open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מפלגת הפעולה הרודזית

**מפלגת הפעולה הרודזית** (באנגלית: **Rhodesian Action Party**, או בראשי תיבות **RAP**) הייתה מפלגה פוליטית ברודזיה שהוקמה בשנת 1977 על ידי קבוצת חברי פרלמנט מההחזית הרודזית. חברי הקבוצה היו מאוכזבים מהנהגתו של איאן סמית', ובמיוחד מניסיונותיו להגיע ל"הסדר פנימי" עם לאומנים אפריקאים. עם הקמתה במאי 1977, הצטרפו למפלגה 12 חברים מבית הנבחרים של רודזיה, ביניהם טד סאטון-פרייס, רג' קאופר, איאן סנדמן ויו"ר החזית הרודזית לשעבר, דס פרוסט.

המפלגה האשימה את החזית הרודזית בכך שהיא "פשטה את הרגל רעיונית", ותמכה "בכל צעד בונה לקראת פתרון הבעיה החוקתית של רודזיה", שבו "אנשים מתרבויות שונות יוכלו לחיות יחד בכבוד הדדי ובביטחון". פרוסט תיאר את סמית' כ"עייף ושלילי", מה שגרם לסמית' לתאר אותו בתגובה כ"צבוע לחלוטין".

העריקים מהחזית הרודזית לא פגעו ברוב הפרלמנטרי של המפלגה, אך שללו ממנה את הרוב של שני השלישים שהיה דרוש לתיקון החוקה. בשל כך, החליט סמית' להקדים את הבחירות הכלליות כדי לנסות ולהשיב את היוזמה לידיו.

בבחירות הכלליות של 1977, התמודדה המפלגה על 46 מתוך 50 המושבים ה"לבנים", עם קמפיין שהכריז בהתרסה: "אם הצעות הפשרה של שאר העולם לרודזיה לא יצליחו – הנה הצעות הפשרה של רודזיה לשאר העולם". המפלגה נחלה כישלון חרוץ ולא זכתה באף אחד מהמושבים עליהם התמודדה, כאשר כל המושבים נותרו בידי החזית הרודזית. בסך הכל, זכתה המפלגה ל-9.3% מהקולות.

במשאל העם על החוקה של 1979, ניהלה המפלגה קמפיין נגד ההסכם, אך ננזפה על ידי שר החוץ של דרום אפריקה, פיק בותה, לאחר שטענה כי פרטוריה תמשיך לתמוך ברודזיה גם אם המצביעים ידחו את הסדר חלוקת הכוח. נשיאת המפלגה, אינה ברסי, אמרה לתומכיה: "כשאני משתמשת בשם האל, איני חוטאת בחוסר כבוד, משום שאם תצביעו 'כן' תמצאו את עצמכם בהכרח עם ממשלה מרקסיסטית".

לאחר פרסום תוצאות משאל העם, שבו זכו תומכי ההסכם לרוב, גינתה ברסי את ההחלטה והכריזה: "העם הרודזי מכר את נשמתו לשטן וראוי לקצור את פירות הסופה". היא הודיעה כי המפלגה תפורק וכי היא עצמה תהגר מרודזיה.

## היסטוריית בחירות

## ראו גם
* פוליטיקה של רודזיה
* רודזיה

## לקריאה נוספת
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-1977
קטגוריה:מפלגות שמרניות
קטגוריה:רודזיה: מפלגות
אנדרטה ליהודי הנובר שנרצחו

**האנדרטה לזכר יהודי הנובר** שנרצחו בשואה (באנגלית: **Memorial to the murdered Jews of Hanover**) ממוקמת בעיר הנובר, גרמניה, בכיכר האופרה (Opernplatz), אחת הכיכרות המרכזיות בעיר. האנדרטה עוצבה על ידי האמן האיטלקי  והוקמה בשנת 1994 ביוזמת עמותת Memoriam ובמימון תרומות פרטיות. האנדרטה ניצבת בסמוך לבית האופרה של הנובר ומנציחה את זכרם של יותר מ־6,800 יהודי הנובר שנרצחו בידי הנאצים בשואה. עד לשנת 2025 נחקקו על המצבה שבמקום 1,935 שמות. לשמות המגורשים נוסף גילם בעת הגירוש, ולשמות הקורבנות האחרים נוסף שנת לידתם. ככל הידוע, תועד גורלו של כל קורבן באופן פרטני. אם מקום המוות לא היה ידוע, צוין המונח "נעדר", כפי שהיה מקובל במקומות אחרים.

## היסטוריה
ממוזער| תלמידי בית הספר סנט אורסולה בחשיפת לוח הזיכרון
ממוזער| מרליס דרברמן, ראש מחלקת התרבות והחינוך, ואינגריד ווטברג, יו"ר הקהילה היהודית הליברלית, בחשיפת לוח הזיכרון
ממוזער| ניצולי שואה: העדים בני זמנו סלומון פינקלשטיין והנרי קורמן ליד לוח הזיכרון
[ממוזער|שמאל|[בית הכנסת החדש (הנובר)|בית הכנסת החדש של קהילת יהודי הנובר שנשרף ופוצץ בליל הבדולח ב-9 בנובמבר 1938]]
ההיסטוריה של יהודי הנובר בשואה עד תום שלטון גרמניה הנאצית מסוכמת בכתובת המרכזית שעל גבי האנדרטה, בזו הלשון.

לפני הקמת האנדרטה התקיימו במשך שנים דיונים סוערים על היתרונות והחסרונות של הצבת אנדרטה מסוג זה. בסופו של דבר, ביוזמת עמותת Memoriam e.V, נאספו מספיק תרומות פרטיות שאפשרו להקים את האנדרטה ולמסור אותה לציבור ב־9 באוקטובר 1994.

ביום חנוכת האנדרטה הקריא הרב הראשי של מדינת סקסוניה התחתונה, הנרי ברנדט, את התפילה הבאה.

בעת חנוכת האנדרטה בשנת 1994 היו ידועים שמותיהם של 1,890 קורבנות. בעקבות מחקר נוסף נוספו בשנת 1997 עוד 25 שמות, ובשנת 2004 נוספו עוד 20 שמות.

באמצע שנת 2012 הושחתה האנדרטה על ידי אלמונים וזוהמה בגסות באמצעות מסטיקים. בעקבות מכתב ששלח יושב ראש קהילת יהודי סקסוניה התחתונה, מיכאל פירסט, לראש העירייה שטפן וייל, ולאחר מבצע ניקוי יסודי להחזרת כבודו של האתר, הוקם בשנת 2013 לוח זיכרון נוסף. במהלך אירוע שאורגן על ידי מחלקת החינוך וההכשרה של עיריית הנובר במסגרת "פרויקט תרבות הזיכרון", נחשף הלוח ב־25 באוקטובר 2013. אינגריד וטברג, יושבת ראש הקהילה היהודית הליברלית, יחד עם מרליס דרוורמן, ראשת מחלקת התרבות והחינוך, חשפו את לוח הזיכרון בפני אורחים רבים מעולם הפוליטיקה, התרבות וההיסטוריה של העיר הנובר, ובהם ניצולי השואה ועדי ראייה, שלמה פינקלשטיין והנרי קורמן. במהלך האירוע הזכירו תלמידי בית הספר סנט אורסולה את גורל תושבי הנובר היהודים שנרצחו בשואה.

## ראו גם
* אנדרטה לזכר יהודי אירופה שנרצחו
* אנדרטת השואה (בוקרשט)
* בית הכנסת החדש (הנובר)

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* Memorial to the Murdered Jews of Hanover 

## הערות שוליים

קטגוריה:גרמניה: אנטישמיות
קטגוריה:גרמניה: אנדרטאות להנצחת השואה
קטגוריה:הנובר: מבנים
פורט קרסון

**פורט קרסון** (באנגלית: **Fort Carson**) הוא בסיס צבאי של צבא ארצות הברית הממוקם דרומית לעיר קולורדו ספרינגס, במדינת קולורדו שבארצות הברית. הבסיס הוא מקום משכנן של הדיוויזיה הרביעית, קבוצת הכוחות המיוחדים העשירית, ויחידות נוספות. הבסיס קרוי על שמו של קיט קרסון ששירת כגנרל בצבא האיחוד במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית.

## היסטוריה
הכרזה על הקמת הבסיס בסמוך לקולורדו ספרינגס התבצעה בינואר 1942, שבועות ספורים לאחר מתקפת פרל הארבור ועוד באותו שנה אוכלס הבסיס. הוא שימש לאימון כוחות חי"ר, שריון ויחידות לוגיסטיות, שעברו הכשרה לפני פריסה בחזית האירופאית ובחזית האוקיינוס השקט.

## קישורים חיצוניים
* 

*אתר הבסיס

קטגוריה:בסיסי צבא בארצות הברית: צבא ארצות הברית
קטגוריה:קולורדו: מבנים
פיק מי גירל

**פיק מי גירל** (באנגלית: **pickme girl** או **pickme**) הוא ביטוי סלנג, הרווח בעיקר באינטרנט, ומתייחס לנשים שמחפשות קרבת גברים על ידי רמיזה שהן "לא כמו הבחורות האחרות". הביטוי לועג לנשים המתנהגות בדרכים מסוימות על מנת להשיג תשומת לב ואישור מגברים ולהתבלט בקרב נשים אחרות, ולשם כך לעיתים גם מוותרות על תחביבים הנחשבים נשיים.

על פי מילון הסלנג האינטרנטי Urban Dictionary, "פיק מי גירל" היא "מי שמחפשת לקבל תוקף מגברים באמצעות רמיזה ישירה או עקיפה ש'היא לא כמו בחורות אחרות'".

## מקור המונח
מקור הביטוי בפרק בסדרת הטלוויזיה האנטומיה של גריי.

בדיאלוג בין מרדית גריי (בגילומה של אלן פומפאו) ודרק שפרד (פטריק דמפסי), מרדית מתחננת בפני דרק שיבחר בה על פני אשתו ואומרת לו: Pick me, choose me, love me, המונח נהפך לוויראלי באתר רדיט ובטוויטר, ולבסוף נכנס למיינסטרים דרך טיקטוק.

