open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
פיורד נילסן

**פיורד נילסן** (באנגלית: **Nielsen Fjord**) הוא פיורד רחב הממוקם בין כף נורת' וצוקי גרגורי, בחוף הצפוני של ארץ ויקטוריה באנטארקטיקה.

רוחבו של הפיורד 3.7 קילומטרים.
## היסטוריה
שמו של הפיורד ניתן לו על ידי משלחות המחקר האנטארקטיות הלאומיות של אוסטרליה, והוא נקרא על שם קפטן הנס נילסן, רב החובל של האוניה תאלה דאן אשר שימשה לחקור את האזור בשנת 1962.

## קישורים חיצוניים
* פיורד נילסן באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* פיורד נילסן באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* תצלום לוויין של פיורד נילסן
** תצלום לוויין של פיורד נילסן והאזור סביבו

## הערות שוליים

נילסן
קטגוריה:ערכים עם קואורדינטות
קטגוריה:חוף פנל
בוב מוק

**רוברט גסטון "בוב" מוק** (באנגלית: **Robert Gaston "Bob" Moch**; 20 ביוני 1914 – 18 בינואר 2005) היה ספורטאי ועורך דין יהודי-אמריקאי. הוא זכה במדליית זהב באולימפיאדת ברלין (1936) כהגאי של שמיניית החותרים האמריקאית.

## ביוגרפיה
מוק נולד בעיירה מונטסנו שבמדינת וושינגטון, בנם של גסטון ופליטה. אביו היגר משווייץ והקים חנות שעונים ותכשיטים במונסנו.

ב-1932 החל מוק ללמוד באוניברסיטת וושינגטון, הוא הצטרף לנבחרת החתירה של האוניברסיטה ושימש כהגאי ומוביל השמינייה הייצוגית. עם הנבחרת זכה ב-1936 בתחרות הרגאטה היוקרתית בפוקיפסי שבמדינת ניו יורק והשמינייה נבחרה לייצג את ארצות הברית באולימפיאדת ברלין. לפני נסיעתו לאירופה התוודע לראשונה לשורשיו היהודים מצד אביו. במשחקים האולימפיים זכתה הנבחרת במדליית זהב בתחרות שהתקיימה באגם לאנגר זי שבגרונאו, בנוכחותו של אדולף היטלר ובכירי ההנהגה הנאצית. בשובו המשיך ללימודי משפטים באוניברסיטת וושינגטון ושימש עוזר מאמן הנבחרות הצעירות של האוניברסיטה.

ב-1940 התמנה למאמן נבחרת החתירה של MIT ובמקביל השלים ב-1941 לימודי משפטים באוניברסיטת הרווארד. לאחר חמש שנים בתפקיד חזר לוושינגטון ועבד כעורך דין בסיאטל עד פרישתו בשנת 2000. הוא כיהן בין השאר כיו"ר אגודת הבוגרים של אוניברסיטת וושינגטון.

מוק נישא ב-1940 לברברה ולזוג נולדו שלושה ילדים. לאחר פטירתה של ברברה, נישא ב-1968 לרעייתו השנייה לברן.

## לקריאה נוספת
דניאל ג'יימס בראון, "הבחורים בסירה", ידיעות ספרים, 2013

## קישורים חיצוניים

* Washington's Jewish Sports Heroes: Bob Moch (1914-2005)
* Bob Moch, Who Stunned Berlin Olympics, Dies at 90, הניו יורק טיימס, 22 בינואר 2005
*  rowing great Moch dies, סיאטל טיימס, 19 בינואר 2005
* Bob Moch - Robert G. Moch, J.D, chronline.com
* בוב מוק  באתר sports-reference.com

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת וושינגטון
קטגוריה:אלופים אולימפיים אמריקאים: חתירה
קטגוריה:משתתפי אולימפיאדת ברלין (1936)
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת וושינגטון
קטגוריה:אלופים אולימפיים יהודים
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:מדינת וושינגטון: ספורטאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1914
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2005
קרחון קירקבי

**קרחון קירקבי** (באנגלית: **Kirkby Glacier**) הוא קרחון המנקז את מרכז הרי אנארי בארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה.

אורכו של הקרחון 30 קילומטרים, והוא זורם לכיוון צפון מערב, ונשפך אל הים כ-5 קילומטרים מכף נורת', וצפונית לצוק ארתורסון, בצפון ארץ ויקטוריה.

## היסטוריה
שמו של הקרחון ניתן לו על ידי משלחת החקר הלאומית האנטארקטית של אוסטרליה (ANARE) והוא נקרא על שם החוקר והמגלה סידני ל. קירקבי, סוקר על אונייה תאלה דאן של המשלחת בשנת 1962, בעת שזו חקרה את האזור.

## קישורים חיצוניים
* קרחון קירקבי באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* קרחון קירקבי באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* קרחון קירקבי באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד

## הערות שוליים

קירקבי
קטגוריה:חוף פנל
יעקב רוזנפלד (חזן)

**יעקב רוזנפלד** (נולד ב-1979) הוא חזן חרדי-ישראלי.

## ביוגרפיה

רוזנפלד נולד בירושלים בשם יעקב יצחק רוזנפלד להרב משה יונה רוזנפלד משפחה הנמנית עם חסידי תולדות אהרן.

### קריירה
רוזנפלד למד פיתוח קול באוניברסיטת קליניק בגרמניה וכן אצל זמר האופרה ריצ'רד באון. בין השנים 2007–2014 כיהן בימים נוראים כחזן בבית הכנסת הגדול אוהל אברהם של הרובע השישה-עשר בפריז לצידו של החזן המקומי הרב שמואל שפירו.

ב-2013 צורף לפרויקט של המלחין מרטין וידרקר לאלבום "שבת המלכה", בו הוא מבצע את כל השירים. ב-2015 יצא האלבום השני של הפרויקט "שבת המלכה 2" בו השתתף לצידו של רוזנפלד אברימי רוט.

רוזנפלד ניחן בכישורי משחק וזכה לסיקורים נרחבים על כך בתקשורת. הוא הופיע כשחקן ראשי בהצגת תיאטרון חרדי בשם "חלומו של הרבי" בהיכל התרבות, ובמחזה "כנר על הגג" בהונגריה.

שיתף פעולה והופיע לצד אמנים וחזנים ברחבי העולם כגון יצחק מאיר הלפגוט, גד אלבז, שלומי גרטנר, חיים אדלר, מרדכי סובול אהרלה סמט, דוד אולמן ועוד. מופיע בקונצרטים ברחבי העולם כגון ארצות הברית, סלובקיה, צרפת, גרמניה, אוסטריה, הונגריה, פולין והיכלי התרבות בכל הארץ.

## דיסקוגרפיה
### אלבומים
* "רזי עולם"

### שיתופי פעולה
* "חזני העולם שרים קרליבך"
* "קומזיץ מיט המזמרים"
* "קומזיץ מיט המזמרים - ווקאלי"
* 2008 - "שמחת בית השואבה"
* 2013 - "שבת המלכה" (ביצוע סולו בכל האלבום)
* 2015 "שבת המלכה 2" (ביצועים: רוזנפלד & אברימי רוט)

#### סינגלים
* 2013 "שלום עליכם" (סינגל)
* 2013 "שבת המלכה" (סינגל)
* 2014 "ובנחה" (סינגל)
* 2014 "צור משלו" (סינגל)
* 2014 "דרור יקרא" (סינגל)
* 2017 "יודוך רעיוני" (סינגל)

## קישורים חיצוניים

* הערוץ של יעקב רוזנפלד, ביוטיוב

קטגוריה:חזנים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1979
המוזיאון הלאומי של תימן בעדן

**ה[[מוזיאון]] הלאומי ל[[ארכאולוגיה]] בעיר [[עדן]]** (בערבית: المتحف الوطني للآثار بعدن) הוא הגדול במוזיאונים של תימן. המוזיאון נוסד ב-1966, בסוף התקופה שבה הייתה עדן מדינת חסות של בריטניה וחלק מן הפדרציה של דרום ערב קצרת-הימים. המוזיאון שוכן בארמון שנבנה בשנים 1912–1918 עבור הסולטנות של לחג' (سلطنة لحج)  ב"קראטר" של עדן.

## אוסף המוזיאון
מוקדי האוספים במוזיאון של עדן הם הממצאים מהממלכות הקדם-אסלאמיות בדרום ערב, בייחוד מקתבאן (قتبان) , ממלכת אוסאן (أوسان) , סבא, חצרמות (حضرموت) וחִמְיַר. עיקר המוצגים – פסלים, אסטלות, כלי קטורת וכתובות. מלבדם כולל המוזיאון יצירות אמנות אסלאמית ופריטים אתנוגרפיים. רוב המוצגים במוזיאון מקורם באוסף מוּנצֶ'רג'י (Muncherjee).

הבסיס המסודר לאוצרות המוזיאון נוצר על ידי הארכאולוג הבריטי ג'רלד לנקסטר הרדינג, שצילם, רשם וקיטלג בשנים 1959–1960 את מצאי העתיקות בשטחי החסות של בריטניה בדרום ערב, ובתוכם פריטי אוסף מונצ'רג'י. ב-1962 הוקמה בעדן מחלקת עתיקות ממשלתית בראשות האדריכל דונלד דו  שטיפל בהעמדת תצוגות המוזיאון.

ב-2008–2009 צולמו וקוטלגו הכתובות העתיקות במוזיאונים של תימן בידי צוות מאוניברסיטת פיזה, איטליה, ונבנה ארכיון דיגיטלי לצורך מחקר הכתובות הערביות הקדם-אסלאמיות, ובכללן אלה שברְשות המוזיאון של עדן. במסגרת המיזם הוכשר סגל באוניברסיטת עדן לטיפול בכתובות.

ב-1994, במהלך מלחמת האזרחים בתימן, נבזז המוזיאון וכמה ממוצגיו אבדו. כאשר המורדים החות'ים השתלטו על העיר ב-2015, נהרסה הקומה העליונה של המוזיאון.

