open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
גלאס 1700

**גלאס 1700** (בגרמנית: **Glas 1700**) היא מכונית משפחתית מתוצרת יצרנית הרכב הגרמנית **Hans Glas GmbH**  אשר יוצרה בין השנים 1964–1967 בגרמניה המערבית.

## "גלאס 1700"

* יוצרו 13,791 יחידות.
* מפעל היצרן מוקם בעיר "Dingolfing"  במדינת בוואריה.
* 4 דלתות - סדאן.
* 5 נוסעים.
* מנוע קדמי.
* מנוע בנזין.
* סוג הנעה: הנעה אחורית.
* מנוע קירור מים.
* קיבולת מכל דלק - 55 ליטר.
* צמיגים: 6,00S – 13 / 4 PR.

### תאוצות
* תאוצה בין 0-100 קמ"ש היא 15.9 שניות (דגם GLAS 1700, מנוע המפיק 75 כ"ס).
* תאוצה בין 0-100 קמ"ש היא 14.0 שניות (דגם GLAS 1700, שנת 1967, מנוע המפיק 85 כ"ס).
* תאוצה בין 0-100 קמ"ש היא 13.5 שניות (דגם "GLAS 1700 TS").

### דגמים
* "GLAS 1700" -  יוצרו 12,863 יחידות.
* "GLAS 1700 TS" - יוצרו 928 יחידות.

## תמונות

קובץ:Glas 1700 (1967), Dutch licence registration AL-90-04 pic1.JPG | "גלאס 1700", שנת 1967 
קובץ: Glas 1700.jpg| "גלאס 1700" 
קובץ:Glas 1700 (6804530912).jpg | "גלאס 1700" 
קובץ:Glas-1700 Front-view.JPG | "גלאס 1700" 
קובץ:Glas 1700 TS 2.JPG | "גלאס 1700" 
קובץ:Glas 1700 TS 1.JPG | "גלאס 1700"
קובץ:Glas 1700 Frontansicht.JPG | "גלאס 1700"
קובץ:Glas 1700 Seitenansicht.JPG | "גלאס 1700"

## ראו גם
* גלאס V8
* גלאס GT
* גלאס איסר
* גלאס 1004

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1964
קטגוריה:מכוניות משפחתיות
קטגוריה:כלי רכב גרמניים
1700
ארץ הנסיכה אליזבת

**ארץ הנסיכה אליזבת** (באנגלית: **Princess Elizabeth Land**) היא אזור באנטארקטיקה בין קו אורך 73 °מזרח לבין כף פנק (ב 87 ° 43 'מזרח).

אוסטרליה טוענת לריבונות באזור כחלק מהאזור האנטארקטי האוסטרלי, אף כי טענה זו אינה מוכרת.

בארץ הנסיכה אליזבת מצויות שתי תחנות מחקר רוסיות: תחנת ווסטוק (המקום הקר ביותר על פני כדור הארץ), ותחנת מירני.

האזור מחולק לשני אזורים:
* חוף אינגריד כריסטנסן
* חוף לאופולד ואסטריד

ממערב לארץ הנסיכה אליזבת מצוי מדף הקרח אמרי, וממזרח לה ארץ קייזר וילהלם השני.

## היסטוריה
### גילוי האזור

ארץ הנסיכה אליזבת התגלתה ב-9 בפברואר 1931, על ידי משלחת החקר הבריטית, אוסטרלית וניו זילנדית לאנטארקטיקה, אשר חקרה את אנטארקטיקה בשנים 1931–1929, תחת פיקודו של סר דאגלס מוסון.

### מקור השם

מוסון קרא ל-"ארץ הנסיכה אליזבת" על שמה של הנסיכה אליזבת, לימים, המלכה אליזבת השנייה.

ההכרזה הרשמית על השם, ב-18 בדצמבר 2012, הביאה להחמרת הסכסוך הדיפלומטי בין בריטניה לבין ארגנטינה.

## לקריאה נוספת
* חקר אנטארקטיקה במחצית הראשונה של המאה ה-20

## קישורים חיצוניים

* ארץ הנסיכה אליזבת באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* ארץ הנסיכה אליזבת באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* ארץ הנסיכה אליזבת באתר האנציקלופדיה הרוסית הגדולה
* 
* תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור ארץ הנסיכה אליזבת

## הערות שוליים

*
הנסיכה אליזבת
הנסיכה אליזבת
אנדרה פופס

**אנדרה פופס** (בשוודית: **André Pops**; נולד ב-7 באוקטובר 1972) הוא מגיש טלוויזיה שוודי.

## ביוגרפיה
פופס נולד בעיר אסקילסטונה, מצד אביו הוא ממוצא אסטוני, ב-1997 עבר לסטוקהולם.

הוא למד עיתונאות במחלקה ללימודי מדיה של אוניברסיטת סטוקהולם, הוא ביצע את ההתמחות שלו בשידורי הספורט של SVT ולאחר מכן החל לשמש שם כמגיש מן המניין.

ב-2007 הופיע במלודיפסטיבלן והיה דובר הניקוד של שוודיה באירוויזיון.

ב-2009 הגיש תוכנית עם מרי סרנהולט לכבוד היום הלאומי השוודי.

הוא הגיש את התוכנית "Vinterstudion" המסקרת ספורט חורף במהלך עונת החורף, באותה שנה הנחה תוכנית במסגרת חגיגות חג המולד.

הוא ביצע שידור לטלוויזיה השוודית במהלך אולימפיאדת ונקובר (2010) בקנדה.

ב-2012 שידר מיורו 2012 ומהמשחקים האולימפיים.

ב-2013 הוציא ספר ילדים בשם Vinterkampen.

הוא זכה מספר פעמים בפרס הקריסטאלן (Kristallen) וב-2013 הנחה את אירוע חלוקת הפרס.

הוא נשוי ולו ארבעה ילדים.

## קישורים חיצוניים

*כתבה באתר aftonbladet 

קטגוריה:מנחי טלוויזיה שוודים
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1972
פטיסיראן

**פטיסיראן** (**patisiran**) הוא החומר הפעיל בתרופה **אונפטרו** (**onpattro**).

## שימושים רפואיים
פטיסיראן מיועדת לטיפול בפולינוירופתיה במבוגרים עם עמילואידוזיס תורשתית המתווכת על ידי טרנסתירטין (transthyretin amyloidosis Hereditary hATTR). hATTR היא מחלה נדירה ומסכנת חיים, הפוגעת בכ-50,000 אנשים ברחבי העולם.

## המחלה
hATTR היא מחלה תורשתית, רב-מערכתית, מתקדמת ומסכנת חיים, הנגרמת על ידי מוטציות בגן המקודד לטרנסתירטין (TTR). הכבד הוא המקור העיקרי לחלבון הטרנסתירטין. ב-hATTR הן טרנסתירטין מוטנטי והן זן-הבר של טרנסתירטין, שוקעים כעמילואיד במערכת העצבים ההיקפית ובלב, בכליות ובמערכת העיכול וגורמים לפולינוירופתיה ולקרדיומיופתיה. שינויים נוירופתיים מביאים להפרעות סנסוריות-מוטוריות משמעותיות, עם הידרדרות בפעילויות יומיומיות ובהליכה. מעורבות של עצבים אוטונומיים גורמת לתת-לחץ דם, שלשול, הפרעה בזקפה והפרעות בשלפוחית השתן. ההתבטאויות הקרדיאליות כוללות אי ספיקת לב, הפרעות קצב, תת-לחץ דם תנוחתי או מוות פתאומי עקב בעיות הולכה.

## מנגנון פעולה
פטיסיראן הוא RNA התערבותי קצר, בעל מבנה דו-גדילי, המכוון כלפי mRNA (RNA שליח) המקודד הן לטרנסתירטין מוטנטי והן לזן-הבר של טרנסתירטין. השפעה זו, המשתיקה את ביטוי הגן, מפחיתה את רמות חלבון הטרנסתירטין במחזור הדם ומפחיתה את משקעי העמילואיד הקשורים עם עמילואידוזיס המתווכת על ידי טרנסתירטין.

## ניסויים קליניים
היעילות של פטיסיראן הודגמה בניסוי קליני שכלל 225 חולים, אשר 148 מהם קיבלו עירוי של פטיסיראן כל שלושה שבועות, למשך 18 חודשים ו-77 חולים אשר קיבלו אינבו. החולים אשר קיבלו פטיסיראן היו בעלי תוצאים טובים יותר לגבי מדדים של פולינוירופתיה, בכללם, חוזק שרירים, תחושה (כאב, טמפרטורה, קהות), רפלקסים ותסמינים אוטונומיים (לחץ דם, קצב לב, ועיכול) בהשוואה לאלה שקיבלו עירויי אינבו. חולים שטופלו בפטיסיראן, אף קיבלו ניקוד טוב יותר, במסגרת ההערכות של הליכה, מצב תזונתי והיכולת לבצע פעילויות יומיומיות. דווחו תופעות לוואי של תגובות קלות או מתונות הקשורות לעירוי.

## היסטוריה
פטיסיראן (אונפטרו) היא התרופה הראשונה המבוססת על RNA התערבותי קצר (siRNA) שאושרה על ידי מנהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA) והתרופה הראשונה שאושרה על ידי ה-FDA האמריקאי לטיפול במצב זה. פטיסיראן קיבל מעמד של תרופת יתום, הערכה במסלול מהיר, זכות קדימה בהערכה, ומעמד של תרופה פורצת דרך, עקב מנגנון הפעולה החדשני שלו והנדירות של המצב בו הוא מטפל. התרופה אושרה בארצות הברית ובאירופה באוגוסט 2018. פטיסיראן פותח ומשווק על ידי חברת אלנילאם פרמסוטיקלס.

