open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
יחידת גנגסטרים

**יחידת גנגסטרים** (באנגלית: **Gangster Squad**) הוא סרט קולנוע משנת 2013 בכיכובו של שון פן, אמה סטון, ניק נולטי, ראיין גוסלינג, וג'וש ברולין. הסרט מתאר את פעולת יחידת הגנגסטרים במחלקת המשטרה של לוס אנג'לס שהוקמה בתגובה לפעולותיו של הפושע מיקי כהן בסוף שנות ה-40 של המאה ה-20.

שם הסרט מבוסס על יחידה משטרתית שהייתה קיימת כשקלמנס הוראל היה מפקד מחלקת המשטרה של לוס אנג'לס.
## סיפור העלילה
בשנת 1949 לאחר מלחמת העולם השנייה, בלוס אנג'לס, הגנגסטר מיקי כהן (שון פן) רוצה את כל החוף המערבי. הוא מחסל עדים ומשחד גורמים משפטיים. כדי להזהיר מפיונרים מתחרים מהמזרח הוא רוצח באכזריות מפיונר משיקגו. כאשר "קשישא" ג'ון או'מארה (ג'וש ברולין) מציל נערה שזה עתה הגיעה להוליווד מאונס על ידי בריוניו של כהן. כהן מעמיד פנים שהוא סולח להם, ואז מצית אותם במעלית.

כתוצאה מכך הפקד, ביל פרקר (ניק נולטה) שיודע כי לאו'מרה יש ניסיון ממלחמת העולם השנייה בניהול מלחמת גרילה, מטיל עליו להקים צוות מחץ שינהל "מלחמת השמדה" מחוץ למסגרת הרשמית של המשטרה כנגד מיקי כהן. קוני (מיריי אינס), אשתו ההרה של או'מרה מתנגדת בהתחלה אך לבסוף מציעה לו לבחור בשוטרים לא צפויים על פני הכוכבים העולים בכוחות המשטרה שעלולים להיות כבר בשליטתו של מיקי.

ווטרס שומר על קשר עם חבר ילדות של ג'ק וואלן (סאליבן סטייפלטון), שהוא אחד משומריי ראשו של כהן וגם מודיע משטרתי. גרייס פאראדיי (אמה סטון) ידידה של כהן מתאהבת בווטרס. כאשר או'מרה, מסרב לירות בשוטרים מושחתים בקזינו של כהן, הם נתפסים למזלם ווטרס מציל אותם ומצטרף אליהם.

עם ארגון ותכנון טוב יותר היחידה מכה כמה מכות מוצלחות בלבו של ארגון הפשע של כהן. התקשורת מתייחסת אליהם כאל "יחידת הגנגסטרים". אחרי ציתות מוצלח לביתו של כהן, קילר מסיק את מיקומו של מרכז ההימורים ולב אימפריית הפשע של כהן. היחידה שורפת בהצלחה את העסק, אבל אנשיו של כהן מודיעים לו שלא נלקח הכסף שלו. כהן מבין כי מדובר בקבוצה של שוטרים ישרים.

למרות שווטרס מציל את היום לאחר תקרית במלכודת וכתוצאה מהכישלון שלהם פארקר מפטר את או'מרה. או'מרה מסרב לעזוב את העבודה לא גמורה. כשגרייס אומרת שהיא מוכנה להעיד נגד כהן בגין הרצח של וואלן, מה שגרם לאו'מרה, יחד עם שאר חבריו ליחידה, ללכת ולעצור את כהן. לאחר הקרב המכריע כהן נידון למאסר באלקטרז. גרייס ווטרס ממשיכים את הקשר ביניהם, ואילו או'מרה עוזב לחיות חיים שקטים עם אשתו ובנו.

## שחקנים ודמויות

## סטטיסטיקה
* תקציב הפקה: 60,000,000$
* תקציב הדפסה ופרסום: 25,000,000$
* הכנסות: 105,200,903$
## קישורים חיצוניים
* 

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 2013
קטגוריה:סרטי האחים וורנר
קטגוריה:סרטי פעולה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פשע אמריקאיים
קטגוריה:סרטי רובן פליישר
הפשיטה על מוצב החרוט

**הפשיטה על מוצב החרוט** היא פשיטה של כוחות צה"ל שהתרחשה ב-25 באוקטובר 1968, במהלך מלחמת ההתשה בבקעת הירדן.

מטרות המבצע היו הריסת מוצב החרוט, אשר נקרא כך על שום מבנה בצורה זו שהיה בשטחו, של הצבא הירדני, בירדן ממנו יצאו תקיפות מחבלים תדירות כנגד על קיבוצי אשדות יעקב וכנגד סיורי צה"ל שלאורך הירמוך. נוסף על כך סייעו חיילי המוצב למחבלים במתן מודיעין, מחסה וסיוע. במבצע השתתפו לוחמי סיירת גולני, פלוגת טנקים מחטיבה 7 ולוחמי שייטת 13. על סיירת גולני ובראשה מפקדה, סרן אורי שגיא, הוטלה המשימה להשתלט על מוצב החרוט ולפוצצו. על לוחמי חטיבה 7 הוטל לחפות על הסיירת באש טנקים.

## מהלך הפעולה
הפשיטה נערכה בלילה כדי לשמור על יתרון ההפתעה לכוח הפושט. לאחר שכוחות הסיירת, בפיקוד שגיא, צלחו את נהר הירמוך, באמצעות סירות גומי אותן השיטו לוחמי שייטת 13, והתמקמו בעמדות המתנה, נשלח סיור צה"ל למטרת גירוי המחבלים לפתיחה באש. לאחר שהמחבלים החלו לירות לעבר הסיור הוא נסוג ואילו כוח סיירת גולני נע דרך מטע בננות שבשטח ירדן, עבר בזחילה את תעלת הע'ור דרך מעברים תת-קרקעיים, כדי שלא להתגלות לעיני חיילי מוצב החרוט. בעת שיצאו הלוחמים מן המעברים שמתחת לתעלה, הבחינו במחבלים הנמלטים. כוח הסיירת ירה לעברם ופתח במרדף אולם הם חמקו. דומה כי כמה מן המחבלים נפצעו בחילופי האש, משום שבסריקה נמצאו כתמי דם. כוחות הצבא הירדני פתחו באש ארטילרית ואף ירו פצצות תאורה כדי לנסות ולזהות את הכוח התוקף. במקביל לתנועת לוחמי הסיירת לעבר המוצב פתחו לוחמי חטיבה 7 באש טנקים לעבר היעדים, אולם האש הייתה לא מדויקת.

כוח הסיירת התפצל לשני כוחות, אשר תקפו במקביל, כשהם נסמכים על כוח חיפוי מן הסיירת, שמוקם בטרם ההסתערות, ופתח באש מקלעים על היעדים. בעוד כוח אחד כבש את המוצב הקטן הסמוך, הוביל אורי שגיא את עיקר הכוח בלחימה לכיבוש מוצב החרוט. כוחות הסיירת הטמינו מטעני חבלה במוצב הקטן ובמוצב החרוט ופוצצו אותם. מן האש שירו החיילים הירדניים נפצעו ארבעה חיילים ובהם סגן , מפקד צוות בסיירת, אשר נפצע קשה ומאוחר יותר מת מפצעיו. הכוח נסוג תחת אש נק"ל וארטילריה לעבר נהר הירמוך, צלח אותו על גבי סירות הגומי, ושב לשטח ישראל.

## תוצאות הפעולה
מוצב החרוט ומוצב קטן הסמוך אליו הושמדו. מספר חיילים ירדניים נהרגו ומספר מחבלים נפצעו. אבדות צה"ל במבצע היו חייל אחד הרוג ושלושה חיילים פצועים.

## לקריאה נוספת
* אורי שגיא, "**[[אורות בערפל]]**". תל אביב, ידיעות ספרים, 1998, עמודים 116–118.
* זאב דרורי, **אש בקווים: מלחמת ההתשה בחזית המזרחית 1970-1967**, הוצאת מודן, 2012, עמ' 169.
* אלישיב שמשי, "**ממני תראו וכן תעשו**", הוצאת מודן והוצאת משרד הביטחון, 2016, עמודים 171–182.

## קישורים חיצוניים
* מבצעים בגזרת ירדן 1969, באתר גדוד הסיור של חטיבת גולני.

## הערות שוליים

קטגוריה:מבצעי צה"ל במלחמת ההתשה
קטגוריה:מלחמת ההתשה בבקעת הירדן
קטגוריה:1968 בישראל
קטגוריה:פשיטות צה"ל בירדן
קטגוריה:חטיבת גולני: קרבות ומבצעים
אניה סלומונוביץ

**אניה סלומונוביץ** (בגרמנית: **Anja Salomonowitz**; נולדה ב-12 בנובמבר 1976 בווינה) היא במאית סרטים ותסריטאית אוסטרית.

## קורות חיים ופעילות
סלומונוביץ החלה ללמוד היסטוריה של אמנות ומדעי הקולנוע והתיאטרון באוניברסיטת וינה, אולם העתיקה את מקום לימודיה כעבור זמן קצר לאקדמיה לקולנוע של וינה, שם התמחתה בבימוי ובעריכת סרטים. כעורכת, היא למדה גם במכללה הגבוהה לקולנוע וטלוויזיה בפוטסדם-בבלסברג, גרמניה.

