open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
איוואן גצקו

**איוואן מיכאילוביץ' גצקו** (באוקראינית: **Іван Михайлович Гецко́**; נולד ב-6 באפריל 1968) הוא כדורגלן עבר אוקראיני ששיחק בעמדת החלוץ. בתחילת שנות ה-90 שיחק גצקו בישראל בקבוצת מכבי חיפה.

## קריירה

גצקו נולד בעיר דנייפרופטרובסק וגדל בעיירה אירשבה, שם שיחק אביו בקבוצת כדורגל מקומית. גצקו למד מגיל 7 בפמנייה לספורטאים מחוננים בעיר לבוב. בגילאים 15-18 שיחק בקבוצת קרפט אושגרט מהליגה הארצית. בשנת 1985, בהיותו בן 17, עלה לסגל הקבוצה הבוגרת של קבוצת זקרפטיה אוז'הורוד, ששיחקה אז בליגה הסובייטית השנייה. בהמשך עבר לקבוצת צ'רנומורץ אודסה מהליגה הסובייטית הבכירה.

בשנת 1992, בגיל 24, עבר לשחק בישראל בקבוצת מכבי חיפה איתה זכה בגביע בשנת 1993 ובאליפות בשנת 1994. למרות שברוב המשחקים לא פתח בהרכב הראשון נחשב גצקו לשחקן מוביל בחיפה וכחלוץ המבקיע הרבה שערים כשעולה מהספסל.  בתום העונה הראשונה שלו בחיפה, נסע למבחני קבלה בקבוצה האנגלית פורטסמות` ואחר כך שב למכבי חיפה. גצקו נרכש על ידי מכבי חיפה ובדעתו היה להמשיך ולשחק כאן, כי הוא ראה במכבי חיפה תחנת ביניים בדרך לאיטליה. לא כך חשבו מעסיקיו. במחנה אימונים בהולנד (1994), המנג`ר גיורא שפיגל אמר לו שיש בעיות בהגנה והוא חייב להביא בלם זר. כאשר הביאו את אולג קוזניצוב מסקוטלנד, נמחק מרשימת הזרים בחיפה. גצקו פנה לבית משפט ותבע את מכבי חיפה. הוא דרש שחרור ללא תמורה והפסיד. כדי לשמור על כושרו שיחק כדורגל בגנים ציבוריים. במהלך העונה קיבל הצעה מקבוצת ניז`ני נובוגראד מאוקראינה, בשורותיה שיחק עשרה מחזורים. מכבי חיפה טענה בתוקף שגצקו לא קיבל שחרור וביקשה מאופ"א להתערב. כשהקבוצה הרוסית סירבה הוזהרה שתורד ליגה אם לא תשלם. לבסוף קבעה ועדה מיוחדת של פיפ"א שנובוגראד תשלם לחיפה 100 אלף דולר.

כיום גר גצקו באודסה, ועובד עם ילדים שמתחילים את דרכם בכדורגל.

## תארים
* הגביע האוקראיני - 1992
* אליפות ישראל - 1993/1994
* גביע המדינה - 1992/1993

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים סובייטים
קטגוריה:כדורגלנים אוקראינים
קטגוריה:חלוצי כדורגל סובייטים
קטגוריה:חלוצי כדורגל אוקראינים
קטגוריה:דניפרו: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני הוברלה אוז'הורוד 
קטגוריה:כדורגלני קרפטי לבוב 
קטגוריה:כדורגלני צ'רנומורץ אודסה 
קטגוריה:כדורגלני מכבי חיפה
קטגוריה:כדורגלני אלניה ולדיקווקז
קטגוריה:כדורגלני דניפרו
קטגוריה:כדורגלני מטאליסט חרקיב
קטגוריה:כדורגלני קריוובס
קטגוריה:כדורגלני לוקומוטיב ניז'ני נובגורוד
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ברית המועצות
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אוקראינה
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:מאמני כדורגל אוקראינים
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1968
קטגוריה:אוקראינים שנולדו ב-1968
עמידות באור

**עמידות באור** (באנגלית: **Lightfastness**) היא תכונה של פיגמנט המתארת את מידת עמידותו בחשיפה לאור, ועד כמה משתנה גונו המקורי בעקבות חשיפה זו. 

עמידות גבוהה באור, משמעה שגם בעקבות חשיפה ממושכת לאור, הפיגמנט כמעט ואינו דוהה או שאינו דוהה כלל. עמידות נמוכה לאור, משמעה שדי בחשיפה קצרה או בינונית להביא לדהייה משמעותית של הפיגמנט. דהייה בהקשר זה היא שינוי ברמת הרוויה, הבהירות או הגוון של הצבע.

## תקנים

קיימים מספר תקנים למדידת עמידות באור של פיגמנטים, צבעים ולכות. התקן האנגלי קרוי "צמר כחול" (Blue Wool) ובו ניתן לדרג פיגמנט (וצבע המכיל אותו) כבעל עמידות באור בין 1 ל-8. עמידות באור בדרגה 1 היא נמוכה ביותר, ומשמעה שחשיפה קצרה לאור גורמת לדהייה; עמידות בדרגה 8 משמעה שגם חשיפה ממושכת מאוד לאור לא תגרום לדהייה משמעותית.

התקן האמריקאי מוענק על ידי מכון המדידות והתקנים האמריקאי (American Standard Test Measure - ASTM), ומדרג פיגמנטים בין 1 ל-5 בספרות רומיות. הדרגות I ו-II הן העמידות היותר, וצבעים המדורגים כך אמורים להחזיק בין 25 ל-100 שנה ללא דהיה בתנאי תאורת מוזיאון.

## שם עברי
על פי מונחון האקדמיה ללשון העברית בנושא **צבעות** מ-1992, התרגום המדויק של Light Fastness הוא עֲמִידוּת בְּאוֹר. תתכנה התייחסויות של גופים שונים למדד זה כעמידות-אור או עמידות לאור, או שמות אחרים.

## שימוש בתעשיית האמנות

תקני עמידות לאור מהווים חלק בלתי נפרד מכלל הצבעים בשימוש בתעשייה, אך בולטים במיוחד בצבעי אמנים. צבעי שמן, אקריליק ומים, ואף עפרונות צבעוניים מלווים בחוברות המפרטות כל פיגמנט ודירוג העמידות באור שלו, ודירוג עמידות באור של המוצר בכללותו. 
מספר ספרי הדרכה עוסקים בחשיבות העמידות באור בצבעי אמנים וביצירות אמנות, כולל הערות על ערבוב גוונים והעמידות באור של התוצר הסופי.

חברות רבות המייצרות חומרי גלם לאמנות, מוציאות סדרות מוצרים בעלי עמידות גבוהה לאור כמותג נפרד.

## ראו גם
* פיגמנטי צביעה

## קישורים חיצוניים

* עמידות גוונים באור, Golden Colors
* בדיקות עמידות באור של PRA, האגודה לחקר הצבע (Paint Research Association, PRA)

## הערות שוליים

קטגוריה:פיגמנטים
קטגוריה:צבעים
קטגוריה:פוטוכימיה
מירזא מוחמד עלי

שמאל|ממוזער|250px|מירזא מוחמד עלי
**מירזא מוחמד עלי** (פרסית **میرزا محمد علي**, 1852-1937) היה אחד מבניו של בהאא אללה, מייסד הדת הבהאית. בהאא אללה העניק למירזא מוחמד עלי את התואר "הענף הגדול", אך מינה את בנו האחר עבד אל-בהאא' - אותו כינה "הענף העצום" - ליורשו. בחלוף הזמן תבע לעצמו מירזא מוחמד עלי את תואר מנהיג הדת, והמאבק בין השניים הגיע לשיאו כאשר מירזא מוחמד עלי האשים את עבד אל-בהאא' בבגידה ברשויות העות'מאניות. דבר זה הוביל למעצרם של עבד אל-בהאא' ובני משפחתו.

עם מותו של עבד אל-בהאא' ב-1921, ניסה מירזא מוחמד עלי לתפוס את רסן ההנהגה של התנועה, וב-1922 תפס בכוח את החזקה במקדש בהאא אללה באל-באהג'ה בעכו. מושל עכו מטעם המנדט הבריטי דרש את השבת מפתחות המבנה לרשותו, ואלה נמסרו לו בתחילת 1923. המושל העבירם לשוגי אפנדי, מנהיגה המוכר של הדת לאחר עבד אל-בהאא'. מירזא מוחמד עלי הוקע מהתנועה הבהאית והוכרז ככופר, והוא מת ב-1937.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בהאים
קטגוריה:ילידי 1852

קטגוריה:נפטרים ב-1937
ויליאם מקסוול

שמאל|ממוזער|250px|מקדש הבאב בחיפה
**ויליאם סאת'רלנד מקסוול** (באנגלית: **William Sutherland Maxwell**; 14 בנובמבר 1874–1952) היה אדריכל קנדי ובן האמונה הבהאית. הוא נודע במיוחד כמי שתכנן את כיפת הבאב במרכז הבהאי העולמי בחיפה, וכן נמנה עם קבוצת "ידי האמונה" הבהאית.
## קורות חייו
מקסוול נולד במונטריאול שבקנדה ולמד אדריכלות בבוסטון ובפריז. הוא היה מעורב בהקמתם ובחידושם של מספר מבנים ידועים ברחבי קנדה, ובהם הפרלמנט של ססקצ'ואן ושאטו פרונטנאק בקוויבק סיטי. מקסוול התוודע לדת הבהאית בעת שהותו בפריז, והיה לבהאי ב-1909, לאחר שפגש את עבד אל-בהאא', מנהיג התנועה באותה עת. ביתו של מקסוול היה למרכז פעילות בהאית בקנדה, ומקסוול אף אירח את עבד אל-בהאא' בעת ביקורו במונטריאול ב-1912. ב-1937 נישאה בתו של מקסוול לשוגי אפנדי, מנהיג הדת הבהאית באותה עת, ולאחר מות אשתו ב-1939 עקר מקסוול לחיפה. בעת שהותו בעיר תכנן את מקדש הבאב, שהוקם החל בשנת 1948. לאות תודה על מלאכתו זו ועל תרומתו לאמונה הבהאית בכלל, מינה אותו שוגי אפנדי ב-24 בדצמבר 1951 כחבר בקבוצת "ידי האמונה" הבהאית. מקסוול נפטר ב-1952 ושערו הדרומי של מקדש הבאב קרוי על שמו. ביתו במונטריאול הוכרז כמקדש והוא נחשב למבנה הקדוש ביותר לבהאים בקנדה.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה של ויליאם מקסוול

