open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אולנה הריהורישין

**אולנה הריהורישין** (בלועזית: **Hryhoryszyn Olena**, נולדה ב-1877 - ?) הייתה אוקראינית חסידת אומות העולם, שהצילה יהודיה ממוות בתקופת השואה.

## פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
אולנה הריהורישין הייתה מעל גיל 60 בתקופת השואה והתגוררה בבקתה ליד היער עם אחיה סטפן בכפר מיקיטינצי שבאוקראינה. במבצע ברברוסה, שבו פלשו הגרמנים לברה״מ, הנאצים פלשו לאוקראינה. דוניה, נערה יהודיה, לימים דוניה רוזן, הייתה בת 12 כשקוסוב נכבשה על ידי הנאצים. משפחתה לא שרדה אך היא הצליחה לברוח. דוניה חיפשה מקום מסתור ומצאה את הבקתה ביער שבו התגוררה אולנה עם אחיה. אולנה הסתירה את דוניה ושמרה עליה במשך כשנה וחצי עד שאחיה החליט שהסכנה גדולה מדי.

אולנה סירבה להיפרד מדוניה ונדדה איתה מכפר לכפר כשהיא מחפשת אחר דרכים לפרנס את שתיהן. כשהקור גבר החליטה אולנה לחזור לבית אחיה. היא המשיכה להסתיר את דוניה ללא ידיעת אחיה ודאגה להביא לה מזון. אולנה הביאה לדוניה גם פיסות נייר ועפרון. דוניה כתבה יומן ומסרה אותו לאולנה כדי שתמסור אותו לאחר המלחמה ליהודי הראשון שתפגוש. במהלך ביקור של שוטר נתפסו שתיהן והוכו, אך הצליחו לברוח ליער, לאזור ששוחרר על ידי הצבא האדום.

## לאחר המלחמה
דרכיהן של אולנה ודוניה נפרדו לאחר המלחמה והן לא נפגשו יותר לעולם. דוניה העפילה לארץ ישראל בספינת המעפילים מדינת היהודים וגורשה לקפריסין. ב-1948 עלתה לישראל. ב-1956 התקבלה לעבודה ביד ושם ובהמשך ניהלה את המחלקה לחסידי אומות העולם ביד ושם.

## הכרה והנצחה
ממוזער|'''עץ ושלט לכבוד אולנה הריהורישין בגן חסידי אומות העולם'''
ב-1955 מילאה דוניה דפי עד עבור בני משפחתה שנרצחו בשואה ומסרה את עדותה ליד ושם על הצלתה בידי אולנה. ב-15 ביוני 1965 החליטה הוועדה לחסידי אומות העולם להכיר באולנה הריהורישין כחסידת אומות העולם. בגן חסידי אומות העולם ביד ושם ירושלים התקיים טקס נטיעת עץ לכבודה.

## לקריאה נוספת
* דוניה רוזן, ידידי היער: סיפור של ניצולת שואה, ירושלים: יד ושם 1985 עמ' 166
* אלכסנדר ברונובסקי, הם היו מעטים: סיפור על חסידת אומות עולם, בית לוחמי הגטאות: יד ושם 1989 עמ' 19
* תיק חסידת אומות העולם אולנה הריהורישין מס' M.31.2/144, ארכיון יד ושם.

## קישורים חיצוניים
* מצבה של מעשים טובים, לבנה לימוד בעקבות נתיבי החודש.

## הערות שוליים

קטגוריה:אוקראיניות חסידות אומות העולם
קטגוריה:אוקראינים חסידי אומות העולם
קטגוריה:חסידי אומות העולם
ג'יימס קלי

**ג'יימס קר קלי** (באנגלית: **James Kerr Kelly**; 16 בפברואר 1819 – 15 בספטמבר 1903) היה פוליטיקאי אמריקאי שייצג את אורגון ב במשך שש שנים. מאוחר יותר היה נשיא . לפני שנבחר לסנאט היה חבר הסנאט של אורגון.

## ראשית חייו
קלי נולד בפנסילבניה וסיים את לימודיו באוניברסיטת פרינסטון (אז הקולג' של ניו ג'רזי) ב-1839. מאוחר יותר למד משפטים וב-1842 הוסמך לעסוק בעריכת דין.

ב-1849, בעקבות הבהלה לזהב, עבר לקליפורניה וכעבור שנתיים, ב-1851, התיישב בטריטוריית אורגון.

## קריירה פוליטית
בעודו באורגון הצטרף לשורות המפלגה הדמוקרטית ונבחר מטעמה לבית המחוקקים הטריטוריאלי של אורגון. הוא כיהן בו בשנים 1853–1857 ונבחר פעמיים לנשיאו. ב-1857 היה חבר בוועידת החוקה של אורגון שהוקמה לקראת כניסתה לאיחוד ב-1859. עם הקמתה כיהן קלי כחבר הסנאט של אורגון בשנים 1860–1864. באותה השנה אף ניסה להיבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית, אך הפסיד למועמד המפלגה הרפובליקנית ג'יימס הנדרסון. ב-1866 נכשל גם בניסיון להיבחר לתפקיד מושל אורגון. ב-1870 נבחר ל וכיהן בו בשנים 1871–1877. בבחירות הבאות החליט לא להתמודד שוב.

בשנים 1878–1880 היה שופט ונשיא . הוא מונה לתפקיד על ידי המושל ויליאם וולאס תאייר. קלי כיהן בתפקיד כהונה חלקית בלבד ולאחר שזו הסתיימה לא נבחר לכהונה מלאה.

## אחרית ימיו
לאחר שסיים את כהונתו בבית המשפט העליון של אורגון שב לעסוק בעריכת דין בפורטלנד. ב-1890 עבר לוושינגטון די. סי. והחל לעסוק גם שם בעריכת דין. קלי הלך לעולמו בגיל 84, בשנת 1903.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי פנסילבניה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:אמריקאים ממוצא אירי
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מאורגון
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1819
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1903
קונסוליית אוסטריה בירושלים

**קונסוליית אוסטריה בירושלים** הייתה נציגות דיפלומטית של הקיסרות האוסטרו הונגרית והרפובליקה האוסטרית הראשונה בירושלים.

## היסטוריה

בשנת 1847 החליטה הקיסרות האוסטרית לחזק את מעמדה באימפריה העות'מאנית. הקנצלר מטרניך הורה לקונסול האוסטרי בביירות, הברון אדוארד פון אדלבורג, לארגן מחדש את הקונסוליות האוסטריות במזרח התיכון, ובמסגרת זו הוחלט על פתיחת קונסוליית־משנה אוסטרית בירושלים,  תחת קונסוליית אוסטריה בביירות. הקונסול הראשון יוזף פיצמאנו הגיע לירושלים במרץ 1849, וב־1852 הפכה לקונסוליה עצמאית.

ב־1856 ביקר מקסימילאן, ארכידוקס אוסטריה באימפריה העות'מאנית, ושהה יומיים בירושלים. ביקור בולט יותר היה ביקורו של פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה ב־1869, בשובו מטקס חנוכת תעלת סואץ.

עם הקמת האימפריה האוסטרו-הונגרית ב-1867, הפכו הקונסוליות האוסטריות בארץ ישראל לקונסוליות אוסטרו-הונגריות.

במסגרת הקונפדרציה הגרמנית ייצגה אוסטריה את הארצות הקתוליות בגרמניה, וייצוג זה היה תקף גם לגבי ירושלים, עד לאיחוד גרמניה ב־1871. הקונסוליה פרסה את חסותה גם על המנזר הפרנציסקני בירושלים. לצד זאת הקונסוליה פרסה את חסותה גם על יהודים בירושלים, וסייעה למוסדות כמו בית הספר למל, בית החולים מאיר רוטשילד ושכונת בתי מחסה.

בשלהי התקופה העות'מאנית החלו הקונסוליות במעבר לבתי קונסוליות חדשים שנבנו עבורם מחוץ לחומות העיר העתיקה. בין השאר, נבנה מבנה חדש גם עבור הקונסוליה האוסטרית ברחוב הנביאים, שכונה גם רחוב הקונסולים.

הקונסוליה ייצגה גם ענייני הולנד בארץ ישראל בשלהי המאה ה-19.

ב־1919 גורש הקונסול האוסטרי פרידריך קראוס בידי הבריטים, והקונסוליה נסגרה שנה לאחר מכן.

הקונסוליה נפתחה מחדש ב־1927. הקונסוליה נסגרה עם האנשלוס וסיפוח אוסטריה לגרמניה הנאצית ורכוש הקונסוליה הועבר לנציגות גרמניה, בדומה למה שנעשה ביתר נציגויות אוסטריה בעולם.

אוסטריה מחזיקה כיום קונסוליה של כבוד בירושלים, ויצחק מולכו משמש כקונסול כבוד ממאי 1979.

## קונסולים

## הערות שוליים

קטגוריה:ירושלים: שגרירויות
קטגוריה:יחסי אוסטריה–ישראל
קטגוריה:האימפריה האוסטרו-הונגרית: יחסי חוץ
קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: יחסי חוץ
סעיד תאג'ודין

**סעיד תאג'ודין** (במלאית: **Syed Thajudeen Shaik Abu Talib**; ) הוא צייר מלזי. הוא ידוע בציורי הקיר בקנה מידה גדול שלו בעלי פרופורציות אפיות שנקבעו בנופים תקופתיים. סגנון ייחודי, טיפול רומנטי לנושא ולצבעים העשירים כמו בציורי מערות אג'אנטה שבמדינת מהאראשטרה בהודו ושל  (המועשר משפע המיתולוגיה ההודית) ניכרים ביצירותיו. זה, יחד עם הקשר האינטגרלי של האמנות הפלסטית המסורתית עם ספרות, מוזיקה, מחול, פיסול ופילוסופיה, סייעו לעצב את היצירות המוקדמות של תאג'ודין. יצירותיו, אינדיבידואליסטיות ככל שיהיו, מנסות לעורר מצב של , או מצב רוח מרומם, השייך למארג גדול יותר ולרגישות של מסורות אמנותיות אסייתיות. במקרים רבים שבהם הנושאים האהובים עליו עוסקים בנשים ובאהבה, הם חולקים אותם סמלים ומטפורות אבטיפוסים.

