open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ריד מילר

**ריד מילר** (באנגלית: **Reid Miller**; נולד ב-27 בנובמבר 1999) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.

## ביוגרפיה
מילר נולד בצ'טנוגה, טנסי ב-27 בנובמבר 1999. בילדותו עברה המשפחה למערב טקסס.

## קריירה
תפקידו הראשון היה בשנת 2014 בפרק בסדרת הטלוויזיה האמריקאית "About a Boy". באותה שנה שיחק בשלושה סרטים קצרים.

בשנת 2015 מילר שיחק בפרק בסדרת הטלוויזיה "Get Educated" ונתן את קולו למשחק הווידאו "G Rated Fight Club ". באותה שנה שיחק בתפקידים ראשיים בסדרת הטלוויזיה "The Fourth Door" ובמיני סדרה "Playhouse of Cards".

בשנת 2016 התארח בפרק בסדרת המתח "מחשבות פליליות" ובסדרה "Mr Student Body President".
בשנת 2017 שיחק בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "Play By Play".

משנת 2018 עד 2019 שיחק בתפקיד ראשי בסדרת הרשת "נערה ושמה ג'ו". בשנת 2019 התארח בסדרה "את" של נטפליקס.

בשנת 2020 שיחק בתפקיד ראשי בסרט "ג'ו בל". בסרט מגלם ריד את בנו של ג'ו בל (מארק וולברג), ג'יידן. הסרט מבוסס על סיפורו האמיתי של ג'ו בל, אדם שיצא לטיול ברחבי ארצות הברית כדי להעלות את המודעות לבריונות עקב התאבדות בנו ג'יידן, שהיה קורבן לבריונות הומופובית.

בשנת 2022 גילם את בראד בסדרה הקומית של נטפליקס, "בו ביץ'" (אנ') שבוטלה לאחר עונה אחת.

## פילמוגרפיה

### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי טנסי
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1999
אלכסיי יגורוב

**אלכסיי יגורוב** (ברוסית: **Алексей Егоров**; 1776 – 22 בספטמבר 1851) היה צייר רוסי, שרטט ופרופסור לציור היסטורי.

## ביוגרפיה
הוא נלקח בשבי על ידי קוזקים בילדותו ולאחר מכן התגורר בבית היתומים במוסקבה. מעט ידוע על מוצאו, אם כי, בהתבסס על כמה מזיכרונותיו המוקדמים, האמינו שהוא ממוצא קלמיקי.

בשנת 1782, הוא נרשם לאקדמיה הקיסרית לאמנויות, שם למד אצל איוואן אקימוב וגריגורי אוגריומוב. הוא סיים את לימודיו ב-1797 והיה לאקדמאי ב-1803, ונשלח לעבוד ברומא ונכנס לתחום השפעתו של וינצ'נזו קמוצ'יני, אשר שיבח את פשטות העיצוב והצבע שלו. בהיותו גדול גוף יותר מהאיטלקי הממוצע, הוא זכה לכינוי "הדוב הרוסי". משערים שהאפיפיור פיוס השביעי ביקש ממנו להישאר כצייר חצר, אך הוא סירב להצעה בנימוס.

ב-1807 הוא חזר לסנט פטרסבורג והפך לעוזר פרופסור באקדמיה. הוא גם נתן שיעורי ציור פרטיים לאליזבת אלכסייבנה ואלכסנדר הראשון, שהעניקו לו כינוי, "הנודע", לאחר שהשלים פרסקו עם למעלה ממאה דמויות ("שגשוג עולמי") בצארסקויה סלו במשך 28 יום. כאדם בעל אמונה דתית עמוקה, הוא תמיד ראה בציוריו הדתיים את יצירתו החשובה ביותר, אם כי הוא הפיק דיוקנאות של אנשים רבים באצולה לצורך פרנסה ומעמד. אביה של אשתו היה הפסל איוון מרטוס.

כמורה, הוא ניסה להיות חבר וגם חונך באותה העת, ולעיתים רחוקות דיבר בצורה עניינית וקצרה, בדרך כלל עם מורים מאותה תקופה. כאבא, הוא סירב להעניק לבנותיו חינוך והיה ביקורתי מאוד כלפי המחזרים שלהן, וגירש אחד מהם מהבית כשחשד שהוא שייך לבונים החופשיים, פשוט בגלל הדרך שבה הוא השתמש בסכין והמזלג שלו.

בשנת 1840, הוא הודח על ידי הצאר ניקולאי הראשון, שלא היה מרוצה מהתמונה של השילוש הקדוש שצייר עבור קתדרלת קתרין. עם זאת, הוא קיבל 1,000 רובל בשנה כפנסיה. למרות הניתוק מהאקדמיה, תלמידיו לשעבר עדיין הגיעו אליו כדי לקבל הדרכה, להביע את דעותיו על יצירותיהם החדשות ולהביא את תלמידיהם לייעוץ. כתוצאה מכך, הוא הצליח להישאר עסוק עד סוף חייו. עם זאת, הוא נעשה קמצן, חשדן ומוזר בדרך כלל.

הוא היה אביו של האמן אבדוקים אלכסייביץ' אגורוב. פיודור סולנצב היה בין תלמידיו.

## גלריה

File:18307024 Golicuyna.jpg

File:Martos Vera and Sofia Varnek.jpg

File:NymphsAlexey Egorov.jpg

File:Mary MagdaleneEgorov.jpg

File:Paris Helen Alexey Egorov.jpg

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1776
קטגוריה:נפטרים ב-1851
צ'ארלטון תי. לואיס

**צ'ארלטון תומאס לואיס** (באנגלית: **Charlton Thomas Lewis**; 25 בפברואר 1834 – 26 במאי 1904) היה מילונאי, בלשן ועורך דין אמריקאי, מומחה בלימודים קלאסיים הידוע בייחוד כמחבר מילונים לטינים-אנגליים.

## קורות חיים
צ'ארלטון תומאס לואיס נולד בווסט צ'סטר, פנסילבניה כבנם של ג'וזף ג'. לואיס ומרי לואיס, לבית מיינר (Miner). הוא סיים בשנת 1853 לימודיו באוניברסיטת ייל.
אחרי לימודים נוספים לצורך בניית קריירה של כומר של הכנסייה האפיסקופלית המתודיסטית, בשנים 1856–1857 כיהן לואיס כפרופסור באוניברסיטה הממלכתית הנורמלית בבלומינגטון, אילינוי ובשנים 1858–1861 היה פרופסור ליוונית באוניברסיטת טרוי (ניו יורק) שהייתה קשורה לכנסייה המתודיסטית.
בשנים 1863–1864 היה סגן נציב להכנסות פנים של ארצות הברית. הוא התחיל לעבוד כעורך דין בניו יורק בשנת 1865. למשך שנה ב-1870–1871 כיהן העורך מנהלי של העיותן איוונינג פוסט שהופיע בניו יורק. ב-1871 חזר לעבוד בעריכת דין, התמחה בחוק הביטוח ושימש למשך שנים רבות כיועץ משפטי של חברת ביטוח גדולה בניו יורק.
בשנים 1898–1899 כמרצה לביטוח באוניברסיטת הרווארד, אוניברסיטת קולומביה ואוניברסיטת קורנל.
לואיס שימש כיושב ראש איגוד בתי הסוהר של ניו יורק ויושב ראש האיגוד הממלכתי לעזרה סוציאלית של מדינת ניו ג'רזי.

### חייו הפרטיים
בשנת 1861 התחתן לואיס עם ננסי די. מקקין. ב-1885 התחתן בשנית עם מרגרט פ. שרארד.

צ'רלטון לואיס נפטר בשנת 1874 במוריסטאון, ניו ג'רזי, בעקבות מנינגיטיס במוח ובחוט השדרה.

## מבחר ספרים
* 1861 - *Gnomon of the New Testament*, תרגום מגרמנית לפי יוהאן אלברכט בנגל
* 1870 - יחד עם דייוויד מילר *A History of Germany, from the earliest times* (ב-1890 - בהוצאת הרפר ואחיו
*1879 - יחד עם צ'ארלס שורט - *A Latin Dictionary* שנודע כ*Harper's Latin Dictionary*
*1889 - *Latin Dictionary for Schools*
*1890 - *An Elementary Latin Dictionary*

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מילונאים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ילידי פנסילבניה
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ייל
קטגוריה:מתודיסטים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1834
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1904
איוואן אקימוב

**איוואן אקימוב** (ברוסית: **Иван Акимов**; 22 במאי 1755 – 15 במאי 1814) היה צייר רוסי בסגנון קלאסי.

## ביוגרפיה
אביו היה טיפוגרף ומדפיס בשירות המדינה. בגיל עשר, לאחר מות אביו, איוואן כתב מכתב לאקדמיה הקיסרית לאמנויות, וביקש להתקבל אליה למרות עוניו. המכתב הצליח, להשפיע והוא התקבל. מ-1765 עד 1773 ולמד אצל אנטון לוסנקו.

במהלך השנים 1773 עד 1778, הוא קיבל מלגה ללימודים באיטליה, בדרך עבר בפריז ואביניון ולאחר מכן בג׳נובה ובולוניה, שם נרשם לאקדמיה לאמנויות יפות של בולוניה.

עם זאת, הוא מצא שההוראה שם לא ענתה על הצרכים שלו, ולאחר פניות רבות שלא נענו מהאקדמיה, הוא עבר לרומא ללא רשות. הוא הגיע לשם רק כדי לגלות שה"אקדמיה" שלהם היא באמת אגודה של אמנים עם סטודנטים פרטיים.