קטגוריה:אדריכלים קנדים
קטגוריה:בהאים
קטגוריה:מונטריאול: אישים
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1874
קטגוריה:נפטרים ב-1952
תאגיד סטטוטורי

**תאגיד סְטָטוּטוֹרִי** (או **תאגיד חָקוּק**) הוא ישות משפטית אוטונומית למחצה אשר פועלת מתוקף חוק ויכולה להחזיק בסמכויות חקיקתיות, ביצועיות ושיפוטיות. לעיתים מוקם גוף סטטוטורי ביוזמת חקיקה ממשלתית בכנסת, ולעיתים זהו גוף פרטי שמקבל סמכויות בחוק. המונח "סטטוטורי" פירושו "על פי החוק".

## בעולם
תאגידים סטטוטורים משמשים בדרך כלל במדינות המנוהלות על ידי הסגנון הבריטי של דמוקרטיה פרלמנטרית כגון הממלכה המאוחדת ומדינות חבר העמים הבריטי, כגון: אוסטרליה, קנדה, הודו וניו זילנד.

## בישראל
מטרת תאגידים סטטוטוריים היא להוות אוטונומיה חוקית מקצועית וביצועית בתחום מסוים אשר לרשויות השלטון אין את המשאבים המקצועיים (לדוגמה: במכון התקנים) או בתחום בו יש צורך באוטונומיה פוליטית (לדוגמה: לשכת עורכי הדין או בנק ישראל) ואין יכולת להעניק לגוף סמכויות על ידי תיאגוד (פרטי או ציבורי).

על מנת להעניק לגופים אלה את הסמכויות הנדרשות להם למלא את ייעודם ומאידך לתחום סמכויות אלה לייעודם המקורי בלבד, נדרשת חקיקה. ההליכים המנהליים והפרלמנטריים שקודמים לחקיקתו של החוק המקים את התאגיד הסטטוטורי הם למעשה הליכי הייזום שלו. משום כך, לתאגיד סטטוטורי אין "בעלים". החוק דואג לפרט את זהותם של הגוף או האישיות המוסמכים למנות את הנהלתו, שברוב המקרים הם הממשלה או השר הממונה על הענף.

לעיתים, תאגיד סטטוטורי הופך לחברה בע"מ, כך לדוגמה חברת דואר ישראל החליפה את רשות הדואר שהייתה תאגיד סטטוטורי.

## תאגידים סטטוטוריים בישראל

## ראו גם
* חברה ממשלתית

## קישורים חיצוניים
* רשימת תאגידים סטטוטוריים בישראל, באתר חופש המידע
* אייל צור, **[https://kohelet.org.il/wp-content/uploads/2023/03/KPF0135_Legal-Corps-Gvt-Ovesight_H_85_Electronic-1.pdf התאגידים החקוקים בישראל והפיקוח הפרלמנטרי עליהם - נייר מדיניות מס' 85]**, ירושלים: פורום קהלת, אדר התשפ"ג - מרץ 2023. 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ישראל: ארגונים
קטגוריה:מונחים משפטיים
קווירינוס הקדוש מסיסאק

**קווירינוס הקדוש מסיסאק** (קרואטית **Sveti Kvirin Sisački**; איטלקית **San Quirino di Siscia**) הוא קדוש נוצרי שהיה בישוף בעיר סיסאק אשר בפרובינקיית פאנוניה שבאימפריה הרומית (בימינו בקרואטיה), ומת בשל אמונתו בשנת 309 בסומבטהיי אשר בהונגריה המודרנית.

[ממוזער|250px|[תבליט של קווירינוס הקדוש מסיסאק על אגן הטבילה בבשקה שבאי קרק]]
לפי אחד המקורות, הוא נאסר ונתפס לאחר שניסה להימלט מכלאו. הוא הצליח לנצר את סוהריו, אך לאחר שלושה ימים נלקח לסומבטהיי, וחויב לוותר על אמונתו. משסירב, נזרק אל מי הסאווה כשאבן מיל כרוכה על צווארו.

לפי גרסה אחרת, הצליח להשתחרר ולהימלט, והמשיך להפיץ את הנצרות.

לפי הגרסה המקובלת, קברו נוצרים מקומיים את גופתו, ובתחילת המאה ה-5 לקחו אותה תושבי המקום אשר נמלטו מפני פלישת הברברים, והביאוה לרומא. הוא נקבר מאחורי האפסיס של בזיליקת סבסטיאן הקדוש מחוץ לחומות (Basilica di San Sebastiano fuori le mura) הסמוכה לוויה אפיה, וקברו מכונה "פלטוניקה" (Platonica). לפי מקורות אחרים, הועברו שרידיו ממקום למקום, ובין היתר שכנו זמן מה בטיבולי, דבר העשוי להסביר את חשיבותו של קדוש בשם זה בעיירה.

התאולוגיה הנוצרית מזכירה מספר קדושים שונים בשם קווירינוס, וקווירינוס הקדוש מסיסאק הוא אחד הידועים שבהם. באמנות מופיע קווירינוס הקדוש מסיסאק באופן מסורתי בבגדי בישוף.

יום חגו נקבע ל-4 ביוני, ומאחר שביום זה בשנת 1543 ניצלה סן מרינו מניסיון כיבוש, הוכר קווירינוס הקדוש כאחד הקדושים המגנים של המדינה.

## קישורים חיצוניים

* קווירינוס הקדוש מסיסאק באנציקלופדיה קתוליקה
* כנסיית קווירינוס הקדוש בסן מרינו
* San Quirino di Siscia (איטלקית)

קטגוריה:בישופים
קטגוריה:מרטירים
קטגוריה:נפטרים ב-309
ארגון הפיקוח על הפסקת אש של האומות המאוחדות

thumb|250px
**ארגון הפיקוח על הפסקת אש של האומות המאוחדות** (באנגלית: **United Nations Truce Supervision Organization**; בראשי תיבות **UNTSO**) הוא כוח שמירת שלום רב-לאומי של האומות המאוחדות אשר נוסד ב-29 במאי 1948 לצורך שמירת הפסקת אש במזרח התיכון. משימתו העיקרית של הארגון הייתה לספק מסגרת לפיקוד הצבאי של כוחות שמירת הפסקת האש במזרח התיכון, זאת כדי לאפשר למשקיפים לבצע את עבודתם וככל שהדבר נחוץ, לאפשר לצדדים להסכם הפסקת האש לפקח על יישום ההסכם. מבנה הפיקוד של ה-UNTSO נשמר כמסגרת לארגונים שנוסדו מאוחר יותר: אונדו"ף ויוניפי"ל.

## רקע
הקמת UNTSO נעשתה כאשר במענה לבקשתו של המתווך לארץ ישראל מטעם האומות המאוחדות, פולקה ברנדוט, שלח מזכ"ל האו"ם דאז טריגווה לי כוח משמר בן 50 איש של האו"ם, ממקום מושבו של האו"ם אותה עת בלייק סקסס, כדי לסייע למתווך בפיקוח על הפסקת האש לה קראה מועצת הביטחון בהחלטה מספר 50, ב-29 במאי 1948. כל חברי המשלחת הראשונה, אשר הגיעה לישראל בחודש יוני אותה שנה, היו עובדי ציבור מנוסים אשר שירתו במטה האו"ם. במסגרת תפקידם בארץ ישראל המשיכו המשקיפים ללבוש את מדי שומרי האו"ם ופיקחו על הפסקת האש בעת ההפוגה הראשונה. משקיפי הארגון היו אזרחי בלגיה, צרפת וארצות הברית. ב-6 ביולי 1948 נהרג לראשונה משקיף UNTSO מצרפת; הוא נפצע בסמוך לעפולה ומאוחר יותר מת מפצעיו בבית החולים בעיר, זאת בשעה שחקר ידיעה על הפרת שביתת הנשק על ידי כוחות ישראלים. לאורך שישים שנות פעילותו במזרח התיכון אבדו לארגון 49 משקיפים ועובדים אזרחים. עם תום ההפוגה הפסיקו המשקיפים את תפקידם ושבו לפקח על הפסקת האש רק עם תחילת ההפוגה השנייה. עם כניסתה לתוקף מנה הארגון כ־300 משקיפים.

לאחר שנחתמו הסכמי שביתת הנשק בתום מלחמת העצמאות, הסכמים ששימשו בסיס ליחסים שבין ישראל לשנים ארוכות, נותרו משקיפי הארגון במזרח התיכון לפקח על יישומם של הסכמים אלה. ב-11 באוגוסט 1949 החליטה מועצת הביטחון כי הסתיים תפקידו של המתווך מטעם האו"ם למזרח התיכון וניהולו של ארגון ה-UNTSO עבר למפקד הכח.

