open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
רב הנסתר

"**רב הנסתר - סיפורה של קהילת שובו בנים**" הוא סרט תיעודי ישראלי שפורסם ב-27 בפברואר 2020 ועוסק בקהילת שובו בנים בהובלת אליעזר ברלנד ובמעורבותה לכאורה בפרשת רצח ניסים שטרית ואבי אדרי. הסרט פורסם בכאן 11, נכון למרץ 2025 צבר כ-768 אלף צפיות באתר יוטיוב. יוצרת הסרט היא שני חזיזה.

הסרט עסק באפשרות שלכאורה לברלנד ואנשיו היה קשר לפגיעה בניסים שטרית ואבי אדרי. אפשרות זו נבדקה לעומק בזכות הסרט, והחקירה נפתחה מחדש והובילה למעצרים בשני מקרי היעדרות והרצח, ולחקירה של אישים נוספים (בהם ברלנד עצמו). החקירה נפתחה מחדש כחודש לפני שידור הסרט, לאחר שההפקה העבירה למשטרה את החומרים שעלו בתחקיר.

ביוני 2022 פורסם סרט המשך בכאן 11 בשם "רב הנסתר - הגילויים החדשים" שתיעד את ההתפתחויות בפרשה. גם סרט זה זכה לתהודה רבה וקיבל כ-158 אלף צפיות ביוטיוב (נכון למרץ 2025).

במרץ 2024 דחה בית משפט השלום בפתח תקווה את תביעתו של שמואל חבני, חבר לשעבר בקהילת "שובו בנים" אשר נטען כלפיו בסרט שתקף את שטרית כמה חודשים לפני שנעלם. חבני טען כי מאז, שמו נקשר לרצח ותבע פיצויים בסך חצי מיליון שקלים, אך בית המשפט קבע כי "הכתבת ביצעה תחקיר מעמיק, ממושך, נטול פניות ואחראי, המבוסס על מקורות אמיתיים שברובם נחשפו, וכי הפרסום נקט זהירות ולא הפנה אצבע מאשימה או קבע מסמרות בשאלת זהות האחראים לחטיפתו ורציחתו של הנעדר, אלא הצביע על כיווני חקירה שונים שלא בהכרח נקשרים ועל דעות שונות של אנשי צוות החקירה". חבני חויב בתשלום הוצאות בסך 15 אלף שקלים.

## קישורים חיצוניים
*

## הערות שוליים

קטגוריה:קהילת שובו בנים
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2020
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2022
קטגוריה:סרטים תיעודיים ישראליים
קטגוריה:תאגיד השידור הישראלי: סרטים תיעודיים
צ'רנקוב

**צ'רנקוב** (ברוסית: **Черенков**) הוא שם משפחה.

קטגוריה:שמות משפחה
נעורי נצח

**נעורי נצח** הם הרעיון של חיי נצח ללא הזדקנות. הכוונה בנעורי נצח היא לרוב בניגוד לתהליך ההזדקנות הטבעי שעובר על האדם לאורך חייו. נעורי נצח מופיעים רבות במיתולוגיות ובספרות.

## דת ומיתולוגיה
לפי חלק מהדתות, נעורי הנצח מאפיינים את יושבי גן עדן. ביהדות אין התייחסות לנעורי נצח, כי אם לחיי נצח, בפרשנות חז"ל לנבואות הגאולה. כך למשל דברי ישעיהו: "בִּלַּע הַמָּוֶת לָנֶצַח" - מפורשים כהעלמות המוות מן העולם.
כמו כן הוא מופיע בספר בראשית: "פן ישלח ידו ולקח גם מעץ החיים ואכל וחי לעולם" ().

ההינדואיזם מאמינה שהרישים בעידן הודות והפוסט–ודות הגיעו לחיי הנצח, ובכך הכוונה ליכולת לשנות את גוף האדם או את גילו. אלו חלק מהסידהות ביוגה, ובתרבות ההינדואיזם נטען שדמות בשם "מארקנדייה" נותרה לנצח בגיל 16.

ההבדל בין חיי הנצח לנעורי הנצח הוא מוטיב חוזר במיתולוגיה היוונית והרומית. בסיפורו של טיתונוס סופר על כך שקיבל מזאוס חיי נצח, אך לא נעורי נצח, ולכן הוא הזדקן.

במיתולוגיה הנורדית, מתוארת דמות שמעניקה לאלים תפוחים שנותנים להם את נעורי הנצח.

## גנטיקה
ה-DNA משחק תפקיד חשוב בתהליך ההזדקנות. תהליך זה מתחיל עוד לפני הלידה, מהרגע שבו תאים מתים ומתחדשים. בקצה כל כרומוזום מופיעים מקטעים חוזרים של DNA שנקראים טלומר, ששומרים על הצורה של הכרומוזום, ולהם מספר תפקידים חשובים. אחד מהתפקידים הוא לבקר את תהליך התחדשות התאים, על ידי העברת חלקים מהקוד הגנטי. סוג הקוד שמועבר משתנה בהתאם לסוג התא שמתחלף. השחיקה ההדרגתית בטלומר מגבילה את כמות הפעמים שהתא יכול להתחלק ל-40–60 פעמים, במה שידוע גם כגבול הייפליק. כשהגוף מגיע לגבול הזה, יותר תאים מתים מאשר מוחלפים, וזמן קצר אחר כך הגוף עצמו מת. לפי היגיון זה, יש חשיבות להגדלת תוחלת החיים של הטלומר כדי להאריך את תוחלת החיים הכללית.

עם זאת, מחקר שנערך על הטלומרים של יונקים הצביע על כך שאורך החיים שלהם נמצא ביחס הפוך לאורך החיים של הגוף, והותיר את תרומת הגדלת תוחלת החיים של הטלומרים שנויה במחלוקת. בנוסף, קיצור תוחלת החיים של הטלומרים לא מתרחשת בהתאם לגיל בבעלי חיים מסוימים, כמו במוחן של חולדות. בבני אדם, אורך הטלומרים של תאי השלד נותר זהה בין גיל 23 ל-74. בתאי השריר של בבונים, פחות מ-3% מכילים טלומרים פגומים, ואחוז זה לא עולה עם הגיל. לפיכך, קיצור אורך חיי הטלומרים לא נראה כגורם המרכזי בהזדקנות תאים במוח או בשלד.

