open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Let's Twist Again

**Let's Twist Again** הוא שיר שנכתב על ידי קאל מאן ודייב אפל, ובוצע על ידי צ'אבי צ'קר. הסינגל הפך לאחד הלהיטים הגדולים ביותר של 1961, כאשר הוא הגיע למקום השני במצעד הבריטי ולמקום השמיני במצעד הסינגלים האמריקני. השיר עוסק בשיגעון ריקוד הטוויסט ולשירו של צ'קר משנת 1960 "The Twist" אשר הגיע למקום הראשון הן במצעד הבריטי והן במצעד האמריקני.

בשנת 1962 השיר זכה בפרס גראמי בקטגוריית שיר הרוק אנד רול הטוב ביותר. צ'קר הקליט גם גרסה נוספת של השיר בגרמנית בשם "Der Twist Beginnt".

## הצלחה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שירי המשך
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על ריקודים
קטגוריה:שירי רוק אנד רול
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בבלגיה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בשוודיה
הנץ והיונה

**הנץ והיונה** (באנגלית: **Hawk and Dove**) הן דמויות בדיוניות של גיבורי-על המופיעות בחוברות הקומיקס ביקום DC של DC קומיקס. הצמד הופיע לראשונה בחוברת *Showcase #75* מיוני 1968 ונוצר על ידי הכותב סטיב דיטקו והמאייר סטיב סקיטס.

עד כה היו לצמד ארבעה גלגולים: האחים האנק הול ודונלד הול, האנק הול ודון גריינג'ר (המזוהים ביותר עם הדמויות), סאשה מארטנס וויילי וולברמן, והאחיות דון גריינג'ר והולי גריינג'ר. כל שם שניתן לדמות מתאר את גישתו ללחימה בפשע - הנץ מייצג אגרסיביות, בעוד היונה מייצגת פציפיזם, והשניים לחמו זה לצד זה למרות דעותיהם המנוגדות. הצמד קיבל את כוחותיו מקול מסתורי, שהתברר בהמשך כאדוני הכאוס והסדר.

## ראו גם
* Cloak and Dagger - דמויות בדיוניות של חברת מארוול קומיקס המתחרה

## קישורים חיצוניים
* 
* דף הדמויות בפרויקט פאנדום של DC קומיקס

קטגוריה:גיבורי-על ב-DC קומיקס
כלכלה קלאסית

**הכלכלה הקלאסית** נחשבת על פי רוב כאסכולה הכלכלית המודרנית הראשונה. בין מפתחיה המרכזיים אדם סמית, ז'אן-בטיסט סה, דייוויד ריקארדו, תומאס מלתוס וג'ון סטיוארט מיל.

ספרו של אדם סמית - עושר העמים, נחשב בידי רבים כראשיתה של הכלכלה הקלאסית (ובהרחבה- הכלכלה המודרנית). אסכולה זו הייתה פעילה עד מחצית המאה ה-19 ותחתיה עלתה הכלכלה הנאו-קלאסית. ישנה מחלוקות מסוימת בקרב כלכלנים באשר למה נכלל תחת הכלכלה הקלאסית בין השנים 1830-1870, וכן באשר לאופי הקשר בינה לבין הכלכלה הנאו-קלאסית. המונח 'כלכלה קלאסית' נטבע על ידי קרל מרקס בהתייחסו לכלכלה הריקארדית ובפרט לדייוויד ריקארדו, ג'יימס מיל וקודמיהם- אך המונח הורחב לאחר מכן לכלול הגות מאוחרת יותר במסורת הריקארדיאנית. 

הכלכלה הקלאסית תמכה בשוק חופשי והתנגדה למעורבות ממשלתית בחיי הכלכלה. אדם סמית טבע גם את מושג 'היד הנעלמה', לציון האופן בו האינטרס העצמי של פרטים מביא אותם לעסוק בפעילות התורמת לחברה ככללה. בעת המודרנית האסכולה האוסטרית מהווה המשך (ופורמליזציה) של הכלכלה הקלאסית מבחינות רבות.

בניגוד לכלכלה הקיינסיאנית הכלכלה הקלאסית לא הניחה אי-גמישות מחירים בסחורות ושירותים. כמו כן, הכלכלה הנאו-קלאסית דחתה במידה רבה את חוק סה, לפיו היקף הביקוש נקבע לפי יכולת הייצור, כלומר, לאורך זמן יתקבל שיווי משקל בין הביקוש לייצור. בנוסף האסכולה הקלאסית ראתה בשערי ריבית טבעיים כרכיב חשוב המשקף את רמת החיסכון במשק.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:היסטוריה כלכלית
קטגוריה:תאוריות כלכליות
קטגוריה:קפיטליזם
קרדיומיופתיה רסטריקטיבית

**קרדיומיופתיה רסטריקטיבית** היא מחלה של שריר הלב, השייכת לקבוצת מחלות הטרוגניות מסוג קרדיומיופתיה. מחלה זו אינה שכיחה יחסית, ומאופיינת על ידי תפקוד דיאסטולי שאינו תקין, לרוב יחד עם ירידה בכושר התכווצות שריר הלב. הסיבות לכך כוללות מחלות שונות, כגון מחלות הסננה, עמילואידוזיס למשל, מחלות אגירה, מחלות המביאות להפיכת שריר הלב לפיברוטי כגון סקלרודרמה, וכן מצבים נוספים. במחלה זו העליות מורחבות ומרבים למצוא פרפור עליות כאשר הלחץ הסוף דיאסטולי בחדרים מוגבר (לאור חוסר היכולת של החדרים להתרחב באופן משמעותי). לרוב התסמין הראשון יהיה סבילות למאמץ ולעיתים יש סימן קוסמאול חיובי.

## עמילואידוזיס
עמילואידוזיס (במרבית המקרים: ראשוני) הוא סיבה עיקרית למחלה זו, לאור ייצור מוגבר של שרשראות קצרות של אימונוגלובולינים אשר מסנינים את שריר הלב. לרוב, מצבורי העמילואיד מסנינים את שריר הלב בעיקר ליד מערכת ההולכה וליד העורקים הקורונריים וכתוצאה מכך יש הפרעות קצב וחסמי הולכה. הסיכון לקיום של קרישי דם בעליות מוגבר וזה מצדיק שימוש בטיפול נוגד קרישה.

## מחלות אגירה
מחלות אלו לרוב מתגלות במהלך הילדות ועוברות באופני תורשה שונים. במחלת פברי מחסור באנזים ליזוזומלי הקרוי אלפא גלקטוזידאז A, גורם הצטברות של גליקוליפידים וכתוצאה מכך מביאה לקרדיומיופתיה של שריר הלב. האבחנה קריטית היות שמתן תחליף לאנזים משפרת את התפקוד הלבבי ומפחיתה את המצבורים הגליקוליפידים. מחלות נוספות הן מחלת גושה, מחלות אגירת גליקוגן, מוקופוליסכרידזות ותסמונות נוספות, חלקן ניתנות לטיפול באמצעות מתן תחליפי של האנזים החסר.

## פיברוזיס של שריר הלב
מצבים שונים יכולים להביא להחלפת שריר הלב לרקמה פיברוטית. אחד מן המצבים הללו כולל סקלרודרמה או למשל מצבים כגון קרינה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מחלות לב
קומודור VIC-20

**קומודור VIC-20** (באנגלית **Commodore VIC-20**) הוא מחשב שהושק על ידי חברת קומודור מכונות עסקיות בשנת 1980. ראשי התיבות של VIC הן: Video Interface Chip.

המחשב, מבוסס על מעבד 8-סיביות 6502, שפותח על ידי MOS Technologies, תוכנן כמחשב זול והמוני, ומחירו בהשקה היה 300 דולר.

קומודור VIC-20 הוא המחשב הראשון שקצב הייצור שלו עלה על 9000 יחידות ביום, והראשון שמכר מעל מיליון יחידות.

המחשב שווק בכל העולם בשם VIC-20 למעט יפן, שם נקרא VC-1001. בגרמניה נקרא המחשב VC-20 (בגרמנית, vic מבוטא כמו fick, שהיא מילה גסה).

המחשב הבא של קומודור, קומודור 64, דומה (כמעט זהה) בצורתו החיצונית ל-VIC-20, הוא המחשב הנמכר בכל הזמנים, לפי ספר השיאים של גינס.

## קישורים חיצוניים

* קומודור VIC-20 באתר old-computers.com
* מדריך עזר למתכנתים בקומודור VIC-20
* סרטונים של משחקים שפותחו לקומודור VIC-20

## הערות שוליים

קטגוריה:מחשבים אישיים
קטגוריה:היסטוריה של המחשוב
קטגוריה:ארצות הברית: המצאות
קטגוריה:מוצרי קומודור
קטגוריה:מכשירים שהושקו ב-1980
קניון מול הים

**קניון מול הים** הוא מרכז קניות במרכז העיר אילת מול חופי הים האדום והטיילת שלצידם. קניון זה הוערך בשנת 2010 כקניון הרווחי ביותר בישראל, שכן נמצא באזור סחר חופשי הנהוג באילת משנת 1985, ולכן המוצרים הנמכרים בו פטורים ממע"מ.

בקניון מגוון של כמאה חנויות לממכר מוצרי חשמל, אופנה, אביזרים, תכשיטים, ספורט, הנעלה, מזון, קפה ועוד.

