open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
לודמילה גורצ'נקו

שמאל|ממוזער|250px|לודמילה גורצ'נקו, 1956
**לודמילה מרקובנה גורצ'נקו** (ברוסית: **Людмила Марковна Гурченко**; 12 בנובמבר 1935 – 30 במרץ 2011) הייתה כוכבת קולנוע, זמרת, ובדרנית סובייטית ורוסית. בשנת 1983 הוענק לה תואר אמן העם של ברית המועצות.

## חייה
גורצ'נקו נולדה בעיר חארקוב, אוקראינה. חלק משנות ילדותה עבר עליה תחת הכיבוש הנאצי. היא עברה למוסקבה שם למדה במכון הלאומי לקולנוע, וזכתה לתהילה כבר בגיל 21 לאחר שכיכבה ב-1956 בסרטו הראשון של הבמאי אלדר ריאזנוב, המחזמר "ליל הקרנבל". הסרט זכה לפופולריות עצומה והפך את גורצ'נקו לכוכבת בין לילה. במהלך השנתיים הבאות סיירה ברחבי ברית המועצות והופיעה בקטעים מתוך המחזמר.

אולם המימסד התרבותי הסובייטי סבר כי סגנון הופעתה "מערבי" מדי וחורג מהסטנדרטים הסובייטים. היא הואשמה כי קיבלה תשלום עבור הופעותיה שחרג מהמשכורת הממשלתית הקבועה. היא הפכה מטרה לפרסומים ביקורתיים חריפים בכמה עיתונים סובייטים על חמדנותה הכספית כביכול ועל "היעדר פטריוטיזם".

ב-1958 הופק סרט מוזיקלי חדש בכיכובה של גורצ'נקו: "נערה עם גיטרה". הסרט צולם ברובו לפני הופעת המאמרים הביקורתיים, ובעקבותיהם לא הומלץ איפוא להפצה נרחבת והיה כישלון קופתי. עניין זה חיזק את השקפת המימסד כי גורצ'נקו זכתה להצלחה חד-פעמית בלבד והיא אינה ראויה לתפקידים רציניים בסרטים נוספים. משמעות הדבר הייתה חרם למעשה על השתתפותה של גורצ'נקו בסרטים והצגות למשך מספר שנים.

בשני העשורים שלאחר מכן נאבקה גורצ'נקו לזכות בתפקידים בולטים בסרטים חדשים, והתפרנסה מהופעות ברחבי המדינה עם קטעי הבידור והשירה שלה.

באמצע שנות ה-70', כיכבה גורצ'נקו במספר סרטים, שלמרות שלא זכו להצלחה מסחררת, איפשרו לה סוף-סוף להציג את כישרון המשחק שלה. בשנת 1976 היא שיחקה תפקיד ראשי בסרט סובייטי-רומני "אמא" לצד מיכאיל בויארסקי, אולג פופוב, סבלי קראמרוב וג'ורג'ה מיכאיצה הרומני. ב-1979 היא זכתה בתפקיד גדול בסרט "סיביריאדה" של הבמאי אנדריי קונצ'לובסקי, וב-1982 הופיעה בסרט "תחנת רכבת לשניים" בבימוי של אלדר ריאזנוב, שגילה אותה בתחילת דרכה. בסרט זה גילמה להפליא את דמותה של ורה, מלצרית כבת 40. זה היה הקאם-בק שלה אל הקולנוע הסובייטי. מאז שיחקה בסרטים רבים נוספים בקולנוע ובטלוויזיה, וקיבעה את מעמדה כאחת האמניות המפורסמות של ברית המועצות.

ב-1983 היא זכתה באות "אמן העם של ברית המועצות": אות הכבוד הגבוה ביותר לאמן מוזיקלי. ב-2005 זכתה באות כבוד מדרגה שלישית על "שירות למולדת" (אחד מאותות הכבוד האזרחיים הגבוהים ביותר ברוסיה). זאת בנוסף לאותו אות מדרגה הרביעית שהיא קיבלה כמה שנים לפני זה.

גורצ'נקו הייתה נשואה 5 פעמים. נישואיה השלישיים היו עם כוכב הזמר הסובייטי יוסף קובזון ב-1969. יש לה בת אחת מנישואיה הראשונים, ושני נכדים.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין נובודוויצ'יה
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה רוסיות
קטגוריה:זמרות סובייטיות
קטגוריה:אנשי בידור
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה סובייטיות
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:מעוטרי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:אמני העם של ברית המועצות
קטגוריה:סובייטיות שנולדו ב-1935
קטגוריה:רוסיות שנולדו ב-1935
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1935
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2011
פיטר סטורי

**פיטר אדווין סטורי** (אנגלית: **Peter Edwin Storey**; נולד ב-7 בספטמבר 1945 בפרנהאם, סארי) הוא כדורגלן עבר אנגלי.

סטורי הצטרף לארסנל כשחקן מתלמד ב-1961, חתם על חוזה מקצוען בשנה שלאחר מכן, ולאורך רוב הקריירה שלו שיחק במועדון. הוא החל את הקריירה שלו בעמדת הבלם הימני, ובשלוש עונותיו הראשונות בארסנל הוא שיחק בקבוצת הנוער ובקבוצת המילואים, כאשר הוא מתבלט בסגנון משחקו הקשוח ובשליטה בכדור בשתי הרגליים. משחקו הראשון במדי הסגל הבוגר היה נגד לסטר סיטי ב-30 באוקטובר 1965. הוא הפך מיד לשחקן הרכב קבוע, ושמר על מעמדו במשך עשר השנים הבאות.

סטורי שינה את העמדה שבה שיחק בהמשך הקריירה שלו, ועבר "קדימה" במגרש לעמדת הקשר ההגנתי. הוא היה בהרכב של ארסנל שהפסיד במשחקי גמר גביע הליגה ב-1968 ו-1969, אך מנגד זכה בגביע ערי הירידים בעונת 1969/1970. הוא המשיך להתבלט בתיקוליו הקשוחים ובסגנון משחקו הקשוח, והוא היה חלק חשוב בסגל של ארסנל שהצליח לזכות בדאבל בעונה שלאחר מכן. אחת מנקודות השיא בקריירה שלו בתקופה זו היה הצמד שהבקיע נגד סטוק סיטי בחצי גמר גביע ה-FA, שכפה משחק חוזר שהסתיים בניצחון ארסנל. המועדון העפיל לגמר, שם גבר על ליברפול.

משחקו הראשון של סטורי בנבחרת אנגליה היה ב-1971 נגד נבחרת יוון, כאשר הוא חוזר לעמדת הבלם הימני. בסך הכל הוא השתתף ב-19 משחקים במדי הנבחרת בתחילת שנות ה-70, ושימש בהם כמחליפו של הקשר נובי סטיילס שפרש. הקריירה הבינלאומית של סטורי הייתה הארוכה ביותר בהשוואה לשחקני ארסנל האחרים בעונת הדאבל, אך כיוון שהנבחרת האנגלית לא שיחקה היטב באותה תקופה סטורי לא השתתף בטורניר משמעותי כלשהו.

לאחר שבעונת 1976/1977 הוא איבד את מקומו בהרכב לאחר הגעתו של המאמן החדש טרי ניל, הוא עבר לפולהאם תמורת 10,000£. הוא שיחק במדי ארסנל ב-501 משחקים, והוא השחקן השמיני בדירוג מספר המשחקים של שחקני ארסנל. הוא שיחק בפולהאם במשך עונה אחת, ופרש מכדורגל ב-1978.

לאחר פרישתו מכדורגל הוא הקים דוכן שוק ולאחר מכן ניהל פאב. אולם, הוא היה בתודעה הציבורית בעיקר בשל היתקלויותיו עם החוק. ב-1979 הוא ספג קנס על כך שניהל בית בושת, ומאוחר יותר הוא ריצה עונש מאסר בגין מספר עבירות; העבירות הללו כללו חברות ברשת לזיוף מטבעות, גנבת רכב, וייבוא לא חוקי של סרטי פורנוגרפיה.

## לקריאה נוספת

*Harris, Jeff & Hogg, Tony (ed.) (1995). Arsenal Who's Who, Independent UK Sports. 


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בלמי כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:קשרי כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:כדורגלני פולהאם
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אנגליה
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1945
איזל רוזנטל

ממוזער|איזל רוזנטל,2024.
**איזל רוזנטל** (בטורקית: **İzel Rozental**, נולד ב-2 במרץ 1951 באיסטנבול) הוא קריקטוריסט והומוריסט יהודי-טורקי, בן למשפחה יהודית אשכנזית.

רוזנטל הוא אחד מחשובי הקריקטוריסטים בטורקיה. הוא בעל הכרה בינלאומית רבה, ומכהן כסגן יושב ראש איגוד הקריקטוריסטים העולמי. עיקר עבודתו היא בתחום הקריקטורה הפוליטית. מאז שנת 1999 הוא יוצר באופן קבוע את הקריקטורה הראשית בשבועון היהודי שלום.

רוזנטל כתב מאמרים וביקורות בעיתונים הטורקיים Cumhuriyet ו-Radikal. החל משנת 2004 הוא נמנה עם הכותבים הראשיים בכתב העת ההומוריסטי Güldiken.

## קישורים חיצוניים
* 

 

קטגוריה:קריקטוריסטים יהודים
קטגוריה:עיתונאים יהודים טורקים
קטגוריה:טורקים שנולדו ב-1951
תוניסאייר

**תוניסאייר** (באנגלית: **Tunisair**, בערבית: **الخطوط الجوية التونسية**) היא חברת התעופה הלאומית של תוניסיה. בסיסה הראשי של החברה נמצא בנמל התעופה קרתגו שבתוניס.

## תולדות החברה
החברה נוסדה בשנת 1948 בעקבות הסכם שנחתם בין ממשלת תוניסיה לחברת התעופה הצרפתית אייר פראנס, והחלה לפעול כשנה לאחר מכן.

