open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אי-יציבות ג'ינס

**אי־יציבות ג'ינס** היא מונח באסטרופיזיקה המתייחס לתנאי הסף הדרושים לכך שענני גז בין-כוכביים יקרסו כתוצאה מכבידה עצמית, וכתוצאה מכך, יהפכו לכוכבים. תנאים אלו קרויים על שם פיזיקאי בריטי ג'יימס ג'ינס (James Hopwood Jeans), שהראה כי בתנאים מסוימים ענן גז עשוי לקרוס, אם כוח הכבידה גובר על הכוח שמפעיל הגז (דרך לחץ).

כדי שענן גז יתחיל בתהליך קריסה לצבירי כוכבים, נדרש שהכבידה העצמית שלו תגבר על הלחץ התרמי שלו. כלומר, ענן הגז יהיה קשור אם האנרגיה הגרביטציונית גדולה מהאנרגיה הפנימית של הגז. ג'ינס הגדיר מסה קריטית ("מסת ג'ינס") כזו שכל ענן שמסתו גדולה ממסת ג'ינס, יקרוס ויהפוך לכוכב.

נניח שיש ענן גז בעל רדיוס \ R, שמורכב ממולקולות שהמסה הממוצעת של כל אחת מהן היא \ \bar{m}. בהנחת גז אידיאלי מסת ג'ינס, \ M_J, היא M_J=\frac{3kT}{2G\bar{m}}R.

כאשר \ G - קבוע הכבידה, \ k - קבוע בולצמן ו-\ T - טמפרטורת הגז.

קריסה של ענן הגז לכוכבים יכולה איפוא לקרות בשני שלבים:

#תחילה ענן בין-כוכבי קורס, לפי אי־יציבות ג'ינס.
#כאשר הענן קורס וצפיפותו עולה, חלקים שונים בענן הבין כוכבי הדחוס עוברים קריסה לפי קריטריון ג'ינס, כדי ליצור קבוצות כוכבים.

## יציבות של גוף כנגד קריסה
נתון גוף בחלל (כוכב או ענן גזי). על מנת שהגוף לא יקרוס לתוך עצמו, צריכים להתקיים שני תנאים: מסתו של גוף קטנה מ**מסת ג'ינס** ורדיוסו קטן מ**רדיוס ג'ינס**. נגדיר גדלים אלה באופן הבא:
*מסת ג'ינס :
\ M_J = \left( \frac{5 K_B T}{G \mu m_H} \right) ^{\frac{3}{2}} \left( \frac{3}{4 \pi \rho_0 } \right) ^\frac{1}{2} 

*רדיוס ג'ינס:
\ R_J= \left( \frac{15K_BT}{4 \pi G \rho_0 \mu m_H} \right) ^\frac{1}{2} 

כאשר \ G הוא קבוע הכבידה, \ K_B הוא קבוע בולצמן ו-\ T טמפרטורת החלקיקים כאמור לעיל. בנוסף, \ \mu  הוא המסה הממוצעת של חלקיק ביחידות של מסת אטום המימן, \ m_H  הוא מסת אטום המימן (הנתון ע"י:  m_H = 1.67 \times 10^{-24} \left[ g \right] ) ו- \ \rho_0  הוא צפיפות כחומר.
## ראו גם
* קריסה כבידתית
* קדם-כוכב

קטגוריה:אסטרופיזיקה
קטגוריה:שלבים במחזור החיים של כוכבים
Music & Me

**Music & Me** הוא אלבום הסולו השלישי של הזמר מייקל ג'קסון, שיצא לאור ב-13 באפריל 1973, בהוצאת מוטאון.
ג'קסון, בגיל 14 בלבד, הוא אחד האמנים המעטים בעל קריירה מצליחה כחבר בלהקת חמישיית הג'קסונים וגם כסולן עצמאי. השירים נכתבו והולחנו על ידי כותבים שונים.

## רשימת השירים באלבום

## מצעדים ומכירות
With a Child's Heart הגיע למקום ה-50 במצעד הבילבורד הוט 100
ומקום 14 במצעד בילבורד רית'ם אנד בלוז.
Music & Me נמכר בארבעה מיליוני עותקים ברחבי העולם, כאשר רק בארצות הברית נמכרו מיליון עותקים. למרות זאת, הוא נחשב כישלון מסחרי ביחס לאלבומיו הקודמים של ג'קסון.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי מייקל ג'קסון
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת מוטאון
גלוסטרשייר

**גלוסטרשייר** (באנגלית: **Gloucestershire**) הוא אחד ממחוזות אנגליה. המחוז, הנמצא בדרום-מערב אנגליה שבממלכה המאוחדת, מהווה חלק מאזור הקוטסוולד, וכולל חלק מעמק הנהר סוורן וכן את יער דין.

העיר גלוסטר משמשת כבירת המחוז. ערים נוספות במחוז הן צ'לטנהאם, סטראוד, סיירנססטר וטווקסברי.

המחוז נחשב לאחד המחוזות המסורתיים של אנגליה, וגובל במחוז גוונט בוויילס, ובמחוזות המסורתיים הרפורדשייר, ווסטרשייר, ווריקשייר, אוקספורדשייר וילטשייר, סאמרסט ובריסטול שבאנגליה.

## היסטוריה
עד שנת 1373 הכיל מחוז גלוסטרשייר את העיר בריסטול. בשנת 1974 הועבר חלקו הדרומי של המחוז למחוז אייבון, ועם ביטול המחוז הפך אזור זה למועצה מקומית עצמאית.

## אתרים בעלי חשיבות
בגלוסטרשייר מצויות מספר טירות ואחוזות ובהן טירת ברקלי, טירת בורסטון וטירת סודלי וכן מספר אחוזות ובהם אחוזת קלקוט ואחוזת אוולפן.
בגלוסטרשייר מספר ארמונות של בית המלוכה הבריטי ובהם בית הייגרואוב, פארק גאטקומב ואחוזת נת'ר ליפיאט.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

*
קטגוריה:אנגליה: מחוזות
קטגוריה:מחוזות הספר הוולשי
אדפטיישן

**אדפטיישן** (במקור: **Adaptation**) הוא סרט קולנוע בבימויו של ספייק ג'ונז ולפי תסריטו של צ'ארלי קאופמן. הסרט עוקב אחר ניסיונו האמיתי של קאופמן להתמודד עם עיבוד ספר לתסריט מוצלח (אדפטציה קולנועית), כישלונו במשימה והלחצים הנובעים מכך. בסרט מככבים ניקולס קייג', מריל סטריפ וכריס קופר, אשר אף זכה בפרס אוסקר על משחקו.

## עלילת הסרט

מחבר התסריט עבור "אדפטיישן", צ'ארלי קאופמן, התחיל בכתיבתו כאשר ניסה לעבד את הספר "גנב הסחלבים" לקולנוע. קאופמן נכשל ולא הצליח ליצור תסריט מוצלח, לטעמו. לבסוף החל לכתוב על עצם תהליך הכתיבה של התסריט, בהתייחסות עצמית לניסיונות ולמחשבות שלו. הסרט אכן עוקב אחר תסריטאי בשם צ'ארלי קאופמן, שאותו מגלם קייג', אשר מנסה לעבד את אותו הספר לתסריט ונכשל. עם זאת ובניגוד למציאות, ב"אדפטיישן" יש לקאופמן אח תאום ושמו דונלד (אשר דמותו מגולמת אף היא על ידי קייג'), שהוא מעין אגו חלופי של התסריטאי. בעוד צ'ארלי מנסה לכתוב סרט אמנותי, דונלד מציע לו לכלול בו יותר סצנות פעולה או מין. דבר זה בא לידי ביטוי בסרט עצמו, כאשר צ'ארלי מבקש מדונלד לעזור לו עם סיום התסריט שהוא כותב והעלילה משתנה בהתאם לסגנון הכתיבה של דונלד.

עם התקדמות הסרט ועיבוד התסריט על ידי התאומים, חלק מהסצנות מתרחשות לפי אותו עיבוד בדיוני. בסצנות אלו מככבים סטריפ וקופר כגיבורי הסרט הבדיוני ואף הן מושפעות מסגנון הכתיבה השונה של התאומים.

## סוגיית התאום
ניכר כי הסרט מבוסס על ניסיון חייו של קאופמן, על מחשבותיו ועל הלך רוחו במהלך עיבוד הספר לתסריט, ולכן עולה שאלת זהותו של דונלד - דמות התאום בסרט. לקאופמן אין אח תאום במציאות, ונראה כי דמותו של דונלד מייצגת צד אחר של אישיותו: את האלטר-אגו של האמן המבקש לעשות סרטים מסחריים ו"הוליוודים" יותר. דמותו של דונלד חרגה ממעמדה במסגרת עלילת הסרט, והשם "דונלד קאופמן" מצוין כשותף להפקה; הוא אף חתום על התסריט. עקב כך זכתה הדמות הבדיונית במועמדות לאוסקר, בפרס גלובוס הזהב ובפרסים ומועמדויות רבים אחרים על כתיבתו.

הסרט מוקדש לדונלד קאופמן בכתוביות החותמות את "אדפטיישן". האח התאום נפטר כביכול במהלך כתיבת התסריט. עם יציאת ה-DVD של הסרט ניתן לצפות בדף ה"פילמוגרפיה" של היוצר הבדיוני, הכוללת את "אדפטיישן" עצמו.

## קישורים חיצוניים
* 

**ביקורות**
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 2002
קטגוריה:סרטי דרמה קומית
קטגוריה:סרטי קולומביה
קטגוריה:סרטי קומדיה שחורה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים על קולנוע
קטגוריה:סרטים עם עלילה לא ליניארית
קטגוריה:סרטים על סופרים
קטגוריה:סרטים המבוססים על ספרי עיון
קטגוריה:סרטים עם מוזיקה מאת קרטר בורוול
קרם

[ממוזער|שמאל|200px|הכנת קרם [שוקולד באמבט מרים]]
[ממוזער|שמאל|200px|[עוגה מצופה קרם שוקולד ושמנת חמוצה]]
**קרם** במגדנאות הוא תערובת מתוקה המשמשת לציפוי ומילוי קינוחים או כבסיס לקינוחים. קרם עשוי לרוב מחלב או שמנת וסוכר, לעיתים מבושל עם חלמונים. לרוב הקרמים מוסיפים חומרי טעם כגון וניל, שוקולד, לימון ופירות נוספים. 

