרז על מצב חירום.

## הקרב
ב-1 בספטמבר 1939 בשעה 04.45 שעון מקומי פתחה שלזוויג הולשטיין במטח עז של תותחים על וסטרפלאטה. אלה היו היריות הראשונות במלחמת העולם השנייה. בחסות ההפגזה תקפו מאות חיילי סער את המוצב אולם הפולנים היו מוכנים. הגרמנים נלכדו במכשולים וגדרות תיל ואש מכוונת של הפולנים גרמה להם לעשרות אבדות, ההתקפה נכשלה.

גם התקפות נוספות נהדפו. ב-2 בספטמבר 1939 הטילו הגרמנים למערכה 60 מטוסי יונקרס Ju 87 שהטילו פצצות במשקל כולל של 26.5 טון וכן הוכנסו למערכה ספינות טורפדו שתקפו את המוצב מכיוון הים. סה"כ מנה הכוח הגרמני כ-3,200 לוחמים נגד כ-200 פולנים.

ב-4 בספטמבר 1939 ביקש סוחארסקי להיכנע אבל סגנו, קפטן פרנצ'ישק דוברסקי סירב. הפולנים החזיקו מעמד עד 7 בספטמבר 1939 בשעה 09.45 עת הניפו דגל לבן. הגרמנים הוציאו להורג את הקשר לאחר שסירב למסור להם את הקוד אבל לשאר הלוחמים הם התייחסו כשבויי מלחמה. לפולנים היו 16 הרוגים ו-53 פצועים ולגרמנים היו 200–300 הרוגים ופצועים.

הגרמנים הופתעו מעמידת הפולנים בווסטרפלאטה ואדולף היטלר ביקר במקום מיד לאחר כיבוש פולין כדי לקבל הסבר על הקרב.

## אתר הזיכרון
הפולנים הפכו את וסטרפלאטה לאתר זיכרון לגבורה הפולנית. בקצה חצי האי, על גבעה מלאכותית הוקמה ב-1966 אנדרטה ענקית בגובה של 25 מטר. באנדרטה חקוקים שמות אתרי קרבות במלחמת העולם השנייה בה השתתפו חיילים פולנים כמו מונטה קאסינו, נורמנדיה, דנקרק, מורמנסק ועוד.

בכניסה לאתר יש מוזיאון קטן עם פרטים על הקרב ובית קברות קטן בו קבורים הנופלים בקרב. המפקד הנריק סוחראסקי נפטר ממחלה ב-1946 ונקבר באיטליה. ב-1 בספטמבר 1971 הוחזר אפרו לפולין ונטמן בבית הקברות בווסטרפלאטה ועליו הצלב הצבאי הפולני שהוענק לו. בדרך לאנדרטה יש 7 תרנים ואתר ל-7 לפידים לזכר שבעת הימים בהם החזיקו הפולנים מעמד. במקום יש כתובת פולנית גדולה: **לעולם לא עוד מלחמה**.

במקום מתקיימת מדי שנה ב-1 בספטמבר, עצרת זיכרון ממלכתית.

## קישורים חיצוניים

* קרב וסטרפלאטה, באתר Gdansk Life
* אתר הזיכרון וסטרפלאטה, באתר יוטיוב
* סרטון נאצי על קרב וסטרפלאטה, באתר יוטיוב


Westrplatte Cemetery.JPG|בית הקברות בווסטרפלאטה
Westerplatte cemetery.JPG|קברו של מייג'ור סוחארסקי בווסטרפלאטה
Westerplatte memorial site.JPG|שבע משואות בווסטרפלאטה


וסטרפלאטה
קטגוריה:המערכה בפולין
וסטרפלאטה
וסטרפלאטה
קטגוריה:העיר החופשית דנציג
קטגוריה:1939 בפולין
Sonic Adventure

**Sonic Adventure** (ביפנית: **ソニックアドベンチャー**, Sonikku Adobenchā; בתרגום חופשי, "**הרפתקאות סוניק**") הוא משחק וידאו לקונסולת הדרימקאסט המהווה חלק מסדרת המשחקים "סוניק הקיפוד". המשחק פותח על ידי קבוצת סוניק והופץ על ידי סגה.

