open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
הליגה הפורטוגלית לכדורגל מקצועני

**הליגה הפורטוגלית לכדורגל מקצועני** (בפורטוגזית: **Liga Portuguesa de Futebol Profissional**, או בראשי תיבות: **LPFP**) היא הגוף המנהל את תחרויות הכדורגל המקצועי בפורטוגל. הליגה הוקמה ב-1978, והיא עובדת כגוף עצמאי תחת פדרציית הכדורגל הפורטוגלית . החל מיולי 2015 מכהן כנשיא הליגה שופט הכדורגל הבין-לאומי לשעבר, פדרו פרואנסה.

הליגה אחראית על ארגון ופיקוח על שתי הליגות הבכירות בפורטוגל – ליגת העל הפורטוגלית והליגה הפורטוגלית השנייה בכדורגל, וכן על ארגון תחרות גביע הליגה הפורטוגלית. הליגה חברה מן המניין בארגון הליגות האירופיות.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פורטוגל: ארגונים
קטגוריה:פורטוגל: כדורגל
קטגוריה:ארגוני כדורגל
גוף מנהל (ספורט)

בתחומי הספורט השונים, **גוף מנהל** הוא הגוף האחראי על תחום ספורט מסוים. גופים מנהלים קיימים בצורות שונות: לעיתים הם בינלאומיים, בדוגמת פדרציות הספורט הבינלאומיות השונות, ולעיתים ברמה הלאומית. לגופים הללו יש לעיתים סמכויות לקביעת נורמות שונות ולאכיפתן, רבות מהן גם אחראיות על ארגון תחרויות שונות וכן הענקת פרסים בתחומן.

גופים מנהלים ברמה הלאומית לעיתים מתאגדים יחד עם גופים ממדינות מקבילות ליצירת גופים עולמיים המפקחים על ענף ספורט מסוים וליצירת נורמות בינלאומיות אחידות.

בישראל, קיימים מספר גופים המפקחים על תחומי ספורט שונים ברמה הלאומית, בדוגמת ההתאחדות לכדורגל בישראל, התאחדות ההוקי קרח הישראלית ואחרות.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ארגוני ספורט
חיים צבי מנהיימר

הרב **חיים צבי מנהיימר** (בכתיב מיושן: **מאננהיימער**; ה'תקע"ד, 1814 - ליל י"ז בתמוז ה'תרמ"ו, 19 ביולי 1886) היה רב וראש ישיבה הונגרי, רבן של ורבוי ואונגוואר. ממנהיגי היהדות האורתודוקסית בהונגריה.

## ביוגרפיה
נולד בפישטני לרב דוד יהודה ליב מנהיימר בשנת ה'תקע"ד. בילדותו הוכר כעילוי, מגיל עשר ועד שנעשה בר מצווה למד אצל רבי יעקב קופל אלטנקונשטט ואחר כך אצל רבי בנימין זאב לעוו. עוד לפני שנהיה בר-מצווה התקבל ללימודים בישיבת פרשבורג ונעשה תלמידו של החת"ם סופר. הוא נחשב לאחד מתלמידיו הקרובים.

בראשית דרכו ברבנות כיהן כרב בשטמנסדורף ובשנות ה-60 של המאה ה-19 התמנה כרבה של ווערבוי. מינויו נתן תנופה מחודשת לישיבת ווערבוי שעמדה אף היא בראשותו. הוא שימש ברבנות ורבוי עד מינויו בשנת ה'תרל"א (1871) לרבנות העיר אונגוואר במקום רבי מנחם א"ש. למרות שנהג כדרכם של רבני אוברלנד האשכנזים, היה מקובל גם על צדיקי החסידות. בישיבותיו בוורבוי ובאונגוואר למדו רבים מרבני הונגריה בדור שאחריו.

נישא בשנית לקלעריל בתו של הרב יעקב מאיר צבי פרידלנדר משוראן, אלמנתו של הרב יהודה בראָך. בנו החורג היה הרב מנדל בראָך, מהדיר הספר "אמרי יואב" (למברג תרנ"ה), שכלל בספרו מחידושיו של אביו החורג.

בחמש עשרה שנותיו האחרונות כיהן כרבה של אונגוואר, עד פטירתו הפתאומית בי"ז בתמוז ה'תרמ"ו, 20 ביולי 1886.

על מצבת קברו נחרת:

חתנו הרב ברוך רייכפלד כיהן אחריו כראב"ד אונגוואר.

## לקריאה נוספת
* פינחס זליג שוורץ, **שם הגדולים מארץ הגר**, ח"א, עמ' לד (ערכו, אות ח' פריט לב).
* **מעין הבדולח** : מסכת חייו ופעליו של רבי חיים צבי מאנהיימער. בני ברק: שם עולם, תשע"ט.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
;מספריו
* 
* 
* מכתב בכתב-ידו של הרב חיים צבי מנהיימר
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים הונגרים
קטגוריה:ורבובה: רבנים
קטגוריה:אונגוואר: רבנים
קטגוריה:רבנים אורתודוקסים
קטגוריה:תלמידי החתם סופר
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1814
קטגוריה:נפטרים ב-1886
יוסף הכהן גאון (השלישי)

**רבי יוסף בן שלמה גאון** (נפטר ב-ד'תתי"ד, 1053) חי ופעל בישיבת גאון יעקב כאב בית דין מסביב שנות ד'ת"ת (1039), היה אחיו של רבי אליהו גאון (רבי אליהו אחיו מילא את מקום אביהם רבי שלמה לכהן כראש ישיבת גאון יעקב). רבי יוסף נפטר בימי חנוכה, שנת 1365 למניין השטרות (ד'תתי"ד, 1053).

## משפחתו
רבי יוסף השתייך למשפחה של כהנים שמיוחסים לתנא רבי אלעזר בן עזריה. היה בנו של רבי שלמה הכהן גאון, ואחיו של רבי אליהו. סדר ייחוסו כ"כיוסף השלישי" הוא על פי אבותיו שהשתייכו לישיבת גאון יעקב; יוסף הכהן גאון ריש מתיבתא של ירושלים שנות ד'תש"ל - ד'תש"מ (יוסף הראשון), בנו שמואל הכהן שגם הוא כיהן כריש מתיבתא בשנת ד'תשמ"ח, בן בנו יוסף הכהן (השני) כיהן כריש מתיבתא בערך שנת ד'תש"ס, ואחריו נינו שלמה הכהן שכיהן בערך שנת ד'תש"פ - ובניו של שלמה הכהן היו רבי אליהו הכהן גאון ואחיו רבי יוסף הכהן (יוסף השלישי).

## קורות חייו
בימיו פרצה מחלוקת על ירושת הגאונות בארץ ישראל בין רבי דניאל בן עזריה שהיה ממשפחת ראש גלותא בבבל ובין רבי יוסף ואחיו רבי אליהו, בניו של הגאון הקודם וצאצאים למשפחת גאונים ארץ-ישראליים. במגילת אביתר, מספר אחיינו רב אביתר גאון על המחלוקת ועל הרדיפות שרדף רבי דניאל את רבי יוסף ואחיו:

## לקריאה נוספת
* אוצר הגדולים, כרך ד, ערך 408

## הערות שוליים

קטגוריה:גאוני ארץ ישראל
קטגוריה:ירושלים: רבנים
קטגוריה:כהנים מבני צדוק
קטגוריה:משפחת אהרן הכהן בן מאיר
קטגוריה:אבות בתי דין
קטגוריה:יהודים בארץ ישראל במאה ה-11
ארנסט אוגוסט השני, דוכס סקסוניה-ויימאר-אייזנך

**ארנסט אוגוסט השני, דוכס סקסוניה-ויימאר-אייזנך** (; 2 ביוני 1737 – 28 במאי 1758), היה דוכס סקסוניה-ויימאר-אייזנך בין השנים 1748–1758.

## ביוגרפיה
ארנסט אוגוסט נולד ב-2 ביוני 1737 בויימאר שהשתייכה לדוכסות סקסוניה-ויימאר, לארנסט אוגוסט הראשון, דוכס סקסוניה-ויימאר-אייזנך, וסופיה שרלוטה מברנדנבורג-ביירוית, בתו של גאורג פרידריך קרל, מרקיז ברנדנבורג-ביירוית. אביו העביר את רוב זמנו באייזנך במסעות ציד, והשאיר את חינוכו של ארנסט אוגוסט בידי ההוף-מרשל בויימאר.

בשנת 1748 מת אביו ארנסט אוגוסט הראשון, דוכס סקסוניה-ויימאר-אייזנך, וארנסט אוגוסט עלה לשלטון במקומו. אולם מכיוון שהיה קטין, שלטו כעוצרים דודיו פרנץ יוזיאס, דוכס סקסוניה-קובורג-זאלפלד ופרידריך השלישי, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג עד לבגרותו. ארנסט אוגוסט עבר להתגורר בגותה, שם דאג לו דודו לחינוך הולם.

בשנת 1755 תפס ארנסט אוגוסט את השלטון, ומכיוון שהיה חולה מיהר להתחתן, ואכן ב-16 במרץ 1756 התחתן ארנסט אוגוסט עם אנה אמליה, דוכסית בראונשווייג-וולפנביטל, בתם של קרל הראשון, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל ופיליפינה שרלוטה, נסיכת פרוסיה, ממנה היו לו שני ילדים. ב-28 במאי 1758 מת ארנסט אוגוסט, והותיר אחריו את בנו בן השנה קרל אוגוסט, דוכס סקסוניה-ויימאר-אייזנך שעלה לשלטון במקומו.

