open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
חגי אייד

**חגי אייד** (נולד ב-18 באוקטובר 1970) הוא אקטיביסט להט"ב, שחקן ואיש תקשורת ישראלי.

## ביוגרפיה
אייד גדל בנתניה. סיים לימודי תיאטרון בבית צבי בשנת 1994, ולאחר סיום לימודיו היה שותף בקבוצת תיאטרון פרינג' גאה שתועדה בסרט הקאלט "אדינבורו לא מחכה לי".

בשנת 2008 סיים לימודי בימוי לתיאטרון באוניברסיטת חיפה.

## קריירה מקצועית
### בתקשורת
אייד היה אחד הכותבים בביטאון הקהילה הגאה "הזמן הוורוד", שימש כעיתונאי בעיתון "העיר" של רשת מקומוני שוקן, כעורך תרבות ב"טיים אאוט", ועורך משנה ב"ידיעות אמריקה" מבית ידיעות אחרונות.

כמו כן שימש כדובר תיאטרון "הבימה" ותיאטרון צוותא, בית ציוני אמריקה והוועד למלחמה באיידס.

בשנת 2016 היה מעורב בהקמתו של אתר התוכן לקהילה הגאה WDG, והנחה את מגזין הווידאו של האתר.

מאז 2022 מפרסם כתבות בנושאי הקהילה הגאה ב-ynet.

### בפוליטיקה
בבחירות לכנסת ה-15 בשנת 1999 הוצב במקום החמישי ברשימת "הירוקים", אך המפלגה לא עברה את אחוז החסימה.

בבחירות לכנסת ה-17 הוצב במקום ה-65 ברשימת שינוי לכנסת.

ב-2007 הודיע על כוונתו להקים מפלגה חדשה בשם מג"י - מפלגת הגייז הישראלית, שתתמודד בבחירות לכנסת.

ב-2017 השיק את פורום התרבות של מפלגת מרצ, ובבחירות לרשויות המקומיות בשנת 2018 היה אחד ממועמדי המפלגה למועצת עיריית תל אביב, אך לא נבחר לאחר שהרשימה זכתה ב-3 מושבים בלבד.

### בתיאטרון ובקולנוע
* **יש לו מילים משלו** - ערב סיפורים הומוסקסואלים של יוצרים ישראליים, משחק לצד נעם מאירי, איציק כהן וצחי גראד (1994)
* שירת בלהות - הפקה של הצגת פרינג' מאת אלונה קמחי ובבימויה, בכיכובה של אסי לוי (צוותא, 1995)
* **אדינבורו לא מחכה לי** - סרט תיעודי על מסעם של צוות ההצגה "יש לו מילים משלו" לפסטיבל הפרינג' של אדינבורו (1996)
* **[[תגובה מאוחרת]]**- סרט הקולנוע של שמואל קלדרון שכתב את התסריט, הפיק וביים את סיפורו כפוסט טרואמטי, בכיכובו של ליאור מילר. אייד משחק את אחד המאושפזים בבית החולים (2004)
* **3 בלילה** - הפקה ובימוי של מחזה מאת הלל מיטלפונקט בכיכובם של נתי רביץ, יוסי מרשק ושרון מלכי (צוותא, 2004)
* **אם הבית** - בימוי להצגת פרינג' מאת הלל מיטלפונקט בכיכובו של מוסקו אלקלעי (בית ציוני אמריקה, 2006)
* **פאקינג דיפרנט תל אביב** - תסריט, בימוי ומשחק בקטע "ניסו" (2008)
* **להינצל** - סרט קצר של אייד ובכיכובו (2020)

## קישורים חיצוניים

* כתבות של חגי אייד, באתר ynet

## הערות שוליים

קטגוריה:במאים ישראלים
קטגוריה:במאים להט"בים
קטגוריה:שחקנים ישראלים
קטגוריה:עיתונאים להט"בים ישראלים
קטגוריה:דוברים ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית צבי
קטגוריה:להט"בים ישראלים
קטגוריה:נתניה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
גרידת נתונים

**גרידת נתונים** (לעיתים נקרא: **קציר מידע** או **גירוד נתונים** או **גרידת מידע**, באנגלית: **Data scraping**) הוא פעולת חילוץ נתונים ממאגר מידע מסוים מצד הלקוח בעזרת בוט או תוכנת מחשב.

לרוב המידע בצד הלקוח מוצג בצורה שקריאה לבני אדם, אך לא בצורה שמחשב יכול להבחין בין מידע רלוונטי ללא רלוונטי, ופעולה זו לוקחת את המידע הרצוי ושומרת אותו.

הנתונים הנאספים בפעולה זו בדרך כלל מאוגדים למאגר מידע חדש, ויכולים לשמש לניתוח מידע בצורה אוטומטית, חרף העובדה שאין בהכרח למקור המידע ממשק תכנות יישומים.

המוכר מסוגי גרידות הנתונים הוא גרידת דפי אינטרנט, המבוצעת לרוב על ידי תוכנה שקוראת את קובץ הHTML של אתר ומחלצת מידע בעזרת שימוש בתגיות. תוכנות אוטומטיות לגרידה כללית של האינטרנט נקראות ווב קרולר או זחלן. הזחלן מתחיל את פעולתו ברשימת אתרים אותם עליו לבקר, אשר נקראים "זרעים" (seeds), כאשר הזחלן "מבקר באתרים אלו" (מבצע עליהם גרידת נתונים) הוא מזהה קישורים שיש בדפים ומצרף אותם לרשימת האתרים שבהם עליו לבקר.

משנת 2025 קיימת עליה משמעותית בגרידת נתונים בעזרת בינה מלאכותית וגם באופן כללי לשם אימון בינה מלאכותית.

## שימושים ודוגמאות
להלן דוגמאות לגרידות נתונים:
* **[[דרופשיפינג]] ומסחר** – בכדי למצוא את המחירים הנמוכים ביותר או לגלות מבצעים, לדוגמה תוכנות מסחר אשר זקוקות למחיר השוק הנוכחי בשווקים שונים יכולות למצוא את המידע באופן אוטומטי
* **מידע לאימון [[בינה מלאכותית]]** – לדוגמה השגת מידע ממאגרי מידע ברחבי המרשתת על מנת ליצור מודל שפה איכותי וקוהרנטי
* **סטטיסטיקות** – יכול לשמש ארגונים וממשלות לניתוח מידע בקנה מידע רחב על לקוחות או אזרחים
* **[[פרצת נתונים]]** – עלול לשמש גורמים זדוניים לחילוץ מידע שלא היה אמור להיות פומבי בקנה מידע רחב

## דרכי מניעה
* **הגבלת כמות בקשות** – לפי כמות בקשות IP וחסימת כתובות חשודות (כגון כתובות של שירותי פרוקסי ידועים)
* **רנדומיזציה של הקוד בצד הלקוח** – שינוי דפוסי הצגת המידע למשתמש בצורה שתקשה על ניתוח המידע
* **שימוש ב-[[CAPTCHA]]** – לאחר מספר בקשות מסוים
* **הגבלה לפי ניתוח בינה מלאכותית** – ניתוח נתונים כגון טביעת האצבע הדיגיטלית של הגולש, וקביעה האם הוא לגיטימי או לא

## סטטוס משפטי
לקציר המידע שתי השלכות משפטיות מרכזיות: היחס שבין נושאי המידע למגרדי הנתונים, והיחס שבין האחרונים לפלטפורמות מהן נקצר המידע.

ביחס לממשק הראשון, הדין האירופי משתמש בעקרון צמידות המטרה, לפיו, בהקשר דיני הפרטיות, אין להשתמש במידע אלא בצמוד למטרת איסופו הראשונית. כך, נפסק בקוריאה, כי גרידת כעשרה מיליארד הודעות משירות שיחות לשם יצירת צ'אט בינה מלאכותית, מפרה את העיקרון. בארצות הברית, חוקיות גרידת המידע תתברר דרך מבחן הציפיות הסבירות של המשתמשים. כך, משתמש פרטי הממעט להשתמש בפלטפורמה מצפה ליותר פרטיות מאושיית רשת בעל עוקבים רבים, ויזכה להגנה רחבה בהתאם.

ביחס להשלכה השנייה, בארצות הברית, הסטטוס המשפטי בנוגע לאיסור גרידת מידע, עמום. בין היתר, בתי המשפט חלוקים בנוגע לתוקף של החוק הפדרלי שנועד למנוע חדירה בלתי מורשית למחשבים () בהקשר של גרידת מידע, או ברלוונטיות של עוולות הסגת הגבול, ועשיית עושר ולא במשפט בעצם הגרידה.

בניסיון לאזן בין הגנה על פרטיות ועל זכויות בעלי האתר לבין האינטרס הציבורי למידע חופשי, הוצעו מספר פתרונות משפטיים, ביניהם חקיקת דיני פרטיות מותאמים, עוולה של שימוש מסחרי לא מורשה במידע ציבורי או פיתוח עילה חדשה בתחום דיני החוזים: הפרת תנאי שימוש בחוסר תום לב, שתאפשר לפרטים שנפגעו מהגרידה לתבוע את מפרי תנאי הפלטפורמה.

## ראו גם
* דרופשיפינג
* זליגת מידע

## הערות שוליים

קטגוריה:טכנולוגיות מידע
זיכרונותיו של דון ז'ואן הצעיר

**זיכרונותיו של דון ז'ואן הצעיר** הוא רומן ארוטי שפורסם בעילום שם ב-1911. מחברו הוא גיום אפולינר.

## הספר
הספר נקרא על שם דון ז'ואן, הפתיין המיתולוגי. הספר הוקדש על ידי המחבר לפבלו פיקאסו.

הספר נכתב במקור בצרפתית, ותורגם לאנגלית, ליפנית לעברית לבסקית, לאיטלקית ולשפות נוספות. המתרגם לטורקית נעצר על פרסום מגונה.

