open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ריתוך שוט

ממוזער|שמאל|220px|כרטיס ביקור מפלדת אל-חלד עם פס מתכת המציג את רכבת הפיוניר זפיר המחוברת בשני ריתוכים, בלתי ניתן לגילוי בצד האחורי.
**ריתוך שוט** הוא סוג של ריתוך בהתנגדות חשמלית, אשר, בדומה לריתוך נקודות, משמש לחיבור שני חלקי מתכת יחד. המאפיין המבדיל הוא שבריתוך שוט, רצועות ויריעות מתכת (בדרך כלל פלדת אל-חלד) "נתפרות" יחד באמצעות שורות של ריתוכים נקודתיים אחידים. הריתוך מושג על ידי כליבה של שני החלקים יחד ולאחר מכן העברת זרם חשמלי גדול דרכם למשך זמן קצר. ריתוך שוט נרשם כפטנט על ידי ארל ג'יי רגסדייל (Earl J. Ragsdale), מהנדס מכונות בחברת הייצור אדוארד ג'י באד  בשנת 1932, לריתוך פלדת אל-חלד. שיטת ריתוך זו שימשה בשנת 1934 לבניית רכבת האל-חלד הראשונה, פיוניר זפיר , ולאחר מכן הפכה לטכנולוגיית הבנייה הסטנדרטית עבור קרונות נוסעים.

## שיטה
בתחילת המאה ה-20, חברת אדוארד ג'י באד הייתה חדשנית בתחום ייצור פחי מתכת, וחוללה מהפכה בבניית מרכבי רכב מפלדה במהלך שנות ה-20 של אותה מאה. אדוארד באד  ועובדיו, ובראשם ארל רגסדייל (Earl Ragsdale), זיהו את המאפיינים המטלורגיים החשובים של פלדת אל-חלד 18/8  (הידועה כיום כפלדת אל-חלד אוסטניטית SAE 304) ופיתחו תהליך ריתוך נקודות כדי לנצל את השכבה המחומצנת על פני השטח של פלדת אל-חלד. פלדת אל-חלד 8–18 העוברת תהליך טיפול בחום הופכת למתכת בעלת תכונות של חוסר מגנטיות ומשיכות  במידה רבה. חימום חוזר של המתכת ל-1000–1100 מעלות צלזיוס פוגע בתכונות המכניות והכימיות של המתכת. המתכת הופכת לרגישה לקורוזיה עקב משקעי קַרְביד (שם כולל לתרכובות שונות של פחמן עם יסוד כימי אחר), ומאבדת את מעמידותה לעייפות החומר. הגורם החשוב בשליטה על תכונות המתכת הוא זמן השהייה בטמפרטורות אלו. באמצעות רכיבי בקרת זמן, ספק כוח עם זרם יציב וזרמים גבוהים לזמן קצר מאוד, ניתן לייצר ריתוך נקודתי משביע רצון.

ההילה  של ריתוך שוט לא אמורה להתקיים על המתכת, והציוד שנעשה בו שימוש מייצר ריתוכים משביעי רצון בקוטר קטן מהרגיל. כדי להחזיק את שני פחי המתכת יחד מופעל כוח חשמלי וזרם גבוה רגעי יוצר ריתוך במהירות בממשק בין שני הפחים, ויוצר גוש מתכתי קטן, אשר כאשר מקורר יוצר ממשק מתכת עמיד בפני גזירה. לריתוכים טובים יש חוזק גזירה  כפול מזה של מַסְמֶרֶת בקוטר דומה וניתן למקם אותם קרובים יותר זה לזה ב-50%. כאשר הם מבוצעים כראוי לא קיימים בהם עיוותים.

## הערות שוליים

שוט
עמדת מדר

**עמדת מדר** היא אתר מורשת ואנדרטה היסטורית הממוקמת ברחוב רמב"ם בבת ים, ישראל, ומנציחה את הלחימה בעיר במהלך מלחמת העצמאות (1947–1949). העמדה, שהוקמה על ידי כוחות ההגנה בסמוך לביתו של שלמה מדר, שימשה כאחת מ-11 עמדות מבוצרות בצפון העיר, שנועדו להגן על התושבים מפני התקפות מצד יפו הערבית. כיום, האתר משמש כנקודת זיכרון למורשת הקרבות בבת ים ומהווה חלק ממאמצי השימור של המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל.

## היסטוריה
עמדת מדר הוקמה בסוף שנת 1947, בתגובה להתגברות המתיחות והתקריות האלימות בין תושבי בת ים העברית לבין תושבי יפו הערבית, שהסלימו עם קבלת תוכנית החלוקה של האו"ם (כ"ט בנובמבר 1947). העמדה, שהייתה מבנה יצוק מבטון מזוין, נבנתה בשולי מגרש החניה של בית מספר 2 ברחוב רמב"ם, בסמוך לביתו של שלמה מדר, תושב ותיק בעיר שעלה עם משפחתו מתימן, ובנה את ביתו בשנת 1934. לאחר שגורמי ההגנה פנו אליו וביקשו את רשותו להקים עמדה מבוצרת ליד ביתו, הסכים מדר, והעמדה נקראה על שמו.
ממוזער|העמדה נבנה בחצר משפחת מדר שהיה סמוך לקו החזית עם ג'בליה הערבית
במהלך בניית העמדה התגלה כי חלונותיה תוכננו בגודל גדול מדי, דבר שהיווה סיכון ביטחוני. כתוצאה מכך, הותקנו בהם לוחות ברזל עבים עם חריצים צרים לתצפית ולירי, על מנת לשפר את ההגנה. העמדה שימשה כנקודה אסטרטגית להגנה על הצד הצפוני של בת ים, שהיה חשוף להתקפות צלפים וירי מיפו, ובמיוחד מהיישוב הערבי ג'בליה (גבעת עליה), שהיה בעל יתרון טופוגרפי. במהלך המלחמה נהרגו 11 מתושבי בת ים כתוצאה מצליפות, בהם ילד בן 9, עמוס רוזנצווייג, שהיה הקורבן הראשון בעיר.

## מאפיינים עיקריים
עמדת מדר היא מבנה בטון צנוע אך בעל ערך היסטורי משמעותי. העמדה שומרה במצבה המקורי כחלק ממאמצי השימור של אתרי מלחמת העצמאות בבת ים. לצד עמדת מדר, נותרו בעיר שתי עמדות נוספות מהמלחמה: עמדת פאקא (ברחובות ז'בוטינסקי ובן-גוריון) ועמדת כביר (ברחוב חיים דוד מסיקה). במרחק של כ-200 מטר מעמדת מדר, ברחוב העמדות פינת הראשונים, נמצאות שתי עמדות ערביות מבוצרות, המעידות על אופייה של הלחימה באזור – מלחמת עמדות, צליפות והפגזות.

האתר מסומן בשלט הסברה המפרט את תולדות העמדה ותפקידה במלחמה. בנוסף, מוזיאון מורשת בת ים, השוכן בבניין הספרייה העירונית, מציג תצלומים, מסמכים ומוצגים נוספים המתעדים את תולדות העיר בתקופת מלחמת העצמאות, כולל פרטים על עמדת מדר והקרבות שהתחוללו בסביבתה.

## חשיבות והשפעה
עמדת מדר מסמלת את רוח ההתנגדות וההגנה של תושבי בת ים במהלך מלחמת העצמאות, תקופה שבה העיר, שהוקמה כשכונת גנים דתית בשנת 1926, נאלצה להתמודד עם איומים ביטחוניים חמורים. העמדה ממחישה את המאבק של היישוב היהודי להגן על גבולותיו בתנאים קשים, תוך הקרבה אישית של תושבים כמו שלמה מדר, שהעמיד את ביתו לשירות הקהילה.

כאתר מורשת, עמדת מדר תורמת לשימור הזיכרון הקולקטיבי של מלחמת העצמאות ומדגישה את חשיבותה של בת ים כחלק מהמארג ההיסטורי של הקמת מדינת ישראל. לצד אתרים נוספים בעיר, כמו כיכר המגינים (אנדרטה לזכר מגיני בת ים שנפלו) ומוזיאון מורשת בת ים, העמדה משמשת כמקום ללימוד והנצחה עבור תושבים ומבקרים.

## ראו גם
* מלחמת העצמאות
* בת ים
* כיכר המגינים
* 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בת ים
קטגוריה:מלחמת העצמאות
קטגוריה:הנצחה
קטגוריה:מלחמת העצמאות: אנדרטאות
קטגוריה:מלחמת העצמאות: קרבות
קטגוריה:מבנים
אנקי (חברה)

**אנקי** (באנגלית: **Anki**) הייתה חברת סטארט-אפ אמריקאית שפעלה בתחום הרובוטיקה ובינה מלאכותית. החברה פיתחה רובוטים אינטראקטיביים לצרכנים פרטיים, בעיקר לילדים, תוך שימוש בטכנולוגיות מתקדמות של חישה ועיבוד מידע. אנקי הוקמה על ידי שלושה בוגרי אוניברסיטת קרנגי מלון והציגה את מוצר הבכורה שלה, Anki Drive, בכנס המפתחים של אפל בשנת 2013. החברה גייסה סך של 182.5 מיליון דולר ממספר סבבי השקעה, בהם השתתפו בין היתר אנדריסן הורוביץ, אינדקס ונצ'רס, Two Sigma ו-JP Morgan. אנקי נסגרה באפריל 2019 לאחר כישלון בגיוס הון נוסף, ונכסיה נרכשו בדצמבר 2019 על ידי חברת Digital Dream Labs, ששחררה גרסאות מעודכנות למוצרים הקיימים אך לא הצליחה לשחזר את הצלחתה של אנקי.
## רובוטים
### קוזמו
ממוזער
באוקטובר 2016 החברה יצא רובוט חינוכי בשם "קוזמו". קוזמו הוא רובוט צעצוע קטן וחכם. הוא נועד להיות חבר ומלווה לילדים, עם אישיות כובשת ומסוגל להביע רגשות באמצעות תנועות, קולות ותגובות לסביבה. קוזמו מצויד במצלמות וחיישנים המאפשרים לו לזהות אנשים, חפצים וסביבה, כמו גם לשחק עם קוביות משחק ייעודיות.
### וקטור
ממוזער
באוקטובר 2018 החברה יצא רובוט ביתי בשם "וקטור".