## התרופה בישראל
התרופה אינה רשומה בישראל, אך מיובאת לישראל, על פי הצורך, תחת אישור מיוחד של משרד הבריאות.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תרופות לפי א'-ב'
קטגוריה:תרופות יתומות
קטגוריה:מוצרי ביוטכנולוגיה
כדור לחץ

ממוזער| כדור לחץ בצורת גלובוס **כדור לחץ** או **כדור מתח** או **כדור** **להפגת מתחים** או **כדור עצבים** הוא צעצוע גמיש, לרוב קטן יחסית (בדרך כלל בקוטר של עד 7 ס"מ), אשר ניתן למחוץ ביד בעזרת מניפולציה שנעשית על ידי האצבעות. הוא מיועד לרוב כדי להקל על דחק ומתח בשרירים, או כדי להפעיל את שרירי היד. השפעתו של כדור הלחץ על שרירי כף היד דומה מאוד להשפעתם של כדורים סיניים שאוחזים בכף היד ומגלגלים אותם בין האצבעות.

למרות שמם, כדורי לחץ רבים אינם בצורת כדור. ישנם כדורים המעוצבים בצורות משעשעות, ויש כאלו הכוללים סלוגנים, הדפסים שונים, סמלים או לוגואים של חברות. הם עשויים להיות מוצגים לעובדים ולקוחות של חברות, כחלק ממוצרי קידום מכירות או מתנות לעובדים וללקוחות. בבריטניה, כדורי הלחץ הם במקום השלישי בין מתנות קידום המכירות הפופולריות ביותר.

מאחר שיש כעת צורות רבות לכדור זה שאינן-כדוריות, כדורים אלו ידועים באופן כללי כמסייעים בהפחתת מתחים ולחצים.

## סוגים
ימין|ממוזער|187x187 פיקסלים| מבחר של כדורי-לחץ שונים במגוון צורות העשויים מגומי מוקצף
ישנם מספר סוגים שונים של כדורי לחץ, שמקורם ממדינות שונות ברחבי העולם. באמריקה הסוג הנפוץ ביותר של כדורי הלחץ הוא כדורשק (Hacky Sack).

כדור הלחץ הנפוץ ביותר באוסטרליה הוא כדור העשוי מסוג גומי מוקצף, סוג זה יעיל במניעת לחצים, מאחר שבעת סחיטת הכדור החומר ממנו הוא עשוי, מחזיר בעצם התנגדות ללחיצה. סוג נוסף נפוץ של כדורי לחץ הם כדורי באודינג מסין. כדורים אלו אינם ניתנים ללחיצה בקלות על פי רוב, אלא הם עשויים מחומר מוצק יותר, ולרוב נמכרים בזוגיות, כך שניתן לגלגל אותם ביחד על מנת לקבל צלילים מרגיעים ותחושה של מגע חלק בכפות הידיים.

כמה מהכדורים מרגיעי המתחים עשויים מחומר גמיש שהוא לרוב פוליאוריתן מוקצף. כדורים אלו מיוצרים על ידי הזרקה של רכיבים נוזליים של הקצף לתוך תבנית. ההזרקה הזו יוצרת תגובה כימית, וכתוצאה מכך נוצרות בועות של פחמן דו-חמצני כתוצר לוואי, אשר בתורו יוצר את הקצף.

כדורי לחץ, במיוחד אלה המשמשים בפיזיותרפיה, יכולים להכיל גם ג'ל ברמות צפיפות שונות בתוך עטיפה חיצונית, העשויה מעור או מסוגים שונים של בד.

סוג אחר של כדורי לחץ עשוי מג'ל סיליקון ומשמש, בנוסף להרגעת מתחים ולחצים, גם לטיפול בבעיות אורתופדיות שונות, בבניית תנועת כף היד, כוח, ואחיזה ועוד.

בסוג אחר של כדורים משתמשים במעטפת גומי דקה לכדור המכיל מילוי של אבקה עדינה, שמרקמה דומה לקמח, טלק וכו'. כדורי לחץ מסוג זה ניתנים גם להכנה ביתית על ידי מילוי של בלון גומי באבקת סודה לשתייה.

ישנם עוד מספר סוגים של כדורי לחץ הדומים לכדורשק ומשווקים אותם לשימוש ככדורי-לחץ.
ממוזער|כדור לחץ, גבעתיים, ישראל


## ראו גם
* ניהול לחצים
*כדורים סיניים
* ספינר
* קוביית פידג'ט
* כדור גומי
* מר-גמיש

## קישורים חיצוניים

* 
* איך להכין כדור לחץ מנצנץ, סרטון, יוטיוב

## הערות שוליים

לחץ
קטגוריה:פיזיותרפיה
קטגוריה:ארגונומיה
קטגוריה:הפרעת קשב
קטגוריה:לחץ
קטגוריה:צעצועים
קטגוריה:צעצועי פידג'ט
עקיבא המניק

הרב **עקיבא חיים המניק** (נולד ב-1961) הוא ראש ישיבת "חיי עולם" בבית שמש, מלחין מוזיקה חסידית ומחבר הספר "עקבי חיים".

## ביוגרפיה
נולד ליעקב יצחק וחנה בדטרויט, מישיגן שבארצות הברית. בגיל 11 עלה עם משפחתו לישראל. למד בישיבה תיכונית שעלבים, בישיבת עטרת ישראל ובישיבת מיר.

הרב המניק שימש כראש כולל אברכים וכר"מ בישיבות, בין היתר בישיבת התיכונית "חדוות התורה". בשנת 2023 עזב את "חדוות התורה" ובתחילת שנת הלימודים ה'תשפ"ד החל לכהן כראש הישיבה התיכונית "חיי עולם" בבית שמש, שצורפה באותה שנה לרשת החינוך החרדית "נצח".

מחבר הספר "עקבי חיים" על מסכת מכות ועניינים בש"ס.

### מוזיקה
הרב המניק מלחין שירי קודש בסוגת המוזיקה הליטאית וגם החסידית, בהם בולטים הניגונים "חמול" שבוצע על ידי זמרים חרדים רבים ומושר בקהילות רבות במהלך תפילות וזיצים בימים נוראים; "אילן", שמושר בט"ו בשבט; "שלום עליכם"; "מרחוק"; "בני בני" ועוד.

## חיים אישיים
נשוי לאסתר לבית רוט. הוא אב לשלושה ומתגורר בשכונת סנהדריה המורחבת שבירושלים.  אחיו, הרב ישראל מאיר המניק, שימש כמשגיח בישיבת יד אהרון עד לפטירתו. בנו ארי המניק הוא יועץ תקשורת ועיתונאי, בתו רחלי פרייפלד היא קופירייטרית ואושיית טוויטר פופולרית.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:רבנים ישראלים
קטגוריה:מחברי ספרות תורנית
קטגוריה:מלחינים חסידיים
קטגוריה:ירושלים: רבנים
קטגוריה:סנהדריה המורחבת: אישים
קטגוריה:מלחיני מוזיקה חסידית
קטגוריה:בוגרי הישיבה התיכונית שעלבים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1961
ואשארושפלו

**ואשארושפלו** (בהונגרית: **Vásárosfalu**) הוא כפר קטן במחוז גיור-מושון-שופרון שבצפון-מערב הונגריה.

בוואשארושפלו חיו מעט יהודים, על פי נתוני מרשם האוכלוסין ההונגרי בשנת 1840 חיו 4 יהודים ובשנת 1880 8 יהודים.

## קישורים חיצוניים

*  
* נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי

## הערות שוליים

קטגוריה:הונגריה: כפרים
וסקן

**וסקן** (בהונגרית: **Veszkény**) הוא כפר במחוז גיור-מושון-שופרון שבצפון-מערב הונגריה.

בוסקן חיו מעט יהודים.

## קישורים חיצוניים

* נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי

## הערות שוליים

קטגוריה:הונגריה: כפרים
איטל שפושניקוב

**איטל שפושניקוב** (נולדה ב-17 בספטמבר 2001) היא אלופת ישראל בשחייה (2018) במשחים ל-50 מטר פרפר ול-100 מטר פרפר.

## ביוגרפיה
שפושניקוב גדלה בערד. היא התאמנה בקבוצת הפועל ערד בהדרכתו של ירון אילתי ונכון לשנת 2019 שוחה בקבוצת הפועל ירושלים.

### 2017
בתחרויות השחייה לנוער של המכביה העשרים שנערכו ביולי 2017 זכתה שפושניקוב במדליית כסף במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:04.56 דקות.

באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוגוסט אותה שנה היא סיימה במקום שישי במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:04.61 דקות, בשלב המוקדמות היא קבעה שיא אישי חדש של 1:03.27 דקות, במקום שביעי במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 28.83 שניות, בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 28.78 שניות, במקום עשירי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 27.99 שניות, בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 27.96 שניות ובמקום 11 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 59.40 שניות. 

### 2018
#### אלופת ישראל
באליפות ישראל שנערכה ביולי 2018 זכתה שפושניקוב ב-4 מדליות, 2 זהב ו-2 ארד. מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 28.18 שניות, לפני ג'סיקה שפילקו מהפועל פליפר חדרה (28.27 שניות) וקטרין שפיר ממכבי נהריה (28.72 שניות) ובמשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של (1:02.79 דקות), לפני מאי לווי ממכבי קריית אונו (1:02.93 דקות) וקטרין שפיר (1:03.07 דקות). בשלב המוקדמות היא קבעה במשחה ל-100 מטר פרפר שיא אישי חדש של 1:02.75 דקות. מדליות ארד, במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 26.52 שניות, אחרי זוהר שיקלר מהפועל דולפין נתניה (25.83 שניות) וג'סיקה שפילקו (26.06 שניות) ובמשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 58.33 שניות, אחרי זוהר שיקלר (57.63 שניות) ועדן פסקרה ממכבי פארק מים רעות (58.13 שניות). בשלב המוקדמות היא קבעה במשחה ל-100 מטרה חופשי שיא אישי חדש של 58.27 שניות.

