פופול וו

שמאל|ממוזער|358x358 פיקסלים| התיאור הכתוב העתיק ביותר ששרד על Popol Vuh (MS c. 1701 מאת Francisco Ximénez, OP)
**Popol Vuh** (גם **Pop Vuh** או **Pop Vuj**) הוא טקסט המגולל את המיתולוגיה וההיסטוריה של אנשי הקצ'ה בגואטמלה, אחד מעמי המאיה המאכלסים גם את מדינות מקסיקו צ'יאפס, קמפצ'ה, יוקטן וקינטנה רו, כמו גם אזורים של בליז, הונדורס ואל סלבדור.

הפופול וו הוא נרטיב מקודש יסודי של אנשי קצ'ה הרבה לפני הכיבוש הספרדי של המאיה. הוא כולל את מיתוס הבריאה של המאיה, את מעללי תאומי הגיבורים Hunahpú ו-Xbalanqué, וכרוניקה של אנשי קצ'ה.

השם "פופול וו" מתורגם כ"ספר הקהילה" או "ספר העצות" (מילולית "ספר הנוגע למחצלת", שכן מחצלת ארוגה שימשה ככס מלכות בחברה הקדומה וסימלה את אחדות הקהילה). הוא נשמר במקור באמצעות מסורת שבעל פה עד לשנת 1550, אז הוא תועד בכתב. התיעוד והתרגום, ששרד, מיוחס לנזיר הדומיניקני הספרדי בן המאה ה-18 פרנסיסקו חימנז, שהכין כתב יד עם תמלול בקצ'ה באותיות לטיניות וטורים מקבילים עם תרגומים לספרדית.

כמו ה-Chilam Balam וטקסטים דומים, לפופול וו יש חשיבות מיוחדת בהתחשב במיעוט המידע העוסק במיתולוגיות ממרכז אמריקה. לאחר הכיבוש הספרדי, מיסיונרים ומתיישבים השמידו מסמכים רבים.

## היסטוריה
### כתב היד של הכומר חימנז
בשנת 1701, פרנסיסקו חימנז, כומר מהמסדר הדומיניקני, הגיע לסנטו טומאס צ'יצ'יקסטננגו (הידוע גם בשם סנטו תומאס צ'וילה). עיירה זו הייתה בטריטוריית הקצ'ה וככל הנראה המקום בו שימר חימנז לראשונה את הטקסטים. הוא תמלל ותרגם את הטקסט, ועימד בכתב היד שלו טורים מקבילים של קצ'ה וספרדית. (הוא ייצג את שפת הקצ'ה באופן פונטי באותיות לטיניות) בשנת 1714 חימנז שילב את התוכן הספרדי בספר הראשון, פרקים 2–21 של Historia de la provincia de San Vicente de Chiapa y Guatemala de la orden de predicadores. כתבי היד של חימנז הוחזקו לאחר מותו על ידי המסדר הדומיניקני עד שהגנרל פרנסיסקו מורזאן גירש את אנשי הדת מגואטמלה בשנים 1829–30. באותה תקופה מסמכי המסדר נשמרו בעיקר על ידי אוניברסיטת סן קרלוס בגואטמלה.

מ-1852 עד 1855 נסעו מוריץ וגנר וקארל שרצר, חוקרים גרמניים, במרכז אמריקה, והגיעו לגואטמלה סיטי בתחילת מאי 1854. שרצר מצא את כתביו של חימנז בספריית האוניברסיטה. בסיוע ההיסטוריון הגוואטמלי חואן גווארטה, שרצר העתיק את התרגום הספרדי מהמחצית האחרונה של כתב היד, אותו פרסם עם שובו לאירופה. בשנת 1855, נתקל גם אב המנזר הצרפתי שארל אטיין בראסור דה בורבורג בכתב היד של חימנז בספריית האוניברסיטה. עם זאת, בעוד שרצר העתיק את כתב היד, בראסור כנראה גנב את כרך האוניברסיטה ולקח אותו לצרפת. לאחר מותו של בראסור ב-1874, האוסף של מקסיקו-גואטמליאן, המכיל את פופול וו, עבר לאלפונס פינאר, שדרכו נמכר לאדוארד אי. אייר. בשנת 1897, אייר החליט לתרום את 17,000 היצירות שלו לספריית ניוברי בשיקגו. התעתיק-תרגום של האב חימנז לפופול וו היה בין הפריטים שנתרמו על ידי אייר.

