קרלוס סלזדו

**קרלוס סלזדו** (בצרפתית: **Carlos Salzedo**; 6 באפריל 1885 – 17 באוגוסט 1961) היה נבלאי, פסנתרן, מלחין ומנצח צרפתי, הידוע בשל יצירתו לנבל "שיר בלילה".

## ביוגרפיה
קרלוס סלזדו נולד בארקאשון למשפחה של מוזיקאים ממוצא ספרדי-יהודי איברי. אמו, תרז ז'ודית אנה סלזדו-סילבה, הייתה פסנתרנית ואביו, יצחק גסטון סלזדו, היה זמר. הוריו התגוררו בבאיון ושהו בחופשה בארקשון כאשר גברת סלזדו נפלה במדרגות, מה שהוביל ללידתו המוקדמת של ילדם השני, קרלוס סלזדו, חודשיים לפני המועד, ב-6 באפריל 1885. ילדם הראשון, מרסל, הפך לכנר בולט, מנצח ומלחין של מוזיקה קלה.

אנה סלזדו היא מורה לפסנתר, במהלך הקיץ בביאריץ, עבור חצרה של המלכה האם מריה כריסטינה מספרד. בגיל שלוש, לאון-צ'ארלס מנגן בפסנתר עבור מריה כריסטינה, המכנה אותו "מוצרט הקטן שלי". כשהוא בן חמש, אמו מתה והמשפחה עוברת לבורדו. הילד נקשר למנהלת משק הבית שלו, אישה ממוצא בסקי, מרת' טאטיבווה בידבריפה, שנשכרה לטפל בילדים. סלזדו מחשיב את עצמו כבסקי מבחינה תרבותית. הוא מסביר את העדפתו בשל המקצב של חמישה רבעים (חמש פעימות), האופייני לריקוד הבסקי, הזורציקו.

לאחר שהתחיל לנגן בפסנתר בגיל שלוש, כתב את היצירה הראשונה שלו, פולקה בשם "יתוש". הנושא של יצירה זו הופיע שוב בפולקה אחרת שנכללה ב"סוויטה של שמונה ריקודים" שלו (1943). בגיל שש הוא נכנס לבית הספר למוזיקה של בורדו. שלוש שנים מאוחר יותר הוא זכה בפרס הראשון בפסנתר ובסולפג'. לאחר מכן המשפחה השתקעה בפריז. בגיל תשע, לאון-צ'ארלס נרשם לקונסרבטואר של פריז, שם זכה שוב בפרס הראשון שלו בפסנתר (בכיתתו של דסקומב) ובסולפג' (עם שוורץ). הוא המשיך את לימודי הפסנתר שלו עם שארל דה בריו (בנם של המליברן והכנר הבלגי) ותלמידו של תאלברג.

גסטון סלזדו, אביו, שהיה אז מורה לפיתוח קול, ובריו ביקשו מלאון-צ'ארלס לבחור כלי נגינה שני. הנבל נבחר בשל יכולותיו המוגבלות בנגינה בכלי נשיפה, וכיוון שאחיו הבכור, מרסל, כבר בחר בכינור. ב-20 במאי 1899, גסטון סלזדו קנה לו נבל בעל 43 מיתרים מעץ מייפל מתוצרת "אראר" (Erard). כיוון שמתחילים לא התקבלו לקונסרבטואר, קרלוס לקח שיעורים אצל מרגריט אשאר. לאחר מספר חודשים הוא התקדם מספיק כדי להתקבל כתלמיד פרטי של אלפונס הסלמנס, פרופסור לנבל בקונסרבטואר. לאחר שנת לימודים אחת הוא נכנס לקונסרבטואר לכיתת הנבל של הסלמנס. הוא היה בן שלוש עשרה.

בגיל שש עשרה, סלזדו זכה בפרס הראשון בנבל ובפסנתר באותו היום; הישג חסר תקדים עד היום, שזיכה אותו בפסנתר כנף של "סטיינוויי". עוד כסטודנט, סלזדו שימש כנבלאי שני בתזמורת "קונסר לה מורו" ובתזמורת האולימפיה בפולי ברז'ר. סלזדו זכה לשבחים על יצירותיו ממנהל הקונסרבטואר, גבריאל פורה.

החל משנות ה-20, סלזדו הופיע בקביעות כסולן עם תזמורות גדולות, בייחוד עם תזמורת פילדלפיה, אך גם בסיורי הופעות כסולן, כמנצח על אנסמבל נבלים או כחבר בשלישיית חליל, צ'לו ונבל. השלישייה שלו הפכה לשלישיית BSB והם יצאו יחד לסיורי הופעות רבים ומוצלחים. פעילותו בשנות ה-20 לבדן מפעימה באנרגיה שלה. תהילתו הייתה רבה והוא הופיע לעיתים קרובות בעיתונים בזכות הופעותיו המוזיקליות. המבקר וירג'יל תומסון השווה אותו לוונדה לנדובסקה, והוא נחשב לחלוץ ולאמן מרתק.

גישתו לנבל הייתה ייחודית בהשוואה לתוכניות המוזיקליות המקובלות באותה תקופה. בעוד שרוב הנבלאים ניגנו רפרטואר של "סלון" ואידיליות רומנטיות, הוא קידם עיבודים קלאסיים באמצעים יעילים, לצד מוזיקה צרפתית חדישה. בדרך זו הוא זכה להערכתם של חבריו המוזיקאים. עונת ההופעות שלו כללה בדרך כלל רסיטל סולו, סיורים עם הרכביו השונים (שלישיית לוטס או שלישיית BSB, אנסמבל הנבלים של סלזדו, ומאוחר יותר אנסמבל סלזדו לקונצרטים), וכן הופעות עם תזמורות. הוא היה מורה מבוקש, שלימד באופן פרטי בניו יורק, בקיץ במושבה שלו בקמדן שבמיין, ובמכון קרטיס (פילדלפיה), שם הקים ותחזק כיתת אמן עד 1961 – אותה המשיכה תלמידתו, אליס שליפו (1908–2008).

רפרטואר הסולו שלו נוגן עם התזמורות הגדולות ביותר. הוא ניגן לעיתים קרובות את ה"כוראל ווריאציות" של וידור ואת הפואמה הסימפונית שלו עצמו, "האי המכושף". הוא ביצע את הופעת הבכורה האמריקאית של ה"מבוא ואלגרו" מאת מוריס ראוול (15 בינואר 1928 בניו יורק). הוא נהג לנגן את הקונצ'רטו של הנדל, הקונצ'רטו לחליל ונבל של מוצרט, הקונצ'רטו המשולש (1935) של ברנרד וגנאר (שהוזמן על ידי שלישיית לוטס), והקונצ'רטו (1944) של נורמן דלו ג'ויו, לו תרם את הקדנצה, כפי שעשה גם עבור הקונצ'רטו לנבל אופוס 31 (1945) של ניקולאי ברזובסקי. הקונצ'רטו שלו לנבל ושבעה כלי נשיפה בוצע בבכורה על ידי לוסיל לורן ולילי לסקין, והקונצ'רטו השני שלו בוצע בבכורה לרגל חגיגות המאה להולדתו ב-1985 על ידי ג'ניפר הולט.

סלזדו נפטר ב-17 באוגוסט 1961 בווטרוויל שבמיין, בגיל 76, בזמן שב"בייטס קולג'" נערכו המבחנים האזוריים של המטרופוליטן אופרה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מנצחים צרפתים
קטגוריה:מלחינים צרפתים
קטגוריה:פסנתרנים צרפתים
קטגוריה:נבלאים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1885
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1961