הודות להמלצה של אציל רוסי שהתגורר באיטליה, הוא הצליח להיכנס לשיעורים של פומפאו בטוני. בהוראת האקדמיה הקיסרית, הוא סיים את הקורס בבולוניה. לאחר מכן חי ברציפות ברומא, ונציה ופירנצה. ב-1779 חזר לסנקט פטרבורג והפך למרצה באקדמיה. שלוש שנים מאוחר יותר, הוא זכה בתואר אקדמאי על ציורו של הרקולס שורף את עצמו על מדורה.

ב-1785 הוא קודם לדרגת פרופסור חבר, וב-1791 מונה למנהל מפעל השטיחים הקיסרי. הוא גם לימד ציור את בנותיו של הצאר פאבל הראשון. שלוש שנים לאחר מכן, הוא התמנה למנהל משנה של האקדמיה ולבסוף הפך למנהל בשנת 1800.

בשנים הבאות, הוא פנה לצייר סצנות היסטוריות, תחת השפעת הלחץ הפטריוטי מהמלחמה עם נפוליאון.

אף שהוא אינו נחשב לאמן מהמעלה הראשונה, היה לו כישרון מיוחד בהוראה והייתה לו השפעה רבה על הציור ההיסטורי הרוסי. בין תלמידיו הידועים ביותר נמנים אנדריי איוואנוב, ואסילי שבייב ואלכסיי יגורוב.

הוא גם היה ממייסדי ההיסטוריוגרפיה של האמנות הרוסית, החל במאמרו "מידע היסטורי קצר על כמה אמנים רוסים" במהדורת 1804

בצוואתו הוריש 15,000 רובל לאקדמיה.

## גלריה

File:Akimov.Olga.1792.jpg|הטבילה של הנסיכה אולגה, 1792

File:Akimov - Svyatoslav's return from the Danube.jpg|סוויאטוסלב חוזר מהדנובה למשפחתו בקייב, 1773

File:Ivan Akimov - Herakles on the crossroads.jpeg|הרקולס בצומת דרכים, 1801

File:Акимов Иван. Прометей делает статую по приказанию Минервы.jpg|פרומתאוס מפסל בהוראת מינרווה, 1775

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:ילידי 1755
קטגוריה:נפטרים ב-1814
שלום אייגר

**שלומי אייגר** (נולד ב-25 ביולי 1976) הוא ספורטאי ספורט נכים פאראלימפי.

## ביוגרפיה
אייגר נפצע בגיל תשע בתאונת משחק עם מאגר נשק שנמצא בקרבת מקום מגוריו בבת ים. בתאונה נפגע אנושות מטיל לאו שגרמה לקטיעת רגלו.

בצעירותו החל להתאמן במרכז הספורט לנכים של איל"ן בענפי ספורט שונים והתמקצע בתחום השחייה. לקראת המשחקים הפאראלימפיים של 1992, בגיל 15 צורף לנבחרת ישראל בשחייה.

### מדליית ארד פאראלימפית
ב זכה במדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם חנוך בודין, שלמה פינטו וערן שמש בתוצאה של 4:19.38 דקות, אחרי ארצות הברית (4:13.23 דקות) וגרמניה (4:14.13 דקות). נוסף לכך, סיים במקום שביעי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:12.69 דקות, במקום 26 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 31.46 שניות ובמקום 28 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:08.27 דקות.

ב סיים במקום 12 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 29.64 שניות, במקום 18 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:06.16 דקות, במקום 12 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:16.27 דקות, במקום רביעי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב, ביחד עם חנוך בודין, רון בולוטין ואוריאל מוזס בתוצאה של 4:52.94 דקות ובמקום שישי במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי, ביחד עם חנוך בודין, רון בולוטין, אוריאל מוזס וערן שמש בתוצאה של 4:17.69 דקות.

## חיים אישיים
כיום אייגר עובד רשות הטבע והגנים, מדריך רכיבה בעמותת אתגרים, מרצה לבני נוער ולמבוגרים, נשוי ואב לשלוש בנות.

## קישורים חיצוניים

* פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים באתר הרשמי של IPC 
* מפגיעת טיל ברגל למדליה אולימפית, פודקאסט "כנגד כל הסיכויים", 8 באוגוסט 2021

## הערות שוליים

קטגוריה:זוכי מדליית ארד פאראלימפית מישראל
קטגוריה:שחיינים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים ברצלונה (1992)
קטגוריה:שחיינים במשחקים הפאראלימפיים ברצלונה (1992)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים אטלנטה (1996)
קטגוריה:שחיינים במשחקים הפאראלימפיים אטלנטה (1996)
קטגוריה:ספורטאי איל"ן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1976
ITV Studios

[250px|ממוזער|מתחם אולפני גרנדה במרכז [מנצ'סטר, בו החלה החברה לפעול במקור]]
250px|ממוזער|הכניסה ל"אולפני גרנדה" בשנת 2006 (המתחם נהרס מאז)
**ITV Studios** היא חברת הפקה והפצת טלוויזיה רב-לאומית בריטית, בבעלות תאגיד המדיה הבריטי ITV plc (מפעילת רשת השידור המסחרית ITV). היא עוסקת בהפקה והפצה של תוכניות המשודרות ברשת ITV ועבור רשתות אחרות, והיא פועלת ב-12 מדינות ומחזיקה 60 חברות הפקה, עם משרדי הפקה מקומיים בבריטניה, ארצות הברית, בלגיה, אוסטרליה, גרמניה, הולנד, איטליה, ישראל, צרפת וסקנדינביה.

## היסטוריה
שורשי החברה הם בחברת "אולפני גרנדה" שנוסדה ב-1954, כזרוע ההפקה הפנימית של חברת Granada Television, שהייתה בעלת זיכיון לשידורי טלוויזיה מסחרית בצפון-מערב אנגליה והוקמה על ידי האחים סידני וססיל ברנשטיין. האולפנים של החברה היו ממוקמים במרכז העיר מנצ'סטר.

הלהיט הראשון של החברה הייתה הסדרה "Coronation Street", אופרת סבון המשודרת ברציפות מאז דצמבר 1960. לצורך הפקת התוכנית הוקמו אולפנים ייעודיים והיא נמכרה לשידור גם לזכייני טלוויזיה מסחרית באזורים אחרים באנגליה. מתחם האולפנים במנצ'סטר גדל עם השנים ושימש להפקת עשרות תוכניות טלוויזיה שונות.

בסוף המאה ה-20 ותחילת העשור הראשון של המאה ה-21 החלו זכייני הטלוויזיה המסחרית באנגליה (כ-12 זכיינים שפעלו על בסיס אזורי) להתאחד, עד שלבסוף נותרו שניים Carlton Communications ו-Granada. בשנת 2004 גם שני זכיינים אלו התאחדו ליצירת חברת ITV plc. ITV Studios נוצרה ממיזוג הדרגתי של חטיבות ההפקה של כל בעלי הרישיונות האזוריים של ITV plc, מ-1994 עד 2004, ובמשך מספר שנים לאחר מכן, בעקבות הקמת ITV plc. החברה הוקמה רשמית בשם "ITV Studios Ltd" בשנת 2009.

ITV Studios מפיקה תוכניות בעיקר עבור חברת האם שלה ITV plc, וגם עבור רשתות אחרות כמו BBC וערוץ 4. החברה גם אחראית למכירת תוכניות, פורמטים ועסקאות רישוי מסחריות לתוכן ברחבי העולם.

ב החלה לרכוש חברות הפקה נוספות ב וברחבי העולם, ליצירת חברת הפקות רב-לאומית.

## פעילות בישראל
ביולי 2019 רכשה בישראל את חברת "ארמוזה פורמטס" ששולבה בפעילות החברה. "ארמוזה פורמטס" נוסדה בשנת 2005 על ידי המפיק אבי ארמוזה ועוסקת במכירת תוכן ישראלי בעולם, ובפיתוח פורמטים באופן עצמאי ושיווקם.
## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ITV
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: טלוויזיה
ברמן (אונייה, 1928)

**ברמן** (בגרמנית: **Bremen**) הייתה אוניית נוסעים גרמנית. היא נבנתה בשנת 1928 ובשנת 1929 זכתה בסרט הכחול.

## היסטוריה
לאחר סיום מלחמת העולם הראשונה בידי גרמניה לא נותרו אוניות נוסעים מהדרגה הראשונה. יתרה מזה, הסרט הכחול היה בידי בריטניה שאוניית נוסעים שלה "מבריטניה" זכתה בתואר עוד בשנת 1909. לאור האמור הוחלט לבנות זוג אוניות נוסעים שיהיו מסוגלות להתחרות על התואר. הראשונה "ברמן" נבנתה בברמן והשנייה "אירופה" נבנתה בהמבורג. היו תוכניות לבנות בהמשך אוניית אחות שלישית.

האונייה יצאה להפלגתה הראשונה מברמרהפן לנמל ניו יורק ב-16 ביולי 1929. בסיומה זכתה בסרט הכחול כאשר ההפלגה נמשכה 4 יממות 17 שעות ו-42 דקות. כאשר בשנת 1930 "אירופה" החלה להפליג, היא שברה את השיא. בשנת 1933 "ברמן" זכתה בשיא מחדש. אמנם עוד באותה שנה בכיוון מזרח השיא נשבר על ידי אוניית איטלקית ובשנת 1935 בכיוון מערב על ידי אונייה צרפתית.

עד לתחילת מלחמת העולם השנייה האונייה עשתה 190 הפלגות. בפברואר 1938 היא הייתה האונייה הגדולה ביותר שעברה את תעלת פנמה. על האונייה הותקן מעוט למטוס דואר. הדבר אפשר להקדים קבלת דואר בכ-24 שעות.