מחקרים הראו ש-90% מהתאים הסרטניים מכילים כמויות גדולות של אנזים שנקרא טלומראז, שתפקידו להוסיף בסיסים לקצוות הטלומרים ולחדש את הטלומרים. משמעות נתון זה היא שהתא הסרטני הפעיל את האנזים שאפשר לו להתחלק בלי הגבלה מבלי שהטלומרים ייפגעו. סוגים אחרים של תאים שיכולים לחצות את גבול הייפליק הם תאי גזע וזקיקי שיער שמכילים כמויות גבוהות של אנזים זה.

## טיפול
הרעיון שניתן להחזיר את הגלגל לאחור בגיל מבוגר בחזרה לגיל צעיר יותר עורר עניין רב בשנים האחרונות. חברות סטארטאפ שונות מפתחות כיום תרופות ל"טיפול בהזדקנות". בשנת 2015 הוכרז על סוג חדש של תרופות סנוליטיות, שנועדו להילחם בגורמים הביולוגיים להזדקנות.

## פעילות פילנתרופית
תהליך ההזדקנות אחראי למחלות שונות, ביניהן מחלת פרקינסון, מחלת אלצהיימר ואחרות. בשל כך, בשנים האחרונות תרמו עשירים רבים סכומי כסף גדולים ליוזמות מדעיות לחקר ההזדקנות ולטיפול בתהליך זה, על ידי האטת או ביטול התהליך. התורמים כוללים את ג'ף בזוס, ריי קורצווייל, פיטר טיל, אוברי דה גריי, לארי אליסון, סרגיי ברין, דמיטרי איצקוב, פול גאלן ומארק צוקרברג.

## הערות שוליים

קטגוריה:מוות
קטגוריה:נוער
קטגוריה:חיי נצח
Murder on the Dancefloor

"**Murder on the Dancefloor**" (בעברית: "**רצח ברחבת הריקודים**") הוא שיר שנכתב על ידי גרג אלכסנדר וסופי אליס-בקסטור והופק על ידי גרג אלכסנדר ומאט רואו לאלבומה הראשון של סופי אליס-בקסטור Read My Lips משנת 2001. כשיצא לאור ב-3 בדצמבר 2001, השיר הגיע למקום השני במצעד הסינגלים הבריטי ושהה במצעד במשך 23 שבועות. השיר הפך ללהיט טופ 10 עולמי ונכנס לשלושת הראשונים באוסטרליה, ניו זילנד וארבע מדינות אירופאיות. בארצות הברית, שם השיר הגיע לרדיו בספטמבר 2002, הסינגל הגיע למקום התשיעי במצעד סינגלי הדאנס/אלקטרוני המסחריים של בילבורד. על פי דיווחים, "Murder on the Dancefloor" היה השיר המושמע ביותר באירופה ב-2002.

## רקע והוצאה
הסינגל העוקב "Take Me Home (A Girl Like Me)" תוכנן במקור להיות "Lover", רצועת אלבום שנלקחה מתוך *[[Read My Lips (אלבום של סופי אליס בקסטור)|Read My Lips]]*, כפי שנקרא במדבקות האלבום במהדורה הראשונה והוכרז על ידי חברת התקליטים, אך מסיבות לא ידועות ההוצאה לאור בוטלה והוחלפה ב"Murder on the Dancefloor". בינואר 2019, שוחררה גרסה תזמורתית שהוקלטה מחדש כסינגל השלישי מתוך חבילת הלהיטים הגדולים של סופי אליס-בקסטור The Song Diaries.

## הופעה במצעדים
השיר הוא הלהיט הגדול ביותר של סופי אליס-בקסטור מבחינה עולמית. הוא היה להיט באוסטרליה, הגיע בשיא למקום השלישי, נשאר בטופ 50 למשך 20 שבועות וזכה למעמד של פלטינה מטעמם של איגוד תעשיית ההקלטות האוסטרלי והפך לסינגל ה-12 הנמכר ביותר ב-2002

## הקליפ
הקליפ בוים על ידי סופי מולר כשבמרכזו של הקליפ תחרות ריקודים. הפרס של הזוכה מורכב מזוג נעלי עקב מוזהבות וסכום כסף נכבד. כשהיא נואשת לנצח, אליס-בקסטור ממשיכה באופן חמקני לפצוע ולפסול את רוב הרקדנים האחרים. היא גורמת לאחד להחליק על חמאה, לפני שמכשילה רקדן אחר שרואה אותה עושה את זה ומצביע עליה בכעס ללא הועיל. לאחר מכן, היא מרעילה בערמומיות שלישיית יריבים פוטנציאליים על ידי הרעלת הפונץ' במהלך הפסקת ההתרעננות ואז פורמת את הבגדים של המתחרה, מה שגורם לה לברוח. לבסוף היא מפלילה רקדן על בגידה בפרטנרית שלו בכך ששמה עליו G-string. זה גורם לכך שהפרטנרית סוטרת לבן זוגה הרקדן והיא יוצאת מרחבת הריקודים. לאחר מכן, אליס-בקסטור מפנה את תשומת לבה לשלישיית השופטים. על ידי שימוש במה שנראה כמו כלורופורם היא גורמת לאובדן כוח של השופטת היחידה בפאנל השופטים. לאחר שהתחרות מגיעה לארבעת הזוגות האחרונים, אליס-בקסטור שמה לב שלשופט הראשי (מגולם על ידי קולין סטינטון) יש נקודת תורפה לנשים יפות. כשהיא משתמשת בזה לטובתה, אליס-בקסטור ניגשת אליו כשהוא לבד בשולחן השיפוט ומפתה אותו. בהלם, השופטת הראשית מצליחה לשכנע את השופטת שנותרה להכריז על אליס-בקסטור כמנצחת, למורת רוחם של חבריה הרקדנים. הסרטון מסתיים כששאר הרקדנים מוחאים כפיים בחוסר רצון (לפני שעוזבים מיד) לאליס-בקסטור ובן זוגה לריקוד, כשהיא לופתת בשמחה את הפרס הכספי שלה ואת נעלי הזהב על דוכן המנצחים.

## קרדיטים
*סופי אליס-בקסטור - כתיבה ושירה.
*גרג אלכסנדר - כתיבה.
*יועד נבו - גיטרות, כלי הקשה, תכנות.
*ג'ון ת'מיס - גיטרות.
*גיא פרת - גיטרה בס.

