open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
גאורגית

**גאורגית** או **גרוזינית** (**ქართული** – כּארתוּלי; ქართული ენა – כּארתוּלי אֶנה, השפה הגאורגית) היא השפה המדוברת בגאורגיה והשפה הרשמית שלה.

הגאורגית היא שפת אם של כ-3.9 מיליון איש בגאורגיה עצמה (83% מסך האוכלוסייה), ועוד כ-500,000 איש מחוץ לגאורגיה (בעיקר בטורקיה, באיראן, ברוסיה, בארצות הברית ובאירופה המערבית). הגאורגית היא השפה הספרותית של הקבוצה האתנית של הגאורגים, במיוחד אלה הדוברים שפות כרתווליות אחרות (סוואנים, מגרלים ולאזים). גאורגית יהודית, הנחשבת, לעיתים, לנפרדת מהשפות היהודיות מדוברת על ידי כ-20,000 איש נוספים בגאורגיה עצמה וכ-65,000 איש מחוץ לגאורגיה (מתוכם כ-60,000 איש בישראל).

## סיווג
זוהי השפה הנפוצה מבין השפות הכרתווליות, משפחת שפות הכוללת את המגרלית והסוואנית, המדוברות בעיקר במערב גאורגיה (המגרלית בחלק המערבי של מישור קולכתי, ואילו הסוואנית בהרים שמצפון למישור), והלאזית, המדוברת בעיקר בצפון-מזרח טורקיה ובדרום-מערב גאורגיה.

## ניבים
ניבי הגאורגית כוללים:

## היסטוריה
הבלשנים סבורים שהגאורגית, הסוואנית והלאזית-מגרלית היו בעבר חלק משפה פרוטו-כרתוולית משותפת; הבלשנים ג. קלימוב, ט. גמקרלידזה וג. מאצ'אוואריאני סבורים שהסוואנית התפצלה מהשפה הקדמונית המשותפת באלף ה-2 לפנה"ס. בעקבות הפיצול נוצרה השפה הגאורגית. באלף ה-1 לפנה"ס, השפה הלאזית-מגרלית התפצלה מהגאורגית. במאה ה-15, בעקבות השתלטות הטורקית על החבל הלאזי, המקומיים הופרדו מהמגרלים והשפה הלאזית-מגרלית התפצלה ללאזית ולמגרלית.

לגאורגית מסורת ספרותית עשירה. הטקסט המוקדם ביותר המצוי בידינו הוא היצירה מהמאה ה-5, מות הקדושים של המלכה שושניק הקדושה  מאת יעקוב צורטאוולי . עוטה עור הנמר, האפוס הלאומי הגאורגי שנכתב על ידי שותא רוסתוולי, מתוארך למאה ה-12.

## הגיית השפה וכתיבתה

## ראו גם
*אלפבית גאורגי
*גאורגית יהודית

## קישורים חיצוניים

*גאורגית באתר אתנולוג
*מילון אנגלי גאורגי – גאורגי אנגלי מילון שימושי אונליין
*מילון גרמני גאורגי – גאורגי גרמני  מילון שימושי אונליין
* שיחון גאורגי ומדריך הגייה, אתר "מסע אחר"
*
* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:שפות כרתווליות
קטגוריה:גאורגיה: שפות
קטגוריה:גאורגיה: תרבות
קטגוריה:שפות
כלי נשיפה מעץ

[ממוזער|ראושפְּפַייְפֶה, חליל קנה מ[ימי הביניים]]
**כלי נשיפה מעץ** (באנגלית: **Woodwind instrument**) הם כלי נגינה ממשפחת כלי הנשיפה. הכלים העיקרים במשפחה זו הם חליל, חלילית, אבוב, קלרינט, בסון וסקסופון. היסטורית נכללו בקבוצה זו רק כלי נשיפה שהיו עשויים מעץ, אך כיום נכללים בה גם כלים העשויים מסוגים שונים של מתכת. ההבחנה בין כלי נשיפה מעץ לבין כלי נשיפה אחרים אינה נובעת מהחומר שממנו עשוי הכלי, אלא ממבנה הפייה שלהם, השונה מכלי הנשיפה ממתכת, ומהאופן שבו נוצר הצליל. כתוצאה מהבדלים אלו, צלילם נוטה להיות רך יותר משל כלי נשיפה ממתכת.

בכלי העץ משתנה גובה הצליל על ידי אורך הצינור. למשל, הבסון גדול יחסית, ולכן צלילו נמוך. לכלי העץ חורים רבים לאורך כל הצינור, המכוסים בכפתורים דמויי מכסים ומופעלים על ידי האצבעות. אחד ההבדלים בין כלי העץ וכלי המתכת הוא שבמרבית כלי העץ הצינור הוא ישר וארוך, ולא מסתלסל כמו בכלי המתכת.
[ממוזער|חלילים וקלרינטים מ[תקופת הבארוק]]

## כלי הנשיפה מעץ בתזמורת
בתזמורת מהווים כלי הנשיפה מעץ מרכיב חשוב, ונותנים גוון צליל מיוחד, שמעשיר את צליל התזמורת. בתזמורת סימפונית, כלי הנשיפה מעץ מנגנים לעיתים קרובות ביחד עם כלי הקשת. כלי העץ ידועים ביכולתם לנגן צלילים רגועים, וגם צלילים קצובים. בתזמורת הסימפונית, החליל משמש לקול הסופרן, האבוב נחשב לקול האלט, הקלרינט נחשב לקול הטנור והבסון, כשמו, משמש את קול הבס. פעמים רבות מצטרף לסקציה גם הפיקולו, שמנגן גבוה יותר מן החליל. הפיקולו נשמע חזק ביותר בתזמורת, משום שהוא כה גבוה, ובצליליו הגבוהים הוא אפילו "צעקני". כאשר נוסף הפיקולו, ישנם בסך הכול חמישה קולות בסקציה. לעיתים הפיקולו מכפיל את מנגינת החליל, אך באוקטבה אחת גבוהה יותר, מה שמוסיף רבות למנגינה. כאשר כלי העץ מנגנים בקטעים הרגועים, הם בדרך כלל מנגנים צלילים ארוכים ושקטים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:כלי נשיפה
קטגוריה:העץ בשירות האדם
שפות באזור הקווקז

באזור הקווקז מדוברות מגוון שפות ממשפחות שונות. מלבד שפות ייחודיות לאזור זה (ראו להלן), מדוברות בו גם שפות ממשפחות אחרות.

בחלקים שבשליטת רוסיה, רשמית או מעשית, כגון דאגסטן, צ'צ'ניה, חבל אוסטיה, אבחזיה ואחרים השפה העיקרית של המנהל ושל התקשורת בין העמים השונים היא רוסית, שפה סלאבית.

השפה האוסטית שמדוברת בחבל אוסטיה, ומספר שפות נוספות, ביניהן טאטית, טאליש, ג'והורי ואחרות הן שפות איראניות.

השפה הארמנית היא קבוצה נפרדת במשפחת השפות ההודו-אירופיות.

אזרית, בלקרית ומספר שפות נוספות הן שפות טורקיות.

## שפות ייחודיות לאזור הקווקז
באזור הקווקז יש שלוש משפחות שפות שלא מדוברות בשום אזור אחר בעולם והן נקראות על פי ההקשר הגאוגרפי – שפות קווקזיות צפון-מערביות, שפות קווקזיות צפון-מזרחיות ושפות קווקזיות דרומיות (כרתווליות). לרוב הדעות, אין קשר בין השפות הכרתווליות לשפות אחרות, ואין גם הסכמה גורפת על קיום קשר משפחתי בין המזרחיות והמערביות.

### כרתווליות
שפות כרתווליות או הקווקזיות הדרומיות:
*גאורגית
*גאורגית יהודית
*לאז
*מגרלית
*סוואנית

### [[שפות קווקזיות צפון-מערביות]]
שמאל|ממוזער|250px|שפות קווקזיות צפון-מערביות
*אבזה
*אבחזית
*אדיגית (צ'רקסית)
*קברדינית (צ'רקסית)
*אוביך (נכחדה)

### [[שפות קווקזיות צפון-מזרחיות]]
*שפות נאח או שפות קווקזיות צפון-מרכזיות
**צ'צ'נית
**אינגושית
**באצב
*שפות אוואר-אנדי-דידו
**אווארית
**שפות אנדי:
***אנדי
***בוטליחית
***גודוברי
***קאראטה
***אחוואח
***בגוולאל
***טינדי
***צ'מאלאל
****גיגאטל
**שפות דידו (צאז):
***צאז
***חווארשי (חווארש)
***הינוח
***בזטה
***הונזיב
*לאק-דארגן
**לאקית
**דרגינית
***קג'טאקית
***קובצ'ינית
*שפות לזגיות:
**ארצ'י
**טאבאסאראנית
**אגהולית
**רוטולית
**צוחרית
**בודוחית
**חינלוגית
**אודי
**לזגינית
**קריטסית

## קישורים חיצוניים

*
*
קווקזיות
צ'צ'נית

**צ'צ'נית** (**Нохчийн**) היא השפה המדוברת במחוז צ'צ'ניה שברוסיה. היא שייכת למשפחת השפות הקווקזיות ותחת הגדרה זו למשפחת השפות הקווקזיות הצפון-מרכזיות. השפה מדוברת על ידי כ-1,200,000 איש, אך רק כ-944,600 איש דוברים אותה כשפת אם. השפה מדוברת בעיקר בצ'צ'ניה, אם כי יש הדוברים אותה הגרים בארצות המזרח התיכון שאליהן העבירו אנשי האימפריה העות'מאנית חלק מאנשי אזור הקווקז.

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שפות קווקזיות צפון-מזרחיות
קטגוריה:רוסיה: שפות
קטגוריה:צ'צ'ניה
קטגוריה:שפות
אודי

קטגוריה:שמות פרטיים עבריים לגברים
קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות חיבה
ארווידאס סאבוניס

**ארווידאס רומאס סאבוניס** (ליטאית: **Arvydas Romas Sabonis**; נולד ב-19 בדצמבר 1964 בליטא) הוא כדורסלן עבר ליטאי, הידוע כאחד מהסנטרים הטובים בהיסטוריית של הכדורסל האירופי. היה ידוע גם בשל גובהו הרם, 2.21 מטרים.