## משפחתו
ב-16 במרץ 1756 התחתן ארנסט אוגוסט עם אנה אמליה, דוכסית בראונשווייג-וולפנביטל, בתם של קרל הראשון, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל ופיליפינה שרלוטה, נסיכת פרוסיה, ממנה היו לו שני ילדים:
* קרל אוגוסט, הדוכס הגדול של סקסוניה-ויימאר-אייזנך (1757–1828).
* פרידריך פרדיננד קונסטנטין, נסיך סקסוניה-ויימאר-אייזנך (1758–1793).

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:דוכסי סקסוניה-ויימאר-אייזנך
קטגוריה:בית וטין
קטגוריה:ילידי 1737
קטגוריה:נפטרים ב-1758
ארנסט אוגוסט הראשון, דוכס סקסוניה-ויימאר-אייזנך

**ארנסט אוגוסט הראשון, דוכס סקסוניה-ויימאר-אייזנך** (; 19 באפריל 1688 – 19 בינואר 1748), היה דוכס סקסוניה-ויימאר-אייזנך בין השנים 1707–1748, ודוכס סקסוניה-אייזנך בין השנים 1741–1748.

## ביוגרפיה
ארנסט אוגוסט נולד ב-19 באפריל 1688 בויימאר שהשתייכה לדוכסות סקסוניה-ויימאר, ליוהאן ארנסט השלישי, דוכס סקסוניה-ויימאר-אייזנך, וסופיה אוגוסטה, נסיכת אנהלט-צרבסט, בתו של יוהאן השישי, נסיך אנהלט-צרבסט.

בשנת 1748 מת אביו יוהאן ארנסט השלישי, דוכס סקסוניה-ויימאר, וארנסט אוגוסט עלה לשלטון במקומו. אולם בפועל שלט דודו וילהלם ארנסט, דוכס סקסוניה-ויימאר, ורק לאחר מותו בשנת 1728 תפס ארנסט אוגוסט את השלטון. ארנסט אוגוסט פיאר מאוד את חצרו, מה שהוביל את הדוכסות לחובות גדולים. בניסיון לכסות את החובות כלא ארנסט אוגוסט אנשים עשירים ללא סיבה, ושחרר אותם רק לאחר שוויתרו על ממונם. חלק מהקרבנות לא ויתרו, וערערו בפני בית המשפט הקיסרי, שהטיל על ארנסט אוגוסט להחזיר להם את כספם, מה שהוביל לפשיטת רגל של הדוכסות. ארנסט אוגוסט החזיק צבא קבע גדול מאוד, ונהג להשכירו לנסיכות הבוחר מסקסוניה, או לקיסר האימפריה הרומית הקדושה. בנוסף אהב מאוד ארנסט אוגוסט מסעות ציד, וכן החזיק בכמה פילגשים בחצרו.

בשנת 1741 מת וילהלם היינריך, דוכס סקסוניה-אייזנך ללא ילדים, ומשום כך ירש אותו ארנסט אוגוסט שהיה קרובו. ארנסט אוגוסט עבר להתגורר באייזנך, מכיוון שהיה סמוך לה יער שהתאים מאוד לצורך ציד, והשאיר את בנו ארנסט אוגוסט תחת חסותו של ההוף-מרשל בויימאר. ארנסט אוגוסט ניסה למשול באופן אבסולוטי, מה שגרם לסכסוך עם האצולה, ורק מותו המפתיע של ארנסט אוגוסט מנע את התגברות הסכסוך. ב-19 בינואר 1748 מת ארנסט אוגוסט באייזנך, ובמקומו עלה לשלטון בנו ארנסט אוגוסט השני, דוכס סקסוניה-ויימאר-אייזנך.

## משפחתו
ב-24 בינואר 1716 התחתן ארנסט אוגוסט עם אלאונורה וילהלמינה מאנהלט-קתן, בתם של עמנואל לברכט, נסיך אנהלט-קתן וגיזלה אגנס מראט, ממנה היו לו 8 ילדים:
* וילהלם ארנסט (1717–1719)
* וילהלמינה אוגוסטה (1717–1752)
* יוהאן וילהלם (1719–1732)
* שרלוטה אגנס לאופולדינה (1720–1724)
* יוהנה אלאונורה הנרייטה (1721–1722)
* ארנסטינה אלברטינה (1722–1769), התחתנה עם פיליפ השני, רוזן שאומבורג-ליפה
* ברנהרדינה כריסטינה סופיה, נסיכת סקסוניה-ויימאר (1724–1757), התחתנה עם יוהאן פרידריך, נסיך שוורצבורג-רודולשטט
* עמנואל פרידריך וילהלם ברנהרד (1725–1729)

ב-7 באפריל 1734 התחתן ארנסט אוגוסט עם סופיה שרלוטה מברנדנבורג-ביירוית, בתם של גאורג פרידריך קרל, מרקיז ברנדנבורג-ביירוית ודורותיאה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק, ממנה היו לו 4 ילדים:
* קרל אוגוסט אויגן (1735–1736)
* ארנסט אוגוסט השני, דוכס סקסוניה-ויימאר-אייזנך (1737–1758).
* ארנסטינה, נסיכת סקסוניה-ויימאר (1740–1786)
* ארנסט אדולף פליקס (1741)

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* ארנסט אוגוסט הראשון, דוכס סקסוניה-ויימאר-אייזנך
* 

קטגוריה:דוכסי סקסוניה-ויימאר-אייזנך
קטגוריה:בית וטין
קטגוריה:ילידי 1688
קטגוריה:נפטרים ב-1748
טוד יאנג

**טוד כריסטופר יאנג** (באנגלית: **Todd Christopher Young**; נולד ב-24 באוגוסט 1972) הוא פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הרפובליקנית המכהן כנציג אינדיאנה בסנאט של ארצות הברית. קודם לכן כיהן כנציג המחוז התשיעי של אינדיאנה בבית הנבחרים של ארצות הברית.

## ביוגרפיה
יאנג נולד בפנסילבניה בנם של ננסי וברוס וגדל באינדיאנה. ב-1990 סיים את לימודי התיכון והתגייס לצי ארצות הברית. הוא למד שנה במכינת הצי ובשנים 1991–1995 למד באקדמיה הימית של ארצות הברית וסיים תואר ראשון במדע המדינה. לאחר הלימודים שובץ בחיל הנחתים. הוא הוכשר כמפקד מחלקה רובאית ולאחר מכן כקצין מודיעין. שירת ביחידת כלי טיס בלתי מאוישים ולאחר מכן כקצין גיוס בשיקגו ובצפון מערב אינדיאנה. במקביל למד בלימודי ערב לתואר שני במנהל עסקים באוניברסיטת שיקגו. בשנת 2000 השתחרר בדרגת קפטן.

לאחר שחרורו למד במשך שנה באוניברסיטת לונדון וסיים תואר שני בפוליטיקה אמריקאית. עבד במכון המחקר השמרני "הריטג' פאונדיישן" בוושינגטון די. סי. וכעוזרו של הסנאטור ריצ'רד לוגאר. ב-2003 חזר לאינדיאנה ועבד כיועץ עסקי, ב-2006 סיים תואר JD במשפטים באוניברסיטת אינדיאנה ולאחר מכן עבד כעורך דין וכסגן תובע מחוז אורנג' בשנים 2007–2010.

ב-2010 נבחר לנציג המחוז התשיעי של אינדיאנה בבית הנבחרים של ארצות הברית לאחר שגבר על ברון היל, חבר הקונגרס המכהן מהמפלגה הדמוקרטית. הוא נבחר לתקופות כהונה נוספות ב-2012 וב-2014. הוא כיהן כחבר ועדת המיסים והתקציב.

בנובמבר 2016 התמודד בבחירות לסנאט של ארצות הברית, הוא זכה בכ-52% מקולות הבוחרים מול 44% של מועמד המפלגה הדמוקרטית, המושל והסנאטור לשעבר אוון ביי. יאנג הוא דייר שולחן הממתקים בסנאט האמריקאי

יאנג נשוי לג'ני ואב לבן ושלוש בנות.

## קישורים חיצוניים

* 
* טוד יאנג באתר הסנאט של ארצות הברית
* אתר הבחירות של טוד יאנג
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:אמריקאים ילידי פנסילבניה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מאינדיאנה
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מאינדיאנה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אינדיאנה באינדיאנפוליס
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:בוגרי האקדמיה הימית של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-112 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-113 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-114 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-115 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-117 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-118 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-119 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי האגודה הפדרליסטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1972
רוברט בת'רסט

**רוברט גאי בת'רסט** (באנגלית: **Robert Guy Bathurst**; נולד ב-22 בפברואר 1957) הוא שחקן אנגלי.

## ביוגרפיה
בת'רסט נולד בקולניה הבריטית "חוף הזהב", גאנה של ימינו, שם עבד אביו בתפקיד יועץ ניהולי. ב-1959 עברה משפחתו לפרוור באליברק  שבדבלין, והוא התחיל ללמוד בפנימייה אנגליקנית. ב-1966 עברה המשפחה לאנגליה, ובת'רסט למד בבית הספר וורת' בסאסקס, שם הצטרף לתיאטרון חובבים. בגיל 18 החל ללמוד משפטים בקולג' פמברוק באוניברסיטת קיימברידג', והצטרף לפוטלייטס, מועדון התיאטרון של האוניברסיטה. אחרי סיום התואר פתח בת'רסט בקריירת משחק במשרה מלאה.

