open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מונראשה

שמאל|ממוזער|200px|מבט מלמעלה על הגפנים של "שבליה-מונראשה" כשמתחת נמצא "לה מונראשה" ו"באטאר-מונראשה" מייד מעבר לו. הכפר פוליני-מונראשה נראה ממרחק
**מונראשה** (בצרפתית: **Montrachet**) הוא כינוי מקור מבוקר ושטח כרמי "גראן קרו" (Grand Cru) ליין לבן שנעשה מענבי שרדונה בתת-האזור קוט דה בון של אזור היין של בורגון. הוא נמצא בגבול שבין שתי הקומונות שסן-מונראשה ופוליני-מונראשה ומייצר את מה שרבים מחשיבים כיין הלבן היבש המשובח ביותר בעולם. הוא מוקף בארבעה שטחי כרמי "גראן קרו" שכולם משתמשים במילה "מונראשה" כחלק משמם. אזור מונראשה עצמו נחשב בדרך-כלל טוב יותר משל ארבעת שכניו בעל סיווג ה"גראן קרו".

כרמי מונראשה מחולקים כמעט שווה בשווה בין פוליני-מונראשה ושסן-מונראשה. היין מצד שסן נודע בדרך-כלל כלה מונראשה בעוד היין מצד פוליני נודע כמונראשה.

## התנובה
ב-2008, 7.99 הקטאר של שטח כרמים נכלל בתוך כינוי המקור המבוקר, והופקו ממנו 349 הקטוליטר של יין, שהניב 47,000 בקבוקים בלבד.

## תקנות כינוי המקור המבוקר
יינות ממונראשה מורכבים כמעט לגמרי מהעינב שרדונה, שלא כמו יינות בורגון אחרים, להם ניתן להוסיף עד 15% של פינו בלאן. כמו רבים מהיינות הצרפתיים, מתייחסים אליהם כמקום מקור ולא לפי הזן. התנובה המותרת במונראשה היא 40 הקטוליטר להקטאר, ואחוז האלכוהול המינימלי הוא 12%.

## יצרנים
נכון לאוקטובר 2007 היו 18 בעלים ו-26 יצרנים (בעלים יכול לשלוט על תתי-אזורים שונים והוא יכול גם להחכירם ליצרנים שונים). הבעלים הגדול ביותר הוא משפחת לאגיש שמחכירה את תת-החלקה שלה לז'וז'ף דרואן. יצרני מונראשה שמייצרים את הבקבוקים היקרים ביותר הם "דומן דה לה רומאנה קונטי", שבבעלותו 0.67 הקטאר ומייצר בסביבות 3,000 בקבוקים בשנה.

המכירה האחרונה של תת-חלקה בוצעה ב-1993 כשבנק קרדי פונסייה דה פראנס (בעליו של שאטו דה פוליני) רכש 428 מטר רבוע בסכום של מעל לחצי מיליון אירו.

יינות מונראשה הם בין היינות הלבנים היקרים ביותר בעולם: המחירים נעים מ-55 אירו ל-1800 אירו לבקבוק של 75 סנטיליטר. המחיר תלוי בכרם (מונראשה הוא יקר יותר מארבעת האזורים האחרים), שנת הבציר, והיצרן (בבורגון, הכרמים מחולקים בין מגדלים שונים, וקיימת ביניהם שונות גדולה באיכות).

## מונראשה ושכניו הגראן קרו
ארבעה כרמי גראן קרו נוספים שוכנים לצד מונראשה וחולקים את שמו. אלו הם: שבליה-מונראשה, שממוקם בדיוק מעל מונראשה במדרון ההר, באטאר-מונראשה, שממוקם בדיוק מתחת למונראשה ומופרד ממנו בדרך הגראן קרו, ביינבנו-באטאר-מונראשה, שממוקם ממש מעבר לבאטאר-מונראשה, בכיוון פוליני-מונראשה, וקריו-באטאר-מונראשה, שממוקם לצד באטאר-מונראשה בכיוון שאסאן-מונראשה. שבליה-מונראשה וביינבנו-באטאר-מונראשה שוכנים בשלמותם בתוך הקומונה של פוליני-מונראשה. קריו-באטאר-מונראשה שוכן כולו בתוך שאסאן-מונראשה. באטאר-מונראשה, כמו מונראשה, מחולק בין שני הכפרים.

## קישורים חיצוניים
* אתר הבית של 'אוסף יינות בורגון'
* כריס קיזאק, "קוט דה בון חלק 3",  Wine Doctor
* רשימת כינויי המקור המבוקר של האפלאסיונים בבורגון
* תקנות כינוי המקור המבוקר במונראשה
* אודות שבלייה-מונראשה
*
קטגוריה:יינות צרפתיים
OEM

**OEM** (ראשי תיבות באנגלית של: **Original Equipment Manufacturer** - יצרן ציוד מקורי) הוא מונח המשמש בתחומי ייצור שונים, ומתאר יצרן המייצר מוצר או חלק הנרכש על ידי חברה אחרת, ונמכר תחת שם המותג הפרטי והגנרי של חברה אחרת. המונח משמש בתעשיית הרכב, בתעשיית המחשוב, הסלולר ועוד.

## תעשיות
בתעשיית הרכב תיתכן משמעות מעט שונה ל-**OEM** (כקיצור ל-**original equipment FROM manufacturer**). במשמעות זו, הכוונה היא לחלק חילוף שיוצר על ידי היצרן המקורי של הרכב. עם זאת, בתעשייה זו ייתכן תחום אפור בהגדרת המונח כיוון שיצרני חלקים תחליפיים נוטים גם הם לסמן את תוצרתם ב-OEM על מנת לציין שהחלק זהה לחלוטין לחלק שיוצר על ידי יצרן הרכב המקורי.

גם בענפי הקמעונאות והמכירות השונים מוכר המונח היצרני, אולם בענפים אלו אין מדובר בציוד או חלקי חילוף, אלא המונח בא לתאר "מוצר מדבקה" (מוצר המיוצר תחת שם המשווק, הקמעונאי, המדביק עליו סימני מותג ושם) או כ"מותג פרטי" (מותג צריכה, ביגוד, מזון או משקאות, הנמכר מטעם ותחת שם החברה, הקמעונאי, המפיץ, היבואן או המשווק - המיוצר למענה ועבורה על ידי חברה יצרנית, בייצור ייעודי לא ממותג). בישראל למשל נפוצים המוצרים של חברת סילברליין, שלמעשה אינה קיימת בכלל ומהווה OEM של מוצרי אלקטרוניקה תוצרת סין.

### מחיצת OEM
במחשבים, "מחיצת OEM" היא מחיצה נסתרת בדיסק הקשיח המתקבלת ביחד עם המחשב מהיצרן - ומכילה את מערכת ההפעלה האמורה להיות מותקנת במחשב - לעיתים קיים יתרון במחיצה זו בשל אפשרויות השחזור הקיימות בה. גישה אל מחיצה זו מבוצעת באמצעות מקשים מיוחדים המשתנים ממחשב למחשב.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ייצור
סראפין מסנליס

**סראפין לואי** (בצרפתית: **Séraphine Louis**; 3 בספטמבר 1864 – 11 בדצמבר 1942, מוכרת כ"**סארפין מסנליס**") הייתה ציירת צרפתיה מזרם האמנות הנאיבית. לואי הייתה אוטודידקטית ושאבה השראה מאמונתה הנוצרית העמוקה. היא נפטרה במוסד לחולי נפש אחרי עשר שנות אשפוז.

## ביוגרפיה
לואי נולדה בארסי (Arsy) לאב פועל ואם ממשפחת איכרים. היא התייתמה מאמה בגיל שנה ומאביה בגיל שש, ואחותה הגדולה לקחה אותה תחת חסותה. כנערה עבדה כרועת צאן. ב-1881 החלה לעבוד כמשרתת במנזר, ומ-1901, בבית משפחה מן המעמד הבינוני בעיירה סנליס (Senlis).

לצד עבודתה כמשרתת, נהגה לואי לצייר בלילות. בשנת 1912 גילה את ציוריה אספן האומנות הגרמני וילהלם אודה (Wilhelm Uhde), בעת ששהה בסנליס. אודה הפך לפטרונה, אך ב-1914, בתחילת מלחמת העולם הראשונה, נאלץ לעזוב את צרפת. הקשר ביניהם חודש רק ב-1927, וב-1929 ארגן אודה תערוכה עבור לואי, והציג אותה לקהל הרחב.

בזכות מכירת ציוריה נהנתה לואי, במשך שנים ספורות, מרווחה כלכלית. באותה תקופה ציירה על בדים ענקיים (עד גובה 2 מטר). ב-1932 אושפזה בבית חולים לחולי נפש בקלרמונט (Clermont) עקב "פסיכוזה כרונית".

אודה דווח שלואי נפטרה ב-1934, אך למעשה היא חיה עד 1942. היא נפטרה ערירית ונקברה בקבר משותף. אודה המשיך להציג את יצירותיה בתערוכות, כולל תערוכת יחיד בפריז בשנת 1945.

בשנת 2009 יצר הבמאי הצרפתי מרטין פרובו (Martin Provost) סרט ביוגרפי על חייה של לואי - "סראפין" (Séraphine). הסרט זכה בשבעה פרסי סזאר.

## אמנותה
לואי ציירה שילובי פרחים ופירות דמיוניים מרובי תנועה. היא השתמשה בצבעים אותם יצרה בעצמה מפיגמנטים שאת סודם לא גילתה. הצבעים עומדים במבחן הזמן ושומרים על רעננותם.

לואי ציירה מתוך דחף פנימי. לדבריה, ציירה בשליחות שמיים. היא נהגה לחתום את שמה בחריטה בסכין בתוך צבע הציור, או לצייר אותו בצבע, לעיתים לפני שהחלה לצייר את הציור עצמו.

