open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
פדרו דה מדרסו

**פדרו דה מדרסו** (בספרדית: **Pedro de Madrazo**; 11 באוקטובר 1816 – 20 באוגוסט 1898) היה צייר, משפטן, סופר, מתרגם ומבקר אמנות ספרדי.

## קורות חיים
הוא נולד למשפחה של אמנים. אביו היה הצייר חוסה דה מדרסו ואמו, איזבל קונץ ולנטיני, הייתה בתו של הצייר הפולני, תדיאוש קונצה. שניים מאחיו, פדריקו דה מדרסו ולואיס דה מדרסו היו גם ציירים. אחותו, קרלוטה, נישאה לעורך כתב העת El Artista, אאוחניו דה אוצ'ואה.

הוא ואחיו פדריקו נולדו ברומא, בזמן שאביהם למד שם במענק מהמלך קרלוס הרביעי. השכלתו היסודית החלה במדריד, בבית ספר נוצרי שהופעל על ידי הישועים. לאחר מכן, המשיך לימודי משפטים בטולדו ובאוניברסיטת ואיאדוליד. ב-1837, הוא ופדריקו נסעו לפריז, וחזרו לרומא. זמן קצר לאחר מכן הוא נישא למנואלה רוסלס, בתו של הצייר, אדוארדו רוסלס. נולדו להם שלוש בנות ובן. בתקופה זו עבד כמורה לאמנות.

מאוחר יותר, עבר למדריד. שם, הוא, אחיו פדריקו וגיסו לעתיד, אוצ'ואה, יצרו את המגזין, El Artista, שמילא תפקיד מרכזי בביסוס הסגנון הרומנטי בספרד. הוא גם תרם לפרסומי התרבות של אותם ימים - כולל הרנסאנס הספרדי, האיריס, הצלב והאיור הספרדי והאמריקאי. מאוחר יותר, שימש כעורך של El Domingo, שם פרסם פסוקי תהילים ותרגומים מהתנ"ך.

הוא שילב את הקריירה העיתונאית שלו עם שירות משפטי - כעוזר ותובע. במסגרת תפקידו עבד במועצת המדינה הספרדית ב-1860. בין השנים 1870 ל-1871 ושוב בין 1875 ל-1880, הוא היה המזכיר הכללי של ארגון זה.

בשנת 1888, הוא היה שר ב"טריבונל דה לו קונטנסיוסו אדמיניסטרטיבו". הוא פרש מפעילותו המשפטית ב-1897. הוא היה מתקדם במידה רבה בצעירותו, אך נעשה שמרן יותר בהתבגרותו, ובמהלך הרסטורציה, השתייך למפלגה השמרנית (PLC) של אנטוניו קאנובס דל קסטיו.

בתפקידו כמבקר אמנות והיסטוריון, הוא קידם את האמנות הגותית כסגנון המייצג ביותר והציג את מושג האמנות כמורשת היסטורית. הוא גם עמד בראש ועדה לשימור מונומנטים היסטוריים פרובינציאליים וכתב את הקטלוגים למוזיאון פראדו.

ככותב, העדיף שירה לירית עם דגש מוסרי מבחינה דתית, ומדי פעם גם שירה פטריוטית.  הוא גם כתב שתי יצירות תיאטרליות, מספר לוחות מנהגים וכמה קטעי מסע.

בחייו המאוחרים, הוא הפך למנהל המוזיאון לאמנות מודרנית במדריד (.M. A. M) ובשנת 1894 ירש את אחיו פדריקו כמנהל האקדמיה המלכותית לאמנויות יפות של סן פרננדו (RABASF), בה היה חבר מאז 1851. הוא גם היה חבר באקדמיה המלכותית הספרדית (RAE) ובאקדמיה המלכותית להיסטוריה (RAH), שם שימש כמזכיר.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים ספרדים
קטגוריה:משפטנים ספרדים
קטגוריה:משוררים ספרדים
קטגוריה:סופרים ספרדים
קטגוריה:מתרגמים
קטגוריה:מבקרי אמנות
קטגוריה:ילידי 1816
קטגוריה:נפטרים ב-1898
למור במבוק מערבי

**למור [[חזרן]] מערבי** (שם מדעי:   *Hapalemur occidentalis*) הוא מין של פרימט מהסוג למור עדין החי באי מדגסקר.

## מאפיינים
אורך הגוף והראש של למור זה הוא 27 עד 28 סנטימטרים בתוספת הזנב שאורכו 36 עד 39 סנטימטרים ומשקלו 0.7 עד 1 קילוגרמים. למור זה הוא המין הקטן ביותר בסוגו. הלמור בעל פרווה בצבע חום-אפור ואוזניים קטנות. הלמור חי ביערות הגשם, יערות הבמבוק והיערות הנשירים של מזרח ומערב מדגסקר. הלמור ניזון כמו שאר המינים בסוג למור עדין והמין למור במבוק ענק מבמבוק וגם מפרחים. למור זה פעיל בעיקר ביום וגם בשעות הדמדומים. הלמור חי בקבוצות הכוללות את הזכר, כמה נקבות והצאצאים שלהן. הטורפים העיקריים של הלמור הם חנק קרקע מלגשי, עופות דורסים כמו עקב מדגסקר ואיה זרונית מדגסקרית וטורפי מדגסקר כמו הפוסה. הלמור נמצא על פי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור פגיע עקב בירוא יערות, ציד ושרפות.

## ראו גם
* הפארק הלאומי מרוג'ג'י

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:למוריים
תהילים נ"ט

**תהילים נ"ט** הוא המזמור החמישים ותשעה בספר תהילים (לפי המספור בוולגטה ובתרגום השבעים, המזמור ממוספר כמזמור ה-58) המתייחס לאירוע מחיי דוד בו אנשי שאול המתינו לדוד כל הלילה ליד ביתו כדי להמיתו בבוקר.

המזמור נחשב סגולה נגד עצת "היצר הרע".

## תוכנו של המזמור
המזמור מכיל שמונה עשר פסוקים ובפתיחתו כותב המשורר על אירוע מחיי דוד "בִּשְׁלֹחַ שָׁאוּל וַיִּשְׁמְרוּ אֶת הַבַּיִת לַהֲמִיתוֹ". מספר כיצד אנשי שאול ממתינים לדוד כל הלילה ליד ביתו כדי להמיתו בבוקר. דוד ניצל בזכות אשתו, מיכל בת שאול, שעוזרת לו להמלט בעד החלון באישון לילה.

### ב'-י'
בחלקו הראשון של המזמור המשורר מספר על הצורך בהצלה דחופה:"הַצִּילֵנִי מֵאֹיְבַי אֱלֹהָי מִמִּתְקוֹמְמַי תְּשַׂגְּבֵנִי הַצִּילֵנִי מִפֹּעֲלֵי אָוֶן וּמֵאַנְשֵׁי דָמִים הוֹשִׁיעֵנִי". הוא מבקש שאלוהיו יתעורר ויראה את המצוקה שבה הוא שרוי ויעשה משהו "עוּרָה לִקְרָאתִי וּרְאֵה... הָקִיצָה".

### י"א-ט"ז
בחלקו השני של המזמור המשורר כועס ופגוע והוא מבקש את נקמת האל באויביו:"אַל תַּהַרְגֵם" בשלב ראשון, אלא תשפיל אותם וטלטל אותם טלטלה נאמנה "הֲנִיעֵמוֹ בְחֵילְךָ וְהוֹרִידֵמוֹ". ובסוף, "כַּלֵּה בְחֵמָה כַּלֵּה וְאֵינֵמוֹ". או שפשוט תגרום להם לעליבות תמידית "יֶהֱמוּ כַכָּלֶב וִיסוֹבְבוּ עִיר" וילכו לישון רעבים.

### י"ז-י"ח
בסיום המזמור המשורר מודה לאלוהיו:"וַאֲנִי אָשִׁיר עֻזֶּךָ וַאֲרַנֵּן לַבֹּקֶר חַסְדֶּךָ כִּי הָיִיתָ מִשְׂגָּב לִי וּמָנוֹס בְּיוֹם צַר לִי".

## המזמור בליטורגיה היהודית
* הפרק הוא אחד מעשרת המזמורים המרכיבים את התיקון הכללי. 

## קישורים חיצוניים

* תהילים נ"ט מתוך פרויקט 929

## הערות שוליים

נ"ט
נ"ט
שמחה ליינר

**שִֹמְחָה לַיינֶר** (נולד ב-1989) הוא זמר, מלחין, וחזן יהודי אמריקאי.

## ביוגרפיה
ליינר נולד ב-1989 בניו יורק. למד בישיבת נר ישראל בבולטימור, ולאחר נישואיו החל ללמוד בכולל בלייקווד.

## קריירה מוזיקלית
ליינר החל להופיע בחתונות בשנת 2008.

בשנת 2014 פתח את הקריירה שלו עם הוצאת אלבומו הראשון "פתחו לי", בהפקתו של יוחי בריסקמן.

באוגוסט 2015 הוציא את אלבומו השני - "שמחה ליינר 2".

בדצמבר 2017 הוציא את אלבומו השלישי - "מרקד".

באוקטובר 2019 הוציא את אלבומו הרביעי - "כל הכבוד". את אלבומו זה הפיק ליינר בעצמו, לאחר שנפרד ממפיקו המוזיקלי יוחי בריסקמן.

ליינר השתתף במספר אלבומים של הפרויקט המוזיקלי "רילקס", בהפקתו של המוזיקאי יוחי בריקסמן, לצידו של הזמר ברוך לוין.

ב-26 במאי 2019, הוא הוציא את הסינגל - "אחד בשביל השני" המכוון כנגד נושא האלימות והבריונות כלפי חלשים.