באליפות ישראל (בריכת 25 מטר) זכתה שפושניקוב ב-3 מדליות, 2 כסף ו-1 ארד. מדליות כסף, במשחה ל-50 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 27.53 שניות, אחרי ג'סיקה שפילקו (27.41 שניות) ולפני מרטה קלנקוביצקי מהפועל דולפין נתניה (27.96 שניות) ובמשחה ל-100 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 1:00.80 דקות, אחרי לאה פולונסקי ממכבי חיפה (59.37 שניות) ולפני מאי לווי (1:01.19 דקות). מדליית ארד במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 56.67 שניות, אחרי אנדראה מורז מהפועל ירושלים (53.61 שניות) וזוהר שיקלר (55.65 שניות). נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 26.23 שניות.

### 2019
באליפות נתניה הבינלאומית שנערכה בפברואר 2019 זכתה שפושניקוב ב-4 מדליות, 2 זהב ו-2 כסף. מדליות זהב במשחה ל-50 מטר פרפר (28.18 שניות) ול-100 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 1:02.59 דקות. מדליות כסף, במשחה ל-50 מטר חופשי (26.83 שניות) ול-100 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 58.22 שניות.

באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוגוסט אותה שנה היא זכתה במדליית ארד במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 1:02.40 דקות, אחרי לאה פולונסקי (1:00.48 דקות) ושרון שטיימן מהפועל פליפר חדרה (1:02.36 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-50 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 27.90 שניות, 2 מאיות השנייה איטי ממדליית ארד, במקום חמישי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 27.03 שניות ובמקום שישי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 58.76 שניות, בשלב המוקדמות היא קבעה שיא אישי חדש של 58.21 שניות.

## קישורים חיצוניים

* איטל שפושניקוב, באתר *Swimrankings* 

קטגוריה:שחייניות פרפר ישראליות
קטגוריה:שחייניות חופשי ישראליות
קטגוריה:אלופות ישראל בשחייה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-2001
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-2001
עמותת מאבק לחיים

**מאבק לחיים** היא עמותה שעוסקת בגיוס תורמי מח עצם עבור חולי לוקמיה.

## הרקע להקמת העמותה
עמותת “מאבק לחיים” הוקמה בשנת 1999 בעקבות מחלתו של אלי אלקובי שנאבק בלוקמיה במשך שנה. אלקובי נפטר לבסוף ב-10 בפברואר 2000. מאבקו של אלקובי חשף את המחסור בתרומות מח עצם שיכול היה להציל את חייהם של ילדים ובוגרים רבים בארץ ובעולם. אלי הצליח להביא מודעות לסוג סרטן זה (לוקמיה) בקרב הציבור בארץ, ההד התקשורתי למאבקו הביא רבים לסייע ולגייס תורמים מקרב בני העדה המרוקאית בתקווה שיימצא קרוב לא מוכר שיהיה מתאים מבחינה גנטית. עד אז ההתייחסות בקרב הציבור הרחב נעה בין רתיעה לאדישות מתוך אי הבנה של התהליך לאיתור התורם המתאים. אלי ואשתו עפרה הצליחו במאבקם להביא למודעות הציבור בדבר המחלה והקושי בטיפול; אמצעי התקשורת נרתמו למשימה והקדישו לכך שעות רבות של שידורים ברדיו ובטלוויזיה, כך לדוגמה השדרן ירון אנוש בתוכניתו ברדיו ברשת ב' מדי יום שישי, וגלי צה"ל שהקדישו שידורים לדיווח על מצבו של אלי ועל המאבק העיקש למציאת תורם מתאים. בראיון בגלי צה"ל סיפר אלקובי על מצבו, לאחר שיצא לראשונה מהחדר בו שהה שישה שבועות בבידוד: "לומר שההצלחה מלאה יהיה מוגזם. אני מעדיף לשמור על אופטימיות זהירה", אמר. "דברים עוד יכולים להשתנות, אבל הסימנים בהחלט טובים. מח העצם נקלט, והסרטן למעשה מוגר"

## מטרות
מטרת העמותה היא להגיע למצב בו ימצא לרוב החולים בארץ תורם מתאים בשלבים הראשונים של המחלה, ובכך ייחסך סבל רב מהם ומבני משפחתם.

עמותת מאבק לחיים משתפת פעולה עם מאגר מח עצם הדסה, ומסייעת בגיוס תורמי מח עצם פוטנציאלים למאגר.

מעת לעת מתקיימים מבצעים לגיוס תורמים פוטנציאלים על ידי מתן דגימות. בנוסף ניתנת אפשרות לתרומה כספית במידה והתורם אינו עומד בקריטריונים למתן דגימה (כמו מגבלת גיל 45 או מוצא עדתי שאינו קרוב לחולה עבורו מתקיים המבצע).
## תהליך מציאת התורם המתאים ומבצעים
כיום בדיקת התאמה לתרומת מח עצם פשוטה ביותר ונעשית על ידי דגימת רוק שנלקחת מחלל הפה, דגימה זו נשלחת למעבדה שם נקבע המבנה הגנטי של התורם ומשם למאגר מח עצם.

הדגימות מצילות החיים נשלחות למעבדה לפענוח DNA בחו"ל, דבר שכרוך בעלויות כספיות גבוהות. מאז הקמת עמותת “מאבק לחיים” על שם אלי אלקובי ז”ל, נוספו למאגרי מח העצם בישראל מעל 250,000 דגימות.

בספטמבר 2016 התפרסם סיפורו של אדם גומון, פעוט בן שנתיים וחצי שחלה בתסמונת המיאלודיספלסטית (Myelodisplastic syndrome – MDS), שאחד הטיפולים היחידים בה הוא השתלת מח עצם. "המחלה כרגע מתבטאת במערכת חיסון ירודה, מלבד זאת מדובר בילד רגיל שאוהב לרוץ, להשתולל ולשחק", אמרה לדבר ראשון אוקסנה גומון, אמו של אדם. בסוף ספטמבר יצאה עמותת "מאבק לחיים", בשיתוף בית החולים הדסה עין כרם, למבצע התרמה למאגר מח העצם, בתקווה למציאת תורם מתאים לאגם. 40 אלף דגימות של תורמים נאספו במהלך המבצע, אך התרומות הכספיות לא הספיקו למימון בדיקתן של כל הדגימות. הדגימות שנאספות ואינן מתאימות לחולה ספציפי, נעשה בהן שימוש עבור חולים אחרים.

ב-2017 פתחו המשפחה ו"מאבק לחיים" במבצע גיוס כספים, שיאפשר להשלים את בדיקת הדגימות.

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: עמותות
קטגוריה:ישראל: ארגוני בריאות ורפואה
אדריכלות נאו-ביזנטית

[250px|ממוזער|שמאל|250px|כנסיית גברתנו, אם האלוהים ב[וילנה|ווילנה]]
**אדריכלות נאו-ביזנטית** היא סגנון אדריכלי מקבוצת "סגנונות התחייה" (כמו התחייה הגותית או אדריכלות נאו-קלאסית) שעיקרה בנייה של מבני ציבור, ובפרט מוסדות דת, בסגנון המחקה אדריכלות ביזנטית, אך בחומרים ובשיטות בניה של המאה ה-19. הסגנון התקיים מן העשורים הראשונים של המאה ה-19 עד למהפכת אוקטובר (1917), קודם במערב אירופה ולאחר מכן הגיע לשיאו בתחומי האימפריה הרוסית, בבולגריה וביוגוסלביה.

כבר ב-1826 הוקמה כנסיית הזיכרון לאלכסנדר נבסקי בעיר פוטסדאם שבגרמניה עבור מאמיני הכנסייה האורתודוקסית הרוסית. מלכי בוואריה לודוויג הראשון ולודוויג השני שילבו אלמנטים מן האדריכלות בת המאה השישית של רוונה (כגון פסיפסים ושימוש בציפויי זהב) במספר מבנים מרכזיים, בהם טירת נוישוונשטיין.

האדריכל הדני תאופיל הנסן, שהיה מורה לאדריכלות ולאמנות של האימפריה הביזנטית באוניברסיטת וינה בשנות ה-50 של המאה ה-19, העמיד דורות של תלמידים שהתמחו בתחום ובנו בסגנון ביזנטי באוסטרו-הונגריה וסרביה בעיקר כנסיות אורתודוקסיות ובתי כנסת (בהם לודוויג פרסטר).

הצאר ניקולאי הראשון ביקש לגבש אדריכלות רוסית שתסמל את מבני הכנסייה הפרבוסלאבית. סגנון זה עוצב בשנות ה-30 של המאה ה-19 על ידי האדריכל הראשי של המשטר, קונסטנטין טון . השפעתו העיקרית הייתה החלפת הכיפה הביזנטית המעוגלת בכיפה דמוית בצל, המהווה מאז סמל בולט לאדריכלות רוסית נאו-ביזנטית. יורשו, אלכסנדר השני, קיסר רוסיה, נטה יותר לתחייה אמיתית של אמנות ביזנטית מקורית (שהדגם שלה היה כנסיית איה סופיה) והסתייע באדריכלים שביקשו לשחזר את האמנות הביזנטית כגון דוד גרים  שבנה רבות בארמניה ובגאורגיה (בין היתר מתכננה של קתדרלת אלכסנדר נבסקי בטביליסי). מבנים בסגנון זה, ששידרו רוח רוסית מובהקת, הוקמו באזורי השליטה הרוסית החדשים כגון פולין הקונגרסאית, קרים והקווקז. אלכסנדר השלישי, קיסר רוסיה, שעלה לשלטון ב-1855 הפסיק מגמה זו בערים המרכזיות של רוסיה ונטה לבנייה בסגנון הרוסי הצבעוני, המבקש לחקות את כנסיית וסילי הקדוש בכיכר האדומה במוסקבה, אולם בפולין ובמדינות הבלטיות המשיכו להבנות כנסיות פרבוסלביות בסגנון הנאו-ביזנטי (כגון, למשל, כנסיית גברתנו, אם האלוהים בווילנה וקתדרלת הים בקרונשטאדט). השימוש בבטון מזוין הקל מאוד את הבנייה ואפשר התמודדות טובה עם אתגרי הבנייה, אף אם התוצאה הסופית נראתה "עתיקה".

