open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אלגוריתם קורי העכביש

**אלגוריתם קורי העכביש (COBWEB)** משמש עבור** **מערכת גדלה שבה קיימת היררכיה של קיבוץ קונספטואלי (conceptual clustering). שיטת קורי העכביש הומצאה על ידי פרופסור דאגלס. ה. פישר, אשר נכון לשנת 2017 עובד באוניברסיטת ואנדרבילט.

אלגוריתם קורי העכביש מארגן תצפיות באופן הדרגתי לתוך עץ מסווג (classification tree). כל צומת סיווג בעץ מייצג מחלקה אשר מאופיינת על ידי חישוב הסתברותי. החישוב ההסתברותי מסכם את ההתפלגויות המותנות בתכונות של האובייקטים המסווגים תחת אותה צומת. עץ מסווג זה יכול לשמש כדי לחזות תכונות חסרות או את המחלקה של אובייקט חדש.

ישנן ארבע פעולות בסיסיות שאלגוריתם קורי העכביש משתמש בהן כדי לבנות אשכולות מסווגים. כל תהליך שנבחר תלוי בקטגוריית השירות (Category of utility) של הסיווג, המושגת על ידי יישום אלגוריתם זה. תהלכי הביצוע הם:
* מיזוג שני צמתים:  החלפת שני צמתים בצומת חדש, אשר צומתי המשנה שלו הם איחוד של הצמתים המקוריים, אשר מסכם את ההתפלגויות המותנות בתכונות של כל האובייקטים המסווגים תחת אותם צמתים.
* פיצול צומת: צומת מפוצל על ידי החלפתו עם צומתי המשנה שלו.
* הוספת צומת חדש: נוצר צומת חדש המתאים לאובייקט אשר מוכנס לתוך העץ.
* העברת אובייקט למטה בסדר ההיררכי: קורא ביעילות את אלגוריתם קורי העכביש של האובייקט ואת עץ המשנה המושרש בתוך הצומת.

## אלגוריתם קורי העכביש
  *COBWEB*(*root*, *record*): Input: A COBWEB node *root*, an instance to insert *record* *if* *root* has no children *then* *children* := {*copy*(*root*)} *newcategory*(*record*) \\ adds child with record’s feature values. *insert*(*record*, *root*) \\ update root’s statistics *else* *insert*(*record*, *root*) *for* *child* *in* *root*’s children *do* calculate Category Utility for *insert*(*record*, *child*), set *best1*, *best2* children w. best CU. *end for* *if* *newcategory*(*record*) yields best CU then *newcategory*(*record*) *else* *if* *merge*(*best1*, *best2*) yields best CU then *merge*(*best1*, *best2*) *COBWEB*(*root*, *record*) *else if* *split*(*best1*) yields best CU then *split*(*best1*) *COBWEB*(*root*, *record*) *else* *COBWEB*(*best1*, *record*) *end if* *end*

## קישורים חיצוניים
* יישום של קורי עכביש בשפת פייתון.

## הערות שוליים

קטגוריה:בינה מלאכותית
קטגוריה:אלגוריתמים
ארון יוהנסון

**ארון יוהנסון** (באנגלית: **Aron Jóhannsson**, נולד ב-10 בנובמבר 1990) הוא כדורגלן אמריקאי ממוצא איסלנדי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת וואלור מליגת העל האיסלנדית. שיחק בעבר בנבחרת ארצות הברית.

יוהנסון נולד בארצות הברית לזוג הורים ממוצא איסלנדי ששהו במדינה כסטודנטים. בגיל 3 חזר עם הוריו לחיות באיסלנד.

## קריירה
כילד החל לשחק בקבוצת הילדים של פיולניר ברייקיאוויק, בירת איסלנד. בשנת 2005 עבר לשחק בקבוצת פרייד'פליק לעונה אחת, בסיומה שב לקבוצתו הקודמת. בשנים 2007-2008 שיחק באקדמיית IMG בברנדטון, פלורידה.

בעונת 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של פיולניר במסגרת ליגת העל האיסלנדית. במשך שתי העונות ששיחק בקבוצה שותף ב-37 משחקים. בעונתו הראשונה הבקיע שער אחד ובעונתו השנייה בקבוצה הבקיע עוד 12 שערים וסיים את העונה כמלך השערים.

באוגוסט 2010 עבר לשחק בקבוצת אורהוס הדנית והיה שותף להעפלתה של הקבוצה לסופרליגה הדנית, הליגה הבכירה. ב-7 בנובמבר 2011, לאחר 15 שערים בהם לא הבקיע, כבש את שער הבכורה שלו בליגה. ב-27 באוגוסט 2012 הבקיע שלושער בתוך פחות מ-4 דקות, השלושער המהיר ביותר בתולדות הליגה הדנית. בהמשך המשחק הבקיע שער נוסף בניצחון 1-4 על הורסנס.

בינואר 2013 חתם בקבוצת אלקמאר. במהלך שתי העונות בהן שיחק בקבוצה הבקיע 29 שערים ב-58 משחקים בהם שותף.

באוגוסט 2015 חתם על חוזה ל-4 עונות בקבוצת ורדר ברמן תמורת 5 מיליון אירו. הוא ערך את הופעת הבכורה בליגה, כשעלה כמחליף במשחק מול קבוצת שאלקה. במהלך חודש אוקטובר הודיעה הקבוצה כי יוהנסון יעדר מספר שבועות עקב גירוי עצב הירך הימנית שלו, פגיעה שבעקבותיה עבר ניתוח. הוא ניסה לשוב ולשחק, אך במהלך חודש מרץ נודע באופן סופי כי לא ישוב למגרשים עד לסיום העונה.

הוא שב לשחק בפתיחת עונת 2016/2017. במשחק נגד בורוסיה מנשנגלדבך הורחק בכרטיס אדום לאחר, שלטענת השופט, קילל אותו. בעקבות כך הורחק משני משחקים נוספים ונקנס ב-8,000 אירו. ההרחקה, שבאה במקביל להחלפת המאמן ומינויו של אלכסנדר נורי לתפקיד הובילה לאיבוד מקומו בהרכב.

בקיץ 2019 חתם יוהנסון בהאמרבי מליגת העל השוודית על חוזה לשלוש שנים. בעונת 2020 היה מלך השערים של הקבוצה עם 12 שעירים ב-22 הופעות. למרות זאת בסיום השני החליט לבטל את החוזה והפך לשחקן חופשי. בפברואר 2021 חתם על חוזה בקבוצת לך פוזנן הפולנית.

## נבחרת
יוהנסון מחזיק באזרחות כפולה, דבר שאפשר לו לשחק גם עבור איסלנד וגם עבור ארצות הברית. שיחק 10 משחקים במדי הנבחרת הצעירה של איסלנד. באוקטובר 2012 זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014, אך לא שיחק עקב פציעה. במאי 2013 יורגן קלינסמן, מאמן נבחרת ארצות הברית, הצהיר כי הוא "שם עין" על השחקן. ב-13 באוגוסט אישרה פיפ"א את המעבר לנבחרת ארצות הברית. יום למחרת ערך את הופעת הבכורה במשחק ידידות מול נבחרת בוסניה והרצגובינה. ב-15 באוקטובר, במשחק האחרון במסגרת מוקדמות המונדיאל, מול נבחרת פנמה הבקיע את שער הבכורה שלו בדקה האחרונה של המשחק והבטיח את הניצחון בתוצאה 2-3.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אלבמה
קטגוריה:מוביל (אלבמה): אישים
קטגוריה:כדורגלנים איסלנדים
קטגוריה:כדורגלנים אמריקאים
קטגוריה:חלוצי כדורגל איסלנדים
קטגוריה:חלוצי כדורגל אמריקאים
קטגוריה:אלבמה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני אורהוס
קטגוריה:כדורגלני א.ז. אלקמאר
קטגוריה:כדורגלני ורדר ברמן
קטגוריה:כדורגלני המארבי
קטגוריה:כדורגלני לך פוזנן
קטגוריה:כדורגלני ואלור רייקיאוויק
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ארצות הברית
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2014
קטגוריה:כדורגלני גביע הזהב 2015
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1990
בית העלמין היהודי סבסטופול בבוקרשט

**בית העלמין "סבסטופול"** היה בית העלמין היהודי העתיק ביותר בבוקרשט ושימש להטמנת מתי שתי העדות היהודיות, אשכנזים וספרדים כאחד. בעת פירוקו, בשנת 1942 בית העלמין נמצא ברחוב סבסטופול 13 - 17.
ממוזער|בית העלמין סבסטופול בעת הפירוק, מאי 1942
## ההיסטוריה של בית העלמין
תאריך בנייתו המדויק של בית העלמין אינו ידוע. חוקרים תיארו בעבודות שונות מצבות שהוקמו בסוף המאה ה־17 ובתחילת המאה ה־18, ביניהן מצבתו של רבי מרדכי, בנו של רבי יהודה, שנפטר בי' בכסליו תעי"ו (6 בדצמבר 1715).

בית העלמין נבנה במרחק של כ-4 קילומטר צפונית לעיר העתיקה של בוקרשט .

במאות ה-18 וה-19 חלה התפתחות אורבאנית מואצת של העיר בכיוון צפון וכתוצאה מכך בית העלמין שהוקם מחוץ לעיר נמצא באמצע המאה ה-19 במרכז העיר, באזור יוקרתי של בתי מידות דוגמת בתיה של משפחת פיליפסקו. עד לבניית בתיה של משפחת פיליפסקו, בין השנים 1846 – 1852, המקום היה ידוע בשם "קברות היהודים " (Mormintele Ovreilor). לאחר מכן, לזמן קצר, בשם רחוב פיליפסקולוי, עד לשינוי שם הרחוב לסבסטופול לאחר מלחמת קרים (1853 – 1856).

לאחר שינוי שם הרחוב כונה גם בית העלמין "בית העלמין סבסטופול".

