open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מה בוער

**מה בוער,** בהגשתו של רזי ברקאי, הייתה תוכנית אקטואליה יומית ששודרה בתחנת הרדיו גלי צה"ל משנת 1995. בינואר 2022, לאחר 27 שנות הגשה, הודיע ברקאי על פרישתו מגלי צה"ל, וכחודש וחצי לאחר שפרש שודרה התכנית האחרונה, בהגשת טלי ליפקין שחק.

## היסטוריה
מה בוער, היא תוכנית האקטואליה המרכזית של התחנה ומאלה שמאזינים לה ביותר. היא משודרת בשעות הבוקר ועוסקת במתן פרשנות לרוב האירועים המרכזיים של היום ובעריכת ראיונות עם האישים הקשורים בהם. 

ב-1995, עבר ברקאי להגיש את התוכנית.

בתחילת 2017, צורפו לתוכנית כמה מראיינים שהגישו את התוכנית לצדו של ברקאי, ובהמשך בוטלה ההגשה המשותפת.

מתחילת 2019, קוצרה התוכנית משעתיים לשעה אחת, מהשעה 09:00-10:00. התוכנית משודרת בימים א'-ד', ובימים אלה העורכת היא נורית קנטי. באירועים מיוחדים הגיש ברקאי בשידור משותף את תוכניתו עם רינו צרור. בימי חמישי מוגשת בשעות אלו התכנית "מרציאנו-סגל", בהגשת קרן מרציאנו ואודי סגל. 

## תכנים
עם מושאי הסיקור הבולטים של התוכנית נמנים, בין היתר, הראיון האחרון של ראש הממשלה יצחק רבין (שבו השיב "אני לא פוחד" לשאלתו של ברקאי בנוגע לאיומים על חייו), הריאיון הראשון עם לאה רבין בבוקר שלאחר רצח רבין, וכן הרגע שבו נשמע לראשונה קולה של המתלוננת א', גיבורת פרשת הנשיא משה קצב. כמו כן זכור הריאיון עם ראש הממשלה דאז, אהוד ברק, שהפסיק את הריאיון וניתק את השיחה לאחר סדרת שאלות נוקבות.

### אות הפתיחה
אות הפתיחה של התוכנית היא קטע מתוך השיר "Too Young To Die" המבוצע על ידי להקת ג'מירוקוואי.

## פרסים
התוכנית זכתה בפרס מפקד גלי צה"ל לשנת 2009.

## הערות שוליים

קטגוריה:תוכניות חדשות ואקטואליה ברדיו
קטגוריה:תוכניות רדיו בגלי צה"ל
אנגורי (נהר)

**אֶנגוּרי** (בגאורגית: **ენგური**, באבחזית: **Егры**, אֶגרי) הוא נהר בגאורגיה שחלקו עובר בגבול עם אבחזיה, רפובליקה אוטונומית בצפון-מערב גאורגיה. אורכו 213 ק"מ ומקורו במדרונותיו הדרומיים של רכס הקווקז.
## גאוגרפיה
מקור הנהר הוא על קו פרשת המים של רכס הקווקז הגדול, בגובה של 2614  מטרים מעל פני הים. הנהר מתחיל את זרימתו ליד ההר שחארה וזורם מטה מההרים לתוך אפיק צר ועמוק היוצרים מקום אידיאלי לבניית סכר. הנהר עובר בדרכו מערבית לעיירה, ג'ווארי, שבמחוז מגרליה ונשפך לאחר 213 ק"מ לים השחור ליד העיר זוגדידי שבקרבת נפת גאלי האבחזית.

בשנת 1980, הסתיימה בנייתו של סכר בטון, "סכר אנגורי", שנחשב לסכר המקומר הגבוה ביותר בעולם. בגובה 272 מטר על פני הים, ולמעשה הקונסטרוקציה הגדולה ביותר בקווקז. בכך משחק הנהר תפקיד מפתח בשוק האנרגיה של גאורגיה. הקיבולת שלו היא 1.1 מיליון קוב מים, ומייצר 4.5 מיליון קילוואט של אנרגיה מדי שנה, שהם כ-40% מסך יצור האנרגיה של גאורגיה. קיבולת של 1,300 מגוואט לשעה.

מאז הקונפליקט הגאורגי-אבחזי (1992-1993), מוצבים חיילים גאורגים ואבחזים משני צידי הנהר. רוסיה מצידה מחזיקה במקום חיילי "חיל שלום". המעבר המוסדר היחיד על הנהר הוא "גשר אינגורי", שנבנה על ידי שבויי מלחמה גרמנים בשנים 1944-1948. ברבות השנים נוספו לנהר גם גשרים שנבנו באופן ארעי.

## קישורים חיצוניים

* יואכים בלאטר והלן אינגרם (2001), **[http://books.google.com/books?id=tqJUeELS_r0C&pg=PA221&ots=_d1Mb_mUqS&dq=Bzyb+River&sig=kUIGW3TNJSmK3CsBD5-zPWI39bU השתקפות על מים: גישות חדשות בקונפליקטים ושיתוף פעולה]**, עמ' 221, 
* גשר אינגורי, נקודת ביקורת בין גאורגיה ואבחזיה, בגרמנית
* גשר אינגורי, סטטיסטיקה ותמונות

## הערות שוליים

קטגוריה:גאורגיה: נהרות
קטגוריה:אבחזיה: נהרות
קטגוריה:סוואנתי
קטגוריה:הים השחור: נהרות
קטגוריה:קווקז: נהרות
קטגוריה:נהרות גבול
ז'וזף לה בל

**ז'וזף אשיל לה בל** (בצרפתית: **Joseph Achille Le Bel**; 21 בינואר 1847 – 6 באוגוסט 1930) היה כימאי צרפתי שנחשב לאחד מאבות הסטריאוכימיה. הוא נולד בעיירה פשלברון (Péchelbronn) באלזס והתחנך באקול פוליטקניק בפריז. למשפחתו של לה בל היו עסקי נפט משגשגים והוא חילק את זמנו בין עבודתו המדעית ובין עסקי המשפחה.

## עבודתו המדעית
בעקבות עבודתו החלוצית של לואי פסטר בתחום הסטריאוכימיה, ניסה לה בל, שהצטרף למעבדתו של שרל-אדולף וורץ בשנת 1873, להבין את המקור לפעילות האופטית (קיטוב אור) השונה של מולקולות בעלות אותה נוסחה מולקולרית. בשנת 1874 הוא הגיע למסקנה ששתי מולקולות בעלות אותה נוסחה מולקולרית ומבנה גאומטרי טטרהדרלי, שבמרכזו נמצא פחמן ובקצוותיו מתמירים שונים, יהיו תמונות מראה לא חופפות זו את זו, ותהיה להן פעילות אופטית שונה. כיום אנו אומרים על מולקולות כאלו שיש להן מרכז כיראלי, או פחמן אסימטרי, והן מולקולות כיראליות, אבל באותה תקופה לא היה מינוח לממצאים החדשים. הכימאי ההולנדי יאקובוס ואן 'ט הוף, סטודנט אחר של וורץ, הגיע למסקנות דומות באותה שנה, באופן עצמאי ובלתי תלוי.

בשנת 1893 הוענקה לו מדליית דייווי.

## ראו גם
*תערובת רצמית
*אננטיומר

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה קצרה של ז'וזף לה בל
* 

קטגוריה:כימאים צרפתים
קטגוריה:בוגרי אקול פוליטקניק
קטגוריה:זוכי מדליית דייווי
קטגוריה:סטריאוכימאים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1847
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1930
היפאסטרום

**הִיפֵּאַסְטְרוּם** (שם מדעי: *Hippeastrum*) הוא סוג של צמח נוי, גאופיט רב שנתי. על הסוג נמנים 70–75 מינים וקרוב ל-600+ בני כלאיים הגדלים מפקעות, כולם שייכים למשפחת הנרקיסיים (*Amaryllidaceae*) שמקום גידולם הטבעי הוא באזורי אקלים טרופי ואקלים סובטרופי של אמריקה מארגנטינה בדרום עד למקסיקו ובאיי אמריקה המרכזית. מינים אחדים מאופיינים בשל צורתם הגנדרנית.
הצמחים פופולריים ובעלי משתלות ומוכרי פרחים נוהגים לכנות אותם בשם **[[אמריליס יפהפה]]**, פרח הגדל בטבע בדרום אפריקה. ואילו הצמח "היפאסטרום", כאמור, מקורו הוא מדרום אמריקה ומרכזה. פריחתו הפתאומית של הצמח וצבע הארגמן העז של פרחיו יוצר במקום הימצאו אווירת חג ולכן מחירו של הצמח, במקומות מסוימים, עולה פלאים, לפני כל חג, בתנאי שיובטח כי יפרח במועד.

## כללית
ה"היפאסטרום" הוא צמח פקעת פופולרי הגדל בתוך הבית. הפקעת עדינה ואין לחשוף אותה לקור. חוץ מהגבלה זו, הצמח נוח לגידול ונותן פיצוי נאה למאמץ נמוך. בייחוד לאלה האוהבים פריחה בבית: במרבית ארצות העולם - בחודשי החורף בארץ ישראל - באביב. בכמויות אפשר למצוא את הצמח בגינות. ל"היפהסרום" שושנת עלים ירוקים ופרחים בצבע ארגמן או ורוד. גודלן של הפקעות הוא בקוטר של 5–12 ס"מ. הפקעת מפתחת שניים עד שבעה גלדים וכך הפקעת המלאה היא בגודל של 30–90 ס"מ אורך ו-2.5-5 ס"מ רוחב. מבנה הצמח הוא חלול, 30-75 ס"מ גובה, 1-2 ס"מ קוטר. מספר הפרחים תלוי במין, 2 עד 15 פרחים, בגודל של 13–20 ס"מ כל אחד. לכל פרח 6 אבקנים: 3 חיצוניים ו-3 פנימיים. לפקעת של הצמח דרושה קרקע אוורירית וככל שהטמפרטורה החיצונית גבוהה יותר על הקרקע להיות מאווררת יותר.