מאכלים ועוגות רבות מצופות או ממולאות קרם. קינוחים ממולאי קרם מפורסמים הם קרמשניט הממולא בקרם והקינוח האיטלקי קנולי. 

קרמים רבים מעורבים עם קצף חלבונים בטכניקת "קיפול", לשמירת מרקם הקצף. מוס הוא קרם המורכב מקיפול קצפת וקצף חלבונים. 

קרם ברולה וקרם קרמל הם קרמים אפויים. קרם אנגלז הוא קרם מבושל. קרם פטסייר מורכב מבישול של חלב עם סוכר וניל שמאחדים לחלמונים טרופים היטב עם סוכר ומבושלים יחד. 

הקינוחים אי צף וחלב ציפורים מבוססים על קרם וניל מבושל עם איי קצף חלבונים. 

קינוחים רבים מבוססים על קרם מעובה בחומרים מסמיכים כגון עמילן, ג'לטין או אגר, ביניהם פודינג, קרם בוואריה, פנקוטה, קרם קרמל.

## ראו גם
* זיגוג (אפייה)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מגדנאות
*
עירוב שימושים

**עירוב שימושים** (באנגלית, **Mixed-Use Development**)https://research.usc.edu.au/esploro/outputs/conferencePaper/Explaining-mixed-use-developments-a-critical-realists/99447756902621/filesAndLinks?index=0), להבדיל מ"הפרדת שימושים", היא גישה בתכנון ערים ואזורים, הדוגלת בשילוב מספר שימושי קרקע באותו מגרש או מתחם: בנייה למגורים, למסחר, מוסדות ציבור ואף תעשייה קלה.

הגישה עומדת בניגוד לגישה שהתפתחה ברוב העולם המערבי מאז מלחמת העולם השנייה, ודוגלת בהפרדת שימושי קרקע - לאזורים מוגדרים של מגורים (כחלק ממגמת הפרבור והקמת שכונות וערי שינה), מתחמי מסחר, מתחמי חינוך, אזורי תעשייה ועוד.

עירוב השימושים הוא אחד העקרונות המרכזיים של תנועת ה"עירוניות חדשה" ("New Urbanism"). אחת הכותבות הראשונות שצידדו בגישה זו היא העיתונאית ג'יין ג'ייקובס בספרה "מותן וחייהן של ערים אמריקאיות גדולות" שיצא לאור בשנת 1961.

מצדדי הגישה טוענים כי היא מאפשרת הפחתה משמעותית של התלות ברכב הפרטי וזיהום האוויר, שכן היא מאפשרת לקרב את התושבים לשירותים כמו עבודה, חינוך, מסחר ותרבות ומאפשרת להגיע למרבית השימושים היום יומיים באמצעות הליכה או אופניים, דבר המשפר את ההליכתיות באזור הכולל עירוב שימושים. בנוסף, עירוב השימושים יוצר סביבה חיה ושוקקת בכל שעות היום.

## ראו גם
* הליכתיות
* הפרדת שימושים
* עיר בת-קיימא

## קישורים חיצוניים

* 
* רחוב בטוח עם שימושי קרקע מעורבים פרופ' דורון בלשה ואחרים, הטכניון ומרכז רן נאור לחקר בטיחות בדרכים.
* תוכנית אסטרטגית לתל אביב - סיכום דיון על שימושי קרקע עיריית תל אביב יפו ואחרים,
* 
* המדרכה פרק מתוך מותן וחייהן של ערים אמריקאיות גדולות מאת ג'יין ג'ייקובס, בבל
* אגדת דשא סרטון קצר בכיכובו של פרופסור הלל שוקן על בעיות הפרבור בישראל, השלכותיהן וחלופות של עירוניות מתחדשת ועירוב שימושי קרקע. עמותת מרחב והמשרד להגנת הסביבה, 2012.
* 

קטגוריה:עיצוב עירוני
קטגוריה:שימושי קרקע
קטגוריה:התיישבות בת קיימא
אלי כהן (קוקוס)

**אלי כהן** (נולד ב-27 בינואר 1960 ביפו), הידוע בכינוי **קוקוס**, הוא כדורגלן ומאמן עבר ישראלי, קפטן קבוצת הפועל תל אביב ושחקן נבחרת ישראל בשנות ה-80.

## קריירה
אלי כהן נולד לאב שעלה ממרוקו, ולאם שנולדה בלוב וגדלה באיטליה. הוא גדל ביפו ושיחק בקבוצות הנוער של הפועל קריית שלום ושל הפועל תל אביב, במדיה שיחק מאז שעלה לבוגרים עד פרישתו. ב-6 במרץ 1982 כבש את שערו הראשון בקבוצה, בניצחון 1-3 על הפועל באר שבע בחוץ. במהלך שנות השמונים הוביל כהן את קישור הקבוצה יחד עם רפעת טורק ומשה סיני. כהן שיחק בקישור האחורי והיה ידוע כשחקן קשוח ואגרסיבי, אך יחד עם זאת היה פעיל מאוד גם בחלק ההתקפי.

כהן זכה עם הפועל תל אביב באליפות בעונת 1980/1981, לאחר 12 שנים בהן לא זכתה הקבוצה בתואר. בשנת 1983 זכה עם הקבוצה בגביע המדינה. בעונת 1985/1986 זכה עם הקבוצה באליפות נוספת, ובעונת 1987/1988 הציג את עונת השיא שלו: לאחר שכוכב הפועל תל אביב, משה סיני, עבר לשחק בבלגיה, נטל כהן את המושכות של הקבוצה והוביל אותה לאליפות השלישית באותו עשור, שבסופה זכה בתואר כדורגלן העונה בישראל מטעם עיתון מעריב. שנה לאחר מכן ירד עם הפועל תל אביב לליגה השנייה בפעם הראשונה בתולדותיה, אך למרות שהיה שחקן נבחרת בחר כהן להישאר בקבוצה ותרם רבות להעפלתה לליגה הבכירה אחרי עונה אחת. בסך הכל רשם כהן 275 הופעות במדי הפועל תל אביב, בהן כבש 46 שערים בליגה, ובסך הכל 65 שערים בכל המסגרות. בשנת 1993 פרש ממשחק פעיל.

ב-30 באוקטובר 1983 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ישראל, במשחק מול נבחרת פורטוגל. במשחק זה כבש את שערו הראשון בנבחרת, והפך לשחקן סגל קבוע לאורך שנות השמונים. משחקו האחרון היה במסגרת מוקדמות מונדיאל 1990, מול נבחרת אוסטרליה. בסך הכל רשם במדי הנבחרת 20 הופעות, בהן כבש 3 שערים.

## לאחר הפרישה
לאחר פרישתו אימן את מכבי יפו שעמה עלה ליגה, את הפועל בת ים ואת מכבי יבנה. כמו כן שימש כסוכן שחקנים.

ב-15 במאי 2007 הורשע בהטיית 11 משחקי כדורגל, במסגרת פרשת שופטים באדום, וב-2 בספטמבר במשפטו נגזר דינו לשלוש שנות מאסר בפועל, שנתיים מאסר על תנאי וקנס בסך 25,000 ש"ח. בגזר דינו קבע בית המשפט:
: "לעבירות חמורות אלו נופך חומרה נוסף, דווקא עקב היות אלי כהן שחקן עבר באחת מקבוצות הפאר של הכדורגל בארץ, שחקן עבר בנבחרת ישראל ומאמן. את פרק ההימורים האסורים בחייו החל עוד בתקופה בה אימן. לאחר מכן הפך את ההימורים האסורים לדרך חיים ולמקור פרנסתו העיקרי אם לא היחיד. בניגוד לטענת בא כוחו, היותו של אלי כהן שחקן ידוע ומוכר ומאמן בליגות בכירות, אינה לזכותו אלא דווקא לחובתו. מעמד ציבורי גבוה של נאשם דווקא מחייב להחמיר עמו בעונשו, וכך אף בפרשתנו כשלנאשם עמדה בכירה בתחום הכדורגל בארץ."

ב-12 בספטמבר 2011 שוחרר כהן ממאסרו.

## חיים אישיים
כהן אב לשלושה ילדים והוא מתגורר שכונת נחלת יהודה בראשון לציון.

## תארים
;הפועל תל אביב
* אליפויות: 1980/1981, 1985/1986, 1987/1988
* גביע המדינה: 1982/1983

;תארים אישיים
* כדורגלן העונה בישראל: 1987/1988

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:קשרי כדורגל ישראלים
קטגוריה:תל אביב-יפו: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ישראל
קטגוריה:מאמני כדורגל ישראלים
קטגוריה:מאמני מכבי יפו
קטגוריה:מאמני מכבי יבנה
קטגוריה:מורשעים בעבירות מסוג סחיטה, מרמה ועושק בישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1960
פרנקנשטיין הצעיר

**פרנקנשטיין הצעיר** (באנגלית: **Young Frankenstein**) הוא סרט פרודיה על סרטי אימה משנת 1974, בבימוי של מל ברוקס. הסרט מבוסס על סיפור "פרנקנשטיין" ופורסם תחת הסלוגן "הקומדיה המפחידה ביותר בכל הזמנים". בשנת 2007 עובד הסרט למחזמר באותו שם.

## עלילה
ד"ר פרונקנסטין הצעיר (ג'ין ויילדר) שמתכחש בתוקף למורשת סבו, ד"ר פרנקנשטיין ואף מתעקש לבטא את שמו אחרת, מגיע לטירת סבו. בעקבות אירועים מסתוריים וצלילי כינור שמקורם לא ידוע הוא מגלה את כתבי סבו, שמתארים כיצד הצליח להחיות גופות מתות. פרונקנסטין מניח ידו על גופה גדולה ובריאה (פיטר בויל), ושולח את המשרת איגור (מרטי פלדמן) להביא את מוחו של מדען ידוע שנפטר. פרונקנסטין מקווה להשיב את הגאון לתחייה, אך איגור נכשל, ומביא תחת זאת מוח של אדם אלים.

