open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
I Hear You

***I Hear You*** (בעברית: **אני שומעת אותך**) הוא אלבום הבכורה של התקליטנית והמפיקה הדרום קוריאנית פגי גו. האלבום יצא לאור ב-7 ביוני 2024, על ידי חברות התקליטים אקס-אל רקורדינגס. האלבום כולל את הסינגלים שלה "I Go ", "(It Goes Like) Nanana", "I Believe in Love Again" ביחד עם לני קרביץ ו-"".

## רקע ונושאי האלבום
גו כינתה *I Hear You* "יותר מסתם אלבום הבכורה [שלה]" מכיוון שהיא הרגישה שהוא "מגלם אינספור שעות של מסירות במסע [שלה] ליצור משהו נצחי". האלבום הושפע בעיקר מוזיקת האוס של שנות ה-90.

גו הוציאה את "" כסינגל בעת הכרזת צאת האלבום באפריל 2024, שנועד לייצג את הנושא המתנהל של האלבום של "ביחד". גו שיתפה פעולה עם האמן האיסלנדי-דני אולאפור אליאסון בסרטון "", אשר גם עיצב את המראות הזוויות שהיא עונדת סביב אוזניה על עטיפת הסינגל, ותרם את שירו "Your Planet Seen from Within" אשר יופיע ברצועה הראשונה, "Your Art".

## סינגלים
האלבום כולל את הסינגל "I Go" של גו משנת 2021, כמו גם את השיר המצליח ביותר שלה, "(It Goes Like) Nanana" שיצא לאור בשנת 2023. בנוסף גם את שיתוף הפעולה שלה עם לני קרביץ, "I Believe in Love Again", גו את הוציאה הסינגל המוביל, "1+1=11", באפריל 2024.

## רשימת רצועות

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-2024
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת אקס-אל רקורדינגס
קרן קצפת

ממוזער|שאומרולן
ממוזער|תהליך ההכנה לפני אפייה
**קרן קצפת,** (באיטלקית: **Cannoncini**; בגרמנית: **Schillerlocke**) היא עוגיה העשויה מבצק עלים וקצפת. אפשר להכינה גם עם מרנג, ואז היא נקראת "קרן מרנג".

צורת הקרן מעוצבת על ידי גלגול רצועות מאפה חופפות סביב תבנית חרוטית, שיכולה להיות מתכת או סיליקון או עשויה מנייר אפייה, שיכול להכיל רקיק קפוא בפנים, כדי לעצב אותו.

לאחר האפייה מוסיפים מעט ריבה או פירות וממלאים את המעטפת בקצפת. ניתן גם להרטיב את המאפה ולפזר עליו סוכר לפני האפייה לגימור פריך ומתוק.

## שמות נוספים
קרני קצפת ידועות כ-cannoncini באיטליה, כ-**canoncitos** בארגנטינה ובאורוגוואי וכ-kornedákia (ביוונית: **κορνεδάκια**) ביוון.

## באוסטריה
Schillerlocken או Schaumrollen הם מוצרי קונדיטוריה אוסטרית מקורית. הם למעשה זהים לקרן קצפת במדינות אחרות ומורכבים כאמור מקונוס או צינור של בצק עלים במילוי קצפת או מרנג. רוחבם כ-7.6 ס"מ. הם נעשים על ידי עטיפה של רצועות מאפה דקות סביב צינור מתכת בצורת חרוט. לאחר האפייה ממלאים אותם ב"קצף", שהוא לרוב קצפת או מרנג ממותקת. את צינורות המאפה מגלגלים לרוב בסוכר גס או באבקת סוכר לפני האפייה, ליתר מתיקות ומרקם פריך.

## היסטוריה
קרן הקצפת הובאה לאמריקה הצפונית על ידי מנונים מהאימפריה האוסטרו-הונגרית. הוא היה פופולרי גם בקרב מהגרים מאזור הדנובה (כגון השוואבים של הדנובה). ניתן להכין את ה-Schaumrollen או Schillerlocken באורך של עד חמישה סנטימטרים והם מוגשים כפינוק בחגים גדולים כמו חג המולד, כמו כן גם בחתונות ובחגיגות. באוסטריה צורכים אותם לאורך כל השנה כפינוק או חטיף אחר הצהריים, לצד כוס קפה.

## לקריאה נוספת
* קינוח טורפדו 

## קישורים חיצוניים

 (בספרדית)
* תבניות קרן קצפת

## הערות שוליים

קטגוריה:קינוחים ממולאים
קטגוריה:מאפים
קטגוריה:מאפי בצק עלים
קטגוריה:קינוחים
קטגוריה:המטבח האוסטרי: קינוחים
בית הכנסת וולפה

**בית הכנסת וולפה** (באנגלית: **Wolpa Synagogue**) היה בית כנסת בעיירה וולפה  שכיום במערב בלארוס. בית כנסת זה נחשב ליפה ביותר מבין בתי הכנסת מעץ של חבר העמים הפולני-ליטאי, ויצירת מופת של אדריכלות עממית מעץ.

## היסטוריה
בית הכנסת נבנה בשנת 1643, ועבר שינויים מינוריים מספר פעמים. בשנת 1929 נרשם המבנה כאנדרטה לתרבות הפולנית. הוא נשרף על ידי חיילי גרמניה הנאצית במהלך מלחמת העולם השנייה. על פי ההערכה היה זה בנובמבר 1942.

## ארכיטקטורה
האולם המרכזי של בית הכנסת היה בגודל 13 על 12.8 מטרים, עם תקרה מקומרת המתוארת כ"מפוארת ביותר מכל תקרות העץ הידועות" באירופה. מכיוון שהנוצרים יכלו לבנות מלבנים ומאבן, המבנים האירופאים שנבנו מעץ בקנה מידה של בית הכנסת בוולפה היו מעטים.

קירות האולם המרכזי היו בגובה 7.2 מטרים. הקמרונות, מתחת לגג תלת-קומתי, התנשאו לגובה של ארבעה עשר מטרים בשלוש קומות המסומנות במעקות מהודרות. כל שכבה הורכבה מכמה חלקים מתעקלים שפניהם בחיפוי עץ כדי ליצור כיפה מדורגת ומקומרת. התקרה המקומרת נתמכה בארבעת עמודי העץ הפינתיים שעלו מהבימה.

ארון הקודש היה מבנה רב-שכבתי מעץ צבוע ומגולף עם עמודים, חנוכיות בתבליט, אגרטלים, פרחים, מגדלים מקורים, לוחות הברית ונשר.

### שינויים במהלך השנים
בתחילת המאה התשע-עשרה נצבעה התקרה המקומרת בצבע ספיר עם כוכבי זהב. הקירות נצבעו בסגנון טרומפ-לויל כדי לדמותו לסגנון בנייה קלאסי.

בשנת 1997 מרכז הספרים היידישאי בקמפוס של המפשייר קולג' באמהרסט שבמסצ'וסטס, שהוא מאגר הספרים ביידיש הגדול בעולם, השתמש במבנה בית הכנסת כפרזנטור.

בשנת 2015 נבנה העתק מדויק של בית הכנסת וולפה בבילגוריי שבפולין.

## ראו גם
* בית הכנסת בנאשיילסק
* בית הכנסת בפוהרבישצ'ה
* בתי כנסת מעץ באיחוד הפולני-ליטאי

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בלארוס: בתי כנסת
אלפונסו ארנה

**אלפונסו ארנה**, באנגלית: **Alfonso Arana** (31 במרץ 1927 – 18 בנובמבר 2005) היה צייר ממוצא מקסיקני ופורטו ריקני שנולד בעיר ניו יורק. בצעירותו, ארנה למד אמנות במקסיקו באטלייה דה ז'וזה ברדסנו, בבית הספר לאמנויות במנהטן בניו יורק, באקדמיה ז'וליאן בפריז, ועשה תואר שני באוניברסיטה האמריקאית בוושינגטון די.סי.

## ביוגרפיה
ארנה נולד בניו יורק ב-31 במרץ 1927 לאב מקסיקני ולאם פורטו-ריקנית.  כשהיה צעיר עברה המשפחה לסן סבסטיאן, פוארטו ריקו, שם בילה את נעוריו. בגיל שש, ארנה צייר את התמונה הראשונה שלו והציג אותה לאמו. אביו, איש עסקים, לא רצה שבנו יהפוך לאמן, מחלוקת שגרמה לקרע גדול בין אב ובנו.

ארנה למד אמנות במקסיקו באטלייה דה ז'וזה ברדסאנו, בבית הספר לאמנויות במנהטן בניו יורק, באקדמיה ז'וליאן בפריז, ועשה עבודה לתואר שני באוניברסיטה האמריקאית בוושינגטון הבירה.

ארנה נודע בציור עיניים בצורת שקדים, חלולות אך אקספרסיביות בפנים ללא גולגולת ועם גוף מעט גדול מדי. הוא גם ידוע בזכות השימוש שלו בצבעים בהירים, מתוחכמים וכמעט שקופים. ארנה עצמו הגדיר את סגנונו כאקספרסיוניזם ומנייריזם. האמן הסביר פעם שלדמויות האנושיות החיות והאקספרסיביות שלו אין גולגולות משום ש"הן כלי קיבול של הדברים הפעילים בעולם כמו אלוהים, הטבע, החיים ".

יצירותיו המיוחדות, מטרידות לעיתים קרובות את המתבוננים בדמויותיו. רוב הצופים בסגנונו עשויים למצוא בציוריו מיטרדים. עם זאת, לאחר התבוננות ראשונית, הצופים בציוריו מוצאים לעיתים קרובות יופי בתוכן.