## גלריה

StelaBullHeadAdenNatMuseum-1.jpg|אסטלה מאלבסטר עם תבליט ראש שור ועליה חרוֹתוֹת בכתב מֻסנַד 
Griffon hadhramaut.jpg|תגליף של גריפון על כותרת עמוד; שׁבּוַה, בירת ממלכת חצרמות הקדומה; אמצע המאה השלישית
NAM 2753 nrm 339.jpg|פרוטומה מאלבסטר של אישה מעורטלת נושאת אשכול ענבים
 

## קישורים חיצוניים

* חוברת למבקר במוזיאון הלאומי של תימן בעדן
* על המוזיאון בעדן באתר Arabia Antica של המחלקה ללימודי ערב הקדומה באוניברסיטת פיזה, איטליה, 2018
*  מבחר מוצגים מאוסף המוזיאון הלאומי של תימן בעדן

## הערות שוליים

תימן
תימן
מוזיאון
מוזיאון
קטגוריה:תימן: מוזיאונים
הבלדה של Big Al

[ממוזער|[אלוזאורוס]]
**הבלדה של Big Al** או **אלוזאורוס: הליכה מיוחדת עם דינוזאורים** (באנגלית: **The Ballad of Big Al**) היא סדרה בת לסדרה המצליחה של ה-BBC, ללכת עם דינוזאורים המבוססת על הפרק "עידן הענקים" בסדרה ללכת עם דינוזאורים.

סרט זה מתאר את חייו של האלוזאורוס המכונה "Big Al", שהוא מאובן האלוזאורוס המשומר ביותר שנמצא, ואת הסכנות שעימם התמודד במהלך תור היורה באמריקה הצפונית. 

## עלילה
**הפרק הראשון** נפתח באוניברסיטת ויומינג שבה נראות עצמותיו של אלוזאורוס המכונה "Big Al" לצד קני וביצי אלוזאורוס. האלוזאורוס מונפש ויחד עם הקן והביצים מועבר לתקופת היורה, לפני 155 מיליון שנה.

אמו של Big Al מטפלת בצאצאיה בעת בקיעתם מהביצים ומביאה להם מזון. לאט לאט הם מתחילים להסתובב ברחבי השטח שליד הנהר בליווי צמוד של אמם. בעודם עסוקים בציד חרקים, מגיע אלוזאורוס וטורף אחד מהם, אך Big Al ניצל.

כעבור שנתיים, הוא מנסה לצוד להקה של דריוזאורים מהירים, אך מפסיד מאחר שהוא לא למד איך לארוב לטרפו. לבסוף מצליח לתפוס לטאה מענף. במורד הוא מתקרב לנבלת סטגוזאורוס ולאלוזאורוס שנתקעו בבור טובעני. נקבת אלוזאורוס נכנסת למלכודת ונתקעת אך Big Al בורח מהמקום. האלוזאורים מתים ופטרוזאור מסוג אנורוגנתוס עף לעבר הפגרים הטריים.

לאחר שלוש שנים, Big Al וחבריו מוצאים להקת דיפלודוקוסים שנעים על אגם מלח ומנסים להפיל פרט חולה. לאחר שהעדר שלו מתרחק האלוזאורים הצעירים קופצים על צווארו ולבסוף הורגים אותו. אך נקבת אלוזאורוס בוגרת משתלטת להם על הפגר. Big Al חוטף לעצמו כמה משרידי הפגר ובורח למקום בטוח.

כעבור שנה, Big Al שותה מבריכה ומבריח את שאר החיות סביבו כשמתקרבת נקבת אלוזאורוס. Big Al ניגש אליה אבל היא לא מתלהבת ונושכת אותו. הוא בורח ממנה אך נפצע בזרועותיו ובצלעותיו. העונה היבשה מגיעה ו-Big Al מנסה לצוד להקת דריוזאוריים אך הוא שובר את רגלו כשמטפס על גזע שנשבר. כשהעונה היבשה ממשיכה האצבע שנפצעה מזדהמת ו-Big Al גוסס על גדת נהר יבש ומת עד מהרה, לאחר שלא הצליח לצוד טרף. זוג אלוזאורים צעירים שבאו לצוד חרקים נתקלים בנבלתו. Big Al לא הגיע לגודלו המלא אך שלדו ועצמותיו השתמרו בצורה יוצאת דופן ותהליך ההתאבנות שימר את הפציעות שספג במהלך חייו, ובכלל זה האזור בו נשברו צלעותיו והחלימו והזיהום באצבע רגלו.

**הפרק השני** בסדרה מתאר את המחקר מאחורי הקלעים על שחזורו של הפרק הראשון.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ללכת עם
צוק ארתורסון

**צוק ארתורסון** או **מצוק ארתורסון** (באנגלית: **Arthurson Bluff**) הוא צוק מכוסה קרח המתנשא ממזרח לנקודת המפגש בין קרחון לודביג וקרחון קירקבי, בין כף ויליאמס וכף אדייר בחוף פנל - חוף הצפוני של ארץ ויקטוריה באנטארקטיקה.

## היסטוריה
משלחת החקר הלאומית האנטארקטית של אוסטרליה (ANARE) השתמשה בראש המצוק כמנחת מסוקים עבור משלחת החקר מטעם ANARE שהוביל פיליפ לואו שחקרה את האזור בשנת 1962.

ANARE נתנה למצוק את שמו, והוא נקרא על שם קפטן ג'י. ארתורסון, טייס מסוקים שסייע למשלחת החקר.

## לקריאה נוספת
• Edmund Stump, **[https://books.google.co.il/books?id=tS-GueGKj68C&pg=PA74&lpg=PA74&dq=%22Arthurson+Bluff%22&source=bl&ots=5cDubKdYFD&sig=S5KtavJweo1nW-dofFAeYL3WdLk&hl=en&sa=X&ved=0ahUKEwiX3LuZ1bDaAhWDFiwKHUfjAPoQ6AEIRDAG#v=onepage&q=%22Arthurson%20Bluff%22&f=false The Ross Orogen of the Transantarctic Mountains]**, P 74

## קישורים חיצוניים
* צוק ארתורסון באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* צוק ארתורסון באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* תצלום לוויין של צוק ארתורסון

## הערות שוליים

ארתורסון
ארתורסון
קטגוריה:ערכים עם קואורדינטות
אלוזאוריים

ממוזער|השוואת גדלים לאדם
**אלוזאוריים** (שם מדעי: Allosauridae) היא משפחה של דינוזאורים מקבוצת התרופודה שחיו ביורה העליון.

בני המשפחה היו טורפי על ענקיים כשהאלוזאורוס הגיע לאורך של 9 מטר ושקל 2 טונות.

לבני המשפחה היו לסתות גדולות שנועדו לרסק עצמות ושיניים חדות כמו סכינים. הגולגולת הייתה קצרה עם עיניים בעלות בליטה קרנית. הרגליים היו עבות וחסונות והזנב הארוך עזר בהיגוי. ואולם מעריכים שהאלוזאוריים לא רדפו אחרי טרפם שהיה מהיר אלא ארבו לו וחיכו שהתקרב לפני שתפסו אותו.

## סוגים
*אלוזאורוס (Allosaurus).
*זאורופגנקס (Saurophaganax) - בעבר היה שייך לסוג אלוזאורוס.
*צ'ילנטאיזאורוס (Chilantaisaurus) - עבר למשפחת הנאוונאטוריים
*אפאנטריאס (Epanterias)
*Valdoraptor

מספר סוגים נחשבים לקרובים למשפחה זו וחלקם מכונים בטעות "אלוזאורוס", אך לא קשורים אליה, למשל האוסטרלונטור.

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1878
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי עותניאל צ'ארלס מארש
דייוויד קוסוף

**דייוויד קוסוף** (; 24 בנובמבר 1919–23 במרץ 2005) היה שחקן יהודי בריטי.

## ביוגרפיה
קוסוף נולד בלונדון, הצעיר מבין שלושה ילדים, למשפחה יהודית שהיגרה לבריטניה מרוסיה. אביו, לואי, היה חייט.

קוסוף החל לעבוד בבידור הקל בטלוויזיה הבריטית בשנים שלאחר מלחמת העולם השנייה. הופעת הבמה הראשונה שלו הייתה ב"תיאטרון האחדות" ("Unity Theatre"), בשנת 1942, בהיותו בן 23. מאז השתתף במספר רב של סרטים ומחזות. תפקידיו הטלוויזיוניים הידועים היו ב-"The Larkins", ששודר לראשונה ב-1958, וכיצרן רהיטים יהודי ב-"A Little Big Business".

הופעותיו הבולטות בקולנוע היו ב-"The Young Lovers" (1954), שבו זכה בפרס באפט"א לקולנוע בקטגוריית השחקן המבטיח; ב-"A Kid for Two Farthing" (1955); ובסרט זוכה האוסקר "The Bespoke Overcoat" (1956). בשנת 1959 שיחק את פרופסור קוקניץ בסרט העכבר ששאג, ובסרט ההמשך שלו העכבר על הירח (1963). בשנת 1962 שיחק את אביו של זיגמונד פרויד ב"פרויד: התשוקה הסודית", בכיכובו של מונטגומרי קליפט. ב-1963 שיחק בסרט המוזיקלי "חופשת קיץ" עם קליף ריצ'רד.

קוסוף היה ידוע כקריין ומספר, במיוחד של סיפורי התנ"ך.

היה חבר ב"אגודת האמנים והמעצבים" בבריטניה. כמו כן היה חבר בחברה המלכותית לאמנויות ("Royal Society of Arts").

היה נשוי לג'ני ואב לשני בנים, פול וסיימון. בנו פול, מוזיקאי רוק, מת  בגיל 25 לאחר שמצבו הורע בעקבות צריכת סמים. בעקבות זאת הפך קוסוף לפעיל נגד סמים. הוא הקים את "קרן פול קוסוף", שמטרתה הייתה להציג את המציאות הקשה של התמכרות לסמים. בסוף שנות השבעים ובתחילת שנות השמונים הוא הופיע במופע יחיד שבו סיפר על מות בנו.