בית העלמין נסגר בשנת 1864 במסגרת מדיניות מוצהרת של הוצאת כל בתי הקברות ממרכזי הערים.

בעת סגירת בית העלמין היו בו 4,000 קברים, מתוכם כ-2,500 היו שייכים לאנשים שנפטרו במגפת הדבר במאה ה-18 ובמאה ה-19 ונקברו בקבר משותף.

במקום בית עלמין זה נפתחו שני בתי עלמין חדשים, בית העלמין פילנתרופיה עבור האשכנזים ובית העלמין הספרדי ברחוב שרבאן וודה עבור קהילת הספרדים.

בישיבת מועצת הקבינט של ממשלת רומניה מיום 8 באוקטובר 1940 התקבלה החלטה לסלק את בתי העלמין היהודיים ממרכז בוקרשט. בישיבה זאת אמר המרשל יון אנטונסקו:

הוריה סימה, שהיה ראש התנועה הלגיונרית וסגנו של אנטונסקו, הסתייג מעט:

צעדים מעשיים לביצוע החלטה זאת ננקטו רק כעבור שנתיים. ב-11 במאי 1942 נחתם בין מרכז היהודים ברומניה, חברת קדישה בוקרשט, הקהילה היהודית בבוקרשט וקהילת היהודים הספרדים של בוקרשט לבין עיריית בוקרשט הסכם לוויתור מרצון על שטח בית העלמין, בו הארגונים היהודיים התחייבו למסור את השטח "נקי מעצמות, קברים ומצבות".

בעבודות עקירת העצים, פירוק המצבות והוצאת שרידי הגופות והעברתם לבתי העלמין היהודיים האחרים בעיר הועסקו גדודי עבודה יהודיים.

שרידי המתים הועברו לשלושה בתי העלמין היהודיים האחרים בעיר. השרידים הלא מזוהים נקברו בקבר משותף. עבודת פירוק הקברים נפסקה לאחר הפיכת 23 באוגוסט 1944 ושינוי המשטר ברומניה - בשלב זה נותרו בבית העלמין רק 25 קברים שלמים.

## הנצחה
בין עובדי הכפייה שהועסקו בפירוק הקברים היה גם הצייר היהודי לאזר זין, שצייר 53 מצבות, כדי לשמר את אומנותם של בוני המצבות.

בבית העלמין היהודי ג'יורג'יולי הוקמה אנדרטה המורכבת מלוח זיכרון המספר את סיפורו של בית העלמין סבסטופול ורחבה בה מצבות שהובאו מבית העלמין בעת פירוקו.

מצבות שהובאו מבית העלמין סבסטופול לאחר פירוקו מוצגות באנדרטת השואה בבוקרשט ובבית העלמין הספרדי של בוקרשט. בפרוזדור שבכניסה לבית הכנסת אחדות הקודש מוצגות שלוש מצבות מהשנים 1909 - 1906 עשויות עץ ומקושטות בחלקן העליון בעיטורים מגוונים.

## קישורים חיצוניים
* Cimitirul evreiesc din strada Sevastopol: distrus în Holocaustul din România 

## הערות שוליים

סבסטופול
קטגוריה:שואת יהודי רומניה
ידידנו המשותף (מיני-סדרה, 1998)

**ידידנו המשותף** (באנגלית: **Our Mutual Friend**) היא מיני-סדרה בריטית המבוססת על הרומן "ידידנו המשותף" מאת צ'ארלס דיקנס שנכתב ופורסם בשנים 1864 ו-1865. הסדרה שודרה לראשונה ב-1998.

## צוות השחקנים
* אנה פריל – בלה וילפר
* סטיבן מקינטוש – ג'ון הרמון
* קילי הוז – ליזי הקסם
* פול מקגאן – יוג'ין רייבורן
* פיטר ווהן – מר בופין
* דייוויד מוריסי – בראדלי הדסטון
* דומיניק מפהאם – מורטימר לייטווד
* דייוויד בראדלי – רוג' ריידרהוד
* קנת קרנהאם – סילאס וג
* טימותי ספול – מר וינוס
* פאם פריס – גברת בופין
* קייטי מרפי – ג'ני רן
* דון מקיצ'ן – סופרוניה לאמל
* אנתוני קאלף – אלפרד לאמל
* מרטין הנקוק – סלופי
* עדנה דורה – בטי היגדן
* מרגרט טייזאק – ליידי טיפינס
* פיטר וייט - מר וילפר

## הפקה
ספינת הקיטור "קינגסוור קאסל"  שימשה לצילומי הסדרה. אתר הצילומים של הסצנה נערך בנהר מדווי סמוך למעגן הספינות במספנה ההיסטורית של צ'טם. הרחובות של בית המחסה צולמו גם במספנה בצ'טהאם.

## פרסים
;זכייה
* 1999: פרס האקדמיה הבריטית לאומנויות הקולנוע והטלוויזיה עבור העיצוב הטוב ביותר, המיני-סדרה הטובה ביותר, הסאונד הטוב ביותר, האיפור הטוב ביותר.

;מועמדות
* פרס Broadcasting Press Guild עבור השחקן הטוב ביותר, הדרמה הטובה ביותר.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים לפי ספרי צ'ארלס דיקנס
קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות שעלו לשידור בשנות ה-1990
לואיג'י מוסו

**לואיג'י מוסו** (באנגלית: **Luigi Musso**; 28 ביולי 1924 - 6 ביולי 1958) היה נהג מרוצים איטלקי שהתחרה עבור קבוצת פרארי באליפות הפורמולה 1. נודע בעיקר בשל היריבות העזה בינו ובין צמד חבריו לקבוצה מייק הות'ורן ופיטר קולינס. נהרג בתאונה שאירעה במהלך הגרנד פרי הצרפתי בעונת 1958.

## קריירה
מוסו נולד ברומא והחל להתחרות במכוניות ספורט. ב-17 בינואר 1954 ערך את הופעת הבכורה שלו באליפות הפורמולה 1, כאשר התחרה עבור קבוצת מזארטי. במהלך השנה ניצח במרוץ הקופה אצ'רבו, מרוץ שלא נכלל בסבב האליפות. בסיום עונת 1955 עזב את מזארטי והצטרף לקבוצת פרארי.

בגרנד פרי ארגנטינה, המרוץ שפתח את עונת 1956, חלק ניצחון יחד עם חואן מנואל פנג'יו. תאונה במהלך מרוץ מכוניות ספורט בו השתתף במסלול הנורבורגרינג, גרמה לפציעתו, פציעה שהשביתה אותו מפעילות לאורך מרבית העונה. עונה לאחר מכן הצליח לסיים פעמיים ברציפות במקום השני (גרנד פרי צרפת ובריטניה), את העונה כולה סיים כשהוא מדורג במקום השלישי.

את עונת 1958 פתח עם שני מרוצים בהם סיים במקום השני. ב-6 ביולי, במהלך הגרנד פרי הצרפתי, היה מוסו במקום השני אחרי מייק הות'ורן. בהקפה העשירית של המסלול הועף רכבו מהמסלול, פגע בתעלה בצידי הדרך והתהפך באוויר. מוסו הובהל לבית החולים, בו מת מפצעיו מאוחר יותר באותו היום.

מספר שנים לאחר התאונה, טענה פיאמה ברסקי, מי שהייתה ארוסתו של מוסו בזמן מותו, כי היריבות העזה בינו ובין צמד חבריו לקבוצה מייק הות'ורן ופיטר קולינס הובילה את השלושה לקחת סיכונים מיותרים ובסופו של דבר הייתה הסיבה למותו.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:נהגי קבוצת פרארי
קטגוריה:נהגי מכוניות מרוץ איטלקים
קטגוריה:נהגי מכוניות מרוץ שנהרגו על המסלול
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1924
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1958
פטיש פעמון

ממוזער|240x240 פיקסלים|פטיש פעמון / שימל
**פטיש פעמון** (בגרמנית: **Glocke und Hammer**), או **שימל **(סוס לבן) הוא משחק קוביות, שהיה נפוץ במרכז אירופה משנת 1850, בעיקר בקרב האוכלוסייה היהודית דוברת הגרמנית. מקובל היה לשחק את המשחק בחנוכה. המשחק הוא כנראה המצאה גרמנית, וישנה טענה שממציא של המשחק הוא סוחר האמנות היינריך פרידריך מילר (1779–1848). אחרי שנת 1945 המשחק נעלם כמעט לגמרי בעקבות התמעטות הקהילה היהודית שנכחדה בחלקה בשואה. המהדורה אחרונה של המשחק שווקה ב-1974.

## חוקי המשחק
פטיש פעמון הוא משחק לשני אנשים או יותר, מתאים בעיקר לשלושה עד חמישה שחקנים.

### כלי המשחק
למשחק שמונה קוביות משחק, חמישה קלפים, כסף משחק או מטבעות בכמות מספקת, פטיש לכרוז, וקופה.

#### הקוביות
המשחק מכיל שמונה קוביות כאשר כל הפאות חלקות, למעט פאה אחת של הקוביה המכילה את המספרים מ-1 עד 6 ועוד שתי קוביות: קובייה אחת שמצויר על פאה אחת שלה פטיש, וקוביה שנייה שמצויר עליה פעמון.

#### הקלפים
המשחק מכיל חמישה קלפים:
* פטיש
* פעמון
* פטיש ופעמון
* שימל (סוס לבן)
* פונדק (או בית מסחר)

### שלבי המשחק
#### שלב א: מכירה פומבית
מערבבים את הקלפים הפוך, הכרוז מתחיל במכירה פומבית של הקלפים, כל שחקן יכול להתמודד לפי הכסף שיש לו. שחקן יכול לרכוש אחד או יותר כרטיסים או שלא לרכוש בכלל. המכרז מתקיים בשיטת מכירה אנגלית מבלי שהשחקן יודע מה מכיל הקלף שנמכר. לפי גרסה אחרת המכירה היא פומבית והשחקנים מתחרים על קלפים גלויים. בסיום המכרז כל שחקן משלם את הערך שהוא רכש לקופה ומקבל את הקלפים.

