open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אלפונסו הררה

שמאל|ממוזער|250px|אלפונסו "פונצ'ו" הררה
**אלפונסו "פונצ'ו" הררה רודריגז** (בספרדית: **Alfonso "Poncho" Herrera Rodríguez**; נולד ב-28 באוגוסט 1983; מקסיקו סיטי, מקסיקו) הוא שחקן מקסיקני. חבר לשעבר בלהקת "RBD".

## ביוגרפיה
אלפונסו הררה נולד במקסיקו סיטי. הוא למד ב-"Edron" אקדמיה בריטית ברמה גבוהה, וסיים את לימודיו בשנת 2002. הררה רצה להיות טייס, ותכנן לעבור לסן אנטוניו, טקסס כדי להירשם ללימודי תעופה. הוא שינה את דעתו והחליט להתקבל ל-"Centro Artistica Educacion" המופעל על ידי התקשורת באמריקה הלטינית, המפעילה את "Televisa".

## קריירה
לאחר ההשלמה שלו ב-"Centro Educacion Artistica", החל הררה עבודה מקצועית בתיאטרון. הוא הופיע ב-"Las Brujas de Salem" בשנת 2001, ב-Como matar a un ruisenor בשנת 2001 וב-Antigona בשנת 2001.

בשנת 2002 הוא לוהק לסרט "Amar te duele", שבוים על ידי פרננדו סריניינה, ומשם הררה עבר לטלוויזיה. הוא לוהק לטלנובלה "Clase 406" ומאוחר יותר הצטרף ללהקת "RBD".

בשנת 2004 הוא לוהק לטלנובלה "REBELDE", הגרסה המקסיקנית של המורדים, ושם שיחק בתור מיגל ארנגו, נער אשר עובר למקסיקו כדי לנקום על מות אביו. ל-"REBELDE" היו מעל 400 פרקים, ששודרו בשנת 2004–2006.

בעקבות ההצלחה של המורדים, בשנת 2007, יצא לאור Televisa RBD: "לה פמילייה". הסיטקום התבסס על חייהם הבדיוניים של חברי "RBD". הדמויות בסיטקום לא התבססו על הדמויות של הלהקה, אך דומה לאישיות האמיתית של השחקנים. הסיטקום רץ מה- 14 במרץ 2007- 13 ביוני 2007, ונמשכה רק כ־13 פרקים.

בשנת 2007 החלו הצילומים לסרט "Volverte a ver" עם חימנה הררה, הוא עלה לאקרנים בדצמבר 2008. בשנת 2009 הוא החל לצלם את הסרט "Venezzia in Venezuela". הסרט עלה לאקרנים ב-25 בספטמבר 2009. ב-21 במאי 2009 הודיעו כי הררה ישחק בתור סבסטיאן, פרופסור הגונב חפצי אמנות יקרים.

בשנת 2009 הוא השתתף באפיזודה בתור שחקן אורח ב-"Mujeres Assesinas", סולדד, קאוטינה.

## מוזיקה
בעקבות הצלחת המורדים, השיקה "RBD" עד כה 9 אלבומי אולפן, כולל אלבומים של ספרדית, פורטוגזית ואנגלית. הם מכרו מעל 15 מיליון אלבומים ברחבי העולם, וערכו סיבובי הופעות ברחבי מקסיקו, דרום אמריקה, סרביה, רומניה, ארצות הברית וספרד.

ב -15 באוגוסט 2008, "RBD" פרסמה הודעה כי הם החליטו להיפרד. הם יצאו לסיור האחרון, "Gira Del Adios", סיור עולמי שהסתיים בתחילת 2009.

בריאיון למגזין בנובמבר 2008 אמר הררה כי אין לו שום כוונה לקיים קריירת סולו אחרי "RBD", וכי הוא אינו רואה את עצמו כזמר.

## חיים אישיים

להררה ולחברתו מ-"RBD", דולסה מריה, היו מערכות יחסים שוב ושוב במשך השנים 2002–2005, לאחר הפרידה הצמד לא דיברו במשך שנה.

בחודש מרץ 2006, גבר האשים את הררה בגנבת חפציו במקסיקו סיטי בשדה התעופה הבינלאומי, לבסוף לא הוגשה תלונה בגלל שהררה היה מבולבל, והוא לקח את החפצים בטעות.

ב-13 ביולי 2006 הוא זכה בפרסים: "Este Buemisimo" (מעולה) וב-"El De Mejor Estilo" (הסגנון הטוב ביותר) במהלך "Premios Juventud" ששידרה "Univision". הוא גם זכה בפרסים על ההצגה, עם להקתו "RBD".

בחודש אוקטובר 2008 היה שמועות שלהררה היה כביכול ילד בשם לוקה. הוא דיבר עם עיתונאים מהעיתון "Mexican talk show En Los Expectaculos", ואמר כי אם היה לו ילד הוא לא היה מסתיר את זה, והאישה שמאשימה אותו היא רק מעריצה מטורפת.

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה מקסיקנים
קטגוריה:שחקני תיאטרון מקסיקנים
קטגוריה:זמרים מקסיקנים
קטגוריה:מקסיקנים שנולדו ב-1983
רופרט אוורט

**רופרט ג'יימס הקטור אוורט** (באנגלית: **Rupert James Hector Everett**; נולד ב-29 במאי 1959) הוא שחקן אנגלי. התגלה לראשונה ב-1981 כשלוהק למחזה "ארץ אחרת" מאת ג'וליאן מיטשל בתפקיד הסטודנט ההומוסקסואל בפנימיה באנגליה. בהמשך הופיע בסרטי קולנוע רבים בהם "החתונה של החבר שלי", "הדבר הטוב הבא", "בעל אידיאלי" ובסרטי ההמשך לסרט "שרק".

## קורות חייו
רופרט אוורט נולד בנורפוק, אמו היא שרה לבית מקלין ואביו מייג'ור אנתוני מייקל אוורט, היה איש עסקים ושירת בצבא הבריטי. מצד אמו הוא צאצא למשפחת הברונט ויוויאן מטרלווארן ומשפחת הברון הגרמני פון שמידרן. הוא אחיין של הדיפלומט דונלד מקלין שהיה מרגל וסוכן כפול עבור הסובייטים. 

מגיל שבע התחנך בבית הספר פארלי שבהמפשייר, מאוחר יותר למד ב"אמפלפורת' קולג'" בית ספר של נזירים בנדיקטים ביורקשייר. בגיל 15 נשר מבית הספר ונסע ללונדון כשבכוונתו להיות שחקן. בריאיון ל-US magazine סיפר שעבד למחייתו כזונה ממין זכר עבור כסף וסמים. הוא סולק מבית הספר "Central School of Speech and Drama" בגלל מרדנות, נסע לסקוטלנד ומצא עבודה ב"תיאטרון סיטיזן" בגלאזגו.

## קריירה
הפריצה בקריירה שלו הייתה ב-1981 כששיחק במחזה "ארץ אחרת" בתפקיד תלמיד הומוסקסואל, לצידו של קנת בראנה. אחר כך גילם את אותה דמות בסרט הקולנוע באותו שם בהשתתפות קולין פירת'. ב-1985 שיחק בסרט "לרקוד עם זר" ועתידו הקולנועי נראה מבטיח. ב-1987 השתתף בסרט "לבבות האש" שהיה כישלון קופתי. באותה תקופה הקליט אוורט אלבום פופ בשם "Generation Of Loneliness" הקהל לא קיבל את השינוי בברכה. עד מהרה עזב את עולם הפופ, וחזר אליו רק בעקיפין כשהקליט קולות רקע לביצוע של מדונה לשיר "American Pie" ולשירו של רובי ויליאמס "They Can't Take That Away from Me".

ב-1989 עבר אוורט להתגורר בפריז שם כתב רומן בשם "Hello, Darling, Are You Working?". ב-1990 חזר לקולנוע בסרט "תשוקה זרה", ובהמשך הופיע במספר סרטים נוספים במידה שונה של הצלחה. בשנות התשעים שימשה דמותו של אוורט השראה לקומיקס האיטלקי דילן דוג, של טיציאנו סקלאבי. ב-1995 פרסם רומן נוסף בשם "The Hairdressers of St. Tropez".

הקריירה שלו קבלה חיזוק כשגילם את החבר ההומו בסרט "החתונה של החבר שלי" בכיכובה של ג'וליה רוברטס. ב-1999 שוב שיחק כהומוסקסואל בדמות ראשית בסרטה של מדונה "הדבר הטוב הבא". מאז הופיע בסרטים בדרך כלל בתפקיד ראשי.

בשנות האלפיים חזר אוורט לכתיבה. הוא כותב ועורך במגזין "ואניטי פייר". עוד כתב תסריט ומחזה על שנותיו האחרונות של אוסקר ויילד. בשנת 2006 פרסם אוטוביוגרפיה בשם "Red Carpets and Other Banana Skins", בו סיפר בין השאר על מערכת היחסים שהייתה לו עם שדרנית הטלוויזיה הבריטית פאולה ייטס.

ב-2007 הוביל אוורט את המצעד של המרדי גרא ההומו-לסבי בסידני. הוא השתתף בתפקיד כפול בסרט "טירוף של קולג'", והופיע בתוכניות טלוויזיה אחדות. ב-2009 הנחה תוכנית דוקומנטרית על המשורר לורד ביירון ששודרה בצ'אנל 4, בתוכנית הוא משחזר את צעדי המשורר בארצות הים התיכון ובאירופה. עוד ב-2009 שיחק בקומדיה "Wild Target" בכיכובו של ביל ניי.

הופעת הבכורה שלו בברודוויי הייתה בתיאטרון שוברט, במחזה "Blithe Spirit" מאת נואל קאוורד לצידה של אנג'לה לאנסברי.