בשנת 2006 עלו בטוויטר תכנים הבזים לנשים שהתפארו בכך שהן נשואות וגינו רווקות עם ההאשטאג הזה.

בשנת 2016 הביטוי התפשט באמצעות ההאשטאג TweetLikeAPickMe#. בפוסטים שהשתמשו בהאשטאג הזה משתמשים לעגו לנשים שביקשו להיראות "ייחודיות" יותר כדי למשוך גברים. בשנות ה-2020, המם צבר פופולריות דרך הרשתות החברתיות. בטיקטוק, פורסמו סרטוני פרודיה המבקרים בנות מסוג זה.

## מאפיינים
"פיק מי גירל" היא אישה שפועלת במטרה להדגיש את השונות והנבדלות שלה מנשים אחרות. למשל, היא לרוב תעדיף תחביבים שפופולריים יותר בקרב גברים כגון כדורגל, משחקי וידאו ומוזיקת רוק, ותביע זלזול כלפי תחומים שנחשבים כ"נשיים" כמו אופנה וקוסמטיקה. לעיתים, "פיק מי גירל" תזלזל ותקטין נשים אחרות בכך שתכנה אותן "רגשניות" או "שטחיות" מדי, ותנסה להתיידד בעיקר עם גברים.

## פופולריות
ההאשטאג pickmegirl# היה פופולרי ברשתות החברתיות, וצבר למעלה מ-3.4 מיליארד צפיות. בין השנים 2021 ל-2024, סרטוני טיקטוק עם ההאשטאג הזה צברו יותר מ-5 מיליארד צפיות.

## ביקורת
לדברי טרה סוויניאטיצ'איפורן, חוקרת בתחום מערכות יחסים ותקשורת מינית באוניברסיטת המדינה של קליפורניה, "פיק מי גירלס" מנסות לבסס את עצמן מחוץ להתנהגות הנורמלית הטיפוסית של נשים ונערות. לדבריה, "חלק גדול מזה קשור לחוסר ביטחון, הערכה עצמית נמוכה ותחרותיות".

על פי הדר חזן, הביטוי החל את דרכו כתופעה חשובה ושימושית, אך עם השנים נהפך לכלי שמשמש להשפלת נשים.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תת-תרבויות
קטגוריה:תופעות אינטרנט
סירת גרר, תעלה בסמואה

**סירת גרר, תעלה בסמואה** היא יצירת שמן על בד משנת 1901 מאת הצייר הצרפתי פול סיניאק, מהבולטים שבאמני הזרם הנאו-אימפרסיוניסטי. היצירה בגודל 66 על 82 ס"מ נתרמה למוזיאון ישראל בירושלים על ידי שרה מאיר לזכר בעלה, משה מאיר.

הציור מציג סצנה של תעלה בעיר סמואה, ועושה שימוש בסגנון הפוינטיליזם - נקודות קטנות של צבעים טהורים, היוצרות יחד דימוי עשיר ומלא אור.

## תיאור היצירה
בציור סירת גרר, תעלה בסמואה, בולט השימוש בקונטרסטים צבעוניים חדים – כחול מול צהוב, סגול מול כתום – אשר מעניקים לתמונה תחושת תנועה וחיים. אלה מאזנים בהרמוניות צבעוניות כמו ירוק-כחול או אדום-סגול, המעידים על שליטה צבעונית גבוהה. למרות פני השטח המפוקסלים, התחושה הכללית היא של רוגע והרמוניה, תוצאה של קומפוזיציה המבוססת על חתך הזהב.

הצורות הקימורות - של העצים, ההרים והעשן - מרככות את המבנה הגאומטרי ומוסיפות לו אלגנטיות דקורטיבית.

## נושא ומיקום
סיניאק, חובב שיט מושבע, הרבה לתאר נופים ימיים ונמלים בציוריו. העיר סמואה, שבה צויר ציור זה, ממוקמת בין נהר הסן ליער פונטנבלו, לא רחוק מפריז. הציור משקף את חיבתו של האמן לספינות קיטור, אותן ראה כסמל לעידן חדש, ושילובן בתמונה ממזג את המודרניזם התעשייתי עם עולם הטבע והאור - מוטיבים קבועים ביצירתו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מוזיאון ישראל: ציורים
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-20
קטגוריה:מים באמנות
קטגוריה:ציורים של פריז
קטגוריה:פול סיניאק: ציורים
הצב והארנב (סרט)

**הצב והארנב** (באנגלית: **The Tortoise and the Hare**) הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי, ה-49 במספר בסדרת "סימפוניות טיפשיות" שהפיקה וולט דיסני הפקות. הסרט יצא לאקרנים ב-5 בינואר 1935 בהפצת יונייטד ארטיסטס. הוא מבוסס על המשל המפורסם של איזופוס, "הצב והארנב", ומעביר את מוסר ההשכל על כך שהתמדה ונחישות גוברים לעיתים על מהירות וגאווה.

## עלילה
בכפר קטן מתכוננים כל התושבים למרוץ הגדול של השנה. הארנב מקס (Max Hare) הוא הרץ המהיר והמפורסם ביותר, שמתגאה בכישרונו ולא מהסס ללעוג לצב טובי (Toby Tortoise) על איטיותו. כאשר טובי מציע להתמודד מולו במרוץ, מקס מתגלגל מצחוק ומסכים.

המירוץ מתחיל בקול צופרי תזמורת. מקס מזנק במהירות ומשאיר את טובי הרחק מאחור. בדרך הוא עוצר לשחק בכדור עם קבוצת ארנבות מעריצות, מראה להן פעלולי אתלטיקה, קופץ על חבל ואף אוכל גזר להנאתו. הוא כל כך בטוח בעצמו, עד שהוא נרדם על הדשא.

בינתיים, טובי לא עוצר לרגע — בקושי מרים את רגליו אך ממשיך עקב בצד אגודל, בעקשנות וללא הפסקה. כאשר מקס מתעורר לבסוף, הוא מגלה שטובי כבר קרוב מאוד לקו הסיום. מקס מזנק בריצה מסחררת, אך טובי חוצה את הקו רגע לפניו וזוכה במירוץ, לקול תשואות כל הצבים. הארנב המובס נשאר המום.

## הפקה ורקע
הסרט בוים על ידי וילפרד ג'קסון ונכתב בידי לארי קלמר. המוזיקה נכתבה על ידי פרנק צ'רצ'יל, שכיהן כמלחין הבית של דיסני באותה תקופה. זהו הסרט ה-49 בסדרת Silly Symphonies, סדרת סרטים קצרים של דיסני שהחלה ב-1929, אשר אפשרה לאולפן להתנסות באנימציה, צבע וסאונד לפני הפקת סרטי האנימציה הארוכים.

## קבלה ופרסים
הסרט זכה בפרס אוסקר לסרט המונפש הקצר הטוב ביותר בטקס שנערך בשנת 1935 (עבור סרטי 1934). בעקבות הצלחתו הופק ב-1936 סרט המשך בשם **Toby Tortoise Returns (הקרב של טובי הצב)**, שבו טובי ומקס מתחרים בזירת איגרוף.

## השפעה
סצנות רבות מתוך הסרט שימשו מאוחר יותר בדוגמאות אנימציה במדריכים של דיסני לאמנים חדשים. דמות הארנב מקס נחשבת לאב טיפוס של דמויות "מהירות ויהירות", והשפיעה במידה מסוימת גם על העיצוב העתידי של באגס באני.

## קישורים חיצוניים
* 

## ראו גם
* משלי איזופוס
* וולט דיסני

## הערות שוליים

קטגוריה:סימפוניות טיפשיות
קטגוריה:זוכי אוסקר: הסרט המונפש הקצר הטוב
קטגוריה:סרטים על צבים
קטגוריה:סרטים על ארנבים
אקינו

**אקינו** (בפיליפינית ובספרדית: **Aquino**) הוא שם משפחה.

קטגוריה:שמות משפחה
גשר אוור

**גשר אוור** (בצרפתית: **Passerelle de l'Avre**) הוא גשר אבן ומתכת שנבנה במאה ה-19 מעל נהר הסן במערב פריז כדי לאפשר העברת אמת המים אוור ממערב עבור מערכת אספקת המים של צרפת. כיום משמש הגשר למעבר הולכי רגל בלבד.

## מקום הגשר
הגשר נמצא ברובע השישה-עשר, בקצהו המערבי של יער בולון והוא מחבר את פריז עם פרבר סנט-קלוד  שבמחוז או-דה-סן.

## תיאור הגשר וההיסטוריה שלו
בשלהי המאה ה-19, עם התרחבות העיר פריז, התגבר הצורך להגדיל את אספקת המים לעיר. לשם כך הוחלט לבנות את אקוודוקט אוור  להובלת מים לעיר מנהר אוור  שממערב לפריז.אורכו של אקוודוקט זה היה כ-105 ק"מ והוא נועד להוביל 80 מיליון ליטר ביום. בפרבר סנט-קלוד הוקם מתקן טיפול במים לפני הזרמתם מזרחה לפריז.

כדי להעביר את המים מעל נהר הסן נבנה ב-1891 גשר מתכת ישר, מוגבה שחצה את הנהר. הגשר התבסס על ארבע עמודים ששוקעו בקרקעית הנהר. תכנון הגשר נמסר למהנדס גוסטב אייפל וביצוע הבנייה נמסר לחברת "אייפל תשתיות" (Établissements Eiffel). הגשר עצמו נבנה מקונסטרוקציית פלדה שמונחת על עמודי בטון ואבן.

בצידו המערבי מתחבר הגשר לויאדוקט אוור המקורי שנמשך מערבה בעוד שבצידו המזרחי (צד יער בולון) מותקן גרם מדרגות המחבר את מפלס הרחוב למדרך הגשר.

אורך הגשר כ-200 מטר, רוחב מדרך הגשר כ-6 מטר, רוחב הגשר בבסיסו כ-33 מטר וגובהו מעל פני הנהר כ-9 מטר.