לקניון ארבע כניסות: דרך הטיילת, דרך מסעדת "קפה קפה", השער הראשי מול רחבת החניון, וכניסה מהחניון התת-קרקעי.
ממוזער|פנים קניון מול הים באילת

## בנייה ניהול ובעלות
רשות מקרקעי ישראל הקצתה בשנות ה-80 של המאה ה-20 את הקרקע שעליה נבנה קניון מול הים לטובת בניית מסחר ואטרקציות, ומכרה אותה ב-1981 לחברת אום רשרש של אריה דגן. הקרקע נותרה כשטח לא מאוכלס בלב העיר אילת וזכתה לכינוי "הבור של דגן". בשנת 1994 רכשה אופק נכסים בבעלות אלי ישראלי  את מחצית הזכויות על הקרקע ואת מלוא זכויות הניהול. אבן הפינה לקניון הונחה ב-20 נובמבר 1994. ב-18 במרץ 1997 נחגג יום אילת לזכר הנפת דגל הדיו באום רשרש במלחמת העצמאות, ובהזדמנות זו נפתחו שערי הקניון לקהל הרחב.

בשנת 2006 רכשה חברת אופק נכסים שבבעלות המנכ"ל אלי ישראלי את מניותיו של אריה דגן, והיא מכרה ב-2008 50% מהבעלות לשותפות שוה בשווה של חברת הביטוח הפניקס ואילן בן דב. באוקטובר 2021 דיווחה קבוצת עזריאלי על חתימת הסכם לרכישת מלוא הבעלות על קניון מול הים בתמורה ל-1.31 מיליארד שקל.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

מול הים
קטגוריה:קניוני עזריאלי
יעקב משה ליבוביץ

הרב **יעקב משה ליבוביץ** (ה'תרנ"ג, 1893 – כ"ד בסיוון ה'תשכ"ד, 4 ביוני 1964) היה ר"מ בישיבת כנסת בית יצחק בקמניץ, ולאחר מכן ראש ישיבת קמניץ בירושלים.

## תולדותיו
נולד בהלוסק, בלארוס, בנו של הרב ברוך בר ליבוביץ, שכיהן אז כרב העיירה. בשנת תרס"ד (1904) התמנה אביו לעמוד בראשות ישיבת כנסת בית יצחק והמשפחה עברה להתגורר בסלובודקה. כילד היה משתתף בשיעוריו של אביו בישיבה. כשגדל בהוראת אביו נסע ללמוד בישיבת ראדין אצל החפץ חיים מראדין והרב נפתלי טרופ, ושם גם הוכר כתלמידו של הרב ברוך יוסף פייבלזון. כעבור זמן נסע לבריסק להשתתף בשיעורי הרב יצחק זאב סולובייצ'יק. ומאז התקרב אליו מאוד. בסוף שנות ה-20 נסע לארץ ישראל ללמוד בישיבת חברון בעיר חברון. בפרעות תרפ"ט ניצל, ולאחר מכן שב לקמניץ, לשם עברה ישיבת כנסת בית יצחק. נישא לצייטא לאה, בת הרב משה בר מובשוביץ, רבה של לחוביץ.

בשנת תרצ"ח (1938) מינהו אביו כר"מ בישיבת כנסת בית יצחק. בשנת 1940 נמלט עם בני משפחתו לארץ ישראל, באוניה שבה היו גם הרב שך, הרב דוד פוברסקי ורבנים נוספים. יחד עם גיסו הרב משה ברנשטיין הקים בארץ את ישיבת קמניץ וגיסו הרב ראובן גרוזובסקי שלח כסף לתחזוקה של הישיבה כאשר את שטח הבניין קנה מדמי הנדוניה שלו. היה מקורב לרב יצחק זאב סולובייצ'יק והשתתף בשיעוריו בירושלים, וכן היה נמנה עם המניין הקבוע בביתו בשבתות ובימים טובים.

בניו הם הרב חיים שלמה ליבוביץ, מראשי ישיבת פוניבז' וקמניץ; הרב זלמן נטע ליבוביץ, מחבר ספר ברכת יעקב; והרב ברוך ליבוביץ.

נפטר ב-1964 ונקבר בהר המנוחות.

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי ישיבה ליטאים בישראל
קטגוריה:משפחת ברוך בר ליבוביץ
קטגוריה:בוגרי ישיבת חברון כנסת ישראל
קטגוריה:עולים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:בוגרי ישיבת ראדין
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1893
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1964
קניון רחובות

**קניון "עופר" רחובות** (מכונה גם "**הקניון הגדול**") הוא מרכז קניות במרכז העיר רחובות. הקניון נפתח בשנת 1996 ומשמש את תושבי רחובות והסביבה. הקניון בבעלות עופר השקעות.
## מבנה
הקניון משתרע על שטח של כ-30 אלף מ"ר, בשני מפלסים, מכיל 155 בתי עסק ומגדל משרדים בו שוכנים משרדי עיריית רחובות, מרפאות שירותי בריאות כללית ולאומית שירותי בריאות, סניף משרד הרישוי, תחנה מרכזית, בתי קולנוע, מועדון כושר ועוד.

ב-1998 תוקנה תקרת פל קל מסוכנת בקניון.

בשנת 2010 נסגרה התחנה המרכזית הישנה בעיר, והתחנה המרכזית החדשה עברה בסמוך לקניון. באותה שנה החלה הרחבת הקניון.

בשנת 2014 הרחבת הקניון הסתיימה, ועם הרחבת הקניון נבנה חניון נוסף.

בקניון פועל גם בית קולנוע מבית HOT CINEMA (לפני כן נקרא "גלובוס מקס"), הכולל שישה אולמות קולנוע.

### גלריית תמונות


Free Love in Rehovot, January 2025 71.jpg|קניון רחובות במהלך מלחמת חרבות ברזל
קובץ:IMG_7705n.jpg|בית הקולנוע (כיום הוט סינמה) בקניון רחובות
Buildings in the city of Rehovot, January 2025 31.jpg|כיכר החטופים ליד קניון רחובות
Kidnapped Square in Rehovot, January 2025 34.jpg|מיצב למען שחרור החטופים ברחבת הכניסה לקניון רחובות
Signs in the city of Rehovot, January 2025 51.jpg|מיצב למען שחרור החטופים ושלט למען שחרור התצפיתניות ברחבת הכניסה לקניון רחובות


## ראו גם
* התחנה המרכזית החדשה
* HOT CINEMA#בתי קולנוע פעילים

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

רחובות
קטגוריה:רחובות: מבנים
קטגוריה:רחובות: כלכלה
קטגוריה:קניוני עופר
קטגוריה:רחובות: תרבות
טריבונה

[250px|שמאל|ממוזער|טריבונות ב[תיאטרון קיסריה, מהתקופה הרומית]]
**טריבונה (tribuna באיטלקית: יציע)** היא מבנה המורכב ממדרגות גבוהות רבות, המאפשרות ישיבה או עמידה עליהן. מטרתה לאפשר לקהל רב לצפות בהתרחשות אחת, מבלי שהקרובים אליה יסתירו את המתרחש לרחוקים יותר. 

## היסטוריה

בניית הטריבונה נראתה כבר בתקופת יוון העתיקה ורומא העתיקה, בה נבנו טריבונות קבועות שאינן זמניות העשויות אבן. על הטריבונות באמפיתיאטרון ובתיאטרון הרומי ישבו הצופים, כשבמרכז על הקרקע מתרחשת ההצגה. הצופים יכלו ליהנות בצורה כזו ממקומות ישיבה רבים, שצורת בנייתם המדורגת נתנה זווית ראייה רחבה לכל צופה.

בימנו, טריבונות מצויות בדרך כלל בתיאטראות, ובאצטדיונים בהם מתקיימים אירועים כתחרויות ספורט. ישנן טריבונות בצורת חצי מעגל ואחרות בצורת מעגל שלם, כשבמרכזן מתחוללת ההתרחשות בה צופים.

## בקרב [[חסיד]]ים
ממוזער|250px|חסידים עומדים על פארענצ'עס בעת טיש בחסידות בויאן
בפי החסידים מכונות הטריבונות בשם "פארענצ'עס", והן משמשות לעמידה בלבד. פארענצ'עס משמשים בדרך כלל בעת התכנסות חסידים בטיש, לחתונה גדולה, למצווה טאנץ, או לאירוע גדול בו מופיע האדמו"ר. באירועים מסוג זה, נוהרים חסידים רבים ולעיתים מספרם מגיע לעשרות אלפים, ולכן גם בהן יש צורך לבנות פארענצ'עס לצורך פתרון בעיית מקומות הצפייה. על הפארענצ'עס נהוג, בחלק מהאירועים בחצר החסידית, לרקוד ולשיר, וזאת בדרך כלל בקידושים ובטישים מרכזיים. כאשר נערך בערב שבת או יום טוב טיש מרכזי בהשתתפות האדמו"ר, נבנות הפארענצ'עס לאחר התפילה. הישיבה מפונה מאדם ומרהיטים, ובמלאכת בניית הפארענצ'עס עוסקים גויים.

## בטיחות
מפאת אופיין, יש הטוענים שהטריבונות לוקות באי בטיחות מובהקת. מספר אירועי בטיחות ותאונות התרחשו על גבי טריבונות, האסון המפורסם והחמור ביותר בו היו מעורבים טריבונות הוא אסון הילסבורו - אירוע אשר התרחש ב-15 באפריל 1989, באצטדיון הילסבורו שבשפילד, אנגליה, שבמהלכו נמחצו למוות 96 אוהדי כדורגל. באירוע זה סומנו הטריבונות כאחד מגורמי האסון. בישראל ב-2021 התרחש האסון בבית הכנסת בגבעת זאב בו נהרגו 2 בני אדם ונפצעו 219.

