open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
שלדג לבן-חזה

ממוזער|שלדג לבן חזה, חיפה
ממוזער|שלדג לבן חזה, חיפה 
**שַׁלְדָּג לְבֶן־חָזֶה** (שם מדעי: *Halcyon smyrnensis*) הוא מין עוף, הנמנה עם משפחת השלדגיים שמסדרת הכחלאים.

## מאפיינים
אורכו הממוצע של שלדג לבן-חזה הוא כ-28 ס"מ. ראשו גדול, מקורו אדום וארוך וזנבו קצר. לגבו, לזנבו ולרוב כנפיו גוון כחול-ירוק בוהק. גרונו וחזהו לבנים ושאר גופו חום-אדמדם.

שלדג לבן-חזה נפוץ מאזור הבלקן והמזרח התיכון במערב, עד לפיליפינים במזרח. בניגוד למיני שלדג אחרים, השלדג לבן-החזה מצוי גם באזורים שאינם בקרבת מקווי מים. ניתן למוצאו באזורי ברכות דגים וביצות, אך גם בקרבת שדות חקלאיים, באזורי חורשה ובשדות בור. בישראל השלדג לבן-החזה נפוץ ביותר בצפון הארץ ובמרכז, והחל משנות ה-80 נחזה גם באזורים חקלאיים בנגב.
[ממוזער|שלדג לבן חזה טורף [חגביים|חגב בראש ציפור. פארק הירקון, תל אביב, ישראל]]
השלדג ניזון ממגוון גדול של טרף. בין השאר ניזון ממיני רכיכות שונים, מחרקים, מדגים, לטאות ודו-חיים. ישנן עדויות כי הוא ניזון לעיתים גם מציפורים קטנות ומכרסמים (ראה תמונות בקישורים חיצוניים).

שלדג לבן-חזה הוא עוף טריטוריאלי, כשבדרך כלל הטריטוריה משותפת לזוג פרטים (זכר ונקבה). מקנן במחילות באורך של כ-80 סנטימטרים אותן הוא חופר בגדות מקווי מים או בתילי עפר. גודל התטולה נע בין ארבע לשבע ביצים כדוריות ולבנות. שני ההורים דוגרים לסירוגין במשך 19 יום בממוצע, ולאחר מכן הגוזלים בוקעים מן הביצים, כשהם עיוורים ועירומים. בין בקיעת ביצה אחת לאחרת ייתכנו הפרשי זמן גדולים ביותר. בין בקיעתם לפריחתם מהקן נפוץ מוות מתת-תזונה בקרב הגוזלים. הגוזלים פורחים מהקן כעשרים וארבעה ימים לאחר הבקיעה. ההורים ממשיכים להאכילם מספר שבועות לאחר פריחתם, בטרם יהיו בוגרים דיים לחיים עצמאיים.

השלדג לבן-חזה מאופיין בקולניותו הרבה. קולו חזק וצווחני והוא נוהג להשמיעו מנקודות גבוהות או בולטות בשטח, בעיקר בעת החיזור.

מחקר ישראלי בהובלת דנה סלע קליין הצליח לראשונה למצוא הבדלים בין זכרים ונקבות על פי קולותיהם.

## גלריה

קובץ:Kingfisher (Halcyon smyrnensis).jpg
קובץ:White-throated kingfisher.jpg|שלדג בישראל
קובץ:Halcyon.jpg|שלדג לבן-חזה בעמק החולה
קובץ:White-throated Kingfisher RWD.jpg
Shakdag02.JPG|שלדג לבן-חזה בירדן
Birds of Israel - White breasted kingfisher - 1963.jpg|בול ישראלי אשר הונפק ב-1963 ובו מאויר שלדג לבן-חזה


## קישורים חיצוניים

* תמונות של לבן-חזה טורף נחש.- צולם בארץ. d-spot
* תמונות אחרות של לבן-חזה טורף נחש.  - צולם בארץ. d-spot
* תמונות של לבן-חזה טורף מכרסם. - צולם בארץ. d-spot
* תמונות של שלדג לבן-חזה טורף פשוש.  - צולם בארץ. d-spot
* תמונות של שלדג לבן-חזה טורף לטאה. - צולם בארץ. d-spot

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:שלדגיים
קטגוריה:ארץ ישראל: כחלאים
קטגוריה:מיני בעלי חיים מתפרצים בישראל
קטגוריה:סומטרה: עופות
קטגוריה:תאילנד: עופות
קטגוריה:הודו: עופות
קטגוריה:פקיסטן: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
דבורנית כחלחלה

**דבורנית כחלחלה** (שם מדעי: *Ophrys fusca* subsp. *iricolor*) היא גאופיט בעל פקעת ממשפחת הסחלביים.

## אזורי גידול
מופיעה בחבל הים תיכוני (באזור ההר והשפלה). מין נדיר למדי. מופיעה במעט אתרים ולרוב בפרטים בודדים. צומחת על אדמת חוואר באזורים מוארים. לעיתים קרובות ניתן למוצאה בסמיכות לדבורנית שחומה המאכלסת בתי גידול דומים.

אתרי פריחה מומלצים בישראל: שמורת הסחלבים ליד קיבוץ מנרה בהרי נפתלי, שמורת הר מירון בגליל העליון, אזור מזבלת עוספייה בכרמל. זמן הפריחה בארץ ישראל: פברואר-מרץ.

## מאפיינים
מראה השפית מזכיר דבורנית שחומה ואף לה שירטוט דמוי האות W במרכזה, אך דבורנית כחלחלה מרשימה הרבה יותר: השפית גדולה יותר (אורכה כ-2.5 ס"מ) וגוון כחול כהה שולט בה. יש הרואים בה דמות של אישה המנערת שטיח בגווני חום-כחול. עלי העטיף ירוקים. גבעול התפרחת מכיל מעט פרחים (לרוב לא יותר מ-5) ומתנשא עד לגובה של כ-40 ס"מ.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכי טבע מוגנים בישראל: צמחים
קטגוריה:דבורניות
קטגוריה:פרחים כחולים בארץ ישראל
קטגוריה:פרחים חומים בארץ ישראל
קטגוריה:ארץ ישראל: דבורניות
מבחן ויגמור

**מבחן ויגמור** הוא מבחן משפטי לקביעת קיום חיסיון מפני הפללה עצמית בין עבריין בכוח לבין איש סוד. המבחן נהוג בארצות ששיטת המשפט שלהן מושפעת מהמשפט האנגלי. המבחן נקרא כך על שם ג'ון הנרי ויגמור.

על מנת שיתקיים המבחן והחיסיון יעמוד בתוקף צריכים להתקיים כל ארבעת התבחינים:
* התקשורת בין הצדדים צריכה להיות מושתתת על הבנה שהנמסר לא יועבר לצד שלישי.
* אלמלא החיסיון לא היה המידע מועבר.
* היחסים בין שני הצדדים הם כאלה שלחברה יש אינטרס בקיומם.
* הנזק שייגרם לתקשורת בין הצדדים על ידי הסרת החיסיון צריך להיות גדול יותר מהתועלת שתצמח מההתנהלות התקינה של ההליך המשפטי.

## לקריאה נוספת

*    Wigmore, J. H. (1913). "The problem of proof". Illinois Law Review 8 (2): 77–103.
*  Wigmore, J. H. (1937). The Science of Proof: As Given by Logic, Psychology and General Experience and Illustrated in Judicial Trials (3rd ed.). Boston: Little, Brown.


קטגוריה:סדר דין פלילי
קטגוריה:אתיקה
עיבור (מיסטיקה)

**עיבור** (בלעז: אינקובציה) הוא מינוח המשמש לתיאור ישות או השפעה חיצונית הפועלת על נפש האדם לזמן קצוב ומסיימת את פעולתה מעצמה וללא התערבות. בקבלה היהודית, בעיקר בספרות הקשורה להאר"י הקדוש, העיבור נחשב כתופעה חיובית. 

השפעה חיצונית שלילית המקבילה לעיבור, שאת ההשפעה שלה יש להפסיק בכוח מכונה דיבוק.

## עיבור על פי הקבלה היהודית

בתורת הקבלה המושג עיבור בא לתאר הדבקות של נשמת צדיק באדם אחר. וכך מנסח זאת ר' חיים ויטל:

העבור נחלק לשתי בחינות, הראשון הוא כשבא לסייע לאדם שבו נתעברה הנשמה כדי לסייע לו במצוות מסוימות או בגילוי סודות התורה (וזה מה שלעיתים נקרא בספרות הזוהר גילוי נשמת הצדיקים) והשני הוא כאשר בא לצורך עצמו של נשמת המתעבר במקרה שעליו לתקן או להשלים אחת מן המצוות הקלות שלא נזדמנו לו בחייו כמו שילוח הקן או ייבום וחליצה. 

להבדיל מגלגול נשמות אשר כרוך בתקופת חיים שלימה, עיבור הנשמה יכול להיות זמני ותלוי ברצונו של הנשמה המתעברת או במעשיו של האדם החי. 

לעיתים בעיבור ישנן מספר נשמות אשר מתעברות באדם, כפי כותב ר' יוסף קארו:

עד סוף המאה השלוש עשרה ותחילת הארבע עשרה, היו מקובלים שלא הבחינו בין תורת הגלגול והעיבור, והם כינו את כל נושא הגלגולים תחת שם אחד בשם "סוד העיבור", כפי שכותב בספר המערכת: 

צער הנשמה ע"כ שעליה לשוב ולרדת לעולם החומרי קיים בעיקר אצל הנשמה המתגלגלת, שכן היא כולה, על כל חלקיה, יורדת, בעוד שבעיבור אינה יורדת כולה אלא רק חלק מסוים שבה, לכן כותב האר"י:

:"צער הגלגול גדול במאוד מאוד מצער העבור" (שער המצוות תצא)

יש להבדיל בין עיבור נשמות לבין המושג עיבור בתורת התיקון של קבלת האר"י (דהיינו התכנסות שברי הכלים בפרצוף אמא שהמשכו שלב היניקה ואז המוחין).