ארנה הציג את עבודותיו בטוקיו, פריז, ניו יורק, מקסיקו סיטי, פוארטו ריקו וספרד. בשנת 1986, הוא הקים ארגון המוקדש לטיפוח אמנות. פעם בשנה, הארגון מעניק לסטודנט מצטיין לאמנות מלגה לחיות וללמוד בפריז.

ארנה סבל ממחלת פרקינסון במשך לא מעט שנים ומת מסיבוכים נלווים ב-18 בנובמבר 2005 בביתו בפריז בחברת אשתו סימון כריסטוף ובתו רוזה מלנדז איבארה.

על האמנות שלו, ארנה אמר:

לדמויות שלי יש אלמנטים של חיים ואור. האור פולש לגוף הוא הצד הרוחני של היצורים האלה ואני אוהב לצייר במרחב הרוחני הזה. כל דמות מתעלה על החיים שמעבר לחיים האמיתיים ואני מרגיש שהישויות באות מתוכי ואני, בעצמי, הופך לחלק מעולמן. הם אמיתיים עבורי, הם חברים שלי.

ארנה לימד את בתו, רוזה איבארה, שגם המשיכה ללמוד ולהציג אמנות בפריז, צרפת.

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:אמנים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אמריקן יוניברסיטי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1927
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2005
Nobody Told Me

"**Nobody Told Me**" (בעברית: "**אף אחד לא אמר לי**") הוא שיר של הזמר ג'ון לנון. הבי-סייד שלו כולל את "O' Sanity" של יוקו אונו. שניהם נמצאים באלבום Milk and Honey. קליפ הפרומו לסינגל הורכב מקטעים מקליפים אחרים של לנון, כמו רוב הקליפים של לנון לאחר מותו.

## כתיבה
המילים מתייחסות לאליל הצהוב בשירו של ג'יי מילטון הייז "The Green Eye of the Yellow God". הבית הראשון של השיר אומר: "יש אליל צהוב בעל עין אחת מצפון לקטמנדו".

שורה נוספת בשיר היא "יש עב"מים מעל ניו יורק ואני לא מופתע יותר מדי". בהערות לאלבומו משנת 1974, Walls and Bridges, כתב לנון: "ב-23 באוגוסט 1974 בשעה 9 ראיתי עב"מ". מיי פאנג, חברתו של ג'ון באותה תקופה, תיארה את האירוע בספרה "Loving John", כאשר שניהם ראו "עצם בצורת צלוחית מוקף באורות לבנים מהבהבים המחליקים בשמיים".

השורות "אף אחד לא אמר לי שיהיו ימים כאלה / אכן ימים מוזרים / הכי מוזר, אמא" מנוגדות לפתגם הישן "אמא שלי אמרה לי שיהיו ימים כאלה" (כמו בשיר "Mama Said" של השירלים).

יוקו אונו כינתה את השיר "סוג של שיר כיפי". היא אמרה ל-Uncut ב-1998: "אני חושבת שבמיוחד באותה תקופה הוא הרגיש ששוב, העולם איבד את המסלול שלו, את הכיוון שלו. אני באמת חושבת שזה קשור, לא בלבול אלא להתחיל ללמוד שהחיים תמיד יהיו תעלומה".

## הקלטה
השיר הוקלט אך לא הושלם זמן קצר לפני מותו בשנת 1980, אלא הושלם מאוחר יותר על ידי אלמנתו של לנון, יוקו אונו, בשנת 1983 ושוחרר כסינגל הראשון מתוך אלבומם של לנון ואונו Milk and Honey בשנת 1984. השיר יצא מחדש בבריטניה בשנת 1990 עם השיר "I'm Stepping Out" בבי-סייד. השיר נכתב במקור עבור רינגו סטאר כדי לכלול אותו באלבומו משנת 1981, Stop and Smell the Roses, אך עקב מותו של לנון, סטאר החליט לא להקליט אותו.

קליפ פרומו לשיר "Nobody Told Me" נערך בשנת 2003 עבור ה-DVD Lennon Legend: The Very Best of John Lennon*,* בהשתתפות לנון ואונו בקטעי ארכיון מתחילת שנות ה-70. רוב תוכן הקליפ נערך מצילומים חדשים שהועברו וצילומים מסרטם של לנון ואונו משנת 1972*,* Imagine*.* בקליפ מופיעים גם פיל ספקטור, ג'ורג' האריסון, דיק קאבט, פרד אסטר, אנדי וורהול ומיילס דייוויס.

## קבלה
קאש בוקס אמר כי "הכלאה מלודית בין '(Just Like) Starting Over' ל-'Instant Karma!', השיר מתחיל ב-'אחת-שתיים-שלוש-ארבע' לבבי ונפתח בשיר הלל מעורר השראה, סנטימנטלי ובלתי נשכח לעולם, למין האנושי ולתודעה של לנון עצמו".

## משתתפים
* ג'ון לנון - שירה, גיטרת קצב
* ארל סליק, יו מקראקן - גיטרה מובילה
* טוני לוין - גיטרה בס
* ג'ורג' סמול - קלידים
* אנדי ניומארק - תופים
* ארתור ג'נקינס - כלי הקשה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי ג'ון לנון
קטגוריה:שירים שהתפרסמו לאחר מות מבצעיהם
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על חיים מחוץ לכדור הארץ
קטגוריה:סינגלים בהוצאת פולידור רקורדס
רודולף דסלר

**רודולף** "**רודי**" **דסלר** (26 במרץ 1898 - 27 באוקטובר 1974) היה מייסד חברת הביגוד פומה ואחיו הבוגר של אדולף "אדי" דסלר. בעקבות עליית הנאצים לשלטון הצטרפו שני האחים למפלגה.

האחים דסלר היו שותפים בחברת נעליים שהקים אדולף "חברת האחים דסלר". עם זאת, לאחר שהתפתח ביניהם סכסוך בעקבות מלחמת העולם השנייה, האחים פנו לדרכים נפרדות והקימו את החברות הנפרדות שלהם ב-1948.

## ביוגרפיה
נולד בעיר הפרנקונית הרצוגנאורך לכריסטוף, פועל במפעל נעליים ופאולין, מנהלת מכבסה. לאחר מלחמת העולם הראשונה החל רודולף לייצר סוליות לנעליים. במקביל אליו, החל אחיו הצעיר של רודולף, אדולף, לייצר נעלי ספורט במטבח של אמם של השניים ובהמשך הקים עסק בשם "מפעל הנעליים של האחים דסלר" (בגרמנית: Gebrüder Dassler Schuhfabrik), אליו הצטרף רודולף ב-1924. ספורטאים רבים נעלו את נעלי החברה במהלך אולימפיאדת אמסטרדם, דבר שפרסם את החברה. הספורטאי ג'סי אוונס נעל את נעלי החברה במהלך ריצה באולימפיאדת ברלין, אולימפיאדה שבה זכה בארבע מדליות זהב, למגינת לבו של היטלר.

עם עלייתו לשלטון של אדולף היטלר בשנות ה-30, שני האחים דסלר הצטרפו למפלגה הנאצית, כאשר רודולף היה נחשב לתומך נלהב יותר בעקרונות המפלגה.

במהלך מלחמת העולם השנייה נוצר קרע בין האחים: ב-1943 נכנסו אדולף ואשתו למקלט במהלך הפצצה של בעלות הברית, מקלט שאליו נכנסו, קודם לכן, רודולף ומשפחתו. אדולף אמר "הממזרים המטונפים חזרו", בהתייחסו, ככל הנראה, למטוסיהן של בעלות הברית, אלא שרודולף היה משוכנע כי אדולף מתייחס אליו ואל משפחתו. לאחר שרודולף נפל בשבי הצבא האמריקני, ונחשד כאיש אס אס, החריפה היריבות בין שני האחים, משום שרודולף סבר כי החשד בו נבע ממידע שהדליף אחיו. בתקופת שביו של רודולף, אדולף המשיך בפיתוח החברה, וקידם מכירת מגפיים לוורמאכט. בשנת 1948 הריב בין השניים הגיע לנתק מוחלט. רודולף ניתק את השותפות והקים את חברת פומה, ואדי שינה את שמה של חברת הנעליים ל-"אדידס" על שם עצמו (**Adi Das**sler).

רודולף דסלר נפטר ב-27 באוקטובר 1974 מסרטן ריאות בגיל 76.

תחת הנהלתו, פומה נשארה חברה מקומית וקטנה. רק בהנהלת בנו, ארמין דסלר , היא הפכה לחברה המוכרת שהיא כיום .

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:ממציאים גרמנים
קטגוריה:נאצים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1898
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1974
מוריץ היינריך רומברג

**הַינְרִיךְ מוֹרִיץ רוֹמְבֶּרְג** (בגרמנית: **Moritz Heinrich Romberg**; ) היה רופא ונוירולוג יהודי גרמני שפרסם ספר לימוד קלאסי רב-כרכים בין 1840 ל-1846. נחשב לחלוץ הנוירולוגיה, הוא היה הראשון שתיאר את מבחן רומברג, סימן רפואי לפגיעה בפרופריוספציה בחולה.

רומברג נולד במיינינגן, עיירה בתורינגיה בגרמניה. רומברג התמודד עם קשיים מוקדמים עם מותו של אביו, סוחר יהודי. בעקבות הטרגדיה הזו, עברה אמו עם רומברג ואחותו הצעירה לברלין. בברלין בילה רומברג את שארית חייו, ובסופו של דבר תרם תרומה משמעותית בתחום הנוירולוגיה.