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אנגלים
קטגוריה:להט"בים בריטים
קטגוריה:מדבבים בריטים
קטגוריה:אל-הוריים
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1959
מחמוד מע'זנה

**מחמוד מע'זנה** (בפרסית: **محمود غزنوی**; 2 בנובמבר 971 – 30 באפריל 1030), הידוע גם כימין א-דוולה מחמוד, היה השליט הידוע ביותר מן השושלת הע'זנווית ששלט בין 997 ל-1030. מחמוד הפך את העיר ע'זנה (**ע'זני** באפגניסטן) לבירה עשירה של אימפריה שהשתרעה, במובנים של ימינו, מאפגניסטן לתוך שטחי איראן ופקיסטן, כמו גם לשטחים של צפון-מערב הודו. מחמוד מע'זנה היה הראשון שנשא בתואר סולטאן לתיאור עוצמתו, אף על פי ששמר על כפיפות נומינלית לח'ליפה.

מחמוד היה בנו של סבוכ תגין , שירש את הממלכה העצמאית למחצה שהקים אלפ תגין, שהיה מצביא ממלוכי חשוב של האמירות הסאמאנית. סבוכ תגין שמר על כפיפות נומינלית לממלכה הסאמאנית. ב-994 הצטרף מחמוד לאביו במסע הצבאי לכיבוש ח'וראסאן, שמרדה במרות הסאמאנית, ולסיוע לאמיר הסאמאני נוח השני. האמירות הסאמאנית נחלשה מאוד בתקופה זו ועמדה מול האיום המתגבר של התפשטות הקראח'אנים. בעקבות הצלחתם של סבוכ תגין ושל מחמוד קיבל האחרון אחריות על ח'וראסאן ועל העיר המרכזית נישאפור.

בן זוגו של מחמוד היה מאלכ איאז (). איאז היה עבד גאורגי שנלקח בקרב על ידי הסולטן. לאחר שהסולטן התאהב בו הוא שחררו מעבדות וקידם אותו לדרגת קצין וגנרל בצבא הסולטן, שם הוכיח את עצמו באופן מרשים. הזוגיות בין השניים היוותה השראה לשירים וסיפורים שונים. יחסיהם של מחמוד ואיאז הושוו לסיפורי אהבה מפורסמים בתרבות הפרסית, דוגמת לילא ומג'נון.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:איראן: היסטוריה
קטגוריה:אפגניסטן: היסטוריה
קטגוריה:פקיסטן: היסטוריה
קטגוריה:אנשי מלוכה להט"בים
קטגוריה:להט"בים בימי הביניים
קטגוריה:ילידי 971
קטגוריה:נפטרים ב-1030
אליפות אירופה בכדורסל 1993

**אליפות אירופה בכדורסל 1993**, המכונה גם **[[יורובאסקט]] 1993** היא אליפות הכדורסל ה-28 לנבחרות לאומיות שאורגנה על ידי פיב"א אירופה. התחרות נערכה בברלין, קרלסרוהה ומינכן, שבגרמניה בתאריכים 22 ביוני 1993 – 4 ביולי 1993. נבחרת גרמניה זכתה בתחרות לראשונה בתולדותיה, לאחר שניצחה בגמר את נבחרת רוסיה.

## מיקומים

## שיטת התחרות
רק 3 נבחרות העפילו לתחרות על בסיס האליפות הקודמת – ,  ו. יתר 13 נבחרות העפילו תוך השתתפות בשלבים שונים של תחרויות מקדימות.

בשלב ראשון 16 הנבחרות חולקו לארבעה בתים של ארבע נבחרות. שלוש הנבחרות הראשונות מכל בית העפילו לשלב הבא.

בשלב שני הוקמו 2 בתים, 6 נבחרות בכל בית. בהמשך התקיימו משחקי פלייאוף ומשחק הגמר.

## שלב הבתים הראשון
16 הנבחרות חולקו לארבעה בתים של ארבע נבחרות. שלוש הנבחרות הראשונות מכל בית העפילו לשלב הבא.
### בית א'

### בית ב'

### בית ג'

### בית ד'
ט

## שלב הבתים השני
### בית ה'

### בית ו'

## שלבי הפלייאוף

### משחק הגמר

## שחקנים מצטיינים
* השחקן המצטיין - כריס ולפ ()
* מלך הסלים - סבהודין בילאלוביץ' () - 24.1 נקודות למשחק בממומע

### חמישיית האליפות
# סרגיי בזארביץ'
# חורדי ויאקמפה
# פאניס כריסטודולו
# כריס ולפ (**MVP**)
# ולאדה דיבאץ
## נבחרת ישראל באליפות
הנבחרת העפילה לאליפות דרך המוקדמות.

נבחרת ישראל סיימה את הטורניר במקום ה-13.  
### סגל הנבחרת

* מאמן הנבחרת: צביקה שרף.

## דירוג סופי

## קישורים חיצוניים
*יורובאסקט 1993 באתר פיב"א אירופה
*האליפות, באתר פיב"א
*תיאור משחק הגמר
*תחרויות העפלה
*נבחרת ישראל באליפות
*נתונים מאתר linguasport

קטגוריה:אליפויות אירופה בכדורסל
קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-1993
קטגוריה:תחרויות כדורסל בגרמניה
קטגוריה:ברלין: תחרויות ספורט
קטגוריה:מינכן: תחרויות ספורט
קטגוריה:1993 בגרמניה
וולטרה (פירושונים)

קטגוריה:שמות משפחה איטלקיים
קטגוריה:שמות משפחה טופונימיים
פנטגו

**פנטגו** הוא משחק לוח לשני שחקנים, מסוג משחקי חשיבה. הוא מבוסס על משחק איקס עיגול אך מורכב יותר. ייחודו של המשחק בכלליו הפשוטים מחד, ובמחשבה המורכבת מאידך. המשחק הומצא בשנת 2004, וזכה בפרסי המשחק הטוב ביותר לשנים 2005, 2006 ו-2007. מספר אפשרויות המשחק הוא כמה עשרות מיליארדים.

המשחק מכיל 36 אבני משחק - 18 לבנות ו-18 שחורות, וכן לוח של 6X6 משבצות, כשהלוח מורכב מארבעה לוחות של 3X3, וכל לוח ניתן לסיבוב בנפרד. כל משתתף בתורו שם אבן משחק. ומסובב את אחד מחלקי הלוח בתשעים מעלות ימינה או שמאלה, לפי בחירתו. המנצח הוא זה שסיים שורה של 5 אבני משחק, במאוזן במאונך או באלכסון.

## טקטיקה
יש כללים רבים שיכולים לסייע לניצחון במשחק, הכללים הבסיסיים שכדאי לשים אליהם לב הם:
* אבן באמצע של אחד מארבעת הלוחות תישאר תמיד קבועה במקומה, גם לאחר סיבובי הלוחות. היתרון בכך הוא שהיא תישאר שם תמיד, בין לצורך צירופה לשורה ובין לצורך חסימת היריב. מאידך החיסרון הוא שאי אפשר להשתמש בה במקומות אחרים כמו שניתן בשאר האבנים - על ידי סיבוב הלוחות.
* שלוש אבנים רצופות באחד הלוחות הן יתרון גדול - כמעט תמיד הן יכולות - בצירוף שתי אבנים מלוח קרוב - ליצור שורה.
* אין יתרון משמעותי לשחקן הלבן, אף על פי שהוא השחקן הראשון.
* כמו בשחמט, יש יתרון גדול לצעד שנותן שתי אפשרויות שונות לטובת השחקן, כך שהיריב יהיה מוכרח לוותר על אחת האפשרויות. הדוגמה הפשוטה ביותר לכך היא שורה של ארבע אבנים, כאשר משני צידיה יש מקומות ריקים, כך שגם אם היריב "יחסום" את אחד מהם - אפשר עדיין לשים אבן בצד השני.

## פנטגו מולטי פלייר
ישנה גרסה שונה של המשחק לארבעה שחקנים, בגרסה זו הלוח הוא של 9X9 משבצות, והוא מחולק לתשעה לוחות של 3x3. סה"כ 58 כפתורים למשחק. המשחק נקרא גם פנטגו XL.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:משחקי חשיבה
קטגוריה:משחקי לוח
קטגוריה:משחקי אסטרטגיה
שמעון רומח

**שמעון רומח** (נולד בשנת 1948) כיהן כנציב כבאות והצלה בדרגת רב-טפסר ועמד בראש הרשות הארצית לכבאות והצלה בישראל. כמו כן שימש בתפקידים בכירים בשב"כ.

## ביוגרפיה
רומח נולד כ**שמעון רחמים**, בבגדאד שבעיראק. ב-1951 עלה עם משפחתו לישראל והתגורר במעברת הקסטל (כיום מבשרת ציון). רומח התגייס ב-1966 ושירת בצה"ל בחיל השריון. במלחמת ששת הימים היה חניך קורס מפקדי טנקים, ונלחם במסגרת גדוד 63 בחטיבה 14 בגזרת סיני. במלחמת יום הכיפורים שירת במילואים כמפקד פלוגת שריון בגדוד 39 של חטיבה 179 בחזית הסורית. לאחר שחרורו ב-1969 התגייס לשב"כ, שם עשה את רוב שירותו במחלקה המופקדת על המגזר הערבי. הוא נודע בכינויו "קפטן סמיר". הוא שימש כרכז נפה בעזה והמשיך בתפקידים שונים ביהודה ושומרון, והגיע לתפקיד סגן מרחב ירושלים יהודה ושומרון. באוקטובר 1982 מונה למפקד השב"כ בלבנון. ב-1992 פרש מהשב"כ ועסק ביזמות ותיווך עסקי בין ישראל ומדינות ערב. ב-2001 החל לנהל חברת כוח אדם.

ב-2002 מונה על ידי שר הפנים אלי ישי לנציב כבאות והצלה והחליף את ששי קציר. בתקופתו כנציב הכבאות התרחשה השרפה בכרמל שבעקבותיה נמתחה עליו ביקורת אישית מצד מבקר המדינה, כך הוגדר כמחדל אחריותו לאי ההסדרה של העברת המידע על מזג האוויר לרשויות הכבאות ומפקדיה שפגעה במוכנות ובהיערכות של כוחות הכבאות לשרפות, וכן שלא קבע סדר עדיפויות להשלמת החוסרי האלה ולוח זמני מדורג למימוש, לא הפריד בין הצרכים בטווח הקצר ובין הצרכים בטווח הארוך, לא הציג להנהלת משרד הפנים באופן ייחודי ונפרד את הדרישות המבצעיות, השוטפות והיומיומיות שיש למלאן מיד, מחדל נוסף באחריותו נגע לקביעת סדרי פיקוד ושליטה בזירת השרפה, ועל כך שלא אמד את ממדי השריפה בשעות הראשונות של האירוע. באפריל 2011 סיים את תפקידו ושחר איילון החליף אותו.

