open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
טיסה 217 של אזרבייג'ן איירליינס

ממוזער|אנטונוב An140
**טיסה 217 של אזרבייג'ן איירליינס** הייתה טיסה של חברת הדגל של אזרבייג'ן, אזרבייג'ן איירליינס, שהייתה בדרכה מנמל התעופה הבינלאומי באקו-היידר אלייב שבבאקו, אזרבייג'ן, לנמל התעופה אקטאו שבאקטאו, קזחסטן. המטוס התרסק ב-23 בדצמבר 2005, סמוך לשעה 22:40, בים הכספי, כשעל סיפונו 18 נוסעים ו-5 אנשי צוות; כולם נהרגו כתוצאה מההתרסקות.

## תיאור המקרה
כ-5 דקות לאחר ההמראה מנמל התעופה הבינלאומי באקו-היידר אלייב דיווח צוות המטוס על כשל במערכות. הטיסה לקראת הים הכספי בשעת לילה ללא מחווני טיסה הקשתה על הצוות בהערכת נתוני הטיסה. בעוד הצוות ניסה להחזיר את המטוס לבאקו, התרסק המטוס על החוף של הים הכספי, מה שהביא למותם של 18 הנוסעים ו-5 אנשי הצוות.

## חקירת התאונה ותוצאותיה
חקירה שבוצעה על ידי יצרנית המטוס העלתה ששלושה גירוסקופים עצמאיים לא סיפקו מידע תקין לצוות בשלב מוקדם של הטיסה.

בעקבות התאונה, קרקעה אזרבייג'ן איירליינס את מטוסי אנטונוב An-140 הנותרים שלה וביטלה כל תוכנית עתידית לרכישת מטוס מתוצרת אוקראינית.

## קישורים חיצוניים

* 

אזרבייג'ן איירליינס, 0217
אזרבייג'ן איירליינס, 0217
קטגוריה:אזרבייג'ן: תעופה
קטגוריה:הים הכספי
קטגוריה:אנטונוב
אזרבייג'ן איירליינס, 0217
מקש רווח

שמאל|ממוזער|220px|מקש הרווח במקלדת
שמאל|ממוזער|220px|במקלדת אחרת
**מקש רווח** הוא מקש במקלדת שמשמש בעיקר ליצירת מרווח בין סימנים כתובים ומילים.
כדי ליצור מרווח בין שתי המילים כותבים מילה, לוחצים על מקש הרווח, וכותבים את המילה הבאה, ובמשחקי מחשב מקש הרווח משמש לקפיצה, בראיית סרטים המקש רווח משמש לעצירה והמשך הסרט. 

## מיקום
מקש הרווח ממוקם בחלק השמאלי של המקלדת ומצדדיו נמצאים שני מקשי "אלט" (Alt),

המקש עובד בחלק לכל האורך ולא רק באמצע.

## צורה
צורתו של מקש הרווח היא מעֵין מלבן צר וארוך של כ-10 ס"מ. 

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מקשים
ניקולאס נקולו

**ניקולאס אלכסיס ג'וליו נקולו נדובנה** (באנגלית: **Nicolas Alexis Julio Nkoulou Ndoubena**; נולד ב-27 במרץ 1990 ביאונדה שבקמרון) הוא כדורגלן קמרוני המשחק בעמדת הבלם בסקאריאספור מליגת המשנה הטורקית.

## קריירת מועדונים
נקולו החל לשחק כדורגל בקאג'י ספורטס אקדמי, אקדמיית כדורגל מהעיר דואלה שבקמרון.

בשנת 2007 חתם נקולו על חוזה ל-3 שנים במונקו הצרפתית. בעונתו הראשונה במועדון שיחק בקבוצת הנוער, ובחודש יולי 2008, בעת קדם העונה, הצטרף לסגל הבוגר וקיבל את חולצה מספר 3. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון ב-13 בספטמבר 2008 בניצחון של מונקו על לוריאן בתוצאה 0–2 והוחלף בדקה ה-65.

ב-29 ביוני 2011 עבר נקולו את הבדיקות הרפואיות במרסיי וחתם בה ל-4 שנים. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-14 באוגוסט 2011 במשחק ליגה נגד אוסר.

ב-29 ביוני 2016 חתם נקולו באולימפיק ליון לארבע שנים. ב-6 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בהפסד 1–4 לפריז סן-ז'רמן בסופר קאפ הצרפתי.

ב-5 באוגוסט 2017 הושאל נקולו לטורינו עד לסוף העונה.

## קריירה בינלאומית
נקולו נכלל בסגל נבחרת קמרון עד גיל 21 באולימפיאדת בייג'ינג. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת של קמרון ב-19 בנובמבר 2008 במשחק ידידות נגד נבחרת דרום אפריקה.

נכלל בסגל נבחרת קמרון לטורניר מונדיאל 2022.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים קמרונים
קטגוריה:בלמי כדורגל קמרונים
קטגוריה:יאונדה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מונקו
קטגוריה:כדורגלני אולימפיק מרסיי
קטגוריה:כדורגלני אולימפיק ליון
קטגוריה:כדורגלני טורינו
קטגוריה:כדורגלני ווטפורד
קטגוריה:כדורגלני אריס סלוניקי
קטגוריה:כדורגלני גזיאנטפ
קטגוריה:כדורגלני אמדספור
קטגוריה:כדורגלני נבחרת קמרון
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2010
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2010
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2014
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2015
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2017
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2022
קטגוריה:ספורטאים קמרונים בצרפת
קטגוריה:ספורטאים קמרונים באנגליה
קטגוריה:ספורטאים קמרונים ביוון
קטגוריה:ספורטאים קמרונים בטורקיה
קטגוריה:קמרונים שנולדו ב-1990
דבירה (אתר מקראי)

שמאל|ממוזער|150px|נחלות שבטי ישראל
**דְּבִרָה** (ייתכן גם: **דְּבִר**) כנראה היה אתר או יישוב מקראי בצפון מדבר יהודה, אשר נזכר פעם יחידה בתנ"ך, בתיאור גבולה הצפון מזרחי של נחלת שבט יהודה:

## שאלת משמעות המילה דְּבִרָה
יצוין שיש גם דעות אחרות באשר למשמעות המילה **דְּבִרָה** בפסוק זה, ולפיהן לא מדובר כלל בשם של יישוב, שכאמור אינו נזכר כלל מחוץ לפסוק אחד במקרא. נות וחוקרים אחרים סבורים שכיוון שהוראת המילה **דְּבִר** היא החלק האחורי במקום (כמו, למשל, בבית המקדש), הרי **דְּבִרָה** היא מילת יחס שהוראתה "מאחורי". במקרה כזה משמעות הפסוק תהיה שהגבול עלה מאחורי עמק אחור, ושלא מדובר כאן על שם עיר.

## אפשרות שימור השם הקדום בואדי א-דַבֶר
יש הרואים בשמו המקורי של נחל אוג התחתון, בין נבי מוסא לים המלח, **ואדי א-דַבֶר**, שימור של השם הקדום.

## לקריאה נוספת
* **אנציקלופדיה מקראית - אוצר הידיעות על המקרא ותקופתו**, הוצאת מוסד ביאליק, ירושלים, כרך ג', עמ' 590.
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובי המקרא
קטגוריה:נחלת שבט יהודה
מלבה לנדה

**מָלְבַה נוֹאֵבְנַה לָנְדַה** (ברוסית: **Ма́льва Но́евна Ла́нда**; 14 באוגוסט 1918 – 3 ביולי 2019) הייתה דיסידנטית סובייטית. היא הייתה בין מתנגדי המשטר הסובייטי, עד שבשנת 1980 נעצרה על ידי הק.ג.ב כחלק מניסיונות המשטר לדכא ארגוני זכויות אדם, החושפים הפרות של זכויות אלו. היא נשלחה לחמש שנות גלות באזור מבודד בברית המועצות.

## קורות חייה
מלבה (נואבנה) לנדה נולדה באודסה שבאוקראינה.
היא הייתה גאולוגית במקצועה, בוגרת המכון לחקר גאולוגי על שם סרגו אורדז'וניקידזה (כיום האוניברסיטה הלאומית של רוסיה לסיקור גאולוגי).

בשנת 1950 התמנתה לראש צוות המחקר והסיקור הגאולוגי בהרי קרטאו שבקזחסטן.

## פעילות בתקופת ברית המועצות
ראשית מאבקה של לנדה החל בשנת 1976 כאשר התבטאה נגד השלטון הסובייטי לאחר חתימת הסכמי הלסינקי שנה קודם לכן, בטענה שלא ניתן לסמוך על מערכת הממשל הסוציאליסטית הסובייטית, בכך שתכבד את זכויות האדם במלואן או בחלקן. 
היא נענתה להצעה להצטרף לארגון זכויות האדם קבוצת הלסינקי, ופעלה בו עד למעצרה בשנת 1980.
לאורך שנות פעילותה בארגון, פעלה רבות בתמיכה ביהודי ברית המועצות ובדרישתם לעלות לארץ  ישראל, ונחשבה לאחת מאסירי ציון.
לאחר שחרורה מן הכלא המשיכה בפעילותה למען שמירת זכויות האדם, ובפרט לאחר נפילת ברית המועצות.

## עלייה לארץ ישראל
ב-29 בדצמבר 2015 עלתה מלבה לישראל בגיל 97.

היא נפטרה ב-3 ביולי 2019. התגוררה עם בנה היחיד וכלתה בחיפה.

