open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
חוק המספרים הקטנים (פסיכולוגיה)

**חוק המספרים הקטנים** (באנגלית: **Law of small numbers**) או **עריצות המספרים הקטנים** היא תופעה פסיכולוגית לפיה מתרחשת שגיאת דגימה באופן לא-מודע ונוצרת אשליה כאילו המקרה הכללי מתנהג כמו מקרים פרטיים ספורים. קבלת מסקנה על סמך מספר קטן של מקרים, שאינם בהכרח מייצגים את הכלל, עלולה להיות שגויה, ואף לייצר סטריאוטיפים.

## הסבר פסיכולוגי
### ביצוע הכללה חפוזה

אנשים מחפשים סיבתיות באופן מודע ולא-מודע גם במקומות שבהם איננה בהכרח קיימת, ולכן גם אם יש מספר מועט של מקרים ואם המדגם קטן מדי, עדיין קיימת נטייה לבצע חישובי מתאם. זהו כשל לוגי הקרוי הכללה חפוזה.

### תופעה הנובעת ממדגם לא מייצג

מחקרים בזיכרון אנושי מראים שיש למוח האנושי קושי להחזיק בו זמנית מספר רב של פרטים בזיכרון העבודה, ושאדם ממוצע יכול לזכור בתודעתו כ־7 פריטים בלבד. כאשר אדם נדרש לתת הערכה לגבי קיומה של תופעה הוא מנסה לדלות מהזיכרון לטווח ארוך כמה שיותר מקרים שיתאימו או שיפריכו את התופעה שאותה הוא מנסה להעריך. פריטים אלו עוברים אל זיכרון העבודה לעיבוד נוסף. אולם נראה שעיבוד זה יוכל להתבצע על סמך מספר פריטים נמוך במיוחד שאינו מייצג את כלל המקרים אליהם האדם נחשף בעברו.

קבלת החלטות ממדגם לא מיצג בגלל מספר קטן של נתונים היא שגויה. במקרים רבים בהתפלגות יהיו יותר ערכים קיצוניים ללשני הקצוות ופחות ערכים במרכז בהשוואה למדגם גדול המתאים לחוק המספרים הגדולים. בחינת השערה עלולה להביא לשתי מסקנות סותרות.

דניאל כהנמן מביא בספרו דוגמה של מספר תלמידים קטן בכיתה. תלמידים בבתי ספר שמגיעים להישגים גבוהים עם מספר תלמידים קטן בכיתה מצליחים יותר מתלמידים בבתי ספר עם מספר תלמידים גדול בכיתה אבל אם בודקים בתי ספר שבהם הישגים נמוכים גם שם שיעור בתי הספר עם מספר תלמידים קטן בכיתה גבוה יחסית.

#### בולטות
מחקרים בזיכרון אנושי מראים שקל יותר לזכור אינפורמציות עם בולטות כלשהי מאשר אינפורמציה שגרתית. למשל, קל יותר לזכור את הנהיגה בה כמעט עשינו תאונה, מאשר כל נהיגה אחרת. כך לצורך אומדן תופעה המוח ישלוף אל זיכרון העבודה שלו את המקרים הבולטים - אולם אלו כמעט תמיד לא יהיו המקרים הנפוצים - ומכאן ההטיה של מדגם לא מייצג.

#### אחרוניות
יש יתרון לפריטים מאוחרים. קל יותר לזכור ולתת חשיבות למה שקרה לאחרונה מאשר לדברים שהתרחשו בעבר. האירועים האחרונים לא בהכרח מייצגים את כלל ההתרחשויות הרלוונטיות וייתכן והם מקריים.

#### הטיה סטטיסטית מקרית
אף אם הפריטים הבודדים שהגיעו אל זיכרון העבודה היו נדגמים אקראית לגמרי מכלל המקרים הקיימים בזיכרון לטווח ארוך (ללא קשר לבולטות או לאחרוניות שלהם) – עדיין היה סיכוי להטיה עקב תופעה סטטיסטית בה ככל שהמדגם קטן יותר כך יש סיכוי להגיע למתאם גבוה במקרה. נראה כאילו המוח מחשב מתאם אך אינו בודק את המובהקות הסטטיסטית שלו.

## ראו גם
* חוק המספרים הקטנים
## לקריאה נוספת
* דניאל כהנמן, **לחשוב מהר לחשוב לאט**, פרק 10: חוק המספרים הקטנים, עמודים 125-135, מטר הוצאה לאור וכנרת, זמורה-ביתן דביר - מוצאים לאור בע"מ 2021
## הערות שוליים

קטגוריה:כשלים לוגיים
קטגוריה:תורת המספרים
קטגוריה:פסיכולוגיה חברתית
קטגוריה:סטטיסטיקה
טריו סונאטה

**טריו סונאטה** (**trio sonata**) היא צורה מוזיקלית שהייתה פופולרית ביותר בסוף המאה ה-17 ובמאה ה-18.

טריו סונאטה כתובה לשני כלי סולו לנגינת המלודיה ולבסו קונטינואו, שלושה תפקידים בסך הכול, ומכאן שמה. אך הואיל והבסו קונטינואו מורכב בדרך כלל משני כלים לפחות (הרכב טיפוסי הוא צ'לו וויול בס ולעיתים אף בסון, עם כלי מקלדת כגון צ'מבלו ואף עם כלי פריטה), הרי שלביצוע טריו סונאטה דרושים לפחות ארבעה נגנים. הטריו סונאטות של קורלי (אופוס 1, 1681, אופס 3, 1689) מציגות דוגמה מאלפת.

לנגינת שני הקווים העליונים היה מקובל להשתמש בשני כינורות, אך יצירות רבות בז'אנר נכתבו להרכבים הכוללים כלי סופרן אחרים כמו חליל, חלילית ואבוב, בקומבינציות שונות.

הטריו סונאטות של יוהאן סבסטיאן באך לעוגב (525–530 ברשימת יצירותיו) מאגדות את כל שלושת התפקידים בכלי אחד. מצב טיפוסי הוא, שיד ימין, יד שמאל והדוושות מבצעות כל אחת תפקיד שונה, ובכך יוצרות אותו מרקם כמו בשלישיית כלים. מסיבות מובנות, שש השלישיות האלה מעובדות בימינו לארבעה נגנים. עוד חידוש של באך היה יצירת טריו סונאטות על פי כל הכללים, תוך שימוש בצ'מבלו קונצ'רטנטה (אובליגטו, כלומר מחייב) וכלי אחד לנגינת המלודיה, כלומר, שני נגנים בסך הכול. דוגמאות ידועות להרכב זה הן שש הסונאטות לצ'מבלו וכינור סולו (1014–1019 ברשימת יצירות באך (רי"ב), שלוש סונאטות לצ'מבלו וויולה דה גמבה (1027–1029 רי"ב) ושלוש הסונאטות לצ'מבלו וחליל צד (1030–1032 רי"ב).

## רפרטואר לדוגמה
* תומאזו אלבינוני, 12 סונאטות דה קייזה אופוס 1 ו-12 סונאטות דה קאמרה אופוס 8
* ארכאנג'לו קורלי, 24 סונאטות דה קייזה אופוס 1 ואופוס 3, 24 סונאטות דה קאמרה אופוס 2 ואופוס 4.
* הנרי פרסל, 12 סונאטות לשלושה קולות, 1683, 10 סונאטות לארבעה קולות, 1697 (שני הקבצים לשני כינורות ובסו קונטינואו), וכן טריו סונטות לשתי חליליות ובאסו קוטינואו.
* יוהאן סבסטיאן באך, טריו סונאטות 1036–1039 רי"ב. לגבי כמה מהן קיים ספק באשר לזהות מחברן, אבל כולן מהוות מוזיקה קאמרית טיפוסית לתקופת הבארוק. בהן טריו סונטות עם שני כינורות, חליל וכינור, חליל ואבוב וטריו סונאטות עם שני חלילים. טריו סונאטה ידועה ומורכבת עם חליל וכינור היא חלק מן המכלול של המנחה המוזיקלית.
* דיטריך בוקסטהודה, אופוס 1, שש טריו סונאטות ואופוס 2, שבע טריו סונאטות. כתובות לכינור, ויולה דה גמבה ובסו קונטינואו. אלה הן היצירות היחידות של בוקסטהודה, שיצאו לאור בתקופת חייו.
* גאורג פרידריך הנדל, טריו סונאטות אופוס 2 ואופוס 5.
* גאורג פיליפ טלמן, כ-150 טריו סונאטות.
* יוהאן פכלבל, "הנאה מוזיקלית" (Musikalische Ergötzung) מכילה 6 טריו סונאטות לשני כינורות ובסו קונטינואו, כתובה במקור בסקורדאטורה (כוונון שונה מן המקובל).
* אנטוניו ויוואלדי, 12 טריו סונאטות דה קאמרה אופוס 1 ושתי סונאטות אופוס 5.
* יאן דיסמאס זלנקה, 6 טריו (או קוורטט) סונאטות, 181 ברשימת יצירותיו. כתובות לשני אבובים, בסון ובסו קונטינואו. אלה יצירות קשות מבחינה טכנית, המכילות תפקידים תובעניים ביותר לבסון ולאבוב.

## לקריאה נוספת

* *The Italian "Trio" Sonata, From Its Origins Until Corelli* Peter Allsop, Oxford University Press 1992  (en)
* *La sonata a tre* Christopher Hogwood, Edition BBC 1976 (en)
* *Italian Violin Music of the Seventeenth Century * Willi Apel  (en)
* *Die Triosonate* Erich Schenk 1970 et 2005, Laaber Verlag  (de)
* ''Music an Appreciation ROGER KAMIEN, Edition Sixth Brief (en)


## קישורים חיצוניים
* 

טריו סונאטה
טופר

שמאל|ממוזער|200px|טופר של חתול
**טׂפֶר** (ברבים **טְפרים**) הוא תוספת קרנית מעוקלת וחדה בקצה האצבעות של מרבית היונקים, העופות והזוחלים.