## חייו
הוא נולד בשנת 1943 בכפר  בדרום הודו. את שנותיו המכוננות בילה כסטודנט בפננג במלזיה. הוא המשיך את השכלתו לאמנות במכללה הממשלתית לאמנויות ואומנות, מדרס בהודו, וסיים את לימודיו עם תעודה באמנויות ב-1974.

כשחזר למלזיה, הצטרף ל- כמרצה לאמנויות יפות מ-1974 עד 1976. ב-1977 סעיד תאג'ודין הצטרף לבנק האסייתי המאוחד (United Asian Bank) כאמן תושב. השליטה שלו באמנות הפיגורטיבית באה לידי ביטוי בבירור ביצירות האמנות המיניאטוריות שלו ליצירות המופת שלו בגודל ציור הקיר. אף על פי שהסגנון של סעיד תאג'ודין מושפע מאמנות הבאוהאוס של פאול קלה ומרקע ההשכלה ההודית שלו, נושאי עבודתו מבוססים בעיקר על התרבות והספרות המלאית שניתן לראות בסדרת הקבאיה שלו ובסדרה האפית של סולטנות מלאקה.

סעיד תאג'ודין הציג תערוכות רבות ברחבי העולם, כולל ארצות הברית, בלגיה, בריטניה וסין עם 10 תערוכות יחיד. עבודותיו מקשטות את קירות , , המוזיאון האולימפי של בייג'ינג, , מבני חברות ובתים פרטיים רבים במלזיה ומחוצה לה. בשנת 2015, הוא זכה לכבוד על ידי ממשלת מדינת פננג על ידי הוזמן לקיים את הרטרוספקטיבה שלו ב. הוא גם שימש כחבר במועצה הלאומית לפיתוח אמנויות חזותיות של מלזיה.

## לקריאה נוספת

* Ibrahim, Ramli. 7 August 2002. *Seroja: an exhibition of oil paintings and ink drawings by Syed Thajudeen*. Sutra Gallery.2002
* Ibrahim, Ramli, "Cinta tercipta", Balai Senilukis Negara, 2006
* Ooi Kok Chuen, September 2015, “Syed Thajudeen Retrospective”, Penang State Museum, 2015


## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:מלזיה: תרבות
קטגוריה:ילידי 1943
איוואן חליוסטין

**איוואן ניקולאייביץ' חליוסטין** (ברוסית: **Иван Николаевич Хлюстин**; מוכר בצרפת בשם **Ivan Clustine**, **איוואן קלוסטין**; ) היה רקדן רוסי, מנהל בלט וכוריאוגרף.

נולד ב-10 באוגוסט 1862 במוסקבה, אז באימפריה הרוסית. קיבל את הכשרתו בבית הספר למחול במוסקבה, והתקבל לתיאטרון בולשוי בשנת 1878. לאחר שהיה רקדן ראשי (1886) ומנהל בלט (1898), היגר לפריז ב-1903 כדי לפתוח שם בית ספר.

מונה למנהל בלט האופרה של פריז ב-1909, ויצר שם כמה כוריאוגרפיות עד 1914. עם הגעתו, שיקם את הבלט שננטש במצב הרסני על ידי הבמאי היוצא, . הוא היה רגיש לחידושים של הבלט רוס, מבלי להיות מהפכני בכוריאוגרפיות שלו. בכל זאת הוא הציג כמה חידושים, בעיקר החלפת חצאית הטוטו המסורתית בתלבושות המתאימות יותר לנושאי הבלט.

לאחר שפרש מהאופרה של פריז, נתמנה למנהל הבלט של להקת אנה פבלובה, שם חיבר כוריאוגרפיות חדשות, לרוב בנושאים קודמים.

נפטר ב-21 בנובמבר 1941 בניס שבצרפת.

## קישורים חיצוניים


* Ivan Clustine, From Oxford Reference


קטגוריה:כוריאוגרפים רוסים
קטגוריה:מנהלי בלט
קטגוריה:מהגרים מרוסיה לצרפת
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1862
קטגוריה:נפטרים ב-1941
ואלס בלה מינור (שופן, התגלה ב-2024)

**הוואלס בלה מינור** הוא ואלס המיוחס לפרדריק שופן שנמצא בספריית מורגן, ופורסם לציבור על ידי הניו יורק טיימס ב-27 באוקטובר 2024. הוואלס מתוארך ל-1830–1835, והוא היצירה הראשונה של שופן שהתגלתה מאז שנות ה-30 של המאה ה-20. מנהל מכון פרידריק שופן  מטיל ספק בכך שכתב היד מייצג יצירה שלמה, ולכן הוא אינו מקובץ באופן רשמי בין הוואלסים של שופן.

## תיאור
כתב היד כולל עשרים וארבע תיבות שבסופן סימן חזרה , ולכן הן מנוגנות פעמיים. ביצוע הוואלס אורך כדקה, משך שאינו אופייני לוואלסים של שופן. הוואלס כתוב בסולם לה מינור, במשקל שלושה רבעים, וכתב היד המקורי כולל אצבוע. הדינמיקה של הוואלס יוצאת דופן וכוללת פורטסיסימו כבר בפתיחה ("פורטה משולש" המסומן כ-25x25 פיקסלים), עוד לפני שהנושא מופיע. האווירה של הוואלס תוארה על ידי הפסנתרן לאנג לאנג כמזכירה את החורף באזורים הכפריים של פולין.
## אימות
כתב היד של היצירה, שגודלו 13 על 10 סנטימטרים, התגלה על ידי צוות המוזיאון בשנת 2019. הוא התגלה במהלך קטלוג עזבונו של ארתור סץ, שרכש אותו מאשתו של הפסנתרן החובב והמנהל לשעבר של בית הספר לעיצוב פנים בניו יורק - אוגוסטוס שריל וויטון ג'וניור. היצירה כתובה בדיו סת"ם חום על נייר ארוג עשוי במכונה, שמאופיין בצבעו הצהוב יותר ובעוביו העבה בהשוואה לדפי תווים מאוחרים. הדיו וסוג הדף תואמים את הדפים ואת הדיו ששופן השתמש בהם. גוון הדף מתאים לזה שהשתמש בו בשנותיו הראשונות בפריז, בניגוד לדפים בעלי הגוון הירקרק שהשתמש בהם בזמן שהתגורר בוורשה. כתב היד תואם לזה של שופן, מה שמתבטא בין היתר בצורת המפתחות האופיינית לשופן, אם כי חברו ג'וליאן פונטנה  צייר את המפתחות באופן דומה, מה שהוביל בעבר לבלבול מסוים בין כתבי היד שלהם. גם גודלה הקטן של המילה "Valse" הכתובה למעלה אופייני לשופן.

בשלבי האימות נבדקו מספר תאוריות לגבי היוצר, כמו האפשרות ששופן העתיק ואלס של מישהו אחר, או שנכתב על ידי תלמיד של שופן, אך תאוריות אלה נזנחו כלא הגיוניות. מנהל מכון פרידריק שופן ציין את "הסגנון המבריק" האופייני לכתיבתו של שופן במחצית הראשונה של שנות ה-30, וטען שהניקיון של כתב היד מעיד על כך שבניגוד לתאוריה שהועלתה, הוואלס ככל הנראה לא נכתב יחד עם תלמיד במהלך שיעור. הוא טוען שסביר יותר שכתב היד היה סקיצה של רעיון מוזיקלי ששופן חשב עליו, ולא יצירה שלמה. מהסיבה הזו הוא אינו מאמין שיש לכלול את הוואלס בקובץ הוואלסים של שופן כוואלס ה-20 שכתב. עם זאת, הוא כן מקבל את התאוריה שמשייכת את הוואלס לשופן, בהתייחס לסימני ההיכר שלו ולסגנון הכתיבה המתבטא בקישוטים, בשימוש בסולמות כרומטיים, במרווחים ובליווי.

## דיסקוגרפיה
ב-8 בנובמבר 2024 פרסמה דויטשה גרמופון הקלטה מסחרית של הוואלס כסינגל בביצוע לאנג לאנג. ב-5 בנובמבר 2024 פרסמה וורנר קלאסיקס  אלבום דיגיטלי שמקבץ מספר מזורקות של שופן ואת הוואלס, בביצוע פיוטר אנדרשבסקי .

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יצירות מאת פרדריק שופן
קטגוריה:ואלסים
Studi Epigrafici e Linguistici

**Studi Epigrafici e Linguistici sul Vicino Oriente Antico** (מחקרים אפיגרפיים ובלשניים על המזרח הקדום) המוכר בשם המקוצר **SEL** הוא כתב עת מדעי היוצא לאור באיטליה אחת לשנה (לפעמים בתדירות נמוכה יותר) החל משנת 1984, ומוקדש למחקרים העוסקים במזרח התיכון ובאגן הים התיכון הקדומים, ובפרט מחקרים העוסקים בהיסטוריה ובפילולוגיה. המאמרים בכתב העת עוברים ביקורת עמיתים ומתפרסמים באנגלית, באיטלקית או בספרדית.

## קישורים חיצוניים
* ארכיון של כל גיליונות SEL

* Open Access Journal: Studi Epigrafici e Linguistici sul Vicino Oriente Antico (SEL), AWOL, December 4, 2020


קטגוריה:כתבי עת מדעיים
גשר דבילי

**גשר דֵבִּילִי֫** (בצרפתית: **Passerelle Debilly**) הוא גשר הולכי רגל קשתי מעל נהר הסן בפריז המחבר את הרובע השישה-עשר בגדה הימנית עם הרובע השביעי בגדה השמאלית. הגשר עובר בין גשר ינה לגשר אלמה.