רק לאחר שפרונקנסטין מחייה את הגופה מתגלה עומק הצרה. המת-החי אכול פחדים וסיוטים, ובשל שרשרת של טעויות גורם נזק רב בעיירה הסמוכה. תושבי העיירה מצטיידים בלפידים ונערכים לבצע לינץ' בפרונקנסטין ושאר שוכני הטירה, ורק הקרבה אישית מצד פרונקנסטין תעמוד בדרכם.

## שחקנים
* ג'ין ויילדר – ד"ר פרנקונסטין
* טרי גאר – אינגה
* קלוריס ליצ'מן – פראו בלוכר
* מרטי פלדמן – איגור
* פיטר בויל – המפלצת
* מדלין קאן – אליזבת, ארוסתו של פרנקונסטין
* קנת מארס – האופיצר קמפ
* ג'ין הקמן – העיוור עם המרק
## הוקרה
הסרט היה מועמד לשני פרסי אוסקר ולשני פרסי גלובוס הזהב. הוא זכה בחמישה פרסי סאטורן: בקטגוריות סרט האימה הטוב ביותר, הבימוי, שחקן המשנה, איפור ועיצוב-תפאורה. כותבי התסריט זכו בפרס הוגו, ובפרס נבולה.

השיר Puttin' On the Ritz, שצוטט בסרט, זכה להיכלל ברשימת מאה שנים... מאה שירים.
בשנת 2003 הסרט הוכנס לארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1974
קטגוריה:סרטי מל ברוקס
קטגוריה:סרטי פרודיה
קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
קטגוריה:פרנקנשטיין
קטגוריה:סרטי פוקס המאה ה-20
קטגוריה:סרטים בשימור ספריית הקונגרס
קטגוריה:סרטי פולחן
קטגוריה:סרטים זוכי פרס סאטורן: אימה
קטגוריה:סרטים על עיוורים
סונוריות

בפונטיקה ובפונולוגיה, **סונוריות** (בעברית: **צליליות**) היא מונח המתייחס לעוצמת הצליל שנוצר בעת הפקת הגה מסוים. כל התנועות הן סונורנטיות, כלומר בעלות צליליות גבוהה, אך רק חלק מהעיצורים. העיצורים הסונורנטיים הם בעלי צליליות גבוהה, בדומה לתנועות, משום שבהפקתם מתבצעת חסימה חלקית בלבד של שטף האוויר בחלל הפה. לקבוצה זו משתייכים עיצורים מקורבים (l, r, w, j), ועיצורים אפיים (m, n). נהוג לחלק את העיצורים המקורבים לחצאי תנועות (w, j), ולעיצורים נזילים (l, r) (באנגלית: Liquids), שחלקם צידיים (l).

בעת הגיית העיצורים הסונורנטיים זרימת האוויר חופשית ולא יוצרת "רעש" רב, ולכן, על מנת שיהיו תפיסים לאוזן, הם בדרך כלל קוליים, כלומר בהפקתם יש הרעדה של מיתרי הקול (למשל, מעטות השפות עם /l/ אטומה). בניגוד לכך, הגיית העיצורים החוסמים (Obstruents) – סותמים, חוככים ומחוככים – כן מייצרת "רעש" חזק מספיק, ולכן הם ניתנים להגייה הן כקוליים והן כאטומים (למשל, ברוב השפות קיים הן הסותם הקולי /d/, והן הסותם האטום המקביל לו /t/).

## היררכיית הסונוריות
ניתן לחלק את ההגאים השונים לפי מידת הסונוריות שלהם, מהתנועות הסונורנטיות ביותר ועד העיצורים הסותמים, בעלי הסונוריות הנמוכה ביותר (מימין לשמאל):


**תנועות** (כגון a) **>** **חצאי תנועות** (w, j) **>** **עיצורים נזילים** (l, r) **>** **עיצורים אפיים** (n, m) **>** **עיצורים חוככים** (f, x) **>** **עיצורים סותמים** (p, k)


להיררכיה זו תפקיד מרכזי בהכרעת מבנה ההברה ותפוצת העיצורים בחלקי ההברה השונים. על פי עקרון אוניברסלי המבוסס על היררכיה זו, על ההגה המשמש כגרעין ההברה להיות ההגה הסונורי ביותר בהברה, כאשר ראש ההברה וזנב ההברה סונוריים פחות ממנו. לכן, ברוב השפות גרעין ההברה הוא תנועה או עיצור הברתי סונורנטי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פונולוגיה
קלמנס השביעי (אנטי-אפיפיור)

שמאל|ממוזער|150px|פסל ראשו של קלמנס השביעי, המוזיאון באביניון
**רוברט מז'נבה** (1342 – 16 בספטמבר 1394) היה אנטי-אפיפיור אשר נבחר כאפיפיור קלמנס השביעי על ידי קרדינלים צרפתיים אשר התנגדו למינויו של אורבנוס השישי. רוברט מז'נבה היה האנטי-אפיפיור הראשון באביניון במסגרת הקרע המערבי בכנסייה הקתולית.

## ביוגרפיה
רוברט מז'נבה נולד לאמאדאוס השלישי, דוכס ז'נבה, ב-1342. הוא התקדם בהיררכיה הכנסייתית, מונה לבישוף של ת'רואן ב-1361 ולקרדינל ב-30 במאי 1371.

קיימת בעייתיות היסטורית בניתוח פעילותו של רוברט, שכן מרבית העדויות שנותרו בידינו נכתבו על ידי מתנגדיו מן הזרם המרכזי של הכנסייה הקתולית. אלה תיארו אותו כאדם אכזר, אשר נטה בערוב ימיו אף לשחיתות כנסייתית. בין 1376 ו-1378 שירת רוברט כשליח הכס הקדוש בצפון איטליה. ב-1377 החליט לשים קץ למרידות במדינת האפיפיור, ובייחוד בצ'סנה. הוא פיקד על כוחות ברטאניים שהיו שייכים לקונדוטיירי ג'ון הוקווד, על מנת לכפות על צ'סנה להצטרף למדינת האפיפיור; בין היתר, נטען כי הורה על טבח של בין 2500 ל-5000 תושבים, מעשה אשר נחשב לנפשע גם באותם ימים והקנה לו את הכינוי "הקצב מצ'סנה" או "המוציא להורג מצ'סנה".

ב-20 בספטמבר 1378 נבחר רוברט לאפיפיור על ידי קבוצת קרדינלים אשר לא היו מרוצים ממנהיגותו של אורבנוס השישי. זה האחרון נבחר בהליך מפוקפק. במהלך הקונקלווה צרו בני רומא על הוותיקן כשהם דורשים את מינויו של אורבנוס, אפיפיור ממוצא רומאי. מינוי זה הפך את רוברט לאנטי-אפיפיור (אדם אשר נבחר לכס הקדוש על ידי קבוצה אופוזיציונית לוותיקן) והוא היה הראשון בשושלת של אנטי-אפיפיורים אשר כיהנו באביניון לאחר הקרע המערבי. הפיצול, אשר נמשך עד לשנת 1417 היה פיצול פוליטי: צרפת, סקוטלנד, קסטיליה, אראגון, נווארה, פורטוגל, בית סבויה, דנמרק, נורווגיה ומספר מדינות קטנות בגרמניה הכירו בסמכותו. מכיוון שלא יכול היה להישאר באיטליה, עבר לאביניון שבצרפת, והפך להיות תלוי בחסדיו של הכתר הצרפתי. חלק ניכר ממדינות האפיפיור שלו נתרמו ללואי השני מנאפולי  ועל מנת להשיג משאבים הוא פנה לשמעוניות - מינוי בעלי תפקידים כנסייתיים תמורת כסף.

האנטי-אפיפיור קלמנס השביעי מת באביניון ב-16 בספטמבר 1394 ואת תוארו ירש האנטי-אפיפור בנדיקטוס השלושה עשר.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנטי-אפיפיורים

קטגוריה:ילידי 1342
קטגוריה:נפטרים ב-1394
159–150 לפנה"ס

**שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 159–150 לפנה"ס שהן ג'תקי"א–ג'תק"כ לפי [[תאריך עברי]]**

## אירועים בולטים
[שמאל|ממוזער|250px|150 לפנה"ס: הושלמה בניית [פירמידת השמש בטאוטיווקאן]]
* 157 לפנה"ס – מתחדשת הלחימה ביהודה בין נציגי הממלכה הסלאוקית לבין החשמונאים, בהנהגתם של יונתן הוופסי ושמעון התרסי
* 157 לפנה"ס – לפי המסורת היפנית, מתחילה תקופת שלטונו של קָאיקַה כקיסר התשיעי של יפן
* 150 לפנה"ס – הושלמה בניית פירמידת השמש בטאוטיווקאן
* יונתן החשמונאי מקבל באופן רשמי את התואר סטרטגוס ומרידרכס (מפקד ומושל) של יהודה מידי דמטריוס הראשון מלך סוריה.

## נולדו
* 157 לפנה"ס – גאיוס מריוס, מחשובי מצביאי הרפובליקה הרומית.
* 157 לפנה"ס – רטוליוס רופוס, קונסול רומא בשנת 105.

## נפטרו
* 159 לפנה"ס – פובליוס טרנטיוס אפר, מחזאי רומי.
* 158 לפנה"ס – אלקימוס, כהן גדול מתיוון.
* 150 לפנה"ס – דמטריוס הראשון, מלך הממלכה הסלאוקית.

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:המאה ה-2 לפנה"ס לפי שנים
שבעת הימים

**שבעת הימים** הוא ביטוי שקיים מימי קדם, ומהווה שם כללי לציון הימים והאוקיינוסים בעולם. כאשר נאמר על אדם כי "הפליג על שבעת הימים" מתכוונים לומר כי הוא הפליג בכל העולם. לביטוי יש גם משמעות של יכולת ניווט ימי מעולה.

פליניוס הזקן, סופר ומפקד בכיר בצי הרומי, קרא בספרו "תולדות הטבע" ללגונות באזור ונציה של היום בכינוי "שבעת הימים" (בלטינית: "septem maria").