כתב היד של הכומר חימנז נשכח עד שאדריאן רצ'ינוס, היסטוריון גואטמלי, גילה אותו מחדש ב-1941. לרצ'ינוס מיוחסים בדרך כלל מציאת כתב היד והוצאת המהדורה הראשונה מאז שרצר. אבל מונרו אדמונסון וקרלוס לופס מייחסים את הגילוי המחודש הראשון לוולטר להמן ב-1928. המומחים אלן כריסטנסון, נסטור קיראוה, רוזה הלנה צ'ינצ'ילה מזאריגוס, ג'ון וודרף וקרלוס לופז, כולם מחשיבים את כרך ניוברי כ"מקורי" האחד והיחיד של חימנז.

'Popol Vuh' מאוית גם כ'Popol Vuj', הצליל שלו בשימוש בספרדית קרוב למונח הגרמני ל'ספר': 'buch', בתרגום של משמעות הכותרת מאת אדריאן רצ'ינוס, הן הפונטיקה והן האטימולוגיה מתחברים ל-'People's ספר', בשורה של 'אנשים' המשמשת כמילה נרדפת לכל העם או השבט, כמו ב'תנ"ך, ספר עם ה'.

### המקור של האב חימנז
נהוג לחשוב שחימנז הסתמך על מקור בכתב יד פונטי לתרגום שלו, אם כי נסטור קירואה מציין ש"כתב יד כזה מעולם לא נמצא, ולפיכך עבודתו של חימנז מייצגת את המקור היחיד למחקרים אקדמיים". מסמך זה היה עיבוד פונטי של דקלום בעל פה שבוצע בסנטה קרוז דל קישה או בסביבותיה זמן קצר לאחר כיבושו של פדרו דה אלווארדו, שליט גואטמלה, ב-1524. על ידי השוואת אילן היוחסין בסוף פופול וו עם תיעוד קולוניאלי מתוארך, אדריאן רצ'ינוס ודניס טדלוק מציעים תאריך בין 1554 ל-1558. אך במידה שהטקסט מדבר על מסמך "כתוב", וודרוף מזהיר כי "נראה שהמבקרים לקחו את הטקסט של הפוליו רקטו הראשון כערך נקוב מדי בהסקת מסקנות לגבי הישרדותו של פופול וו". אם היה מסמך מוקדם לאחר הכיבוש, תיאוריה אחת (הוצעה לראשונה על ידי רודולף שולר) מייחסת את המתרגם לשפה הפונטית לדייגו ריינסו, אחד החותמים על ה-Título de Totonicapán. מחבר אפשרי נוסף יכול היה להיות דון כריסטובל ולסקו, שגם ב-Titulo de Totonicapán, רשום בתור "נים צ'וקו קאבק" ("הדייל הגדול של הקאווק"). בכל מקרה, הנוכחות הקולוניאלית ברורה בהקדמה של פופול וו: "זה נכתב עכשיו תחת חוק האל והנצרות; עכשיו לא ניתן לראות את הפופול וו, כפי שהוא מכונה, עוד, שבו נראו הבאות מהצד השני של הים וסיפור הערפול שלנו, וחיינו נראו בבירור." בהתאם לכך, הצורך "לשמר" את התוכן מניח היעלמות קרובה של התוכן, ולכן, אדמונסון תיארה קודקס גליפי לפני הכיבוש. עדיין לא נמצאה עדות לקודקס כזה.

כיום מצויים כמאתיים נוסחים של הפופול וו בשפות שונות. ואלפי מחקרים. חלק מהנוסחים הם מחקרים מדעיים וחלקם נוסחים ספרותיים המיועדים להביא לקורא את הסיפורים בשפתו.

