וונג קאר-וואי

**ווֹנְג קָאר-וֶואי** (בסינית: **王家衛;** נולד ב-17 ביולי 1958) הוא במאי קולנוע, מפיק ותסריטאי מהונג קונג. הוא נחשב לאוטר מובהק וסרטיו מאופיינים בקווי עלילה לא-ליניאריים, באווירה ייחודית ובקשת צבעים רחבה ועזה במיוחד. וונג נחשב לאחד הבמאים החשובים והמוערכים ביותר בתעשיית הקולנוע של הונג קונג.

## ביוגרפיה
וונג נולד בשאנגחאי, לאב מלח ואם עקרת בית, הצעיר מבין שלושה אחים. כשהיה בן חמש החלו ניצניה של מהפכת התרבות בסין והוא והוריו עברו להונג קונג, שהייתה עדיין תחת חסות בריטית. שני אחיו הגדולים היו אמורים להצטרף אליהם, אך הגבולות נסגרו לפני שהספיקו לעשות זאת והוא לא ראה אותם במשך עשר שנים. המשפחה התגוררה בצים שא צוי ואביו החל לנהל מועדון לילה. כילד יחיד בעיר לא מוכרת, וונג הרגיש בודד והתקשה ללמוד אנגלית וקנטונזית. בבגרותו סיפר שהתחביב היחיד שהיה לו בנערותו היה צפייה בסרטים. כשבגר החל ללמוד עיצוב גרפי, אך נטש את לימודיו כשהתקבל ללמוד בקורס הפקת מדיה ברשת התקשורת ההונג קונגית TVB.

הוא החל את דרכו בתעשיית הקולנוע כתסריטאי, וכתב מעל עשרה תסריטים לפני שקיבל את ההזדמנות הראשונה שלו לביים סרט משלו, בשנת 1987. סרטו הראשון היה "As Tears Go By", סרט גנגסטרים שנעשה בהשראת סרטו של ג'ון וו "אויב המחר". הסרט יצא לאקרנים בשנת 1988 בכיכובם של כמה מהשחקנים הצעירים הבולטים ביותר באותה תקופה, אנדי לאו, מגי צ'יאנג וג'קי צ'יאנג. הסרט לא משך תשומת לב רבה אף על פי שהצליח כלכלית, אך סגנונו הייחודי של וונג בלט מאוד כבר בסרט הזה.

לאחר סרטו הראשון החליט וונג לקחת כיוון אישי וייחודי יותר בסרטו הבא. הסרט, "Days of Being Wild" שיצא לאקרנים בשנת 1990 היווה את נקודת הפריצה שלו. בסרט כיכבו שלושת השחקנים מסרטו הקודם לצידם של טוני ליאנג, לסלי צ'יאנג וקרינה לאו. סרט זה היה שיתוף הפעולה הראשון של וונג עם טוני ליאנג והשני עם מגי צ'יאנג, שהפכו לשחקנים קבועים בסרטיו הבאים. בנוסף לכך, סרט זה הוא שיתוף הפעולה הראשון של וונג עם הצלם כריסטופר דויל שצילם את ששת סרטיו הבאים. הסרט מתמקד באדם המיואש מחייו ובמערכת היחסים שלו עם סביבתו. הסרט זכה להצלחה ביקורתית גדולה מאוד וזכה בפרסים רבים, אך נכשל בקופות. וונג נאלץ לבטת את שני סרטי ההמשך שתכנן לסרט זה. הסרט נחשב לאחד מסרטיו הטובים של וונג, ולאחד הסרטים הסיניים הטובים ביותר באופן כללי.

בשנת 1994 עלו לאקרנים שני סרטים שביים, "אפר הזמן", סרט אומנויות לחימה שאפתני רב תקציב שזכה לביקורות מעורבות, ו"צ'אנג קינג אקספרס", סרט העוסק בשני שוטרים ובנסיונם להשיג אהבה. בשני הסרטים כיכב טוני ליאנג, הפעם בתפקידים הראשיים. "צ'אנג קינג אקספרס" זכה להצלחה אדירה ולביקורות נלהבות, ונחשב לאחת מעבודותיו הטובות ביותר של וונג. ה-BBC דירג את הסרט במקום ה-56 מבין ההסרטים הבין לאומיים הטובים ביותר אי פעם. הצלחת הסרט נבעה בין השאר מכך שקוונטין טרנטינו דאג להפיץ אותו בארצות הברית לאחר שראה אותו בפסטיבל והתלהב. הבמאי בארי ג'נקינס טען שסרט זה היה אחד הסרטים שהשפיעו עליו יותר מכל.

סרטיו הבאים של וונג, "מלאכים נופלים" משנת 1995 ו-"מאושרים יחד" משנת 1997 זכו אף הם להצלחה ולביקורות חיוביות. "מאושרים יחד" זיכה את וונג בפרס הבמאי הטוב ביותר בפסטיבל קאן והיה מועמד לפרס דקל הזהב ולפרס אינדפנדנט ספיריט לסרט הבין לאומי.

בשנת 2000 יצא סרטו הידוע ביותר של וונג, "מצב רוח לאהבה", בכיכובם של טוני ליאנג ומגי צ'יאנג. הסרט קיבל ביקורות מהללות בכל רחבי העולם ואף הצליח בקופות. הסרט היה מועמד לדקל הזהב וזיכה את ליאנג בפרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל קאן. הסרט גם זכה בפרס הקולנוע הבריטי העצמאי ובפרס סזאר לסרט הזר, ובפרסי איגוד המבקרים האמריקני ופרסי חוג מבקרי הקולנוע של ניו יורק גרף גם את פרס הסרט הזר וגם את פרס הצילום. הסרט נחשב לאחד הסרטים הטובים ביותר במאה ה-21, ולאחד הסרטים הסיניים הגדולים בכל הזמנים.

בשנת 2004 עלה לאקרנים סרטו "2046". הסרט קיבל אף הוא ביקורות נלהבות וזכה בפרסים רבים. בשנת 2007 ביים וונג לראשונה סרט אמריקאי דובר אנגלית, "לילות בלוברי". הסרט זכה לביקורות מעורבות ונחשב לאחד מסרטיו החלשים ביותר. בשנת 2013 ביים את הסרט "גראנדמאסטר" על חייו של אמן הלחימה הידוע ייפ מאן.

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:במאים