שמאל|ממוזער|250px|נהוג היה לבחור את שבעת הימים מתוך גופי המים המסומנים במפה בכחול
השימוש במספר שבע נובע כנראה מהיותו מספר טיפולוגי. בתקופות שונות, השתמשו במושג "שבעת הימים" על מנת לתאר את הימים הגדולים בעולם, אך לא הייתה הסכמה לגבי זהותם. עם זאת, נהוג היה לבחור אותם מתוך רשימת גופי המים הבאה:
*הים האדריאטי
*הים האגאי
*הים הערבי
*הים השחור
*הים הכספי
*הים התיכון
*המפרץ הפרסי
*הים האדום

בתקופה המודרנית החלו להשתמש בביטוי "שבעת הימים" על מנת לתאר את האוקיינוסים על פני כדור הארץ.

לדוגמה, חיים נחמן ביאליק השתמש בביטוי בפתח שיר העלילה שלו "אלוף בצלות ואלוף שום" במובן של "כל הימים":

## קישורים חיצוניים

* מהם שבעת הימים?

## הערות שוליים

קטגוריה:ביטויים
קטגוריה:ימים
קטגוריה:7 (מספר)
תשלום העברה

**תשלומי העברה** הם מונח בחשבונאות הלאומית שמשמעותו כספים שנתקבלו על ידי יחידים ללא קשר לייצור של סחורות ושירותים בידי אותם יחידים. תשלומי העברה הם חלק מההכנסה הפנויה של אותם יחידים. תשלומים אלה מתחלקים לשני סוגים:
* **תשלומי העברה מקומיים** – כספים שמעבירה הממשלה ליחידים במישרין (כגון תשלומי הבטחת הכנסה, דמי אבטלה וקצבאות ילדים), כאמור ללא קשר לייצור של סחורות ושירותים בידי אותם יחידים (העברת התשלומים אינה מגדילה את התוצר הלאומי). תשלומי העברה אלו משמשים לחלוקה מחדש של הכנסות אזרחי המדינה, וזאת בשונה ממיסוי, כמו מיסוי עבור שירותים (צבא, משטרה וכדומה) או מיסוי שתפקידו לקיים את המנגנון השלטוני. תשלומי ההעברה המקומיים הם מיסים שליליים, כלומר מקטינים את הכנסות הממשלה ממיסים. 

* **תשלומי העברה מחו"ל** – כספי מענקים מארצות זרות (כגון הסיוע האמריקני לישראל) או העברות שמקבלים יחידים מחו"ל (כמו השילומים מגרמניה). המושג מופיע במאזן תשלומים של המדינה המקבלת את המענקים בצד ההכנסות.

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חשבונאות לאומית
אוגוסט פרדיננד מביוס

**אוגוסט פרדיננד מביוס** (בגרמנית: **August Ferdinand Möbius**; 17 בנובמבר 1790 - 26 בספטמבר 1868) היה מתמטיקאי ואסטרונום גרמני.

פאול יוליוס מביוס היה נכדו.
## ביוגרפיה
מביוס נולד ביישוב קטן ליד אלטנבורג (כיום בגרמניה). בשנת 1813 הוא התחיל לימודים באוניברסיטת לייפציג אצל קרל מולביידה והמשיך ללמוד אצל קרל פרידריך גאוס. בשנת 1815 הוא סיים עבודת דוקטורט בהדרכת יוהאן פרידריך פפאף. בשנת 1816 הוא מונה לפרופסור לאסטרונומיה ומתמטיקה באוניברסיטת לייפציג ועבד בה עד שנפטר בשנת 1877.

ידוע בעיקר בשל טבעת שעיצב הקרויה על שמו, טבעת מביוס.

היה גם הראשון שהציג פונקציה אריתמטית הקרויה פונקציית מביוס.

על שמו קרויה גם פונקציה באנליזה מרוכבת בשם העתקת מביוס. מביוס פיתח גם את הקואורדינטות הבריצנטריות בחיבור חשוב מ-1827.

עוד לפני שבעיית ארבעת הצבעים הועלתה, מביוס הציע ב-1840 את השאלה הבאה: האם ניתן לחלק ממלכה נתונה לחמישה אזורים כך שלכל אזור יהיה גבול משותף עם כל אחד מארבעת האחרים? הקורא המתמטי המנוסה עשוי לזהות במהירות כי התשובה שלילית, שכן מבעד לניסוח הציורי של הבעיה מסתתרת השאלה האם הגרף השלם K_5 הוא גרף מישורי. שאלה זאת שהעלה מדגימה את העניין שהיה למביוס ברעיונות טופולוגיים, ואת התפקיד החלוצי שמילא בפיתוח המוקדם של ענף הטופולוגיה.

[ימין|ממוזער|250px|[טבעת מביוס]]

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מתמטיקאים גרמנים
קטגוריה:אסטרונומים גרמנים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת לייפציג
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת גטינגן
קטגוריה:חברי האקדמיה למדעים ולאמנויות של גטינגן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת לייפציג
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1790
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1868
דה קולינג

**דה קולינג** (אנגלית: The Calling) היא להקת פופ רוק אמריקנית, אשר קנתה את עיקר פרסומה מהלהיט "Wherever You Will Go".

## ביוגרפיה
### ראשית דרכה
אהרון קמין היה בן 19 כשיצא לדייט עם אחותו של אלכס בנד בן ה-15. כשקמין שמע את הנער הצעיר מנגן ושר הוא הבין שיש כאן הזדמנות לשיתוף פעולה מוזיקלי בין השניים. קמין ובנד החלו להופיע יחדיו בכל הזדמנות במועדונים ברחבי לוס אנג'לס, והקליטו אין ספור הקלטות דמו. הם פנו לרון פייר, סגן נשיא חברת התקליטים "תקליטי RCA", שהתרשם מהפוטנציאל של השניים והחתים אותם על חוזה הקלטות. מאז חלפו ארבע שנים עד להתחלת ההקלטות. פייר העביר אותם תקופת חניכה ארוכה שבהם לא יכלו בנד וקמין לעשות דבר פרט להופעות במועדונים, שגם מהן לא הרוויחו כסף. בתקופה זו ייסדו את ההרכב "Generation gap" ("פער דורות"), וכשמה כן הייתה: לצד סולן בן 15 וגיטריסט בן 19 היה בהרכב מתופף בן 57 ונגן גיטרה בס בן 40.

### הפריצה
בנד וקמין הופיעו בסרט "חופשיות על הבר", משנת 2000, למשך דקה בלבד, שם שר בנד את הלהיט "Wherever You Will Go". שנה אחר כך החלו השניים להקליט את החומרים, והם צרפו שלושה מוזיקאים ובכך נוסדה להקת "The Calling". ביולי 2001 יצא לחנויות התקליטים אלבום הבכורה של הלהקה, הנקרא "Camino Palmero", אשר נמכר עד היום בלמעלה מחמישה מיליון עותקים ברחבי העולם. הלהיט הגדול ממנו היה "Wherever You Will Go", אשר יצא לתחנות הרדיו בארצות הברית בנובמבר 2001, וזכה שם להצלחה רבה, כמו גם בבריטניה (מקום שלישי במצעד הבריטי - יולי 2002). הלהקה זכתה להצלחה גדולה בעיקר בברזיל, שם נמכר אלבומם במעל למיליון עותקים. על כל זה זכתה הלהקה בפרס תגלית השנה בטקס פרסי המוזיקה של M.T.V, בנובמבר 2002.

### ההמשך
במהלך שנת 2002 עזבו את הלהקה שלושת חבריה שצורפו על ידי בנד וקמין, וכך הלהקה הפכה להיות למעשה צמד. השניים יצאו לסיבוב הופעות עולמי בן 9 חודשים, אשר זכה להצלחה רבה. בפברואר 2003 הקליטו את שיר הנושא לסרט "דרדוויל", "For You". ביוני 2004 יצא חנויות התקליטים אלבומם השני, הנקרא "Two", אשר כלל את הלהיט "Our Lives". האלבום השני, שנכתב כשהלהקה הייתה כבר בשיא הצלחתה, היה בוגר יותר מבחינת התכנים מאשר אלבום הבכורה, ששיריו נכתבו כשהשניים היו נערים צעירים.

ביוני 2005 הכריזו על הפסקת פעילות הלהקה, עד להודעה חדשה. זאת בשל רצונו של בנד לצאת לקריירת סולו. קמין לעומת זאת עוסק בכתיבה והפקה של שירים למספר להקות רוק מקומיות, ברחבי לוס אנג'לס. בשנת 2007 שיר מוקדם של הלהקה היה לשיר הנושא של הסרט ספיידרמן 3. שם השיר נקרא "When It All Falls Down".

## חברי הלהקה
### הנוכחיים
* אלכס בנד - שירה
* אהרון קמין - גיטרה

### לשעבר
* שון וולסטנהולם - גיטרה\קולות רקע (עזב ב- 17 ביוני 2002)
* בילי מולר - גיטרה בס (עזב ב- 31 באוקטובר 2002)
* נייט ווד - תופים\קולות רקע (עזב ב- 31 באוקטובר 2002)

## דיסקוגרפיה
### אלבומים וסינגלים
* "**[[Camino Palmero]]**":
** "Wherever You Will Go"
** "Adrienne"
** "Could It Be Any Harder"
** "For You" (מפסקול הסרט "דרדוויל")
* "**Two**":
** "Our Lives"
** "Things Will Go My Way"
** "Anything"

## קישורים חיצוניים
* 

* אתר מעריצים (אינו מתעדכן עוד)
* www.rockonthenet.com

דה קולינג
דה קולינג
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1996
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה של MTV אירופה
קריתמון ימי

**קריתמון ימי** (שם מדעי: *Crithmum maritimum*) הוא מין צמח יחיד בסוגו המשתייך למשפחת הסוככיים. הוא מואבק על ידי זבובים או חיפושיות. עלי הקריתמון ירוקים- אפרפרים, בשרניים ועשירים במלח ולכן עמידים לתקופות רבות. הוא יושב על הסלעים הקרובים למי הים ונשטף לעיתים קרובות על ידי הגלים ונותר חשוף למלח ורוחות. הפרחים ירוקים- צהובים. הקריתמון הימי נפוץ בחופי ארץ ישראל, בחופי הים התיכון ובחופי צפון אירופה.
[ימין|ממוזער|250px|קריתמון ימי בחף [תל ברוך בתל אביב]]

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:סוככיים
קטגוריה:פרחים צהובים בארץ ישראל
קטגוריה:צמחים יחידים בסוגם
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
ליסה סימפסון

**ליסה מארי סימפסון** (באנגלית: **Lisa Marie Simpson**) היא דמות בסדרת הטלוויזיה המצוירת האמריקנית "**[[משפחת סימפסון]]**". דמותה של ליסה מדובבת על ידי ירדלי סמית'- הדמות הקבועה היחידה שיש לה מדבב ייחודי משלו (אחרי מות מרשה וולאס, המדבבת של גב' קפרבל). הדמות נוצרה ועוצבה על ידי הקריקטוריסט מאט גריינינג בעת שהמתין בלובי של משרדו של ג'יימס ברוקס. שמה מבוסס על שמה של אחותו של גריינינג.