אחת מעבודותיה המוקדמות הייתה ארבעה "מבזקי פרסום" נגד תופעת הגזענות, שצורפו יחד לכדי סרט קצר. הסרט משקף את הקו הקולנועי היצירתי של סלומונוביץ, המבקש להעלות לסדר היום הציבורי דיון חתרני בבעיות חברתיות. סרטה הראשון שהוקרן באופן סדיר בבתי קולנוע היה סרט דוקומנטרי באורך של 52 דקות בשם "לעולם לא תבין זאת" (2003), שבו היא מעמתת את עצמה ואת בני משפחתה עם סיפורם המשפחתי: הדודה היהודייה הייתה במחנה ריכוז, הגננת שלה נטלה חלק בתנועת ההתנגדות הסוציאליסטית, ואילו סבתה "לא עשתה דבר." הסרט צבוע בצבע לבן לכל אורכו: הלבוש והרקע הם בצבע לבן, המשליט תחושה נייטרלית, כאשר תשומת הלב של הצופה מנותבת לעבר דבריהם של בני משפחתה, שהוקלטו לרוב בסיטואציות יוומיומיות.

בסרטה הקצר ביותר, Codename Figaro, שאורכו דקה אחת – תרומתה לשנת מוצרט 2006 – היא מעלה, באמצעות הדגמת שיחת טלפון בין אישה לבין ארוסה בעל הנתינות הזרה, את השאלה האירונית, בשל התייחסותה למדיניות ההגירה האוסטרית, האם "נישואיו של פיגרו" לא היו אלא נישואין למראית עין. שני הדוברים מדקלמים זה לזה בשיחת הטלפון את התשובות לשאלותיה האפשריות של משטרת ההגירה: "איזו מתנה קנית לי לחתונה?", "איפה יש לי כתמי לידה?", לבסוף מסתיים הסרט בדרישה: "הינשא/י למהגר/ת מתוך אהבה, זו ההזדמנות בעבורו שתאפשר לו לחיות ולעבוד באוסטריה."

לאחר מכן יצרה את הסרט ׳זה קרה זמן קצר קודם לכן׳ – סרט דוקומנטרי בנושא סחר בנשים. הסרט אינו מראה ישירות את דמויותיהן של הנשים שסיפוריהן מסופרים בו, אלא הן מתוארות על ידי אנשים אחרים, אוסטרים מן השורה, לדוגמה – הדיוטות, דיפלומטית או סוכן מכס.

באמצעות כוח משיכה יחיד במינו מצליח הסרט ׳זה קרה זמן קצר קודם לכן׳ ליצור התרחשות בו-זמנית שלא תיאמן: חיים מקבילים במספר אתרים "אמיתיים" שהתקיימו שם וממשיכים להתקיים בהם. הסרט זכה בפרסים רבים, בין היתר בפרס "Caligari" בפסטיבל Berlinale 2007 ובפרס הקולנוע של וינה בשנת 2006, והוא הוצג בפסטיבלי סרטים רבים ברחבי העולם. הסרט בוחן בצורה מדוקדקת את האסטרטגיות והאפשרויות הדוקומנטריות השגורות ומאתגר אותן. עקב כך מצא הסרט ביטוי גם בספרים, מגזינים ובעבודות בנושא הסרט הדוקומנטרי.

בשנת 2012 הפיקה אניה סלומונוביץ את סרטה העלילתי הראשון - "ספרד". התסריט נוצר בשיתוף פעולה עם הסופר דימיטרה דינב, ועל הפסקול היה אחראי המוזיקאי תושב ברלין מקס ריכטר שגם הלחין את המוזיקה לסרט ואלס עם באשיר. את התפקיד הראשי בסרט משחק Gregoire Colin המוכר מסרטיה של קלייר דניס.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:במאיות קולנוע אוסטריות
קטגוריה:תסריטאי קולנוע אוסטרים
קטגוריה:ילידות 1976
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1976
פתני הים

**פתני הים** (שם מדעי: Hydrophiinae) היא תת-משפחה של נחשים ארסיים ממשפחת הפתניים. חלק מהמינים הכלולים בתת-משפחה זו חיים את רוב חייהם בסביבה ימית ומכאן שמם. תפוצתם באוקיינוס ההודי ובאוקיינוס השקט.

## מיון
תת-משפחה זו כוללת, נכון למאי 2025, כ-200 מינים.
* משפחה פתניים (Elapidae)
** תת-משפחה **פתני ים** (Hydrophiinae)
*** סוג פתן המוות (*Acanthophis*) – בו שמונה מינים.
*** סוג *Aipysurus* – בו תשעה מינים.
*** סוג *Antaioserpens* – בו שני מינים.
*** סוג *Aspidomorphus* – בו ארבעה מינים.
*** סוג אוסטרלפס (*Austrelaps*) – בו שלושה מינים.
*** סוג *Brachyurophis* – בו שמונה מינים.
*** סוג *Cacophis* – בו ארבעה מינים.
*** סוג *Cryptophis* – בו חמישה מינים.
*** סוג פתן גמד (*Demansia*) – בו 15 מינים.
*** סוג *Denisonia* – בו שני מינים.
*** סוג *Disteira* - כולל נחש ים ראש-זית
*** סוג *Drysdalia* – בו שלושה מינים.
*** סוג ומין יחיד – נחש בארדיק (*Echiopsis curta*)
*** סוג *Elapognathus* – בו שני מינים, ביניהם נחש קצר-אף (*Elapognathus minor*).
*** נחש ים צבי (*Emydocephalus*) בו שלושה מינים.
*** סוג ומין יחיד *Ephalophis greyae*
*** סוג *Furina* – בו חמישה מינים.
*** סוג *Hemiaspis* – בו שני מינים.
*** סוג *Hoplocephalus* – בו שלושה מינים, ביניהם הופלוצפלוס סטפנסי.
*** סוג ומין יחיד – *Hydrelaps darwiniensis*
*** סוג פתן ים (*Hydrophis*) – בו 48 מינים.
*** סוג ומין יחיד – נחש סולומונס קטן עיניים (*Loveridgelaps elapoides*)
*** סוג ומין יחיד – *Microcephalophis gracilis*
*** סוג ומין יחיד – נחש קטן-עין פפואני (*Micropechis ikaheka*)
*** סוג ומין יחיד – *Narophis bimaculatus*
*** סוג ומין יחיד – *Neelaps calonotos*
*** סוג ומין יחיד – נחש טיגריסי (*Notechis scutatus*)
*** סוג ומין יחיד – נחש פיג'י (*Ogmodon vitianus*)
*** סוג טאיפן (*Oxyuranus*) – בו שלושה מינים.
*** סוג ומין יחיד – *Parahydrophis mertoni*
*** סוג ומין יחיד – *Parapistocalamus hedigeri*
*** סוג ומין יחיד – נחש אגם קרונין (*Paroplocephalus atriceps*)
*** סוג פתן אפעי (*Pseudechis*) – בו תשעה מינים. 
*** סוג פתן חום (*Pseudonaja*) – בו תשעה מינים.
*** סוג ומין יחיד – *Rhinoplocephalus bicolor*
*** סוג ומין יחיד – נחש אלמוגים סולומונסי (*Salomonelaps par*)
*** סוג *Simoselaps* – בו ארבעה מינים.
*** סוג *Suta* – בו 11 מינים.
*** סוג *Toxicocalamus* – בו 24 מינים.
*** סוג ומין יחיד – *Tropidechis carinatus*
*** סוג *Vermicella* - בו שישה מינים.

## תכונות
אורכם הממוצע הוא כשני מטרים. הם אינם תוקפניים, ולרוב נסתרים מהעין, אך נשקפת מהם סכנה, כי שלוש טיפות מהארס הרעיל שלהם יכולות להרוג כשמונה אנשים. הם בעלי קשקשים אך חסרי כל סנפיר.

## קישורים חיצוניים


קובץ:Hydrophis ornatus by DaijuAzuma.JPG|Hydrophis ornatus
קובץ:Laticauda colubrina (Zamboanguita).jpg|רחב זנב צהוב-שפה בפיליפינים


## הערות שוליים

*
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי מלקולם ארתור סמית
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1926
יי-וו

שמאל|ממוזער|250px|המבנה של עיריית יי-וו
**יִיווּ** (בסינית מפושטת: **义乌**; בסינית מסורתית: **義烏**; בפין-יין: **Yìwū**) היא תת-נציבות עירונית, השייכת לנציבות העירונית  במרכז מחוז ג'ג'יאנג שבמזרח הרפובליקה העממית של סין. העיר קיבלה את פרסומה בעקבות המסחר הסיטונאי העצום המתנהל בה. בזכות מסחר זה, אך גם בכל רחבי העיר, הפכה העיר ליעד תיירותי לסוחרים מכל העולם. על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020, התגוררו בתת-הנציבות העירונית כ-1.86 מיליון תושבים בשטח של 1,104 קמ"ר.

אף על פי שמנהלית נמצאת יי-וו בתחום השיפוט של הנציבות העירונית ג'ינחווה, היא ידועה יותר ממנה, לא רק בעולם, אלא אף בסין.

קו רכבות המטען יי-וו - מדריד נחשב קו הרכבת הארוך בעולם: כ-13,000 ק"מ ב-21 ימים.

## חלוקה מנהלית
תת-הנציבות העירונית יי-וו מחולקת לשבעה תתי-רבעים ושש עיירות:

## ערים תאומות
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: נפות עירוניות
קטגוריה:ג'ג'יאנג: ערים
מכון פוליס

**פוליס – המכון ללשונות ולמדעי הרוח בירושלים** הוא מלכ"ר אקדמי שמטרתו הפצת השפות העתיקות והשמיות. המכון נוסד בשנת 2011 על ידי קבוצה של שבעה חוקרים מרקעים מדעיים, דתות ומדינות שונות, כולל ישראל, והוא ממוקם בשכונת מוסררה, על יד העיר העתיקה בירושלים.