## מיקומי שיא

### מצעדי סוף שנה

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:וידאו קליפים שבוימו על ידי סופי מולר
קטגוריה:שירים על ריקודים
קטגוריה:סינגלים בהוצאת פולידור רקורדס
פרנס דה מונק

**פרנס דה מונק** (בהולנדית: **Frans De Munck**; 20 באוגוסט 1922 – 24 בדצמבר 2010) היה כדורגלן ומאמן הולנדי, ששיחק בעמדת השוער. נחשב לאחד מגדולי השוערים ההולנדים בכל הזמנים. דה מונק זכה לכינוי ה"פנתר השחור" בשל שיערו השחור, החולצה והרפלקסים דמויי החתול שלו.

## קריירת קבוצות
### VV חוס
דה מונק בגיל 8 צפה באופן קבוע באימוני הקבוצה המקומית VV חוס, בה הוזמן להיות לשוער, בזמן שהקבוצה הבוגרת תרגלה בעיטות לשער. חלומו של דה מונק היה לשחק כחלוץ, אך בעקבות פציעת ברך זה לא התאפשר. עם זאת, זו הפכה להזמנות מצוינת עבורו להמשיך כשוער. דה מונק שהיה לכישרון בשער, עשה את הופעת הבכורה בקבוצה הבוגרת בגיל 15 בלבד בשנת 1937, נגד
TSC Oosterhout .

## תארים
### כשחקן
;פורטונה סיטארד
*הגביע ההולנדי: 1956/1957
;DOS
*אליפות הולנד: 1957/1958

### כמאמן
;קלאב ברוז'
*הגביע הבלגי: 1969/1970

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים הולנדים
קטגוריה:שוערי כדורגל הולנדים
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. קלן
קטגוריה:כדורגלני פורטונה סיטארד
קטגוריה:כדורגלני קמבור
קטגוריה:כדורגלני ויטסה ארנהם
קטגוריה:כדורגלני נבחרת הולנד
קטגוריה:מאמני כדורגל הולנדים
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1922
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-2010
אליפות אוקיאניה בכדורגל נשים 2022

**אליפות אוקיאניה בכדורגל נשים 2022** (באנגלית: **2022 OFC Women's Nations Cup**) היא המהדורה ה-12 של האליפות אוקיאניה בכדורגל נשים שארגנה קונפדרציית הכדורגל של אוקיאניה. הטורניר נערך בפיג'י והתקיים מ-13 ביולי עד ה-30 ביולי 2022. האליפות שימשה כטורניר המוקדמות לגביע העולם לנשים, שנערך שנה לאחר מכן באוסטרליה וניו זילנד.

האליפות נערכה בפורמט של שלב בתים ושלב נוקאאוט. הראשונה והשנייה בכל בית עלו לרבע הגמר יחד עם שתי הנבחרות מהמקום השלישי בעלות מרב הנקודות. בטורניר לקחו חלק תשע נבחרות - מספר שיא לאליפות אוקיאניה בכדורגל נשים. האלופה המכהנת, ניו זילנד, לא השתתפה בטורניר מכיוון שהעפילה אוטומטית לגביע העולם כמארחת. 

במשחק הגמר נפגשו המארחת פיג'י ופפואה גינאה החדשה. בסיום המשחק, שנערך בסובה מול 1,591 צופים, ניצחה פפואה גינאה החדשה 1-2 וזכתה בטורניר לראשונה בתולדותיה. בעקבות זכייתה, העפילה פפואה גינאה החדשה לטורניר הפלייאוף הבין-יבשתי לגביע העולם, אך במשחק הראשון הפסידה 2-0 לפנמה ולא עלתה לטורניר הגמר.

## שלב הבתים
### בית א'

### בית ב'

### בית ג'

## שלב הנוק-אאוט

קטגוריה:אליפויות אוקיאניה בכדורגל נשים
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2022
קטגוריה:פיג'י: כדורגל
קטגוריה:2022 באוקיאניה
טביעת אוניית הקיטור פרינסס אליס, 1878

ממוזער|ציור מדומיין של רגע ההתנגשות בין "פרינסס אליס" ל"בייוול קאסל", ''Illustrated London News'', 14 בספטמבר 1878.
ממוזער|נתיב השיט של "פרינסס אליס" בתמזה ומקום ההתנגשות
אוניית הקיטור "**פרינסס אליס**" (באנגלית: SS ***Princess Alice***"), מקודם "בְּיוּט" (PS *Bute*), הייתה אוניית משוטות להובלת נוסעים שטבעה ב-3 בספטמבר 1878 בנהר תמזה לאחר התנגשות עם מובלת הפחם "בייוול קאסל" (SS ***Bywell Castle***). בין 600 ל-700 נפשות נספו בתאונה, כולם מהאונייה "פרינסס אליס", והאסון נחשב לגדול ביותר שאירע בנתיבי המים הפנימיים בבריטניה. לא נערכה רשימת נוסעים וגם לא ספרו אותם עם עלייתם לאונייה, כך שהמספר המדויק של הנספים באסון אינו ידוע.

"פרינסס אליס" נבנתה ב-1865 בגרינוק, סקוטלנד, ולאחר שתי שנות שירות נרכשה על ידי חברת אוניות הדואר Waterman's Steam Packet Co להובלה סדירה של נוסעים בתמזה. ב-1878 עברה לבעלות London Steamboat Co, והפיקוד עליה נמסר לידי קפטן ויליאם גרינסטד (Grinstead). האונייה הובילה נוסעים בלוח זמנים קבוע ועם תחנות עצירה קבועות מ-Swan Pier, ליד גשר לונדון והלאה במורד הזרם אל שירנס שבקנט ובחזרה. בנסיעתה חזור ב-3 בספטמבר 1878, שעה לאחר הזריחה, חלפה על פני Tripcock Point ונכנסה אל עיקול הנהר הנקרא Gallions Reach. היא שטה בנתיב הלא נכון והתנגשה ב"בייוול קאסל". מקום ההתנגשות היה אותו חלק של התמזה שאליו הוזרמו זמן קצר לפני כן 340,000 מטרים מעוקבים של שפכים גולמיים. "פרינסס אליס" נבקעה לשלושה חלקים ושקעה מיד. הנוסעים שעליה טבעו במימיו המזוהמים של הנהר.