## קישורים חיצוניים

*
*
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי השב"כ
קטגוריה:נציבי כבאות והצלה
קטגוריה:ישראלים ילידי כורדיסטן
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1948
Yes Base

**yes Base** היה ערוץ טלוויזיה ייעודי ישראלי של חברת דורי מדיה ספייק, אשר שודר בין השנים 2009 ל-2015 בחברת הלווין yes באפיק 16 ובמקביל בחברת הכבלים HOT תחת השם HOT Family באפיק 4 (ובעבר גם בכבלים האנלוגים).

הערוץ שידר תוכניות אירוח ובידור לצד אופרות סבון ותוכניות דרמה בעיקר בשידורים חוזרים לצד עונות חדשות של סדרות. "תוכנית הדגל של הערוץ" הייתה "היפים והאמיצים" על כל עונותיה. בשנים האחרונות לשידורי הערוץ עם מגמת חיזוק ערוצי הסדרות בתשלום (הערוץ היה כלול בחבילת הבסיס בשתי החברות) הערוץ שידר שידורים חוזרים בלבד.

## היסטוריה
ערוץ HOT Family החל בשידוריו ב-4 בינואר 2009 והיווה חלק משינוי ומיתוג מחודש של ערוצי הסדרות ב-HOT. שמו של הערוץ ואופיו היוו מעין חזרה לשנותיו הראשונות של ערוץ 3 בכבלים שנקרא גם "ערוץ המשפחה".

ב-yes שודר בשם "yes stars base" (החליף את ערוץ 3 ב-YES אשר שודר לפני כן ב-yes במקביל לשידורו בחברת הכבלים, והפך לערוץ בלעדי ל"הוט")

באוגוסט 2010 השתנה שם הערוץ ב-yes ל"yes Base". תוכניות נוספות הועברו אל הערוץ מערוץ "אקסטרה הוט", אשר הפסיק את שידוריו, ושודרו בשתי החברות.

הערוץ סיים את שידוריו ב-HOT ב-1 בינואר 2015, וב-Yes ב-4 בנובמבר 2015. חלק מתוכני הערוץ שודרו ב- CBS Drama ששודר בשתי החברות.

### שיטות שידור ושירותים נוספים
מבין הערוצים אשר נוספו ל-HOT במהלך העשור הראשון של המאה ה-21, HOT Family היה מהיחידים אשר היו זמינים גם ללקוחות האנלוגיים של "הוט". שידוריו הועברו בתדר האנלוגי שאשר שימשו לפני כן את ערוץ AXN הערוץ שודר למנויים האנלוגים עד להסרת השידור האנלוגי במהלך קיץ 2014. ב-yes הערוץ שודר בשידור דיגיטלי בלבד שכן החברה לא סיפקה מעולם שידורים אנלוגיים. עם מעבר חלק מערוצי הסדרות לשידור HD ב-2011 ערוץ yes base המשיך לשדר באיכות רגילה בלבד.

ב-HOT פעל בערוץ שירות Start Over המאפשר צפייה מההתחלה בתוכניות המשודרת בלחיצת כפתור ופועלת במקביל בערוצי הסדרות המרכזיים של הוט.

## תוכניות
לוח השידורים של הערוץ כלל סדרות ותוכניות אירוח בעיקר מארצות הברית, למעט הסדרה קרוב רחוק שמקורה באוסטרליה. מתוך הסדרות המשודרות:
* **תוכניות בידור ואירוח**: המופע של אופרה וינפרי, המופע של אלן דג'נרס, ד"ר פיל.
* **תוכניות מציאות**: ארבע חתונות, עקרות בית אמיתיות
* **אופרות סבון**: היפים והאמיצים, קרוב רחוק.
* **סדרות דרמה וקומדיה**: שדים (סדרת מתח בריטית), הברירה הטבעית, הגומל, בנות גילמור, אחיות, שלושה נהרות, משמר המפרץ, הות'ורן, לאס וגאס, מלך השכונה.
* **הפקות מקור**: הנבחרים עם דודי בן בסט - תוכנית אירוח ברדיו שמועברת בשידור חי בערוץ מדי יום.

## תוכניות בעבר
בין התוכניות בערוץ ששידורן הופסק בהמשך:
*גריק - עברה להוט 3. שודרה גם בערוץ HOT HD
*90210 - עברה להוט 3
*ילדים לשלטון
*אמריקן איידול - עונות 8–9 שודרו בערוץ בהפרש של 3 ימים ממועד שידורן בארצות הברית. החל מעונה 10 עברה ל-yes Drama.
*הרווק - משודר כיום ב-yes Drama.

## ראו גם
*HOT3 - (לשעבר ערוץ 3) מערוצי הדגל של הוט, המשדר סדרות רכש לצד סדרות מקור ישראליות.
*HOT Zone - ערוץ סדרות אקשן ומתח, החליף את AXN.
*ערוצי הסדרות של yes - ערוצי סדרות שמשודרים ב-yes, ביניהם גם ערוץ yes Base (עד 2015).

קטגוריה:ערוצי טלוויזיה ישראליים שנסגרו
קטגוריה:HOT: ערוצים
קטגוריה:Yes הטלוויזיה בלוויין
אברהם בויאר

**אברהם בויאר** (31 בינואר 1907 – 18 ביולי 1979) היה איש הפועל המזרחי, מראשי הציבור הדתי בתל אביב. כיהן במשך שנים רבות כסגן ראש עיריית תל אביב, ותקופה קצרה כציר באספת הנבחרים.

## ביוגרפיה
אברהם בויאר נולד ב-1907 בגליציה למשפחה מחסידות רוז'ין. היה בעל השכלה תורנית וכללית. בשנת 1933 נישא לחנה בתו של הרב מנחם נחום ליברזון (מגזע רבי ליבער הגדול מבארדיטשוב) מיאס רבה של קלישקוביץ ומחשובי חסידי רוז'ין לאחר נישואיו עלה לארץ ישראל. עם בואו ארצה החל בפעילות ציבורית במסגרת תנועת הפועל המזרחי. היה חבר הוועד הפועל של הפועל המזרחי, וממייסדי לשכות העבודה בארץ. חבר הנהלת המועצה הדתית בתל אביב. משנת 1946 ועד פיזורה כיהן כחבר באספת הנבחרים הרביעית מטעם רשימת "תורה ועבודה (הפועל המזרחי)".

בשנת 1950 נבחר כחבר מועצת עיריית תל אביב, ומשנת 1955 כיהן כסגן ראש העירייה. שימש כראש מפעלי המים העירוניים ויושב-ראש הוועדה לשירותים דתיים.

היה מראשי הציבור הדתי בתל אביב ונציגו הבכיר בעירייה במשך כשלושים שנה. בתפקידו יזם וסייע בהקמת מבני דת בעיר והיה אחראי במידה רבה על שמירת הציביון הדתי בעיר. למרות שהיה נציג הפועל המזרחי היה מקובל על כלל הציבור הדתי והחרדי בעיר. שמר על אורח חיים חרדי והיה מקורב לרבנים ולאדמו"רים הרבים שהתגוררו בתל אביב בשנות החמישים והשישים.

נפטר בקיץ 1979, בגיל 72. נקבר בבית העלמין נחלת יצחק בהלוויה רבת-משתתפים.

אחר מותו הנציחה אותו עיריית תל אביב בקריאת רחוב על שמו, בשכונת רמת אביב ג'.

## משפחתו
את בניו שלח לישיבות של הזרם החרדי. בניו הם: 

הרב יהודה בויאר, מתלמידי החזון איש.

הרב ירחמיאל בויאר, לשעבר ראש עיריית בני ברק.

נחום בויאר, איש ציבור חרדי בתל אביב.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פעילי תנועת המזרחי
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:סגני ראש עיריית תל אביב-יפו
קטגוריה:חברי אספת הנבחרים הרביעית
קטגוריה:חסידי בית רוז'ין
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות נחלת יצחק
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1907
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1979
Dissent

שמאל|ממוזער|250px|הלוגו הקודם של המגזין
**Dissent** הוא כתב עת העוסק בענייני חברה, תרבות ופוליטיקה, היוצא לאור בארצות הברית החל משנת 1954. המגזין יוצא לאור על ידי Foundation for the Study of Independent Social Ideas בהוצאת אוניברסיטת פנסילבניה. עורכיו כיום הם מייקל וולצר ומיכאל קאזין.

## אודות
המגזין נוסד בשנת 1954 על ידי קבוצת אינטלקטואלים אשר כונתה האינטלקטואלים של ניו יורק, אשר היו בעלי נטיות שמאליות מתונות (דחו את הקומוניזם הסובייטי), ואשר היו ברובם יהודים. בקבוצה היו לואיס קוזר, מאייר שפירא, הנרי פאטצ'ר ואירווינג האו, אשר שימש כעורכו מאז היווסדו בשנת 1954 ועד למותו בשנת 1993.

בין האישים הבולטים אשר פרסמו בו מאמרים הם דניאל בל, חנה ארנדט, שלמה אבינרי, אמיתי עציוני, אריך פרום, נורמן מיילר, כנעאן מקייה, סי. רייט מילס, דבורה מאיאר, מייקל איגנטייף, יורגן הברמאס, גינטר גראס, עמוס עוז, סמנתה פאוור, ריצ'רד רורטי, מרתה נוסבאום, מייקל וולצר, קורנל וסט, שילה בנחביב, ריצ'רד רייט, איניאציו סילונה, מייקל הרינגטון ורוברט היילברונר.

