open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
פיתון עצים ירוק

**פיתון עצים ירוק** (שם מדעי: *Morelia viridis*) הוא מין של נחש עצים ממשפחת הפיתוניים החי באינדונזיה, גינאה החדשה והקצה הצפוני של מדינת קווינסלנד באוסטרליה.

נחש זה ירוק כמעט לגמרי בצבעו למעט כתמים לבנים לאורך הגב, הבולטים בעיקר אצל צעירים, והלסתות שלו לבנות. חוטמו מוארך והעיניים בעלות קרום שקוף וכתום. לנחשים אלה ישנן גומות החשות בחום גוף של חיות אחרות, מה שמכוון אותם לטרפם גם בחשיכה מוחלטת. הם פחות ארוכים משאר מיני הסוג ואורכם 150–180 ס"מ בממוצע.

נחשים אלה נכרכים על ענפי העצים ביער ואורבים לטרף לא זהיר אותו הם יחטפו מהענפים הסמוכים ואף מהאוויר. לעיתים נחש זה נצפה גם על קרקע היער. הטרף העיקרי שלו כולל חיות בעלות דם חם כמו עופות, יונקים קטנים שונים וגם זוחלים קטנים.

פיתון עצים ירוק מזכיר את הנחש ממין רב חנק איזמרגדי (Corallus caninus) מאמריקה הדרומית שכמותו חי על העצים וצבעו ירוק, אך שניהם שייכים למשפחות נפרדות: הראשון לפיתוניים והאחרון לחנקיים.

נחשים אלה משמשים גם כחיית מחמד מוצלחת ופופולרית שאינה מצריכה גידול מיוחד, ואינם נחשבים מסוכנים לאדם.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1872
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי הרמן שלגל
קטגוריה:פיתוניים
קטגוריה:פפואה גינאה החדשה: זוחלים
קטגוריה:זוחלים ביערות הגשם של אוקיאניה
פיתון השטיחים

**פיתון השטיחים** (שם מדעי: *Morelia spilota*) הוא מין של נחש גדול ממשפחת הפיתוניים החי באוסטרליה, גינאה החדשה ובכמה איים באינדונזיה.
## מאפיינים
פיתון השטיחים מגיע לאורך של 2–4 מטרים ולמשקל של 15 קילוגרם, והוא בעל צבעים משתנים מזית ואפור עד לזהוב או לצבע שמנת. הרצועות חומות או על רקע אפור. כמו לקרוביו למשפחה גם לנחש זה חיישנים ליד פיו, החשים בחום גופם של היצורים סביבו, דבר המאפשר לו לכוון לטרפו.

הם חיים באזורים טרופיים, בעיקר יערות ומגיעים גם לאזורים עירוניים, והם פעילים בשעות הערב ומטפסים על העצים כדי לחפש את טרפם הכולל יונקים קטנים, עטלפים, עופות ולטאות החיות על עצים, וכבר היו שמועות שהפיתון הזה טרף כלבים קטנים.

### תת-מינים
לנחש זה 7 תת-מינים:
**M. s. cheynei* - מצוי בקווינסלנד
**M. s. imbricata* - מצוי בדרום מערב אוסטרליה
**M. s. mcdowelli* - מצוי בקווינסלנד ובניו סאות' ויילס
**M. s. metcalfei* - מצוי מקווינסלנד, ניו אות ווילס, אגן מארי-דרלינג, ויקטוריה ובדרום אוסטרליה
**M. s. spilota* - מצוי ניו סאות ווילס ובויקטוריה
**M. s. variegata* - מצוי בצפון מערב אוסטרליה ובטריטוריה הצפונית
**M. s. harrisoni* - מצוי בפפואה ניו גיני ובאינדונזיה

## גלריה

Python Australia Zoo.JPG
Morelia spilota 2.jpg
Carpet Python - AndrewMercer IMG22422.jpg


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1804
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ברנר-ז'רמין דה לספד
קטגוריה:פיתוניים
קטגוריה:פפואה גינאה החדשה: זוחלים
קטגוריה:אינדונזיה: זוחלים
פיתון ברדלי

**פיתון ברדלי** (שם מדעי: *Morelia bredli*) הוא נחש ממשפחת הפיתוניים המצוי בטבע בערבות אוסטרליה. הוא קיבל את השם מחוקר התנינים ג'וזף ברדל.

רוב הנחשים בטבע מגיעים לאורך 2 מ' אך בשבי הופיעו גם נחשים באורך 3 מ'. הצבע העיקרי הוא חום אדמדם עם רצועות צהובות בהירות.

נחש זה מצוי באזור הטריטוריה הצפונית של אוסטרליה בעיקר בערבות צחיחות ואף במדבר ומצוי גם ביערות פתוחים ובאזורים סלעיים. מזונו העיקרי הוא יונקים ועופות אותם הוא הורג בחניקה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי גריים פרנסיס גו
קטגוריה:פיתוניים
קטגוריה:אוסטרליה: זוחלים
קטגוריה:בעלי חיים בערבות אוסטרליה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1981
זוג יונים (בלט)

**זוג יונים** הוא בלט בשתי מערכות שהולחן על ידי אנדרה מסג'ר, המבוסס על האגדה "זוג יונים" של ז'אן דה לה פונטן.
הופעת הבכורה הייתה באופרה הלאומית של פריז ב-18 באוקטובר 1886 ובוצעה על ידי הרקדנים רוסיטה מאורי כ'גורולי' ומרי סאנלביל כ'פפיו', על פי כוריאוגרפיה של לואיז מרנטה.
הופעת הבכורה לגרסתו של הכוריאוגרף פרדריק אשטון הועלתה ב-14 בפברואר 1961 בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן ובוצעה על ידי הרקדנים לין סיימור וכריסטופר גאבל.

## עלילה
בבלט המקורי מהמאה ה-19, פפיו (דמות ראשית שגולמה אז על ידי רקדנית) אינו מרוצה מחייו המשעממים בין ארבעה קירות ביתו ולצד ארוסתו גורולי.
מערכת היחסים ביניהם מתוארת בפה דה דה בתחילת המופע, על ידי תנועות ראש חדות ומהירות של מריבה ולאחר מכן התקרבות והתפייסות, כחיקוי של זוג יונים בהם הבחינו.
כשמגיעה קבוצת צוענים לבקר בכפרם, פפיו מתרשם מאוד מריקוד הצ'רדש האנרגטי אותו הם רוקדים, מפלרטט עם דג'לי השחרחרה ומצטרף לנדוד עם הצוענים, משאיר את אהובתו מאחור.
סבתה של גורולי מייעצת לה להתחפש לצועניה וללכת בעקבות אהובה (ובכך לספק לבלרינה תפקיד כפול). כשהיא מגיעה למקום בו עצרו, היא גורמת לכל הגברים להתאהב בה ומשחדת אחד מהם לגרום לפפיו חיים קשים. 
החגיגה נגמרת כשפפיו נשדד ומוברח על ידי הצוענים והוא חוזר אל ביתו מלא חרטה ומתחנן למחילה.

## פרדריק אשטון
גרסתו של פרדריק אשטון לבלט מתרחשת בסטודיו קטן בעליית גג בפריז ומבוצעת על ידי שתי דמויות ראשיות אנונימיות, צעיר וצעירה.
הבלט מתחיל כשצייר צרפתי מנסה לצייר מודל חסרת סבלנות, אהובתו, הישובה על כיסא ברזל מצועצע.
הניסיון נכשל כשנכנסת קבוצת חברים של המודל וביניהם צעירות ששובות את לבו של הצעיר המתגלה כקל לפיתוי. להקת צוענים הנשקפת מבעד לחלון עליית הגג, ומחווה מצדו שאינה מתפרשת נכון, מובילים למריבה בין אהובתו ובין כרמן הצועניה חמת המזג איתה הוא מפלרטט, מי תשב על הכיסא כמודל.
משהרגיש שאינם רצויים, עוזב מנהיג הלהקה את הסטודיו והצעיר ממהר להצטרף אליהם, מוקסם מאורח חייהם האקזוטי לכאורה. אולם הצטרפותו ללהקה לא עולה יפה, והוא מושלך אל מחוץ למאהל. 
כששב הצעיר אל ביתו ואל אהובתו שהשאיר מאחור, הם מתפייסים ומתיישבים על כיסא הברזל המצועצע במרכז החדר.

שני יונים אמיתיים משתתפים במופע ומייצגים את האוהבים; בלחן עצמו ליונים יש קטע משלהם. 
במערכה הראשונה היונים נצפים יחד כשהצעיר והצעירה מבצעים פה דה דה, וברגע של פרידה לפני סוף המערכה, בה הצעירה עוזבת, יונה אחת עפה אל מחוץ לבמה.
במערכה השנייה, חזרתו של הצעיר אל ביתו מתחילה בנחיתת יונה על כתפו וברגע הפיוס והתאחדות הצעירים, שני היונים מתיישבים מעליהם, על משענת הכסא.

בדרך כלל, הבלט יוצג לצד בלט קצר נוסף באותו ערב. בעונת החורף 2015-2016 הציג הבלט המלכותי את 'זוג יונים' לצד 'רפסודיה', אף הוא של אשטון.

קטגוריה:בלט
אנציקלופדיה לחכמי גליציה

**אנציקלופדיה לחכמי גליציה** (נקראת גם **מאורי גליציה**) היא אנציקלופדיה ביוגרפית, גנאלוגית וביבליוגרפית של רבני יהדות גליציה והספרות תורנית שלהם.

מחבר האנציקלופדיה הוא חוקר יהדות גליציה ורבניה, מאיר וונדר, שהאנציקלופדיה היא מפעל חייו.

## האנציקלופדיה
באנציקלופדיה תמונות, צילומי מסמכים, מפות, תרשימים, איורים, לוחות ומפתחות. בראש כל כרך מופיעה רשימת שמות המשפחה שנסקרים בו, בתעתיק עברי-יידי ולטיני. בסוף כל כרך נוסף אינדקס לפי שמות הקהילות היהודיות בגליציה שהוזכרו בכרך, מלבד מפתח אישים ומפתח ספרים.

