open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ואלבייק (כדורגל)

**ואלבייק** (בהולנדית: **RKC Waalwijk**) הוא מועדון כדורגל הולנדי מהעיר ואלבייק. 

## היסטוריה
המועדון הוקם ב-26 באוגוסט 1940 ושיחק את משחקי הבית שלו בספורט פארק אולימפיה. האצטדיון החדש שלו, אצטדיון מנדמייקרס בן 7,500 מושבים, נפתח בשנת 1996 ונחנך במשחק מול רודה. אף שהוא נחשב לאחד המועדונים הקטנים בליגה הבכירה בהולנד, המועדון שמר על יציבות בליגה הבכירה במשך שנים רבות. בשנים 2000-2003 מאמן הקבוצה היה פטר ואן דן ברך.

בסוף עונת 2006/2007, RKC ואלבייק ירדה מהליגה הבכירה לליגת המשנה לאחר הפסד בפלייאוף ההישארות לונלו. ב-3 ביוני 2009 שבה הקבוצה לליגה הבכירה לאחר ניצחון בפלייאוף מול דה חראפסחאפ. עם זאת, בעונה שלאחר מכן ירדו שוב לאחר שסיימו במקום האחרון עם 15 נקודות בלבד. בעונה שלאחר מכן, סיימה הקבוצה במקום הראשון בליגת המשנה ושבה לליגה הבכירה. לאחר ירידה נוספת בסיום עונת 2013/14, RKC ואלבייק סיימה במקום ה-20 והאחרון בעונת 2014/15. בשנת 2019 עלתה ואלבייק בחזרה לליגה הבכירה לאחר היעדרות של חמש שנים, לאחר שגברה על גו אהד איגלס בגמר הפלייאוף.

בעונת 2019/20, RKC סיימה במקום האחרון, אך לא ירדו ליגה בגלל העונה שבוטלה עקב התפרצות נגיף הקורונה. ובעונת 2020/2021 סיימה הקבוצה במקום ה-15 ונשארה בליגה.

בעונת 2024/2025 ירדה לליגה השנייה.

## סגל הקבוצה
נכון ל-15 בספטמבר 2024  

 
 
 
 
 
  
 
   
 

  

 

    

  
  

 

  
 

 (קפטן)
 
 
  

## תארים
;אליפות ליגת המשנה: 1987/1988, 2010/2011

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קבוצות כדורגל הולנדיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1940
קטגוריה:צפון בראבנט
Part of Your World

**Part of Your World** (בעברית: **עולמם של בני האדם**, בתרגום מילולי לעברית: "חלק מעולמך") הוא שיר שנכתב על ידי הווארד אשמן והולחן על ידי אלן מנקן לסרט העלילתי המונפש של חברת וולט דיסני "בת הים הקטנה" משנת 1989. השיר מבוצע בגרסת המקור של הסרט על ידי ג'ודי בנסון ובגרסת הדיבוב העברי על ידי שלומית אהרון, שדיבבו את דמותה של אריאל נסיכת בת ים, שהשיר מבטא את רצונה העז להפוך לבת אדם. מילות השיר מציינות מונחים הקשורים לבני האדם שלא מוכרים בעולם הים, כמו אש. לשיר יש גרסת חזרה שנקראה בגרסה העברית **שלו לעולם**, בה אריאל שרה מחדש לאחר שהיא מצילה את אריק, נסיך אנושי בו התאהבה, מטביעה.

אשמן כתב את השיר בהשפעת שירי "אני רוצה" (שירים בהם המבצע שר את רצנו) מתיאטראות ברודוויי. במאי הסרט, רון קלמנטס וג'ון מסקר, בקישו במקור מאשמן לכתוב שיר בו אריאל מבטאת את רגשותיה הרומנטיים כלפי הנסיך אריק, אך הוא חש ששיר שמפרט את הפנטזיה של הדמות לחיות בעולם האנושי ישרת יותר טוב את עלילת הסרט. אשמן עבד על הקלטת השיר עם בנסון, איתה שיתף פעולה בעבר במחזמר "Smile" משנת 1986, כדי להבטיח שהיא תציג ביצוע נחשק. ראש חטיבת סרטי ההנפשה של חברת וולט דיסני בזמנו, ג'פרי קצנברג, הורה בתחילה להסיר את השיר מהסרט בגלל החשש שישעמם צופים צעירים. עם זאת, אשמן, קלמנטס, מסקר והאנימטור גלן קין שכנעו בסופו של דבר את קצנברג שהשיר הוא חיוני לעלילת הסרט, כמו כן הקהל נהנה ממנו במהלך הקרנת המבחן של הסרט.

השיר זכה לתהודה ביקורתית - מבקרי הקולנוע והמוזיקה שיבחו את איכות השיר ואת הביצועים הקוליים של בנסון. מספר פרסומים בתקשורת מסכימים שהשיר הוא בין שירי דיסני הגדולים שנכתבו אי פעם, וטוענים שבזכותו שירי "אני רוצה" נמצאים בסרטי הנפשה. המבקרים הציעו פרשנויות שונות למילים המעצימות של השיר, ביניהן חיפוש עצמאות מהורים שדואגים יותר מדי, זכויות פמיניזם וזכויות להט"ב. השיר זכה לביצועים רבים, ביניהם הביצועים של פיית' היל, ג'סיקה סימפסון, מיילי סיירוס, ברונו מארס, קארלי ריי ג'פסן, ג'סי ג'יי, אוליביה ניוטון-ג'ון, שרה ברליס, סיירה בואג'ס, הלסי והאלי ביילי.

ביחד עם השיר "When You Wish Upon a Star" מהסרט "פינוקיו" הם מהווים את הפתיח לסדרת "זמן דיסני".
## דירוגים ברשימות

## גרסאות בינלאומיות
בין מבצעות השיר בגרסאות הדיבוב בשפות השונות נמנות:
*שלומית אהרון (עברית)
*קרולינה וסיצ'ק (אוסטרית)
*לורה ולסבלום (הולנדית)
*אוטה למפר (גרמנית)
*נינה טפיו (פינית)
*מריה ראדוקנו (רומנית)
*סיסל שירשבה (דנית, נורווגית ושוודית)

## מיקומי שיא
### גרסתה של האלי ביילי

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי בת הים הקטנה של דיסני
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי הווארד אשמן
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי אלן מנקן
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי אלן מנקן
קטגוריה:שירי להט"ב
קטגוריה:שירי נושא מסרטי קולנוע
קטגוריה:שירים מסרטי קולנוע
קטגוריה:שירים עם נושאים פמיניסטיים
קטגוריה:בלדות משנות ה-1980
קטגוריה:סינגלים בהוצאת וולט דיסני רקורדס
מדליית קולדקוט

250px|ממוזער|שמאל|רנדולף קולדקוט
**מדליית רנדולף קולדקוט** (**The Randolph Caldecott Medal**) היא פרס ספרותי, המוענק על ידי האגודה לשירותי ספרייה לילדים (ALSC)  הפועל במסגרת איגוד הספריות האמריקאי (ALA). המדליה מוענקת למאייר (או מאיירים) של ספר הילדים המאויר הבולט בספרות הילדים האמריקנית (ונושאת כיתוב ברוח זו: for the most distinguished American picture book for children). הפרס מוענק מדי שנה מאז שנת 1938. המדליה נחשבת לאחד משני הפרסים היוקרתיים ביותר לספרות ילדים בארצות הברית (לצד מדליית ניוברי).

מדליית קולדקוט היא יוזמה של פרדריק ג. מלצ'ר, שיזם גם את מדליית ניוברי. מלצ'ר הציע ב-1937 לייסד פרס שנתי נוסף, במקביל למדליית ניוברי, לציין מאיירים בולטים בספרות הילדים האמריקנית. הפרס קרוי על שם המאייר האנגלי בן המאה ה-19 רנדולף קולדקוט. המדליה עוצבה על ידי האמן רנה פול צ'יימבלן, שעיצב גם את מדליית ניוברי, ומעוטרת באיורים של קולדקוט משני צידיה.

ועדת הפרס בוחנת ספרי ילדים מאוירים שפורסמו בארצות הברית בשפה האנגלית בשנה האחרונה, ואויירו על ידי מי שהם אזרחי ארצות הברית או תושביה. בין היתר בוחנת הוועדה את איכות האיורים והאופן שבו הם תורמים להצגת הסיפור לילדים. בנוסף למדליית קולדקוט מחלקת ועדת הפרס את אות ההערכה של קולדקוט למתמודדים מובילים שלא זכו במדליה. אף שהאות מחולק רק משנת 1971 הוא הוענק רטרואקטיבית גם למתמודדים מובילים על המדליה (שלא זכו בה) בשנים שקדמו לכך.

מעבר לכבוד שבזכייה במדליית קולדקוט, לזכייה יש ערך כלכלי רב כמקדם מכירות משמעותי. לפי ההערכות של אניטה סילבי (Anita Silvey), סופרת ומבקרת ספרות, זכייה במדליה יכולה להזניק את המכירות בשני הראשונה מ-2,000 עותקים לערך למעל 100,000 עותקים, ובנוסף מסייעת למכירת הספר גם בשנים לאחר מכן. לאונרד מרכוס (Leonard Marcus), היסטוריון של ספרות ילדים, מביא כדוגמה את זכייתו של מוריס סנדק, שזכה ב-1964 במדליה על ספרו ארץ יצורי הפרא, זכייה שתרמה תרומה משמעותית להצלחתו ולהכרה בו.