## ביוגרפיה
ליסה היא בתם של הומר ומארג' סימפסון והאחות של בארט ומגי. ליסה היא הבת האמצעית, בת שמונה, ומתאפיינת בסקרנות, שאפתנות וכן בחוכמה גבוהה במיוחד, כאשר לליסה IQ העומד בין 156-159 (משתנה עם העונות). כמו כן, ליסה יודעת לדבר איטלקית וקורנית ומומחית בניגון בסקסופון טנור ונחשבת לחובבת מוזיקת ג'אז, עם נטייה מיוחדת לאלבום Birth of the Cool של מיילס דייוויס מ-1957. בפרק Moaning Lisa היא קיבלה השראה ועזרה ביציאה מדיכאון מהמוזיקאי ג'יימס מרפי.

ליסה היא תלמידה למופת שאף התקבלה כחברה בארגון MENSA של ספרינגפילד, ואת רוב זמנה היא מעבירה בקריאה ובלימודים. ליסה היא צמחונית אדוקה, פמיניסטית, בעלת מוסר גבוה, חוש צדק מפותח ופעילה פוליטית למען שחרור טיבט. כמו כן, ליסה היא תומכת מוצהרת של המפלגה הדמוקרטית. ליסה היא היחידה מבני משפחתה שאינה נוצרית - היא המירה את דתה לבודהיזם בעקבות אכזבתה משינויים שעברה הכנסייה המקומית בעירה, אבל עדיין חוגגת חגים נוצריים. לאורך כל עונות הסדרה, מנסה מילהאוס ואן הוטן לשכנע את ליסה להיות חברה שלו, אך ליסה מתנגדת. למרות ההתנהגות הבוגרת לגילה, נוהגת ליסה לצפות בסרטוני "איצ'י וסקראצ'י" האלימים במיוחד וכן לשחק בבובות ובצעצועים.

במהלך כמעט כל פרקי הסדרה, לובשת ליסה שמלה אדומה ועונדת שרשרת חרוזים לבנה.

בעונות מתקדמות היא מגלה ידע בתכנות ואף פיתחה (עם שותפה) אפליקציית **קונרד**, לחיזוי השלכות לפוסטים ותגובות באינטרנט.
### צמחונות
בעונה השביעית ליסה הפכה לצמחונית עקב ביקור בחווה. היא מוכנה לאכול חרקים כדי להשלים חלבונים. היא הודתה פעם שהיא חושבת לעבור לטבעונות, ואף נראית שותה חלב סויה לפעמים, אבל בסוף העונה ה-20 היא אמרה להומר שהיא דווקא אוהבת חלב אמיתי והיא אוכלת לעיתים קרובות ביצת עין לארוחת בוקר.

## קישורים חיצוניים

* 
* "ליסה סימפסון", בפרויקט ויקיה המוקדש למשפחת סימפסון 

## הערות שוליים

קטגוריה:דמויות משפחת סימפסון
קטגוריה:דמויות פמיניסטיות בדיוניות
מגי סימפסון

**מרגרט "מגי" סימפסון** (באנגלית: **Margaret "Maggie" Simpson**) היא דמות בסדרת הטלוויזיה המצוירת האמריקנית "**[[משפחת סימפסון]]**". דמותה של מגי נוצרה ומעוצבת על ידי הקריקטוריסט מאט גריינינג בעת שהמתין בלובי של משרדו של ג'יימס ברוקס. שמה הפרטי הוא כשם אחותו הצעירה של גריינינג.

מגי היא בתם הצעירה של הומר ומארג' סימפסון והאחות של בארט וליסה. למעט מקרים חריגים היא אינה מדברת. לעיתים קרובות היא נראית עם מוצץ בפיה. בפרקי הסדרה הראשונים מגי נהגה ליפול על פניה כשהלכה והתנגשה בבגדיה, דבר שהפך לזיהוי קומי של דמותה.

המילה הראשונה שלה הייתה "דאדא" (אבא), והיא אמרה אותה מבלי שאיש מהמשפחה שמע. במהלך כל הסדרה בני המשפחה אכן לא שמעו את מגי מדברת, אפילו בפרק 9 בעונה 23, בו הציגו את ילדי המשפחה כמבוגרים, כל פעם שמגי רצתה לדבר, הפריע רעש רקע לשמוע אותה. עם זאת, בסופו של "משפחת סימפסון - הסרט", במהלך הכתוביות, אומרת מגי את המילה הראשונה שלה - "סרט המשך?" (באנגלית: Sequel).

במהלך פתיח הסדרה מגי מועברת בקופה בסופרמרקט אשר מראה כי היא עולה 847.63 USD - סכום זה היה למעשה העלות החודשית הממוצעת לתינוק בשנת 1989 בארצות הברית (תאריך הפקת הפרק הראשון של הסדרה).

בתחילת הסדרה מגי סייעה לדוד שלה הרברט פאוול לבנות את ההמצאה שלו - מכשיר אשר מסוגל לתרגם את הבכי של תינוקות למשפטים.

פרק 11 בעונה 26 הסתיים בסצנת הזדהות עם צרפת לאור הפיגוע במשרדי "שרלי הבדו" שהתחולל בשבוע בו הוקרן הפרק: בסצנה נראית מגי מניפה דגל עליו נישא הסלוגן הידוע ממפגני ההזדהות שהתקיימו בכל העולם עם קרבנות הפיגוע: "אני שרלי!".

## ביוגרפיה
לאורך הסדרה מגי מוצאת עצמה במגוון מצבים מסוכנים בהם היא תמיד ניצלת לבסוף על ידי בני אדם או בעלי חיים. כאשר המשפחה הלכה לאיבוד ביער, מגי מוצאת מחסה במערה של קבוצת דובי גריזלי.

כמו כן, מו סיזלאק הציל את חייה של מגי פעמיים - בפעם הראשונה כאשר הומר ביצע עצירה פתאומית, מגי עפה מהמכונית מעל גשר לתוך נהר אך מו אשר ניסה להתאבד בקפיצה מהגשר תפס אותה. בפעם השנייה, הוא סיכן את חייו כאשר הציל אותה מעימות קטלני של המאפיה האיטלקית.

מצד שני, מגי בעצמה הצילה את חייו של הומר מספר פעמים במקרים שונים, כמו טביעה וניסיונות חיסול.

יש המתייחסים למגי כאל ילדה עם סממנים של גאון, לאחר שהפגינה יכולות בלתי רגילות לגילה כמו לכתוב את שמה במכשיר Etch A Sketch, לנגן בסקסופון של ליסה ואפילו לירות במר ברנז באקדח שלו לאחר שלקח לה סוכרייה.

בפרק 20 בעונה ה-20 של הסדרה ניתן לראות את מגי מדברת בצורה חלקה וכשטון הדיבור הוא זה של אישה בוגרת. בפרק זה היא דובבה על ידי השחקנית ג'ודי פוסטר. בפרק 21 בעקבות אומנת ממוצא נורווגי שטיפלה בה במסירות, היא החלה לומר: "יה!" במשמעות של 'כן', אבל במבטא נורווגי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:דמויות משפחת סימפסון
נרצ'ינסק

**נרצ'ינסק** (ברוסית: **Нерчинск**; בסינית: **尼布楚**) היא עיר בחבל עבר הבאיקל, השוכנת על הגדה השמאלית של נהר הנרצ'ה . נרצ'ינסק היא עיר ראשית של נפת נרצ'ינסקי משנת 1937. אוכלוסייתה מונה 14,959 תושבים נכון ל-2010.

נרצ'ינסק היא אחת מהערים הרוסיות העתיקות בעבר הבאיקל. קוזאק רוסי פטר בקטוב בנה את המצודה הראשונה בנרצ'ינסק בשנת 1654. הסכם נרצ'ינסק בין רוסיה לבין סין נחתם בעיר זו ונרצ'ינסק הפכה לעיר מרכזית באזור ענק. בעיר נמצאו מכרות כסף ועופרת ואסירים רבים מאירופה נשלחו לכאן כעובדי מכרות רבות. אזורה של נרצ'ינסק הפך לבית סוהר ענק בהיסטוריה של האימפריה הרוסית שהיה קיים עד שנת 1917. בדיכוי מרד הדקבריסטים בשנת 1925, נשלחו לגלות בנרצ'יסק על ידי הצאר ניקולאי כמה מחברי המרד וביניהם אצילים כמו הנסיכה קטיה טרובצקי, כאשר הבולט מכולם היה הנסיך סרגיי וולקונסקי (אנ') (שאותו מייצג אנדריי בולקונסקי ברומן מלחמה ושלום) ואשתו מריה שהצטרפה אליו מרצונה, סרגיי חי שם חיי איכרות והפך למודל נערץ על ידי רבים מהאסכולה הדקבריסטית המודרנית של המאה ה־19 וביניהם גם קרוב משפחתו של סרגיי- לב טולסטוי. בסוף המאה ה-19 הרכבת הטרנס-סיבירית פסחה על העיר וזה גרם לירידתה של נרצ'ינסק מכל הבחינות.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חבל מנהלי עבר הבאיקל: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1653
טרנטו (נפה)

**נפת טְרֶנְטוֹ** (באיטלקית: **Provincia autonoma di Trento - הפרובינציה האוטונומית - טרנטו**) היא אחת משתי הנפות שמרכיבות את מחוז טְרֶנְטִינוֹ-אַלטוֹ אַדיגֶ'ה שבצפון איטליה ובירתה טרנטו. שטחה חופף במידה רבה לשטחו של האזור ההיסטורי "טרנטינו".
## גאוגרפיה
שטחה של טרנטו הררי ברובו כשעמק  הגדול, הנקרא על שמו של נהר אדיג'ה שזורם בו, חוצה אותה במרכזה. רוב עריה החשובות של הפרובינציה נמצאות בעמק זה. העמק מחבר מזה דורות רבים את צפון איטליה עם אירופה. עמקים חשובים נוספים הם:  הידוע בתפוחים הגדלים בו, ,  ואחרים.