## עיבור בתרבות הפגאנית
* בדת ההלניסטית נהגו מאמיני האל יופיטר ללון במקומות מקודשים, על מנת לחלום חלומות בעלי מסרים נבואיים. טקס זה כונה בלטינית **אֶינקוּבּציָה**.
*שימוש באינקובציות התבצע גם במסורות הקלטיות והדרואידיות כאשר הכוהנות המתנבאות השתמשו בשיקויים רעילים או כמעט רעילים כדי לחוות נוכחות אלוהית וכדי לקבל מסרים מהכוחות העליונים.

## עיבורים במיסטיקה המודרנית
במיסטיקה המודרנית קיימים אזכורים לעיבורים ולשימוש בהם. השימוש הנפוץ ביותר הוא בתרגול מדיטציה כשהדוגמה המאפיינת היא מדיטציית עצירה שפותחה על ידי אושו במסגרת הפירוש שלו על עבודתו של גיאורג איבאנוביץ' גורדייף.

## לקריאה נוספת
* רבי יצחק לוריא - שער הגלגולים.

## הערות שוליים

קטגוריה:מושגים בקבלה
קטגוריה:על-טבעי
שדרות ח"ן

250px|ממוזער|שמאל|שלט זיכרון מול הבניין בשדרות ח"ן מס' 1 בו נחתם הסכם כניעת יפו ב-1948
שמאל|ממוזער|250px|מבט מרחוב השופטים על השדרות
שמאל|ממוזער|250px|פסל סביבתי בשדרות ח"ן
**שדרות ח"ן** היא שדרה בתל אביב-יפו המחברת בין מתחם הבימה לכיכר רבין. במרכז השדרה שתי רצועות דשא וביניהן מדרכה רחבה. השדרה קרויה על שם חיים נחמן ביאליק, שהוא האישיות היחידה שעל שמה קרויים שני רחובות בתל אביב, שדרות ח"ן ורחוב ביאליק שבלב תל אביב. רחובות המצטלבים עם השדרה כוללים את רחוב מאנה, רחוב השופטים, רחוב זמנהוף, רחוב נצח ישראל ורחוב הנביאים.

## היסטוריה
לפי תוכנית גדס, שדרות ח"ן אמורות להיות המשך ישיר של שדרות רוטשילד, כאשר בין השדרות נמצאת כיכר גדולה. סביב כיכר זו נמצאים כיום תיאטרון הבימה, היכל התרבות וגן יעקב. במסגרת שיפוץ כיכר הבימה בשנים 2007 עד 2010 התאפשרה המשכיות שתי השדרות.

בסוף השדרה, מול כיכר רבין, שכן בעבר **ביתן פרחים** שהוקם בשנת 1964 ותוכנן בידי האדריכל יעקב רכטר, אך נהרס לבסוף בשנת 2009 כדי לאפשר מסלול לאופניים. בנוסף, בהמשך השדרה ישנה תחנת טרנספורמציה חשמלית שהוקמה בשנות ה-40.

בבית מס' 1 בשדרה נחתם הסכם הכניעה של העיר יפו ב-13 במאי 1948. שלט זיכרון לאירוע נמצא בשדרה מול אותו בית.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
*מיכאל יעקובסון: סיבוב בשדרות ח"ן 15 בתל אביב, באתר 'חלון אחורי', 28 באוגוסט 2019

## הערות שוליים

ח"ן
קטגוריה:הנצחת חיים נחמן ביאליק
קטגוריה:הצפון הישן: תחבורה
קליין קוראסאו

**קליין קוראסאו** (בהולנדית: **Klein Curaçao** - "קוראסאו הקטן") הוא אי קטן בלתי מיושב באנטילים הקטנים, המצוי דרומית־מזרחית לאי קוראסאו ומהווה חלק מממלכת ארצות השפלה.

על האי מצוי מגדלור ומספר בקתות.

האי ידוע כאתר צלילה לנופש יפה במיוחד בשל שוניות האלמוגים הרבות סביבו, והמערות התת־מימיות שבמימיו. תיירים רבים מגיעים לאי מקוראסאו באמצעות סירות במהלך היום על מנת לצלול באזור.
שמאל|ממוזער|250px|המגדלור שבאי

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:האנטילים ההולנדיים
קטגוריה:קוראסאו
קטגוריה:אתרי צלילה
קטגוריה:הולנד: איים לא מיושבים
ארגומטריה

שמאל|ממוזער|250px|גבר מבצע בדיקת מבחן מאמץ כדי לבדוק את התפקודיות של לבו
בדיקת **אֶרְגּוֹמֶטְרִיָּיה** - "בדיקת מאמץ קרדיולוגית" - (Ergometric Stress Testing), הנקראת גם "מבחן מאמץ", היא בדיקה רפואית שנועדה לבדוק את השפעת מאמץ גופני מאומץ על הלב, ולהעריך האם קיימת מחלת לב כלילית.

הבדיקה נעשית לחולי לב: כאשר המטופל מתלונן על כאבים בחזה, לאחר אוטם שריר הלב, לאחר צנתור לב או ניתוח מעקפים, וכדי לאתר הפרעות בקצב הלב. לאנשים שמתחילים בעבודה גופנית או פעילות ספורטיבית, ולאחר גיל 50 כבדיקת סקר.

הבדיקה איננה פולשנית ואיננה כרוכה בכאב. לעיתים ייתכן חוסר נוחות עקב המאמץ, במיוחד כאשר האדם איננו בכושר גופני.

הבדיקה מתרחשת בדרך כלל כאשר הנבדק נוסע על אופני כושר או הולך על מסילת כושר, תוך שהוא מחובר לאלקטרוקרדיוגרם ולמד לחץ דם. מפעיל המכשיר מעלה במספר שלבים את המהירות והשיפוע, ומודד את לחץ הדם ואת פעילות הלב בפרקי הזמן השונים. המכשיר מתעד את קצב הלב לכל אורך הבדיקה. הבדיקה היא בדיקת חובה עבור ספורטאים מקצוענים ואף עבור ספורטאים חובבים המשתייכים לאיגוד.

בבדיקה טיפוסית על הליכון ישנם שלושה שלבים עיקריים. שלב ראשון שבו מהירות התנועה היא 2.7 קילומטרים לשעה (שיפוע של 10 מעלות), השלב השני שבו המהירות עולה ל-4 קמ"ש (שיפוע של 12 מעלות), והשלב השלישי שבו המהירות מגיעה ל-5.5 קמ"ש (שיפוע של 14 מעלות). משך הבדיקה הוא כ-10 דקות.

בבדיקה זו נבדקים מספר פרמטרים: שינויי אק"ג המעידים על איסכמיה, ערכי לחץ הדם במאמץ, הפרעות קצב, תגובה פיזית של הנבדק למאמץ, והיכולת התפקודית מבחינת כושרו של הנבדק: האם הנבדק הצליח להגיע לדופק המטרה.

הבדיקה נעשית על ידי טכנאי שעבר הכשרה מתאימה. בסיומה קרדיולוג מנתח את התוצאות, והן נמסרות תוך מספר דקות למטופל.

לנבדקים מומלץ להגיע לבדיקה בבגדים קלים ובנעלי ספורט או נעליים נוחות להליכה, לא לאכול ארוחה גדולה לפניה, ולא לעסוק במאמץ גופני גדול ב-24 השעות שקודמות לבדיקה.

## ראו גם
* מסילת כושר
* אקוקרדיוגרפיה

## קישורים חיצוניים

*ד"ר טליה קינר, ארגומטריה, באתר קופת חולים הכללית
* ארגומטריה, באתר מכון מור
* ד"ר אילן קיציס, על בדיקת לב במאמץ, או ארגומטריה, אתר טבעלייף

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בדיקות רפואיות
קטגוריה:קרדיולוגיה
רוברטו אז'אלה

**רוברטו פביאן אז'אלה** (בספרדית: **Roberto Fabián Ayala**; נולד ב-14 באפריל 1973 בפרנה שבארגנטינה) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי אשר שיחק בעמדת הבלם. אז'אלה שיחק גם במדי נבחרת ארגנטינה, ואף החזיק בשיא ההופעות במדי הנבחרת, עם 115, ושימש כקפטן הנבחרת.

## ביוגרפיה
אז'אלה החל את הקריירה בקבוצת פרו קאריל אואסטה הארגנטינאית וממנה עבר לקבוצת ריבר פלייט שזכתה באליפות הליגה (אפרטורה 1994). קבוצתו הראשונה באירופה הייתה נאפולי האיטלקית. אחר כך עבר למילאן שזכתה באליפות הסריה א (סקודטו, 1999) החל ב-2001 היה שחקנה של ולנסיה שזכתה בשתי אליפויות הליגה הספרדית הבכירה ("לה ליגה", 2002 ו-2004). בתקופה בה שיחק בוולנסיה, השתתפה הקבוצה פעמיים בגמר ליגת האלופות (2000, 2001), וזכתה בגביע אופ"א ובסופר-קאפ האירופי (2004), תחת הדרכתם של המאמנים הקטור קופר ורפאל בניטס, בהתאמה.

אז'אלה היה אמור להצטרף לוויאריאל אך סראגוסה ניצלה את סעיף השחרור הנמוך בחוזהו החדש ורכשה את כרטיסו תמורת 6 מיליון יורו, וזאת מבלי שאז'אלה התאמן ולו דקה אחת עם ויאריאל.

משחקו של אז'אלה מתאפיין ביציבות שהקנתה לו מעמד של קבע במרכז ההגנה של נבחרתו הלאומית, ומספר שיא של הופעות הבינלאומיות בנבחרת הארגנטינאית. במדי ארגנטינה השתתף בשלושה מונדיאלים (צרפת 1998, קוריאה הדרומית-יפן 2002 וגרמניה 2006), וזכה במדליית זהב אולימפית (אתונה 2004).

אז'אלה ידוע כמי שמצטיין במשחק הראש: בזכות יכולת זו כבש מספר שערים מכריעים כתוצאה מקרנות וכדורים חופשיים, בין השאר במשחק רבע גמר הגביע העולמי מול גרמניה ב-2006, ובקופה אמריקה 2004 מול אורוגוואי.

לאחר כישלונה של ארגנטינה לזכות בקופה אמריקה בקיץ 2007 והשער העצמי אותו הבקיע בגמר מול היריבה ברזיל החליט אז'אלה לפרוש מהנבחרת.

בקיץ 2011 פרש אז'אלה ממשחק פעיל.

