open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ז'וזפ-ליואיס סראנו פנטינאט

**ז'וזפ-ליואיס סראנו פנטינאט** (בקטלאנית: **Josep-Lluís Serrano Pentinat**; נולד ב־19 במרץ 1977) הוא בישוף הכנסייה הקתולית הספרדית, המשמש מאז 2025 כבישוף אורז'ל ונסיך שותף של אנדורה בתוקף תפקידו. סראנו שירת בשירות הדיפלומטי של הכס הקדוש בשנים 2012–2024.

## ביוגרפיה
סראנו נולד ב־19 במרץ 1977 בטיביסה, שבפרובינציית טרגונה בקטלוניה, ספרד. הוא דובר שוטף קטלאנית, ספרדית, צרפתית, אנגלית, איטלקית ופורטוגזית. הוא נכנס לסמינר הקטן בטורטוסה בגיל 14, ובשנת 1995 המשיך לסמינר הגדול. הוא למד בפקולטה לתאולוגיה של קטלוניה שבברצלונה, שם קיבל תואר ראשון בתאולוגיה בשנת 2001. בשנת 2001 הוסמך כדיאקון ושירת במשך שנה אחת בפרוכיה של עליית מרים לשמיים שבעיר אמפוסטה . ב־21 באפריל 2002 הוסמך ככומר על ידי הבישוף שאווייר סלינס אי ויניאלס בקתדרלת טורטוסה.

משנת 2002 ועד 2005 שימש ככומר בשלוש פרוכיות כפריות של הרשויות המקומיות לה פאלמה ד'אברה, לה ביסבל דה מונסנט ומרגלף. לאחר מכן למד תאולוגיה דוגמטית באוניברסיטה הגרגוריאנית האפיפיורית בשנים 2005–2007, וקיבל תואר מוסמך (Licentiate) בשנת 2007. עם שובו לטורטוסה, שירת ככומר בפרוכיות סנט אנדראו וסנט פרה ברשות המקומית ונדליוס אי ל'אוספיטלט דה ל'אינפנט. בשנים 2008–2009 שימש גם כמנחה יחידת הכמורה של "קוסטה נורד", ובמקביל הרצה בסמינר הגדול של טורטוסה בשנים 2007–2009.

בשנים 2009–2012 למד באקדמיה האפיפיורית הכנסייתית ברומא, וכן באוניברסיטה האפיפיורית הלטרנית שם רכש תואר מוסמך במשפט קנוני בשנת 2011, ודוקטורט בתאולוגיה דוגמטית מהאוניברסיטה האפיפיורית הגרגוריאנית בשנת 2012, על חיבורו **Palabra Sacramento y Carisma: La eclesiologia de E. Corecco**.

## קריירה
### שירות דיפלומטי
בשנים 2012–2016 שירת סראנו כמזכיר בנונציאטורה האפוסטולית במוזמביק, ולאחר מכן שימש כמזכיר בנונציאטורה בניקרגואה בשנים 2016–2017, ובברזיל בשנים 2017–2019. בשנת 2019 מונה ליועץ במחלקה לעניינים כלליים שבמזכירות המדינה של קריית הוותיקן. בשנת 2024 כיהן כמזכיר האישי של הארכיבישוף אדגר פניה פארה, סגן מזכיר המדינה של הוותיקן.

### בישוף אורז'ל ונסיך-שותף של אנדורה (2025–הווה)
ב-12 ביולי 2024 מינה האפיפיור פרנציסקוס את סראנו לבישוף מסייע (coadjutor) של הדיוקסיה של אורז'ל, תפקיד הכולל ירושה אוטומטית של משרת הבישוף בעת פרישת הבישוף המכהן. משמעות הדבר הייתה כי לאחר פרישתו של הבישוף ז'ואן אנריק ויווס אי סיסיליה, יתמנה סראנו לבישוף אורז'ל וכך גם יכהן כנסיך-שותף של אנדורה, מתוקף משרתו. מינויו שם קץ להשערות שפורסמו בתקשורת הקטלאנית בדבר אפשרות להפרדת משרת הנסיך-שותף ממשרת הבישוף, או להקמת דיוקסיה עצמאית לאנדורה.

סראנו הוסמך כבישוף ב-21 בספטמבר 2024 על ידי הארכיבישוף אדגר פניה פארה.

ב-31 במאי 2025, לאחר שהאפיפיור לאו הארבעה עשר קיבל את התפטרותו של ויווס, מונה סראנו רשמית לבישוף אורז'ל ולנסיך-שותף של אנדורה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:הנסיכים-שותפים של אנדורה
קטגוריה:הכס הקדוש: דיפלומטים
קטגוריה:קטלאנים
קטגוריה:כמרים ספרדים
קטגוריה:ילידי 1977
חליסה (סרט)

**חליסה** הוא סרט דרמה ישראלי בבימויה ובכתיבתה של סופי ארטוס, שיצא לאקרנים בשנת 2024. הסרט מתרחש בשכונת חליסה בחיפה, ועוסק בקשר רגשי הנרקם בין אחות בטיפת חלב לבין אם צעירה במצוקה. הסרט היה מועמד לחמישה פרסי אופיר, כולל הסרט הטוב ביותר.

## עלילה
הסרט מתאר את סיפורה של שרה (בגילומה של נועה קולר), אחות ותיקה בתחנה לבריאות המשפחה (תחנת "טיפת חלב") בשכונת חליסה בחיפה, שכונה רב-תרבותית ומוחלשת. שרה מקדישה את עצמה למטופליה, ובמקביל סוחבת עמה כאב אישי. היא מנסה במשך שנים להיכנס להיריון ללא הצלחה, דבר שמוביל לתסכולים, בדידות וחיפוש אחר משמעות.

יום אחד מגיעה לתחנה אניה (בגילומה של דנה ברקוביץ), עולה חדשה ממזרח אירופה, אם חד-הורית לתינוקת בשם סשה. אניה מתקשה להתאקלם בחברה הישראלית, מתמודדת עם קשיים כלכליים ועם עבר רומנטי סוער. הקשר בין שתי הנשים מתחיל באופן מקצועי, אך אט אט הופך לקשר אישי קרוב. שרה מוצאת באניה ובסשה הד לתשוקותיה הכמוסות לאימהות, ואילו אניה רואה בשרה מקור לתקווה, לתמיכה ולחום אנושי.

## שחקנים
*נועה קולר – שרה
*דנה ברקוביץ – אניה
*אנטולי בליי – יבגני

## הפקה
הסרט הופק על ידי "דדליין הפקות" ו"יולי אוגוסט הפקות", בתמיכת קרן הקולנוע הישראלי. הוא צולם ברובו בחיפה, תוך שימת דגש על אווירת השכונה ואוכלוסייתה המגוונת. הבמאית ארטוס ציינה כי טיפת חלב מהווה מיקרוקוסמוס נשי של החברה הישראלית.

## הקרנה וביקורות
"חליסה" הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה בשנת 2024, שם זכה בפרס חבר השופטים. הסרט הופץ בבתי הקולנוע על ידי רשת "לב". המבקרים שיבחו את המשחק של נועה קולר ואת הגישה הריאליסטית והאינטימית של הסרט.

## פרסים ומועמדויות
הסרט היה מועמד לחמישה פרסי אופיר לשנת 2024, בקטגוריות הבאות:
*הסרט הטוב ביותר
*השחקנית הראשית – נועה קולר
*שחקן משנה – אנטולי בליי
*שחקנית משנה – דנה ברקוביץ'
*ליהוק - מאיה קסל

בנוסף זכה בפרס חבר השופטים בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה 2024.

## קישורים חיצוניים
* עמוד הסרט באתר הקולנוע הישראלי
*טריילר הסרט באתר יוטיוב
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים בעברית
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2024
קטגוריה:סרטי דרמה ישראליים
קטגוריה:סרטים על הורות
מוחמד אגבאריה

**מוחמד אגבאריה** (בערבית: **محمد جلال اغبارية**; נולד ב-15 במרץ 1970) הוא ראש מועצה מקומית מעלה עירון.

## ביוגרפיה
אגבאריה נולד לג'לאל ואסמהאן אגבאריה, וגדל בכפר מוסמוס. התחנך בבית הספר היסודי בכפר, ואת לימודיו התיכוניים השלים בתיכון בכפר כפר קרע, וסיים בשנת 1988.
בשנת 1990 החל בלימודי תואר שני ברוקחות באוניברסיטה National University of Pharmacy שבאוקראינה, אותו סיים בשנת 1996.

לאחר שובו לישראל, החל לעבוד כרוקח ברשת בתי המרקחת ניו-פארם (לימים "Be פארם"), בה הועסק במשך כ-26 שנים. בשנים 1997–1999 שימש כרוקח בסניף באר שבע, ובהמשך כרוקח אחראי בסניפים שונים: תל אביב (1999–2002), נתניה (2003–2006), קניון שרונים שבהוד השרון (2006–2010), בית החולים רמב"ם בחיפה (2010–2012), כפר סבא (2013–2017), ואם המושבות בפתח תקווה (2017–2023).

## קריירה ציבורית
במאי 2005 נבחר לראשונה כחבר במועצה מקומית מעלה עירון, וכיהן בתפקיד עד לפיזור המועצה בסוף 2006.

בבחירות לרשויות המקומיות ב-2024 התמודד לראשות המועצה מול ראש המועצה המכהן מחמוד ג'בארין, ונבחר לתפקיד עם 54.6% מהקולות, לעומת 45.4% לג'בארין.

אגבאריה שימש בעבר כחבר הנהלת קבוצת הכדורגל הפועל בני מוסמוס, וכיו"ר ועד ההורים של בית הספר היסודי מוסמוס.