יום הקמת הארגון מצוין כיום הבין-לאומי של כוחות שמירת השלום של האו"ם.

## מטה הארגון
המטה הראשון של הארגון שכן בקהיר. זמן קצר לאחר היווסדו, כבר בחודש יוני 1948, הועבר המטה לחיפה. המטה בחיפה פונה ב-9 ביולי 1948, עם חידוש הקרבות במלחמת העצמאות. עם שובו של הארגון לפעול, ב-7 באוקטובר 1948, הוזז המטה פעם נוספת לירושלים לבניין ארמון הנציב, משכנו הנוכחי. ל-UNTSO משרדים גם בביירות ובדמשק.

## מאפייני הארגון
### המדינות התורמות
על המדינות התורמות כח אדם לארגון ה-UNTSO נמנות ארגנטינה, אוסטרליה, אוסטריה, איטליה, אירלנד, אסטוניה, ארצות הברית, בלגיה, דנמרק, הולנד, מלאווי, נורווגיה, ניו זילנד, נפאל, סין, סלובניה, סלובקיה, פינלנד, צ'ילה, צרפת, קנדה, רוסיה, שוודיה ושווייץ.

## כח אדם
באוקטובר 2017 מונתה להיות מפקדת כוח המשקיפים מייג'ור ג'נרל קריסטין לאנד [Kristin Land] מנורווגיה. נכון ליולי 2019 חברים בכוח המשקיפים 153 משקיפים צבאיים הנתמכים בצוות אזרחי של 21 עובדים בינלאומיים וכן 153 עובדים מקומיים; תקציב הארגון עמד על סך 70.29 מיליון דולר אשר באו מתקציב האו"ם.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כוחות שמירת שלום של האומות המאוחדות
קטגוריה:יחסי האו"ם–ישראל
רוזריטה טוויל

**רוזריטה טוויל** (בערבית: **روزاريتا طويل**, תעתיק מדויק: רוזאריתא טויל; נולדה בשנת 1988) היא דוגמנית, מעצבת אופנה לבנונית ומלכת היופי של לבנון לשנת 2008.

## ביוגרפיה
רוזריטה טוויל, לבנונית נוצרייה, נולדה בשנת 1988 בביירות וגדלה בעיירה הנוצרית ג'זין שבדרום לבנון.

טוויל היא סטודנטית למנהל עסקים באוניברסיטה האמריקנית בביירות, היא חובבת שחייה, קריאה וטיולים. לפני התמודדותה בתחרות היופי "מיס לבנון", עסקה טוויל בדוגמנות. היא הצטלמה לקטלוגים רבים בלבנון, ביניהם לקטלוג של איב סאן לורן, והופיעה במגזינים ועיתוני האופנה הבולטים ביותר בלבנון ובמדינות ערב רבות. כדוגמנית מסלול, השתתפה במספר תצוגות אופנה שהחשובה שבהן היא של מעצב האופנה הלבנוני פאדי נחלה.

טוויל התמודדה בתחרות היופי של לבנון, "מיס לבנון", אשר שודרה בשני חלקים בערוץ הלבנוני הפופולרי LBC. טוויל הגיעה לשלב המועמדות הסופיות ובשלב הגמר, שנערך ב-11 ביולי 2008, זכתה בכתר והוכרזה כמלכת היופי של לבנון לשנת 2008. לאחר זכייתה בתחרות, הופצו ברשת האינטרנט תמונותיה של טוויל כשהיא מצולמת בביקיני וכן בעירום חלקי. מאוחר יותר התברר כי האחראי להפצת התמונות הוא בן זוגה לשעבר של הדוגמנית אשר רצה לנקום בה על שנפרדה ממנו היות שזה ניהל מערכת יחסים עם בחורה אחרת.

פרסום התמונות עורר סערה בלבנון, לבנון פרשה מתחרות מיס יוניברס ואף הושמעו קריאות שקראו להנהלת התחרות לשלול מטוויל את הכתר. הפרשה זכתה להד תקשורתי נרחב בלבנון ובעולם הערבי ואף סוקרה בתקשורת העולמית.

## קישורים חיצוניים

* 
*כתבה על טוויל באתר Fanoos
*מאמר על טוויל ופרשת התמונות אתר Lubnan
*שרשור תמונותיה של טוויל באתר LebSpy

קטגוריה:נוצריות מזרח תיכוניות
קטגוריה:נשים לבנוניות
קטגוריה:דוגמניות לבנוניות
קטגוריה:זוכות מיס לבנון
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס עולם 2008
קטגוריה:ילידות 1988
קטגוריה:לבנונים שנולדו ב-1988
אוסקר גלבפוס

**אוסקר גלבפוס** (בגרמנית: **Oscar Gelbfuhs**) (9 בנובמבר 1852, שטרנברג - 27 בספטמבר 1877, צ'שין), שחמטאי אוסטרי.

## ביוגרפיה

גלבפוס הגיע למקום ה-11 בתחרות וינה 1873 (ניצח: וילהלם שטייניץ).

בשנת 1873 גלבפוס המציא ופיתח את שיטת הניקוד שפותרת מקרים בהם הגיעו שניים או יותר מתמודדים לאותו מקום עם אותו מספר נקודות. כיום ידועה השיטה כ"שיטת זוננבורן-ברגר". עיקרי השיטה: קביעת ציון שמחושב על ידי חיבור התוצאות של השחקנים נגדם זכה השחקן, בתוספת מחצית הנקודות של השחקנים עמם סיים בתיקו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחמטאים גרמנים
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1852
קטגוריה:נפטרים ב-1877
אלכסנדר פריץ

**אלכסנדר פריץ** (בגרמנית: **Alexander Fritz**; 15 בינואר 1857 – 22 באפריל 1932) היה עורך דין ושחמטאי גרמני.

## ביוגרפיה
פריץ מיעט בתחרויות עקב עבודתו המשפטית, והופעתו הראשונה בשחמט הייתה בלייפציג 1877.

פריץ חלק, יחד עם וילפריד פאולסן מקום 5–6 בתחרות פרנקפורט 1878 (ניצח: לואיס פאולסן) היא ניצחונו של פריץ מתחרות זו על וילפריד פאולסן, הגיע תשיעי בתחרות בראונשויג 1880 (ניצח: לואיס פאולסן), הגיע למקום ה-13 בתחרות ויסבאדן 1880 (ניצחו: ג'וזף הנרי בלקברן, אדולף שוורץ וברטולד אינגליש), להלן ניצחונו של פריץ מתחרות זו על לואיס פאולסן.

פריץ השתתף חמש פעמים בקונגרס DSB, והגיע למקום ה-16 בתחרות נירנברג 1883 (ניצח: שמעון אברמוביץ וינוור) להלן ניצחונו המרשים של פריץ מתחרות זו על ג'יימס מייסון, על וילפריד פאולסן ועל אמיל שאלופ, הגיע למקום ה-20 בתחרות פרנקפורט 1887 (ניצח: ג'ורג' הנרי מקנזי), חלק מקום 13–14 בתחרות וורצלאב 1889 (ניצח: זיגברט טאראש), הגיע למקום ה-15 בתחרות קלן 1898 (ניצח: עמוס ברן) והגיע למקום ה-16 בתחרות דיסלדורף 1908 (ניצח: פרנק מרשל).

פריץ היה שחקן חזק של משחק עיוור ונהג לשחק משחק סימולטני עיוור מול עשרה יריבים במקביל.

על שמו קרויה הסתעפות פריץ בהגנת שני הפרשים: 1. ה4 ה5 2. פו3 פג6 4. רג4 פו6 4. פז5 ד5 5. ה:ד5 פד4

## קישורים חיצוניים

* מידע כללי

## הערות שוליים

קטגוריה:שחמטאים גרמנים
קטגוריה:עורכי דין גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1850
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1932
ריאל מדריד קסטיליה

**ריאל מדריד קסטיליה** (בספרדית: **Real Madrid Castilla**; בשמה הקודם: **ריאל מדריד ב**') היא קבוצת כדורגל ספרדית מהעיר מדריד, אשר נוסדה בשנת 1930. הקבוצה משחקת בליגה הספרדית השלישית. הקבוצה משמשת כקבוצת מילואים של ריאל מדריד ומקיימת את משחקי הבית שלה באצטדיון אלפרדו די סטפנו שבמדריד.

קסטייה זכתה פעם אחת באליפות הליגה ה-Segunda Division (הליגה השנייה) בעונת , וארבע פעמים באליפות ה-Segunda Division B בעונות , ,  ו-.

## היסטוריה
בשנת 1948, המועדון א.ד. פלוס פטרה שנוסד ב-1930 התאחד עם ריאל מדריד, והפך לקבוצת המשנה שלו. בשנת 1949, הקבוצה עשתה את הבכורה שלה בליגה השנייה. בשנת 1954, שמונה שנים לאחר הקמתה, הקבוצה זכתה בתואר הראשון שלה - הגביע הספרדי לנוער, אחרי ניצחון בגמר על אספניול. ב-1959, הקבוצה רשמה הישג גדול נוסף כאשר הגיעה עד לרבע גמר גביע המלך הספרדי.

ב-21 ביולי 1972 הקבוצה הפכה ל"מועדון הכדורגל קסטיליה". בעונת  היא הגיעה עד לגמר גביע המלך הספרדי, בו היא הפסידה 6-1 לריאל מדריד, קבוצת האם שלה. מכיוון שריאל מדריד זכתה באותה עונה גם באליפות ספרד, קסטיליה השתתפה בעונה שלאחר מכן בגביע אירופה למחזיקות גביע. בעונת 1983/84 הקבוצה זכתה בפעם הראשונה והיחידה שלה עד כה באליפות הליגה השנייה.