## ביוגרפיה
סאבוניס החל את הקריירה שלו בז'לגיריס קובנה ב-1984, אותה הוביל באותה שנה לאליפות ברית המועצות. ב-1985 נבחר בדראפט על ידי אטלנטה הוקס אבל לא עבר לשחק בליגת ה-NBA בגלל שטרם הגיע לגיל 21. שנה לאחר מכן נבחר על ידי פורטלנד טרייל בלייזרס אבל סירב שוב. ב-1989 עבר לשחק בוואיאדוליד ובריאל מדריד. ב-1995 החל לשחק ב-NBA בפורטלנד. ב-2003 לאחר שביסס את עצמו כאחד הסנטרים הגדולים בהיסטוריה חזר לשחק בקבוצת נעוריו.
משחקו האחרון בקריירה במסגרת הליגה האירופאית היה נגד מכבי תל אביב ביד אליהו. המשחק זכה לשם "נס ז'לגיריס", לאחר שבשניות הסיום קלע דריק שארפ שלשה שכפתה הארכה, שבסיומה ניצחה מכבי והעפילה לפיינל פור. לאחר שפרש מהכדורסל כיהן בתפקיד נשיא ז'לגיריס קובנה.

ב-2011 נבחר להיכל התהילה של הכדורסל. ב-27 בספטמבר 2011 לקה בהתקף לב, אושפז בבית חולים, אולם עד מהרה דווח כי לא נשקפת סכנה לחייו. החל מאוקטובר 2011 הוא מכהן כנשיא איגוד הכדורסל הליטאי. ב-2014 מספר 11 הופרש על ידי ז'לגיריס קובנה.

סאבוניס נשוי לאינגרידה ויש להם 4 ילדים, בהם דומנטאס סאבוניס, אף הוא כדורסלן. סאבוניס דובר חמש שפות: ליטאית, פולנית, רוסית, ספרדית ואנגלית.

## תארים בהם זכה
* מדליית ארד עם נבחרת ברית המועצות באליפות אירופה (1983).
* מדליית זהב עם נבחרת ברית המועצות באליפות אירופה (1985).
* 3 אליפויות ברית המועצות עם ז'לגיריס קובנה (1985-1987).
* מדליית זהב עם נבחרת ברית המועצות באולימפיאדת סיאול (1988).
* מדליית ארד עם נבחרת ליטא באולימפיאדת ברצלונה (1992).
* מדליית ארד עם נבחרת ליטא באולימפיאדת אטלנטה (1996).
* 2 אליפויות ספרד עם ריאל מדריד (1993, 1994).
* אליפות אירופה לקבוצות עם ריאל מדריד (1995).
* 4 פעמים שחקן השנה באירופה.
* MVP של היורוליג (2004).
* 50 השחקנים הגדולים בתולדות פיב"א (1991).

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורסלנים ליטאים
קטגוריה:כדורסלנים סובייטים
קטגוריה:כדורסלני נבחרת ליטא
קטגוריה:כדורסלנים באולימפיאדת אטלנטה (1996)
קטגוריה:כדורסלנים באולימפיאדת סיאול (1988)
קטגוריה:כדורסלנים באולימפיאדת ברצלונה (1992)
קטגוריה:כדורסלני ז'לגיריס קובנה
קטגוריה:כדורסלני פורטלנד טרייל בלייזרס
קטגוריה:כדורסלני ריאל מדריד
קטגוריה:היכל התהילה של הכדורסל: כדורסלנים
קטגוריה:ספורטאים ליטאים בספרד
קטגוריה:ספורטאים ליטאים בארצות הברית
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:מעוטרי עיטור הידידות בין העמים
קטגוריה:מעוטרי המסדר האולימפי
קטגוריה:חברי היכל התהילה של פיב"א
קטגוריה:זוכי פרס ה-MVP של היורוליג
קטגוריה:כדורסלנים שגופייתם הופרשה
קטגוריה:אלופים אולימפיים סובייטים: כדורסל
קטגוריה:בחירות דראפט של אטלנטה הוקס
קטגוריה:בחירות דראפט של פורטלנד טרייל בלייזרס
קטגוריה:בעלי קבוצות כדורסל
קטגוריה:ליטאים שנולדו ב-1964
דיפתונג

**דיפתונג** (בעברית: **דו־תנועה**) הוא מונח בפונטיקה, שמתייחס לרצף של שתי תנועות הנהגות כהברה אחת.

דיפתונג מתאפיין בתנועה רציפה של הלשון ממיקום אחד בחלל הפה למיקום אחר, לדוגמה: בצורת הרבים של כינוי הקניין לגוף ראשון יחיד (יְלָ**דַי**, סוּ**סַי**) הלשון נעה מ-[a] ל-[i] באופן רציף.

## אטימולוגיה
מקור המילה הוא מיוונית: diphthongos) **δίφθογγος**) ופירושו "עם שני צלילים" או "עם שני טונים".

## סיווג
### צליליות
נהוג להבחין בין דיפתונגים על פי מידת הצליליות של רכיבי הדיפתונג:
* **דיפתונג עולה** הוא דיפתונג שבו הרכיב הראשון הוא חצי תנועה והרכיב השני תנועה מלאה (למשל: /wu/ ,/yi/).
* **דיפתונג יורד** הוא דיפתונג שרכיבו הראשון הוא תנועה מלאה והשני הוא חצי תנועה (למשל: /ay/, /aw/).

### איכות התנועות
הבחנה נוספת מבוססת על איכות התנועות המרכיבות את הדיפתונג:
* **דיפתונג הומוגני** הוא דיפתונג ששני מרכיביו הם מאותה איכות תנועתית (למשל: /uw/, /yi/).
* **דיפתונג הטרוגני** הוא דיפתונג שמרכיביו נבדלים זה מזה באיכותם (למשל: /aw/).

## תהליכים שפתיים
בשפות רבות מתרחשים במרוצת הזמן תהליכים של כיווץ דיפתונג או של דיפתונגיזציה.

### כיווץ דיפתונג
**כיווץ דיפתונג** משמעו הפיכת הדיפתונג לתנועה רגילה. למשל, הפועל העברי "הוּרַד" כלל במקור את הדיפתונג /uw/ (huwrad על משקל hutrad). במקרה זה קרה כיווץ דיפתונג בו **/<big>uw/ ---> /ū/</big>**, וכך התקבלה הצורה "הוּרַד".

### דיפתונגיזציה
**דיפתונגיזציה** משמעה הפיכת תנועה רגילה לדיפתונג. כך, למשל, קרה בהגייה האשכנזית של המילים "ביצה", "ביתו" וכדומה. הגייתן המקורית של מילים אלה הייתה בצירה מלא (beto, betsa), אך בעברית האשכנזית נעתקה תנועת הצירה לדיפתונג /ey/ (ככה: beysoy, beytso). כיום, חלק מדוברי העברית הישראלית הוגים את הצירה במילים אלה כדיפתונג (beyto, beytsa) בהשפעת ההגייה האשכנזית או הכתוב (הופעת האות יו"ד במילה).

### פירוק דיפתונג
בעברית המקראית התרחש תהליך נוסף, המכונה **פירוק דיפתונג**, כלומר פירוק של רצף התנועות לשתי הברות נפרדות. כך, למשל, אירע בצורות הנפרד של השמות המלעליים שאות השורש השנייה שלהם היא יו"ד (בית, זית, יין וכדומה). שמות אלה כללו במקור דיפתונג /ay/ (bayt, zayt, yayn), אך במרוצת הדורות התפרקו הדיפתונגים לשתי הברות על ידי החדרת תנועה נוספת ([i]) אחרי חצי התנועה [y]  (bayit, zayit, yayin). לעומת זאת, בצורת הנסמך של מילים אלה, חל כיווץ דיפתונג רגיל (**בֵּי**ת-ספר, **יֵי**ן-קודש).

## בשפה העברית
בעברית קיימים ארבעה סוגים של דיפתונג אותם ניתן לכווץ:

## בשפות נוספות

## ראו גם
* תנועה ורשימת התנועות
* דיגרף
* היאטוס

## קישורים חיצוניים

* .
*  .
* .

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:פונולוגיה
קטגוריה:פונטיקה
סוגסטיה

**סוּגֵסְטְיָה** או **הַשָּׁאָה** בעברית היא תהליך פסיכולוגי שבו ניתן לגרום לבני אדם לשנות את עמדותיהם, רגשותיהם ואמונותיהם על ידי השפעה תת מודעת על מרכיבים אלה. בעוד שהיפנוזה משנה את מצב התודעה, ומספקת גישה לזיכרונות או למידע הנמצאים במוחו של האדם, הסוגסטיה יכולה להיעשות גם במצב היפנוטי, אך גם במצב של הכרה מלאה. 

המילה סוגסטיה נובעת מהמילה הלועזית suggestion שמשמעותה "הצעה" – וזו למעשה דרך פעולתה: היא מציעה לאדם דרך פעולה מסוימת. הסוגסטיה יכולה להיעשות בצורה מילולית – באמצעות שיחה, או בצורה פיזית, כלומר באמצעות סימני גוף.

הסוגסטיה מיוחסת גם לתהליכים היפנוטיים באמצעותם ניתן לשכנע בני אדם לשנות את עמדותיהם, רגשותיהם, אמונותיהם ואף את תחושות הגוף ופעילותו. כמו בכל הצעה, המקבל יכול להשתכנע ולקבלה, אך גם לסרב. במהלך היפנוזה אדם מצוי במצב תודעה ייחודי שגורם לנכונות לקבל סוגסטיות (הצעות) בצורה גבוהה יותר מאשר בחיי היום יום. לדוגמה, ניתן "להציע" לסובל מלחץ דם גבוה להוריד את לחץ הדם במהלך היפנוזה, למעשן לשנוא סיגריות וכיוצא באלה.

