אלאדיו

**אלאדיו סילבסטרה גראלס** (בקטלאנית: **Eladio Silvestre Graells**, נולד ב-18 בנובמבר 1940), הידוע בשמו הפרטי **אלאדיו**, הוא כדורגלן עבר ספרדי-קטלאני ששיחק כשחקן הגנה. אלאדיו גדל במחלקת הנוער של ברצלונה. במדי הקבוצה הבוגרת, בה שיחק במשך 10 עונות בין 1962 ל-1972, זכה 3 פעמים בגביע הספרדי. יחד עם משחקו בברצלונה היה גם שחקן נבחרת ספרד, עמה השתתף במונדיאל 1966. לאחר שעזב את ברצלונה, שיחק לתקופה קצרה בהרקולס אליקנטה ובז'ימנסטיק טרגונה, לפני שפרש ממשחק.

## קריירה
### קריירת מועדונים
#### ברצלונה
אלאדיו שיחק בילדותו במחלקת הנוער של קבוצה מקומית בעיר הולדתו, סבדל, לפני שהצטרף למחלקת הנוער של ברצלונה. ב-1959 צורף לקונדל, שהייתה קבוצת משנה לברצלונה, ומיד הושאל למשך עונה לליידה, ששיחקה בליגה השלישית בספרד. לאחר שסיים לשחק בליידה שיחק  אלאדיו כשחקן סגל מלא בקונדל, עמה שיחק בליגה השנייה בעונת 1960/61. בעונה זו שותף אלאדיו ב-29 משחקי ליגה, בהם הבקיע פעמיים, ובתום העונה ירדה קונדל לליגה השלישית. אלאדיו המשיך לשחק בקונדל במהלך עונת 1961/62, ובתום העונה קודם לקבוצה הבוגרת של המועדון.

משחקו הראשון  של אלאדיו בקבוצה הבוגרת של ברצלונה היה תחת המאמן לאזלו קובאלה, ב-30 בדצמבר 1962, במשחק בו הפסידה ברצלונה לאוססונה בתוצאה 3-1. קובאלה פוטר והוחלף על ידי גונסלבו השני, ועמו כמאמן פתח אלאדיו בהרכב הקבוצה ב-7 משחקי ליגה עד סוף העונה. ב-23 ביוני 1963 זכתה ברצלונה בגביע הגנרל, אחרי שניצחה בגמר את ריאל סרגוסה בקאמפ נואו, אך אלאדיו לא שותף במשחק. בסוף העונה עזב גונסלבו ובמקומו מונה ססאר רודריגס אלברס. ססאר בטח באלאדיו והציב אותו בהרכב הקבוצה בכל משחקי הליגה בעונת 1963/64 למעט אחד, וברצלונה סיימה את העונה במקום ה-2. יציבותו של אלאדיו בהרכב הקבוצה המשיכה גם בעונות הבאות, בעיקר לצדו של גאייגו, גם כאשר הוחלף מאמן הקבוצה מספר פעמים.

בעונת 1964/65, בה הגיעה ברצלונה למקום ה-6, הורחק אלאדיו בפעם הראשונה בקריירה שלו. היה זה ב-25 באוקטובר 1964, בדקה ה-12 של המשחק נגד סביליה. בעונה הבאה הבקיע אלאדיו לראשונה בליגה הראשונה בספרד. שער הבכורה שלו היה שער הניצחון על לאס פאלמס ב-25 בדצמבר 1965, ושערו השני היה בניצחון 3-0 על פונטברדה ב-16 בינואר 1966. אלאדיו היה שותף לזכייתה של ברצלונה בגביע ערי הירידים לעונת 1965/66, כשפתח בהרכב הקבוצה עת גברה על אספניול ברבע הגמר, צ'לסי בחצי הגמר וריאל סרגוסה בגמר. בעונה זו סיימה ברצלונה במקום ה-3 בליגה. בעונה הבאה, עונת 1966/67 המשיך אלאדיו לפתוח בהרכב, וב-29 באוקטובר 1966 ניצחה צמד לראשונה בקריירה, בניצחון ברצלונה על גרנדה 3-0. אלאדיו נפצע לאחר המשחק ונעדר ממשחק למשך חודשיים. לאחר חזרתו לכשירות, שב להרכב הקבוצה, הבקיע שער נוסף בדרבי מול אספניול ב-19 בפברואר 1967, ועזר לברצלונה לסיים את הליגה במקום ה-2.

בעונת 1967/68 היה אלאדיו שותף לזכייתה של ברצלונה בגביע הגנרל בפעם השנייה בקריירה שלו. בגמר, שנערך ב-11 ביולי 1968 בסנטיאגו ברנבאו, גברה ברצלונה, עם אלאדיו בהרכבה, על ריאל מדריד בתוצאה 1-0. בליגה סיימה ברצלונה בפעם השנייה ברציפות במקום ה-2, ואלאדיו ניצחה שני שערים ב-26. בעונת 1968/69 שותף אלאדיו ב-28 מתוך 30 משחקי ליגה ועזר לברצלונה להגיע למקום ה-3 בליגה. בעונת 1969/70 ניצחה אלאדיו שער עצמי לשערו הוא, בניצחון ברצלונה 3-2 על אתלטיק בילבאו ב-5 באוקטובר 1969. בהמשך, הורחק בכרטיס אדום בהפסד 3-0 לסביליה ב-26 באוקטובר והושעה משלושה משחקים. בעונה זו הופיע ב-26 משחקי ליגה, בהם הבקיע לזכות קבוצתו פעם אחת, וברצלונה הגיעה למקום ה-4. לאחר סיום הליגה, ברבע גמר הגביע נגד ריאל מדריד בקאמפ נואו, נשרקה לזכות ריאל מדריד בעיטת עונשין, כשנראה שהעבירה בוצעה מחוץ לרחבת העונשין. אלאדיו מחה על כך בלעג, קרא לשופט אוהד מדריד והורחק מהמשחק.

