open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
פול פרנסואה גרוסטי

**פול פרנסואה גרוסטי** (בצרפתית: **Paul François Grossetti**; 10 בספטמבר 1861 – 7 בינואר 1918) היה גנרל צרפתי, מפקד דיוויזיית רגלים בחזית המערבית במלחמת העולם הראשונה. גרוסטי כיהן גם כמפקד הכוח הצרפתי בחזית המקדונית תחת פיקודם הכולל של הגנרלים מוריס סראי ואדולף גיומא.

## תחילת הקריירה
גרוסטי נולד למשפחה ממוצא קורסיקני אשר היגרה לצרפת ואת השכלתו הצבאית רכש באקדמיה הצבאית סן-סיר. ב-1880 הוסמך כקצין רגלים בדרגת סגן והוצב לשורת תפקידים בגדודי רגלים בצרפת וכן במסגרת לגיון הזרים הצרפתי בקולוניות הצרפתיות באסיה ובאפריקה.

## מלחמת העולם הראשונה ואחריתו
בפרוץ מלחמת העולם הראשונה פיקד גרוסטי על הדיוויזיה ה-42 "הקורסיקנית" ולחם במסגרת החזית המערבית. הוא השתתף בנסיגה הגדולה אל המארן, בקרב הראשון על המארן ובהמשך בסדרת קרבות במסגרת המירוץ אל הים. בשלהי אוקטובר בעת קרב איפר הראשון לחם גרוסטי בראש כוחותיו תחת אש כבדה ובתנאי קרקע קשים במיוחד לאחר הצפת האזור על ידי הבלגים. לאחר הקרב זכה גרוסטי למעמד של גיבור מלחמה בעיני הבלגים והצרפתים והגנרל פרדיננד פוש אמר בשבחו:

.

הדיוויזיה של גרוסטי השתתפה גם בקרב שמפאן הראשון ובקרב ורדן וספגה אבדות כבדות מאד.

בפברואר 1917 נאלץ הגנרל ויקטור לואי קורדונייה לסיים את תפקידו כמפקד הגיס הצרפתי בחזית המקדונית, על רקע יחסים עכורים עם מפקד הזירה מוריס סראי ובהמלצת הגנרל פוש מונה גרוסטי לתפקיד. הוא פיקד על הגיס במהלך קרב מונאסטיר ובמלחמת ההתשה הארטילרית שנמשכה בגזרה לאחר סיומו. בראשית 1918 חלה גרוסטי בטיפוס הבטן, הוחש לטיפול בסנטוריום בפריז ובמקומו מונה לפקד על הגיס הצרפתי, הגנרל פול פרוספר אנרי. גרוסטי הלך לעולמו ב-7 בינואר 1918 ונקבר בחלקה הצבאית של בית העלמין פר לשז.

## ראו גם
* צרפת במלחמת העולם הראשונה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גנרלים צרפתים
קטגוריה:החזית המקדונית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה: אישים
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:מפקדי גייסות בצבא צרפת במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1861
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1918
אברהם לבני

**אברהם לבני** (4 בינואר 1925 – 7 באוקטובר 1986; ה' בטבת ה'תרפ"ה – ד' בתשרי ה'תשמ"ז), היה נוצרי ממוצא צרפתי שהתגייר בעקבות השואה ועלה לישראל. עניין מיוחד מצא במשנת הרב קוק וראה בה את התחדשות רוח הנבואה היהודית. לבני היה הוגה דעות מקורי בנושא הפולמוס היהודי-נוצרי. את עיקרי השקפתו העלה על הכתב בספרו **שיבת ציון נס לעמים** (בצרפתית: "Le Retour d'Israël et l'espérance du monde"). הספר נערך והוצא לאור מחדש תחת השם **הסוד הישראלי**.

## ביוגרפיה
לבני נולד בשנת 1925 למשפחה נוצרית פרוטסטנטית במרסיי שעל חוף דרום צרפת. כאשר פרצה מלחמת העולם השנייה היה בן ארבע-עשרה. במהלך המלחמה היו הוריו שותפים להסתרת 3000 נערים ונערות יהודיים בכפר לה שמבון-סור-ליניון במרכז צרפת.

לאחר המלחמה, בעקבות פרסום זוועות השואה והיקף ההשמדה, החליט לבני להפסיק את לימודיו בתחומי המתמטיקה והפיזיקה ולנסוע לסורבון בפריס כדי ללמוד תאולוגיה, על מנת לרדת לשורשי התרבות הנוצרית-אירופית ויחסה ליהדות. כעבור שנתיים, בשל חילוקי דעות עם מוריו, בהם טען כי דבריהם על היהודים סותרים את הכתוב בתנ"ך, עזב את לימודי התאולוגיה ועבר ללמוד פילוסופיה.

כעבור מספר שנות הוראה בפריס, קיבל לבני הצעה ללמד פילוסופיה בקזבלנקה שבמרוקו, שם פגש לראשונה בקהילה יהודית מסורתית. מפגש זה עורר בו רושם עז ובשנת 1958 הוא החליט להתגייר. לשאלת הרב שלום משאש, רבה של קזבלנקה ולימים רבה הספרדי של ירושלים, מדוע ברצונו להתגייר, ענה במסמך מפורט בן חמישה עשר עמודים העוסק במהות עם ישראל וייחודו. הרב משאש שהתרשם מאוד מהמסמך, הפיץ אותו בין כל בתי הדין לגיור במרוקו.

לאחר הגיור, לבני נשא לאישה את נלי בן-חיים, בת למשפחה יהודית־מסורתית מן העיר פאס שבמרוקו, ונולד להם בן - מיכאל. בשנת 1963 עלו לישראל והתיישבו בירושלים, שם הוא גילה את משנת הרב קוק ואת תלמידיו. על תחושותיו בקשר להגעתו לירושלים כתב: "[דרך זו מפריס לירושלים] מורגשת... כעין שיבה אל מקור נעלם שאבד ושוב נמצא". במשך השנים הוא הוציא הסמכה לרבנות וסיים את עבודת הדוקטורט (דרך האוניברסיטה העברית) שהוקדשה לחקר יצירתו של המשורר וההוגה הצרפתי פול ואלרי.

אברהם לבני נפטר ביום ד' בתשרי תשמ"ז (1986) ונטמן בהר הזיתים.

## הגותו
את השקפתו הוא שוטח בספרו "שיבת ציון נס לעמים", בו הוא מבטא את שורשי המשבר של תרבות המערב מנקודת מבטו של גר. הספר נכתב בצרפתית ותורגם לעברית על ידי הרב אורי שרקי. רעיונותיו מבוססים על הגותם של הרב קוק, הרמח"ל, הגאון מווילנא ועוד.

לבני יצא כנגד הנצרות והתרבות המערבית וטען כי אלו פשטו את הרגל והגיעו לשיא ניוולם בשואה. לדבריו, גאולת העולם כולו תלויה בגאולתו הפרטית של עם ישראל, כיוון ש"תוכנית הבריאה קשורה במהותה בישראל". ביחס לתקומת מדינת ישראל אמר כי היא הסתירה הניצחת אל מול הטענה הנוצרית כי עם ישראל בתהליך הכחדה מן העולם.

לבני טען כי השואה מעבר לפגיעתה בעם היהודי, היא עלבון ואשמה למין האנושי כולו:

על התרבות המערבית כתב:

## לקריאה נוספת
*אברהם לבני, **שיבת ציון נס לעמים**, הוצאת אל ארצי תשנ"ה; תרגום, וכן הוספת הערות למקורות ומראי מקומות - הרב אורי שרקי (בתוספת הקדמה מאת הרב אברהם יהושע צוקרמן)

## קישורים חיצוניים
* ד"ר דניאל שליט, נפש הגר, אתר דעת
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גרים ישראלים
קטגוריה:הוגי דעות יהודים
קטגוריה:בעקבות השואה
קטגוריה:ישראלים ילידי צרפת
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הפרושים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1925
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1986
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
יאניק גרס

**יאניק רוברט גרס** (באנגלית: Janick Robert Gers)  (נולד ב-27 בינואר 1957 בהארטלפול, אנגליה) הוא אחד משלושת הגיטריסטים הנוכחיים של להקת ההבי מטאל הבריטית איירון מיידן ואחד מכותבי השירים שלה.

## קריירה
יאניק החל את הקריירה שלו בלהקה קטנה בשם White Spirit, ולאחר מכן עבר להיות הגיטריסט של הזמר לשעבר של דיפ פרפל, איאן גילן שקמה ב-1978. יאניק הצטרף ללהקה ב-1981 והיה חבר בה שנתיים עד להתפרקותה (בעקבות חזרתו של איאן גילן לדיפ פרפל). יאניק הצטרף ב-1985 ללהקה חדשה בשם Gogmagog, שהכילה את הזמר לשעבר של איירון מיידן, פול דיאנו ואת המתופף לשעבר של איירון מידן, קלייב בר. הלהקה לא האריכה ימים, והתפרקה באותה שנה בה היא קמה.

נקודת הציון הבאה בקריירתו של יאניק הייתה בשנת 1990, אז השתתף באלבום הסולו הראשון של סולן איירון מיידן ברוס דיקינסון, שנקרא **Tattooed Millionaire**. במרץ 1990, לאחר עזיבתו של הגיטריסט אדריאן סמית' הציעה איירון מיידן ליאניק להצטרף ללהקה, והוא הסכים. מאז יאניק הוא חלק בלתי נפרד מאיירון מיידן, למרות שסמית' חזר ב-1999 אל הלהקה (ומאז יש לאיירון מיידן שלושה גיטריסטים).

לפי המסופר בסרט הדוקומנטרי של איירון מיידן Flight 666 שיצא בשנת 2009, יאניק הוא בעל תואר בסוציולוגיה.