בני האדם מגיבים באופן שונה להשפעת סוגסטיה. אדם המושפע ממנה בקלות נקרא **סוגסטבילי**. מרבית האנשים סוגסטבילים, אך ישנם אנשים שאינם סוגסטבילים או שהם סוגסטבילים במידה נמוכה מאוד.

## דוגמאות

*דוגמה לסוגסטיה מילולית: מלצר השואל את הסועד במסעדה האם ברצונו לשתות תה או קפה. המלצר השתמש (ייתכן שבאופן בלתי מגמתי) בטכניקה סוגסטית – הוא גרם לסועד להניח שהוא צמא, ושהוא רוצה תה או קפה.
*דוגמה נוספת לסוגסטיה מילולית: כשמתבקשים לא לחשוב על חתול שחור, תמונת חתול שחור קופצת מיד לתודעה, ומכאן רצף האסוציאציות כבר מושפע לכיוון הרצוי.
*דוגמה לסוגסטיה גופנית: אליס מבקשת מבוב לחשוב על קלף משחק מסוים, תוך כדי שהיא מציירת באוויר בתנועות ידיים אקראיות, לכאורה, את הספרה 6 ואת צורת היהלום, ואז בוב חושב על אותו קלף.
*דוגמה לסוגסטיה חזותית: המרצה מציג לסטודנט תמונה מטושטשת לאחר הרצאה על פרפרים, הסטודנט יחשוב שבתמונה מופיע פרפר.
* קו סוגסטיבי

## ראו גם

*אוטוסוגסטיה
*היפנוזה
*דמיון מודרך
* (פירושונים)

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספקנות מדעית
קטגוריה:היפנוזה
מלדרה מטרידה

**מלדרה מטרידה** (שם מדעי: *Maladera insanabilis*, בתעתיק: **מלדרה אינסנביליס**; ידועה בישראל בשמה העממי **חומייני**) היא חרק השייך לסדרת החיפושיות, ממשפחת הזבליתיים.
## מקור השם
שמו המקורי של המין Maladera insanabilis ניתן על ידי ברנסקה (Brenske) ב-1894.

ב-1986 האנטומולוג הישראלי כביר ארגמן, מהשרות להגנת הצומח במשרד החקלאות הגדיר בטעות את המין כמין חדש למדע בשם *Maladera matrida* אף על פי שהמין כבר היה ידוע מ-1894. השם "מטרידה" מקורו בעברית, וניתן לה כיוון שהיוותה מטרד לתושבי הבתים אליהם היא חודרת, בעיקר בשעות החשכה. המלדרה המטרידה נקראת גם "חומייני" על שום צבעה החום, מקורה האיראני והעובדה שנתגלתה סמוך למהפכה האיראנית של 1979 שבראשותה עמד האייתוללה רוחאללה ח'ומייני.

## תיאור
אורך הגוף 7–9 מילימטר, צבעה חום-אדמדם.

הבוגרים פעילים בחודשי האביב והקיץ, מעופפים בעיקר בשעות הערב. הזכרים עפים בשעות הערב והלילה בחיפוש אחר נקבות, נמשכים גם לאור נורות וחודרים לבתים.
הנקבה מטילה את ביציה בקבוצות בקרקע ומספרן נע בין 60 עד 100. הזחלים (מסוג דרן) חיים בקרקע ואוכלים בעיקר שורשים.

## בישראל
המלדרה היא מין פולש בארץ ישראל, שהגיע כנראה מאיראן בסוף שנות השבעים או בראשית שנות השמונים של המאה העשרים. מעריכים כי המלדרה הוכנסה לארץ על גבי צמח על ידי ישראלי שחזר מביקור מאיראן. המלדרה נמצאה לראשונה באזור תל אביב, ומאז היא מתפשטת בארץ. בעבר נעשו ניסיונות להדביר את החרק על ידי הדברה ביולוגית, עקב היותו מוגדר כמזיק לחקלאות: הבוגרים אוכלים עלים, ניצנים ופרחים של צמחים שונים, כגון ורדים, בטטות, אגוזי אדמה, ועצי הדר. הזחלים אוכלים בעיקר שורשים, ונזקם לגידולי שורש, כגון בטטות, עלול להיות רב.

## קישורים חיצוניים

*

## הערות שוליים

קטגוריה:זבליתיים
קטגוריה:מיני בעלי חיים פולשים בישראל
קטגוריה:בעלי חיים שוכני בית
זבליתיים

ממוזער|250px|אוסף של זבליות שונות
**זִבליתיים** (שם מדעי: Scarabaeidae) היא משפחה של חיפושיות המשויכת לקבוצת החיפושיות המכונות חיפושיות זבל. במשפחה זו יותר מ-20,000 מינים ידועים, חלקם גדולים מאוד (כגון חיפושית גוליית וחיפושית הרקולס). בארץ ישראל יש יותר מ-200 מינים. במינים רבים הבוגרים והזחלים ניזונים מצואה של בעלי חיים. עם זאת, במספר תת-משפחות התזונה מגוונת והחיפושיות ניזונות מרקב צמחי, שורשים, תפרחות צמחים, עצה ופירות.

## מורפולוגיה
הפרקים האחרונים במחושי הזבליתיים (פרקים 3 עד 5) מורחבים ויוצרים כעין מניפה, הניתנת לאיסוף או לפריסה. יש מינים היכולים לדחוס דם לתוך עלעלי המניפה ולהניע אותם. 

כיסוי גופם לרוב מוקשה והם בעלי יכולת תעופה.

שוקיי הרגליים הקדמיות מותאמות לחפירה, מורחבות, משוטחות, ויש להן שיניים בצידן החיצוני. הזחל הוא מסוג דרן רך, לרוב לבנבן, ראשו מוקשה וכהה יותר. יש לו 3 זוגות רגליים חלשות.

משך דרגת הזחל נע משבועות אחדים ועד מספר שנים. הגולם חופשי.

## נחושתיות
[250px|ממוזער|[נחושתית הקוצים בישראל.]]
ה**[[נחושתיות]]** (שם מדעי: Cetoninae) היא תת־משפחה של הזבליתיים. הנחושתיות מאופיינות בצבע מתכתי בוהק, וכנפי חפייה בעלות מפרץ המאפשר תעופה גם כשהן סגורות. בניגוד לזבליות שניזונות מצואה, הנחושתיות ניזונות מרקב צמחי כזחלים ומפרחים וקוצים כבוגרים.

נחושתית הקוצים מצויה בארץ ישראל ונחשבת לאחת החיפושיות היפות בישראל בשל צבעה הירוק-נחושתי הבוהק. בנוסף אליה קיימים בישראל עוד מספר מינים של נחושתיות.

באירופה ידועות נחושתית הוורדים ונחושתית סגולה, הבולטות ביופיין.

## ראו גם
* חיפושית זבל
* זבלית פרעה

## קישורים חיצוניים

* 
* 

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1802
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פייר אנדרה לטריי
קרנפית ספרדית

**קרנפית ספרדית** (שם מדעי: *Copris hispanus*) הוא חרק הנמנה בסדרת חיפושיות ובמשפחת זבליתיים. צבעו שחור נוצץ ועל צדו העליון של ראשו נישאת קרן הכפופה לאחור ומזכירה את קרנו של הקרנף (ומכאן שמו). קרן הזכר ארוכה מקרן הנקבה.

אורך הגוף של הקרנפית הוא 17-28 מ"מ. הבוגרים והזחלים של הקרנפית ניזונים מזבל של בעלי פרסות. המין נפוץ בארצות שסביב הים התיכון, בדרום רוסיה ובמזרחה עד לצפון פקיסטן.

במין זה, שני בני הזוג מכינים במשותף מחילה בעלת חדר דגירה, לתוכו הם אוספים ערימת זבל. מאותה ערימה מכינה הנקבה לבדה, אחרי ימים אחדים, מספר קטן של כדורי דגירה שצורתם צורת אגס. בצידו הצר של כל כדור יש חדר שבתוכו מוטלת ביצה. הנקבה שומרת על הכדורים, מגינה עליהם ומלקקת אותם כדי למנוע התפתחות עובש. היא נשארת עם הכדורים עד לגיחת החיפושיות הצעירות.

## קישורים חיצוניים

* 
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:זבליתיים
קטגוריה:אירופה: חרקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1764
אנדרוגן

ה**אנדרוגנים** (מיוונית: **Ανδρογόνα**) הם קבוצת הורמונים השייכת לקבוצת ההורמונים הסטרואידיים, הכוללת את ה**[[טסטוסטרון]]** וה**[[אנדרוסטרון]]**, הגורמים להתפתחות מערכת הרבייה הזכרית ביונקים מתקדמים ומאפיינים זכריים אחרים, כגון צמיחת שיער גוף, צמיחת זקן, העמקת הקול והתפתחות השרירים. מקורם של הורמונים אלה הוא באשכים, אך הם מופרשים בכמות מעטה גם בבלוטת יותרת הכליה ובשחלות.

## ראו גם
*התבגרות
*טיפול להפחתת אנדרוגן
*סטרואידים אנבוליים

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:הורמונים
קטגוריה:הורמוני מין
זבוב הבית

שמאל|ממוזער|300px|תקריב של זבוב הבית
ממוזער|299x299 פיקסלים|תקריב צדדי של זבוב הבית אוכל בשר.
ממוזער|זבוב הבית במנוחה.
**זבוב הבית** (שם מדעי: *Musca domestica*) הוא חרק מסדרת הזבובאים המשתייך למשפחת הזבוביים. אזור מחייתו קשור לבני אדם (בעלי חיים סיננתרופי) ובעלי חיים ובעיקר למזונם, והוא מהווה מטרד תברואתי ופסיכולוגי עבורם.

צבעו אפור, ארבעה פסים כהים נמשכים לאורך חזהו. אורך גופו 5–7 מ"מ. לזבוב שתי עיניים בלבד אך מספר העדשות וצרורות חיישני האור (שבתוך העין) יכול להגיע ל-2,000. העיניים מופרדות זו מזו, עיני הזכר קרובות יותר. הנקבה מטילה את ביציה הלבנות והמוארכות בקבוצות של 75–100 הישר אל מזונם של הזחלים, או סמוך מאוד לו. כן מוטלות ביצים בשולי זרימות ביוב ובמאגריהן. נקבה עשויה להטיל במהלך חייה 500 ביצים.