## קישורים חיצוניים

* 
* שיעור היסטוריה על סראפין מסנליס 
* The life of Séraphine Louis – from house cleaner to artist… 

קטגוריה:אמנות נאיבית
קטגוריה:מתמודדים עם מגבלה נפשית: צרפתים
קטגוריה:ציירות צרפתיות
קטגוריה:צרפתיות שנולדו ב-1865
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1865
קטגוריה:צרפתיות שנפטרו ב-1942
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1942
חדוה נוה

**חדוה (חדי) נוה** (נולדה ב-27 בנובמבר 1956) היא סופרת ישראלית, כתבה חמישה ספרים לילדים.

## ביוגרפיה
נולדה וגדלה במושב נתיב השיירה. למדה בבית ספר היסודי אזורי רגבה ובתיכון אזורי גליל מערבי. בשירותה הצבאי שירתה כמש"קית ת"ש בחיל השריון.

בוגרת תואר ראשון בעבודה סוציאלית באוניברסיטת חיפה ותואר שני בניהול שירותי רווחה - עבודה סוציאלית, עבדה בתחום העבודה הסוציאלית במשך כשלושים שנים ובתפקידה האחרון הייתה מנהלת מחלקת הרווחה בעיריית קריית מוצקין.

נוה נשואה ואם לשניים, עוסקת בקדרות, יוצרת כלי קרמיקה שימושיים ומלמדת.

נוה החלה לעסוק בכתיבה לאחר נפילתו של אחיה, עוזי צדיקיאן, במלחמת לבנון הראשונה.
תחילה כתבה שירי ילדים אשר יצאו לאור בספרה הראשון "שתי טיפות מים", אותו הקדישה לזכר אחיה.
בהמשך כתבה סיפורים לילדים בהשראת ילדיה וזכרונות ילדותה.

סיפור פרי עטה, "החשוד מקומה שש", התפרסם כסיפור בהמשכים מדי שבוע בשבועון הילדים והנוער "ראש צעיר" בעריכתו של יורם מארק-רייך.

## ספריה
* **שתי טיפות מים** (1998), הוצאת סער
* **ארמונות מחול** (2000), הוצאת דני ספרים
* **החרם** (2001), הוצאת דני ספרים
* **בת הכפר** (2003), הוצאת דני ספרים
* **אבות אכלו בוסר** (2007), הוצאת ספרית פועלים

## קישורים חיצוניים
* 
* אתר הסטודיו לקדרות

קטגוריה:בוגרי תיכון אזורי סולם צור
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת חיפה: עבודה סוציאלית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה: עבודה סוציאלית
קטגוריה:נתיב השיירה: אישים
קטגוריה:סופרות ילדים ונוער ישראליות
קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער ישראלים
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:עובדות סוציאליות ישראליות
קטגוריה:עובדי רשויות מקומיות בישראל
קטגוריה:עובדים סוציאליים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1956
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1956
מושל פיג'י

[250px|ממוזער|[הרקולס רובינסון, ברון רוזמיד, מושל פיג'י הראשון]]
**מושל פיג'י** (באנגלית: **Governor of Fiji**) היה תוארו של נושא המשרה שכיהן כמושל המושבה הבריטית פיג'י בין השנים 1874–1970. לאחר מכן במשך 13 שנה שימש בעל אצולה בריטי כראש המושבה כאשר בפועל מי שניהל את המושבה היה תושב מקומי. ב-1987 קיבלה פיג'י עצמאות מלאה.

בין השנים 1877–1952 שימש מושל פיג'י כמושל העליון של מזרח הפסיפי.

## מושלי פיג'י

## קישורים חיצוניים

*
ספקטרום של חוג

במתמטיקה, **ספקטרום של חוג** R הוא מרחב טופולוגי שהנקודות שלו הן האידיאלים הראשוניים של החוג. המרחב הזה, במיוחד כאשר R קומוטטיבי, מגשר בין המבנה האלגברי של החוג למבנים גאומטריים המתאימים לו, והוא מוביל להגדרה של סכמות, שהן מושא המחקר הבסיסי של הגאומטריה האלגברית המודרנית.

הספקטרום הוא תמיד מרחב קומפקטי המקיים את תכונת ההפרדה T0.

## טופולוגיית זריצקי

את אוסף האידיאלים הראשוניים של R מסמנים ב-\operatorname{Spec}(R). הקבוצות הסגורות במרחב הזה הן הקבוצות V_I = \{P: I \subseteq P\}, לכל אידיאל I של החוג (זוהי אכן טופולוגיה, משום שהאוסף הזה סגור לאיחוד סופי ולחיתוך כלשהו: \ V_I \cup V_J = V_{IJ} ו-\bigcap V_{I_i} = V_{\sum I_i}).

הטופולוגיה רחוקה מלהיות מטרית. לדוגמה, היא מקיימת את תכונת ההפרדה T1 רק כאשר כל אידיאל ראשוני הוא אידיאל מקסימלי. הסגור של \{P\} שווה ל-V_P (ולכן P היא "נקודה גנרית" של V_P). הקבוצות הראשיות הפתוחות D(x) = \left\{ \mathfrak{p} \in \operatorname{Spec}(R) \ : \ \mathfrak{p} \not\ni x \right\} מהוות בסיס לטופולוגיה.

אם P_1,P_2,\dots סדרה של ראשוניים, Q = \lim_{n\rightarrow \infty}P_n אם ורק אם \bigcap_{m=1}^{\infty}\bigcup_{n=m}^{\infty}P_n \subseteq Q (אותה נוסחה נכונה גם לרשתות). בפרט, הסדרה הקבועה P מתכנסת ל-Q אם ורק אם \ P \subseteq Q.

## הספקטרום של חוג קומוטטיבי

בחוג הפולינומים k[x_1,\dots,x_n] (כאשר k שדה סגור אלגברית), כל אידיאל I מגדיר קבוצה אלגברית אפינית (קבוצת ה-n-יות אשר כל הפולינומים ב-I מאפסים). הקבוצה הזו אי-פריקה אם ורק אם האידיאל הוא ראשוני; ראו בערך יריעה אלגברית. אל היריעות אלו אפשר להתייחס כאל קבוצות ממימד גבוה במרחב האפיני k^n, בהכללה להתאמה של אידיאלים מקסימליים (לפי משפט האפסים של הילברט) לנקודות, שמימדן אפס. דבר זה מאפשר הפשטה: עבור **כל** חוג (חילופי) נגדיר את קבוצת ה"נקודות" של האובייקט הגאומטרי התואם לו כקבוצת האידיאלים הראשוניים בחוג. על קבוצה זו, הספקטרום, מגדירים טופולוגיה מתאימה (הכללה של טופולוגיית זריצקי), ואלומה של חוגים, כך שאנו מקבלים מבנה של מרחב מחויג מקומית. מרחב זה נקרא הספקטרום של החוג, או הסכמה האפינית התואמת לחוג, וזהו שלב ראשון בהגדרה של סכימות.
התאמת חוג קומוטטיבי לספקטרום הראשוני שלו היא פונקטור קונטרה-וריאנטי מן הקטגוריה של חוגים קומוטטיביים לקטגוריה של מרחבים טופולוגיים. מתברר שאין דרך טובה להרחיב פונקטור זה לאוסף החוגים האסוציאטיביים: כל פונקטור קונטרה-וריאנטי מקטגוריית החוגים לקטגוריה של קבוצות, שצמצומו לתת-הקטגוריה של חוגים קומוטטיביים איזומורפי לפונקטור הספקטרום הראשוני שהוגדר לעיל, מוכרח להחזיר את הקבוצה הריקה עבור חוגים רבים.

## סכמה אפינית

**[[סכמה אפינית]]** היא מרחב טופולוגי מחויג מקומית המצויד בטופולוגיית זריצקי עם אלומה של חוגים. סכמה אפינית ניתנת להצגה כספקטרום של חוג קומוטטיבי עם יחידה R, כלומר: X = \operatorname{Spec}(R) כאשר אלומת המבנה שלו מוגדרת על בסיס לטופולוגיה של קבוצות פתוחות ראשיות באופן הבא
: \mathcal{O}_X \left( D(f) \right) = R_f
כאשר R_f = S^{-1}R הוא הלוקליזציה של R במערכת הכפלית S = \{ 1, f, f^2, f^3, ... \}. הנבט של כל אלומה כזאת \mathcal{O}_{X,x} בכל x \in X היא חוג מקומי שבו אידיאל מקסימלי יחיד \mathfrak{m}_x שהוא, באופן אינטואיטיבי, אוסף איברי החוג שמתאפסים בנקודה x. למנה k_x = \mathcal{O}_{X,x}/\mathfrak{m}_x קוראים "שדה השארית ב-x".

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:תורת החוגים
קטגוריה:טופולוגיה
אייפוד קלאסיק

**iPod Classic** (**אייפוד קלאסיק**) הוא נגן מדיה דיגיטלי שנוצר ועוצב על ידי אפל. האייפוד קלאסיק הוא המודל הראשון של מכשירי האייפוד והוא הוצג לראשונה בשנת 2001. נכון ל-2008 יצאו למכשיר האייפוד קלאסיק 6 דורות.

## דורות

## רקע
שמאל|ממוזער|250px|הדור השישי של האייפוד קלאסיק
האייפוד קלאסיק מבוסס על דיסק קשיח, ומגיע בגודלי דיסק של 80, 120 או 160 ג'יגה בייט. גודל המסך בדגם הקלאסיק הוא 2.5 אינץ' - גודל הנחשב לגדול במיוחד בשוק נגני המדיה. הוא מסוגל לנגן שירים, תמונות, וידאו, ואף להריץ משחקים. קיימות בו עוד אפליקציות כגון שעון עולמי, סטופר וכדומה. הנגן מתאפיין בחיי סוללה ארוכים ומאפשר עד 40 שעות של נגינת מוזיקה.