במהלך עגינה בניו יורק "ברמן" הייתה במרכז מספר תקריות, בין היתר הדגל שלה נגנב על ידי ביל ביילי ובהמשך הוצבה שמירה על נציגות גרמנית בניו יורק שכללה שוטרים יהודים בלבד.

ב-26 באוגוסט 1938 כל אוניות גרמניות קיבלו פקודה לחזור לנמלי הבית. "במרן" סיימה את ההפלגה לניו יורק עם 1770 נוסעים ב-28 באוגוסט וב-30 באוגוסט יצאה לכיוון גרמניה ללא נוסעים. ב-1 בספטמבר היא קיבלה פקודה להמשיך למורמנסק, לשם היא הגיעה ב-6 בספטמבר. רוב הצוות חזר לגרמניה. לאחר תחילת מלחמת החורף הוחלט להעביר אותא לגרמניה. בדרך היא התגלתה על ידי צוללת בריטית אך לא הותקפה. ב-13 בדצמבר 1940 היא חזרה לברמרהפן.

תוכניות להסב את האונייה לספינת מלחמה לא מומשו ובסוף הוחלט להסב אותה לספינת מטען. במרץ 1941 בעקבות שריפה שפרצה על האונייה היא נפגעה קשה והוחלט לא לשקם אותה. "ברמן" פורקה בשנות ה-50 של המאה ה-20.

## קישורים חיצוניים

* תיאור האונייה 
* סרטון על האונייה

## הערות שוליים

קטגוריה:אוניות נוסעים
קטגוריה:גרמניה: תחבורה
סמי תמימי

**סמי תמימי** (בערבית: **سامي التميمي**, תעתיק: סאמי אלתמימי; נולד בשנת 1968) הוא שף, מחבר ספרי בישול ומסעדן פלסטיני יליד מזרח ירושלים.

## ביוגרפיה
תמימי נולד במזרח ירושלים למשפחה מוסלמית מסורתית המונה 6 אחים ואחיות ו-6 נוספים במשפחה המורחבת. אימו, נע'מה, שהייתה מקור ההשראה שלו בעיסוקיו הקולינריים, הלכה לעולמה כאשר היה בן 7.

## קריירה מקצועית
תמימי עזב את בית הספר בגיל 15. בגיל 17 החל לעבוד כשוטף כלים במסעדה במלון הר ציון בירושלים. שנתיים לאחר מכן מונה שף אחראי לארוחות הבוקר במלון. בגיל 20 עבר לתל אביב, שם מונה לשף הראשי במסעדת לילית, בבעלותה של קרן הנדלר-קרמרמן ופיתח את העניין שלו בסגנון בישול המנצל חומרי גלם מקומיים, ממזג בין סוגי מטבחים שונים ומקפיד על תצוגה (ראו המטבח הקליפורני).

בעקבות הצעת עבודה שקיבל עבר בשנת 1997 להתגורר בלונדון, שם עבד כשף הראשי במעדניית "בייקר אנד ספייס" (Baker & Spice), שהתמחתה במטבח הים תיכוני. שם גם פגש את יותם אוטולנגי. בשנת 2002 השניים יסדו יחד עם נועם בר את מסעדת "אוטולנגי" בשכונת נוטינג היל בלונדון.

עד כה תמימי כתב ופרסם שלושה ספרי בישול שהפכו רבי-מכר ושהו ברשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס שבועות ארוכים. ביחד עם אוטולנגי, תמימי נמנה בין הישראלים שספריהם הם הנמכרים ביותר בחו"ל, לצד עמוס עוז ודוד גרוסמן. את הספר "אוטולנגי וסמי תמימי: ספר המתכונים" (הספר תורגם לעברית וראה אור בהוצאת כנרת בשנת 2010) ו-Jerusalem: A Cookbook כתב ביחד עם אוטולנגי. ספרו השלישי Falastin: A Cookbook יצא לאור בשנת 2020.

## ספריו
ספריו של תמימי פורסמו באנגלית ותורגמו לעברית, צרפתית ולגרמנית. מביניהם, הספר Jerusalem: A Cookbook שכתב יחד עם אוטולנגי ויצא לאור בשנת 2012, נמכר במאות אלפי עותקים. הספר דורג במקום השני ברשימת ספרי הבישול המצליחים ביותר בארצות הברית.
* Ottolenghi: The Cookbook (2008) (עם יותם אוטולנגי). יצא לאור באנגלית ובצרפתית.
* *Jerusalem: A Cookbook* (2012) (עם יותם אוטולנגי). יצא לאור באנגלית ובצרפתית.
* Falastin: A Cookbook (2020) (עם טרה ויגלי). יצא לאור באנגלית, צרפתית וגרמנית.

## פרסים והכרה
* 2011 המסעדה NOPI זכתה בפרס Gourmet של המגזין Condé Nast Traveler בקטגוריה "חדשנות ועיצוב"
* 2012 המסעדה NOPI זכתה בפרס של Restaurant and Bar Design בקטגוריה "זהות"
* 2013 פרס James Beard בקטגוריה "ספר הבישול הבינלאומי" עבור Jerusalem: A Cookbook (2012)
* 2013 פרס Guild of Food Writers בקטגוריה "ספרי בישול" עבור Jerusalem: A Cookbook (2012)
* 2013 פרס Dun Gifford של Gourmand World Cookbook עבור Jerusalem: A Cookbook (2012)
* 2013 פרס "ספר הבישול הבינלאומי" מטעם International Association of Culinary Professionals עבור Jerusalem: A Cookbook (2012)
* 2013 פרס "ספר הבישול הטוב ביותר" מטעם Observer Food Monthly עבור Jerusalem: A Cookbook (2012)

## חיים אישיים
תמימי הוא הומוסקסואל, ומתגורר בלונדון עם בן זוגו ג'רמי קלי. הוא כותב, מצייר ומחבר שירה ערבית.
## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים שהיגרו לממלכה המאוחדת
קטגוריה:להט"בים בריטים
קטגוריה:מסעדנים בריטים
קטגוריה:מסעדנים ישראלים
קטגוריה:שפים בריטים
קטגוריה:שפים ישראלים
קטגוריה:שפים להט"בים ישראלים
קטגוריה:פלסטינים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1968
קטגוריה:להט"בים ערבים ישראלים
יאניס ניוונר

**יאניס ניוונר** (בגרמנית: **Jannis Niewöhner**, הגייה: [ˈjanɪs ˈniːvøːnɐ], נולד ב-30 במרץ 1992) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה גרמני.

## ביוגרפיה
יאניס ניוונר נולד בקרפלד, נורדריין-וסטפאליה, גרמניה. הוא בנו של הבמאי הגרמני אווה פריש-ניוונר.

## קריירה
תפקידו הראשון של ניוונר היה בסרט הקצר משנת 2004, "Für immer Edelweiß" (אדלווייס לנצח). שנה לאחר מכן שיחק בסרט ההרפתקאות של הבמאי הגרמני כריסטיאן זוברט, "Der Schatz der weißen Falken".

בשנת 2006 שיחק בתפקיד ראשי בסרט הקולנוע, "TKKG und die rätselhafte Mind-Machine".

בשנת 2007 שיחק בסרט הקומדיה הגרמני "Von Müttern und Töchtern".

בשנים 2013,2014 ו-2016 זכה לתהילה רבה לאחר ששיחק בתפקיד ראשי כגידעון בעיבוד הקולנועי (גרמני)  של טרילוגיית הספרים ; Ruby red, Sapphire blue, Emerald green.

בשנת 2017 שיחק בתפקיד ראשי במיני סדרה הגרמנית "מקסמיליאן". בסדרה הוא גילם את מקסימיליאן הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.

בקיץ 2018 הצטלם ניוונר לעיבוד הקולנועי לרומן נרקיס וגולדמונד מאת הרמן הסה. את הסרט ביים הבמאי זוכה האוסקר סטפן רוזוביצקי. בסרט הוא מגלם את נרקיס.

בשנת 2019 הוא שיחק בסרט הקולנוע "תיקי קוליני"; סרט דרמה בהפקה גרמנית. הסרט מבוסס על הרומן "פרשת קוליני" מאת פרדיננד פון שיראך משנת 2011.

בשנת 2021 שיחק בתפקיד ראשי בסרט הקולנוע מינכן, על סף מלחמה.

בשנת 2023 שיחק בדרמה ההיסטורית "Stella. A Life." המבוסס על חייה של סטלה גולדשלאג (1922–1994), יהודייה גרמנייה שעבדה כמודיעה עבור הגסטפו במהלך מלחמת העולם השנייה והתחקה אחר יהודים שהסתתרו. באותה שנה שיחק בתור היפוליט צ'ארלס בסרטו של רידלי סקוט, "נפוליאון" המגולל את עלייתו לשלטון של נפוליאון בונפרטה.

## חיים אישיים
ניוונר מתגורר בברלין. משנת 2007 עד שנת 2015 ניהל מערכת יחסים עם השחקנית אמיליה שולה .

## פילמוגרפיה נבחרת

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקנים ילדים גרמנים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1992
אולי דנון

**אוֹלי יהודה דנון** (נולד ב-13 ביולי 1999) הוא זמר-יוצר וגיטריסט ישראלי. יצירתו משתייכת לסוגת הרוק.

## ביוגרפיה
[שמאל|ממוזער|250px|דנון ו[עומר מושקוביץ, 2024]]
סבו של דנון היה השחקן שלמה בר-שביט. הוריו של דנון התגרשו כשהיה בן ארבע.

