open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אופיר לובל

ממוזער
**אופיר לובל** (נולד ב-25 במאי 1976) הוא במאי טלוויזיה וקולנוע, שחקן, מוזיקאי, עורך ותסריטאי ישראלי הוא התפרסם לראשונה בתוכנית המערכונים "דומינו" כחבר בהרכב הקומי "שלישיית פרוזאק", יחד עם שלומי קוריאט ויובל סמו.

## קריירה

בשנת 2000 החל לובל להשתתף בתוכנית ההומור הטלוויזיונית "דומינו" ששודרה בערוץ 2, לצידם של קומיקאים נוספים. במקביל הפך לכתב אינטרנטי באתר האינטרנט "תפוז אנשים" במדור פנאי ובידור.

בתום לימודיו בבית ספר למשחק בית צבי, שיחק לובל במספר הצגות במסגרת התיאטרון החברתי הישראלי לנוער ובמקביל הקים ביחד עם יובל סמו ושלומי קוריאט את שלישיית פרוזאק. בשנת 2003 זכתה השלישייה בתואר אנשי השנה בבידור שהעניק ערוץ 2. השלישייה הופיעה בכ-1000 הופעות בכל רחבי הארץ. בשנת 2007 השלישייה התפרקה וכל אחד פנה לדרכו.

**<big>בימוי בטלוויזיה</big>**

"הראש" – קשת

"אזהרת מסע" עונה 2 - רשת / נטפליקס

“בלאק ספייס” עונה 1 + 2 – רשת / נטפליקס

“לעבור את הלילה” – יס

“מגן דוד דרום” – רשת

"ספיידרז" - ניקולודיאון

“אלישע” – ערוץ הילדים

“שבט צוצלת” – זום

“ארץ נהדרת” – קשת (מערכוני חוץ)

"דובדבני וקובץ” – קשת

“בובה של מדינה” - ערוץ 10 (מערכוני חוץ)

TLV” “- הוט (עונה 2)

“אמא מחליפה”- קשת (עונה 4)

“צחוק מעבודה” – רשת (מערכוני חוץ)

“טקס פרסי ספיר 2007” – ערוץ 1 (צילומי חוץ)

“ערב לתת” – ערוץ 10 (צילומי חוץ)

“ביקיני כחול לבן” – ערוץ הבידור

### בימוי קליפים
עמיר בניון, סאבלימינל ודנה אינטרנשיונל, קורין אלאל, שירי מימון, סקאזי, להקת סינרגיה, אמילי קרפל, דור דניאל, ליאור נרקיס, להקת לה גארדיה, רן זמיר, מיכל גבע ועברי לידר.

### בימוי קולנוע
“מה כבר יכול לקרות” (2015)

“חבורת ראש כרוב” (2010)

**<big>בימוי קמפיינים ופרסומות</big>**

בנק מזרחי טפחות, בנק דיסקונט, בנק פועלים, MSD, שוקולד פרה, מילקי, קופידון, בגיר, אורנג’, קופת חולים כללית, שטראוס, ויזה הצופים, לאומי קארד, איזי, אלבר, קק”ל, קליק, הלמן אלדובי, אופנת נו נו נו בכיכובה של סלין דיון.

## חיים אישיים
לובל מתגורר ביישוב פרדסיה. נשוי לענת מטפלת הוליסטית במקצועה,אב ליהונתן נועה וליבי.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* דורון בראונשטיין, אופיר לובל: "אמנות היא המחאה של אלה שלא יודעים להניף אגרופים באוויר ולצעוק.", בבלוג חי תרבות, 12 באפריל 2020

## הערות שוליים

קטגוריה:בדרנים ישראלים
קטגוריה:במאים ישראלים
קטגוריה:תסריטאים ישראלים
קטגוריה:סטנדאפיסטים ישראלים
קטגוריה:משתתפי הפסטיגל
קטגוריה:יד מרדכי: אישים
קטגוריה:בוגרי בית צבי
קטגוריה:פרדסיה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1976
מדד מחירי דירות בבעלות הדיירים

**מדד מחירי הדירות** הוא מדד מחירים, המחושב בטכניקות סטטיסטיות ומשתנה מזמן לזמן, אשר מיועד למדוד את השתנות מחירי הדירות בישראל. בסיס המדד נקבע לפי מחיר הדירות הממוצע בשנת 1993. מבחינה מעשית, חשיבות המדד בכך שניתן להצמיד מחירים נקובים, למדד זה, כגון בחוזים. 

## חישוב המדד
המדד (בדומה למדדים האחרים) מוצג בנקודות המבטאות את היחס של רמת המחירים לרמה שנקבעה בתקופה מוגדרת (הקרויה "תקופת הבסיס") שבה רמת המחירים היא 100 נקודות. בכל תקופה נמדדת רמת המחירים הממוצעת ומחולקת לרמת המחירים בתקופת הבסיס ומוצגת בנקודות השקולות לאחוזים המתקבלים בחלוקה זו ולא בערכים כספיים מוחלטים. המדד מחושב על סמך נתוני המערכת הממוחשבת כרמ"ן (כרטסת מחירי נדל"ן) בשיטה ההדונית (המקובלת במרבית המדינות המתקדמות בעולם) המתגברת על בעיית שינוי האיכות המאפיינת מוצרים הטרוגניים במאפייניהם.

המדד כולל דירות חדשות ודירות יד-שנייה. המדגם המשמש לקביעת המדד הוא העסקאות שבוצעו ב-67 יישובים עירוניים ב-9 אזורים גאוגרפיים: ירושלים, תל אביב, חיפה, גוש דן, מרכז, דרום, שרון, צפון וקריות. המדגם אינו כולל דירות שנבנו בבניה עצמית וקבוצות רכישה.

בשונה ממדדי מחירים אחרים המתפרסמים על ידי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, נתוני הבסיס לחישוב המדד אינם נאספים על ידי עובדי הלמ"ס, אלא מתבססים על דיווחי המוכרים לרשות המיסים. מסיבה זו, המדד המפורסם לגבי התקופה האחרונה ולפעמים גם לתקופה הקודמת לה, הם ארעיים וצפויים להשתנות לאחר קבלת מלוא בנתונים שדווחו לרשויות המס. נתונים אלה מדווחים על ידי המוכרים על פי החוק בטווח של 50 ימים ממועד החוזה.

## מאפייני המדד
המדד הוא דו חודשי והוא אינו רכיב במדד המחירים לצרכן אלא מהווה תוצר סטטיסטי חשוב נפרד.
המחירים והשינויים נמדדים בשקלים חדשים. המדד הושפע בעבר  מהתנודתיות בשער החליפין של הדולר האמריקאי. כיום, כתוצאה מהעובדה שמחירי הדירות נקובים בשקלים השפעת שע"ח של הדולר הפכה לזניחה.

## ראו גם
מספר משכורות נדרשות לרכישת דירה

## קישורים חיצוניים
*מדד מחירי דירות בבעלות הדיירים, מתוך אתר הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה
* דורון סייג, מדידת השינויים במחירי הדירות לפי אזור ואמידת הגמישות של מאפייני הדירה והסביבה, מתוך אתר הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה
* מערכת כרמ"ן, אתר רשות המיסים

קטגוריה:מקרו-כלכלה
מחירי דירות בבעלות הדיירים
קטגוריה:מגורים ודיור
דירות
קטגוריה:ישראל: מדדים
ממשלת אחדות לאומית

**ממשלת אחדות לאומית** (באנגלית **National unity government**) היא ממשלה המתבססת על קואליציה רחבה, שבה חברות מפלגות יריבות. האופוזיציה לממשלה כזאת היא בדרך-כלל קטנה ביותר. הכינוי נקבע לראשונה בבריטניה, כשהוקמה ממשלת אחדות לאומית על ידי צ'רצ'יל במהלך מלחמת העולם השנייה (מאי 1940). הביטוי המנוגד ל"ממשלת אחדות לאומית" הוא ממשלה צרה.

הסיבות להקמת ממשלת אחדות לאומית עשויות להיות:
# מצב חירום, כגון מלחמה, אסון טבע או משבר כלכלי, שאינו מאפשר ניהול רגיל של יחסי ממשלה-אופוזיציה בפרלמנט.
# מצב של תיקו בין גושי המפלגות העיקריים בפרלמנט, כך ששום גוש לא מצליח לגבש קואליציה בעלת רוב. במצב כזה אפשר להקדים את הבחירות או להרכיב ממשלת אחדות. כיוון שמערכות בחירות תכופות עלולות לערער את יציבות המשטר, משתפים שני הגושים פעולה עד למועד הרגיל של הבחירות.

דגם זה של ממשלה נחשב בעייתי משתי סיבות:

# קוטנה של האופוזיציה עלול לפגוע בביקורת על פעילות הממשלה
# היריבות האידאולוגית עלול להקשות על גיבוש מדיניות

## בישראל

בישראל, ממשלות אחדות לאומית כללו נציגים משתי המפלגות הגדולות, מפלגת העבודה לגלגוליה השונים והליכוד לגלגוליו. ב-2021 הושבעה בישראל ממשלת השינוי שהורכבה ממפלגות שונות מהקצוות הפוליטיים ללא הליכוד.

## ראו גם
* ממשלת חילופים

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מדע המדינה
*אחדות לאומית
רוברט וייטהיל-בשן

**רוברט וייטהיל-בשן** (באנגלית: **Robert Whitehill**; נולד ב-11 בינואר 1947) הוא משורר יהודי-אמריקאי הכותב בעברית ומתרגם מעברית לאנגלית. 

## חייו
רוברט וייטהיל-בשן, גם מוכר בשם Samuel Whitehill, שחקן קולנוע אמריקאי, נולד במדינת קרוליינה הצפונית, בארצות הברית. הוא גדל והתחנך בעיר להבוק שבטקסס. מגיל חמש עשרה נטה ליבו לציונות ולישראל, והוא התמסר ללימוד הלשון העברית, כשהוא נעזר בתקליטים ובספרי לימוד. רוברט וייטהיל השלים לימודיו באוניברסיטה הטכנולוגית של טקסס.

