ליקוריציה מוינצ'סטר

**ליקוריציה מוינצ'סטר** (תחילת המאה ה-13 – 1277) הייתה אשת עסקים יהודייה-אנגלייה. בדומה לכל יהודי אנגליה באותה תקופה, שהורשו להישאר במדינה רק כל עוד הביאו תועלת כלכלית למלוכה, גם היא נאלצה לנווט את דרכה בחיים של חוסר ודאות וסכנה. ההיסטוריון רוברט סטייסי תיאר אותה כ"האישה היהודייה החשובה ביותר באנגליה של ימי הביניים".

ליקוריציה הייתה מלוות כספים בהיקף נרחב, כפי שעשה מיעוט קטן של יהודים אנגלים. עיסוק זה נבע מאיסור העבודה בתחומים רבים שהוטל על היהודים עקב אפליה דתית. כך למשל, לא יכלו היהודים להצטרף לגילדות מסחריות. העסקים הכלכליים הפכו אותם למועילים עבור המלך, שלקח לצרכיו שלו יותר ויותר ממשאביהם המתדלדלים.

מעבר לכך, הייתה ליקוריציה גם רעיה ואם, שהצליחה להתקדם באמצעות קשרי נישואים וחוש עסקי מפותח, ולבנות מערכת יחסים קרובה עם המלך הנרי השלישי.

לוקריציה עשתה זאת למרות הנסיבות הקשות של היהודים באנגליה במאה ה-13. אלו שכללו מיסוי עונשי קבוע, מאסרים שרירותיים וחוסר סובלנות דתית גוברת (כפי שהתבטאו למשל בהחלטות ועידת לטראנו הרביעית, ובעלילות דם).

## ביוגרפיה
תאריך הלידה של ליקוריציה אינו ידוע, אך סביר להניח שהיא נולדה בתחילת המאה ה-13. פירוש שמה הוא "בשר מתוק". והוא משקף את האופנה באנגליה בקרב נשים נוצריות ויהודיות באותה תקופה, של שמות אקזוטיים כמו פלוריה, ספרוניה, אלמונדה, פרסיוזה, בלאסה וקומטיסה. בעוד ששמות אלו היו נפוצים יחסית והופיעו גם במשפחות שונות, נדמה שהשם ליקוריציה היה פופולרי פחות. עניין זה תרם לזיהוי ברור יותר שלה ברשומות.

התיעוד הראשון שלה הוא משנת 1234, כאלמנה צעירה עם שלושה בנים, קוקרל, בנדיקט, לומברד ובת, בליה. פעילותה הכלכלית מתועדת גם היא החל מתקופה זו, בהקשר של הלוואת כסף יחד עם יהודים אחרים וכן באופן עצמאי בסיוע עורך דין. בכך השתייכה לוקריציה ל-1% מהאוכלוסייה היהודית שעסקה ברמה הגבוהה ביותר של עסקאות כלכליות. יהודים אחרים היו מעורבים במגוון מקצועות כגון עיבוד מתכת, פקידות, רפואה, עריכת דין, מינקות, מיילדות, מלאכות יד, ורוכלות.

לוקריציה נישאה בשנת 1242 לבעלה השני, דייוויד מאוקספורד, שנודע כיהודי העשיר ביותר באנגליה. רצונו להתחתן איתה היה כה עז, שהוא התגרש מאשתו מיוריאל ודאג כי המלך הנרי השלישי ימנע מבית הדין האנגלי להציב מכשולים בפני נישואיו מחדש. לזוג נולד בשנת 1243 בן בשם אשר, שכונה סווטמן.

עם מותו של דייוויד בשנת 1244, הוחזקה ליקוריציה במעצר במצודת לונדון, כערובה לחלקו של המלך בעיזבונו של בעלה ב-1244, שהגיע לכ-5,000 מארק (כ - 3,300 פאונד). מתוך סכום זה, יועדו 4,000 מארק למימון בנייתו מחדש שיפוץ של מנזר וסטמינסטר והקמת קפלה עם מזבח מפואר לאדוארד המוודה, אותו הפך הנרי השלישי לקדוש הפטרון שלו.
ממוזער|מזבח לאדוארד המודה, מנזר וסטמינסטר
בנוסף, חויבה ליקוריציה לשלם סכום של 2,500 פאונד כתרומה אישית לקפלה החדשה.

במהלך 30 השנים הבאות, הפכה ליקוריציה לאשת עסקים בעלת השפעה ניכרת, והייתה מעורבת במימון אנשים רבים ברחבי דרום אנגליה. באותה תקופה עסקו בתחום זה עוד נשים יהודיות חשובות בתחום.

בין לקוחותיה נמנו המלך הנרי השלישי ואשתו המלכה אלינור מפרובנס, כמו גם אצילים בולטים וביניהם סימון דה מונפור, הרוזן השישי מלסטר, לפני שמרד במהלך מלחמת הברונים השנייה (1264–1267).

