אירי כפול עם כריך הולנדי

250px|ממוזער|המרכז הבינלאומי לשירותים פיננסיים (IFSC), מרכז תכנון מס רב-לאומי באירלנד
**אירי כפול עם כריך הולנדי** הייתה שיטה להימנעות ממס, שהתבצעה בעיקר על ידי תאגידים רב-לאומיים שמרכזם בארצות הברית מאז סוף שנות ה-80 של המאה ה-20. השיטה כללה שימוש בשילוב של חברות בת אירית והולנדית כדי להעביר רווחים לטריטוריות שבהן החיוב במס הוא נמוך יחסית, או על מנת לנצל פרצות בחוקי המס באותן טריטוריות. הטכניקה אפשרה לתאגידים מסוימים להפחית באופן דרמטי את שיעורי מס החברות שלהם. מאז שנת 2010, שינויים בחוקי המס באירלנד הביאו לכך שהשימוש בחברה ההולנדית אינו נדרש.

השיטה נחשבת לטכניקת תכנון המס הגדולה ביותר בהיסטוריה מבחינת מס שנחסך, כאשר עד לשנת 2010 הגנה על רווחי הון אמריקאים בסכום של כ-100 מיליארד דולר מדי שנה מתשלום מס. כך, למשל, באמצעות השיטה, פייסבוק שילמה מס חברות בשיעור של כ-8% בלבד בין 2010 ל-2017, במקום שיעור מס של 35% שהיה עליה לשלם אילו לא הייתה משתמשת בשיטה. דוגמה נוספת היא גוגל, שבאמצעות שיטת האירי הכפול, יחד עם טכניקות תכנון מס נוספות, שילמה במשך שנים מס אפקטיבי של 2.4% בלבד. בעשותה כך, גוגל נמנעה מתשלום מס בסכום כולל של 2.4 מיליארד דולר במהלך שנת 2016, ובין השנים 2015–2018 העבירה רווחים של עשרות מיליארדי דולרים לברמודה, בכל שנה, עד שהודיעה בסוף שנת 2019 כי תפסיק להשתמש בשיטה.

אף על פי שהשיטה הייתה ידועה הן לאמריקאים והן לאיחוד האירופי במשך כעשור, רק באוקטובר 2014 האיחוד האירופי אילץ את אירלנד לערוך שינויים בחוקי המס באופן שימנע מתאגידים להשתמש בשיטה (ולא ארצות הברית, שבפועל היא זו שרוב המס נמנע ממנה), וזאת החל מינואר 2015. עם זאת, לחברות אשר החלו להשתמש בשיטה קודם לכן, כמו אפל, גוגל, פייסבוק ופייזר, ניתנו ארכות של שנים לסגירת החברות האיריות, והללו המשיכו להרוויח מהשיטה עד לשנת 2020.

פועל יוצא של השימוש בשיטה הוא העברת פעילות אמיתית מסוימת של תאגידי הענק לאירלנד. הדבר היווה את אחד הגורמים להיחלצותה של אירלנד ממשבר החוב האירופי. במהלך שנת 2016 נסקו הכנסות אירלנד ממסים ודיווחו על גביה עודפת של מיליארדי דולרים בחודשים בודדים, כאשר 80% מהעלייה הזו נבעה ממסי חברות.

## אופן השימוש בשיטה
השיטה עובדת באופן הבא: תחילה, נרשמות שתי חברות פרטיות באירלנד וחברה פרטית בהולנד. ייעודה של החברה האירית הראשונה הוא קבלת תמלוגים גדולים מתאגיד אמריקאי, שבפועל הן תוצר ממכירות שנמכרו לצרכנים בארצות הברית. אילולא העברת התמלוגים, התאגיד האמריקאי היה נאלץ לשלם לממשלת ארצות הברית מס חברות על רווחיו שנוצרו בארצות הברית. התמלוגים באופן זה נרשמים כסוג של הוצאה, וכך הרווחים שנולדו בארצות הברית קטנים יותר ״על הנייר״, ובהתאם קטן תשלום המס לרשויות המס בארצות הברית. לאחר ההעברה, על החברה האירית לשלם מס על התמלוגים שקיבלה מהתאגיד האמריקאי, אולם שיעור המס על תמלוגי קניין רוחני באירלנד היה נמוך במיוחד, וכך נוצר חיסכון ראשון במס לתאגיד האמריקאי.

לאחר מכן, על מנת להימנע לחלוטין מתשלום מס, ניתן להעביר את רווחי ההון למקלט מס (טריטוריות עם שיעור מס אפסי על רווחי הון), למשל ברמודה. פרצה בחוק ההולנדי גרמה לכך שההעברה הזו נעשתה באופן נוח וזול מחברות הרשומות בהולנד אל מקלטי המס. בשל העובדה שהעברות רווחים, נכסים וזכויות בין מדינות האיחוד האירופי נעשות יחסית בקלות, החברה האירית הראשונה מעבירה את הרווחים להולנד, ומשם למקלט המס. במהלך שנת 2010, נעשה תיקון בחוק האירי, המבוסס בין היתר על רשת גדולה של אמנות מס דו-צדדיות עם מדינות רבות, ובכך העברות למקלטי מס התאפשרו באותה הקלות גם מבלי להידרש לחברה ההולנדית.