## קישורים חיצוניים

* כל משחקיו הבינלאומיים, rsssf.com

קטגוריה:בלמי כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:כדורגלני פרו קאריל אואסטה
קטגוריה:כדורגלני ריבר פלייט
קטגוריה:כדורגלני נאפולי
קטגוריה:כדורגלני מילאן
קטגוריה:כדורגלני ולנסיה
קטגוריה:כדורגלני ריאל סרגוסה
קטגוריה:כדורגלני ראסינג קלוב
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ארגנטינה
קטגוריה:כדורגלני גביע פהד 1995
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 1995
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת אטלנטה (1996)
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1998
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 1999
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2002
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2004
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2006
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2007
קטגוריה:אלופים אולימפיים ארגנטינאים: כדורגל
קטגוריה:כדורגלנים ארגנטינאים
קטגוריה:זוכי מדליית כסף אולימפית מארגנטינה
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1973
ורחויאנסק

**ורחויאנסק** (ברוסית: **Верхоянск**) היא עיירה ברפובליקת סאחה ברוסיה, מזרחית לנהר הגדול לנה.

## גאוגרפיה
ורחויאנסק נמצאת כ-110 ק"מ מצפון לחוג הקוטב הצפוני ו-610 ק"מ צפונית לעיר יקוטסק ובערך באותו מרחק צפונית-מערבית מהכפר אוימיאקון. היא נמצאת בין רכס ורחויאנסק לרכס צ'רסקי ועל גבול הנהר יאנה.
### אקלים

## היסטוריה
בשנת 1638 נוסדה במקום מושבת קוזאקים, 90 ק"מ דרומית מזרחית לעיירה. ב-1775 הם עברו לגדה השמאלית של נהר היאנה, כדי להקל על גביית המיסים. ורחויאנסק קיבלה מעמד של עיר ב-1817 ובין 1860 ו-1917 היא הייתה מקום אליו הוגלו אסירים פוליטיים.

בשנת 2018 התגוררו בעיירה 1,122 איש.

## אקלים
ורחויאנסק היא אחד ממקומות היישוב הקרים ביותר בחצי הכדור הצפוני. רק אוימיאקון קרה ממנה. הקיץ הוא קצר וחם והחורף הוא ארוך מאוד וקפוא. כמות המשקעים נמוכה, פחות מ-180 מ"מ לשנה, שיורדים בעיקר בחודשי הקיץ.
* הטמפרטורה הקרה ביותר: 75 מעלות צלזיוס מתחת לאפס (ללא אישור רשמי)
* הטמפרטורה הקרה ביותר שנמדדה: 67.8 מעלות צלזיוס מתחת לאפס (7 בפברואר 1892)
* הטמפרטורה הממוצעת בינואר: 50 מעלות צלזיוס מתחת לאפס
* הטמפרטורה השנתית הממוצעת: 17 מעלות צלזיוס מתחת לאפס
* הטמפרטורה הגבוהה ביותר שנמדדה: 38 מעלות צלזיוס (יוני 2020)

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מזג אוויר קיצוני בכדור הארץ
קטגוריה:סאחה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1638
אוימיאקון

**אוימיאקון** (ברוסית: **Оймякон**; ביקוטית: **Өймөкөөн, Öymököön**) הוא כפר ברפובליקת סאחה, אשר במזרח הרחוק הרוסי ברוסיה. בכפר גרים כ-500 תושבים והוא נחשב למקום המיושב הקר ביותר על פני כדור הארץ.
## מקור השם
הכפר נקרא אוימיאקון על שם נהר אוימיאקון הסמוך שיש הטוענים שמקור שמו מגיע מהמילה "חיום" שבשפת האוון, שמשמעותו "מים לא קופאים", על שם מעיינות מים חמים שנמצאים בסביבה. האדמה קפואה תמיד בקפאון עד. אולם יש הטוענים שמשמעות המילה חיום (hэjум) היא "אגם קפוא".

## היסטוריה
הדרך המובילה לכפר נסללה בידי אסירי גולאגים בשנות השלושים. העבודה בתנאים הקשים גרמה לתמותה אדירה של כמיליון אסירים בעבור כ-1000 קילומטרים של הדרך (כלומר, אסיר אחד מת בכל מטר בממוצע). בשל כך דבק בכביש הכינוי "דרך העצמות".

בתקופת מלחמת העולם השנייה נבנה בעיר שדה תעופה צבאי שסייע לצבא האמריקאי להוביל אספקה וסיוע לברית המועצות בחזית המזרחית.

## גאוגרפיה
אוימיאקון נמצא כ־640 ק"מ מצפון־מזרח לעיר יקוטסק ברמת אוימיאקון בעמק הנהר אינדיגירקה (Indigirka) בגובה של כ־750 מטר מעל פני הים ובמרחק 30 ק"מ מצפון־מערב לכביש קולימה. הכפר נמצא בין רכס ורחויאנסק ורכס צ'רסקי. רכסים אלה מונעים זרימת אוויר חם.

## טמפרטורות ואקלים
אף שאוימיאקון מרוחק כ-2,900 ק"מ מהקוטב הצפוני ונמצא דרומה לחוג הקוטב הצפוני, נמדדת בו לעיתים קרובות הטמפרטורה הנמוכה ביותר בין כל המקומות המיושבים על פני כדור הארץ. הטמפרטורה הנמוכה ביותר שנמדדה באופן רשמי הייתה 71.2° מתחת לאפס (26 בינואר 1926) ואילו הטמפרטורה הנמוכה ביותר שנמדדה באופן לא רשמי היא 81.2° מתחת לאפס (1916), בעוד שהטמפרטורה הנמוכה הממוצעת בינואר היא 50° מתחת לאפס. רק בווסטוק, אנטארקטיקה נמדדו טמפרטורות נמוכות יותר (89.2° מעלות מתחת לאפס).

בקיץ הטמפרטורות יכולות להגיע עד ל-35° מעל האפס. הפרש הטמפרטורות יכול להגיע ל-100° או יותר בין חורף לקיץ בשנה אחת.

## דרכי הגעה
אומנם במרחק של כ־30 ק"מ דרומית־מזרחית לכפר עובר כביש קולימה ("כביש העצמות"), אך מצבו רע וכמעט בלתי כשיר לנסיעה בחלקים העוברים בכפר.

נמל התעופה הסמוך ביותר הוא נמל התעופה אוימיאקון שבאוסט-נרה, בכפר טומטור הסמוך. נמל התעופה משרת מסוקים בלבד והוא פתוח רק בעונת הקיץ ואינו כשיר לשרת מטוסי נוסעים.

תחנת הרכבת הקרובה היא תחנת טומוט (Tommot) שנמצאת בכפר טומטור.

## ראו גם
* דללול - המקום המיושב החם ביותר על פני כדור הארץ.

## קישורים חיצוניים

* אתר Wunderground - מזג האוויר כרגע באוימיאקון
* 
* כתבה של הטלוויזיה האוסטרלית על כפר אוימיאקון, יוטיוב.
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מזג אוויר קיצוני בכדור הארץ
קטגוריה:סאחה: יישובים
ג'יי ובוב השקט מכים שנית

**ג'יי ובוב השקט מכים שנית** (באנגלית: **Jay and Silent Bob Strike Back**) הוא סרט קומדיה אמריקאי מ-2001. סרטו החמישי של קווין סמית' שביים ומככב בו לצד ג'ייסון מיוז.

## עלילה
לאחר שדנטה ורנדל מוציאים צו הרחקה נגד ג'יי ובוב השקט, השניים מגלים שבהוליווד עושים סרט על-פי הקומיקס "Bluntman & Chronic" - הקומיקס לו שימשו בסיס ויזואלי והשראתי. כדי למנוע מאנשים לכתוב עליהם דברים רעים באינטרנט, הם מחליטים להפסיק את הפקת הסרט, אך עליהם להגיע מניו ג'רזי להוליווד לפני כן. במהלך הדרך הם לומדים את "חוקי הדרך" מטרמפיסט (מגולם על ידי ג'ורג' קרלין), פוגשים חבורה מסדרה מצוירת מוכרת, ואפילו תופסים טרמפ עם חבורת שודדות יהלומים.
הסרט עמוס בבדיחות מטה, הצוחקות הן על סרטיו הקודמים של קווין סמית' והן על השחקנים המשתתפים בהם.

## מסביב לסרט
הסרט הוקדש למעריציו של סמית', והוא מלא בהופעות אורח של דמויות משלל סרטיו הקודמים, ולעיתים, שחקנים מסרטים קודמים, בתפקידים חדשים. בין השאר מופיעים בסרט: ג'אד נלסון, כריס רוק, ג'ואי לורן אדמס, בריאן או'הלורן, ג'ף אנדרסון, מארק המיל, קארי פישר, אלאניס מוריסט, בן אפלק, מאט דיימון, שאנן דוהרטי, וס קרייבן, גאס ואן סנט, ג'ון סטיוארט, ויל פרל אלי לרטר ועוד רבים.

## שחקנים ודמויות

## סרט המשך
ב-2019 יצא סרט ההמשך "ג'יי ובוב השקט מההתחלה".

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:סרטי הרפתקאות אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מסע אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פולחן
קטגוריה:סרטי קווין סמית'
קטגוריה:סרטים על קולנוע
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 2001
קטגוריה:סרטי קרוס-אובר
קטגוריה:סרטי 2001
קטגוריה:סרטים שצולמו בניו ג'רזי
פוינט פלזנט

**פוינט פלזנט** היא עיירה במחוז מאסון שבוירג'יניה המערבית, השוכנת במפגש הנהר אוהיו והנהר קאנאווה. 

פוינט פלזנט ידועה בעיקר בשל קריסת גשר הכסף שהתרחשה בעיירה בשנת 1967 ובה נהרגו 46 איש. סביב האסון התפתחו אגדות לפיהן יצור הדומה גם לבן אדם וגם לעש נראה על ידי אחדים מתושבי העיירה בשבועות שקדמו לאסון. יש בין התושבים הטוענים כי הופעת הייצור בישרה על קריסת הגשר. על אגדות אלו מבוססים הספר "נבואות איש העש" והסרט שנעשה על פיו. 