מבנים בסגנון נאו-ביזנטי הוקמו ברחבי העולם משנות ה-80 של המאה ה-19 ועד סוף המאה, בשל אופנתיות הסגנון והייצוגיות של להקמת מבני דת מרשימים. כך הוקמו בסגנון זה מספר כנסיות בצפון אמריקה ובבריטניה הגדולה ואף בית הכנסת החורבה בירושלים.

## גלריה

Alexander Nevsky Cathedral, Tbilisi (ტფილისის სამხედრო ტაძარი).jpg|קתדרלת אלכסנדר נבסקי בטביליסי
Кронштадт. Никольский собор на Якорной площади.jpg|קתדרלת הים בקרונשטאדט
Hurva_31_May_2010.JPG|בית הכנסת החורבה בירושלים


## קישורים חיצוניים

* אדריכלות רוסית נאו-ביזנטית
* אדריכלות התחייה הביזנטית, הוויקיפדיה האורתודוקסית

נאו-ביזנטית
נאו-ביזנטית
קתדרלת ולדימיר הקדוש

**קתדרלת ולדימיר הקדוש** (באוקראינית: **Собор святого Володимира**) היא קתדרלה במרכז קייב, בירת אוקראינה. בשנים 1992–2018 הייתה זו הקתדרלה הראשית של "הכנסייה האורתודוקסית האוקראינית - פטריארכיית קייב", מאז איחוד הכנסייה האורתודוקסית האוקראינית ב-2018, היא אחת משתי הקתדרלות הראשיות.

## בניית הקתדרלה
ב-1852 החליט פטריארך מוסקבה ורוס כולה להקים קתדרלה מרכזית בקייב לציון 900 שנה להתנצרות רוס של קייב על ידי ולדימיר הראשון, נסיך קייב, הוא ולדימיר הקדוש. עד 1859 גויס מן הציבור סך של 100,000 רובל שאפשרו את הקמת המבנה, לצד תרומה של מיליון לבנים מאת לאוורת קייב-פצ'רסק. הקתדרלה נחנכה בשנת 1882, אך עבודות הפנים לא הסתיימו עד 1896.

סגנון הבנייה הוא נאו-ביזנטי. הקתדרלה כוללת שש ספינות ושלושה אפסיסים ומכוסה בשבע כיפות. גובה הצלב המוצב על הכיפה המרכזית הוא 49 מטרים מעל פני האדמה. פנים הקתדרלה מכוסה בפסיפסים מרהיבים בשלל צבעים, שנעשו על ידי אמנים מוונציה וציורי פרסקו שנעשו על ידי אמנים כמיכאיל נצרוב , מיקולה פימוננקו, ויקטור וסנצוב, מיכאיל ורובל ואחרים. דלתות הכניסה מעוטרות בעיטורי ברונזה ובהם תמונות מחיי אולגה הקדושה. האיקונוסטאזיס עשוי שיש לבן מקרארה.

## במאה ה-20 וה-21
הקתדרלה סבלה נזקים ב-1920, בעת המלחמה הפולנית-סובייטית. בעת השלטון הסובייטי שימש המקום כ"מוזיאון לדת ולאתאיזם". הכנסייה שבה לתפקד כמבנה דת לאחר מלחמת העולם השנייה והייתה למרכז הדתי של קייב ואוקראינה כולה ואחת הכנסיות האורתודוקסיות הפעילות היחידות בברית המועצות שהיו פתוחות ללא הגבלה לציבור. ב-1988 נחגגו בה חגיגות האלף להתנצרות רוס של קייב.

עם התפרקות ברית המועצות ב-1991 ניטש מאבק על השליטה בכנסייה בין פלג הכנסייה האוקראינית שביקש להישאר כפוף לפטריארך מוסקבה ורוס כולה לבין הפלג הלאומני שביקש להשתחרר ולהפוך לכנסייה אוטוקפלית (בלתי-תלויה). פלג זה, "הכנסייה האורתודוקסית האוקראינית - פטריארכיית קייב" ניצח בהתמודדות והפך את הכנסייה לקתדרלה הראשית שלו ומקום מושבו של פטריארך אוקראינה האוטוקפלי. בשנת 2018 התאחדו הפלגים העצמאיים של הכנסייה האוקראינית והכריזו על הקמת הכנסייה האורתודוקסית האוקראינית, ועל הקתדרלה כמקום מושבו של הפטריארך, לצד קתדרלת סופיה הקדושה.

## קישורים חיצוניים

* 
* היסטוריה של קתדרלת ולדימיר הקדוש
* ערך על הקתדרלה, (Encyclopedia of Ukraine, vol. 4 (1993

קטגוריה:קייב: מבני דת
קטגוריה:אוקראינה: כנסיות
ולדימיר הקדוש
הסנדלר היהודי, קובנו

"**הסנדלר היהודי, ביאליסטוק**" הוא הדפס מאת האמן הרמן שטרוק.

## תיאור
"הסנדלר היהודי, ביאליסטוק" מתאר דמות של סנדלר יהודי מקובנה. הוא הודפס בטכניקה של הדפס אבן, כנראה בכמה מהדורות. בין היתר הופיע ההדפס בשנת 1919 בספר "סקיצות מרוסיה. יהודי המזרח" (Skizzen aus Russland. Ostjuden), שיצא בהוצאת Druckerei des Oberbefehlshabers Ost, ובספר "פני יהדות מזרח אירופה" (Das ostjüdische Antliz), שיצא בשנת 1920 בהוצאת Welt-Verlag בברלין.

העבודה היא חלק מסדרה דולה של עבודות בהן תיאר שטרוק דמויות מן העולם היהודי בפולין והאימפריה הרוסית בתקופת מלחמת העולם הראשונה. באותה עת נמנה שטרוק עם חברי "ועדת הסיוע היהודית לפולין וליטא" ועל "הוועד למען יהודי המזרח בפולין" ושימש כלוחם בחזית הרוסית של צבא הקיסרות הגרמנית. כך, נחשף שטרוק לעולם ה"יהדות המזרח". מאוחר יותר, בין השנים 1918-1917, שירת שטרוק בתפקיד הממונה על המחלקה לעניינים יהודיים במטה הפיקוד העליון "אובר אוסט".

שטרוק מתאר את הדמות כשהיא עסוקה בעבודתה. הוא יושב על כסאו, תופש ביד אחת נעל, הנתונה בין רגליו, ובידו השנייה הוא אוחז בפטיש. גופו מוצב בחצי פרופיל כלפי הצופה. שטרוק מצייר את הדמות בקו חופשי, השומר על תווי הפנים של הסנדלר. עם זאת הוא בוחר להאריך את ראש הפטיש, באופן המעצים את עבודתו של הסנדלר.
קטגוריה:הרמן שטרוק
קטגוריה:הדפסי אבן
קטגוריה:הדפס ישראלי
קטגוריה:יהדות מזרח אירופה
סקודה ראפיד

**סקודה ראפיד** (באנגלית: **Skoda Rapid**) היא מכונית משפחתית קומפקטית במרכב סדאן והאצ'בק, שמיוצרת על ידי סקודה משנת 2012. היא הוצגה בתערוכת הרכב של פריז בספטמבר 2012 והגיע לישראל במרץ 2013.

בפתח תקווה בדצמבר 2018 הציגה סקודה את מחליפת הראפיד לאירופה וישראל סקודה סקאלה, שהחליפה את הראפיד מסוף שנת 2019.

החל משנת 2020 אינה משווקת באירופה וישראל אלא ברוסיה, הודו וסין בלבד. לאירופה וישראל הציגה סקודה את הסקודה סקאלה.

## דורות
### דור ראשון (2020-2012)
בתערוכת הרכב של פריז הציגה סקודה את הדור הראשון של הראפיד. הדור הראשון כולל היצע מנועי בנזין בנפח 1.0, 1.4, 1.6 ליטרים (1.0, 1.4 עם מגדש טורבו) המספקים בין 90–125 כוחות סוס. תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שבעה או עשרה הילוכים. הציע מנועי הדיזל כולל מנוע טורבו דיזל בנפח 1.6 ליטרים המספק כ-90 כוחות סוס ב-4,200 סיבובים לדקה. תיבת הילוכים ידנית בעלת חמישה הילוכים.

הדור הראשון קיבל חמישה כוכבי בטיחות מתוך חמישה.

ביולי 2013 עברה הראפיד עדכון קל לאבזור הרכב.

### גרסאות הדור הראשון
מלבד הגרסה הבסיסית הציגה סקודה את ה**סקודה ראפיד ספייסבק**, גרסת האצ'בק לגרסה הבסיסית (סדאן 4 דלתות) היצע המנועים כולל את אותם המנועים שבגרסה הבסיסית אך מנוע הדיזל חסכוני יותר, 26.3 קילומטר לליטר. גרסה זו הוצגה בתערוכת הרכב של פרנקפורט ביולי 2013.

ישנה גם גרסה לספייסבק בעלת מרכב קרוסאובר/האצ'בק הנקראת **ספייסבק סקאוט-ליין** הכוללת מנוע טורבו בנזין בנפח 1.2 ליטרים המספק כ-90 כוחות סוס. הספייסבק סקאוט-ליין הוצגה בשנת 2015.