בעקבות ביטול המשחק Sonic X-treme לקונסולת ה-Sega Saturn, סוניק טים החלו לעבוד על משחק זה ב-1997. צוות פיתוח של 60 אנשים יצר את המשחק תוך עשרה חודשים, ולקחו השראה ממקומות בפרו ובגואטמלה. סגה הכריזו על המשחק באוגוסט 1998; הוא שוחרר ביפן בדצמבר, ולשאר העולם בספטמבר 1999.

בעקבות הצלחת המשחק, נוצרה גרסה מיוחדת לקונסולת הגיימקיוב ולמערכת ההפעלה Windows בשם Sonic Adventure DX: Director's Cut, עם גרפיקה מעודכנת ואתגרים נוספים. גרסת High definition למשחק שוחררה לפלייסטיישן 3 ול-Xbox 360 ב-2010, ול-Windows ב-2011. ביקורות עבור גרסאות אלה היו חיוביות פחות; מעריצי המשחק הרגישו שהמשחק התיישן בצורה רעה ולא החזיק במבחן הזמן. גרסה זו הופצה בישראל תחת הד ארצי.

## עלילה
הסיפור עוקב אחרי סוניק, טיילס, נאקלס, איימי רוז, ביג החתול ו-E-102 גאמה במסעם לאסוף את שבעת יהלומי הכאוס ולעצור את דוקטור אגמן מלחזק את כאוס.

## מבנה המשחק
במשחק ישנן שש דמויות שניתן לשחק בהן: סוניק הקיפוד, מיילס "טיילס" פראוור, נאקלס הקיפודן, איימי רוז, E-102 גאמה וביג החתול. לכל אחת מהדמויות יש עלילה שונה והסיפורים של הדמויות משיקים זה עם זה.

מעבר לשלבים עצמם במשחק יש מקומות שניתן להסתובב בהם, למצוא את השלבים ולעשות משימות. ישנם שלושה מרחבים: הרחפת של אגמן, היער, וסטיישן סקוור. באזורים אלה מופיעות מספר דמויות שאפשר לדבר איתן, והן יכולות לרמוז לשחקן איפה המקום שהוא צריך להיות בו. בכל אזור מסתתרות מספר משימות, שדרוגים ושלבים.

לכל דמות מבנה שלב אחר, סוניק צריך להגיע לסוף השלב, נאקלס צריך למצוא את הרסיסים של היהלום הראשי, ביג צריך לדוג צפרדע בשם פרוגי וכדומה.

מחוץ למשחק הראשי, השחקנים יכולים לגדל חיית מחמד וירטואלית בשם צ'או.

## צ'או
במשחק ניתן לטפל בחיות מחמד וירטואליות בשם "צ'או". הם נמצאים בשלושה גנים: הג'ונגל, העיר והספינה של אגמן. את הצ'או אפשר להאכיל, ללטף ואף ניתן לשחק איתם. הצ'או יכולים לצייר, לישון, לשחות, לשחק אחד עם השני, להתאהב וללדת. כמו כן, כדי לפתח צ'או צריך להביא לו מזון. השחקן עצמו גם יכול להתחרות נגד הצ'או בתחרויות ריצה; אם מנצחים בכל חמשת המפות שנמצאות במשחק, הצ'או מתפתחים וכך דרגת הקושי עולה. בתחרות אי אפשר לשלוט בצ'או, אך אפשר לדעת מה יהיו הביצועים שלו בתחרות לפי הכוחות שלו; ישנם חמישה כוחות: מהירות, תעופה, חוזק, כושר ושחייה. הצ'או מקבלים את הכוחות האלו מחיות שניתן לאסוף בשלבים העלילתיים.