בשנת 1968, כשהיה בן עשרים ואחת, ביקר לראשונה בישראל. כששב מהארץ סיים תואר ראשון במשפטים באוניברסיטת טקסס באוסטין ותואר נוסף בספרות אנגלית.

בשנות השבעים החל לפרסם את שיריו העבריים הראשונים, ויצר קשרים עם הסופר אהרן מגד, שכתב על שירתו בעיתון דבר. רוברט וייטהיל תרגם לאנגלית מיצירותיו של מגד. הוא עבר עם משפחתו לפוטומק, מרילנד, עסק במלאכות שונות, וחדל מכתיבת שירים ופרסומם.

במשך קרוב לעשרים שנה שתק רוברט וייטהיל-בשן "שתיקה ספרותית". לאחרונה שב לכתוב שירה עברית, ואף הוציא לאור ספר שירים חדש. הוא כונה על ידי מבקרים גם בתואר "המוהיקני העברי האחרון באמריקה".

בביקורת הספרותית על ספריו נאמר, בין השאר, שהוא מביא אל השירה העברית קול נאמן ייחודי ומפתיע - אך מתעתע כמעט, בשל הזרות הבלתי ישראלית שלו. ובכל זאת - עברי עד אחרון עיצוריו. רוברט וייטהיל-בשן הוא מאחרוני המשוררים העבריים באמריקה, ואולי אפילו האחרון שבהם.

רוברט וייטהיל-בשן הוא גם מתרגם, ותרגם לאנגלית מספריו של הסופר אהרן מגד, ומסיפוריו של יצחק בן-נר.

## שיר לדוגמה של רוברט וייטהיל-בשן

## ספרי שירתו
***סטפס בְחורים שחורים**, הוצאת הקיבוץ המאוחד, בני גרק, 2014.
***אחרי השתיקה**, הוצאת כרמל, ירושלים, 2007.
***אפס מקום**, דביר, תל אביב, 1981.
***עורבים חומים**, עקד, תל אביב, 1976.

## לקריאה נוספת
***מקום אחר : אנשים**, על המשורר העברי רוברט וייטהיל, מאת אהרן מגד, נדפס בדבר, מרס 1981.
***ויטהיל, רוברט: "אפס מקום"**, מאת אלכס זהבי, נדפס בתוך Modern Hebrew Literature 7, 1-2 (1981-1982) 86-92

## קישורים חיצוניים

* אמיר בקר, **שיר מזקין אנדר מיי סקין**, ביקורת על "סטפס בחורים שחורים", הארץ, 7 במרץ 2014
*  
* 
* כמה שירים של רוברט וייטהיל באתר קשתות של כתב העת קשת החדשה
* שירים נוספים של רוברט וייטהיל באתר איגוד הסופרים
* על ספרו של וייטהיל באתר "טקסט"
* 
* רוברט וייטהיל-בשן באנתולוגיה מקוונת לשירה עברית, באתר של נילי דגן
* 
* 
* 

קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:מתרגמים לעברית
קטגוריה:מתרגמים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טקסס טק
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת טקסס באוסטין
קטגוריה:תרבות עברית בארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1947
אוטו

קטגוריה:שמות פרטיים לגברים
קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה גרמניים
איגוד הסחר החופשי האירופי

[שמאל|ממוזער|250px|בירוק כהה מסומנות המדינות החברות כיום ב-EFTA, ואילו בירוק בהיר מסומנות המדינות שהיו חברות באיגוד, אך עזבו אותו והצטרפו אל [האיחוד האירופי]]

**איגוד הסחר החופשי האירופי** (במקור: **European Free Trade Association**; בקיצור: **EFTA**) הוקם ב-3 במאי 1960 כאפשרות תחליפית עבור מדינות אירופיות שלא רצו או לא הורשו להצטרף אל הקהילה הכלכלית האירופית, שהפכה בהמשך לאיחוד האירופי.

אמנת EFTA נחתמה ב-4 בינואר 1960 בסטוקהולם על ידי שבע מדינות, אך כיום חברות באיגוד רק איסלנד, נורווגיה, שווייץ וליכטנשטיין. עקב כך היה צריך להחליף את "אמנת סטוקהולם" ב"אמנת ואדוץ".

האמנה מבטיחה חופש סחר בין המדינות החברות. שלוש ממדינות EFTA הן חלק מהשוק הפנימי של האיחוד האירופי באמצעות הסכם סחר הקרוי "האזור הכלכלי האירופי" (European Economic Area - EEA), שהוקם ב-1994. המדינה הרביעית, שווייץ, החליטה לבסס את קשריה עם האיחוד האירופי באמצעות הסכמים דו-כיווניים. בנוסף לכך מדינות EFTA ביססו קשרי סחר חופשי עם מספר מדינות מחוץ לאירופה.

## היסטוריה של החברות ב-EFTA
את האיגוד ייסדו בריטניה, דנמרק, נורווגיה, שוודיה, אוסטריה, שווייץ, ופורטוגל. פינלנד הפכה לחברה נספחת ב-1961 ולאחר מכן לחברה מלאה, ואיסלנד הצטרפה ב-1970. הממלכה המאוחדת ודנמרק הצטרפו אל הקהילה הכלכלית האירופית ב-1973 ביחד עם אירלנד, והפקיעו את חברותן ב-EFTA. פורטוגל עזבה את האיגוד ב-1986. ליכטנשטיין הפכה לחברה ב-1991; קודם לכן היו האינטרסים שלה באיגוד מיוצגים על ידי שווייץ. ב-1995 עזבו גם אוסטריה, שוודיה ופינלנד שהצטרפו אל האיחוד האירופי.

## מוסדות
EFTA נשלטת בידי מועצת EFTA וענייניה מנוהלים בידי מזכירות EFTA שמקום מושבה בז'נבה. בנוסף לכך, בהתאם להסכם EEA מ-1992 נוצרו שני מוסדות נוספים, סמכות המעקב של EFTA שמקום מושבה בבריסל, ובית הדין של EFTA היושב בלוקסמבורג, המסדירים את פעולות חברות EFTA בהקשר להתחייבויותיהן כלפי האזור הכלכלי האירופי. שווייץ, שאינה חברה ב-EEA אינה משתתפת במוסדות אלו.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* EFTA האתר הרשמי של מזכירות ה-EFTA
* היסטוריה מפורטת של ה-EFTA

קטגוריה:ארגונים בין-לאומיים אזוריים
קטגוריה:שווייץ: כלכלה
קטגוריה:איסלנד: כלכלה
קטגוריה:נורווגיה: כלכלה
קטגוריה:ליכטנשטיין: כלכלה
קטגוריה:ארגונים בין-ממשלתיים
קטגוריה:ז'נבה: ארגונים
קטגוריה:אירופה: ארגונים
האזור הכלכלי האירופי

[ממוזער|400px|ה-EEA מורכב ממדינות החברות ב-[EFTA (פרט לשווייץ) ומסומנות בירוק, וממדינות האיחוד האירופי המסומנות בכחול]]

**האזור הכלכלי האירופי** (European Economic Area - EEA) הוא כינוי למסגרת סחר שנוצרה ב-1 בינואר 1994 בעקבות הסכם בין איגוד הסחר החופשי האירופי (EFTA) ובין האיחוד האירופי. מטרתו הייתה לאפשר למדינות EFTA להשתתף במסגרות הסחר האירופיות מבלי להצטרף לאיחוד.

## חברות

אזרחיה של שווייץ בחרו שלא להצטרף ל-EEA לאחר משאל עם, כפי שמחייבת חוקתם. השווייצרים מקיימים את קשרי הסחר שלהם עם האיחוד האירופי על סמך הסכמים בילטרליים, בעלי תוכן שונה מאלו שבין ה-EEA והאיחוד. בפועל, שווייץ מקיימת עם המדינות החברות ב-EEA סחר ותנועה חופשית כחלק מה-EFTA.

כיום חברי ה-EEA הן שלוש מדינות EFTA הנותרות - איסלנד, נורווגיה וליכטנשטיין, ו-27 מדינות האיחוד האירופי.

## חירויות ה-EEA

האזור הכלכלי האירופאי מבוסס על ארבע חירויות: תנועה חופשית של סחורות, אנשים, שירותים והון בין המדינות השותפות.

מדינות שהן חלק מהאזור הכלכלי האירופאי, אך אינן חברות באיחוד, נהנות גם הן מסחר חופשי עם חברי האיחוד האירופי. עם זאת, מדינות אלו  אינן צריכות לאמץ את החקיקה האירופית כמו כל חברות האיחוד, אך גם אין להן כל השפעה על מדיניות האיחוד.

עם זאת, מדינות אלו הסכימו לחקיקה פנימית המבוססת על חוקי האיחוד בכל הנוגע למדיניות סוציאלית, הגנת הצרכן, איכות הסביבה, דיני חברות וסטטיסטיקה.

## מוסדות

ועדה משותפת המורכבת מנציגי מדינות איגוד הסחר החופשי האירופאי (EFTA) החברות ב-EEA ומנציגי מדינות האיחוד, עוסקת בהרחבת חקיקת האיחוד האירופאי למדינות איגוד הסחר החופשי החברות ב-EEA. מועצת האזור הכלכלי האירופאי נפגשת פעמיים בשנה כדי להסדיר את היחסים בין המדינות החברות בה.

במקום להקים מוסדות כוללים לאזור הכלכלי האירופאי, עוסקת "סמכות המעקב" של ה-EFTA ובית הדין של ה-EFTA בבדיקת התאמת מדיניות חברות EFTA החברות ב-EEA להסכמי ה-EEA השונים.