## חיים אישיים
נשוי לעאישה ואב לשלושה. מתגורר בכפר מוסמוס.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי מועצות מקומיות בישראל
קטגוריה:פוליטיקאים ערבים ישראלים
קטגוריה:ערבים בראשות רשויות מקומיות בישראל
קטגוריה:רוקחים ישראלים
קטגוריה:מעלה עירון: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
משה פולק

**משה פולק** (נולד ב-14 במאי 1948) הוא סטטיסטיקאי, פרופסור אמריטוס במחלקה לסטטיסטיקה ומדע הנתונים באוניברסיטה העברית בירושלים. לשעבר המדען הראשי של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

## קורות חיים
פולק נולד באיראן (1948). בשנים 1963 ועד 1965 למד בישיבת כרם ביבנה. שירת בצה"ל שירות מקוצר ועשה מילואים.

הוא למד באוניברסיטה העברית בירושלים. את התואר הראשון במתמטיקה וסטטיסטיקה סיים ב-1968. תעודת הוראה במתמטיקה ב-1969. את התואר השני בסטטיסטיקה ב-1970 ואת תואר הדוקטור בסטטיסטיקה ב-1974. הדיסרטציה שלו בנושא Asymptotic Problem Related to Boundary Crossings of One-Dimensional Shifted Brownian Motion, נכתבה בהנחיית דייוויד זידמונד (David Siegmund).

בשנת 1974 הצטרף כחבר סגל למחלקה לסטטיסטיקה באוניברסיטה העברית. ב-1980 קודם למרצה בכיר, ב-1986 לפרופסור חבר וב-1992 לפרופסור מן המניין. הוא פרש כפרופסור אמריטוס בשנת 2016.

באוניברסיטה כיהן במספר תפקידים, בין היתר בקתדרה למצוינות אקדמית ע"ש מרסי בוגן והיה ראש המחלקה לסטטיסטיקה בשנים 1993 ועד 1995.

במהלך השנים היה מרצה ופרופסור אורח במספר אוניברסיטאות בעולם, ביניהם: אוניברסיטת קולומביה, אוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון, אוניברסיטת פנסילבניה.

במהלך השנים פולק היה חבר באגודות אקדמיות רבות, לאומיות ובינלאומיות. חבר באיגוד הישראלי לאיכות ובאיגוד הישראלי לסטטיסטיקה ומדע הנתונים, שבו הוא מכהן כנשיא מאז 2024. חבר בכיר באגודה האמריקאית לאיכות (American Society for Quality), וחבר בכיר במכון הבינלאומי לסטטיסטיקה (International Statistical Institute). עמית בכיר באגודה האמריקאית לסטטיסטיקה (American Statistical Association) ובמכון לסטטיסטיקה מתמטית (Institute of Mathematical Statistics).

פולק פרסם למעלה מ-50 מחקרים בכתבי עת מדעיים. תחומי ההתמחות שלו ניתוח סדרות ובקרת איכות של תהליכים.

בשנת 2016, מונה למדען הראשי בלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, תפקיד בו כיהן עד 2021.

## חיים אישיים
פולק נשוי. לבני הזוג שלוש בנות ושלושה בנים.

דודתו היא אסתר סמואל-כהן פרופסור לשעבר במחלקה לסטטיסטיקה באוניברסיטה העברית.

## פרסומים נבחרים
### ספר
* משה פולק, ״חושבים אחרת, המבוא הידידותי לסטטיסטיקה״ (בעריכת תמר שנלר ודוד עזריאל), 2012, הוצאת מאגנס

### מאמרים

* Pollak M., 1985, Optimal detection of a change in distribution, The Annals of Statistics, 206-227.
* Pollak M., 1987, Average run lengths of an optimal method of detecting a change in distribution, The Annals of Statistics, 749-779.


## קישורים חיצוניים

* משה פולק, באתר גוגל סקולר
* Moshe Pollak, ברשת LinkedIn
* פרופ' משה פולק, באתר המחלקה לסטטיסטיקה ומדע הנתונים, מדעי החברה האוניברסיטה העברית

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי איראן
קטגוריה:סטטיסטיקאים ישראלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: סטטיסטיקה
קטגוריה:נשיאי האיגוד הישראלי לסטטיסטיקה ומדע הנתונים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1948
נוצנית צרת-רגל

**נוֹצָנִית צָרַת-רֶגֶל** (שם מדעי: *Platycnemis kervillei*) היא מין של שפרירית ממשפחת הנוצניתיים, בעלת תפוצה מצומצמת במערב אסיה. בישראל אוכלוסייה קטנה בצפון עמק החולה, שם היא "נבלעת" באוכלוסיות העצומות של קרובתה, נוצנית שטוחת-רגל.

## תיאור
**מידות:** אורך הגוף הכולל 30–38 מ"מ (מתוכם הבטן 24–28 מ"מ), מוטת הכנפיים 42–62 מ"מ ואורך הכנף האחורית 18–22 מ"מ.

♂: בניגוד לרוב הנוצניות, הזכרים הבוגרים מפתחים אבקתיות כחולה בכל גופם, המסתירים את הסימונים השחורים האופייניים לשאר בנות סוגם. החלק התחתון של הרגליים (Tibia) צר; מה שהקנה למין את שמו העברי.

♀: לנקבות ולזכרים טריים לאחר הגחה גוף בצבע חום עם סימונים שחורים במידה משתנה; על החלק העליון של הבטן קו שחור כפול עם שתי נקודות בסוף כל מקטע. על הרגליים קו שחור לכל אורכן, בניגוד לנוצנית שטוחת-רגל אצלה הקו מסתיים בחלק העליון של הרגל.

### הבדלה ממינים דומים
ניתן לבלבל אותה עם חניתית ארץ-ישראלית, החופפת את תפוצתה באזור הלבנט. הזכרים הבוגרים של חניתית זו גם הם בצבע כחול-לבנבן, אך הם מפוספסים יותר באופן כללי ויש להם פסי כתף (antehumeral) בולטים. בנוסף, לחניתית עיניים שחרות-ירוקות.

## אקולוגיה
עונת התעופה היא מתחילת אפריל עד ספטמבר.

### תפוצה
אנדמית למזרח התיכון עם טווח שמגיע עד לעיראק ולאיראן ממזרח וצפונה עד להרי הטאורוס בטורקיה.

### בית גידול
המין מעדיף בתי גידול של מים עומדים או בעלי זרימה איטית עם צמחייה גדות עשירה; אך עשוי להופיע גם במים בעלי זרימה מהירה יחסית. קל לפספס אותו בגלל הצבע הכחול כהה של הבוגרים והרגלו לעוף בחלקי נהרות מוצלים על ידי צמחייה; ייתכן שזה מסביר את התיעוד המועט של המין.

## גלריה

קובץ:Platycnemis kervillei 102636706.jpg|זכר
קובץ:Platycnemis kervillei 608950272.jpg|תקריב ראש
קובץ:Platycnemis kervillei 608950339.jpg|זוג בהזדווגות, טורקיה


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1850
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אדמון דה סליס לונשאן
קטגוריה:שפריריות
ריאן אית-נורי

**ריאן אית-נורי** (בערבית: **رَيَّان آيَت نُورِيّ,** בצרפתית: **Rayan Aït-Nouri**; נולד ב-6 ביוני 2001) הוא כדורגלן אלג'יראי יליד צרפת המשחק בעמדת המגן השמאלי במנצ׳סטר סיטי ובנבחרת אלג'יריה.

## חיים מוקדמים
אית-נורי נולד במונטריי, בפרברים המזרחיים של פריז. הוא גדל בפונטניי-סו-בואה, במחוז עמק המארן. 

## קריירת מועדונים

### אנז'ה
אית-נורי גדל במחלקת הנוער של אנז'ה, אליה הצטרף מפריז ביולי 2016 בתמורה לכיסוי שכר הלימוד שלו על סך 5,000 אירו.  בפברואר 2018 חתם אית-נורי על חוזהו המקצועני הראשון כשהיה בן 16. ב-25 באוגוסט 2018 ערך אית-נורי את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של אנז'ה בהפסד 1–3 לפריז סן ז'רמן.  והוא שותף בסך הכל ב-3 משחקים עד לסיום העונה. בעונה לאחר מכן הוא הפך למגן השמאלי הפותח של הקבוצה והופיע ב-17 משחקים לפני ששבר את הלסת שלו במשחק מול ניס בינואר 2020. בסיום העונה, הוא חתם על חוזה חדש עד 2023. 

### וולברהמפטון וונדררס
ב-4 באוקטובר 2020, הושאל אית-נורי לוולברהמפטון וונדררס מהפרמייר ליג לעונה אחת, כאשר למועדון הייתה אופציית רכישה בסיום העונה. ב-30 באוקטובר הוא כבש את שערו הראשון בכדורגל המקצועני, בהופעת הבכורה שלו בליגה בניצחון  2–0 על קריסטל פאלאס. ואת עונת הבכורה שלו בוולבס הוא סיים עם שער אחד ב-24 הופעות בכל המסגרות. ב-9 ביולי 2021, וולבס מימשה את אופציית הרכישה שלה על אית-נורי כששילמה לאנז'ה 9.8 מיליון ליש"ט תמורתו והוא חתם על חוזה לחמש שנים בוולבס עם אופציה לשנה נוספת. את עונת 2021/2022 עונתו השנייה בקבוצה הוא סיים עם שער אחד ב-27 הופעות בכל המסגרות. את העונה הבאה עונת 2022/2023. סיים אית-נורי עם 2 שערים ב-27 הופעות בכל המסגרות. בעונת 2023/2024 חל שיפור ביכולתו של אית-נורי שהפך לשחקן מוביל בקבוצה והוא סיים אותה עם 3 שערים ב-38 הופעות בכל המסגרות. גם בעונת 2024/2025 המשיך השיפור ביכולתו של אית-נורי והוא סיים את העונה עם 5 שערים ב-41 הופעות בכל המסגרות אליהם הוסיף שבעה בישולים בליגה והחל לעורר עניין מצד מועדונים גדולים.

