הקוד של בני ווסטר

"**הקוד של בְּנֵי ווסטר**" הוא רומן מאת פ. ג. וודהאוס, שפורסם לראשונה ב-7 באוקטובר 1938 באנגליה בהוצאת הרברט ג'נקינס, לונדון, ובארצות הברית בהוצאת דאבלדיי, ניו יורק. הספר פורסם בעבר בהמשכים במגזין סאטרדיי איבנינג פוסט (ארצות הברית) החל מ-16 ביולי עד 3 בספטמבר 1938, עם איורים מאת וואלאס מורגן, ובדיילי מייל הלונדוני החל מ-14 בספטמבר עד 6 באוקטובר 1938. 

"הקוד של בני ווסטר" הוא הרומן השלישי באורך מלא המתאר את קורותיו של ברטי ווסטר ומשרתו ג'יבס. הוא מציג את סר ווטקין באסט, בעל אחוזה כפרית בשם "מגדלי טוטלי" שבה מתרחשת העלילה, ואת חברו המאיים רודריק ספוד. זהו ספר המשך לטוב ויפה, ג'יבס, הממשיך גם את סיפורם של גאסי פינק-נוטל, חברו חובב הטריטונים של ברטי, וארוסתו הסנטימנטלית של גאסי, מדליין באסט. ברטי וג'יבס חוזרים למגדלי טוטלי גם ברומן מאוחר יותר, "שפה עליונה נוקשה, ג'יבס".

## עלילה
ג'יבס מנסה לשכנע את ברטי לצאת לשייט סביב העולם. במקום זאת, דודתו של ברטי, דהליה, שולחת אותו לבקר בחנות עתיקות מסוימת וללגלג על קנקן חלב עשוי כסף מהמאה ה-18, כדי להפחית ממחירו עבור בעלה טום, שהוא אספן אמנות המעונין לרכוש את הפריט. בהגיעו לחנות, פוגש ברטי את השופט סר ווטקין באסט, שגם הוא אספן של כלי כסף עתיקים. סר ווטקין מלווה באחיינו לעתיד רודריק ספוד, מנהיג של ארגון פשיסטי.

מאוחר יותר, ברטי מגלה שסר ווטקין השיג בכל זאת את קנקן החלב מתחת לאפו של הדוד טום, באמצעות תעלול ערמומי. דודה דהליה שולחת את ברטי למגדלי טוטלי כדי לגנוב את הקנקן בחזרה עבור טום, אך שם הוא נחשד כמי שסר ווטקין גזר עליו בעבר קנס כספי בשל עבירת שכרות. הסיבה הראשונית לביקורו של ברטי באחוזה היא כדי לאחות קרע בין גאסי פינק-נוטל למדליין, בתו של סר ווטקין. מדליין סבורה בטעות שברטי מאוהב בה, והבטיחה בעבר להתחתן איתו אם אירוסיה לגאסי ייכשלו. כדי להימנע מכך בכל מחיר, ברטי משכנע את מדליין להזמין אותו לאחוזה כדי לפייס בין השניים, אך עם הגעתו הוא מגלה שגאסי ומדליין כבר התפייסו.

במטרה לצבור ביטחון לקראת נאום שעליו לשאת בטכס האירוסין, גאסי מנהל פנקס בו הוא מצטט עלבונות שנאמרו על סר ווטקין ועל ספוד. כאשר הפנקס אובד, ברטי חושש שמא ייפול לידי סר ווטקין, ואז הוא יאסור על מדליין להתחתן עם גאסי. הפנקס נמצא במקום זאת על ידי סטפני ('סטיפי') בינג, אחייניתו של סר ווטקין, שמעוניינת באישורו של הדוד להתחתן עם הכומר המקומי, הרולד פינקר. סר ווטקין סבור שהרולד לא מתאים להינשא לאחייניתו בשל חסרון כיס, וסטיפי משתמשת בפנקס כדי לסחוט את ברטי על מנת שישתף פעולה עם תוכניתה הפרטית. לפי תכניתה של סטיפי, ברטי צריך להעמיד פנים שהוא גונב את קנקן החלב, ואז לאפשר להרולד לתפוס אותו על חם. היא מקווה שמעשה אבירות זה של הרולד יניע את סר ווטקין לאשר את נישואיה להרולד.

