מסה על אי-שוויון הגזעים האנושיים

**מסה על אי-שוויון הגזעים האנושיים** (בצרפתית: **Essai sur l'inégalité des races humaines**), שפורסם בין 1853 ל-1855, היא מסה גזענית של הדיפלומט והסופר הצרפתי ארתור דה גובינו. החיבור טוען כי קיימים הבדלים אינטלקטואליים בין גזעים אנושיים, כי ציוויליזציות שוקעות ונופלות כאשר הגזעים מתערבבים, וכי הגזע הלבן הוא עליון. הוא נחשב לדוגמה מוקדמת ומשפיעה על תורת הגזע בכלל ועל תאוריות הגזע הנאציות בפרט.

בהרחיבו את השימוש של אנרי דה בולנוויליה  באתנוגרפיה כדי להגן על המשטר הישן מפני תביעותיו של המעמד השלישי, גובינו שאף ליצור מערכת הסבר בעלת היקף אוניברסלי: כלומר, שגזע הוא הכוח העיקרי הקובע את אירועי העולם. תוך שימוש בדיסציפלינות מדעיות כמו בלשנות ואנתרופולוגיה, גובינו מחלק את המין האנושי לשלוש קבוצות עיקריות: לבן, צהוב ושחור, וטוען כי הוא מוכיח ש"היסטוריה נובעת רק ממגע עם הגזעים הלבנים". מבין הגזעים הלבנים, הוא מבחין בגזע הארי, ובמיוחד בגזע הנורדי ובשבטים גרמאניים, כפסגת ההתפתחות האנושית, המהווים את הבסיס לכל האריסטוקרטיות האירופיות. עם זאת, לדברי גובינו, עירוב גזעים בלתי נמנע הוביל ל"נפילת הציוויליזציות".

## רקע
גובינו היה לגיטימיסט שהתייאש משקיעתה של צרפת אל עבר רפובליקניזם וריכוזיות. הספר נכתב לאחר מהפכת 1848 בצרפת, כאשר גובינו החל ללמוד את עבודותיהם של הפיזיולוגים קסבייה בישה  ויוהאן פרידריך בלומנבאך .

הספר הוקדש לגאורג החמישי, מלך הנובר (1851–1866), מלכה האחרון של ממלכת הנובר. בהקדשה, גובינו כותב כי הוא מגיש להוד מלכותו את פירות השערותיו ומחקריו על הגורמים הנסתרים ל"מהפכות, מלחמות עקובות מדם, והיעדר החוק" של התקופה.

במכתב לרוזן אנטון פון פרוקש-אוסטן  בשנת 1856 הוא מתאר את הספר כמבוסס על "שנאה לדמוקרטיה ולנשקה, המהפכה, אותה סיפקתי על ידי כך שהראיתי, במגוון דרכים, מאין מגיעות המהפכה והדמוקרטיה ולאן הן הולכות."

### גובינו והתנ"ך
בכרך הראשון, פרק 11, "ההבדלים האתניים הם קבועים", גובינו כתב כי "אדם הראשון הוא מחולל המין הלבן שלנו", ויצורים שאינם חלק מהגזע הלבן אינם חלק ממין זה. בכך מתייחס גובינו לחלוקתו של בני האדם לשלושה גזעים עיקריים: לבן, שחור וצהוב. החלוקה המקראית לחמיים, שמיים ויפתים  היא עבור גובינו חלוקה בתוך הגזע הלבן. באופן כללי, גובינו רואה בתנ"ך מקור אמין להיסטוריה ממשית, והוא לא נמנה עם תומכי רעיון הפוליגניזם .

## השפעה

בשנת 1885 כתב האנתרופולוג והמדינאי ההאיטי אנטנור פירמין  הפרכה למסה שכותרתה **שוויון הגזעים האנושיים (אנתרופולוגיה פוזיטיביסטית)**.

רעיונותיו של גובינו מצאו קהל בארצות הברית ובאזורים דוברי גרמנית יותר מאשר בצרפת, והפכו להשראה לשלל תאוריות גזע, לדוגמה אלו של יוסטון סטיוארט צ'מברלין. "גובינו היה הראשון שתיאר במונחים תאורטיים כי הגזע היה הגורם המכריע בהיסטוריה, ומבשרי הנאציזם חזרו על כמה מרעיונותיו, אך טיעוניו העיקריים זכו להתעלמות, עוותו או הוצאו מהקשרם בהגות הגזענית הגרמנית".

ההיסטוריון הגרמני יואכים פסט, שכתב ביוגרפיה על היטלר, מתאר את גובינו, ובמיוחד את השקפותיו השליליות על עירוב גזעים כפי שבאו לידי ביטוי במסה שלו, כהשפעה בולטת על אדולף היטלר ועל הנאציזם בכלל ותאוריות הגזע הנאציות בפרט. פסט כותב שניתן לראות בקלות את השפעתו של גובינו על היטלר ושרעיונותיו של גובינו שימשו את היטלר בצורה מפושטת למטרות דמגוגיות: "באופן משמעותי, היטלר פישט את הדוקטרינה המורכבת של גובינו עד שהפכה שמישה מבחינה דמגוגית והציעה מערכת של הסברים מתקבלים על הדעת לכל חוסר הנחת, החרדות והמשברים של הזירה העכשווית." עם זאת, פרופסור סטיבן קייל הזהיר כי "השפעתו של גובינו על הגזענות הגרמנית הוגזמה שוב ושוב".

