open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ל'ואלין הגדול

**ל'ואלין הגדול** (בוולשית: **Llywelyn Fawr**) או בשמו המלא **ל'ואלין אפ יורוורת**' (**Llywelyn ap Iorwerth**; בערך 1172 - 11 באפריל 1240) היה מלך וולשי ונסיך ויילס הראשון. הוא מלך על ממלכת גוויניד' בשנים 1240–1195 ובמהלך שלטונו הצליח לבסס את נסיכות ויילס עם שילוב של מלחמה ודיפלומטיה, נסיכות שהוקמה ב-1216 ונותרה עצמאית עד לכיבושה בידי אנגליה בשנת 1284.

## שלטונו של ל'ואלין
במהלך ילדותו של ל'ואלין, נשלטה ממלכת גוויניד' על ידי שני דודיו אשר פיצלו את הממלכה ביניהם. עם מות אביו הייתה לל'ואלין טענה מבוססת לכתר הממלכה כיורש העצר של המלך הקודם, כך במהלך נעוריו הוא פעל לביסוס מעמדו ולעלייתו לשלטון הממלכה. בין 1195 ל-1200 ביסס בהדרגה את שלטונו, עד שהצליח לבסוף למלוך בכל הממלכה באופן מלא. ל'ואלין כונן מערכת יחסים טובה עם ג'ון, מלך אנגליה ואף נישא לביתו בשנת 1205, היחסים הטובים אפשרו לו לספח את ממלכת פוויס הדרומית כאשר מלכה נשבה בידי האנגלים.

עם זאת, עד מהרה הדרדרו היחסים עם מלך אנגליה וזה פלש לצפון גוויניד' בשנת 1211 וכבש את שטחי הממלכה ממזרח לנהר הקונווי. שנה לאחר מכן הקים ל'ואלין ברית עם ממלכות ולשיות נוספות ויחד הם נלחמו באנגלים והשיבו את השטחים לידי גוויניד'. כשלוש שנים לאחר מכן הוא פעל בברית עם הברונים האנגלים, אשר דרשו מהמלך ג'ון לחתום על המגנה כרטה בשנת 1215, מסמך אשר למעשה הגביל את סמכויות המלך. בתקופה זו הפך ל'ואלין למנהיג הבולט והחזק בוויילס, מה שהתבטא בשנת 1216 בכינון מועצת אברדווי, שם הסכימו שליטי ויילס ובראשם ל'ואלין על איחוד והקמת נסיכות ויילס.

שנתיים לאחר מכן, עם מותו של מלך אנגליה ג'ון, ל'ואלין חתם על הסכם ווסטר עם יורשו הנרי השלישי, הסכם שהכיר באופן רשמי בנסיכות ויילס והתנה את המשך עצמאותה בתשלום מיסים לאנגליה. במהלך 15 השנים הבאות, ל'ואלין נלחם במספר מערכות וקרבות נגד 'אצילי המארשר' מדרום ולעיתים אף נגד אנגליה, עד שבשנת 1234 נחתם הסכם שלום עם האצילים בדרום ומזרח ויילס. ההסכם חוּדש מדי שנה ויצר יציבות ושקט ברחבי הממלכה.

ל'ואלין מת ב-1240, ונקבר במנזר אברקונווי בעיירה קונווי שבצפון ויילס. בנו דוויד' אפ ל'ואלין ירש את כס הנסיכות.

ל'ואלין מזוהה עם אגדת העם הוולשית המוכרת של גלרט, על פי האגדה גלרט היה כלבו הנאמן של'ואלין הרג לאחר שחשב שהרג את בנו הפעוט. לאחר שגילה שכלבו למעשה הציל את בנו מזאב ענק, הוא קבר אותו בבד'גלרט ("קברו של גלרט") ועל פי האגדה מעולם לא חייך יותר.

## ראו גם
* נסיך ויילס, נסיכת ויילס
* ממלכת גוויניד'
* טירת דולבדארן

## קישורים חיצוניים

* קורות חיו של ל'ואלין באתר פרינסטון.
* ל'ואלין באתר BBC ויילס.
* 

קטגוריה:מלכי ויילס
קטגוריה:בית אברפראו
קטגוריה:ילידי 1173
קטגוריה:נפטרים ב-1240
IS הופ

**IS הופ** הייתה להקת היפ הופ ישראלית, אחת הראשונות שפעלו בישראל. חברי ההרכב היו ליהוד שמואלי ושי גולדנברג.

## היסטוריה
ב-1994 הקימו שמואלי וגולדנברג את הצמד "IS הופ" (קיצור של "Israeli Hip Hop") ששילב אלמנטים ישראליים לסגנון ההיפ הופ. השניים כתבו את המילים של כל שיריהם. לאחר שהפיקו שני שירים בצורה עצמאית ואף צילמו קליפ, הוחתם הצמד ב-NMC בתחילת 1995.

אלבומם היחיד של IS הופ נקרא **"באתי לא בזמן"** והופק על ידי יואב שדמה וליהוד שמואלי ויצא ב-1995. להיטי האלבום, "יש לו מסיבה", "שיר השכונה" ו"כוס תה", זכו להשמעות רבות ברדיו, אך המכירות של האלבום היו נמוכות ובשל כך הצמד הפסיק את פעילותו בתוך זמן קצר.

### המשך דרכו של גולדנברג
ב-2001 הקליט גולדנברג עבור קווי זהב 012 בהפקת משרד הפרסום מקאן – קשר בראל ג'ינגל הידוע בשם "דודי התותח". הביטוי "דודי התותח" הפך למטבע לשון ובעקבות הצלחתו הוקלט סינגל באורך מלא על ידי הליקון. מאוחר יותר זכה הג'ינגל בפרס "קקטוס הזהב" בקטגוריית "קמפיין השנה".

### המשך דרכו של שמואלי
ב-1999 הוציא שמואלי סינגל חדש בשם "IS הופ" בהשתתפות מאיה מור, אך הסינגל לא נחל הצלחה. ב-2014 הוא הפיק מוזיקה אלקטרונית ומינימל טכנו תחת שם העט אבן עזרא. ליהוד שמואלי נפטר ב-2 באפריל 2023.

## דיסקוגרפיה
* 1995: באתי לא בזמן

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:צמדי היפ הופ ישראלים
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1994
קטגוריה:להקות שהתפרקו בשנת 1995
ראש ממשלת דרום אפריקה

**ראש ממשלת דרום אפריקה** (באנגלית: **Prime Minister of South Africa**, באפריקאנס: **Premier Minister van Suid-Afrika** או **Eerste Minister van Suid-Afrika**) היה תפקידו של מי שעמד בראש ממשלת דרום אפריקה בין השנים 1910–1984.

## היסטוריה
תפקיד ראש ממשלת דרום אפריקה הונהג בשנת 1910 כאשר הוקם איחוד דרום אפריקה. עד שנת 1961 בוצע המינוי לתפקיד על ידי המושל הכללי של דרום אפריקה ולאחר מכן על ידי נשיא דרום אפריקה. למעשה, מי שהתמנה לתפקיד היה מנהיג מפלגת הרוב בפרלמנט. ראש הממשלה הראשון היה לואי בותה, לשעבר גנרל בורי במלחמת הבורים השנייה. בותה היה הדמות הפוליטית המובילה של המדינה ולמעשה ראש הרשות המבצעת, אשר סמכויותיו דומות למקבילו הבריטי.

משרת ראש הממשלה בוטלה ב-1984, כאשר בתוקף החוקה החדשה ניתנו סמכויותיו לנשיא המדינה ולמעשה מוזגו שני התפקידים יחדיו. ראש הממשלה האחרון, פיטר וילם בותה הפך להיות נשיא לאחר השינוי בחוקה.

בדרום אפריקה שלאחר האפרטהייד, קראה מפלגת החופש אינקתה, לפיצול מחדש של התפקיד, כשראש הממשלה יהיה ראש הרשות המבצעת, כדי למנוע מצב של משטר חד-מפלגתי

## ראשי הממשלה של דרום אפריקה

## ראו גם
* נשיא דרום אפריקה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
קטגוריה:דרום אפריקה: ממשל
האד-יאי

**האד-יאי** (בתאית: **หาดใหญ่**) היא העיר הרביעית בגודלה בתאילנד, שוכנת בדרום המדינה, בסמוך לגבול עם מלזיה. העיר היא הגדולה במחוז סונגלה, במטרופולין שלה מתגוררים כ-800,000  תושבים, הוא השלישי בגודלו בתאילנד, והגדול ביותר בדרום המדינה.

רבים טועים ומחשיבים את האד-יאי כבירת המחוז, אולם לא כך הדבר, בעיר סונגלה שוכנים משרדי הממשל, והאד-יאי היא מרכז העסקים. שתי הערים סמוכות אחת לשנייה ויוצרות יחד את מטרופולין האד-יאי-סונגלה. שם העיר היא גרסה מקוצרת לשמו בתאית של "פרי-הג'ק"

## היסטוריה
עד להקמת מסילת הרכבת לעיר בשנת 1922, הייתה האד-יאי כפר קטן בשם קוק סא-מט צ'ון (Khok Sa-Met Choon), והתגוררו בו ארבעה תושבים בלבד. קו הרכבת הביא לגידול באוכלוסיית הכפר, ותוך זמן קצר הפכה לעיירה קטנה.

תחנת הרכבת הייתה בתחילה כשלושה קילומטרים צפונית לעיר, אך מיקומה הועתק מספר פעמים עקב שיטפונות שפגעו במסילה.

משנת 1922 גדלה אוכלוסיית העיר בהתמדה, בשנת 1935 היה שטח העיר 4.4 קמ"ר והיא קיבלה מעמד של טמבון. במרץ 1949 הועלתה למעמד תסבאן מואנג, ובמאי 1961 הורחב תחום השיפוט שלה ל-8 קמ"ר. באפריל 1977 הורחב תחום השיפוט בשנית ל-21 קמ"ר, ובשנת 1995 למעמד תסבאן נאקון.

## ההתקוממות בדרום
כעיר מרכזית בדרום תאילנד, הפכה האד-יאי יעד מועדף לפיגועי טרור על ידי הארגון לשחרור פטני, וארגונים קיצוניים דומים.