במאי 2016, יצא האלבום הראשון של דנון, "שתיקת האדמה", בהפקתו של שלום גד. חדר החזרות של גד ולהקתו שכן במרתף בבית הספר הדמוקרטי קהילה בו למד דנון, ואחד המורים קישר בין גד לדנון; לאחר פגישה ביניהם החל דנון לעבוד על האלבום, בליווי גד.

בדצמבר 2019 יצא הסינגל "תמותי" שכתב והלחין דנון, והופק על ידי אסף תלמודי.

ב-2020 ביצע את השיר "בראשית" של אביתר בנאי באלבום המחווה לאלבום שיר טיול.

בפברואר 2022 יצא האלבום השני של דנון, "ארבע עונות השנה". בהופעת ההשקה של האלבום התארח אביב גדג'.

בשנת 2024 ביצע יחד עם עמר גשן את השיר "קניה" שיצא באלבומה של גשן, "אשר הייתי ונגמר".

באוגוסט 2025 יצא האלבום השלישי של דנון, "השבר הסורי-אפריקני". בן שלו, מבקר המוזיקה של הארץ, כתב כי האלבום הוא "אחד האלבומים השלמים ביותר והטובים ביותר שיצאו לאחרונה במוזיקה הישראלית".

בשנת 2025 כתב וביצע יחד עם עיליי אשדות את השיר "שושנה", שיצא כשיר הנושא באלבום של אשדות.

## דיסקוגרפיה
### אלבומים
* שתיקת האדמה (2016)
* ארבע עונות השנה (2022)
* השבר הסורי-אפריקני (2025)

### סינגלים
* בראשית (2019)
* תמותי (2019)
* בין הענפים (אבודה ביפן) (2021)
* בכבישים (2021)
* ארבע עונות השנה (2022)
* השבר הסורי-אפריקני (2025)
* מכורתי (2025)
* שירימאתמול (2025)

## קישורים חיצוניים
*

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרים-יוצרים ישראלים
קטגוריה:זמרי רוק ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1999
תהילים ק"ו

**תהילים ק"ו** הוא המזמור המאה ושישה בספר תהילים (לפי המספור בוולגטה ובתרגום השבעים, המזמור ממוספר כמזמור ה-105).

## תוכנו של המזמור
המזמור מכיל ארבעים ושמונה פסוקים והוא ביסודו המנון לה':
### א'-ה'
המזמור נפתח בקריאה להודות לה': "הַלְלוּיָהּ הוֹדוּ לַה' כִּי טוֹב כִּי לְעוֹלָם חַסְדּוֹ מִי יְמַלֵּל גְּבוּרוֹת ה' יַשְׁמִיעַ כׇּל תְּהִלָּתוֹ" (א-ב), ולאחר מכן המשורר מבקש שה' ישמח בעמו, על אף חטאיהם: "לִרְאוֹת בְּטוֹבַת בְּחִירֶיךָ לִשְׂמֹחַ בְּשִׂמְחַת גּוֹיֶךָ לְהִתְהַלֵּל עִם נַחֲלָתֶךָ"(ה).
### ו'-מ"ב
המשורר סוקר את חטאי ישראל. הוא מתאר איך כבר ביציאת מצרים יש מי שמרדו בה':"אֲבוֹתֵינוּ בְמִצְרַיִם לֹא הִשְׂכִּילוּ נִפְלְאוֹתֶיךָ לֹא זָכְרוּ אֶת רֹב חֲסָדֶיךָ וַיַּמְרוּ עַל יָם בְּיַם סוּף"(ז), ועל אף זאת ה' חולל את נס קריעת ים סוף:"וַיְכַסּוּ מַיִם צָרֵיהֶם אֶחָד מֵהֶם לֹא נוֹתָר"(יא). לאחר מכן מזכיר המשורר את חטא המתאווים:"וַיִּתְאַוּוּ תַאֲוָה בַּמִּדְבָּר וַיְנַסּוּ אֵל בִּישִׁימוֹן"(יד), חטא קורח ועדתו ובפרט דתן ואבירם:"תִּפְתַּח אֶרֶץ וַתִּבְלַע דָּתָן וַתְּכַס עַל עֲדַת אֲבִירָם"(יז), חטא העגל:"יַעֲשׂוּ עֵגֶל בְּחֹרֵב וַיִּשְׁתַּחֲווּ לְמַסֵּכָה"(יט), חטא בעל פעור:"וַיִּצָּמְדוּ לְבַעַל פְּעוֹר וַיֹּאכְלוּ זִבְחֵי מֵתִים"(כח), ובאופן כללי חטא עבודה זרה:"וַיַּעַבְדוּ אֶת עֲצַבֵּיהֶם וַיִּהְיוּ לָהֶם לְמוֹקֵשׁ"(לו), רצח:"וַיִּשְׁפְּכוּ דָם נָקִי דַּם בְּנֵיהֶם וּבְנוֹתֵיהֶם אֲשֶׁר זִבְּחוּ לַעֲצַבֵּי כְנָעַן וַתֶּחֱנַף הָאָרֶץ בַּדָּמִים"(לח) ובעקבות כל אלו, האויבים שהגיעו ולחצו על ישראל:"וַיִּלְחָצוּם אוֹיְבֵיהֶם וַיִּכָּנְעוּ תַּחַת יָדָם"(מב).

### מ"ג-מ"ח
בסיום המזמור קובע המשורר שבעקבות חטאיהם, ישראל קבלו עונש, וה' שראה בצרתם שב והושיע אותם בזכות הברית:"פְּעָמִים רַבּוֹת יַצִּילֵם וְהֵמָּה יַמְרוּ בַעֲצָתָם וַיָּמֹכּוּ בַּעֲוֺנָם וַיַּרְא בַּצַּר לָהֶם בְּשׇׁמְעוֹ אֶת רִנָּתָם וַיִּזְכֹּר לָהֶם בְּרִיתוֹ וַיִּנָּחֵם כְּרֹב חֲסָדָו"(מג-מה). ולכן מבקש המשורר מה' תשועה:"הוֹשִׁיעֵנוּ ה' אֱלֹהֵינוּ וְקַבְּצֵנוּ מִן הַגּוֹיִם לְהֹדוֹת לְשֵׁם קׇדְשֶׁךָ לְהִשְׁתַּבֵּחַ בִּתְהִלָּתֶךָ"(מז). המזמור מסתיים בחתימת הספר הרביעי של תהילים:"בָּרוּךְ ה' אֱלֹהֵי יִשְׂרָאֵל מִן הָעוֹלָם וְעַד הָעוֹלָם וְאָמַר כׇּל הָעָם אָמֵן הַלְלוּיָהּ"(מח).

## המזמור בליטורגיה היהודית
* מפסוק מ"ז לומדים חז"ל בגמרא (כתובות דף ז עמוד ב') על ברכת חתנים (שבע ברכות) שנאמרת בעשרה ועל כך ש"אפילו עוברים שבמעי אמן אמרו שירה על הים".

## המזמור בתרבות
* על בסיס פסוק ב' נכתב השיר מי ימלל ובו הושמט בכוונה שמו של האל המוזכר בפסוק המקורי.
* **מי ימלל** - זאנוויל ויינברגר באלבום **מן השמים**. גרסת כיסוי לשיר באלבום **א פרישע טאנץ 6** של אברהם שמואל ווידער.

## קישורים חיצוניים

* תהילים ק"ו באתר 929 - תנ"ך ביחד

## הערות שוליים

ק"ו
גטו דרוהוביץ'

**גטו דרוהוביץ'<nowiki/>** (באוקראינית: **Дрогобицьке гето**) היה גטו נאצי בעיר דרוהוביץ' שבמערב אוקראינה במהלך מלחמת העולם השנייה והשואה. אנשי הגטו נהרגו בין פברואר לנובמבר 1942, אז גורשו רוב היהודים בו למחנה ההשמדה בלז'ץ.

## רקע
### דרוהוביץ' בין שתי מלחמות העולם
בתקופה שבין שתי מלחמות העולם הייתה דרוהוביץ' עיר פרובינציאלית במחוז לבוב של הרפובליקה הפולנית השנייה בעלת 80,000 תושבים, דרוהוביץ' הייתה בעלת שטח של 1,499 קמ"ר (579 מ"ר) ואוכלוסייתה מנתה כ-194,400 תושבים. דרוהוביץ' השתייכה למחוז לבוב שבדרום-מזרח קרסי, עם אוכלוסייה יהודית נכבדת; מעבר לזה של האוכלוסייה האוקראינית והפולנית באזורים.

### העיר במלחמת העולם השנייה
לאחר הפלישה הגרמנית-סובייטית לפולין ב-1939, חולקה פולין בין המלחמות בספטמבר 1939 בין גרמניה הנאצית לברית המועצות. העיירה סופחה לרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית. דרוהוביץ' הפכה למרכז של מחוז דרוהוביץ'. באותה התקופה, התרחשו גירושים המוניים של גברים, נשים וילדים לסיביר.

## היסטוריה
### לפני הקמת הגטו
הגרמנים כבשו את דרוהוביץ' באמצע ספטמבר 1939, ועד 22 בספטמבר, כשהעבירו את השלטון בעיר לידי הסובייטים בהתאם להסכם ריבנטרופ-מולוטוב, סבלו יהודי העיר מהתנכלויות קשות מצד האוקראינים. בימי השלטון הסובייטי אף הולאמו מפעלי התעשייה בעיר, ויהודים בעלי הון ופעילים פוליטיים נאסרו וכמה מהם אף הוגלו לתוך ברית המועצות.

