open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
צי האוקיינוס השקט של ארצות הברית

**צי האוקיינוס השקט של ארצות הברית** (באנגלית: **United States Pacific Fleet**) הוא פיקוד מבצעי של צי ארצות הברית. הצי הוא הגדול מסוגו בעולם ותחום אחריותו כולל כ-260 מיליון ק"מ רבועים, כמחצית משטח כדור הארץ, המשתרעים באזור האוקיינוס השקט ובאזור האוקיינוס ההודי מזרחית לגבול הודו-פקיסטן.

## ארגון ויחידות
הצי כולל כ-200 ספינות וצוללות, 1,100 כלי טיס וכ-130,000 חיילים. בסיסי הצי פרושים ברחבי החוף המערבי של ארצות הברית, הוואי, אסיה, אוקיאניה, אנטארקטיקה, ואיי האוקיינוס השקט. 

יחידות הצי העיקריות:

*ציים מבצעיים:
**הצי השלישי של ארצות הברית - תחום אחריותו באזור האוקיינוס השקט ממזרח לקו התאריך הבינלאומי
**הצי השביעי של ארצות הברית - תחום אחריותו באזור האוקיינוס השקט ממערב לקו התאריך הבינלאומי ובאזור האוקיינוס ההודי מזרחית לגבול הודו-פקיסטן

*מפקדות פונקציונליות:
**כוח האוויר של צי האוקיינוס השקט
**כוח כלי השיט של צי האוקיינוס השקט
**כוח הצוללות של צי האוקיינוס השקט
**מפקדת כוחות המשלוח של הצי באזור האוקיינוס השקט

*מפקדות אזוריות:
**הכוחות הימיים ביפן - חלק מפיקוד כוחות ארצות הברית ביפן
**הכוחות הימיים בקוריאה - חלק מפיקוד כוחות ארצות הברית בקוריאה
**מפקדת הצי הבסיס המשולב פרל הארבור-היקאם, אואהו, בהוואי
**המפקדה המשותפת באיי מריאנה - מפקדה משותפת עם חיל האוויר של ארצות הברית, כוללת את בסיס הצי בגואם ואת בסיס חיל האוויר אנדרסן בגואם
**קבוצת הלוגיסטיקה באזור מערב האוקיינוס השקט

## קישורים חיצוניים

* 

* אתר צי האוקיינוס השקט

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:יחידות צי ארצות הברית
קטגוריה:פיקוד האינדו-פסיפי של ארצות הברית
פיאט 411

**פיאט 411** (באיטלקית **Fiat 411 **) הוא אוטובוס עירוני אשר יוצר על ידי חטיבת כלי הרכב המסחריים של פיאט ("Fiat Veicoli Industriali" ) מקונצרן פיאט האיטלקית בחטיבת "Fiat Bus" בין השנים 1956–1964. הדגם מונע באמצעות מנוע דיזל.

לדגם ה"פיאט 411" – 3 דלתות צד.

מיקומו של מושב הנהג בצד ימין של האוטובוס.

## דגם פיאט 411
**הערה**: יש להבדיל בין דגם "FIAT 411-R" (דגם של טרקטור שיוצר על ידי חברת פיאט), לדגם האוטובוס "פיאט 411".

## גרסאות "פיאט 411"
* Fiat 411 – CaNSA
* Fiat 411/1 – CaNSA
* Fiat 411 – De Simon
* Fiat 411 – Menarini
* Fiat 411 – Pietroboni
* Fiat 411 – Varesina
* Fiat 411 – Viberti CV 23

## גלריה

קובץ:Fiat 411 MKFG-F411 CMB.jpg| פיאט 411


## ראו גם
* פיאט 306
* פיאט 314
* פיאט 320
* פיאט 343
* פיאט 418

## לקריאה נוספת
* [פיאט 411 (סדרה 91–93) ב[ליבורנו]] ( AUTOBUS LIVORNO - FIAT 411 serie 91-93... - ATAM )

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-1964
קטגוריה:כלי רכב איטלקיים
411
ברנד רוזמאייר

**ברנד רוזמאייר **הוא נהג מרוצים גרמני, אשר נולד ב-14 באוקטובר 1909 בליג'ן (האימפריה הגרמנית) ומת ב-29 בינואר 1938 על הכביש פרנקפורט-דרמסטדט (הרייך השלישי). הוא נחשב לאחד מגדולי נהגי המרוצים לפני המלחמה. במהלך הקריירה הקצרה שלו, שהופסקה עקב תאונה, הספיק ברנד להשאיר חותם בתחום.

ברנד רוזמאייר זכה באליפות אירופה לנהגי מרוצים, תחרות שהייתה שוות עקב לאליפות העולם בפורמולה אחת. בשנת 1936 בתקופה מרוצי חצי הכסף (סוג מכונית), שבר ברנד מספר שיאי מהירות. הוא זכה לכינוי Nebelmeister (ב עברית ״ריבונו של הערפל״), וזאת לאחר שניצחונו בתחרות ״Eifelrennen״ הגרמנית בשנת 1936 במהלכה היה ערפל כבד על מסלול המרוצים.

כמו הרבה נהגים גרמנים אחרים שפעלו בשנות ה-30 של המאה העשרים, ברנד מעולם לא היה המפלגה הנאצית. למרות שלא היה שייך למשטר, הוא היה כלי תעמולה בידי הנאצים.

מכונית הקונספט בתצורת מכונית על, אשר הוצגה על ידי אאודי בשנת 2000, **[[אאודי רוזמאייר]]** קרויה על שמו.

## ביוגרפיה
### נעוריו ותחילת דרכו
ברנד רוזמאייר נולד ב-14 באוקטובר 1909 בליגן, עיירה קטנה השוכנת בסמוך לגבול גרמניה הולנד. אביו היה הבעלים של מוסך מכוניות, כך שברנד גדל ובסביבה מלאת מנועים ומכוניות. דוד של ברנד התחרה בתחרויות ספורט לרכבים דו גלגליים, אך ללא הצלחה. כבר בגיל 9, החל ברנד הצעיר להוציא את המכוניות ממוסך אביו, ובגיל 11 הוא נתפס עם מספר מחבריו נוהג ונעצר על ידי המשטרה.. כשנה לאחר מכן, עם אחיו הבכור, הוא מארגן מרוץ מכוניות בו הוא זכה. בגיל 16 הוא מקבל את רישיון הנהיגה שלו, אך מאבד אותו עקב פסילה זמן קצר לאחר מכן.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טייסים גרמנים
קטגוריה:נהגי מכוניות מרוץ גרמנים
קטגוריה:נהגי מכוניות מרוץ שנהרגו על המסלול
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1909
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1938
הדיוויזיה ה-38 (ורמאכט)

**הדיוויזיה ה-38** (בגרמנית: **38. Infanterie-Division**) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של ה שלחמה במלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה ב-8 ביולי 1942, והועמדה תחת פיקוד פרידריך-גאורג אברהרדט. בתחילה הוצבה הדיוויזיה באזור האג, אולם לאחר מכן הועברה לצפון צרפת. באפריל 1943 הועברה הדיוויזיה לחזית המזרחית, שם לחמה בקרבות באוקראינה כחלק מארמיית הפאנצר הראשונה. במהלך קרב דנייפר הצטמצם כוח הדיוויזיה לרמה של גדוד, והיא הוכפפה לדיוויזיה ה-62, וב-14 בנובמבר 1943 פורקה הדיוויזיה ושרידיה צורפו לדיוויזיה ה-276.

## מפקדים

## קישורים חיצוניים
* הדיוויזיה ה-38 באתר lexikon-der-wehrmacht 

38
אסקיאל בארקו

**אסקיאל בארקו** (בספרדית: **Esequiel Barco**; נולד ב-29 במרץ 1999) הוא כדורגלן ארגנטינאי שמשחק בעמדת הקשר בספרטק מוסקבה.

## קריירת מועדונים
### אינדפנדיינטה
בארקו נולד בויז'ה גוברנדור גאלבס שבסנטה פה וגדל במחלקת הנוער של אינדפנדיינטה, עד שעלה לקבוצה הבוגרת תחת המאמן גבריאל מיליטו. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הארגנטינאית ב-28 באוגוסט 2016 נגד קבוצת בלגראנו. הוא הבקיע את השער הראשון שלו כשבועיים לאחר מכן, מול גודוי קרוס.

בעונת הבכורה שלו כבש ארבעה שערי ליגה בשלושים הופעות, ואף סייע לקבוצתו לזכות בגביע סודאמריקנה, לאחר שכבש את שער השוויון של קבוצתו במשחק הגומלין של הגמר מול פלמנגו, משחק שהסתיים בשוויון 1-1 וקבע 3-2 בסיכום שני המפגשים.

### אטלנטה יונייטד
ב-19 בינואר 2018, הצטרף לאטלנטה יונייטד מליגת ה-MLS, תחת המאמן בן ארצו חרארדו מרטינו. סכום ההעברה הוערך בכ-15 מיליון דולר, ההעברה היקרה ביותר עד אז בתולדות הליגה. בארקו היה שותף לזכייתה של הקבוצה באליפות, אך במשחק גביע ה-MLS , משחק גמר הפלייאוף של העונה, הוא נכנס כמחליף רק בתוך תוספת הזמן של ההתמודדות.

בארקו זכה בתואר שני בקבוצה, גביע קמפאונס , אך שוב כמחליף בתוך תוספת הזמן, הפעם תחת המאמן פרנק דה בור. כשבועיים לאחר מכן זכה עם קבוצתו בגביע ארצות הברית הפתוח, כאשר הפעם פתח בהרכב קבוצתו בניצחון 2-1 על מינסוטה יונייטד.

בארקו שותף פעמיים ברציפות במשחק האולסטאר של ה-MLS כחלק מנבחרת כוכבי הליגה, ב- מול יובנטוס וב- מול אתלטיקו מדריד.