## ראו גם
* סוניק הקיפוד
* Sonic Adventure 2

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:משחקי וידאו משנת 1998
קטגוריה:משחקי סגה
קטגוריה:סוניק הקיפוד: משחקים
קטגוריה:משחקי פלטפורמות ממוחשבים
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו ביפן
קטגוריה:משחקי דרימקאסט
סלא

**סָלֵא** (בערבית: **سلا**; בצרפתית: **Salé**; בברברית: **ⵙⵍⴰ**; ידוע גם בשם **סאלי**) היא עיר נמל בצפון-מערב מרוקו. העיר שוכנת במחוז רבאט-סלא-אל-קניטרה, על הגדה הימנית של הנהר בו רגרג, מול עיר הבירה רבאט. על פי מפקד האוכלוסין האחרון משנת 2024, התגוררו בעיר 945,101 תושבים, מה שהופך אותה לעיר הגדולה ביותר במחוז ולעיר החמישית בגודלה במרוקו כולה.

בשנות החמישים של המאה ה-20 הושקו ההפגנות הראשונות נגד הצרפתים בסלא, מה שגרם למרידות פוליטיות ברחבי המדינה שהביאו בסופו של דבר למרוקו לקבל את עצמאותה מצרפת בשנת 1956.

סלא הוקמה כהתיישבות פיניקית עתיקה מאות שנים לפני הספירה. לתקופה קצרה במהלך המאה ה-17 היא הייתה עיר-מדינה עצמאית (רפובליקת סלא), עד כיבושה וסיפוחה למרוקו העלאווית.

סלא ידועה גם בזכות אומניה המייצרים עבודות עץ כגון שולחנות, כיסאות ומגשים. כדאי לעצור ליד אחד ממפעלי העץ בסלא ולהציץ גם בדרך שבה בעלי המלאכה יוצרים את יצירות העץ שלהם.

## יהדות סלא
[ממוזער|הכניסה לבית הקברות היהודי של סלא במרכזו שוכן קברו של הרב [רפאל אנקווה]]
בסלא הייתה קהילה גדולה, מהבולטות ביהדות מרוקו. הקהילה התפתחה בפרט לאחר גירוש ספרד. חלק ממגורשי ספרד שהתיישבו בסלה מצאו עצמם מתפרנסים, בהנהגת שמואל פלאג'י, מחיים כפיראטים כנגד ספינות ספרדיות ועם השנים גם ספינות בריטיות, ובימי שבת וחגים פסקו מהטלת אימתם על אויביהם. בין רבני העיר בראשית המאה ה-18 היו רב העיר הרב משה אלנקוואה, רבי חיים בן עטר הזקן, רבי משה בן צור ממגורשי ספרד, הרב אהרן הסבעוני מחבר הגהות ל"היכל הקודש" על הרמב"ם, הרב חיים ביבאס שכיהן גם כדיין בתטואן, הרב משה בוזגלו (אביו של הרב שלום בוזגלו), רבי חיים טולידאנו (מהרח"ט דמן סאלי) במאה ה-19 כיהן הרב יששכר אצראף שכיהן גם כרב עדת המערביים בירושלים וחתנו הרב רפאל אנקווה, שהיה לימים הרב הראשי הראשון למרוקו.

## ערים תאומות
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* סלא, באתר אנציקלופדיה בריטניקה
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מרוקו: ערים
קטגוריה:מרוקו: ערי נמל
קטגוריה:קהילות יהודיות במרוקו
קטגוריה:פיניקים: מושבות
ג'ון דה לנסי

**ג'ון דה לנסי** (באנגלית: **John de Lancie**; נולד ב-20 במרץ 1948) הוא שחקן אמריקאי, המופיע בסרטי קולנוע ובתוכניות טלוויזיה מאז 1977. הוא ידוע בעיקר בזכות תפקידיו החוזרים כקיו בסדרות "מסע בין כוכבים" השונות, וכפרנק סימונס בסדרה "סטארגייט SG-1".

## חיים אישיים
דה לנסי נולד בפילדלפיה, פנסילבניה, בנם של אנדריאה וג'ון דה לנסי, אשר היה נגן האבוב הראשי של תזמורת פילדלפיה בשנים 1954–1977, ובשעתו אחד מנגני האבוב הידועים ביותר בעולם. הוא נשוי לשחקנית והזמרת מארני מוסימן ויש להם שני בנים, קיגן ואואן.