איבר בעל מבנה דומה נמצא ברגליהם של פרוקי-רגליים ומשמש לאחיזה במשטחים, אולם הוא אינו מורכב מחומר קרני. הטופר מורכב מחלבון נוקשה וסיבי הנקרא קרטין. הטפרים משמשים לאחיזה וללכידת טרף על ידי טורפים, אך גם לטיפוס, לחפירה ולשאר פעילויות אצל מינים אלו ואחרים.

תוספת קרנית המופיעה בקצות האצבעות, אך שטוחה במראה, קרויה ציפורן. מבנה אנטומי זה קיים למשל באדם. קיומה של ציפורן הוא אחד המאפיינים של פרימטים.

הקרטין בטפרים מורכב משתי שכבות:
* **Unguis** - השכבה החיצונית הנוקשה. סיבי הקרטין בה מאונכים לכיוון הגדילה ובזווית נטויה.
* **Subunguis** - השכבה התחתונה. רכה וגמישה. סיבי הקרטין בה מקבילים לכיוון הגדילה.

הטופר מתפתח כלפי חוץ מתוך מבנה המשתית (matrix) הנמצא בבסיס השכבה החיצונית, השכבה התחתונה מתקשה עם הגדילה. השכבה החיצונית מתפשטת מהר יותר מהשכבה הפנימית על מנת ליצור שוליים מעוקלים וצרים, שחיקתם של השוליים מהירה יותר משחיקת השכבה הפנימית וכך נוצר חוד הטופר.
[שמאל|ממוזער|250px|טופר של [טורווזאורוס]]

## פרוקי-רגליים
אצל פרוקי הרגליים הטופר נקרא צבת (או צבתות ברבים).

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אנטומיה של חולייתנים
אלפא-1 אנטיטריפסין

**אלפא-1 אנטיטריפסין** (**α<sub>1</sub>-antitrypsin**, ובקיצור: **A1AT**) הוא גליקופרוטאין מעכב ממשפחת הסרפינים, שמעכב מגוון רב של פרוטאזות (אנזימים מפרקי חלבונים). אנטיטריפסין מגן על רקמות מפני אנזימים של תאים דלקתיים, כדוגמת האנזים אלסטאז. בדם מצוי האנטיטריפסין בריכוז הנע בין 1.5 ל-3.5 גרם לליטר, אולם הריכוז יכול לעלות במצב של דלקת חמורה. כאשר יש חוסר באנטיטריפסין, אנזים האלסטאז חופשי לפרק את חלבון האלסטין, אשר לו תפקיד באלסטיות של הריאות, התוצאה של פירוק זה היא סיבוכים נשימתיים, כדוגמת נפחת (אמפיזמה) שמובילה בסופו של דבר למחלת ריאות חסימתית כרונית.

שמו של האנטיטריפסין מתבסס על כך שבניסויי מבחנה מוקדמים על החלבון גילו שהוא קושר קוולנטית באופן בלתי־הפיך את החלבון טריפסין. חלבון הטריפסין הוא פרוטאז הפעיל בתריסריון. מקורו של הכינוי "אלפא-1" הוא בהתנהגות האנזים באלקטרופורזה, בה יש כמה סיווגים להתנהגות החלבון, ואחת מהן היא אלפא. 

A1AT הוא מעכב סרין פרוטאז השוקל 52 kDa וברפואה הוא נחשב אחד הסרפינים החשובים ביותר. ככל הסרפינים, A1AT הוא בעל מבנה שניוני אופייני של משטחי בטא וסלילי אלפא. מוטציות באזורים אלו עלולות לגרום לחלבונים לא מתפקדים, אשר יכולים להצטבר בכבד.

מרבית הסרפינים מעכבים אנזימים באמצעות קשירה קוולנטית אליהם, שדורשת ריכוזים גבוהים שלהם לביצוע הפעולה. מסיבה זו נדרשים ריכוזים גבוהים יותר של אנטיטריפסין כדי "להגביל" את הפגיעה הנגרמת כתוצאה מנויטרופילים ואנזים האלסטאז שלהם, אשר מפרק את סיבי אלסטין ברקמות חיבור.

הגן לאנטיטריפסין נמצא בזרוע הארוכה של כרומוזום 14 (14q32.1). למעלה מ-80 סוגים של אנטיטריפסין זוהו באוכלוסיות שונות. אנשים מצפון-מערב אירופה הם בעלי סיכון גבוה יותר לנשיאת מוטציה באנטיטריפסין.

## חוסר באלפא 1 אנטיטריפסין

חוסר באנטיטריפסטין אלפא-1 הנגרם כתוצאה מפגם גנטי עלול להוביל לפירוק רקמות כרוני שלא מעוכב. במצב זה מפורקות בהמשך רקמות בריאות ומצב זה מתבטא בנפחת של הריאות.

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חלבונים
קטגוריה:מעכבי אנזימים
קטגוריה:תרופות יתומות
קטגוריה:תרופות לפי א'-ב'
לורנד פניבש

**לוֹרַנְד אֶרוִוין פֶנִיבֶש** (בהונגרית: **Fenyves Loránd**; בהונגרית מבטאים בערך "פנווש" ; 20 בפברואר 1918 – 24 במרץ 2004) היה כנר ומורה יהודי-הונגרי-ישראלי-קנדי.

## קורות חיים
פניבש נולד ב-1918 בבודפשט בירת הונגריה למשפחה יהודית מוזיקלית: אביו אלכסנדר היה זמר טנור מרשים ואמו אֶלזָה הייתה פסנתרנית. בגיל חמש החל ללמוד נגינה בכינור והיה לתלמיד הצעיר ביותר באקדמיה למוזיקה על שם פרנץ ליסט שבבודפשט (בהונגרית: Liszt Ferenc Zeneművészeti Egyetem). בשנים 1933-4 היה תלמידו של ינה הובאי. בהמשך זכה בפרס הובאי, והיה סולן בהופעות הבכורה של הקונצ'רטו לכינור מאת פליקס ויינגרטנר (שאף ניצח עליהן).

הכנר ברוניסלב הוברמן שמע את נגינתו והזמין אותו להצטרף אל התזמורת הפילהרמונית הארץ-ישראלית, שבאותו זמן עסק בהקמתה, בשנת 1936, בארץ ישראל. לאחר התייעצות עם המנצח פליקס ויינגרטנר, החליט פניבש לקבל את ההצעה ועלה ארצה עם אחותו, הכנרת אליס פניבש-רוזנברג. השניים הצטרפו אל התזמורת, ולורנד כיהן בה ככנר ראשי עד 1951, אז החליט לפרוש ממנה כדי להתמסר למוזיקה קאמרית. בשנת 1938 הקים רביעיית מיתרים עם אחותו אליס (עליזה), הוויולן עדן פרטוש והצ'לן לסלו וינצה, וקרא לה הרביעייה הישראלית. הופעות הרביעייה תרמו רבות לעולם המוזיקה ולחיי התרבות בישראל בשנותיה הראשונות של המדינה.

בתחילת שנות ה-40 נמנה עם ששת המוזיקאים שהקימו את הקונסרבטוריון הישראלי למוזיקה תל אביב, בהמשך האקדמיה למוזיקה בתל אביב. באותן שנים גם פגש את ורה קמני (Kemeny), ובשנת 1949 נשא אותה לאישה. לזוג פניבש נולדו שתי בנות: טליה ודפנה.

ב-1957 היגר פניבש מישראל עם משפחתו לז'נבה, שם התמנה ככנר הראשי של תזמורת שווייץ המערבית וכמורה בכיר לכינור בקונבטוריון בז'נבה עד 1965, אז היגר מאירופה לקנדה, שם השתקע. מאז ועד מותו ב-2004 לימד באוניברסיטת טורונטו.

ככנר וירטואוז מבריק, הרבה להופיע כסולן ברחבי העולם וכפדגוג, שראה עצמו לא רק כמורה למוזיקה אלא גם כמחנך, השקיע רבות בהוראת נגינה בכינור ומוזיקה קאמרית.

ב-1998, לרגל יום הולדתו השמונים, הוענק לפניבש צלב מסדר ההצטיינות של הונגריה.

לורנד פניבש נפטר בציריך שבשווייץ בשנת 2004, בדרכו לישראל. הועלה לקבורה בישראל, ונטמן בבית העלמין קריית שאול.

## לקריאה נוספת

* *Encyclopaedia Hungarica: English*, Hungarian Ethnic Lexicon Foundation, 2007, p. 559.


## קישורים חיצוניים
* 


* William Schabas, Betty Nygaard King, Fenyves, Lorand, *The Canadian Encyclopedia*
* Lorand Fenyves: Inspirational violin teacher (obituary), *[[The Independent]]*, 1 June 2004
* Lorand Fenyves: in memoriam, The Banff Centre

* 
* "בית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה: היסטוריה
* "הרביעייה הישראלית" חוזרת
* 
* יד ללורנד פניבש באתר "עד עולם"

## הערות שוליים

קטגוריה:כנרים ישראלים
קטגוריה:נגנים בתזמורת הפילהרמונית הישראלית
קטגוריה:נגנים יהודים קנדים
קטגוריה:כנרים יהודים הונגרים
קטגוריה:בוגרי האקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט
קטגוריה:כנרים ביישוב
קטגוריה:מוזיקאים יהודים קנדים
קטגוריה:מורים למוזיקה בישראל
קטגוריה:ישראלים ילידי הונגריה
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:ישראלים שהיגרו לקנדה
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:אישים שהועלו לקבורה בארץ ישראל
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1918
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2004
מחוז נאפה

**מחוז נאפה** (באנגלית: **Napa County**) הוא מחוז הממוקם צפונית לאזור מפרץ סן פרנסיסקו במדינת קליפורניה שבארצות הברית. המחוז הוא חלק מהאזור המטרופוליטני של נאפה, והוא גובל במחוזות סונומה במערב, לייק בצפון, יולו וסולאנו במזרח. נכון לשנת 2011 במחוז מתגוררים 138,088 איש.