קפטן גרינסטד מת בהתנגשות האוניות, כך שבחקירות שנוהלו לאחר האסון לא יכלו לברר באיזה  בחר להשיט את האונייה. הבדיקה שעשה חוקר מקרי המוות של אנגליה ו-ויילז  קבעה ששני כלי השיט אשמים, אך אחריותה של "בייוול קאסל" להתנגשות רבה יותר. חקירה שניהל משרד המסחר  מצאה ש"פרינסס אליס" לא שטה בתוואי הנכון, והטילה את האחריות לתאונה על רב החובל שלה. בעקבות טביעת האונייה נעשו שינויים בטיפול בשפכים העירוניים, ומאז ואילך הם הובלו לים ונשפכו ישירות לתוכו. כוח השיטור הימי  – יחידה של משטרת המטרופולין של לונדון האחראית על השיטור הימי בתמזה – צויד בעקבות האסון בסירות קיטור, לאחר שנסתבר כי סירות המשוטים בהן השתמשו עד אז אינן מתאימות להצלת חיים. חמש שנים לאחר ההתנגשות טבעה "בייוול קאסל" במפרץ ביסקיה, ואיתה ירדו למצולות כל ארבעים אנשי צוותה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אסונות ימיים
קטגוריה:אסונות מעבורת
קטגוריה:ספינות קיטור
קטגוריה:אסונות בממלכה המאוחדת
קטגוריה:תמזה
קטגוריה:1878
ספרקי וויליאמס

**ספרקי ויליאמס** (1954–1962) היה תוכון מצוי מדבר בעל אוצר מילים של יותר מ-500 מילים ושמונה שירים, הפך לסלבריטאי לאומי לאחר שהוביל קמפיין פרסום על האוכל לציפוורים של חברת קפרן, ויצר תקליט שמכר 20,000 עותקים. לאחר מותו, פיחלצו אותו, והציגו אותו במוזיאון הנקוק של ניוקאסל.

## היסטוריה
ספרקי נולד (בקע מהביצה) בצפון מזרח אנגליה, ספרקי היה בבעלות אישה בשם מאטי וויליאמס, שגרה בפורסט הול, ליד ניוקאסל-אפון-טיין. ספאקרי קיבל את השם שלו אחרי שמאטי וויליאמס כינתה אותו "ניצונוץ קטן". היא לימדה אותו לדבר, ולדקלם שירים. לפסארקי היה אוצר עצום של מילים ואמירות. כשספארקי היה בן שלוש וחצי, הוא זכה בתחרות ה-BBC הבינלאומית לדקלום מילים מילים ביולי 1958. הוא היה כל כך טוב, ששנה אחרי זה לא אפשרו לו להשתתף בתחרות, בשביל לתת גם למועמדים האחרים הזדמנות. ספארקי היה תוכי מדהים ששינה את עולם התוכונים לתמיד.

האופרה בהשראת ספרקי מבוססת על היצירה *Pretty Talk* של מייקל ניימן משנת 1977. היצירה המקורית השתמשה בחומר מתקליט שנעשה על ידי חברת המזון לציפורים של Capern כדי לעזור ללקוחות ללמד את ציפורי המחמד שלהם לדבר. הדיסק הגמיש בגודל 7 אינץ' השמיע משפטים קצרים שנאמרו על ידי הבעלים של ספרקי, גברת וויליאמס, כדי לעודד את חיית המחמד שלה לדבר ואחריו תשובות מסרקי עצמו. האופרה, *Sparkie: Cage and Beyond*, כוללת הקלטות נוספות מארכיון "Sparkie" של האגודה להיסטוריה של הטבע של נורת'ומבריה. דיסק של Sparkie talking כבר יצא לאור.

## הערות שוליים

קטגוריה:עופות מפורסמים
גיגו גבשווילי

**גִּיגוֹ גַּבַּשְׁוִוילִי** בגאורגית: გიორგი [**გიგო**] ივანეს ძე **გაბაშვილი** גיאורגי [גיגו] איוונדזה גבשווילי, 9 בנובמבר 1862 - 28 באוקטובר 1936) היה צייר ומחנך גאורגי. אחד הנציגים הגאורגים המוקדמים ביותר של בית הספר הריאליסטי לציור גאורגי, עבודתו ידועה בכיסוי מגוון רחב של נושאים, נופים וסצנות של חיי היומיום דרך עדשה אוריינטליסטית. אף שאינם ידועים במערב, ציוריו של גבשווילי זוכים להערכה רבה 

## ביוגרפיה
גבשווילי נולד בטביליסי, גאורגיה (באותה העת חלק מהאימפריה הרוסית), התחנך באקדמיה הקיסרית לאמנויות (1886–1888) ובאקדמיה לאמנויות יפות במינכן  (1894–1897). בשובו למולדתו, ערך הופעת בכורה כאמן הראשון שזכה בתערוכת יחיד בטביליסי. בשנים 1900 עד 1920 לימד בבית הספר לאמנות שהופעל על ידי החברה הקווקזית לקידום אמנויות יפות. גבשווילי היה אחד מהפרופסורים המייסדים של האקדמיה הממלכתית לאמנויות של טביליסי  (1922) וקיבל את התואר אמן העם של גאורגיה הסובייטית (1929). הוא לימד בין היתר את אפולון קוטאטלדזה ואת אלנה אחוולדיאני. גבשווילי נותר ריאליסט מובהק והודיע על התנגדותו לאמנות השמאלנית.
ממוזער|בוכרים מוכרים אבטיחים, 1890
הוא נפטר בצִיחִיסְדְּזִירִי , שבנפת כובולתי, בשנת 1936.

### יצירה
גיגו גבשווילי ידוע בעיקר בזכות סדרת דיוקנאות של איכרים, בני עיר ואצילים ( "החבר הישן", 1898; "החבר השיכור", 1899; "כורדי", 1903– 1909; "שלושת הגנרלים", 1910 וכו') וכן סצנות מרובות מהחיים הגאורגית ("פסטיבל אלאוורדובה" , 1899) ומהחיים המזרחיים - רבים מהם מבוססים על רישומי מסעו במרכז אסיה ב-1894 ("הבזאר" בסמרקנד", 1894–1897; "בריכת דיוואן-ביי בבוכרה", 1897 וכו'). רוב יצירותיו מוצגות כעת במוזיאון האמנות של גאורגיה בטביליסי. העותק שלו מ-1895 של "הבזאר בסמרקנד", שנוצר לבקשתו של הדיפלומט ואיש העסקים האמריקני צ'ארלס ר. קריין שפגש אותו במהלך מסעו בקווקז, נמכר ב-1.36 מיליון דולר בסותביס ב-2006. 