## קישורים חיצוניים

*עָלָה מַעֲלוֹת רָמוֹת • אברך צנח מהפרנצ'עס במירון, בחדרי חרדים
*סכנה ב'טישים': פרנצ'ס ללא בטיחות מסכנות אלפי חסידים, כיכר השבת

קטגוריה:טיפוסי מבנים
קטגוריה:אלמנטים אדריכליים
אשר קרשטיין

[שמאל|ממוזער|200px|כתב [סמיכה לרבנות|סמיכה לרב אשר קרשטיין מרבי רפאל שפירא מוולוז'ין]]
הרב **אשר קרשטיין** (1886, מינסק בלארוס - 9 ביוני 1975, תל אביב), היה מתלמידי החכמים במינסק בתקופה שבין מלחמות העולם, ולאחר עלותו ארצה כיהן כרבה של העיר עפולה במשך כארבעים שנה.

## תולדותיו
נולד במינסק, בנו של הרב ברוך קרשטיין ומרים לבית דורסקי. בילדותו למד ב"חדר" ובישיבה קטנה במינסק, ולאחר מכן שלח אותו אביו לישיבת ראדין. נמנה עם קבוצת הבחורים בישיבה אשר נבחרו על ידי החפץ חיים לסייע לו בעריכת חיבורו ההלכתי המשנה ברורה. לאחר מכן עבר ללמוד בישיבת סלובודקה.

נישא לפרומה, בתו של הרב יהושע צימבליסט ("ר' יהושע מהורודנה"). לאחר נישואיו סייע רבות לחותנו בפעילותו התורנית המחתרתית במינסק. בשל פעילותו זו נרדף קשות בידי השלטונות הרוסים, הושם במאסר ותוכנן לשולחו לגלות בסיביר.

בשנת 1936 עלה עם משפחתו לארץ ישראל בסיועו של הראי"ה קוק, התמנה לרבה של עפולה והאזור, במקומו של הרב דב בער הכהן קוק, וכיהן בתפקידו כארבעים שנה, עד לפטירתו. היה האישיות הרבנית המרכזית בעמק יזרעאל. עסק בקירוב לבבות בקרב בני הקיבוצים והמושבים בעמק. נאבק במשחטות האזוריות להשגת שחיטה כשרה.

בבחירות לכנסת השנייה שובץ במקום ה-72 הסמלי ברשימת המזרחי.

נפטר בשנת תשל"ה (1975) ונקבר בהר הזיתים. לאחר פטירתו נקרא על שמו רחוב בעפולה.

חתניו הם יהושע לחובר מנתניה והרב יהודה שולמן.

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים ליטאים ישראלים
קטגוריה:בוגרי ישיבת ראדין
קטגוריה:בוגרי ישיבת כנסת ישראל (סלבודקה)
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:עפולה: רבנים ראשיים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הנביאים
קטגוריה:תלמידי החפץ חיים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1886
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1975
Gottes Zeit ist die allerbeste Zeit, רי"ב 106

**זמנו של אלוהים הוא הזמן הטוב ביותר** (בגרמנית: **Gottes Zeit ist die allerbeste Zeit**, ידועה גם בשם **אקטוס טרגיקוס**) היא קנטטה חילונית (רי"ב 106) שהולחנה על ידי יוהאן סבסטיאן באך והיא מיצירותיו הנודעות. הקנטטה מיועדת להלוויות, אם כי היא אינה רקוויאם.
היצירה היא אחת הקנטטות המוקדמות של באך, שאותה הלחין ככל הנראה ב-1708, בעת שהתגורר במילהאוזן, אולי לכבוד הלווייתו של ראש העירייה, כי במשפחת דוכס האזור, לפי חקירותיו של שפיטה, לא אירע שום מקרה מוות באותה תקופה.

## נושא
טקסט הקנטטה מורכב מאוסף פסוקים מהברית הישנה ומהברית החדשה וכן ממזמורים נוצריים של מרטין לותר ואדם רייזנר, שהמכנה המשותף לכולם הוא העיסוק במוות ובסופיות. ניכר ההבדל בין השקפת התנ"ך, המבטאת פחד מן המוות, לבין השמחה לקראת המוות בברית החדשה. לעומת "צו לביתך, כי מת אתה" של הנביא ישעיהו, משמיעה הסופרן את קריאת הסיום של חזון יוחנן: "בואה נא, האדון ישו" ובהמשך דברי הנחמה: "בשלוה ובגיל הולך אני מפה". לקנטטה שני חלקים ברורים: חלקה הראשון מציג את השקפת הברית הישנה על המוות, והחלק השני מציג את השקפת הברית החדשה. החלוקה הברורה יוצרת את המבנה הסימטרי של הקנטטה.

סביר להניח שבאך עצמו צירף את טקסט הקנטטה למוזיקה, כי משוררי התקופה לא היו צנועים דיים להסתפק בטקסט מכתבי הקודש בלי להוסיף חרוזים משלהם. בכל מקרה, זהו אחד הטקסטים המושלמים ביותר מבחינה מוזיקלית מבין הטקסטים הקיימים.

## מבנה והרכב מבצע
הקנטטה נכתבה עבור הרכב מוזיקלי קטן:
* קולות: סופרן, אלט, טנור ובס.
* כלים: שתי חליליות אלט, שתי ויולות דה גמבה ובאסו קונטינואו.
הקטעים המרכיבים את הקנטטה מחולקים מסורתית לארבעה חלקים:
;**פרק ראשון**
:סונאטינה (אינסטרומנטלי), מולטו אדאג'יו
;**פרק שני**
:1. מקהלה, אנדנטה/אלגרו/אדאג'יו אסאיי: Gottes Zeit ist die allerbeste Zeit (שעתו של אלוהים היא הטובה ביותר)
:2. אריוזו (טנור), לנטו: Ach, Herr, lehre uns bedenken (אלוהים, למד אותנו לִמְנוֹת [את ימינו])
:3. אריה (בס), ויוואצ'ה: Bestelle dein Haus (צו לביתך)
:4. מקהלה ואריוזו (סופרן), אנדנטה: Es ist der alte Bund (זוהי הברית הישנה) ו-Ja, komm, Herr Jesu, komm (כן, בוא, האדון ישו, בוא)
;**פרק שלישי**
:1. אריה (אלט), אנדנטה: In deine Hände befehl ich meinen Geist (בידך אפקיד רוחי)
:2. אריוזו (בס) וכוראל (דואט אלט ובס), אנדנטה: Heute wirst du mit mir im Paradies sein (היום תהיה אתה איתי בגן עדן) ו-Mit Fried und Freud ich fahr dahin (בשמחה ובשלווה אני עוזב)
;**פרק רביעי**
:מקהלה, אנדנטה/אלגרו: Glorie, Lob, Ehr und Herrlichkeit (שבח ותהילה, כבוד והדר)

## הקלטות
מבין הביצועים הידועים של היצירה ניתן להזכיר את ההקלטה של טון קופמן יחד עם תזמורת ומקהלת הבארוק של אמסטרדם מ-1994.

## קישורים חיצוניים

* פרטי הקנטטה באתר קנטטות באך
* טקסט הקנטטה באתר קנטטות באך (בתרגום לעברית)
## הערות שוליים

קטגוריה:קנטטות מאת יוהאן סבסטיאן באך
דידקטיות

**דידקטיות** הוא מונח המתאר חינוכיות יתרה, הבלטה של איכויות לימודיות או הדרכתיות.

מקור המונח הוא במילה διδακτικός (נהגה didaktikos) ביוונית עתיקה אשר מציינת למידה מתוך סקרנות ועניין.
במאה ה-19 המונח החל לשמש כביקורת על עבודות בהן המסר או המידע החינוכי היה מוגזם ואף בא על חשבון הנאת הקורא.

## דידקטיות באומנות
אמנות דידקטית פירושה אמנות שמבדרת או שמדריכה. 
מחזה דידקטי, למשל, שימש להעברת רעיון מוסרי או אמת נעלה, אשר לרוב בא לידי ביטוי במוסר השכל. 
מוזיקה דידקטית, למשל, שימשה ללימוד סולפג'.

דוגמאות ליצירות דידקטיות: 
* "סידהרתא" של הרמן הסה
* "עולמה של סופי" של יוסטיין גורדר.
* "המומינים" של טובה ינסון. 
* מסע הפלאים של נילס הולגרסון של סלמה לגרלף .

## ראו גם
* דידקטיקה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מונחים בפילוסופיה
קטגוריה:מונחים ספרותיים
קטגוריה:פדגוגיה
חבורת לא אירא

**חבורת לא אירא** היא סדרת ספרים חרדית לילדים של הסופרת יהודית גולן, (יצאה תחת שם העט ג. אבי-נתן) שיצאה בהוצאת חזון. מאייר הסדרה הוא דוד גולדשמיט. שם החבורה נלקח מהפסוק , והוא נבחר לשם הסדרה משום שהוא ראשי תיבות של ארבעת חבריה: אלי, ידידיה, ראובי ואבי. הסדרה פורסמה בעבר בהמשכים בעיתון הילדים של יום ליום, "יום צעיר". ספרי הסדרה נמכרו בקרוב ל-5,000 עותקים כל אחד.

