יהושע סובול

**יהושע סוֹבּוֹל** (נולד ב-24 באוגוסט 1939) הוא מחזאי, במאי תיאטרון, תסריטאי, סופר, עיתונאי, שחקן ופזמונאי ישראלי. סובול כתב מעל 95 מחזות שהוצגו בישראל וברחבי העולם.

## ביוגרפיה
סובול גדל בתל מונד. למד בתיכון חדש בתל אביב. שירת בנח"ל, והיה חבר קיבוץ שמיר בגליל העליון בין השנים 1958–1965. באמצע שנות ה-60 כתב סיפורים שהתפרסמו בכתב העת "קשת". שלח מחזות לתיאטרוני ישראל, אך לא זכה לכל תגובה מצדם. הסיפור הראשון שפורסם בקשת בשנת 1964 הוא "מעשה אבות". למד ספרות והיסטוריה בסמינר אורנים ופילוסופיה בסורבון בפריז. הוא בעל תואר בניתוח-מערכות, המכללה הלאומית לאינפורמטיקה, פריז. כשלמד בפריז שמע על עלילת דם שהתפתחה נגד סוחרים יהודים בעיר. הוא כתב על הנושא וכתוצאה מכך החל להיות כתב "על המשמר" בפריז. כשחזר לארץ כעבור שנה החל לעשות כתבות שטח לאותו עיתון. כתבותיו על שכונות מצוקה בשנות ה-70, שימשו מאוחר יותר כחומר רקע לכתיבת המחזה "קריזה".

מחזהו הראשון היה "הימים הבאים" (1971) בתיאטרון חיפה. לאחר מכן עבד שם כמחזאי וכעוזר למנהל האמנותי של התיאטרון. בשנת 1984 נבחר למנהל האמנותי של תיאטרון חיפה ובעקבות זאת פרש מכתיבה עיתונאית והחל בפרסום מאמרים פובליציסטיים. מחזהו "גטו" מ-1983 זכה להצלחה בינלאומית. המחזה תורגם לעשרים שפות, הוצג בתיאטראות המובילים בעשרים וארבע מדינות, כולל הפקות של התיאטרון המלכותי הלאומי בלונדון, בברודוויי בניו יורק, בבריסל, בנורווגיה, בשווייץ, בגרמניה, באוסטריה, בהולנד ובפריז, וזכה לביקורות משבחות ובשלל פרסים.

ב-1988 לאחר המחאה הציבורית שעורר מחזהו "סינדרום ירושלים", התפטר מתפקידו כמנהל אמנותי של תיאטרון חיפה והחל להתמקד יותר בכתיבת מחזות ובבימוי.

סובול לימד את תחום הדרמה והמחזאות, בין השנים 1972- 2019 באקדמיה ובבתי ספר שונים, כגון: אוניברסיטת תל אביב, בית ספר סם שפיגל לקולנוע, אוניברסיטת בן-גוריון, בצלאל, בית צבי, סמינר הקיבוצים, אוניברסיטת חיפה, בית ספר יורם לוינשטיין ועוד.

בשנים 1995–2000 עבד באירופה, בין השאר על המחזות "אלמה" ו"פלקו" שזכו להצלחה.

כתב מספר פזמונים להצגותיו, בהם "ילדים זה שמחה" ו"אצלנו בכפר טודרא" בביצוע להקת הברירה הטבעית (למחזה "קריזה"), ו"השיר על הארץ" אותו ביצעה נורית גלרון, המוחה על אובדן ערכי החברה ("איפה הארץ ההיא שקראו לה קטנטונת? ..איפה אותם החיים עם שמחת הפשטות?"). בנוסף, שירו "והחיים" הולחן על ידי ערן צור והוקלט לאלבומו "חותך בחתך הזהב" בשנת 2006.

בשנת 2006, בגיל 67, עלה סובול לראשונה על הבמה כשחקן במחזהו של אנטון צ'כוב.