במהלך כנס של אפל בספטמבר 2007, סטיב ג'ובס, מנכ"ל אפל לשעבר הציג את הדור השישי של האייפוד, שהוצג מעתה בשם "קלאסיק". דור זה התאפיין במארז דק יותר ובחיי סוללה שהגיעו עד ל-40 שעות של נגינת מוזיקה ו-7 שעות של הצגת וידאו. צידו הקדמי של האייפוד מהדור השישי בנוי מאלומיניום במקום מפלסטיק, והאייפוד הלבן המוכר הוחלף בכסוף. בדור השישי הוצג גם ממשק חדש לגמרי, שכלל יותר גרפיקה ואת האפשרות "Cover Flow", המאפשרת ניווט בין אלבומי המוזיקה על ידי הצגת תמונות האלבומים בזה אחר זה. עם השקת דור זה של האייפוד, הופסק ייצור הגרסה המיוחדת iPod U2.

באירוע "Let's Rock" של אפל בספטמבר 2008, גרסת ה-80 ג'יגה הוחלפה על ידי גרסת 120 ג'יגה, וגרסת ה-160 ג'יגה הוצאה מהקו.

נכון להיום האייפוד קלאסיק הוא האייפוד היחיד שאינו תומך בשפה העברית בשום צורה. הגרסה האחרונה של האייפוד קלאסיק מגיעה עם דיסק קשיח בגודל 160 גיגה ותומכת ב-Genius Mixes.

ב-9 בספטמבר 2014 במקביל להכרזה על הדור השמיני של האייפון "אייפון 6" ושעון אפל הופסקה מכירת אייפוד קלאסיק.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אייפוד
קטגוריה:אייטונס
קטגוריה:נגני מולטימדיה ניידים
קטגוריה:מכשירים שהושקו ב-2001
מודול נאמן

בתורת החוגים, **מודול נאמן** הוא מודול מעל חוג R, שהמאפס שלו
Ann(M)=\{r \in R : r M = 0\} טריוויאלי.

אם M מודול מעל חוג מנה R/I, אז הוא גם מודול מעל R, ושם המאפס שלו מכיל את I. לכן, כאשר M מודול נאמן, מובטח שהוא אינו מוגדר מעל חוג מנה אמיתי של R, אלא רק מעל R עצמו.

## ראו גם
* פיתול (אלגברה)

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:תורת המודולים
עון שווכת אל-ח'סאונה

**עון שווכת אל־ח׳סאונה** (בערבית: **عون شوكت الخصاونة**; תעתיק מדויק: עון שוכת אלח׳צאונה; נולד ב־22 בפברואר 1950 בעמאן) הוא שופט ירדני, אשר כיהן בעבר כראש ממשלת ירדן ובעבר המשנה לנשיא בית הדין הבינלאומי לצדק.

## ביוגרפיה
לאל־ח׳סאונה תואר ראשון בהיסטוריה ובמשפטים ותואר שני במשפט בינלאומי מאוניברסיטת קיימברידג׳.

בשנים 1980–1990 עבד אל־ח׳סאונה במשרד החוץ הירדני, ובשנים 1991–1994 היה היועץ המשפטי של המשלחת הירדנית למשא ומתן להסכם השלום בין ישראל לירדן. בשנת 1995 נתמנה אל־ח׳סאונה ליועץ למלך ירדן וליועץ למשפט בינלאומי בממלכה. בשנים 1996–1998 עמד בראש בית המשפט המלכותי. במהלך הקריירה שלו היה אל־ח׳סאונה חבר בגופי משפט בינלאומיים.

בשנת 1997 קיבל אל־ח׳סאונה את אות לגיון הכבוד הצרפתי.

ב־6 בפברואר 2000 החל אל־ח׳סאונה בעבודתו בבית הדין הבינלאומי לצדק. בשנת 2006 נבחר לתפקיד המשנה לנשיא בית הדין. ב־6 בנובמבר 2008 נבחר אל־ח׳סאונה לכהונה נוספת בת תשע שנים בבית הדין.

ב־17 באוקטובר 2011 הודיע עבדאללה השני, מלך ירדן, על מינויו של אל־ח׳סאונה לראש ממשלת ירדן. זהו המינוי השני של ראש ממשלה בירדן על רקע התמורות בעולם הערבי והמחאה בירדן, לאחר שבחודשים פברואר–אוקטובר 2011 כיהן בתפקיד ראש הממשלה מערוף אל־בח׳ית. ב־24 באוקטובר הושבעה ממשלתו של אל־ח׳סאונה והוא החל בתפקידו. ב־26 באפריל 2012 הודיע אל־ח׳סאונה במפתיע על התפטרותו מהתפקיד. אל־ח׳סאונה הוסיף לכהן כראש ממשלה עד 2 במאי 2012, אז החליפו בתפקיד ראש הממשלה לשעבר פאיז א־טראונה.

אל־ח׳סאונה נחשב לליברל בדעותיו. לאל־ח׳סאונה מוניטין כפוליטיקאי נקי כפיים וכמומחה משפטי.

## קישורים חיצוניים

* אל־ח׳סאונה באתר בית הדין הבינלאומי לצדק 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ראשי ממשלת ירדן
קטגוריה:שופטים ירדנים
קטגוריה:שופטי בית הדין הבין-לאומי לצדק
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קיימברידג'
קטגוריה:האביב הערבי: אישים
קטגוריה:קצינים גדולים בלגיון הכבוד
קטגוריה:ילידי 1950
ג'ונגחווה טלקום

ממוזער|הלוגו של החברה על בניין ההנהלה הראשית
**ג'ונגחווה טלקום** (בסינית: **中華電信**, באנגלית: **Chunghwa Telecom Company**) היא חברת התקשורת הגדולה בטאיוואן.

ג'ונגחווה טלקום נוסדה ב-1 ביולי 1996 כחלק ממאמצי ההפרטה של ממשלת טאיוואן. לפני כן פעלה החברה כיחידה במשרד התקשורת של טאיוואן במשך למעלה ממאה שנים.

## פעילות כלכלית
החברה נסחרת בבורסה של טאיוואן החל מאוקטובר 2000, ויחידות ADS (American Deposit Share) שלה נסחרות בבורסה של ניו-יורק החל מיולי 2003. באוגוסט 2005 ירדו אחזקות הממשלה בחברה אל מתחת ל-50%, ובכך הפכה החברה למופרטת דה-פאקטו.

ג'ונגחווה טלקום מספקת שירותי טלפון קווי, נייד, אינטרנט ותקשורת נתונים בפס רחב למגזר העסקי. החברה היא אחת מחברות הטלקום הגדולות באסיה בהיקף המחזור וכן החברה הגדולה בטאיוואן במחזור ובמספר הלקוחות בכל אחד מענפי פעילותה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קצרמר תקשורת
קטגוריה:חברות טאיוואניות
קטגוריה:חברות תקשורת אסיתיות
The Snow Goose

**The Snow Goose** (בעברית: **אווזת השלג**) הוא אלבום קונספט אינסטרומנטלי מאת להקת הרוק המתקדם הבריטית קאמל. האלבום יצא לאור בשנת 1975, והוא אלבום האולפן השלישי של הלהקה.

האלבום נכתב בהשראת הספר "אווזת השלג" מאת פול גאליקו. שמו של האלבום שונה ל-Music Inspired by The Snow Goose לאחר שגאליקו איים בתביעה משפטית על הלהקה. יש אומרים שהסיבה לכך היא שגאליקו, שהתנגד לעישון, חשב שהלהקה קשורה לחברת הסיגריות קאמל. תחילה תוכנן שהאלבום יכלול גם קטעי שירה, אף הם בהשראת הספר, אולם בסופו של דבר הופק האלבום כאלבום אינסטרומנטלי.

ביצוע מלא של האלבום על ידי הלהקה נכלל באלבום ההופעה, A Live Record, אשר יצא לאור בשנת 1977.

## רשימת הרצועות
### צד א'
#"The Great Marsh"  – 2:02
#"Rhayader" –  3:01
#"Rhayader Goes to Town" –  5:19
#"Sanctuary" –  1:05
#"Fritha" –  1:19
#"The Snow Goose" –  3:11
#"Friendship" –  1:43
#"Migration" –  2:01
#"Rhayader Alone" –  1:50

### צד ב'
#"Flight of the Snow Goose" –  2:40
#"Preparation" –  3:58
#"Dunkirk" –  5:19
#"Epitaph" –  2:07
#"Fritha Alone" –  1:40
#"La Princesse Perdue" –  4:43
#"The Great Marsh (Reprise)" –  1:20

### רצועות בונוס
בשנת 2002 הוספו לאלבום רצועות בונוס:
#Flight of The Snow Goose" –  2:05"
#Rhayader" – 3:09"
#Flight of the Snow Goose" –  2:49
#Rhayader Goes to Town" –  5:07 (הופעה חיה במועדון Marquee)
#"The Snow Goose / Freefall" - 11:01 (הופעה חיה במועדון Marquee)

## משתתפים
* אנדרו לאטימר - גיטרה אקוסטית, גיטרה חשמלית, גיטרת סלייד, חליל ושירה (ברצועות הבונוס)
* פיטר ברדנס - אורגן, מיני מוג, פסנתר חשמלי, פסנתר אקוסטי, אורגן צינורות, סינטיסייזר
* דאג פרגוסון - גיטרה בס
* אנדי וורד - תופים, לאטין, כלי הקשה
* דייוויד בדפורד - עיבודים תזמורתיים
* רט דייוויס - מהנדס הקלטה

## קישורים חיצוניים

* The Snow Goose במדריך העברי לרוק מתקדם
* The Snow Goose ביקורת באתר השרת העיוור

## הערות שוליים
 

קטגוריה:אלבומי רוק מתקדם
קטגוריה:אלבומי רוק אינסטרומנטלי
קטגוריה:אלבומי קונספט
קטגוריה:אלבומי קאמל
קטגוריה:אלבומים באנגלית
נאצר מחכה לרבין

200px|שמאל|ממוזער|רב-אלוף יצחק רבין בשירותו בצה"ל
שמאל|ממוזער|200px|גמאל עבד אל נאצר
"**נאצר מחכה לרבין**" הוא פזמון ישראלי מאת חיים חפר, שחובר בתקופת ההמתנה שלפני מלחמת ששת הימים במטרה לחזק את המורל הלאומי, לאחר הכרזתו התוקפנית של נשיא מצרים, גמאל עבד אל נאצר, כי הוא מחכה ליצחק רבין, רמטכ"ל צה"ל.

