open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
הנס זקס

**הנס זַקְס** (בגרמנית: **Hans Sachs**; 5 בנובמבר 1494 - 19 בינואר 1576) סנדלר, משורר ומחזאי גרמני בן המאה ה-16 מן העיר נירנברג. מגדולי אומני השירה הלירית הגרמנית (Meistersinger).

## חייו
בצעירותו למד בבית הספר הלטיני בנירנברג והשתלם כשוליית סנדלרים.
לאחר סיום התמחותו המקצועית בגיל 17, החל סובב ברחבי גרמניה כמקובל אז, לצורכי פרנסתו. בין היתר ביקר בערים הגדולות מינכן, לייפציג וזלצבורג.

לאחר כ-5 שנים, בשנת 1513 לערך, בזמן שהותו באינסברוק בחצרו של הקיסר מקסמיליאן הראשון, החליט להשתלם בשירה הלירית הגרמנית, ולאחר מכן חזר למינכן לתקופה נוספת כשוליית משוררים. 
בשנת 1516 חזר לנירנברג עיר הולדתו והשתקע בה.

האירוע המרכזי שהשפיע ועיצב את חייו הייתה הרפורמציה. זקס הפך לתומך נלהב של מרטין לותר, ובשנת 1523 כתב לכבודו את הפואמה: "הזמיר מוויטנברג שקולו בכל מקום" (Die wittenbergisch Nachtigall, die man jetzt höret überall). נוסף לכך חיבר לכבוד לותר ארבעה דיאלוגים במבנה סיפורי, שבהם הוא מביע תמיכה ברפורמאטור ומפציר בו לנהוג במתינות.

תמיכתו של זקס בלותר לא התקבלה בעין יפה בעירו, הוא זכה לגינוי ממועצת העיר נירנברג, ונאסר עליו לפרסם עוד דברי תמיכה וסנגוריה בנושא הרפורמציה.
בשנת 1555 לערך, מונה כראש גילדת אמני השירה בעירו נירנברג, שאז כבר נסחפה גם היא ברוח הרפורמציה.

יצירתו של זקס נחשבת לעדות חשובה אודות חיי המעמד הבורגני בערים במאה ה-16. זקס נחשב עד ימינו למשורר הלירי החשוב והזכור ביותר. חשיבותו מתעצמת עוד יותר לאור העובדה כי השירה הלירית נועדה בראש וראשונה לשימושם ולהנאתם של מקורבים למשורר ולא לצורך פרסום והפצה נרחבים.

במהלך המאה ה-17 נשכחו זקס ויצירתו. הוא "נתגלה מחדש"  שנים רבות לאחר מכן על ידי גתה, וילנד, ומעל כולם הודות ליצירתו של ריכרד וגנר, האופרה "אמני השירה מנירנברג".

## מורשתו
שמאל|ממוזער|250px|פסלו של הנס זקס המוצב בכיכר הנס זקס בנירנברג עירו

זקס כתב כ-6,000 יצירות מסוגים שונים. חלק מהן יצירות העומדות בפני עצמן ואחרות הן חלק מיצירות גדולות ומורכבות יותר. קיים קושי לעקוב ולקטלג את מגוון היצירות  שכן הן טופלו שוכתבו בידי כותבים שונים אחריו.

יצירתו של זקס כוללת כ-4,200 קטעי שירה לירית (Meisterlieder), מחזות, שירים, וקטעי פרוזה של סיפורים ומשלים. היצירות המקוריות לא הודפסו שכן הן נועדו לשימוש בלעדי בבית הספר לשירה לירית בנירנברג, בו שימש זקס כרוח החיה של המוסד.

הספק היצירה העצום שלו ראוי לציון מכיוון שלכל אורך חייו המשיך לעבוד לפרנסתו במקצועו כסנדלר.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:משוררים גרמנים
קטגוריה:מחזאים גרמנים
קטגוריה:סנדלרים
קטגוריה:לותרנים
קטגוריה:קתולים לשעבר  
קטגוריה:ילידי 1494
קטגוריה:נפטרים ב-1576
ולדימיר דבאלישווילי

**ולדימיר דבאלישווילי** (בגאורגית: **ვლადიმერ დვალიშვილი**, ולדימיר דוואלישווילי; נולד ב-20 באפריל 1986) הוא כדורגלן עבר גאורגי.

## קריירה
דבאלישווילי שיחק במשך שתי עונות במועדון הגאורגי דינמו טביליסי, עמו זכה באליפות ליגת העל הגאורגית ב-2005, ולאחר מכן עבר לאולימפי רוסתווי, עמה זכה באליפות נוספת ב-2007. לאחר עונתו היחידה ברוסתווי הוא עבר לקבוצה הלטבית סקונטו ריגה.

בקיץ 2009 עבר לקבוצה הישראלית מכבי חיפה. בעונתו הראשונה בחיפה סייע דוואלישווילי לקבוצה להעפיל לשלב הבתים של ליגת האלופות, לאחר שכבש 5 שערים במשחקי המוקדמות. בליגת העל כבש 16 שערים ובישל 9 נוספים אך חיפה הפסידה האליפות בעונת  והודחה נגד דינמו מינסק אחרי הופעה לא מוצלחת בשלב הבתים. דבאלישווילי הבקיע 12 שערי ליגה ובישל 3 בעונת האליפות של מכבי חיפה בעונת . בעונת  מעמדו בקבוצה נחלש ועקב כך דיבורים על עזיבה התחזקו. בדצמבר שב דבאלישווילי להרכב הפותח של חיפה והבקיע 7 שערי ליגה.

בינואר 2012 עבר לפולוניה ורשה מליגת העל הפולנית. לאחר שנה במועדון, עבר בפברואר 2013 ליריבתה העירונית, לגיה ורשה עימה זכה בדאבל לאחר שכבש חמישה שערים ב-13 הופעות עד תום העונה. בעונת  כבש עשרה שערי ליגה וזכה עם לגיה ורשה באליפות שנייה ברציפות, והחמישית שלו בקריירה.

ב-13 באוגוסט 2014 חתם באודנסה בולקלוב הדנית. בקיץ 2015 חתם בפוגון שצ'צ'ין הפולנית. ב-10 ביולי 2016 חזר לאחר עשור לדינמו טביליסי. בשלוש הקבוצות לא הצליח להשאיר חותם והבקיע מעט שערים.

בינואר  חתם באטיראו מליגת העל הקזחית. ב-25 בינואר 2018 חזר דבאלישווילי לישראל וחתם בהפועל אשקלון. ב-19 ביולי 2018 חתם דבאלישווילי בסבורתלו טביליסי, וביוני 2019 חתם בדינמו בתומי.

## נבחרת לאומית
בנבחרת גאורגיה משחק דבאלישווילי מאז שנת 2009, ואת שער הבכורה שלו כבש במשחק ידידות מול נבחרת אלבניה ביוני 2009. במוקדמות מונדיאל 2010 כבש שני שערים במדי הנבחרת.

## תארים
;דינמו טביליסי
* אליפות גאורגיה: 2004/2005
* הסופר הקאפ הגאורגי: 2005
;אולימפי רוסתווי
* אליפות גאורגיה: 2006/2007
;מכבי חיפה
* אליפות ישראל: 2010/2011
;לגיה ורשה
* אליפות פולין: 2012/2013, 2013/2014
* הגביע הפולני: 2013

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים גאורגים
קטגוריה:חלוצי כדורגל גאורגים
קטגוריה:טביליסי: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני דינמו טביליסי
קטגוריה:כדורגלני דינמו בתומי
קטגוריה:כדורגלני רוסתווי
קטגוריה:כדורגלני סקונטו ריגה
קטגוריה:כדורגלני מכבי חיפה
קטגוריה:כדורגלני פולוניה ורשה
קטגוריה:כדורגלני לגיה ורשה
קטגוריה:כדורגלני אודנסה בולקלוב
קטגוריה:כדורגלני פוגון שצ'צ'ין
קטגוריה:כדורגלני אטיראו
קטגוריה:כדורגלני הפועל אשקלון
קטגוריה:כדורגלני נבחרת גאורגיה
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים בלטביה
קטגוריה:ספורטאים גאורגים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים בפולין
קטגוריה:ספורטאים זרים בדנמרק
קטגוריה:ספורטאים זרים בקזחסטן
קטגוריה:גאורגים שנולדו ב-1986
האגדה של זורו

**האגדה של זורו** (באנגלית: **The Legend of Zorro**, נקרא בישראל "**זורו 2**") הוא סרט הרפתקאות משנת 2005 שבוים בידי מרטין קמפבל, ומככבים בו אנטוניו בנדרס, קת'רין זיטה-ג'ונס ורופוס סוול בתפקידים הראשיים. זהו סרט המשך ל"המסכה של זורו" משנת 1998. הסרט, שמתרחש במחוז סאן מתאו בקליפורניה, צולם במקסיקו ובולינגטון, ניו זילנד.

בקליפורניה של שנת 1850, תושבי העיירה מצביעים עבור הצטרפותה למדינות ארצות הברית. זורו (בנדרס) נקלע לתחבולה לאחר שפרצופו האמיתי זוהה בידי סוכני פינקרטון, ונאלץ למנוע השתלטות של רודן על אדמות העיר.

הסרט לא הצליח וקיבל תגובות שליליות, בעיקר לנוכח הצלחת קודמו, עם רייטינג של 25% באתר Rotten Tomatoes.