ב-1983 שיחק בת'רסט בהופעת בכורה בתיאטרון בתפקיד טים אולגוד במחזה "Noises Off" מאת מייקל פריין, שהוצג במשך שנה בתיאטרון סבוי. כדי להרחיב את כישורי המשחק שלו הצטרף לתיאטרון הלאומי. בנוסף לתפקידיו בתיאטרון החל להופיע בשנות השמונים של המאה העשרים בסדרות טלוויזיה. הוא השתתף בפרק הפיילוט של הסדרה הקומית "הפתן השחור", בסיטקום "Chelmsford 123", "המופע של לני הנרי", ובפרק הפתיחה של הסדרה "ננס אדום". ב-1991 לוהק לראשונה לתפקיד גדול בטלוויזיה בדמות מארק טיילור ב-"Joking Apart" של ה-BBC, סיטקום אוטוביוגרפי למחצה שכתב סטיבן מופאט. בין 1991 ל-1995 הופקו רק 13 פרקים לסדרה, אבל התפקיד נשאר האהוב על בת'רסט בכל הקריירה שלו. אחרי שהסדרה "Joking Apart" הסתיימה, לוהק בת'רסט לתפקיד היועץ הניהולי הנפוח דייוויד מרסדן בדרמה הקומית של ITV "רגליים קרות", שנמשכה חמש עונות בין 1998 ל-2003, ושחודשה ב-2016.

מאז 2003 גילם בת'רסט ראש ממשלה בדיוני בסיטקום של ה-BBC "אבי ראש הממשלה", שיחק בתפקיד מארק תאצ'ר בדרמה  המבוססת על סיפור אמיתי, ובמותחן של ITV על אודות אדם שבתו נעדרת ב-"Stepfather". הוא גם המשיך להופיע בתיאטרון. ב-2003 שיחק בתפקיד ורשינין במחזה "שלוש אחיות". ב-2006 הופיע בתפקיד אדריאן במחזה "Members Only". בעונת 2006–2007 גילם את המצליף אליסטר במחזה "Whipping it Up", וב-2007 ו-2008 שיחק בתפקיד אלכס במחזה "Alex".

בשנת 2010 הופיע בת'רסט בסדרת הדרמה "עמודי תבל". בסדרה "אחוזת דאונטון" גילם את האלמן סר אנתוני סטראלן שמחזר אחרי ליידי אדית'. ב-2011 שיחק בסרט הטלוויזיה "Hattie", וב-2012 הצטרף לצוות השחקנים של הסדרה "לב פראי". ב-2010 הופיע בת'רסט לראשונה במחזה של נואל קאוורד, "Present Laughter", והמשיך לשחקן במחזה נוסף שלו "Blithe Spirit" ב-2010 וב-2011.

בספטמבר 2016 חזר בת'רסט לגלם דייוויד מרסדן בסדרה המחודשת "רגליים קרות".

## חיים אישיים
בת'רסט התחתן עם ויקטוריה ת'רפול ב-1985, אותה הכיר דרך חברים משותפים. לבני הזוג יש ארבע בנות: מטילדה, קלמנסי, אוריאל והונור.

## פילמוגרפיה
### טלוויזיה

### קולנוע

## תפקידים בתיאטרון

## קישורים חיצוניים

* רוברט בת'רסט באתר מכון הסרטים הבריטי

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אנגלים
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1957
עונת 1963/1964 בלה ליגה

**עונת 1963/1964** הייתה העונה ה-33 של לה ליגה שהיא הליגה הספרדית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-15 בספטמבר 1963 והסתיימה ב-26 באפריל 1964. 

הליגה כללה 16 קבוצות. קבוצות שזכו במקום 15–16 יעברו בסוף העונה לליגת משנה במקום שתי קבוצות מליגת משנה שזכו בה במקום ראשון ב-2 הבתים שלה. קבוצות שזכו במקום 13–14 השתתפו במשחקי המבחן מול קבוצות שזכו במקום השני בבתים של ליגת משנה.

בהתאם לתוצאות של העונה הקודמת אוססונה, מאלגה, דפורטיבו לה קורוניה ומיורקה ירדו ליגה. מליגת המשנה עלו פונטבדרה, לבאנטה, ריאל מורסיה ואספניול.

התחרות כללה 30 סיבובים (משחק בית ומשחק חוץ). על ניצחון הוענקו 2 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. 

ריאל מדריד זכתה בתואר וזאת בפעם העשירית בתולדות המועדון ובפעם הרביעית ברציפות.

ריאל ואיאדוליד ופונטבדרה ירדו לליגת משנה בסוף העונה. אספניול וריאל אוביידו ניצחו משחקי המבחן ונותרו בליגה הבכירה.

## כדורגלנים מצטיינים
פרס הפיצ'יצ'י למלך השערים של העונה הוענק לפרנץ פושקש () מריאל מדריד. זאת בפעם הרביעית והאחרונה בקריירה. בהתאם לנתונים הרשמיים של ה-LFP הוא כבש 20 שערים ב-25 משחקים. בהתאם לנתוני של עיתון הספורט MARCA שמעניקה את הפרס הוא כבש 21 שערים.  

פרס זאמורה לשוער הטוב ביותר הוענק לחוסה ויסנטה טריין מריאל מדריד שספג 10 שערים ב-15 משחקים. זאת העונה השנייה ברציפות ובפעם השלישית בקריירה.

## טבלת הליגה

## סטטיסטיקה
### מלכי השערים

## קישורים חיצוניים
* נתונים מפורטים מאתר rsssf
* נתונים מפורטים מאתר bdfutbol
* נתונים מאתר worldfootball
* נתונים מאתר transfermarkt

1963 1964
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1963
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1964
משה לוי (פרופסור)

**משה (שיקי) לוי** הוא פרופסור למימון בבית הספר למנהל עסקים באוניברסיטה העברית בירושלים.

## ביוגרפיה

לוי נולד ב-1967 לנילי ולפרופסור למימון חיים לוי, למשפחה עם 4 ילדים. אחד מאחיו הוא במאי הקולנוע והתסריטאי עמרי לוי. 

הוא בעל תואר ראשון במתמטיקה ופיזיקה, תואר שני בפיזיקה, ודוקטורט בפיזיקה וכלכלה,
כולם מהאוניברסיטה העברית. פרופ' לוי בילה מספר שנים כפרופ' אורח באוניברסיטת UCLA.
בשנת 2013 זכה בפרס מרקוביץ' למחקר מצטיין בתורת ההשקעות, ופרס מילקן להצטיינות בהוראה.

בבית הספר למנהל עסקים באוניברסיטה העברית פרופ' לוי מרצה בקורסים: בחירת תיקי השקעות ומבוא למימון.

## מחקר

תחומי מחקריו הם השקעות, קבלת החלטות בתנאי אי-ודאות ומערכות חברתיות.

## מאמרים נבחרים

* Levy, M. (2016), "It’s Easy to Beat the Market”, *Journal of Investment Management*, forthcoming
* Levy, M. & Roll, R. (2015), "Seeking Alpha? It’s a Bad Guideline for Portfolio Optimization”, *Journal of Portfolio Management* 42(5), 107-112
* Levy M. & Roll, R. (2010), "The Market Portfolio May be Mean-Variance Efficient After All”, *Review of Financial Studies* 23(6), 2464-2491
* Levy, M. (2003), "Are Rich People Smarter?”, *Journal of Economic Theory* 110(1), 42-64


## ספרים


* Levy, M., Levy, H. & Solomon, S. (2000), *Microscopic Simulation of Financial Markets: From Investor Behavior to Market Phenomena*, California: Academic Press

## קישורים חיצוניים
פרופ' משה לוי, באתר (האוניברסיטה העברית)

## הערות שוליים

קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: מינהל עסקים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1967
פורמולה 1 עונת 2010

**עונת 2010 בפורמולה 1** היא העונה ה-61 בה התקיימה האליפות. 27 נהגים ו-12 קבוצות השתתפו ב-19 מרוצים שהתקיימו לאורך העונה. העונה החלה ב-14 במרץ בגרנד פרי האוסטרלי והסתיימה ב-14 בנובמבר בגרנד פרי אבו דאבי. סבסטיאן פטל, שזכה באליפות במרוץ האחרון של העונה, הוא הזוכה הצעיר ביותר בתולדות האליפות. קבוצתו, רד בול רייסינג, זכתה בפעם הראשונה באליפות היצרנים.

מיכאל שומאכר, שזכה בעבר בשבע אליפויות, חזר להתחרות לאחר שלוש עונות פרישה. הוא הצטרף לקבוצת מרצדס, שחזרה לאליפות לראשונה מאז שנת 1955.

## קבוצות ונהגים

### שינויים בנהגים
* פרננדו אלונסו עזב את קבוצת רנו והצטרף לקבוצת פרארי במקומו של קימי רייקונן. רוברט קוביצה, נהגה לשעבר של קבוצת סאובר, תפס את מקומו של אלונסו ברנו
* רובנס בארקילו עבר מקבוצת בראון לקבוצת ויליאמס. באריקלו החליף את ניקו רוזברג, שלאחר 4 שנים בקבוצה, הצטרף לקבוצת מרצדס
* ג'נסון באטן הצטרף ללואיס המילטון בקבוצת מקלארן. הפעם הראשונה בה שני אלופים נוהגים בקבוצה אחת מאז איירטון סנה ואלן פרוסט, שנהגו עבור הקבוצה בעונת 1989. באטן החליף את הייקי קובליינן, שעבר לקבוצת לוטוס והצטרף ליארנו טרולי שעבר מקבוצת טויוטה.
* טימו גלוק הצטרף לקבוצת וירג'ין לאחר שעזב את קבוצת טויוטה, שפרשה מהאליפות. קאמוי קוביאשי, שהחליף בעונה הקודמת את גלוק לאחר שזה נפצע, עבר לקבוצת סאובר.