### מנצ'סטר סיטי
ב-9 ביוני 2025, חתם אית-נורי במנצ'סטר סיטי מהפרמייר ליג.

## קריירה בינלאומית

אית-נורי נולד בצרפת להורים ממוצא אלג'יראי.  הוא שיחק בנבחרות צרפת הצעירות כולל נבחרת צרפת עד גיל 21  אך בינואר 2023, הוא עבר לייצג את אלג'יריה . ב-23 במרץ 2023 ערך אית-נורי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אלג'יריה בניצחון 2–1 על נבחרת ניז'ר במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2023.בדצמבר 2023, הוא זומן לסגל של אלג'יריה לגביע אפריקה לאומות 2023. 

נכלל בסגל הנבחרת לטורניר גביע אפריקה לאומות 2025.

## סטטיסטיקות קריירה

### מועדונים
**מעודכן ל-17 במרץ 2026**

### נבחרת
**מעודכן ל-10 בינואר 2026**

## תארים
**מנצ'סטר סיטי**
* גביע הליגה האנגלי: 2025/2026 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים אלג'יראים
קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:מגני כדורגל אלג'יראים
קטגוריה:מגני כדורגל צרפתים
קטגוריה:כדורגלני אנז'ה
קטגוריה:כדורגלני וולברהמפטון וונדררס
קטגוריה:כדורגלני מנצ'סטר סיטי
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2023
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2025
קטגוריה:ספורטאים זרים באנגליה
קטגוריה:ספורטאים אלג'יראים באנגליה
קטגוריה:ספורטאים צרפתים באנגליה
קטגוריה:אלג'יראים שנולדו ב-2001
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-2001
Midnight Sun (אלבום של זארה לארסון)

***Midnight Sun*** הוא אלבום האולפן החמישי של הזמרת-יוצרת השוודית זארה לארסון. האלבום יצא לאור ב-25 בספטמבר 2025 על ידי חברות התקליטים אפיק רקורדס ו-Sommer House.

## רקע והכרזה

האלבום, המסמן שלב חדש בקריירה של לארסון, הוא האלבום העצמאי הראשון שלה לאחר עזיבתה את מחברות התקליטים הגדולות שהייתה בהם. האלבום מכיל 10 השירים אשר מציגים את לארסון לוקחת שליטה יצירתית, עובדת בשיתוף פעולה הדוק עם שותפתה הוותיקה MNEK, כמו גם עם המפיקים מרגו XS, ז'ון וכותבת השירים הלנה גאו. לדברי לרסון, האלבום שואב השראה מהקיץ השוודי ומטרתו לעורר את האווירה של לילה שלא נגמר לעולם. בהודעה למעריצים, היא הביעה ש-*Midnight Sun* משקף את זהותה כאמנית, ומתארת אותו כיצירתה האישית ביותר עד כה.

## רשימות סוף שנה

## קידום
### סינגלים
הסינגל המוביל של האלבום, "Pretty Ugly", יצא ב-25 באפריל 2025. השיר בהשפעת האלקטרו לווה בקליפ בבימויה של שרלוט רתרפורד, ובו סצנות כוריאוגרפיות בשדה פתוח שמתדרדרות לכאוס כאשר גשם מתחיל לרדת. שיר הנושא "Midnight Sun" יצא ב-13 ביוני 2025.

### סיבוב הופעות
לארסון צפויה לצאת לסיבוב ההופעות Midnight Sun Tour, שיתחיל באירופה באוקטובר הקרוב עם הופעות באולמות ברחבי ערים גדולות, כולל לונדון, אמסטרדם וסטוקהולם. היא גם תצטרף לסיבוב ההופעות Miss Possessive Tour של טייט מקריי בצפון אמריקה ותתמוך בואן ריפאבליק בתאריכים שלהם באוסטרליה ובניו זילנד ב-2026.

## רשימת רצועות

## מיקומי שיא
## מצעדי סוף שנה

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי זארה לארסון
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת אפיק רקורדס
מוריד הגשם (סדרת טלוויזיה)

**מוריד הגשם** (באנגלית: **The Rainmaker**) היא סדרת דרמה משפטית אמריקאית, המבוססת על רומן באותו השם מאת ג'ון גרישם שיצא לאור ב-1995, וכן על עיבודו הקולנועי משנת 1997. את הסדרה מוביל ג'ון סלאטרי, והיא עלתה לשידור ברשת "USA" ב-15 באוגוסט 2025.

## צוות השחקנים והדמויות
### דמויות ראשיות
* ג'ון סלאטרי – **ליאו פ. דראמונד**
* מיילו קלהאן – **רודי ביילור**
* מדיסון אייסמן – **שרה פלנקמור**
* לאנה פרייה – **ג'וסלין "ברויזר" סטון**
* פי. ג'יי. ביירן – **דק שיפלט**
* רובין קארה – **קלי רייקר**
* דן פוגלר – **מלווין פריצ'ר**
### דמויות משניות
* טומי ארל ג'נקינס – **פרינס תומאס**

## הפקה
### פיתוח
בשנת 2018 דווח כי מייקל זייצמן וג'ייסון ריצ'מן מפתחים עיבוד טלוויזיוני לרומן "מוריד הגשם" מאת ג'ון גרישם עבור שירות הזרמת המדיה "הולו" ו-ABC Studios. התכנון המקורי היה ליצור יקום משותף עם עיבוד לרומן נוסף של גרישם, "Rogue Lawyer", כאשר שתי הסדרות יופקו במקביל עם דמויות משותפות ועלילה משתלבת, אך ניתנות לצפייה נפרדת. הרעיון הייחודי נגנז בסופו של דבר על ידי "הולו".

בשנת 2021, לאחר חתימת הסכם "מבט ראשון" עם "Blumhouse Television", החל זייצמן לפתח את הסדרה כפרויקט עצמאי במסגרת האולפנים. "בלאמהאוס הפקות" הציעה את הסדרה ל-, וביוני 2024 אישרה רשת "USA" את ההזמנה לסדרה מלאה. האתר Deadline דיווח כי מדובר במהלך שחוזר לסגנון הדרמות המקוריות של הערוץ בעידן "השמים הכחולים" שלו.
ב-4 ביוני 2025 פורסמו קדימון ותאריך בכורה רשמי.
### ליהוק
ב-12 באוגוסט 2024 פורסם כי ג'ון סלאטרי יככב בדמותו של ליאו פ. דראמונד. יומיים לאחר מכן נחשף דבר ליהוקה של מדיסון אייסמן לצוות השחקנים. בשלהי אוגוסט 2024 פורסם על ליהוקם של מיילו קלהאן, לאנה פרייה ופי. ג'יי. ביירן . בספטמבר 2024 דווח על ליהוקם של רובין קארה ודן פוגלר לצוות השחקנים. ב-23 באוקטובר 2024 נודע כי טומי ארל ג'נקינס לוהק לצוות השחקנים המשני.

## הפצה
הסדרה עתידה לעלות לשידור ב-15 באוגוסט 2025 ברשת "USA".

## קישורים חיצוניים

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות דרמה אמריקאיות
קטגוריה:סדרות משפטיות אמריקאיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה המבוססות על ספרים
קטגוריה:Yes הטלוויזיה בלוויין: תוכניות וסדרות
20,000 מיל מתחת למים (סרט, 1985)

**20,000 ליגות מתחת למים** (באנגלית: **Leagues Under the Sea 20,000**) הוא סרט טלוויזיה מונפש אוסטרלי מ-1985, שהופק על ידי אולפני ההנפשה ברבנק. הסרט מבוסס על הרומן הקלאסי של ז'ול ורן מ-1870, "עשרים אלף מיל מתחת למים", בעיבוד של סטיבן מקלין. הסרט הופק על ידי טים ברוק-הנט והולחן על ידי ג'ון סטיוארט.

## עלילה
בשנת 1866, יצור ימי מסתורי תוקף אוניות בלב האוקיינוסים וגורם להרס ואובדן חיים. פרופסור פייר ארונקס, מומחה לביולוגיה ימית, יוצא יחד עם משרתו קונסיי וצייד הלווייתנים נד לנד על סיפון הספינה אברהם לינקולן מלונג איילנד במטרה לאתר את ה"יצור". השלושה מותקפים, נופלים לים ונחשבים לאבודים, אך ניצלים על ידי ה"יצור", שמתברר כצוללת מודרנית בשם נאוטילוס, שבראשה עומד קפטן נמו.

קפטן נמו כולא את השלושה כדי לשמור על סודו, והם מצטרפים למסע מרהיב במעמקי הים. בעוד שהפרופסור וקונסיי נלהבים מההרפתקה, נד משתוקק לחופש. הפרופסור מגלה את עברו הטראגי של נמו - משפחתו נהרגה על ידי בני אדם, ומאז הוא נוקם בהשמדת אוניות.

המסע כולל התקפה של דיונון ענק, הצלת צוללנית מהודו, בריחה לאי טרופי וניסיון לסכל את תוכנית הנקמה של נמו בנורווגיה. לבסוף, השלושה נמלטים, אך גורלו של נמו ו"הנאוטילוס" נותר בלתי ידוע.