## היסטוריה
קורסי שפות מטעם פוליס אורגנו לראשונה בשנת 2008, כאשר כריסטוף ריקו, מרצה ליוונית שחתר ללמד את השפות העתיקות כשפות מודרניות, החליט לפתוח קורס קיץ ביוונית באוניברסיטת סנטה-קרוצ'ה  ברומא. מאז, קורסים אינטנסיביים בעברית מקראית, יוונית עתיקה ולטינית מתקיימים כל קיץ באוניברסיטה זו.
בעקבות קורסי הקיץ ברומא, ייסד ריקו את מכון פוליס בירושלים, בעזרת כמה עמיתים. המכון החל להציע קורסים בערבית פלסטינית ועברית מודרנית לצד קורסים בשפות עתיקות. בד בבד החל המכון לארגן שיעורים ביוונית ולטינית בפלורידה, כחלק משיתוף פעולה עם אוניברסיטת אווה מריה , בלימה וברבאט.

בשנת 2013 הודיע המכון על פתיחת תוכנית דו-שנתית בפילולוגיה עתיקה. הצוות האקדמי מורכב ממרצים מהארץ, מאירופה ומארצות הברית.

## שיטה
המכון מבקש ללמד שפות עתיקות באופן שבו נפוץ ללמד שפות מודרניות. כל השפות נלמדות באפיפה טוטאלית : השפה היחידה בשימוש בשיעור היא השפה הנלמדת. האפיפה הטוטאלית מקבלת חיזוקים משיטות פדגוגיות אחרות כמו ה-Storytelling וה-Total Physical Response ועוד , המשחזרות את התנאים בהם תינוק לומד את שפת אמו.

## פעילות המכון
המכון מציע קורסים במשך השנה במגוון שפות מודרניות ועתיקות כמו עברית (מקראית ומודרנית), יוונית עתיקה, סורית קלאסית, לטינית וערבית (ספרותית ומדוברת). בנוסף, המכון מציע שיעורי קיץ ברחבי העולם, בשיתוף עם אוניברסיטאות ומוסדות אחרות: רומא (אוניברסיטת סנטה-קרוצ'ה), קנטקי (ארצות הברית), לימה (אוניברסיטת פיורה ) ורבאט.

### תוכניות אקדמיות
החל מ-2013, המכון מציע תוכנית דו-שנתית בפילולוגיה עתיקה. מטרת התוכנית היא להקנות את הכלים הלשוניים הדרושים להבנת הטקסטים המקוריים של התנ"ך והספרות היוונית-רומית העתיקה. התוכנית מורכבת מקורסי שפה אינטנסיביים, בלשנות, פלאוגרפיה, היסטוריה ופילולוגיה. המכון גם מציע תוכנית דו-שנתית בשפות של המזרח התיכון, תוכנית דו-שנתית ברכישת יוונית עתיקה כשפה חייה (כולל הבנה, דיבור, קריאה וכתיבה), תוכניות שנתיות וקורסים במגוון נושאים במדעי הרוח.

### כנסים

כל שנה, המכון מארגן קונגרס בינלאומי על נושא הקשור למדעי הרוח. לכנסים אלו מוזמנים מומחים של אספקטים שונים של הנושא, במטרה לפתח דיון בינתחומי פורה.

## קונטקסט אורבני

שכונת מוסררה, שהייתה בעבר אזור של מתחים חברתיים ואתניים, חווה כרגע תחייה מסוימת: אמנים, אינטלקטואלים, עובדים ומתנדבים בינלאומיים עוברים לשכונה שהפכה לפלורלית ושקטה. מוסדות תרבות כמו בית הספר לאמנות "מוסררה", מוזיאון "על התפר" ופוליס תורמים לתדמית החדשה של השכונה. גם האקדמיה לאמנות בצלאל מתכננת לעבור לשכונה, במגרש הרוסים.

המכון קרוב למרכזים אחרים של מחקר מקראי, כמו בית הספר המקראי והארכאולוגי הצרפתי בירושלים והמכון התאולוגי השוודי .

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: מוסדות לימוד
סכין חמאה

ממוזער|250px|צלחת עם חמאה וסכין חמאה
ממוזער|250px|סכין חמאה עם עיטורים

**סכין חמאה** היא סכין בעלת להב קהה המשמשת לחיתוך, מריחה ואכילת חמאה.

ישנם שני סוגים של סכיני חמאה:
* **סכין חמאה לחלוקה** – מיועדת לחלוקת החמאה מהכלי המשותף לצלחות של הסועדים. לסכין זו יש קצה חד שמסייע בחיתוך של גוש החמאה. בסכין זו לא נוגעים בלחם, כדי למנוע מפירורים ללכלך את הצלחת המרכזית.
* **סכין חמאה למריחה** – משמשת כל סועד למריחת החמאה על הלחם. לסכין זו יש קצה מעוגל כדי שפרוסת הלחם לא תיקרע בשעת המריחה.

סכין החמאה מיועדת עבור חמאה, אך יכולה לשמש גם עבור ממרחים אחרים, כמו למשל: ריבה, ממרח שוקולד, סלט אבוקדו, פטה ועוד.

## ראו גם
* מסלסל חמאה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:חמאה
קטגוריה:ממרחים
חמאה
כביש 854

[250px|ממוזער|תצפית על המסלול בו עובר כביש 854, ליד היישוב [לבון]]
**כביש 854** הידוע ככביש מעלות-כרמיאל, הוא כביש אורך אזורי בצפונה של ישראל, המחבר בדרך הקצרה ביותר את מעלות-תרשיחא ויישובי הסביבה עם כרמיאל. הכביש מתחיל בצומת כרמיאל, נכנס למועצה המקומית התעשייתית תפן ומסתיים בצומת תפן בעיר מעלות-תרשיחא. אורך הכביש הוא 21 ק"מ.

## היסטוריה
ראשיתו של הכביש בדרך עפר שנסלל על ידי הקרן הקיימת החל ביולי 1965 במטרה שיהיה כביש מרכזי המחבר את מרכז הגליל בין בירנית בצפון לנצרת בדרום. הכביש כלל 6 קילומטרים רחבים ממעלות לאזור שבו יועד לקום מגדל תפן ודרך עפר צרה משם דרומה לדיר אל אסד. במקור היה אמור הכביש להמשיך מדיר אל אסד דרום-מערבה אל מחלף צורית שליד הר גמל. אולם העבודות התעכבו והתחדשו בשנת 1975 עם ההחלטה להקים באזור תפן רצף של התיישבות יהודית. בנובמבר 1975 הופקדה תוכנית של הכביש והעבודות היו כבר בעיצומן בינואר 1976. באותה עת הוחלט לשנות את תוואי הכביש ולא להשלים את המקטע האחרון בין פלך להר גמל, אלא לחבר את הכביש לדרום מזרח ליד כרמיאל כדי שכביש 854 וכביש 784 יתחברו באזור כרמיאל שיהוו את העורף העירוני של יישובי תפן ושגב. בבחירת תוואי הכביש הוחלט להעביר אותו מדרום ללבון כדי לא להצריך הפקעות נרחבות של קרקעות של הדרוזים באזור. לתוואי זה התנגדו אנשי החברה להגנת הטבע שטענו שהסלילה תפגע בנוף של מתלול צורים. ההתנגדות לא נתקבלה והכביש עבר בתוך המתלול.

## מסלול הכביש
תחילתו של הכביש בבקעת בית כרם, עובר ממערב לגבעת הזקיף (בערבית שם הגבעה ג'אלמה) שם צומחת פשתנית משולשת שנחשבת צמח נדיר. הכביש עולה צפונה ומזרחה ומגיע למישור העתק נחף. בקרבת עין נחף הכביש פונה בחדות מערבה. עובר ליד פארק הסלעים שהוא הוא פארק בו ניתן לצפות בתופעה גאולוגית של שכבות סלע המונחות זו על זו ויוצרות פסלים טבעיים.ליד הפארק אפשר לצפות בעיר כרמיאל. מעל דיר אל-אסד הכביש עובר במתלול צורים עובר ליד היישוב הקהילתי לבון בצומת עם כביש 8544 הכביש עולה צפונה, עובר ממזרח ליישוב לפידות ומגיע לחוות אבירם, שנמצאת בחניון לפידות. הכביש מתעקל מזרחה וצפונה ומגיע לגן תעשייה תפן שם נמצא המוזיאון הפתוח תפן ומשם מגיע לכפר ורדים ולמעלות תרשיחא.

### צמתים

## ראו גם
* כבישי ישראל
* הגליל העליון

## קישורים חיצוניים

* 
*נפתחה הכיכר על 854 באתר כפרניק

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: כבישים
קטגוריה:הגליל העליון: כבישים
קטגוריה:הגליל התחתון: כבישים צמתים ומחלפים
קטגוריה:כרמיאל: תחבורה
קטגוריה:מעלות-תרשיחא: תחבורה
קטגוריה:נחף
קטגוריה:דיר אל-אסד
מילא 18

שמאל|ממוזער|250px|אתר ההנצחה על תל החורבות שנותר מהבונקר במילא 18
250px|ממוזער|שמאל|הסבר באנגלית באתר הזיכרון מילא 18
**מילא 18** (פולנית **Miła 18** - "מיווה 18") היה מקלט ששימש כבונקר עבור מפקדת הארגון היהודי הלוחם, קבוצת מחתרת יהודית שפעלה בגטו ורשה בפולין במהלך מלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
בשנת 1943 נבנה הבונקר ברחוב מילא 18 על ידי מבריחים מהעולם התחתון. לוחמי אי"ל הגיעו אליו לאחר שהבונקר שלהם, ברחוב מילא 29, התגלה. המבריחים המקוריים אף סייעו והדריכו את חברי הארגון.

