open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
9K330 טור

**9K330 'טור**' (מרוסית: **Тор** (טורוס), נאט"ו: **SA-15 Gauntlet**) היא מערכת נשק נגד מטוסים, מסוקים, טילי שיוט, חימוש מונחה מדויק, כלי טיס בלתי מאוישים ונשק בליסטי. המערכת פועלת בטווחים קצרים-בינוניים ומיועדת לפעול בכל סוגי מזג-האוויר.

## פיתוח
פיתוח מערכת הטור החל בפברואר 1975. המערכת תוכננה כממשיכה של מערכת האוסה. במקביל למערכת היבשתית פותחה מערכת ימית (SA-N-9 Gauntlet) שיועדה להיות מותקנת במספר סוגי אוניות קרב, ובהן גם סיירות הקרב מסדרת קירוב. 

הפרויקט קיבל דרישות מדויקות בהן היה עליו לעמוד. נדרש ממערכת הטור להיות בעלת יכולת גילוי מוגברת, ובעלת יכולת עקיבה של מטרות מהירות ומטרות בעלות שטח חתך מכ"ם נמוך – מטרות אתגריות. כמו כן היה על המערכת להיות מסוגלת לטפל ביעילות עם מספר רב של מטוסים ותקיפות אוויריות תוך מתן יכולת אינטגרציה באחוזים גבוהים מול מערכות נ"מ אחרות. לאחר תקופת אבולוציה בשנים 1984-1983, המערכת היבשתית נכנסה לשימוש בשנת 1986.

## שיפורים
גם בזמן שמערכת הטור הייתה בשלבי הכנסה לשירות, החלו עבודות לשדרוגה שהתבטאו בסופו של דבר בגרסת ה-Tor-M1 המשודרגת. במערכת החדשה הוכנסו שיפורים רבים ובהם ערוץ בקרת ירי נוסף, שאפשר התבייתות על שני גופים שונים בו-זמנית. גרסאות נוספות בעלות יכולת לוחמה אלקטרונית משופרת יוצרו כמו ה-Tor-M1-1 וה-Tor-M1V והגרסה החדישה והעדכנית ביותר ה-Tor-M2E הוצגה בתערוכת נשק בשנת 2007 והיא כוללת שיפורים במכ"ם שליטת האש, וארבעה ערוצי בקרת ירי המאפשרת ל-4 טילים להיות מונחים בו זמנית.

## תיאור המערכת
המערכת מורכבת על גבי תובת נגמ"ש וכוללת מכ"ם גילוי מערך רב מופעי לטווח של 25 ק"מ, המסוגל לזהות עד 48 מטרות ולעקוב אחר 10 מטרות בו זמנית. כמו כן למערכת מכ"ם מערך רב-מופעי נוסף לטווח של עד 20 ק"מ המשמש להנחיית טילים אשר מסוגל להנחות שני טילים בו זמנית (או ארבעה בגרסה החדשה). את המערכת ניתן להפעיל באופן עצמאי או כחלק ממערך של משגרים. בנוסף, המערכת יכולה לפעול כשהיא נייחת או תוך כדי תנועה. התורן הנושא את המכ"ם ניתן לקיפול לצורך הקטנת הצללית של הרכב.

## גרסאות
* 9K330 טור עם טילי 9M330 בעלי טווח מינימלי של 2 ק"מ. הוכנסה בשנת 1986.
* 9K331 טור-M עם טילי 9M331 בעלי טווח מינימלי של 1.5 ק"מ ויכולת ביות על 2 מטרות בו זמנית. הוכנסה בשנת 1991.
* 9K331M טור-M1 עם טילי 9M331 בעלי טווח מינימלי של 1.5 ק"מ.
* 9K332 טור-M2 עם טילי 9M331 בעלי טווח מינימלי של 1 ק"מ, ובעלת מכ"ם עקיבה חדש. 

## חימוש
המערכת נושאת 8 טילים מסוג 9M330 המשוגרים אנכית. לטיל מנוע דלק מוצק המופעל לאחר הדיפתו מהמשגר. אורך הטיל הוא 3.5 מ', משקלו 167 ק"ג והוא נושא ראש קרב בעל 15 ק"ג חנ"מ. מהירותו המרבית של הטיל היא 2.8 מאך.
הנחיית הטיל מתבצעת באמצעות יחידת השיגור, אנטנת שידור המורכבת על הכלי מאפשרת את התקשורת עמו. לטיל עצמו מרעום קרבה.
למערכת מחשב בקרה המזהה את המטרות השונות, מתעדף אותן ומחליט באופן אוטומטי מהן המטרות האיכותיות ביותר, דבר המשפר את יכולת השליטה של מפעיל המערכת.

## מדינות המפעילות את המערכת
*  – 148 יחידות.
*  – 100 יחידות.
*  – 48 יחידות.
*  – 35 יחידות.
*  – 29 יחידות.
*  – 25 יחידות.
*  – 16 יחידות.
*  – 12 יחידות.
*  – 6 יחידות.
*  – 4 יחידות.

קטגוריה:טילי קרקע-אוויר רוסיים וסובייטיים
צומת רעננה

**צומת רעננה** הוא צומת המקשר בין כביש 4, כביש 402 וכביש 541, בין רעננה לכפר סבא. התנועה בצומת מתנהלת באמצעות רמזורים.

## היסטוריה
צומת רעננה החל לפעול כצומת דרכים בשנת 1936, עם פתיחת כביש 4 צפונה לרעננה עד חיפה בעקבות פרוץ המרד הערבי הגדול, שהביא לקשיי מעבר ליהודים בדרך הישנה לחיפה שעבר בכביש 444 הנוכחי, דרך הערים הערביות קלקיליה וטולכרם. צומת רעננה היה צומת T שחיבר את כביש 4 הישן שעבר מפתח תקווה דרך רמתיים, חצה את המושב כפר מלל בין שדרות עצי אקליפטוס (בתוואי כביש 402 הנוכחי), והגיע לצומת רעננה, ומשם לצומת השרון, עם רחוב אחוזה ברעננה (כביש 541) שיצא מערבה מצומת רעננה לכיוון הרצליה ומשם דרך המושבה רמת השרון, לעשר טחנות ברמת גן, כיום אצטדיון רמת גן. כחצי קילומטר דרומה לצומת יצאה מזרחה הכניסה לכפר סבא, ממנה נמשכה דרך צרה לכיוון קלקיליה, התחברה עם כביש 444 והמשיכה עד שכם, הוא כביש 55. במאי 1968, עם פתיחת הקטע של כביש 4 המחבר את צומת רעננה עם צומת מורשה, היה צומת רעננה לצומת של ארבע כניסות.

במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20 נודע הצומת כמוקד של הפגנות בין פעילי ימין ושמאל, בעיקר בתקופת שלטונם של יצחק רבין, שמעון פרס ובנימין נתניהו. במהלך הפגנה שערכו פעילי ימין נגד ממשלת רבין, נשאו המפגינים ארון קבורה ועליו הכיתוב "רבין ממית את הציונות".

צומת רעננה הוא מוקד לפקקי תנועה. תוכנית משרד התחבורה לשחרר את העומס מהצומת היא סלילת שני כבישי רוחב שיחברו בין כביש 6 וכביש 444 לכביש 2 (כביש החוף): כביש 551 העתידי מצפון למחלף כפר סבא רעננה צפון, וכביש 531 (שכבר הוקם מאז) מדרום לצומת רעננה.

ב-16 בספטמבר 2009 הוחלט לבטל את הפניות שמאלה לבאים מרעננה ומכפר סבא במהלך שלוש שעות בבוקר (10:00 עד 13:00) ובמהלך שלוש שעות אחרי הצהריים (16:00 עד 19:00) על מנת להקל את עומסי התנועה הכבדים הנוצרים בצומת. ביטול הפניות שמאלה חוסך זמן המתנה ברמזורים.

בנובמבר 2022 הציגו עיריות כפר סבא ורעננה מסמך מדיניות משותף להקמת רובע תעסוקה משותף באזור הצומת. התכנית כוללת גם הקמת מבני מגורים להשכרה ארוכת טווח ודיור לסטודנטים. היא משתרעת על שטח של כ-835 אלף מ"ר, מתוכם כ-110 אלף מ"ר למגורים. הרובע יכלול גם מספר גשרים להולכי רגל, מעל הכבישים הסמוכים והקמת תחנת מטרו בקו המטרו M1.

סמוך לצומת נמצא מסוף האוטובוסים צומת רעננה. המסוף הוא אחד הגדולים בישראל ויוצאים ממנו אוטובוסים לערים רבות.

## מחלף ותחנת רעננה דרום

מדרום לצומת נבנה בשנות ה-90 השלב הראשון של מחלף רעננה דרום, אשר מקשר את כביש 4, כביש 531 וכביש 554. פיתוחו של המחלף נמשך עם התקדמות סלילתו של כביש 531 והוא נפתח בתצורתו הסופית באפריל 2017. ב-3 ביולי 2018 נפתחה, בתוך המחלף, תחנת הרכבת רעננה דרום.

## לקריאה נוספת
*זאב וילנאי, **[[מדריך ארץ ישראל]] – תל אביב, השרון, השפלה והנגב**, ירושלים: תור, 1941 (מהדורה שלישית: 1950).

## קישורים חיצוניים
*טל גוטמן, יש מישהו רענן בצומת רעננה?, mynet רעננה, 22 בדצמבר 2008
*אירית מרק, המעבר התת-קרקעי בין רעננה לכפר סבא ייפתח לתנועת כלי רכב בשבוע הבא, local כפר סבא, 27 ביולי 2009

## הערות שוליים

קטגוריה:רעננה: תחבורה
רעננה, צומת
גיתית (כלי נגינה)

**גיתית** היא מונח מוזיקלי המוזכר שלוש פעמים בתנ"ך, בכולן כחלק מכותרת של מזמורי תהילים, בהם כתוב "לַמְנַצֵּח עַל-הַגִּתִּית". (מזמורים ,  ו).