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות רובוטיקה
קטגוריה:חברות בינה מלאכותית אמריקאיות
גלאוקוס מכיוס

**גלאוקוס מכיוס** (ביוונית עתיקה: Γλαῦκος) היה פסל מתכת יווני מהאי כיוס, אשר מוכר לעיתים קרובות כממציא אמנות חיבור המתכות (ביוונית: σιδήρου κόλλησις, משמעו "הדבקת ברזל").

יצירתו הבולטת ביותר הייתה בסיס מברזל מרותך התומך בקדרת כסף. על פי הרודוטוס, הוא ניתן על ידי אליאטס, מלך לידיה ואביו של קרויסוס, לאורקל של דלפי. הבסיס, אולי כבר ללא הקדרה, נצפה גם על ידי פאוסניאס, המתאר את מבנהו, ועל ידי אתנאיוס, שמציין כי היה מכוסה בדמויות קטנות של בעלי חיים, חרקים וצמחים. ייתכן שקטע זה הוא שהוביל את מאייר ואחרים לטעות בהסבר המילה κόλλησις כסוג חריטה על פלדה המכונה כיום עבודת דמשק . למעשה, אין ספק ש-κόλλησις התכוון לשיטה של איחוד מתכות ללא עזרת מסמרים, ווים או מחברי שגמים. פלוטרכוס מציין את הקדרה הזו כעל כלי מפורסם מאוד.

הפתגם "המיומנות של גלאוקוס" (Γλαύκου τέχνη), שלטענת חלק מתייחס לגלאוקוס מכיוס, יכול להתייחס גם לטכניקת כתיבה שהומצאה על ידי גלאוקוס מסאמוס. ראה סטפנוס מביזנטיון (s. v. Αἰθάλη) וסודא (s. v. γλαῦξ ἴπταται), אשר ככל הנראה מבלבלים בין שני האנשים בעלי השם גלאוקוס. סכוליה על אפלטון מזהה את השניים.

גלאוקוס הוצב על ידי אוסביוס בשנה השנייה של האולימפיאדה ה-22 (691 לפנה"ס). אליאטס מלך בין השנים 617–560 לפנה"ס. למרות שתאריכים אלה נראים לא עקביים, אין הרודוטוס שלל את ההנחה שבסיס הברזל נוצר זמן מה לפני שאליאטס שלח אותו לדלפי.

## לקריאה נוספת

* Herodotus. *[[היסטוריות (הרודוטוס)|The Histories]]*. Penguin Classics, 1996, p. 11.
* *[[Realencyclopädie der Classischen Altertumswissenschaft]]*, Band VII, Halbband 13, Fornax-Glykon (1910), pp. 1421–1422
* This article incorporates text from a publication now in the public domain: Smith, William, ed. (1870). "Glaucus of Chios". Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology.


## הערות שוליים

קטגוריה:יוון העתיקה: אישים
מיסוך אוטיסטי

**מיסוך האוטיסטי** (באנגלית: **Autistic Masking**), המכונה גם **הסוואה חברתית** (social camouflaging), הוא מכלול של מאמצים מודעים או לא מודעים, שבהם נוקטים אנשים אוטיסטים כדי להסתיר, לדכא או להסוות את תכונותיהם, תגובותיהם והתנהגויותיהם הטבעיות, האופייניות לאוטיזם. מאמצים אלו כוללים חיקוי של סגנונות התנהגותיים, קוגניטיביים או סנסוריים המאפיינים נוירוטיפיקלים ובמקביל דיכוי של צורות טבעיות של התנהגות אוטיסטית, קוגניציה ותגובות סנסוריות. מטרתו המרכזית של המיסוך היא להסתיר או להפחית את נראותן של תכונות אוטיסטיות, זהות אוטיסטית או אבחנה של אוטיזם. המיסוך נתפס כאסטרטגיה חברתית נפוצה להתמודדות בקרב מבוגרים המאובחנים על הספקטרום האוטיסטי. מיסוך הוא אסטרטגיה נלמדת להשתלבות בחברה, אך הוא עשוי גם להוביל להשפעות שליליות על הבריאות הנפשית.

## הבחנה ממיסוך חברתי כללי
המיסוך כולל היבטים המשותפים לאוטיסטים ולנוירוטיפיקלים וכן היבטים ייחודיים לאוטיסטים. מאפיינים המשותפים הן לאוטיסטים והן לנוירוטיפיקלים כוללים שימוש בחיקוי ככלי חברתי, תשישות הנגרמת ממיסוך ותחושת ניתוק מהזהות העצמית כתוצאה מכך. עם זאת, בקרב אוטיסטים, המיסוך כרוך גם בדיכוי חושי ובהסתרת גירויים עצמיים. מיסוך אוטיסטי עלול להוביל למחשבות אובדניות, תופעה שלא צוינה באותה מידה בקרב קבוצות נוירוטיפיקליות.

## מניעים וגורמים למיסוך
מיסוך אוטיסטי אינה התנהגות אקראית, אלא נגזר ממגוון רחב של מניעים וגורמים, פנימיים וחיצוניים, המקושרים בעיקר לסביבה החברתית ולחוויות אישיות ומשקפים את הלחץ המתמיד המופעל על יחידים אוטיסטים במטרה להתאים את עצמם לנורמות נוירוטיפיקליות.

### הימנעות מסטיגמה וטראומה
גורם מרכזי למיסוך הוא השאיפה להימנע מסטיגמה המלווה אוטיזם. במסגרות חברתיות נוירוטיפיקליות, אוטיסטים נתפסים לעיתים כחלק ממיעוט הסובל מאפליה, וכך נוצרת שאיפה להציג חזות שאינה אוטיסטית. המיסוך עשוי להתפתח כתגובה לטראומה בין-אישית קודמת, הכוללת חוויות של בושה, הקנטה ואף התעללות על רקע מאפיינים אוטיסטיים, וכן חוויות נרחבות יותר של התעללות רגשית ופיזית. לחצים חברתיים וחוויות טראומטיות מן העבר מחריפים את המיסוך האוטיסטי ומחוללים מעגל של תגובה והתמודדות. אי-מודעות ואי-קבלה חברתית כללית של אוטיזם הם גורמים מרכזיים, הדוחפים אוטיסטים להסתיר את מאפייניהם.

## שכיחות
נשים אוטיסטיות מדווחות באופן כללי על רמות מיסוך גבוהות יותר בהשוואה לגברים אוטיסטים. עם זאת, נתונים מצביעים כי על אף שבמדדים מסוימים נשים אוטיסטיות מציגות ציונים ממוצעים גבוהים יותר במיסוך, שיעורי השימוש במיסוך לאורך החיים דומים בקרב שני המינים. למעלה מ-89% מהגברים האוטיסטים דיווחו על שימוש במיסוך בשלב כלשהו בחייהם, שיעור הקרוב לזה של נשים אוטיסטיות, העומד על 90.9%.

## הערות שוליים

קטגוריה:מאפיינים אוטיסטיים
נצרות מזרחית

**הנצרות המזרחית** היא כינוי כולל לקבוצת מסורות וכנסיות נוצריות שהתפתחו באזורים המזרחיים של העולם הנוצרי, בעיקר באגן הים התיכון המזרחי, מערב אסיה, מזרח אירופה ואזורים נוספים באפריקה, באסיה ובמזרח הרחוק. המונח "נצרות מזרחית" אינו מציין קומוניון אחד, אלא מתייחס למגוון מסורות נפרדות ולעיתים אף סותרות, שעם זאת שותפות לרקע תרבותי, לשוני וליטורגי דומה. הוא מובחן מהמונח "נצרות מערבית", המתייחס למסורות שהתפתחו במערב אירופה.

הזרמים העיקריים הנכללים בנצרות המזרחית הם הכנסייה האורתודוקסית המזרחית (Eastern Orthodox Church), הכנסיות האורתודוקסיות המזרחיות הלא-כלקדוניות (Oriental Orthodox Churches), קבוצות שמקורן בכנסיית המזרח ההיסטורית, כמו הכנסייה האשורית של המזרח, הכנסיות הקתוליות המזרחיות, אשר שומרות על ליטורגיה מזרחית אך נמצאות בקומוניון עם רומא, וכן מספר כנסיות פרוטסטנטיות שהתפתחו באזורים אלו.

האורתודוקסיה המזרחית היא הגוף הגדול ביותר מבין קבוצות אלה, עם כ-220 מיליון מאמינים ברחבי העולם. אחריה הכנסיות האורתודוקסיות הלא-כלקדוניות (כ-60 מיליון), הכנסיות הקתוליות המזרחיות (כ-16–18 מיליון), והכנסיות האשוריות – המונות יחד כ-400,000 מאמינים.

המונחים "מזרחי" ו"מערבי" נקשרו לפיצול האימפריה הרומית בשנת 395 לספירה, והועמקו לאחר הפילוג הגדול של שנת 1054. למרות הפיצולים, רבות מהכנסיות המזרחיות ממשיכות לראות עצמן כ"קתוליות" ו"אורתודוקסיות" – כלומר אוניברסליות ונאמנות לאמונה הנכונה בהתאם לאמונה הניקאית: "אחת, קדושה, קתולית ואפוסטולית". מרבית הכנסיות המזרחיות עושות שימוש בליטורגיות מזרחיות שונות, ובהן הטקס הביזנטי, הארמני, הסורי המזרחי, הסורי המערבי והאלכסנדרוני.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:נצרות
פלוטו (ספינת קיטור, 1822)

אוניית החברה הנכבדה "**פלוטו**" (באנגלית: HCS ***Pluto***) נבנתה ב-1822 עבור חברת הודו המזרחית הבריטית כספינת מחפר לשימוש בנהר הוּגְלִי . ב-1824, לאחר פרוץ המלחמה האנגלו-בורמזית הראשונה, הוסבה לסוללת תותחים מושטת  ונטלה חלק פעיל בלחימה. עם סיום המלחמה ב-1826 נמכרה, מנועה ומכונותיה פורקו, והיא הוסבה למחסן פחם צף. במאי 1829 טבעה בסערה בנהר הוּגלי.