## עלילה
בשנת 1850 (תשע שנים לאחר עלילת הסרט הראשון) מצביעה קליפורניה על הצטרפותה למדינות ארצות הברית אבל כרטיסי ההצבעה נגנבים על ידי שכיר חרב בשם ג'ייקוב מק'גיבנס. זורו רודף אחריו ומצליח להשיב את הפתקים, אבל המסכה שלו יורדת והוא מזוהה על ידי שני סוכני פינקרטון. כשהוא חוזר לביתו, אשתו אלנה בטוחה שהוא יכול עכשיו, כשקליפורניה הצטרפה לאיחוד, להוריד את המסכה ולהפסיק להיות זורו. כשזורו (אלחנדרו) אומר לה שהוא רוצה להמשיך הם רבים והוא עוזב את הבית.

למחרת בבוקר הסוכנים פוגשים את אלנה, מעמתים אותה עם הידע שלהם בנוגע לבעלה ומכריחים אותה להתגרש.

שלושה חודשים אחר כך, אלחנדרו המדוכא מוזמן על ידי חברו, האב פיליפה, להשתתף במסיבה באחוזתו של רוזן חדש שהגיע לעיירה בשם ארמאנד. כשהוא מגיע למסיבה, הוא מגלה שאלנה במערכת יחסים עם הנסיך. זועם ושיכור הוא עוזב את האחוזה ורואה פיצוץ ענקי ליד האחוזה. הוא מנסה לשכנע את אלנה שתתרחק מארמאנד, אבל אלנה לא מקשיבה לו.

לאחר מכן, מק'גיבנס ואנשיו תוקפים בית של משפחת איכרים, חבריו של אלחנדרו. זורו מצליח לחלץ את האישה ובנה אבל מק'גיבנס הורג את הבעל ובורח עם שטר המכר. אלחנדרו הזועם יוצא בעקבותיו ומגלה שהוא היה צריך את הבית בשביל לבנות עליו מסילת רכבת. אלחנדרו מגיע לקניון ומגלה שבנו, חואקים, כבר שם. הוא מציל אותו ומגלה שהמטען שמעביר מק'גיבנס הוא חבילות סבון.

## צוות השחקנים הראשי
* אנטוניו בנדרס – זורו/ דון אלחנדרו דה לה וגה.
* קת'רין זיטה-ג'ונס – הלנה דה לה וגה
* אדריאן אלונסו – חואקים דה לה וגה
* רופוס סוול – הרוזן ארמאנד
* ניק צ'ינלונד – ג'ייקוב מק'גיבנס
* חוליו אוסקר מצ'וסו – האב פיליפה

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 2005
קטגוריה:סרטי הרפתקאות
קטגוריה:סרטי פעולה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קולומביה
קטגוריה:זורו: סרטים
קטגוריה:סרטים על טרור
קטגוריה:סרטים עם מוזיקה מאת ג'יימס הורנר
קטגוריה:סרטי מרטין קמפבל
סינגפור במשחקים האולימפיים

**[[סינגפור]]** משתתפת ב**[[המשחקים האולימפיים|משחקים האולימפיים]]** מאז אולימפיאדת לונדון (1948), זמן קצר לאחר שהוכרזה כמושבת כתר נפרדת מיתר מושבות המצרים הבריטיות. בין 1963 ל-1965 הייתה סינגפור חלק ממלזיה, ובאולימפיאדת טוקיו (1964) השתתפו הספורטאים הסינגפורים כחלק מהמשלחת המלזית. מאז אולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) משתתפת סינגפור במשחקים כמדינה עצמאית. היא השתתפה מאז בכל משחקי הקיץ למעט אולימפיאדת מוסקבה (1980), לאחר שהצטרפה לחרם האמריקאי על המשחקים בעקבות הפלישה הסובייטית לאפגניסטן. סינגפור מעולם לא השתתפה באולימפיאדת חורף.

הספורטאי הסינגפורי הראשון שזכה במדליה אולימפית היה מרים המשקולות טאן הואו ליאנג, שזכה במדליית כסף באולימפיאדת רומא (1960). בפעם הבאה בה עמדו ספורטאים סינגפורים על הפודיום הייתה רק באולימפיאדת בייג'ינג (2008), אז זכתה נבחרת הנשים בטניס שולחן במדליית כסף. לי ג'יאוויי, שהייתה חברת הנבחרת, סיימה פעמיים במקום הרביעי בתחרות ליחידות, בבייג'ינג ובאולימפיאדת אתונה (2004). ספורטאית סינגפורית שבלטה בבייג'ינג הייתה השחיינית טאו לי, שסיימה במקום החמישי במשחה ל-200 מטר בסגנון פרפר, ואף שברה פעמיים את שיא אסיה במהלך המשחקים. שחקנית טניס שולחן ג'ינג ג'אן הונג השתתפה במשחקים בפעם השלישית.

באולימפיאדת לונדון (2012) זכו הספורטאים הסינגפורים בשתי מדליות ארד, שתיהן בטניס שולחן. פנג טיאנוויי עשתה זאת בטורניר היחידות, ובטורניר הזוגות הייתה שותפה לזכייה יחד עם ואנג יואגו. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכה השחיין ג'וזף סקולינג במדליית הזהב האולימפית הראשונה בתולדות סינגפור, לאחר שניצח במשחה ל-100 מטר [פרפר, עם שיא אולימפי חדש - 50.39 שניות.  נבחרת הנשים בטניס שולחן סיימה במקום הרביעי, ושתיים משחקניות הנבחרת, פנג טיאנוויי ויו מנגיו, הודחו ברבע הגמר בטורניר היחידות.

## מדליות

### לפי אולימפיאדה
**באולימפיאדות הקיץ:**

### לפי ענף
**בענפי הקיץ:**

## ראו גם
* סינגפור במשחקים הפאראלימפיים
* סינגפור במשחקים האולימפיים לנוער

## קישורים חיצוניים

* אתר המועצה האולימפית הלאומית של סינגפור

## הערות שוליים

קטגוריה:מדינות במשחקים האולימפיים
קטגוריה:סינגפור: ספורט
חילוט

**חילוט** הוא החרמה של נכסים בידי המדינה או גוף הפועל מטעמה. בדרך כלל מדובר בנכס שמקורו בעבירה פלילית (כגון גנבה או הלבנת הון) או בנכס שסייע לביצוע פשע או פעולות טרור (כגון כלי רכב שהסיע מחבל מתאבד). ישנן מדינות שמשתמשות במינוח "עיקול" (שמשמעותו בישראל שונה מחילוט) או "החרמה" במקום "חילוט".

בישראל מוקנית לבתי המשפט סמכות להורות על חילוט מכוחם של מספר חוקים ובהם:
*פקודת סדר הדין הפלילי (מעצר וחיפוש) [נוסח חדש], תשכ"ט–1969
*פקודת הסמים המסוכנים [נוסח חדש], תשל"ג–1973
*חוק איסור הלבנת הון, תש"ס–2000
*חוק חילוט רווחים מפרסומים שעניינם עבירות, תשס"ה–2005

מטרת החילוט היא הקטנת התועלת שמפיק העבריין מדבר העבירה וכיסוי נזק שנגרם במהלך ביצוע העבירה.
מאחר שבדרך כלל חלק משמעותי מנכסי העבריין הם נכסי מקרקעין, עשויה המדינה להידרש להמציא לבית המשפט שומת מקרקעין לצורך הערכת הפדיון הכספי צפוי ממכירת הרכוש והניהול הליכי החילוט. שומות אלה נערכות על ידי השמאי הממשלתי במשרד המשפטים.

שופט בית המשפט העליון, נעם סולברג הרחיב בעניין החילוט:

## ראו גם
* הפקעה
* צו מרווה

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חוק ומשפט
לדעת – לבחור נכון

**לדעת – לבחור נכון** (בשמה הקודם: ש.י.ל.ה – שירות ייעוץ להיריון ומניעה) היא עמותה לקידום בריאות מינית המספקת שירותי ייעוץ להריון ומניעה וחינוך למיניות בריאה, שנוסדה בירושלים בשנת 1976.

## רקע
עמותת "לדעת – לבחור נכון" מקדמת מיניות בריאה רגשית ופיזית באמצעות תוכניות חינוכיות ומגוונות, מתן שירותי ייעוץ, התערבות במשבר, ליווי תהליכי ויצירת שיח חיובי ומעצים לכלל מגזרי החברה בירושלים ומחוצה לה.

העמותה היא הארגון הראשון מסוגו בישראל המשלב פעילות חינוכית בקהילה, מתן ייעוץ אישי וזוגי ושירות רפואי. השירות ניתן על ידי צוות רב מקצועי – עובדים סוציאליים, רופאי נשים, יועצים חינוכיים ומחנכי בריאות. הצוות כולל מספר עובדים בשכר ובעיקר מתנדבים. השירות ניתן לכל אדם ללא הבדל מין, גיל, מצב משפחתי, מקום מגורים, דת או לאום, ומשמש כמודל להקמת שירותי ייעוץ לבני נוער בכל רחבי הארץ ולפיתוח תוכניות חינוכיות לבני נוער. בשנת 1995 הוענק לעמותה פרס ראש העיר ירושלים לארגוני מתנדבים מצטיינים, על ידי אהוד אולמרט, עבור תרומת הארגון לרווחת תושבי העיר.