מושב המחוז ממוקם בעיר נאפה. נאפה היה אחד ממחוזותיה המקוריים של קליפורניה, שנוצר בשנת 1850 עם הצטרפותה של קליפורניה לארצות הברית. בשנת 1861, חלקים מהמחוז נמסרו למחוז השכן, מחוז לייק. המילה נאפה נגזרת מהמילה האינדיאנית, שלה ניתנו מספר תרגומים כמו "דוב גריזלי", "בית", "מולדת" ו"דג". מכול ההסברים לפירוש השם, המקובל ביותר הוא שפירוש המילה נגזר מהמילה האינדיאנית בית, למרות שבמחוז מקובלת האגדה האורבנית שפירוש השם הוא "אתה תמיד תשוב".

מחוז נאפה, שפעם היה מייצא סוגים רבים של יבולים, ידוע כיום בעיקר בזכות תעשיית היינות שלו, שעלתה בשנות ה-60 למעמד שווה לאלו של איטליה וצרפת.

ב-24 באוגוסט 2014 התרחשה רעידת אדמה בעוצמה של 6 בסולם מגניטודה בנאפה, החזקה ביותר ב-25 שנה האחרונות.

## ראו גם
* אולד פיית'פול (קליפורניה)

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* 

נאפה
קטגוריה:אזור מפרץ סן פרנסיסקו
טיפול עצמי

**טיפול עצמי** הוא הפעולות שאנשים מבצעים עבור עצמם כדי לבסס ולשמר בריאות וכדי למנוע מחלות ולהתמודד איתן.

טיפול עצמי כולל תחומים כמו היגיינה (כללית ואישית), תזונה (סוג ואיכות המזון), אורח חיים (פעילות גופנית ופעילויות פנאי), גורמים סביבתיים (תנאי חיים), גורמים סוציואקונומיים (הכנסה, אמונות תרבותיות) וטיפול תרופתי עצמי.

## טיפול תרופתי עצמי

טיפול תרופתי עצמי הוא בחירה ושימוש בתרופות שהאדם עושה על מנת לטפל במחלות או בסימפטומים שהוא זיהה בעצמו.

תוספי תזונה ותרופות שלא מצריכות מרשם רופא, הם בין החומרים הנפוצים ביותר המשמשים לטיפול תרופתי עצמי. על פי רוב, חומרים אלו משמשים לטיפול ביתי בבעיות רפואיות שכיחות.

## ראו גם
*רפואה משלימה

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עבודה סוציאלית
*
רבבה (מספר)

**רְבָבָה** (10,000) היא המספר הגדול ביותר שיש לו שם עברי משלו.

המילה "רבבה" מופיעה כבר במקרא. בספר יונה ובספרי המקרא המאוחרים מופיעה גם הצורה **רִבּוֹא**.

מספרים גדולים יותר מוצגים במכפלה של רבבה, למשל . ביטויים כגון זה שכיחים בלשון חז"ל, בדרך כלל בדרך הגזמה. כך למשל מופיע בפיוט "נשמת כל חי" הנאמר בפסוקי דזמרא של שבת - "ואלו פינו מלא שירה כים, ולשוננו רנה כהמון גליו... אין אנחנו מספיקים להודות ... על אחת מאלף אלפי אלפים ורב רבי רבבות פעמים הטובות שעשית עם אבותינו ועמנו". הביטוי "ריבוא רבבות" או "ריבוא ריבואות" (שהוא מאה מיליון) שכיח בקבלה, וגם בספרות העברית של המאה התשע-עשרה (שלום עליכם כותב על גיבור סיפורו שימלה, שהוא "גביר אדיר בעל ריבוא רבבות").

הביטוי רבבה מופיע גם כאשר דוד מכה את פלשתים והנשים אומרות "הכה שאול באלפיו, ודוד ברבבותיו" ().

## ראו גם
* שישים ריבוא
* רבבית

## קישורים חיצוניים
* 
*  אבשלום קור, מלה אחת ל-'''עשרת אלפים''', בתוכנית באופן מילולי בגלי צה"ל, 30 באוגוסט 2017

10000
*
שיראל ביתן

**שיראל ביתן** הוא השם העברי ושם הבמה של **ג'ניפר ג'ין ג'אווי** (בצרפתית: **Jennifer Jeane Djaoui**; נולדה ב-19 במרץ 1978), זמרת ושחקנית צרפתייה-ישראלית.

## ביוגרפיה
ביתן נולדה בצרפת לזמרת האמריקנית ג'ין מנסון ומפיק הקולנוע הצרפתי-יהודי אנדרה ג'אווי, ובילדותה חיה בין צרפת לבין ארצות הברית. ב-1996, בגיל 18, הגיעה לישראל בחיפוש אחר שורשיה היהודיים, ונרשמה ללימודי עברית באוניברסיטה העברית בירושלים. לאחר מכן למדה מוזיקה בבית הספר רימון. היא עברה ללונדון להמשך הקריירה המוזיקלית, שם קיבלה ב-2001 את תפקיד אסמרלדה במחזמר "הגיבן מנוטרדאם". בתפקיד זה הופיעה בצרפת, בלגיה, שווייץ וסין.

ב-2003 הוציאה את אלבומה הראשון – "All the Ways" ("כל הדרכים"). ב-2004 קיבלה תפקיד ראשי במחזמר בהפקה צרפתית "Les enfants du Soleil" ("ילדי השמש"). אלבומה השני, "Under the Tree" ("תחת העץ"), יצא ב-2006. באותה שנה גם קיבלה תפקיד בסרט הקולנוע "ירושלים, ירושלים" בבימויו של הבמאי היהודי-צרפתי אלי שוראקי, העוסק במלחמת העצמאות של ישראל.

ב-2006 החלה ביתן לעבוד על עיבוד לאנגלית של המחזמר הצרפתי "Le Sel et le Miel" ("המלח והדבש") שעלילתו מעוגנת בהיסטוריה היהודית, השואה והתקומה. במהלך העבודה על המחזה התאהבה במפיק הצרפתי-יהודי ברנאר ביתן, והשניים נישאו בירושלים בדצמבר 2006. ביוני 2008 עלתה הצגת הבכורה של המחזמר בגרסתו האנגלית בשם "Salt & Honey" ובכיכובה של ביתן.

מפברואר ועד מאי 2012 השתתפה בגרסה הצרפתית של המחזמר "אבניו קיו" שהועלתה בפריז. בפברואר 2013 יצא לאור אלבומה השלישי, "Old Things" ("דברים ישנים").

ביתן עברה תהליך גיור (אימה ג'ין מנסון אינה יהודייה), ומחזיקה באזרחות ישראלית, צרפתית ואמריקנית. היא מתגוררת לסירוגין בפריז ובתל אביב, ואמא לשני ילדים.

ב-2014 התמודדה, עברה את שלב האודישן והתקבלה להשתתף בעונה השלישית של תוכנית הריאליטי "The Voice ישראל" מבית "רשת מדיה". היא הגיעה עד לשלב רבע הגמר.

ב-2015 השתתפה כאחת מהמתחרות בשעשועון "לעוף על המיליון".

## קישורים חיצוניים
* 

* שיראל - פרופיל באתר רשת הטלוויזיה TV5 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרות ישראליות
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:זמרים יהודים צרפתים
קטגוריה:זמרות יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:זמרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:זמרות צרפתיות
קטגוריה:אמנים יהודים הידועים בשם במה
קטגוריה:אמנים ישראלים הידועים בשם במה
קטגוריה:אמנים אמריקאים הידועים בשם במה
קטגוריה:אמנים צרפתים הידועים בשם במה
קטגוריה:מתמודדות The Voice ישראל
קטגוריה:גרות ישראליות
קטגוריה:גרים ישראלים
קטגוריה:בוגרות רימון בית ספר למוסיקה
קטגוריה:בוגרי רימון בית ספר למוסיקה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1978
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1978
Wine

**Wine** (ראשי תיבות של **W**ine **I**s **N**ot an **E**mulator) הוא יישום שמטרתו להריץ תוכנות שנכתבו במקור למערכת Windows על מערכות דמויות Unix למיניהן כגון לינוקס, סולאריס ו־BSD.

## היסטוריה
ב־25 באוקטובר 2005 יצאה גרסת הבטא הראשונה לתוכנה (גרסה 0.9), וזאת לאחר 12 שנות פיתוח. ביוני 2008, הגיעה Wine לגרסה הראשונה היציבה שלה לאחר קצת יותר מ־15 שנות פיתוח.

שם התוכנה הוא ראשי תיבות רקורסיביים של "**W**ine **I**s **N**ot an **E**mulator" שמשמעותן "Wine אינו אמולטור". בתחילה משמעות ראשי התיבות שיוצרי התוכנה נתנו לה הייתה "**WIN**dows **E**mulator". צורת הכתיבה הרשמית של השם שנקבעה על ידי הקבוצה המפתחת היא Wine, על אף שלעיתים נעשה שימוש במסמכים רשמיים בשמות WINE ו־wine.

התוכנה זוכה לפופולריות בקרב משתמשי מערכות הפעלה ממשפחת לינוקס או BSD, מאחר שהיא מנגישה למערכות אלו שירותים פופולריים שיועדו במקור למערכת ההפעלה חלונות.

## טכנולוגיה
Wine מממשת ספריות מסוימות בתשתית של חלונות במרחב המשתמש של מערכת ההפעלה המארחת ללא הרצה של הליבה של מערכת ההפעלה חלונות. עם עדכון התוכנה היא תומכת ביותר מרכיבים ובתוכנות נוספות של חלונות.