## קישורים חיצוניים
*

קטגוריה:מתנגדי משטר בברית המועצות
קטגוריה:עולות בשנות ה-2010
קטגוריה:עולים בשנות ה-2010
קטגוריה:ישראליות ילידות אוקראינה
קטגוריה:ישראלים ילידי אוקראינה
קטגוריה:ישראליות שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:ישראלים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:יהודיות שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:יהודים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1918
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1918
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2019
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2019
תקציר מנהלים

[ממוזער|תקציר מנהלים של דוח [הוועדה לחקר אירועי 11 בספטמבר]]
**תקציר מנהלים** או **תמצית מנהלים** הוא מסמך קצר או חלק ממסמך, הנוצר למטרות עסקיות, המסכם דוח, מספר דוחות, הצעה וכדומה, באופן שהקוראים יתוודעו במהירות לכמות מידע רבה מבלי לקרוא את כולו. תקציר מנהלים כולל לרוב הצהרה קצרה על אודות הבעיה או ההצעה המפורטות במסמך המלא, חומר רקע, ניתוח תמציתי ומסקנות עיקריות. הוא נועד להיות אמצעי עזר לקבלת החלטות על ידי מנהלים ומתואר כחלק החשוב ביותר בתוכנית העסקית.

תקציר מנהלים שונה מתקציר ("אבסטרקט"), אשר הוא קצר יותר, מכוון להציג סקירה נייטרלית ואינו מהווה גרסה דחוסה של המסמך המלא. תקצירים משמשים באופן נרחב במחקר אקדמי, בניגוד לתקצירי מנהלים אשר חסרי משמעות בהקשר זה. "תקציר הוא הצהרה סיכומית קצרה... הקורא יחליט על פיה אם לקרוא את המסמך המלא" בעוד "תקציר מנהלים, בשונה מתקציר, הוא מיניאטורה של המסמך, אשר ניתן לקרוא אותה במקום את המסמך המקורי."

## מבנה

לתקציר מנהלים יש מבנה מקובל, המודגש בספרי לימוד ובקורסי הכשרה. לתקציר מנהלים טיפוסי יהיו המאפיינים הבאים:
* אורכו יהיה 5–10 אחוזים מאורך המסמך המלא
* מנוסח בשפה ההולמת את קהל היעד
* פסקאות קצרות ותמציתיות
* יתחיל בתמצית
* יהיה ערוך באותו סדר כמו הדוח המקורי
* יכלול רק חומרים המצויים במסמך המקורי
* יכלול המלצות
* יספק נימוקים
* יכלול סיכום
* יהיה קריא בנפרד מהדוח המקורי
* לעיתים יסכם יותר ממסמך אחד

## ביקורת

סיכום פשטני של נושא מורכב עלול להוביל קובעי מדיניות להזניח סוגיות מהותיות. פרופ' אמנדה סינקלייר מאוניברסיטת מלבורן טוענת כי לעיתים קרובות זהו תהליך אקטיבי ולא פאסיבי. במחקרה שהתמקד בגלובליזציה היא מצאה כי על קובעי מדיניות מופעלים "לחצים לאמץ קריאה פשטנית של סוגיות מורכבות" ו"להתייחס באופן לא פוליטי ואחיד להבדלים מסוגים שונים". היא טוענת שהמחקר עוצב על פי כותרות מוגדרות מראש וגנריות. דוחות החוקרים היו אמורים להראות זהים. התיקנון של המחקר בוצע באמצעות כלים כגון תקצירי מנהלים. לחוקרים נאמר: "מנהלים קוראים רק תקצירים". גם קולין לייס, במאמר ב-Socialist Register, טוען כי תקצירי מנהלים משמשים להצגת טיעונים מונמכים: "במפתיע ישנן רק מעט התייחסויות שליליות לירידת המדרגה שחלה מאז 1980 באיכות מסמכי המדיניות הממשלתיים, שרמת טיעוניהם ונימוקיהם היא לעיתים קרובות מידי ביחס הפוך לאיכות ההצגה שלהם (בסגנון דוחות עסקיים, עם תקצירי מנהלים וגרפים מעוצבים)".

## ראו גם
* תוכנית עסקית

## הערות שוליים

קטגוריה:מנהל עסקים
קטגוריה:מסמכים
בית עמר

**בית עמר** היה יישוב יהודי קדום בהר חברון, הנזכר בשטר יהודי מימי מרד בר כוכבא שנתגלה באזור זיף שבמדבר יהודה.

בית עמר מצוין בתחילת השטר כמקום עריכת השטר, שמועדו הוא "שנת ארבע לחורבן בית ישראל". זאת, כאשר ההנחה היא שהמדובר בשנת 140 לספירה, 4 שנים לאחר דיכוי מרד בר כוכבא.

הצעת זיהוי ליישוב הקדום היא בחורבה בדרום הר חברון הקרויה **ח'רבת [[בית עמרה]]**, הממוקמת ממערב ליטא, כ-2 ק"מ צפונית מזרחית לעתניאל. זאת, הן בשל הדמיון בשם, והן בשל מיקומה של החורבה בדרום מערב הר חברון, לא הרחק מח'רבת ענב, המזוהה עם היישוב הקדום ענב, הנזכר אף הוא בשטר הקדום.

## לקריאה נוספת
* א' אשל, ח' אשל וע' ירדני, שטר משנת ארבע לחורבן בית ישראל, **קתדרה 132**, תמוז תשס"ט, עמ' 5-24.

קטגוריה:יהודה: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:הר חברון
קטגוריה:יישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופת בית שני
קטגוריה:יישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופת המשנה והתלמוד
קטגוריה:קצרמר ארכאולוגיה
היינץ ציגלר

גנרל **היינץ ציגלר** (בגרמנית: **Heinz Ziegler**; 19 במאי 1894 – 21 באוגוסט 1972) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
### קריירה מוקדמת
ציגלר נולד ב-19 במאי 1894 בדארקהמן, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1912 התגייס ציגלר לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הארטילריה ה-15 (פומרניה ה-2), ולחם בשורותיו במלחמת העולם הראשונה, וב-18 ביוני 1917 הועלה לדרגת אובר לויטננט. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, צלב האבירים של מסדר בית הוהנצולרן עם חרבות, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה נשאר ציגלר ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 במרץ 1925 הועלה ציגלר לדרגת האופטמן, ומונה לתפקיד מטה במשרד המלחמה בברלין. באביב 1926 מונה למפקד סוללה 6 ברגימנט הארטילריה ה-6 (הפרוסי), ובאביב 1927 הועבר בחזרה למשרד המלחמה בברלין. באביב 1931 מונה למפקד סוללה 2 ברגימנט הארטילריה ה-2 (הפרוסי), ובשנת 1933 הועלה לדרגת מיור. ב-1 ביוני 1935 הועלה ציגלר לדרגת אוברסט לויטננט, וב-1 בינואר 1938 הועלה לדרגת אוברסט. ב-10 בנובמבר 1938 מונה ציגלר למפקד רגימנט הארטילריה ה-98, ובקיץ 1939 מונה לראש מטה צבא העתודה.

### מלחמת העולם השנייה
עם פרוץ המלחמה היה ציגלר ראש מטה צבא העתודה, וב-15 בספטמבר 1939 מונה לראש מטה המחוז הצבאי ה-4. ב-1 בפברואר 1940 מונה ציגלר לראש מטה הקורפוס ה-42, ולחם עמו במערכה על צרפת, כחלק מהארמייה התשיעית, ולאחר מכן כחלק מהארמייה ה-16 במסגרת קבוצת ארמיות A. במהלך מבצע ברברוסה לחם ציגלר עם הקורפוס ה-42, כחלק מהארמייה התשיעית במסגרת קבוצת ארמיות מרכז, ולאחר מכן כחלק מהארמייה ה-18 במסגרת קבוצת ארמיות צפון. ב-9 בדצמבר 1941 מונה ציגלר לראש מטה של הארמייה ה-15, וב-1 בינואר 1942 הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-26 בינואר 1942 קיבל ציגלר את עיטור הצלב הגרמני בזהב, וב-1 באפריל 1942 מונה לתפקיד בכיר במפקדת כוחות השריון. ב-3 בדצמבר 1942 מונה ציגלר למפקד זמני של ארמיית הפאנצר החמישית באפריקה, עד הגעתו של גנרל הנס-יירגן פון ארנים ב-20 בפברואר 1943. בתחילת מרץ 1943 מונה ציגלר למפקד קבוצת קרב בקורפוס אפריקה, וב-16 באפריל 1943 קיבל את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-24 במאי 1943 מונה ציגלר למפקד הדיוויזיה ה-334, וב-20 באוקטובר 1943 מונה למפקד קורפוס הפאנצר ה-3, שהיה חלק מהארמייה השמינית במסגרת קבוצת ארמיות דרום. ב-25 בנובמבר 1943 פרש ציגלר מתפקידו, וב-1 בינואר 1944 הועלה לדרגת גנרל חיל התותחנים. ב-24 בפברואר 1944 מונה ציגלר לנציג מיוחד באיחוד הארגונים הכלכליים המזוינים, וב-24 באוקטובר 1944 מונה למפקד הארמייה ה-14. ב-22 בנובמבר 1944 פרש ציגלר מתפקידו והועבר לעתודת המילואים, ובסוף המלחמה נפל בשבי בעלות הברית.

### לאחר המלחמה
ציגלר שוחרר מהשבי בשנת 1947. לאחר שחרורו התגורר ציגלר בגטינגן, עד למותו ב-21 באוגוסט 1972.

## קישורים חיצוניים
* היינץ ציגלר באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים
קטגוריה:מפקדי ארמיות גרמניות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מפקדי גייסות גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:גרמנים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מעוטרי הצלב הגרמני בזהב
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1894
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1972
חסידן אפריקני

ממוזער|''Mycteria ibis''
ממוזער|זוג חסידות צהובות מקור (חסידן אפריקאי) בשמורת נגורנגורו בטנזניה
**חסידן אפריקני** או בשמו הנפוץ יותר **חסידן ורוד,** או באנגלית חסידה צהובת מקור Yellow-billed stork  (שם מדעי: *Mycteria ibis*) הוא מין של עוף טרופי בעל מקור ארוך, צהוב וכפוף. החסידנים חיים באזורי ביצות וסוואנות ברחבי אפריקה וייתכן שגם במדגסקר. למרות מראהו דמוי המגלן הוא שייך למשפחת החסידתיים.