הרימות מתפתחות בעיקר במצבורי אשפה, בגללי סוסים ופרות, ובצואת בני אדם ובעלי חיים אחרים.

משך מחזור החיים תלוי בגורמים שונים, ובעיקר בטמפרטורה. בתנאים מיטביים, נמשך המחזור, מביצה לבוגר, שבעה ימים. תוחלת החיים היא בין שבוע לשלושה שבועות, תלוי בתנאי הסביבה. בתנאי מעבדה תוחלת חייו של זבוב זכר הוא 17 ימים, ושל נקבות 29 ימים.

הזבובים ניזונים ממזון נוזלי או נוזלי-למחצה, אך מסוגלים גם לגרד ולהמס מזון מוצק, כגון גבישי סוכר.

אחד מסימני ההיכר הידועים של זבובי הבית הוא חיכוך הידיים והרגליים לעיתים קרובות. הסיבה לכך נעוצה בעובדה שידיהם ורגליהם משמשים גם כ-"לשונם", והם טועמים כל דבר שבא במגע עמם.

הזבובים הבוגרים מהווים מטרד קשה לבני אדם ובעלי חיים, בכך שהם חודרים לאזורי מחייתם ונוחתים על גופם. הם נמשכים למזונם, כליהם, ולחלקי גופם החשופים, ובכך מעבירים תולעים ופתוגנים שהם נושאים על גופם, בעיקר ברגליהם, בחדקם ובמעיהם. בין יתר המחלות המועברות דרך מגע הזבובים, הקאותיהם וצואתם נמנות מחלות מעיים כמו טיפוס, שיתוק ילדים, שחפת, ומחלות עיניים. במקומות רבים, המצאות של זיהומי מעיים ותחלואה אנטרית קשורה לשפע של זבובים, ובמקרים רבים הדברת הזבובים צמצמה משמעותית את התחלואה.

**התפתחות ואסטרטגיית חיים**

זבוב הבית נוטה לכיוון של אסטרטגיית חיים R (ברירת R) -חייו קצרים התפתחותו מהירה, והוא מעמיד כמות גדולה של צאצאים. בנוסף מחזור חיו מורכב משלבים פיזיולוגיים שונים.

התפתחות הזחל נעה בממוצע בין שבועיים, בתנאים אופטימליים, עד 30 יום והתפתחותו בתוך הגולם בממוצע נעה בין יומיים לשישה ימים. הצאצאים בוקעים מביצה, ממנה יוצאים כזחל (רימה), מהזחל מתפתח גולם ומהגולם יוצא זבוב בוגר.

אלו תהליכי המטמורפוזה הפיזיולוגיים של המין כאשר בין השלבים קיימת מטמורפוזה בבית הגידול- מבית גידול חמים ולח כביצה וכזחל לבית גידול יבש וקריר כגולם.

הם ממשיכים במאפייני אסטרטגיית R ומגיעים לבגרות מינית מספר שעות בלבד אחרי בקיעתם מהגולם. גודלם תלוי בטיב המזון שאכלו בצעירותם, למעשה זבוב שבקע מהגולם לא יצמח יותר.

זבובי הבית אינם מטפלים בצאצאיהם לאחר ההשרצה. לרוב הנקבה תעמיד דור צאצאים אחד ותדחה הצעות חיזור נוספות ואילו הזכר ימשיך ויוכל להרבות פעמים נוספות לאורך חייו. אורך חיי המין נע בממוצע בין שבוע לשלושה שבועות, בהתאם לתנאי הסביבה.
## ראו גם
* זבוב הגבינה

## קישורים חיצוניים

* 
* בלדד השוחי מסביר ״איך חרקים רואים״

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:זבוביים
קטגוריה:מינים מלווי אדם
קטגוריה:פרוקי רגליים קוסמופוליטיים
קטגוריה:אוכלי נבלות
קטגוריה:ארץ ישראל: זבובאים
קטגוריה:חרקים מזיקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
קטגוריה:בעלי חיים שוכני בית
קטגוריה:חיות בר שחיות בערים בישראל
נמלת-קציר

**נמלת-קציר** (שם מדעי: *Messor*) היא סוג במשפחת הנמלים. זהו סוג עשיר במינים ואחד מסוגי הנמלים הבולטים ביותר בנוף ארץ ישראל. בישראל מצויים כ-23 מינים ותת-מינים.

## מאפיינים
הנמלים נראות לרוב כשהן נעות בשיירות ארוכות על פני שבילים, נושאות זרעים לאגירה בקן הנמצא בתוך הקרקע. הקינים עשויים להגיע לעומק של 3 מטרים ויותר. הקן בנוי ממחילות ומחדרים.

ברוב המינים הפועלות שונות זו מזו בגודלן. המלכות גדולות מן הפועלות והן מכונפות ואילו הזכרים שעירים מאוד, קטנים מן המלכות, ראשם ובטנם קטנים. מעוף הכלולות חל בסתיו, אחרי הגשמים הראשונים.

נמלת הקציר ניזונה בעיקר מזרעים ובמידה מועטה מחרקים. היא אוספת את הזרעים על פני הקרקע או עולה על צמחים. בתוך הקן נאגרים הזרעים המשמשים להזנת הדיירים בתקופה שאין למצוא מזון בחוץ.

הכמויות שנאגרות בקן אחד נאמדות בקילוגרמים, לפיכך נחשבות נמלות הקציר כמזיק חקלאי.

## מינים השייכים לסוג נמלת הקציר
נמלת הקציר כוללת יותר ממאה מינים. בישראל יש כ-20, וביניהם ניתן למנות:
***[[נמלת-קציר שחורה]]** (*Messor ebeninus*) – נמלה שחורה ומבריקה הנפוצה באזורים רבים בארץ. אורכן של הפועלות נע בין 4–10 מילימטרים, ושל החיילות בין 10–11 מילימטרים.
***[[נמלת-קציר חולית]]** (*Messor arenarius*) – נמלה שחורה ושעירה, הנפוצה במישור החוף ובאזורים המדבריים בארץ. אורך הפועלות נע בין 5–13 מילימטר, ואורך החיילות הוא כ-15 מילימטר (ראו בתמונה)
***נמלת-קציר דוגונית** (*Messor hebraeus*) – נמלה בעלת ראש וחזה אדומים, ובטן שחורה, הנפוצה בשפלה, בהרי המרכז ובצפון. אורך הפועלות, בדומה לאורך הפועלות של נמלת הקציר השחורה, נע בין 4–10 מילימטרים.
***נמלת-קציר מחוספסת** (*Messor rugosus*) – נמלה שחורה הנפוצה בכל רחבי הארץ. אורכה קטן יחסית למינים האחרים: כ-5 מילימטרים.
***נמלת-קציר מצרית** (*Messor aegyptiacus*) – נמלה שחורה ושעירה הנפוצה בנגב ובערבה. אורכה נע בין 5–10 מילימטרים. ניתן לזהות אותה על פי הזיפים הארוכים שמתחת לראשה, ושני קוצים קטנים הנמצאים על חזה.

## לקריאה נוספת
* יעקב עופר, נלך אל נמלה: מדריך נמלים בישראל, הוצאת יובל עופר, ירושלים, 2000. תחת: נמלת קציר שחורה, נמלת קציר חולית, נמלת קציר מצרית, נמלת קציר דוגונית, נמלת קציר מחוספסת.
*צבי אבידב, **נמלת הקציר בישראל**, בהוצאת "ספריית השדה", תש"ח 1968

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1890
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אוגוסט פורל
קטגוריה:נמליים
קטגוריה:חיות בר שחיות בערים בישראל
גרף שלם

בתורת הגרפים, **גרף שלם** (או "גרף מלא") G=(V,E) הוא גרף פשוט לא מכוון אשר כל שני צמתים n_1,n_2\in V בו מחוברים על ידי קשת. נהוג לסמן גרף שלם בעל n צמתים ב-K_n. גרף שלם מהווה דוגמה לקוגרף.

גרף שלם הוא ה**קליקה** (clique) של עצמו. קליקה בגרף לא מכוון היא תת-קבוצה של הצמתים שבה כל שני צמתים מחוברים בקשת.

## תכונות
בגרף שלם בעל n צמתים ישנן \frac{n(n-1)}{2}  קשתות (ראו מספר משולשי: קומבינטוריקה) והוא גרף רגולרי מדרגה {n-1} . בגרף שלם רכיב הקשירות של הגרף הוא הגרף עצמו. בנוסף, הגרף המשלים של גרף שלם הוא גרף ריק.

אם כל אחד מקשתות הגרף תקבל כיוון, הגרף שיתקבל יקרא גרף תחרות.

ניתן לפרק גרף K_n ל-{n} עצים, T_1,\dots,T_n, כאשר כל העץ T_i כולל {i}  צמתים.

מספר המסלולים השונים בין שני צמתים מסוימים ב K_{n+2} נתון על ידי 
 w_{n+2} = n! e_n = \lfloor en!\rfloor ,
כאשר e הוא קבוע אוילר ו 
e_n = \sum_{k=0}^n\frac{1}{k!} .

מספר הזיווגים בגרף שלם K_n, הידוע גם כ"מספרי טלפון", הוא 
T(n) = \sum_{k=0}^{\lfloor n/2\rfloor}\binom{n}{2k}(2k-1)!! = \sum_{k=0}^{\lfloor n/2\rfloor}\frac{n!}{2^k (n-2k)! k!}.