## צי המטוסים
צי המטוסים של החברה נכון לינואר 2019:

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:התאחדות חברות התעופה הערביות
קטגוריה:חברות תעופה לאומיות
קטגוריה:תוניסיה: תחבורה
קטגוריה:חברות תוניסאיות
קטגוריה:אפריקה: חברות תעופה
שמפאן-ארדן

**שמפאן-ארדן** (בצרפתית: **Champagne-Ardenne**) הוא חבל ארץ בצפון צרפת, בירת המחוז היא שאלון-אן-שמפאן. החבל מורכב מארבעה מחוזות: ארדן, אוב, מארן ואוט-מארן. 

בתחילת 2016 החבל אוחד עם החבלים לורן ואלזס במסגרת רפורמה מנהלית שעברה צרפת המטרופוליטנית החבל המאוחד נקרא זמנית גראנד אסט.

על שם חבל ארץ זה נקרא המשקה שמפניה.

## היסטוריה
שמפאן ההיסטורית התקיימה עד 4 במרץ 1790 כאשר האספה המכוננת הלאומית חילקה אותה למחוזות.

ב- 20 בספטמבר 1792 נערך בשמפאן קרב ואלמי (בשלב הראשון של מלחמות צרפת המהפכנית), שבו הגנרלים הצרפתים דומורייה וקלרמן עצרו את התקדמותו של צבא פרוסיה בפיקודו של הדוכס מבראונשווייג ובכך הצילו את המהפכה הצרפתית.

בין 5 ל-12 בספטמבר 1914 התחולל בשמפאן הקרב הראשון על המארן במלחמת העולם הראשונה שבו הובהלו במוניות אזרחים צרפתים מפריז אל החזית, והגנרל ז'וזף ז'ופר עצר את המתקפה הגרמנית לפני שתוכל להגיע לשעריה של פריז.

הקרב השני על המארן התחולל בשמפאן בין 15 ביולי ל- 6 באוגוסט 1918. בקרב זה עצרו כוחות צרפת, ארצות הברית ובריטניה את המתקפה האחרונה של הגרמנים בחזית המערבית של מלחמת העולם הראשונה, והסבו להם אבדות כבדות.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:צרפת: חבלים לשעבר
קטגוריה:גראנד אסט
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1956
אלן סמית' (1962)

**אלן מרטין סמית**' (באנגלית: **Alan Martin Smith**; נולד ב-21 בנובמבר 1962 בהוליווד, ווסטרשייר) הוא כדורגלן עבר אנגלי ששיחק בעמדת החלוץ.

## קריירה
סמית' החל את הקריירה במועדון אלבצ'רץ' החובבני, ושיחק שם עד שחתם בלסטר סיטי ביוני 1982. בעונתו הראשונה הוא הבקיע 13 שערים כששיתף פעולה בהתקפה עם גארי לינקר, והמועדון הצליח להעפיל לליגה הבכירה (נכון ל-2023 הפרמייר ליג). הוא שיחק בלסטר במשך חמש עונות, והבקיע 84 שערים ב-206 משחקים.

ב-1987 סמית' עבר לארסנל של המאמן ג'ורג' גרהאם תמורת 850,000£, והבקיע שלושער כבר במשחקו הרביעי עבור המועדון. יכולת הבקעת השערים של סמית' התייצבה בעונת 1988/1989, והוא הבקיע 22 שערים שזיכו אותו בתואר מלך השערים. השער החשוב ביותר מבין השערים שהבקיע היה במשחק האחרון של העונה, נגד ליברפול באצטדיון אנפילד; תוצאה המשחק הייתה צריכה להיות 2 - 0 לכל הפחות על מנת שהאליפות תהיה של ארסנל, וסמית' הבקיע את השער הראשון כאשר בדקה ה-90 מייקל תומאס מבקיע את השני.

סמית' זכה עם ארסנל באליפות בעונת 1990/1991 כשהוא מבקיע 22 שערים, ובמקביל שיחק לראשונה במדי נבחרת אנגליה. הקריירה הבינלאומית של סמית' הייתה פחות מוצלחת, והוא השתתף במדי נבחרתו ב-13 משחקים שבהם הבקיע שני שערים. הוא שיחק בשני משחקים ביורו 1992, ובהם הבקיע את שעריו היחידים בנבחרת; במשחק האחרון של הטורניר הוא נכנס כמחליפו של הקפטן גארי לינקר, שהופיע בפעם האחרונה במדי נבחרת אנגליה וניסה להשתוות לבובי צ'רלטון מבחינת מספר שערים. סמית' שיחק גם בארבעה משחקים במדי נבחרת אנגליה ב', והבקיע בהם ארבעה שערים.

סמית' המשיך להצליח בארסנל למרות הקריירה הבינלאומית המאכזבת; הוא היה חלק מהסגל שזכה בדאבל גביע הליגה וגביע ה-FA ב-1993, אך לאחר הגעתו של איאן רייט ב-1991 הוא הבקיע פחות שערים ושיחק פחות. למרות זאת הוא המשיך להבקיע מדי פעם שערים מכריעים עבור ארסנל, כשהחשוב מביניהם היה השער היחיד של ארסנל בניצחון 1 - 0 על פארמה בגמר גביע המחזיקות של 1994.

סמית' נפצע בעונתו האחרונה בארסנל, והחליט לפרוש בקיץ 1995. הוא שיחק בארסנל ב-347 משחקים, והבקיע בהם 115 שערים. לאורך הקריירה שלו הוא הורחק רק פעם בכרטיס אדום, בהארכה של המשחק החוזר נגד שפילד ונסדיי בגמר גביע ה-FA של 1993.

לאחר פרישתו הוא עבד כפרשן עבור סקיי ספורטס וככותב טור בעיתון הדיילי טלגרף. כמו כן, משמש סמית' כקריין לצד מרטין טיילור בסדרת משחקי FIFA החל מ-FIFA 12 ועד היום, לאחר שהחליף בתפקיד את הקריין ושחקן העבר אנדי גריי.

## קישורים חיצוניים

* מידע באתר הרשמי של ארסנל
* מידע  באתר sporting-heroes.net

קטגוריה:חלוצי כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:כדורגלני לסטר סיטי
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אנגליה
קטגוריה:פרשני כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלני יורו 1992
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1962
פומלהוט

**פומלהוט** או **α בדג דרומי** הוא הכוכב הבהיר ביותר בקבוצת הכוכבים דג דרומי והוא גם אחד מהכוכבים הבהירים ביותר בשמי הלילה. הכוכב מייצג את פי הדג וזהו גם מקור שמו - בערבית "פֻם אַל-חוּת" (فم الحوت) - "פי הלוויתן". הכוכב בולט בשמי הדרום בעונת הסתיו, מכיוון שהוא רחוק מכל כוכב בהיר אחר.

פומלהאוט הוא כוכב־התקן למחלקה הספקטרלית A3Va.

את פומלהוט מקיף כוכב הלכת **פומלהוט b** שהוא כוכב הלכת הראשון מחוץ למערכת השמש שנצפה באופן ישיר באמצעות טלסקופ.

## תכונות
פומלהוט הוא כוכב צעיר יחסית, גילו מוערך בכ-200 מיליון שנים והוא צפוי לעזוב את הסדרה הראשית ולהפוך לענק אדום בעוד כמיליארד שנים. זהו כוכב הסדרה הראשית בצבע לבן, דומה בתכונותיו לווגה, אבל מעט קטן יותר ופחות בהיר. מסתו מוערכת במעט יותר משתי מסות שמש, רדיוסו גדול בכ-80% מרדיוס השמש ועוצמת ההארה שלו היא בערך פי 17 משל השמש.
את הכוכב מקיפה דיסקת אבק גדולה שמשתרעת עד למרחק של 158 יחידות אסטרונומיות ממנו. בחלקה הפנימי של הדיסקה יש "חור" ברדיוס של כ-100 יחידות אסטרונומיות, ככל הנראה בעקבות יצירת מערכת של כוכבי לכת מהאבק. עד למרחק של 133 יחידות אסטרונומיות הדיסקה דלילה יחסית, ורוב האבק נמצא בחלקה החיצוני יותר. מרכז הדיסקה נמצא במרחק של 15 יחידות אסטרונומיות מפומלהוט, מה שעשוי להעיד על קיומו של כוכב לכת מסדר הגודל של שבתאי שמקיף את פומלהוט במרחק של 50-70 יחידות אסטרונומיות, אך כוכב לכת כזה טרם נצפה.

### כוכב לכת
בשנת 2008 התגלה בצילומים של טלסקופ החלל האבל כוכב הלכת **פומלהוט b**, שמסתו כשלוש מסות צדק ושמקיף את פומלהוט במרחק של כ-115 יחידות אסטרונומיות ובזמן הקפה של 872 שנים. זהו כוכב הלכת הראשון מחוץ למערכת השמש שנצפה ישירות וקיומו לא רק מוסק על ידי תצפיות עקיפות כמו שינויים מחזוריים בתנועת הכוכב או מדידות ספקטרוסקופיות.
בשנת 2015 בתצפיות חוזרות, טלסקופ החלל האבל לא הצליח לזהות שנית את כוכב הלכת פומהולט b. כיום בקרב החוקרים רווחת הדעה שלמעשה לא היה זה כוכב כלל אלא הצטברות מרוכזת באופן נדיר של אבק ששיקף את האור של הכוכב פומהולט ובכך היה נראה בתצפית ככוכב בפני עצמו.

### כוכב נלווה
במרחק של פחות משנת אור מפומלהוט נמצא הננס הכתום **TW בדג דרומי** (גליזה 879). כוכב זה נע באותו כיוון ובאותה מהירות כמו פומלהוט ולכן סביר שהם נוצרו יחד מאותו ענן גז וייתכן אף שמדובר למעשה במערכת זוגית.