הספר עובד לקומיקס על ידי ג'ורג' פישאר  ב-1991.

על בסיס אחת מרשומותיו ביומן משנת 1905, מספר חוקרים רואים בסיפור תרגום מגרמנית, אחרים רואים בו פרודיה על רומן מאת אנרי דה רגנייה שהופיע ב-1903.

הספר הוא הרומן השלישי של אפולינר.

## תקציר העלילה
רוג'ר בן ה-13 יצא לבלות את חופשת הקיץ עם אמו ושתי אחיותיו הגדולות בוילה באזור כפרי. תוך כדי מקלחת על ידי המשרתות הוא חווה את הזקפה הראשונה שלו. על ידי הצצה למשחקים של משרתות ומשרתות ביער, ועל ידי קריאת אנציקלופדיות וספרות אחרת בספריית האחוזה, הוא מבין את משמעות השינויים שהחלו להתרחש בגופו.

כתוצאה מה"לימוד" שלו בספרייה, הוא התחיל לאונן, ולאחר שאישר שאיבר המין שלו עובד, הוא החל לחפש אישה כדי לבצע את ההתנסות הראשונית שלו. רוג'ר מוצא את אשתו של מנהל האחוזה - אישה בהריון, מכאן ואילך, האחוזה הופכת ל'הרמון' של האציל, והוא חולק מיטה עם משרתותיו, שתי אחיותיו הגדולות ואפילו דודתו, בזו אחר זו.

עד סוף הקיץ, רוג'ר הכניס להיריון את אחותו הגדולה, דודתו ומשרתת. הוא דאג לחתנם עם מחזריהם, ואף אחד לא ידע שהוא האב האמיתי. רוג'ר טען כי מילא את חובתו הפטריוטית להגדיל את אוכלוסיית מולדתו.

## עיבוד קולנועי
הספר עובד לסרט  בשיתוף צרפת ואיטליה בשנת 1987 (הכותרת הצרפתית נותרה המקורית, אך הכותרת האיטלקית היא *L'Iniziazione*), ויצא ביפן בשנת 1988 תחת השם היפני 衝動. הסרט שונה מהספר במספר פרטים.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 1987
קטגוריה:רומן אירוטי
ג'יימס האו (צייר)

**ג'יימס האו** (באנגלית: **James Howe**; 1780–1836) היה צייר חיות ודיוקנאות סקוטי.

## ביוגרפיה
ג'יימס האו נולד ב-30 באוגוסט 1780 בסקירלינג בפיבלשייר, שם היה אביו, ויליאם האו, כומר משנת 1765 ועד מותו ב-10 בדצמבר 1796. לאחר שלמד בבית הספר הקהילתי האו למד לצייר באדינבורו, והועסק זמנית בציור תערוכות פנורמיות, והתמסר במיוחד לבעלי חיים.

האו זכה למוניטין רב בזכות מיומנותו בציור סוסים ובקר, והועסק בציור דיוקנאות של בעלי חיים לסדרת איורים של חיות בית בריטיות, שפורסם על ידי "אגודת היילנד" של סקוטלנד כדי לעודד רבייה של בקר. הוא גם הוזמן על ידי סר ג'ון סינקלייר לצייר דוגמאות של גזעי בקר השונים. סט של ארבעה עשר תחריטים של סוסים מציורים של האו פורסמו וברובם נחרטו באדינבורו ב-1824, וסדרה של ארבעים וחמישה תחריטים דומים של סוסים ובקר פורסמה ב-1832.

ויליאם קיד הצעירותו היה בין תלמידיו.

האו הגיע פעם ללונדון כדי לצייר את סוסי ההרבעה המלכותית, אך התגורר בעיקר באדינבורו, שם היה מציג תכוף בתערוכות, במוסד המלכותי ובאקדמיה הסקוטית המלכותית משנת 1808 ועד מותו.

ב-1815 ביקר בשדה ווטרלו, וצייר תמונה של הקרב, אותה הציג באקדמיה המלכותית בלונדון ב-1816.

האו מת באדינבורו ב-11 ביולי 1836

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים סקוטים
קטגוריה:ילידי 1780
קטגוריה:נפטרים ב-1836
אמן תומפסון

**אמן תומפסון** (באנגלית: **Amen Thompson**; נולד ב-30 בינואר 2003) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדות הרכז והקלע ביוסטון רוקטס מליגת ה־NBA.

## קריירה
תומפסון נולד עם אח תאום, אסאר, בסן ליאנדרו, קליפורניה. בעת שנכנסו לכיתה ח', עברה המשפחה לפורט לודרדייל, פלורידה, כדי שיוכלו להתחיל לשחק כדורסל בתיכון שנה אחת מוקדם מהרגיל. בעונתו השנייה בתיכון העמיד ממוצעים של 16.9 נקודות, 7.3 ריבאונדים ו-3.7 אסיסטים למשחק. בעונתו השלישית בתיכון העמיד ממוצעים של 20.5 נקודות, 8.4 ריבאונדים ו-4.4 אסיסטים למשחק, תוך שהוא מוביל את קבוצתו לזכייה באליפות התיכונים המקומית, כשהוא קולע 43 נקודות במשחק הגמר.

תומפסון קיבל הצעות ממספר אוניברסיטאות, אך בחר שלא להתנסות בכדורסל מכללות, וב-25 במאי 2021 הצטרף יחד עם תאומו לליגת "אוברטיים עילית", ליגת נוער מקצוענית לגילאי 16–20, תוך מחשבה שהיא תכין אותם טוב יותר ל-NBA. בעונת 2021/2022 שיחק אמן ב-Team OTE, אחת משלוש הקבוצות בליגה, והעמיד ממוצעים של 14 נקודות, 6.6 ריבאונדים, 3.8 אסיסטים ו-2.1 חטיפות למשחק. במשחק הגמר של העונה הפסידה קבוצתו ל-Team Elite, אותה הוביל אחיו. בעונת 2022/2023 גדלה הליגה לשש קבוצות, והוא הצטרף לתאומו בקבוצת סיטי ריפרס. בתום העונה זכה עם קבוצתו באליפות, ונכנס לנבחרת העונה של הטורניר. ב-22 באפריל 2023 הכריזו השניים כי יתמודדו בדראפט 2023 ב-NBA.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קליפורניה
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:קליפורניה: כדורסלנים
קטגוריה:תאומים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלני אוברטיים עילית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-2003
ערוץ 2000

**ערוץ 2000** (נוסד בתשנ"ג, 1993) הוא ארגון המפעיל ערוץ רדיו חרדי מהחלוצים במגזר. אולפני התחנה ממוקמים בעיר בני-ברק ומשדרים באמצעות האינטרנט והלווין, תכנים בנושאי יהדות, אקטואליה ומוזיקה. 

## היסטוריה
התחנה הוקמה בשנת תשנ"ג, 1993 כתחנת טלוויזיה פרטית בידי כמה רבנים, בהם הרב שלום אזולאי, בנו של הרב עמרם אזולאי, הרב משה בן-לולו ורבי יוסף ביטון. דרכו הרוחנית של הערוץ הייתה מכוונת על ידי הרב אלעזר אבוחצירא אשר היה חברו לישיבה של הרב שלום אזולאי והנחה את מייסדי הערוץ בכל הקשור לדרכו הרוחנית והוא שדרבן וחיזק את ידיהם של המייסדים להמשיך בעבודת הקמת התחנה.

עקב קשיים לוגיסטיים, לאחר תקופה קצרה עברה התחנה לשידור רדיו ושידרה בתדר 100Fm. נכון לעשור השני של המאה ה-21, הערוץ משדר בפורמט מקוון שיעורי תורה, מוזיקה, ותכנים שונים בנושא יהדות.

## תוכן שידורים
ב-2016 עבר הערוץ לשדר בפורמט מקוון הכולל שידורים חיים ותוכניות אקטואליות יומיות ושבועיות. בנוסף הערוץ יוצר תוכן מקור בדמות כתבות וסרטונים.

הערוץ מחזיק באולפנים במעגל סגור ובאולפן ירוק המשדרים תוכניות חדשותיות, אקטואליות ותחקירים לצד צוות כתבי שטח המשדרים בלייב ממוקדי האירועים השונים באופן יומי.

צוות העובדים של הערוץ כולל 35 עובדים ובהם עורכים, כתבי שטח, צוות אולפן, צוות ניו מדיה, תחקירנים ושדרנים.

הערוץ משרד שיעורים של רבנים שונים כגון הרב שלום ארוש, הרב זמיר כהן, הרב יגאל כהן, הרב יצחק פנגר. מדי יום עולות לאתר בממוצע כ-30–40 כתבות חדשותיות ועוד 15 כתבות מקור המיוצרים באולפני הערוץ ובשידורי חוץ.

לערוץ כ-29 אלף כניסות לאתר ביום ממוצע. עד 2021 נספרו כבר מיליוני כניסות לדפי התוכן השונים.

במהלך שנת 2023 היו לאתר כ־4,940,401 כניסות מ־317,601 יוזרים שונים שהאזינו במשך כ־62,169 ימים.

הערוץ מפעיל את קו 'מענה ההלכה' בשירות ללא תשלום המעניק מענה בשלל שפות, על פי פסקי ההלכה של מרן הראשון לציון הרב עובדיה יוסף ובנו, מרן רבי יצחק יוסף. המענה ניתן במגוון נושאים הלכתיים, ביניהם: שבת ברכות איסור והיתר ממונות ופוריות, הקו מעניק סיוע הלכתי והשקפתי גם בנושאי שלום בית, חינוך, ברית מילה בר מצווה רפואה ועוד. 