## גידול לנוי
מעת הטמנת הפקעות עד הפריחה עוברות שלוש שנים. על הפקעת לגדול באזור מוצל למחצה. יש חשיבות לשימוש במצע איכותי ומנוקז כהלכה. הצמח זקוק להשקיה מועטה. את הפקעת יש לשתול כשהיא מגיעה עד פני האדמה. הצמח הוא רב שנתי ויש להיזהר שלא לפגוע בשורשים הבשרניים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1821
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ויליאם הרברט
קטגוריה:נרקיסיים
קטגוריה:צמחי נוי
קטגוריה:צמחים ביערות הגשם של אמריקה המרכזית
קטגוריה:צמחים ביערות הגשם של אמריקה הדרומית
קופליה

**קופליה** (Coppélia) הוא בלט קומי-סנטימנטלי. את המוזיקה לבלט כתב ליאו דליב, הלִבְרִית מאת שארל נוטייה וארתור סן-לאון שגם יצר את הכוריאוגרפיה. הבלט מבוסס על הסיפור הקודר "איש החול" מאת א.ת.א. הופמן, אשר פורסם בשנת 1815 (הסיפור שולב גם באופרטה סיפורי הופמן). הבלט הוצג לראשונה ב-25 במאי 1870 בתיאטרון האקדמיה הצרפתית למוזיקה, עם ג'וזפינה בוצאקי בתפקיד הראשי. הצלחתו הראשונית של הבלט הופרעה עם פרוץ מלחמת צרפת–פרוסיה והמצור על פריז, אך לאחר המלחמה הוא הפך לבלט האהוד ביותר, או בעל מספר ההופעות הרב ביותר, באופרה גרנייה.

## עלילה
עלילת הבלט נסובה סביב דוקטור קופליו, ממציא מסתורי ואף שטני משהו, אשר המציא בובה מרקדת בגודל אדם. הבובה הייתה כה אמיתית למראה, עד שפרנץ, בן הכפר, מתאהב בה וזונח את אהובתו האמיתית, סוונילדה. אהובתו האמיתית של פרנץ מראה לו במערכה השנייה את סכלותו בכך שהיא מתלבשת כבובה ומעמידה פנים שהיא מתעוררת לחיים. היא מרקדת והורסת את יצירותיו של הזקן אך בבוקר היום, הזקן עצר את החתונה וביקש שישלמו לו על מעשי אהובתו של פרנץ.

## בתרבות
אסטרואיד   שהתגלה על ידי מקס וולף ב-1916, נקרא על שם הבלט והדמות קופליה. 

ב-2010 עלתה הפקה חדשה של הבלט עם ליברית ועיצוב תפאורות ותלבושות מאת המאייר הרוסי מיקהאיל שמיאקין, וכוריאוגרפיה מאת קיריל סימונוב. בדומה לשאר עיבודי הבלטים של שמיאקין ("מפצח האגוזים" ו"אגוז הקסמים", אשר מבוססים שניהם על אגדת מפצח האגוזים של הופמן), גם הליברית שכתב ל"קופליה" התקרבה ככל האפשר לעלילת "איש החול" של הופמן. 

## קישורים חיצוניים

* 

* העלילה לפי מערכות
* "קופליה" בביצוע בית האופרה של סידני באתר יוטיוב
* [יוטיוב, "קופליה" בביצוע [בלט בולשוי]]

קטגוריה:בלט
קטגוריה:מוזיקה על פי יצירות אמנות
קטגוריה:מוזיקה לבלט
קבוצה אינסופית

**קבוצה אינסופית** היא קבוצה שמספר איבריה אינו סופי, כלומר קבוצה שאינה קבוצה סופית. קבוצות אינסופיות הן נושא מרכזי בתורת הקבוצות ובענפים נוספים של המתמטיקה.

בתורת הקבוצות האקסיומטית נקבע קיומה של קבוצה אינסופית באקסיומת הקבוצה האינסופית (או **אקסיומת האינסוף**).

דוגמאות לקבוצות אינסופיות:
* קבוצת המספרים השלמים.
* קבוצת המספרים הממשיים.
* קבוצת כל הנקודות בקטע כלשהו.

תכונה המבדילה קבוצה אינסופית מקבוצה סופית היא שקבוצה אינסופית יכולה להיות שקולה לתת קבוצה שלה השונה ממנה. לדוגמה, קבוצת כל המספרים הטבעיים 1,2,3,\dots שקולה לקבוצת כל המספרים הזוגיים 2,4,6,\dots, על-פי ההתאמה שמתאימה לכל מספר טבעי \!\, n את המספר הזוגי 2n.
ברור שההתאמה הזו מסדרת את המספרים משתי הקבוצות בזוגות, ושהזוגות ממצים את כל המספרים משתי הקבוצות. תכונה זו של המספרים הטבעיים הוצגה על ידי גלילאו גליליי, ברעיון שזכה לשם הפרדוקס של גלילאו. תכונה זו היא ההגדרה הפורמלית של קבוצה אינסופית בתורת הקבוצות הנאיבית, והיא הוצגה לראשונה על ידי ריכרד דדקינד: קבוצה אינסופית היא קבוצה שקיימת קבוצה החלקית לה ממש ושקולה לה. בניסוח אחר: קבוצה A היא אינסופית אם ורק אם קיימת פונקציה חד-חד ערכית מ-A ל-A שאינה על A.

כאשר מתקיימת שקילות בין שתי קבוצות אינסופיות פירוש הדבר שיש להן אותה עוצמה. הראינו שלקבוצת המספרים הטבעיים ולקבוצת המספרים הזוגיים יש אותה עוצמה. קבוצת המספרים הטבעיים היא קבוצה בת מנייה, וכך גם כל קבוצה השקולה לה (כגון קבוצת המספרים הזוגיים). האלכסון של קנטור הוא הוכחתו של גאורג קנטור שהמספרים הממשיים אינם בני מנייה כלומר, לא קיימת התאמה חד-חד ערכית בינם לבין המספרים הטבעיים.

תכונותיהן של קבוצות אינסופיות עשויות להיראות מפתיעות למדי למי שמורגל לעסוק רק בקבוצות סופיות (שהן הקבוצות שאנו פוגשים בחיי היומיום). המחשה פופולרית של אחדות מתכונות אלה ניתנה על ידי המתמטיקאי הנודע דויד הילברט בסיפור שזכה לשם המלון של הילברט.

תכונות של קבוצות אינסופיות:
* כאשר נתונה קבוצה אינסופית של קבוצות (כלומר קבוצה אינסופית שאיבריה הם קבוצות), האיחוד של קבוצות אלה הוא קבוצה אינסופית.
* קבוצת החזקה של קבוצה אינסופית היא קבוצה אינסופית שעוצמתה גבוהה יותר (לפי משפט קנטור).
* כל קבוצה שיש לה תת-קבוצה אינסופית היא קבוצה אינסופית.
* כאשר קבוצה אינסופית מחולקת למספר סופי של תת-קבוצות, לפחות אחת מהן היא קבוצה אינסופית.
* המכפלה הקרטזית של קבוצה אינסופית וקבוצה שאינה ריקה היא קבוצה אינסופית.
* כאשר קבוצה אינסופית מסודרת בסדר טוב, יש לה תת-קבוצה לא ריקה שאין בה איבר גדול ביותר.

## קישורים חיצוניים
* 
* 	

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תורת הקבוצות
קטגוריה:אינסוף
אלכסנדרו טירולר

**אלכסנדרו טירולר** (אנגלית: **Alexandru Tyroler**; 19 באוקטובר 1891 – 3 בפברואר 1973) היה אלוף רומניה בשחמט.

## קריירה
טירולר הגיע בשנת 1912 למקום החמישי בתחרות של טימישוארה, בשנת 1925 ניצח בתחרות בוקרשט ובשנת 1926, בסיביו, זכה באליפות השחמט הראשונה של רומניה. הוא ייצג את רומניה באולימפיאדת השחמט 1926, אולימפיאדת השחמט הלא רשמית השנייה שהתקיימה בבודפשט, שם זכתה נבחרת רומניה במדליית הארד.

גם בשנת 1927 זכה טירולר באליפות רומניה שהתקימה בבוקרשט. בשנת 1928 הגיע למקום ה-15 באליפות העולם לחובבי שחמט (ניצח: מקס אויבה).

בשנת 1929 זכה באליפות רומניה בתחרות שהתקיימה ביאשי והגיע למקום השישי בתחרות בוקרשט. ובשנת 1930 ייצג את רומניה באולימפיאדת השחמט 1930 שהתקיימה בהמבורג, יחד עם שחמטאי יהודי נוסף, אברהם באראץ Abraham Baratz, אלוף רומניה לשנת 1930. בין היתר ניצח את השחמטאי האמריקאי הרמן שטיינר ואת הצ'כי עמוס פוקורני.
באותה שנה הגיע למקום השלישי באליפות השחמט של רומניה.

אחרי 1960 השתקע בהונגריה.