למשמעות המילה ניתנו שלושה פירושים
*יש המפרשים כי המדובר בכלי נגינה ממשפחת כלי המיתר, שנקרא על שם העיר גת, מקום מוצאו. פירוש זה זכה לפופולריות רבה, כפי שניתן להיווכח בכמה ערים ישראליות שנתנו מקום לרחוב בשם "הגתית" בתוך קבוצת רחובות הנושאים שמות כלי שיר. גם סמלהּ של מקהלת "גתית" חיפה (נוסדה ב-1981) מושתת על כלִי מיתר דמוי-נבל.
*פירוש נוסף גורס כי המדובר בשיר-פועלים, המושר על ידי דורכי ענבים בגת.
*פירוש שלישי גורס כי המדובר במזמורים שנועדו לשירה בבית המקדש על ידי משפחת הלווים מצאצאיו של עובד אדום הגתי.

## גיתית בשירה
אורי צבי גרינברג, מזכיר בשירתו את כלי הנגינה - גיתית.

ּ

## מושב גיתית
בשנת 1972 הוקם בבקעת הירדן המושב גיתית. שמו של היישוב ניתן לו על ידי רחבעם זאבי, בגין הבקעה עליה משקיף היישוב, שצורתה מזכירה את כלי הנגינה העתיק - גיתית.

## הערות שוליים

קטגוריה:כלי מיתר
קטגוריה:כלי נגינה עתיקים
האנציקלופדיה הסובייטית הגדולה

**האנציקלופדיה הסובייטית הגדולה** (ברוסית: **Большая Советская Энциклопедия**, תעתיק: "בולשאיה סובייטסקאיה אנציקלופדיה") היא אחת מהאנציקלופדיות הנרחבות והמקיפות ביותר בשפה הרוסית. היא הוצאה לאור על ידי מוציא לאור ממשלתי שנקרא "האנציקלופדיה הסובייטית".
[שמאל|ממוזער|250px|[עמוד שער|עמוד השער למהדורה השלישית]]
האנציקלופדיה נדפסה בשלוש מהדורות. בראשונה היו 65 כרכים ובהם 65,000 ערכים בתוספת כרך מילואים אודות ברית המועצות. מהדורה זו פורסמה בין השנים 1926–1947 ועורכה הראשי היה אוטו שמידט (עד 1941). המהדורה השנייה פורסמה בין 1950–1958 ובה 50 כרכים, 100,000 ערכים וכרך מילואים, היא נערכה על ידי סרגיי ואווילוב ולאחריו בוריס ודנסקי. בשנת 1960 יצאו לה שני כרכי מפתח. המהדורה השלישית נדפסה בשנים 1969–1978 בשלושים כרכים בעריכתו של אלכסנדר פרוחורוב.

בשנים 1957–1990 יצא מדי שנה כרך מיוחד שכלל ערכים מעודכנים אודות ברית המועצות ומדינות העולם. בשל חילופי הגברי הפתאומיים בצמרת השלטון הסובייטי, אירע (בשנת 1953) כי מנויי המהדורה השנייה קיבלו שלושה דפים עם ערכים על פרידריך וילהלם פון ברגהולץ, מצר ברינג והבישוף מברקלי להחלפת הערך על לברנטי בריה, שסר חינו והוצא להורג לאחר מות סטלין.

## עורכים נוספים
כותבי הערכים באנציקלופדיה הסובייטית הגדולה ועורכיהם היו מדענים, אנשי צבא, אנשי רוח ופוליטיקאים מובילים. ביניהם: ויקטור אמברצומיאן, ניקולאי באיבקוב, מיקולה בז'ן, ניקולאי בוגוליובוב, אנדריי בובנוב, ניקולאי בוכארין, ניקולאי בורדנקו, מיכאיל פרונזה, ויקטור גלושקוב, איגור גרבר, בנימין קגן, איואן קנוניאץ, אנדריי קולמוגורוב, ולריאן קויבישב, פיודור רוטשטיין, אנטולי לונאצ'ארסקי, ולדימיר אוברוצ'ב, אלכסנדר אופרין, יורי פרוחורוב, קארל ראדק, ניקולאי סמשנו וקלימנט וורושילוב.

## תרגומים
המהדורה השלישית תורגמה לאנגלית ב-31 כרכים בין 1974 ו-1983 על ידי הוצאת מקמילן. המהדורה תורגמה גם ליוונית תוך הרחבת הערכים הקשורים ליוון ותרבותה.

## ראו גם
* האנציקלופדיה הרוסית הגדולה

## קישורים חיצוניים

* מהדורה ממוחשבת
* 
* 
* 

קטגוריה:אנציקלופדיות בשפה הרוסית
קטגוריה:ברית המועצות: תרבות
קטגוריה:תעמולה בברית המועצות
קטגוריה:הקומוניזם בתרבות ובאמנות
ברית המועצות
ג'יי דרמה

**ג'יי דרמה** או דרמה יפנית (**テレビドラマ**-terebi dorama) היא דרמה יומית המשודרת בטלוויזיה היפנית. כל רשתות הטלוויזיה ביפן משדרות את הדרמות, הכוללות ז'אנרים של רומנטיקה, קומדיה, סיפורי בלשים, אימה ועוד מיני סוגים.
ג'יי דרמה משודרת בדרך כלל באורך של עונה לשלושה חודשים, כשדרמה חדשה צצה בכל עונה. הדרמות משודרות בימות השבוע בשעות הערב, קרוב לשעה בכל פרק.

קטגוריה:סדרות דרמה יפניות
אותיות סופיות

**אותיות סופיות** או **אותיות מנצפ"ך** הן אותיות שצורתן משתנה כאשר הן נמצאות בסוף המילה. בשפה העברית ישנן חמש אותיות סופיות: כ"ף, מ"ם, נו"ן, פ"א וצד"י. בתלמוד נקראות אותיות אלו בשם 'מנצפ"ך'. במקרים מועטים משמרות האותיות פ"א וכ"ף את צורתן גם בסוף מילה: פ"א דגושה בסוף מילים ושמות לועזיים (מיקרוסקופ, פִילִיפּ), כ"ף בתעתיק האות הערבית ك (מובארכ), או בסלנג (חָרַפּ).

## אלפבית עברי

})
|- align="center"
| צדי || צ || 10px|האות צ' בכתב יד || ץ || 10px|האות ץ' (סופית) בכתב יד
|בכתיבה לא רשמית, אות צד"י גרושה נכתבת לפעמים בסוף מילה באות לא סופית. לדוגמה: טאצ', קראנצ'. תופעה זו נפוצה מאז תחילת המאה ה-21.
|}

### היסטוריה
לדעת החוקרים, מקור שתי הצורות של אותיות מנצפ"ך הוא באות קדומה אחת שדומה לצורה הסופית. מקורו של הכתב המרובע בכתב הסופרים הארמים שכתבו עבור האימפריה הפרסית בה שימשה השפה הארמית כלינגואה פרנקה. בכתב זה הייתה לכל אות צורה אחת בלבד. בעברית הייתה מסורת של כתיבה בלתי פורמלית ואותיות נצפ"ך המופיעות באמצע מילה קיבלו צורה חדשה, "מעוגלת" יותר, ללא ה"זנבון" שהפריע למהירות הכתיבה. בסוף מילה צורת האותיות הללו לא הפריעה שכן בלאו הכי היד נעצרת, ועל כן הצורה הסופית של אותיות נצפ"ך כמעט זהה לצורת האות בארמית.

יוצאת מן הכלל היא מ"ם, שמקבילתה הארמית לא דומה גם לצורה הסופית.

### פרשנות יהודית
בתלמוד הבבלי נאמר כי אותיות מנצפ"ך חודשו על ידי הנביאים, או בלשון התלמוד: "מנצפך - צופים אמרום". למסקנת הדיון בתלמוד, הנביאים לא חידשו מעצמם את האותיות, מאחר "ואין נביא רשאי לחדש דבר מעתה", אלא רק חידשו מסורת קדומה שנשכחה ("שכחום וחזרו ויסדום"), היינו שצורת חלוקת הכתיבה בין אותיות רגילות לסופיות הייתה נהוגה כבר במתן תורה, אלא שבהמשך השתכחה החלוקה, והיו שני סוגי האותיות נוהגים בין באמצע מילה ובין בסופה, עד ששבו הנביאים והחזירו את החלוקה הישנה. בעלי התוספות שם דנים בשאלה מדוע קוראים לאותיות אלו **מנצפ"ך** ולא כסדרן **כִּמְנַפֵּ"ץ**, ועונים שמנצפך מבטא במשמעותו "מן צופים", כשהכוונה לנביאים המכונים "צופים" שחידשו את אותיות אלו.

פייטני התפילה אף הם עשו שימוש בייחודן של אותיות מנצפ"ך. כך, בנוסח תפילת העמידה למוסף של שבת נפתחת ברכת היום, ברכת השבת שבתפילת העמידה, במילים הסדורות לפי האות הפותחת כל מילה, וזאת על פי סדר הא"ב מן הסוף אל ההתחלה (בסדר תשר"ק), מן האות תי"ו, שי"ן, קו"ף ואילך: **ת**כנת **ש**בת **ר**צית **ק**רבנותיה **צ**וית **פ**קודיה וכו' עד לאות א' במילה **'א**ז'. מכאן ואילך ממשיך הנוסח לפי סדר אותיות מנצפך: **מ**סיני **נ**צטוו **צ**יוויי **פ**עליה **כ**ראוי' (ברוב הנוסחים מלבד נוסח אשכנז).

## אלפבית ערבי
בשפה הערבית ישנה תופעה כמעט הפוכה, בה כל האותיות (פרט לאותיות ארז דוד) נכתבות בצורה שונה על פי מיקומן במילה. בנוסף על העברית, בערבית יש לאותיות מסוימות צורה שונה לא רק באמצע המילה או סופה אלא גם בתחילתה.