בשנת 1991 החליטה התאחדות הכדורגל הספרדית שכל קבוצת מילואים צריכה להיקרא על שם קבוצת האם שלה, ועל כן שונה שם הקבוצה ל"ריאל מדריד ב'".

בשנת 2004, התאחדות הכדורגל הספרדית אישרה לשנות את שם הקבוצה מ"ריאל מדריד ב'" ל"ריאל מדריד קסטיליה". בעונת , בעונה הראשונה שלה תחת השם החדש, הקבוצה זכתה בפעם השלישית בתולדותיה באליפות הליגה השלישית ועלתה לליגה השנייה. בשנת 2006 נחנך האצטדיון החדש של הקבוצה, אצטדיון אלפרדו די סטפנו.

הקבוצה ירדה בעונת  מהליגה השנייה לליגה השלישית, ומשחקת כיום בבית 2 של ליגה זו, המחולקת לארבעה בתים. בעונת  היא סיימה במקום החמישי, ושחקנה חוסה קאייחון זכה בתואר מלך השערים של הליגה.

בעונת  עלתה הקבוצה לליגה הספרדית השנייה לאחר שזכתה באליפות הליגה השלישית. בסיום עונת  חזרה הקבוצה לליגה השלישית לאחר שסיימה במקום ה-20 בליגה השנייה.

בקבוצה גדלו שחקנים רבים, שחלקם הפכו לשחקנים מובילים בקריירת הבוגרים. בשנת 2021 שחקן הקבוצה אנטוניו בלנקו שיחק בנבחרת ספרד כחלק מזימון כולל של שחקני נבחרת ספרד עד גיל 21 בשל הידבקותו של סרחיו בוסקטס במחלת נגיף קורונה 2019.

## סגל השחקנים

 
 

 

 

 

 

## שחקנים מפורסמים

**[[:קטגוריה:כדורגלני ריאל מדריד קסטיליה]]*

## תארים
***[[גביע המלך הספרדי]]:**
**סגנות**: 1979-1980

***[[הליגה הספרדית השנייה בכדורגל]]:**
**זכייה (1)**: 1983-1984

***[[הליגה הספרדית השלישית בכדורגל]]:**
**זכיות (4)**: 1990-91, 2001-02, 2004-05, 2011-12

***[[הליגה הספרדית הרביעית בכדורגל]]:**
**זכיות (6)**: 1948-1949, 1954-1955, 1956-1957, 1963-1964, 1965-1966, 1967-1968

## קישורים חיצוניים

* 

* טבלת ה-Seguanda Division B באתר Soccerway

קטגוריה:קבוצות כדורגל ספרדיות
קסטיליה
קטגוריה:קבוצות מילואים
קטגוריה:ריאל מדריד קסטיליה
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1930
קטגוריה:מדריד: מועדוני כדורגל
הסכם אקרמן

שמאל|ממוזער|250px|מצודת אקרמן
**הסכם אקרמן** הוא חוזה דיפלומטי, שנחתם ב-7 באוקטובר 1826 במצודת אקרמן (בחבל בודג'אק באוקראינה של ימינו) בין האימפריה הרוסית לאימפריה העות'מאנית.

ההסכם קבע, כי הוויוודים של נסיכות מולדובה ונסיכות ולאכיה ייבחרו, כל אחד לחוד, על ידי מועצת הבויארים (Sfatul boieresc) שלו לכהונה של שבע שנים, באישורן של שתי המעצמות החתומות על ההסכם. כמו כן הוסכם על נסיגת הצבא העות'מאני משתי הנסיכויות, בהן שהה מאז 1821. (חיילים טורקים נשלחו לאזור באותה שנה כדי לדכא את צבאו של מנהיג פיליקי אטריה, אלכסנדר איפסילנטי ואת מהפכת טודור ולדימירסקו.) כחלק מההסכם הטורקים העבירו לשלטון ולאכיה את נמלי ג'יורג'יו, בראילה וטורנו מגורלה שלגדות הדנובה. עניין נוסף שהחוזה עסק בו היה הבעיה הסרבית: סעיף 5 העניק אוטונומיה לנסיכות סרביה שבשליטה עות'מאנית, השיב לסרבים את השטחים שנלקחו מהם ב-1813, והתיר להם לנוע בחופשיות ברחבי האימפריה העות'מאנית.

ההסכם לא החזיק מעמד זמן רב. בקרב הימי במפרץ נאווארינו (1827) הנחיל הצי הרוסי, ביחד עם ציי בריטניה וצרפת, תבוסה לצי העות'מאני, במטרה לסייע למאבק העצמאות היווני. הסולטאן מהמוט השני התנער מהסכם אקרמן, וגרם להתלקחותה של מלחמה נוספת בין רוסיה לטורקיה בשנים 1828–1829.

## לקריאה נוספת

* Jelavich, Charles. *The Establishment of the Balkan National States, 1804-1920*. University of Washington Press, 1986.


## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:קצרמר האימפריה הרוסית
קטגוריה:קצרמר האימפריה העות'מאנית

אקרמן
אקרמן
קטגוריה:מלחמות עות'מאניות-רוסיות
אקרמן
קטגוריה:יוון העות'מאנית
אקרמן
חזיר יבלות ויסאיאני

**חזיר יבלות ויסאיאני** (שם מדעי: *Sus cebifrons*) הוא מין בסוג חזיר האנדמי לשני איים מקבוצת איי ויסאיאן שבפיליפינים. הוא מצוי בסכנת הכחדה חמורה, וזאת מפאת הרס בתי-גידול, מחסור במזון וציד. בשל מספרם המועט של חזירי יבלות ויסאיאניים, מעט מאוד ידוע על התנהגותם והמאפיינים שלהם בטבע.

בעבר כללה תפוצתו שישה איים בפיליפינים, אך הוא נכחד מארבעה מהם.

חזיר היבלות הוויסאיאני קיבל את שמו מה"יבלות" הבשרניות שעל פניו. ביולוגים משערים שהיבלות משמשות כהגנה טבעית מחזירים אחרים בעת קרב. לחזירים אלה יש גם שיער נוקשה וקוצני.

חזרזירים נראים בזמן העונה היבשה בין ינואר למרץ בסביבתם הטבעית, מערב איי ויסאיאן. מספר החזרזירים בהמלטה הוא בין שלושה לארבעה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1888
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פייר מרי הוד
קטגוריה:חזיריים
קטגוריה:הפיליפינים: יונקים
קטגוריה:הפיליפינים: מינים אנדמיים
קטגוריה:מגה-פאונה של אירואסיה
קטגוריה:יונקים ביערות הגשם של דרום-מזרח אסיה
הסופר קאפ הספרדי

**ה[[סופר קאפ]] הספרדי** (בספרדית: **Supercopa de España**) הוא גביע כדורגל ספרדי, שנוסד בשנת 1982 ומנוהל על ידי התאחדות הכדורגל הספרדית. הגביע היה משוחק בעבר בכל קיץ בפתיחת העונה והיה בן סיבוב אחד בלבד ושתי קבוצות משתתפות בלבד. הטוניר הפגיש את הקבוצה שזכתה בעונה הקודמת באליפות הליגה הספרדית ואת הקבוצה שזכתה בעונה הקודמת בגביע המלך הספרדי. בעונת 2019/2020 השתנה הפורמט וארבע קבוצות שיחקו בשביל לזכות בתואר בשיטת חצאי הגמר והגמר, ללא משחק על המקום השלישי.

ברצלונה מובילה את דירוג הזכיות בטורניר עם 16 זכיות, אחריה ריאל מדריד עם 13 זכיות ובמקום השלישי ניצבת דפורטיבו לה קורוניה עם 3 זכיות.

את שמו הנוכחי הסופר קאפ הספרדי קיבל בשנת 1982. במהדורה הראשונה של הטורניר תחת השם החדש זכתה ריאל סוסיאדד שניצחה את ריאל מדריד.

במהדורה החדשה שהחלה בעונת 2019/20, הקבוצה הראשונה שזכתה היא ריאל מדריד בניצחון בפנדלים 1–4 אחרי 0-0 בהארכה על אתלטיקו מדריד.

## שיטה
עד עונת 2019/2020 היו נפגשות מחזיקת הגביע ואלופת הליגה למשחק גמר בודד שבסופו הוכרזה הזוכה. עד שנת 1995, במידה וקבוצה הייתה זוכה בשני המפעלים היא הייתה זוכה אוטומטית בסופר קאפ. מאז 1996 הקבוצה שזכתה בשני המפעלים הייתה משחקת מול סגנית מחזיקת הגביע.

השיטה שונתה בעונת 2019/2020, והיא נערכת בשיטת פיינל פור שבו האלופה, סגנית האלופה, מחזיקת הגביע ופינליסטית הגביע (במידה וישנה אותה קבוצה הכרטיס עוברת לבאה אחריה בליגה) מתמודדות ביניהן בשני משחקים בשלב חצי הגמר, כשהמנצחות מעפילות למשחק הגמר.

בטורניר הראשון תחת הפורמט החדש השתתפו ברצלונה (אלופת לה ליגה וסגנית גביע המלך לעונת 2018/2019), אתלטיקו מדריד (סגנית אלופת לה ליגה), ולנסיה (זוכת גביע המלך) וריאל מדריד (שסיימה במקום השלישי בלה ליגה).

## טורנירים קודמים
### גביע האלופים הספרדי

### גביע נשיא ההתאחדות

### גביע הזהב הארגנטינאי

### גביע אווה דוארטה

## הגמר לפי שנים
מלבד השנים 1983, 1988 ו-1992, המשחק הראשון תמיד התקיים באצטדיון של מחזיקת גביע המלך. הסופר קאפ של שנת 2019 נדחה לתחילת שנת 2020. בשנת 2019 הפורמט שונה וארבע קבוצות מתחרות בשביל התואר בשיטת חצאי הגמר והגמר.