## לוח המרוצים

## דירוג האליפות
לקראת העונה עברה שיטת הניקוד את השינוי הגדול בתולדות האליפות. מספר הנקודות הכולל הוגדל בכ-150% (101 נקודות לעשרה נהגים, כאשר המנצח מקבל 25 נקודות במקום 10).

### [[אליפות הנהגים (פורמולה 1)|אליפות הנהגים]]

## אליפות היצרנים

## קישורים חיצוניים

* תוצאות מרוצי העונה באתר Formula1.com.
* סיכום העונה באתר MotorSport Magazine.

;פתיחת עונה
* 
* 
* 
* 
;סיכום עונה
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עונות בפורמולה 1
קטגוריה:2010 בספורט
אדם ראיינר

**אדם ראיינר** (גרמנית: Adam Rainer; 1899 – 4 במרץ 1950) הוא האדם היחיד שתועד בהיסטוריה הרפואית הן כגמד והן כענק. נטען שהוא סבל מאקרומגליה.
## חייו
ראיינר נולד בגראץ, אוסטרו-הונגריה. בשנת 1917 כשהיה בן 18 גובהו עמד על 122.5 סנטימטרים בלבד. לפי ההגדרה, אדם הלוקה בגמדות הוא אדם בוגר שגובהו מתחת ל-147 סנטימטרים. ואז כפי הנראה מגידול במוחו, הוא החל לצמוח בקצב מהיר כך שבשנת 1931 ובגיל 31 גובהו נסק לגובה של כ-218.4 סנטימטרים. הענקיות שלו גרמה לו לנכות והוא היה צריך לנוע בכיסא גלגלים לכל יתר חייו. עד למותו בשנת 1950 (בגיל 51) הגיע לגובה של 234 סנטימטרים. אורך כפות רגליו הגיע ל-33.3 סנטימטרים, והם גדלו ממידה 43 (לפי התקן האירופי) למידה 53 בשלוש שנים בלבד. אורך כפות ידיו הגיע ל-23.9 סנטימטרים והוא שקל בשיאו 109 קילוגרמים.

## קישורים חיצוניים

* THE MAN WHO WAS A DWARF AND A GIANT
* Hirsch, Obar. Two Types of Gigantism Due to Similar Tumors. Discussion of Growth* Confinia Neurologica, Vol. 21, No. 4 (1961)
* Adam Rainer – 7 feet 8 inches (233.5 cm) באתר thetallestman.com
* 

קטגוריה:נמוכי קומה
קטגוריה:גראץ: אישים
קטגוריה:שיאני עולם
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1899
קטגוריה:נפטרים ב-1950
יוהאן השני, דוכס סקסוניה-ויימאר

**יוהאן השני, דוכס סקסוניה-ויימאר** (בגרמנית: **Johann II Herzog von Sachsen-Weimar**; 22 במאי 1570 – 18 ביולי 1605) היה דוכס סקסוניה-ויימאר בין השנים 1602–1605.

## ביוגרפיה
יוהאן נולד ב-22 במאי 1570 בוויימאר שהשתייכה לנסיכות הבוחר מסקסוניה, ליוהאן וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר ולדורותיאה מריה מאנהלט, בתו של יואכים ארנסט, נסיך אנהלט.

בשנת 1573 מת אביו יוהאן וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר, ואחיו פרידריך וילהלם הראשון, דוכס סקסוניה-ויימאר עלה במקומו לשלטון. בשנת 1602 מת פרידריך וילהלם, ויוהאן עלה במקומו לשלטון. בשנת 1603 דרש אחיינו יוהאן פיליפ, דוכס סקסוניה-אלטנבורג את ירושתו, ומשום כך חולקה הדוכסות בינו לבין אחיינו, שהקים את דוכסות סקסוניה-אלטנבורג.

ב-18 ביולי 1605 מת יוהאן בויימאר, ובנו יוהאן ארנסט הראשון, דוכס סקסוניה-ויימאר עלה לשלטון במקומו.

## משפחתו
ב-7 בינואר 1593 התחתן יוהאן עם דורותיאה מריה מאנהלט, בתם של יואכים ארנסט, נסיך אנהלט ואלאונורה מוירטמברג. ממנה היו לו 12 ילדים:
* יוהאן ארנסט הראשון, דוכס סקסוניה-ויימאר (1594–1626).
* כריסטיאן וילהלם (1595).
* פרידריך, דוכס סקסוניה-ויימאר (1596–1622).
* יוהאן (1597–1604).
* וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר (1598–1662).
* בן מת (1598).
* אלברכט הרביעי, דוכס סקסוניה-אייזנך (1599–1644).
* יוהאן פרידריך, דוכס סקסוניה-ויימאר (1600–1628).
* ארנסט הראשון, דוכס סקסוניה-גותה (1601–1675).
* פרידריך וילהלם (1603–1619).
* ברנהרד מסקסוניה-ויימאר (1604–1639).
* יוהנה (1606–1609).

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* יוהאן השני, דוכס סקסוניה-ויימאר
* 

קטגוריה:דוכסים גרמנים
קטגוריה:ילידי 1570
קטגוריה:נפטרים ב-1605
אליפות העולם בהוקי קרח לצעירים

**אליפות העולם בהוקי קרח לצעירים** (באנגלית: **The IIHF Ice Hockey World Junior Championships**) היא תחרות חד שנתית המאורגנת על ידי פדרציית ההוקי קרח הבינלאומית לנבחרות הוקי קרח עד גיל 20. האליפות נערכת באופן מסורתי מסוף דצמבר ועד תחילת ינואר.

האליפות נערכת ברציפות מאז שנת 1977.

## כל הזוכות במדליות באליפות העולם
;מקרא: מודגש = זכייה ראשונה.

## מדליות לפי מדינה

## קישורים חיצוניים

* 
## הערות שוליים

צעירים
קטגוריה:תחרויות הוקי קרח
הוקי קרח צעירים
לצבי יש בעיה

**לצבי יש בעיה** היא סדרת טלוויזיה ישראלית, קומית מוקומנטרית בכיכובם של צביקה הדר, שיפי אלוני וגל תורן. הסדרה משודרת החל מ-14 בדצמבר 2016 במסגרת שידורי הזכיינית רשת, בעבר בערוץ 2. העונה השנייה עלתה בערוץ 13.

## דמויות
### דמויות ראשיות
* **צביקה הדר** (בתפקיד עצמו) – מנחה וכוכב טלוויזיה. אביהם של שיר, סער, שלי, איתי, והתאומים אלון ותמר. מנסה לחזור למסכי הטלוויזיה בכל דרך.
* **ליאת "לטי"** (שיפי אלוני) – אשתו השנייה של צביקה. אמא של מעיין, בתה מהנישואים הקודמים, ולשלי, איתי, אלון ותמר מנישואיה עם צביקה. מעודדת אותו בכל פעם שמצב רוחו ירוד, ותומכת בו.
* **גל תורן** (בתפקיד עצמו) – חברו הטוב של צביקה.

### דמויות משניות
* **שולי** (קרן צור) – גרושתו של צביקה. עובדת בעיריית תל אביב. מעוניינת בפרק ב׳ עם צביקה למרות סירובו המתמיד.
* **שיר הדר** (גאיה גור אריה) – בתם הבכורה של צביקה ושולי. נמצאת בזוגיות עם גפן. התגייסה בעונה השנייה.
***סער הדר** (גל שלהב אהרונוביץ') – בנם הצעיר של צביקה ושולי.
* **שלי הדר** (עמית מרקוס) – בתם הבכורה של צביקה ולטי.
* **איתי הדר** (דניאל שובה) – בנם הצעיר של צביקה ולטי. לומד בגן חובה. מצחיק לגילו.
* **מעיין** (נאיה פדרמן - עונה 1, אור אשטון - עונה 2) – בתהּ של לטי, אביה החורג הוא צביקה. לומדת בחטיבת הביניים.
* **ירדנה מורג-שרעבי** (רינה פדווה) – עוזרת הבית של צביקה ולטי. נוטה להיות אי-היגיינית.
***תמר הדר** – בתם של צביקה ולטי ואחותו התאומה של אלון, נולדה בסיום עונה 2.
***אלון הדר** – בנם של צביקה ולטי ואחיה התאום של תמר, נולד בסיום עונה 2.

## סקירת סדרה

## פרקים
### עונה ראשונה

### עונה שנייה

## קישורים חיצוניים

* לצבי יש בעיה, בפרויקט "אישים" לתיעוד הטלוויזיה הישראלית
**ביקורות:**
* 
* 
*  
* 
* 
* 

קטגוריה:סדרות קומדיה ישראליות
קטגוריה:סדרות מוקומנטריה ישראליות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2016
קטגוריה:ערוץ 2: תוכניות וסדרות
קטגוריה:רשת: תוכניות וסדרות
קטגוריה:צביקה הדר
החברים של נטאשה (אלבום)

"**החברים של נטאשה**" הוא אלבום הבכורה של להקת הרוק הישראלית "החברים של נטאשה", אשר ראה אור ב-4 באפריל 1989. האלבום התקבל באהבה בתקשורת ולאחר זמן מה הגיע למעמד של אלבום פלטינה עם 40,000 עותקים. בסך הכל נמכרו מאלבום הבכורה למעלה מ-70 אלף עותקים.