#### שלב ב: לפני פתיחת הפונדק
השחקן שרכש את קלף השימל מתחיל את המשחק ולאחריו בכיוון השעון, כל שחקן בתורו זורק את כל שמונה הקוביות:

1. אם יצא ריק בכל הקוביות, השחקן מעביר מטבע לשחקן שמחזיק בקלף השימל.
2. אם יוצא ריק לשחקן שמחזיק את קלף ה"שימל" - כל שחקן מעביר לו מטבע אחד.
3. אם יצא מספר (ללא פטיש או פעמון) השחקן מקבל מהקופה מטבעות במספר שיצא.
4. אם יצא פטיש אזי השחקן שמחזיק את הקלף פטיש מקבל את הערך או נותן את המטבע לשימל, וכן אם יצא פעמון. 5. אם יצא גם הפטיש וגם הפעמון - השחקן שמחזיק את הקלף פטיש ופעמון מקבל את הערך.

#### שלב ג: פתיחת הפונדק
לאחר מספר סיבובים הקופה מתחילה להתרוקן. כאשר סכום הקוביות שהוטלו גבוה יותר מהסכום שקיים בקופה, המשחק עובר לשלב השלישי (מכריזים: "הפונדק/בית המסחר נפתח").
מאותו רגע מי שמקבל מטבעות במקרה שריק הוא הפונדק (או בית המסחר) ולא השימל.
כמו כן, מתוך כל סכום שיוצא בקוביות יש להפחית את הסכום של הקופה והשחקן צריך לשלם את ההפרש לבעל הפונדק. לדוגמה אם נשאר בקופה שלוש מטבעות והקוביות מראות על חמש יש לשלם לבעל הפונדק שתי מטבעות (5-3=2)

ברגע שיוצא הסכום המדויק שיש בקופה המשחק מסתיים (מכריזים: "הפונדק/בית המסחר נשרף").

המנצח הוא מי שיש לו הכי הרבה מטבעות בסיום המשחק.

## קישורים חיצוניים
* פעמון ופטיש, באוספי מוזיאון הצעצועים בשטיינהודה, באתר המוזיאונים הגרמני 

## הערות שוליים

קטגוריה:הימורים
קטגוריה:משחקי קובייה
קטגוריה:חנוכה
שרשיר אדום-מקור

ממוזער| ''Anas erythrorhyncha''
**שרשיר אדום-מקור** (שם מדעי: ***Anas Erythrorhyncha***) הוא מין של ברווז השייך לסדרת האווזאים מאפריקה הדרומית והמזרחית, ברווז זה לא נודד, אבל יעוף מרחקים גדולים כדי להגיע למקורות מים. הוא מאוד חברותי, חוץ מבתקופת עונת רבייתו, וחי בלהקות גדולות.

## תיאור
השרשיר אדום-המקור מתאפיין בצבעו הצהבהב-אדום, בכיפה ועורף כהים המנוגדים לפנים הבהירים ובמקור אדום בוהק. הלבוש הכללי חום מפוספס ובשעת תעופה נחשפות אברות אמה צהבהבות-חומות המעוטרות בפס שחור החוצה אותן. גודלו 43–48 ס"מ, ומשקלו 345–955 גרם.

## תפוצה ואקולוגיה
שטח התפוצה של השרשיר אדום-המקור משתרע על פני דרום אפריקה ומזרח היבשת צפונה עד לקרן אפריקה וסודאן ומצוי גם במדגסקר. השרשירים אדומי-המקור פעילים בעיקר בשעות בין הערביים והלילה, בחיפושם אחר חסרי חוליות וחומר צמחי. הם מצויים במקומות חיות לחים המציעים מים מתוקים, רדודים עם שפע צמחייה. בריכות עונתיות, למשל, חביבות עליהם במיוחד.

בישראל הוא נחשב למין מזדמן נדיר ביותר, עם רק 3 תצפיות לאורך ההיסטוריה.

## תזונה
זרעים, פירות, דגנים, שורשים וחלקי צמח של צמחי מים, עשבים ורכיכות.

## קישורים חיצוניים

* שרשיר אדום-מקור, באתר הצפרות הישראלי
* שרשיר אדום-מקור, במאגר המידע הלאומי לציפורי ישראל

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1789
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן פרידריך גמלין
קטגוריה:ברווזים מצויים
קטגוריה:ארץ ישראל: אווזאים
קטגוריה:אריתריאה: עופות
קטגוריה:מוזמביק: עופות
עונת 1984/1985 בבונדסליגה

**עונת 1984/1985** הייתה העונה ה-22 של הבונדסליגה, שהיא הליגה הבכירה בכדורגל של גרמניה המערבית. העונה החלה ב-24 באוגוסט 1984 והסתיימה ב-8 ביוני 1985. 
שמאל|ממוזער|קבוצות הליגה

שאלקה 04 וקרלסרוהה עלו מהליגה השנייה.

על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות. במידה ובסוף העונה מספר קבוצות היו מגיעות לאותו מספר נקודות, הקבוצה עם הפרש השערים הטוב יותר הייתה מקבלת יתרון.  

הליגה כללה 18 קבוצות. קבוצות שסיימו במקומות ה-17-18 ירדו בסוף העונה לבונדסליגה השנייה, ושתי קבוצות עלו במקומן. הקבוצה שהגיעה למקום ה-16 השתתפה במשחקי מבחן מול הקבוצה שסיימה במקום השלישי בהבונדסליגה השנייה, כאשר המנצחת במפגש הכפול הייתה משחקת בעונה הבאה בבונדסליגה והמפסידה בבונדסליגה השנייה.

באיירן מינכן זכתה בתואר האליפות בפעם השביעית בתולדות המועדון. 

איינטרכט בראונשוויג וקרלסרוהה ירדו לבונדסליגה השנייה. ארמיניה בילפלד שיחקה צמד משחקי מבחן נגד פ.צ. זארבריקן, וירדה ליגה.

## כדורגלנים מצטיינים
קלאוס אלופס (פ.צ. קלן) שכבש 26 שערים זכה בתואר מלך השערים של הליגה.

האנס-פיטר בריגל (הלאס ורונה, סרייה א') זכה בתואר כדורגלן השנה בגרמניה.

## טבלת הליגה

## קישורים חיצוניים
* נתונים מפורטים מאתר rsssf
* נתונים מפורטים מאתר bdfutbol
* נתונים מפורטים מאתר transfermarkt
 

קטגוריה:עונות בבונדסליגה
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1985
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1984
F1 DKW

ממוזער|260px|דגם F1 DKW 
ממוזער|260px|דגם F1 DKW 
ממוזער|200px|דגם F1 DKW, קבריולה, שנת 1931, מבט לתא הנהג 
ממוזער|200px|דגם F1 DKW, קבריולה, שנת 1931 
**F1 DKW** היא מכונית משפחתית קומפקטית אשר יוצרה על ידי חברת DKW הגרמנית בין השנים 1931–1932. יוצרו כ-4,000 יחידות שהיוו 8% מכלי הרכב הממונעים שנמכרו בגרמניה בשנים 1931–1932.

ה-F1 DKW הוצג לראשונה בתערוכת הרכב בברלין בפברואר 1931 (מנוע 494 סמ"ק), כשגוף הרכב עשוי מפלדה, בניגוד לרכבים שיוצרו בתקופה, כשגוף הרכב היה עשוי מעץ.

## דגמים

* דו מושבי סדאן
* 4 מושבי סדאן
* רודסטר

## מפרט טכני ומידות

* גוף הרכב עשוי פלדה
* מנוע הנעה קדמית, 2 צילינדרים 584 סמ"ק, 2 בוכנות, המפתח 11 כ"ס
* תמסורת ידנית - 3 מהירויות
* אורך הרכב - 3,400 מ"מ - בדגם 4 מושבי
* אורך הרכב - 3,100 מ"מ - בדגם דו מושבי 
* רוחב - 1,300 מ"מ
* גובה - 1,375 מ"מ
* בסיס גלגלים - 2,400 מ"מ - בדגם 4 מושבי
* בסיס גלגלים - 2,100 מ"מ - בדגם דו מושבי
* משקל - דגם דו מושבי קבריולה (רודסטר) - 450 ק"ג
* מכל דלק בדגם הרודסטר - 25 ליטר

## F1 DKW על בול שהונפק בגרמניה

בשנת 1982 הופיעה המכונית F1 DKW על בול, שהונפק בגרמניה, (דגם דו מושבי). 

## ראו גם
* F4 DKW
* F7 DKW
* DKW מונזה
* F89 DKW
* F11 DKW / DKW F12
* DKW ג'וניור
* F102 DKW
* אאודי

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מכוניות משפחתיות
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1931
קטגוריה:רכבי DKW
קטגוריה:כלי רכב גרמניים
ווקסהול 10

ממוזער|300px|ווקסהול 10, 4 דלתות, שנת 1938 
ממוזער|300px|ווקסהול 10
ממוזער|300px|ווקסהול 10
**ווקסהול 10** היא מכונית משפחתית, קטנה שהושקה על ידי יצרנית הרכב **[[ווקסהול מוטורס]]** הבריטית, מבית ג'נרל מוטורס בשנת 1937. הווקסהול 10 יוצרה בין השנים 1937–1940 ובתום מלחמת העולם השנייה בין השנים 1946–1947.

בתקופת מלחמת העולם השנייה ייצורה של הווקסהול 10 הופסק. 

הדגם התחרה ב-"מוריס 10" וב-"פורד 10".