### ספרטק מוסקבה
ב-25 ביולי 2024 חתם על חוזה לשלוש שנים ועבר לספרטק מוסקבה. סכום ההעברה עמד על 14 מיליון יורו, מה שהפך להעברה השנייה הכי יקרה בתולדות ספרטק מוסקבה.

## נבחרת ארגנטינה
בין השנים 2017 ל-2019 היה בארקו לחלק מנבחרת ארגנטינה עד גיל 20, וכבש במדיה שני שערים בתשע הופעות.

ביולי 2021 היה לחלק מסגל הנבחרת האולימפית של ארגנטינה לטורניר הכדורגל של אולימפיאדת טוקיו (2020). הוא פתח בהרכב בכל שלושת משחקיה של ארגנטינה בשלב הבתים, שהסתיימו בהפסד 2-0 לאוסטרליה, ניצחון 1-0 על מצרים, ושוויון 1-1 מול ספרד. הוא הוחלף בכל שלושת המשחקים, כולל חילוף במחצית המשחק מול ספרד. ארגנטינה סיימה שלישית בבית ולא העפילה לרבע הגמר.

## תארים
;אינדפנדיינטה
* גביע סודאמריקנה: 2017

;אטלנטה יונייטד
* גביע ה-MLS: 
* גביע קמפאונס: 
* גביע ארצות הברית הפתוח: 

;ריבר פלייט
* ליגת העל הארגנטינאית: 2023
* טרופאו דה קמפאונס: 2023
* הסופר קאפ הארגנטינאי: 2023

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ארגנטינאים
קטגוריה:קשרי כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:כדורגלני אינדפנדיינטה
קטגוריה:כדורגלני אטלנטה יונייטד
קטגוריה:כדורגלני ריבר פלייט
קטגוריה:כדורגלני ספרטק מוסקבה
קטגוריה:כדורגלנים ארגנטינאים באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1999
הדיוויזיה ה-39 (ורמאכט)

**הדיוויזיה ה-39** (בגרמנית: **39. Infanterie-Division**) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הורמאכט שלחמה במלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה ב-10 ביולי 1942, והועמדה תחת פיקוד הוגו הפל. הדיוויזיה הוצבה באזור הולנד, כחלק מהקורפוס ה-82 במסגרת הארמייה ה-15. באפריל 1943 הועברה הדיוויזיה לחזית המזרחית, שם לחמה בקרב חרקוב השלישי, כחלק מקורפוס הפאנצר ה-48 במסגרת פלגת הארמייה קמפף, ובקרב קורסק, כחלק מהקורפוס ה-42 במסגרת פלגת הארמייה קמפף. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה בקרב דנייפר כחלק מהארמייה השמינית, ובנובמבר 1943 פורקה הדיוויזיה ושרידיה צורפו לדיוויזיה ה-106.

## מפקדים

## קישורים חיצוניים
* הדיוויזיה ה-39 באתר lexikon-der-wehrmacht 

39
דיוויזיה 39
פיאט 306

**פיאט 306** (באיטלקית: **Fiat 306 **) הוא אוטובוס עירוני מתוצרת יצרנית הרכב האיטלקי פיאט אשר יוצר על ידי חטיבת ייצור האוטובוסים של "פיאט" **"Fiat Bus"** השנים 1956–1982.

דגם ה"פיאט 306" מונע באמצעות 2 סוגי מנוע 6 צילינדר. 

דגם ה"פיאט 306" יוצר על ידי חברת הבת של פיאט, חברת "CANSA". 

לדגם ה"פיאט 306" - 2 דלתות צד.

## סדרות "פיאט 306"
* סדרה 306/1 (יוצרה משנת 1956)
* סדרה 306/2 (יוצרה משנת 1960)
* סדרה 306/3 (יוצרה משנת 1962)

## ראו גם
* פיאט 314
* פיאט 320
* פיאט 411
* פיאט 418
* פיאט 470

## לקריאה נוספת
*  פיאט 306 - תמונה (אתר Flickr)
*    פיאט 306 - תמונה  (FIAT 306 - 2150 Ex Sita - AITE - Flickr)

## קישורים חיצוניים

*  פיאט 306 (5:19 דקות), יו-טיוב

## הערות שוליים

306
קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-1956
הדיוויזיה ה-276 (ורמאכט)

**הדיוויזיה ה-276** (בגרמנית: **276. Infanterie-Division**) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של ה שלחמה במלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
ב-10 במאי 1940 הוחלט על הקמת הדיוויזיה, אולם לאחר סיום המערכה על צרפת בוטלה הקמתה. ב-17 בנובמבר 1943 הוקמה הדיוויזיה על בסיס הדיוויזיה ה-38 שהושמדה בחזית המזרחית, והועמדה תחת פיקוד קורט באדינסקי. הדיוויזיה הוצבה בדרום-מערב צרפת, אולם לאחר הפלישה לנורמנדי הועברה לצפון צרפת, שם לחמה עד להשמדתה במהלך אוגוסט 1944.

## קישורים חיצוניים
* הדיוויזיה ה-276 באתר lexikon-der-wehrmacht 

276
276
דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-276 (ורמאכט)

**דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-276** (בגרמנית: **276. Volksgrenadier-Division**) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של ה שלחמה במלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
ב-4 בספטמבר 1944 הוקמה הדיוויזיה על בסיס **דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-580**, שהוקמה ב-25 באוגוסט 1944, והועמדה תחת פיקוד קורט מהרינג. בדצמבר 1944 הוכפפה הדיוויזיה להקורפוס ה-80, כחלק מהארמייה השביעית, ולחמה עמו במהלך הקרב על הבליטה. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה בלוקסמבורג ובמערב גרמניה, ובמרץ 1945 הושמדה הדיוויזיה.

## מפקדים
* קורט מהרינג (4 בספטמבר 1944 - 18 בדצמבר 1944)
* הוגו דמפוולף (18 בדצמבר 1944 - מרץ 1945)
* ורנר וגנר (מרץ 1945)

## קישורים חיצוניים
* דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-276 באתר lexikon-der-wehrmacht 
* דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-580 באתר lexikon-der-wehrmacht 

276
הרמן-היינריך בהרנד

גנרל **הרמן-היינריך בהרנד** (בגרמנית: **Hermann-Heinrich Behrend**; 25 באוגוסט 1898 – 19 ביוני 1987), היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
### קריירה מוקדמת
בהרנד נולד ב-25 באוגוסט 1898 בפרלברג, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1915 במהלך מלחמת העולם הראשונה התגייס בהרנד לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרובאים ה-90 (מקלנבורג - וילהלם השני, קיסר גרמניה). בהמשך השנה הועבר בהרנד לרגימנט הרגלים ה-43 (פרוסיה המזרחית ה-6 - קרל, דוכס מקלנבורג), ולחם עמו כחלק מהדיוויזיה ה-1 בחזית המזרחית עד סוף המלחמה. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטור צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, צלב ההצטיינות הצבאי (מקלנבורג-שוורין), וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

בשנת 1920 פרש בהרנד מהצבא, ובשנת 1924 חזר והתגייס לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 במרץ 1939 הועלה בהרנד לדרגת מיור, וב-25 באוגוסט אותה שנה מונה למפקד הגדוד ה-1 ברגימנט הרגלים ה-489.

### מלחמת העולם השנייה
במהלך המערכה על צרפת לחם בהרנד עם גדודו כחלק מהדיוויזיה ה-269, ולאחר מכן הוצב עמו כחיל מצב בהולנד. במהלך מבצע ברברוסה שוב לחם בהרנד עם גדודו כחלק מהדיוויזיה ה-269, וב-15 ביולי 1941 קיבל את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל על כיבוש גשר ליד טאורוגן. ב-1 בספטמבר 1941 הועלה בהרנד לדרגת אוברסט לוטננט, וב-10 בספטמבר נפצע באורח קשה בקרבות. לאחר החלמתו מונה בהרנד למפקד כוח סיור, ולחם עמו באזורים שונים של החזית. ב-1 במרץ 1943 הועלה בהרנד לדרגת אוברסט, וב-25 במאי אותה שנה מונה למפקד רגימנט הגרנדירים ה-154, שהיה חלק מהדיוויזיה ה-58. בהרנד לחם עם יחידתו באזור לנינגרד, ובינואר 1944 הצליח להדוף כמה התקפות סובייטיות כבדות שהונחתו עליו, ועל כך קיבל ב-6 במרץ 1944 תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל ואת עיטור אות הפציעה בזהב. ביוני אותה שנה שונה שם הרגימנט לרגימנט הגרנדירים ה-529, ובהרנד פיקד עליו בקרבות הקשים במהלך הקיץ והסתיו. בינואר 1945 נשלח בהרנד לעתודת הפיקוד העליון, וב-1 באפריל 1945 מונה למפקד הדיוויזיה ה-490. ב-17 באפריל הצליח בהרנד לכבוש מחדש את שדה התעופה של זאגה מידי הכוחות האמריקנים, ועל כך קיבל תוספת חרבות לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, והועלה לדרגת גנרל מיור, ובסוף המלחמה נכנע עם כוחותיו לצבא הבריטי.

### לאחר המלחמה
ב-15 במאי 1947 שוחרר בהרנד מהשבי, ולאחר שחרורו התיישב בזולטאו, שם גר עד מותו ב-19 ביוני 1987.

## קישורים חיצוניים
* הרמן-היינריך בהרנד באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים עם עלי אלון וחרבות
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:גרמנים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1898
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1987
פיאט 320

**פיאט 320** (באיטלקית: **Fiat 320 **) הוא אוטובוס עירוני אשר יוצר על ידי חטיבת כלי הרכב המסחריים של פיאט ("Fiat Veicoli Industriali" ) מחברת פיאט האיטלקית על ידי חברת הבת "פיאט ארגנטינה" (Fiat V.I. Argentina) בארגנטינה בין השנים 1963–1971.