## פעילות
הארגון מפעיל מספר תוכניות:
* הנחיית סדנאות בחינוך מיני בבתי ספר (בעיקר חטיבות ביניים ותיכונים)
* הנחיית סדנאות בבתי ספר תיכוניים ערביים במזרח ירושלים
* הנחיית קורסים מקצועיים וימי עיון לצוותים חינוכיים והורים
* במרכז הייעוץ ניתן ייעוץ אישי וזוגי על ידי כ-25 אנשי מקצוע מתנדבים, סביב שימוש באמצעי מניעה, היריון לא מתוכנן ושירות רפואי על ידי רופאי נשים מתנדבים
* מאגר מידע באתר האינטרנט של העמותה
* ייעוץ אישי בדואר אלקטרוני דרך אתר האינטרנט של העמותה. בשנת 2008 ניתן ייעוץ לכ-700 צעירים.
* ייעוץ אישי בנושא הריונות לא מתוכננים ושימוש באמצעי מניעה לאנשים שפנו אל העמותה דרך הטלפון; בשנת 2003 התקבלו כ-1,440 פניות להכוונה וייעוץ.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

קטגוריה:היריון ולידה בישראל
קטגוריה:ישראל: ארגוני עזרה
קטגוריה:ישראל: עמותות
קטגוריה:ישראל: ארגוני בריאות ורפואה
לילה כיום יאיר

"**לילה כיום יאיר**" הוא אלבומו הרביעי של הזמר-יוצר אביתר בנאי, אשר הופק על ידי אמיר צורף והופץ ב-22 ביוני 2009. האלבום זכה למעמד של אלבום פלטינה. האלבום הוא האלבום הראשון של בנאי אחרי חזרתו בתשובה ולכן הפן הדתי ניכר בו באופן משמעותי.

שם האלבום "לילה כיום יאיר" לקוח מתהילים קל"ט: 

## סינגלים
ב-16 במרץ 2009 יצא לרדיו הסינגל הראשון מהאלבום, "אותיות פורחות באוויר", אליו צירף בנאי מכתב ובו הוא מתאר את תהליך כתיבת השירים שירכיבו את האלבום. ב-24 במאי יצא הסינגל השני - "עד מחר" אשר זכה כ"שיר השנה" במצעד הפזמונים העברי השנתי של גלגלצ לשנת תשס"ט. לאחר מכן יצא הסינגל השלישי "אבא". שלושת השירים זכו להשמעות רבות ברדיו. במצעדים המסכמים בשנה זו נכנסו שלושת השירים לעשירייה הראשונה ובנאי זכה בתואר "זמר השנה".

## רשימת רצועות

## קישורים חיצוניים

*פירוש על השיר וההקשר לפסוק בתהלים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי אביתר בנאי
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי אמיר צורף
קטגוריה:אלבומי רוק ישראליים
קטגוריה:אלבומי פלטינה בישראל
קטגוריה:אלבומי חברת הד ארצי
מלזיה במשחקים האולימפיים

**[[מלזיה]]** משתתפת ב**[[המשחקים האולימפיים|משחקים האולימפיים]]** מאז אולימפיאדת טוקיו (1964). במשחקים שקדמו להם שלחו חלקים ממלזיה, שהיו אז במעמד נפרד, משלחות עצמאיות:
* מלאיה השתתפה באולימפיאדת מלבורן (1956) ובאולימפיאדת רומא (1960).
* צפון בורנאו שלחה שני אתלטים לאולימפיאדת מלבורן, שהתחרו בקפיצה משולשת.
* סינגפור השתתפה במשחקים שנערכו מאז אולימפיאדת לונדון (1948). ב-1965 הכריזה סינגפור על עצמאותה, ומאולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) שבה ושלחה משלחת נפרדת.
מאז אולימפיאדת טוקיו, השתתפה מלזיה בכל המשחקים, למעט אולימפיאדת מוסקבה (1980), אותם החרימה בעקבות הפלישה הסובייטית לאפגניסטן.

במהלך השנים צברו הספורטאים המלזים 13 מדליות, שמונה מדליות כסף וחמש מדליות ארד, רובן בבדמינטון.

המלזים הראשונים שזכו במדליות אולימפיות היו האחים ראזיף וג'לאני סידק, שזכו במדליית ארד באולימפיאדת ברצלונה (1992). באולימפיאדת אטלנטה (1996) זכה צמד מלזי אחר, צ'אה סון קיט ויאפ קים הוק, במדליית כסף, בעוד ראשיד סידק, אחיהם הצעיר של ראזיף וג'לאני, זכה במדליית ארד בתחרות היחידים. באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכה לי צ'ונג ויי במדליית הכסף. באולימפיאדת לונדון (2012) זכה לי צ'ונג ויי במדליית כסף נוספת. פנדללה רינונג הייתה לאישה המלזית הראשונה שזוכה במדליה אולימפית, ולראשונה היה זה בענף שאינו בדמינטון - רינונג זכתה במדליית הארד בקפיצה למים מ-10 מטרים.

אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) הייתה האולימפיאדה הפורייה ביותר עבור מלזיה, שצברה בה 5 מדליות, לעומת 6 מדליות בכל האולימפיאדות שקדמו לה גם יחד. לי צ'ונג ויי זכה בפעם השלישית ברציפות במדליית הכסף בטורניר היחידים בבדמינטון. בטורניר הזוגות זכו גו ו. שם וטאן וי קיונג במדליית כסף, ובמדליית כסף נוספת זכו צ'אן פנג סון וגו ליו יינג בטורניר הזוגות המעורבים. בטורניר הזוגות לנשים העפילו וון חה ויי וויויאן הו קה מון לשלב רבע הגמר. צמד הקופצות למים צ'אונג ג'ון הוונג ופנדללה רינונג זכו במדליית כסף בקפיצות הסינכרוניות מ-10 מטר. בקפיצות הסינכרוניות מ-3 מטר סיימה הונג במקום החמישי, יחד עם נור דאביטה סאברי. במדליה החמישית, מדליית ארד, זכה רוכב האופניים עזיזולחסני אוואנג, בקיירין, והיה למלזי הראשון שזוכה במדליה אולימפית בענף זה.

מלזיה השתתפה לראשונה באולימפיאדת חורף בשנת 2018 באולימפיאדת פיונגצ'אנג.

## מדליות

### לפי אולימפיאדה
**באולימפיאדות הקיץ:**

### לפי ענף
**בענפי הקיץ:**

## ראו גם
* מלזיה במשחקים הפאראלימפיים
* מלזיה במשחקים האולימפיים לנוער

## קישורים חיצוניים

* אתר המועצה האולימפית של מלזיה

## הערות שוליים

קטגוריה:מלזיה: ספורט
קטגוריה:מדינות במשחקים האולימפיים
The World We Knew

**The World We Knew** הוא אלבום מאת הזמר האמריקני פרנק סינטרה, זהו אלבום האולפן ה-50 של סינטרה וה-23 היוצא בחברת ההקלטות רפרייז רקורדס. האלבום יצא בשנת 1967.
## הפקה
האלבום הוא יותר אוסף של סינגלים מאשר אלבום היוצא בצורה המוכרת של סינטרה. אין נושא המאגד את השירים ואין קו מוזיקלי אחיד ביניהם. The World We Knew מוכיח עד כמה שלט סינטרה במצעדי הפופ של אותן השנים. בפעם הראשונה הכניס סינטרה אלמנטים שניתן לשייכם למוזיקת הרוק בשיריו, אמנם הגיטרות החשמליות עומעמו בשירים ונבלעו בכלים האחרים, מפוחית הפה, גיטרות אקוסטיות, מערכות התופים, כלי המיתר וכלי הנשיפה. הצלילים באלבום לא הובילו את השירים אלא רק חידדו את השירה עצמה.

באלבום שיתף פעולה סינטרה עם בתו ננסי בשיר, "Somethin' Stupid", השיר היה ללהיט והגיע לראש מצעד הבילבורד, באביב שנת 1967. ריבוי המעבדים המוזיקליים לשירים השונים באלבום גרם לחוסר האחידות שבו וזאת בניגוד לרבים מאלבומיו בעבר שהיו סביב נושא אחד.

## רשימת שירים

# The World We Knew
#Somethin' Stupid
# This Is My Love
# Born Free
# Don't Sleep in the Subway
# This Town
# This Is My Song
# You Are There
# Drinking Again
# Some Enchanted Evening

## משתתפים
* פרנק סינטרה - קולות
* ננסי סינטרה - קולות
* גורדון ג'קינס - מארגן, מנצח
* בילי סטריינג' - קולות, גיטרה
* ארני פרימן - פסנתר
* קלאוס אוגרמן - מארגן, מנצח

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי פרנק סינטרה
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת רפרייז רקורדס
פראפרה

**נווה המדבר פַרָאפְרָה** (בערבית: **الفرافرة**) הוא נווה המדבר הקטן ביותר במערב מצרים. הוא ממוקם במדבר המערבי של מצרים (שהוא חלק ממדבר לוב), בערך בחצי הדרך בין דאח'לה לבין בחריה.

אוכלוסיית פראפרה מוערכת בכ-5000 נפש (2002), החיים בכפר אחד ורובם בדואים. בחלקים של הכפר יש רבעים שלמים של ארכיטקטורה מסורתית שבתיהם פשוטים, חלקים ובלתי מקושטים, וכולם בצבעי בוץ. הגאווה המקומית הביאה למאמצים לשמירה על התרבות המקומית. בקרבת מקום מצויים המעיינות החמים של ביר-סטה ואגם אל-מופיד.

האטרקציה הגאוגרפית העיקרית בפראפרה היא המדבר הלבן (הידוע כמדבר ביידה), שנמצא כ-45 קילומטר צפונית לפראפרה. צבעו של המדבר הוא לבן-שמנת, ובו תצורות ענקיות של סלע גיר, אשר נוצרו כתוצאה מסופות החול הפוקדות את האזור מדי פעם.
מדבר פראפרה הוא מקום טיפוסי לטיולי מחנאות של בתי ספר במצרים.