בעונת 1970/71, עם ויק באקניגהאם האנגלי כמאמן הקבוצה, הגיעה ברצלונה למקום ה-2. אלאדיו שותף ב-21 משחקי ליגה מבלי לכבוש אף שער. כמו כן, זכה אלאדיו עם ברצלונה בגביע הגנרל בפעם השלישית בקריירה שלו, אחרי שברצלונה ניצחה את ולנסיה במשחק הגמר ב-4 ביולי 1971, בו פתח אלאדיו. ברצלונה הצליחה לחזור מפיגור 2-0 לשוויון 2-2 בתום 90 דקות, ובהארכה הפכה את התוצאה וניצחה 4-3. בקינגהאם עזב את הקבוצה והוחלף על ידי רינוס מיכלס ההולנדי. עונת 1971/72, עונתו העשירית של אלאדיו בקבוצה, החלה כשאלאדיו שחקן הרכב בקבוצה, אך מהמחזור ה-10 ועד סוף העונה לא פתח באף משחק. בדרבי נגד אספניול במחזור ה-2 בליגה ניצחה אלאדיו שער עצמי, וברצלונה הובסה 3-0. בסך הכול בעונה זו פתח אלאדיו ב-12 משחקי ליגה ונכנס כמחליף ב-2 נוספים.

#### השנים האחרונות
אלאדיו, שהבין את ירידת מעמדו בברצלונה, החליט לעזוב את הקבוצה בקיץ 1972, והוא הצטרף לשורות הרקולס שמוולנסיה, ששיחקה אז בליגה השנייה. בעונתו הראשונה במועדון, עונת 1972/73, פתח בכל 36 משחקי הליגה והבקיע 4 שערים, שניים מהן בבעיטות עונשין, ועזר להרקולס לסיים במקום ה-9. את פתיחת עונת 1973/74 החמיץ אלאדיו בשל פציעה, ובמשחק הראשון בו שותף, כשנכנס כמחליף נגד לינרס, הבקיע שער עצמי שתרם להפסד קבוצתו. הרקולס הייתה אז במקום ה-18 בליגה, עם 2 ניצחונות ו-4 הפסדים. עד סוף העונה שיחק אלאדיו ב-29 משחקי ליגה, ניצחה 4 פעמים, והיה משמעותי בכך שהרקולס העפילה לליגה הראשונה מהמקום ה-2.

בסוף העונה עזב אלאדיו את הרקולס וחתם בשורות ז'ימנסטיק טרגונה שמקטלוניה, שגם היא הייתה בליגה השנייה. אלאדיו לא שיחק בעקביות בקבוצה זו, ובעונתו הראשונה בקבוצה, עונת 1974/75 שותף ב-17 משחקי ליגה, אז סיימה הקבוצה במקום ה-13. אף על פי שהחל את עונת 1975/76 בקבוצה, החליט לפרוש ממשחק, בגיל 35.

### קריירת נבחרות
משחקו הראשון  של אלאדיו במדי נבחרת ספרד היה במשחק ידידות לקראת מונדיאל 1966, נגד  ב-23 ביוני 1966. אלאדיו נכלל בסגל הנבחרת למונדיאל ופתח במשחק הראשון בשלב הבתים, בו הפסידה ספרד ל בתוצאה 2-1. אלאדיו לא שותף בשני המשחקים הבאים של נבחרתו, שהודחה מהטורניר כבר בשלב הבתים.

במהלך מוקדמות יורו 1968 זומן אלאדיו למשחק אחד, אך לא שותף ולו לדקה במהלך כל הטורניר. אלאדיו שב לשחק בנבחרת במהלך מוקדמות מונדיאל 1970, כשפתח     במשחק ידידות נגד  ב-17 באוקטובר 1968. בהמשך שותף ב-4 מששת משחקי הנבחרת במוקדמות. במשחק נגד  ב-23 בפברואר 1969 הורחק אלאדיו בכרטיס אדום ונבחרתו הפסידה 2-1. ספרד כשלה להעפיל לטורניר הגמר שכן סיימה רק במקום ה-3 בביתה. משחקו העשירי והאחרון במדי הנבחרת היה משחק ידידות נגד  ב-22 באפריל 1970, משחק בו ניצחה ספרד 1-0.

כקטלאני, שיחק אלאדיו גם במדי נבחרת קטלוניה, עמה השתתף בשני משחקי ידידות.

## תארים
* הגביע הספרדי (3): 1962/63, 1967/68, 1970/71
* גביע ערי הירידים (1): 1965/66

## קישורים חיצוניים

* אלאדיו סילבסטרה באתר הרשמי של מועדון הכדורגל ברצלונה
* פרופיל השחקן באתר Agrupació Barça Jugadors

## הערות שוליים

קטגוריה:בלמי כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:כדורגלני ברצלונה
קטגוריה:כדורגלני הרקולס אליקנטה
קטגוריה:כדורגלני ליידה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ספרד
קטגוריה:מגני כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1966
קטגוריה:סבדל: כדורגלנים
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1940