## רקע

ב-15 במאי 1967, בעיצומו של יום העצמאות תשכ"ז, חצו כוחות יבשה מצריים את תעלת סואץ ונכנסו למרחבי סיני. ב־17 במאי דרש נשיא מצרים ממפקד כוח החירום של האו"ם בסיני וברצועת עזה שכוחותיו יעזבו את קווי הגבול, ויתרכזו במחנותיהם. ב-20 במאי התחילה מצרים להוציא יחידות של צבאה ממלחמת האזרחים של צפון תימן, ולהעבירן לחצי האי סיני. בתגובה ערך צה"ל גיוס כללי של כוחות המילואים, גיוס ששיתק חלק גדול מהמשק הישראלי, ובציבור שררה אווירה קשה

ב-21 במאי נשא נאצר נאום  תוקפני ובו הכריז: .  בתקשורת הישראלית, צוטט נאום זה בתמצות: "אם רוצה גנרל רבין לנסות את כוחו במלחמה – אהלן וסהלן", מה שהתפרש כהכרזת מלחמה.

## כתיבת השיר
על רקע מאורעות אלה, כתב חיים חפר בסוף מאי שיר שמבוסס על הביטוי **"נאצר מחכה לרבין",** ובו לעג לנשיא מצרים נאצר ולצבא המצרי. אריק לביא שר את הפזמון, לפי לחן עממי. השיר התקבל בציבור בהתלהבות והושר בפי כל. לאחר הניצחון במלחמה, הפך השיר לאחד משירי הניצחון, בדומה לשיר "ירושלים של זהב" של נעמי שמר. רבים התאימו חלק ממילות השיר למציאות, "כי באנו" במקום "כי יבוא" וכו'.

מקור הלחן לא ידוע והוא מוגדר באקו"ם כנחלת הכלל. סברה אחת היא שמקור הלחן הוא בשיר אנטי חסידי ביידיש שהתחיל במילים "אין א שטעטעל". הלחן שומש לאורך השנים בשירים רבים, ביניהם אף השיר הסובייטי "קולחוזנייה סטולנייצה" - שיר הלל ביידיש ליוסיף סטלין שביצע זינוביי שולמן וכתב איציק פפר. ייתכן שאריק לביא הכיר את הלחן מ"בעיירה סמוך לכאן", שיר עברי וולגרי שמקורו ביידיש. לשיר הוקלטה גם גרסה ביידיש הפותחת במילים "נאצר האט געווארט אויף רבין".

השיר זכה לגרסאות כיסוי מאת אומנים נוספים, ביניהם הדודאים ומייק בורשטיין.

## תחילת הפזמון

:נאצר מחכה לרבין, איי איי איי
:נאצר מחכה לרבין, איי איי איי
:שיחכה ולא יזוז, איי איי איי
:כי יבוא מאה אחוז, איי איי איי
:איי איי איי
:איי איי איי
:איי איי איי

## וריאציות ושימושים מושאלים

במהלך השנים נוצרו פרפרזות שונות לביטוי:
* ב-2001 יצא סיפור קצר בשם **נאצר מחכה לרבין** בספר סדומאל מאת לאה איני.
* במהלך הבחירות לכנסת השלוש עשרה תעמולת הבחירות של מפלגת העבודה השתמשה במוניטין הצבאי שרכש רבין, בעיקר כרמטכ"ל מלחמת ששת הימים, והשתמשה בססמת הבחירות "ישראל מחכה לרבין".
* ב-2010 פתח "השמאל הלאומי" בקמפיין משוחזר של "ישראל מחכה לרבין". בתו של רבין הביעה התנגדות לקמפיין שמשתמש בשמו של אביה.
* בדצמבר 2006 החזיקו פעילי תנועת "שלום עכשיו" שלטים ועליהם הסיסמה "אסד מחכה לאולמרט".
* ביולי 2025 אריאל זילבר ונעם יעקובסון הוציאו את השיר "עלי מחכה לביבי", גרסה סאטירית על מבצע עם כלביא שהתרחש ביוני 2025.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 1967
קטגוריה:שירי אריק לביא
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי חיים חפר
קטגוריה:שירי מלחמת ששת הימים
קטגוריה:שירים על צה"ל
קטגוריה:יצחק רבין
פפנש

ממוזער|פפנש עם שמנת חמוצה וריבת אוכמניות.
**פַּפַּנַש** היא סופגנייה או לביבת גבינה, קינוח נפוץ מהמטבח הרומני.

להכנת הקינוח יוצרים כדורים מגבינה רכה (למשל ריקוטה, גבינת קש), קמח וסולת, המטוגנים בשמן עמוק או מבושלים במים רותחים.

פפנש מכיל גם ביצים וסוכר.

כדורי הפפנש מעוצבים עם שקע בראשם, שימולא לאחר הטיגון בשמנת חמוצה. יש היוצרים מהבצק שהוצא מהשקע כדורון, שלאחר הטיגון מונח מעל השקע.

הקינוח מוגש חם, עם שמנת חמוצה וריבה, לרוב ריבת פירות יער כגון דובדבנים חמוצים, תות או אוכמניות. לעיתים מפזרים מעל סוכר.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:המטבח הרומני: קינוחים
קטגוריה:סופגניות
קטגוריה:קינוחי גבינה
נחמיה חליבה

**נחמיה חליבה** (8 באוקטובר 1939 - 9 ביוני 2022) הוא כדורגלן עבר ישראלי. בשנות השישים שיחק כבלם שמאלי בקבוצת בית"ר תל אביב, בליגה הלאומית (שהייתה אז הליגה הראשונה בישראל) ובליגה א' (שהייתה אז הליגה השנייה בישראל). חליבה נחשב לשחקן מרכזי בעמדות ההגנה של הקבוצה.

## ביוגרפיה
חליבה נולד וגדל בשכונת התקווה בתל אביב. בגיל 12 שיחק בקבוצת הגדנ"ע "בית"ר התקווה" במשך שנה, ואחר כך בקבוצת "גדנ"ע עודד" במשך כשנתיים. כנער שיחק בקבוצת הנוער "גדנ"ע יהודה". במהלך שירותו הצבאי שיחק בקבוצת הכדורגל של חיל האוויר וזכה עימה בגביע הרמטכ"ל.

במהלך השירות הצבאי, בסוף שנות החמישים, החל חליבה לשחק בקבוצת בית"ר תל אביב, ששיחקה אז בליגה הלאומית. בסוף עונת 1960/61 ירדה הקבוצה לליגה א'. ב-1964 חזרה לליגה הלאומית, בזכות שער שוויון שחליבה הבקיע בדקות האחרונות של משחק ההכרעה נגד קבוצת הפועל גבעתיים, ושיחקה בה במשך שתי עונות.

ב-1966 עבר חליבה לדרום אפריקה, ושיחק שם בקבוצת "אפולון". ב-1969 שב לבית"ר תל אביב, ונמנה עם סגל השחקנים שהעלה אותה פעם נוספת לליגה הלאומית. חליבה שיחק בקבוצה עד שנת 1971.

בסיום עונת 1964/65 הופיע חליבה במקום התשיעי ברשימת השחקנים המצטיינים בליגה הלאומית של העיתון "מעריב". בסיום עונת 1969/70 הופיע במקום העשירי ברשימה.

חליבה ניהל עסק בתחום ייצור מצבות.

נחמיה חליבה נפטר בית חולים בלינסון ב-9 ביוני 2022 בגיל 83, לאחר שנלחם במחלת הסרטן. נקבר בבית העלמין ראש העין.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:בלמי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני גדנ"ע יהודה
קטגוריה:כדורגלני בית"ר תל אביב
קטגוריה:תל אביב-יפו: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלנים ישראלים בדרום אפריקה
קטגוריה:שכונת התקווה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1939
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2022
קלאו לבן-גרון

**קלאו לבן גרון** (שם מדעי: *Anorrhinus galeritus*) הוא מין עוף ממשפחת הקלאוניים. הוא חי ביערות טרופיים וסובטרופיים בעלי לחות גבוהה.
## מאפיינים
גופו של קלאו לבן גרון שחור כולו חוץ מהגרון, טבעת העין וחלק מהזנב שצבעם הוא לבן. לצעירים יש נוצות תעופה בצבע חיוור יותר ומקור קטן יותר. האורך הממוצע של הקלאו הוא 89 ס"מ. אין הרבה הבדלים בין הזכר לנקבה, ההבדל היחיד הוא שאצל הזכר הפה שחור ואצל הנקבה הוא בגוון בהיר.

הקלאו ביישן וחששן וקשה לעשות עליו מחקרים מדעיים למרות שקל יחסית לתצפת עליו ממרחק. ועל כן, האורניתולוגים התקשו לאסוף מידע מדעי עליו. הוא אוכל אך ורק פירות. הקלאו חי ביערות עד טרופיים וסובטרופיים עבותים. הוא נוחת ומקנן רק בצמרות העצים ובענפים הגבוהים ביותר ולא מתחת להן. הוא מין חברותי מאוד. כמו כל שאר בני המשפחה, הקלאו לבן הגרון מקנן רק בחורים טבעיים בעצים ולעיתים נדירות קודח חור בעץ מת ולא בעץ חי בגלל שהמקור שלו אינו חזק מספיק לקדיחה. הסיבה לכך היא שהמקור נראה חזק מבחוץ אך חלול לגמרי מבפנים. אחרי שהנקבה בחרה חור, היא מתיישבת בו ומתחילה לחסום אותו בעזרת הזכר כדי שטורפים לא יוכלו להיכנס. יש רק פתח קטן להכנסת אוכל. מתי שהקן לא מתאים למידות הגוזלים, הנקבה והזכר הורסים אותו ובונים אותו מחדש. הקלאו מונוגמי.