## קישורים חיצוניים

* Travel guide

ימין|ממוזער|500px|המדבר הלבן – פנורמה

קטגוריה:נאות מדבר
נווה המדבר פראפרה
קאראל

**קאראל** (**Caral**) הייתה עיר שנבנתה ואוכלסה בידי תרבות הנורטה צ'יקו, במהלך האלף השלישי לפנה"ס. שרידי העיר מצויים בעמק סוּפֶּה במרכז פרו, כמאתיים ק"מ צפונית ללימה, והיא נחשבת לאחת הערים העתיקות ביותר ביבשת אמריקה. היא נתגלתה ב-1948, אך עיקר החפירות התבצעו מאז 1994, בידי הארכאולוגית הפרואנית רות שאדי. בשנת 2009 הוכרזה קאראל כאתר מורשת עולמית בידי אונסק"ו.

העיר השתרעה על פני כ-660 דונם, ובשיאה התגוררו בה כ-3,000 בני אדם. במהלך החפירות נמצאו מקדשים, אמפיתיאטרון, כיכר מרכזית ובתי מגורים המאפיינים בני מעמדות שונים. המקדש הגדול ביותר שנמצא הוא פירמידה בגובה של 18 מטרים, באורך של כ-170 מ' וברוחב של כ-150 מ' (Pirámide Mayor, "הפירמידה הראשית"), ובסמוך לה חמש פירמידות קטנות יותר. כן נמצאו באתר פריטי קיפו, אריגים ששימשו תרבויות באמריקה הדרומית כתחליף לכתב. עם זאת, החוקרים סבורים כי פריטים אלה, הקדומים ביותר שנמצאו מעולם, לא היו מתוחכמים דיים כדי לשמש לצורכי חישובים, ופונקציה זו נוספה בידי תרבויות מאוחרות יותר. 

באתר לא נמצאו כלי נשק או עדויות כלשהן לקיומן של מלחמות, והחוקרים סבורים כי תושבי קאראל לא היו מעורבים בקרבות, וניהלו חיים שלווים. על אורח חייהם של בני קאראל ניתן ללמוד גם מ-32 חלילים עשויים מעצמות קונדור ושקנאי, ו-37 כלי נגינה דמויי קורנית, עשויים מעצמות למה. כלים אלה נמצאו באחת הפירמידות. במקום אחר נמצאו סמים ששימשו ככל הנראה כאפרודיזיאק. בני העיר ניהלו חיי מסחר ענפים עם העמים שחיו לאורך חוף האוקיינוס השקט. תיאורים של קופים מעידים על כך שבני העיר הרחיקו גם עד לאמזוניה.

ברחבי עמק סופה, בשטח של 80 קמ"ר מסביב לקאראל, נמצאו עוד 18 מתחמי פירמידות, בהן התגוררו כ-20 אלף בני אדם. קיפואים שנמצאו בהם מעידים על כך שבתקופות מאוחרות יותר השתלטו בני האינקה על חלק מהן.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:פרו: אתרים ארכאולוגיים
Francis A. & Edward K

**Francis A. & Edward K** הוא אלבום מאת הזמר האמריקני פרנק סינטרה, זהו אלבום האולפן ה-51 של סינטרה וה-24 שיצא בחברת ההקלטות רפרייז רקורדס. אלבום יצא בשנת 1968.

האלבום הוא שיתוף הפעולה הראשון בין פרנק סינטרה לדיוק אלינגטון. האלבום יצא לאחר ציפייה ממושכת ולא עמד בציפיות הגבוהות ממנו.

בזמן ההקלטות להקתו של אלינגטון כבר לא הייתה בשיאה ואילו סינטרה התרכז בהקלטות אלבומי הפופ שלו. הוחלט כי ההקלטות יורכבו משירים המזוהים עם סינטרה ומכמה חדשים ובסופו של דבר רק שיר אחד של אלינגטון נכלל באלבום. גם סינטרה לא היה במיטבו וזאת עקב התקררות קלה בזמן ההקלטות, שעקב לוח זמנים צפוף לא היה ניתן לדחותן.

## משתתפים
* פרנק סינטרה - קולות
* דיוק אלינגטון - ותזמורתו
* בילי מיי - מארגן, מנצח

## רשימת שירים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי פרנק סינטרה
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת רפרייז רקורדס
נווה המדבר דאח'לה

שמאל|ממוזער|250px|מפת האזור
**נווה המדבר דַאחְ'לַה** (בערבית: **الداخلة**), הידוע בשפה המדוברת כ**נווה המדבר הפנימי**, הוא אחד משבעת נאות המדבר של המדבר המערבי שבמצרים (שהוא חלק ממדבר לוב). נווה המדבר דאח'לה שוכן במחוז אל-ואדי אל-גדיד, 350 קילומטרים מהנילוס, בין נאות המדבר פראפרה וח'ארגה. אורכו כ-80 קילומטרים ממזרח למערב ורוחבו כ-25 קילומטרים מצפון לדרום.

## גאוגרפיה
נווה המדבר דאח'לה מורכב ממספר קהילות, הממוקמות לאורך שרשרת של נאות מדבר משניים. היישובים המרכזיים הם מוט, אל-קאסר, קאלאמון, ועוד מספר כפרים קטנים יותר. לחלק מהקהילות יש זהויות המפרידות אותן זו מזו. בקאלאמון יש תושבים שמייחסים את שורשיהם לעות'מאנים.

## היסטוריה
ההיסטוריה האנושית במקום החלה בתקופת הפליסטוקן, כאשר שבטי נוודים התיישבו שם מדי פעם, בזמן שאקלים הסהרה היה רטוב יותר, ולבני האדם הייתה גישה לאגמים ולביצות. אולם לפני כ-6000 שנים, כל אזור הסהרה הפך יבש יותר והשתנה בהדרגה עד למדבר היפר-צחיח (עם פחות מ־50 מ"מ גשם לשנה). עם זאת, מומחים סבורים כי הנוודים הלקטים-ציידים התחילו להתיישב כמעט באופן קבוע בדאח'לה בתקופת ההולוקן (לפני כ-12,000 שנים), בזמן תקופות חדשות, אך נדירות של אקלים רטוב יותר. למעשה, האקלים היבש אין משמעותו שלא היו יותר מים במה שידוע היום כמדבר המערבי. בדרום מדבר לוב נמצאים מאגרי המים התת-קרקעיים החשובים ביותר בעולם, ותושביו הראשונים של נווה המדבר דאח'לה נהנו מגישה למאגרי מים על פני השטח.

הקשר הראשון בין הפרעונים לנאות המדבר החלה בסביבות שנת 2550 לפנה"ס.

## קרן דאח'לה
קרן דאח'לה הוקמה בשנת 1999 והיא רשומה בבריטניה.
מטרתה המוצהרת היא לקדם הבנה של ההיסטוריה של הסביבה והאבולוציה החברתית בתור הרביעון בסהרה המזרחית, ובמיוחד בנווה המדבר דאח'לה.

## גלריה

Dakhla Oasis Egypt.jpg|מראה בדאח'לה
Al-Qasr city (Dakhla Oasis).jpg|אל-קאסר בדאח'לה
Camels-dakhla-egypt.JPG|גמלים בדאח'לה


## קישורים חיצוניים

* Dakhla in the Old Kingdom
* Photos of Dalkhla Oasis on GlobalAmity.net
* Travel guide

קטגוריה:נאות מדבר
נווה המדבר דאח'לה
קטגוריה:מצרים העתיקה: גאוגרפיה
תוכנית הלוויינים הטקטיים

שמאל|ממוזער|250px|איור של הלוויין TacSat-1
**תוכנית הלוויינים הטקטיים** (באנגלית: Tactical Satellite Program) היא תוכנית חלל ביטחונית של ארצות הברית שנועדה להדגים טכנולוגיות שונות שיאפשרו למשתמשי קצה צבאיים לקבל מידע לווייני מסוגים שונים בזמן קצר של דקות, ובכך לאפשר שימוש טקטי ומערכתי בלוויינים. התוכנית היא יוזמה של הגוף **Office of Force Transformation** הפועל במסגרת משרד ההגנה של ארצות הברית.

מעבדת המחקר של צי ארצות הברית הייתה אחראית על ניהול וקידום התוכנית.

## לוויינים טקטיים בסדרת TacSat
***TacSat-1** - לוויין צילום טקטי שפותח על ידי מעבדות המחקר של הצי האמריקני
***TacSat-2** - לוויין צילום טקטי שפותח במעבדות חיל האוויר האמריקני. מצלם תצלומי צבע
***[[TacSat-3]]** - לוויין צילום היפרספקטראלי שפותח במעבדות חיל האוויר האמריקני. שוגר לחלל במאי 2009.
***[[TacSat-4]]** - לוויין חישה מרחוק באמצעות מכ"ם SAR. פותח במעבדות צי ארצות הברית
***TacSat-5** - לוויין המפותח במעבדות המחקר של חיל האוויר האמריקני. משימתו טרם פורסמה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:לוויינים אמריקאיים
קטגוריה:צילום על ידי לוויין
קטגוריה:לווייני ריגול
גאיוס ולריוס קאטולוס