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אתרי אינטרנט ישראליים
קטגוריה:תקשורת חרדית
קטגוריה:רדיו פיראטי
אלכסנדר ג'ונסטון

**אלכסנדר ג'ונסטון** (באנגלית: **Alexander Johnston**; 1816–1891) היה צייר סקוטי, הידוע בציורי ז'אנר והיסטוריה.

## ביוגרפיה
נולד באדינבורו, בנו של אדריכל. הוא היה סטודנט באקדמיית הנאמנים באדינבורו מ-1831 עד 1834, ונסע ללונדון להיכרות עם סר דייוויד וילקי.

הוא נכנס לבית הספר של האקדמיה המלכותית בניהולו של ויליאם הילטון ב-1836.

## יצירה
בהיותו באדינבורו החל ג'ונסטון לצייר דיוקנאות, והוא הביא עמו ללונדון כמה דיוקנאות של משפחתו של ד"ר מוריסון, אותם הציג באקדמיה המלכותית ב-1836 וב-1837. ב-1838 הציג שם את תמונת הנושא הראשונה שלו, "תפילת האם". ושלח את "אוהבי הסקוטש" שלו לאגודת האמנים הבריטים.

בשנת 1839 תמונתו של "קבר האם" שהוצגה באקדמיה המלכותית קיבלה ביקורת חיובית, בעוד ש"הרועה" (1840) ו"יום ראשון בבוקר" (1841) ביססו את הפופולריות שלו.

בשנת 1841 הציג ג'ונסטון את תמונתו ההיסטורית הראשונה, "המפגש של יורש העצר עם מרי מלכת הסקוטים", שנרכשה על ידי איגוד האמנות של אדינבורו. בשנים מאוחרות יותר הוא היה תורם לכל התערוכות המרכזיות. ציור סצנה הממחישה את שירו של וולטר סקוט, קיבלה פרס מאקדמיית ליברפול ב-1849; והמפגש של הנסיך צ'ארלס עם פלורה מקדונלד לאחר קרב קולדן" זכתה בפרס על ידי איגוד האמנות של גלאזגו.

ג'ונסטון עדיין הציג בתערוכות ב-1884.

ג'ונסטון מת בהמפסטד, לונדון, לאחר מחלה קצרה, ב-2 בפברואר 1891.

## גלריה

 File:Sabbath Eve.jpg|ערב שבת
File:Alexander Johnston - Angus MacKay, 1813 - 1859. Piper to Queen Victoria, 1843 - 1854 - PG 2675 - National Galleries of Scotland.jpg|מנגן בחמת חלילים
File:Lady of the Lake Johnston.jpg|גברת האגם


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים סקוטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1816
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1891
בית הכנסת בקומוטיני

**בית הכנסת בקומוטיני** (ביוונית: **Συναγωγή Κομοτηνής**) כונה גם "בית-אל", כלומר "בית האלוהים" בעברית, היה בית כנסת יהודי ששכן בקומוטיני שביוון ובנייתו מתוארכת לאמצע המאה ה-19 או תחילת המאה ה-18. בית הכנסת היה ממוקם בתחילת רחוב הקיסר תאודוסיוס, מול כנסיית המעונות של מרים הבתולה. בשנת 1983, הוא סווג כאנדרטה היסטורית לשימור, אך באפריל 1994 הוחלט על הריסתו.

אזור המבצר בקומוטיני, בו שכן בית הכנסת, נודע עד מלחמת העולם השנייה בשם "הרובע היהודי של קאלה". בתקופת הכיבוש, בין השנים 1941–1944, הוסרו רהיטי בית הכנסת ובמשך שנים אחדות שימש המבנה כאורווה.

## מבנה בית הכנסת
במהלך שנות האימפריה העות'מאנית, קיומם של רבעים נפרדים לקבוצות אתניות-דתיות בודדות היה דבר נפוץ, לא רק ליהודים. באותה מידה היה נפוץ, באותם מקרים שבהם היה חלק מבוצר של העיר, שיהודים ישבו בתוכו. המיוחד בקומוטיני הוא שהיהודים היו התושבים הכמעט בלעדיים של החלק המוקף חומה של העיר ושם גם הוקם בית הכנסת.

מבנה בית הכנסת היה דוגמה מצוינת לאדריכלות בלקנית. הוא היה ממוקם בתוך מבצר העיר, בתחילת רחוב הקיסר תאודוסיוס, וממש מול הכנסייה האורתודוקסית של פנאגיה הישנה. לפני המלחמה נקרא הרחוב רחוב פרוריו. זה היה, בניין מאמצע המאה ה-19, די מרווח ומרשים, שאף בלט בגלל כיפתו הנראית מבחוץ. לבית הכנסת היה אולם נשים נפרד עם כניסה עצמאית בצד המזרחי, שהופרד מיתר החלל במעקות. הכניסה לבית הכנסת המרכזי הייתה דרך השער המרכזי בצידו הצפוני. דגם דומה של בית הכנסת הזה היה קיים בקונסטנטינופול ובפרוסיה. לבית הכנסת הייתה כיפה מרכזית שמתחתיה נמצאה הבימה. בתוך המבנה הייתה סדרה של עמודים שתמכו בגג במעגל. ה"היכל" הוקם על הקיר המזרחי.

מאז כניסת הגרמנים לעיר בשנת 1941 הפך בית הכנסת לאורווה ונשאר כך במשך מספר שנים, שכן בשנת 1943 הושמדו יהודי העיר. לאחר מכן, הוא ננטש לגורלו ולפגעי הזמן.
בניסיון להצילו, ב-1983 סווג המבנה כאנדרטה לשימור, שכן לפי הנמקה של האפורה הרביעית של אנדרטאות חדשות יותר . אך מכיוון שהייעוד הזה נשאר רק על הנייר, הבניין המשיך לעמוד נטוש עוד עשור. בשלב מסוים הגג התערער וכיפתו קרסה. המועצה היהודית המרכזית של יוון, אולי בלחץ הרשויות המקומיות של העיר, החליטה להרוס את המבנה באפריל 1994.

## הערות שוליים

קטגוריה:יוון: בתי כנסת
הנרי קולייר

**הנרי ווטקינס קולייר** (באנגלית: **Henry Watkins Collier**; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מאלבמה, איש המפלגה הדמוקרטית שכיהן כמושל אלבמה ה-14 בשנים 1849–1853.
## ראשית חייו
הנרי קולייר נולד במחוז לוננבורג שבווירג'יניה כבנם של ג'ייס קולייר ואליזבת בולדין. ב-1823 הוא עבר מקרוליינה הדרומית לטסקלוסה, אלבמה. במשך 18 שנים הוא כיהן כשופט בבית המשפט העליון של אלבמה, מתוכם, בשנים 1837–1849, כנשיא בית המשפט. ב-1826 הוא נשא לאישה את מרי אן ויליאמס בייטל. הוא היה תומך נלהב בעבדות ובזכויות המדינות, וגילה חוסר סובלנות כלפי הדיונים על ביטול העבדות. קולייר היה מיודד עם דורותיאה דיקס וקידם את החינוך, הדאגה לבעלי צרכים מיוחדים ואת הרפורמה במערכת הכליאה של אלבמה.
## מושל אלבמה
קולייר כיהן כמושל אלבמה בשנים 1849–1853. בעת כהונתו כמושל אלבמה, העליב קולייר קבוצה של דיפלומטים צרפתים שייצגו אינטרסים עסקיים בנמל מוביל. הוא דחה מספר הזמנות שלהם, וגרם להם למתוח עליו ביקורת בפומבי. הביקורת שלהם דווחה בעיתונים "אלבמה רפורטר" ו"אדוורטייזר אנד סטייט גאזט". בתגובה, הזמין אותם קולייר למעון המושל במונטגומרי, אך הפגישה הפכה לאסון. הדיפלומטים הצרפתים עזבו את הפגישה בתחושה של "עלבון עצום". מאוחר יותר אמר קולייר, "הצרפתים הם פחדנים וקלי דעת, ערכי המוסר שלהם פסולים באופן כללי", ולא היה אכפת לו לפגוע בהם. הדיפלומטים הצרפתים הגיבו בטיפוח מערכת היחסים עם הפוליטיקאי מאלבמה, ג'יימס שילדס, שהם האמינו שהוא ישרת יותר טוב את האינטרסים שלהם. שילדס הוכיח את עצמו כידידותי יותר כלפי הצרפתים, ולעיתים קרובות אירח אותם. בבחירות למשרת מושל אלבמה של 1851, זכה שילדס לגיבוי של הדיפלומטים הצרפתיים ושל הקהילה העסקית של הגולים הצרפתים במוביל.

במהלך שמאוחר יותר תואר כסיבה לעזיבתו את ארצות הברית, נקט שגריר צרפת בוושינגטון, גיום-טל דה לה ואלה פוסן, בצעד חסר תקדים כאשר תמך בשילדס בבחירות למשרת המושל ו"עודד את אנשי אלבמה להפוך אותו למושל". זמן קצר לפני הבחירות, דיבר איש עסקים צרפתי, איב דה לה טור ד'אוברן, שבסיס פעולתו היה במרטיניק ובגיאנה הצרפתית, עם חבר בית הנבחרים דייוויד האברד, באופן שנראה להאברד כמתנשא, והסביר לו עובדות בסיסיות על אלבמה שהוא כביכול לא הכיר אותן (כולל עובדות ברורות באופן מכוון כמו איזו עיר היא בירת המדינה, והעובדה שאלבמה לא הייתה מדינה במשך מאה שנים) וכן התייחס להאברד בגוף שלישי, באנגלית, בעוד שהאברד היה נוכח במקום ודיבר אתו "כאילו הוא היה שוטה". במהלך חילופי הדברים הללו, היה האברד אורחו של ד'אוברן והיה המום מיחסו. האברד נודע כתומך גלוי של קולייר, וד'אוברן הרים כוסית לכבודו של שילדס במהלך אותו אירוע. שילדס החשיב את היותו אורח הכבוד באירוע, ומאוחר יותר סיכם האברד שהזמנתו לאירוע הייתה עלבון.