## דגמים
* דגם 4 דלתות
* דגם 2 דלתות קופה
* דגם 2 דלתות רודסטר (קבריולה)

## מפרט טכני ומידות

* מנוע קדמי 1,203 סמ"ק המפתח 25.4 כ"ס (1937-1940)
* מנוע קדמי 1.203 סמ"ק המפתח 23.5 כ"ס (1946-1947)
* אורך הרכב - 3,950 מ"מ (1937-1940)
* אורך הרכב - 4,039 מ"מ (1946-1947)
* רוחב - 1,549 מ"מ
* גובה - 1,914 מ"מ
* בסיס גלגלים - 2,388 מ"מ (1937-1940)
* בסיס גלגלים - 2,483 מ"מ (1946-1947)

## ראו גם
* ווקסהול 12
* ווקסהול 14
* ווקסהול ויוה
* ווקסהול ויקטור
* ווקסהול קרסטה
* ווקסהול מוטורס

## לקריאה נוספת

*  ווקסהול 10  (0:24), יו-טיוב

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1937
קטגוריה:מכוניות משפחתיות
10
קטגוריה:מכוניות בריטיות
ווקסהול 12

**ווקסהול 12** (אנגלית: **Vauxhall 12**) מכונית משפחתית מתוצרת יצרנית הרכב ווקסהול מוטורס הבריטית, מבית ג'נרל מוטורס.

ווקסהול 12 הוצגה לראשונה בתערוכת המכוניות הבריטית בשנת 1933. המכונית יוצרה בין השנים 1933–1938.

בשנת 1938 עוצב הדגם מחדש.

## דגמים
* 4 דלתות סלון (3 חלונות בכל צד)
* 4 דלתות סלון דה-לוקס
* 2 דלתות - עם הזזת הגג
## מפרט טכני
* מנוע 6 צילינדרים, 1,531 סמ"ק המפתח 12.08 כ"ס ו־14 כ"ס
* בשנת 1938 : מנוע 4 צילינדרים, 1,442 סמ"ק המפתח 11.98 כ"ס
* תמסורת ידנית - 4 מהירויות
* מתלה קדמי עצמאי
## תמונות

קובץ:Vauxhall 12 Light Six (1935) (21176395108).jpg | "ווקסהול 12", שנת 1935
קובץ:Vauxhall 12 7999137498.jpg | "ווקסהול 12", שנת 1933
קובץ:Vauxhall sedan regd June 1939.JPG | "ווקסהול 12", שנת 1939


## ראו גם
* ווקסהול 10
* ווקסהול 14
* ווקסהול 23-60
* ווקסהול ויוה
* ווקסהול ויקטור
* ווקסהול קרסטה
* ווקסהול מוטורס

## קישורים חיצוניים

* ווקסהול 12 (4:12 דקות), יוטיוב
* שיפוץ מנוע ווקסהול 12 (1:44 דקות), יוטיוב

קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1933
קטגוריה:מכוניות משפחתיות
12
קטגוריה:מכוניות בריטיות
בלוודר (ורשה)

**ארמון בלוודר** (פולנית: **Pałac Belwederski**) הוא ארמון הממוקם בוורשה ליד פארק לז'נקי. הארמון תוכנן על ידי יעקוב קוביצקי, אדריכל פולני נודע שפעל בסוף המאה ה-18 ראשית המאה ה-19. הארמון שימש כמקום מושבם הרשמי של נשיאי פולין, המושל הכללי של הגנרלגוברנמן, גם היום הארמון משמש כאחד ממקומות משכנם של נשיאי פולין.

## היסטוריה
הארמון הראשון נבנה עוד ב-1662 על ידי קרישטוף פציי בשביל אשתו, ב-1764 המלון עבר לבעלותו של אחרון מלכי פולין סטניסלאב פוניאטובסקי. ב-1798 הארמון שוב החליף בעלים וב-1818 הוא נמכר לשלטון הרוסי ובהוראת הממשלה המבנה נהרס.

המבנה הנוכחי תוכנן ונבנה על ידי יעקוב קוביצקי בהוראת ומימון השלטון הרוסי. בארמון התגורר קונסטנטין פאבלוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה. בשנת 1830 כאשר פרץ המרד הפולני לתוך הארמון פרצה קבוצת מורדים שתכננה להתנקש בחייו של הנסיך, אך דבר ההתנקשות נודע לו והוא הצליח להימלט. יותר מאוחר הארמון שימש למגוריו של האימפרטור הרוסי בזמן שהותו בוורשה.

עם קבלתה של פולין את עצמאותה הפך בלוודר למקום מושבו הרשמי של נשיא פולין יוזף פילסודסקי, כאן הוא גם נפטר ב-1935. בזמן הכיבוש הנאצי של פולין הארמון היה מקום מושבו של הנס פרנק, לאחר המלחמה ועד 1952 זה היה מקום מושבו של בולסלאב ביירוט. כיום משמש הארמון בתור אחד ממקומות הישיבה של נשיא פולין.

## קישורים חיצוניים

* על בלוודר באתר הרשמי של נשיא פולין

קטגוריה:ורשה: מבנים
סנואו היל (אי)

**סנואו היל** (אנגלית: Snow Hill Island) הוא אי מושלג כמעט כולו, באורך 33 ק"מ וברוחב 12 ק"מ, סמוך לחוף המזרחי של חצי האי האנטארקטי. מצפון-מזרח מפריד בינו לבין האי רוס מצר האדמירליות. זהו אחד ממספר איים הסובבים את חצי האי הידוע בשם ארץ גרהאם, הקרוב לדרום אמריקה יותר מכל חלק אחר של יבשת אנטארקטיקה.

## היסטוריה
את האי גילתה ב-6 בינואר 1843 משלחת בריטית בראשות ג'יימס קלארק רוס, שכיון שלא היה בטוח מה הקשר שלו עם היבשה, קרא לו "סנואו היל" ("גבעה מושלגת"), משום שחיפוי השלג שלו עמד בניגוד לאדמה החשופה של האי סיימור הסמוך. את עובדת היותו אי נפרד קבעה בשנת 1902 המשלחת השוודית לאנטארקטיקה בראשות אוטו נורדנשלד, שעשתה שם את עונות החורף של 1901, 1902 ו-1903 אחרי שאונייתה אנטארקטיק נלכדה בקרח הים. האי שימש למשלחת כבסיס לחקר האיים השכנים וחוף נורדנשלד של חצי האי האנטארקטי.

### אתר היסטורי
ממוזער|שמאל|בית נורדנשלד, צילום משנת 1902
צריף העץ שהקימה הקבוצה העיקרית של המשלחת השוודית בפברואר 1902, הידוע גם בשם "בית נורדנשלד" הוכרז כאתר היסטורי או מונומנט (HSM 38), בעקבות הצעה שהגישו ארגנטינה והממלכה המאוחדת להאספה המייעצת לברכית האנטארקטית.

## אזור ציפורים בעל חשיבות
אתר בקצה הדרום-מערבי של האי, המקיף 263 הקטאר של קרח ים סמוך לחוף, הוכר כאזור ציפורים בעל חשיבות (IBA) על ידי האיגוד הבינלאומי לצפרות, משום שהוא מאכלס מושבת קינון של כ-4000 זוגות של פינגווינים קיסריים. זו אחת משתי מושבות יחידות מסוג זה על יבשה באזור חצי האי האנטארקטי; המושבה השנייה נמצאת באיי דיון.

## לקריאה נוספת


* *Antarctica*. Sydney: Reader's Digest, 1985, pp. 152–159..
* Child, Jack. *Antarctica and South American Geopolitics: Frozen Lebensraum*. New York: Praeger  Publishers, 1988, pp. 69, 72.
* Lonely Planet, *Antarctica: a Lonely Planet Travel Survival Kit*, Oakland, CA: Lonely Planet Publications, 1996, 307.
* Stewart, Andrew, *Antarctica: An Encyclopedia*. London: McFarland and Co., 1990 (2 volumes), p 931.
* Bernard Stonehouse, *Encyclopedia of Antarctica and the Southern Oceans*, John Wiley and Sons, 2002. 
* U.S. National Science Foundation, *Geographic Names of the Antarctic*, Fred G. Alberts, ed. Washington: NSF, 1980.


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אנטארקטיקה: איים
קטגוריה:העידן ההרואי של חקר אנטארקטיקה
ווקסהול 14

ממוזער|250px|ווקסהול 14
ממוזער|250px|ווקסהול 14, קבריולה, שנת 1937
ממוזער|250px|ווקסהול 14, 2 מושבים, קופה, שנת 1933
ממוזער|250px|ווקסהול 14
**ווקסהול 14** היא מכונית סלון, בעלת מנוע 6 צילינדרים, מתוצרת יצרנית הרכב ווקסהול מוטורס הבריטית,  מבית ג'נרל מוטורס, אשר יוצרה בין השנים 1933–1948.

יוצרו 45,493 יחידות, מתוכן 30,511 יחידות לאחר מלחמת העולם השנייה.

בנוסף לייצור הדגם בבריטניה, ה"ווקסהול 14" יוצרה והורכבה באוסטרליה.

## דגמים

* 4 דלתות סלון (3 חלונות בכל צד)
* 2 דלתות קופה
* 2 דלתות קופה (2 מושבים)
* 2 דלתות - רודסטר (קבריולה)
* 4 דלתות - רודסטר (קבריולה)

## מפרט טכני

* מנוע 6 צילינדרים, 1,781 סמ"ק, המפתח 14 כ"ס 
* תמסורת ידנית - 3 מהירויות
* תמסורת ידנית - 4 מהירויות
* מתלה קדמי עצמאי

## ראו גם

* ווקסהול 10
* ווקסהול 12
* ווקסהול 14-40 
* ווקסהול ויוה
* ווקסהול ויקטור
* ווקסהול קרסטה
* ווקסהול מוטורס

## לקריאה נוספת
* ווקסהול 14 (2:51 דקות), יו-טיוב

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1933
קטגוריה:מכוניות סלון
14
קטגוריה:מכוניות בריטיות
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים באוסטרליה
תלמוד תורה המסורה

**תלמוד תורה "אהבת תורה – המסורה"** הוא תלמוד תורה חרדי עם מספר סניפים בירושלים. המוסד הוקם בשנת תשל"א, 1971. במשך תקופה ארוכה נחשב לתלמוד התורה הגדול ביותר בעיר. הוא נמנה עם המוסדות המרכזיים בציבור הליטאי בירושלים ומאז שנות ה־80 מנוהל על ידי הרב משה טרנובסקי.