## מאפיינים
אורכו של החסידן 90-105 ס"מ ומשקלם 1.9-2.3 ק"ג. הזכרים גדולים יותר מהנקבות. הוא עוף גדול יחסית ובעל נוצות לבנות וראש אדום עם מקור צהוב ומעוקל כמו מגל. הצוואר והרגליים ארוכים ודקים והחסידנים נמצאים רוב הזמן בתוך מים עומדים, שם הם מחפשים מזון והם אף ישנים שם, עם רגל אחת מורמת. החסידנים עפים במבנה של דאייה בלהקות, דבר העוזר להם לחסוך באנרגיות.

הם חיים בלהקות גדולות, אך לא קולניות ברחבי מספר ביצות ואגמים באפריקה מסנגל וסומליה בצפון עד לדרום אפריקה ואולי גם במדגסקר. החבורות רגועות יחסית ויש בהם זכרים ונקבות. עם זאת בעונת הרבייה פורצים עימותים בין הזכרים על נקבות. בהרבה מקרים הם נמצאים ליד עופות מים נוספים ביניהם פלמינגו, מגלן, כפן, טגואן, מנעלן, שקנאים ואנפות. הם נמצאים גם ליד עופות מים קטנים מהם כמו שחפים, קורמורנים ושלדגים ולפעמים מנסים לחטוף להם את מזונם.

הם עצמם ניזונים בשיטת חטיפת טרף קטן מתוך המים או פיתוי שלו וגם מנערים את מקורם במים רדודים מאוד ותופסים מה שנתפס בהם. המזון העיקרי הוא דגים קטנים עד לגודל 150 גרם. זמן הדיג העיקרי הוא התקופה החמה בה מתייבשים הרבה מקווי מים והמים נעשים רדודים ונגישים יותר לדיג וכן קשים יותר לשחייה עבור הדגים. בנוסף לדגים הם יאכלו צפרדעים, סרטנים, רכיכות, חרקים, זוחלים, גוזלים ויונקים קטנים.

הם עצמם נטרפים על ידי נמרים, ברדלסים, בבונים ותנינים. עם זאת בהרבה נהרות נראים חסידנים העומדים בסמוך לתנינים בלי פגע.

מצב השימור של המין הוא ללא חשש.
## קישורים חיצוניים

*

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:חסידתיים
קטגוריה:בוטסואנה: עופות
קטגוריה:נמיביה: עופות
קטגוריה:סומליה: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1766
קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: עופות
קטגוריה:טנזניה: עופות
קטגוריה:הרפובליקה המרכז-אפריקאית: עופות
קטגוריה:הרפובליקה של קונגו: עופות
קטגוריה:גבון: עופות
שרשוב

**שֶרֶשוב** (בבלארוסית: **Шарашоў** (שַרַשואו) או **Шарашо́ва** (שַרַשובה); בפולנית: **Szereszów**; ברוסית: **Шерешёво** (שֶרֶשיובו); ביידיש: **שערשעוו**) היא עיירה במחוז ברסט שבמערב בלארוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה. נכון לשנת 2023 מתגוררים בעיירה 1,514 תושבים.

## תולדות היישוב
שרשוב נזכרת לראשונה בשנת 1380 כיישוב מלכותי, אשר הוענקו לו בהמשך זכויות מגדבורג. בשל מיקומה על נתיב מסחר מסורתי, התפתחה כלכלתה. מהמאה ה-18 הייתה העיירה בבעלות משפחות אצולה.

בשנת 1921, בהתאם להסכם ריגה, נכללה העיירה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.

## יהודי שרשוב
ממוזער|בית הכנסת המקומי ב-1910.
התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא משנת 1583. בשנת 1897 נמנו בעיירה 2,553 יהודים. בשנת 1915, במהלך מלחמת העולם הראשונה, פינו הרוסים את יהודי היישוב ממנו, ואלו שבו אליו לאחר שוך הקרבות, ומצאו את בתיהם שרופים. עם כיבוש העיירה בידי הגרמנים, התעמרו אלו ביהודיה, וכך גם החיילים הפולנים שהגיעו אליה בשנת 1919.

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה 1,341 יהודים, מתוך 3,310 תושבים, ופעלו בה בית ספר עברי ותנועות נוער ציוניות. פעילות זו נאסרה עם כיבוש האזור בידי הסובייטים בספטמבר 1939.

### בשואה
ב-24 ביוני 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכנסו הגרמנים לעיירה, ולמחרת ביצעו שוד המוני ביהודיה, תוך הוצאה פומבית להורג של 14 יהודים. בהמשך, הוטלו על הקהילה בעיירה תשלומי כופר, תוך לקיחת בני ערובה, ורצח כמה מהיהודים. בד בבד, נלקחו יהודי העיירה לעבודות כפייה מפרכות, בהן כ-40 עד 50 מהם מתו מהתעללות שומריהם.

ב-25 בספטמבר 1941 נצטוו כל הגברים היהודים מהעיירה להתייצב בכיכר השוק בה. כ-350 גברים שהתייצבו נלקחו בשלשלאות אל מחוץ לעיירה, והוצעדו לאנטופול, תוך ירי בעשרות מהם בדרך. יתר יהודי העיירה גורשו בהמשך ליישובי הסביבה, ובין היתר לחומסק, שכבר התרוקנה מיהודיה. מיהודי העיירה שרדו את השואה בודדים.

## קישורים חיצוניים

* שרשוב באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 

קטגוריה:מחוז ברסט: יישובים
קטגוריה:שואת יהודי בלארוס
חסידה אבדימית

**חֲסִידָה אַבְּדִימִית** או **חֲסִידָה חָבָּשִׁית** (שם מדעי: *Ciconia abdimii*) היא מין של חסידה החיה בביצות ואגמים ביבשת אפריקה. היא קרובתה של החסידה הלבנה החולפת בישראל.

## מאפיינים
לחסידה זו רגליים אפורות, גוף שחור, מקור אפור עם ראש כחול וצוואר לבן. זו החסידה הקטנה ביותר בסוגה ואורכה עד 73 ס"מ ומשקלה עד 1 ק"ג. הזכרים גדולים מעט מהנקבות.

היא חיה במזרח אפריקה מאתיופיה עד דרום אפריקה. היא ניזונה בעיקר מחרקים כמו ארבה או זחלים, אך גם מדוחיים, סרטנים, זוחלים ויונקים קטנים.

תפוצתה נרחבת ומצב השימור שלה הוא ללא חשש. 

החסידה נחשבת לעוף קדוש בקרב כמה שבטים אפריקניים, המאמינים שהיא מביאה מזל וברכה.

## קישורים חיצוניים

* חסידה אבדימית בbirdlife

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1823
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי מרטין ליכטנשטיין
קטגוריה:חסידתיים
קטגוריה:דרום אפריקה: עופות

קטגוריה:אתיופיה: עופות
ענפי מסב הלב

**עַנְפֵי מֵסַב הַלֵּב** (TA: rami pericardiaci) הם ענפים עורקיים המסתעפים מאבי העורקים החזי ומספקים דם למסב הלב (פריקרד). הענפים, שאינם מסודרים בזוגות ומספרם מועט, יוצאים לפנים ומתפצלים לענפים קטנים המספקים את חלקו האחורי של מסב הלב.

## ראו גם
* ענפי הסמפונות (עורקים)
* ענפי הוושט (עורקים)

קטגוריה:עורקי בית החזה
תנין צר-חרטום מערב-אפריקני

**תנין צר-חרטום מערב-אפריקני** (שם מדעי: *Mecistops cataphractus*; בעבר: *Crocodylus cataphractus*) הוא מין של תנין מהסוג תנין צר-חרטום החי בנהרות מערב אפריקה.

בעבר מין זה היה שייך לסוג תנין אך מחקר מ-2018 סיווג אותו מחדש תחת הסוג *Mecistops* לצד המין תנין צר-חרטום מרכז-אפריקני, אשר בעבר היה כלול במין זה.
## מאפיינים
תניני מים מתוקים אלה הם תנינים הקטנים מתנין היאור הנפוץ יותר ברחבי אפריקה, אך גדולים יחסית לסוגם. הם מגיעים לאורך 3–4 מטרים ולמשקל של 125–235 ק"ג, כשמשקלם המקסימלי הוא 325 ק"ג. החרטום שלהם צר ועוזר להם לצוד דגים בתוך המים. צבעם הכללי הוא ירוק-זית וכהה בכמה חלקים וכן יש להם עור קשקשי משוריין. התנין צר-החרטום הוא אחד מ-4 התנינים החיים באפריקה יחד עם תנין היאור, תנין מערב-אפריקני ותנין גמדי, החי באותו אזור.

דגים, סרטנים ודו-חיים מהווים את תזונתו עיקרית, אם כי לעיתים יצוד גם עופות, קוף, אנטילופה, או חזיר יבלות.

התנינים יחידאים, למעט בתקופת הרבייה, אז הם מתאספים בקבוצות ומחפשים נקבות. הנקבות בונות קן מעשבים ומטילות בפנים כ-16 ביצים בממוצע.

## תפוצה
תפוצתו של התנין במערב אפריקה, במדינות: הרפובליקה של קונגו, סנגל, גינאה, חוף השנהב, קמרון, גבון, ניגריה, גאנה, בנין, צפון אנגולה ודרום צ'אד.