## הפקה
שירי האלבום התאפיינו בסגנון עגמומי ומיוסר (אם כי גם בסגנונות רוק אנרגטיים, בחלקו) והביעו מסרים חברתיים נוקבים הקשורים בעיקר בנושאים של זהות אישית.
הקלטות שירי האלבום נערכו באולפני "הרולד" באוקטובר 1988 הקלטות שירה ומיקסים נערכו באולפני DB בנובמבר-דצמבר 1988.

## חברי הלהקה

* ארקדי דוכין - שירה, פסנתר, כינור, גיטרה בס
* מיכה שטרית - שירה, גיטרה אקוסטית וקולות
* מיקי הררי - גיטרות
* שלמה אלמקייס (קוזו) - גיטרה בס
* ניר צדקיהו - תופים
* ניר בן-ציון - קלידים, פסנתר אקוסטי ואקורדיון

## נגנים אורחים
* קובי נעים - תכנותים 
* גלעד עצמון (סקסופון)
* איקי לוי (כלי הקשה)
* אלון חלד (אקורדיון)

## הקלטות והפקה
* הפקה מוזיקלית: יזהר אשדות
* טכנאי הקלטה: גיל תורן
* טכנאי מיקסים: גיל תורן וראובן שפירא

## רשימת רצועות
כל שירי האלבום נכתבו בידי ארקדי דוכין ומיכה שטרית, פרט ל"שיר אחר" (מילים: נדב דפני).

## אזכורים לאלבום ושיריו
שירי האלבום נכנסו לתכנים שונים בתוכניות טלוויזיה שונות. בשנת 2010 הקליט ישי לוי את השיר "מלנכולי" במסגרת פרויקט "שני צדדים למטבע".

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* החברים של נטאשה במצעד האלבומים האלטרנטיביים הישראליים הגדולים של כאן 88
* לירון תמם, מסע מוזיקלי לשנות השמונים: החברים של נטאשה, באתר "פרשן", 9 במרץ 2008
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-1989
קטגוריה:אלבומי החברים של נטאשה
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי יזהר אשדות
קטגוריה:אלבומי רוק ישראליים
קטגוריה:אלבומי פוסט פאנק
קטגוריה:אלבומי פלטינה בישראל
קטגוריה:אלבומי חברת הד ארצי
אצטדיון רוברט קנדי ממוריאל

**אצטדיון רוברט קנדי ממוריאל** (באנגלית: **Robert F. Kennedy Memorial Stadium ** או **RFK Stadium**) הוא אצטדיון ספורט הממוקם בוושינגטון די. סי., בירת ארצות הברית, ונקרא על שם הפוליטיקאי המנוח רוברט פ. קנדי. האצטדיון שימש את קבוצת הכדורגל די.סי. יונייטד ואת קבוצת הפוטבול וושינגטון רדסקינס, והוא מכיל 45,596 מקומות ישיבה (במשחקי ליגת ה-MLS הכיל כ-20,000 מקומות ישיבה בלבד).

## היסטוריה
האצטדיון נבנה ב-1960 ונפתח ב-1961 צמוד לדי. סי ארמוני - אולם ספורט עירוני. זמן הבניה לקח כשנה. כשנפתח שיחקו באצטדיון קבוצת הפוטבול וושינגטון רדסקינס, קבוצת הבייסבול וושינגטון סנאטורס וקבוצות נוספות. במהלך מונדיאל 1994 נבחר לארח מספר משחקים.

### [[אולימפיאדת אטלנטה (1996)]]

## גלריה

קובץ:RFK Stadium baseball.JPG
קובץ:DC United.jpg
קובץ:RFK Stadium aerial photo, looking towards Capitol, 1988.jpg
קובץ:RFK vista.jpg
קובץ:Rfkstadewashnational.png
קובץ:D.C. Armory - Washington, D.C..jpg


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אולימפיאדת אטלנטה (1996)
קטגוריה:מונדיאל 1994
רוברט קנדי ממוריאל
רוברט קנדי ממוריאל
קטגוריה:וושינגטון די. סי.: מבנים
קטגוריה:וושינגטון די. סי.: ספורט
רוברט קנדי ממוריאל
קטגוריה:וושינגטון קומנדרס
פרידריך וילהלם הראשון, דוכס סקסוניה-ויימאר

**פרידריך וילהלם הראשון, דוכס סקסוניה-ויימאר** (בגרמנית: **Friedrich Wilhelm I Herzog von Sachsen-Weimar**; 25 באפריל 1562 – 7 ביולי 1602) היה דוכס סקסוניה-ויימאר בין השנים 1573–1602.

## ביוגרפיה
פרידריך וילהלם נולד ב-25 באפריל 1562 בוויימאר שהשתייכה לנסיכות הבוחר מסקסוניה, ליוהאן וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר, ולדורותיאה סוזנה מפפאלץ-זימרן, בתו של פרידריך השלישי, הנסיך הבוחר מפפאלץ.

בשנת 1573 מת אביו יוהאן וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר, ופרידריך וילהלם עלה במקומו לשלטון. מכיוון שהיה קטין, שימש אוגוסט הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה כעוצר הדוכסות עד לשנת 1586. בשנת 1591 מת כריסטיאן הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה, ובנו כריסטיאן השני, הנסיך הבוחר מסקסוניה עלה לשלטון במקומו, אולם מכיוון שהיה קטין מונה פרידריך וילהלם לעוצר בשמו. מכיוון שפרידריך וילהלם הקדיש את זמנו לענייני נסיכות הבוחר מסקסוניה והזניח את הטיפול בדוכסות, מילא אחיו יוהאן השני, דוכס סקסוניה-ויימאר את מקומו בדוכסות עד לשובו של פרידריך וילהלם בשנת 1601.

ב-7 ביולי 1602 מת פרידריך וילהלם בויימאר, ואחיו יוהאן השני, דוכס סקסוניה-ויימאר עלה לשלטון במקומו. בשנת 1603 דרש בנו יוהאן פיליפ, דוכס סקסוניה-אלטנבורג את ירושתו, ומשום כך חולקה הדוכסות בין שניהם, ובנו הקים את דוכסות סקסוניה-אלטנבורג.

## משפחתו
ב-5 במאי 1583 התחתן פרידריך וילהלם עם סופיה מווירטמברג, דוכסית סקסוניה-ויימאר, בתם של כריסטוף, דוכס וירטמברג ואנה מריה מברנדנבורג-אנסבך. ממנה היו לו 6 ילדים:
* דורותיאה מריה (1584–1586).
* יוהאן וילהלם (1585–1587).
* פרידריך (1586–1587).
* דורותיאה סופיה (1587–1645).
* אנה מריה (1589–1626).
* בן מת (1590).

ב-9 בספטמבר 1591 התחתן פרידריך וילהלם עם אנה מריה, רוזנת פפאלץ-נויבורג, בתם של פיליפ לודוויג, רוזן פפאלץ-נויבורג ואנה מקלווה. ממנה היו לו 6 ילדים:
* יוהאן פיליפ, דוכס סקסוניה-אלטנבורג (1597–1639).
* אנה סופיה (1598–1641), התחתנה עם קרל פרידריך הראשון, דוכס מינסטרברג-אלס.
* פרידריך, דוכס סקסוניה-אלטנבורג (1599–1625).
* יוהאן וילהלם, דוכס סקסוניה-אלטנבורג (1600–1632).
* דורותיאה מסקסוניה-אלטנבורג (1601–1675), התחתנה עם אלברכט הרביעי, דוכס סקסוניה-אייזנך.
* פרידריך וילהלם השני, דוכס סקסוניה-אלטנבורג (1603–1669).

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:דוכסים גרמנים
קטגוריה:ילידי 1562
קטגוריה:נפטרים ב-1602
רצח באוריינט אקספרס (סרט, 1974)

**רצח באוריינט אקספרס** (באנגלית: ***Murder on the Orient Express***) הוא סרט בלשי בריטי עתיר כוכבים משנת 1974 בבימויו של סידני לומט, ובהפקתם של ג'ון ברבורן וריצ'רד ב. גודווין, המבוסס על ספר באותו השם משנת 1934 מאת אגתה כריסטי.

עלילת הסרט, מסוגת "מי עשה את זה?", מציגה את הבלש הבלגי הידוע הרקול פוארו (אלברט פיני), אשר מתבקש לחקור ולפענח את הרצח של איל עסקים אמריקאי המתרחש ברכבת אוריינט אקספרס, בדרכה מאיסטנבול לפה-דה-קאלה. אנסמבל של כוכבים מגלמים את החשודים בפשע, ובהם: לורן באקול, אינגריד ברגמן, שון קונרי, ג'ון גילגוד, ונסה רדגרייב, מייקל יורק, ז'קלין ביסט, אנתוני פרקינס וונדי הילר. את התסריט כתב פול דן, יחד עם אנתוני שאפר.