## קישורים חיצוניים
* 

* 

קטגוריה:כתבי עת לחברה ופוליטיקה
קטגוריה:כתבי עת באנגלית
קטגוריה:ארצות הברית: כתבי עת
משבר אוקטובר

**משבר אוקטובר** (בצרפתית: **Crise d'Octobre**) הוא משבר שהתחולל בפרובינציית קוויבק בקנדה באוקטובר 1970, ואשר במהלכו קבוצת טרור של "החזית לשחרור קוויבק" (FLQ) רצחה שר בממשלת קוויבק וחטפה דיפלומט בריטי שהיה מוצב בקנדה. במהלך אותו חודש הכריזה ממשלת קנדה בראשות פייר טרודו על מצב חירום. 

## מהלך האירועים
"החזית לשחרור קוויבק" היה ארגון קטן וקיצוני שנוסד בשנת 1963 ושם לו למטרה להשיג עצמאות לקוויבק בדרכים אלימות. ב-5 באוקטובר 1970 התחזו חברים בארגון לדוורים וחדרו לביתו של ג'יימס קרוס, דיפלומט בריטי שהתגורר במונטריאול. הם חטפו אותו ודרשו כי 23 מחבריהם בכלא ישוחררו בתמורה להחזרתו ובנוסף ימסר להם זהב בשווי חצי מיליון דולר. יומיים אחר כך, תא אחר של הארגון חטף את פייר לאפורט (Laporte), שר העבודה בממשלת קוויבק, מביתו שבפרבר של מונטריאול. החוטפים מסרו שאם ייענו חלק מדרישותיהם יוציאו להורג רק את לאפורט. הממשלה הסכימה לנהל משא ומתן עם החוטפים והסכימה לתת חסינות לחוטפים כדי שיוכלו לעזוב את קנדה, אם ישחררו את החטופים. ב-16 באוקטובר 1970, על פי בקשת ממשלת קוויבק הכריז פייר טרודו, ראש ממשלת קנדה, על מצב חירום באמצעות החלת חוקים לזמן מלחמה והזעיק חיילים לפרובינציה למשימות אבטחה ושיטור. במהלך הפעולות נעצרו מאות אנשים שהיו חשודים בקשר עם ארגון "החזית לשחרור קוויבק". 

ב-17 באוקטובר נמצאה גופתו של פייר לאפורט בתא מכונית ליד שדה התעופה במונטריאול. ב-19 באוקטובר, לאחר שנודע על הרצח, אישר בית הנבחרים הקנדי את ההכרזה על מצב חירום, ברוב גדול. 

הרצח הכה בתדהמה את קנדה ואת תושבי קוויבק, והביא למעשה לסיום השימוש באלימות כאמצעי למימוש מטרות התנועה הלאומית הקוויבקית.

בתחילת דצמבר 1970 שחררו החוטפים את ג'יימס קרוס בתמורה להבטחת מעברם לקובה. הפעלת אמצעי החירום בזמן המשבר על ידי ממשלת קנדה עוררה ביקורת בקרב חברי אופוזיציה שונים, אך זכתה להסכמה בקרב רוב הציבור הקנדי.
 
## קישורים חיצוניים

*סרט תיעודי על משבר אוקטובר של שירות הסרטים הקנדי

## הערות שוליים

קטגוריה:קנדה: היסטוריה
קטגוריה:קוויבק: היסטוריה
קטגוריה:1970 בפוליטיקה
קטגוריה:פיגועי טרור באמריקה
שנת הגנן

**שנת הגנן** (בצ'כית **Zahradníkův rok**) הוא ספר שכתב קארל צ'אפק (Karel Čapek) בשנת 1929. זמן קצר אחרי צאתו לאור כבר תורגם לשפות שונות. לעברית תורגם על ידי רות בונדי בשנת 2010, והוא ראה אור בהוצאת בבל, ידיעות ספרים.

הספר - המתאר את הקמתה של גינה פרטית בעיר, ואת אחזקתה במשך שנה - מונה 26 פרקים, שנים-עשר מהם עוסקים בחודשי השנה לפי סדרם מינואר ועד דצמבר. בין הפרקים הללו שזורים פרקים בנושאים כלליים ובנושאי גינון, דוגמת "איך נוצר גנן", "על יופיו של סתיו" ו"איך מניחים יסודות לגינה". צ'אפק מתאר את הטיפולים בגינה העירונית בצ'כוסלובקיה אך גם את נפש הגנן. הספר כתוב בהומור ומעוטר באיורים רבים, מעין קריקטורות הקשורות לתאורים בספר, פרי עטו של יוזף צ'אפק, אחיו של הסופר.

לא אחת קושר צ'אפק בין הגינה ובין תכונות האנשים המטפלים בה (או, מנגד, מתעלמים מקיומה). כך, כל עוד האדם בלבלוב נעוריו, הוא מניח שפרח זה מה שתוקעים בדש המעיל או מעניקים לבחורה. חסרה לו ההבנה האמיתית שפרח הוא משהו שחורף, שעודרים ומזבלים ושותלים ומעבירים וגוזמים וקושרים ופוטרים מעשבים שוטים ומעלים יבשים ומכנימות ומקימחון. במקום לעדר ערוגות, רודף העלם אחרי בחורות, מפגין את שאפתנותו, נהנה מפירות החיים שלא הוא הצמיח. דוגמה נוספת: במה שנוגע לצמחיית החלונות, קיימים שני סוגים: ענייה ועשירה. צמחיית העניים לרוב במצב טוב יותר, צמחיית העשירים בדרך כלל גוועת כשהם בחופשת הקיץ.

## לקריאה נוספת
* קארל צ'אפק, שנת הגנן, בבל הוצאה לאור. 2010, 134 עמודים. כריכה קשה.

## קישורים חיצוניים
* קארל צ'אפק, שנת הגנן. מכונת קריאה בבל
* קארל צ'אפק, שנת הגנן. ידיעות ספרים
* פאר פרידמן, רומן צ'כי. נענע 10
* פאר פרידמן, גינה גידלה גנן. מעריב, מדור הספרות
* אסתי סגל, חדשות מקארל צ’אפק – שנת הגנן
* 
* 
* 
* שנת הגנן, באנגלית באתר לשמו של קארל צאפק

קטגוריה:ספרות צ'כית
קטגוריה:ספרי 1929
קטגוריה:ספרי הוצאת בבל
דינמו סנקט פטרבורג (כדורסל)

**מועדון הכדורסל דינמו סנקט פטרבורג** (ברוסית: **Динамо Санкт-Петербург**) היה מועדון כדורסל רוסי לגברים מהעיר סנקט פטרבורג, רוסיה, שהתקיים בשנים 2004–2006 ושיחק בליגת העל הרוסית בכדורסל.

## היסטוריה
בתקופה הסובייטית אומנם התקיימה קבוצת כדורסל בשם דינמו סנקט פטרבורג שבשנת 1937 אף הייתה אחת מארבע הקבוצות הטובות בברית המועצות, אך לאחר מלחמת העולם השנייה הקבוצה הודחה לליגות המשנה ולא שבה לעמדת הבכורה בליגה.

הקבוצה הוקמה מחדש ב-2004 על ידי איש העסקים ולדימיר רודיאונוב, והיא החלה להשתתף בליגה הרוסית בעונת , והתבססה על סגל של קבוצת הכדורסל אוטודור סראטוב שהועבר לסנקט פטרבורג. כבר בעונת הבכורה העפילה לפלייאוף הליגה, אך הפסידה לחימקי מוסקבה וסיימה במקום החמישי. אולם הקבוצה התנחמה בתואר אירופי כאשר זכתה ביורופליג עם הישג שיא של 20 ניצחונות רצופים. בגמר הקבוצה גברה על בי.סי. קייב. בעונה שאחר כך, הקבוצה העפילה שוב לפלייאוף הליגה והפעם סיימה שלישית.

בעונת  הנהלת הקבוצה הכריזה על פשיטת רגל ובעקבות זאת הקבוצה חדלה מלהתקיים. מרבית שחקני הקבוצה עברו לאוניקס קאזאן או חזרו לסראטוב.

## תארים והישגים
***[[אליפות רוסיה בכדורסל גברים|הליגה הרוסית בכדורסל]]**: מקום שלישי (2006)
***[[הגביע הרוסי בכדורסל]]**: רבע גמר (2004/05, 2005/06)
***[[יורוצ'לנג'|יורופליג]] (1)**: 2005

## מאמני הקבוצה
*   דייוויד בלאט (2004/05)
*  פוטיוס קציקאריס (2005/06)
*  יורי סליחוב (2006/07)

## שחקנים נודעים
*  אורי יצחקי
*  קלי מקארתי
*  דייוויד בלות'נטל
*  ולדימיר ורמיינקו
*  אד גיל
*  אוגנין אשקראביץ'
*  דאמיר מילקוביץ'
*  מאצ'יי לאמפה

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר האוהדים של דינמו סנקט פטרבורג
* ארכיון הקבוצה באתר sports.ru

## הערות שוליים

קטגוריה:קבוצות כדורסל רוסיות שהתפרקו
קטגוריה:דינמו סנקט פטרבורג
פיליפ אנרי ד'אנסלם

**פליפ אנרי ד'אנסלם** (בצרפתית: **Philippe Henri d'Anselme**; 13 בספטמבר 1862 – 26 במרץ 1936) היה גנרל צרפתי, מפקד דיוויזיה וקורפוס רגלים בחזית המקדונית במלחמת העולם הראשונה, תחת פיקודם הכולל של הגנרלים מוריס סראי, אדולף גיומא ולואי פראנשה ד'אספרה.

## תחילת הקריירה
ב-27 באוקטובר 1883 החל ד'אנסלם את לימודיו באקדמיה הצבאית סן-סיר וב-1 באוקטובר 1885 הוסמך כקצין רגלים בדרגת סגן משנה. ד'אנסלם מילא שורת תפקידי פיקוד בלגיון הזרים הצרפתי במרוקו ואלג'יריה. ב-23 בספטמבר 1912 מונה לראש מטה הצבא הצרפתי במרוקו בדרגת לויטננט קולונל. ב-1 בנובמבר 1914 הועלה לדרגת קולונל וב-11 במאי 1915 מונה למפקד חטיבת רגלים במרוקו.