## זכיות לפי קבוצות

## מלך השערים של כל הזמנים

[שמאל|ממוזער|150px|[ליונל מסי, מלך השערים של המפעל עם 14 שערים]]

**מודגש** מציין שחקנים שעדיין משחקים בספרד.

## קישורים חיצוניים

*
סופר קאפ הספרדי
רובין טאני

**רובין טאני** (באנגלית: **Robin Tunney**; נולדה ב-19 ביוני 1972) היא שחקנית אמריקאית, הידועה בעיקר בשל תפקידה בתור ורוניקה דונובן בסדרה "נמלטים" (2005–2006), בתור טרסה ליסבון  בסדרה "המנטליסט" (2008–2015).

## ביוגרפיה
טוני נולדה בשיקגו, אילינוי, לאב מוכר מכוניות, פטריק, ולאם ברמנית, קאת'י. אביה של טאני נולד בעיירה סטרייד , מחוז מאיו, אירלנד, וסביה מצד אמה היו במקור מקלייר איילנד , אירלנד. יש לה אח ואחות גדולה ממנה, פטריק וסוזן. היא בת דודה של טום טאני , היועץ המשפטי של מועצת העיר שיקגו .

טאני גדלה באורלנד פארק , פרבר דרום-מערבי של שיקגו. היא חונכה כקתולית, ולמדה בבית הספר תיכון ומכינה קדם אקדמית על שם איגנטיוס מלויולה בשיקגו ולאחר מכן התחנכה בתיכון האקדמיה לאמנויות של שיקגו .

### קריירה
בגיל 18, עברה טאני ללוס אנג'לס, קליפורניה. שם היא השתתפה במספר סדרות בתפקיד אורח: "Class of '96", "חוק וסדר", "Life Goes On" ו"Dream On" ולאחר שנתיים השתתפה בסרט "העולם על פי קליפורניה מן" משנת 1992.

בשנת 1995 הגיעה פריצתה הגדולה כאשר שיחקה בסרט הנעורים "רקורד חזק".

בשנת 1996 שיחקה בתפקיד ראשי בסרט האימה "הכישוף" (עם פאירוזה באלק, נב קמפבל ורייצ'ל טרו). טאני גילחה את שערה בשביל לשחק בסרט "רקורד חזק", והיא נאלצה לחבוש פאה לסרט "הכישוף".

בשנת 1997 שיחקה בסרט "ניאגרה, ניאגרה" (עם הנרי תומאס). על תפקידה בסרט היא קיבלה את פרס השחקנית הטובה בפסטיבל הסרטים של ונציה. בשנת 1999 שיחקה בסרט "סוף העולם" ביחד עם ארנולד שוורצנגר.

בשנת 2004 טאני שיחקה בפרק הפיילוט של הסדרה "האוס" בתור גננת שמתעלפת מול תלמידיה.

בשנים 2005–2006 היא שיחקה בתפקיד ראשי בעונה הראשונה של הסדרה "נמלטים", ושבה לתפקיד אורח בעונתה השנייה.

בשנת 2008 טאני שיחקה בסרט הדרמה "אוגוסט".

בין השנים 2008–2015 טאני שיחקה בסדרה "המנטליסט" בתפקיד סוכנת ה-CBI טרסה ליסבון.

בשנת 2018 כיכבה לצד ניקולס קייג' בסרט המתח "חלון אחורי".

בשנת 2019 גילמה את הדמות הראשית בסדרת הדרמה המשפטית "התיקון" מבית רשת ABC, בתור מאיה טראוויס, עוזרת התובע המחוזי בלוס אנג'לס. סדרה זו בוטלה לאחר עונה אחת.

## חיים אישיים
ב-4 באוקטובר 1997 נישאה טאני למפיק הקולנוע בוב גוס , לאחר שנתיים של זוגיות. בני הזוג התגרשו בשנת 2006.

בשנת 2009 היא התארסה לבמאי האוסטרלי אנדרו דומיניק  אולם הם נפרדו בשנת 2010.

ב-25 בדצמבר 2012 התארסה לניקי מרמט, בזמן שהיו בחופשה בריו דה ז'ניירו. להם שני ילדים, אוסקר (יליד 23 ביוני 2016) וקולט קת'לין (ילידת 19 בינואר 2020).

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:זוכי גביע וולפי
קטגוריה:אמריקאיות ממוצא אירי
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1972
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1972
דנידין (ראפר)

**רוני לוי** (נולד ב-21 ביולי 1982), הידוע יותר בכינוי **דנידין**, הוא ראפר ומוזיקאי ישראלי.

## ביוגרפיה

רוני נולד ביפו לדוד ואהובה לוי.

במהלך תקופת שירותו הצבאי, החל לוי להופיע לצד זמר ההיפ הופ הישראלי אבי מסיקה בלהיטים "מציאות מדומה" ו"תני לי אהבה". במהלך תקופה זו בחר לוי בשם הבמה "דנידין" (על שם הדמות הבדיונית דנידין הרואה ואינו נראה).

במרץ 2006 התארח באלבום השני של הרכב הראפרים כלא 6 "חופשי להתשחרר" בשיר "שקוף".

בספטמבר 2006 יצא אלבום הבכורה של לוי "מחזיק מעמד" אשר הכיל להיטים כמו "שיר אהבה למוזה", "הסוד שלי ממך", "חלום עצוב" ועוד. באלבום זה אירח דנידין אמנים כמו אלון דה לוקו, שורטי, אלון שר, לירון לב ועוד.

בשנת 2009 התארח ברימיקס לשיר, "מה אתה אומר" מתוך האלבום של שי 360 "כולם רוצים את האמת" יחד עם פלד ואורטגה, מטרו, כלא 6 ו-dj בריינדד.

בשנת 2012 התארח דנידין בשיר "מצב טיסה" של הדיג'יי והיוצר ינון יהל ובנוסף, השתתף בשיר "רחוק מכאן" של עידו בי וצוקי.

בשנת 2013 התארח דנידין בשיר "אמביציה" של הראפר בוקה.

בשנת 2015 הוציא לאור שלושה סינגלים: "עד שתחזרי", "חופשי לנשום", "קצת משוגע".

בשנת 2016 התארח בשיר "שלוקה" של הראפר רון נשר.

בשנת 2017 התארח בשיר של הדי ג'יי צביקה ברנד, "לא פראיירית". בנוסף, התארח בשיר של הרכב הראפרים אפוקליפסה: "מחפש תיקון".

באותה שנה התארח בשיר "תרקדי" של עומרי 69 סגל ביחד עם רון נשר, לוקץ', בומרנג, ג'הבי ואקסום.

במרץ 2024 התארח דנידין בשיר "מוזה" מתוך אלבום ה-EP של הראפר וייב איש - ב ח ו ץ.

במרץ 2025 הוציא סינגל קאמבק בשם "היי את". ב-17 בנובמבר הוציא את המיני אלבום "דני (פרק ב')" עליו עבד עם דודא, גיל ויין ועוד

## דיסקוגרפיה
* **מחזיק מעמד** (2006)
* דני (פרק ב') (2025)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:ראפרים ישראלים
קטגוריה:ראפרים יהודים
קטגוריה:אמנים ישראלים הידועים בשם במה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1982
שיגעון של מסיבה

**שיגעון של מסיבה** (בצרפתית: **La Boum**), הוא סרט נעורים צרפתי משנת 1980 בכיכובה של סופי מרסו שהיה להצלחה בינלאומית. הסרט בוים על ידי קלוד פינוטו ומככבים בו גם קלוד ברסו ובריג'יט פוסי. ריצ'רד סנדרסון שר את שיר הנושא "Reality", שהפך ללהיט ולקלאסיקה. 
 
שמו העברי של הסרט נבחר על ידי צופי זהו זה!, בתחרות שנערכה לגבי שם הסרט, כשיצא בארץ בסוף 1982. 

"שיגעון של מסיבה 2" (La Boum 2), סרט ההמשך, הופק ב-1982.

## עלילה
הסרט מספר את סיפורה של נערה בת 13 בשם ויק, המגיעה כתלמידה חדשה לבית ספר תיכון. היא וחברותיה מבלות במסיבות נעורים. הוריה לא מאפשרים לה לבלות במסיבה גדולה המכונה "boum", אך סבתה מסייעת לה. במסיבה היא מתאהבת בנער מבית ספרה. הוריה של ויק מנהלים רומנים מן הצד, אך מתאחדים מחדש לקראת סוף הסרט.

## הכנסות
הסרט זכה להצלחה מסחרית ברחבי אירופה. צפו בו יותר מ-4 מיליון צופים בצרפת, ויותר ממיליון בהונגריה.

## קישורים חיצוניים

* שיר הנושא של הסרט Reality
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים צרפתיים
קטגוריה:סרטי התבגרות
קטגוריה:סרטי 1980
דלקת המוח היפנית

**דלקת המוח היפנית** או **קדחת המוח היפנית** (באנגלית: **Japanese Encephalitis**, ביפנית: 日本脳炎 - ניהון-נואֶן) היא מחלה זיהומית מסוג דלקת מוח נגיפית הנגרמת על ידי נגיפים ממשפחת הפלאוויווירידה, הנפוצה במזרח אסיה ובדרום מזרח אסיה ומועברת על ידי עקיצות יתושי כולכית (Culex vishnui ו-Culex tritaeniorhynchus). מרבית מקרי ההידבקות מתרחשים באזורים כפריים, כיוון שהנגיף חי בגופם של חזירים ושל עופות מים כמו אנפתיים. המחלה הקלינית יכולה להיות מתונה עד חמורה עם שיעור תמותה גבוה (20-30%). רבים מבין השורדים אותה (30-50%) לוקים בנזקים נוירו-פסיכיאטריים בלתי הפיכים. המחלה כונתה בעבר "דלקת המוח מסוג B" כדי להבדילה מדלקת המוח על שם פון אקונומו מסוג A.