כאשר גאסי מנסה לאתר את הפנקס האבוד אצל סטיפי, מדליין מפרשת את מעשיו בצורה שגויה ומנתקת את אירוסיהם. ספוד, שחש רגשות מגוננים חזקים כלפי מדליין, מאיים על גאסי באלימות. באותה עת מגלה ג'יבס, דרך חבר משותף ממועדון לונדוני, שלספוד יש סוד מביש. מאחר שחוקי המועדון אוסרים על ג'יבס לחשוף את הסוד, הוא רק רומז לברטי פרט אחד, שאזכור השם "יולאלי" יכול לערער את ספוד. ואכן, ברטי נוזף בספוד תוך הטחת עלבונות סרקסטיים ושימוש במידע הפנימי, ומצווה עליו להניח לגאסי לנפשו. כתוצאה מכך ספוד נסוג ומתנצל על התנהגותו.

הרולד משתכנע לגנוב את קסדתו של השוטר המקומי, קונסטבל אואטס, כדי להרשים את סטיפי. בו בזמן, ג'יבס מציע תוכנית חלופית לגניבת הקנקן: ברטי יספר לסר ווטקין שהוא מאורס לסטיפי. סר ווטקין יזדעזע מהרעיון, ואז ישמח לגלות שסטיפי מעדיפה להתחתן דווקא עם הכומר, ויתן את ברכתו לאירוסין. התוכנית מתבצעת בהצלחה וסטיפי מספרת לברטי בתמורה שהיא החביאה את הפנקס בתוך קנקן החלב העתיק.

מדליין, שנפגעה פגיעה עמוקה בשל בגידתו-לכאורה של גאסי, אומרת לברטי שהיא תתחתן איתו. ברטי משיג את הפנקס ונותן אותו לגאסי כדי שיציג אותה בפני מדליין כהסבר להתנהגותו עם סטיפי. אך לאחר שנקלע לוויכוח עם סר ווטקין, משליך גאסי אל סר ווטקין את פנקס העלבונות בלהט הויכוח. ברטי מבין כעת שסר ווטקין, שייקרא בוודאי את צרור העלבונות כלפיו, לא יוותר עתה, וכי הדרך היחידה לאלץ אותו לכך היא לגנוב את קנקן החלב ולהחזיק בו ככופר עבור אישורו של סר ווטקין למדליין להינשא לגאסי.

במקום זאת, דודה דהליה גונבת את קנקן החלב ומביאה אותו לברטי למשמרת. ג'יבס מציע שגאסי ייסע ללונדון כדי להימלט מסר ווטקין הזועם, ואגב כך ייקח את הקנקן אתו. אך לאחר מכן, ברטי מגלה בחדרו את קסדתו הגנובה של אואטס, לאחר שסטיפי החביאה אותה שם. הוא מסכים לקחת על עצמו את האשמה של גניבת הקסדה, לאחר שסטיפי פונה לקוד המוסרי שלו ושל כל בני ווסטר, "לעולם אל תאכזב חבר".

סר ווטקין, שנכשל בנסיונו להוכיח שברטי גנב את קנקן החלב, נשבע לכלוא אותו עתה בגין גניבת הקסדה. במקום זאת, ג'יבס סוחט את ספוד תוך שימוש ברמז "יולאלי" וגורם לו להכריז בפני סר ווטקין שהוא גנב את הקסדה בעצמו. ג'יבס מציין שברטי יכול עתה לתבוע את סר ווטקין על הוצאת דיבה. סר ווטקין, שנפל במלכודת שהוטמנה לו, מאשר את נישואיהם של מדליין וסטיפי.

מתוך הכרת תודה, ברטי מסכים לצאת לשייט סביב העולם עם ג'יבס, זאת לאחר שג'יבס מגלה לו את סודו של ספוד: ספוד מעצב בסתר קו הלבשה תחתונה לנשים ומנהל חנות בשם יולאלי סוארס, וידיעה זו עלולה להרוס את סמכותו של ספוד בקרב תומכיו הפשיסטים.