בנובמבר 2019 הופיע ליינר בעיר אודסה שבאוקראינה, בפני הקהילה היהודית במדינה. את ליינר ליוותה תזמורת סימפונית מורחבת בניצוחו של המוזיקאי יוחי בריסקמן, ומהופעה זו הוציא אלבום DVD.

ב-11 במאי 2021 הוציא גרסת כיסוי לשיר "חמול" (בלחנו של יוסי גרין) של הזמר שרגי גשטטנר שנהרג באסון הר מירון, לזכר הנספים באסון.

במאי 2022 הוציא את אלבומו החמישי - "HOME". מבקר המוזיקה של האתר כיכר השבת נתנאל לייפר העניק מעורבת ביקורת לאלבום 

ביוני 2025 הוציא גרסת כיסוי לשיר "New Day Will Rise", איתו ייצגה יובל רפאל את ישראל באירוויזיון 2025.

## חיים אישיים
ליינר נשוי ללייבה (לבית הלפרט), לזוג מספר ילדים. מתגורר בשכונת תאמס ריבר בניו ג'רזי.

## דיסקוגרפיה
* **פתחו לי** (2014)
* **"שמחה ליינר 2"** (2015)
* **מרקד** (2017)
* **כל הכבוד** (2019)
* (2022) **HOME**

**רילקס עם ברוך לוין**
* "רילקס" (2015)
* "רילקס 2" (2017)
* "רילקס 3" (2019)

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פזמונאים יהודים
קטגוריה:מוזיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:חרדים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי ישיבת נר ישראל-בולטימור
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1989
יוז'ף גריינר

**יוז'ף גריינר** (בהונגרית: **Greiner József**; זאלהסנטגרוט, 12 ביולי 1901 – ברית המועצות, 16 בינואר 1945), ובשמו הבדוי **ארנה שטיינר** (**Steiner Ernő**), היה עיתונאי, עובד מפלגה, עורך עיתון, פקיד יהודי-הונגרי. הוצא להורג בברית המועצות לאחר "משפט ראווה".

## ביוגרפיה
יוז'ף גריינר נולד במשפחה יהודית כבנם של לאסלו גריינר, סוחר יליד צ'אברנדק ושל רוז'ה שטרן, תופרת ילידת 1872, שאביה היה יחזקאל שטרן, חקלאי. אחיו הגדול היה פרנץ גריינר. יוז'ף למד בבית ספר יסודי בזאלהסנטגרוט ולאחר מכן הפך לעובד במזקקה המקומית כמנהל חשבונות. הוא הצטרף למפלגה הסוציאל-דמוקרטית ההונגרית (MSZDP) ב-1917, וב-25 באוקטובר 1918 הקים בכפר הולדתו את המפלגה הסוציאל-דמוקרטית המקומית והפך למזכיר שלה. מיומו הראשון (של הקמתו) ב-1919 נטל חלק בעבודתו של העיתון "עיתון זאלהוולדי (Zalavölgyi Hírlap) כעורכו ולאחר מכן במחצית השנייה של השנה נטל חלק בארגון מפלגת הקומוניסטים של ההונגריה (KMP) ולמעשה בארגון מדור הנוער שלה. הוא ארגן את עבודתו של "ברית הקומוניסטים הצעירים של הונגריה" (KIMSZ) בזאלהסנטגרוט, אך לאחר נפילת הרפובליקה נתפס. הוא ואחיו נמלטו וחיו בבודפשט באופן בלתי חוקי.

### אחרי נפילת הרפובליקה
עד מהרה היגר לווינה, שם לקח חלק בעבודת ה-KMP, כולל הובלת עלונים להונגריה, והשתייך לסיעת לנדלר. בשנת 1921 נסע להונגריה בשליחות בלתי חוקית, שם נטל חלק בהקמת הארגונים ההונגריים של ה-KMP, וכן השתתף בהפצה ובפרסום של כלי תקשורת קומוניסטיים בלתי חוקיים, כמו "הקומונה" או "הפרולטריון הצעיר". בין היתר, משימתו הייתה לארגן שירות שליחים סדיר בין בירת הונגריה לבין אוסטריה. עם זאת נעצר שוב ב-1923 ונידון ל-13 שנות מאסר, אך בנובמבר של השנה שלאחר מכן הורשה לצאת לברית המועצות כחלק מחילופי השבויים ההונגרי-סובייטי*,* שם בברית המועצות ערך את כתב העת Za industrializaciju. מאוחר יותר פעל כעורך הראשי של Nachrichten בשפה הגרמנית. משנת 1934 היה העורך הראשי של "גודוק" עיתון של עובדי הרכבת ולאחר מכן כראש חברת הוצאת העיתונים של הרכבות בברית המועצות. הוא הפך לקורבן של משפט ראווה.

## ראו גם
* Nagy Csaba: A *magyar emigráns irodalom lexikona*. Bp., Argumentum Kiadó-Petőfi Irodalmi Múzeum és Kortárs Irodalmi Központ, 2000. (צ'אבה נאג': לקסיקון של ספרות מהגרים הונגרית. Bp., Argumentum Kiadó-Petőfi המוזיאון הספרותי והמרכז לספרות העכשווי, 2000).

## לקריאה נוספת
* Munkásmozgalom-történeti lexikon. (לקסיקון תנועת הפועלים. עורך ארנה קאבוש. 1972)
* [HU BFL - VII.102.a - אסיר - 1922 - 5772](http://archives.hungaricana.hu/hu/lear/view/1072984/?query=SZO%3D(Greiner%20József%29&image=0&bbox=-1020%2C-3586%2C6660%2C-54) (רשימות השבטיים)
* יוז'ף גריינר. אינדקס ביוגרפי הונגרי. המוזיאון הספרותי פטפי
* לקסיקון ביוגרפי של מחוז זאלה . עורך אנדרה ג'ימשי. זאלאגרסג, השלטון המקומי של מחוז זאלה, 1994.
* לקסיקון ביוגרפי הונגרי I-II. עורך ראשי. אגנש קניירש. Bp., Akadémiai Kiadó, 1967-1969.

## הערות שוליים

קטגוריה:עורכי עיתונים יהודים הונגרים
קטגוריה:מבצע חילופי השבויים ההונגרי-סובייטי
קטגוריה:מהגרים מהונגריה לברית המועצות
קטגוריה:קורבנות הטיהורים הגדולים
קטגוריה:קומוניסטים יהודים הונגרים
קטגוריה:קומוניסטים הונגרים
קטגוריה:יהודים שהוצאו להורג ברוסיה ובברית המועצות
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1901
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1945
מחלקת שקילות

[ממוזער|300x300 פיקסלים|[חפיפה היא דוגמה ליחס שקילות. שני המשולשים השמאליים ביותר הם חופפים, בעוד המשולש השלישי והרביעי אינם תואמים לאף משולש אחר המוצג כאן. לפיכך, שני המשולשים הראשונים נמצאים באותה מחלקת שקילות, בעוד שהמשולש השלישי והרביעי נמצאים כל אחד במחלקת השקילות שלו.]]במתמטיקה, **מחלקות שקילות** היא דרך לחלק איברים של קבוצה כלשהי שקיים יחס שקילות המוגדר עליה. מחלקות שקילות אלו בנויות כך שאיברים שייכים לאותה מחלקת שקילות אם ורק אם הם מתייחסים זה לזה.

## הגדרה
נתונה קבוצה A ויחס שקילות R על A. מחלקת שקילות של איבר a ב-A היא קבוצת כל האיברים השקולים ל-a, מסומנת [a] או [a]_R ומוגדרת כקבוצת כל האיברים המתייחסים ל-a ביחס R. כלומר: מחלקות השקילות יוצרות חלוקה של A. חלוקה זו היא קבוצת מחלקות השקילות, הנקראת **קבוצת המנה** או **מרחב המנה** של A על ידי R ומסומנת A/R=\{[a]:a\in A\}. איחוד כל מחלקות השקילות הוא הקבוצה A עצמה, כלומר \bigcup A/R=A.

## סימון
[ממוזער|ייצוג ב[גרף (תורת הגרפים)|גרף של דוגמה של 7 מחלקות שקילות שונות.]]
הסימון [a] טוב כאשר נעשה שימוש רק ביחס שקילות אחד. אם יש יותר מיחס שקילות אחד, אז עלינו להבחין בין מחלקות השקילות לפי היחס. לעיתים קרובות נשתמש בסימונים: R[a] או [a]_R עבור מחלקת השקילות של a שנקבעת על ידי היחס R. בכל מקרה, תמיד כשעובדים עם יחס שקילות כלשהו על קבוצה A, אם a\in A אז מחלקת השקילות [a] היא תת-קבוצה של A.

## משפט המבנה
כל 2 מחלקות שקילות הן שוות או זרות. אם 2 איברים בקבוצה כלשהי מתייחסים זה לזה, אז הם שייכים לאותה מחלקת שקילות. אם מחלקות השקילות שונות, אז אין להם שום איבר משותף. באופן פורמלי:
#a\in[a]_R
#aRb\iff[a]_R=[b]_R
#[a]_R\cap[b]_R=\empty\iff[a]_R\ne[b]_R
ניתן להוכיח משפט זה באמצעות התכונות של יחס שקילות: רפלקסיביות, סימטריות וטרנזיטיביות.

