כרוב (מיתולוגיה)

[ממוזער|כרוב (ספינקס מכונף) על לוחית [שנהב בלבנט הקדום|שנהב לבנטיני, נמצאה בשנהבי כלח]]
**כרוב** הוא יצור כלאיים  מיתי המופיע במיתולוגיות שמיות, בעל פני אדם, גוף בעל חיים (אולי שוורים) וכנפיים – כלומר, ספינקס מכונף.

הכרוב נזכר מספר פעמים בתנ"ך; במשכן ובבית המקדש הראשון ניצבו פסלי זוג הכרובים בקודש הקודשים. בפרשנות היהודית והנוצרית המסורתיות, הכרובים מפורשים לרוב כדמויות של תינוקות מכונפים המסוככים על ארון הברית. עם זאת, אין זאת הפרשנות היחידה. כבר אצל יוסף בן מתתיהו אנחנו מגלים שדמותם של הכרובים נשכחה לפני זמנו (המאה ה־1 לספירה).
## מקור השם
חוקרים אינם מסכימים בנוגע לאטימולוגיה של המונח "כרוב". העמדה הנפוצה ביותר קושרת את הכרוב עם המונח האכדי כריבו/כוריבו (kāribu/kurību), המציין גם הוא יצור מגונן המצוי בשערים.

## במיתולוגיות קדומות
[ממוזער|תבליטי כרובים ואריות בחזית המקדש באתר [עין דארה (אתר ארכאולוגי)|עין דארה בצפון סוריה]]

הכרוב באמנות של הלבנט הקדום הוא יצור בעל גוף חיה (אריה או שור), כנפיים וראש אדם. הכרוב היה הווריאציה הלבנטינית של הספינקס המצרי; על אף דמיונו ללמסו הנהריימי (מסופוטמי), הם אינם זהים, והלמסו נעדר מהאמנות הקדומה של הלבנט. ארכאולוגים לעיתים לא מבדילים בין המונחים "כרוב" ו"ספינקס" (או "ספינקס מכונף") כאשר הם מתארים ממצאים המציגים כרובים. באמנות הכנענית והפיניקית (בין השאר באמנות השנהב) הכרוב הוצג כספיקנס מכונף, בעל גוף אריה, ראש אדם וכנפי נשר. הכרובים נחשבו ליצורים מגוננים.

תבליטי כרובים הופיעו במקדש בעין דארה, שמבנהו הושווה לזה של מקדש שלמה.

הכרובים הופיעו באמנות הכנענית־פיניקית בכסי עשתרת, כס פולחני עליו יושב אל או מלך, אשר משני צדדיו כרובים. כס הכרובים מבטא סמליות מלכותית, בדומה לספינקס המצרי הקרוב המסמל גם הוא מלוכה. ייצוגים כאלה נמצאו מתקופת הברונזה המאוחרת במגידו עד התקופה הרומית בפיניקיה, וכן במושבות הפיניקיות בעברי הים, ואף נרמז בתנ"ך (ראו #כרוב ממשך הסוכך).
קובץ:Ivory plaque from Megiddo IAA 1938-780.jpg|טקסט=לוח שנהב עם כס עשתרת ממגידו|לוח שנהב עם כרובים בכס עשתרת, שנהבי מגידו, המאה ה־13 לפנה"ס
קובץ:Ahiram.jpg|טקסט=כס מלכות דומה מתואר על ארון אחירם|כס מלכות עם כרובים על ארון אחירם
קובץ:עשתרת על כס כרובים מקפריסין – Astarte on cherubs throne from Cyprus – הכרוב הימני 4.jpg|כרוב בפסל עשתרת מהמאה השישית לפנה"ס מקפריסין
קובץ:Proyecto REMAN3D 33438 Dama de Galera (44908844311).jpg|"הגבירה מגלרה" , צלמית פיניקית באבן בהט מהמאה ה-7 לפנה"ס שנמצאה בדרום ספרד
קובץ:Throne of Ashtart.jpg|כס עשתרת ממקדש אשמון בצידון
קובץ:National Museum of Beirut – Thrones of Astarte 2.jpg|צלמיות אבן של כסי עשתרת עם כרובים בצדיהם


## הכרובים בתנ"ך
בספר בראשית מתוארים הכרובים כשומרי עץ החיים אשר בגן עדן, יחד עם להט החרב המתהפכת (ויש מפרשים שזהו נשקם): .