## קישורים חיצוניים

* פדרציית השחמט הרומנית - רשימת הזוכים באליפות רומניה לגברים  ברומנית
* ההיסטוריה של השחמט הרומני 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחמטאים יהודים רומנים
קטגוריה:אלופי רומניה בשחמט
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1891
קטגוריה:רומנים שנפטרו ב-1973
מתמיר

**מתמיר** הוא אטום, או קבוצה של אטומים, המחליף אטום מימן בשרשרת הפחמנים הראשית של פחמימנים. תכונותיו של הפחמימן נקבעות לא רק לפי מספר אטומי הפחמן בשרשרת הראשית שלו ומספר אטומי המימן המחוברים אליהם בקשר קוולנטי, אלא גם לפי סוגי המתמירים הקשורים לאותה שרשרת. קיימות קבוצות פונקציונליות רבות שיכולות לשמש כמתמירים, ועל כן מספר הפחמימנים האפשריים הוא גדול מאוד.

## דוגמאות
שמאל|ממוזער|100px|מולקולת 2-כלורופנול שמכילה שני מתמירים
מיקומו והרכבו של המתמיר במולקולות ארומטיות ישפיע באופן ניכר על תכונותיה של המולקולה, משום שהאלקטרונים שהוא תורם או מושך יקבעו את פיזור האלקטרונים בתוכה, כלומר את הרזוננס הכימי שלה. בנזן היא מולקולה ארומטית ללא מתמירים. הופעתו של מתמיר כלשהו במולקולת בנזן ישנה את תכונותיה ואת שמה. כך למשל, כשבנזן מכיל מתמיר OH אז המולקולה נקראת פנול, ואם הפנול מכיל גם כלוריד בתור מתמיר אז המולקולה תיקרא כלורופנול. שמה המלא של המולקולה יקבע לפי המיקום היחסי בין המתמירים; באיור מוצגת מולקולת 2-כלורופנול.

פחמימן שמכיל את המתמיר קרבוקסיל (COOH) קרוי חומצה קרבוקסילית, ונוכחות המתמיר מעניקה למולקולה את האופי החומצי שלה. קיימות מספר חומצות קרבוקסיליות שנבדלות במספר אטומי הפחמן בשרשרת הראשית ובנוכחותם של מתמירים נוספים. כך למשל, חומצה אצטית, המרכיב החשוב בחומץ, היא חומצה קרבוקסילית בעלת שני פחמנים בשרשרת הראשית והיחידה שלה, ואילו חומצה פרופנואית מכילה 3 אטומי פחמן בשרשרת ותכונותיה שונות. מולקולת אספירין היא חומצה קרבוקסילית ארומטית; המבנה שלה מורכב יותר, ובנוסף לקרבוקסיל היא מכילה קבוצה אצטוקסית בתור מתמיר נוסף.

## תחליפי מתאן
על פי הכללים שלעיל, לאטום פחמן במולקולה, הנחשב כתחליף, יש את השמות הבאים בהתאם למספר המימנים הקשורים אליו, וסוג הקשרים הנוצרים עם יתרת המולקולה:

## ראו גם
*מונחון IUPAC
*תרכובת אורגנית
*קבוצה פונקציונלית
*ארומטיות
*קבוצה צדדית

קטגוריה:כימיה אורגנית
סנטה ברברה

**סנטה ברברה** (באנגלית: **Santa Barbara**) היא עיר מחוז סנטה ברברה במדינת קליפורניה שבארצות הברית. אוכלוסיית העיר מונה כ-90,000 תושבים, ובשטחה המטרופוליני (הכולל עיירות סמוכות) מתגוררים כ-200,000 נפש. העיר ממוקמת על חוף האוקיינוס השקט, כ-140 קילומטר מצפון-מערב ללוס אנג'לס.

אזור סנטה ברברה ידוע באקלים הנוח שלו (הדומה לאקלים ים תיכוני), באיכות חיים גבוהה ובסגנון חיים נינוח ורגוע. בשנים האחרונות הפכו העיר וסביבותיה יעד מבוקש להגירה פנימית, ומחירי הנדל"ן בעיר וסביבתה עלו מאוד.

ב-1942, במהלך מלחמת העולם השנייה, הפציצו צוללות של צבא יפן את קו החוף של קליפורניה, באזור סנטה ברברה.

בסנטה ברברה ישנה קהילה יהודית גדולה ומבוססת ועל פי הערכת פדרציית יהודי סנטה ברברה בעיר חיים כ-20,000 יהודים.

## ערים תאומות

* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:קליפורניה: ערים
קטגוריה:ארצות הברית: ערי חוף
קטגוריה:ארצות הברית: ערי נמל בחוף המערבי
קטגוריה:קליפורניה: מושבי מחוזות
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1850
כמת

שמאל|100px

בלוגיקה, **כַּמָּת** הוא סמל המציין את התחולה של המשתנה הצמוד לו. שני הכמתים העיקריים הם:
* **לכל** (נקרא גם **כמת כולל**), מסומן ב-\forall
* **קיים** (נקרא גם **כמת ישי**), מסומן ב- \exists .

## רקע

הלוגיקה המתמטית מאפשרת לנסח פסוקים מתמטיים באופן חד-משמעי. השפה הבסיסית לצורך זה היא תחשיב הפסוקים, שבו מורכב כל פסוק מנוסחאות יסודיות, עם קשרים לוגיים כמו "או", "לא" או "וגם", המחברים ביניהם. שפה זו מוגבלת מטבעה, משום שהיא מסוגלת לטפל רק בטענות המתייחסות לערכים ידועים או משתנים בעלי תוכן קבוע. אפשר לנסח בתחשיב הפסוקים את הטענה "לכל חתול יש זנב", משום שהיא שקולה לפסוק "אם x הוא חתול אז ל-x יש זנב", שאותה אפשר לקרוא לכל x אפשרי בנפרד; אבל כדי לנסח טענות מורכבות יותר (כמו "לכל \ \epsilon קיים \ N כך שאם \ n > N אז \ |a_n|") בתחשיב הפסוקים, יש לקודד את רכיבי הטענה באופן מסובך ומסורבל הנוטל ממנה את עוקצה.

בתחשיב הפרדיקטים הפסוקים כוללים בנוסף לקשרים של תחשיב הפסוקים, גם את הכמתים **לכל** ו**קיים**. אם \ \varphi(x) הוא פסוק לוגי, שערך האמת שלו עשוי להיות תלוי ב-x, משמעות הפסוק \ \forall x : \varphi(x) היא שהפסוק נכון לכל ערך אפשרי של x, ומשמעותו של הפסוק \ \exists x : \varphi(x) היא שקיים ערך של x שעבורו הפסוק נכון. מן המשמעויות האלה גוזרים את ערך האמת של הפסוק החדש בכל מודל של השפה.

## גזירה והוכחות פורמליות

בכמתים, כמו בשאר הסמלים והפסוקים של שפה מסדר ראשון, מטפלים בצורה מכנית, תוך התחשבות רק בצורה ולא במשמעות. בבניה פורמלית של פסוק תקני אפשר לצרף כמת רק בשתי הצורות שהוזכרו לעיל, כאשר \ \varphi עצמו הוא פסוק תקני. פסוק זה נקרא "תחום הקשירה" של המשתנה x. לפי האקסיומות הכלליות של שפה מסדר ראשון, מותר להחליף את המשתנה בכל משתנה אחר, ובלבד שההחלפה עקבית בכל תחום הקשירה, ושהמשתנה החדש אינו מופיע שם. דהיינו, אין הבדל בין \ \forall x: (\exists y: x+y = 0) לבין \ \forall z: (\exists y: z+y = 0).

## סימונים נוספים

אפשר, עקרונית, להסתפק רק באחד משני הכמתים, משום ש"לכל x מתקיימת התכונה P" שקול ל"לא קיים x שעבורו לא מתקיימת התכונה P". לכן \ \forall x :\varphi(x) \iff \neg\exists x \neg\varphi(x).

הסימון \ \exists! מציין "קיים ויחיד": \ \forall x: \exists! y : x+y=0. גם את הכמת הזה אפשר לבטא באמצעות כמת הקיום, ולכן הוא אינו מוסיף כוח תיאורי לשפה, ומשמש לקיצור בלבד.

## היסטוריה
בלוגיקה של ימי הביניים הכמויות חולקו לשלוש: כל, אי אלו, ושום. כמו כן היה קיים פסוק "אי אלו A הם לא B" המשלים את האפשרויות.

דוגמה לחלוקה זאת ניתן לראות אצל הרמב"ם, בספרו מילות הגיון, בתרגום משה אבן תיבון:

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:לוגיקה
רבי יוחנן בן ברוקה

רבי **יוֹחָנַן בֶּן בְּרוֹקָה** (או **ברוקא**), היה תנא בדור השלישי לתנאים, תלמידו של רבי יהושע בן חנניה וחברו של רבי אלעזר בן חסמא. מספר הלכות מובאות בשמו במשנה, והלכות נוספות מוזכרות בברייתות, לרוב יחד עם רבי מאיר ורבי יהודה ורבי שמעון וחבריהם.

המאמר שלו במסכת אבות עוסק בחילול השם:

חידש שיטה בהלכות ירושה, האומרת כי אדם יכול להעביר ירושה מיורש אחד לשני, אם שניהם ראויים ליורשו, כלומר בן בין הבנים או בת בין הבנות, אבל לא בת בין הבנים, ונפסקה הלכה כדינו של רבי יוחנן בן ברוקה. פוסק כי אדם חייב להקציב מזונות לבנותיו לאחר מיתתו.

בשונה משאר חבריו, הוא מחדש כי מצוות פריה ורבייה מוטל גם על האשה, שכן בפסוק נאמר , המילה "אותם" מלמדת על כך שהיא נאמרת לשניהם.

היה לו בן שנמנה אף הוא על החכמים, ושמו רבי ישמעאל, ואף ממנו נזכר מאמר במסכת אבות ושמועות הלכתיות נוספות בברייתות שמובאות בתלמוד.