האנציקלופדיה ראתה אור בשישה כרכים שנדפסו בין השנים ה'תשל"ח, 1978 – תשס"ה, 2005, ומכסה את תולדות חכמי ורבני גליציה בטווח השנים שבין 1772 עד לשואת יהודי אירופה.

לפי דברי העורך, הנחו את עבודתו לעיתים שיקולים חינוכיים-חרדים, הוא לא פגע בדיוק הנתונים. אך למשל, השמיט את הערך על הרב מרקוס אהרנפרייז, לפי המלצתו של הרב ברוך שמעון שניאורסון.

## קישורים חיצוניים
* כרכי האנציקלופדיה, באתר יהדות גליציה ובוקובינה (העיון בגרסה המלאה כרוך בהרשמה)
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יהדות גליציה
קטגוריה:אנציקלופדיות בשפה העברית
קטגוריה:אנציקלופדיות יהודיות
פיתון השיחים

**פיתון השיחים** או **פִּיתוֹן אַחְלָמִי** (שם מדעי: *Morelia amethistina*) הוא מין של נחש גדול ביותר החי בטבע ממזרח אינדונזיה וגינאה החדשה עד לאוסטרליה ולאיים ממזרח לה. הוא מגיע לאורך מאומת של 5 מטרים ונטען שהוא מגיע גם עד 8.5 מטרים.

רוב הפיתונים מגיעים רק לאורך 2–4 מטרים והם שוקלים 10–20 קילוגרם, אם כי נצפו כאלו גם במשקל 30 ואף 90 קילוגרם. פיתון זה הוא הנחש השישי באורכו בעולם. צבעו העיקרי הוא צהוב וירוק בהיר עם פסים חומים.

זהו טורף על באזור מחייתו הכולל ערבות שיחים, ביצות ומישורים כולל בתוך ערים. במדינת קווינסלנד ובאינדונזיה הוא מעדיף יערות גשם טרופיים, שם הוא מטפס ואורב לטרפו. הטרף שלו מורכב מעופות שונים, עטלפי פרי, חולדות, פוסומים והפרטים הגדולים יותר יארבו במסתור לקנגורו קטנים ולקוסקוסיים. הם מחכים לטרף בעיקר בתוך המים ומנצלים את העונה החמה שמביאה חיות צמאות אל המים.

מספר חוקרים החליטו להפריד ממין זה 5 מינים נפרדים: *Simalia amethistina*, *Simalia clastolepis*, *Simalia kinghorni*, *Simalia nauta* ו-*Simalia tracyae*.

## גלריה

קובץ:Simalia amethistina - 2.jpg
קובץ:Moreliaamethistina.jpg
קובץ:Amethystine Python.jpg
קובץ:Amethystine Python visiting.JPG


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1801
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן גוטלוב שניידר
קטגוריה:פיתוניים
קטגוריה:זוחלים: טורפי-על
קטגוריה:אוסטרליה: זוחלים
קטגוריה:מגה-פאונה של אוסטרליה
קטגוריה:זוחלים ביערות הגשם של אוקיאניה
פיתון בולן

**פיתון בולן** (שם מדעי: ***Morelia boeleni***) הוא מין של פיתון עצים ממשפחת הפיתוניים המצוי בהרים של גינאה החדשה ובאינדונזיה. הוא נחשב למין מוגן.

פיתון זה בעל גוף כחול-שחור, גב אדמדם ורצועות פסים צהובות עם ראש שחור מגודל. אורכו מגיע עד 2.8 מ'.

הוא מצוי בהרים של גינאה החדשה וגם באיי גודאינף  שממזרח לה עד לגובה של 1,000 מ' וכן ביערות וחי רוב הזמן על הקרקע. הוא ניזון מיונקים קטנים, עופות קטנים וזוחלים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי לאו ברונגרסמה
קטגוריה:פיתוניים
קטגוריה:פפואה גינאה החדשה: זוחלים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1953
חתונה על תנאי

**"חתונה על תנאי"** (באנגלית: "**The Family Man**") הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 2000, מסוגת דרמה קומית ורומנטיקה, בכיכובם של ניקולס קייג' וטיאה ליאוני. הסרט מתמקד באיש עסקים שרואה את המציאות שהייתה יכולה להיות לו אילו היה בוחר להתחתן לפני 13 שנה.

## עלילת הסרט
ג'ק קמפבל (ניקולס קייג') הוא מנהל עשיר מוול סטריט, ניו יורק. הוא באמצע תהליך של מיזוג חברות בעסקה של מילארדי דולרים. לערך של חיי משפחה אין משמעות רבה עבורו. בערב חג המולד הוא מופתע לשמוע שחברתו לשעבר, קייט (טיאה ליאוני), מנסה להתקשר אליו אחרי הרבה שנים, אך מתעלם. ביציאתו מהמשרד באותו ערב, הוא נכנס לחנות נוחות ומגלה אדם בשם קאש שמאיים באקדח על המוכר שלא מקבל את כרטיס הלוטו שלו שלטענתו שווה 238 דולר. ג'ק מציע לקנות את הכרטיס וביחד הם יוצאים החוצה. ג'ק מציע לקאש עזרה אך הוא מפקפק בג'ק ושואל אם הוא מרגיש שפספס משהו בחייו. ג'ק עונה שיש לו כל מה שהוא צריך. קאש מבשר במסתוריות "אתה הבאת את זה על עצמך" והשניים נפרדים.

בבוקר למחרת של חג המולד, ג'ק קם ומגלה שהוא נמצא בבית הממוקם בפרוור של ניו ג'רזי יחד עם קייט ושני ילדים. מבוהל ומבולבל, הוא ממהר למשרדו בניו-יורק אבל אף אחד לא מזהה אותו שם. ג'ק נתקל בקאש שמסביר שג'ק חווה הצצה למציאות אלטרנטיבית כדי ללמוד שיעור.

ג'ק מבין שהוא נמצא בחיים שהיו יכולים להיות לו אם לא היה טס ללונדון במסגרת ההתמחות שלו ב-1987 לפני 13 שנה, אלא היה נשאר עם חברתו קייט. כעת יש לו משפחה והוא איש מכירות של צמיגים. קייט היא אשתו והיא עורכת דין ללא מטרות רווח. מהר מאוד בתו מגלה שג'ק הנוכחי הוא אינו אביה האמיתי ומאמינה שהוא חייזר שהתחזה אבל מחליטה לעזור לו להסתגל לחייו החדשים. ג'ק מתאמץ להיכנס לתפקיד של איש משפחה ועושה כמה טעויות בדרך כמו פספוס פתיחת המתנות בחג המולד ושכחה של יום הנישואים שלו. למרות הקשיים, הוא מתחיל להצליח בחייו. הוא מתחבר לילדיו, מתאהב באשתו מחדש וקם כל בוקר לעבוד בעבודתו החדגונית.

בשרשרת של אירועים, ג'ק מוצא את עצמו לבסוף מקבל הצעת עבודה בחברת ההשקעות מחייו האמיתיים אחרי שהרשים את המנכ"ל. למרות השכר הגבוה וההטבות הרבות, קייט מתווכחת איתו וטוענת ששניהם מאושרים כבר עכשיו ושהם צריכים להיות אסירי תודה על חייהם המאושרים.

בדיוק שג'ק מבין לבסוף את הערך האמיתי של חיי המשפחה, הוא רואה את קאש פעם נוספת ודורש ממנו להישאר במציאות הנוכחית אך מגלה שחזר לחייו הקודמים והבודדים ביום למחרת. ג'ק הולך לפגוש את קייט שהשאירה לו הודעה ביום הקודם. הוא מוצא אותה באמצע אריזות כדי לעבור לפריז. כמו ג'ק, גם היא התרכזה במהלך השנים בקריירה ולא נישאה. הוא מגלה שהיא התקשרה אליו רק כדי להחזיר לו כמה חפצים שהשאיר אצלה בתקופה שבה היו חברים. ג'ק עוזב את דירתה בדרכו לטיסה שתוכננה לו במסגרת העבודה אך ברגע האחרון מתחרט ומפספס את הטיסה שלו. הוא מורה לנהג לנסוע לנמל התעופה מאיפה שקייט אמורה לטוס לפריז באותו ערב. הוא רץ אליה ומספר לה על המשפחה שהייתה להם במציאות האלטרנטיבית כדי לזכות באהבתה מחדש. מופתעת ומבולבלת, היא מסכימה לבסוף לדבר עם ג'ק ומפספסת את הטיסה שלה. הסרט מסתיים בסצנה בה ג'ק וקייט יושבים על כוס קפה ומדברים באחת המסעדות שבנמל התעופה ברמיזה לכך שהם הולכים לעבר עתיד משותף.

## צוות השחקנים הראשי
* ג'ק קמפבל: ניקולס קייג'
* קייט רינולדס: טיאה ליאוני
* קאש: דון צ'ידל
* ארני (חברו הטוב של ג'ק במציאות האלטרנטיבית): ג'רמי פיבן
* אנני קמפבל: מקנזי וגה

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:סרטים רומנטיים
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 2000
קטגוריה:סרטי חג המולד
קטגוריה:סרטים שצולמו בניו ג'רזי
קטגוריה:סרטים עם מוזיקה מאת דני אלפמן
קטגוריה:סרטי ברט ראטנר
גלריית סמלי אוקיאניה

גלריית **[[סמל]]י מדינות [[אוקיאניה]]**: 

### סמלי שטחים תלויים

## הערות שוליים

קטגוריה:אוקיאניה: סמלים
אוקיאניה
סימונה אמנאר

**סימונה אמנאר-טברה** (ברומנית: **Simona Amânar-Tabără**; 7 באוקטובר 1979) היא מתעמלת רומניה בעבר, היא אלופה אולימפית בעלת 7 מדליות מהן 3 זהב (אטלנטה 1996 וסידני 2000), אלופת עולם בעלת 10 מדליות מהן 6 זהב (1994 - 1999) ואלופת אירופה בעלת 12 מדליות מהן 6 זהב (1994 - 2000).