## תסמינים
רוב האנשים החולים בדלקת המוח היפנית יפתחו תסמינים קלים הכוללים כאב ראש וחום בלבד. פחות מ-1% מהמקרים הנדבקים יפתחו מחלה עם תסמינים קשים (קלינית). הצורה הנפוצה ביותר של המחלה הקלינית היא דלקת מוח חריפה. קיימות גם צורות המתבטאות בדלקת קרום המוח אספטית או של מחלת חום בלתי מובחנת. אחרי תקופת דגירה של 5–16 יום המחלה יכולה להתפרץ עם חום גבוה, כאב ראש והקאות, עם קשיון עורף. תוך ימים ספורים מופיעים שינויים במודע, ליקויים נוירולוגיים כמו שיתוקים (כולל המיפרזיס), חרשות, פרכוסים, חולשה כללית, לביליות רגשית, תנועות בלתי רצוניות, לפעמים התנפחות האשכים. הצורה הקלאסית של דלקת המוח היפנית כוללת תמונה של תסמונת פרקינסונית עם פנים קפואות כמו מסיכה, רעידות, נוקשות בתנועות בצורת "גלגל שיניים" ותנועות מסוג מחולית או אתטוזיס. לפעמים מופיעים שיתוקים רפים חריפים כמו בפוליומייליטיס. אצל ילדים מופיעים תכופות פרכוסים, שינויי התנהגות, עלול להתחולל פיגור שכלי ומצב של תרדמת.

## מניעה
אדם אשר נדבק בעבר בדלקת מוח יפנית לא ידבק שוב. למניעת המחלה יש להימנע מעקיצות של יתושים. בנוסף משתמשים בחיסונים מלאכותיים. עומדים לרשות הציבור שלושה סוגי חיסונים, המבוססים על הגנוטיפ III של הנגיף. אחד מהם, IXIARO (תרבית תאי ורו שעברו אינאקטיבציה) אושר בשנת 2009 לשימוש בארצות הברית ובו נעשה שימוש בישראל. סוגים אחרים אושרו לשימוש באוסטרליה וניו זילנד. אין ממליצים על חיסון לנוסעים לזמן קצר שביקוריהם מוגבלים לאזורים עירוניים או בזמנים שהם מחוץ לעונה הידועה היטב כבעלת סיכון גבוה להעברת הנגיפים.

## טיפול
אין למחלה טיפול ספציפי אלא תומך בלבד וטיפול בסיבוכיה. הוא כולל למקרה הצורך הזנה, הנשמה, טיפול נגד פרכוסים, מניטול נגד לחץ תוך-גולגולתי. אין צורך בבידוד מפני שאין הדבקה מאדם לאדם.

## קישורים חיצוניים

* באתר CDC המרכזים למניעת המחלות ולטיפולן של משרד הבריאות של ארצות הברית - על זיהומים במסעות 
Susan L. Hills, Ingrid B. Weber, Marc Fischer - Japanese Encephalitis -עדכון אחרון ספטמבר 2013
* דלקת המוח היפנית באתר מרכז התקשורת של ארגון הבריאות העולמי מרץ 2014 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:זיהומים נגיפיים של מערכת העצבים המרכזית
קטגוריה:דלקת
תל אביב לוס אנג'לס

**תל אביב - לוס אנג'לס** הוא סרט ישראלי שיצא לראשונה לאקרנים בשנת 1988. בוים על ידי שמואל אימברמן.

## תקציר העלילה
מודי גזית (דודו טופז), הוא בדרן בינוני המנסה תחת חסותו של אמרגן בינוני לפרוץ קדימה ולהתקבל לטלוויזיה.
לאחר שנכשל במבחני הקבלה לטלוויזיה, הוא מתכנן עם חברתו ואמרגנו תחבולה אשר תכניס אותו לשידור חי בטלוויזיה, תחבולה זאת הצליחה מעבר למצופה והקריירה של גזית נוסקת מעלה והוא הופך לכוכב על.

בעקבות הצלחתו מקבל גזית הצעות להופיע בארצות הברית בפני הקהילה היהודית בניו יורק ובלוס אנג'לס. בסיומה של אחת ההופעות שלו בלוס אנג'לס מקבל גזית הצעה מישראלית הגרה בלוס אנג'לס להתארח בביתה תוך שהיא מבטיחה לו להפעיל את קשריה ולעזור לו לפרוץ קדימה גם בארצות הברית.

אמרגנו של גזית מנסה לשכנע אותו לחזור לארץ ולא להישאר באמריקה, אך לשווא.

חלומו הגדול להפוך בארצות הברית לכוכב על לא מתממש וגזית מבין שהוא נמצא בפני דילמה קשה, האם לקחת סיכון ולנסות בכל זאת להמתין להזדמנות, אך הוא יודע שאם לא יצליח לפרוץ קדימה וישהה יותר מדי זמן בארצות הברית הוא עלול להגיע למצב שבארץ ישכחו אותו.

גזית רב עם בעלת הבית בלוס אנג'לס, בעיקר לאחר שקיבל ממנה במשך יותר משנה הבטחות רבות שתעזור לו לפרוץ קדימה, הבטחות שלא מומשו. הוא מחליט לחזור לארץ ומגלה שמי שהייתה חברתו לפני שעזב את הארץ כבר יוצאת עם מישהו אחר, הוא מגיע למשרד של אמרגנו שמאושר לפגוש אותו, גזית מצהיר בפניו שתם עידן אמריקה אצלו והוא החליט לחזור לארץ לתמיד.

## משתתפים
*מודי גזית - דודו טופז
*חזי - ז'אק כהן - בתפקיד אמרגנו של מודי.
*דניאלה - אביגיל אריאלי - חברתו של מודי.
*ברכה - ברכה נאמן, אישה עשירה הגרה בלוס אנג'לס בווילה יוקרתית, מארחת אצלה את מודי.
*אמנון מסקין - במאי הטלוויזיה
*סם כהן - גבי שושן
* יוסי ברק - בתפקיד עצמו, כבדרן בטלוויזיה
*נהג מונית - יוסי קיפניס
*אפרת לביא - בתפקיד אורח, מלצרית ומארחת

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטי 1988
קטגוריה:סרטי שמואל אימברמן
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1988
ישראל באולימפיאדת מלבורן (1956)

משלחת ישראל לאולימפיאדת מלבורן (1956) כללה 3 ספורטאים שהתחרו ב-3 ענפי ספורט.

מספרם הקטן של הספורטאים בנבחרת נבע מכך ששבועות ספורים לפני האולימפיאדה פרצה מלחמת סיני, חלק מהספורטאים שהיו אמורים להשתתף במשחקים גויסו למילואים וההכנות לאולימפיאדה נפגעו. לאור זאת הוחלט לשלוח משלחת סמלית בלבד. המשלחת כללה גם את אוריאל זמרי שנבחר על ידי הוועד האולימפי לשמש כשופט כדורסל במשחקים. הוא היה השופט הבינלאומי הראשון מישראל שנבחר לשמש כשופט במשחקים האולימפיים.

נושא דגל ישראל בטקס הפתיחה היה הקופץ למים יואב רענן.

## חברי המשלחת
### [[אתלטיקה]]
* דוד קושניר
** קפיצה לרוחק גברים – מוקדמות: 6.89 מטר, מקום 25

### [[קפיצה למים]]
*יואב רענן
** מקפצה 3 מטר – מקום 22

### [[שחייה תחרותית|שחייה]]
* שושנה ריבנר
** 100 מטר חופשי נשים – מוקדמות, 1:10.4 דקות, מקום 30

## ראו גם
* ישראל במשחקים האולימפיים
* אולימפיאדת מלבורן (1956)

## קישורים חיצוניים

קיץ 1956
קטגוריה:אולימפיאדת מלבורן (1956)
קטגוריה:1956 בישראל: ספורט
משוואת ליין-אמדן

ממוזער| פתרונות נומריים של משוואת ליין-אמדן עבור n=0, 1, 2, 3, 4, 5, 6.
באסטרופיזיקה, **משוואת ליין-אמדן** (באנגלית: **Lane-Emden equation**) היא סוג של משוואת פואסון עבור הפוטנציאל הכבידתי של זורם (בדרך כלל גז) פוליטרופי המצוי בשיווי משקל הידרוסטטי במערכת בעלת כבידה עצמית המפוזרת בצורה כדורית סימטרית, בדרך כלל כוכב. היא נקראת על שם האסטרופיזיקאים ג'ונתן הומר ליין ורוברט אמדן.

המשוואה מתארת את פרופיל הצפיפות (ובזכות המשוואה הפוליטרופית, גם את הלחץ) כתלות ברדיוס. המשוואה עצמה היא:

:  \frac{1}{\zeta^2} \frac{d}{d\zeta} \left({\zeta^2 \frac{d\theta}{d\zeta}}\right) + \theta^n = 0 

כאשר זטא מוגדרת על ידי 

:  \zeta = r \left(\frac{4 \pi G \rho_c^2}{(n+1)P_c}\right)^{\frac{1}{2}} = \frac{r}{a} 

והיא פרמטר חסר ממדים המתאר את הרדיוס,
ותטא מוגדרת על ידי

:  \rho = \rho_c \theta^n \,

והיא פרמטר חסר ממדים המתאר את הצפיפות, כאשר האינדקס c מציין שהצפיפות (והלחץ) נמדדים במרכז הכוכב.