## הדמויות
גיבורי הסדרה הם חבורה של 4 ילדים, אלי, ידידיה, אבי וראובי.
***ראובי** - הוא המנהיג הבלתי מוכתר של החבורה.
***אלי** - אלי הוא הבכור במשפחתו, הוא אחראי, עצמאי ומאורגן, הנכד של סבתוש.
***ידידיה** - ידידיה הוא בן זקונים במשפחתו ויש לו אמא דאגנית במיוחד.
***אבי** - חברו הטוב של ראובי.
## ספרי הסדרה
* **חבורת לא אירא במבצע חילוץ** - בני ברק, תשנ"ה. החבורה עוסקת בחילוץ משפחת חברם שנקלעו לידי המיסיון.
* **חבורת לא אירא אצל סבתוש** - בני ברק, תשנ"ו. החבורה מנסה לפתור תעלומה במושבה של סבתוש (-סבתא) של אלי וחושפת גנבים מהכפר הערבי הסמוך.
* **חבורת לא אירא בעקבות הפקיד הקשוח** - בני ברק, תשנ"ז. החבורה מאתרת את הוריו של אדם שנחטף ממעברה של עולים תימנים.
* **חבורת לא אירא בעקבות המפתח הנחושת** - בני ברק, תש"ס. החבורה עוזרת לשען שהסתבך עם חבורת נוכלים.

קטגוריה:ספרי ילדים ונוער בעברית
קטגוריה:ספרי ילדים ונוער חרדיים
קטגוריה:סדרות סיפורת חרדיות
מישהו פעם

**"מישהו פעם"** הוא האלבום השביעי של הזמר עברי לידר שיצא לאור ב-3 באוגוסט 2012.

סינגל ראשון מן האלבום הוא השיר הנושא את שם האלבום, מישהו פעם, שהפך במהרה ללהיט ועמד בראש מצעד גלגלצ במשך 3 שבועות. הקליפ הועלה לאתר הסרטונים YouTube, וצבר למעלה משלושה מיליון צפיות.
הסינגל השני שיצא לתחנות הרדיו "מזל טוב ישראל", שיר מחאה בשיתוף הזמר מוקי, התברג בעשיריה הראשונה במצעד השבועי של גלגלצ במשך מספר שבועות. בהמשך יצא הסינגל השלישי לרדיו "תרמיל" שכבש גם הוא את מצעד ההשמעות הארצי והגיע למקומות גבוהים במצעדי הפזמונים ברדיו בעיקר ברשת ג' שם הגיע למקום ה-1. ב-12 בספטמבר 2012 הגיע האלבום למעמד "אלבום זהב" ונמכר ביותר מ-20,000 עותקים. באותו חודש הוציא לאור את הסינגל הרביעי "לרגע קטן" שזכה להשמעות רבות מאוד והגיע גבוה במצעד ההשמעות ובמצעדי הפזמונים. בינואר 2013 יצא הסינגל החמישי והאחרון "אסתר אוכלת פחמימה". הצלחתו הייתה קטנה ביחס לסינגלים הקודמים ולא נחל הצלחה רבה בהשמעות.
במצעדי הפזמונים השנתי נחל "מישהו פעם" הצלחה רבה ודורג גבוה בשקלול כל המצעדים- בין היתר מקום 5 במצעד השנתי של גלגלצ ומקום 17 במצעד השנתי של רשת ג'. בשקלול כל המצעדים הגיע לעשרת הלהיטים המצליחים ביותר ע"פ המצעדים השנתיים.

## רשימת השירים באלבום
# מישהו פעם (03:44)
# קוסם (04:09)
# התרופה היקרה (03:46)
# תרמיל (04:12)
# לרגע קטן (04:26)
# מקום (03:08)
# מזל טוב ישראל (עם מוקי) (03:11)
# חצי בחושך (05:06)
# אסתר אוכלת פחמימה (03:26)
# יאן (03:23)
# להיפתח לאהבה (04:19)
# תמונה משפחתית (03:58)
# ראש בקיר (04:28)

## סינגלים

## קישורים חיצוניים

* קליפ לסינגל "מישהו פעם" באתר YouTube
* קליפ לסינגל "מזל טוב ישראל" באתר YouTube
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:אלבומי עברי לידר
קטגוריה:אלבומי חברת הליקון
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי ג'וני גולדשטיין
קטגוריה:אלבומים בעברית
קומודור אינטרנשיונל

**קומודור אינטרנשיונל** (באנגלית: **Commodore International**) הייתה חברת אלקטרוניקה אמריקנית מפנסילבניה שפעלה בין השנים 1954–1994. לחברה היה תפקיד חיוני בהתפתחות המחשב האישי במהלך שנות ה-70 ושנות ה-80 של המאה ה-20. החברה פיתחה ושיווקה בהמשך את המחשב השולחני הנמכר ביותר בכל הזמנים (לדגם יחיד), הקומודור 64.

חברת קומודור הוקמה ב-1954 על ידי יהודי פולני ניצול שואה בשם ג'ק טרמיאל (נולד בשם אידק טרזמיאל) ששרד את מחנה ההשמדה אושוויץ. החברה הוקמה במקור כחברה למכונות כתיבה ניידות.

החברה ידועה גם בשל מחלקת המחקר ופיתוח שלה - **קומודור מכונות עסקיות** (באנגלית: **Commodore Business Machines**) 

החברה הכריזה על הליך פירוק באפריל 1994. לאחר מכן נרכשה החברה על ידי חברת Escom אשר גם היא פשטה את הרגל בהמשך. בשנת 2004 נמכר המותג קומודור לחברת Yeahronimo Media Ventures עבור 22 מיליון אירו.

## קישורים חיצוניים
* 

* היסטוריה של חברת קומודור אינטרנשיונל 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
*
קטגוריה:יצרני חומרה אמריקאים
קטגוריה:חברות תוכנה אמריקאיות
תוכנית היל"ה

[ממוזער|[סמלילה של התוכנית לצד זה של רשת החינוך עתיד שזכתה במכרז האחרון (2024 בהפעלת התוכנית.]]
**תוכנית היל"ה** (**ה**שכלת **י**סוד ו**ל**ימודי **ה**שלמה) פועלת במסגרת תחום קידום נוער באגף א' לחינוך ילדים ונוער בסיכון של משרד החינוך ורשת החינוך עתיד.

## הקמה ופעילות
היל"ה הוקמה בשנת 1980 על ידי עמי וולנסקי שניהל את היחידה לקידום נוער במשרד החינוך. בעשור הראשון לקיומה עמדה בראש התכנית ברוריה בקר. התוכנית בקשה לתת מענה לחסכים בהשכלת היסוד של נוער בסיכון בגילאי 15–18 שנשר מהמסגרות הפורמליות. הודות לתפיסה החינוכית שהיא אימצה ולכלים הפדגוגיים הייחודיים שהיא פיתחה, מילאה התכנית תפקיד חשוב בתהליך הטיפול בנוער זה ושילובו מחדש במסלולים נורמטיביים.

בשנת 1992 החליטה ועדה משותפת של משרד החינוך ומשרד האוצר לפרסם את התוכנית לראשונה. כיום, מהווה התוכנית מסגרת חינוכית ייחודית מוכרת לצורכי הקניית השכלה, כחלק ממענה הכולל של משרד החינוך, הרשויות המקומיות והחברה למתנ"סים. ובבסיסה העיקרון של הקניית יכולות והשלמת פערים לנערות/נערים על מנת לחזק השתלבות חברתית ותעסוקתית עתידית.

התוכנית מופעלת על ידי משרד החינוך ורשת החינוך עתיד.

## פדגוגיה
במסגרת התוכנית עובדים כ־1300 מורים. התוכנית פועלת ברחבי ישראל במסגרת יחידות לקידום נוער ברשויות המקומיות ובמוסדות חסות הנוער, ומיועדת לבני נוער אשר מצויים מחוץ למסגרת החינוך הפורמלית לצורך השלמת השכלתם. במסגרת התוכנית ישנם מספר מסלולי לימוד: מסלולים לקראת קבלת תעודה ל-8 עד 12 שנות לימוד, לתעודת גמר תיכונית ולתעודת בגרות. התוכנית מקיפה, נכון לשנת 2016, כ-8000 תלמידים ב-160 מרכזים. ומופעלת על ידי כ-60 מנחים פדגוגיים.

## מכרזים
עד שנת 2012 הופעלה התוכנית על ידי אגף השכלה ופנאי בחברה למתנ"סים. תנאי העסקת המנחים זכו לביקורת, ובשנים 2011–2012 התנהל מאבק להסדרת תנאי העסקתם והשוואתם לאלה של יתר עובדי ההוראה במשרד החינוך. בשנת 2012 זכו רשת עתיד ומט"ח במכרז חדש להפעלת התוכנית.

בינואר 2013 חתמו עובדי תוכנית היל"ה המאורגנים בכוח לעובדים על הסכם קיבוצי ראשון עבור מורי הקבלן.

בשנת 2018 זכתה שוב החברה למתנ"סים בהפעלת התוכנית.

במכרז שפורסם בשנת 2023, לראשונה אחרי 30 שנה הושמט התנאי הדורש מהמועמדים תעודת הוראה או תואר ראשון. המכרז תוקן לאחר לחצים מצד ועד מורי היל"ה המיוצגים על ידי כח לעובדים.

## שלוחות חרדיות
בכמה ערים ברחבי הארץ ישנן שלוחות חרדיות של המחלקה לקידום נוער ותוכנית היל"ה. מטרתן היא להעניק סל שירותים הכולל חינוך וטיפול לבני נוער חרדים שנשרו מהמסגרת הישיבתית, מתוך רגישות תרבותית בשילוב לימודי קודש, באופן התואם את אופי המגזר החרדי.

## קישורים חיצוניים
*תוכנית היל"ה, אתר התוכנית רשתות חברתיות של תוכנית היל״ה: פייסבוק ואינסטגרם
* המחלקה לקידום נוער - היל"ה, באתר משרד החינוך

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: מיזמי חינוך
קטגוריה:נוער בישראל
אהרן הלוי איזגור

**אהרון הלוי אִיזְגוּר** (ברוסית: **А. С. Изгуръ**; ט' באב תרל"ד, 23 ביולי 1874 – 1943) היה סופר, עיתונאי ומורה יהודי-רוסי.

