הבחירות הכלליות בניו זילנד 2023

**הבחירות הכלליות של ניו זילנד בשנת 2023** נערכו ב-14 באוקטובר 2023 כדי לקבוע את הרכב הפרלמנט ה-54 של ניו זילנד. המצביעים בחרו 122 חברים לבית המחוקקים החד-ביתי של ניו זילנד בשיטת ההצבעה של ייצוג יחסי מעורב, כאשר 71 חברים נבחרו מאזורי בחירה של חבר יחיד והשאר נבחרו מרשימות מפלגתיות סגורות. מתוך 72 אזורי הבחירה, רק 71 מושבים אוישו, ואחד נוסף אחרי בחירות הביניים בפורט ואיקטו ב-2023, עקב מותו של אחד המועמדים. שני  נוספו עקב זכייתם של  בשישה באזורי הבחירה, לעומת ארבעה מושבים בלבד ברשימה הארצית. מושב אחד נוסף לאחר בחירות הביניים שהשלימו ל-123 חברי פרלמנט.

מפלגת הלייבור המכהנת, בראשות כריס היפקינס, הובסה בבחירות, כאשר המפלגה הלאומית מהמרכז-ימין, בהנהגת כריסטופר לקסון, הפכה למפלגה הגדולה ביותר בפרלמנט החדש. הבחירות היו התבוסה החמורה ביותר של ממשלה מכהנת בניו זילנד מאז הנהגת שיטת ההצבעה הנוכחית ב-1996, כאשר הלייבור נפלה מ-65 מושבים ברוב המוחלט הראשון אי פעם שמפלגה כלשהי זכתה בו בשיטה זו, ל-34 מושבים בלבד. לעומת זאת, המפלגה הלאומית שיפרה את אחוז ההצבעה שלה ב-12%. , מפלגת  ומפלגת טה פאטי מאורי הגדילו כולן את אחוז הקולות שלהן, בעוד  זכתה במספיק קולות כדי לחזור לפרלמנט לאחר שהודחה בבחירות 2020.

ראש הממשלה היפקינס הודה בליל הבחירות בהפסד וסלל את הדרך לממשלה בהנהגת המפלגה הלאומית בראשות לקסון. כדי להקים ממשלה, המפלגה הלאומית נזקקה לתמיכת מפלגות ACT וניו זילנד תחילה. ב-24 בנובמבר 2023 הודיע לוקסון על הקמת ממשלת קואליציה. ב-27 בנובמבר 2023 הושבע לקסון לתפקיד ראש הממשלה על ידי המושלת הכללית סינדי קירו.

## רקע
הבחירות הכלליות הקודמות שנערכו ב-17 באוקטובר 2020 הביאו לרוב למפלגת הלייבור, שזכתה ב-65 מושבים, מה שאפשר לה להמשיך את ממשלת הלייבור השישית בפרלמנט ה-53. שותפתם הקואליציונית מהפרלמנט ה-52, ניו זילנד תחילה, לא קיבלה מספיק קולות כדי לעבור את אחוז החסימה או לנצח באזורי בחירה, מה שהדיח אותם מהפרלמנט.

מאז הבחירות הקודמות, ההנהגה של מפלגת הלייבור והמפלגה הלאומית התחלפה. כריסטופר לקסון החליף את ג'ודית קולינס כמנהיג המפלגה הלאומית ב-30 בנובמבר 2021. ראש הממשלה ג'סינדה ארדרן התפטרה ב-19 בינואר 2023 והוחלפה על ידי שר החינוך כריס היפקינס.

## שיטת הבחירות
ניו זילנד משתמשת בשיטת הצבעה של ייצוג יחסי מעורב (MMP) כדי לבחור את 120 חברי בית הנבחרים. כל מצביע מקבל שני קולות: אחד למפלגה פוליטית (הצבעת המפלגה) ואחד למועמד מקומי (הצבעת האלקטורים). מפלגות שעוברות את אחוז החסימה (5% מקולות הבוחרים או מושב אלקטור אחד) מקבלות מושבים בבית הנבחרים ביחס לשיעור הקולות שקיבלו.