ספר שמות מעיד כי כרובים קישטו את יריעות אוהל מועד: .

על הכפורת, המכסה של ארון הברית, היו שני פסלים של כרובים. במקדש שלמה ניצבו בנוסף ליד הארון שני פסלים עשויים מעץ הזית ומצופים זהב, בגובה עשר אמות אשר סככו על ארון הקודש. ארון הקודש שכן בקודש הקודשים, שבו התגלה אלוהים מ"בין הכרובים".

בתיאורי הנביאים, הכרובים היוו את מרכבתו, אולי בדומה לרוח שנשאה אותו, כמתואר בספר תהילים ובספר שמואל:

### אצל יחזקאל
דמויות כרובים מפורטות ופועלות, נמצא אצל יחזקאל בפרק י', שם הכרובים הם בעלי ידי אדם:
, ובעלי ארבע כנפיים:
. החזון עצמו מורכב ביותר, אך יחזקאל מקשר בחזונו בין אריה, שור, נשר ואדם (החלקים המרכיבים את דמות ה'שדו' או ה'כירובו'):
. הזיהוי הוודאי של כרובים כחיות מצוי אצל יחזקאל בהמשך:
, .
[ממוזער|תבליטים מ[תל חלף|גוזן, התבליט האמצעי מציג כרוב עם ראש אריה וראש אדם]]
את הכרוב מרובה הפנים שאב יחזקאל ככל הנראה מהאמנות הצפון־סורית, שאליה נחשף בימי גלותו. בצפון סוריה (למשל בגוזן (תל חלף), ובתבליטים הפלסתיניים בחלב; כרוב מסוג זה היה מוכר בלבנט עוד בתקופת הברונזה, כפי שניתן לראות בשנהבי מגידו שנוצרו בסגנון חתי) היה נפוץ באמנות יצור מכונף בעל גוף חיה, ראש אדם ומתחתיו ראש אריה, ולעיתים על קצה זנבו היה ראש נשר.

השימוש של יחזקאל במונח "פנים" יצר אצל פרשנים דתיים לאורך הדורות את ההבנה שהכוונה היא שיש לכל אחד מהכרובים ארבע פנים שונים בראשו, אך המילה "פנים" יכולה לשמש לאו דווקא כפני אדם (או חיה) אלא במשמעות צדדים, דהיינו שלכל כרוב היו 4 חלקים – פני אדם, כנפי נשר, גוף שור ורגלי אריה – דבר המקביל כפי שראינו לדמויות הכרובים ממסופוטמיה. אך בכל מקרה, לא ניתן להסתמך על תיאורו של יחזקאל כאמין או כמדויק מכמה סיבות. ראשית, כמות הפנים משתנה בפרק מ"א, שם נאמר:
, וכן פני השור משתנים לפני כרוב:
.

כמו כן, בהשוואת תיאורי יחזקאל את האופנים והכרובים לכתוב על המכונות שהיו במקדש (), יש האומרים כי משם הוא שאב את החומרים שהרכיבו את חזונו, אחרים אומרים ששאב את השראתו מאיורים ופסלים שראה במקדשי בבל – שכן הוא זכה להיות במקדש רק בילדותו, כאשר את רוב חייו בילה בגלות, וכל נבואותיו היו בבבל.