## הזוכים
בין הזוכים ישנם מספר מאיירים שזכו במדליה יותר מפעם אחת. שני מאיירים זכו כל אחד שלוש פעמים במדליה:
* מרשה בראון זכתה ב-1955, 1962, ו-1983 (ובנוסף זכתה באות ההוקרה שש פעמים).
* דייוויד ויסנר (David Wiesner) זכה ב-1992, 2002, ו-2007 (ובנוסף זכה באות ההוקרה שלוש פעמים).
שבעה מאיירים זכו כל אחד בשתי מדליות: רוברט מקקלוסקי (Robert McCloskey), נוני הוגרוגיאן (Nonny Hogrogian), כריס רצ'קה (Chris Raschka), כריס ואן אלסבורג (Chris Van Allsburg), סופי בלקאול, ברברה קוני, ובני הזוג לאו ודיאנה דילון (Leo and Diane Dillon).

רשימת הזוכים במדליית קולדקוט:

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פרסים ספרותיים
קטגוריה:פרסי ספרות אמריקאיים
קטגוריה:ספרות ילדים ונוער
*
יחסי לוב–תוניסיה

**יחסי לוב–תוניסיה** הם ארוכי שנים בין שתי השכנות הצפון אפריקניות במגרב, בין לוב לבין תוניסיה.

בהיותן שתי מדינות המגרב הסמוכות עם מורשת ברברית וערבית, מערכת היחסים בין השניים ידידותית אך לעיתים קשה. ידוע כי לתוניסיה יש כמה סוגיות עם לוב, כולל הבדלים פוליטיים. עם זאת, שתי המדינות פיתחו קשר חזק, חלק מהקשר ההיסטורי הארוך והעשיר שלהן.

לוב מחזיקה בתוניסיה שגרירות בתוניס ואילו תוניסיה מחזיקה קונסוליה בטריפולי, שגרירות תוניסיה סגורה מאז 2015 בשל חששות ביטחוניים.

## היסטוריה
מאז שקרתגו החלה להתרחב לים התיכון, החזיקה תוניסיה בשליטה על טריפוליטניה (צפון מערב לוב המודרנית) במשך מאות שנים תחת שושלות וממלכות שונות שהחזיקו את האזור בשליטתם. גם תוניסיה וגם לוב התאסלמו עם הכיבוש המוסלמי של המגרב ובהמשך הפכו לחלק מהאימפריה העות'מאנית. במהלך השלטון העות'מאני על האזור, תוניסיה הציגה השפעה רבה על טריפוליטניה כאשר היא מינתה את שליטי טריפולי שהיו נאמנים לחוסיינים בתוניס, היא יזמה מלחמות לגירוש מושלים לא רצויים מהשלטון, כמו מלחמת 1794 תחת שלטון חמודה פשה שמטרתה היה להחזיר את יוסף קרמנלי לפאשה של טריפולי. מערב לוב המשיכה לקיים קשרים תרבותיים וכלכליים עמוקים עם תוניסיה עד שהתחיל המרוץ לאפריקה כאשר צרפת ואיטליה קיבלו יחד שליטה על תוניסיה ולוב.

בשנות ה-50 של המאה ה-20, שתי המדינות זכו לעצמאות ויצרו קשרים ביניהם, תחת שלטון אידריס, מלך לוב ונשיא תוניסיה חביב בורגיבה.

## מלחמת האזרחים בלוב
תוניסיה, שם החל האביב הערבי, אשר התפשט לימים ללוב והפיל את המשטרים של שתי המדינות; עם זאת, התסיסה הלובית בשנת 2011 יצאה מכלל שליטה לאחר מותו של מועמר קדאפי וגרמה לתסיסה הלובית השנייה, בה מאוחר יותר ניסו האיסלאמיסטים ההולכים וגדלים להשתלט עליה. תוניס נתפסה באמצע הסכסוך בלוב בין הנציגים המבוססים בטוברוק והקונגרס הלאומי המבוסס בטריפולי.

יחסי תוניסיה עם לוב התאפיינו כקשים, מאז סיעת תנועת אננדה של הממשלה התוניסאית התבררה כמי שאוהדת את האסלאמיסטים השולטים בטריפולי, ובכך גרמה למתיחות בין שתי המדינות. עם זאת, ממשלת תוניסיה מנסה להישאר נייטרלית בענייני מדינות אחרות במגרב.

עם זאת, תוניסיה תמכה בפיוס בין שתי סיעות ממשלתיות בלוב, לצד מצרים ואלג'יריה. תוניסיה גם שמרה על גבולותיה לפליטים לוביים שברחו מהמלחמה, וקיבלה למעלה משני מיליון אזרחי לוב למדינה בשנת 2015.

באוגוסט 2023, תוניסיה ולוב הגיעו להסכם שיתוף פעולה לשיתוף בקבלת המהגרים האפריקאים שמדרום לסהרה שנתקעו בגבול בין שתי המדינות.https://www.lemonde.fr/afrique/article/2023/08/10/la-tunisie-et-la-libye-trouvent-un-accord-pour-accueillir-les-migrants-bloques-a-la-frontiere_6185036_3212.html.

## גבול
שתי המדינות חולקות גבול לאורך 460 ק"מ, הנשמר על ידי משרד ההגנה התוניסאי כאזורי חיץ עם קואורדינטות מוגדרות, ונדרש אישור מיוחד בכניסה לאזורים אלה.

תוניסיה הקימה קו הגנה לאורך גבולותיה עם לוב, מחסום פיזי המורכב ממערכת מכשולים, כולל שקי חול המגנים על תעלות מלאות מים שנחפרו בעומק של כ-2 מטרים, מגדלי תצפית מוגבהים וגדרות. בסיוע גרמניה וארצות הברית, תוניסיה התקינה מעקב אבטחה אלקטרוני לאורך המכשול שהושלם, שמשתרע על כמעט מחצית מאורך הגבול, מערכת המעקב כוללת מערכות רכב אויבי בלתי מאויש (מל"ט) המשמשות להשלמת מעקב האבטחה מבוסס המצלמה. מערכת. המחצית הנותרת של הגבולות שמדרום לדהיבה מורכבת משטח עצום של דיונות חול אשר מנוטרות על ידי ה-GTS של הצבא התוניסאי (בצרפתית: "Groupement Territorial Saharien"), כוח צבאי המתמחה בסביבה הסהרית, הנתמך על ידי סיור אווירי.

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
שבועת חמשת הסעיפים

שבועת חמשת הסעיפים ("五箇条の御誓文, "Gokajō no Goseimon, charter oath) היא הצהרה שניתנה על ידי הקיסר מוצוהיטו (מייג'י) ב־6 באפריל 1868 עם כינונה של רסטורציית מייג'י. ההצהרה מנוסחת כשבועה הכוללת חמישה סעיפים המתארים את עקרונות היסוד ומטרותיו של השלטון החדש.
ממוזער|שבועת חמשת הסעיפים

## נוסח ההצהרה
"בשבועה זו, אנו שמים לפנינו מטרה לביסוס העושר הלאומי ולעיצוב חוקה וחוקים

# תוקם מועצת דיון ציבורית, וכל החלטה תתקבל לאחר דיון יסודי.
# בני כל המעמדות יפעלו במשותף לקידום ענייני המדינה.
# פקידי הרשות, אנשי הצבא וכמו כן, בני העם הפשוט יוכלו למלא כל תפקיד, וכך לא יהיו עוד אנשים בלתי מרוצים.
# מנהגים פסולים של העבר יבוטלו, וכל דבר יעשה על פי המקובל בעולם.
# יפן תחפש דעת בעולם כולו, כדי לחזק את השלטון הקיסרי."

## פרשנויות והשלכות
ההכרזה על שבועת חמשת הזעיפים ניתנה בפני 400 אנשי פקידות וממשל בארמון בקיוטו. ההכרזה נעשתה נאמרה על ידי הנסיך סאנג'ו בנוכחות הקיסר אך לא נאמרה מפיו. במסגרת טקס ההכרזה כלל אנשי השלטון הנוכחים חתמו עליה ואישרו אותה ובהמשך גם כל שאר הדאימיו.

ההצהרה מנוסחת באופן עמום כדי לסייע לשלטון החדש להתבסס. מצד אחד ניתן לראות בה פניה לדאימיו עם ההבטחה לחזק את יפן על ידי ביטול מנהגים מיושנים וחיזוק יפן באמצעות למידה מהמערב, בהתאם למנטרה: "רוח יפנית, שיטה מערבית" ("ואקון יוסאי"). השלטון החדש עמד בפני התנגדות של שאריות השלטון הקודם ולשם כך נדרש כוחם הצבאי של לדאימיו.

מאידך, ניתן לראות בשבועת חמשת הסעיפים גם פנייה לגיוס ההמונים. ניתן לפרש אותה גם בהבטחה לחופש עיסוק ואף המעמדות ביפן ולשיתוף כלל המעמדות במוסדות השלטון והצבא. כבר עם תחילת הרסטורציה צבאות ההאנים הדרומיים שחוללו את המהפכה כללו בתוכם פשוטי עם שאינם נמנים עם מעמד הסמוראים. הצהרה זו אף ביטלה את חובתם של האיכרים להיות צמיתים לקרקע ואפשרה את השינויים הכלכליים שחלו ביפן עם עידוד העיור שאפשר את הקמת תעשיות.

על מנת למנוע הלך רוח של שחרור עול והיתר לאנרכיה בקרב הציבור, ביום למחרת פורסמו חמשת האזהרות של מייג'י ונתלו במקומות מרכזיים בערים.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:תקופת מייג'י
הנביא חסר הזקן (דונטלו)

**הנביא חסר הזקן** (באיטלקית: **Profeta imberbe**) הוא פסל שיש של הפסל דונטלו, שהושלם בין השנים 1416–1418 ומתאר נביא מטיף. הוא נחצב בגודל טבעי (190x63x64 ס"מ) ומוצג במוזיאון הדואומו בפירנצה.