## דיסקוגרפיה

;עם איירון מיידן:
*1990: *[[No Prayer for the Dying]]*
*1992: *[[Fear of the Dark]]*
*1995: *[[The X Factor (אלבום)|The X Factor]]*
*1998: *[[Virtual XI]]*
*2000: *[[Brave New World]]*
*2003: *[[Dance of Death]]*
*2006: *[[A Matter of Life and Death]]*
*2010: *[[The Final Frontier]]*
*2015: *[[The Book of Souls]]*

;עם ברוס דיקינסון:
*1990: *Tattooed Millionaire*

;עם White Spirit:
*1980: *White Spirit*

;עם Gillan:
*1981: *Double Trouble*
*1982: *Magic*

;עם Gogmagog:
*1985: *I Will Be There*

;עם Fish:
*1990: *Vigil in a Wilderness of Mirrors*

;עם Ian Gillan:
*2006: *Gillan's Inn*

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מוזיקאי מטאל
קטגוריה:גיטריסטים בריטים
קטגוריה:איירון מיידן
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1957
אחמד אבן אעת'ם

**אבו מוחמד אחמד בן אעת'ם אל-כופי** (בערבית: **أبو محمد أحمد بن أعثم الكوفي**; נפטר ב-926-927) היה היסטוריון מוסלמי. בספרו, "כיתאב אל-פתוח" (בעברית: ספר הכיבושים) מתוארת ההיסטוריה של הח'ליפות של הראשידון, תוך דגש על הדרשות של עלי בן אבי טאלב.

הספר כולל שלושה כרכים, הראשון נמצא בספריית העיר גותה בגרמניה וכרכים שני ושלישי באיסטנבול.

קטגוריה:היסטוריונים ערבים
קטגוריה:נפטרים ב-926
אנה בוש

**אנה רוזלי בוש** (בצרפתית: **Anna Rosalie Boch**;  10 בפברואר 1848 – 25 בפברואר 1936) הייתה מצנטית וציירת בלגית נאו-אימפרסיוניסטית ואימפרסיוניסטית. בוש נולדה במחוז אנו שבוולוניה לוויקטור בוש, מנהל המפעל לכלי חרס "וילרוי אנד בוש", וסיימה את חייה בבריסל. אחיה היה הצייר אז'ן בוש.

בציוריה הראשונים השתמשה בטכניקת הפוינטיליזם המזוהה עם הנאו-אימפרסיוניזם, ומאוחר יותר שינתה את סגנון ציוריה לאימפרסיוניזם. בוש הושפעה במיוחד מתאו ואן ריסלברג, אותו פגשה ב-"קבוצת ה-XX". בבעלותה היה אוסף ציורים אימפרסיוניסטים חשובים שכלל בין היתר את "הכרם האדום" של וינסנט ואן גוך. בוש קידמה ציירים רבים באמצעות אוספה ובאמצעים אחרים. בצוואתה, ביקשה שיימכר האוסף שלה ושהכסף ממכירתו יתרם למימון אמנים הנמצאים במצוקה כספית.

לאחר מותה נתרמו 212 מציוריה ו-219 ציורים של אמנים אחרים מהאוסף שלה לקבוצת המוזיאונים המלכותיים לאמנויות יפות של בלגיה.

## גלריה

Anna Boch - Femme lisant dans un massif de Rhododendrons.jpg|**אישה קוראת תחת [[שושנת האלפים]]**
Anna  Boch - La Louvriere.jpg|**La Louvriere**, 1910
Anna boch a view of veere zeeland.jpg|**נוף מוויר, זילנד**, 1906
Anna Boch001.jpg|**חופי [[ברטאן|בריטני]]**, 1901


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ילידות 1848
קטגוריה:ציירות אימפרסיוניסטיות
קטגוריה:ציירות המאה ה-19
קטגוריה:ציירות המאה ה-20
קטגוריה:ציירות בלגיות
קטגוריה:נפטרות ב-1936
קרניטין

[שמאל|ממוזער|250px|[נוסחת קו|נוסחת הקו של קרניטין]]
**קַרְנִיטין** הוא חומר הנדרש לתאים של בעלי חיים לצורך ניצול שומנים ליצור אנרגיה. חומצות השומן (המרכיב העיקרי של השומנים) מתחמצנות במיטוכונדריה והופכות לפחמן דו-חמצני ומים, תוך כדי יצור ATP, מולקולה הידועה כ-"מטבע האנרגתי של התא". הקרניטין מאפשר את כניסת החומצות השומניות ארוכות השרשרת, מתוך הציטופלסמה של התא, למיטוכונדריה. הקרניטין מיוצר בכבד ובכליות ממחומצות האמינו ליזין ומתיונין וניתן לקבל אותו גם מהמזון, בעיקר מזון מן החי.

ידועות מספר מחלות גנטיות הקשורות בחסר של חלבונים ואנזימים המשתתפים במנגנון ההעברה (מפורט בפרק "המנגנון") או בחוסר של קרניטין (ראו ויקישיתוף)

## המנגנון
חומצת שומן הנכנסת לתא מתחברת לקואנזים A לקבלת "fatty acyl CoA". על מנת להיכנס לתוך המיטוכונדריה, על ה-fatty acyl CoA להתחבר לקרניטין בעזרת האנזים "קרניטין אציל טרנספראז 1", ובכך הוא יכול להיכנס למיטוכונדריה על ידי החלבון "אציל קרניטין טרנספורטר". עם הכניסה למיטוכונדריה מפורק הקרניטין על ידי "קרניטין אציל טרנספראז 2" ויוצא חזרה לציטוזול, וחומצת השומן המחוברת לקואנזים A נותרת במיטוכונדריה להפקת אנרגיה בתהליך חמצון בטא.

## לקריאה נוספת
* Berg et al, Biochemistry, 9e, 2019, W. H. Freeman and Company

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חומצות אמינו
קטגוריה:אנטומיה תאית
קטגוריה:תרכובות אמוניום רבעוני
השגעון הגדול

**השגעון הגדול** הוא ספרו של אביגדור המאירי המתאר את חוויותיו כלוחם במלחמת העולם הראשונה, כקצין זוטר בצבא האימפריה האוסטרו-הונגרית שלחם בחזית המזרחית כנגד צבאות האימפריה הרוסית. 

הספר נכתב על ידי המאירי עוד כאשר שירת במלחמה, ולאחר מכן הוא המשיך לכתבו בהונגריה שלאחר המלחמה. בשנים 1922–1923, לאחר עלייתו לארץ ישראל, ניסה למכרו למו"לים שונים, אך נכשל. לבסוף פרסם פרקים ממנו בעיתון "הארץ" בשנת 1929 ולאחר מכן הוציאו בהוצאת מצפה. הספר היה לרב-מכר במושגי אותם זמנים, ונמכר באלפי עותקים. בעת יציאתו לאור הושווה הספר על ידי יצחק יציב לספר "במערב אין כל חדש" של אריך מריה רמרק, שיצא לאור באותה העת בגרמניה, ותיאר באופן דומה את חוויותיו של חייל גרמני.

הספר מתאר בגוף ראשון את חוויותיו של צעיר יהודי משכיל, העוסק בכתיבה ומעורה בחוגי הבוהמה האינטלקטואלית של בודפשט, אשר מגויס למלחמה. הספר מתאר את הכשרתו כקצין, את טבילת האש שלו, את הקרבות בהם השתתף, ולבסוף את נפילתו בשבי. בכל גלגוליו נושא הקצין הזוטר זהות יהודית וציונית. הספר מתאר בפירוט את מחשבותיו והגיגיו, אך כולל גם תיאורי קרבות, תיאורים מהווי החיילים ותיאורים מבודפשט שבזמן המלחמה. המסר שבספר הוא מסר אנטי-מלחמתי ברור, ויש בו גם נימה יהודית ייחודית, המתריסה כנגד המלחמה שבה נאלצו יהודים להילחם ביהודים. מאבקו של הקצין, הנאלץ להוכיח את הפטריוטיות שלו, ולהיאבק כנגד האנטישמיות של חבריו למדים, הוא אחד הנושאים העיקריים בספר.

כשלוש שנים לאחר יציאתו לאור של הספר, בשנת 1932, יצא המשכו "בגיהנום של מטה", המתאר את גורלו של הקצין היהודי בשבי הרוסי. כן פרסם המאירי מספר קובצי סיפורים קצרים בהם עסק בחוויותיו במלחמה.

בשנת 1936 המחיז המאירי את ספרו, והוא הועלה בתיאטרון "סדן".

מהדורה מחודשת של הספר יצאה לאור בהוצאת דביר בסדרה "קולות" בשנת 1989. למהדורה זו נכתבה אחרית דבר בשם "הרומאנים התיעודיים של אביגדור המאירי" על ידי אבנר הולצמן.

## לקריאה נוספת
* '''השגעון הגדול''' - מהדורה דיגיטלית מלאה בפרויקט בן-יהודה
* אבנר הולצמן "הרומאנים התיעודיים של אביגדור המאירי" (אחרית דבר לספר **השגעון הגדול**), הוצאת דביר, 1989.
* אבנר הולצמן, **אביגדור המאירי וספרות המלחמה**, הוצאת מערכות, 1986.
* אהוד בן עזר, "השגעון הגדול לאביגדור המאירי", בתוך **אהבת סופרים**, ערך ישראל אלירז, הוצאת דביר, 1984.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רומנים היסטוריים
קטגוריה:ספרי מלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:ספרי 1929
קטגוריה:רומנים בעברית
קטגוריה:ספרי הוצאת דביר
נוטיטיה דיגניטטום

**נוטיטיה דיגינטטום** (בלטינית: **Notitia Dignitatum**) הוא כתב יד מהאימפריה הרומית שמקורו ככל הנראה במאה ה-5. כתב יד זה, מהבודדים ששרדו, מפרט את המבנה של הממשל הרומי באימפריה המערבית ובאימפריה המזרחית (האימפריה הביזנטית), ומכיל רשימה של אלפי פקידים ונושאי תפקידים רשמיים מאנשי חצר הקיסר ועד למושלים בפרובינקיות, מפקדים לפי ההיררכיה הצבאית ומיקום ופרטי היחידות.