## קברו
מקום קבורתו לא נזכר בספרות חז"ל, אך רבי חיים ויטאל (1570 לערך) מציין לראשונה בספרו "שער הגלגולים", בשם רבו האר"י, את קבורת רבי יוחנן בסמוך לעין זיתים:.

על פי מחקר שפורסם לראשונה בשנת 2007, בספר "מקומות קדושים וקברי צדיקים בגליל" (על ידי חוקרי המקומות הקדושים ישראל מאיר גבאי, ישראל הרצברג והארכאולוג ד"ר יוסף סטפנסקי), נכתב: "מלשונו של ר' חיים ויטאל נראה כי כוונתו לראש ההר ביחס לדרך מצפת, טרם הגיעו לעין זייתון, א"כ המקום הוא בראש הגבעה הסמוכה לר' יהודה בר אלעאי".

על פי אותו מחקר סומן האזור המשוער (בגבעה הסמוכה למתחם קברו של רבי יהודה בר אלעאי), כקברו של רבי יוחנן בן ברוקה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הדור הרביעי לתנאים
קטגוריה:תלמידי רבי עקיבא
משפט פועלי

**משפט פועלי** הוא משפט בשפה, אשר הנשוא שלו הוא פועל, וניתן בדרך כלל להטותו בזמנים השונים. במשפט פועלי, נושא המשפט יהיה בדרך כלל מבצע הפעולה, או, כאשר הפועל סביל , זה שהפעולה בוצעה כלפיו. סוג זה של משפטים עומד בניגוד למשפט השמני, משפט נעדר פועל, שהנשוא שלו הוא שם עצם.
רוב המשפטים בשפה העברית הם פועליים.

דוגמה למשפט פועלי: נורית **זרקה** את הפרח בחצר.

## הערות שוליים

קטגוריה:תחביר
משפט שמני

**משפט שֵמָני** הוא מונח בדקדוק העברי המתאר משפט אשר נשואו איננו פועל נוטה אלא שם עצם, שם תואר או צירוף יחס, זאת בניגוד למשפט פועלי. מכך נובע שמשפט ללא פועל הוא תמיד משפט שמני, אבל ההפך איננו בהכרח נכון, אלא תלוי בניתוח הבלשני.

בעברית נהוג לנתח את הפעלים המיוחדים "היה", "הפך" ו"נעשה" (על נטיותיהם) כאוגד ולא כנשוא. לדוגמה, לפי ניתוח זה שני המשפטים הבאים הם משפטים שמניים:
:המלך חכם.
:המלך היה חכם.
ניתוח אחר עשוי לראות רק בדוגמה הראשונה משפט שמני אמיתי.

משפטים שמניים קיימים בשפות נוספות, למשל ערבית, רוסית, סינית (במקרים מסוימים), הונגרית (במקרים מסוימים) ועוד. רוב השפות ההודו-אירופיות, לעומת זאת, אינן מאפשרות משפטים ללא פועל, או אוגד דמוי פועל. כך לדוגמה, משפט שמני עברי יתורגם לאנגלית תוך שימוש בפועל ההוויה to be:
:The king *is* smart
למעשה, המינוח **משפט שמני** נכנס לדקדוק העברי בהשראת הדקדוק הערבי המסורתי, אך הוא אינו משמש באותו אופן. בדקדוק הערבי, משפט שמני (جملة اسمية, ג'מלה אסמיה) הוא משפט שפותח בשם עצם, בין אם בהמשך מופיע פועל או שם עצם כנשוא. כך, שני המשפטים הבאים ינותחו בערבית כמשפטים שמניים:
:زيد يبكي (זיד בוכה)
:زيد كبير (זיד גדול)

## לקריאה נוספת
* עוזי אורנן, **תחביר העברית החדשה - חלק ראשון: המשפט הפשוט**, הוצאת "ענבל", ירושלים 1969
* אליעזר רובינשטיין, **המשפט השמני: עיונים בתחביר ימינו**, הוצאת הקיבוץ המאוחד, תל אביב 1968
* David Cohen, La Phrase Nominale et L'évolution du Système Verbal en Sémitique - Études de syntaxe historique, Éditions Peeters, Paris 1984

קטגוריה:בלשנות
קטגוריה:תחביר
קיסאס

**קיסאס** (בערבית: **قصاص**, תעתיק: קִצאץ) הוא מושג במשפט המוסלמי המקביל למושג התנ"כי של "עין תחת עין". על פי הקוראן, אחד העונשים על פגיעה פיזית הוא פגיעה פיזית מקבילה בפושע. אולם, הקוראן ממליץ לנפגע למחול לפוגע או לדרוש ממנו לשלם **דייה** (בערבית: دية), כלומר כופר נפש, במקום הפגיעה עצמה.

גובה הכופר אינו קבוע בקוראן. באסכולות המד'הב השונות ישנן עמדות שונות בנוגע לשאלה מהו הכופר שישולם עבור פגיעה ביהודי או נוצרי (ד'ימי). על פי האסכולה השאפעית סכום הכופר במקרה זה הוא שליש הכופר עבור מוסלמי. האסכולה המאליכית קובעת חצי הסכום. לעומת זאת, על פי האסכולה החניפית גובה הכופר יהיה זהה בין אם מדובר במוסלמי ובין אם מדובר בלא-מוסלמי.

עם זאת, במקרים מסוימים הכופר אף עלול היה להיות גבוה יותר עבור ד'ימי. אצל השבטיים התימניים פגיעה בבן חסות נחשבה כפגיעה בשבט כולו והכופר היה גבוה בהתאם.

במדינות מוסלמיות בהן החוק הוא השריעה, כדוגמת איראן וערב הסעודית, הקיסאס הוא חלק מהדין הפלילי.

## לקריאה נוספת
* גיא בכור, **בין הרצוי למצוי: המשפט בעולם הערבי**, המרכז הבינתחומי הרצליה, 2002.
* רועי מרום, **[https://www.academia.edu/33336705/Laws_of_Homicide_and_Bodily_Harm_in_Antiquity_and_in_Early_Islamic_Law_M.A._thesis_Hebrew_%D7%93%D7%99%D7%A0%D7%99_%D7%94%D7%A4%D7%92%D7%99%D7%A2%D7%94_%D7%91%D7%92%D7%95%D7%A3_%D7%95%D7%91%D7%A0%D7%A4%D7%A9_%D7%91%D7%A2%D7%AA_%D7%94%D7%A2%D7%AA%D7%99%D7%A7%D7%94_%D7%95%D7%91%D7%90%D7%A1%D7%9C%D7%90%D7%9D_%D7%94%D7%A7%D7%93%D7%95%D7%9D דיני הפגיעה בגוף ובנפש בעת העתיקה ובאסלאם הקדום]**, עבודת תיזה, אוניברסיטת תל אביב, 2017.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חוק אסלאמי
הנס פישר

**הנס פישר** (בגרמנית: **Hans Fischer**; ) היה כימאי אורגני גרמני וזוכה פרס נובל לכימיה לשנת 1930.
## ביוגרפיה
פישר נולד בהכסט על המיין  (לימים חלק מפרנקפורט). הוריו היו אנה הרגדן וד"ר אויגן פישר, מנהל חברת Kalle & Co מוויסבאדן, ומרצה פרטי (Privatdozent) בתיכון הטכני בשטוטגרט. הוא התחנך בבית ספר עממי בשטוטגרט, והמשיך את לימודיו ב"Humanistisches Gymnasium" בוויסבאדן, שם סיים ב-1899. הוא למד כימיה ורפואה, תחילה באוניברסיטת לוזאן, ומאוחר יותר באוניברסיטת מרבורג. הוא סיים את הלימודים ב-1904, וקיבל תואר דוקטור לרפואה ב-1908. בגיל 20 חלה בשחפת, וסיבוכי המחלה ליוו אותו כל חייו. בין השאר, ב-1917 נאלצו הרופאים להסיר אחת מכליותיו.

פישר עבד בתחילה במרפאה במינכן, ומאוחר יותר ב"מכון הכימי הראשון של ברלין" אצל הרמן אמיל פישר. הוא שב למינכן ב-1911, והתמנה למרצה לרפואה פנימית כעבור שנה. ב-1913 היה למרצה לפיזיולוגיה במכון הפיזיולוגי של מינכן. ב-1916 היה לפרופסור לכימיה רפואית באוניברסיטת אינסברוק, ועבר לאוניברסיטת וינה ב-1918. מ-1921 עד מותו החזיק בתפקיד פרופסור לכימיה אורגנית במכון הטכנולוגי (Technische Hochschule) במינכן, כממשיכו של וילנד.

עבודתו המדעית של פישר התמקדה בחקר פיגמנטים בדם ומרה, כלורופיל בעלים, והכימיה של פירולים, מהם נגזרים אותם פיגמנטים. במשך השנים מעבדתו סינתזה יותר מ-130 פורפירינים. חשיבות מיוחדת הייתה לסינתזה של בילירובין והמין, אותן ביצע לראשונה. פישר חקר לעומק את מבנה הכלורופיל, ופרסם 129 מאמרים בנושא. הוא זכה לשבחים רבים על עבודתו בתחום, וקיבל עליה את פרס נובל לכימיה לשנת 1930, ואת מדליית דייווי בשנת 1937. הכלורופיל סונתז לראשונה ב-1960, 15 שנה לאחר מותו של פישר, בהתבסס במידה רבה על עבודתו.

פישר נישא ב-1935 לווילטרוד האוף, שהייתה צעירה ממנו בשלושים שנה. לזוג לא היו ילדים.

הוא התאבד ב-31 במרץ 1945, במינכן, לאחר שהמכון הטכנולוגי ועבודתו הושמדו במתקפה אווירית של בעלות הברית, בימיה האחרונים של מלחמת העולם השנייה.