בתורת הסיבוכיות הוכח שבעיית מציאת תת-גרף שלם הגדול ביותר בגרף נתון נכללת בקטגוריה NP-קשה, והצגתה כבעיית הכרעה ("האם קיים תת-גרף שלם מסדר הגדול מ-k?") היא בקטגוריה NP-שלמה. חיפוש של קליקה שקול לחיפוש של קבוצה בלתי תלויה (קבוצת צמתים אשר אין זוג מהם המחוברים בקשת) בגרף המשלים (שקבוצת הקשתות שלו משלימה את קבוצת הקשתות של הגרף הנתון). לכן האלגוריתמים הידועים לשתי הבעיות הם בעלי סיבוכיות זהה וכן תוצאות הקושי לקירוב.

## גאומטריה וטופולוגיה
גרף שלם עם {n} צמתים מייצג את הקודקודים של סימפלקס ממימד {n-1}. מבחינה גאומטרית, K_3 יוצר את קבוצת הקודקודים של משולש, K_4 יוצר ארבעון וכו'.

הגרפים K_1 עד K_4 הם גרפים מישוריים, אבל הגרף השלם K_5 הוא אחד משני הגרפים היחידים שאינם מישוריים. הגרף השני הוא K_{3,3} – הגרף הדו צדדי המלא בעל 3 צמתים בכל צד. משפט קורטובסקי קובע שגרף מישורי אם ורק אם אינו כולל תת-גרף שהוא חלוקה של K_5 או K_{3,3}.

## דוגמאות
גרפים שלמים בעלי n צמתים, עבור n בין 1 ל-12, מוצגים להלן ביחד עם מספר הקשתות:

## ראו גם
* קוד פרופר

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תורת הגרפים
עינפז ירוק

**עינפז ירוק** (שם מדעי: *Chrysoperla carnea*), הידוע גם כ**ארינמל ירוק**, הוא חרק ממשפחת עינפזיים המשתייך לסדרת ארינמלאים, בעלי גלגול מלא.

זהו המין השכיח ביותר בישראל, וקרוב מאוד למין עינפז רקום כנף. בוגרים וזחלים מצויים בכל ימות השנה בכל חלקי ישראל. בחורף מתקיימים הבוגרים באוכלוסיות קטנות במטעים ירוקי עד כגון אבוקדו, זיתים, חורשות אורנים וכן בשדות בור ובגינות נוי.

הבוגרים מופיעים באביב ובקיץ באוכלוסיות גדולות ממדים על גידולי שדה, כגון: אספסת, כותנה וירקות לא מרוססים. הם מעמידים שם דורות אחדים. להבשלת הביצים זקוקות הנקבות למזון חלבוני. הן מקבלות אותו מאכילת טל דבש ואבקת פרחים.

הביצים מוטלות בקבוצות, בדרך כלל ליד חלקי צמח הנגועים בריכוזי כנימות. הזחלים הבוקעים מסוגלים לסבול רעב ימים אחדים עד למציאת טרף. עד להשלמת גידולו עשוי זחל אחד להיזון מ־300–400 כנימות עלים או מעשרות זחלי עשים צעירים, לכן הזחלים משמשים גם בהדברה ביולוגית.

כל דרגות ההתפתחות נפגעות על ידי צרעות טפיליות.

## קישורים חיצוניים

* עמיר וינשטיין, חלון פתוח לחרקים - עינפז ירוק.

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1836
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'יימס פרנסיס סטפנס
קטגוריה:עינפזיים
קטגוריה:ארץ ישראל: מרושתי-כנף
השראה אלקטרומגנטית

ממוזער|ניסוי פאראדיי
**השראה אלקטרומגנטית** (באנגלית: **Electromagnetic Induction**) היא תהליך פיזיקלי מתחום האלקטרומגנטיות בו שינוי בשטף מגנטי גורם להופעה של מתח חשמלי במוליך. במילים פשוטות יותר- על ידי מניפולציות על השדה המגנטי, ניתן ליצור זרם חשמלי. תופעה זו מהווה את הבסיס לייצור של זרם חילופין על ידי גנרטור ולפעולתם של הסליל, השנאי והמנוע החשמלי. ניתן ליצור שטף שמשתנה בזמן על ידי שדה מגנטי שמשתנה בזמן או על ידי הנעת מוליך בשדה מגנטי קבוע, שייגרום לשינוי בשטח החתך בו השדה המגנטי עובר.

ההשראה האלקטרומגנטית מתוארת על ידי חוק פאראדי, שהוא אחד ממשוואות מקסוול. חוק פאראדי אומר, שהכוח האלקטרו מניע שנוצר בלולאה מוליכה סגורה נמצא ביחס ישר לקצב שינוי שטף השדה המגנטי דרך השטח הכלוא בלולאה.

דוגמה להשראה אלקטרומגנטית היא פעולת הגנרטור: בגנרטור מסובבים תיל מוליך (הנקרא רוטור) בתוך שדה מגנטי קבוע. עקב השינוי בזווית בין המשטח הכלוא על ידי התיל לכיוון השדה המגנטי משתנה גם השטף המגנטי העובר דרכו, ובתיל נוצר כא"מ מושרה המניע זרם לפי חוק אוהם. בשל סיבוב התיל במהירות זוויתית קבועה והשינוי המתמיד בשטף שנובע מכך, על הכא"מ המושרה לשנות את גודלו ואת סימנו בהתאם, וכך נוצר זרם חילופין. מנוע זרם חילופין פועל באותו אופן בדיוק, אלא שפעולתו הפוכה מפעולת הגנרטור: על תיל נושא זרם חילופין מופעל כוח כתוצאה משדה מגנטי קבוע המסובב אותו במהירות זוויתית קבועה.

באותו אופן שבו השינוי בשטף מגנטי משרה מתח (שדה חשמלי לאורך דרך), כך גם שינוי בשטף של שדה חשמלי משרה שדה מגנטי לאורך דרך. זהו התיקון של מקסוול לחוק אמפר.

## ראו גם
* חוק פאראדי
* השראות
* חוק אמפר המתוקן
* משוואות מקסוול
* חימום השראתי

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אלקטרומגנטיות
עינפזיים

**עינפזיים** (שם מדעי: Chrysopidae) היא משפחת חרקים מסדרת ארינמלאים, אחידים מאוד בצורתם. בעלי גלגול מלא. המשפחה מונה כ-1,350 מינים. הם נקראים גם ארינמלאים ירוקים. תפוצתם כלל עולמית. בארץ ישראל מצויים כ-20 מינים, חלקם שכיחים מאוד.

הבוגרים ירוקים או חומים, ולהם עיניים מבריקות מוזהבות. אורך גופם 6–30 מ"מ. המחושים חוטיים, ולרוב ארוכים מן הכנפיים הקדמיות. הגוף והכנפיים אינם שעירים.

העינפזיים ניזונים מצוף ומטל דבש שמפרישות כנימות וציקדות. מינים אחדים הם טורפים.

הנקבות מטילות את ביציהן יחידות או בצברים. הביצים נישאות על זירים מוארכים. הזירים נוצרים מהתקרשות טיפת ריר המופרשות עם כל ביצה, לאחר שהנקבה נגעה בקצה בטנה במצע ההטלה (עלה, ענף או אבן) ומשכה את בטנה כלפי מעלה.

הזחלים שונים מאוד זה מזה בצבעיהם. מבנה גופם מוארך תמיד ותנועתם זריזה. לזחלים של מינים רבים נודעת חשיבות כלכלית חיובית (עינפז ירוק לדוגמה), שכן הם טורפים יעילים של מזיקי חקלאות, כגון: כנימות עלים, כנימות עש, ציקדות, פסילות, תריפסאים ואקריות.
ממוזער|זחל עינפז טורף כנימה

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מרושתי-כנף
ז'אן דה לה ברייר

**ז'אן דה לה ברייר** (בצרפתית: **Jean de La Bruyère**; 16 באוגוסט 1645, פריז – 10 במאי 1696, ורסאי) היה מסאי צרפתי.

## ביוגרפיה
ז'אן דה לה ברייר נולד בפריז בשנת 1645. למד משפטים, והתקבל כפרקליט בפרלמנט של פריז. בשנת 1673 קנה את משרת הממונה על האוצר במחלקת הכספים של העיר קאן שבנורמנדיה; משרה זו העניקה לו תואר אצולה.

ב-1680 הכיר את הבישוף ז'אק-בנין בוסואה, שלאחר ארבע שנים המליץ עליו בפני לואי השני דה בורבון, נסיך דה קונדה. לה ברייר שירת בחצרו של קונדה, שהעסיק אותו כמורה פרטי של נכדו. שנה לאחר מכן נישא התלמיד לבתם של לואי הארבעה עשר ושל מאדאם מונטספן, שהשתתפה גם היא בשיעוריו של לה ברייר. ב-1686, עם מותו של הנסיך קונדה, נעשה לה ברייר ספרן.

הוא התפטר ממשרתו בקאן והתמסר לחיבור ספרו "הדמויות של תאופרסטוס עם דמויות ומנהגים של המאה הזאת" (*Caractères de Théophraste, traduits du grec, avec les Caractères ou les mœurs de ce siècle*). הספר זכה לתשע הוצאות בשנים 1688–1696, שבכל אחת מהן הוסיף לה ברייר 'דמויות' ששיקפו את פריז של זמנו. זהו ספרו היחידי.