דגם ה"פיאט 320" יוצר בקורדובה, ארגנטינה.

## פיאט 320
בדגם "פיאט 320" הורכב מנוע דיזל מנוע 6 צילינדר. 

מארז ה"פיאט 320" נבנה על בסיס המארז של המשאית "פיאט 619" שיוצרה על ידי חברת פיאט בארגנטינה בין השנים 1964-1980.

## פיאט 320 בישראל
חברת אגד הישראלית רכשה בשנת 1970, 8 יחידות מהדגם "פיאט 320". בדגם נבנו 28 מושבים, מנוע הדיזל הפיק 140 כ"ס. 

הדגם יצא משרות לאחר 10 שנות פעילות. דגם ה"פיאט 320" פעל ברחובות הצרים של העיר העתיקה בירושלים.

## גלריה

קובץ:NBM 7351-II.JPG| פיאט 320
קובץ:NBM 7351-III.JPG| פיאט 320


## ראו גם
* פיאט
* פיאט 306
* פיאט 314
* פיאט 343
* פיאט 411
* פיאט 418
* פיאט 470

## לקריאה נוספת
* פיאט 320 - תמונה

## קישורים חיצוניים

* [ פיאט 320 ב[מוזיאון הרכב ההיסטורי| מוזיאון] אגד בחולון] (0:11), יו-טיוב

## הערות שוליים

קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-1963
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בארגנטינה
320
סקוט מקין

**דניס סקוט מקין** (באנגלית: **Dennis Scott McKean**, נולד ב-25 בספטמבר 1968) הוא קצין בדימוס בדרגת לוטננט גנרל. כיהן כסגן מפקד פיקוד העתיד של צבא ארצות הברית.

## ביוגרפיה
מקין בוגר האקדמיה הצבאית של ארצות הברית, בסיום לימודיו ב-1990 התגייס לצבא והוכשר כקצין שריון.

שירת כמפקד מחלקה וסגן מפקד פלוגה בגדוד השלישי של רגימנט השריון ה-73. שימש קצין מבצעים בפלוגת הסיור (LRS) של הקורפוס המוטס ה-18. שימש קצין אימונים בדיוויזיית חיל הרגלים השנייה המוצבת בקוריאה. פיקד על פלוגת טנקים ועל פלוגת המפקדה בגדוד הרביעי של רגימנט השריון ה-64. שירת במרכז ללוחמת שריון בפורט נוקס ככותב דוקטרינה צבאית. שימש קצין מבצעים וסגן מפקד הגדוד הראשון ברגימנט השריון ה-67 וכחלק מדיוויזיית חיל הרגלים הרביעית השתתף ב"מבצע חופש לעיראק". בהמשך שירותו שימש עוזר קצין אג"ם של הדיוויזיה והוצב בבגדאד בשנים 2005–2007.

ב-2007 מונה למפקד הגדוד הראשון ברגימנט השריון ה-66, עמו הוצב בעיראק בשנים 2008–2009. פיקד על צוות הקרב החטיבתי הרביעי של דיוויזיית השריון הראשונה במהלך השלב האחרון של "מבצע שחר חדש" במלחמת עיראק. לאחר מכן מונה לסגן מפקד פיקוד כוחות ארצות הברית בקוריאה. ביולי 2013 מונה לסגן מפקד דיוויזיית השריון הראשונה. באוקטובר אותה שנה קודם לדרגת בריגדיר גנרל.

בספטמבר 2014 מונה לקצין שריון ראשי של צבא ארצות הברית. במאי 2016 מונה לראש משרד שיתוף הפעולה הביטחוני עם עיראק בפיקוד מרכז של ארצות הברית.

ביולי 2017 קודם לדרגת מייג'ור גנרל ומונה למפקד דיוויזיית חיל הרגלים השנייה. באוגוסט 2019 מונה לראש מטה פיקוד מרכז של ארצות הברית. בנובמבר 2020 מונה לסגן מפקד פיקוד העתיד של צבא ארצות הברית והועלה לדרגת לוטננט גנרל.

מקין נשוי לקים והם הורים לבן ובת. הוא בעל תואר שני ממכללת המלחמה של הצי.

## קישורים חיצוניים

*ביוגרפיה באתר פורט בנינג

## הערות שוליים

קטגוריה:גנרלים בצבא ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מעוטרי כוכב הארד
קטגוריה:מפקדי הדיוויזיה השנייה (ארצות הברית)
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1968
הדיוויזיה ה-490 (ורמאכט)

**הדיוויזיה ה-490** (בגרמנית: **490. Division**) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הורמאכט שלחמה במלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה ב-1 בנובמבר 1944, על בסיס הדיוויזיה ה-190, והועמדה תחת פיקוד ארנסט וייסלינק. הדיוויזיה לחמה כחלק מהקורפוס ה-86 במסגרת ארמיית הצנחנים הראשונה, וב-8 במאי 1945 נכנעו שרידיה לכוחות הצבא הבריטי.

## מפקדים
* ארנסט וייסלינק (1 בנובמבר 1944 - 1 באפריל 1945)
* הרמן-היינריך בהרנד (1 באפריל 1945 - 8 במאי 1945)

## קישורים חיצוניים
* הדיוויזיה ה-490 באתר lexikon-der-wehrmacht 

490
פשוק-מקור אסייתי

**פשוק-מקור אסייתי** (שם מדעי: *Anastomus oscitans*) הוא מין של עוף ביצה ממשפחת החסידתיים. הוא שייך לסוג פשוק-מקור. הוא מצוי בדרום-מזרח אסיה והודו.
## מאפיינים
פשוק המקור האסייתי לעומת קרובו האפריקני מזכיר מאוד חסידה. אורכו הממוצע 68 ס"מ ומשקלו 1.3-8.9 ק"ג. הוא מאופיים בעיקר בזכות מקורו המעוקל הגדול שצבעו אדום-אפור. המקור מעוצב בצורה בה יש פתח בין שתי הלסתות כמו מפצח אגוזים. צורה זו עוזרת לעוף לפתוח את טרפו.

הוא מצוי בטבע בביצות ובגדות נהרות מהודו עד לבנגלדש ולתאילנד. הוא מחפש בביצות את טרפו הכולל בעיקר רכיכות גדולות כמו חלזונות מים (בעיקר מהסוג Pila והסוג תפוחון). הוא שולף את אחד החלזונות מהמים ומחלץ אותו מהקונכייה עם מקורו העליון ומוציא אותו בשלמותו. הוא ניזון בנוסף מחרקי מים, סרטנים, דוחיים ודגים.

## גלריה

Asian Openbill Anastomus oscitans by Dr. Raju Kasambe (2).JPG
Asian openbill David Raju.jpg
Openbill Stork at Ranganathittu Bird Sanctuary.jpg
Anastomus oscitans -Kerala, India-8 (1).jpg
AsianOpenbillWithPilaglobosa Mainpuri.JPG


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1783
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פיטר בודארט
קטגוריה:חסידתיים
קטגוריה:מלזיה: עופות
קטגוריה:סרי לנקה: עופות
טוראקו לבן ציצית

**טוראקו לבן ציצית** (שם מדעי: *Tauraco leucolophus*) הוא עוף טרופי צבעוני ממשפחת הטוראקיים החי באפריקה. תפוצתו בטבע היא ממזרח ניגריה למערב קניה. בתי הגידול שלו הם יערות שפלה,יערות הררים וסוואנות מיוערות.

אורכו 40 ס"מ ומשקלו 200-225 גרם בזכרים ו-198-226 גרם בנקבות. לטוראקו נוצות כחולות בוהקות עם עורף ירוק, צוואר וראש לבנים והפנים שחורות עם עיניים אדומות. המקור צהוב וחרוטי.

הטוראקו נפוץ על העצים ביערות הגשם האפריקניים וניזון ממגוון פירות וזרעים.
טוראקו זה תואר לראשונה בשנת 1855 על ידי החוקר והאוריתולוג הגרמני תיאודור פון הוגלין. מחקרים גנטיים מראים כי מין זה קרוב מאוד למינים טוראקו אדום ציצית וטוראקו בנרמן. האולוכסיה של טוראקו זה יציבה ומצב השימור שלו הוא ללא חשש.
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי תאודור פון הוגלין
קטגוריה:טוראקואים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1855
קטגוריה:עופות יערות הגשם האפריקאים
קטגוריה:קניה: עופות
פרנסיס בודט

**פרנסיס מ. בודט** (באנגלית: **Francis M. Beaudette**) הוא קצין בדימוס בדרגת לוטננט גנרל בצבא ארצות הברית. כיהן כמפקד פיקוד המבצעים המיוחדים של צבא ארצות הברית.
## ביוגרפיה
בודט הוא בוגר המכללה הצבאית של קרוליינה הדרומית ("סיטאדל"). לאחר לימודיו התגייס לצבא ארצות הברית ב-1989 ושירת כקצין מודיעין. בהמשך שירותו עבר לכוחות המיוחדים ושירת כמפקד צוות, מפקד פלוגת מפקדה ועוזר קצין אג"ם של קבוצת הכוחות המיוחדים השלישית. שימש עוזר למפקד בית הספר ומרכז ג'ון פ. קנדי ללוחמה מיוחדת של צבא ארצות הברית.