העיירה ידועה גם בגלל הקרב על פוינט פלזנט שאירע ב-10 באוקטובר 1774. בקרב הביסו אנשי המיליציה של וירג'יניה בהנהגתו של קולונל אנדרו לואיס כוח של אינדיאנים בהנהגתו של הצ'יף קורנסטוק ("קלח תירס"). תושבי פוינט פלזנט מציינים את הקרב כקרב הראשון במלחמת העצמאות של ארצות הברית.

## [[גאוגרפיה]]
שטח העיירה הוא 8 קמ"ר, מתוכם 6.2 קמ"ר יבשה ו-1.8 קמ"ר מים.

## [[דמוגרפיה]]
על פי מפקד האוכלוסין שנערך בשנת 2000, היו בעיירה 4,637 איש שחיו ב-2,107 משקי בית. 96.57 אחוז מתושבי העיירה היו לבנים, וצפיפות האוכלוסין הייתה 752.3 איש לקמ"ר.

## קישורים חיצוניים

* 

[ממוזער|ימין|250px|שחזור [מבצר פורט רנדולף ששימש במלחמת העצמאות של ארצות הברית. העיר פוינט פלזנט נבנתה על האתר של המבצר המקורי, ולכן המבצר המשוחזר נבנה בקרבתה]]

קטגוריה:וירג'יניה המערבית: ערים
איזידור קאופמן

ממוזער|שמאל|250px|אישה ליד השולחן
250px|שמאל|ממוזער|רב
**איזידור קאופמן** (22 במרץ 1853 – 16 בנובמבר 1921) היה צייר יהודי-הונגרי, שפעל בווינה. השתייך לקבוצת האמנים היהודים בתקופת האמנציפציה.

## ביוגרפיה
קאופמן נולד בעיר ארד שבממלכת הונגריה (כיום ברומניה). התגורר ופעל מ-1876 בווינה שם למד אצל צייר הדיוקנאות יוסף איגנר , אצל פרופ' יוסף טרנקוולד  ובאקדמיה לאמנות בווינה. הוא השתייך לקבוצת אמנים, שנולדו בתקופה שבין המהפכה הצרפתית, לבין מלחמת קרים ודגלו באמנסיפציה. סגנון אמנותם ניסה להביע את הרגשות הרומאנטיים והרוחניים של התקופה. מעטות מעבודותיהם ניתן כיום למצוא בגלריות ובמוזיאונים לאמנות בעולם המערבי.

ביצירתו גילה קאופמן עניין ומקור השראה בחיי היום יום ובהווי היהודי במזרח אירופה, התופסים מקום מרכזי ביצירתו. קאופמן ערך מסעות בערי פולין, אוקראינה וגליציה כדי לאסוף חומר מגוון ליצירותיו הרבות, במיוחד בנושא ההווי היהודי; בסטודיו שלו בווינה העביר קאופמן את הרישומים שרשם במסעותיו לבדי הציור. ציורים רבים שלו קישטו את קירות בתיהם של יהודים ונוצרים מהמעמד הגבוה והבינוני בערי מרכז אירופה ומערבה.
בציוריו מעלה קאופמן עולם ססגוני ועשיר, הכולל פרטים קטנים מחיי העולם היהודי המשורטטים בדקדקנות, בדומה ליצירות של האמנים ההולנדים. תלמידו המפורסם ביותר היה לזר קרסטין.

## לקריאה נוספת
* בצלאל ססיל רות (עורך), **האמנות היהודית**, תל אביב: מסדה

## קישורים חיצוניים

* 
* מבחר מעבודותיו 
* 


* Richard McBee, Kaufmann Masterpieces, *Jewish Press*, Dec 17 2008


קטגוריה:ציירים יהודים
קטגוריה:ציירים אוסטרים
קטגוריה:יהודים אוסטרים
קטגוריה:ציירים יהודים הונגרים
קטגוריה:ציירים הונגרים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1853
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1921
קטגוריה:יהודים אוסטרו-הונגרים
רן בכור

**רן (תאודור) בכור** (נולד ב-22 במאי 1986) הוא מחזאי, במאי תיאטרון, שחקן טלוויזיה וקולנוע ואיש חינוך ישראלי. כיום הוא מרצה לעברית מודרנית באוניברסיטת הרווארד והמנהל האומנותי של "תיאטרון אדם" בבוסטון.

## ביוגרפיה
רן תאודור בכור נולד ב-22 במאי 1986 בירושלים. בגיל 5 הוריו התגרשו, ואימו, הוא ושני אחיו עברו לתל אביב לגור בבית סבתו, נחה בקנרוט, ניצולת השואה שהקימה את מערך החינוך ביהוד (על שמה נקרא הרחוב "המורה נחה" ביהוד-מונוסון).  לאחר שפרופילו הצבאי ירד, שירת בגלי צה"ל.

בכור בעל תואר ראשון בפילוסופיה ותיאטרון ותואר שני בסוציולוגיה ואנתרופולוגיה מאוניברסיטת תל אביב. בכור הוא בוגר ׳אבני ראשה׳ - תוכנית להכשרת מנהלי בתי ספר ובוגר בית ספר מנדל למנהיגות חינוכית של קרן מנדל.

## קריירה
הקריירה של בכור משתרעת על פני תיאטרון, טלוויזיה, קולנוע וחינוך. הופעתו הראשונה בטלוויזיה הייתה בתוכנית "ג'ינג'י", בשנת 1995. הוא הצטרף לצוות השחקנים של דרמת הטלוויזיה "מיי פירסט סוני" ב-2002 ולאחר מכן הופיע בסדרות טלוויזיה כמו "אהבה מעבר לפינה", "השיר שלנו", ״חשופים״, ו״נשות הטייסים״. עבודתו הקולנועית כוללת תפקידים בסרטים "לנצח עם מיקי ברקוביץ'" (2004), "ימים של אהבה" (2005), ו״עדות״ (2011).

בתחום התיאטרון היה מנהל ומנהל אמנותי-שותף בפסטיבל ״תלוי במקום 2״ בשיתוף עיריית תל אביב-יפו (2012). בשנים 2009-2013 הקים והוביל את "תיאטרון הצעקה", תיאטרון קהילתי לבני נוער יהודי וערבי, בערים שונות כולל יפו, חולון ורמת השרון.
בכור כתב וביים את ההצגה "מסע של הדוד מקס" (2014), שהייתה הצגת הדגל בפסטיבל הבינלאומי לתיאטרון ילדים ונוער בחיפה ו"שרבר" (2016) שזכתה בהצגה הטובה ביותר בפסטיבל עכו באותה שנה.

בתחום החינוך כיהן בכור בתפקיד ראש מגמת תיאטרון בבית החינוך המשותף חוף השרון, שפיים (2011-2016). כמו כן, שימש כחבר סגל זוטר בפקולטה למדעי החברה באוניברסיטת תל אביב בשנים (2016-2018). בכור ייסד ושימש כיו"ר העמותה של ״במה אחת - שתי שפות. מקום אחד" בית ספר לערבית דרך משחקי תיאטרון ביפו בשנת (2018). ב-2020, בתום לימודיו בבית ספר מנדל למנהיגות חינוכית, בכור כיהן כמנהל בית ספר ׳אופק׳ למחוננים בירושלים. החל משנת 2023 משמש בכור כמרצה לעברית מודרנית באוניברסיטת הרווארד.

## חיים אישיים
בשנת 2004–2005 בכור היה בזוגיות עם מורן גרוס אותה הכיר על סט צילומי הסדרה אהבה מעבר לפינה. בכור הוא בן זוגה של העיתונאית ומגישת החדשות רומי נוימרק. ב-2014 נולד לשניים בן והם מתגוררים כיום בקיימברידג' (מסצ'וסטס), ארצות הברית.

## פרסים והכרה

* "שרבר" זוכה ההצגה הטובה ביותר בפסטיבל עכו לתיאטרון פרינג' (2016)
* "מסע הדוד מקס" הצגת הפתיחה של פסטיבל תיאטרון הילדים בתיאטרון חיפה (2014)
* "חוצבמה" ציון לשבח לתעוזה אמנותית בפסטיבל עכו לתיאטרון פרינג' (2013)
* "מניין" זוכת פרס חביבת הקהל וציון לשבח על הבימוי בפסטיבל "Smallבמה 9" באוניברסיטת תל אביב (2010)

## קישורים חיצוניים

* 
* צבי גורן, על פסטיבל עכו ועל יצירתו של בכור "חוצבמה"
* 
* 
* ריאיון עם רן בכור - באתר הבמה, בעקבות העלאת המחזה "מסע הדוד מקס" בפסטיבל חיפה להצגות ילדים
* ביקורת של אתר הבמה, על ההצגה "מסע הדוד מקס" שעיבד וביים רן בכור
*  

## הערות שוליים

קטגוריה:מחזאים ישראלים
קטגוריה:במאי תיאטרון ישראלים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקנים ילדים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1986
טיקסי

**טִיקְסִי** (מיקוטית: **Тиксии**, בתרגום מילולי: מקום רתיקה; ברוסית: **Ти́кси**) היא עיר נמל על חוף אוקיינוס הקרח הצפוני במחוז בולונסקי, ברפובליקת סאחה-יקוטיה האוטונומית, ברוסיה. הנמל הוא נקודת יציאה לים לאפטב. אוכלוסייתה מוערכת ב-5,900 תושבים (נכון לשנת 2010). היישוב הוקם בשנת 1933 כתחנת נמל בדרך המעבר הצפון-מזרחי, והוא נמצא כ-2,600 קילומטרים מאלסקה שבארצות הברית.