לה ברייר היה ביישן ומופנם באופייו וראה מעלות רבות ביכולת להיות לבד עם עצמך. הוא היה בן המעמד הבינוני, שנמצא, לעיתים קרובות, בחברתם של אריסטוקרטים ואנשי חצר המלכות.
הוא בחן את 'גן החיות' הממלכתי בעין חודרת, ותיאר אותו בספרו. הוא השתמש בשמות בדויים של אנשים מפורסמים בחצר המלכות. בפריז פורסמו 'מפתחות' שלפיהם ניתן היה לזהות את הדמויות המקוריות. לה ברייר מחה על כך ואמר שכל דמיון בין דמויותיו ואנשים מסוימים הוא מקרי לחלוטין; איש לא האמין לו, והוא הפך לאדם מפורסם. ב- 1693 נבחר לאקדמיה הצרפתית. לה ברייר, שנשאר רווק כל חייו, מת ב-1696 לאחר שני התקפים של שבץ מוחי, אך במשך זמן רב רווחו שמועות שהורעל.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:סופרים צרפתים
קטגוריה:סאטיריקנים צרפתים
קטגוריה:חברי האקדמיה הצרפתית
קטגוריה:ילידי 1645
קטגוריה:נפטרים ב-1696
415

## אירועים
* ספטמבר - זיגריק הופך למלך הויזיגותים למשך שבעה ימים
* ספטמבר - ואליה הופך מלך הויזיגותים

## נולדו

## נפטרו
* אטהאולף, מלך הויזיגותים בין השנים 410 ו-415

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
רצה מצוירת

**רצה מצוירת** (שם מדעי: *Graphipterus serrator*) היא חיפושית ממשפחת הרצניתיים.

אורכה מגיע ל-25 מ"מ, היא שחורה עם 14–30 כתמים לבנים ועגולים על כנפי החפייה. פעילת יום, טורפת חרקים ובעיקר נמלים גדולות. אזור המחיה המועדף עליה הוא קרקעות חוליות.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:רצניתיים
קטגוריה:ארץ ישראל: חיפושיות
414

## אירועים
* ינואר – אטהאולף מלך הוויזיגותים נושא לאישה את גאלא פלקידיה, אחות הקיסר הונוריוס
* פולכריה מכריזה על עצמה קיסרית האימפריה הרומית המזרחית
* פריסקוס אטאלוס מוכרז לקיסר רומי בבורדו

## נולדו

## נפטרו

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
קרבוס

**קרבוס** או **רצה** (שם מדעי: *Carabus*) היא סוג של חיפושית גדולות יחסית ממשפחת הרצניתיים. בעולם ידועים כ-1000 מינים מתוכם קיימים בישראל עשרה.

רוב המינים בסוג גדולים יחסית כ-12–50 מילימטר, רובם חסרי כנפי תעופה ולכן אינם יכולים לעוף. במינים רבים כנפי החפייה מלוכדות וצבעוניות, אם כי בישראל נפוצות חיפושיות בצבע שחור בלבד. את הזכר ניתן לזהות על פי ארבעת פרקי פיסת הרגל הקדמית המורחבים. חיפושיות אלו פעילות בעיקר בלילה וניזונות בעיקר משבלולי יבשה. במהלך היום הן נמצאות מתחת לאבנים.

בישראל ידועים עשרה מינים וקל לזהותם על פי אורך גופם (מעל 15 מילימטר) וצבעם השחור, ביניהם רצה סגלגלה שנפוצה מאוד בישראל (נוצצת וחלקה).

## קישורים חיצוניים

*The Carabus fauna of Israel מגדיר של הסוג בישראל.

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:רצניתיים
יקרוניתיים

**יקרוניתיים** (שם מדעי: Cerambycidae) הם משפחת חרקים מסדרת החיפושיות, בעלי גלגול מלא.
200px|ממוזער

## מאפיינים
המשפחה מונה 30,000 מינים ונפוצה בעיקר באזורים טרופיים. בישראל יש 120 מינים, ביניהם מזיקים הפוגעים בעצי יער, במטע ובעץ תעשייתי (יקרונית הרהיטים, לדוגמה).

אורך הגוף 4–80 מ"מ, והוא מוארך ושטוח במקצת. מחושים ארוכים בעלי 11 פרקים ולעיתים (במיוחד אצל הזכר) ארוכים יותר מהגוף. ביצים לבנבנות, מוארכות; צורת הזחל גלילית.

משך התפתחות הזחל וגודל החיפושית שתתפתח ממנו תלויים במידה רבה בלחות העץ ובערכו התזונתי.

ההתגלמות נמשכת 2–4 שבועות. ברוב המינים הבוגר חי 1–4 שבועות.

## רשימת הסוגים בישראל (רשימה חלקית)
200px|ממוזער|Batocera rufomaculata יקרונית התאנה בישראל
* *[[Clytus]]*
* *Echinocereus*
** תת-מין יקרונית נאה *Echinocereus bobelayei bobelayei*
* *Chlorophorus*
** תת-מין יקרונית הפרחים *Chlorophorus varius damascenus*
* *Phoracantha*
** מין של יקרונית האקליפטוס *Phoracantha semipunctata *
** מין של יקרונית האקליפטוס* Phoracantha recurva*
* *Batocera*
** מין יקרונית התאנה *Batocera rufomaculata*
* *Stromatium*
** יקרונית הרהיטים *Stromatium fulvum*
*בשנת 2016 תועדו בישראל פריטים של המין יקרונית אדמדמה *Pyrrhidium sanguineum*. המין נמצא בגליל המערבי על קורות עץ אלון שיובאו מאוקראינה לצורך הסקה. טרם נמצאו פריטים בוגרים על עצי אלון מקומיים, באזור הגליל המערבי.

## ראו גם
* חיפושית אסייתית ארוכת מחוש
* יקרונית טיטאנית

## קישורים חיצוניים

* 

* [שוליים==





[[קטגוריה:יקרוניתיים|*](https://web.archive.org/web/20130901010736/http://insects.net46.net/gallery/main.php/Coleoptera/Polyphaga_Cucujiformia_Cerambycoidea_Cerambycidae/

==הערות)]
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פייר אנדרה לטריי
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1802
יקרונית הרהיטים

**יקרונית הרהיטים** (שם מדעי: *Stromatium unicolor* או *Stromatium fulvum*), המכונה באופן עממי (ובטעות) **תולעת עץ**, היא מין של חיפושית ממשפחת היקרוניתיים.

אורך הגוף של יקרונית הרהיטים הוא כ-20 מ"מ וצבעה חום בהיר. היא נפוצה בבתים, פוגעת ברהיטים ובמשקופים (במקרים קיצוניים עלולה לגרום להתפוררותם). 

התפתחות הזחל נמשכת 2-7 שנים, בעלי גלגול מלא. הזחלים הם שגורמים לנזק ברכוש כאשר הם ניזונים בעיקר מהעמילן שנמצא בעץ, אפשר לשמוע קול כרסום מהעץ הנגוע.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:יקרוניתיים
קטגוריה:בעלי חיים שוכני בית
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1789
רצניתיים

**רצניתיים** (שם מדעי: Carabidae) היא משפחה של חרקים מסדרת החיפושיות. הרצניתיים, ככל סדרת החיפושיות, הם בעלי גלגול מלא.

בעולם ידועים כ-25,000 מינים. בישראל ידועים כ-400, רובם בצבע שחור.

הרצניתיים בעלי לסתות מפותחות. רובם טורפי חרקים, חלזונות ושבלולי יבשה, שלשולים ועוד. בזמן הטריפה הם מפרישים על הטרף רוק המכיל תססי עיכול. הביצים מוטלות לרוב אחת אחת בתוך האדמה. הזחל הוא זחל ראשוני, זריז וטורף כמו הבוגר.

פרטים הנמנים במשפחה: רצה מצוירת, רצה, רצנית אוליביה, מפציצנית מרעישה ורבים אחרים.

משפחה זו כוללת את תת-משפחת הגדיתים שחיות בעיקר על גדות מקווי מים. גדית זהובת-כתמים שייכת לקבוצה זו והיא בולטת בצבעיה הבוהקים הכוללים כחול, ירוק, אדום וצהוב-זהב.

## קישורים חיצוניים

* 
* מגדיר רצניתיים מישראל באתר החרקים של ישראל.
* מגדיר הרצניתיים באתר הטבע הישראלי של עוז ריטנר.
* 

*
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פייר אנדרה לטריי
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1802
חשופיות

**חשופיות** הן קבוצה של חלזונות חסרי קונכייה (ליתר דיוק, בעלי קונכייה פנימית קטנה ומנוונת), אך הן אינן קבוצה טקסונומית. לעומת החשופיות הרגילות קיימות גם חשופיות ים, שצורתן מזכירה את חשופיות היבשה מעט אך הן חיות בים ולרוב רעילות.

## מבנה החשופית
גוף החשופית רך, מכיל הרבה מים, אינו מוגן על ידי קונכייה, אך החשופית מייצרת ריר רב על גופה. הריר משמש גם כמעין "חבל" המאפשר לה להשתלשל ממקומות גבוהים עבורה, כגון קצוות עלים וענפים, עד הגעתה לקרקע. ישנם מיני חשופיות החיים במקומות לחים על היבשה, ויש חשופיות החיות בים. חשופיות היבשה מגיעות לגודל מקסימלי של כ-15 ס"מ.

## אזורי מחיה
החשופית היבשתית הנפוצה היא חשופית צהובה שאותה ניתן למצוא בגינות, חצרות ומרתפים של בתים. זוהי רכיכה יבשתית, השייכת למשפחת החשופיות בסדרת שבלולי היבשה. הקונכייה של החשופית הצהובה חבויה, כך שגופו של החילזון נראה חשוף - מכאן שמו. צורתו תולעתית ובראשו יש שני זוגות משושים: האחורי מתנשא מעל הקדמי, הוא ארוך יותר ובקצהו עיניים. אורך גופה של החשופית הצהובה 8 ס"מ. צבעה ירקרק-צהבהב, מוכתם בכתמים צהובים, והמשושים כחלחלים. החשופיות הצהובות הן דו מיניות - כל אחת מהן גם מעבירה זרע לחברתה וגם מטילה ביצים. החשופיות שוכנות במרתפי בתים, במערכת ביוב ועל קירות בתים. לעיתים הן זוחלות במערכת הביוב ויוצאות אל חדרי אמבטיה ואל מטבחים. הן שכיחות גם בגינות נוי ובמטעים. החשופית ניזונה מפטריות, אצות, עלים, ורקבובית מן הצומח.ממוזער|ימין|230px|חשופיות מנומרות מזדווגות

קובץ:Deroceras panormitanum ss Sicily 002.jpg|Sefykusius Maximus
קובץ:Arion vulgaris 03.jpg|Arion vulgaris
קובץ:Two Banana Slugs.jpg|חשופיות הבננה
קובץ:Lehmannia valentiana 2006-06-11 Jp2.JPG|Lehmannia valentiana
קובץ:Chromodoris magnifica.jpg|חשופית ימית - Chromodoris magnifica
קובץ:Amanita amerimuscaria 126174.jpg|חשופית אוכלת פטריה
קובץ:חשופית על קיר.jpg|חשופית על קיר
קובץ:חשופית מטפסת על חומה.jpg|חשופית מטפסת מעל חומה


## ראו גם

* חשופיות ים

## קישורים חיצוניים

* 
* 

*
אדמוניים

**אדמוניים** (שם מדעי: Pyrrhocoridae) היא משפחת חרקים מסדרת הפשפשאים.

האדמוניים היא משפחה קטנה יחסית הכוללת כ־400 מינים. בישראל יש רק שלושה נציגים ממשפחה זו בעלי צבעים הבולטים לעין (אדום ושחור) ומופיעים בקבוצות.