## קישורים חיצוניים

* פומלהוט ב-Solstation
* פומלהוט באתר של ג'ים קלר
* 

קטגוריה:כוכבי הסדרה הראשית מסוג A
קטגוריה:מערכות כוכבי לכת
קטגוריה:קבוצת הכוכבים דג דרומי
קטגוריה:כוכבים בהירים
קטגוריה:קטלוג גליזה
פרגוואי במשחקים האולימפיים

**[[פרגוואי]]** משתתפת ב**[[המשחקים האולימפיים|משחקים האולימפיים]]** מאז אולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968), אליה שלחה סייף בודד. היא נעדרה מהמשחקים רק פעם אחת, כשהצטרפה לחרם שהובילה ארצות הברית על אולימפיאדת מוסקבה (1980) בעקבות הפלישה הסובייטית לאפגניסטן.

לכל האולימפיאדות בהן השתתפה שלחה פרגוואי ספורטאים בודדים, למעט כאשר נבחרת הכדורגל שלה העפילה למשחקים, באולימפיאדת ברצלונה (1992) ובאולימפיאדת אתונה (2004). נבחרת הכדורגל היא גם היחידה שהגיעה להישגים משמעותיים - בברצלונה העפילה לשלב רבע הגמר (והודחה בידי נבחרת גאנה) ובאתונה זכתה במדליית כסף, לאחר שגברה בחצי הגמר 1–3 על עיראק, והפסידה במשחק הגמר 0–1 לנבחרת ארגנטינה.

למשחקי החורף שלחה פרגוואי נציגה ראשונה באולימפיאדת סוצ'י (2014).

## מדליות

### לפי אולימפיאדה
**באולימפיאדות הקיץ:**

### לפי ענף
**בענפי הקיץ:**

## ראו גם
* פרגוואי במשחקים האולימפיים לנוער

## קישורים חיצוניים

* אתר הוועד האולימפי הפרגוואי 

## הערות שוליים

קטגוריה:פרגוואי: ספורט
קטגוריה:מדינות במשחקים האולימפיים
למריה

**למריה** (בגאורגית: **ლამარია**) או **למרה** במיתולוגיה הסוואנית היא אלת פוריות האדמה, הלידות והשמירה על נשים. בתקופת המעבר מעבודת אלילים לנצרות הייתה למריה מזוהה עם מריה. בנוסף נחשבת למריה לאלת המשפחה (או המשפחתיות), תפקיד שאין לו מקבילה למעשה במיתולוגיה החבסורית, להוציא אולי את שומרי המלאכים השומרים (פּוּדזיס אנגֶלוֹזי).

קטגוריה:מיתולוגיה גאורגית
קטגוריה:סוואנתי
אניטה נובינסקי

**אניטה נובינסקי** (**Anita Novinsky**; 22 בנובמבר 1922 – 20 ביולי 2021) הייתה היסטוריונית ברזילאית יהודייה, ילידת פולין.

## קורות חיים
נובינסקי נולדה בסביבות העיר קרקוב שבפולין והיגרה לברזיל בהיותה בת שנה. את תואר הדוקטור השלימה באוניברסיטת סאו פאולו. נושא תיזת הדוקטורט שלה היה "האינקוויזיציה והאנוסים בברזיל". במשך שנים רבות חקרה וכתבה אודות יהדות פורטוגל ויהדות ספרד ועקירתן לברזיל, הקונפליקטים הפנימיים עימם היו צריכים להתמודד ותפקידם החשוב בפיתוחה החברתי, הכלכלי והתרבותי של צפון-מזרח ברזיל. במשך השנים הרבתה לערוך הרצאות וסמינרים באוניברסיטאות ברחבי העולם וכיהנה כפרופסור אורח במספר אוניברסיטאות בארצות הברית, כמו אוניברסיטת בראון ואוניברסיטת טקסס.

נבחרה ל"אחת מעשר נשות השנה" בברזיל בידי המועצה הלאומית לענייני נשים של ברזיל. נבחרה לעמיתה בקונגרס הבינלאומי לנשים, בזכות עבודתה בחקר ההיסטוריה וכהכרה בתרומתה לשילובן של נשים בפיתוחה הפוליטי, החברתי והכלכלי של ברזיל. היא השתתפה בסרט התיעודי "Paths of Memory", הדן בקורות יהודי פורטוגל.

נפטרה ב-20 ביולי 2021.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מדענים יהודים ברזילאים
קטגוריה:היסטוריונים ברזילאים
קטגוריה:היסטוריונים יהודים
קטגוריה:מהגרים מפולין לברזיל
קטגוריה:היסטוריוניות יהודיות
קטגוריה:ילידות 1922
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1922
קטגוריה:נפטרות ב-2021
קטגוריה:ברזילאים שנפטרו ב-2021
אנדרטת המלחמה הסובייטית (פנקו)

[שמאל|ממוזער|ה[אובליסק במרכז האנדרטה. מבט מבעד לשער הראשי.]]
ממוזער|שמאל|פרט של תגליף השער.
**אנדרטת המלחמה הסובייטית** (בגרמנית: **Sowjetisches Ehrenmal in der Schönholzer Heide**) היא אנדרטה לחילי הצבא האדום שנפלו במהלך הקרב על ברלין באפריל ובמאי 1945.

## הקמה
האנדרטה הוקמה בין השנים 1947–1949 ושטחה כ-30,000 מ"ר. האנדרטה ממוקמת במתחם שונהולצר היידה (Schönholzer Heide) ברובע פנקו של העיר ברלין בירת גרמניה.

במהלך המאה ה-19 היה מתחם שונהולצר היידה מתחם נופש ופנאי. במהלך מלחמת העולם השנייה הפך האזור למחנה אסירים, ובתום המלחמה החליטו השלטונות הסובייטים להקים במקום, ששימש בית קברות ל-13,200 מחללי הצבא האדם (מתוך 80,000 חללי הצבא האדום בקרב על ברלין), אנדרטה לחללי הצבא האדום (במקביל לשתי אנדרטאות נוספות: אנדרטת המלחמה הסובייטית שבטירגארטן ואנדרטת המלחמה הסובייטית שבפארק טרפטו).

סביב האנדרטה 100 לוחות ברונזה שעליהם שמות הנופלים. במרכז האנדרטה אובליסק שגובהו 33.5 מטרים, וסביבו 8 תאי קבורה שבכל אחד קבורים 1,182 חללים. באולם הכבוד שתחת האובליסק קברים של קולונלים של הצבא האדום. בקדמת האובליסק פסלה של "אמא רוסיה" לפניו מניחים זרים. בבסיס הפסל 42 לוחות ברונזה ועליהם חקוקים שמות הקצינים הנופלים.

## ראו גם

* אנדרטת המלחמה הסובייטית שבפארק טירגארטן
* אנדרטת המלחמה הסובייטית שבפארק טרפטו

## קישורים חיצוניים

* 
* תיאור האנדרטה 

קטגוריה:ברלין: אנדרטאות
סובייטית, אנדרטת המלחמה (פנקו)
סובייטית, אנדרטת המלחמה (פנקו)
פנקו
דורית פורת

**דורית פורת** (נולדה ב-31 במאי 1944) היא מתעמלת עבר וכוראוגרפית. הייתה חברה בנבחרת ישראל בהתעמלות מכשירים ובהתעמלות אומנותית בין השנים 1962 – 1968 והיא המקימה והכוריאוגרפית של להקת גלים במחול.

## ביוגרפיה
פורת היא מקיבוץ אפיקים, ובוגרת הוראת החינוך הגופני במכון וינגייט וסמינר אורנים. היא ייצגה את ישראל באליפויות עולם ותחרויות בינלאומיות, ביניהן: הגימנסטרדה העולמית בווינה (1964) ואליפות העולם בדורטמונד שבגרמניה (1966). בשנת 1967, במסגרת אירועי ספורט הפועלים בווינה זכתה עם נבחרת ישראל בשתי מדליות: זהב קבוצתי וכסף אישי במכשיר הקורה.

לאחר סיום לימודיה, עסקה בהוראת החינוך הגופני בבתי ספר בעמק הירדן (תיכון ויסודי) ובהדרכה פדגוגית בסמינר למורים באוהלו.

בשנת 1970 פנתה פורת לריקוד וכוריאוגרפיה, הקימה את להקת גלים במחול, והיא המנהלת האמנותית והכוריאוגרפית של הלהקה עד היום.

פורת מונתה כמפיקה וכוריאוגרפית בארבעה מופעי פתיחה המוניים של כינוסי הפועל: בשנת 1979 בכינוס הפועל ה-11 והגדול בכינוסים, בשנת 1983 בכינוס הפועל ה-12 בסימן 60 שנות קיומה של התארגנות "הפועל", בשנת 1987 בכינוס הפועל ה-13 ובשנת 1991 בכינוס הפועל ה-14.

בנוסף לניהול הלהקה, בשנים 2001–2014 פורת ניהלה את המרכז למחול של המועצה האזורית עמק הירדן שנתן חסותו ללהקה.

מספטמבר 2014, הפכה הלהקה לעצמאית, וחזרה לפעול כיזמות פרטית בביתה הראשון בקיבוץ אפיקים.

בדצמבר 2016 הוענק לפורת עיטור הכבוד "לאיש כפועלו" על ידי ועדת העיטורים של מרכז הפועל, וזאת לציון שירות מיוחד המאדיר את שמו של הפועל.

בספטמבר 2018 הוענק לפורת פרס עמק הירדן לשנת תשע"ח על תרומתה לאזור. על התעודה שניתנה לפורת כתוב: "פרס המועצה האזורית עמק הירדן ניתן לה – על תרומתה להנחלת יסודות המחול לגווניו וסוגיו השונים למאות רקדניות ורקדנים בעמק הירדן וברחבי הארץ. על היותה פורצת דרך ויוצרת בקנה מידה בינלאומי, על הקמת להקת 'גלים במחול' אשר ייצגה את ישראל ברחבי העולם כולו, על ניהול והובלה של המרכז למחול בעמק הירדן במשך 14 שנים והפיכתו למוסד תרבותי מוביל ומעורר השראה; גוף אשר חינך את בוגריו לאהבת המחול וחשף את אנשי עמק הירדן אל אחד מתחומי היצירה האסתטיים והמוקפדים ביותר".