**גאיוס ולריוס קאטולוס** (בלטינית: **Gaius Valerius Catullus**; סביבות 87 לפנה"ס – סביבות 54 לפנה"ס) היה משורר רומאי. כונה בידי ממשיכיו בכינוי "דוקטוּס" (מלומד).
## חייו
קאטולוס נולד בתקופת הרפובליקה המאוחרת למשפחה מכובדת מוורונה, עיר הלניסטית בצפון איטליה. ייתכן וזו הסיבה שקאטולוס שלט היטב בשפה היוונית.
תאריך לידתו אינו ידוע אבל בהסתמך על הירונימוס, אשר מסתמך על סווטוניוס, הוא נולד בשנת 87 לפנה"ס ונפטר בשנת 57 לפנה"ס. עם זאת ידוע לנו מהמשורר עצמו כי חי בשנת 55 לפנה"ס על סמך אזכור של אירוע משנה זו. בהנחה שקאטולוס חי שלושים שנה, מתארכים את שנות לידתו בין 84-54 לפנה"ס. הוא בילה את רוב חייו ברומא. קאטולוס השתייך למעגל של צעירים שהתרחקו מהפוליטיקה והעדיפו להשקיע את זמנם באמנות. שירתו היא אישית וחלק גדול ממנה מופנה לאהובתו שנקראת בשירים "לסביה". מקורות מאוחרים יותר זיהו אותה עם קלודיה אחותו של טריבון הפלבס מעורר המחלוקת פובליוס קלודיוס פולכר. לערך בשנת 57 לפנה"ס, פנה אל ביתיניה כחלק מהפמליה של המושל גאיוס ממיוס (Gaius Memmius). במהלך המסע הוא ביקר בקבר אחיו אשר נמצא בטרואדה (Troad).
ממוזער|252x252 פיקסלים|פסל גאיוס ולריוס קאטולוס בסירמיונה
לזכרו מוצב פסל על יד המזח בעיירת הנופש סירמיונה, השוכנת לחוף אגם גארדה. בנוסף נמל התעופה ורונה-וילפרנקה קרוי על שמו של גאיוס ולריוס קאטולוס, באופן שבו ששמו מבוטא באיטליה המודרנית "Valerio Catullo"-ולריו קאטולו.
ממוזער|252x252 פיקסלים|הנגר בנמל התעופה של ורונה, ועליו רשום בגדול "נמל התעופה ולריו קאטולו".

## יצירותיו
ממוזער|148 פיקסלים|Carmina, 1554
שירים של קאטולוס הגיעו לידינו שנאספו באסופת liber ומחולק לשלושה חלקים:
* שירים 1-60, nugae
* שירים 61-68, Carmina docta
* שירים 69-116, מכתמים
ההנחות הם כי רצף השירים אינו כרונולוגי והקשר בין השירים קשור למטריקה בלבד.

### תרגומי יצירותיו לעברית
* קאטולוס. **שירי קאטולוס**. תרגמו מרומית והוסיפו מבוא, הערות ומפתחות רחל בירנבאום ודוד וייסרט. ירושלים, מוסד ביאליק, תשמ"ט (1989).
* קטולוס, , מלטינית שמעון בוזגלו

## קישורים חיצוניים

* שיריו של קאטולוס במקור הלטיני
*  של קטולוס, באתר של שמעון בוזגלו
* 
* יואב רינון, 
* 
*  
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:משוררים רומאים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-1 לפנה"ס
אבי בליזובסקי

**אבי בליזובסקי** (נולד ב-4 בנובמבר 1961) הוא כתב לענייני מדע ומחשבים, מייסד ועורך של אתר האינטרנט "הידען".

## קורות חייו
בליזובסקי נולד וגדל בחיפה, בוגר כלכלה וניהול בטכניון (1993). התחיל לכתוב בעיתונים ב-1983 במקומון החיפאי "כלבו" מרשת שוקן. היה מראשוני הכתבים לתחום איכות הסביבה בישראל, ונקט צד במאבקים נגד זיהום האוויר, שהצליחו במידה מסוימת בשנת 1989, כאשר חברת החשמל נאלצה להקים תחנת כוח בחדרה, כדרישת הארגונים הירוקים, ולא להתקין בחיפה תחנת כוח פחמית עם מסננים.

בשנות ה-90 של המאה ה-20, לאחר סיום לימודיו בטכניון, עבר לתל אביב ועבד במשך כשש וחצי שנים (1994–2000) במדור הכלכלי בעיתון "הארץ" ככתב לענייני היי טק, ובנוסף פרסם טורים על חלל ועתידנות בחלק הדעות והמאמרים של העיתון. אחרי סיום עבודתו בעיתון שימש סגן עורך בקבוצת "אנשים ומחשבים", וממשיך לכתוב נכון ל-2018 בעיתוני ובאתרי הקבוצה. כמו כן, הוא כותב בכתב העת "גליליאו", עוד מאמצע שנות ה-90.

ב-1997 החל להעלות את החומרים שכתב בעיתון "הארץ" לשטח המשתמש שלו באתר IOL. הנהלת הפורטל החליטה לפתח את האתר ולהפכו לערוץ המדע של IOL. עם מיזוג IOL עם אתר וואלה בשנת 2002 הקים בליזובסקי את אתר "הידען", שאותו הוא ממשיך לערוך, נכון ל-2017, ביחד עם צוות כותבים.

בשנת 2003 כתב את הספר "ההתרסקות" יחד עם אחותו, יפה שיר-רז. הספר יצא לאור בהוצאת כנרת זמורה ביתן. הספר מתאר את סיפורה של משימה מעבורת החלל STS-107 ואת רצף הכשלים שגרמו להתרסקות המעבורת קולומביה.

בשנת 2009 זכה בליזובסקי בתעודת הוקרה בכנס השני למדע בתקשורת על תרומה ייחודית בתחום המדע הפופולרי בישראל. בנובמבר 2012 זכה בפרס למצוינות בעיתונות הדיגיטלית מטעם אגודת העיתונאים ו-Google.

בליזובסקי הוציא סדרת כתבות באתרו בשם "מדינה רדופת שדים", בו ביקר באופן חריף את אורח החיים החרדי ואי ההפרדה בישראל בין דת למדינה. הוא הודיע באחת מכתבותיו על תמיכה במפלגת "אור" של ירון ידען.

## קישורים חיצוניים

* אתר הידען
* מאמרים של אבי בליזובסקי באתר הידען
* מאמרים של אבי בליזובסקי באתר המרכז לטכנולוגיה חינוכית
* הספר "ההתרסקות" בגוגל ספרים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:עיתונאים כותבי עברית
קטגוריה:כתבים ישראלים לענייני איכות הסביבה
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני א' (חיפה)
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:ויקיפדים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1961
פיג'י במשחקים האולימפיים

**[[פיג'י]]** השתתפה לראשונה ב**[[המשחקים האולימפיים|משחקים האולימפיים]]** באולימפיאדת מלבורן (1956), עוד בהיותה מושבה בריטית, והיא המשיכה להשתתף במשחקים גם לאחר קבלת עצמאותה ב-1970. היא נעדרה מהמשחקים רק פעמיים: מאולימפיאדת טוקיו (1964) ומאולימפיאדת מוסקבה (1980), אותה החרימה, כמדינות רבות נוספות, בשל הפלישה הסובייטית לאפגניסטן.

הישגיהם של הספורטאים הפיג'יים היו בדרך כלל סמליים בלבד. השייט טוני פיליפ הגיע למקום העשירי באולימפיאדת ברצלונה (1992) (במפרשית מדגם לכנר) ובאולימפיאדת סידני (2000) (בדגם מיסטרל). באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) הוחזר למשחקים האולימפיים ענף הספורט הפופולרי בפיג'י, הרוגבי, לאחר היעדרות של 92 שנים, בפורמט של רוגבי שביעיות. נבחרת הרוגבי של פיג'י זכתה במדליית הזהב האולימפית הראשונה בתולדות המדינה, לאחר ניצחון 5-20 על נבחרת יפן בחצי הגמר וניצחון 7-43 על בריטניה במשחק הגמר. נבחרת הנשים השתתפה גם היא בטורניר, והודחה בשלב רבע הגמר בידי נבחרת בריטניה.

פיג'י השתתפה לסירוגין גם בשלוש אולימפיאדות חורף מאז אולימפיאדת קלגרי (1988). בכל אחד מהמשחקים ייצג את פיג'י ספורטאי בודד, שלא הגיע להישגים משמעותיים.

## מדליות

### לפי אולימפיאדה
**באולימפיאדות הקיץ:**

### לפי ענף
**בענפי הקיץ:**

## ראו גם
* פיג'י במשחקים הפאראלימפיים
* פיג'י במשחקים האולימפיים לנוער

## קישורים חיצוניים

* אתר ההתאחדות הפיג'ית לספורט והוועד האולימפי הלאומי

## הערות שוליים

קטגוריה:פיג'י: ספורט
קטגוריה:מדינות במשחקים האולימפיים
סלסטינוס הרביעי

**סלסטינוס הרביעי** (בלטינית: **Caelestinus IV**; מת ב-10 בנובמבר 1241) היה אפיפיור קצר ימים. עם בחירתו לתפקיד ביום 25 באוקטובר 1241 שימש כאפיפיור במשך שבועיים ונפטר ביום 10 בנובמבר 1241. מדרך הטבע לא הספיק סלסטינוס להטביע חותמו על ההיסטוריה וכהונתו שימשה כאתנחתא בין כהונות של אפיפיורים אחרים.

## חייו לפני מינוי לאפיפיור
מעט מאז ידוע על ילדותו ובחרותו של סלסטינוס הרביעי. הוא נולד בעיר מילאנו וקיבל את השם ג'ופרדו דה קסטיליון (Goffredo da Castiglione) על פי מקורות בני התקופה הוא היה אחיין מצד אימו של האפיפיור אורבנוס השלישי.
הוא מופיע בפעם הראשונה על דפי ההיסטוריה כיועץ לכנסייה של מילאנו, ככל הנראה בשנת 1219. ביום 18 בספטמבר 1227 מינה אותו האפיפיור גרגוריוס התשיעי לקרדינל ובשנת 1228 נשלח ג'ופרדו דה קסטיליון בתפקיד לגאט (שליח האפיפיור) ללומברדיה וטוסקאנה - אזורים שבתקופה זו היו נתונים להשפעה של האימפריה הרומית הקדושה ופרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה שנחשב ליריב אסטרטגי של הכנסייה הקתולית ומדינת האפיפיור. שליחותו העלתה חרס והוא לא הצליח להניא את בני בריתה של הקיסרות לעבור לתמיכה בכס הקדוש. בשנת 1238 הוא מונה לתפקיד הקרדינל של הדיוקסיה סבינה-פוגיו מירטאטו (Diocese of Sabina-Poggio Mirteto) שם שימש עד למותו הפתאומי של גרגוריוס התשיעי ביום 22 באוגוסט 1241.