לאחר הבחירות היה ברור הן לד'אוברן והן לשגריר דה לה ואלה פוסן, שהם טעו בשיקול הדעת על הלכי הרוח בקרב האישים המובילים באלבמה, ובעקבות כך עזב ד'אוברן את מוביל.
## שנותיו האחרונות
לאחר תום כהונתו כמושל, הוצע לקולייר לכהן כסנאטור, אך הוא דחה את ההצעה ופרש מהחיים הפוליטיים.

הנרי קולייר נפטר בביילי ספרינגס שבאלבמה ב-28 באוגוסט 1855. הוא נטמן בבית הקברות אבר גרין שבטסקלוסה. ביתו בטסקולסה , נרשם ב-1971 במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים.

## קישורים חיצוניים

* הנרי קולייר באתר אגודת המושלים הלאומית 
* הנרי קולייר באנציקלופדיה של אלבמה 
* הנרי קולייר באתר The Political Graveyard 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי וירג'יניה
קטגוריה:מושלי אלבמה
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:שופטי בתי המשפט של מדינת אלבמה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1801
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1855
נזמי אל-בדאווי

**נזמי נידאל נזמי אל-בדאווי** (בערבית: **نظمي نضال نظمي البدوي**; נולד ב-24 באוגוסט 1991) הוא כדורגלן עבר אמריקאי-פלסטיני ששיחק בעמדת הקשר.

## קריירה
אל-בדאווי נולד בראלי שבקרוליינה הצפונית להורים שמוצאם מתרשיחא. הוא התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנור של טריינל יונייטד עמה זכה בשלוש אליפויות רצופות בין השנים  ל-. במקביל שיחק בקבוצת הכדורגל של תיכון אתונה דרייב בעיר הולדתו. במהלך 4 שנים רשם 35 שערים ו-60 בישולים ב-88 משחקים.

ב-11 באפריל 2014 חתם בקרוליינה ריילהאווקס מליגת הכדורגל של אמריקה הצפונית. בעונת  נבחר למצטיין של העונה.

בשנת  התאמן עם איסטרה 1961 מליגת העל הקרואטית, אך לבסוף נשאר בארצות הברית.

ב-15 בינואר 2018 חתם בסינסינטי. כעבור שנה הצטרף המועדון ל-MLS, דבר שגרם לירידה במעמדו של אל-בדאווי. ב-30 במאי הושאל לקרוליינה הצפונית עד לסיום העונה. ב-21 בנובמבר 2019 חתם על חוזה לעונה נוספת בקבוצה.

ב-3 בספטמבר 2021 הודיע כי יפרוש מכדורגל בסיום העונה.

בשנת  אל-בדאווי החליט לייצג את נבחרת פלסטין. ב-16 בנובמבר 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1-2 נגד  בה גם הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת. נכלל בסגל הנבחרת לקראת גביע אסיה בכדורגל 2019.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קרוליינה הצפונית
קטגוריה:ראלי: אישים
קטגוריה:כדורגלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורגלנים פלסטינים
קטגוריה:קשרי כדורגל אמריקאים
קטגוריה:קשרי כדורגל פלסטינים
קטגוריה:קרוליינה הצפונית: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני סינסינטי
קטגוריה:כדורגלני נבחרת פלסטין
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 2019
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1991
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1991
ג'יימס אירווין (צייר)

**ג'יימס אירווין** (באנגלית: **James Irvine**; 1822 – 17 במרץ 1889) היה צייר דיוקנאות סקוטי.

## ביוגרפיה
אירווין נולד בשנת 1822, במחוז פורפשייר במזרח סקוטלנד. הוא היה בנו הבכור של ג'ון אירווין והתחנך בבית הספר הקהילתי המקומי. הוא היה תלמידו של צייר הדיוקנאות הסקוטי קולווין סמית' בברצ'ין.

אירווין התבסס כצייר בארברואת', לפני שעבר למונטרוז, שם קיבל הזמנות מהרקטור של אקדמיית מונטרוז ומאוצר מוזיאון מונטרוז.
ימין|ממוזער|ג'יימס אירווין, לואיס בלאק - עבד משוחרר.
בסופו של דבר הוא קיבל הרבה יותר עבודה מכיוון שהוכר כאמן פורטרטים מוביל בסקוטלנד. הוא היה חבר טוב של עמיתו האמן ג'ורג' פול צ'למרס. בין הדיוקנאות שלו היו אלה של ג'יימס קול (1786–1880), ניצול מהקרב הימי שהוביל ללכידת האוניה "צ'סאפיק". ג'יימס קול גם נולד בפרידן, ליד מונטרוז, אך עשרות שנים לפני אירווין ב-1786. קול נלחם בקרב טרפלגר ואיבד יד. לאחר שנים של ציד לווייתנים הוא פרש לעיר הולדתו, שם צייר אותו אירווין חמש פעמים. קול הפך לסלבריטי בגלל קורות חייו ובזכות אורך חייו. ההספד של קול סוקרה בסופו של דבר ב"ניו יורק טיימס".

אירווין גם צייר כמה נופים והוא החל לצייר דיוקנאות זיכרון של הרוזן והרוזנת מדלהוזי, אך לא השלים את המלאכה.

הוא מת בביתו במונטרוז ב-17 במרץ 1889.

לאירווין יש יותר משלושים ציורים בבעלות ציבורית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים סקוטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1822
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1889
Gang of Four

**Gang of Four** היא להקת פוסט-פאנק בריטית מלידס, אנגליה. הלהקה הייתה פעילה באופן מלא מ-1977 עד 1984, והתאחדה פעמיים בשנות ה-90.

## היסטוריה
ההרכב המקורי כלל את הסולן ג'ון קינג, הגיטריסט אנדי גיל, הבסיסט דייב אלן והמתופף הוגו ברנהאם. מרכיב אופייני במוזיקה של הלהקה הוא מקצב אחיד כמעט-ריקודי, עם אקורדים קטועים של גיטרה, שילוב צליל יוצא דופן יחסית ללהקות הפאנק של אותה תקופה. להקות רבות הושפעו מהצליל של Gang of Four, בהן Rage Against the Machine, The Futureheads, בלוק פארטי ופרנץ פרדיננד.

הלהקה קיבלה את שמה מ"כנופיית הארבעה" בסין. קבוצה של ארבעה חברים בכירים במפלגה הקומוניסטית של סין, שהגיעו לשיא כוחם בתקופת מהפכת התרבות.

דייוויד פריקה ממגזין "רולינג סטון" תיאר את הלהקה כ"כמעט בעלת המוטיבציה הפוליטית הטובה ביותר ברוקנרול".

הלהקה חזרה לפעילות משותפת ב-2004 שנקטעה בפברואר 2020 עם מותו של אנדי גיל ממחלת הקורונה, בה נדבק לאחר שהלהקה שבה מסיבוב הופעות בסין.

בשנת 2022 שבה הלהקה לפעול, עם שרה לי כבסיסטית, במקום אנדי גיל. באותה שנה ראה אור מארז תקליטורים של הלהקה.

ב-5 באפריל 2025, דייב אלן, נגן הבס של הלהקה בשנותיה הראשונות, הלך לעולמו בגיל 69.

## דיסקוגרפיה
* *Entertainment!* (EMI, 1979)
* *Solid Gold* (Warner Bros, 1981)
* *Songs of the Free* (Warner Bros. 1982)
* *Hard* (Warner Bros., 1983)
* *Mall* (Polydor, 1991)
* *Shrinkwrapped* (Castle, 1995)
* *Return the Gift* (V2, 2005) הקלטות מחודשות לשירים ישנים
* *Content* (Yep Roc, 2011)
* *What Happens Next* (Metropolis/Membran, 2015)
* *Happy Now* (Gill Music Ltd, 2019)

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:להקות רוק אלטרנטיבי
קטגוריה:להקות בריטיות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1976
רודולף סטריידינגר

**רודולף סטריידינגר** (בגרמנית: **Rudolf Striedinger**; נולד ב-26 בספטמבר 1961) הוא ראש המטה הכללי הנוכחי של צבא אוסטריה.

## ביוגרפיה
סטריידינגר נולד בווינר נוישטאדט ב-26 בספטמבר 1961. הוא למד בתרזיאנום - בית הספר הצבאי בווינה, וסיים את לימודיו ב-1979. שנה לאחר מכן הוא התגייס לצבא אוסטריה. הוא למד באקדמיה הצבאית התרזיאנית, וב-1983 הועלה לדרגת לויטננט. בין 1984–1987 הוא שימש כמפקד פלוגה. בין 1988–1991 למד באקדמיה להגנה לאומית בווינה. בין 1991–1994 שימש כסגן ראש מטה הפיקוד הצבאי של וינה. לאחר מכן, היה הקצין האחראי לענייני כוח אדם, ניהול ותיאום במשרד ההגנה הפדרלית והיה מפקד הגדוד האקדמי באקדמיה הצבאית התרזיאנית ואחראי על משרד המטה הכללי במשרד ההגנה.

בשנת 2002 מונה לראש לשכת המטכ"ל ובשנת 2004 הועלה לדרגת בריגדיר. בין 28 במאי 2006 ל-1 בדצמבר 2006, פיקד סטריידינגר על כוח משימה רב-לאומי בבוסניה והרצגובינה. מ-26 במאי 2011 עד פברואר 2016 היה המפקד הצבאי של אוסטריה תחתית. ב-17 באוגוסט 2022 הודיעה שרת ההגנה קלאודיה טאנר שסטריידינגר יחליף את רוברט בריגר בתפקיד ראש המטה הכללי. הוא נכנס לתפקידו ב-20 באוקטובר של אותה שנה.