ב-2017 נערך שיפוץ מקיף בגשר ובמהלכו פורקו צינורות המים שעברו עליו והגשר משמש כיום רק למעבר הולכי רגל.

בצידו המערבי של הגשר הוא עובר מעל גינות עירוניות שמעובדות בקרבת הנהר.

כיום המעבר מהגשר ליער בולון דורש מעבר בכביש ראשי. ב-2021 נעשה ניסיון לקדם בניית גשר המשך בצידו המזרחי שיאפשר להולכי רגל לעבור ממסלולי הטיול ביער לגשר ללא מעבר כביש

## גלריה

קובץ: Passerelle Avre - Saint-Cloud (FR92) - 2024-06-23 - 1.jpg|האקוודוקט של אוור בחלק שממערב לגשר
קובץ: Carte postale - Boulogne-Billancourt - Acqueduc de l'Avre - 9FI-BOU 173.jpg|צילום מ-1900 של מדרגות העלייה לגשר בצידו המזרחי
קובץ: Passerelle sur la Seine.JPG|מסלול ההליכה על הגשר
קובץ: 2013 Jardins familiaux a Saint-Cloud pres du tramway T2 depuis la passerelle de l Avre.JPG|גינות עירוניות בצידו המערבי של הגשר


## קישורים חיצוניים

* גשר אוור, באתר structurae.net
* גשר אוור, באתר "משרד הבריאות של צרפת" 
* גשר אוור, באתר sortiraparis.com, 4 ביולי 2023 
* גשר אוור, באתר saint-cloud-garches-a-velo.fr

## ביאורים

## הערות שוליים

אוור
קטגוריה:הרובע השישה-עשר של פריז
גרטה מוסהיים

**גרטה מוסהיים** (בגרמנית: **Grete Mosheim**; ) הייתה שחקנית גרמנייה ממוצא יהודי.

## ביוגרפיה
מוסהיים נולדה בברלין, אביה היה יהודי, אחותה הצעירה ממנה, לורה  גם היא הייתה שחקנית.

גרטה הייתה חברה בדויטשס תיאטר וגם למדה בבית הספר לדרמה של מקס ריינהרדט לצד מרלן דיטריך.

החל מ-1924 שיחקה בסרטים אילמים רבים. ב-1930 שיחקה בסרט "Cyanide" המבוסס על רומן מאת פרידריך וולף, בשנה זו גם גילמה את לוסי דרייפוס בסרט העוסק בפרשת דרייפוס, ב-1931 שיחקה בסרט "Yorck", סרט ביוגרפי על הגנרל הפרוסי לודוויג יורק פון וארטנבורג.

בשנת 1934, העתיקה את מגוריה ללונדון עקב עליית הנאציזם בגרמניה, ב-1935 הייתה בתפקיד הראשי בסרט הקומדיה הרומנטית הבריטי "Car of Dreams". בשנת 1938 השתקעה בארצות הברית שם חיה עד מותה. לאחר מלחמת העולם השנייה שהתה תכופות בגרמניה לצורכי עבודתה. ב-1978 הופיעה בסרט "Moritz, Dear Moritz"  שהוצג בפסטיבל ברלין.

היא נישאה שלוש פעמים.

## קישורים חיצוניים

* 8 בינואר 1905 יום הולדתה של גרטה מוסהיים, באתר WDR
* לאחר פטירתה בגיל 81, באתר ניו יורק טיימס

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה גרמניות
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1905
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1986
גביע הנציבה של ה-WNBA

**גביע הנציבה של ה-WNBA** (באנגלית: **WNBA Commissioner's Cup**), הידוע מטעמי חסות מסחרית גם בשם **WNBA Commissioner's Cup Presented By [[קוינבייס|Coinbase]]**, הוא טורניר כדורסל נשים שנתי בהשתתפות קבוצות ליגת ה-WNBA. הטורניר נערך בין תחילת העונה עד למחציתה, בדומה לגביע ה-NBA לגברים.

## היסטוריה
ב-16 בינואר הכריזה ליגת ה-WNBA על טורניר גביע הנציבה החדש, אך עקב דחייתה וקיצורה של עונת 2020 בליגה בשל מגפת הקורונה בארצות הברית הטורניר הראשון שוחק בשנת 2021. הזוכה הראשונה בגביע הייתה סיאטל סטורם, שניצחה בגמר את קונטיקט סאן בתוצאה 79–57.

באוקטובר 2021 הודיעה הליגה כי חברת קוינבייס רכשה את זכויות השיום לגביע החל משנת 2022.

## פורמט
השלב המוקדם של גביע הנציבה מורכב ממשחקי העונה הסדירה, שנחשבים הן למאזן הגביע והן למאזן הליגה. הקבוצה עם המאזן הטוב ביותר בכל אזור (מזרח ומערב) מעפילה לגמר, המשוחק במתכונת של משחק אחד באולמה הביתי של הקבוצה עם המאזן הטוב מבין השתיים.

בין 2021 ל-2023 משחקי הגביע היו משחק הבית ומשחק החוץ הראשונים של כל קבוצה מול חמש הקבוצות באזור שלה (סך הכל 10 משחקים לכל קבוצה), וב-2024 היה זה רק המשחק הראשון מול כל קבוצה באזור (סך הכל 5 משחקים לכל קבוצה). ב-2025, בעקבות הצטרפותה של גולדן סטייט ואלקיריז לאזור המערבי, נחשבו לקבוצות המערב שישה משחקים נגד שש יריבותיהן באזור.

המפגש בין המובילה במערב לבין המובילה במזרח הייתה הפעם הראשונה שה-WNBA השתמשה בחלוקה לאזורים מאז פלייאוף הליגה בשנת 2015.

## פרסים
סך הפרסים הכספיים בטורניר הוא 500,000 דולר אמריקאי, כאשר שחקניות הקבוצה המנצחת זוכות בכ-30,000 דולר כל אחת והמפסידות בכ-10,000 דולר כל אחת. בנוסף, ה-MVP של הטורניר זוכה ב-5,000 דולר נוספים.

לצד הפרסים האישיים, כל קבוצה בוחרת מוסד ללא כוונת רווח והליגה תורמת לו 3,000 דולר בכל ניצחון ו-1,000 דולר בכל הפסד של הקבוצה במסגרת הגביע. בנוסף, הארגון שבחרה הזוכה בגביע מקבל 10,000 דולר והארגון של הסגנית מקבל 5,000 דולר נוספים.

## תוצאות

## הופעות בגמר

## ראו גם
*ליגת ה-WNBA
*גביע ה-NBA

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:WNBA
קטגוריה:תחרויות כדורסל נשים
קטגוריה:ארצות הברית: תחרויות ספורט נשים
שגרירות ארצות הברית באדיס אבבה

**שגרירות ארצות הברית באדיס אבבה** (באנגלית: **Embassy of the United States, Addis Ababa**) היא הנציגות הדיפלומטית של ארצות הברית באתיופיה.

## היסטוריה
היחסים הדיפלומטיים בין ארצות הברית לאתיופיה התחילו ב־27 בדצמבר 1903, עת המלך מנליק השני ויו"ר הנציגות האמריקאית רוברט פ. סקינר חתמו על "אמנת מסחר", שהקימה ברית ידידות ומסחר בין המדינות. ב־6 ביולי 1909 הוקמה באדיס אבבה משלחת אמריקאית (Legation), כאשר ה"הופמן פיליפ" הוכרז כשר וממונה קונסולרי.

בשנת 1936, בעקבות פלישת איטליה לאתיופיה, נסגרה המשלחת: הם נסוגו ב־4 במרץ 1937 וב־31 במרץ נסגרה לגמרי. האירוע הבולט בתקופה זו הוא מצור על המשלחת ב־3–5 במאי 1936, שבו השגרירות הייתה תחת אש, והצוות האמריקאי, בפיקודו של קורנליוס ואן ה. אנג'רט, סירב להתפנות עד שכוחות בריטיים ואיטלקים הגיעו והצילו את השגרירות. בעקבות האירוע הועלה בדרגה ואנג'רט קיבל קידום בדרגה.

ב־31 באוגוסט 1943, חודשו היחסים הדיפלומטיים ונפתחה מחדש משלחת בארדיס אבבה. ב־28 ביוני 1949 המשלחת הועלתה למעמד שגרירות, ונשיא ארצות הברית הארי טרומן מינה את ג'ורג' רוברט מרל כראש משלחת ראשון בדרגת שגריר. באותו זמן, שגרירות אתיופיה בוושינגטון אף היא זכתה למעמד שגרירות על פי סעיף דו־צדדי.

במהלך המלחמה הקרה, למרות שיתוף פעולה בתחילת דרכה של המדינה, היחסים הורעו לאחר שמנגיסטו התקרב לברית המועצות והמדיניות האמריקאית נגד ממשלות קומוניסטיות, והובילה לקירור יחסים והגבלת סיוע עד אמצע שנות השמונים . עם נפילת שלטון מנגיסטו ב־1991, היחסים בין המדינות השתפרו והסיוע חזר, וב־1992 הוחזר מעמד הדרג על השגריר.

בשנת 2011 נחנכה באדיס אבבה שגרירות אמריקאית חדשה – מהגדולות שבשגרירויות ארצות הבירתת באפריקה וממוקמת בסמוך לשלוחת ארצות הברית לאיחוד האפריקאי.

## גלריה

קובץ:Secretary Blinken Holds a Meet and Greet for Employees and Families of U.S. Embassy Addis Ababa (52756660891).jpg|מזכיר המדינה אנתוני בלינקן, יחד עם משפחות עובדי השגרירות באדיס אבבה
קובץ:Secretary Tillerson Poses for a Photo With the U.S. Marine Security Guard Detachment in Addis Ababa (31241098887).jpg|מזכיר המדינה רקס טילריסון עם מאבטחי חיל הנחתים המאבטחים את מתחם השגרירות, 2017


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

אדיס אבבה
קטגוריה:ארצות הברית: יחסי חוץ
קטגוריה:אתיופיה: יחסי חוץ
קטגוריה:אדיס אבבה
אלכסנדר ניסטור

**אלכסנדר "סנדו" ניסטור** (12 באפריל 1948 – 22 באוקטובר 1967) היה חייל צה"ל בדרגת רב-טוראי, מן הנופלים באסון טיבוע המשחתת אילת. על פעולתו באירוע זה הוא עוטר בעיטור המופת.

