סרטבה

**סַרְטָבָה** (נכתב גם כ**סרטבא**) או **אלכסנדריון** הוא מבצר קדום ששכן על כיפת הר גבוה, שהעניק את שמו להר, שנקרא "הר סרטבה", או "קרן סרטבה". ההר הוא הפסגה הגבוהה ביותר בגוש-הררי בדרום מדבר שומרון, והוא מהווה גבול צפון-מערבי לערבות יריחו.

פסגת הסרטבה מתנשאת לגובה כולל של 650 מטר מעל לבקעת הירדן, מתוכם 377 מטר מעל פני הים.

ב-1990 ההר וסביבתו אושרו כשמורת טבע ישראלית, שכולל שטח של 30,860 דונם.

## היסטוריה
### מקור השם סרטבה
השם "סרטבה" השתמר מתקופה קדומה (מוזכר במשנה כ"סרטבא") ונותר גם כשמו הערבי של המקום **קרן סרטבּא** (قرن سرطبا). המילה "קרן" בערבית משמשת לעיתים קרובות בשמן של פסגות בולטות. מספר סופרים נטו לזהות את השם "סרטבה" עם שמה של העיר המקראית צרתן, אולם נראה כי הדמיון האטימולוגי בין שני השמות אינו מבוסס. החוקר הצרפתי שארל קלרמון-גנו הציע שמקור השם הארמי התלמודי "סרטבא" הוא בצמד המילים "שַׂר־צְבָֽא", הנזכרות בספר יהושע, לאור העובדה שחילוף האותיות בין צ ל-ט הוא בין השינויים הנפוצים ביותר במעבר של מילים מעברית לארמית.

### הדלקת משואות
סרטבה מוזכרת כתחנה השנייה בשרשרת התחנות, בהן הודלקה משואה להעברת הידיעה על קידוש החודש בימי בית המקדש השני. תחנות אלו הוקמו על פסגות הרים בולטות, ואִפשרו העברה מהירה של הודעות מירושלים לשאר חלקי הארץ ואף ליהודי בבל:

לזכר אירוע זה, המושב שהוקם למרגלות ההר נקרא משואה.

### תקופת מדינת ישראל
לוחמי הפלמ"ח, טרם קום המדינה, וכן לוחמי יחידות מובחרות בצה"ל ובהן הצנחנים, סיירת חרוב וסיירת מטכ"ל, לאחר כיבוש הבקעה והשומרון במלחמת ששת הימים, נהגו לערוך מסעות לראש קרן הסרטבה כמבחן עליון לכוח סיבולת.

מאז הוקמה מחדש סיירת חרוב בשנת 2017 השיבו לוחמי סיירת חרוב עטרה ליושנה; הסיירת שהתחדשה נוהגת לבצע בתום שבוע מסכמים מפרך, מסע העפלה לפסגה. בתום המסע מעניקים מפקדי היחידה ללוחמים הצעירים את סיכת היחידה שהשתמרה גם כן מתקופת הסיירת ההיסטורית.

לוחמי סיירת השריון של חטיבה 401 עולים את הסרטבה כאקט סיום למסלול המפרך שעברו, ובפסגה הם מתקבלים על ידי לוחמי היחידה, שעוזרים להם לעלות לפסגת השן וכך מקבלים אותם לפלוגת הלוחמים.

בנוסף לכך, ההר הוא גם סוף המסלול של "צוות ברקת", מסלול ייעודי לפיקוד וקצונה של חיל הגנת הגבולות. שם הם מקבלים את סיכת המסלול.

## המבצר החשמונאי אלכסנדריון (כיום סרטבה)
שמאל|ממוזער|250px|שרידי המבצר החשמונאי בסרטבה
שמאל|ממוזער|200px|השביל המוביל לסרטבה במבט מהפסגה
ממוזער|מבט החוצה מתוך אחד ממאגרי המים החשמונאים בסרטבה|514x514 פיקסלים
הדעה המקובלת על רוב החוקרים היא כי המבצר בפסגת הסרטבה הוא המבצר "אלכסנדריון", שנבנה על ידי המלך החשמונאי אלכסנדר ינאי. ההיסטוריון היהודי-רומי יוסף בן מתתיהו כתב כי הורקניה, מכוור ואלכסנדריון היו שלושת המבצרים עליהם לא ויתרה שלומציון המלכה החשמונאית, אשתו של אלכסנדר ינאי, כשהעבירה את מבצרי המדבר לידי הצדוקים, מכיוון ש"שם היו אוצרות סגולתה". כאשר ברח הנסיך החשמונאי אלכסנדר השני מפני המצביא הרומי אולוס גביניוס, הוא "ביצר את מעוזי הארץ ובנה את חומת אלכסנדריון, הורקניה ומכוור אשר מול הרי ערב". בן מתתיהו מוסיף ומספר כי "עד כי נואש אלכסנדרוס מתקותו ושלח אליו צירים לבקש ממנו חנינה והסגיר אליו את המבצרים הנשארים, את הורקניה ואת מכוור, ואחר כך מסר בידו גם את אלכסנדריון. את כל המבצרים האלה הרס גביניוס בעצת אם אלכסנדרוס, לבל תפרוץ מלחמה חדשה".