רומברג למד רפואה בברלין, שם קיבל את הדוקטורט שלו ב-1817 עם תזה על רככת. לאחר מכן שהה בווינה למטרות לימודים. לאחר מכן חי ועבד רומברג בברלין-מיטה במשך שנים רבות, כולל כרופא לעניים מ-1820 עד 1845. בשנת 1830 סיים את ההביליטציה שלו בפתולוגיה. הוא היה ראש הפוליקליניקה הרפואית בברלין-שאריטה ונחשב למייסד שותף של "האסכולה הנוירולוגית הגרמנית" ומייסד הנוירולוגיה הקלינית כדיסציפלינה מדעית.

הוא תיאר את מה שמכונה כיום מבחן רומברג בתיאור המקורי שלו על  (מחלה הנגרמת על ידי עגבת הפוגעת בחלק האחורי של עמוד השדרה). הוא סיפר על תסמינים מוקדמים כ:

את מבחן רומברג הוא תיאר כ:. רומברג לא הבחין בכך בשיתוקים אחרים.

חוסר היציבות בעיניים עצומות (אטקסיה חושית), מתייחס לאובדן תחושת המיקום ברגליים ובכפות הרגליים שבדרך כלל מפצה עליהן המטופל המשתמש בראייה כדי לספק מידע זה. אבל כשהעיניים עצומות או בחושך, אובדן תחושת המיקום גורם לחוסר יציבות ולעיתים לנפילה, כפי שתיאר רומברג.

רומברג גם תיאר את תסמונת פארי-רומברג יחד עם המדען הבריטי .

הוא היה אחד ממספר מספר בודד של נוירולוגים חדשניים באירופה שבתקופה 1820–1850 הכניסו לשימוש תצפית קלינית והיסק למה שהיה אז דיסציפלינה בסיסית. מיוחס לו כי היה "הנוירולוג הקליני הראשון".

אחיינו של רומברג, , היה רופא שנודע בתיאור ארגמנת על שם הנוך-שנליין.

## קישורים חיצוניים


* ROMBERG, MORITZ HEINRICH: in the Jewish Encyclopedia


## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:נוירולוגים גרמנים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הומבולדט של ברלין
קטגוריה:רופאים מהמאה ה-19
קטגוריה:רופאים יהודים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1795
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1873
קארל גנדרסון

**קארל גנדרסון** (באנגלית: **Carl Gunderson**; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מדקוטה הדרומית, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל דקוטה הדרומית ה-11 בשנים 1925–1927. לפני כן, החל מ-1921, הוא כיהן כסגן מושל המדינה ה-13.
## ראשית חייו
קארל גנדרסון נולד בבקתת עץ במחוז קליי שבטריטוריית דקוטה, ליד העיר ורמיליון. כבחור צעיר הוא הקים בית על חלקת קרקע שאותה הוא החזיק כל ימי חייו, ועד יומו האחרון הוא זיהה עצמו כחוואי. הוא למד באוניברסיטת דקוטה הדרומית ובאוניברסיטת קורנל, ונכנס לעסקי מסחר בוורמיליון. גנדרסון נשא לאישה את גרטרוד ברטלסון, ולשניים נולדו ארבעה ילדים.
## קריירה פוליטית
גנדרסון נבחר חמש פעמים לסנאט של דקוטה הדרומית, וכיהן בו בשנים 1893–1894, בשנים 1897–1902 ובשנים 1917–1918. במושב הסנאט של 1899 הוא שימש כנשיאו הזמני. בשנים 1921–1925 הוא כיהן כסגן מושל המדינה תחת המושל ויליאם מקמסטר.

ב-1924, כאשר מקמסטר ביקש שלא להיבחר לכהונה נוספת, התמודד גנדרסון בהצלחה ונבחר כמושל דקוטה הדרומית לאחר שהביס את מועמד המפלגה הדמוקרטית ויליאם בולו. עם זאת, ב-1926 הוא נוצח על ידי בולו בהפרש קטן, דומה לזה שבו הוא ניצח אותו שנתיים קודם לכן. ב-1930 הוא התמודד שוב על משרת המושל. בבחירות המקדימות של הרפובליקנים של אותה שנה אף אחד מהמועמדים לא זכה ב-35 אחוזים מהקולות, ועל פי חוקי המדינה, מועמד המפלגה היה אמור להיבחר על ידי הוועידה המדינתית של המפלגה. אף על פי שהגיע שני בבחירות המקדימות, ההצבעה לטובתו של גנדרסון בוועידה הייתה נמוכה יחסית. התמיכה בו קרסה עד מהרה, ושמו יצא מרשימת המועמדים לאחר כמה סבבי הצבעה. ב-1932 ניסה גנדרסון שוב להיבחר כמועמד המפלגה מול המושל המכהן וורן גרין, אך הובס בהפרש גדול.

## מותו
קארל גרדרסון נפטר בביתו שבמיטשל, דקוטה הדרומית ב-26 בפברואר 1933. הוא נטמן בבית הקברות בלאף ויו שבוורמיליון.
## לקריאה נוספת

* Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, p. 1453.


## קישורים חיצוניים

* קארל גנדרסון באתר אגודת המושלים הלאומית 
* קארל גנדרסון באתר The Political Graveyard 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי טריטוריית דקוטה
קטגוריה:מושלי דקוטה הדרומית
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:סגני מושלי דקוטה הדרומית
קטגוריה:חברי בית המחוקקים של דקוטה הדרומית
קטגוריה:אמריקאים ממוצא נורווגי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קורנל
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1864
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1933
דורי טפר

**דורי טפר** (נולד ב-5 במרץ 1973) הוא שחקן, מדבב ועורך ישראלי.

## ביוגרפיה
טפר בוגר הסטודיו למשחק ניסן נתיב בשנת 1998. טפר שימש כמנחה בערוץ הילדים (1998-2001), לצד ליאת אחירון, מיכל ינאי, נמרוד רשף, דנה דבורין ו-ארז בן הרוש.

בשנת 1998 הוא שיחק בסדרה "עולמו המופלא של אוגוסטוס אגדתי" שכתבה שרון קנטור וביים נתן גור לוי. באותה שנה השתתף בסדרה המופע של גורו וגוגול. ושיחק בסדרת הטלוויזיה המצליחה טירונות, אברמל'ה מלמד, חייל ממשפחה חרדית שניתקה איתו קשר על רקע גיוסו לצבא.

בשנים 1999–2000, הוא שיחק את טומי במחזמר "בילבי".

ב-1999 הוא שיחק בסרט הילדים "הכבש השישה עשר" על פי שיריו של יהונתן גפן לצד כוכבי ערוץ הילדים. באותה שנה השתתף כשחקן ומחבר מוזיקה מקורית לפסנתר בהצגה "ואז התחבקנו" שזכתה במקום הראשון בפסטיבל עכו.

ב-2000 הוא שיחק שוב עם כוכבי ערוץ הילדים בסרט הילדים "כובע קסמים" על פי שירי משוררים קלאסיים.

בשנת 2001 שיחק בסרט הילדים "ורק אני לא" המבוסס על שירי יהודה אטלס לצד כוכבי ערוץ הילדים. באותה השנה שיחק בתיאטרון חיפה בהצגה אירמה לה דוס

בשנת 2002 שיחק בתפקיד ראשי בסרט הטלוויזיה "הערב: הניצול" בתפקיד יענקל'ה. באותה השנה גם שיחק בסרט "חסד של אמת" גילם את וייסברט.

בשנת 2003 הופיע בסרט "האחים מבורך" בתפקיד ארז.

ב-2005 השתתף בתוכנית הפרידה של עודד מנשה מערוץ הילדים שנקראת "לעודד באהבה".

בנוסף לקריירת המשחק שלו, טפר דיבב בסדרות ובסרטים כמו החיים על פי דאג ו-"החיים על פי דאג - הסרט".

מ-2005 שימש כעורך טלוויזיה, כאשר ערך בין היתר את זומזום, רמזור, עניין של זמן, גאליס, כדברא וסקיי.

ב-2020 היה מועמד לפרס אופיר לעריכה הטובה ביותר על "שאיפה לחיים" וב-2021 שימש כעורך ראשי בתוכנית הטלוויזיה שוסטר ושוסטר.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מדבבים ישראלים
קטגוריה:מנחי ערוץ הילדים
קטגוריה:פתח תקווה: אישים
קטגוריה:בוגרי הסטודיו למשחק ניסן נתיב
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1973
בוטרלטר

[ממוזער|300px| בוטרלטר הולנדיים ב[איווה]]
**בוטרלטר** או בתרגום **אות הולנדית** (בהולנדית: **banketstaaf**, **banketletter**, **boterletter** ו- **letterbanket**) היא סוג של מאפה.

## מאפיינים
את המאפה מכינים בדרך כלל באמצעות תערובת קמח, ביצים וחמאה או בצק עלים כבסיס וממולא בממרח שקדים (או פרסיפן), מאובקים בסוכר ומעוצבים בצורת "S" או אות אחרת. מרציפן, משחת שקדים שהוכנה עם קמח שקדים ודבש או סוכר, משמשת לעיתים כמלית. לבוטרלטר מרקם נקבובי או אוורירי ומתקלף.

המאפה עוצב במקור "לראשי התיבות של שם המשפחה". כיום, הצורה הנפוצה ביותר של המאכל בארצות הברית היא האות "S". בוטרלטר מוגש כפינוק במהלך דצמבר, ובמיוחד בסינטרקלאס ב-5 בדצמבר בהולנד, כמו כן במהלך כמה פסטיבלים בארצות הברית.