72 מתוך 120 המושבים מאוישים על ידי חברי הפרלמנט שנבחרו מ, כאשר המנצח בכל מחוז בחירה נקבע בשיטת הצבעה ראשונה זוכה (כלומר, המועמד עם הכי הרבה קולות מנצח). גבולות האלקטורים בבחירות היו זהים לבחירות 2020, עם 65 אלקטורים כלליים (49 באי הצפוני ו-16 באי הדרומי) ו-7 אלקטורים מאורים. הגבולות היו אמורים להיות משורטטים מחדש ב-2024, לאחר מפקד האוכלוסין של 2023.

את 48 המושבים הנותרים ממלאים מועמדים מהרשימה הסגורה של כל מפלגה. אם מפלגה זוכה ביותר אלקטורים מהמושבים שהיא זכאית להם על פי הצבעת המפלגה במספר הקולות הארצי, נוצר מושב עודף. במקרה כזה, המפלגה שזוכה במושבים עודפים שומרת על מספר מושבים שמתווסף ל-120 המושבים המחולקים באופן יחסי לפי ההצבעה הארצית.

חוק הבחירות בניו זילנד מאפשר גם ליצור מושב עודף אם מועמד מת בין פתיחת ההצבעה לסגירתה. בבחירות הללו זה קרה לראשונה מאז אימוץ שיטת MMP (למעשה, מאז 1957). מועמד מפלגת ACT במחוז פורט ווייקאטו, ניל כריסטנסן, מת ב-9 באוקטובר. כתוצאה מכך, היה צורך לבטל את הצבעת האלקטורים, ובחירות ביניים במחוז נקבעו לנובמבר, כדי לבחור את חבר הפרלמנט של פורט ווייקאטו. המצביעים בפורט ואיקטו המשיכו להצביע למפלגה בבחירות הכלליות. מאחר שחוק הבחירות דורש ש-120 מושבים, לא כולל מושבים עודפים, יאוישו בבחירות הכלליות. לפיכך, שיטת הבחירות קבעה שחבר פרלמנט נוסף ייבחר בבחירות הכלליות ואילו החבר שנבחר בבחירות הביניים בפורט ואיקטו היה מושב עודף על המספר הרגיל של חברי הפרלמנט.

המפלגה הפוליטית או גוש המפלגות עם רוב המושבים בבית הנבחרים מרכיבים את הממשלה. מאז תחילת השימוש ב-MMP ב-1996, אף מפלגה לא זכתה במספיק קולות כדי לזכות ברוב מוחלט של מושבים עד הניצחון הסוחף של הלייבור ב-2020, שהעניק לה 65 מושבים. כאשר אף מפלגה לא משיגה רוב, מפלגות נאלצו לנהל משא ומתן עם מפלגות אחרות כדי להקים ממשלת קואליציה או ממשלת מיעוט. בבחירות הנוכחיות היו 123 מושבים, שלושה מהם עודפים, ולכן נדרשו 62 חברי פרלמנט כדי להשיג רוב.

## לוח הזמנים של הבחירות
אלא אם כן נקבעו בחירות מוקדמות או שתאריך הבחירות נקבע כדי לעקוף את קיומן של בחירות ביניים, בחירות כלליות נערכות אחת לשלוש שנים. הבחירות הקודמות נערכו ב-17 באוקטובר 2020.

על המושל הכללי להוציא  תוך שבעה ימים ממועד פקיעת הפרלמנט הנוכחי או פיזורו. על פי סעיף 17 ל, הפרלמנט פוקע שלוש שנים "מהיום שנקבע להחזרת הצווים שהוצאו לבחירות הכלליות האחרונות הקודמות לחברי בית הנבחרים, ולא יותר". הצווים לבחירות 2020 הוחזרו ב-20 בנובמבר 2020. כתוצאה מכך, הפרלמנט ה-53 היה חייב להתפזר לא יאוחר מ-20 בנובמבר 2023. יש להוציא צווים תוך שבעה ימים, כך שהיום האחרון להוצאת הצווים היה 27 בנובמבר 2023. יש להחזיר את הצווים תוך 60 יום ממועד הוצאתם (למעט מקרים חריגים) כלומר ב-26 בינואר 2024. מכיוון שיום ההצבעה חייב להיות יום שבת, ונדרשים עשרה ימים לספירת , התאריך האחרון האפשרי לקיום הבחירות היה 13 בינואר 2024.