קילומטר אחד צפון-מזרחית לה נמצא מאז שנות ה-50 שדה תעופה, בה מוצבים בעיקר מפציצים אסטרטגיים מדגם טופולב Tu-95 היוצאים לגיחות סיור באוקיינוס הקרח הצפוני. לאחר קריסת ברית המועצות, מתקנים צבאיים ארקטיים רבים ננטשו, הועברו לשימוש אזרחי או התדרדרו בגלל חוסר תחזוקה ושינוי סדרי העדיפויות הביטחוניים. הבסיס האווירי של טיקסי מורכב ממסלול מסלול בודד באורך 3,100 מטר וברוחב 60 מטר, מתקני שדה תעופה אזרחיים ומתקני בסיס אוויר צבאי - שניהם בעלי יכולות תחזוקה ושירותים בסיסיים בלבד.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:רוסיה: ערי נמל
קטגוריה:סאחה: יישובים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1933
קטגוריה:אסיה: ערי נמל
קטגוריה:אוקיינוס הקרח הצפוני: ערי נמל
צ'רסקי

**צ'רסקי** (ברוסית: **Черский**) היא עיירה בצפון רפובליקת סאחה האוטונומית, סיביר, רוסיה.
## היסטוריה
העיירה ממוקמת על שפת חיבור נהר קולימה לתוך אוקיינוס הקרח הצפוני, ליד רכס ההרים צ'רסקי בקואורדינטות 68.44 מעלות צפון, 161.20 מעלות מזרח.

היא קרויה על שם אחד מראשוני האירופאים שהגיעו אליה, הגאוגרף וגאולוג הפולני יאן צ'רסקי (1845–1892).

בשנת 2010 בעיירה התגוררו כ-3,000 תושבים לעומת מעל 11 אלף בשנת 1989. חלק מתושביה (כ-10%) הם בני שבטים מקומיים: צ'וקצ'ים, יאקוגירים ויאקוטים.

העיירה מהווה מרכז לגידול איילי הצפון ולסחר בפרוות, שדה תעופה ונמל על נהר הקולימה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:סאחה: יישובים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1931
לנסק

**לנסק** (ברוסית: **Ленск**) היא עיר ברפובליקת סאחה האוטונומית, סיביר, רוסיה על שפת הנהר לנה. בעיר גרים 23,948 תושבים (2014).
## גאוגרפיה
העיר נוסדה במאה ה-17 במקום התיישבות נוודית. לאחר מכן, באזור וילוי, יובל של הנהר לנה, נתגלה מרבץ יהלומים ולנסק, שנקראה אז מוחטויה, הפכה למחנה בסיס למשלחות כריית יהלומים. השם לנסק ניתן לעיר ב-1963, כשניתן למקום מעמד של עיר.

לזמן קצר קיבלה העיר לנסק תשומת לב בינלאומית ב-2001. כתוצאה מהצפה של הנהר לנה, העיר הוצפה כמעט כליל וחלק גדול מהמבנים נהרסו. לאחר ההצפה נבנתה העיר מחדש.

## גאוגרפיה
### אקלים



## קישורים חיצוניים

* 
* תמונות מלנסק (רוסית)

קטגוריה:סאחה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1663
קוראסאו (ליקר)

**קוראסאו** (**Curaçao**) הוא ליקר המיוצר מקליפות יבשות של פרי הלאראהא - (חושחש) פרי ממשפחת ההדרים בעל טעם מר הגדל באי קוראסאו. המשקה מתובל גם בציפורן וקינמון.

המשקה יוצר והופץ לראשונה על ידי משפחת סניור - משפחה יהודית שהתגוררה באי, במאה ה-19. כיום הליקר מיוצר מחומרים סינתטיים בכל רחבי העולם.

ליקר זה משתייך לקטגוריית הליקרים בטעם תפוזים וטעמו מר. הוא בעל צבע שקוף, אשר לו לעיתים מוסיפים צבעי מאכל כחול (לרוב E133), ירוק, כתום או אדום. הצבע המקובל ביותר הוא כחול, וליקר זה משמש מרכיב בקוקטיילים רבים, למשל לגונה כחולה. עם זאת, ניתן לשתות אותו גם כמשקה בפני עצמו.

## קישורים חיצוניים

* הסברים על ייצור הליקר

קטגוריה:ליקרים בטעם תפוז
קטגוריה:קוראסאו
אוסטרוג (צורת יישוב)

[שמאל|ממוזער|250px|מגדל האוסטרוג ב[יקוטסק (נשרף ב-2002)]]
**אוֹסְטְרוֹג** (ברוסית: **острог**) היא צורת יישוב שהייתה נהוגה ברוסיה עד אמצע המאה ה-17.

כל אוסטרוג היה מבוצר ומוקף בחומה בגובה ארבעה עד שישה מטרים. האוסטרוגים מילאו תפקיד חשוב בהתרחבות הרוסית מזרחה לכיוון סיביר, והגנו על הרוסים מפני התקפות של תושביה המקוריים של סיביר. ערים רבות בסיביר הוקמו בתחילה כאוסטרוגים, כגון אירקוטסק, יקוטסק, טומסק וקרסנויארסק.

במאות ה-18 וה-19 הוקמו אוסטרוגים שהיו בתי כלא והיו מוקפים בחומה.

## קישורים חיצוניים

* הערך אוסטרוג באנציקלופדיה הסובייטית הגדולה (ברוסית)
קטגוריה:רוסיה: היסטוריה
קטגוריה:מילים וביטויים ברוסית
קטגוריה:רוסיה: ביצורים
מקוריות

**מקוריות** היא ההיבט של יצירת או המצאת עבודות שהן חדשות או מקוריות, ולכן ניתן להבדיל אותן משכפולים, זיופים והעתקים.
עבודה מקורית היא לא עבודה שמתקבלת מאחרים או עבודה שהועתקה ומבוססת על עבודה של אחר.
הצירוף "מקוריוּת" בדרך כלל ניתן כמחמאה ליצירתיות של אמנים, סופרים, הוגים ועוד.

## היבטים משפטיים
בדיני זכויות יוצרים, מקוריות היא דרישת-סף להגנת יצירות, אולם משמעות הדרישה שם שונה מהשימוש היום-יומי של הביטוי, והיא שמקור היצירה הוא במי שטוען שחיבר אותה. למשל, יצירה שמבוססת כל כולה על יצירה של אחר, אינה מקורית. יצירה שמבוססת באופן מהותי על יצירה אחרת, אבל שיש בה גם מרכיבים מקוריים משל עצמה, תיחשב ל"יצירה נגזרת", והחלקים המקוריים עשויים לזכות בהגנה משפטית.

בדיני הפטנטים יש דרישת סף שונה, של חדשנות או התקדמות המצאתית, ובה נדרשת רמת מקוריות גבוהה מאוד. בדיני הפטנטים דרישות סף נוספות.

## היבטים קוגניטיביים
המקוריות יכולה לבוא לידי ביטוי גם בתהליכים קוגניטיביים. למשל, חשיבה מקורית מאפשרת הפקה של רעיונות חדשים ובלתי שגרתיים.
בהתאם לכך, חשיבה יצירתית מורכבת ממקוריות, גמישות ושימושיות.

## ראו גם
* חדשנות
* מוזיקה יהודית מקורית

## קישורים חיצוניים

* 
## הערות שוליים

קטגוריה:קניין רוחני
קטגוריה:פתרון בעיות
קטגוריה:יצירתיות
יוג'ין לינדן

**יוג'ין לינדן** (1912–1983) היה מנצח וחלילן אמריקאי.

בראשית שנות ה-30' היה עוזר מנצח בפורטלנד, אורגון, אך ויתר על משרתו המבטיחה כדי להקים תזמורת משלו בטקומה, וושינגטון. בשנת 1933, בן 22 בלבד, החל לגייס נגנים לתזמורתו, והקונצרט הראשון התקיים בשנת 1934. בשנתיים הראשונות היה מצב התזמורת קשה ולינדן עבד ללא שכר והתפרנס למחייתו ממתן שיעורי חליל צד. הוא המשיך להתגורר בפורטלנד והיה מגיע לעבודה עם התזמורת באוטובוס או בטרמפים. בשנת 1936 השתפר מצבה הפיננסי של התזמורת, שיכלה עתה לשלם משכורות סדירות לנגניה, 65 במספר.

ב-1934 קיבל לינדן מלגה מן מאוניברסיטת מוצרט בזלצבורג ונסע לזלצבורג ללמוד אצל המנצחים ברונו ולטר, ארטורו טוסקניני ופליקס ויינגרטנר.

בין השנים 1948 ל-1950 היה יוג'ין לינדן מנהלה המוזיקלי של תזמורת סיאטל.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אילינוי
לינדן, יוג'ין
לינדן, יוג'ין
קטגוריה:נגני כלי נשיפה מעץ
קטגוריה:שיקגו: אישים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1902
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1983
יעקב קמחי

**יעקב קמחי** (נולד ב-1947, תל אביב) הוא סופר ילדים, מאייר, צייר וגרפיקאי ישראלי.

## ביוגרפיה
יעקב קמחי נולד למשפחה של פועלים בתל אביב. בילדותו נדד עם הוריו מבית לבית ומדירה לדירה ובשל כך נאלץ ללמוד בבתי ספר שונים. את לימודיו התיכוניים העביר בבית הספר המקצועי בנחלת יצחק, ואת לימודי האמנות שלו השלים בבית הספר "בצלאל".

יעקב קמחי שירת בנח"ל והשלים את הגרעין שלו בקיבוץ נחשולים שבחוף הכרמל. לאחר נישואיו השתקע במושב נווה ירק, ועסק בתחומי אמנות שונים ומגוונים: הוא כתב ואייר ספרי ילדים, פרסם את רישומיו ואת הקריקטורות שלו בעיתונות ובכתבי העת, ביניהם שבועון צה"ל "במחנה, ואייר את ספריהם של כמה סופרים ידועים, כגון סמי מיכאל, דורית אורגד, שלמה ניצן ואחרים. לימים חזר בתשובה ועבר לבני ברק, והמשיך לאייר ולחבר סיפורים קצרים.

ציוריו ואיוריו של יעקב קמחי הם מלאי דמיון והומור, אותנטיים ומקוריים. בשנים האחרונות עוסק יעקב קמחי בציור, משתתף בתערוכות קבוצתיות ואף מציג תערוכות יחיד.