## ראו גם
* כלכלת האיחוד האירופי
* תקציב האיחוד האירופי
* מרקוסור

## קישורים חיצוניים

* ענבר שץ, איחוד כלכלי באירופה, **פרלמנט** גיליון 62, אתר המכון הישראלי לדמוקרטיה

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:האיחוד האירופי: כלכלה
קטגוריה:ארגונים בין-לאומיים אזוריים
קטגוריה:נורווגיה: כלכלה
קטגוריה:איסלנד: כלכלה
קטגוריה:ליכטנשטיין: כלכלה
קטגוריה:ארגונים בין-ממשלתיים
NBA Live

**NBA Live** היא סדרה של משחקי וידאו מתוצרת EA Sports, העוסקים באימון ושליטה בקבוצת כדורסל מליגת ה-NBA.

גרסה חדשה של המשחק הייתה מופצת מדי שנה בספטמבר או באוקטובר, והגרסה העדכנית ביותר של משחק זה היא NBA Live 2018. המשחק הופץ עד גרסת 2009 בגרסאות המתאימות למחשב אישי (PC) ועד 2019 היה מופץ לקונסולות משחקים מתוצרת נינטנדו, סוני (פלייסטיישן) ומיקרוסופט (Xbox).

החל מסוף שנות ה-2000, מכירות NBA Live ירדו בהשוואה למתחרה העיקרית שלהם, סדרת ה-NBA 2K של 2K. המשחק האחרון ששוחרר עד כה היה NBA Live 19. נכון לשנת 2023, ההוצאה של המשחק הפסיקה,ולא היה אישור רשמי של EA אם הסדרה תמשיך.

## משחקים

## ראו גם
* NBA 2K

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:משחקי EA Sports
קטגוריה:משחקי פלייסטיישן 2
קטגוריה:משחקי פלייסטיישן 3
קטגוריה:משחקי גיימקיוב
קטגוריה:משחקי גיים בוי
קטגוריה:משחקי אקס בוקס
קטגוריה:משחקי כדורסל ממוחשבים
קטגוריה:סדרות משחקי וידאו
קטגוריה:NBA: משחקי וידאו
United Abominations

**United Abominations** ("התועבות המאוחדות") הוא האלבום המלא האחד עשר במספר של להקת הת'ראש מטאל האמריקנית מגאדת'. האלבום הוא האלבום הראשון שהלהקה הוציאה תחת חברת התקליטים Roadrunner. האלבום יצא לאור ביפן ב-8 במאי 2007, ובארצות הברית יצא ב-15 במאי. על עטיפת האלבום ניתן לראות את ויק, הקמע של הלהקה, מצויר בגרסתו החדשה, על רקע בניין האו"ם המותקף. זהו האלבום הראשון והיחיד שהגיטריסט גלן דרובר השתתף בו.

באלבום זה בוצע מחדש השיר "A Tout Le Monde" שהופיע לראשונה באלבום Youthanasia יחד עם כריסטינה סקאביה. הסולנית של להקת המטאל הסימפונית האיטלקית לקונה קויל.

## רשימת שירים

# Sleepwalker - 5:53
# Washington Is Next - 5:19!
# Never Walk Alone...A Call To Arms - 3:54
# United Abominations - 5:35
# Gears Of War - 4:25
#Blessed Are The Dead - 4:02
#Play For Blood - 3:49
#A Tout Le Monde (Set Me Free) - 4:11
# Amerikhastan - 3:43
# You're Dead - 3:18
# Burnt Ice - 3:47


## משתתפים

* דייב מאסטיין - סולן, גיטרה חשמלית
* גלן דרובר - גיטרה חשמלית
* ג'יימס לומנזו - גיטרה בס
* שון דרובר - תופים

## מוזיקאים אורחים
# כריסטינה סקאביה (לקונה קויל) - שירה ב-A Tout Le Monde 
# אקסל מקנרוט - קלידים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי מגאדת'
קטגוריה:אלבומים באנגלית
פרנסואה השלישי, דוכס ברטאן

**פרנסואה דה פראנס** (28 בפברואר 1518 – 10 באוגוסט 1536) היה בנו הבכור של פרנסואה הראשון, מלך צרפת, ויורש העצר הצרפתי.

## ביוגרפיה
פרנסואה נולד בטירת אמבואז (על גדות הנהר לואר), ובשנה שלאחריה הוטבל בטקס שאורגן על ידי לאונרדו דה וינצ'י. כבר עם לידתו נחתם הסכם נישואיו למרי טיודור, בתו של הנרי השמיני, מלך אנגליה, (לימים המלכה מרי הראשונה), שהייתה בת שנתיים בלבד, אך הסכם זה בוטל ב-1520. ב-1524, בהיותו בן 6, נפטרה אמו המלכה קלוד, ופרנסואה ירש ממנה את התואר דוכס ברטאן.

ב-24 בפברואר 1525 הובס אביו של פרנסואה בקרב פאביה בידי קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ונלקח בשבי למדריד. ב-15 במרץ 1526, בהתאם להסכם מדריד, נלקחו פרנסואה בן השמונה ואחיו אנרי (אנרי השני, מלך צרפת לעתיד) למדריד כבני ערובה למילוי תנאי שחרורו של אביהם משביו. הם הוחזקו בכלא במדריד במשך ארבע שנים, דבר שהטביע בהם את חותמו במשך כל חייהם.

יורש העצר פרנסואה נפטר בליון ב-1536, כנראה כתוצאה מדלקת ריאות, ואחיו אנרי תפס את מקומו.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בית ולואה
קטגוריה:דוכסים צרפתים
קטגוריה:יורשי עצר שלא זכו למלוך
קטגוריה:ברטאן: אישים
קטגוריה:ילידי 1518
קטגוריה:נפטרים ב-1536
מליסה אתרידג'

**מליסה אתרידג**' (באנגלית: **Melissa Etheridge**; נולדה ב-29 במאי 1961, בליבנוורת', קנזס, ארצות הברית) היא זמרת רוק ומוזיקאית אמריקאית זוכת פרס אוסקר ושני פרסי גראמי.

## קריירה
אתרידג' הוציאה תשעה אלבומים מאז שחתמה על חוזה ההקלטות הגדול שלה בשנת 1987. שלושה מן אלבומיה הגיעו למעמד של אלבום מולטי-פלטינה: *Melissa Etheridge* בשנת 1988, *Yes I Am* בשנת 1993 ו-*Your Little Secret* בשנת 1995. שניים מאלבומיה הגיעו למעמד של אלבום פלטינה, ושניים נוספים לאלבום זהב.

אתרידג' מעריצה את המוזיקאי ברוס ספרינגסטין וביצעה גרסאות כיסוי לשיריו *Thunder Road* ו-*Born to Run* במהלך הופעות חיות. אתרידג' מעריצה גם את להקת הרוק האמריקאית דייב מת'יוס בנד והביעה עניין בשיתוף פעולה עם הלהקה.

באוקטובר 2004 אובחן אצל מליסה אתרידג' סרטן השד. בטקס פרסי גראמי בשנת 2005 ביצעה אתרידג' קאמבק לבמה, ועל אף שהייתה קירחת כתוצאה מטיפולי הכימותרפיה, הופיעה במחווה לג'ניס ג'ופלין וביצעה את שירה של ג'ופלין *[[Piece of My Heart]]*. אתרידג' קיבלה שבחים רבים על הופעתה, שנחשבה לאחד מרגעי השיא של המופע בטקס.

ב-10 בספטמבר 2005, אתרידג' השתתפה ב-*ReAct Now: Music & Relief*, שידור טלוויזיוני למען גיוס כספים ותמיכה בקורבנות הוריקן קטרינה. *ReAct Now: Music & Relief* הוא חלק מיוזמה של ערוצי הטלוויזיה והמוזיקה MTV, VH1 ו-CMT לגיוס תרומות לארגוני הצלב האדום האמריקאי, צבא הישע ו-America's Second Harvest. אתרידג' הציגה שיר חדש שכתבה במיוחד לכבוד האירוע שנקרא *Four Days*. האקפלה עסקה בנושאים ותמונות שהופיעו בחדשות במהלך סיכום התוצאות של הוריקן קתרינה. אירועי צדקה נוספים שתמכה בהם הם *Dream Foundation* ו-*Love Our Children USA*.

ב-15 באוקטובר 2005, התארחה אתרידג' בתוכנית האירוח של ג'יי לנו והופיעה עם השיר *I Run For Life* המתייחס למאבקה עם סרטן השד ונחישותה להתגבר עליו, ובנוסף מעודד נשים ששרדו את סרטן השד ואת בני משפחותיהם. אחרי הופעתה ג'יי לנו אמר לה "תודה על היותך לוחמת, ילדה".

מליסה אתרידג' מדורגת בערך במקום ה-125 בין האמנים המוֹכְרים ביותר בכל הזמנים, עם יותר מ-27 מיליון עותקים של אלבומיה שנמכרו.

בנוסף, אתרידג' היא גם פעילה למען זכויות ההומואים, הלסביות, הביסקסואלים והטרנסג'נדרים, ויצאה מהארון בפומבי בתור לסבית, בזמן כהונתו הראשונה של הנשיא ביל קלינטון, בינואר 1993. אתרידג' הביעה תמיכה בענייני איכות הסביבה, ובשנת 2006 יצאה לסיבוב הופעות בארצות הברית וקנדה כאשר היא משתמשת בביו-דיזל, שנחשב ידידותי לסביבה.

## דיסקוגרפיה
### אלבומים

**Melissa Etheridge* - 1988
**Brave and Crazy* - 1989
**Never Enough* - 1992
**Yes I Am* - 1993
**Your Little Secret* - 1995
**Breakdown* - 1999
**Skin* - 2001
**Lucky* - 2004
**Greatest Hits: The Road Less Traveled* - 2005
**The Awakening* - 2007
**A New Thought For Christmas* - 2008
**Fearless Love* -  2010
**Icon* - 2011


## קישורים חיצוניים

* 

* 

קטגוריה:זמרות רוק אמריקאיות
קטגוריה:להט"ביות אמריקאיות
קטגוריה:זמרים להט"בים אמריקאים
קטגוריה:זוכות פרס גראמי
קטגוריה:זוכי אוסקר: כותבי השיר המקורי הטוב
קטגוריה:פזמונאים להט"בים
קטגוריה:פעילות למען זכויות להט"ב בארצות הברית
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: מוזיקה
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד ממכללת ברקלי למוזיקה
קטגוריה:אמריקאים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1961
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1961
מחלף מורשה

**מחלף מורשה** הוא מחלף הנמצא צפונית מזרחית לתל אביב-יפו וסמוך לשכונת מורשה ברמת השרון, ומכאן שמו.

המחלף הוא מפגשם של כביש 4 וכביש 5. כיום מתאפשרת בו נסיעה ללא עצירה רק בכביש 5, אך בעתיד מתכננת החברה הלאומית לדרכים בישראל להרחיב את המחלף כך שתתאפשר בו נסיעה רצופה גם בכביש 4. בכך תתאפשר בכביש זה נסיעה רצופה ללא רמזורים מאשדוד ועד רעננה, והמחלף צפוי להפוך לאחד המחלפים המלאים הבודדים בישראל.