## ביוגרפיה
ניסטור נולד בעיר וסלוי שברומניה. סיים שם את לימודיו בבית-ספר והתחיל ללמוד בבית-ספר תיכון, אך לאחר תקופה קצרה עלה לישראל.

באפריל 1966 התגייס לצה"ל. הוצב בחיל הים ושירת כאיש צוות במשחתת אילת.

### טיבוע המשחתת אילת
[250px|ממוזער|שמאל|[מצבה|מצבתו של אלכסנדר ניסטור בבית הקברות הצבאי באשדוד]]

ב-21 באוקטובר 1967 טבעה המשחתת אילת מפגיעת טיל מצרי. לאחר הפגיעה ריכז ניסטור מסמכים חשובים שהיו על סיפון האונייה, כדי שלא יפלו בידי האויב. הוא נספה באסון, וכאשר נמצאה גופתו התגלה כי הוא עדיין אוחז בידיו מסמכים בעלי ערך שעליהם שמר. על פעולתו זו הוא עוטר בעיטור המופת לאחר המוות.

ניסטור הובא לקבורה בבית הקברות הצבאי באשדוד.

## הנצחה
שמו של אלכסנדר ניסטור הונצח ביד לחללי חיל הים באשדוד, באנדרטה לזכר חללי המשחתת אילת בחיפה, בכיכר המשחתת אילת בירושלים, באנדרטה לזכר בני אשדוד שנפלו במערכות ישראל ובבית יד לבנים באשדוד ובחיפה.

## קישורים חיצוניים
* 
* אלכסנדר ניסטור, באתר הגבורה

קטגוריה:מעוטרי עיטור המופת במלחמת ההתשה
קטגוריה:חיילי חיל הים
קטגוריה:חללי צה"ל במלחמת ההתשה
קטגוריה:יהודים רומנים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:אשדוד: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בבתי קברות צבאיים ישראליים
קטגוריה:אישים הקבורים באשדוד
קטגוריה:טיבוע המשחתת אילת
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1948
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1967
שירלי ורנר

**שירלי ורנר** (נולדה ב-15 בדצמבר 1976) היא עובדת סוציאלית, פרופסור מן המניין בבית הספר לעבודה סוציאלית באוניברסיטה העברית בירושלים. היא הקימה את המרכז ללימודי מוגבלות בבית הספר לעבודה סוציאלית ולרווחה חברתית, והמנהלת הראשונה של המרכז.

## קריירה
ורנר סיימה תואר ראשון בעבודה סוציאלית באוניברסיטת תל אביב. בסיום לימודיה היא השתלבה בלשכה לשירותים חברתיים בעיר חולון, בתחום המוגבלויות. היא עבדה כעובדת סוציאלית בגנים ובבתי ספר של החינוך המיוחד. לאחר שרכשה מספר שנות ניסיון בשטח, חזרה לאוניברסיטת בר-אילן ללימודי דוקטורט.

בין השנים 2007 ועד 2010 עבדה במחלקה לפסיכולוגיה באוניברסיטת בר-אילן. בשנת 2008 הצטרפה לבית הספר לעבודה סוציאלית ולרווחה חברתית באוניברסיטה העברית בירושלים, שם התקדמה עד לדרגת פרופסור מן המניין.

במחלקה לעבודה סוציאלית באוניברסיטה העברית היא מילאה מספר תפקידים. היא כיהנה כראש התוכנית ללימודי תואר שני. כיום היא סגנית דקאן לענייני מחקר. היא ייסדה את המרכז ללימודי מוגבלות בבית הספר לעבודה סוציאלית ולרווחה חברתית. מרכז הפועל למען קידום הידע, המחקר וההוראה בתחום לימודי המוגבלות. לאורך השנים היא ניהלה את המרכז לסירוגין. היא חברת המרכז לאוטיזם.

ורנר חוקרת מוגבלות שכלית, ומאובחנים עם מוגבלות כפולה: שכלית ונפשית. תחומי המחקר המרכזיים שלה עוסקים בזכות הבחירה של אנשים מוגבלות ובכלל זה אפוטרופסות, ובסטיגמה של אנשים עם מוגבלות.

היא פרסמה כ-100 פרסומים: מחקרים ופרקים בספרים. כמו כן והייתה עורכת שותפה של הספר Intellectual Disability and Stigma. פרסומיה צוטטו למעל שלושת אלפים פעמים. היא מכהנת כחברת מערכת בכתב העת Stigma and Health, ובכתב העת Journal of Mental Health inIntellectual Disabilities.

ורנר חברה בוועד המנהל של בית איזי שפירא.

## חיים אישיים
ורנר מתגוררת ברעננה. היא נשואה ואם לשתי בנות, זיו ועומר, ובן - מעיין. בתה עומר נולדה עם מוגבלות מוטורית.
## קישורים חיצוניים
* Shirli Werner, באתר Academia.edu
* Shirli Werner, באתר ResearchGate
* Shirli Werner, באתר גוגל סקולר

## הערות שוליים

קטגוריה:עובדים סוציאליים ישראלים
קטגוריה:עובדות סוציאליות ישראליות
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב: עבודה סוציאלית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: עבודה סוציאלית
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: עבודה סוציאלית
קטגוריה:רעננה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1976
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1976
הבחירות הכלליות באקוודור (2023)

ב-20 באוגוסט 2023 נערכו באקוודור **[[בחירות בזק]]** לבחירת נשיא אקוודור, חברי האספה הלאומית והחלטה בשני משאלי עם. הבחירות התקיימו בעקבות הליך של , שמאפשר לנשיא לפזר את הפרלמנט ולהוביל לבחירות בהן גם הוא עצמו צריך להתמודד מחדש. פיזור האספה הלאומית בוצע ב-17 במאי 2023. ב-15 באוקטובר 2023 נערכו בחירות חוזרות למשרת הנשיא, לאחר שאף מועמד לא השיג את האחוז הנדרש כדי לנצח בסיבוב הראשון. הנשיא המכהן גיירמו לאסו היה זכאי להתמודד שוב, אך הוא הודיע ב-18 במאי כי לא יתמודד.

הנבחרים בבחירות הללו, יכהנו עד סוף כהונתם הנוכחית המקורית של הנשיא והמחוקקים (2021–2025), החל מ-25 בנובמבר 2023. בחירות רגילות לתקופת כהונה מלאה של ארבע שנים יתקיימו שוב ב-2025. במקביל לבחירות, נערך משאל עם על ניצול הנפט ב ומשאל עם מקומי על כריית מתכות באזור צ'וקו אנדינו.  11 ימים לפני הסיבוב הראשון - עלתה לכותרות בינלאומיות.

לואיסה גונסאלס מ ב-15 באוקטובר הבטיחה את המקום הראשון עם 33% מהקולות, בעוד דניאל נובואה מ הגיע למקום השני עם 24%. נובואה ניצח בסופו של דבר והשיג 52% מהקולות בסיבוב השני, ובגיל 35 הוא הפך לנשיא הצעיר ביותר בהיסטוריה של אקוודור.

## רקע

ב-17 במאי 2023, יום לאחר שהתגונן בהליך הדחה בפרלמנט נגדו, הפעיל הנשיא לאסו את המנגנון הקבוע בסעיף 148 ל כדי לפזר את האספה הלאומית, והקדים את הבחירות לפרלמנט ולנשיאות.

ב-18 במאי, נשיאת מועצת הבחירות הלאומית (CNE), הכריזה על ה-20 באוגוסט 2023 כתאריך הטנטטיבי לבחירות לפרלמנט ולסיבוב הראשון של ההצבעה לנשיאות. ל-CNE היה עד 24 במאי להציג את לוח הזמנים של הבחירות.

ב-13 ביוני, לואיסה גונסאלס הייתה בדרכה לרשום את מועמדותה לנשיאות במועצת הבחירות הלאומית עם תומכיה, כאשר הם הותקפו בתרסיס פלפל וגז מדמיע על ידי המשטרה הלאומית. היא טופלה במרכז רפואי בקיטו לאחר ששטפה את עיניה מתרסיס הפלפל. המשטרה טענה כי השתמשה בחומרים כימיים כדי להגן על הביטחון והסדר הציבורי בשל התנהגותם העוינת של תומכי גונזלס.

פחות משבועיים לפני הבחירות, ב-9 באוגוסט 2023, נרצח המועמד פרננדו וייאביסנסיו לאחר עצרת בחירות בקיטו בגיל 59. ההתנקשות בווייאביסנסיו הגיעה לכותרות בינלאומיות, וגררה גינויים לפיגוע ותנחומים מצד מדינות זרות וכן קריאה לחקירה מצד ארגון מדינות אמריקה. הוא הוחלף בהצבעה על ידי עיתונאי עמית, .

## שיטת הבחירות
הנשיא נבחר בשיטה הצבעה בשני סיבובים, כאשר מועמד נדרש לקבל בסיבוב הראשון יותר מ-50% מהקולות, או לקבל יותר מ-40% מהקולות ולהקדים ב-10% את יריבו הקרוב ביותר, כדי לנצח. הנשיא מוגבל לשתי קדנציות רצופות של ארבע שנים.