## מדבבים בעברית
הסרט דובב לעברית והופץ בישראל בשנת 1997.
* יואב בר-לב – פרופסור פייר אוואנוקס
* ניר רון – קונסייל
* דור צויגנבום – נד לנד
* עמי מנדלמן – קפטן נמו
* אפי בן ישראל – נערה
* יגאל זקס – רב-חובל

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:סרטים אוסטרליים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי הרפתקאות
קטגוריה:סרטי מדע בדיוני
קטגוריה:סרטים לפי ספרי ז'ול ורן
קטגוריה:סרטי 1985
קטגוריה:סרטי ילדים
איניאס ומשפחתו נמלטים מטרויה הבוערת

**איניאס ומשפחתו נמלטים מטרויה הבוערת** (באנגלית: **Aeneas and his Family Fleeing Burning Troy**) היא יצירת שמן על בד מאת הצייר האנגלי הנרי גיבס משנת 1654. הציור מתאר סצנה מתוך האפוס הרומי האיניאדה, ובו נראה איניאס נושא את אביו אנכיסס, אוחז בפסלי האלים הביתיים, בעוד בנו הצעיר אסקניוס צועד לצידו. בניגוד לטקסט של ורגיליוס, בו אשתו קרואסה נעלמת, בציור היא מוצגת בעת לכידתה בידי חייל יווני – פרט שהוגדר בטקסט המקורי כנדיר, אם לא ייחודי, בייצוגי הסצנה. היצירה היא חלק מאוסף גלריית טייט ונרכשה בשנת 1994. זוהי היצירה החתומה היחידה הידועה של גיבס, וחתימתו מופיעה על בסיס העמוד המרכזי בציור.

## תוכן, סגנון ושימוש
הציור מתייחס לשורות 671–729 בספר השני של האיניאדה. בתקופה בה נוצר, נושאי גלות ואובדן היו נפוצים בבריטניה עקב מלחמת האזרחים. גיבס שילב מוטיבים חזותיים שנראה כי נשענו על לפחות שתי חריטות פלמיות שהיו זמינות לו. לא ידוע היכן שהה גיבס בשנות ה-1650, ויש אפשרות שהיצירה נוצרה בחו"ל. צורת הציור - כמעט ריבוע - מצביעה על ייעוד דקורטיבי, ייתכן מעל אח או כמודל לטקסטיל.

## השוואות והשפעות חזותיות
אשת איניאס, קרואסה, אשר בטקסט של ורגיליוס רק נופלת מאחור ונעלמת, מתוארת בציור של גיבס בעת שהיא נתפסת על ידי חייל יווני - פרט שתואר בטקסט כ"נדיר, אם לא ייחודי" ביצירות אחרות המתארות את אותה סצנה. הדמויות בציור מבוססות ככל הנראה על דגמים משתי חריטות פלמיות. בנוסף, יצירה אחרת שיוחסה בעבר לגיבס היא עותק מצויר של חריטה אחר ציורו של פטר פאול רובנס, משפט שלמה הנמצא באוסף המוזיאון המלכותי לאמנות בקנטרברי.

## על האמן
הנרי גיבס הוטבל בלונדון ב-20 במרץ 1631, ונישא בקנטרברי בשנת 1661. בשנות ה-1680 שימש כחבר מועצה בעיר, ומונה לראש העיר בשנים 1688 ו-1706. הוא נפטר ונקבר בקנטרברי בשנת 1713. מלבד היצירה הזו, לא נותרו יצירות חתומות נוספות בידינו.

## ביזת היצירה על ידי הנאצים
הציור היה בבעלותו של סוחר האמנות היהודי-בלגי שמואל הארטוולד, אשר נאלץ להימלט עם אשתו מקלייר מייבום מאנטוורפן ב-10 במאי 1940. בנם, אדלין הארטוולד, נשאר בבלגיה, הצטרף למחתרת ונתפס והוצא להורג בינואר 1942. הציור נלקח על ידי הנאצים ב-26 במרץ 1942, ונמסר לניהולו של אדם בשם ואן דן ברוק, שהמשיך להפעיל את המקום. בהמשך נמכר הציור לחברת Aramex Shipping, ולבסוף הגיע לגלריה Jan de Maere בבריסל, ממנה נרכש על ידי גלריה טייט בשנת 1994. לפי ועדת הסיווג להשבת רכוש תרבותי, הציור הוחרם כ"מעשה של רדיפה גזעית".

## ההשבה לצאצאי הבעלים המקוריים
בשנת 2024 הוגשה תביעה להחזרת הציור על ידי שניים מניניו של הארטוולד, דרך קרן סוניה קליין. הוועדה קבעה כי קיימות עילות משפטיות ומוסריות ברורות להחזרתו. מוזיאון טייט לא התנגד, ותגובתו הוגדרה כ"כנה ופתוחה".
מנהלת טייט, מריה בלשו, הצהירה כי בעת רכישת היצירה ב-1994 נערכה בדיקה מקיפה, אך לא נחשף מידע מהותי על בעלותה הקודמת. שר התרבות הבריטי, סר כריס בראיינט, כינה את ההשבה "החלטה צודקת". ממשלת בריטניה קיבלה את ההמלצות והציור יועבר ליורשים.

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:גלריית טייט
קטגוריה:ביזת יצירות אמנות בידי הנאצים
Nobody Really Knows

***Nobody Really Knows*** (בעברית: "**אף אחד לא באמת יודע**") הוא מיני-אלבום מאת הזמר-יוצר הישראלי מרגי, שיצא לאור ב-17 בינואר 2025 תחת חברת התקליטים סבן מיוזיק גרופ.

## רשימת רצועות

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי מרגי
קטגוריה:מיני-אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי ניצן קייקוב
קטגוריה:אלבומי חברת סבן מיוזיק גרופ
ערים ברוסיה

זוהי רשימה של ערים ועיירות ברוסיה ובחלקים מהשטחים הכבושים על ידי רוסיה באוקראינה עם אוכלוסייה של למעלה מ-50,000 איש נכון למפקד האוכלוסין של 2021. הנתונים מתייחסים לאוכלוסייה בגבולות העיר/עיירה עצמה, לא לאזור העירוני או למטרופולין.

הרשימה כוללת את סבסטופול ויישובים בתוך הרפובליקה של קרים המוכרים בינלאומית כחלק מאוקראינה ולא היו במפקד האוכלוסין של 2010. בנוסף, יישובים בתוך הרפובליקה העממית של דונייצק, מחוז חרסון, הרפובליקה העממית של לוגנסק, מחוז זפורוז'יה, מוכרים בינלאומית כחלק מאוקראינה ולא היו במפקד. העיר זלנוגרד (חלק מהעיר הפדרלית מוסקבה) והרשויות המקומיות העירוניות המרכיבות את העיר הפדרלית סנקט פטרבורג אינן נכללות גם הן, מכיוון שהן אינן נספרות במפקד האוכלוסין של 2021 כיישובים עצמאיים. אוכלוסיית שש עשרה הערים הגדולות מונה 35,509,177 בני אדם, או כ-24.1% מכלל אוכלוסיית המדינה.

## ערים ועיירות
ערים **מודגשות** מסמלות את עיר הבירה של הסובייקט הפדרלי שלה. שלוש ערי בירה קטנות מכדי להיכנס לרשימה: נריין-מאר (אוכלוסייה: 25,795), מגאס (אוכלוסייה: 15,279) ואנאדיר (אוכלוסייה: 15,079). פיאטיגורסק היא המרכז האדמיניסטרטיבי של המחוז הפדרלי של צפון הקווקז, אך לא של שום סובייקט פדרלי.

## קישורים חיצוניים
* שירות הסטטיסטיקה של רוסיה

רוסיה
*
קטגוריה:רשימות
קטגוריה:רוסיה: דמוגרפיה
קטגוריה:ערים לפי גודל אוכלוסייה
היינו שקרנים (סדרת טלוויזיה)

**היינו שקרנים** (באנגלית: **We Were Liars**) היא סדרת מותחן פסיכולוגי אמריקאית המבוססת על רומן באותו השם מאת אי. לוקהרט משנת 2014, בשילוב פרטים מהספר המקדים "משפחה של שקרנים", המעמיק במערכות היחסים של המבוגרים במשפחה.

הסדרה עלתה לשידור בשירות פריים וידאו ב-18 ביוני 2025. בספטמבר 2025 חודשה הסדרה לעונה שנייה.

## עלילה
הסדרה מציגה את סיפורם של בני משפחת סינקלייר, משפחה פריווילגית רבת סודות, החוזרים לרדוף אותם לאורך דורות. עיקר העלילה עוסקת בארבעת בני הנוער המכונים "השקרנים", ובמיוחד בקיידנס סינקלייר בת ה-17, שמנסה לגלות מה קרה לה בקיץ הקודם, כאשר נמצאה על חוף האי המשפחתי כשהיא כמעט עירומה וללא זיכרון.

## צוות השחקנים
* אמילי אלין לינד – **קיידנס סינקלייר-איסטמן**
* שובהאם מהשוורי – **גאט פאטיל**
* אסתר מקגרגור – **מירן סינקלייר-שפילד**
* ג'וזף זאדה – **ג'וני סינקלייר-דניס**
* קייטלין פיצג'רלד – **פני סינקלייר**, אמה של קיידנס.
* מיימי גאמר – **קארי סינקלייר**, אמו של ג'וני.
* קנדיס קינג – **בס סינקלייר**, אמה של מירן.
* רהול קולי – **אד פאטיל**, בן זוגה של קארי ודודו של גאט.
* דייוויד מורס – **האריס סינקלייר**, סבם של קיידנס, מירן וג'וני.
* ונדי קרוסון – **טיפר סינקלייר**, סבתם של קיידנס, מירן וג'וני.

## הפקה
### פיתוח
זכויות ההפקה של הרומן "היינו שקרנים" ורומן הפריקוול שקדם לו, "משפחה של שקרנים", נרכשו ביולי 2022 על ידי חברות ההפקה "My So-Called Company" ו-"Universal Television". בדצמבר 2022 הוכרז כי אולפני אמזון שוקדות על פיתוח סדרת טלוויזיה המבוססת על הרומן, ובמרץ 2023 ניתן לה אור ירוק.

במרץ 2024 פורסם כי נזינגה סטיוארט תביים את הפרק הראשון בסדרה.

בספטמבר 2025 פורסם שהסדרה חודשה לעונה שנייה באמזון פריים וידאו.