## אטימולוגיה
שם המאפה הוא גרסה מקוצרת של המילה ההולנדית banketletter. המאפה עשוי להיקרא על ידי הולנדים גם banketstaven, boterletter ו-letterbanket.

## היסטוריה
### הולנד
בהולנד נוהגים לאכול בוטרלטר בסינטרקלאס ב-5 בדצמבר, שם הם מעוצבים בראשי התיבות של בני המשפחה.

### ארצות הברית
#### איווה
בוטרלטר הוכנס לארצות הברית על ידי מהגרים הולנדים, ומקורו בפלה, איווה  אשר נוסדה ב-1845 על ידי "פליטים דתיים הולנדים". מאפי הבוטרלטר הם פינוק נפוץ ב"פסטיבל הצבעונים"  השנתי בפלה, איווה, ומכינים אותם התושבים המקומיים שמוכרים אותם בשווקים, בתחנות דלק ובכנסיות מקומיות שונות. הם נמכרים כל השנה במאפיות הולנדיות.

#### מישיגן
בוטרלטר שהוכן עם שוקולד אוכלים באופן מסורתי כחלק מהפעילויות במהלך "פסטיבל החורף ההולנדי" בהולנד, מישיגן .

## לקריאה נוספת
* המטבח ההולנדי
* רשימת מנות שקדים
* רשימת מאפים
* בנקט (מאפה) 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:עוגיות
קטגוריה:המטבח ההולנדי
קטגוריה:מאפים
קטגוריה:מאפים ממולאים
גיום מלוריס

**גִיוֹם מִלוֹרִיס** (בצרפתית: **Guillaume de Lorris**; ) היה משורר צרפתי.

## חייו ועבודתו
גיום, שלא ידוע דבר על חייו, נולד כנראה ב בצפון-מרכז צרפת של ימינו ונחשב למחבר של החלק הראשון של היצירה המכונה רומן הוורד (בצרפתית: Le Roman de la Rose) המכילה 4,068 חרוזים, שאותה החל לכתוב בסביבות 1230 עבור הקהל של חצר המלכות בעיקר. משערים שמיתה חטופה הפסיקה את עבודתו, ואת הרומן סיים  בסביבות 1280.

ההישג המיוחד של גיום היה לשלב במיומנות שלושה מרכיבים שהיו נוכחים אך לא נפוצים מאוד בספרות של אותה תקופה: צורת הנרטיב בגוף ראשון, השימוש בדמויות אלגוריות כגיבורות הסיפור, וייצוג של עלילת רומן שלם. בצורה פיזית של דוח חלום. שליטתו של גיום מתבטאת גם בתיאור הרגיש והחי של הפסיכולוגיה של ההתאהבות.

נראה שגיום היה גם ממציא הדמות האלגורית של "סכנה" (Danger, מלטינית תיכונה domniarium "שלטון, תביעה לשלטון"). המפלצת הזו, המגלמת את כל מה שמקשה על האוהבים, במיוחד על הגבר המאוהב, להגשים את תשקותיהם, הייתה לאחר מכן דמות רווחת ביותר בספרות הצרפתית, בעיקר בשירה, במשך למעלה מ-200 שנה.

רומן הוורד, המתאר חיפוש של מאהב אחר הוורד כסמל האהובה, זכה להצלחה רבה לאחר שהמשיך והסתיים על ידי ז'אן דה מאן והשפיע רבות על הספרות הצרפתית עד המאה ה-16.

## קישורים חיצוניים

* 


* [Works by or about Guillaume de Lorris](https://archive.org/search?query=((subject%3A%22Lorris%2C%20Guillaume%20de%22%20OR%20subject%3A%22Lorris%2C%20Guillaume%20d.%22%20OR%20subject%3A%22Lorris%2C%20G.%20d.%22%20OR%20subject%3A%22Guillaume%20de%20Lorris%22%20OR%20subject%3A%22Guillaume%20d.%20Lorris%22%20OR%20subject%3A%22G.%20d.%20Lorris%22%20OR%20subject%3A%22Lorris%2C%20Guillaume%22%20OR%20subject%3A%22Guillaume%20Lorris%22%20OR%20creator%3A%22Guillaume%20de%20Lorris%22%20OR%20creator%3A%22Guillaume%20d.%20Lorris%22%20OR%20creator%3A%22G.%20d.%20Lorris%22%20OR%20creator%3A%22G.%20de%20Lorris%22%20OR%20creator%3A%22Lorris%2C%20Guillaume%20de%22%20OR%20creator%3A%22Lorris%2C%20Guillaume%20d.%22%20OR%20creator%3A%22Lorris%2C%20G.%20d.%22%20OR%20creator%3A%22Lorris%2C%20G.%20de%22%20OR%20creator%3A%22Guillaume%20Lorris%22%20OR%20creator%3A%22Lorris%2C%20Guillaume%22%20OR%20title%3A%22Guillaume%20de%20Lorris%22%20OR%20title%3A%22Guillaume%20d.%20Lorris%22%20OR%20title%3A%22G.%20d.%20Lorris%22%20OR%20title%3A%22Guillaume%20Lorris%22%20OR%20description%3A%22Guillaume%20de%20Lorris%22%20OR%20description%3A%22Guillaume%20d.%20Lorris%22%20OR%20description%3A%22G.%20d.%20Lorris%22%20OR%20description%3A%22Lorris%2C%20Guillaume%20de%22%20OR%20description%3A%22Lorris%2C%20Guillaume%20d.%22%20OR%20description%3A%22Guillaume%20Lorris%22%20OR%20description%3A%22Lorris%2C%20Guillaume%22)%20OR%20(%221200-1238%22%20AND%20Lorris))%20AND%20(-mediatype:software%29) at Internet Archive


קטגוריה:ספרות ימי הביניים
רקפת (שיר של רוחמה רז)

"**רקפת**" הוא שיר עברי שכתבה תלמה אליגון-רוז והלחין ועיבד מוני אמריליו בביצוע רוחמה רז. השיר יצא לאור בשנת 1977.

## רקע
מוני אמריליו הוא הבולט שבמלחיני שירי פסטיבל הזמר והפזמון, אחד המפעלים החשובים בתולדות הזמר העברי. במשך כמעט שני עשורים התחרו שיריו של המלחין בפסטיבלים. הוא השתתף בעשרה פסטיבלים בין השנים 1961 ו-1977, יותר מכל מלחין אחר. עם אחד עשר שירים מתחרים אמריליו הוא המלחין היחיד לו מספר דו ספרתי של שירים. כמו כן הוא המלחין שזכה יותר מכל מלחין אחר באחד משלושת המקומות הראשונים. בסך הכל זכו חמישה משיריו באחד משלושת המקומות הראשונים: אחד במקום השלישי ("רכבת העמק"), שלושה בשלוש שנים עוקבות במקום השני: ("עץ האלון", "רבי עקיבא" ו"ומתוק האור בעיניים") ופעם אחת, עם שירו האחד עשר והאחרון שהתחרה בפסטיבלים, "רקפת" למילים של תלמה אליגון בביצוע רוחמה רז, זכה במקום הראשון.

## במצעדים
בעקבות זכייתו במקום הראשון בפסטיבל, נכנס השיר בשנת 1977 למצעד הפזמונים בקול ישראל, והגיע גם כאן למקום הראשון.

במצעד הפעמונים השנתי תשל"ד הגיע השיר למקום השביעי, בשנת 1977.

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 1977
קטגוריה:סינגלים מ-1977
קטגוריה:שירי רוחמה רז
קטגוריה:שירי פסטיבל הזמר והפזמון 1977
קטגוריה:שירים שזכו בפסטיבל הזמר והפזמון
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי תלמה אליגון-רוז
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי מוני אמריליו
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בישראל
קטגוריה:שירים על פרחים
גביע לה מאט

**גביע לה מאט** (בשוודית: **Le Mat-pokalen**) הוא הגביע המוענק לאלופת ליגת ההוקי קרח SHL.

גביע לה מאט הוא גביע הספורט וותיק ביותר בשוודיה.

## היסטוריה
הגביע נתרם על ידי האב המייסד של ההוקי קרח בשוודיה, ראול לה מאט ובתמיכת מטרו גולדווין מאייר בשנת 1926. מאז, גביע הכסף עבר שינוי וכעת הוא כולל מכסה עם שני מקלות הוקי קרח מוצלבים ובסיס עץ אלון. גובה הגביע 52 סנטימטרים ומשקלו 3.34 קילוגרם.

הגביע הוענק לקבוצה הזוכה בתחרות בין קבוצות טריות החל משנת 1926. האליפות נוסדה ב-1922, אי לכך במשך ארבע עונות זכו הקבוצות בתואר ללא גביע. בשנת 1952 הועבר הגביע לשליטת ה"הוקיאטן" ומעונת 1976 ל"אליטסריין" (כיום SHL).

הגביע לא הוענק בסך הכול בארבעה מקרים: ב-1939 בשל מזג אוויר קר במיוחד; ב-1949 עקב הכנות לקראת אליפות העולם של אותה שנה; ב-1952 בעקבות הכנות לקראת אלימפיאדת החורף 1952 וב-2020 בשל התפרצות מגפת הקורונה בשוודיה.

### אליפות שוודיה (1922 - 1952)
ממוזער|שחקן AIK אקסל נילסון מקבל לידיו את הגביע ב-1938.
ממוזער|275px|שחקן פרלונדה לארש-איריק לונדוול מחזיק בגביע ב-1965.