החזקה n היא האינדקס הפוליטרופי של משוואת המצב הפוליטרופית:

:  P = K \rho^{1 + \frac{1}{n}}\, 

פיזיקלית, שיווי משקל הידרוסטטי מקשר את גרדיאנט הפוטנציאל, את הצפיפות ואת גרדיאנט הלחץ, בעוד שמשוואת פואסון מקשרת את הפוטנציאל עם הצפיפות. ממשוואה זו עולה שמספיק לדעת את הקשר בין הלחץ והצפיפות כדי להגיע לפתרון ולהסיק משהו לגבי מבנה הכוכב. הבחירה הספציפית במודל פוליטרופי של הגז הופכת את הניסוח המתמטי של הבעיה לממצה, דבר שמוביל למשוואת ליין-אמדן. זהו פתרון "מסדר אפס" עבור כדורים גזיים בעלי כבידה עצמית, כגון כוכבים. במקרים מסוימים זהו קירוב שימושי, אך בדרך כלל בעל הנחות מגבילות למדי.

את המשוואה ניתן לפתור אנליטית רק כאשר האינדקס הפוליטרופי n שווה ל-0, 1 או 5. במקרים אחרים (כגון במקרים הפיזיקליים) יש לפתור את המשוואה נומרית.

כאשר \zeta_1 מייצג את רדיוס הכוכב חסר הממדים המנורמל ב-a. עבור n=1 הפתרון הוא פונקציית sinc שכן המשוואה הופכת למשוואת בסל כדורית.

## קישורים חיצוניים
* 

*  Collected at the Smithsonian/NASA Astrophysical Data System. 

קטגוריה:אסטרופיזיקה
ליין-אמדן, משוואה
ריקוד גשם

[שמאל|ממוזער|250px|ריקוד גשם מבוצע ב[הרר שבמזרח אתיופיה]]
**ריקוד גשם** הוא מחול טקסי המבוצע במטרה לזמן גשם ולהבטיח את הצלחת היבולים.

גרסאות שונות של ריקוד הגשם מצויות בתרבויות רבות, ממצרים העתיקה ועד שבטי האינדיאנים שבארצות הברית. ניתן היה עדיין לחזות בהם במאה ה-20 במקומות שונים בחבל הבלקן בפולחן הידוע כפפרודה (ברומניה) או פרפרונה (אצל העמים הסלאבים). ברחבי אפריקה, שבה טקסים אלה היו מקובלים, ישנם מספר אתרים שבהם התגלו ציורי סלע המתארים טקסים וריקודים להורדת גשם. עם אלה נמנים לדוגמה אתרי הסלע בקונדואה שבטנזניה ובצ'ונגוני במלאווי. 

ילידי שבט הצ'רוקי, שבט אינדיאנים השוכן בדרום מזרח ארצות הברית, כולל בהרי האפלצ'ים, נהגו לבצע ריקודי גשם במטרה ליזום הורדת ממטרים ולגרש את הרוחות הרעות מכדור הארץ. על פי אגדות השבט, הגשם היורד כתוצאה מריקוד זה מכיל את הרוחות של מנהיגים קודמים של השבט, אשר, כאשר הם יורדים לארץ יחד עם הגשם, נלחמים ברוחות הרעות במישור המעבר שבין המציאות לעולם הרוחות. הצ'רוקי גם מאמינים כי ריקודי גשם מורכבים במיוחד יכולים לעורר את המשתתפים, כמו גם את הצופים, להשתתף בפעולות בעלות אופי פולחני קיצוני.

בספרה "הקצב של אדומי העור: בשיר, בריקוד ובקישוט" (The Rhythm of the Redman : in Song, Dance and Decoration) משנת 1930 מתארת ג'וליה בטרי (Julia M. Butree אשתו של ארנסט תומפסון סטון) בין שאר הריקודים של האינדיאנים את "ריקוד הגשם של הזוני". 

נוצות ואבני טורקיז היו קישוטים מקובלים בזמן הטקס וסימנו את הרוח והגשם בהקבלה. מסורות רבות של ריקוד הגשם עברו מפה לאוזן במהלך ההיסטוריה.

שבטי אינדיאנים מסוימים כדוגמת האוסאג' (Osage) והקופאו (Quapaw) ששכנו במדינות מיזורי וארקנסו של ימינו (בחלקו המערבי של מרכז ארצות הברית) ידעו לזהות דפוסים של מזג אוויר והיו נוהגים להציע למתיישבים הלבנים לבצע עבורם ריקוד גשם בתמורה לחפצי מסחר.

## ראו גם
* פיוטי הגשם

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מחול
קטגוריה:רוחניות ואמונה
קטגוריה:גשם בדתות
ארתור נבה

**ארתור נֶבֶּה** (; 13 בנובמבר 1894 – 21 במרץ 1945) היה קצין אס אס בכיר בדרגת גרופנפיהרר, שפיקד על איינזצגרופה-B במהלך השואה והיה אחראי לרציחת עשרות אלפי יהודים. נבה היה איש משטרה מקצועי, ושימש כמפקד משטרת ברלין ובכיר בגרמניה בגוף שהפך עם הזמן לאינטרפול של ימינו. הסבך הפוליטי הפנימי בזרועות השלטון של הרייך השלישי קירב את נבה לשורות קושרי קשר ה-20 ביולי. לאחר כישלון הקשר נבה נכלא, והוצא להורג בימיה האחרונים של המלחמה.

## ביוגרפיה

נבה נולד בברלין ב-1894, כבנו של מורה בבית ספר יסודי. הוא שירת שירות קרבי במלחמת העולם הראשונה ונפצע פעמיים בלוחמת גז.

בתום המלחמה הצטרף נבה למשטרה הפלילית (KRIPO - KRIminalPOlizei), ואף הגיע לדרגת מפקד ה-KRIPO בברלין ב-1924. הוא הצטרף לשורות המפלגה הנאצית ב-1931, עוד בטרם עלתה המפלגה לשלטון. נבה יצר קשרים בארגון ה-SS, ובין היתר התיידד עם קורט דליגה, קצין בכיר באס.אס.; באפריל 1933, עם עליית אדולף היטלר לשלטון, מונה נבה למפקד משטרת המדינה. באותה שנה הכיר את הנס ברנד גיזביוס, בכיר בגסטפו בעל קשרים מגוונים, שהכיר לו בהמשך את הנס אוסטר, גנרל שהיה מראשי המתנגדים לנאציזם. אוסטר וגיזביוס קירבו את נבה לחוגי המתנגדים לשלטון הנאצי.

ב-1936 הפכה ה-KRIPO למחלקה ב"משרד לביטחון המדינה" RSHA, אגף במסגרת ה-SS שאיחד תחת גג אחד מחלקות שונות, כגון ה-SD וה-KRIPO, ליצירת כוח אכיפה שיטפל בכל הגורמים הפליליים והפוליטיים. האיחוד הביא לנבה דרגת "גרופנפיהרר" ב-SS. ב-1937 נוצר כוח משטרה ממלכתי אחיד לרייך כולו, כשבעבר הייתה המשטרה בסמכות המדינות השונות; נבה הועמד בראש הכוח, והוכפף ישירות לריינהרד היידריך. במקביל היה נבה מעורב בפעילות של חוגי הקושרים נגד היטלר, לרבות הניסיון של אוסטר ב-1938 להדיח את היטלר, ניסיון שכשל בשל כניעת מדינות המערב בוועידת מינכן. באותה שנה עמד בראש חקירת ניסיון ההתנקשות בהיטלר במינכן, והצליח לקשור בין ההתנקשות לבין מבצעה, גאורג אלזר.

ב-1941 התייצב נבה בראש "איינזצגרופה B", כוח ייעודי של ה-SS שפעל במקביל לכוחות הלוחמים, מאחורי הקווים, להשמדת היהודים במרחבי רוסיה שנכבשו. "איינזצגרופה B" פעלה בגזרת "קבוצת ארמיות המרכז", שהבקיעה בחזית המרכז במבצע ברברוסה, ועסקה בפעילות השמדת היהודים בעיקר בבלארוס. נבה הודה כי הוא אחראי למותם של 45,000 יהודים.

בסוף 1942 דיווח נבה לקושרים על הפתרון הסופי, ועל הפעולות הננקטות להשמדת היהודים.

נבה שימש בתפקיד חשוב בקשר ה-20 ביולי להתנקש בחיי אדולף היטלר. תפקידו היה להוביל קבוצה שתתפוס ותהרוג את היינריך הימלר, ואולם בשל בלבול ומבוכה ששררו בשורות הקושרים באותו יום, לא יצאה התוכנית לפועל. לאחר כישלון הקשר ניסה להימלט, אך הוסגר על ידי פילגש מאוכזבת. הוא נידון למוות על ידי בית הדין העממי שדן את הקושרים במשפטי ראווה. ב-21 במרץ 1945 הוצא להורג בכלא פלצנזה בברלין, בשיטה שננקטה נגד קושרי ה-20 ביולי: תלייה באמצעות מיתרי פסנתר על אנקוליות לתליית בשר בקר.