שטח הנפה הוא 6,207 קמ"ר ואוכלוסייתו מנתה בשנת 2023 כ-543,890 נפש. מבחינה אדמיניסטרטיבית הנפה נהנית מאוטונומיה רבה בתחומי החינוך, הבריאות, הרווחה והתשתיות. מועצת הפרובינציה מורכבת מ-35 חברים שאחד מהם מייצג את מיעוט דוברי ה-לדינית.

יחד עם מדינת טירול האוסטרית ונפת דרום טירול, אשר שטחיהם חופפים כמעט לחלוטין לשטחי האזור ההיסטורי של טירול, היא מיוצגת באיחוד האירופי בשם האזור האירופאי טירול-דרום טירול-טרנטינו (בגרמנית: *Europaregion Tirol-Südtirol-Trentino*, באיטלקית: *Euregio Tirolo-Alto Adige-Trentino*).

## ראו גם

* ריווה דל גארדה
* בורגו ואלסוגנה

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טרנטינו - אלטו אדיג'ה
קטגוריה:איטליה: נפות
קטגוריה:אזורים בעלי שלטון עצמי
אטיין דה לה בואסי

שמאל|ממוזער|200px|אטיין דה לה בואסי
**אטיין דה לה בואסי** (; 1 בנובמבר 1530 – 18 באוגוסט 1563) היה סופר ופילוסוף צרפתי.

## ביוגרפיה
לה בואסי נולד בעיר סרלה לה קנדה במחוז דורדון בחבל אקיטן שבדרום-מערב צרפת. כבן למשפחת משפטנים, הוא גדל בחברה בורגנית, ואף למד משפטים באוניברסיטה של העיר אורליאן. הוא פיתח נטייה לפילולוגיה של לשונות העת העתיקה (יוונית ולטינית). תרגם לצרפתית את יצירותיהם של פלוטרכוס ושל ורגיליוס, וכתב 29 סונטות אהבה. אולם, כיצירתו החשובה נחשבת "מסה על עבדות מרצון".

בינואר 1553 התקבל לה בואסי כחבר המועצה המשפטית של בורדו (שם פגש במישל דה מונטן, מחבר ספר "המסות"). ב-13 בדצמבר של אותה שנה נתמנה לתפקיד יועץ בחצרו של מלך צרפת. ב-1560 הוסמך על ידי מישל ל'אופיטאל, ראש לשכת המלך, לנהל משא ומתן במטרה להביא להסכמה בין הפרוטסטנטים לבין הקתולים בצרפת.

בחיבורו "על ההשתעבדות מרצון" תקף לה בואסי את המונרכיה האבסולוטית ואת העריצות. במסה זו טען שכוחם של עריצים נובע מהסכמתם של הנשלטים. לדעתו, הפתרון הוא לחדול מלשתף פעולה עם העריץ. המסה נכתבה תחת הרושם של דיכוי אכזרי של התקוממות בבורדו. ב-1539 ניסה המלך פרנסואה הראשון לאחד את מס המלח ברחבי צרפת. לשם כך הטיל מס מלח על אזור הגבול של צרפת עם ספרד, שבו מס זה לא היה קיים. הדבר גרם להתקוממות ב-1548, שדוכאה באכזריות על ידי אן דה מונמורנסי, המפקד העליון של צבא צרפת.

מישל דה מונטן התרשם מאוד ממסה זו והיכרותו עם לה בואסי הפכה לידידות שהונצחה במסה של מונטן "על הידידות". כעבור ארבע מאות שנה, תיאר אליאס קנטי דמות של שליט פראנואידי - בדומה למסה של לה בואסי - ביצירת המופת שלו: "ההמון והכוח" (1960).

אטיין דה לה בואסי נפטר לאחר שנדבק במחלת הדבר שפקדה את בורדו וסביבותיה ב-1563.

## לקריאה נוספת
* **[[Q:על ההשתעבדות מרצון|על ההשתעבדות מרצון]]**, תרגם ראובן מירן, אחרית דבר: אלי בר נביא, הוצאת נהר ספרים, 2007.

## קישורים חיצוניים

* 
* .
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סופרים צרפתים
קטגוריה:פילוסופים צרפתים
קטגוריה:ליברליזם: הוגים
קטגוריה:ילידי 1530
קטגוריה:נפטרים ב-1563
יאשה הורנשטיין

**יאשה הורנשטיין** (גרמנית: **Jascha Horenstein**; 6 במאי 1898, קייב - 2 באפריל 1973, לונדון) היה מנצח יהודי יליד אוקראינה. ביאטה סירוטה גורדון הייתה האחיינית שלו.

## חייו
הורנשטיין נולד בקייב לאברהם הורנשטיין. יאשה היה הילד ה-13 מתוך 16 ילדי אברהם הורנשטיין; אמו הייתה מריה אטינגר בת לרב מפורסם מאוסטריה. משפחתו היגרה לווינה ב-1911 והוא למד שם אצל יוזף מרקס (תאוריה של המוזיקה) ופרנץ שרקר (קומפוזיציה). לאחר סיום לימודיו עבר לברלין, שם עבד כעוזר למנצח וילהלם פורטוונגלר וארגן את מקהלות הדיבור של האגודות המקצועיות בגרמניה. במשך שנות ה-20' ניצח על התזמורת הסימפונית של וינה ועל הפילהרמונית של ברלין. בשנת 1940, בעקבות עליית הנאצים לשלטון, הוא היגר לארצות הברית ועם הזמן קיבל אזרחות אמריקאית.

## קריירה
הורנשטיין תמך במוזיקה מודרנית וכמנצח מאהלרי, אם כי הרפרטואר שלו, כפי שהוא משתקף ברשימת הקלטותיו, היה רחב ומגוון. בשנת 1929 ניצח על ביצוע הבכורה של שלושה פרקים מן "הסוויטה הלירית" של אלבן ברג בעיבוד לתזמורת מיתרים ובשנת 1950 ניצח על הביצוע הקונצרטנטי הראשון של האופרה "ווצק" של ברג. הוא ניצח על יצירותיהם של אנטון ברוקנר וגוסטב מאהלר במשך כל הקריירה שלו, וכן הפגין עניין מתמשך בקרל נילסן בתקופה שהמלחינים הללו לא היו באופנה; ההקלטה שלו משנת 1951 לסימפוניה התשיעית של מהלר, בחברת פוקס, הייתה ההקלטה המסחרית הראשונה של יצירה זו. הוא ניצח על הקלטות אולפן של כמה מן הסימפוניות של מהלר בזמנים שונים בקריירה שלו; כמה ארכיבי רדיו שומרים על הקלטות שידורים של שאר היצירות, ביניהן השיר על הארץ, שחלקן יצאו בתקליטים מסחריים. כן הקליט את הסימפוניה השלישית של רוברט סימפסון ומוזיקה משל פאול הינדמית וריכרד שטראוס בשנות חייו האחרונות.

בשנת 1960 התפרסם באירופה בביצוע יצירות של מאהלר ובטהובן.

הורנשטיין ניצח על התזמורת הפילהרמונית הישראלית בשנת 1938 ושב לנצח עליה בתחילת 1948. הוא שוב ניצח עליה בשנת 1949, בשנת 1952 וגם לאחר מכן.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מנצחים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מנצחים יהודים אוסטרים
קטגוריה:מנצחים יהודים גרמנים
קטגוריה:מוזיקאים יהודים
קטגוריה:מוזיקאים שעזבו את גרמניה הנאצית
קטגוריה:יהודים אוקראינים
קטגוריה:ילידי 1898
קטגוריה:נפטרים ב-1973
צ'רבו (נהר)

נהר **צֵ'רְבוֹ** (**Cervo**), (פימונטזית "סאר" **Sar**) הוא היובל הראשי של נהר סזיה (*Sesia*) במחוז פיימונטה שבאיטליה. אורכו 65 ק"מ וספיקתו נמוכה יחסית - 29.6  מקל"ש. מוצא הנהר באגם דלה ווקיה (*Lago della Vecchia*) בגובה של 1,900 מטר מעל פני הים, חוצה את נפת ביאלה ואת העיר ביאלה, את נפת ורצ'ילי וליד "קווינטו ורצ'לזה" (*Quinto Vercellese*) הוא נשפך לנהר "סזיה". למרות השפיעה הנמוכה שלו, עלול הצ'רבו לגרום להצפות בחודשי האביב בעת הפשרת השלגים, כפי שקרה בשנים 1968 ו-2002. בנהר דגי סלמון (*salmonidi*) מובחרים.