## מלחמת העולם הראשונה ואחריתו

ב-22 ביולי 1916 מונה למפקד דיוויזיית הרגלים ה-127 והוצב בחזית המקדונית. ב-14 בספטמבר 1918 פתחו כוחות מדינות ההסכמה בחזית המקדונית בפיקודו של לואי פראנשה ד'אספרה, במתקפה כוללת לאורך עמק הווארדאר במטרה להבקיע את קווי כוחות מעצמות המרכז בפיקודו של הגנרל הגרמני פרידריך פון שולץ. במהלך מתקפה זו, פיקד הגנרל ד'אנסלם על קורפוס שמנה דיוויזיה צרפתית ושתי דיוויזיות יווניות, שתפקידו היה להגן על האגף הימני של כוח התקיפה הסרבי המרכזי ולחבור אליו עם ההגעה לנהר וארדאר. ד'אנסלם זכה להערכה רבה על תפקודו ולקראת סיום הקרבות, ב-26 באוקטובר 1918 הועלה לדרגת גנרל. ביוני 1919 חזר ד'אנסלם לפריז, הוצב בתפקידי מטה ובהמשך שירת כעוזרו הצבאי של שר ההגנה הצרפתי. ב-7 בדצמבר 1924 מונה למפקד הכוחות בתוניסיה. ד'אנסלם פרש משירות צבאי ב-30 באוגוסט 1926 והלך לעולמו 10 שנים מאוחר יותר והוא בן 72 שנים.

## ראו גם
* צרפת במלחמת העולם הראשונה.

## הערות שוליים

קטגוריה:גנרלים צרפתים
קטגוריה:החזית המקדונית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש: עמיתים
קטגוריה:מפקדי גייסות בצבא צרפת במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מסדר האמבט: אבירים וגבירות מפקדים
קטגוריה:מעוטרי צלב המלחמה
קטגוריה:מעוטרי צלב המלחמה הבלגי
קטגוריה:צרפתים במלחמת האזרחים ברוסיה
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1864
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1936
מותחן פוליטי

**מותחן פוליטי** הוא מותחן קולנועי או ספרותי שעוסק במאבקי כוחות פוליטיים. במותחנים פוליטיים משולבות לרב מספר תוכניות, בדרך כלל לא חוקיות, שמטרתן להעניק למישהו כוח פוליטי, בעוד יריביו מנסים למנוע ממנו את קבלת הכח. מותחנים כאלה יכולים לכלול תרחישים פוליטיים מקומיים ובין-לאומיים כאחד. הבחירות לנשיאות ארצות הברית ומלחמת העולם השנייה חוזרים במותחנים פוליטיים רבים.

המותחן פוליטי שונה ממותחנים אחרים משום שהעלילה שלו עוסקת באירועים בסדר גודל ארצי: פיגועי טרור, ריגול, פעילויות שונות של מוסדות המדינה וכו'. האירועים במותחן פוליטי בדיוניים לרב, אך מתרחשים במדינות אמיתיות ובדיוניות. לפעמים האירועים מתקשרים לאירועים אמיתיים מהעבר.

בביקורתו לסרט מזימות זרות מנסה המבקר אריק לנדגארד לספק תשובה לשאלה "מה בונה מותחן פוליטי?":
:"בבסיס העלילה עומד אדם פשוט שגורם בטעות לגל של שחיתות. השחיתות צריכה להיות פוליטית או ממשלתית בטבעה".

## קישורים חיצוניים
*

## הערות שוליים

פוליטי
פוליטי
פוליטי
רנה לווק

**רנה לווק** (בצרפתית: **René Lévesque**; 24 באוגוסט 1922 - 1 בנובמבר 1987) היה מושל פרובינציית קוויבק בקנדה מנובמבר 1976 ועד אוקטובר 1985, מייסד מפלגת קוויבק, מראשי התנועה הלאומית הקוויבקית שביקשה להיפרד מקנדה ולהקים מדינה עצמאית.

## חייו
רנה לווק נולד בקמבלטון (Campbellton) בניו ברנזוויק וגדל בניו קרלייל (New Carlisle) שבקוויבק. למד משפטים באוניברסיטת לאוול בקוויבק סיטי, אך לא השלים את התואר. הוא שירת במהלך מלחמת העולם השנייה כקצין קשר וככתב מלחמה בצבא ארצות הברית באירופה. הוא עבד כעיתונאי וככתב טלוויזיה, והפך לדמות ציבורית מוכרת.
בשנת 1960 החליט להצטרף לחיים הפוליטיים ונבחר לחבר באספה הלאומית של קוויבק מטעם המפלגה הליברלית. בשנים 1960–1966 כיהן כשר מטעם המפלגה הליברלית, והיה שותף למהפכה השקטה שהתרחשה באותן שנים בקוויבק ושינתה את אופייה של הפרובינציה.

בשנת 1967 הודיע על פרישתו מהמפלגה הליברלית, מכיוון שלא הסכימה לדון ברעיון הריבונות של קוויבק. בשנת 1968 היה בין המייסדים המרכזיים של מפלגת קוויבק שביקשה להפוך את קוויבק למדינה עצמאית. הוא עמד בראש המפלגה מייסודה ועד שנת 1985.

בנובמבר 1976 נערכו הבחירות לפרלמנט של קוויבק, ולהפתעת רבים, כולל לווק עצמו, זכתה מפלגת קוויבק שעמד בראשה לניצחון. היא זכתה ל-42 אחוז מכלל הקולות ול-71 חברים בפרלמנט מתוך 110. לווק התמנה לתפקיד מושל קוויבק. הוא שימש בתפקיד במשך תשע שנים.

## פעולותיו כמושל קוויבק
**תיקונים חברתיים** - ממשלת קוויבק בראשות לווק יישמה שורה של תיקונים חברתיים-כלכליים ברוח ההשקפות הסוציאל-דמוקרטיות של המפלגה, בהם העלאת שכר מינימום, הגבלות על הזכות להעסיק עובדים במקומם של שובתים ומתן תרופות חינם לפנסיונרים.

**השפה הצרפתית** - עוד לפני עליית מפלגת קוויבק לשלטון, נחקק בשנת 1974 חוק שקבע כי הצרפתית היא השפה הרשמית בקוויבק. לווק האמין כי אין די בכך, והביא בשנת 1978 לחקיקת חוק 101 השנוי במחלוקת שביסס עוד יותר את מעמדה של השפה הצרפתית בפרובינציה. על פי חוק זה כל ילדי המהגרים לפרובינציה חויבו ללמוד בבתי ספר צרפתיים. חברות שהעסיקו מעל ל-50 איש חויבו לנהל את עסקיהם בשפה הצרפתית. החוק עורר תרעומת רבה בקנדה האנגלית, ואף הביא לעזיבתן של מאות חברות את הפרובינציה.

**משאל העם** - לווק יזם את משאל העם על עתידה של קוויבק בשנת 1980. הייתה זו הפעם הראשונה שהתנהל משאל עם מסוג זה, שהעמיד בסימן שאלה את אחדותה של קנדה. המשאל הסתיים בתבוסה למצדדים במתן עצמאות לפרובינציה: רוב של כ-60 אחוז מהמצביעים תמך בהישארותה של קוויבק בקנדה.

## קישורים חיצוניים

* ריאיון בטלוויזיה עם רנה לווק (1964)
* וידאו: תגובתו של לווק לאחר ההפסד במשאל העם (1980) 
* 
* 

קטגוריה:ראשי ממשלות פרובינציה בקנדה
קטגוריה:פוליטיקאים קנדים
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1922
קטגוריה:נפטרים ב-1987
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת לאוול
פרנץ מלדה

פרנץ אמיל מֶלדֶה (11 מרץ 1832 - 17 מרץ 1901) היה פיזיקאי גרמני בן המאה ה-19, אשר התפרסם במחקריו בתחום גלים מכניים ותנאי היווצרותם של גלים עומדים. בנוסף, הוא עסק במכניקת נוזלים, במטאורולוגיה ובאקוסטיקה. הוא טבע את המונח "גל עומד".

מלדה היה פרופסור באוניברסיטת מרבורג, והחליף שם את כריסטיאן לודוויג גרלינג החל משנת 1864. בתקופה זו האוניברסיטה זכתה לפריחה והצלחה עקב השתייכותה לפרוסיה החזקה. לאחר מכן נבחר מלדה כחבר בלאופולדינה, האקדמיה הגרמנית הלאומית.

ניסוי מלדה, הקרוי על-שמו, מדגים את היווצרותם של גלים עומדים במיתר. בניסוי זה, אשר הוכיח כי גלים מכניים עוברים התאבכות, נבחנת תבנית הגל העומד, נמדדת מהירותו של גל הרוחב הנוצר בו, ונקבעת השפעת המתיחות על מהירות התפשטות ההפרעה הרוחבית לאורך המיתר. מלדה זכה במדליית כסף ביריד העולמי של 1893 בגין ניסוי זה.

## ניסוי מלדה
בניסוי המפורסם ביותר שלו, פרנץ מלדה מתח מיתר בין גלגלת אליה מחוברת משקולת מצד אחד לבין קמרטון (קולן, מתנד אקוסטי- לאחר מכן הוחלף במתנד חשמלי), אשר רטט ויצר גלים במיתר. המשקולת נועדה לוודא שהמיתר מתוח.

כאשר הגל אשר חוזר מהגלגלת פוגש בגל נוסף אשר מגיע מהמתנד, מתרחשת התאבכות גלים. בנקודת המפגש בין שני גלים, אמפליטודת הגל שווה לסכום האמפליטודות של הגלים שנפגשו, וכך יכולה להיווצר נקודה אחת (או יותר) שבה האמפליטודה אפסית. כיוון שתדירות הגלים קבועה, האמפליטודות של הגלים הנפגשים בנקודות מסוימות תמיד זהות, כך שבנקודות צומת (nodes) מסוימות לאורך החוט, אמפליטודת הגל תמיד 0; ובנקודות אחרות, הנקראות "נקודות טבור" (antinode), האמפליטודה תהיה תמיד המרבית, לאורך החוט.