### מתיחת פנים שנת 2017
בפברואר 2017 הציגה סקודה מתיחת פנים לגרסה הבסיסית (סדאן 4 דלתות) והאצ'בק (ספייסבק). מתיחת הפנים כללה עיצוב חדש המציג גם את שפת העיצוב הבאה של סקודה, ומנוע בנזין חדש בנפח 1.0 ליטרים המספק כ-95 או 110 כוחות סוס.

עיצוב השתנה בעיקר בפגושים, שהפגוש האחורי נשאר כמעט ללא שינוי והקדמי שונה לעיצוב הפגושים החדשים של סקודה.

בתחום הבטיחות הוסיפה סקודה מערכת בלימה אוטונומית, התראה על עייפות הנהג, בקרת יציבות עם תמיכה בנגרר.

### דור שני (2020-הווה)
בדצמבר 2019 הציגה סקודה את הדור השני לראפיד. הדור השני אינו משווק באירופה וישראל אלא משווק ברוסיה הודו וסין. לישראל ואירופה הציגה סקודה את הסקודה סקאלה בדצמבר 2018.

בשוק הרוסי משווקת הראפיד עם מנוע בנזין 1.6 ליטרים המספק כ-90 או 110 כוחות סוס.

## מכירות

## גלריה

קובץ:Skoda - Rapid - Mondial de l'Automobile de Paris 2012 - 001.jpg|דור ראשון
קובץ:2014 Škoda Rapid (NH1 MY14) Ambition Spaceback hatchback (2015-07-14) 01.jpg|ראפיד ספייסבק
קובץ:Skoda rapid spaceback skyline.JPG|ספייסבק סקאוט-ליין
קובץ:2017 Skoda Rapid Spaceback SE Sport 1.2 Rear.jpg|מתיחת פנים 2017
קובץ:Škoda Rapid (2020 facelift, Russia) front view.png|דור שני


## קישורים חיצוניים

* 
*יואל שורץ, סקודה ראפיד: הכירו את הסבתא, באתר אוטו, 25 ביולי 2012
*בן חסון, מצא את ההבדלים: סקודה ראפיד מול סיאט טולדו, באתר אוטו, 29 ביולי 2013
*כתבות בנושא סקודה ראפיד, באתר קארטיוב

## הערות שוליים

ראפיד
קטגוריה:מכוניות משפחתיות
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים ברוסיה
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בסין
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בצ'כיה
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים באלג'יריה
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בקזחסטן
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים באוקראינה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2012
קטגוריה:מכוניות סדאן
לינדזי אנדרסון

**לינדזי גורדון אנדרסון** (באנגלית: **Lindsay Gordon Anderson**; 17 באפריל 1923 – 30 באוגוסט 1994) היה במאי קולנוע, במאי תיאטרון, שחקן, ומבקר קולנוע בריטי, ודמות מפתח בתנועת הגל החדש הבריטי. הוא התפרסם בעיקר בשל סרטו משנת 1968 והיה אם..., שבו שיתף פעולה לראשונה עם השחקן מלקולם מקדואל, ובעבור הסרט זכה בפרס דקל הזהב בפסטיבל הקולנוע בקאן. אנדרסון גם שיחק בתפקיד קטן בסרט זוכה פרס האוסקר *[[מרכבות האש]]*. מקדואל הפיק סרט תיעודי משנת 2007 על חוויותיו עם אנדרסון, *לעולם אל תתנצל*.

## פילמוגרפיה חלקית
### סרטים באורך מלא

### סרטים דוקומנטריים וטלוויזיה

## לקריאה נוספת

* דני ורט, **לינדזי אנדרסון - רטרוספקטיבה 1923-1994**, סינמטק ירושלים וסינמטק תל אביב, 1995.

## קישורים חיצוניים

* 

* צפה O Dreamland על פורדוקס
* "Screenonline של BFI" על קולנוע חינם
* BFI של "screenonline" עבור לינדזי אנדרסון
* לינדזי אנדרסון ארכיון באוניברסיטת סטירלינג, סקוטלנד
* לינדזי אנדרסון ביבליוגרפיה (דרך ברקלי)
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי צבא בריטים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:במאים להט"בים
קטגוריה:במאי קולנוע בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1923
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1994
אליסה ברטולי

**אליסה ברטולי** (באיטלקית: **Elisa Bartoli**; נולדה ב-7 במאי 1991) היא כדורגלנית איטלקייה, המשחקת בעמדת המגן ברומא ובנבחרת איטליה.

## קריירת מועדונים

ברטולי שיחקה שלוש עונות בקבוצה מעיר הולדתה, עד שבשנת 2012 הצטרפה למועדון הכדורגל טורס. בשנת 2015 היא חתמה במועדון הכדורגל מוזניקה, ולאחר עונה אחת בלבד בשורותיה חתמה בפיורנטינה. בשנת 2018 היא חתמה במועדון הכדורגל מרומא, אשר הוקם בחודש יולי של אותה השנה, ומיד הפכה לקפטנית הקבוצה.

## קריירה בינלאומית

היא זומנה לראשונה לנבחרת הבוגרת כחלק מהסגל האיטלקי ליורו 2013, היא וחברותיה לנבחרת הגיעו עד לרבע הגמר בטורניר. לטורניר היורו של 2017 העפילה ברטולי עם נבחרתה, אך בטורניר עצמו הן כשלו ולא הצליחו לעבור את שלב הבתים. בגביע העולם בכדורגל נשים 2019 לעומת זאת, הגיעה ברטולי עם נבחרתה עד לשלב רבע הגמר בטורניר.

## תארים
**טורס**
* אליפות איטליה (2): 2012/13, 2022/23
* הסופר קאפ האיטלקי (1): 2013

## קישורים חיצוניים

* הפרופיל של ברטולי באתר הרשמי של רומא

קטגוריה:כדורגלניות איטלקיות
קטגוריה:מגנות כדורגל
קטגוריה:איטלקיות שנולדו ב-1991
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1991
ערוץ נחל אורן

**ערוץ נחל אורן** (באנגלית: **Pine Creek Gorge**) המכונה לפעמים **הגרנד קניון של פנסילבניה** (באנגלית: **Grand Canyon of Pennsylvania**), הוא ערוץ חרות בצפון מרכז פנסילבניה שנוצר על ידי מעברו של נחל אורן ביער טיוגה.

הקניון מתחיל מדרום לאנסוניה, ליד וולסבורו, לאורך כביש 6 בארצות הברית וממשיך דרומה. הנקודה העמוקה ביותר שלו היא בעומק של 1,450 רגל (440 מ') והוא כולל בתוכו שמורות טבע רבות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פנסילבניה: גאוגרפיה
טומאת עיסוק בחטאות

בהלכות טומאה וטהרה **עיסוק ב[[חטאת]]** מסוג חטאת פנימית מטמאה את האדם העוסק בה אף ללא מגע בחטאת, בין בנשיאתו ובין בשרפתו. טומאה זו חלה גם על המתעסק בשעיר המשתלח ובפרה אדומה.

## המקורת בפסוקים
#### פרים הנעשים בתוך ההיכל ושעיר המשתלח

כאשר שאר החטאות הנעשות בפנים שהם לא נעשות ביום כיפור נלמדים בהיקש מהמילים חטאת לפי דעת ר' יהודה, ואילו רבי לומד זאת מבנין אב מהפסוק "אשר הובא את דמם לכפר בקודש" שכל מה שדמו ניתן בתוך ההיכל מטמאה כמו חטאות יום כיפור

#### פרה אדמה

## פרטי הדינים

כל אדם שמתעסק עם החטאות נטמא ונהיה ראשון לטומאה ואף מטמא כלים שהוא נוגע בהם באותו זמן שהוא מתעסק (מטמא בגדים). טומאה זאת נקראת גם טומאה בחיבורים.
כאשר טומאה זו מגיעה מ"התעסקות" בלבד ואין משמעות לנגיעה בחטאות עצמן בטומאה זו, כדוגמת אדם שסוחב את הפר נטמא, אך אדם שנגע בפר באותו זמן שלא לצורך הסחיבה אינו נטמא כלל.
רק כאשר העיסוק בחטאות נעשה כמו שצריך על פי ההלכה, רק אז הטומאה חלה, אך אם לא התקיים אחד הפרטים המעכבים את המצווה, החטאות אינן מטמאות כלל, לדוגמה, אם הייתה מחשבת פיגול באחד הנשרפים בפנים, או אם הפרה האדומה נשחטה שלא על ידי כהן.

כאשר ההתעסקות בכל אחד מהם והזמן משתנה בין חטאת לחטאת:

**הפרים הנשרפים** שהם: פר ושעיר של יום הכיפורים, פר חטאת הבא על כל המצוות שמביא כהן גדול, פר העלם דבר שמביא הציבור, ושעיר שמביא ציבור על עבודה זרה. העיסוק הוא: נשיאה, או עיסוק בהבערת האש אחרי שנדלקה עד שיהפך הכל לאפר.

**שעיר לעזאזל** כל זמן שהוא מתעסק בלשלח אותו לעזאזל, כאשר הטומאה חלה משעה שיוצא מחומת ירושלים ועד שמשליך אותו מהצוק.

ב**שריפת הפרה האדומה** כל אדם שעוסק בתהליך בשחיטתה, בהזאת הדם (לכיון ההיכל), בהשלכת הארז האיזוב ושני התולעת לאש בזמן שרפת הפרה, ובאיסוף האפר ועד שגומרים לאסוף את כל האפר, ואף מי ששומר בשעת העשייה ולא עושה כלום נטמא.

## הערות שוליים

קטגוריה:סוגי טומאות
פליקס ין

**פליקס קורט ין** (בגרמנית: **Felix Kurt Jähn**; נולד ב-28 באוגוסט 1994), הידוע בשמו המקצועי **פליקס ין** (**Felix Jaehn**), הוא די ג'יי ומפיק גרמני.