## קישורים חיצוניים

*אתר להקת "גלים במחול"
*סרטון הענקת הפרס ממועצת עמק הירדן

קטגוריה:מתעמלות אומנותיות ישראליות
קטגוריה:כוריאוגרפיות ישראליות
קטגוריה:כוריאוגרפים ישראלים
קטגוריה:אפיקים (קיבוץ): אישים
קטגוריה:נשות חינוך ישראליות
קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:בוגרות תיכון בית ירח
קטגוריה:בוגרי תיכון בית ירח
קטגוריה:בוגרות אורנים - המכללה האקדמית לחינוך
קטגוריה:בוגרי אורנים - המכללה האקדמית לחינוך
קטגוריה:בוגרות המכללה האקדמית בווינגייט
קטגוריה:בוגרי המכללה האקדמית בווינגייט
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1944
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1944
איי הפנינה

ממוזער|מפה של הארכיפלג מ-1949
**איי הפנינה** (בספרדית: **Archipiélago de las Perlas** או **Islas de las Perlas**) הם ארכיפלג בן כ-100 איים, רבים מהם קטנטנים ובלתי מיושבים, הממוקם במפרץ פנמה, כ-50 קילומטרים מחופיה של פנמה, דרומית לעיר הבירה פנמה סיטי.

האיים יושבו לראשונה במאה ה-16 על ידי הספרדים, אשר גילו באזור אלפי פנינים.

## האיים
האי המפורסם ביותר בקבוצת איי הפנינה הוא האי **איסלה קונטדורה** (Contadora), שנודע בזכות אתרי הנופש שבו. מסופר כי האי שימש את הקונקיסטאדורים (הכובשים הספרדים) כאתר לביצוע ספירת מלאי של שלל המלחמה שאספו בכיבושיהם, ומכאן שמו (Contador בספרדית הוא מונה או מנהל חשבונות). קונטדורה הוא אי נופש, ובו בתים רבים השייכים לבני השכבות האמידות בפנמה. באי מתנהל בית מלון גדול המהווה מוקד תיירותי, וכן קיימות בו בקתות נוספות למגורים. רוב העובדים באתרי הנופש מתגוררים באי הסמוך, **סבוגה** (Saboga). לאחר הגלייתו מאיראן בשנת 1979, התגורר השאה האיראני המודח מוחמד רזא שאה פהלווי באי קונטדורה לתקופה קצרה.

האי הגדול ביותר בארכיפלג הוא **איסלה דל ריי** (Isla del Rey, מילולית: האי של המלך), ששטחו כ-80 קמ"ר. שמו של האי הוא ככל הנראה בעל משמעויות דתיות, ולא מתייחס למלך מודרני כלשהו. באי מספר עיירות, המפורסמת שבהם היא סן מיגל. האי גדול בשטחו משטחם של שאר איי הארכיפלג יחדיו, והוא האי השני בגודלו בפנמה, שני לאי קויבה.

האי **גאלרה** (Galera) נודע ביופיו הרב, אשר נובע בעיקר מחופיו הבהירים ומעצי הקוקוס שבשטחו. במי המפרץ הרדודים סביב האי קיימים זרמים חזקים, והאי מוקף בשרטונים סלעיים - עובדות אשר הופכות את ההגעה לאי באמצעות סירה למסוכנת.
איים נוספים בארכיפלג הם: אספיריטו סאנטו, בואנה ויסטה, בולאנו, גאיו, גאלרה, ויוְויֶנְדָה, ויוֶונְדָה, ויוֶורוֹס, חִילְבְּרָלֶאוֹן, למפון, מוגו מוגו (פחארו), מינה, מרין, סן חוסה, סניורה, פוארקו, פדרו גונסאלס, פָּצֶ'קִיֶה, פָּצֶ'קָה, צ'יטרה, צ'פרה, קאנה, קוקוס וקסאיה.

## תחבורה
דרך ההגעה המקובלת לאיי הפנינה היא באמצעות טיסה פנימית בת כ-15 דקות בין פנמה סיטי לבין האיים קונטדורה, סאן חוזה ואיסלה דל ריי. קווי הטיסה מופעלים על ידי חברת התעופה אייר פנמה. כמו כן, ניתן להגיע לאיים בדרך הים, באמצעות מעבורת.

## פרסום
איי הפנינה זכו לפרסום רב לאחר שצולמה בהם העונה השביעית של תוכנית המציאות האמריקאית "**[[הישרדות (תוכנית טלוויזיה)|הישרדות]]**" ("הישרדות איי הפנינה"). מאוחר יותר צולמו באיים גם העונה השמינית של הסדרה ("הישרדות אולסטארס") והעונה השתים-עשרה ("הישרדות פנמה - אי הגלות"). בשנת 2008 צולמה באיים גם העונה השנייה של תוכנית המציאות הישראלית "הישרדות 10".

## קישורים חיצוניים

* מידע תיירותי אודות איי הפנינה  
* 

קטגוריה:איים באוקיינוס השקט
פנינה
פנינה, איים
קטגוריה:האוקיינוס השקט: ארכיפלגים
אולימפיאדת השחמט 1996

**[[אולימפיאדת השחמט]] ה-32** אורגנה על ידי פיד"ה וכללה תחרות פתוחה ומספר אירועים נוספים לקידום השחמט. היא התקיימה בירוואן, שבארמניה, בין 15 בספטמבר ל-2 באוקטובר 1996.

## התחרות הפתוחה
### תוצאות הגמר

### מדליות אישיות

### נבחרת ישראל

באולימפיאדה זו השתתפה נבחרת ישראל שכללה את:
* איליה סמירין (2625) 1+,6=,3-
* ליאוניד יודסין (2595) 1+,6=,1-
* בוריס אלתרמן (2590) 4+,5=,2-
* לב פסחיס (2590) 3+,7=,0-
* אלכסנדר חוזמן (2575) 3+,5=,1-
* אמיל סוטובסקי (2565) 3+,5=,0-

הנבחרת סיימה במקום 17.

להלן התוצאות הקבוצתיות:
** נגד דרום אפריקה 1:3 - ניצחון
** נגד אסטוניה 2:2 - תיקו
** נגד יוגוסלביה 1.5:2.5 – ניצחון
** נגד אוזבקיסטן 2:2 - תיקו
** נגד ארגנטינה 2:2 - תיקו
** נגד מולדובה 1.5:2.5 – ניצחון
** נגד ארמניה-3 0.5:3.5 – ניצחון
** נגד ארצות הברית 3:1 - הפסד
** נגד בנגלדש 0.5:3.5 – ניצחון
** נגד הולנד 1:3 - ניצחון
** נגד סין 1.5:2.5 – ניצחון
** נגד רוסיה 2.5:1.5 - הפסד
** נגד אנגליה 2.5:1.5 - הפסד
** נגד גרמניה 2.5:1.5 - הפסד

## התחרות לנשים

**אולימפיאדת ה-32 לנשים** התקיימה במקביל לתחרות הפתוחה.
### תוצאות הגמר

### מדליות אישיות

### נבחרת ישראל
באולימפיאדה זו השתתפה נבחרת ישראל שכללה את:
* מאשה קלינובה (2380) 2+,7=,2-
* אנה סגל (2295) 2+,1=,4-
* לודמילה צ'יפנסקיה (2230) 5+,5=,2-
* אלה פיטם (2255) 8+,3=,1- מדליית כסף

הנבחרת סיימה במקום 7.

להלן התוצאות הקבוצתיות:
** נגד ונצואלה 0:3 - ניצחון
** נגד סלובניה 2:1 - הפסד
** נגד הולנד 1:2 - ניצחון
** נגד הודו 1.5:1.5 - תיקו
** נגד אנגליה 1.5:1.5 - תיקו
** נגד ארצות הברית 0:3 - ניצחון
** נגד רומניה 2:1 – הפסד
** נגד קזחסטן 1:2 - ניצחון
** נגד סלובקיה 1:2 - ניצחון
** נגד אוקראינה 0.5:2.5 - ניצחון
** נגד רוסיה 1.5:1.5 - תיקו
** נגד גאורגיה 2:1 – הפסד
** נגד סין 2:1 - הפסד
** נגד מולדובה 1:2 - ניצחון

## קישורים חיצוניים

* מידע על התחרות הפתוחה, באתר אולימפבייס 
* מידע על תחרות הנשים, באתר אולימפבייס 

קטגוריה:אולימפיאדת שחמט
קטגוריה:ירוואן: ספורט
קטגוריה:תחרויות שחמט ב-1996
אולימפיאדת השחמט 1998

**[[אולימפיאדת השחמט]] ה-33** אורגנה על ידי פיד"ה וכללה תחרות פתוחה ומספר אירועים נוספים לקידום השחמט. היא התקיימה באליסטה, שברוסיה, בין 26 בספטמבר ל-13 באוקטובר 1998.

## התחרות הפתוחה
### תוצאות הגמר

### מדליות אישיות

### נבחרת ישראל
באולימפיאדה זו השתתפה נבחרת ישראל שכללה את:
* בוריס אלתרמן (2600) 4+,4=,2-
* איליה סמירין (2615) 5+,5=,1-
* אמיל סוטובסקי (2575) 2+,3=,2-
* לב פסחיס (2560) 2+,6=,0-
* יונה קוסאשווילי (2580) 1+,3=,2-
* בוריס אברוך (2565) 7+,2=,1- מדליית זהב

הנבחרת סיימה במקום 4.