## בניית הספינה
ספינת המחפר "פלוטו" נבנתה במספנת ג'יימס קיד ושות' (Messrs. Kyd & Co.) בקידרפור , ליד כלכותה – בירת הפרובינציה של בנגל . את הספינה הזמינה ממשלת הפרובינציה, והיא נבנתה בהתאם להנחיותיו של לוטננט ג'ון אוגוסט שלאך (John August Schlach) מפלוגת ההנדסה  של צבא הפרובינציה .

הספינה הייתה עשויה עץ, וצורתה כשל ארבת משא, עם תחתית שטוחה וחרטום וירכתיים מרובעים וללא אמצעי הנעה. בכל אחד מצדדיה הותקנה שרשרת דליי מחפר. מנוע הקיטור שלה, בעל הספק נומינלי של 8 כוחות סוס, סובב באמצעות ציר אחד את שתי שרשרות הדליים. המנוע נבנה על ידי ויליאם בראנטון במפעל חרושת הברזל "Eagle Foundry" בבירמינגהם, והובא ב-1817–1818 מליברפול לכלכותה על ידי לוטננט דיווידסון מפלוגת ההנדסה של צבא הפרובינציה. דוד הקיטור העשוי ברזל, שנבנה גם הוא באנגליה ויועד להרכבה בספינת נהר, שכב ללא שימוש בכלכותה, ונקנה בסופו של דבר על ידי לוטננט שלאך.

## תולדותיה
בתחילת 1824, עם פרוץ המלחמה האנגלו-בורמזית הראשונה, הוסבה הספינה לסוללת תותחים מושטת. נבנה לה חרטום מדומה, שרשרות הדליים משני צדיה פורקו, ובמקומן הותקנו שתי משוטות (paddle wheels). הספינה חומשה בארבע קרונדות 24-פאונד מפליז (brass) ושני תותחי 6-פאונד ארוכים מפליז. ניתן לה השם "פלוטו", והיא צורפה לצי המלחמתי של החברה (Bombay Marine).

"פלוטו", בפיקודו של לוטננט מינצ'ל (T.C. Minchall) מהצי המלכותי, השתייכה לאסקדרון של ספינות מלחמה של החברה שפעלה בזירת הלחימה בארקן , אזור החוף הצפון-מערבי של בורמה. אין כל עדות כי ירתה אי פעם מתותחיה, וקרוב לוודאי שרק שימשה להובלת חיילים ולהנחתתם בחוף.

לאחר המלחמה, ב-1826, מכרה ממשלת הפרובינציה את "פלוטו" לחברת .Alexander & Co, אשר הסבה אותה למחסן פחם צף. מנוע הקיטור שלה פורק והותקן במכרה הפחם של החברה. "פלוטו" טבעה בסערה בנהר הוּגלי במאי 1829.

## לקריאה נוספת

* Gibson-Hill, C. A. “The Steamers Employed in Asian Waters, 1819-39.” *Journal of the Malayan Branch of the Royal Asiatic Society*, vol. 27, no. 1 (165), 1954, pp. 120–162. Retrieved from JSTOR.
* Laurie, Colonel W. F. B. (1885). *Our Burmese Wars and Relations with Burma*: Being an abstract of military and political operations, 1824-25-26, and 1852-53. London, W. H. Allen. Second edition. Digitized copy in HathiTrust.
* Low, Charles Rathbone (1877). *History of the Indian Navy, (1613-1863).* London, Richard Bentley and Son. Vol. 1. Digitized copy in HathiTrust.
* Phipps, John (1840). *A Collection of Papers Relative to Ship Building in India etc.* Calcutta, Scott and Co. Digitized copy in books.google.
* Preble, G. H. (1895). *A Chronological History of the Origin and Development of Steam Navigation.* Second edition. Philadelphia, L.R. Hamersly & Co. Digitized copy in HathiTrust.
* Prinsep, G. A. (1830). *An Account of Steam Vessels and of proceedings connected with Steam Navigation in British India.* Calcutta, From the Government Gazette Press by G. H. Huttmann. Digitized copy in Internet Archive.


## הערות שוליים

קטגוריה:אוניות משוטה
קטגוריה:ספינות קיטור
Unsteady

"**Unsteady**" הוא סינגל של להקת הפופ רוק האמריקאית, X Ambassadors, שיצא ב-13 באוקטובר 2015 בהוצאת חברות התקליטים Kidinakorner, גפן רקורדס ואינטרסקופ רקורדס. השיר, שהוקלט במהלך 2014, מופיע כסינגל השלישי של אלבום האולפן הראשון של הלהקה, *VHS*. השיר נכתב והופק על ידי אלכס דה קיד וחברי הלהקה.

השיר היה מועמד בקטגוריית שיר הרוק המוביל בפרסי המוזיקה של בילבורד לשנת 2017.

נכון ליוני 2025, השיר הושמע למעלה מ-741 מיליון פעמים בספוטיפיי, ולמעלה מ-258 מיליון פעמים ביוטיוב.

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:בלדות משנות ה-2010
קטגוריה:בלדות רוק
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אינטרסקופ רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת גפן רקורדס
בלייז מטרוולי

**בלייז פלורנס מטרוולי** (באנגלית: **Blaise Florence Metreweli**; נולדה ב-) היא ראש שירות הביון הבריטי SIS המשמשת מאז 1 באוקטובר 2025.  האישה הראשונה בתפקיד זה.

## ביוגרפיה
### ילדות והשכלה
מטרוולי נולדה ב־30 ביולי 1977, וגדלה חלק מילדותה בהונג קונג, שם שימש אביה, קונסטנטין מטרוולי, כרדיולוג וכיו"ר המחלקה לדימות רפואי באוניברסיטה הסינית בהונג קונג. הוא גם שירת בצבא הבריטי והתמחה ברפואה בריאד בין השנים 1982–1985. למטרוולי אח גדול, ומסופר שהיא דוברת ערבית רהוטה. שם משפחתה ממוצא גאורגי. לאחר שפורסם מינויה, התברר שסבה מצד אביה, קונסטנטין דוברובולסקי, היה פושע מלחמה, ששיתף פעולה עם הנאצים.

היא למדה בבית הספר וסטמינסטר ואת לימודיה האקדמיים עשתה באנתרופולוגיה באוניברסיטת קיימברידג', במכללת פמברוק, שם סיימה תואר ראשון בשנת 1998. בתקופתה בקיימברידג' הייתה חלק מנבחרת החתירה של אוניברסיטת קיימברידג' לנשים, שהשתתפה וניצחה במרוץ הסירות בשנת 1997.

### קריירה
מטרוולי הצטרפה לשירות הביון הבריטי (MI6) בשנת 1999, ואת תחילת הקריירה שלה העבירה במזרח התיכון, בתקופה שבה בריטניה הייתה מעורבת צבאית באפגניסטן ובעיראק. מאז, היא שירתה ברציפות כקצינת מודיעין, כולל תפקידים בדרג ניהולי גם בשירות הביטחון הפנימי (MI5). בין תפקידיה הבכירים בתחום המודיעין היו משימות במזרח התיכון שעסקו בעיקר במלחמה בטרור, תוך התמודדות עם איומים מצד מדינות על רקע מורכבויות גאופוליטיות, לרבות מעקב סמוי מצד הרפובליקה העממית של סין והתקפות רשת מצד רוסיה. בשנים 2000 עד 2003 כיהנה כמזכירה שנייה לענייני כלכלה בדובאי, מטעם משרד החוץ, חבר העמים והפיתוח.

במהלך הקריירה שלה העניקה מטרוולי מספר ראיונות לעיתונות: ל"דיילי טלגרף" בשנת 2021 תחת שם הקוד "המנהלת קיי", ול"פייננשל טיימס" ב-2022 תחת שם בדוי "אדה". בדצמבר 2021, כיהנה בהשאלה ל-MI5 כמחלקת הביון הנגדי (תחת שם הקוד "המנהלת קיי"). ביוני 2025 שימשה כמנהלת הכללית לטכנולוגיה וחדשנות ("Q") ב-MI6. באותה תקופה, לראשונה בתולדות הארגון, שלוש מתוך ארבעת המנהלות הכלליות ב-MI6 היו נשים.

ביוני 2025 הוכרז כי מטרוולי תיכנס לתפקיד ראש שירות הביון הבריטי (MI6), לאחר פרישתו של סר ריצ'רד מור בסתיו 2025. היא צפויה להיכנס לתפקיד בספטמבר או אוקטובר 2025. לתפקיד התמודדו ארבעה מועמדים, שלושה מהם מהקהילה המודיעינית הבריטית, ואחת ממשרד החוץ – ברברה וודוורד. מטרוולי תהיה האישה הראשונה שתכהן כראש MI6, תפקיד שמכונה "C". היא תהיה האדם היחיד בשירות שמזוהה בפומבי. בנוסף, היא תהיה האישה השלישית שכיהנה בתפקיד לאחר לימודים במכללת פמברוק, קיימברידג'.

### עיטורים
בשנת 2024 מונתה לעמיתת מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש במסגרת רשימת כבוד יום ההולדת של המלך לשנת 2024, בזכות "שירותיה למדיניות החוץ הבריטית" בעת כהונתה כמנהלת כללית במשרד החוץ והפיתוח של בריטניה.

### חיים אישיים
מטרוולי משתתפת בתחרויות חתירה לוותיקים, ונטלה חלק במרוצי סירות הוותיקים בין אוקספורד לקיימברידג' בשנים 2024 ו־2025.