## רקע
הרומן נועד בתחילה להיקרא "The Silver Cow” ("הפרה הכסופה”), שם המתייחס לחפץ מרכזי בעלילה, קנקן חלב כסוף בדמות פרה, אשר סביבו נסובות חלק מן ההסתבכויות הקומיות של הסיפור. במהלך תהליך הכתיבה שינה פ. ג'. וודהאוס את שם הספר ל-"The Code "of the Woosters, כותרת המדגישה את מושג ה“קוד” או מערכת הכללים החברתיים והכבוד המשפחתי המנחים את בני משפחת ווסטר ואת הדמויות האריסטוקרטיות בסיפור. שינוי השם שיקף את הדגש הקומי על המוסכמות החברתיות ועל תחושת החובה המוגזמת המאפיינת את הדמויות, נושא מרכזי ברומן.

נושאים שונים מהעולם העכשווי מופיעים *בספר*, וחודרים לאידיליה הנצחית של סביבת הבית הכפרי. החל מאנקדוטות קטנות על חיי נישואין שנלקחו מחייו החברתיים של וודהאוס, וכלה בסאטירה פוליטית שהפכה גם היא למרכיב עלילתי מרכזי ברומן. כך למשל, דמותו של רודריק ספוד היא פרודיה על הפוליטיקאי הבריטי הפשיסטי בן זמנו, סר אוסוולד מוסלי, מנהיג איגוד הפשיסטים הבריטי (המכונה "החולצות השחורות"). עד מועד פרסום הרומן, כבר פעלו בעולם מספר ארגונים פשיסטיים במדים, שהיוו מעין מיליציות עממיות אשר השתמשו באלימות ובהטלת אימה על מתנגדי התנועה הפשיסטית, כמו החולצות השחורות האיטלקיות, החולצות החומות של היטלר, החולצות הכחולות הצרפתיות, החולצות הירוקות האיריות ולגיון הכסף של אמריקה. האסטרטגיה בה נקט וודהאוס היא ללעוג לדמותו של ספוד עצמו, כמו גם לתנועה הבדיונית אליה הוא משתייך, "תנועת מושיעי בריטניה", ולדיקטטור שהוא מייעד עצמו להיות. וודהאוס מלעיג על המדים שלהם, כאשר במקום חולצות שחורות, הם נאלצים ללבוש מכנסיים קצרים שחורים, "מכנסוני פוטבול" כפי שברטי מתאר אותם, ומוסברים על ידי גאסי בכך ש"לא נותרו עוד חולצות". כמכה סאטירית נוספת, מתואר ספוד כאאוטסיידר חברתי בעל הרגלי אכילה מבולגנים, שנאלץ לנקוט בבריונות כטקטיקה חברתית כדי לחזק את מעמדו.

## סגנון
 
בספרו *"*הקוד של בני ווסטר*"* משתמש וודהאוס במגוון אמצעים סגנוניים כדי ליצור הומור. לדוגמה, הוא משתמש בדימויים עזים כדי לבצע השוואות מוגזמות למען יצירת אפקט קומי: "האם שמעתם פעם את סר ווטקין באסט מתמודד עם קערת מרק? זה לא שונה מרכבת האקספרס הסקוטית שעוברת דרך מנהרה" (פרק 4).

החל מ"הקוד של בני ווסטר", בו הוא חשוד בגניבת קנקן הפרה וקסדת השוטר, ברטי מואשם בגניבה בכל רומן בו הוא מופיע, מה שלעתים קרובות מהווה ציר מרכזי בעלילה. המוטיב של חשד בברטי במעשה גניבה יוצר אפקט של הומור בגלל חוסר ההתאמה לתמימותו ולכנותו הנאיבית של ברטי.