הוא נפוץ באגמים, ביצות ונהרות אטיים אשר מאפשרים לו מחסה בהתגנבות לטרפו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:תניניים
קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: זוחלים
קטגוריה:מגה-פאונה של אפריקה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ז'ורז' קיווייה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1825
תנין מערב-אפריקני

ממוזער|תנין ליד מים ירוקים
[ממוזער|220px|פסל של אל התנין [סבכ בקבר מצרי]]
**תנין מערב-אפריקני** (שם מדעי: *Crocodylus suchus*; קרוי גם **תנין המדבר**) הוא מין בסוג תנין שהוגדר על ידי אטיין ז'ופרואה סנט-אילר כמין נפרד מהמין תנין היאור (*C. niloticus*). המחקר שלו לא התקבל על מרבית החוקרים עד לעת האחרונה, בה נבדקו קבוצת גולגולות של תנינים וחידשו את קיום המין הנפרד.
## מאפיינים
לתנין זה ישנה לסת מעוגלת מעט יותר מתנין היאור והוא גם כהה יותר בהרבה מקרים. במספר מקומות תנינים אלה יכולים לעמוד בפני יובש ואקלים צחיח על ידי הסתתרות במערות או מתחת לאדמה ותרדמה עד לרדת הגשמים. בשל נוהג זה הם קרויים תניני המדבר, אף שאינם נמצאים בסביבות מדבר אמיתי. הם קטנים יותר מתניני היאור וגם פחות תוקפניים מהם.

מאחר שמין זה פוצל מתנין היאור רק ב-2015 יש לבצע סקרי אוכלוסיות בטבע כדי לקבוע מהו גודלו הממוצע ולהעריך את גודלו המרבי. לפי הביולוג קולין סטיבנסון, בהסתמך על דיווחים מאוכלוסיות במערב אפריקה שנחשבו בעבר לתניני יאור, אורכו המרבי של זכר בוגר הוא כ- ושל נקבה בוגרת . לפי הערכות אחרות, אורכו הממוצע הוא כ-.

הם חיים באפריקה שמדרום לסהרה במדינות: מאורטניה, בנין, ניגריה, ניז'ר, קמרון, צ'אד, הרפובליקה המרכז אפריקנית, גינאה המשוונית, סנגל, מאלי, גינאה, גמביה, בורקינה פאסו, גאנה, גבון, טוגו, חוף השנהב, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, הרפובליקה של קונגו ואוגנדה.

תניני המדבר נחשבו לקדושים בתרבות המצרית הקדומה והאל המצרי סבכ תואר כבעל פני תנין ותואר כעוזר לפוריות, לחוזק ולעוצמה הצבאית וקברי מלכים עוטרו בראשי תנינים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1807
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אטיין ז'ופרואה סנט-אילר
קטגוריה:תניניים
קטגוריה:מגה-פאונה של אפריקה
קטגוריה:מאלי: זוחלים
קטגוריה:צ'אד: זוחלים
קטגוריה:אתיופיה: זוחלים
קטגוריה:הרפובליקה המרכז-אפריקאית: זוחלים
קטגוריה:הרפובליקה של קונגו: זוחלים
קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: זוחלים
קטגוריה:פאונת מים מתוקים בצפון אפריקה
הארמייה הראשונה (הונגריה)

**הארמייה הראשונה של הונגריה** (בהונגרית: **1. magyar hadsereg**) הייתה ארמיית שדה של צבא הונגריה, שלחמה בחזית המזרחית בתקופת מלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
ממלכת הונגריה, בהנהגת העוצר מיקלוש הורטי, שיתפה פעולה עם מדינות הציר במהלך מלחמת העולם השנייה, והכריזה מלחמה על בעלות הברית. ב-1 במרץ 1940, המטה הכללי של צבא הונגריה הורה על הקמת שלוש ארמיות שיילחמו לצד מדינות הציר. כל שלוש הארמיות ההונגריות השתתפו בלחימה בחזית המזרחית נגד הצבא האדום. אולם בניגוד לארמייה השלישית שלקחה חלק בפלישה ליוגוסלביה בשנת 1941, והארמייה השנייה שלקחה חלק פעיל בקרב סטלינגרד (1942), הארמייה ההונגרית הראשונה לא הייתה פעילה במיוחד בשנים הראשונות של המלחמה, ולקחה חלק במספר פעולות קטנות באזור גליציה והקרפטים.

בשנת 1940, הוצבה הארמייה הראשונה כחיל כיבוש בטרנסילבניה, שנלקחה מרומניה והוענקה להונגריה במסגרת תכתיב וינה. ב-4 באפריל 1944, נשלחה הארמייה לחזית המזרחית במטרה לחזק את קבוצת ארמיות צפון אוקראינה. מ-13 ביולי עד 29 ביולי לחמה נגד הצבא האדום במסגרת מבצע לבוב-סנדומייז'. היא סופחה בפועל לארמיית הפאנצר הראשונה, והמשיכה לנהל קרבות מגננה נגד הצבא האדום. בספטמבר 1944 חצו הרוסים את גבולה של הונגריה. ב-15 באוקטובר 1944 ניסה העוצר הורטי להכריז על שביתת נשק עם ברית המועצות. ניסיון זה הגדיש את הסאה אצל הגרמנים. הורטי נעצר ונשלח לגרמניה, ועל הונגריה השליטו הגרמנים את פרנץ סלשי מנהיג המפלגה הפשיסטית צלב החץ. בהמשך נכבשה הונגריה כולה בידי הצבא האדום, אולם הכוחות ההונגריים המשיכו להילחם לצד הגרמנים. הארמייה נכנעה רק עם כניעת גרמניה הנאצית ב-8 במאי 1945.

## מפקדים
מפקדי הארמייה
* לוטננט גנרל וילמוש נאגיבצון (1 במרץ 1940 - 1 בפברואר 1941)
* לוטננט גנרל סטפן שוויצר (1 בפברואר 1941 - 1 באוגוסט 1942)
* לוטננט גנרל סטפן נאדאי (1 באוגוסט 1942 - 1 באפריל 1944)
* לוטננט גנרל גזה לקאטוש (1 באפריל 1944 - 15 במרץ 1944)
* לוטננט גנרל קרולי באראגפי (15 במרץ 1944 - 1 באוגוסט 1944)
* לוטננט גנרל בלה מיקלוש (1 באוגוסט 1944 - 16 באוקטובר 1944)
* לוטננט גנרל דזסו לסלו (16 באוקטובר 1944 - 8 במאי 1945)

## קישורים חיצוניים
* הארמייה הראשונה באתר Axis History 
* מאמר על פעולותיה של הארמייה הראשונה בגליציה וההרים הקרפטים 
* זכרונותיו של חייל שלחם במסגרת הארמייה 
* כוחות הציר ההונגריים במלחמת העולם השנייה באתר Feldgrau.com 

## הערות שוליים

קטגוריה:זירת מזרח אירופה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:הונגריה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:הונגריה: היסטוריה צבאית
קטגוריה:צבא הונגריה
שיכור העיירה

שמאל|ממוזער|250px|לקוחותיו הנהנתנים של בית מרזח, מתוך מחזה מהמאה ה-19.
**שיכור העיירה** היא דמות סטריאוטיפית, כמעט תמיד גברית, של אדם שהוא שיכור לעיתים קרובות הרבה יותר מאשר שהוא מפוכח.

בדרך כלל, שיכור העיירה שוכן בעיר קטנה מספיק, על מנת שהוא ייחשב כאלכוהוליסט הבולט היחיד, שכן בערים גדולות עשויים להיות יותר מ"שיכור עיירה" אחד. ככל הנראה, מקורו של מונח זה הוא מסביבות המאה ה-17, ועל פי הסטריאוטיפ, כאשר העיר גדלה והופכת לגדולה מספיק כדי להכיל מסה קריטית של שיכורים, האזור שבו הם מתכנסים נודע כ-*Skid Row* (שכונת מצוקה).

## שימושים בדיוניים
בספרות בדיונית, הדמות השיכורה העיירה משרתת מספר פונקציות.

* שיכור העיר עשוי לשמש בתור דוגמה מוסרית בלבד, המייצגת את "הרעות החולות" של השכרות. הצגת הדמות באופן כזה מזוהה עם התמיכה בחוקי היובש, והגיעה לשיאה בתחילת המאה העשרים. המחזה "*Ten Nights in a Barroom*" מתאר את נפילתו הבלתי נמנעת לשכרות של אדם שהעז לקחת לידיו "כוס קטלנית של בירה" - "*The Fatal Glass of Beer*" - שמה של דרמה נוספת ברוח דומה מאותה התקופה. שיכור העיירה המופיע ב-"*Our Town*" של תורנטון ויילדר הוא אולי הדוגמה השכיחה ביותר של גרסה זו של הדמות. פאפ פין, מתוך "הרפתקאותיו של האקלברי פין", הוא עוד דוגמה מפורסמת. בסיפורת מודרנית יותר, אשר נוטה לשקף את ההשפעות העכשוויות של "תנועת הפיכחון", שיכור העיירה עשוי להתפכח, לשנות את חייו ולצאת לדרך חדשה. 
* שיכור העיר מגלם את התפקיד של השוטה, כמקור לאתנחתא קומית. אוטיס מהמופע של אנדי גריפית' הוא סוג כזה של שיכור העיר, כמו גם הדמות של בובי זינגר בסדרת רשת The CW "על טבעי", וכמו הדמויות הרבות הפוקדות את "הטברנה של מו" מהסדרה "משפחת סימפסון", כגון בארני גאמפל. במקבת' של ויליאם שייקספיר, שומר הסף המופיע במערכה שנייה, תמונה 3, הוא גם סוג של דמות אתנחתא קומית שיכורה, שמשמש על מנת להאיר באופן זמני את האווירה העגומה של המחזה, מייד אחרי רצח המלך.
* וברוח דומה, שיכור העיר עשוי לשמש דמות של ליצן, מעין וריאציה קומית של דמות הזקן החכם. הוא עלול לשבש מפגשים ציבוריים, בין אם עבור אפקט קומי, או על ידי פליטת משפטים בצורה עילגת וקומית, אשר בדיעבד יתגלו להיות חכמים ונכונים. אבטיפוס אחד עבור גרסה זו של שיכור העיר מסופקת על ידי ג'ון פלסטף של שייקספיר, אשר מופיע בשני חלקי "הנרי הרביעי" ובנשות וינדזור העליזות. דוגמה אחרת של השיכור מופיעה בסרט הקולנוע "טים אמריקה: משטרת העולם", כאשר פטפוטיו של השיכור משמשים השראה לגיבור לצאת ולהציל את העולם.
* בפרק "*Peter's Two Dads*" של "איש משפחה", פיטר מתאכזב, בתחילה, כשהוא מגלה כי אביו הביולוגי, מיקי מק'פיניגן, הוא שיכור העיירה. מאוחר יותר, פיטר מגלה כי להיות שיכור העיירה הוא תואר של כבוד בעיירתו של אביו.
* בסדרת הטלוויזיה "עד עצם היום הזה", הגמד גראמפי הופך לשיכור העיירה לירוי.