## ספרים שאייר
***סופה בין הדקלים**, מאת סמי מיכאל, עטיפה ורישומים מאת יעקב קמחי, עם עובד, תל אביב, 1975.
* שלמה טנאי, **משחקי שיר**, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1978
***מר עכבר ואנית המגעץ**, המציא וצייר יעקב קמחי, הקיבוץ המאוחד, תל אביב, 1978.
***מעשה בשמנבוץ**, חיבר וצייר יעקב קמחי, הקיבוץ המאוחד, 1979.
***ביער בתל אביב**, מאת יעקב קמחי גם הציורים, ספרי עידן, ירושלים, 1981.
***אריות בבוידם**, ספר כלומים, נזכר וצייר יעקב קמחי, זמורה ביתן, תל אביב, 1980.
***בשעת מבחן**, מאת דורית אורגד, תל אביב, הדר, 1979, איורים, יעקב קמחי.
***חברתי אדומת-העין**, מאת דורית אורגד, תל אביב, הקיבוץ המאוחד, תשל"ט 1979, איורים, יעקב קמחי.
***צבעי מים, אדמה ושמים בארץ-ישראל**, נוה ירק, 1989.

### לאחר חזרתו בתשובה
***משניות בבא בתרא מוארות: עם פירוש רבינו עובדיה מברטנורא (וציורים) בעקבי המשנה** בני ברק, הוצאה עצמית, תשנ"ט 1998.
***משניות בבא מציעא מוארות: עם פירוש רבינו עובדיה מברטנורא (וציורים) בעקבי המשנה** בני ברק, הוצאה עצמית, תשס"א.
***[[קיצור שולחן ערוך]] מצויר**: על פי ספרו של רבי שלמה גאנצפריד.
***הגדה של פסח מצוירת**.
*חוברות: הפתעה, רוח מערבית, שבס, כפייה דתית, מיסטר רייטינג, על גדות הירקון. גליצ'ה. כולם בהוצאה עצמית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:גרפיקאים ישראלים
קטגוריה:אמנים ישראלים שחזרו בתשובה
קטגוריה:חרדים ישראלים
קטגוריה:מאיירים ישראלים
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער ישראלים
קטגוריה:ציירים ומאיירים חרדים ישראלים
קטגוריה:ציירים יהודים
קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:בוגרי בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
קטגוריה:נווה ירק: אישים
קטגוריה:נחשולים: אישים
מדינות אוסטריה

אוסטריה היא רפובליקה פדרלית המאגדת תחתיה תשע מדינות, הנקראות בגרמנית "**לנדר**" (**Länder**). וינה, בירת אוסטריה, נחשבת למדינה בפני עצמה, ועל אף שהיא הקטנה במדינות מבחינת השטח, היא המאוכלסת ביותר. המדינה בעלת השטח הגדול ביותר היא אוסטריה תחתית, ואילו המדינה הכי פחות מאוכלסת היא בורגנלנד.

## פדרליזם
כל אחת ממדינות אוסטריה מחזיקה פרלמנט, ה"לאנדטאק", ממשלה, ה"לאנדסרגירוּנג" ומושל, ה"לאנדסהאופטמאן". הפרלמנט נבחר על ידי הציבור לתקופה של 5 שנים (באוסטריה עילית 6). חוקת המדינה קובעת כללים לגבי הרכב הממשלה. ברוב המדינות ישנו ייצוג יחסי המתבסס על מספר הצירים בפרלמנט של המדינה, בניגוד לשיטה הקואליציונית הנהוגה בישראל. המושל נבחר בכל המדינות על ידי הפרלמנט ולא ישירות על ידי הציבור.

הפדרליזם האוסטרי נחשב על ידי רבים לפדרליזם תאורטי בלבד, בגלל הסמכויות המועטות שניתנו לשלטונות המדינות, אל מול העוצמה של השלטון המרכזי. לשלטון המרכזי יש סמכות לחוקק חוקים הגוברים על החקיקה של כל מדינה לעצמה, כמעט בכל תחום. בנוסף, למדינות אין מערכות משפט משל עצמן, ומערכת המשפט כולה נתונה בידי השלטון המרכזי. עם זאת, המושל מחזיק עוצמה רבה בענייני תכנון ובנייה, כמו גם בשליטה על התקציב המקומי.

## גאוגרפיה
המדינות בורגנלנד, אוסטריה תחתית ווינה נמצאות בעמק הדנובה שבמזרח המדינה, ועל כן רוב שטחן ראוי לעיבוד חקלאי. לעומת זאת, חמש המדינות שבמערב המדינה שוכנות למרגלות הרי האלפים ואדמתן נחשבת לא-ראויה לעיבוד חקלאי. בנוסף, הדרכים בהן הן הרריות ועל כן הן נחשבות באופן יחסי למקום פחות מועדף לתעשייה כבדה ולמסחר הדורש שינוע מסיבי של סחורות. אוכלוסיית מה שכיום הוא אוסטריה הייתה מרוכזת בעבר בארבע מדינות, מאז התקופה הפרהיסטורית. המדינה האוסטרית הצפופה ביותר היא וינה הבירה, שהיא גם המטרופולין היחיד באוסטריה.

## מדינות אוסטריה
המדינות של אוסטריה|טקסט=|שמאלנתוני האוכלוסייה הם לפי מפקד האוכלוסין בשנת 2022:

## ראו גם
* מחוזות אוסטריה

## קישורים חיצוניים

* אוסטריה-חלוקה מנהלית

## הערות שוליים

*
קטגוריה:אוסטריה: חלוקה מנהלית
אוסטריה
אוסטריה
סנט אנדראה דלה פראטה

ממוזער|שמאל|חזית הכנסייה.
**סנט אנדראה דלה פראטה** (באיטלקית: **Sant'Andrea delle Fratte** ) היא בזיליקה שנבנתה במאה ה-17 ברומא המוקדשת לאנדריאס הקדוש.

הכנסייה בנויה על שרידי כנסייה שנבנתה במקום בשנת 1192 ונקראה "אינפרה הורטס" (**infra hortes** - "בינות הכרמים") - ומכאן שמה כיום "דלה פראטה" - בתוך היער.

הייתה זו כנסייה של יוצאי סקוטלנד שהתגוררו ברומא, עד שבשנת 1585 העניק האפיפיור סיקסטוס החמישי את הכנסייה למסדר האחים של סן פרנצ'סקו די פאולה.

בשנת 1604 החל שיפוץ הכנסייה על פי תוכניות האדריכל גאספארה גוארה, אולם הפרויקט לא הושלם. בשנת 1653 המשיך פרנצ'סקו בורומיני בשיפוץ הכנסייה ובנה את האפסיס, כיפת הכנסייה, ומגדל הפעמונים. לאחר מותו המשיך בשיפוץ מאטיה דה רוסי. חזית הכנסייה, הבנויה בסגנון הרנסאנס, הושלמה בשנת 1826.

פנים הכנסייה מורכב מאולם תווך אחד. הקאפלה הראשונה מצד ימין היא "בית תפילה קטן" (tempietto) עשוי עץ, עם ציורים מעשי ידי בורגוניונה. כמו כן מצויים בכנסייה שני פסלי מלאכים מעשי ידי  ג'ובאני לורנצו ברניני, שהוכנו במקור עבור גשר סנטאנג'לו והובאו לכנסייה במאה ה-18. הציירת אנג'ליקה קאופמן ובעלה קבורים במקום.

## גלריה

 Gian lorenzo bernini, angelo con la corona di spine, 1668-69, 02.jpg|מלאך עם כתר קוצים מאת ג'ובאני לורנצו ברניני 
 Angel with the Superscription by Bernini.jpg|מלאך עם סופרסקריפט מאת ג'ובאני לורנצו ברניני


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:רומא: כנסיות
קטגוריה:רומא: מבנים: ימי הביניים והרנסאנס
קטגוריה:קולונה
קטגוריה:רומא: בזיליקות
קטגוריה:מבנים שתכנן פרנצ'סקו בורומיני
חת"ת

200px|ממוזער|שמאל|כריכתו החיצונית של ספר חת"ת
**חִת"ת** הוא שמו של סדר לימוד יומי בחסידות חב"ד. סדר הלימוד כולל חומש, תהילים ותניא. **ספר חת"ת** הוא ספר המאגד את שלושת הספרים הנלמדים בסדר לימוד זה ונוסף בתוכו גם סידור תהלת ה', וספר היום יום.

## תקנת לימוד החת"ת
הלימוד היומי בחומש נוסד על ידי האדמו"ר הראשון של חב"ד, והלימוד היומי בתניא וקריאת תהילים יומית נוסד על ידי האדמו"ר השישי של חסידות חב"ד, רבי יוסף יצחק שניאורסון שאיחד את שלושת התקנות. פירוש השם חת"ת הוא ראשי תיבות של **ח**ומש **ת**הלים **ת**ניא.

כמו כן מבוסס שם החיבור על הפסוק: 

חלוקת הלימוד היא:
*חומש - לימוד חמישה חומשי תורה עם פירוש רש"י לפי פרשת השבוע, מחולק לכל יום על פי חלוקת העולים לתורה (ביום ראשון קוראים את החלק השייך לעולה הראשון לתורה וכן הלאה).
*תהילים - לפי חלוקת ספר התהילים לימי החודש.
*תניא - לפי חלוקה שנתית (מפורטת בסוף ספר התניא ובחלק מההוצאות בשולי הדף).

האדמו"ר הריי"צ קרא לקיים את התקנות ללימוד השיעורים היומי, תוך שהוא מדגיש במיוחד את התקנה לאמירת תהילים - שתהיה בכל בתי הכנסיות, בכל נוסחאות התפילה.

## ספר החת"ת
ספר ה**חת"ת** (ראשי תיבות: **ח**ומש, **ת**הלים, **ת**ניא) הוא ספר המקובל בעיקר בקרב חסידי חב"ד, ובו כרוכים יחדיו חמשה חומשי תורה, ספר תהילים וספר התניא. בהוצאות מאוחרות צורף לספר סידור תפילה "תהלת ה'" ולוח שנה "היום יום".

את הדפסת הספר המאגד, יזם הרב זאב דב סלונים בשנת תשמ"א, כאשר הדפיס את שלושת הספרים: חמישה חומשי תורה, תהילים ותניא (מהדורת צילום מדפוס וילנא תר"ס) בכרך אחד. במהדורות מאוחרות יותר שנדפסו על ידי הוצאת קה"ת התווסף גם סידור תפילה (נוסח תהילת ה'), וספר היום יום. מהדורות רבות עם שינויים קטנים נדפסו מאז תשמ"א, בארץ ובעולם.

רבים מחסידי חב"ד נוהגים להניח את החת"ת ברכב לסגולה.