## קריירת משחק
### מסע בין כוכבים

דה לנסי ידוע בעיקר בזכות גילום דמותו האיקונית של קיו, דמות חוזרת בזיכיון "מסע בין כוכבים", בעלת כוחות על-אנושיים. קיו הוא אחת ממספר בודד של דמויות המופיעות במספר סדרות שונות של זיכיון "מסע בין כוכבים": שמונה פרקים של "מסע בין כוכבים: הדור הבא" ("Encounter at Farpoint", "Hide and Q", "Q Who", "Deja Q", "Qpid", "True Q", "Tapestry", "All Good Things..."), פרק אחד בסדרה "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9" ("Q-Less"), ובשלושה פרקים של "מסע בין כוכבים: וויאג'ר" ("Death Wish", "The Q and the Grey", "Q2"). בנו של דה לנסי, קיגן, הופיע עם אביו כבנו של קיו בעונה 7 של "מסע בין כוכבים: וויאג'ר", בפרק "Q2". דה לנסי חזר לגלם את הדמות בעונתה השנייה והשלישית (הופעת אורח) של הסדרה "מסע בין כוכבים: פיקארד".

### תפקידים אחרים בטלוויזיה

בנוסף לתפקידיו ב"מסע בין כוכבים", דה לנסי הופיע במספר רב של תוכניות טלוויזיה אחרות. הוא כיכב ב-"Legend" – יצירתו של תסריטאי "מסע בין כוכבים" מייקל פילר; היו לו תפקידים חוזרים ונישנים בסדרה "סטארגייט SG-1" כסוכן NID. הוא גם הופיע כד"ר דירוי בשלושה סרטי טלוויזיה של "Emergency!". בנוסף, דה לנסי גם הופיע בפרקים בודדים של סדרות שונות כגון "שובר שורות", "היחידה", "חוק וסדר: לוס אנג'לס", "", "מגע של מלאכים", ו-"Special Unit 2".

דה לנסי גילם מספר דמויות בסדרות אנימציה שונות, ובהן "Duck Dodgers", "העצבונים", "Max Steel", וכן את אפלון בסדרה "הפוני הקטן שלי: חברות היא קסם".

דה לנסי העניק את קולו לסדרת פרסומות של ג'נרל מוטורס בראשית שנות ה-80.

### קולנוע
בין סרטי הקולנוע בהם השתתף: "היד שמנענעת את העריסה", "Get Smart, Again!", "פישר קינג", "Bad Influence", "The Onion Field", "Taking Care of Business", "Fearless", "Arcade", "Multiplicity", "Woman on Top", "Nicolas", "Good Advice", "Patient 14", "The Big Time", "Teenius", "פתולוגיה", "Evolver", 
"Reign Over Me", "My Apocalypse", "You Lucky Dog" ו-"Bronies The Unexpected fans Of My Little Pony".

### תיאטרון

### דרמות אודיו

### משחקי מחשב
דה לנסי העניק את קולו לדמויות אנטוניו מלוצ'יו (מתוך משחק המחשב "Interstate '76"), המלאך טריאס (מתוך משחק המחשב "פליינסקייפ: טורמנט"), וד"ר מוות (מתוך משחק המחשב "Outlaws" משנת 1997). כמו כן, הוא סיפק את קולו עבור ויליאם מיילס במשחקים "Assassin's Creed: Revelations" ו-"Assassin's Creed III", פרופ' פיץ קוואדרנגל ("Quantum Conundrum") וכן קיו ("Star Trek: Borg" ו-"Star Trek: The Game Show").

### תעודה

## קריירה מוזיקלית

## קריירת כתיבה
ביחד עם פיטר דייוויד, דה לנסי היה שותף בכתיבת הרומן "I, Q", כמו גם הרומן "Soldier of Light", אותו כתב יחד עם טום קול. כמו כן, הוא היה אחד מכותבי ספר הקומיקס "The Gift" בהוצאת DC קומיקס.