#### כרוב ממשך הסוכך
[ממוזער|[הכתרת זמרי-לים|הכתרת זמרי־לים – תמשיח בו מתואר המלך האמורי זמרי־לים מקבל את סמלי המלוכה מהאלים במבנה באמצע גן עם חיות מיתולוגיות, ביניהן כרובים; למטה נראות שתי דמויות מחזיקות כדים מהם בוקעים נהרות בארבעה ראשים, בדומה לנהרות הבוקעים מגן עדן. החומר המיתולוגי בציור הושווה לסיפור גן עדן.]]
בקינת יחזקאל על העיר צור מתואר מלך צור כמושלם, חכם, יפהפה, ויושב בגן עדן, מסוכך באבני חן שונות ויקרות (לדימוי זה יש זיקה לאגדות שונות מהאזור) שנוצרו במיוחד בשבילו. מלך צור מעוטר בתואר רב־משמעות: . הסמליות של כס הכרובים, המוכר מהאמנות הפולחנית הפיניקית, ככס מלכותי באה לידי ביטוי בתואר זה. עדיה חורון שיער שהמילה "ממשח" מרמזת, לאור הסחר הענף של צור בצפון אפריקה (באמצעות קרתחדשת) ומערבה, לשם אימשיע'ים. הדבר מתבסס גם על זיהוי גן עדן בצפון אפריקה, ומציאת היסוד באגדת גן עדן והגירוש ממנו (שאחריו הוצבו הכרובים לשמור על הדרך לגן) באירועי המדבור של הסהרה, שכפו על יושבי האדמות הפוריות שהפכו למדבר לנדוד מזרחה. הנמשל הוא שמלך צור מסוכך, מגן על ארצות־חסותו, ובכך מתקבל על הדעת זיהוי משמעות המונחים במערב, שם התרכז עיקר הסחר הצורי. יהוה שם את מלך צור, הכרוב, בהר קודש, ובניגוד לקינה הקודמת המאשימה את מלך צור ביוהרה בחושבו עצמו לאלוהים, פה נאמר במפורש , כלומר הוא שלט בגן כאלוהים השולטים בעולם.

## במסורת הרבנית

התלמוד ער להשוואה בין תיאורים שונים של הכרובים במקרא, אך דוחה אותה, ומסביר כי הכרוב הוא צורת ילד אנושי. חז"ל פירשו את המילה "כרוב" על דרך הארמית (בדיאלקט ארץ־ישראלי) – "כרביא" (כמו ילד), אך כבר פרשן המקרא אבן עזרא בפירושו ל ציין שאין לקבל זאת כניתוח בלשני מדעי של המילה.

## בנצרות
בתאולוגיה הקתולית מימי הביניים מתואר הכרוב כאחד המובילים בהיררכיית המלאכים, לצד השרפים. במסורת הנוצרית הפשוטה הפך "כרוב" ( למילה נרדפת ל"מלאך", ובמיוחד למלאכים בעלי חזות ילדותית.

## ראו גם
* ארון הברית
* כס עשתרת
* למסו
* ספינקס
* שרף
* מלאך

## לקריאה נוספת
* 
* Albright, W. F., "What Were the Cherubim?", *The Biblical Archaeologist* 1 (1938), pp. 1–3. Reprinted in G. Ernest Wright and David Noel Freedman (eds.), *The Biblical Archaeologist Reader*, vol. 1, Chicago: Quadrangle Books, 1961, pp. 95–97.
* R. Gilboa, ‘Cherubim – An Inquiry into an Enigma’, *Biblische Notizen*, 82, 1996, 59–75


## קישורים חיצוניים

* ד"ר רענן אייכלר, איזה מין יצורים הם הכרובים? באתר "התורה"
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יצורי כלאיים מיתולוגיים
קטגוריה:ישויות מיתיות בתנ"ך
קטגוריה:מיתולוגיה מסופוטמית
קטגוריה:מיתולוגיה כנענית
קטגוריה:מיתולוגיה פיניקית
קטגוריה:מלאכים ביהדות
קטגוריה:מלאכים בנצרות
קטגוריה:דרגות של מלאכים