## ראו גם
* הרמב"ם היומי

## קישורים חיצוניים

* אתר חת"ת - כולל הסברים, והורדת תוכנה לאמירת חת"ת למחשב, ולמגוון מכשירים ניידים וסלולרים.
* השיעורים היומיים בחת"ת - אתר צא"ח
* שיעור היומי בחומש, בתהילים ובתניא, אתר בית חב"ד
*  הרבי מלובביץ' מדבר אודות לימוד החת"ת אתר בית חב"ד
* ממנהגי חסידות חב"ד באתר דעת
* https://www.chabad.org/dailystudy/default_cdo/jewish/Daily-Study.htm

## הערות שוליים

קטגוריה:לימוד תורה מחזורי
קטגוריה:מהדורות של התנ"ך
קטגוריה:חסידות חב"ד
אקוריירי

**אַקוּרֵיירִי** (באיסלנדית: **Akureyri**) היא המרכז העירוני השני בגודלו באיסלנד, והיא שוכנת בצפון המדינה. לפי מפקד שנערך ב-2018, גרים בעיר 18,860 נפש.

## גאוגרפיה
העיר ממוקמת בצד המערבי של הפיורד  (Eyjafjörður) ומוקפת בהרים. הגבוהים בהם הוא ההר  (Súlur) המגיע לגובה של 1,213 מטר ו (Hlíðarfjall) הנישא לגובה של 1,116 מטר. החוף הוא רצועה צרה המגודרת בגבעות תלולות. בתקופות קדומות היו לשונות אדמה הנכנסות לים אך רובן נשטפו אל תוך הים. תחתית הפיורד נקראת  (Pollurinn) והיא משמשת כנמל טבעי ויש בה רוחות שקטות. מרכז אקוריירי נמצא קרוב לנמל.

כיוון שהעיר נמצאת בתחתית פיורד ארוך, האקלים מזכיר יותר את האקלים בפנים איסלנד, שמשמעו טמפרטורות קיצוניות יותר, קייצים חמים יותר וחורפים קרים יותר, מאשר ברוב ערי איסלנד. ההרים מגינים על העיר מפני רוחות עזות.

## היסטוריה
הוויקינגים התיישבו במקום כבר במאה התשיעית. האזכור הממוסמך הראשון של העיר נמצא בתעודה מ-1562, המדברת על משפט ניאוף של אישה. במאה ה-17 סוחרים דנים בחרו לבסס את מחנותיהם במקום, בשל היותה נמל טבעי וממוקמת באזור פורה ביותר מבחינה חקלאית. הסוחרים הדנים לא גרו במקום במשך כל השנה, בחורף בתיהם ננעלו והם חזרו לדנמרק. התיישבות קבע התחילה רק בשנת 1778 והמקום קיבל מעמד של עיר על ידי מלך דנמרק (שהיה אז גם מלך איסלנד) ב-1786 יחד עם עוד חמש ערים באיסלנד. המלך קיווה בצעד זה לשפר את תנאי החיים של האיסלנדים כיוון שעד אז לא היו קיימים מרכזים עירוניים באי. בכל מה שנוגע לאקוריירי, ההכרזה לא הייתה מוצלחת, ואוכלוסיית ה"עיר" עמדה על 12 תושבים. ב-1836 איבדה אקוריירי את מעמד העיר שלה וקיבלה אותו מחדש ב-1862. מנקודה זו התחילה לגדול בזכות הנמל הטבעי שלה ואולי גם בגלל איכות האדמה החקלאית. תעשיית עיבוד תוצר חקלאי הפך לעורק של העיר וקידם את המשך הגדילה של העיר. במאה ה-20 גדלה העיר עוד בעקבות נדידת אוכלוסייה מכפרים אל תוך ערים. מסחר ושירותים הפכו לסקטורים העיקריים בגלל ירידת העיסוק בייצור וחקלאות בשנות ה-90.

בעשר השנים האחרונות, דייג הפך לענף חשוב באקוריירי. אוניברסיטת אקוריירי פתחה שעריה ב-1987. בעיר נמל תעופה המשמש לטיסות פנים בדרך כלל, אך ישנן טיסות מהעיר גם לקופנהגן.
## ערים תאומות
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים

*  ו
* אתר נמל אקוריירי
* אוניברסיטת אקוריירי
* 

מרכז|ממוזער|700px|מבט על העיר אקוריירי

קטגוריה:איסלנד: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1786
קטגוריה:איסלנד: ערי נמל
עמשא בן יתר

**עֲמָשָׂא בֶּן יֶתֶר** הוא דמות מקראית אשר היה שר צבאו של אבשלום בעת המרד בדוד ומאוחר יותר שר צבא דוד המלך.

## ביוגרפיה
עמשא היה אחיינו של דוד המלך, בן אחותו אביגיל. כאשר ניסה אבשלום למרוד באביו דוד, הוא מינה את עמשא למפקד הצבא במקומו של יואב בן צרויה, שנותר נאמן למלך דוד. ניסיון תפיסת השלטון של אבשלום כשל וצבאו של עמשא הובס בידי צבאו של דוד. באותו הקרב גם הרג יואב את אבשלום, למרות פקודתו הברורה של מפקדו דוד שלא לעשות כן. כתוצאה מכך, החליט דוד להדיח את יואב מתפקידו, ועל אף המרד, המליץ לזקני יהודה שיאשרו את העברת הפיקוד על צבאו מיואב אל עמשא, בין היתר למען קירוב לבבות בין חלקי העם. הצעתו התקבלה, ודוד שב לירושלים. זמן מה לאחר מכן, פרץ מרד שבע בן בכרי, ודוד הורה לעמשא להזעיק את צבא יהודה. עמשא התמהמה ודוד הורה לאבישי בן צרויה להחליף את עמשא ולצאת מיד בראש הצבא ולדכא את המרד. עמשא הצטרף מאוחר יותר לצבאו של אבישי בגבעון, שם ניצל יואב בן צרויה את ההזדמנות ורצח את עמשא כאשר הלה התקרב אליו כדי לנשקו.

בצוואתו הטיל דוד על שלמה לנקום את מותם של אבנר בן נר ושל עמשא בן יתר בידי יואב בן צרויה, וזה אכן ביצע זאת, בשלחו את בניהו בן יהוידע להתנקש ביואב.

ייתכן כי עמשא בן יתר הוא **[[עמשי]]** הנזכר בדברי הימים.

## הנצחה
אביו של עמשא נקרא גם יתרא הישראלי, וכן יתר הישמעאלי.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אישים בספר שמואל
קטגוריה:דוד
קטגוריה:משפחת ישי
קטגוריה:לוחמים בתנ"ך
קטגוריה:קורבנות רצח בתנ"ך
קטגוריה:אישים שעל שמם יישובים בישראל
קטגוריה:שרי צבא בתנ"ך
דיז'ון

**דיז'ון** (בצרפתית: **Dijon**) היא עיר במרכז צרפת בחבל בורגון-פראנש-קונטה.

דיז'ון נמצאת במרחק 300 קילומטר מפריז ו-200 קילומטר מז'נבה וליון ולכן משמשת רבות כתחנת ביניים בנסיעה ליעדים אלו.
העיר נמצאת בין אזורים מישוריים המשמשים לחקלאות לבין אזור מישורי ביצתי. את דיז'ון חוצים שני נהרות טבעיים: האוש (Ouche) והסוזון (Suzon). באזור המאוכלס של העיר, נהר הסוזון הוא כעת תת-קרקעי. בנוסף, עובר גם נחל בשם "נחל בורגון" (Le Canal de Bourgogne) בתוך העיר. אוכלוסיית העיר עצמה נאמדה ב-2005 ב-151 אלף נפש, ויחד עם סביבותיה היא נאמדה ב-237 אלף.

## היסטוריה

הסימנים הראשונים להתיישבות באזור העיר הם כבר מהתקופה הנאוליתית. אולם, לא ניתן לדבר על המקום כעיר ממש עד לתקופה הגאלית-רומית.

השם המקורי Divio הוא כנראה על שם מקום קדוש בנקודת קרבה לשני הנהרות החוצים את העיר, קרוב לוודאי במקום בו נמצאת היום כנסיית Saint-Bénigne.

בעבר שימשה העיר בעיקר כנקודת מעבר לסחורות. העיר התפתחה מעט מאוד במשך תקופה ארוכה ובמאה השלישית נבנתה חומה מסביבה.

בשנת 500 נערך בה קרב דיז'ון בין המלכים הבורגונדים, גונדובאד מווינה וגודגיזיל מז'נבה. המלך כלוביס הראשון תמך בגודגיזיל וסייע לו לנצח את גונדובאד.

באופן יחסי לערים אחרות, סבלה פחות מהפלישות הברבריות, הן של הסרסינים במאה השמינית והן הנורמנדיות במאה התשיעית.

העיר נהרסה לחלוטין בשריפה בשנת 1137. 20 שנה לאחר מכן, נבנתה שוב והפכה להיות עיר הבירה של דוכסות בורגונדיה. דיז'ון הייתה מוכרת בימי הביניים גם כ"עיר עם מאה הפעמונים".

ב–1477 השתלט לואי האחד עשר מלך צרפת על דוכסות בורגונדיה. לאחר האיחוד של דוכסות בורגונדיה עם ממלכת צרפת נחשבה העיר לעיר הבירה של מחוז בורגון ובה ישב הפרלמנט של המחוז. לואי האחד עשר מלך צרפת בנה שם ארמון (במקום בו נמצאת היום כיכר גרנג'יה Grangie). מאוחר יותר, הפך הארמון לבית כלא.

ב–1513 הטילו השווייצרים מצור על העיר, וגנרל לה טרמויי (La Trémoille) היה צריך לשלם להם כופר של כ–400,000 אקו על מנת להסיר את המצור.

## ספורט
בעיר קיימת קבוצת כדורסל דיז'ון באסקט, המתמודדת בליגה הבכירה בצרפת. בנוסף לקבוצת הכדורסל, בעיר קיימת קבוצת כדורגל מפורסמת שמתחרה בליגה הצרפתית בשם דיז'ון FCO.