* הקבוצות שיחקו משחק נוסף ומכריע

** לאחר הארכה

*** לאחר שתי הארכות

### הוקיאטן (1953 - 1975)

* הוכרע באמצעות דירוג פלוס\מינוס

### אליטסריין (1976 - 2013)/SHL (2014 - ההווה)

## זוכות בתואר (מ-1922)

## מחזיקות הגביע בליגת אליטסריין\SHL (מ-1976)

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:פרסי ספורט
קטגוריה:הוקי קרח
משאלה אירית

**משאלה אירית** (באנגלית: **Irish Wish**) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת פנטזיה רומנטית משנת 2024 בבימויו של ג'אנין דמיאן, עם לינדזי לוהן, אדוארד ספלירס ואלכסנדר ולאהוס בתפקידים הראשיים.

הסרט הוקרן לראשונה בשירות הסטרימינג נטפליקס ב-15 במרץ 2024 וזכה לצפיות רבות.

העלילה מתרחשת ברובה באירלנד שבה בריג'יד הקדושה מסוגלת למלא משאלות. כאן היא ממלאת משאלה של צעירה להינשא לאהוב ליבה אך כשהמשאלה מתמלאת מסתבר שהיא מובילה לתוצאות בלתי צפויות.

## תקציר העלילה
מאדי קלי (לינדזי לוהן) היא עורכת ספרים מוצלחת. לאחרונה ערכה את ספרו של פול קנדי (אלכסנדר) שהפך לרב מכר. בטקס ההשקה היא נפגשת עם פול ומציגה לפניו את חברותיה הת'ר (איישה קארי) ואמה (אליזבת טן). היא מאוהבת בפול ומחכה שיציע לה נישואים. פול מזמין אותה לשיחה אך במקום הצעת נישואין הוא מציע לה לערוך את ספרו הבא לאכזבתה של מאדי ואימה רוזמרי (ג'יין סימור) העובדת כמורה בדה מוין.

כעבור זמן מתאהב פול דווקא באמה והם מחליטים להתחתן. מאדי מקבלת הזמנה לחתונה באירלנד ובנמל התעופה באירלנד היא נתקלת בג'יימס תומאס (אדוארד ספלירס) ורבה אתו על מזוודה שמסתבר אחר כך שהיא שלו. היא מגיעה לבסוף לבית משפחתו של פול שהוא וילה ענקים מוקפת בגנים.

כולם מתכוננים לחתונת פול ואמה בה תהיה מאדי לצערה שושבינה. ג'יימס שהוא צלם טבע מגיע במקרה לאותו כפר לאירוע גז כבשים וכשהאירוע מתבטל הוא מסכים לשמש כצלם בחתונה. פול יוצא לשיט עם הת'ר ואמה באגם ומאדי מתיישבת על סלע ולעיניה מתגלה בריג'יד הקדושה. היא מבקשת ממנה משאלה - להינשא לפול.

למחרת היא קמה לעולם שבו המשאלה התמלאה. היא חובטת בפול מאחר שישן במיטתה ועדיין לא תופסת שהיא נמצאת בעולם אחר - משאלתה התמלאה. היא נוסעת עם ג'יימס לצילומי בצוקי מוהר ובדרך חזרה יורד גשם ועץ חוסם את הכביש. הם נכנסים לפאב, שותים, רוקדים ומתאהבים.

בחזרה היא מבחינה בקשר ההדוק בין פול לאמה ומבינה שאינה רוצה להתחתן איתו. לטקס החתונה המפואר היא נכנסת בשמלה פשוטה ומודיעה להפתעתו ולהפתעת האורחים שאינה רוצה להתחתן איתו. היא רצה לאגם ומבקשת מבריג'יד הקדושה שתבטל את המשאלה שלה. הכל מתהפך - פול ואמה נישאים. מאדי מודיעה לפול כי אם ברצונו להמשיך פעולה עליו לציין את שמה בספר הבא וכשהוא מסרב היא עוזבת אותו, נפגשת עם ג'יימס ומגלה לו כי ברצונה לחיות איתו.

## צוות השחקנים

## קישורים חיצוניים

*קדימון למשאלה אירית, באתר יוטיוב
*הסצנה הסופית של משאלה אירית, באתר יוטיוב

קטגוריה:סרטי 2024
קטגוריה:סרטי פנטזיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קומדיה רומנטית
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים על חתונות
קטגוריה:סרטים רומנטיים על-טבעיים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים רומנטיים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 2024
העיר (שיר)

ממוזער| הוזום (2004)
**העיר** (בגרמנית: **Die Stadt**) הוא שיר שכתב תאודור שטורם ומוקדש לעיר הולדתו הוזום (Husum) לחוף הים הצפוני. שטורם כתב את השיר ב-1852, כאשר רישיון עריכת הדין שלו נשלל בגלל שפעל נגד הדנים למרות הסכם השלום. ניתן לשייך את השיר לאסכולת הריאליזם.
[ממוזער| גלויה ב[צבעי מים מאת הצייר בן הוזום יאן האמקנס (Jan Hamkens) עם שירו של תאודור שטורם (בסביבות 1900)]]
לשיר שלושה בתים בני חמש שורות כל אחד עם חריזה מצטלבת חובקת כפולה. בהתחלה שטורם מתאר את העיר כמשמימה, אפורה ומונוטונית, אבל בסוף הוא מצביע על זיכרונות הילדות היפים שיש לו מהעיר הזו. הטקסט הופך בכך לשירת אהבה המופנית לעיר הוזום, שיר הנצמד לאמת בלי להתרחק מהאהבה.

## טקסט

## פרסום והערכה

מלבד המשרת רופרכט, *העיר* הוא כנראה שירו הידוע ביותר של שטורם.

## קישורים חיצוניים

* השיר "העיר" באוסף שירי שטורם

קטגוריה:פואמות
קטגוריה:ספרות גרמנית
קטגוריה:חיבורים
קטגוריה:שירה גרמנית
מור סרוסי

**מור סרוסי** (נולדה ב-13 בפברואר 1994) היא שחקנית ישראלית. התפרסמה בעיקר בעקבות תפקידה בסדרת הנוער "בת השוטר".

## ביוגרפיה
מור סרוסי נולדה באור יהודה, ולה אח ואחות גדולים ממנה. בהמשך עברה המשפחה להתגורר בקריית אונו. משפחתה מסורתית, וסרוסי אף למדה בבית ספר יסודי ממלכתי דתי, כי הוריה חשבו שהחינוך שם טוב יותר. אביה נפטר כאשר הייתה בתיכון, ממחלת הסרטן. בשירותה הצבאי, שירתה בתחילה כקצינת ת"ש, ולאחר מכן כמפקדת בקורס קצינים של חיל האוויר בבה"ד 1. שירתה שנה בקבע.

### קריירה
בשנת 2017 פרצה בתפקידה הראשון לטלוויזיה בסדרה "כדברא", בה גילמה את עמית, חברתן של ליבי ולילה. היא שיחקה בסדרה עד לסיומה בשנת 2019.

בשנת 2020 התחילה לשחק בסדרה "בת השוטר" בה היא מגלמת את חני, הבת של הרב רבינוביץ, ואחותה של דבורי. סרוסי שיחקה בשלושת עונותיה של הסדרה שיצאו עד כה.

בשנת 2021 החלה לשחק בסדרה "בעלת החלומות", בה היא מגלמת את שירלי ברוך, אחותו התאומה של ליאור.

לאחר תפקידה ב"כדברא" החלה סרוסי ללמוד תואר אקדמי במשפטים וממשל באוניברסיטת רייכמן, וסיימה שנה א' כמצטיינת דיקן, אך בחרה לעזוב את לימודי התואר כדי ללמוד משחק בסטודיו למשחק של יורם לוינשטיין, לאחר סיום שנה א', הודחה מהסטודיו בטענה שהיא טלוויזיונית מידי ואינה מתאימה לבמה. במקביל לקריירת המשחק היא מעבירה גם קורסי משחק לנוער, יחד עם שותפתה לסדרה "כדברא", אור גרוס. בנוסף, היא מתחזקת חשבונות אינסטגרם וטיקטוק עם עשרות אלפי עוקבים ומתפרנסת גם משיתופי פעולה מסחריים שם.

## פילמוגרפיה
### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1994
בית הכנסת זניומה

**בית הכנסת זניומה** (בבלארוסית: Занёманская сынагога; בפולנית: *Synagoga drewniana w Grodnie*) היה בית כנסת עממי מעץ ששכן בעיר גרודנו בבלארוס. בית הכנסת נבנה בשנת 1750 תחת ממשל חבר העמים הפולני-ליטאי. הוא ניזוק בשריפה ב-1899 ולאחר מכן נבנה מחדש. במהלך מלחמת העולם השנייה הוא הושמד על ידי צבא גרמניה הנאצית.
## תיאור
אורכו של בית הכנסת היה 28.5 מטר, רוחבו 19 מטר וגובהו 12.5 מטר. עזרת הנשים הייתה בחלקה הצפוני והדרומי של קומת הקרקע.

הקירות עוטרו בפסוקים מהמקרא ובתפילות. בחזית בית הכנסת היו גומחות פינותיות ששימשו לעיתים קרובות בבתי כנסת באמצע המאה ה-18.

בתקופה שבין שתי מלחמות העולם (1918–1939) פרופסור אוסקר סוסנובסקי מהמחלקה לארכיטקטורה של הפוליטכניקה של ורשה, והצלם והיסטוריון האמנות שמעון זייצ'יק, הנחו את האדריכלים ליצור תיעוד נרחב של בתי הכנסת מעץ. הם יצרו רישומים אדריכליים, ציורי העתק ותצלומים. חלק גדול מהפרויקט הזה נהרס במהלך מלחמת העולם השנייה אך כמות ניכרת שרדה.