## ההיסטוריה של הגשר
ב-1900 התקיימה בפריז התערוכה העולמית (אקספו) שמרכזה היה בפארק שאן דה מארס (בגדה הימנית), למרגלות מגדל אייפל. כחלק מההכנות לאירוע וכדי להקל על קהל המבקרים להגיע לתערוכה מהגדה השמאלית הורה מנהל התערוכה, אלפרד פיקאר , לבנות גשר הולכי רגל זמני מעל הסן, בקרבת הפארק.

תכנון הגשר נמסר לאדריכל לואי-ז'אן רסאל , שתכנן גם את גשר אלכסנדר השלישי עבור יריד 1900 וכן את ויאדוקט אוסטרליץ.

ב-1906 הועתק הגשר ממקומו והוקם כגשר קבוע.

ב-1966 נכלל הגשר במרשם האתרים ההיסטוריים של צרפת .

ב-1991 שופץ הגשר, וב-1997 הוחלף מדרך הגשר בקורות עץ אפריקאי קשה.

## מבנה הגשר
הגשר הוא גשר קשת שנבנה מברזל ונשען על שתי תמיכות אבן השקועות בנהר הסן בקרבת גדותיו. הקשת הכפולה של הגשר מחזיקה בתלייה את המסעה עליו נבנה המדרך להולכי הרגל. שתי חצאי קשתות קצרות משני צידי הקשת הגדולה מקשרות את הגשר לגדות הנהר.

אורך הגשר 125 מטר, רוחבו 8 מטר וגובהו מעל הנהר 15 מטר. אורך המפתח של הקשת המרכזית הוא 75 מטר ושל הקשתות הצדדיות 22.5 מטר.

הצורך להגביה את הגשר ממפלס הנהר הביא לכך שמדרך הגשר נמצא מעל מפלס הרחוב ולכן נבנו מדרגות המחברות את המדרך לרחוב.

## שם הגשר
עם הקמתו נקרא הגשר "שער התערוכה הצבאית" (passerelle de l'Exposition Militaire) מכיוון שהוביל הולכי רגל לאזור הצבאי של התערוכה הבין-לאומית. בהמשך שונה שמו ל"גשר מגדבורג" (passerelle de Magdebourg) ולבסוף נקרא "גשר דבילי" על שם בריגדיר גנרל ז'אן לואי דבילי (1806-1763) שהשתתף במלחמות המהפכה הצרפתית וב ונהרג בגרמניה בקרב ינה-אאורשטדט בו ניצחו הצרפתים את הפרוסים.

## פרשת המרגלים
ב-1989, זמן קצר לאחר נפילת חומת ברלין, נמצאה על הגשר גופה של סוכן חשאי של מזרח גרמניה. בדיקה של גופי הביטחון של צרפת מצא שהגשר שימש לנקודת מפגש של המרגלים של מזרח גרמניה בתקופת המלחמה הקרה.

## הגשר באומנות
אחת הסצנות בסרט  של בריאן דה פלמה מ-2002 צולמה על הגשר, ונטען שדה פלמה בחר באתר זה בעקבות פרשת המרגלים.

## גלריה

קובץ: Passerelle Debilly October 2009.jpg|צילום של הגשר ממגדל אייפל
קובץ: Cross the Bridge (4198925417).jpg|מבט מקרוב של הגשר
קובץ: Eiffel Tower from the Passerelle Debilly (31708931840).jpg|מבט על מגדל אייפל מהגשר
קובץ: Passerelle Debilly @ Paris (28191999315).jpg|בסיסי הגשר
קובץ: Walk @ Rive droite @ Seine @ Paris (24925589884).jpg|אלמנטים אומנותיים ימיים בעמודי התמיכה בצידי הגשר
קובץ: Signac 386.jpg|גשר דבילי בציור של פול סיניאק


## קישורים חיצוניים

* גשר דבילי, באתר 40daysinparis.blogspot.com
* גשר דבילי, באתר parisjetaime.com
* גשר דבילי, באתר solosophie.com
* גשר דבילי, באתר kissinparis.com
* גשר דבילי, באתר parisseine.com 

## הערות שוליים

 
קטגוריה:הרובע השביעי של פריז
קטגוריה:הרובע השישה-עשר של פריז
דבילי
דבילי
קריית משה (רחובות)

**קריית משה** היא שכונה ברחובות שהוקמה בשנות השישים של המאה ה-20. השכונה נקראת על שמו של מייסד מפלגת מפד"ל משה חיים שפירא.

## גאוגרפיה
השכונה גובלת בפארק התעשיות רכטמן. מצפון לשכונה נמצאת רחובות ההולנדית שנוסדה ב-2001. בשנת 2012 הוקמה רחובות הצעירה, שנמצאת מדרום לשכונה. בשנת 2020 הוקמה חצרות המושבה שנמצאת ממזרח לקריית משה.

השכונה מחוברת לכביש 410 (דרך הים).

## היסטוריה
### זרנוקה
בתקופת המשנה והתלמוד התקיים במקום יישוב יהודי בשם זרנוקה. חוקרים רבים סבורים שזרנוקה הייתה היישוב היהודי ממנו יצא החכם ר' חייא בר זרנוקי, המוזכר בתלמוד הבבלי. במקום נמצאו חרסים מהתקופה הרומית-ביזנטית. בתקופה הממלוכית היה זרנוקה כפר במחוז עזה וכן בתקופה העות'מאנית.[ממוזער|גת דורון – [הגת בארץ ישראל|גת ענבים קדומה שנתגלתה במרכז העיר|200x200 פיקסלים]]

### זרנוגה

ממוזער|שרידי המסגד של הכפר זרנוגה
עד 1948 התקיים במקום הכפר הערבי זרנוגה. המסגד של הכפר נותר במקום גם לאחר פינוי הכפר.

באוגוסט 1948 ביקשה קבוצת שילר מן המוסדות המיישבים, שיחכירו לה את אדמות זרנוגה, וכמה מאות דונמים מן השטחים החקלאיים של הכפר נמסרו לידיה. בבתים הנטושים וסביבם הוקמו מעברות זרנוגה א' וב', שאליהן הגיעו בשנות ה-50 עולים מצפון אפריקה וניצולי השואה. המעברות צורפו לרחובות בשנת 1957.

### הקמת השכונה והתפתחותה
השכונה הוקמה בשנות השישים של המאה ה-20 לאחר פינוי זרנוגה. בשנות השבעים הגיעו לשכונה גם עולים מברית המועצות.

בשנות ה-90 הגיעו עולי אתיופיה לשכונה בעקבות מבצע שלמה. בקרב העדה זכתה השכונה לכינוי "אדיס הקטנה". השכונה אומצה על ידי הפדרציה של ניו יורק ותרמה לה.

בין 2008 ל-2018 קטנה אוכלוסיית השכונה בכ-10 אחוזים.

באוקטובר 2019 אושרה תוכנית מועדפת לדיור (תמ"ל) עבור השכונה שכוללת 1,500 דונם. על פי התוכנית ייהרסו כ-1,400 דירות קיימות, וייבנו 10,000 חדשות שחלקן על קרקע בשכונה וחלקן יחידות דיור על קרקע משלימה. במסגרת ההתחדשות העירונית ערכו משרדי האוצר והשיכון ורשות מקרקעי ישראל פיילוט שבו חלק מהכספים ממכירת קרקעות מושקעים בקרן ייעודית למימון פרויקטים של פינוי בינוי בשכונה. על פי תוכניות העירייה אוכלוסיית השכונה תגדל ל-35 אלף נפש. בספטמבר 2024 נהרסו שני מבנים ראשונים במסגרת פרויקט פינוי-בינוי.

## אוכלוסייה
נכון ל-2023 בשכונה מתגוררים 6,500 תושבים. יותר מ-55% מתושבי השכונה הם עולים ותיקים מאתיופיה.

## פשיעה
במהלך השנים סבלה השכונה מעוני ופשע. בשנת 2004 נרצח בשכונה נער. ב-2005 רצח נער בן השכונה נערה ברחובות. ב-2007 נרצח נער בקטטה. ביולי 2014 נדקרו למוות שני צעירים בקטטה בשכונה ובפברואר 2015 נהרג אדם בפיצוץ רכב.

## מוסדות
בשכונה מכינה קדם-צבאית ע"ש שלושת הנערים אייל יפרח, גלעד שער ונפתלי פרנקל "שובו אחים בשביל ישראל" שהוקמה ב-2015. בשכונה מתנ"ס "חוויות" וספרייה על שם מנשה מילוא. מועדון הכדורגל "יצ'אלאל", בית הנוער "חץ קדימה" ששייך לעמותת "לשובע" שהוקם ב-2003 שלו כ-80 חניכים, בתי הספר "עידוד" ו"הדרים" (יסודי), ישיבה תיכונית בית שלמה, תלמוד תורה "עץ החיים" וגן הבנים.

## לקריאה נוספת
* טלי חתוקה ואחרים, **מרחב מיקוח : תהליכי התחדשות עירונית בעידן הנאו-ליברלי**, המעבדה לעיצוב עירוני באוניברסיטת תל אביב, תל אביב: רסלינג, 2020. בעיקר בפרק 'מרחב-נדל"ן' עמ' 49–100.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רחובות: שכונות
A Christmas Story

ממוזער| החזית של בית משפחת פרקר בסרט אשר נמצא בשכונת טרמונט אשר במערב העיר קליבלנד. המבנה שופץ כך שגם פנים הבית יהיה תואם לפנים הבית בסרט והוא משמש כיום כמוזיאון.
**A Christmas Story** (בתרגום חופשי לעברית: **סיפור חג המולד**) הוא סרט חג מולד קומי אמריקאי משנת 1983 בבימויו של בוב קלארק אשר מבוסס בעיקר על הספר "In God We Trust: All Others Pay Cash" משנת 1966 מאת ג'ין שפרד אשר מכיל אוסף של סיפורים סמי-אוטוביוגרפיים. התסריט נכתב בשיתוף פעולה בין ג'ין שפרד, בוב קלארק ולי בראון.