## קישורים חיצוניים

* פרטים אודות פישר באתר NNDB.
* הנס פישר - רשימת ביוגרפיות דרך אתר החיפוש bookrags.
* 
* 

קטגוריה:זוכי פרס נובל לכימיה
קטגוריה:כימאים גרמנים
קטגוריה:זוכי פרס נובל גרמנים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת אינסברוק
קטגוריה:סגל אוניברסיטת וינה
קטגוריה:סגל אוניברסיטאות בגרמניה
קטגוריה:רופאים גרמנים
קטגוריה:זוכי מדליית דייווי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת לוזאן
קטגוריה:חברי האקדמיה למדעים ולאמנויות של גטינגן
קטגוריה:מתאבדים: מדענים
קטגוריה:כימאים אורגניים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1881
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1945
שירי ציון

**שירי ציון** הייתה אגודת פייטנים יהודים ספרדים שפעלה בתל אביב בשנות המנדט הבריטי.

ממייסדיה חזנים ופייטנים יהודים מארצות הבלקן כמו: יצחק אליה נבון שבאותן שנים התגורר בתל אביב. נסים קורדובה וצ.ל' פיטיליון משלוניקי. הללו היו פעילים באגודות פייטנים ובמקהלות מפטירים במולדתם.

## מקור השם
"שירי ציון" מקורם עוד בישיבת היהודים בגלות ספרד וכיסופיהם לארץ ישראל. הגדיר זאת היטב רבי יהודה הלוי  כשביטא את כיסופיו לציון בקובץ שירי ציון ובו שירים כמו "לבי במזרח ואנוכי בסוף מערב" וכן "ציון הלא תשאלי". לאחר גירוש ספרד ולאחר דורות של ישיבה באימפריה העות'מאנית, החלו היהודים בעלי המורשת הספרדית, לפתח תודעה ציונית. זו מצאה את ביטויה במאות מאמרים ובעיקר בשירים ופיוטים שניתן לכנותם כ"שירי ציון", או כפי שכונו בלאדינו **"לוֹס קָאנְטֶיס דֶי צִיוֹן"**, שהיו גם חלק חשוב ברפרטואר של מקהלות המפטירים.

הנושא הציוני זכה לביטוי ספרותי מרשים למדי, והוא בא לידי ביטוי בכמה  מסגרות ספרותיות ובעיקר הוכנס בפיוטים ובשירה העממית. כמו למשל בשיר המפורסם **"אִיר מֵה קֶרו מַאדרֶה אַה-ירושלים"** (ללכת רוצה אני אמא, לירושלים).

## אגודת הפייטנים

כאשר הגיעה לארץ העלייה הגדולה מסלוניקי בשנים 1931–1936, עשו העולים מאמצים גדולים, למרות קשיי הפרנסה וההתאקלמות, לארגן בארץ את החיים הקהילתיים, הרוחניים והחברתים המיוחדים של עיר מולדתם. הם הקימו בארץ ארגון עולים, קרנות עזרה לנצרכים ולתלמידים, מטבח זול לנצרכים, בית אבות ועוד, וכן כמה עשרות בתי כנסת, בעיקר בדרום תל אביב.

אחד מבתי הכנסת האלה היה שמחה הדר קודש ברחוב עמק יזרעאל (כיום רחוב פרנקל), שנוסד על ידי אברהם שמואל רקנאטי.  בין המייסדים היו חברי אגודת הפייטנים "שירי ציון" שבית כנסת זה שימש אכסניה לפעילותם ולשירתם. הם קיוו להמשיך את מסורת הפיוט של היהודים דוברי הלאדינו בארץ ישראל. בית כנסת זה היה בזמנו מרכז רוחני ותרבותי חשוב בריכוז הגדול של עולי סלוניקי בדרום תל אביב, עם היותו כמובן בית כנסת נאה ומסודר מאוד, למרות שהיה בנוי מעץ.

רב בית הכנסת היה עד פטירתו הרב שאול מולכו, ואחריו הרב יצחק ברכה. 
על קיר בבית הכנסת דהיום. על גבי לוח שיש, מונצח דבר קיומה של האגודה ההיסטורית, על מייסדיה.

## מקורות
* שמואל רפאל, ירושלים בשירתם של דוברי הלאדינו, דף שבועי לפרשת בהר-בחוקותי ויום ירושלים, אוני' בר-אילן

שירי ציון
קטגוריה:ארגונים יהודיים
קטגוריה:יהדות יוון
קטגוריה:זמרים השרים בלאדינו
קטגוריה:היישוב בתרבות
אוקלו

**אוקלו** הוא אזור בסביבות העיר פרנסוויל ברפובליקת גבון שבאפריקה. בשנת 1972 התגלו שם ראיות לקיומם של כורים גרעיניים טבעיים קדומים שתוארכו לתור הפרוטרוזואיקון.

## מכרות אורניום
העדויות לקיומם של כורים גרעיניים קדומים נמצאו במכרות אורניום שהקימו הצרפתים באוקלו לאחר גילוי מרבצי אורניום באזור בשנת 1956. המכרות הופעלו על ידי חברה צרפתית, ומדינת גבון שקמה ב-1960 כמעט שלא זכתה ליהנות מהרווחים. פועלי הכרייה היו תושבים מקומיים. כמות האורניום המקורית במכרות, שאינם פעילים מאז סוף 1997, מוערכת ב-20,000 טון.

## כורים גרעיניים טבעיים
[שמאל|ממוזער|250px|תרשים סכמטי של השכבות במכרה באוקלו.  1) אזור של כורים גרעיניים.  2) [אבן חול.  3) שכבת מחצבי אורניום.  4) גרניט]]
 
בדיקות הראו שריכוז האיזוטופ הבקיע אורניום-235 במכרות באוקלו נמוך מהרמה העולמית, שהיא בערך 0.72%, והדבר מצביע על הדלדלות בכמות החומר הבקיע. ההבדל נובע, קרוב לוודאי, עקב תהליך ביקוע גרעיני מואץ של אורניום-235 בעקבות הצתה של תגובת שרשרת גרעינית, כלומר פעולה של כור גרעיני טבעי. נראה שמים שמשו בתור חומר מאט שתפקידו להאט את מהירותם של הנייטרונים הנפלטים בתהליך הביקוע ולאפשר את קיומה של תגובת שרשרת יציבה.

משערים שהכורים פעלו בתקופת הפרוטרוזואיקון התחתון. בתקופה זו ריכוזו של אורניום-235 היה גבוה מאשר כיום, משום שזמן מחצית החיים שלו קצר יחסית לאורניום-238, המרכיב העיקרי במרבצי אורניום טבעיים. ככל שריכוז החומר הבקיע גבוה יותר כך דרושה מסה קריטית נמוכה יותר לצורך תחילתה של תגובת השרשרת. הריכוז של אורניום-235 לפני כ-2 מיליארד שנה, בעת פעולת הכורים, עמד על כ-3%. הכורים הטבעיים פסקו לפעול לפני כ-1.5 מיליארד שנה, כאשר ריכוז האיזוטופ הבקיע פחת. כיום, נוהגים להעשיר אורניום על מנת להקטין את המסה הקריטית הדרושה לתחילתה של תגובת שרשרת בכור גרעיני. לצורך שימוש באורניום בכורי מים קלים מספיקה רמת העשרה של כ-5%-3%, כלומר רמת חומר בקיע דומה לזו שהייתה בכור הטבעי באוקלו. בפצצה גרעינית מגיעים גם לרמת העשרה של כ-90%.

## ראו גם
*העשרת אורניום
*רדיואקטיביות

## קישורים חיצוניים
*הכור הגרעיני הטבעי באוקלו
*אוקלו: כורים גרעיניים טבעיים

קטגוריה:גבון: גאוגרפיה
קטגוריה:כורים גרעיניים
קטגוריה:מחצבים
המין

**המין** (**Hemin** / **Haemin**) הוא צורת גביש הכלוריד של הם, שנוסחתו הכימית C34H32N4O4FeCl וצבעו חום-אדמדם.

## מחלות
המין נחשב ל"גורם האיקס" הנדרש לגידול של *[[Haemophilus influenzae]]*.

## שיטות מדעיות לזיהוי פלילי
ניתן לייצר המין מהמוגלובין על ידי מה שמכונה בדיקת טייכמן על שם לודוויג טייכמן, כאשר המוגלובין מחומם בחומצה אצטית קרחונית (רוויה בנתרן כלוריד). זה יכול לשמש לאיתור עקבות דם.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מלחים
קטגוריה:תרכובות ביוכימיות
אצ'י

שמאל|ממוזער|250px|דמות אצ'י טיפוסית
**אצ'י** (ביפנית: **エッチ**, באנגלית: **Ecchi**), הוא ז'אנר פופולרי במאנגה ואנימציה יפנית, המשתמש לרוב ברמיזות מיניות או נושאים אחרים המתאימים למבוגרים לשם אמצעי קומי. אין להתבלבל בין ז'אנר האצ'י להנטאי. סדרות אצ'י רבות לא מציגות עירום מפורש או תכנים אסורים וטאבואים אחרים. למרות זאת, ז'אנר זה לרוב מוגדר לקהל הצפייה הזכרי הבוגר (לרוב 16 ומעלה), למרות שגם הקהל הנשי יכול למצוא סדרות אלו מתאימות לצפייה. 
אצ'י מובא לרוב ביחד עם עלילות רומנטיות ומדגיש לחצים מיניים, פחדים שונים מהמין השני ואף משמש כזרז ליחסים שונים בין דמויות בעלילה.

