open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Xnet

**Xnet** (מבוטא: "אקס-נט") היה פורטל הלייף סטייל של חטיבת המגזינים בקבוצת ידיעות אחרונות, שהציע ערוצי תוכן ובהם אופנה, עיצוב, אדריכלות, אוכל, יחסים, טיולים ובריאות. לצד אלה שילב האתר גם ערוצים ייחודיים לשבועונים והירחונים של קבוצת ידיעות אחרונות כמו לאשה, פנאי פלוס, בלייזר ו-Go Style.

## היסטוריה
האתר הושק באפריל 2011, לאחר כשנה של עבודת הכנה ותכנון, גיוס עובדים, והשקעה של מספר מיליוני שקלים. העורך הראשי של האתר מאז היווסדו היה אילן יצחייק, המנהל המסחרי שלו היה פיני גורן.

בטרם מלאה שנה לפעילותו רשם Xnet חשיפה ליותר ממיליון ו-300 אלף גולשים ייחודיים בחודש (Unique Users על פי נתוני Google Analytics לחודש ינואר 2012), והתברג במקום ה-15 ברשימת 20 אתרי התוכן הגדולים בישראל שפרסמה הוועדה למדרוג אתרי האינטרנט בישראל בחודש ינואר 2012. בסוף 2019 רשם Xnet חשיפה לכ-3 מיליון גולשים בחודש, לפי נתוני חברת SimilarWeb, עם זמן שהות ממוצע גבוה של 22 דקות.

באוקטובר 2020 דווח כי האתר צפוי להיסגר, חלק מהעובדים ייטמעו באתר ynet וצפויים פיטורים בשני האתרים. הקיצוץ הוא על רקע המשבר הכלכלי שאליו נקלעה קבוצת ידיעות אחרונות בעקבות התחרות עם החינמון "ישראל היום".

בתחילת 2021 חדל האתר לפעול, כתובת האתר xnet.ynet.co.il מפנה מאז לערוץ "לאשה" בתוך אתר ynet (בכתובת ynet.co.il/laisha). עם זאת התוכן הקיים באתר עדיין זמין (נכון לספטמבר 2021).

## תוכן
האתר ארח תכנים ושירותים של אתרים-שותפים, בהם רדיו מהות החיים המופעל בידי קרן אריסון, מאגר האטרקציות למשפחה Kinderland, מגזין הפנאי הוותיק מרמלדה, מאגר המבשלים הביתיים "תבשיל", "כמוני", רשת חברתית מקוונת ייחודית בנושאי בריאות של מכון גרטנר במרכז הרפואי שיבא, ערוצי הלייף-סטייל של ענני תקשורת ומאגר סרטוני ההדרכה בווידאו.

Xnet הפעיל מערכת עיתונאית עצמאית, והתאפיין בעיצוב גרפי עתיר תמונות, המתאים לעידן המסך הרחב והאינטרנט המהיר. האתר הפעיל פלטפורמת בלוגים עצמאית, שארחה עשרות כותבים, בהם אמנים, אנשי אקדמיה ואנשי מקצוע מכל תחומי התוכן.

### לאשה
לתוך האתר Xnet מוזג האתר של השבועון לאשה של "קבוצת ידיעות אחרונות" בעריכת מרים נופך-מוזס. אתר האינטרנט של לאשה הושק במקור ב-2006.
### אופנה
ערוץ האופנה של Xnet הושק בספטמבר 2011 כ"קטלוג" - "זירת האופנה המקוונת הגדולה בישראל". הקטלוג הציג מותגים ומעצבים, ומציע את הקולקציות שלהם למכירה אונליין בחנות מקוונת וממותגת. החנות המקוונת נסגרה ובערוץ התפרסמו כתבות אופנה.

בספטמבר 2018 מונתה נרי אבידן-סלע לעורכת חטיבת האופנה והיופי של אתר Xnet.

לאחר סגירת Xnet עבר הערוץ לכתובת ynet.co.il/fashion.

### אדריכלות
ערוץ האדריכלות שהושק עם עליית האתר, הביא ידיעות חדשותיות וכתבות עומק מקוריות בתחום האדריכלות והתכנון העירוני מהארץ ומהעולם. המאפיין המרכזי של הכתבות, לבד מהטקסט, היה ריבוי התמונות והשימוש בטכנולוגיות מתקדמות ברשת כמו גם וידאו. עורך הערוץ היה איתי כ"ץ. בין הצלמים הבולטים שהשתתפו בערוץ ניתן למצוא את טל ניסים, אביעד בר נס, איתי סיקולסקי, דור נבו, אלי סינגלובסקי וגדעון לוין.

לאחר סגירת Xnet עבר הערוץ לכתובת ynet.co.il/architecture.
## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פורטלים ישראליים
קטגוריה:מוצרי קבוצת ידיעות אחרונות
קטגוריה:אתרי אינטרנט ישראליים
קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-2011
סמואל קלארק

**סמואל קלארק** (באנגלית: **Samuel Clarke**; 11 באוקטובר 1675 – 17 במאי 1729) היה פילוסוף וחוקר דת אנגלי.

## חייו
קלארק נולד בנוריץ', ולמד בקולג' קיוס באוניברסיטת קיימברידג'.

בענייני מוסר התנגד קלארק להובס ולשפינוזה. לשיטתו, המוסר הטבעי והנכון אינו נובע ממחוקק (כלומר: מאלוהים, או כפי שיעדיפו לומר אקזיסטנציאליסטים שונים: האדם והחברה) אלא הוא חלק מהאמת הלוגית בנוגע לעולם. משמע, לכל מצב מותאם מעשה אחד שיהיה המוסרי ביותר, והוא חלק בלתי נפרד מהאמת. כל סתירה למעשה מוסרי זה זהה לסתירה בענייני לוגיקה או מתמטיקה. דייוויד יום ופרנסיס האצ'סון התנגדו לרעיון זה בחריפות.

בענייני מטאפיזיקה, תמך קלארק ברעיונותיו של ניוטון בדבר מרחב מוחלט. בניגוד לדקארט, הוא טען שהמרחב והזמן הם ישויות מוחלטות ואינסופיות. מבחינה זו, התנגד קלארק גם לדעתו של לייבניץ, שטען כי לא ניתן להשוות בין יחידות זמן שונות. לשיטתו של לייבניץ,  לא ניתן לומר ששנייה אשר עוברת כעת זהה לשנייה שתעבור בעתיד, מפני שאינה קיימת שום דרך להשוות בין השתיים, והמחשבה על השוואה ביניהן חסרת משמעות מיסודה, הרי אורך הזמן הוא תחושתי בלבד, לפי לייבניץ.

## לקריאה נוספת
* גוטפריד וילהלם לייבניץ וסמואל קלארק, **עימות לייבניץ-ניוטון, מתוך חליפת האיגרות לייבניץ-קלארק**, הוצאת רסלינג, 2021

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:פילוסופים בריטים
קטגוריה:ילידי 1675
קטגוריה:נפטרים ב-1729
2008 ברפובליקה העממית של סין

**[[2008]] ב[[הרפובליקה העממית של סין|רפובליקה העממית של סין]]** הייתה השנה בה חגגה הרפובליקה העממית של סין 59 שנה מיום היווסדה.

## הנהגה
* נשיא - חו ג'ינטאו
* ראש ממשלה - ון ג'יאבאו

## אירועים בולטים
* 15 במרץ - בקונגרס העממי הלאומי ה-11, חו ג'ינטאו נבחר לכהונה שנייה כנשיא הרפובליקה העממית של סין.
* 28 באפריל - בתאונת רכבת קטלנית שהתרחשה במחוז שאנדונג נהרגים 71 בני אדם.
* 12 במאי - רעש אדמה בעוצמה של 7.9 בסולם ריכטר פוקד את מחוז סצ'ואן שבסין, וגורם לכ-70,000 הרוגים
* 5 באוגוסט - רעש אדמה בעוצמה של 6.0 בסולם ריכטר פוקד את מחוז סצ'ואן שבסין
* 8 באוגוסט - נפתחה אולימפיאדת בייג'ינג
* 30 באוגוסט - רעש אדמה בעוצמה של 6.1 בסולם ריכטר פוקד את דרום מחוז סצ'ואן שבסין וגורם למותם של מעל ל-40 בני אדם, לקריסת 10,000 בתים ולפגיעה בתשתיות אחרות.
* 25 בספטמבר - שנג'ואו 7, הטיסה המאוישת השלישית של תוכנית החלל הסינית, משוגרת לחלל.
* 27 בספטמבר - האסטרונאוט הסיני ג'אי ג'יגאנג מבצע, לראשונה בתולדות תוכנית החלל הסינית, ריחוף בחלל מחוץ לחללית השנג'ואו 7. במהלך ריחופו מחוץ לחללית ביצע ג'יגאנג מטלות שתוכננו מראש, ובהן החזרת דגימות של חומרים שנחשפו לתנאי החלל אל תוך החללית והחזרתם לכדור הארץ. כמו כן בחן ג'אי את יכולתו לתמרן מחוץ לחללית ונופף בדגל סין. במהלך הריחוף בחלל נבחנה חליפת חלל סינית - שיפור של חליפת חלל רוסית מסוג אורלאן.
* 14 בנובמבר - ספינת הדיג הסינית "FV Tianyu No. 8" נלכדה על ידי פיראטים סומלים בעת שעברה ליד חופי קניה.
* 17 בדצמבר - פיראטים סומלים מנסים לחטוף את ספינת הדיג הסינית "Zhenhua MV 4" בדרכה חזרה לשנחאי. 30 חברי צוות הספינה נלחמו במשך ארבע שעות בתשעה פיראטים חמושים במשגרי טילים ומקלעים כבדים אשר עלו על סיפון הספינה. ספינת הקרב המלזית "Sri Indera Sakti" וכוחות צבא מלזיים הגיעו בהמשך לספינה והתפתח קרב יריות בין כוחות הצבא לפיראטים אשר נמלטו בהמשך מהמקום. אנשי צוות הספינה לא נפגעו במתקפה. במהלך המתקפה אנשי הצוות השתמשו בזרנוקי מים, בבקבוקי תבערה ובבקבוקי בירה על מנת להתגונן מפני הפיראטים הסומלים אשר היו חמושים היטב.
* 18 בדצמבר - ספינות קרב סיניות נשלחות למפרץ עדן בשל האיום הגדל של מתקפות פיראטים סומלים. זוהי הפעם הראשונה שסין שלחה ספינות למשימה אשר עלולה להיות כרוכה בלחימה למיקום כה מרוחק מהמים הטריטוריאליים שלה.