בעוד שהסרט לא זכה להצלחה רבה כאשר יצא במקור לאקרנים, לאורך השנים הוא צבר פופולריות רבה בארצות הברית ובקנדה בעיקר משום שהוא שודר באופן תדיר בטלוויזיה. החל מסוף שנות ה-90 ערוץ TNT וערוץ TBS מקפידים לשדר את הסרט מדי שנה בחג המולד כאשר הם עורכים מרתון של 24 שעות במהלכו הסרט משודר ברציפות 12 פעמים בין ערב חג המולד ליום חג המולד. הסרט נחשב כיום לאחד מסרטי חג המולד הפופולריים ביותר בכל הזמנים בארצות הברית ובקנדה.

הסרט זכה בשני פרסי ג'יני קנדיים בשנת 1984, ובשנת 2012 החליטה ספריית הקונגרס לשמר את הסרט בארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית בשל "חשיבותו התרבותית, ההיסטורית והאסתטית".

## תקציר העלילה
עלילת הסרט, אשר מתרחשת בדצמבר 1940 בעיירה הבדיונית הוהמן שממוקמת בחלקה הצפון-מערבי של מדינת אינדיאנה, מתמקדת בילד בן ה-9 ראלפי פרקר (מגולם על ידי פיטר בילינגסלי) ומשפחתו בתקופת חג המולד.

## צוות השחקנים הראשי
* פיטר בילינגסלי בתפקיד ראלפי פרקר
* דארן מקגאווין בתפקיד מר פרקר
* מלינדה דילון בתפקיד גברת פרקר
* איאן פטרלה בתפקיד רנדי פרקר
* זאק וורד בתפקיד סקוט פרקוס
* טדה מור בתפקיד מיס שילדס
* ג'ין שפרד בתפקיד המספר (ראלפי מבוגר)

## סרטי המשך
בעקבות הצלחת הסרט הופקו לו שלושה סרטי המשך:
* "My Summer Story"  – הסרט, בבימויו של בוב קלארק, יצא לאקרנים ב-1994.
* "A Christmas Story 2"  – הסרט יצא ישירות ל-DVD ב-2012.
* "A Christmas Story Christmas"  – הסרט שודר במקור ב-HBO Max בשנת 2022 והשתתפו בו רוב השחקנים מהסרט המקורי.

## מחזמר
בנובמבר 2012 מחזמר המבוסס על הסרט עלה לבמות בברודוויי. המחזמר בוים על ידי ג'ון רנדו עם כוריאוגרפיה מאת וורן קרלייל. המחזמר היה קיבל מספר מועמדויות לפרסי טוני.

## הפקה
הסרט צולם בעיקר בקליבלנד שבאוהיו, ובטורונטו שבקנדה. החזית של בית משפחת פרקר צולם בקליבלנד, בעוד שהסצנות שהתרחשו בתוך הבית צולמו באולפן בטורונטו. הבית בקליבלנד הפך עם השנים למוזיאון המוקדש לסרט ואשר בו מבקרים מדי שנה אלפי אנשים.

סצנת חנות הכלבו בו ראפלי פוגש את סנטה קלאוס צולמה בחנות הכלבו "Higbee's" במרכז קליבלנד.

## קישורים חיצוניים

* האתר הרשמי
* עמוד הסרט באתר TBS

קטגוריה:סרטים בשימור ספריית הקונגרס
קטגוריה:סרטי מטרו גולדווין מאייר
קטגוריה:סרטים על משפחות
קטגוריה:סרטי 1983
קטגוריה:סרטי חג המולד
קטגוריה:סרטים המבוססים על רומנים אמריקאים
האליפות הלאומית של ארצות הברית בטניס 1927

**האליפות הלאומית של ארצות הברית בטניס 1927** הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי הדשא. למעט תחרות זוגות גברים התחרויות התקיימו במועדון הטניס וסט סייד שבקווינס. התחרות התחילה ב-22 באוגוסט בתחרות נשים שהסתיימה ב-30 באוגוסט. תחרויות זוגות הגברים התקיימו בפרברי בוסטון.הם החלו ב-12 בספטמבר והסתיימו ב-17 בספטמבר.
## התחרות
### תחרות הגברים
[שמאל|ממוזער|180px|[רנה לקוסט, מנצח תחרות הגברים]]
לתחרות זו נרשמו 64 טניסאים שחולקו ל-4 בתים. לקראת התחרות, 16 הטניסאים החזקים דורגו כדלקמן: (לטניסאים אמריקאים וטניסאים זרים בנפרד).

מנצח אליפות וימבלדון 1926 רנה לקוסט ניצח ב-3 מערכות את ביל טילדן וזכה בתחרות.

### תחרות הנשים
ימין|ממוזער|180px|הלן וילס, מנצחת תחרות הנשים
בתחרות הנשים השתתפו 64 טניסאיות שחולקו ל-4 בתים. לקראת התחרות, מספר הטניסאיות החזקות דורגו כדלקמן:

# **[[הלן וילס]] , מנצחת תחרות 1925, ניצחה בתחרות
# [[מולה מלורי]] , מנצחת תחרות 1926, הודחה ברבע הגמר

מנצחת תחרות 1926 [[מולה מלורי]] הודחה ברבע הגמר. במשחק הגמר [[הלן וילס]] מארצות הברית נפגשה עם [[בטי נאטהול]] מ[[ממלכה המאוחדת]] וניצחה אותה ה-2 מערכות. להלן וילס זה היה הניצחון הרביעי בתחרות נשים באליפות ארצות הברית.

===תחרות זוגות גברים===
בתחרות השתתפו מספר זוגות. מנצח תחרות 1925 [[ביל טילדן]] שיחעם פרטנר אחר. במשחק הגמר ביל טילדן ופרנק הנטר נפגשו עם זוג אמריקאי נוסף ביל גונסון ונוריס ויליאמס וניצחו אותם ב-3 מערכות.
===תחרות זוגות נשים===
בתחרות השתתפו 32 זוגות. הזוגות החזקות זכו בדירוג:

# **קתלין מקיין-גודפרי/ארמינטרוד הרווי (), ניצחו בתחרות
# קורנליה בואומן ()/מולה מלורי (), הודחו ברבע הגמר

מנצחות תחרות 1926 אליזבת ריין ואלאנור גרוס מארצות הברית לא השתתפו בתחרות. במשחק הגמר קתלין מקיין-גודפרי/ארמינטרוד הרווי מארצות הברית נפגשו עם בטי נאטהול/ג'ואן פריי מבריטניה וניצחו ב-3 מערכות.

### תחרות זוגות מעורבים
בתחרות השתתפו 28 זוגות. התחרות נערכה ב-28 באוגוסט/5 בספטמבר בפרברי בוסטון, מסצ'וסטס. במשחק הגמר איילין בנט מבריטניה ואנרי קושה מצרפת נפגשו עם הייזל הוצ'קיס וייטמן מארצות הברית ורנה לקוסט מצרפת (שהיו מנצחי תחרות 1926) וניצחו ב-3 מערכות.

## קישורים חיצוניים
* Collins, Bud (2010). The Bud Collins History of Tennis (2nd ed.). [New York]: New Chapter Press. pp. 454–483. .
* תחרות גברים
* תחרות נשים וזוגות נשים, דף 3
* זוגות מעורבים

## הערות שוליים

1927
ארצות הברית
קטגוריה:1927 בארצות הברית
ז'אק בריניון

**ז'אק בריניון** (בצרפתית: **Jacques Marie Stanislas Jean Brugnon**; 11 במאי 1895 – 20 במרץ 1978), היה טניסאי צרפתי. אחד הטניסאים הבולטים בעולם בשנות ה-20 ותחילת שנות ה-30 של המאה ה-20, כשלזכותו 12 זכיות בתחרויות גראנד סלאם בזוגות, ו-5 זכיות בגביע דייוויס במדי נבחרת צרפת.

## קריירת טניס
ז'אק בריניון נולד בפריז. הוא היה חלק מדור זהב של הטניס הצרפתי, כשיחד עם רנה לקוסט, אנרי קושה וז'אק בריניון כונו "ארבעת המוסקטרים", אשר שלטו בטניס העולמי במהלך שנות ה-20 ובתחילת העשור הבא אחריו.

בריניון התמחה בתחרויות זוגות. בתחרויות זוגות מעורבים הוא שיחק לצד סוזן לנגלן והם זכו במספר אליפויות. בתחרויות זוגות גברים הוא שיחק לצד אנרי קושה וז'אן בורוטרה והם זכו להצלחות.

ז'אק בריניון השתתף באולימפיאדת 1920. ז'אק בריניון השתתף באולימפיאדת 1924 וזכה במדליית כסף בתחרות זוגות גברים.

עם נבחרת צרפת בריניון זכה 5 פעמים בגביע דייוויס (1927- 1931).

ב-1976 התקבל ז'אק בריניון, יחד עם שלושת חבריו ל"ארבעת המוסקטרים", להיכל התהילה של הטניס.

### גמרים של גראנד סלאם - זוגות
#### זוגות גברים

#### זוגות מעורבים

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:טניסאים צרפתים
קטגוריה:טניסאים זוכי אליפות אוסטרליה הפתוחה
קטגוריה:טניסאים זוכי אליפות צרפת הפתוחה
קטגוריה:טניסאים זוכי אליפות וימבלדון
קטגוריה:זוכי מדליית כסף אולימפית מצרפת
קטגוריה:משתתפי אולימפיאדת אנטוורפן (1920)
קטגוריה:משתתפי אולימפיאדת פריז (1924)
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1895
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1978
אולאוולה אונאנוגה

**אולאוולה אונאנוגה** (באנגלית: **Olawale Onanuga**; נולד ב-27 בדצמבר 1997 בלאגוס שבניגריה) הוא כדורגלן ניגרי המשחק בעמדת הקשר בבני יהודה.

## קריירת מועדונים
בעונות  ו- שיחק אונאנוגה בקסטריוטי קרויה מליגת העל האלבנית, במדיה ערך 58 הופעות ליגה והבקיע שער אחד.

בחודש יולי 2023 חתם בקפאז מליגת העל האזרית, במדיה ערך 27 הופעות ליגה והבקיע שער אחד.