## היסטוריה
פסל זה הוא אחד מארבעת הפסלים שהוצבו בגומחה בצדו המזרחי של מגדל הפעמונים קמפנילה די ג'וטו בקתדרלה של העיר פירנצה. שלושת הפסלים האחרים היו הנביא המהורהר ועקדת יצחק, שניהם של דונטלו, והנביא המזוקן של נני די ברטולו.

פסלי הגומחות הועברו למוזיאון בשנת 1937 ובמקומם הוצבו עותקים.

## תיאור היצירה
זהות הדמות אינה ברורה עקב היעדר הַסְמָלָה חָזוּתִית ולכן הפסל נקרא בשמו המקובל **הנביא חסר הזקן** או **הנביא עם [[קלף (יהדות)|הקלף]]**. הפסל נוצר בהשראת דגם המטיף הקלאסי והוא מאופיין בריאליזם רב. הפסל משמר תחושת אנרגטיות כמו מיטב היצירות של דונטלו, אשר ככל הנראה השתמש בידידו פיליפו ברונלסקי כדוגמן.

תווי הפנים של הנביא מכווצים וחסרי הרמוניה, אך הרושם הכללי הוא של גְדוּלָה וכבוד בשל הרוגע שהוא משרה והקיארוסקורו החזק אשר קפלי הבגדים שלו יוצרים. ההצבעה לעבר הקלף שהוא אוחז בידו מדגישה את חשיבות נבואתו, אולם האותיות שככל הנראה נכתבו על הקלף, אינן נראות עוד. המבט מופנה מטה, כלומר לעבר הצופים מכיוון שהגומחה הייתה בגובה רב.

## לקריאה נוספת
* Rolf C. Wirtz, *Donatello*, Könemann, Colonia 1998. 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:דונטלו
קטגוריה:פיסול של תקופת הרנסאנס
קטגוריה:פירנצה: פסלים
עקדת יצחק (דונטלו)

**עקדת יצחק** (באיטלקית: **Sacrificio di Isacco**) הוא פסל שיש של הפסל דונטלו, שהושלם בשנת 1421 ומתאר את עקדת יצחק. הוא נחצב בגודל טבעי (188x56 ס"מ) ומוצג במוזיאון הדואומו בפירנצה.
## היסטוריה
החוזה להזמנת הפסל עבור מגדל הפעמונים קמפנילה די ג'וטו בקתדרלה של העיר פירנצה נחתם ב-1421 עם דונטלו ועוזרו נני די ברטולו, אולם מרבית ההיסטוריונים מייחסים את עיקר העבודה, אם לא את כולה, לדונטלו.

הפסל הוא אחד מארבעת הפסלים שהוצבו בגומחה בצדו המזרחי של מגדל הפעמונים. שלושת הפסלים האחרים היו הנביא חסר הזקן והנביא המהורהר, שניהם של דונטלו, והנביא המזוקן של נני די ברטולו.

פסלי הגומחות הועברו למוזיאון בשנת 1937 ובמקומם הוצבו עותקים.

## תיאור היצירה
הפסל מציג את הרגע בו קיבל אברהם את ההוראה, מן השמיים, של מלאך האלוהים לעצור, כפי שמסתמן ממבטו כלפי מעלה, הוראה אשר מסיחה את דעתו ומונעת ממנו לשחוט את בנו יצחק ().

שתי הדמויות צמודות זו לזו בהתאמה לממדי הגומחה ובעלות קומפוזיציה דינמית מלאת חיים, המושגת על ידי הפיתול והאנטומיה של גופן, ולא באמצעות הלבוש כמו בפסלי הנביאים האחרים. כאמור, אברהם מביט מעלה, רגלו הימנית מונחת על עצי העולה, ידו הימנית אוחזת בסכין שחיטה הקרובה לצווארו של יצחק וידו השמאלית אוחזת בשערו. יצחק מוצג עירום, ראשו נוטה בשלווה שמאלה, כף רגלו חורגת מבסיס הפסל כדי להגביר את האינטראקציה עם הצופים, וגופו שרירי.

אחת הבעיות המרכזיות של אמני הפיסול בתחילת המאה ה-15 הייתה טכנית, חוסר הביטחון בתכונות הפיזיות של השיש וחוסר הרצון לגרום נזק בלתי הפיך לשיש היקר, גרם לאותם אמנים ליצור פסלים שטוחים ככל האפשר, עם חציבות מינימליות לצורך תיאור הגפיים וקפלי הבגדים. כתוצאה מכך הפסלים באותה תקופה נראו קפואים ומוגבלים. פסל זה הוא דוגמה למציאות אחרת לגמרי, כאן הדגש הוא על הבעה ועל תנועה. לצורך כך נעשה שימוש בטכניקה חדשה: במקום איורים נעשה שימוש במודלים תלת־ממדים העשויים שעווה או חרס. קרוב לוודאי שהיה זה לורנצו גיברטי שהמציא את הטכניקה הזאת, ודונטלו היה אחד הראשונים להשתמש בה. טכניקה זו אפשרה לאמנים יותר חופש פעולה, הם יכלו עתה ליצור פסלים המבטאים תנועה רבה יותר של הגפיים ומשטחים יותר מורכבים. עקדת יצחק, הפסל המונומנטלי רב הדמויות הראשון של תקופת הרנסאנס, הוא דוגמה לכך. אשליית התנועה החזקה של הפסל נוצרה על ידי חציבה עמוקה בשיש, כך שידיו המסיביות של אברהם יראו נעות באופן נפרד מתנועת פלג הגוף העליון
## לקריאה נוספת
* Rolf C. Wirtz, *Donatello*, Könemann, Colonia 1998. 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:דונטלו
קטגוריה:פיסול של תקופת הרנסאנס
קטגוריה:פירנצה: פסלים
קטגוריה:גברים בפיסול
קטגוריה:עקדת יצחק בתרבות ובאמנות
הנאא א-רמלי

**הנאא א-רמלי** (בערבית: هناء الرملي; נולדה ב-7 באוקטובר 1961) היא מהנדסת, סופרת, חוקרת, מרצה ופעילה אקטיביסטית ירדנית-פלסטינית בתחום טכנולוגיות המידע ותרבות האינטרנט. היא יועצת בתחום חינוך לתרבות באינטרנט למספר ערוצי מדיה, תחנות רדיו, עיתונים ואתרי אינטרנט מתמחים.

בשנת 2015 כתבה א-רמלי את ספרה "גיבורי המרשתת" (أبطال الإنترنت), הבוחן את היתרונות והחסרונות של רשת האינטרנט, ומספק הדרכה וייעוץ לצעירים כיצד להגן על עצמם מפני הסכנות האורבות להם, כגון הטרדה ברשת והטרדות מיניות באמצעות האינטרנט.

## ביוגרפיה
א-רמלי נולדה ב-7 באוקטובר 1961 בעיר ג'דה שבערב הסעודית לאב פלסטיני (סלאח א-דין א-רמלי) ולאם סורית (נדיה חאג' קאסים), שניהם ילידי העיר יפו שגורשו במהלך מלחמת העצמאות ב-1948. א-רמלי למדה הנדסה ועברה בהצטיינות תואר ראשון בהנדסה במחלקה להנדסה אזרחית של אוניברסיטת תשרין, בשנת 1983. א-רמלי ומשפחתה היגרו בין מדינות שונות, וכיום היא מתגוררת בין הערים עמאן שבירדן ומונטריאול בקנדה.

א-רמלי נחשבת לאחת הסופרות הערביות הראשונות שפרסמו את סיפוריהן בשפה הערבית מאז 1996, וכן פרסמה מספר מאמרים המתמחים בטכנולוגיה במספר אתרים העוסקים בנושא, ערביים וקנדיים. א-רמלי נחשבת לאחת מהנשים הראשונות בעולם הערבי שיצרו והפעילו אתרי אינטרנט גדולים.

בשנת 2005 זכתה א-רמלי בפרס להנדסה יצירתית מאיגוד המהנדסים הירדני, ובשנת 2007 ביימה את הסרט התיעודי "האייקון" אודות דמותו של חנדלה, אשר הוצג במדינות רבות.

בשנת 2013 הוציאה א-רמלי את הספר "كتابي كتابك" (ספרי ספרך), שנחשב לאחד הספרים "מעוררי ההשראה" של אותה שנה, ולאחר יציאתו הרצתה כמה פעמים ביריד הספרים הבינלאומי של גטבורג, שוודיה. בשנת 2014, מערכת פייסבוק בחרה בה לתואר "הפעילה החברתית של השנה".

א-רמלי מפעילה ויוזמת פרויקטים רבים, חלקם בינלאומיים, כשהבולט בהם הוא "שמש האינטרנט", שמטרתו לשקם ילדות יתומות בגילאי 12–16 שמתגוררות במחנות פליטים, ובאמצעות האינטרנט לפתח אצלן כישורים ותחביבים שלא הצליחו להיחשף אליהן בעקבות עברן הטרגי. מלבד זאת, הפרויקט משמש גם להעברת קולן של הילדות לעולם.

מאז 2013 א-רמלי מרצה ומסבירה על תחום האינטרנט והדיגיטל ברדיו מונטה קרלו, ובשנת 2014 א-רמלי העבירה סדרת הרצאות לבכירי עיריית עמאן תחת הכותרת "האינטרנט והמשפחה - יותר תועלות ופחות סיכונים".