קוסוף מת בשנת 2005, בגיל 85. בהספד עליו בעיתון הבריטי "The Scotsman" נכתב כי היה "בעל אמונה עמוקה וגאה במוצאו היהודי".

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים בריטים
קטגוריה:זוכי פרס באפט"א: אישים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1919
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2005
דמיטרי רומנוביץ', נסיך רוסיה

**דמיטרי רומנוביץ' רומנוב** (ברוסית: **Димитрий Романович Романов**; 17 במאי 1926 - 31 בדצמבר 2016), היה נשיאה של אגודת משפחת רומנוב (Объединение Членов Рода Романовых) ואחד מהטוענים לראשות שושלת המלוכה של בית רומנוב ולכתר הצאר הרוסי.

## ביוגרפיה
דמיטרי רומנוביץ' נולד ב-17 במאי 1926 ליד עיירת הנופש אנטיב (Antibes) שבריביירה הצרפתית. הוא היה בנם של רומן פטרוביץ', נסיך רוסיה ושל הדוכסית פרסקוביה שרמטייבה (Прасковья Шереметева). אביו של דמיטרי היה בנם של פיוטר ניקולאייביץ', הנסיך הגדול של רוסיה ושל מיליצה, נסיכת מונטנגרו, ונכדם של ניקולאי ניקולאייביץ' האב ושל אלכסנדרה פטרובנה, דוכסית אולדנבורג. ניקולאי ניקולאייביץ' (סבו של אביו של דמיטרי רומנוביץ') היה בנם של ניקולאי הראשון, קיסר רוסיה ושל הקיסרית אלכסנדרה פיודורובנה.

דמיטרי בילה את עשר השנים הראשונות לחייו באנטיב שבצרפת, שם קיבל חינוך רוסי מסורתי. בשנת 1936 עבר עם משפחתו לאיטליה, שם הוא המשיך את לימודיו והוא התגורר בארמון המלכותי ברומא. בשנת 1946 עברה משפחתו למצרים, שם התגוררו מספר שנים לפני שחזרו לאיטליה. בשנת 1960 הוא עבר לדנמרק, שם עבד במשך מספר בנקים וביניהם בנק Danske, שם הוא היה מנהל עד לפרישתו בשנת 1993. הוא היה דובר רוסית, צרפתית, אנגלית, דנית, ואיטלקית.

ב-21 בינואר 1959 התחתן דמיטרי עם יוהנה פון קאופמן, ולאחר מותה בשנת 1989 התחתן בשנית ב-28 ביולי 1993 עם דוריט רבנטלו, אך משתיהן לא היו לו ילדים. ביוני 1992 הוא היה אחד משבעה נסיכי רומנוב שנפגשו בפריז, והחליטו להקים את קרן רומנוב לרוסיה. ביולי 1993 הוא ביקר ברוסיה, כדי להחליט על אילו תחומי צדקה צריכים להתמקד. הנסיך דימיטרי כיהן כיו"ר קרן רומנוב לרוסיה מאז היווסדה. כמו כן הוא היה גם יו"ר קרן הנסיך דימיטרי רומנוב לצדקה, אשר אותה ייסד בשנת 2006.

ב-31 בדצמבר 2016 מת דמיטרי בקופנהגן, לאחר הידרדרות חדה במצב בריאותו. מכיוון שהוא מת ללא בנים זכרים, נותרה מריה ולדימירובנה רומנובה הטוענת היחידה לכתר הצאר הרוסי.

## אגודת משפחת רומנוב
דמיטרי היה חבר באגודת משפחת רומנוב מאז היווסדה בשנת 1979, וביולי 1998 הצטרף לשאר חברי המשפחה הקיסרית בסנקט פטרבורג, כדי להשתתף בהלווייתו של ניקולאי השני, קיסר רוסיה ובני משפחתו. במרץ 2003 הזמין ראש ממשלת בולגריה, הצאר לשעבר, סימאון סקסקובורגותסקי, את דמיטרי להשתתף באירועים החוגגים את שחרור בולגריה מידי השלטון העות'מאני במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878).

בספטמבר 2006, לאחר מסע שידול מוצלח של משפחת המלוכה הדנית ונשיא רוסיה, ולדימיר פוטין, סידר דמיטרי את העברת שרידי הקיסרית מריה פיודורובנה מדנמרק, שם מתה בגולה, לרוסיה, כדי שתוכל להיקבר יחד עם בעלה אלכסנדר השלישי, קיסר רוסיה.

כצאצא של סופיה מהנובר, דמיטרי היה גם בסדר הירושה לכתר הבריטי.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:שושלת רומנוב
קטגוריה:מעוטרי עיטור אלכסנדר נבסקי (הפדרציה הרוסית)
קטגוריה:מעוטרי עיטור הידידות (רוסיה)
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1926
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2016
סטנלי טאונסנד

**סטנלי טאונסנד** (באנגלית: **Stanley Townsend**; נולד ב-20 באוגוסט 1961) הוא שחקן אירי.

## ביוגרפיה
טאונסנד נולד וגדל בדבלין שבאירלנד. הוא למד בטריניטי קולג' מתמטיקה והנדסה אזרחית. שם הצטרף לתיאטרון חובבים. מאוחר יותר היה שותף להקמה של להקת תיאטרון קואופרטיבית יחד עם הסופר והבמאי דקלאן יוז, ובמאית התיאטרון לין פארקר, והשתתף במספר רב של הפקות תיאטרון בהן "The Country Wife", כ "Nightshade" ו-"סטיות מיניות בשיקגו". בהמשך שיחק בהפקות אחדות של תיאטרון גייט ותיאטרון אבי בדבלין. בלונדון עבד טאונסנד עם במאים כגון סם מנדס במחזה "המחרשה והכוכבים", ריצ'רד אייר במחזמר "ברנשים וחתיכות" ורופוס נוריס במחזה "Under the Blue Sky". בתיאטרון רויאל קורט הופיע טאונסנד במחזות "The Alice Trilogy" בבימויו של איאן ריקסון וב-"Shining City" בבימויו של קונור מקפרסון עליו היה מועמד לפרס התיאטרון של האיבנינג סטנדרד לשחקן הטוב ביותר לשנת 2004.

בטלוויזיה החל טאונסנד להופיע בתוכניות של רשת RTÉ בדבלין. אחרי שעבר ללונדון השתתף בסדרות טלוויזיה בריטיות כגון "ספוקס", "The Commander", "הנוכלים", "להעיר את המתים" ו-"Omagh Bombing".

בקולנוע שיחק טאונסנד בסרטו של מייק ניואל "אל המערב הקסום", בסרטו של ג'ים שרידן "בשם האב" בכיכובו של דניאל דיי-לואיס, בסרט "The Van" של סטיבן פרירס, "המזוודות של טולס לופר" של פיטר גרינוויי, "ליברטין" עם ג'וני דפ, "תמימות מופלאה" של פול מוריסון עם דלרוי לינדו, סרטו של ג'ון בורמן "The Tiger's Tale", ובסרט "Flawless" של מייקל רדפורד. טאונסנד דיבב את קולו של אזר ג'ווד במשחק הווידאו "The Witcher".

הופעותיו של טאונסנד בתיאטרון כוללות את "Remember This", "ברנשים וחתיכות", "פדרה" ו- בתיאטרון הלאומי בלונדון. הטרילוגיה " The Alice Trilogy", המחזה "Shining City" (עליו זכה בפרס השחקן הטוב ביותר של אייריש טיימס). "Under the Blue Sky" מאת דייוויד אלדריג', "The Weir" ו-"Tribes" בתיאטרון רויאל קורט בלונדון. המחזות "The Wake", "Trinity for Two", ו-Sacred Mysteries" בתיאטרון אבי בדבלין. המחזה "The Gingerbread Mix-up" בסנט אנדרוז לייק בדבלין. " Prayers of Sherkin" באולד ויק בלונדון. "Someone Who'll Watch Over Me" בתיאטרון "וסט יורקשייר פלייהאוס" בלידס. "The Plough and the Stars" בתיאטרון יאנג ויק בלונדון. "דמוקרטיה" בתיאטרון בוש בלונדון. "מעגל הגיר הקווקזי", "The Country Wife", "Nightshade" ו-"The White Devil" בתיאטרון Rough Magic בדבלין. המחזה "אמנות" בווסט אנד. הוא גילם את אדי קרבון במחזה "מראה מעל הגשר" בתיאטרון רויאל ליסאום באדינבורו בתחילת 2011. במחזה "The Nether" גילם טאונסנד את סימס בתיאטרון רויאל קורט ביולי 2014 וזכה לשבחי הביקורת.

בשנת 2023 שיחק בתור סימון כהן בסרט הדרמה הפוליטי "*The Teacher*" בבימויה של הבריטית-פלסטינית פראח נבלוסי (אנ').