## ראו גם
* אקדוחן
* זונה בעלת לב זהב

## הערות שוליים

קטגוריה:תרבות שתיית אלכוהול
קטגוריה:ארכיטיפים
קטגוריה:שכרות
צב קרינתי

220px|ימין|ממוזער|צב קרינתי צעיר במדגסקר
**צב קרינתי** או **צָב חִשּׁוּרִי** (שם מדעי: *Astrochelys radiata*) הוא מין של צב גדול החי בדרומה ובמערבה של מדגסקר וכן באיים ראוניון ומאוריציוס. המין בסכנת הכחדה עקב הרס בית גידולם וציד לא חוקי. קרוב משפחתו היחיד והמצוי בסכנת הכחדה כמותו הוא צב אנגונוקה (*Astrochelys yniphora*).
## מאפיינים
צב קרינתי מגיע לאורך 41 ס"מ ולמשקל של עד 16 ק"ג. צב זה הוא בעל שריון יפה ומוקשת כלפי מעלה והגבשושיות בו צהובות על רקע חום-אפור מבריק. הגוף עצמו כתום. לצידי השריון משורטטים קווקווים דקים בצבע צהוב היוצרים צורת משולשים והראש עצמו קטן ושחור ובעל צוואר קצר. לצבים הזכרים הזנבות גדולים יותר, אך מלבד זאת אין הרבה הבדלים בין המינים.

זהו צב החי באזורים מיוערים טרופיים במדגסקר והוא ניזון בעיקר מעלי קקטוסים, בייחוד מהסוג Opuntia. כמעט 90% מתזונתם מבוסס על עשבים קרקעיים ונוסף הם יאכלו פירות, עלים וצמחים סוקולנטיים. הם רועים את סביבתם ומעדיפים צמחייה צעירה ועשירת חלבונים על צמחייה מבוגרת.

הצבים הללו כמעט נכחדו עקב פגיעה ביערות הקקטוס המדגסקריים וכן עקב ציד לא חוקי וגידול כחיות מחמד. נחשב למין מוגן במדגסקר, אך הממשל אינו מצליח לעצור את המסחר הלא חוקי בשריונותיהם ובצבים למטרת מחמד.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ורג' שו
קטגוריה:צבים יבשתיים
קטגוריה:מדגסקר: בעלי חיים אנדמיים
קטגוריה:מדגסקר: זוחלים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1802
טיסה 56 של אזרבייג'ן איירליינס

**טיסה 56 של אזרבייג'ן איירליינס** הייתה טיסה של חברת הדגל של אזרבייג'ן, אזרבייג'ן איירליינס, שהייתה בדרכה מנמל התעופה הבינלאומי נחיצ'יבאן שבנחיצ'יבאן, אזרבייג'ן, לנמל התעופה הבינלאומי באקו-היידר אלייב שבבאקו, אזרבייג'ן. המטוס התרסק ב-5 בדצמבר 1995, סמוך לשעה 17:52, סמוך לנחיצ'יבאן, כשעל סיפונו 76 נוסעים ו-6 אנשי צוות. 52 מהם נהרגו כתוצאה מההתרסקות.

## תיאור המקרה
המטוס המריא מנמל התעופה הבינלאומי נחיצ'יבאן סמוך לשעה 17:52. בגובה של 60 מטרים ובמהירות אווירית של 317 קמ"ש כשל מנוע מספר 1, המנוע השמאלי של המטוס. טייס המשנה סרגיי קולייב, אשר היה ליד ההגאים, הגיב על ידי גלגול המטוס לצד שמאל, אך 5 שניות לאחר מכן מהנדס הטיסה אלכסנדר סוקולוב הודיע, באופן שגוי, כי מנוע מספר 2, המנוע הימני של המטוס, הוא שכשל. הקברניט אדוארד חסנוב השתלט על המטוס, אך בשל גלגול המטוס לצד שמאל על ידי טייס המשנה, לא היה לקברניט את המידע הדרוש כדי להבחין כי מנוע מספר 1 הוא שכשל. המטוס המשיך לטפס והקברניט ביקש לכבות את מנוע מספר 2. מהנדס הטיסה כיבה את מנוע מספר 2 ושם לב כי כוחו של המנוע הפועל יורד ועל-כן ניסה להחזיר אותו לפעולה, אך גם מנוע זה כשל. 8 שניות לאחר מכן דיווח מהנדס הטיסה כי שני המנועים כשלו. בשלב זה המטוס הגיע לגובה של 197 מטרים ומהירותו פחתה למהירות של 290 קמ"ש. הקברניט החליט לבצע נחיתת חירום, אך התקרב לבניין דירות וביצע פנייה חדה ימינה כדי להימנע מכך. המטוס התרסק בשדה בנטייה של 37 מעלות ימינה ובמהירות צלילה של 10 מטר לשנייה. 30 אנשים שרדו את ההתרסקות (26 נוסעים ו-4 אנשי צוות).

## חקירת התאונה
ועדת התעופה הבין-מדינתית, יצרנית המטוס, יצרנית המנוע והמשרד לביטחון לאומי של אזרבייג'ן ביצעו חקירה משותפת. אזרבייג'ן איירליינס טענה שחלקים רזרביים פגומים גרמו להתרסקות. ועדת החקירה המשותפת העלתה שרטיטות גרמו לאומים במנוע להשתחרר וליפול, מה שגרם לטורבינות במנוע לזוז ולהינזק. כתוצאה מכך התרסק המטוס. עם זאת, טען סגן יו"ר אזרבייג'ן איירליינס, נזים ג'באדוב, שהשימוש בחלקים פגומים עבור תיקונים הותר על ידי יצרנית המנוע, החברה הרוסית פרם מוטורס.

## קישורים חיצוניים
* 

אזרבייג'ן איירליינס
קטגוריה:תקריות ואסונות תעופה ב-1995
קטגוריה:אזרבייג'ן: היסטוריה
קטגוריה:אזרבייג'ן: תעופה
קטגוריה:אירופה: תקריות ואסונות תעופה
ארמיית מזרח פרוסיה

**ארמיית מזרח פרוסיה** (בגרמנית: **Armee Ostpreußen**) הייתה ארמייה קצרת ימים של הוורמאכט, שלחמה לקראת סוף מלחמת העולם השנייה.
## היסטוריה
ארמיית מזרח פרוסיה הוקמה ב-7 באפריל 1945 בפיקוד דיטריך פון זאוקן, על בסיס הארמייה השנייה. ארמיית מזרח פרוסיה איגדה תחתיה את שרידי כל הכוחות הגרמניים במזרח ומערב פרוסיה, ולחמה נגד הצבא האדום באזור גדיניה. הארמייה כותרה במפרץ דנציג, ונכנעה לכוחות הסובייטיים ב-8 במאי 1945, עם סיום המלחמה.
## קישורים חיצוניים
* ארמיית מזרח פרוסיה באתר Axis History 
* ארמיית מזרח פרוסיה באתר lexikon-der-wehrmacht 
## הערות שוליים

מזרח פרוסיה
מזרח פרוסיה
הלגיון הראשון מינרוויה

**הלגיון הראשון מינרוויה** (בלטינית: **Legio I Minervia**) היה לגיון רומאי, אשר הוקם בשנת 82 בידי הקיסר דומיטיאנוס. השם "מינרוויה", מעיד על כך שהלגיון הוקדש לאלה מינרווה. הלגיון הוצב באזור גרמניה של ימינו, ופורק או הושמד בתאריך לא ידוע.

## היסטוריה
הלגיון הוקם בשנת 82, בידי הקיסר דומיטיאנוס. הקיסר הציב את הלגיון בעיר בון, באזור גרמניה של ימינו, משום שבאותה שנה תכנן לצאת למסע מלחמה גדול נגד השבטים הגרמאניים. ייתכן גם שזו הסיבה לכך שבאותה שנה הועבר הלגיון העשרים רפקס מהעיר בון אל מוגונטיקום. שמו המלה של הלגיון היה ככל הנראה "הלגיון הראשון פלביה מינרוויה". פלביה על שם דומיטיאנוס ששמו הפרטי היה פלביוס, ומינרוויה על שם האלה מינרווה שהייתה האלה החביבה על בני משפחתו של דומיטיאנוס. על פי מטבעות מאותה תקופה ניתן ללמוד כי סמל הלגיון היה ככל הנראה מזל גדי שסימל את מינרווה.