### ליהוק
קריאה פתוחה לאודישנים לתפקידי המפתח פורסמה בעמוד האינסטגרם של הסופרת אי. לוקהרט ב-1 באפריל 2023. ב-30 במאי 2024 פורסם כי אמילי אלין לינד, שובהאם מהשוורי, אסתר מקגרגור וג'וזף זאדה לוהקו לתפקידיהם הראשיים של ארבעת "השקרנים".

ב-5 במרץ 2024 פורסם כי מיימי גאמר, קייטלין פיצג'רלד וקנדיס קינג לוהקו לצוות השחקנים. קינג סיפרה כי המפיקה ג'ולי פלק כתבה את הדמות של בס במיוחד כשחשבה על קולה ואישיותה של קינג. דייוויד מורס, ארשר עלי וונדי קרוסון צורפו בהמשך מאי 2024, אך ביוני 2024, עלי הוחלף ברהול קולי.

### צילומים
הצילומים החלו ביוני 2024 והתקיימו בנובה סקוטיה. הצילומים הסתיימו בשלהי ספטמבר 2024.

## הפצה
הסדרה עלתה לשידור ב-18 ביוני 2025 בשירות הזרמת המדיה "פריים וידאו". לקראת עלייתה, פורסמו תמונות ראשונות מתוך הסדרה ב-22 באפריל 2025.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות מתח אמריקאיות
קטגוריה:סדרות דרמה אמריקאיות
קטגוריה:סדרות נעורים אמריקאיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה המבוססות על ספרים
קטגוריה:סדרות טלוויזיה מקוריות של אמזון
הצד השני (סרט, 1972)

**הצד השני** (באנגלית: "Take Two") הוא סרט דרמה ישראלי משנת 1972, בהפקה ובימוי של ברוך דינר, שגם כתב את התסריט. הסרט דובר אנגלית ברובו ויועד להפצה בין-לאומית. צלם הסרט היה אדם גרינברג.

## הפקה
הסרט היה סרטו העלילתי השני של ברוך דינר כבמאי, שסרטו הראשון, "הם היו עשרה" (1960), נחשב לאחד הסרטים החשובים בתולדות הקולנוע הישראלי. "הצד השני" היה שונה במידה ניכרת, הוא סרט אוונגרד שכולל עירום נשי רב יותר מכפי שנראה עד אז בקולנוע הישראלי. הסרט קיבל ביקורות שליליות ולא הצליח מסחרית.

הסרט ייצג את ישראל בפסטיבל הסרטים של ונציה; ופתח את פסטיבל הסרטים בצפת.

## עלילה
במאי פרסומות (אורי לוי) הפוגש בנערה אמריקנית (סאני לי ג'ונס), היפית, וצלמת חובבת המבקשת ללמוד צילום קולנוע, לאחר שהעוזר הקבוע שלו (גדי יגיל) נקרא למילואים, נאות הבמאי להעסיק את הנערה, ובין השניים מתרקמת מערכת יחסים סוערת.

## שחקנים
* אורי לוי - אסי דורון
* שרי רן סמית - סאני לי ג'ונס
* גדי יגיל
* יונה אליאן
* אלברט כהן
* דנה צויגנברג
* ברכה שוורץ
## קישורים חיצוניים

* "הצד השני", לצפייה באתר "ארכיון הקולנוע הישראלי"
## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 1972
קטגוריה:סרטים וסדרות טלוויזיה בין-לאומיים שצולמו בישראל
עאמר שאפי

**עאמר שאפי מחמוד סבאח** (בערבית: **عَامِر شَفِيع مَحْمُود صَبَّاح**; נולד ב-14 בפברואר 1982) הוא כדורגלן עבר ירדני ששיחק בעמדת השוער. שאפי הוא שיאן ההופעות בכל הזמנים של נבחרת ירדן.

## קריירת מועדונים
שאפי נולד בעמאן, ירדן. הוא החל לשחק בגיל צעיר בעמדת הקשר ובמהשך עבר לשחק כשוער. הוא החל את הקריירה בקבוצת אל ירמוכ ושיחק 52 משחקי ליגה במהלך 7 השנים שהיה במועדון. במהלך אותן שנים הושאל פעמיים: לקבוצת אל פייסלי (עונת 2004/2005) ולקבוצת איסמעילי מליגת העל המצרית (עונת 2006/2007).

בשנת 2007 עבר לשחק בקבוצת אל-ויחדאת, במדיה שיחק 203 משחקי ליגה והיה שותף לזכייה ב-7 אליפויות, 4 גביעים, 3 גביעי המגן ו-5 סופר קאפ.

בשנת 2018 עבר לשחק בקבוצת שבאב אל אורדון ובהמשך הושאל לקבוצת אל פאייח מליגת העל הסעודית. בסיום העונה נרכש על ידי הקבוצה הסעודית, בה שיחק את עונתו האחרונה.

בפברואר 2021 הכריז על פרישה רשמית ממשחק. חודש לאחר מכן הצרף לצוות האימון של נבחרת ירדן.

## נבחרת לאומית
שאפי זומן לראשונה לנבחרת ירדן בשנת 2002. את הבכורה ערך במשחק ידידות נגד נבחרת קניה, שהתקיים ב־17 באוגוסט אותה שנה. שאפי שיחק עם הנבחרת 4 פעמים בגביע אסיה (2004, 2011, 2015, 2019). סה"כ שיחק בנבחרת 171 משחקים והוא מוביל את טבלת ההופעות בכל הזמנים.

בנובמבר 2018 הבקיע את שער הבכורה שלו כשבעיטת שוער שבעט בדקה ה-25 ל המשחק מהרחבה שלו עברה את שוער נבחרת הודו ונכנסה לשער.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שוערי כדורגל ירדנים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ירדן
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 2004
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 2011
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 2015
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 2019
קטגוריה:כדורגלני אל-פייסלי
קטגוריה:כדורגלני איסמאעילי
קטגוריה:כדורגלני אל-פייחה
קטגוריה:ירדנים ממוצא פלסטיני
קטגוריה:ירדנים שנולדו ב-1982
הבתולה (גוסטב קלימט)

**הבתולה** ( בגרמנית: **Die Jungfrau**) הוא ציור של הצייר האוסטרי גוסטב קלימט, אשר צויר בין השנים 1912 ל-1913. מדובר ביצירת שמן על בד בגודל של 190 על 200 סנטימטרים. הציור מתאר מספר נשים צעירות השזורות זו בזו בהרכב מעגלי. היצירה נמצאת באוסף הגלריה הלאומית של פראג.

## רקע
קלימט נטה כבר מראשית דרכו האמנותית לבחור בדמות האישה כמרכז זיהוי וביטוי אישי. הוא ראה בעצמו תהליך פנימי של "נשיות", שבו הזדהה לעומק עם עולמה של האישה. ביצירתו, קלימט לא תיאר את האישה כפי שהיא במציאות, אלא יצר דמות נשית מתוך עצמו – כמשקל נגדי אמנותי ל'אני' הגברי שלו. גישה זו תאמה את התרבות הווינאית של ראשית המאה ה-20, שהתאפיינה בדקדנטיות ובמבט פסיכואנליטי נוקב על נפש האדם.

הדמות הנשית ביצירותיו מגלמת גם חוויה פנימית וגם תשוקה, תוך דגש רב על מיניות ופיזיות. בכך, קלימט שובר עם מוסכמות האמנות מהמאה ה-19, שהציגו את גוף האישה בריחוק ובקור. תחת זאת, הוא מציג את העירום הנשי באופן חושני, ישיר וארוטי – ביטוי חזותי לחקר עומק של זהות, תשוקה ויחסים בין המינים.

## תיאור היצירה
שפע הפרחים בציור מסמל את האבולוציה אל הנשיות. הציור מתאר את הדמות המרכזית בכחול כששש נשים שזורות סביבה. כל אישה מייצגת שלב מסוים בחיים. הציור נוגע בנושאים שונים בחיי האדם, כגון אהבה, מיניות והתחדשות, המתוארים בצורה מחזורית. שמלת הבתולה עם הספירלות הרבות שלה בכחול ובסגול מציינת באופן מטאפורי פוריות, שינוי מתמיד והתפתחות היקום. "הבתולה" היא אחת מיצירותיו המאוחרות של גוסטב קלימט, והיא מדגימה היטב את סגנונו הבשל והעשיר. מדובר בציור גדול וכמעט מרובע בגודלו, שבו מוצגות שש נשים צעירות (או אולי דמות אחת מזוויות שונות), שגופן שזור בתנועה מעגלית זה בזה. הן לובשות שמלות המעוטרות במוטיבים רומניים, מוקפות בקישוטים, פרחים וסרטים. האיברים משתלבים בצורה בלתי אפשרית מבחינה אנטומית אך משתלבים באופן הרמוני, מה שמחזק את תחושת האחדות הקומפוזיציונית. כל התמונה מזכירה אי צף, סובב על רקע כהה – רושם של תנועה שמעניק לציור תחושת דינמיות חריגה.

קלימט הרבה לצייר יצירות אלגוריות שבהן דמות האישה נושאת את המסר האמנותי. *הבתולה* היא דוגמה מובהקת לכך. הציור מייצג את השלבים השונים של התודעה הנשית הבתולית – מהתמימות ועד לרגע ההתעוררות כאישה. חלק מהדמויות עוצמות עיניים, ואחרות נראות כמתעוררות זה עתה. שוררת בציור שלווה חושנית, כמעט חלומית, כאילו הנשים טובעות באיטיות בעולם פנימי. המבנה המעגלי מדגיש את רעיון הלידה מחדש – שמלתה הפתוחה של הדמות המרכזית, המתפתחת כמפל של צבעים, מסמלת את לידתו של ילד, התחלה חדשה, בעוד שהחיים הקודמים טרם הגיעו לסיומם.