להלן התוצאות הקבוצתיות:
** נגד ונצואלה 0.5:3.5 - ניצחון
** נגד סלובניה 1.5:2.5 – ניצחון
** נגד סין 3:1 - הפסד
** נגד מונגוליה 0:4 - ניצחון
** נגד אנגליה 1.5:2.5 – ניצחון
** נגד ארמניה 2.5:1.5 - הפסד
** נגד ספרד 1.5:2.5 – ניצחון
** נגד רומניה 2:2 - תיקו
** נגד אוזבקיסטן 2:2 - תיקו
** נגד הולנד 3:1 – הפסד
** נגד אוסטריה 1:3 - ניצחון
** נגד שווייץ 0.5:3.5 – ניצחון
** נגד רוסיה-2 0.5:3.5 – ניצחון

## התחרות לנשים

**אולימפיאדת השחמט ה-33 לנשים** התקיימה במקביל לתחרות הפתוחה.

### תוצאות הגמר

### מדליות אישיות

### נבחרת ישראל
באולימפיאדה זו השתתפה נבחרת ישראל שכללה את:
* מאשה קלינובה (2395) 4+,7=,1-
* אלה פיטם (2330) 4+,7=,1-
* לודמילה צ'יפנסקיה (2235) 3+,3=,3-
* אנה סגל (2245) 2+,1=,3-

הנבחרת סיימה במקום 18.

להלן התוצאות הקבוצתיות:
** נגד אזרבייג'ן 1:2 - ניצחון
** נגד אוקראינה 1.5:1.5 - תיקו
** נגד אוסטרליה 0:3 - ניצחון
** נגד בלארוס 2:1 – הפסד
** נגד מולדובה 1.5:1.5 - תיקו
** נגד לטביה 2:1 – הפסד
** נגד ארצות הברית 0.5:2.5 - ניצחון
** נגד הונגריה 2:1 – הפסד
** נגד בולגריה 1.5:1.5 - תיקו
** נגד אוסטריה 0:3 - ניצחון
** נגד רוסיה-2 1:2 - ניצחון
** נגד רוסיה-3 1:2 - ניצחון
** נגד רומניה 2:1 - הפסד

## סיכום כולל
השנה לראשונה הוענק "פרס נונה גפרינדשווילי" לנבחרת עם הישג הכי גבוה בסיכום התחרות הפתוחה ותחרות נשים.

*  רוסיה
*  סין 
*  גאורגיה

## קישורים חיצוניים

* מידע על התחרות הפתוחה, באתר אולימפבייס 
* מידע על תחרות הנשים, באתר אולימפבייס 

קטגוריה:אולימפיאדת שחמט
קטגוריה:תחרויות שחמט ב-1998
קטגוריה:1998 ברוסיה
קטגוריה:אליסטה: תחרויות שחמט
נום

**נום** (באנגלית: **Nome**) היא עיר במערב אלסקה שבארצות הברית. העיר נוסדה ב-9 באפריל 1901 והייתה בעבר אחת הערים המאוכלסות באלסקה. על פי מפקד האוכלוסין של ארצות הברית לשנת 2020, מנתה אוכלוסיית העיר 3,699 תושבים.

נום היא העיר המערבית ביותר ביבשת אמריקה, והיישוב הקרוב ביותר למצר ברינג בצידו האמריקאי. היא מרוחקת כ-500 ק"מ מהעיר הרוסית אנאדיר שביבשת אסיה.

## דמוגרפיה
על פי מפקד האוכלוסין של ארצות הברית, בשנת 2000 היו בעיר 3,505 תושבים, 1,184 משקי בית ו-749 משפחות.  51.04% מהתושבים היו אמריקאים ילידים, 37.89% לבנים, 0.86% אפרו-אמריקאים, 1.54% אסיאתים ו-0.43% מגזע אחר ו-8.19% משני גזעים או יותר.

ההכנסה החציונית למשק בית בעיר הייתה $59,402 וההכנסה החציונית למשפחה הייתה $68,804. ההכנסה החציונית לגברים הייתה $50,521 לעומת $35,804 לנשים. ההכנסה לנפש הייתה $23,402. בערך 5.4% מהמשפחות ו-6.3% מהאוכלוסייה היו מתחת לקו העוני, מהם 4.3% מתחת לגיל 18 ו-6.9% מגיל 65 ומעלה.

## גאוגרפיה
נום משתרעת על שטח של כ-55.9 קילומטרים רבועים, מתוכם 32.5 קמ"ר שטחים יבשתיים ו-23.5 קמ"ר שטחי מים. העיר נמצאת בגובה 6 מטר מעל פני הים.

## היסטוריה
העיר נוסדה על ידי מחפשי זהב.

בחורף 1925 התפשטה בעיר ובסביבתה מגפת דיפתריה. רבים מהתושבים נזקקו לטיפול רפואי והיו בסכנת חיים. תנאי השטח, רוחות ושלגים עזים ברחבי הטריטוריה, מנעו משלוח של נסיוב מציל חיים במטוס מאנקורג'. התרופות הובאו למקום במשלוח דרך הקרקע באמצעות מזחלות כלבים, עם צוות רפואי, שצלחו את השלג והסערה, הביאו את הטיפול הרפואי והתרופות והצילו חיים. לציון אותו אירוע מתקיים מדי שנה מרוץ מזחלות כלבים , שיוצא מאנקורג', עובר במסלול בו עברו מזחלות הכלבים, ומסתיים בנום.

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר האינטרנט של נום
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אלסקה: ערים
קטגוריה:ארצות הברית: ערי חוף
קטגוריה:ארצות הברית: ערי נמל בחוף המערבי
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1901
סלונימסקי

**סְלוֹנִימְסקי** (בכתיב יידי: **סלאָנימסקי**; בפולנית: **Słonimski**; ברוסית: **Слонимский**) הוא שם משפחה רוסי, בלארוסי, פולני ויהודי, שפירושו: "מן העיר סלונים" (מקום הולדתה של חסידות סלונים).

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה טופונימיים
אנטוני סלונימסקי

**אנטוני סְלוֹנימסקי** (בפולנית: **Antoni Słonimski**; 15 בנובמבר 1895, ורשה – 4 ביולי 1976) היה משורר וסופר יהודי-פולני.

## קורות חיים
אנטוני סלונימסקי נולד בוורשה בשנת 1895, נכדו של מייסד עיתון "הצפירה" ר' חיים זליג סלונימסקי, ובנם של בנו, רופא עיניים ידוע שהתנצר, ואשתו הקתולית האדוקה. סלונימסקי הוטבל לנצרות. באוטוביוגרפיה שלו הוא מספר שהוריו עסקו בענייניהם והזניחו לגמרי את הטיפול בילדים ועל כן הוא לא זכה ללימודים מסודרים בגיל צעיר. זמן מה התגורר בבית סבו חיים זליג סלונימסקי. בשלב מסוים נודע לאב שסלונימסקי אינו לומד בבית ספר והוא הקדיש מספר חודשים להכנתו לכניסה לגימנסיה.

בשנת 1919 היה שותף עם המשוררים יוליאן טובים וירוסלב איוושקביץ' (Iwaszkiewicz) לייסוד חבר המשוררים המודרניסטי "סקמנדר" (Skamander). הוא התערה בחיי הבוהמה של ורשה של שנות ה-20 של המאה ה-20, כמשורר וכותב פיליטונים וגם כצייר. בכתיבתו הטיף לחופש, הומניזם ואהבת השלום ובחוגיו של יוזף פילסודסקי זכה לבקורת כפציפיסט. הוא הרבה לטייל ברחבי העולם ואף ביקר בארץ ישראל. בעקבות ביקורו יצא קובץ שירים בשם "הדרך למזרח" הספוג געגועים לארץ ישראל ואהדה למפעל הציוני. עם זאת, בשנת 1936 פרסם גם מאמר התוקף את היהודים.

בשנות המלחמה שהה בגלות באנגליה ובצרפת. למן שובו לפולין בשנת 1951 היה סלונימסקי אנטי-סטליניסט פעיל, שתמך בליברליזציה. מזכירו האישי של סלונימסקי היה אדם מיכניק (Michnik), ממנהיגי האופוזיציה המחתרתית הפולנית בין השנים 1968–1989. בשנת 1964 הוא הגיש למשרד ראש הממשלה בפולין מכתב של 34 פרופסורים ואנשי רוח הדורש להגביר את חופש הביטוי בפולין.

ב-4 ביולי 1976 נהרג בתאונת דרכים בוורשה.

## יצירתו
עם יצירותיו הבולטות נמנות:
**Droga na wschód* (פולנית: "הדרך למזרח"), 1924 – אסופת שירים שנכתבו בהשראת מסעותיו לארץ ישראל ולברזיל.
**Rodzina* ("משפחה"), 1933 – קומדיה על אודות שני אחים, האחד קומוניסט והשני נאצי
**Dwa konce swiata* ("שני קיצי עולם"), 1937 – רומן החוזה את חורבנה של ורשה בידי דיקטטור נאצי.

לאחר השואה, בשנת 1947, חיבר סלונימסקי אלגיה המבכה את עולם השטעטלעך שחרב: "הקינה על העיירות היהודיות" (*Elegia miasteczek żydowskich*), שבהּ בא חשבון עם שכניהם הפולנים של היהודים שנרצחו:

בעברית יצא לאור קובץ משיריו: **חזרה הביתה ושירים אחרים** (מפולנית: שושנה רצ'ינסקי; אחרית דבר מאת רישרד לב), בהוצאת המתרגמת, 1993.