הסרט זכה הן להצלחה מסחרית והן לשבחים מצד המבקרים, וכן בשש מועמדויות לפרס אוסקר: השחקן הטוב ביותר (פיני), שחקנית המשנה הטובה ביותר (ברגמן), התסריט המעובד הטוב ביותר, הפסקול המקורי הטוב ביותר, הצילום הטוב ביותר ועיצוב התלבושות הטוב ביותר. מבין כל מועמדויות אלו, ברגמן היא הזוכה היחידה. כמו כן, אינגריד ברגמן וג'ון גילגוד זכו בפרסי באפט"א לשחקני המשנה הטובים ביותר.

## תקציר העלילה
רכבת האוריינט אקספרס עומדת בתחנת הרכבת באיסטנבול ועומדת לצאת למסע ארוך עד פה-דה-קאלה לחוף תעלת למאנש. על הרכבת עולים הנוסעים ואנשי הצוות, ובהם הבלש הבלגי **[[הרקול פוארו]]** (אלברט פיני). במהלך הנסיעה, פונה אל פוארו אחד הנוסעים, איש העסקים האמריקאי **סמואל ראצ'ט** (ריצ'רד וידמרק), שמספר לו שמאיימים על חייו ומציע לפוארו 15,000 דולר כדי שיגלה מי מאיים עליו, אך פוארו מסרב. הרכבת ממשיכה בנסיעתה, אולם נאלצת לעצור באמצע הדרך, בגלל שלג רב החוסם את דרכה. למחרת בבוקר, ראצ'ט נמצא בתאו ללא רוח חיים, עם 12 דקירות סכין בחזהו. מנהל הרכבת, סניור **ביאנצ'י** (מרטין בלזם) מבקש מפוארו לפענח את התעלומה עד שהרכבת התקועה תגיע לתחנה הקרובה והדו"ח יימסר למשטרה.

בתאו של ראצ'ט פוארו מוצא פתק שרוף עליו כתוב "דייזי ארמסטרונג". והוא נזכר בפרשת חטיפת ורצח התינוקת של משפחת ארמסטרונג בשנת 1930, חמש שנים קודם. לפושעים שולם אז כופר. אחד מהם נתפס ונתלה אך השני הצליח לברוח מארצות הברית עם כספי הכופר ולשנות את שמו מקסטי לראצ'ט. גברת ארמסטרונג נתקפה אז בדיכאון, ומתה תוך כדי לידה מוקדמת של וולד מת. בעלה התאבד וכן גם המשרתת פולט שהואשמה בשיתוף פעולה ברצח. לאחר חקירה מאומצת מגלה פוארו כי לכל אחד מ-12 נוסעי הקרון יש קשר לפרשת ארמסטרונג, חלק קרובים וידידי המשפחה, וחלק עבדו בבית המשפחה כמו נהג, מבשלת ואומנת.

פוארו מזמן את כל הנוסעים לשיחה ומודיע להם כי הוא יודע שכולם קשורים לרצח וכי גם הוא סבור שהיה מגיע לראצ'ט למות, שכן הוא היה פושע שאחראי למותם של חמישה בני-אדם. פוארו מציג בפניהם שתי דרכים לפתור את הבעיה: הדרך המסובכת - להסגיר את כולם למשטרה ולגרום לשערורייה גדולה; הדרך הפשוטה - להודיע למשטרה שראצ'ט, שהיה ידוע כאיש מאפיה, נרצח בגלל סכסוך עם המאפיה על ידי מתנקש שחדר לרכבת כאיש תחזוקה, השאיר את מדיו בתא ונמלט. מנהל הרכבת וכולם מסכימים איתו ללכת על הדרך הפשוטה. פוארו מודיע שהוא חוזר לתאו לכתוב את הדו"ח ולהילחם במצפונו. השלג מפונה והרכבת ממשיכה בדרכה.

## שחקנים ודמויות

## הפקה

## הכנסות

## ביקורות

## מועמדויות ופרסים

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הרקול פוארו
קטגוריה:סרטי 1974
קטגוריה:סרטי בלשים
קטגוריה:סרטי סידני לומט
קטגוריה:סרטי פרמאונט
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים בריטיים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטים שמתרחשים ברכבת
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
סוזן ברוקס

**סוזן ברוקס** (באנגלית: **Susan Brooks**; נולדה ב-25 באוגוסט 1960) היא פוליטיקאית אמריקאית חברת המפלגה הרפובליקנית שכיהנה כנציגת המחוז החמישי של אינדיאנה בבית הנבחרים של ארצות הברית.

## ביוגרפיה
ברוקס נולדה בפורט ויין שבאינדיאנה, בתם של מרילין ורוברט ויאנט. ב-1982 סיימה תואר ראשון באוניברסיטת מיאמי שבאוהיו וב-1985 סיימה תואר JD במשפטים באוניברסיטת אינדיאנה. לאחר לימודיה עבדה כעורכת דין פרטית.

ב-1998 מונתה לסגנית ראש עיריית אינדיאנפוליס ובשנים 1999–2001 עבדה במשרד עורכי דין Ice Miller שבאינדיאנפוליס. ב-2001 מונתה לתובעת הפדרלית של מחוז דרום אינדיאנה. ב-2007 מונתה ליועצת משפטית וסגנית נשיא רשת המכללות הקהילתיות של מדינת אינדיאנה, תפקיד בו כיהנה עד 2011.

ב-2012 התמודדה בבחירות לנציגות המחוז החמישי של אינדיאנה בבית הנבחרים של ארצות הברית, היא גברה בבחירות על חבר הקונגרס המכהן דן ברטון מהמפלגה הדמוקרטית ברוב של 58%. מאז נבחרה לשלוש תקופות כהונה נוספות. כיהנה כחברה בוועדת האנרגיה והמסחר ובוועדת האתיקה. כמו כן כיהנה בוועדה המיוחדת לחקירת מתקפת הטרור בקונסוליה האמריקנית בבנגאזי. בקונגרס ה-115 כינה כיושבת ראש ועדת האתיקה. ביוני 2019 הודיעה ברוקס כי אין בכוונתה להתמודד לתקופת כהונה נוספת בבחירות 2020. 

ברוקס נשואה לדייוויד ואם לשניים.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אינדיאנה
קטגוריה:פורט ויין (אינדיאנה): אישים
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מאינדיאנה
קטגוריה:עורכות דין אמריקאיות
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-115 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-114 של ארצות הברית
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת מיאמי באוהיו
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מיאמי באוהיו
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אינדיאנה באינדיאנפוליס
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית
קטגוריה:חברות בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-113 של ארצות הברית
קטגוריה:עורכות דין אמריקאיות במאה ה-20
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1960
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1960
יוהאן וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר

**יוהאן וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר** (בגרמנית: **Johann Wilhelm Herzog von Sachsen-Weimar**; 11 במרץ 1530 – 2 במרץ 1573) היה דוכס סקסוניה בין השנים 1566–1572, ודוכס סקסוניה-ויימאר בין השנים 1572–1573.

## ביוגרפיה
יוהאן וילהלם נולד ב-11 במרץ 1530 בטורגאו שהשתייכה לנסיכות הבוחר מסקסוניה, ליוהאן פרידריך הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה, ולזיבילה מקלווה, בתם של יוהאן השלישי, דוכס קלווה ומריה מיוליך-ברג.

בשנת 1547 ויתר אביו יוהאן פרידריך מסקסוניה על תואר הנסיך הבוחר לאחיינו מוריץ מסקסוניה, בעקבות המלחמה השמלקלדית, וקיבל את התואר דוכס סקסוניה. לאחר מותו פוצלה הדוכסות בין האחים; יוהאן פרידריך השני, דוכס סקסוניה קיבל את אזור אייזנך וקובורג, יוהאן וילהלם קיבל את אזור ויימאר, ואילו יוהאן פרידריך השלישי, דוכס סקסוניה קיבל את אזור גותה. בשנת 1554 ניסה אחיו יוהאן פרידריך השני, דוכס סקסוניה להחזיר לידיו את נסיכות הבוחר מסקסוניה, אולם הובס בשנת 1556 הובס, ולאחר מאבק בן 10 שנים נכלא בשנת 1566, ויוהאן וילהלם קיבל את נחלותיו. בשנת 1572 סייע יוהאן וילהלם לשארל התשיעי, מלך צרפת במאבקו נגד ההוגנוטים, ובעקבות כך סייע מקסימיליאן השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה לאחייניו - בניו של יוהאן פרידריך השני לתבוע את חלקם בירושה, ואכן הדוכסות פוצלה שוב בין יוהאן וילהלם לבין אחייניו יוהאן קזימיר, דוכס סקסוניה-קובורג ויוהאן ארנסט, דוכס סקסוניה-אייזנך.

ב-2 במרץ 1573 מת יוהאן וילהלם בויימאר, ובנו פרידריך וילהלם הראשון, דוכס סקסוניה-ויימאר עלה לשלטון במקומו.

## משפחתו
ב-15 ביוני 1560 התחתן יוהאן וילהלם עם דורותיאה סוזנה מפפאלץ-זימרן, בתם של פרידריך השלישי, הנסיך הבוחר מפפאלץ ומריה מברנדנבורג-קולומבאך. ממנה היו לו 5 ילדים:
* פרידריך וילהלם הראשון, דוכס סקסוניה-ויימאר (1562–1602).
* זיבילה מריה (1563–1669).
* בן מת (1564).
* יוהאן השני, דוכס סקסוניה-ויימאר (1570–1605).
* מריה (1571–1610).