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

* 

* ברכה בווידאו מג'ון דה לנסי למעריצים בישראל, באתר סטארבייס972, 5 במאי 2009
## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1948
אגבאריה

**אַגְבָּארִיָּה** (בערבית: **اغبارية**; תעתיק מדויק לעברית: **אע'באריה**) הוא שם המשפחה הערבי הנפוץ בישראל.

שם המשפחה אגבאריה מגיע ככל הנראה משמה של העיר אע'בר על גבול סעודיה-תימן של ימינו. המשפחה היגרה מאזור תימן לירדן, כנראה בשל סכסוכי שבטים, לאחר מכן התנחלה באזור שכם, עד שהגיעה לבסוף לאום אל-פחם. המשפחה התיישבה באום אל-פחם בשכונה הנושאת את השם שכונת אלאגבאריה, והיא כוללת את המשפחות מוסא, בשיר, מוחמד, ח'ליפה.
## אישים
* איימן אגבאריה (יליד 1968) – משורר, מחזאי ומרצה ערבי–ישראלי
* חסן אגבאריה (יליד 1967) – איש חינוך ישראלי
* עפו אגבאריה (יליד 1949) – פוליטיקאי ערבי–ישראלי
* ח'אלד אגבאריה (יליד 1960) - פוליטיקאי ערבי–ישראלי
* פואד אגבאריה (יליד 1981) – אמן ערבי–ישראלי
* ריאד אגבריה (יליד 1959) – פרופסור לפרמקולוגיה

## הערות שוליים

קטגוריה:ערביי ישראל
קטגוריה:שמות משפחה ערביים
קטגוריה:משפחות פלסטיניות
המוזיאון הלאומי ברוקנטל

ממוזער|הכניסה למוזיאון ברוקנטל
**המוזיאון הלאומי ברוקנטל** (ברומנית: **Muzeul Naţional Brukenthal**) הוא מוזיאון בעיר סיביו בטרנסילבניה שברומניה. המוזיאון מתבסס על אוספיו של סמואל ברוקנטל, מושל טרנסילבניה מטעם בית הבסבורג. המוזיאון נפתח בשנת 1817, והוא המוזיאון הוותיק ביותר ברומניה. ברוקנטל עצמו החל לאסוף אמנות ב-1790.

למעשה, המוזיאון מכיל שישה מוזיאונים נפרדים, השוכנים במקומות שונים בעיר, כשכל אחד עוסק בתחום אחר. גלריות האמנות שוכנות בתוך ארמונו של ברוקנטל, ומוצגים בהם כ-1,500 ציורים מהזרם המרכזי של האמנות האירופאית, החל מהמאה ה-15 עד המאה ה-18. בנוסף לציורים ישנו אוסף תחריטים, ספרים, מטבעות ומינרלים. ספריית ברוקנטל אף היא נמצאת בארמון ובה 300,000 פריטים הכוללים כתבי יד, אינקונבולות, ספרים בשפות רומניות עתיקות, ספרים עכשוויים ומגזינים.

שאר המוזיאונים הם: מוזיאון להיסטוריה, מוזיאון לפרמקולוגיה, מוזיאון להיסטוריה של הטבע ומוזיאון לכלי נשק וציד. כל אחד מהם שוכן בבניין אחר ברחבי העיר.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סיביו
קטגוריה:רומניה: מוזיאונים
ז'אן-פייר סר

**ז'אן-פייר סר** (בצרפתית: **Jean-Pierre Serre**; נולד ב-15 בספטמבר 1926) הוא מתמטיקאי צרפתי שזכה בפרסים רבים. היה הזוכה הצעיר ביותר במדליית פילדס ב-1954 והזוכה הראשון בפרס אבל ב-2003.