## פילמוגרפיה
### טלוויזיה

### קולנוע

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אירים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אירים
קטגוריה:אירים שנולדו ב-1961
בנדיני סלונצ'ינו

**בנדיני סלונצ'ינו** באיטלקית: **Bandini Saloncino**) היא מכונית מרוץ מתוצרת יצרנית הרכב האיטלקית **Bandini Automobili**  אשר יוצרה בשנת 1968

## "בנדיני סלונצ'ינו"
דגם ה"בנדיני סלונצ'ינו" הוצג לראשונה בתערוכת הרכב של טורינו בשנת 1968. הוא נבנה ועוצב על ידי יצרן מכוניות הספורט ונהג המרוצים "Ilario Bandini" 

תכונות עיקריות:
* מבנה וחומר: מסגרת של צינורות סעיף אליפטי, פלדה מיוחדת של גזירה אווירונאוטית, פטנט מס' 499843
* מנוע מרכזי
* שימון: "קרטר" עם משאבת הילוך רטוב ומסנן חיצוני
* מערכת היגוי: משמאל
* מאייד כפול מסוג "Weber carburetor 38DCO3"
* חשמל: 12 וולט
* מכל דלק: 55 ליטר
* מערכת בלמים: דיסקים הידראוליים מלפנים ומאחור
* קדמי: עצמאי, משולש וטרפז חופפים עם בולמי זעזוע טלסקופי הידראולי, מוטה עם מעיינות קואקסיאליים גליליים סליל
* אחורי: זרועות מתנדנדות עצמאיות, בולם הידראולי זעזועים טלסקופיים

## תמונות

קובץ:Bandini saloncino.jpg | "בנדיני סלונצ'ינו"
קובץ:Bandini saloncino 1000.jpg | "בנדיני סלונצ'ינו"
קובץ:Bandini 1000saloncino.jpg | "בנדיני סלונצ'ינו"
קובץ:Bandini1000 saloncino.jpg | "בנדיני סלונצ'ינו"
קובץ:Bandini sportcoupè saloncino.jpg  | "בנדיני סלונצ'ינו"
קובץ:Berlinetta jp.jpg | "בנדיני סלונצ'ינו"
קובץ:Bandinisaloncino abitacolo.jpg | "בנדיני סלונצ'ינו"
קובץ:Motore Bandini 1000.JPG | מנוע 4 צילינדרים - "בנדיני סלונצ'ינו"


## ראו גם
* בנדיני 1300

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות מרוץ
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1968
קטגוריה:כלי רכב איטלקיים
קטגוריה:מכוניות מנוע מרכזי
לייב קוניוחובסקי

ממוזער|לייב קוניוחובסקי - רוזנהיים - 1947
**לייב קוניוחובסקי** (18 בנובמבר 1910 - 22 בפברואר 2003) היה מראיין, עורך וכותב את סיפוריהם של ניצולי שואת יהדות ליטא, מייד בסיום מלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
לייב קוניוחובסקי (קאניוכאווסקי) (LEYB KONIUCHOWSKI) נולד באליטא Alytus שבליטא ב-18 בנובמבר 1910. מהנדס במקצועו, הוא התגורר בקובנה. בתקופת הכיבוש הגרמני התגורר קוניוחובסקי בגטו קובנה ועבד שם עד בריחתו. הוא מצא מקלט בבונקר בבית איכרים ובו שהה עד לשחרור בידי הצבא האדום ב-1944.

בתום המלחמה יצא קוניוחובסקי, ביוזמתו הפרטית, לתעד את גורל יהדות ליטא בזמן שואת יהודי ליטא. במשך יותר משנתיים (החל מ-1944) הוא ראיין קרוב ל-170 יהודים ב-23 מחוזות בליטא עצמה ומאוחר יותר במחנות העקורים שארית הפליטה בגרמניה, שם התגורר במשך תקופה זו. מגרמניה הוא היגר לארצות הברית, בסיוע ארגון היאס.

הוא נפטר בפלורידה ב-22 בפברואר 2003.

קוניוחובסקי אימץ את שיטת הראיון הקבוצתי כדרך היעילה ביותר לבסס את סיפור המעשה, וחלק מראיונותיו היו ראיונות קבוצתיים. הוא היה מראיין מספר יהודים מעיירה או מאזור מסוים בליטא וכותב ביידיש את הסיפורים ששמע. הוא הוסיף רשימה של שמות הקורבנות שהוזכרו, ובכך תיעד שמות של אלפי קורבנות השואה. כמו כן הוא היה מוסיף רשימה של שמות מבצעי הפשעים, מקומיים וגרמנים. בסיום התהליך הוא היה מחתים את המרואיינים על תצהיר המעיד על כך שהעובדות שהוצגו בסיפור נכונות. סיפורי הראיונות שלו מסתכמים בכמעט 1700 עמודים. קוניוחובסקי לא חשש להשתמש בתיאורים ספרותיים בזמן כתיבת הסיפורים. ההיסטוריון פיליפ פרידמן, שהעריך מאוד את עבודתו של קוניוחובסקי, תיאר את סיפורי הראיונות כרומנים.

ביחד עם יחידי סגולה אחרים, בעצם לקיחת עדויות של ניצולים מייד לאחר המלחמה, טרם קוניוחובסקי לתיעוד מעשי הזוועה של השואה, מפי האנשים שעברו אותה כקורבנות, הרבה לפני שהמונח שואה בכלל הוטבע, או שהייתה לניצולים ההזדמנות להפנים את המאורעות שקרו אותם ולתארם בקונטקסט ההיסטורי והגלובלי שלהם. בעבודת המחקר שלו באוניברסיטת אינדיאנה כותב ההיסטוריון ת. פילדר וואלון:

"... במובן מסוים, מאשרים מסמכי קוניוחובסקי את מה שכבר ידענו על השואה של יהדות ליטא, כלומר שהשואה במחוזות ליטא נעשתה בצורה פרימיטיבית, והמרצחים (לעיתים קרובות תושבים מקומיים) ביצעו את מעשיהם בקרבת קורבנותיהם. אבל במובנים אחרים, העדויות שרשם קוניוחובסקי מספקות תובנות חדשות. שלא כמו נרטיבים דומיננטיים שהצדיקו את המוטיבציה של המשתתפים המקומיים תחת המיתוס של "בולשביזם-יהודי" או החוויה החדשה שחוו מהכיבוש והדיכוי הסובייטי, מסמכי קוניוחובסקי חושפים ליטא פרובינציאלית, שבה האנטישמיות הנוצרית העזה היא שהניעה את המשתתפים לביצוע רצח עם, תוך ליבוי ההסתה במהלך מאורעות אנטי-יהודיים מבוימים.
בעוד שהרושם המוחץ שמתקבל ממסמכי קוניוחובסקי הוא של אובדן חסר גבולות, העדויות גם מעניקות דבר נוסף: זיכרון שונה בתכלית מהראיונות והדיווחים שנלקחו ממבצעי הפשעים, שהעדיפו להשכיח ולטשטש את האנושיות של קורבנותיהם..."

## לקריאה נוספת
* 
* [קטלוג מתוך הראיונות של לייב קוניוחובסקי בארגון EHRI ([התשתית האירופאית למחקר השואה])]
* תיאור פעולתו של לייב קוניוחובסקי ב-ייווא - המכון לחקר היהדות 
* כתבה של אן רבינוביץ על הפרסומים בו מתוארים פעולותיו של לייב קוניוחובסקי באתר JewishGen

## הערות שוליים

קטגוריה:נפטרים ב-2003
קטגוריה:ילידי 1909
קטגוריה:יהודים ליטאים
קטגוריה:חוקרי השואה
מזראטי אינדי

**מזראטי אינדי** (באיטלקית: **Maserati Indy**) היא מכונית ספורט בתצורת קופה, מתוצרת יצרנית הרכב האיטלקית **[[מזראטי]]**
אשר יוצרה בין השנים 1969–1975.

יוצרו 1,104 יחידות.

## דגמי  "מזראטי אינדי"

* AM116 (יוצרו 436 יחידות)
* AM116/47 (יוצרו 367 יחידות)
* AM116/49 (יוצרו 299 יחידות)

## "מזראטי אינדי"
 
* 2 דלתות.
* 4 מושבים.
* הנעה אחורית.
* תאוצה בין 0-100 קמ"ש היא 7.2 שניות (דגם מנוע 4,136 סמ"ק).

## תמונות

קובץ:Maserati Indy at Schaffen-Diest in 2015.JPG | "מזראטי אינדי"
קובץ:1973 Maserati Indy - silver - rvl (4637725812).jpg | "מזראטי אינדי" שנת 1973
קובץ:Maserati Indy (12486423023).jpg | "מזראטי אינדי"
קובץ:Maserati Indy America 4700 2.jpg | "מזראטי אינדי"
קובץ:Maserati indy 4.9.jpg  | "מזראטי אינדי"
קובץ:Maserati Indy at 100 Years Maserati show at Autoworld Brussels 02.jpg | "מזראטי אינדי"
קובץ:Maserati Indy at 100 Years Maserati show at Autoworld Brussels 03.jpg | "מזראטי אינדי"


## ראו גם
* מזראטי 3200GT
* מזראטי 3500GT
* מזראטי מקסיקו
* מזארטי בורה

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות ספורט
קטגוריה:מכוניות קופה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1969
אינדי
קטגוריה:כלי רכב איטלקיים
קוינוס, מלך מוקדון

**קוינוס** (ביוונית: **Κοῖνος**) היה המלך השני של מוקדון, בנו של קרנוס. שלט במהלך המאה ה-8 לפנה"ס, אולם יש המפקפקים בקיומו ההיסטורי.

## ביוגרפיה
קוינוס היה בנו של מלך מוקדון הראשון קרנוס. הוא היה נצר למשפחה מיתולוגית למחצה שהתייחסה על הרקולס. על פי המקורות, סבו היה אריסטודמידס טיראן ארגוס ודודו היה פיידון. כיום מקובל להאמין ששניהם דמויות מיתולוגיות ולא היסטוריות. על פי אוסביוס מקיסריה, קוינוס ירש את אביו כמלך מוקדון, ושלט 28 שנים. ירש אותו בנו טירימאס.

לא נמצאו הוכחות היסטוריות לקיומו של קוינוס, וגם לא לקיומם של אביו ובנו. המלך המוקדוני הראשון שנחשב להיסטורי לחלוטין הוא פרדיקס הראשון. גם הרודוטוס כותב שראשון מלכי מוקדון היה פרדיקס הראשון. ככל הנראה עליו הסתמך תוקידידס כאשר כתב שארכלאוס הראשון היה התשיעי במלכי מוקדון.