ב-21 ביולי 2024 חתם בא-נסר מליגת העל הכוויתית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ניגרים
קטגוריה:קשרי כדורגל ניגרים
קטגוריה:ניגרים שנולדו ב-1997
מיקולאי הראשון רדזיוויל

**מִיקוֹלַאי הראשון רַדְזִיוִיל** או **מיקלויוס רדווילה** (בליטאית: **Mikalojus Radvilaitis, Mikalojus II Radvila Senasis**; בפולנית: **Mikołaj Radziwiłłowicz Stary**; ) היה אציל ליטאי. הוא היה מוכר בשם הפטרונים רדווילאיטיס (Radvilaitis), שמקורו בשמו של אביו רדווילה (Radvila), שהפך לשם המשפחה של יורשיו, רדווילוס (Radvilos), שלימים הפך לשם הפולני רדזיוויל.

מיקלויוס היה העוצר של סמולנסק מ-2 בדצמבר 1481; בשנת 1483 זומן על ידו צבא של 10,000 איש להגנה על אדמות סמולנסק. הוא היה  של טרקאי (הבירה הראשונה של ליטא) מאז 31 במאי 1488 והעוצר של נובגורודוק, מאוחר יותר העוצר של ביילסק פודלסקי. הוא היה הוויבוד של וילנה מאז 1492 והקנצלר הגדול הראשון של ליטא משנת 1504 ועד מותו ב-1509. בניו יז'י, מיקולאי ויאן היו האבות המייסדים של שלושת קווי משפחת רדזיוויל. בתו  הייתה הסבתא רבתא של ארז'בט באטורי.

## קישורים חיצוניים


* Mikalojus Radvila


## הערות שוליים

מיקולאי הראשון
קטגוריה:אצולה ליטאית
קטגוריה:ילידי 1450
קטגוריה:נפטרים ב-1509
שושי בריינר

**שושי בריינר** (נולדה ב-6 באפריל 1952) היא סופרת ועורכת ספרותית ישראלית.

## קורות חיים
שושי בריינר גדלה בקריית חיים כשושנה כץ. היא למדה באוניברסיטת חיפה ספרות עברית וספרות כללית ולימדה ספרות. חייתה 8 שנים באמסטרדם ושנה בברלין ועסקה באמנות פלסטית ובעיצוב. כשחזרה למדה באוניברסיטת בן-גוריון לתואר שני בספרות עברית ובכתיבה יוצרת.
שושי בריינר נישאה לאבישי ולה בן אחד. היא חיה בזוגיות עם ד"ר אבי ברמן, מתגוררת בהרצליה ועוסקת בכתיבה ובעריכה ספרותית.

ספרה 'כמעט אולימפוס' נכנס לרשימה הארוכה של פרס ספיר לשנת 2025.

## סיפורים
* סיפורים קצרים בכתב העת "מקרוב", הוצאת הקיבוץ המאוחד
* **מסך**, סיפור בספר "ההולנדי של עכו" בעריכת אבי מלר, הוצאת גלורי 2004

## ספרים שכתבה
* **אריאדנה**, רומן, הקיבוץ המאוחד, תש"ן 1990. עריכה: לאה שניר
* **אהבה עברית**, סיפורים קצרים ונובלות, עם עובד, תשס"ו 2006. עריכה: תרזה בירון פרי. הספר נכלל ברשימה הקצרה של פרס ספיר
* **ספר הפרידות הגדול**, עם עובד, תשס"ט 2009, עריכה: תרזה בירון פריד. תורגם להולנדית
* **כתב סתרים**, עם עובד, תשע"ו 2016. עריכה: תרזה בירון-פריד
* **כמעט אולימפוס**, עם עובד, 2024. עריכה: עלמה כהן ורדי

## ספרים שערכה
* ליעד שהם, החברים של אלוהים, סיפורים המבוססים על סיפורי המקרא, כנרת, תשס"ה 2005
* נתן שחם, קרן אקסודוס, זמורה-ביתן 2006
* יהלי סובול, דמי מפתח, זמורה-ביתן, תשס"ו 2006
* הכשרת היישוב - מאה השנים הראשונות: 1909–2009, חברת הכשרת היישוב בישראל, 2009)

## על המחברת ויצירתה
על "אריאדנה": 
צור, יגאל, סיפור מחובר היטב. על המשמר, 15 ביוני 1990, עמ' 21.

על "אהבה עברית":
גלסנר, אריק, מחיר האושר, מחיר האשמה. מעריב, מוסף שבת - ספרות וספרים, ה' בחשון תשס"ז, 27 באוקטובר 2006, עמ' 26.
הרציג, חנה, הפעם זה משהו אחר. ידיעות אחרונות, המוסף לשבת - ספרות, י"ב בחשון תשס"ז, 3 בנובמבר 2006, עמ' 27.
מוריס, אורין. שפה יפה. וואלה! תרבות ובידור, 12 בפברואר 2008.
סלע, מיה, שתי נשיקות במצח. עיתון תל אביב, תרבות וספרות, 20 באוקטובר 2006.

על "ספר הפרידות הגדול":
אורן, יוסף, השואה נצרבה בנו לדורות e-mago , 16 בנובמבר 2009. חזר ונדפס בספרו: השאננות לציון בסיפורת הישראלית, יחד, תש"ע 2010, עמ' 113–122 
בנאי, דניאל. אבידה ומציאות. הארץ, מוסף ספרים, גל' 853, ט' בתמוז תשס"ט, 1 ביולי 2009, עמ' 4
גלסנר, אריק. ספר הכדורעף הגדול: שושי בריינר נפרדת. מעריב, תרבות - ספרות, י"ז באב תשס"ט, 7 באוגוסט 2008
וולך, לילך. חיים ממוצעים. Time Out תל אביב, 23 ביולי 2009, עמ' 114.
מרמלשטיין, טל. מיליוני אנשים לבד. ישראל היום, ג' בתמוז תשס"ט, 25 ביוני 2009, עמ' 41.

על "כתב סתרים":
אביטוב, ירון, נובלה בתוך רומן מתארת רומן. מקור ראשון, שבת, גל' 1012 (א' בטבת תשע"ז, 30 בדצמבר 2016), עמ' 20–21.
מאיה גז, "כתב סתרים": ספר על אהבה ועל כתיבה, הארץ, 12 בדצמבר 2016

## קישורים חיצוניים

* קורות חייה באתר הוצאת עם עובד

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:עורכים ספרותיים ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1952
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952
בחזרה לארץ עוץ (סרט, 1985)

**בחזרה לארץ עוץ** (באנגלית: **Return to Oz**) הוא סרט פנטזיה אפלה משנת 1985, שנכתב ובוים על ידי וולטר מרץ'. הסרט הופק על ידי סרטי וולט דיסני. הסרט מהווה סרט המשך לא רשמי לסרט "הקוסם מארץ עוץ" של מטרו גולדווין מאייר משנת 1939, אם כי הוא אפל יותר ודומה יותר ברוחו לסדרת ספרי עוץ המקוריים מאת ליימן פרנק באום. העלילה עצמה מתבססת על עלילת הספרים "ארץ עוץ המופלאה" (1904) ו"עוצמה מעוץ" (1907).

הסרט, אשר הופק בתקציב של 28 מיליון דולרים, הרוויח רק 11 מיליון דולרים בקופות. הסרט היה מועמד לפרס אוסקר בקטגוריית האפקטים הטובים ביותר.

## תקציר העלילה
עלילת הסרט מתרחשת שישה חודשים לאחר ההרפתקה הראשונה של דורותי בארץ עוץ. לאחר שדורותי חזרה לקנזס היא מתקשה במיוחד להסתגל לחייה בחווה המשפחתית בעקבות ההרפתקה הקסומה שהייתה לה בארץ עוץ. בשל האובססיה המתמשכת של דורותי לארץ עוץ ומשום שהיא מתקשה לישון בלילות דודתה ודודה מודאגים מאוד לשלומה. בעקבות כך דודתה לוקחת אותה למרפאה המתמחה בטיפול באלקטרותרפיה. דורותי בורחת בהמשך מהמרפאה ומוצאת את עצמה בחזרה בארץ עוץ.

עם שובה דורותי נחרדת לגלות שארץ עוץ נכבשה בינתיים על ידי מלך הגמדים המרושע והמכשפה מאמבי, וכמו גם שעיר האזמרגד נהרסה, ושכל תושביה, כולל חבריה הוותיקים - הדחליל, איש הפח והאריה - הפכו לפסלי אבן.

בעקבות כך דורותי מחליטה לצאת למסע מסוכן במטרה להציל את ארץ עוץ. אל דורותי מתלווים חבריה החדשים בילינה התרנגולת, טיק-טוק, ג'ק פאמקינהד והגאמפ.

## צוות השחקנים הראשי
### שחקני לייב-אקשן
* פאירוזה באלק בתפקיד דורותי גייל
* ניקול ויליאמסון בתפקיד ד"ר וורלי / מלך הגמדים
* ג'ין מארש בתפקיד האחות ווילסון / המכשפה מאמבי
* פייפר לורי בתפקיד הדודה אם
* מאט קלארק בתפקיד הדוד הנרי
* אמה רידלי בתפקיד הנסיכה עוצמה
* ג'סטין קייס בתפקיד הדחליל

### דיבוב
* דניס ברייר בתפקיד בילינה
* שון בארט בתפקיד טיק-טוק
* בריאן הנסון בתפקיד ג'ק פאמקינהד
* לייל קונווי בתפקיד הגאמפ

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:סרטים מצוירים למחצה
קטגוריה:הקוסם מארץ עוץ: עיבודים לקולנוע ולטלוויזיה
קטגוריה:מכשפות בקולנוע ובטלוויזיה
קטגוריה:סרטים אפוקליפטיים
קטגוריה:סרטי המשך אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 1985
קטגוריה:סרטי וולט דיסני
קטגוריה:סרטים שהיו כישלון קופתי
קטגוריה:סרטים המבוססים על רומנים אמריקאים
קטגוריה:סרטים המתרחשים בבתי חולים פסיכיאטריים
עמותת כרישים בישראל

**עמותת כרישים בישראל** היא עמותה ללא מטרות רווח שהוקמה ב-2018. מטרת העמותה היא קידום ושימור של דגי הסחוס (בניהם כרישים ובטאים) בחופי ישראל, וכן תמיכה במחקר שלהם. העמותה פועלת בין היתר לבניית מאגר תצפיות של כרישים ובטאים המונגש לציבור הרחב בישראל ומפעילה סיורים לקהל הרחב.