ב-3 באפריל 2005 התרחשו בעיר שני פיגועים: האחד בהיפרמרקט מקומי של רשת קרפור, והשני בשדה התעופה המקומי. בפיגועים נהרגו שניים ונפצעו עשרות.

ב-16 בספטמבר 2006 התרחשו בעיר שישה פיגועים בו זמנית, בסה"כ נהרגו ארבעה ונפצעו יותר משבעים.

ב-31 במרץ 2012 התפוצצה מכונית תופת בבית מלון בעיר, בפיגוע נהרגו חמישה ונפצעו מאות.

## תחבורה
תחנת הרכבת של העיר, היא תחנה בינלאומית המשמשת את חברת הרכבות הלאומית של תאילנד (SRT), ואת חברת הרכבות המלזית (KTMB). במקביל למסילת הרכבת עוברים הכבישים AH2 ו-AH18, המשתייכים לרשת הכבישים האסייתים.

התחנה המרכזית של האד-יאי, היא מרכז התחבורה הגדול בדרום תאילנד, קווי אוטובוסים יוצאים ממנה למרבית היישובים באזור, וליעדים רחוקים כבנגקוק ונאקון ראטצ'אסימה. מהתחנה יוצאים גם מיניבוסים המתמקדים ביעדים התיירותיים. כלי תחבורה נפוץ נוסף הוא הטוק טוק, מונית בעלת שלושה גלגלים.

נמל התעופה הבינלאומי של העיר מרוחק כתשעה קילומטרים דרומית-מערבית למרכז העיר, ומשרת יעדים פנימיים ובינלאומיים כקואלה לומפור וסינגפור. בתקופת החג' טסים מוסלמים רבים דרך שדה התעופה למכה. השדה מדורג במקום החמישי בעומסו במדינה, בשנת 2011 עברו בו 1,869,113 נוסעים.

## דמוגרפיה
בעיר קיים ריכוז בולט של מאלאים-מוסלמים ושל סינים. העיר היא הרביעית בגודלה במדינה, אחרי בנגקוק, נונטבורי ופאק קרט.

## חינוך
בעיר שוכנת האוניברסיטה הציבורית **אוניברסיטת נסיך סונגלה**, האוניברסיטה הגדולה והוותיקה בדרום תאילנד, הקמפוס שוכן במרכז העיר. 

בעיר שוכנים גם הקמפוסים של באוניברסיטאות הפרטיות: אוניברסיטת האדיאי, ואוניברסיטת ראמחאמהאנג.

## אקלים
כבשאר המדינה, שורר בעיר אקלים טרופי, אקלים חם ולח בעל שתי עונות: העונה הרטובה נמשכת בין החודשים מאי עד דצמבר ומשופעת בגשמי מונסון, העונה היבשה נמשכת מינואר עד אפריל.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תאילנד: ערים
עממיות

**עממיוֹת** היא סדרת טלוויזיה ישראלית מסוגת קומדיית מצבים בבימויו של נאור ציון, ששודרה בתחילת שנת 2014, בערוץ 2 על ידי הזכיינית רשת.

## עלילה
ארבע חברות טובות מהפריפריה מנסות להשתלב בבוהמה של העיר הגדולה, תל אביב, תוך שהן מנסות להשיל מעליהן את הרושם ה"עממי" ומשתדלות לשדר מעמד גבוה. במקביל הן מחפשות אהבה ללא כוונה להתפשר. חלקן שינו את שמן על מנת לשוות לעצמן תדמית תל אביבית.

שלוש מן החברות – שונטל/שני (נטע גרטי), רונית (רותם זיסמן כהן), סילבי/סלבית (אניה בוקשטיין) עובדות ב"מישר", חברה בשוק ההון. החברה הנוספת היא חלי/חן (מלי לוי) הנשואה לאיש עסקים מצליח.

הסדרה נכתבה בהשראת הפרק "הפרחה הסמויה" ב"החברים של נאור", הסדרה הקודמת של נאור ציון. בפרק זה, בעונה השלישית של הסדרה, הופיעו ענת מגן-שבו כשונטל סוויסה, יוצאת פריפריה המסווה את היותה "פרחה", רותם זיסמן-כהן ואניה בוקשטיין בתור אותה דמות.

## ביקורת
יעל בן יפת, מנכל"ית התנועה החברתית הקשת הדמוקרטית המזרחית כתבה מכתב תלונה לרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו על כך שהסדרה היא בעלת היבטים גזעניים ומיזוגניים, מאחר שהיא רואה בתוכנית ביטוי לשנאת נשים ושנאת מזרחים.
## דמויות
### העממיות
* **שונטל סוויסה/שני סווינגר **(נטע גרטי): אחת מבנות החבורה הנוהגת להנהיג, מנסה להשתדל להחביא את העממית שבה. בעלת מזג חם ומהירה לכעוס.
* **רונית יעקב **(רותם זיסמן-כהן): שקטה, מחפשת גבר עממי. היחידה מהחבורה שלא שינתה את שמה.
* **סילבי כנאפו/סלבית כנף **(אניה בוקשטיין): החכמה מבין הבנות, מנהיגה את חברותיה להיפטר מהעממיות שבהן. מתקנת ללא הרף את טעויות הלשון של האחרות.
* **חלי אברג'יל/חן אבן גיל **(מלי לוי): גם היא מחבורת העממיות וכיום היא אישה מצליחה. בת זוגו של בן.

### דמויות משנה
* **בן זיידמן **(גיא לואל): איש עסקים מצליח, בן זוגה של חלי, גרוש עם שני ילדים.
***רננה דוידוביץ** (יערה פלציג): עובדת בכירה בחברת מישר ממוצא אשכנזי, האויבת הגדולה ביותר של שני.
***יון זיידמן** (טוני ברמן): הבן של בן זיידמן, אח של שי-לי. לא סובל את חלי.
***שי-לי זיידמן** (הילה גאון): הבת של בן זיידמן, אחות של יון. לא סובלת את חלי.
* **שמחה אפל **(שמואל אדלמן): מנכ״ל חברת מישר והבוס של העממיות.
* **מירון** (זהר ליבה): האקס של סילבי, גאולוג ימי.
* **ספי רוזנברג** (ליאור דובדבני): עובד של חברת מישר.
* **דורותי אפל** (יעל עמית): אשתו של מר אפל.

### דמויות אורח
***מתן סמתנוב** (שי גבסו): מעריץ גדול של שלמה ארצי שהיה במערכת יחסים עם שונטל אך הם נפרדו לאחר זמן קצר.
* **קובי פרץ** (בתפקיד עצמו): חבר של שני בפרקים 3 ו-4, זמר מזרחי.
* **עומרי כספי** (בתפקיד עצמו): חבר של סילבי בפרק 8, שחקן כדורסל בליגת ה-NBA.
* **מר המבורגר** (רון שחר): אקס של שני מספיישל "השנים הראשונות" בסדרה "החברים של נאור", עוזב את שני לאחר שהאקסית שלו חזרה באופן לא צפוי מטיול בדרום אמריקה, חוזר במפתיע בפרק 10.
* **מני סוויסה** (אריק משעלי): אח של שני, הופיע בפרקים 5 ו-12, בעל חברת כרכרות מצליחה בניו יורק, מקושר מאוד, אוהב לזרוק שמות, גוזמן.
* **מריאן ווזניאקי** (שירן סנדל): מחקה את הטניסאית הדנית שמשחקת ב-US Open ונהיית חברה של מני בלי שהוא ידע שזאת לא מריאן, הופיעה בפרק 12.

## קישורים חיצוניים
* 

* 
* 
* 
* נועה ריינה ומאי מורד, קולעת, מצחיקה וחצופה. ביקורת באתר פרוגי, 29 בינואר 2014
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רשת: תוכניות וסדרות
קטגוריה:ערוץ 2: תוכניות וסדרות
קטגוריה:קומדיות מצבים ישראליות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2014
קטגוריה:סדרות ספין-אוף ישראליות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:סדרות קומדיה ישראליות
ברניקי סירה

**ברניקי** נקראה גם **ברניקי סירה** (נולדה בין השנים 280-285 לפנה"ס - 246 לפנה"ס), הייתה נסיכה מבית תלמי ואשתו של המלך הסלאוקי אנטיוכוס השני.
## ביוגרפיה
ברניקי הייתה בתו של תלמי השני פילדלפוס ואשתו הראשונה ארסינואי הראשונה שהייתה בתו של ליסימכוס מלך תראקיה.

הנישואים בין ברניקי לאנטיוכוס נערכו בשנת 252 לפנה"ס בעקבות הסכם השלום שנחתם בינו לבין תלמי השני שסיים את המלחמה הסורית השנייה. על פי הסכם זה, התגרש אנטיוכוס מאשתו לאודיקה הראשונה כשהוא מעביר את זכות הירושה לילדיה העתידיים של ברניקי. לאודיקה קבלה נחלות מאנטיוכוס השני ופרשה לאסיה הקטנה. תלמי השני ליווה אישית את ברניקי לפלוסיום, לאחר מכן לוותה לגבול המצרי על ידי השר אפולוניוס ומשם נסעה לצידון שם התקבלה על ידי אנטיוכוס.

לאחר שתלמי השני מת בינואר 246 לפנה"ס, עזב אנטיוכוס השני את משפחתו השנייה באנטיוכיה וחזר ללאודיקה שגרה באפסוס. הוא גם קבע שבנו הראשון מלאודיקה יהיה יורשו החוקי. ביולי 246 לפנה"ס, בהיותו באחוזה של אשתו הראשונה לאודיקה מת אנטיוכוס בנסיבות במסתוריות. הועלו חשדות שמותו היה כתוצאה מהרעלה שבוצעה על ידי לאודיקה כנקמה על גירושיה. לאחר מותו דרשה ברניקי שבנה אנטיוכוס יירש את אביו ולאודיקה הכריזה על בנה סלאוקוס השני, למלך על אסיה הקטנה, ושכנעה את אנשי החצר באנטיוכיה להרוג את ברניקי ואת בנה הקטן, ולהכתיר את בנה סלאוקוס השני כמלך. מעשה זה הביא לפרוץ המלחמה הסורית השלישית. כוח צבאי נשלח מקפריסין לסייע לברניקי אבל הוא לא הצליח למנוע את רציחתה.