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מלכי מוקדון
קטגוריה:השושלת הארגיאדית
אבי גיל (דיפלומט)

**אבי גיל** (נולד ב-11 בינואר 1955) הוא דיפלומט ישראלי, מנכ"ל משרד החוץ לשעבר.

## ביוגרפיה
אבי גיל עשה את עיקר הקריירה המקצועית שלו במשרד החוץ. הוא החל את דרכו ב-1983 כמזכיר השני בשגרירות ישראל בקטמנדו, וסיים אותה כמנכ"ל המשרד ב-2001. ב-1988 החל לעבוד בלשכת שר החוץ שמעון פרס, ומאז לא נפרדו דרכיהם. גיל ליווה את פרס בתפקידיו השונים הן כיועץ וכידיד והן בתפקידים ממלכתיים וציבוריים. בין היתר, שימש כמנהל לשכת ראש הממשלה, כסמנכ"ל מרכז פרס לשלום, כמנכ"ל המשרד לשיתוף פעולה אזורי, וכמנהל התוכן של ועידות הנשיא.

לאחר מינויו של פרס לשר החוץ בממשלת ישראל העשרים ותשע בחר פרס בגיל למנכ"ל משרד החוץ.

לגיל תוארי מוסמך מהאוניברסיטה העברית במדע המדינה ואוניברסיטת הרווארד במינהל ציבורי (במסגרת תוכנית קרן וקסנר).

## פרסומים
* נוסחת פרס, מיומנו של שותף סוד, כנרת זמורה, מרץ 2018.
* צומת טורונטו, שתים מאי 2022.
* גיא והשח, א.מ. גיל, דצמבר 2023.
* איפה הראש, סטימצקי, יוני 2024.
* תקוות הלווייתן - סיפור של דיפ סטייט, א.מ.גיל, מאי 2025

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* 
* אבי גיל, "הזירה הגאופוליטית – אי ודאות גוברת על רקע נשיאותו של טראמפ", JPPI, 18 דצמבר, 2017
* ערוץ הכנסת - חיידק פוליטי עם אבי גיל, יועצו של שמעון פרס, 2 אפריל 2018

## הערות שוליים

קטגוריה:מנכ"לי משרד החוץ
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי תוכנית קרן וקסנר בישראל
קטגוריה:מנכ"לי המשרד לשיתוף פעולה אזורי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1955
טירימאס, מלך מוקדון

**טירימאס** (ביוונית: **Τυρίμμας**) היה מלכה השלישי של מוקדון, וככל הנראה בנו של קוינוס. הוא שלט בסוף המאה ה-8 לפנה"ס, אולם יש המפקפקים בקיומו ההיסטורי.

## ביוגרפיה
טירימאס הוכתר כמלך מוקדון השלישי אחרי מותו של קוינוס. הדבר אינו מצוין במפורש במקורות, אולם ככל הנראה הוא היה בנו של קוינוס. בהנחה שהדבר נכון, הוא היה נצר למשפחה מיתולוגית למחצה שהתייחסה על הרקולס. על פי אוסביוס מקיסריה שלט טירימאס 43 שנים, ולאחר מכן ירש אותו פרדיקס הראשון.

לא נמצאו הוכחות היסטוריות לקיומם של טירימאס ושני המלכים שקדמו לו. פרדיקס הראשון הוא המלך המוקדוני הראשון שנחשב להיסטורי לחלוטין. גם הרודוטוס כותב שראשון מלכי מוקדון היה פרדיקס הראשון. ככל הנראה עליו הסתמך תוקידידס כאשר כתב שארכלאוס הראשון היה התשיעי במלכי מוקדון.

## הערות שוליים

קטגוריה:מלכי מוקדון
קטגוריה:השושלת הארגיאדית
התרסקות מטוס חיל האוויר האלג'יראי (2018)

**התרסקות מטוס חיל האוויר האלג'יראי (2018)** היא תאונה אווירית שהתרחשה ב-11 באפריל 2018. לפי דיווחים בכלי תקשורת באלג'יריה, מטוס של צבא אלג'יריה מדגם איליושין Il-76, תוצרת רוסיה, התרסק זמן קצר לאחר שהמריא מנמל התעופה בופאריכ שבעיר בופאריכ שבקרבת הבירה אלג'יר במזג אוויר סוער, כשהיה בגובה 300 מטר. בהתרסקות נהרגו 257 בני אדם, רובם חיילים אלג'יראים ובני משפחותיהם. בין ההרוגים נמנו גם 30 אזרחי רפובליקת סהרה הערבית הדמוקרטית, מתוכם 26 חברי חזית פוליסריו. המטוס היה אמור לטוס לנמל התעופה בודע'ן בן עלי לוטפי בעיר בשאר לשם עצירת ביניים בדרכו לנמל התעופה טינדוף בטינדוף שבמערב המדינה.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אלג'יריה: צבא וביטחון
קטגוריה:אפריקה: תקריות ואסונות תעופה
קטגוריה:תקריות ואסונות תעופה ב-2018
קטגוריה:אלג'יריה: היסטוריה
קטגוריה:אלג'יריה: תעופה
קטגוריה:2018 באפריקה
מחנה הריכוז צרווני קרסט

**מחנה הריכוז צְרְוֶונִי קְרְסְט** (בסרבו-קרואטית: **koncentracioni logor Crveni Krst**, בסרבית קירילית: **концентрациони логор Црвени Крст**), היה מחנה ריכוז אשר הוקם על ידי הגסטפו סמוך לעיר ניש ביוגוסלביה, פעל בתקופת השואה מ-1941 עד 1944, ובו נכלאו ונרצחו יהודים, סרבים ובני רומה.

## היסטוריה
במלחמת העולם השנייה לאחר כיבוש ממלכת יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית, חולקה הממלכה לאזורי שליטה, ואזור ניש, נותר בניהול ישיר של הגרמנים. באמצע 1941 הוקם מחנה הריכוז שזכה לשם צרווני קרסט מסרבית: הצלב האדום בשל מתקני הצלב האדום אשר שכנו בסמוך. באוקטובר 1941 נערכה אקציה במחוז ניש ונעצרו יהודי ניש, לסקובאץ והסביבה. ב-15 באוקטובר הובאו העצורים למחנה. ב-12 בפברואר 1942 נלקחו הגברים ליישוב הסמוך בובאני  ונורו למוות. הגופות הושלכו לקברי המונים שנחפרו על ידי אסירים בני רומה. הנשים והילדים גורשו למחנה ההשמדה סיימישטה, ושם נרצחו באמצעות משאיות גז.

במקביל הוצאו להורג על ידי הנאצים גם בני רומה וסרבים. בסך הכול נרצחו באזור המחנה כ-10,000 בני אדם. בשלהי 1944 שוחרר המחנה על ידי כוחות הפרטיזנים של טיטו.

לאחר המלחמה הפך המקום לאתר הנצחה, הוכרז כאתר מורשת סרבית והוקם בו מוזיאון.

## קישורים חיצוניים

* אודות השואה בסרביה, באתר יד ושם

## הערות שוליים

קטגוריה:סרביה: היסטוריה
קטגוריה:יהדות יוגוסלביה
קטגוריה:מחנות ריכוז ביוגוסלביה
קטגוריה:ניש
נרדף בידי דינוזאורים

[ממוזער|מודל של [תריזינוזאורוס]]
**נרדף בידי דינוזאורים** (באנגלית: **Chased by Dinosaurs**) היא סדרה מוקומנטרית המהווה סדרת-בת לסדרה המצליחה של ה-BBC, ללכת עם דינוזאורים שיצאה בין סוף דצמבר 2002 לתחילת ינואר 2003, בכיכובו של נייג'ל מארוון.

בסדרה נייג'ל (בתפקיד עצמו) חוזר בזמן לעידן המזוזואיקון (הסדרה עוסקת בתור הקרטיקון), אז שלטו בעולם דינוזאורים גדולים ומסוכנים.

## פרקי הסדרה
1.**הטופר הענקי**: פרק זה מתחיל בקרטיקון העליון לפני 75 מיליון שנה במדבר גובי שבמונגוליה שבתקופתו הייתה שופעת יערות (הצילומים התרחשו באי פרייזר שבאוסטרליה). בפרק נייג'ל מחפש את התריזינוזאורוס, דינוזאור דו-רגלי בגובה 10 מ' ובעל טפרים עצומים. הוא מקים אוהל שנרמס בידי זאורולופוסים שרועים לצידו. למרות זאת הוא מטייל באזור וחוצה רצועת חולות הנשלטת על ידי פרוטוצרטופסים מקננים ונייג'ל עובר אותם בנפנוף דגל אדום. הוא ממשיך ליער בו הוא מוצא להקת ולוסירפטורים רעבים שתוקפים זכר גדול של פרוטוצרטופס בטופריהם. בלילה נייג'ל מוצא עקרב ליד אוהלו ושומר אותו וגם תופס את אחד מהמונונוקיוס שהתקרבו לאוהלו. בבוקר הוא מגלה שהם טרפו את העקרב שלו. הוא ממשיך לנוע ומוצא קן של תריזינוזאורוסים, בו נמצא עובר וגם גללים של יצורים טורפים. אז הוא רואה להקת מונונוקיוסים רצה ובורחת מטרבוזאורוס שמתקרב אליו. נייג'ל בורח ברגע האחרון ומתחבא מתחת לשיחים. הוא יוצא ומגיע לשפת אגם, בה הוא מוצא שלד של תריזינוזאורוס גדול וסביבו שיניים. הוא מותקף על ידי להקת ולוסירפטורים ונמלט משם לגזע גבוה, שם הוא מריע בקרן ומבריח אותם. הוא חוזר לשפת האגם וצופה בטרבוזאורוס מתקרב לתריזינוזאורוס במטרה לתקוף אותו. שני הזוחלים נאבקים והתריזינוזאורוס מנצח, על ידי חבטה חזקה של טפריו בלסת הטרבוזאורוס, ומבריח אותו משם. להקת תריזינוזאורוסים מגיעים ונייג'ל מגלה שהם אוכלי צמחים. אז הוא מתקרב לאחד מהם ומלטף אותו. התריזינוזאורוס מלקק את נייג'ל וגורם לו להפיל את המצלמה.