## היסטוריה
צומת מורשה הנושא את שמה של שכונת מורשה ברמת השרון הסמוכה, הוקם ב-1968 על הכביש שקישר בין צומת גהה לצומת גלילות בתוואי הנוכחי של כביש 4 וכביש 5. עם סלילתו של כביש מרעננה לכיוון צומת גהה הוקם הצומת כמפגש דרכים תלת כיווני. הכיוון הרביעי התווסף לצומת עם סלילת החלק המזרחי של כביש 5 שנחנך באוגוסט 1987.

בנייתו של שלב א' של המחלף, שכללה את בניית הגשר ממערב למזרח, הסתיימה במרץ 1995. שלב ב', שכלל בניית לולאה לנסיעה מכיוון דרום למערב, נפתח לתנועה בדצמבר 1996.

## גלריה

קובץ:מחלף_מורשה_עתיד.svg|שירטוט של המחלף לאחר השדרוגים שיהיו בעתיד
קובץ:PMorasja005.jpg|המחלף מכיוון מערב
קובץ:Morasha Interchange 01.jpg
קובץ:Morasha Interchange 02.jpg
קובץ:Morasha Interchange 03.jpg


## הערות שוליים

קטגוריה:כביש 4: מחלפים
קטגוריה:השרון: צמתים ומחלפים
קטגוריה:כביש 5: מחלפים
קטגוריה:רמת השרון: תחבורה
המקרר של איינשטיין

[שמאל|ממוזער|200px|בקשת הרישום ל[פטנט, על ידי אלברט איינשטיין ולאו סילארד, עם חתימותיהם]]
**המקרר של איינשטיין** הוא סוג של מקרר ללא חלקים נעים, אשר הומצא בשנת 1926 על ידי אלברט איינשטיין ולאו סילארד, שהיה סטודנט שלו מספר שנים לפני כן באוניברסיטה הטכנית של ברלין. ההמצאה נרשמה כפטנט במשרד הפטנטים האמריקאי, ב-11 בנובמבר 1930. המכונה עובדת על קליטת לחץ יחיד, בדומה למקררי ספיגת הגז, אשר ניצלו מקור חום כדי ליצור את האנרגיה הדרושה לשם הקירור, ולא על ידי חשמל המפעיל את המדחס.

עקרון הפעולה הוא דחיסת גז הקירור על יד הגדלת הלחץ היחסי שלו, ולא הלחץ המוחלט כמו במקרר רגיל. מעגל האמוניה משמש להעברת הבוטאן, ומעגל המים משמש להעברת האמוניה. גז הקירור - בוטאן - מתאדה בתא הקירור ומוצא ממנו על יד אדי האמוניה. במקום המעבה במקרר רגיל, מוגדל הלחץ החלקי של הבוטאן על ידי הוצאת אדי האמוניה מהתערובת (כשהלחץ הכולל במערכת קבוע בקרוב), על ידי המסה במים. הבוטאן שמתעבה צף על פני המים וכך מופרד מהם ומועבר חזרה לתא הקירור. מקור החום משמש לאידוי האמוניה מהמים על ידי זיקוק, כדי לסגור את מעגל האמוניה המוליך את הבוטאן. כל מעגל הקירור עובד אם כן ללא חלקים נעים, עם מקור החום כמניע של כל הזורמים במערכת. מעגל הקירור משתמש באמוניה (לצורך השוואת הלחצים), בוטאן ומים. באותה עת, כשהומצא המקרר, נראה היה כי הוא נייד, עשוי מחומרים זולים וחלקים לא נעים, עובד בשקט והיה אף מאוד אמין. אך על אף זאת, היותו מסתמך על גזים רעילים כאמוניה, תקלות כדליפה היוו בעיה רצינית בדגמים הראשונים, וכן יכולת הקירור ברמה הדרושה היוותה עדיין סימן שאלה.

איינשטיין נטל על עצמו את המעורבות בפיתוח כדי לעזור לסטודנט שלו לשעבר, תוך ניצול הידע שרכש בשנים אשר עבד במשרד הפטנטים בשווייץ. המקרר לא יצא לשוק מיד עם המצאתו, אך זכויות לשימוש בעקרון הפעולה שלו ניתנו ל"אלקטרולוקס", חברת ענק שוודית לייצור מכשירי חשמל לשימושים ביתיים. הכסף שניתן לסילארד תמורת זכויות השימוש, אפשר לו להמשיך במחקריו עוד שנים אחדות.

בסופו של דבר המקרר של איינשטיין וסילארד לא יוצר לשימוש המוני, עקב המעבר לשימוש בגז הפריאון במשאבת הקירור, גז שאינו רעיל כמו האמוניה (יוצר בשנת 1931, על ידי מפעל "דופונט"). אלקטרולוקס עדיין משתמשת בטכנולוגיה הזו אך לא למטרת מקררים לשימוש המוני, אלא יותר לשימושים קלים (בקרוואנים, ספינות תענוגות, מקררים מיוחדים לרפואה ומקררים קטנים לבתי מלון).

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
מקרר
איינשטיין
קטגוריה:1926 במדע
אפנדי

[ממוזער|אפנדי טורקי (1862). צייר לא ידוע. תמונה שנמצאת ב[ספריית העיר ניו יורק]]
**אפנדי** (בטורקית: **Efendi** מיוונית: **αυθέντης**) היה תואר טורקי שמשמעו "אדון" או "מורה", ואשר מביע כבוד או נימוס בשימוש מודרני. המילה חדרה למספר שפות נוספות, ובהן ערבית וסוואהילי. אפנדי היה הרביעי בחשיבותו בין התארים האזרחיים באימפריה העות'מאנית אחרי פאשה, ביי ואע'א. כמו שאר התארים הטורקיים, מקומו של התואר לאחר השם.

## היסטוריה
לפי המהדורה האחת-עשרה של אנציקלופדיה בריטניקה ולפי אנציקלופדיה אוניברסליס, מקורה של המילה "אפנדי" בשיבושה של המילה יוונית "אפת'נטיס" - "αυθεντης" (הגייה ביוונית עתיקה: אָוּתֶנטֶס; כיום "αυεντης" - "אפנדיס"), שמשמעותה הייתה "אדון". מקור המילה מן הבסיסים autos ("של עצמו") ו-hentes ("עושה" או "מבצע"), כלומר "אדם העומד ברשות עצמו"; מאוחר יותר חדרה המילה ללשונות אירופה, דרך הלטינית, כמילה הנפוצה "אותנטי". מילה זו חדרה לאסיה הקטנה בתקופת הסלג'וקים. לפי גישה אחרת, מקורה של "אפנדי" ב"Apandi", ששימש כתואר אצולה בשפה האויגורית העתיקה. בתקופת האימפריה העות'מאנית רווח השימוש בתואר זה לצדו של אע'א והוא הוצמד כשם תואר לשמו הפרטי של אדם, או לבדו כדרך של פנייה. "אפנדי" הוצמד לשמותיהם של משכילים, אך גם לשמותיהם של נכבדים ובעלי מעמד ושררה אחרים.

בספרות הציונית כוון המושג "אפנדי" לבעלי האדמות העשירים.

מאז שנות ה-50 וה-60 של המאה ה-20, הצטמצם השימוש במושג "אפנדי" בחברה הערבית, וכמעט נעלם משימוש יומיומי. הסיבות לכך: ממדיה של שכבה זו התרחבו מאד בעקבות התפתחות מערכת החינוך במדינות ערב, וכך הפכה הבחנה זו ללא רלוונטית; שכבת האפנדיה הפכה לשכבה פסיבית מבחינה פוליטית, ללא יכולת להשתתף בפוליטיקה באופן אקטיבי, ונעשתה משרתם של משטרי הקצונה במדינות ערב. בטורקיה לעומת זאת, נשאר המושג "אפנדי" בשימוש, אך כפנייה מנומסת במשמעות "אדוני", "מר".

## אפנדי בטורקית מודרנית
התואר "אפנדי" ("אדון" או "גברת") או "אפנדים" (Efendim - "אדוני" או "גבירתי") רווח מאוד בטורקית מודרנית כדרך פנייה רשמית לגברים ולנשים כאחד. לעיתים הוא מוצמד ל"ביי" (Bey) או ל"האנם" (Hanım) - "אדון" או "גברת" בהתאמה, ויוצר את המצרפים "בייאפנדי/ם" (Beyefendi/m) ו"האנֵמאפנדי/ם" (Hanımefendi/m). ממשמעות בסיסית זו נוצרו שלל ביטויים העושים שימוש במילה "אפנדי":
* על מנת לבקש את השומע לחזור על דבריו (בדומה ל"סליחה?" בעברית).
* על מנת לבקש את תשומת לבו של השומע ("תסלח/י לי...").
* כדי להצביע על כך שהדובר מעניק את תשומת לבו לשומע ("כן, בבקשה"), ומכאן - גם במענה לשיחת טלפון ("הלו?"). 
* על מנת להשתהות לשם מחשבה בעת שטף הדיבור ("ובכן..").
* המילה משמשת גם ככינוי למי שנוהג בנימוס או כשורה ("בן-אדם", "Gentleman" באנגלית או "מענטש" ביידיש).