הגרמנים שבו וכבשו את דרוהוביץ' לאחר שנתיים ב-30 ביוני 1941, ויום למחרת החל בה פוגרום קשה. בשלושת ימי הפוגרום רצחו אוקראינים ופולנים, תושבי העיר וגם כפריים מהסביבה, עשרות יהודים (על-פי מקורות אחרים – אף כמה מאות), בסיוע פעיל של החיילים הגרמנים. ב-22 ביולי רצחו שוטרים גרמנים בפיקודו של הנס בלוק עוד כ-20 יהודים.

הגרמנים הטילו על יהודי דרוהוביץ' הגבלות תנועה קשות, ומשפחות רבות אולצו למסור את בתיהן לקצינים גרמנים. ביולי 1941 הוקם בעיר יודנראט בהנהגת אברהם רוזנבלט, וזמן קצר לאחר מכן, הוקם גם שירות סדר יהודי והוטל עליו לגייס יהודים לעבודת כפייה. נוסף על כך החלו הגרמנים לחטוף צעירים יהודים למחנות העבודה, ועל יהודי העיר הוטלו "קונטריבוציות" של סכומי כסף גבוהים.

### לאחר הקמת הגטו
יהודי דרוהוביץ' סבלו מרעב כמעט מראשית ימי הכיבוש הגרמני. עד סוף 1941 הגיע מספר הנספים היהודים לכ-600. בשלהי אותה שנה החל ריכוזם של יהודי דרוהוביץ' בגטו דרוהוביץ'. בעיר פעל סניף של ארגון הסיוע היהודי יס"ס בראשות ליאון טננבוים, ראש הקהילה לפני המלחמה.

לאחר סלקציה גורשו למחנה ההשמדה בלז'ץ כ-1,000 יהודים חולים, קשישים ואחרים, שהוגדרו "א-סוציאליים". גירוש זה, שבתוך ימים אחדים הבינו יהודי העיר את משמעותו, האיץ את יזמתו של היודנרט להקים בדרוהוביץ' באביב 1942 סדנאות ובתי מלאכה כגון נגריות, מתפרות ובתי מלאכה לייצור סלים. בסדנאות אלו הועסקו מאות יהודים, אך בקיץ 1942 החלו הגרמנים לפעול לצמצום מספר העובדים בהן. במקביל הועסקו יהודים רבים במפעלים הקשורים לתעשיית הנפט ובייצור חיוני למשק המלחמה הגרמני.

גטו דרוהוביץ' חוסל בהדרגה באקציה שנמשכה מ-21 במאי 1943 ועד 10 ביוני 1943. הגרמנים סרקו בשיטתיות את הבתים בגטו, ולקראת סופה של האקציה, ב-6 ביוני 1943, הוציאו להורג גם 28 שוטרים יהודים. בעקבות חיסול הגטו החל גם חיסול מחנות העבודה בעיר והסתיים באפריל 1944.

## קישורים חיצוניים
* דרוהוביץ' באתר יד ושם
* אתר דרוהוביץ בוריסלב והסביבה

## הערות שוליים

דרוהוביץ'
קטגוריה:שואת יהודי אוקראינה
ריינהרד יאן

**ריינהרד יאן** (בגרמנית: **Reinhard Jahn**; נולד ב-21 בדצמבר 1950) הוא ביופיזיקאי ומומחה במדעי המוח גרמני. הוא התפרסם הודות עבודותיו במחקר ממברנה ביולוגית.

## ביוגרפיה
ריינהרד יאן נולד בלברקוזן ולמד באוניברסיטת גטינגן ממנה קיבל תואר שלישי בשנת 1981. לאחר סיום הלימודים הוא עבר לניו יורק בה עבד במעבדה של פול גרינגרד. בהמשך הוא קיבל מינוי של פרופסור באוניברסיטת רוקפלר. בשנת 1986 יאן חזר לגרמניה והחל לעבוד במכון מקס פלנק במינכן.

בשנת 1991 ריינהרד יאן עבר לאוניברסיטת ייל בה היה חבר סגל בפקולטה לרפואה וכן שימש חוקר במכון הווארד יוז למחקר רפואי. בשנת 1997 הוא חזר לגרמניה ומונה למנהל מכון מקס פלאנק לכימיה ביופיזיקלית בגטינגן. בשנת 2019 הוא מונה לנשיא אוניברסיטת גטינגן במקום אולריקה בייסיגל וכיהן בתפקיד במשך שנתיים.

ריינהרד יאן פרסם מספר עבודות בתחום חקר ממברנה ביולוגית. על מחקרים אלו הוא קיבל מספר פרסים לרבות פרס לייבניץ, פרס ארנסט יונג, פרס בלצן ועוד. בשנת 2004 הוא התקבל לאקדמיה לאופולדינה.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה
* נתונים מאתר אקדמיה אירופית
* תיאור מחקריו של ריינהרד יאן
* דף של מדען באתר מכון מקס פלנק

קטגוריה:ביוכימאים גרמנים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת גטינגן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת גטינגן
קטגוריה:זוכי פרס לייבניץ
קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1950
קטגוריה:סגל מכון הווארד יוז למחקר רפואי
ואדים קרסיוב

**ואדים יורייביץ' קרסיוב** (באוקראינית: **Вадим Юрійович Карасьов**; נולד ב-18 במאי 1956) הוא פוליטולוג ופוליטיקאי אוקראיני, מנהל המיזם הפרטי "המכון לאסטרטגיות גלובליות". אחד ממנהיגי מפלגת המרכז המאוחד .

## ביוגרפיה
קרסיוב, יליד קורוסטישיב, הוא בוגר האוניברסיטה הלאומית חרקוב עם תואר בכלכלה פוליטית, ולאחר מכן לימודים לתואר שני.

בשנים 1986–1996 לימד כלכלה פוליטית ומדעי המדינה באוניברסיטה. אז הוא היה סגן המנהל הראשון של סניף חרקוב של המכון הלאומי למחקרים אסטרטגיים (2002-1996).

מאז 1992 קרסיוב עוסק בייעוץ פוליטי. כאסטרטג פוליטי השתתף במערכות הבחירות בשנים 1994–2010. בבחירות לנשיאות 1999, הוא היה ראש הקבוצה האידאולוגית והאנליטית של מטה הבחירות של ליאוניד קוצ'מה.

מאז 2014, קרסיוב משתתף קבוע בתוכניות אירוח פוליטיות בטלוויזיה בערוצי הטלוויזיה הפדרליים האוקראיניים והרוסיים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים אוקראינים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חרקוב
קטגוריה:אוקראינים שנולדו ב-1956
מקום ליד הים

**מקום ליד הים** הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 1988 בכתיבתו ובבימויו של רפאל רביבו, עם אלון אבוטבול וענת צחור בתפקידים הראשיים.

העלילה היא על ניסיונו של אסיר משוחרר וחברתו שהידרדרה לזנות, לשקם את חייהם והזוגיות שלהם ולפתוח פאב ליד הים. הניסיון נכשל ומסתיים באופן טראגי בגלל עבריינים.

בסרט יש קטעים של יחסי מין ועירום מלא של אבוטבול וצחור.

הסרט היה הפקה ישראלית-צרפתית. צלם הסרט, ז׳אן בופטי, צילם קודם את סרט הפולחן "רוקמת התחרה" בכיכובה של איזבל הופר. צילומי הסרט הסתיימו בקיץ 1987, אולם הוא יצא לאקרנים רק כשנה אחר כך. במהלך הצילומים הסתכסכו השחקנים עם הבמאי רביבו, אבוטבול ביקש לפרוש אך לבסוף השלים את הצילומים.
## תקציר העלילה
גידי (אלון אבוטבול) משתחרר לאחר שלוש שנים בבית כלא באשמת שוד מזוין. הוא עולה לקבר אמו בלוויית חזן (יעקב בנאי) ונפגש עם חברו יקי (דוד מנחם) שגם הוא השתתף בשוד בו גידי לקח עליו את אשמת הירי. יקי מכיר לו תודה, ונותן לו ג'יפ וכסף. גידי מגיע לחברתו פרלה (ענת צחור) ומתברר לו שבשנות מאסרו היא הידרדרה לזנות. הסרסור שלה הוא אסי (שלמה תרשיש). גידי מתעמת איתו ואסי חובט בו קשות.

פרלה בתחילה לא רוצה את גידי ומגרשת אותו אבל לאחר זמן היא מתאהבת בו שוב.

אדר לסרי (אריה מוסקונה) שהכיר את גידי מהכלא, מציע לו בית בחוף פלמחים בו התגוררה אמו המנוחה כדי שישפץ ויהפוך אותו לפאב. גידי ופרלה מגיעים לבית המוזנח והמטונף ומתחילים לנקות ולשפץ אותו. בזמנם החופשי הם מתרחצים בים בעירום ומקיימים יחסי מין על החוף.

אדר חייב כסף לסוחר הסמים סלים (אסי הנגבי) וזה לוחץ עליו בתמורה להעביר משלוח סמים, ואדר מבקש זאת מגידי והוא מוכן אך ברגע האחרון הוא מסרב לעשות זאת.

אסי מגיע למקום ולוחץ על פרלה לחזור לעבוד עבורו, והוא גם שולח את היצאנית רוזה (שלומית הגואל) שתשכנע אותה אך היא מסרבת.

אסי משלם לעבריין בשם ברוך (אלקסיס סלאם) שישלח אנשים להצית את הבית על הים, ואדר שנמצא שם נפגע קשה בשריפה ומת בבית החולים.

פרלה רוצה לחזור לביתה אך אביה (מוסקו אלקלעי) דוחה אותה.