ב-8 במאי 1943, שלושה שבועות לאחר תחילת מרד גטו ורשה, הותקף הבונקר על ידי הנאצים, כשבתוכו כ-300 בני אדם. המבריחים נכנעו, אולם מפקדי אי"ל, ובהם מרדכי אנילביץ', מנהיג המרד, המשיכו בלחימה. כוחות גרמנים ואוקראיניים זרקו גז מדמיע למקלט כדי לאלץ את שוכניו לצאת החוצה. אנילביץ', חברתו מירה פוכרר ורבים מאנשיו ביצעו התאבדות המונית על ידי בליעת גלולות ציאניד כדי לא להיכנע. כמה עשרות לוחמים ובהם מארק אדלמן, סגנו של אנילביץ' ומיכאל רוזנפלד שהיה במפקדת אי"ל, הצליחו לצאת מיציאה אחורית ולאחר מכן להימלט אל רחוב פרוסטה בצד הפולני (Aryan Side) בעזרת לוחם אי"ל שמחה רותם (קאז'יק).

## הנצחה
גופותיהם של הלוחמים היהודים לא הוצאו מהבונקר לאחר המלחמה, והמקום זכה למעמד של אנדרטת מלחמה. בשנת 1946 הוקמה אנדרטה בשם "התל של אנילביץ" שעשויה מהריסות בתי מילא. בראש התל הונחה אבן הנצחה עם כיתוב בפולנית, יידיש, ועברית.

בשנת 2006 נוסף בתחתית התל אובליסק שעוצב על ידי חנה סמלנברג ומארק מודראו. באובליסק מופיע כיתוב בפולנית, אנגלית ויידיש ובו הטקסט:

### שמות הלוחמים שידוע שנפלו בבונקר
שמותיהם של 51 לוחמים יהודים שזהותם אומתה על ידי היסטוריונים חקוקים על חלקו הקדמי של האובליסק. ואלה הם שמותיהם:
[350 פיקסלים|ממוזער|ה[אובליסק ועליו שמות הלוחמים שמתו במילא 18]]

במוזיאון יד מרדכי הוקם שחזור של הבונקר על ידי האמן דוד גפני. וכן בשנת 1961 יצא בעברית רומן בשם "מילא 18" של הסופר היהודי האמריקאי ליאון יוריס בהוצאת סטימצקי ובתרגום של יוסף נדבה. בשנת 1995 יצא הספר בתרגום נוסף של יעל נמרודי בהוצאת זמורה ביתן.

## קישורים חיצוניים

* מרד גטו ורשה באתר "יד ושם"
* שחזור בונקר מילא 18, באתר מוזיאון יד מרדכי
* בונקר מילא 18, באתר מוזיאון יד מרדכי

קטגוריה:מרד גטו ורשה
קטגוריה:הנצחת גטו ורשה
קטגוריה:ורשה: מבנים
קטגוריה:ורשה: אנדרטאות להנצחת השואה
קטגוריה:התאבדויות המוניות
סלבה צ'פלין

**סטניסלב** (**סלָבָה**) **צ'פלין** (20 ביולי 1932, וישני וולוצ'יוק, פרובינציית קָלינין, ברית המועצות – 28 באפריל 2013, תל אביב) היה במאי ישראלי.

## ביוגרפיה
צ'פלין נולד וגדל ברוסיה הסובייטית, בעיר וישני וולוצ'יוק  שבפרובינציית קָלינין (כיום במחוז טבר) ברוסיה הסובייטית.
למד באוניברסיטה הרוסית הממלכתית לאומנות הקולנוע. ביים מספר סרטים באורך מלא ברוסיה, ובהפקות אלו העסיק כעוזרת במאי ראשונה את לינה, אשתו לעתיד. ב-1957 התחתן עם לינה, וב-1976, כשהיה בן 44, עלו בני הזוג לישראל.

ביים יותר מ-40 סרטים, עלילתיים ותיעודיים, קצרים וארוכים. בין סרטי התעודה השונים שביים לטלוויזיה הישראלית ניתן למנות: ב-1979 את הסרט "שעה אחת בחייו של פרופסור קריין", ב-1982 את הסרט "הקול האנושי", ב-1987 את הסרט "שניים בדרך" וב-1988 את הסרט "קרפיון חי" בהשתתפות מיקי קם, שכתבה עדה בן נחום.

במשך שנים לימד קולנוע לצד אשתו לינה בבית הספר לאמניות הבמה "בית צבי".

ב-1993 ביים לערוץ הראשון את הסרט "אהבות ביתניה" שכתב מוטי לרנר. ב-1998 ביימו הזוג את הסרט "אגף ההפלות" בהשתתפות עזרא כפרי ופירה קנטר. ב-1999 ביים את סרט הטלוויזיה "גנרל שוורצפוט צד נמרים ורודים במדבר סהרה" בהשתתפות יוסי עיני, גילי שושן ומוטי כץ. הסרט מספר את סיפורם של חייל אמריקאי וחייל עיראקי הנפגשים במדבר בתקופת מלחמת המפרץ, ומערכת היחסים המתפתחת ביניהם.

ב-2002 ביימו הזוג את הסרט "חצוצרה בואדי" על פי ספרו של סמי מיכאל. הסרט זכה במקום הראשון בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה, בפרס הראשון בפסטיבל סרטי אהבה ברוסיה ובמקום הראשון בפסטיבל הקולנוע היהודי בניו יורק.

ב-2003 ליוו הבמאים ברכה זיסמן כהן ודני ברנע את הזוג במהלך עבודתם ויצרו את הסרט התיעודי "הצ'פלינים" על חייהם של לינה וסלבה צ'פלין.

ב-2003 ביימו הזוג את סרט הטלוויזיה על פי התסריט של עדנה מזי"א ואלונה קמחי "היה או לא היה" המספר את סיפור אהבתם של שחקנית תיאטרון הבימה חנה רובינא והמשורר אלכסנדר פן. סרט זה זכה בפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה לסרט הטלוויזיה הטוב ביותר. ב-2009 ביימו הזוג את סדרת הטלוויזיה "סוזנה הבוכייה" המבוססת על ספרה של אלונה קמחי.

ב-2010 ביימו הזוג את סרט הקולנוע "מוקי בוערה" שכתב משה זונדר. הסרט מספר את סיפורו של נער מתבגר, דור שלישי לשואה. ב-2011 ביימו את סרט הטלוויזיה "בדמי ימיה" לפי סיפורו של ש"י עגנון. הסרט מספר על נערה המתאהבת במרצה לספרות שהיה אהוב נעוריה של אמה.

סלבה הופיע במספר סרטים כשחקן: ב-1987 גילם רופא בסרטו של רנן שור "בלוז לחופש הגדול", ב-1988 גילם את ד"ר קליין בסרטו של יואל שרון "בצילו של הלם קרב", וב-2006 גילם מנקה בסרטו של יובל שפרמן "הדברים שמאחורי השמש".

נפטר ב-2013 בגיל 81. לזוג צ'פלין לא היו ילדים. על כך אמר סלבה בריאיון ל"מעריב": "אין פה אידאולוגיה ואין פה אילוצים, פשוט לא יצא לנו להביא ילדים, קורה".

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:במאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:במאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי ברית המועצות
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות ירקון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1932
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2013
מצוות הלוואה

**מצוות הלוואה** או **מצוות הלוואה לעני** היא מצווה שמהותה להלוות כסף לעני לפי צורכו ולפי יכולתו של המלווה.

## מקור המצווה
המכילתא דורשת מהפסוק "אם כסף תלוה את עמי" שחובה להלוות לעני כסף. המכילתא מביאה לימוד זה על המילה "אם" שבפסוק ומציינת שבמקום זה (ובשני מקומות נוספים בתורה) המילה "אם" באה לציין חובה. מצווה זו חוזרת בצורות שונות פעמים מספר בתורה כגון "לא תקפוץ את ידך מאחיך האביון... העבט תעביטנו די מחסורו". בגמרא מובאת מחלוקת על הפסוק הנ"ל כאשר דעת רב יהודה היא שמלשון הפסוק לומדים שמצווה להלוות כסף לעני שלא רוצה להתפרנס מצדקה, וחכמים סוברים שמצווה להלוות כסף לעני גם כאשר הוא מוכן לקבל צדקה.

## דיני המצווה
המצווה להלוות חלה לא רק על הלוואת כסף אלא מצווה להלוות גם חפצים וכלים השייכים לאדם. כמו כן מצווה להלוות לא רק לעני אלא גם לעשיר, כאשר יש קדימות לעני ואם אינך יכול להלוות לשניהם עדיף שתלווה לעני.
מצוות הלוואה חלה רק כאשר ההלוואה מגובה על ידי עדים או בשטר. כאשר דבר זה לא מתקיים אין חובה ואף אסור להלוות. ללווה אסור לקחת הלוואה למטרה שאינה נצרכת, כגון דברי מותרות, מחשש שמא הוא לא יוכל להחזיר את ההלוואה.
השאלה הקשה ביותר בדיני המצווה היא איזה אחוז מכספו האדם צריך להלוות. דבר זה לא נקבע בבירור וכל אדם צריך לעשות חישוב עם עצמו כמה כסף הוא יכול להרשות לעצמו להלוות.

## ראו גם
* איסור ריבית
* גמ"ח הלוואות
* שמיטת כספים

## לקריאה נוספת
* הרב שלמה גאנצפריד, **[[קיצור שולחן ערוך]]**, סימן קעט
* החפץ חיים, **אהבת חסד**, אהבת חסד, ה' אלפים תש"ך
* אליעזר מלמד הלכה - ליקוטים ב''', מכון הר ברכה, 1993

## קישורים חיצוניים

* הספר אהבת חסד באתר hebrewbooks

## הערות שוליים

קטגוריה:תרי"ג מצוות
קטגוריה:מצוות שבין אדם לחברו
קטגוריה:מצוות עשה
קטגוריה:מצוות הנוהגות בזמן הזה
קטגוריה:פרשת משפטים
קטגוריה:פרשת ראה
גלאסיס יונייטד

**גלאסיס יונייטד** הוא מועדון כדורגל, המשחק בליגת העל  בגיברלטר. המועדון זכה ב-17 אליפויות וב-5 גביעים.

## היסטוריה
המועדון נוסד בשנת 1965. בעונתו הראשונה זכה באליפות הראשונה וזכה ב 8 אליפויות רצופות ב 8 העונות הבאות משנת 1967 ועד שנת 1974. בשנת 1975 זכה בפעם הראשונה בגביע של גיברלטר. בשנת 1976 זכה שוב באליפות. בשנים 1981, 1982 זכה באליפות ובגביע בכל שנה. בשנים 1983, 1985, 1989 זכה באליפות גיברלטר. בשנת 1997 זכה באליפות ובגביע. בשנת 1998 זכה בגביע ובשנת 2000 זכה באליפות.