## ביוגרפיה
אמנאר נולדה בקונסטנצה.

### אלופת עולם בתחרות קבוצתית
באליפות העולם שנערכה בדורטמונד, גרמניה, בשנת 1994 זכתה אמנאר במדליית זהב בתחרות הקבוצתית.

### אלופת עולם
באליפות העולם שנערכה בסבאה, יפן, בשנת 1995 זכתה אמנאר בשתי מדליות זהב, בתחרות הקבוצתית ובתרגיל קפיצות.

### אלופה אולימפית
באולימפיאדת אטלנטה (1996) זכתה אמנאר ב-4 מדליות, 1 זהב, 1 כסף ו-2 ארד. מדליית זהב, בתחרות קפיצות בתוצאה של 9.825 נק', לפני מו הוילן מסין (9.768 נק') ובת ארצה ג'ינה גוג'ן (9.750 נק'). מדליית כסף, בתחרות קרקע בתוצאה של 9.850 נק', אחרי ליליה פודקופייבה מאוקראינה (9.887 נק') ולפני דומיניק דווז מארצות הברית (9.837 נק') ומדליות ארד, בתחרות הקבוצתית בתוצאה של 388.246 נק', אחרי ארצות הברית (389.225 נק') ורוסיה (388.404 נק') ובתחרות קרב-רב אישי ביחד עם בת ארצה לוויניה מילושוביץ' בתוצאה של 39.067 נק', אחרי ליליה פודקופייבה (39.255 נק') וג'ינה גוג'ן (39.075 נק'). נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי בתרגיל מקבילים מדורגים (9.787 נק').

### אולימפיאדת השיא
באולימפיאדת סידני (2000) זכתה אמנאר ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 ארד. מדליות זהב, בתחרויות החשבות ביותר, בתחרות הקבוצתית בתוצאה של 154.608 נק', לפני רוסיה (154.403 נק') וארצות הברית (152.933 נק') ובתחרות קרב-רב אישי בתוצאה של 38.642 נק', לפני בת ארצה מריה אולרו (38.581 נק') וליו שואן מסין (38.418 נק'). מדליית ארד, בתרגיל קרקע בתוצאה של 9.712 נק', אחרי ילנה זמולודצ'יקובה (9.850 נק') וסבטלאנה חורקינה (9.812 נק') שתיהן מרוסיה. נוסף לכך, היא סיימה במקום שישי בתרגיל קפיצות בתוצאה של 9.537 נק'.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלופות עולם בהתעמלות
קטגוריה:אלופות אולימפיות: קרב-רב
קטגוריה:אלופות אולימפיות: קפיצות
קטגוריה:מתעמלות באולימפיאדת אטלנטה (1996)
קטגוריה:מתעמלות באולימפיאדת סידני (2000)
קטגוריה:אלופות אולימפיות רומניות: התעמלות
קטגוריה:זוכות מדליית ארד אולימפית רומניות: התעמלות
קטגוריה:זוכות מדליית כסף אולימפית רומניות: התעמלות
קטגוריה:רומניות שנולדו ב-1979
ניווט מקורב

left|ממוזער|200px|הנווט מסמן את המיקום ב-9 במשולש ועל סמך הדרך והמהירות הידועה מעריך את מיקומו בשעה 9:30 ו10:00
בניווט, **חישוב-מיקום מקורב** או **ניווט מקורב** (באנגלית: **Dead reckoning**) הוא חישוב רציף של מיקום, כיוון ומהירות ללא כל צורך במידע חיצוני, אלא על סמך מיקום שנקבע קודם לכן (קבע) וחישוב התקדמות על סמך מהירות ידועה או משוערת, דרך וזמן שעבר.

סכנה נפוצה בניווט מקורב היא הנטייה לטעויות נגררות והנחות לא נכונות על תנאי הדרך (מהירות רוח לדוגמה) - מה שמטעה את המנווט בנוגע למיקומו ועלול להוביל לתאונות קשות כמו התרסקות טיסת 571 של חיל האוויר האורוגוואי.

## קישורים חיצוניים
* "ככה בערך... ניווט טרום עידן ה-.G.P.S." כחול- מגזין השיט והספורט הימי.
* האקדמיה ללשון העברית, מילון לתחבורה אווירית, תשס"א: **[https://terms.hebrew-academy.org.il/munnah/86551_1 נִוּוּט חִשּׁוּבִי]**.
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ניווט
סמל ניואה

**סמל ניואה** הוא הסמל של ניואה. הסמל אומץ בשנת 2021.

הגרסה הראשונה של הסמל המבוססת ברובה על סמל ניו זילנד נוצרה ב-1974 עת זכתה ניואה לעצמאות חלקית מניו זילנד.

## היסטוריה
עד שנת 1974 שימש סמל ניו זילנד כסמלה הרשמי של ניואה. חוקת ניואה, שנכנסה לתוקף ב-19 באוקטובר 1974, קבעה כי לניואה יהיה סמל ייעודי שיהיה תחת אחריותו של יושב ראש הרשות המחוקקת של ניואה וייעשה בו שימוש על מסמכים רשמיים. בשנת 1977 הכירה ניו זילנד רשמית בסמל, והתייחסה אליו בחוקיה. עד שנת 2007 נעשה בסמל שימוש גם בטוקלאו בשנת 2007  הוחלף הסמל..

בשנת 2021 אושר סמל חדש למדינה וחוק לשימוש בו נחקק ב-29 בספטמבר 2021, עם זאת עיצוב זה כבר שימש כחריטה על מטבעות הנצחה שאינם במחזור שהופקו עבור ניואה על ידי המטבעה הניו זילנדית לפחות כבר בשנת 2019, כתחליף לדמותה של המלכה המנוחה אליזבת השנייה, בשנת 2023 הסמל נשאר על אף הכתרתו של צ'ארלס השלישי.

## עיצוב

### הסמל משנת 2021
העיצוב של 2021 מורכב מכתר אדוארד הקדוש, מתחתיו עיגול חיצוני כחול בצורה של זר ״ניואי״ מסורתי המורכב מ-14 צדפים (המייצגים את 14 הכפרים של ניואה). העיגול החיצוני מקיף עיגול פנימי ירוק של עיצובי ״הייפו״ ( *hiapo )*, המייצגים את ה״פונואה״ (אדמה), ובתוכו עיצובים מסוגננים של עץ, המייצגים את החיים ואת ״טאגטה ניוה״ (אנשי ניואה). מתחת הסמל הפנימי ישנו של מעוקל הנושא את המוטו "Atua, Niue Tukulagi" (אלוהים, ניואה לנצח) ושני ״קטואה״ (אלות) מוצלבים, המייצגים הגנה וביטחון. בין המעגל החיצוני והפנימי מופיעות המילים "חותם ציבורי של ניואה" בצבע ירוק.

### הסמל משנת 1974 עד 2021
עיצובו של סמל ניואה הישן מבוסס ברובו המוחלט על סמל ניו זילנד. הוא מורכב מסמל ניו זילנד המוצג במלואו על מעגל לבן התחום בקו שחור דק. בחלק העליון של המעגל, מעל סמל ניו זילנד, נכתב "Public Seal of Niue" ("החותם הציבורי של ניואה"), ובחלקו התחתון נכתב "Niue" ("ניואה").

סמל ניו זילנד מורכב ממגן המחולק ל-4 רביעים בצבעי כחול ואדום, עליהם מעוטרים:
* כוכבי הצלב הדרומי (בדומה לדגל ניו זילנד)
* גיזת זהב (מסמלת את ענף גידול הצאן)
* אלומת שיבולי חיטה (מסמלת את ענף החקלאות)
* שני פטישים (מסמלים את ענפי הכרייה והתעשייה)
במרכז המגן רצועה אנכית לבנה, ועליה מעוטרות שלוש ספינות המייצגות את חשיבות הסחר הימי ואת ההגירה של המתיישבים לניו זילנד. למגן שני תומכים: מתיישבת אירופאית בהירת שיער הנושאת את דגל ניו זילנד, ולוחם מאורי הנושא מוט לחימה. מעל המגן ממוקם כתר אדוארד הקדוש, ומתחת למגן שני ענפי שרך וסרט עליו כתוב שם המדינה New Zealand.

## ראו גם
* דגל ניואה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ניואה: סמלים לאומיים
ניואה
ניואה
המחיצה הבין-חדרית

שמאל|ממוזער|250px|מיקום המחיצה הבין-חדרית

**המחיצה הבין-חדרית**  היא מחיצה בין שני החדרים בלב. 

## מבנה
המחיצה הבין חדרית היא מחיצה בין שני החדרים בלב - חדר ימין וחדר שמאל. המחיצה מתחילה מחוד הלב וממשיכה ימינה ולמעלה. החלק התחתון והעיקרי שלה עשוי מרקמת שריר, בעוד שהחלק העליון שלה עשוי ממברנה דקה המפרידה בין החלק התחתון של עלייה שמאל למסתם אבי העורקים.

### אספקת דם
המחיצה מקבלת את אספקת הדם שלה בעיקר מהעורק הקדמי היורד ומעט מהעורק היורד האחורי.

## משמעות קלינית

פגם במחיצה הבין-חדרית (VSD) הוא מום הלב המולד הנפוץ ביותר והוא מצב בו המחיצה אינה נסגרת כראוי עד הלידה וישנו חור במחיצה. ברוב המקרים, החור נסגר ללא התערבות עם גדילת התינוק, אך לעיתים, נדרשת התערבות כירורגית לסגירת החור.
## ראו גם
* הנקב הסגלגל
* החלון הסגלגל
* רקמות הלב

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:לב
אליהועיני בן הקוף

**אליהועיני בן הקוף** היה כהן גדול בבית המקדש השני שהוזכר במשנה כאחד הכהנים הגדולים שערכו את טקס שריפת הפרה האדומה.

לפי כתב יד קאופמן שמו הוא "**אֶלְיוֹעֵינַיִי בֶן הַקָּיָיף**".