## ביוגרפיה
ין נולד ב-28 באוגוסט 1994 בהמבורג שבגרמניה.

ב-19 במאי 2014, הוא הוציא גרסת רמיקס לסינגל "Cheerleader" של OMI .

ב-15 בינואר 2016 הוציא את המיני-אלבום הראשון שלו, "Felix Jaehn".

ב-16 בפברואר 2018 הוציא את אלבום המוזיקה הראשון שלו, "I".

ב-2 בנובמבר 2018, הוציא, בשיתוף פעולה עם NOTD, קפטין קאטס  וג'ורג'יה קו, את הסינגל "So Close".

ב-28 ביוני 2019, הוציא, בשיתוף פעולה עם קאלום סקוט, את הסינגל "Love on Myself".

ב-22 בנובמבר 2019, הוציא, בשיתוף פעולה עם VIZE ומיס לי, את הסינגל "Close Your Eyes".

ב-13 במרץ 2020, הוציא, בשיתוף פעולה עם גאשי  ו-FAANGS , את הסינגל "Sicko".

בשנת 2020 פליקס ין הוציא ביחד עם באו אנדרסון וצ'יט קודס את השיר "I Just Wanna", שקיבל יותר מ-8 מיליון השמעות בספוטיפיי.

ב-21 באוגוסט 2020, הוציא יחד עם הזמרת השוודית, ניאה, והזמר הבריטי, ברין כריסטופר, את הסינגל "No Therapy".

במרץ 2021 הכין רימיקס לשיר "Anxious" של הזמר הישראלי דניס לויד.

ב-20 באוגוסט 2021, הוציא, בשיתוף פעולה עם רובין שולץ וג'ורג'יה קו, את הסינגל "I Got a Feeling".

ב-1 באוקטובר 2021, הוא הוציא את אלבום המוזיקה השני שלו, *Breathe*.

ב-25 בפברואר 2022, הוציא, בשיתוף פעולה עם The Stickmen Project  וקאלום סקוט, את הסינגל "Rain in Ibiza".

ב-27 במאי 2022, הוציא, בשיתוף פעולה עם זואי ויס, את הסינגל "Do It Better".

ב-3 בפברואר 2023, הוציא, בשיתוף פעולה עם ג'ונאס בלו, את הסינגל "Weekends".

## חיים אישיים
בריאיון לשבועון הנמכר והנקרא ביותר בגרמניה, "די צייט", הוא יצא מהארון כביסקסואל.

בראיון לתחנת הרדיו Energy של NRJ Group  הודיע כי הוא בזוגיות עם גבר מאז קיץ 2020.

## דיסקוגרפיה
### אלבומי אולפן
* 2018: *I*
* 2021: *Breathe*

### אלבומי רמיקס
* 2018: *I Remixed*
* 2020: *Felix Jaehn: Pride 2020*

### מיני-אלבומים
* 2016: *Felix Jaehn*

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ביסקסואלים גרמנים
קטגוריה:מפיקים גרמנים
קטגוריה:תקליטנים גרמנים
קטגוריה:רמיקסרים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1994
קבבצ'ה

**קבבצ'ה** (או **קבפצ'ה**; בבולגרית: **кебапче** (יחיד), **кебапчета** (קבבצ'טה, רבים)) היא מנה המשתייכת למטבח הבולגרי, מנת קבב מתובלת. הקבב במנה ארוך יותר ממנות קבב אחרות, לרוב אורכו כשל נקניק ממוצע. המנה מכילה בתוכה תערובת של בשר בקר ובשר חזיר, אם כי במתכונים מסוימים נעשה שימוש רק בחזיר. התיבול הנפוץ למנה הוא פלפל שחור, כמון ומלח. הקבבצ'ה היא מנה שנצלת באש, לעולם אין מטגנים או אופים את קציצת הקבב.

לצד המנה נהוג להגיש תפוחי אדמה מטוגנים (צ'יפס) עליהם מפזרים גבינה בולגרית. כן נהוג להגיש את המנה לצד לוטיניצה בתור מטבל (רוטב בולגרי חריף העשוי מגזרים, עגבניות ושום). בבולגריה נפוץ ביטוי הקשור למנה, тройка кебапчета с гарнитура, בתעתיק: "טרויקה קבבצ'טה סי גרניטורה", כלומר שלושה קבבים ורוטב. עם המאכל שותים לפי המסורת בירה ולא משקה ממותק או מים.

מנה דומה לקבבצ'ה קיימת במטבח הבוסני, הקרואטי והסרבי - קוופצ'יצ'י, אך גודל הקבב קטן משמעותית מן מנת הקבב הבולגרית.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:המטבח הבולגרי
קטגוריה:מאכלי בשר
אדם ישראלי

**אדם ישראלי** (נולד ב-13 בינואר 1986, ג' בשבט תשמ"ו) הוא זמר-יוצר ישראלי.

## ביוגרפיה
ישראלי נולד וגדל בנתניה.

בשנת 2005 התגייס לצה"ל ושירת בחיל האוויר. במהלך שירותו הצבאי, החל לנגן בגיטרה.

לאחר שירותו הצבאי, ביקר בניו יורק ובלוס אנג'לס, שם נחשף לאמנים כג'ו קוקר, לאונרד כהן ואמני בלוז וג'אז מקומיים, מהם ספג השראה ביצירותיו. לאחר ביקורים נוספים בארצות הברית, עבר להתגורר בלוס אנג'לס ומשם יוצר גם כיום.

לאחר שבע שנות יצירה, בשנת 2016 הקליט בישראל את אלבום הבכורה "יצרים", אשר את כל השירים בו כתב והלחין. בסמוך להשקת האלבום, יצאו מתוכו הסינגל "אנאל" אשר זכה לאהדה מיידית ולהשמעה בתחנות הרדיו בישראל. הקליפ לשיר, בהפקת רוברט בן שושן, צבר מעל למיליון צפיות ביוטיוב.

ביולי 2019, לציון 20 שנה לפטירתו של מאיר אריאל, ובמלאת 25 שנה לגרסת המקור של ריטה לשיר "ערב כחול עמוק", הקליט ישראלי גרסה חדשה לשיר. את הגרסה הגברית למילות השיר, ערך ישראלי יחד עם משפחתו של אריאל, ובברכת הדרך של מלחין השיר, שלמה יידוב.

## דיסקוגרפיה
### אלבומי אולפן
***[[יצרים (אלבום)|יצרים]]** (2016)

### סינגלים
***אנאל** (2016)
***איך (עם סיוון ארז)** (2016)
***ניו יורק** (2016)
***מרלין** (2018)
***מדבר כחול (עם איילת נינה)** (2018)
***ערב כחול עמוק**
***קצר רומנטי (עם טליה אלבז)** (2021)
***כל מה שרציתי (עם נטע אסייג)** (2022)
***מישהו בדמותך** (2023)
***אני זוכר** (2024)
***בגשם** (2025)

## קישורים חיצוניים

* ריאיון עם אדם ישראלי בתוכנית "גומרים הולכים" עם דני סידס ואודי סגל ברדיו תל אביב, בתאריך 27 ביולי 2018
* ריאיון עם אדם ישראלי בתוכנית "סוגרים שבוע עם אלון עוז" עם ברדיו קול ראשונים, בתאריך 13 בספטמבר 2018
* מגזין על מוזיקה ״רעש״, אדם ישראלי מוציא את ״אנאל״ סינגל נוסף בדרך לאלבום הבכורה שלו, "יצרים"
* רדיו ״סול״, אדם ישראלי  "ניו יורק"
* PlayList , הזמר והיוצר משחרר לאוויר העולם את אלבום הבכורה שלו "יצרים"

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:זמרים-יוצרים ישראלים
קטגוריה:זמרים-יוצרים בעברית
קטגוריה:מלחינים ישראלים
קטגוריה:פזמונאים ישראלים
קטגוריה:פזמונאים כותבי עברית
קטגוריה:זמרי פופ ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1986
חוסיין אמאנאת

**חוסיין אמאנאת** (בפרסית: **حسین امانت**; באנגלית: **Hossein Amanat**; נולד ב-1942) הוא אדריכל קנדי ממוצא איראני. הוא ידוע בעיקר בזכות היותו האדריכל של מגדל אזאדי בטהראן, מבני הקשת בגנים הבהאיים בחיפה, ובית התפילה הבהאי בסמואה. אמאנאת הוא האדריכל המיועד של ההיכל העתידי של עבד אל-בהאא.

## קריירה
[שמאל|ממוזער| מושבו של [בית הצדק העולמי]]
כבוגר צעיר מאוניברסיטת טהראן, אמאנאת זכה בתחרות ארצית ב-1966 כדי לעצב את מגדל שהיאד, שקיבל את השם מגדל אזאדי בשנת 1979. הפרויקט הארכיטקטוני הראשון הוביל להזדמנות ליצור כמה מהפרויקטים הייחודיים ביותר באיראן, תוך התייחסות לאדריכלות הפרסית המסורתית. ביניהם המבנים הראשונים של אוניברסיטת שריף לטכנולוגיה בטהראן, המרכז למורשת הפרסית, הפקולטה למנהל עסקים של אוניברסיטת טהראן ושגרירות איראן בבייג'ינג, סין.

כחבר באמונה הבהאית הנרדפת, נמלט אמאנאת מאיראן במהלך המהפכה האיראנית ב-1979. הוא אחיו של עבאס אמנאת, פרופסור להיסטוריה ולימודים בינלאומיים באוניברסיטת ייל .

מאז שעבר לקנדה בשנת 1980, עיצב חוסיין אמאנאת את שלושת המבנים המנהליים של הקשת הבהאית בחיפה, את בית התפילה הבהאי בסמואה, את הספרייה של אוניברסיטת סצ'ואן, את ספריית המדיה של רשות השידור של בייג'ינג. הוא עיצב מרכזים דתיים ותרבותיים למען הדת הבהאית ליד דאלאס, סיאטל וושינגטון די. סי., כמה דירות מרובות בתים בסנטה מוניקה, ובניינים בעלי שימוש מגוון בסן דייגו ובברנבי, קולומביה הבריטית, קנדה.