בריאיון לדיילי טלגרף בשנת 2021 סיפרה כי ילדיה גילו בכוחות עצמם את מהות עבודתה האמיתית.

## לקריאה נוספת

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי MI5
קטגוריה:אנשי MI6
קטגוריה:מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש: עמיתים
קטגוריה:אנשי ארגוני ביון בריטים
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1977
טבח מאהשהר

**טבח מאהשהר** (בפרסית: قتل‌عام ماهشهر) מתייחס להרג המוני של מפגינים בעיר בנדר מאהשהר, איראן, אשר התרחש בין ה־16 ל־20 בנובמבר 2019, במהלך המחאות האיראניות בשנים 2019–2020. ההערכות בנוגע למספר ההרוגים נעות בין 40 ל־150.

## רֶקַע
המחאות פרצו ברחבי איראן ב-15 בנובמבר 2019, לאחר שהממשלה הודיעה על העלאה פתאומית במחירי הדלק. הן התפשטו ליותר ממאה ערים ברחבי המדינה. המחאות התרחבו במהרה להתנגדות למנהיג העליון עלי חמינאי ולממשלה הנוכחית.

ב-16 בנובמבר, השלטונות ניתקו לחלוטין את הגישה לאינטרנט בתוך המדינה, דבר שהפך את הדיווח על פרטי האירועים לקשה ביותר.

## הטֶבַח
במהלך הימים הראשונים של ההפגנות במאהשהר, באמצע נובמבר, השתלטו המפגינים על חלקים נרחבים מהעיר. כוחות הביטחון התעמתו עם המפגינים ב־16 וב־17 בנובמבר, וניסו לדכא את המחאות בין ה־16 ל־18 בנובמבר במחוזות בנדר אמאם ח׳מיני וג׳ראחי.

על פי דיווח של הניו יורק טיימס, שהתבסס על ראיונות עם תושבים, בהם עיתונאי ואחות בבית החולים שטיפל בפצועים, כוח גדול של משמרות המהפכה הגיע לאזור ב־18 בנובמבר. משמרות המהפכה נכנסו לשהרכ צ׳מראן, עיר אחרת במחוז, וירו ללא הבחנה לעבר המפגינים וכמה מהם נהרגו. מפגינים נוספים התקבצו בביצה סמוכה למקום הרצח הראשוני. אחד המפגינים, שלדברי הניו יורק טיימס היה ככל הנראה חמוש ברובה AK-47, ירה לעבר אנשי משמרות המהפכה. התקשורת הממלכתית באיראן תיארה את המפגינים באירועים אלה כ"קבוצת בדלנים" החמושה ב"נשק חצי כבד".

משמרות המהפכה הגיבו מיד על ידי כיתור המפגינים בביצה, ירו לעברם במקלעים והרגו כ־100 מהם. הם העמיסו את הגופות על משאית ונסוגו, בעוד משפחות הפצועים העבירו אותם לבית החולים ממקו.

לפי דיווח מהאתר האיראני איראן ווייר, כמה מאנשי כוחות הביטחון נהרגו גם הם במהלך האירועים.

אירוע קטלני נוסף התרחש ב־19 בנובמבר בכפר שהרכ טאלקאני שבמחוז ג׳ראחי של מאהשהר, לשם הגיעו כוחות משמרות המהפכה עם טנקים וניהלו חילופי אש שנמשכו שעות עם תושבים ערבים מקומיים. מפקד בכיר במשמרות המהפכה נהרג. מארגן מחאה שהתראיין ל*ניו יורק טיימס* נפצע מכדור בצלעות במהלך הקרב. אחות שעבדה בבית החולים אמרה כי טיפלה בפצועים מהאירוע וכי רובם סבלו מפצעי ירי בראש ובחזה. חלק מהמפגינים הפצועים נעצרו בבית החולים.

## נפגעים
דיווחים ראשוניים ממהשהר העלו כי יותר מ־130 מפגינים נהרגו מידי כוחות הביטחון בשלושת ימי הלחימה. בדיווח של *הניו יורק טיימס*, שפורסם כשבועיים לאחר האירועים, הוערך כי בין 40 ל־100 מפגינים נהרגו במהשהר ובפרבריה. ב־17 בדצמבר 2019, גורם עלום שם מהמחוז ח'וזסתאן מסר לאתר *IranWire* כי בסך הכול 148 מפגינים נהרגו במהלך חמישה ימי מחאות במהשהר.

## השלכות
ב-25 בנובמבר, מוחמד גולמורדאי, נציג מהשאר בפרלמנט האיראני, הביע את זעמו על הטבח בנאום שנשא בפרלמנט ששודר בטלוויזיה הממלכתית. לפי *הניו יורק טיימס*, הוא זעק: *"מה עשיתם שהשאה חסר הכבוד לא עשה?"*

ב-18 בינואר 2020, משרד החוץ האמריקאי הטיל סנקציות על בריגדיר גנרל חסן שאהוארפור, בשל אחריותו לטבח מהשהאר.

## ראו גם
* מחאות איראניות 2019–2020
* דיכוי פוליטי ברפובליקה האסלאמית של איראן

## הערות שוליים

קטגוריה:משמרות המהפכה האסלאמית
קטגוריה:מעשי טבח באיראן
פריידון הוויידא

**פריידון הוויידא** (בפרסית: **فریدون هویدا**; 21 בספטמבר 1924 – 3 בנובמבר 2006) היה דיפלומט, סופר והוגה דעות איראני. כיהן כשגריר איראן באו"ם בין השנים 1971–1979.

## ביוגרפיה
### ראשית חיים והשכלה
הואיידא נולד ב-21 בספטמבר 1924 בדמשק, שם שימש אביו, חביבאללה הואיידה, בתור הקונסול הכללי של פרס בעיר. אמו, אפסר אול־מולוק פאטמה, הייתה נסיכה מבית שושלת קג'אר. עם נישואיו, הוענק לאביו התואר "עין אל־מולכ" (עין הממלכה) על ידי שליט שושלת קאג'אר.

אחיו הבכור, אמיר עבאס הוויידא, כיהן כראש ממשלת איראן בתקופת שלטון השאה, והוצא להורג לאחר המהפכה האיראנית ב־1979. השניים היו אחייניו של הדיפלומט האיראני עבדול חוסיין סרדארי, אשר נודע בזכות הצלתם של יהודים רבים בפריז בזמן מלחמת העולם השנייה.

הוויידא גדל בלבנון, ערב הסעודית ואיראן. בשנת 1948 השלים תואר דוקטור במשפט בינלאומי ובכלכלה בסורבון, שבפריז, צרפת.

### קריירה
הואיידה הצטרף למשרד החוץ של איראן בתחילת שנות ה-40. הוא לקח חלק בגיבוש הסופי של ההכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם, ועבד בארגון אונסק"ו בשנים 1951–1966. בסוף שנות ה-60 חזר לאיראן ושימש בתפקידים בכירים במשרד החוץ, בהם סגן שר החוץ וראש אגף היחסים הכלכליים והבינלאומיים. בין השנים 1971–1979 שימש כשגריר איראן באומות המאוחדות.

לאחר המהפכה האיראנית, נאלץ לעזוב את משרד החוץ והפך לעמית בכיר וחבר בוועד המנהל של הוועד הלאומי למדיניות חוץ אמריקאית (NCAFP).

מלבד פעילותו המדינית, עסק הוויידא גם בתחום הקולנוע, והיה ממייסדי מערכת כתב העת הקולנועי הנודע מחברות הקולנוע.

## יצירותיו
הוויידא היה סופר מוכר, ופרסם 18 ספרי עיון ורומנים בשפות צרפתית, אנגלית וגרמנית.
* *HISTOIRE DU ROMAN POLICIER*, 1965
* 
* *Les quarantaines*, 1962 (French Edition) 
* *Les Neiges du Sinai*, 1973 (French Edition) 
* 
* *Que Veulent les Arabes?* (What do Arabs Want?), 1991 (French Edition) 
* 
* *The Sword of Islam*
* *Le Glaive de l'Islam* 
* *War and American Women : Heroism, Deeds and Controversy*, 1997 (Co-authored with William Breuer) 
* *The Broken Crescent: The Threat of Militant Islamic Fundamentalism*, 1998 (Co-authored with Loustaunau, Martha O)  S
* *The Hidden Meaning of Mass Communications* (2000)
* *The Shah and the Ayatollah: Islamic Revolution and Iranian Mythology* (2003)
* *Dead End Islam*

הוא היה גם השותף לכתיבת התסריט לסרטו של רוברטו רוסליני משנת 1959 בשם הודו.

## חיים אישיים ומוות
הוויידא נישא פעמיים. אשתו הראשונה, טוראן מנסור, לה נישא בשנות ה-40, הייתה בתו של עלי מנסור, אחד מראשי ממשלת איראן.

ב-3 בנובמבר 2006 בגיל 82 הוויידא נפטר בקליפטון, וירג'יניה, לאחר מאבק ממושך בסרטן. הוא הותיר אחריו את אשתו השנייה, גיזלה ושתי בנות, מנדנה ורוקסנה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פריז
קטגוריה:מהגרים מאיראן לארצות הברית
קטגוריה:סופרים איראנים
קטגוריה:דיפלומטים איראנים
קטגוריה:שגרירי איראן
קטגוריה:שגרירים באו"ם
קטגוריה:ילידי 1924
קטגוריה:נפטרים ב-2006
יוג'ין אדלר

**יוג'ין "ג'ין" אדלר** (באנגלית: **Eugene "Gene" Adler**; נולד בשנת 1939), שחיין יהודי-אמריקאי, סגן אלוף ארצות הברית (1953) במשחה ל-200 מטר חזה ואלוף המכביה הרביעית (1953) ודורג במקום שביעי בעולם (1953) במשחה ל-200 מטר פרפר.

## ביוגרפיה
אדלר נולד וגדל בברוקלין, ניו יורק והתאמן במועדון YMCA. הוא למד באוניברסיטת אינדיאנה בהדרכתו של "דוק" קונסילמן (Counsilman)  בשנים 1958–1959.