שירת כמפקד פלוגת כוחות מיוחדים וקצין אג"ם של קבוצת הכוחות המיוחדים העשירית ופיקד על הגדוד הראשון בקבוצת הכוחות המיוחדים העשירית. בשנים 2010–2012 פיקד על קבוצת הכוחות המיוחדים הראשונה, בתקופת פיקודו נוסף לקבוצה גדוד נוסף, והקבוצה נשלחה לפיליפינים והובילה כוח משימה ללחימה נגד ארגוני טרור אסלאמים כגון "אבו סיאף" ו"אל-ג'מאעה אל-אסלאמיה בדרום מזרח אסיה". לאחר לימודים מונה לסגן מפקד דיוויזיית השריון הראשונה וביוני 2015 מונה לעוזר למפקד פיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים.

ביולי 2017 קודם לדרגת מייג'ור גנרל ומונה למפקד פיקוד הכוחות המיוחדים ה-1 במסגרת פיקוד המבצעים המיוחדים של צבא ארצות הברית.

ביוני 2018 הועלה לדרגת לוטננט גנרל ומונה למפקד פיקוד המבצעים המיוחדים של צבא ארצות הברית במקום קנת טובו. שירת בתפקיד עד אוגוסט 2021.

במהלך שירותו השתתף במלחמת המפרץ, הוצב בקוסובו במסגרת כוח הייצוב, השתתף במלחמת עיראק, מלחמת אפגניסטן, במבצעים מיוחדים באפריקה ובמבצעים מיוחדים בפיליפינים.

בודט נשוי לאליזבת. הוא בוגר תואר שני מהמכללה לפיקוד ומטה של צבא ארצות הברית.

## קישורים חיצוניים

*MG Francis Beaudette – New Commander of 1st Special Forces Command

## הערות שוליים

קטגוריה:גנרלים בצבא ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מעוטרי כוכב הארד
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין (צבא ארצות הברית)
קטגוריה:מלחמת המפרץ: אישים
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת אפגניסטן
קטגוריה:מפקדי פיקוד הכוחות המיוחדים ה-1
קטגוריה:מפקדי פיקוד המבצעים המיוחדים של צבא ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי המכללה הצבאית של קרוליינה הדרומית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו במאה ה-20
קייט פארמה

**קייט פארמה** (באנגלית: **Kite Pharma**) היא חברת ביומד המפתחת טכנולוגיה רפואית לטיפול בסרטן ומתמקדת בטיפול חדשני ללוקמיה לימפוציטית חריפה. מטה החברה נמצא בסנטה מוניקה, קליפורניה.

החברה נוסדה ב-2009 על ידי ד"ר אריה בלדגרין, אונקולוג ישראלי-אמריקאי, המכהן כיו"ר, נשיא ומנכ"ל החברה. הטכנולוגיה של החברה מתבססת על מחקריהם של פרופ' זליג אשחר ממכון ויצמן למדע ופרופ' סטיבן רוזנברג מארצות הברית.

החברה הונפקה בנאסד"ק ב-2014, וב-28 באוגוסט 2017 הודיעה גיליאד סיאנסז על רכישתה תמורת 11.9 מיליארד דולר אמריקאי במזומן.

באוקטובר 2017 אישר מנהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA) שיווק של YESCARTA, תרופה אימונותרפית שפיתחה קייט פארמה לטיפול בסוג של סרטן הדם - לימפומה.

## ראו גם
* HIV נגד לוקמיה
* קרל ג'ון

## לקריאה נוספת
* 

## קישורים חיצוניים
*  

* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות רפואיות
קטגוריה:חברות אמריקאיות שנסחרו בנאסד"ק
פרידריך לאנג

**פרידריך לאנג** (בגרמנית: **Friedrich Lang**;  12 בינואר 1915 - 29 בדצמבר 2003), היה מיור בלופטוואפה (חיל האוויר הגרמני). זכה בעיטור צלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון וחרבות.

## ביוגרפיה
### קריירה מוקדמת
לאנג נולד במורבסקה טרבובה ב-12 בינואר 1915. הוא למד בניית מטוסים באוניברסיטה הטכנית בברסלאו, ובאוקטובר 1935 התגייס לוורמאכט והצטרף לרגימנט הרגלים ה-28. במרץ 1936 עבר ללופטוואפה ועבר הכשרה בקורס טיס. לאחר סיום הקורס ב-1 בינואר 1938, הועלה לדרגת לוטננט והוצב כטייס במפציצי צלילה.

### מלחמת העולם השנייה
לאנג השתתף בלחימה במהלך המערכה בפולין וקיבל על כך את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, ולאחר מכן לחם במהלך המערכה על צרפת. ב-8 ביוני 1940 נפצע באורח קשה והיה מאושפז עד חודש אוגוסט באותה שנה בבית חולים בהיידלברג. לאחר מכן הועבר לאנג יחד עם כנף תקיפה קרקעית 2 לאזור הים התיכון, ואף הצליח לפגוע קשות בשתי משחתות בריטיות. עם תחילת מבצע ברברוסה הועברה הטייסת שלו לחזית המזרחית, שם קיבל ב-23 בנובמבר 1941 את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. בסוף אוקטובר 1942 מונה לאנג לקצין קישור של צי האוויר ה-4 עבור הארמייה ה-17, וב-21 בנובמבר 1942 קיבל תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-1 באפריל 1943 מונה למפקד להק III, שהיה מצויד במטוסי יונקרס Ju 87. ב-7 במרץ 1944 השלים את גיחתו ה-1,000 מדרום לוויטבסק, וב-4 ביולי 1944 קיבל את תוספת החרבות לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. בין ה-9 בפברואר 1945 ל-13 במרץ 1945 פיקד על כנף תקיפה קרקעית 2, כממלא מקומו של הנס אולריך רודל, ועד סוף המלחמה הועלה לדרגת מיור.

### לאחר המלחמה
בשנת 1947 שוחרר לאנג מהשבי, ובשנת 1956 הצטרף ללופטוואפה החדש של הבונדסוור. בשנת 1973 פרש מהצבא בדרגת אוברסט, וב-29 בדצמבר 2003 מת בביתו בהנובר.

קטגוריה:טייסי הלופטוואפה
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים עם עלי אלון וחרבות
קטגוריה:מעוטרי הצלב הגרמני בזהב
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1915
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-2003
ולטר גורן

גנרל **ולטר גורן** (בגרמנית **Walter Gorn**; 24 בספטמבר 1898 – 10 ביולי 1968), היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
### קריירה מוקדמת
גורן נולד ב-24 בספטמבר 1898 בכפר ביגאנין פרוסיה המערבית, שהשתייך לאימפריה הגרמנית. בשנת 1915 במהלך מלחמת העולם הראשונה התגייס גורן לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הגרנדירים ה-7 (פרוסיה המערבית ה-2 - וילהלם הראשון, קיסר גרמניה). בהמשך השנה הועבר גורן למטה הקורפוס ה-5, ובשנת 1917 הועבר לרגימנט המיליציה ה-36, עמו לחם עד סוף המלחמה.

בשנת 1920 פרש גורן מהצבא, והחל לשרת במשטרת ברסלאו. בשנת 1935 חזר והתגייס לוורמאכט בדרגת האופטמן, ומונה כמפקד פלוגה ברגימנט הממונע ה-3.

### מלחמת העולם השנייה
ב-1 בספטמבר 1939 מונה גורן לקצין מטה בקורפוס הממונע ה-19 בפיקוד היינץ גודריאן, והשתתף עמו במערכה בפולין. ב-20 בפברואר 1940 מונה גורן למפקד גדוד ההכשרה של רגימנט הרובאים ה-10, והועלה לדרגת מיור. ב-15 באוקטובר 1940 הוא מונה למפקד הגדוד ה-1 ברגימנט הרובאים ה-10, ולחם עמו במהלך מערכה בבלקן כחלק מדיוויזיית הפאנצר ה-9. על פעולות גדודו במערכת הבלקן, הוענק לו ב-20 באפריל 1941 עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-1 בפברואר 1942 הוא הועלה לדרגת אוברסט לוטננט. ב-20 בפברואר 1942 מונה גורן למפקד הגדוד הממונע ה-59. ביולי 1942 הצטיין גורן בקרב על וורונז', וחודש לאחר מכן בקרב על אורל, ובעקבות כך קיבל ב-17 באוגוסט 1942 תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-1 באוקטובר 1942 הוא מונה למפקד רגימנט הפאנצרגרנדיר ה-10, וב-1 במרץ 1943 הוא הועלה לדרגת אוברסט. על פעולותיו בקרבות קיבל גורן ב-8 ביוני 1943 תוספת חרבות לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-1 באוקטובר 1943 הוא מונה למדריך, ולאחר מכן למפקד בית הספר לשריון II. ב-21 ביולי 1944 מונה גורן למפקד דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-561, ולחם עמה בקרבות בפרוסיה המזרחית. ב-1 באוקטובר 1944 הועלה גורן לדרגת גנרל מיור, וב-15 באפריל 1945 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-710. גורן לחם עם הדיוויזיה שבפיקודו באוסטריה, ובסוף המלחמה נפל בשבי האמריקני.

### לאחר המלחמה
ב-16 ביוני 1947 שוחרר גורן מהשבי, ולאחר שחרורו התיישב ברוזנהיים, שם גר עד מותו ב-10 ביולי 1968.

## קישורים חיצוניים
* ולטר גורן באתר lexikon-der-wehrmacht 

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים עם עלי אלון וחרבות
קטגוריה:מעוטרי הצלב הגרמני בזהב
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:גרמנים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1898
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1968
המרכז הפיננסי העולמי בגואנגג'ואו

**המרכז הפיננסי העולמי בגואנגג'ואו **(נקרא גם בשם **המגדל המערבי של גואנגג'ואו**) הוא גורד שחקים סופר גבוה בעל 103 קומות אשר מתנשא לגובה של 438.6 מטרים וממוקם במחוז טיאנאה, גואנגג'ואו, סין. המרכז הפיננסי העולמי בגואנגג'ואו הוא המגדל ה-28 בגובהו בעולם והמהווה אחד ממגדלי התאומים של גואנגג'ואו.