אחיה של ברניקי, תלמי השלישי שירש את אביו, פלש בשנת 246 לפנה"ס לסוריה במסע נקמה על רצח אחותו. בהמשך מסע המלחמה הוא הרג את לאודיקה.

## קישורים חיצוניים
*Berenice Phernephorus באתר livius.
*Ptolemy III Euergetes, The Third King of Egypt's Ptolemaic Dynasty באתר touregypt.
*Berenice Phernophorus באתר PTOLEMAIC DYNASTY

## הערות שוליים

קטגוריה:בית תלמי
קטגוריה:בית סלאוקוס
קטגוריה:נסיכות בעת העתיקה
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-3 לפנה"ס
בודי מילר

**סמואל בודי מילר** (באנגלית: **Samuel Bode Miller**; נולד ב-12 באוקטובר 1977) הוא גולש אלפיני אמריקאי, אלוף אולימפי, אלוף עולם, ופעמיים זכה בגביע העולם הכללי (2005 ו-2008) ובסך הכל זכה ב-33 תחרויות בגביע העולמי (7 בכל הזמנים). הוא הגולש האמריקאי הגבר המצליח ביותר בכל הזמנים. הוא אחד מחמישה גולשים בהיסטוריה שזכו בכל חמש התחרויות הגביע בעולמי.

מילר ידוע במזגו הסוער. ברעיון שנערך בינואר 2006 לתוכנית הטלוויזיה *"[[60 דקות]]"* הוא הודה שפעמים רבות במהלך התחרויות הוא גלש במצב של שכרות.

## ביוגרפיה
מילר נולד באיסטון שבניו המפשייר וגדל בקהילה קטנה סמוכה למקום הולדתו בפרנקוניה. בילדותו התגורר עם הוריו ושלושת אחיו בבקתה השוכנת ביער ללא חשמל, צנרת מים או טלפון.

## חייו האישיים
מילר נשוי לשחקנית כדורעף חופים ודוגמנית מורגן בק ואב לבת ובן משתי נשים אחרות.

## דירוג עונה בגביע העולם

## קישורים חיצוניים

* בודי מילר באתר הפדרציה הבינלאומית לסקי 
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי ניו המפשייר
קטגוריה:גולשי סקי אמריקאים
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:גולשי סקי אלפיני באולימפיאדת נאגנו (1998)
קטגוריה:גולשי סקי אלפיני באולימפיאדת סולט לייק סיטי (2002)
קטגוריה:גולשי סקי אלפיני באולימפיאדת טורינו (2006)
קטגוריה:גולשי סקי אלפיני באולימפיאדת ונקובר (2010)
קטגוריה:גולשי סקי אלפיני באולימפיאדת סוצ'י (2014)
קטגוריה:אלופים אולימפיים אמריקאים: גלישת סקי
קטגוריה:זוכי מדליית כסף אולימפית אמריקאים: גלישת סקי
קטגוריה:זוכי מדליית ארד אולימפית אמריקאים: גלישת סקי
קטגוריה:ניו המפשייר: ספורטאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1977
לואלין

**לואלין** או **ל'ואלין** (Llywelyn; נהגה ל'יוּאֶלִין) הוא שם ושם משפחה נפוץ בעל זהות ולשית.

קטגוריה:שמות משפחה ולשיים
קטגוריה:שמות פרטיים
גאורגי בבקין

שמאל|ממוזער|180px|גאורגי בבקין
**גאורגי בבקין** (ברוסית: **Георгий Николаевич Бабакин**; 31 באוקטובר 1914 – 3 באוגוסט 1971) היה מתכנן גשושיות סובייטיות. על פעילותו בתחום זה הוענקו לו עיטור לנין, עיטור הדגל האדום, תואר גיבור העמל הסוציאליסטי ופרס לנין.
## ביוגרפיה
גאורגי בבקין נולד במוסקבה. בשנת 1917 נהרג אביו בקרבות מלחמת העולם הראשונה ובשנת 1920 התחתנה אימו שנית. בשנת 1929 גאורגי בבקין לאחר סיום שבע שנות לימוד בבית הספר עזב את בית הספר. הוא למד בקורסים לטכנאי רדיו ובשנת 1930 החל לעבוד במערכת הטלפונים במוסקבה. בשנת 1936 הוא גויס לצבא האדום אך כבר לאחר חצי שנה שוחרר עקב מחלת לב. בשנת 1937 בבקין עבר בחינות בגדות והתקבל ללימודי הנדסת תקשורת.

במקביל ללימודים בבקין התחיל לעבוד במכון לחקר מערכות תקשורת. לאור קישוריו והידע הוא התחיל להתקדם בתחום מקצועי למרות העדר תעודה פורמלית ובשנת 1949 קודם לתפקיד מתכנן ראשי. באותה שנה בבקין עבר לעבוד בתחום הביטחוני בעיקר התחום אלקטרוניקה צבאית וטילים מונחים. בשנת 1951 בבקין עבר למשרד תכנון לאבוצ'קין. את לימודי הנדסה ודיפלומה בבקין קיבל רק בשנת 1957. בשנת 1960, לאחר פטירת סמיון לאבוצ'קין משרד התכנון שלו סופח למשרד שבראשו עמד ולדימיר צ'לומיי. בלחץ של סרגיי קורוליוב בשנת 1965 המשרד הפך להיות עצמאי ורוכזו בו פעולות תכנון של גשושיות סובייטיות.

במהלך שנות ה-60 במשרד שבבקין עמד בראשו תוכננו גשושיות של תוכנית לונה שביצעו נחיתה רכה על הירח והעבירו למרכז הבקרה מידע מדעי רב וגם החזירו לכדור הארץ דגימות של קרקעית הירח. בשנת 1967 גשושיות של בבקין הגיעו לנוגה במסגרת תוכנית ונרה. בשנת 1970 הגשושית ביצע לראשונה נחיתה רכה על קרקעית נוגה והעבירה צילומי השטח. בשנת 1970 הגשושית נחתה על הירח וממנה ירד רכב חלל שהעביר צילומי קרקעית הירח ממקומות שונות תוך נסיעה לאורך של כמה עשרות ק"מ. פעילות רכב חלל נמשכה מספר חודשים במהלכם הועבר למרכז הבקרה מידע רב.

במאי 1971 גשושיות מתכנון של בבקין נשלחו למאדים. הם הגיעו ליעד כבר לאחר פטירת המתכנן.

על פעילות לתכנון גשושיות בבקין קיבל מספר עיטורים, פרס לנין ונבחר לחבר בהתכתבות באקדמיה הסובייטית למדעים. לזכרו נקראו מכתשים בירח ובמאדים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מדענים סובייטים
קטגוריה:מהנדסים סובייטים
קטגוריה:תוכנית החלל הסובייטית
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:מעוטרי גיבור העמל הסוציאליסטי
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:זוכי פרס לנין
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין נובודוויצ'יה
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1914
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1971
יעילות קלדור-היקס

**יעילות קלדור-היקס** או **קריטריון קלדור-היקס** (Kaldor–Hicks efficiency, בראשי תיבות: KH) הוא מדד ליעילות כלכלית. קרוי על שמם של הכלכלנים הבריטים ניקולאס קלדור וג'ון היקס. 

מצב הוא יעיל KH אם הרווחה המצרפית של אוסף המשתתפים היא מרבית. כלומר, אין  בסמוך למצב שלנו מצב אחר. ובמצב האחר הזה, סך כל "ההנאה" של המשתתפים גדולה יותר מהמצב שלנו. 

בניגוד ליעילות KH, יעילות פארטו אוסרת על פגיעה ברווחתו של משתתף, גם אם פגיעה זו תגדיל את הרווחה המצרפית. ביעילות פארטו קיים קושי לקבל הכרעה על בסיס העדפות של פרטים רבים, מחסור בידע וקשיי מדידה. לעומת זאת, ביעילות קלדור-היקס יש ויתור על אלמנט הסכמה של האחר. עם זאת, הקושי ביעילות KH הוא בכך שאין הגנה על חירויות הפרט.

## ראו גם
* ניתוח עלות-תועלת
* תועלתנות

## לקריאה נוספת
* Hicks, John (1939). "The Foundations of Welfare Economics". Economic Journal (The Economic Journal, Vol. 49, No. 196) 49 (196): 696–712. doi:10.2307/2225023. JSTOR 2225023
* Kaldor, Nicholas (1939). "Welfare Propositions in Economics and Interpersonal Comparisons of Utility". Economic Journal (The Economic Journal, Vol. 49, No. 195) 49 (195): 549–552. doi:10.2307/2224835. JSTOR 2224835

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תורת המשחקים
קטגוריה:מיקרו-כלכלה
מר-גמיש

**מר גמיש** הוא צעצוע לילדים העשוי מבלון שבתוכו קורנפלור או מים.

## מבנה
המר גמיש עשוי משני חלקים עיקריים-מעטפת ומלוי. המעטפת עשויה מחומר עמיד וגמיש כגון בלון, פיסת בד או שקית ניילון עבה. המילוי עשוי מחומר קל לעיצוב כגון קמח או מים. מכיוון שהמר גמיש משמש לרוב כמשחק ילדים הוא לרוב מקושט כך שידמה לפרצוף אנושי על ידי ציור של רגשון (סמיילי) וציצית שיער מזויפת. 

## שימושים נפוצים
המר גמיש משמש בעיקר כצעצוע לילדים ומכר בהיקף רחב בחנויות צעצועים בכל רחבי העולם. כמו כן, בתחום המשחק הוא זוכה לפופולריות רבה בשל היכולת ליצור אותו בבית בפשטות יחסית.

המר גמיש משמש גם לבעיות דחק, עצבנות ומתח נפשי במטרה לשפר את תפקודם הקוגניטיבי והנפשי של המטופלים. המר גמיש מנוסה כעת לצורך טיפול בהתמכרות בשל היכולת של עמידה בלחצים פיזיים גדולים שמאפשר למטופל לפרוק את כעסו ותסכולו על אובייקט זול שלא יהרס בקלות.