### 1952
באליפות ארצות הברית שנערכה בניוארק, ניו ג'רזי ב-28 באוגוסט 1952 הוא סיים במקום שביעי במשחה ל-330 יארד מעורב אישי בתוצאה של 4:26.8 דקות.

### 1953
#### סגן אלוף ארצות הברית
באליפות ארצות הברית שנערכה באינדיאנפוליס, אינדיאנה באוגוסט 1953 הוא זכה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:43.5 דקות, אחרי אלוף חבר העמים הבריטי דייוויד הוקינס מאוסטרליה (2:37.9 דקות) ולפני ברט וורדרופ מבריטניה (2:44.7 דקות). נוסף לכך, סיים במקום שמיני במשחה ל-300 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:04.1 דקות (מקום חמישי מבין האמריקאים, אחדי האחים הבריטים וורדרופ ו-1 מקסיקני).

#### אלוף המכביה
בתחרויות השחייה של המכביה הרביעית שנערכו בספטמבר אותה שנה הוא זכה בשתי מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא יסוד של 2:41.9 דקות, לפני ראובן שפע מישראל (2:55.6 דקות) ו-ג. וולף מארגנטינה (3:10.5 דקות) ובמשחה שליחים 4x200 מטר בשיא מכביה חדש של 9:15.4 דקות, לפני דרום אפריקה (9:26.7 דקות) וישראל (10:03.4 דקות).

### 1954
באליפות ארצות הברית שנערכה באינדיאנפוליס ב-6 באוגוסט 1954 הוא סיים במקום שמיני במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 6:00.2 דקות.

לאחר שפרש משחייה תחרותית החל לאמן שחייה.

## קישורים חיצוניים

* יוג'ין אדלר, באתר *intersportstats* 
* 
* Americans Set New Swim Marks, Capture 3 Mat Titles In Israel, *[[New York Times]]*, September 28, 1953, Section Sports, Page 30 
* ADLER STARS IN SWIM; Wins A. A. U. Senior Butterfly and Free-style Events, *[[New York Times]]*, August 29, 1954, Section Sports, Page 9 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:ברוקלין: אישים
קטגוריה:שחיינים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אלופי המכביה: שחיינים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אינדיאנה
קטגוריה:מדינת ניו יורק: שחיינים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1939
רחל הרשנזון

**רחל הרשנזון** (1833 – 22 באוקטובר 1917, ו' בחשוון ה'תרע"ח) הייתה חלוצה עברית, דמות מרכזית בראשית ימיה של המושבה רחובות. גורם מוביל ומרכזי בקליטת יהודי תימן בעיר. 

## ביוגרפיה
רחל חיה, בת בנימין גרשון הלוי לבית שחד (Schachad), נולדה בהומל בשנת 1833, שכיום בבלארוס, ואז הייתה בשטחה של האימפריה הרוסית. היא נישאה לאברהם משה הלוי הרשנזון, ונולדו להם 7 ילדים: נחמן, אליעזר, וולף, בת שבע, מקס, בנימין וגיטל. משפחת הרשנזון הייתה משפחה אמידה יחסית בעיר הומל. אך כאשר במחצית השנייה של המאה ה-19 התרבו הפגיעות ביהודי רוסיה, ורוח הציונות התפשטה במזרח אירופה, החליטו בני המשפחה לעלות לארץ ישראל. בתיווך פעילים מתנועת חובבי ציון הם יצרו קשר עם חברת "מנוחה ונחלה" מהעיר וורשה, ובתיווכם רכשו שטח אדמה בחירבת דוראן, אשר על אדמתה הוקמה לימים רחובות.

צבי קליינר שהיה נשוי לגיטל, אחת מבנות משפחת הרשנזון, נשלח לארץ ישראל לבחור שטח אדמה מתאים. הוא רכש שטח אדמה נרחב במרכזה של המושבה רחובות, שהקמתה תוכננה באותם הימים (השטח נמצא באזור בו עובר היום רחוב הרצל, בין הרחובות יעקב ובנימין). בשנת תר"ן 1890 עלתה משפחת הרשנזון הרחבה, קבוצה בת 28 נפשות, בכלל זה הילדים והנכדים, לארץ ישראל, והתיישבה ברחובות.

המשפחה הקימה ברחובות משק חקלאי גדול על האדמה שרכשה ועל שטח אדמה נוסף, שרכשו בסמוך (שנמצא באזור בו עובר היום רחוב הרשנזון, בפאתי שכונת שעריים). בחלקות שלהם הם נטעו כרמים ומטעי שקדים.

החיים במושבה בשנותיה הראשונות, בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20, היו קשים מאד. בני המשפחה לא היו מורגלים בעבודת חקלאות, ומאוחר יותר גם ניזוקו גידוליהם ממכת ארבה חמורה שפקדה את הארץ. עקב הקשיים היגרו לארצות הברית שלושה מילדי המשפחה (מקס, וולף ובנימין, שצאצאיהם חיים שם עד היום).

ב-1895 נפטר אברהם משה הרשנזון ורחל נותרה להנהיג את משק המשפחה. עקב כך הייתה רחל (לצד בתיה מקוב) לאחת הנשים המרכזיות הבודדות, בחיים הציבוריים של המושבה הצעירה.

רחל הקדישה רבות מזמנה לעזרה לזולת ולמעשי צדקה. היא הקימה חברה שדאגה לסעוד את תושבי המושבה החולים ולדאוג לכל מחסורם, ונהגה לארח צעירים וצעירות שהגיעו לרחובות ולא היה להם מקום מגורים קבוע. כשב-1907 וב-1909 הגיעו לרחובות שלוש קבוצות ראשונות של עולים מתימן, היו רחל ומשפחתה גורמים מרכזיים בקליטתם במושבה, בעיקר אל מול גילויי בוז מצד חלק מהאיכרים במושבה.

רחל הרשנזון נפטרה באוקטובר 1917 ונקברה בבית העלמין תרן ברחובות.

## הנצחה
הרחוב בגבולה הצפוני של שכונת שעריים, אשר בעבר הוביל לכפר הערבי זרנוגה (וכיום מחבר בין רחוב הרצל לשכונת מרמורק), לאורכו פעל המשק של משפחת הרשינזון, נקרא על שמה של רחל הרשנזון. במשך שנים רבות היא הייתה אחת הנשים הבודדות שעל שמם נקרא רחוב בעיר רחובות.

## ראו גם
* רחובות
* בתיה מקוב

## קישורים חיצוניים
*רחל הרשנזון ומשפחת הרשנזון, מתוך אתר הארכיון לתולדות רחובות.

## הערות שוליים

קטגוריה:נשות העלייה הראשונה
קטגוריה:רחובות: מייסדים
קטגוריה:אישים הקבורים ברחובות
קטגוריה:ילידות 1833
קטגוריה:נפטרות ב-1917
אולימפו (סדרת טלוויזיה)

**אולימפו** (בספרדית: **Olympo**) היא דרמת ספורט ספרדית המשודרת בנטפליקס. יוצרי הסדרה הם יאן מתאו, לאיה פוגט ואיבאי עבאד, והיא עלתה לשידור ב-20 ביוני 2025.

## עלילה
ממוזער|230px|כרזת הסדרה המקורית
הסדרה מתרחשת באקדמיה לספורטאי עילית בשם **ממ"ס** (מכון למצוינות בספורט), הממוקמת בהרי הפירנאים שבספרד. **אָמָאיה אולבְּרִיה** (קלרה גאייה), שחיינית פרפקציוניסטית וקפטנית נבחרת השחייה האומנותית של המכון, הנחשבת לאחת מהמובילות לקבל חסות ממותג הספורט "אולימפו" נאלצת להתמודד לראשונה עם מצב שבו חברתה הטובה **נוריה בּוֹרְחס** (מריה רומנילוס) מתעלה על יכולותיה בתרגיל, ומיד לאחר מכן קורסת. אמאיה מבולבלת לנוכח השיפור בביצועיה של חברתה ומחליטה לחקור את העניין. לאט לאט מתחיל להתגלות ששימוש בחומרים משפרי ביצועים, הנחשב לאסור בספורט תחרותי, הוא דבר רגיל ברחבי הממ"ס.

## שחקנים ודמויות

## סקירה

## פרקים

## הפקה
ב-23 ביולי 2024 הכריזה נטפליקס על הסדרה, כאשר צילומיה כבר החלו במדריד מוקדם יותר באותו חודש. עוד נודע כי לוהקו לתפקידים ראשיים השחקנים קלרה גאייה, נירה אוסאהייה, אגוסטין דלה קורטה, נונו גייגו, מריה רומנילוס, מרטי קורדרו, חואן פראלס, אנדי דואטו ונג'ווה חליווה. הסדרה הופקה על ידי חברת ההפקה Zeta Studios. עבור צילומי החוץ שימשו , הממוקמים בעיר וֶסְקָה שבצפון ספרד. גם  שבעיר אלקורקון שימש בסצנות שונות.

ב-29 באפריל 2025 פורסם הקדימון הרשמי של הסדרה והוכרז כי היא תצא לאור ב-20 ביוני 2025.

## קישורים חיצוניים

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:נטפליקס: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ספרדיות
נונו גייגו

**נוּנוֹ גַייגוֹ פֶרְנַנְדֶס** (בספרדית: **Nuno Gallego Fernández**; נולד ב-6 בספטמבר 2001) הוא שחקן ורקדן ספרדי.

## ביוגרפיה
לאורך שנות ילדותו, גייגו רצה לעסוק בביולוגיה, אך בגיל 11 החליט שהוא מעוניין דווקא לפתח קריירת משחק.

הוא למד משחק בבית הספר העירוני לאמנות הדרמה (Escuela Municipal de Arte Dramático) במדריד, ובין השנים 2020–2022 גם בבית הספר המלכותי לאמנות הדרמה (Real Escuela Superior de Arte Dramático) בעיר. במהלך לימודיו שיחק במספר פרויקטים וסרטים קצרים. 