חברי האספה הלאומית נבחרים בשלושה מסלולים: 15 מהם נבחרים על ידי ייצוג יחסי ברשימה סגורה במחוז בחירה ארצי. שישה נבחרים על ידי מצביעים מחוץ למדינה (שניים מכל אחד מהמחוזות הבאים: קנדה-ארצות הברית, אמריקה הלטינית-הקריביים-אפריקה ואסיה-אירופה-אוקיאניה). 116 החברים הנותרים נבחרים ממחוזות בחירה מרובי חברים על ידי ייצוג יחסי ברשימה סגורה, כאשר כל המושבים מחולקים ב. חברי האספה הלאומית מוגבלים לשתי קדנציות בנות ארבע שנים, בין אם הן רצופות ובין אם לאו. ישנן מכסות מגדריות לרשימות המפלגות, כלומר יש חילופין בין גברים לנשים. אין מכסות לייצוג של מיעוטים.
## תוצאות
### נשיא

### האספה הלאומית

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בחירות 2023
קטגוריה:אקוודור: פוליטיקה
קטגוריה:מערכות בחירות לנשיאות באמריקה
קטגוריה:מערכות בחירות פרלמנטריות באמריקה
קטגוריה:אמריקה הדרומית: בחירות
קטגוריה:2023 באמריקה הדרומית
קולולי

250px|ממוזער|שמאל|קולולי, לפי גרליית תלבושות -ציורים וליתוגרפיות מאת אדולף, ז'אנה-לאנז' ודולה,    מ-1843
**קולולי** או **קולוגלי** (טורקית:**kul oğlu** = "בן של שרת" או "של עבד"; בערבית: **الكراغلة** קראע'לי) הוא קבוצה אתנית-חברתית שהתהוותה בצפון אפריקה בימי השלטון העות'מאני, בעיקר בעת הדייליק של אלג'יר, הדייליק והבייליק של תוניס והדייליק של טריפולי. הקולולי היו בנים מקשרי תערובת של עות'מאנים, דוברי טורקית, לרוב יאניצ'רים או פקידים ונשים מקומיות ממוצא ערבי או ברברי. השם נגזר מטורקית - "קול" משמעותו "שרת" או "עבד" במובן של משרת האימפריה העות'מאנית, ו"אולי" (שנכתב "אוגלי", "אוגלו") משמעותו "בן".  
בטורקית הם ידועים כ"טורקים קולולי" Kuloğlu Türkleri.
עם הקורולי הידועים ניתן להזכיר את חוסיין ביי, מייסד השושלת אל-חוסיין התוניסאית ששלטה בתוניס 252 שנה. כך היה גם אחמד ביי שריף, הביי האחרון של קונסטנטין באלג'יריה.
בימינו קיימות עדיין באזור המגרב בצפון אפריקה משפחות צאצאיות של קבוצה זו. הן התבוללו בחברה המקומית  אולם שמרו לפעמים כמה ממסורותיהן הקולינריות. כמו כן על זיקה אל הזרם החנפי (להבדיל מהמגרבים השורשיים הקשורים לאסכולה המאלכית) ושומרות שמות משפחה ממקור טורקי.

## קישורים חיצוניים
*[Procházka, Stephan. "Les mots turcs dans l’arabe marocain." Dynamiques langagières en Arabophonies: Variations, contacts, migrations et créations artistique. Hommage offert à Dominique Caubet par ses élèves et collègues. Zaragoza-Paris (2012): 201-222. p.216.

## לקריאה נוספת
*Stephen Prochazka,, "The Turkish Contribution to the Arabic Lexicon", Linguistic Convergence and Areal Diffusion: Case Studies from Iranian, Semitic and Turkic, Routledge,2004 .

## הערות שוליים

קטגוריה:אלג'יריה: קבוצות אתניות
קטגוריה:לוב: קבוצות אתניות
קטגוריה:תוניסיה: קבוצות אתניות
קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: היסטוריה
קטגוריה:צפון אפריקה: היסטוריה
צוקי מן

ממוזער|שמאל|250px|מראה בצוקים
**צוקי מֶן** (דנית **Møns Klint** - **מֶנְס קְלִינְט**) הם צוקי אבן גיר וקירטון המשתרעים לאורך 6 ק"מ בחופו המזרחי של האי מן בדרום-מזרח דנמרק. הצוקים שמגיעים בדרונינגסטולן (Dronningestolen) לשיא גובה של 128 מטרים מעל פני הים, נופלים בתלילות אל מימי הים הבלטי. האזור שבעורף הצוקים כולל יערות, שטחי מרעה, מקווי מים וגבעות תלולות. הצוקים והאזור הסמוך להם מוכרזים כשמורת טבע ובשנת 2025 הוכרז המכלול כאתר מורשת עולמית.

## גאולוגיה
המכלול של צוקי מן נוצר על ידי זרימה מהירה של קרחונים בפלייסטוקן, אשר שחקו מצע של אבן גיר שנוצר במעמקי הים בקרטיקון לפני כ-70 מיליון שנה וכן משקעים מהרביעון. כתוצאה מהלחץ שהפעילה זרימת הקרחונים מערבה המכלול נדחס והורם, ויצר נוף של גבעות וקימוטים. כאשר הקרח נמס בסוף התקופה הקרחונית האחרונה לפני כ-11,000 שנים, הצוקים נחשפו. נוף הצוקים ממשיך ומשתנה בשל תהליכי סחיפה שנגרמים על ידי מזג האוויר והים הבלטי, וקריסות מסיביות מתרחשות מדי פעם. הצוקים הם חלק מאותו מכלול הכולל את הצוקים בריגן שבגרמניה, מצידו השני של הים הבלטי, ואת צוקי סטנס בדרום שלן.

## טבע
הסלע הגירי עשיר במאובנים מהקרטיקון שנחשפים בתהליכי סחיפה ומפוזרים על החוף. אלה כוללים מקרו-מאובנים ונאנו ומיקרו-מאובנים, דוגמת קוקוליתופורידים, פיטופלנקטון ופלנקטון ואצות. התנאים הסביבתיים באתר הם תוצר של נוכחות סלע הקירטון, האדמה העשירה בפחמת הסידן, הקרבה לים הבלטי והנוף שעוצב על ידי קרחונים. שילוב זה יצר מספר בתי גידול ומגוון ביולוגי ייחודי שכולל אדמת מרעה, יערות אשור כלורוטיים  וסביבה ימית חופית. באזור מצוי מגוון של פרפרים, כולל מין קרוב לסיכון (*Phengaris arion*) שהושב לאזור לאחרונה. האי מן נמצא על נתיב נדידת עופות חשוב בין מרכז אירופה וסקנדינביה, ומקננים בו מספר מינים של עופות מים, אווזאים, עופות דורסים דוגמת הבז הנודד וציפורי שיר. עם הצומח באזור נמנים 18 מיני של סחלביים ובהם *Orchis purpurea*.

## תיירות ונקודות עניין
באזור הצוקים שבילים להולכי רגל, רוכבי סוסים ורוכבי אופניים, ולאורך השביל שבשיא המצוק ישנו חיבור למספר שבילים ומדרגות המובילים אל החוף. נקודות עניין נוספות:
***גאוסנטר מנס קלינט** (GeoCenter Møns Klint) - מוזיאון שנחנך ב-2007 שעוסק בגאולוגיה ובטבע של האזור.
***טירת ליסלונד** (Liselund Slot) - מעין מוזיאון פתוח מסוף המאה ה-18 השוכן בקצה הצפוני של הצוקים, שבו גן אנגלי ומספר מבנים ומונומנטים.
***אחוזת קלינטהולם** (Klintholm Gods) - אוסף של בתי חווה ישנים שהוקמו בתוך פארק גדול ב-1780.

## קישורים חיצוניים

*גאוסנטר מנס קלינט

## הערות שוליים

קטגוריה:דנמרק: גאולוגיה
החזיר המעשי

**החזיר המעשי** (באנגלית: **The Practical Pig**) הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי, ה-74 בסדרת "סימפוניות טיפשיות" שהופקה על ידי וולט דיסני הפקות. הסרט יצא לאקרנים ב-24 בפברואר 1939 בהפצת RKO. הוא הסרט הרביעי והאחרון בסדרת החזירונים, לאחר "שלושה חזירים קטנים", "הזאב הגדול והרע" ו"שלושה זאבים קטנים".

## עלילה
החזיר המעשי עובד במרץ על פיתוח המתקן החדש שלו להגנה מפני זאבים — והפעם מדובר בגלאי שקרים משוכלל.
באותו זמן, שני אחיו, החזיר הכנר והחזיר החללן, מחליטים ללכת לשחות בבריכה, למרות אזהרותיו החוזרות של החזיר המעשי מפני הזאב הרע הגדול האורב באזור.

הזאב הרע הגדול עוקב אחריהם, ומתחפש לבת ים כדי לפתות את השניים.
התחבולה מצליחה, והוא לוכד את שני החזירים ולוקח אותם לטחנת רוח ישנה, שם מחכים לו שלושת בניו — הזאבים הקטנים — שכבר מכינים את עצמם לארוחה.
אך הזאב מודיע להם שעליהם להמתין בסבלנות: הם לא יוכלו לאכול לפני שגם החזיר המעשי ייתפס.

כדי ללכוד את החזיר המעשי, הזאב מחליט להשתמש בתחבולה נוספת.
הוא מחופש כעת לנער שליח, ומביא עמו מכתב מזויף שכביכול מבקש עזרה בדחיפות מהחזירים האחים.
כאשר הזאב מחליק את המכתב מתחת לדלת ביתו של החזיר המעשי, הוא חושף בטעות את זהותו האמיתית, והחזיר המעשי מבין שהזאב שוב זומם מזימות, וששני אחיו נלכדו.

החזיר המעשי מחליט לנסות את ההמצאה החדשה שלו — גלאי השקרים.
הוא מזמין את הזאב להיכנס, וכאשר זה דורך על שטיח הכניסה, הוא נפתח מתחת לרגליו, והזאב נופל לתוך מרתף חשוך.
שם, במרתף, הוא נמצא כשהוא קשור לכיסא מיוחד, בעוד החזיר המעשי דורש ממנו שיגלה היכן מוחזקים אחיו.

הזאב מנסה לשקר — תחילה הוא טוען שהוא בכלל לא שמע על אחיו של החזיר המעשי, ואחר כך אומר שהוא לא ראה אותם כלל.
בכל פעם שהגלאי מזהה את השקר, הוא מפעיל מערכת עונשים קומית:
מברשות מצחצחות את פיו עם סבון כדי "לנקות את השקר", והוא מקבל גם חבטות בישבן.
לבסוף מנסה הזאב לטעון שהוא והחזיר המעשי הם בכלל חברים טובים, אך הגלאי חושף את השקר ומעניש אותו במתקפה משולבת — צחצוח פה, חבטות בסרגלים על האצבעות, ונקירות נוספות בישבן.