### הוכחה
תהי A קבוצה לא-ריקה ונניח R יחס שקילות על A.
#יהי a\in A. מרפלקסיביות aRa. אז מהגדרת מחלקת שקילות a\in[a].
#הוכחה דו-כיוונית:
#:\Larr: יהיו a,b\in A, נניח aRb. נראה הכלה דו-כיוונית:
#::\Larr: יהי x\in[a], לכן aRx. מסימטריות bRa, מטרנזיטיביות bRx ולכן x\in[b]. אז מהגדרת הכלה [a]\sube[b].
#::\Rarr: יהי x\in[b], לכן bRx. מטרנזיטיביות aRx ולכן x\in[a]. אז מהגדרת הכלה [b]\sube[a].
#::מהכלה דו-כיוונית [a]=[b].
#:\Rarr: יהיו a,b\in A ונניח [a]=[b]. מ-(1) נובע a\in[a] ומכיוון ששתי הקבוצות שוות נקבל כי a\in[b], כלומר bRa ומסימטריות aRb.
#הוכחה דו-כיוונית:
#:\Rarr: יהיו a,b\in A ונניח [a]_R\cap[b]_R=\empty. מ-(1) a\in[a]_R ולכן [a]_R \neq \emptyset. מההנחה [a]_R\cap[b]_R=\empty ומכך ש-a\in[a]_R נובע a\notin[b]_R. אז לפי הגדרת השוויון [a]_R\ne[b]_R.
#:\Larr: יהיו a,b\in A ונניח [a]_R\ne[b]_R. נניח בשלילה [a]_R\cap[b]_R\neq\empty. אזי מהגדרת חיתוך קיים x כך שx\in[a] וגם x\in[b]. מכך, ומסעיף 2 למשפט המבנה, נובע  [x]_R=[b]_R וגם  [x]_R=[a]_R. אז מטרניזטיביות השוויון [a]_R=[b]_R, וזאת סתירה להנחה. אזי [a]_R\cap[b]_R=\empty.

## דוגמאות
*יחס שקילות מודולו – ניתן לחלק את כל המספרים השלמים ל-n מחלקות שקילות באמצעות השארית מודולו n.

## לקריאה נוספת

* 


## קישורים חיצוניים
*
*
*

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:יחסי שקילות
קטגוריה:תורת הקבוצות
שארל וירולו

**ז'אן שארל גבריאל וירולו** (בצרפתית: **Jean Charles Gabriel Virolleaud**; 2 ביולי 1879, ברבזיה  – 17 בדצמבר 1968) היה ארכאולוג ואשורולוג צרפתי, החופר הראשון של אוגרית.

בסוף המאה ה־20 עבר במוזיאון הבריטי ובמוזיאון האימפריאלי של קונסטנטינופול (כיום המוזיאונים לארכאולוגיה של איסטנבול). ב־1909 היה אחראי על משלחמת ארכאולוגית באנקרה וקיסריה שבקפדוקיה, וב־1913–1914 היה אחראי על משלחת בלשנית להמדאן וטהרן. וירולו היה מנהל מחלקת העתיקות של ממשלת סוריה המנדטורית בשנות העשרים; בסוף תקופת כהונתו החלו להתגלות שרידי העיר הקדומה אוגרית וכתביה. וירולו, שהתמחה בעיקר באשורולוגיה, לא הבין בשפות שמיות-מערביות, ונעזר בתלמידו מאוניברסיטת סורבון עדיה גורביץ' לצורך פענוח הלוחות. הלוחות הראשונים שהתגלו התפרסמו תחת שמו של וירולו (גורביץ' לא היה אזרח צרפתי, ולכן לא היה יכול להיות מועסק באוניברסיטה וחלקו בפרסומים הוצנע), בעיקר בכתב העת "סוריה" .

וירולו היה מחבר הספר "אגדת הכריסטוס" (בצרפתית: *La légende du Christ*, 1908) והאמין ב, לפיה סיפורי הברית החדשה הם מיתולוגיה ולא היסטוריה, וישו כדמות, אם בכלל התקיים, לא קשור לסיפורים המופיעים בכתבי הקודש. שני ספרים נוספים שכתב הם "הציוויליזציה הפניקית" (בצרפתית: *La Civilization phénicienne*, 1933) ו"המיתולוגיה הפיניקית" (בצרפתית: *La Mythologie phénicienne*, 1938). וירולו נבחר ל־ ב־1941 וכיהן כחבר, ובהמשך כנשיא, ב־ בין 1951–1964.

## פרסומים
* *Premier supplément à la liste des signes cunéiformes de Brünnow* (תוספת ראשונה לרשימת סימני היתדות של ברינואו , 1903)
* *Études sur la divination chaldéenne* (מחקרים על גילוי עתידות כשדי, 1904)
* *La légende du Christ* (אגדת הכריסטוס, 1908)
* *L'Astrologie chaldéenne: le livre intitulé "Enuma (Anu ilu) Bel"* (האסטרולוגיה הכשדית: סיפור "אנומה (אנו אילו) בל", 1908)
* *L'Astrologie chaldéenne: Supplement* (האסטרולוגיה הכשדית: תוספת, 1909)
* *La Civilization phénicienne* (הציוויליזציה הפניקית, 1933)
* *La Mythologie phénicienne* (המיתולוגיה הפיניקית, 1938)

## לקריאה נוספת
* ביבליוגרפיה וסקירות על פרסומיו על ידי מספר כותבים הופיעו ב: 
* דופון-זומר, אנדרה , "Notice sur la vie et les travaux de M. Charles Virolleud", *Comptes rendus de l'Académie des inscriptions et belles-lettres* , (1969).
* הספד מאת אנדרה פּארו, "Charles Virolleud (1879-1968)", *סוריה: כתב עת לאמנות אוריינטלית ולארכאולוגיה*, **46** (1969), עמ' 390–391, ומאת ארנסט פרידריך ויידנר, "Charles Virolleaud (2. July 1879 bis 17. December 1968)", *Archiv für Orientforschung*, **24** (1973), עמ' 245–246.

## הערות שוליים

קטגוריה:ארכאולוגים צרפתים
קטגוריה:אוגרית
קטגוריה:סגל אוניברסיטת פריז
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1879
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1968
לראות אותה היום

"**לראות אותה היום**" הוא שיר של להקת הרוק הישראלית "תיסלם", שסוגר את אלבום הבכורה "רדיו חזק", אשר יצא ב-1981.

השיר זכה בתואר "שיר השנה" במצעד הפזמונים העברי השנתי לשנת ה'תשמ"א ששודר בתוכנית "מקום בצמרת", ו"תיסלם" זכתה בתואר "להקת השנה".

## רקע
בגיל 16 הלחין יזהר אשדות שיר שנקרא "מאומה לא קרה" למילים שלו ושל אמו.

בשנת 1977 התגייס אשדות לגלי צה"ל, שם עבד כעורך מוזיקלי. במקביל המשיך לעבוד על המוזיקה שלו, והקליט באותה שנה באולפן ההקלטות "קוליפון" בכיכר השעון ביפו, עם להקת בית של מוזיקאים מהסביבה את השיר "מאומה לא קרה".

בתחילת 1980 החלו אשדות ויאיר ניצני להקליט אלבום באנגלית, לאחר ששירם "תנו לי רוקנרול" תורגם לאנגלית וזכה לביקורות חיוביות בפסטיבל המוזיקה "מידאם" בקאן שבצרפת. באוגוסט של אותה שנה הושלמה בארצות הברית הפקת האלבום של "תיסלם" באנגלית. בנובמבר 1980 יצא לרדיו השיר “רדיו חזק“, עם מילים בעברית שכתב דורי בן זאב, וזכה להצלחה. עקב כך החליטו חברי הלהקה להקליט אלבום בעברית על הפלייבקים של התקליט באנגלית. "תיסלם" סיימו להקליט את רוב שירי האלבום, אך היו חסרות מילים ללחן של אשדות ל"מאומה לא קרה", שאותו הקליט כמה שנים לפני שהלהקה התגבשה. בתוך כמה שעות הם כתבו את המילים לשיר, שלימים הפך ל"לראות אותה היום".

ב־1990, השנה שבה התאחדה תיסלם בראשונה, יצאה לרדיו גרסה של השיר בהופעה חיה.

## גרסות כיסוי
ממוזער|עטיפתו של תקליט השדרים לגרסה בביצוע אורי פיינמן
אמנים שונים ביצעו גרסת כיסוי לשיר, בהם ליאור נרקיס, ארקדי דוכין, לירן דנינו, אורי פיינמן ועוד.

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי תיסלם
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי יזהר אשדות
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי יזהר אשדות
קטגוריה:שירים על שעונים
קטגוריה:סינגלים בהוצאת CBS ישראל
אורלי תורן

**אורלי תורן** (נולדה ב-4 ביולי 1959) היא פרופסור חבר במסלול המקצועי ב, מייסדת החוג לסיעוד ועומדת בראשו. עוסקת במחקר, מדיניות וניהול בסיעוד.

שימשה גם כמנהלת הסיעוד והמקצועות הפרא-רפואיים במרכז הרפואי שיבא, כסגנית ראש אגף איכות וניהול סיכונים במרכז רפואי הדסה וכיו״ר ועדת הלסינקי המוסדית למחקרים שאינם ניסוי בבני אדם.

## ביוגרפיה
בין השנים 1979–1983 למדה סיעוד לתואר ראשון באוניברסיטה העברית בירושלים וסיימה בהצטיינות.

לאחר סיום לימודיה החלה לעבוד בבית החולים שיבא בתל השומר, והועסקה בעיקר כאחות עשתה ביחידה לטיפול נמרץ של ניתוחי לב-חזה. לאחר שמילאה מספר תפקידי ניהול, התמנתה לסגנית מנהלת הסיעוד בבית החולים השיקומי בתל השומר.