## תקופת כהונתו
זמנו אינו ידוע בבירור. מסדר הכהנים במשנה בה הוזכר, לאחר יוחנן כהן גדול (המזוהה לרוב עם יוחנן הורקנוס), עולה שהיה בתקופה החשמונאית או אולי הרומית.
הרמב"ם כתב שהוא היה בן זמנו של שמעון בן שטח, בימי המלך אלכסנדר ינאי.

במחקר מקובל לזהות אותו עם אליהועיני בן קנתירא, כהן גדול מבית קתרוס שהתמנה על ידי אגריפס הראשון בשלהי ימי מלכותו (44 לספירה), במקום מתתיהו בן חנן. לדברי יוסף בן מתתיהו, אליהועיני היה מכונה "קנתירא". כהונתו הייתה קצרה, כשנה-שנתיים, והוא הוחלף על ידי הורדוס (מלך כלקיס), אחי אגריפס, שנפטר בינתיים, ביוסף בן קמי.

ייתכן וניתן לזהות את אליהועיני בן הקוף כבנו של **הקייף** - הכהן הגדול יוסף קיפא (כיהן בשנים 19–36 לספירה), שעל פי הברית החדשה היה השופט של ישו.

## אודותיו
במשנה נכתב שאליהועיני בן הקוף עשה אחת משבע הפרות האדומות שנעשו לאחר עזרא:

יששכר בר איילנבורג בספרו "באר שבע" כותב כי הספר תנא דבי אליהו חובר על ידי תנא בשם אליהו המוזכר בהקדמת הרמב"ם לפירוש המשניות, אך הרב חיד"א בספרו שם הגדולים מציין כי הוא כנראה טעה וקרא את השם אליהועיני כשני שמות.

## קישורים חיצוניים
* הרב יקותיאל גרינוולד, לתולדות הסנהדרין בישראל, באתר HebrewBooks
* הרב יקותיאל גרינוולד, תולדות הכהנים הגדולים, באתר HebrewBooks
* הרב זאב יעבץ, תולדות ישראל - חלק ט, באתר HebrewBooks

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודי תקופת בית שני
קטגוריה:כהנים בתקופת המשנה
קטגוריה:כהנים גדולים
קטגוריה:כהנים ששרפו פרה אדומה
ברוס ראונר

**ברוס וינסנט ראונר** (באנגלית: **Bruce Vincent Rauner**; נולד ב-18 בפברואר 1957) הוא איש עסקים ופוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הרפובליקנית שכיהן כמושל מדינת אילינוי.

## ביוגרפיה
ראונר נולד בשיקגו שבאילינוי. הוא סיים תואר ראשון בהצטיינות בכלכלה בדארטמות' קולג' ותואר שני במנהל עסקים באוניברסיטת הרווארד. לאחר לימודיו החל ב-1981 לעבוד בחברת ההשקעות בתחילת דרכה Golder, Thoma, Cressey, שלימים הפכה לקרן ההשקעות הפרטית GTCR, מהגדולות באילינוי. הוא עבד בחברה עד 2012 ושימש כיושב הראש שלה. לאחר מכן הקים את חברת ההשקעות R8 ועמד בראשה עד כניסתו לחיים הפוליטיים. ראונר שימש כחבר דירקטוריון במוסדות חינוך ושמירת טבע, וכן הקים קרן פילנתרופית שתרמה להקמת המטה האזורי של הצלב האדום באילינוי, הקמת רשת מוסדות חינוך ול-YMCA, תרומות שהסתכמו בכ-13 מיליון דולר בשנים 2010 עד 2012. הונו של ראונר מוערך בחצי מיליארד דולר.

בנובמבר 2014 גבר בבחירות למשרת מושל אילינוי על המושל המכהן פט קווין מהמפלגה הדמוקרטית ברוב של 50.27% לעומת 46.35%. בינואר 2015 הושבע לתפקידו. הוא סיים את תפקידו בינואר 2019 אחרי שהפסיד בבחירות לג'יי. בי. פריצקר ברוב של 54.5% לעומת 38.8%.

ראונר נשוי בשנית ואב לשישה ילדים, שלושה מרעייתו הראשונה ושלושה מרעייתו השנייה.

## קישורים חיצוניים

* 

* ברוס ראונר באתר מושל אילינוי
* ברוס ראנר, חבר הוועדה המייעצת לנשיא אוניברסיטת אילינוי
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אילינוי
קטגוריה:שיקגו: אישים
קטגוריה:מושלי אילינוי
קטגוריה:אנשי עסקים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי דארטמות' קולג'
קטגוריה:בוגרי בית הספר לעסקים של הרווארד
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1957
ורידי הריאה

**ורידי הריאה** (באנגלית: **Pulmonary vein**) הם ארבעה ורידים גדולים (2 מכל ריאה) המקבלים דם מחומצן מהריאות ומביאים אותו לעליה השמאלית של הלב. ורידי הריאה הם בין הוורידים המעטים בגוף הנושאים דם מחומצן והם חלק ממחזור הדם הקטן.

ורידי הריאה מקורם בשער הריאה שם הם ניזונים מ-3–4 ורידים סימפוניים. ורידי הריאה ממשיכים משער הריאה, כשמעליהם עורקי הריאה, עד לעלייה שמאל, אליה הם מספקים את הדם. מכל ריאה מגיעים שני ורידים, והם מחולקים לווריד עליון ותחתון והם מקובעים לכיס הלב. ורידי הריאה מצד שמאל עוברים מאחורי אבי העורקים היורד וורידי הריאה מצד ימין דרך הוריד הנבוב העליון והעליה הימנית.

בחלק קטן מהאוכלוסייה ורידי הריאה בכל צד משתלבים לקראת העלייה השמאלית לווריד אחד, כשלרוב זה יהיה בוורידי הריאה בצד שמאל (25% מהאוכלוסייה בצד שמאל, 3% מהאוכלוסייה בצד ימין).

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ורידים
Shades of God

**Shades of God** (מאנגלית: **גוונים של אלוהים**) הוא האלבום השלישי של להקת המטאל הגותי האנגלית פרדייס לוסט. האלבום יצא לאור ביולי של שנת 1992.

## רשימת שירים
כל השירים נכתבו והולחנו על ידי להקת פרדייס לוסט, למעט כאשר מצוין אחרת.

## מבצעים
**פרדייס לוסט**
* ניק הולמס - שירה
* אהרון אידי - גיטרה
* גרגור מקינטוש - גיטרה
* סטפן אדמונסון - גיטרה בס
* מת'יו ארצ'ר - תופים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי מטאל גותי
הדרקון הכחול (חלזון ים)

**אונית-רחף כחולה** (שם מדעי: *Glaucus atlanticus*), המכונה **הדרקון הכחול**, הוא חשופית ים, חילזון חסר שריון החי בים הפתוח. הוא שייך למשפחת ה-Glaucidae במערכת הרכיכות.

רכיכות אלו חיות סמוך לפני שטח הים ומשתמשות ברוחות וזרמי האוקיינוס על מנת לנוע. הצד הכחול של גופם פונה כלפי מעלה, כך שהוא משתלב עם הצבע הכחול של הים והצד האפור פונה כלפי מטה, ומשתלב עם האור החודר דרך שטח פני המים.

הדרקון הכחול הוא טורף הניזון מיצורים ימיים אחרים, חלקם אפילו ארסיים וצורבים כמו שלפוחן מצוי. הוא אף משתמש בארס של הטרף לצורך הגנה עצמית, כך שמגע איתו יכול לגרום לצריבה.

## מבנה הגוף
מבנה הגוף של הדרקון הכחול שונה מאוד מחלזונות ים אחרים. צורתו מזכירה מעין דרקון (מכאן מגיע השם "הדרקון הכחול"). הוא חסר שריון בעל מבנה המזכיר "נוצות", אשר משמשות גם כאצבעות. צבעו כחול בוהק במיוחד, המקנה לו הסוואה על פני שטח המים. גודלו הוא כ-, ובקצהו זנבו עוקץ.

בדומה לחלזונות אחרים, גם הדרקון הכחול הוא הרמאפרודיט. לאחר הזדווגות שני בני הזוג מטילים ביצים מופרות, לרוב בתוך גופות של בעלי חיים מתים.

### העוקץ
אמצעי ההגנה העיקרי של הדרקון הכחול הוא העוקץ שלו. הדרקון ניזון מארסן של שלפוחן מצוי, סיפונופורים ומדוזות, אשר משמש לו לא רק כמזון אלא גם כאמצעי לתקיפה. הוא אוגר את הארס בתוך "הנוצות" שלו ומזרים אותו דרך העוקץ בזנבו. הארס יכול להיות קטלני עבור בעלי חיים ימיים ויבשתיים, לרבות בני אדם. בין תסמיני העקיצה ניתן למנות בחילות, הקאות, תגובות אלרגיות, כאב, צריבה ודלקות שונות באזור העקיצה.

### ציפה וצבע
בעזרת שק גז הנמצא בבטנו של הדרקון הוא יכול לצוף על פני המים. בשל מיקומו של השק היצור צף הפוך כאשר חלקו התחתון מופנה כלפי מעלה. חלקו העליון של גופו הוא למעשה כף הרגל (בחלזונות ים אחרים כף הרגל נמצאת דווקא בחלק התחתון) לחלק זה יש גוון כחול או כחול לבן במקרים מסוימים.

## בית גידול
בית הגידול של הדרקון הכחול הוא בסביבה מימית ופושרת, במזג אוויר טרופי, תנאי סביבה דומים לתנאים בחוף של קווינסלנד, אוסטרליה, שם אותר לראשונה כאשר נסחף אל החוף. למרות זאת, ישנן עדויות לכך שהיצור נמצא בכל האוקיינוסים.