## היסטוריה
תלמוד התורה הוקם בשנת 1971, ומקור שמו המסורה הוא רמיזה להעברה מדויקת של המסורת היהודית. במוסד התחנכו אלפי תלמידים בחינוך רגיל וחינוך מיוחד מגיל גן עד כיתה ח'. בתחילה שכן הת"ת ברחוב פולנסקי בירושלים, לאחר מכן עבר לרחוב תחכמוני, למבנה שבעבר שכן בו בית הספר תחכמוני (ירושלים). בשנות ה־90, לאחר גידול במספר התלמידים, הורחב המבנה ונוספו לו קומות חדשות.

לת"ת מספר סניפים: הסניף הראשי ברחוב תחכמוני, ובהמשך נוספו סניפים בשכונות רוממה ורמת שלמה.

בתלמוד תורה נלמדים לימודי קודש בשעות הבוקר, ובשעות אחר הצהריים לימודי חול. בעבר נערכו בבית הספר מבחני מיצ"ב אך אלו בוטלו וכיום לא נלמדים בו לימודי ליבה.

במבנה הת"ת הישן פועל בית הכנסת "אוהל מרדכי", הקיים למעלה ממאה שנה. בבית הכנסת נהג להתפלל החזן יוסלה רוזנבלט, והוא נחשב לאחד מבתי הכנסת העתיקים בירושלים. בשנת תשע"ו החליטה עיריית ירושלים להרוס את בית הכנסת. על שטח הת"ת נוהל במשך שנים משא ומתן לרכישת הקרקע, הנמצאת בסמוך לשכונת גאולה. התברר כי עו"ד תיאמו מכרז, והם הורשעו לאחר מכן בבית המשפט.

במשך שנים פעל במתחם התלמוד תורה אולם שמחות בשם "צהלה". בשעות היום שימש כחדר אוכל לתלמידים ובערבים כאולם אירועים לתושבי האזור.

כוכב הילדים החרדי רבי אלתר (הרב אלתר יכנס) שימש כמלמד בת"ת עד לפטירתו, ואף ניצח על מקהלת ילדים מתלמידי המוסד.

## תפקידים בת"ת
מנהל הת"ת הוא הרב משה טרנובסקי. בעבר כיהן הרב שמשון פוליקמן כמנהל, וטרנובסקי שימש כסגנו.

בשנות ה־80 פעל במוסד ועד מנהל, שבו היו חברים הרב שמואל דויטש, הרב שמעון משה דיסקין ראשי ישיבת קול תורה והרב יהושע ריינמן - יו"ר הנהלת אוצר הפוסקים.

בשנת 1986, לאחר חילוקי דעות על מעמד המוסד והיקף התקצוב ממשרד החינוך הוביל הרב דויטש יחד עם רבנים נוספים, בגיבוי הרב שך, מהלך שבו עודדו הורים להוציא את בניהם מן התלמוד תורה. בעקבות זאת הוציאו הורים רבים את בניהם מן התלמוד תורה. הרב פוליקמן התפטר, וסגנו הרב טרנובסקי התמנה למנהל. לאחר שהמוסד נקלע לקשיים כלכליים מונה הרב אברהם רביץ למנהל בהתנדבות בשנת 1987. עם ייצוב המוסד שב הרב טרנובסקי לניהולו.

בסניף רמת שלמה שימש הרב ברוך לוי כמנהל עד לסוף שנת תשפ"ה. הרב ברוך טרנובסקי (בנו של המנהל) ששימש כמפקח בכיתות הנמוכות, התמנה למחליפו. הרב יצחק פילמר כמפקח בכיתות הגבוהות, והרב חונא טייטלבוים ששימש כמפקח אחה"צ עד לפטירתו בשנת 2024. כיום משמש בתפקיד זה הרב איתמר סלובטיצקי.
  
בנוסף, בתו של הרב טרנובסקי, שירה אדלמן, מנהלת את תחום החינוך המיוחד במוסד, ובנו הרב אריאל טרנובסקי היה מעורב בהקמת סניף רוממה ושימש כחלק מהצוות החינוכי בו.

## קישורים חיצוניים
* הרב שטיינמן מתפלפל עם ילדי הת"ת באתר JDN
*
*

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ירושלים: מוסדות חינוך
קטגוריה:תלמודי תורה
קטגוריה:חינוך חרדי
קטגוריה:מוסדות חינוך לגברים
קטגוריה:מוסדות לימוד חרדיים בישראל
יוסף אסלן קטאווי

**יוסף אסלן קטאוי [[פאשא]]** (בערבית: **يوسف اصلان قطاوي باشا**; י"ט בטבת ה'תרכ"א 1861 – י"ב טבת ה'תש"ב 12 במאי 1942, קהיר) היה תעשיין ודיפלומט יהודי-מצרי ששימש כשר אוצר, שר תקשורת וחבר הסנאט לקראת סוף חייו, ובמקביל שימש כראש הקהילה היהודית בקהיר. נחשב לפוליטיקאי היהודי החשוב ביותר בתקופת מצרים המודרנית, והיהודי המצרי הבולט ביותר בתקופה שבין שתי מלחמות העולם.

## קורות חיים
קטאוי בא ממשפחה יהודית חשובה של סוחרים ומנהיגי קהילות בקהיר. למד הנדסה בפריז ומשחזר לקהיר בשנת 1882 הפך לפקיד במשרד העבודות הציבוריות. לאחר שלמד ייצור סוכר במוראביה שבצ'כיה, ניהל מפעל סוכר במצרים והקים מפעלי תעשייה אחרים. ב-1912 הוענק לו התואר פאשא.

קטאוי נכנס לפוליטיקה ב-1915 והיה חבר המשלחת המצרית ללונדון, אשר ניהלה משא ומתן על העצמאות המצרית. באותה עת היה ממייסדי הבנק הלאומי של מצרים. בשנת 1922 היה לחבר הוועדה שניסחה את החוקה המצרית. מ-1924 הוא היה לשר האוצר של מצרים, ולאחר מכן בשנת 1925, שר התקשורת ובין 1927–1936 שימש כסנטור. במקביל בין השנים 1924–1942 שימש כראש הקהילה היהודית בקהיר.

קטאוי תרם כספים לרווחת הקהילה היהודית בעיר. הודות לתרומתו ותרומות של פילנתרופים נוספים הוקם בית ספר מרכזי עבור הקהילה היהודית, Ecole de la Communaute Israélite du Caire, אשר נקרא על שמו.

מועצת העדה הספרדית בראשות יוסף קטאווי נקטה עמדה אנטי-ציונית, והוא דרש מבנו רנה, שקיבל לאחר מותו את נשיאות העדה, להשתלב בחברה המצרית.

## לקריאה נוספת

* – ערך על משפחת קטאווי כולה בוויקיפדיה הערבית.
* – ערך על משה קטאווי בוויקיפדיה הערבית.

## קישורים חיצוניים

## ראו גם
*משה קטאווי
* יעקב קטאווי
* משפחת קטאווי

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודים חברי הפרלמנט המצרי
קטגוריה:מהנדסים יהודים מצרים
קטגוריה:יהדות קהיר
קטגוריה:דיפלומטים מצרים
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים מצרים
קטגוריה:שרי ממשלת מצרים
קטגוריה:שרי התקשורת של מצרים
קטגוריה:אנשי עסקים יהודים מצרים
קטגוריה:בנקאים יהודים מצרים
קטגוריה:ילידי 1861
קטגוריה:נפטרים ב-1942
ביעף

**ביעף** הוא ביטאון ישראלי היוצא לאור בשפה העברית, ועוסק בתחומי מדעי התעופה והחלל. הביטאון יוצא לאור בממוצע של ארבעה גיליונות בשנה, מטעם האגודה למדעי התעופה והחלל בישראל. הגיליון הראשון של ביעף פורסם בשנת 1972. ביעף נחשב ככתב עת מקצועי בקרב קהילת המהנדסים בישראל ובו מאמרים וכתבות על החדשנות בתחום.

ביעף הוא כתב העת היחידי במזרח התיכון שעוסק בתחום מדעי התעופה והחלל. 
כתב העת נשלח במהדורה מודפסת אל חברי האגודה למדעי התעופה וחלל שמרביתם מהנדסים בתחום האווירונאוטיקה וכן לגורמי מחקר וביטחון בתחום התעופה והחלל בישראל. 

## קישורים חיצוניים
* 

* ביעף באתר האגודה למדעי התעופה והחלל. 

קטגוריה:ישראל: כתבי עת
קטגוריה:מדעי החלל
קטגוריה:ישראל: תעופה
ג'ף גרלין

**ג'פרי טוד "ג'ף" גרלין** (באנגלית: **Jeffrey Todd "Jeff" Garlin**; נולד ב-5 ביוני 1962) הוא שחקן, מדבב, מפיק, במאי קולנוע וקומיקאי יהודי-אמריקאי. הוא ידוע בעיקר בשל תפקידו בסיטקום "תרגיע" מבית HBO, אשר בזכותה הועמד לפרס אמי 7 פעמים כמפיק בפועל.

## ביוגרפיה
גרלין נולד בשיקגו, אילינוי שבארצות הברית למשפחה יהודית. גדל גם בדרום פלורידה. אביו הוא ג'ין גרלין ואימו היא קרול (לבית קרפטון). לו אח צעיר. למד גם בבית ספר עברי. גרלין סובל מתסמונת וולף-פרקינסון-וויט. עוד בילדותו רצה להיות קומיקאי כשיגדל.

למד בברווארד קולג' שבפורט לודרדייל, ולאחר מכן קולנוע באוניברסיטת מיאמי אך לא סיים. החל להופיע כסטנדאפיסט שם.