מבחינה סגנונית, היצירה מזוהה לרוב עם זרם היוגנדסטיל (Jugendstil), אך בפועל היא מציגה תערובת של סגנונות: דקורטיביות מופשטת לצד קווים ריאליסטיים מדויקים, ארוטיקה לצד קישוטיות עשירה. הצבעים החזקים והמנוגדים יוצרים אפקט קסום ועוצמתי, והעושר של הדוגמאות מעניק לציור אווירה מזרחית. זהו עולם חלומי, נשי טהור, ללא נוכחות גברית – למעט האפשרות של הגבר כצופה מרחוק, תפקיד שקלימט עצמו תיאר כ"היחיד הראוי" – מתבונן נדהם ומרוחק.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:גוסטב קלימט
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:נשים בציור
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-20
נחמה בוגין

**נחמה בוגין** (נולדה ב-26 בדצמבר 1962) היא שמאית מקרקעין ומשפטנית. משמשת יו"ר לשכת שמאי המקרקעין, והיא האישה הראשונה שמכהנת בתפקיד זה. בוגין היא אלופת ישראל בנהיגת מרוצי מסלול בקטגוריית הנעה קדמית בשנים 2019, 2020, 2021 ו-2024.

## ביוגרפיה
נולדה לשושנה וחיים שכטר במעברת זרנוגה ברחובות, וגדלה שם עד גיל שש. התגייסה לצה"ל בשנת 1981 ושימשה קצינת ת"ש ביחידת המיעוטים.
בשנת 1986 השלימה תואר ראשון באגרונומיה בפקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית. בשנת 1988 סיימה לימודי תעודת שמאות ומקרקעין באוניברסיטת תל אביב. השלימה תואר שני MBA למנהל עסקים באוניברסיטת סוויבורן באוסטרליה, בשלוחה שבאוניברסיטת תל אביב, בשנת 2002. בשנת 2008 השלימה תואר ראשון במשפטים בקריה האקדמית אונו.

בשנת 1989 פתחה משרד עצמאי, "נחמה בוגין שמאות וייעוץ מקרקעין". לאחר שנתיים הפך המשרד לחברה בע"מ. המשרד פועל בתחום ההתחדשות העירונית ומלווה דיירים בהליכי פינוי-בינוי, מספק שירותים בתחום התכנון והבנייה, מטפל בתביעות בנושא פיצויי הפקעה ועוד.

בשנת 2016 עברה קורס נהיגת מרוצי מסלול בקפריסין. בשנת 2018 הוכר הספורט המוטורי כענף ספורט רשמי בישראל, הוקם מסלול תקני בערד והחלו להתקיים תחרויות רשמיות מטעם ההתאחדות לספורט מוטורי במשרד התרבות והספורט.
בוגין זכתה באליפות ישראל למכוניות מרוץ מסלול בקטגוריית הנעה קדמית, במקצים מעורבים, נשים וגברים יחד, בשנים 2019, 2020, 2021 ו-2024. נהגה בפיז'ו 208 racing.

בוגין חברה בוועדה המייעצת לארגון העולמי להערכות שווי IVSC משנת 2020. משמשת גם מנטורית בפורום המשפטניות בשדולת הנשים בישראל, עורכת מדור שמאות בדו-ירחון "מקרקעין" ומשמשת פרשנית לענייני נדל"ן. בשנת 2023 נבחרה ליושבת ראש לשכת שמאי המקרקעין, והיא האישה הראשונה שמכהנת בתפקיד זה. בשנה זאת נבחרה לאחת מ-50 הנשים המשפיעות בישראל של עיתון גלובס.

בוגין בזוגיות ואם לשניים. מתגוררת בתל אביב.

## פרסים
בשנת 2021 זכתה בפרס אישה פורצת דרך בנדל"ן מדן אנד ברנדסטריט.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שמאים ישראלים
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים: חקלאות
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: חקלאות
קטגוריה:בוגרי הקריה האקדמית אונו: משפטים
קטגוריה:בוגרות הקריה האקדמית אונו: משפטים
קטגוריה:נהגות מכוניות מרוץ
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1962
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1962
וו.פ.ר. מנהיים

**וו.פ.ר. מנהיים** (בגרמנית:**VfR Mannheim**) הוא מועדון כדורגל גרמני. הוא פועל במנהיים החל מסוף המאה ה-19. 

## היסטוריה
המועדון הוקם בשנת 1896 על בסיס איחוד קבוצות שהיו קיימות בעיר. הוא שיחק בליגה אזורית. גם כאשר מספר ליגות אזוריות גדל באופן משמעותי בשנות ה-30 של המאה ה-20 קבוצת המועדון לא הצליחה להגיע לתחרויות ארציות והייתה מפסידה ליריבה העירונית ולדהוף מנהיים.

לאחר סיום מלחמת העולם השנייה המועדון חידש את הפעילות ובעונת 1948/49 זכה באליפות.

בהמשך חוזק של קבוצת המועדון ירד והיא שיחקה בעיקר בליגה אזורית. בשנת 1998 בוצע איחוד עם קבוצה אחרת של העיר. בעונת 2024/2015 הקבוצה ירדה לליגה לחובבים.

## קישורים חיצוניים
* פרופיל הקבוצה
* 

קטגוריה:באדן-וירטמברג: ספורט            
קטגוריה:קבוצות כדורגל גרמניות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1896
לארי אנגולו

**לארי ז'והאן אנגולו ריאסקוס** (בספרדית: **Larry Johan Angulo Riascos**; נולד ב-10 באוגוסט 1995) הוא כדורגלן קולומביאני המשחק בעמדת הקשר

## קריירה
אנגולו התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל דפורטיבו פאסטו ובגיל 19 הצטרף לפיגיירנסה הברזילאית. בשנת  חזר לפטריוטאס בויאקה. ב-8 ביולי 2017 ערך את הופעת הכורה שלו בקבוצה בתיקו 0-0 נגד אונסה קלדאס. ב-15 באוקטובר הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 2-2 נגד ג'אגוארס.

בקיץ  חתם בדפורטיבו אינדפנדיינטה מדיין. בינואר  הושאל ללה אקידד וכעבור עונה הושאל לאמריקה קאלי. בסיום העונה שוחרר ממדיין וב-4 בינואר 2023 חתם בדפורטיבו פריירה בה שיחק שנה.

ב-1 בפברואר 2024 חתם באולוויס רדי מליגת העל הבוליביאנית.

בקיץ  חתם באלחואלנסה מליגת העל של קוסטה ריקה. במדי הקבוצה זכה בגביע כאשר בגמר בישל את שער הניצחון  ובגביע המרכז-אמריקאי בו הבקיע במשחק השני של הגמר שהסתיים בניצחון 1-2.

בקיץ  חתם בהפועל חיפה מליגת העל.

## תארים
; אלחואלנסה
*הגביע של קוסטה ריקה: 
*הסופר קאפ של קוסטה ריקה: 
*הגביע המרכז-אמריקאי: 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים קולומביאנים
קטגוריה:קשרי כדורגל קולומביאנים
קטגוריה:קאלי: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני לה אקידד
קטגוריה:כדורגלני אמריקה קאלי
קטגוריה:כדורגלני דפורטיבו פריירה
קטגוריה:כדורגלני אלחואלנסה
קטגוריה:כדורגלני הפועל חיפה
קטגוריה:ספורטאים זרים בבוליביה
קטגוריה:ספורטאים זרים בקוסטה ריקה
קטגוריה:ספורטאים קולומביאנים בישראל
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:קולומביאנים שנולדו ב-1995
דוד בירדוגו

הרב **דוד בירדוגו** (נולד בי"ד בתמוז ה'תשכ"ב, 16 ביולי 1962)
הוא דיין ישראלי, שנבחר כחבר בית הדין הרבני הגדול בירושלים. קודם לכן כיהן בבתי הדין בחיפה, נתניה, תל אביב וירושלים.

## ביוגרפיה
נולד במרוקו כבן זקונים לרחל לבית אזרד והרב רפאל בירדוגו, רבה האחרון של מקנס. סבו היה הרב יהושע בירדוגו, הרב הראשי למרוקו, נצר למשפחת הרבנים המפורסמת בירדוגו. למד בישיבת "נווה שלום" בקזבלנקה אצל הרב רפאל גוזלן, בישיבת חכמי צרפת באקס לה בן אצל הרב חיים יצחק חייקין ובישיבת סלבודקה בבני ברק אצל הרב מרדכי שולמן.

לאחר נישואיו למד בכולל "מאור ישראל" אצל הרבנים דוד בוסו ובנימין גמליאלי, בכולל יחווה דעת אצל הרב דוד יוסף ובכולל יביע אומר בראשות הרב מרדכי טולידאנו. כמו כן, למד מפי הרבנים מנשה קליין, שלום משאש (בן-דודו של אביו) ובן ציון אבא שאול.

הוסמך לדיינות, ונבחר לכהן כדיין בבית הדין הרבני בחיפה. בשנת ה'תש"ס עבר לבית הדין בנתניה, בשנת ה'תשס"ז עבר לבית הדין בתל אביב ובשנת ה'תשע"ה עבר לבית הדין בירושלים. ביוני 2025 נבחר לחבר בית הדין הרבני הגדול בירושלים.

### חיים אישיים
נשוי ליהודית מרים. מתגורר בשכונת רמת שלמה בירושלים. אחד מבניו נשוי לבתו של הרב זמיר כהן.

אחותו פרלה נשואה לרב שלמה פרשה, ראש מוסדות משפטים ישרים בבני ברק. אחותו סימונה נשואה לרב יהושע ברכץ ר"כ עץ חיים. 

אחותו פדות הייתה נשואה לרב חיים אטיאס ממייסדי סמינר אור החיים, ובין ילדיהם הרב בנימין אטיאס והשר לשעבר אריאל אטיאס.