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:דוכסים גרמנים
קטגוריה:ילידי 1530
קטגוריה:נפטרים ב-1573
יומי דפגרא

"יומי דפגרא" הוא כינוי ארמי מקוצר ל"יומי דמפגרי ביה רבנן". כלומר, ימים שלא מתקיימים בהם לימודים והתלמידים יוצאים לפגרה.

מקור הביטוי בתלמוד הבבלי. : . ביטוי זה היה נפוץ. רש"י שם פירש: .

תוספות שם פירש: **מפגרי רבנן** - .

בימי הביניים היה נפוץ הביטוי "יומא דפגרא" לכינוי הימים שלא התקיימו בהם לימודים בישיבות, כגון בראש חודש, בחנוכה, בט"ו בשבט, בל"ג בעומר, בט"ו באב וכדומה.

כיום הורחב השימוש במילה והוא מהווה כינוי לימים מיוחדים בשנה, הכולל שמחות קהילתיות משותפות או ימי אירועים מיוחדים בשנה.

מנהגים רבים נקשרו ל"יומי דפגרא". בקהילות מסוימות נהגו שאבל אינו ניגש לפני התיבה בימים אלו, והיו שנהגו שלא לומר בהם תחנון, ולהרבות בהם בנרות בבית הכנסת.

## ראו גם
* בין הזמנים

## הערות שוליים

קטגוריה:מילים וביטויים בארמית
קטגוריה:ניבים וביטויים חז"ליים
איי גלורייז

**איי גלורייז** (בצרפתית: **Îles Glorieuses**) הם שני איים טרופיים בשטח כולל של 7 קמ"ר בצפון מדגסקר. האי לא מיושב וכל שטחו מוגדר שמורת טבע. הוא מהווה טריטוריה צרפתית, כחלק מאיי אפארסה אך למדגסקר דרישת שליטה על האיים.

## גאוגרפיה
איי גלורייז נמצאים בצפון מצר מוזמביק בצפון מדגסקר. הארכיפלג הוא אטול שנוצר בשונית אלמוגים שמקיפה לגונה. המבנה מוארך מצפון מזרח לדרום מערב. את המבנה מחלקים לשלושה חלקים עיקריים: בנקודה הדרום מערבית נמצא האי המרכזי, האי גראן גלורייז. שונית אלמוגית שנקראת רוש ור שנמשכת מהאי גראן גלורייז לכיוון צפון מזרח. בקצה הצפוני, כ-8 ק"מ בצפון מזרח האי גראן גלורייז נמצא האי איל די ליס (île du Lys). האיים שטוחים והנקודה הגבוהה ביותר נמצאת באי גראן גלורייז וגובהה 12 מטר מעל לגובה פני הים.

האיים מורכבים מדיונות ושטחים חוליים מאבן גיר שבמקור היו אלמוגים. הצומח מורכב בעיקר מקזוארינה שבטבטית ודקל הקוקוס. החי באיים מורכב מעופות ימיים בעיקר מהסוג שחפית שמקננים באיים ומדולפינים שנמצאים בלגונה. באי לא חיו בני אדם מעולם והמבנים היחידים מעשה ידי אדם הם מסלול טיסה ותחנה מטאורולוגית במערב מסלול הטיסה באי גראן גלורייז.

האנשים היחידים שמגיעים לאיים הם חוקרים ואנשי צבא מ-Forces armées de la zone sud de l'océan Indien (הכוחות המזוינים של האזור הדרומי של האונייקוס ההודי) מצבא צרפת שתפקידו לוודא שריבונות צרפת באיים שבין ראוניון למיוט לא מופרים על ידי אף אחד.

## היסטוריה
ככל הנראה האנשים הראשונים שהגיעו לאי היו יורדי ים מלגשים או ערבים שהגיעו לאיים במאה השביעית. האירופאי הראשון שידוע שהגיע לאיים היה איפוליט קאלטו (Hippolyte Caltaux) מראוניון שסחר עם מדגסקר ב-1878. הוא מבקש אישור להחזיק באיים משר הקולוניות הצרפתי שמאשר לו להחזיק באיים. קאלטו מעניק לאיים את שמם לזכר מהפכת יולי 1830 שנקראה Trois Glorieuses (שלושת ימי התהילה). הוא מבקר באיים למרות נוכחות מוגברת באזור של הצי המלכותי הבריטי ובשנת 1885 הוא מתחיל לשתול באי דקלי קוקוס. צרפת משאירה לקאלטו לנהל את האי עד שהיא תופסת את האי על ידי רב החובל של האונייה פרימוגה (Primauguet) ב-23 באוגוסט 1892. השלטון על האיים קושר לקולוניית מיוט שלוש שנים מאוחר יותר. ב-1912 עברה לקולוניית מדגסקר יחד עם כל ארכיפלג קומורו.

ב-1955 החלה הקמת תחנה מטאורולוגית באי גראן גלורייז שהחלה לפעול בשנת 1959 ושנה לאחר מכן הופעלה בצורה אוטומטית. התחנה מהווה חלק ממערך תחנות מטרואולוגיות שמטרתם לחזות ציקלון טרופי. תחנה זו משמשת לאזהרת התושבים בצפון מדגסקר ובארכיפלג קומורו. התחנה מסייעת גם לניווט הימי ולניווט האווירי בקווים ג'יבוטי-מדגסקר וקניה-מאוריציוס.

בשנת 1960 האיים מנותקים מקולוניית מדגסקר ועוברים לאחריות השר של צרפת מעבר לים (*Ministère des Outre-mer*), כאשר בפועל מנוהלים על ידי המושל של ראוניון. מדגסקר לא הסכימה לניתוק הזה ומאז יש לה דרישה טריטוריאלית על האיים. משנת 2007 הם עוברים להיות תחת הארצות הדרומיות והאנטארקטיות של צרפת.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:איים באוקיינוס ההודי
קטגוריה:הארצות הדרומיות והאנטארקטיות של צרפת
קטגוריה:חבלי ארץ במחלוקת
קטגוריה:צרפת: איים לא מיושבים
קטגוריה:אפריקה: שמורות טבע
קטגוריה:מדגסקר: גאוגרפיה
הלגיון השלישי אוגוסטה

**הלגיון השלישי אוגוסטה** (בלטינית: **Legio III Augusta**) היה לגיון רומאי, אשר הוקם בשנת 43 לפנה"ס בידי אוקטביאנוס, והיה פעיל לפחות עד המאה ה-4.

## היסטוריה
### תקופת הרפובליקה
הלגיון גויס בשנת 43 לפנה"ס בידי הקונסול גאיוס ליוויוס פאנשה ואוקטביאנוס (לימים הקיסר אוגוסטוס). הלגיון לחם לצד אוקטביאנוס במלחמת האזרחים של רוצחי יוליוס קיסר, אולם היסטורית השירות המדויקת שלו מבוססת על השערות בלבד. ייתכן שהשתתף גם בקרב פיליפי בשנת 42 לפנה"ס, וככל הנראה הוא השתתף במערכה של אוקטביאנוס כנגד סקסטוס פומפיוס בסיציליה. בשנת 36 לפנה"ס נלחם אוקטביאנוס בלפידוס באפריקה, וכנראה הלגיון השלישי לקח חלק במערכה כי ידוע שהוא היה מוצב באפריקה לפחות משנת 30 לפנה"ס.

### תקופת הקיסרות
בין השנים 17–24 לספירה, הלגיון השלישי השתתף בדיכוי המרידה של טאקפארינס בנומידיה. בתקופה זו, מפקד הלגיון השלישי היה הפרומגיסטראט של הפרובינקיה אפריקה, וכך היה הלגיון השלישי ללגיון היחיד בצבא הרומי אשר מפקדו היה גם חבר סנאט. ייתכן שההיסטוריון מרקוס ויליוס פטרוקולוס היה מפקד הלגיון לזמן מה. הקיסר קליגולה סבר שמסוכן מדי שסנאטור יפקד על לגיון, ולכן שינה את התקן. בתקופתו של נירון, פיקד על הלגיון לוקיוס קלאודיוס מקר, אשר התנגד לנירון ותמך במרד של גלבה. מקר אף סחף אחריו גם את הלגיון הראשון מקריאנה ליבראטריקס כאשר גלבה עלה לשלטון בשנת 69, הוא חשש מאלו שהעלו אותו לשלטון, והורה בחשאי על רציחת שני מפקדי הלגיונות. במהלך מלחמת האזרחים הידועה כשנת ארבעת הקיסרים, תמך הלגיון השלישי בתחילה בוויטליוס, אולם לאחר מכן העניק את תמיכתו לאספסיאנוס. עם זאת, הוא לא לקח חלק בקרבות. הלגיון השלישי נותר באפריקה במשך שנים רבות, והשתתף בדיכוי מרידות שונות של מקומיים. יחידות משנה של הלגיון נשלחו לסוריה בשנת 115, וסייעו לקיסר טראיאנוס במערכתו כנגד האימפריה הפרתית. בין 132–136 לקחו חלק יחידות של הלגיון בדיכוי מרד בר כוכבא בארץ ישראל. שלושים שנה לאחר מכן השתתפו יחידות משנה של הלגיון גם במסעותיהם למזרח של לוקיוס ורוס וקרקלה.