בעונת 2013/2014 נערך בגיברלטר לראשונה טורניר גביע הליגה. המועדון השתתף בשלב הבתים וסיים את הבית במקום השלישי מתוך 4 קבוצות ולא עלה לשלב חצי הגמר. בעונת 2014/2015 השתתף בשלב הבתים וסיים את הבית במקום האחרון ולא עלה לשלב חצי הגמר.

## תארים
* **[[ליגת העל של גיברלטר בכדורגל|אליפות גיברלטר]]: 17**
** 1966, 1967, 1968, 1969, 1970, 1971, 1972, 1973, 1974, 1976, 1981, 1982, 1983, 1985, 1989, 1997, 2000
* **הגביע של גיברלטר: 5**
** 1975, 1981, 1982, 1997, 1998

ימין|ממוזער|250px|האצטדיון הביתי

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קבוצות כדורגל גיברלטריות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1965
צ'פלין

**צ'פלין **(Chaplin) הוא שם משפחה שמקורו באנגלית ומשמעותו כומר.

קטגוריה:שמות משפחה
גשר מים

[250px|ממוזער|שמאל|סירה שטה על פני התעלה שעל [אמת פונטקיסילטה בוויילס]]
250px|ממוזער|שמאל|התעלה על אקוודוקט בריאר בצרפת
**גשר מים** (באנגלית: **Water Bridge**) הוא גשר שעליו בנויה תעלת מים פתוחה, המיועדת לשימושם של כלי שיט. הוא מיועד למעבר התעלה על פני עמקים, נהרות ודרכים. 

הגם שאמות מים שימשו למעבר כלי שיט כבר בתקופה הרומית, הרי שגשרי מים החלו לשמש בעיקר למן המאה ה-17 – במיוחד באירופה - כאשר החלה להתפתח מערכת התעלות המודרנית כאמצעי תחבורה.

גשר מים דומה בצורתו לאמת מים (ומכאן אחד משמותיו באנגלית – **Navigable Aqueduct**), אך מידותיו לרוב גדולות ממנה, על מנת שיוכל לשאת על גבו תעלה רחבה ועמוקה דיה לשימוש כלי שיט. כיוון שבעבר נגררו כלי שיט לאורך תעלות על ידי בהמות משא, נבנו בצד חלק מהתעלות שעל גשרי מים ובמקביל להן שבילים שיועדו עבור הבהמות. על פני חלק מגשרי המים נבנו גם שבילים עבור הולכי רגל.

גשרי המים המוקדמים נבנו מאבן או לבנים, אך ככאלה הם לא היו יכולים לתמוך במשקל רב. רק ב-1796 נבנה גשר המים הראשון מברזל יצוק על פני תעלת דרבי שבאנגליה, באורך של 13 מטרים. תשע שנים לאחר מכן נחנכה אמת פונטקיסילטה בוויילס, הבנויה מתכת, באורך של 307 מטרים.

אקוודוקט בריאר (Briare) שבצרפת, בן 662 מטרים, אשר החל לפעול בשנת 1896, היה גשר המים הארוך בעולם עד לשנת 2003. אז נטל ממנו את התואר גשר המים של מגדבורג שבגרמניה, בעל אורך של 918 מטרים.

## קישורים חיצוניים

*
יואב לבנון

ממוזער|יואב לבנון, 16
**יואב לבנון** (נולד ב-2004) הוא פסנתרן קונצרטים ישראלי.

## ביוגרפיה

יואב החל את לימודי הפסנתר בגיל 3, והחל להופיע בפני קהל בגיל 4. בגיל 5 הוא נמנה לראשונה בין זוכי תחרות "פסנתר לתמיד", ובגיל 6 זכה במדליית הזהב הראשונה בתחרות פסנתר בינלאומית בארצות הברית והוזמן להופיע בקרנגי הול בניו יורק. באותה השנה גם השתתף בתחרות "פנינה זלצמן" בקטגוריית הצעירים, וזכה במקום הרביעי.

בהיותו בן 7, ביצע יואב לראשונה קונצ'רטו כסולן בליווי התזמורת הקאמרית הישראלית. זמן קצר לאחר מכן הצטרף לסבב הופעות עם סולני מוסקבה בניצוח ולדימיר ספיבקוב בביצוע קונצ'רטו מאת היידן. בגיל 8 הופיע עם התזמורת הקאמרית פראנץ ליסט בבודפשט. בגיל 9 הופיע יואב כסולן בליווי "סימפונט רעננה" בנגינת הקונצ'רטו הראשון של בטהובן. בגיל 10 זכה במלגת קרן התרבות אמריקה-ישראל ובמקום ראשון בתחרויות “פנינה זלצמן” ו”פסנתר לתמיד”.

בהיותו בן 11, ביצע יואב את הקונצ'רטו לפסנתר ותזמורת מס.1 מאת שופן בתיאטרון סן קרלו באיטליה, תחת שרביטו של המנצח הישראלי דניאל אורן.

ב-2018, כשהיה בן 13, הופיע יואב עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית בנגינת הקונצ'רטו השני של רחמנינוב תחת ניצוחו של אריה ורדי שהזמין את יואב והציגו כאחד הפסנתרנים הצעירים המבטיחים בעולם.

בשנת 2019 הוענק ליואב “Young Talent Award” באודיטוריום הלאומי במדריד בנוכחות המלכה סופיה, ומעל אותה במה גם ניגן את הקונצ'רטו מס. 1 מאת צ'ייקובסקי. בפסטיבל בציננדלי, גאורגיה, יואב ניגן יחד עם הפסנתרן סרגיי באבאיאן קונצ'רטי לשני פסנתרים ותזמורת של מוצרט ושל באך.

בתחילת 2020, השתתף יואב באירוע "פסגת הפסנתר" בגרמניה, שהפגיש שלושה דורות של פסנתרנים והופיעה בו הפסנתרנית מרתה ארגריץ'. בהמשך השנה הוא הופיע בפסטיבל piano Jacobins בטולוז, צרפת, וזכה לביקורות מהללות בעיתון לה מונד:

וב-'Diapason' אף תואר כמי שנצפה שיהיה מהפסנתרנים המשפיעים ביותר במאה ה-21:

בתחילת 2021 חבר יואב לפרויקט מצולם עם דניאל ברנבוים, ובהמשך השנה הוזמן לנגן בצרפת, בשווייץ, בליטא ובגרמניה. בין ההופעות ניתן למנות הופעת רסיטל באודיטוריום לואי וויטון ובאודיטוריום של רדיו 'פרנס מוזיק' בפריז, ונגינה עם תזמורת שווייץ המערבית באולם ויקטוריה בז'נבה, שווייץ.

יואב משתתף בכיתות אמן, כולל בתוכנית ייחודית לפסנתרנים מצטיינים במרכז טארג למוזיקה בירושלים, בהדרכתו של הפסנתרן האמריקאי מאריי פרחיה.

לבנון נכלל ברשימת פורבס 30Under30 של מגזין פורבס ישראל לשנת 2022.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* יואב לבנון בתחרות ע"ש פנינה זלצמן, יוטיוב 23 בפברואר 2011
* 
* אסתר באשה, Piano Performer Magazine (כתב עת לפסנתרנים) 22 בספטמבר 2016

## הערות שוליים

קטגוריה:ילדי פלא במוזיקה קלאסית
קטגוריה:ילדי פלא ישראלים במוזיקה
קטגוריה:פסנתרנים ישראלים
קטגוריה:פורבס 30Under30: ישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-2004
שירות הביון הממלכתי (לוקסמבורג)

**שירות הביון הממלכתי של לוקסמבורג** (בצרפתית: **Service de Renseignement de l’État du Luxembourg**) הידוע בראשי התיבות SREL, הוא שירות הביטחון והמודיעין של הדוכס הגדול של לוקסמבורג. הוקם ב-1960, אך מעמדו וסמכויותיו הוגדרו רק ביוני 2004.

השירות נתון לפיקוח משרד ראש ממשלת לוקסמבורג ומפוקח גם על ידי הוועדה הפרלמנטרית לענייני ביון המורכבת מראשי המפלגות הפוליטיות וחברי פרלמנט. הוועדה מתכנסת בקביעות מאז אפריל 2005 ודואגת לפרסם ממצאים מודיעיניים מדי שנה כדי להבטיח שקיפות.

הסוכנות עוסקת בניתוח, מחקר ואיסוף מידע הקשור לאיום על ביטחונה של לוקסמבורג, בסיכול ריגול ובלוחמה בטרור ומניעת הפצת נשק גרעיני. הסוכנות גם חולשת על תחום אבטחת המידע בלוקסמבורג.

הארגון משתף פעולה באופן הדוק עם משטרת הדוכסות הגדולה של לוקסמבורג, בסיוע בפתרון חקירות פשיעה חמורה.

## ראש הארגון
* שארל הופמן (1983–2003)
* מרקו מייה (2003–2009)
* פטריק הק (2010–2015)
* דוריס וולץ (2016–)
מרקו מייה, שעמד בראש הארגון בשנים 2003–2009 עמד במוקד שערוריית ריגול שהביאה להתפטרותו של ראש הממשלה, ז'אן-קלוד יונקר, ביולי 2013.