## אטימולוגיה
מקור השם *Cervo* הוא במילה הלטינית *cervus* (*[[צבי]]*), או שמא במילה הגרמנית *saar* (*נחל* או *נהר*).

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:איטליה: נהרות
קטגוריה:פיימונטה
סמיואל אדלר

**סמיואל אדלר** (באנגלית: **Samuel (Sam) Adler**; נולד ב-4 במרץ 1928) הוא מלחין ומנצח יהודי-אמריקאי ממוצא גרמני.

## קורות חיים
אדלר נולד למשפחה יהודית במנהיים, גרמניה, בנם של הוגו חיים וזלמה אדלר. המשפחה נמלטה בשנת 1939 לארצות הברית, שם היה הוגו לחזן בבית כנסת בווסטר, מסצ'וסטס. אדלר הלך בעקבות אביו ללימודי מוזיקה וקיבל תואר ראשון מאוניברסיטת בוסטון ותואר שני מאוניברסיטת הרווארד. הוצעה לו משרת ניצוח בסגל המורים של אוניברסיטת ברנדייס, כממשיכו של ליאונרד ברנשטיין, אך הוא בחר תחת זאת במשרה של מנהל מוזיקלי של "היכל עמנואל" בדאלאס, טקסס. רב ההיכל, לוי אולאן, היה ידיד של משפחת אדלר.

אדלר החל את תקופת כהונתו בדאלאס ב-1953. בתקופת עבודתו בהיכל עמנואל הקים שם מקהלת ילדים ומקהלת מבוגרים, שלה הקצה מקום חשוב בטקסים הדתיים של ההיכל. המקהלה ביצעה לא אחת יצירות כוראליות יהודיות מודרניות, שאלמלא הוא לא היו זוכות לתשומת לב. בשנת 1966 עזב אדלר את דאלאס לטובת משרה בבית הספר איסטמן למוזיקה ברוצ'סטר, ניו יורק, שם לימד קומפוזיציה וניצוח עד לפרישתו בשנת 1994. 

מאז 1997 אדלר חבר בסגל מורי הקומפוזיציה בג'וליארד בניו יורק. בין תלמידיו המצליחים ביותר המלחינים לואיס קרצ'ין, מייקל איזאקסון ומייקל קארפ.

## פרסים
אדלר קיבל פרסים רבים, ביניהם חברות באקדמיה ובמכון לאמנויות ולספרות של אמריקה, פרס צ'ארלס אייבס, פרס לילאן פיירצ'ילד ועוד. בשנת 1983 זכה בפרס דימס טיילור על ספרו בנושא תזמור; בשנת 1984 התמנה לפרופסור עמית של כבוד באוניברסיטה קולג' של קארדיף, ויילס ומענק גוגנהיים ל- 1984-1985. בשנת 1986 קיבל "תואר בוגר מצטיין" מאוניברסיטת בוסטון. האיגוד הלאומי של מורי מוזיקה בחר באדלר ל"מלחין השנה 1986-87" על Quintalogues, שזכתה בתחרות לאומית. בשנת 1989 הוענק לו פרס אייזנהרט של בית הספר איסטמן למוזיקה על הצטיינות בהוראה וכן זכה באות הכבוד של "מלחין השנה" (1991) מטעם אגודת נגני העוגב האמריקאית. בעת ביקורו השני בצ'ילה נבחר אדלר לאקדמיה הצ'יליאנית לאמנויות (1993) "על תרומותיו הבולטות לעולם המוזיקה כמלחין, מנצח וסופר".

## יצירותיו
הרפרטואר של אדלר כולל יותר מ-400 יצירות בסוגות שונות, ביניהן חמש אופרות, שש סימפוניות, שמונה רביעיות מיתרים, לפחות אחד-עשר קונצ'רטי (עוגב, פסנתר, כינור, ויולה או קלרינט, צ'לו, חליל, גיטרה, רביעיית סקסופון, חמישיית כלי נשיפה מעץ), הרבה יצירות תזמורתיות קצרות, יצירות להרכב כלי נשיפה מעץ ותזמורת קטנה, מוזיקה קאמרית, כמות גדולה של מוזיקה כוראלית ושירים.

## ספריו
* Choral Conducting, הוצאת הולט, ריינהרט ווינסטון 1971, מהדורה שנייה ספרי שירמר 1985
* Sight Singing הוצאת ו. ו. נורטון 1979, 1997
* The Study of Orchestration הוצאת ו. ו. נורטון 1982, 1989, 2001

כמו כן כתב מספר רב של מאמרים לכתבי עת חשובים ולספרים, שיצאו לאור בארצות הברית ומחוצה לה.

## מקור

Cristol, Gerry. *A Light in the Prairie: Temple Emanu-El of Dallas 1872–1997*. Fort Worth TX: TCU Press, 1998. .


## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:מלחינים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מנצחים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מוזיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מורים למוזיקה באמריקה
קטגוריה:מורים למוזיקה יהודים
קטגוריה:סגל בית הספר ג'וליארד
קטגוריה:מהגרים מגרמניה לארצות הברית
קטגוריה:מוזיקאים שעזבו את גרמניה הנאצית
קטגוריה:זוכי מלגת גוגנהיים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1928
פיימונטית

**פיימונטית** (או **פיימונטזית**; באיטלקית **Piemontese** מ**Piedmontese**, ובשפה עצמה **Piemontèis**) היא שפה רומאנית בדומה לצרפתית, אוקסיטנית וקטלאנית. השפה מדוברת בפי כשני מיליון דוברים בצפון-מערב מחוז פיימונטה, והיא אחת השפות המקומיות המדוברות בצפון איטליה כמו לומברדית, אמיליאנו-רומניולה, ליגורית וונטית.

הפיימונטית אינה שפה רשמית באיטליה. מספר בלשנים מכירים בפיימונטית כשפה עצמאית, ואינם רואים אותה כניב איטלקי.

## מקור השפה

ימין|ממוזער|200px|שפות איטליה - פיימונטית בבז' משמאל למעלה
המסמך הראשון בפיימונטית, "sermones subalpini", נכתב במאה ה-12, ובלשונו דומה מאוד לאוקסיטנית. ספרות פיימונטית נכתבה במאה ה-17 ובמאה ה-18, אך לא זכתה בפיימונטה להערכה הספרותית שלה זכו יצירות באיטלקית או בצרפתית, השפות האחרות המדוברות בפיימונטה. עם זאת, היצירה הספרותית בפיימונטית לא פסקה והיא כוללת שירה, תיאטרון, חלקי נובלות ועבודות מדעיות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שפות גאלו-איטליות
קטגוריה:פיימונטה
קטגוריה:איטליה: שפות
זאב וולף קיציס

רבי **זאב וולף קִיצֶיס** (ביידיש: קיצעס; נולד 1695–י"ב בחשוון תקמ"ט, 1788, היה מתלמידי הבעל שם טוב ובן לווייתו הקרוב ואף נקבר באוהל הבעש"ט במז'יבוז'.

## ביוגרפיה
[ממוזער|בית הכנסת של רבו הבעש"ט, בשנת [1915]]
רבי זאב נולד לאביו רבי יצחק והרבנית אסתר. נודע כגאון ובקי בכל חלקי התורה, בנוסף לידיעות מקיפות בשאר החכמות. היה רבה של קהילת טולצ'ין, ומאוחר יותר עבר למז'יבוז', בה כיהן אז חותנו **רבי נפתלי** ברבנות העיר, שם עמד יחד עם רבי דוד פורקיס בראשות חבורת החסידים שנהגו בקדושה יתירה ובפרישות מופלגת. לפי המסופר: "כשבא הבעל-שם-טוב לקהילת מז'בוז' לא היה חשוב בעיני החסידים, היינו רבי זאב קיציס ורבי דוד פורקעס, מחמת השם שקראו אותו בעל-שם-טוב, כי שם זה אינו נאה לצדיק". אולם לאחר שנוכחו בגדולתו של הבעש"ט על ידי מעשה שהיה התקרבו אליו והיו מתלמידיו הקרובים. לפי יצחק אלפסי, היה רבי זאב קיציס יד ימינו של הבעש"ט ואף התגורר בביתו של הבעש"ט. על פי אחד הסיפורים החסידיים המפורסמים שימש רבי זאב קיציס כבעל תוקע בבית המדרש של הבעל שם טוב בראש השנה.

רבי זאב קיציס ייצג כמה פעמים את הבעש"ט בפולמוסים מול המתנגדים. הבעש"ט אמר עליו: . רבי יצחק מראדויל, בנו של רבי יחיאל מיכל מזלוטשוב כתב עליו שהיה מפורסם מאוד בצדקותו ובדקדוקיו בקיום המצוות, עד ש"היה טובל אפילו מחט". מסופר שרבי זאב החמיר על עצמו שלא לאכול בשר שלא הוכשר בנוכחותו, אפילו כאשר רבו הבעל שם טוב כן אכל מבשר זה.

על מורו הבעש"ט העיד:

כמו רבו, שאף גם רבי זאב לעלות לארץ ישראל ואף החל במסע אליה, אך מסיבות שונות חזר בו. הוא נפטר בי"ב בחשוון, ונקבר באוהל הבעש"ט אשר במז'יבוז', אשר בו קבורים מלבד הבעש"ט גם שני נכדיו ר' ברוך ממז'יבוז' ובעל "דגל מחנה אפרים" שהיו גם תלמידיו של רבי זאב, וכן האוהב ישראל מאפטא. רבי זאב וואלף קיצעס השאיר אחריו משפחה מסועפת ביותר. משפחת "קיצעס" הייתה אחת המשפחות הענפות ביותר ברוסיה.

## לקריאה נוספת
***עיר מבצר**. תולדות העיר מזיבוז ורבניה
*נפתלי אהרון וקשטיין, **קול מהיכל**. תולדות הרה"ק ר' וואלף קיצעס
*הרב מנחם מנדל ויזניצר, **משנת חסידים - זיכרון זאב**. מכון "נחלת צבי"

## הערות שוליים

קטגוריה:תלמידי הבעל שם טוב
קטגוריה:רבנים אוקראינים
קטגוריה:ילידי 1685
קטגוריה:נפטרים ב-1788
עבדוללה גול

**עבדוללה גוּל** (בטורקית: **Abdullah Gül**; נולד ב-29 באוקטובר 1950 בקייסרי) הוא נשיא טורקיה האחד-עשר, שכיהן בתפקיד זה בשנים 2014-2007. קודם לכן כיהן כראש ממשלת טורקיה, כסגן ראש הממשלה וכשר החוץ שלה.