בשנת 175 העביר מרקוס אורליוס חלק מחיילי הלגיון להונגריה כדי להשתתף במלחמות כנגד המרקומנים. אותם חיילים סופחו לאחר מכן אל הלגיון השני אדיוטריקס אשר ספג אבדות קשות. הלגיון השלישי השתתף ככל הנראה במלחמת האזרחים שפרצה בשנת 193 עם רציחתו של הקיסר פרטינקס, וצידד בספטימיוס סוורוס אשר הוכתר כקיסר מאוחר יותר. הנחה זו מבוססת על כך שסוורוס העניק ללגיון את הכינוי "**פיא וינדיקס**" (Pia Vindex - "הנוקם הנאמן"). עם זאת, אין לכך עדות נוספת. בתקופתו של סוורוס, השתתפו חיילי הלגיון בבניית מבצרים רבים בנומידיה, אשר חלקם קיימים עד ימינו. במלחמת האזרחים בשנת 238 הידועה כשנת ששת הקיסרים, צידד הלגיון במקסימינוס, ונלחם כנגד גורדיאנוס הראשון ובנו גורדיאנוס השני. המלחמה הסתיימה בניצחונו של גורדיאנוס השלישי, אשר היה נכדו של גורדיאנוס הראשון ואחיינו של גורדיאנוס השני. גורדיאנוס הורה על פירוק הלגיון השלישי עוד באותה שנה (238). חמש עשרה שנים מאוחר יותר, הוקם הלגיון השלישי מחדש בהוראתו של הקיסר ולריאנוס. ולריאנוס אף העניק ללגיון את הכינוי "**איטרום פיא איטרום וינדיקס**" (Iterum Pia Iterum Vindex - "שוב נאמן, שוב נוקם"). הלגיון השתתף בקרבות כנגד "חמשת העמים" - פדרציה של שבטים ברברים אשר התנגדה לשלטון הרומי באפריקה. המאבק נמשך עד 260, התחדש בשנת 289, והמרד דוכא סופית רק בשנת 297. הלגיון נעלם מהרשומות לקראת סוף המאה ה-4 ותחילת המאה ה-5.

סמלי הלגיון לאורך השנים היו גדי ופגסוס.

## קישורים חיצוניים

* הלגיון השלישי אוגוסטה באתר livius.org 

## הערות שוליים

שלישי אוגוסטה
יוהאן פרידריך השני, דוכס סקסוניה

**יוהאן פרידריך השני, דוכס סקסוניה** (בגרמנית: **Johann Friedrich II. Herzog von Sachsen**; 8 בינואר 1529 – 19 במאי 1595), היה דוכס סקסוניה בין השנים 1554–1566.

## ביוגרפיה
יוהאן פרידריך נולד ב-8 בינואר 1529 בטורגאו שהשתייכה לנסיכות הבוחר מסקסוניה, ליוהאן פרידריך הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה, ולזיבילה מקלווה, בתם של יוהאן השלישי, דוכס קלווה ומריה מיוליך-ברג.

בשנת 1547 ויתר אביו יוהאן פרידריך מסקסוניה על תואר הנסיך הבוחר לאחיינו מוריץ מסקסוניה, בעקבות המלחמה השמלקלדית, וקיבל את התואר דוכס סקסוניה. לאחר מותו פוצלה הדוכסות בין האחים; יוהאן פרידריך השני קיבל את אזור אייזנך וקובורג, יוהאן וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר קיבל את אזור ויימאר, ואילו יוהאן פרידריך השלישי, דוכס סקסוניה קיבל את אזור גותה. בשנת 1554 ניסה יוהאן פרידריך השני להחזיר לידיו את נסיכות הבוחר מסקסוניה, אולם הובס בשנת 1556 ונאלץ לוותר על התואר נסיך בוחר. לאחר מכן הסתכסך יוהאן פרידריך עם מקסימיליאן השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ובשנת 1563 תקף מפקד צבאו גנרל וילהלם פון גרומבאך את וירצבורג, ועל אף דרישות מצד הקיסר סירב לפנות את העיר. לאחר מכן זמם יוהאן פרידריך לרצוח את אוגוסט הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה, ובשל כך הוטל עליו חרם קיסרי, וצבא נסיכות הבוחר מסקסוניה פלש לאדמותיו. לאחר מצור על העיר גותה נפלו יוהאן פרידריך ופון גרומבאך בשבי. פון גרומבאך הוצא להורג לאחר עינויים רבים בשנת 1567, ואילו יוהאן פרידריך נכלא עד מותו, ואחיו יוהאן וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר קיבל את נחלותיו. בשנת 1572 סייע יוהאן וילהלם לשארל התשיעי, מלך צרפת במאבקו נגד ההוגנוטים, ובעקבות כך סייע מקסימיליאן השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה לאחייניו - בניו של יוהאן פרידריך השני לתבוע את חלקם בירושה, ואכן הדוכסות פוצלה שוב בין יוהאן וילהלם לבין בניו של יוהאן פרידריך יוהאן קזימיר, דוכס סקסוניה-קובורג ויוהאן ארנסט, דוכס סקסוניה-אייזנך.

ב-19 במאי 1595 מת יוהאן פרידריך בכלאו שבארמון שטייר, ונקבר בקובורג בקבר שבנה בנו יוהאן קזימיר, דוכס סקסוניה-קובורג לו ולאשתו.

## משפחתו
ב-26 במאי 1555 התחתן יוהאן פרידריך עם אגנס מהסן, בתם של פיליפ הראשון, רוזן הסן וכריסטינה מסקסוניה, שהייתה נשואה קודם לכן למוריץ, הנסיך הבוחר מסקסוניה, אך לא היו לו ילדים ממנה.

ב-12 ביוני 1558 התחתן יוהאן וילהלם עם אליזבת, רוזנת פפאלץ-זימרן-שפונהיים, בתם של פרידריך השלישי, הנסיך הבוחר מפפאלץ ומריה מברנדנבורג-קולומבאך. ממנה היו לו 4 ילדים:
* יוהאן פרידריך (1559–1560).
* פרידריך היינריך (1563–1572).
* יוהאן קזימיר, דוכס סקסוניה-קובורג (1564–1633).
* יוהאן ארנסט, דוכס סקסוניה-אייזנך (1566–1638).

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:דוכסי סקסוניה
קטגוריה:ילידי 1529
קטגוריה:נפטרים ב-1595
הוועדה ההיסטורית היהודית

**הוועדה ההיסטורית היהודית** (בפולנית: **Centralna Żydowska Komisja Historyczna**) הייתה ועדה ראשונה מסוגה, שהוקמה בפולין עוד בעיצומה של השואה, לשם המחקר ההיסטורי של קורות היהודים בפולין, לפני השואה ובמהלכה. הוועדה הוקמה ב-1944 וב-1947 הוחלפה על ידי המכון ההיסטורי היהודי.

## הקמה
הוועדה ההיסטורית היהודית הוקמה באוגוסט 1944 על ידי הוועד המרכזי של יהודי פולין בלובלין ששוחררה כחודש לפני כן על ידי הצבא האדום. בכינוס היסוד של הוועדה הורכב שאלון שנועד לגביית עדויות מהניצולים. בנובמבר 1944 מונה פיליפ פרידמן לראש הוועדה. בין חברי הוועדה המדעית היו פרידמן, יוסף קרמיש ורחל אוירבך, לימים ממייסדי וממנהלי ארכיון יד ושם ומבכירי יד ושם.

## מטרות
הוועדה ביקשה לחקור את תולדות יהודי פולין בתקופת הכיבוש הגרמני של פולין , לפרסם חומר, לכתוב מחקרים מדעיים על השואה ויהודי פולין, וכך ללמד בקרב יהודים ופולנים את תולדות הכיבוש הגרמני ואת שואת יהודי פולין. הוועדה ביקשה לערוך מפגשי מחקר, הרצאות ודיונים של אנשי מקצוע וכן של הציבור הרחב. עוד ביקשה הוועדה לקיים תערוכות ולהתקשר עם מוסדות העוסקות בנושא.

## השראה והמשך פעילות
במרס 1945 עברה הוועדה ללודז'. בתחילת 1945, בהמשך לפעילות הוועדה, הוקמו ועדות היסטוריות אזוריות בקרקוב, ורשה, ביאליסטוק, קטוביץ ויישובים נוספים בהם נאספו יהודים ששרדו את השואה או ששבו מברית המועצות. בין החומרים שאספה הוועדה היו חומרי ארכיון שהתגלו בגטאות שונים. אחד הארכיונים הבולטים היה הארכיון והכרוניקה של גטו לודז', שחלקים ממנו ניצלו על ידי נחמן זונאבנד, מאסירי הגטו, בתקופת חיסולו של גטו לודז' בקיץ 1944, ונחשפו לאחר השחרור.

הוועדות ההיסטוריות האזוריות אספו חומר על המדיניות הגרמנית כלפי היהודים, הגטאות ומחנות הריכוז וההשמדה, גורלם של יהודים במסתור, בזהות שאולה ובשורות הפרטיזנים ועוד. זאת במקביל לפעילות היסטוריונים פולנים שעבדו בוועדה העליונה לחקר פשעי המלחמה הנאציים בפולין, ועדה אותה ייסדה ממשלת פולין ב-1945.

## פירוק
פעילותה של הוועדה ההיסטורית הובילה להקמתו של המכון ההיסטורי היהודי בוורשה באוקטובר 1947. עם הקמת המכון פורקה הוועדה וחומריה נמסרו אליו.

## קישורים חיצוניים
* ההיסטוריוגרפיה הפולנית ושואת היהודים, מאת נטליה אלקסיון, באתר יד ושם.

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוני מחקר היסטורי
קטגוריה:השואה: מסמכים ותיעוד
קטגוריה:השואה: ארכיונים
קטגוריה:יהדות פולין