## קישורים חיצוניים

* 
* הסוכנות באתר ממשלת לוקסמבורג 
* מעמד וסמכויות הסוכנות 
* מידע כללי על הסוכנות באתר דמוי-ויקי 

## הערות שוליים

קטגוריה:לוקסמבורג: צבא וביטחון
קטגוריה:ארגוני ביון
חיה שלום

**חיה שלום** (נולדה ב-4 בדצמבר 1944 בירושלים) היא לסבית-פמיניסטית, פעילה חברתית ופעילת שלום ישראלית. שותפה להקמתם של מספר ארגונים פמיניסטים ולסביים כגון: קול האישה, קל"ף, נשים בשחור, קואליציית נשים לשלום ופעילה מרכזית בקהילת "בשלה" ובקבוצות נוספות. מייצגת גישה פמיניסטית רדיקלית המזהה את הקשר בין דיכויים של קבוצות שונות, שואפת להשיג שוויון לכולם ומתנגדת לניסיון להשגת זכויות באמצעות קבלת הערכים הנפוצים בחברה שכן הם נתפסים כדכאניים.

## ביוגרפיה
יצאה מהארון כלסבית בשנת 1979.

בשל פעילותה בתנועת השלום זכתה להכלל ביוזמת "1000 נשים לפרס נובל לשלום", שהובילה למועמדותן הקולקטיבית של אלף פעילות שלום מכל העולם לפרס זה.

במשך שנים הייתה חברת הנהלה מייעצת של IGLHRC (International Gay and Lesbian Human Rights Commission).

בשנות ה-90, שימשה כחברת הנהלה ב"קול האישה" ו"בת שלום".

בשנים 1990–2003 שימשה עוזרת פרלמנטרית של חברת הכנסת תמר גוז'נסקי. בשנים אלה הגתה את הרעיון להקמת הוועדה לזכויות נשים וציון היום הבינלאומי נגד אלימות נגד נשים, בכנסת, החל מדי שנה ב-25 בנובמבר.

הפיקה אירועים לקידום ועידוד נשים כותבות ויוצרות במסגרת פעילות התנדבותית במכללה החברתית-כלכלית, ובשיתוף סינמטק ירושלים וקול האישה. (בין היוצרות: שז, דורית וייסמן, אורלי נוי, ריטה מנדס-פלור).

ב-2012 הקימה את קבוצת "הירושלמיות" - לסביות קוויריות 45+, במסגרת "הבית הפתוח".

ביוני 2015 במלאת 40 שנה לאגודת הלהט"ב זכתה שלום להיכלל בין 40 המשפיעים בתולדות קהילת הלהט"ב.

שלום היא בוגרת תואר ראשון בהיסטוריה מהאוניברסיטה העברית בירושלים. למדה עיסוי ורפלקסולוגיה במכון רידמן ועסקה בזה במשך כ-20 שנה. מתגוררת בירושלים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאיות ישראליות
קטגוריה:פעילות למען זכויות להט"ב בישראל
קטגוריה:פעילים למען זכויות להט"ב בישראל
קטגוריה:פעילות חברתיות ישראליות
קטגוריה:פעילים חברתיים ישראלים
קטגוריה:פמיניסטיות ישראליות
קטגוריה:פמיניסטים ישראלים
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1944
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1944
B36 טורסהאבן

**B36 טורסהאבן** (בפארואזית: **Bóltfelagið 1936 Tórshavn**) הוא מועדון כדורגל, מהעיר טורסהאבן שבאיי פארו. המועדון זכה ב-10 אליפויות וב-6 גביעים והגיע לגמר הגביע של איי פארו 13 פעמים נוספות.

## היסטוריה
המועדון נוסד בשנת 1936 ושיחק בליגת העל של איי פארו משנת 1942 השנה שבה נוסדה הליגה ועד לשנת 1984 ברציפות. בשנת 1946 זכה באליפות הראשונה. בשנת 1948 זכה באליפות השנייה ובשנת 1950 זכה באליפות השלישית. בשנת 1959 הגיע בפעם הראשונה לגמר הגביע של איי פארו והפסיד לקבוצת הבנר בולטפלאג. בעונה זו זכה באליפות הרביעית.

בשנת 1961 הגיע לגמר הגביע בפעם השנייה והפסיד לקבוצת טבורוירי. בשנת 1962 זכה באליפות החמישית. בשנים 1963, 1964 הגיע לגמר הגביע והפסיד לקבוצת הבנר בולטפלאג. בשנת 1965 זכה בגביע של איי פארו בפעם הראשונה. בשנת 1967 הגיע לגמר הגביע והפסיד לקבוצת קלאקסוויק. בשנים 1968, 1969, 1972 הגיע לגמר הגביע והפסיד לקבוצת הבנר בולטפלאג.

בשנת 1984 ירד מליגת העל לליגה השנייה בפעם הראשונה. המועדון שיחק עונה אחת בליגה השנייה ועלה לליגת העל. אחרי עונה אחת בליגת העל ירד שוב לליגה השנייה ואחרי עונה אחת עלה שוב לליגת העל. המועדון משחק ברציפות בליגת העל משנת 1988. בשנת 1991 זכה בגביע בפעם השנייה. הקבוצות של איי פארו החלו לשחק במפעלים האירופאיים בעונת 1992/1993 לאחר שאיי פארו התקבלו לאופ"א בשנת 1990. בעונה זו שיחק במסגרת גביע אירופה למחזיקות גביע. בשנת 1997 זכה באליפות ובשנת 1999 הגיע לגמר הגביע והפסיד לקבוצת קלאקסוויק.

בשנת 2001 זכה באליפות ובגביע. בשנת 2003 זכה בגביע לאחר ניצחון במשחק הגמר על קבוצת גטה. בשנת 2004 סיים את הליגה במקום השני והעפיל לגביע אופ"א בעונת 2005/2006. בסיבוב המוקדמות הראשון ניצח את קבוצת איי. בי. וי. מאיסלנד. בסיבוב המוקדמות השני הפסיד לקבוצת מידטיילנד מדנמרק והודח מהטורניר. בשנת 2005 זכה באליפות ובשנת 2006 זכה בגביע. בשנת 2008 הגיע לגמר הגביע והפסיד לקבוצת שטריימור. בשנים 2011, 2014 זכה באליפות. בשנת 2018 זכה בגביע השישי בתולדותיו.

## תארים
* **[[ליגת העל של איי פארו|אליפות איי פארו]]:** 
** **אלופה (11)**: 1946, 1948, 1950, 1959, 1962, 1997, 2001, 2005, 2011, 2014, 2015
** סגנית (10): 1960, 1961, 1964, 1965, 1968, 1990, 1991, 2003, 2004, 2019
* **[[גביע איי פארו]]:** 
** **מחזיקת הגביע (7)**: 1965, 1991, 2001, 2003, 2006, 2018, 2021
** סגנית מחזיקת הגביע (11): 1959, 1961, 1963, 1964, 1967, 1968, 1969, 1972, 1999, 2008, 2017
* **גביע הסופרקאפ של איי פארו:**
** **מחזיקת הסופרקאפ (1)**: 2007
** סגנית מחזיקת הסופרקאפ (5): 2012, 2015, 2016, 2019, 2022

## שחקנים בולטים

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל מאיי פארו
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1936
יצחק ב"ק

שמאל|ממוזער|250px|יצחק ב"ק
**לוי יצחק ב"ק** (1896–1974) היה אמן וצייר אוטודידקט ישראלי, איש היישוב הישן בירושלים. נודע בציורי הקיר שלו במבני בתי כנסת וישיבות בירושלים.

## קורות חיים
ב"ק נולד בשנת 1896 בעיר העתיקה בירושלים, בנו של שמחה פינחס ב"ק, שהיה נכדו של ניסן ב"ק. אביו היה בעל נטיות אמנותיות ועיטר את לוח ה"שיוויתי" בבית הכנסת תפארת ישראל. גם יצחק, שלמד בישיבת עץ חיים, גילה מגיל צעיר מאוד כישרון רב לציור. אולם אביו, איש היישוב הישן, אסר עליו ללמוד ב"בצלאל", מחשש שייחשף לתרבות החילונית.

בהיותו בן שמונה עשרה נישא לבתו של יונה אלתרמן מצפת. לאחר נישואיו התגורר במשך כמה שנים בצפת. במלחמת העולם הראשונה נסע עם משפחתו לווינה. בתום המלחמה הוא שב לארץ ישראל. כאות הוקרה לקונסול האנגלי בווינה שסייע לו, הוא הקדיש לו ציור מיוחד ובו תיאר את שלבי מסעה של משפחה יהודית מארץ ישראל לאוסטריה ודרכם חזרה לארץ ישראל. הקונסול העביר את הציור למוזיאון באנגליה.

לאחר שובו לארץ ישראל עבר להתגורר בירושלים. עיקר פרנסתו באה מסיוד וצביעת בתים פרטיים. הסיוד היה בסגנון אמנותי והוא נהג לשזור לאורך הקירות עיטורים שונים. כעבור זמן פתח חנות לממכר חומרי צבע לציירים ליד כיכר השבת בירושלים. את החנות ניהל בנו, אריה, והוא הקדיש את עיקר זמנו לציור. כמו כן שימש כגבאי בבית הכנסת בבתי הורנשטיין. 

לאורך כל תקופת המנדט ועד שנות ה-50 ב"ק צייר ועיטר את קירותיהם ותקרותיהם של כעשרים בתי כנסת, ישיבות ובתי מדרש בירושלים שבתוך החומות ומחוצה להן, ובהם בית הכנסת תפארת ישראל, החורבה ובית הכנסת שער השמים בעיר העתיקה וישיבת מאה שערים בשכונת מאה שערים. בבית הכנסת בית יהודה, ליד שוק מחנה יהודה, קיימים עד היום על הקירות כמה מציוריו. כמו כן הרבה לצייר קישוטים ועיטורים לסוכה, ובמיוחד קישוטי "מזרח" לסוכה, דגלים לשמחת תורה, כרטיסי ברכה לראש השנה ועיטורים לכתובות. יצירותיו הופצו בהדפסים ובגלויות בעשרות אלפי עותקים.