בשנת 2022 השתתף בדרמה המוזיקלית , סדרת המשך ל-, בה גילם את דמותו של דריו.

בשנת 2024 החל להופיע בסדרות מבית נטפליקס: תחילה הופיע בסדרה "כנופיות גליסיה" בתפקיד מרקו, וכן בעונתה שמינית והאחרונה של סדרת הטלוויזיה "אליטה", בתפקיד הקטור קראוויץ . שם שיחק דמות גאה.

בשנת 2025 הופיע בדרמת הספורט "אולימפו", גם היא מבית נטפליקס, בתפקיד כריסטיאן דליאבה.

## פילמוגרפיה

### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ספרדים
קטגוריה:רקדנים ספרדים
קטגוריה:בוגרי בתי ספר למשחק
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-2001
אגוסטין דלה קורטה

**אָגוּסְטִין דְלָה קוֹרְטֶה בֶּרְטוֹנִי** (בספרדית: **Agustín Della Corte Bertoni**; נולד ב-11 בספטמבר 1997) הוא שחקן ודוגמן אורוגוואי. כמו כן, הוא שחקן רוגבי יוניון לשעבר.

## ביוגרפיה
דלה קורטה ברטוני נולד בעיר פאיסנדו בשנת 1997. הוא ממוצא איטלקי. בגיל צעיר החל לשחק רוגבי במועדון הרוגבי טרבול (Trébol) שבעיר הולדתו.

בשנת 2017 החל את לימודיו לתואר ראשון באוניברסיטת מונטווידאו, שם למד חשבונאות ומנהל עסקים.

## קריירה

### רוגבי
בשנת 2017, כשהיה בן 19, החל דלה קורטה בקריירת המשחק שלו. ב-10 ביוני ערך את הופעת הבכורה הבין-לאומית שלו במדי , במשחקה נגד . בשנת 2019 הופיע לראשונה במדי הקבוצה במסגרת גביע העולם ברוגבי, שנערך באותה שנה ביפן, אז הופיע במדיה של אורוגוואי במשחקה השלישי, נגד .

בשנת 2020 הוחתם בקבוצת בנבחרת הרוגבי של מועדון הספורט פניארול . עם זאת, בסוף אותה שנה פרש רשמית מרוגבי.

### משחק
בשנת 2021, לוהק דלה קורטה לסרט "אחוות השלג" בבימויו של ח. א. ביונה, בו גילם את דמותו של אנטוניו "טינטין" ויזינטין. הסרט מגולל את סיפורה של טיסה 571 של חיל האוויר האורוגוואי, שהתרסקה בהרי האנדים. עבור תפקיד זה, שהיה הופעת הבכורה של דלה קורטה, הוא נדרש לעבור שינוי פיזי במראהו, והשיל ממשקלו 27 ק"ג כדי לגלם נאמנה את חווייתם של הניצולים.

בשנת 2024 שיחק בסרט הדרמה הארגנטינאי "Linda" בכיכובה של אאוחניה סוארס.

בשנת 2025 הופיע בסדרת הדרמה הספרדית "אולימפו" מבית נטפליקס, בתפקיד רוקה פרס., שם שיחק דמות גאה. באותה שנה גילם את יאגו בסרט המותחן הספרדי "Papeles".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אורוגוואים
קטגוריה:שחקני רוגבי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטאות ומכללות
קטגוריה:דוגמנים
קטגוריה:אורוגוואים שנולדו ב-1997
האוסף (אלבום של החברים של נטאשה)

"**האוסף**" הוא אלבום האוסף היחידי של להקת הרוק הישראלית החברים של נטאשה, אשר יצא לאור באוגוסט 2001. האלבום מכיל שירים משלושת אלבומי האולפן שהוציאה לאור בשנים 1989–1994, סינגלים שלא נכללו באף אלבום אולפן שהוציאה וביצועים חיים מתוך *[[בהופעה חיה (אלבום של החברים של נטאשה)|בהופעה חיה]]*, אלבום ההופעה היחידי של הלהקה, אותו הוציאה לאור ב-1996.

## היסטוריה
כחמש שנים לאחר שהתפרקה להקת החברים של נטאשה, הוציאה לאור חברת התקליטים הישראלית הד ארצי אלבום אוסף שהכיל שירים מתוך ארבעת האלבומים שהוציאה הלהקה לאור תחת חסותה - *[[החברים של נטאשה (אלבום)|החברים של נטאשה]]*, *[[שינויים בהרגלי הצריחה]]*, *[[רדיו בלה בלה]]* ו*[[בהופעה חיה (אלבום של החברים של נטאשה)|בהופעה חיה]]*. את האלבום הוציאה הד ארצי ללא מעורבותה של הלהקה.

### מחלוקת משפטית
זמן קצר לאחר צאת האלבום, מחתה הלהקה על הוצאתו ללא אישורה וידיעתה, וזו הפצירה בקהלה לא לרכוש אותו.

במרץ 2004 הגישו חברי הלהקה תביעה על סך 2,500,000 שקלים לבית המשפט המחוזי בתל אביב נגד הד ארצי בטענה כי זו הסתירה בפניהם את נתוני מכירות אלבומיה, לא העבירה לאקו"ם את כל התמלוגים אליה היו זכאים, והוציאה לאור את האלבום *האוסף* בניגוד להסכמתם וידיעתם. הלהקה אמדה את היקפה הריאלי של התביעה ב-8,132,490 שקלים, אך מפאת גובה האגרה, בחרה לצמצם את גובה הסכום. לבקשתה, החליט בית המשפט לעקל את כספיה של חברת התקליטים.

בנובמבר 2008 הגישה הד ארצי לבית המשפט המחוזי בקשה לבטל את צו העיקול בטענה כי זה פגע בתדמיתה והתנהלותה העסקית של החברה. חודש לאחר מכן, הורה בית המשפט לבטל את העיקול לאחר שטען כי חברי הלהקה לא הציגו ראיות משכנעות.

בפברואר 2009 דחה בית המשפט בקשה נוספת של החברים של נטאשה להוצאת צו עיקול נגד הד ארצי שהוגשה חודש לפני כן.

באפריל 2013, לאחר כתשע שנים מאז הגשת התביעה, תם המאבק המשפטי כאשר נדרשה הד ארצי לשלם תמלוגים על סך כ-842,000 שקלים.

## רשימת השמעה

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי החברים של נטאשה
קטגוריה:אלבומי אוסף בעברית
קטגוריה:אלבומי רוק ישראליים
קטגוריה:מחלוקות במוזיקה
קטגוריה:אלבומי חברת הד ארצי
Safe Superintelligence

**.Safe Superintelligence Inc** או **.SSI Inc** היא חברת בינה מלאכותית אמריקאית שנוסדה על ידי איליה סוצקבר, לשעבר המדען הראשי של OpenAI, דניאל גרוס ודניאל לוי. משימת החברה היא להתמקד בפיתוח בטוח של בינה על-אנושית .

## היסטוריה
ב-15 במאי 2024, עזב איליה סוצקבר את OpenAI, החברה שהיה בין מייסדיה, לאחר סכסוך בדירקטוריון החברה, בו הצביע בעד פיטורי סם אלטמן. סוצקבר ואחרים האמינו כי OpenAI מזניחה את המיקוד המקורי שלה בבינה מלאכותית בטוחה, לטובת חיפוש אחר הזדמנויות מסחריות.

ב-19 ביוני 2024, פרסם סוצקבר ברשת X כי מקים את חברה SSI Inc, במטרה לפתח בבטחה בינה מלאכותית על-אנושית, לצד דניאל לוי ודניאל גרוס החברה, המורכבת מצוות קטן, מפוצלת בין פאלו אלטו, קליפורניה ותל אביב, ישראל.

בספטמבר 2024, SSI חשפה כי גייסה מיליארד דולר מקרנות הון סיכון, ביניהם Sequoia Capital ואנדריסן הורוביץ. הכסף ישמש לבניית כוח מחשוב נוסף ולגיוס אנשים מובילים בתחום.

במרץ 2025, SSI הגיעה לשווי של 30 מיליארד דולר בסבב גיוס בהובלת Greenoaks Capital. פי שישה מהשווי הקודם שלו, שעמד על 5 מיליארד דולר. למרות שעדיין לא ייצרה הכנסות והעסיקה רק כ-20 עובדים, החברה משכה עניין משמעותי מצד משקיעים, בעיקר בזכות המוניטין של המייסד סוצקבר והתמקדות החברה בפיתוח בינה מלאכותית בטוחה.

באפריל 2025, הכריזה Google Cloud Platform על שותפות לאספקת יחידות TPU למחקר של SSI.

ביוני 2025 דווח כי חברת מטא ניסתה לרכוש את SSI בסכום של 32 מיליארד דולר אך נדחתה על ידי סוצקבר. במקום זאת דווח כי מטא פועלת לגייס לשירותיה את דניאל גרוס.

ביולי הודיע סוצקבר כי גרוס עוזב את החברה וכי הוא יכהן כמנכ"ל החברה.