העמותה מייצגת את ישראל בארגון דגי הסחוס האירופאי (EEA) וחברה בקבוצת מומחי הכרישים של ארגון שימור הטבע העולמי – (IUCN – SSG).

במסגרת תופעת הכרישים בחדרה, חברה העמותה לגופים נוספים, בניהם רשות הטבע והגנים, לפרויקט המשותף, "כרישים בזרם". מטרת הפרויקט הייתה להסדיר את האתר לצפייה בכרישים מעל ומתחת למים באופן שימנע נזק אך יאפשר מפגש חשוב ונדיר בין הציבור לטבע הימי.

## ראו גם
* אקואושן
* צלול
* סיירת החוף
* החצי הכחול - הרפורמה להצלת הים התיכון

## קישורים חיצוניים
* 
* 
*עמותת כרישים בישראל באתר הידען

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: ארגוני בעלי חיים
קטגוריה:ישראל: ארגונים להגנת הסביבה
יאנוש פאסטור

**יאנוש פאסטור** (בהונגרית:Pásztor János  29 בינואר 1881 - 7 בינואר 1945) היה פסל הונגרי מן הזרם האקדמיסטי שחי ופעל במחצית הראשונה של המאה ה-20. גישתו האמנותית דומה לזו של ציירי אסכולת אלפלד.

## קורות חייו
פאסטור נולד ב-1881 בעיירה דיומה, במחוז בקש, כיום חלק מהעיירה דיומארדד.
הוריו היו יוז'ף פאסטור ותרזיה לבית בורדה (Bordé).
הוא למד פיסול בבית הספר לאמנויות ומלאכות, כיום אוניברסיטת מוהולי-נאג' לאמנות ועיצוב בבודפשט. הוא היה תלמידו של לאיוש מאטראי.

יצירותיו הראשונות היו פסלים של דמויות צדדיות באנדרטה שפיסל לאיוש מאראי למהנדס פאל ואשארהיי בסגד.
ב-1903–1905 למד עם מלגת לימודים ממלכתית באקדמיה ז'וליאן בפריז. ב-1905 הוא התיישב בהודמזוושרהיי, בה התיידד עם הצייר דיולה רודנאי, וכעבור חמש שנים עבר לגור בבודפשט.
שמו כאמן הלך לפניו עקב השתתפותו בתערוכות פופולריות ב-1925,1918,1911 ו-1930.
ב-1929 זכה בגראן פרי בתערוכה העולמית של ברצלונה.
נהרג ב-7 בינואר 1945 בשלהי מלחמת העולם השנייה בהפצצות הסובייטיות על בודפשט.
נקבר בבית הקברות קרפשי.

## יצירתו
פאסטור יצר פיסלי ז'אנר קטנים, פסלי עירום נשי, פסלי פרוטומה וטורסו ופסלי מצבות.
בשנות ה-1930 ו-1940 פיסל פאסטור מספר אנדרטאות ציבוריות חשובות בבודפשט.
מהחשובות שבעבודותיו יש לציין את הממוריאל פרנץ קזינצי ברובע המצודה בבודה והפסל הנאו-קלאסי של פרנץ ראקוצי השני רכוב על הסוס, שהוצב ב-1937 מול חזית הפרלמנט ההונגרי בככר לאיוש קושוט.

עם תלמידיו נמנים אישטוואן קמוצאי ודיולה נירה (Nyírő)

## חייו הפרטיים
בנו הוא שחקן התיאטרון והקולנוע ההונגרי באותו שם: יאנוש פאסטור (1984-1914)

## הוקרה
*1930 - כתר קורבינוס
*1941 - השרשרת קורבינוס של הונגריה

## מבחר יצירותיו
**פסלי זיכרון ואנדרטאות:**
* 1905 - הדמויות הצדדיות באנדרטת המהנדס ההידרולוג פאל ושרהיי מאת לאיוש מאטראי בסגד
* 1921"מזרח" בבודפשט
*1929 -אנדרטה לגבורה במאקו
* אנדרטה לגבורה בעיר סקשפהרוואר יחד עם הפסל רז'ה היקיש
* אנדרטה לזכר מלחמת העולם הראשונה בהומזושרהיי
*1923 - אנדרטה לזכר מלחמת העולם הראשונה בסנטש
*1933 - הפסל של שליט טרנסילבניה, אישטוואן באטורי בבודפשט, הוצבה במקומה בשנות ה-1950
*1936 - פסלו של פרנץ קזינצי בבודפשט
*1937 - האנדרטה של פרנץ ראקוצי השני הורכב על הסוס, בבודפשט
*1942 - פסלו של דיולה גמבש, הופל ב-1944
*פסלו של לודוויג ואן בטהובן במארטונואשאר
* פסלו של דיולה רודנאי באי מרגיט בבודפשט, הוצב ב-1966
*פסלים קטנים
*1906 - Búcsúzkodás פרידה, פסל מעץ, בגרליה הלאומית ההונגרית בבודשפט
*1913 - Az elűzött - המגורשים - משיש, בהגלריה הלאומית ההונגרית
*מצבות על קברים
*1930 - פסלו של קארוי לוץ - מצבה בבית הקברות קרפשי, בדרך פיומה, בבודפשט

## גלריה

קובץ:Pásztor János The girl with jug 1908 in Hódmezővásárhely.jpg|הנערה עם כד, בככר קושוט בהודמזוושרהיי
קובץ:Szeged-szechenyiter1.jpg|המזרקה עם קבוצת הפסלים "טיסה של הברכה ושל ההרס" בסגד
קובץ:Kinizsi Pál Pásztor.JPG|פסלו של פאל קיניז'י בבודפשט
קובץ:Lotz Károly-sírja.jpg|קברו של קארוי לוץ בבית הקברות קרפשי
קובץ:FrancisIIRákócziStatue.jpg|פסלו של פרנץ ראקוצי השני מול חזית הפרלמנט ההונגרי בבודפשט


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פסלים הונגרים
קטגוריה:חללי מלחמת העולם השנייה
שירות הביון הכללי (סוריה)

**שירות הביון הכללי** (בערבית: جهاز المخابرات العامة) היא סוכנות ממשלתית לביון, ביטחון וריגול הפועלת בסוריה מאז דצמבר 2024, כיורשתו של מינהל הביטחון הכללי והמודיעין הצבאי הסורי שפורקו. הארגון כפוף לממשלת סוריה, מהווה חלק מקהילת המודיעין הסורית ואחראי על כל פעילויות המודיעין במדינה מטעם היאת תחריר א-שאם, שאנשיו מאיישים את מרבית התפקידים.

מאז השתלטות היאת תחריר א-שאם בדצמבר 2024, נעצרו על ידי הארגון מאות אנשי משטר אסד. מטה הארגון נמצא בדמשק הבירה.

## היסטוריה
שירות הביון הכללי הוקם ב-26 בדצמבר 2024 על ידי ממשלת המעבר בסוריה וירש את מנהלת המודיעין הכללית המודיעין הצבאי הסורי של משטר אסד.

לראש השירות מונה אנס חסן ח'טאב, שעמד בראש מנגנון הביטחון הכללי בהיאת תחריר א-שאם והיה חבר בג'בהת א-נוסרה שקדמה לה. על הארגון הוטל לשמש כסוכנות לאיסוף מודיעין באמצעות מודיעין אנושי ומודיעין ממקורות גלויים למען האינטרסים הלאומיים של סוריה. לסוכנות סמכויות ותפקידים רבים והיא אחראית בין השאר על איסוף מודיעין, ביטחון לאומי, מלחמה בטרור, אבטחת סודות מדינה, בקרה על סוכנויות ממשלתיות אחרות ועוד.

במרץ 2025, אנאס מונה לשר הפנים ובמקומו מונה חוסיין אל-סלאמה, לראש הארגון.

## משימות
תפקידיו כוללים:
*איסוף מודיעין לטובת המדינה
*סיכול ריגול ופעילותם של מרגלים הפועלים במדינה.
*חקירות: חקירה ותשאול עצירים וחשודים בפגיעה במדינה.
*פיקוח ואבטחה: פיקוח על אבטחת נכסים אסטרטגיים של המדינה, כגון מתקנים מסווגים.
## הערות שוליים

קטגוריה:קהילת המודיעין הסורית
קטגוריה:ארגוני ביון
קטגוריה:סוריה: ארגונים
האליפות הלאומית של ארצות הברית בטניס 1928

**האליפות הלאומית של ארצות הברית בטניס 1928** הייתה תחרות טניס על מגרשי הדשא. למעט תחרות זוגות גברים התחרויות התקיימו במועדון הטניס וסט סייד שבקווינס. התחרות התחילה ב-20 באוגוסט בתחרות הנשים שהסתיימה ב-27 באוגוסט. תחרויות זוגות הגברים התקיימו בפרברי בוסטון. הם החלו ב-10 בספטמבר והסתיימו ב-17 בספטמבר.

הלן וילס זכתה בתחרויות הנשים, זוגות נשים וזוגות מעורבים ולא הפסידה אף משחקון בתחרות נשים.

## התחרות
### תחרות הגברים
[ימין|ממוזער|180px|[אנרי קושה, מנצח תחרות הגברים]]
לתחרות זו נרשמו 64 טניסאים שחולקו ל-4 בתים. 16 טניסאים החזקים קיבלו דירוג (לטניסאים אמריקאים וטניסאים זרים בנפרד).