## בחירתו לאפיפיור
מותו של גרגוריוס וצעדי המנע האגרסיביים שנקט פרידריך, שכללו סגר על הדרכים המובילות לרומא, הטילו את מדינת האפיפיור לתוהו. הקונקלווה נתכנסה בתנאים פיזיים קשים והעימותים בין הקרדינלים החריפו את הלחץ והאריכו את תהליך הבחירה. הבעיה העיקרית שניצבה בפני הקרדינלים הייתה המלחמה מול הקיסרות הרומית הקדושה. בעוד הקונקלווה מתדיינת היו בידי הקיסר שני קרדינלים שנישבו והופעתם נמנעה בעוד מספר קרדינלים - מתומכיו מטרפדים בחירה של קרדינל עוין לקיסר, קבוצה אחרת בראשות הקרדינל **סיניבלו די פיאשי** שעתיד להיבחר כאינוקנטיוס הרביעי דרשו לבחור קרדינל מחוג הנאמנים לגרגוריוס התשיעי שמובטח כי ימשיך בקו הנוקשה כנגד הקיסר והאימפריה. קבוצה שלישית שלא הייתה מתומכי הקיסר אך שאפה לשים קץ למלחמות האזרחים שקרעו את איטליה.

הוועידה "נכלאה" במבנה עתיק ומט ליפול - ארמון רומאי בשם Septizodium שמגגו הדולף חדרו שפכים שמקורם בהפרשות של החיילים ששמרו על חברי הוועידה.
לבסוף, לאחר חודשיים של ויכוחים, נבחר ג'ופרדו דה קסטיליון כמועמד של פשרה בו תמכו שבעה קרדינלים בלבד
הוא הוכתר ביום 25 באוקטובר 1241 והספיק להטיל חרם נידוי על הפוליטיקאי האיטלקי שכלא את ועידת הקונקלווה בארמון הרומאי. הוא נפטר, ככל הנראה כתוצאה ממחלה או חשיפה לתנאים הקשים במהלך חודשי ההתוועדות ביום 10 בנובמבר 1241.

מותו של סלסטינוס הרביעי החזיר את הגלגל לאחור, שוב היה על הקרדינלים לבחור במועמד לכס האפיפיור ולבחור במדיניות בכס הקדוש מול הקיסרות. רק ביום 25 ביוני 1243 הצליחו הקרדינלים לבחור ביורש שעלה לכס הקדוש כאינוקנטיוס הרביעי והתגלה כיריבו המר והאחרון של הקיסר פרידריך השני.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אפיפיורים איטלקים
קטגוריה:אנשי דת בימי הביניים
קטגוריה:הכס הקדוש: דיפלומטים
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-13
קטגוריה:נפטרים ב-1241
תיבת ההרחה

שמאל|250px
**תיבת ההרחה** (באנגלית: **Anatomical snuffbox**) היא כינוי אנטומי לאזור בחלק הגבי של שורש כף היד, סמוך לקו דמיוני הנמשך מהאגודל. תיבת ההרחה מכונה גם הגומץ החישורי (מלטינית: fossa radialis). שמו של האזור ניתן לו לפי המנהג להניח אבקת טבק הרחה בשקע של "תיבת ההרחה" ולשאוף אותו.

את "תיבת ההרחה" מגדירים מצידה הקדמי (במנח אנטומי, כף היד פונה קדימה) הגידים הצמודים של השריר פושט האגודל הקצר והשריר מצדיד האגודל הארוך ומצידה האחורי גיד השריר פושט האגודל הארוך. ברצפת התיבה נמצאות שתיים מעצמות שורש כף היד, עצם הסירה והעצם רבת הזוויות הגדולה. באנטומיה טופוגרפית קל לזהות את "תיבת ההרחה" בשורש כף היד לאחר יישור מלא של האגודל.

דרך "תיבת ההרחה" עוברים עורק החישור וענף העור הגבי של עצב החישור. הווריד האגודלי (vena cephalica) מתחיל את דרכו בתיבה.

שבר עצם הסירה, השבר הנפוץ ביותר בעצמות שורש כף היד, מתבטא בין היתר ברגישות בתיבת ההרחה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כפות ידיים
The Sinatra Family Wish You a Merry Christmas

**The Sinatra Family Wish You a Merry Christmas** הוא אלבום מאת הזמר האמריקאי פרנק סינטרה, זהו אלבום האולפן ה-52 של סינטרה וה-25 בחברת ההקלטות רפרייז רקורדס. האלבום יצא בשנת 1968.

האלבום המשפחתי מסמן בעיקר את סוף תקופת הראט פאק ואת התמקדותו המחודשת של סינטרה במשפחתו. גם המוזיקה אותה יצר סינטרה עברה שינוי מהותי.
המארגן נלסון רידל, הוציא מהתזמורת צליל חלק ועשיר וזאת בניגוד לעבודות קודמות שלו בהן שם דגש על מקצבי סווינג עשירים ומהירים. סינטרה עצמו שר סולו רק בשני שירים, בכל השאר השתתפו גם בני משפחתו שכללו את בנו פרנק הבן, ואת שתי בנותיו, ננסי (איתה כבר שיתף פעולה בשיר, "Somethin' Stupid") וטינה.

## משתתפים
* פרנק סינטרה - קולות
* פרנק סינטרה הבן - קולות
* ננסי סינטרה - קולות
* טינה סינטרה - קולות
* נלסון רידל - מארגן, מנצח
* דון קוסטה - מארגן, מנצח

## רשימת שירים
# I Wouldn't Trade Christmas
# It's Such a Lonely Time of Year
# Some Children See Him
# O Bambino
# The Bells of Christmas
# Whatever Happened to Christmas?
# Santa Claus Is Coming to Town
# Kids
# The Christmas Waltz
# The Twelve Days of Christmas

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי פרנק סינטרה
קטגוריה:אלבומי חג המולד
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת רפרייז רקורדס
אוולין וו

**ארתור אוולין סנט-ג'ון וו** (באנגלית: **Arthur Evelyn St. John Waugh** - נהגה **אִיוולין**; 28 באוקטובר 1903 – 10 באפריל 1966) היה סופר בריטי. וו חיבר מספר רומנים סאטיריים המאופיינים בהומור שחור, כגון Decline and Fall, Vile Bodies, "סקופ", "קומץ עפר" ו-"The Loved One" (שעובד לקולנוע בשם "אמריקה לאן?"). בין עבודותיו נמנו "בחזרה לבריידסהד" וטרילוגיית "חרב של כבוד", בהם התבטאה אמונתו הקתולית העזה. רבים מהרומנים של וו מתארים את האריסטוקרטיה הבריטית, עליה מתח ביקורת סאטירית ובמקביל גם נמשך אליה מאוד. בנוסף לכך הוא כתב גם סיפורים קצרים, שלוש ביוגרפיות ואת הכרך הראשון של האוטוביוגרפיה הבלתי גמורה שלו. ספרי המסעות שלו, יומניו ומכתביו הרבים פורסמו אף הם.

אחיו של וו, אלק, כתב רומנים פופולריים ובנו, אוברון, מבקר אמנות נודע. וו היה נשוי פעמיים והיה אב לשישה ילדים. רבים מחשיבים אותו כאחד מהסופרים  המשובחים בפרוזה הבריטית המודרנית.

## ספריו שתורגמו לעברית
* **קומץ עפר**; תורגם מאנגלית בידי וירה ישראלית; תל אביב: עם עובד, תשכ"ז 1967
* **[[בחזרה לבריידסהד|בחזרה לבריידסהד: חמדת ימים]]**; מאנגלית: נטליה ויזלטיר; ערך מאיר ויזלטיר; ירושלים: דומינו, 1982
* **חרב של כבוד: טרילוגיה**; מאנגלית: ג. אריוך; תל אביב: זמורה ביתן, תשמ"ז 1987
* **סקופ**; מאנגלית: דוד שחם, תל אביב: זמורה ביתן, תש"ן 1990

## קישורים חיצוניים

* אגודת אוולין וו
* אתר על אוולין וו שיצר דייוויד קליף
* 
* 
* 

קטגוריה:סופרים בריטים
קטגוריה:מחברי סיפורים קצרים
קטגוריה:סופרים להט"בים בריטים
קטגוריה:ביסקסואלים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1903
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1966
קטגוריה:מונצחים בשלט כחול של ארגון המורשת האנגלית
ארכיפלג וגה

**[[ארכיפלג]] וגה** (בנורווגית: **Vegaøyan**) בנורווגיה, כולל כ-6,500 איים בים הנורווגי שבצפון-מזרח האוקיינוס האטלנטי, מול חופי מחוז נורדלנד שבנורווגיה, מעט דרומית לחוג הארקטי. אלפי האיים, חלקם אינם אלא סלע חשוף, סובבים אי מרכזי, האי וגה, שמיושב בקביעות מאז תקופת האבן. בשל התרבות שהתפתחה בו עם השנים, הכריז אונסק"ו על הארכיפלג כולו כאתר מורשת עולמית בשנת 2004.