## אלפבית יווני
האות היוונית סיגמא (Σ) מופיעה כאות קטנה בשתי צורות: בתחילת מילה או באמצעה: σ וכאות סופית: ς.

## לטינית
בכתיב הלטיני של שפות אירופיות רבות מתקופת ימי הביניים ועד תחילת המאה ה-19 האות הקטנה "s" שונה כשהיא מופיעה באמצע מילה (ſ) או בסופה (s); כתיב זה שרד בכתב  הגרמני עד שנות ה-40.

## לקריאה נוספת
* דוד קליינר, "מנצפ"ך. אותיות הגאולה", בתוך **קולמוס** - משפחה (שבועון), גיליון 110 (ניסן תשע"ב), עמ' 4-9.

## קישורים חיצוניים

* ערך אותיות מנצפ"ך באתר "אור צח"
* 
* אותיות מנצפ"ך, באתר האקדמיה ללשון העברית, תרצ"ט (1938)

## הערות שוליים

קטגוריה:תפקידי אותיות
קתדרלת אוטרכט

שמאל|ממוזער|250px|שרידי הקתדרלה
ממוזער|שמאל|250px|מראה הקתדרלה והמגדל כשהייתה שלמה
**הקתדרלה על-שם מרטינוס הקדוש** הייתה הקתדרלה המרכזית של הדיוקסיה של אוטרכט במהלך ימי הביניים והיא למעשה הקתדרלה היחידה בהולנד. הקתדרלה, המוקדשת לכבודו של הקדוש מרטין מטור, הפכה לכנסייה פרוטסטנטית אחרי 1530 ומהפכת הרפורמציה. מבנה הקתדרלה בנוי בסגנון גותי, בדומה לכנסיות שנבנו בצרפת, אך בניגוד לסגנון הצרפתי הטהור, רק עם מגדל אחד, שגובהו 112 מ' והוא כיום אחד מסמלי העיר אוטרכט. בעקבות חשיבותו של המגדל החליטה עיריית אוטרכט לאסור הקמת מבנים הגבוהים ממגדל הקתדרלה.

## היסטוריה
הכנסייה הראשונה שהוקדשה למרטינוס הקדוש הוקמה בסביבות 600 לספירה בידי הכהונה הפרקנית תחת פטרונותם של מלכי השושלת המרובינגית, אך נהרסה בהתקפת הפריזים (Frisians) על אוטרכט זמן קצר לאחר מכן. וויברורד הקדוש (שמת ב-739), השליח הנוצרי אל הפריזים, הקים כנסייה שנייה המוקדשת למרטינוס סמוך לאתר שבו שוכנת כיום הקתדרלה. כנסייה זו נהרסה בידי הנורמנים במאה ה-9. היא נבנתה מחדש בידי הבישוף בלדריק במאה ה-10 ונהפכה בתקופה זו לכנסייה הראשית (מינסטר) של אוטרכט. מאוחר יותר נהפכה לקתדרלה.

הקתדרלה נהרסה בשרפות ונבנתה מחדש מספר פעמים. כנסייה בסגנון הרומנסקי נבנתה בידי אדאלבולד, בישוף אוטרכט, ונחנכה ב-1023. בניין זה, הידוע כ-Adalbold's Dom, נהרס בחלקו בשריפה ב-1253, שהרסה את רוב אוטרכט.

בניית הקתדרלה הגותית החלה ב-1254 ונמשכה עד המאה ה-16. החלק הראשון שנבנה היה בית המקהלה. המגדל נבנה בשנים 1321-1382. הקתדרלה הושלמה בחיפזון ב-1517 עקב קשיים במימון, ללא תמיכות דואות לספינה הראשית. ב-1572 במסגרת הרפורמציה, נותצו רבים מן הצלמים והפסלים בתוך ומחוץ לכנסייה.

ב-1674 הרסה סופת טורנדו את הספינה הראשית של הקתדרלה, אך המגדל המערבי, בית הרוחב (טרנספט) ובית המקהלה, עם תמיכותיו הדואות, ניצלו מההרס. בעקבות זאת, נזנחה הקתדרלה ההרוסה, ובמקום הספינה הראשית הוקמה כיכר עירונית עם עצים. נעשו ניסיונות שחזור בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20 אך רק בשנת 2004 החלו בבנייה מחודשת של הספינה הראשית שתאחד את המגדל עם בית המקהלה.

האזור שבו עמדה הספינה הראשית עמד בהריסותיו במשך שנים רבות מחוסר כסף לפעול לפינויו, ונודע עם הזמן כמקום מפגש להומוסקסואלים (או "סדומאים", כפי שנקראו אז). באותם ימים נאמר שה"סדומאות" נפוצה בעיקר בקרב איטלקים וצרפתים, שנכחו בעיר לרגל החתימה על שלום אוטרכט, וכי הם שבחרו במקום כמקום מפגש. בסופו של דבר, בשנת 1730 החליטו הרשויות לשים קץ לדבר, ופתחו בחקירה שבסופה נלכדו שמונה עשר הומוסקסואלים והוצאו להורג בחניקה. זו הייתה יריית הפתיחה לשנתיים של צעדים הומופוביים בכל הולנד, שבמהלכן הוצאו רבים להורג. בהולנדית קיימים עד היום הביטויים "הוא מגיע מאחורי הכנסייה" ו"אוטרכטי", שהם כינויי סלנג להומוסקסואלים. כיום ניצבת בכיכר שלפני הכנסייה, במקום שפעם עמדו בו ההריסות, אנדרטה לזכרם של קורבנות הרדיפות ההומופוביות.

## קישורים חיצוניים

* 
* מגדל הקתדרלה של אוטרכט

אוטרכט
אוטרכט
קטגוריה:אוטרכט: מבנים
קטגוריה:הולנד: מבני דת
קטגוריה:הולנד: אתרי מורשת לאומית
מריה שריפוביץ'

**מריה שריפוביץ**' (בסרבית: **Marija Šerifović**; נולדה ב-14 בנובמבר 1984) היא זמרת סרבית, זוכת אירוויזיון 2007.

## ביוגרפיה
שריפוביץ' נולדה בקרגוייבץ, יוגוסלביה לאם זמרת. ב-2003 הוציאה את אלבום הבכורה שלה, הנקרא "Naj, najbolja" ("הטובה ביותר"). באותה שנה השתתפה בפסטיבל בודווה עם השיר "Gorka čokolada" ("שוקולד מריר"), ללא הצלחה. שנה אחר כך השתתפה פעם נוספת בפסטיבל, עם השיר "Bol do ludila" ("כואב עד טירוף") וזכתה במקום הראשון. ב-2005 הוציאה את הלהיט "Agonija", שהיה גרסת כיסוי לשירה של הזמרת היווניה המצליחה, דספינה ונדי, "I believe it". באותה שנה השתתפה בקדם אירוויזיון של סרביה-מונטנגרו הנקרא "Evropesma", בו ביצעה את השיר "Ponuda" ("הצעה") וסיימה במקום ה-18. עוד באותה שנה התקיים פסטיבל הרדיו של סרביה בו השתתפה והגיעה למקום הראשון עם השיר "U nedelju", ובנוסף קיבלה פרס על ההופעה הקולית הטובה ביותר.

ב-2006 הוציאה את אלבומה השני, "Bez ljubavi" ("ללא אהבה"), אשר זכה להצלחה. ב-21 בפברואר 2007 קיימה הופעה במרכז האירועים של בלגרד (Sava Center), מול קהל של 4000 צופים משולהבים.

שריפוביץ' זכתה בקדם אירוויזיון הסרבי ב-8 במרץ 2007, עם השיר "Molitva" ("תפילה"), בלדה המבוצעת בסרבית בלבד. שריפוביץ' הייתה האומן הראשון המייצג את סרביה באירוויזיון (לאחר שסרביה ומונטנגרו התפרקה לשני רכיביה). השיר היה מועמד בולט לזכייה מהרגע שנבחר בקדם הסרבי, היה בין עשרת הזוכים בחצי גמר האירוויזיון, ויומיים אחר כך זכה במקום הראשון בגמר האירוויזיון, עם 268 נקודות, בהפרש של 33 נקודות מורקה סרדוצ'קה זוכה המקום השני האוקראינית. בנוסף לזאת, שריפוביץ' זכתה ב"פרס האמנותי" ע"ש מרסל בזנסון עבור ביצוע שירה באירוויזיון.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:זמרות פופ
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 2007
קטגוריה:זוכי האירוויזיון
קטגוריה:זמרות סרביות
קטגוריה:נציגי סרביה באירוויזיון
קטגוריה:אמנים להט"בים
קטגוריה:סרביות שנולדו ב-1984
קטגוריה:סרבים שנולדו ב-1984
נזיד

[ממוזער|200px|שמאל|נזיד [שעועית מצויה|שעועית שחורה מהמטבח המקסיקני]]
[ממוזער|200px|נזיד [עדשים, גזרים, בצלים וכרישה, מתובל בענפי קורנית ועלי דפנה.]]
[ממוזער|250px|שמאל|[גולאש בקדרה]]

**נָזִיד** הוא מאכל העשוי ממרכיב מוצק מרכזי המבושל ברוטב או בציר. הנזיד יכול להיות מבוסס על בשר, מאכלי ים, קטניות או ירקות (בעיקר תפוחי אדמה או שעועית).

הנזיד סמיך יותר ממרק, ודליל יותר מקסרול (מעין פשטידת ירקות לחה). הנזיד מהווה לרוב מנה עיקרית, ולא מנה ראשונה או תוספת למנה עיקרית. בניגוד למרק, הנזיד יכול להיות מבושל הן על גבי הכיריים והן בתוך תנור אפייה (בעוד שהקסרול מוכן תמיד בתנור אפייה, והמרק תמיד מבושל על גבי הכיריים).

מנות נזיד שונות מאפיינות את רוב המטבחים. עקרונות ההכנה כמעט זהים, וההבדל נעוץ בחומרי הגלם:
*קיצוץ וטיגון של ירקות ריחניים
*השחמה של הרכיב המרכזי
*בישול ארוך על סף רתיחה בתוך נוזל

## אזכורים

בסיפור מכירת הבכורה שבספר בראשית מוזכר נזיד עדשים שהכין יעקב. הרודוטוס מספר על הסקיתים שהכינו נזיד המכיל מים ובשר. נזיד זה בושל בתוך עור בעל חיים שנתלה מעל האש.