## ביוגרפיה
ז'אן-פייר סר נולד ב-15 בספטמבר 1926 בבאג, פירנה-אוריאנטל, צרפת להורים רוקחים. את הפרס הראשון קיבל במסגרת לימודיו בתיכון אלפונס דודה, כאשר זכה במקום הראשון במתמטיקה בקונקור ג'נרל (Concours général). ב-1945 התחיל את לימודיו באקול נורמל סופרייר, ב-1951 הגן על הדוקטורט שלו בטופולוגיה אלגברית בסורבון בהנחייתו של אנרי קרטן. הוא התקבל לקבוצת בורבאקי שאותה יסד קרטן.

ב-1954, בגיל 27, זכה במדליית פילדס. ב-1958 מונה לפרופסור בקולז' דה פראנס שם פעל עד שיצא לפנסיה ב-1994. בנוסף פעל באוניברסיטת הרווארד ובמכון למחקר מתקדם שבפרינסטון. הוא חבר האקדמיה הצרפתית למדעים, החברה המלכותית של בריטניה, האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית, האקדמיה המלכותית השוודית למדעים והאקדמיה הרוסית למדעים וכן קיבל מעשרות אוניברסיטאות תואר דוקטור לשם כבוד.

## עבודתו

## פרסים והוקרה

## קישורים חיצוניים

* 

* 

קטגוריה:אלגבראיסטים
קטגוריה:מתמטיקאים צרפתים
קטגוריה:זוכי פרס אבל
קטגוריה:זוכי פרס וולף למתמטיקה
קטגוריה:זוכי מדליית פילדס
קטגוריה:צרפתים חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:חברי האקדמיה הצרפתית למדעים
קטגוריה:חברי האקדמיה המלכותית השוודית למדעים
קטגוריה:עמיתים זרים בחברה המלכותית
קטגוריה:חברי האקדמיה הרוסית למדעים
קטגוריה:סגל אקול נורמל סופרייר
קטגוריה:בוגרי אקול נורמל סופרייר
קטגוריה:סגל קולז' דה פראנס
קטגוריה:זוכי מדליית הזהב של CNRS
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1926
מרכז השיקום על שם אידה סוראסקי

**מרכז השיקום ע”ש אידה סוראסקי** הוא בית חולים שיקומי הממוקם במתחם המרכז הרפואי תל אביב ע"ש סוראסקי. הכניסה הראשית היא מרחוב הנרייטה סולד בתל אביב. מיועד לחולים שנותחו או טופלו במחלקות בית החולים השונות, וכן לאלה אשר זקוקים לשיקום וטופלו במוסדות רפואה אחרים.
מטרתו לשקמם ולהחזירם לפעילות ולתפקוד יומיומי תקינים ככל האפשר.
כמו כן, מטופלים במסגרת בית החולים השיקומי, מטופלים הזקוקים לטיפול במסגרת אמבולטורית, כגון מרפאות ואשפוז יום.

בית החולים השיקומי כולל את מערך הגריאטריה והפסיכיאטריה, מחלקת השיקום, המכון לטיפול בכאב, המכון למניעת מחלות לב ושיקום הלב, וכן את מכוני הפיזיותרפיה והריפוי בעיסוק.

בבית החולים השיקומי 124 מיטות.

במהלך מלחמת חרבות ברזל הוקם בית חולים שיקומי לפצועי מלחמה - בשביל"ם.

## קישורים חיצוניים

* 
*דף המרכז השיקום ע”ש אידה סוראסקי, באתר המרכז הרפואי ת"א ע"ש סוראסקי

## הערות שוליים

קטגוריה:תל אביב-יפו: בתי חולים
קטגוריה:המרכז הרפואי תל אביב ע"ש סוראסקי
קטגוריה:הצפון החדש
קטגוריה:בתי חולים שיקומיים
תחנת הרג'וקו

ממוזער|פנים התחנה
**תחנת הרג'וקו** (ביפנית: **原宿駅**) היא תחנת רכבת ברובע שִיבּוּיָה, בטוקיו, יפן. התחנה מנוהלת על ידי "חברת הרכבת המזרחית ליפן" (JR East). התחנה ממוקמת בצידו המזרחי של אזור הרג'וקו ועל כן שמה. בתחנה עוברים קו ימנוטה וכן הקו התחתי צ'יודא.