באותו זמן, במאורת הזאבים, שלושת הזאבים הקטנים כבר כמעט מכניסים את שני החזירים לתנור ואופים מהם פאי.
כאשר אחד הזאבים שופך בטעות יותר מדי פלפל, החזירים מתעטשים בעוצמה כזו עד שהבצק המכסה אותם מתעופף — נוחת על הזאבים הקטנים ומדביק אותם לקיר.
כך מצליחים הכנר והחללן להימלט ורצים במהירות חזרה לביתו של החזיר המעשי.

בינתיים, גלאי השקרים ממשיך להחמיר בעונשו כלפי הזאב עד שזה לבסוף נשבר ומודה באמת:
"הם נמצאים בטחנה... בטחנה הישנה!"

מיד לאחר מכן הזאב נורה החוצה מהבית על ידי זיקוק גדול, שמתפוצץ ברעש בשמיים.

החזיר המעשי מתכונן לצאת להציל את אחיו, אך לפתע פורצים השניים פנימה בעצמם, בריאים ושלמים.
כאשר החזיר המעשי נוזף בהם על שלא הקשיבו לאזהרותיו, הם מנסים לטעון שמעולם לא הלכו לשחות — וכמובן, גלאי השקרים מזהה זאת, מפיל אותם, מוריד להם את המכנסיים ומעניש אותם בסטירות על אחוריהם.

החזיר המעשי אומר להם: "זכרו, זה כואב לי יותר מאשר לכם!"

אך המשפט עצמו מזוהה כשקר על ידי המכשיר, והחזיר המעשי מקבל אף הוא סדרת חבטות בישבנו — לשעשוע הכללי של הצופים.
וכך נגמר הסרט
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סימפוניות טיפשיות
קטגוריה:דיסני: סרטי הנפשה
פסל החייל האלמוני (אלבניה)

**פסל החייל האלמוני** (באלבנית: **Ushtari i panjohur**) הוא פסל הממוקם בטירנה ומוקדש לזכר החיילים שנפלו במאבק נגד הפולשים האיטלקים במהלך מלחמת העולם השנייה. הפסל ממוקם בסמוך לפרלמנט האלבני. הוא הוצב על ידי הקומוניסטים האלבנים: לצורך בנייתו נהרס מסגד  בן 350 שנה שנבנה על ידי מייסד הבירה, סולימאן פאשא ברגיני. הפסל מציג חייל עם אגרוף מונף ורובה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:קברים ואנדרטאות לזכר חיילים אלמונים
קטגוריה:אירופה: אנדרטאות למלחמת העולם השנייה
קטגוריה:טירנה: מבנים
יא מחיג'ה

**יא מחיג'ה** (בערבית: **يا محجَّة**, בתעתיק: **יא מחג'ה**, "הו דרך") הוא פיוט עממי שנכתב בערבית-יהודית ומקורו במסורת יהודי תימן. הפיוט מהווה חלק חשוב בטקסי החתונה בקרב בני הקהילה. הוא מושר בעיקר ליווי החתן והכלה לחופה, ומשמש כברכה ואיחול לזיווג מוצלח עבור בני הזוג, בהזכירו את הסיפור המקראי של נישואי יצחק ורבקה.

למעשה "יא מחיג'ה" הינה פתיחה כוללת לסדרת הכוללת פיוטים רבים שנכתבו בתימן בדורות שונים הזהים במשקלם ובתוכנם, ונועדו לליווי החתן והכלה אל חופתם. לכלל שירים אלו נפוץ לחן עממי, עמו נהגו לשוררם עד היום. הידוע ביותר בין פיוטים אלו הוא שירו של רבי שלום שבזי (המובא למטה), שגם זכה לביצועים רבים.

## תוכן הפיוט
הפיוט (של רבי שלום שבזי) מתאר את מסעו של אליעזר עבד אברהם בשליחות רבו אברהם, בכדי למצוא כלה ליצחק בנו, כפי שמסופר בפרשת "חיי שרה" בספר בראשית. מילות השיר משקפות את תפילתו של אליעזר להצלחת שליחותו, ואת הצלחת שליחותו שבאה לידי ביטוי בהבאתה של רבקה לאוהלו של יצחק, ובהיותה נחמה עבור יצחק אחרי לכתה של שרה אימו.

הקטע לעיל הוא החלק המוכר והמושר מפיוט זה, אך אינו כולל את הפיוט כולו.

## מסורת וביצועים
בקרב יהודי תימן, שירת "יא מחיג'ה" נחשבת למנהג עתיק יומין, ובמיוחד נהגו הנשים לשורר אותו בעת ליווי הכלה לחופתה. הפיוט מיוחס לרבי שלום שבזי, גדול משוררי יהדות תימן במאה ה-17.

הפיוט זכה למספר ביצועים דוגמת הביצוע של ציון גולן, ואף זכה לתהודה רחבה בשל ביצועים פופולריים שמתפרסמים מפעם לפעם ברשתות החברתיות כדוגמת זה של משפחת קאפח ואחרים.

## ראו גם
* ניגון חופה

## הערות שוליים

קטגוריה:פיוטים
קטגוריה:פיוטי שלום שבזי
קטגוריה:פיוטים לנישואין
קטגוריה:יצירות בערבית יהודית
לאון קסבינר

**לאון קסבינר** (22 באפריל 1902 ־ 11 במרץ 1988) היה שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון ישראלי.

## ביוגרפיה
קסבינר נולד בסטניסלבוב שבפולין (כיום איוואנו-פרנקיבסק, אוקראינה). סיים את לימודיו בבית הספר הדרמטי בהדרכתו של פרופ’ קשיז’נובסקי. את דרכו המקצועית החל כשחקן בתיאטרון פולני בעיר הולדתו, ובהמשך שיחק במספר תיאטראות יידיים, בהם "ווילנער טרופה", התיאטרון הממלכתי היידי ברוסיה הסובייטית, תיאטרון הצבא האדום והתיאטרון היידי באנגליה. בשנת 1951 עלה לישראל בגיל 49. חלק ממשפחתו של קסבינר נספו בשואה.

## קריירה
בשנת 1953 הצטרף כשחקן לתיאטרון הקאמרי, שבו הופיע באופן קבוע עד פרישתו לגמלאות בשנת 1967. במהלך שנות פעילותו בקאמרי השתתף במספר רב של הפקות, ובהן: רומיאו ויוליה, אגדות לוד, קזבלן, כטוב בעיניכם, רביזור, האדרת, ז'אן ד'ארק, הנסיכה איבון, גלילאו גליליי ועוד. לאחר פרישתו מהמשחק, המשיך לעבוד בתיאטרון בתפקיד מנהל הספרייה והארכיון של הקאמרי, תפקיד שבו שימש עד שנת 1980. לצד פעילותו בתיאטרון, השתתף גם במספר סרטי קולנוע, בהם משפחת שמחון, התמהוני, הצילו את המציל ו-מיליונר בצרות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1902
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1988
אמורי גישון

**אמורי גישון** (באנגלית: **Amaury Guichon**; נולד ב-15 במרץ 1991) הוא שף קונדיטור ושוקולדאי צרפתי-שווייצרי. הוא ידוע בשל העיצוביים הקונדיטוריים של פיסול בשוקולד.

## ביוגרפיה והכשרה
גישון נולד לאם שווייצרית ולאב צרפתי, וגדל בגבול סבואה עילית – רומאנדי סמוך לז'נבה, שווייץ. האמצעי מבין שלושה אחים.

בשנת 2005 בגיל 14, הוא התחיל את ההכשרה הקולינרית שלו בבית הספר למלונות סבואה למן (École Hôtelière Savoie Leman) בת'ון-לה-באן (Thonon-les-Bains) בצרפת, והשתתף בתחרויות מקומיות. הוא שכלל את כישורי הקונדיטוריה שלו בעבודה במאפיית וולפיסברג בז'נבה.

הוא החל להתמחות ב"מייזון לנוטר" (Maison Lenôtre) בפריז. בשנת 2010 הוענק לו התואר "המתמחה הטוב ביותר בצרפת", על ידי מועצת איגוד MOF.

## קריירה
לאחר שסיים את הכשרתו, גישון נשכר לנהל את הבוטיק ובית הספר Lenôtre בקאן שבריביירה הצרפתית. מאוחר יותר הוא חזר לפריז כדי לעבוד כשף קונדיטור בכיר בקונדיטוריה וחנות השוקולד הוגו וויקטור (Hugo & Victor) הוא הגיע לרמת שף בכיר בגיל 21.

בשנת 2013, גישון היה מתמודד בסדרת הבישול הריאליטי של France 2, "מי יהיה השף קונדיטור הגדול הבא?" (בצרפתית: Qui sera le prochain grand pâtissier?). הוא הגיע למקום שלישי בתחרות.

בשנת 2014, השף קונדיטור הצרפתי ז'אן-פיליפ מאורי הזמין את גישון לעבוד בסניף לאס וגאס של הקונדיטוריה שלו, עם חנויות באתר הנופש והקזינו Aria ובבלאג'יו. הוא עבד כיועץ פרטי וניהל כיתות אמן. בשנת 2019, גישון ייסד יחד עם השף הבלגי מישל ארנוטס את האקדמיה לאפייה בלאס וגאס.

בשנת 2016, גישון החל לפרסם את הקינוחים ויצירות השוקולד שלו ברשתות החברתיות. יש לו מעל 18.7 מיליון מנויים ביוטיוב, 15.5 מיליון עוקבים באינסטגרם ו-24 מיליון עוקבים בטיקטוק.

ספר הבישול הראשון של גישון בנושא קינוחים, "אמנות הטעם", פורסם ב-13 בדצמבר 2018.