## אפנדי בשפות אחרות
המילה חדרה מטורקית לערבית, ובה משמעה "אדם בעל מעמד חברתי גבוה או משכיל", וממנה לסוואהילי (Afendi), שם היא שמורה לשוטרים ולחיילים בלבד. בגדודים הקולוניאליים הבריטיים במזרח אפריקה (King's African Rifles), הייתה זו הדרגה הגבוהה ביותר אליה יכלו להגיע חיילים שחורים (דרגת נגד). בנוסף, נמצאת המילה בשימוש באינדונזית ובמלאית, שם היא עשויה להחליף את שמו של אדם.

## ראו גם
* פאשה
* ביי
* אע'א
* האנם

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טורקיה: תרבות
קטגוריה:תארים עות'מאניים
ניטרוי

**ניטרוי** (בפורטוגזית: **Niterói**) היא עיר במדינת ריו דה ז'ניירו, ברזיל.

## היסטוריה
העיר נוסדה ב-22 בנובמבר 1573, על ידי ראש אחד משבטי הטופי, בשם אראריבויאה (שלאחר מכן התנצר וקיבל את השם הנוצרי 'מרטין אפונסו', לזכר מרטין אפונסו דה סוזה). ניטרוי היא העיר היחידה בברזיל שנוסדה על ידי אינדיאני מקומי לא-נוצרי ולא מתבולל.

לאחר הניצחון המשותף על צרפת במפרץ גואנברה, אראריבויאה ביקש מ-מאם דה סאה (Mem de Sá), מושל ברזיל הפורטוגזי, חלקת אדמה. השטח שקיבל נקרא "Banda D'Além" (הרצועה שמעבר). הכפר "São Lourenço dos Índios" הוקם בשטח זה.

במאי 1819 ביקר בכפר מלך פורטוגל, יון ה-6, הכיר בו רשמית וקרא לו בשם "Vila Real da Praia Grande" (השביל המלכותי של רצועת החוף), בשטח המהווה כיום את מרכז העיר. במאה ה-19 ניטרוי התחילה להתרחב אל מחוץ לגבולות אלה, חלה התפתחות עירונית, נסללו כבישים והונחו מסילות רכבת.

ב-1834 הייתה ריו דה ז'ניירו בירת האימפריה הברזילאית, מנותקת ממדינת ריו; בתקופה זו ניטרוי שימשה בירת המדינה, בעוד ריו הפכה לאזור נייטרלי. ניטרוי שימשה כבירת המדינה עד שנת 1975, פרט לשנים 1894 - 1903, כשתפקיד זה עבר באופן זמני לפטרופוליס. ב-1960 עברה בירת ברזיל לברזיליה, והעיר ריו הפכה למדינה בברזיל בשם מדינת גואנברה. ב-15 במרץ 1975 אוחדו המדינות ריו דה ז'ניירו וגואנברה, והעיר ריו חזרה להיות בירת המדינה, במקום ניטרוי.

השם ניטרוי ניתן לעיר באופן רשמי ב-6 במרץ 1835, לאחר שהשבט טופי (tupi) גדל, והסטטוס של היישוב הפך מכפר לעיר. משמעות השם בטופי עתיקה - מים חבויים. עם זאת, שם העיר החדש לא נתפס בשפתם של תושביה, עד לאמצע המאה ה-20.

## אתרים בעיר
העיר מרוחקת כ-13 ק"מ מריו דה ז'ניירו והחיבור אליה נעשה באמצעות גשר ריו-ניטרוי או במעבורת.

איכות חייהם של תושבי העיר, היא מבין הגבוהות (מקום שלישי) בקרב 5,600 ערים ברזילאיות, על פי הסטנדרטים של האו"ם.

מוזיאון האומנות של העיר, המהווה אחד מסמליה המרכזיים של העיר, עוצב על ידי האדריכל הברזילאי המפורסם אוסקר נימאייר.

בעיר פועלת אחת האוניברסיטאות החשובות בברזיל, האוניברסיטה הפדרלית פלומיננס.

ז'ואאו ז'ילברטו, המלחין היוצר והזמר הברזילאי שזכה לפרסום בינלאומי ( משיריו: "דספינדו", "צ'גה דה סאודג'ה " ועוד שירים רבים וידועים גם וביחד עם המלחין הברזילאי אנטוניוס קרלוס ז'ובים. זוגתו: הזמרת אסטרוד ), מייסד מקצב ה - "בוסה נובה", יליד שנת 1931, נקבר בברזיל בעיר ניטרוי, בשנת 2019.

קבוצת כדורגל ניטרואיינסה הוקמה בשנת 1918 ופעלה עד לשנות ה-80 של המאה ה-21. לאחרונה הוא הוקמה מחדש.

## חלוקה מנהלית

העיר הייתה מחולקת בעבר לחמישה אזורים מנהליים, אך בתחילת שנת 1990 השתנתה החלוקה ל-12 אזורים.

העיר מחולקת ל-48 שכונות:

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 

קטגוריה:מדינת ריו דה ז'ניירו: ערים
קטגוריה:ברזיל: ערי חוף
קטגוריה:ריו דה ז'ניירו: גאוגרפיה
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
ונה קונטרקטה

מסגרת|שמאל|ונה קונטרקטה
**ונה קונטרקטה** (**vena contracta**) היא תופעה הקיימת כאשר יש אביזרים בזרימה של הצרה או הרחבה בצינור. אביזרים אלו גורמים להפסדי עומד עקב מעבר חד בצינור מאזור רחב לצר או להפך. הקטנת שטח החתך של הצינור מקטינה את שטח החתך של הזורם, שטח החתך הזורם הזה ממשיך לקטון כתוצאה מכוחות האינרציה של הזורם. הנקודה בה שטח חתך הזורם היא הקטנה ביותר נקראת ונה קונטרקטה ובה מהירות הזורם היא הגבוהה ביותר. כתוצאה מההצרה ועקב העובדה שלאחר ההצרה יש מרווח בין הזורם לבין דפנות הצינור, נוצרים אזורים בהם מתפתחות מערבולות במקום זרימה תקינה של הזורם. לאחר נקודה זו שטח חתך הזורם גדל שוב עד שהוא משתווה לשטח חתך הצינור.

לאחר ההצרה יורד הלחץ בצינור עד לערך מינימלי בנקודת הוונה קונטרקטה ולאחר מכן עולה שוב עד לערך הקטן מלחץ הכניסה. מפל הלחץ גדל ככל שמתרחקים מההצרה עד לערך מקסימלי בוונה קונטרקטה לאחר מכן מפל הלחץ קטן באופן מתון עד לנקודה מסוימת.

בעת מעבר הזורם לצינור בעל קוטר גדול יותר נוצרות מערבולות בצינור הרחב מפני שהנוזל אינו ממלא את שטח החתך באופן מיידי. עם ההתקדמות בצינור שטח החתך של הזורם משתווה לזה של הצינור, המערבולות נעלמות והזרימה מתאזנת עד למצב של זרימה מפותחת. בשל ההרחבה הפתאומית נוצר באזור המערבולות תת לחץ בצינור, דבר הגורם לשנות כיוון באופן רגעי. הלחץ בכיוון ההפוך יגיע לערך מינימלי בנקודה מסוימת ומנקודה זו ואילך הזרימה תתגבר על תת-הלחץ והזרימה תשוב למצב של זרימה מפותחת.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:הנדסת מכונות
רוטמטר

100px|ממוזער|שמאל|רוטמטר
**רוטמטר** הוא מד ספיקה המורכב מצינור קוני אשר קוטרו הולך וגדל במעלה הזרימה. הזורם עובר דרך הרוטמטר בכיוון מעלה ובדרך גורר משקולת, בדרך כלל בצורת כדור אך יכולה להיות גם בצורות אחרות, אשר צפיפותה גבוהה מזה של הזורם. כיוון שקוטר הצינור הולך וגדל ומפל הלחץ כמעט ואינו משתנה, מהירות הזורם הולכת וקטנה עד לנקודה בה המשקולת תיעצר ובה סכום כוח הציפה וכוח החיכוך שווה לכוח הכבידה של המשקולת. בגובה זה ניתן לחשב את מהירות הזורם וממנה את הספיקה, לכן הרוטמטר, לאחר כיול, מאפשר לתרגם את גובה המשקולת לספיקת הזורם.

## יתרונות המכשיר

1. טוב לזורמים מסוג נוזלים וגזים.

2. מכשיר פשוט וקל לשימוש.

3. מדויק מבין המכשירים המכניים למדידת הספיקה.

## חסרונות

1. בעייתי בנוזלים בעלי צמיגות גבוהה.

2. השפופרת אינה עמידה בפני לחצים גבוהים.
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:הנדסת מכונות
קטגוריה:מכשירי מדידה
בית הספר לבנים של אוקלנד

**בית הספר לבנים של [[אוקלנד (ניו זילנד)|אוקלנד]]** (**Auckland Grammar School**) הוא בית ספר תיכון ממשלתי בניו זילנד, ואחד מבתי הספר הגדולים במדינה. בסמוך לבית הספר פועלת פנימייה למספר מוגבל של תלמידים. בית הספר נחשב ליוקרתי ומושך אליו תלמידים ממשפחות מבוססות.

## היסטוריה
בית הספר נוסד בשנת 1868 בחקיקה מיוחדת של שלטונות ניו זילנד, אך כתב ההרשאה שלו ניתן על ידי המושל סיר ג'ורג' גריי כבר בשנת 1850.

בשטח בית הספר שני אתרים היסטוריים המיועדים לשימור על פי חוק האתרים ההיסטוריים הניו זילנדי, מבנה בית הספר ואנדרטה לחללי הצבא. המבנה המרכזי בקמפוס נבנה בשנת 1916 בסגנון המיסיון הספרדי.

## על בית הספר
מאז שנת 2002 מעניק בית הספר תעודות בגרות מטעם מרכז הבחינות הבינלאומי של אוניברסיטת קיימברידג' (CIE) במקום תעודות הבגרות של ממשלת ניו זילנד, עקב התנגדות הנהלתו לשיטת הערכה זו.
בבעלות בית הספר אכסניה במרכז האי הצפוני המשמשת את התלמידים בעת פעילויות שדה.