מיעוט, לעומת זאת, חולק על קיומם של טקסטים שלפני חימנז על אותו בסיס המשמש לטענת קיומם. שתי העמדות מבוססות על שתי הצהרות של חימנז. הראשונה מגיעה *מהיסטוריה דה לה פרובינציה*, שם חימנז כותב שהוא מצא טקסטים שונים במהלך אוצרותו של Santo Tomás Chichicastenango, שנשמרו בסודיות כזו "שאפילו שמץ ממנו לא נחשף בקרב השרים המבוגרים" למרות ש"כמעט כולם מהם שיננו את זה". הקטע השני, המשמש לטענת טקסטים שלפני חימנז מגיע מהתוספת שלו ל-Popol Vuh. שם הוא קובע שרבים מהנוהגים של הילידים ניתן "לראות בספר שיש להם, משהו כמו נבואה, מתחילת ימיהם [הקדם-נוצריים], שם יש להם את כל החודשים והסימנים המתאימים לכל יום, אחד מהם יש לי ברשותי". שרצר מסביר בהערת שוליים שמה שחימנז מתכוון אליו "הוא רק לוח שנה סודי" וכי הוא עצמו "מצא את הלוח הכפרי הזה בעבר בעיירות ילידים שונות ברמות גואטמלה" במהלך מסעותיו עם וגנר. זה מציג סתירה מכיוון שהפריט שיש לחימנז אינו Popol Vuh, וסביר להניח שפריט שמור בקפידה לא היה זמין בקלות. מלבד זאת, וודרוף משער שמכיוון ש"חימנז מעולם לא חשף את המקור שלו, במקום זאת מזמין את הקוראים להסיק מה שהם רוצים [...], סביר להניח שלא הייתה עריכה אלפביתית כזו בקרב האינדיאנים. האלטרנטיבה המשתמעת היא שהוא או מיסיונר אחר הכין את הטקסט הכתוב הראשון מתוך דקלום בעל פה."

## סיפורם של Hunahpú ו-Xbalanqué
ממוזער|225x225 פיקסלים| אל התירס בעל הטון ותאומו הגיבור המנוקד
גרסאות רבות של האגדה על התאומים הגיבורים Hunahpú ו-Xbalanqué נפוצו בעמי המאיה, אך הסיפור ששרד נשמר על ידי הכומר הדומיניקני פרנסיסקו חימנז שתרגם את המסמך בין 1700 ל-1715. אלוהויות מאיה בקודים הפוסט-קלאסיים שונים מהגרסאות המוקדמות שתוארו בתקופה הקלאסית המוקדמת. במיתולוגיה של המאיה Hunahpú ו-Xbalanqué הם זוג התאומים השני מתוך שלושה, שקדמו להם הונ-הונאפו ואחיו ווקוב-הונהפו, ומבשרים לזוג התאומים השלישי, הון באץ והון צ'ואן. ב-Popol Vuh, זוג התאומים הראשון, Hun-Hunahpú ו-Vucub-Hanahpú, הוזמן לעולם התחתון של המאיה, שיבלבה, לשחק משחק כדור עם אדוני השאול. בעולם התחתון התאומים עמדו בפני ניסיונות רבים מלאים בתחבולות; בסופו של דבר הם נכשלים ומומתים. התאומים הגיבורים, Hunahpú ו-Xbalanqué, נוצרים בצורה קסומה לאחר מותו של אביהם, Hun-Hunahpú, ועם הזמן הם חוזרים לשיבלבה, כדי לנקום את מותם של אביהם ודודם על ידי ניצחון על אדוני השאול.

## מבנה
הספר מקיף מגוון של נושאים הכוללים בריאה, מוצא, היסטוריה וקוסמולוגיה. אין חטיבות תוכן בהולוגרף של ספריית ניוברי, אבל מהדורות פופולריות אימצו את הארגון שנכפה על ידי בראסיור דה בובורג ב-1861 כדי להקל על מחקרים השוואתיים. למרות שחלק מהווריאציות נבדקו על ידי דניס טדלוק ואלן כריסטנסון, מהדורות בדרך כלל לובשות את הצורה הבאה:
ממוזער|450x450 פיקסלים| עץ משפחה של אלים ואלים למחצה. קווים אנכיים מציינים ירידהקווים אופקיים מציינים אחיםקווים כפולים מציינים נישואין
**הַקדָמָה**
* הקדמה ליצירה שמציגה את Xpiyacoc ו-Xmucane, המטרה לכתיבת הפופול וו ומדידה של כדור הארץ.

**ספר ראשון**
* תיאור בריאת יצורים חיים. בעלי חיים נוצרו תחילה, ואחריהם בני אדם. בני האדם הראשונים היו עשויים מאדמה ובוץ, אך התפוררו. בני האדם השניים נוצרו מעץ, אך הם לא תפקדו היטב ונשטפו בשיטפון ונהרגו על ידי בעלי חיים.
* Vucub-Caquix, העוף המרושע שהתאומים הביסו, עולה.

**ספר שני**
* התאומים הגיבורים מתכננים להרוג את וקוב-קאקיקס ובניו, זיפקנה וקברקן.
* הם מצליחים, "להחזיר את הסדר והאיזון לעולם".