## תאימות
למרות מאמצים רבים לכתוב את התוכנה באופן שיהיה זהה ככל האפשר לחלונות, ישנם עדיין הבדלים במימושי הספריות שעשויים לגרום לתוכנות בעיות שונות ואף לכישלונות הרצה.

### ספריות מקוריות
Wine יכולה להיקשר גם עם חלק מהספריות (dll־ים) המקוריות של מיקרוסופט ובכך לשפר את רמת התאימות, אולם הרצה באופן זה מצריכה בדרך כלל רישיון של חלונות.

### appDB
קהילת משתמשי Wine מנהלת מאגר מידע אודות תוכנות שונות לחלונות ואיכות התאימות וההרצה שלהן בגרסאות ומערכות הפעלה מגוונות. כיום מונה המאגר יותר מ־26,500 סוגי תוכנות.

## Wine ומיקרוסופט
עד שנת 2020 מיקרוסופט לא הביעה דעות ציבוריות לגבי Wine. עם זאת, תוכנת Windows Update חוסמת עדכונים ליישומי מיקרוסופט הפועלים ב־Wine. ב־16 בפברואר 2005, איוון ליאו פוטי גילה שמיקרוסופט החלה לבדוק את מפתח תצורת Wine ברישום Windows ותחסום את Windows Update לכל הרכיבים. כפי שציין פוטי: "זו גם הפעם הראשונה שמיקרוסופט מכירה בקיומה של Wine".

## ראו גם
* ReactOS
* PlayOnLinux
* CrossOver
*Windows on Windows

## קישורים חיצוניים

* 
* WineHQ - אתר התוכנה הרשמי

## הערות שוליים

קטגוריה:תוכנה חופשית
קטגוריה:וירטואליזציה
קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-1993
קטגוריה:Windows
לאונטי וולף

**לאונטי וולף** (נולד ב-1956) הוא מנצח ומוזיקאי ישראלי, הנחשב לאחד הבולטים במנצחי המקהלות בארץ.

## חייו
וולף נולד בנובוסיבירסק, רוסיה, ובקונסרבטוריון שלה רכש השכלה מוזיקלית. לאחר שמילא מספר תפקידי ניהול מוזיקלי וניצוח בברית המועצות, קיבל הצעה להתמנות למנהל המוזיקלי של בית האופרה בנובוסיבירסק. וולף סירב להצעה כדי לעלות לישראל, בשנת 1990.

בישראל ניצח על התזמורת הפילהרמונית הישראלית הצעירה, התזמורת הקאמרית הישראלית, תזמורת קאמרטה רמת השרון, הסינפונייטה הישראלית באר שבע, אנסמבל מוזיקה נובה, התזמורת הסימפונית חיפה ועוד, וכן על מקהלת גיתית, האופרה הקלה בנגב, מקהלת האופרה הישראלית החדשה ועוד מקהלות רבות. כיום מנצח וולף על מקהלת הטכניון, המקהלה הפילהרמונית תל אביב, תזמורת המושבות ועל התזמורת הקאמרית אמריטוס.

## קישורים חיצוניים

* לאונטי וולף באתר המקהלה הפילהרמונית של תל אביב

## הערות שוליים

קטגוריה:מנצחים יהודים רוסים
קטגוריה:מנצחים ישראלים
קטגוריה:מנצחי מקהלות ישראלים
קטגוריה:סגל הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:ישראלים ילידי ברית המועצות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1956
אומץ (מפלגה)

**אומץ** (שם מלא - **אומץ להבראת המשק**) הייתה מפלגה שהוקמה על ידי יגאל הורביץ לקראת הבחירות לכנסת האחת עשרה ב-1984.

לאחר שפרש מהליכוד בשנת 1981 הקים הורביץ את "רפ"י-הרשימה הממלכתית", שבהמשך הצטרפה לתל"ם, מטעמה נבחר לכנסת העשירית. בשנת 1983 פרש הורביץ מתל"ם והקים מחדש את רפ"י ששינתה את שמה ל"אומץ" לקראת הבחירות לכנסת האחת עשרה.
מצע המפלגה קרא למינויו של יגאל הורוביץ לשר האוצר הדוגל במדיניות של קיצוץ נכבד בהוצאה הציבורית. מבחינה מדינית-ביטחונית הייתה זו מפלגה בעלת קו ניצי אך דוגלת בהקמת ממשלת אחדות לאומית מערך-ליכוד.
בבחירות לכנסת ה-11 התמודדה אומץ כאשר יגאל הורוביץ מוצב במקום הראשון, זלמן שובל במקום השני ויצחק סלוקי במקום השלישי. אומץ, זכתה בסופו של דבר, במנדט אחד בלבד, והורביץ אשר נבחר לנציגה היחיד בכנסת, הצטרף לממשלת האחדות הלאומית שהוקמה לאחר הבחירות כשר בלי תיק. למרות היותו סיעת יחיד כוחו היה רב יותר עקב תמיכתה במערך שהיה תלוי בכל קול של תומכיו בנושאי ממשלת האחדות. ב-1986, בזמן פרשת קו 300 נחתם הסכם חשאי בין אומץ והליכוד שבו נאמר שהורוביץ לא יתמוך בניסיון המערך להפר את הסכם הרוטציה ובתמורה ישוריין לו ולזלמן שובל מקום ברשימת הליכוד לכנסת הבאה (ה-12). אכן, אחר הבחירות, היו שני אישים אלו ברשימת הליכוד.

לאחר הכנסת ה-12 המפלגה לא התמודדה שוב בבחירות, ונמחקה מהמפה הפוליטית.

## נציגי אומץ בכנסת

### הכנסת ה-11 (1984)
1 מנדטים: יגאל הורוביץ

### הכנסת ה-12 (1988) במסגרת [[הליכוד]]
1 מנדטים: יגאל הורוביץ

## קישורים חיצוניים
* עמוס כרמל, הכול פוליטי לקסיקון הפוליטיקה הישראלית, הוצאת דביר, 2001, עמ' 23–24.

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: מפלגות ימין היסטוריות
קטגוריה:סיעות בכנסת
קטגוריה:מפלגות ציוניות
קטגוריה:סיעות החברות בממשלת ישראל ה-22
קטגוריה:סיעות החברות בממשלת ישראל ה-21
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-1983
כלוריד

שמאל|ממוזער|250px|מלח בישול, בעל המבנה הכימי נתרן כלוריד
**כלוריד** הוא אניון (יון שלילי) של היסוד כלור, הנוצר כאשר אטום כלור מקבל אלקטרון עודף אחד, ליצירת **<sup>−</sup>Cl**. תרכובות רבות מכילות כלוריד, כמו מלחי חומצה הידרוכלורית (HCl), או מלח בישול (NaCl), המתמוסס במים לשני יונים, +Na ו-−Cl.

המונח "כלוריד" מתייחס לעיתים גם לתרכובת כימית בה אטום כלור אחד או יותר קשורים בקשר קוולנטי במולקולה. לכן, כלורידים יכולים להיות תרכובות אורגניות או אי-אורגניות. הדוגמה הפשוטה ביותר לתרכובת כלוריד אי-אורגנית היא מימן כלורי - חומצה הידרוכלורית, שהוזכרה לעיל. דוגמה פשוטה לתרכובת אורגנית המכילה כלור (אורגנוכלוריד) היא  (CH3Cl), המכונה גם מתיל כלוריד.

שמאל|ממוזער|250px|נוסחת מבנה של תיוניל כלוריד
קיימים גם חומרים אי-אורגניים בהם אטום הכלור קשור בקשר קוולנטי, לדוגמה:
* ,  ותיוניל כלוריד, המשמשים כמגיבים לתגובות כלורינציה (הלוגנציה עם כלור) במעבדה
*  (S2Cl2), המשמש בתהליך הגיפור של גומי

אחת הדרכים למדידת כמות כלוריד במדגם היא באמצעות ארגנטומטריה.

## בגוף האדם
יוני כלוריד חשובים לתהליך חילוף החומרים בגוף האדם, ומסייעים בשמירה על מאזן החומציות בגוף. ריכוז הכלוריד בדם נשמר ברמה הרצויה על ידי הכליות. ליוני כלוריד תפקידים פיזיולוגיים חשובים. לדוגמה, במערכת העצבים המרכזית, פונקציית העיכוב של גליצין וחלק מפעולת GABA תלויים בקליטת יון כלוריד לנוירונים ספציפיים. כמו כן, החלבון המשמש להעברת יוני כלוריד וביקרבונט, Band 3, משתמש ביוני כלוריד על מנת להגביר את קיבולת הפחמן הדו-חמצני של הדם, בצורת יוני ביקרבונט.

ערכי נורמה בבדיקת דם עבור כלוריד נעים הין 95 ל-105 מיליאקוויוולנט (mEq) לליטר. ערכי הנורמה עשויים להשתנות מעט בין מעבדות. התצרוכת היומית המומלצת (DRI) לפי מכון הרפואה של האקדמיה הלאומית של ארצות הברית היא בין 2,300 ל-3,600 מיליגרם ליום, עבור זכר בן 25.

## שימושים אחרים
* כלוריד הוא, בין השאר, אינדיקטור שימושי לבדיקת זיהום ביוב בנהרות או במי תהום, כיוון שכלוריד אינו נוטה להגיב לחומרים אחרים, והוא מצוי בכמויות גבוהות במי ביוב.
* קובלט כלוריד הוא חומר היגרוסקופי (מושך מים מהאוויר) ולכן משמש כאינדיקטור כימי ללחות ולמים. כאשר הוא יבש הוא בצבע כחול וכשהוא רטוב הוא אדום.

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אניונים
המרכז הלאומי למידע ביוטכנולוגי

**המרכז הלאומי למידע ביוטכנולוגי** (באנגלית: **National Center for Biotechnology Information**; בראשי תיבות: **NCBI**) הוא חלק מהספרייה הלאומית לרפואה של ארצות הברית (NLM), שהיא בעצמה חלק מהמכונים הלאומיים לבריאות (NIH).