הנזיד מוזכר בספרי בישול החל מהתקופה הרומית, וכן בספרו של אפיקיוס מהמאה ה-4. בספרו של גיום טירל "לה ויאנדיר" מהמאה ה-14 מוזכרים סוגים שונים של נזידים, ובהם גם כמה סוגי ראגו.

## נזידים שונים
* חורשט - נזיד או מרק בעל עשרות גרסאות מהמטבח הפרסי.
* בויאבז - נזיד או מרק דגים מפרובאנס.
* ביף בורגיניון - נזיד בשר בקר מבושל ביין אדום מהמטבח הצרפתי.
* גולאש - נזיד בשר מהמטבח ההונגרי, שמקורו במאכל של השבטים המדיארים מהמאה ה-8 (הפפריקה נוספה רק במאה ה-18).
* חמין - נזיד מהמטבח היהודי המוכן לשבת.
* צ'ילי קון קרנה - נזיד בשר ושעועית מהמטבח המקסיקני.
* צלי ברנזוויק - נזיד שמקורו בווירג'יניה וצפון ודרום קרוליינה.
* קאסולה - נזיד בשר ושעועית מהמטבח הצרפתי.
* ראגו - נזיד ירקות מתובל מהמטבח האיטלקי.
* פויקהקוס - נזיד מהמטבח הדרום אפריקאי.
* ביגוס - נזיד מתובל של כרוב הגינה, כרוב כבוש ובשר מהמטבח הפולני.
* פייז'ואדה - נזיד שעועית מהמטבח הברזילאי ומהמטבח הפורטוגזי.
* נזיד בשר אירי - נזיד בשר מהמטבח האירי.
* חאשי - נזיד מהמטבח הארמני ומהמטבח הגאורגי.
* טאג'ין - נזיד מהמטבח המרוקאי.
* לוקרו - נזיד ממטבחי אמריקה הלטינית, מבוסס על דלעת, שעועית ותירס.
* נווארן - נזיר מהמטבח הצרפתי.

## ראו גם
* סיר בישול
* קרוקפוט

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:שיטות בישול
ז'אן ד'איבלין

150px|ממוזער|שמאל|שלט איבלין
150px|ממוזער|שמאל|מכתב ששלח אחיו של מלך ארמניה  ב-7 בפברואר 1248 אל גיסו ז'אן ד'איבלין
**ז'אן ד'איבלין**, רוזן יפו ואשקלון (1215 – דצמבר 1266) היה משפטן נודע ומחבר כרוניקות ידוע מממלכת ירושלים. ז'אן היה בנו של פיליפ ד'איבלין, פקיד ממשל בכיר בחצרו של מלך קפריסין.

משפחתו הייתה חלק ממשפחת איבלין הגדולה שהיגרה לקפריסין בעקבות כיבוש האי על ידי הצלבנים בסוף המאה ה-12 בעת מסע הצלב השלישי. ז'אן נאלץ להגר מהאי אחרי מריבה בין משפחתו לפרידריך השני בשנת 1229.

ז'אן השתתף בקרב בין האיבלינים לנציגו של פרדריך בשנת 1232 והיה שותף לניצחון הבארונים המורדים. ככל הנראה היה שותף להסכם הפשרה שהושג בין פרידריך לבין האצולה הארץ ישראלית בשנת 1241. אחרי 1246 בראשית מסע הצלב השביעי הפך לרוזן יפו ואשקלון ושליט רמלה. בשנת 1249 השתתף בכיבוש דמיטה בעת מסע הצלב השביעי ונפל בשבי המוסלמים כשהאחרונים שחררו את העיר מידי הצלבנים. נפילה בשבי לא שללה את חירותו ועד מהרה הוא יצא לחופשי.

הוא היה בין המחברים של האסיזות של ירושלים.

בשנות ה-50 של המאה ה-13 התרחשה מלחמה בין ג'נובה לוונציה בעכו בגלל ענייני מסחר. על מנת לייצב את המצב קראו ז'אן ובוהמון השישי מאנטיוכיה למלכת קפריסין לפרוש את חסותה על ארץ ישראל. המלחמה הסתיימה בניצחון ונציאני וכתוצאה מכך ג'נובה נאלצה לעזוב את עכו. ז'אן לא ניצל את מעמדו הבכיר בממלכה ולא התערב במלחמה בין הממלוכים למונגולים.

קטגוריה:צלבנים
קטגוריה:ילידי 1215
קטגוריה:נפטרים ב-1266
קרם דה קסיס

**קרם דה קסיס** (בצרפתית: **Crème de Cassis**) הוא ליקר אלכוהולי מתוק בצבע אדום כהה ובטעם ענבי שועל.

ליקר זה הוא מרכיב עיקרי באפריטיף "קיר".

הגרסה המודרנית הראשונה של משקה זה מקורה באזור בורגונדי שבצרפת בשנת 1841. המשקה מיוצר מענבי שועל וסוכר המרוסקים לתוך אלכוהול מזוקק. המשקה מיוצר בעיקר בבורגונדי, אולם גם בלוקסמבורג ובקוויבק שבקנדה.

הסינדיקט "Appellation d'Origine Contrôlée", שמטרתו לוודא ייצור מקומי נאות תוצרת צרפתית, מוודא זאת גם לגבי הקרם דה קסיס של בורגונדי, אשר רק הוא יכול לשאת את השם "Crème de Cassis de Bourgogne".

מדי שנה מיוצרים בבורגונדי 16 מיליון ליטרים של קרם דה קסיס – מרביתם לתצרוכת מקומית, וחלקם המועט לייצוא.

משקה הקסיס משמש גם להכנת גלידות סורבה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ליקר פירות
קטגוריה:המטבח הצרפתי: ליקרים
קברט וולטר

[שמאל|ממוזער|250px|כרזת פרסומת לקברט וולטר בעיצוב [מרסל ינקו]]
"**קברט וולטֵר**" (Cabaret Voltaire) הוא שמו של מועדון לילה אשר פעל בציריך שבשווייץ בשנת 1916, והופיעו בו קבוצת אמני הדאדא.

עם מייסדי הקברט נמנו טריסטן צארה, הצייר מרסל ינקו, ז'אן ארפ ואשתו סופי טאובר, פרנסיס פיקבייה, הוגו באל ואחרים. באל פנה אל יאן אפרים, (Jan Ephraim), בעליו של בית קפה בשם 'Holläandisch Meierei Cafe' ברחוב שפיגלגאסה מס' 1 (Spiegelgasse) בציריך, וסיכם איתו על פתיחת הקברט האוונגרדי. הקברט כונה בתחילה "פאב האמנים וולטר", אולם עד מהרה הוא נודע בשם "קברט וולטר". הקברט נקרא על שמו של וולטר, הוגה הדעות והסטיריקן בן המאה ה-18 ובו יצרו האמנים תערובת מקורית בין מופעי בידור, ערבים ספרותיים, מיצגים בעלי רוח ניהיליסטית, וגלריה לאמנות. הוגו באל מציין ביומנו מאותן שנים כי "האידיאלים של התרבות ושל האמנות בתור תוכנייה למופע בידור - זהו ה"קנדיד" שלנו כנגד הזמנים".

ה"קברט וולטר" פעל במשך כשישה חודשים. סגירתו נבעה מחוסר בכספים מספיקים להפעילו ובעיקר מדרישת המשטרה המקומית לסגור את המקומות הציבוריים עד השעה עשר. לאחר סגירתו ייסדו חברי הקבוצה ערבי דאדא אשר התקיימו באולם וואג (Waag Hall) בציר

כיום המקום מתפקד כמוזיאון, בר, ומרכז תרבות.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:דאדא
קטגוריה:ציריך: תרבות
קטגוריה:מועדוני לילה
ריבית פריים

**ריבית הפריים** (באנגלית: **Prime Rate**) היא הריבית המשמשת כבסיס לתמחור עסקאות פיננסיות מסוגים שונים כגון הלוואות ופיקדונות, אותה קובע כל בנק עבור עיסקות המבוצעות על ידו. ריבית הפריים היא נגזרת של הריבית שנקבעת על ידי הבנק המרכזי, בתוספת מרווח מסוים.

שיעורי הריבית אותם גובה הבנק מלקוחותיו בגין הלוואות שניתנות להם הן ריבית פריים בתוספת מרווח ("פריים פלוס %x״). המרווח נקבע ככלל על פי טיב הלקוח והסיכון שהבנק נוטל בהענקת ההלוואה. שיעורי הריבית אותם משלם הבנק בגין פיקדונות הן ריבית הפריים בניכוי מרווח מסוים ("פריים מינוס %x״). תוספות הריבית עשויות להיות מושפעות גם מאופי האשראי, טיב הלקוח, והלימות ההון של הבנק.

## גובה ריבית הפריים
במרבית מדינות העולם נקבעת ריבית הפריים בפועל בהתאם לריבית שקובע הבנק המרכזי, דוגמת בנק ישראל או הבנק הפדרלי של ארצות הברית.

## בישראל
ריבית בנק ישראל (ממנה נגזרת ריבית הפריים) היא ריבית הנקבעת על ידי בנק ישראל על-פי אמצע המרווח שבין הריבית שהוא גובה עבור הכספים שהוא מלווה לבנקים, לבין הריבית שהוא משלם על פיקדונות הבנקים אצלו.

עקרונית, כל בנק מסחרי בישראל קובע את ריבית הפריים עבור עצמו, בהתחשב בריבית בנק ישראל בתוספת מרווח אשר משקף בין היתר גם את העלות התפעולית שלו. בפועל אף על פי שכל בנק מסחרי רשאי לקבוע מרווח שונה מבנקים אחרים ובכך לקבוע ריבית פריים שונה, נכון לשנת 2024 בישראל, המרווח אצל כל הבנקים זהה ושווה ל-1.5% מעל ריבית בנק ישראל.