## לקריאה נוספת
* ריצ'רד לב, "אנטוני סלונימסקי בעברית", בתוך: עזרא מנדלסון וחנא שמרוק (עורכים), **קובץ מחקרים על יהודי פולין: ספר לזכרו של פאול גליקסון**, ירושלים: המרכז לחקר תולדות יהודי פולין ותרבותם – המכון ליהדות זמננו, תשמ"ז 1987, עמ' 173–177.
* רות שנפלד, "בין אוניברסליות ליהדות: סופרים פולנים ממוצא יהודי בין שתי מלחמות העולם ולאחריהן", **גלעד**: מאסף לתולדות יהדות פולין (תל אביב), יח (תשס"ב), רצא–שח. (על אנטוני סלונימסקי, אירנה קז'יביצקה ואלכסנדר ואט)

## קישורים חיצוניים

* אנטוני סלונימסקי, שקספיר סונט CLV , 1965 (מפולנית: דוד ויינפלד), באתר "קשתות"
* אלי אשד, פנטזיות פולניות בשפה העברית
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:משוררים יהודים פולנים
קטגוריה:סופרים יהודים פולנים
קטגוריה:סופרי השואה
קטגוריה:משוררי השואה
קטגוריה:הרוגי תאונות דרכים בפולין
קטגוריה:יהודים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1895
קטגוריה:נפטרים ב-1976
כדור סרק

**כדור סרק**, או **תחמושת דמה** (באנגלית: **Blank cartridge**), הוא כדור תחמושת המכיל אבק שרפה אך אינו כולל קליע – שאותו הודף אבק השרפה בכדור חי. ירייה של כדור סרק יוצרת רשף, קול נפץ ולעיתים גם רתע, אך אינה משגרת קליע. בשל כך, הרתע הנגרם מכדור סרק נמוך מזה של כדור חי.

כדורי סרק משמשים במצבים שבהם נדרשת תחושה של ירייה, אך ללא הסיכון הקיים בירי תחמושת חיה. חוסר הקליע מאפשר ירי בטוח יחסית, שכן הרובה אינו פולט קליע שיכול לסכן חיים. עם זאת, קיימת סכנה מסוימת גם בשימוש בתחמושת דמה, בעיקר בטווח קצר, בשל פליטת גזים לוהטים או חלקיקים כמו חתיכות נייר או פלסטיק שנפלטים מהתרמיל בעת הירי.

תחמושת דמה נפוצה באימונים צבאיים, שם נעשה בה שימוש לתרגול השימוש בנשק מבלי לסכן את החיילים. בנוסף, נעשה בה שימוש בטקסים צבאיים כמו מטחי כבוד בלוויות, בצילומי סרטים וסדרות לצורך יצירת אפקטים ריאליסטיים של ירי, בתיאטרון, ובאירועי ספורט – כמו יריית פתיחה במרוצים באמצעות אקדח זינוק. גם בתחביבים צבאיים ובמשחקי קרב מבוימים נעשה לעיתים שימוש בכדורי סרק כדי ליצור תחושת מציאות.

בכלי נשק חצי-אוטומטיים ואוטומטיים, ירי בכדורי סרק דורש לעיתים התקן מיוחד המכונה BFA ("Blank-Firing Adapter"), שמווסת את הלחץ בתוך הקנה ומאפשר לנשק לפעול כראוי גם ללא קליע. ללא התקן כזה, הנשק עשוי לא לתפקד בצורה תקינה בעת ירי דמה.

במהלך הוצאה להורג על ידי כיתת יורים, נהוג לטעון את רובהו של אחד מהיורים בכדור סרק באופן אקראי. פעולה זו נועדה לאפשר לכל אחד מהיורים להאמין שהוא עשוי להיות זה שלא הרג בפועל, ובכך להפחית את תחושת האשמה האישית. אף על פי שקלעים מנוסים עשויים להבחין בהבדל לפי עוצמת הרתע, קיים מניע פסיכולוגי חזק להימנע מהבחנה זו, מה שתורם לביצוע הירי מבלי להסס.

## סכנות
אף על פי שאין קליע בתחמושת דמה, היא עדיין עלולה להיות מסוכנת. הפיצוץ יוצר לחץ גזים גבוה, ולעיתים פליטת חלקיקים חמים (כמו חתיכות נייר או פלסטיק) שיכולות לגרום לפציעות ואף למוות בטווח קצר מאוד.

מקרה מוות מפורסם התרחש בשנת 1993, כאשר השחקן ברנדון לי, בנו של ברוס לי, נהרג במהלך צילום סרט לאחר שנורה באקדח טעון בתחמושת דמה שגרמה לפגיעת קליע לכוד שנותר מהכנה לקויה של האקדח.שמאל|ממוזער|250px|כדורי סרק

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:תחמושת
קטגוריה:מוצרים חד-פעמיים
קטגוריה:תחמושת לנשק קל
פיג'ו 207

**פיג'ו 207** (בצרפתית: **Peugeot 207**) היא מכונית סופרמיני שמיוצרת על ידי חברת המכוניות הצרפתית פיג'ו החל משנת 2006. על פי "JATO Dynamics" הדגם היה הדגם הנמכר ביותר באירופה בשנת 2007.

גובהה של המכונית עומד על כ-1.472 מטר ורוחבה עומד על כ-1.748 מטר.

ב-2009 זכתה הפיג'ו 207 למתיחת פנים אשר כוללת והחלפת הפנסים ל-LED.
המנועים נותרו בשיתוף עם ב.מ.וו. שמשמשים גם את המיני קופר. 1.6 עם 120 כ"ס עם תיבת ההילוכים האוטומטית ה-AL4 אשר עתידה להיות מוחלפת ב-AM6 למנועי הבנזין וב-AT6 למנועי הדיזל. המנוע הנוסף הוא 1.6 טורבו 150 כ"ס ויש את הגרסה של ה-175 כ"ס ב-207 GTI.
ה-207 משתתפת במרוצי ה-IRC InterContinnetal Rally Challenge.

## קישורים חיצוניים
.

207
קטגוריה:מכוניות סופרמיני
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2007
קטגוריה:מכוניות צרפתיות
קטגוריה:כלי רכב המורכבים באיראן
קטגוריה:כלי רכב המורכבים במלזיה
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בספרד
קטגוריה:כלי רכב המורכבים בסלובקיה
לורנס סרה פרר

**לורנס סרה פרר** (בקטלאנית: **Llorenç Serra Ferrer**; נולד ב-4 במרץ 1953) הוא מאמן כדורגל ספרדי ממיורקה.

## ביוגרפיה

סרה פרר החל את קריירת האימון בפובלנס, קבוצה קטנה ממחוז סה פובלה שבמיורקה. בחמש עונותיו בקבוצה, הוא עזר לה לעלות לליגה השלישית בספרד. מאוחר יותר התמנה למאמן קבוצת הנוער של ריאל מיורקה. ב-1985 הצטרף לקבוצה הבוגרת, שם ביסס את מעמדו כמאמן מוכר. הוא היה מאמן המועדון במשך 8 שנים. ב-1993 הצטרף לריאל בטיס מהליגה השנייה. בעונתו הראשונה עזר לה להעפיל ללה ליגה בפעם הראשונה בהיסטוריה שלה, ובעונתו השנייה עמה הוביל אותה למקום השלישי בליגה, שהקנה לקבוצה מקום בגביע אופ"א. בעונת 1996/97 הגיע עם הקבוצה לגמר גביע המלך.

ב-1997 התמנה סרה פרר למאמן קבוצת הנוער של ברצלונה. ב-2000, כאשר לואי ואן חאל פוטר מאימון ברצלונה, סרה פרר היה מחליפו. תקופתו בקבוצה הייתה קצרה ולא מוצלחת. הוא נכשל להוביל את הקבוצה מעבר לשלב הראשון של ליגת האלופות, ולכן היא שיחקה בגביע אופ"א. במפעל הקבוצה הודחה על ידי ליברפול, ובאפריל 2001, לאחר הפסד בליגה, הוחלף על ידי קרלס רשאק כמאמן הקבוצה ועבר לצוות הטכני של המועדון. כעבור שנה עזב את המועדון.

ב-2004 חזר אל ריאל בטיס. הייתה זו אחת העונות המוצלחות ביותר של בטיס אי פעם. הקבוצה זכתה בגביע המלך וסיימה במקום הרביעי בליגה, ובעקבות כך העפילו לליגת האלופות לראשונה בהיסטוריה. העונה הבאה הייתה מוצלחת פחות - הקבוצה סיימה במקום ה-14 ולא התקדמה במפעלים האירופיים - אם כי היא הצליחה לנצח במפתיע את צ'לסי. בסיום העונה עזב את ריאל בטיס.

בקיץ 2006, הסכים סרה פרר להצעתה של א.א.ק. אתונה. עמה עבר את שלב המוקדמות בליגת האלופות, ובשלב הבתים הוביל אותה בניצחונותיה על מילאן וליל - הניצחונות הראשונים של הקבוצה במפעל. בעונה הראשונה באתונה סיימה הקבוצה במקום השני. הצלחתו בקבוצה הובילה להארכת חוזהו לארבע שנים, אך תחילה כישלון להעפיל לליגת האלופות בעונה הבאה והפסד ליריבה פנאתינאיקוס, ומאוחר יותר הדחה מהגביע היווני והפסד ליריבה העירונית אולימפיאקוס ערערו את מעמדו של סרה פרר בקבוצה. הקבוצה ירדה מהמקום הראשון לשלישי בליגה במשך שבוע בודד, ובפברואר 2008 נפרד המאמן מהקבוצה.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה באתר א.א.ק.

קטגוריה:פלמה דה מיורקה: ספורטאים
קטגוריה:מאמני כדורגל ספרדים
קטגוריה:מאמני מיורקה
קטגוריה:מאמני ריאל בטיס
קטגוריה:מאמני ברצלונה (כדורגל)
קטגוריה:מאמני א.א.ק. אתונה בכדורגל
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1953
פיג'ו 107

**פיג'ו 107** היא מכונית מיני הנמכרת על ידי חברת המכוניות הצרפתית פיג'ו החל מקיץ 2005. ה-**107** היא תולדה של מיזם שנקרא ״B-Zero״ והוא משותף לקונצרן PSA (פיג'ו-סיטרואן) הצרפתי וטויוטה היפני, לפיתוח מכונית עירונית קטנה זולה ליצור, חסכונית בדלק וזיהום מינימלי. מיזם זה הוליד עוד שתי מכוניות זהות המשווקות בשמות סיטרואן C1 וטויוטה אייגו. שלוש המכוניות מיוצרות במפעל משותף לקונצרן פיג'ו-סיטרואן (PSA) הצרפתי וטויוטה היפנית, המפעל הוקם בצ'כיה.