אזורי המחיה של הקלאו נרחבים ולא מקוטעים. פרטים נצפו בדרום-מזרח אסיה, במדינות ברוניי, אינדונזיה, דרום תאילנד, מלזיה ובורמה. היקף אוכלוסיות קלאויים לבני הגרון נמצא במגמת ירידה (10% ב-10 שנים) עקב כריתת יערות; אולם הוא אינו נמצא בסכנת הכחדה.

## קישורים חיצוניים

* מידע על קלאו לבן גרון, אתר מאלאזיאני לקלאונאים
* מידע על שימור הקלאו, אתר BirdLife
* מידע על הקלאו, אתר אוויס-איביס
* מידע על קלאויים, אתר הצפרות התאילנדי
* קלאו לבן גרון, אתר גן החיות התאילנדי

## הערות שוליים

לבן גרון
קטגוריה:מיאנמר: עופות
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קונרד יאקוב טמינק
קטגוריה:עופות יערות הגשם של דרום-מזרח אסיה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1831
מוטי פז

**מרדכי (מוטי) פז** (נולד באוקטובר 1948) הוא קצין צה"ל במילואים ששימש מפקד סיירת צנחנים, מפקד חטיבה 401 ומפקד עוצבת אדום.

## חייו
פז גדל במושב בית יהושע שליד נתניה. למד בבית הספר התיכון הדתי "בר-אילן" בנתניה והתגייס לנח"ל במסגרת גרעין "אורים" של בני עקיבא. בשנת 1966 התגייס לצה"ל והתנדב לצנחנים לגדוד הנח"ל המוצנח. בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר אותם סיים בהצטיינות. עם סיום קורס הקצינים שב לגדוד כמפקד מחלקה ובתוך שנה כבר היה למפקד פלוגה בצנחנים. לאחר מכן מונה למפקד סיירת צנחנים ופיקד עליה במהלך מלחמת ההתשה בפעולות מיוחדות בעומק מצרים ובהן מבצע תרנגול 53, מבצע רודוס בו פיקד על כיבוש מוצב המגדלור ופעולה להחשכת קהיר על ידי חבלה בקו מתח גבוה. באוגוסט 1970 הוביל פז כוח מן הסיירת בסיור בקרבת הכפר שבעא בלבנון. הכוח נתקל בשבעה מחבלים והרגם.

משסיים את תפקידו כמפקד הסיירת רצה פז להשתחרר מצה"ל, אולם הרמטכ"ל חיים בר-לב שכנע אותו להמשיך בשירות. פז השלים את לימודיו במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה ועבר הסבה לחיל השריון. במלחמת יום הכיפורים היה פז מפקד פלוגה כ' בגדוד הטנקים 195 בחטיבה 401. פז הוביל את פלוגתו בקרב כנגד השריון המצרי במעוז "מפצח", ולאחר מכן בקרב לבלימת השריון המצרי במעבר המיתלה. פז נפצע במהלך הקרבות ארבע פעמים, אולם לאחר שקיבל טיפול רפואי שב לפלוגתו ועמד בראשה בהמשך הלחימה. על פועלו במלחמה הוענק לו עיטור העוז.

פז המשיך ומילא תפקידי פיקוד בצה"ל ולאורך השנים שימש מפקד חטיבה 640, מפקד חטיבה 401, כמפקד עוצבת אדום ומבקר מערך כשירות וכוננות במשרד הביטחון. פז השתחרר מצה"ל בדרגת תא"ל. לאחר שחרורו עבד בתעשיות הביטחוניות ושימש ראש אגף העולים במפלגת העבודה.

## קישורים חיצוניים
* עיטור העוז שהוענק לרס"ן מוטי פז, מתוך האתר "בעוז רוחם".
* יעל עבאדי, רוכבים עם צנחנים, אתר גלי צה"ל,  19 בנובמבר 2010.
* לימור רביב, , במחנה, 15 באפריל 2005, מתוך "אתר הגבורה".
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:בית יהושע: אישים
קטגוריה:בוגרי תיכון אמי"ת בר-אילן (נתניה)
קטגוריה:חברי גרעיני נח"ל
קטגוריה:מעוטרי עיטור העוז במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:מפקדי חטיבה 401
קטגוריה:מפקדי סיירת צנחנים
קטגוריה:מפקדי עוצבת אדום
קטגוריה:פעילי מפלגת העבודה
קטגוריה:מפקדי פלוגות במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת ששת הימים
קטגוריה:חיילי חיל השריון במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1948
שבעת השופרות

[שמאל|ממוזער|250px|שבעת ה[מלאך|מלאכים תוקעים בשבעת השופרות, ומלאך אחד מחזיק במחתה, מתוך אפוקליפסת במברג.]]
התקיעה ב**שבעת השופרות** הן סדרת אירועים המתוארים בספר חזון יוחנן של הברית החדשה כחלק מאירועי האפוקליפסה או קץ הימים. אירועים אלה מתרחשים לאחר פתיחת שבעת החותמות.
על פי המסופר בחזון, לאחר פתיחת החותם השביעי ניתנים שבעה שופרות לשבעה מלאכים, וכן מחתה ניתנת למלאך שמיני המעלה בה קטורת על מזבח הזהב שלפני כיסא הכבוד.

כל אחד מהשופרות מבשר על סדרה של אסונות.

## אירועי התקיעה בשופרות
### השופר הראשון

בעקבות התקיעה בשופר הראשון, מתחילים ברד כבד, אש ודם ליפול מהשמיים, ואלה משמידים שליש מהצמחייה על פני הארץ.

### השופר השני

התקיעה בשופר השני מביאה לכך שהר בוער גדול נופל לתוך הים, ומשמיד שליש מבעלי החיים שבים ושליש מהספינות, וכן שליש מהים הופך לדם.

### השופר השלישי

התקיעה בשופר השלישי מביאה לכך שכוכב בשם לענה נופל על הארץ, מרעיל שליש מהנהרות ומעיינות המים, ומביא למותם של אנשים רבים.

### השופר הרביעי

בעקבות התקיעה בשופר הרביעי שליש מאור השמש, הירח והכוכבים כבה, דבר המביא לכך שבשליש משעות היום יש חשיכה מוחלטת.

### השופר החמישי
התקיעה בשופר החמישי היא הראשונה משלוש "קריאות אוי" עליהם מכריז נשר שמופיע לפני התקיעה בשופר:

לאחר הופעת הנשר תוקע המלאך החמישי בשופר החמישי:

בעקבות התקיעה בשופר נופל כוכב על הארץ, הפותח את התהום. מן התהום עולה קיטור ומן הקיטור יוצא ארבה התוקף את בני האדם. צורת הארבה צורת סוס עם פני אדם, ולהם שיני אריה ושיער ארוך, וזנבות כזנב עקרב. הארבה מכיש את בני האדם אך לא הורג אותם.

פרשנות היסטורית של תיאור זה מייחסת את הארבה לפשיטת השבטים הגותים לאימפריה הרומית בתקופת שלטונו של הקיסר דקיוס.

### השופר השישי

בעקבות התקיעה בשופר השישי יוצאים ארבעה מלאכים, ומובילים צבאות של 200,000,000 פרשים הרכובים על סוסים. מפי הסוסים יוצאים אש, קיטור וגופרית, הגורמים למגפות. לסוסים צורת ראש אריה וזנב נחש ופני אדם. בעקבות המגפות ימותו שליש מבני האדם.

### השופר השביעי

בעקבות התקיעה בשופר השביעי מתחיל שלטונו של ישו על הארץ ב"ממלכת עולם", ונפתחים השמים, ומופיע ארון הברית.

## פרשנות
התאולוגיה הנוצרית רואה בששת השופרות הראשונים אזהרה או קריאה לחוטאים לשוב מדרכם הרעה. כל תקיעה בשופר מביאה לענישה או מגפה ולהרג של יותר אנשים. השופר השביעי אינו מביא מגפה אלא מציין את תחילת ממלכתו של ישו על פני הארץ.

## ראו גם
* שבעת החותמות
* שבע הקערות

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ספר ההתגלות
קטגוריה:7 (מספר)
חפף ישראלי

**חֲפָף יִשרְאֵלִי** (שם מדעי: *Capoeta damascina*) הוא דג ממשפחת הקרפיוניים. תפוצת מין זה בישראל, סוריה, דרום טורקיה ובנהרות הפרת והחידקל. צבעו אפרפר וגודלו כ-20 ס"מ בנחלים קטנים ועד 40 ס"מ בנהרות ובאגמים. דג זה תואר ב-1842 על ידי אשיל ולנסיין.
לחפף קשקשים רבים המכסים את רוב גופו. הבטן בצבע לבן. הדג ניזון בעיקר מאצות שאותן הוא מגרד מאבנים. בנוסף הוא ניזון מחסרי חוליות קטנים. עונת הרבייה של החפף היא בחורף. לאחר שהנקבה מטילה את הביצים היא מכסה אותן בחול .

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אשיל ולנסיין
קטגוריה:קרפיוניים
קטגוריה:ארץ ישראל: דגי מים מתוקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1842
מחמוד חיג'אזי

**מחמוד חיג'אזי** (1937- 22 במרץ 2021) היה מחבל פלסטיני שנלכד בישראל ב-8 בינואר 1965, נדון ל-30 שנות מאסר, ושוחרר ב-28 בפברואר 1971 בתמורה לשומר שמואל רוזנווסר שנחטף במטולה.
## חייו
ב-7 בינואר 1965 יצא חיג'אזי עם חמישה מחבלים נוספים מארגון פת"ח לפוצץ את מכון המים של המושב נחושה בעמק האלה. הוא נפצע, נתפס למחרת היום והועבר למרכז רפואי אסף הרופא לקבלת טיפול רפואי. ביוני 1965 בית דין צבאי הרשיע אותו וגזר עליו עונש מוות. 