נפוצה בעיקר באזורים הטרופיים של העולם הישן.
# אדמון מצויר (*Pyrrhocoris apterus*)
# אדמון מצרי (*Scantius aegyptius*)
# אדמון שחור (*Scantius forsteri*)

## קישורים חיצוניים

*
תריסית ירוקה

**תריסית ירוקה** (שם מדעי: *Nezara viridula*), הידועה גם בשם **פשפש ירוק** או **חומייני ירוק**, היא מין של פשפש ממשפחת התריסיתיים, בעלת גלגול חסר. המין קל לזיהוי בישראל על פי שלוש היבלות הלבנות בבסיס המגנית.

זהו מין גדול, קוסמופוליטי. אורך הגוף נע בין 12-16 מ"מ. צבעה של התריסית הוא ירוק מבריק ובצד התחתון של הראש יש זוג עיניים פשוטות (ocelli) נוספות על הזוג שמעליהן. יש וריאציה נפוצה בה הראש וקדמת החזה צהובים. לבטן צורת גג, עם בליטה לבנה במרכז ופתחי בלוטות הריח קצרים.

הנקבות הבוגרות חורפות במסתור (לרוב מתחת לעלי שלכת), וכשהטמפרטורות עולות בסוף החורף הן מטילות מיד. בצורה זו הזחלים זוכים להיות מראשוני הזחלים באביב, ועקב כך, עם הכי מעט מתחרים על מזונם (צמחים).

בארץ מקימה התריסית הירוקה 3 דורות בשנה. הנקבה מטילה את הביצים בקבוצות המונות 12 - 100 בקבוצה בצד התחתון של העלה. לזחל 5 דרגות התפתחות עם צבעים שונים: חום או שחור-חום עם ציורים שחורים ובשלב האחרון ירוק עם ציורים שחורים או שחור עם ציורים צהובים.

התריסית הירוקה היא רב פונדקאית. היא מזיקה לחקלאות עקב יכולתה לתקוף גידולי תרבות רבים ובכך לגרום לנזק ניכר.

הצרעה הטפילית סקליון התריסית (Trisolcus basalis) מטילה את ביציה בתוך ביצי התריסית, וכשזחליה בוקעים הם אוכלים את ביצי התריסית.

תפוצה: באביב, בקיץ ובסתיו, בעיקר בצפון הארץ ומרכזה.

## קישורים חיצוניים

* תריסית ירוקה - אגדות ומידע מפורט מתוך האתר טיולי - טיולים מסלולי טיול
* תריסית ירוקה בווידאו - צפו בתריסית הירוקה על שיח עגבניות

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:תריסיתיים
קטגוריה:פרוקי רגליים קוסמופוליטיים
קטגוריה:ארץ ישראל: פשפשאים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
דגור-נואין-גיליאת

בעולם הפנטזיה של ג'ון רונלד רעואל טולקין, **דַגוֹר־נוּאִין־גִילִיאַת** (בסינדארין: **Dagor-nuin-Giliath** - **הקרב תחת הכוכבים**) היה הקרב השני במסגרת מלחמות בלריאנד. בקרב השתתפו סיעת הנולדור הגולים תחת הנסיך פֵאַנוֹר וכוחות האורקים של מלקור. הקרב נערך לאחר הריסת שני העצים, אך בטרם עליית הירח ועל כן שמו "הקרב תחת הכוכבים". סופו של הקרב בניצחון מזהיר של הנולדור, אך במחיר חייו של פאנור. הקרב התרחש לקראת תום שנות העצים.

בטרם הקרב נחתו הנולדור הגולים מאמן, הממלכה הברוכה במפרץ דרנגיסט וחצו את שערי הנולדור לתוך היתלום. שם הם חנו לחופו הצפוני של אגם מיתרים. המולתם ושריפת ספינותיהם סייעו למורגות' לגלות על בואם, ובתקווה להביסם בטרם יספיקו להכות שורש בבלריאנד, שלח מורגות' סיעת אורקים ליפול על הנולדור. למרות נחיתותם המספרית, הנולדור המיטו מכה קשה לאורקים. האורקים השורדים ברחו לארד גלן, ואחריהם הזדנבו הנולדור במרדף.

נמלי פלס של ממלכת הפלתרים היו תחת מצור אורקי מאז הקרב הראשון של בלריאנד. מורגות' קרא לכוח הצר לתקוף את הנולדור מהעורף, אך כוח בראשות קלגרום בן פאנור ארב להם. כוחות האורקים נקלעו בין שני כוחות הנולדור בסמוך לאֵיְתִיל סיריון. האורקים לחמו ללא הפסקה במשך עשרה ימים. רק סיעה זוטא של אורקים שרדה את המארב, אך פאנור סירב לתת להם לברוח ורדף אחריהם בתקווה לנצל את ניצחונו ולהביס את מורגות'. אומנם בהגיעם לדור דידלות יצאו הבאלרוגים ממצוקי התנגורודרים ושם לחמו בפאנור. רק גות'מוג, ראש הבלרוגים, הצליח להכניע את פאנור, ועל ערש דוויו הגיעו בניו לעזרתו. בניו של פאנור איחרו את המועד, ואביהם השביעם לנקום את דמו בטרם מותו.

עם מות פאנור עלה הירח לשמים, ועם עלייתו נחת פינגולפין אחיו עם הכוח העיקרי של הנולדור בלמות. שם הותקפו על ידי כוח אורקים שמורגות' שלח להכות את פאנור. פינגולפין וסיעתו נתפסו לא מוכנים, ובנו של פינגולפין ארגון נהרג. לבסוף הייתה יד הנולדור על העליונה והם הרגו באורקים. אחר תבוסתם פתחו האורקים במנוסה למעוזו של מורגות' באנגבנד, אך נצודו על ידי אנשיו של פינגולפין. בתום קרב זה, **קרב למות**, עברה סיעת פינגולפין לתוך מיתרים.

כך היה דבר בוא הנולדור לבלריאנד ניצחון מזהיר אשר בו נמחקו כל כוחות מורגות', אולם במחיר הכבד של חיי מנהיגם הבולט ואחד מנסיכיהם.

## הערות שוליים

קטגוריה:קרבות הארץ התיכונה
ערצב הגינה

**ערצב הגינה** (שם מדעי: *Gryllotalpa gryllotalpa*) הוא חרק ממשפחת הערצביים המהווים חלק מסדרת חגבאים. ידוע בשפת העם בכינוי "כלב מים".

אורך גוף הבוגר 40–60 מ"מ. צבעו חום, ראשו קטן, עיניו קטנות ומנוונות בחלקן. החזה הקדמי גלילי, הרגליים הקדמיות מיועדות לחפירה ומצוידות בשוקיים ובפיסות רחבות, הנושאות דורבנות לחפירה. המין מוכר ממערב האזור הפָּלֵאַרְקְטִי (אזור זואוגֵאוגרפי הכולל את אירופה, צפון אפריקה, אסיה מדרום להימלאיה והים האדום), ונמצא בכמויות קטנות באזורים מסוימים בישראל.

ערצב הגינה ניזון מהחי ומהצומח. מין זה מיטיב להלך על הקרקע, לחפור, לעוף ולשחות. הוא שוכן בקרבת מקווי מים או באדמה לחה. הוא מעדיף קומפוסט או אדמה עשירה בחומר אורגני. בקרקע שלא הושקתה הוא חופר לעומק של 30 ס"מ ואף יותר. בלילות הוא נמשך אל אור החשמל בבתים. הזכרים מחזרים אחרי הנקבות תוך כדי השמעת קולות צרצור. הנקבה מטילה כ-200 ביצים אובאליות בתוך מחילה באדמה. כעבור שבוע עד עשרה ימים אחרי הטלת הביצים הן בוקעות וכעבור 4–5 חודשים נשלמת ההתפתחות ומופיעים הבוגרים. סך כל חיי הבוגר נמשכים כשישה חודשים.

## קישורים חיצוניים

* ערצב הגינה, באתר "בעלי חיים קטנים" של מכון מופ"ת

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:ערצביים
קטגוריה:ארץ ישראל: חגבאים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
ערצביים

**ערצביים** (שם מדעי: Gryllotalpidae), הם משפחת חרקים מסדרת החגבאים. זוהי משפחה קטנה, המונה כ־60 מינים. מתוכם ניתן למצוא בארץ ישראל חמישה:

* ערצב אפריקאי (*Gryllotalpa africana*)
* ערצב ים-המלח (*Gryllotalpa marismortui*)
* ערצב ננסי (*Gryllotalpa minuta*)
* ערצב טלי (*Gryllotalpa tali*)
*ערצב הגינה (*Gryllotalpa gryllotalpa)*

## מאפיינים
גוף בני-המשפחה מכוסה מעטה קטיפתי, הגפיים הקדמיות רחבות ומותאמות לחפירה. במשפחה זו, לנקבה חסר צינור הטלה.

הערצב הוא אוכל-כול – הוא ניזון מחי ומצומח. הוא פעיל בלילה. בעת שיחורו אחר מזון הוא חופר מחילות ארוכות וניתן לזהות את הימצאו באדמה לפי השברים בקרום האדמה בנתיב חפירתו. הערצב פוגע בעיקר בשורשים של שתילי מטע וירקות, על ידי כרסום צוואר השורש. בשל כך, הוא מזיק מאוד לחקלאות, ובייחוד לגידולי תפוחי אדמה, תות שדה ובצלים. הוא פוגע במנבטות ובגינות-ירק, כאשר תוך כדי חפירה הוא מזיז נבטים ושתילים רכים, וגם טורף שלשולים שנקרים בדרכו.