## חיבוריו
### ספרו
* **בדבר משפט** - פסקי דין ותשובות. תשע"ג

### ספרי אבותיו שההדיר
* **בית דינו של יהושע** ובו לקט פסקי דין של סבו הרב יהושע בירדוגו מבית הדין במקנס (תשע"ב). בשנת 2012 הגיש הרב פרופ' משה עמאר תביעה כנגד הרב בירדוגו, בטענה שספר זה מביסס על עבודת התרגום וההדרה שעשה עמאר, ללא הזכרת שמו ותוך הפרת זכויות יוצרים. הצדדים נשלחו לבוררות אצל הרב אברהם יצחק כלאב. פרופ' עמאר ביקש לבטל את הסכם הבוררות, אך בקשתו נדחתה, ובסיומו של ההליך תביעתו נדחתה.
* **מי מנוחות** על התורה מאת הרב רפאל בירדוגו (שני כרכים, תשס"ט).

## קישורים חיצוניים
* רשימת הפסקים של הרב דוד בירדוגו מבית הדין ירושלים, באתר "דעת"
* רשימת הפסקים של הרב דוד בירדוגו מבית הדין בתל אביב, באתר "דעת"

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי מרוקו
קטגוריה:בוגרי ישיבת חכמי צרפת
קטגוריה:בוגרי ישיבת סלבודקה (בני ברק)
דוד
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:אבות בית הדין הרבני בתל אביב
קטגוריה:דייני בית הדין הרבני הגדול
קטגוריה:רמת שלמה: רבנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1962
הפנינה והגל

**הפנינה והגל** (בצרפתית: **La Perle et la vague**), המכונה גם **הגל והפנינה**, היא יצירה מאת הצייר הצרפתי פול-ז'אק-אמה בודרי, שנוצרה בשנת 1862.

הציור מציג אישה עירומה השרועה על שפת חוף סלעי, כאשר ראשה מופנה לאחור והיא מביטה מעבר לכתפה אל הצופה. ברקע נראות גלים נשברים.

**הפנינה והגל** עוררה סקרנות רבה בזמנה.

היצירה זכתה לשבחי מבקרי האמנות על טכניקת הביצוע האמנותית שלה ועל איכותה יוצאת הדופן. האמן קניון קוקס תיאר את *הפנינה והגל* כ"ציור העירום המושלם ביותר של המאה ה-19". היצירה זכתה לשבחי מבקרי האמנות על טכניקת הביצוע האמנותית שלה ועל איכותה יוצאת הדופן. האמן קניון קוקס תיאר את *הפנינה והגל* כ"ציור העירום המושלם ביותר של המאה ה-19".

ההיסטוריונית של האמנות ביילי ואן הוק זיהתה את **הפנינה והגל** כאחת הדוגמאות לציורי עירום שבהם הדמות הנשית מוצגת כשהיא שכובה בתנוחה רפויה, לשם סיפוקו של הצופה, אותו היא מתארת כ"מתבונן מציצן".

מבקר האמנות הצרפתי מהמאה ה-19, ז'ול-אנטואן קסטנארי, העיר כי האישה בציור עשויה להיות "מודליסטית פריזאית... האורבת למיליונר תועה במקום הפראי הזה".

בשנת 1863, הקיסרית אז'ני דה מונטיז'ו קנתה את הציור תמורת 20,000 פרנק. זו הייתה הרכישה השנייה הכי יקרה שלה מבין הציורים של אותה תקופה. כיום הציור נמצא באוסף מוזיאון הפראדו במדריד.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מים באמנות
קטגוריה:ציורים ימיים
קטגוריה:מוזיאון הפראדו
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורי עירום
קטגוריה:נשים בציור
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
אבנר יהודה אפרתי

סרן **אבנר יהודה אפרתי** (כ"א בתשרי ה'תשי"א, 2 באוקטובר 1950 – י' בתשרי ה'תשל"ד, 6 באוקטובר 1973) היה חייל צה"ל שלחם ונהרג במלחמת יום הכיפורים ועוטר בעיטור העוז על גבורתו בזירה הדרומית.

## ביוגרפיה
אבנר נולד ב־1950 לבלומה ואברהם. הוא למד בחינוך הדתי בבית הספר יבנה ברמת גן וסיים את לימודיו בחינוך העצמאי בתלמוד תורה בבני ברק. לאחר מכן למד בישיבת הדרום ברחובות.

אבנר התגייס ביולי 1968 במסגרת גרעין נח"ל של תנועת עזרא הוא התנדב לנח"ל המוצנח שם סיים קורס מ"כים וקורס קצינים, בסוף שירות הסדיר הוא התחתן עם חברתו "אהובה", והחל ללמוד בפקולטה למשפטים באוניברסיטת בר-אילן.

בספטמבר 1973 יצא לשירות מילואים כמפקד המעוז מפרקת (ליד קנטרה) כחודש לתוך המילואים פרצה מלחמת יום הכיפורים על אופן פיקודו ולחימתו בקרב על המוצב קיבל את עיטור העוז.

אבנר נקבר בבית הקברות הצבאי קריית שאול. ארבעה חודשים לאחר נפילתו נולדה בתו.

## קישורים חיצוניים
* 
* קרות החיים של סרן אבנר- יהודה אפרתי באתר בני עקיבא.
* סיפורו של סרן אבנר- יהודה אפרתי ביוטיוב

## הערות שוליים

קטגוריה:רמת גן: אישים
קטגוריה:חללי צה"ל במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:מעוטרי עיטור העוז במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:בוגרי ישיבת הדרום
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הצבאי קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1950
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1973
נקמת הרפואה

**גבולות הרפואה**, הידוע גם בשם **נקמת הרפואה**, הוא ספר מאת איוואן איליץ', שפורסם לראשונה בשנת 1975 ותורגם לעברית בהוצאת עם עובד ב-1978. בספר זה טוען איליץ' כי הרפואה צברה שליטה חברתית גוברת על חייהם של אנשים, מה שהוביל לתהליך עם אפקט יאטרוגני, שבו רופאים הם שחקנים מרכזיים.

## הרעיון המרכזי
הרעיון המרכזי של הספר הוא שהרפואה – ובפרט הרפואה המערבית – אינה טובה ויעילה כפי שרופאים מציגים אותה. יש לה חולשות הטבועות בה, שלעיתים מוסתרות בכוונה על ידי הממסד הרפואי. ההקדמה של הספר מתחילה באמירה ש"הממסד הרפואי הפך לאיום מרכזי על הבריאות". 

איליץ' קורא להפסקת תהליך המדיקליזציה של החיים, שבוףמסגרתו הרפואה מפקיעה תחומי חיים שהיו מאז ומעולם שייכים לפרט ולחברה, כגון לידה, התפתחות ומוות.

## ראו גם
* מדיקליזציה
* רפואה עודפת

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי 1975
קטגוריה:ספרי ספריית אופקים
האגודה הישראלית למחקר תחבורה

**האגודה הישראלית למחקר תחבורה (איל"ת)** היא עמותה ישראלית שנוסדה בשנות ה-70 של המאה ה-20, המאגדת אנשי מקצוע, חוקרים ומומחים מכל תחומי התחבורה. האגודה מהווה פלטפורמה מקצועית לשיתוף ידע, מחקר ופיתוח בתחום התחבורה בישראל, ומשמשת כגוף מוביל בקידום חשיבה מתקדמת ופתרונות חדשניים לאתגרי התחבורה המקומיים והגלובליים.

נכון לשנת 2025, האגודה מונה כ-1,100 חברים ממגוון תחומי עיסוק, ביניהם אנשי אקדמיה, מתכנני תחבורה וערים, מהנדסי תנועה ותחבורה, מפעילי שירותי תחבורה, נציגי ממשל ורשויות מקומיות, ויועצים מקצועיים. פעילותה העיקרית של האגודה כוללת ארגון כנסים וימי עיון להצגת חידושים וקידום שיח מקצועי בתחומי התחבורה השונים, תוך דגש על מחקר, תכנון ויישום מערכות תחבורה מתקדמות בישראל.

## היסטוריה
האגודה הישראלית למחקר תחבורה נוסדה בשנות השבעים של המאה העשרים על ידי פרופסור שלום רייכמן אשר היה ליו"ר הראשון שלה, כתוצאה מהצורך הגובר בגוף מקצועי שירכז את המחקר והפיתוח בתחום התחבורה בישראל. בתקופה זו החלה ישראל להתמודד עם אתגרי תחבורה מורכבים עקב הגידול המהיר באוכלוסייה, העיור המואץ והעלייה ברמת המינוע.

מייסדי האגודה היו קבוצה של אנשי אקדמיה, מהנדסים ומתכננים שזיהו את הצורך בפלטפורמה לשיתוף ידע מקצועי ומחקרי בתחום התחבורה. במהלך השנים התרחבה האגודה באופן משמעותי, מקבוצה קטנה של מומחים לארגון המונה כיום כ-1,100 חברים ממגוון רחב של תחומי עיסוק.

אחד האירועים המשמעותיים בתולדות האגודה היה ייסוד הכנס השנתי על שם ביל ארד ז"ל, שהפך למסורת ולאירוע מרכזי בקהילת התחבורה הישראלית. לאורך השנים, האגודה התפתחה והרחיבה את פעילותה והפכה לגורם משמעותי בשיח המקצועי והציבורי בנושאי תחבורה בישראל.

## מטרות
האגודה הישראלית למחקר תחבורה פועלת למימוש ארבע מטרות עיקריות:

# **הפצת מידע מחקרי ותוצאות מחקרים תחבורתיים והגברת המודעות לנושאי תחבורה** - האגודה מהווה מוקד למפגש וחילופי מידע בין כל העוסקים בענפי התחבורה השונים, כולל אנשי אקדמיה, בעלי תפקידים ברשויות המקומיות, מפעילי שירותי תחבורה, מתכננים, יועצים ופעילים בארגונים חברתיים ובעמותות העוסקות בתחום התחבורה.
# **עידוד וייזום מחקרי תחבורה בישראל** - האגודה פועלת באופן אקטיבי לקידום מחקר התחבורה בישראל ולעידוד לימודים אקדמיים והתמחויות במקצועות התחבורה השונים, תוך הבנת חשיבותם לפיתוח ידע מקומי בתחום.
# **ארגון כנס שנתי של חברי האגודה על שם ביל ארד ז"ל** - האגודה מקיימת במה לדיון במחקרים ויוזמות חדשות, בסקירות מהפעילות בשטח, ובסוגיות תחבורתיות עכשוויות, הן בישראל והן בעולם, במסגרת כנס שנתי מרכזי.
# **קיום קשר עם אגודות דומות בארץ ובעולם** - האגודה מפתחת שיתופי פעולה עם ארגונים מקבילים בישראל ובעולם, מתוך הבנה שלאתגרי התחבורה יש היבטים גלובליים המחייבים שיתוף ידע וניסיון בינלאומי.