## היסטוריה
המרכז הוקם ב-1988 בהתאם לחקיקה ביוזמתו של הסנטור קלאוד פפר ונמצא בבת'סדה, מרילנד. NCBI מתפעל GenBank המכיל מידע של ריצוף גנומי, PubMed Central ו-PubMed הכוללים אינדקס של מאמרי מחקר בנושאים ביורפואיים, ומחזיק במאגרי מידע נוספים הרלוונטיים למחקר בנושא ביוטכנולוגיה. כל מאגרי מידע אלו זמינים באינטרנט
באמצעות מנוע החיפוש Entrez.

NCBI מנוהל על ידי הביולוג היהודי אמריקאי דייוויד ליפמן (David J. Lipman), ממציאי ה-BLAST (אלגוריתם להשוואה של רצפי DNA של גנים שונים או רצפי חומצות אמינו של חלבונים שונים) ואישיות מוכרת בתחום הביואינפורמטיקה.

ארגון NCBI אחראי מאז 1992 להפיכת מאגר המידע של DNA מרוצף לזמין לציבור. בנק הגנים מפותח באמצעות שיתוף פעולה של מעבדות שונות ותוך שיתוף פעולה עם מאגרי ריצוף DNA אחרים כמו המעבדה האירופית לביולוגיה מולקולרית (EMBL) ומאגר ה-DNA היפני (DDBJ).

מאז 1992 הוסיף המרכז לספק מאגרי מידע נוסף על בנק הגנים, בהם OMIM (תורשה מנדלית באדם) (מספק מידע על מחלות תורשתיות), מאגר מודולים מולקולרי (מודולים תלת־ממדים של מבני חלבונים), מפת גנים של גנום האדם,מאגר מידע טקסונומי ופרויקט משותף עם המכון הלאומי לסרטן
(NCI). לכל מין של אורגניזם מקצה NCBI מזהה ייחודי.

בנוסף למאגרי המידע הזמינים באינטרנט מאפשר המרכז הורדה לתוכנות היכולות לשמש ככלי עזר למחקר, כמו תוכנית לחיפוש דמיון בין רצפים (מבוסס על אלגוריתם BLAST).

באתר NCBI מפורסמים גם עשרות ספרים העוסקים בביולוגיה מולקולרית, בביוכימיה, בביולוגיה של התא, בגנטיקה, במיקרוביולוגיה, במחלות, בשיטות מחקר ובווירולוגיה. חלק מספרים אלו פורסמו בעבר בדפוס, ואילו אחרים הם ספרים שנכתבו על ידי צוות NCBI.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ביואינפורמטיקה
קטגוריה:מכוני מחקר רפואי
דוקטרינת אולבריכט

**דוקטרינת אולבריכט** נוסחה על ידי מנהיג גרמניה המזרחית ולטר אולבריכט. לפי דוקטרינה זו, כדי שיתפתחו יחסים דיפלומטיים מלאים ותקינים בין שתי הגרמניות, על כל אחת מהן להכיר בעצמאותה המלאה של השנייה. הדוקטרינה באה בין השאר על רקע דוקטרינת הלשטיין שלא הכירה בזכות הקיום של גרמניה המזרחית וניסתה לבודד אותה בזירה הבינלאומית. 

דוקטרינת אולבריכט קיבלה תמיכה רבה ממדינות הגוש הקומוניסטי שהסכימו לא לנרמל את היחסים עם גרמניה המערבית עד שזו תכיר באופן מלא בעצמאותה וריבונותה של גרמניה המזרחית. בסוף שנות ה-60 ותחילת שנות ה-70 במסגרת הדטאנט והאוסטפוליטיק השתפרו היחסים בין שתי הגרמניות וב-1972 נחתם ההסכם הבסיסי ביניהן לפיו בין השאר כל אחת מכירה בריבונותה המלאה של האחרת ומקנה לכל אחת מהן מושב מלא באו"ם. 

קטגוריה:גרמניה המזרחית: יחסי חוץ
קטגוריה:יחסי גרמניה המזרחית – גרמניה המערבית
אולבריכט
קטגוריה:1967 בפוליטיקה
השחר העולה

[שמאל|ממוזער|200px|[ממרח שוקולד "השחר העולה"]]
[ממוזער|[אריזה|אריזות של ממרח שוקולד השחר העולה עם דגל ישראל והכיתוב "רק ביחד ננצח" במהלך מלחמת חרבות ברזל]]

**השחר העולה** היא חברה ישראלית המייצרת ממתקים המבוססים על שוקולד וכן ממרחים שונים. המוצר המזוהה עם החברה יותר מכל הוא ממרח השוקולד "השחר העולה", אותו היא מייצרת מאז 1955. מותג זה מחזיק בנתח שוק משמעותי משוק ממרחי השוקולד בישראל.

החברה הוקמה בשנת 1948 במפרץ חיפה על ידי חמישה אחים בני משפחת וידברג שעלו מרומניה. בתחילה נקרא המפעל הקטן שהקימו "השחר האחים וידברג". את המילה "שחר" הוסיפו לשמם בשל יופיו של השחר. תחילה ייצרו במפעל ממתקים שונים, כגון חלווה, ופלים וריבות. בראשית שנות ה-60 חברה למשפחת וידברג משפחת לבקוביץ', והמפעל התרחב. עם השינוי בבעלות על החברה, שונה גם שמה לשמה הנוכחי - "השחר העולה".

בראשית שנות ה-80, עם התגברות התחרות בענף הממתקים, החליטה הנהלת החברה להתמקד בייצור ממרח השוקולד. במהלך השנים נוספו לממרח השוקולד מוצרים נוספים כגון: ממרח פרווה, נוגט, ממרח אגוזים, ממרח נוגט אגוזים, צימקאו (שוקולד לבישול ואפיה), קקאו, שוקולד לבן, מגולגלת שחורה ולבנה. כל מוצר משווק באופן שונה, לדוגמה במשקלים שונים שמפעל מספק ובגרסאות שונות כמו פירורים או מיני (מגולגלת).

בפברואר 2008 נגנבו מהמפעל באזור התעשייה במפרץ חיפה 100 טונות של ממרח שוקולד וכן המחשב שהכיל את צילומי מצלמות האבטחה וגם כספת ובה תלושי שי לחג, שיועדו לעובדי המפעל. לאחר כחודש נעצר חשוד במעשה.

בשנת 2008 העסיקה חברת "השחר העולה" כ-70 עובדים, מתוכם הועסקו 40 בייצור עצמו.

את הלוגו הקליגרפי של החברה צייר המעצב יונה קולמן.

ממוזער|מפעל השחר העולה, 2018

בתחקיר משנת 2015 של עיתונאי "הארץ" אורי בלאו עלה כי חברת "השחר העולה" תורמת מדי שנה ל"קרן לטיפוח הרעיון הציוני״, התומכת, בין השאר, בהתנחלות איתמר, בישיבת עטרת ירושלים, ובבית המדרש באלון מורה. כשנשאל על כך מנכ"ל החברה, משה וידברג, השיב כי: ״השחר העולה תורמת 6% בשנה [...] אני מאמין בארץ ישראל השלמה, מה שאתה קורא ׳השטחים הכבושים׳ והלוואי שהיינו יכולים לתרום יותר״.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ממרחים
קטגוריה:תעשיית ממתקים בישראל
ג'ק

**ג'ק** (Jack) הוא שם פרטי וכן שם משפחה שמקורו בשם ג'ייקוב שהוא הגרסה האנגלית לשם יעקב.

קטגוריה:שמות פרטיים לגברים
קטגוריה:שמות משפחה
מה שבחורה רוצה

**מה שבחורה רוצה** (באנגלית: **What a Girl Wants**) הוא סרט קולנוע אמריקאי שיצא בשנת 2003, מסוגת הקומדיה-הרומנטית. בסרט מככבים אמנדה ביינס, קולין פירת', קלי פרסטון ואוליבר ג'יימס. מבוסס על הסרט "The Reluctant Debutante" ("בנות ה-17 מבלות") משנת 1958.

## עלילה
בטיול שעורכת ליבי (קלי פרסטון) במרוקו, היא פוגשת בהנרי דֶשווּד (קולין פירת'), לורד בריטי. השניים מתאהבים ומתחתנים בטקס חתונה בדואי. כשהם מגיעים לביתו של הנרי, הוריו לא אוהבים את הנערה האמריקאית, שאינה ממשפחת האצולה הבריטית. אחד היועצים של הנרי, שיודע שליבי בהיריון, אומר לה שהנרי רוצה שתעזוב. ליבי מאמינה לו, וחוזרת לארצות הברית, שם נולדת דפני (אמנדה ביינס). לאחר 17 שנה, דפני רוצה להגשים את חלומה ולפגוש את אביה.

דפני מגיעה ללונדון, ופוגשת את איאן (אוליבר ג'יימס), שעובד בקבלה של בית המלון שבו היא מתארחת. היא רואה בתוכנית טלוויזיה שהנרי התארס, לארוסתו יש בת משלה, ושהוא מועמד להיות ראש ממשלת בריטניה. דפני מגיעה לביתו של הנרי, ומודיעה לו על קיומה. הנרי נכנס להלם, ומחליט לתת לה להישאר למשך הקיץ.

במהלך שהותה בלונדון מתנהגת דפני באופן פרוע ולא מנומס, גורמת למבוכה במשפחתו של הנרי וגורמת לו לרדת בסקרים. בנוסף, היא ואיאן מתאהבים. הנרי מבקש מדפני שתנסה להתנהג כמו בת אצולה. דפני מבינה, והיא אכן נוהגת כך, מה שפוגע מאוד באיאן, מכיוון שהדבר גורם לה להפסיק להתייחס אליו.