כתב היד המקורי אבד, וכיום קיימים עותקים שנכתבו במאה ה-15 ובמאה ה-16 והועתקו מקודקס שמקורו בספריית הקתדרלה של העיר שפייר. קודקס זה נכתב בשנת 1542 ואבד בשנת 1672.


קובץ:Notitia Dignitatum - Dux Arabiae.jpg|הפרובינקיה ערביה, מתוך כתב היד נוטיטיה דיגינטטום המאה החמישית
קובץ:Notitia Dignitatum - Dux Palestinae.jpg|הפרובינקיה פלשתינה, מתוך כתב היד נוטיטיה דיגינטטום, המאה החמישית.
קובץ:Notitia Dignitatum - Dux Syriae.jpg|הפרובינקיה סוריה, מתוך כתב היד נוטיטיה דיגינטטום, המאה החמישית.


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:כתבי יד לטיניים
קטגוריה:האימפריה הרומית
קטגוריה:האימפריה הביזנטית
מילובן ראייבאץ

**מילובן ראייבאץ** (בסרבית: **Милован Рајевац**; נולד ב-2 בינואר 1954 בצ'אייטינה, יוגוסלביה) הוא כדורגלן עבר סרבי, כיום מאמן נבחרת גאנה.
## קריירה
באוגוסט 2008 מונה ראייבאץ למאמן נבחרת גאנה בכדורגל והוביל אותה לטורניר גמר מונדיאל 2010. גאנה היא הנבחרת האפריקאית היחידה שהעפילה לשלב שמינית הגמר במונדיאל 2010, שם אף נצחה את ארצות הברית והעפילה לשלב רבע הגמר.

ראייבאץ התפטר מנבחרת גאנה ב-8 בספטמבר 2010 ולמחרת החל לאמן את הקבוצה אל-אהלי ג'דה מערב הסעודית.

בשנת 2011 עבר לאמן את נבחרת קטר.

## קישורים חיצוניים

* ראייבץ' באתר וואלה

קטגוריה:כדורגלנים יוגוסלבים
קטגוריה:מגני כדורגל יוגוסלבים
קטגוריה:כדורגלני הכוכב האדום בלגרד
קטגוריה:כדורגלני וויבודינה נובי סאד
קטגוריה:מאמני כדורגל סרבים
קטגוריה:מאמני הכוכב האדום בלגרד (כדורגל)
קטגוריה:מאמני נבחרת גאנה בכדורגל
קטגוריה:מאמני אל-אהלי ג'דה
קטגוריה:מאמני נבחרת קטר בכדורגל
קטגוריה:מאמני מונדיאל 2010
קטגוריה:מאמני גביע אפריקה לאומות 2010
קטגוריה:מאמני גביע אפריקה לאומות 2021
קטגוריה:מאמני גביע אסיה 2019
קטגוריה:יוגוסלבים שנולדו ב-1954
קטגוריה:סרבים שנולדו ב-1954
ג'מה ארטרטון

**ג'מה כריסטינה ארטרטון** (באנגלית: **Gemma Christina Arterton**; נולדה ב-12 בינואר 1986) היא שחקנית קולנוע בריטית ממוצא יהודי. התפרסמה בתור נערת בונד סטרוברי פילדס בסרט "קוונטום של נחמה". לאחר מכן הופיעה בסרטים ההוליוודים "התנגשות הטיטאנים", "הנסיך הפרסי: חולות הזמן" ו"קוטלי המכשפות".

## ביוגרפיה
ארטרטון נולדה בעיירה גרייבסנד שבמחוז קנט, הממלכה המאוחדת למשפחה אנגלית. סבתה הייתה יהודייה-גרמנייה. הוריה הם סאלי-אן (לבית היפרשטיין) ובארי ארטרטון.

כשנולדה התגלה לה מום הפולידקטיליה וגודלה בידי אמה לצד אחותה הצעירה יותר האנה ג'יין, זאת לאחר שהוריה התגרשו

כאשר הייתה בת חמש.
החלה להתעניין בתחום המשחק עוד כשהייתה נערה ונרשמה לקורסי תיאטרון בעיירה דארטפורד, התקבלה ל"אקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה" ושם למעשה חשפה את כישוריה לראשונה בפני אנשי מקצוע בממלכה.

## קריירת משחק
ארטרטון החלה את קריירת המשחק שלה בגיל 21 עם הופעה בתפקיד משני בקומדיית הנעורים הבריטית "טירוף של קולג'", בתור קלי הופסום ג'ונס.

ב-2008 נבחרה מתוך 1,500 מתמודדות לגלם את דמותה של סוכנת MI6 סטרוברי פילדס בסרט ה-22 במספר בסדרת סרטי "ג'יימס בונד", "קוונטום של נחמה". הופיעה בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה של ה-BBC המבוססת על הרומן "טס לבית דרברוויל" מאת תומאס הרדי.

בשנת 2010 הופיעה בחידוש התלת־ממדי לסרט הפולחן "התנגשות הטיטאנים" משנת 1981 שם גילמה את דמותה של איו. שיחקה באחת ההפקות המדוברות ביותר באותה שנה "הנסיך הפרסי: חולות הזמן" המבוססת על משחק הווידאו הקלאסי, בסרט הופיעה בתור הנסיכה טמינה.

לצד הופעותיה בסרטים שוברי קופות, רשמה ארטרטון הופעה פרובוקטיבית למדי בדרמת המתח הבריטית "איפה אליס?", בה מגלמת ארטרטון בת עשירים שנחטפת על ידי שני אסירים משוחררים. סצנות העירום של ארטרטון בסרט הפתיעו את המבקרים בשל האופן הברוטלי, האלים והלא מחמיא במיוחד בו הוצגו בסרט.

ארטרטון הופיעה בתפקיד הראשי בקומדיה של סטיבן פרירס "תמרה דרו" בתור בעלת הטור הלונדונית תמרה דרו.

בשנת 2017 שיחקה בדרמה "שעתם היפה" לצדם של סם קלאפלין וביל ניי ובסרט "תולדות האהבה" המבוסס על ספרה של ניקול קראוס.

בשנת 2019 השתתפה בסרט המקורי של נטפליקס "תעלומת רצח" וגילמה את גרייס.

בשנת 2023 החלה לככב בסדרת הדרמה התקופתית "מצחיקה אחת" (אנ') מבית רשת הטלוויזיה "Sky Max". בסדרה היא מגלמת את ברברה פארקר (שם במה "סופי סטרו") שהופכת לכוכבת קומדיה בין לילה בלונדון של שנות שישים.

## חיים אישיים
בשנת 2008 ניהלה ארטרטון מערכת יחסים עם הפעלולן הספרדי אדוארדו מונוז, אותו פגשה על הסט של הסרט "הנסיך הפרסי: חולות הזמן". הם התגוררו יחד בלונדון, אך נפרדו לאחר שישה חודשים.

בשנת 2010 נישאה לאיש העסקים האיטלקי סטפאנו קאטלי. ב-2013 הם נפרדו, וב-2015 הם התגרשו. בשנת 2014 החלה מערכת יחסים עם עוזר הבמאי הצרפתי פרנקלין אוהנסיאן, ב-2016 השניים נפרדו.

בשנת 2019 נישאה לשחקן האירי רורי קיניר לאחר שנתיים של זוגיות.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה יהודיות בריטיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים בריטים
קטגוריה:שחקניות תיאטרון יהודיות בריטיות
קטגוריה:שחקני תיאטרון יהודים בריטים
קטגוריה:בוגרות האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה
קטגוריה:בוגרי האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה
קטגוריה:נערות בונד
קטגוריה:אנגלים ממוצא יהודי-גרמני
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1986
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1986
מרתה נורליוס

**מרתה נורליוס** (באנגלית: **Martha Norelius**;  22 בינואר 1909 – 25 בספטמבר 1955) הייתה שחיינית אמריקאית ילידת שוודיה. היא אלופה אולימפית בעלת 3 מדליות זהב משתי אולימפיאדות ושיאנית עולם.

## ביוגרפיה
נורליוס נולדה בסטוקהולם, בשוודיה. אביה, שייצג את שוודיה בשחייה באולימפיאדת אתונה (1906), החל ב-1912 לאמן את נבחרת ארצות הברית בשחייה, והיה גם המאמן שלה. כילדה, התיידדה עם שחייני צמרת כגון ג'וני וייסמילר, שאביה אימן.

בגיל 15 ייצגה נורליוס את ארצות הברית באולימפיאדת פריז (1924), וזכתה במדליית זהב, במשחה ל-400 מטר חופשי עם שיא אולימפי חדש של 6:02.2 דקות, לפני הלן ויינרייט, שיאנית עולם במשחה ל-1500 מטר (6:03.8 דקות) וגרטרוד אדרלה, שיאנית העולם (6:04.8 דקות) שתיהן מארצות הברית.

באולימפיאדת אמסטרדם (1928) זכתה נורליוס בשתי מדליית זהב: האחת במשחה ל-400 מטר חופשי שבו קבעה שיא עולם חדש של 5:42.8 דקות ובכך הגנה על תוארה. היא הקדימה את מארי בראון מהולנד (5:57.8 דקות) ואתג'וזפין מקים בת ארצה (6:00.2 דקות). הזכייה השנייה הייתה במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ביחד עם אלינור גרטי, אדלייד למברט ואלבינה אוסיפוביץ, תוך קביעת שיא עולם חדש נוסף של 4:47.6 דקות, לפני בריטניה (5:02.8 דקות) ודרום אפריקה (5:13.4 דקות).