File:2008 Sichuan earthquake map no labels.svg|12 במאי: רעידת אדמה בעוצמה של 7.9 בסולם ריכטר פקדה את מחוז סצ'ואן שבסין וגרמה למותם של 69,197 בני אדם
File:2008_Summer_Olympics_Opening_Ceremony_2.jpg|8 באוגוסט: טקס הפתיחה של אולימפיאדת בייג'ינג


## נפטרו

**([[:קטגוריה:סינים שנפטרו ב-2008]])**
[שמאל|ממוזער|120px|[חואה גוופנג]]
* 4 באפריל - וו אקסוקיאן, פוליטיקאי סיני, שר החוץ של הרפובליקה העממית של סין בשנים 1982–1988.
* 5 באפריל - וואנג דונגלאיי, כדורגלן סיני.
* 20 באוגוסט - חואה גוופנג, מדינאי סיני, שליט הרפובליקה העממית של סין בין 1976–1981.
* 24 באוגוסט - ויי ויי, משורר וסופר סיני.
* 10 בנובמבר - לי קסימינג, מנהיג המפלגה הקומוניסטית של בייג'ינג.

## קישורים חיצוניים

*
הרפובליקה העממית של סין
הרפובליקה העממית של סין
הרמן בונדי

**הרמן (נפתלי) בונדי** (בגרמנית: **Hermann Bondi**; 1 בנובמבר 1919 – 10 בספטמבר 2005) היה פיזיקאי, קוסמולוג ומתמטיקאי יהודי-אוסטרי אשר חי באוסטריה ובאנגליה. הוא מוכר בזכות פיתוח תאוריית המצב היציב יחד עם פרד הויל ותומאס גולד כאלטרנטיבה למודל המפץ הגדול. בנוסף ביצע תרומות חשובות לתורת היחסות הכללית.

## ביוגרפיה
נולד בווינה למשפחה יהודית. אביו היה רופא. למד ב-Realgymnasium בווינה. כבר בנעוריו הראה יכולות יוצאות דופן במתמטיקה. המתמטיקאי אברהם הלוי פרנקל, קרוב משפחה רחוק של בונדי (שניהם צאצאים למשפחת אוירבך), נפגש עמו בהמלצת אימו של הרמן, והוא הפגיש בינו לאסטרופיזיקאי ארתור אדינגטון. אדינגטון המליץ לבונדי ללמוד בטריניטי קולג' בקיימברידג', לונדון. בונדי החל את לימודיו שם בשנת 1937. הוריו הצליחו להימלט מהנאצים בכך שברחו לשווייץ לפני האנשלוס ואחר כך התיישבו בניו יורק.

בתחילת מלחמת העולם השנייה הוא הוחזק באי מאן, ואחר כך בקנדה, כאזרח של מדינת אויב. הוא שוחרר לקראת סוף שנת 1941 יחד עם תומאס גולד שהוחזק גם הוא והם החלו לעבוד עם פרד הויל על פיתוחי ראדר. בשנת 1946 קיבל אזרחות בריטית.

בין השנים 8–1945 שימש כמרצה למתמטיקה באוניברסיטת קיימברידג'.

## תרומתו המחקרית
בשנת 1948 ניסח יחד עם פרד הויל ותומאס גולד את תאוריית המצב היציב כאלטרנטיבה למודל המפץ הגדול. לפי התאוריה שלהם, היקום מתרחב באופן תמידי, אולם כל הזמן נוצר חומר חדש מכוכבים וגלקסיות כך שצפיפות הממוצעת ביקום נשארת.

התאוריה הייתה אחת משתי ההשערות המקובלות עד לגילויה של קרינת הרקע הקוסמית אשר היטתה את הכף לטובת מודל המפץ הגדול.

בונדי תורם רבות להבנת נושא גלי הכבידה, והציג מושגים כמו קואורדינטות הכבידה של בונדי, חשבון חדו"א-K של בונדי (Bondi k-calculus), ואת מסת בונדי.

בשנת 1977 מונה כמדען הראשי למשרד האנרגיה האנגלי ושימש בתפקיד כשלוש שנים. בשנים 7–1971 שימש כיועץ מדעי למשרד הביטחון. שימש כמנהל של European Space Research Organization.

על עבודתו זכה במדליית אלברט איינשטיין.

בונדי נפטר בשנת 2005 בקיימברידג'.

## חיים אישיים
בונדי, שנולד למשפחה יהודית, היה אתאיסט והומניסט חילוני בדעותיו. הוא שימש כנשיא אגודת ההומניסטים הבריטית בין השנים 1982 ל-1999 והיה נשיא ההוצאה לאור Rationalist Press Association.

הוא נישא לאשתו כריסטינה בשנת 1947, אותה הכיר כשהייתה חוקרת אצלו. לזוג היו שני בנים ושלוש בנות.

## ספריו שתורגמו לעברית
* הרמן בונדי, **במרחבי תבל**, הוצאת דביר, 1966. תרגום מאנגלית מ-The Universe at large. תרגם י. רבי. בפרק הראשון כתב בין השאר: "במדע, לרוב דרוש אדם חכם יותר לשאול את השאלה הנכונה מאשר לענות עליה".
* הרמן בונדי, **תורת היחסות והשכל הישר: גישה חדשה לאיינשטיין**, הוצאת דביר, 1971. תרגום מאנגלית מ-:  Relativity and common sense: a new approach to Einstein (Doubleday, 1964). תרגם עמיקם ראובני

## קישורים חיצוניים

* מאמריו של בונדי
* 
* 
* 

קטגוריה:אתאיסטים יהודים
קטגוריה:פיזיקאים יהודים אוסטרים
קטגוריה:אסטרונומים בריטים
קטגוריה:מתמטיקאים יהודים אוסטרים
קטגוריה:מתמטיקאים יהודים בריטים
קטגוריה:פיזיקאים יהודים בריטים
קטגוריה:אתאיסטים בריטים
קטגוריה:אסטרונומים יהודים
קטגוריה:זוכי מדליית אלברט איינשטיין
קטגוריה:משפחת צבי בנימין אוירבך
קטגוריה:זוכי מדליית זהב של החברה המלכותית לאסטרונומיה
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1919
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-2005
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2005
מנחת מרחשת

שמאל|ממוזער|250px|תיאור כלי המרחשת
**מנחת מרחשת** היא מנחת נדבה, שהוקרבה על המזבח בזמן שבית המקדש היה קיים.

## המקור בתורה
המקור בתורה למנחה זו, כתוב בפרשת ויקרא. בפרשה העוסקת בדיני קרבן מנחה, נוסף ציווי פרטי בנוגע לדיני המרחשת: . התורה מסבירה כי קרבן המרחשת, נעשה בשונה מקרבן מנחה הרגיל שבמצוות הבאתו כלולה הבאת סולת משמן ולבונה - קרבן המרחשת הוא ללא לבונה, והוא כולל, מלבד הסולת, רק שמן שמוצק על הסולת. הכוהן מגיש את המנחה אל המזבח, וקומץ ממנה בשלוש אצבעותיו האמצעיות, ומקריבה על המזבח.

החלק הנותר מהקורבן, נקרא בתלמוד "שיירים", יש עליו קדושה, עד כדי כך שלפי שיטת ריש לקיש, אם חסר מהשירים לפני הקטרה, המנחה כולה פסולה השיריים נאכלים על ידי הכוהנים העובדים באותה משמרת: .

כאשר מדובר בקרבן כזה הנעשה על ידי סולת, מזהירה התורה לא להוסיף חומרים העלולים להחמיץ את הקרבן כמו שאור: 

## ההבדל בין מנחת מחבת למנחת מרחשת
נחלקו רבי יוסי הגלילי ורבי חנינא בן גמליאל בהבדל בין מנחת מרחשת למנחת מחבת, שהרי מבואר בפסוק ששניהם נעשים באופן שווה.

לפי שיטת רבי יוסי הגלילי, ההבדל בין מחבת למרחשת הוא שמרחשת הוא סיר מכוסה, ואילו המחבת אינה מכוסה. לפי הסבר התלמוד, מקובל היה בידי רבי יוסי הגלילי מרבותיו, שמנחת מחבת באה על דיבורים אסורים, כמו רכילות ולשון הרע, שהם נעשים באופן גלוי, ולכן הקרבן הבא לכפר על חטאים אלו, צריך להיות בכלי מגולה, כדוגמת החטא, בעוד שמנחת מרחשת באה על רחשי הלב האסורים - מחשבות אסורות הבאים בסתר, ולכן יש להביא את הקרבן הבאה לכפר על החטא ולרצות בין האדם החוטא לאל, בכלי מכוסה, כדוגמת העבירה.

לעומת זאת, סבור רבי חנינא בן גמליאל, כי ההבדל בין מרחשת למחבת, היא אופן הטיגון או הבישול. במנחת מחבת, השמן צף על הסיר השטוח (בדומה למחבת שבימינו), ולכן הלחם שנעשה מהסולת המטוגן, יוצא בצורה קשה, לעומת זאת המרחשת נעשית על כלי עמוק מלא בשמן, ולכן הלחם שמבושל בו יוצא רך וספוג בשמן, זאת לפי פירוש רש"י.

לעומת זאת, הרמב"ם מפרש:, כלומר את מעשה המרחשת בללו בבלילה רכה מאוד - שכן אין חשש שתשפך מהסיר, ואילו את העיסה שאותה טיגנו במחבת, לשו בבלילה קשה, שכן כדי שלא תפול מהכלי - העשוי באופן שטוח ואין לו דופן כלל, יש צורך לעשותה קשה.