ביום טקס היציאה לחברה של דפני, ליבי מגיעה. כשדפני מגלה שהיועץ (אביה של ארוסתו של הנרי ), אמר לה לעזוב היא עומדת לספר על כך להנרי וליבי, אך ארוסתו של הנרי נועלת את דפני בחדר צדדי. כשמגיע הזמן ל"ריקוד אב ובת" בטקס, ליבי מוצאת אותה בחדר הנעול, ומשחררת אותה. הנרי נתקל בהן, ולאחר דין ודברים הן מחליטות לעזוב את בריטניה.

לאחר שליבי ודפני עוזבות, הנרי מודיע שהוא מסיר את מועמדותו לראשות הממשלה. הוא מכה את יועצו על שהונה אותו, ומודיע לו על ביטול האירוסין.

סצנת הסיום מתרחשת בארצות הברית. דפני וליבי עובדות באולם אירועים, כאשר ליבי שרה, ודפני ממלצרת. בדיוק כשמגיע "ריקוד אב ובת" באירוע, ליבי רואה את הנרי מגיע. מרוב התרגשות, היא לא מצליחה לשיר. לאחר מכן, גם דפני מבחינה בו. הוא אומר לה שהוא אוהב אותה, והם רוקדים. לאחר מכן אומר הנרי לדפני שהביא לה הפתעה - איאן הגיע. דפני ואיאן רוקדים, וגם ליבי והנרי רוקדים.

## כרזת הסרט
בכרזה המקורית של הסרט, אמנדה ביינס הציגה בידה סימן V, אך בעקבות מלחמת עיראק שהתרחשה באותו זמן, החליטו האחים וורנר להוריד את הסימן מהכרזה, כדי שלא יחשבו שהם נוקטים בצעדי מחאה לגבי המלחמה.

## צוות השחקנים

## ראו גם
*סיפור סינדרלה (2004)

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 2003
קטגוריה:סרטי האחים וורנר
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
אחר הצהריים של פאון

"**אחר הצהריים של [[פאון (מיתולוגיה)|פאון]]**" (בצרפתית: L'après-midi d'un faune) הוא יצירת מחול במערכה אחת מאת הכוריאוגרף והרקדן ואצלב ניז'ינסקי. המחול נוצר בהשראת פואמה של המשורר הצרפתי סטפאן מלארמה (Stéphane Mallarmé), לפי מוזיקה שחיבר המלחין קלוד דביסי, עבור להקת בלט רוס של סרגיי דיאגילב. הבלט הועלה לראשונה ב־29 במאי 1912 בתיאטרון השאטלה (Théâtre du Châtelet) בפריז, בעיצובו של ליאון באקסט. ואצלב ניז'ינסקי עצמו הופיע בתפקיד הפאון.

המחול והתלבושות מעוצבים כחלק אינטגרלי מתוך תמונה המזכירה ציור על גבי כד יווני עתיק. הכוריאוגרפיה שוברת את חוקי הבלט הקלאסי. פאון (סאטיר, פאן), אל–אדם–חיה, מתעורר מיוזע במקומו המוגבה בשעת אחר צהריים קרירה. הוא מנגן בחליל, אוכל ענבים, ומתענג ללא עכבות; קשוב לתחושותיו ושלם עמן. כאשר הוא מבחין בנימפות הוא נותן ביטוי ישיר לתחושותיו ויורד למטה לקראתן. אלה משתהות לרגע ובורחות מבוהלות. כאשר הן חוזרות – פאון שוב נותן דרור לתחושותיו והן עוזבות בשנית, פרט לאחת. פאון מנסה לחבקה והיא בורחת. במהלך מנוסתה הצעיף שלה נופל ונותר מאחור. פאון נוטל אותו, עולה למקומו, ומדמיין את הנימפה עד הגיעו לסיפוק. ניז'ינסקי, בכוח ההבעה שלו, ובפשטות הגאונית של תנועותיו, מצליח לגרום לקהל להתרכז במה שהוא מתכוון אליו. התוצאה הייתה סקנדל. אוגוסט רודן נקט עמדה לא פופולרית והגן על היצירה. כך הוא סייע למעשה להתפתחות המחול במאה העשרים. הבלט הזה מופיע בסרטים "אלגרו נון טרופו" (1976), ו"ניז'ינסקי" (1980).

ג'רום רובינס חיבר בשנת 1953 לאותה מוזיקה ולאותו נושא בלט משלו, אשר בוצע גם בישראל על ידי להקת בת שבע.

## קישורים חיצוניים

* ירון מרגולין אחה"צ של פאון, IsraelDance
* על "אחר צהריים של פאון" מאת סטפאן מלארמה, מבוא לשירת מלארמה מאת דורי מנור, מתוך הספר "הרעם האילם - מבחר משירי סטפאן מלארמה", תרגם והוסיף מבוא והערות: דורי מנור, הוצאת הקיבוץ המאוחד 2011 http://blog.moshesakal.com/?p=65657

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בלט
קטגוריה:יצירות מחול
קטגוריה:מוזיקה לבלט
קטגוריה:1912 בצרפת
סיעת עתיד

**עתיד** הייתה סיעה שהקימו חברי הכנסת אלכס גולדפרב ואסתר סלמוביץ בנובמבר 1995, במהלך כהונתה של הכנסת השלוש עשרה.

הסיעה הוקמה בעקבות פרישתם של השניים מסיעת יעוד (שהייתה עצמה סיעת פורשים מצומת) עקב מחלוקת עם חברם לסיעה גונן שגב.
לאחר הפרישה נשארו השניים חברים בקואליציה, וגולדרפרב המשיך לכהן כסגן שר במשרד הבינוי והשיכון.

לקראת הבחירות לכנסת הארבע עשרה התפרק החיבור הארעי בין השניים. גולדפרב הצטרף לעבודה והתמודד ללא הצלחה בבחירות המקדימות במפלגה, ואילו סלמוביץ הצטרפה לליכוד והתמודדה אף היא בחוסר הצלחה על מקום ברשימה לכנסת.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

עתיד
עתיד
שמשון בר-נוי

[שמאל|ממוזער|250px|עטיפת [אלבום אוסף|אלבום האוסף "האיש שבקיר"]]
**שמשון בר-נוי** (19 בפברואר 1922 – 11 ביולי 1988) היה זמר ישראלי שנחשב לאחד מכוכבי הזמר הראשונים בישראל.

## קורות חייו
נולד בשם פטר נוימן בברלין בשנת 1922. עלה לארץ ישראל בשנת 1939 במסגרת עליית הנוער, והתיישב באשדות יעקב. במהלך מלחמת העולם השנייה התגייס לצבא הבריטי, ולחם במסגרת הבריגדה היהודית בגדוד מס' 2.
הוא השתחרר מן הצבא הבריטי בספטמבר 1946 בדרגת לוטננט. במלחמת העצמאות היה מפקד פלוגת נועם בחטיבת עציוני. הוא עבר קורס צניחה בצ'כוסלובקיה, ובחודש ספטמבר 1948 כאשר הוקמה יחידת הצנחנים הראשונה בצה"ל, במחנה אחוזה על הר הכרמל, פיקד בר-נוי (באותם ימים נוימן) על פלוגה ג'.

בימיה הראשונים של מדינת ישראל היה בר-נוי לכוכב זמר, והתייחד בקול הבריטון הרועם שלו. הוא נמנה עם האמנים הראשונים שזכו לחוזה הקלטות בחברת התקליטים "הד ארצי". על שיריו המצליחים נמנו "הורה נהלל" ("משתמט אני הייתי"), "יש לי כנרת", "שלכת" ("עמוק עמוק העצב בעיניים") ו"את חכי לי ואחזור".
בר-נוי נחשב לאהוב ההתיישבות העובדת, בניגוד לבן זמנו ישראל יצחקי, שנחשב לאיש "החוגים הסלוניים". השניים שלטו בזירת הזמר הפופולרי בראשית שנות החמישים. להיטו הידוע ביותר של בר-נוי, שמילותיו הקודרות תואמות את קולו הייחודי, הוא "מי מכיר את האיש שבקיר" (1955), שכתב יהודה פרדיס, יצא כסינגל וזכה להצלחה רבה.
במשך תקופה מסוימת שימש בר-נוי כאחראי על הבידור באוניות הנוסעים של חברת "צים". ב-1956 הופיע בסרטו של נתן אקסלרוד, דן וסעדיה.

בסוף שנות החמישים עבר בר-נוי לגור בארצות הברית, המשיך להופיע לזמן קצר, אולם לבסוף פרש מעסקי הבידור ופתח עסק למכירת מכוניות. מיעט לבקר בישראל. ב-1986 הגיע ארצה כדי להתארח בתוכנית "חיים שכאלה" עם יפה ירקוני, שם ביצע איתה את דואט העבר שלהם, "קרה זה רק הפעם". המפגש הפתאומי בין השניים נחשב מרגעי השיא בתוכנית. זמן קצר אחר-כך עבר להתגורר בקנדה, שם נפטר בגיל 66 מדום לב. הוא הותיר אחריו שתי בנות בישראל ואת אשתו פני בקנדה.

בשנת 2009 יצא לאור לראשונה אוסף משיריו, "האיש שבקיר", על גבי תקליטור.
השיר "מי מכיר את האיש שבקיר" מושמע עד היום וזכה לביצועים של אורלי זילברשץ בנאי באלבום "הקברט של מירנדה", של ברי סחרוף באלבום "הכל או כלום" וכן לביצוע של מרסדס בנד במיזם "צו השעה" בשנת 2020.