בתאריך 05 בינואר 2026 הוריד שוב בנק ישראל את הריבית ב 0.25% ובכך ריבית הפריים עודכן ל 5.50 אחוז.

### פרסום הריבית ושינוי ריבית הפריים בישראל
בהיעדר אירועים כלכליים הדורשים התערבות מיידית, פרסום הריבית של בנק ישראל מתבצע מידי כחודש וחצי. על סמך ריבית זו נקבעת ריבית הפריים שנכנסת לתוקפה אחרי שלושה ימי עסקים.

### דוגמאות לשימוש בריבית הפריים
* פיקדון בריבית P-3% הוא פיקדון שקלי, לא צמוד, הנושא ריבית משתנה הנגזרת מריבית הפריים, במרווח של 3 אחוז. לפיכך אם לדוגמה ריבית הפריים בבנקים עומדת על 5.75% במונחים שנתיים, אזי שיעור הריבית השנתי של הפיקדון הוא \ 5.75\%-3\%=2.75\%. אם במהלך תקופת הפיקדון ישתנה שיעור ריבית הפריים, ישתנה בהתאמה גם שיעור הריבית על הפיקדון באופן זהה לשינוי בריבית הפריים. למשל: אם המשקיע מחזיק פיקדון שבועי מתחדש, ובכל יום שישי יש בו תחנת יציאה, אך ריבית הפריים ירדה ב-0.25 נקודות האחוז ביום חמישי - עד יום רביעי תחושב הריבית בפיקדון לפי שיעור הגבוה ב-0.25 האחוז מהריבית שתחושב בפיקדון מיום חמישי ואילך.
* ריבית על אשראי בגובה P+4% משמעותה כי הבנק יגבה מהלווה ריבית משתנה לפי שיעור ריבית הפריים בתוספת סיכון של 4 אחוז. גם כאן, כל שינוי בשיעור ריבית הפריים יגזור אוטומטית שינוי בריבית על האשראי, גם אם טרם הגיע מועד התשלום. אשראי שכזה יכול להיות משיכת יתר בחשבון עובר ושב, הלוואה, משכנתא, אשראי בכרטיס אשראי, וכדומה.
* ריבית הפריים משפיעה על הלוואות הצמודות לריבית הפריים בלבד. כאשר הצפי במשק הוא כי הריבית תעלה, הלקוחות ככלל יעדיפו לקחת הלוואות בריבית קבועה ולהפקיד פיקדונות על בסיס ריבית הפריים. לעומת זאת בעת ציפייה לירידת ריבית, הלקוחות יעדיפו הלוואות בריבית הפריים ופיקדונות בריבית קבועה.

## קישורים חיצוניים
* ריבית ממוצעת בסיסית בחח"ד (פריים), אתר בנק ישראל.
* 
* מחשבון ריבית פריים

## הערות שוליים

קטגוריה:בנקאות
פריים
מחולית

**מחולית** (וגם **פרכסת**, מיוונית: **כוריאה** - **Chorea**) היא תסמין של פגיעה בעצבים שבאה לידי ביטוי בעוויתות ובתנועות בלתי-רצוניות המזכירות ריקוד, שמציגים חולים במחלות שונות.

המחולית היא תסמין בכמה מחלות:
* "**מחולית סיינדהם**" - עשויה להיות חלק מההסתמנות של קדחת השיגרון, מחלה שלוקים בה בעיקר ילדים.
* חלק מהתסמינים שמציגים חולים במחלה תורשתית חשוכת-מרפא בשם **[[מחלת הנטינגטון]]** (ואז תיקרא גם "**פרכסת על-שם [[ג'ורג' הנטינגטון|הנטינגטון]]**"/"**מחולית על-שם הנטינגטון"**).

מקור המילה בשפה היוונית, ופירושה ריקוד. על אף השם היווני "ריקוד" שבו מכונה התופעה, אין קשר לריקודים ובוודאי שלא לריקודי טירוף כפי שנכתב במקומות שונים.

לפי אמונה שגויה מימי הביניים, המחולית נגרמה מעקיצתו של עכביש הטרנטולה (מכאן שם הריקוד טרנטלה).

לעיתים מכונה התופעה בשם **מחול ויטוס הקדוש**, עקב הריפוי לכאורה שהשיג את הילדים החולים לאחר שביקרו בבית התפילה על שם ויטוס הקדוש.

## ראו גם
* קדחת שגרונית
* תסמונת הנטינגטון

## קישורים חיצוניים

* 
* ד"ר מיכאל רוטשטיין (מומחה בנוירולוגית ילדים) כוריאה chorea "מחולית" בילדים ומתבגרים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מחלות לב וכלי דם
קטגוריה:הפרעות חוץ-פירמידיות ותנועתיות
ליימן שפיצר

**ליימן סטרונג שפיצר ג'וניור** (באנגלית: **.Lyman Strong Spitzer, Jr**; 26 ביוני 1914 – 31 במרץ 1997) היה פיזיקאי תאורטי ואסטרונום אמריקאי.

## ביוגרפיה
שפיצר נולד בטולדו שבאוהיו. הוא סיים את לימודיו באקדמיית פיליפס בשנת 1931, השלים את התואר הראשון בפיזיקה באוניברסיטת ייל ב-1935, וקיבל תואר דוקטור באסטרופיזיקה בשנת 1938 מאוניברסיטת פרינסטון, בהדרכתו של הנרי נוריס ראסל. לאחר שנה של פוסט-דוקטורט באוניברסיטת הרווארד, הצטרף לסגל האקדמי של אוניברסיטת ייל.

במהלך מלחמת העולם השנייה עסק במחקר הולכת קול במים, והשתתף בצוות שהוביל לפיתוח הסונאר.

בשנת 1946 פרסם מאמר בשם "היתרונות האסטרונומיים של צפייה מהחלל החיצון" ("Astronomical advantages of an extra-terrestrial observatory"), ובו הציע, עשר שנים קודם לשיגור הלוויין הראשון, להציב טלסקופ בחלל.

בשנת 1947 מונה לראש המחלקה לאסטרופיזיקה באוניברסיטת פרינסטון.

שפיצר הקדיש את רוב הקריירה שלו לקידום הרעיון של פיתוח טלסקופ חלל. לאחר ש"האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית" החליטה לפתח טלסקופ כזה כחלק מתוכנית החלל האמריקאית, היא פנתה אליו ובשנת 1965 הוא מונה לראש הוועדה האחראית על בניית הטלסקופ. התכנון של טלסקופ החלל האבל, שנקרא תחילה "טלסקופ החלל הגדול" (Large Space Telescope), החל ב-1968. על פי התוכנית המקורית, קוטר המראה הראשית של הטלסקופ היה אמור להיות 3 מטרים, והשיגור שלו היה אמור להתבצע בשנת 1979 אך בוצע רק בשנת 1990.

בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20 שפיצר היה אחראי על תכנון טלסקופ החלל OAO-3 ששוגר בשנת 1972 ופעל במשך שנים. 

שפיצר נפטר בפרינסטון שבניו ג'רזי.

## אותות כבוד
**פרסים:**
* אות הנרי נוריס ראסל (1953)
* מדליית ברוס (1973)
* מדליית הנרי דרייפר (1974)
* מדליית זהב של החברה המלכותית לאסטרונומיה (1978)
* פרס קראפורד באסטרונומיה (1985)

**נקראים על שמו:**
* אסטרואיד 2160 שפיצר
* טלסקופ החלל שפיצר

## קישורים חיצוניים


* Who was Lyman Spitzer?, NASA site
* Lyman Spitzer Papers, Princeton University Library
* John N. Bahcall,Lyman Spitzer Jr., Physics Today, October 1997

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי אוהיו
קטגוריה:טולידו (אוהיו): אישים
קטגוריה:אסטרונומים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:פיזיקאים אמריקאים
קטגוריה:אסטרונומים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ייל
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:סגל אוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:זוכי מדליית זהב של החברה המלכותית לאסטרונומיה
קטגוריה:זוכי מדליית ברוס
קטגוריה:זוכי פרס קראפורד באסטרונומיה
קטגוריה:זוכי המדליה הלאומית למדעים
קטגוריה:זוכי פרסי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:זוכי מדליית הנרי דרייפר
קטגוריה:חברי אחוות הגולגולת והעצמות
קטגוריה:זוכי מדליית פרנקלין
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1914
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1997
GAF

**GAF** (באנגלית: **Global Assessment of Functioning**) - **הערכת תפקוד כוללת**, היא הציר החמישי ב-DSM, ספר האבחנות הפסיכיאטרי האמריקאי, בו מרוכזים כל סוגי ההפרעות הנפשיות, תסמיניהן ואופן הטיפול בהן. הספר יוצא לאור על ידי האגודה הפסיכיאטרית האמריקאית.

לצורך האבחנה הפסיכיאטרית מגדיר ה-DSM חמישה צירים לבדיקה - ציר המחלה הפסיכיאטרית, ציר אפיון האישיות, ציר מחלות גופניות וציר פסיכו-סוציאלי. הציר החמישי נוגע להערכת התפקוד הכוללת והוא נע בין 0 ל-100.

הסולם נכלל ב-DSM-IV, אך הוחלף עם סולם WHODAS של ארגון הבריאות העולמי ב-DSM-5, שאמור להיות מפורט ואובייקטיבי יותר מהתרשמות גלובלית אחת.

## הציר

91-100 - תפקוד מעולה בכל התחומים ללא סימפטומים.

81-90 - תפקוד טוב בכל התחומים, סימפטומים קלים ותגובתיים בלבד (למשל, התרגשות לפני בחינות).

71-80 - סימפטומים תגובתיים בלבד (כגון קשיי קשב לאחר ויכוח משפחתי) ופגיעה קלה בתפקוד בזמן דחק (למשל, אי עמידה בלוחות זמנים בלימודים או בעבודה).

61-70 - סימפטומים קלים (כגון מצב רוח ירוד או אינסומניה קלה) או פגיעה תפקודית מסוימת, אך בדרך כלל תפקוד תקין הכולל מערכות יחסים משמעותיות.