הדרקון הכחול אינו נע הרבה בכוח גופו, אלא נותן לזרם להוביל אותו כאשר הוא שוכב הפוך על גבו. דפוס פעולה זה הוא שאפשר לו להיסחף אל החוף ולהתגלות לעיני המין האנושי.

## שרשרת המזון
הדרקון הכחול ניזון מבעלי חיים ימיים. הוא מסוגל לעכל ארס של מדוזות ובפרט ארס של המדוזות הכחולות. כיום לא ידוע לאדם אם קיימים טורפים או אויבים טבעיים לדרקון הכחול.

## קישורים חיצוניים

*  תמונה של דרקון כחול בפייסבוק
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1777
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי גאורג פורסטר
קטגוריה:חשופיות ים
קטגוריה:בעלי חיים באוקיינוס השקט
יהושע שוורץ

**יהושע שוורץ** (נולד בניו יורק ב-15 ביוני 1952) הוא היסטוריון ומשמש כפרופסור אמריטוס לגאוגרפיה היסטורית של ארץ-ישראל בתקופה ההלניסטית ובתקופה הרומית-ביזאנטית במחלקה ללימודי ארץ-ישראל וארכאולוגיה ע"ש מרטין (זוס) באוניברסיטת בר-אילן. שימש בעבר כראש מרכז אינגבורג רנרט ללימודי ירושלים.

## קורות חיים
את לימודי התואר הראשון עשה שוורץ בישיבה יוניברסיטי וסיים ב-1974. באותה שנה הוא עלה לישראל והחל לימודי תואר שני ושלישי בחוג להיסטוריה של עם ישראל שבאוניברסיטה העברית. את התואר השני סיים ב-1977 בנושא העלייה מבבל בתקופת האמוראים ואת הדוקטורט סיים ב-1981 וכתב תזה על "תולדות היישוב היהודי בדרום יהודה אחרי מלחמת בר-כוכבא עד הכיבוש הערבי". את שני התארים עשה בהנחיית פרופ' שמואל ספראי.

שוורץ החל ללמד במחלקה ללימודי ארץ-ישראל בבר-אילן (היום לימודי ארץ-ישראל וארכאולוגיה) ב-1979 ונתמנה לדרגת מרצה ב-1981. ב-1986 הפך מרצה-בכיר, ב-1991 פרופסור חבר וב-1996 הועלה שוורץ לדרגת פרופסור מן המניין. שוורץ שימש כראש המחלקה ללימודי ארץ-ישראל וארכאולוגיה (1992–1994), כדיקן הפקולטה למדעי היהדות (2001–2005), כראש המרכז ללימודי יסוד ביהדות (2007–2013), כיו"ר ועדת הספריות של האוניברסיטה, כחבר הוועדה המרכזת של הסינט ובעוד תפקידים רבים אחרים.

שוורץ מתמחה בתולדות היישוב בארץ-ישראל בתקופת בית שני ובתקופת המשנה והתלמוד וספרו "היישוב היהודי ביהודה אחרי מלחמת בר-כוכבא עד הכיבוש הערבי" זכה בפרס יצחק בן-צבי לשנת תש"ן (1990). הוא עוסק גם בתולדות ירושלים, בחקר התרבות החומרית של ארץ-ישראל בעת העתיקה, בתולדות היישוב הנוצרי בארץ-ישראל בתקופה הביזאנטית ועוד.

הוא משמש כחבר המועצה הארכאולוגית של מדינת ישראל והיה בעבר יו"ר ועדת המקצוע של לימודי ארץ-ישראל וארכאולוגיה במשרד החינוך. לשעבר הוא היה חבר מועצת הספרייה הלאומית. הוא נמנה בין העורכים של Jewish and Christian Perspectives ו-Compendia Rerum Judaicarum ad Novum Testamentum, שתי סדרות אקדמיות שיוצאות בהוצאת בריל (Brill), בליידן שבהולנד. בעבר שימש גם באחד העורכים של כתב-העת "קתדרה" של יד יצחק בן-צבי.

בסוף שנת הלימודים 2019 פרש שוורץ מהוראה.

הוא נשוי לפרופסור יהודית תידור באומל-שוורץ, ואחיו הוא פרופסור סת שוורץ .

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

קטגוריה:היסטוריונים ישראלים
קטגוריה:חוקרי תקופת הבית השני
קטגוריה:חוקרי תקופת המשנה והתלמוד
קטגוריה:עורכי כתבי עת ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:בוגרי ישיבה יוניברסיטי
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בר-אילן: ארץ ישראל וארכאולוגיה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952
אנונד יקוב, מלך שוודיה

**אנונד יקוב** (בשוודית: **Anund Jakob**; 25 ביולי 1008 – 1050) היה מלך שוודיה מ-1022 ועד מותו. כאשר בחרה בו אספת האצילים כשליט-שותף של שוודיה, הביע העם השוודי את התנגדותו לשמו הלא-סקנדינבי, "יקוב", לפיכך הוסף לשמו השם "אנונד". ברשימת המלכים הנספחת לקובץ "החוק הוסטרוגוטי" (Västgötalagen), מצוין ששמו היה "קולברנה" (Kolbränna, בשוודית: "שורף הפחם"), על שם מנהגו להעלות באש את בתי מתנגדיו.

סדר היום הפוליטי שלו כלל שמירה על מאזן הכוחות בסקנדינביה, וזו הסיבה לתמיכתו במלכים הנורווגים, אולף השני ומגנוס הראשון, כנגד קנוט הגדול, מלך דנמרק, בשנות העשרים והשלושים של המאה ה-11. בקרב הלגה הובסו אנונד יקוב ואולף על ידי קנוט.

כאשר היה מגנוס הראשון למלך נורווגיה ודנמרק ב-1042, תמך בו אנונד יקוב עד למותו של מגנוס ב-1047, תקופת מלכותו של אנונד יקוב תוארכה באופן מסורתי החל מ-1022 ועד למותו בשנת 1050 לערך, אך קיימת אי ודאות גדולה בנוגע לשנת מותו. בשנת 1049 הוא היה ככל הנראה עדיין בחיים ואחיו ויורשו, אמונד, מלך בוודאות על שוודיה בקיץ 1060.

## קישורים חיצוניים

* Natanael Beckman. ”Anund Jakob”. Svenskt biografiskt lexikon. 

קטגוריה:מלכי שוודיה
קטגוריה:ילידי 1008
קטגוריה:נפטרים ב-1050
המשפחה (סדרת טלוויזיה)

**המשפחה** (באנגלית: **The Family**) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית שעלתה לשידור ב-3 במרץ 2016 ברשת ABC. הסדרה נוצרה והופקה בפועל על ידי ג'נה באנס, שהייתה תסריטאית קבועה בחברת ההפקה ShondaLand, ובין היתר הייתה התסריטאית של הסדרות "האנטומיה של גריי" ו"סקנדל" יחד עם שונדה ריימס, שיצרה את הסדרות. הסדרה עוקבת אחרי בנה הצעיר של ראש העיר, שנחשב למת לאחר שנעלם למעלה מעשור קודם לכן. בסדרה מככבת ג'ואן אלן בתור קלייר וורן, ראש העיר השאפתנית והמניפולטיבית של העיר הבדיונית רד פיינס, מיין, ומטריארכיה של משפחת וורן, שמודיעה על מועמדותה למשרת המושל כאשר בנה, אדם, חוזר לאחר שנחטף 10 שנים קודם לכן.

ב-12 במאי 2016, ביטלה רשת ABC את הסדרה לאחר עונה אחת.

## עלילה
הסדרה עוקבת אחר אדם, שנעלם בילדותו ונחשב למת, ומופיע אחרי עשר שנים על מפתן דלת בית הוריו, קלייר וורן, שכעת מתמודדת לתפקיד מושלת מיין, ובעלה ג'ון. שובו של הבן האבוד מאלץ את בני המשפחה להתמודד עם רגשותיהם המודחקים. האח דני מתקשה לקבל את אדם, שנראה שונה מהילד שהכיר, ואילו האחות ווילה שומרת על אחדות המשפחה בעודה מסתירה סודות משלה. עם חזרתו של הבן, השאלה הגדולה נותרת פתוחה: האם אדם הוא באמת מי שהוא מתיימר להיות?

## דמויות
### דמויות ראשיות
* **קלייר וורן** (ג'ואן אלן): רפובליקנית, ראש העיר של העיר הבדיונית רד פיינס, מיין, ומטריארכיה של משפחת וורן.
* **ווילה וורן** (אליסון פיל): בתה של קלייר ורכזת העיתונות.
* סמלת **נינה מאייר** (מרגוט בינגהאם): עשתה קריירה לאחר שהכניסה את האנק לכלא על הרצח של אדם.
* **דניאל "דני" וורן** (זאק גילפורד): בנה הבכור של קלייר.
* **אדם וורן** (ליאם ג'יימס): בנה הצעיר של קלייר שחוזר לאחר שנחטף 10 שנים קודם לכן.
* **ג'ון וורן** (רופרט גרייבס): בעלה של קלייר, סופר.
* **בריידי קרוז** (פלוריאנה לימה): הכתבת המקומית שיש לה קשר עם אדם ודני.
* **האנק** (אנדרו מק'קרת'י): האיש שריצה 10 שנות מאסר על הרצח של אדם.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:אולפני ABC: סדרות טלוויזיה
קטגוריה:סדרות טלוויזיה על משפחות
קטגוריה:ABC: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 2016
אמונד הזקן, מלך שוודיה

**אמונד הזקן** (בשוודית: **Emund den gamle**, בשוודית עתיקה: **Æmunðær gamlæ**, או **Æmunðær gammal**, או **Æmunðær slemæ**; מת: 1060) היה מלך שוודיה מ-1050 ועד מותו.

אמונד היה בנו הבלתי חוקי של אולוף סקטקונונג, מלך שוודיה. אשתו של אמונד הייתה אסטריד, בתם של האציל הנורווגי ניאל פינסון, ושל גונהילד ממשפחת סקילגה שמאזור הלוגלנד שבנורווגיה. אמונד ואסטריד הביאו לעולם שלושה ילדים שעליהם ידוע: הבנים אנונד ואינגבר, ששניהם מתו על פני אביהם, ובת, ששמה לא ידוע, אך היא הייתה אשתו של סטנקיל, מלך שוודיה ואמם של שני מלכים שוודים נוספים, אינגה הזקן ואלסטן סטנקילסון.