2.**ארץ הענקים**: פרק זה מתחיל בקרטיקון העליון לפני 100 מיליון שנה בארגנטינה (הצילומים התרחשו בטנריפה והאי לה פלמה מהאיים הקנריים). נייג'ל מטייל סביב קן של ארגנטינוזאורוסים בו הם מקננים מדי שנה ועל יד האגם שלצידו נראה ארגנטינוזאורוס צעיר באורך 10 מ'. נייג'ל מתקרב למים אך נמלט ברגע האחרון מסרקוסוכוס ענקי שארב לו מלמטה. הוא רואה דינוזאור מקרוגריפוזאורוס פצוע בערוץ נחל וכעבור כמה זמן שומע את טורפו הענקי - הג'יגנטוזאורוס שתופס את המקרוגריפוזאורוס והורג אותו.
למחרת נייג'ל מחפש את עדר הארגנטינוזאורוסים הבוגרים ולשם כך משתמש באווירון זעיר ממדים כדי לדאות מעליהם. יחד איתו דואים פטרוזאורים כמו הפטרנודון והאורניתוקרוס (ייתכן שטרופאוגנטוס) העצומים. לאחר שהוא מוצא עדר מוטט הוא נוחת ונוסע בג'יפ שלו, אך נאלץ לברוח מאחר שלהקה של ג'יגנטוזאורוסים ציידים מנסים לתקוף את העדר. הם מצליחים לבודד נקבה לא-בוגרת של ארגנטינוזאורוס ומתישים אותה לאיטם, בעודה מדממת מפציעותיהם. המאבק נמשך לתוך הלילה ונייג'ל נאלץ לעזוב. בבוקר הוא מוצא את עדר הענקים ליד האגם סמוך לאתר הקינון שלהם. הוא מצליח למדוד את משקל הפרטים בגדולים ביותר ולאחר מכן מתקרב אל האגם. תוקף אותו שוב סרקסוכוס רעב ונייג'ל מצליח לברוח אבל הוא מצליח לקחת לו את המצלמה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:ללכת עם
פרדיקס הראשון, מלך מוקדון

**פרדיקס הראשון** (ביוונית: **Περδίκκας Α΄**) היה מלכה של מוקדון באמצע המאה ה-7 לפנה"ס. יש המונים אותו כשליטה הרביעי של מוקדון, בעוד יש הסוברים שהוא היה המלך הראשון.

## ביוגרפיה
על פי מקורות עתיקים רבים היה קרנוס ראשון מלכי מוקדון. על פי אותם מקורות, אחרי קרנוס מלך קוינוס, אחריו טירימאס ואז פרדיקס. אותם מקורות לא מציינים אם פרדיקס עלה לשלטון כקרוב משפחתו של טירימאס או באמצעים אחרים. לטענת אוסביוס מקיסריה שלט פרדיקס 48 שנים.

הרודוטוס לעומת זאת, טוען שפרדיקס היה מלך מוקדון הראשון. הרודוטוס מביא אגדה על פיה פרדיקס היה צאצא של טימנוס, וגר בארגוס. מסיבות לא ידועות, נמלט פרדיקס יחד עם אחיו הגדולים גאואנס ואארופוס אל אזור מוקדון. הם מצאו עבודה אצל מלך מקומי. המלך היה עני למדי, ולפיכך אשתו אפתה את הלחם לפועלים. האישה גילתה שהלחם של פרדיקס גדל מעצמו בכל פעם לפני שהיא מגישה אותו, וסיפרה על כך לבעלה. המלך ראה בכך סימן רע, והחליט לגרש את האחים מארצו. אולם הם דרשו שקודם לכן יתן להם המלך את שכרם. המלך הצביע על קרני השמש שחדרו מבעד לחלון ואמר לאחים שזה יהיה שכרם. האחים הגדולים נדהמו, אולם פרדיקס לקח חופן מהאדמה שקרני השמש האירו, והודה למלך על השכר. מדובר במעשה סמלי שנועד להמחיש את קניינו של הקונה על הבית שהשמש זורחת בו. המלך שלח את אנשיו לרדוף אחרי האחים, אולם כאשר הם עברו נהר, סערו לפתע מי הנהר ומנעו גם מרודפיהם לעבור אותו. פרדיקס מיהר לכבוש את כל האזור והפך למלך מוקדון הראשון.

ככל הנראה עליו תוקידידס הסתמך על הרודוטוס כאשר כתב שארכלאוס הראשון היה התשיעי במלכי מוקדון. ישנם חוקרים הסבורים שלמעשה הרודוטוס הסתמך על מסורות מוקדוניות, בעוד שאר ההיסטוריונים הסתמכו על מסורות שרווחו בארגוס.

את פרדיקס ירש בנו, ארגיוס הראשון. על פי יוסטינוס הראה פרדיקס לארגיוס היכן הוא רוצה להיקבר, וציווה שכל המלכים המוקדוניים הבאים יקברו שם. הוא ניבא שמלך שייקבר שם, הכתר יישאר בידי משפחתו. לטענתו של יוסטינוס, הראשון שחרג מהמסורת היה אלכסנדר הגדול שנקבר באלכסנדריה, ואכן לאחר מותו עבר השלטון מידי השושלת הארגיאדית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מלכי מוקדון
קטגוריה:השושלת הארגיאדית
סליהורסק

**סליהורסק** (בבלארוסית: **Салігорск**; ברוסית: **Солигорск**, סוליגורסק) היא בירת מחוז משנה סליהורסק במחוז מינסק בבלארוס. העיר שוכנת על גדות נהר סלוץ' , במרחק של 136 קילומטרים דרומית לעיר מינסק, בירת בלארוס. בעיר מתגוררים 106,839 תושבים (נכון ל-2017).

## היסטוריה
בסביבות 1950, כשהאזור היה תחת שליטת הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הבלארוסית של ברית המועצות, התגלו באזור מרבצי אשלג גדולים. תוך מספר שנים הוקמו כמה מכרות והיה צורך להקים התיישבות חדשה לכורים. ההתיישבות קמה ב-1958, מה שהופך את סליהורסק לאחד היישובים החדשים ביותר בבלארוס, ותחילה התיישבו בה כמה מאות כורים. חלק מהתכנונים היו לקרוא לה "נובה-סטרובינסק" (Нова-Старобінск, מילולית: "סטרובין החדשה") על שם העיירה הקרובה סטרובין אך לבסוף נקבע השם הנוכחי.

היישוב התפתח במהירות גדולה. ב-1962 הוא חובר במסילת רכבת לעיר סלוצק, ב-1963 הוא קיבל מעמד של עיר וב-1965 העיר הפכה לבירת מחוז משנה סליהורסק. באזור אותן שנים התברר שמרבצי האשלג גדולים יותר מההערכות הקודמות מה שהוביל לגידול נוסף של העיר.

## כלכלה
בסליהורסק נמצא המטה הראשי של חברת בלארוסקלי , אחת מחברות האשלג הגדולות והחשובות בעולם. החברה עוסקת בעיקר בייצור דשן מאשלג.

## גאוגרפיה
העיר שוכנת על גדות נהר סלוץ' בקרבת מאגר המים המלאכותי סליהורסק .

### אקלים
סליהורסק נמצאת באזור בו שורר אקלים יבשתי לח (Dfb בשיטת קפן), שנחשב קריר. כמות המשקעים גדולה למדי (ממוצע המשקעים השנתי עומד על 619 מילימטרים) וגם בפברואר, החודש היבש ביותר, יש 28 מילימטרים של משקעים; לעומתו יולי הוא הגשום ביותר, עם 85 מילימטרים של משקעים. יולי הוא גם החודש החם ביותר עם טמפרטורה ממוצעת של 18.2 מעלות צלזיוס, ואילו ינואר הוא הקר ביותר עם טמפרטורה ממוצעת של -6.3 מעלות.

## ספורט
בעיר משחקות קבוצת שחטיור סליהורסק המשחקת בליגת העל הבלארוסית בכדורגל וקבוצת שחטיור סליהורסק המשחקת בליגת העל הבלארוסית בהוקי קרח.

## ערים תאומות
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:מחוז מינסק: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1958
צורות חיים ימיות

[ממוזער|200px|[לווייתן כחול, גדול החיות המודרניות]]
[ממוזער|200px|[מדוזה, מצורות החיים הנעות עם זרם המים.]]
[ממוזער|200px|[צלחתניים|צלחתן מהמין צלחתן סנפירי]]
[ממוזער|200px|[אלמוג מסוג *[[Leiopathes]]* במצולות הוואי]]
[ממוזער|200px|[פינגווין מלכותי|פינגווינים מלכותיים יוצאים מהים. הם יכולים לחיות הן בים והן על היבשה.]]
**צורות חיים ימיות** (באנגלית: **marine life** או **sea life**) הם בעלי חיים המותאמים לחיים בתוך הימים והאוקיינוסים השונים ובמקווי מים מלוחים שונים. ישנן אלפי קבוצות יצורים כאלה. ישנם בעלי חיים אשר חיים בקרבת החופים, ואחרים החיים במצולות בעומק של כמה קילומטרים מתחת לפני הים. חלק מבעלי החיים יכולים לצאת מהמים לעבר היבשה, ואחרים חיים כל חייהם מתחת למים. מבין האחרונים ישנם כמה מינים, למשל הסלמון, שיכולים לעזוב למים מתוקים.

האוקיינוס מהווה 99% משטח המחיה בכדור הארץ, ורב היצורים החיים מצויים בו. חלקם נעים בצורות של פלנקטון בין הזרמים והרוחות, ואחרים, המכונים נקטון, בעלי שרירים חזקים מספיק להניע אותם לבד. אזורי המחיה בים דומים מאוד לאזורי המחיה היבשתיים אך הם גדולים יותר, תחרותיים יותר ומבוססים על חומרים מזינים קטנים, בהשוואה לצמחייה השופעת ביערות או ערבות על היבשה.

הקטנים שבבעלי החיים חיים בים וגם החיה הגדולה ביותר מעולם, הלווייתן הכחול, חי באוקיינוסים.