## קריירה
ב-1984, בגיל 22 חזר גרלין לשיקגו והתחיל לעבוד כקומיקאי. הוא עבד כמוכר כרטיסים עם סטיבן קולבר. בסוף שנות ה-80 היה שותפו לדירה של קונאן או'בריאן. 

ב-1997 שיחק בפרק אחד בסדרת האנימציה "ד"ר כץ, מטפל מקצועי" בערוץ קומדי סנטרל. 

בשנים 1997–1999 שיחק בסדרה הקומית "משתגעים מאהבה" בתור מארווין.

משנת 2000 משחק בתפקיד ראשי בקומדיית המצבים של רשת HBO "תרגיע", בתפקיד ג'ף גרין.

בשנים 2001-2003 שיחק בשני פרקים בסיטקום "כולם אוהבים את ריימונד" של רשת CBS.

ב-2003 כיכב בסרט הקומדיה "אבא בא לגן" לצד אדי מרפי. ב-2004 שיחק בסרט הנעורים "מסיבת פיג'מות" לצד ג'יין לינץ'.  

בשנים 2005–2013 שיחק בסדרה הקומית "משפחה בהפרעה" בתור מורט מאיירס.

בשנת 2006 כיכב בסרט הקומי "מישהו לאכול איתו גבינה" לצד שרה סילברמן, ואותו גם כתב וביים.

ב-2008 דיבב את הקברניט בסרט האנימציה "וול-E" מבית דיסני.

ב-2010 דיבב את באטרקאפ החד-קרן בסרט "צעצוע של סיפור 3" מבית דיסני, ושיחק בקומדיה "אקסית במצור" בכיכובם של ג'ניפר אניסטון וג'רארד באטלר. 

החל מ-2013 שיחק גרלין בקומדיית המצבים "הגולדברגים" של רשת ABC, בתור אב המשפחה, מארי. הוא פרש מהסדרה ב-15 בדצמבר 2021, עקב פתיחת חקירה הנוגעת להאשמות בדבר הטרדות מילוליות ורגשיות מצידו בסביבת העבודה. את מקומו של גרלין ביום הצילומים האחרון של העונה התשיעית מילא כפיל.

באותה שנה ביים את הסרט הקולנועי הראשון שלו "להתמודד עם אידיוטים" בו גם שיחק בתפקיד הראשי וכתב את התסריט. 

ב-2014 שיחק בקומדיה "התבגרות מאוחרת" בכיכובן של קירה נייטלי וקלואי גרייס מורץ.  

בשנת 2017 כיכב בסרט "האנדסום: סרט מסתורין של נטפליקס" בתפקיד ג'יני האנדסום, והשתתף בסרט הדוקו-דרמה "להיות בונד", על חייו של השחקן ג'ורג' לייזנבי והדמות שגילם ג'יימס בונד.  

בשנת 2018 העניק את קולו להקלטת ספר הילדים "יום בחייו של מרלון באנדו". בשנת 2019 שב לדובב את באטרקאפ בסרט "צעצוע של סיפור 4" ובסדרה "מזלגוני שואל שאלה".

בשנת 2022 שיחק את ג'רמי שיל בסרט האימה "סטודיו 666" בתפקיד מנהל להקת הפו פייטרס.

## חיים אישיים
ב-1994 נישא למרלה בת' כהאן. לזוג שני בנים. הם מתגוררים בלוס אנג'לס ושיקגו לסירוגין. 

הוא נוהג לתרגל מדיטציה טרנסצנדנטלית, בין השאר כדי להתגבר על הפרעת הקשב וריכוז.

הוא אוהד את קבוצת הבייסבול שיקגו קאבס.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:מדבבים יהודים אמריקאים
קטגוריה:קומיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:סטנדאפיסטים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מנחי טלוויזיה יהודים
קטגוריה:מנחי טלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:במאי קולנוע יהודים אמריקאים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע יהודים אמריקאים
קטגוריה:מפיקי קולנוע יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1962
קרל באר

250px|ממוזער|העתק מאושר של רישום הלידה של באר במשרד הרישום ארולזן
**קרל מ. באר** (20 במאי 1885 – 26 ביוני 1956) היה סופר גרמני-ישראלי, עובד סוציאלי וסוכן ביטוח, סופרג'יסט ופעיל בני ברית. היה האיש הראשון בהיסטוריה שעשה ניתוח להתאמה מגדרית, בדצמבר 1906.

## ביוגרפיה
באר נולד כ**מרתה באר** בעיירה ארולזן, שבגרמניה להורים ברנהרד ולינה באר. בלידתו לא הצליחה המיילדת לקבוע את מינו, ולאחר התייעצות עם רופאים החליטו הוריו לגדלו כילדה. בילדות הוא למד להסוות את הגוף השונה שלו מילדים אחרים, להתאים את ההתנהגות שלו למצופה ממנו ולשחק עם הבנות בכיתה. ואולם, כשבגר, והתקשה בשיעורי הסריגה, הוא נודה ממשחקי הבנות. כאדם אינטרסקס הזדהה באר לפעמים כגבר הטרוסקסואל ולפעמים כאישה לסבית. 

ב-1903 עבר להמבורג, שם הכיר את אדוארד לוינסון, מוציא לאור של שבועון יהודי ופעיל מרכזי במאבק נגד סחר בנשים יהודיות לצורכי זנות. במהרה, הפך גם באר לפעיל מרכזי בתחום, והחל להרצות בכל רחבי גרמניה. שמו החל להיות מוכר כעיתונאי ודובר רהוט בתחום. באותה העת, חי כאישה לסבית שמזדהה כגבר ופעילה נגד סחר בנשים.

ב-1904 החל לדבר על עצמו בלשון זכר בפומבי. בערך באותה תקופה הכיר את ביילה היילפרין איתה ניהל מערכת יחסים. מכיוון שהיילפרין הייתה נשואה, הם החליטו להתאבד יחד, אך באר עבר תאונה קשה לפני שהספיקו להתאבד יחד. במהלך השיקום, התוודה בפני אחד מרופאיו על הזדהותו המגדרית, וזה הפנה אותו להתייעץ עם ד״ר מגנוס הירשפלד.

בעצתו של הסקסולוג הנודע ד"ר מגנוס הירשפלד, נותח באר בברלין בשנת 1906, והמשיך את חייו במגדר הגברי. החברים הוותיקים קיבלו אותו מחדש לחבורה והוא נטמע בחוג חברתי של יהודים אינטלקטואלים, שחלקם הכירו אותו עוד לפני הניתוח לשינוי המין. 

הניתוח המדויק שעבר על ידי ד"ר הירשפלד אינו ידוע, שכן המכון של ד"ר הירשפלד נשרף על ידי הנאצים, ובין היתר נשרף גם תיקו הרפואי של באר. 

באוקטובר 1907 נישא לחנה ביילה היילפרן, לאחר שהתגרשה מבעלה; במרץ 1909 נפטרה אשתו בברלין מדלקת ריאות. זמן קצר לאחר מותה הוא התחתן עם אלזה מקס. בשנים 1908–1911 עבד כסוכן ביטוח. ב-1 בינואר 1911 הוא קיבל משרה של קונסול לחיי היהודיים בברלין, ובדצמבר 1920 התמנה לתפקיד ראש הלשכה בברלין של בני ברית. 

ב-19 באפריל 1937 פשט הגסטפו על משרדי בני ברית ועצר את באר, שהיה אז דמות מרכזית בחברה היהודית. לאחר שנחקר ועבר עינויים, הוא מכר בזול את דירתו ואת רכושו והיגר עם רעייתו לארץ ישראל, בשנת 1938. 

בארץ, עבד כסוכן ביטוח ומנהל חשבונות, והתגורר בבת ים. הוא שמר על חיים אלמוניים. הוא ניהל רומן עם מזכירתו גיטלה פיש, אשר עברה להתגורר עמו ועם אשתו וחיה עמם בשלישייה. ב-1947 נפטרה אלזה אשתו השנייה. שלוש שנים לאחר מכן הוא נישא, בשלישית, לפיש.

באר נפטר בשנת 1956 ונקבר בבית העלמין קריית שאול בתל אביב, תחת השם קרל מאיר באֵר.

## ספרו
בשנת 1907 פרסם באר אוטוביוגרפיה חצי-בדיונית, בשם – "חיי גבר כנערה" (Aus eines Mannes Mädchenjahren). היא זכתה להצלחה רבה ולשני עיבודי ראינוע. הוא חתם בשם העט N.O. Body ("א.פ. אחד"/"א.י.נ. גוף").

## קישורים חיצוניים
* עדי סברן ואיריס רחמימוב, בין קפלי החצאית: חייו השונים של קרל מ. באר, זמנים גיליון 131, 22 - 33
* 
* 
* גיא פולת, צבעים באפילה: מרגלים, נשפים, וכתבי סתרים – סיפורים מההיסטוריה הלהט"בית, 2024
* הסכת – "תולדות המיניות",ענת זלצברג ודותן ברום,  "פרק 3 קארל מ. באר והתאמה מגדרית"

## הערות שוליים

קטגוריה:אינטרסקס
קטגוריה:טרנסג'נדרים ישראלים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1885
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1956
המשחקים הפרנקופוניים 1989

600px|ממוזער|שמאל|לוגו המשחקים
**[[המשחקים הפרנקופוניים]]** הראשונים נערכו בערים קזבלנקה ורבאט שבמרוקו מ-8 ביולי ועד 22 ביולי 1989.

אירוח המשחקים נמסר לידי מרוקו בשנת 1987. נטלו בהם חלק 1,500 משתתפים (900 ספורטאים ו-600 אמנים) מ-38 מדינות. הם נפתחו על ידי המלך חסן השני. 

טקסי המשחקים נערכו באצטדיון מוחמד החמישי בקזבלנקה. תחרויות האתלטיקה נערכו באצטדיון הנסיך מולאי עבדאללה ברבאט.