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1870
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי הנרי לואיס פרדריק דה סאוסור
אדמון מצויר

**אדמון מצויר** (שם מדעי: *Pyrrhocoris apterus*; ידוע גם בשם העממי **פִּשְׁפֵּשׁ אֵש**) הוא חרק שאינו מעופף ממשפחת אדמוניים בסדרת פשפשאים.

## מאפייניים
זהו מין אירו-סיבירי. אורכו 8–12 מ"מ. ניזון מצמחים וזרעים אך לעיתים גם מחרקים אחרים ובמושבות תועדה גם תופעה של קניבליזם.

על הרקע האדום של גופו, ניתן לראות שראשו, מחושיו, רגליו, חלק מחזהו הקדמי, צידה התחתון של בטנו וכתם עגול על כל כנף חפייה בצבע שחור. צבעיו ותפוצתו הרחבה בישראל הביאו לבלבול בינו לבין מושית השבע, המכונה "פרת משה רבנו".

למין זה רב-צורניות במבנה הכנפיים ושרירי התעופה. קיימים שני מופעים: אחד בעל כנפיים קצרות ושרירי תעופה מנוונים, לאחר כנפיים ושרירי תעופה מפותחים. למרות השוני שני המופעים אינם יכולים לעוף. הקבוצות של האדמון המצויר נראות לעיתים קרובות על הקרקע, על צמחים או לרגלי צמחים. הוא ניזון ממציצת זרעים שנפלו מעצים ומשיחים, ביצי חרקים, חרקים מתים וחסרי חוליות אחרים מתים. לרוב ניתן לראותם ניזונים מזרעי חלמית.

הנקבה המופרית מטילה את ביציה בקרקע, בתוך גומה שהיא חופרת בעזרת הרגליים ולפעמים היא מטילה את ביציה מתחת לנשורת עלעלים.


פשפש האש 022.jpg|פשפשי אש בעין החורש
Pyrrhocoris apterus (Kowale bezskrzydłe).JPG|
Pyrrhocoris apterus.jpeg|אדמון מצויר, מקבץ פריטים צעירים ובוגרים


## ראו גם
* מתגודד מצרי
* פנדור אדמוני

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:אדמוניים
קטגוריה:ארץ ישראל: פשפשאים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
קטגוריה:חיות בר שחיות בערים בישראל
תריסיתיים

**תְּרִיסיתיים** (שם מדעי: Pentatomidae) היא משפחה בולטת מסדרת פשפשאים שמונה כ-3,000 מינים. בישראל מצויים כמאה מינים מהמשפחה.
הם מכונים גם "פשפשי פרחים" או "פשפשים מסריחים".

זוהי משפחה קוסמופוליטית. המינים גדולים ברובם (מעל 8 מ"מ) גופם קשיח וצבעם בולט. בעלי פתחי בלוטות ריח גדולים מאוד. הנקבות מטילות את הביצים בדרך כלל בתטולה על צמח פונדקאי, לעיתים על חפץ סמוך לו. הזחלים דומים בדרך כלל בצורתם לבוגר, אך שונים בצבעם. חלק מהמינים נחשבים כמזיקים לחקלאות (תריסית ירוקה לדוגמה).
250px|ממוזער|שמאל|תריסית מנוקדת (Graphosoma semipunctatum)
עדויות מאובנים מראות שהמשפחה הפכה נפוצה מאוד בתור המיוקן אשר בעידן קנוזואיקון, כנראה כתוצאה משינויים פאוניסטים אשר גרמו להתפשטות מהירה של עשבים וצמחים אחרים.

## אטימולוגיה
מקור שם המשפחה Pentatomidae מסוג הטייפ Pentatoma [מיוונית (חלק) tomos + (חמש) pente] על שום חמישה פרקי המחוש שמאפינים את רוב המינים במשפחה. בעבר כונתה משפחה זו, על ידי בודנהיימר, "פשפשי פרחים". השם העברי המודרני תריסיתיים מגיע מהשם העממי באנגלית shield bug מאחר שצורת הגוף של רוב התריסיות מחומשת ומזכירה מגן מימי הביניים. תריס היא מילה נרדפת למגן.

## מאפייני זיהוי
* אורך גוף: 5-18 מילימטרים.
* הגוף מזכיר בצורתו מגן.
* גוף מחולק לחמישה חלקים.
* לרוב המגנית גדולה ומשולשת.
* ראש קטן יחסית שמוסתר על ידי הגבית של החזה הקדמי (pronotum).
* מחושים לרוב בעלי חמישה מפרקים.
* חדק בעל ארבעה מפרקים.
* פיסת הרגל בעלת שלושה פרקים.
* בעל עיניות (ocelli)

## המינים המצויים ב[[ישראל]] (רשימה חלקית)
*תריסית הפסים *Graphosoma lineatum*
**Graphosoma semipunctatum*
*תריסית משוננת *Mustha spinulosa*
*תריסית הדגן *Aelia acuminata*
*תריסית המרווה *Stagonomus amoenus*
*תריסית זוטה *Eysarcoris ventralis*
*תריסית ירוקה *Nezara viridula*
*תריסית ירקרקה *Acrosternum millierei*
*תריסית ים תיכונית *Carpocoris mediterraneus*
*תריסית מגוונת *Codophila varia*
* *Codophila maculicollis*
*תריסית שעירה *Dolycoris baccarum*
*תריסית הצלף *Stenozygum coloratum*
*תריסית המצליבים *Eurydema ornata*
*תריסית כחולה *Zicrona caerulea*
**Aeliomorpha sheanensis*
* *Chroantha ornatula*
**Bagrada hilaris*
*תריסית הסוככיים *Ventocoris falcatus*

## קישורים חיצוניים

* 
* אלבום תמונות 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1815
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ויליאם אלפורד ליץ'
נואקשוט

**נואקשוט** (בערבית: **نواكشوط**, תעתיק מדויק: **נואכשוט**; בצרפתית: **Nouakchott**) היא בירת מאוריטניה והעיר הגדולה ביותר בה. מקור שמה מהמילה הברברית נאוואקסו - מקום הרוחות. העיר שוכנת במערב המדינה על שפת האוקיינוס האטלנטי. על פי מפקד האוכלוסין האחרון של מאוריטניה משנת 2023 אוכלוסיית העיר מונה כ-1.4 מיליון בני אדם והיא העיר הגדולה ביותר במדבר סהרה.

## היסטוריה
נואקשוט החלה ככפר דייגים קטן בתקופה הפרה-קולוניאליסטית ובתקופת המשטר הצרפתי. לאחר שמאוריטניה הגיעה לעצמאות, נואקשוט נבחרה להיות בירתה. השלטון רצה כי עיר הבירה תהיה עיר מודרנית, דבר שפסל שלל כפרים ועיירות. בניית העיר החלה במרץ 1958, ויסודות העיר הושלמו עד עצמאות המדינה בנובמבר 1960. בשנת 1976 העיר הותקפה פעמיים על ידי חזית פוליסריו. לאחר בצורת אזורית, הגיעו לעיר מהגרים רבים.

## ערים תאומות
* 
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מאוריטניה: ערים
קטגוריה:ערי חוף
קטגוריה:אפריקה: ערי בירה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1960
קטגוריה:האוקיינוס האטלנטי: ערי נמל
קטגוריה:אפריקה: ערי נמל
טנטא

**טַנְטָא** (בערבית: **طنطا**; בקופטית: **ⲧⲁⲛⲧⲁⲑⲟ**) היא בירת מחוז אל-ע'רביה בצפון מצרים. לפי אומדן רשמי מתאריך 1 ביולי 2023 אוכלוסיית העיר מנתה 597,694 בני אדם, מה שהופך אותה לעיר השנייה בגודלה במחוז אל-ע'רביה (אחרי אל-מחלה אל-כוברא) ולתשיעית במצרים כולה. העיר שוכנת בחצי דרך בין אלכסנדריה וקהיר, ומשמשת מרכז חקלאי גדול וצומת חשוב לרכבות במצרים. בעיר אחת מן האוניברסיטאות החשובות במצרים.

בשל המיקום הגאוגרפי בשפך הנילוס, בעיר לא נותרו שרידים מתקופת הפרעונים, אלא רק מן התקופה האסלאמית ואילך. ב-1882 התחולל בעיר קרב לכיבושה על ידי הכוחות הבריטים. בעיר קיים גם שדה תעופה צבאי, אשר מעליו התחוללו קרבות אוויר במהלך מלחמת יום הכיפורים. 

בטנטא הייתה קיימת קהילה יהודית מתקופות מוקדמות, אך מרבית חבריה עזבו לאלכסנדריה בתחילת המאה ה-18. כיום לא קיימת קהילה יהודית בעיר. 

בין האתרים בטנטא, מסגד הנקרא על שמו של שיח' , שהקים ב מסדר סופי, ובו קברו.

## מתושבי טנטא
* עאטף עביד - לשעבר ראש ממשלת מצרים
* עאטף צדקי - לשעבר ראש ממשלת מצרים
* סיד נוסיר - מרים משקולות
* פרופ' נאצר אבו זיד - חוקר הקוראן ומדעי האסלאם
* הרב דוד נחמיאש - שימש כרב העיר במשך כארבעים שנה
* אמינה רזק - שחקנית

## אקלים

## גלריית תמונות

קובץ:Tanta Railway Station.jpg|תחנת הרכבת בעיר
קובץ:Street scene in Tanta with the Ahmad al-Badawi Mosque in the background.jpg|מראה מרכז העיר, באופק נראה מסגד אחמד אל-בדווי
קובץ:Al-Ahmadi Azhar Institute -Tanta - Egypt.JPG|מכון אל-אחמדי אזהר בעיר

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מצרים: ערים
קטגוריה:מחוזות מצרים: ערי בירה