בין השנים 1986–1990 למדה באוניברסיטת תל אביב לתואר שני בניהול בפקולטה למנהל עסקים אותו סיימה בהצטיינות.
בשנת 1998 קיבלה תואר דוקטור (בהצטיינות) בפקולטה לסיעוד שבאוניברסיטת פיטסבורג, שבפיטסבורג, פנסילבניה. נושא הדוקטורט שלה, בהנחיית פרופ' ז'קלין דנבר-יעקב, היה: "בריאות נפשית ופיזית של מושתלי לב כמנבאים על בריאותם של בני הזוג המטפלים, כשנה לאחר ההשתלה".

בגמר לימודי הדוקטורט חזרה לתפקיד של מנהלת הסיעוד והמקצועות הפרא-רפואיים של המרכז הרפואי שיבא, תפקיד שכלל ניהול של למעלה מ-2,500 עובדים. בשנת 2008 עברה לעבוד במרכז רפואי הדסה, ירושלים, כסגנית מנהלת אגף הסיעוד למחקר ופיתוח, ולאחר מכן כסגנית מנהל האגף לאיכות, בטיחות וניהול סיכונים. הייתה שותפה לסגל המייסד של עמותה ישראלית למחקר בסיעוד, יזמה ועמדה בראש הקבוצה שקיימה כנס בינלאומי בירושלים.

מאז חזרתה לישראל לאחר לימודי הדוקטורט, היא הרצתה בנושאי ניהול וסיעוד בחוגים לסיעוד ובריאות הציבור באוניברסיטת חיפה, באוניברסיטת תל אביב ובאוניברסיטה העברית בירושלים.

בשנת 2017 הוזמנה על ידי הקריה האקדמית אונו להקים את החוג ללימודי הסיעוד ולעמוד בראשו.

היא חברה בארגונים וועדות בישראל ובכללם לשכת האתיקה של האחים והאחיות בישראל, יו"ר ועדת המחקר של לשכת האתיקה של האחיות, סוקרת מחקרים ומענקי מחקר של המכון הישראלי לחקר מדיניות בריאות בישראל ועוד.

כתבה וערכה יחד עם אורלי פיקר את הספר "מנהיגות בלבן - ניהול סיעוד בבתי חולים".

תורן עוסקת בעיקר בתחומי כוח אדם במערכת הבריאות, ובמדיניות בריאות, שכוללת איכות וניהול סיכונים, כמו גם אתיקה ומוסר.

## משפחה
אורלי תורן היא אם לשני ילדים.

## קישורים חיצוניים

* רשימת המאמרים של אורלי תורן בגוגל סקולאר
* פרסומי אורלי תורן באתר BMC 
* 
* המרכז הרפואי אוניברסיטאי הדסה, קורס מנהיגות הדור הבא, לאנשי צוות בתפקידים ניהוליים במערכת הבריאות, פרופ' אורלי תורן מרצה.

## הערות שוליים

קטגוריה:אחיות ישראליות
קטגוריה:סגל המרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא - תל השומר
קטגוריה:סגל מרכז רפואי הדסה
קטגוריה:סגל הקריה האקדמית אונו
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת פיטסבורג
קטגוריה:אחים ישראלים
קטגוריה:מנהלות ישראליות
קטגוריה:מנהלים ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1959
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1959
א-מיניות אפורה

ממוזער|דגל הא-מיניות האפורה
**א-מיניות אפורה** או **מיניות אפורה** היא הספקטרום בין א-מיניות למיניות. אנשים שמזדהים עם א-מיניות אפורה מכונים במונח "**A-אפור**" (באנגלית: **gray-A**), או "**אס אפור**" (באנגלית: **gray ace**), ומרכיבים את מה שמכונה "מטריית האס". בתוך ספקטרום זה מוצגים מונחים כגון **דמיסקסואל**, **א-מיניות** ו**מיניות**.

הופעתן של קהילות מקוונות, בהן רשת הנראות והחינוך הא-מינית (AVEN), נתנה לאסים האפורים מיקומים לדון בנטיותיהם. נכון לשנת 2019, א-מיניות באופן כללי מוגדרת כחדשה יחסית במחקר האקדמי ובשיח הציבורי.

דגל הא-מיניות האפורה הכולל את הצבעים שחור, אפור, לבן וסגול משמש להצגת הקהילה הא-מינית האפורה כאשר הפס האפור מייצג את תחום המיניות האפורה בתוך הקהילה.

## הגדרות
### כללי
א-מיניות אפורה נחשבת לאזור האפור בין א-מיניות למיניות, שבו אדם עשוי לחוות משיכה מינית רק מדי פעם. המונח "דמיסקסואליות" הוטבע בשנת 2006 על ידי רשת א-מינית נראות וחינוך (AVEN). הקידומת "דמי-" נובעת מהדימידיום ("dimidium") בלטינית, שמשמעותה "מחולקת לשניים". המושג "דמיסקסואל" בא מהמושג המתואר כ-"באמצע הדרך בין" מיני עד א-מיני.

המונח "A-אפור" מכסה מגוון של זהויות תחת מטריית הא-מיניות, או על הספקטרום הא-מיני, כולל דמיסקסואליות. מונחים אחרים בספקטרום זה כוללים "א-מיניות" ו-"מיניות". הספקטרום הא-מיני האפור כולל בדרך כלל אנשים אשר לעיתים רחוקות מאוד חווים משיכה מינית, המורגשת, אם בכלל, רק בנסיבות ספציפיות. שרי לוקר, מחנכת למיניות במכללת המורים של אוניברסיטת קולומביה, טענה במהלך ראיון עם מיקרופון כי מי שמזדהים תחת המושא א-מיניים אפורים "מרגישים שהם נמצאים באזור האפור שבין א-מיניות לעניין מיני טיפוסי יותר". לאדם המזדהה כא-מיני אפור עשויה להיות כל נטייה רומנטית, כיוון שזהויות מיניות ורומנטיות אינן בהכרח קשורות אחת לשנייה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:זהות מינית
קטגוריה:להט"ב
קטגוריה:א-מיניות
ז'וזואה סה

**ז'וזואה הומברטו גונסלבש לאל דה סה** (בפורטוגזית: **Josué Humberto Gonçalves Leal de Sá**; נולד ב-17 ביוני 1992 בליסבון שבפורטוגל) הוא כדורגלן פורטוגזי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת ז'יל ויסנטה מליגת העל הפורטוגלית.

## קריירת מועדונים
סה שיחק בוויטוריה דה גימארייש, בצ'אווס, באנדרלכט, בקסימפאשה, בווסקה ובלודוגורץ ראזגרד.

ב-3 בפברואר 2022 הושאל סה למכבי תל אביב מליגת העל הישראלית.

ב-27 באוגוסט 2022 חזר לפורטוגל וחתם בריו אבה.

ב-16 ביולי 2024 חתם סה בז'יל ויסנטה.

## תארים
;ויטוריה דה גימארייש
* הגביע הפורטוגלי (1): 2012/2013

;לודוגורץ ראזגרד
* אליפות בולגריה (1): 2020/2021
* הסופר קאפ הבולגרי (1): 2021/2022

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים פורטוגזים
קטגוריה:בלמי כדורגל פורטוגזים
קטגוריה:ליסבון: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני ויטוריה דה גימארייש
קטגוריה:כדורגלני שאביש
קטגוריה:כדורגלני אנדרלכט
קטגוריה:כדורגלני קסימפאשה
קטגוריה:כדורגלני וסקה
קטגוריה:כדורגלני לודוגורץ ראזגרד
קטגוריה:כדורגלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורגלני ריו אבה
קטגוריה:כדורגלני ז'יל ויסנטה
קטגוריה:פורטוגזים שנולדו ב-1992
I Wish It Could Be Christmas Everyday

"**I Wish It Could Be Christmas Everyday**" הוא שיר חג מולד שהוקלט על ידי להקת הגלאם רוק הבריטית ויזארד. הוא יצא לראשונה בדצמבר 1973 וכמו ברוב שיריה של ויזארד, נכתב והופק בידי סולן הלהקה רוי ווד (לשעבר חבר בדה מוב וחבר מייסד של תזמורת האור החשמלי). אף על פי הפופולריות החזקה והמתמשכת של השיר, הוא הגיע ללא יותר מהמקום הרביעי במצעד הסינגלים הבריטי, מקום אליו הגיע במשך ארבעה שבועות רצופים מדצמבר 1973 עד ינואר 1974.

## הצלחה מסחרית
בשנת 1973 הגיע "I Wish It Could Be Christmas Everyday" למקום הרביעי במצעד הסינגלים הבריטי והשישי במצעד הסינגלים האירי. בשנת 2019 הצליח להגיע בשנית לעשירייה הפותחת במצעד הסינגלים הבריטי, אך לא נכנס למצעד הסינגלים האירי. בשנת 2020 דורג בשני המצעדים, אך בשנה שלאחר מכן הצליח רק בראשון מביניהם.

פרק זמן לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-95 מיליון השמעות.

