הרמן פוס

**הרמן פוס** (בגרמנית: **Hermann Voss**; 30 ביולי 1884 – 28 באפריל 1969) היה היסטוריון של האמנות גרמני, אוצר ומנהל מוזיאונים. פוס נחשב למומחה בעל שם עולמי לציור הבארוק האיטלקי ולציור המנייריסטי. עם זאת, מורשתו מוכתמת בשל מעורבותו העמוקה בביזת יצירות אמנות בידי הנאצים בתקופת השואה, בזמן שכיהן כמנהל "השליחות המיוחדת לינץ" (Sonderauftrag Linz) – הארגון שהיה אחראי על הקמת "מוזיאון הפיהרר" המתוכנן של אדולף היטלר.

לזכותו של פוס נזקף הגילוי מחדש של ז'ורז' דה לה טור, אחד מגדולי הציירים הצרפתים של המאה ה-17. אף על פי שלה טור זכה להערכה רבה בחייו, יצירתו נשכחה בחלוף השנים, ורבות מעבודותיו יוחסו בטעות לאמנים אחרים שנחשבו למוכרים יותר.

## ביוגרפיה

### שנותיו הראשונות וקריירה מוקדמת
הרמן פוס נולד בלינבורג שבגרמניה. הוא למד תולדות האמנות באוניברסיטת היידלברג ובאוניברסיטת ברלין. בשנת 1907 קיבל תואר דוקטור.

בשנת 1922 מונה לאוצר הראשי של אוסף הציורים במוזיאון הלאומי לאמנות בלייפציג (Museum der bildenden Künste). במהלך תקופה זו פרסם מחקרים משמעותיים על הציור האיטלקי והגרמני, וביסס את מעמדו כאחד החוקרים המובילים בתחומו באירופה. הוא נודע בגישתו הקפדנית לזיהוי יצירות ובגילוי מחדש של אמנים נשכחים מתקופת הבארוק.

בדצמבר 1919 נשא פוס לאישה את מריאן בזה, בתו של הצייר קונרד בזה.

### תקופת הרייך השלישי
על אף שהיה חוקר מוערך, הקריירה של פוס תחת השלטון הנאצי ידעה עליות ומורדות. בשנת 1934 הוא נאלץ להתפטר מתפקידו בלייפציג, ככל הנראה בשל האשמות על היותו בעל גישה "קוסמופוליטית" מדי ואי-התאמה לאידאולוגיה הנאצית הקיצונית של אותה עת, ואולי גם בשל קשריו עם עמיתים יהודים או סוחרי אמנות יהודים בעברו.

עם זאת, בשנת 1943, לאחר מותו של הנס פוסה (Hans Posse), שהיה אחראי על איסוף האמנות עבור היטלר, חיפשו בכירי המפלגה הנאצית, ובראשם יוזף גבלס, מחליף ראוי. היטלר עצמו אישר את מינויו של פוס לתפקיד היוקרתי של מנהל הגלריה בדרזדן ומנהל "השליחות המיוחדת לינץ" (Sonderauftrag Linz).

במסגרת תפקיד זה, היה פוס אחראי על רכישת יצירות אמנות עבור המוזיאון המתוכנן בלינץ, אוסטריה. תחת הנהגתו, הארגון רכש אלפי יצירות אמנות. חלקן נרכשו בשוק האמנות, אך רבות מהן היו יצירות שנבזזו מאוספים יהודיים בצרפת ובהולנד, או נרכשו במחירים מגוחכים תחת לחץ (מכירה בכפייה). פוס הזרים סכומי עתק לשוק האמנות וניהל רשת של סוכנים וסוחרים שפעלו עבור הרייך. לעיתים קרובות פוס שיתף פעולה עם הילדברנד גורליט, שרכש יצירות אמנות בפריס, ועם ארהרד גופל שהיה קניין רשמי של המוזיאון.

### לאחר המלחמה
עם סיום מלחמת העולם השנייה, נתפס פוס על ידי צבא ארצות הברית ונחקר על ידי אנשי יחידת יחידת מונומנטים, אמנויות יפות וארכיונים, בהם החוקר רוברט פוסי (Robert Posey). בחקירותיו הציג עצמו פוס כחוקר אקדמי טהור שניסה להציל יצירות אמנות, וטען כי לא היה מודע להיקף הפשעים או למקורן של היצירות השדודות. הוא שיתף פעולה עם החוקרים וסייע באיתור מקומות מסתור של יצירות אמנות באוסטריה.

באופן מפתיע, פוס הצליח לחמוק מעונש משמעותי. בהליכי הדה-נאציפיקציה הוא סווג כ"נגרר" (Mitläufer) בלבד. הוא חזר לקהילה המדעית, ובשנת 1950 מונה למנהל כבוד של אוספי הציורים המדינתיים של בוואריה (Bayerische Staatsgemäldesammlungen) במינכן. הוא המשיך לפרסם מאמרים וספרים עד מותו במינכן בשנת 1969.

## מורשתו
דמותו של פוס נותרה שנויה במחלוקת בקרב היסטוריונים. מצד אחד, תרומתו המחקרית לחקר האמנות, ובמיוחד הבנת הציור האיטלקי של המאות ה-16 וה-17, נחשבת ליסודית וחשובה. ספרו על הציור הרומי בתקופת הבארוק (Malerei des Barock in Rom) נחשב לספר יסוד.

מצד שני, מעורבותו הישירה במנגנון הביזה הנאצי מטילה צל כבד על פועלו. חוקרים מודרניים, כגון ג'ונתן פטרופולוס ולין ניקולס, רואים בו דוגמה לאופן שבו אנשי רוח ואקדמיה שיתפו פעולה עם המשטר הנאצי למען קידום אישי ומקצועי, תוך עצימת עיניים מוסרית מול הגזל והרדיפה של יהודים שמהם נלקחו היצירות.

## פרסומים נבחרים
*Die Malerei der Spätrenaissance in Rom und Florenz* (ציור הרנסאנס המאוחר ברומא ופירנצה), 1920.

*Malerei des Barock in Rom* (ציור הבארוק ברומא), 1924.

*Amtlicher Katalog der Gemäldegalerie Dresden* (קטלוג רשמי של גלריית הציורים בדרזדן), כמנהל, 1944.

## ראו גם
* ביזת יצירות אמנות בידי הנאצים
* אמנות מנוונת
* יחידת המונומנטים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חוקרי תולדות האמנות
קטגוריה:סוחרי אמנות
קטגוריה:גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1884
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1969
קטגוריה:ביזת יצירות אמנות בידי הנאצים