חיג'אזי ערער לבית הדין הצבאי לערעורים, שהורה על קיום משפט מחודש, מכיוון שחיג'אזי לא הורשה במשפט המקורי להביא עורך דין מירדן לייצגו. לצורך המשפט המחודש הגיע לישראל עורך הדין ז'אק ורז'ס  מאלג'יריה שביקש לייצג את חיג'אזי במשפטו המחודש. שר המשפטים דב יוסף לא התיר את הייצוג על ידי פרקליט זר והמחבל עתר לבית המשפט העליון, אשר הורה לשר הפנים לשקול מחדש את החלטתו, אך בהמשך החליט שלא להתערב בהחלטה שלא לאפשר לו ייצוג על ידי פרקליט זר. במשפטו טען חיג'אזי כי יש לראות בו שבוי מלחמה. בית המשפט לא קיבל את הטענה ובמאי 1966 הרשיע את חיג'אזי וגזר עליו 30 שנות מאסר.

ב-28 בפברואר 1971 שוחרר חיג'אזי ללבנון, תמורת השומר הישראלי שמואל רוזנווסר, שנחטף במטולה ב-1 בינואר 1970. תאריך שחרורו נקבע כיום האסיר הפלסטיני.

## קישורים חיצוניים

* , 
* אפרים קישון, תהליך משפטי רגיל, 8 במרץ 1966
*  מחמוד חיג׳אזי נידון למוות, 1965, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים

## הערות שוליים

קטגוריה:טרוריסטים פלסטינים
קטגוריה:מורשעים בישראל ששוחררו בחילופי שבויים
קטגוריה:אסירים ביטחוניים בישראל
קטגוריה:נידונים למוות בישראל
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1937
קטגוריה:פלסטינים שנפטרו ב-2021
אדמון (פירושונים)

קטגוריה:שמות משפחה עבריים
קטגוריה:שמות פרטיים עבריים לגברים
מעבר סטלביו

שמאל|ממוזער|250px|שלט בפסגת מעבר סטלביו
שמאל|ממוזער|250px|תוואי הדרכים במעבר סטלביו ממבט אווירי
**מעבר סטלביו** (באיטלקית: **Passo dello Stelvio**), הוא מעבר הרים בגובה 2,758 מטר ברכס הרי הדולומיטים. המעבר הוא הגבוה ביותר באיטליה והחמישי בגובהו בשרשרת הרי האלפים. שיא המעבר מכונה "פסגת שלוש השפות" בשל קרבתו למפגש הגבולות של אזורים דוברי השפות איטלקית, גרמנית ורומאנש.

הכביש במעבר סטלביו מחבר בין העיירות בורמיו ופראטו ועובר בשטח הפארק הלאומי סטלביו.

## היסטוריה

מחקרים ארכאולוגיים מעלים עדויות לשימוש במעבר ההרים באזור זה כבר בתקופת הברונזה, אך ברוב הזמן לא שימש כנתיב מעבר עיקרי, אלא בעיקר לצורכי פולחן דתי.

בתקופה הרומית התקיים במעבר סטלביו שביל פרדות בעל חשיבות מסוימת, אשר סיפק גישה נוחה לצורכי הגנה באזור "דרך קלאודיה אוגוסטה" שהיוותה את אחד מצירי הגישה העיקרים בין חצי האי האפניני וגרמניה.

במשך מאות השנים הבאות כמעט ולא נעשה שימוש במעבר, ואפילו לא בידי התושבים המקומיים. במהלך מלחמת שלושים השנים התנהלו מספר קרבות על שליטה באזור. בין השנים 1632-1634 עברה השליטה במעבר בין כוחות מילאנזיים לכוחות אוסטריים. לקראת סוף המאה ה-18 ותחילת המאה ה-19 שוב החלה לעלות חשיבותו של מעבר סטלביו בעיקר לצורכי ביסוס והרחבה של קשרי המסחר באזור בין בוואריה ואיטליה. תוכניות להרחבה ושיפור המעבר החלו להירקם, אך הן נקטעו בשל השינויים הפוליטיים והגבולות המדיניים הרבים של התקופה.

הדרך המודרנית נסללה בתקופת האימפריה האוסטרית בשנים 1820-1825 במטרה ליצור חיבור בין אזור לומברדיה לאוסטריה עצמה. המסלול תוכנן בידי המהנדס קרלו דונגאני ((Carlo Donegani) ועבר שינויים מעטים בלבד מאז. 2,000 עובדים סללו כביש באורך 49 קילומטרים הכולל 48 עיקולי פרסה בחלקו הצפוני ו-34 עיקולי פרסה בחלקו הדרומי ובשיפוע של 7%-15%.

עד למלחמת העולם הראשונה, סימן מעבר סטלביו את הגבול שבין האימפריה האוסטרו-הונגרית ובין ממלכת איטליה, וגם שווייץ הציבה עמדת תצפית קדמית בקרבתו. במהלך המלחמה התחוללו קרבות עזים בין הצדדים הלוחמים על השליטה במעבר ההרים, אך למרות זאת הושגה ביניהם הסכמה שלא לבצע ירי מעל השטח השווייצרי באזור (המהווה בליטה בין השטח האוסטרי מצפון והשטח האיטלקי מדרום). על פי הסכמי הגבולות החדשים, שנקבעו בשנת 1919 בסיום המלחמה, והרחיבו את גבולות איטליה בכיוון צפון, הועברה השליטה בכל האזור לידי איטליה וחשיבותו האסטרטגית של המעבר פחתה.

## כיום

כיום חשיבותו העיקרית של מעבר סטלביו היא בעיקר כאתר לפעילות ספורטיבית ומוטורית. רוכבי אופנים נאבקים במסלול במסגרת תחרות ה"ג'ירו ד'איטליה", אך הוא נחשב כאתגר גם לרוכבים חובבים ולא רק למקצוענים. אפילו ראש הממשלה לשעבר, רומנו פרודי, עלה את מעבר סטלביו על אופניו. נהגי אופנועים ומכוניות נהנים בנסיעה לאורכו מחוויית נהיגה ייחודית. מגזין הרכב הטלוויזיוני הפופולרי "טופ גיר" הכתיר את הכביש במעבר סטלביו כ"הכביש המהנה ביותר בעולם לנהיגה". למרות שכביש מעבר סטלביו סגור בין החודשים נובמבר ועד מאי, גולשי הסקי יכולים להמשיך את עונת הגלישה באזור הפסגה גם במשך חודשי הקיץ.

## קישורים חיצוניים

* מעבר סטלביו באתר המוזיאון הטכני של האלפים
* 

סטלביו
קטגוריה:איטליה: גאוגרפיה
אהרון קירשנר

**אהרון קירשנר** (1926 – 2 בדצמבר 2006) היה ספורטאי פאראלימפי ישראלי, ממובילי חובבות הרדיו בישראל.

## ביוגרפיה
קירשנר נולד בגרמניה ועלה לארץ ישראל בשנת 1939. שנה לאחר מכן סבל משיתוק ורותק לכסא גלגלים.

בשנות החמישים והשישים היה ספורטאי פעיל במסגרות ספורט נכים. משנת 1957 היה חבר משלחת ישראל אל משחקי סטוק מנדוויל והתחרה בטניס שולחן וכדורסל כיסאות גלגלים. בנסיעה זו היה אזרח יחיד בין נכי צה"ל ונסיעתו התאפשרה בזכות תרומה אישית שהרים לודוויג גוטמן. בשנים שלאחר מכן יצא למשחקים פעמים נוספות, וב התחרה בטניס שולחן ובקליעה בחץ וקשת. בשנת 1970 היה ממייסדי האגודה הישראלית לקליעה בחץ וקשת.

קירשנר היה מראשוני אגודת חובבי הרדיו בישראל בעל אות קריאה 4X1AT, ולקח חלק פעיל בענייניה. 
במסגרת זו יצא לכנסים בינלאומיים, יזם שידורים מיוחדים ממקומות כמו הר תבור ומצדה.
פעמיים בשבוע הדריך בביתו חובבי רדיו מתחילים ויחד עם אשתו הפעיל בביתם את מועדון חובבי הרדיו האזורי של חולון-בת ים. 
בשנת 1980 נבחר ליושב ראש האגודה, תפקידו בו החזיק שלוש פעמים שונות (1980-1, 1983-6, 1988). 
קירשנר היה גם פעיל בעיתון האגודה "הגל" ויזם את עיתון "הגל הבינלאומי". 
בשנת 1986 הוענק לו אות כבוד הזהב של מועדון חובבי הרדיו בגרמניה.

היה חשמלאי במקצועו, בעל בית מלאכה "אהרון קירשנר בע"מ" שנודע כבית עסק מקצועי לתיקון שנאים. 
היה נשוי ואב לשלושה.