בשנת 2015 עבדה א-רמלי על פרויקט "דור אמון ובטיחות באינטרנט", שמטרתו לחנך ילדים וצעירים בעולם הערבי שלא קיבלו את הידע הנחוץ להם במסגרת בית הספר כיצד להיזהר מבריונות והטרדות מיניות ברשת, ולאחריו העבירה גם סדרת הרצאות בעמאן, ירדן, לסטודנטים באוניברסיטאות מכל ארצות ערב על יכולות השימוש באינטרנט, בשם "דור האינטרנט ללא גבולות".

### התמחויות בנושא מרשתת
* בריונות ברשת, הטרדה מינית ברשת
* אינטרנט בטוח לילדים במגזר הערבי
* התמכרות לגלישה ברשת.
* העשרת תכנים בערבית באינטרנט.
* האתיקה של השימוש באינטרנט.

## ספריה
א-רמלי פרסמה כמה ספרים למבוגרים העוסקים בחינוך, הנדסה ושימוש באינטרנט, כשהידוע בהם הוא "גיבורי האינטרנט" (أبطال الإنترنت), ובעקבות הספר יצא גם משחק רשת שמלמד ילדים כיצד להתגונן מפני אלימות מקוונת. היא פרסמה גם ספרים לילדים שלא עוסקים בחינוך מקוון, כשהבולט ביניהם הוא "אנחנו והשמש" (طلعنا على الشمس) שכולל קטעי שירה וסיפורים דמיוניים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרות ירדניות
קטגוריה:מהנדסות
קטגוריה:חוקרות
קטגוריה:ירדנים ממוצא פלסטיני
קטגוריה:ירדנים ממוצא סורי
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטאות ומכללות
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטאות בסוריה
קטגוריה:ילידות 1961
אגם תמסח

**אגם תמסח** (בערבית: **بحيرة التمساح**; תעתיק מדויק: **בחירת אלתמסאח**), המכונה גם **אגם התנינים**, הוא אגם בשולי דלתת הנילוס במצרים. המים זורמים לאגם דרך מפרץ סואץ וזורמים הלאה ממנו דרך תעלת סואץ אל הים התיכון.

## גאוגרפיה
אגם תמסח נמצא בתוך שקע יחסי בין ים סוף והים התיכון, בשולי הדלתא של הנילוס. האגם נכלל כחלק מהאגמים המרים במצרים, שיושבים על נקודות עמוקות יותר בשקעים ויוצרות אגמים רדודים. שטח הפנים של אגם תמסח משתרע על פני 14 קילומטר מרובע, שטח זהה בערך לזה של העיר כפר סבא. רובו הגדול של האגם הוא ביצתי ורדוד, ועומקו המרבי לא עולה על מטר וחצי.

יש הטוענים כי בתקופות מסוימות שינויים גאוגרפים הפכו את האגם לחלק הצפוני של מפרץ סואץ. החוקר הנרי מורטון סטנלי דיווח כי בשנת 1862 זרימה עזה של מים מים סוף יצרה נתיב חדש של מים שעבר דרך האגם, והפכה אותו לחלק ממפרץ סואץ. ב־4 במרץ 1863 קמה העיר אסמאעיליה, על שמו של המשנה למלך אסמאעיל פאשא, על גדתו הצפונית של אגם תמסח, מה שאפשר לעיר גישה לים סוף.

במאה ה-19 שיטפון מילא את ואדי טאמילת , מה שגרם לאגם לעלות על גדותיו ולמימיו לזרום הלאה אל האגמים המרים במרחק של כ-14 קילומטרים משם.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מצרים: גאוגרפיה
השראה (סרט)

**השראה** (באנגלית: **Inspiration**) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1931 בבימויו של קלרנס בראון, עם גרטה גרבו וג'ורג' מונטגומרי בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס על הרומן "סאפפו" מאת אלפונס דודה משנת 1884.

## תקציר העלילה
איבון ולברה (גרטה גרבו) היא מודל והשראה לציירים, פסלים וסופרים. כולם נפגשים במסיבה של הבוהמה עם הקורטיזות שלהם. למקום נקלע סטודנט ביישן לדיפלומטיה בשם אנדרה מונטל (רוברט מונטגומרי). דווקא מפני שאינו שייך לבוהמה, היא נמשכת אליו ומפעילה עליו את קסמיה כמו פאם פאטאל.

הוריו של אנדרה לוחצים עליו להתחתן עם חברתו מילדות, מדלין (ג'ואן מארש) אך הוא שבוי בקסמיה של איבון עד שמתגלה לו שהיא נשואה וחברתה אודט (ג'ודית ווסלי) מגלה לו על חייה המופקרים עם גברים רבים.

אנדרה מופתע ומנתק את קשריו עם איבון. דרכיהם נפרדות עד שיום אחד הוא פוגש אותה בבית קפה כשהיא מרוששת ואין לה כסף לשלם למלצר. הוא מרחם עליה, לוקח אותה תחת חסותו ושוכר עבורה בית בכפר.

אנדרה מתקדם בלימודיו, מתארס למדלין ועומד להישלח לאלג'יר. ריימונד דלוואל (לואיס סטון), אחד מחבורת הבוהמים העשירים, נוטש את הקורטיזנה שלו ליאן (קארן מורלי) והיא מתאבדת בקפיצה מהדירה. זה עושה רושם עז על אנדרה שרוצה למנוע דבר כזה מאיבון. הוא מגיע לכפר ומודיע לאיבון שהחליט להפסיק את לימודיו, לבטל את אירוסיו ולהתחתן איתה.

כעת יש לאיבון מאהב חדש שמוכן לקחתה לפריז ולתמוך בה. היא מתחבטת בין האפשרויות ומחליטה לעזוב את אנדרה כדי לא להרוס את חייו. כשהוא ישן היא כותבת לו מכתב פרידה מנומק ועוזבת עם המאהב החדש שלה.

## צוות השחקנים

## קישורים חיצוניים

* השראה (סרט), באתר TCM
* הפגישה בין איבון לאנדרה בסרט "השראה", בערוץ יוטיוב
* הסרט "השראה" באתר Garbo Forever

קטגוריה:סרטי גרטה גרבו
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטים רומנטיים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 1931
הקבינט של ארצות הברית בממשל ג'ורג' הרברט ווקר בוש

**הקבינט של ארצות הברית בממשל ג'ורג' הרברט ווקר בוש** כיהן במשך תקופת כהונה נשיאותית אחת, ממועד השבעת הנשיא בוש ב-20 בינואר 1989 ועד לסיום כהונתו ב-20 בינואר 1992.

## הרכב הקבינט
לקבינט של בוש הצטרף המזכיר לענייני חיילים משוחררים של ארצות הברית, אשר מחלקתו החלה לפעול במרץ 1989, אך הוקמה בחקיקה שנתקבלה בקונגרס בימי הנשיא רייגן, קודמו של בוש.

הנשיא בוש הוציא מהקבינט את מנהל סוכנות הביון המרכזית. הוא החזיר לקבינט את היועץ לביטחון לאומי, שהוצא ממנו על ידי קודמו רייגן. כמו כן צירף בוש לקבינט את מנהל משרד המדיניות הלאומית לפיקוח על סמים.

בסך הכל כלל הקבינט 23 בעלי תפקידים (22 עד מרץ 1989) וכיהנו בו 29 גברים וארבע נשים. 11 מהם כיהנו בו במשך כל תקופת נשיאותו של בוש.

עם הקמת הקבינט הותיר בוש בתפקידיהם את המזכירים בריידי (אוצר), ת'ורנבורו (התובע הכללי) וקוואזוס (חינוך), שהיו חברים בקבינט של הנשיא רייגן. בריידי אף כיהן בתפקידו עד תום כהונת הקבינט של בוש.

## הקבינט
### מזכירי מחלקות הממשל
* מזכיר המדינה: ג'יימס בייקר (1989–1992), לורנס איגלברגר (1992–1993)
* מזכיר האוצר: ניקולס בריידי (1989–1993)
* מזכיר ההגנה: דיק צ'ייני (1989–1993)
* התובע הכללי: ריצ'רד ת'ורנבורו (1989–1991), ויליאם בר (1991–1993)
* מזכיר הפנים: מנואל לוחאן (1989–1993)
* מזכיר החקלאות: קלייטון יוטר (1989–1991), אדוארד מדיגן (1991–1993)
* מזכיר המסחר: רוברט מוסבכר (1989–1992), ברברה פרנקלין (1992–1993)
* מזכיר העבודה: אליזבת דול (1989–1991), לין מורלי מרטין (1992–1993)
* מזכיר הבריאות ושירותי האנוש: לואיס סאליבן (1989–1993)
* מזכיר השיכון והפיתוח העירוני: ג'ק קמפ (1989–1993)
* מזכיר התחבורה: סמואל סקינר (1989–1991), אנדרו קארד (1992–1993)
* מזכיר האנרגיה: ג'יימס ווטקינס (1989–1993)
* מזכיר החינוך: לאורו קוואזוס (1989–1990), למאר אלכסנדר (1991–1993)
* המזכיר לענייני חיילים משוחררים: אד דרווינסקי (1989–1992), אנתוני פרינסיפי (ממלא מקום) (1992–1993)

### בעלי תפקידים ברמת הקבינט
* סגן הנשיא: דן קווייל (1989–1993)
* ראש מטה הבית הלבן: ג'ון סונונו (1989–1991), סמואל סקינר (1991–1992), ג'יימס בייקר (1992–1993)
* מנהל משרד הניהול והתקציב: ריצ'רד דארמן (1989–1993)
* מנהל הסוכנות להגנת הסביבה: ויליאם ריילי (1989–1992), לא מאויש, 1992–1993
* שגריר ארצות הברית באומות המאוחדות: תומאס פיקרינג (1989–1992), אדוארד פרקינס (1992–1993)
* נציבת הסחר: קרלה הילס (1989–1993)
* היועץ לביטחון לאומי: ברנט סקוקרופט (1989–1993)
* מנהל משרד המדיניות הלאומית לפיקוח על סמים: ויליאם בנט (1989–1990), בוב מרטינז (1991–1993)
* יושב ראש מועצת היועצים הכלכליים של ארצות הברית: מייקל בוסקין (1989–1993)

## הערות שוליים

*
בוש, ג'ורג' הרברט ווקר
Nellie the Elephant

**Nellie the Elephant** (בתרגום מילולי לעברית: "נלי הפילה", בתעתיק לעברית: "נלי דה אלפנט") הוא שיר ילדים בריטי משנת 1956, שנכתב על ידי ראלף באלטר ופיטר הארט. השיר בוצע במקור על ידי השחקנית מנדי מילר, והוא מספר על פילה מואנשת בשם נלי שעוזבת את הקרקס בשביל לשוב חזרה לביתה במנדליי.