בשנת 1929 הפכה נורליוס לשחקנית מקצוענית, וזכתה ב-10,000 דולר בתחרות ראווה כשניצחה בשחיית 10 מייל ב"מרתון" של טורונטו, שם פגשה את ג'ו וייט מקנדה, סגן אלוף אולימפי בחתירה, והתחתנה איתו. בתם דיאן נולדה בפברואר 1931.

נורליוס נפטרה בגיל 46 עקב סיבוכים בניתוח כיס מרה, ונקברה בבית הקברות בלפונטיין בסנט לואיס, מיזורי.

## תארים
*בשנים 1925 - 1929 זכתה נורליוס ב-11 תארים אישיים באליפות ארצות הברית בשחייה.
*בשנים הנ"ל קבעה נורליוס 19 שיאי עולם חדשים ו-30 שיאים אמריקאיים, הישג שאף שחיין לא קבע מעולם.
*נורליוס היא האישה היחידה שניצחה במשחה ל-400 מטר חופשי בשתי אולימפיאדות רצופות.
*בשנת 1967 זכתה נורליוס להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.https://web.archive.org/web/20140413145450/http://www.ishof.org/Honorees/67/67mnorelius.html

## ראו גם

* התפתחות שיא העולם במשחה ל-200 מטר חופשי
* התפתחות שיא העולם במשחה ל-400 מטר חופשי
* התפתחות שיא העולם במשחה ל-800 מטר חופשי
* התפתחות שיא העולם במשחה ל-1500 מטר חופשי

## קישורים חיצוניים

* מרתה נורליוס, באתר *Sports123* 
* 

קטגוריה:מהגרות משוודיה לארצות הברית
קטגוריה:מהגרים משוודיה לארצות הברית
קטגוריה:שחייניות באולימפיאדת פריז (1924)
קטגוריה:שחייניות באולימפיאדת אמסטרדם (1928)
קטגוריה:אלופות אולימפיות אמריקאיות: שחייה
קטגוריה:שיאניות עולם אמריקאיות: שחייה
קטגוריה:שחייניות חופשי אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1909
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1909
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1955
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1955
עבד אל-מונעם אבו בכר

**עבד אל-מונעם יוסף אבו בַכּר** (בערבית: **عبد المنعم يوسف أبو بكر**  1907–1976) היה ארכאולוג מצרי, אגיפטולוג.

## הקריירה האקדמית
למד ארכאולוגיה באוניברסיטת קהיר אצל ולדימיר גולנישצ'ב ובשנת 1938 סיים עבודת הדוקטורט באוניברסיטת ברלין. בין השנים 1939–1954 לימד באוניברסיטת אלכסנדריה והחל משנת 1954 באוניברסיטת קהיר, שבה כיהן כדיקן של הפקולטה לאגיפטולוגיה.

## ממצאיו הארכאולוגיים
ניהל חפירות בין השנים 1939 ל-1953 בנקרופוליס בגיזה, באזור ממערב לפירמידה הגדולה. חלק גדול מעבודותיו - כולל רישום הממצאים בשטח הנקרופוליס הלכו לאיבוד והיה צורך לשחזרם ולהרחיבם במסגרת הסקר האפיגרפי "אבו בכר", שנקרא על שמו, ושבו השתתף צוות מאוניברסיטת בראון מארצות הברית.

בשנת 1945 גילה אבו בכר פיר מלא מים בתוך מנהרה קטנה שהייתה חפורה בימי קדם בכיוון צפון-דרום מתחת ל"שביל של חעפרע" שבין הפירמידה של חעפרע בגיזה ובין הספינקס. הוא מצא שם גם מערכת של חדרים. אולם בגלל קשיים טכניים רבים לא יכול היה לחפור במקום ולא פרסם בכתב את תגליתו.

זאהי חוואס ואחרים חפרו שם בשנת 1999 ושוב ב-2008, מצאו שיטות לשאוב את המים מן הפיר ובמה שקראו "הפיר של אוסיריס" גילו סרקופגים, שלדים, כדים וכתובות רבות.
בין השנים 1960–1965 אבו בכר השתתף בפעילויות הצלת המורשת העתיקה של נוביה עקב עבודות בניית סכר אסוואן.
בשנים 1960–1976 חפר בזווית הצפון מערבית של ה"שדה" ממערב לפירמידה הגדולה, וחקר שורה של קברי מסטבה.
בין ממצאיו משנת 1963 שלא פורסמו בכתב, ישנם גם 16 פסלים שהתגלו בקבר חפור בתוך סלע.

בין פסלים אלה שהוחזקו במרתף המוזיאון של קהיר והוצגו בפני הקהל הרחב כעבור כ-40 שנה, נמצא גם פסל של פקיד שעורר עניין רב בגלל השוני לעומת דמות הפקיד הידועה ממוזיאון לובר.
עם תלמידי אבו בכר נמנו לביב חבאשי, גבאללה עלי גבאללה, זאהי חוואס, ג'יל כמיל ואגיפטולוגים אחרים.

## הנצחה
הנקרופוליס בגיזה ממערב לפירמידה ו"הסקר האפיגרפי" שנעשה בו נקראים לזכרו - אבו בכר.

## קישורים חיצוניים
* ספר האמנות המצרית בעידן הפירמידות - המוזיאון מטרופוליטן לאמנות, ניו יורק 2000 
* על החפירות בגיזה בשנות ה-1950 
* על אבו בכר 

## הערות שוליים

קטגוריה:ארכאולוגים מצרים
קטגוריה:ארכאולוגים ערבים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קהיר
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קהיר
קטגוריה:ילידי 1907
קטגוריה:מצרים שנפטרו ב-1976
קייט פירסון

שמאל|ממוזער|250 פיקסלים
**קייט פירסון** (באנגלית: **Kate Pierson**; נולדה ב-27 באפריל 1948) היא זמרת אמריקאית, אחת ממייסדות הלהקה The B-52's.

## ביוגרפיה
קת'רין אליזבת פירסון נולדה בוויהוקן, ניו ג'רזי. בשנת 1976 ייסדה עם ארבעה חברים את להקת The B-52's באת'ינס שבג'ורג'יה, ובמסגרת הלהקה שימשה זמרת וקלידנית.

נכון ל-2010, פירסון ממשיכה את פעילותה רבת השנים עם להקת The B-52’s. לצד פעילותה זו שיתפה פירסון פעולה לאורך השנים עם להקות ואמנים רבים ובהם הראמונס (בשיר Chop Suey), איגי פופ (בשיר Candy), אר.אי.אם. (בשירים Shiny Happy People ו-Me in Honey), מת'יו סוויט, דייוויד ביירן ופאטבוי סלים (בשיר The Whole Man) ועוד.

פירסון השתתפה, בתפקידים קטנים, במספר סרטי קולנוע וטלוויזיה ובהם הפלינטסטונס (בתפקיד חברת הלהקה The B.C.-52's) ו-One Trick Pony. 

פירסון היא ביסקסואלית. היא מפעילה מוטל בשם קייט'ס לייזי מדו (Kate's Lazy Meadow Motel) ביישוב הכפרי מאונט טרמפר שבמחוז אלסטר של מדינת ניו-יורק, ביחד עם שותפתה לחיים ולעסקים מוניקה קולמן.

## קישורים חיצוניים

* 

* אתר הבית של המוטל של פירסון

קטגוריה:זמרות אמריקאיות
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:מוזיקאי רוק
קטגוריה:צמחוניות אמריקאיות
קטגוריה:צמחונים אמריקאים
קטגוריה:זמרים להט"בים אמריקאים
קטגוריה:גיטריסטיות אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1948
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1948
אברהם חיים עדס

ממוזער
הרב **אברהם חיים (ענתבי)** **עדס** (ה'תרי"ז, 1857 - כ"ח באב ה'תרפ"ה, 1925) היה מגדולי מקובלי ירושלים, חבר בית הדין לעדת ארם צובא בירושלים וממייסדי ישיבת המקובלים "ישיבת רחובות הנהר" בירושלים.

## ביוגרפיה
נולד בשנת 1857 (ה'תרי"ז) בחַלַבּ שבסוריה לרב יצחק ורחל. בצעירותו למד בישיבות אצל הרב מרדכי עבאדי והרב עזרא טוויל הכהן. כשהגיע לגיל 20 נישא לצלחה בת הרב משה סוויד (רבה של חַלַבּ). לאחר נישואיו למד כחברותא עם הרב יצחק שרים, והחל ללמד תלמידים, כשרובם הפכו בתקופה שלאחר מכן לרבני העיר.

בשנת 1889 (ה'תר"ן) ביקר בישראל והתאכסן בביתו של הראשון לציון הרב יעקב שאול אלישר. בשנת 1891 (ה'תרנ"ו) עלה לישראל והשתכן בשכונת הבוכרים שבירושלים, שם קיבל דירה מהרב שלמה מוסיוף. בתקופה זו ריכז סביבו מקובלים יוצאי חַלַבּ ללימוד תורת הקבלה, ובהמשך נמנה עם מייסדי ישיבת המקובלים "רחובות הנהר" ונודע כבעל רוח הקודש גלויה. כשעלה הרב יהודה פתיה לירושלים, שידלו להוציא את ספרו על האדרא רבא. 

על אף שבירושלים עסק בעיקר בחכמת הקבלה, רבי עזרא עטיה היה לומד עמו תלמוד בעיון.

בשנת ה'תרפ"ד חתם עם הרב עזרא הררי רפול והרב יוסף ידיד הלוי על כרוז נגד "לשכת בני ברית" שנפתחה בארם צובא באותו הזמן, אליה צורפה דעתו בעניין של הרב יוסף חיים זוננפלד, שהיה מקורב אליו.