 

מנצח אליפות וימבלדון 1927 רנה לקוסט לא השתתף בתחרות. במשחק הגמר אנרי קושה מצרפת נפגש עם פרנק הנטר מארצות הברית וניצח ב-5 מערכות. באותה שנה הוא ניצח גם באליפות צרפת הפתוחה.

### תחרות הנשים
ימין|ממוזער|180px|הלן וילס, מנצחת תחרות הנשים
בתחרות הנשים השתתפו 58 טניסאיות שחולקו ל-4 בתים. לראשונה בוצע דירוג של הטניסיות החזקות.

# הלן וילס (), מנצחת תחרויות 1925 ו-1927, **ניצחה התחרות**
# מולה מלורי (), מנצחת תחרות 1926, הודחה בחצי הגמר
# הלן ג'ייקובס (), הפסידה במשחק הגמר
# אדית קרוס (), הודחה בחצי הגמר
# שרלון צ'פין (), הודחה ברבע הגמר
# מרג'ורי מוריל (), הודחה ברבע הגמר
# פנלופ אנדרסון (), הודחה ברבע הגמר
# מיי סאטון (), הודחה בסיבוב הראשון

מנצחת תחרות 1927 הלן וילס נפגשה במשחק הגמר עם הלן ג'ייקובס גם היא מארצות הברית וניצחה אותה ב-2 מערכות. באותה שנה היא ניצחה גם באליפות וימבלדון ובאליפות צרפת הפתוחה.

### תחרות זוגות גברים
בתחרות השתתפו מספר זוגות. במשחק הגמר ג'ורג' לוט/ג'ון הנסי מארצות הברית נפגשו עם זוג מאוסטרליה ג'רלד פטרסון/ג'ק הוקס וניצחו אותם ב-3 מערכות.
### תחרות זוגות נשים
בתחרות השתתפו 26 זוגות. מספר זוגות חזקות זכו בדירוג:
 

במשחק הגמר הלן וילס/הייזל הוצ'קיס וייטמן נפגשו עם זוג אמריקאי נוסף אדית קרוס/אנה הרפר וניצחו אותן ב-2 מערכות.

### תחרות זוגות מעורבים
בתחרות השתתפו 26 זוגות. במשחק הגמר הלן וילס מארצות הברית/ג'אק הוקד מאוסטרליה נפגשו עם אדית קרוס מארצות הברית/אדגר מון מאוסטרליה וניצחו אותם ב-2 מערכות.

## קישורים חיצוניים
* Collins, Bud (2010). The Bud Collins History of Tennis (2nd ed.). [New York]: New Chapter Press. pp. 454–483. .
* תחרות גברים
* תחרות נשים וזוגות נשים, דף 3
* זוגות מעורבים

## הערות שוליים

1928
ארצות הברית
קטגוריה:1928 בארצות הברית
ג'ריקה הינטון

**ג'ריקה הינטון** (באנגלית: **Jerrika Hinton**; נולדה ב-21 בספטמבר 1981), היא שחקנית אמריקאית, הידועה בעיקר מתפקידה כסטפני אדוארדס בסדרת הדרמה הרפואית של ABC, "האנטומיה של גריי".

## ראשית חייה
הינטון נולדה וגדלה באוק קליף, דאלאס, טקסס, שבארצות הברית. היא בתם של סינתיה, עובדת ממשלתית בפנסיה, ואוואלון הינטון.

## קריירה
### תחילת הקריירה
הינטון החלה את הקריירה שלה בהפקות בימתיות. היא עשתה את הופעת הבכורה שלה בקולנוע בסרט העצמאי "גשם" בשנת 2006. בשנים הבאות, הינטון כיכבה בתפקידי אורח במספר סדרות טלוויזיה כמו "בנות גילמור", "כולם שונאים את כריס", "זואי 101", "הלוחשת לרוחות", "אחת שיודעת", "שקר לי", "בונז", ו"סקנדל".

### "האנטומיה של גריי"
בספטמבר 2012, הוכרז כי הינטון לוהקה לעונה התשיעית של סדרת הדרמה הרפואית של שונדה ריימס, "האנטומיה של גריי" בתפקיד המתמחה סטפני אדוארדס.

במרץ 2016, לאחר שלוש עונות כשחקנית קבועה בתוכנית "האנטומיה של גריי", שונדה ריימס ליהקה את הינטון כדמות הראשית של הפיילוט, "טוסט", אך הפיילוט לא הוזמן לסדרה. בשנת 2017 הינטון עזבה את ה"האנטומיה של גריי" לאחר 4 עונות.

### אחרי "האנטומיה של גריי"
בינואר 2017, הוכרז כי הינטון תככב לצד הולי האנטר ב"כאן ועכשיו", סדרת דרמה של HBO שנוצרה על ידי אלן בול.

בשנת 2019 היא החלה לשחק את נטלי גורמן בסדרה "סרבנט", בשנה לאחר מכן היא החלה לגלם את מילי מוריס בסדרת הטלוויזיה של אמזון פריים "ציידים".

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1981
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1981
מיסטר אמא

**מיסטר אמא** (באנגלית: **Mr. Mom**) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1983 בבימויו של סטן דרגוטי. בסרט מככבים מייקל קיטון (בתפקידו הראשי הראשון בקולנוע), טרי גאר, מרטין מאל, אן ג'יליאן וכריסטופר לויד.

הסרט, אשר הופק בתקציב של 5 מיליון דולרים, הצליח לגרוף מעל ל-64.8 מיליון דולרים בקופות ברחבי העולם. בעקבות ההצלחה העצומה של הסרט אולפני יוניברסל חתמו על עסקה עם יוז אשר במסגרתה יוז יהיה אחראי על יצירת שלושה סרטים תמורת 30 מיליון דולרים. שלושת הסרטים הללו יהיו בת 16 הייתי, מועדון ארוחת הבוקר וחלומות צעירים.

## תקציר העלילה
ג'ק באטלר (מגולם על ידי מייקל קיטון) הוא מהנדס רכב מדטרויט שמפוטר באופן בלתי צפוי ובעקבות כך הופך במפתיע להורה העיקרי שמגדל את ילדיו, בעוד שאשתו קרוליין (מגולמת על ידי טרי גאר), אשר החלה לאחרונה לעבוד במשרה בכירה במשרד פרסום, הופכת למפרנסת העיקרית של המשפחה.

כהורה במשרה מלאה ג'ק מתקשה במיוחד להסתגל לסיטואציה החדשה בעודו נאלץ להתמודד עם האתגרים היומיומיים של גידול ילדים, יהול מטלות הבית, והתמודדות עם אנשים רבים בחייו שסבורים שהוא כגבר לא צריך להיות זה שמגדל את הילדים במקום אשתו.

במקביל, קרוליין מתקשה להסתגל לעבודה החדשה והתובענית שלה במשרד הפרסום ובמיוחד לכך שהבוס הפלרטטן שלה מנסה להתחיל איתה.

## הפקה
זה היה סרט הקולנוע הראשון שג'ון יוז כתב עבורו תסריט. יוז כתב את התסריט בעיקר על בסיס חוויותיו כהורה.

הסרט צולם בעיקר באזור המטרופולין של דטרויט.

## צוות השחקנים הראשי
* מייקל קיטון בתפקיד ג'ק באטלר
* טרי גאר בתפקיד קרוליין באטלר
* פרדריק קוהלר בתפקיד אלכס באטלר, בנם הבכור של ג'ק וקרוליין.
* טליסין ג'פה בתפקיד קני באטלר, בנם הצעיר של ג'ק וקרוליין.
* קורטני ובריטני ווייט בתפקיד מייגן באטלר, בתם התינוקת של ג'ק וקרוליין.
* מרטין מאל בתפקיד רון ריצ'רדסון, ראש חברת הפרסום בה קרוליין עובדת.
* אן ג'יליאן בתפקיד ג'ואן, שכנה של משפחת באטלר וחברה של קרוליין.
* ג'פרי טמבור בתפקיד "ג'ינקס" לאת'ם, הבוס על ג'ק בחברת פורד.
* כריסטופר לויד בתפקיד לארי, עמיתו לעבודה של ג'ק בחברת פורד אשר גם מפוטר.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטי פוקס המאה ה-20
קטגוריה:סרטי 1983
קטגוריה:סרטים על הורות
קטגוריה:דטרויט בקולנוע
אונור בלקמן

**אונור בלקמן** (באנגלית: **Honor Blackman**; 22 באוגוסט 1925 – 5 באפריל 2020) הייתה שחקנית וזמרת אנגלייה. שיחקה בסרטי קולנוע בריטיים רבים והתפרסמה בעיקר בזכות תפקידה בסרט "גולדפינגר", בו גילמה את נערת בונד פוסי גאלור.

## ביוגרפיה
לאחר שסיימה את לימודיה בבית הספר גילדהול למוזיקה ודרמה בלונדון החלה בלקמן את הקריירה שלה בתחום התיאטרון ב-1947. בהמשך עברה לתחום הקולנוע והטלוויזיה. רבות מהדמויות שאותן גילמה בלקמן התאפיינו בהתנהגותן האלגנטית, הבוגרת והבטוחה שלהן. ב-1949 שיחקה בסרט "הקושר".

תפקידה המפורסם ביותר היה פוסי גאלור בסרט "גולדפינגר" משנת 1964. לדברי אלברט ברוקולי, היא קיבלה את התפקיד בשל הפרסום הרב שזכתה לו בבריטניה. בעת צילומי הסרט היא הייתה בת 38, מה שהפך אותה לנערת בונד המבוגרת ביותר עד אז. היא גם הייתה אחת משלוש נערות בונד שהשחקניות שלהן היו מבוגרות יותר מהשחקן שגילם את דמותו של ג'יימס בונד.

מלבד תפקידיה בקולנוע היא הופיעה בסדרות טלוויזיה רבות כגון "דוקטור הו", "רציחות במידסומר" ו"מלון בבילון".