מלחמת הברונים השנייה, שכללה התקפות על יהודים והשמדת תיבות התיעוד , גרמה לה ככל הנראה לאובדן רכוש משמעותי. סביר להניח כי בניה, אשר ולומברד, ונכדיה, גורשו מאנגליה בשנת 1290, יחד עם שאר הקהילה היהודית.

בנה, בנדיקטוס, הפך לחבר הגילדה היהודי היחיד באנגליה של ימי הביניים (וכנראה בכל מקום אחר במערב אירופה). הדבר איפשר לו להיות בעלים של בתים ושיכונים, וכן להיות אזרח - שני דברים שהיו בלתי אפשריים עבור שאר הקהילה היהודית.

הבן שהולידה עם דוד מאוקספורד, אשר, נכלא בטירת וינצ'סטר בשנת 1287, בזמן שהמלך ניסה להטיל מס כבד על היהודים (במאה ה-13 הוטלו תכופות מיסים עצומים על היהודים החל משנות ה-1240). הוא השאיר שם כתובת בעברית על הקיר בה כתב: "ביום שישי, ערב שבת בו נקראת פרשת אמור, כל יהודי ארץ האי נכלאו. אני, אשר, כתבתי זאת".

ישנן עדויות מעטות בנוגע לילדיה האחרים, אך ייתכן שהם היו עסקו בפעילויות של רוב הקהילה היהודית, כגון מסחר, צורפות, עיבוד מתכת, פקידות ורשמות. הרוב המכריע של הקהילה לא היה מעורב בהלוואות כספים משמעותיות. אין זה סביר שהם היו רוכלים - עיסוקם של העניים ביותר בקהילה.

הריבית שהורשו לגבות היהודים הוגבלה לסכום שבין שניים לשלושה פני לפאונד לשבוע. ליהודים לא היה מונופול על הלוואת כספים, וקהילות אתניות אחרות שעסקו בכך הורשו לגבות אפילו 50 אחוז;

בתחילת 1277 מצאה בליה, בתה של לוקריציה, את גופתה של אימה בביתה ברחוב היהודים. היא נרצחה יחד עם המשרתת הנוצרית שלה, אליס מביקטון. שלושה גברים הואשמו ברצח, אך אף אחד מהם לא הורשע, והרצח מעולם לא פוענח.

לדברי הביוגרפית שלה, רבקה אברמס, "היא הייתה יהודייה, היא הייתה עשירה, היא הייתה אישה: שלושת הגורמים היו יכולים להוביל למותה. זה היה יכול להיות יישוב חשבונות. היא הייתה תובענית ורדפה אחרי חובות. היא הייתה מאוד נמרצת והצלחתה בניגוד לכל הסיכויים." הרצח היה יכול להיות גם פשע שנאה.

אדוארד הראשון קבע את חוק היהדות  בשנת 1275, שאסר על יהודים לגבות ריבית.

## הנצחה
באוגוסט 2018 ניתן היתר להקמת פסל ברחוב היהודים בווינצ'סטר, לזכרה של ליקורישיה מוינצ'סטר ובנה אשר, מאת הפסל איאן רנק-ברודלי. ארגון ליקוריציה מוינצ'סטר גייס כספים עבור הפרויקט במטרה לחשוף אנשים להיסטוריה של הקהילה היהודית בימי הביניים ולקשריה המלכותיים, כמו גם לקדם סובלנות וגיוון, לעורר השראה בנשים ובצעירים, ולייפות את וינצ'סטר.

צ'ארלס, הנסיך מוויילס (כתוארו אז) היה אמור לחשוף את הפסל ב-10 בפברואר 2022, אך הוא היה באותה עת בבידוד לאחר שנמצא חיובי לקורונה. הוא ביקר בפסל ב-3 במרץ 2022.

הפסל נמצא מול המקום בו עמדו בעבר ביתה של ליקורישיה ובית הכנסת של העיר במאה ה-13, מחוץ לקשת ברחוב היהודים. דמותו של אשר אוחזת סביבון, ועל בסיס הפסל ישנו ציטוט מספר ויקרא: "ואהבת לרעך כמוך" באנגלית ובעברית.

בנוסף, ארגון ליקוריציה של וינצ'סטר, הזמין את יצירתו של ספר מאויר שכותרתו "ליקוריציה של וינצ'סטר: כוח ודעות קדומות באנגליה של ימי הביניים". הספר נכתב על ידי רבקה אברמס ופורסם ב-9 ביוני 2022.

## קישורים חיצוניים
* ערעור פסל ליקוריציה מווינצ'סטר
* טלן, שריל וסוזן ברטלט, ליקורישיה מווינצ'סטר, באנציקלופדיה שלוי/היימן לנשים יהודיות. ארכיון נשים יהודיות, 31 בדצמבר 1999

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי עסקים יהודים בריטים
קטגוריה:נשות עסקים בריטיות
קטגוריה:יהודי אנגליה במאה ה-13
קטגוריה:ילידי המאה ה-13
קטגוריה:נפטרים ב-1277