לאחר שאלכסנדריון נהרס יחד עם שאר המבצרים על ידי גביניוס, ברח אריסטובולוס השני מרומא והתכוון לבנות מחדש את אלכסנדריון, אך גביניוס הקדימו ומנע ממנו לתפוס את המקום. אריסטובולוס נמלט למכוור וניסה לבצר את המקום מחדש. הוא החזיק מעמד יומיים ונכנע אלכסנדריון מתואר כ"מבצר חזק ונהדר בראש הר גבוה".

מקור נוסף המזכיר את הורקניה ומבצרים אחרים הוא ההיסטוריון היווני סְטְרָבוֹ, המציין כי: 

הורדוס ציווה על אחיו הצעיר פירורא להקים מחדש את חומות אלכסנדריון בזמן מאבקו בכוחותיו של המלך החשמונאי האחרון מתתיהו אנטיגונוס. המבצר מוזכר גם בסיפור אודות חשדותיו של הורדוס בשני בניו – אלכסנדר ואריסטובלוס – כמי שמנסים להתנקש בחיי אביהם. בפני הורדוס הוצג מכתב שבו פונה אלכסנדר בנו אל מפקד מבצר אלכסנדריון ומבקש ממנו כי לאחר ההתנקשות באביהם יתיר לו ולאחיו אריסטובלוס לבוא אל המבצר ולהשתמש בנשק ובכלי המלחמה שבו. מאוחר יותר, לאחר שהורה על הריגת בניו, ציווה הורדוס להעביר את גופותיהם למבצר אלכסנדריון ולטמון אותם בקבר אלכסנדר השני, שהיה אביה של מרים החשמונאית, אמם של שני הבנים. למעשה בסרטבה היה מפעל הבנייה הראשון של הורדוס בארץ ישראל, שנה אחרי עלייתו לשלטון, ומפה הוא התחיל את השליטה שלו בארץ ישראל, עוד לפני ירושלים. בשנת 15 לפני הספירה אירח הורדוס בסרטבה את מרקוס אגריפה, המצביא הראשי של הקיסר אוגוסטוס. כאן הוא גם כלא את מרים אשתו עם אמה אלכסנדרה.

בחפירות שנערכו בסרטבה בשנות השמונים בידי הארכאולוגים יורם צפריר ויצחק מגן, נחשפו שרידים מהתקופה החשמונאית, בהם חלקי עמודים וכותרות. הארכאולוג אהוד נצר, שחפר במקום, הניח שגם בתקופה החשמונאית היו בסרטבה אגפים מפוארים.

בחפירות שנערכו בשנת 2025 בראשות הארכאולוג דביר רביב זוהו במדרון המזרחי חמישה שלבי בנייה. השניים הראשונים מתוארכים לתקופה החשמונאית, וכוללים מבנה מטויח בלבן, מקווה טהרה וכן מבנה עמודים מפואר שעוטר בסגנון הדורי. בשלבים השלישי והרביעי, המתוארכים לימי הורדוס, פורק הארמון החשמונאי ונבנה פריסטיל שכלל מבנה עמודים מפואר מרוצף בפסיפס שעמודיו וקירותיו עוטרו בתמשיחי קיר צבעוניים (פרסקו) ובטיח מכויר (סטוקו), וכן בור מים ובריכה מדורגת. השלב החמישי והאחרון כלל קירות, טאבון ושכבת שריפה מהמאה הראשונה לספירה - אלו מייצגים ככל הנראה פעילות של פליטים וצבא רומי בימי המרד הגדול.