## מתווה התחנה
התחנה מכילה פלטפורמה אשר כלואה בין שתי מסילות ובה שני רציפים. בנוסף בתחנה פלטפורמה זמנית אשר ממוקמת בצידה המערבי של התחנה ונעשה בה שימוש בעת אירועים גדולים באזור, בעיקר באירועי השנה החדשה.

הכניסה המרכזית שוכנת בקצה הדרומי של התחנה. כניסה נוספת המובילה למרכז הפלטפורמה נמצאת ברחוב טאקשיטה המהווה מוקד תיירותי ובו חנויות רבות (כמעין שוק).

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:טוקיו: תחבורה
הרג'וקו
הרג'וקו
אם החומץ

[שמאל|ממוזער|250px|אם החומץ ב[כוס (כלי)|כוס]]
**אם החומץ** הוא חומר המורכב מתאית וחיידקים המחמצנים כוהל לחומצה אצטית במהלך תהליך תסיסתו בנוכחות חמצן. ניתן להוסיף את אם החומץ לנוזל אלכוהולי כגון יין או סיידר לשם ייצור חומץ.

אם החומץ יכול להיווצר גם בחומץ אם הוא מכיל סוכר או אלכוהול שטרם תססו. תופעה זו שכיחה יותר בחומץ שלא עבר פסטור. אם החומץ איננו מזיק וניתן לסנן אותו משארית החומץ, לעשות בו שימוש ליצירת חומץ, או פשוט להתעלם מהימצאותו.

## חיידקי חומצת החומץ
**חיידקי חומצת החומץ** (**AAB**) הם קבוצה של חיידקים גראם-שליליים המחמצנים סוכרים או אתנול ומייצרים חומצה אצטית במהלך התסיסה. חיידקי חומצת החומץ שייכים לעשרה סוגים במשפחת . מספר מינים של חיידקי חומצת החומץ משמשים בתעשייה לייצור מזונות וכימיקלים.

## תיאור
כל חיידקי חומצת החומץ בעלי צורת מוט ואוירניים אובליקטוריים, חיידקי חומצה אצטית נשאים באוויר בכל מקום בטבע. הם נוכחים באופן פעיל בסביבות בהן נוצר אתנול כתוצר של תסיסה של סוכרים. ניתן לבודד אותם מצוף פרחים ומפירות פגומים. מקורות טובים אחרים הם סיידר תפוחים טרי ובירה לא מפוסטרת שם הם גדלים כשכבה על פני השטח בשל אופיים האירובי ותנועתיותם הפעילה. זבובי פירות וצלופחי חומץ  נחשבים לווקטורים נפוצים בהתפשטות חיידקי חומצת החומץ בטבע.

## מניעה
ניתן לדכא את צמיחת "החיידק האצטובקטר" ביין על ידי נקיטת כללי תברואה יעילה, על ידי הרחקה מוחלטת של אויר מיין באחסון, ועל ידי שימוש בכמויות מתונות של גופרית דו-חמצנית ביין כחומר משמר.

## מטבוליזם
חומץ מיוצר כאשר חיידקי חומצה אצטית פועלים על משקאות אלכוהוליים כגון יין. תגובות חמצון ספציפיות מתרחשות באמצעות תסיסה אוירנית, היוצרת חומץ כתוצר לוואי. בתעשייה הביוטכנולוגיה, מנגנון החמצון של חיידקים אלה מנוצל לייצור מספר תרכובות כגון חומצה אסקורבית, דיהידרוקסיאצטון, חומצה גלוקונית ותאית. מלבד תעשיית המזון, חלק מחיידקי חומצת החומץ משמשים כביו-זרזים לייצור תעשייתי של תרכובות. הם משמשים כביו-זרזים חשובים לפיתוח תהליכי תסיסה ידידותיים לסביבה, כחלופה לסינתזה כימית. סוגים מסוימים, כמו , יכולים לחמצן אתנול לפחמן דו-חמצני ומים באמצעות אנזימים של מעגל קרבס. סוגים אחרים, כמו , אינם מחמצנים אתנול, מכיוון שמעגל קרבס אינו מושלם.
ממוזער|חיידקי Acetobacter aceti
כיוון שחיידקים אלה מייצרים חומצה, הם בדרך כלל עמידים לחומצה, וגדלים בסביבה מתחת ל-pH 5.0, אם כי ה-pH האופטימלי לצמיחה שלהם הוא 5.4-6.3.  מסוגל לסנתז תאית, תהליך שמתבצע לרוב על ידי צמחים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חומץ
קטגוריה:כימיה של מזון: חומרים
קטגוריה:מיקרוביולוגיה
קטגוריה:ביוטכנולוגיה
פנצ'בו