מהירותו של גל העובר בתווך מסוים נשארת תמיד קבועה (והיא תלויה רק בסוג התווך; לעניין זה, המתיחות בחוט היא אחת מהתכונות של התווך שקובעות את המהירות). מהירותו של הגל שווה לאורך-הגל (בכיוון האורך של התווך, אין לבלבל זאת עם אורך הגל בזמן) כפול תדירותו, ולכן תדירות הגל (בזמן) עומדת ביחס הפוך לאורכו (לאורך התווך) - ככל שתדירות הגל גבוהה יותר אורכו קצר יותר, ולהפך. לכן, כאשר מגבירים את תדירות היווצרות הגלים בחוט מסוים, אורכם של הגלים קטן, ומופיעים עוד ועוד צמתים בהם האמפליטודה שווה לאפס.
ממוזער|הדגמה של המערכת בה השתמש מלדה בניסוי: מתנד המחובר למיתר ומשקולת יוצר גלים עומדים במיתר

## מקורות
* לינדמן, מרדכי וליפשיץ, ישראל, **פיזיקה**, חוג שני, חלק ד', אחיאסף, תשל"א.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:פיזיקאים גרמנים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת מרבורג
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1832
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1901
אריק מביוס

**אריק הארי טימותי מביוס** (באנגלית: **Eric Harry Timothy Mabius**; נולד ב-21 באפריל 1971) הוא שחקן אמריקאי.

## ביוגרפיה
מביוס נולד בהאריסברג שבפנסילבניה לאליזבת' וקרייג מביוס. לאחר שנרשם לאוניברסיטה במסצ'וסטס שם נבחר לשחקן הכי דרמטי, החל ללמוד לבסוף בשרה לורנס קולג' בניו יורק. מביוס נישא לאייבי שרמן בינואר 2006, ולזוג יש שני בנים.

מביוס החל את קריירת המשחק שלו בסרט "ברוכים הבאים לבית הבובות" בשנת 1995. לאחר מכן שיחק בסרטים כמו "אני יריתי באנדי וורהול", ו"לילי טיילור" בשנת 1996. שיחק בסדרת הסרטים העורב. תפקידו הכי גדול של מביוס בשנות התשעים היה תפקידו של מאט אדיסון בסרט "Resident Evil (סדרת משחקים) שמבוסס על סדרת המשחקים. בתחילת שנות האלפיים הופיע מביוס בסדרות כמו "שיקגו הופ", "מילניום", "פופולאר" וב "The O.C.". לאחר מכן כיכב כשחקן קבוע בעונה הראשונה של הסדרה ישנן בנות בתפקיד טים האספל וחזר לכמה פרקים בעונות השנייה והשלישית, מביוס הופיע בסדרה "CSI מיאמי". בשנת 2000 הופיע מביוס בקליפ "The Best Things" של להקת "FILTER".

בשנת 2005 שיחק בסדרת הטלוויזיה "עיניים", דרמת פשע מבית ABC, בו גילם את ג'ף מק'אן. בסדרה שלא צלחה ושידרה רק 4 פרקים (תוך 12), כיכבו בין היתר טים דיילי ולורה לייטון.

משנת 2006 עד 2010 כיכב מביוס בתפקידו של דניאל מיד בסדרת הדגל של חברת ABC, "בטי". לאחר שהסדרה זכתה להצלחה מביוס הוגדר על ידי מגזין פיפל כאחד הגברים הסקסיים בעולם. מביוס הופיע בקליפ "We are the Ones" של הזמר "ויל.איי.אם" לתמיכה בברק אובמה. מביוס גם היה מועמד על תפקידו הקומי בשנים 2007–2008 בטקס "פרס גילדת שחקני המסך".

ב-2011 שיחק מביוס בסדרה "מנודים" לצדו של השחקן ליאם קנינגהם. ב-2012 ביצע מביוס הופעות אורח בסדרות "רשימת הלקוחות" ו"פרנקלין ובאש". שנה לאחר מכן ביצע הופעת אורח בסדרת הלהיט של רשת ABC, "סקנדל".

ב-2014 נבחר מביוס כשחקן ראשי בסדרה הקנדית-אמריקאית "מכתבי אהבה", הסדרה החלה ב-20 באפריל כללה 10 פרקים והסתיימה ב-22 ביוני 2014. את דמות זו גילם גם בסדרת הסרטים אשר מבוססת על הסדרה. עד כה יצאו 11 סרטים בערוץ הולמרק, כאשר הראשון שודר בנובמבר 2014 והאחרון במספר שודר ביולי 2018.

## פילמוגרפיה
### קולנוע
*ברוכים הבאים לבית הבובות (1995)
*המסע של אוגוסט קינג (1995)
*אני יריתי באנדי וורהול (1996)
*מעגל הבנים השחורים (1997)
*לג'ניפר יש אקדח (1997)
*ידידות אחרת (1997)
*מסביב לאש (1998)
*מיתוס אמריקאי (1998)
*האיש החסר (1999)
*המאהבים של ורוניקה (1999)
*משחקי פיתוי (1999)
*וירי ספינדל (2000)
*העורב: גאולה (2000)
*הפיתוי (2001)
*על הגבול (2001)
*האויב שבפנים (2002)
*צוות אקסטרים (2003)
*הג'וב (2003)
*האויב שבפנים: אפוקליפסה (2004)
*העיר התחתית של ונציה (2005)
*ריקר (2005)
*שהדרך פוגשת את השמש (2011)
**Price Check* (2012)
*מדהים (2013)
**Inside Game (2019)*

### טלוויזיה
* שיקגו הופ (1997)
* מילניום (1999)
* שולחן לחמישה (1999)
* ישנן בנות (2004–2006, 2009)
* עיניים (2005)
* The O.C. (2005)
*  (2006)
* חתונת חג המולד (2006) – סרט טלוויזיה
* בטי (2006–2010)
*מרדף (2011)
* רשימת הלקוחות (2012)
* פרנקלין ובאש (2012)
* סקנדל (2013)
* דם אמיתי (2013)
* לקרוא, לכתוב, להתאהב (2013) – סרט טלוויזיה
* מכתבי אהבה (2014)
* שיקגו FIRE (2015)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:בוגרי שרה לורנס קולג'
קטגוריה:אמריקאים ממוצא אוסטרי
קטגוריה:אמריקאים ממוצא אירי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1971
בורונדי במשחקים האולימפיים

[ממוזער|האתלטית [פרנסין ניונסאבה, זוכת מדליית הכסף בריצת 800 מטר באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו, במהלך המשחקים]]
**[[בורונדי]]** משתתפת ב**[[המשחקים האולימפיים|משחקים האולימפיים]]** מאז אולימפיאדת אטלנטה (1996).

כבר במשחקים הראשונים בהם השתתפה, זכה ספורטאי בורונדי במדליה אולימפית, ונוסטה ניונגאבו, שזכה במדליית הזהב בריצת 5000 מטר. בארבע האולימפיאדות הבאות לא הצליחו הספורטאים הבורונדים לשחזר את ההישג, אך כמה מהם רשמו הישגים נאים: אלוייס ניזיגאמה סיים במקום התשיעי בריצת 10000 מטר באולימפיאדת סידני (2000) ופרנסין ניונסאבה סיימה במקום השביעי בריצת 800 מטר באולימפיאדת לונדון (2012). באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) שיפרה ניונסאבה את הישגה, וזכתה במדליית כסף, המדליה האולימפית השנייה של בורונדי, והראשונה מזה 20 שנה. 

בורונדי מעולם לא השתתפה באולימפיאדת חורף.

## מדליות

### לפי אולימפיאדה
**באולימפיאדות הקיץ:**

### לפי ענף
**בענפי הקיץ:**

## ראו גם
* בורונדי במשחקים הפאראלימפיים
* בורונדי במשחקים האולימפיים לנוער

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בורונדי: ספורט
קטגוריה:מדינות במשחקים האולימפיים
רואנדה במשחקים האולימפיים

**[[רואנדה]]** משתתפת ב**[[המשחקים האולימפיים|משחקים האולימפיים]]** מאז אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984).

עד כה, אף ספורטאי רואנדי לא זכה במדליה אולימפית. האתלט מתיאס נטאווריקורה סיים במקום השמיני בריצת 10000 מטר באולימפיאדת אטלנטה (1996) ובמקום ה-15 בריצת המרתון באולימפיאדת סידני (2000). דיודונה דיסי סיים במקום ה-17 בריצת המרתון באולימפיאדת אתונה (2004). רוברט קג'וגה העפיל לגמר ריצת 10000 מטר באולימפיאדת לונדון (2012) וסיים במקום ה-14.

רואנדה מעולם לא השתתפה באולימפיאדת חורף.

## ראו גם
* רואנדה במשחקים הפאראלימפיים
* רואנדה במשחקים האולימפיים לנוער

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:רואנדה: ספורט
קטגוריה:מדינות במשחקים האולימפיים
דן אבי-יצחק

**דן אבי-יצחק** (1936 – 11 באוקטובר 2025) היה עורך דין ישראלי שייצג נאשמים בפרשות פליליות מרכזיות בישראל.

## ביוגרפיה
### תחילת דרכו
נולד בירושלים בשם **דן דויטשר**. אביו, יוסף אשר דויטשר, קבלן בניין, עלה ארצה מפולין ושינה את שם המשפחה לאבי-יצחק אחרי מותו של בנו  במלחמת העצמאות. אבי-יצחק למד בבית הספר הציוני-דתי "מעלה". כבר בעת שירותו הצבאי החל ללמוד משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים, תואר אותו סיים בהצטיינות. בשנת 1958 קיבל תואר מוסמך למשפטים מהאוניברסיטה העברית. הוא התמחה אצל פרקליט המדינה קולין גילון וכן עבד במשרדו של עורך הדין מנדל שרף.