בניית המבנה, שתוכננן על ידי וילקינסון אייר, החלה בדצמבר 2005 והושלמה בשנת 2010. המבנה משמש למרכז כנסים, מלון ומשרדים. קומות 1 עד 66 משמשות למשרדים, קומות 67 ו-68 משמשות עבור ציוד מכני, בקומות 69 עד 98 ממוקם מלון ארבע העונות עם הלובי אשר נמצא בקומה ה-70, קומות 99–100 משמשות לסיפון תצפית. המגדל משתרע על שטח של 250,095 מטרים רבועים וכולל כ-71 מעליות.

בעבר, המגדל היה ידוע בשם המגדל המערבי של גואנגג'ואו.

## ראו גם
* המרכז הפיננסי CTF
* הפסגה (גואנגג'ואו)
* רשימת המגדלים הגבוהים בעולם

## קישורים חיצוניים

* 
* המרכז הפיננסי העולמי בגואנגג'ואו באתר המועצה לבניינים גבוהים וסביבת מחיה עירונית (CTBUH)
* המרכז הפיננסי העולמי בגואנגג'ואו באתר משרד האדריכלים וילקינסון אייר
* המרכז הפיננסי העולמי בגואנגג'ואו באתר מוזיאון גורדי השחקים
* המרכז הפיננסי העולמי בגואנגג'ואו באתר structurae
* המרכז הפיננסי העולמי בגואנגג'ואו באתר architectuul
* המרכז הפיננסי העולמי בגואנגג'ואו באתר architizer

קטגוריה:גואנגג'ואו: גורדי שחקים
הדיוויזיה ה-710 (ורמאכט)

**הדיוויזיה ה-710** (בגרמנית: **710. Infanterie-Division**), הייתה דיוויזיה של הוורמכאט במהלך מלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה ב-2 במאי 1941 בפיקודו של תאודור פטש. בחודש יוני באותה שנה הוצבה הדיוויזיה בנורווגיה, כחלק מארמיית נורווגיה. הדיוויזיה הוצבה באוסלו, ולאחר מכן בקריסטיאנסנד. גודלה היה קטן מגודלה של דיוויזיה רגילה בוורמאכט, והיא לא הייתה מצוידת דיה בנשק מסייע. בשנת 1944 הועברה הדיוויזיה לדנמרק, וב-1 בינואר 1945 הועברה לאיטליה, שם הייתה חלק מהקורפוס ה-97 במסגרת הארמייה העשירית. באפריל 1945 הועברה הדיוויזיה לאוסטריה, שם לחמה כחלק מארמיית הפאנצר השישית, וב-8 במאי 1945 נכנעו שרידי הדיוויזיה בשטיריה.

## מפקדים
* תאודור פטש (2 במאי 1941 - 1 בנובמבר 1944)
* רודולף-אדוארד ליכט (1 בנובמבר 1944 - 15 באפריל 1945)
* ולטר גורן (15 באפריל 1945 - 8 במאי 1945)

## קישורים חיצוניים
* הדיוויזיה ה-710 באתר lexikon-der-wehrmacht

710
פרס אויגן קולב לגרפיקה ישראלית

**פרס אויגן קולב לגרפיקה ישראלית** הוא פרס המוענק, החל משנת 1975 על ידי מוזיאון תל אביב לאמנות לאמן ישראלי בתחומי ההדפס והרישום. בתחילה, חולק הפרס מכספים שנאספו ב-"קרן קולב", שפעלה בין השנים 1972–1999, ושהוקמה לשם הנצחת זכרו של אויגן קולב, מנהלו של המוזיאון בשנים 1952–1959. הכספים נאספו ממכירת יצירותיהם של אמנים, שתרמו מיצירותיהם למען הקרן. הזוכה הראשון בפרס היה אורי שטטנר וסכום הזכייה עמד על 5,000 לירות ישראליות.

### רשימת הזוכים

## הערות שוליים

אויגן קולב לגרפיקה ישראלית
אויגן קולב לגרפיקה ישראלית
*
ילדי הזאב אמה ויוקי

**ילדי הזאב אָמֶה ויוּקי** (ביפנית: おおかみこどもの雨と雪, בתעתיק: *אוֹאוֹקָאמִי קוֹדוֹמוֹ נוֹ אָמֶה טוֹ יוּקִי*) הוא סרט אנימה מז'אנר הדרמה, בבימויו של מאמורו הוסודה, שיצא לאקרנים בשנת 2012. עלילתו של הסרט עוסקת באם צעירה, שלאחר מות בעלה, אדם המסוגל להתחלף לצורתו של זאב, מגדלת את שני ילדיהם - אמה ויוקי - לבדה. זהו הסרט הראשון שבויים בסטודיו העצמאי שהקים הוסודה, סטודיו צ'יזוּ.

בשנת 2013 זכה הסרט בפרס האקדמיה היפנית לקולנוע בקטגוריית סרט האנימציה הטוב ביותר של השנה.

## תקציר העלילה
בזמן לימודיה במכללה בטוקיו, האנה מתאהבת בסטודנט שמגיע ללמוד בה. כעבור זמן-מה, היא מגלה שהוא אדם זאב: הוא יכול לשנות את צורתו מאדם לזאב וחוזר חלילה. האנה מולידה לו שני ילדים - בן, בשם אמֶה ("גשם"), ובת, בשם יוּקי ("שלג"). כמה חודשים לאחר הלידה, אביהם של שני הילדים נהרג בתאונת-דרכים בזמן שיצא לצוד מזון עבור ילדיו.

חייה של האנה בתור אם בודדה קשים - ילדיה מחליפים שוב ושוב צורות. היא מנסה לבודד אותם משאר העולם, אך לאחר שהגיע לביתה עובד סוציאלי שדרש ממנה לחסן את ילדיה, היא עוברת איתם אל אזורי הכפר המבודדים. היא קונה בית ישן ומשפצת אותו. היא וילדיה חיים מהגידולים החקלאיים שהם מגדלים.

כאשר הם מתבגרים, דרכיהם של יוקי ואמה נפרדות: יוקי מעוניינת ללכת לבית הספר בעוד אמה מסרב. רוב הסרט מתאר את התבגרותם של אמה ויוקי, כאשר יוקי בוחרת להשתלב בחברה האנושית כילדה רגילה, ואילו אמה מתרחק מהחברה יותר ויותר, ומעדיף לחיות את חייו כזאב.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים יפניים
קטגוריה:סרטי אנימה
קטגוריה:סרטי 2012
קטגוריה:סרטי אנימה מ-2012
קטגוריה:סרטי מאמורו הוסודה
ויליאם קולבק

ממוזער|ויליאם קולבק, משלחת צלב הדרום 1899
ממוזער|צילום של לוח חום ועליו הכתובת: קפטן ויליאם קולבק, חוקר אנטארקטיקה חי בשנים 1871-1930 בבית באתר זה. קרן המורשת של אנטארקטיקה
**ויליאם קולבק** (באנגלית: **William Colbeck**, 8 באוגוסט 1871–1930) היה ימאי בריטי, שהצטיין בשירותו בשתי משלחות לאנטארקטיקה.

## חייו
ויליאם קולבק נולד במייטון פלייס, הוּל. הוא היה הבן החמישי בין עשרה ילדים, בנם של כריסטופר קולבק, אופה, ומרתה.

לאחר סיום לימודיו בהול, שירת קולבק כמתלמד בצי הסוחר בשנים 1886 עד 1890, אז קיבל דרגת קצין שני. בשנת 1892 הגיע לדרגת קצין ראשון, בשנת 1894 היה לרב חובל וב-1897 לרב חובל מצטיין. הוא התמנה למפקד בחיל המילואים של הצי המלכותי בשנת 1898. באותה שנה הזמין אותו קאשטן בורשקרווינק הנורווגי להצטרף למשלחת צלב הדרום לאנטארקטיקה. הייתה זו המשלחת הראשונה שחרפה על יבשת אנטארקטיקה; קולבק לקח על עצמו את האחריות לתצפיות המגנטיות של המשלחת.
זמן קצר אחרי שובו לאנגליה ב-1900, יצא שוב קולבק לדרום, הפעם כרב החובל של אוניית הסיוע "מורנינג", שנשלחה לצייד מחדש את משלחת דיסקברי של קפטן סקוט, שאונייתה נלכדה בקרח במצר מקמרדו שבאנטארקטיקה. בשנת 1901 קיבל אות כבוד מן החברה הגאוגרפית המלכותית.

בדרכם דרומה, חגגו אנשי "מורנינבכ" את חג המולד של 1902 בחציית החוג האנטארקטי ובגילוי אי שלא מופה עד אז, לו קראו האי סקוט. קולבק ושלושה קצינים ירדו אל האי, אספו שם דגימות סלע ושתו בצוותא. לאיון הסמוך, דמוי החרוט, קרא קולבק עמוד האגיט'ז, כשם אמו לפני נישואיה.

בינואר 1904 חזר קולבק עם ה"מורנינג", מצויד הפעם בהוראות מפורשות, שאם אין אפשרות לשחרר את "דיסקברי" במהירות מן הקרח, יש לנטוש אותה; קולבק צווה להחזיר את סקוט וצוות משלחתו הביתה. במירוץ נגד הזמן, והודות לתזוזה ממוזלת במצב הקרח, שוחררה "דיסקברי" והפליגה ללא פגע הביתה.