## ציורי הקיר בישיבת מאה שערים
בשנת 1950, לאורך שנה שלמה, ביצע ב"ק את העבודה הגדולה ביותר שלו – ציורי הקיר והתקרה בישיבה הגדולה במאה שערים בירושלים. הוא כיסה את התקרה וחלקים ניכרים מהקירות בציורי נוף של הערים הקדושות בארץ ישראל ואתרים קדושים בירושלים, כולל שחזור של ציורים שהיו בבתי הכנסת בעיר העתיקה בירושלים, ובראשם בית הכנסת תפארת ישראל והחורבה ונחרבו בידי הלגיון הירדני עם כיבוש הרובע היהודי במלחמת העצמאות. כמו כן כוללים הציורים סמלים של שנים עשר שבטי ישראל, איורים לחגים ולמועדים ועיטורים רבים.

עם השנים התפוררו ציורי הקיר. בעשור הראשון של המאה ה-21 נוצר שיתוף פעולה בין הנהלת הישיבה ובין המועצה לשימור אתרים במאמץ להציל את ציורי הקיר.

## לקריאה נוספת
* **לוי יצחק ב"ק: הצייר החרדי הירושלמי: תרנ"ו–תשל"ד, 1896–1974**; הוקלטו ותועדו על ידי ... יצחק בן ניסן ורבקה ב"ק; השלמת הקובץ, הוספת סיפורים, אנקדוטות ופרטים על הסביבה: ישראל מרדכי ב"ק, ירושלים: י.מ. בק, תשס"ד 2004.
* "תצפית" - מגזין הפלס, גיליון 8, 5 ביולי 2013.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:ציירים ביישוב
קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:אוטודידקטים ישראלים
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:בוגרי ישיבת עץ חיים
קטגוריה:משפחת ב"ק
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1896
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1974
אבאשה (נהר)

**אֲבָּאֲשָׁהּ** (בגאורגית ובמגרלית: **აბაშა**) הידוע גם בשם אבאשיסצקארי (בגאורגית: აბაშისწყალი) או אבאשאצקאלי (מגרלית: აბაშაწყარი) הוא נהר במערב גאורגיה, מיובליו של נהר הטחורי, הזורם לאורך 66 ק"מ בנפות אבאשה ומרטווילי, במחוז סמגרלו וסוואנתי עילית, ומנקז שטח של 370 קמ"ר.

נהר האבאשה עובר באחד המחוזות ההיסטוריים העיקריים של מערב גאורגיה. בימי הביניים הוקמה בעמק נהר האבאשה, הכנסייה הראשית של האפארכיה של צְ'קוֹנְדִידִי  אחת הכנסיות החשובות בגאורגיה. במאות 18 ו-19 היה המחוז הדרום-מזרחי של נסיכות סמגרלו  נקרא לעיתים אבאשה, על שם הנהר.

## גאוגרפיה
מקורו של נהר אבאשה נובע ממפגש הנהרות רַצְ'חִיסְצְקָאלִי וטוֹבָּה , הממוקמים ליד הכפר בָּלדָה בנפת מרטווילי, בגובה 325 מטר מעל פני הים. הוא מצטרף, בסופו של דבר, לנהר הטחורי מצידו השמאלי.

זרימת הנהר יצרה קניון ליד הכפר גָּצֶ'דִילִי , במקום בו נבנתה, בשנת 1928, תחנת כוח הידרואלקטרית. ביולי 2010, חשפו חוקרים מאוניברסיטת טביליסי, עקבות של דינוזאורים אוכלי עשב, כמו גם, אמוניטים, צדפות, קיפודי ים מתקופת הקרטיקון העליון (100.5-65.5 לפנה"ס). באוקטובר של אותה שנה הפכה ממשלת גאורגיה את קניון גצ'דילי לשטח מוגן.

## מקור השם
על פי האגדה ברשומות הגאורגיות, קשור שמו של הנהר לסיפור על הפלישה הערבית לגאורגיה (735), המסופר בחיבור "ההיסטוריה של המלך ואחטנג גורגסלי". על פי הסיפור הצפת הנהר אימללה את יחידת החיילים החבשים של הצבא הפולש, ומכאן שם הנהר. חבש גאורגית אַבָּאַשְׁתִּי (აბაშეთი) ותושביה אַבָּאַשְׁבִּי (התוספת אֵבִּי עבור תושבי המקום בגאורגית). לעומת זאת, חוקרים מודרניים טוענים כי שם הנהר הוא שילוב של שם פרטי אַבָּא עם סיומת התואר שִׁי. אפשרות נוספת הוא שילוב של המילה הפרסית, אבּ (آب), שפירושה מים עם צורת ההקטנה צ'ה ומכאן אב-שה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:גאורגיה: נהרות
קטגוריה:סמגרלו
קטגוריה:קווקז: נהרות
אצטדיון השלום

**אצטדיון השלום** או **אצטדיון א-סלאם** (בערבית: **ستاد السلام**, תעתיק מדויק: סתאד אלסלאם) הוא אצטדיון כדורגל הממוקם באום אל-פחם.

## היסטוריה
האצטדיון נחנך ב-1995, ועד כה שימש את קבוצות כדורגל השונות של העיר: הפועל אום אל-פחם, מכבי עירוני ג'ת אל-אהלי, מכבי אום אל-פחם, אחווה אום אל-פחם, בית"ר אום אל-פחם ובני אום אל-פחם, ואירח גם את משחקיה של הפועל בני זלפה מהמועצה הסמוכה.

באצטדיון שלושה יציעים. שני יציעי אורך ממזרח ומערב למגרש, ויציע רוחב מדרום למגרש. בעבר הייתה קיבולת האצטדיון כ-12,000 צופים ואף יותר כשהיו יציעי עמידה, אך לאחר התקנת כיסאות ביציע המזרחי וביציע המערבי ירדה תכולתו ל-10,000 מקומות. היציע הדרומי לא אושר למשחקים בליגות הגבוהות (על ולאומית) בגלל שלא היו בו מושבים תקניים אלא רק יציע עמידה מבטון, ובלעדיו יכול להכיל האצטדיון כ-7000 צופים בלבד. דרומית-מערבית לאצטדיון קיים מגרש אימונים שמארח גם משחקים של קבוצות הנוער העירוניות ושופץ באופן מקיף באוקטובר 2016, וצפונית מזרחית לאצטדיון ממוקם "קאנטרי קלאב אלוואחה" העירוני המכיל בריכות שחייה וחדר כושר וחולק עם האצטדיון שטחי חנייה.

לרגל העפלתה של הפועל אום אל-פחם לליגה הלאומית לקראת עונת 2019/2020, החלו לבצע באצטדיון שיפוץ ניכר בעלות של כ-23 מיליון שקלים כדי להתאים אותו לדרישות המנהלת של הליגות הגבוהות. במסגרת זאת הוחלפו כל מושבי האצטדיון בחדשים כולל מושבים ביציע הדרומי, שופצו החללים שתחת היציעים כדי ליצור חדרי הלבשה משודרגים, שירותים, מזנונים וקופות לקהל, וכן הוקמה עמדת שידור מקורה ויציעי מכובדים ותקשורת ושוקם משטח הדשא. כמו כן שודרגו תאורת הזרקורים והותקן מסך תוצאות חדש. לאחר השיפוץ, מספר מקומות הישיבה צומצם ל-5,800. 

ב-20 בינואר 2023 נחנך האצטדיון המחודש במסגרת משחק הליגה הלאומית בין הפועל אום אל-פחם לבני יהודה תל אביב.

מלבד משחקי כדורגל מארח האצטדיון גם פסטיבלים עירוניים, וכן עצרות של התנועה האסלאמית בישראל.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אצטדיוני כדורגל בישראל: אזור הצפון
קטגוריה:אום אל-פחם: ספורט
קטגוריה:אום אל-פחם: מבנים
תעודת זהות (הרשות הפלסטינית)

שמאל|ממוזער|260px|תעודת זהות של הרשות הפלסטינית, ישנה עם סעיף "הדת".
שמאל|ממוזער|200px|נרתיק תעודת הזהות
**תעודת הזהות הפלסטינית** היא מסמך רשמי המנופק על ידי המשרד לעניינים אזרחיים של הרשות הפלסטינית.

## תעודה זהות כתומה
בעבר ניתנה לתושבי יהודה והשומרון וחבל עזה הפלסטינים תעודת זהות על ידי גורמי המנהל האזרחי, כאשר מספרי הזהות הוקצו להם על ידי גורמי הממשל. מבנה התעודה היה דומה לזה של תעודת הזהות הישראלית, אך הנרתיק של תעודה זו היה בצבע כתום (רוב תושבי השטחים) או ירוק (תושבי מזרח ירושלים), והוטבע על הנרתיק סמל צה"ל במקום סמל מדינת ישראל. בתעודות אלה הופיע השם הפרטי, שם האב, שם הסב ורק לאחר מכן שם המשפחה, ובמקום סעיף הלאום הופיע סעיף "דת". מתחת לכל כיתוב בעברית הופיע כיתוב גם בערבית.