## תולדות חייו

איזגור נולד בקיץ תרל"ד (1874) בעיר ברזינו (בבלארוסית: Беразіно; בפולנית: Berezyna) שבפלך מינסק של האימפריה הרוסית (רוסיה הלבנה). כבר בגיל צעיר מאוד החל לעסוק בכתיבה ולחבר מאמרים. למד בישיבות שונות עד גיל שבע עשרה והיה בקי בתלמוד. מאוחר יותר למד על בוריין גם רוסית וגרמנית. בשנת תרנ"ג (1893) עבר לעיר קייב והיה למורה לעברית. שם הכיר את הסופרים משה אהרן שצקס ויצחק יעקב וייסברג, ובהשפעתם החל לפרסם מאמרים ב"המליץ", "הצפירה" ו"המאסף". התמחה בשפה העברית ובהוראתה, וכתב כמה ספרים בנושאי לימוד עברית ושיטות הוראה. כמו כן כתב חוברת הדרכה לבני בר מצווה (קייב תרע"ד).
בעיתון "המליץ" שימש גם ככתב לענייני מדע, ובין היתר תרגם בסוף שנת 1902 (לפי הלוח הגריגוריאני: תחילת 1903) מאמר בשם "מחלת הנפש" מאת הרופא א"ל גולדשטיין, שהופיע בהמשכים בארבעה גיליונות, בנושא יחסה של החברה אל האנשים שלקו במחלות נפש. לדבריו, "חוב קדוש מוטל עלינו גם להיטיב כפי יכלתנו חיי אנשים כאלה, אשר רבים מהם ישרים ותמימים, אוהבי עבודה ומביאי תועלת לחברת המין האנושי... ולבסוף נפלו בידי צרה... כלומר: היו למשוגעים"..
בשנת 1898 הוציא בעיר ניז'ין את הספר "שלוש תקופות בדברי הימים לבני ישראל", שהוא מהניסיונות המקוריים הראשונים לכתיבת תולדות עם ישראל במאה ה-19.

אחיו, יהודה ליב הלוי איזגור, תרגם מרוסית לעברית את ספרו של גרגורי אלכסנדרוביץ' מוֹצטֶט "היהודי" (ליק תר"ס).

## ספריו
* **החנוך והמתודות: שני מאמרים בדבר שאלת "החנוך העברי" ...**, קייב: חובבי החנוך העברי, 1904. (התוכן: א. חקוי ומקוריות; ב. תשובה ליוצר מתודות.)
* **פת לחם**, 1907.
* **שלש תקופות בדברי הימים לבני ישראל (1800–1897): ונלוה אליו מאמר "בקרת תהיה" ...**, נֶז'ין: דפוס ווענגער, תרנ"ח.
* **השפה והתרבות העברית: הרצאה: נקראה באספת הסתדרות צעירי ישראל לשפה ולתרבות העברית בקיוב**, קייב: צעירי ישראל, תר"ע 1910.

### בעריכתו
* **עוללות לבנון: שני סיפורים לילדים: א) חמשה עשר בשבט, ב) אגרת הפורים**; שנמצאו באמתחת כ"י של יצחק יעקב ווייסבערג, נערכו ונסדרו בידי אהרון הלוי איזגור, ברדיצ'ב: דפוס שעפטיל, תרס"ה.
* **בר-מצווה: כולל כל מה שנחוץ "לבר-מצווה":** הלכות תפילין, ברכות תפילין, ברכות התורה, ברכות קודם ואחר הפטרה בעברית ובתרגום רוסי, גם שני "נאֻמי" "מענינא דיומא" בעברית וברוסית; ערוך לתועלת בני-הנעורים על ידי אהרן הלוי איזגור, קייב: דפוס שעפטיל, תרע"ד.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 'איזגור, אהרון הלוי', בתוך: גצל קרסל, **לקסיקון הספרות העברית בדורות האחרונים**, כרך א, מרחביה: ספרית פועלים, תשכ"ה.

מפרי עטו:
* 
* שלוש תקופות, בארכיון האינטרנט

תרגום:
* , , , 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי חינוך יהודים רוסים
קטגוריה:אנשי חינוך שוחרי השפה העברית
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:עיתונאים כותבי עברית
קטגוריה:עיתונאים יהודים רוסים
קטגוריה:תקופת התחייה
קטגוריה:מחברי ספרי עיון יהודים
קטגוריה:סופרים יהודים בלארוסים
קטגוריה:ילידי 1874
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1901
שאול חיות

**שאול חיות** (בגרמנית: **Saul Chajes**; 15 במאי 1884, ברודי, גליציה – 15 במרץ 1935, וינה) היה ארכיונאי, ספרן וביבליוגרף יהודי אוסטרי. מחבר "אוצר בדויי השם" (1933) – רשימת הכינויים הספרותיים בספרות העברית והיידית מתקופת הגאונים ועד העת החדשה.

## ביוגרפיה
שאול חיות נולד באביב 1884 בעיירה ברודי שבגליציה, האימפריה האוסטרו-הונגרית, בנם של אתל לבית שפירא והרב יצחק חיות, אב"ד ברודי, ונכדו של הרב צבי הירש חיות מז'ולקיב (מהר"ץ חיות). הוא היה דודנם של הרב והחוקר צבי פרץ חיות (1876–1927), רבה הראשי של וינה, ושל ההיגייניסט הברלינאי, רופא העור והמין ד"ר בֶּנוֹ חיות (1880–1938).

ב-8 באפריל 1908 נישא לאסתר פוֹגֶלמן. נסמך לרבנות.

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה עבר לבירה וינה, והיה לעוזר-ספרן בספריית הקהילה היהודית. עבד בארכיון וספריית הקהילה בווינה עד מותו.
פרסם מאמרים מדעיים, מסמכים מקוריים וביבליוגרפיות מעל במות שונות.

חיבורו הגדול, שפורסם כשנתיים לפני מותו, הוא "אוצר בדויי השם" (וינה 1933) – "מפתח השמות הבדויים של המחברים בספרות ישראל בעברית ובאידית – כינוייהם, סימניהם ונוטריקוניהם עם פתרונותיהם – מתקופת הגאונים עד העת החדשה". ספר זה הוא הניסיון הראשון להתקין רשימה ממצה של שמות העט ששימשו לאורך ההיסטוריה בספרות ובעיתונות העברית והיידית.
הקובץ, שלדעת ישראל רובין (1954), הוא "הטוב ביותר בין אוספי הפסיבדונימים מן הספרות העברית והאידית", אף שכמובן אינו חף מטעויות, עודנו משמש כספר עזר.

חיות נפטר בווינה במרץ 1935, בן 51 במותו.

## כתביו
* **אוצר בדויי השם: הוא מפתח השמות הבדויים של המחברים בספרות ישראל בעברית ובאידית – כנוייהם, סימניהם ונוטריקניהם עם פתרונותיהם – מתקופת הגאונים עד העת החדשה**, וינה: היינריך גלאנץ (יוצא לאור על ידי קרן הפרסים על שם הרב צבי פרץ חיות ז"ל, בית מדרש הרבנים בוינא), תרצ"ג. (בלטינית וגרמנית: *Thesaurus pseudonymorum quae in litteratura hebraica et judaeo-germanica inveniuntur / Pseudonymen-Lexikon der hebräischen und jiddischen Literatur*.)


* *Zebi Perez Chajes: sein Leben und Wirken*, Wien: Festschrift zur zehnjärigen Jubiläumsfeier des Jugendvereines Erez Israel, 1920-1930, 1930.
* Moritz Rosenfeld, Saul Chajes, 'Bibliographie der Schriften, Reden und Vorträge von Hirsch Perez Chajes,' in: *Abhandlungen zur Erinnerung an Hirsch Perez Chajes*, Wien: Alexander Kohut Memorial Foundation, 1933, pp. IX-LVI.
* *Bibliographie der Schriften Bernhard Wachsteins: anlässlich seines dreissigjährigen Dienstjubiläums (1. Juli 1903 - 1. Juli 1933)*; herausgegeben im Auftrage des Vorstandes der israelitischen Kultusgemeinde Wien, Wien: Selbstverlag der Bibliothek der israel. Kultusgemeinde, 1933.


## לקריאה נוספת

* 'Chajes, Saul,' in: *Who's who in Central and East Europe*, 1935, p. 161.
* 'Chajes, Saul,' in: Geoffrey Wigoder, *[[Encyclopaedia Judaica]]*, 1975, p. 119.


## קישורים חיצוניים
* 
* 
*  (ביקורת) 
*  
* 

מפרי עטו:
* 
*  

## הערות שוליים

קטגוריה:ביבליוגרפים יהודים
קטגוריה:ביבליוגרפים עבריים
קטגוריה:ספרנים ומידענים יהודים
קטגוריה:ספרנים ומידענים אוסטרים
קטגוריה:יהודים גליציאנים
קטגוריה:יהודים אוסטרים
שאול
קטגוריה:ילידי 1884
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1935
מנחם רוטשילד

**מנחם רוטשילד** (23 באפריל 1914 – 7 ביולי 1994) היה ראש עיריית בת-ים בשנים 1964–1973 ו-1979–1983.

## ביוגרפיה
רוטשילד נולד בשטרסבורג שבצרפת, לשלמה רוטשילד ופני בת אליוט טראב. הוא קיבל חינוך מסורתי ב"חדר" ובגיל צעיר הצטרף לתנועה הציונית. עם סיום התיכון החל ללמוד כימיה באוניברסיטת שטרסבורג, אך הפסיק את לימודיו ובשנת 1933 עלה לארץ ישראל. הוא הצטרף לגרעין של הקיבוץ הדתי חפץ חיים, עבד בפרדס, ולאחר מכן נתמנה למזכיר המשק. עם הקמת הלשכה המשותפת לעבודה בשנת 1935 נתמנה למזכירה הכללי.