בשנת 2007 כתב את התסריט לסרט "אסקימוסים בגליל". באותה שנה גם כתב עבור אלכס אנסקי את הצגת היחיד שלו "אני לא דרייפוס", שהועלתה גם בבולגריה.

בשנת 2023 שיחק בסרט "טור פרידה" בבימויו של רוני ניניו, לצד דרור קרן וג'יטה מונטה.

ֿבשנת 2024, בעקבות מלחמת חרבות ברזל, כתב סובול שני מחזות חדשים: "אשמים בלי אשמה" ו"פשע ורשע". הראשון עוסק בטייס/ת שמבקש/ת להישפט בעקבות משימות שביצע/ה; השני עוסק בצעירים שנחטפו ממסיבת הנובה. המחזות הוצעו לתיאטראות רפרטואריים אך נדחו, ו"פשע ורשע" מתוכנן לעלות ב"המרץ2" – מרכז תרבות עצמאי בתל אביב, ולא באחד התיאטראות הוותיקים יותר.

## חיים אישיים
הוא נשוי למעצבת הבמה עדנה סובול. בנו הוא הזמר יהלי סובול, ובתו נטע סובול הייתה שחקנית והיא מרצה לפילוסופיה. סובול מתגורר בתל אביב.

### פעילות פוליטית ודעותיו
סובול כתב מאמרים פובליציסטים רבים בעיתונות, בעיקר בנושאים חברתיים וכנגד השליטה הישראלית בשטחים.

בשנת 2005 יצא לאור ספרו "ויסקי זה בסדר" וב-2006 יצא ספרו "כאן ועכשיו - עמיר פרץ והמצב הישראלי", בו ניתח סובול את המצב החברתי הקשה בישראל דרך סיפורם של אנשי מעמד הפועלים בימינו ודרך סיפורו של עמיר פרץ, בו הביע תמיכה. הספר יצא לאחר מסע במפעלים ובערי הפריפריה ובו מותווה עמיר פרץ כתקווה הגדולה של השמאל הישראלי. בשנת 2008 הצטרף להנהגה הרעיונית של מפלגת אור. בעשור הראשון של המאה ה-21 נמנה עם העותרים לשינוי הלאום שלהם מ"יהודי" ל"ישראלי", עתירה שנדחתה בבית המשפט העליון בפסק דין עוזי אורנן נגד משרד הפנים. בשנת 2010 נמנה עם החותמים על עצומת השחקנים ויוצרי התיאטרון שטענו כי יסרבו להופיע בעיר אריאל "כמו גם בכל התנחלות אחרת". ביוני 2018 אמר שאם היה ילד פלסטיני ברצועת עזה גם הוא היה משלח עפיפוני תבערה על ישראל.

סובול הוצב במקומות סמליים ברשימת מפלגת מרצ לכנסת, בבחירות לכנסת ה-19 במקום 107, ובבחירות לכנסת ה-20 במקום ה-111. הוא חבר במועצה הציבורית של יש דין.

