סטיב הארלי

**סטיב הארלי** (באנגלית: **Steve Harley**, **Stephen Malcolm Ronald Nice**; 27 בפברואר 1951 – 17 במרץ 2024) היה זמר-יוצר בריטי, אשר נודע במיוחד כסולן של להקת הגלאם רוק סטיב הארלי וקוקני רבל .
## ביוגרפיה
הארלי נולד בשנת 1951 בבדפטפורד, לונדון, השני מבין חמישה ילדים. אביו, רוני, היה מחלק חלב וכדורגלן חובב־למחצה ואמו הייתה זמרת ג'אז חצי-מקצועית. 
בקיץ 1953 חלה בפוליו והרופאים אמרו לאביו שהוא לא ישרוד. הוא שרד, אך בילה ארבע שנים בבית חולים בין הגילאים שלוש עד שש־עשרה. הוא עבר ניתוחים גדולים בשנים 1963 ו־1966. לאחר שהחלים מהניתוח הראשון, כשהיה בן 12, נחשף הארלי לשירתם של טי. אס. אליוט ודי. ה. לורנס, לפרוזה של ג’ון סטיינבק, וירג’יניה וולף וארנסט המינגוויי, ולמוזיקה של בוב דילן – שהובילו אותו לכיוונים עתידיים הקשורים במילים ובמוזיקה. בזמן שהותו בבית החולים הוא כתב שירה, ושאב השראה מבלדות של דילן. 

החל מגיל תשע לקח הארלי שיעורי כינור קלאסי, וניגן בתזמורת של בית הספר התיכון שלו. בגיל עשר החל ללמוד לנגן בגיטרה, לאחר שהוריו נתנו לו גיטרה ספרדית עם מיתרי ניילון כמתנת חג המולד, והוא התחיל לכתוב שירים בעצמו.

### קריירה
בשנת 1968, בגיל 17, הוא החל לעבוד בעתון Daily Express. בשנת 1971 הארלי החל לנגן במועדונים.

בשנת 1972 הארלי הקים להקה, Cockney Rebel. חברי הלהקה שלחו הקלטות עם שירים בביצועם לחברות שונות. בסופו של דבר הם הוחתמו ב-EMI Records ל-3 אלבומים. הסינגל הראשון, Sebastian, הגיע למקום הראשון במצעד הפזמונים בבלגיה ולשני בהולנד אך נכשל בבריטניה. גם האלבום The Human Menagerie לא זכה להצלחה בבריטניה. האלבום השני, The Psychomodo, הגיע למקום השמיני בבריטניה.

הארלי החליט לעזוב את הלהקה והחל לנגן עם מוזיקאים אחרים. בשנת 1975 הוא פרסם את השיר Make Me Smile (Come Up and See Me) שזכה להצלחה גדולה. הוא זכה למקום ראשון במצעד הפזמונים הבריטי. במהלך שנות ה-70 הארלי המשיך לפרסם שירים שהגיעו למצעדי הפזמונים באירופה.

בשנת 1977 הארלי החליט להתחיל בקריירת סולו. הוא נסע לארצות הברית והתיישב בבוורלי הילס. אלבומו Hobo with a Grin משנת 1978 היה כישלון מסחרי. הארלי חזר ללונדון ובשנת 1979 הוציא אלבום סולו שני, The Candidate.

בשנות ה־80, אותן תיאר מאוחר יותר כ"שנות המדבר" שלו, הארלי לקח פסק זמן מעסקי המוזיקה בזמן ששני ילדיו גדלו. ביולי 1980 הוא יצא לסיבוב הופעות קצר בבריטניה עם הרכב חדש של להקת Cockney Rebel, ולאחר מכן ערך סיבוב הופעות נוסף בבריטניה לכבוד חג המולד. 

בתחילת שנות ה-90 הארלי ולהקתו ערכו סבב הופעות באירופה.

בשנת 1999 הארלי הגיש תוכנית ב-BBC שהייתה מוקדשת למוזיקה של שנות ה-70.

בשנת 2000 הוציא הארלי מחדש על גבי דיסק את שני אלבומיו הראשונים כסולן – Hobo with a Grin ו־The Candidate – דרך חברת Comeuppance. בין מרץ למאי הוא יצא לסיבוב הופעות אקוסטי בשם "Stripped Again", בליווי הגיטריסט של Cockney Rebel, רובי גלדוול.

ב־24 בנובמבר 2012 הופיעו הארלי ולהקתו יחד עם Orchestra of the Swan ומקהלתם הקאמרית, וביצעו לראשונה במלואם את שני האלבומים הראשונים של Cockney Rebel – The Human Menagerie ו־The Psychomodo – באולם הסימפוניה של בירמינגהאם.
ההופעה יצאה באוקטובר 2013 כאלבום כפול (CD כפול ו־DVD) בשם Birmingham. האלבום הגיע למקום ה־158 במצעד האלבומים הבריטי ולמקום ה־36 במצעד האלבומים העצמאיים של בריטניה.
את אותו המופע ביצע הארלי שוב ארבע פעמים נוספות בשנת 2014 – באולם Bridgewater Hall שבמנצ'סטר, ב־Sage Gateshead, ב־Royal Albert Hall שבלונדון, ושוב באולם הסימפוניה של בירמינגהאם.

### חיים אישיים
בשנת 1973 החל לצאת עם הזמרת ההולנדית יבון קילי. הם חיו בעיקר בדירתו של הארלי בשכונת מרליבון בלונדון, למעט תקופה בשנת 1978 שבה גרו בבברלי הילס. השניים שקלו להתחתן בשנת 1977, אך התוכניות לא יצאו לפועל והם נפרדו בשנת 1979.

הארלי הכיר את דיילת האוויר דורות'י קרומבי באוקטובר 1979 במהלך טיסה לניוקאסל, והם התחתנו במשרד הפנים של מרילבון בפברואר 1981. נולדו להם שני ילדים והם התגוררו בסאפוק, סמוך לגבול צפון אסקס. 

בשנות ה־80, הארלי הפך למעורב בכנסייה האנגליקנית המקומית והיה חבר במועצת הכנסייה הפרויקטלית החל מ־1989. לאחר מכן שימש גם כראש מועצה במועצות Belchamp St Paul ו־Belchamp Otten עד 2023.

הארלי עסק בבעלות על סוסי מרוץ החל מ־1984, והמרוצים הפכו לתחביב המרכזי שלו עד למותו. בשנת 2001 דווח כי הארלי היה שותף לבעלות על חמישה סוסי מרוץ.

בדצמבר 2023, דיווח הארלי באתר שלו כי הוא חולה בסרטן.  הוא נפטר בביתו  ב-17 במרץ 2024.

## דיסקוגרפיה נבחרת
* *The Human Menagerie* (1973) (as Cockney Rebel)
* *The Psychomodo* (1974) (as Cockney Rebel)
* *The Best Years of Our Lives* (1975) (as Steve Harley & Cockney Rebel)
* *Timeless Flight* (1976) (as Steve Harley & Cockney Rebel)
* *Love's a Prima Donna* (1976) (as Steve Harley & Cockney Rebel)
* *Hobo with a Grin* (1978)
* *The Candidate* (1979)
* *Yes You Can* (1992)
* *Poetic Justice* (1996)
* *The Quality of Mercy* (2005) (as Steve Harley & Cockney Rebel)
* *Stranger Comes to Town* (2010)
* *Uncovered* (2020)

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:זמרים-יוצרים בריטים
קטגוריה:מוזיקאי רוק
קטגוריה:זמרי רוק בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1951
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2024