## גלריה

 File:Gigo Gabashvili. Bukharians.jpg
File:Gigo Gabashvili. Drunk Khevsur.jpg
File:Gabashvili. Wrestling.jpg
File:Gabashvili. Khevsurs at the Alaverdoba festival.jpg


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים גאורגים
קטגוריה:ילידי 1862
קטגוריה:נפטרים ב-1936
קיילב ויילי

**קיילב ראיין ויילי** (באנגלית: **Caleb Ryan Wiley**; נולד ב-22 בדצמבר 2004) הוא כדורגלן אמריקאי המשחק כמגן בווטפורד ובנבחרת ארצות הברית.

## קריירה
ויילי הצטרף לאקדמיה של אטלנטה יונייטד בגיל 11, זמן קצר לפני שהמועדון המקצועי החל את עונת הבכורה שלו ב-MLS. ב-2018 שימש ויילי כנער כדורים כשאטלנטה ניצחה את פורטלנד טימברס בגמר גביע ה-MLS ב-2018.

ביולי 2020, ערך ויילי את הופעת הבכורה המקצועית שלו עם קבוצת המילואים של אטלנטה ב-USL, בהפסד 1–2 לטמפה ביי רודיס.

ב-18 בינואר 2022, חתם ויילי על חוזה "השחקן הביתי" עם אטלנטה יונייטד. בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו ב-MLS נגד ספורטינג קנזס סיטי, והבקיע שער בניצחון 1–3 של אטלנטה. עקב פציעות רבות בקבוצה, ויילי תפס מקום בהרכב וסיים את עונת 2022 עם 26 הופעות ליגה.

בפברואר 2023, נכלל ויילי ברשימת 20 הצעירים האמריקאים המבטיחים לעונת 2023 ב-MLS. בשבוע השלישי של העונה כבש צמד שערים ובישל שער נוסף בניצחון על שארלוט. בגיל 18 ו-79 ימים הפך לשחקן החמישי הצעיר ביותר בתולדות ה-MLS שתורם ל-3 שערים במשחק אחד. כתוצאה מכך, נבחר לנבחרת המחזור ולשחקן השבוע ב-MLS.

ב-22 ביולי 2024 חתם ויילי בצ'לסי. ב-11 באוגוסט הושאל לשטרסבורג. ב-3 בפברואר 2025 הושאל לווטפורד.

## נבחרת לאומית
בתחילת 2020 זומן, ויילי לסגל נבחרת ארצות הברית עד גיל 17 לטורניר פיתוח באנגליה. הוא ערך את הופעת הבכורה ב-19 בפברואר 2020 בהפסד 1–2 לספרד. בנובמבר 2021, בגיל 16 בלבד, זומן לסגל נבחרת ארצות הברית עד גיל 20.

ב-19 באפריל 2023, ערך ויילי את הופעת הבכורה בנבחרת הבוגרת בתיקו 1-1 במשחק ידידות נגד מקסיקו.

נכלל בסגל הנבחרת האולימפית של ארצות הברית לטורניר הכדורגל באולימפיאדת פריז (2024).

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי ג'ורג'יה
קטגוריה:אטלנטה: אישים
קטגוריה:כדורגלנים אמריקאים
קטגוריה:מגני כדורגל אמריקאים
קטגוריה:ג'ורג'יה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני אטלנטה יונייטד
קטגוריה:כדורגלני צ'לסי
קטגוריה:כדורגלני שטרסבורג
קטגוריה:כדורגלני ווטפורד
קטגוריה:ספורטאים אמריקאים באנגליה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ארצות הברית
קטגוריה:כדורגלנים אמריקאים באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-2004
בית המשפט הגבוה של אוסטרליה

**בית המשפט הגבוה של אוסטרליה** (באנגלית: **High Court of Australia**) הוא בית המשפט הגבוה ביותר במערכת המשפט האוסטרלית . בית המשפט הוקם בשנת 1901 מכוח סעיף 71 לחוקת אוסטרליה, ונהליו מוסדרים בחוק השיפוט משנת 1903. תפקידיו של בית המשפט העליון הם לפרש ולהחיל את החוק של אוסטרליה, להכריע במקרים בעלי משמעות פדרלית מיוחדת לרבות אתגר לתקפותם החוקתית של חוקים ולדון בערעורים, ברשות מיוחדת, מבתי משפט פדרליים, ומדינתיים. החלטות בית המשפט העליון מחייבות את כל בתי המשפט האחרים ברחבי אוסטרליה.

בבית המשפט מכהנים שבעה שופטים ובניהם נשיא בית המשפט, כיום סטפן גגלר . מושבו של בית המשפט העליון בקנברה. בבניין בית המשפט הגבוה נמצאים שלושה אולמות בית משפט, לשכות שופטים ומתקני רישום של בית המשפט, ספרייה והשירותים הארגוניים.

נושא התיקים הנידונים על ידי בית המשפט חוצה את כל קשת החוק האוסטרלי. זה כולל, למשל, בוררות, חוזים, דיני חברות, זכויות יוצרים, בתי משפט צבאיים, משפט פלילי והליכים, דיני מס, ביטוח, נזקי גוף, דיני קניין, דיני משפחה, שיטות מסחר וכו'.

## סמכות שיפוטית
בית המשפט הגבוה של אוסטרליה מטפל במקרים המגיעים אליו בערעור או שמתחילים בבית המשפט הגבוה עצמו.

מקרים הכרוכים בפרשנות של החוקה, או שבהם נדרש בית המשפט לסטות מאחת מפסיקותיו הקודמות, או שבהם בית המשפט רואה בעקרון המשפט המעורב חשיבות ציבורית מרכזית, נקבעים בדרך כלל על ידי הרכב מלא הכולל את כל שבעת שופטי בית המשפט הגבוה.

תיקים אחרים המגיעים לפתחו של בית המשפט הגבוה להכרעה סופית כוללים ערעורים על החלטות בתי המשפט העליון של המדינות והטריטוריות, של בית המשפט הפדרלי של אוסטרליה ושל בית המשפט לענייני משפחה של אוסטרליה ואלה נדונים על ידי הרכב בית משפט של לא פחות משני שופטים. בנוסף ישנם עניינים מסוימים שניתן לשמוע ולקבוע על ידי שופט יחיד.

## הליך המינוי לבית המשפט
בחוקת אוסטרליה נקבע שמינוי שופטים לבית המשפט יעשה על ידי המושל הכללי ועל פי הצעת הממשלה. שר המשפטים הפדרלי מתייעץ עם שרי המשפטים של מדינות אוסטרליה לפני שהוא ממליץ לממשלה את מי למנות. הממשלה אינה כפופה להמלצתו של שר המשפטים, והיא יכולה לבחור מועמד אחר.