## טיגון ואפייה
לפי שיטת התוספות, ציווי מנחת מחבת, מרחשת ומאפה תנור, אינו על עצם העשייה, הטיגון הבישול או האפייה, אלא רק על הבאת הקורבן, ומכיוון שכן אין חיוב כלל לאפות אותם דווקא בתנור המתכת היחיד שהיה בבית המקדש, אלא ניתן לאפות בכלי פרטי בבית. לעומת זאת, הרמב"ם חלוק על כך, והוא פוסק, שרק ההכנות לאפייה, הטיגון והבישול היו בחוץ, אבל האפייה והטיגון עצמם היו בבית המקדש על כלי מיוחד שיוחד לכך: . בדומה כותב גם רש"י, שכלי המחבת והמרחשת, היו כלי שרת.

## שם הקורבן
ראשוני התנאים נחלקו בקשר למילה "מרחשת", האם היא שמו של הכלי שרת שבו אפו את הקרבן מנחה, או שמא זהו שמו של הקרבן עצמו. בית שמאי מסופקים בעניין, ולכן הם פוסקים, שאדם שאמר "הרי עלי מרחשת", לא יביא לא מנחה ולא כלי עד שיבוא אליהו הנביא ויברר את ההלכה. לעומת זאת, פוסקים בית הלל כי מרחשת היא כינוי לכלי, ולכן על אדם כזה לנדב במקרה כזה לבית המקדש את כלי השרת ששמו "מרחשת".

בנוגע לצורת הכלי ששמו מרחשת, מתארים בית הלל את צורת הכלי: חתיכת מתכת עגולה, שעשויה מחורים עגולים העומדים זה ליד זה בשורה עגולה המקיפה את הכלי, שגרמו לבצק להטגן על השמן שבתחתית הכלי, כשהוא נחקק בצורות עגולות המותאמות לדופן הכלי.

## הערות שוליים

קטגוריה:קורבן מנחה
קטגוריה:פרשת ויקרא
שביט הייל-בופ

**[[שביט]] הייל-בופ**, המסומל באופן רשמי כ-**C/1995 O1**, הוא שביט ארוך מחזור מפורסם שנחשב לשביט שנראה על ידי מספר האנשים הרב ביותר במאה ה-20 ואולי אף בהיסטוריה כולה. הייל בופ הגיע לבהירות נראית של 1.8- בערך בשל גודל הגרעין העצום שלו. ניתן היה לצפות בשביט ללא משקפת או טלסקופ במשך כ-18 חודשים. הוא כונה **השביט הגדול של 1997**.

השביט נקרא על שמם של מגליו אלן הייל ותומאס בופ חובבי אסטרונומיה מארצות הברית, אשר גילו אותו בנפרד זה מזה. מסלולו של השביט אליפטי מאוד, ובמרחקו המקסימלי הוא מגיע למרחק הגדול פי 9.25 מהמרחק הממוצע של פלוטו מהשמש. זמן ההקפה המשוער שלו תלוי אם כן במידה רבה בהשפעות גופים בחגורת קויפר ועננת אורט. השביט צפוי לחזור לקרבת השמש בשנת 4385.

במרץ 1997 התאבדו 39 חברים בכת שער גן עדן, בהם מנהיג הכת, מרשל אפלווייט, בכוונה לבצע טלפורטציה לחללית שלטענתם טסה מאחורי השביט.

## גילוי השביט
השביט נתגלה במרחק של למעלה משבע יחידות אסטרונומיות מן השמש. זהו המרחק הגדול ביותר בו חובבים גילו שביט. כבר בשלב זה נצפתה הילת השביט אשר לרוב מופיעה רק במרחק של חמש יחידות אסטרונומיות או פחות. הייל חיפש שביטים זמן רב לפני כן וכאשר צפה בכתם מטושטש באזור בו צפה, וידא תחילה שלא היה בסביבה זו גרם שמים מוכר. לאחר שהבחין שמיקומו של העצם משתנה הבין שמדובר בשביט. בופ צפה בשמי הלילה מבעד לטלסקופ של חבר בגלקסיות וגרמי שמים אחרים, כשהבחין בכתם במקום שבו לא סומן גרם שמים במפות אסטרונומיות.

אנליזה גילתה בהמשך כי לשביט גרעין בקוטר של 60±20 ק"מ, בערך פי שישה מגודלו של שביט האלי.

## פריהליון
הייל-בופ הפך גלוי לעין בלתי מזוינת במאי 1996, ואף על פי שקצב התבהרות שלו הואט במידה ניכרת במהלך המחצית השנייה של אותה שנה, מדענים עדיין גילו אופטימיות זהירה שהוא יהפוך לשביט בהיר מאוד. בינואר 1997 הוא כבר היה בהיר מספיק כדי להיראות לכל מי שחיפש אותו, אפילו מערים גדולות עם שמיים מזוהמים באור. אתרי אינטרנט רבים עקבו אחר התקדמות השביט וסיפקו תמונות יומיות מרחבי העולם. האינטרנט מילא תפקיד גדול בעידוד העניין הציבורי חסר התקדים בהייל-בופ.

כאשר השביט התקרב לשמש, הוא המשיך להתבהר. בפברואר הוא הגיע לדרגת בהירות 2 ופיתח שני זנבות מרשימים: זנב הגז הכחול מצביע היישר מהשמש וזנב האבק הצהבהב מתעקל לאורך מסלולו. ב-9 במרץ, בעת ליקוי חמה בסין, מונגוליה ומזרח סיביר ניתן היה לצפות בשביט בשעות היום. ב-22 במרץ 1997 היה הייל-בופ לקרוב ביותר לכדור-הארץ במרחק של 1.315 יחידות אסטרונומיות.

כשעבר את הפריהליון ב-1 באפריל 1997, הפך השביט למרהיב ביותר. הוא האיר בבהירות רבה יותר מכל כוכב בשמים, מלבד סיריוס, וזנב האבק שלו נפרש לרוחב השמיים על פני 40–45 מעלות. השביט נראה בכל לילה הרבה לפני שהשמיים החשיכו לחלוטין.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

הייל-בופ
קטגוריה:1997 במדע
אן דונובן

**אן דונובן** (באנגלית: **Anne Donovan**; 1 בנובמבר 1961 – 13 ביוני 2018) הייתה שחקנית כדורסל אמריקנית, ששיחקה בנבחרת הכדורסל של ארצות הברית, במדיה זכתה במדליית זהב באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) ובאולימפיאדת סיאול (1988). שימשה מאמנת אוניברסיטת סיטון הול, מאמנת קונטיקט סאן, עוזרת מאמן ומאמנת הראשית בקבוצת ניו יורק ליברטי. היא האדם היחידי שקטף תואר באליפות הקולג'ים של ארצות הברית וגם אימנה קבוצה שזכתה בתואר מקצועני.

דונובן נולדה ברידג'ווד, ניו ג'רזי. היא הצטרפה לניו יורק ליברטי כעוזרת מאמן באביב 2009, וב-31 ביולי 2009 מונתה למאמנת הראשית של הליברטי. היא מונתה למאמנת הראשית בסטון הול ב-29 במרץ 2010, אם כי היא סיימה את עונת 2010 עם הליברטי.

בשנת 1995 הוצגה כחברה בהיכל התהילה של הכדורסל, ב-1999 הוצגה בהיכל התהילה של כדורסל הנשים, וב-2015 הוצגה בהיכל התהילה של פיב"א.

נפטרה ב-13 ביוני 2018 מסיבוך בלב.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה, wnba.com
* "אן דונובן התפטרה מאימון הסטורם", wnba.com, 30 בנובמבר 2007
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי ניו ג'רזי
קטגוריה:היכל התהילה של הכדורסל: כדורסלנים
קטגוריה:מאמני כדורסל אמריקאים
קטגוריה:חברי היכל התהילה של פיב"א
קטגוריה:אלופות אולימפיות אמריקאיות: כדורסל
קטגוריה:חברי היכל התהילה של כדורסל הנשים
קטגוריה:ניו ג'רזי: כדורסלנים
קטגוריה:מאמני ליגת ה-WNBA
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת אולד דומיניון
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1961
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1961
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2018
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2018
ריימונד צ'או

שמאל|ממוזער|200px|הכוכב של צ'או בשדרת הכוכבים בהונג קונג
**ריימונד צ'או מאן-וויי** (באנגלית: **Raymond Chow Man-wai**; 1 בינואר 1929 – 2 בנובמבר 2018) היה מפיק סרטים הונג קונגי, ומנחה, שהיה אחראי לגל סרטי אמנויות הלחימה בקולנוע ההונג קונגי והעלאתו למעמד בינלאומי. כמקים חברת הסרטים גולדן הרבסט (Golden Harvest), הוא הפיק כמה מהכוכבים הגדולים ביותר בסוגה זו, בכללם: ברוס לי, ג'קי צ'אן, ריקי טאם ורבים אחרים.

## שנותיו הראשונות
צ'או היה סיני ממקור האקה האן (Hakka Han). הוא למד באוניברסיטת שנחאי סנט ג'ון (Saint John's University, Shanghai) וקיבל תואר ראשון בעיתונאות ב-1949. ב-1951 הוא הצטרף לסניף חברת קול אמריקה בהונג קונג. הוא גם למד אמנות לחימה תחת מאסטר לאם סאי-ווינג (Lam Sai-wing).

## הקריירה הקולנועית
צ'או כיהן כמנהל הפרסום וההפקה באולפני האחים שואו (Shaw Brothers Studio) בשנים 1970-1958. הוא החכיר מידי אולפני קאתי (Cathay's studio) 104 אולמות קולנוע בדרום-מזרח אסיה. באותה עת קאתי שלטו בתעשיית הסרטים המלזית. 

כשקאתי רצו לסיים את עסקי החברה בהונג קונג, צ'או עזב את האחים שואו וייסד את גולדן הרבסט ב-1970. צ'או שכר את ברוס לי והצליח להפוך את גולדן הרבסט למתחרה רצינית לאחים שואו. תחת מנהיגותו של צ'או הפכה גולדן הרבסט לחברה המובילה בתעשיית הקולנוע ההונג קונגית והיא הובילה בשנות השבעים והשמונים במכירות כרטיסים בהונג קונג.