## ראו גם
* בינה מלאכותית כללית
* סכנה קיומית מבינה מלאכותית כללית

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תל אביב-יפו: חברות
קטגוריה:חברות בינה מלאכותית אמריקאיות
קטגוריה:חברות תוכנה ישראליות
ריתוך בגלילי לחץ

**ריתוך בגלילי לחץ** הוא תהליך ריתוך קר במצב מוצק, המתקבל באמצעות ערגול של פחי מתכת. בריתוך בגלילי לחץ, שתי שכבות או יותר של מתכות שונות מועברות דרך זוג גלילים שטוחים תחת לחץ מספיק כדי לחבר את השכבות. הלחץ גבוה מספיק כדי לעוות את המתכות ולהקטין את העובי המשולב של החומר המרותך. יש להכין מראש את המשטחים המחוברים (לשרוט, לנקות, להסיר שומן) על מנת להגדיל את מקדם החיכוך שלהם ולהסיר כל שכבת תחמוצת. ניתן לבצע את התהליך בטמפרטורת החדר או בתנאים חמים. בריתוך חם בגלילי לחץ, מופעל חום כדי לחמם מראש את הפחים רגע לפני המעבר בין גלילי הלחץ, על מנת להגדיל את משיכותם  ולשפר את חוזק הריתוך. חוזק החיבורים לאחר המעבר בין גלילי הלחץ תלוי בפרמטרי התהליך העיקריים, כולל תנאי הגלגול (טמפרטורת הכניסה של הפחים, שיעור הפחתת העובי, מהירות הגלגול וכו'), תנאי הטיפול לפני הגלגול (טמפרטורת וזמן חישול, טכניקות הכנת פני השטח וכו') וטיפולי בחום לאחר הגלגול.

## יישומים
ניתן להשתמש ביישומי ריתוך בגלילי לחץ לציפוי  פחי מתכת, או כשלב משני של ריתוך מצטבר בגלילי לחץ . ניתן לשלוט בריתוך פחים על ידי צביעת דוגמה על יריעה אחת; רק משטחי המתכת החשופים מתחברים, והחלק הלא מחובר יכול להתנפח אם היריעה מחוממת והציפוי מתאדה. חומר זה משמש לייצור מחליפי חום לציוד קירור.

## הערות שוליים

גלילי לחץ
קטגוריה:שיטות חיבור
קטגוריה:עיבוד מתכת
קטגוריה:תהליכי ייצור
דנטנאוסוכוס

**דנטנאוסוכוס** (שם מדעי: *Dentaneosuchus*; משמעות השם: "תנין חשוף-שיניים") הוא סוג של זוחל דמוי-תנין נכחד שחי בתקופת האאוקן באמריקה הדרומית. הסוג תואר בשנת 2023 לאחר שהמין *D. crassiproratus*, תואר למדע כבר ב-1930 אך השתייך לסוג *Atacisaurus*, ממשפחת הגאבייאליים שכיום נחשב לטקסון מוטל בספק ובהמשך הועבר לסוג קנתיסוכוס. הסוג שייך כיום למשפחה הנכחדת Sebecidae והוא מבין הקדומים שבבני הקבוצה, אשר נפוצים יותר באמריקה הדרומית, מה שנחשב לתעלומה על נוכחותו הרחוקה.

## תיאור
סוג זה ידוע מממצאי מאובנים שהתגלו בתצורת "Sables du Castrais Formation", בדרום צרפת והממצאים ממוקמים במוזיאון טולוז, מגולגולת גדולה שחלקה נהרס עם השנים. בנוסף נמצאו גם עצם זרוע כמעט שלמה ומספר חוליות גב, רגליים ועצם מאגן הירכיים אך אלה מקוטעות.

בהשוואה לקרובי משפחתו כמו הלנגסטוניה שאורך גולגולתו הגיע לאורך 42 ס"מ בלבד, הלסת התחתונה של הדנטנאוסוכוס הייתה ענקית באורך של מעל 90 ס"מ, כך שהיה גדול גם מהברינסוכוס שהיה בעל גולגולת באורך 70 ס"מ. טווח הגוף שלו משתנה בהתאם לממדי הפרופורציות של גודל הלסתות בין תנינאים קרובים, אך הטווח המקובל הוא בין 6 ל-10 מטרים, מה שהופך אותו לגדול הטורפים של אירופה הקנוזואית.

הוא היה תנינאי יבשתי שנע במהירות ביבשה ואולי ארב לטרף קדום כמו עופות ויונקים קדומים כמו הלופיאודון שהגיע למשקל 2,000 ק"ג.

החוקרים משערים עקב ממצאים שבני המשפחה Sebecidae הצליחו להגר מאירופה לאמריקה הדרומית תוך שיוט על רפסודות צפות לאורך האוקיינוס, עד שחצו את האוקיינוס והתפשטו באמריקה הדרומית.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:דמויי תנינאים שחיו בפלאוגן
קטגוריה:בעלי חיים שחיו באאוקן באירופה
קטגוריה:מגה-פאונה של הפלאוגן באירואסיה
פרוטופטריקס

**פרוטופטריקס** (שם מדעי: ***Protopteryx***; מילולית: "proto" - קדום ו-"pteryx" - כנף; כלומר: "כנף קדומה") הוא סוג נכחד של עוף קדום אשר חי במשך הקרטיקון התחתון שלפני 131 מיליון שנה באזור סין. סוג זה תואר בשנת 2000 בידי החוקרים שונג' שו  ופוצ'נג זאנג והוא מכיל מין בודד - *Protopteryx fengningensis*.

סוג עוף זה הוא מהמוקדמים מבני הקבוצה הנכחדת אננטיאורניתים.

## תיאור
המאובנים של עוף זה התגלו במספר קטן של אזורים בבסיס חבורת ג'הול בממצאי של בתצורת דאיבייגו, תצורות הואישינג  או בתצורת יישיין שבחביי בצפון-מזרח סין.

ממדיו של העוף דמו לזרזיר מודרני באורך של 10 ס"מ בקירוב והוא היה בעל בעל אונות זנב ארוכות ומפוצלות, לסת בעלת שיניים חרוטיות דקות ושלושה סוגי נוצות לאורך הגוף: נוצות פוך, נוצות תעופה ונוצות זנב דמויות סרט שדמו למחטים, באופן שונה מרוב העופות החיים (למעט כמה עדניים). לפי מבנה נוצותיו הוא היה מעופף אקטיבי שנע כנראה בזריזות ביערות הקדומים.

הסוג הקרוב ביותר אליו היה הקונפוציוסאורניס, שהתקיים מעט אחריו בסין.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אננטיאורניתס
קטגוריה:עופות שחיו בקרטיקון תחתון
קטגוריה:בעלי חיים שחיו בקרטיקון תחתון באסיה
הירשנזון

**הירשנזון** או **הרשנזון** הוא שם משפחה, פטרונים מהשמות הירש והרש בהתאמה.

קטגוריה:שמות משפחה
הקניון הלבן

250px|ממוזער|שמאל
**הקניון הלבן** הוא קניון בהרי הנגב הדרומיים, סמוך לגבול ישראל–מצרים. הוא עובר בערוץ צר ועמוק, באורך של כ-100 מטרים וברוחב של כ-3–5 מטרים, שנוצר מסלע קרטון לבן ונוצץ. הקניון מתמלא מים רק לאחר גשמים עזים באזור, ומאפשר צפייה ייחודית או שיט בתנאים אלו.
 
## גאוגרפיה
הקניון הלבן ממוקם על קו התפר שבין אזור הערבה להרי הנגב הדרומיים, בתחומי הר הנגב המערבי, סמוך לגבול ישראל–מצרים. מבחינה תחבורתית, הוא נמצא כ-2 קילומטרים צפונית לצומת ציחור, ליד כביש 40, ביובל של נחל שגיא. הקניון שוכן בתוך שמורת הר הנגב, אך אינו מוכרז בעצמו כשמורת טבע רשמית.

## גאולוגיה
הקניון הלבן הוא סדק טבעי צר ועמוק החצוב בסלע קירטון לבן, בעל גוון בוהק במיוחד. אורכו של הקניון כ-100 מטרים ורוחבו נע בין כ-3 ל-5.2 מטרים. הסלעים שבו רכים יחסית, מה שמסביר את היווצרותו של המעוק בתהליך של בליה וסחיפה. החומר ממנו עשוי הקניון - קירטון - מעניק לו את צבעו המובהק ואת מראהו החריג ביחס לנוף הסובב, בעיקר כאשר קרני שמש נופלות על קירותיו הלבנים.

## החי והצומח
במהלך הגישה לקניון הלבן נצפו עדרי צבאים ואף חמור בר (ערוד). תצפיות אלו התרחשו באזור הר הנגב המערבי, סמוך לגבול מצרים, שבו שוכנת הקניון, ומעידות על נוכחות של חיות בר מדבריות בשטח.
בסמוך לקניון הלבן ובנחל צניפים פורחים בתקופת החורף פרטים רבים של יחנוק המדבר, צמח טפיל המצוי בשורשי עצי המלוח. בעקבות גשמים נדירים ניכרות פריחות צבעוניות וצבען של הירוק דומיננטי בנוף המדברי.

## הערות שוליים

קטגוריה:הר הנגב
קטגוריה:בקעות ועמקים
קטגוריה:קניונים
עונת 1937 בליגת העל הארגנטינאית

**עונת 1937 בליגת העל הארגנטינאית** הייתה העונה ה-46 של הליגה שמנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל הארגנטינאית.

משחקי הליגה החלו 5 באפריל והסתיימו ב-20 בדצמבר. הליגה כללה 18 קבוצות, כולם מפרובינציית בואנוס איירס. משחקי הליגה כללו 34 סיבובים (כל הקבוצות נפגשו פעמיים). על ניצחון הוענקו 2 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. 

סוכם שבסוף העונה קבוצות שסיימו אותה במקומות 17–18 יעזבו את הליגה ובמקומם לעונת 1938 יעלו קבוצות מליגת משנה.

ריבר פלייט זכתה באליפות. זה היה תואר הרביעי של הקבוצה.

ארחנטינוס ג'וניורס וקילמס אתלטיקו קלוב סיימו את העונה בתחתית הטבלה וירדו לליגת משנה.

ארסניו אריקו () מאינדפנדיינטה כבש 43 שערים וזכה בתואר מלך השערים.

## טבלת הליגה

## קישורים חיצוניים

* נתונים מפורטים מאתר rsssf
* תיאור התחרות

קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1937
קטגוריה:עונות בליגת העל הארגנטינאית
המשרד לעסקים ומסחר (הממלכה המאוחדת)

**המשרד לעסקים ולמסחר** (באנגלית: **Department for Business and Trade**, ובראשי תיבות: **DBT**) הוא משרד ממשלתי של הממלכה המאוחדת, האחראי על קידום צמיחה כלכלית, מסחר בינלאומי, חדשנות, השקעות ורגולציה ידידותית לעסקים. המשרד הוקם ב־7 בפברואר 2023, כחלק מרפורמה ארגונית רחבת היקף במבנה משרדי הממשלה בבריטניה.