**פָּנְצֶ'בוֹ** (בסרבית: **Pančevo**, **Панчево**) היא עיר הממוקמת בדרום פרובינציית וויבודינה שבסרביה, כ-15 קילומטרים מזרחית לבירה בלגרד.

פנצ'בו היא העיר השביעית בגודלה בסרביה, ומשמשת כבירת מחוז דרום באנאט. נמל העיר הממוקם על גדת הנהר טימיש, הוא הגדול לכל אורך הנהר.

הכלכלה בעיר נשענת על תעשיות כבדות, תעשיות פטרוכימיות, דשנים, בית זיקוק, ומפעל המטוסים Utva.

## היסטוריה
קיים תיעוד ליישוב במקום החל מימי הביניים. בין המאה ה-9 למאה ה-11 שלטו ביישוב לפרקים הממלכה הבולגרית הראשונה, האימפריה הביזנטית וממלכת הונגריה. במהלך המאה ה-16 נכבש האזור על ידי האימפריה העות'מאנית וב-1716 עבר לחזקת ממלכת הבסבורג. בהמשך נכללה העיר בשטחי האימפריה האוסטרו-הונגרית ולאחר מלחמת העולם הראשונה בשטחי ממלכת יוגוסלביה. באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, פלשה גרמניה הנאצית ליוגוסלביה הכניעה אותה תוך ימים אחדים. יוגוסלביה חולקה לאזורי שליטה בין מדינות הציר ואזור פנצ'בו נותר בחזקה גרמנית. לאחר המלחמה נכללה העיר בשטחי יוגוסלביה ולאחר התפרקות יוגוסלביה בשטחי סרביה.

## הקהילה היהודית
ראשוני היהודים התיישבו בעיר במהלך המאה ה-18 ובהמשך הוקם במקום בית עלמין יהודי. ב-1870 הוקמה הקהילה רשמית וב-1900 מנתה 751 נפשות. ב-1909, נחנך בית הכנסת המרכזי והוקמו אגודת נשים ואגודה ציונית. המשבר הכלכלי העולמי של 1929 לא פסח על יוגוסלביה ולווה בתהליך הגירה פנימי מקהילות קטנות יחסית לקהילות גדולות ומבוססות. בפרוץ מלחמת העולם השנייה התגוררו בפנצ'בו 548 יהודים. לאחר הכנעת ממלכת יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית החלו הגרמנים ברדיפות יהודים תוך שהם מסתייעים באוכלוסייה מקומית ממוצא גרמני (פולקסדויטשה). חלק מבני הקהילה נורו בגיא ההריגה בכפר יאבוקה הסמוך לעיר, וחלקם גורשו למחנות הריכוז סיימישטה וטופובסקה שופה. לאחר המלחמה שבו לפנצ'בו שרידי הקהילה. ב-1947, התגוררו בפנצ'בו 101 יהודים וב-1968 מנתה הקהילה היהודית 47 נפשות.

## ערים תאומות
לפנצ'בו שש ערים תאומות:
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* רשימת הנרצחים בשואה מהעיר פנצ'בו, במאגר המידע של יד ושם.

## הערות שוליים

קטגוריה:סרביה: ערים
פנצ'בו