## ענפי ספורט
במשחקים נערכו תחרויות בארבעה ענפי ספורט:
*אתלטיקה
*ג'ודו
*כדורסל (נשים בלבד)
*כדורגל (גברים בלבד)

## ענפי אמנות
* אמנות חזותית (וידאו)
* כוריאוגרפיה
* מלאכות (עץ, עור, אריגה)
* ציור
* פיסול

## משתתפות ומדליות
להלן פירוט המדינות ששלחו משלחות למשחקים והמדליות שבהן זכו:

המשלחות מהמדינות הבאות השתתפו במשחקים אך לא זכו במדליות כלשהן:

## קישורים חיצוניים
* משחקי 1989, באתר המשחקים הפרנקופוניים (בצרפתית)

קטגוריה:תחרויות ספורט רב-ענפיות
קטגוריה:תחרויות ספורט במרוקו
קטגוריה:רבאט
קטגוריה:1989 בספורט
קטגוריה:הארגון הבין-לאומי לפרנקופוניה
קטגוריה:קזבלנקה: ספורט
קטגוריה:1989 באפריקה
אורטל בן שושן

**אורטל בן-שושן** (נולדה בשנת 1987) היא שחקנית תיאטרון וטלוויזיה ישראלית.

## ביוגרפיה
בן שושן נולדה ברעננה. היא בוגרת סל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין ובמסגרת לימודיה שיחקה במחזות "האישה מן הים", "עד ראייה", "הצ'ק בדרך", ו"הנאהבים והנעימים", עליו קיבלה ציון לשבח בפסטיבל "עתיד התיאטרון". כמו כן, קיבלה ציון לשבח בתחרות המונולוגים לזכרה של עדי קמרי.

בשנת 2015 החלה לשחק בקומדיית המצבים "השוטר הטוב". בפברואר 2016 לוהקה לאחד התפקידים הראשיים בקומדיית המצבים לילדים "מיסטר צ'יפס".

בשנים 2017–2018 שיחקה בתפקיד הראשי בדרמה היומית של הוט בידור ישראלי "פולמון", בה היא גילמה את דמותה של בר. ב-2017 יצא לאקרנים הסרט "אנתרקס" בכיכובה.

בשנת 2019 שיחקה בסדרת הדרמה "ביום שהאדמה רעדה".

בשנת 2021 גילמה את אביגיל בעונה השנייה בסדרה שבאבניקים, המשודרת ב-HOT.

החל מ-2012 נמצאת בזוגיות עם השחקן תומר קאפון, והם מתגוררים בארצות הברית.
ב-5 במרץ 2024 פורסם שהזוג נשוי. השניים ערכו חתונה סודית מעבר לים, מספר שנים קודם לכן.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרות סל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין
קטגוריה:בוגרי סל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1987
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1987
מאיה ורטהיימר

**מאיה ורטהיימר-זמיר** (נולדה ב-29 ביולי 1990) היא שחקנית, דוגמנית, אושיית רשת ומנחת טלוויזיה ישראלית.

## ביוגרפיה
מאיה ורטהיימר נולדה וגדלה בכפר ורדים. היא בתם של המיליארדר איתן ורטהיימר (בנו של התעשיין סטף ורטהיימר, יליד גרמניה, שגם כיהן כחבר הכנסת) ושל אריאלה. היא אחות-למחצה של הזמרת סיון טלמור. אמה אריאלה היא ממוצא ארגנטינאי.

למדה בתיכון מעגן מיכאל במגמת תיאטרון. כנערה, השתתפה בחוג התיאטרון של אורנה פורת ואת שירותה הצבאי עשתה בתיאטרון צה"ל.

ורטהיימר למדה בסטודיו למשחק ניסן נתיב. בנעוריה נפצעה כתוצאה מתאונת פגע ברח, פציעה שריתקה אותה לכיסא גלגלים במשך מספר חודשים.

ניהלה מערכת יחסים עם השחקן אורי זלצמן שאיתו שיחקה בסדרה "אליפים".

## קריירה
ורטהיימר שיחקה בשנים 2011–2012 בסדרת הנוער "אליפים" בערוץ הילדים, בתפקיד הדס.

ב-2014 שיחקה בתפקיד משני בהצגת הפרינג' "ארץ פוק" של בוגרי ניסן נתיב, שעלתה בתיאטרון צוותא.

ב-2015 שיחקה בסדרה לילדים "דוקטור ליבי" ששודרה ב-HOT VOD Young, בתפקיד בובה.

בשנת 2017 החלה לשחק בסדרת הדרמה שבאבניקים בתור דבורה בראון, ב-HOT3.

בנוסף, ב-2017, שיחקה בסרט הקולנוע של הבמאי דן וולמן "סיפור אהבה ארץ ישראלי", בתפקיד מיכליק.

באוגוסט 2018 השתתפה באנסמבל ציפורלה, וכן שיחקה בסדרה "אחותי קפצה כיתה" בערוץ Kidz ב-yes, בתור יערה. בנוסף, מאז 2018 היא מנחה את תוכנית הראיונות "טיימליין" בהוט בידור ישראלי.

ב-2019 כיכבה בסדרת הילדים "מורובוט" בתור מורובוט, בערוץ Kidz וב-HOT VOD Young, לצד איתי תורג'מן ושני קליין.

ב-2021 שיחקה בסדרת הרשת "פגום" בכאן 11 לצד אלון חמאווי את דמותה של אלה, צעירה שהיא ובעלה נמצאים בטיפולי פוריות. החל משנת 2021 משמשת ורטהיימר כפרזנטורית של אתר יד2.

ב-2022 החלה להנחות את התוכנית "אהבה חדשה".

ב-2023 השתתפה בסדרה "מלאך משחית" בכאן 11 בתפקיד נעמה, סטאז'רית רפואה ובת-זוגו של גיבור הסדרה דב-בער "באר".

ב-2023 עלתה לשידור הסדרה "השגרירות", בה גילמה את יעל רונן.

ב-2023 שיחקה בסדרה "לבד בבית", בתפקיד אורח, בתור צילה השמרטפית.

במרץ 2023 הנחתה את טקס חשיפת השיר "Unicorn" שייצג את ישראל באירוויזיון 2023 באילת.

ביוני 2023 התארחה באחד הפרקים של תוכנית האירוח "ארוחה של החיים" ששודרה בכאן 11. באותה השנה, החלה להנחות את התוכנית "פאסוורד".

ב-2026 שיחקה בסדרת הנוער "אור נגד פז" המבוסס על סדרת הספרים מאת דנה אלעזר-הלוי, ושודרה ב"ניק ג'וניור", בתפקיד ראשת המועצה גלילה.

## חיים אישיים
במאי 2017 נישאה לאסף זמיר בחתונה רפורמית, ביוני 2023 נישאו בחתונה אזרחית בניו יורק. זמיר שימש הקונסול הכללי של ישראל בניו יורק, וכן חבר כנסת מטעם מפלגת "כחול לבן" כשר התיירות וכסגן ומ"מ ראש עיריית תל אביב-יפו. השניים הורים לבת ולבן. אסיה מרים, שנולדה בינואר 2021. באוגוסט 2024 נולד בנם, נח איתן.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בני זוג של חברי הכנסת
קטגוריה:בנות זוג של שרי ממשלת ישראל
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:כפר ורדים: אישים
קטגוריה:דוגמניות ישראליות
קטגוריה:דוגמנים ישראלים
קטגוריה:בוגרות תיאטרון צה"ל
קטגוריה:בוגרות בית הספר משותף חוף הכרמל
קטגוריה:בוגרי בית הספר משותף חוף הכרמל
קטגוריה:בוגרות הסטודיו למשחק ניסן נתיב
קטגוריה:בוגרי הסטודיו למשחק ניסן נתיב
מאיה ורטהיימר
קטגוריה:פרזנטורים ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1990
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1990
אנטארקטיק (אונייה)

**אנטארקטיק** (באנגלית: **Antarctic** הייתה אוניית מפרשים ומנוע שנבנתה בדראמן, נורווגיה בשנת 1871. האונייה שימשה בכמה משלחות מחקר לאזור הארקטי ולאנטארקטיקה במשך השנים 1903-1898. ב-1895 התבצעה הירידה הראשונה ליבשת אנטארקטיקה מאונייה זו.

## האונייה
"אנטארקטיקה" הייתה אונייה תלת-תורנית, מצוידת במנוע קיטור. היא נבנתה במספנות הולמן בדראמן בשם "קאפ נור".

בתחילה שימשה "אנטארקטיק" לצייד כלבי-ים בסביבות סוולבארד, יאן מאיין וגרנלנד. בתקופה זו פיקד על האונייה גוליק ינסן ובין השאר שירת בה קאשטן בורשקרווינק.

בראשית שנות ה-90' של המאה ה-19 רצה איל הספנות סוונד פוין להרחיב את עסקיו לאוקיינוס האנטארקטי, וכיון שכך, היה עליו לרכוש אוניות כשירות. פוין רכש אפוא את "קאפ נור", הכניס בה תיקונים ושיפורים מקיפים ולאחר השלמתם, שינה את שמה ל"אנטארקטיק". משנת 1893 שייטה האונייה באוקיינוס האנטארקטי לצורך צייד לווייתנים.

בשנת 1897 רכש את האונייה אלפרד גבריאל נאטהורסט לצורך המשלחת שתכנן לסוולבארד. שוב נעשו בה תיקונים מקיפים לפני המשלחת בשנת 1898.

בשנת 1899 מכר נאטהורסט את האונייה לגאורג קארל אמדרופ למשלחת שלו אל מזרח גרנלנד.

בשנת 1900 מכר אמדרופ את "אנטארקטיק" לאוטו נורדנשלד, שהיה זקוק לאונייה למשלחת שלו לאנטארקטיקה.

## לקריאה נוספת
* Bull, Henrik J. (1896). The cruise of the «Antarctic» to the South Polar regions. London: E. Arnold.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ספינות מחקר גאוגרפי
קטגוריה:משלחות לאנטארקטיקה
קטגוריה:העידן ההרואי של חקר אנטארקטיקה
עב-ידיים

**עַב-יָדִיִּים** או **עַבְיָדִיִים** (שם מדעי: Scorpionidae) היא משפחת העקרבים המכילים את המינים הגדולים ביותר בסדרה כשהגדול מכולם הוא המין *Heterometrus swammerdami* שאורכו מגיע ל-23 ס"מ ושוקל עד 56 גרם.