בתחילת שנות הארבעים התיישב בבת-ים וניהל את מרפאת קופת החולים היחידה ביישוב. הוא היה חבר בארגון ההגנה ופעיל במפלגת מפא"י.

בשנת 1950 חבר לדוד בן ארי להתמודדות על ניהול בת ים ובמשך קרוב ל-15 שנה פעלו במשותף, כאשר בן ארי מכהן כראש המועצה, ולאחר הפיכת בת ים לעיר ב-1958 כראש העיר, ורוטשילד מכהן כסגנו וממלא מקומו תוך התמקדות בענייני הנדסה, קליטת עלייה וחינוך. לאחר שבן ארי החליט להתפטר מטעמי בריאות, מונה רוטשילד לראש העיר, ב-3 במאי 1964. רוטשילד כיהן ברציפות עד 1973, כשבקואליציה שלו נמצאים מלבד אנשי מפלגת העבודה ומפ"ם, גם נציגי המפד"ל. רוטשילד השקיע מאמצים רבים בהרחבת העיר, דבר שהביא אותו לעימות רב שנים עם ראשון לציון על 900 דונם בחולות ראשון לציון באזור הצמוד לבת ים.

לאחר הבחירות בסוף 1973 זכה המערך בראשותו ל-10 מנדטים, הליכוד ל-9 מנדטים והמפד"ל ל-2 מנדטים, המפד"ל חברה לליכוד כדי להחליפו בנציג הליכוד, יצחק ולקר, בראשות העיר. רוטשילד כיהן כמנהיג האופוזיציה העירונית, וניסה להשיב לעצמו את ראשות העיר, תוך ניצול סכסוכים פנימיים בסיעת הליכוד. לראשונה היה נראה שיצליח לשוב לראשות העיר בספטמבר 1974, לאחר ששני חברי ליכוד פרשו מסיעתם וחתמו עמו על הסכם קואליציוני. אולם ראש העיר ולקר הצליח לקנות חזרה את תמיכת השניים על ידי מינויים לסגני ראש העיר. בתחילת 1977 נעשה ניסיון שני להשיב את ראשות העירייה לידי רוטשילד, הפעם בהסכם רוטציה עם דוד מסיקה שייצג שלושה פורשים מהליכוד. לאחר שנה, בתחילת 1978 שב רוטשילד לראשות העירייה ומעמדה זאת זכה בסיבוב שני לכהונה נוספת בראשות העיר בבחירות של 1978, והוא המשיך לכהן בתפקיד עד סוף הקדנציה בשנת 1983.

רוטשילד עסק בעיקר בפיתוח העיר בת ים, בתשתיות ובבניית מוסדות חינוך. הוא תרם לכינון קשרי החוץ של בת ים עם ערים בעולם.
בתקופתו הורחבה רשת התחבורה, נבנה שובר הגלים בחוף הסלע וקודם ענף התיירות בעיר.

במשך השנים שימש כיו"ר אגודת איל"ן בבת ים וכיו"ר האגודה למלחמה בסרטן. בנוסף היה יושב ראש הוועד הציבורי להנצחת אלי כהן.

עם פטירתו בגיל 80 בשנת 1994, קיבל רוטשילד אזרחות כבוד של בת ים, ועל שמו נקרא האודיטוריום העירוני.

## לקריאה נוספת
* **תולדות העיר בת-ים**, עמותת מייסדי בת-ים, 1997

## קישורים חיצוניים
* מנחם רוטשילד, באתר עיריית בת ים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי צרפת
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:ראשי עיריית בת ים
קטגוריה:פעילי איל"ן
קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות מטעם מפא"י
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1914
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1994
אקס-מן האפלים

**אקס-מן האפלים** (באנגלית: **Dark X-Men**) היא קבוצה בדיונית של נבלי-על מוטאנטים שהופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. הופעתה הראשונה הייתה בחוברת *Uncanny X-Men #513* מספטמבר 2009, והיא נוצרה על ידי הכותב מאט פרקשן והמאייר טרי דודסון.

את הקבוצה הקים נורמן אוסבורן במהלך אירועי "שלטון אפל" כמענה לקבוצת אקס-מן, וחברי הקבוצה כללו את מיסטיק, המלכה השחורה, דארק ביסט, מימיק, אומגה, נאמור, דאקן והצמד מסווה ופגיון.

## היסטוריה פרסומית
ב-6 באפריל 2009, כחלק מכנס קומיק-קון, נאמר כי לקבוצת אקס-מן האפלים לא תהיה סדרת סולו אם כי הם יהיו גורם משפיע ומרכזי באירוע הקרוסאובר *Uncanny X-Men* של אקס מן. ב-16 באפריל 2009 הוסבר באתר Comic Book Resources כי למעשה הרעיון מאחורי האירוע *Uncanny X-Men* הוא ליצור שתי קבוצות, האוונג'רס האפלים של נורמן אוסבורן ואקס-מן האפלים של אמה פרוסט.

גם מיסטיק וגם דארק ביסט לא הצטרפו בתחילה לקבוצה. במאי 2009 אישר כותב הקומיקס ג'ייסון אהרון כי מיסטיק תיקח חלק במיני-סדרה *Dark X-Men: The Beginning*, אך לא אמר כי תצטרף לאקס-מן האפלים.. כך גם לגבי דמותו של דארק ביסט.

מעולם לא אושר כי הקבוצה למעשה התפרקה, אם כי מאז סוף 2009 הם המעיטו להופיע עד שלבסוף אינם מופיעים כקבוצה כלל וכלל. היות שאוסבורן נפל משלטונו באירועי "מצור", יש להניח כי הקבוצה התפרקה.

כחלק מאירועי *[[אקס-מן: נפילת אקס|Fall of X]]* של שנת 2023, תחל הרצתו של כרך שני בסדרת החוברות, ובהם מדלין פריור תאסוף קבוצת "אקס-מן אפלים" משלה שתכלול גם את האבוק, ארכאנג'ל, גמביט, עזאזל, זירו, אלברט ואמפלייט.

## קישורים חיצוניים
* [דף הקבוצה](https://marvel.fandom.com/wiki/X-Men_(Osborn)_(Earth-616)) בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

## הערות שוליים

*
אומגה (קומיקס)

**אומגה** (באנגלית: **Omega**) הוא דמות בדיונית של נבל-על מוטאנט המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. דמותו הופיעה לראשונה בחוברת *New Avengers #16* מאפריל 2006, ונוצרה על ידי הכותב בריאן מייקל בנדיס והמאייר סטיב מקניבן. 

אומגה הוא האלטר אגו של מייקל פוינטר, דוור מהקוטב הצפוני שלא היה מודע לכוחותיו המוטאנטים המקנים לו את היכולת לספוג את כוחותיהם של מוטאנטים אחרים. בעקבות אירועי "השמדה", שבו מאות מיליוני מוטאנטים הופשטו מכוחותיהם, התברר כי אנרגיית הכוחות הצטברה לנקודה אחת באלסקה, מקום מושבו של פוינטר, והוא הפך לישות האנרגטית הידועה בשם "הקולקטיב". הצטרף לשורות קבוצת "אומגה פלייט", שנוסדה לאחר אירועי מלחמת האזרחים של מארוול. כמו כן הוא היה חבר בקבוצת אקס-מן האפלים של נורמן אוסבורן.

## קישורים חיצוניים
* דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס
* [דף הדמות](https://marvel.fandom.com/wiki/Michael_Pointer_(Earth-616)) בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

קטגוריה:נבלי על במארוול קומיקס
קטגוריה:אקס-מן: דמויות
דארק ביסט

**דארק ביסט** (באנגלית: **Dark Beast**, בעברית: **חיה האפל**) הוא דמות בדיונית של נבל-על מוטאנט המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. דמותו הופיעה לראשונה בחוברת *X-Men: Alpha #1* מפברואר 1995, ונוצרה על ידי הכותב סקוט לובדל והמאייר רוג'ר קרוז. 

דארק ביסט הוא האלטר אגו של הנרי פיליפ מק'קוי, מדען מטורף מעידן אפוקליפס שמשמש כגרסה אפלה ומרושעת של חיה, חבר קבוצת האקס-מן. תחת שירותו של אפוקליפס, דארק ביסט ערך ניסויים אכזריים, אותם המשיך לערוך לאחר שנמלט מהיקום המקביל לתוך יקום מארוול. היה חבר בקבוצת אקס-מן האפלים של נורמן אוסבורן בזמן עלילת הסיפור "שלטון אפל". מק'קוי ברח מהרשויות, והתגלה כעומד מאחורי העימות בין צוות ההכחדה של סייקלופס לסוכנות S.H.I.E.L.D, וכי הדביק את סייקלופס, אמה פרוסט, מגנטו, מג'יק וקולוסוס בננו-זקיפים שגרמו לאבדן שליטה בכוחותיהם, ולא כוח הפניקס כמו שחשבו. כאשר התעמת עם צוות ההכחדה וחיה, מק'קוי חשף כי הוא גוסס מניסוייו הרבים, פוצץ פצצה בכוונה להרוג את שאר המוטאנטים ונהרג.