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה בשנת 1914, נעצר בידי הצבא הטורקי למשך כחודש, לאחר שסירב לחשוף את מקום מסתורם של שני בניו, שהשתמטו מגיוס לצבא.

בעת שהלך באחד מרחובות ירושלים, נדרס על ידי אוטובוס שנשלט בידי נהג חדש, שעלה על המדרכה. הוא אושפז כשלושה ימים, עד לפטירתו ב-18 באוגוסט 1925 (כ"ח באב ה'תרפ"ה). נקבר בבית הקברות בהר הזיתים, מול יד אבשלום. בשנות השלטון הירדני נעקרו מרבית המצבות סביב קברו, אולם זו שלו נותרו שלמה ושימשה כנקודת ציון לפיה שחזרו את מצבות שאר החלקה, כשהוחל בשיקום בית העלמין.

על פי דבריו ודברי הרב בן ציון חזן, גופתו של הרב יוסף חיים הועלתה לירושלים באורח פלא, ונטמנה בבית הקברות בהר הזיתים, בחלקה שעל יד הרש"ש.

## מתלמידיו
*הרב יוסף ידיד הלוי
*הרב עזרא עטיה
*הרב יעקב קצין
*הרב רפאל שלמה לניאדו
*הרב בן ציון חזן
*הרב עזרא שעיו

## משפחתו
* בנו, רבי יעקב עדס
* חתנו, רבי אהרן משה חיים הררי-רפול (בנו של רבי עזרא הררי רפול)
* נכדו, הרב משה יוסף עדס מראשי ישיבת פורת יוסף
* נכדו, רבי יהודה עדס ראש ישיבת קול יעקב
* נינו, רבי יעקב עדס מח"ס דברי יעקב

## חיבוריו
* **תורת אברהם** - חידושים בענייני קבלה שהובאו בספרים משמו על ידי נינו הרב יעקב עדס.http://www.thehebrewstore.com/Custom-Reprint-CR026737.html
*שיטה על מסכת בבא קמא כת"י

## לקריאה נוספת
* גדעון גילקרוב, **האיר המזרח**, ירושלים, ה'תשס"ב (עמ' 11 - 53)

## קישורים חיצוניים
משה דוד גאון, '''יהודי המזרח בארץ ישראל''' כרך ב' עמ' 497
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים ספרדיים
קטגוריה:אנשי העלייה הראשונה
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הספרדים
אברהם חיים
קטגוריה:רבני ארם צובא
קטגוריה:רבנים ספרדיים ארץ-ישראלים
קטגוריה:רבנים ארץ-ישראלים
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1859
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1925
אליס בראגה

**אליס בראגה מוראס** (בפורטוגזית: **Alice Braga Moraes**; נולדה ב-15 באפריל 1983) היא שחקנית קולנוע ומפיקת קולנוע וטלוויזיה ברזילאית. התפרסמה בשל משחקה בסרטים "עיר האלוהים", "אני אגדה" ו"אליסיום" ובשל גילומה של תרזה מנדוזה בסדרת הטלוויזיה האמריקאית "מלכת הדרום". 

## ביוגרפיה
בראגה נולדה בסאו פאולו שבברזיל וגדלה במשפחה קתולית. היא נחשפה לראשונה לתחום המשחק בגיל צעיר בעידודן של אמה אנה ודודתה השחקנית סוניה בראגה.

בראגה החלה את קריירת המשחק שלה במספר מחזות בית-ספריים ובפרסומות מקומיות.

## קריירה
תפקידה הקולנועי הראשון היה בשנת 2002 בסרטו של פרננדו מאירלס, "עיר האלוהים". בסרט גילמה בראגה את אנג'ליקה, חברת ילדות של גיבור העלילה בושקפה; היא זכתה לשבחי הביקורות על תפקידה בסרט.

תפקידה הבא היה בדרמה האירוטית "עיר תחתית", המבוססת על משולש אהבה מלא אלימות ותשוקה בעיר התחתית של סלבדור. בראגה זכתה במספר פרסים נחשבים בקולנוע הברזילאי בעבור תפקידה כחשפנית במועדון לילה בשם קרינה.

את הופעתה הראשונה בשפה האנגלית עשתה בראגה בסרט "מסע אל סופו של הלילה". סרטה האחרון בו התפרסמה בברזיל לפני שעברה להוליווד היה "O Cheiro do Ralo".

בראגה היגרה להוליווד בשנת 2007 והשתתפה במותחן האימה הפוסט-אפוקליפטי שובר הקופות "אני אגדה". הופעתה בסרט הייתה בדמותה של אנה, הניצולה היחידה ביחד עם בנה ונוויל בעיר ניו יורק לאחר שמגפה עולמית כילתה את כל בני האדם והפכה אותם ליצורים דמויי זומבים. 

היא שיחקה בסרט הדרמה "רק אלוהים יודע", הפקה ברזילאית-מקסיקנית לצד דייגו לונה. 

בראגה חזרה לשתף פעולה עם הבמאי שגילה אותה, פרננדו מאירלס, לאחר תקופה של שש שנים, בדרמת המסתורין המבוססת על ספרו של ז'וזה סאראמאגו "על העיוורון". בסרט הופיעה בדמותה הספרותית של האשה בעלת העין האפלה.

ביוני 2016 החלה לשחק בסדרת הפשע של רשת USA "מלכת הדרום" בתפקיד תרזה מנדוזה. ביוני 2017 שבה עם תפקידה לעונה שנייה.   

בשנת 2017 שיחקה בסרט הדרמה "הבקתה", לצד סם וורת'ינגטון ואביב אלוש. בשנת 2020 גילמה את מגי טייקסיירה בסדרת הטלוויזיה האמריקאית-איטלקית "אנחנו מי שאנחנו" של רשת HBO.

בשנת 2023 שיחקה בסרט המותחן ״המהפנט״.

## חיים אישיים
בינואר 2020 בראגה יצאה מהארון כלסבית ופרסמה כי היא נמצאת בזוגיות של שלוש שנים עם השחקנית הברזילאית ביאנקה קומפרטו. 

בראגה מתגוררת לסירוגין בלוס אנג'לס ובסאו פאולו. 

## פילמוגרפיה

### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ברזילאיות
קטגוריה:מפיקות טלוויזיה
קטגוריה:שחקניות לסביות
קטגוריה:שחקנים להט"בים
קטגוריה:להט"בים ברזילאים
קטגוריה:מהגרות מברזיל לארצות הברית
קטגוריה:ברזילאיות שנולדו ב-1983
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1983
סימפוניות מס' 88 ו-89 של היידן

שש הסימפוניות הפריזאיות שכתב היידן זכו להצלחה רבה בפריז, ותרמו למוניטין שכבר צבר שם. עקב ההצלחה הרבה הזמין בשנת 1787 מהיידן הכנר יוהאן טוסט את הסימפוניות שמספורן הוא 88 ו-89, בסול מז'ור ובפה מז'ור בהתאמה. הכנר יוהאן טוסט, שלו כתב היידן את הסימפוניות, היה כנר בתזמורתו של אסטרהאזי בעבר, ואשר פרש מהתזמורת. הוא נסע לפריז כדי לנסות את מזלו שם. כדי להתפרסם בציבור הפריזאי ביקש מהיידן לכתוב את הסימפוניות הללו. 

הסימפוניה הראשונה מבין השתיים, מספר 88 בסול מז'ור, הייתה פופולרית בפריז, ונחשבת עד היום לאחת מיצירות המופת של היידן, בעיקר בזכות פרקה השני המצטיין במקוריותו וביופיו. יוהנס ברהמס, אשר היה ידוע בהערצתו להיידן, ואשר זכורות לא מעט ציטטות שלו על יצירות מאת היידן, אמר כי הוא רוצה שהסימפוניה התשיעית שלו תצלצל כמו פרק זה (הפרק השני).

הסימפוניות כתובות להרכב סימפוני הכולל חליל אחד, שני אבובים, שני בסונים, שתי קרנות, שתי חצוצרות, טימפני, וסקציית כלי קשת.

## הסימפוניות

סימפוניה מספר 88 בסול מז'ור (1787):
:1. אדג'יו-אלגרו - פרק ראשון עם הקדמה איטית, המובילה לפרק מהיר בצורת סונאטה.
:2. לארגו - הפרק בנוי בצורת וריאציות כפולות.
:3. מנואט-אלגרטו - הטריו של המנואט מצלצל כמו לקוח מתוך יצירה עממית, שכן הוא כולל צלילי דרון וחלקים ממנו כתובים במודוס לידי עם מקצבים לא סטנדרטיים. 
:4. פינאלה-אלגרו קון ספיריטו - פרק מסיים בצורת רונדו-סונאטה.

סימפוניה מספר 89 בפה מז'ור (1787):
:1. ויואצ'ה - פרק ראשון בצורת סונאטה.
:2. אנדנטה קון מוטו - פרק אשר לקוח מקונצ'רטו ללירה, ומושתת על מנגינה סיציליאנית.
:3. מנואט - הטריו של המנואט כולל סולו לחליל.
:4. גם פרק זה לקוח מתוך קונצ'רטו קודם ללירה, והוא כתוב בצורה שהיא יחסית לא שכיחה אצל היידן - צורת רונדו. היידן אף מורה על "משיכת" החזרה של אחד הרפרנים, לקראת הופעתו החוזרת.

קטגוריה:סימפוניות מאת היידן
עמידת דום

[שמאל|ממוזער|250px|חיילים מ[חיל ההנדסה הקרבית
עומדים דום בטקס סיום מסע כומתה]]
[שמאל|ממוזער|250px|עמידת דום חמושה בצבא [פולין]]
**עמידת דום** היא עמידה טקסית, הנפוצה בצבא, ונהוגה גם בטקסים אזרחיים. מאפייניה הנפוצים של עמידה זו:
* עמידה זקופה, בגב מתוח, הידיים צמודות לגוף והרגליים צמודות זו לזו.
* המבט מופנה קדימה, פנים אטומות.
* ללא דיבור. ללא תנועה של הגוף, אלא אם זו נדרשת כחלק מתרגילי סדר.