51-60 - סימפטומים בינוניים (צמצום אפקטיבי או התקפי פאניקה) או פגיעה תפקודית חברתית, מקצועית או אקדמית (מיעוט חברים, קונפליקטים בעבודה).

41-50 - סימפטומים קשים הכוללים מחשבות אובדניות, טקסים כפייתיים קשים וכו' או פגיעה תפקודית קשה (העדר קשרים חברתיים, חוסר יכולת להחזיק במקום עבודה).

31-40 - פגיעה מסוימת בבוחן מציאות או בתקשורת או פגיעה קשה בכמה תחומי תפקוד (ניתוק קשרים חברתיים, חוסר יכולת לעבוד, הזנחה של המשפחה).

21-30 - התנהגות מושפעת באופן גס על ידי הזיות או מחשבות שווא או חוסר תפקוד מוחלט במרבית התחומים.

11-20 - סיכון מסוים לעצמו או לסובבים או תקופות חוסר יכולת לקיים היגיינה אישית או פגיעה קשה בתקשורת.

1-10 - סיכון מתמיד וחמור לעצמו או לזולת או חוסר מוחלט של יכולת לקיים היגיינה אישית.

קטגוריה:פסיכיאטריה
קטגוריה:אבחנה רפואית
אדובי פיירוורקס

**אדובי פיירוורקס** (**Adobe Fireworks**) היא תוכנת עריכה גרפית אשר פותחה במקור על ידי חברת מקרומדיה, עד אשר זו נרכשה על ידי אדובי מערכות ב-2005. התוכנה מאפשרת עריכה וקטורית בשילוב עם עריכה מבוססת סיביות.

התוכנה מכוונת בעיקר למעצבי אתרי אינטרנט, עם פונקציונליות כגון חלוקה לסלייסים (פילוח הגרפיקה לשם טעינה בדפדפן אינטרנט), הגדרת "הוטספוטים" (אזורי קישור בתמונה גדולה), רול-אוברים (החלפת התמונה כשהעכבר עובר מעליה), כפתורים ותכנים דינמיים אחרים. כיום היא בנויה כדי להשתלב בחבילת התוכנה Creative Suite, עם תוכנות כגון פוטושופ ודרימוויבר.

לאחר סיום קו התוכנה ImageReady אשר הייתה באה יד ביד עם תוכנת פוטושופ בגרסאות הקודמות ל-CS3, פיירוורקס מהווה תחליף לפונקציות רבות שהיו זמינות בה.

## תכונות
ממשק המשתמש של התוכנה זהה, פחות או יותר, לממשק המשתמש של תוכנות אחרות של אדובי, לדוגמה פוטושופ. עם זאת יש בו אלמנטים (חלון המאפיינים הצמוד לתחתית המסך, או חלונות העזר הדבוקים לצידו) ששמרו על עיצוב הממשק של התוכנה מהימים שבהם היא פותחה על ידי מאקרומדיה.

התוכנה מציעה שלל אפשרויות שעוזרות למעצבים ליצור אלמנטים המתאימים לאתרי אינטרנט: לצד התכונות שהוזכרו לעיל, התוכנה תומכת בעבודה בשכבות, קווי-עזר (קווים שהתוכנה ממקמת באופן חכם על התמונה כך שיעזרו בעיצובה), "אריזת" אלמנטים גרפיים כסמלים (Symbols) כך שיהיה ניתן להשתמש בהם לשימוש חוזר, תמיכה ביצירת אנימציה בסיסית (לצורך ייצוא כAnimated GIF), ואינטגרציה עם תוכנות נוספות של אדובי (עם פלאש ודרימוויבר בעיקר). התוכנה יודעת לקרוא ולהשתמש בקבצים שנוצרו בתוכנות אחרות של אדובי, למשל .psd שהוא הפורמט הטבעי של פוטושופ, או .ai שמשמש את אילוסטרייטור. התוכנה גם יודעת לקרוא קובצי פוסטסקריפט (.eps).

## גרסאות
* 1998: מקרומדיה פיירוורקס
* 1999: מקרומדיה פיירוורקס 2
* 2000: מקרומדיה פיירוורקס 3
* 2001: מקרומדיה פיירוורקס 4
* 2002: מקרומדיה פיירוורקס MX (גרסה 6.0. שווקה עם סטודיו MX)
* 2003: מקרומדיה פיירוורקס MX 2004 (גרסה 7.0. שווקה עם סטודיו MX 2004)
* 2005: מקרומדיה פיירוורקס 8 (שווקה עם סטודיו 8)
* 2007: אדובי פיירוורקס CS3 (גרסה 9.0. גרסה ראשונה שיצאה תחת Adobe Creative Suite מאז הרכישה של מקרומדיה)
* 2008: אדובי פיירוורקס CS4 (גרסה 10.0)
* 2010: אדובי פיירוורקס CS5 (גרסה 11.0)
* 2011: אדובי פיירוורקס CS5.1 (גרסה 11.1)
* 2012: אדובי פיירוורקס CS6 (גרסה 12.0)

בשנת 2013, לאור היציאה של שירות הענן החדש של אדובי Adobe Creative Cloud, הודיעה אדובי על הפסקת הפיתוח של התוכנה, ועל העברת תכונותיה לפוטושופ ולאילוסטרייטור. אחת הסיבות הייתה שקיימת חפיפה רבה בין תפקודיה של התוכנה לבין תפקודים של שתי התוכנות האחרות.
## קישורים חיצוניים
* 
* רשימת הפונקציות אשר עברו מאימג'רדי לפיירוורקס 

## הערות שוליים

קטגוריה:תוכנות לעיבוד תמונת מפת סיביות
קטגוריה:תוכנות לעיבוד תמונה וקטורית
פיירוורקס
קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-1998
ספסל

[שמאל|ממוזער|200px|ספסלי בטון ללא משענת ב[טיצ'ינו (קנטון)|טיצ'ינו]]
[ממוזער|250px|ספסלי מתכת צבועים וספסל בטון ב[אושנסייד]]

**ספסל** הוא רהיט המיועד לישיבה, בדרך כלל של יותר מאדם אחד. לרוב, מוצבים ספסלים במקומות ציבוריים, כגון רחובות, גנים ציבוריים או חדרי המתנה, אך לעיתים ניתן למצאם גם בבתים פרטיים. ספסלים מיוצרים מעץ, מאבן, ממתכת או מפלסטיק.
מקור המילה הוא בלטינית: **subsellium** – מן sub (למטה, משני) + sella (מושב).

## שימושים
[שמאל|ממוזער|250px|"ספסל הלימודים" - כיתה ב[בית ספר בגרמניה כפי שנראתה בין 1875 ל-1920]]
[שמאל|ממוזער|250px|ספסלים שונים על המזח בעיר הנמל [גטבורג]]

סוגים שונים של ספסלים מעוצבים במיוחד עבור נושא מסוים או מתייחסים לשימוש ספציפי, כגון:
* ספסלים בבית כנסת או כנסייה. ספסלים מוארכים בעלי מקום מלפנים המשמש להנחת ספר תפילה.
* מושב ספסלי הנמצא במכוניות ובו משטח מתמשך לרוחב התא.
* ספסל ענישה משמש לשכיבת וקשירת המוענש לשם ביצוע הענישה הגופנית. חלק מספסלים אלה נקראים ספסלי הלקאה.
* ספסל (אימון משקולות) משמש לתרגילי כושר, כגון כפיפות בטן.
* ספסל לפסנתר מתכוונן לגובהו של האדם היושב עליו, על מנת שזה יוכל להתאימו לפסנתר.
* נדנדה תלויה היא ספסל באוויר המטלטל באופן עצמאי ומשמש למשחק ורגיעה.
* ספסל בבית המשפט משמש גם עבור הנאשמים ולעיתים אף עבור שאר בעלי הדין.

## ביטויים
* בבית הלורדים הבריטי מכונים החברים שאינם משויכים לאף מפלגה בשם "קרוס בנצ'רס" ("יושבי הספסלים שממול"), על שום ישיבתם בספסלים שמול יושב ראש הבית. בבית הנבחרים ישנה הבחנה בין חברי הפרלמנט הבכירים היושבים על הספסלים הקדמיים (frontbenchers) לבין הזוטרים היושבים מאחור (backbenchers). בכנסת אין הבחנה מעין זו, ואולם רווח הביטוי "ספסלי האופוזיציה".
* "ספסל הנאשמים" הוא כינוי לספסל עליו יושבים הנאשמים בבית המשפט. השימוש בביטוי אינו ייחודי כלפי נאשמים בפלילים, אלא משמש כמטפורה כאשר אדם או קבוצת אנשים מואשמים בעניין מסוים.
* בספורט, "שחקן ספסל" הוא כינוי לשחקן בענף ספורט קבוצתי שלא משחק בהרכב הפותח של קבוצתו, אלא ממתין לחילוף על הספסל (המכונה "ספסל המחליפים").
* "ספסל הלימודים" הוא כינוי למוסדות חינוך, שריד לשוני מהימים בהם תלמידים ישבו על ספסלים מול מכתבה.
* ספסל המְלַמְּדוּת – כינוי לעיסוקו של המלמד ב"חדר" הישן (על שום שהתלמידים היו יושבים על ספסלים ארוכים מסביב לשולחן המלמד).
*"ספסלי גטו" - כינוי להפרדה הרשמית במקומות הישיבה של הסטודנטים, שהופעלה כלפי סטודנטים יהודים באוניברסיטאות של פולין בין שתי מלחמות העולם.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:ריהוט
קטגוריה:ריהוט רחוב
קטגוריה:כיסאות
גזר הגינה

**גזר הגינה** (שם מדעי: *Daucus carota*) הוא מין של גזר ממשפחת הסוככיים. גזר הגינה נפוץ ברחבי העולם ולו שימושים כירק למאכל ואף למוצרי טיפוח, כגון שמן גזר, המשמש בעיקר לשיזוף העור.