## ערים תאומות

הערים התאומות של דיז'ון הן:
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## ראו גם
* חרדל דיז'ון

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בורגון: ערים
קטגוריה:ערים מעוטרות אות לגיון הכבוד
פלויד לאנדיס

**פלויד לאנדיס** (אנגלית: **Floyd Landis**; נולד ב-14 באוקטובר 1975) הוא רוכב אופניים אמריקאי. בשנת 2006 זכה בטור דה פראנס, אך התואר נשלל ממנו בשל כמות גבוהה מהמותר של טסטוסטרון שנמצאה בבדיקת סמים שנעשתה לו.

## קריירה
פלויד לאנדיס נולד ב-14 באוקטובר 1975 בפנסילבניה למשפחה מנוניטית. היה חבר לקבוצה של לאנס ארמסטרונג עד 2004 אך החליף קבוצה בשנת 2005.

לאנדיס החל את הקריירה המקצועית שלו בשנת 1999. הוא התחרה אז בקבוצת Mercury-Viatel. לאחר מכן, בין השנים 2002 ו-2004 הוא התחרה תחת קבוצת US Postal וב-2005 הצטרף לקבוצת Phonak.

אצל לאנדיס התגלתה בעיה חמורה באחת מעצמות רגליו לאחר פציעה קשה, אך למרות זאת המשיך לרכב ולמרות כאבים חזקים, ויש האומרים בזכותם, הצליח לנצח את הטור דה פראנס בשנת 2006. לאחר הטור, עבר לאנדיס ניתוח מוצלח להחלפת העצם החולה.

לאחר הטור, שבו הצליח לאנדיס לחזור מפיגור משמעותי בצורה מרשימה, וכמעט בלתי אפשרית, בקטע ה-17, בו סגר פער של שמונה דקות ממתחריו, נמצאה בבדיקת סמים שנעשתה ללאנדיס מאותו היום כמות טסטוסטרון גבוהה מהנורמה. לאחר בדיקת שתי המבחנות נמצא כי מדובר בכמות בלתי חוקית והטסטוסטרון הרב נמצא סינתטי, ובעקבות כך הוחלט באופן חסר תקדים לשלול מלאנדיס את התואר, (אוסקר פריירו הספרדי שסיים שני הוכר כמנצח המרוץ) ולהשעות אותו לשנתיים מרכיבה. למרות ממצאים אלה, ממשיך לאנדיס להכחיש כי השתמש בטסטוסטרון ונלחם להוכחת זכאותו. לאחר מאבק משפטי ארוך, לא הצליח לאנדיס להוכיח את חפותו והתואר של זוכה ה"טור" בשנת 2006 נשלל ממנו רשמית. לאנדיס ערער על החלטת השעייתו לבית הדין הבינלאומי לערעורים בספורט (CAS), שמושבו בשווייץ, אך גם בית דין זה דחה ב-30 ביוני 2008 את ערעורו.

בשנת 2009 סיים לאנדיס את השעייתו, וחזר לרכיבה במדי קבוצת OUCH-Maxxis.

במאי 2010, לאחר כמעט ארבע שנים בהן נאבק על חפותו, שלח לאנדיס מסר בדואר אלקטרוני לראשי התאחדות האופניים העולמית (שתוכנו הודלף לעיתונות לאחר שלושה שבועות) ובו הודה כי השתמש באופן שיטתי בחומרי אמרוץ. באותו מסר הוא אף טען כי לאנס ארמסטרונג ורוכבים נוספים בקבוצתם השתמשו אף הם באופן שיטתי ומתמשך בחומרי אמרוץ. נכון ל-2010, משתף לאנדיס פעולה עם חקירה של מנהל המזון והתרופות האמריקאי בנושא זה.

## הישגים בולטים
* מקום שלישי בטור דה ל'אווניר (Tour de l'Avenir) ב-1999
* ניצחון בטור של Poitou-Charentes ב-2000
* מקום שני בדופינה ליברה ב-2002
* ניצחון בוואלטה או אלגארבה ב-2004
* ניצחון בטור של קליפורניה ב-2006
* ניצחון במירוץ פריז - ניס ב-2006
* ניצחון בטור דה ג'ורג'יה ב-2006

## השתתפויות בטור דה פראנס
* 2002 - מקום 61
* 2003 - מקום 77
* 2004 - מקום 23
* 2005 - מקום 9
* 2006 - מקום 1 (ניצחון בטור), התואר נשלל

## קישורים חיצוניים

* 

* רשימת תארים והישגים
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי פנסילבניה
קטגוריה:מנצחי קטעים בטור דה פראנס
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:רוכבי אופניים שהורשעו באימרוץ
קטגוריה:רוכבי אופניים אמריקאים
קטגוריה:פנסילבניה: ספורטאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1975
תנועת עוז

**תנועת עוז** היא תנועת ילדים שהוקמה בשנת 1989 על ידי יוסף (יוסק'ה) שפירא במטרה ליצור חינוך חברתי ערכי משמעותי דרך החינוך הלא פורמלי כהשלמה לחינוך הילדים בבתי הספר.

התנועה יוצרת מענה חברתי, ערכי ותרבותי על ידי פעולות שבועיות, סדנאות חינוכיות, טיולים וסיורי חוויה לאומי ויהודי, סמינריונים וחידונים שיש במהלך השנה לכלל הסניפים.

התנועה חברה במועצת ארגוני הילדים והנוער משרד החינוך

- שמות השבטים ניתנו על פי המשולש - תורת ישראל (שבט אורה, כתה א'), ארץ ישראל (שבט חמדה, כתה ב') ועם ישראל (שבט עמישב, כתה ג') שמודגש גם בציור סמל התנועה המקורי - לוחות הברית עם דגל ישראל והפסוק מתהילים פרק  "מפי עוללים ויונקים יסדת עוז".

בתחילת כתה ד' ממשיכים הילדים לאחת מתנועות הנוער הציוניות-דתיות בני עקיבא, אריאל או עזרא (שמתחילה את פעילותה כבר בכתה ג').

התנועה קמה בשנת ה'תשמ"ט (1989) על ידי יוסף שפירא, שר ומזכ"ל תנועת בני עקיבא לשעבר, כתנועה שפועלת בבתי-ספר בשכונות מצוקה. בשנים האחרונות הוקמו סניפי אחר הצהריים שפועלים כמו כל תנועת נוער - פעולת אמצע שבוע ופעולה בשבת. מתכונת זו הופעלה החלה לפעול בשנת תשס"ד בשבת פרשת ויצא ב-3 סניפי פתח תקווה : הדר גנים, כפר גנים וכפר אברהם ובסניף בני ברק שהוקמו בשבת פרשת ויחי אותה שנה על ידי רכז מחוז דאז גילי צרפתי ולאחר מכן התרחב לאזור יו"ש ובשאר רחבי הארץ במחוזות יו"ש ומרכז ולאחר מכן גם במחוז צפון ובמחוז דרום (קודם לכן הופעלו הסניפים על ידי בנות שירות לאומי בבתי ספר, תוך השתלבות במערכת השעות של בית הספר).

בסוף 2007 נסגרה התנועה בשל גירעונות כספיים. התנועה השתקמה ופעלה תחת התנועות בני עקיבא ועזרא.
ממוזער|סמל עוז הישן
בשנת 2014 חזרה תנועת עוז לפעילות עצמאית וכיום היא פועלת תחת משרד החינוך כחלק מארגוני הילדים והנוער.

## מדריכי התנועה והקומונרים
מדריכי התנועה הם לשנה אחת, החניכים הנמצאים בתנועות הנוער בני עקיבא {רוב הפעמים} או עזרא שבכיתה ט' או כיתה י' בחלק מן המקרים רשאים להיכנס להדרכה {לא בכל מקום יש סניף עוז} רוב הפעמים הקומונרים הם אחד מהמדריכים של החניכים בתנועת נוער.

## חזון התנועה
הצמחת תשתית חינוכית ליצירת חברה יהודית - ציונית - יוצרת, בגיל הצעיר, התם.

## המנון התנועה

"עוז עוז
זוהי התנועה
תנועת הילדים האהובה
עוז עוז
זוהי הסיסמה
כוח וגבורה אצלה נמצא
הדגל שלנו גבוה מתנוסס
עליו חרוטים כל שורשי העץ
עם ישראל, תורת ישראל
יחד כאן בארץ ישראל
את כל השלושה נכבד ונאהב
באורה, בחמדה ובעמישב
נגדל ונפרח
עם שורשים עמוקים
נצמיח פירות טובים ומתוקים
נישא תפילה ליושב במרום (*2)
ה' עוז לעמו יתן
ה' יברך את עמו בשלום!"

את ההמנון שרים במקור צוות הווי של בנ"ע, ואליו מלוות תנועות ידיים.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:תנועות נוער עבריות
קטגוריה:ציונות דתית: תנועות
קטגוריה:ישראל: ארגוני נוער
אקווה אורה

שמאל|ממוזער|200px|אקווה אורה
**אקווה אורה** הוא מינרל המיוצר בצורה מלאכותית. המינרל מיוצר במעבדה מגבישי קוורץ המצופים בשכבה דקיקה של מתכת. הגביש מחומם בתא בו שורר ריק לטמפרטורה של °C870 ואז מוסיפים לתא מתכת שעברה איוד בחום גבוה. אטומי המתכת מתמזגים עם פני השטח של גביש הקוורץ והתוצאה היא גביש בעל ברק ססגוני. התהליך פותח בשנות ה-80, כאשר המתכת הפופולרית ביותר בשימוש היא זהב והוא נותן לגביש הקוורץ גוון כחול עז שנתן למינרל את שמו (בלטינית אקווה היא מים, ואורה היא תחילת המילה זהב). כמו כן נעשה שימוש במתכות טיטניום (צבע ססגוני בדומה לאופאל) ואינדיום (צבע סגול).

האקווה אורה היא אבן פופולרית לשימוש בתכשיטים. זוהי אבן לא יקרה יחסית וקלה לרכישה. ניתן לחתוך אותה וללטשה לחרוזים לשימוש בתכשיטים קטנים כדוגמת עגילים או צמידים. לעיתים נעשה שימוש בכל גביש הקוורץ בתליונים ובתכשיטים גדולים אחרים. באקווה אורה נעשה שימוש רב בריפוי בעזרת קריסטלים. יש אנשים המאמינים כי ענידת גביש האקווה אורה משחררת לחצים ומשככת כעסים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אבני חן