לאחר זאת לא יצא שוב קולבק לאנטארקטיקה אלא חזר לתפקידו הקודם בחברת וילסון בהול. בשנת 1914 עבר עם משפחתו ללונדון. הוא החל לעבוד בחברת הספנות המאוחדת של לונדון, ועם הזמן היה למפקח הימי של החברה. קפטן קולבק היה לחבר מייסד של "אגודת הכבוד של הימאים המצטיינים". בשנת 1930 נבחר לנשיא המועדון האנטארקטי אך מת באופן פתאומי בהמשך אותה שנה. הוא קבור בבית העלמין "הית'ר גרין"

## משפחה
ויליאם קולבק נשא לאישה את אדית רובינזון והיו להם ארבעה בנים. אחד מהם, ויליאם רובינזון קולבק (1906 - 1966) הצטרף למשלחות לאנטארקטיקה של אוסטרליה הבריטית וניו זילנד בשנים 1929 - 1931 כקצין שני ונווט ב"דיסקברי" הישנה. הוא היה אחראי לחלק ניכר מן המיפוי במהלך שני המסעות וארכיפלג קולבק סמוך לחוף מוסון קרוי על שמו.

## מורשת
עבודתו באנטארקטיקה הונצחה במפרץ קולבק ב- וכף קולבק על חצי האי אדוארד השביעי, ב- , הקרויים על שמו. שלט הנצחה נקבע על אתר מגוריו בדרך אינצ'מרי 52, SE6, בספטמבר 2006. באותה שנה נקבע שלט ב"תחנה אנשי המופת של הול", המנציח יחדיו את קולבק ואת אלפרד צ'יתאם (1918 - 1986): "שניים מימאים רבים מהול על הספינה "מורנינג", שהשתתפו במשלחות לאנטארקטיקה לחילוץ קפטן סקוט 1902 - 1904 והתקבלו על ידי קהל של אלפים בתחנה זו עם שובם".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אנטארקטיקה: מגלי היבשת
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1871
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1930
מטריצת אולם

בתורת הקבוצות, **מטריצת אוּלַם** (באנגלית: Ulam matrix) היא מערך של תתי קבוצות של מונה עם תכונות מסוימות. מטריצות אולם הוצגו על ידי סטניסלב אולם והן שימושיות למספר הוכחות, בהן ההוכחה שמונה מדיד ממשית הוא אי-נשיג חלש. 

## הגדרה
נניח כי \lambda , \kappa הם מונים. יהי  F מסנן על \lambda. מטריצת אולם היא אוסף של תתי קבוצות של \lambda , \langle A_{\alpha\beta} | \alpha,  כך שמתקיים:

* לכל \alpha ו- \beta\neq\gamma , חיתוך הקבוצות A_{\alpha\beta}, A_{\alpha\gamma} ריק ("כל שורה מורכבת מקבוצות זרות בזוגות").
* לכל \beta מתקיים \bigcup A_{\alpha\beta}\in F ("איחוד הקבוצות לאורך עמודה הוא גדול").

הדוגמה הסטנדרטית למטריצת אולם מתקבלת במקרה שבו \lambda = \kappa^{+}, ו-F  מסנן כך ש- F \supseteq \{ X\subseteq \lambda \colon |\lambda \setminus X| . לכל סודר \xi נקבע פונקציה על f_\xi \colon \kappa \to \xi. כעת, נגדיר A_{\alpha \beta} = \{ \xi . נבדוק שמתקבלת מטריצת אולם:

התנאי הראשון מתקיים: נניח  \alpha ו- \beta,\gamma . אם קיים  \xi \in A_{\alpha\beta} \cap A_{\alpha \gamma}, אז, מההגדרה,  \gamma =f_{\xi}(\alpha) = \beta.

התנאי השני מתקיים: נניח  \beta. לכל סודר \xi  בין \beta  ל- \lambda , קיים  \alpha כך ש- f_{\xi} (\alpha) = \beta . לפיכך  \xi \in \bigcup_{\alpha. זה מראה ש-\lambda \setminus \bigcup_{\alpha ולכן  \bigcup_{\alpha.

## יישומים
נניח \lambda = \kappa^{+} והמסנן F הוא \lambda-שלם (כלומר, סגור לחיתוך של פחות מ-\lambda קבוצות) ומרחיב את המסנן  \{ X\subseteq \lambda \colon |\lambda \setminus X| . תהי  \langle A_{\alpha\beta} | \alpha מטריצת אולם. לכל \beta  נתבונן בעמודה המתאימה לו. יש בעמודה זו \kappa קבוצות, ואיחודן במסנן; מה-\lambda-שלמות, יש אינדקס \alpha(\beta)  כך ש-A_{\alpha(\beta) \beta} \in F^{+}, כלומר A_{\alpha(\beta) \beta} נחתכת באופן לא ריק עם כל קבוצה מ-F. מאחר ש-\lambda = \kappa^{+}, קיים \alpha^*  כך ש-S = \{ \beta  מעוצמה \lambda. קיבלנו קבוצה \{ A_{\alpha^* \beta} \colon \beta \in S \}  של קבוצות זרות ב-F^{+}. לעובדה זו יש מספר יישומים:

*כל מונה מדיד ממשית הוא אי נשיג חלש: נניח \lambda  מונה מדיד ממשית, כלומר קיימת עליו מידה \mu \colon \mathcal{P}(\lambda) \to [0,1]  שהיא \lambda -אדיטיבית. לא קשה להראות ש-\lambda  מונה סדיר. לכן מספיק להוכיח שאינו עוקב. נניח בשלילה שיש מונה \kappa  כך ש-\lambda = \kappa^{+} . יהי F = \{ X\subseteq \lambda \colon \mu(X) = 1 \}. זה מסנן \lambda-שלם. מהאמור לעיל, קיימת קבוצה של \lambda קבוצות זרות בזוגות ממידה חיובית, סתירה.
* משפט סולוביי למונים עוקבים: נניח \lambda = \kappa^{+}  ו-S\subseteq \lambda  קבוצה שבת. נוכיח שניתן לחלק את  S  ל-\lambda  קבוצות שבת זרות בזוגות. נבנה מטריצת אולם עבור המסנן ה-\lambda שלם  F = \{ X\subseteq \lambda \colon \mbox{ for some club }  C\subseteq \lambda , C\cap S \subseteq X  \}. נובע שקיימת קבוצה מעוצמה \lambdaשל קבוצות זרות בזוגות ששייכות ל-F. נקבל חלוקה של (תת קבוצה של) S ל-\lambda קבוצות שבת זרות בזוגות.

קטגוריה:תורת הקבוצות
פורמולה 1 עונת 1958

[ממוזער|שמאל|[מייק הות'ורן בגרנד פרי ארגנטינה]]
**עונת 1958** היא העונה התשיעית של אליפות הפורמולה 1 שאורגנה על ידי הפדרציה הבינלאומית לרכב (FIA). בעונה זאת התקיימה לראשונה אליפות היצרנים, במקביל לאליפות הנהגים. בנוסף, שונתה שיטת הניקוד ונאסרה החלפת מכוניות בין נהגים במהלך המרוץ. מייק הות'ורן ניצח רק מרוץ אחד במהלך העונה, אך זכה באליפות בפער של נקודה אחת מסטרלינג מוס, שניצח שלושה מרוצים. לאחר הזכייה הודיע על פרישה מהאליפות. ונוול הבריטית זכתה באליפות היצרנים.

העונה הייתה אחת הקטלניות בתולדות האליפות - ארבעה נהגים נהרגו בתאונות במהלך ארבעה מרוצים שונים.

## המרוצים בעונה

## תקציר העונה
ממוזער|שמאל|ונוול VW5, הדגם איתו זכתה הקבוצה באליפות היצרנים הראשונה
מנועי הרכבים לא השתנו, בהשוואה לעונה הקודמת, אך אורך המרוצים הוגבל ל-300 קילומטרים או שעתיים (הקודם מביניהם).

חואן מנואל פנג'יו, שזכה בתואר האליפות בארבע העונות הקודמות הודיע על פרישה מהאליפות בסיום העונה הקודמת. למרות זאת הוא לקח חלק בגרנד פרי ארגנטינה, מרוץ פתיחת העונה, אותו סיים במקום הרביעי. את המרוץ ניצח סטרלינג מוס כשהוא נוהג ברכב בעל מנוע אחורי מתוצרת קופר-קליימקס כחלק מקבוצה פרטית בבעלות רוב וולקר. הקבוצה ניצחה גם את המרץ השני, שהתקיים במונקו. לאחר המרוץ הראשון הצטרף מוס לקבוצת ונוול הבריטית. הוא ניצח את הגרנד פרי בהולנד, בפורטוגל ובמרוקו. טוני ברוקס, חברו לקבוצה, ניצח שלושה מרוצים. ניצחונות אלה סייעו לקבוצה לזכות בתואר אליפות היצרנים, בעונת הבכורה של התחרות. למרות הניצחונות, כל אחד שני הנהגים לא הצליח לסיים חמישה מרוצים שונים במהלך העונה. הדבר איפשר למייק הות'ורן, שניצח רק מרוץ אחד, אך סיים חמש פעמים נוספות במקום השני, לזכות באליפות הנהגים בפער של נקודה אחת.

בגרנד פרי פורטוגל, כמעט ונפסלה תוצאתו של הות'ורן. התערבותו של מוס הובילה לביטול הפסילה המתוכננת, למרות שפסילה כזאת הייתה מסייעת למוס לעלות למקום הראשון באליפות ולזכות בתואר.

העונה הייתה אחת הקטלניות בתולדות האליפות - ארבעה נהגים נהרגו במהלך העונה בתאונות שאירעו בארבעה מרוצים שונים. לואיג'י מוסו נהרג במהלך הגרנד פרי הצרפתי. פיטר קולינס, חברו לקבוצת פרארי, נהרג בגרנד פרי הגרמני. סטיוארט לואיס-אוונס, נהרג בגרנד פרי במרוקו ופט אוק'ונור  נהרג במהלך מרוץ האינדינפוליס 500. מייק הות'ורן הודיע לאחר הזכייה בתואר על פרישה. כשלושה חודשים לאחר מכן נהרג בתאונת דרכים.