גידי מתנפל על ברוך שמציע לו להרשות לפרלה לחזור לזנות כי יש לו לקוחות עשירים, ובתגובה מבקש ברוך מאסי לחסל אותו. גידי רוצה לעזוב את תל אביב ולחזור לכפר שלו ופרלה מסכימה. הם נפגשים בנמל תל אביב ולאחר שהיא עוזבת מגיעים אסי ועוזרו ותוקפים את גידי, ובזמן תקיפתם הם נופלים למים ונאבקים מעל ומתחת למים עד שהם שוקעים וטובעים.

## צוות השחקנים

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 1988
קטגוריה:סרטים בעברית
קטגוריה:סרטי פשע ישראליים
קטגוריה:זנות בקולנוע
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1988
קאלן מאלווי

**קאלן מאלווי** (באנגלית: **Callan Mulvey**; נולד ב-23 בפברואר 1975) הוא שחקן אוסטרלי.

## ביוגרפיה
מאלווי נולד באוקלנד, ניו זילנד, ועבר לאוסטרליה כשהיה בן שבע, וגדל באזור החוף הצפוני של הוא ממוצא סקוטי, אירי ומאורי.

## קריירה
מאלווי עבד כפעלולן כשנתיים לפני שזכה בתפקיד דראזיק בסדרת הטלוויזיה "תיכון הלבבות השבורים". תפקידו הראשון היה של קורבן שוד בסרטון הדרכה משטרתי.

בשנת 2004 שיחק לצד סם וורת'ינגטון בסרט הקולנוע, "Thunderstruck".

מאלווי שיחק בתפקידים חוזרים בכמה סדרות בהן "קרוב רחוק" (בתפקיד ג'וני קופר) משנת 2006 עד 2008 ובסדרה "בנות מקלאוד" בשנת 2007.

הוא שיחק בתפקיד ראשי בסדרת הפשע "Underbelly", העוסקת בעולם התחתון האוסטרלי משנת 2008 בתור מארק מורן, והופיע בסדרת המשטרה "Rush" בתור סמל. ברנדן "ג'וש" ג'ושוע.

בשנת 2012, הוא שיחק במיני סדרת הפשע "Bikie Wars: Brothers in Arms" בתפקיד מארק אנתוני "סנודי" ספנסר.

בשנת 2012, הוא הופיע בסרט הקולנוע "כוננות עם שחר" של הבמאית קתרין ביגלו. בשנה שלאחר מכן, הוא כיכב בסרט "ההפיכה", בבימויו של רוברט קונלי.

בשנת 2014, הוא הופיע בסרט "300: עליית האימפריה" בתפקיד סיילאס. באותה שנה הוא הופיע בסרט הקולנוע "קפטן אמריקה: חייל החורף" בתפקיד ג'ק רולינס. זו הייתה הפעם השנייה שלו שהופיע בסרט כחייל לצד פרנק גרילו.

בשנת 2014, הוא כיכב בקומדיה השחורה "מיס מדוז" בתפקיד סקיילר. לאחר מכן, הוא שיחק בתפקיד ג'ק טיילור בסרט "הרוג אותי שלוש פעמים" לצד לוק המסוורת', טרסה פאלמר, סיימון פג, ואליס בראגה.

בשנת 2016 גילם מאלווי את אנטולי קניאזב בסרט "באטמן נגד סופרמן: שחר הצדק".

ב-2016, הוא הופיע לזמן קצר בסרט "וורקראפט: ההתחלה", עיבוד הקולנועי של סדרת המשחקים וורקראפט. וכן שיחק בתפקיד ראשי בעונה השלישית של סדרת הטלוויזיה "כוח" בתור דין.

בשנת 2018 שיחק לצד כריס פיין בסרט הקולנוע "מלחמתו של רוברט דה ברוס". בסרט הוא גילם את ג'ון השלישי קומיין, לורד באדנוך.

בשנת 2021 שיחק בסרט הקולנוע "עד המוות". באותה שנה לוהק לסרט "האיש האפור" שיצא לאקרנים בשנת 2022.

## חיים אישיים
מאלווי נפצע בתאונת דרכים קשה בשנת 2003, בהתנגשות חזיתית ב-. הוא היה לכוד ברכב במשך כמעט שעה עד שניתן היה לשחררו מההריסות. החלק האמצעי של פניו ניזוק לחלוטין. גם הברך והקרסול השמאלית שלו נשברו. בתאונה איבד מאלווי את ראייתו בעינו השמאלית.

הוא התחתן עם רייצ'ל תומאס, אקדמאית ומוזיקאית, בביירון ביי ב-2010.

## פילמוגרפיה

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:פעלולנים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אוסטרלים
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1975
וולודימיר ילצ'נקו

**וולודימיר ילצ'נקו** (באוקראינית: **Володимир Єльченко**; נולד ב-27 ביוני 1959) הוא דיפלומט אוקראיני, אשר כיהן כשגריר ארצו בארצות הברית ובארגון האומות המאוחדות וכשגריר האוקראיני האחרון ברוסיה.

## ביוגרפיה
ילצ'נקו נולד בעיר קייב, בירת אוקראינה. אביו יורי היה שר התרבות של אוקראינה. הוא למד יחסים בינלאומיים ומשפט בינלאומי באוניברסיטת המדינה של קייב. לאחר סיום לימודיו ב-1981 הצטרף לשירות החוץ של אוקראינה.

בשנים 1997–2000 כיהן כשגריר ארצו בארגון האו"ם. לאחר שמילא תפקידים בכירים במשרד החוץ של אוקראינה - לרבות תפקיד סגן שר החוץ - מונה ב-2005 כשגריר באוסטריה (עד 2007), ובשנים 2006–2010 שימש כשגריר אוקראינה במוסדות האו"ם בווינה.

בשנת 2010 מונה ילצ'נקו לשגריר אוקראינה ברוסיה. לאחר סיפוח חצי האי קרים לרוסיה ב-2014 נקרא לחזור לארצו להתייעצויות. מאז הונמך דרג הייצוג של אוקראינה ברוסיה לדרגת ממונה על היחסים.

בשנת 2015 מונה ילצ'נקו בפעם השנייה לשגריר אוקראינה באו"ם, ובמהלך כהונתו גם ייצג את ארצו במשך שנתיים במועצת הביטחון. בדצמבר 2019 מינה אותו נשיא אוקראינה וולודימיר זלנסקי לשגריר בארצות הברית, ג'מייקה ואנטיגואה וברבודה.

בפברואר 2021 העביר הנשיא זלנסקי את ילצ'נקו מתפקידו כשגריר בארצות הברית, ג'מייקה ואנטיגואה וברבודה ומינה במקומו את שרת האוצר של המדינה אוקסנה מרקרובה .

ילצ'נקו הוא חובב מוזיקת רוק פרוגרסיבי והבי מטאל.

## קישורים חיצוניים

* וולודימיר ילצ'נקו, באתר C-SPAN
* Margaret Besheer, Ukraine Names Veteran Diplomat as New US Envoy, באתר voanews.com, 19 בדצמבר 2019

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קייב
קטגוריה:שגרירים בארצות הברית
קטגוריה:שגרירים באו"ם
קטגוריה:שגרירים ברוסיה
קטגוריה:שגרירים באוסטריה
קטגוריה:שגרירי אוקראינה
קטגוריה:אוקראינים שנולדו ב-1959
פארווין קאור

**פארווין קאור** (באנגלית: **Parveen kaur**; נולדה ב-19 באוקטובר 1988) היא שחקנית קנדית, המוכרת בעיקר בשל תפקידה בתור ד"ר סאנבי באל בסדרת הדרמה והמדע-בדיוני "מניפסט" (2018–2023).

## חיים מוקדמים
קאור נולדה ב-19 באוקטובר 1988 וגדלה בעמק אוקנאגן (אנ'), קולומביה הבריטית, קנדה. היא ממוצא הודי-פנג'בי. בגיל 18 היא עברה לטורונטו, אונטריו.

## קריירה
קאור החליטה לדבוק בקריירת משחק רק בשנות ה-20 לחייה לאחר שעזבה את התיכון מוקדם. תפקיד המשנה הראשון של קאור היה בשנת 2015, בעונה השנייה של סדרת דרמת האימה של גיירמו דל טורו, "הנגיף".

בשנת 2018 קאור כיכבה בסרט הדרמה "מבעד לעצי האשוחית" המבוסס על הרומן באותו שם מאת הסופר ג'וזף בוידן. הסרט הוקרן בבכורה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו 2018.

בין השנים 2018–2023 קאור כיכבה בתפקיד סאנבי בסדרת הדרמה והמדע-בדיוני "מניפסט"; אשר בעונותיה הראשונות שודרה ברשת NBC האמריקאית ובעונתה הרביעית והאחרונה שודרה בשירות הזרמת המדיה "נטפליקס".

## פרסים
* קאור קיבלה את כוכב MISAFF לשנת 2017 שהוצג על ידי ACTRA בפסטיבל הקולנוע הבינלאומי ה-6 של "Mosaic International" במיסיסוגה, אונטריו.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה קנדיות
קטגוריה:קנדים ממוצא הודי
קטגוריה:קנדיות שנולדו ב-1988
Burning Bright

"**Burning Bright**" הוא הסינגל הרביעי מתוך *[[Leave a Whisper]]*, אלבום הבכורה של להקת הרוק האמריקאית, שיינדאון. לכבוד ההוצאה מחדש של האלבום צורפה אליו גרסה חדשה שקונתה "מיקס סנפורד". השיר הגיע למקום השני במצעד שירי הרוק המיינסטרימי של הבילבורד. השיר סומפל עבור השיר "Just to be Different" מתוך האלבום *Halfway House* של הראפר ג'ו באדן.