## רקע
השיר נכתב בשנת 1956 על ידי ראלף באלטר ופיטר הארט, כאשר הוא הוקלט בלונדון באותה שנה על ידי השחקנית מנדי מילר עם תזמורת בניצוח פיל קרדו. השיר עובד על ידי רון גודווין והופק על ידי ג'ורג' מרטין, ופורסם לראשונה באוקטובר 1956 על ידי חברת התקליטים פרלופון בתקליט. השיר הושמע אין ספור פעמים ב-BBC Radio בבריטניה בשנות החמישים ושנות השישים.

השיר בוצע על ידי להקת הפאנק רוק (Punk rock) Toy Dolls בשנת 1982, ומאוחר יותר יצא כחלק מאלבומם "Dig That Groove Baby" בשנת 1983. הביצוע הונפק כסינגל, והגיע למקום הרביעי במצעד הסינגלים הבריטי בשנת 1984. כמו כן השיר בוצע על ידי להקת הפופ Black Lace.

באוקטובר 2005, כחלק מתוכנית הרדיו "Desert Island Discs", השיר בביצועו המקורי נבחר על ידי ג'קלין וילסון כאחת ההקלטות שהייתה לוקחת איתה למדבר. בבריטניה הומלץ להאזין לשיר במהלך החייאה, מפני שהוא מחולק ל-105 פעימות (ביטים) בדקה.

## סדרת ההנפשה "נלי הפילה"

בהשראת השיר הופקה סדרה מונפשת בריטית לילדים בשם "נלי הפילה", אשר שודרה במקור בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20. הסדרה עוקבת אחר נלי הפילה, שבכל פרק פוגשת דמויות חדשות בדרך חזרה לביתה במנדליי, כאשר שיר הפתיחה של הסדרה הוא השיר "Nellie the Elephant". גרסת המקור של הסדרה דובבה על ידי לולו וטוני רובינסון, כאשר לולו ביצעה את שיר הפתיחה והוציאה אותו כסינגל בשנת 1990. הסדרה דובבה לעברית ושודרה בערוץ הילדים בשנת 1995 ומאוחר יותר בשידורים חוזרים בערוץ הופ!, כאשר דיבבו בה טל פרידמן וגיתית שובל, שגם ביצעה את שיר הפתיחה על פי תרגומה לעברית של נוגה אלגום.

## מתקן משחקים
בשנות ה-90, חברת Whittaker Bros השיקה את מתקן המשחקים הנע "ג'מבו הפיל" (Jumbo the Elephant), שהשיר "Nellie the Elephant" בביצוע השחקנית מנדי מילר מתנגן שמפעילים אותו.

## קישורים חיצוניים

* צפו בשיר '''נלי הפילה''', באתר יוטיוב
* פתיח סדרת ההנפשה '''נלי הפילה''', באתר יוטיוב
* צפו במתקן המשחקים ג'מבו ורוד של '''נלי הפילה''', באתר יוטיוב
* צפו במתקן המשחקים ג'מבו אפור של '''נלי הפילה''', באתר יוטיוב

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי ילדים
קטגוריה:שירים על דמויות נשיות בדיוניות
קטגוריה:שירים על פילים
קטגוריה:פילים בתרבות
גווניון (כדורגל)

**גווניון** (בצרפתית: **Football Club de Gueugnon**) הוא מועדון כדורגל צרפתי מהעיר גווניון, המשחק באליפות הלאומית 3, שהיא הליגה הצרפתית החמישית בחשיבותה.

## היסטוריה
המועדון הוקם בשנת 1940. בשנת 1974 הגיע המועדון, בראשותו של קז'ימייז' נובוטארסקי, לפלייאוף ליגה 1 אך הפסיד לרואן. בעונת 1978/79 המועדון זכה בליגה 2 אך לא קיבל מקום בליגה 1 בשל מעמדם הלא מקצועני.

בשנת 2000 הגיע המועדון לרבע גמר הגביע הצרפתי, אך הפסיד לנאנט בפנדלים והיה הראשון בין מועדוני ליגה 2 שזכה בגביע הליגה הצרפתית זאת אחרי שגבר בגמר על פ.ס.ז' בסטאד דה פראנס והשתתפה לראשונה במוקדמות גביע אופ"א בעונת 2000/2001.

באפריל 2011 איבד המועדון את מעמדו כמועדון מקצועני והחל לשחק באליפות החובבים של בורגונדי.
## אצטדיון הקבוצה
אצטדיון הקבוצה נקרא ז'אן לאוויל. נקרא על שם גיבור מלחמת העולם הראשונה, מדינאי צרפתי. נפתח ב-1919.

שיא הצופים למשחק נרשם ב-9 במאי 1979, כאשר 16,876 צופים הגיעו למשחק מול שטרסבורג ברבע גמר גביע צרפת. האצטדיון שופץ לאחרונה בשנת 2007 וכיום יש לו קיבולת של 13,800 מושבים. 

קובץ:Panoramique stade Jean Laville.jpg|אצטדיון ז'אן לאוויל


## תארים
* גביע הליגה הצרפתית
** זכייה: 2000
* ליגה 2
** זכייה: 1978/79
* אליפות צרפת לחובבים
** זכייה: 1947, 1952
## קישורים חיצוניים

*  

## הערות שוליים

קטגוריה:קבוצות כדורגל צרפתיות
גראן הוטל (סדרת טלוויזיה ספרדית)

**גראן הוטל** (בספרדית: **Grand Hotel**) היא סדרת טלוויזיה ספרדית שהקרנתה החלה בשנת 2011, נמשכה במשך 3 עונות וכללה 39 פרקים. השידור המקורי היה בערוץ Antena 3.

## עלילה
אירועי הסדרה מתרחשים בספרד של תחילת המאה ה-20. הארמון המלכותי בסנטנדר צולם כבית מלון יוקרתי. חוליו הגיע לבית מלון בו עובדת אחותו. עובדי המלון סיפרו לו שאחותו פוטרה מהעבודה בשל גניבה. חוליו לא מאמין לסיפור ומתחיל לעבוד בבית מלון במטרה לחקור את הפרשה. הוא מתאהב בבת של בעל בית מלון. ביחד הם מנסים לגלות את הסודות של המקום.

## הפצה בעולם
הסדרה שודרה בצרפת, רוסיה ובריטניה כבר בשנת 2012. בהמשך היא שודרה בארצות נוספות. בארצות הברית הסדרה שודרה בגרסה המקורית בספרדית ובנטפליקס עם כיתוב באנגלית.

בשנת 2015 על בסיס הסדרה צולמה סדרה חדשה באיטליה ובשנת 2016 במקסיקו. בשנת 2016 צולמה סדרה במצרים תוך התאמתה לבית מלון מקומי. זו הייתה הסדרה המצרית הראשונה ששודרה בנטפליקס.

בשנת 2019 רשת ABC צילמה סדרה חדשה תוך התאמת העלילה למיאמי של ימינו.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:סדרות טלוויזיה ספרדיות
קטגוריה:סדרות דרמה היסטוריות
יחסי יפן – סאו טומה ופרינסיפה

**יחסי יפן–סאו טומה ופרינסיפה** הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין **[[יפן]]** לבין **[[סאו טומה ופרינסיפה|הרפובליקה הדמוקרטית של סאו טומה ופרינסיפה]]**.

## סקירה כללית
יפן והרפובליקה הדמוקרטית של סאו טומה ופרינסיפה מקיימות יחסים דיפלומטיים רשמיים. היחסים הדיפלומטיים שבין יפן לסאו טומה ופרינסיפה כוננו ב-22 ביולי 1975, יום הכרתה של יפן בעצמאותה של סאו טומה ופרינסיפה.

## ביקורים רמי דרג
* ז'ורז'ה בום ז'זוש, ראש ממשלת סאו טומה ופרינסיפה (2019)

## נציגויות דיפלומטיות
* יפן איננה מיוצגת בסאו טומה ופרינסיפה הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. יפן האמינה את שגרירות שבליברוויל, בירת גבון הסמוכה, על סאו טומה ופרינסיפה.
* סאו טומה ופרינסיפה איננה מיוצגת ביפן הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.