למרות שנזקפים לזכותו של צ'או הפקת סרטים רבים, הרי בראיון רדיו שנערך בעקבות יציאתו לאקרנים של הסרט Zu Warriors from the Magic Mountain אמר הבמאי Tsui Hark בריאיון עם ביי לוגן שקרדיט זה חסר חשיבות. Tsui אמר שתפקיד המפיק אינו יותר מאשר מתן אור ירוק לפרויקט, ושמפיקים כמו צ'או נראו לעיתים נדירות באתרי הצילום במהלך עשייתם של הסרטים.

## לקריאה נוספת

* Chu, Yingchi. [2003] (2003). Hong Kong Cinema: Coloniser, Motherland and Self. Routledge. 
* Tsui Hark and Bey Logan. (2002). Zu Warriors from the Magic Mountain, commentary track. [DVD]. Hong Kong Legends.


## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה ופילמוגרפיה של ריימונד צ'או באתר hkcinemagic.com
* ריימונד צ'או וגולדן הרבסט זוכים בפרס מסינאסיה, 15 בנובמבר 2007
* הביוגרפיה של ריימונד צ'או, movies.msn.com

קטגוריה:הונג קונג: אישים
קטגוריה:סינים שנולדו ב-1927
קטגוריה:סינים שנפטרו ב-2018
נעמה קלמן

הרבה **נעמה קֶלְמן-אזרחי** (נולדה ב-25 בינואר 1955) היא דיקן קמפוס היברו יוניון קולג' בירושלים לשעבר ומראשי היהדות הרפורמית בישראל. ב-1992 הייתה לאישה הראשונה בישראל שנסמכה לרבנות.

## ביוגרפיה
קלמן נולדה בניו יורק. אביה היה הרב וולף קלמן, שכיהן קרוב לשלושה עשורים כסגן נשיא כנסת הרבנים הקונסרבטיבים. כאיש האגף הליברלי, היה מהשותפים למאבק למען סמיכת נשים לרבנות בתנועה. אבות אבותיה משני צדי הוריה היו רבנים: סבה מצד אביה היה רב קהילה בטורונטו שהגיע משושלת של רבני חסידות בפולין; סבה מצד אמה, הרב פליקס אלכסנדר לוי, היה ראש הוועד המרכזי של הרבנים הרפורמים (CCAR) ודחף לקבלת מצע קולומבוס ב-1937, שהחליף את מצע פיטסבורג והציג, בין היתר, גישה אוהדת לציונות. אחיה הוא רב רפורמי של קהילה בירושלים.

היא למדה באוניברסיטת פנסילבניה וסיימה תואר ראשון באמנויות. אחרי שעלתה לישראל ב-1976, השלימה תואר שני באמנויות ובעבודה סוציאלית במכון ליהדות זמננו באוניברסיטה העברית. ב-23 ביולי 1992 פיקח אלפרד גוטשאלק, נשיא היברו יוניון קולג' על הסמכתה "ההיסטורית והסמלית" של קלמן בקמפוס הירושלמי של המוסד כאישה הראשונה שקיבלה את התואר בישראל.

ב-1 ביולי 2009 מונתה לתפקיד דיקן קמפוס ההיברו יוניון קולג' בירושלים וכיהנה בתפקיד עד לפרישתה לגמלאות בשנת 2024 (היא הוחלפה בתפקיד על ידי ד"ר נחמן שי).

קלמן למדה בעבר לדוקטורט באוניברסיטת בר-אילן, בנושא: "הבניית הזהות של ישראלים צעירים: בחינת חתונות לא-אורתודוקסיות".

בעלה, ד"ר אילן אזרחי, היה טייס בחיל האוויר הישראלי ועוסק כיום ביחסי ישראל עם הקהילות היהודיות בגולה. יש להם שתי בנות ובן.

אחיה, לוי ויימן-קלמן, הוא רב רפורמי, שהקים את קהילת "כל הנשמה", הקהילה הרפורמית הגדולה בירושלים, בשכונת בקעה בירושלים, ועמד בראשה במשך שלושים ושתיים שנים, עד לפרישתו לגמלאות.

## קישורים חיצוניים

**באנגלית**
* דיוקן של נעמה קלמן, אתר היברו יוניון קולג'
* האם נישואי תערובת הם האסון או התקווה של העם היהודי? נעמה קלמן באתר בית אבי חי
* ארי גולדמן, "ציוני דרך דתיים", הניו יורק טיימס, 11 ביולי 1992
* "היהדות הרפורמית הסמיכה את האשה הראשונה לרבנות בישראל", 18 ביולי 1992
* מרגרט סטונר, "היהדות מתחברת לצד הנשי שלה", ג'רוזלם פוסט, 27 ביוני 2009
* פגי סידור, "הדי אן איי שלי הוא העם היהודי", ריאיון עם נעמה קלמן, ג'רוזלם פוסט, 22 בינואר 2010

**בעברית:**
* 
* נעמה קלמן, "מחשבות על החירות", אתר הסוכנות היהודית
* נעמה קלמן, "לכל זמן: עת ספוד - ועת רקוד", באתר בית אבי חי
* נעמה קלמן, "ללמוד ממרים ובנות פרעה", באתר "שומרי משפט - רבנים למען זכויות אדם", 2 בינואר 2011
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראליות ילידות ארצות הברית
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:רבניות רפורמיות
קטגוריה:רבנים רפורמים ישראלים
קטגוריה:סגל היברו יוניון קולג'
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת פנסילבניה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פנסילבניה
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1955
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1955
מנחת מאפה תנור

**מנחת מאפה תנור** היא קרבן מנחה מסוג מנחת נדבה, הקרבה בבית המקדש.

## המקור בתורה
המקור בתורה למנחה זו, הוא בפרשת ויקרא. בפרשה העוסקת בדיני קרבן מנחה, נוסף ציווי פרטי בנוגע לדיני מאפה התנור:

כמו רוב קרבנות המנחה, מנחת מאפה-תנור עשויה מסולת. התורה נותנת שתי אפשרויות, שניתן לבחור ביניהן כדי להקריב את קרבן מאפה תנור:
* "חלות בלולות בשמן" - עיסת הסולת עבה, והשמן מעורב בסולת ונבלל עמה.
* "רקיקי מצות משוחים בשמן" - הסולת עצמה נערכת כבצק דק ללא שמן, ומורחים את השמן עליה לאחר האפייה.

## סדר ההכנה
האדם לוקח כמות של עישרון סולת ולוג שמן, מערבב אותם יחד מוסיף מים ומהם מכין עיסה ואופה אותה בתנור והיא "חלות מצות בלולות בשמן", ול"רקיקי מצות משוחים בשמן" מכין עיסה המורכבת מסולת עם מים בלבד ללא שמן, ואחרי הכנת העיסה והאפייה הוא מכסה את הרקיקים בשכבת שמן, עד שכל לוג השמן נספג ברקיקים. לאחר מכן הופכים את החלות או הרקיקים לפתיתים בגודל של זית.

השלב הבא הוא אפיית החלות או הרקיקין, כשאחר כך הוא מביא את החלות לבית המקדש, שם הוא מביא אותן לידי הכוהן, שקומץ מהחלות בשלוש אצבעות אמצעיות קמוצות, מקריב את החלק הנקמץ על המזבח, והשאר מחולק לכוהנים, העובדים באותה משמרת.

## מחלוקת התנאים
### שיטת רבי יהודה
לפי שיטת רבי יהודה ובנו רבי יוסי ברבי יהודה, אסור להביא קרבן זה כאשר חלקו חלות וחלקו רקיקין; לפי שיטתו, במקרה כזה, נחשב הדבר כאילו חילק את כמות הסולת לשני קרבנות נפרדים, וזאת באה התורה ללמד במילים שנכפלו בראש הפסוק , אחד ולא שניים. רבי יוסי מסביר הסבר אחר; כתוב בתורה . התורה כללה כמה מיני מנחה יחד, "וכל מנחה אשר תאפה כו' במרחשת ועל מחבת", וכן כללה התורה "מנחה בלולה וחריבה" במילת "מנחה" אחת, וכשם ששם ברור שלמרות זאת מדובר בשני קרבנות נפרדים שאין להביאם יחד, כך גם כאן, אף על פי שהתורה כללה אותם במילה אחת "קרבן מנחה" מדובר בשני קורבנות שונים.

במקרה והמנחה הובאה מחלות ורקיקין, נחלקו רבי יהודה ורבי יוסי בנו. לפי רבי יהודה, בדיעבד אם ערבב את שני המינים זה בזה והביאם לקורבן, הקרבן כשר, אך לפי רבי יוסי ברבי יהודה, ששני המינים בקרבן מאפה תנור, הושוו לשני מיני קרבן מנחה, אם כן, כמו שבהם אם ערבב שני מינים, כמו למשל מנחת מחבת ומנחת מרחשת זה בזה, ההבאה פסולה אפילו בדיעבד, כך גם כאן.

### שיטת רבי שמעון
רבי שמעון סבור אחרת; ולפי הבנתו, במילים "קרבן מנחה" באה התורה ללמד אותנו, את ההפך: שתי האפשרויות, חלות ורקיקין, נכללות ונחשבות כקרבן אחד, ולכן מותר וניתן להביא אותן יחד בקרבן מאפה תנור אחד.

במקרה כזה, על הקמיצה להעשות משני המינים; מהחלות והרקיקין, למרות שפעולה זו די קשה לביצוע, שכן פעולת הקמיצה נעשית באופן שהכוהן קומץ את שלוש אצבעות היד הימנית כפופות, וכך נוטל מהקרבן את החלק שעשוי להקרב על גבי המזבח. למרות זאת, במקרה שהקמיצה נעשתה בצורה שתנטל משניהם, ולמעשה ניטלה רק עיסתם של אחת מהם, הקמיצה כשרה, שכן זו היא למעשה מהות הקמיצה בכל קרבן מנחה, כאשר מעשה הקמיצה נעשה באופן שווה לכל העיסה המונחת בכלי השרת, ורק חלק קטן ביותר נקמץ.

## טיגון ואפייה
לפי שיטת התוספות, ציווי מנחת מחבת, מרחשת ומאפה תנור, אינו על מעשה העשייה, הטיגון הבישול או האפייה, אלא רק על הבאת הקורבן, ומכיוון שכן אין חיוב כלל לאפות אותם דווקא בתנור המתכת היחיד שהיה בבית המקדש, אלא ניתן לאפות בכלי פרטי בבית. לעומת זאת, הרמב"ם חלוק על כך, והוא פוסק, שרק ההכנות לאפייה, הטיגון והבישול היו בחוץ, אבל האפייה והטיגון עצמם היו בבית המקדש על כלי מיוחד שיוחד לכך: . בדומה כותב גם רש"י, שכלי המחבת והרחשת, היו כלי שרת.