ב-7 במאי 2019 הכריז בית הצדק העולמי על אמאנאת כאדריכל הנבחר לתכנון ולעיצוב של היכל עבד אל-בהאא.

## פרסים
* 2001 פרס המכון האמריקאי לבטון
* 1995 מצוינות בעיצוב בניין, תחרות שיש מיוון
* 1985 פרס טאקר למצוינות אדריכלית (עבור תכנון מושב בית הצדק העולמי בחיפה)
* 1975 מדליית רויאל פאהלוי לעיצוב
* 1971 מדליה לאמנות - משרד החינוך האיראני


קובץ:برج آزادی روز.jpg|מגדל אזאדי, טהראן
קובץ:Centre for Study of Texts.jpg|המרכז לחקר כתבי הקודש
קובץ:International-Teaching-Centre.jpg|מושב מרכז ההוראה הבינלאומי
קובץ:Sichuan University Jiangan Library.jpg|ספריית ג'יאנגאן באוניברסיטת סצ'ואן, סין
קובץ:Horizon Towers San Diego.jpg|מגדלי הורייזן, סן דייגו, קליפורניה
קובץ:Bayside Residential High Rise San Diege.jpg|Bayside מגדלי מגורים, סן דייגו, קליפורניה


## קישורים חיצוניים

* 
* ראיון של BBC עם חוסיין אמאנאת, אוקטובר 2007 בפרסית
* ראיון BBC: האיש מאחורי אנדרטת החירות של טהראן יולי 2009

## הערות שוליים

קטגוריה:אדריכלים איראנים
קטגוריה:אדריכלים קנדים
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1942
מערת מוביל

**מערת מוביל** (ברומנית: **Peștera Movile**) היא מערה בקרבת היישוב מנגליה, מחוז קונסטנצה, רומניה, שהתגלתה על ידי כריסטיאן לאסקו בשנת 1986, קילומטרים בודדים מן החוף לרגלי הים השחור. המערה עוררה עניין בעולם המדע מאחר שנמצא בה ריכוז גבוה של מימן גופרתי ופחמן דו-חמצני, אך מנגד כמות נמוכה ביותר של חמצן. במערה נמצאו צורות חיים שהופרדו מן העולם החיצון במשך 5.5 מיליון שנים לערך, והתהליך המאפשר את קיומם הוא כימוסינתזה ולא פוטוסינתזה.

## הרכב האוויר במערה
האוויר במערה שונה מאוד מן האוויר הנמצא מחוץ לה. כמות החמצן שנמצא בה נע בין שליש לחצי לעומת כמות החמצן הנמצאת באזור רגיל (7 עד 10 אחוזים של חמצן במערה, לעומת 21 אחוזים של חמצן באוויר סביבנו). כמו כן כמות הפחמן הדו-חמצני במערה הוא פי 1,000 מאשר באוויר הפתוח (2 עד 3.5 אחוזים במערה לעומת 0.03 אחוזים באוויר סביבנו). שאר האוויר במערה מורכב ממתאן (1 עד 2 אחוזים) ומים שנמצאו בה מכילים ריכוז גבוה של מימן גופרתי ואמוניה.

## צורות חיים במערה
48 זנים שונים, ביניהם עלוקות, עכבישים ועקרבניים נמצאו במערה, מתוכם 33 זנים אנדמיים לשטח המערה בלבד. שרשרת המזון במערה מתבססת על כימוסינתזה: מתאן וגופרית מספקים מזון לבקטריות, הן בתורן מפרישות חומרים המועילים לפטריות ולבקטריות אחרות במערה. בעוד שבעלי חיים חיו במערה במשך 5.5 מיליון שנים, לא כולם הגיעו אליה בו זמנית. כך למשל נמצא זן של חילזון שעל פי דעת מומחים נוכח במערה רק במשך 2 מיליון השנים האחרונות.

קטגוריה:רומניה: מערות
אמנות התחריט

"**אמנות התחריט**" (בגרמנית: **Die Kunst des Radierens**) הוא ספר מאת האמן הרמן שטרוק.

## היסטוריה
החל מראשית המאה ה-20 החל הרמן שטרוק להתפרסם כאמן תחריט בגרמניה. הוא הציג דרך קבע ב"זֵצֵסְיוֹן הברלינאי" בברלין ועבודותיו נרכשות ל"מוזיאון הברלינאי לתחריטי נחושת" (1901). בנוסף, הוא הופך לחבר ב-"חברה המלכותית של אמני התחריט וההדפס בלונדון" (1902) ופרסם שני קובצי הדפסים (1901, 1904). במקביל הוא החל להורות הדפס לאמנים שונים בסטודיו שלו. על תלמידיו בתקופה זו נמנו יעקב שטיינהרדט ולודוויג מיידנר. באותה עת גם אמנים רבים נעזרו בידיעותיו של שטרוק בתחום זה ובהם מקס ליברמן, לסר אורי ואחרים.

ספרו של שטרוק "אמנות התחריט" בשנת 1908, שימש לאמנים רבים טקסט לימודי מעשי לטכניקות ההדפס השונות ובהן תחריט, הדפס אבן וחיתוך עץ. בנוסף, שימש הספר כאמצעי חשיפה לאמנות ההדפס, שהפך בתקופה זו למדיום פופולרי. לצד ההסבר הטכני כלל הספר שפע של רפרודוקציות, שהדגימו את שיטות ההדפס השוות. לצד אמנים קאנונים, כאנדראה מנטניה, רמברנדט ופרנסיסקו דה גויה, שולבו בו אמנים מודרניים כאדואר מאנה, ג'יימס אבוט מקניל ויסלר, יוזף ישראלס, לוביס קורינת ואחרים.

בנוסף לרפרודוקציות צורפו למהדורות השונות מספר עותקים של הדפסים, שהודפסו מן הגלופות המקוריות. אלו אפשרו לקורא מגע ישיר עם הדפס ועם מאפייניו. במהדורה הראשונה צורפו הדפסים מאת מקס ליברמן, נוף מאת אדוורד מונק, הדפס מאת אנראה זורן (Zorn) ופאול באום (Paul Baum). במהדורה השלישית (1920) צורפו לספר הדפסי האבן "דיוקן יהודי זקן מיפו" מאת שטרוק והדפס מאת מקס סלבוגות (Max Slevogt). בנוסף, צורפו עותקים של תחריטים מאת פאול באום, האנס מייד (Hans Meid), מקס ליברמן ואדוארד מונק. לעומת זאת, למהדורה של שנת 1923 צירף קסירר ארבעה הדפסים מקוריים ובהם הדפס-אבן של אוסקר קוקושקה, תצריב של מקס ליברמן, דיוקן של מארק שאגאל שיצר שטרוק וחיתוך-עץ מאת ארנסט ברלך.

הוצאתו לאור של הספר הייתה חלק מגל של פרסומים בנושא ההדפס האמנותי בגרמניה. לצדו ראו עוד ספרי הדרכה של וולטר זיגלר (Ziegler, 1901), של מארק רוזנברג (Rosenberg,  1907) ושל פרסיג (Preisseg, 1909). בעקבות הפופולריות של הספר, שנבעה מפנייתו לקהל האמנים ולציבור הרחב גם יחד, הודפס הספר בארבע מהדורות נוספות בין השנים 1912–1923, והוא ביסס את מעמדו של שטרוק כאמן מוביל בתחום ההדפס.

פאול קסירר (Paul Cassirer), המוציא לאור של הספר, היה אספן, סוחר אמנות ובעל גלריה, שהיה קשור אל חוגי האמנות האוונגרדית בגרמניה ובוינה. ייתכן כי משום כך הייתה הוצאתו לאור של ספר יקר כל כך להפקה מהלך טבעי בעבורו, בייחוד על רקע העובדה שהיה זה אחד מן הספרים הראשונים שהוציא, לאחר פירוק השותפות עם בן דודו ברונו קסירר בשנה זו.

## קישורים חיצוניים

*אמנות התחריט (1920) באתר "The Internet Archive" (בגרמנית)

קטגוריה:הרמן שטרוק
קטגוריה:הדפס
קטגוריה:ספרי לימוד
קטגוריה:ספרים גרמניים
קטגוריה:ספרי אמנות
טירת מאלמה

**טירת מאלמה** (בשוודית: **Malmöhus** או **Malmöhus slott**) היא טירה במאלמה שבשוודיה.

## היסטוריה
הטירה הראשונה במאלמה הוקמה לראשונה ב-1434 על ידי אריק מפומרניה. צורתה של הטירה הייתה מלבנית עם קירות גבוהים.

המבנה נהרס באופן חלקי בתחילת המאה ה-16, ובשנות ה-30 של המאה ה-16 נבנתה טירה חדשה על ידי כריסטיאן השלישי, מלך דנמרק, שהייתה אחד המבצרים החשובים בדנמרק.

במשך השנים 1568–1573 שימשה הטירה כבית סוהר. ג'יימס הפברן, רוזן בותוול, בעלה של מרי, מלכת הסקוטים, שנמלט מסקוטלנד והגיע לחופי נורווגיה, (שהייתה אז תחת שלטון דני) ונשלח למאסר במקום על ידי פרדריק השני, מלך דנמרק.

תקופה מסוימת שימשה הטירה כמקום מגוריהם של מפקדים דנים ומספר מושלים של סקונה.

בתחילת המאה ה-19 החלה הקומה העליונה של הטירה לשמש כבית חולים.