מריה תרזה דה פיליפיס השתתפה במרוצי השנה והייתה הנהגת הראשונה שהשתתפה במרוצי גראן פרי.

## דירוג האליפות
### שיטת הניקוד
הנקודות בכל מרוץ הוענקו לנהגים שסיימו באחד מחמשת המקומות הראשונים. הניקוד ניתן בהתאם למופיע בטבלה. בנוסף, ניתנה נקודת בונוס לנהג שקבע את זמן ההקפה המהירה בכל מרוץ, במידה ויותר מנהג אחד קבע את זמן ההקפה המהירה ביותר, מחולקת הנקודה באופן שווה בין כל הנהגים שקבעו את ההישג. מספר המרוצים בהם נצברו נקודות אליפות הוגדלו מחמש לשש התוצאות הטובות ביותר. הנקודות המופיעות בסוגריים כוללות את סך הנקודות שהושגו בעונה.

### דירוג הנהגים
הטבלה כוללת רק נהגים שצברו נקודות במהלך העונה

### דירוג היצרנים
עונה זאת הייתה עונת הבכורה של אליפות היצרנים. חלוקת הנקודות התבצעה בדומה לאליפות הנהגים. הניקוד ניתן ליצרן, בהתאם לתוצאה הגבוהה ביותר שהשיגו נהגי הקבוצה בכל מרוץ. מרוץ האינדינאפוליס 500, נחשב לחלק מהעונה, אך לא נכלל בחלוקת הנקודות ליצרנים.

## קישורים חיצוניים

* תוצאות מרוצי העונה, באתר Formula1.com
* סיכום העונה, באתר MotorSport Magazine

## הערות שוליים

קטגוריה:עונות בפורמולה 1
קטגוריה:1958 בספורט
דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-561 (ורמאכט)

**דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-561** הייתה דיוויזיה של הוורמכאט במהלך מלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
### דיוויזיית הגרנדיר ה-561
ב-27 ביולי 1944 הוקמה **דיוויזיית הגרנדיר ה-561** על בסיס **דיוויזיית הגרנדיר המזרח-פרוסית ה-1**, שהוקמה כמה ימים קודם לכן, והועמדה תחת פיקוד ולטר גורן. הדיוויזיה לחמה בפרוסיה המזרחית, כחלק מהקורפוס ה-26 במסגרת ארמיית הפאנצר השלישית, ולאחר מכן כחלק מהקורפוס ה-27 במסגרת הארמייה הרביעית.

### דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-561
ב-9 באוקטובר 1944 שונה שמה של הדיוויזיה ל**דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-561**, והיא המשיכה להילחם בפרוסיה המזרחית, עד סוף המלחמה.

## מפקדים
* ולטר גורן (24 ביולי 1944 - 1 במרץ 1945)
* פליקס בקר (1 במרץ 1945 - 8 במאי 1945)

## קישורים חיצוניים
* דיוויזיית הגרנדיר ה-561 באתר lexikon-der-wehrmacht
* דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-561 באתר lexikon-der-wehrmacht

561
בועת הנדל"ן בארצות הברית

**בועת הנדל"ן של ארצות הברית** (באנגלית: **United States housing bubble**) הייתה בועה כלכלית, שהתרחשה בלמעלה ממחצית ממדינות ארצות הברית החל משנת 1999 ועד 2007. במהלך תקופה זו, עלו מחירי הדיור במדינות אלה באופן מהיר ומתמשך עד שהגיעו לשיא במחצית הראשונה של שנת 2006. לאחר מכן הם החלו לרדת בחדות כאשר ב-30 בדצמבר 2008, הציג מדד קייס-שילר את הירידה החדה בתולדותיו. מחירי הדיור המשיכו לרדת עד שהגיעו לשפל חדש בשנת 2012. התפוצצותה של בועת הנדל"ן הביאה למשבר אשראי חסר תקדים, לפיצוצה של בועת חוזי החלף סיכון אשראי ולמשבר הסאבפריים שהתגלגל, החל מספטמבר 2008, לידי משבר כלל עולמי.

התפוצצותה של בועת הנדל"ן בארצות הברית השפיעה באופן ישיר ושלילי על שווים של כל נכסי המקרקעין, על שוק המשכנתאות, על חברות הנדל"ן והבנייה ועל רשתות קמעונאות המתמחות בחומרי בניין. בנוסף לכך, קרנות גידור שניהלו כספים של לקוחות מוסדיים גדולים ובנקים זרים, ספגו הפסדים גבוהים. עובדות אלה הביאו לכך שבמהלך שנת 2007 נכנס המשק האמריקאי למיתון כבד.

בחודש אוקטובר 2007, אמר הנרי פולסון, מזכיר האוצר של ארצות הברית, כי התפוצצותה של בועת הנדל"ן מציבה את "הסיכון המשמעותי ביותר לכלכלה שלנו". בתגובה למשבר, ובתום סדרה של התייעצויות עם כלכלנים בכירים ובהם עם בן ברננקי, יושב ראש הבנק המרכזי של ארצות הברית, הורה נשיא ארצות הברית, ג'ורג' ווקר בוש על תוכנית חילוץ מוגבלת לשוק הדיור במדינה שהתמקדה בבעלי בתים שלא הצליחו לעמוד בתשלומי המשכנתא שלהם.

## הגורמים להתפתחותה של הבועה

בעשור הראשון של המאה העשרים ואחת, הבנקים בארצות הברית נהגו במדיניות קלה של מתן אשראי לדיור לכל דורש ללא בדיקת יכולת החזר. שיעור המשכנתא ביחס לשווי הנכס הנרכש הגיע במקרים רבים למאה אחוז, כתוצאה מכך אנשים רבים שאין להם הבנה מינימלית בכלכלה החלו לרכוש דירות תוך ציפייה שהמחירים יעלו.

מחירי הנדלן בארצות הברית עלו ללא כל יחס לעלייה בשכר הממוצע במשק, כאשר השיא נקבע בשנים 2006–2007.

## משבר הסאבפריים

קטגוריה:ארצות הברית: כלכלה

## הערות שוליים
יורבה לינדה

**יורבה לינדה** (באנגלית: **Yorba Linda**) היא עיר פרוורית במחוז אורנג' שבמדינת קליפורניה, הממוקמת כ-37 קילומטרים מדרום-מזרח למרכז העיר לוס אנג'לס. הספרייה והמוזיאון הנשיאותיים על שם נשיאה ה-37 של ארצות הברית, ריצ'רד ניקסון ממוקמים בעיר, מאחר שניקסון נולד וגדל בבית שנמצא במתחם בצעירותו.

## היסטוריה
ראשית ההיסטוריה של יורבה לינדה מתוארכת לסביבות 1769. העיר נקראת על שמו של ברנארדו יורבה (Bernardo Yorba), שהיה בנו המוצלח ביותר של חוסה אנטוניו יורבה (José Antonio Yorba), חייל ספרדי שהתיישב בקליפורניה הספרדית. חוסה אנטוניו יורבה היה חלק ממשלחת ספרדית שהגיעה לחקור את האזור הידוע כיום כמחוז אורנג'. בשנת 1809, חוסה אנטוניו יורבה הגיש עתירה למלך ספרד לקבלת מענק קרקע והלה העניק לו 62,000 דונם של קרקעות אשר נודעו בשם "רנצ'ו סנטיאגו דה סנטה אנה", כיום מחוז אורנג'.

כמעט מאה שנה מאוחר יותר, ב-1907, ג'ייקוב סטרן, תושב העיר פולרטון ובעל חלקים מאדמות יורבה, מכר שטח גדול מהאדמות לתאגיד "ג'נס" (Janss Corporation). מאוחר יותר התאגיד חילק את האדמות לחלוקות משנה וכינה את הנכס בשם העיר החדשה "יורבה לינדה". התושבים הראשונים הגיעו ליורבה לינדה מתוך כוונה לתחזק חוות קטנות. משפחות אלה הגיעו בין 1910 ל-1920.

בתקופה שלאחר מלחמת העולם השנייה, יורבה לינדה שמרה על צביונה כעיירה קטנה. עם גידול האוכלוסייה במחוז אורנג' בשנות השישים, אוכלוסיית העיירה הקטנה גדלה במידה ניכרת, עם למעלה מ-1,000 תושבים במפקד האוכלוסין של ארצות הברית מ-1960. ב-2 בנובמבר 1967, יורבה לינדה הפכה לעיר.

## דמוגרפיה
במפקד האוכלוסין של ארצות הברית מ-2010 דווח כי ליורבה לינדה אוכלוסייה בת 65,237 נפש. צפיפות האוכלוסין עמדה על 1,238.9 נפש לקילומטר מרובע.

## כלכלה
במהלך שנות העשרים המשיכה יורבה לינדה לגדול כעיירה ולשגשג כלכלית, בעוד החקלאות נותרה עמוד התווך של הכלכלה המקומית. כמה מבנים מסחריים חדשים נבנו ברחוב הראשי של העיירה, אך אופייה הכללי נותר בעיקרו חקלאי. השפל הגדול בשנות השלושים הביא להאטה כלכלית ביורבה לינדה, אך האוכלוסייה נותרה יציבה.