אמונד ירש על כס המלכות את אחיו, אנונד יקוב בשנת 1050 לערך. דווח שהוא כונה Emund  Slemme ("הרע"), בשל העובדה שהוא התנגד באופן פעיל לכמרים מהארכיבישופות של ברמן לטובתו של המיסיונר האנגלי, אוסמונדוס. בקובץ "החוק הוסטרוגוטי" (Västgötalagen) מצוין שאמונד היה אדם לא נעים כאשר הוא שאף להשיג מטרה כלשהי ושהוא התווה את הגבול בין שוודיה לבין דנמרק.

הכינוי "הזקן" ידוע מכתביו של אדם מברמן וככל הנראה הוא מציין את העובדה שהוא עלה  לכס המלוכה בזקנתו או שהוא היה מבוגר יותר מאחיו וקודמו, אנונד יקוב.

אמונד היה אחרון מלכי בית מונסו. אדם מברמן מציין ביצירתו, "מעשי הבישופים של הכנסייה של המבורג" (Gesta Hammaburgensis ecclesiae pontificum), שבנו, אנונד, מת כאשר הוא פיקד על התקפה שוודית על "ארץ הנשים" (Terra Feminarum), התקפה שהסתיימה בתבוסה שוודית. לאחר מותו של אמונד ירש את כתרו חתנו, סטנקיל. על פי אחת הסאגות היה אמונד מלך לזמן קצר בלבד.

## קישורים חיצוניים
* Emund Gamle - Svenskt Biografiskt Lexikon - Riksarkivet 

קטגוריה:מלכי שוודיה
קטגוריה:נפטרים ב-1060
אגריפה מנניוס לאנאטוס

[ממוזער|"פרישת ה[פלבס למונטה סקרו ", תחריט מאת ב' ברלוצ'יני, 1849]]
**אגריפה מנניוס לאנאטוס** (בלטינית: **Agrippa Menenius**) היה מגיסטראט רומאי בולט בן המאה ה-6 לפנה"ס. התפרסם בעיקר כמי שפתר בדרכי שלום את משבר נטישת הפלבס של שנת 494 לפנה"ס.

## ביוגרפיה
טיטוס ליוויוס מכנה אותו: "אדם בעל מוניטין יוצא דופן". הוא נבחר לתפקיד הקונסול בשנת 503 לפנה"ס יחד עם פובליוס פוסטומוס טובארטוס ויחד עמו ניצח את הסאבינים. כמו כן הוא דיכא מרד של העיר פומטיה (Pometia).

בשנת 494 לפנה"ס, הורגשה תסיסה כללית ברומא בקרב מעמד הפלבס נגד הפטריקים. הסיבות לתסיסה זו היו ככל הנראה השעבוד שגרמו ההלוואות, המחסור בקרקע והשירות הצבאי. הפטריקים לא עשו דבר לתיקון המצוקה, ולפיכך באותה שנה עזבו הפלבס בהמוניהם את העיר ועקרו אל גבעת האוונטינוס, או על פי גרסאות אחרות למונטה סקרו  (ההר הקדוש). הנטישה נחשבה למרד כיוון שהיא התפרשה עזיבת הגוף האזרחי והפסקת מילוי החובות כלפי המדינה. הפטריקים, שחששו מכך שהפלבס יטלו בסופו של דבר נשק כנגד הרפובליקה, החליטו שיש לשכנע אותם לחזור לעיר. הסנאט הרומי בחר במנניוס כשגרירו אל הפלבס.

מנניוס ניגש אל הפלב ודיבר על לבם. על פי המסופר הוא המשיל להם משל על איש, שאיבריו השונים לא הסכימו בינם לבין עצמם:

מנניוס המשיל את מצבה של רומא למצבו של אותו איש. הסנאט, הוא הבטן שדואגת לספק מזון לשאר האיברים ומוציאה החוצה את הפסולת. והם, הפלבס, שאר האיברים המאמינים שרק הם הטורחים והסנאט והפטריקים אינם עושים דבר. לנאומו זה הייתה השפעה רבה, והפלבס הסכימו לחזור לרומא לאחר שנעשו רפורמות שהבטיחו את מעמדם בעתיד. עם זאת, אין ודאות שמנניוס אכן נשא נאום כזה. הסיפור מופיע בווריאציות שונות כבר במקורות מוקדמים יותר כדוגמת קסנופון, וניכרת לו השפעה גם במקורות מאוחרים יותר כדוגמת חיבורו של קיקרו "על החובות", ואף האיגרת הראשונה אל הקורינתים.

על פי טיטוס ליוויוס, מנניוס מת בשנת 493 לפנה"ס, אולם לא הותיר אחריו די כסף כדי לכסות את הוצאות הלוויה, ועל כן הוא נקבר בתרומות אנשי העיר.

## אזכוריו בתרבות
מנניוס נזכר במחזהו של ויליאם שייקספיר "קוריולנוס". הוא נזכר שם כידידו הטוב ביותר של גאיוס מרקיוס קוריולאנוס, והוא נזכר באופן אנכרוניסטי לאורך כל המחזה אף על פי שהמחזה מתחיל בשנת 493 לפנה"ס, השנה שבה מנניוס מת כאמור. על אופיו של מנניוס כפי שהוא מתואר במחזה, ניתן ללמוד מדברי מנניוס עצמו: "אִישׁ עָלֵז אָנֹכִי, מִבְּנֵי הַפַּטְרִיקיִּים, הָאוֹהֵב כּוֹס יַיִן טוֹב, אֲשֶׁר לֹא בָא אֶל-קִרְבּוֹ אַף נֵטֶף-מַיִם אֶחָד מִמֵּי הַטִּבֶּר. אוֹמְרִים עָלַי, כִּי אֵין לִבִּי נוֹטֶה לִקְרֹא תָמִיד חֵן-חֵן לְכָל-הַבָּא רִאשׁוֹן לִצְעוֹק חָמָס; מִתְעַבֵּר אֲנִי וּמְהִיר-חֵמָה לְשֵמַע תְּלוּנוֹת דַּלּוֹת בִּמְאֹד מְאֹד; אִישׁ אָנֹכִי, אֲשֶׁר-יָקְרוּ לוֹ אֲחוֹרֵי הַלַּיְלָה שִׁבְעָתַיִם מִמֵּצַח הַבֹּקֶר. אֵת אֲשֶׁר-יַחֲשֹׁב לִבִּי, אוֹתָהּ אֲדַבֵּר, וְאֶת-חֲמָתִי אֶשְׁפֹּךְ עִם-רוּחַ פִּי.

בסרט "קוריולאנוס" משנת 2011 הוא מגולם בידי בריאן קוקס. בסרט, הוא נשלח בידי הסנאט בניסיון להגיע למשא ומתן עם קוריולאנוס, אולם קוריולאנוס מתייחס אליו בבוז ובקרירות. פגוע מבגידת חברו הטוב ביותר, מנניוס מתאבד.

מנניוס אגריפס והמשל הקשור בו, משל הכרס, מוזכר בכרך הרביעי של 'החברה הגאונה' מאת אלנה פרנטה (עמ' 402), בהקשר מעצרו של פסקואלה, הפעיל הקומוניסטי, חבר הילדות של המספרת. 



## קישורים חיצוניים

* ויליאם סמית, **לקסיקון לביוגרפיות ולמיתולוגיה של יוון ורומא**, ערך לאנאטוס 2.

## הערות שוליים

קטגוריה:רומאים בתקופת הרפובליקה
קטגוריה:קונסולים ברפובליקה הרומית
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-5 לפנה"ס
אאוג'ן יעקובוביץ'

**אֵאוּגֵ'ן יַעֲקוֹבּוֹבִיץ**' (ברומנית: **Eugen Iacobovici**; בהונגרית: **Jakobovits Jenő**; 10 ביוני 1902–8 בספטמבר 1979), הידוע גם בשם המחתרתי "וִיפוֹר" (Vifor), היה פעיל קומוניסטי יהודי-רומני, אשר שימש מזכיר ראשון במפלגה הקומוניסטית הרומנית המחתרתית בין השנים 1934–1936.

## ביוגרפיה
יעקובוביץ נולד למשפחה יהודית בכפר קודאצ'יו מארה במחוז אודורחיי שבתחומי האימפריה האוסטרו-הונגרית. עם שינוי הגבולות בעקבות מלחמת העולם הראשונה, היה לנתין של ממלכת רומניה. הוא היה עובד מתכת בעיר טרגו מורש, ובגיל 25 בשנת 1923 הצטרף למפלגה הקומוניסטית ונבחר למזכיר הוועד המקומי של המפלגה. בשנים 1929-1926 פעל בבוקרשט והיה מזכיר ועד המפלגה באזור.

ב-1929 נשלח על ידי הקומינטרן למוסקבה, ברית המועצות, לקורס של שנה בבית הספר הלניניסטי, ולאחר סיומו ב-1930 נשלח חזרה לרומניה במטרה שיפעל להפסקת הפיצול במפלגה הקומוניסטית הרומנית ולהכין את הקונגרס החמישי של המפלגה שהתקיים במוסקבה בדצמבר 1931. בקונגרס הציג יעקובוביץ' דו"ח על "המשימות הארגוניות ומדיניות כוח האדם של המפלגה" . כבר ב-1930 נבחר כחבר בפוליטביורו של המפלגה הקומוניסטית ברומניה שמושבו נמצא בפראג וכעבור זמן קצר בברלין. אחר כך בשנים 1936-1934 כיהן כמזכיר ראשון של המפלגה, אחרי שהחליף את אלכסנדרו דניילוק שטפאנסקי (גורן).
בשנת 1936 הוחלף כמזכיר המפלגה על ידי בוריס שטפנוב. בהמשך הואשם על ידי הקומינטרן בסטייה מקו המפלגה . בימי הדיקטטורה של יון אנטונסקו, אחרי כניסת רומניה למלחמה נגד ברית המועצות, נעצר ביולי 1941 למשך חודש לחקירות.
בשנים 1944-1941 נשלח כאסיר פוליטי למחנה המאסר בטרגו ז'יו ואחר כך ב-1942 למחנות הריכוז בטרנסניסטריה -וואפניארקה וגרוסולובה.
אחרי 1947 בתקופת המעבר לשלטון הקומוניסטי ביקש להיות מוכר מחדש כחבר במפלגה הקומוניסטית.
יעקובוביץ' אאוג'ן נשא לאישה את בלה רבינזון, (1946-1900) אחותה של אנה פאוקר.