ל-**107** ארבעה מקומות ישיבה בלבד. במבחני הבטיחות של היורו NCAP קיבלה המכונית 4 כוכבים בתחום הגנת מבוגרים ברכב. המנוע פותח ומיוצר על ידי דייהטסו (בבעלות טויוטה) והוא בעל שלוש בוכנות ו-12 שסתומים. באירופה מוצע גם מנוע דיזל בנפח 1.4 בעל 4 בוכנות מתוצרת פורד. התאוצה מעמידה למאה קמ"ש אורכת 13.7 שניות. נפח מכל הדלק הוא 35 ליטרים ואילו נפח תא המטען ללא קיפול המושב האחורי הוא 139 ליטר.

בינואר 2010 הכריזה PSA על קריאה לתיקון (ריקול) למכוניות, זאת בעקבות משבר דוושת התאוצה של טויוטה.

## קישורים חיצוניים
.
* 

107
קטגוריה:מכוניות מיני
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2005
קטגוריה:מכוניות צרפתיות
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בצ'כיה
חומצה כלורית

**חומצה כלורית** HClO3, היא אוקסו-חומצה של כלור, ושל הקודמן הפורמלי של מלחי כלורט. היא חומצה חזקה (קבוע הדיסאסוציאציה, pKa ≈ −1) ומחמצנת.

את החומצה ניתן להכין בתגובה של חומצה גופרתית עם בריום כלורט. בתגובה נוצר בריום סולפט לא-מסיס, ששוקע מהתמיסה:
:Ba(ClO3)2 + H2SO4 → 2HClO3 + BaSO4

דרך הכנה אחרת היא חימום חומצה היפוכלורית, שמתפרקת ליצירת חומצה כלורית ומימן כלורי:
:3HClO → HClO3 + 2 HCl

החומצה יציבה בתמיסה מימית קרה עד לריכוז של כ-30%. ניתן להכין תמיסה בריכוז של 40% על ידי נידוף זהיר בלחץ מופחת. מעל ריכוזים אלה, בחימום, תמיסות חומצה כלורית מתפרקות ליצירת מגוון תוצרים, לדוגמה:
:8HClO3 → 4HClO4 + 2H2O + 2Cl2 + 3 O2
:3HClO3 → HClO4 + H2O + 2 ClO2

הפירוק נשלט על ידי גורמים קינטיים. למעשה, חומצה כלורית לעולם אינה יציבה תרמודינמית מול דיספרופורציונציה.

חומצה כלורית היא מחמצן חזק ביותר, מגע שלה עם חומר אורגני דליק גורם להתלקחות אש מיידית ולכן יש לנקוט אמצעי זהירות מתאימים כאשר עובדים איתה.

## לקריאה נוספת

* Greenwood, Norman N.; Earnshaw, A. (1997), Chemistry of the Elements (2nd ed.), Oxford: Butterworth-Heinemann, 
* King, R. B. (Ed.) (1994) Encyclopedia of Inorganic Chemistry, Vol. 2, p. 658. Chichester:Wiley. 


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

כלורית
אלדר ריאזאנוב

**אלדר אלכסנדרוביץ' ריאזאנוב** (ברוסית: **Эльда́р Алекса́ндрович Ряза́нов**; 18 בנובמבר 1927- 30 בנובמבר 2015) היה במאי קולנוע, תסריטאי, שחקן, מורה, משורר ומפיק יהודי רוסי, אשר ביים למעלה מ-30 סרטי קולנוע שהפכו ברובם לסרטי קאלט. הוא היה בעל תואר אמן העם של ברית המועצות (1984). בשנים 2002 - 2007 כיהן כנשיא האקדמיה הרוסית לקולנוע.

## קורות חיים
ריאזאנוב נולד ב-18 בנובמבר 1927 בעיר קויבישב (הקרויה מ-1991 סמרה) בברית המועצות, לאם יהודייה, סופיה שוסטרמן, ואב רוסי, אלכסנדר ריאזאנוב. מעט אחרי לידתו עברה המשפחה למוסקבה, שם גדל אלדר ריאזאנוב עם אמו לאחר שהוריו נפרדו. בשנת 1950 הוא סיים את לימודיו ב-VGIK ובמשך 5 שנים עסק בבימוי סרטי תעודה.

הקומדיה הראשונה שלו ליל הקרנבל, אותה ביים בשנת 1956 זכתה להצלחה בלתי רגילה כשנמכרו לה 50 מיליון כרטיסים. הסרט הפך למזוהה עם החג נובי גוד, ראש השנה הרוסי. גם הסרט "צחוק הגורל", שהופק עבור הטלוויזיה לקראת השנה האזרחית החדשה 1975 מוקרן עד היום בכל שנה בתחילת ינואר.

הקומדיות שביים מלגלגות על חיי היום-יום במדינה, וזכו לפרסום עצום ברחבי ברית המועצות.

ב-1977 זכה ריאזאנוב בפרס ברית המועצות, וב-1984 הוענק לו התואר אמן העם של ברית המועצות. ב-2008 זכה בתואר הכבוד של "מסדר השירות למולדת".

בין סרטיו המפורסמים ביותר: "ליל הקרנבל" (1956) בכיכובה של לודמילה גורצ'נקו, "בלדה להוסאר" (1962), "הזהר מהמכונית" (1966) עם אינוקנטי סמוקטונובסקי בתפקיד הראשי, צחוק הגורל (1975), "רומן בעבודה" (1977), ו"רומנטיקה אכזרית" (1984).

האסטרואיד "ריאזאנוב 4258" נקרא על שמו.

ריאזאנוב נישא שלוש פעמים: זויה פומינה הייתה אשתו הראשונה ולה ולריאזאנוב נולדה בת, אולגה ריאזאנובה. אשתו השנייה הייתה נינה סקויבינה ואשתו השלישית, אמה אבידולינה, הייתה איתו עד סוף ימיו.

## קישורים חיצוניים

* 
*  
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אמנים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:במאי קולנוע יהודים סובייטים
קטגוריה:במאי קולנוע יהודים רוסים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע יהודים רוסים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים רוסים
קטגוריה:מפיקי קולנוע יהודים רוסים
קטגוריה:משוררים יהודים רוסים
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:מעוטרי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:מעוטרי עיטור הידידות בין העמים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין נובודוויצ'יה
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1927
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2015
לאון שטוקל

**לאון שטוקל** (בסלובנית: **Leon Štukelj**; 12 בנובמבר 1898 – 8 בנובמבר 1999) היה מתעמל סלובני בולט בשנות ה-20 וה-30. היה אלוף אולימפי בעל 6 מדליות, מהן 3 זהב (כולל בתחרות הקרב רב) ואלוף עולם בעל 11 מדליות, מהן 5 זהב.

## ביוגרפיה
שטוקל נולד בנובו מסטו, אז חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית, ובהמשך חלק מממלכת יוגוסלביה, כיום סלובניה. 

באליפות העולם בהתעמלות שנערכה בליובליאנה, ממלכת יוגוסלביה בשנת 1922 זכה שטוקל ב-5 מדליות, 3 מדליות זהב ושתי מדליית כסף. מדליות זהב בתרגילים על המתח, על הטבעות ועל המקבילים. מדליות כסף בתחרות הקבוצתית ובתרגיל על הסוס סמוכות. 

הוא נכלל בסגל המשלחת היוגוסלבית לאולימפיאדת פריז (1924) וזכה בשתי מדליות הזהב הראשונות לזכותה, בתחרות הקרב-רב אישי ובתרגיל על המתח.

באליפות העולם בהתעמלות שנערכה בליון, צרפת בשנת 1926 זכה שטוקל ב-4 מדליות, שתי מדליות זהב, מדליית כסף ומדליית ארד. מדליות זהב בתרגיל על המתח ובתרגיל על הטבעות. מדליית כסף בתחרות הקבוצתית ומדליית ארד בתרגיל על המקבילים.

באולימפיאדת אמסטרדם (1928) זכה במדליית זהב בתרגיל הטבעות ובמדליות ארד בתחרות הקרב-רב אישי ובתרגיל הקבוצתי. הקריירה הספורטיבית שלו הסתיימה באולימפיאדת ברלין (1936) בה זכה, בגיל 38, במדליית כסף בתרגיל הטבעות.

באליפות העולם בהתעמלות שנערכה בלוקסמבורג בשנת 1930 זכה שטוקל בשתי מדליות ארד בתחרות הקבוצתית ובתרגיל על המתח.

במקביל לפעילות הספורטיבית, למד שטוקל משפטים, וב-1927 הוסמך כעורך דין. לאחר אולימפיאדת ברלין מונה לשופט, בתחילה בנובו מסטו, ולאחר מכן בלנארט ובמריבור, בה התגורר עד סוף ימיו. שטוקל היה ממתנגדי הקומוניזם, ובתחילת השלטון הקומוניסטי במדינה לאחר מלחמת העולם השנייה הודח מכס השיפוט, ואף נכלא לתקופה קצרה.

בגיל 98 הוזמן שטוקל לטקס הפתיחה של אולימפיאדת אטלנטה (1996), בהיותו האלוף האולימפי המבוגר ביותר שעודו בחיים. הוא נפטר ב-8 בנובמבר 1999, ארבעה ימים לפני יום הולדתו ה-101. על שמו של שטוקל קרוי אולם הספורט בנובו מסטו.

## תארים והישגים
*בשנת 1997 נבחר שטוקל להיכל התהילה הבינלאומי של ההתעמלות.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מתעמלים
קטגוריה:ספורטאים יוגוסלבים
קטגוריה:ספורטאים סלובנים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: קרב-רב (גברים)
קטגוריה:אלופים אולימפיים: מתח
קטגוריה:אלופים אולימפיים: טבעות
קטגוריה:אלופי עולם בהתעמלות
קטגוריה:משתתפי אולימפיאדת ברלין (1936)
קטגוריה:אישים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:ילידי 1898
קטגוריה:נפטרים ב-1999
קטגוריה:יוגוסלבים שנפטרו במאה ה-20
קטגוריה:סלובנים שנפטרו במאה ה-20
אונומסטיקה

**אונומסטיקה** או **אונומטולוגיה** (מיוונית: ὀνοματολογία; מהמילה ὄνομα, "שֵם") היא תחום העוסק בחקר שמות העצם הפרטיים ומקורם. חקר השמות ממוקם בין בלשנות, מדע הדתות וההיסטוריה, ועוד מגוון תחומים (כגון חקר האטימולוגיות) מהם הוא שואב ואליהם הוא תורם.