בעיר למעלה מ-1,000 עסקים, לא כולל 1,500 נוספים הפועלים מתוך בתי מגורים. ליורבה לינדה קהילה עסקית חזקה; היא דורגה כמקום השני הטוב ביותר בקליפורניה לעסקים קטנים, אחרי פאלו אלטו.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קליפורניה: ערים
קטגוריה:מחוז אורנג' (קליפורניה): ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1769
דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-560 (ורמאכט)

**דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-560** (בגרמנית: **560. Volks-Grenadier-Division**), הייתה דיוויזיה של הוורמכאט במהלך מלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
ב-1 באוגוסט 1944 הוקמה **דיוויזיית הגרנדיר ה-560**, והועמדה תחת פיקוד אריך הופמן, וב-10 באוגוסט שונה שמה של הדיוויזיה ל**דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-560**. בתחילה הוצבה הדיוויזיה בנורווגיה, ובנובמבר 1944 הועברה לדנמרק. בדצמבר לחמה הדיוויזיה בקרב על הבליטה, כחלק מקורפוס הפאנצר ה-58 במסגרת ארמיית הפאנצר החמישית, ובפברואר הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד הקורפוס ה-80 במסגרת הארמייה השביעית, עמו לחמה במהלך הקרבות בגרמניה, ובאפריל 1945 הושמדה הדיוויזיה בכיס הרוהר.

## מפקדים
* אריך הופמן (1 באוגוסט 1944 - 10 בנובמבר 1944)
* רודולף באדר (10 בנובמבר 1944 - 31 במרץ 1945)
* לאנגהאוזר (31 במרץ 1945 - אפריל 1945)

## קישורים חיצוניים
* דיוויזיית הגרנדיר ה-560 באתר lexikon-der-wehrmacht
* דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-560 באתר lexikon-der-wehrmacht

560
אלפא רומיאו 140AF

שמאל|ממוזער|300px|תרשים חלקיו של טרוליבוס: שני מוטות (13) מובילים את האנרגיה אל בסיסם (15) ומשם היא מועברת אל המנוע. המוטות מתחברים באמצעות תופסנים (12) אל חוט החשמל (1), וכאשר אינם בשימוש ניתן לקבעם אל גג הרכב (14). שני חוטים מתוחים (11) מושכים את המוטות אל מרכז הרכב לאחר שאלה נעים לצדדים בשל אילוצי הדרך, והחוט מאוחסן בשני תופים (10)
**אלפא רומיאו 140AF**(באיטלקית: **Alfa Romeo 140AF**) הוא אוטובוס חשמלי מסוג טרוליבוס אשר יוצר על ידי יצרנית הרכב האיטלקית **[[אלפא רומיאו]]** בין השנים 1949–1960. הדגם מונע באמצעות רשת חשמל, מושך חשמל באמצעות כבל תקרה המחובר לרשת המספקת חשמל.

## אלפא רומיאו 140AF
יוצרו מספר תצורות של דגם ה"אלפא רומיאו 140AF" מאורך קרונית של 12 מטר ועד אורך קרונית של 17.80 מטר. 

סך הכל יוצרו בכל התצורות של הדגם 451 יחידות.

דגם הטרוליבוס "אלפא רומיאו 140AF" דומה בחזותו ובמבנהו ל-2 סוגי אוטובוסים : אוטובוס קצר, ואוטובוס ארוך אך הוא מצויד במנוע חשמלי. 

מספר תצורות של דגם "אלפא רומיאו 140AF" היו מיועדות ל 105 נוסעים, 160 נוסעים ו-180 נוסעים. 

מערכת ההיגוי הייתה ממוקמת בצד ימין, אבל יוצרו דגמים אחרים בהם מערכת ההיגוי הייתה ממוקמת בצד שמאל, ובדגמים אחרים מערכת ההיגוי הייתה ממוקמת במרכז.

דגם "אלפא רומיאו 140AF" יוצא ל: אתונה, בלגרד, סטוקהולם, יוהנסבורג.

## דגמי "אלפא רומיאו 140AF"
* Alfa Romeo 140 AF Menarini (אורך הקרונית - 11 מטר)
* Alfa Romeo 140 AF Casaro CGE
* Alfa Romeo 140 AF Pistoiesi CGE (אורך הקרונית - 12 מטר)
* Alfa Romeo 140 AF Stanga TIBB (אורך הקרונית - 12 מטר)
* Alfa Romeo 140 AF C.R.D.A. TIBB (אורך הקרונית - 12 מטר)
* Alfa Romeo 140 AF SIAI Marchetti Ansaldo (אורך הקרונית - 12 מטר)
* Alfa Romeo 140 AF SIAI Marchetti TIBB (אורך הקרונית - 12 מטר)
* Alfa Romeo 140 AF SIAI Marchetti Marelli (אורך הקרונית - 12 מטר)
* Alfa Romeo 140 AF Pistoiesi Ansaldo (אורך הקרונית - 12 מטר)
* Alfa Romeo 140 AF Macchi-Baratelli (אורך הקרונית - 18 מטר)

## תפוצת דגם "אלפא רומיאו 140AF" בערים הגדולות באיטליה

## טרוליבוס
טרוליבוס הוא סוג של אוטובוס חשמלי אשר מושך חשמל מכבל תקרה. מעל גג האוטובוס מחובר מוט לרשת החשמל. ה"טרוליבוס" נבדל מסוגים אחרים של אוטובוסים חשמלים אשר מסתמכים על סוללה חשמלית.

על רשת החשמל המזינה את הטרוליבוס לכלול שני חוטי חשמל מקבילים הסוגרים מעגל חשמלי.

בדרך כלל הכח החשמלי הנפוץ הוא 600 וולט זרם ישיר.

נתיב הנסיעה הוא תמיד קדימה. (דגמי הטרוליבוס לא מסוגלים לנסוע אחורנית)

בניגוד ל-חשמלית שהיא כלי תחבורה ציבורית הנעה על מסילה ברחובות ערים, ה"טרוליבוס" נע על כביש אספלט ללא צורך במסילה.

באיטלקית "טרוליבוס" קרוי: "Filobus".

## גלריה

קובץ:Athene trolleybus 1979 2.jpg|אלפא רומיאו 140AF
קובץ:Hobby Model Expo 2013 modello filobus Falconara.JPG|אלפא רומיאו 140AF


## ראו גם
* טרוליבוס
* אלפא רומיאו 1000 AF
* אלפא רומיאו 1000 Aerfer

## לקריאה נוספת
*    דגמי טרוליבוס באיטליה    ( L'Italia in filovia - Stagniweb)

## קישורים חיצוניים

* אלפא רומיאו 140AF (IMCDb.org: 1949 Alfa Romeo 140 AF Marchetti/Tibb in "Le )

## הערות שוליים

140AF
140AF
קטגוריה:טרוליבוס
קטגוריה:כלי רכב איטלקיים
קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-1949
בית ההיסטוריה

**בית ההיסטוריה** (בגרמנית: **Haus der Geschichte der Bundesrepublik Deutschland**) הוא מוזיאון להיסטוריה מודרנית השוכן בעיר בון, בירת גרמניה לשעבר. 

המוזיאון מוקדש לתולדות גרמניה המערבית והמזרחית משנת 1945 ואילך, ומשווה את החיים בין המערב למזרח. מבקרים בו למעלה ממיליון איש בשנה וככזה הוא אחד המוזיאונים הפופולריים ביותר בגרמניה.

## הקמת המוזיאון
המוזיאון הוקם ביזמתו של קנצלר גרמניה לשעבר הלמוט קוהל, בעקבות החלטת ממשלה שפרסם באוקטובר 1982, סמוך לאחר כניסתו לכהונתו. ההחלטה אמנם עוררה חששות כי הקמתו תביא להתעוררות גל לאומני חדש בגרמניה, אך מנגד הועלתה הטענה כי על הגרמנים להכיר את ההיסטוריה שלהם דווקא משום מורכבותה והקושי שבה.

תכנון המוזיאון החל בשנת 1985. הבונדסטאג אישר את הקמתו ב-1989 ובאותה שנה החלו עבודות ההקמה. הקאנצלר קוהל חנך את המוזיאון ב-14 ביוני 1994.

## המוזיאון
[300px|ממוזער|שמאל|תעודת [פרס נובל לשלום שהוענק לקנצלר וילי ברנדט, המוצגת במוזיאון]]
מבנה המוזיאון, בשטח של כ-22 אלף מטר רבוע, ניצב ב"מייל המוזיאונים" שבבון, שהוא חלק מרובע הממשלה לשעבר בעיר. הוא תוכנן על ידי האדריכלים אינגבורג והרטמוט רודיגר (Ingeborg and Hartmut Rüdiger) מבראונשווייג.

התצוגות במוזיאון - קבועות ומתחלפות - עושות שימוש בחפצים, תצלומים, מסמכים, סרטים והקלטות קול, ומציגות את ההיסטוריה הפוליטית של גרמניה מאז מלחמת העולם השנייה כמו גם את ההיסטוריה התרבותית וחיי היום-יום בה בעבר. אוסף המוזיאון כולל גם כ-75,000 קריקטורות פוליטיות. פועלים בו מרכז מידע וספרייה. 

המוזיאון מארגן גם סיורים באתרים ממשלתיים בבון ששימשו לפני מעבר הבירה ממנה לברלין - ארמון שאומבורג (לשכת הקאנצלר של מערב גרמניה), בית הקאנצלר ומשכן הבונדסטאג.

### מוסדות המוזיאון
קרן המוזיאון היא מוסד ציבורי הממומן על ידי ממשלת גרמניה. האורגנים של המוזיאון הם:
*נשיא;
*חבר נאמנים - בהרכב של נציגי הממשלה, הסיעות בבונדסטאג ומדינות גרמניה;
*מועצה אקדמית מייעצת, שתפקידה הוא בין השאר לשמור על עצמאותו של המוזיאון מפני השפעה פוליטית;
*ועדת ארגונים חברתיים, המייצגת את האינטרסים של מבקרי המוזיאון, קבוצות שונות בחברה ומוסדות דת ותרבות.

## ראו גם
* המוזיאון הגרמני להיסטוריה

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גרמניה: מוזיאונים להיסטוריה
קטגוריה:בון