ב-1937 נחנך בטירה מוזיאון האמנות של מאלמה. תערוכות הקבע של המוזיאון מתמקדות בהיסטוריה, בטבע, בטכנולוגיה ובים. יש גם כתריסר תערוכות ארעיות מדי שנה. כמו כן אחראי המוזיאון על שימור הסביבה התרבותית ויש בו אוספים נרחבים, כולל אלה של טקסטיל וצילום.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

מאלמה
קטגוריה:מאלמה: מוזיאונים
מיס תבל שוודיה

**מיס תבל שוודיה** (בשוודית: **Miss Universum Sverige**) היא תחרות יופי בשוודיה לבחירת הנציגה השוודית לתחרות מיס תבל הבינלאומית.

מ־1952, השנה הראשונה בה נערכה תחרות מיס תבל, הזוכות בתחרות היופי הארצית מיס שוודיה, שאורגנה על ידי מגזין וקורבין, הלכו לייצג את שוודיה בתחרות מיס תבל, זאת עד 2003.

ב־2007 ו־2008 לשוודיה לא הייתה נציגה בתחרות, דונלד טראמפ, הבעלים של ארגון מיס תבל, חיפש אחר ארגון חדש שיחזיק בזיכיון על התחרות, בכך ארגון "STAR WORLD SWEDEN & ENTERTAINMENT" נבחר לקיים זאת.

תחרות מיס תבל שוודיה במתכונתה הנוכחית המחודשת נערכה לראשונה ב־2009 בעיר סדרטליה ביום הלאומי השוודי, ובין השופטים בתחרות נמנתה איבון רידינג.

שוודיה זכתה בתחרות שלוש פעמים ב־1955, 1966 ו־2004.

הארגון המקיים את התחרות אחראי על נציגות שוודיה בתחרויות בינלאומיות נוספות כמו מיס אינטרנשיונל.

## קישורים חיצוניים
*

## הערות שוליים

קטגוריה:שוודיה: תחרויות יופי
מסע אל הקוטב הצפוני

**מסע אל הקוטב הצפוני** או **הרפתקאותיו של קפטן הטראס** (בצרפתית: **Voyages et aventures du capitaine Hatteras**) הוא שמו של רומן הרפתקאות בצרפתית שכתב הסופר ז'ול ורן. הספר פורסם בשני חלקים: האנגלים בקוטב הצפוני, ומדבר הקרח.

הרומן פורסם לראשונה בשנת 1864, והגרסה הסופית (בשנת 1866) נכללה בסדרת "מסעות יוצאי דופן" (Voyages Extraordinares). אף על פי שהוא היה הספר הראשון שיצא בסדרה, הוא מוספר כ־#2; שלושה ספרים של ורן מ־1863–1865 – חמישה שבועות בכדור פורח (1863, #1), מסע אל בטן האדמה (1864, #3), ומהארץ לירח (1865, #4) – נוספו לסדרה בדיעבד.

הספר מראה קווי דמיון רבים עם תגליותיו של החוקר הבריטי ג'ון פרנקלין.

## עלילה
הרומן, שיצא בשנת 1861, מתאר את הרפתקאותיה של משלחת מסע בריטית בראשות הקפטן ג'ון האטראס שיוצאת לקוטב הצפוני.
### חלק ראשון: האנגלים בקוטב הצפוני
האטראס ראש המשלחת משוכנע שהים סביב הקוטב אינו קפוא והאובססיה שלו היא להגיע למקום ולא משנה מה. המרד על ידי צוות המשלחת גרם להרס הספינה שלהם, אבל האטראס, עם עוד כמה גברים, ממשיך במסע. על שפת האי "אמריקה החדשה" הוא מגלה שרידי ספינה ששימשה את המשלחת הקודמת מארצות הברית. לאנשי המשלחת לא נותרה ברירה אלא לבלות את החורף הקפוא בגרינלנד שבקוטב הצפוני. הם מצליחים לשרוד בעיקר בזכות כושר ההמצאה של הד"ר קלאובוני שמצליח להוציא אש מקרח, להדוף בחוכמה התקפות של דובי קוטב ולדאוג למזון עבור אנשי המשלחת.
### חלק שני: מדבר הקרח
כאשר החורף מסתיים הקרח מפשיר ופני הים נגלים לעיניהם. הנוסעים בונים סירה מהריסות הספינה הטרופה ופונים לעבר הלא נודע. לאחר מספר ימי נסיעה הם מגלים אי שבו הר געש פעיל. בקושי הם מצליחים למצוא נקודת עגינה בטוחה והחבורה יורדת לחוף. אחרי שלוש שעות של טיפוס קשה הם מגיעים אל הר הגעש. המיקום המדויק של המוט הוא במכתש והאטראס קופץ לתוכו. לפי התוכן שנכתב במקור, האטראס מת כשקפץ למכתש; אך ז'ל האצל שהיה העורך של ורן, הציע או דרש כי ורן יכתוב את הפרק מחדש, כדי שהאטראס ישרוד, ורן שינה את העלילה כך שהאטראס אומנם ניצל אך השתגע מעוצמת החוויה, ואחרי שובו לאנגליה הוא מוכנס למקלט לחולי נפש. כיוון שהוא מרגיש שהוא מאבד את "נשמתו" במערה של הקוטב הצפוני, האטראס אף פעם לא מדבר מילה נוספת. הוא מבלה את שארית ימיו בהליכה ברחובות סביב המקלט עם הכלב הנאמן שלו דיוק. הטיולים של האטארה אינם נטולי כיוון, כפי שצוין על ידי השורה האחרונה: "קפטן האטראס לנצח צועד צפונה".

## תרגומים לעברית
* 1963 – בתרגום מאת ח. זילברשטיין בהוצאת נ. טברסקי.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ספרי הרפתקאות ומסעות
קטגוריה:ספרי ז'ול ורן
חזרת (מטבל)

**חזרת** או **חְרֶיין** (מיידיש: **כריין**, מן השפות הסלאביות כדוגמת רוסית: **Хрен**) הוא מטבל המאופין בחריפות "קרה", העשוי מגרידה של חזרת הגינה. המטבל נפוץ במטבח היהודי האשכנזי כתוספת למנות בשר או דגים. מצוי גם במטבחים הגרמני, הפולני, הרומני ובמזרח אירופה בכלל.

לחזרת שתי גרסאות עיקריות:
* **חזרת אדומה** – מגורדת בתוספת שורש סלק (מבושל או חי) מגורר, סוכר, מלח ומיץ לימון
* **חזרת לבנה** – מגורדת עם חומץ, ולעיתים סוכר ומלח
החזרת משמשת תוספת למאכלי בשר או דגים. בן לווייתו הידוע ביותר הוא הגעפילטע פיש. בצורתו הגולמית הוא מוכר במיוחד כמרור. במטבחי מזרח אירופה החזרת מוגשת לצד מנות דגים ובשרים, לרוב לצד לשון בקר או מתאבני דגים.

החזרת היא מאכל ידוע ומוכר בקרב הקהילות האשכנזיות ומוזכרת בכתבים עוד מהמאה ה-12.

מחוץ למטבח האשכנזי, מכינים את החזרת עם גבינה או מוצרי חלב, כך למשל ב נהוג להכין את החזרת עם שמנת חמוצה. במתכונים אחרים החזרת מוכנה עם תפוחים, חמוציות או תפוזים.


Food_013_white.JPG|מטבל חזרת לבן
Chrain3.jpg|מטבל חזרת אדום
Gefilta_Fish-1-.jpg|מטבל חזרת אדום מעל געפליטע פיש
Maso s křenem a hořčicí.jpg|מנת בשר עם מטבל חזרת לבן (מימין) וחרדל (משמאל)


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:המטבח האשכנזי
קטגוריה:המטבח הפולני
קטגוריה:המטבח הצ'כי
קטגוריה:המטבח הרוסי
קטגוריה:המטבח האוקראיני
קטגוריה:רטבים חריפים
קטגוריה:מאכלי ירקות
מיס תבל קנדה

[250px|ממוזער|שמאל|[נטליה גלבובה, מיס תבל 2005 מקנדה]]
**מיס תבל קנדה** (באנגלית: **Miss Universe Canada**) היא תחרות יופי שנתית בקנדה, הבוחרת את הנציגה הקנדית לתחרות מיס תבל.

## היסטוריה
ב-1952 מיס טורונטו ייצגה את קנדה במיס תבל, ועד 1958 נציגות קנדה בתחרות נבחרו על ידי הארגון של מיס טורונטו.

מ-1959 ועד 1977 תחרות היופי הלאומית "Miss Dominion of Canada" החזיקה בזיכיון על מיס תבל, והזוכות בה ייצגו את המדינה בתחרות.

משנת 1980 ועד 1992 הזוכה בתואר מיס קנדה נשלחה לייצג את מדינתה בתחרות מיס תבל, התחרות בוטלה ב-1993, עקב קריאות פמיניסטיות על כך שהתחרות מבזה את גוף האישה, ומארגני התחרות טענו שהתחרות אינה מייצגת כראוי את הנשים בקנדה.

לאחר ביטול התחרות מ-1993 ועד 2002 הנציגות הקנדית נבחרה בפורמט חדש, הנקרא "Canadian Search Miss Universe", והונחה על ידי טרי לין מקאיי, מיס קנדה 1980.

ב-2002 קיבל ארגון "היופי של קנדה" העומד בראשו איש העסקים יליד ניקרגואה דניס דבילה את הזכות לבחור את נציגת קנדה לתחרות.

עקב היותה של קנדה מדינת הגירה, מדי שנה רבות מהמתמודדות בתחרות מוצאן ממדינות שונות ומגוונות.

פעמיים זכו נציגות קנדה במיס תבל, ב-1982 (קארן בולדווין) וב-2005 (נטליה גלבובה שהיא ילידת רוסיה שהיגרה לקנדה וב-1981 נבחרה מלכת היופי של קנדה כסגנית ראשונה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קנדה: תחרויות יופי
קטגוריה:תחרויות יופי לנשים
קטגוריה:נשים בקנדה