## תת-מינים
לגזר הגינה תת-המינים הבאים:
* גזר (sativus)
* גזר קיפח (maximus)
* annuus
* azoricus
* cantabricus
* capillifolius
* caporientalis
* carota
* commutatus
* corsoccidentalis
* drepanensis
* fontanesii
* gadecaei
* gummifer
* halophilus
* hispanicus
* major
* majoricus
* maritimus
* meriensis
* otaportensis
* rupestris
* tenuissimus
* valeriae

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:סוככיים
קטגוריה:גזר
צבי ענבר

**צבי ענבר** (29 במרץ 1935 – 31 באוגוסט 2009) היה הפרקליט הצבאי הראשי והיועץ המשפטי הראשון של הכנסת. לאחר פרישתו מהכנסת עסק בעיקר בנושאי משפט ציבורי.

## ביוגרפיה
ענבר נולד וגדל בתל אביב והתחנך בגימנסיה גאולה. התגייס לצה"ל ביולי 1952, שירת בתפקידי ביטחון שדה במחלקת המודיעין. בהמשך שירת כקצין מטה בפיקוד הצפון עד 1961. במקביל לשירותו הצבאי למד משפטים בבית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה וב-1960 קיבל תואר שני במשפטים מהאוניברסיטה העברית בירושלים. שירת בממשל הצבאי, ב-1965 עבר ליחידת הפרקליטות הצבאית, בה שירת כסניגור צבאי בפיקוד הדרום ותובע בפיקוד המרכז. לאחר מלחמת ששת הימים מונה ליועץ המשפטי של מפקד כוחות צה"ל ברצועת עזה ובצפון סיני. ב-1971 התמנה לפרקליט פיקוד המרכז ובשנת 1973 לפרקליט הצבאי הראשי. ב-1976 הועלה לדרגת תת-אלוף, הפרקליט הצבאי הראשון בדרגה זו. לאחר פרישתו מצה"ל הקים את המחלקה המשפטית של הכנסת בתפקיד היועץ המשפטי לכנסת בין השנים 1980 ל-2001. בשנת 2005, ליום הולדתו ה-70, העניקה לו לשכת עורכי הדין את אות "יקיר המקצוע".

ענבר כיהן בתפקידים ציבוריים רבים, ביניהם כיושב ראש ועדת השלושה לענייני צנזורה מכוח מינוי שר הביטחון ויושב ראש ועדת העורכים החל מיום 1 במרץ 2003.
כמו כן עמד בראש הוועדה המייעצת לשר הפנים בדבר ביטול אשרת ותעודת עולה בהתייחס לכאלה שרכשו את אזרחותם הישראלית לפי חוק השבות על ידי מתן ידיעות כוזבות לכאורה מיום 10 ביולי 2003 ועד ליום 6 באוגוסט 2008 - מועד כניסתו לתוקף של תיקון מס' 9 לחוק האזרחות.
ב-4 בפברואר 2008 הודיעה פרקליטות המדינה לבג"ץ כי צבי ענבר יכהן כיושב ראש הוועדה לבדיקת קבלת ההחלטות בחיסול בכיר החמאס סלאח שחאדה.
ואכן ענבר עמד בראש הוועדה שפעלה עד פטירתו.

ענבר כתב את הספר "מאזניים וחרב, יסודות המשפט הצבאי בישראל" (הוצאת מערכות - משרד הביטחון – ההוצאה לאור) שזכה בציון מיוחד מטעם פרס יצחק שדה לספרות צבאית לשנת תשס"ו- 2006.

ענבר נפטר מסרטן בגיל 74, ב-31 באוגוסט 2009. הותיר אחריו את אשתו, סמדר, בן, שתי בנות ונכדים.

## ספרים שערך
* הערכים על שיפוט ב"הגנה" אצל מרדכי נאור ב**לקסיקון כח המגן – ההגנה**, תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1992

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* עדות אל"ם צבי ענבר - פרקליט צבאי ראשי, באתר המרכז למלחמת יום הכיפורים
* עו"ד שמרית רגב, הכנס השנתי החמישי - יקירי המקצוע - מקבלי האות
* עדות אל"ם צבי ענבר, הפצ"ר, ישיבה קי"א 16/07/1974 בפני ועדת אגרנט, באתר המרכז למלחמת יום הכיפורים
* עדות אל"ם צבי ענבר, הפצ"ר, בפני אוספי החומר של ועדת אגרנט, באתר המרכז למלחמת יום הכיפורים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:בוגרי בית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה
קטגוריה:היועצים המשפטיים לכנסת
קטגוריה:פרקליטים צבאיים ראשיים
קטגוריה:זוכי פרס יצחק שדה
קטגוריה:בוגרי גימנסיה גאולה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות סגולה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1935
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2009
1168

## אירועים
* נוסדה העיר אלסנדריה במחוז פיימונטה
* הנסיך האנגלי ריצ'רד הופך לדוכס אקוויטניה

## נולדו

## נפטרו

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
1175

## אירועים
* אלסנדריה  שבפיימונטה הפכה להיות מושב הבישוף.

## נולדו

* מייקל סקוטוס, מלומד סקוטי שנודע בשל תרגומיו של אריסטו מערבית ללטינית (שנת פטירה משוערת 1232)

## נפטרו

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
חג השילוש הקדוש

[ממוזער|200px|השילוש הקדוש לפי [אל גרקו - רוח הקודש מיוצגת על ידי יונה צחורה]]
**חג השילוש הקדוש** או **יום ראשון של השילוש הקדוש** (איטלקית **Domenica d. santissimi Trinità**) הוא חג נייד בנצרות המערבית והחל ביום ראשון הראשון שלאחר הפנטקוסט (חג השבועות הנוצרי). החג מוקדש כפי ששמו מעיד עליו לדוקטרינה הנוצרית של השילוש הקדוש, לפיה האל האחד מופיע בשלוש ישויות נפרדות, לרוב - האב, הבן (או בן האלוהים) ורוח הקודש.

יום ראשון של השילוש הקדוש הוא יום ראשון הראשון שלאחר עונת הפסחא ובו מתחילה העונה הרגילה (Tempo ordinario) השנייה של לוח השנה הנוצרי, הנמשכת עד עונת הציפייה (l'Avvento) שלפני חג המולד (התקופה הרגילה האחרת היא בין תקופת הציפייה לעונת הפסחא). החג נחוג על ידי כל הכנסיות המערביות, ובמזרח פנטקוסט עצמו הוא גם חג השילוש הקדוש. 

החג הונהג על ידי האפיפיור יוחנן העשרים ושניים ב-1334. בעבר נהגו הן הכנסייה הקתולית והן הכנסייה האוונגליסטית לספור את ימי הראשון שלאחר חג זה בהתייחס אליו ("לאחר השילוש"), אך כיום שוב אין שיטת ספירה זו נוהגת בכנסייה הקתולית.

## ראו גם
* חגים ניידים (נצרות)

## קישורים חיצוניים

* **מידע על החג כפי שהוא נחוג בימינו בכנסייה בירושלים**: https://www.custodia.org/he/news/bywm-hhg-sl-hsylws-hqdws-ytlyh-mnzyhh-t-ywm-hhg-hlwmy

קטגוריה:מועדים נוצריים
חג הלחם והיין הקדושים

שמאל|ממוזער|250px|מרבדי פרחים
**חג הלחם והיין הקדושים של המשיח** (לטינית **Corpus Domini** - "גוף האדון") הוא חג נייד נוצרי המקובל בכנסייה הקתולית, המוקדש לעקרון האוכריסטי בנצרות, דהיינו קורבנותו של ישו בדמות לחם המייצג את גופו ויין המייצג את דמו, כפי שהתפתחה מהסעודה האחרונה.

## היסטוריה
הנזירה הבלגית יוליינה מלייז' (1193–1252)  טענה משחר נעוריה כי האל נגלה לה והורה לה להביא להנהגתו של חג המוקדש לעקרון האוכריסטי. יוליינה פנתה אל הבישוף של לייז' אשר כינס סינוד ב-1246 והנהיג את החג באופן מקומי. החג הפך לחג כללי בכנסייה הקתולית 22 שנה לאחר מכן, ב-8 בספטמבר 1264, בהוראת האפיפיור אורבנוס הרביעי ובעקבות נס בולסנה . לפי האגדה, כהן דת בוהמי שפקפק בהפיכתו של הלחם לבשרו של ישו, ערך מיסה בעיר בולסנה ( Bolsena), כ-120 ק"מ מצפון לרומא. בעת שקידש על הלחם טפטף ממנו דם והכתים את המפה שעליה היו מונחים הלחם והיין. הדם יצר על המפה צורה הדומה לפניו של ישו. המפה הובאה בפני האפיפיור אורבנוס הרביעי ששהה באורבייטו הסמוכה, וזה הורה על הנהגת החג ועל הקמת הקתדרלה באורבייטו. החג אושר באופן סופי בוועידה האקומנית שנערכה בשנים 1311–1312 בווינה.

החג נקרא בלטינית **Corpus Domini**, היינו "גוף האדון", ונקבע תחילה ליום חמישי שלאחר חג השילוש הקדוש, בהתאמה לסעודה האחרונה שחלה ביום חמישי שלפני הפסחא. עם זאת ב-1977 הורה האפיפיור פאולוס השישי על העברת מועד החג שלושה ימים מאוחר מהמועד המקורי, ומאז הוא נחוג ביום ראשון שלאחר חג השילוש הקדוש, או שבועיים לאחר הפנטקוסט. בד בבד שונה שמו של החג בחלק מהמקומות ל**חג הלחם והיין הקדושים של המשיח** (איטלקית **solennità del Corpo e Sangue di Cristo**). החג עשוי לחול לכל המוקדם ביום 24 במאי ולכל המאוחר ביום 27 ביוני והוא מקובל כחג לאומי באוסטריה, במדינות ובקנטונים הקתוליים של גרמניה ושווייץ בהתאמה, בקרואטיה, בפולין, בפורטוגל, בברזיל ובצ'ילה.