## חסרי חוליות
מרבית חסרי החוליות חיים בים. הקדומים והפרימיטיביים בבעלי החיים הם יצורים קטנים חד-תאיים שנעים במים כפלנקטון. יצורים גדולים יותר כמו מדוזות וצורבים שונים גם נעים כפלנקטון אך בעלי יכולת להניע בטפיחת מפרש את מקומם. כמה מהם יוצרים מבנים גדולים כמו האלמוגים. בימים נפוצים מאוד רכיכות כמו תמנונים ודיונונים והרבה מיני חלזונות וצדפות, וכן תולעים טבעתיות ותולעים שטוחות, שיכולות להגיע לגודל רב בעומקים. קווצי עור כמו מלפפון ים וכוכב ים נפוצים בעיקר סביב החופים והקרקעית. מבין פרוקי הרגליים ישנם מיני סרטנאים, עכבישנים ימיים וסרטני הפרסה. החרק היחיד החי בים הוא הסוג *[[Halobates]]*, רץ מים היכול לנוע במהירות בעזרת רגליו הדקות.

חסרי חוליות שונים מצליחים להעמיק מעבר לעומק של רוב החולייתנים, אפילו עד תהום מריאנה שבעומק 11 קילומטר.

## חולייתנים
כמעט כל הדגים, דגי גרם ודגי סחוס (וכן בני קבוצת עגולי הפה) חיים בים הפתוח או בקרבת הימים הרדודים, ומספר מינים כמו הסלמון יכולים לעזוב לנהרות כדי להתרבות. הדגים התפתחו לחיות היבשה הראשונות; הדגי הריאות והדו-חיים שהתפתחו מהם חיים במים מתוקים. הזוחלים הפכו בחלקם לחיות ימיות כמו צבי ים, נחשי ים וכמה תנינים, ובעבר היו גם זוחלים ענקיים כמו הפלזיוזאורים והאיכתיוזאוריים, שלא יכלו לצאת מהמים.
עופות רבים פנו אל הים, המוצלחים מביניהם הם הפינגווינים, שאיבדו את יכולת התעופה. גם יונקים רבים החלו לשחות בים כמו לוטרות, דובי קוטב וטורפים ימיים. שתי קבוצות נוספות שפנו אל הים - התחשאים והלווייתנים היו לגדולים שביצורים הימיים ומהמצליחים שבהם, אך בניגוד לעופות וזוחלי הים, הם אינם יכולים לשוב ליבשה.

## ראו גם
* זוחלים ימיים
* יונקים ימיים
* עופות ימיים
* דגים
* חסרי חוליות ימיים שונים

## קישורים חיצוניים

*World Register of Marine Species: WoRMS
* 

*
ארגיוס הראשון, מלך מוקדון

**ארגיוס הראשון** (ביוונית: **Αργαίος A**) היה מלך מוקדון באמצע המאה ה-7 לפנה"ס.

## ביוגרפיה
ארגיוס היה בנו של פרדיקס הראשון ועלה לשלטון לאחר מותו. הוא שלט 31 שנים במהלך המאה ה-7 לפנה"ס. פוליאינוס טוען ש"ארגיוס מלך מוקדון" היה הראשון שהכניס לשימוש את התירסוסים כחלק מפולחן דיוניסוס. לטענתו של פוליאינוס, במהלך מלכותו של ארגיוס, פלש שבט הטולנטים האילירי בהנהגת מלכם גאלאורוס לממלכת מוקדון, וארגיוס נאלץ להילחם בהם כשהוא בנחיתות מספרית. על כן, הוא לקח נשים רבות, חימש אותן בתירסוסים והורה להן לנפנף בהם כאילו הם חניתות. האילירים ראו זאת ונמלטו. לזכר המאורע הורה ארגיוס להשתמש בתירסוסים במסגרת פולחן דיוניסוס. פוליאינוס לא מציין אם מדובר בארגיוס הראשון או בארגיוס השני, אולם סביר יותר להניח שמדובר בארגיוס הראשון.

יוסטינוס כותב שארגיוס "ניהל את הממלכה במתינות, והשיג את אהבת נתיניו". ירש אותו בנו פיליפוס הראשון. הוא אב קדמון של אלכסנדר הגדול.

## קישורים חיצוניים
* ארגיוס, באנציקלופדיית פאולי-ויסובה 

## הערות שוליים

קטגוריה:מלכי מוקדון
קטגוריה:השושלת הארגיאדית
גלקסיית ברנרד

250px|ממוזער|שמאל|ערפילית הבועה (למעלה) וערפילית הטבעת (למטה) הסמוכות לגלקסיית ברנרד
**גלקסיית ברנרד**, נקראת גם **NGC 6822**, היא גלקסיה לא-סדורה ננסית שנמצאת בקבוצת הכוכבים קשת במרחק של כ-1.5 מיליון שנות אור ממערכת השמש ושייכת לקבוצה המקומית.

## היסטוריה
הגלקסיה התגלתה ב-17 באוגוסט 1884 על ידי אדוארד ברנרד שתיאר אותה כערפילית חלשה מאוד וסמוכה לערפילית הפלנטרית GC 4510, שהתגלתה כ-100 שנים קודם לכן על ידי ויליאם הרשל (הוכנסה לקטלוג הכללי החדש תחת הציון NGC 6818). כשנה מאוחר יותר הוא צפה בה שוב וציין שהיא נראית לו גדולה וצפופה יותר ושיער שבהירותה גדלה, שכן היא ו-NGC 6818 קרובות זו לזו ובעלות בהירות דומה כך שלא סביר שב-100 השנים שחלפו מאז גילויה של NGC 6818 אף אחד לא שם לב לערפילית נוספת שנמצאת בסמוך. ג'ון דרייר תיאר אותה כ"חלשה מאוד, גדולה, מאורכת וללא צורה מסודרת" והכניס אותה לקטלוג הכללי החדש תחת הציון NGC 6822. בשנת 1925 אדווין האבל ערך סקירה של הערפילית ושל ערפיליות קטנות שבסביבתה וניתח את הצורה ואת הספקטרום של הכוכבים ושל הערפיליות. הוא זיהה משתנים קפאידיים בגלקסיה עצמה וצבירים כדוריים וערפיליות פליטה בסביבתה והסיק שמדובר בגלקסיה מהסוג של ענני מגלן, אך קטנה יותר ורחוקה יותר מהם. 
## מאפיינים
הגלקסיה נמצאת כ-40 דקות קשת מדרום-דרום-מזרח ל-NGC 6818 בחלקה הצפון-מזרחי של קבוצת קשת, כ-9 מעלות ממערב לכוכב β בגדי. כ-4.5 מעלות מדרום-מערב לה נמצאת גלקסיית קשת הלא סדורה הננסית, שלמרות המרחק הזוויתי הקטן ביניהן, מרחקה משביל החלב כפול.
גודלה הזוויתי של הגלקסיה הוא כ-15.5 דקות קשת שממרחקה שקול לקוטר של כ-6,750 שנות אור. מסתה מוערכת בכ- מסות שמש, כאחוז ממסת שביל החלב, אך מסת הכוכבים הנראים שבה היא רק כ- מסות שמש, כך שלפחות 90% ממסתה היא חומר אפל שטיבו אינו ידוע. עוצמת ההארה הכוללת שלה היא פי  מעוצמת ההארה של השמש והמתכתיות של כוכבי הגלקסיה היא כ-30% מזאת של השמש. נראה שבעבר הייתה לגלקסיה צורה יותר סדורה והיא כללה מוט מרכזי, ולכן הסיווג המורפולוגי שלה הוא IB(s)m, כלומר גלקסיה לא סדורה עם מוט, ללא טבעת מהסוג של ענני מגלן.

סביב הגלקסיה ניתן להבחין במספר ערפיליות, והאבל בסקירתו משנת 1925 ציין עשר מהן: חמש ערפיליות פליטה שהן למעשה אזורי H II שבהן מתרחשת יצירה של כוכבים חדשים וחמישה צבירים כדוריים המקיפים את הגלקסיה. במאה ה-21 התגלו עוד מספר צבירים כדוריים סביב הגלקסיה כך שמספרם הוא לפחות שמונה, ובאמצעות מדידת מהירות התנועה שלהם סביב הגלקסיה ניתן היה להעריך את מסתה הכוללת. אחת מערפיליות הפליטה היא בצורת טבעת, אך לא מדובר בערפילית פלנטרית מהסוג של ערפילית הטבעת שבשביל החלב ובסמוך אליה יש ערפילית פליטה נוספת שזכתה לכינוי "ערפילית הבועה".

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קבוצת הכוכבים קשת
ברנרד
ברנרד
אארופוס הראשון, מלך מוקדון

**אארופוס הראשון** (ביוונית: **Ἀέροπος A**) היה מלך מוקדון במהלך המאה ה-6 לפנה"ס. 

## ביוגרפיה
אארופוס היה בנו של פיליפוס הראשון, וירש אותו לאחר מותו. על פי יוסטינוס, אביו מת כאשר הוא היה עדיין תינוק, ובאותו זמן השתוללה מלחמה בין מוקדון לאילירים. חיילי הצבא המוקדוני לקחו את אארופוס התינוק בעריסתו, והובילו אותו לשדה הקרב כדי להעלות את מורל החיילים בחזית. הוא שלט 20 שנים, ובנו אלקטס הראשון ירש אותו.

## הערות שוליים

קטגוריה:מלכי מוקדון
קטגוריה:השושלת הארגיאדית
פיליפוס הראשון, מלך מוקדון

**פיליפוס הראשון** (ביוונית: **Φίλιππος A**) היה מלך מוקדון בתחילת המאה ה-6 לפנה"ס. 

## ביוגרפיה
פיליפוס היה בנו של ארגיוס הראשון, וירש אותו לאחר מותו. על פי אוסביוס מקיסריה הוא שלט 33 שנים, אולם יוסטינוס טוען שהוא מת בגיל צעיר, ובנו הבכור אארופוס הראשון הוכתר למלך בעודו תינוק.