## קישורים חיצוניים
* הנצחת זכרו בביטאון אגודת חובבי הרדיו בישראל משנת 2007 
* פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים באתר הרשמי של IPC 

קטגוריה:חובבות רדיו
קטגוריה:ספורטאים רב תחומיים
קטגוריה:זוכי מדליית ארד פאראלימפית מישראל
קטגוריה:שחקני טניס שולחן נכים ישראלים
קטגוריה:שחקני טניס שולחן פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:קשתים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:כדורסלנים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:שחקני כדורסל בכיסאות גלגלים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:חובבי רדיו ישראלים
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים רומא (1960)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים תל אביב (1968)
קטגוריה:כדורסלנים במשחקים הפאראלימפיים רומא (1960)
קטגוריה:שחקני טניס שולחן במשחקים הפאראלימפיים רומא (1960)
קטגוריה:קשתים במשחקים הפאראלימפיים תל אביב (1968)
קטגוריה:שחקני טניס שולחן במשחקים הפאראלימפיים תל אביב (1968)
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1926
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2006
סמואל

קטגוריה:שמות פרטיים לגברים
קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:משפחות סמואל-מונטגיו
קטגוריה:שמות משפחה המבוססים על השם שמואל
סקיילייט (מטוס)

**סקיילייט** (SkyLite B) הוא מטוס זעיר ללא טייס טקטי למשימות סיור ואיסוף מודיעין בטווח קצר ("מעבר לגבעה") מתוצרת רפא"ל.

את הסקיילייט יכול לשגר אדם בודד ידנית. הוא מונע על ידי מנוע חשמלי בעל מדחף, ומסוגל לטוס באופן אוטונומי ולשדר למפעילו בזמן אמת את התמונה המתקבלת בחיישנו, שיכול להיות חיישן CCD לצילום ביום או חיישן תת-אדום לצילום בלילה. בתום המשימה, הסקיילייט טס לעבר נקודת נחיתה שנקבעה מראש, משחרר מצנח, ומנפח כרית אוויר תחת גחונו, אשר מרככת את נחיתתו.

הסקיילייט התמודד אך הפסיד למכרז צה"ל למטוס זעיר ללא טייס טקטי עבור גדודים בחילות שדה. מנגד, הוא נמצא בשירות מבצעי בחיל האוויר החל מ-2007, שם כינויו הוא "**עפרוני**".

## מאפיינים
### מאפיינים כלליים
***[[מוטת כנפיים]]:** 2.40 מטר
***אורך:** 1.15 מטר
***משקל המראה:** 6.5 ק"ג

### ביצועים
***טווח:** 12 ק"מ
***שהות באוויר: שעה וחצי
***מהירות:''' 38-54 קשר

## קישורים חיצוניים
*סקיילייט, באתר Israeli-Weapons

## הערות שוליים

קטגוריה:רפאל: מוצרים
קטגוריה:כלי טיס בלתי מאוישים ישראליים
שיטת בוכהולץ

**שיטת בוכהולץ** היא שיטה פופולרית להתרת שוויון נקודות ולקביעת הדירוג הסופי הנהוגות בתחרויות שחמט במקרה של שוויון במספר הנקודות בין מספר מתחרים. 

לפי שיטת בוכהולץ מסכמים את תוצאות היריבים ודירוג השחקנים נקבע לפי הסכום (שנקרא "בוכהולץ"), מהגבוה לנמוך. במקרה של שוויון בבוכהולץ משתמשים בשיטות האחרות. בתחרויות בשיטת ליגה (תחרויות שבהן כולם משחקים נגד כולם) שיטת בוכהולץ חסרת משמעות, משום שחיבור תוצאות היריבים שווה לסך הנקודות של כל השחקנים פחות כמות הנקודות של השחקן הספציפי, ועל כן ערך הבוכהולץ של שחקנים שצברו כמות זהה של נקודות יהיה שווה. במקרים כאלו משתמשים בטכניקה אחרת להתרת שוויון נקודות, כגון שיטת ברגר.  
השיטה הומצאה על ידי ברונו בוכהולץ בשנת 1932 כדי לקבוע את הדירוג הסופי בתחרויות המתנהלות לפי שיטה השווייצרית.

## בוכהולץ קאט 1

במקרה של שוויון נקודות בין מספר מתחרים, על פי שיטה זו מסכמים את תוצאות היריבים, כמו בשיטת בוכהולץ, אך ללא תוצאת היריב שצבר את מספר הנקודות הנמוך ביותר.

## קישורים חיצוניים

* כללים והמלצות לשוברי שוויון בתחרויות, באתר פיד"א

בוכהולץ
יעקב שלגי

**יעקב שלגי** (27 בנובמבר 1913 – 9 בפברואר 1989) היה אדריכל ישראלי.

## קורות חיים
שלגי נולד בשנת 1913 בירושלים ובילדותו למד בבית-הספר "תחכמוני" בעיר. בין השנים 1935-1939 למד אדריכלות בבריסל שבבלגיה. בפרוץ מלחמת העולם השנייה ועם פלישת גרמניה לבלגיה, חזר לארץ, התנדב לארגון האצ"ל ובהמשך לארגון הלח"י. 

שלגי עבד אצל האדריכלים אריה שרון וזאב רכטר. בשנת 1945 פתח משרד עצמאי, אותו ניהל עד 1989. הוא עבד בשותפות עם אדריכלים כגון מיכאל קון, שמעון פובזנר, אריה שרון, מיכאל נדלר ורובינסון, כמו כן גם עם הפסל יצחק דנציגר אשר איתו זכה בפרס השני בתחרות לתכנון חלקת קבר הרצל (1951) ובפרס הראשון בתחרות לתכנון "גן הגיבורים" בקריית אונו. 

שלגי זכה בפרסים על השתתפות בתחרות לתכנון שכונת נורדיה בתל אביב (כיום דיזנגוף סנטר) יחד עם האדריכלים צ'צ'יק ורובינסון (1952). 

יחד עם הרי לוריה תכנן שלגי בית-מרגוע בזכרון יעקב (1950); עם מיכאל קון השתתף בהתחרות לתכנון בית הסוכנות בתל אביב (1950); עם קון, לוריה ורובינסון תכנן את מרכז העיר עכו (1952); עם רובינסון תכנן מעונות לעובדי קופת חולים בתל אביב; ועוד.

שלגי תכנן עבור חברות "אזורים", "אפריקה ישראל", "חלמיש", מפעלי ים המלח ומשרד הביטחון. הוא עסק בתכנון רובע ברנע באשקלון והשתתף בתכנון כפר שלם (סלמה) בתל אביב. 

שלגי תכנן את אנדרטת לח"י בקריית אתא וכן גן הנצחה לזכרו של גור שרון. 

שלגי הטביע את חותמו בתכנון עשרות בתים פרטיים ברחבי הארץ, במיוחד בשכונות כמו צהלה, תל ברוך, אפקה, הרצליה פיתוח, אשקלון, גבעת המבתר בירושלים ועוד רבים. 

כמו ארכיוניהם של מאות אדריכלים שפעלו בארץ במחצית השנייה של המאה ה-20, גם ארכיונו של שלגי לא נשמר ברובו הגדול ומכלול עבודתו, למעלה ממאה פרויקטים בנויים ומתוכננים, אינו מתועד. בארכיון אדריכלות ישראל קיימות רשומות שונות על עבודתו של שלגי, המתוכננת והבנויה.

## הערות שוליים

קטגוריה:אדריכלים ישראלים
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:לוחמי הלח"י
קטגוריה:בוגרי בית הספר תחכמוני (ירושלים)
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1913
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1989
רצף הסכמה

שמאל|ממוזער|250px|דוגמה ללוגו רצף שהיא שיטת לייצג בצורה חזותית רצף קונצנזוס. לוגו זה המייצג את תפוצת הנוקלאוטידים בסביבות קודון ההתחלה ברצפי mRNA אנושיים  
בביולוגיה מולקולרית ובביואינפורמטיקה, **רצף קונצנזוס** (באנגלית: **consensus sequence**) או **רצף הסכמה** מתייחס לנוקלאוטידים או לחומצות האמינו הנפוצים ביותר במקום מסוים במספר רצפים לאחר עימוד רצפים, תהליך שבו משווים מספר רצפים זה ביחס לזה. רצף הקונצנזוס מתואר על ידי השיירים הנפוצים ביותר בכל עמדה בעימוד.

פיתוח תוכנה לזיהוי תבניות הוא נושא מרכזי בגנטיקה, ביולוגיה מולקולרית וביואינפורמטיקה. מוטיבים רצפיים מסוימים יכולים לתפקד כרצפים רגולטוריים המבקרים ביוסינתזה, או כרצפי הכרה (Signal sequence) המכוונים מולקולה לאתר מסוים בתא. בשל חשיבותם של רצפים אלו משערים שהם נשמרים לאורך האבולוציה. במקרים מסוימים הקשר האבולוציוני בין מינים מסוימים ניתן להערכה על סמך מידת הדמיון ברצפי הקונצנזוס.

המוטיבים הנשמרים נקראים רצפי קונצנזוס והם מראים אילו שיירים נשמרים ואילו שיירים משתנים. דרך אחת לתאר רצפי קונצנזוס היא באמצעות סימון כדוגמת רצף ה-DNA הבא:
:A[CT]N{A}YR
בסימון זה A ההתחלתי מייצג ש-A מופיעה תמיד במקומה, [CT] מייצג שלאחרי כן מגיע C או T, אחר כך מגיע N, לאחריו הסימון {A} מייצג שמופיע נוקלאוטיד כלשהו מלבד A. לבסוף Y מייצג פירימידין ו-R מייצג פורין כלשהו.

בדוגמה זו הסימון [CT] לא מספק מידע כלשהו על התפוצה היחסית של C או T במיקום זה. שיטה אחרת להצגת רצף קונצנזוס היא לוגו רצף. בשיטה זו מיוצג רצף הקונצנזוס בצורה חזותית שבה גודל הכתב מייצג את תדירות ההופעה של נוקלאוטיד (או חומצת אמינו) בעמדה מסוימת. ככל שהשייר שמור יותר לאורך האבולוציה, כך האות המייצגת אותו גדולה יותר. 

אתר קשירת חלבונים, המיוצג על ידי רצף קונצנזוס, יכול להיות רצף קצר של נוקלאוטידים המופיעים מספר פעמים בגנום, ורצף שכזה עשוי להיות בעל תפקיד זהה במקומות שונים. לדוגמה פקטורי שעתוק רבים מזהים תבניות מסוימות בפרומוטורים של גנים שעל שעתוקם הם משפיעים. באופן דומה לאנזימי הגבלה יש לרוב רצפי קונצנזוס פלינדרומים שמתאימים לאתר אותו הם חותכים ב-DNA. טרנספוזונים פועלים באופן דומה בזיהוים את רצף המטרה לטרנספוזיציה.