## חייו
גול גדל במשפחה דתית בעיר קייסרי שבמרכז טורקיה. אף שלא הלך בדרכו של אביו האימאם, הוא נותר אדם מסורתי. הוא למד כלכלה באוניברסיטת איסטנבול, ואת השנתיים האחרונות ללימודיו השלים בבריטניה. עם שובו לטורקיה סייע בהקמתה של אוניברסיטת סקריה באדאפזרי, והיה בין מקימיו של בית הספר להנדסת תעשייה וניהול. לאחר שקיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת איסטנבול, ב-1983, החל לעבוד בבנק לפיתוח איסלאמי בג'דה בערב הסעודית, עד לבחירתו לאספה הלאומית הגדולה של טורקיה ב-1991.

### הקריירה הפוליטית
מעורבותו הפוליטית של גול החלה כבר בתקופת לימודיו. הוא היה חבר באיגוד הסטודנטים הטורקי הלאומי (Millî Türk Talebe Birliği), המזוהה עם הימין האיסלאמי הלאומני.

גול נבחר לראשונה לאספה הלאומית ב-1991, מטעם מפלגת הרווחה (Refah Partisi). ב-1995 שימש כיו"ר ועדת החוץ של האספה הלאומית, ובין 1996 ל-1997 כיהן כשר וכדובר הממשלה. ב-1999 עבר גול למפלגת המידות הטובות (Fazilet Partisi) ומאוחר יותר היה בין מקימיה של מפלגת הצדק והפיתוח (Adalet ve Kalkınma Partisi) בשנת 2001. המפלגה ניצחה בבחירות שנערכו ב-3 בנובמבר 2002, אך מנהיגה, רג'פ טאיפ ארדואן היה מנוע מלכהן כראש הממשלה מטעמה, בשל הרשעתו בהסתה לשנאה דתית. גול מונה לראש הממשלה, עד שהאספה הלאומית תיקנה את החוק כך שיאפשר את כהונתו של ארדואן. ב-14 במרץ 2003 מונה ארדואן לראש הממשלה, וגול היה לסגן ראש הממשלה ולשר החוץ.

כשר חוץ, עסק גול במאמץ לפתיחת שיחות עם האיחוד האירופי על כניסתה של טורקיה לאיחוד, בשיפור היחסים עם סוריה ובחיזוק הקשרים עם המדינות האסיאתיות דוברות השפות הטורקיות.

ב-24 באפריל 2007 הודיע ארדואן כי גול הוא מועמד מפלגת הצדק והפיתוח לנשיאות טורקיה. לחץ הציבור והצבא שחששו ממינויו של נשיא ראשון בטורקיה ממפלגה איסלאמית, הביא לכך שלמרות הרוב הגדול של המפלגה באספה הלאומית, לא הושג הרוב הדרוש לבחירתו (שני שלישים). ב-6 במאי 2007 הודיע גול על הסרת מועמדותו. מספר ימים אחר כך, הודיעה הממשלה כי בכוונתה ליזום תיקון בחוקה שיעביר את הליך בחירת הנשיא מהאספה לעם. עקב כך, הודיע גול כי הוא חוזר בו מהסרת מועמדותו. אולם המשבר הפוליטי החריף שנוצר בעקבות הפרשה הביא את ארדואן להודיע ב-10 במאי 2007 על הקדמת הבחירות לאספה הלאומית. בבחירות שהתקיימו קודם מועדן, ב-22 ביולי 2007, שוב ניצחה מפלגת הצדק והפיתוח, ומועמדותו של גול לנשיאות טורקיה הובאה בפני האספה הלאומית בפעם השלישית ביום 28 באוגוסט 2007. בסבב בחירה זה, בו נדרש רוב רגיל, נבחר גול על ידי 339 מחברי האספה הלאומית לנשיאה האחד-עשר של טורקיה והושבע בו ביום.

ב-28 באוגוסט 2014 סיים את כהונתו, והוחלף על ידי רג'פ טאיפ ארדואן.

### חייו האישיים
גול נישא לבת דודתו היירוניסה אזיורט ב-1980, בהיותה בת 15. לזוג שלושה ילדים.

## קישורים חיצוניים

* 

* עבדוללה גול באתר נשיאי טורקיה
* האתר הרשמי של משרד החוץ הטורקי
* 
* 

קטגוריה:נשיאי טורקיה
קטגוריה:סגני ראשי ממשלות
קטגוריה:ראשי ממשלת טורקיה
קטגוריה:שרי החוץ של טורקיה
קטגוריה:קייסרי
קטגוריה:מסדר האמבט: אבירים וגבירות הצלב הגדול
קטגוריה:מעוטרי מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של איטליה
קטגוריה:חברי האספה הלאומית הגדולה של טורקיה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת איסטנבול
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אקסטר
קטגוריה:טורקים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:טורקים שנולדו ב-1950
אאוג'ן פילוטי

**אֵאוּגֵ'ן פִילוֹטִי** (ברומנית: **Eugen Filotti**; 28 ביולי 1896 – 1 ביוני 1975) היה פובליציסט, דיפלומט, עורך ומתרגם רומני.

## ביוגרפיה
פילוטי נולד בבוקרשט, ילדם השני של ניקולאה פילוטי, רוקח צבאי בעל דרגת סגן, ואאורליה, בתו של ד"ר יעקב פליקס. שנתיים לאחר לידתו מת האב משחפת, והאם גידלה את ילדיה מגמלה צנועה. אאוג'ן ניסה להמשיך בדרכו של אביו, ובשנת 1914 נרשם לפקולטה לרוקחות. עוד בהיותו בבית הספר התיכון החל פילוטי לכתוב בעיתונים, בעיקר בנושאי מדיניות חוץ. בשנת 1916, עם כניסת רומניה למלחמת העולם הראשונה, גויס ומונה לרוקח צבאי בדרגת סגן. בסיום המלחמה זנח את לימודי הרוקחות ונרשם לפקולטה למשפטים של אוניברסיטת בוקרשט, לימודים שסיים בהצלחה בשנת 1922. גם בתקופת לימודי המשפטים המשיך בעבודתו הפובליציסטית, ובסיום לימודיו נכנס לעבוד כעורך בעיתון "האמת". בעבודתו כעורך המשיך להתמקד בנושאי מדיניות חוץ וגם, הפעם בתפקיד מנהל, פרסם את השבועון "המילה החופשית".

בשנת 1927 עבר פילוטי לתחום הדיפלומטיה ומונה לנספח עיתונות בצ'כוסלובקיה. שנה מאוחר יותר צורף למשלחת הרומנית שליד חבר הלאומים בז'נבה, שם פעל עד 1930, עת מונה למנהל מדור העיתונות והמידע במשרד החוץ הרומני. בשנת 1935 מונה לשגריר רומניה בטורקיה, אולם לאחר שנה, עם חילופי הממשלה ברומניה, העבירו שר החוץ החדש להיות שגריר ביוון, עמדה חשובה פחות מנקודת מבט רומנית. בסתיו 1938 עבר להיות שגריר בבולגריה, מדינה עוינת לרומניה באותה תקופה, ופעל להשגת הסכם חילופי אוכלוסין בדוברוג'ה. לאחר תכתיב וינה מונה פילוטי לשגריר בהונגריה, ובמהלך תפקידו זה פעל למען האוכלוסייה הלא-הונגרית של צפון טרנסילבניה, אשר הועברה מרומניה להונגריה. החל משנת 1942 סיפקה המשלחת הדיפלומטית הרומנית בראשותו של פילוטי כמויות גדולות של דרכונים ליהודים הונגרים שמוצאם מטרנסילבניה, דרכונים שאפשרו להם מעבר לרומניה והצילו אותם מהגורל המר של יהודי הונגריה. לאחר שינוי השלטון באוגוסט 1944 ברומניה, מונה פילוטי למנהל משרד החוץ הרומני, עד ששוב התחלפה הממשלה במרץ 1945, מועד בו העדיף להתפטר. בשנים 1946–1947 פעל במשלחת הרומנית לשיחות השלום בפריז בתפקיד מומחה, ובסיומה מונה לשגריר באיטליה, תפקיד שלא הצליח לממש בגלל וטו סובייטי שהביא לפרישתו לגמלאות. בהמשך חייו עסק פילוטי בעריכה ותרגום, ואף מונה בשנת 1957 למנהל "ההוצאה לאור בשפות זרות".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מתרגמים רומנים
קטגוריה:פובליציסטים רומנים
קטגוריה:שגרירי רומניה
קטגוריה:שגרירים בהונגריה
קטגוריה:שגרירים בטורקיה
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:שגרירים ביוון
קטגוריה:שגרירים באיטליה
קטגוריה:שגרירי רומניה בבולגריה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1896
קטגוריה:רומנים שנפטרו ב-1975
דייב מארי

**דייוויד מייקל מארי** (באנגלית: **David Michael Murray**; נולד ב-23 בדצמבר 1956 בלונדון) הוא גיטריסט וכותב שירים הידוע בעיקר כאחד החברים המקוריים בהרכב של להקת ההבי מטאל איירון מיידן, אליה הצטרף חודשיים לאחר הקמתה, ב-1975.

## חייו
מארי גדל במשפחה ענייה, אשר עברה לעיתים קרובות ממקום אחד למשנהו. בגיל 15 החל לגלות עניין ברוק, לאחר ששמע את וודו צ'יילד של ג'ימי הנדריקס. בעודו נער הקים את הלהקה הראשונה שלו, שנקראה Stone Free. הלהקה כללה גם את אדריאן סמית', שהפך אחר-כך לאחד מחברי איירון מיידן. מארי היה חבר בעוד מספר להקות לפני שפגש את סטיב האריס והצטרף לאיירון מיידן לראשונה. הוא עזב את הלהקה לתקופה קצרה לאחר שרב עם הסולן דאז, דניס וילקוק. מארי הצטרף לסמית', ללהקת ארצ'ין והקליט תקליט שדרים אחד, "Black Leather Fantasy". לאחר מכן הוא עזב את ארצ'ין והצטרף מחדש לאיירון מיידן, לאחר שווילקוק עזב את הלהקה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:גיטריסטים בריטים
קטגוריה:מוזיקאי מטאל
קטגוריה:איירון מיידן
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1956