## פרויקטים עיקריים
האגודה הישראלית למחקר תחבורה מעורבת במגוון פרויקטים ופעילויות שמטרתם לקדם את מחקר התחבורה בישראל ולשפר את מערכות התחבורה במדינה:

### הכנס השנתי
האגודה מקיימת באופן סדיר מדי שנה את הכנס המרכזי על שם ביל ארד ז"ל מהווה במה מרכזית להצגת מחקרים חדשים ולדיון בסוגיות תחבורתיות עדכניות.

## קישורים חיצוניים
* 

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: עמותות
טיביסה

**טיביסה** (בקטלאנית: **Tivissa**) היא עיירה ורשות מקומית בקטלוניה שבספרד, השייכת לנפת ריברה ד'אברה. היא שוכנת למרגלות רכס לה ינה. בנוסף לכפר טיביסה עצמו, הרשות המקומית כוללת גם את הכפר לה סרה ד'אלמוס שלמרגלות הרי מונטלט, וכן את היישובים הקטנים דרמוס ויאבריה.

## היסטוריה
האזור יושב לראשונה עוד בתקופה הפרהיסטורית, ונמצאו בו ציורי מערות במקומות שונים בסמוך לכפר.

בתקופה האיברית, הייתה טיביסה יישוב חשוב, ושם המקום עשוי להיות ממקור איברי. כ-5 ק"מ מן הכפר המודרני, באתר הנקרא "בניולס", יש שרידים של יישוב איברי חשוב שהשקיף על הנהר אברו. חשיבותו של היישוב נבעה ככל הנראה ממיקומו האסטרטגי לאורך מעבר ההרים קול דה פאצ'ס שחיבר את חוף טרגונה עם פנים חצי האי, אזור שמהווה את סרגוסה.

בתקופה הרומית, ייצרו בטיביסה כדי חרס (אמפורות) ששימשו ככל הנראה להובלת שמן זית או יין, ואף הגיעו עד לרומא. בימי הביניים הוקם במקום מבצר, ובסביבות שנת 1350 הפכה טיביסה ליישוב מוקף חומה. שרידים מהחומות, ובהם שערי הכניסה פורטל דה ל'ארה, פורטל ד'אוואל ופורטל דה לה רבאל, וכן שרידים מהמבצר, עדיין קיימים.

ב-4 באוגוסט 1939 התרסק באזור מטוס נוסעים מדגם יונקרס Ju 52 של חברת דויטשה לופטהנזה, בטיסה מטולוז לקזבלנקה, אל תוך הרי ליאבריה הסמוכים לטיביסה. כל שבעת הנוסעים נהרגו בתאונה, שנחשבת לתאונה הקטלנית הראשונה בתולדות התעופה האזרחית בספרד.

## אתרים מרכזיים
הכנסייה הראשית בטיביסה נראית מבחוץ בסגנון רנסאנסי מהמאה ה-19, אך הפנים שלה בסגנון גותי.

הכנסייה נבנתה במאה ה-13–14 על יסודות מבנה רומנסקי קדום יותר. במהלך המאות ה-16 עד ה-18 בוצעו בה תוספות רבות. מגדל הפעמונים המתומן נבנה בשנת 1550. במאה ה-19 יזם הכומר המקומי, פרה ריוס, תוכנית להקמת כנסייה גדולה יותר. הוא זכה לתמיכה מהמועצה המקומית ומנשיא הרפובליקה הספרדית הראשונה, אסטניסלאו פיגרס, שהיה לו קשר לטיביסה. הוחלט לבנות את הכנסייה החדשה סביב המבנה הקיים, ולאחר מכן להרוס את הישן. אולם עם מותו של ריוס בשנת 1894 הופסקו העבודות, וההריסה לא בוצעה – כך שהכנסייה הגותית נותרה על תילה בתוך המבנה החדש.

### קסטלט דה בניולס (Castellet de Banyoles)
ממוזער| גביע כסף עתיק מהאוצר של טיביסה, מהמאה ה-5 לפנה"ס. מתוך מוזיאון הארכאולוגיה של קטלוניה.
באתר זה התגלה בשנת 1912 אחד מהיישובים האיבריים החשובים ביותר בקטלוניה. בשנת 1927 נמצא במקום גם "אוצר טיביסה" – אוסף ייחודי של מנחות כסף מקודשות מתקופה איברית קדומה.

היישוב האיברי משתרע על שטח של 4.4 הקטאר בגדה השמאלית של הנהר אברו. ההתיישבות בו החלה ככל הנראה כבר במאה ה-6 לפנה"ס, ואולי אף מוקדם יותר. המיקום שימש כנקודת שליטה על הסחר הפנימי לאורך הנהר.

סופרים קלאסיים תיארו את האזור כטריטוריה של שבט הילרקבונים. ייתכן כי ההתרחבות הרומית באזור הביאה לסיום תקופת היישוב במקום.

## כלכלה
בעידן המודרני הכלכלה המקומית נשענת בעיקר על חקלאות, אף כי אזורים הרריים קשים יותר לעיבוד ננטשו עם השנים. היבולים העיקריים הם זיתים, גפנים ליין, אגוזים (שקדים ואגוזי לוז) ופירות רכים (אפרסקים ודובדבנים). בטיביסה מקדמים תיירות באזור, והיא תורמת לכלכלה המקומית.

בסמוך ליישוב איבריה התקינה הסוכנות המטאורולוגית של קטלוניה מכ"ם מזג האוויר.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:קטלוניה: ערים
לואי דה ז'וקורט

שבלייה **לואי דה ז'וקור** (בצרפתית: ; 16 בספטמבר 1704 – 3 בפברואר 1779) היה מלומד צרפתי, והתורם הפורה ביותר לאנציקלופדיה הגדולה. הוא כתב מרצונו החופשי כ־17,000 ערכים, שהיוו כ־25% מכלל היצירה. תחומי תרומתו כללו פיזיולוגיה, כימיה, בוטניקה, פתולוגיה והיסטוריה פוליטית.

לאחר המהפכה הצרפתית, דה ז'וקור נשכח ברובו בזיכרון ההיסטורי, בעיקר בשל מוצאו האריסטוקרטי, ונדחק הצידה לטובת דמויות בולטות יותר כגון דני דידרו וז'אן-ז'אק רוסו. עם זאת, במחצית המאה ה-20 החלה יצירתו לקבל תשומת לב מחקרית מחודשת. דה ז'וקור נחשב לדמות מופת של עידן הנאורות, אשר פעל ללא לאות להפצת ידע והגנה על ערכי ההומניזם והחירות.

## השכלה ורקע
דה ז'וקור נולד בפריז למשפחה אצילה ממוצא הוגנוטי (פרוטסטנטי), אשר נאלצה להמיר את דתה לקתוליות לאחר ביטול האדיקט של נאנט.

הוא רכש השכלה רחבה: למד תאולוגיה בז'נבה, מדעי הטבע באוניברסיטת קיימברידג', ורפואה בליידן. לאחר שובו לצרפת, הקדיש עשרים שנה לכתיבת לקסיקון רפואי מקיף, אך לצערו, כתב היד היחיד אבד בטביעת ספינה בדרכו לפרסום באמסטרדם. בנוסף, כתב ביוגרפיה על גוטפריד וילהלם לייבניץ.

## האנציקלופדיה הגדולה
ז'וקור התנדב לעבוד על "האנציקלופדיה" לאחר שגויס על ידי המוציא לאור מישל-אנטואן דויד , החל מהכרך השני של היצירה. בתחילה תרם באופן צנוע, עם מספר קטן של ערכים בכל אחד מהכרכים הבאים, אך בהדרגה הפך מעורב יותר ויותר.

בין השנים 1759 ל-1765 כתב בממוצע שמונה ערכים ביום, ובסך הכול 17,266 מתוך 71,818 ערכים – כ-25% מהיצירה כולה – מה שהפך אותו לתורם הפורה ביותר של האנציקלופדיה בפער ניכר. תרומתו כללה כ-4,700,000 מילים. הוא היה פעיל במיוחד בכרכים המאוחרים, וכתב בין 30% ל-45% מהערכים בכרכים 10 עד 17. בשל מאמציו האדירים, כונה "עבד האנציקלופדיה" (בצרפתית: l'esclave de l'Encyclopédie).

נושאי כתיבתו כללו פיזיולוגיה, כימיה, בוטניקה, פתולוגיה והיסטוריה פוליטית. במאמריו הביע תמיכה נחרצת בערכים של חירות, שוויון וזכויות האדם, והתנגדות נחרצת לעבדות, עריצות ואי-סובלנות דתית. במאמרו על העבדות, גינה את הסחר בעבדים כעבירה על החוק הטבעי והחירות האנושית. הוא גם קידם את רעיון ה"grand homme" — אדם דגול בזכות תרומתו האינטלקטואלית והמוסרית, בניגוד לגיבור צבאי.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:האנציקלופדיה הגדולה
קטגוריה:התנועה לביטול העבדות
קטגוריה:אנציקלופדיסטים צרפתים
קטגוריה:אנציקלופדיסטים
קטגוריה:פעילים בתנועה לביטול העבדות