## קישורים חיצוניים

* Artikel des Bundesheeres über den Kommandantenwechsel bei der Task Force North
* Artikel des Bundesheeres über die offizielle Übergabe des Militärkommandos
* Interview mit Rudolf Striedinger auf club-carriere.com

קטגוריה:גנרלים אוסטרים
קטגוריה:ראש המטה הכללי (אוסטריה)
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1961
סויוז TM-26

**סויוז TM-26**(ברוסית: **Союз TM-26**) הייתה משימה מאוישת שהביאה לתחנת החלל מיר משלחת קבועה מס' 24. המשימה שוגרה ב-5 באוגוסט 1997 מקוסמודרום בייקונור, קזחסטן, כשבתוכה שתי אנשי צוות: שני קוסמונאוטים אנטולי סולוביוב ופאבל וינוגרדוב. בנוסף לתוכנית ניסויים והחלפת צוות קוסמונאוטים החלו בפעילות תיקון של מודול "ספקטר" הפגוע.  

## צוות
* **צוות המראה:**
**  אנטולי סולוביוב - מפקד
**  פאבל וינוגרדוב - מהנדס טיסה

* **צוות נחיתה:**
**  אנטולי סולוביוב - מפקד
**  פאבל וינוגרדוב - מהנדס טיסה
**  לאופולד אייארטס - אסטרונאוט חוקר
### צוות גיבוי
*  גנאדי פדאלקה - מפקד
*  סרגיי אוודייב - מהנדס טיסה

## תיאור המשימה
החללית שוגרה ב-5 באוגוסט 1997. החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה. זו הייתה חללית סויוז מדגם סויוז-TM. השיגור בוצע מכן שיגור מס' 1 בעזרת משגר סויוז U.

ב-7 באוגוסט החללית התחברה לתחנת החלל מיר. באותה עת לתחנת החלל כבר הייתה מחוברת חללית סויוז TM-25 ושהה בה צוות של משלחת מס' 23 לתחנת החלל מיר שכלל וסילי ציבלייב ואלכסנדר לזוטקין מרוסיה ומייקל פול מארצות הברית. הצוותים שכללו יחד 5 אנשים החלו בהכנות לביצוע ניסויים והעברת תחנת החלל לאחריות משלחת מס' 24.  

ב-14 באוגוסט חללית "סויוז TM-24" התנתקה מתחנת החלל ועל סיפונה וסילי ציבלייב ואלכסנדר לזוטקין מרוסיה. משלחת מס' 24 החלה לפעול לפי תוכנית. 

ב-31 בינואר 1998 שוגרה חללית סויוז TM-27 ועל סיפונה צוות של משלחת מס' 25. הם התחברו לתחנת החלל והחל הליך מסודר של העברת שליטה על התחנה למשלחת קבועה חדשה. בחללית זו הגיע גם לאופולד אייארטס מצרפת. צוות התחנה גדל ל-6. הם התחלו בהעברה של תחנת החלל לצוות חדש. לאופולד אינארץ החל בתוכנית ניסויים בתחום רפואה וביולוגיה שהוכנה על ידי סוכנות החלל הצרפתית. 

"סויוז TM-26" נחתה ב-19 בפברואר 1998 כשבתוכה שני הקוסמונאוטים המקוריים של המשימה והאסטרונאוט לאופולד אייארטס (לאחר 20 ימים בחלל). בתחנת החלל מיר נותרו טלגט מוסאבייב וניקולאי בודארין שהגיעו עם "סויוז TM-27" ואנדי תומאס שהיה חבר משלחת מס' 24 והמשיך את פעילותו בחלל.

## ראו גם
* תוכנית סויוז
* תחנת החלל מיר

## קישורים חיצוניים

* נתוני המשימה
* סויוז TM-26 באנציקלופדיה אסטרונאוטיקה 

קטגוריה:תוכנית סויוז
קטגוריה:1997 ברוסיה
קטגוריה:1998 ברוסיה
כנופיות לאגוס

**כנופיות לאגוס** (באנגלית: **Gangs of Lagos**) הוא מותחן פשע ניגרי משנת 2023, אשר מתאר את מלחמות הכנופיות בעיר לאגוס. הסרט הוא פרי שיתוף פעולה בין פריים וידאו, הבמאי ג'דסולה אוסיבירו והמפיק קמי לאלה אקנדוג'ו. שיתוף פעולה שמטרתו הנגשת סרטים אפריקאיים לקהל ברחבי העולם.

## עלילה
העיר לאגוס בניגריה, נשלטת כליל בידי כנופיות הפשע שמונהגות בידי "איליאנים" ("בעליהם של בני אדם"). העלילה מתמקדת באובלולה (טובי בקרה), בנו של אחד האיליאנים אשר נרצח בצורה מסתורית. אובלולה חולם לצאת ממעגל הפשע והעוני של לאגוס, אולם בהדרגה שוקע עמוק יותר ויותר בתוכו. לאחר שחברו הטוב ביותר נרצח, הוא מוביל מלחמת כנופיות קטלנית במטרה לנקום.

## קישורים חיצוניים

* כנופיות לאגוס באתר אמזון פריים
* כנופיות לאגוס באתר Rotten Tomatoes

קטגוריה:סרטים ניגריים
קטגוריה:סרטי 2023
יצחק בן יהודה הלוי

**רבי יצחק בן יהודה הלוי** היה פרשן מקרא ובעל תוספות צרפתי. חי בשאנץ, כנראה, במחצית השנייה של המאה ה-13.

היה תלמידו של רבי חיים מפלייזא, אשר יש שמזהים אותו עם רבי חיים פלטיאל.

## חיבוריו
חיבורו "פענח רזא" על חמישה חומשי תורה מכיל פרשנות על דרך פשט כמו גם על דרך נוטריקון וגימטריאות. בספרו הוא מצטט מתורתם של רבו רבי חיים מפלייזא, רבי יוסף קרא, רבי יוסף בכור שור, רבי אלעזר מגרמייזא, רבי יהודה החסיד, ועוד בעלי תוספות רבים. ה"פענח רזא" נדפס לראשונה בפראג בשנת 1607, מתוך כתב יד, בתוספת הערות והוספות של רבי יצחק כ"ץ מפראג. כתבי יד נוספים נמצאים בספרייה הבודליינית ובספריות אחרות באירופה.

רבי יצחק כתב גם כן תוספות על התלמוד, והוא נקרא "בעל תוספות משאנץ".

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אישים שמקום קבורתם לא נודע
קטגוריה:פרשני המקרא
קטגוריה:בעלי התוספות
קטגוריה:ראשוני צרפת
קטגוריה:יהודי צרפת במאה ה-13
נדרנגטה

ה**נדרנגטה** (באיטלקית: **'Ndrangheta**; נהגה ) הוא סינדיקט פשע מאורגן מסוג 'מאפיה' שבסיסו בחצי האי קלבריה בדרום-מערב איטליה (ב"אצבעות" המגף האיטלקי) שידיעות על פעילותו קיימות כבר מסוף המאה ה-18. מאז שנות ה-50 של המאה ה-20 וההגירה ההולכת וגוברת מקלבריה, התבסס הארגון ברחבי העולם.

עיקר פעילות הנדרנגטה בסחר בסמים, תחום שבו היא שולטת כמעט בבלעדיות באירופה, אך היא עוסקת גם בפעילות מאפיה מסורתית אחרת כמו סחר בנשק, הלבנת הון, סחיטה, גביית חובות ועוד. הנדרנגטה זוכה לשיתוף פעולה של הקרטלים המרכזיים בדרום אמריקה, שרואים בה את השותף האירופאי האמין ביותר שלהם.

מיוחסים לנדרנגטה השפעה רבה על הפוליטיקה המקומית והארצית באיטליה וחדירה למגזר העסקי. השערות שונות הועלו ביחס להיקף הכסף המנוהל בידי הארגון.

מיוחסת לנדרנגטה השפעה גם על הפוליטיקה במדינות זרות, כך למשל התפרסם הרצח הכפול של העיתונאי יאן קוצ'אק וארוסתו מרטינה קושנירובה  בפברואר 2018, קוצ'אק היה עיתונאי שעסק בתחקיר על קשרי שחיתות בין פוליטיקאים סלובקים למאפיה האיטלקית, והכתבה האחרונה שלו לפני הרצח עסקה באפשרות כי מתנהלים קשרים בין הנדרנגטה וגורמי ממשל רמי דרג בסלובקיה. לרצח ולאישומים סביבו, הייתה השפעה ניכרת בפוליטיקה המקומית, רוברט פיצו שהיה אז מנהיג המפלגה הסוציאל־דמוקרטית (סמר) התפטר מראשות הממשלה, וזוזנה צ'פוטובה, לימים הנשיאה האישה הראשונה בתולדות סלובקיה, הצהירה כי הפרשה הייתה אחת הסיבות להחלטתה להתמודד על הנשיאות.

## ראו גם

* ג'ויה טאורו

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:המאפיה
קטגוריה:איטליה: חוק ומשפט
אשף הבריחות

**אשף הבריחות** (בפולנית: **Najmro. Kocha, kradnie, szanuje**; "הקר ביותר. הוא אוהב, הוא גונב, הוא מכבד") הוא סרט קומדיה היסטורית פולני משנת 2021. הסרט מספר את סיפורו של זדז'יסלב נג'מרודזקי - פושע פולני, אשר נמלט 29 פעמים מבתי כלא שונים במדינה.

הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים ניו הורייזון בוורוצלב ב-18 באוגוסט 2021. הסרט זכה בפרס הקהל בפסטיבל הסרטים של קרקוב, וכן בפרס עבור התלבושות הטובות ביותר בפסטיבל הסרטים בגדיניה.