יעקבובויץ' נפטר בבוקרשט בשנת 1979. היו לו שני אחים ואחות ובת מנישואיו לבלה.

## פרסים ואותות הוקרה
*1978 - העיטור 23 באוגוסט דרגה א - מטעם הרפובליקה הסוציאליסטית רומניה

## ספרים
*Memorii (זיכרונות) - בהוצאת המכון למחקרים היסטוריים וסוציו-פוליטיים שעל יד הוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית הרומנית, בוקרשט 1968

## קישורים חיצוניים
* Vladimir Tismăneanu, Stalinism pentru eternitate: O istorie politică a comunismului românesc 
* אאוג'ן יעקובוביץ' באנציקלופדיה של רומניה 
* Denis Deletant - *Communist Terror in Romania:Gheorghiu-Dej and The Police State 1948-1965, Hurst and Co.,London 1999*
* האתר ilegaliști
:Cristina Diac - *Illegal Communist movement in interwar Romania* בתמיכת הרשות הלאומית הרומנית למחקר מדעי 2020-2013 CNCS - UEFISCDI
* אתר הארכיון הלאומי של רומניה - תיקי חברי המפלגה הוותיקים שנפטרו 20 בספטמבר 2017

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודים רומנים
קטגוריה:קומוניסטים רומנים
קטגוריה:קומוניסטים יהודים
קטגוריה:יהודים מטרנסילבניה
קטגוריה:כותבי זיכרונות
קטגוריה:אסירים פוליטיים
קטגוריה:נפטרים ב-1979
זליכה שיהאבי

**זליכה אל-שיהאבי** (בערבית: **زليخة الشهابي**; 1903–1992) הייתה מנהיגת נשים ערביות ממזרח ירושלים.

## ביוגרפיה
שיהאבי נולדה בשנת 1903 בירושלים פלשתינה (א"י) לאיצהאק שיהאבי, מהמשפחות הידועות בירושלים. היא למדה בבית ספר של אחיות ציון. בשנת 1929 השתתפה בייסוד הסניף הירושלמי של התאחדות הנשים הערביות ובשנת 1937 מונתה לראש הסניף הירושלמי, עמדה בה החזיקה עד מותה ב-1992. באותה תקופה התפצלה תנועת הנשים לשניים, ושיהאבי שהייתה מזוהה עם משפחת חוסייני, עמדה בראש התאחדות הנשים הערביות שהייתה יותר פוליטית וחתרה לשיתוף עם ארגוני נשים ערביות במדינות אחרות. בשנת 1944 אמרה שיהאבי שנשים פלסטיניות לא תדרושנה זכויות מעבר למה שמותר על פי הקוראן, וכי טרם הגיע הזמן לדרישת זכויות פוליטיות לנשים.

בשנת 1953 לא הורשתה על ידי השלטונות הירדניים להשתתף בוועידה של התאחדות הנשים, אלא אם תסכים להשתתף כנציגת ממלכת ירדן. בתור פרו נאצרית הייתה שיהאבי בעימות עם השלטונות הירדניים. בשנות ה-60 ניהלה את הסניף לאם ולילד במזרח ירושלים. בשנת 1964 הייתה בוועדה המכינה של המועצה הלאומית הפלסטינית. ביולי 1965 ישבה בראש קונגרס של ההתאחדות הכללית של נשים פלסטיניות במזרח ירושלים. אולם שיהאבי גרסה שאין לערב את ארגוני צדקה בפעילות פוליטית גלויה מדי ולאחר זמן הפסיקה לעמוד בראש האיחוד הכללי של הנשים הפלסטיניות שהייתה מזוהה עם אש"ף.

לאחר מלחמת ששת הימים השתתפה שיהאבי בארגון הפגנות נשים, והפיצה תעמולה נגד היחס של השלטונות הישראליים לפלסטיניים. ב-6 בספטמבר 1968 גורשה על ידי שלטונות ישראל לממלכת ירדן, בטענה שהיא ארגנה הפגנות אלימות נגד ישראל ושארגונה העביר כספים למחבלים. מיד לאחר גירושה החלו חמדי כנען, ראש עיריית שכם, והמשוררת פדווא טוקאן בפעילות להשבתה לירושלים. לאחר כחודשיים, באמצע נובמבר 1968, הושג הסדר על פיה שיהאבי התחייבה להימנע מהפרת החוק והסדר הציבורי והורשתה לשוב לירושלים.

שיהאבי מעולם לא נישאה ובמותה הותירה אחריה את בית משפחת שיהאבי שהיה לקונסרבטוריון במזרח ירושלים.

במשך השנים היה שמה של שיהאבי למיתוס. בין האגדות שנקשרו סביבה היה שהיא הייתה המייסדת של התאחדות הנשים הערביות. בחלק מהמקורות היא אף מוצגת כמי שיסדה את ההתאחדות בשנת 1921, בגיל 18.

## קישורים חיצוניים

* August 2014 ,Zlikha Ishaq Abdel Qader Al-Shihabi, This week in Palestine
* Ellen Fleischmann, Selective Memory, Gender and Nationalism: Palestinian Women Leaders of the Mandate Period, Hist Workshop J (SPRING) 1999 (47): 141-158.


## הערות שוליים

קטגוריה:נשים פלסטיניות
קטגוריה:מזרח ירושלים
קטגוריה:נשים מוסלמיות
קטגוריה:מוסלמים
קטגוריה:ערביות ישראליות
קטגוריה:פמיניסטיות ערביות ישראליות
קטגוריה:פמיניסטיות פלסטיניות
קטגוריה:פלסטיניות שנולדו במאה ה-20
קטגוריה:נפטרות ב-1992
מחליקי הקרח (בלט)

**מחליקי הקרח** (בצרפתית: **Les Patineurs**) הוא בלט במערכה אחת שיצר הכוריאוגרף פרדריק אשטון ללחנו של המלחין היהודי ג'אקומו מאיירבר. הופעת הבכורה הועלתה על ידי הבלט המלכותי בתיאטרון Sadler's Wells בלונדון, ב-16 בפברואר 1937. על הבלט נכתב שהוא "פרדיגמה אופיינית לבלט של אשטון – בנוי באופן מושלם במבנה מורכב ותוסס מתחת לפני השטח".

## עלילה
הבלט מתאר מסיבת החלקה ויקטוריאנית המתרחשת על אגם קפוא בערב חורפי. קשתות רשת צבועות לבן מפרידות בין האגם הקפוא ובין עצי היער המושלג מאחור. פנסים סיניים משרים אור עמום על כיסוי הבמה הלבן המדמה קרח, ומצלילים את עצי היער על רקע שמי הלילה זרועי הכוכבים.
המחליקים הראשונים להופיע הם ארבעה זוגות רקדנים לבושים חליפות חומות תואמות, ומלווים מיד אחר כך בחברים שונים: שתי נערות בלבוש ומצנפת כחולים, שתיים נוספות בלבוש ומצנפת אדומים, זוג לבוש לבן ונער בודד בכחול.
חבורה צעירה ושמחה זו רוקדת יחד בווריאציות שונות – ביניהן פה דה דה רומנטי של הזוג בלבן ופה דה טרואה של הנער בכחול עם זוג בנות – החבורה מחליקה, עגה במעגלים וקופצת עד ששלג לפתע מתחיל לרדת, מותיר את הנער בכחול לבדו, סובב סחור סחור כסביבון במרכז האגם הקפוא.

## ליהוק מקורי
"מחליקי הקרח", שמכיל חמישה עשר רקדנים בלבד, הוא בלט בידורי יותר מאשר עלילתי. חלקי הריקוד השונים רצופים מתחילה ועד סוף, ללא התפתחות עלילתית. בהופעת הבכורה, הזוג בלבן היו הרקדנים הראשיים מרגוט פונטיין ורוברט הלפמן. הנערות בכחול היו מרי הונר ואליזבת מילר; הנערות באדום היו ג'ון בריי ופמלה מאי ואת הנער בכחול גילם הרולד טורנר – הסולן הווירטואוזי של החבורה. הזוגות בחום היו הרקדניות גווינת' מת'יוז, ג'וי ניוטון, פגי מילוז ווונדה הורסבורג, שלוו על ידי הרקדנים ריצ'רד אליס, ליזלי אדווארדס, מייקל סומז ופאול ריימונד.

למרות הופעתם של פונטיין והלפמן כ"זוג בלבן" בפה דה דה הרומנטי, הכוכב הראשי של הבלט היה טורנר שגילם את "הנער בכחול".
מטרתו העיקרית של אשטון כשיצר את "מחליקי הקרח" הייתה ליצור יצירה נוצצת שתגבר על הפופולריות לה זכו היצירות של Colonel de Basil's Ballets Russes שהוצגו בלונדון בסוף הקיץ באותו זמן.
בהקשר לטורניר, אשטון זכה לרקדן יוצא מן הכלל והשתמש ביתרון הרמה הטכנית הגבוהה שלו. הנער בכחול היא דמות קשה לגילום באופן יוצא דופן, ותפקיד הנערות בכחול קשה כמעט כמוהו. בנוסף, תפקיד הנערים בחום על פי הכוריאוגרפיה, בדרך כלל יגולם על ידי סולנים ולא על ידי רקדני הקור דה בלט שכן ביצוע הריקודים שלהם כרוך בקפיצות וסיבולת ברמה ניכרת.