### קריירה כעורך דין
בתום תקופה זו ייסד משרד עורכי דין עצמאי העוסק בעיקר בדיני משפחה, ובמשך השנים התרחב עיסוקו לתחומי המשפט הפלילי (בעיקר עבירות צווארון לבן) והמשפט האזרחי-מסחרי. אבי-יצחק ניהל משרד קטן בירושלים, ללא שותפים, כאשר תחתיו שניים-שלושה עורכי דין, וסיפק שירותים משפטיים למספר לא רב של לקוחות, בהם גופים עסקיים גדולים, אנשי עסקים מובילים ופוליטיקאים. בין לקוחותיו היו בנימין נתניהו (בפרשת הקלטת הלוהטת ובפרשת טניה שאו), עורך הדין רם כספי (בפרשת "הפגישה הלילית"), חבר הכנסת רפאל פנחסי (בעניין הסרת חסינותו) ותמי מוזס-בורוביץ' ועודד מוזס (ייצוג במאבקם על השליטה בעיתון ידיעות אחרונות). כן ייצג אנשי ימין קיצוני. שני הלקוחות איתם הוא היה מזוהה יותר מכל היו אריה דרעי ועופר נמרודי.

אבי-יצחק ייצג את עופר נמרודי, מו"ל מעריב, בפרשת האזנות הסתר שנחשפה בשנת 1994. נמרודי הורשע במסגרת עסקת טיעון ונגזרו עליו שמונה חודשי מאסר. ב-1999 שוב נעצר נמרודי והואשם בהזמנת רצח של שני מתחריו (ארנון מוזס ועמוס שוקן) וכן בסעיפים נוספים. במסגרת עסקת טיעון ב-2001 הודה נמרודי במקצת העבירות הפחות חמורות ונידון ל-25 חודשי מאסר. עסקת הטיעון נחשבה להצלחה של אבי-יצחק, שהודיע אז שאין בכוונתו לקבל תיקים נוספים (אלא יקדיש את זמנו לסיום הטיפול בהתחייבויות מקצועיות קיימות עד פרישתו). ב-2005, ארבע שנים לאחר מכן, פרש מעיסוקו כעורך דין.

### פרשת אריה דרעי
אבי-יצחק ייצג את אריה דרעי שהואשם בקבלת שוחד ובעבירות נוספות בעת שכיהן כשר הפנים. במסגרת תפקידו זה נודע לו על מזימה של דרעי להביא לסיום נוח של האישומים הפליליים שעמדו נגדו, מה שנודע כפרשת בר-און חברון. אבי-יצחק ניסה לבלום את תוכניתו של דרעי, דבר שהביא אותו לשמש כעד התביעה בפרשה. אבי-יצחק התפטר מהייצוג בתיק דרעי לאחר שזה "לכלך" עליו ועל אשתו. דרעי הגיש נגד אבי-יצחק תלונה ללשכת עורכי הדין (ממנה חזר בו לאחר מכן) ואבי-יצחק הועמד לדין משמעתי של הלשכה, דבר שהסתיים בזיכויו של אבי-יצחק מארבעת האישומים שעמדו נגדו, בהם אי-שמירת סוד שהובא לידיעתו על ידי לקוח.

### הוראה ועיסוקים ציבוריים
בשנים 1975–1978 היה חבר הוועדה לבחירת שופטים. שימש גם כחבר בית הדין המשמעתי לערעורים של לשכת עורכי הדין וכחבר הוועד המרכזי של הלשכה. כן עסק בהוראה במסגרת בית הספר למשפטים של האוניברסיטה העברית בירושלים.

אבי-יצחק נפטר ב-11 באוקטובר 2025. היה נשוי לסופרת נעמי טור-כספא ולהם ארבעה ילדים. הוא היה חובב חץ וקשת. אחיו, בנימין אבי-יצחק, היה פרופסור להנדסת תעשייה וניהול בטכניון.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עורכי דין פליליים ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית הספר מעלה
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:נציגי לשכת עורכי הדין בוועדה לבחירת שופטים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1936
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2025
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קפרזה מיכלאנג'לו

**קפרזה מיכלאנג'לו** (באיטלקית: **Caprese Michelangelo**) הוא כפר בנפת ארצו בדרום מזרח טוסקנה שבאיטליה, כ-100 ק"מ מזרחית לפירנצה. בכפר זה נולד אמן הרנסאנס האיטלקי, מיכלאנג'לו, ב-6 במרץ 1475. שמו המקורי של המקום היה קפרזה, אולם ב-13 בפברואר 1913, על פי צו מלכותי, צורף שמו של מיכלאנג'לו.

בכפר נמצאים מוזיאון מיכלאנג'לו וכנסיית יוחנן המטביל, שבה הוטבל מיכלאנג'לו.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:טוסקנה: יישובים
סקוט סמית'

**סקוט סמית**' (באנגלית: **Scott Smith**; נולד ב-13 ביולי 1965) הוא סופר ותסריטאי אמריקאי. סמית' כתב שני ספרים שזכו להצלחה רבה, שניהם זכו לעיבודים קולנועים כשסמית' חיבר עבורם את התסריט.

## ביוגרפיה

סמית נולד בניו ג'רזי, הוא למד בדארטמות' קולג' ובעל תואר שני בכתיבה יוצרת מאוניברסיטת קולומביה. ספרו הראשון, "תוכנית פשוטה" (במקור: A Simple Plan) יצא לאור ב-1993. הספר שנכתב בגוף ראשון, מתאר את התדרדרות הגיבור לאחר שמצא, עם אחיו ומכר נוסף, מזוודה מלאה בכסף השייך לארגון פשע. הספר זכה להצלחה גדולה ונמכר במעל 1.2 מיליון עותקים, כשהוא נכנס לרשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס. סמית' כתב גם את התסריט לסרט הקולנוע על בסיס הספר "תוכנית פשוטה". הסרט בבימויו של סם ריימי ובכיכובם של ביל פקסטון ובילי בוב תורנטון, יצא לאקרנים ב-1998. סמית' היה מועמד לפרס האוסקר בקטגוריית התסריט המעובד הטוב ביותר, וזכה בפרס מבקרי הקולנוע, פרס מהמועצה הלאומית של מבקרי הקולנוע ופרס התאחדות מבקרי הקולנוע של סן דייגו.

לאחר חמש שנים בהן עבד על כתיבת רומן נוסף, הוא זנח אותו ועבר להתמקד בכתיבת תסריטים. לאחר חמישה תסריטים החל לחבר את ספרו הבא ה"ההריסות" (במקור: The Ruins) שיצא לאור ב-2006. רומן אימה זה מתאר חבורת צעירים הנופשת במקסיקו ומתמודדת עם אירועים בלתי צפויים במהלך ביקור באתר ארכאולוגי של המאיה בלב הג'ונגל. גם ספר זה זכה להצלחה רבה והגיע למקום הרביעי ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס. הרומן עובד לסרט קולנוע, תחת הפקתו של בן סטילר כשסקוט אמון היה על כתיבת התסריט.

סקוט כתב את התסריט לסרט "סיביר" משנת 2018, ואת התסריט לסרט האוסטרלי "הציור" משנת 2019.

הוא מונה למפיק הראשי ולתסריטאי של סדרת הטלווויזיה "הפריפריאל" על בסיס ספרו של ויליאם גיבסון, שעלה לאוויר בפריים וידאו במהלך 2022.

## קישורים חיצוניים

* ראיון עם סמית' באתר .bookreporter.com
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:תסריטאי טלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:בוגרי דארטמות' קולג'
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1965
פרנסואה לאון גמבטה

**פרנסואה לאון גמבטה** (בצרפתית: **François Léon Gambetta**; ) היה מייג'ור ג'נרל צרפתי, מפקד חטיבת הפרשים "האפריקנית" של הצבא הצרפתי בחזית המקדונית במלחמת העולם הראשונה.

## תחילת הקריירה
פרנסואה לאון גמבטה נולד בפריז למשפחה המעורה היטב בפוליטיקה וחיי הצבא הצרפתיים והיה אחיינו של לאון גמבטה ממייסדי הרפובליקה הצרפתית השלישית הצרפתית. ב-1890 הצטרף גמבטה לחיל הפרשים הצרפתי במסגרת לגיון הזרים והוצב במדינות המגרב כמפקד גדוד הוסרים. בספטמבר 1913 הועלה לדרגת קולונל.

## מלחמת העולם הראשונה ואחריתו
בפרוץ מלחמת העולם הראשונה הועבר גמבטה עם חטיבת ההוסרים "האפריקנית" והוצב בחזית המקדונית וביוני 1917 הועלה לדרגת בריגדיר גנרל.
ב-14 בספטמבר 1918 פתחו כוחות מדינות ההסכמה בחזית המקדונית בפיקודו של לואי פראנשה ד'אספרה, במתקפה כוללת לאורך עמק הווארדאר במטרה להבקיע את קווי כוחות מעצמות המרכז בפיקודו של הגנרל הגרמני פרידריך פון שולץ. ב-21 בספטמבר פתחה חטיבת הפרשים הצרפתית בפיקודו של גמבטה במתקפה לכיוון נהר צרנה וב-23 בספטמבר נכבשה העיר פרילפ.

ב-25 בספטמבר לחם גמבטה בחוד כוחותיו בעת הקרב לשחרור העיר סקופיה. חטיבת ההוסרים הסתערה בכוח של 2,000 פרשים על הקווים האחוריים של הארמייה ה-11 הגרמנית בפיקודו של קונו פון שטויבן. בעקבות הסתערות זו נכנעה מיד אחת מחטיבות הרגלים הגרמניות, שאר חלקי הכוח הגרמני האיצו את נסיגתם צפונה וב-29 בספטמבר השתלטו הצרפתים על העיר. בעקבות קרב זה זכה גמבטה בעיטור לגיון הכבוד. בנובמבר 1920, הועלה לדרגת גנרל דיוויזיה ומונה למפקד כוחות הפרשים בתוניסיה. בשנה זו כתב גמבטה ספר על חלקה של חטיבת הפרשים "האפריקנית" בכיבוש העיר סקופיה, אשר לשיטתו הובילה להכרעת החזית כולה. ב-1923 הלך גמבטה לעולמו באנטיב והוא בן 53 שנים.