## ההליך המשפטי
בדרך כלל, בית המשפט פועל על ידי קבלת בקשות לערעור מצד צדדים בתהליך הנקרא "special leave" . אם תתקבל בקשת בעל הדין יעבור בית המשפט לדיון מלא, בדרך כלל תוך הצגת טיעונים בעל פה ובכתב משני הצדדים. לאחר סיום הדיון התוצאה נקבעת על ידי בית המשפט. הליך ה-special leave אינו חל במצבים שבהם בית המשפט בוחר להפעיל את סמכותו המקורית. עם זאת, בית המשפט מאציל בדרך כלל את סמכות השיפוט המקורית שלו לבתי המשפט הנחותים באוסטרליה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

אוסטרליה
קטגוריה:אוסטרליה: חוק ומשפט
תחנת בלפור

**תחנת בלפור** היא אחת מהתחנות בקו האדום כחלק מהדנקל, הנמצאת בבת ים. מיקומה במרכז רחוב יוספטל, בצידו המערבי של הצומת בין רחוב בלפור לרחוב זה ובקרבה יחסית לבית עיריית בת ים. שלושה גני שעשועים נמצאים בקרבת התחנה, ואלו הם: ירושלמי, הנ"ד, עולי הגרדום. בנוסף, התחנה נמצאת בקרבת הספרייה העירונית ה"תרבוטק".
התחנה נפתחה, יחד עם שאר הקו האדום של הרכבת הקלה בגוש דן, בתאריך 18 באוגוסט 2023.

התחנה נמצאת באזור שעיקרו מגורים.

## מיקום
התחנה נמצאת בצומת של בלפור ויוספטל. 

## ראו גם
* תחבורה בבת ים

## קישורים חיצוניים
* תחנת בלפור באתר הדנקל
* תחנת בלפור באתר נת"ע
## הערות שוליים

קטגוריה:בת ים: מבנים
קטגוריה:בת ים: תחבורה
בלפור
קטגוריה:הנצחת ארתור ג'יימס בלפור
אלנה אחוולדיאני

**אלנה אחוולדיאני** (בגאורגית: **ელენე ახვლედიანი**; 5 באפריל 1898 – 30 בדצמבר 1975) הייתה ציירת ומעצבת תיאטרון גאורגית. אחוולדיאני מפורסמת בתיאוריה את עיירות גאורגיה, בשל איוריה ליצירותיהם של איליה צ'בצ'בדזה ווז'ה פשבלה, ובעיצוב להצגות בתיאטרון מרג'נישווילי בטביליסי, גאורגיה.

## ביוגרפיה
היא קיבלה את השכלתה בטיבליסי, ולאחר מכן נסעה למוסקבה והתרשמה מציוריו של ורובל. בשנת 1919 השתתפה בתערוכת אמנים גאורגים. בשנת 1921 המשיכה ללמוד באקדמיה לאמנות בטביליסי אצל גיאורגי גבשווילי. בשנת 1922 עזבה לאיטליה ללימודים נוספים ברומא, מילאנו, פירנצה וונציה למשך 6 חודשים. בשנת 1924 החלה אחוולדיאני ללמוד באקדמיה קולרוסי בפריז, שם התפתח תחום עיסוקה העיקרי - נופים עירוניים. בשלב זה היא עשתה את כל סדרת התמונות הפריזאיות. שם נוצרת סדרה גרפית גדולה שלה. ציורי העירום שלה פחות מוכרים. היא מעולם לא חזרה אל גאורגיה הסובייטית.
ממוזער|פסל הציירת בטיבלסי, 2008
כמו עמיתה האוונגרד לאדו גודיאשווילי, אחוולדיאני התמודדה עם רדיפה על ידי סטלין, אך התפרסמה בהרחבה בשנות ה-70. נופיה של טביליסי העתיקה, אומצו במהלך התחדשות העניין של סוף התקופה הסובייטית בתרבות העממית העירונית. אחוולדיאני מופיעה כעצמה (לצד לאדו גודיאשווילי) בסרטו של Temur Palavandishvili משנת 1973, Mze Shemodgomisa (שמש סתיו), בו אמן חנוק עובר לאורטצ'לה מדירתו הסטרילית לאחר המלחמה ומוצא השראה בארכיטקטורה ההיסטורית של העיר. עד היום, ציירים רבים של בנייני טביליסי הישנים מחקים ביודעין או בלי משים את סגנונה של אחוולדיאני.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירות רוסיות
קטגוריה:ילידות 1898
קטגוריה:נפטרות ב-1975
יחסי עומאן–פורטוגל

**יחסי עומאן–פורטוגל** הם היחסים הכלכליים, הפוליטיים והדיפלומטיים בין הרפובליקה הפורטוגלית לבין הסולטנות של עומאן.

## היסטוריה
### היסטוריה מוקדמת
ראשית המגע של הפורטוגלים עם תושבי עומאן החל עם גילוי דרך הים על ידי הסוחרים הפורטוגלים הגנו בנקודות מסחר על החופי עומאן, וככול שחלף הזמן הפורטוגלי היו לסוחרים הדומיננתים באזור זה על חשבון הסוחרים הערבים המקומיים מה שגרם לחיכוך שבשיאו כבשה פורטוגל את נמל מוסקט (בשנת 1508) וערים נוספות. ולאחר מספר רב של שנים עלה ביד המקומיים תחת **שושלת יערוב (1624–1744)** לעלות בכוחם על הפורטוגלים ואף ליסד אימפריה על חשבון זו הפורטוגלית במזרח אפריקה
### היסטוריה מודרנית
אם עם כינון שלטון עצמאי מלאה בעומאן בשנות השבעים, לאחר ניתוק התלות בבריטניה. המדינה החלה להיפתח ולהרחיבת קשריה עם מדינות שונות וגם עם פורטוגל:
*ב-26 באוקטובר 1979, כינונו שתי המדינות יחסים דיפלומטיים.
*ב-18 בפברואר 1982 נחתם הסכם תרבות בין פורטוגל לעומאן.
*ב-13 בנובמבר 1988, השגריר שבסיסו בריאד חוסה מנואל מאטוס פאריירה שימש כשגריר שאינו תושב עומאן, (עד לפתיחת השגרירות בקטר)
*ב-15 בדצמבר 2012 נחתם בין פורטוגל לעומאן הסכם על פטור הדדי מאשרות לבעלי דרכונים דיפלומטיים, מיוחדים או שירותים.
*ב-28 באפריל 2015, נחתם בין פורטוגל לעומאן אמנה בדבר הימנעות ממיסוי כפול ומניעת העלמת מס בנושא מס הכנסה.
*ב-25 ביולי 2023 נערך פגישה למטרות התייעצות פוליטית ראשונה מסוגה בין סולטנות עומאן לרפובליקה הפורטוגלית אשר התקיימה במשרד החוץ של עומאן במוסקט. בה היו אנשים רמי מעלה משני הצדדים שדנו בשלל שלל תחומי עניין ובחיזוק הקשרים בין שתי המדינות.
נכון להיום שגריר שבסיסו בדוחה, בירת קטר משמש גם כמיצג את פורטוגל בעומאן, מלבד קונסול הכבוד של פורטוגל במוסקט.