עם הענפים העיקריים באונומסטיקה נמנים טופונימיה – חקר שמות מקומות, ואנתרופונומסטיקה – חקר שמות פרטיים.

קיימות שפות שלמות (כגון אמורית) הידועות בעיקר מהאונומסטיקון – אוצר השמות הפרטיים – שלהן, ובחקר אותן שפות ממלאת האונומסטיקה תפקיד מרכזי.

## ראו גם
*אטימולוגיה
*אונומטופיה
*שם תאופורי
*טופונימיה
*אונומסטיקון

## קישורים חיצוניים

* 

* The International Council of Onomastic Sciences (ICOS) 
* American Name Society 
* Behind The Name: The Etymology of First Names 
* Gymnastics with Onomastics 
* Anthropological Linguistics Journal 


## הערות שוליים

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אטימולוגיה
קטגוריה:בלשנות היסטורית
קטגוריה:פולקלור
רשימת ה-11

**רשימת ה-11** היא מסמך שהוכן בידי משטרת ישראל בשנת 1977 ובו רשימה של 11 אנשים שנחשדו כראשי הפשע המאורגן בישראל. התפרסם בציבור עקב הדלפתו לעיתון "הארץ", קודם שהסתיימה בדיקתו על ידי מפכ"ל המשטרה.

היוזמה ליצירת המסמך עלתה בפגישה שנערכה בחודש מרץ 1977 בין נציב מס הכנסה, אליעזר שילוני ובין מפקד משטרת מחוז תל אביב, משה טיומקין. בפגישה סוכם שהמשטרה תעביר לנציבות מס הכנסה רשימה של חשודים שצברו הון במעשי פשע, כדי להעמידם לדין כחשודים בעבירת מס של העלמת הכנסות (שיטה זו יושמה בהצלחה בארצות הברית, למשל כנגד אל קפונה). הרשימה הוכנה על ידי אנשי המודיעין של המשטרה, בראשותו של קצין המודיעין הראשי סמי נחמיאס, ותוכנה, כמו עצם קיומה, נשמרו בסוד. הרשימה נעצרה אצל מפקד היחידה המרכזית, ולא הועברה לנציבות מס הכנסה, משום שלמפקד היחידה היו השגות על תוכנה. תוכן הרשימה הודלף לכתב עיתון "הארץ", אבי ולנטין, והוא פרסם בעיתון סדרת כתבות על הפשע המאורגן בישראל.

## תוכן הרשימה
ברשימה שפורסמה בעיתונות נכללו:
# מרדכי (מנטש) צרפתי, פעיל במפא"י, בעל קשרים בצמרת השלטון, הצבא והמשטרה, שעסק בעסקי הובלה.
# בצלאל מזרחי, קבלן, מלונאי וידיד קרוב של רחבעם זאבי ואלופי צה"ל נוספים.
# רחמים אהרוני (גומדי), סוחר בשר, ממנהיגי "חבורת הכרם".
# טוביה אושרי, סוחר בשר, ממנהיגי "חבורת הכרם".
# אלי טיסונה.
# עזרא טיסונה, אחיו של אלי טיסונה.
# יחזקאל אסלן, מסעדן.
# מוניה שפירא, איש עסקים, בעל מגרש למכירת מכוניות.
# רפי שאולי, דמות בולטת בבילויי הלילה בתל אביב.
# יעקב אפשטיין, סוחר מכוניות.
# דוד דנזאשווילי.

אחד מהבולטים ברשימה, בצלאל מזרחי, הגיש תביעת דיבה נגד "הארץ" והעיתונאי ולנטין, על שיוחסה לו מנהיגות חבורת פשע מאורגן. במשפט הוכח שמזרחי, אהרוני ואושרי היו שותפים בעסקת סמים אחת. הוכח גם שלמזרחי יש קשרים מפותחים עם צמרת צה"ל ועם אהרוני ואושרי והוכח שאהרוני ואושרי מנהלים אורח חיים של עבריינים. אולם, מזרחי זכה בתביעתו כי לא הוכח שהוא חבר או מנהיג ארגון פשע. להלווייתו של מרדכי צרפתי בשנת 1991 הגיעו השר רחבעם זאבי ומפקד מחוז משטרת תל אביב יגאל מרקוס, שהגיע במדים, ואמר לעיתונות: "למנטש וגם לבצלאל נעשה עוול. מנטש לא היה פושע מעולם ולא הסנדק, לכן הלכתי להלוויה עם הכובע המשטרתי".

## גורל הנכללים ברשימה
* מרדכי צרפתי נפטר בשנת 1991.
* בצלאל מזרחי נפטר בפברואר 2013.
* רחמים אהרוני הועמד לדין יחד עם טוביה אושרי באשמת רצח עמוס אוריון ועזר כהן, ונדונו למאסר עולם. עונשם נקצב והשניים שוחררו לאחר שסיימו לרצות את עונשם. אהרוני חזר אל הכלא, ונפטר ב-24 בינואר 2016.
* טוביה אושרי נפטר ב-29 בדצמבר 2019.
* אלי טיסונה נדון בארצות הברית ל-19 שנות מאסר, לאחר שהורשע בהלבנת הון למען קרטל סמים קולומביאני. מתגורר כיום בפלורידה.
* עזרא טיסונה, איש עסקים ושחקן שש בש בינלאומי, ניסה לרוץ לכנסת בראשות מפלגת "קזינו" ולהתיר את ההימורים בישראל.
* יחזקאל אסלן נרצח ב-23 בפברואר 1993. אלמנתו שושנה נרצחה בשנת 1996.
* מוניה שפירא נפטר ב-1994.
* יעקב אפשטיין נפטר בשנתו בשנת 1993.
* רפי שאולי עדיין פעיל בעסקי המסעדנות בתל אביב.
* דוד (משיחוביץ)הייה פעיל בענייני בוררות פטירת סכסוכים ומגשר בעולם הפשע

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* ,
** 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: פשע מאורגן
קטגוריה:משטרת ישראל: היסטוריה
קטגוריה:1977 בישראל
קטגוריה:הדלפות מסמכים בישראל
ערב הסעודית במשחקים האולימפיים

**[[ערב הסעודית]]** השתתפה לראשונה ב**[[המשחקים האולימפיים|משחקים האולימפיים]]** באולימפיאדת מינכן (1972). היא נעדרה מהמשחקים פעם אחת, כשהצטרפה לחרם שהובילה ארצות הברית על אולימפיאדת מוסקבה (1980) בעקבות הפלישה הסובייטית לאפגניסטן. משחקי החורף הראשונה בה השתתפה ערב הסעודית היא אולימפיאדת בייג'ינג (2022).

הישגיה הספורטיביים של ערב הסעודית נמוכים למדי. באולימפיאדת סידני (2000) הצליחו שני ספורטאים סעודים לזכות במדליות ראשונות: האתלט האדי סועאן א-סומיילי זכה במדליית כסף בריצת 400 מטר משוכות והרוכב ח'אלד אל-עיד זכה במדליית ארד בתחרות הקפיצות. באולימפיאדת לונדון (2012) זכתה נבחרת הרכיבה הסעודית במדליית ארד בתחרות הקפיצות, ואחד מחבריה, כמאל בחמדאן, סיים במקום הרביעי בתחרות היחידים. באולימפיאדת טוקיו (2020) זכה טארק חאמדי במדליית כסף בקראטה.

## השתתפות נשים במשחקים

המשלחות הסעודיות למשחקים האולימפיים כללו בעבר גברים בלבד, שכן נשים במדינה זו לא הורשו לייצג את המדינה באירועי ספורט, ובענפי ספורט רבים אסור להן לעסוק, גם כיום. בעקבות לחץ בינלאומי החליטה ערב הסעודית לשלוח לראשונה שתי ספורטאיות לאולימפיאדת לונדון (2012): ווג'דאן שהרח'אני (ג'ודו) וסארה עטאר (ריצה). השתתפותה של הספורטאית הראשונה, הג'ודוקא ווג'דאן שהרח'אני, הוטלה בספק, לאחר שדרשה לאפשר לה להתחרות כשהיא עוטה חיג'אב, דבר שאינו מקובל בענף. הוועד האולימפי הבינלאומי והתאחדות הג'ודו הבינלאומית מצאו בסופו של דבר פתרון לפיו שהרח'אני תלבש חיג'אב הדוק יותר מהרגיל, והשתתפותה התאפשרה. שהרח'אני, שלא התחרתה מעולם במסגרת רשמית, והיא בעלת חגורה כחולה בלבד, הפסידה כעבור 82 שניות ליריבה מפוארטו ריקו.

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) ייצגו את ערב הסעודית 4 נשים, בשלושה ענפים שונים.

## השתתפות במשחקי החורף
ערב הסעודית ערכה את הופעת הבכורה שלה באולימפיאדת בייג'ינג (2022), על ידי גולש הסקי אלפיני פאיק עבדי.

## מדליות

### לפי אולימפיאדה
**באולימפיאדות הקיץ:**

### לפי ענף
**בענפי הקיץ:**

## ראו גם
* ערב הסעודית במשחקים הפאראלימפיים
* ערב הסעודית במשחקים האולימפיים לנוער

## קישורים חיצוניים

* אתר הוועד האולימפי הסעודי
* Crispin Thorold, "Saudi women vie for Olympic rights ", BBC, 13.8.2008
*

## הערות שוליים

קטגוריה:ערב הסעודית: ספורט
קטגוריה:מדינות במשחקים האולימפיים