## פרסים והוקרה
**יהושע סובול זכה בפרסים רבים ותעודות הוקרה בישראל ובעולם**

### פרסים והוקרה בישראל
* 2023 - תואר דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטה העברית בירושלים.
* 2022 - אות יקיר העיר תל אביב-יפו.
* 2022 - אות הוקרה על יצירתו מהמרכז האקדמי לחינוך וחברה באורנים.
* 2022 - פרס היצירה לסופרים עבריים ע"ש לוי אשכול.
* 2014 - פרס שרת התרבות והספורט ליצירה בתחום הציונות על המחזה "כפר".
* 2009 - פרס התיאטרון הישראלי על מפעל חיים בטקס שהתקיים במאי 2010.
* 2008 - תואר ד"ר כבוד לפילוסופיה, ממכון ויצמן למדע.
* 2003 - פרס רוזנבלום של עיריית תל אביב-יפו לאמנויות הבמה, על מכלול יצירה.
* 2001 - הרומן "שתיקה" של סובול נבחר לרשימה הסופית לפרס ספיר לספר השנה.
* 1986 - פרס עיסאם סירטאווי על המחזה "פלשתינאית".
* 1984 - פרס כינור דוד למחזאי השנה על המחזה "גטו".
* 1983 - פרס אהרן מסקין למחזה הטוב ביותר של השנה "נפש יהודי".
* 1982 - פרס כינור דוד למחזאי השנה על המחזה "נפש יהודי".
* 1980 - פרס כינור דוד למחזאי השנה על המחזה "אחרון הפועלים".
* 1979 - פרס כינור דוד למחזאי השנה על המחזה "הביתה הביתה".
* 1976 - פרס דוד פינסקי למחזה "ליל העשרים".
* 1976 - פרס כינור דוד למחזאי השנה על המחזה "ליל העשרים".

### פרסים והוקרה בינלאומיים
* 2013 – פרס עיריית וינה למצוינות על תרומה לתרבות.
* 1999 – פרס ג'פרסון למחזה הטוב ביותר על המחזה "גטו", (שיקגו, ארצות הברית).
* 1996 – פרס יושיקו יואסה  למחזה הזר הטוב ביותר, על המחזה "גטו" (יפן).
* 1996 – פרס יומיורי שימבון גראנד-פרייז למחזה הטוב ביותר, על המחזה "גטו" (יפן).
* 1995 – העיתון היפני העניק את פרס מאייניצ'י לאמנויות למחזה הטוב ביותר, על "גטו".
* 1990 – המחזה "גטו" נבחר לרשימה הסופית של פרס לורנס אוליבייה למחזה השנה, (לונדון, בריטניה).
* 1989 – פרס המבקרים למחזה הטוב של השנה, לונדון, בריטניה (על המחזה "גטו").
* 1989 – פרס איבנינג סטנדרד למחזה הטוב של השנה, לונדון, בריטניה (על המחזה "גטו").
* 1987 – המחזה "גטו" נבחר לרשימה הסופית של פרס מולייר למחזה השנה (פריז, צרפת).
* 1985 – פרס המבקרים הגרמנים במגזין תיאטר הויטה בגרמניה (Theater Heute) למחזה הזר הטוב ביותר, על המחזה "גטו" (ברלין, גרמניה).

## מחזותיו
### אפיון המחזות
מחזותיו של סובול עוסקים בשלושה נושאים עיקריים:
* **ביקורת חברתית**: המחזה "קריזה" (1976) עוסק בקיפוח המזרחי, בעוני ובאנשי ישראל השנייה; "סינדרום ירושלים" (1987) עוסק בפונדמנטליזם הדתי דרך אנלוגיה בין ההווה הישראלי לסוף ימי בית שני; "גיבור מעמד הפועלים" (2006) מבוסס על מקרה אמיתי בו שבתו נהגי אוטובוס בבאר-שבע לאחר שהחברה שהעסיקה אותם הופרטה.
* **אירועים שהתרחשו בהיסטוריה של העם**: שלושה מחזות בטרילוגית השואה: המחזה "גטו" (1983) מבוסס על קבוצת התיאטרון שפעלה בגטו וילנה ובדילמות של אנשי היודנראט שם, שני המחזות הנוספים בטרילוגיה הם "אדם" ו"במרתף"; "ליל העשרים" ו"כפר" עוסקים בראשית ההתיישבות בארץ.
* **נגיעות אקטואליות**: "עד ראייה" (2003) עוסק בנושא הסרבנות בצבא, דרך סיפור חייו של פרנץ יגרשטטר, אוסטרי שסירב לשרת בצבא הוורמכט; "זמן אמת" (2005), עוסק בפקודה בלתי חוקית בעליל. "החיים הקסומים" (2007, עלה בווינה), עוסק בקבוצת מדענים שהתכנסו על מנת לנסות על עצמם תכשיר שיעילותו מוטלת בספק ונועד להאריך חיים בהנדסה גנטית.