בית הכנסת בגרודנה נמדד וצולם ב-1928.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בלארוס: בתי כנסת
רון פרימן

**רונלד (רון) ג'ון פרימן השלישי** (באנגלית: **Ronald John Freeman III**, נולד 12 ביוני 1947) הוא אתלט עבר אמריקאי, אלוף אולימפי ושיאן עולם במרוץ 4X400 מטר וזוכה מדליית ארד אולימפית בריצת 400 מטר (אולימפיאדת מקסיקו סיטי 1968).

לאחר פרישתו מספורט היה פעיל חברתי בקידום העצמה של נוער (ובמיוחד נערות) במדינות אפריקה.

## ביוגרפיה
רון פרימן נולד ב-1947 בעיר אליזבת, ניו ג'רזי (ארצות הברית). בנעוריו למד בתיכון "תומאס ג'פרסון"  שבעיר הולדתו. בהמשך למד באוניברסיטת המדינה של אריזונה ולאחר האולימפיאדה במקסיקו למד פסיכולוגיה ב"אוניברסיטת קיין"  בניו ג'רזי.

פרימן כיכב באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) שם זכה בשתי מדליות אולימפיות. אחריה לא זכה במדליות בתחרויות בינלאומיות.

ב-1998 החל לפעול בפיתוח ספורט והעצמת נוער בבתי ספר (ובמיוחד נערות) תוך שהוא מתמקד בגינאה שבאפריקה לשם עבר ב-2006. ב-2017 זכה בפרס הצטיינות מטעם "הקרן לפיתוח הספורט בעולם"  על פעילותו זו כשבהסבר לזכייה נכתב: "רון פרימן ייסד את איגוד המדליסטים הבינלאומי, המשתמש בספורט כדרך לשפר את כישורי החיים של נוער ברמה בינלאומית".

## קריירה ספורטיבית
### 1968
#### אלוף אולימפי ושיאן עולם
באולימפיאדת מקסיקו סיטי זכה פרימן שמדליית זהב וארד. מדליית זהב, יחד עם נבחרת ארצות הברית, במרוץ 4X400 מטר בשיא אולימפי ועולמי של 2:56.1 דקות לפני קניה (2:59.6 דקות) ומערב גרמניה (3:00.5 דקות) ובמדליית ארד בריצת 400 מטר בתוצאה של 44.41 שניות אחרי לי אוונס (בשיא עולמי של 43.86 שניות) ולארי ג'יימס (43.97 שניות).

## המחאה באולימפיאדה
פרימן היה פעיל בתנועה לזכויות האזרח בארצות הברית במחאה על היחס לשחורים במדינה. כחלק מהמחאה החליטו ארבעת הזוכים בריצת השליחים 4X400 מטר לעלות לראש הפודים כשהם חובשים כובעי ברט שחורים וגרביים שחורות ובזמן נגינת ההמנון הניפו אגרופים קפוצים. מחאה זו הייתה המשכה של מחאת המדליסטים האמריקאים בריצת 100 מטר טומי סמית' וג'ון קרלוס שעלו על הפודיום יחפים והניפו יד עטויה כפפה שחורה.

## קישורים חיצוניים

* רון פרימן, באתר globalsportsdevelopment.org
* רון פרימן, באתר njsportsheroes.com
* רון פרימן, באתר pantheon.world

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי ניו ג'רזי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של אריזונה
קטגוריה:אצנים אמריקאים
קטגוריה:אתלטים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: ריצת 4X400 מטרים (גברים)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968)
קטגוריה:אלופים אולימפיים אמריקאים: אתלטיקה
קטגוריה:זוכי מדליית ארד אולימפית אמריקאים: אתלטיקה
קטגוריה:שיאני עולם אמריקאים: אתלטיקה
קטגוריה:ניו ג'רזי: אתלטים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1947
הלי רנטנן

**הלי רנטנן** (בפינית: **Heli Rantanen**; נולדה ב-26 בפברואר 1970) היא אתלטית עבר פינית, אלופה אולימפית (אטלנטה 1996) בהטלת כידון.

## ביוגרפיה
רנטנן נולדה בלאמי שבפינלנד.

### 1990
באליפות אירופה שנערכה באוגוסט בספליט שביוגוסלביה סיימה במקום 19 בהטלת כידון בתוצאה של 54.02 מטר.

### 1992
באולימפיאדת ברצלונה שנערכה ביולי-אוגוסט סיימה במקום שישי בהטלת כידון בתוצאה של 62.34 מטר.

### 1993
באליפות העולם שנערכה באוגוסט בשטוטגרט שבגרמניה סיימה במקום 11 בהטלת כידון בתוצאה של 53.14 מטר.

### 1995
באליפות העולם שנערכה באוגוסט בגטבורג שבשוודיה סיימה במקום רביעי בהטלת כידון בתוצאה של 65.04 מטר.

### 1996
#### אלופה אולימפית
באולימפיאדת אטלנטה שנערכה ביולי זכתה במדליית זהב בהטלת כידון בשיא אישי חדש של 67.94 מטר, לפני לואיז מקפול מאוסטרליה (65.54 מטר) וטרינה הטסטאד מנורווגיה (64.98 מטר).

### 1997
באליפות העולם שנערכה באוגוסט באתונה שביוון סיימה במקום עשירי בהטלת כידון בתוצאה של 62.64 מטר.

### 1998
באליפות אירופה שנערכה באוגוסט בבודפשט שבהונגריה סיימה במקום חמישי בהטלת כידון בתוצאה של 62.34 מטר.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מטילות כידון
קטגוריה:אתלטיות פיניות
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת ברצלונה (1992)
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת אטלנטה (1996)
קטגוריה:אלופות אולימפיות: הטלת כידון
קטגוריה:פיניות שנולדו ב-1970
קטגוריה:פינים שנולדו ב-1970
Watching the Wheels

"**Watching the Wheels**" הוא סינגל של ג'ון לנון שיצא לאור לאחר מותו בשנת 1981, לאחר הירצחו. הבי-סייד כולל את "Yes, I'm Your Angel" של יוקו אונו. זה היה הסינגל השלישי והאחרון שיצא מהאלבום Double Fantasy של לנון ואונו, והגיע למקום ה-10 בארצות הברית בבילבורד הוט 100 ולמקום ה-7 בקאש בוקס טופ 100. השיר הגיע למקום ה-30 בבריטניה.

## כתיבה והקלטה
ב-"Watching the Wheels" פונה לנון לאלה שהתבלבלו משנות "בעל הבית" שלו, 1975-1980, שבמהלכן פרש מתעשיית המוזיקה כדי להתרכז בגידול בנו שון עם אונו. השיר כולל דולצימר פטיש (Hammered dulcimer) המלווה את הפסנתר המוביל. אף על פי שרוב הנגנים באלבום היו נגני סשן ידועים, את הדולצימר ניגן מתיו קנינגהם. לנון ביקש מהמפיק ג'ק דאגלס לתת לשיר צליל "מעגלי", שדאגלס קישר עם הדולצימר, אך איגוד המוזיקאים לא רשם נגני דולצימר. דאגלס הזמין את קנינגהם לפגישה לאחר ששמע אותו מנגן ברחובות ניו יורק עם הדולצימר.

## קבלה
רקורד וורלד כינה את השיר כ"הצהרה חזקה של עצמאות וביטחון עצמי שלעולם לא מזדקן".

## עטיפה
התמונה על העטיפה צולמה על ידי פול גורש, מעריץ של לנון שגם צילם את התמונה הידועה לשמצה של לנון חותם על עותק של Double Fantasy השייך למארק דייוויד צ'פמן זמן קצר לפני שצ'פמן רצח את לנון. שתי התמונות צולמו באותו מקום, מול בניין דקוטה, שבו בוצע הירי שלו ב-1980. מאוחר יותר, צ'פמן הוקלט במעצר משטרתי כשהוא מדקלם את השורה "People say I'm crazy" מתוך השיר ומאוחר יותר סומפל לשימוש על ידי להקת EMF בשיר "Lies" מאלבומם Schubert Dip משנת 1991. עם זאת, בעקבות מחאה מיידית של יוקו אונו הדגימה הוסרה בלחיצות הבאות.

## משתתפים
* ג'ון לנון - שירה, פסנתר
* ארל סליק, יו מקראקן - גיטרות
* טוני לוין - גיטרה בס
* ג'ורג' סמול - פנדר רודס
* אריק טרויר - Prophet-5
* אנדי ניומארק - תופים
* מתיו קנינגהם - דולצימר
* ארתור ג'נקינס - כלי הקשה
* מישל סימפסון, קסנדרה ווטן, שריל מייסון ג'קס, אריק טרוייר - קולות רקע

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 1980
קטגוריה:סינגלים מ-1981
קטגוריה:שירי ג'ון לנון
קטגוריה:שירים שהתפרסמו לאחר מות מבצעיהם
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על אבות
קטגוריה:סינגלים בהוצאת גפן רקורדס
קינג לונג

**קינג לונג איחוד תעשיות רכב משותפות בע"מ** (**King Long United Automotive Industry Co., Ltd**) (בסינית: 厦门金龙联合汽车工业有限公司) הידועה לרוב כ**King Long** היא יצרנית אוטובוסים סינית, שבסיסה בשיאמן, פוג'יין, הרפובליקה העממית של סין. החברה נוסדה בדצמבר 1988 והיא מתמקדת בעיקר בפיתוח, ייצור ומכירת אוטובוסים וטנדרים בגודל גדול ובינוני.