## קישורים חיצוניים

* הוראות הכנה למר גמיש 

קטגוריה:צעצועים
קטגוריה:צעצועי פידג'ט
דושאן מאטוביץ'

**דושאן מאטוביץ**' (בסרבית: **Душaн Maтoвић**; נולד ב-8 ביולי 1983 בבלגרד) הוא כדורגלן עבר סרבי-ישראלי, ששיחק בעמדת המגן השמאלי, וכיום עוזר מאמן בהפועל תל אביב.

## קריירה
מאטוביץ' החל את דרכו בקבוצה קטנה בסרביה, ולאחר מכן עבר לשחק בסלובקיה ובליטא. בקיץ 2011 הגיע לישראל וחתם בעירוני קריית שמונה, עמה זכה באליפות הראשונה בתולדות המועדון. עונה לאחר מכן העפיל עמה לגמר גביע המדינה הראשון בתולדות המועדון, אך קבוצתו נכנעה להפועל רמת גן בדו-קרב בעיטות עונשין. ב-30 בינואר 2014 חתם בבית"ר ירושלים. ב-15 בינואר 2015 כבש מאטוביץ' את שער הבכורה שלו במועדון, במשחק מול הפועל אשקלון במסגרת סיבוב ח' של גביע המדינה, שהסתיים בתיקו 3-3. ב-17 ביוני 2015 סיכם מאטוביץ' על הארכת חוזהו בבית"ר ירושלים בעונה אחת עם אופציה לעונה נוספת. ב-19 בדצמבר, כבש מאטוביץ' שער הליגה הראשון שלו במדי בית"ר ירושלים, בניצחון 0–1 על מכבי נתניה.

ב-15 ביוני 2016 מאטוביץ' חתם בהפועל כפר סבא לעונה אחת. בתום עונה זו האריך את חוזהו בקבוצה לעונה נוספת.

בקיץ  מאטוביץ' עזב את ישראל אחרי 7 שנים וחתם במינסק מליגת העל הבלארוסית. בינואר 2019 חזר לאחר 13 שנה לסרביה וחתם בווזדובאץ'. ב-19 בדצמבר 2019 חזר לאחר לישראל וחתם בבני לוד מהליגה הלאומית. בקיץ 2020 חתם בסקציה נס ציונה.

ב-4 ביוני 2021 הודיעה מאטוביץ' על פרישה מכדורגל.

בחודש ינואר 2024, קיבל מאטוביץ' אזרחות ישראלית.ב-2 ביולי 2024 חזר להפועל תל אביב בתור עוזר מאמן.

## תארים
;עירוני קריית שמונה
*אליפות: 2011/2012
*גביע הטוטו: 2011/2012
כעוזר מאמן
;הפועל תל אביב
* גביע הטוטו (ליגה לאומית): 2024/2025

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים סרבים
קטגוריה:מגני כדורגל סרבים
קטגוריה:בלגרד: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני פודברזובה
קטגוריה:כדורגלני אינטר ברטיסלאבה
קטגוריה:כדורגלני אקרנאס
קטגוריה:כדורגלני עירוני קריית שמונה
קטגוריה:כדורגלני בית"ר ירושלים
קטגוריה:כדורגלני הפועל כפר סבא
קטגוריה:כדורגלני הפועל בני לוד
קטגוריה:כדורגלני סקציה נס ציונה
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים סרבים בישראל
קטגוריה:ספורטאים סרבים בבלארוס
קטגוריה:סרבים שנולדו ב-1983
רגעים (אלבום של אריק איינשטיין ופיטר רוט)

**רגעים** הוא אלבום האולפן ה-35 של הזמר אריק איינשטיין, בשיתוף פעולה עם פיטר רוט, שיצא בשנת 2006.
## הפקה
פיטר רוט, ששיתוף הפעולה שלו עם איינשטיין החל ב-2002 כשניגן גיטרות באלבומו "שמש רטובה", הלחין כמחצית משירי האלבום, עיבד אותם יחד עם אלדד גואטה והפיק מוזיקלית. עוד נכללים באלבום לחניהם של מאור כהן, יהלי סובול, מאיר ישראל ושמוליק צ'יזיק, ששירו "אף אחד לא מזיל דמעה" זכה לגרסת כיסוי מפיו של איינשטיין. למילות השירים שבאלבום אחראים דן תורן, כהן, סובול, ישראל, צ'יזיק, יענקל'ה רוטבליט ואיינשטיין עצמו.

הביקורות לאלבום היו מעורבות.

השירים "טיול רגלי" ו"משהו טוב" יצאו כסינגלים עוד בשנת 2005. בשנה שבה יצא האלבום תועד איינשטיין מבצע באולפן ערוץ הספורט את השיר "אחד עשר מטר", כשאותו מלווים נגני האלבום, דבר שהוא מיעט לעשות באותה התקופה. השיר "אולי את לא יודעת" מתוך האלבום חודש על ידי איינשטיין ב-2011, הפעם כדואט בינו לבין כותב השיר, מאיר ישראל. גרסת הדואט הופיעה באלבומו של ישראל, "יש ימים".

במרץ 2016, כ-10 שנים לאחר צאתו לאור, הגיע האלבום למעמד אלבום זהב. לכבוד האירוע, יצא בהוצאה מחודשת בחברת "פונוקול". ההוצאה המחודשת כוללת רימסטר (מאת פיני שפטר) וקטע בונוס: "משהו מן המלחמה" (שיר שאיינשטיין ורוט הקליטו במקור עבור פרויקט "עוד מעט נהפוך לשיר" של גלי צה"ל).

## רצועות האלבום

## משתתפים
* אריק איינשטיין: שירה
* פיטר רוט: הפקה מוזיקלית, גיטרות, בס, כלי הקשה, קלידים, עיבוד מוזיקלי וקולות
* אלדד גואטה: פסנתר עיבודים וקלידים
* רן שמעוני: תופים
* עמית יצחק: גיטרה סלייד (בשיר פרידה קצרה)
* יהלי סובול: גיטרה אקוסטית (בשיר פרידה קצרה)
* יהודה דרי: עיצוב עטיפה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי אריק איינשטיין
קטגוריה:אלבומי חברת התו השמיני
קטגוריה:אלבומי חברת פונוקול
קטגוריה:אלבומי זהב בישראל
קטגוריה:אלבומים בעברית
Novembers Doom

**Novembers Doom** (בעברית: "אבדון נובמבר", תעתיק: "נובמברס דום") היא להקת דת'-דום מטאל משיקגו, אילינוי שבארצות הברית. הלהקה חתומה כעת בחברת Prophecy Productions. יחד עם Evoken ו-Rigor Sardonicous, היא אחת מלהקות הדת'-דום האמריקאיות המוקדמות שעדיין פעילות היום.

Novembers Doom הוקמה ב-1989 בתור להקת דת' ות'ראש מטאל תחת השם Laceration. בהדרגה, הלהקה החלה לשנות את הצליל שלה לכיוון סגנון כבד ואיטי יותר, ובשלב זה אומץ השם Novembers Doom מכיוון שחברי הלהקה הרגישו שהוא מתאים יותר לכיוון הנוכחי שלהם.

ב-1 בנובמבר 2017, נער במוסקבה, אנדריי אמיליאניקוב בן ה-18, ששיחק על פי הדיווחים במשחק "הלווייתן הכחול", רצח את המורה שלו, ולאחר מכן את עצמו עם מסור חשמלי, אבל לא לפני שפרסם תמונות של המורה המת יחד עם שיר של הלהקה Novembers Doom. חברי הלהקה פרסמו הצהרה המגנה את מעשיו של אמיליאניקוב, וביקשו מהמעריצים: .

## חברי הלהקה
* פול קהר (Paul Kuhr) - שירה (1992-היום)
* לארי רוברטס - גיטרה, שירה (1999-היום)
* ויטו מרצ'יז - גיטרה (2003-היום)
* מייק פלדמן - בס (2009-היום)
* גארי נייפלס - תופים (2011-היום)

### חברים לשעבר
* רון הולצנר - בס
* דייוויד סוויני - באס
* אמט הול - תופים
* ג'ים דובלסקי - תופים
* ג'ים ברסנהאן - גיטרה
* ג'רי קוזיאל - גיטרה (?-1995)
* מייק לגרוס - גיטרה ובס (2003-2004)
* אד "שרדי" בתישו - קלידים
* סטיב ניקולסון - באס וגיטרה (1989-1995)
* בריאן ויטד - באס (1995-1997)
* ג'ט הרננדס - תופים (1995)
* ג'ייסון ארמליוס - גיטרה (1995-1997)
* קאתי ג'ו היינה - זמרת (1995-1999)
* מרי ביליץ' (Mary M. Bielich) - באס (1997-2002)
* אריק ויין ברנלי - גיטרה (1997-2003)
* סשה הורן - תופים (1999, 2008-2011)
* אריק קיקה - (גיטרה 1999)
* ג'ו נונז - תופים (2000-2008)
* כריס ויסקו - באס (2007-2009)

## דיסקוגרפיה

## קישורים חיצוניים

* 

* NovembersDoom1989 - דף הפייסבוק הרשמי של הלהקה

## הערות שוליים

קטגוריה:להקות דום מטאל
קטגוריה:להקות דת' מטאל
קטגוריה:להקות מטאל גותי
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1989
עסיס

[שמאל|ממוזער|250px|מפעל עסיס ברמת גן ב-[1957]]
ממוזער|250px|מבחר ממוצרי עסיס, 1964
ממוזער|בית חרושת למיצים וריבות "עסיס", 1946. צלם יעקב רוזנר
[שמאל|ממוזער|250px|[מגדלי התאומים (רמת גן)|מגדלי התאומים ברחוב ז'בוטינסקי ברמת גן הוקמו במקום בו שכן מפעל עסיס]]
**עסיס** הייתה חברה ישראלית לייצור מיצים, תרכיזים ושימורים, שנוסדה בשנת 1930. בשנת 1988 נמכרה לאסם השקעות, אשר ממשיכה למכור מוצרים תחת המותג "עסיס".