## ראו גם
* תיבת TATA

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ביואינפורמטיקה
כלל שיא-סוף

על פי **כלל שיא-סוף** אנו שופטים את חוויות העבר שלנו כמעט אך ורק בהתאם לאיך שהרגשנו בשיאן (נעים או גרוע) וביחס לשאלה כיצד הן הסתיימו. מידע אחר אינו הולך לאיבוד, אך הוא אינו נמצא בשימוש. גורמים שאינם באים לידי ביטוי הם, בין השאר, עד כמה החוויה הייתה נעימה בממוצע ומה היה משך החוויה.

דניאל כהנמן ועמיתיו ערכו ניסוי ובו בחנו את הכלל על קבוצת נבדקים שעברה בדיקת קולונוסקופיה. לפני שנעשה שימוש בצינור בדיקה שמכיל סיב אופטי הבדיקה הסבה כאב רב לעוברים אותה והכאב מגיע לשיאו בשלב האחרון של הבדיקה. הנבדקים שהמכשור הושאר בגופם למשך דקה נוספת לאחר סיום הבדיקה דיווחו על חוויה קשה פחות לעומת אלו ששוחררו מיד בסיום הבדיקה. במחקר המשך שנערך לאחר מכן התגלה כי בקרב נבדקים שהמכשור הושאר בגופם פרק זמן נוסף, כך שהחוויה נתפסה אצלם כקשה פחות, נמצא שיעור גבוה יותר של נבדקים שהגיעו לבדיקת קולונוסקופיה נוספת, כאשר התעורר צורך לקיימה.

כהנמן טען שכלל זה קשור להיוריסטיקת היציגות.

## ראו גם
* רגשות וזיכרון
* הטיה קוגניטיבית

## הערות שוליים

קטגוריה:היוריסטיקה
קטגוריה:הטיות קוגניטיביות
קטגוריה:רגשות
קטגוריה:זיכרון
רזולוציה חופשית

באלגברה, **רזולוציה חופשית** היא רזולוציה באמצעות מודולים חופשיים. בדרך כלל מופיעות רזולוציות כאלה בהקשר הרחב יותר של רזולוציות פרויקטיביות, אבל לצורך חישוב מעשי יש לרזולוציות חופשיות יתרונות לא מבוטלים; אכן, עד שהובן תפקידם הכללי של המודולים הפרויקטיביים באלגברה הומולוגית (באמצע שנות ה-50 של המאה ה-20), נלמדו בעיקר רזולוציות חופשיות. רזולוציות חופשיות מילאו תפקיד מרכזי בעבודות של הילברט על שמורות פולינומיות.

## הגדרה

יהי M מודול מעל חוג R. **רזולוציה חופשית** היא סדרה מדויקת מהצורה 
\dots F_n \rightarrow \dots \rightarrow F_1 \rightarrow F_0 \rightarrow M \rightarrow 0 , שבה המודולים F_i חופשיים. אם יש למודול רזולוציה סופית, האורך של הרזולוציה הקצרה ביותר (היינו, האינדקס האחרון n שעבורו F_n\neq 0) הוא ה**ממד ההומולוגי** של M. למשל, אם M חופשי, הממד ההומולוגי שלו הוא אפס. **משפט ה-Syzygy** של הילברט (שאותו הוא הוכיח בהקשר של שמורות פולינומיות) קובע שלכל חוג מנה מדורג של חוג פולינומים A יש ממד הומולוגי סופי. למעשה, הממד ההומולוגי של מנה B מקיים \dim(A)-\dim(B)\leq hd_A(B) \leq \dim(A), עם שוויון באגף שמאל בדיוק כאשר B
 הוא חוג כהן-מקולי. 

רזולוציה שבה הדרגה של כל F_i היא הנמוכה ביותר האפשרית (תחת האילוץ שכך התקיים עבור המרכיבים הקודמים), נקראת **רזולוציה מינימלית**. רזולוציה כזו היא יחידה, והדרגות של המודולים המשתתפים בה הם **מספרי בטי**  של המודול. תכונות נוספות של הרזולוציה מוליכות להגדרות של **חוג גורנשטיין**, **חיתוך מלא** ו**על-משטח**.

תחום שלמות נתרי בעל התכונה שלכל מודול נוצר סופית יש רזולוציה חופשית סופית, הוא תחום פריקות יחידה.

## מקורות

* History of Homological Algebra, by Chuck Weibel; pp.797-836 in "The History of Topology", ed. I.M. James, Elsevier, 1999.
## ראו גם

* שמורה פולינומית

## הערות שוליים

קטגוריה:אלגברה הומולוגית
יום הזיכרון לרחבעם זאבי

ממוזער|228x228px|רחבעם זאבי
**יום הזיכרון לרחבעם זאבי** הוא יום זיכרון לאומי שנקבע על ידי הכנסת בחוק להנצחת זכרו של רחבעם זאבי, התשס"ה-2005, שנחקק בעקבות הצעת חוק פרטית. יום הזיכרון חל ב-ל' בתשרי, יום הירצחו של השר רחבעם זאבי.

## רקע

רחבעם זאבי, חבר הכנסת ושר התיירות בממשלת ישראל, נרצח ביום רביעי, 17 באוקטובר 2001, בשעה 7:00 בבוקר במלון היאט שבירושלים. הרצח בוצע על ידי חוליית מתנקשים פלסטינית שהשתייכה לארגון הטרור החזית העממית לשחרור פלסטין. 
 
זאבי היה השר הישראלי הראשון שנרצח בפיגוע טרור, והאדם הישראלי הבכיר ביותר שנרצח על ידי מחבלים פלסטינים במהלך הסכסוך הערבי ישראלי כולו. ההתנקשות בזאבי הייתה פיגוע טרור יוצא דופן מבין פיגועי הטרור השונים שבוצעו במהלך האינתיפאדה השנייה אשר כוונו בעיקר נגד קבוצות אקראיות של אזרחים וחיילים ישראלים.

## יום הזיכרון
יום הזיכרון חל בל' בתשרי, יום הירצחו של השר רחבעם זאבי בשנת ה'תשס"ב. תאריך זה אינו יכול לחול בשבת, אך כאשר הוא חל ביום שישי מוקדם יום הזיכרון ליום חמישי.

בסעיף "יום הזיכרון" שבחוק נאמר:

האירוע המרכזי ביום הזיכרון הוא טקס אזכרה ממלכתי שמתקיים בהר הרצל סמוך לקברו של זאבי. בנוסף, מדי שנה ביום הזיכרון מקיימת הכנסת ישיבה מיוחדת לזכר זאבי.

לאורך השנים הביעו אנשי ציבור שונים מהשמאל התנגדות לקיום יום זיכרון ממלכתי לזאבי עקב תמיכתו ב"טרנספר מרצון" לאוכלוסייה הערבית ביהודה ושומרון ורצועת עזה.

באוקטובר 2017 החליט פורום מנהלי בתי הספר של מערכת החינוך בגוש דן והשרון באופן גורף שלא לציין את יום הזיכרון לזאבי. המנהלים נימקו את ההחלטה בדברים המיוחסים לזאבי כמו האלימות נגד ערבים, הקריאה לטרנספר והטענות לפגיעה מינית בנשים, כפי שנחשף בתחקיר "עובדה" כשנה לפני כן.

## קישורים חיצוניים
* חוק להנצחת זכרו של רחבעם זאבי, התשס"ה-2005, ס"ח 2014 מיום 25 ביולי 2005 
* יום הזיכרון לרחבעם זאבי באתר עמותת "מורג"

## הערות שוליים

קטגוריה:הנצחת רחבעם זאבי
זאבי, רחבעם
קטגוריה:אירועים בחודש תשרי
Esri

**Esri** (ראשי תיבות של: **E**nvironmental **S**ystems **R**esearch **I**nstitute) היא חברה המפתחת מערכת מידע גאוגרפי (GIS) ומערכות לניהול בסיסי נתונים גאוגרפיים. החברה שהוקמה בתור מכון למחקר הסביבה בשנת 1969 כמשרד ייעוץ לשימושי קרקע, היא בין החברות המרכזיות בתחום מערכות המידע הגאוגרפיות.

מדי שנה מארחת החברה את הכנס השנתי הבינלאומי של המשתמשים, שהתקיים לראשונה בשנת 1981 בקמפוס מטה החברה, אליו הגיעו 16 משתתפים. בשנים האחרונות נערך כנס המשתמשים בסן דייגו, וב-2007 השתתפו בו כ-14,500 אנשים.

בשנת 2012 העניקה Esri שני פרסים למרכז למיפוי ישראל בתחרות בינלאומית שנערכה בארצות הברית בהשתתפות 100,000 ארגונים, מוסדות, וחברות פרטיות מרחבי העולם. הפרס הראשון ניתן על מצוינות במערכות מידע גאוגרפי על שדרוג תשתית המידע הגיאו-מרחבי בישראל. הפרס השני בו זכה המרכז למיפוי ישראל היה על "**מפת צפון [[מזרח הנגב]] ([[מכתשים בנגב|המכתשים]])**", שהוכנה במחלקת הכרטוגרפיה של המרכז למיפוי ישראל.
בשנת 2017 העניקה esri פרס לענף הידרוגרפיה בחיל הים על הישגים משמעותיים בתחום המיפוי הימי.

בישראל מיוצגת Esri על ידי חברת סיסטמטיקס.

## קישורים חיצוניים

* 

* Esri - אתר האינטרנט הרשמי של החברה
* https://www.systematics.co.il/products/gis/ - GIS באתר סיסטמטיקס
*

קטגוריה:קרטוגרפיה
קטגוריה:מערכות מידע גאוגרפי
קטגוריה:חברות תוכנה אמריקאיות
קטגוריה:קצרמר גאוגרפיה