ישראל נג'ארה

רבי **ישראל נג'ארה** (דמשק, 1555 – עזה, 1628) היה רב, פרשן ומשורר. מגדולי המשוררים והפייטנים העבריים בכל הזמנים. רב היישוב היהודי בעזה.

## ביוגרפיה
נולד ב־1555 בדמשק. מוצאו מהעיר נג'ארה בספרד ועל שמה נקרא שם משפחתו. למד אצל אביו ר' משה נג'ארה, מילידי צפת שתחת שלטון האימפריה העות'מאנית, ואצל סבו ר' ישראל די קוריאל, מחכמי צפת ואחד מארבעת הסמוכים הראשונים. בבחרותו עבר לדמשק, שם שימש כשליח ציבור בקהילה הספרדית. לאחר תקופה בה עבר בין ערים שונות במקומות שונים, בין היתר בסוריה, שב לדמשק לתקופה קצרה. לאחר מכן חזר לצפת, שם התחתן ונולדה לו בת.

בעקבות מגפה בה שכל את בתו ואשתו, חזר רבי ישראל נג'ארה בשנת 1576 לדמשק והתחתן בשנית. מנישואים אלה נולדו לו שלושה ילדים. לאחר תקופה בדמשק עבר לעזה, שם שימש כפוסק. בנו, רבי משה נג'ארה, שימש כרבה הראשי של עזה אחריו. בהיותו בעזה היה מורה של אבטליון. נפטר ב־1628 בעזה, ונקבר בבית העלמין היהודי בעיר. על פי עדות אחרת, קברו מצוי בשטח מחנה הפליטים אל-בורייג' שבמרכז רצועת עזה.

במספר ערים בישראל ישנם רחובות הנושאים את שמו, וביניהן ירושלים, תל אביב, חולון, רעננה ורחובות.

## פיוטיו

רבי ישראל נג'ארה התפרסם בעיקר כמשורר ופייטן, וליצירתו השפעה ניכרת בקהילות יהודיות מארצות הבלקן, רוב ארצות העולם המוסלמי ואף הודו. בפיוטיו ניכרת ההשפעה של שירת ספרד, הן במשקל ובצורה הקפדניים, והן בנושאי השירה. בין פיוטיו המפורסמים: "אַנַּה אֵלֵךְ", "יַעֲרַת דְּבַשׁ", "יָה רִבּוֹן עָלַם", "יוֹדוּךָ רַעְיוֹנַי", "יָעְלָה בּוֹאִי לְגַנִּי", "יוֹנָתִי זִיו יִפְעָתֵךְ", "יוֹשֵׁב בְּכִסֵּא הוֹד" "יְדִידִי רוֹעִי מְקִימִי, "יה קבל שיח דל", "יַעְלָם שָׁבַנִי" ורבים נוספים.

בשירתו היה שילוב בין קדושה, קבלה וחולין. מבחינה מוזיקלית, חולל ר' ישראל מהפכה של ממש בכך שהתאים את שירי הקודש שכתב למנגינות עממיות של שירי חול לועזיים שהיו מקובלים בציבור. בכך הוא ביקש לגרום לציבור, שהכיר ואהד את המוזיקה העממית, להחליף את השירים הלועזיים והחילוניים בשיר עברי בעל תוכן דתי המכוון כלפי שמים. הרב נג'ארה נהג לציין את המקאם של הלחן המתלווה לכל שיר, וייתכן כי היה המשורר העברי הראשון לעשות זאת.

את פיוטו "יונתי זיו יפעתך", יוצאי קהילות הודו נוהגים לשיר כשיר חופה, אותו החתן מדקלם אל מול הכלה המתקרבת לחופה עד סוף השיר, בעיקר בקרב קהילת בני ישראל.