## מקור הביטוי
מקור הביטוי בא מהאות "ה", "H" היפנית המבוטאת Ecchi או אצ'י, שהיא גם האות הראשונה במילה הנטאי (Hentai). משמעות שתי המילים ביפנית זהה ומשמעותן 'סוטה'. מחוץ ליפן נהוג להפריד בין המושג אצ'י להנטאי, כאשר אצ'י הוא המושג הממותן והפחות גס והנטאי הוא מושג קיצוני בהרבה.

## מוטיבים חוזרים
מוטיבים חוזרים בסדרות אצ'י קשורים לרמזים מיניים, ביגוד מינימלי ונאיביות למצבים מסוימים, הכל כאמצעי קומי לשם פניה לקהל צופים יותר בוגר.
* ביגוד המבליט את קווי המתאר של הדמויות הנשיות.
* ביגוד פרובוקטיבי וחושפני, לעיתים הדמות לבושה כך ביום-יום בצורה תמימה לחלוטין.
* זוויות צילום החושפות לבוש תחתון.
* דימום מהאף כסמל למשיכה מינית.
* אובססיות מוזרות מצד הדמויות הזכריות כלפי חפצים הקשורים לנשים.
* שימוש בחפצים דוממים לשם רמיזה של איברים מיניים.
* הבלטה אנטומית של דמויות במטרה להבליט את החושניות שבהן.
* נאיביות מצד דמויות תמימות שלא מודעות לכך שיש להן מראה מיני.
* לעיתים יהיה שימוש בעירום. לרוב לא יהיה מדובר בעירום מלא והתמונה לא תראה דבר מתחת לקו האגן.

לעיתים קרובות האלמנטים הנ"ל מסייעים לבניית סיפור אהבה בין שתי דמויות ראשיות.

## כותרי אצ'י מפורסמים
* גולדן בוי
* איצ'יגו 100%
* מידורי נו היבי
* שין צ'אן
* גרין גרין
* לאב הינה
* צ'וביטס
*שוקוגקי נו סומה 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מונחי מאנגה ואנימה
מפלגת האיסור

**מפלגת האיסור** היא מפלגה בארצות הברית התומכת בהטלת איסור על שתייה והפצה של משקאות אלכוהוליים. על אף שהישגיה בקלפי לא היו רבים, השפיעה רבות על דעת הקהל בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20, דבר שהביא להעברת התיקון ה-18 לחוקת ארצות הברית בשנת 1920. 

ממוזער|שמאל|300px|ועידת מפלגת האיסור בשנת 1892
המפלגה נוסדה בשנת 1867 ובשנותיה הראשונות הנהיג אותה ג'ון רסל ממישיגן. המפלגה הצליחה להביא לחקיקת חוקים האוסרים ייצור ומכירה של משקאות אלכוהוליים במועצות מקומיות רבות ובכמה ממדינות ארצות הברית. מצע המפלגה כלל גם אלמנטים פרוגרסיבים. 

נציגים של מפלגת האיסור שהצליחו בבחירות כללו את סוזנה מ. סולטר מארגוניה קנזס, שהייתה האישה הראשונה בארצות הברית לכהן כראש עיר, את צ'ארלס רנדל שכיהן בבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם אחד ממחוזות קליפורניה בין השנים 1915–1921, ואת סידני כץ שכיהן כמושל פלורידה בין השנים 1917–1921. 

עם העברת התיקון ה-18 לחוקת ארצות הברית בשנת 1920, השיגה המפלגה את יעדה כאשר רבים לא ראו עוד צורך לתמוך בה. לאחר שתוצאות האיסור על ייצור והפצת אלכוהול בארצות הברית נחשבו בדעת הקהל כשליליים, התיקון ה-21 לחוקת ארצות הברית ביטל את התיקון ה-18 ומפלגת האיסור הפכה למפלגה שולית. עם זאת, המפלגה ממשיכה להתקיים ומעמידה מועמד לנשיאות בכל מערכת בחירות החל משנת 1872. מועמדה בבחירות לנשיאות ארצות הברית בשנת 2008 הוא ג'ין אמודסון ממדינת וושינגטון. מועמדה בבחירות לנשיאות ארצות הברית בשנת 2012 הוא ג'יימס האדג'ס מפנסילבניה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

איסור
קטגוריה:תקופת היובש
קטגוריה:מפלגות ירוקות
קטגוריה:מפלגות פמיניסטיות
קטגוריה:מפלגות שמרניות
אולבריכט

**אולבריכט** הוא שם משפחה ממקור גרמני (Olbricht או Ulbricht).

קטגוריה:שמות משפחה גרמניים
אנטי-פרומגנטיות

[שמאל|ממוזער|250px|סידור ה[ספין (פיזיקה)|ספינים בחומר אנטי-פרומגנטי]]
בחומרים שמראים **אנטי-פֶרומגנטיות** (Antiferromagnetism), הספינים של האלקטרונים מסתדרים בתבנית רגילה עם ספינים שכנים המצביעים בכיוונים מנוגדים. תכונה זו היא ביטוי נוסף של מגנטיות. 

באופן כללי, חומרים אנטי-פרומגנטיים מראים אנטי-פרומגנטיות בטמפרטורה נמוכה, והופכים ללא מסודרים מעל טמפרטורה מסוימת; טמפרטורת המעבר נקראת טמפרטורת ניל. מעל טמפרטורת ניל, החומר הוא פאראמגנטי טיפוסי.

ההתנהגות האנטי-פרומגנטית בטמפרטורה נמוכה גורמת בדרך כלל לתכונות דיאמגנטיות, אבל יכולה להראות לפעמים התנהגות פרימגנטית, שדומה מאוד לתכונות פיזיקאליות מדידות.

הסוספטיביליות המגנטית של חומר אנטי-פרומגנטי תעבור דרך נקודת מקסימום ככל שהטמפרטורה יורדת; באופן מנוגד, זו של פאראמגנט תגדל עם הנמכת הטמפרטורה.

לחומרים אנטי-פרומגנטיים יש "תסכול גאומטרי" (מצב, המוכר מהאנומליה של המים, שבו המבנה הגאומטרי לא מאפשר להגיע לרמת היסוד, כך שנשארת אנטרופיה מסוימת) נמוך, וזיווג שלילי בין שני מומנטים סמוכים.

חומרים אנטי-פרומגנטיים אינם נפוצים. דוגמה לחומר כזה היא מוליך העל הפרמיוני URu2Si2. רוב הדוגמאות מהיומיום כוללות מתכות כגון כרום, סגסוגות כגון ברזל מנגני (FeMn), ואוקסידים כגון ניקל אוקסידי (NiO). ישנן הרבה דוגמאות בקרב צברים מתכתיים בעלי גרעינים כבדים. מולקולות אורגניות יכולות גם כן להראות זיווג אנטי-פרומגנטי בנסיבות נדירות, כפי שנראה ברדיקלים חופשיים כגון 5-דהידרו-m-קסילילן.

אנטי-פרומגנטים יכולים גם להיצמד לחומרים פרומגנטיים דרך מנגנון הידוע כחילוף אניזוטרופיה, שבו השכבה הפרומגנטית תגדל בנוכחות הפרומגנט או תתחשל בשדה מגנטי ערוך, מה שיגרום למשטח האטומים של הפרומגנט להיערך עם משטח האטומים של האנטי-פרומגנט. דבר זה מספק את האפשרות "לכוון" את האוריינטציה של השכבה הפרומגנטית, שמספק את אחד מהשימושים העיקריים בשסתומים מסתובבים, שהם הבסיס של חיישנים מגנטיים כולל ראשים של כוננים קשיחים מודרניים.

ישנן גם דוגמאות של חומרים לא מסודרים (כגון זכוכית ברזל פוספט) שנהפכים לאנטי-פרומגנטיים מתחת לטמפרטורת ניל שלהם. הרשתות האטומיות הללו שאינן מסודרות "מפריעות" לאנטי-מקביליות של ספינים סמוכים, ובמילים אחרות זה בלתי אפשרי לבנות רשת במקום שבו ספין מוקף על ידי ספינים שכנים מנוגדים. ניתן רק לקבוע שההתאמה הממוצעת של ספינים שכנים היא אנטי-פרומגנטית. סוג זה של מגנטיות מכונה "ספרומגנטיות".

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מגנטיות
קטגוריה:פיזיקה של חומר מעובה
ספרות סיניות

**ספרות סיניות** הן הספרות המשמשות את כותבי הסינית. כיום, דוברי סינית משתמשים בשלוש מערכות של ספרות: ספרות הודיות-ערביות בשיטה העשרונית כמקובל במערב, יחד עם שתי מערכות סיניות עתיקות. שיטת חְווָאמָה (בסינית: 花碼, בפין-יין: huāmǎ – מילולית מספרים פרחוניים או מקושטים) הוחלפה בהדרגתיות על ידי השיטה ההודית-ערבית בכתיבת המספרים. צביון השיטה עדיין משמש והוא דומה בצורה גסה לכתיבת מספר בטקסט. צביון השיטה הסינית יכול להיות מסווג כחלק מן השפה הסינית, אך עדיין נחשב לשיטת ספירה. רוב אוכלוסיית סין משתמשת כיום בשיטה ההודית-ערבית.

## ראו גם
* מילת ספירה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
סיניות
קטגוריה:שפות סיניות
זאב שרון

**הרב זאב שרון** (נולד ב-22 באפריל 1954) הוא רב, סופר ומחנך. 

ראש המכינה הקדם-צבאית “חיבת ציון" ביפו.