## דיסקוגרפיה
* שירי עם מפי שמשון בר-נוי, מקולית

* **Shalom, Israeli Interlude**, Cruise Records ZB-109 (US), 1960
* **I remember Israel**, Fiesta, New York


## לקריאה נוספת
* יעקב בר-און, **איך זה שכוכב?**, מוסף "דיוקן" של "מקור ראשון", 15.1.2010

## קישורים חיצוניים

* האזנה לשיר "יש לי כנרת"  
* האזנה לשיר "עלי בריקדות"
* האזנה לשיר "משמר הגבול" השירים בביצוע המקורי של  שמשון בר-נוי, פרטים נוספים ב"שירים ששמענו פעם" באתר מרכז המוזיקה של הספרייה הלאומית
*  שמשון בר-נוי שר בסרט "דן וסעדיה", מתוך "מצלמה עברית" בהפקת הטלוויזיה החינוכית (התחלה 1:34 עד 1:58)
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:עולים בעליית הנוער
קטגוריה:לוחמי הבריגדה היהודית
קטגוריה:חיילי חטיבת עציוני
קטגוריה:חיילי חטיבת הצנחנים
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:מהגרים מישראל לארצות הברית
קטגוריה:סגל צים
קטגוריה:מוזיקאי טנגו
קטגוריה:אשדות יעקב: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1922
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1988
כריס ברודריק

שמאל|ממוזער|200px|כריס ברודריק בהופעה בשנת 2008
**כריס אלן ברודריק** (באנגלית: **Chris Alan Broderick**; נולד ב-6 במרץ 1970 בלייקווד שבקולורדו, ארצות הברית) הוא מוזיקאי, גיטריסט הפועל תחת מספר להקות. בעבר היה חבר בלהקת הת'ראש מטאל האמריקאית מגאדת'. הוא נודע כנגן גיטרת 7 מיתרים.

## רקע
ברודריק החל להתאמן על הגיטרה בגיל 11, תחומי ההתעניינות שלו כללו מוזיקה קלאסית, רוק, ג'אז ובלוז. ברודריק ניגן בעיקר על גיטרות חשמליות וקלאסיות אך גם למד לנגן על פסנתר ואף על כינור.
ברודריק מחזיק תואר במוזיקה קלאסית שקיבל מאוניברסיטת דנבר.

## מגאדת'
אחרי שגיטריסט להקת מגאדת' גלן דרובר עזב את הלהקה, אחיו שון המליץ על כריס ברודריק כמחליף אפשרי. דייב מאסטיין, סולן הלהקה, צפה בהתרשמות בהקלטה של ברודריק מנגן ויצר עמו קשר, כעבור כשבועיים צורף ברודריק ללהקה כחבר רשמי.

## אחרי מגאדת'
ברודריק פרש ממגאדת' בגלל חילוקי דעות מוזיקליים, הצטרף ללהקת Act of Defiance יחד עם שון ומקומו במגאדת' התפנה עבור הגיטריסט הברזילאי קיקו לוררו

## קישורים חיצוניים

* 

* האתר הרשמי של מגאדת'

קטגוריה:גיטריסטים אמריקאים
קטגוריה:מוזיקאי מטאל
קטגוריה:מגאדת'
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1970
לנוס (כדורגל)

**קלוּבּ אַתלֶטיקוֹ לָנוּס** (בספרדית: **Club Atlético Lanús**) הוא מועדון כדורגל ארגנטינאי. המועדון נוסד ב-3 בינואר 1915 בעיר לנוס שבפרובינציית בואנוס איירס.

## היסטוריה
ב-1978 ניצלה הקבוצה מפשיטת רגל לאחר התגייסות אוהדיה להצלתה. בזכות התערבותם של האוהדים, הצליחה הקבוצה לחזור לליגה השנייה ולמחוק את חובות המועדון. מספר חברי המועדון גדל תוך שלוש שנים מ-2,000 ל-10,000.

הקבוצה אינה נחשבת מהקבוצות הבכירות של ארגנטינה, היא זכתה בתואר הראשון שלה בשנת 1996 עם זכייתה בגביע קונמבול, שנחשב בתקופה בה נערך לגביע בינלאומי מדרג שלישי, אחרי גביע ליברטדורס והסופרקופה סודאמריקנה. הישג השיא של הקבוצה ברמה הלאומית הוא הזכייה בטורניר האפרטורה לשנת 2007. הקבוצה הפתיעה רבים בארגנטינה עם זכייתה והקדימה קבוצות בכירות ומבוססות יותר כדוגמת בוקה ג'וניורס ואסטודיאנטס לה פלאטה. חלוץ הקבוצה, חוסה סאנד, הצטיין במהלך הטורניר וכבש 15 שערים ב-15 משחקים. עוד שחקנים שבלטו בקבוצה היו השוער וקפטן הקבוצה קרלוס בוסיו והקשרים אגוסטין פלטיירי, לאוטרו אקוסטה ודייגו ואלרי.

ב-2013 זכתה הקבוצה בתואר בינלאומי נוסף - גביע סודאמריקנה.

במאי 2016 ניצחה הקבוצה את סן לורנסו בגמר טורניר המעבר (שהתקיים במחצית הראשונה של אותה שנה) בתוצאה 0–4, וזכתה בליגת העל בפעם השנייה בתולדותיה.

הקבוצה משחקת באסטאדיו סיודאד דה לנוס שבשכונת לנוס בבואנוס איירס. האצטדיון נחנך ב-24 בפברואר 1929 ומאז עבר מספר שיפוצים. האצטדיון מכיל 46,519 מקומות ונחשב לאחד הגדולים בארגנטינה. האצטדיון מכונה **לה פורטאלסה** וכן **אסטאדיו לנוס**.

היריבה המרכזית של לנוס היא באנפילד, והמפגש ביניהן מכונה "אל קלאסיקו דל סור", הקלאסיקו של הדרום (דרום בואנוס איירס רבתי).

## תארים
**לאומיים**
* אליפות ארגנטינה (2): אפרטורה 2007, 2016
* גביע ביסנטנריו: 2016
*הסופר קאפ הארגנטינאי (1): 2016
**בינלאומיים**
* גביע קונמבול: 1996
* גביע סודאמריקנה 2013, 2025

## כדורסל
למועדון גם קבוצת כדורסל המשחקת בליגת העל הארגנטינאית (LNB). הקבוצה זכתה שש פעמים באליפות בואנוס איירס (1958, 1969 (פעמיים), 1970, 1972 ו-1976), והייתה סגנית האלופה שש פעמים, בין 1970 ל-1975. בשנת 2013 הייתה סגנית אלופת ארגנטינה, לאחר שהפסידה בסדרת הגמר לרגאטאס קוריינטס, וכן סגנית אלופת ליגת האמריקות של פיב"א.

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:קבוצות כדורגל ארגנטינאיות
קטגוריה:פרובינציית בואנוס איירס: ספורט
קטגוריה:גראן בואנוס איירס: מועדוני כדורגל
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1915
חמש עשרה דקות של תהילה

**"חמש עשרה דקות של תהילה"** הוא ביטוי המתייחס אל תהילה קצרה ובת חלוף של אדם בעולם התרבות והבידור, בעיקר בהקשר של התרבות הפופולרית.

## היסטוריה
נראה שהביטוי רווח בשלהי המאה ה-19. במאמרו "בית הספר של העיתונאי" שנכנס לספר, שמקבץ את המאמרים בהם סיקר תיאודור הרצל את הפרלמנט הצרפתי, בין השנים 1891-1895, "היכל בורבון", מתאר הרצל אבות טיפוס של פוליטיקאים, ביניהם "אלה אשר חיו פעם ואשר הייתה להם פעם רבע שעה של זוהר". מסגנון הכתיבה נדמה כי הרצל מצטט ביטוי קיים, וכי לא הוא המציא אותו.

האמן האמריקאי אנדי וורהול חזר על הביטוי בשנת 1968 כאשר אמר כי "בעתיד, כל אדם יזכה לפרסום עולמי של 15 דקות". כחלוץ אמנות הפופ ארט, עם אמירה אמנותית משמעותית ונוקבת בנושא התרבות הפופולרית החדשה של שנות ה-60, התייחס וורהול בהתבטאות זו אל מושג התהילה והפרסום באותה הרוח שבה הפך ביצירתו מותגים פופולריים כגון קוקה-קולה ומרילין מונרו ליצירות אמנות. ב-1979 חזר על הביטוי באומרו: "תחזיתי משנות ה-60 התגשמה: בעתיד כל אדם יזכה לפרסום עולמי של 15 דקות". לאחר שמאס להגיב שוב ושוב על ההתבטאות, חזר וורהול באופן הומוריסטי על הביטוי בגרסאות שונות כגון "בעתיד 15 אנשים יהיו מפורסמים" או "בתוך 15 דקות, כולם יהיו מפורסמים".

ההתבטאות של וורהול נאמרה על רקע תופעת ה"ידוענים" (סלבריטיז), הממחישים כי בכוחם של אמצעי התקשורת המודרניים להביא לפרסום עולמי כמו גם לגרום לאישיות מסוימת להישכח כמעט לחלוטין ובן רגע. המושג "15 דקות של תהילה" קיבל משנה תוקף בעידן הדיגיטלי ורב הערוצים שאותו לא יכול היה אפילו וורהול לחזות.

כיום נעשה בביטוי שימוש נפוץ בתחום תעשיית הבידור בהקשר של "כוכבים לרגע". הוא מתייחס פעמים רבות אל אנשים פשוטים שזכו לפרסום רגעי והפכו לכוכבים ידועים לפרק זמן קצר מאוד בזכות תוכנית טלוויזיה או אירוע אקטואלי הקשור אליהם. במיוחד, מתייחס הביטוי לאנשים שהתפרסמו באינטרנט באתרים כגון YouTube, רשתות חברתיות כמו פייסבוק או בתוכניות המציאות של זמננו. פעמים רבות מושג זה מוזכר בביטוי "לנצל את 15 הדקות שלו" ביחס ל"כוכב לרגע", שמשמעו לפעול בזמן אותן 15 דקות מטאפוריות שבה תשומת לב הקהל מופנית אליו כדי להפוך לכוכב שימשיך להיות מפורסם ולהופיע בתקשורת ולא להיעלם במהרה חזרה אל האלמוניות.