### התנגדות
בעקבות כתיבת השיר "כתובת ישראל" (הפותח במילים "ירד דודי לגנו"), המנוסח ככתובה בין ישראל לה' בעת מתן תורה, ביקר אותו רבי מנחם די לונזאנו, בן דורו של הרב נג'ארה, וכתב כי "התיר עצמו לומר לה' יתברך כל מה שהנואפים אומרים זה לזה" (מתוך ספרו "שתי ידות", דף קמ"ב). בנוסף קבל על כך שהרב נג'ארה משתמש בסגנון ובמשקל הערביים, הזרים לרוח ישראל. מחקריו של החוקר יוסף יהלום מאששים את הטענה כי רבים משיריו של הרב נג'ארה מתחילים באופן המזכיר שירי עגבים מוכרים של התקופה.

בתגובה, ענה נג'ארה למבקריו בשיר, וכתב בהקדמה לספרו "זמירות ישראל":

## מספריו
* **[https://hebrewbooks.org/45788 זמירות ישראל]** – פיוטים
* **מערכות ישראל** – פירוש לתורה
* **[https://hebrewbooks.org/42197 מקוה ישראל]** – דרשות
* **פצעי אוהב** – פירוש על ספר איוב
***[https://hebrewbooks.org/44833 כלי מחזיק ברכה]** – בעניין ברכות וברכת המזון
***[https://hebrewbooks.org/40521 שוחטי הילדים]** – דיני שחיטה בחרוזים

## לקריאה נוספת
* טובה בארי (עורכת), **ישראל נג'ארה – שירים**, הוצאת אוניברסיטת תל אביב, תשע"ה (המבוא לספר באתר התפילה והפיוט)
* **שארית ישראל - מזמירות ישראל**, בצירוף מבואות וביאורים בידי טובה בארי ואדוין סרוסי, ירושלים: מכון בן צבי לחקר קהילות ישראל המזרח, תשפ"ד 2023.
* אוצר השירה והמליצה, מאת י.ח. טביוב, הוצאת דביר, תרפ"ט 1929, תל אביב א"י, עמוד 204
* מאיר נזרי, **כתובות ותנאים לחג השבועות בקהילות ישראל, ובראשן הכתובה 'ירד דודי לגנו' לר' ישראל נג'ארה**, מוסד הרב קוק תשפ"א
* אהרן מירסקי, **הפיוט**, שירת ישראל נג'ארה, ירושלים: מאגנס תשנ"א עמ' 705–713
* הרב אברהם ישעיהו דיין, "אם יש להימנע מלשורר את שירי ר"י נג'ארה", **[[האוצר (כתב עת)|האוצר]]** כא (חשון ה'תשע"ט), עמ' קמא–קנו

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

* 
* ר' ישראל נג'ארה באתר התפילה והפיוט
* על דמותו של ר' ישראל נג'ארה, באתר הפיוט והתפילה
* חביבה פדיה, ר' ישראל נג'ארה – עיון בשירתו, באתר הפיוט והתפילה
* 
* כתובת ישראל – כתובה בין הקב"ה לישראל
* יוסף יהלום, ר' ישראל נג'ארה והתחדשות השירה העברית במזרח לאחר גירוש ספרד, **פעמים**, 13, תשמ"ב־1982, עמ' 96–124
* שלי אלקיים, כמיהה מניעה עולם: על הגעגוע בשירת ר' ישראל נג'ארה, במוסף בית אבי חי
* על דמותו החמקמקה של הפייטן הנודע ר' ישראל נג'ארה, אברהם אופיר שמש, עת־מול 192
* אהרן פוירשטיין, הסוד של ר' ישראל נג'ארה, באתר הפיוט והתפילה
* 
*

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל
קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:ראשוני האחרונים
קטגוריה:רבנים ארץ-ישראלים
קטגוריה:צפת: רבנים
קטגוריה:עזה: רבנים
קטגוריה:פייטנים
קטגוריה:ילידי 1555
קטגוריה:נפטרים ב-1628
קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל במאה ה-16
קטגוריה:יהודים בארץ ישראל במאה ה-17