## הערות שוליים

קטגוריה:קורבן מנחה
קטגוריה:פרשת ויקרא
משפט הפונקציה ההפוכה

באנליזה מתמטית, **משפט הפונקציה ההפוכה**, מגדיר תנאי מספיק לקיום סביבה של נקודה בה פונקציה גזירה ברציפות היא הפיכה.

## ניסוח
תהי f \in C^1(U,\mathbb{R}^n) (גזירה ברציפות) כאשר U \subseteq \mathbb{R}^n פתוחה ותהי נקודה \mathbf{a} \in U. נניח שהיעקוביאן בנקודה זו מקיים \det \mathrm{J}_f(\mathbf{a}) \neq 0 (כלומר הדיפרנציאל בה, \mathrm{D}f(\mathbf{a}), הפיך). אזי, קיימת קבוצה פתוחה \mathbf{a} \in V \subseteq U כך ש-W = f(V) אף היא פתוחה, והפונקציה f \colon V \to W חד-חד-ערכית ועל. יתרה מכך, הפונקציה ההופכית f^{-1} \colon W \to V אף היא גזירה ברציפות, והדיפרנציאל שלה בנקודות W מתקבל על ידי

\mathrm{D}f^{-1}(\mathbf{y}) = [\mathrm{D}f(\mathbf{x})]^{-1}

לכל \mathbf{x} \in V, כאשר \mathbf{y} = f(\mathbf{x}) (צורות רישום נוספות: \mathrm{D}f^{-1}(\mathbf{y}) = [\mathrm{D}f(f^{-1}(\mathbf{y}))]^{-1} או \mathrm{D}f^{-1}(f(\mathbf{x})) = [\mathrm{D}f(\mathbf{x})]^{-1}).

## דוגמה
תהי הפונקציה f \colon \mathbb{R}^2 \to \mathbb{R}^2 המוגדרת על ידי f(x,y) = (e^x \cos y, e^x \sin y). פונקציה זו לא חד-חד-ערכית: הרי היא מקבלת אותם ערכים עבור כל מחזור 2\pi של ערכי y. עם זאת, זו פונקציה גזירה ברציפות עם

\mathrm{J}_f(x,y) =
\begin{pmatrix}
e^x \cos y & -e^x \sin y \\
e^x \sin y & e^x \cos y
\end{pmatrix}

ואזי היעקוביאן הוא \det\mathrm{J}_f(x,y) = e^{2x} \neq 0. מהמשפט נקבל שהפונקציה היא חד-חד-ערכית באופן מקומי בסביבת כל נקודה, וקיימת לה פונקציה הפוכה שם, אך לא קיימת פונקציה הפוכה גלובלית.

ניתן להבין את הדוגמה גם בכלים של פונקציות מרוכבות; הרי פונקציה זו מתאימה לפונקציה המרוכבת f(z) = e^z ולכל סביבה של נקודה קיים ענף  של פונקציית הלוגריתם המרוכבת g(w) = \log w המהווה פונקציה הפוכה באופן מקומי, אך לא קיימת פונקציה הפוכה גלובלית (שהרי פונקציית האקספוננט המרוכבת אינה חד-חד-ערכית: e^{z+i2\pi k} = e^z לכל k \in \mathbb{Z}).

## מקרה פרטי
זהי הכללה של המקרה הפרטי בו n=1: תהי f \colon U \to \mathbb{R} גזירה ברציפות. תהי a \in U נקודה המקיימת f'(a)\neq0.

מעובדה זו ומרציפות הנגזרת ניתן להסיק שקיימת \delta>0 כך שלכל x \in (a-\delta,a+\delta) ,f'(x) \neq 0.

נניח כי f'(a)>0 אז מהיות \ f' רציפה, לכל x\in(a-\delta,a+\delta), \ f'(x)>0 שהרי אחרת היה קיים x_{0}\in(a-\delta,a+\delta) עבורו f'(x_{0})=0 ממשפט ערך הביניים.

לכן f מונוטונית עולה ממש בכל (a-\delta,a+\delta), מה שגורר כי f חד-חד-ערכית בכל (a-\delta,a+\delta). מכאן ניתן להגדיר f^{-1} \colon f((a-\delta,a+\delta)) \to (a-\delta,a+\delta) הגזירה בכל נקודה פנימית ב-y_0 \in f(a-\delta,a+\delta) (נסמן y_0 = f(x_0)), שכן ניתן לחשב ולקבל כי

(f^{-1})'(y_0)
= \lim_{y \to y_0} \frac{f^{-1}(y)-f^{-1}(y_0)}{y-y_0}
= \lim_{y \to y_0} \frac{1}{\frac{y-y_0}{f^{-1}(y)-f^{-1}(y_0)}}
= \lim_{x \to x_0} \frac{1}{\frac{f(x)-f(x_0)}{x-x_0}}
= \frac{1}{f'(x_0)}

כלומר

\left(f^{-1}\right)'(y)=\frac{1}{f'\left(f^{-1}(y)\right)}

(אכן f^{-1}(x)\in(a-\delta,a+\delta) ובקטע זה הנגזרת של f שונה מ-0).

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

הפונקציה ההפוכה
משפחת גלזנר

**משפחת גלזנר** היא שושלת משפחתית של רבנים, שכיהנו ברבנות של הקהילה היהודית האורתודוקסית בקלויזנבורג, בירת טרנסילבניה, במשך כשמונים שנה - מאמצע המאה ה-19 ועד שלהי מלחמת העולם השנייה.

ראש המשפחה נישא לנכדת החת"ם סופר וצאצאיו הם ענף של משפחת סופר.

## הרב אברהם גלזנר
(תקפ"ה, 1825 - כ"ב בכסלו תרל"ח, 1877)

נולד בכפר ליד פרשבורג בסלובקיה. למד אצל הרב אברהם שמואל בנימין סופר, בעל ה"כתב סופר", והיה מגדולי תלמידיו. כשהגיע לפרקו שידך לו רבו את בת אחותו וגיסו, הרב דוד צבי ארנפלד (חתן החת"ם סופר). בין השנים 1853–1863 כיהן כרב בעיר יינק. בשנת 1863 התמנה לכהן כרבה של קלויזנבורג. שימש בתפקידו ארבע עשרה שנה, עד לפטירתו בשנת 1877.

## הרב [[משה שמואל גלזנר]]

(תרט"ז, 1856 - כ"ב בתשרי תרפ"ה, 1924)

בנו של הרב אברהם גלזנר. לאחר פטירתו התמנה תחתיו כרבה של קלויזנבורג. ההכתרה הייתה בערב חנוכה תרל"ח (1877), בהיותו בן עשרים ואחת. כיהן בתפקיד במשך ארבעים ושש שנה.

בניגוד לרוב רבני הונגריה תמך בתנועה הציונית ועורר את התנגדותם של רוב יהודי קלויזנבורג. בעקבות זאת נוסדה בעיר קהילה אורתודוקסית נוספת בשם "הקהילה הספרדית", בראשות הרב יקותיאל יהודה הלברשטאם (לימים האדמו"ר מצאנז-קלויזנבורג). בשנת תרפ"ג (1923) עזב את רבנותו ועלה לארץ ישראל, וכעבור שנתיים נפטר.
חיבר את הספר "דור רביעי" על מסכת חולין.

## הרב עקיבא גלזנר
(תרמ"ו, 1886 - כ"ט בתשרי תשי"ז, 1956)

בנו של הרב משה שמואל גלזנר. נולד בקלויזנבורג ולמד אצל אביו וכן אצל קרובו הרב שמחה בונם סופר בפרשבורג. נישא לבתו של הרב יהודה צבי בלום, בעל שו"ת "שארית יהודה", רבה של הנשביץ שבסלובקיה (בנו של הרב עמרם בלום, בעל "בית שערים"). בשנת 1917 נפטר חותנו והוא נבחר למלא את מקומו ברבנות הנשביץ.

בשנת 1923, לאחר שאביו עזב את רבנות קלויזנבורג ועלה לארץ ישראל, הוא נבחר למלא את מקומו. כמו כן עמד בראשות ישיבת "חתם סופר" שפעלה בעיר.

בשנת 1944 נכלל הרב גלזנר יחד עם כמה מבני משפחתו ברכבת קסטנר, שעשתה את דרכה לברגן-בלזן, ומשם שוחררו ונשלחו לשווייץ. הרב פרסם מכתב פומבי ובו הוא מתוודה על עצמו ועל "מספר עצום של עמיתי הרבנים" שלא עודדו עליה יהודית דתית לארץ ישראל, שהייתה יכולה להיות גורם חשוב בעיצוב הבית הלאומי מבחינה רוחנית ודתית, ובמקום זה הובלו למחנות ההשמדה אושוויץ ומיידנק. התגורר בציריך עד פטירתו בשנת 1956. נקבר בירושלים.

חיבר את הספרים "דור דורים" ו"עקבי הצאן".

## חתני הרב משה שמואל גלזנר
גם שניים מחתניו של הרב משה שמואל גלזנר כיהנו במשרות רבניות בקלויזנבורג: הרב משה לוי כיהן כרב ומגיד מישרים בקלויזנבורג והרב יעקב מאיר ולד כיהן כדיין ומו"ץ בקלויזנבורג.

חתניו האחרים כיהנו ברבנויות בערים אחרות: הרב חיים צבי רייך כיהן כרב בערים אסלן ונובאק בהונגריה. הרב שמואל מנחם קליין כיהן כרב העיר סבש בסלובקיה. הרב עקיבא כ"ץ קליין כיהן כרב באייזנשטט.