מערכת המים המרשימה שהתגלתה, הכוללת 14 בורות מים בשלושה מפלסים, הובילה מים מסכר בוואדי קרוב, דרך סיפוֹן, אל בורות מים גדולים המצויים למרגלות המבצר. זוהי אחת ממערכות המים המשוכללות ביותר במבצרים החשמונאיים, והיא מתייחדת בכך שכל המים מהבורות נאספים מנגר עלי, ולא מוואדי. אמת מים אדירה הסובבת סביב כל הרכס אספה את המים. הסיפון שנמצא כאן הוא השלם והגדול ביותר מהתקופה החשמונאית שנתגלה עד כה. באתר נחשף גם מחנה המצור הרומאי הקדום ביותר בישראל, הכולל כעשרה מחנות ומגדלים רומיים, כולל דייק שנמצאו סביב לאתר, ככל הנראה מהמצור של גאביניוס הרומאי אשר צר על אלכסנדרוס בן אריסטובלוס, הנכד של שלומציון שהתבצר כאן. כתובת בארמית שהתגלתה על גבי חרס (אוסטרקון) פוענחה בינואר 2025 בידי חוקרים מאוניברסיטת בר-אילן: "אלעזר בר גר... מן בית עקימן". הכתובת נכתבה בדיו לפני כ-2000 שנה והפיענוח התבסס על תוצרי שיטת צילום מתקדמת, שפותחה בחודשים האחרונים בידי צוות חוקרים מהמעבדה לארכאולוגיה מדעית בבית הספר להנדסת תוכנה, חשמל ואלקטרוניקה של המכללה האקדמית להנדסה - עזריאלי, ירושלים.

### זיהויים נוספים
יש חוקרים (ויקטור גרן ונוספים) המזהים את אלכסנדריון בח'רבת ע'רבה – דרומית למעלה לבונה. בחורבה זו נמצאו לבנים מסותתות בסגנון חשמונאי, מקווה ומערכת מסתור מימי מרד בר כוכבא.

### גלריית תמונות

קובץ:Sartaba1.jpg|אבנים חשמונאיות בסרטבה
קובץ:Sartaba4.jpg|מפולת של אלפי אבנים מהמבצר
קובץ:Sartaba2.jpg|חוליה מסוגננת (מושב אסלה?) מעל בור ספיגה בתחומי המבצר
קובץ:Sartaba7.jpg|שרידי המבצר בחלק המזרחי
קובץ:Heart shaped stone.jpg|אבן בצורת לב מהתקופה החשמונאית


## מצפור המוסטרה
שמאל|ממוזער|220px|הסרטבה ממצפור המוסטרה

מצפור המוסטרה הוא מצפור ממזרח לסרטבה הסמוך למוצב צבאי הצופה לכיוון בקעת הירדן. מהמצפור ניתן לראות בלילה את אורות רבת עמון, בירת ממלכת ירדן.

## לקריאה נוספת
* עמנואל הראובני, **פסגות – טיולים לפסגות ההרים ואל נקודות תצפית**, כנרת בית הוצאה לאור, 1993.
* אהוד נצר, "**מפעלי הבנייה של החשמונאים**", בתוך חנן אשל ודוד עמית (עורכים), ימי בית חשמונאי, יד יצחק בן-צבי, ירושלים, 1995.
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* שמורת סרטבה באתר טבע ונופים בישראל
* הצעה למסלול טיול באזור
* מבצר חזק ונהדר בראש הר גבוה  כתבה מצולמת ותרשים באתר yoaView, של **יואב אבניאון**.
* 
* 
* עפרה גורי-רימון, בתי אוצר ומרכזי מנהל – ייעודם העיקרי של מבצרי המדבר, קתדרה 82, תשנ"ז, עמ' 7–16.
* 
* משה עינב, בנייתו, תפקודו ונטישתו של מבצר סרטבה/אלכסנדריון בשלהי התקופה החשמונאית ובימי הורדוס, חיבור לשם קבלת תואר, המחלקה למקרא, ארכאולוגיה והמזרח הקדום, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, תשע"ד/ 2014.
* 
* חפירות מבצר סרטבה-אלכסנדריון, באתר פייסבוק

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:אתרים ארכאולוגיים יהודיים בארץ ישראל
קטגוריה:יהודה: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:ישראל: מבצרים
קטגוריה:בקעת הירדן
קטגוריה:התקופה החשמונאית בארץ ישראל
קטגוריה:הורדוס
קטגוריה:מדבר שומרון
קטגוריה:מבצרים חשמונאים