מקור שמו של האי וגה, שנתן את שמו לארכיפלג כולו, הוא במילה Veiga (או Vegø), שפירושה "נוזל" או "זורם".

## גאוגרפיה
שטחם הכולל של האיים כ-161 קמ"ר. האי וגה מרוחק כ-10 ק"מ מנורווגיה גופא. שטחו של השטח המוכרז כאתר מורשת עולמית כולל כ-69 קמ"ר, ועוד שטח ימי של 1,037 קמ"ר.

באיים שלושה הרים בעלי צורה משוננת, שניים מהם באי וגה, והשלישי באי סולה. גובהו של ההר הגבוה ביותר, גולווגספלט (Gullvågsfellet), הוא 737 מ' מעל פני הים. ההר היה חשוף גם בתקופת הקרח.

## עולם החי
הארכיפלג מהווה בית גידול ל-110 מיני עופות, ובהם אדריות שחורות-כיפה, קורמורנים, אווזים אפורים וברנטות לבנות לחיים. היונקים החיים בווגה כוללים, בין היתר, כלבי ים אפורים, נברני מים ולוטרות.

## היסטוריה
ממצאים ארכאולוגיים מעידים על נוכחות של דייגים בווגה במהלך התקופה המזוליתית. התיישבות הקבע החלה בכמה מהאיים בסביבות שנת 500, ובאי וגה עצמו בסביבות שנת 1000. האיים היו אז בבעלותם של בעלי אחוזות עשירים, ששלחו אליהם איכרים, שעסקו בליקוט פלומות של אדריות שחורות-כיפה. נקבותיהם של עופות אלה משילות את פלומת החזה שלהן לשם ריפוד הקנים, ובני האדם השתמשו בהן במשך השנים לשם מילוי כריות וריפוד כלי מיטה אחרים. עם הזמן התפתחו באיים גם דיג וציד כלבי ים.

מ-1560 ואילך, נדרשו כל הסחורות מצפון נורווגיה לעבור דרך ברגן, מה שיצר תלות של הדייגים המקומיים בסוחרים. בתקופה זו החלה דעיכה בפעילות באיים, שנבעה גם מהמלחמה הצפונית הגדולה ומגילויים של אזורי דיג חדשים בצפון אמריקה. לאחר סיום המלחמה (1720-1721) שבה האימפריה הרוסית לסחור עם נורדלנד, וענפי החקלאות והדיג התאוששו. ב-1813 בוטלו מגבלות הסחר, והתלות בברגן הסתיימה.

בסוף המאה ה-19 החל תהליך של הגירה שלילית, אם לנורווגיה גופא ואם לאמריקה. בשנות ה-50 החלה ממשלת נורווגיה לעודד הגירה זו באמצעות סגירת בתי ספר ושירותי תחבורה ימית באיים מחד גיסא, ותמריצים כלכליים למתיישבים ביבשה מאידך גיסא. חרף מאמצי השלטונות, נותרו באיים תושבים מעטים. בסוף המאה ה-20 החלו תושבים חדשים להגיע לאיים, הפעם בעידודה של הממשלה, אך מאזן ההגירה נותר שלילי.

נכון לשנת 2004, מתגוררים בארכיפלג 1,380 תושבים (לעומת 1,480 ב-1994). במהלך השנים רק 56 מהאיים היו מיושבים, בחלקם היה בית אחד בלבד.

## שימור
מאז 1905, 238 אתרים ארכאולוגיים ברחבי הארכיפלג מוגנים מכוח חוק המורשת ההיסטורית. לפי הערכות, מספר רב יותר של אתרים שטרם התגלו מצויים ברחבי הארכיפלג. ב-1978 הורחבה תחולתו של חוק המורשת ההיסטורית גם על כל המבנים שנבנו בין 1537 ל-1650. במינהל המורשת התרבותית של נורווגיה רשומים 711 מבנים שהוקמו עד 1900, אך 199 מהם הרוסים או לא שלמים.

בעקבות חקיקתו של חוק שמירת הטבע ב-1970, הוכרזו ברחבי הארכיפלג חמש שמורות טבע וארבע שמורות ציפורים, המשתרעות על פני כ-22% משטח האיים.

## גלריה


Neshrbr.jpg|נמל העיירה נס בעיר וגה
Vega-Eidem-Beach-Norway.jpg|חוף איידם בווגה
Vegaoyenb.jpg|בית בווגה
Sola.jpg|האי סולה
Vegaoyen.jpg|בתים בווגה
E-kaill.jpg|אדרית שחורת-כיפה
Vegaoyan.jpg



## קישורים חיצוניים

* אתר עיריית וגה 

קטגוריה:נורווגיה: איים
וגה
Cycles

**Cycles** הוא אלבום מאת הזמר האמריקני פרנק סינטרה. זהו אלבום האולפן ה-53 של סינטרה וה-26 היוצא בחברת ההקלטות רפרייז רקורדס. האלבום יצא בשנת 1968.
## הפקה
האלבום יצא לאור עשרה חודשים לאחר האלבום Francis A. & Edward K. היה זה פרק הזמן הארוך ביותר בו לא הוציא סינטרה אלבום בחברת ההקלטות שלו. וזאת אם לא לוקחים בחשבון את תרומתו לאלבום שירי חג המולד, The Sinatra Family Wish You a Merry Christmas, אותו הוציא עם משפחתו בחודש ספטמבר.

זהו האלבום העצמאי הראשון של סינטרה המבוסס על מקצבי הפופ והרוק. האלבום מתרכז בווריאציות מתוזמרות לשירי פופ/רוק מוכרים מסוף שנות ה-60. התזמורת מאורגנת כך שהגיטרות, הבאס ומערכות התופים מנגנים בעדינות ובצורה שאינה מתבלטת. סינטרה שר מבחר שירי רוק-פולק, כולל שיריהם של ג'וני מיטשל, "Both Sides Now", וגלן קמפבל, "By the Time I Get to Phoenix" ו-"Gentle on My Mind". סינטרה הגיב לשירים ולתזמור השקט בשירה שקטה גם כן, אך שלא כאלבומיו עם אנטוניו קרלוס ז'ובים, שניחנו בניואנסים שונים, כאן השקט נבע משירה מאופקת ועצורה.

## משתתפים
* פרנק סינטרה - קולות
* דון קוסטה - מארגן, מלחין
* בילי מיי - מנצח

## רשימת השירים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי פרנק סינטרה
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת רפרייז רקורדס
דניס ריצ'רדס

[ממוזער|ריצ'רדס בפרימיירית הסרט "[העולם אינו מספיק", 1999]]
** דניס ריצ'רדס** (באנגלית: **Denise Richards**; נולדה ב-17 בפברואר 1971) היא שחקנית ודוגמנית עבר אמריקאית. מוכרת בשל השתתפותה בסרטי הקולנוע "גברים בחלל" (1997), "משולש פראי" (1998), ובתור נערת בונד - כריסמס ג'ונס בסרט "העולם אינו מספיק" (1999).

## ביוגרפיה
ריצ'רדס נולדה בדוונרס גרוב, אילינוי שבארצות הברית, למשפחה נוצרית-קתולית ממוצא גרמני וצרפתי. היא גדלה גם בעיר הולדתה, וגם בכפר מוקנה, אילינוי.

כשהייתה בת 17 התגלתה בתחרות דוגמנות מקומית והחלה להופיע כדוגמנית במגזינים ובקטלוגים הגדולים והנחשבים ביותר בארצות הברית.

## קריירה
בגיל 19 ניגשה ריצ'רדס ללימודי משחק והופיעה, בין השאר, בסדרות "משפחה אוהבת", "בוורלי הילס 90210", "חברים", "נשואים פלוס" ו"סיינפלד".

את הקריירה הקולנועית שלה החלה בסרט "מת לצחוק" ב-1993, לצידו של השחקן צ'ארלי שין, לו נישאה מאוחר יותר, ולצד אחיו, אמיליו אסטבז.

ב-1997 קיבלה ריצ'רדס את תפקידה הגדול ביותר עד לאותה תקופה, תפקיד ראשי בסרט המדע בדיוני-מלחמתי "גברים בחלל" לצידם של קספר ואן דיין ודיינה מייר. שנה לאחר מכן שיחקה במותחן האירוטי "משולש פראי" לצידם של מאט דילון ונב קמפבל. את הפריצה הגדולה שלה בתור שחקנית השיגה כאשר בשנת 1999 שיחקה את נערת בונד בסרט "העולם אינו מספיק" לצידו של פירס ברוסנן. בדצמבר 2004, כשהייתה בגיל 33, הופיעה במגזין "פלייבוי" כחצי שנה לאחר שילדה.

בשנת 2012 שיחקה בדרמת הפשע "מדיאה בהגנת עדים" לצד טיילר פרי ובסרט הטלוויזיה הלגונה הכחולה: התעוררות.

בשנת 2019 החלה להופיע באופרת הסבון האמריקאית "היפים והאמיצים" (The Bold And The Beautiful) וגילמה את דמותה של שאנה פולטון.

## חיים אישיים
ב-26 בדצמבר 2001 ריצ'רדס התארסה לשחקן צ'רלי שין, וב-15 ביוני 2002 הם נישאו, באחוזתו של מפיק הטלוויזיה גארי דייוויד גולדברג. ב-9 במרץ 2004 נולדה בתם הראשונה. במרץ 2005 ריצ'רדס הגישה בקשה לגירושין משין. ב-1 ביוני 2005 נולדה בתם השנייה. ב-19 באפריל 2006, ריצ'רדס הגישה מסמכים משפטיים רשמיים המבקשים להתגרש משין לפי חוקי מדינת קליפורניה. הגירושין הושלמו ב-30 בנובמבר 2006. בעקבות דיווחים על אלימות, שין נדרש לשמור מרחק של כ-300 מטרים מאשתו לשעבר ובנותיהם, למעט במהלך ביקורים תחת פיקוח.