כללים נוספים עוסקים בעמידת דום חמושה, שבה החייל מחזיק רובה בעת עמידת דום.

בצבאות שונים נהוגים ניואנסים של תיאור זה. בצבא פינלנד למשל, בעמידת דום נשמר מרחק של שני אגרופים בין כפות הרגליים.

מעבר לשימוש הצבאי, עמידת דום נפוצה גם בטקסים אזרחיים, במיוחד בטקסי זיכרון. בישראל, במהלך צפירת יום הזיכרון, נהוג לעמוד דום כאות כבוד לנופלים. טקסים אלה מנוהלים לעיתים כמסדר צבאי, וההתנהגות בהם ברורה: שתיקה, עמידה, ראש מורכן.

עמידת דום מסמלת כבוד, משמעת ואחדות. היא משמשת ככלי לחינוך והטמעת ערכים בקרב חיילים ואזרחים כאחד. העמידה המשותפת, ללא תנועה או דיבור, מדגישה את ההזדהות הקולקטיבית ואת החשיבות של הטקס או האירוע.

## סוגי עמידת דום
**עמידת דום חמושה:** במצבים בהם החייל מחזיק נשק, קיימים כללים נוספים הנוגעים לאופן החזקת הנשק במהלך עמידת הדום.

**עמידת דום בטקסים אזרחיים:** מעבר לשימוש הצבאי, עמידת דום נפוצה גם בטקסים אזרחיים, במיוחד בטקסי זיכרון. בישראל, במהלך צפירת יום הזיכרון ויום הזיכרון לשואה ולגבורה, נהוג לעמוד דום כאות כבוד לנופלים. טקסים אלה מנוהלים לעיתים כמסדר צבאי, וההתנהגות בהם ברורה: שתיקה, עמידה, ראש מורכן.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:תנוחות
קטגוריה:מצעדים צבאיים
קטגוריה:מחוות של כבוד
אליפות אירופה בשחייה

**אליפות אירופה בשחייה** (באנגלית: **The European Aquatics Championships**, או **European Championships**) היא תחרות השחייה החשובה ביותר באירופה. היא שלישית בחשיבותה בעולם השחייה לאחר המשחקים האולימפיים ואליפות העולם. התחרות היא אחת מתחרויות השחייה הוותיקות ביותר בעולם והיא נערכה לראשונה בבודפשט 1926. האירוע מאורגן על ידי LEN (הליגה האירופית לשחייה, בצרפתית: Ligue Européenne de Natation).

ענפי הספורט שבהם מתחרים באירוע הם:
*שחייה – תחרויות השחייה נערכות בבריכה אולימפית (50 מטר) בלבד
*קפיצה למים
*כדורמים – החל משנת 1999 אליפות אירופה בכדורמים נערכת בנפרד
*שחייה צורנית – משנת 1970
*שחייה במים פתוחים – משנת 1995

שחייני ישראל החלו להשתתף באליפות אירופה שנערכה באתונה 1991.

## רשימת אליפויות אירופה בשחייה

ָ

## טבלת מדליות (1926–2024)

טבלת המדליות כוללת תחרויות שחייה (מאז 1926), תחרויות קפיצה למים (מאז 1926), תחרויות שחייה צורנית (מאז 1974), תחרויות שחייה במים פתוחים (מאז 1993) וטורנירי כדורמים (1926–1997). משנת 1999 טורניר הכדורמים אינו חלק מאליפות אירופה בשחייה, הוא נפרד ועצמאי – אליפות אירופה בכדורמים.

### הישראלים שזכו במדליה באליפויות אירופה
#### שחייה

#### שחייה אמנותית

## תחרויות באליפות אירופה בשחייה
מלבד השחייה הצורנית שהתחרות באליפות אירופה היא לנשים בלבד, בשאר הענפים ההשתתפות היא של שני המינים.

### שחייה תחרותית
*בסגנונות גב, חזה ופרפר: 50 מטר, 100 מטר ו-200 מטר
*בסגנון חופשי: 50 מטר, 100 מטר, 200 מטר, 400 מטר, 800 מטר ו-1500 מטר
*בסגנון מעורב אישי: 200 מטר ו-400 מטר
*שליחים חופשי: 4x100 מטר ו-4x200 מטר
*שליחים מעורב: 4x100 מטר

## קישורים חיצוניים

* אתר הליגה האירופאית לשחיה

*
קטגוריה:תחרויות שחייה
קטגוריה:אליפויות אירופה בספורט
ג'ו תייסמן

**ג'וזף רוברט "ג'ו" תייסמן** (באנגלית: **Joseph Robert "Joe" Theismann**; נולד ב-9 בספטמבר 1949) הוא שחקן פוטבול אמריקני לשעבר בליגות ה-NFL וה-CFL.
## קריירה
תייסמן, יליד ניו ברנזוויק, ניו ג'רזי, החל את קריירת הפוטבול שלו באוניברסיטת נוטרדאם. ב-1971, בשנתו האחרונה באוניברסיטה, היה מועמד לזכייה בגביע הייזמן.
בדראפט 1971 נבחר תייסמן על ידי מיאמי דולפינס אך לא הגיע עמם להסכמה ועבר לשחק בליגת הפוטבול הקנדית, CFL, עבור טורונטו ארגונאוטס. ב-1974 עבר לשחק בוושינגטון רדסקינס כקוורטרבק מחליף וב-1978 הפך לקוורטרבק הפותח. תייסמן הוביל את הרדסקינס לזכייה בסופרבול XVII ולהעפלה לסופרבול XVIII. במהלך עונת 1985 במשחק נגד ניו יורק ג'איינטס נפצע תייסמן לאחר שהליינבקר לורנס טיילור תיקל אותו. תיקול זה סיים את הקריירה המקצוענית של תייסמן, ועל פי הוושינגטון פוסט זכור כרגע המחריד ביותר בתולדות ה-NFL.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמריקאים ילידי ניו ג'רזי
קטגוריה:שחקני פוטבול אמריקאים
קטגוריה:שחקני וושינגטון קומנדרס
קטגוריה:זוכי פרס ה-MVP של ה-NFL
קטגוריה:שחקני פוטבול: קוורטרבקים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת נוטרדאם
קטגוריה:ניו ג'רזי: שחקני פוטבול
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1949
טירת אשפורד

**טירת אשפורד** (באנגלית: **Ashford Castle**) היא טירה מבוצרת מתקופת ימי הביניים בקרבת העיר קונג, במחוז גולוויי שבאירלנד. הטירה ממוקמת על שפכו של נהר קונג לאגם (לוך) קוריב. המקום מהווה עתה בית מלון.
## היסטוריה
הטירה נבנתה בשנת 1228 בידי בית ברק האנגלו-נורמני, לאחר תבוסתם למשפחת אוקונר, מבית קונכט המלכותי. אנשי בית ברק בנו עוד מספר טירות ברחבי אירלנד, ואף אחת קרובה לשפכו של נהר קוריב לים והעיר גולוויי, אך טירת אשפורד היא הגדולה שבהן והיא היוותה את מעוזם העיקרי.

לאחר יותר משלוש מאות וחמישים שנים, עברה הטירה לבעלות לורד בינגהם, מושל קונכט, לאחר קרבות קשים בשנת 1589.

בשנת 1852 רכש את הטירה בנג'מין לי גינס, בן למשפחת גינס, יצרנית הבירה האירית המפורסמת גינס. גינס שיפץ את הטירה: הרחיב את שטחה עד לשטח של 110 קילומטרים רבועים, בנה תוספת בסגנון ויקטוריאני ונטע אלפי עצים. בנו של גינס, ארתור, שהיה גנן חובב, המשיך את פיתוח האזור, עיצב את הגנים ועודד את השיט באגם ובתעלה. עידוד השיט תרם לפיתוח המסחר באזור.

בשנת 1939 נמכרה הטירה, ונואל האגרד, הבעלים החדש, הפך אותה למלון יוקרתי. בשנת 1970 נמכרה הטירה שוב, לידי ג'ון מולכני, שהכפיל את שטחה, בנה את מסלול הגולף ופיתח את אדמותיה וגניה של הטירה.

בשנת 1952 צולם בטירה ובסביבתה סרט קולנוע, האדם השקט, בכיכובו של ג'ון ויין.
בשנת 1985 קבוצה של משקיעים אירים - אמריקנים רכשה את הטירה ומכרה אותה לאיש עסקים אירי מקומי בשנת 2007 בסכום של 50 מיליון אירו.

הטירה נחשבת לאתר נופש איכותי במיוחד, ואירחה במהלך השנים שועי עולם ואמנים רבים כדוגמת רונלד רייגן בעת כהונתו כנשיא ארצות הברית, ג'ורג' החמישי, מרי מטק, הנסיך אדוארד, טד קנדי, רנייה השלישי, נסיך מונקו ואשתו גרייס קלי, ג'ון לנון, רינגו סטאר, הארי בלפונטה, בראד פיט, פירס ברוסנן (ששכר את הטירה על מנת להתחתן בה) ועוד רבים אחרים.

בטירה נמצא כיום בית הספר של אירלנד לאילוף בזים ויש בה בית ספר לרכיבה על סוסים ובית ספר לדיג.