## עלילה
זדז'יסלב נג'מרודזקי הוא מנהיג של כנופיה קטנה בפולין הקומוניסטית. הוא ואנשיו פושטים על חנויות כל-בו ושודדים מכוניות. המשטרה לוכדת אותו פעם אחר פעם, אולם הוא נמלט מהכלא שוב ושוב ושם ללעג ולקלס את רשויות החוק הפולניות. אולם אז זדז'יסלב מתאהב בתרזה, נערה הגונה שמנסה לגרום לו לחזור למוטב. לאחר שהוא נכנס לכלא פעם נוספת, תרזה מציבה אתגר בפניו. הוא ירצה את עונשו וימלא את חובו לחברה. היא מבטיחה לחכות לו עד שישתחרר.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטי 2021
קטגוריה:סרטים פולניים
Skynet (סדרת לוויינים)

שמאל|ממוזער|200px|לוויין סקיינט 5
**Skynet** היא סדרת לווייני תקשורת לצרכים צבאיים בריטית שפועלת החל משנת 1969. עם הפעלתה בריטניה הפכה למדינה השלישית בעלת לוויין תקשורת לצורכי צבא. הלוויינים מספקים תקשורת ליחידות של הכוחות המזוינים של בריטניה, שירותי מודיעין בריטיים, יחידות ממשלתיות נוספות וממשלות ידידותיות. עד לשנת 2003 המערכת הופעלה על ידי חיל האוויר המלכותי ומשרד ההגנה. בשנת 2003 ניהול המערכת הועבר לחברת "איירבוס". בהתאם להסכם הפעלה, "איירבוס" ראשית להשכיר יכולת עודפת של הלוויינים לחברי נאט"ו ומספר ממשלות לרבות חברי חמש העיניים.

משדר ההגנה פעול עתה (נכון לשנת 2023) על שלב פיתוח הבא של המערכת.

## היסטוריה
בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20 רק ארצות הברית וברית המועצות היו בעלי לווייני תקשורת לצורכי צבא. בשנת 1962 משרד ההגנה הבריטי החליט על פיתוח מערכת נפרדת. בשנת 1965 ממשלת ארצות הברית העבירה לבריטניה הצעה להשתתף בתוכנית "Defense Satellite Communications System" שהייתה בפיתוח על ידי Marconi Company. בריטים החליטו לפתח מערכת נפרדת וחוזה הועבר לPhilco Ford שהייתה צריכה לשתף פעולה עם Marconi Company. שיגור הלוויינים היה אמור להתבצע בעזרת משגר אמריקאי. בקרקע נבנו 9 תחנות שהיו יכולים ליצור קשר עם מערכת Defense Satellite Communications System שפותחה על ידי ארצות הברית.

הלוויין הראשון שוגר בשנת 1969. הלקוח העיקרי היה מטה התקשורת הממשלתית. הלווין היה במשקל 122 ק"ג והעביר נתונים ב-2 ערוצי תקשורת.

בשנת 1974 שוגר לוויין מהדור השני של המערכת. הוא היה במשקל 250 ק"ג. הלוויין Skynet 2B פעל כ-20 שנים.

פיתוח דגם Skynet 3 הוקפא לאור החלטה להתבסס על לוויינים אמריקאים ולווייני נאט"ו. אמנם אירועי מלחמת פוקלנד הוכיחו לממשל הבריטי שיש צורך במערכת עצמאית. שיגור לווין Skynet 4 בוצע בשנת 1988. על הלווין הותקנו 8 משיבים. נכון לשנת 2022 לוויין Skynet 4C נמצא בעבודה. הלוויינים היו במשקל 670 ק"ג.

בשנת 2007 שוגר לראשונה לוויין מסדרה Skynet 5. הלוויינים היו במשקל 4,700 ק"ג ואורך חיים מתוכנן של 15 שנים. על הלווין הותקנו 15 משיבים וציוד נוסף. הלוויין הרביעי והאחרון שוגר בשנת 2012.

בשנת 2018 משרד ההגנה בריטי החל התארגנות למערכת Skynet 6. תכנון וייצור הלוויין במפעלי "איירבוס" החל בסוף 2021. הלוויין הראשון מתוכנן לשיגור בשנת 2025.

## רשימת לוויינים

## קישורים חיצוניים

* מידע על הלוויינים
* מידע על השיגורים

קטגוריה:הממלכה המאוחדת: מדע וטכנולוגיה
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: טלקומוניקציה
קטגוריה:משרד ההגנה (הממלכה המאוחדת)
קטגוריה:איירבוס
פיניטיזם

בפילוסופיה של המתמטיקה, **פיניטיזם** הוא גישה שמקבלת את הקיום של עצמים מתמטיים סופיים בלבד. זאת בניגוד לזרם המרכזי בפילוסופיה של המתמטיקה, שבו מקובלים גם עצמים אינסופיים (למשל קבוצה אינסופית). אף שהפיניטיזם מקבל את קיומם של מספרים טבעיים, קבוצת המספרים הטבעיים אינה נחשבת לעצם מתמטי. לפיכך כימות על פני תחום אינסופי אינו נחשב לבעל משמעות. התאוריה המתמטית שמקושרת לעיתים קרובות עם פיניטיזם היא אריתמטיקה פרימיטיבית רקורסיבית  של תוראלף סקולם.

## היסטוריה
בשנת 1874 הציג גאורג קנטור את תורת הקבוצות הנאיבית, והשתמש בה כבסיס לעבודתו על מספרים טרנספיניטיים. כאשר התגלו פרדוקסים כמו הפרדוקס של ראסל, הפרדוקס של ברי והפרדוקס של בורלי-פורטי בתורתו של קנטור, הוויכוח סביב קיומן של קבוצות אינסופיות הפך ללוהט, וננקטו בו עמדות שונות על ידי מתמטיקאים. כולם הסכימו לגבי קיום עצמים מתמטיים סופיים כמו מספרים טבעיים. עם זאת היו חילוקי דעות לגבי עצמים מתמטיים אינסופיים. עמדה אחת הייתה המתמטיקה האינטואיציונית שבה דגל המתמטיקאי ההולנדי ל.א.י בראואר, שדחתה את קיומם של עצמים אינסופיים עד לבנייתם. מתנגד בולט נוסף לגישתו של קנטור היה לאופולד קרונקר.

עמדה אחרת קידם דויד הילברט: עצמים מתמטיים סופיים הם עצמים קונקרטיים, עצמים מתמטיים אינסופיים הם עצמים אידיאליים, וקבלת עצמים מתמטיים אידיאליים אינה גורמת לבעיה לגבי עצמים מתמטיים סופיים. באופן פורמלי יותר, הילברט האמין שאפשר להראות שכל משפט על עצמים מתמטיים סופיים שניתן להוכיח באמצעות עצמים אינסופיים אידיאליים, ניתן להוכיח גם בלעדיהם. לכן התרת עצמים מתמטיים אינסופיים לא תגרום לבעיה לגבי עצמים סופיים. זה הוביל לתוכניתו של הילברט להוכיח את העקביות והשלמות של תורת הקבוצות תוך שימוש באמצעים פיניטיסטיים, שכן הדבר מרמז שהוספת אובייקטים מתמטיים אידיאליים היא הרחבה שמרנית של החלק הפיניטיסטי. השקפותיו של הילברט קשורות גם לפילוסופיה הפורמליסטית של המתמטיקה. מטרתו של הילברט להוכיח את העקביות והשלמות של תורת הקבוצות או אפילו של האריתמטיקה בלבד באמצעים פיניטיסטיים התבררה כמשימה בלתי אפשרית בשל משפטי האי-שלמות של קורט גדל. עם זאת, ההשערה הגדולה  של הארווי פרידמן מרמזת שרוב התוצאות המתמטיות ניתנות להוכחה באמצעים פיניטיסטיים.

כתוצאה ממשפטי האי-שלמות של גדל, כשהתברר שאין תקווה להוכיח את העקביות והשלמות של המתמטיקה, ועם התפתחותן של תורות קבוצות אקסיומטיות עקביות לכאורה כמו תורת הקבוצות של צרמלו-פראנקל, רוב המתמטיקאים המודרניים אינם מתמקדים בנושא זה. כיום, רוב המתמטיקאים נחשבים פלטוניסטים ומשתמשים ללא קושי בעצמים מתמטיים אינסופיים.

## פיניטיזם קלאסי מול פיניטיזם קפדני

בספרה The Philosophy of Set Theory, מארי טיילס  אפיינה את אלו המאפשרים עצמים אינסופיים בפוטנציה כפיניטיסטים קלאסיים, ואת אלו שאינם מאפשרים אובייקטים אינסופיים בפוטנציה כפיניטיסטים קפדניים (strict finitists). למשל, פיניטיסט קלאסי יאפשר אמירות כגון "לכל מספר טבעי יש עוקב" ויקבל כמשמעותיות סדרות אינסופיות במובן של גבולות של סכומים חלקיים סופיים, בעוד שפיניטיסט קפדני לא יעשה זאת. מבחינה היסטורית, ההיסטוריה הכתובה של המתמטיקה הייתה לפיכך פיניסטית קלאסית עד שקנטור יצר את ההיררכיה של קרדינלים טרנספיניטיים בסוף המאה ה-19.

## לקריאה נוספת

* 


## קישורים חיצוניים
*

קטגוריה:פילוסופיה של המתמטיקה
קטגוריה:אינסוף
מערות לונג-יואו

**מערות לונג-יואו** (בסינית: **龙游石窟**), הנקראות גם **חדרי האבן שיאונאנהאי** (**小南海石室**), הן קבוצה של 24 מערות אבן חול מלאכותיות, הממוקמות בגבעת פנגחואנג, ליד הכפר שיאן בויקן על גדות הנהר קו בלונג-יואו , בנציבות העירונית , במחוז ג'ג'יאנג, סין.