## קישורים חיצוניים
* דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס
* דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

קטגוריה:נבלי על במארוול קומיקס
קטגוריה:אקס-מן: דמויות
מימיק (קומיקס)

**מימיק** (באנגלית: **Mimic**, בתרגום לעברית: חקיין) הוא דמות בדיונית של נבל-על מוטאנט המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. דמותו הופיעה לראשונה בחוברת *The X-Men #19* מאפריל 1966, ונוצרה על ידי הכותב סטן לי והמאייר ורנר רות'. 

מימיק הוא האלטר אגו של קאלווין מונטגומרי ראנקין, מוטאנט מניו ג'רזי אשר תאונת כימיקלים הקנתה לו את היכולת לחקות כוחות מוטאנטים של אחרים. בנוסף לחיקוי כוחות, הוא מחזיק באופן קבוע בכוחותיהם המשולבים של ארבעת חברי האקס-מן המקוריים: פרצי האנרגיה של סייקלופס, טלפתיה של צ'ארלס אקסבייר וג'ין גריי, שליטה בקרח של אייסמן ויכולת תעופה של אנג'ל, אך הוא לא מחזיק בכוחותיו של חיה. בתחילה, הוא הסתנן לתוך קבוצת אקס-מן כדי להשתלט על כוחותיהם, אך סולק מאחוזת אקסבייר. הצטרף במהלך אירועי "שלטון אפל" ו"מצור" לקבוצת אקס-מן האפלים של נורמן אוסבורן. נכון להיום הוא חבר בקבוצת אקס-מן בצוות של וולברין.

## קישורים חיצוניים
* דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס
* דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

קטגוריה:נבלי על במארוול קומיקס
קטגוריה:אקס-מן: דמויות
דאקן

**דאקן** (באנגלית: **Daken**) הוא דמות בדיונית של נבל-על מוטאנט המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. דמותו הופיעה לראשונה בחוברת *Wolverine: Origins #10* ממרץ 2007, ונוצרה על ידי הכותב דניאל ויי והמאייר סטיב דילון. 

דאקן הוא האלטר אגו של אקיהירו, בנו המוטאנט של וולברין ושל אהובתו המתה איטסו, אשר נהרגה על ידי חייל החורף. לאחר מותה של איטסו, איש מסתורי חותך את אקיהירו התינוק מרחמה, אך הוא שורד הודות ליכולת הריפוי שלו. אקיהירו התינוק נמסר לידיהם של אקיהירה ונאטסומי, זוג יפני עשיר. הם מתייחסים לנוכחתו כמתנת האלים, אך המשרתים התייחסו אליו כמפלצת או בן כלאיים - דאקן ביפנית (駄犬). הוא פיתח אישיות קרה מאוד, ובמהלך ריב חשף לאמו המאמצת שהוא הרג את בנה. אמו התכחשה לקיומו, מה שגרם לו לחשוף את טפריו הנשלפים ולקצוץ אותה לחתיכות. אביו המאמץ התאבד, ורומולוס התגלה לראשונה לאקיהירו. שנים אחרי כן, אקיהירו התחזה לסוכן S.H.I.E.L.D כדי להסתנן למקום בו אביו היה כלוא. הוא דקר את דאם דאם דוגאן והביס את אביו, והשאיר אותו לדמם על הרצפה, כמו אמו. אקיהירו גילה כי הוא סייע בטעות לבריחתו של אביו, אם כי לא מהסיבות הנכונות.

בעקבות מעקב אחר אביו ברחבי גרמניה, אקיהירו וסייבר איתרו את אביו בבריסל, שם ניסה לטמון מסנתז קרבונדיום בכספת. קרב עקוב מדם התפתח, בו התגלו כישורי הלחימה של אקיהירו. הוא עינה את ויילד צ'יילד עד שגילה כי השניים עובדים תחת פקודותיו של רומולוס, וניסה להרוג את אביו פעם נוספת. בפעם זו היה מעורב שכיר-החרב דדפול, אשר ידיו נכרתו על ידי אקיהירו. לפני שהרג את אביו, אקיהירו נורה על ידי חייל החורף עם כדור קרבונדיום וכתוצאה מכך לקה באמנזיה. מתגלה כי כל האירוע תוכנן על ידי וולברין, וזאת על מנת ללכוד את אקיהירו. במהלך הייעוד הגלוי, סבסטיאן שו ומיסטר סיניסטר איתרו את אקיהירו כדי להחזיר לו את זיכרונותיו. כאשר גילה את האמת מאחורי מותה של אמו, אקיהירו מצטרף זמנית לאביו כדי לנקום ברומולוס.

הוא היה חבר בקבוצת אקס-מן האפלים של נורמן אוסבורן בתקופת "שלטון אפל" ו"מצור". בעת ששהה בקבוצת אקס פורס ואקיהירו באחוות המוטאנטים, אביו הרג את אקיהירו. באתחול המחודש של חברת מארוול, אקיהירו הוחזר לחיים בידי תאומי אפוקליפס כדי לשמש כחבר בקבוצת פרשי אפוקליפס החדשים.

## קישורים חיצוניים
* דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס
* דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

## הערות שוליים

קטגוריה:נבלי על במארוול קומיקס
קטגוריה:אקס-מן: דמויות
קטגוריה:דמויות להט"ביות
שבועת ריטלי

[ממוזער| תמונת [הנרי פוסלי «Die drei Eidgenossen beim Schwur auf dem Rütli», 1780]]
**שבועת ריטלי** (בגרמנית: **Rütlischwur**) היא המיתוס הלאומי של שווייץ. על פי הסיפור, בשנת 1307 נפגשו נציגי שלוש הקהילות אורי, שוויץ ואונטרוולדן (הקנטונים הראשונים של שווייץ) באחו ריטלי, שדה ליד ימת ארבעת הקנטונים ונשבעו שבועה על תמיכה ועזרה הדדית. במסורת הלאומית זוהי תחילתה של הקונפדרציה השווייצרית הישנה.

מנקודת מבט היסטורית, תחילתה של הברית בין קנטונים היא כבר בהסכם הפדרלי של 1291.

## ספרות בנושא

* Georg Kreis: Der Mythos 1291: Zur Entstehung des schweizerischen Nationalfeiertags. Basel: F.Reinhardt, 1991.
* Georg Kreis: Mythos Rütli: Geschichte eines Erinnerungsortes. Zürich. Orell Füssli, 2004.


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שווייץ: היסטוריה
הספינה של ח'ופו

**הספינה של ח'ופו** היא ספינה עתיקה בגודל מלא שהוכנסה בשנת 2500 לפנה"ס לערך, לתוך בור חתום בצידה הדרומי של מתחם הפירמידות בגיזה ובצמוד לפירמידה הגדולה. הספינה, שהוכנסה לבור מפורקת, נבנתה ככל הנראה על ידי פרעה ח'ופו, המלך השני בשושלת הרביעית בתקופת הממלכה הקדומה של מצרים העתיקה. ככל הנראה שימשה הספינה כחלק מהחפצים שהונחו לשימושו של המלך בחיי העולם הבא. הספינה שוכנת ב**מוזיאון הספינה של חופו**, שנבנה במיוחד לשימורה ונמצא במתחם הפירמידות במקום בו נתגלתה. מציאת הספינה נחשבת כאחת התגליות הגדולות בארכאולוגיה של מצרים.

הספינה המוצגת היא אחת מתוך שתי ספינות גדולות ועתיקות שנמצאו, אשר הייתה במצב שימור מעולה, בעוד השנייה הייתה חשופה וסבלה מנזקים. אורכה של הספינה הוא 43.6 מטר ורוחבה 5.9 מטר. הספינות התגלו בשנת 1954 על ידי הארכאולוג המצרי כמאל אל-מלאח' (Kamal el-Mallakh). הספינה נמצאה בבור שנחצב לתוך הסלע, אשר היה חתום ולא הופרע מאז הוכנסה הספינה לתוכו, נבנתה מארז הלבנון, והורכבה מלוחות עץ ועם תחתית שטוחה וללא שדרית. הספינה הוכנסה לבור כאשר הלוחות מסודרים בסדר הגיוני וקשורים בחבלים, וכללה 1,224 חלקים. שחזור הספינה ובנייתה ארכו 13 שנים. ביצוע השחזור נעשה על ידי מחלקת העתיקות המצרית.

הבור החפור בו נמצאה הספינה היה באורך של 30 מטר, והוא היה מכוסה ב-41 לבנים גדולות העשויות מאבן גיר, משקל כל אבן כ-18 טון. לוחות וחלקי הספינה המפורקת נערמו ב-13 שכבות.

החוקרים לא קבעו חד משמעית לשם מה שימשה הספינה. על פי המבנה שלה סווגה ככלי שיט המכונה "סירת שמש", ששימש כלי פולחן שתפקידו היה לשאת את המלך לאחר שקם לתחייה ביחד עם אל השמש רע במסע על פני השמים כחלק ממחזור השמש. על הספינה נמצאו סימנים שהראו שהספינה שהתה בעבר במים, וייתכן ושימשה כסירת קודש להסעת גופתו החנוטה של המלך מממפיס לגיזה. ייתכן גם ששימשה את ח'ופו עצמו כספינת עלייה לרגל כדי לבקר במקומות קדושים, ולאחר מותו נקברה ליד הפירמידה שלו כדי שתשמש אותו בעולם הבא.

במתחם הפירמידות נמצאו עוד שלושה בורות של ספינות אך כולם היו ריקים.