President & Mrs Reagan at Ashford Castle in Ireland 1984.jpg|רונלד רייגן בטירת אשפורד
Ashford castle gate.jpg|שער הכניסה לשטחי הטירה

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* אתר הטירה
* סיור בטירה 

מרכז|ממוזער|700px|
קטגוריה:אירלנד: בתי מלון
אשפורד
שיטת גביע

**שיטת גביע** היא פורמט לארגון תחרויות ספורט, בה המנצח עולה לשלב הבא בתחרות, והמפסיד יוצא מהתחרות באופן סופי.

שיטת גביע מכונה גם שיטת "נוקאאוט". שיטה זו נקראת כך משום שזו השיטה שבה נערך הגביע האנגלי (FA Cup), שהיה תחרות הכדורגל הראשונה בהיסטוריה. במרבית ענפי הכדור הקבוצתיים נערכת תחרות גביע במקביל לאליפות המדינה, המתקיימת בדרך כלל בשיטת ליגה.

המשחק האחרון בשיטה הוא **גמר הגביע**, ומנצחו זוכה בגביע. קודם לגמר הגביע מתקיימים שני משחקי **חצי הגמר**, שהמנצחים בהם עולים לגמר. קודם לחצי הגמר מתקיימים משחקי רבע הגמר, וקודם להם משחקי שמינית הגמר. בכל התקדמות של שלב בתחרות מספר המתחרים מצטמצם לחצי מאשר היה בשלב הקודם.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מונחים בספורט
קטגוריה:מושגים בכדורגל
תומאס פוסטלסויט

**תומאס פוסטלסויט** (באנגלית: **Thomas Postlethwaite**; 1731 – 4 במאי 1798) היה איש כמורה אנגלי וחבר אוניברסיטת קיימברידג', ששירת כמאסטר של טריניטי קולג' בקיימברידג' משנת 1789 עד מותו.

פוסטלסויט היה בנו של ריצ'רד פוסטלסויט מהכפר קרוקלנדס, סמוך ללנקסטר שבלנקשייר. למד בכפר סנט ביז הסמוך לעיירה ויטהבן, והתקבל לטריניטי קולג' בקיימברידג' כסיזאר (מעמד המקנה מלגה חלקית תמורת עבודה), ב-1749. הוא סיים את לימודי התואר הראשון ב-1753, ונעשה עמית של הקולג' ב-1755; ב-1756 סיים את לימודיו במתמטיקה בהנחייתו של סטפן ויסון. שנתיים אחר-כך נתן את ההרצאה על שם בארנביי במתמטיקה. ב-1782 הנחה (עם ג'ון קרנק) את עבודת המאסטר של תומאס ג'ונס.

פוסטלסויט הוסמך לכמורה ב-1756, ומ-1774 היה הרקטור של הכפר המרטון שליד עיר השוק הנטינגדון. נעשה המאסטר של  טריניטי קולג' ב-1789, וב-1791 התמנה לסגן הנשיא של אוניברסיטת קיימברידג'. נפטר ב-1798 בבאת', ונקבר במנזר באת'.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כמרים בריטים
קטגוריה:מתמטיקאים בריטים במאה ה-18
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1731
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1798
פול פרוספר אנרי

[שמאל|ממוזער|250px|פרוספר אנרי מימין לצידו של [לואי פראנשה ד'אספרה המשוחח עם ג'ורג' מילן]]
**פול פרוספר אנרי** (בצרפתית: **Paul Prosper Henrys**; 13 בספטמבר 1862, צרפת – 6 בנובמבר 1943, פריז, צרפת) היה גנרל צרפתי, מפקד אוגדה וגיס רגלים בחזית המערבית במלחמת העולם הראשונה. אנרי כיהן גם כמפקד הגיס הצרפתי בחזית המקדונית תחת פיקודם הכולל של הגנרלים אדולף גיומא ולואי פראנשה ד'אספרה. אנרי הוביל את הגיס הצרפתי בקרב דוברו פולה אשר הכריע למעשה את החזית המקדונית לטובת מדינות ההסכמה.

## תחילת הקריירה
אנרי מילא שורת תפקידים בלגיון הזרים הצרפתי וב-1903 הועלה לדרגת מייג'ור ומונה לראש המטה של הגנרל אובר ליאוטי  בעין ספרה אשר בצפון מערב אלג'יריה. הגנרל הזמין את אנרי לשרת תחתיו גם במרוקו וב-28 בספטמבר 1912 מונה למפקד גדוד הוסרים. ב-4 ביולי 1913 הועלה לדרגת קולונל ומונה למפקד חטיבת פרשים. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה היה אנרי אחד מהקצינים הבכירים היחידים שלא חזרו לצרפת. ב-24 בנובמבר 1914 הועלה לדרגת מייג'ור-ג'נרל ומונה למפקד אוגדה.

## מלחמת העולם הראשונה
ב-27 ביולי 1916 סיים את שירותו במרוקו וקיבל פיקוד על אוגדת הרגלים ה-59 של צבא צרפת. אנרי הוצב בחזית המערבית במלחמת העולם הראשונה וב-20 במאי 1917 קיבל פיקוד על הגיס ה-17 הצרפתי.

בראשית 1918 חלה פול פרנסואה גרוסטי מפקד הגיס הצרפתי בחזית המקדונית בטיפוס הבטן, הוחש לטיפול בסנטוריום בפריז ובמקומו מונה אנרי. פול אנרי פעל תחת פיקודו של אדולף גיומה מפקד הזירה ובהמשך של לואי פראנשה ד'אספרה. בספטמבר 1918 פיקד אנרי על הכוחות הצרפתיים במהלך המתקפה לאורך עמק הווארדאר ובמסגרתה על קרב דוברו פולה, שהוביל לקריסת צבאה של ממלכת בולגריה ולהכרעת החזית המקדונית לטובת מדינות ההסכמה. בנובמבר, לאחר סיום המלחמה הועלה לדרגת גנרל וסיים את תפקידו כמפקד הגיס הצרפתי בסלוניקי.

## שלהי הקריירה ואחריתו
ב-1 באפריל 1919 מונה הגנרל אנרי לעמוד בראש המשלחת הצבאית הצרפתית לפולין אשר פעלה לסייע לכוחות הרפובליקה הפולנית במסגרת המלחמה הפולנית-סובייטית. אנרי הוביל משלחת של 400 קציני צבא שעסקו בתפקידי הדרכה, פיקוד וארגון הצבא הפולני. ב-30 בספטמבר 1920 סיים את תפקידו בפולין והועבר לתפקידי מטה בפריז ובמקומו מונה הגנרל מקסים וייגאן. ב-28 ביוני 1922 מונה למפקד הגיס ה-33, תפקיד בו כיהן עד פרישתו לגמלאות ב-13 במרץ 1924. אנרי הלך לעולמו בפריז ב-1943 והוא בן 81 שנים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:גנרלים צרפתים
קטגוריה:החזית המקדונית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:מעוטרי צלב המלחמה
קטגוריה:מעוטרי צלב המלחמה הבלגי
קטגוריה:מסדר האמבט: אבירים וגבירות מפקדים
קטגוריה:מסדר כוכב רומניה
קטגוריה:מפקדי גייסות בצבא צרפת במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1862
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1943
לואר (מחוז)

**לואר** (בצרפתית: **Loire**, באוקסיטנית: **Léger**) הוא מחוז בצרפת בחבל אוברן-רון-אלפ, הנמצא באזור המרכז מזרחי של צרפת המטרופוליטנית. בירתו משנת 1885 היא העיר סנט אטיין.

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר הנציבות הרשמי 
* אתר המועצה הכללית 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:רון-אלפ
קטגוריה:אוברן-רון-אלפ: מחוזות
7
רווח למניה

**רווח למניה** (גם **הפסד למניה**) הוא יחס פיננסי נפוץ המשמש בעיקר לצורך הערכת שווי חברות. היחס מחושב על ידי חלוקת הרווח (או הפסד) של החברה במספר מניותיה.

הרווח למניה דרוש לצורך חישוב המכפיל שמאפשר להשוות בין ביצועים של חברות שונות הפועלות באותו ענף. חשיבותו הביאה לכך שרשויות לניירות ערך מחייבות את החברות הציבוריות לפרסם יחס פיננסי זה בדוחותיהן הכספיים. זהו, למעשה, היחס הפיננסי היחיד המוצג בדוחות הכספיים, בעוד יתר הנתונים הם נתונים "חשבונאיים" גרידא. ליחס לבדו אין משמעות משום שלא ניתן להשוות בין שתי חברות המחזיקות מספר שונה של מניות. המכפיל נותן ליחס משמעות באמצעות מחיר המניה.

הדוחות הכספיים של החברות הציבוריות נדרשים לעמוד בהוראות תקן חשבונאות בינלאומי (IAS) מספר 33 בדבר רווח למניה. התקן נדרש לשאלות אופן החישוב ודרך ההצגה של הרווח למניה, וקובע כללים אחידים לטיפול במניות פוטנציאליות ומכשירים פיננסיים אחרים המשפיעים על מספר המניות והרווח של החברה. על פי התקן, נדרשות החברות להציג שני חישובים של הרווח למניה:
# **רווח בסיסי למניה**: רווח חלקי מספר המניות המונפקות בפועל.
# **רווח מדולל למניה**: יחס זה מתבסס על רווח בסיסי למניה, כאשר הן הרווח והן מספר המניות כוללים את השפעתן של מכשירים פיננסיים שעשויים להיות מומרים (כגון אופציות ואיגרות חוב להמרה) ובכך להקטין את הרווח הבסיסי למניה. כפועל יוצא, הרווח המדולל למניה לעולם יהיה קטן או שווה לרווח הבסיסי למניה.

## לקריאה נוספת
* שלומי שוב וגיל כץ, **חשבונאות פיננסית חדשה: IFRS 2010**, 2009

קטגוריה:יחסים פיננסיים
סם טראמל

**סם טראמל** (באנגלית: **Sam Trammell**; נולד ב-29 בינואר 1969) הוא שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה אמריקאי. הוא מוכר בעיקר בזכות תפקידו בתור סם מרלוט (אנ') בסדרה "דם אמיתי" (2014-2008) ברשת HBO.