## מאפיינים
מינים אלה קיבלו את שמם על שם הצבתות הגדולות והגפיים הגדולות הנושאות אותם. הם בעלי שריון כהה ועבה וזנב קצר ומעובה בעל ארס חלש יחסית, אך עדיין קטלני לטרפו.

בני הקבוצה חיים ביערות גשם, ערבות או מדבריות כמו הסהרה. כמו רוב העקרבים הם יוצאים בלילה לחפש טרף הכולל בעיקר חרקים וכן עכבישנים אחרים וכמה חולייתנים קטנים. הם הורגים אותם באמצעות הצבתות העבות והעקיצה בזנבם. הם אינם קטלניים לבני אדם (למעט לאלה שאלרגיים להם) וחלק מהם הם חיות גידול מבוקשות.

ייתכן שגם בני משפחת הנבואיים (*Diplocentridae*) הדומה להם מאוד שייכת לעבידיים כתת-משפחה.

## סוגים
* *Heterometrus*
* *Opistophthalmus* 
* *Pandinus*
* עב-יד (*Scorpio*)
* *Mioscorpio* - נכחד
* *Sinoscorpius* - נכחד
* *Rugodentinae* 
* *Rugodentus* 
* *Urodacinae* 
* *Urodacus* 
* *Aops*

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:עב-ידיים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1802
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פייר אנדרה לטריי
עקצניים

**עַקְצָנִיִּים** (שם מדעי: Buthidae, "בּוּתוּסִיִים") היא משפחת עקרבים המכילה מינים רבים ארסיים וקטלניים. זוהי המשפחה הגדולה ביותר בסדרת העקרבאים ומכילה מעל 80 סוגים ו-800 מינים. יחד עם המשפחה Microcharmidae הם החברים היחידים בעל-משפחה Buthoidea.

רבים ממינים אלה הם מינים גדולים והם מצויים באזורים חמים ויבשים כמו מדבריות שונים ברחבי כל היבשות. ניתן למוצאן גם באזורים לחים יותר כמו ערבות, סוואנות ויערות אך לא באזורים קרים.

## מאפיינים
רוב העקרבים במשפחה הם בינוניים בגודלם. הקטן ביותר מגיע רק לאורך 2 ס"מ והסוגים הגדולים ביותר כמו הקטלן, Centruroides וApistobuthus יכולים להגיע לאורך 12 ס"מ. הם בעלי 5 זוגות עיניים על הראשחזה וצבעם מגוון מצהוב ועד שחור כהה. ה"זנב" רזה וארוך, למעט בכמה מינים מאמריקה, וצבעו צהוב כשהקצה מעט כהה יותר. הצבתות חלשות יחסית.

העקצניים יוצאים ממחילתם בלילות ומחפשים טרף קטן - בעיקר חרקים אך גם עכבישים אחרים או חולייתנים קטנים. הם הורגים את טרפם עם עקיצה חזקה. אלו הארסיים שבעקרבים וחלקם מאיימים גם על אנשים כשאחד הקטלניים ביותר הוא עקצן צהוב. עם זאת חלקם מועילים לאדם, לאחר שלוקחים נוגדן לארס. לעקצן המצוי למשל יש נסיוב בארסו העוזר לטפל בגליומה.

## סוגים

## גלריה

Parabuthus mossambicensis b.jpg|*Parabuthus mossambicensis*
Buthid Scorpion (Uroplectes olivaceus) (12014540435).jpg|*Uroplectes olivaceus*
Tityus stigmurus.jpg|*Tityus stigmurus*
Odontobuthus doriae.jpg|*Odontobuthus doriae*


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1837
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קרל לודביג קוך
סידני קירקמן

סר **סידני שבלייה קירקמן** (; 29 ביולי 1895 - 29 באוקטובר 1982) היה גנרל בריטי אשר פיקד על כוחות שונים של הצבא הבריטי במלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
### תחילת דרכו
קירקמן נולד ב-29 ביולי 1895 בבדפורד שבאנגליה. הוא למד באקדמיה הצבאית המלכותית בווליץ', וב-1915, במהלך מלחמת העולם הראשונה, התגייס לרגימנט הארטילריה המלכותי של צבא בריטניה בדרגת לוטננט משנה. במהלך המלחמה הוא לחם בחזית המערבית ובחזית האיטלקית כמפקד גדוד, ועוטר בצלב הצבאי. בין שתי מלחמות העולם הוא שרת בארץ ישראל, מלטה והודו. בינואר 1925 הוא הועלה לדרגת קפטן, בין 1931–1932 למד במכללת קימברלי לפיקוד ומטה (Staff College in Camberley), ובמרץ 1935 הועלה לדרגת מייג'ור.

### מלחמת העולם השנייה

ב-1940 הוא מונה למפקד רגימנט הארטילריה ה-65. ב-1941 הוא מונה לקצין התותחנים הראשי של הקורפוס ה-1, ולאחר מכן של הקורפוס ה-7, הקורפוס ה-12 והדיוויזיה ה-56. במאי 1942 הוא הועלה לדרגת לוטננט קולונל ומונה לקצין התותחנים של הארמייה השמינית בפיקודו של ברנרד מונטגומרי. הוא השתתף עמה במערכה בצפון אפריקה, ובכלל זה בקרב אל-עלמיין השלישי. ב-14 באפריל 1943 הוא קיבל קידום זמני לדרגת מייג'ור גנרל ומונה למפקד הדיוויזיה ה-50. הוא פיקד על הדיוויזיה במהלך פלישת בעלות הברית לסיציליה בין יולי-אוגוסט של אותה שנה, כחלק מהקורפוס ה-13 של מיילס דמפסי. לאחר מכן הוחזרה הדיוויזיה שלו חזרה לבריטניה כדי להתכונן לקראת הפלישה לנורמנדי. בינואר 1944 הוענקה לו דרגה זמנית של לוטננט גנרל, ובמרץ הוענקה לו דרגת קבע של קולונל. ב-19 באפריל של אותה שנה הוא קיבל פיקוד על הקורפוס ה-13, אשר היה חלק מהארמייה השמינית של אוליבר ליס, והוצב בחזית האיטלקית. קירקמן השתתף עם הקורפוס בקרב מונטה קאסינו, ולאחר מכן הועבר תחת הארמייה החמישית האמריקאית של מארק קלארק. במסגרת זו לחם הקורפוס בקרבות על הקו הגותי במהלך הסתיו והחורף של 1944, ובדצמבר של אותה שנה קיבל דרגת קבע של מייג'ור גנרל. במרץ 1945 הוא נאלץ לחזור לבריטניה בגלל דלקת חמורה.

### לאחר המלחמה
לאחר המלחמה שימש קירקמן כמפקד הפיקוד המזרחי, ולאחר מכן כמפקד הקורפוס ה-1 אשר הוצב באזורי הכיבוש בגרמניה. עד 1947 שימש כסגן ראש המטה הכללי הקיסרי, ובאוגוסט של אותה שנה הועלה לדרגת גנרל מלא. לאחר מכן, שימש כראש אגף האפסנאות במשרד המלחמה, עד 1950, אז פרש משירות צבאי.

קירקמן נפטר ב-29 באוקטובר 1982 בסאות'המפטון, בגיל 87.

## קישורים חיצוניים

* סידני קירקמן באתר הגנרלים של מלחמת העולם השנייה 

קטגוריה:גנרלים בריטים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:קצינים בריטים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1895
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1982
הצנחנית שלא שבה

**הצנחנית שלא שבה** הוא ספר לנוער מאת הסופר הישראלי עודד בצר, שיצא לאור בשנת 1969 ומתאר את חייה של חנה סנש.

## עלילה
החלק הראשון של הספר מתרחש בקיסריה ונהלל, ומתמקד בזיכרונותיה וחייה האישיים של חנה סנש, יהודייה ילידת הונגריה. מובאים בו גם קטעים מיומנה. חנה בוחרת לוותר על החיים השקטים בארץ ישראל המנדטורית, ומתגייסת לחיל האוויר הבריטי כדי להילחם לצדו במלחמת העולם השנייה. במסגרת פעילותה, הופכת חנה לצנחנית ומוצנחת ביוגוסלביה שם היא משתפת פעולה עם כוחות פרטיזנים מקומיים ומגיעה להונגריה. בהונגריה היא נתפסת, נחקרת ועוברת עינויים, אולם לא מסגירה את חבריה ומסתירה את הקוד הסודי של המשדר, שבעזרתו ההונגרים יכולים לתפוס את חבריה. היא נשפטת, אולם עוד לפני שמסתיים המשפט מוצאת להורג בידי כיתת יורים. בסוף הספר מובא השיר "אשרי הגפרור". 

## הוצאה לאור
הספר ראה אור ב-1969 והיה השני בסדרת "נועזים" של הוצאת י' שרברק, שהוקדשה לביוגרפיות של גיבורי ראשית היישוב, כגון "לא בדרך המלך" על אורד וינגייט גם הוא מאת בצר; "גיבור חידה" על יוסף טרומפלדור מאת אוריאל אופק; "שרה, גיבורת ניל"י" על שרה אהרנסון ו"דמעות של אש" על צביה לובטקין, שניהם מאת דבורה עומר. הספר זכה בפרס יצחק למדן לספרות ילדים של עיריית רמת גן.

## קישורים חיצוניים
* הצנחנית שלא שבה באתר סימניה
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרות מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:ספרים ישראליים
קטגוריה:ספרים בעברית
קטגוריה:רומנים היסטוריים
קטגוריה:ספרי ילדים ונוער בעברית
קטגוריה:ספרי 1969
קטגוריה:חנה סנש
קטגוריה:ספרי הוצאת י' שרברק