## בוגרים ידועים
* סר תומאס בווין - ראש ממשלת ניו סאות' ויילס בשנים 1927–1930.
* סר אדמונד הילרי - מטפס הרים, האדם הראשון שהעפיל לראש הר האוורסט.
* ראסל קרואו - שחקן קולנוע.
* לויד פיליפס (1949–2013) - מפיק קולנוע.
* לזלי מונרו - נשיא העצרת הכללית של האומות המאוחדות בשנים 1957–1958.
* מרשל אוויר סר קנת' הייר (1935–2001) - לשעבר סגן ראש המטות המשולבים של הצבא הבריטי.
* אנדרו ניקול - מפיק, במאי ותסריטאי

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:בתי ספר תיכוניים
קטגוריה:ניו זילנד: חינוך
קטגוריה:אוקלנד (ניו זילנד): מבנים
תודחליה השלישי

**תוּדְחַלִיה** או **תוּדְחַלִיאַש השלישי** היה מלך האימפריה החתית משנת 1358 לפנה"ס, שהיה ככל הנראה בנו ויורשו של תודחליה השני, אם כי הדעות בנושא חלוקות וזאת מפני שחלק מהחוקרים מפקפקים בהיותו דמות היסטורית אמיתית, בטענה שתודחליה השלישי הוא לא אחר מאשר תודחליה השני.

בזמן מלכותו התנהלה סדרה של מלחמות מוצלחות בין החיתים לשבטי החַיָשָאש והכַשְכַש שהתאחדו תחת שלטונו הכריזמטי של מלכם. המלחמות נוהלו על ידי מפקד צבא החתים של תודחליאש השלישי - שופילוליומה הראשון שככל הנראה אף היה בנו, אשר הצליח להכניעם ולבסוף להחזיר את הבירה חזרה לחתושה.

לפי חלק מהמקורות החתיים לא נחשב תודחליה השלישי אף פעם למלך בפועל ובעקבות זאת נשא את הכינוי: תודחליה "הילד" או "הצעיר". תודחליה השלישי נהרג זמן קצר לאחר הכתרתו, בשנת 1358 לפנה"ס, על ידי קבוצת קצינים שקשרו נגדו קשר, ובראשם שופילוליומה הראשון, שאף הוכתר תחתיו למלך.

## לקריאה נוספת

*Michael Roaf, **Cultural Atlas Of Mesopotamia and the ancient near east**, 1991


## קישורים חיצוניים
* החתים, באתר היסטוריית העולם
* החתים, באתר "הכול על־אודות טורקיה"
* תודחליה השלישי, באתר על מלכי החתים 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מלכי החתים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-14
הפועל פתח תקווה (כדורמים)

**הפועל פתח תקווה** הוא מועדון כדורמים שנוסד בשנת 1963 על ידי יוסף גומבוש.

## היסטוריה
הפעילות של המועדון החלה בבריכת "הפועל" העירונית, שהייתה בריכה עונתית, בסמוך למגרש הכדורגל הישן של פתח תקווה, בתחילת הדרך הייתה ליגה קצרה ששוחקה בחודשי הקיץ.

בשנת 1972 התאחד יוסף גומבוש עם משה בוגין מנהל קבוצת הכדורמים ברמות השבים, ביחד הקימו את הקבוצה החדשה של הפועל רמות השבים/פתח תקווה.

בתחילת שנות התשעים עברה פעילות המועדון לקאנטרי של קיבוץ גבעת השלושה, שנקרא על שם חגי רוט, שחקן בכיר של המועדון וחבר קיבוץ שנפטר.

החל משנות השבעים השקיע היו"ר בוגין את מיטב מירצו בקידום המועדון וטיפוח הילדים והנוער ומאז קבוצות הנוער והילדים בפתח תקווה מגיעות בכל שנה למקומות גבוהים בליגה, עם נציגים רבים בנבחרות ישראל השונות.

## המועדון כיום
כיום מועדון הכדורמים של הפועל פתח תקווה מכיל 680 שחקנים ושחקניות מגילאי 8 ועד בוגרים ובוגרות, ושותף פעיל בכל הקטגוריות של איגוד הכדורמים הישראלי. בטורניר ה"תקווה האולימפית" אשר נערך בסנטש, הונגריה בשנת 2006 לקבוצות נערים (עד גיל 16) זכה המועדון בטורניר היוקרתי כאשר התגבר על קבוצות שונות מגרמניה, ארצות הברית, איטליה, דרום אפריקה, הונגריה ועוד.

בעונת 2007/08 לקחה קבוצת הנוער עד 18 של המועדון דאבל היסטורי (אליפות וגביע המדינה) יחד עם המאמן משה יעקובי.
בשנת 2018/19 זכתה קבוצת הנוער 14 בדאבל היסטורי.

## קבוצת הנשים של המועדון
בשלהי שנות התשעים הקימו היו"ר בוגין בצוותא עם מיקו גילת את קבוצת הנשים של המועדון. הקבוצה זכתה מאז בשתי אליפויות המדינה ובשני גביעי המדינה. כמחזיקת גביע המדינה, זכתה להיות קבוצת הנשים הראשונה של מדינת ישראל שהשתתפה בגביע אירופה למחזיקות גביע שהתקיים באתונה בפברואר 2005.

במהלך 2018 נבחרו שחקניות מקרב קבוצות ליגת בנות ה-14 לפרויקט המשותף לאיגוד הכדורמים, משרד הספורט, הוועד האולימפי ואתנה ומכונה בשם (הלא רשמי) "פריז 2024". במסגרת המיזם הוקמה לראשונה נבחרת ישראל לנערות עד גיל 15 שהשתתפה ביולי 2019 באליפות אירופה בקירישי שברוסיה, טורניר אליו הוזמנו 13 הנבחרות המובילות ביבשת. השתתפותה הראשונה של הנבחרת בטורניר זה, הניבה את המקום ה-9 באליפות. שחקניות הפועל פתח תקווה בנבחרת היו: תהל לוי (קפטנית נערות ה-15 בהפועל פתח תקווה), אווה בורדה, שחר רוקח, עדן פדוסייב, נועה ברעם ונועה מרקובסקי.

## קישורים חיצוניים
*מועדון הכדורמים הפועל פתח תקווה בפייסבוק

פתח תקווה
קטגוריה:הפועל פתח תקווה
פתח תקווה
פרסטרויקה (משחק מחשב)

ממוזער|המשחק עצמו
**פֶרֶסטרוֹיקה** (ברוסית: Перестройка - "בנייה מחדש", אנגלית: Perestroika), אשר ידוע גם בשם **טופלר** (Toppler), הוא משחק מחשב בסגנון משחקי ארקייד שפותח על ידי חברת התוכנה הסובייטית Locis בברית המועצות בשנת 1989. המשחק נקרא על שם מדיניות הרפורמה החברתית-פוליטית אותה הנהיג מיכאיל גורבצ'וב בברית המועצות בסוף שנות ה-80. במסך הפתיחה של המשחק ניתן לראות את גורבצ'וב והקרמלין.

## משחקיות
במשחק השחקן שולט בדמות צפרדע קטנה אותה צריכים להוביל על עלי צימחי נופר אשר צפים על פני אגם. המטרה היא להגיע לעלה בקצה הימני העליון של המסך. כאשר עומדים על צימחי הנופר הם שוקעים ונעלמים בתוך המים באופן הדרגתי אך הם מופיעים מחדש במקומות אחרים במסך. הדבר מאלץ את השחקן לקבל החלטות מהירות, בעת שהצפרדע קופצת מעלה לעלה, על מנת למנוע מהצפרדע לטבוע.

כאשר השחקנים מגיעים לשלבים מתקדמים יותר במשחק המהירות בה עלי צימחי הנופר נעלמים עולה, ובעקבות כך המשחק הופך מאתגר יותר. בנוסף, בשלבים השונים השחקנים צאיכים לאסוף בונוסים שונים המונחים על עלי צימחי הנופר אשר מעניקים נקודות או חיים נוספים.

האויבים במשחק הם יצורים המכונים "ביורוקרטים" אשר מנסים לתפוס ולאכול את הצפרדע. במקרים בהם הצפרדע עומדת על עלי נופר שנעלמים לחלוטין היא טובעת ומתה. כמו כן, במקרים בהם הביורוקרטים מצליחים לתופס את הצפרדע היא גם מתה.

## פיתוח
המשחק פותח על ידי חברת התוכנה הסובייטית Locis בסוף שנות ה-80. המשחק יצא לשווקים בתקופה בה תעשיית המחשבים ברוסיה עדיין הייתה בחיתוליה ורוב המפתחים ברוסיה יצרו תוכנות ומשחקים למחשבים האישיים בלבד.

## ראו גם
* Frogger

קטגוריה:משחקי וידאו משנת 1989
קטגוריה:1990 בברית המועצות
קטגוריה:חסרי זנב וקרפדות בדיוניים
קטגוריה:משחקי Windows
קטגוריה:משחקי DOS
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו ברוסיה
אילן שילה

**אילן שלמה שילה** (נולד ב-1947 בישראל), הוא משפטן ישראלי. כיהן כסגן נשיא בית המשפט המחוזי מרכז.

## ביוגרפיה
נולד בשנת 1947 לרחל ולשופט יצחק שמשון שילה. בשנת 1964 סיים את לימודיו התיכוניים בבית ספר תיכון עירוני ב' בתל אביב. בשנים 1966–1969 למד משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים והוסמך בתואר LLB.

בשנים 1969–1970 התמחה בבית המשפט העליון אצל השופט חיים כהן ובמשרד עורכי דין. בשנת 1970 הוסמך כעורך דין ובשנים 1971 - 1973 שהה בניו יורק, שם עבד במשרד עורכי דין בתחום המשפט המסחרי.בד בבד עם עבודתו במשרד עורכי הדין הוא למד באוניברסיטת ניו יורק (NYU) לתואר שני. בתום לימודיו הוסמך לתואר LLM (In Corporation Law).

בשנים 1974–1992 עבד כעורך דין עצמאי.