**ספר שלישי**
* האב והדוד של התאומים הגיבורים, הון הונהפו ו - וקוב הונהפו, בניהם של Xmucane ו-Xpiacoc, נרצחים במשחק כדור בשיבלבה.
* ראשה של הון הונאפו מונח על שיח דלעת, שם הוא יורק בידה של Xquiq, ומכניס אותה להריון.
* היא עוזבת את העולם התחתון כדי להיות עם חמותה, Xmucane.
* בניה קוראים תיגר על אדוני השאול שהרגו את אביהם ודודם, הצליחו והפכו לשמש ולירח.

**ספר רביעי**
* בני אדם נוצרים בהצלחה מתירס.
* האלים מעניקים להם מוסר על מנת לשמור עליהם נאמנים.
* מאוחר יותר, הם נותנים לבני האדם נשים כדי לגרום להם להיות שמחים.
* ספר זה מתאר גם את תנועת הקצ'ה וכולל את הצגת גוקומץ (אל הרוח והגשם).

### קטעים
השוואה ויזואלית של שני חלקים של הפופול וו מוצגת להלן וכוללת את כיתוב הקצ'ה המקורי, תרגום מילולי לאנגלית ותרגום לאנגלית מודרנית כפי שהוצג על ידי אלן כריסטנסון.

#### "הַקדָמָה"

#### "העולם הקדמון"

## בתרבות המודרנית
### מהדורות מודרניות
מאז המהדורות הראשונות של בראסור ושרצר, תורגם הטקסט לשפות רבות אחרות מלבד הקאצ'ה המקורית. המהדורה הספרדית מאת אדריאן רצ'ינוס היא עדיין אזכור מרכזי, וכך גם התרגום לאנגלית של רצ'ינוס מאת דיליה גץ. תרגומים נוספים לאנגלית כוללים את אלה של ויקטור מונטג'ו, מונרו אדמונסון (1985), ודניס טדלוק (1985, 1996). הגרסה של טדלוק בולטת משום שהיא מתבססת על פרשנות ופרשנות של שומר היום של קצ'ה מודרני, אנדרס שילוי. אוגוסטין אסטרדה מונרוי פרסם מהדורת פקסימיליה בשנות ה-70 ולאוניברסיטת אוהיו סטייט יש גרסה דיגיטלית ותמלול מקוון. תרגומים ותעתיקים מודרניים של הטקסט של קאצ'ה פורסמו, בין היתר, על ידי סם קולופ (1999) ואלן ג'יי כריסטנסון (2004). בשנת 2018, ה"ניו יורק טיימס" הציב את התרגום החדש של מייקל באזט כאחד מעשרת ספרי השירה הטובים ביותר של 2018. הסיפור על Hunahpu ו-Xbalanque הוצג גם כסרט אנימציה בן שעה על ידי פטרישיה אמלין.

### תרבות עכשווית
הפופול וו ממשיך להיות חלק חשוב במערכת האמונות של קצ'ה רבים. למרות שהקתוליות נתפסת בדרך כלל כדת השלטת, יש הסבורים שילידים רבים נוהגים בשילוב סינקרטי של אמונות נוצריות ואמונות ילידים. כמה סיפורים מהפופול וו המשיכו להיות מסופרים על ידי בני המאיה המודרניים כאגדות עם; חלק מהסיפורים שתועדו על ידי אנתרופולוגים במאה ה-20 עשויים לשמר חלקים מהסיפורים העתיקים בפירוט רב יותר מאשר כתב היד של חימנז. ב-22 באוגוסט 2012, הוכרז הקודקס למורשת תרבותית בלתי מוחשית של גואטמלה על ידי משרד התרבות של גואטמלה.

### ביטויים בתרבות המערב
מאז גילויו מחדש על ידי האירופאים במאה התשע-עשרה, משך הפופול וו את תשומת לבם של יוצרים רבים של יצירות תרבות.

צייר הקיר המקסיקני דייגו ריברה הפיק סדרה של צבעי מים בשנת 1931 כאיורים לספר.

בשנת 1934, המלחין הפרנקו-אמריקאי האוונגרדי המוקדם אדגר וארזה כתב את ה-Ecuatorial שלו, עיבוד של מילים מהפופול וו ועיטור מוזיקלי לסולן בס ולכלים שונים.

כוכב הלכת קמזוץ בסרט "קמט בזמן" של מדלן ל'אנגל (1962) נקרא על שם האל-עטלף של סיפור התאומים הגיבורים.