## קישורים חיצוניים
* יחסי יפן–סאו טומה ופרינסיפה, באתר משרד החוץ היפני

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
מהירות שגא-קולית

[ממוזער|[CFD|זרימה חישובית על מנוע על-מגח סילוני X-43A במהירות מאך 7]]
**מהירות שגא-קולית** או **שַׂגִּיא-קולית** (בלועזית: **מהירות היפרסונית**) היא מהירות של עצם הנע הרבה מעל מהירות הקול, ואשר מתרחשות בה תופעות אווירודינאמיות ייחודיות.

מהירות שגא-קולית גדולה ממהירות על-קולית וניתן לאפיין מהירות זו כמעל 5 מאך. עם זאת, המהירות הנמוכה ביותר המאופיינת כשגא-קולי היא בפועל טווח של ערכים בסביבות 5 מאך (גבוה או נמוך במקצת) ומשתנה כתלות בתנאים הפיזיקליים שבהם שרויה הזרימה.

עבור מספרי מאך גבוהים מ-20, לצורך אנליזה ראשונית של גלי הלם משופעים נהוג להניח כי מאך שואף לאינסוף לצורך פישוט נוסחאות, שכן ההבדלים ביניהם צפויים להיות זניחים.

כלי תעופה הנעים במהירות שגא-קולית הם מנועי על-מגח סילוני ומעבורות חלל בזמן תהליך החדירה לכדור הארץ. ישנם גם טילים היפרסוניים הנעים במהירות זו.

## מאפיינים
ממוזער|הדגמה של עצם נע במהירות 5 מאך
מכיוון שקיימת רציפות בין מהירות על-קולית למהירות שגא-קולית נהוג להגדיר אותה באמצעות מספר תופעות שמאפיינות אותה:
* **שכבת גל הלם דקה** – גל הלם קשתי נצמד לגוף כך שהמרחק בין הגל לגוף קטנה ונוצרת מעין שכבה דקה של זרימה. במספרי ריינולדס קטנים שכבה זו יכולה להתמזג עם שכבת הגבול ולגרור שכבת גל הלם צמיגה.
* **שכבת אנטרופיה** – שינוי (גרדיאנט) גדול של האנטרופיה בתוך שכבת הגבול. במפגש של זרימה על-קולית בפינה קהה נוצר גל הלם מנותק ובעל עקמומיות. השינוי באנטרופיה של קו זרימה לאחר גל ההלם גדל ככל שהעקמומיות גדלה. במספרי מאך גבוהים, לפי משפט קרוקו (Croco's principle) השינוי הופך משמעותי וגורר שינוי אנטרופיה גדול שיוצרים מערבולות בזרימה (ערבוליות גבוהה).
* **[[טמפרטורה|טמפרטורות]] גבוהות** – מתרחשת דיסוציאציה ויינון של הגז בזורם כך שהגז הופך לפלזמה והטמפרטורות שלאחר גל ההלם מגיעות לאלפי מעלות צלזיוס.
* **[[צמיגות]] רבה** – הגדלה של שכבת גבול.
* **תופעות של [[גז לא אידיאלי]]**.

## פרמטרי [[דמיות]]
בתחום הזרימה נהוג להשתמש בגדלים חסרי ממד. עבור מהירות נמוכות נהוג להשתמש במספר ריינולדס בשביל לאפיין את הזורם. עבור תחום השגא-קולי מספר זה פחות שימושי ונהוג לעשות שימוש במספר קנודסן.

עבור תופעות חשמליות ומגנטיות בזרימה שגא-קולית נעשה שימוש במספר סטיוארט.

## כלים הנעים במהירות שגא-קולית
* Kh-47M2 קינז'אל
* X-43 - כלי טיס בלתי מאויש המהיר בעולם.
* ברהמוס-2
* צירקון 3M22
* R-37
* Shaurya
* DF-ZF
* SR-72
* רוקוול X-30

## ראו גם
* בום על-קולי

## לקריאה נוספת

* 


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אווירודינמיקה
קטגוריה:הנדסה אווירונאוטית
קטגוריה:קול
קטגוריה:מהירות
אלפרד גוטשאלק (רב)

הרב **אלפרד גוטשאלק** (באנגלית **Alfred Gottschalk**; 7 במרץ 1930 אוברוזל , ריינלנד-פפאלץ, גרמניה - 12 בספטמבר 2009 סינסינטי ארצות הברית) היה רב אמריקאי, יליד גרמניה. ממנהיגי התנועה הרפורמית, נשיא ההיברו יוניון קולג' במשך 30 שנה.

## ילדותו
גוטשאלק נולד ב-7 במרץ 1930 בעיירה אוברוזל , כיום במדינת ריינלנד-פפאלץ, גרמניה. בנם של ארנה לבית טרום ומקס גוטשאלק. בילדותו חווה התנכלויות אישיות כיהודי ואת ליל הבדולח. ב-1939, בגיל 8, נמלט עם הוריו לארצות הברית.

גוטשאלק סיפר כי כבר בגיל 15 החליט להיות רב, זאת בעקבות שמיעת דרשות של הרב סטיבן וויז.

## השכלה ומסלול מקצועי
לגוטשאלק תואר ראשון מברוקלין קולג' - 1952. מסטר בספרות עברית מהיברו יוניון קולג' -1957. דוקטורט מאוניברסיטת דרום קליפורניה -1965. הוא הוסמך לרבנות ב־1957.
## פעילותו בהיברו יוניון קולג'
גוטשאלק החל את פעילותו בהיברו יוניון קולג' כדיקן הקמפוס בלוס אנג'לס. ב-1971 התמנה לנשיא ההיברו יוניון קולג', תפקיד בו כיהן במשך 25 שנים, עד 1996.

במהלך כהונתו כנשיא ההיברו יוניון קולג' הביא לפתיחת המוסד לכיוונים חדשים, ובכך השפיע על היהדות הרפורמית כולה. ב-1974 הסמיך את סאלי פריסנד לרבה הראשונה באמריקה. ב-1975 הוסמכה ברברה הרמן כחזנית לראשונה. ב-1992 הוסמכה נעמה קלמן כרבנית הראשונה בישראל. בסוף שנות השמונים פתח את שערי המוסד להומואים ולסביות ובהמשך יסד את המכון ליהדות ומיגדר (Judaism and Sexual Orientation) במטרה לשלבם במעגל החיים היהודי.
## פרסומים
גוטשאלק פרסם מעל 100 ספרים, מאמרים ופרסומים אחרים.
## תפקידים ואותות הוקרה
* ב-1978 מונה גוטשאלק על ידי הנשיא ג'ימי קרטר כחבר בוועדה בראשות אלי ויזל שבהתאם להמלצותיה הוקם מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה בוושינגטון.
* גוטשאלק הוזמן לברך בטקס ההשבעה של הנשיא רונלד רייגן - 1981.
* נשיא מוזיאון המורשת היהודית בניו-יורק 2000–2003.

## חיים אישיים
היה נשוי לג'ינה שראג, נישואים שהסתיימו בגירושין. ב-1977 נישא לדיאן זף פרנק. לגוטשאלק 4 צאצאים, שניים מנישואיו הראשונים ושניים מנישואיו השניים.
## קישורים חיצוניים
* גוטשאלק באתר Echoes & Reflections.
## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:רבנים רפורמים אמריקאים
קטגוריה:סגל היברו יוניון קולג'
קטגוריה:בוגרי ברוקלין קולג'
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת דרום קליפורניה
קטגוריה:בוגרי היברו יוניון קולג'
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1930
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2009
סוזן לנוקס

**סוזן לנוקס** (באנגלית: **Susan Lenox (Her Fall and Rise)**) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1931 עם גרטה גרבו וקלארק גייבל בתפקידים הראשיים. זה הסרט היחיד שבו הופיעו ביחד.

התסריט מבוסס על הרומן Susan Lenox (Her Fall and Rise) דייוויד גרהם פיליפס  משנת 1912.

## תקציר העלילה
הלגה אולין (גרטה גרבו) נולדה מחוץ לנישואים. אמה מתה בלידה והיא גדלה אצל דודה קרל (ז'אן הרשולט) שהחזיק אותה כשפחה בביתו ובהגיעה לבגרות רצה לכפות עליה נישואים לג'ב מונדסטרום (אלן הייל), אדם מבוגר וגס. היא התנגדה לכך וכאשר מונדסטרום ניסה לכפות עליה יחסים, היא ברחה מהבית בשעת סופה עזה ומצאה מקלט באסם בחווה סמוכה, שם גילה אותה בעל החווה, רודני ספנסר (קלארק גייבל).

ספנסר מטפל בה והיא מתחילה להתאהב בו. הוא אדריכל וחייב לנסוע לתחרות בדטרויט. הלגה נשארת בבית אבל לשם מגיעים אביה ומונדסטרום. היא מתנגדת להם בכוח ובורחת עם הכירכרה שלהם לתחנת הרכבת. שם היא נכנסת לקרון שבו להקת וודביל של וין "ברלי" ברלינגהם (ג'ון מיליאן). היא לא מגלה להם את שמה והם נותנים לה את השם סוזן לנוקס. השוטרים שהוזעקו למקום מחפשים ברכבת אבל ברלי מחביא אותה בתאו בתמורה שתהפוך לפילגשו.

באחת ההופעות פוגש אותה ספנסר אבל לאחר שמתברר לו שהיא פילגשו של ברלי, הוא חובט בו ובורח.

סוזן עוזבת את הלהקה וברכבת מתוודע אליה מיליונר בשם מייק קלי (הייל המילטון) שלוקח אותה לניו יורק להיות פילגשו. היא הופכת להיות ידוענית בחברה הגבוהה בעיר. היא ממשיכה להתעניין בספנסר וכשמתברר לה שפוטר מעבודתו בגלל תפקוד לקוי, היא מארגנת לו דרך קלי חוזה יקר לפרויקט בנייה גדול. ספנסר מוזמן אל קלי, פוגש בסוזן ולאחר שמתברר לו שהחוזה הוא בזכותה, הוא בורח.