### רשימת המחזות שכתב

## גלריה

קובץ:Ghetto-0376.jpg|ההצגה גטו בקאמרי
קובץ:Gesher 20 001.JPG|ההצגה כפר בגשר
קובץ:Doron Tavori in Alma.jpg|ההצגה אלמה בהפקה משותפת של הקאמרי עם אלמה הפקות



## ספריו
#### מחזותיו בספרים
* "ליל העשרים", הוצאת במעגל, תל אביב 1978, הוצאת אור-עם 1990
* "נפש יהודי - הלילה האחרון של אוטו ויינינגר", הוצאת אור-עם, תל אביב 1982
* "גטו", הוצאת אור-עם תל אביב 1984
* "הפלשתינאית", הוצאת אור-עם תל אביב 1985
* "עד ראייה" (בהשראת פרשת פרנץ יגרשטטר) הוצאת אור-עם תל אביב 2004
* "גיבור מעמד הפועלים", הוצאת אור-עם תל אביב 2006
* "אני לא דרייפוס", (מונודרמה), הוצאת אור-עם תל אביב 2008
* "שעתו האחרונה של קול" (מונודרמה), הוצאת אור-עם תל אביב 2008
* "דבש: הלילה השלישי", הוצאת אור-עם תל אביב 2008
* "קולות בלילה" (Libera Me), הוצאת אור-עם תל אביב 2009
* "הביתה הביתה", הוצאת אור-עם תל אביב 2010
* "בעל למופת", הוצאת אור-עם תל אביב 2011 (בהשראת An Ideal Husband מאת אוסקר ויילד)
* ״איש המאה״, הוצאת אור-עם תל אביב 2018

#### ספרות, רומנים, סיפורים, פוליטיקה
* "שתיקה", (רומן) הוצאת הקיבוץ המאוחד, ספרי סימן קריאה, 2000
* "ויסקי זה בסדר" (סיפור), הוצאת הקיבוץ המאוחד, ספרי סימן קריאה, 2005 בעריכת מנחם פרי
* "כאן ועכשיו: עמיר פרץ והמצב הישראלי" (מונוגרפיה), הוצאת ידיעות אחרונות, תל אביב, ספרי חמד, 2006
* "חופשת שחרור", הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2017

## לקריאה נוספת
* נורית נתנאל, "**מראות נשברות - ייצוג הישראליות ועיצובה במחזותיהם של יהושע סובול והלל מיטלפונקט**", הוצאת הקיבוץ המאוחד ומכון מופ"ת, 2012. 
* יהושע סובול, **גיבור מעמד הפועלים**, באנתולוגיה "תמונה קבוצתית" (ספרות ישראלית במאה ה-21), עמ' 249–255, הוצאת כרמל, 2017.

## קישורים חיצוניים

* כתבי יהושע סובול בפרויקט בן יהודה.

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* , פורסם שבוע קודם לכן בטיים אאוט תל אביב
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:מחזאים ישראלים
קטגוריה:במאי תיאטרון ישראלים
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:יקירי תל אביב-יפו לשנת 2022
קטגוריה:זוכי פרס התיאטרון הישראלי: מפעל חיים
קטגוריה:זוכי פרס שולמית אלוני
קטגוריה:זוכי פרס היצירה בתחום הציונות
קטגוריה:זוכי פרס רוזנבלום
קטגוריה:סגל על המשמר
קטגוריה:בוגרי תיכון חדש
קטגוריה:בוגרי השומר הצעיר
קטגוריה:בוגרי אורנים - המכללה האקדמית לחינוך
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פריז
קטגוריה:פעילי מרצ
קטגוריה:גטאות
קטגוריה:אתאיסטים ישראלים
קטגוריה:תל מונד: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1939