## היסטוריה
המפעל נוסד על פי רעיון של הכימאי מאיר פייבל שפירא, שביקש לשווק תרכיז של מיץ טבעי שישווק באירופה במקום מיצים מלאכותיים. הוא חבר למנהל חברת שמן להקים מעבדה לפיתוח מוצר בחיפה. התרכיז שווק באופן נסיוני וזכה להצלחה והוחלט להקים מפעל ולצורך כך הוקמה חברה, כשאל השותפים חבר ד"ר נגלר. אבן הפינה למפעל ברמת גן הונחה ב-17 בנובמבר 1929 והמפעל החל לפעול ב-7 בינואר 1930 והכין בקבוקי תרכיז תפוזים ולימון. מקליפות הפירות הכינו במפעל שמנים לתמרוקים וסבון.

לאחר שהחברה נקלעה לקשיים, נרכש המפעל במאי 1939 על ידי האחים בז'רנו (בהם שמעון בז'רנו) ומרדכי רומנו והחלה בניית בניין מחסנים גדול. המפעל גדל מאוד ומהעסקת כ-40 עובדים עלה להעסקת כ-500 עובדים. בנוסף לייצור מיצים ותרכיזים יוצרו במפעל ריבות ושימורי פרי וירק.

בשנות ה-60 ייצאה עסיס ל-35 מדינות והגיעה להסכמי ידע עם מפעלים במספר מדינות, על פיהם יוצרה ואף שווקה התוצרת תחת השם עסיס.

בשנות ה-70 הוקם מפעל חדש בנתניה והמפעל הישן נסגר, למרות מחאות העובדים שנעלו את מנהלי עסיס במפעל למשך 31 שעות. בבעלות עסיס היו גם חברות הבת "מן" לשימורי דגים ו"ארדי" לאבקות ופודינג.

באמצע שנות ה-70 נתקל המפעל בקשיים, צבר הפסדים והכניס כשותף את החברה לישראל ב' של אהרן רובינשטיין. ב-1988 רכשה חברת אסם את פעילות החברה. בשנת 1998 הקימה אסם עם קיבוץ בית השיטה מיזם משותף שאיחד את פעילות עסיס עם פעילות המפעל של קיבוץ בית השיטה. רוב קווי הייצור של עסיס הועברו למפעל בבית השיטה שהבעלות בו התחלקה בין אסם והקיבוץ. המפעל של עסיס בנתניה נסגר ובשנת 2001 נמכר המתחם בנתניה לחברת גנדן, שהקימה במקום פאואר סנטר. בשנת 2004 רכשה אסם את חלקה של בית השיטה במפעל והיא עברה לבעלות מלאה של אסם.

ב-1989 רכשה קבוצת משקיעים פרטיים (בהם קבוצת מנחמוב, אהרונוב ובביוף) את המגרש ברמת גן בו שכן המפעל, תמורת סכום של כ-6 מיליון דולר, והקימה עליו את מגדלי התאומים אשר נחנכו בשנת 1994.

נכון לשנת 2014 אסם ממשיכה לשווק תרכיזים וסירופים תחת המותג עסיס.
אחד המותגים הידועים של החברה הוא "ויטמינצ'יק"-מותג לתרכיזי מיצים ממותקים.

## אזכורים בתרבות הישראלית
בשנת 1966 שרה להקת פיקוד המרכז את השיר "טנגו תורנות" (מילים: יוסי גמזו) המתאר את ההווי בתורנות. השיר פותח בשורה: "תורנות בבסיס, בקבוקים של עסיס".

## ראו גם
* אסם השקעות

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תעשיית מזון בישראל
קטגוריה:אסם
קטגוריה:החברה הכלכלית לארץ ישראל
שממל

**שְמֶמֶל** היא להקת אוונגרד ישראלית, המשלבת סגנונות מוזיקליים שונים לרבות קברט, ג'אז, רוק, פופ, גרוב, סקא, פולק ומוזיקה חסידית - או כפי שסולן הלהקה, דרור ויידמן, הגדיר זאת, "פאנק יהודי במזרח התיכון".

## היסטוריה
הלהקה הוקמה רשמית בשנת 2007, לאחר מספר שנות פעילות באתרי יצירה כגון יוטיוב ו"במה חדשה", לשם הועלו חומריה הראשונים וטיוטות של שירייה העתידיים (טיוטה לשיר מלחמה/נסלי, שיר המחק, סופרמן, גלגלצ ועוד). במהלך הופעותיה משלבת הלהקה שירים מקוריים, חלקם סאטירים ואף פוליטיים, יחד עם מערכונים קצרים והומוריסטים.

בעשור השני של המאה ה-21 התפרסמה הלהקה בקרב הקהל הרחב בזכות מספר שירים חדשים אשר ליוו מהלכים חברתיים ופוליטיים מדוברים, כגון: "אל תגעו לנו בערק" (המתייחס להעלאה של מחירי המשקה במשק), "שיר אהבה חברתי" (שנכתב ובוצע בתקופת מחאת האוהלים בשנת 2012) וקאבר בשם "Talking about an arab revolution" (שמביע תמיכה במחאות האביב הערבי). שירים אלו התפרסמו בתפוצה רחבה, בין השאר בעקבות הקשרם האקטואלי-חברתי ושיתופי פעולה עם אמנים מוכרים בביצועם.

ב-24 ביוני 2014 שחררה הלהקה את גרסת האודיו של שירה החדש "ישבני". מספר ימים לאחר מכן פרסמה הלהקה את הקליפ המלא לשיר זה, המבוסס על טכניקת הצילום וואן-שוט.

ב-8 בספטמבר 2014 שחררה שממל קליפ נוסף בשם "ברלין", אשר מבקר את המצב הכלכלי ובעיית הדירות בארץ ומציין כי במצב כזה המעבר לחו"ל מפתה ואף הגיוני. הקליפ נכתב זמן רב לפני מבצע צוק איתן, אך יציאתו נדחתה בשל האירועים המדיניים והביטחוניים בארץ. הקליפ עורר דיון ציבורי והתבלט במיוחד על רקע מחאת המילקי.

בשנת 2014 הם הוצאיו אלבום חדש בהפקה של מרקיסיו.

## אלבומי הלהקה
* EP הליום להמונים (פברואר 2008)
* EP מעשה בלביבות (דצמבר 2008)
* הליום להמונים (2011)
* 2011–2014 (2014)

## חברי הלהקה
* דרור ויידמן – שירה וסקסופון
* יניב רווה – גיטרה, יוקולילי ושירה
* שם חממי – גיטרה, בנג'ו ושירה
* אייל רווה – גיטרה באס
* יוגב גבאי – תופים
* אורי טבצ'ניק – סקסופון, בריטון ושירה
* ברק הנר – חצוצרה
* גל דהן - סקסופון וקלרינט
* מעיין מילוא – טרומבון ושירה
* מיכאל שוורץ, לשעבר - קלידים
זאת בנוסף לשלוש דמויות פיקטיביות המשמשות לקטעי הנונסנס והסאטירה של הלהקה: בלה ברטוק - ברווזת יד, חזירסקי חזירוביץ' - חזיר יד ותרצה שחורציאניטיס - תרנגולת גומי.

מלבד כלי הנגינה המוצהרים של חברי הלהקה, חלק מחבריה יודעים לנגן גם על כלים נוספים (בין השאר חליל וסקסופון).

למרות מספרם הרב של חבריי הלהקה, מרבית הופעותיה כוללות הרכב קבוע של 10 חברי להקה, אליו מצטרפים אמנים אורחים משתנים. בין האורחים שהופיעו עם הלהקה נמנים: דודו זר, גורי אלפי, לירון לב, תמר אייזנמן, קובי אוז, אפרים שמיר, תומש ואבי גרייניק.

## קישורים חיצוניים
* 

*  
* 
*  
* יובל אראל, השקת אלבום שני, שממל להמונים, 17 בדצמבר 2014

## הערות שוליים

קטגוריה:להקות רוק ישראליות
קטגוריה:להקות פאנק (Funk) ישראליות
קטגוריה:הרכבי ג'אז ישראלים
קטגוריה:להקות חסידיות ישראליות
קטגוריה:להקות פולק ישראליות
קטגוריה:להקות פופ ישראליות
ניילס אלדריג'

**ניילס אלדריג**' (באנגלית: **Niles Eldredge**; נולד ב-25 באוגוסט 1943) הוא ביולוג ופלאונטולוג אמריקאי. הוא וסטיבן ג'יי גולד הם מנסחיה העיקריים של תאוריית "שיווי המשקל המקוטע" של האבולוציה.

## השכלה
אלדריג' למד לטינית באוניברסיטת קולומביה. לפני השלמת התואר עבר ללימודי אנתרופולוגיה תחת הדרכתו של נורמן ניואל . בתקופה זו החל לעבוד במוזיאון האמריקאי לתולדות הטבע.

אלדריג' סיים בהצטיינות את לימודיו ובעודו עובד במוזיאון נרשם ללימודי דוקטורט. הוא השלים את לימודיו לתואר ב-1969.

## [[פלאונטולוגיה]]
בשנת 1969 החל אלדריג' לעבוד כאוצר מחלקת חסרי החוליות במוזיאון, ולאחר מכן – כאוצר הפלאונטולוגיה של חסרי החוליות במחלקת הפלאונטולוגיה של המוזיאון, תפקיד ממנו פרש לאחרונה. הוא פרופסור באוניברסיטת העיר ניו יורק. התמחותו היא באבולוציה של טרילוביטים, קבוצה של פרוקי-רגליים נכחדים שחיה בעידן הפלאוזואיקון, לפני 543 עד 245 מיליון שנה.

## אבולוציה
בשנת 1972 הציעו אלדריג' וסטיבן ג'יי גולד את תאוריית "שיווי המשקל המקוטע" של האבולוציה. "שיווי משקל מקוטע" הוא תיאור אפשרי של האופן בו מתרחשת לעיתים האבולוציה – בשינויים פנוטיפיים ניכרים ומהירים (מהירים בקנה מידה אבולוציוני, כלומר תוך עשרות אלפי שנים בלבד), המופרדים בתקופות ממושכות של יציבות פנוטיפית.

אלדריג' פיתח תאוריה של אבולוציה של מערכות אקולוגיות במקביל להתעניינותו בהכחדת מינים. כלין מרגוליס מרבה גם אלדריג' להתייחס לחשיבות הסביבה בהסבר דפוסים של אבולוציה.