אף על פי שצוטט על ידי קבוצות כמו המפלגה הנאצית, הטקסט מבקר במרומז את האנטישמיות ומתאר את היהודים במונחים חיוביים, כאשר היהודים נתפסים כגזע מחושל להפליא בעל לכידות ב"עוצמה דמוית יוון העתיקה". באופן מרומז, בני יהודה ייצגו בסך הכל וריאציה נודדת וחצי-דרומית של מלאי דם ארי קדמון. גובינו ציין, "היהודים... הפכו לעם שהצליח בכל מה שלקח על עצמו, עם חופשי, חזק ואינטליגנטי, ועם אשר, לפני שאיבד, עם חרב בידו, את שמו כאומה עצמאית, נתן לעולם אנשים מלומדים רבים לא פחות מסוחרים." הרגש הפילושמי התערבב עם תאוריות אתנולוגיות בנוגע למטריצה הארכאוגנטית האינדו-איראנית/האינדו-ארית הקדומה שממנה נבעו היהודים. בקווים אלו של אנתרופולוגיה ספקולטיבית, היהודים פורשו במימי קדם (לכאורה) כבעלי אתניות הודו-אירופית לא טיפוסית בעליל: הטיפולוגיה הגזעית היהודית צמחה ממייסדים איראניים ונורדיים, כאשר הפרטים נחשבו ללא חיוניים, והנקודה העיקרית הייתה היותם בעלי דם "ארי" "לבן" תואם. העם היהודי ה"חמי" של ימינו נוצר מגרעינים גזעיים שאינם אפרו-אסיאתיים, המזוהים עם חורים, יבוסים, אמורים או חתים מוקדמים, וקשורים למיתני, כך טען "המדע המוסכם" של אותה תקופה. גישתו הפרו-יהודית הבוטה, ובאופן אירוני כמעט אגרסיבית, של גובינו, בדומה לניטשה בהערצה הצרופה ובהפיכת היהודים לאחד מה"גזעים הגבוהים ביותר", התבררה כמעוררת סחרחורת אידאולוגית עבור התעמולנים הנאצים וההוגים הפרוקרוסטסים, כאן גובינו סתר באופן שאינו משתמע לשתי פנים אולי את עמוד התווך המרכזי של האידאולוגיה הפוליטית הנאצית, שתואר כדואליזם סכיזואידי ונאו-גנוסטי של "דמונולוגיה יהודית". מאחר שהייתה בלתי תואמת לאידאולוגיה הנאצית, הנאצים יכלו רק לנסות להתעלם או לגמד בשתיקה של צביעות את החיוביות היהודית הנלהבת וההיעדר המוחלט של האנטישמיות מצידו של הרוזן.

הספר המשיך להשפיע על תנועת העליונות הלבנה בארצות הברית במאה ה-21.

## תרגומים
ג'וזאיה קלארק נוט  שכר את הנרי הוצה כדי לתרגם את היצירה לאנגלית. התרגום של הוצה פורסם בשנת 1856 תחת הכותרת **The Moral and Intellectual Diversity of Races**, עם חיבור נוסף מאת הוצה ונספח מאת נוט. עם זאת, התרגום "השמיט את חוקי הדחייה והמשיכה, שעמדו בלב תיאורו של גובינו את תפקיד עירוב הגזעים בעלייתן ונפילתן של ציוויליזציות". גובינו לא היה מרוצה מהגרסה; גובינו היה "מודאג במיוחד מכך שהוצה התעלם מהערותיו על 'הריקבון האמריקאי באופן כללי ועל החזקת עבדים בפרט'."

התרגום לגרמנית **Versuch über die Ungleichheit der Menschenrassen** הופיע לראשונה בשנת 1897 ותורגם על ידי לודוויג שמן , חבר בחוג ביירוית ו"אחד מהתאורטיקנים הגזעניים המשפיעים ביותר בגרמניה הקיסרית ורפובליקת ויימאר".

גרסה חדשה בשפה האנגלית בשם **The Inequality of Human Races**, שתורגמה על ידי אדריאן קולינס, פורסמה בבריטניה ובארצות הברית בשנת 1915 ונותרה הגרסה התקנית באנגלית. היא ממשיכה לצאת לאור מחדש בארצות הברית.

## ראו גם
* שקיעת המערב

## קישורים חיצוניים

* *Essai sur l'Inegalite de Races Humaine* in French at Google Books Vol. 1, Vol. 2, Vol. 4
* *Versuch über die Ungleichheit der Menschenracen*, translated to English by Ludwig Schemann at Google Books Vol. 1, Vol. 2, Vol. 3, Vol. 4
* ''The Moral and Intellectual Diversity of Races: With Particular Reference to Their Respective'', translated to English by H. Hotz, with an Appendix by J. C. Nott


## הערות שוליים

### ביבליוגרפיה

* Gobineau, Arthur (Count Joseph Arthur de Gobineau)  translated by Adrian Collins
* Gobineau, Arthur (Count Joseph Arthur de Gobineau) , with particular reference to their perspective influence in the civil and political history of mankind translated by Henry Hotze
* Gobineau, Arthur (Count Joseph Arthur de Gobineau)  translated by Ludwig Schemann


קטגוריה:תורת הגזע
קטגוריה:אתנוגרפיה
קטגוריה:ספרי 1855