## היסטוריה
קינג לונג, שהוקמה בדצמבר 1988, היא אחת מהמיזמים המשותפים בסין עם היסטוריה ארוכה בתעשיית ייצור המרכבים. החברה נמצאת כעת בבעלות משותפת של "חברת השקעות נכסים בבעלות ממשלת שיאמן בע"מ" (Xiamen State-owned Assets Investment Co., Ltd) ושל "חברת סאן יאנג תעשיות בע"מ (San Yang Industry Co., Ltd.) מטאיוואן, כאשר שיעור המניות של כל מחזיקה הוא 50%, 25% ו-25% בהתאמה. קבוצת קינג לונג (厦门金龙汽车集团) מחזיקה בשלוש חברות בנות: King Long United Automotive Industry Co., Ltd, גולדן דרגון והייגר.

## מתקני ייצור
המתקנים של קינג לונג משתרעים על שטח כולל של 200,000 מ"ר עם למעלה מ-1800 עובדים, מתוכם 400 מהנדסים טכניים ו-30 בוגרי תואר שני, הממלאים תפקיד מפתח בתחומים שונים כגון מו"פ, IT, ניהול ייצור, בקרת איכות, פיננסים, מכירות ושירות לאחר המכירה.

## עסקים
קינג לונג תפסה עמדה מובילה בקרב יצרני האוטובוסים המקומיים בסין, שוק האוטובוסים הגדול בעולם. קינג לונג מקיים זמן רב שיתוף פעולה הדוק עם ספקי חלקים, לרבות החברות הגרמניות מאן (חברה) ו־ZF, החברות האמריקאיות "קומינס" (Cummins), "דנה" (Dana) ו־Neway, החברה הצרפתית Telma, החברה השוודית סקאניה והחברות היפניות UD Trucks (ניסאן) והינו מוטורס. קינג לונג מציעה כיום 5 סדרות של מוצרים, המחולקות ל-50 פלוס קטגוריות, המכסות שוק של אוטובוסים וכרכרות שונים (6–13 מ') המיועדים לתיירות, שינוע נוסעים ואוטובוסים עירוניים. מוצרי החברה נמכרים בשווקים מעבר לים כולל אוסטרליה, קוסטה ריקה, צ'ילה, בולגריה, סינגפור, הפיליפינים, ערב הסעודית, ישראל, עיראק, קפריסין, לבנון, מלטה, ארצות הברית, בריטניה, ארגנטינה, ברבדוס, הונג קונג, הונגריה, איטליה, מקאו, טייוואן, תאילנד, הודו, מלזיה, אינדונזיה, צפון קוריאה, מקסיקו, סרי לנקה ופקיסטן.
בסוף 2004, פרויקט ההעתקה והשדרוג הטכנולוגי של קינג לונג הושק רשמית כאחד הפרויקטים המרכזיים של מחוז פוג'יאן ושל העיר שיאמן בשנת 2005. אתר המפעל החדש הוקם בעיר שיאמן בפארק התעשייה גואנאן, ג'ימאי, מחוז שיאמן. הפרויקט היה אמור להיבנות בשני שלבים: שלב 1 משתרע על שטח של 25 דונם עם שטח בנייה ברוטו של 8.5 דונם, עם כושר ייצור שנתי מתוכנן ל-6,000 רכבים ואוטובוסים. עם השקעה כוללת של כ־RMB260,000,000 יואן, שלב 1 היה צפוי להסתיים ולהיכנס לשימוש עד סוף 2005. השטח השמור לשלב 2 הוא 15–20 דונם. עם השלמתו, המפעל החדש יהפוך לאחד מבסיסי ייצור הרכבים הגדולים בסין עם תפוקה שנתית של 13,000 רכבים ואוטובוסים בגדלים גדולים ובינוניים.
בשנת 2008, לקינג לונג היה נתח של 18 אחוזים משוק היצוא בסין. המכירות בחו"ל תרמו 25% מסך המכירות של קינג לונג.

## פעילות בארץ
קינג לונג נכנסה לפעילות בישראל בתחילת העשור השני של המאה ה-21, כאשר בתחילה מי שקיבלה את הזיכיון לייבוא האוטובוסים שלה לארץ היו מאיר חברה למכוניות ומשאיות, ולאחר מכן מי שקיבלה את הזיכיון לייבוא האוטובוסים לישראל היו קבוצת כלמוביל שייבאו את האוטובוסים במשך עשור מ־2014-2024, כאשר בפברואר 2024 הודיעה כלמוביל על כוונתה להפסיק לשווק תחתיה את המותג הסיני. כמו כן קינג לונג לא שיווקה אוטובוסים לחברות התחבורה הגדולות, אלא רק לחברות ההסעה הפרטיות.

## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:יצרני רכב סיניים
קטגוריה:אוטובוסים
We'll Be Together

"**We'll Be Together**" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הגרמנייה סנדרה, מתוך אלבום האולפן השלישי שלה,  (1988). הוא יצא לאור בינואר 1989, בהוצאת חברת התקליטים וירג'ין רקורדס, כסינגל השלישי מתוך האלבום. הוא זכה להצלחה רבה במדינות אירופה. הוא נכתב על ידי הוברט קמלר, מרקוס לור, קלאוס הירשבורגר וסנדרה קרצו, והופק על ידי מיכאל קרצו. זהו השיר היחיד יחד עם "When the Rain Doesn't Come" (מתוך האלבום *[[Close to Seven]]* משנת 1992) שנכתב על ידי או נכתב בשיתוף סנדרה בעצמה, לפני האלבום *[[The Art of Love]]* מ-2007. גרסה נוספת בשם "" פורסמה גם היא במטרה לעזור בקידום המסחרי של השיר. בשנת 1999, יצא רמיקס לשיר כחלק מאלבום האוסף *[[My Favourites]]* של סנדרה. לרצועה נוצר רמיקס נוסף במסגרת אלבום האוסף שלה *[[Reflections]]* משנת 2006.

## וידאו קליפ וביקורת
את הווידאו קליפ הרשמי של "We'll Be Together" ביים בול ברנד באיביזה, ספרד וקאן, צרפת. הוא נכלל באלבום הווידאו של סנדרה  ב-1992, וכן ב-*The Complete History* משנת 2003. ביקורת שפורסמה במגזין מוזיקה & מדיה תיארה את "We'll Be Together" כך: .

"We'll Be Together" זכה להצלחה בגרמניה, צרפת ואוסטריה.

## רשימת השמעה
* **תקליט 7 אינץ**'
: "We'll Be Together" (גרסת הסינגל) – 3:49
: "It Means Forever" (קטע כלי) – 3:43
* **[[תקליט 12 אינץ']] מקסי-סינגל & תקליטור מקסי-סינגל**
: "We'll Be Together" (גרסה מורחבת) – 6:45
: "It Means Forever" (גרסת דאב) – 4:05
: "We'll Be Together" (גרסת הסינגל) – 3:33

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 1988
קטגוריה:סינגלים מ-1989
קטגוריה:שירי סנדרה
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי מיכאל קרצו
קטגוריה:סינגלים בהוצאת וירג'ין רקורדס
ילד פעם

להקת "**ילד פעם**" קמה ב-2008. הלהקה התמקדה בשירי ילדים והוציאה שני אלבומי ילדים. ייחודה של הלהקה בהתייחסות לקהל הילדים כקהל מאזינים ביקורתי ואיכותי. בהופעות אין תפאורה נוצצת ואביזרי במה מיוחדים. הדגש הוא על טקסט ומוזיקה איכותיים. נכון ל-2024 מופעים חברי הלהקה במשך 15 שנים. ב-2024 התווסף ללהקה פן אקטיביסטי והיא הפיקה שירי מחאה שקהלה מבוגרים ואשר הפכו במהירות לוויראלים, אז הוסיפו חברי הלהקה לשמה את השם "שלישיית אלה החיים".

## שירי ילדים
הלהקה קמה ב-2008. בשנה זו יצא אלבומה הראשון "ילד פעם". ב-2020 יצא האלבום השני "ילד עוד פעם". ב-2024 עובדים חברי הלהקה על הוצאת אלבום ילדים שלישי.

#### חברי הלהקה בשנותיה הראשונות ותפקידם
אורי וינשטוק - שירה ופסנתר, לי גאון וגבי סידון - שירה,אייל הלר - גיטרה, גיא ברתור-בס, מתן אפרת - תופים, אודי ורזגר - חליל/שייקר, דניאל ומיקה יערי - סאונד.

#### רקע חברי הלהקה
חברי הלהקה אורי וינשטוק ולי גאון נפגשו במהלך שירותם הצבאי. וינשטוק היה מנהל מוזיקלי של להקה צבאית וגאון מש"קית חינוך. גבי סידון ואורי וינשטוק נפגשו בשרותם הצבאי בצוות הווי בקו"ם.

וינשטוק נגן פסנתר שניגן בין השאר, עם הדורבנים, גלי עטרי, ירדנה ארזי, דני סנדרסון, דני רובס ושולי רנד.

גאון בוגרת רימון והמדרשה למוזיקה בלוינסקי, למדה חינוך מוזיקלי, זמרת, הוציאה אלבומים שאינם לילדים, בנוסף עוסקת בהוראת מוזיקה ובהנחיית קונצרטים לילדים ונוער בפילהרמונית לילדים ובתיאטרון החזותי.