## ראו גם
* היסטוריה של עומאן
## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
בית המשפט לחוקה של קוריאה הדרומית

**בית המשפט לחוקה של קוריאה הדרומית** (בקוריאנית: **헌법재판소**) הוא אחת משתי הערכאות העליונות במערכת המשפט של דרום קוריאה יחד עם בית המשפט העליון האמונה על הביקורת החוקתית. בית המשפט מתכנס בבניין בית המשפט בסיאול.

לבית המשפט לחוקה מעמד שווה ערך לבית המשפט העליון.

החוקה הדרום קוריאנית מעניקה סמכות שיפוטית לבתי משפט המורכבים משופטים, הכוללים את מערכת בתי המשפט הרגילים, אך גם את בית משפט חוקתי עצמאי.

בנוסף לכך, החוקה מעניקה לבית המשפט לחוקה סמכות שיפוט בלעדית בנושאי חוקתיות. החוקה הדרום קוריאנית מפרטת את המקרים הבאים שייבדקו באופן בלעדי על ידי בית המשפט לחוקה:
* חוקיות חוק ומתן פרשנות שיפוטית.
* הדחה.
* פירוק מפלגה פוליטית.
* סכסוכי סמכות בין רשויות המדינה, בין רשויות המדינה לרשויות מקומיות ובין רשויות מקומיות.

## הליך המינוי
* **תנאי הסף** – בן 40 ומעלה, בעל ותק של לפחות 15 שנים באחד מבין התפקידים הבאים: שופט, תובע, עורך דין או מרצה למשפטים.
* **מינוי שופט** – סעיף 111(2) לחוקה קובע כי בית המשפט החוקתי יורכב מתשעה שופטים, כולם ימונו על ידי נשיא דרום קוריאה. למרות שכל תשעת השופטים חייבים להתמנות על ידי הנשיא, סעיף 111(3) קובע כי האספה הלאומית והשופטת הראשית ימנו שלושה שופטים כל אחד, מה שאומר ששלושת הנותרים מועמדים על ידי נשיא דרום קוריאה.
:בפועל, שלושה שופטים ממונים על ידי נשיא המדינה, 3 על ידי האספה הלאומית ו-3 על ידי נשיא בית המשפט.
* **מינוי נשיא בית המשפט** – נשיא בית המשפט ממונה על ידי נשיא המדינה ובכפוף לאישור האספה הלאומית, כך על פי סעיף 111(4).
* **קדנצייה** – כל שופט ממונה לקדנציה של 6 שנים הניתנת להארכה, אלא אם הגיע לגיל הפרישה (65 לשופט רגיל, 70 לנשיא בית המשפט).

## קישורים חיצוניים

* 

* אתר בית המשפט לחוקה של דרום קוריאה

## הערות שוליים

קטגוריה:בתי משפט לחוקה
קטגוריה:קוריאה הדרומית: חוק ומשפט
גליום אנטימוניד

שמאל|220px|מבנה תא היחידה של גליום אנטימוניד (מבנה צינק בלנדה)
**גליום אנטימוניד** או **גליום אנטימוני** (כתיב כימי: **GaSb**; באנגלית: **Gallium antimonide**) הוא תרכובת מוליכה למחצה של גליום ואנטימון מ. יש לו קבוע סריג של בערך 0.61 ננומטר. אנרגיית פער הפסים שלו היא 0.822 אלקטרון וולט ב-0 מעלות קלווין, ו-0.725 אלקטרון וולט ב-300 מעלות קלווין.

## היסטוריה
התרכובת הבין-מתכתית GaSb הוכנה לראשונה בשנת 1926 על ידי ויקטור גולדשמידט, שהגיב את היסודות באטמוספירה של גז אינרטי ודיווח על קבוע הסריג של GaSb, שעודכן מאז. דיאגרמת הפאזות Ga-Sb נחקרה ב-1955 על ידי קוסטר (Koster) ועל ידי גרינפילד.

## יישומים
ניתן להשתמש ב-GaSb עבור גלאי אינפרא אדום, נוריות אינפרא אדום (LED), לייזרים וטרנזיסטורים, ומערכות ל.

## ראו גם
* אלומיניום אנטימוניד
* 
* גליום ארסניד

## קישורים חיצוניים
* תכונות פיזיקליות של GaSb, באתר מכון Ioffe 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גליום: תרכובות
קטגוריה:מוליכים למחצה
מאיין (גרמניה)

**מאיין** (בגרמנית: **Mayen**) היא עיר במחוז מאיין-קובלנץ שבמדינת ריינלנד-פפאלץ בגרמניה. מאיין היא העיר השנייה בגודלה באייפל של ריינלנד-פאלץ אחרי באד נויאנר-אהרוויילר.

## גיאורפיה
ממערב לעיר, כמו כן מצפונה ומדרום-מערב לה, שוכנים הרי האייפל ממזרח לעיר נמצא אגן קובלנץ-נויויד, המחולק לחלק הצפוני של פפאלץ ולחלק הדרומי של מייפלד. אזור זה נחשב גאוגרפית לחלק מ"האייפל". לכן מכונה מאיין לעיתים קרובות: "השער לאייפל".

## היסטוריה
מאז בתקופה הרומית הייתה מאיין מרכז כלכלי חשוב. מסוף המאה ה-3 ועד ימי הביניים פעלו בעיר כלי חרס ומוצריהם נסחרו ונמכרו ברחבי מרכז אירופה.

בתקופה הפרהיסטורית, היו המחצבות הסמוכות לעיר מקורות הבזלת לייצור אבני ריחיים וטוף ששימש לייצור סרקופגים.