גישון אירח בשנת 2021 את סדרת הריאליטי בת שמונה הפרקים "בית הספר לשוקולד" בנטפליקס, תחרות בה המתמודדים בונים פסלי שוקולד. גישון מנחה את המתמודדים ושופט את התוצאה הסופית. באותה שנה גישון הפך לאזרח ארצות הברית. הוא חגג זאת על ידי יצירת פסל חירות משוקולד לכבוד יום העצמאות האמריקאי.

בשנת 2022, סרטון הטיקטוק של גישון שבו הוא בונה ג'ירפה משוקולד הפך לסרטון הטיקטוק הנצפה ביותר באותה שנה.

מאז 2023, גישון משמש כשופט בסדרת הריאליטי האוסטרלית "מאסטר קינוחים", סדרת בת של "מאסטר שף אוסטרליה".

בשנת 2024 ריהאנה הזמינה ממנו יצירת פסל לגו של אייסאפ רוקי.

## פילמוגרפיה

## פרסים
* תחרות שוקולד לחניכים – מקום ראשון (2007–2009)
* מדאלה דה אורו (החניך הטוב ביותר) (2010)
* מעדנים ים תיכוניים – מקום ראשון (2012)
* מי יהיה הקונדיטור הגדול הבא? – מקום שלישי (2013)

## ביבליוגרפיה
* גישון, אמורי (2018) אמנות הטעם, Les Éditions Umami, מסת"ב 9781472141477

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שפים צרפתים
קטגוריה:שפים שווייצרים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1991
קטגוריה:שווייצרים שנולדו ב-1991
ראש ממשלת פפואה גינאה החדשה

**ראש ממשלת פפואה גינאה החדשה** הוא ראש הממשלה של פפואה גינאה החדשה, שנבחר על ידי  וממונה רשמית על ידי . ראש הממשלה משמש כראש מפלגתו, כראש ממשלת הקואליציה ויו"ר המועצה הלאומית המבצעת.

## בסיס חוקתי
ראש הממשלה נבחר על ידי הפרלמנט הלאומי ולאחר מכן ממונה רשמית על ידי המושל הכללי. סעיף 142 לחוקת פפואה גינאה החדשה קובע כי בחירת ראש הממשלה תתקיים בישיבה הראשונה של הפרלמנט לאחר עריכתן של בחירות כלליות. במקרה שהמשרה התפנתה, על יושב ראש הפרלמנט לכנס מיד ישיבת פרלמנט לצורך בחירת ראש ממשלה חדש.

כאשר הפרלמנט מעביר הצעת אי אמון בראש הממשלה בהתאם לסעיף 145 לחוקה, על המושל הכללי לפטר את ראש הממשלה מתפקידו. ראש הממשלה יכול גם להיות מודח על ידי המושל הכללי אם הפרלמנט קובע שהוא אינו כשיר לתפקיד מסיבות בריאותיות או רשאי להתפטר מרצון בהתאם לסעיף 146 לחוקה.

## המשבר החוקתי של 2011–2012
בדצמבר 2011 היה התפקיד שנוי במחלוקת בין  ממפלגת  לבין סר  מ; האחרון תמך בסופו של דבר באו'ניל ב-3 באוגוסט 2012, ובכך סיים את המשבר החוקתי.

## משרד ראש הממשלה
על משרד ראש הממשלה מוטלת המשימה לספק שירותים אדמיניסטרטיביים וכן לייעץ לראש הממשלה ולחברי הממשלה.

משרד ראש הממשלה ומשרדי ממשלה מרכזיים אחרים היו ממוקמים בתחילה ב לפני שהועברו ל זמן קצר לאחר קבלת העצמאות ב-1975. מאז אפריל 2024, משרד ראש הממשלה ממוקם בבית מלנזיה החדש, הממוקם מול הכניסה הראשית לבית הפרלמנט הלאומי.

## רשימת ראשי הממשלה של פפואה גינאה החדשה (1975–הווה)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
צבא ההגנה של בליז

**צבא ההגנה של בליז** (באנגלית: **Belize Defence Force**; ר"ת: **BDF**) הוא שמו של הכוח הצבאי של בליז.

מעמד הכוחות המזוינים מוסדר בחוק, ועל פיו תפקידם של הכוחות המזוינים הם: להגן על ריבונות המדינה, לסייע במישור האזרחי והלאומי, לקחת חלק בשיתופי פעולה ביטחוניים עם מדינות נוספות ועוד.

בבליז השירות בצבא הוא בהתנדבות, אך לצבא סמכות להוצאת צוי גיוס חובה ל-12 חודשי שירות כאשר קיים מחסור במתנדבים.

## היסטוריה
צבא בליז נוסד ב־1 בינואר 1978 בסיוע בריטי ועל בסיס יחידות צבאיות קודמות שפעלו מהונדורס הבריטית. בין השיקולים שנלקחו  בחשבון בזמן הקמת הצבא היה החשש מפלישה של גואטמלה לבליז (דבר שהשפיע גם על מועד מתן העצמאות). דבר זה אילץ את הבריטים גם להשאיר יחידות צבא בדרך קבע לשיתוף פעולה עם הצבא של המדינה החדשה.

לאורך שנות קיומו של הצבא הוא היה מעורב במספר מועט של פעולות צבאיות, כדוגמת משלחת הסיוע הבינלאומי להאיטי ב־2024.

## ארגון וציוד
באופן רשמי המפקד העליון של הצבא הוא מלך בליז (ריבון הממלכה המאוחדת), בעוד בפועל תפקיד זה ממומש על ידי ראש הממשלה המכתיב את המדיניות, ושר הביטחון המופקד על ישומה באמצעות הרמטכ"ל, המהווה את הדרג הבכיר ביותר בשורות הצבא ואחראי לפעילות הצבא בשיגרה.

כלל כוח האדם של הכוחות המזוינים מורכב מכ-1650 חיילים בשירות פעיל ועוד כ-850 במילואים, המחולקים ליחידות הבאות:
* מטה
* גדוד החי"ר הראשון 
* גדוד החי"ר השני
* גדוד המתנדבים
* גדוד תמיכה
* כנף אוויר
** יחידת משט מיוחדת
* היחידה למשימות מיוחדות
* להקה צבאית
* מערך מילואים – מתחזק 3 פלוגות
בנוסף צבא בליז פועל בשיתוף פעולה הדוק עם הצבא הבריטי המחזיק במדינה את BATSUB "היחידה לאימונים ותמיכה של הצבא הבריטי בבליז"

מלבד האימונים המסופקים על ידי בריטניה, גם ארצות הברית מסייע באימונים ושיתופי פעולה צבאיים אחרים. בנוסף שתי מדינות אלה משמשות גם כספקיות הנשק העיקריות של הצבא, המשתמש בעיקר בנשק קל.

## גלריה

קובץ:Air Wing Belize Defence Force Crest.svg
קובץ:USMC-100414-M-3149V-042.jpg
קובץ:Snipers Compete in Sniper Stalking Event Image 4 of 6.jpg


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

בליז
בליז
בליז
בליז
קטגוריה:בליז
קטגוריה:צבאות הגנה
שארלוט סלוואי

**שארלוט סלוואי טבימסמס** (באנגלית: **Charlot Salwai Tabimasmas**; נולד ב-24 באפריל 1963) הוא פוליטיקאי מוונואטו, רואה חשבון לשעבר ויועץ פוליטי. הוא היה ראש ממשלת ונואטו מ-2016 עד 2020 ושוב מ-2023 עד 2025. הוא מנהיג  (RMC).

## ביוגרפיה
שארלוט נולד ב-1963 באי , ולמד לדבר צרפתית כנער. הוא רכש את השכלתו במכללת בורייל, והמשיך במכללה הטכנית של בורייל כדי לקבל תעודה טכנית, ובהמשך למד גם בנומאה. הוא נוצרי פרוטסטנטי. לשארלוט רקע נרחב במימון וחשבונאות. הוא החל את הקריירה שלו כרואה חשבון בחברת החשמל UNELCO, ולאחר מכן כיהן בתפקידים ניהוליים במגזר הבנקאי ובחברות בבעלות המדינה.

הקריירה הפוליטית שלו החלה בתחילת שנות ה-90, עם מינויו לתפקיד מזכיר מועצת השרים, תפקיד בו כיהן כמעט שש שנים. לאחר מכן שימש לזמן קצר כיועץ מדיני במשרדי ממשלה שונים בסוף שנות ה-90 עד תחילת שנות ה-2000. הוא כיהן בעבר בממשלת ונואטו בשלל תפקידים, ובין השאר היה שר המסחר והתעשייה, שר הקרקעות ומשאבי הטבע, שר החינוך, שר המשפטים, שר האוצר והניהול הכלכלי ושר הפנים. הוא שימש גם כיו"ר ועדת החשבונות הציבוריים וכמנהיג האופוזיציה. במקביל, הוא נבחר לפרלמנט של ונואטו מטעם אי הולדתו 6 פעמים בים השנים 2002 ל-2020.

ב-11 בפברואר 2016 נבחר לכהן כראש ממשלת ונואטו. באוגוסט 2016 נבחר מחדש לתפקיד מנהיג ה-RMC. בסוף נובמבר 2016 שרד הצעת אי אמון. באוגוסט 2020, יחד עם כמה שרים לשעבר, הועמד לדין בבית המשפט העליון באשמת שוחד ושחיתות. סלוואי הואשם גם בעדות שקר. הוא עמד למשפט ב-23 בנובמבר 2020, והואשם ב-10 סעיפים של שוחד ושחיתות. ב-8 בדצמבר זוכה מאשמת שוחד, ב-16 בדצמבר 2020 הורשע בעדות שקר ונידון למאסר על תנאי. הוא קיבל חנינה מנשיא ונואטו, טאליס אובד מוזס, בספטמבר 2021, מה שהחזיר לו את האפשרות להתמודד למשרה ציבורית.