בשנת 89, התמרד מושל גרמניה עילית לוקיוס אנטוניוס סטורנינוס התמרד. הלגיונות בגרמניה תחתית הוזעקו במהירות כדי להביס אותו. הכוח כלל את הלגיון הראשון מינרוויה, וכן את הלגיון השישי ויקטריקס, הלגיון העשירי גמינה והלגיון העשרים ושתיים פרימגיניה. הם הביסו את סטורנינוס בקרבת מוגונטיקום, וכאות תודה העניק דומיטיאנוס לכל אחד מהלגיונות את התואר "פיא פידליס דומיטיאנה" (Pia Fidelis Domitiana) שמשמעותו "נאמן, ונאמן לדומיטיאנוס". בשנת 96 מת דומיטיאנוס, ועל כן הוסרו מהלגיון התוארים "פלביה" ו"דומיטיאנה", והלגיון נקרא מעתה: "הלגיון הראשון מינרוויה פיא פידליס".

הלגיון הראשון מינרוויה לקח חלק במסעות המלחמה של הקיסר טראיאנוס בדאקיה בין השנים 101-106. חלקו של הלגיון במסעות אלו הונצח בין היתר בעמוד טראיאנוס, שבו נראה גם סמל הלגיון. למשך תקופה מסוימת היה הלגיון תחת פיקודו של הקיסר לעתיד אדריאנוס. לאחר כניעת דאקיה, הוחזר הלגיון לגרמניה. פעילות הלגיון בשנים שלאחר מכן מעורפלת מעט, בעמוד מרקוס אורליוס מצוין שהוא לקח חלק במסעות המלחמה של מרקוס אורליוס נגד המרקומנים (בין השנים: 165-175 ו-178-180). כמו כן תת-יחידות של הלגיון לקחו חלק בקמפיין של מושל גאליה בלגיקה דידיוס יוליאנוס נגד שבט הכאוקים בשנת 173.

בשנת 193 פרצה מלחמת אזרחים בין ספטימיוס סוורוס לקלאודיוס אלבינוס. הלגיון הראשון מינרוויה צידד בספטימיוס סוורוס, צעד אמיץ שכן אלביניוס של על האי הבריטי שהיה קרוב בהרבה אל גרמניה מאשר הפרובינקיות שעליהן משל ספטימיוס סוורוס. המלחמה הסתיימה בניצחונו של סוורוס שמן הסתם תגמל היטב את התומכים בו אם כי לא ידוע כיצד. בתאריך לא ברור בין השנים 221 ו-222, הוסף ללגיון השם "אנטוניניאנה". שני קיסרים בני אותה תקופה נשאו את השם "אנטונינוס", קרקלה ואלאגבאלוס. האפשרות השנייה נראית סבירה יותר, כיוון שלאחר מותו של אלאגבאלוס הלגיון אינו נזכר יותר בשם "אנטוניניאנה". על מזבח הקדשה משנת 231 מכונה הלגיון: "הלגיון הראשון מינרוויה פיא פידליס אלכסנדרינה סוורינה" מה שמוכיח שהקיסר אלכסנדר סוורוס היה חייב טובה ללגיון מסיבה לא ברורה.

מכאן ואילך ההיסטוריה של הלגיון נעשית מעורפלת אפילו יותר. הוא ככל הנראה לקח חלק במלחמות האזרחים הרבות שפקדו את רומא, וייתכן שאף פעל בשירות האימפריה הגאלית. הוא נזכר לאחרונה כאשר הובס בידי הפרנקים, שהרסו את בון בשנת 353. גורלו אינו ברור, ייתכן שהושמד וייתכן שפורק לאחר שהעיר הוחרבה.

## קישורים חיצוניים

* הלגיון הראשון מינרוויה באתר livius.org 
* הלגיון הראשון מינרוויה באתר imperium romanum 
* הלגיון הראשון מינרוויה פיא פילדיס דומיטיאניה באתר flavii 
## הערות שוליים

ראשון מינרוויה
צב קסדה אפריקני

**צב קסדה אפריקני** או **פֵּלוֹמֵדוּזָה** (שם מדעי: *Pelomedusa subrufa*) הוא מין יחיד בסוגו של צב ממשפחת הפלומדוזיים. צב זה חי בבריכות וביצות באפריקה שמדרום לסהרה וייתכן שאף במדגסקר ובתימן. מאופיין בצווארו הארוך ואפו הנוטה למעלה.

## מאפיינים
צב זה קטן יחסית. לרוב הצבים שריון שאורכו עד 20 ס"מ, אולם נמדד גם פרט באורך 32.5 ס"מ. השריון שחור או חום והגוף כתום או בהיר יותר. לצב צוואר ארוך, עיניים גדולות ושריון שטוח. לזכרים זנבות ארוכים יותר מלנקבות שבעלות שריון רחב יותר. צווארם הארוך של הצבים עוזר להם להתיישר כאשר הם מתהפכים. כמו כן הם מותאמים לחיים במים ומסוגלים לצלול במשך דקות.

צבים אלה חיים בבריכות, ביצות ואגמים ברחבי אפריקה מכף התקווה הטובה עד לסודאן ובמערב עד לגאנה. הם נפוצים פחות בנהרות זורמים אך ייתכן שיימצאו שם. הם נדירים באזורים יבשים או הרריים.

הצבים חיים בקבוצות, בדרך כלל במים, וניזונים מכמעט כל יצור קטן לרבות דגיגים, חרקים, תולעים, רכיכות מימיות, ראשנים וצמחי מים. הם גם יתפסו יונים לא זהירות הבאות לשתות ויגררו אותה למים במהירות, שם הם יקרעו אותה לגזרים באמצעות טפריהם החזקים והחדים. הם גם נוטים לאכול פגרים.

בעונה היבשה יוצאים הצבים מהמים וחופרים גומה באדמה בה הם שוהים בתרדמה במשך זמן רב עד לחזרת הגשמים.

לא ידועים תת-מינים שלו.

## קישורים חיצוניים

* צב קסדה אפריקני באתר Pelomedusa

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1788
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ברנר-ז'רמין דה לספד
קטגוריה:צבים מצדדי-צוואר
קטגוריה:זוחלים יחידים בסוגם
קטגוריה:דרום אפריקה: זוחלים
קטגוריה:קניה: זוחלים
קטגוריה:טנזניה: זוחלים
קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: זוחלים
קטגוריה:מדגסקר: זוחלים
קטגוריה:תימן: זוחלים
קטגוריה:פאונת מים מתוקים באפריקה שמדרום לסהרה
טוני לוין

**אנתוני פרדריק "טוני" לוין** (באנגלית: **Anthony Frederick "Tony" Levin**; נולד ב-6 ביוני 1946) הוא מוזיקאי, מלחין, בסיסט, נגן קונטרה בס, וצ'פמן סטיק יהודי-אמריקאי. לוין ידוע בעיקר בשל חברותו בהרכב הרוק המתקדם קינג קרימזון מאז שנות ה-80; שיתוף הפעולה ארוך השנים עם פיטר גבריאל; חברותו בליקוויד טנשן אקספרימנט ובהנהגת ההרכב שלו "Stick Men".
## קריירה
לוין שימש כנגן-סשן מאז שנות ה-70 בלמעלה מ-500 אלבומים. בין היתר הקליט עם ג'ון לנון, פול סיימון, אליס קופר, דייוויד בואי, לו ריד, פינק פלויד, שר, דייר סטרייטס, יס, טום וייטס, באדי ריץ', סיל, ביל ברופורד, וג'ודי קולינס, בנוסף גם הופיע עם פול סיימון, גארי ברטון, ג'יימס טיילור, ג'ודי קולינס, הרבי מאן, וג'ודי קולינס.

לוין סייע בהעלאת הפופולריות של הצ'פמן סטיק והקונטרה בס החשמלי והמציא את ה"פאנק פינגרס" (Funk fingers) - מקלות דמויי מקלות תופים' המולבשים על קצות האצבעות ויוצרים סאונד של הצלפה בדומה לטכניקת הסלאפיג (Slapping).

לוין הוא גם אחד הבלוגרים הראשונים בעולם. הבלוג שלו הוקם ב-1996, כשנה לפני שהמילה "בלוג" הומצאה.

מגזין "Paste" האמריקאי דירג את לוין במקום השני, אחרי ג'ון פול ג'ונס, ברשימת 20 הבסיסטים הכי "אנדרייטד" (לא די מוערכים).

## קישורים חיצוניים

* 

* הבלוג הרשמי

## הערות שוליים

קטגוריה:מוזיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מלחינים יהודים אמריקאים
קטגוריה:נגני ג'אז: בסיסטים
קטגוריה:בסיסטים יהודים
קטגוריה:בסיסטים אמריקאים
קטגוריה:בלוגרים אמריקאים
קטגוריה:בלוגרים יהודים
קטגוריה:צמחונים אמריקאים
קטגוריה:צמחונים יהודים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת רוצ'סטר
קטגוריה:חברי להקת קינג קרימזון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1946
סיריל קיוזאק

**סיריל ג'יימס קיוזאק** (באנגלית: **Cyril James Cusack**; 26 בנובמבר 1910 - 7 באוקטובר 1993) היה שחקן אירי. בקריירה שנמשכה יותר משבעים שנה הופיע קיוזאק במספר רב של סרטים ותוכניות טלוויזיה.

## ביוגרפיה
קיוזאק נולד בעיר דרבן שבפרובינציית נטאל בדרום אפריקה. אמו, אליס ויולט (שם נעורים קול), הייתה שחקנית אנגלייה קוקנית, ואביו, ג'יימס וולטר קיוזאק היה פרש משטרה אירי בפרובינציית נטאל שבדרום אפריקה. הוריו נפרדו כשהיה ילד, ואמו לקחה אותו איתה לאנגליה ואחר כך לאירלנד. אמו ובן זוגה, ברייפן או'רורק, הצטרפו ללהקת תיאטרון "O'Brien and Ireland Players". סיריל הקטן הופיע לראשונה על הבמה כשהיה בן שבע. קיוזאק למד בניוברידג' קולג' בעיר ניוברידג' שבמחוז קילדייר וביוניברסיטי קולג' דבלין (UCD). הוא לא סיים את לימודי התואר וב-1932 הצטרף לתיאטרון אבי. מאז ועד ל-1945 שיחק ביותר מ-60 הפקות, והצטיין במיוחד במחזות מאת שון או'קייסי. ב-1947 הקים קיוזאק להקת תיאטרון משלו שהציגה בדבלין, פריז וניו יורק.