## משמעות השיר
ברנט סמית, סולן הלהקה ומי שכתב את השיר, סיפר:

## רשימות השמעה

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 2003
קטגוריה:סינגלים מ-2004
קטגוריה:שירי שיינדאון
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על שרפות
קטגוריה:בלדות משנות ה-2000
קטגוריה:שירי מטאל
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אטלנטיק רקורדס
כף מקאיי

**כף מקאיי** או **כף מאקאיי** (באנגלית: **Cape MacKay**) היא לשון יבשה מכוסה קרח המהווה את הקצה הדרום מזרחי של האי רוס, שבאנטארקטיקה.

## היסטוריה
### גילוי ומיפוי הכף
הכף התגלתה על ידי המשלחת הבריטית הלאומית לאנטארקטיקה (משלחת דיסקברי) (אשר חקרה את אנטארקטיקה, בין השנים, 1901 – 1904).

### מקור השם
לשון היבשה נקראה על שם רב החובל הארי מקאיי (Captain Harry MacKay), מפקד הספינה טרה נובה (*Terra Nova*), אחת מספינות הסיוע למסע.

קטגוריה:האי רוס: לשונות יבשה
Simple Man (שיר של לנרד סקינרד)

"**Simple Man**" הוא שיר מתוך האלבום *[[(Pronounced 'Lĕh-'nérd 'Skin-'nérd)]]* של להקת לנרד סקינרד. השיר הופיע כשיר האחרון בצד א' של האלבום.

השיר הוא אחד משיריה הפופולריים ביותר של הלהקה. מאז הפך זמין בשירותים דיגיטליים הוא השיר השלישי הנמכר ביותר של הלהקה אחרי "Sweet Home Alabama" ו-"Free Bird". נכון לנובמבר 2013 נמכרו ממנו סך של 1,333,000 עותקים.

## מבנה מוזיקלי
השיר נכתב בסולם לה מינור/דו מז'ור, אם כי כל הגיטרות כוונו חצי טון מטה, ולכן השיר מנוגן למעשה בסולם סול דיאז מינור/סי. השיר מתחיל בגיטרה אקוסטית המנגנת ארפג'ו של האקורדים דו מז'ור, סול מז'ור ולה מינור (בגלל כיוון הגיטרה מדובר למעשה בסי מז'ור, פה דיאז מז'ור וסול דיאז מינור). הפתיח מלווה בליין בס ומצילה, לפני שהתופים והשירה נכנסים לתחילת הבית. השיר מתאר אם שמשוחחת עם בנה על החיים, והוא הושפע ממותה של סבתו של רוני ואן זנט. בפזמון מנגנת גיטרה חשמלית שמבצעת את הארפג'ו של הגיטרה האקוסטית בתחילת השיר. את הסולו מבצע גרי רוסינגטון.

## קרדיטים
### לנרד סקינרד
* רוני ואן זאנט – שירה
* גרי רוסינגטון – גיטרה מובילה וגיטרת סולו
* אלן קולינס – גיטרה מובילה וגיטרת קצב
* אד קינג – גיטרה בס
* בוב בארנס – תופים וכלי הקשה
* בילי פאוול – קלידים

### נגנים נוספים
* אל קופר – אורגן

## מיקומי שיא

## גרסת כיסוי

בשנת 2003 הוציאה להקת הרוק האמריקאית שיינדאון, שהגיטריסט שלה דאז, ג'סין טוד, היה אז בן זוגה של מלודי ואן זנט, בתו של רוני ואן זנט, גרסת כיסוי לשיר. הגרסה הופיעה באלבומה הראשון, *[[Leave a Whisper]]* וזכתה להצלחה רבה. הסינגל שיצא ב-2004 צעד במצעד שירי הרוק המיינסטרימי של מגזין הבילבורד במשך 24 שבועות, והגיע למקום החמישי. בקטגוריית הרוק הפעיל צעד השיר 21 שבועות והגיע למקום השמיני, ובקטגוריית מכירות השירים הדיגיטליים הגיע למקום השלישי וצעד 29 שבועות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סינגלים מ-2004
קטגוריה:שירי לנרד סקינרד
קטגוריה:שירי שיינדאון
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:בלדות משנות ה-1970
קטגוריה:בלדות רוק
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אטלנטיק רקורדס
ג'ורג' פרייר

**ג'ורג' פרייר** (באנגלית: **George Ferrier**; נולד ב-17 בנובמבר 2000) הוא שחקן ניו זילנדי.

## ביוגרפיה
פרייר נולד ב-17 בנובמבר 2000 באוקלנד, ניו זילנד. בשנת 2019 סיים את לימודיו בבית הספר לבנים של אוקלנד.

הוא מתגורר כיום בלוס אנג'לס.

## קריירה
בשנת 2011 השתתף בסרט הקצר "One Year Later". שנה לאחר מכן שיחק בתפקיד ג'יימס בראון בן השש בסרט הקולנוע "Journey of a Story".

בשנת 2016 שיחק בסדרת הטלוויזיה "Dirty Laundry" בעונתה היחידה.

בשנת 2017 שיחק בסרט הקולנוע הניו זילנדי "Kiwi Christmas" שביים טוני סימפסון.

הופעתו הראשונה מחוץ לניו זילנד הייתה בשנת 2019 בתפקיד אורח בסדרת הטלוויזיה "פאוור ריינג'רס ביסט מורפרס".

תפקיד הפריצה של פרייר היה בשנת 2021 כששיחק לצד שארלוט רמפלינג בסרט הקולנוע "*Juniper*". הוא גילם נער בעל הרס עצמי המושעה מבית הספר ונדרש לטפל בסבתו האלכוהוליסטית כעונש, הזמן שהם מבלים יחד מטלטל את חייו. הסרט הוצג בבכורה בפסטיבל הקולנוע בפרת'. באותה שנה שיחק בעונה הראשונה של סדרת הטלוויזיה "אחד מאיתנו משקר" מבית נטפליקס המבוסס על הרומן מאת קארן מקמנוס.

בשנת 2023 שיחק בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה, סוויט טות': נער עם קרניים.

## פילמוגרפיה

### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקנים ילדים ניו זילנדים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ניו זילנדים
קטגוריה:ניו זילנדים שנולדו ב-2000
ניקולס בייקון

**ניקולס בייקון** (באנגלית: **Nicholas Bacon**; 1540 – 22 בנובמבר 1624) היה איש אצולה בריטי, הראשון שקיבל את התואר ברונט וחבר הפרלמנט הבריטי.

## ביוגרפיה
ניקולס בייקון נולד בשנת 1540 למשפחה אצילה. אביו היה לורד-מחזיק החותמת המלכותית. פרנסיס בייקון היה אחיו למחצה. ניקולס בייקון למד בטריניטי קולג', קיימברידג'. בשנת 1562 הוא התקבל ללשכת עורכי דין בלונדון.

בשנת 1562 הוא התחתן עם אן בוטס. בשנת 1563 ניקולס בייקון התקבל לפרלמנט הבריטי כנציג של בברלי. בשנת 1572 הוא החל להיות נציג של ספולק והחזיק את המשרה עד לשנת 1583.

ב-22 באוגוסט 1578 ניקולס בייקון קיבל תואר אביר מהמלכה. ב-22 במאי 1611 הוא קיבל תואר ברונט בממלכת אנגליה.

במהלך חייו ניקולס בייקון רכש וירש שטחים נרחבים ברחבי אנגליה. הוא הוריש את הונו לילדיו וחלק העביר לעזרה לעניים. הצייר נתנאל בייקון היה בנו.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה

קטגוריה:אצולה בריטית
קטגוריה:חברי הפרלמנט של אנגליה (לפני 1707)
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קיימברידג'
קטגוריה:ילידי 1549
קטגוריה:נפטרים ב-1624
אשלי ארגוטה

**אשלי ארגוטה** (באנגלית: **Ashley Argota**; נולדה ב-9 בינואר 1993) היא שחקנית וזמרת אמריקאית, אשר ידועה בעיקר בשל תפקידה בתור לולו בסדרה "טרו ג'קסון" בערוץ ניקלודאון ובשל תפקידה בתור לו צ'אן בסדרה "משפחת פוסטר".

## ביוגרפיה
אשלי ארגוטה נולדה בעיר רדלנדס, קליפורניה, להורים מהגרים מהפיליפינים. היא סיימה לימודי תיכון וירטואלי מקוון. היא החלה את הקריירה המקצועית שלה בשנת 2003 כמתמודדת בתוכנית המציאות "Star Search" ברשת CBS בהנחייתו של ארסניו הול.

## קריירה
בשנת 2007 היא הצטלמה בסרט עצמאי "Schooled". בשנת 2008 היא החלה לשחק בסדרת הטלוויזיה "טרו ג'קסון" בערוץ ניקלודאון, בדמותה של לולו, חברתה הטובה של טרו ג'קסון. באותה תקופה היא הוציאה שני אלבומי מוזיקה.

בשנים 2011–2013 ארגוטה שיחקה בסדרת הטלוויזיה הקומית "Bucket & Skinner's Epic Adventures" בניקלודיאון. בשנת 2014 היא כיכבה בסרט של ערוץ דיסני "החבר המושלם שלי" ובשנים 1016–2015 שיחקה בסדרה "מעבדה לכוחות על" של אותו ערוץ ובסדרה "משפחת פוסטר" של רשת ABC.

בשנת 2019 אשלי ארגוטה שיחק בסדרת הטלוויזיה "הטירון". בשנת 2020 היא שיחקה בסרטה של כריסטין בייקר "I Hate New Year's".