ב השתתפה בסרט "יומנה של ברידג'ט ג'ונס". ב-2012 הייתה הופעתה הקולנועית האחרונה וב-2015 הופעתה הטלוויזיונית האחרונה.

בלקמן הייתה נשואה פעמיים. מנישואיה השניים יש לה שני ילדים שאימצה. היא נפטרה בביתה שבמזרח סאסקס בגיל 94.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נערות בונד
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1925
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1925
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2020
קטגוריה:בריטיות שנפטרו ב-2020
רובע מיוזיק

**רובע מיוזיק** (באנגלית: **Music Row**) הוא רובע היסטורי, הממוקם בכיוון דרום-מערב למרכז העיר נאשוויל שבטנסי. רובע מיוזיק, שכונה כלב תעשיית הבידור של העיר, הפך לכינוי מטונימי לתעשיית המוזיקה כולה בארצות הבריצ, במיוחד מוזיקת קאנטרי וגוספל.

בשנת 1973 הוציאה דולי פרטון את שירה "Down on Music Row", שנכלל באלבום *[[My Tennessee Mountain Home]]*. ב-1999 פורסם "Murder on Music Row" בביצוע ג'ורג' סטרייט ואלן ג'קסון, תוך שהוא מלין על הפופולריות העולה של סוגת הקאנטרי פופ ועל דעיכת צלילי הקאנטרי מסורתיים.

ברובע מיוזיק ממוקמים משרדים של חברות תקליטים רבות, בתי הוצאה לאור, אולפני הקלטות ורשתות ותחנות רדיו. בשנת 1981 הוקם מגזין בשם *MusicRow* המדווח על ההתרחשויות ברובע.

## היסטוריה
בספר "The Nashville Sound", שראה אור ב-1970, תיאר פול המפיל את רובע מיוזיק כאזור הכולל את רוב עסקי המוזיקה של נאשוויל. RCA רקורדס, קולומביה רקורדס ודקה רקורדס הקליטו כ-90% מיצירות הקאנטרי שיצאו דרכם. לאורך שנות ה-60 של המאה ה-20 גדלו ערכי הנכסים ברובע מיוזיק. לדוגמה: מגרש בגודל 50 רגל בעלות 15,000 דולר ב-1961, עלה ב-1966 ל-80,000 דולר.

רובע מיוזיק כולל אתרים היסטוריים כמו סטודיו A וסטודיו B של RCA, בו הקליטו מאות מוזיקאים ידועי-שם את יצירותיהם. לצ'ט אטקינס יש רחוב על שמו באזור. בשנת 1967 פתח איגוד מוזיקת הקאנטרי (CMA) את המטה שלו ברובע, שנקנה ב-750,000 דולר. הבניין כלל את משרדי ההנהלה של האיגוד, את היכל התהילה והמוזיאון של מוזיקת הקאנטרי.

אזור אחר ברובע, לאורך רחוב דמונבראון, היה בעברו זרוע אטרקציות תיירותיות מועטות ומוזיאונים של כוכבי קאנטרי שונים. בשלהי שנות ה-90 החלו המבנים להיסגר עקב פתיחת היכל התהילה הגדול לז'אנר. במשך כמה שנים היה הרחוב ריק מאטרקציות, אולם לאחרונה נפתחו בו כמה מועדוני לילה וברים חדשים.

## הערות שוליים

קטגוריה:נאשוויל
קפה בלובירד

**קפה בלובירד** (באנגלית: **Bluebird Café**) הוא בית קפה בן 90 מקומות ישיבה, ומועדון מוזיקה בנאשוויל שבטנסי. הוא כולל מופעי מוזיקה אקוסטית, וצובר למעלה מ-70,000 מבקרים מדי שנה.

## היסטוריה
ב-3 ביוני 1982 נפתח בית הקפה על ידי איימי קורנלד. היא השתמשה בירושה שקיבלה מסבתה. לאחר כמה שנים החליטה קורנלד לאפשר לאמנים בתחילת דרכם להופיע בבית העסק ללקוחות. במרוצת הזמן הפך למוקד התעניינות רב בזכות הופעותיו המגוונות, בעיקר בשעות הלילה של נאשוויל.

בשנת 1988 הוקמה קבוצת "Women In The Round", שביצעה את שיריה בבית הקפה כמענה למיעוט הנשי שהופיע בו. היא הורכבה מפאם טיליס, קארן סטיילי, אשלי קליבלנד וטרישה ווקר. באותה שנה הוחתם גארת' ברוקס על חוזה הקלטות לאחר שהופיע בבית הקפה. "בלובירד" הוזכר בסרט *The Thing Called Love* (1993), סרטו האחרון של ריבר פיניקס.

בשנת 2002 פורסם ספר בשם *The Bluebird Café Scrapbook*, שנכתב על ידי קורנלד. הוא עוסק בהיסטוריה של בית הקפה, כותביו, אירועיו ועובדיו. באותה שנה קיבל העסק את פרס האקדמיה למוזיקת קאנטרי עבור "מועדון הלילה של השנה".

בשנת 2004 הציע סקוט בורצ'טה מביג משין רקורדס לטיילור סוויפט לחתום בחברתו, לאחר שהופיעה בבית הקפה.

*Bluebird*, סרט תיעודי על עסק, יצא לאקרנים בנובמבר 2019.

בספטמבר 2023 הוכרז תיאטרון מוזיקלי בהשראת בית הקפה, בשם *Bluebird*, שפותח על ידי וויין קירקפטריק ודון צ'פר.

## בתרבות הפופולרית
בית הקפה הופיע כמעט בכל פרק של הדרמה "נאשוויל", ששודרה ב-American Broadcasting Company.

בית הקפה מוזכר גם בשיר"Somewhere North of Nashville" (2019) מאת ברוס ספרינגסטין.

בית הקפה מוזכר בשיר "Congregation" של פו פייטרס, שיצא באוקטובר 2014.

## הערות שוליים

קטגוריה:נאשוויל
קטגוריה:בתי קפה
שגרירות איחוד האמירויות הערביות בלונדון

**שגרירות איחוד האמירויות הערביות בלונדון** היא הנציגות הדיפלומטית של איחוד האמירויות הערביות בממלכה המאוחדת. איחוד האמירויות מחזיקה גם בקונסוליה, נספח משטרתי, נספח צבאי ונספח תרבות בדרום קנזינגטון, ונספח בריאות במרילבון.

השגרירות נחנכה ב-28 בנובמבר 2017 בדרום קנזינגטון ובהמשך עברה לבלגרביה. היא ממוקמת בין כיכר בלגרייב  להייד פארק בדרום מערב לונדון.

השגרירות הישנה הייתה ממוקמת בבית מדורג מאמצע המאה ה-19 המשקיף על הייד פארק בהסיטי של וסטמינסטר, בשכנות לשגרירות תוניסיה  ולשגרירות אפגניסטן.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נציגויות ומשלחות דיפלומטיות בממלכה המאוחדת
קטגוריה:איחוד האמירויות הערביות: יחסי חוץ
עם בליוובל

"**עם בליוובל**" (עברות ושינוי למילה "**Unbelievable**") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית עדן בן זקן והלהקה "התקווה 6". את השיר הוציאו ב-9 במאי 2024 חברות התקליטים שרית הפקות והליקון ארומה מיוזיק כסינגל מתוך האלבום "ישראל בידור – שרים למדינה" של חברת "ישראל בידור".

## על השיר
"עם בליוובל" נכתב והולחן על ידי אבי אוחיון, אופיר כהן, עמרי גליקמן ומתן דרור, שגם הפיק אותו מוזיקלית. הוא נפתח כמעין שיר ערש שמציע נחמה ותמיכה רגשית לילדה קטנה. המילים מדגישות קשר אישי וחם, עם הזמנה לנוח ולחלום בעולם פנטסטי את סיפור "אליס בארץ הפלאות". העולם החלומי מתואר כאוטופי, נטול רוע, ושופע טבע קסום, כמו "עצים ורודים". הדובר מבטיח להיות שם בכל עת, משרה ביטחון ואופטימיות. דרך המילים נוצרת תחושת שותפות ואמונה שהקשר ביניהם יצליח להתגבר על קשיים, עם ציפייה לחופש ולהתגברות על אתגרי היומיום.

בחלקו האחרון של השיר מתבצע מעבר אל האספקט הלאומי. בעוד שהתחלת השיר מתמקדת בקשר אינטימי ואישי, הסיום מדגיש את החיבור לאמונה הקולקטיבית הישראלית. המשפט "מהתקווה עד משה" מתייחס לסמלים היסטוריים ולאומיים, ומשלב אותם עם צבעי הדגל – "לבן וכחול". האמירה "אנחנו עם בליוובל" מחזקת את תחושת החוסן וההתמדה, המתבטאת בעמידה מול קשיים.

## הוצאה לאור
האלבום "ישראל בידור – שרים למדינה" הופק לרגל יום העצמאות ה-76 למדינת ישראל, המצוין בצל מלחמת חרבות ברזל, הוכרז בפוסט באינסטגרם של ישראל בידור יום לפני צאתו. לדברם, האלבום כולל שיתופי פעולה של "האמנים הגדולים והאהובים במדינה עם המפיקים והכותבים הכי מצליחים". הוא כולל דואטים שבוצעו על ידי אמנים רבים, כמו אייל גולן, סטטיק, שרית חדד, אושר כהן, נועה קירל, שירי מימון, כפיר צפריר, אנה זק, ליאור נרקיס, אברהם טל, איתי לוי, אגם בוחבוט, שרק, אלקנה מרציאנו, אליאב זוהר וליהי טולדנו.

## מיקומי שיא

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי התקווה 6
קטגוריה:שירי עדן בן זקן
קטגוריה:דואטים
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אבי אוחיון
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אופיר כהן
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי עמרי גליקמן
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי אבי אוחיון
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי אופיר כהן
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי עמרי גליקמן
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי מתן דרור
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי מתן דרור
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הליקון ארומה מיוזיק
קטגוריה:סינגלים בהוצאת שרית הפקות