מזכיר המדינה לענייני עסקים ומסחר המכהן הוא פיטר קייל, אשר מונה לתפקיד על ידי ראש הממשלה קיר סטארמר ב־5 בספטמבר 2025 .

## הקמה
המשרד נוסד כתוצאה ממיזוג תחומי האחריות העסקיים של משרד האנרגיה, העסקים והאסטרטגיה התעשייתית לשעבר (BEIS), יחד עם משרד הסחר הבינלאומי לשעבר (DIT). שרים ובכירים אזרחיים בכירים ממשרד הסחר הבינלאומי המשיכו בתפקידם תחת המבנה החדש של המשרד.

לשכת ראש הממשלה הגדירה את הקמת המשרד כהזדמנות ליצירת "קול אחיד ועקבי למען העסקים בתוך הממשלה, המתמקד בצמיחה כלכלית באמצעות רגולציה חכמה, הסכמי סחר חדשים בחו"ל, ותרבות יזמית מחודשת בבית".

## תחומי אחריות
לפי הצהרת דאונינג 10, תחומי האחריות המרכזיים של המשרד כוללים:
* קידום הזדמנויות לצמיחה כלכלית בכלל מגזרי המשק;
* סיוע לעסקים בגישה למימון והקמת מערכת רגולטורית המעודדת יזמות;
* קידום חברות בריטיות בזירה הבינלאומית ומשיכת השקעות איכותיות, לרבות באמצעות הסכמי סחר חופשי עם הודו ושותפים אסטרטגיים נוספים;
* עידוד שווקים תחרותיים וטיפול בפרקטיקות שפוגעות בתחרות, תוך שמירה על זכויות הצרכנים;
* חיזוק סחר חופשי;
* הבטחת ביטחון כלכלי ועמידות של שרשראות אספקה;
* מיצוי ההזדמנויות שנוצרו בעקבות הברקזיט, והסרת חסמים רגולטוריים מיותרים;
* חקיקה בנוגע לרמות שירות מינימליות בשירותים ציבוריים חיוניים ולסקירה, רפורמה או ביטול חוקים שהועברו מהאיחוד האירופי, עד דצמבר 2023.

## פיקוח פרלמנטרי
החל מ־26 באפריל 2023, עבודת המשרד מפוקחת על ידי ועדת העסקים והמסחר של בית הנבחרים הבריטי ("Business and Trade Select Committee"). ועדה זו היא ממשיכת דרכה של ועדת האנרגיה, העסקים והאסטרטגיה התעשייתית לשעבר, אשר איחדה לתוכה גם את סמכויות ועדת הסחר הבינלאומי שפורקה.

## פעילות ויוזמות בינלאומיות
באפריל 2023 השלים המשרד את המשא ומתן להצטרפותה של הממלכה המאוחדת להסכם הסחר החופשי המקיף והמתקדם לאזור האוקיינוס השקט (Comprehensive and Progressive Agreement for Trans-Pacific Partnership, CPTPP). ההסכם כולל 11 מדינות השוכנות סביב האוקיינוס השקט: קנדה, מקסיקו, פרו, צ'ילה, ניו זילנד, אוסטרליה, ברוניי, סינגפור, מלזיה, וייטנאם ויפן. סבב המשא ומתן נמשך כשנתיים, והצטרפות בריטניה מהווה הישג סחר אסטרטגי במסגרת מדיניות הסחר שלאחר הברקזיט.

באפריל 2021, הקים הלורד גרימסטון מבוסקובל (The Lord Grimstone of Boscobel), בשיתוף המשרד, את מועצת ההשקעות של הממלכה המאוחדת (UK Investment Council) – גוף מייעץ שמטרתו לעודד השקעות נכנסות לממלכה ולספק לממשלה תובנות אסטרטגיות של משקיעים גלובליים בנוגע למדיניות הסחר וההשקעות.

במאי 2023 ערך הלורד ג'ונסון מליינסטון (שר ההשקעות) ביקור היסטורי בהונג קונג, והיה לשר הבריטי הראשון שביקר באזור המנהלי המיוחד מאז 2018, ולראשון לעשות כן מאז חקיקת חוק הביטחון הלאומי החדש על ידי ממשלת סין. הביקור נתפס כמהלך אסטרטגי במסגרת מאמצי בריטניה לחזק קשרים כלכליים עם אזורים באסיה־פסיפיק, תוך שמירה על ערכים מערביים של סחר חופשי וביטחון השקעות.

עוד באותו חודש, הודיע המשרד כי החל לנהל משא ומתן לקראת חתימת הסכם סחר בילטרלי חדש עם שווייץ, במטרה לעדכן ולהרחיב את ההסדרים הקיימים לאחר עזיבת האיחוד האירופי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:משרדי ממשלת בריטניה
קטגוריה:משרדי כלכלה
נחל צניפים

**נחל צניפים** הוא מן הגדולים והחשובים שבנחלי הנגב הדרומי. ראשיתו באזור מצפה סיירים והר הוגן, שמצפון־מערב לבקעת סירים. תחילתו בערוץ שטוח ורחב הנמשך צפונה, ולאחר כ־20 קילומטרים מתחתר הנחל אל תוך סלעי הגיר הקשים מגיל הטורון.

במקום זה יוצר הנחל מעוק ומפל, שלרגליו גב מים גדול המכונה גב צניפים (נ"צ 1332.9428). מהגב ממשיך הנחל דרכו תוך חציית הקמר של הר צניפים, כשהוא זורם בין מצוקי גיר. כשלושה קילומטרים בהמשך מהגב, פורץ הנחל דרך שער סלע טבעי המכונה שער צניפים, ויוצא מתחום קמר צניפים אל עבר המישורים הפתוחים של הנגב.

בקטע שבין שער צניפים לבין נקודת השפך של נחל צניפים אל נחל חיון, מלווה את אפיק הנחל שדרה רציפה של עצי שיטת הנגב – אחד מריכוזי השיטה הגדולים בישראל. עצים אלו מהווים מקור מזון חשוב לעדרי צבי מדבר החיים באזור. באזורי החמאדות (משטחי קרקע מדברית קשה ומכוסה אבנים) הסמוכים לשדרה זו קיים גם ריכוז גבוה של חרדון צב מצוי.

## החי באזור הנחל
בנחלי הנגב, ובמיוחד בנחל צניפים, נמצא ריכוז גבוה במיוחד של צבי נמלים הנגב, שנקראים לעיתים גם "צבי הנגב". על פי נתוני רשות הטבע והגנים, בספירה האחרונה נמצאו בשמורה יותר מ-450 פרטים – מספר שמסמל את הריכוז הגבוה ביותר של מין זה בישראל.

## לקריאה נוספת
* מנחם מרקוס (עורך). (2001). **מדריך ישראל החדש: אנציקלופדיה, מסלולי טיול – כרך 15: הר הנגב והערבה**. ירושלים: כתר הוצאה לאור ידיעות אחרונות ישראל, משרד הביטחון, ההוצאה לאור, עמ' 176.

## קישורים חיצוניים
* 

צניפים
מסגד וכיל

**מסגד וכיל** (בפרסית: **مسجد وکیل**) הוא מסגד שיעי שנמצא בעיר שיראז, שבפרובינציית פארס, בדרום איראן. המסגד שוכן ממערב לבאזאר וכיל ובסמוך לכניסתו.

המסגד נרשם ברשימת המורשת הלאומית של איראן בשנת 1932, והוא נמצא תחת ניהולה של הארגון האיראני למורשת תרבותית, מלאכת יד ותיירות.

## רקע
המסגד נבנה בתקופת שושלת זנד, בין השנים 1750 ל־1774, ושוקם במאה ה־19, בתקופת שושלת קאג'אר. המילה "וכיל" (وكيل) משמעותה עוצר, תואר שבו השתמש כרִים ח'אן, מייסד שושלת זנד. שיראז שימשה כבירתו, והוא יזם את בנייתם של מבנים רבים בעיר, בהם גם מסגד זה.

## מבנה
שטחו של המסגד הוא 8,660 מ"ר. במסגד שני איוואנים בלבד, בצפון ובדרום, בניגוד לארבעה כמקובל במסגדים פרסיים, והם מקיפים חצר מרכזית (סאהן) ששטחה 65 מטר על 60 מטר. בחצר נוספת, קטנה יותר, גודלה 35 מטר על 20 מטר.

אחד ממרכיבי המבנה הבולטים הוא אולם התפילה, השבסתאן, המכיל 48 עמודים לולייניים מרשימים, אשר מהווים חלק מהאדריכלות המיוחדת של המקום.

## גלריה

קובץ:Entrée_masjed-e-vakil_shiraz.jpg|שער הכניסה
קובץ:Vakil_mosque.jpg|תקרת שער הכניסה
קובץ:Vakil_Entrance.jpg|חזית קשת הכניסה
קובץ:Vakil_mosque_Panorama.jpg|השַבסתאן (אולם התפילה)
קובץ:Shiraz_Vakil_mosque_columns.jpg|עמודי השבסתאן
קובץ:Vakil_Mosque_Shabestan.jpg|תקרת השבסתאן
קובץ:Shiraz_Vakil_mosque_courtyard_view.jpg|מבט אל האיוואן הצפוני מתוך אולם התפילה
קובץ:Vakil_Mosque_03.jpg|אחד ממגדלי המואזין
קובץ:Vakil_Mosque_04.jpg|פרטים באיוואן הצפוני
קובץ:Vakil_Iwan.jpg|תקרת האיוואן הצפוני
קובץ:Vakil_Mosque_08.jpg|גרם מדרגות המוביל למינבר


## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

וכיל
קטגוריה:שיראז: מבנים