גם צאצאיהם של חתני הרב משה שמואל גלזנר המשיכו את השושלת המשפחתית וכיהנו כרבנים בקלויזנבורג: הרב עזריאל לוי, בנו של הרב משה לוי, כיהן כרב ומגיד מישרים בקלויזנבורג.
הרב שמעון בלוקסנהיים, חתנו של הרב יעקב מאיר ולד, כיהן כדיין ומו"ץ בקלויזנבורג.
הרב יעקב מאיר ולד לא היה חתנו אלא אח אחר מנחם מנדל ולד שעסק במסחר

## הרב יהודה צבי גלזנר
בנו של הרב עקיבא גלזנר. עוד בתקופת רבנותו של אביו הוא מונה על ידו ל"רב הצעיר" בקלויזנבורג. לאחר מלחמת העולם השנייה היגר לארצות הברית והיה רב קהילת "שערי תורה" בלוס אנג'לס.

## הערות שוליים

גלזנר
קטגוריה:משפחת סופר
קטגוריה:רבנים הונגרים
קטגוריה:רבנים טרנסילבנים
קטגוריה:ניצולי רכבת ההצלה של קסטנר
פרנסיזה שרה

**פְרַנְסיזָה שרה** (Francesa Sarah; 'שרה הצרפתייה') הייתה מיסטיקנית יהודייה שפעלה בעיר צפת במאה השש עשרה. על פי המסופר היא זכתה להתגלות של 'מגיד', ובכך דמתה לכמה מקובלים גברים בני תקופתה ומקומה (דוגמת רבי יוסף קארו).

מקור מידע מרכזי ורב ערך לפעילותן הרוחנית והמיסטית של נשים בקבלה הצפתית בת תקופתה משמש "ספר החזיונות" לרבי חיים ויטאל, תלמידו של האר"י, כך כתב:

מסופר כי פעם חזתה מגפה, ושכנעה את מנהיגי הקהילה לצום כדי למנוע את האסון (שאכן לא התרחש, כנראה). לדברי פרופ' יורם בילו מקרה זה הוא היחיד הידוע על אישה שהתגלה אליה מגיד.

## לקריאה נוספת
* ר' חיים ויטאל, **[[ספר החזיונות]]**.
* ר' יוסף סמברי, **ספר דברי יוסף**: אלף ומאה שנות תולדה יהודית בצל האסלאם / לר’ יוסף ב"ר יצחק סמברי; יוצא לאור על-פי כתבי-ידות ודפוסים ראשונים עם מבוא, הערות ומפתח מאת שמעון שטובר, ירושלים: מכון בן צבי לחקר קהילות ישראל במזרח, תשנ"ד, עמ' 264–366.
* יוסף חיות, ׳דרך לא מקובלת? מיסטיקאיות יהודיות באספקלריה של ״ספר החזיונות״ לר׳ חיים ויטאל׳, **[[ציון (כתב עת)|ציון]]**, סז (תשס"ב), עמ׳ 139–162 (ובפרט 143–145).
* י' לוין-כ"ץ, (תשנ"ט), נשים מסטיות בצפת, **[[קולך]]**, פרשת וארא, גיליון 6.
* חיים זאב הירשברג, 'על בעל דברי יוסף, בן דורו של בעל קורא הדורות ויחסו למצוות יישוב ארץ ישראל', **ספר זלמן שזר**, (ירושלים: החברה לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה, תשל"א; סדרת "ארץ ישראל: מחקרים בידיעת הארץ ועתיקותיה", 10), עמ' 132–137.

* J. H. Chajes, *[http://books.google.com/books?id=Wu-MNV81hksC&printsec=frontcover&hl=iw#v=onepage&q&f=false Between Worlds: Dybbuks, Exorcists and Early Modern Judaism]*, Philadelphia: University of Pennsylvania Press, 2003, chapter 4.


## הערות שוליים

קטגוריה:ילידות 1501
קטגוריה:נשים ביהדות
קטגוריה:מיסטיקנים
קטגוריה:מיסטיקה יהודית
קטגוריה:צפת: אישים
נון-קונפורמיזם

**נוֹן-קוֹנְפוֹרְמִיזְם** (על פי האקדמיה ללשון העברית: **אִי-תַּלְמָנוּת**) היא התנהגות המנוגדת להתנהגות הקונפורמית, שבה אדם מתאים את עצמו ואת עמדותיו לנורמות מוסכמות בחברה מסוימת. כלומר, נון-קונפורמיזם היא התנהגות שבה אדם "הולך נגד הזרם" ולא מוכן להיכנע ללחץ חברתי או לנורמות ומסורות חברתיות.

לנוֹן-קוֹנְפוֹרְמִיזְם תפקיד חשוב במניעת התבססות שלטון סמכותני (פשיסטי, מיליטריסטי) או יחידני (רודני, דיקטטורי). הנאציזם, לדוגמה, בנה את כוחו על בסיס הקונפורמיזם בקרב העם, בעוד הנון-קונפורמיזם היווה התנגדות לאותו משטר. דוגמה נוספת להתנגדות למשטר מסוים היה בברית המועצות, שבה היו אמנים נון-קונפורמיסטיים שייצרו אומנות אסורה באותה תקופה, כאשר הפרהסיה של עולם האומנות אז, נשלטה על ידי הריאליזם סוציאליסטי.

דוגמאות לנון-קונפורמיזם בחיי היומיום: לבוש שונה מהסביבה, מהנורמות המגדריות או מהאופנה. הצבעה בבחירות למפלגות או דמויות ציבוריות בשונה מהנהוג בסביבה הקרובה או בקרב כלל המצביעים.

לצד התנהגות נון-קונפורמיסטית יש גם התנהגות אנטי-קונפורמיסטית. נון-קונפורמיזם, כמו אנטי-קונפורמיזם, היא גישה שבה היחיד מתנגד להיכנע ללחץ חברתי מצד הקבוצה. אך לשתי הגישות סיבות שונות להתנגדותם לדעת הקבוצה:
*האנטי-קונפורמיסט מתנגד לדעת הקבוצה בשל רצונו להיות שונה ממנה באופן עקרוני וטבעי.
*הנון-קונפורמיסט מתנגד לדעת הקבוצה בשל נאמנותו לדעתו ולהשקפותיו. בשל התנהגות זו עשוי הנון קונפורמיסט להשפיע על דעת הקבוצה ולגרום לחלק מחבריה ללכת בעקבותיו.

## השפעת הנון-קונפורמיזם
קיימים כמה מצבים שבהם ישפיע הנון-קונפורמיסט על הקבוצה:
*כאשר הקבוצה מייחסת לו סיבה פנימית, כלומר, כאשר הקבוצה מאמינה שהדעה של המיעוט נובעת מסיבה פנימית אמיתית.
*כאשר האדם נשען על עצמו ויש לו ביטחון עצמי, ביטחונו העצמי עשוי לעשות רושם על הרוב ובכך לגרור אותם אחריו.
*כאשר מתקיים "עקרון ההגברה", כאשר הוא מביע אנטי, אף על פי שהוא יכול להפסיד הרבה, סימן שיש אמת והיגיון בתפיסתו.

חברה בנויה וחיה על פי מערכת עקרונות וחוקים של אומה. כאשר באופן כללי, פרטים בחברה מתנהגים בתיאום ובהלימה עם המערכת הכללית, כשלעיתים אפילו במקרים שנורמות אלה מנוגדות לאינטרס העצמי שלהם, לרגשות האמפתיות הספונטניות שלהם או לתפיסות המוסריות שלהם. על מנת לקיים חברה בריאה ומשותפת, הפרטים בחברה חייבים לפעול ולחיות לפי מערכת זו. ועם זאת, בתוך המערכת הכללית, קיימות וחיות תתי-מערכות או תתי-אומות, אשר גם להן עקרונות וכללים, כאשר בהן לפרט בחברה תוכל להיות השפעה משמעותית וישירה יותר. יתר על כן, לתתי-אומות אלה תוכל להיות השפעה על המערכת הכללית בעקבות שכנוע וכוח מפסיק. כלומר תנועה נון-קונפורמיסטית תכוון לשכנע ולשנות תתי-אומות או תתי-מערכות, ובכך לעצב, לשנות ולפתח את החברה על פי העקרונות והערכים שאותם התנועה באה להנחיל. הפרדוקס המעניין, ואולי המשעשע, באשר לתנועה נון-קונפורמיסטית היא שכאשר התנועה מצליחה ומשנה את החברה, היא הופכת לתנועה קונפורמיסטית שלא מתנגדת לדעת קבוצה, או חברה.

נון-קונפורמיזם מייצר מקוריות, ומקוריות מתחילה ביצירתיות. במקום לשנן, להתאמן ולציית לכללים של דבר מסוים ובכך להצטיין בו (למשל השתתפות באולימפיאדה), כדאי לייצר ולהמציא דבר חדש, מקורי, מועיל וסוחף. כלומר, אימון ושינון יוצר שלמות, אך לא יוצר חידוש. נון-קונפורמיזם מייצר מקוריות ומלמד שיעור חשוב: מקוריות איננה מאפיין קבוע, היא בחירה חופשית.

## ראו גם
* סרבנות (אי ציות)
* קונפורמיות
* אל-הורות

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סוציולוגיה
מרג'ורי ג'קסון

ממוזער|250px|שמאל|מרג'ורי ג'קסון-נלסון, 1952
**מרג'ורי ג'קסון-נלסון** (באנגלית: **Marjorie Jackson-Nelson**; נולדה ב-13 בספטמבר 1931) היא  לשעבר (2001–2007) ואתלטית אוסטרלית לשעבר, אלופה אולימפית בעלת 2 מדליות זהב מהלסינקי 1952 ושיאנית העולם בריצות היוקרתיות ביותר: 100 מטר ו-200 מטר. 

כינויה היה ה"פלאש מליטגאו".

## ביוגרפיה
ג'קסון נולדה בקופס הארבור שבניו סאות' ויילס וגדלה ב שבניו סאות' ויילס.

בשנת 1949 ניצחה ג'קסון את האלופה האולימפית פאני בלנקרס-קואן מהולנד בעלת 4 מדליות זהב אולימפיות מספר פעמים הן בריצת 100 מטר והן בריצת 200 מטר.

במשחקי האימפריה הבריטית שנערכו באוקלנד, ניו זילנד בשנת 1950 זכתה ג'קסון ב-4 מדליות זהב, בריצת 100 יארד (10.8 שניות) בריצת 220 יארד (24.3 שניות) ובשני מרוצי שליחים.