## ביוגרפיה
שרון נולד בתל אביב. אביו, אליעזר סודיט, היה מפקד באצ"ל. עקב השליחויות הרבות של אביו, עברה ילדותו של זאב בנדודים שבמסגרתם שהה שש שנים בצרפת. את כיתות י"א-י"ב עשה בקיבוץ ניר עם. באותה תקופה ארגנה התנועה הקיבוצית 'חוגי מדינה' לבני הקיבוצים, שכללו לימודי דת, ובמסגרתם הכיר את הרב חיים דרוקמן.

עם גיוסו לצה"ל (לאחר שנפל מקורס טיס) התנדב לצנחנים ועבר הכשרה כלוחם וקורס מ"כים חי"ר ולחם במלחמת יום הכיפורים. לאחר שהשתחרר מן הצבא ערך טיול ממושך בדרום אמריקה. 

עם שובו לישראל החל הרב זאב שרון ללמוד במכון מאיר בירושלים. לאחר כשנה עבר ללמוד בישיבת מרכז הרב שבה למד כ-10 שנים. במקביל לימד במכון מאיר. הרב שרון היה מראשוני היישוב בית-אל ב' ושימש רכז ביטחון בהתנחלות במשך כ-10 שנים. הוא שימש רב בבית ספר בירושלים ובתל אביב במשך 20 שנה, יזם שיעורי תורה בדירה ליד כיכר המדינה בתל אביב לקהל הרחב, הצטרף לתנועת "ראש יהודי", והיה חלק מצוות ההקמה של העיתון מקור ראשון.

עד שנת 2020 עמד הרב שרון בראש המכינה הקדם-צבאית "ארזי הלבנון" בשילה. (בעבר שכנה במעלה-אפרים שבבקעת הירדן).

ביוני 2020 הקים הרב שרון שתי מכינות קדם צבאיות ביפו, ועומד בראש אחת מהן ששמה "חיבת ציון".

הרב שרון נשוי לאסנת, טוענת רבנית ועורכת דין, ואב לשבעה - ביניהם יוני שרון.

## ספריו
* **שניים אחרי המלחמה**, הוצאת ספריית בית אל.
* **[[בניחוח חדש]]**, הוצאת "ספריית בית אל", 1994.

## קישורים חיצוניים

* זאב שרון, רב, מכון מאיר
* 
* כל הכתבות על הרב זאב שרון, באתר ערוץ 7

קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סגל מקור ראשון
קטגוריה:חוזרים בתשובה
קטגוריה:רבני הציונות הדתית בישראל
קטגוריה:בוגרי מכון מאיר
קטגוריה:בוגרי ישיבת מרכז הרב
קטגוריה:יהודה ושומרון: רבנים
קטגוריה:שילה: אישים
קטגוריה:ראשי מכינות קדם צבאיות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1954
שמואל קרויזר

הרב **שמואל מוני קרויזר** (כ"ו בחשוון ה'תרפ"ג, 17 בנובמבר 1922 – י"ד בתמוז ה'תשנ"ז, 19 ביולי 1997) היה רב, חוקר, סופר, מהדיר כתבי יד, עורך ומתרגם של ספרים רבים.

## ביוגרפיה
נולד בירושלים, בנם של חיים יוסף ואהובה ממשפחת קרויזר. דור שביעי לרבי חיים מוואלזי'ן. נודע כמתמיד מילדותו. בהיותו נער כבר ציין הערות על הספר מנחת חינוך. למד בישיבת לומז'ה בפתח תקווה, והיה חברותא של הרב שמואל רוזובסקי. למד גם בישיבת גאוני וולוז'ין. בישיבה זו הייתה ספרייה תורנית גדולה, והוא נהג לשבת שעות רבות בספרייה. למד חברותא עם הרב שמריהו יוסף קרליץ את מרבית הש"ס.

בגיל 21 התקבל כחבר בצוות העורכים של האנציקלופדיה התלמודית.

הרב קרויזר תרגם מלאדינו את ספרו של רבי יעקב כולי - "ילקוט מעם לועז", והשלים את החיבור על ספרי התנ"ך עליהם לא חובר הילקוט. מיוונית הוא תרגם את הספר מלחמת היהודים של יוסף בן מתתיהו (יוספוס פלביוס), ומערבית הוא תרגם את סידור רבינו שלמה ברבי נתן מסג'למסה, ואת ספר חובות הלבבות לרבנו בחיי אבן פקודה. כמו כן, הוציא לאור בשנת תשכ"ג את האבודרהם.

בתחום ספרות העיון התלמודי הוציא לאור, בשנת תשכ"ג, תמצית של ספר שאגת אריה לרבי אריה ליב ממיץ, ולקט מדברי האחרונים ותלמידי חכמים שבירושלים שדנו בדבריו.

נהג להשתמש בפסיבדונים, כגון "שמואל חגי", "שמואל ירושלמי ברח"י" ועוד.

אשתו צפורה הייתה בתו של רבי ישראל דב אודסר, "בעל הפתק" ולהם שני בנים. רוב חייו גר בירושלים בשכונת בית הכרם, ושימש כבעל קורא בבית הכנסת "תפארת משה".

## מחיבוריו

* המהדורה העברית של ילקוט מעם לועז והשלמת הסדרה
* בארמונות ספרד
* רשימת פרסומים בת 57 פריטים מופיעה בקטלוג הספרי הלאומית המצוטט במדור קישורים חיצוניים להלן.

## לקריאה נוספת
* 
* מרדכי ברנשטיין, **למשפחותם**, קהילות המבשר 277, כ"ה בכסלו תשע"ה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
*הרב שמואל קרויזר, בפרום ספרים וסופרים, באתר בחדרי חדרים.
*  

קטגוריה:עורכי האנציקלופדיה התלמודית
קטגוריה:סופרים ישראלים הידועים בשם עט
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:בוגרי ישיבת לומז'ה-פתח תקווה
קטגוריה:מהדירי ספרות תורנית
קטגוריה:משפחת קרויזר
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1922
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1997
קטגוריה:בית הכרם: אישים
אטריות

שמאל|ממוזער|280px|קערת אטריות.
שמאל|ממוזער|220px|חיתוך הבצק להכנת אטריות קצרות.
[שמאל|ממוזער|220px|אטריות תלויות לייבוש ב[סיאול.]]
**אטריות** הן מוצר יסוד במטבחים שונים, ביניהם המטבח הסיני, המטבח התאילנדי והמטבח האיטלקי, העשוי לרוב מבצק שלא הותפח ועבר תהליך של מתיחה או רידוד וחיתוך לצורות שונות. יש אטריות שמהלך ייצורן כולל ייבוש, ויש אטריות שמבושלות טריות. ברוב המקרים האטריות עוברות בישול לצורך הכנתן למאכל. רוב האטריות עשויות קמח חיטה ומים בלבד, אך קיימות גם אטריות העשויות מאורז ואטריות העשויות מכוסמת. כמו כן, קיימות אטריות ביצים המכילות ביצים בנוסף לקמח ומים.

את האטריות ניתן להגיש במרק, ברוטב (לדוגמה לפסטה), במוקפץ או כחלק מפשטידה, לדוגמה פשטידת קוגל האופיינית למטבח יהודי אשכנז.

ממצאים ארכאולוגים מצביעים על כך שאטריות יוצרו בסין עוד לפני 4,000 שנה, אטריות אלו היו עשויות דוחן. המתכון הקדום ביותר הכולל אטריות מתוארך לתקופת שושלת האן המזרחית.

## בשפה
מקור המילה "אטריה" במילה היוונית ἴτριον (אִיטְרִיוֹן), המתארת רקיקי שומשום ודבש; המילה "אטריתא" מוזכרת בתלמוד ירושלמי כבצק הנאפה יבש ומתבשל בקדירה.

בעברית המודרנית משמשת המילה לעיתים קרובות כמילה נרדפת לפסטה או ליחידות הבודדות שלה.

הביטוי "לחמם אטריות קרות" מתאר מצב חסר תוחלת, שלא ניתן להחזירו לקדמותו, באנלוגיה לטעמן התפל של אטריות שחוממו שנית.

המילה היידית לאטריות, "לוקשים" (ביידיש: "לאקשן"), מופיעה בביטוי "להאכיל לוקשים" (שהגיע לעברית מהיידיש), שפירושו לשקר או להמציא.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מוצרי יסוד
אטריות
קטגוריה:פסטה
מטאמגנטיות

**מטאמגנטיות** היא מצב פיזיקאלי של החומר המאופיין על ידי גדילה על-ליניארית במגנטיזציה לעומת טווח צר של שדה מגנטי שהופעל עליו. תכונה זו מתארת למעשה מספר מצבים מגנטיים שונים.

שימוש מוקדם במונח התייחס למעבר "הפיכת ספין" המושרה על ידי שדה במבודדים אנטי פרומגנטיים.

מאוחר יותר, הוצעה תאוריה האומרת שתופעה דומה תתרחש בפאראמגנטים על הגבול של פרומגנטיות, כתוצאה מהחלפה מפצלת של משטח פרמי. מטאמגנטיות תלויה בחומר ובתנאי הניסוי, והיא עשויה להיות מקושרת עם מעבר פאזה מסדר ראשון, מעבר פאזה מתמשך בנקודה הקריטית (קלאסי או קוונטי), או הצטלבויות מעבר לנקודה הקריטית שכלל לא כוללות מעבר פאזה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מגנטיות
קטגוריה:מכניקת הקוונטים
מרקפטואתנול

**2-מרקפטואתנול** (ידוע גם כ**β-מרקפטואתנול**), תרכובת כימית בעלת הנוסחה HOCH2CH2SH. לעיתים מסומנת בקיצור ME או βME. מרקפטואתנול משמש להפחתת הקשרים הדיסולפידיים ויכול לפעול כנוגד חמצון ביולוגי. המרקפטואתנול מצוי בשימוש נרחב מאחר שקבוצת ההידרוקסיל בו מעניקה לחומר מסיסות במים ומקטינה את נדיפותו.