## מיקומי שיא

## גרסאות כיסוי
במרוצת השנים, הוקלט השיר עשרות פעמים בידי אמנים שונים:
* בשנת 2008, הוציאה הזמרת-יוצרת הבריטית שרה ברייטמן את אלבום חג המולד הראשון שלה, *[[A Winter Symphony]]*, במסגרתו הקליטה את "I Wish It Could Be Christmas Everyday".
* בשנת 2016, הוציאה הזמרת האוסטרלית קיילי מינוג האלבום, *[[Kylie Christmas: Snow Queen Edition]]*, במסגרתו הקליטה את "I Wish It Could Be Christmas Everyday".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סינגלים מ-2008
קטגוריה:שירי שרה ברייטמן
קטגוריה:שירי קיילי מינוג
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי חג המולד
קטגוריה:סינגלים בהוצאת וורנר רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת יוניברסל מיוזיק גרופ
למור צמרי מזרחי

**למור צמרי מזרחי** (שם מדעי: *Avahi laniger*) הוא מין של פרימט מהסוג למור צמרי החי באי מדגסקר.

## מאפיינים
אורך הגוף והראש של למור זה הוא 25 עד 29 סנטימטרים בתוספת הזנב שאורכו 32 עד 37 סנטימטרים. משקלו של הלמור הוא 0.9 עד 1.6 קילוגרמים. הלמור בעל פרווה בצבע חום-אפור, אוזניים קטנות ורגליים אחוריות שארוכות יותר מהרגליים הקדמיות. למור זה פעיל בעיקר בלילה וחי בקבוצות הכוללות זוג למורים ואת הצאצאים שלהם. הלמור שוכן עצים ביערות הגשם של מזרח מדגסקר וניזון בעיקר מעלים, פירות ופרחים. בספטמבר או באוקטובר נולד צאצא יחיד. הטורפים העיקריים של הלמור הם עופות דורסים כמו עקב מדגסקר, חנק קרקע מלגשי וטורפי מדגסקר כמו הפוסה. כמו רוב הלמורים מין זה נמצא בסכנת הכחדה עקב בירוא יערות נרחב באי מדגסקר, ציד ושרפות.

## ראו גם
* הפארק הלאומי מרוג'ג'י

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1788
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן פרידריך גמלין
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אינדריים
קטגוריה:יונקים ביערות הגשם של מדגסקר
אבי חסון

**אבי חסון** הוא מנכ"ל סטארט-אפ ניישן סנטרל. בעבר כיהן בתור המדען הראשי של משרד הכלכלה, וראש רשות החדשנות הראשון של מדינת ישראל. נשוי לשופטת אפרת פינק.

## ביוגרפיה
לאחר סיום התיכון התגייס לצה״ל, ושירת כקצין מודיעין. חסון הוא בעל תואר ראשון בכלכלה ולימודי המזרח התיכון, ותואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת תל אביב.

בשנות ה-90 חסון מילא שורה של תפקידים בתחומי שיווק, מוצר ופיתוח עסקי בחברות תקשורת. בין היתר, בחברת ECI Telecom, חברת ECtel ותדיראן. בשנת 1999 הצטרף חסון לקרן ההון סיכון ג'מיני, ובשנת 2004 מונה לשותף בקרן.

בשנת 2010 מונה חסון לתפקיד המדען הראשי במשרד הכלכלה (אז עדיין משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה) בעת כהונת השר בנימין בן אליעזר. בינואר 2016, עם החלפת לשכת המדען הראשי במשרד הכלכלה ברשות החדשנות, מונה לראש הרשות הראשון והוביל את השינוי הארגוני שהממשלה החליטה עליה. חסון מילא את שני התפקידים במקביל עד שנת 2017. בתוקף תפקידיו, ייעץ לממשלה בשלל נושאים הקשורים ליישום החוק לעידוד מחקר, פיתוח וחדשנות טכנולוגית בתעשייה (חוק המו"פ).

בשנת 2018, לאחר כמעט עשור בתפקידים ציבוריים, הצטרף חסון לקרן אימרג'.

ביולי 2021 חסון מונה למנכ"ל סטארט-אפ ניישן סנטרל, חברה לתועלת הציבור הפועלת לחיבור בין ענף ההיי-טק בישראל למשקיעים, חברות ויזמים מהעולם. הוא החליף בתפקיד את פרופסור יוג'ין קנדל.

בנוסף לתפקידיו, חסון מכהן כחבר ועד מנהל במספר ארגונים בולטים, כולל SpaceIL, המרכז הרפואי שיבא - תל השומר, Israel Tech Challenge, ועוד.

## קישורים חיצוניים

* 
* ״האקזיט מאוד מעניין את איש ההון סיכון, ואותי בכלל לא", גלובס. 25 בפברואר 2017

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:כלכלנים ישראלים
קטגוריה:מדענים ראשיים במשרד הכלכלה והתעשייה
קטגוריה:משקיעי הון סיכון ישראלים
קטגוריה:רשות החדשנות
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
Masters of Chant Chapter II

***Masters of Chant Chapter II*** הוא אלבום האולפן השלישי של הלהקה הגרמנייה גרגוריאן. לאחר יציאת אלבום האולפן השני של הלהקה, *[[Masters of Chant]]* (1999), הוחלט כי אלבום המשך בשם *Masters of Chant Chapter II* יופץ. ישנן רצועות בונוס בשפות שונות כמו צרפתית, בלגית ופורטוגזית.

באלבום מתארחת הזמרת-יוצרת הבריטית שרה ברייטמן ("Moment of Peace" ו-"Voyage, voyage").

## רשימת רצועות

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי גרגוריאן
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי גרסאות כיסוי
ריבר אלכסנדר

**ריבר אלכסנדר** (באנגלית: **River Alexander**; נולד ב-29 בנובמבר 1999) הוא שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.

## ביוגרפיה
אלכסנדר נולד בסאוט'ווסט ראנצ'ס , פלורידה. הוא למד בבית הספר האמריקאי בפלנטיישן, פלורידה .

## קריירה
ההופעה המקצועית הראשונה של אלכסנדר הייתה בתיאטרון בגיל 11 בניו יורק. הוא הופיע בתיאטרון הציבורי במחזמר "בלאדי בלאדי אנדרו ג'קסון". לאחר מכן הופיע בסיבוב ההופעות הלאומי של ברודוויי של המחזמר בילי אליוט. לאלכסנדר היו כמה תפקידים אפיזודיים בטלוויזיה.

תפקידו הקולנועי הראשון היה בלהיט האינדי של הקיץ של 2013 "העולם על פי דנקן" בתפקיד פיטר. כמו כן שיחק גם בסרט הקולנוע נער מקהלה, שהוקרן לראשונה בשנת 2015.

בשנת 2018 שיחק בתפקיד ראשי בסרט הקולנוע המתיני בבקשה.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

### תיאטרון

## דיסקוגרפיה
### אלבומי שחקנים

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אמריקאים
קטגוריה:שחקנים ילדים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1999
ברית התאבדות

**ברית התאבדות** היא תוכנית מוסכמת בין שני אנשים או יותר המחליטים להתאבד יחד. התוכנית עשויה להיות למות ביחד, או בנפרד ובתזמון קרוב.

## הגדרת המונח
בריתות התאבדות הן מושג מוכר ב. הן התרחשו לאורך ההיסטוריה, כמו הסכם ההתאבדות בין רודולף, נסיך הכתר של אוסטריה לברונית מרי וטסרה בפרשת מאיירלינג, וגם זכו להתייחסות בספרות.

בשונה מהתאבדות המונית, שבמסגרתה מספר גדול של אנשים מתאבדים יחד מאותה סיבה אידאולוגית, לעיתים קרובות בהקשר דתי, פוליטי, צבאי או חצי-צבאי, ברית התאבדות נוטה להתייחס לקבוצות קטנות ולמניעים לא אידאולוגיים, אלא רומנטיים, חברתיים או פליליים.

### ברית התאבדות באינטרנט
ברית ההתאבדות הראשונה המתועדת כתוצאה מקשר באינטרנט אירעה בפברואר 2000, כשגבר נורווגי ואישה אוסטרית זינקו אל מותם מצוק כס המטיף שבנורווגיה. חוקרים מעריכים כי בשנת 2003 מתו ביפן 34 אנשים בבריתות התאבדות, אך מספרם טיפס ל-55 ו-91 בשנים 2004 ו-2005 בהתאמה.

חוקרים הבחינו גם כי בשונה מבריתות התאבדות לאורך ההיסטוריה, שכללו בעיקר אנשים מבוגרים הקשורים זה לזה עם היסטוריה של הפרעות נפשיות, בריתות התאבדות ברחבי האינטרנט כוללות בעיקר צעירים שלעיתים זרים לחלוטין זה לזה, והמאפיין המשותף לרובם הוא דיכאון קליני.

קיימים פורומים אינטרנטיים המאפשרים לגולשים לדון בשיטות התאבדות שונות באופן גלוי ופתוח, ואף לחפש שותפים לברית התאבדות.

## ראו גם

* התאבדות
* אובדנות
* התאבדות המונית
* חוזה למניעת התאבדות
* מניעת התאבדות

## הערות שוליים

קטגוריה:התאבדות
קטגוריה:חוזים והסכמים
והיה אם שמוע

**והיה אם שמוע** היא פרשיה מפרשת עקב בספר דברים. היא אחת משלוש פרשיות "קריאת שמע", הנאמרות בתפילות שחרית וערבית, אחת מארבע הפרשיות הנמצאות בתפילין, נכתבת בתוך המזוזה יחד עם פרשת "שמע ישראל".