החברה האירית השנייה משמשת למכירות ללקוחות אירופאים. גם החברה הזו מחויבת במס בשיעור נמוך בשל כך שנמצאת באירלנד, ובהמשך יכולה להעביר את רווחיה לחברה האירית הראשונה או לחברה ההולנדית.

לפי כללי ה-OECD, תאגידים בעלי קניין רוחני (בעיקר חברות מדע וטכנולוגיה), יכולים לרשום את הקניין הרוחני כנכס בלתי מוחשי במאזן החשבונאי שלהם, ולנכות אותו במקור בעסקאות עם לקוחות קצה. כלומר, נניח שחברת תוכנה אמריקאית מוכרת רישיון לתוכנה שלה באיטליה, ללקוח איטלקי, ב-100 דולר, ונניח שהרווח של אותה חברה על עסקה כזו הוא 95 דולר. בשל העובדה שהקניין הרוחני של החברה נמצא בארצות הברית, הרווח נחשב לכזה שנוצר בארצות הברית ועליה לשלם בארצות הברית מס חברות על 95 הדולר שהרוויחה, כך שאיטליה לא תהנה ממס חברות בגין עסקה זו. כאמור, בשל שיעורי המס (הרלוונטיים) הנמוכים באירלנד, התאגיד האמריקאי יעדיף שהרווח ייחשב לכזה שנוצר באירלנד, ועל כן ירשום את הקניין הרוחני כנכס של החברה האירית.

## סגירת הפרצה על ידי האיחוד האירופי (2015)
חקירה שערך האיחוד האירופי לחברת אפל במהלך השנים 2014–2016, העלתה כי השיטה הייתה קיימת כבר בשנת 1991. בנוסף, מחקר אקדמי בארצות הברית משנת 1994 זיהה שימושים בטכניקות חשבונאיות של העברות רווחים בין מדינות על ידי תאגידים אמריקאים על מנת להפחית חבות במס, וחקירות הקונגרס האמריקאי הנוגעות להתנהלויות מס של חברות רב-לאומיות אמריקאיות הביאו לכך שהאמריקאים בפועל היו מודעים לשיטות אלו במשך שנים רבות. עם זאת, ארצות הברית לא ניסתה לכפות את הפסקת השיטה על ידי האירים, והדבר נעשה לראשונה על ידי האיחוד האירופי בשנת 2014.

על אף שנראה לכאורה תמוה שארצות הברית תעמוד מהצד לנוכח העובדה שהתאגידים האמריקאיים משתמשים בשיטה זו ונמנעים ממס, יש שמסבירים כי גישה זו היא רציונלית. למשל, אחד החוקרים האקדמיים המומחים למקלטי מס ומיסוי חברות בארצות הברית, ג'יימס ר. היינס ג'וניור, בשנת 1994, ציין כי: "שיעורי מס נמוכים זרים [ממקלטי מס] בסופו של דבר משפרים את גביית המס בארצות הברית". זאת, בין היתר, מאחר שלדעתו הדבר מאפשר הרחבת פעילות של התאגידים שבסופו של דבר מביאה לחבות גבוהה יותר במס באופן כללי, אולם ניתן לטעון כי מדובר בטענה כללית הנוגעת להפחתת החבות במס, ושאין בכך כדי להצדיק התחמקות יקרה ותשלום מס למדינה זרה.

## קניסת אפל ב-13 מיליארד יורו על ידי האיחוד האירופי (2016)
ממוזער|תרשים שערכה נציבות האיחוד האירופי, המציג את שיטת האירי הכפול כפי שבוצעה על ידי אפל
עד לשנת 2017, אפל הייתה החברה הגדולה ביותר באירלנד, והייתה אחראית ללמעלה מרבע מצמיחת התמ"ג של אירלנד. השימוש של אפל בשיטת האירי הכפול הביאה לכך שאפל שילמה מס בשיעור הקטן מאחוז בודד על רווחיה, החל מסוף שנות ה-80. השימוש הביא לכך שאפל נחקרה על ידי הסנאט האמריקאי במאי 2013, וסוקר רבות באמצעי התקשורת הכלכליים.

ב-29 באוגוסט 2016 הודיע הנציב האירופי לתחרות כי אפל קיבלה סיוע לא חוקי מאירלנד. הנציבות האירופאית הורתה לאפל לשלם קנס בגובה 13 מיליארד יורו, בתוספת ריבית, במיסים איריים, שלא שולמו על רווחים של כ-111 מיליארד יורו, במהלך תקופה של עשר שנים, 2004–2014. מדובר בקנס הגדול ביותר בהיסטוריה בהקשר של מס חברות.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אירלנד: כלכלה
קטגוריה:מיסוי בין-לאומי