ב-1963 הצטרף קיוזאק ללהקה השייקספירית המלכותית בלונדון והופיע איתם במשך מספר עונות. בשלב זה הייתה לו קריירה מצליחה גם בקולנוע. עוד ב-1963 זכה קיוזאק בפרס ג'ייקוב'ס על תפקידו בהפקה "Triptych" של רשת הטלוויזיה "Telefís Éireann" האירית. בשנת 1977 הוענק לו תואר כבוד מהאוניברסיטה הלאומית של אירלנד (NUI) וב-1980 קיבל תואר כבוד מאוניברסיטת דבלין.

קיוזאק ששלט היטב באנגלית ובאירית, שיחק ב-1977 בתפקיד ראשי בסרט השנוי במחלוקת "Poitín"  בשפה האירית.

הופעתו האחרונה של קיוזאק על במת התיאטרון הייתה במחזה "שלוש אחיות" מאת אנטון צ'כוב. בהצגה שיחקו בתפקידי האחיות שלוש מבנותיו. לקיוזאק היו ארבע בנות, שינייד (ילידת 1948), סורקה (ילידת 1949), ניב (ילידת 1959) וקתרין (ילידת 1968), כולן שחקניות. בניו של קיוזאק פול קיוזאק הוא מפיק ברדיו Telefís Éireann, ופדרייג קיוזאק (יליד 1962) הוא מפיק שותף בתיאטרון הלאומי בלונדון.

### חיים אישיים
קיוזאק היה נשוי פעמיים. אשתו הראשונה הייתה השחקנית מרי מרגרט "מורין" קיילי, אתה התחתן ב-5 באפריל 1945. לבני הזוג היו שלוש בנות שינייד, סורקה, וניב, ושני בנים פול ופדרייג. ב-1979 התחתן קיוזאק עם מרי רוז קנינגהם, ונולדה להם בת אחת, קתרין.

באוקטובר 1991 נפטר קיוזאק בביתו בברלינגטון ליין שבצ'יזוויק, לונדון רבתי, מטרשת אמיוטרופית צידית (הידועה גם בכינוי מחלת לו גריג). הוא נפטר חודש לפני יום הולדתו ה-83. קריירת המשחק שלו נמשכה 75 שנה.

קיוזאק היה סבא של הפוליטיקאי האירי ריצ'רד בויד בארט  ושל השחקן מקס איירונס.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אירים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אירים
קטגוריה:חברי הלהקה השייקספירית המלכותית
קטגוריה:חברי התיאטרון המלכותי הלאומי
קטגוריה:ילידי 1910
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1993
ארנשטאדט

**ארנשטאדט** (או **ארנשטאט**; בגרמנית: **Arnstadt**) היא עיר בתורינגיה שבגרמניה השוכנת על נהר הגרה, כ-20 קילומטרים דרומית לבירת תורינגיה, ארפורט.

## היסטוריה
אזכורה הראשון של העיר הוא משנת 704, אז העניק בווירצבורג הדאן השני, דוכס תורינגיה את העיר לבישוף האנגלו-סקסי ויליברורד מאוטרכט, יחד עם עוד שתי ערים. ב-726 עברה העיר לשליטתו של מנזר אכטרנאך (Echternach). ב-954 חתם בעיר אוטו הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה על הסכם שלום עם בניו המורדים, במסגרתו הוחלט על בניית כנסיית "גבירתנו הקדושה" בעיר.

במאות ה-13 וה-14 התבססה כלכלת העיר על טחינת קמח, ייצור בגדים ועיבוד עורות. כמו כן התקיים בעיר סחר של תוצרת חקלאית מכפרי הסביבה. ב-1349 רכש רוזן שוורצבורג את השליטה בעיר תמורת 20,000 מארק כסף. ב-1525 הוצאו להורג בכיכר השוק בעיר 95 ממשתתפי מרד האיכרים של אלזס. בנוסף, חויבה העיר לשלם קנס של 3,000 גילדן בגלל תמיכתה במרד. בין השנים 1553-1560 נבנתה בעיר טירת ניידק (Schloss Neideck) שנהרסה במלחמת העולם השנייה ונותר ממנה רק המגדל עומד על כנו. מאז המאה ה-14 הייתה העיר חלק מרוזנות שוורצבורג ומהמאה ה-16 חלק ממדינת שוורצבורג-זונדרסהאוזן.

ב-1703 הוזמן יוהאן סבסטיאן באך לחנוך את העוגב החדש בכנסיית בוניפציוס הקדוש ("הכנסייה החדשה") בעיר. בכירי הכנסייה התרשמו מנגינתו, והוא החזיק במשרת נגן העוגב שלה עד 1707.

בשנות ה-30 של המאה ה-20 היגרו רבים מיהודי העיר אל מחוץ לגרמניה. בליל הבדולח נשרף בית הכנסת שבעיר ואבן זיכרון הוקמה במקום ב-1988. כ-30 מיהודי העיר נלקחו למחנה הריכוז בוכנוואלד. בבית הקברות שבעיר הוקמה אנדרטה לזכרם ולזכר אחרים שנהרגו בידי הנאצים.

במהלך מלחמת העולם השנייה הוחזקו שבויים סובייטים ופולנים במחנה עבודה באזור התעשייה של העיר. הפצצות של בעלות הברית הרסו חלקים מהעיר באפריל 1945. הכוחות האמריקניים כבשו את האזור באותו חודש והכריחו אזרחים גרמנים מהעיר לחזות בזוועות שנותרו במחנה העבודה, שם מתו שבויים מרעב, או נורו למוות.

לאחר המלחמה נכללה העיר בשטח הכיבוש הסובייטי בגרמניה ובהמשך נכללה בשטחי גרמניה המזרחית. לאחר איחוד גרמניה השני התאחדה העיר עם גרמניה.
בשנותיה בגרמניה המזרחית התרחבה העיר וגדלה וכיום קיימת בה תעשיית זכוכית, ייצור פאנלים סולאריים ותעשיות נוספות.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תורינגיה: ערים
ענפי הבינה

**עַנְפֵי הַבֵּינָה** (TA: rami mediastinales), או כפי שחלקם נקראו בעבר **עוֹרְקֵי הַבֵּינָה**, הם ענפים עורקיים בבית החזה המספקים דם לאזור הבינה.

מקורם של ענפי הבינה הוא לרוב בשני עורקים: אבי העורקים החזי ועורק החזה הפנימי. מאבי העורקים החזי יוצאים מספר ענפים קטנים המספקים דם לקשרי הלימפה ולרקמת החיבור הרפה שבבינה האחורית, בעוד שמעורק החזה הפנימי יוצאים הענפים לספק דם לקשרי הלימפה ולרקמת החיבור שבבינה הקדמית, לרבות לשאריות התימוס.

## ראו גם
* ענפי הסמפונות
* ענפי הוושט
* ענפי מסב הלב

קטגוריה:עורקי בית החזה
ראפטורס 905

**ראפטורס 905** (באנגלית: **Raptors 905**) היא קבוצת כדורסל קנדית מהעיר מיסיסוגה, אונטריו המשחקת בליגת הפיתוח של ה-NBA מאז שנת 2015 ומסועפת לקבוצת טורונטו ראפטורס מליגת ה-NBA. בעונתה השנייה של הקבוצה בליגה זכתה באליפות בפעם הראשונה. 

אולמה הביתי של הקבוצה נמצא בהרשי סנטר, אך לעיתים היא משחקת במרכז אייר קנדה, אולם הבית של קבוצת האם.

הקבוצה קרויה על שם אזור החיוג של הפרברים בטורונטו (905).

## היסטוריה
בראין קולנגלו, הנשיא והג'נרל מנג'ר של קבוצת טורונטו ראפטורס הכריז כבר בשנת 2008 על רצונו להקים קבוצת שתשחק בליגת הפיתוח של ה-NBA. העובדה שהקבוצה ממוקמת בקנדה יצרה בעיות הקשורות למיסים והראפטורס בחנו אפשרות להקים את הקבוצה החדשה בעיר רוצ'סטר שבניו יורק הנמצאת סמוך לגבול. באפריל 2015 הכריז מאסי אוג'ירי, שהחליף את קולנגלו בתפקיד, על כוונת הקבוצה להקים קבוצה שתצטרף לליגה כבר בעונת 2015/16. בשלב זה טרם הוחלט היכן תשחק הקבוצה. בסוף חודש יוני אותה שנה הכריזה הקבוצה סופית על הצטרפותה לליגה בעונה הקרובה. כמו כן הוכרז כי הקבוצה תקרא "ראפטורס 905" ובסיסה יהיה בעיר מיסיסוגה.

ב-7 ביולי 2015 הכריזה הקבוצה על מינויו של ג'ס מרמיוס, שהיה עוזר מאמן בטורונטו ראפטורס, כמאמן הראשי של הקבוצה החדשה.

משחק הבכורה של הקבוצה בליגה התקיים ב-14 בנובמבר והסתיים בהפסד 83-80 לפורט ויין מאד אנטס מסל ניצחון שנקלע עם השריקה לסיום. 8 ימים לאחר מכן השיגה הקבוצה את ניצחונה הראשון, כשגברה 87-96 על מיין רד קלאוס. ב-20 בדצמבר הוצב בקבוצה אנתוני בנט, שנבחר במקום הראשון בדראפט של שנת 2014 והפך לבחירה הגבוהה ביותר בדראפט שנשלח לליגת הפיתוח.