## תוכן
[ממוזער|פרשיית והיה אם שמוע עם כוונת [שם בן ע"ב על פי האר"י]]
הפרשייה מתחלקת לשלושה חלקים:

### י"ג-ט"ו
הפרשייה נפתחת באמירת אלוהים לבני ישראל כי אם ישמעו למצוותיו שהוא יורה עליהם, ויעבדו אותו בכל ליבם ונפשם הוא יברך אותם ואת יבולם:

### ט"ז-י"ז

בחלק השני של הפרשייה מזהיר אלוהים את ישראל לא לעורר את כעסו ומודיע מה יקרה להם אם לא ישמעו לו:

### י"ח-כ"א

בחלקו האחרון של הפרשייה מפרט אלוהים את מצוותיו שהזכיר לפני כן; מצוות תפילין, חובת האב ללמד את בנו תורה ומצוות מזוזה:

הפרשייה נחתמת בהסבר אלוהים את גמולם של מי שישמע למצוותיו:

## בקריאת שמע

"והיה אם שמוע" היא הפרשייה השנייה משלוש הפרשיות של קריאת שמע:
*שמע ישראל - ספר דברים, פרק ו', פסוקים ד'-ט'
***והיה אם שמוע**
*פרשת ציצית

הראשונים והאחרונים נחלקו אם קריאת פרשיית "והיה אם שמוע" היא חלק מקריאת שמע מדאורייתא או רק מדרבנן. לדעת רבי אריה לייב גינצבורג, חובת קריאת שמע מדאורייתא כוללת רק את הפרשיה הראשונה, ואילו פרשיית והיה אם שמוע צורפה לקריאת שמע מתקנת חכמים.

### בקריאת שמע על המיטה

בקריאת שמע על המיטה, בטרם השינה, מעיקר הדין אין צורך לקרוא את פרשית "והיה אם שמוע", אלא רק את פרשית "שמע ישראל".

אולם, יש מן האחרונים הסבורים, בעקבות האר"י, שראוי לקרוא את קריאת שמע במלואה, לרבות פרשית "והיה אם שמוע", משום שבקריאת שמע במלואה (עם אמירת "אל מלך נאמן") יש 248 מילים, כנגד 248 איברי הגוף.

## בתפילין

"והיה אם שמוע" היא אחת מארבע הפרשיות הנכתבות בתפילין, מאחר שהוזכרה בה מצוות תפילין:

הפרשיות האחרות הן:

# "קדש לי כל בכור" – . בה נכתב: "**וְהָיָה לְךָ לְאוֹת עַל-יָדְךָ וּלְזִכָּרוֹן בֵּין עֵינֶיךָ** לְמַעַן תִּהְיֶה תּוֹרַת ה' בְּפִיךָ כִּי בְּיָד חֲזָקָה הוֹצִאֲךָ ה' מִמִּצְרָיִם."
# "והיה כי יביאך" – . בה נכתב: "**וְהָיָה לְאוֹת עַל-יָדְכָה וּלְטוֹטָפֹת בֵּין עֵינֶיךָ** כִּי בְּחֹזֶק יָד הוֹצִיאָנוּ ה' מִמִּצְרָיִם."
# "שמע ישראל" – . בה נכתב: "**וּקְשַׁרְתָּם לְאוֹת עַל-יָדֶךָ וְהָיוּ לְטֹטָפֹת בֵּין עֵינֶיךָ**. וּכְתַבְתָּם עַל מְזֻזוֹת בֵּיתֶךָ וּבִשְׁעָרֶיךָ."

## במזוזה
[שמאל|ממוזער|230px|צילום [קלף (יהדות)|קלף מזוזה בו כתובות שתי הפרשיות.]]

המזוזה היא קלף עליו נכתבות בכתב סת"ם שתי פרשיות מהמקרא שבתוכנן נזכר הציווי על מצוות מזוזה:
*שמע ישראל - בה נזכרים מצוות ייחוד השם, אהבת השם ומצוות מזוזה: "**וּכְתַבְתָּם עַל מְזוּזֹת בֵּיתֶךָ וּבִשְׁעָרֶיךָ**" (דברים ו, ט').
*והיה אם שמֹע - בה נזכרה מצוות מזוזה: "**וּכְתַבְתָּם עַל מְזוּזוֹת בֵּיתֶךָ וּבִשְׁעָרֶיךָ**" ועקרון הגמול בעקבות שמירת המצוות.

## בתרבות

**וקשרתם לאות על ידך והיו לטטפות בין עיניך** - ספר בענייני תפילין

## ראו גם
*קריאת שמע
*קריאת שמע על המיטה
*שמע ישראל

## לקריאה נוספת
*"'''והיה אם שמוע'''" מבואר באתר ויקיטקסט
*הרב ברוך גיגי, בין פרשת שמע לפרשת והיה אם שמוע

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פרשת עקב
קטגוריה:ליטורגיה יהודית
קטגוריה:קריאת שמע
קטגוריה:תפילין
גטו סטמרנמטי

**גטו סטמרנמטי** (ברומנית: **Ghetoul Satu Mare**) היה גטו בשואה שהוקם על ידי הנאצים ליהודי אירופה במהלך מלחמת העולם השנייה והשואה. הגטו היה ממוקם בסאטו מארה, מחוז סאטו מארה, ממלכת הונגריה (כיום: סאטו מארה, מחוז סאטו מארה, רומניה) מכוון שהשטח הפך לחלק מהונגריה בעת התרחשות תכתיב וינה בצפון טרנסילבניה עד לסוף מלחמת העולם השנייה. הגטו היה פעיל באביב 1944, לאחר שגרמניה הנאצית כבשה את הונגריה במלחמת העולם השנייה במבצע מרגרטה.

## היסטוריה
הצבא הנאצי כבש את ממלכת הונגריה ב-19 במרץ 1944. על-פי מפקד שנערך בשבוע השני של אפריל 1944, השתייכו לקהילה האורתודוקסית בסטמרנמטי כ-12,000 יהודים, וכ-750 השתייכו לקהילת הסטטוס קוו.

המינהל ההונגרי נשאר על כנו גם לאחר הכיבוש, והיהודים רוכזו בגטאות וגורשו על סמך הוראות וצווים של רשויות השלטון ההונגרי.

ב-26 באפריל 1944 התכנסה בסאטו מארה ישיבה בראשותו של תת-שר הפנים, לסלו אנדרה, ובהשתתפותם של פקידי מנהל בכירים בצפון טרנסילבניה לדיון בגטואיזציה.

הגטו של סטמרנמטי הוקם ב-3 במאי 1944 על-פי הצווים של סגן הממונה על המחוז, אנדרה בואר ושל ראש העיר לסלו צוקה בסביבה שהייתה מיושבת בידי יהודים. נוסף על יהודי העיר, נדרשו להכניס לגטו גם יהודים מנפת ארדוד, נפת נג’קרוי ונפת סטמרנמטי, ובין 3 ל-6 במאי 1944 עברו לגטו כ-17,000 יהודים. עם כניסתם נעשו על גופם חיפושים דקדקניים לגילוי דברי ערך מוסתרים.

ב-13 במאי 1944 רוכזו בגטו עוד 2,000 יהודים שהובאו מגטו נג’קרוי.

הצפיפות בגטו הייתה גדולה ושטח המחיה בה הסתכם במעט יותר מחצי מטר רבוע לנפש. השימוש במיטות נאסר, ותושבי הגטו נאלצו לישון על מזרנים או מזרני קש. בראש המועצה היהודית בגטו עמד זולטן שוורץ ורופאים יהודים ארגנו סיוע רפואי. באחד מבנייני בית חרושת שבתחומי הגטו הוקם בית חולים ולצידו פעל בית חולים למחלות מידבקות. למרות מחסור חמור במזון, הוקם מטבח ציבורי. בית החברה קדישא הוסב לבית הכנסת של הגטו. מפקד הגטו היה קצין המשטרה ההונגרית, בלה שרקוזי, אשר כונה בפי תושבי הגטו “היטלר השני”. הוא פיקח בעצמו על העינויים שעונו תושבי הגטו כדי שיגלו היכן הוסתרו חפצי ערך. כמה מהנחקרים מתו מהעינויים, ואחרים העדיפו להתאבד בכדי להימלט מהחקירות.

18,863 תושבי גטו סטמרנמטי גורשו לאושוויץ בשישה טרנספורטים בין 19 במאי ל-1 ביוני 1944.

קלמן גלפי, מפקד גדוד 110/67 של עובדי הכפייה בסטמרנמטי, הציל את חייהם של כ-250 עובדי כפייה יהודים.

## הערות שוליים

סטמרנמטי
קטגוריה:יהודים רומנים
קטגוריה:שואת יהודי רומניה
סטמרנמטי
סיפאקת אדוארדס

**סיפאקת אדוארדס** (שם מדעי: *Propithecus edwardsi*) היא מין של פרימט מהסוג סיפאקה החיה באי מדגסקר והייתה בעבר תת-מין של המין סיפאקה מעוטרת (*Propithecus diadema*) אך הופרדה למין עצמאי.

## מאפיינים
סיפאקה זו היא הסיפאקה השנייה בגודלה. אורך הגוף והראש הוא 47 סנטימטרים בתוספת הזנב שאורכו 45 סנטימטרים. משקלה של הנקבה הוא 6.3 קילוגרמים ואילו משקלו של הזכר הוא 5.9 קילוגרמים. למרות השם הפרווה של הסיפאקה היא בצבע שחור בוהק ולא לבן. הסיפאקה שוכנת עצים ביערות הגשם של מזרח מדגסקר וניזונה בעיקר מעלים, זרעים, פירות, פטריות ופרחים. הסיפאקה חיה בקבוצות הכוללות בין שלושה לתשעה למורים. לאחר היריון שאורכו עד 179 ימים נולד צאצא יחיד. הטורפים העיקריים של הסיפאקה הם עקב מדגסקר, חנק קרקע מלגשי וטורפי מדגסקר כמו הפוסה. הסיפאקה נמצאת על פי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור סכנת הכחדה עקב בירוא יערות  נרחב באי מדגסקר וציד.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1871
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אלפרד גרנדידייה
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אינדריים
צ'יאנג מאי (מחוז)

**מחוז צ'יאנג מאי** (בתאית: **เชียงใหม่**) הוא המחוז השני בגודלו בתאילנד. נכון לשנת 2024 אוכלוסיית המחוז כללה בסביבות 1,799,019 תושבים.