מערות אלו נוצרו לפני יותר מ-2,000 שנה, אך למעשה אין להן תיעוד באף מסמך היסטורי. המערות התגלו על ידי חקלאים מקומיים ביוני 1992, לאחר שניקזו את המים של חמש בריכות קטנות בכפר שלהם, שיאן בויקן. כתוצאה מכך, נמצאו 5 מערות. מאוחר יותר, לאחר חקר של האזור, נמצאו 19 מערות נוספות.

כ-200 ק"מ ממערות לונג-יואו, נמצאות מערות חוואשאן, על גדות הנהר צ'יינטאנג , הבנויות באופן דומה למערות לונג-יואו, אם כי ככל הנראה מערות הואשאן נבנו כ-1,500 שנה אחרי מערות לונג-יואו, בתקופת שושלת מינג המאוחרת (1552–1667 לספירה).

מערות אלו גדולות מאוד, בהתחשב בכך שנעשו על ידי אדם: שטח הרצפה הממוצע של כל מערה הוא למעלה מ-1,000 מטר מרובע, כשגובה כל מערה לא עולה על 30 מטר. כמו כן, למשטחי התקרה, הקיר והעמודים, יש את אותם הגימורים - סדרה של פסים או נדבכים מקבילים, ברוחב של כ-60 ס"מ, המכילים סימני חריטה, הניצבים בזווית של כ-60° לציר.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

לונגיואו
קטגוריה:סין: גאוגרפיה
קטגוריה:ג'ג'יאנג
קיל בוקסון

**קיל בוקסון** (בקוריאנית: **길복순**) הוא מותחן פשע דרום קוריאני משנת 2023, אשר עוסק במתנקשת שהיא גם אם חד-הורית. הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי בברלין ב-18 בפברואר 2023, ועלה לנטפליקס ב-31 במרץ.

## עלילה
גיל בוק-סון, היא מתנקשת מקצועית אשר עובדת בחברת מתנקשים יוקרתית בשם MK. במקביל, היא גם אם חד-הורית, שמנסה לטפל בבתה המתבגרת גיל ג'י-יונג. היא מנסה לנתק בין שני העולמות שבהם היא חיה, אולם הגבול ביניהם הולך ומיטשטש, וכאשר תוקף החוזה שלה עם החברה עומד לפוג, היא מתלבטת אם לחדש אותו. אולם אז היא מקבלת משימה שהיא מסרבת לבצע, דבר שעל פי קוד המתנקשים משמעותו גזר דין מוות.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטי 2023
קטגוריה:סרטים בקוריאנית
קטגוריה:סרטים דרום קוריאניים
יהדות פלאו

[ממוזער|מיקומה של [פלאו במפת העולם]]
**יהדות פלאו** היא ההתיישבות היהודית במדינת האיים פלאו שהתחילה ב-1993, שנה לפני שפלאו קיבלה את עצמאותה מארצות הברית.

## היסטוריה
בפלאו חיים פחות מעשרה יהודים, ועוד כמה שהם יהודים מצד אחד. מרבית האוכלוסייה, כולל היהודים, עוסקת בתעשיית התיירות, חלק מרכזי בכלכלת המדינה. ההיסטוריה של יהדות פלאו החלה עם הגעתם של בני הזוג ילידי ישראל טובה ונבות בורנובסקי, וילדיהם, שעברו לפלאו ב-1993 כשנה טרם הקמתה כמדינה עצמאית, כדי להפעיל את מרכז הצלילה Fish 'n Fins. המשפחה התרחבה ונולדו להם שני ילדים, שהיו הילדים היהודים המתועדים הראשונים שנולדו בפלאו. לשני הילדים יש שמות אמצעיים מקומיים.

היהודים המוכרים ביותר במדינה הם סטיוארט בק , עורך דין יהודי-אמריקאי שסייע במשא ומתן על ההסכם שהגדיר את פלאו כמדינה עצמאית ב-1994, קיבל באזרחות כבוד, ונבחר ב-2003 לשגריר הקבוע הראשון של פלאו באו"ם. ולארי מילר, שופט בבית המשפט העליון בפלאו.

במשחקי המכביה השמונה-עשרה ב-2009 ייצגו את המדינה שני רוכבי אופניים. הייתה זו הפעם הראשונה בה פלאו יוצגה בתחרות זו.

## ראו גם
* יחסי פלאו-ישראל
* יהדות פולינזיה הצרפתית
* יהדות ניו זילנד
* יהדות אוסטרליה
* פלאו

## הערות שוליים

פלאו
קטגוריה:פלאו
אליפות העולם בג'ודו 2023

**[[אליפות העולם בג'ודו]] בשנת 2023** נערכה בין התאריכים 7 עד 14 במאי 2023 באולם עלי בן חמד אל-עטייה בדוחה, קטר. באליפות השתתפו כ-658 ג'ודוקא מכ-99 מדינות. בשבעת ימי התחרות הראשונים נערכו התחרויות בקבוצות המשקל האישיות, כשביום האחרון נערכה תחרות לקבוצות מעורבות.

## המחלוקת בדבר השתתפותם של ספורטאים רוסים ובלארוסים
איגוד הג'ודו העולמי הודיע ב-29 באפריל 2023, יום ההרשמה האחרון לתחרות, שספורטאים רוסים ובלארוסים יורשו להשתתף בה כספורטאים יחידניים ונייטרליים בכפוף לבדיקות רקע. בעקבות ההודעה, עשרים ספורטאים רוסים ובלארוסים נרשמו לתחרות. מבין העשרים, דווח כי לחמישה לפחות יש קשרים ל למרות המלצת הוועד האולימפי הבין-לאומי להימנע משיתוף ספורטאים להם קשרים חוזיים עם הכוחות המזוינים של רוסיה ובלארוס או עם סוכנויות הביטחון הלאומי שלהן. במחאה על כך, הנבחרת האוקראינית פרשה מהתחרות.

## טבלת המדליות
**מקרא**

## רשימת הזוכים
### נשים

### גברים

### נבחרות מעורבות

## לוח זמנים
*כל הזמנים לפי שעון מקומי ([[UTC+03:00|UTC+3]]).*

האירוע ישודר בחינם באתר איגוד הג'ודו העולמי.

## ישראלים באליפות העולם

## פרסים כספיים
הסכומים הרשומים הם פר מדליה בקבוצת משקל, מה שמביא את סך הפרסים בתחרות ל-€798,000 עבור התחרויות האישיות ו-€200,000 עבור התחרות הקבוצתית. (נלקח מ:)

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

2023
קטגוריה:2023 בספורט
קטגוריה:דוחה: תחרויות ספורט
קטגוריה:2023 באסיה
הענקים של מונטה פראמה

**הענקים של מונטה פראמה** (באיטלקית: **Giganti di Mont'e Prama**) הם פסלי אבן עתיקים בסרדיניה, איטליה, שנוצרו בתקופת התרבות הנוראגית. פסלים אלו נמצאו במרץ 1974, על קרקע חקלאית ליד מונטה פראמה. גובה הפסלים נע בין 2 ל-2.5 מטרים.

לאחר ארבעה חפירות ארכאולוגיות, שבוצעו ב-1975–1979, נמצאו כ-5,000 חלקים של הפסלים, כולל 15 פסלי ראש, ו-22 פסלי פלג הגוף העליון. לאחר מציאתם, כל החלקים אוכסנו למשך 30 שנה במאגרים של המוזיאון הארכאולוגי הלאומי של קליארי, אם כי חלק מאותם חלקים הוצגו במוזיאון עצמו. לצד הפסלים, נמצאו עוד מספר מבני נוראגה ומספר אבני קודש.

על הפסלים מבוצע שיקום ארכאולוגי מאז 2005, בתקציבו של המשרד לפעילויות ומורשת תרבותית ואזור סרדיניה. הפסלים נגישים לציבור מאז נובמבר 2011.

על פי הערכות, שברי הפסלים הגיעו מ-44 פסלי ענקים, כאשר 25 מהם כבר שוחזרו, בנוסף ל-13 מבני נוראגה ששוחזרו. כמו כן, לא בוצע שחזור על 3 פסלים ו-3 מבני נוראגה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרדיניה
קטגוריה:איטליה: אתרים ארכאולוגיים
מערב פלורידה הספרדית

**מערב פלורידה הספרדית** (בספרדית: **Florida Occidental**) הייתה פרובינציה של האימפריה הספרדית מ-1783 עד 1821, אז יחד עם מזרח פלורידה הועברה לידי ארצות הברית.

לאזור מערב פלורידה היו בתחילה אותם גבולות כמו המושבה הבריטית לשעבר. חלק ניכר משטחה סופח בהדרגה על ידי ארצות הברית במחלוקת מערב פלורידה. בהיקף הגדול ביותר שלה, המושבה כללה את מה שהם כיום קהילות פלורידה של לואיזיאנה, החלקים הדרומיים ביותר של מיסיסיפי ואלבמה, כמו גם את הפאנדנדל של פלורידה. בעוד שדרום מזרח לואיזיאנה וחופי מיסיסיפי ואלבמה של ימינו סופחו לפני או במהלך מלחמת 1812, הקרקע המרכיבה את פלורידה של ימינו לא נרכשה אלא מספר שנים לאחר מכן. האזור הפך לטריטוריית פלורידה של ארצות הברית ב-1822.

## היסטוריה

ספרד הייתה המדינה האירופית הראשונה שיישבה את חצי האי פלורידה, התרחבה צפונה מקובה והקימה יישובים ארוכי טווח בסיינט אוגוסטין קובה, על חוף האוקיינוס האטלנטי, כמו גם בפנסקולה ובסן מרקוס, במפרץ מקסיקו.