ב-6 באוקטובר 2023 נבחר סלוואי לראשות הממשלה שוב, לאחר הדחתו של סאטו קילמן בהצבעת אי אמון.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ונואטו: אישים
קטגוריה:ונואטו: פוליטיקה
קטגוריה:ראשי ממשלות
קטגוריה:ילידי 1963
עונת 1972 בליגת העל הארגנטינאית

**עונת 1972 בליגת העל הארגנטינאית** הייתה העונה ה-81 של הליגה שמנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל הארגנטינאית. זו הייתה העונה השישית בה נערכו תחרויות של אליפות מטרופוליטנו (Campeonato Metropolitano) ואליפות לאומית (Campeonato Nacional)

בהתאם לתוצאות של עונת 1971 לוס אנדס ופלטנסה ירדו מליגה הבכירה. במקומם עלתה לנוס.

משחקי העונה החלו ב-25 בפברואר והסתיימו ב-17 בדצמבר 1972. 

באליפות מטרופוליטנו (Campeonato Metropolitano) זכתה סן לורנסו (התואר התשיעי של הקבוצה) ובהמשך היא זכתה גם באליפות לאומית (Campeonato Nacional). בך "סן לורנסו" הפכה להיות הקבוצה הראשונה שניצחה ב-2 תחרויות של העונה.
 
מיגל אנחל ברינדיסי מהורקאן כבש 21 שערים וזכה בתואר מלך השערים של אליפות מטרופוליטנו. קרלוס מוראטה (ריבר פלייט) כבש 14 שערים וזכה בתואר מלך השערים של האליפות הלאומית.

תואר כדורגלן השנה בארגנטינה הוענק לאנחל בארגס מצ'קריטה ג'וניורס.

במהלך העונה קבוצת באנפילד הושאתה ל-4 חודשים והוענשה בהורדת נקודות. זאת בעקבות שוחד שהם שילמו בעונה הקודמת לקבוצת פרו קאריל אואסטה וניצחון בסבב אחרון איפשר להם לשרוד בליגה הבכירה.

## מתכונת התחרות
במהלך העונה נערכו 2 תחרויות נפרדות - אליפות מטרופוליטנו (Campeonato Metropolitano) ואליפות לאומית (Campeonato Nacional).

### מתכונת אליפות מטרופוליטנו
באליפות מטרופוליטנו השתתפו קבוצות של אליפות מטרופוליטנו מהעונה קודמת למעט לוס אנדס ופלטנסה שירדו לליגת משנה. במקומם עלתה לנוס כך שמספר המשתתפות ירד ל-18. התחרות כללה 34 סיבובים (משחק בית ומשחק חוץ). על ניצחון במשחק הוענקו 2 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. העונה הסדירה הסתיימה ב-3 באוקטובר.

כול קבוצות הליגה עברו לשחק באליפות לאומית.

קבוצות שסיימו את העונה במקומות 13–18 שיחקו בפלייאוף תחתון. המשחקים החלו ב-13 בדצמבר (לאחר סיום העונה הסדירה של האליפות הלאומית). בהתאם לתוצאות 2 קבוצות עזבו את הליגה הבכירה.

### מתכונת אליפות לאומית
באליפות זו השתתפו 18 קבוצות שהגיעו מאליפות מטרופוליטנו ו-8 קבוצות שזכו בתחרויות אזוריות. הקבוצות חולקו ל-2 בתים. נערכו 13 סיבובים. על ניצחון במשחק הוענקו 2 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת.

בסיום 2 קבוצות מכל בית עלו לשלב הכרעה בשיטת נוקאוט. הקבוצות שהשתתפו במשחק הגמר העפילה לגביע ליברטדורס.

קבוצה שהפסידה בגמר התחרה עם מנצחת אליפות מטרופוליטנו על העפלה לגביע ליברטדורס.

## אליפות מטרופוליטנו

### טבלת התחרות

## אליפות לאומית

### בית א'

### בית ב'

### שלבי הנוקאאוט

## קישורים חיצוניים

* נתונים מפורטים מאתר rsssf

## הערות שוליים

קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1972
קטגוריה:עונות בליגת העל הארגנטינאית
זה וזה גורם

**זה וזה גורם** הוא עיקרון הלכתי, המתקיים כאשר שני גורמים, אחד אסור ושני מותר, הביאו לתוצאה שלישית. בתלמוד מובא שבדין זה וזה גורם נחלקו תנאים.

הרמב"ם פוסק שזה וזה גורם מותר: 
## טעם הדין
כתב הר"ן:

והסביר האבני מילואים, שבשונה מביטול ברוב, בו נדרש שההיתר יהיה מרובה מהאיסור, בזה וזה גורם, שהמדובר הוא רק על "גורם בעלמא", גם אחד באחד בטל, כשהגורם האסור אינו גורם יחיד.
בשערי יושר ביאר שיש תמיד עדיפות לגורם המותר על הגורם האסור, משום שהעולם ביסודו מותר, כל עוד לא נאסר:

## מיישומי הכלל
*תנור שהוסק באיסורי הנאה (כגון קליפות של פירות ערלה – הפת שנאפית בתנור נחשבת שנעשתה על ידי שני גורמים: התנור (המותר) והעצים (האסורים).
*בצק שחימצו אותו על ידי שאור חולין (מותר לכל אדם) ועל ידי שאור תרומה, שאינה מותרת אלא לכהנים – הבצק הוחמץ על ידי שני מרכיבי השאור, ולכן מותר גם לזרים.
*עץ שצמח מפרי ערלה שנשתל - העץ נחשב שצמח מהפרי (האסור) ומהקרקע (המותרת) - ולכן מותר.
*בדין מעמיד כתב הרמ"א, שכאשר יש שני מעמידים, אחד אסור ואחד מותר, לא חלה החומרה של דין מעמיד, והוא בטל בשישים ככל איסור אחר.
## ו'אין חוששים לזרע האב'
נחלקו תנאים לגבי ייחוס בהמה לאביה. הדבר נוגע, למשל, לאיסור אותו ואת בנו לא תשחטו ביום אחד, האם הוא נוהג באם או גם באב. זו היא המחלוקת האם אין חוששין לזרע האב. לגבי בהמה אסורה, כגון פרה שאסורה בהנאה מדין שור הנסקל, שהתעברה משור היתר, נאמר בתלמוד שהוולד מותר, משום זה וזה גורם. בין הראשונים יש שסברו שהדבר נאמר לשיטת הסוברים 'חוששים לזרע האב', שלשיטתם האב המותר והאם האסורה גרמו ליצירת הוולד. לעומתם חילקו תוספות, שהדיון אם חוששין לזרע האב או לא, אינו תקף ביחס לשאלה אם זה וזה גורם, כיון שבמקרה שבו יש גורם של היתר וגורם של איסור, לכל הדעות מתחשבים בזרע האב כגורם של היתר.
בחידושי רבנו חיים הלוי כתב שיש לחלק בין הכללים, כיון ש'זה וזה גורם' נאמר בדבר שאין בו איסור מעצמו, ואיסורו הוא רק מחמת שיוצא מדבר אסור, והאיסור שממנו יצא הוא הגורם לאיסורו, ואילו הנידון של 'חוששין לזרע האב' הוא במקרים שחל בדבר איסור מחמת עצמו, שייחוס הוולד לאביו מגדיר את הוולד, ואין כאן 'גורם', אלא בוולד יש איסור עצמי מחמת אביו. לכן, כאשר השאלה היא האם האב גרם להיווצרות הוולד, יחול בו דין זה וזה גורם. ואילו כאשר השאלה היא אם לייחס את הוולד לאביו (כבנו או כמינו של האב), יהיה הדבר תלוי ב'אין חוששין לזרע האב'.

## קישורים חיצוניים
* זה וזה גורם, מתוך המיקרופדיה התלמודית
* מה הסברא להתיר ב'זה וזה גורם', באתר פורטל הדף היומי
* הרב יוסף מרדכי זילבר, עיונים בדין זה וזה גורם, באתר תנובה כשרויות

## הערות שוליים

קטגוריה:כללים ועקרונות בהלכה
קטגוריה:כשרות
גנן (פירושונים)

קטגוריה:שמות משפחה לפי עיסוק 
קטגוריה:שמות משפחה עבריים
נאמדי אופובור

**ניית'ן נאמדי אוגוצ'וקוו בנג'מין אסיגבורו אופובור** (באנגלית: **Nathan Nnamdi Ugochukwu Benjamin Asigboro Ofoborh**; נולד ב-7 בנובמבר 1999 בסאות'ווארק שבאנגליה) הוא כדורגלן ניגרי-אנגלי המשחק בעמדת הקשר.

## קריירת מועדונים
אופובור גדל במחלקות הנוער של מילוול ובורנמות'. הוא ערך שלוש הופעות ליגה במדי בורנמות' במסגרת הפוטבול ליג צ'מפיונשיפ, והושאל ממנה לוויקומב וונדררס, עמה שיחק בפוטבול ליג צ'מפיונשיפ ובפוטבול ליג הראשונה.

ב-2 בפברואר 2021 חתם אופובור על חוזה לארבע שנים בגלאזגו ריינג'רס מליגת העל הסקוטית. זמן קצר לאחר הצטרפותו לקבוצה התגלה מום בלבו. ב-24 באוגוסט 2023 השתחרר אופובור מחוזהו בגלאזגו ריינג'רס בהסכמה הדדית של הצדדים, כאשר בחוזהו נותרו שתי עונות, ומבלי שערך הופעה במדי המועדון.

ב-29 במרץ 2024 חתם על חוזה עד לתום עונת  בסווינדון טאון מהפוטבול ליג השנייה. ב-6 ביוני 2024 האריך את חוזהו במועדון גם לעונת . הוא ערך 41 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שני שערים.

## קריירה בין-לאומית
אופובור נכלל בסגל נבחרת ניגריה עד גיל 20 לטורניר גביע העולם עד גיל 20 בשנת 2019, וערך שלוש הופעות בטורניר.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ניגרים
קטגוריה:קשרי כדורגל ניגרים
קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:קשרי כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלני בורנמות'
קטגוריה:כדורגלני ויקם וונדררס
קטגוריה:כדורגלני גלאזגו ריינג'רס
קטגוריה:כדורגלני סווינדון טאון
קטגוריה:ניגרים שנולדו ב-1999
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1999