## מבנה המוזיאון
לצורך אחסון הספינה והצגתה לקהל נבנה מבנה שהותאם במיוחד, אשר יאפשר את הצגתה לקהל מכל הזוויות תוך שמירת התנאים המתאימים מבחינת ניקיון ולחות כדי שלא תינזק במהלך הזמן. המוזיאון תוכנן על ידי האדריכל האיטלקי פרנקו מיניסי (Franco Minissi) והוא נפתח לקהל בשנת 1982. המוזיאון נבנה במקום בו נמצאה הספינה, והבור בו נתגלתה הספינה העיקרית שולב בתוך מבנה המוזיאון בקומת הקרקע. המבנה דמוי מכולה, אשר שתי פאותיה בצורת משושה. בקומת הקרקע של המוזיאון נמצאת תצוגה חזותית של תמונות וכתבים וכן דגם מוקטן של הספינה, המראים ומסבירים את תהליך החפירות הארכאולוגיות והשחזור של הספינה.

כדי לראות את הספינה יש לטפס במדרגות לקומה השנייה, כאשר סביבה נבנה מסלול הליכה הקפי מעץ המאפשר לראות את פרטיה מכל כיוון. מסביב למסלול ההליכה נבנו חלונות גדולים המאפשרים כניסת אור רב למבנה ומבט טוב על הספינה, וכן תצפית על הפירמידה הגדולה של ח'ופו.

## גלריית תמונות

קובץ:Barque solaire-Decouverte2.jpg|חלקי הספינה כפי שנמצאו בבור
קובץ:Gizeh Sonnenbarke BW 3.jpg|הבור שבו נמצאה הספינה והלבנים שכיסו אותו
קובץ:Cordes-originales-barque-khéops.jpg|החבלים בהם נקשרו חלקי הספינה
קובץ:Cairo - Pharaons funeral ships museum outdoors.JPG|מבנה המוזיאון לצד הפירמידה
קובץ:Maquette-barque-khéops.jpg|דגם מיניאטורי של הספינה


## ראו גם
* סירות אבידוס

## קישורים חיצוניים

* סיפור מציאת הספינה 

קטגוריה:ספינות עתיקות
קטגוריה:מצרים: מוזיאונים לארכאולוגיה
קטגוריה:מוזיאונים לארכאולוגיה מצרית
דרווזה

**דרווזה** (בטורקמנית: **Derweze**; מילולית: "השער") הוא כפר בטורקמניסטן הממוקם במרכז מדבר קאראקום.

הכפר מונה כ-350 אנשים פחות או יותר.

רוב תושבי הכפר הם משבט ה-טקה, ומנהלים חיי נוודות למחצה.

הכפר ממוקם במרכזו של אזור עשיר בגז טבעי.

## "שער הגיהנום" של דרווזה

"שער הגיהנום" הוא בור בקוטר של כ-70 מטרים, בתוכו בוערת אש ברצף מאז 1971.

האזור סביב דרווזה עשיר במרבצי גז טבעי, הבור נוצר בטעות כאשר בשנת 1971 גאולוגים סובייטים קדחו אל תוך חלל תת-קרקעי. ציוד הקידוח קרס פנימה תוך כדי יצירת הבור הרחב, והם גילו כי הבור מלא בגז רעיל. כדי להיפטר מהגז ולקחת את הציוד ששקע לבור, הם החליטו לכלות את הגז בצורה טבעית על ידי הדלקתו. לפי הערכתם הגז היה אמור להיגמר תוך כמה ימים. בפועל הבור בוער מאז אותו היום. התושבים סביב לבור העניקו לו את שמו "שער הגיהנום", בשל האש, החום הרב ועצם היותו בור פעור באמצע המדבר.

טורקמניסטן מתכננת לפתח ולהגביר את תפוקת הגז הטבעי. באפריל 2010 נשיא טורקמניסטן גורבנגולי ברדימוחמדוב ביקר באתר והורה לסגור את הבור או שינקטו צעדים שיקטינו את השפעתו על פיתוח שדות גז אחרים בסביבה.

## ראו גם
* סנטרליה

## קישורים חיצוניים

* כתבה ותמונות באתר ה-*Daily Mail*
* Photos from the Darvaza Gas Crater or "Gates of Hell"
* Tourist information for Darvaza
* Au bord du cratère de Darvaza

## הערות שוליים

קטגוריה:טורקמניסטן: יישובים
תומאש מייבסקי

**תומאש מייבסקי** (בפולנית: **Tomasz Majewski**; נולד ב-31 באוגוסט 1981) הוא אתלט פולני. פעמיים ברציפות אלוף אולימפי (בייג'ינג 2008 ולונדון 2012), סגן אלוף העולם (ברלין 2009) ואלוף אירופה (ברצלונה 2010) בהדיפת כדור ברזל.

## ביוגרפיה
מייבסקי התחרה באוניברסיאדה שהתקיימה בטגו, קוריאה הדרומית בשנת 2003 וסיים במקום חמישי בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 19.90 מטר. באוניברסיאדה שנערכה באיזמיר טורקיה בשנת 2005 הוא זכה במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 20.60 מטר.

באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בגטבורג, שוודיה בשנת 2006 סיים מייבסקי במקום שמיני בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 19.85 מטר. באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה בולנסיה ספרד אותה שנה הוא זכה במדליית ארד בשיא פולין חדש של 20.93 מטר, אחרי ריס הופה (21.20 מטר) וכריסטיאן קאנטוול (21.77 מטר), שניהם מארצות הברית. באליפות העולם באתלטיקה שנערכה באוסקה יפן בשנת 2007 הוא סיים במקום חמישי בהדיפת כדור בתוצאה של 20.87 מטר.

### אלוף אולימפי
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכה מייבסקי במדליית זהב בשיא אישי חדש של 21.51 מטר, לפני קאנטוול (21.09 מטר) ואנדריי מיחנביץ' (21.05 מטר). הייתה זו מדליית הזהב הראשונה של פולין בהדיפת כדור ברזל מאז זכייתו של ולדיסלב קומר באולימפיאדת מינכן (1972). 

באליפות אירופה באתלטיקה באולם, שנערכה בטורינו איטליה בשנת 2009, זכה מייבסקי במדליית זהב כשהדף למרחק של 21.02 מטר, לפני ייבס נייר מצרפת (20.42 מטר) ורלף ברטלס מגרמניה (20.39 מטר). באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בברלין גרמניה אותה שנה הוא זכה במדליית כסף בתוצאה של 21.91 מטר, אחרי כריסטיאן קאנטוול (22.03 מטר) ולפני רלף ברטלס (21.37 מטר).

באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בברצלונה ספרד בשנת 2010 זכה מייבסקי במדליית כסף בתוצאה של 21.00 מטר, אחרי אנדריי מיחנביץ' שהדף סנטימטר אחד רחוק יותר, ולפני רלף ברטלס (20.93 מטר). 

באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בטגו קוריאה הדרומית בשנת 2011 סיים מייבסקי במקום תשיעי בתוצאה של 20.18 מטר. 

במשחקים האולימפיים שנערכו בלונדון בשנת 2012 זכה מייבסקי בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב בהדיפץ כדור ברזל בתוצאה של 21.89 מטר, לפני דוד שטורל מגרמניה (21.86 מטר) וריס הופה (21.23 מטרים) והיה הודף כדור הברזל הראשון שמגן על תוארו האולימפי מאז פרי אובריאן מארצות הברית שעשה זאת במלבורן 1956.

באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בציריך שווייץ בשנת 2014 זכה מייבסקי במדליית ארד בהיפת כדור ברזל בתוצאה של 20.83 מטר, אחרי דוד שטורל (21.41 מטר) ובורחה ויואס מספרד (20.86 מטר).

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אלופים אולימפיים: הדיפת כדור ברזל (גברים)
קטגוריה:הודפי כדור ברזל פולנים
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1981
ורסטה

**וֶרְסְטָה** (רבים: ורסטאות) היא יחידת מידה לאורך, שהייתה בשימוש באימפריה הרוסית.  היא מוגדרת כאורכם של 500 סאז'נים, שהם 1,066.8 מטר. השימוש בוורסטה כיחידת מידת מרחק הופסק בשנת 1918 עם מעבר לשיטה מטרית.

## ראו גם
* יחידות מידה לא-תקניות#השיטה הרוסית
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:יחידות מידה: אורך
קטגוריה:האימפריה הרוסית
טל גור

**טל גור** (נולד 1978) הוא מוזיקאי, מטפל במוזיקה ויוצר ישראלי שנולד וגדל בעמק יזרעאל וחי כיום בניו יורק.

## ביוגרפיה
טל הוא בוגר תואר ראשון בביצוע מהאקדמיה למוסיקה בירושלים ותואר שני בטיפול במוזיקה מאוניברסיטת בר-אילן. גור סיים גם תוכנית המשך במרכז נורדאוף-רובינס לתרפיה באוניברסיטת ניו יורק.

## קריירה
הופיע בישראל במופע המשלב מוזיקה משני אלבומיו: "Air portrait" ו-"בשר ודם". האלבום הראשון מכיל קטעים מקוריים, אינסטרומנטליים ומשלב אלתור בעוד באלבומו השני שירים מקוריים ושירי משוררים, שאותם גור הלחין, שר ומנגן. גור הופיע בארצות הברית ובאירופה עם "What Cheer? Brigade" - הרכב בראס שבסיסו בפרובידנס רוד איילנד ועם "Water Esc" - הרכב ג'אז חופשי.

## קישורים חיצוניים
* 

* 
* 
* כשמוזיקאי ג'אז מלחינים שירי משוררים  בפורום הג'אז של נענע 10
* טל גור באסופת "מלחיני משוררים ישראלים" בעריכת דודו אלהרר, האתר של נילי דגן

קטגוריה:מוזיקאים ישראלים