## הערות שוליים

קטגוריה:מלכי מוקדון
קטגוריה:השושלת הארגיאדית
אלקטס הראשון, מלך מוקדון

**אלקטס הראשון** (ביוונית: **Ἀλκέτας**) היה מלך מוקדון במהלך המאה ה-6 לפנה"ס. 

## ביוגרפיה
אלקטס היה בנו של אארופוס הראשון, ועלה לשלטון לאחר מותו. הוא שלט 18 שנים, וירש אותו בנו אמינטס הראשון. תקופת שלטונו הייתה ככל הנראה ללא אירועים מיוחדים, שכן יוסטינוס כלל לא מזכיר אותו ברשימת מלכי מוקדון שלו.

## הערות שוליים

קטגוריה:מלכי מוקדון
קטגוריה:השושלת הארגיאדית
אמינטס הראשון, מלך מוקדון

**אמינטס הראשון** (ביוונית: **Ἀμύντας A**) היה מלך מוקדון במהלך המאה ה-5 לפנה"ס.

## ביוגרפיה
אמינטס היה בנו של אלקטס הראשון, מלך מוקדון ועלה לשלטון לאחר מות אביו בשנת 547 לפנה"ס בערך. ידוע שהיה לו בן בשם אלכסנדר ובת בשם גיגיה. בתקופת מלכותו הארוכה יחסית (49 שנים) הוא הצליח להוציא את ממלכת מוקדון הקטנה מהבידוד המדיני בו הייתה שרויה, וליצור קשר עם מדינות אחרות בעולם היווני. הוא שלח את בנו אלכסנדר להשתתף במשחקים האולימפיים, והוא זכה שם להצלחה רבה. בשנת 514 לפנה"ס הודח משלטונו היפיאס טיראן אתונה, ואמינטס הציע לו להיות מושל אנתומוס בצפון כלקידיקי מטעמו. אולם היפיאס דחה את ההצעה.

עם זאת, בימי שלטונו מוקדון הפכה לממלכה וסאלית של האימפריה הפרסית. בשנת 511 לפנה"ס (או 512), כאשר סיים דריווש הראשון מלך פרס את המערכה נגד הסקיתים, הוא שיגר שליחים אל אמינטס בדרישה לתת לו "אדמה ומים" כסמל לכניעה. אמינטס הסכים, ואף ערך סעודה לשליחים הפרסיים, אולם הפרסים התנהגו בגסות רבה, ולפיכך בנו של אמינטס אלכסנדר הראשון רצח אותם. הפרסים הקימו ועדת חקירה כדי לבדוק את הפרשה, אולם אלכסנדר  הצליח להשתיק אותם באמצעות שוחד שהעניק לראש החוקרים. בשוחד נכללה גם אחותו גיגיה.

## קישורים חיצוניים
* אמינטס הראשון באנציקלופדיית פאולי-ויסובה 
* אמינטס הראשון במהדורה האחת-עשרה של אנציקלופדיה בריטניקה 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מלכי מוקדון
קטגוריה:השושלת הארגיאדית
הקלאסיקו הבלארוסי

[שמאל|ממוזער|300x300 פיקסלים|15 במאי 2014. יציעי "[בוריסוב ארנה" במשחק הקלאסיקו הבלארוסי: באטה נגד "דינמו"]]
**"הקלאסיקו הבלארוסי"** (בבלארוסית: **Белорусское классико**) הוא כינויה של היריבות בין שני מועדוני הכדורגל הפופולריים ביותר בבלארוס – באטה בוריסוב ודינמו מינסק. שתי הקבוצות מהוות את הכוח המוביל בליגה הבלארוסית, והיריבות ביניהן היא אחת המתוחות ביותר בכדורגל בבלארוס, בעיקר מאז 2005.

## רקע

המשחק הראשון בין הקבוצות התקיים ב-4 במאי 1998 במינסק באצטדיון "אורביט". המפגש הסתיים בתוצאה 2–0 לטובת דינמו מינסק.

בתולדות המפגשים הקבוצות נפגשו ב-7 אצטדיונים שונים. "דינמו" אירחה את היריבה באצטדיון אורביט, אצטדיון דינמו, מגרש "דינמו-יוני" ו"אצטדיון טרקטור". באטה אירחה את דינמו מינסק באצטדיון העירוני בבוריסוב, "אצטדיון טורפדו" (ז'ודינו) ובאצטדיון "בוריסוב ארנה".

הקלאסיקו הראשון בבוריסוב ארנה התקיים ב-15 במאי 2014 ובו צפו 11,509 צופים, במה שהיה לשיא בכמות צופים בתולדות המפגשים.

איגור קריושנקו הוא היחיד שהיה מאמן שתי הקבוצות בזמנים שונים.

## סטטיסטיקה
### השוואת תארים

## קישורים חיצוניים
* באט"ה (בוריסוב) — דינמו (מינסק)
* סטטיסטיקת מפגשים: דינמו (מינסק) – באט"ה (בוריסוב)
* האתר הרשמי של באטה בוריסוב
* האתר הרשמי של דינמו מינסק

## הערות שוליים

בלארוס
קלאסיקו
קלאסיקו
קלאסיקו
ללכת עם...

[ממוזער|בובות של [קרנף צמרי|קרנפים צמריים ואדם ניאנדרטלי שנראו ב"ללכת עם חיות".]]
**ללכת עם...** (באנגלית: **...Walking with** או **Walking with Prehistoric Life**; בעברית קרוי לעיתים: "הולכים עם") הוא מקבץ סרטים של ה-BBC ששודרו בבריטניה במהלך השנים 1999–2006. את הסדרות יצרו ג'ספר ג'יימס, אנדרו וילקס וטים היינס, שגם יצר את הסדרות הבריטיות "בראשית" ו"בראשית: עולם חדש", "נדידת הדינוזאורים", "הכוכב דינוזאור" ו"העולם שאבד".

סדרות אלה מציגות דינוזאורים ושאר יצורים פרהיסטוריים עם הנפשה ועם אמצעים שמחיים יצורים נכחדים. הסדרה מלווה במחקרים המדעיים האחרונים על מראם והרגליהם של היצורים.

תחילה נוצרה הטרילוגיה של הסדרות "ללכת עם דינוזאורים", "ללכת עם חיות" ו"ללכת עם מפלצות", אך בהמשך נוצרו עוד כמה סדרות. בכמה מהן מוצג השחקן והחוקר נייג'ל מארוון כמטייל בסביבת היצורים הקדומים.

ב-2013 יצא סרט קולנוע המבוסס על הסדרה, הקרוי "ללכת בין דינוזאורים". כמו כן יצאה הצגה על חיי מספר דינוזאורים על הסדרה הראשונה בשם "The Arena Spectacular".

## הסדרות
### ה[[טרילוגיה]] הראשית
* ללכת עם דינוזאורים (Walking with Dinosaurs ;1999) - הסדרה הראשונה בת 6 פרקים מסקרת את עידן המזוזואיקון ומראה את הדינוזאורים מהצלופיזיס של הטריאס ועד הטירנוזאורוס רקס של סוף הקרטיקון. הסדרה מסתיימת בהכחדת הדינוזאורים. על סרט זה יצאו 2 משחקי מחשב: "ללכת עם דינוזאורים" ו"עולם הדינוזאורים".
* ללכת עם חיות (Walking with Beasts ;2001) - הסדרה בת 6 פרקים ומסקרת את עידן הקנוזואיקון מהכחדת הדינוזאורים עד לסוף תקופת הקרח ומראה את עליית היונקים מהלפטיקטידיום הקטן עד הממותה הענקית וגם את ראשוני האנשים.
* ללכת עם מפלצות (Walking with Monsters ;2005) - הסדרה בת 3 פרקים המחולקים לשלושה תת-פרקים ומראה את החיים בעידן הפלאוזואיקון ועד לתחילת הטריאס. היא מסקרת את היצורים הראשונים מהיווצרות כדור הארץ עד לראשוני הדינוזאורים ואת הארכוזאורים והסינאפסידים הקדומים.

### סדרות נוספות
* הבלדה של Big Al (The Ballad of Big Al ;2001) - סדרה בת פרק יחיד המבוססת על הפרק השני ב"ללכת עם דינוזאורים". הסדרה מציגה את האלוזאורוס המכונה "Big Al" כאשר היה בחיים.
* נרדף בידי דינוזאורים (Chased by Dinosaurs ;2002) - סדרה בת 2 פרקים עם נייג'ל מארוון, בה הוא מחפש דינוזאורים ענקיים ובורח מטורפים ענקיים.
* ללכת עם אנשי מערות (Walking with Cavemen ;2003) - סדרה בת 4 פרקים המסקרת את חיי אנשי המערות מלפני 2 מיליון שנה עד סוף תקופת הקרח. מבוסס על חלק מהפרקים ב"ללכת עם חיות".
* מפלצות ים (Sea Monsters ;2003) - סדרה בת 3 פרקים המחולקים לשלושה תת-פרקים עם נייג'ל מארוון, בה הוא מדרג את שבעת הימים הפרהיסטוריים המסוכנים ביותר, על פי היצורים השוכנים בהם.

**נוספים**:
* פארק פרהיסטורי (Prehistoric Park ;2006) - סדרה בת 6 פרקים עם נייג'ל מארוון, בה נראה פארק גדול המתכנן לחיות פרהיסטוריות, אותם נייג'ל מביא מהעבר.
* ללכת בין דינוזאורים (2013; Walking with Dinosaurs) - סרט תלת־ממדי המתאר את מסלול חייו של הדינוזאור פכיריינוזאורוס בסביבתו שבקרטיקון העליון.
* סדרת ילדים המבוססת על שתי הסדרות הראשונות בקבוצה בשם "כוכב פרהיסטורי" (Prehistoric Planet).

### ספרים
* המדריך השלם לחיים פרהיסטוריים (2005; The Complete Guide to Prehistoric Life) - ספר המציג את מרבית היצורים שהופיעו בכל הסדרות והספיישלים (למעט ללכת עם אנשי מערות ופארק פרהיסטורי).

*