בספטמבר 2016 מונה ג'רי סטקהאוס למאמן הקבוצה. את העונה סיימה הקבוצה במאזן 11-39, המאזן השני בטיבו בתולדות הליגה. בפלייאוף ניצחה הקבוצה את קאנטון צ'ארג' בסיבוב הראשון ואת מיין רד קלאוס בחצי הגמר. בסדרת הגמר ניצחה את ריו גראנדה ואלי וייפרס בשלושה משחקים וזכתה בתואר האליפות הראשון. סקוט סאגס, משחקני הקבוצה השתתף במשחק הכוכבים של הליגה.

## הישגים לפי עונה

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:קבוצות ליגת הפיתוח של ה-NBA
קטגוריה:קבוצות כדורסל קנדיות
קטגוריה:אונטריו: ספורט
קטגוריה:טורונטו ראפטורס
עורקי הסרעפת העליונים

**עוֹרְקֵי הַסַּרְעֶפֶת הָעֶלְיוֹנִים** (TA: arteriae phrenicae superiores) הם קבוצת עורקים קטנים המסתעפים מאבי העורקים החזי ומספקים את חלקה העליון של הסרעפת.

העורקים, הערוכים בזוגות, מסתעפים מחלקו הקדמי של אבי העורקים ונעים לפנים ולעבר צדי הגוף אל חלקה העליון האחורי של הסרעפת. בסופם הם משיקים לעורק הסרעפת השרירי ולעורק מסב הלב והסרעפת.

קטגוריה:עורקי בית החזה
מפלגת הקידמה (נורווגיה)

**מפלגת הקידמה** (בנורווגית: **Framstegspartiet**, בקיצור FrP) היא מפלגה פוליטית בנורווגיה המגדירה עצמה כליברל-קונסרבטיבית. בחוגים אקדמאים יש אליה יחס כמפלגת ימין נאו-ליברלית, אולם המפלגה עצמה, ראש ממשלת נורווגיה ארנה סולברג ומפלגות מרכז בנורווגיה דוחות כל השוואה עם מפלגות ימין, כל שכן ימין רדיקלי, באירופה. בקואליציה עם המפלגה השמרנית בנורווגיה לאחר הבחירות הפרלמנטריות ב 2013 נכנסה לראשונה לממשלה.

המפלגה נוסדה על ידי אנדרס לנגה בשנת 1973 כתנועה המתנגדת למדיניות המיסוי, המוקירה את חופש הפרט ותומכת בעקרונות השוק החופשי יחד עם הפחתת הביורוקרטיה וצמצום המגזר הציבורי והגדלת השקעות בנפט ותשתיות לעתיד.

## היסטוריה
**מפלגת הקידמה** הוקמה בפגישה בבית הקולנוע *סאגה קינו* באוסלו ב-8 באפריל 1973 בהשתתפות של כ-1,345 איש. הנאום נערך על ידי אנדרס לאנג, שעל שמו נקראה המפלגה כמפלגת אנדרס לאנגה להפחתה חזקה במיסים, חובות והתערבות ציבורית, הידועה בכינויו מפלגת אנדרס לאנגה (ALP). לנגה היה בעל ניסיון פוליטי כלשהו מתקופת הליגה בין-מלחמתית והיה חלק מתנועת ההתנגדות הנורווגית במהלך מלחמת העולם השנייה. מאז תום המלחמה הוא עבד כעורך פוליטי עצמאי של הימין וכנואם ציבור. לאנג ערך את נאומו הציבורי הראשון כיו"ר ה-ALP ב-Youngstorget באוסלו ב-16 במאי באותה שנה. ALP קיבלה השראה רבה ממפלגת הקידמה הדנית, שהוקמה על ידי מוגנס גליסטרופ. גליסטרופ נאם גם באירוע, בו התאספו כ-4,000 משתתפים.[ממוזער|239x239px|[סיב ינסן, מנהיגת מפלגת הקידמה בשנים 2006-2020]]

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:נורווגיה: מפלגות
קטגוריה:נורווגיה: מפלגות ליברליות
קטגוריה:נורווגיה: מפלגות שמרניות
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-1973
בילו סנטר

**עופר בילו סנטר אאוטלט**, המוכר בשם המקוצר **ביל"ו סנטר** הוא מרכז מסחרי גדול, בקריית עקרון, ליד צומת ביל"ו, בקרבת ההצטלבות של כביש 40 עם כביש 411. המרכז הוא חלק מ"קניוני עופר" של חברת מליסרון.

בילו סנטר הוקם בשנת 1993, כמתחם קניות פתוח, הראשון בישראל.

המרכז שוכן ממזרח לכביש 411 ויש לו שתי כניסות ברכב, שתיהן מכיוון כביש 411. שטח המתחם הוא 74,000 מטרים רבועים ובו 27,600 מטרים רבועים מבנים מסחריים, חלקם בני שתי קומות וכ-1,400 מקומות חניה. בילו סנטר ממוקם בין שני מרכזים מסחריים סמוכים, עקרון אלפיים, המתפתח מצדו המערבי של כביש 411 ואזור מסחרי קטן בכניסה לכפר ביל"ו.

בילו סנטר פתוח גם בשבתות ובחגים, בהם מתנהל חלק גדול מפעילות המרכז ובנוסף למסחר יש בו גם מתקני שעשועים לילדים.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: מרכזי קניות
קטגוריה:שפלת יהודה
קטגוריה:קריית עקרון
קטגוריה:קניוני עופר
אירנה גוט אופדייק

**איירין גוט אופדייק** (נולדה אירנה גוט, בפולנית: **Irena Gut Opdyke**, באנגלית: **Irene Gut Opdyke,** 22 במאי 1922, קוז'יניצה – 17 במאי 2003, קליפורניה) הייתה חסידת אומות העולם מפולין. היא החביאה 12 יהודים ששמותיהם ידועים, ואחרים הבריחה ליער. נראה שאזהרותיה וידיעות שהעבירה הצילו עוד רבים אחרים (שלושה שמות ידועים).

## קורות חיים
אירנה גוּט נולדה למשפחה קתולית בכפר קטן במזרח פולין, ראשונה מחמש אחיות. המשפחה עברה מקום מגורים כמה וכמה פעמים בתוך פולין בעקבות עבודתו של אביה, עד שהשתכנה בסמוך לגבול עם גרמניה. אירנה נפרדה ממשפחה ועברה לראדום, שם היא למדה בבית ספר לאחיות. אחרי כיבוש פולין על ידי גרמניה הצטרפה גוט למחתרת הפולנית. היא נאנסה ביער ליד טרנופול והושארה בשלג, אך שרדה וגויסה לעבודת כפייה כאחות מתלמדת בבית חולים. היא ברחה, נעצרה וברחה שוב. לאחר שהצליחה לחזור לפולין תחת הגנרלגוברנמן נעצרה גוט שוב והועברה לעבודת כפייה בבית חרושת לתחמושת ומשם הועברה לנהל את המכבסה ולעזור בחדר האוכל של הקצינים במקום.

### מעשה ההצלה
גוט הושמה לעבוד בכפייה במכבסה של הנאצים ובמטבח מועדון הקצינים מהאס-אס ומהוורמאכט, בין היתר בזכות הופעתה ה"ארית". כאשר הגישה אוכל לשולחנותיהם נחשפה לתוכניות הגרמנים וכך העבירה ידיעות על אקציות קרובות. היא הסתירה את עובדי המכבסה היהודים מתחת לאפו של הקצין הגרמני רב-סרן אדוארד ריגמר (Eduard Ruegemer) ולאחר מכן גם בביתו. ריגמר לא הסגיר אותה ואת היהודים כשגילה שתיים מתוך העשרה ויותר שהסתירה אצלו, ולימים הוכר גם הוא כחסיד אומות העולם.

אחד האנשים שניצלו בזכותה הוא רומן הלר , שנולד במאי 1944 בטרנופול ולימים היה מבכירי בני ברית, סגן נשיא קרן היסוד ומזוכי עיטור מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה.

### לאחר המלחמה
לאחר המלחמה עבדה גוט במחנה עקורים במערב גרמניה. היא הכירה את הדיפלומט האמריקאי ויליאם אופדייק והיגרה לארצות הברית בשנת 1948 או 1949. היא נישאה לו ב-1956 בניו יורק. לשניים נולדה בת וגוט עבדה כמעצבת פנים.

## כתביה שראו אור בעברית
**[https://www.siksakbooks.com/irene-landing-page בשתי ידיי – זיכרונותיה של חסידת אומות העולם]** (עם ג'ניפר ארמסטרונג. בתרגום יעל שלמון ברנע, הוצאת סיקסק), 2022.

## הכרה
בשנת 1982 הכיר יד ושם בגוּט כחסידת אומות העולם.

בשנת 1995 זכתה גוט לברכה מהאפיפיור יוחנן פאולוס השני.

בשנת 1999 יצא לאור ספרה *In My Hands* בהוצאת אלפרד א' קנופף (ולימים: רנדום האוס). הספר תורגם למספר שפות ונמכרו ממנו יותר ממיליון עותקים. הספר תורגם לעברית כפי שכתוב לעיל.

המחזה *[[השבועה של אירנה (מחזה)|Irena's Vow]]* המבוסס על סיפורה הועלה באחד מתיאטראות אוף ברודוויי, Baruch Performing Arts Center, ובברודוויי בשנת 2009. המחזה עובד גם לסרט קולנוע באותו שם שיצא לאקרנים בשנת 2024.

באפריל 2025 עלה לאקרנים בישראל הסרט "השבועה של אירנה" המבוסס על סיפור חייה של גוּט.

## ראו גם
* הצלת יהודים במהלך השואה

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פולניות חסידות אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: פולין
קטגוריה:מהגרות מפולין לארצות הברית
קטגוריה:ילידות 1922
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1922
קטגוריה:נפטרות ב-2003
קטגוריה:נפטרים ב-2003