## קישורים חיצוניים

* על ארתור נבה, באתר יד ושם

קטגוריה:גנרלים באס אס
קטגוריה:מתנגדים לנאצים שהוצאו להורג
קטגוריה:פושעי מלחמה נאצים
קטגוריה:קושרי קשר ה-20 ביולי
קטגוריה:איינזצגרופן
קטגוריה:המשרד הראשי לביטחון הרייך
קטגוריה:גרמנים שנהרגו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:נשיאי אינטרפול
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1894
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1945
בארי קופר (מוזיקולוג)

**בארי קופר** (באנגלית: **Barry Cooper**; נולד ב-2 במאי 1949) הוא מוזיקולוג, מלחין, נגן עוגב וסופר אנגלי; המתמחה במיוחד בבטהובן וקורותיו, והוא העורך של "רשימות בטהובן" (Beethoven Compendium).

## חייו
קופר נולד בווסטקליף-און-סי (Westcliff-on-Sea), פרבר של סאות'אנד-און-סי שבאסקס ולמד נגינה על פסנתר והלחנה בנעוריו. הוא קיבל מלגה לבית הספר גורדונסטון ומאוחר יותר ליוניברסיטי קולג', אוקספורד. בשנת 1973 הוא סיים ללמוד לתואר MA וכבר בשנת 1974 קיבל תואר דוקטור. בין יצירותיו המוזיקליות ניתן למנות את האורטוריה "ההתעלות" (The Ascension).

קופר ידוע בגלל ספריו על בטהובן וגילויו על הסימפוניה העשירית שלו. הוא למד בהרחבה ובשקידות את רשימותיו של בטהובן וכתב ספר בשם- Beethoven and the Creative Process. הוא איחד את הסקיצות של בטהובן ליצירה שלמה אחת. הסימפוניה התאורטית בגרסתה הראשונה הוצגה בשנת 1988 על ידי התזמורת הפילהרמונית המלכותית של ליברפול, בניצוחו של ולטר ולר. הסימפוניה בגרסתה השנייה הוצגה על ידי התזמורת הסימפונית של לונדון, בניצוחו של וין מוריס.

בין השנים 1974–1990 קופר לימד באברדין וכיום הוא מלמד באוניברסיטת מנצ'סטר.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מלחינים אנגלים
קטגוריה:נגני עוגב אנגלים
קטגוריה:סופרים בריטים
קטגוריה:מוזיקולוגים בריטים
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1949
סירס-זימנסקי

[שמאל|ממוסגר|190px|תרגיל נודע מהספר "מכניקה". האדם הפלאי המוזכר בתרגיל הוא [סופרמן.]]
**סירס-זימנסקי** הוא השם שבו נודעה סדרת ספרים ללימוד פיזיקה מאת , פרופסור לפיזיקה ב-MIT ולאחר מכן בדארטמות' קולג', ו, פרופסור לפיזיקה בסיטי קולג' של ניו יורק. הסדרה יצאה לאור בארצות הברית, בהוצאת Addison-Wesley, החל מסוף שנות הארבעים, בשם College Physics, אך נודעה בשם מחבריה, Sears and Zemansky. הסדרה תורגמה לעברית ויצאה לאור בהוצאת "יבנה" בשם "**פיסיקה תיכונית**", אך גם בישראל נודעה יותר בשם מחבריה, "סירס-זימנסקי". את המהדורה העברית תרגם וערך דניאל יצחקי.

הסדרה זכתה להצלחה רבה בארצות הברית, ומהדורתה העברית זכתה להצלחה רבה בישראל. חלקי הסדרה:
* מכניקה
* חשמל ומגנטיות
* אופטיקה (במהדורות מוקדמות נקרא "תורת האור")
* חום ותרמודינמיקה.
בעבר יצא לאור גם הספר "תורת החום, תורת הגלים והקול".

בהקדמה למהדורה הראשונה של הספר הציגו המחברים את הקו המנחה שלהם בכתיבת הספר: .

נאמנים לשיטתם, הספרים בסדרה כוללים תרשימים מדויקים רבים ונוסחאות רבות להצגת חוקי הפיזיקה. הספרים דלים בתצלומים. בסוף כל פרק תרגילים רבים, שעליהם מעידים המחברים: "הבעיות שבסוף כל פרק חוברו ונוסחו בהקפדה מיוחדת במטרה לאמן את התלמיד ולקרבו אל עולם המעשה, אך מבלי להכביד עליו בפעולות מספריות מייגעות".

בגב עטיפת הספר מובהרים גבולותיו המתמטיים: "הרצאת הדברים מסתמכת על אלגברה וטריגונומטריה בלבד, אך בסוף כל פרק הובאו מילואים הדנים בחומר גם באמצעות חשבון אינפיניטסימלי."

שני מחברי הסדרה זכו ב, המוענקת בגין תרומה מיוחדת להוראת הפיזיקה: זימנסקי זכה במדליה בשנת 1957, וסירס זכה בה בשנת 1962.

מהדורות מעודכנות של הספר בגרסתו האנגלית בהשתתפות כותבים אחרים יוצאות לאור עד עצם היום הזה.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ספרי פיזיקה
קטגוריה:ספרי לימוד
קטגוריה:סדרות ספרי עיון
רוברט אנגלונד

**רוברט בארטון אנגלונד** (באנגלית: **Robert Barton Englund**; נולד ב-6 ביוני 1947) הוא שחקן קולנוע ובמאי אמריקאי. ידוע בעיקר מתפקידו כהרוצח הסדרתי פרדי קרוגר, מסדרת סרטי האימה "סיוט ברחוב אלם".

## ביוגרפיה
אנגלונד נולד בגלנדייל, קליפורניה, לג'ניס ולסי. קנט אנגלונד. הוא התחיל ללמוד משחק בגיל 12. אנגלונד נישא 3 פעמים, ואין לו ילדים. כיום, הוא חי עם אשתו בלגונה ביץ' שבקליפורניה.

## קריירה
מאז הופעתו בסרטו הראשון " Buster and Billie" שיצא בשנת 1974, הופיע אנגלונד בלמעלה מ 100 הופעות בסרטים וטלוויזיה. ב-1984 הופיע לראשונה בתור רוצח הילדים ובני הנוער הסדרתי - פרדי קרוגר. מאז הוא הופיע בכל סרט המשך שיצא בסדרה, למעט בסרט האתחול. בין היתר הופיע כשחקן אורח בסדרות טלוויזיה, כגון גולשים בזמן ובבילון 5. ב-1998 הופיע בסרט האימה אגדה עירונית בתור פרופסור וקסלר. בשנת 2007 הופיע בסרט גרזן, לצד טוני טוד ולצד קני הודר. ב-2008 הופיע בסרט האימה - קומדיה חשפניות זומביות לצד השחקנית הפורנוגרפיה - ג'נה ג'יימסון.

ביוני 2024, פורסם כי רוברט אנגלונד יקבל כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד.

## פילמוגרפיה
*2022 - משחק של חיים או מוות
*2017: *Nightworld* 
*2014 - *The Last Showing*
*2013 - בית הבראה
*2009 - The Vij (בימוי בלבד)
*2008 - חשפניות זומביות
*2008 - Killer Pad (בימוי בלבד)
*2007 - גרזן
*2006 - עוצר הלבבות
*2006 - מאחורי המסכה
*2005 - 2001 משוגעים
*2003 - פרדי נגד ג'ייסון
*2000 - Python
*1998 - אגדה עירונית
*1998 - אדמה מוזרה
*1997 - אדון המשאלות
*1996 - The Paper Brigade
*1995 - The Mangler
*1994 - הסיוט החדש של וס קרייבן
*1993 - פחדי הלילה
*1991 - פרדי מת: הסיוט האחרון
*1990 - The Adventures of Ford Fairlane
*1989 - סיוט ברחוב אלם 5: ילד החלומות
*1988 - סיוט ברחוב אלם 4: אדון החלומות
*1987 - סיוט ברחוב אלם 3: לוחמי החלומות
*1986 - North and South Book II
*1985 - סיוט ברחוב אלם 2: נקמתו של פרדי
*1984 - סיוט ברחוב אלם
*1983 - V: המיני סדרה
*1981 - Galaxy of Terror
*1981 - Dead & Buried
*1978 - Big Wednesday
*1977 - Eaten Alive
*1976 - Stay Hungry
*1975 - Hustle
*1974 - Buster and Billie

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:במאי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אוקלנד (מישיגן)
קטגוריה:בוגרי האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של קליפורניה בנורת'רידג'
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1947
קרון אסטוני

**קְרוֹן אסטוני** (באסטונית: **Eesti kroon**) היה ההילך החוקי של אסטוניה. על פי תקן ISO 4217 סימונו הוא **EEK**. הקרון האסטוני היה בשימוש בשנים 1928–1940, לאחר כיבוש אסטוניה על ידי ברית המועצות שונה המטבע לרובל. לאחר חידוש העצמאות, ביוני 1992 חזר גם השימוש במטבע, וזה שימש את המדינה עד להצטרפותה לגוש האירו ב-1 בינואר 2011. במשך תקופת מעבר בת כשבועיים, עד ה-14 בינואר 2011, נעשה שימוש במטבע בנוסף לאירו, ולאחר מכן חדל להוות הילך חוקי במדינה. שער המטבע הרשמי נקבע על אירו אחד ל-15.6466 קרונות אסטוניות.

## שטרות
*1 קרון אסטוני
*2 קרוני אסטוניים
*5 קרוני אסטוניים
*10 קרוני אסטוניים
*25 קרוני אסטוניים
*50 קרוני אסטוניים
*100 קרוני אסטוניים
*500 קרוני אסטוניים

## מטבעות
*5 סנטי אסטוניים
*10 סנטי אסטוניים
*20 סנטי אסטוניים
*50 סנטי אסטוניים
*1 קרון אסטוני
*5 קרוני אסטוניים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מטבעות אירופה
קטגוריה:אסטוניה: כלכלה
אסטוני
קטגוריה:מטבעות שיצאו משימוש
קטגוריה:מטבעות שהוחלפו באירו