#### הופעות הלהקה
הופעות הלהקה התבססו על שירי האלבומים וזכו לפופולריות רבה. השירים מאופיינים בטקסטים אינטליגנטיים שמדברים בהומור על מה שמעסיק ילדים. כוונת הלהקה להתייחס לקהל הילדים בגובה העיניים והיא מאמינה במוזיקה לילדים שאינה רק למטרת בידור ואסקפיזם. הקהל אליו פונה הלהקה הוא בגילאי 3 עד 9. השירים בסגנון להקות כמו גזוז, כוורת והכבש השישה עשר. לאורך המופע מתארחים על הבמה ילדים מהקהל, כאשר בכל שיר יש לילד אחר תפקיד. במופעי הלהקה התארחו קורין אלאל, גורי אלפי, דני רובס, עידן אלתרמן ועוד.

הלהקה הייתה פורצת דרך בכך שקיימה הופעות לילדים במועדונים בשבת בבוקר, זאת בניגוד להופעות שהתקיימו עד אז בעיקר בקניונים. לאחר שהחלה בכך התרחבה התופעה.

## שירי מחאה
ב-2024, בעקבות טבח שבעה באוקטובר הוציאו חברי הלהקה אורי וינשטוק, לי גאון וגבי סידון את השיר "סעו מכאן"- גרסת כיסוי ללהיט של סיימון וגרפונקל שמילותיה הישירות תוקפות את שרי הממשלה על אחריותם למחדל שהוביל לטבח בדרום. השיר צבר בתוך 24 שעות מיליוני צפיות ברשתות החברתיות.

בחודשים שלאחר מכן הוציאה הלהקה עוד חמישה שירי מחאה בהם מופיעים גם חברי להקה נוספים. שירים אלה הפכו אף הם ויראלים, ביניהם "70 ימים" ו"לך".

חברי הלהקה הוסיפו לשמה את השם "שלישיית אלה החיים", שם שנלקח מביטוי בו השתמש נתניהו במסיבת עיתונאים ב-1.12.24 בהקשר לטרגדיית מותו של יובל קסטלמן. ביטוי שזכה לביקורת רבה וסימל את הניתוק, העדר האמפתיה והעדר לקיחת האחריות של השלטון ונתניהו בראשו.

שירי המחאה של הלהקה מצולמים על רקע מקלט, בשחור לבן. בחירה זו באה לשקף את המצב המורלי והביטחוני בישראל בתקופת כתיבת השירים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:להקות ישראליות
קאופמן גייסט

**קאופמן גייסט** (באנגלית: **Kaufman Geist**; 5 בפברואר 1895 – 21 באפריל 1948) היה אתלט יהודי-אמריקאי, אלוף ארצות הברית (1921), סגן אלוף ארצות ה ברית (1923) וזוכה מדליית ארד (1922), שייצג את ארצות הברית במשחקים האולימפיים (אנטוורפן 1920) וסיים במקום 12 בקפיצה משולשת.

## ביוגרפיה
גייסט נולד וגדל בברוקלין, ניו יורק ועבד כרואה חשבון בניו יורק.

### 1920
באליפות ארצות הברית שנערכה בקיימברידג' ב-16 ביולי 1920 הוא זכה במדליית ארד בקפיצה משולשת בתוצאה של 14.03 מטר. בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 14.21 מטר. באולימפיאדת אנטוורפן שנערכה ב-19 באוגוסט הוא סיים במקום 12 בתוצאה של 13.52 מטר.

### 1921
בתחרות שנערכה בג'רזי סיטי ב-19 ביוני 1921 הוא קבע תוצאה של 14.27 מטר.
#### אלוף ארצות הברית
באליפות ארצות הברית שנערכה בפסדינה, קליפורניה ביולי אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בקפיצה משולשת בתוצאה של 14.10 מטר.

### 1923
באליפות ארצות הברית שנערכה בשיקגו, אילינוי ב-1 בספטמבר 1923 הוא זכה במדליית כסף בקפיצה משולשת בתוצאה של 14.10 מטר. שבוע לאחר מכן, בתחרות שנערכה בניו יורק ב-8 בספטמבר הוא קבע תוצאה של 14.39 מטר

### 1924
בתחרות שנערכה בניו יורק ב-7 ביוני 1924 הוא קבע שיא אישי חדש של 14.46 מטר. באליפות ארצות הברית שנערכה בווסט אורנג', ניו ג'רזי בספטמבר אותה שנה הוא סיים במקום רביעי בתוצאה של 13.21 מטר.

### 1925
בתחרות שנערכה בטרוורס איילנד, ניו יורק ב-20 ביוני 1925 הוא קבע תוצאה של 14.18 מטר.

## קישורים חיצוניים

* אליפות ארצות הברית בקפיצה משולשת, באתר *Track and Field Statistics* 
* International Jewish News, באתר Newspapers.com, St. Louis, Missouri, Mar 28, 1924, Page 6 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:ברוקלין: אישים
קטגוריה:אתלטים יהודים אמריקאים
קטגוריה:קופצי משולשת אמריקאים
קטגוריה:מדינת ניו יורק: אתלטים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1895
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1948
סימולציות חברתיות

**סימולציות חברתיות** (באנגלית: **Social simulation games**) הוא תת-ז'אנר של משחקי סימולציות חיים המדמה אינטראקציות חברתיות, מערכות יחסים ופעילויות בתוך סביבות וירטואליות.

המשחקים בז'אנר לעיתים רבות מתמקדים בהיבטים שונים של החיים כמו יצירת קשרים חברתיים, היכרויות, בניית מערכות יחסים, ניהול משק בית ועיסוק בקריירה.

המשחקים בז'אנר מספקים לשחקנים את ההזדמנות ליצור ולשלוט בדמויות וירטואליות שונות, להשפיע על האופן שבו החיים שלהם יראו, ומערכות היחסים שלהם דרך החלטות רבות המתבצעות לאורך המשחק.

כמה מהמשחקים הפופולריים ביותר בז'אנר כוללים את סדרת סדרת משחקי הסימס וסדרת משחקי Animal Crossing.

## היסטוריה
תת הז'אנר התפתח במקור במהלך שנות השמונים עם משחקי סימולציה כמו "Little Computer People" שיצא ב-1985 ובהמשך עם המשחק "SimLife" שיצא ב-1992.

ההצלחה של משחק בניית הערים "SimCity", אשר יצא ב-1989, נתן לחברת הפיתוח מקסיס את ההשראה לפתח את משחק הסימולציה החברתית "הסימס", אשר יצא לשווקים ב-2000. המשחק אפשר לשחקנים ליצור ולשלוט בדמויות וירטואליות שונות אשר חיו, עבדו וקיימו אינטראקציות עם אנשים וירטואליים אחרים הגרים בסמוך אליהם. ההצלחה של המשחק הוביל לפיתוח של חבילות הרחבה, משחקי המשך ומשחקי ספין-אוף שונים, וסדרת המשחקים הפכה עם השנים לאחת מסדרות משחקי הווידאו הנמכרות ביותר בכל הזמנים.

סדרת משחקים בולטת נוספת בתת-הסוגה היא סדרת משחקי Animal Crossing. המשחק הראשון בסדרה יצא לשווקים ב-2001. בסדרת המשחקים, אשר צברה פופולריות רבה ברחבי העולם לאורך השנים, השחקן שולט בדמות של חיה אנטרומורפית הנמצאת בחופשה באי קסום ומקיימת אינטראקציות עם חיות אנתרופומורפיות אחרות, וכולם באי עוסקים במגוון פעילויות כמו דיג, תפיסת חרקים, חיפוש אחר מאובנים, ועוד. כאשר המשחקים של הסימס ו-Animal Crossing החלו להיות פופולריים מבקרים המשחקים החלו לכנות את המשחקים מהסוג הזה "סימולציות חברתיות".

בעקבות ההצלחה של המשחקים הללו פותחו לאורך השנים משחקים דומים רבים.

## משחקיות
משחקי הסימולציה החברתיים מאפשרים לשחקנים לחקור עולמות וירטואליים, לקיים אינטראקציה עם דמויות שאינן שחקנים, ולהשפיע על האופן שבו יראו החיים של האנשים הוירוטאלים בהם השחקן שולט. אלמנטים מרכזיים במשחקים מהסוג הזה:
* האפשרות ליצור דמויות - לרוב השחקנים מסוגלים ליצור דמות ולבצע לה התאמה אישית למראה, לאישיות וכמו גם לתכונות אחרות.
* האפשרות לקחת חלק באינטראקציות חברתיות - לרוב השחקנים מסוגלים לעסוק במגוון פעילויות חברתיות שיחות עם אנשים, פלירטוט, לצאת לדייטים, יצירת קשרים חברתיים חדשים ויצירת קשרים רומנטיים דמויות שאינם שחקנים או שחקנים אחרים.
* האפשרות להשתמש בכסף וירטואלי - לעיתים רבות ניתן להשתמש במשחקים הללו בכסף וירטואלי על מנת לחתור להשיג את מטרות שונות בעולם המשחק.
* בנוסף לכך לעיתים רבות ניתן גם לגרום לדמות הווירטואלית לפתח מיומנויות שונות, לקדם את הקריירה שלהם, ולשפר את מערכות היחסים בחייהם.
* כמו כן, לעיתים רבות מתרחשים בעולם המשחקים אירועים אקראיים שמשפיעים על הדמויות הווירטואליות, האקלים משתנה בהתאם לעונת השנה, והאופן שבו הדמויות שאינם שחקנים מתנהגות עשוי גם לגרום לשינויים לכאורה אקראיים בעולם המשחק.

## רשימת משחקים בולטים בז'אנר
* The Sims
* Animal Crossing
* סטארדיו ואלי
* פרסונה (סדרת משחקים)

## ראו גם
* סימולציות ניהול ממוחשבות
* סימולציות חיים

## הערות שוליים

*
קטגוריה:סוגות משחקי וידאו