בשנת 1969 במינכן, גרמניה, הקים הקלידן פלוריאן פריקה - בזמנו חבוי במיתוס המאיה - להקה בשם Popol Vuh עם נגן הסינת' פרנק פידלר ונגן כלי ההקשה הולגר טרולש. אלבום הבכורה שלהם מ-1970, Affenstunde, שיקף את החיבור הרוחני הזה. להקה נוספת בשם זהה, זו ממוצא נורווגי, הוקמה בערך באותה תקופה, גם שמה בהשראת כתבי קצ'ה.

הטקסט שימש את במאי הקולנוע הגרמני ורנר הרצוג כרקע לפרק הראשון בסרטו "פאטה מורגנה" (1971). הרצוג ופלוריאן פריקה היו חברים כל חייהם.

המלחין הארגנטינאי אלברטו ג'ינסטרה החל לכתוב את יצירתו הסימפונית Popol Vuh ב-1975, אך נטש את השלמת היצירה לפני מותו ב-1983.

המיתוסים והאגדות הכלולים ברומן של לואי ל'אמור The Haunted Mesa (1987) מבוססים ברובם על ה-Popol Vuh.

ה-Popol Vuh מוזכר בכל תוכנית הטלוויזיה של רוברט רודריגז מ-From Dusk to Dawn: The Series (2014). במיוחד, מתייחסים לגיבורים האחים גקו, סת' וריצ'י, כאל התגלמותם של Hunahpú ו-Xbalanqué, התאומים הגיבורים, מהפופול וו.

## עדויות באיקונוגרפיה של מאיה
ארכאולוגים בני זמננו (קודם כל מייקל ד. קו) מצאו תיאורים של דמויות ופרקים מהפופול וו על קרמיקה של המאיה וחפצי אמנות אחרים (למשל, התאומים הגיבורים, הניסיון הפגיעה ב־Vucub-Caquix וכפי שרבים מאמינים, שיקום אביהם המת של התאומים, הון הונהפו). הקטעים הנלווים של הטקסט ההירוגליפי יכולים, אם כן, באופן תאורטי, להתייחס לקטעים ממנו. ריצ'רד ד. הנסן מצא אפריז טיח המתאר שתי דמויות צפות שעשויות להיות התאומים הגיבורים באתר אל מיראדור.

בעקבות הנרטיב של גיבור התאומים, האנושות מעוצבת מתירס לבן וצהוב, מה שמוכיח את חשיבותו הטרנסצנדנטית של היבול בתרבות המאיה. לבני המאיה של התקופה הקלאסית, הון הונהפו אולי ייצג את אל התירס. למרות שב - Popol Vuh נאמר באופן חד משמעי כי ראשו הכרות הפך לדלעת, ישנם חוקרים המאמינים שהדלעת ניתנת להחלפה עם תרמיל קקאו או קלח תירס. בשורה זו עריפת ראשים והקרבה תואמים את קציר התירס והקורבנות הנלווים לנטיעה ולקטיף. שתילה וקציר קשורים גם לאסטרונומיה וללוח השנה של מאיה, שכן מחזורי הירח והשמש קבעו את עונות היבול.

## מהדורות בולטות

* *2018*.

## ראו גם
* ציורי קיר עתיקים באל מיראדור, גואטמלה

## קישורים חיצוניים

* Popol Wuj Archives, בחסות המחלקה לספרדית ופורטוגזית באוניברסיטת אוהיו סטייט, קולומבוס, אוהיו, והמרכז ללימודי אמריקה הלטינית ב־OSU.
* פקסימיליה של כתב היד המוקדם ביותר שהשתמר, בקיצ'ה ובספרדית, מתארח בספריות אוניברסיטת אוהיו. למד עוד על פרויקט זה על ידי קריאת " שיטות מידע דה-קולוניאליות: החזרה וניהול של Popol Vuh באינטרנט".
* טקסט הקיש המקורי עם תרגום לאנגלית שורה אחר שורה מהדורת אלן ג'יי כריסטנסון
* תרגום לאנגלית מאת אלן ג'יי כריסטנסון.
* טקסט באנגלית
* קישור לקטעים מהתיאור המונפש מאת פטרישיה אמלין.
* ''יצירה'' (1931). מתוך האוספים בספריית הקונגרס
* 
* פופול וו, סיפור הבריאה של בני המאיה, אסטרולוג הוצאה לאור בע"מ 2003.

קטגוריה:דפים עם תרגומים שלא נסקרו
קטגוריה:מאיה
קטגוריה:בריאת העולם
קטגוריה:ספרי המאה ה-16
קטגוריה:מיתולוגיה
קטגוריה:מיתולוגיה אינדיאנית
קטגוריה:יצירות ראשונות ידועות של שפה