עם זאת, היה מקובל על הפרשנים הפוליטיים, התקשורת וועדת הבחירות כי הבחירות יתקיימו בסוף 2023. ב-19 בינואר 2023, ראש הממשלה ג'סינדה ארדרן הכריזה על יום שבת 14 באוקטובר 2023 כמועד הבחירות. ב-30 באוגוסט 2023 הודיע ראש ממשלת אוסטרליה אנתוני אלבניזי כי  יתקיים ב-14 באוקטובר 2023. המשמעות היא שעשרות אלפי  הצביעו בשני קלפיות באותו יום. באוסטרליה יש את המספר הגדול ביותר של גולים ניו זילנדים בעולם, עם 530,491 ילידי ניו זילנד החיים באוסטרליה נכון למפקד האוכלוסין האוסטרלי של 2021, המהווים 2.1% מכלל אוכלוסיית אוסטרליה.

## הצבעה
ההצבעה מחוץ למדינה נפתחה ב-27 בספטמבר, כאשר למצביעים היה עד השעה 19:00 ב-14 באוקטובר (שעון ניו זילנד; UTC+13) כדי להצביע. 74 אתרי הצבעה הוקמו מחוץ לניו זילנד, כולל 10 באוסטרליה, ארבעה בסין, ארבעה בארצות הברית ואחד בבריטניה. למצביעים ניתנה גם האפשרות להוריד את פתקי ההצבעה שלהם מ-"vote.nz", ולהעלות אותם לאתר. ב-27 בספטמבר אישרה ועדת הבחירות כי ל-78,000 מצביעים יש כתובות מחוץ למדינה.

ההצבעה המוקדמת החלה ב-2 באוקטובר 2023, עם 1,376,366 קולות מוקדמים. מדובר בירידה משמעותית לעומת הבחירות הכלליות ב-2020, שבהן הצביעו 1,976,996 קולות מראש, אך עדיין יותר מ-1,240,740 הקולות המוקדמים שניתנו לבחירות 2017.

ב-6 באוקטובר דיווח  כי 2,600 קלפיות יוקמו ברחבי ניו זילנד לקראת הבחירות הכלליות ב-2023. בעוד ש-800 מהקלפיות הללו ייפתחו מוקדם, 265 לא יהיו פתוחות ביום ההצבעה. מבין הקלפיות הללו שנפתחו רק במהלך ההצבעה המוקדמת, 61 היו ממוקמות באזורי בחירה כפריים ו-204 היו ממוקמות באזורי בחירה אזוריים ועירוניים. בתגובה, ועדת הבחירות פרסמה הצהרה כי ימי ושעות הפתיחה של קלפיות נקבעו על ידי מספר גורמים, כולל המיקום הספציפי, ומצב כוח האדם והביקוש המקומי.

לאחר יום הבחירות, נשיא טה פאטי מאורי  ואחרים מתחו ביקורת על ועדת הבחירות על יחס "בלתי מקובל" לכאורה למצביעים מאורים בקלפיות, כולל דיווחים על תורים ארוכים, מצביעים רשומים שנאמר להם להצביע כמצביעים מיוחדים, טפסי הצבעה לא מספיקים והודעה שגויה למצביעים שהם אינם יכולים להצביע בלי כרטיס ההצבעה (שאינו מעכב מבחינה חוקית).

## תוצאות
התוצאות הרשמיות, כולל קולות מיוחדים וספירה חוזרת של הקולות הרגילים, פורסמו על ידי ועדת הבחירות ב-3 בנובמבר 2023, 20 יום לאחר הבחירות.

שיעור ההצבעה הכולל עמד על 78.2%. נמוך משיעור ההצבעה של 82.2% בבחירות הכלליות ב-2020. שיעור ההצבעה בקרב המאורים עמד על 70.3%, ירידה מ-72.9% בבחירות הכלליות ב-2020.

### תוצאות מפורטות

## הערות שוליים

קטגוריה:בחירות 2023
2023
ניו זילנד
קטגוריה:2023 באוקיאניה