## דיסקוגרפיה
### אלבומי אולפן
* *Ashley* *- 2007*

### מיני-אלבומים
* *Dreams Come Tru*- 2006
* *Ashley* *- 2008*

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקניות ילדות אמריקאיות
קטגוריה:זמרות אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאים ממוצא פיליפיני
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1993
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1993
אנטון לוסנקו

**אנטון לוסנקו** (ברוסית: **Антон Лосенко**; 10 באוגוסט 1737 – 4 בדצמבר 1773) היה צייר ואקדמאי נאו-קלאסי רוסי שחי באימפריה רוסיה. הוא היה ממייסדי התנועה ההיסטורית הרוסית הקיסרית בציור.

## ביוגרפיה
אנטון לוסנקו נולד למשפחתו של מנהל ממשלתי רוסי פאבל יעקובלביץ' לוסב בגלוקוב, באזור צ'רניחובשצ'ינה (מחוז סומי, אוקראינה). הוא התייתם ובגיל שבע נשלח למקהלת חצר בסנקט פטרסבורג. ב-1753, לאחר שקולו השתנה הוא גילה כישרון לציור, ונשלח ללמוד אצל האמן איוואן ארגונוב. לאחר חמש וחצי שנות חניכה, הוא התקבל לאקדמיה הקיסרית לאמנויות בשנת 1759. בין הציורים שיצר שם היה דיוקנו של איוואן שובאלוב (1760) ודיוקנו של אלכסנדר סומארוקוב (1760). בשנת 1760 שלחה אותו האקדמיה לפריז כדי ללמוד אמנות אצל הצייר הנאו-קלאסי הצרפתי ז'אן רסטו. שם הוא צייר ציור גדול המבוסס על סיפור מהברית החדשה. בשנים 1766–1769 עבד לוסנקו ברומא, וחקר אמנות איטלקית, במיוחד את ציוריו של רפאל. שם יצר את שני ציוריו על קין והבל.

ב-1769 חזר לוסנקו לסנקט פטרסבורג. הוא קיבל הצעה להציג ציור היסטורי כדרך לקבלת מעמד אקדמאי באקדמיה האימפריאלית לאמנויות. מתוך פרק בהיסטוריה הוא צייר את הבד הקלאסי על ולדימיר הראשון מקייב ורונדה מפולוצק. ציור זה לא רק הביא לו את התואר אקדמאי אלא גם תפקיד פרופסור באקדמיה הקיסרית (בתחילה, ב-1770 כפרופסור-משנה, אולם משנת 1772, כפרופסור מן המניין ומנהל האקדמיה). בעודו בתפקיד כתב לוסנקו ספר לימוד בשם "הסבר קצר על הפרופורציות האנושיות" ששירת כמה דורות של ציירים באימפריה הרוסית. הוא עבד כמנהל האקדמיה עד מותו ב-1773.

## הכרה
אנטון לוסנקו נחשב לאחד ממייסדי התנועה ההיסטורית הרוסית הקיסרית בציור ויחד עם ספר הלימוד שלו (ששימש עד אמצע המאה ה-19), הוא השפיע על חינוך האמנות באימפריה הרוסית. למדו אצלו הציירים איוואן אקימוב וגריגורי אוגריומוב והפסל מיכאיל קוזלובסקי.

לוסנקו היה אחד הציירים שזכו לכבוד בכך שעבודתו הופיעה על בולי דואר סובייטים, כאשר דיוקן שצייר של פיודור וולקוב הופיע ב-1972.

## גלריה

קובץ:Losenko ulov.jpg
קובץ:Losenko Abel.jpg
קובץ:Anton Losenko - Прощание Гектора с Андромахой - Google Art Project.jpg
קובץ:Ivan Shuvalov by A.Losenko.jpg

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:ילידי 1737
קטגוריה:נפטרים ב-1773
אמרילו סלים

**תומאס אוסטין פרסטון ג'וניור** (באנגלית: **Thomas Austin Preston Jr**; 31 בדצמבר 1928 – 29 באפריל 2012), המוכר בשם **אמרילו סלים** (**Amarillo Slim**), היה שחקן פוקר אמריקאי, זוכה הטורניר המרכזי של אליפות העולם בפוקר ב-1972. בשנת 1992 נבחר להיכל התהילה של הפוקר.

## ביוגרפיה
אמרילו סלים היה אחד מהשחקנים אשר בני ביניון הזמין ב-1970 להשתתף בטורניר שלימים היה לטורניר המרכזי הראשון של אליפות העולם בפוקר. ב-1972 הוא זוכה בטורניר המרכזי, ובזכות אישיותו המוחצנת הפך לידוען והוזמן להשתתף בתוכניות ערב כ-The Tonight Show עם ג'וני קרסון. ב-1974 זכה בצמיד אליפות העולם בפוקר.

ב-1979 הקים את ה-Super Bowl of Poker אשר רץ עד 1991, כפרפרזה על שם אליפות הפוטבול האמריקאי הסופרבול.

אמרילו סלים זכה ב-2 צמידים נוספים, ב-1985 ו-1990, בטורנירי פוט-לימיט אומהה. ב-2000 סיים במקום השני בטורניר פוט-לימיט אומהה לאחר שהפסיד לפיל אייבי.

ב-1992 נבחר להיכל התהילה של הפוקר. ב-29 באפריל 2012 נפטר מסרטן המעי הגס בגיל 83.

### צמידי אליפות העולם בפוקר

## ספריו

* 1973 - Play Poker to Win
* 2003 - Amarillo Slim in a World Full of Fat People
* 2007 - All In: An E-guide To No Limit Texas Hold'em


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי ארקנסו
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שחקני פוקר אמריקאים
קטגוריה:זוכי צמיד אליפות העולם בפוקר מארצות הברית
קטגוריה:זוכי צמיד אליפות העולם בפוקר באירוע המרכזי
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הפוקר
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו מסרטן
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1928
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2012
עונת 2022 בגביע סודאמריקנה

**עונת 2022 ב[[גביע סודאמריקנה|גביע הסודאמריקנה]]** היא העונה ה-21 של התחרות הדרום-אמריקאית לקבוצות כדורגל, והיא אורגנה על ידי CONMEBOL. המשחק הראשון התקיים ב-8 במרץ 2022 ומשחק הגמר נערך ב-1 באוקטובר 2022, ב הטורניר הוא השני בפורמט החדש, בו הגביע הורחב מ-54 קבוצות ל-56 קבוצות. בשלב הראשון יתמודדו 32 קבוצות מ-8 מדינות שאינן ארגנטינה או ברזיל על פי מדינות, שתי מעפילות מכל מדינה (סה"כ 16 קבוצות) יעפילו לשלב הבתים ויצטרפו ל-12 הנציגות מארגנטינה ומברזיל (6 מכל מדינה) וארבע המודחות במוקדמות גביע ליברטדורס, קבוצה אחת מכל בית תעפיל אליהן תצטרפנה 8 הקבוצות שייסמו במקום השלישי בשלב הבתים של גביע ליברטדורס. המנצחת בגמר תזכה להשתתף בעונה הבאה בשלב הבתים של טורניר גביע ליברטדורס, תתמודד עם הזוכה בגביע הליברטדורס .

### חלוקת הקבוצות לפי שלב

### הקבוצות

## שלב המוקדמות
 
בשלב הראשון, כל מפגש ישוחק פעמיים במסגרת בית וחוץ. אם התוצאה במפגש הייתה תיקו, שערי החוץ הם אלו שקבעו את העולה לשלב הבא. אם עדיין התוצאה הייתה תיקו, הקבוצות לא יכנסו להארכה, אלא ישירות לפנדלים.

## שלב הבתים
32 קבוצות לוקחות חלק בשלב הבתים, 16 קבוצות העפילו משלב הפלייאוף ו-16 קבוצות הצטרפו בשלב זה.
### בית א'

### בית ב'

### בית ג'

### בית ד'

### בית ה'

### בית ו'

### בית ז'

### בית ח'

## שלב הנוקאאוט
החל משלב שמינית הגמר משחקות הקבוצות שהעפילו בטורניר נוקאאוט לפי הכללים הבאים:
* בשלבי שמינית הגמר, רבע הגמר וחצי הגמר, כל המשחק מוכרע בשני מפגשים בשיטת בית-חוץ, כאשר הקבוצה המדורגת הגבוהה ביותר מארחת את המפגש השני (תקנון התחרות, סעיף 2.2.3). שוויון בסיכום שני המשחקים לא יועבר להארכה אלא יוכרע בדו־קרב בעיטות עונשין (תקנון התחרות, סעיף 2.2.4).
* הגמר ישוחק במפגש בודד באצטדיון נייטרלי שנבחר מראש, כאשר הקבוצה המדורגת הגבוהה ביותר תוגדר כקבוצה הביתית למטרות אדמיניסטרטיביות (תקנון התחרות, סעיף 2.2.6). במקרה של שוויון, המשחק יוכרע בהארכה בת 30 דקות. שוויון לאחר ההארכה יוכרע באמצעות דו־קרב בעיטות עונשין (תקנון התחרות, סעיף 2.4.5).
### דירוג
החל משלב שמינית הגמר, מדורגות הקבוצות לפי תוצאותיהן בשלב הבתים. הקבוצות שסיימו במקום הראשון בגביע סודאמריקנה מדורגות 1–8 (דרג 1), והקבוצות שסיימו במקום השלישי בגביע ליברטדורס מדורגות 9–16 (דרג 2).

### סיכום

### שמינית הגמר

### רבע הגמר

### חצי הגמר

### גמר

## ראו גם
* עונת 2022 בגביע ליברטדורס

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:גביע סודאמריקנה
קטגוריה:עונות בגביע סודאמריקנה
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2022
קטגוריה:2022 באמריקה הדרומית