בירת המחוז, המכונה גם כן צ'יאנג מאי, היא אחת הערים החשובות בתאילנד אשר מהווה מרכז תעבורה חשוב.

## גאוגרפיה
למחוז גאוגרפיה הררית. ההר הגבוה ביותר בתאילנד, דוי אינתנון, שגובהו 2,575 מטרים, ממוקם בתחומי מחוז צ'יאנג מאי. 
 
מקור הנהר פינג, אחד מיובליו העיקריים של נהר צ'או פראיה, הוא באזור הרי צ'אנג דאו.

במחוז כמה פארקים לאומיים, בהם דוי אינתאנון, דוי סותפ-פואי, מיי פינג, סרי לאנה, הואאי נאם דאנג, מיי פאנג, וצ'יאנג דאו.

## היסטוריה
העיר צ'אנג מאי שימשה כבירת ממלכת לאנה לאחר הקמתה בשנת 1296. במאות השנים הבאות העיר הפכה לבירה ולגרעין התרבותי של ממלכת לאנה, למרכז הבודהיסטי של צפון תאילנד ונבנו בה מקדשים רבים.

בשנת 1599 איבדה הממלכה את עצמאותה והפכה לחלק מממלכת איוטאיה. בשנת 1932 הפך האזור לחלק אינטגרלי מתאילנד לאחר שמחוז מונטון פאיאפ, אשר היה שריד לממלכת לאנה, התפרק באופן סופי.

## גלריה

קובץ:Wat_Phrathat_Doi_Suthep_08.jpg|מקדש ואט פרה טאט דוי סוטפ
קובץ:Mae_ta_mann-09.JPG|פילים בנהר טאאנג
קובץ:ดอยหลวงเชียงดาว.jpg|הפארק הלאומי פאה דינג
קובץ:Chiang_Dao_National_Park_Chiang_Mai.jpg|הר דוי צ'אנג דאו
קובץ:InthanonChedi1.jpg|המקדש בפסגת הר דוי אינתנון


## ראו גם
מנגראי

## קישורים חיצוניים

* 

צ'יאנג מאי
כריסטוף, נסיך שלזוויג-הולשטיין

**כריסטוף, נסיך שלזוויג-הולשטיין** (בגרמנית: **Christoph Prinz zu Schleswig-Holstein**; 22 באוגוסט 1949 – 27 בספטמבר 2023) היה דוכס שלזוויג-הולשטיין וראש בית אולדנבורג.

## ביוגרפיה
כריסטוף נולד ב-22 באוגוסט 1949 באחוזת לואיזלונד, לפטר, דוכס שלזוויג-הולשטיין ומריה אליקס, נסיכת שאומבורג-ליפה, בתם של שטפן, נסיך שאומבורג-ליפה ואינגבורג אליקס, דוכסית אולדנבורג. לכריסטוף הייתה דיפלומה בהנדסה חקלאית. בנוסף הוא שירת כחייל מילואים בצבא הגרמני במשך שנתיים בדרגת לויטננט.

בשנת 1965 מת סבו וילהלם פרידריך, דוכס שלזוויג-הולשטיין, ואביו ירש את נחלותיו ותאריו. בשנת 1980 מת אביו, וכריסטוף ירש את תאריו. מאז 1980 ועד למותו, כריסטוף ישב בראש מועצת המנהלים של הקרן המשפחתית המחזיקה בטירת האבות, טירת גליקסבורג. הוא היה חבר מייסד של קבוצת הייעוץ GLC Glücksburg וכיהן כיו"ר המועצה המייעצת שלה. הוא התגורר בגרונהולץ ליד שוואנסן, שם היו לו אינטרסים עסקיים בחקלאות, ייעור ונדל"ן. הוא היה הבעלים של האחוזות גרונהולץ ובינבק ואחד מבעלי האדמות הגדולים של שלזוויג-הולשטיין. אחותו, הנסיכה אינגבורג, יושבת ראש מועצת המנהלים של קרן משפחתית נוספת, ה-Stiftung Louisenlund.

## משפחתו
ב-23 בספטמבר 1981 התחתן כריסטוף עם אליזבת נסיכת ליפה-וייסנפלד, בתם של אלפרד קרל פרידריך גאורג פרנץ, נסיך ליפה-וייסנפלד והברונית אירמגרד יולינקה ואגנר פון ורבורן, ולהם נולדו ארבעה ילדים:
* סופיה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין (נולדה ב-9 באוקטובר 1983), התחתנה עם היזם השוודי אנדרס וולקוויסט.
* פרידריך פרדיננד, נסיך הכתר של שלזוויג-הולשטיין (נולד ב-19 ביולי 1985), התחתן עם הדוגמנית הגרמנייה אנגוטה בוכהולץ.
* קונסטנטין, נסיך שלזוויג-הולשטיין (נולד ב-14 ביולי 1986).
* לאופולד, נסיך שלזוויג-הולשטיין (נולד ב-5 בספטמבר 1991).

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בית שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג
קטגוריה:דוכסים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1949
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-2023
פיליפ, נסיך סקסוניה-קובורג-גותה

**פיליפ, נסיך סקסוניה-קובורג-גותה** (בגרמנית: **Philipp von Sachsen-Coburg-Gotha**; 28 במרץ 1844 - 3 ביולי 1921) היה הנסיך השני של סקסוניה-קובורג-גותה והלורד של צ'אבראג וסזיטניה, שניהם בסלובקיה של ימינו.

## ביוגרפיה
פיליפ נולד ב-28 במרץ 1844 בארמון טווילרי בפריז והיה בנו הבכור של אוגוסט, נסיך סקסוניה-קובורג וגותה. אמו, קלמנטין, הייתה בתו של לואי פיליפ, מלך הצרפתים. הוא היה חבר בענף הקתולי של סקסה-קובורג וגותה-קוהארי ואחיו הבכור של פרדיננד, הצאר של בולגריה.

ב-1870 הוא מונה למיור בצבא ההונגרי. הוא היה איש סודו הקרוב של גיסו, יורש העצר רודולף, נסיך הכתר של אוסטריה.  בבוקר ה-30 בינואר 1889, הוא והרוזן יוזף הויו-שפרינצנשטיין והשרת יוהאן לושק גילו את גופותיהם של רודולף ופילגשו הברונית מרי וטסרה, שגם היא נורתה למוות. 

את שנותיו האחרונות בילה פיליפ ב- בקובורג, שם נפטר ב-3 ביולי 1921, בן 77. הוא נקבר בקריפטת קוהארי בכנסיית סנט אוגוסטין בקובורג.

## משפחתו
ב-4 בפברואר 1875, התחתן פיליפ בבריסל עם לואיז, נסיכת בלגיה, בת דודתו השנייה, בתו של לאופולד השני, מלך הבלגים ונכדתו של לאופולד הראשון, מלך הבלגים, אחיו של סבו של פיליפ, פרדיננד, נסיך סקסוניה-קובורג-גותה.

נישואיהם של פיליפ ולואיז היו הרי אסון והיא עזבה את בעלה ב-1896. בשנת 1898, היא איבדה את הכוח ההורי על ילדיה וב-15 בינואר 1906, הגירושים הוכרזו בגותה.  הסיבה לפרידה הייתה מערכת היחסים ארוכת השנים שלה עם הרוזן גזה ממאטצ'יץ'-קגלביץ' (1867–1923), עימו ניהל פיליפ דו-קרב בהוראת הקיסר פרנץ יוזף הראשון.   ללואיז היו רומנים אחרים לפני שפגשה את גזה, בין היתר עם עוזרו של פיליפ.

נולדו להם שני ילדים:
* לאופולד קלמנט פיליפ אוגוסט מריה (1878–1916); הוא מת כשמאהב לשעבר העיף חומצה בפניו.
* דורותיאה מריה הנרייט אוגוסט לואיז (1881–1967), התחתנה עם ארנסט גינתר, דוכס שלזוויג-הולשטיין.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אבירי מסדר מלטה
קטגוריה:ילידי 1844
קטגוריה:נפטרים ב-1921
דורותיאה, נסיכת סקסוניה-קובורג-גותה

**דורותיאה, נסיכת סקסוניה-קובורג-גותה** (בגרמנית: **Dorothea von Sachsen-Coburg und Gotha**'; 30 באפריל 1881 - 21 בינואר 1967) הייתה נסיכת סקסוניה-קובורג וגותה מלידה ודוכסית שלזוויג-הולשטיין דרך נישואיה לארנסט גינתר, דוכס שלזוויג-הולשטיין.

## ביוגרפיה
דורותיאה נולדה ב-30 באפריל 1881 בווינה, אוסטריה, והייתה הילדה השנייה והבת היחידה של פיליפ, נסיך סקסוניה-קובורג-גותה והנסיכה לואיז מבלגיה.

דורותיאה התחתנה עם ארנסט גינתר, דוכס שלזוויג-הולשטיין, בנם של פרידריך השמיני, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג ואדלהייד, נסיכת הוהנלוהה-לנגנבורג, ב-2 באוגוסט 1898 בקובורג, דוכסות סקסוניה-קובורג-גותה.

לדורותיאה ואלרנסט גינתר לא היו ילדים. בשנת 1920, הם אימצו את הנסיכה מארי לואיז ואת הנסיך יוהאן גאורג משלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג, בנם ובתם של הנסיך אלברכט משלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גלוקסבורג ורעייתו הרוזנת אוטרוד מאיזנבורג ובידינגן. מארי לואיז ויוהאן גאורג היו נכדיו של פרידריך, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג, אחיו הגדול של כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק .

הנסיכה דורותיאה מתה ב-Schloss Taxis, דישינגן, באדן-וירטמברג, גרמניה, בגיל 85.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ילידי 1881
קטגוריה:נפטרים ב-1967
פאטונג

**פאטונג** (בתאית: **หาดป่าตอง**) היא עיירת הנופש הגדולה ביותר בחוף המערבי של האי פוקט שבתאילנד. פאטונג הוא יעד הנופש העיקרי באי פוקט ומהווה את מרכז סצנת חיי הלילה והשופינג של האי.

פאטונג הפכה פופולרית במיוחד בקרב תיירים מערביים במהלך סוף שנות ה-80 של המאה ה-20. היישוב מכיל כיום בתי מלון רבים, ברים רבים ומועדוני לילה רבים.

ב-26 בדצמבר 2004 היישוב נפגע קשה מהצונאמי באוקיינוס ההודי. הצונאמי גרם להרס רב ורוב בתי המלון והחנויות שהיו קרובים לחוף נהרסו כליל באותו האירוע. העיירה הייתה אחד מהיישובים שנפגעו הכי קשה בפוקט. פאטונג התאוששה במידה רבה מאז מאסון הצונאמי.

## גלריה

File:Вид с вертолета на Патонг (март 2013) - panoramio (1).jpg|מבט אווירי על פאטונג
File:Patong Beach Phuket November 2012.jpg|החוף בפאטונג
File:PatongBeach.jpg|החוף בפאטונג
File:Thanon Thawewong Patong Phuket.jpg|רחוב טיפוסי בפאטונג
File:Jungceylon Patong Thajsko 2018 1.jpg|מרכז הקניות ג'ונגסיילון
File:Night market Patong Thajsko 2018 1.jpg|שוק הלילה של פאטונג


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:תאילנד: ערים
תהילים ס'

ממוזער|טקסט=The Hebrews besieging Syrian cities, illustration of Psalm 60|איור עתיק של היהודים הצרים על הערים הסוריות
**תהילים ס**' הוא המזמור השישים בספר תהילים (לפי המספור בוולגטה ובתרגום השבעים, המזמור ממוספר כמזמור ה-59). פתיחת המזמור מדברת על "שושן" ("לַמְנַצֵּחַ עַל שׁוּשַׁן") לפי המפרשים מדובר בכלי נגינה, או במקום במקדש שבו עמדה המקהלה לשירת המזמור בסמוך לעמודים המעוטרים בדגם השושן.

המזמור נחשב סגולה נגד עצת "היצר הרע".

## תוכנו של המזמור
המזמור מכיל ארבע עשרה פסוקים ונחלק לארבעה חלקים, הנושא המרכזי הוא תלונה לאומית לאחר תבוסה במלחמה ובקשת ישועה.
### א'-ב'
כותרת המזמור קושרת בינו ובין תקופת מלחמות דוד בארם ובאדום. מלחמות שהובלו על ידי יואב בן צרויה שר הצבא של דוד.
### פסוקים ג-ה'
חלקו הראשון של הפרק הוא תלונה של המשורר כלפי האל על הפקרת בני האדם "אֱלֹהִים זְנַחְתָּנוּ" מתלונן המשורר בשם העם. וההזנחה מתבטאת ב"פְרַצְתָּנוּ" דימוי לפריצה של שורת לוחמים ונחלת תבוסה במערכה "הִרְאִיתָ עַמְּךָ קָשָׁה".
### ו'-י"א
בחלק השני מספר המשורר שפעם היה אחרת. בעבר "נָתַתָּה לִּירֵאֶיךָ נֵּס לְהִתְנוֹסֵס", כמו דגל מונף אלוהי ישראל הוביל את המערכה. הוא בחר בעמו והראה לאויביהם מי בעל הבית "מוֹאָב סִיר רַחְצִי, עַל אֱדוֹם אַשְׁלִיךְ נַעֲלִי, עָלַי פְּלֶשֶׁת הִתְרוֹעָעִי".
### י"ב-י"ד
ומסיים המשורר בתפילה לשינוי. למרות שבהווה "הֲלֹא אַתָּה אֱלֹהִים זְנַחְתָּנוּ וְלֹא תֵצֵא אֱלֹהִים בְּצִבְאוֹתֵינוּ", מתוך זיכרון העבר ולטובת העתיד, מבקש המשורר "הָבָה לָּנוּ עֶזְרָת מִצָּר... בֵּאלֹהִים נַעֲשֶׂה חָיִל"

## המזמור בליטורגיה היהודית
* לפי חלק מהמנהגים הפרק נאמר כשיר של יום בשושן פורים.

## קישורים חיצוניים

* תהילים ס' מתוך פרויקט 929

## הערות שוליים

ס'
ארנסט גינתר, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג

**ארנסט גינתר, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג** (בדנית: **Ernst Günther 1. af Slesvig-Holsten-Sønderborg-Augustenborg**; 14 באוקטובר 1609 – 18 בינואר 1689) היה דוכס שלזוויג-הולשטיין מענף זונדרבורג. הוא היה הראשון שקבע את מושבו הדוכסי בארמון אוגוסטנבורג, אותו בנה וקרא לכבוד אשתו. הוא שלט מ-1647 ועד מותו ב-1689.

## ביוגרפיה
ארנסט גינתר נולד ב-14 באוקטובר 1609 בזונדרבורג והיה בנם השלישי של אלכסנדר, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג והרוזנת דורותיאה משוורצבורג-זונדרסהאוזן, בתם של יוהאן גינטר הראשון, רוזן שוורצבורג-זונדרסהאוזן ואנה מאולדנבורג-דלמנהורסט.

אביו מת ב-1627 ב-Sønderborg והשאיר דוכסות בעלת חוב כבד. בצוואתו, הוא קבע שאשתו תשב בעיזבון ללא שינוי כדי לקבל את החוב, וכי הבן הבכור, הנס כריסטיאן, יורש את כל המחוז. הדוכסית האלמנה הייתה אחראית על הדוכסות במהלך שנות המלחמה שלאחר מכן, אך לא הצליחה לפרוע את החוב, שלהפך, עדיין גדל. לפיכך היא הסכימה ב-17 בדצמבר 1633 שהאחים יחתמו על הסכם ירושה, לפיו הנס כריסטיאן נכנס לדוכסות עם התחייבויות משמעותיות כלפי אמו ואחיו.

בעוד אחיו של ארנסט גינתר, למעט הנס כריסטיאן, היו מפוזרים בגרמניה לאחר הסדר הירושה, ארנסט גינתר שירת תחת מלכי דנמרק והיה אורח נאמן בחצר. ב-15 ביוני 1651, הוא נישא בטירת קופנהגן לבת דודתו אוגוסטה משלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג, ולאחר מכן מינה אותו פרדריק השלישי, מלך דנמרק למושל בכפרים סטאבנסבול וסבבלב על יד אלס. זמן קצר לאחר מכן הוא הקים על שטחי סטאבנסבול את טירת אוגוסטנבורג, על שם הדוכסית. בשנת 1653 הוא השתלט על טירת זונדרבורג. עם זאת, כאשר דוכסות זונדנבורג פשטה רגל ונכללה בכתר ב-1667, הוא ויתר על נחלתו ובמקום זאת רכש את רומוהרסגארד על אלס. מאוחר יותר הוא קיבל מהמלך את הערים ברו וגונדסטרופ, וכן קיבל את הזכות לציד באזור. בשנת 1675 הוא מונה למושל אלס עם מגורים בטירת Sønderborg, אך כבר בשנה שלאחר מכן הוא נאלץ לוותר על Nørborg Len לאוגוסט, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-פלן-נורבורג.

ארנסט גינתר מת ב-18 בינואר 1689 בטירת אוגוסטנבורג. אלמנתו חיה אחריו עד 1701, ולפי צוואתו שמרה על האחוזות עם הזכות להיפטר מהן לאחר מותו. כאשר הבן הבכור, פרדריק, נפל בקרב סטינקרקה (1692), והבכור השני ארנסט אוגוסט הפך לקתולי, היא הציבה את הצעיר, פרדריק וילהלם, כיורש יחיד. לארנסט אוגוסט הייתה רק קצבה שנתית של 500 ריגסדלר.

אולם זמן קצר לאחר מכן, הוא שוב המיר את דתו לאמונה הלותרנית והתמנה למושל זונדנבורג. אף על פי כן, הצוואה התקיימה, מה שהוביל למספר מחלוקות, אשר עם זאת לא מנעו מפרדריק וילהלם להשתלט על הירושה ולתבוע אותה עבור משפחתו. ארנסט אוגוסט מת מבלי להשאיר ילדים ב-1731, ואחיינו כריסטיאן אוגוסט הראשון, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג ירש את נחלותיו.

## משפחתו
ב-15 ביוני 1651 התחתן ארנסט גינתר עם אוגוסטה משלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג, בתם של פיליפ, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג וסופיה הדוויג מסקסוניה-לאוונבורג. נולדו להם עשרה ילדים:
* פרידריך (1652–1692)
* סופיה אמליה (1654–1655)
* פיליפ ארנסט (1655–1677)
* סופיה אוגוסטה (1657)
* לואיז שרלוטה (1658–1740), התחתנה עם פרידריך לודוויג, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק
* ארנסטינה יוסטינה (1659–1662)
* ארנסט אוגוסט (1660–1731)
* דורותיאה לואיז (1663–1721), אם המנזר של איצהו בשנים 1686–1721
* ילד מת (1665)
* פרדריק וילהלם (1668–1714)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אבירי מסדר הפיל
קטגוריה:ילידי 1609
קטגוריה:נפטרים ב-1689