בשנת 2011 בחידוש היצירה שהופקה על ידי הבלט המלכותי בלונדון, הרקדן האוסטרלי סטיבן מקריי גילם את "הנער בכחול" ואת "הזוג בלבן" גילמו שרה לם ורופרט פנפאד'ר.

## מבנה
הבלט שאורכו כ-25 דקות, רצוף ריקודים שונים:
*entrée ופה דה וויט (זוגות חומים)
*pas de patineurs (זוגות חומים והנערות בכחול)
*פה סול (הנער בכחול)
*פה דה דה (הזוג בלבן)
*אנסמבל, de suite par groupe (כל החבורה)
*פה דה טרואה (הנער בכחול והנערות בכחול)
*פה דה דה לרקדניות (הנערות באדום)
*פה דה סיז (נערים חומים ונערות באדום)
*פה דה דה לרקדניות (הנערות בכחול)
*Finale (כל החבורה)

קטגוריה:בלט
קטגוריה:מוזיקה לבלט
טייגטה (ירח)

**טייגטה **(נקרא גם **Jupiter XX**) הוא ירחו של כוכב הלכת צדק.

טייגטה התגלה בשנת 2000 על ידי קבוצת אסטרונומים מאוניברסיטת הוואי שהודרכה על ידי סקוט שפרד וקוטלג בשם **S/2000 J 9.**

רדיוס מסלולו של טייגטה סביב צדק הוא 22,439,000 ק"מ ומשך זמן הקפת מסלולו סביב צדק הוא 686.675 ימים.

קוטרו של טייגטה הוא 5 קילומטרים ומהירותו במסלולו סביב צדק היא 2.32 ק"מ לשנייה.

טייגטה בעל אלבדו של 0.04 ואקסצנטריות של 0.252.

את שמו, קיבל טייגטה בשנת 2002 על שם טייגטה שהייתה אחת הפליאדות (על שמן קרוי גם צביר הכוכבים הפליאדות), שהיו בנותיו של אטלס על פי המיתולוגיה היוונית.

טייגטה משתייך לקבוצת הירחים קארמה אשר קרויה על שם הירח קארמה. קבוצה זו היא קבוצה של ירחים שהמשותף להם הוא היותם ירחים לא-רגילים שמסלולם סביב צדק הוא בין 23 ל-24 מיליון קילומטר ובנטייה של כ-165°.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ירחי צדק
ויין דייר

**ויין וולטר דייר** (באנגלית: **Wayne Walter Dyer**; 10 במאי 1940 - 29 באוגוסט 2015) היה פילוסוף והוגה דעות אמריקני. ספרו "אזורי המשגה שלך" הוא אחד הספרים הנמכרים ביותר בכל הזמנים, שנמכר עד כה בכ-35 מיליון עותקים.

## ביוגרפיה
ויין דייר, יליד דטרויט, עבד בתור יועץ חינוכי בתיכון ואחר כך כמרצה לחינוך באוניברסיטת סנט ג'ון בניו יורק. הוא פיתח קריירה אקדמית, ומאמריו פורסמו בכתבי עת. בשנת 1976 החליט להעלות על הכתב כמה מהתאוריות שפיתח על טבע האדם בספרו "אזורי המשגה שלך", שהפך לרב-מכר. אחר כך כתב ספרים רבים נוספים שזכו להצלחה ברחבי העולם.

בהגותו שילב דייר יסודות מן התרבות המערבית, בעיקר – את הגותו של הפסיכולוג אברהם מאסלו, יחד עם פילוסופיה של המזרח הרחוק, בעיקר – רעיונות מן הטאואיזם ומעולם המחשבה ההודית.

בשנת 2011 זכה הסרט שהופק על ידי אולפני פיקסאר "יום ולילה" ("Day & Night"), המבוסס על רעיונות מתורתו, בפרס אוסקר לסרט המצויר הקצר הטוב ביותר.

ב-2015 נפטר, בגיל 75.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* הסרט הקצר "יום ולילה", זוכה פרס אוסקר 
* הסרט "השינוי" עם תרגום לעברית העוסק בחיפוש אחר משמעות 
* 
* 
* 

קטגוריה:אנשי חינוך אמריקאים
קטגוריה:מורים רוחניים
קטגוריה:פילוסופים אמריקאים
קטגוריה:יועצים חינוכיים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של ויין
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1940
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2015
גביע קפריסין

**גביע קפריסין** הוא טורניר בינלאומי שנתי בתחום כדורגל הנשים. הטורניר מתקיים מדי שנה מאז שנת 2008 ברחבי קפריסין, ומאורגן על ידי ההתאחדות הכדורגל הפינית מאז 2016. אף על פי שהטורניר נערך במדינתה, נבחרת קפריסין מעולם לא לקחה בו חלק. מאז הקמתו מתקיים הטורניר במקביל לגביע אלגארבה.

בטורניר משתתפות נבחרות נשים מכל העולם, וחמש נבחרות זכו בו עד כה – אוסטריה, אנגליה, ספרד, צרפת, קנדה ושווייץ. קנדה היא הנבחרת המצליחה ביותר בתולדות הגביע, כשלזכותה שלוש זכיות, ארבע סגנויות ו-25 ניצחונות. בנוסף, חלוצת הנבחרת, כריסטין סינקלייר, היא מלכת ההופעות והשערים של הטורניר בכל הזמנים, עם 30 משחקים ו-17 שערים.

## פורמט הגביע
הנבחרות מחולקות לשלושה בתים, כאשר הבית השלישי נוסף ב-2011 ואליו נכנסות הנבחרות המדורגות נמוך יותר. לאחר שכל משחקי שלב הבתים מסתיימים, מתקיימים משחקים נוספים שעל פיהם נקבע הדירוג לפי השיטה הבאה:
* מקום 11 – המנצחת במשחק בין שתי הנבחרות התחתונות בבית ג'
* מקום 9 – המנצחת במשחק בין המקום השני בבית ג' והמדורגת נמוך יותר מבין המקומות האחרונים בבית א' וב'
* מקום 7 – המנצחת במשחק בין המקום הראשון בבית ג' והמדורגת גבוה יותר מבין המקומות האחרונים בבית א' וב'
* מקום 5 – המנצחת במשחק בין המקום השלישי בבית א' והמקום השלישי בבית ב'
* מקום 3 – המנצחת במשחק בין המקום השני בבית א' והמקום השני בבית ב'
* מקום 1 – המנצחת במשחק בין המקום הראשון בבית א' והמקום הראשון בבית ב'

## תוצאות הטורנירים

## מלכות השערים

## קישורים חיצוניים
* 
* סקירה כללית על האליפות 

קטגוריה:תחרויות כדורגל נשים
קטגוריה:תחרויות ספורט בקפריסין
קטגוריה:נשים בקפריסין
עדן אורבך עפרת

**עדן אורבך עפרת** (נולדה ב-1979) היא אמנית וידאו ארט ומיצבי וידאו ישראלית. אורבך עפרת זכתה במלגת הצטיינות מטעם קרן התרבות אמריקה-ישראל, ובפרס האמן הצעיר מטעם משרד התרבות והספורט.

## ביוגרפיה
עדן אורבך עפרת, נולדה בירושלים בשנת 1979 להיסטוריון האמנות גדעון עפרת והצלמת עליזה אורבך. בשנות ילדותה למדה בבית הספר הניסויי ירושלים ובשנים 1999–2000 למדה בחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב. בשנים 2000–2004 למדה בבצלאל במחלקה לאמנות. בשנת 2008 למדה שנה בקולג' גולדסמית'  באוניברסיטת לונדון. בין השנים 2010–2012 למדה בתוכנית לתואר שני בבצלאל, תל אביב. בשנת 2004 קיבלה את מלגת ההצטיינות של קרן התרבות אמריקה-ישראל ובשנת 2014, זכתה בפרס האמן הצעיר והשתתפה בתערוכת הזוכים שהוצגה בינואר 2015 במוזיאון תל אביב.

החל מלימודי לתואר ראשון, הציגה עדן את יצירותיה בתערוכות מוזיקליות רבות (מוזיאון ישראל, מוזיאון על התפר, מוזיאון תל אביב, מוזיאון פתח תקווה לאמנות וכו') ובתערוכות קבוצתיות, בגלריות ופסטיבלים רבים בישראל ומחוצה לה. בין השנים 2005–2009 נמנתה על אמני גלריה נגא, תל אביב. עבודות וידאו ומיצב של אורבך עפרת נמצאים באוסף מוזיאון ישראל וכן באוספים פרטיים.

## תערוכות
### תערוכות יחיד
*2005 - "הבריכה", מיצב-וידאו בגלריה נגא, תל אביב.
*2007 – "לונה", מיצב-וידאו בגלריה "נגא", תל אביב.
*2013 – "אלפא", גלריה על הצוק, נתניה.
*2015 – "טרמינל (מחווה לארנולד בקלין)", מוזיאון פתח תקווה לאמנות.
*2017 – ״שר היער״, בית האמנים, תל אביב.
*2020 - "אמאטרסו", מיצב-וידאו בגלריה מנשר, תל אביב.

### תערוכות קבוצתיות

## פרסים
*2004 – מלגה מטעם קרן אמריקה-ישראל.
*2014 – פרס אמן צעיר מטעם משרד התרבות החינוך והספורט.

## קישורים חיצוניים

* 
* נאוה סביליה שדה, חגיגות המוות של עדן אורבך-עפרת. ערב רב, 2 במרץ 2016
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמניות ישראליות
קטגוריה:ישראליות זוכות פרסים: אמנות
קטגוריה:בוגרות בית הספר הניסויי ירושלים
קטגוריה:בוגרי בית הספר הניסויי ירושלים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרות בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב
קטגוריה:בוגרי בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב
קטגוריה:משפחת עפרת
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1979
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1979