אלדריג' הוא ממבקרי הגישה המתרכזת בגן כבסיסה של האבולוציה, גישה שריצ'רד דוקינס הוא ממייצגיה העיקריים. הוא פועל לניסוח הסברים חלופיים של ההתנהגות האנושית לפי הביולוגיה האבולוציונית.

אלדריג' פרסם כ-160 מאמרים אקדמיים, ספרים ומאמרי ביקורת עמיתים בנושאי אבולוציה ודרוויניזם.

## קישורים חיצוניים

* 
* ניילס אלדריג', אוצר במוזיאון להיסטוריה של הטבע בניו יורק, על תערוכה חדשה על דרווין, באתר הידען (2006)

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פלאונטולוגים אמריקאים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת העיר ניו יורק
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1943
שתי גיטרות בס תופים

**שתי גיטרות בס תופים** הוא אלבום של הזמר אריק איינשטיין, שיצא בשנת 2004. את האלבום הפיקו ברי סחרוף ופיטר רוט. את מילות השירים כתבו אברהם חלפי, לאה גולדברג, יהודה אופן, יענקל'ה רוטבליט ואיינשטיין עצמו. האלבום הוקלט במשך שנה באולפנו של יזהר אשדות.

השירים "בואנס נוצ'ס" ו"מילים, מילים" מתוכו יצאו כסינגלים עוד בשנת 2003. לאחד השירים מהאלבום, "זה לא בדיוק געגוע", נוצר קליפ. את "פנסי העיר דולקים עדיין" (גרסת כיסוי לשירו של בני ברמן משנת 1960) שר איינשטיין בדואט עם הזמרת רוני אלטר.

## רשימת רצועות

## משתתפים
* אריק איינשטיין - שירה
* ברי סחרוף - עיבודים (שירים 1, 2, 4, 7, 10)
* שלומי (כרובי) לביא - עיבודים (שירים 1, 2, 7)
* פיטר רוט - עיבודים (שירים 2, 3, 7, 8, 9, 10)
* יהודה פוליקר - עיבוד (שיר 5)
* יעקב גלעד - עיבוד (שיר 5)
* אלידע רמון - טכנאי הקלטה
* רונן הלל - מיקס
* יזהר אשדות - מאסטרינג ועריכה דיגיטלית
* פדות אניג'ר - ניהול הפקה
* יהודה דרי - עיצוב עטיפה

### נגנים
* ברי סחרוף - גיטרה, בס וקלידים
* פיטר רוט - גיטרה, בס, קלידים וטמבורין
* יהודה פוליקר - גיטרה, בס, קלידים ובוזוקי
* שלומי (כרובי) לביא - תופים וכלי הקשה
* שחר אבן-צור - תופים
* גילי רייכנטל - תופים
* רן שמעוני - תופים
* אלדד גואטה - קלידים והמונד
* טל שגב - קלידים
* עדי בוסיבא - חלילית
* אלידע רמון - שייקר

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* אני גיטרה, יש למישהו לפרוט? 

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי אריק איינשטיין
קטגוריה:אלבומי חברת הד ארצי
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי ברי סחרוף
לינדזי וון

**לינדזי קרולין קילדו-וון** (באנגלית: **Lindsey Caroline Kildow-Vonn**; נולדה ב-18 באוקטובר 1984) היא גולשת אלפינית אמריקאית, אלופה אולימפית, אלופת עולם ו-4 פעמיים זכתה בגביע העולם הכללי (2008, 2009, 2010 ו-2012) שנייה בכל הזמנים.

וון זכתה ב-84 תחרויות בגביע העולמי (45 ירידה במורד, 28  סופר G , 4 סלאלום ענק, 2 סלאלום, 5 משולב), זכתה ב-20 תארים בגביע העולם (גביע כדור בדולח), יותר מכל גולשת וגולש אחר בכל הזמנים, מהם 4 פעמים בגביע העולמי הכללי (2008 - 2010 ו-2012). היא זכתה 3 פעמים ב-3 תארים לעונה (2010, 2011, 2012), היא עלתה על דוכן המנצחות ב-138 תחרויות גביע העולמי והיא אחת משש גולשות בהיסטוריה שזכו בכל חמש תחרויות הגביע בעולמי.

בשנת 2010 זכתה וון בתואר ספורטאית השנה בעולם ובשנים 2009 ו-2010 זכתה בתואר ספורטאית השנה בארצות הברית.

## ביוגרפיה
וון נולדה בשם לינדזי קרולין קילדו בסיינט פול שבמינסוטה. היא החלה לגלוש בסקי כבר בהיותה בת שנתיים. אביה, אלן קילדו, שהיה אלוף ארצות הברית לנוער בגיל 17 בשנת 1970 עד לפציעה בברכו בגיל 18, דחף אותה להצלחה בענף זה. בהמשך, היא התאמנה בהדרכתו של אריך סיילר.

בשנת 2023 פרשה וון לאחר שזכתה ב-82 תארים. בעונת 2024-2025 חזרה להתחרות. בסוף ינואר 2026 בתחרות בקראנס-מונטנה בשווייץ, קרעה את הרצועה הצולבת. 9 ימים מאוחר יותר החליטה להשתתף באולימפיאדת מילאנו – קורטינה (2026), אך התרסקה במקצה הגלישה במורד. ההתרסקות גרמה לשברים מורכבים בעצם השוקה ברגלה השמאלית בנוסף לקריעת הרצועה הצולבת ובעקבותיהם עברה שני ניתוחים באיטליה.

## חייה האישיים
בשנת 2007, נישאה וון לתומס וון, גולש סקי אולימפי (מקום 9 באולימפיאדת סולט לייק סיטי (2002)), אך הזוג הודיע שהחליט להתגרש בנובמבר 2011 והתגרש סופית ב-9 בינואר 2013.

ב-18 במרץ 2013 הודיעה וון שהיא יוצאת עם שחקן הגולף טייגר וודס, הזוג נפרד במאי 2015.

מנובמבר 2016 עד נובמבר 2017 הייתה בזוגיות עם קנאן סמית', עוזר מאמן ב-NFL.

## דירוג עונה בגביע העולם

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* לינדזי וון, באתר הפדרציה הבינלאומית לסקי 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מינסוטה
קטגוריה:סיינט פול: אישים
קטגוריה:גולשות סקי אמריקאיות
קטגוריה:גולשי סקי אמריקאים
קטגוריה:אלופות אולימפיות: גלישת סקי
קטגוריה:גולשי סקי אלפיני באולימפיאדת סולט לייק סיטי (2002)
קטגוריה:זוכי פרס לוריוס: רוח ספורטיבית
קטגוריה:זוכי פרס ESPY: ספורטאית השנה
קטגוריה:זוכי פרס ESPY: הספורטאית האולימפית האמריקאית של השנה
קטגוריה:זוכי פרס לוריוס: ספורטאית השנה
קטגוריה:אלופים אולימפיים אמריקאים: גלישת סקי
קטגוריה:אלופות אולימפיות מארצות הברית
קטגוריה:זוכי מדליית ארד אולימפית אמריקאים: גלישת סקי
קטגוריה:זוכות מדליית ארד אולימפית מארצות הברית
קטגוריה:גולשות סקי אלפיני באולימפיאדת פיונגצ'אנג (2018)
קטגוריה:גולשות סקי אלפיני באולימפיאדת ונקובר (2010)
קטגוריה:גולשות סקי אלפיני באולימפיאדת טורינו (2006)
קטגוריה:זוכות מדליית ארד אולימפית: גלישת סקי
קטגוריה:אמריקאים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:מינסוטה: ספורטאים
קטגוריה:משתתפי אולימפיאדת מילאנו – קורטינה (2026)
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1984
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1984
יוהנס הנס דניאל ינסן

**יוהנס הנס דניאל ינסן** (בגרמנית: **Johannes Hans Daniel Jensen**; 25 ביוני 1907 - 11 בפברואר 1973) היה פיזיקאי גרעין וחתן פרס נובל לפיזיקה לשנת 1963 (ביחד עם מריה גופרט-מאייר).

## חייו
יוהנס ינסן נולד ב-25 ביוני 1907 בהמבורג לגרנר קארל ינסן. החל מ-1926 למד פיזיקה מתמטיקה ופילוסופיה באוניברסיטת המבורג והשיג שם את הדוקטורט שלו בשנת 1932. 

ב-1937 היה ינסן מרצה ללא שכר באוניברסיטת המבורג ובאותה תקופה החל לעבוד עם פול הרטק מנהל מחלקת כימיה פיזיקלית באוניברסיטת המבורג ויועץ לחימוש צבאי, ב-24 באפריל 1939 התקשרו השניים למשרד הרייך למלחמה כדי לספר להם על יישומים צבאיים אפשריים של תגובות שרשרת גרעינית. שליטה צבאית על פרויקט הגרעין של גרמניה הנאצית, הידוע גם בשם מועדון האורניום, החלה ב -1 בספטמבר 1939, היום שגרמניה הנאצית פלשה לפולין. אותו אחר הצהריים, אחד מהמנהלים, הביא את ינסן לתוך הפרויקט. עיקר ענינו של ינסן היה בצנטריפוגות כפולות להפרדת איזוטופים של אורניום, ינסן פיתח צנטריפוגות כפולות המבוססות על תהליך נדנדה כדי להקל על השפעת ההפרדה.

ב-1941 היה ינסן פרופסור מן המניין לפיזיקה תאורטית במכון הטכנולוגי של הנובר (כיום אוניברסיטת הנובר), ובשנת 1946 הוא התמנה להיות פרופסור. ב-1949 הוא התמנה פרופסור באוניברסיטת קרל, מאז 1969 הוא היה פרופסור אמריטוס והוא היה פרופסור אורח באוניברסיטת ויסקונסין במדיסון, אוניברסיטת אינדיאנה והמכון טכנולוגי של קליפורניה. 

בשנת 1963 קיבל ינסן פרס נובל לפיזיקה ביחד עם מריה גופרט-מאייר על בניית מודלים של גרעין האטום.