### אולימפיאדת השיא
באולימפיאדת הלסינקי (1952) זכתה ג'קסון בשתי מדליות זהב, בריצת 100 מטר לאחר שהשוותה את שיא העולם, 11.5 שניות גם בשלב הגמר וגם בשלב חצי הגמר, לפני דפנה רוב-האסנג'אגר מדרום אפריקה (11.8 שניות) ובת ארצה שירלי סטריקלנד (11.9 שניות) ובריצת 200 מטר בתוצאה של 23.7 שניות, לפני פאק ברואר מהולנד (24.2 שניות) ונאדז'דה חיניקינה-דוולישווילי מברית המועצות (24.2 שניות). כבר בשלב המוקדמות היא קבעה שיא עולם חדש של 23.6 שניות אותו שיפרה בשלב חצי הגמר 23.4 שניות. נוסף לכך היא סיימה במקום חמישי במרוץ שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 46.6 שניות. בשלב המוקדמות הרביעייה האוסטרלית קבעה שיא עולם חדש של 46.1 שניות, תוצאה שיכלה להספיק למדליית ארד.

במשחקי האימפריה הבריטית וחבר העמים שנערכו בוונקובר, קנדה. בשנת 1954 זכתה ג'קסון ב-3 מדליות זהב בריצת 100 יארד (10.7 שניות), בריצת 220 יארד (24.0 שניות) ובמרוץ שליחים (46.8 שניות).

בשנת 1953 התחתנה ג'קסון עם  רוכב אופניים אולימפי אוסטרלי. לאחר מותו של בעלה מלוקמיה בשנת 1977, היא הקימה מלגת מחקר בלוקמיה על שמו.

בטקס הפתיחה של אולימפיאדת סידני (2000) זכתה ג'קסון בכבוד לרוץ עם הלפיד האולימפי באצטדיון.

בסוף שנת 2001 החלה ג'קסון לכהן בתפקיד מושלת דרום אוסטרליה עד שוויתרה עליו ב-31 ביולי 2007.

## תארים והישגים
* בסך הכל קבעה ג'קסון 6 שיאי עולם חדשים בריצות ל-100 מטר ול-200 מטר ושיא עולם אחד במרוץ שליחים.

## שיאים אישיים
* ריצת 100 מטר: 11.4 שניות (1952)
* ריצת 200 מטר: 23.59 שניות (1952)

## ראו גם

* התפתחות שיא העולם בריצת 100 מטר (ויקיפדיה באנגלית)
* התפתחות שיא העולם בריצת 200 מטר (ויקיפדיה באנגלית)

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מושלי אוסטרליה הדרומית
קטגוריה:אצניות אוסטרליות
קטגוריה:שיאניות עולם באתלטיקה
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת הלסינקי (1952)
קטגוריה:אלופות אולימפיות אוסטרליות: אתלטיקה
קטגוריה:שיאניות עולם אוסטרליות
קטגוריה:אלופות אולימפיות: ריצת 100 מטרים
קטגוריה:אלופות אולימפיות: ריצת 200 מטרים
קטגוריה:ילידות 1931
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1931
הירושימה (מחוז)

**מחוז הירושימה** (ביפנית: *Hiroshima-ken* 広島県) הוא אחד ממחוזות יפן השוכן בחבל צ'וגוקו שבמערב האי הונשו. בירת המחוז היא העיר הירושימה.

## היסטוריה
אזור המחוז, שבעבר התחלק בין הפרובינציות בינגו ואקי, שימש מרכז מסחרי ותרבותי עוד מראשית ההיסטוריה הכתובה של יפן, והעיר הירושימה היא הבירה המסורתית של אזור צ'וגוקו.

במחוז הירושימה שוכנים שני אתרי מורשת עולמית של אונסק"ו:
* אנדרטת השלום בהירושימה, אחד מהשרידים היחידים של יפן של לפני מלחמת העולם השנייה, לאחר הטלת פצצת האטום ב-6 באוגוסט  1945.
* מקדש השינטו באי איצוקושימה, מפורסם בשל תופעת הגאות והשפל המתרחשת בו, הגורמת למקדש להראות כאילו הוא "צף" על פני המים.

## גאוגרפיה
מחוז הירושימה שוכן במרכז חבל צ'וגוקו, מולו, מעבר לים הפנימי סטו, שוכן האי שיקוקו. הרים מכסים את מרבית שטחו של המחוז, אך סמוך לחוף יוצרים הנהרות הזורמים לים הפנימי אגן ניקוז שטוח ופורה. איים רבים בים הפנימי שייכים למחוז. בשל אופיו הרגוע של הים הפנימי אקים המחוז הוא נוח לרוב.

### ערים
במחוז הירושימה ישנן ארבע עשרה ערים:

## כלכלה
כלכלתו של מחוז הירושימה מתבסס בעיקר על תעשיית רכב (משרדי מאזדה נמצאים במחוז) ובניית ספינות (מספנת הצי בקורה הייתה אחד מבסיסי הצי הקיסרי היפני ופעילה עם היום).

## גסטרונומיה
המאכל המקומי של מחוז הירושימה הוא אוקונומיאקי, מנה חמה שלרוב מכינים אותה לפני הלקוח. אלו הן חביתיות עם סוגי בשר שונים וירקות, בתוספת ווסטרשייר ומיונז.

## ראו גם
* מרכז חינוך לשואה (יפן)

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* האתר הרשמי של מחוז הירושימה.

*
קטגוריה:יפן: מחוזות
קטגוריה:צ'וגוקו: מחוזות
קיוטו (מחוז)

**מחוז קיוטו** (ביפנית: **京都府**) הוא אחד ממחוזות יפן השוכן בחבל קנסאי שבאי הונשו. בירת המחוז היא העיר קיוטו.

## היסטוריה
למשך מרבית ההיסטוריה היפנית הייתה העיר קיוטו הבירה הקיסרית של המדינה. ניתן לעקוב אחר ההיסטוריה של העיר עצמה עד המאה ה-6, וב-794 העביר הקיסר קאמו את הבירה לעיר הייאן-קיו, שסימנה את תחילתה של העיר קיוטו כיום.

ב-1603, עם עליית שוגונות טוקוגאווה לשלטון, העביר השוגון טוקוגאווה איאיאסו את הבירה לאדו (כיום טוקיו). עם חזרת השלטון הקיסרי ליפן בתקופת מייג'י ב-1868 נותר הקיסר בטוקיו, ומאז הבירה לא שבה לקיוטו. לאחר ביטול שיטת ההאן ב-1871 אוחדו פרובינציות טנגו, ימאשירו ומזרח טנאבה למחוז קיוטו של היום.

אף על פי שרבות מערי יפן הופצצו על ידי ארצות הברית במהלך מלחמת העולם השנייה, נותרה הבירה העתיקה ללא פגע, ובמהלך תקופת הכיבוש האמריקאי שכנה מפקדת הארמייה השישית האמריקאית בקיוטו.

## גאוגרפיה
מחוז קיוטו ממוקם בליבו של האי הונשו. מצפון גובל המחוז בים יפן ובמחוז פוקואי, מדרום גובל המחוז במחוזות אוסקה ונארה, ממזרח במחוזות מיאה ושיגה ובמערב במחוז היוגו. במרכז המחוז עובר רכס הרי טאנבה, שגורם להבדלי אקלים בין צפון המחוז ודרומו.

### ערים
במחוז קיוטו חמש עשרה ערים:

## כלכלה
כלכלת מחוז קיוטו מתבססת בעיקר על תיירות. בצפון המחוז, בחצי האי טנגו פעיל ענף הדיג ומרכז המחוז הוא אזור חקלאי ומיוער. המשרדים הראשיים של חברת נינטנדו שוכנים בקיוטו.

## תרבות
קיוטו הייתה ועודנה מרכז תרבותי של יפן. גם לאחר שהבירה עברה לטוקיו נותרה קיוטו מרכז תרבותי, וניתן למצוא בה שרידים רבים מתקופות שונות בהיסטוריה היפנית.

## מחוזות אחים
*  שאאנשי, רפובליקה העממית של סין
*  אוקלהומה, ארצות הברית
*  לנינגרד, רוסיה
*  טוסקנה, איטליה
*  יוגקארטה, אינדונזיה
*  אדינבורו, סקוטלנד, בריטניה

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר המחוז 
* 

קטגוריה:יפן: מחוזות
קטגוריה:קנסאי: מחוזות
*
קרב פורט סאמטר השני

**קרב פורט סאמטר השני** (באנגלית: **Second Battle of Fort Sumter**) היה קרב אשר נערך ב-7 בספטמבר 1863 - 8 בספטמבר 1863 במפרץ צ'ארלסטון אשר בקרוליינה הדרומית במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית. קרב זה היה ניסיון כושל של כוחות צבא האיחוד בפיקודו של מייג'ור גנרל קווינסי גילמור להשתלט מחדש על פורט סאמטר אשר שוכן בפתחו של המפרץ.

הקרב נערך לאחר סיומו של קרב מפרץ צ'ארלסטון השני בו הופגז פורט סמאטר קשות, אולם חיל המצב, אשר כלל חיילי ארטילריה הוחלף על ידי הגנרל פ.ג.ט. בורגארד בכוח של 320 רגלים שכן בורגארד חשד בניסיון פלישה אמפיבי.

הקרב הסתיים בניצחון הקונפדרציה ודגלה המשיך להתנופף מעל חומות המצודה ההרוסה.
[ימין|ממוזער|250px|הריסות [פורט סאמטר ועליהן מונף דגל הקונפדרציה]] 

## קישורים חיצוניים

פורט סאמטר השני
קטגוריה:קרוליינה הדרומית: היסטוריה
קטגוריה:1863 בארצות הברית
קשרה

**קֶשֵרַה** הוא מנהג שנערך כחלק מטקס הנישואים בביתא ישראל, בו המרכיב המרכזי הוא רצועת בד שהכהן קושר סביב מצחו של החתן.

הקשרה נערך לפני טקס הנישואים עצמו, ומתחיל בכך שהכהן קורא את פסוקים ב'-ח' מפרק י"ט שבספר תהלים, וכן פסוקים נוספים בעיקר מהתורה ומנביאים. לאחר מכאן הכהנים מתחילים בשירה, מחיאת כפיים, הכאה בקברו ובקצ'ל (כלי הקשה המלווים את שירת הקודש של ביתא ישראל. האורחים מצטרפים לשירת הכהנים ומתחילים לרקוד. 