מקרפטואתנול נוצר בתגובה בין אתילן אוקסיד למימן גופרי:
:CH2CH2O + H2S → HOCH2CH2SH
:ימין|ממוזער|655x655 פיקסלים|התגובה לייצור מרקפטואתנול

חלבונים עוברים תהליך של דנטורציה בנוכחות מרקפטואתנול הודות ליכולתו לפרק קשרים דיסולפידיים:
:cysS-Scys + 2 HOCH2CH2SH → 2 cysSH + HOCH2CH2S-SCH2CH2OH
בשל יכולת זו, נעשה שימוש במרקפטואתנול לשם אנליזה של חלבונים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כהלים
יחזקאל ירדני

**יחזקאל ירדני** (נולד ב-1931) הוא אמן ופסל ישראלי, יליד ארגנטינה.

## ביוגרפיה
ירדני עלה לישראל בשנת 1951 והיה ממייסדיו של קיבוץ אור הנר. בשנת 1956 למד בסמינר אורנים והיה למורה לציור. במקביל הוא למד פיסול אצל דב פייגין ויחיאל שמי. בשנת 1957 הוצגה עבודה שלו בתערוכה של אמנים צעירים בבית האמנים תל אביב. יצירה נוספת שלו הוצגה באותו מקום בתערוכה שנפתחה בתחילת 1960.

בשנת 1960 עבר ירדני ללונדון, בה למד שנתיים בבית הספר ע"ש סנט מרטין, ואחר כך עבר להורות באותו בית ספר. בהמשך למד בלונדון אצל אנטוני קארו ועבד במשך שנתיים כעוזרו של הנרי מור.

בשנת 1971 שב לישראל ולימד בפקולטה לאדריכלות ב"טכניון".
הוא לימד גם באקדמיה לאמנות "בצלאל", במכון לאמנות ב"מכללת אורנים", ובשנקר - בית ספר גבוה להנדסה ולעיצוב.

ירדני זכה בפרסים רבים, בהם פרס שר החינוך והתרבות (1987), ועבודותיו הוצגו ב-35 תערוכות יחיד וב-50 תערוכות קבוצתיות בישראל ובעולם. הוא עיצב תפאורות וייצג את ישראל בביאנלות ואירועים אמנותיים בעולם. בשנת 2011 יצא הספר "כיוונים" מאת שירלי משולם על יצירותיו בשנים 1955–2010.

## קישורים חיצוניים
*  
*

## הערות שוליים

קטגוריה:פסלים ישראלים
קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:סגל בצלאל
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:ישראלים ילידי ארגנטינה
קטגוריה:אור הנר: אישים
קטגוריה:בוגרי אורנים - המכללה האקדמית לחינוך
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1931
קטגוריה:זוכי פרס מפעל חיים ע"ש מרדכי איש-שלום
הימן טיקטין

**הימן טיקטין** (**Heimann Hariton Tiktin**; 9 באוגוסט 1850 – 13 במרץ 1936), בלשן ומילונאי יהודי רומני יליד ברסלאו, פרוסיה, שהתנצר בגיל מבוגר והוסיף את השם **הריטון**. ממיסדי הבלשנות הרומנית המודרנית.

## קורות חיים
הימן נולד בברסלאו במשפחת רבנים וכמי שיועד להמשיך במסורת המשפחתית קיבל חינוך תואם וגם השכלה קלאסית. בגיל 18 עבר ליאשי, נסיכות מולדובה והתחתן עם **עמליה מאירהופר** (Amalia Mayerhoffer) וכעבור שנה קיבל אזרחות רומנית. הוא סיגל לעצמו את השפה הרומנית, לימד לטינית, יוונית עתיקה וגרמנית בבתי הספר של יאשי ולקח חלק בחיי התרבות של העיר. בחוגי ז'ונימאה (Junimea) פגש את מיכאי אמינסקו והתיידד איתו ובהמשך יצר קשרים עם אישים רומנים מובילים דוגמת ניקולאה יורגה, טיטו מאיורסקו ואחרים. בשנת 1884 קיבל דוקטורט מאוניברסיטת לייפציג על מחקריו בבלשנות רומנית. הוא התעניין במיוחד בפונטיקה ובדקדוק והיה מהפועלים ליצירת אלפבית רומני פונטי. הוא חיבר את המילון הגרמני רומני הראשון, הנחשב לשיא יצירתו.

בשנת 1900 המיר דתו לנצרות ובשנת 1904 התמנה למרצה באוניברסיטת ברלין וכעבור שנתיים פתח חוג ללימודי בלשנות רומנית. הוא שב לרומניה בשנת 1910 ובשנת 1919 התמנה כחבר לשם כבוד של האקדמיה הרומנית. מת בשנת 1936 בברלין ונקבר ביאשי.

## מספריו
* 1883 Gramatica românã "הדקדוק הרומני".
* 1884-1890 Viaţa cuvântului "חיי המילה".
* 1905 Rumänisches Elementarbuch "ספר לרומנית בסיסית".

## קישורים חיצוניים
* מילון הספרות הרומנית 

קטגוריה:בלשנים ולשונאים יהודים רומנים
קטגוריה:בלשנים ולשונאים יהודים גרמנים
קטגוריה:מורים ללטינית
קטגוריה:יהודים מומרים רומנים
קטגוריה:יהודים שהתנצרו
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה הרומנית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת לייפציג
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1850
קטגוריה:נפטרים ב-1936
בראהמגופטה

**בראהמגופטה** (בהינדית: **ब्रह्मगुप्त**) (598–668) היה מתמטיקאי ואסטרונום הודי חשוב. נודע בעיקר בזכות היותו הראשון שטבע כללי חישוב שיטתיים למספרים חיוביים ושליליים ופישוט המושג אפס.
בראהמגופטה נולד בעיר בהינאמל שבצפון מערב הודו, וכנראה חי שם כל חייו. 

הוא היה ראש מצפה כוכבים באוג'אין שהיה אז המרכז של חקר המתמטיקה בהודו.

עם הישגיו בתחום האסטרונומיה ניתנים לציון חישובים למיקום השמש והירח, חישובי ליקוי חמה וליקוי ירח. הוא היה בדעה שכדור הארץ עגול ומסתובב.

## פועלו במתמטיקה
בראהמגופטה פישט מושג חשוב ביותר למתמטיקה: המושג אפס. ספרו *[[בראהמספהוטסידהאנטה]]*
הוא הטקסט המוקדם ביותר בו אפס מוצג כמספר בזכות עצמו, ולא "סתם" תוספת למספר אחר. 
אך ספרו מגיע מעבר לזה, בקביעת חוקים אריתמטיים למספרים שליליים ואפס, שקרובים מאוד בתפיסתם לתפיסה המודרנית. כמו כן בספר זה מהתיעודים המוקדמים ביותר לפתרון כללי למשוואה ריבועית. על שמו קרואים נוסחת ברהמגופטה, משפט בראהמגופטה והזהות של בראהמגופטה, המופעים בספריו. 
בשנת 665 כתב ספר נוסף 'קאנדאקאדיקה' – Khandakhadyaka.

## קישורים חיצוניים

* מתן צור ואפי קניגסברג, עבודת גמר על בראהמגופטה
* 

קטגוריה:מתמטיקאים הודים
קטגוריה:אסטרונומים הודים
קטגוריה:מתמטיקאים מהמאה ה-7
קטגוריה:ילידי 598
קטגוריה:נפטרים ב-670
אלי אמלינג

**אליזבת שרה (אלי) אמלינג** (בהולנדית: **Elisabeth Sara (Elly) Ameling**; נולדה ב-8 בפברואר 1933) היא זמרת סופרן הולנדית.

## ביוגרפיה
אמלינג, ילידת רוטרדם, למדה אצל בודי ראפ ופייר ברנאק. הקריירה שלה החלה כשזכתה בפרס הראשון בתחרות ווקאלית בהולנד בשנת 1956 ובתחרות הבינלאומית "דה מוזיק" בז'נבה, שווייץ, 1958.

את הקריירה שלה פיתחה בעיקר כזמרת קונצרטים ולידר, עם גיחות מזדמנות לאופרה. מוניטין בינלאומיים עשתה לה ברסיטלים של שירים צרפתיים וגרמניים ובכשרונה יוצא הדופן לפרשנות מוזיקלית. אלי אמלינג מצליחה בה במידה במוזיקה קאמרית ותזמורתית, באופרות ובאורטוריות. הרסיטל הראשון שלה בארצות הברית התקיים במרכז לינקולן בניו יורק ב-1968 והופעתה הראשונה באופרה באמריקה הייתה בתפקיד **איליה** ב"אידומניאו" של מוצרט, בשנת 1974 בוושינגטון.

יצירות בנות זמננו, בעיקר משל בני ארצה, ברטוס ואן ליר ורוברט הפנר, תופסות אף הן מקום ברפרטואר הגדול שלה. אמלינג הקליטה יותר מ-150 אלבומים וזכתה בפרסי תקליטים רבים.

## פרסים ואותות הוקרה
* פרס אדיסון
* גראן פרי דה דיסק
* פרס מבקרי התקליטים הגרמנים
* תואר אבירות מטעם ממשלת הולנד על שירותיה למוזיקה.

## קישורים חיצוניים


* Discography at SonyBMG Masterworks


קטגוריה:זמרי סופרן
קטגוריה:זמרות במוזיקה הקלאסית
קטגוריה:רוטרדם: אישים
קטגוריה:זמרות הולנדיות
קטגוריה:זמרות לידר
קטגוריה:ילידות 1933
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1933