בנוסף שיחק במחזות "השושנה המקועקעת" (1995) ו"*Ah, Wilderness!"* (1998); עבורו קיבל מועמדות לפרס טוני.

## ביוגרפיה
סם טראמל נולד בניו אורלינס, לואיזיאנה. בילדותו, עבר עם משפחתו להתגורר בצ'ארלסטון, וירג'יניה המערבית, שם הוא למד בתיכון ג'ורג' וושינגטון (אנ'). בהמשך למד לתואר ראשון בחוג לדרמה של אוניברסיטת בראון; שם סיים את לימודיו ב-1991.

## קריירה
בשנת 1995 שיחק במחזה "השושנה המקועקעת" מאת טנסי ויליאמס. בשנת 1998 שיחק בתיאטרון ברודוויי במחזה "*Ah, Wilderness!*" מאת יוג'ין או'ניל; עבור תפקידו בתור ריצ'רד מילר, היה טראמל מועמד לפרס טוני לשחקן הטוב ביותר במחזה.

פריצתו הגדולה הייתה בשנת 2008 כאשר החל לגלם את דמותו של סם מרלוט (אנ') בסדרת הערפדים המצליחה של HBO, "דם אמיתי"'; אותו גילם במשך שבע עונות עד שנת 2014

בשנת 2013 שיחק בסרט הדרמה הפסיכולוגי "ארנב לבן" לצד ניק קראוזה. הוא זכה לתשבחות על משחקו.

בשנת 2014 שיחק בסרט "אשמת הכוכבים" שבוים על ידי ג'וש בון , ומבוסס על הרומן באותו שם מאת ג'ון גרין; בסרט הוא שיחק בתור מייקל לנקסטר, אביה של הייזל, אותה גילמה שיילין וודלי.

בשנת 2019 שיחק בדרמה האימה של נטפליקס "המסדר" בתור אריק קלארק.

בשנת 2020 החל לשחק בתפקיד מרכזי בעונה השמינית והאחרונה של סדרת הדרמה עטורת השבחים "הומלנד" ברשת שואוטיים; בדמותו של בנג'מין הייז, סגן נשיא ארצות הברית האימפולסיבי וחסר הניסיון ולאחר מכן נשיא ארצות הברית.

## חיים אישיים
בשנת 2003 הכיר לראשונה את השחקנית מיסי יאגר, בזמן שהשניים הופיעו בתיאטרון בניו יורק. הם החלו לצאת רק ב-2006 ובשנת 2011 נולדו לזוג תאומים, וינסטון וגאס. משנת 2020 בזוגיות עם השחקנית היהודיה- אמרקאית עמנואל שריקי.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

* סם טראמל,tv.com

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בראון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1969
היינריך לנץ

**היינריך לנץ** (בגרמנית: **Heinrich Friedrich Emil Lenz**, ברוסית: **Эмилий Христианович Ленц**; 12 בפברואר 1804 - 10 בפברואר 1865), פיזיקאי רוסי ממוצא גרמני. 
## חייו
לנץ נולד בטרטו שבאימפריה הרוסית (כיום באסטוניה), למשפחה של גרמנים-בלטים. הוא רכש את השכלתו באוניברסיטת דרפט בטרטו. בשנים 1823–1826 השתתף במסע סביב העולם בתור פיזיקאי-חוקר ורשמיו בהקשר לתכונות הפיזיקליות של מי ים פורסמו בשנת 1831. בשנת 1829 השתתף במשלחת שעלתה לראשונה על הר אלברוס. בשנת 1834 נבחר לאקדמיה הרוסית למדעים. הוא לימד באוניברסיטת סנקט פטרבורג ובמשך 3 שנים אף היה רקטור האוניברסיטה. לימד גם בבית הספר הגבוה להנדסה צבאית.

לנץ השקיע רבות בתחום חקר החשמל. הגילוי העיקרי שלו בתחום זה הוא חוק לנץ. בשנת 1844, במקביל לג'יימס ג'ול גילה את חוק ג'ול לגבי כמות החום הנוצר בזמן העברת זרם חשמלי במוליך. יחד עם מוריץ הרמן יעקובי עשה מחקרים בתחום כיסוי מתכות בעזרת חשמל.

נפטר ברומא מהתקף לב.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:גרמנים-בלטים
קטגוריה:פיזיקאים רוסים
קטגוריה:פיזיקאים גרמנים
קטגוריה:אוניברסיטת סנקט פטרבורג
קטגוריה:חברי האקדמיה למדעים ולאמנויות של גטינגן
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1804
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1865
אלופי ההפלות (סרט)

**אלופי ההפלות** (באנגלית: **Aces High**) הוא סרט מלחמה בריטי משנת 1976. הסרט עוסק בקורותיה של טייסת קרב בריטית במלחמת העולם הראשונה, וכולל סצנות מרשימות של קרבות אוויר.

הסרט בכיכובו של מלקולם מקדואל בוים בידי ג'ק גולד על פי תסריט של הווארד ברקר.

## תקציר העלילה
הסרט נפתח בהרצאתו של אלוף ההפלות, רב-סרן גרשהם, בפני כיתת תלמידים בבית הספר היסודי שבו למד בילדותו. בסצנה הבאה, המתרחשת בבסיס הטיסה שלו מקבל גרשהם קבוצת מגויסים חדשה ובהם סגן קרופט, אחיה של ארוסתו. גרשהם מתקשה להתמודד עם לחצי המלחמה והתפקיד ומנסה להתגבר עליהם באמצעות שתיית אלכוהול. הקושי מתגבר משמתברר לו כי כעת מוטלת עליו אחריות גם לקרובו הצעיר. הסרט עוקב אחרי תהליך ההתבגרות המהיר של קרופט הצעיר, מנער שאך סיים בית ספר תיכון ועד להפיכתו לטייס קרב. הסרט מסתיים באופן טרגי עם מותו בקרב של קרופט הצעיר.

## מאפיינים
בצילומי הסרט נעשה שימוש בציוד, ביגוד ומתקנים הנראים זהים לחלוטין לאלה שהיו בשימוש בתקופת מלחמת העולם הראשונה. צילומי האווירה והיחסים בין הטייסים משקפים נאמנה את הלך הרוח של התקופה כולל הסצנות שבה העדיפו טייסים לקפוץ ממטוסים שנפגעו (ללא מצנח) ולא להישרף בהם חיים. למרות זאת ניתן להבחין בטעות היסטורית-מקצועית אחת כאשר בסרט מופיע מטוס דו מושבי אשר בתקופה זו לא היה בשימוש חיל האוויר הבריטי. 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטי מלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:סרטים בריטיים
קטגוריה:סרטי 1976
קטגוריה:סרטי תעופה
הקץ לנשק (סרט, 1957)

**הקץ לנשק** (באנגלית: **A Farewell to Arms**) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1957 בכיכובו של רוק הדסון ובבימויו של צ'ארלס וידור על פי תסריט של בן הכט. הסרט מבוסס בחלקו על עיבוד למחזה משנת 1930, שאותו כתב לורנס סטולינגס, עבור הרומן האוטוביוגרפי למחצה "הקץ לנשק" של ארנסט המינגוויי משנת 1929.

## תקציר העלילה
פרדריק הנרי הוא אמריקאי המשרת כנהג אמבולנס בצבא האיטלקי במלחמת העולם הראשונה. במהלך תקופת החלמתו מפציעה בבית חולים הוא פוגש באחות קתרין בארקלי ומתאהב בה.

חברו של הנרי, הרופא, משכנע את שלטונות הצבא כי פציעתו חמורה, ולאחר זמן קצר הוא מתחתן עם האחות בארקלי ולא חוזר לחזית. האחות הראשית מגלה כי בארקלי הבריחה אלכוהול לבית החולים עבור הנרי, ובתגובה מפרידה ביניהם ומדווחת לממונים כי הנרי כשיר לחזור לשירות פעיל. בארקלי משוכנעת כי הנרי נטש אותה כשהיא בהריון.

הנרי משתתף בקרב קפורטו ומסייע לאזרחים להימלט מפני הצבא הגרמני הפולש. מפקדיו חושבים שערק ביחד עם חברו האיטלקי, אשר מוצא להורג, בעוד הוא בורח ונעלם. הנרי נמלט, מסתתר מן האיטלקים המחפשים אחריו ומגיע לשווייץ, שם הוא נפגש עם האחות בארקלי. השניים מתחזים לתיירים וזוכים למקלט במדינה. התנאים הקשים והמתח הנפשי שבו היא נתונה פוגעים בהריונה של בארקלי והיא מפילה את עוברה ומתה זמן קצר לאחר מכן. הנרי, המום ומוכה, הופך לנווד אומלל.

## הפקה וביקורת
הסרט צולם באתרים שונים באיטליה ובהרי האלפים בתקציב של כ-4.3 מיליון דולר והכניס כ-11 מיליון דולר מהקרנות בארצות הברית ו-14 מיליון דולר נוספים מהקרנות נוספות ברחבי העולם. עם יציאתו ספג הסרט ביקורות שליליות מצד מבקרי הקולנוע, נחשב לכישלון כלכלי גם בקופות, ונשכח לחלוטין בשנים שלאחר מכן. עיקר הביקורת נמתחה על ההתמקדות של הבמאי בסיפור האהבה תוך ניתוק ההקשר שלו מן הזמן והמקום שבו הוא מתרחש כלומר הסביבה המלחמתית. ביקורת נמתחה גם על השחקנים אשר לא התאימו לתפקידם ו"שיחקו" אותו, במקום לחוות את התפקיד וכך להעבירו אל הצופים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:סרטי פוקס המאה ה-20

קטגוריה:סרטי רוק הדסון
קטגוריה:סרטים המבוססים על רומנים אמריקאים
קטגוריה:סרטי צ'ארלס וידור
קטגוריה:סרטי דרמה רומנטית אמריקאיים