סוזן מודיעה לקלי כי אינה אוהבת אותו ועליה לחפש את ספנסר. היא מוותרת על כל מנעמי העושר ומתחילה לעבוד כרקדנית ו"מארחת" במועדונים זולים ברחבי ארצות הברית עד שהיא מוצאת את עצמה במועדון זול בעיר נמל בדרום אמריקה. למועדון מגיע מיליונר אמריקאי, רוברט ליין (איאן קית') ומציע לה להצטרף לשייט תענוגות ביאכטה שלו. למקום מגיעים גם מלחים ובתוכם ספנסר, לבוש בגדים מרופטים ומזוקן. הם מחליפים האשמות הדדיות אבל לבסוף מתרככים ונופלים זו בזרועותיו של זה.

## צוות השחקנים

## קישורים חיצוניים

* סוזן לנוקס באתר TCM
* גרבו וגייבל בקטע מסוזן לנוקס, באתר יוטיוב

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי גרטה גרבו
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מטרו גולדווין מאייר
קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית

קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 1931
קטגוריה:סרטים המבוססים על רומנים אמריקאים
דורון חרמוני

**דורון חרמוני** (26 ביוני 1954 – 24 ביוני 2016) היה רופא ישראלי, פרופסור לרפואת המשפחה וחוקר. כיהן כראש החוג למדעי ההתנהגות בפקולטה לרפואה בטכניון, ראש החוג לרפואת המשפחה בטכניון, וראש החוג לרפואת המשפחה באוניברסיטת תל אביב.

## ביוגרפיה
חרמוני נולד בישראל, ב-1973 התחיל לימודי תואר ראשון בביולוגיה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, אותם סיים בהצטיינות ב-1976.מייד לאחר מכן התחיל לימודי רפואה באוניברסיטת בן-גוריון, אותם סיים ב-1982 וראה עצמו כתלמידו המובהק של פרופסור טומי ספנסר.

## קריירה רפואית
את הסטאז' ביצע בבית חולים מאיר שבכפר סבא ואת ההתמחות ברפואת המשפחה עבר בשירותי בריאות כללית, במהלך ההתמחות עבד כרופא בקיבוץ מגן ובנתיבות, עבר לצפון והיה רופא הקיבוץ בגעתון, מ-1986 ועד לשנת 2001 רופא במעגן מיכאל והחל ב-2001 כרופא בכפר ויתקין. החל ב-2005 עבד הן כרופא משפחה במרפאה עצמאית בזכרון יעקב והן כבקר רפואי במחוז שרון-שומרון של שירותי בריאות כללית.

## קריירה אקדמית
בשנים 2000–2006 כיהן כראש החוג למדעי ההתנהגות בפקולטה לרפואה בטכניון.

בשנים 1998–2000 ו-2005–2007 כיהן כראש החוג לרפואת המשפחה בטכניון.

בשנים 2001–2005 היה מנהל המחלקה לרפואת המשפחה של מחוז חיפה וגליל מערבי בכללית.

ב-2008 מונה למרצה בכיר בפקולטה לרפואה בתל אביב וב-2015 מונה לפרופסור ויו"ר החוג לרפואת המשפחה בפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב, תפקיד אותו מילא עד פטירתו.

בסולם האקדמי כיהן בתפקידים רבים ממדריך קליני לסטודנטים במרפאה שלו ועד מדריך מתמחים. ריכז קורסים ופיתח קורסים חדשים. מילא תפקידים שונים בוועדות שונות בפקולטה לרפואה בטכניון ובמועצה המדעית של ההסתדרות הרפואית.

## חיים אישיים
היה נשוי למיקי, אב לשלושה בנים ובת.

## פרסים
בשנת 1985 קיבל חרמוני את פרס נשיא המדינה יחד עם חבריו לפרויקט "פעילי בריאות בנתיבות": ד"ר אלחיאני, ד"ר מנקוטה, ד"ר סיוון, ד"ר קולנדר. - יוזמה ייחודית שזכתה להוקרה והכרה בישראל ומחוצה לה.

## מחקרים
חרמוני היה חוקר מושבע ופרסם יותר מ-70 מאמרים בעיתונות המדעית המבוקרת, 55 מהם מאמרי מחקר מקוריים. תחומי המחקר שלו היו מגוונים ביותר וכללו בין היתר: רפואת משפחה, מעורבות הקהילה בקידום בריאותה, דיכאון במרפאות בישראל ובמדינות אחרות בעולם, השפעות קורס של פעילי בריאות על הידע בשימוש אנטיביוטי, אפיון סיבות לכישלון ביצוע תורי המשך במרפאות בישראל, שיטה מהירה לאבחון דלקת גרון סטרפטוקוקלית במרפאות, מעקב של 16 שנים על תמותה בכפר אחד בישראל, רפואה אלטרנטיבית או משלימה, שינוי גישה בלימוד סטודנטים לרפואה במרפאות, ידע וגישות בנוגע ל-HIV\ AIDS בקרב סטודנטים לרפואה, אקולוגיה של טיפול רפואי בקרב טייסי חיל האוויר.

מחקרים בתחומים קליניים: כאבי גב תחתון וגישות טיפול, טיפול בחולי סרטן, סוכרת, קרדיולוגיה, שברים בירך.

## ספרים

*Halamish, L. D., & Hermoni, D. (2007). The Weeping Willow: Encounters with grief. New York, NY: Oxford University Press.

*לין חלמיש ודורון חרמוני **הערבה הבוכייה** - מפגשים עם אבל ואובדן, הוצאת מערכת, 2010, תרגום מאנגלית - אינה קפלן

## קישורים חיצוניים
*מחקר - הישרדות חולי סרטן טמונה בקשר האישי של החולה עם הרופא - מנטה
*אבלים
*יאיר לוי - הגעגוע יישאר (לזכרו של דורון חרמוני) - טקסט, ביצוע
*
*

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי תואר דוקטור לרפואה מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב
קטגוריה:סגל הטכניון: רפואה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
קטגוריה:רופאי משפחה ישראלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: רפואה
קטגוריה:חוקרים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1954
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2016
טום ג'קסון

**תומאס ("טום") דייל ג'קסון** (באנגלית: **Thomas Dale Jackson**; נולד ב-27 באוקטובר 1948) הוא שחקן וזמר קנדי.

## ביוגרפיה
ג'קסון נולד בשמורת אינדיאנים בססקצ'ואן. בהמשך המשפחה עברה לאלברטה ולויניפג. בגיל 14 עזב את בית הספר.

בשנת 1985 החל להשתתף בסדרות טלוויזיה. בין הסדרות המרכזיות בקריירה שלו היו "North of 60" ו-"Shining Time Station". פעילותו כשחקן נמשכה ברובה עד לשנת 2007.

במקביל החל בקריירה של זמר. במשך 18 שנים השתתף בהופעות חג המולד של חברת Huron Carole.

על הישגיו בתחום השירה וקולנוע בשנת 2000 התקבל למסדר קנדה. בנוסף לכך זכה בפרסים רבים.

בשנת 2009 מונה לקנצלר באוניברסיטת טרנט וכיהן בתפקיד זה עד לשנת 2013.

ב-2023 החל להופיע בסדרה "הלב של סאליבן", בתפקיד פרנק קריינבר.

## קישורים חיצוניים

* קורות חיים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה קנדים
קטגוריה:זמרים קנדים
קטגוריה:חברי מסדר קנדה
קטגוריה:קנדים ממוצא האומות הראשונות
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1948
גאסדלור

**גאסדלור** (בפארואזית: **Gásadalur**) הוא כפר בצידו המערבי של ואוגר, אחד מ-18 איי פארו, הנהנה מתצפית פנורמית על האי מייקינס.

גאסלדור ממוקמת ממש על שפת מייקינס ומוקפת בהריה הגבוהים של ואוגר, הר Árnafjall  המתנשא לגובה של 722 מטר מצפון, והר Eysturtindur, המתנשא לגובה 715 מטר ממזרח.

רק בשנת 2004 בנו התושבים מנהרה דרך ההרים, כך שהכפר הקטנטן מחובר לנתיבי האי.

## מקור השם גאסלדור
גאסלדור נקראה על שמה של המגלה שלה, אישה עשירה בשם גאסה, שחיה במאה ה-12 בכפר קירקג'ובור .

חצי מהאי סטריימוי (האי הגדול ביותר באיי פארו) היה בבעלותה של גאסה, אך כאשר התגלה שהיא אכלה בשר בארוחת הערב, דבר שהיה מנוגד למסורת, היא איבדה את כל ממונה לכנסייה. אחרי שזה קרה, היא עברה להתגורר בוואוגר.

## תעלת גאסלדור
במשך שנים רבות, כדי להגיע לכפרים אחרים באי, נאלצו התושבים לעבור מסלול קשה במיוחד דרך הרים בגובה של מעל 400 מטר, מה שמסביר מדוע אוכלוסיית המקום הצטמצמה מאוד.

בשנת 2004 יצרו התושבים באמצעות ביקוע דרך ההרים, מנהרת גישה  בצד המערבי של וואוגר, כך שהמנהרה מחברת בין הכפרים בור  במזרח לגאסלדור במערב. המנהרה באורך של 1.4 קילומטר ועם נתיב תנועה אחד בלבד לרכבים. בעזרת המהלך הזה, מקווים התושבים שאוכלוסייתה הקטנה של גאסלדור תגדל.