## אירועי החג
ממוזער|250px|תהלוכת החג באנטיגואה בגואטמלה
למרות העברת יום החג ליום ראשון בשבוע, יום חמישי שלאחר הפנטקוסט הוא עדיין יום חג במספר ארצות קתוליות. גם ברומא נפתחים אירועי החג ביום חמישי שלאחר פנטקוסט בבזיליקת יוחנן הקדוש בלטראנו (Basilica di San Giovanni in Laterano), ממנה יוצאת תהלוכה לבזיליקת סנטה מריה מג'ורה. בתהלוכה נישאות חתיכות מצה המכונה "אוסטיה" (Ostia) המונחות ומוצגות קבל עם ועדה בכלי ייעודי המכונה "אוסטנסוריו" (Ostensorio). בסיום התהלוכה נערכת מיסה הכוללת כמובן סקרמנט אוכריסטי.

בתהלוכות מקומיות רבות מקובל להניח לאורך מסלולן מרבד פרחים המכונה "אינפיוראטה" ("Infiorata" - "עטור פרחים"), ולעיתים נישא גם מזבח עטור פרחים בתהלוכה. במקומות רבים מלווה מקהלת גברים את התהלוכה והיא מסתיימת בכנסייה המקומית בשירת "טה דאום" (Te Deum). בצרפת ירדה חשיבותו של החג במחצית הראשונה של המאה ה-19 ומאז הוא נחוג בתהלוכה רק בפריז, במספר ערים גדולות נוספות ובחבל הבסקים הצרפתי. החג אינו נחשב לחג לאומי בצרפת.

## ראו גם
* חגים ניידים (נצרות)
* מיסה

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מועדים נוצריים
קטגוריה:יום ראשון
קטגוריה:יום חמישי
נגעים ברפואת עור

ברפואת עור (דרמטולוגיה) נוהגים לקטלג את **נגעי ה[[עור]]** על פי המראה, המבנה והמרקם שלהם.
הנגעים מחולקים לנגעים ראשוניים ונגעים משניים. נגעים ראשוניים הם אלו שנוצרים ישירות ממנגנון המחלה והם מופיעים בדרך כלל בשלבים הראשונים שלה. הנגעים שמופיעים לאחר מכן מכונים נגעים משניים. להלן רשימה של נגעים עיקריים:

## נגעים ראשוניים
* מקולה
* פפולה
* רבד 
* קשריר (נודול)
* וסיקולה
* פוסטולה 
* ציסטה
* פורפורה

## נגעים משניים
* קשקש
* סדק
* אקסקוריאציה (Excoriation) - חסר ברציפות או שלמות האפידרמיס. כך שנוצרת חשיפה עד חלקו התחתון של האפידרמיס. מתפתח עקב טראומה או לאחר בקיעת פוסטולה.
* ילפת 
* ארוזיות
* אפתה 
* אטרופיה

קטגוריה:מחלות עור והרקמה התת-עורית
קטגוריה:תסמינים וסימנים הקשורים לעור ולרקמה התת-עורית
הדייג ודג הזהב

**הדייג ודג הזהב**, או **סִפּוּר מִדַּיּג וּדְגַת הַזָּהָב**, (ברוסית: **Сказка о рыбаке и рыбке**) היא אגדה של אלכסנדר פושקין. האגדה נכתבה ב-14 באוקטובר 1833 ופורסמה במגזין "ספריה לקריאה" בשנת 1835. האגדה מספרת על דייג שהצליח לתפוס דג זהב שהבטיח למלא את כל משאלותיו. העלילה היא עיבוד של האגדה הגרמנית שנכתבה על ידי האחים גרים בשם **הדייג ואשתו**.

הבלט "דג הזהב" Le Poisson doré (1866) מאת המלחין לודוויג מינקוס מבוסס על אגדה זו.

## עלילה
הסיפור מתחיל בתיאורם של דייג זקן ואשתו הממורמרת שחיים בעוני מרוד במשך שנים רבות בבקתה קטנה. הזקן מפרנס את אשתו ואת עצמו בדיג שבו הוא עוסק מדי יום. יום אחד הוא מצליח לדוג דג מסתורי וזהוב. הדג מתחנן על חייו ומבטיח למלא את כל משאלותיו בתמורה לחירותו. הדייג לא ביקש דבר מהדג ושחרר אותו ללא תמורה. כשאשתו שומעת על זה היא כועסת על בעלה ודורשת ממנו לחזור לאגם ולדרוש מדג הזהב שוקת חדשה כי השוקת שלהם נשברה. הדייג נעתר לבקשתה וחוזר לבקש את השוקת. הדג ממלא את בקשתו בשמחה.

יום לאחר מכן אשתו מבקשת בית חדש והדג ממלא גם את הבקשה הזאת. לאחר מכן דרישותיה של אשתו עולות על בסיס יומי. היא דורשת בית גדול יותר ואחר כך ארמון; היא דורשת לשלוט על האזור בו הם גרים ואחר כך להפוך לצארינה. בסופו של דבר היא דורשת להפוך לשליטת הים על מנת לשעבד את הדג לחלוטין. הדייג ממלא אחר ההוראות של אשתו והולך לדג לבקש למלא את דרישותיה של אשתו. הים הופך לסוער יותר ויותר עם כל בקשה חדשה של האשה התובענית. בבקשה האחרונה הדייג בקושי מצליח לשמוע את עצמו. כשהדג שומע את בקשתה האחרונה, הוא מחליט לרפא את חמדנותה ולוקח בחזרה את כל מה שהוא נתן לה ומחזיר אותה בחזרה לבקתה הקטנה ולשוקת השבורה.

### עיבודים תיאטרוניים
* בשנת 2003 עלה עיבוד בימתי לספר בהפקת תיאטרון "גלתם" בעיבוד ובימוי של דני שגב ובהשתתפות אלברט כהן בתפקיד הדייג, עירית גדרון כאשת הדייג, ינון ספיר בתור דג הזהב ואבינועם שן צור בתפקיד דמויות נוספות.
* בשנת 2006 עלתה בישראל הצגת הילדים "הדייג ודג הזהב" בהפקת התיאטרון שלנו. בהשתתפות דנה אברהם סמו / נטע הבר כאשת הדייג, ערן חגי כדג הזהב והדר שחף מעיין בתפקיד המספרת.

## קישורים חיצוניים

* Сказка о рыбаке и рыбке הטקסט המלא ברוסית
* 
* "סִפּוּר מִדַּיּג וּדְגַת הַזָּהָב" תרגום מאת מאיר זאב זינגער, בתוך "דברי שיר - והמה העתקת משירי משוררי רוסיא ואשכנז לשפת עבר",  תרנ"ז, 17 ביוני 1897

## הערות שוליים

קטגוריה:מעשיות ואגדות
קטגוריה:יצירות אלכסנדר פושקין
קטגוריה:דגים בתרבות
קטגוריה:יצירות משנת 1833
אורגת האשלים

**אורגת האשלים** (שם מדעי: *Polyrhachis simplex* נכון להיום נחשב למין אחוד תחת השם *Polyrhachis lacteipennis*) היא מין של נמלה הנפוץ בהודו ומבורמה במזרח, צפונה עד איראן ומערבה עד סיני וישראל. בארץ ישראל היא מצויה בנאות מדבר ליד ים המלח, בערבה ובנגב המזרחי, ושכיחה במיוחד בנחל ערוגות ובעינות צוקים.

## מאפיינים
אורך גוף הפועלת 5-7 מילימטרים, צבע גופה שחור עמום. על הגוף קבועים 3 זוגות קוצים ארוכים: זוג בחזה הקדמי, זוג בעל-חזה וזוג ארוך במיוחד, בצורת קרניים, בבליטה של הגבעולון. המלכה דומה לפועלת, אורך גופה כ-5-8 מילמטרים, היא מכונפת, והקוצים שלה קצרים יותר. אורך הגוף של הזכר רק 5.5 מ"מ; על הבליטה של הגבעולון קבוע זוג קוצים קצרים.

הפועלות אורגות בעזרת הזחלים מטווים המשמשים להן למטרות שונות, ומכאן נגזר שמן. לזחלים יש בלוטות משי מפותחות מאוד. המשי נפרש בצורת קור דק מפתח בבליטה בשפה התחתונה. הוא משמש לזחל לטוויית פקעת לפני ההתגלמות, והפועלות טוות ממנו מטווים. בעת הטוויה תופסת הפועלת בזחל מאחוריו, בקדמת גבו, נושאת אותו ממקום למקום ומכוונת אותו כך שיכופף את ראשו כלפי המצע. תוך לחיצה על הזחל היא מגרה אותו להפריש קורי משי. המשי היוצא מן הבלוטה הוא דביק, והקור נדבק למצע. אחר-כך מרחיקה הפועלת את הזחל, הממשיך להפריש את הקור למקום החדש, שם היא מקרבת שוב את הזחל למצע ושוב נדבק הקור. כך היא נושאת את הזחל בתנועות שתי וערב ויוצרת מטווה.

בישראל בונה אורגת האשלים את קניה בעיקר בחללים בקרקע ולעיתים מתחת לסלעים. המטווים משמשים לריפוד הקן, לציפוי הקירות ואף ליצירת וילון בפתח הכניסה. יש שהקן נבנה ממטווים על צמרת העץ, למשל על עצי האשל בעינות צוקים.

אורגת האשלים ניזונה גם מן הצומח וגם מן החי. היא מבקרת פרחים כמו רכפתן מדברי בחיפוש אחר צוף. כמו כן היא ניזונה מטל דבש שהיא אוספת בעיקר על אשלים, מהפרשותיהן של כנימות עלה, כנימות מגן וציקדות. יש שאורגת האשלים טווה בעזרת הזחלים מטווים סביב כנימות, כעין "רפתות", לשם הגנה עליהן ושמירת טל הדבש לשימושן. בנוסף, היא טורפת גם חרקים קטנים.

## קישורים חיצוניים

* שובה של הנמלה אל לנחל ערוגות, מגזין אקולוגיה וסביבה באתר nrg מעריב
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נמליים
קטגוריה:ארץ ישראל: דבוראים
קטגוריה:הודו: חרקים