## הערות שוליים

קטגוריה:ביטויים
קטגוריה:אנדי וורהול
קטגוריה:דקות
אסנת

**אָסְנַת בַּת [[פוטי פרע כהן און|פּוֹטִי פֶרַע]] כֹּהֵן [[און|אוֹן]]** הייתה אשת יוסף שניתנה לו על ידי פרעה, לאחר שיוסף פתר את חלומות פרעה, והתמנה למשנה למלך. היא ילדה את ילדיו מנשה ואפרים במצרים. במדרשי חז"ל מובא שילדה את מנשה ואפרים בחודשים אדר ואייר.  

ספר בראשית אינו מוסר כמעט מידע על אודותיה, והיא מוזכרת בשלושה פסוקים בסך הכל.  

בראשית פרק מ"א פסוק מ"ה:

וַיִּקְרָ֨א פַרְעֹ֣ה שֵׁם־יוֹסֵף֮ צָֽפְנַ֣ת פַּעְנֵחַ֒ וַיִּתֶּן־ל֣וֹ אֶת־אָֽסְנַ֗ת בַּת־פּ֥וֹטִי פֶ֛רַע כֹּהֵ֥ן אֹ֖ן לְאִשָּׁ֑ה וַיֵּצֵ֥א יוֹסֵ֖ף עַל־אֶ֥רֶץ מִצְרָֽיִם׃

בראשית פרק מ"א פסוק נ':

וּלְיוֹסֵ֤ף יֻלַּד֙ שְׁנֵ֣י בָנִ֔ים בְּטֶ֥רֶם תָּב֖וֹא שְׁנַ֣ת הָרָעָ֑ב אֲשֶׁ֤ר יָֽלְדָה־לּוֹ֙ אָֽסְנַ֔ת בַּת־פּ֥וֹטִי פֶ֖רַע כֹּהֵ֥ן אֽוֹן׃

בראשית פרק מ"ו פסוק כ':

וַיִּוָּלֵ֣ד לְיוֹסֵף֮ בְּאֶ֣רֶץ מִצְרַיִם֒ אֲשֶׁ֤ר יָֽלְדָה־לּוֹ֙ אָֽסְנַ֔ת בַּת־פּ֥וֹטִי פֶ֖רַע כֹּהֵ֣ן אֹ֑ן אֶת־מְנַשֶּׁ֖ה וְאֶת־אֶפְרָֽיִם׃

המידע שנמסר אודותיה מן המקרא, מעיד שאסנת היא בת פוטי פרע כהן און, ושילדה ליוסף שני בנים, מנשה ואפרים.

בחיבור "יוסף ואסנת", שבספרים החיצוניים, אסנת היא הדמות הראשית.

## אטימולוגיה
שמאל|ממוזער|250px|ציור המתאר את אסנת ויוסף.

גיזרון השם אסנת אינו ברור לגמרי, אך מקובל לראות בו תעתיק של שם במצרית קדומה שפירושו: "היא של (האלה) נית". שמות במתכונת דומה ידועים באוצר השמות במצרית קדומה.

שמו של אביה של אסנת, פוטי פרע, זהה מעיקרו לשמו של פוטיפר, אדונו-לשעבר של יוסף, והוא קרוב יותר לצורת השם במצרית קדומה: pꜣ-dj-pꜣ-rꜥ (פא-די-פא-רע): "זה אשר נתן רע". יש הסבורים שהסופר המקראי נקט שתי צורות כתיב שונות כדי ליצור הבחנה בין שתי הדמויות, אם כי גם הצורה "פוטיפר" מתועדת. פוטי פרע הוא כוהן און (הידועה בשמה היווני הליופוליס), עיר חשובה במצרים העתיקה ומרכז לפולחן אל השמש רע (כמו גם אלי שמש אחרים בתקופות שונות בתולדות מצרים) שכוהניה נהנו ממעמד נכבד. נישואיו של יוסף עם אסנת בת פוטי פרע מסמנים לפיכך את היטמעותו בקרב האצולה המצרית.

## בחז"ל
חז"ל, פירשו, שאביה פוטי פרע כהן און הוא פוטיפר שר הטבחים, שהיה אדונו של יוסף והשליכו לבית הסוהר. והשתנה שמו מ"פוטיפר" ל"פוטיפרע" על ידי שהתאווה לקיים יחסים מיניים עם יוסף, ובעקבות כך סורס.

על פי כמה ממדרשי חז"ל, הייתה אסנת בתה של דינה בת יעקב שנולדה בעקבות מעשה שכם בן חמור, נשלחה עם קמע זהות למצרים, ואומצה על ידי פוטיפר, שהיה סריס ולא יכול היה להביא ילדים לעולם. על פי המדרש, בטקס הכתרתו של יוסף למשנה למלך זרקו עליו בנות מצרים מתנות ואסנת זרקה לו את הקמיע שבתוכו כתוב סיפורה וכך ידע יוסף שהיא ישראלית ונשאה לאישה. רבנו בחיי וחזקוני אומרים שהשם אסנת הוא מלשון סנה, שכאשר יעקב גירשה מביתו הלכה והתחבאה בין הסנה והקוצים.

במדרש הגדול נאמר על הפסוק "הנה אביך חולה" שאמרה אסנת ליוסף שכל המקבל ברכה מצדיק כאילו קיבל פני שכינה, קח בניך כדי שיברכם.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* אסנת באנציקלופדיה היהודית דעת.

## הערות שוליים

קטגוריה:נשים בתורה
קטגוריה:אישים בספר בראשית
קטגוריה:אישים מצרים בתנ"ך
קטגוריה:יוסף בן יעקב
קטגוריה:פרשת מקץ
ארבוס (מיתולוגיה)

**אֶרֶבּוֹס** (ביוונית: **Ἔρεβος**; תעתיק לטיני: **Erebus** או **Erebos**), "הַמַּחְשָׁךְ", הוא דמות מן המיתולוגיה היוונית, האנשה של העלטה שכיסתה את העולם בראשיתו. הסיודוס, בספרו תיאוגניה, כותב כי נולד ישירות מכאוס. הוא היה אחיה של ניקס וזו הרתה לו והולידה את אֶתֶר ואת הֶמֶרָה (אֵלַת היום).

לפי גאיוס יוליוס היגינוס , "מִמִנִיקס (הלילה) וארבוס נולדו: הגורל (Fatum), הזקנה (Senectus), המוות (Mors), הכיליון (Letum), ההתאפקות (Continentia), השינה (Somnus), החלומות (Somnia), האהבה (Amor) – כלומר, ליסימלס (Lysimeles), אפיפרון (Epiphron), פורפיריון (Porphyrion), אֶפאפוס (Epaphus), פירוד הלבבות (Discordia), האומללות (Miseria), ההוללות (Petulantia), נמסיס (Nemesis), אֶוּפרוסינה (Euphrosine), הידידות (Amicitia), הרחמים (Misericordia), סטיקס (Styx); שלוש אלות הגורל (Parcae tres), שהן קְלוֹתוֹ (Clotho), לָכֶסִיס (Lachesis), אטרופוס (Atropos); ההספרידות (Hesperides), אֵיגלה (Aegle), הֶספריֶה (Hesperie), אריקה (aerica)."

לפי אגדות מאוחרות יותר, ארבוס היה חלק מממלכת המתים, משכנו של האדס, אל השאול. השער החשוך דרכו הובל כל מת לאחר חציית נהר הסטיקס על ידי כארון שגם הוא היה בנם של ניקס וארבוס. לעיתים השימוש בארבוס בא כמילה נרדפת לטרטרוס.

מקור שמו של האל לא ידוע בוודאות. ייתכן כי מקורו במילה חושך בשפות ההינדו-אירופאיות, וייתכן כי מקורו בשפות השמיות, מהמלה "ערב".

על שמו נקראו שתי אוניות הרעשה של הצי המלכותי הבריטי: הראשונה היא אה"מ "ארבוס" (1807) והשנייה אה"מ "ארבוס" (1826), שהתפרסמה לימים כאונייה שהובילה את משלחות ג'יימס קלארק רוס לאנטארקטיקה וזו של ג'ון פרנקלין לים הקרח הצפוני. רכס ההרים ארבוס מונטס על המאדים קרוי גם כן על שמה.

## לקריאה נוספת
* אהרן שבתאי, המיתולוגיה היוונית. ספרי תל אביב, 2000.

## קישורים חיצוניים

* "Erebus" in: William Smith, *A New Classical Dictionary of Biography, Mythology, and Georaphy etc.*. London, Murray, 1853.
* "Erebos" in: Theoi - Greek mythology.


## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אלים יווניים קדומים
מחלול

**מַחְלוּל** הוא מושג משפטי בדיני הקרקעות באימפריה העות'מאנית. משמעותו היא התנהגות משפטית לא-הולמת, או שימוש לרעה, בקרקע מסוג מירי (קרקע שהיא רכוש הממשלה). בגדר התנהגות לא הולמת נכלל גם אי-עיבוד של הקרקע, או הזנחתה. כאשר שלוש שנים הקרקע היא בגדר מחלול, אזי יכלה הממשלה העות'מאנית להחרים אותה. הכללים הללו נוהגים לגבי קרקע מירי (שהיא של הממשלה אך ניתנת לרשות היחיד) ואינם חלים על קרקע מסוג מלכ.

חוק המחלול נחקק בשנות ה-60 של המאה ה-19, במטרה לעודד את עיבוד הקרקעות ובכך להגדיל את היקף גביית המיסים.

בארץ ישראל נקראו בשם או בכינוי זה בתקופה העות'מאנית ובתקופת המנדט, אתרים אחדים, בהם שכונת מחלול בחוף תל אביב.

## הערות שוליים

קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: חוק ומשפט
קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: חלוקה מנהלית