## אוכלוסייה בגאסלדור
בעקבות דרכי הגישה המועטות והעובדה שהיא מוקפת הרים, גאסלדור סובלת ממס' תושבים מצומצם ומהנמוכים ביותר בעולם. בשנת 2002, חיו בגאסלדור 16 תושבים בלבד ומספר בתים נותרו נטושים. הדיווח האחרון לגבי גודל האוכלוסייה הוא משנת 2012, כאשר המספר עמד על 18 תושבים בלבד.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:איי פארו: יישובים
קטגוריה:כפרים
מתחילים מאפס

**מתחילים מאפס** היא תוכנית מציאות תיעודית ישראלית המבוססת על הפורמט הדני "Stripped"  ובבימויה של אורנה בן דור. התוכנית מציגהנמשתתפים שנפרדים מרכושם למשך 14 יום. התוכנית משודרת החל מ-2 באוגוסט 2020 בכאן 11.

## פורמט
הסדרה עוקבת אחר המשתתפים בניסוי חברתי מצולם, הראשון מסוגו בישראל. פורמט התוכנית מבוסס על תוכנית ששודרה בדנמרק וזכתה שם להצלחה טלוויזיונית, ובעקבות כך נמכר לארצות נוספות. ששת המשתתפים נפרדים למשך שבועיים מכל החפצים בביתם. ביום הראשון של הניסוי מגיעה חברת הובלות לבתיהם ותכולת הבית (רהיטים, כלי מטבח, מוצרי טיפוח, טלפונים, מחשבים, בגדים ועוד) נארזת ונלקחת לאחסון במכולה המוצבת קרוב למקום מגוריהם.

בעונה הראשונה המשתתפים נותרו עירומים בבית ריק עם אוכל שהושאר להם בצמצום (שימורים) כאשר הם מצולמים על ידי מספר מצלמות שהותקנו בבית ומצלמה ידנית אחת. בעונה השנייה המשתתפים נותרו עם הבגדים שעל גופם והם קיבלו משלוחים של מוצרי מזון בסיסיים.

לאחר 24 שעות מתחילת הניסוי מותר להם להגיע למכולה ולקחת ממנה פריט אחד. במשך כל ימי הניסוי המשתתפים באים פעם ביום ובוחרים לקחת פריט אחד נוסף מהמכולה בה אוחסנו חפציהם. בשבוע הראשון אסור להם לקחת מהמכולה פריט טכנולוגי כמו טלפון סלולרי, מחשב ועוד. בעונה השנייה בני המשפחה יכלו לבחור בין פריט אישי לכל אחד או פריט משפחתי לכולם.

למשתתפים מותר לעסוק בעבודה מזדמנת תמורת כסף או פתרון אחר שיאפשר להם להשיג את מה שהם צריכים לקיום.

הבמאית בן דור על ההחלטה לעשות את הסדרה בישראל: "(...) ראיתי פורמט דני מצליח באירופה ובארצות הברית בשם Stripped. התלבטתי קצת בגלל הגימיק של ההתפשטות, אבל החלטתי שהמשימה תהיה לחלץ מהמשתתפים משהו מעצמם (...) הזמן שהם עירומים הוא רק למשך 24 שעות, כי לאחר היום הראשון הם יכולים להוציא מהמכולה משהו ולשים על עצמם. בסקנדינביה המשתתפים לא יצאו מהבית ביממה הראשונה. הישראלים לקחו את זה כמשימה. התיידדו עם הרחוב, מצאו אוצרות: בגדים, נעליים ונורא נהנו מזה".

## המשתתפים
### עונה 1
* **אלמוג שור ו[[רועי צברי]]** - זוג סטנדאפיסטים נשוי מפלורנטין.
* **[[דניס צ'רקוב]]** - יוטיובר ואושיית רשת מבת ים.
* **[[יניב זנבה]] ודניאל צגאי** - חברים ושותפים לדירה ברחובות. זנבה שחקן (בין היתר בסדרה תאג"ד), צגאי מפיק מסיבות.
* **ליהי פישר** - מנהלת בחינוך הלא פורמלי שגרה במושב ניר צבי.

### עונה 2: עונת המשפחות
* משפחת גרוס-בצלאלי (שרה גרוס ותמי בצלאלי)
* משפחת קופר
* משפחת לוי
* משפחת אלקיים

## קישורים חיצוניים
*  !
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תוכניות מציאות תיעודיות ישראליות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2020
קטגוריה:כאן 11: תוכניות וסדרות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות מבוססות על פורמט דני
בובה מתי

**בובה מתי** הוא אלבום שירי ילדים וקלטת וידאו, של המוזיקאי והזמר הישראלי מתי כספי, שיצא בשנת 1992.
## הפקה
בקלטת הווידאו עצמה, עליה מבוסס האלבום שנקראת גם בשם "בובה מתי", קיימים 13 שירים, ויש גם עלילה ותסריט: ביום חורף גשום, מגיע דניאל הביתה ושומע קולות משונים.
דניאל נבהל, אבל אז הוא פוגש את בובה מתי ששר לו שירים בחוויתיו.
כספי מגיש בעצמו את השירים, כשהוא נעזר בגני תמיר, ציפי מור, דני שגב והילדים דניאל אפרת ודפנה פטישי.
תסריט ובימוי לווידאו: שמי זרחין.

האלבום ליווה את הקלטת ומכיל את השירים שבקלטת הווידאו. הקלטת הופקה בחברת קלסיקלטת והד-ארצי ואפילו שירי הקלטת שודרו בעבר בערוץ בייבי, הופ! והופ! ילדות ישראלית.

השירים באלבום, חוץ מ"שש" ו"נמלים", הם שירים מוכרים, כולם בעיבודים חדשים שנכתבו במיוחד לאלבום, וגם הופיעו כבר באלבומיו הקודמים של כספי, בעיקר באלבום "צד נוסף" שהוקדש אף הוא לשירי ילדים. באלבום גם השיר "ילדותי השניה", אחד השירים הכי מזוהים איתו. שיר זה, והכללתם של שירים כמו "כלבלב הו בידי בם בם" או "אולי זה מעליב" בהופעותיו של מתי למבוגרים, מראים כי כספי אינו תופס את יצירתו לילדים כז'אנר נפרד מיצירתו למבוגרים.

בין הנגנים המשתתפים באלבום הם פטר ורטהיימר ואיתמר ארגוב. כמו כן משתתפים נגני כלי מיתר שונים. אחד השירים יוצאי הדופן באלבום ובכלל ביצירתו של כספי, הוא השיר "נמלים", מעין שיר פאנקי-ראפ הומוריסטי. האלבום חשף את השירים של כספי לילדים שנולדו בשנות ה-80 המאוחרות ותחילת שנות ה-90.

ב-2008 הוציאה חברת "הד ארצי" את "בובה מתי" בהפצה מחודשת על גבי DVD, במארז הכולל גם תקליטור שמע עם השירים.

הפצת הקלטת לחנויות התקליטים: "NMC".

הפצת הקלטת לחנויות: "קלסיקלטת" ו"הד ארצי".

## השירים באלבום

## קישורים חיצוניים

* בובה מתי, באתר האינטרנט של מתי כספי
* 

קטגוריה:אלבומי וידאו מ-1992
קטגוריה:אלבומי מתי כספי
קטגוריה:קלטות ילדים ישראליות
קטגוריה:אלבומי חברת NMC יונייטד אנטרטיינמנט
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי מתי כספי
Nevermind It's an Interview

**Nevermind It's an Interview** הוא אלבום ריאיון של להקת נירוונה, שיצא ב-1992 בחברת גפן רקורדס. אלבום זה הוא הראיון הרשמי הראשון והיחיד של הלהקה האמריקאית בשלמותה.
## הפקה
האלבום נוצר לצורכי קידום בלבד ולא נמכר בחנויות. האלבום הופק ועובד על ידי קורט סט. תומאס וטרוי סמית' מתחנת הרדיו "WFNX" שבבוסטון (הם גם הכותבים של "Nirvana: The Chosen Rejects" שיצא בשנת 2004). הריאיון עם הלהקה הוקלט בליל ההופעה החיה של הלהקה בתוכנית "סאטרדיי נייט לייב" ברשת NBC ב-1992. האלבום כולל כשעה של ראיון (אודיו בלבד) וברקע הראיון מושמעים שירי הלהקה עליהם מדברים החברים (למעט שירים בודדים המושמעים בשלמותם באמצע הראיון).

עותקים של התקליטור המקורי הם נדירים ביותר והפכו עם השנים לפריט לאספנים בלבד. עם זאת הוא כלול בסוף גרסת האייטונס של המארז תקליטורים "With the Lights Out" הוא נמצא שם בשם:
#"Nevermind It's an Interview, Pt.1"
#"Nevermind It's an Interview, Pt.2"
#"Nevermind It's an Interview, Pt.3"

כל השירים לא נמצאים בשלמותם למעט בודדים. גרסאות ההופעה של "Drain You" ו"School" שוחררו בחלק מהגרסאות של הסינגל "Come as You Are" שיצא חודשיים לאחר מכן.

על העטיפה האחורית של האלבום נכתב: "קורט סנט תומאס, מפיק מוזיקלי של WFNX, בוסטון, מדבר עם קורט קוביין, קריסט נובוסליץ' ודייב גרוהל על חייהם בנירוונה של 1992".

## רשימת השירים באלבום

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי 1992
קטגוריה:נירוונה
קטגוריה:אלבומי ראיונות
קטגוריה:אלבומי רוק אלטרנטיבי