בעקבות ההפסדים של ספרד לבריטניה במהלך מלחמת שבע השנים, ויתרה ספרד על שטחה בפלורידה לבריטניה ב-1763. המנהלים הבריטיים חילקו אז את השטח לשתי מושבות: מזרח פלורידה, כולל חצי האי פלורידה עם הבירה סיינט אוגוסטין, ומערב פלורידה, שאליה צורפה חלק מהשטח שהתקבל מצרפת במסגרת הסכם השלום מ-1763. מערב פלורידה השתרעה מנהר האפלאצ'יקולה ועד נהר המיסיסיפי, ובירתה הייתה בפנסקולה.

בשנת 1779, ספרד נכנסה למלחמת העצמאות האמריקנית בצדה של צרפת אך לא לצד שלוש עשרה המושבות. ברנרדו דה גאלווס, מושל לואיזיאנה הספרדית, הוביל מערכה צבאית לאורך חוף המפרץ, וכבש את באטון רוז' ונאצ'ז מידי הבריטים ב-1779, את מוביל ב-1780 ואת פנסקולה ב-1781.

בהסכם השלום של פריז משנת 1783, החזירה בריטניה את שתי המושבות של פלורידה לשליטה ספרדית. במקום לנהל את פלורידה כפרובינציה אחת, כפי שהיה לפני 1763, שימרה ספרד החדשה את ההסדר הבריטי של חלוקת השטח בין מזרח ומערב פלורידה (*פלורידה אוריינטל* ופלורידה *אוקסידנטל*). כאשר ספרד רכשה את מערב פלורידה ב-1783, הגבול המזרחי של בריטניה היה נהר האפלאצ'יקולה, אך ספרד ב-1785 העבירה אותו מזרחה לנהר סוואני. המטרה הייתה להעביר את סן מרקוס ואת מחוז אפלאצ'י ממזרח פלורידה למערב פלורידה.

בהסכם הסודי של סן אילדפונסו משנת 1800, הסכימה ספרד להחזיר את לואיזיאנה לצרפת; עם זאת, מיקום הגבול בין לואיזיאנה למערב פלורידה לא צוין במפורש. לאחר שצרפת מכרה את לואיזיאנה לארצות הברית ב-1803, פרץ סכסוך גבולות נוסף. ארצות הברית תבעה את השטח מנהר פרדידו ועד נהר המיסיסיפי, שהאמריקאים האמינו שהיה חלק מהמחוז הישן של לואיזיאנה כאשר הצרפתים הסכימו לוותר עליו לספרד בשנת 1762. הספרדים התעקשו שהם ניהלו את החלק הזה כמחוז מערב פלורידה ושהוא לא היה חלק מהטריטוריה שהוחזרה לצרפת על ידי קרלוס הרביעי ב-1802, כמו שצרפת מעולם לא נתנה את מערב פלורידה לספרד, בין רשימה של סיבות אחרות.

קטגוריה:מושבות ספרדיות לשעבר
קטגוריה:אמריקה הצפונית: מושבות לשעבר
קטגוריה:פלורידה: היסטוריה
אינדיה אמרטיפיו

**אינדיה ריא אמרטיפיו** (באנגלית: **India Ria Amarteifio**; נולדה ב-17 בספטמבר 2001) היא שחקנית אנגלייה.

## ביוגרפיה
אמרטיפיו נולדה ב-17 בספטמבר 2001 בשכונת קינגסטון שעל התמזה (אנ') שבלונדון ובהמשך עברה לשכונת טוויקנהאם (אנ') יחד עם אחותה ואימה, שעברה ללונדון כדי לעסוק באמנות לפני שהפכה לקוסמטיקאית "כדי לגמור את החודש". היא ממוצא גאני וגרמני.

אמרטייפו הצטרפה לאקדמיית ריצ'מונד למחול בשנת 2012, דרכה נבחנה וזכתה במלגה ללמוד בבית הספר לתיאטרון של סילביה יאנג (אנ') במארבל ארץ' בלונדון.

## קריירה
בשנת 2009 הופיעה לראשונה במחזמר "שלגיה ושבעת הגמדים" (אנ') בתור אחת הרקדניות. המופע רץ בתיאטרון ריצ'מונד (אנ'), לונדון. 

אמרטיפיו עשתה את הופעת הבכורה שלה בווסט אנד כנלה הצעירה ב"מלך האריות" בתיאטרון ליסיאום ב-2011. לאחר מכן הופיעה במחזמר "מטילדה" בתיאטרון קיימברידג' בתפקיד הורטנסיה. אמרטיפיו הייתה חלק מצוות השחקנים המקורי של המחזמר "צ'רלי ומפעל השוקולד" ב-2013 שהוצג בתיאטרון דרורי ליין בתפקיד לסירוגין של ויולט בורגארד. באותה שנה, היא הופיעה לראשונה בטלוויזיה בסרט הטלוויזיה "Gangsta Granny".

בשנת 2015, הופיעה אמרטיפיו במיני-סדרה "The Interceptor" ושיחקה בתפקיד אורח בסדרה "דוקטור הו" בפרק בעונה התשיעית והחלה לככב בסדרת הטלוויזיה "הסודות של אברמור" בתור לייסי פיירבורן, תפקיד שהיא תגלם בשתי הסדרות. 

בשנת 2017 שיחקה בתפקיד חוזר בתור בתה של רוז הנטלי (טנדי ניוטון) בעונה הרביעית של הסדרה "שחיתות" וגילמה את מאיה רובק בעונה השלישית של דרמת הפשע "The Tunnel".

אמרטיפיו עשתה את הופעת הבכורה שלה בסרט העלילתי "נשים בחזית", סרט דרמטי-קומי משנת 2019. באותה שנה ביצעה הופעת אורח בסדרה הקומית "חינוך מיני" מבית נטפליקס. 

בשנת 2022, היא שיחקה את נורה רנדל בסדרת המדע הבדיוני "The Midwich Cuckoos" ולוהקה כגרסה צעירה של דמותה של גולדה רושובל בדרמה "ברידג'רטון: סיפורה של המלכה שרלוט", שהוקרנה לראשונה בנטפליקס ב-4 במאי 2023.

## פילמוגרפיה

### קולנוע

### טלוויזיה

### תיאטרון

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות ילדות אנגליות
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אנגליות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אנגליות
קטגוריה:שחקני מחזות זמר
קטגוריה:אנגלים ממוצא גנאי
קטגוריה:בוגרות בתי ספר למשחק באנגליה
קטגוריה:אנגליות שנולדו ב-2001
יהדות פיג'י

ממוזער|מיקומה של פיג'י במפת העולם
**יהדות פיג'י** היא ההתיישבות היהודית באיי פיג'י שמתועדת החל מהמאה ה-19. ביולי 2006 מנתה הקהילה כ-60 יהודים. בנוסף, חיים באיי פיג'י קרוב ל-300 אנשים ממוצא יהודי, בעיקר בעיר הבירה סובה. כיום ישנם שלושה בתי קברות בפיג'י, הכוללים כתובות יהודיות על המצבות, וממוקמים במומי (בית קברות פרטי), האי אובאלאו (לבוקה) וסובה (בית קברות ישן). הקברים מתוארכים לימי המתיישבים היהודים הראשונים מהמאה ה-19.

## היסטוריה
### המאה ה-19
כמעט כל היהודים באיי פיג'י חיים בעיר הבירה סובה. בשנת 1881 הנרי מארק, בן ה-20, היה היהודי הראשון שהתיישב בפיג'י. מארק היה במקור יליד אוסטרליה והוא הקים מפעל מסחרי נרחב ברחבי האזור. למרקס הצטרפו מאוחר יותר יהודים מהודו, המזרח התיכון ומיישובים אחרים באסיה.

אחד המתיישבים הראשונים היה סוחר בשם אלכסנדר שמריל באומן (שמו העברי אלכסנדר בן שמואל) שנולד ב-9 בינואר 1847 פרוסיה, ונפטר ב-1909 בסידני, ניו סאות' ויילס, אוסטרליה. באומן השתקע בלבוקה, בירת פיג'י לשעבר, והתחתן עם שרה אנט סולומון, בתם של פיליפ סולומון וקתרין כהן.

### המאה ה-21
עד להקמתה של האגודה היהודית בפיג'י בקרב האוכלוסייה היהודית הייתה רק פעילות מאורגנת מועטה. ונותרו חיי דת מוגבלים. שגרירות ישראל מקיימת מדי שנה סדר פסח, המאכלס 50 עד 60 אנשים. אוכל כשר מיובא מאוסטרליה. ב-6 במרץ 1985 התקיימה בסובה חגיגת פורים דתית ראשונה.

בין ישראל ופיג'י מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים. במאי 2002, ראש ממשלת פיג'י דאז, ליסניה קראסה, בעצמה ממוצא יהודי חלקי, הסכימה עם שגרירת ישראל, רות כהנוף, כי על שתי המדינות לחזק את קשריהן למרות שהן כה רחוקות זו מזו מבחינה גאוגרפית. בעוד שיש שגרירות ישראל בפיג'י, שגריר ישראל בקנברה, אוסטרליה מייצג את האינטרסים הישראליים בפיג'י.

בפברואר 2020 נסע נשיא המדינה ראובן ריבלין לפיג'י לפגוש את ראש הממשלה וורקה ביינימרמה לדיונים בנושא שינויי אקלים, פיתוח בר קיימא, חקלאות חכמה, העצמת נשים ונוער. ובשנת 2022 הגיע נשיא פיג'י לפגישה בישראל עם הנשיא יצחק הרצוג.

## קישורים חיצוניים
* יהדות פיג'י באתר הספרייה היהודית הווירטואלית 
* יהדות פיג'י, באתר יהודים היו כאן 

## הערות שוליים

קטגוריה:פיג'י: היסטוריה
פיג'י