ינסן נפטר ב-1973 בהיידלברג.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:פיזיקאים גרמנים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיקה
קטגוריה:אנשי תוכנית הגרעין של גרמניה הנאצית
קטגוריה:סגל אוניברסיטת לייבניץ בהנובר
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1907
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1973
הגשרים של מחוז מדיסון

**הגשרים של מחוז מדיסון** (אנגלית: **The Bridges of Madison County**) הוא ספר מאת רוברט ג'יימס וולר (Waller) משנת 1992, העוסק ברומן בין צלם-כתב ואשת איכר ממחוז מדיסון, איווה. הספר זכה להצלחה עצומה, עם למעלה מ-50 מיליון עותקים שנמכרו. בשנת 2002 פרסם את הספר **אלף דרכים כפריות** .

הספר פותח בהצגת מפגש אמיתי כביכול של הסופר עם ילדי גיבורת הסיפור, פרנצ'סקה ג'ונסון (Johnson), שבו הם מציגים בפניו את המסמכים המתעדים את אשר אירע. למרות הפתיחה הריאלית כביכול של הספר, הסיפור הוא פרי רוחו של הסופר, ולא מתעד מאורעות אמיתיים.

צלם-סופר בשם רוברט קינקייד (Kincaid), נוסע למחוז מדיסון באיווה על מנת לסקר ולצלם את שבעת הגשרים המקורים שבמחוז עבור הנשיונל ג'יאוגרפיק. קינקייד עצמו מתגורר במדינת וושינגטון, והוא אדם בודד ללא בני משפחה. בדרכו הוא נעצר לבקש הכוונה מפרנצ'סקה ג'ונסון, אישה ממוצא איטלקי. בין השניים מתפתח רומן קצר, בן ארבעה ימים המסתיים בפרידה מתוך הבנה כי מחויבותה של פרנצ'סקה למשפחתה גוברת על אהבתה לרוברט. הספר מתעד את המשך אהבתם לאורך השנים של השניים למרות הניתוק הארוך, ומסתיים במותה של פרנצ'סקה וגילוי הרומן על ידי ילדיה.

## סרטים ומחזות המבוססים על הספר
סרט בשם זהה משנת 1995 מבוסס על הספר, בכיכובם של מריל סטריפ וקלינט איסטווד. מחזמר המבוסס על הספר הוצג בברודוויי ב-2014.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי 1992
קטגוריה:רומנים (סוגה ספרותית)
קטגוריה:ספרים שעובדו לסרטים
קטגוריה:איווה
קטגוריה:ספרי הוצאת מודן
נועם אמיר

**נועם אמיר **(נולד ב-3 בספטמבר 1974) הוא עיתונאי ישראלי המשמש כפרשן צבאי בערוץ עכשיו 14, ושדרן רדיו 90FM.

## קורות חיים
נולד כנועם אמזלג בצפת. יש לו אח אחד. את השירות בצה"ל עשה כלוחם בשייטת ספינות הטילים. במילואים הוא משרת כמודיע נפגעים של מערך הנפגעים בדרגת רב-סרן, וכמרצה לתקשורת בקורס קציני הנפגעים של צה"ל משנת 2005.

החל את דרכו העיתונאית בשנת 2000 בתחנת הרדיו מיקס 104.5fm, שהייתה בעבר בבעלות רדיו חיפה. באותן שנים שידר גם בתחנת רדיו חיפה בעיקר ברצועת הלילה תחת המותג "רדיו 1". לדבריו, כשהגיע לרדיו ב-1999 נאמר לו שיש בתחנה שלהם כבר בוזגלו אחד וחייבו אותו לשנות את שם משפחתו מאמזלג לאמיר.

בין השנים 2001–2003 סיקר בעיתון "הארץ" שתי קבוצות ספורט צפוניות: עירוני קריית שמונה בכדורגל ועירוני נהריה בכדורסל.

בשנת 2003 התחלפו הבעלים בתחנה ורדיו ללא הפסקה לקח חסות על התחנה שהפכה לרדיו צפון ללא הפסקה. אמיר קיבל את משרת מגיש תוכנית הבוקר "קפאין", מנהל התקליטייה והעורך הראשי ומגיש מבזקי החדשות. במהלך השנים שידר מגוון תוכניות כמו "ספורט באוויר" תוכנית ספורט יומית, "יש מצב" תוכנית בידור שבועית, ו"חשיפה לצפון" יומן הצהריים של התחנה.

בשנת 2007 עבר לחדשות המקומיות בצפון לתקופה של שלוש שנים, שם עבד ככתב בצפון, עורך משנה ומגיש המהדורה המקומית של הערוץ הראשון. לאחר תקופה זו חזר לרדיו צפון ללא הפסקה והגיש תוכניות אקטואליה וחדשות מקומיות.

בתחילת 2013, החל לפעול "maariv.co.il" - אתר האינטרנט של העיתון "מעריב השבוע", המאגד גם תכנים מתחנות הרדיו אקו 99 FM, רדיו ללא הפסקה ורדיו צפון ללא הפסקה, ומהעיתונים סופהשבוע, וג'רוזלם פוסט. אמיר הצטרף למערכת האתר ככתב בצפון.

החל משנת 2014 שימש כתב לענייני צבא וביטחון של "מעריב השבוע".
החל מחודש מארס 2017 שימש כתב לענייני צבא וביטחון של "ערוץ 20".

החל מיולי 2019 הוא משמש הכתב הצבאי של העיתון מקור ראשון.

החל מפברואר 2023 הוא שימש פרשן אורח לענייני צבא וביטחון בערוץ 14. באפריל 2024 עזב את תפקידו ככתב צבאי בעיתון מקור ראשון, והצטרף לערוץ 14 כפרשן לענייני צבא וביטחון.

בחודש אוקטובר 2024 בציון שנה למתקפת הפתע של חמאס על ישראל הביע חרטה וחשבון נפש על כך שלא מספיק אתגר את מערכת הביטחון בסיקור התקשורתי שלו לפני מאורעות המתקפה של חמאס.

ביוני 2025 פרסם טענה לפיה מבנה ממולכד בחאן יונס שבו נהרגו ארבעה חיילים לא הותקף מהאוויר לפני כניסת הכוחות בשל הנחיות של הפרקליטה הצבאית הראשית. דובר צה"ל הבהיר בתגובה כי לא הייתה כל הנחיה של הפרקליטות הצבאית שלא לתקוף את המבנה שקרס, וכינה את הטענות של אמיר "שקריות, מרושעות ונטולות כל יסוד". גם הרמטכ"ל אייל זמיר גינה את הפרסום של אמיר.

ביולי 2025 פרסם אמיר כתבה בלעדית בערוץ 14, שחשפה לראשונה לציבור את פעילותה של יחידת מיתר – יחידת איסוף והשמדה מסווגת בצה"ל. הכתבה כללה תיעוד ממבצעי היחידה במהלך מלחמת חרבות ברזל, לרבות סגירת מעגל על חוליות טרור באמצעות הכטב"ם "דוהר שמיים". הייתה זו הפעם הראשונה בה נחשפה היחידה לציבור באופן רשמי.

בדצמבר 2025 נחשף שבמהלך מלחמת חרבות ברזל אמיר שידר ידיעות מפוברקות הקשורות בקטאר, כחלק מפרשת הקשר בין לשכת נתניהו לממשלת קטר וללא הצלבת מקורות.

## חיים אישיים
אמיר נשוי ואב לשניים. מתגורר בכפר יונה.

## קישורים חיצוניים

*  
* הכתבות של נועם אמיר באתר מעריב
* הכתבות של נועם אמיר באתר ערוץ 20

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:שדרני רדיו ישראלים
קטגוריה:סגל מקור ראשון
קטגוריה:סגל ערוץ 20
קטגוריה:סגל מעריב השבוע
קטגוריה:כתבים צבאיים ישראלים
קטגוריה:סגל עכשיו 14
קטגוריה:צפת: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1974
רכבל ראש הנקרה

ממוזער| תחנה התחתונה של רכבל ראש הנקרה
**רכבל ראש הנקרה** הוא רכבל תיירותי הפועל באתר ראש הנקרה על גבול ישראל - לבנון המאפשר גישה למערות של שמורת הטבע.

## מבנה
תחנת הכניסה העליונה לרכבל נמצאת ליד חניון על כביש 4 כמה מטרים לפני הגבול ומעל מצוקי הגיר הלבנים בגובה 70 מטרים. התחנה התחתונה נמצאת במבנה הפונה לים עם קיר דמוי סלע לבן כדי להגן עליו מפני רסס הגלים.

השיפוע של הרכבל הוא 60 מעלות.

הרכבל נבנה על ידי חברת דופלמאייר האוסטרית בשנת 1987 בשיתוף הטכניון בחיפה, והקרוניות שמכילות 15 אנשים סופקו על ידי חברת Swoboda (נרכשה על ידי חברת דופלמאייר). הרכבל הוא מסוג "מסילה אווירית" (Aerial tramway), בעל כבל יחיד. הקרוניות מחוברות באופן קבוע לכבל עם ארבעה מהדקים כל אחד, צורה שאינה אופיינית מאחר שבהנעת רכבלים מקובל כבל אחד לתמיכת הקרונות וכבל נוסף הנקרא כבל משיכה.

מערכות ההנעה והבקרה של הרכבל ממוקמות בתחנה העליונה. גלגלת סטיה ומשקולות המתח נמצאות בתחנה התחתונה.

מזג אוויר סוער מאוד מאלץ השבתה של הרכבל בגלל מהירות הרוח הגבוהה וכדי להגן על הקרוניות מפני רסס הגלים, מה שקורה לפי אתר החברה יומיים או שלושה ימים בשנה.

## גלריה

קובץ:הרכבל בראש הנקרה.jpg|אחת משתי הקרוניות של הרכבל
קובץ:Red Yellow and Blue - panoramio.jpg|הקרוניות של הרכבל


## קישורים חיצוניים

ראש הנקרה, רכבל
קטגוריה:ראש הנקרה
קטגוריה:ישראל: אטרקציות תיירותיות
קטגוריה:דופלמאייר-גאראוונטה
המרכז לטניס בישראל - באר שבע

**מרכז הטניס והחינוך** **באר שבע** הוא אחד המרכזים של מרכזי הטניס והחינוך בישראל.

## היסטוריה
המרכז נפתח בנובמבר 1991 עבור תושבי באר שבע ויישובים סמוכים כגון עומר, מיתר, להבים, טנא עומרים שבהר חברון והקיבוצים להב, חצרים, בית קמה ורהט. ב-16 השנים הראשונות לקיומו נוהל המרכז על ידי ליאור הר ורדי, ואחריו ניהלו את המקום הדס אזולאי ויניב סקירה (החל מ-2008).