לאחר סיום הריקודים, הכהן שעורך את הנישואים לוקח קשרה, רצועת בד לבנה, שעליה ארוג פס אדום לצד פס לבן. הצבע הלבן מסמל את טוהר החתן והאדום - את טוהר הכלה. הכהן מניח את הקשרה ליד רגלי החתן. אחר כך הוא מעביר את הקשרה למעלה, דרך הברכיים ללב שלו, ולבסוף קושר את החוט על המצח של החתן. קשרות נוספות נקשרות מסביב למצחם של השושבינים; אלו מכונות "י-גר מיזה". הכהנים ממשיכים בתפילות ובברכות והקהל מצטרף בשירה ובריקוד. עם סיום הריקודים נערכת סעודת הקשרה, שבסיומה מלווים השושבינים את החתן למקום שבו נמצאת הכלה.
עם קיום יחסי המין הראשוניים בין החתן לכלה, ולאחר שהחתן מוודא שהכלה אכן בתולה, הוא מעביר את הידיעה לשושבינים, שמודיעים זאת לאורחים תוך שהם מציגים פיסת בד עם דם הבתולין לעיניהם. לאחר מכן, הכהן שעורך את הטקס חותך ממצחו של החתן את הקשרה. 

האורחים מברכים את הכלה ומשפחתה על שמירת בתוליה, והחגיגה נמשכת בשירה וריקודים. ביום זה החוגגים מתייחסים לכלה ולחתן בתור מלך ומלכה ואף מכנים אותם כך; הזוג עצמו פטור מכל עבודה.

עם עליית ביתא ישראל לישראל המשיך המנהג, אך עם התאקלמות בני הקהילה החלו רבים לא לקיימו.

## לקריאה נוספת

* Asres Yayeh, **Traditions of the Ethiopian Jews**, 1995, , p. 31 - 35


## קישורים חיצוניים
* טקס הקשרה בביתא ישראל, באתר "אנשים ישראל"

## הערות שוליים

קטגוריה:היימנות
קטגוריה:טקסי נישואים
קטגוריה:בתולים
מפה מונדי

[ממוזער|250px|שמאל|[מפת הרפורד, משנת 1300 לערך, קתדרלת הרפורד, אנגליה.]]
**מפה מונדי** (**Mappa mundi**) הוא מונח בלטינית המתאר את המפות המציגות את כל העולם, כפי שזה היה ידוע באירופה של ימי הביניים. משמעות המונח "מפה" - בלטינית משמעו בד (עליו צוירה המפה) או תרשים, ו"מונדי" משמעו "של העולם".

כ-1,100 מפות עולם נוצרו בימי הביניים (על פי כתבי יד המתארים מפות אלה), מהן שרדו כ-900 מפות עד ימינו.

## סוגי המפות
שמאל|ממוזער|250px|הקטגוריות העיקריות של סוגי מפות העולם מימי הביניים
ניתן לאפיין את מפות העולם מתקופה זו במספר קטגוריות עיקריות:
* מפות אזורי אקלים
* מפות אורביס טרארום (מפות T-O) 
* מפות ארבעה חלקים (Quadripartite) ובהן מפת ביאטוס
* מפות מורכבות.

### מפות אזורי אקלים
מפות מסוג זה מחלקות את העולם לחמישה אזורי אקלים:
* אזור האקלים הצפוני הקפוא
* אזור האקלים הצפוני הממוזג
* אזור האקלים המשווני הטרופי
* אזור האקלים הדרומי הממוזג
* אזור האקלים הדרומי הקפוא
מפות אלה נוצרו על פי ההשקפה שרק האזורים הממוזגים ראויים למגורי אדם, ולמעשה כל העולם הישן נכלל במפות אלה באזור האקלים הצפוני הממוזג (היינו, שלוש היבשות אסיה, אירופה ואפריקה מצויות באזור אקלים זה).

מפות מסוג זה איירו את ה"ביאור" שכתב מקרוביוס על "חלום סקיפיו" מאת קיקרו, ולכן הן מכונות לעיתים "מפות מקרוביות".

### מפות אורביס טרארום
מפות אורביס טרארום המכונות גם "מפות T-O" מציגות את העולם הידוע בעת התקופה הרומית וימי הביניים. 
היבשה מצוירת כעיגול (צורת האות O) ומחולקת לשלושה חלקים על ידי ימים בצורת האות T, כאשר בראש המפה נמצאת אסיה, בצדה השמאלי התחתון אירופה ובצדה הימני התחתון אפריקה, כך שמפות אלה פונות לכיוון מזרח ולא לכיוון צפון כמקובל כיום. לרוב מסומנת ירושלים כמרכז העולם במפות אלה.

### מפות ארבעה חלקים
מפות ארבעה חלקים (**Quadripartite**) ובהן מפות בסגנון מפת ביאטוס משלבות ביניהן את מפות אזורי האקלים עם מפות אורביס טראנום, ובהתאם מחלקות את העולם לארבע יבשות, כאשר יבשת שלא הייתה ידועה באותה עת ממוקמת בתחתית מפת העולם, מדרום ל"אוקיינוס משווני".

### מפות מורכבות
מפות אלה מפתחות את סוגי המפות הקודמות, אולם כוללות מיפוי מדויק יותר של אתרים גאוגרפיים - הרים, קווי חוף, ערים וגבולות. לעיתים המפות כוללות איורים המתארים את סיפורי התנ"ך או סיפורים מהמיתולוגיה היוונית או המיתולוגיה הרומית וכן תיאורים הרבולוגיים ותיאורים זואולוגיים של חיות קיימות וחיות דמיוניות שמלומדי ימי הביניים האמינו בקיומן.

דוגמה למפה מעין זו הייתה מפת אבסטורף שנהרסה במהלך מלחמת העולם השנייה. דוגמאות קיימות למפות מעין אלה הן מפת הרפורד ומפת פרה מאורו.

## מטרתן של מפות אלה
מפות עולם אלה לא נועדו לשמש לצורכי ניווט ימי וגאוגרפי. המדובר במפות סכמטיות שנועדו לאייר את העקרונות של מבנה העולם ולהקל על הלומדים את הטקסטים של תלמי וגאוגרפים אחרים מהעת העתיקה, וכן את סיפורי התנ"ך והמיתולוגיה. 

בשלהי ימי הביניים, ועם התפתחות השימוש במפות לצורכי ניווט, וצרכים צבאיים, הופסק השימוש במפות אלה, והחל השימוש במפות מדויקות יותר שנועדו לצורכי ניווט, ובהן נעשה שימוש בשיטות סימון קואורדינטות.

## קישורים חיצוניים

*מייקל ליווינגסטון, '''מפות ימי הביניים'''
*מפת פרה מאורו
*מפת הרפורד
* 

*
בן ציון ליטנר

**בן ציון ליטנר** (14 במרץ 1927 – 25 במרץ 2012) היה חייל צה"ל שזכה לאות גיבור ישראל.

## ביוגרפיה
ליטנר נולד ב-1927, בן למלכה ולחיים, באודסה שבברית המועצות. בתקופת מלחמת העולם השנייה הצטרף אל פלוגת פרטיזנים ועמה השתתף בפעולות התקפה והגנה והשתתף במתקפה על מחנה ריכוז.

הוא עלה לארץ ישראל ב-1946 והתיישב באשדות יעקב, התגייס לחי"ש עמק הירדן ואחר כך לחטיבת גבעתי. בקרב על משטרת עיראק סווידאן במלחמת העצמאות השתתף כמפקד חוליה ובעוד החיילים נלחמו להכניע בונקר שמנע מהם להתקרב לבניין המשטרה, הסתער ליטנר קדימה והשליך מספר רימוני יד שחיבר יחד לבונקר. בטרם נהרגו יושביו הותקף בסכינים ונפצע אנושות מדקירות בגופו, עיניו נפגעו והוא שותק בחצי פנים. על מעשה זה הוענק לליטנר ביום העצמאות הראשון למדינה אות גיבור ישראל ובו נכתב:

פציעתו מנעה ממנו להתמיד בעבודה והוא אושפז לסירוגין, תקופות קצרות עבד במגדניה וכנהג. בשנת 1961 הקים חברה לייבוא מכונות לממכר בקבוקי שתייה, אך לא עמד בתחרות מול חברה מסחרית ודרש הקמת ועדת חקירה פרלמנטרית לבחינת העדפה של חברה זרה על פני סיוע לנכה צה"ל. באותה שנה השתתף בהקמת עסק עצמאי להשכרת מכוניות. גם עסק זה לווה בקשיי פרנסה, אך למרות כל אלה סירב ליטנר לקבל שילומים בהיותו ניצול השואה. ב-1968 קיבל זיכיון להקים מפעל להפקת נחושת בעזה משלל מלחמת ששת הימים.

מספר שנים עבד כסדרן בהיכל התרבות והתפרסם כאשר הפריע בצעקות ומנע מהתזמורת הפילהרמונית הישראלית לנגן קטע של ריכרד וגנר.

בשנים 1973 ו-1983 נמנה עם מדליקי המשואות בפתיחת חגיגות יום העצמאות.

הוא נפטר ב-25 במרץ 2012 בגיל 85, ונטמן בחלקה הצבאית של בית הקברות הישן בהרצליה.

## חיים אישיים
ליטנר היה אב לשלוש בנות.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פרטיזנים יהודים מברית המועצות
קטגוריה:פרטיזנים יהודים מאוקראינה
קטגוריה:ילדים בשואה: אוקראינה
קטגוריה:חיילי חטיבת גבעתי (תש"ח)
קטגוריה:נכי צה"ל
קטגוריה:מעוטרי עיטור הגבורה במלחמת העצמאות
קטגוריה:משיאי משואה ביום העצמאות: 1973
קטגוריה:משיאי משואה ביום העצמאות: 1983
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הישן בהרצליה
קטגוריה:אישים הקבורים בבתי קברות צבאיים ישראליים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1927
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2012