## תעודת זהות ירוקה
לאחר הקמת הרשות הפלסטינית, המשרד לעניינים אזרחיים שלה החל להנפיק תעודות זהות באישור ישראל, שהעבירה לרשותה את מסד הנתונים שבו מספרי הזהות של תושבי השטחים וממשיכה להקצות את מספרי הזהות. בשנת 1996 חזרה בה ישראל מהסכמה זו, ומאז היא שולטת במרשם האוכלוסין הפלסטיני, המשותף לרצועת עזה ולגדה המערבית. במקרים של שינוי במרשם האוכלוסין, הרשות הפלסטינית יכולה להנפיק תעודה או ספח רק לאחר קבלת אישור ישראלי. קובץ מרשם האוכלוסין מוחזק על ידי ישראל, ועל בסיס מידע זה נקבע מי מוכר כתושב פלסטיני לצורך קבלת היתר כניסה לישראל. פלסטיני הרשום כתושב רצועת עזה נחשב לשוהה בלתי חוקי אם הוא נמצא בתחומי הגדה המערבית.

תעודות הזהות הפלסטיניות הן בעלות נרתיק בצבע ירוק ועליו מוטבע סמל הרשות הפלסטינית והכיתוב "הרשות הפלסטינית" (السلطة الفلسطينية) ו"תעודת זהות" (بطاقة هوية) בערבית. בנוסף, בתעודה מופיע הכיתוב "הרשות הפלסטינית" בצבע אדום והיא ממוסגרת בעיטור הדגל הפלסטיני.

הפרטים המופיעים בתעודה, כאשר כיתוב בערבית קודם לזה שבעברית, הם: שם פרטי, שם האב, שם הסב, שם המשפחה, שם האם, תאריך הלידה, מקום הלידה, המין, ומקום ותאריך הרישום, עם חותמת הרשות שהנפיקה את התעודה (סעיף הדת הוסר).

### מסמכים נלווים
לתעודת הזהות מצורף ספח ובו מופיעה כתובת המגורים ופרטי בן הזוג והילדים. לצד הספח, נוהגים הפלסטינים העובדים בישראל לשאת את אישורי הכניסה שלהם לישראל בחלק התחתון של נרתיק תעודת הזהות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

פלסטיני
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: חוק ומשפט
יהודה בן ניסים אבן מלכה

רבי **יהודה בן ניסים אבן מלכה** היה פילוסוף ומקובל יהודי, שחי ופעל במרוקו באמצע המאה ה-13 (תחילת האלף השישי לפי הלוח העברי).

## הגותו וכתביו
יהודה אבן מלכה התגורר ככל הנראה בעיר פאס וחיבר את עיקר הגותו בשפה ערבית יהודית. על פי החוקר ז'ורז' ויידה, מזכירה הגותו הפילוסופית של אבן מלכה את עקרונות הנאופלאטוניזם כפי שהופיעו בזרם האיסמאעיליה. להשקפתו של אבן מלכה יש בדת הרבה מעבר לגלוי, ובעוד שעל רוב המאמינים למלא את חוקי הדת כפשוטם, תפקידם של הפילוסופים הוא להבין את כתבי הקודש לעומקם. כמה מכתביו של יהודה אבן מלכה השתמרו עד ימינו:
*אונס אל ג'ריב - נחמתו של הגולה - חיבור פילוסופי-מיסטי העוסק בגלות של הנפש בעולם החומרי הרחק ממקורה האלוהי.
*פירוש לפרקי רבי אליעזר. עוד בימי חייו פרשנות זו זכתה לתרגום לעברית על ידי יצחק דמן עכו.
*פירוש ל-ספר יצירה.
*פירוש התפילות.

בנוסף מתייחס אבן מלכה בכתביו לחיבור נוסף שלו הנוגע לתחום האסטרולוגיה, אך ככל הנראה חיבור זה לא השתמר.

העיסוק בתורת הקבלה החל בקרב מספר מצומצם של מקובלים בדרום צרפת בסוף המאה ה-12, התפשט משם לחכמי יהדות ספרד במהלך המאה ה-13 ובהמשך הגיע גם לארצות אשכנז. ככל הנראה היה אבן מלכה למקובל הראשון בצפון אפריקה שהחל לעסוק בתורת הקבלה. בנוסף היה, ככל הנראה, בין המקובלים הראשונים שנתנו מקום מרכזי לאסטרולוגיה בכתביהם על הקבלה, והוא השפיע כנראה על מקובלים מאוחרים יותר.

## לקריאה נוספת
***פירוש פרקי דרבי אליעזר / לר' יהודה אבן מלכה; עם תרגום והשגות ר' יצחק דמן עכו**, יוסף ינון פנטון (מהדיר), ירושלים, תשנ"א
* Georges Vajda, **Juda ben Nissim Ibn Malka: philosophe juif marocain**, Paris: Larose, 1954
* Paul Fenton (ed. and trans.). **Juda Ibn Malka: La Consolation de l’expatrié spirituel**, Paris: Éditions de l’éclat, 2008

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* JUDAH BEN NISSIM IBN MALKAH, באתר Jewish virtual library
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פילוסופים יהודים מרוקאים
קטגוריה:פילוסופים יהודים בימי הביניים
קטגוריה:ראשוני המקובלים בימי הביניים
קטגוריה:יוצרים בערבית יהודית
אבן
קטגוריה:מפרשי פרקי דרבי אליעזר
קטגוריה:יהודים במאה ה-13
יצחק כ"ץ (צייר)

**יצחק כ"ץ** (1908 – 1981) היה צייר ישראלי.

## ביוגרפיה
יצחק כ"ץ נולד בגליניאני שבגליציה המזרחית, אוסטריה (כיום באוקראינה). בשנת 1926 עלה לארץ ישראל. בין השנים 1927–1932 חזר לאירופה, שם למד נגינה בכינור בווינה. לאחר שובו לארץ ישראל שימש כמורה לשפות. בין השנים 1940–1947 עבד בשירות הצבא הבריטי. בין השנים 1947–1968 שימש כפקיד בעיריית חיפה. לאחר פרישתו לגמלאות התמסר לרישום ולאמנות. עיקר יצירתו של כ"ץ מאופיינת בגישה נאיבית. ברבות מעבודותיו מופיעים תיאורים פנטסטיים של העיירה היהודית באירופה.

## פרסים
* 1971 – פרס אבא חושי, חיפה

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:חיפה: אישים
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה האוסטרו-הונגרית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1908
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1981
צבי רבנר

**צבי רַבנֵר** (Zvi Rav-Ner; נולד ב-14 בפברואר 1950) הוא דיפלומט ישראלי בדימוס שכיהן כשגריר ישראל בפולין.

## ביוגרפיה
רבנר נולד בשנת 1950 בעיר שווידניצה (Świdnica) שבפולין. בשנת 1957 עלה עם הוריו לישראל. בין השנים 1969-1972 שירת בצה"ל. לאחר השירות פנה ללימודים במחלקה לספרות עברית באוניברסיטת תל אביב אותם סיים בשנת 1976.

בשנת 1977 הצטרף למשרד החוץ, ותחילה עבד במחלקה לענייני המזרח הרחוק ובשנת 1980 מונה לתפקיד מזכיר השגרירות בהלסינקי, פינלנד. בשנת 1983 עבר לבוקרשט וכיהן בה כסגן ראש המשלחת הישראלית. בשנת 1985 שב לישראל והיה סגן מנהל המחלקה לענייני המזרח. בשנת 1988 נשלח ללונדון והיה יועץ בשגרירות, ולאחר מכן בוורשה. בין השנים 1993-2002 היה רבנר מנהל מחלקת מרכז אירופה במשרד החוץ, ושוב בין השנים 2006-2009, כאשר בין לבין שוגר שוב ללונדון והיה הציר המדיני וממלא מקום שגריר ישראל בלונדון.

באפריל 2009 מונה רבנר לשגריר ישראל בפולין.

רבנר טיפל ביוני 2010, במשבר שנוצר לאחר שישראלי, אורי ברודצקי, נעצר כשנכנס לפולין, ובית משפט פולני הורה לממשלת פולין להסגירו לידי גרמניה. ברודצקי הואשם על ידי הגרמנים בכך שהוא סייע לזייף דרכון גרמני ששימש את אחד המתנקשים בחייו של סוכן הנשק של החמאס מחמוד אל מבחוח בדובאי. ברודצקי נעצר בנמל התעופה של ורשה שם גילה קצין ערני במשטרת הגבול שמדובר באדם מבוקש על ידי גרמניה עימה יש לפולין הסכם הסגרה.

במהלך 2012 היה מעורב רבנר בתקרית דיפלומטית עם פולין, כאשר בפברואר פורסם בפולין על הריסת מאגרי המים פלסטיניים שהרס המנהל האזרחי, לאחר ששופצו בידי ארגון מתנדבים פולני. רבנר התנצל והבטיח כי הדבר לא יישנה, בתנאי שהמתנדבים יבקשו רישיון מישראל. ואולם במשרד החוץ הפולני לא הסכימו שיש צורך באישור בנייה כדי לשקם באר מים. וארגון המתנדבים, בהסתמך על החוק הבינלאומי, סירב לפעול לפי ההנחיה. אחר כך נהרסו מכלי מים נוספים ששופצו בכספי האוצר הפולני בכפר בגדה. בתגובה סגן שר החוץ הפולני סירב לפגוש את שגריר.

בדצמבר 2012, העניק תעודות חסידי אומות העולם לצאצאיהם של שש משפחות פולניות שתוך סיכון נפש הגישו עזרה ללא תמורה ליהודים במצוקה בתקופת הכיבוש הנאצי. הטקס התקיים במשרד ראש ממשלת פולין בוורשה.

לאחר סיום תפקידו בפולין בשנת 2014, כיהן רבנר כסמנכ"ל ראש אגף אירו-אסיה והבלקנים בשנים 2017-2014, ובתפקיד זה סיים את עבודתו במשרד החוץ. 
## חיים אישיים
רבנר נשוי ואב לבת ושני בנים.

## קישורים חיצוניים

* ראיון על משבר היחסים עם פולין - 2019

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:דיפלומטים ישראלים
קטגוריה:עובדי משרד החוץ
קטגוריה:שגרירי ישראל בפולין
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1950