ביוני 2011, ריצ'רדס אימצה בת שלישית. ריצ'רדס אימצה אותה בלידה, לאחר תהליך אימוץ של שנתיים. לבת יש הפרעה כרומוזומלית נדירה, כרומוזום 8, המשפיעה על הדיבור שלה. ריצ'רדס למדה שפת הסימנים כדי לתקשר עם בתה.

במאי 2013, ריצ'רדס קיבלה משמורת זמנית על הבנים התאומים שנולדו במרץ 2009 לצ'רלי שין ולאשתו ברוק מולר, שהוצאו מביתם על ידי שירותי הרווחה עקב חששות כלפי שימוש בסמים מצד הוריהם.

בדצמבר 2017, ריצ'רדס החלה לצאת עם אהרון פייפרס. ב-8 בספטמבר 2018, ריצ'רדס ופייפרס נישאו במאליבו, קליפורניה. במאי 2019, ריצ'רדס הודיעה כי פייפרס מאמץ את בתה השלישית.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

* על תוכנית הריאליטי של ריצ'רדס, באתר E! Online
* איריס לקנר, אישית לוחצת עם דניס ריצ'רדס, iwomen.co.il  30/08/2009

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:דוגמניות אמריקאיות
קטגוריה:נערות בונד
קטגוריה:משתתפות עקרות בית אמיתיות
קטגוריה:מתחרי רוקדים עם כוכבים (ארצות הברית)
קטגוריה:זוכי פרס פטל הזהב: שחקנים
קטגוריה:אמריקאיות ממוצא גרמני
קטגוריה:אמריקאיות ממוצא צרפתי
קטגוריה:יוצרי תוכן דיגיטלי ב-OnlyFans
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1971
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1971
TacSat-3

**TacSat-3** הוא לוויין חישה מרחוק הפועל במסגרת תוכנית הלוויינים הטקטיים של ארצות הברית.

הלוויין מצויד במצלמה היפר ספקטראלית המכונה ארטמיס, ופרט להיותו מדגים טכנולוגי של לוויין ליישומים טקטיים ומערכתיים בתחום החישה מרחוק, הוא נועד לבחון גם מטע"ד ניסיוני בתחום התקשורת המיוחד למיקרו-לוויינים.

## קישורים חיצוניים

מידע על הלוויין מאתר מעבדת המחקר של חיל האוויר של ארצות הברית

קטגוריה:לוויינים אמריקאיים
TacSat-4

**TacSat-4** הוא לוויין חישה מרחוק הפועל במסגרת תוכנית הלוויינים הטקטיים של ארצות הברית. 

הלוויין מצויד מכ"ם SAR ליצירת הדמיות של כדור הארץ ביום, בלילה ובכל מזג אוויר. הלוויין מפותח על ידי מעבדת המחקר של חיל האוויר האמריקני, מעבדת המחקר של הצי האמריקני ואוניברסיטת ג'ונס הופקינס.

## קישורים חיצוניים

מאמר על תוכנית הלוויינות הטקטית ועל TacSat 4

קטגוריה:לוויינים אמריקאיים
היה או לא היה

"**היה או לא היה**" הוא סרט טלוויזיה ישראלי בבימוים של לינה צ'פלין וסלבה צ'פלין ששודר לראשונה בשנת 2003. הסרט מגולל את סיפור אהבתם של המשורר אלכסנדר פן ושחקנית תיאטרון הבימה חנה רובינא.

שם הסרט נלקח משורה ידועה בשירו של פן "רומאנס", הידוע גם בשם "היה או לא היה".
התסריטאית עדנה מזי"א כתבה בשנת 2008 מחזה באותו שם, שהועלה על בימת התיאטרון הקאמרי.

## עלילה
הסרט מתרחש בכמה בתי קפה בוהמיים של תל אביב של שנות ה-30. אלכסנדר פן – משורר כשרוני וצעיר, אנרכיסט ושתיין לא קטן פוגש שחקנית ידועה – חנה רובינא. היא בת למעלה מ-40 והוא עוד לא בן 30, אך זה לא מונע מהם להתאהב. מערכת היחסים הסוערת והטרגית שלהם הופכת לשיחת העיר.

## שחקנים

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי דרמה ישראליים
קטגוריה:זוכי פרס האקדמיה לטלוויזיה: תוכניות וסדרות
קטגוריה:תל אביב-יפו בקולנוע
קטגוריה:סרטי טלוויזיה ישראליים
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2003
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אלכסנדר פן
ויברפון

שמאל|ממוזער|250px|ויברפון
שמאל|ממוזער|250px|נגינת ויברפון ומרימבה. סרט מ-1940
ממוזער| ויברפון מודרני
**ויברפון** הוא כלי נגינה אקוסטי ממשפחת כלי ההקשה. הוא דומה לקסילופון ולמרימבה, אך בשונה מהם, קלידיו עשויים אלומיניום במקום עץ. מאחר שלמתכת משך הדהוד טבעי ארוך, כולל הוויברפון דוושה כשל פסנתר, המשמשת לעמעום הצליל ולקיצורו. תחת כל קליד מצוי צינור-תהודה (רֵזוֹנָטוֹר) מאלומיניום, ובו מניפה או דיסקית מתכת דקה. מנוע חשמלי מסובב את הדיסקיות בתוך צינורות התהודה ליצירת אפקט ויברטו. בשל תנודות אלו ("ויברציות", בלעז) נקרא הכלי "ויברפון".

לוויברפון מנעד של 3 אוקטבות (f-f3). קלידיו מסודרים בשתי שורות, במערך זהה לקלידי פסנתר. הנגינה מתבצעת על ידי 2 או 4 מקלות הקשה, בראשם כדור גומי מלופף בצמר. נגינה בארבעה מקלות מאפשרת ליצור אקורדים מורכבים. המצאת טכניקת הנגינה בארבעה מקלות מיוחסת לגארי ברטון, אך נגנים נוספים - כמו ליונל המפטון, בובי האצ'רסון, רד נורבו ולי הווארד סטיבנס - עשו בה שימוש לפניו. ניתן לנגן על הוויברפון גם באמצעות קשת.

הכלי הומצא בשנת 1921. בשנת 1927 שופר, ונרשם עליו פטנט על ידי הנרי שולטר. הכלי התחבב עד מהרה על נגני ג'אז, שמצאו בו תוספת רעננה למגוון הכלים בביג בנד. חלוץ הנגינה בו היה ליונל המפטון, שניגן בין היתר עם הזמר הפופולרי לואי ארמסטרונג, וכך הביא את הצליל הייחודי של הוויברפון לידיעת הציבור הרחב. ויברפוניסט חלוץ נוסף היה מילט ג'קסון, שהתאפיין בסגנון נגינה הרמוני ואיטי, והיה הראשון לנגן ויברפון במסגרת הרכבי בי בופ.

הוויברפון נפוץ בעיקר בסוגת הג'אז, אך מצוי גם במוזיקה קלאסית, כגון באופרה "לולו" מאת אלבן ברג, בקונצ'רטו למרימבה וויברפון מאת דריוס מיו, וביצירות מאת שטוקהאוזן, אוליבייה מסייאן, ווהן ויליאמס, בנג'מין בריטן, ליאונרד ברנשטיין ואחרים.

## לקריאה נוספת

* **The illustrated encyclopedia of musical instruments**, Könemann, 2000. . pp. 294-5.


## קישורים חיצוניים
* 

*
קטגוריה:כלי הקשה
מאוריציו גאלבאיו

**מאוריציו גאלבאיו** (באיטלקית: **Maurizio Galbaio**; בלטינית: **Mauricius Galba** - **מאוריקיוס גאלבה**; נפטר בשנת 787) היה השביעי מבין דוכסי ונציה. 

גאלבאיו כיהן כדוג'ה בין שנת 764 ועד מותו.

## קורות חיים
בתקופת עליית גאלבאיו לשלטון, נאבקו שתי סיעות זו בזו לקביעת עתידה של ונציה. הסיעה הפרו-לומברדית מחד, והסיעה הפרו-ביזנטינית מאידך. קודמיו של גאלבאיו היו פרו לומברדים. גאלבאיו בא ממשפחה פרו-ביזנטינית, והתנגד לתומכי עצמאותה של ונציה. 

גאלבאיו קיבל את התואר "היפאטוס" ו"מגיסטר מיליטום מקיסר האימפריה הביזנטית לאון הרביעי.

המלך הלומברדי דסידריוס, בתמיכת קרל הגדול תקף את מדינות האפיפיור ואת איסטריה, ואף שבה את בנו של הדוג'ה - ג'ובאני גאלבאיו. 

מאוריציו גאלביו פנה לאפיפיור, אשר שלח שגרירים לקרל הגדול והביא לשחרורו של ג'ובאני גאלבאיו. בעקבות שחרור בנו ניסה גאלבאיו להפוך את משרתו למשרה העוברת בירושה, ובשנת 778 מינה את בנו לתפקיד "משנה לדוג'ה" בהסכמת הקיסר הביזנטי.

במשך העשור הבא התפשטה ונציה באיי הלגונה, מאזור הריאלטו ועד קסטלו. גאלבאיו הקים על האי אוליוולו (כיום קסטלו) את כנסיית סרגיוס ובקוס הקדושים וכן את כנסיית סן פייטרו די קסטלו. 

לאחר מותו של מאוריציו גאלבאיו עלה לשלטון בנו ג'ובאני.

## קישורים חיצוניים

גאלבאיו, מאוריציו
קטגוריה:נפטרים ב-797