ביולי 1992 מונה לכהונת שופט של בתי משפט השלום במחוזות תל אביב והמרכז. בפברואר 1998 מונה לכהונת סגן נשיא בית משפט השלום. ביולי 2003 מונה לכהונת רשם ושופט בפועל בבית המשפט המחוזי בתל אביב. ביוני 2007 מונה לכהונת שופט בית המשפט המחוזי מרכז, ובמאי 2010 לסגן נשיאת בית המשפט. באותה שנה, הורחבו סמכויותיו של בית המשפט בהוראת שר המשפטים יעקב נאמן. במסגרת זו, הוחלט כי השופט שילה יעמוד בראש מחלקת הפירוקים של בית המשפט.

בפברואר 2017 סיים את כהונתו בבית המשפט ופרש לגמלאות. סמוך לאחר פרישתו מונה לכהונת שופט עמית בבית המשפט המחוזי מרכז, לארבע שנים נוספות.

## קישורים חיצוניים
* 
* מיני-ביוגרפיה  באתר חדשות מחלקה ראשונה

קטגוריה:שופטי בית המשפט המחוזי מרכז
קטגוריה:שופטי בית משפט השלום בתל אביב
קטגוריה:בוגרי בית הספר צייטלין
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
הנריק ורגלנד

**הנריק ארנולד ורגלנד** (בנורווגית: **Henrik Arnold Wergeland**; 17 ביוני 1808 – 12 ביולי 1845) היה משורר, פרוזאיקן ומחנך נורווגי, הנחשב למשורר משפיע ביותר, למשורר הלאומי של נורווגיה ולאחד מסמלי החירות הנורווגית. ורגלנד גם ידוע בשל מאבקיו למען היהודים בנורווגיה.

## ביוגרפיה
### נעורים
הנריק ורגלנד נולד ב-17 ביוני 1808 בעיירה כריסטיאנסנד שבנורווגיה. אביו, ניקולאי ורגלנד, היה מחברי הוועדה שהכריזה על עצמאות נורווגיה בשנת 1814, ושם אמו היה אלטה דורותיאה טאולו (Alette Dorothea Thaulow). משפחתו של ורגלנד חיה באידאולוגיה של חופש רוחני. אחותו של ורגלנד הייתה הסופרת קמילה קולט. שלוש שנים לאחר הכרזת העצמאות עבד ורגלנד לתקופה מסוימת בוועדה, שהתכנסה באיידסבול (Eidsvoll).

בשנת 1825, בגיל 17, עבר ורגלנד ללמוד תאולוגיה, היסטוריה ובוטניקה באוניברסיטת כריסטיאנה (כיום אוסלו, בירת נורווגיה). ורגלנד נכנס במהרה לעשייה נמרצת בתחום התרבות בכריסטיאנה, שהייתה אז רק עיר בורגנית קטנה בת כ-20,000 תושבים, ותוך שנתיים כבר הרים את תדמיתה הספרותית. ורגלנד עסק מעט גם בפילוסופיה של החינוך, כשמצד אחד תמך ברעיונותיו של רוסו, ומצד שני החזיק בדעות שמרניות, אשר קובצו בספר קטן שהוציא תחת השם "Henrikopædie. Kortfattede Love for Opdragelsen fra den spædeste Alder". את התואר בתאולוגיה סיים בשנת 1829, לאחר 4 שנות לימוד, היות שלמד אותו בפיזור-מה עקב פעילויותיו התרבותיות.

### תחילת היצירה
בשנת 1830 הוציא ורגלנד לאור את ספר השירה האפית, "Skabelsen, Mennesket og Messias", אותו החשיב ורגלנד לפסגת יצירתו. הספר נכתב כמין תגובה לספר "גן העדן האבוד" של ג'ון מילטון, כשמתוארת בו מלחמה בין האור לחושך, המסתיימת בכיוון האופטימי, שהיה השקפת-עולמו של ורגלנד. מעט לאחר מכן הוציא את ספר השירה "שירי סטלה" (Stella poems), העוסק באהבה ובהנאה מהחיים.

### צרפת והשנים האחרונות
בשנת 1831 עבר ורגלנד לגור בצרפת שם חי 15 שנים, עד מותו בשנת 1845. בתקופה זו עסק בעניינים שונים: כתיבת שירים (ביניהם על עניינים פוליטיים באירופה), עריכת עיתונים, ארכיונאות בשירות הממשלה ועמידה בראש המאבק למען זכותם של היהודים להתגורר בנורווגיה. בחסות מאבק זה כתב שני שירים: Jøden (ב-1842) ו-Jødinden (ב-1844). היהודים קיבלו זכות התיישבות ואזרחות מלאה בנורווגיה בשנת 1851, 6 שנים לאחר מותו של ורגלנד. הרב יצחק יוליוס סמואל, שהיה הרב הראשי של יהדות נורווגיה (1930 עד 1942) ונרצח באושוויץ, תרגם את שתי הפואמות הללו לגרמנית.

בשנת 1839 נישא ורגלנד לאמאלי בקנוולד (Amalie Bekkenvold). כמה שנים לאחר מכן לקה בשחפת ודלקת ריאות, מהן נפטר ב-12 ביולי 1845.

## קישורים חיצוניים

* הנריק ורגלנד באתר Books and Writers
* 
* 
* 

קטגוריה:משוררים נורווגים
קטגוריה:מנהלי הארכיון הלאומי של נורווגיה
קטגוריה:עיתונאים נורווגים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אוסלו
קטגוריה:נורווגים שנפטרו משחפת
קטגוריה:אישים שהונצחו בשטרות כסף נורווגים
קטגוריה:נורווגים שנולדו ב-1808
קטגוריה:נפטרים ב-1845
ואנס

**ואנס** (באנגלית: **Vans**) היא חברה אמריקאית המייצרת בעיקר נעלי סקייטבורד וסניקרס, ובשנים האחרונות החלה בייצור נעלי ספורט שונות. מושב החברה בדרום קליפורניה שבארצות הברית.

## היסטוריה
ואנס נוסדה בשנת 1966 על ידי פול ואן דורן ושמה היה "חברת הגומי של ואן דורן". החברה משווקת בתחומי גלישת הגלים, הסקייטבורד והפאנק-רוק. בשנים האחרונות ואנס החלה משווקת פריטים נוספים כגון ביגוד ואביזרי סקייטבורד.

בשנות ה-80 איבדה ואנס רבים מלקוחותיה המרכזיים, כאשר התחילה לייצר נעלי כדורסל וכדורגל. כתוצאה מכך התאגיד פשט רגל בשנת 1984. ארבע שנים לאחר ההתאוששות מפשיטת הרגל קנתה את ואנס חברת הבנקאים McCown De Leeuw, ויצאה בהצהרה פומבית על כך בשנת 1991.

ואנס פתחה חנויות קמעונאות המכילות פארקי החלקת סקייטבורד מקורים וגדולים, והפתיחה הראשונה הייתה בשנת 1998 ב-"The Block at Orange". פארק ההחלקה הזה, כמו גם פארק החלקה נוסף באורלנדו הם היחידים שנשארו פתוחים עד היום.

בשנת 2004 נרכשה החברה על ידי "VF תאגידים", יצרני ג'ינס ליווי'ס וג'ינס Wrangler, בשווי של 396 מיליון דולר.

ואנס הם נותני החסות של ואנס וארפד טור, פסטיבל סקא/פאנק וספורט אתגרי המתקיים בארצות הברית מדי שנה מאז שנת 1995.

הפריט הידוע והפופולרי ביותר של ואנס הוא הנעליים שלהם, הפופולריות ביותר בסצנת הפאנק/רוק/סקייטבורד ובשנים האחרונות גם בסצנת האימו וההיפ-הופ.

בשנת 2010 נפתחה חנות הדגל הרשמית הראשונה של ואנס בישראל בקניון שבעת הכוכבים ומאוחר יותר באותה שנה גם בקניון איילון. כיום, קיימים ברחבי ישראל סניפים נוספים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מותגי הנעלה
קטגוריה:חברות אופנה אמריקאיות
קטגוריה:סקייטבורדינג
קטגוריה:חברות ביגוד ספורט
בדי כרתליסה

**בֶּדִי כָּרתּלִיסָה** (גאורגית: **ბედი ქართლისა**, צרפתית: **Revue de Kartvélologie**) או בתרגום חופשי בעברית: "הגורל של כארתלי", הוא כתב עת אקדמי  המתמחה בשפה, התרבות וההיסטוריה של גאורגיה , והתפרסם בפריז, בין השנים 1948–1984. מקור שם העיתון מפואמה באותו שם (גאו') של המשורר הגאורגי הרומנטי, בן המאה ה-19, ניקולוז ברתשווילי. 

כתב העת נוסד על ידי המהגרים הגאורגים, שהיגרו מברית המועצות - ההיסטוריון קָלִיסְטְרָטֶה  (1986-1901 ונינו סאליה  (1898-1992). עד לשנת 1957 פרסם העיתון כתבות בשפה הגאורגית בלבד. לאחר מכן פרוסמו גם כתבות גם בצרפתית, באנגלית ובגרמנית, בחסות ובמימון של האקדמיה הצרפתית למדעים, ונערך על ידי קליסטרטה סאליה. העיתון נטל תפקיד מפתח בהתפתחות תחום "לימודי גאורגיה"  באירופה. מספר מומחים בינלאומיים מובילים, ביניהם אקדמאים מגאורגיה, אזרבייג'ן וצפון הקווקז, שיתפו פעולה ותרמו מאמרים בנושא ההיסטוריה, הארכאולוגיה, האתנולוגיה והתרבות של גאורגיה וצפון הקווקז. בשנת 1985 ירש את כתב העת שנתון ("Revue des études géorgiennes et caucasiennes"), שנוסד על ידי ז'ורז' דומזיל וז'ורז' שָׁרָשִׁידזֶה . השנתון "גאורגיקה" מכסה תחומי כתיבה דומים.

## הערות שוליים

קטגוריה:גאורגיה: היסטוריה
קטגוריה:צרפת: היסטוריה 
קטגוריה:כתבי עת ספרותיים
קטגוריה:גאורגיה: התקופה הסובייטית
נאמנות ותשוקה

**נאמנות ותשוקה** הוא אלבומה הראשון של להקת אלג'יר, שיצא לאור בשנת 1995. סגנון האלבום היה רוק שהושפע ממוזיקה אתנית ומחזנות והוא לא הצליח מסחרית.