## ביקורת והתקבלות
עם פרסומו של הרומן, בירך הסופר ומבקר הספרות פרנק סווינרטון על צאת הרומן באובזרבר, וכינה אותו "ההמצאה המשמחת, ומימושה המשמח עוד יותר", ועיתון הטיימס ציין כי "המעריץ הנלהב של וודהאוס תמיד חושש שמא מר וודהאוס יאבד מקסמו יום אחד, אבל "הקוד של בני ווסטר" עשוי להניח את דעתו". ברוח דומה, הלוס אנג'לס טיימס בירך על "עוד אחד מאותם רומנים מדהימים שוודהאוס יוצר ברעננות מתמדת, המפתיעים בעלילה ובחידושי שפה, אך לעולם אינם מתרחקים מהסגנון הוודהאוזי המהותי". בשנת 1988 כתב הביוגרף של וודהאוס, ריצ'רד אוסבורן: "זוהי עלילה של וודהאוס המסובכת יותר מכל דבר אחר עד כה, כמו שעון עם מאה חלקים נעים, תלות הדדית מוחלטת ורצף של אושר מילולי, חמישה או שישה בעמוד".

שרלוט ג'ונס, במאמר שפורסם בגרדיאן בשנת 2013, מציינת את הקסם העל-זמני של הרומן: "מה שהופך את וודהאוס לנפלא, אינו הטירוף המגוחך של העלילות, או אפילו הנוסטלגיה הקלה של התפאורה; זוהי הפרוזה שלו. בלב כל סיפוריו נמצאת ההפתעה של השפה בגמישותה ורעננותה המהנה ביותר". 

הספר "הקוד של בני ווסטר" הופיע ברשימות ספרותיות רבות, כולל רשימת "1000 הרומנים שכולם חייבים לקרוא" של הגרדיאן משנת 2009 (יחד עם *"*תודה לך, ג'יבס*"* ו"שמחה בבוקר"), "15 ספרי הקומדיה הטובים בכל הזמנים" של הטלגרף (2014), "100 הרומנים הבריטיים הגדולים ביותר" (2015) של BBC Culture, "שלושים הספרים המצחיקים ביותר שנכתבו אי פעם" של אסקווייר (2018), ו"100 ספרי הקלאסיקות שחובה לקרוא" של ספרי פינגווין (2018).

## עיבודים

### רדיו
"הקוד של בני ווסטר" עובד לדרמת רדיו בשנת 1973 כחלק מהסדרה *"*מה הו! ג'יבס*"* בכיכובם של מייקל הורדרן בתפקיד ג'יבס וריצ'רד בריירס בתפקיד ברטי ווסטר.

L.A. Theatre Works הפיקה דרמה רדיופונית ל"קוד של בני ווסטר*"* בשנת 1997, עם מרטין ג'רוויס בתפקיד ג'יבס (וכן בתפקיד רודריק ספוד) ומארק ריצ'רד בתפקיד ברטי ווסטר.

ב-9 באפריל 2006, שידר ערוץ 4 של BBC את *"*הקוד של בני ווסטר*"* כסדרה קלאסית. אנדרו זאקס הופיע בתפקיד ג'יבס ומרקוס בריגסטוק בתפקיד ברטי ווסטר.

### טלויזיה
חלק ניכר מהעלילה עובד לשני הפרקים הראשונים של העונה השנייה של סדרת"ג'יבס וווסטר" של חברת ההפקה ITV, "ג'יבס מציל את קנקן הפרה" ו"נשף התחפושות של משפחת באסט", ששודרו לראשונה ב-14 וב-21 באפריל 1991.

### תיאטרון
המחזה "ג'יבס וווסטר בנונסנס מוחלט", המבוסס על *"*הקוד של בני ווסטר*"*, הוצג לראשונה ב-10 באוקטובר 2013 בתיאטרון ריצ'מונד בלונדון, ועבר להציג בווסט אנד מאוחר יותר באותו חודש, שם הועלה בתיאטרון הדוכס מיורק, לונדון, עד ה-20 בספטמבר 2014. הוא הוצג ב-Hartford Stage בהרטפורד, קונטיקט, בין ה-21 במרץ ל-20 באפריל 2019.

## קישורים חיצוניים
* The Russian Wodehouse Society's page, עם תמונות של עטיפות הספרים ורשימת דמויות.
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרים שפורסמו תחילה כסיפור בהמשכים