## ראו גם
* סוסים במלחמת העולם הראשונה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:גנרלים צרפתים
קטגוריה:החזית המקדונית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:אנשי צבא צרפתים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1870
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1923
גביע אפריקה לאומות 2002

**גביע אפריקה לאומות 2002** היה הטורניר ה-23 של גביע אפריקה לאומות, שנערך במאלי מה-19 בינואר ועד ל-10 בפברואר 2002 בחסות קונפדרציית הכדורגל של אפריקה. בטורניר זכתה נבחרת קמרון כאשר ניצחה את נבחרת סנגל בגמר, 3–2 בדו-קרב בעיטות עונשין. הייתה זו זכייתה הרביעית של קמרון בגביע.

## הנבחרות המשתתפות
שמאל|200px

## האצטדיונים

## שלב הבתים
### בית א'

### בית ב'

### בית ג'

### בית ד'

## שלב הנוקאאוט

## מלכי השערים
;3 שערים
*פטריק מבומה
*ג'וליוס אגאהווה
*סלומון אולמבה

## קישורים חיצוניים

2002
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2002
קטגוריה:מאלי: ספורט
קטגוריה:2002 באפריקה
גביע אפריקה לאומות 1957

שמאל|ממוזער|200px|הנבחרות המשתתפות
**גביע אפריקה לאומות 1957** היה הטורניר הראשון של גביע אפריקה לאומות. הטורניר נערך בסודאן בחסות קונפדרציית הכדורגל של אפריקה. בטורניר השתתפו שלוש נבחרות בלבד. ,  ו.

נבחרת דרום אפריקה הוזמנה להשתתף בטורניר גם היא, אך הושעתה ממנו לאחר שסירבה לשלוח נבחרת מעורבת גזעית, בשל משטר האפרטהייד. בעקבות השעייתה של נבחרת דרום אפריקה, העפילה נבחרת אתיופיה לגמר הטורניר באופן אוטומטי לאחר ניצחון טכני.

## המשחקים
### חצי הגמר

### הגמר

## מלך השערים
;5 שערים
*  מוחמד דיאב אל-עטר

;שער אחד
*  ראפאת עטיה
*  סדיק מנזול

## קישורים חיצוניים

1957
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1957
קטגוריה:סודאן: ספורט
משה טייטלבוים (ישמח משה)

ממוזער|ציון הישמח משה והרבנית
**רבי משה טייטלבוים** (ה'תקי"ט 1758 − כ"ח בתמוז ה'תר"א, 1841) היה הרב של קהילת יהודי אוהעל בשאטוראליאויהיי שבהונגריה, מראשי מפיצי החסידות בהונגריה. נכדו היה האדמו"ר הראשון בשושלת סיגוט, ממנה יצאה חסידות סאטמר. מכונה **הישמח משה** על שם ספרו.

## תולדות חייו
נולד בפרעמישלא שבגליציה בשנת ה'תקי"ט, לרבי צבי הירש וחנה. בגיל 13 נישא לחיה שרה בת רבי ניסן מפרעמישלא. תחילה היה רבי משה מתנגד לתנועת החסידות, ולאחר מכן הצטרף אליה .

בצעירותו למד תורה אצל דודו, אחי אביו, רבי יוסף רבה של קולבסוב ואצל דודו, אחי אמו, רבי אריה יהודה הלוי, בעל דרישת אריה, רבה של סטריזוב.

בשנת ה'תקמ"ד, בגיל 25, התמנה לרב העיירה שינווא, ובשנת ה'תקס"ח נתקבל לרב ואב"ד אוהעל ואלפים ורבבות נסעו אליו.

בהשפעת חתנו, רבי אריה לייב ליפשיץ, בעל "אריה דבי עילאי" שהיה תלמידו של החוזה מלובלין התקרב ונעשה גם הוא תלמיד מובהק של החוזה מלובלין. קיבל גם מהמגיד מקוזניץ, רבי מנחם מנדל מרימנוב והאוהב ישראל מאפטא. עסק רבות בחלוקת קמעות ועורר בכך את התנגדותו של רבי נפתלי מרופשיץ שטען שלפי האר"י אסור להתעסק עם שמות הקודש. לאחר חליפת מכתבים ביניהם ומופת של ה"ישמח משה" ביטל רבי נפתלי את התנגדותו לקמיעות ה"ישמח משה".

עם תלמידיו נמנו: רבי יואל אשכנזי, אב"ד זלוטשוב בעל "מלא הרועים", רבי מנחם מנדל פנט מדעעש, רבי צבי הירש פרידמן מליסקא, בעל "אך פרי תבואה", ורבי יהודה גרינפלד.

נפטר בכ"ח בתמוז ה'תר"א ונקבר בשאטוראליאויהיי.

בנו, רבי אלעזר ניסן, כיהן כרב בדרוהוביץ' וממנו המשיכה שושלת אדמו"רי סיגט. בתו, חנה נישאה לרבי אריה לייב ליפשיץ רבה של וישניצה ומחבר ספר השו"ת "אריה דבי עילאי".

נכדו, רבי חנניה יום טוב ליפא מייער-טייטלבוים שהיה אדמו"ר מסאסוב, ניצל בנס בשואה לאחר מכן עלה לישראל ובנה בגני תקווה, את שכונת "קריית ישמח משה", על שם ספרו של סבו בעל ה"ישמח משה".

## ספריו
;נדפסו
* **ישמח משה** – על התורה ונ"ך
* **[http://hebrewbooks.org/40096 תפילה למשה]** – על תהלים
* **[http://www.hebrewbooks.org/774 השיב משה]** – שו"ת
* **יין הרקח** – על פרקי אבות
* **מעין טהור** – הלכות נדה (ביידיש)
* **תפלה למשה** - על ספר תהלים
* **ישיר משה** – על שיר השירים
* **כליל תפארת** – על מגילת רות
* **אבל משה** – על מגילת איכה
* **מור ולבונה** – על מגילת קהלת
***עסיס רמוני** – על מגילת אסתר
* **יין הרקח** – על אגדות חז"ל ופלפולים
* **שיח ספונים** – על תפילות ופיוטים וזמירות לשבת
* **תוכחת חיים – אמירה נעימה** דרושים לחודש אלול וימי רצון
* **אבקת רוכל** – לקוטים רמזים וטעמים

## קישורים חיצוניים
* רבי משה טייטלבום - באתר MyTzadik
*רבי משה טייטלבוים באתר Geni
*
* הישמח משה באתר צדיקים.נט
* רבי משה טייטלבוים באתר אגודת אהלי צדיקים – גדר אבות
* צילום כותרת הספר ישמח משה עם חתימתו וחותמתו של רבי משה טייטלבוים (באתר המכירות הפומביות – קדם)
* צילום לחש נגד עין הרע בכתב ידו של רבי משה טייטלבוים (באתר המכירות הפומביות – קדם)
*מי צייר את האדמו"ר ישמח משה? מתוך בלוג עם הספר
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:אדמו"רי סיגט
קטגוריה:שאטוראליאויהיי: רבנים
קטגוריה:רבנים הונגרים
קטגוריה:פרשני מגילת אסתר
קטגוריה:פרשני נ"ך
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:ילידי 1759
קטגוריה:נפטרים ב-1841
אקטאע

ה**אקטאע** (בערבית: **اقطاع**) הוא מונח בהיסטוריה של העולם המוסלמי המציין צורה של מס חקלאי שהיווה את אחת הדרכים העיקריות שנקטו השלטונות המוסלמיים במהלך ימי הביניים כדי לממן את אחזקת הצבאות שלהם.

## שיטות התשלום לחיילים לפני האקטאע
בתקופה הראשונה של התפשטות האסלאם יכלו השלטונות המוסלמיים לשלם לחייליהם מהשלל הרב שנצבר במהלך הכיבושים הגדולים. אחרי התבססות הח'ליפות, שולם הכסף לצבא מתוך המיסים השונים שנגבו מהאוכלוסייה הלא מוסלמית, ובעיקר הג'יזיה והח'ראג'. שקיעת השלטון המרכזי במהלך בית עבאס אילצה את מנהל הח'ליפות לנסות ולמצוא שיטות חליפיות להחזקת הצבא. בתחילה ניסו שלטונות הח'ליפות להעניק שטחי אדמה לבעלות חלקית של לוחמים בתמורה למעשר ולמיסי המקרקעין החלים על מוסלמים. שיטה זו לא הוכיחה את עצמה ושלטון הח'ליפות נאלץ לחפש שיטות אחרות.

## האקטאע המוקדם
השליטים המוסלמים שינו את שיטת הענקת הקרקעות כך שהלוחמים קיבלו רק את הזכויות הממוניות על שטח מסוים, כשהבעלות החוקית על השטח נותרת בידי הבעלים הקודמים שלו. מקבל האקטאע המוקדם (אקטאע תמליכ – אקטאע של הקצבה) היה צריך לגבות את הח'ראג' מהתושבים הלא מוסלמים בשטח ולהעביר לשלטונות מעשר מהשווי של השטח. גם האקטאע המוקדם לא הוכיח את עצמו, משום שהחיילים שקיבלו את האקטאע, נטו שלא להעביר את המיסים שגבו לידי השלטונות. 

## הרפורמה של הבויהים בשיטת האקטאע
הבויהים שינו את השיטה כך שמתן האקטאע לא חייב את המקבל בשום מחויבות פיננסית (אקטאע אסתע'לאל – אקטאע של הנאת שימוש). 

## לקריאה נוספת
*כאהן, קלוד, האסלאם, מלידתו עד תחילת האימפריה העות'מאנית (המאה השביעית עד סוף המאה החמש-עשרה), תל אביב: דביר, תשנ"ה / 1995.
* Cahen, Claude, "Iḳṭā'," Encyclopaedia of Islam, Vol. 3, pp. 1088-1091.
* Cahen, Claude, “L’évolution de l’iqṭāʿ du IXe au XIIIe siežcle,” Annales, économies-sociétés-civilisation Vol. 8, (1953), pp. 25-52.
* Duri, A. A., “The Origins of the Iqṭāʿ in Islam,” al-Abḥāṯ Vol. 22 (1969), pp. 3-22.

## קישורים חיצוניים
* מעוז, משה, מוסדות האימפריה העבאסית, מתוך "הספרייה הווירטואלית של מטח".
* Encyclopædia Iranica
* 

קטגוריה:חוק אסלאמי
קטגוריה:מיסים