## רקע
אלג'יר הוקמה בתחילת שנות התשעים על ידי אביב גדג', יחד עם חבריו למושב תלמי אליהו - גבריאל בלחסן ודביר לביא. חיים שמש, מפיק מחברת הד ארצי, ראה את הלהקה מופיעה בתל אביב והחתים את הלהקה על חוזה בחברה. בדצמבר 1995 יצא האלבום הראשון של הלהקה, "נאמנות ותשוקה", והופק על ידי אסף שריג, חבר להקת "איפה הילד?". להקלטות הצטרף אחיו של אביב גדג', שלום גד, בגיטרה בס.

האלבום ניחן במוזיקה עוצמתית ובועטת ובמילים ייחודיות וקשות. הוא עוסק בדיכאון, אלימות ואלוהים. יש בו שירים שקטים ומלודיים, כדוגמת "שלי", "אני צריך אותך" ו"אזהרות לנפש 1995", ושירי רוק אלימים יותר, כדוגמת "צרפת", "קח את הזעם" ו"נאמנות ותשוקה".

## שירי האלבום

# **צרפת** (אביב גדג'/ אביב גדג')
# **שלי** (אביב גדג'/ אביב גדג')
# **קח את הזעם** (אביב גדג'/ אביב גדג')
# **מכתבים למיכלי** (אביב גדג'/ אביב גדג')
# **אני צריך אותך** (אביב גדג'/ אביב גדג')
# **נאמנות ותשוקה** (אביב גדג'/ אביב גדג' וגבריאל בלחסן)
# **אזהרות לנפש 1995** (אביב גדג'/ אביב גדג')

## משתתפים באלבום
* אביב גדג' - שירה, גיטרה, פסנתר
* גבריאל בלחסן - גיטרות, שירה ב"נאמנות ותשוקה" 
* דביר לביא - תופים
* שלום גד - גיטרה בס
* אסף שריג - הפקה מוזיקלית (מלבד "שלי" - אלג'יר), גיטרה ב"אזהרות לנפש 1995"
* תמיר ימני - כלי הקשה ב״צרפת״
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-1995
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי רוק ישראליים
קטגוריה:אלבומי אלג'יר

## הערות שוליים
כנסיית השכל (אלבום)

**כנסיית השכל** (ידוע גם בתור "**האלבום הצהוב**") הוא אלבומם השלישי של כנסיית השכל. האלבום זכה להצלחה מסחרית, ומתוכו יצאו להיטים, כדוגמת "למיה יש אקדח", "היינו עושים אהבה" ו"ואת מתפשטת".

## רקע
אלבומם השני של כנסיית השכל, "קח שירים", שהיה אלבום שירי משוררים ניסיוני, נחל כישלון מסחרי, וחברות התקליטים השונות בישראל דחו את הלהקה. רן אלמליח, בסיסט הלהקה, סיפר:

האלבום זכה להצלחה מסחרית, ובמצעד הפזמונים השנתי של רשת ג', זכתה הלהקה בתואר להקת השנה.

## רשימת השמעה

## משתתפים
* יורם חזן - שירה, גיטרה אקוסטית, סקסופון
* רן אלמליח - בס, גיטרה אקוסטית
* דוד ראסד - גיטרות
* מייק גולן - קלידים, תכנות ודגימות
* קובי אוז - דגימות, קלידים, עיבודים, הפקה מוזיקלית
* מוטי יוסף - תופים
* אמיר מילשטיין - חליל
* אבי אלבוחר - פסנתר
* רוחמה רז - קולות
* אורי ברק - הפקת סאונד
* יניב דוידסון - הפקה

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי רוק ישראליים
קטגוריה:אלבומי פלטינה בישראל
קטגוריה:אלבומי כנסיית השכל
המסגד הגדול ובית החולים בדיבריאי

שמאל|ממוזער|250px|מראה החזית המערבית - בית החולים משמאל והמסגד מימין
מתחם **המסגד הגדול ובית החולים בדיבריאי** (טורקית **Divriği Ulu Camii ve Darüşşifası**) ממוקם בעיר דיבריאי בנפת סיוואס במזרח אסיה הקטנה שבטורקיה, ומאז שנת 1985 הוא מוכרז כאתר מורשת עולמית. המתחם הבנוי מאבן צהובה, משתרע על מורדותיה של גבעה מדרום למצודת העיר, אורכו 64 מטר ורוחבו 32 מטר. בתכנונו ובמראהו ניכרת השפעה של אדריכלות ארמנית וגאורגית בת התקופה.

## היסטוריה
דיבריאי נפלה לידי הטורקים לאחר קרב מנזיקרט בשנת 1071, וב-1118 ניתנה למנגיג'יק גאזי (Mengücük Gazi), מייסדה של הנסיכות הבייליקית מנגיצ'לי (Mengüçlü beyliği), אשר שלטה בה עד לפלישה המונגולית ב-1277. המסגד הגדול (Ulu Cami) נבנה בשנים 1228 ו-1229 על ידי האדריכל הירמשאה מאהלט (Ahlatlı Hürremşah) בהוראתו של ביי אהמט שאה (Ahmet Şah), שליט הנסיכות. בית החולים לחולי נפש הצמוד למסגד (טורקית עות'מאנית Darüşşifa) נבנה במקביל לבניית המסגד בהוראתה של מליקה טורן (Melike Turan), אשתו של הביי. במלחמת העולם השנייה נשמרו אוצרות ארמון טופקאפי במסגד.

## המסגד
ימין|ממוזער|250px|החזית המערבית - המסגד הגדול מימין ובית החולים משמאל
המסגד תופס את רוב שטחו של המתחם, ומשתרע על חלקו הצפוני. במסגד אולם תפילה בודד, ובו חמישה מעברים הנבדלים זה מזה בארבע שורות בנות ארבעה עמודים כל אחת, הנושאים קשתות אבן. המעבר המרכזי רחב מעט מהאחרים, ובו קבועים המיחרב, הנחשב לגדול ביותר באנטוליה, ואגן ההטהרות. המינבר מעוטר בעושר ובו עשרים כתובות קליגרפיות. מעל המסגד שתי כיפות בצורת חרוט בגדלים שונים, הגדולה שלה שמונה צלעות שוכנת מעל למיחרב, והאחרת נמצאת מעל אגן ההיטהרות וקבועה בה מנורה. בפינתו הצפון-מערבית של המבנה ניצב מינרט. אל המסגד מוליכים שני שערים - החשוב שבהם נמצא בחזית הצפונית ולידו כתובת הקדשה, והשני קבוע בחזית המערבית. בצד המזרחי קבוע חלון שבעבר שימש כשער שלישי. כל השערים מעוטרים בדוגמאות גאומטריות ובעיטורי פרחים.

## בית החולים
בית החולים צמוד למסגד מדרום, ותופס כשליש משטח המבנה. הוא בנוי בסגנון מדרסה ובו חדר מרכזי המוקף בחדרים מכל צדדיו. החדרים ערוכים בשתי קומות ותקרתו של בית החולים גבוהה מעט מזו של המסגד. שער בית החולים המתנשא לכל גובהה של חזית המבנה המערבית, מושך את המבט בצידו זה של המבנה. השער קבוע בתוך קשת מחודדת, הקבועה בתורה בתוך קשת נוספת. שתי הקשתות בולטות מקו החזית, והן מעוטרות בעושר רב. הפתח עצמו נמצא בתוך מסגרת מלבנית שקועה ומעליה חלון ביפורי מלבני. מעבר לעיטורים קליגרפיים ודמויות מעולם הצומח, נראים בשער תבליטי דמויות אדם המייצגות את השמש והירח. גם מעל בית החולים ניצבת כיפת חרוט הממוקמת מעל פינתו הצפון-מזרחית.

## קישורים חיצוניים

* המקום באתר Arch Net
* אודות המסגד ובית החולים 

קטגוריה:טורקיה: היסטוריה
קטגוריה:טורקיה: אתרי מורשת עולמית
דיבריאי
דיבריאי
קטגוריה:בתי חולים שנסגרו
קטגוריה:אסיה: בתי חולים
אקוויפר ההר

**אקוויפר ההר** של ארץ ישראל הוא אקוויפר (שכבת סלע המכילה מים) הנפרס באזור שדרת ההר של ישראל, מעמק יזרעאל בצפון, דרך הרי יהודה והשומרון, ועד לבאר שבע. זהו מאגר מי התהום הגדול בישראל. מקובל לחלק את אקוות ההר על פי כיוון הניקוז שלהם: אקוויפר ירקון תנינים זורם לכיוון הים התיכון, ואילו האקוויפרים המזרחיים מתנקזים לבקעת הירדן.

אקוויפר ההר מורכב מסלעי גיר ודולומיט מתקופת הקנומן והטורון, המאפשרים את חלחול המים הודות לתופעת הקרסט. מתחת לשכבה זו מצויים סלעי חוואר מתקופת הקרטיקון התחתון המשמשים כאקוויקלוד (שכבה אטימה).

באקוויפר ההר איכות מי התהום טובה, אולם הם חשופים לזיהום. האקוויפר נמצא באזור המורכב בעיקר מסלעים סדוקים וחלולים מאוד, ולכן המים, אך גם הגורמים המזהמים, חודרים לתוך האקוויפר ומתפשטים בו במהירות. כמות המים הניתנת לשאיבה מהאקוויפר היא כ-350 מיליון מ"ק מים בממוצע רב שנתי.

מי אקוויפר ההר נשאבים בעזרת מערכת מורכבת של בארות ומשמשים את תושבי האזור. בשל מבנה הסלעים של האקוויפר הבארות משפיעות זו על זו: שאיבה מבאר אחת מורידה במהירות את מפלס המים בבאר סמוכה.

## ראו גם
* אקוויפר החוף
* אקוויפר החרמון

## הערות שוליים

קטגוריה:מקווי מים בארץ ישראל
הר