## הפעילות במרכז
במרכז 8 מגרשים עם תאורה, ביניהם אצטדיון ל-600 צופים, קיר אימון, חדר כושר מותאם לנכים, ספריה, מקלחות ושירותים וחנות ספורט. המרכז מנהל תוכניות טניס לכל טווח הגילאים האפשרי, וכן אימוני כושר ואימונים מנטליים.

מלבד פעילויות הטניס המרכז עורך גם פעילויות קהילתיות, כגון תוכנית הנוער בסיכון תוכנית הדו קיום, ואף תוכנית לילדים עם מוגבלויות.

במרכז הטניס מתקיימות במהלך השנה תחרויות פנימיות, אזוריות, ארציות ובינלאומיות. התחרויות הגדולות הן תחרות בינלאומית לנוער ע"ש אלכס פודולסקי, מאמן העבר במרכז, ותחרות מאסטרס ע"ש יעקב עורבי בהשתתפות שחקנים מכל הארץ בגילאים 25–80.

## קישורים חיצוניים

* 

* המרכז לטניס בישראל - באר שבע, באתר **המרכז לטניס בישראל**

קטגוריה:באר שבע: אצטדיונים ומתקני ספורט
קטגוריה:מרכזי הטניס והחינוך בישראל
החור הגדול

250px|ממוזער|שמאל|מראה מכתש החור הגדול והבור שבמרכזו
250px|ממוזער|שמאל|קרונית מכרה ליד החור הגדול ולידה השלט: "לו ניתן היה לאסוף את כל היהלומים שניכרו במכרה, הם היו ממלאים שלוש קרוניות דוגמת זו"
**החור הגדול** או **מכרה קימברלי** (באפריקאנס: **Groot Gat**) הוא מכרה יהלומים תת-קרקעי פתוח בקימברלי שבדרום אפריקה, ונטען כי הוא הבור הגדול ביותר שנחפר בידי אדם בעבודת ידיים.

## תולדות המכרה
אתר המכרה היה במקור גבעה שטוחה. הכרייה במקום החלה בשנת 1871, ואותו מועד היה גם תחילת פיתוחה של קימברלי, שנקראה בתחילה New Rush. גילוי יהלומים במקום משך לשם זרם של מחפשים, ושנה לאחר מכן כבר התקיים במקום יישוב בן 50,000 נפש. החפירה במקום נעשתה באתים ובמכושים. המחפשים כרו 22 מיליון טון של אדמה וסלעים - ויהלומים במשקל של 2,720 קילוגרמים או 13,600,000 קרט. 

תנאי המחיה במקום היו קשים - חום לוהט, מחסור במים ותנאי תברואה ירודים. כורים רבים נהרגו בתאונות כרייה. ב-1888 הסכימו בעלי המכרות השונים שנפתחו במקום לאחד את מאמציהם, וכך קמה חברת הכרייה דה בירס. הכרייה בבור נפסקה ב-1914 לאחר שהפכה לבלתי רווחית ומסוכנת מדי. אז נחפר בסמוך פיר למכרה תת-קרקעי.

אתר המכרה הפתוח נחפר עד לעומק של 240 מטרים. הבור שנוצר עקב כך הוא בקוטר של 463 מטרים ובשטח כולל של 170 דונמים. בהמשך מולא הבור חלקית וכיום מגיע עומקו ל-215 מטרים. בתחתיתו הצטברו מים בעומק של 40 מטרים, וכך נמצא מפלס פניהם 175 מטרים מתחת לפני הקרקע שסביב הבור. האתר מצוי כיום במרכזה של העיר קימברלי.

כיום נעשים מאמצים להביא להכרזה על המקום כאתר מורשת עולמית.

## המוזיאון
לאחר תום הכרייה בבור הוא הפך לאתר תיירות. בשנות השישים החלה הקמתו של מוזיאון לתולדות הכרייה במקום ולימיה המוקדמים של קימברלי. המוזיאון התפתח לכלל תצוגה תחת כיפת השמיים הכוללת גם דיורמות של העיר בימיה המוקדמים והצגה של אמצעי כרייה וטכנולוגיות כרייה. המוזיאון נפתח רשמית ב-1971, במסגרת חגיגות שנת המאה לייסוד העיר. בראשית שנות האלפיים השקיעה חברת דה בירס 50 מיליון ראנד בפיתוח החור הגדול כאתר תיירות.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מכרות
קטגוריה:יהלום
קטגוריה:הכף הצפוני
קטגוריה:דרום אפריקה: כלכלה
קטגוריה:דרום אפריקה: גופי מים
הרי הווז'

**הרי הווז**' (בצרפתית: **Massif des Vosges**) הם רכס הרים בצפון מזרח צרפת בשטח של 6,000 קמ"ר. הרכס מוגבל במזרח בעמק הריין כאשר מצידו השני של העמק נמצא היער השחור. ברכס 13 פסגות הגבוהות מ-1,300 מטר כאשר ההר הגבוה ביותר הוא גרון בלו בגובה 1,424 מטר מעל לגובה פני הים.

## גאוגרפיה
בהרי הווז' תצורות מגוונות מהדרום הגבישי לצפון החולי ומהשיפוע המתון ממערב עד לצוקים ממזרח שיורדים אל מישור אלזס. בדרום הווז' נמצאים ההרים הגבוהים יותר והוא נקרא בהתאם הווז' הגבוהים (Hautes Vosges) צפון הווז' מאופיין באבן חול ובהרים ממוצעים. דרום הווז' וצפונו מופרד על ידי נהר המוזל שזורם מערבה לעמק המוזל שבלורן ונהר איל שזורם מזרחה אל אלזס. מצפון לסאברן נמצאות גבעות נמוכות יותר הממשיכות את הרכס צפונה מהוות המשך טבעי של הרכס עד להרי פלאצרוואלד (Pfälzerwald; היער השטוח) שבגרמניה.

מבחינה גאולוגית, הרי הווז', כמו היער השחור בממזרח, אינם נחשבים להרים אלא הם תוצר של התמוטטות באזור זה בתחילת השלישון שיצר גראבן היכן שנמצא היום חבל אלזס. ההרים הגבוהים שבדרום הרכס נוצרו בעידן הקרבון ומורכב בעיקר מגרניט. צפונו נוצר בטריאס ומורכב מאבן חול אדומה. 
ברכס ההרים 14 פסגות הרים הגבוהים מ-1,300 מטר רובם נמצא בדרום הרכס. הפסגה הגבוהה ביותר היא הגרון בלו שמתנשא לגובה של 1,464 מטר לאחריה סטורקנקוף (Storkenkopf; ראש החסידה) - 1,366 מטר ואונק (Hohneck) - 1,363 מטר. בסך הכל ישנם 38 פסגות מעל לגובה 1,000 מטר. ברכס ההרים אגמים רבים שנוצרו מהמסת שלגים. האגמים נמצאים בגבהים הנעים בין 1,061 ל-300 מטר ומוקפים ביערות מחטניים, עצי אשור ועצי אדר.

בצפון הרכס קיים קרקס קרחוני ברום 1,363 מטר שמקיים פאונה ופלורה ייחודיים.

מזג האוויר ברכס מושפע מרוח פן. כאשר הצד המערבי מושפע ממזג אוויר המגיע מהאוקיינוס ולכן גשום ומושלג. לעומת זאת לצד המזרחי מגיעים הרבה פחות משקעים. זו הסיבה שלאלזס, שבמזרח הרכס, זורם רק נהר האיל, לעומת הלורן, שבמערב ברכס, שאליו זורמים נהר המוזל, נהר המורת (Meurthe), נהר הסאר ועוד יובלים ונחלים רבים.

## גלריה

 קובץ:Wasserfall-vosges.jpg|מפלים במערב הווז'
 קובץ:Schiessrothried.jpg|אגם שיאסרותריאד
 קובץ:Col de Falimont.jpg|מעבר פלימון
 קובץ:Sommetduballond'alsace.jpg|פסגת בלו ד'אלזס
 

## פנורמה

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:צרפת: הרים
ווז'
ווז'
אוניברסיטת המזרח התיכון (ירדן)

**אוניברסיטת המזרח התיכון** (בערבית: **جامعة الشرق الأوسط**; באנגלית: **Middle East University**; בראשי תיבות: **MEU**) היא אוניברסיטת מחקר פרטית ללא כוונת רווח, הממוקמת בעמאן, בירת ירדן. האוניברסיטה פועלת תחת בעלותה הבלעדית של חברת "אוניברסיטת המזרח התיכון ללימודים מתקדמים" (באנגלית: **Middle East University for Graduate Studies**).

האוניברסיטה החלה לפעול לראשונה בתאריך 30 ביוני 2005, וזאת לאחר שהוכיחה את עמידתה בכלל הדרישות האקדמיות הנדרשות לצורך הסמכה כאוניברסיטה בירדן. בימיה הראשונים, שמה של האוניברסיטה היה "האוניברסיטה ללימודים מתקדמים", כאשר בין השנים 2005–2008 הוסמכה האוניברסיטה להעניק תארים מתקדמים בלבד (מתואר שני ומעלה). עם תחילת שנת הלימודים האקדמית 2008–2009, הוסמכה האוניברסיטה להעניק גם תואר ראשון במגוון תחומים, ובהמשך שינתה את שמה הרשמי ל"אוניברסיטת המזרח התיכון".

האוניברסיטה מדורגת מבחינה אקדמית במקום ה-2,018 מבין כלל האוניברסיטאות בעולם, ובמקום ה-7 מבין האוניברסיטאות בירדן גופה.

## פקולטות האוניברסיטה
האוניברסיטה כוללת חמש פקולטות ושני בתי ספר:
* בית הספר להנדסה
* בית הספר למשפט
* הפקולטה למנהל עסקים
* הפקולטה לאומנות וטכנולוגיה
* הפקולטה לטכנולוגיות מידע
* הפקולטה למדיה ולתקשורת
* הפקולטה למדעי החינוך

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

המזרח התיכון