השם מאיין מגיע כנראה מהמילה הלטיני "מגינה". רישומים משנת 847 מראים זאת כיעוד של העיר; היא הותאמה על ידי הרומאים מהמילה הקלטית *magos,* כלומר שדה.

אגדה מהמאה השמינית, מספרת על ג'נובה מברבנט, המכנה את מאיין כמקום מושבו של הדוכס זיגפריד מהפפאלץ.

בשנת 1041 קיבלה העיר את ההכרה הרשמית הראשונה שלה וב-1291 זכתה מעמד של עיר, על ידי רודולף הראשון פון הבסבורג, במקביל לערים ברנקסטל, ולשביליג, מונטבאור וסארבורג.

במהלך מלחמת העולם השנייה, במיוחד במהלך ההתקפות האוויריות של כוחות הברית ב-12 בדצמבר 1944 וב-2 בינואר 1945, נהרסו כ-90% מהעיר. לאחר המלחמה ובעקבות משאל עם על עלויות הבנייה מחדש, הצביעו האנשים בעד בניית העיר מחדש. מאז 1946 הפכה העיר לחלק ממדינת ריינלנד-פאלץ.

עד 1973, הייתה מאיין המרכז המחוזי של מחוז מאיין. לאחר 1973, הועברה הנהלת המחוז לקובלנץ והמחוז שונה למחוז מאיין-קובלנץ. נכון לשנת 2021 גרים בעיר כ-19.335 תושבים.

## רבעים
בגלל הרפורמה הקומונלית ב-1970, שולבו ארבעה כפרים ליד מאיין. ארבעת הכפרים שייכים כעת רשמית לעיר והפכו לרבעים של מאייטן. הרבעים עדיין דמויי כפר ומכילים את רוב החקלאות של מאיין. הרבעים הם
* אלצהיים (כ-1300 תושבים), דרום העיר.
* האוזן (כ-1500 תושבים), רובע מזרחי, לכיוון קובלנץ
* קירנברג (כ-1200 תושבים), מערב העיר, לכיוון נירבורגרינג
* ניצטל (כ-1800 תושבים), צפונה, לכיוון ארמון בירסהיים

## אתרים בולטים
ממוזער| קפל
* מוזיאון אייפל מציג את התפתחות נוף הרי האייפל ואת חיי היום-יום של התושבים.
* מכרה הצפחה הגרמני הוא מוזיאון במערכת המנהרות מתחת לג'נובבורג.
* עולמות הרפתקאות גרובנפלד מרכז ההרפתקאות של פארק הגעש בנושא כריית בזלת.
* כנסיית סנט קלמנס עם הצריח המעוות שלה (סמל העיר, שנבנה מחדש ב-1945)
* כנסיית הרץ-ישו (נבנתה ב-1911/12)
* תחנת מידע וולקני בוולקן-פארק (פארק וולקני).
* בריכת שחייה ופנאי, עם אחת ממגלשות המים התלויות הארוכות בעולם.

## אנשים בולטים
ממוזער|180x180 פיקסלים| ז'אק לואב, ג. 1915
ממוזער|150x150 פיקסלים| פרידריך וילהלם רייפייזן, כ. 187
*פרידריך וילהלם רייפייזן (1818–1888), רפורמטור חברתי ומייסד התנועה השיתופית, היה מזכיר מחוז מאיין והכנסייה מארחת את הכנסייה האוונגליסטית של מאיין
* ז'אק לואב (1859–1924), פיזיולוג וביולוג
* פריץ סייץ (1905–1949), כומר קתולי בדוכסות שפייר, אסיר ותיק במחנה הריכוז דכאו
* ורנר למברז (1929–1978), פוליטיקאי
* מריו אדורף (נולד ב-1930), שחקן וסופר

## ערים תאומות - ערים אחיות
* Godalming, 
* Joigny 
* Uherské Hradiště, 

## קישורים חיצוניים

* 
* מערות המלח במאיין 

## הערות שוליים

קטגוריה:ריינלנד-פפאלץ: ערים
מלכויות של מטה

**מלכויות של מטה** היא סדרה תיעודית בת שלושה פרקים בבימויו של אורי רוזנווקס. (כ-50 דקות לכל פרק) ששודרה בכאן 11 בסוף שנת 2019 וסיקרה את עלייתה של תנועת החסידות מהבעל שם טוב ועד 2019.

נכון לספטמבר 2023, הסדרה זכתה ליותר מ-614,000 צפיות באתר יוטיוב.

## פרסים
הסדרה התמודדה בארבע קטגוריות בפרס הקולנוע הדוקומנטרי הישראלי ב-2020: סדרה תיעודית, עיצוב אמנותי, עיצוב פסקול וצילום, אך היא רק בפרס העיצוב האמנותי שהוענק לדותן גולדווסר ויניב שמעוני.

## ביקורות
טל כספין מאתר דבר העובדים בארץ ישראל שיבח את הסדרה בטענה שהיא מצליחה "לספר על עולמם של החסידים כפי שהוא, ולא כמו שהוא מתגלם בחלומות או בסיוטים". נדב מנוחין מאתר וואלה! שיבח את ההסברים בסדרה, אם כי טען שאינם מפורטים או בהירים מספיק כלשונו. דורון בורוש ממעריב, גדי סלומון מישראל היום ושמואל מוניץ ממקור ראשון פרסמו ביקורות מעורבות על הסדרה.

## קישורים חיצוניים
*  באתר תאגיד השידור הישראלי

## הערות שוליים

קטגוריה:חסידות
קטגוריה:יהדות חרדית בטלוויזיה
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2019
קטגוריה:סדרות טלוויזיה תיעודיות ישראליות
קטגוריה:כאן 11: תוכניות וסדרות
שנהבי ירושלים

ממוזער|שמאל|שלושת הדגמים שנמצאו על שנהבי ירושלים
**שנהבי ירושלים** הם קבוצת לוחות שנהב לבנטיני אמנותיים שנמצאו בבירת ממלכת יהודה, ירושלים. הם נמצאו בחניון גבעתי, בבניין המסומן כבניין 100 בשטח 10, שתאריך בנייתו לא וודאי אך הוא נהרס בוודאות בחורבן ירושלים בידי הבבלים. בדיקה מדויקת העלתה שמדובר בשנהב פילים. מספר שברי השנהב שנמצאו הוא כ־1,500 שברים, ולפי מיקומי מציאתם ושחזור מבנהם המקורי הם כנראה עיטרו רהיט מהקומה השנייה של המבנה (שקרסה בחורבן).

המוטיבים האמנותיים על השנהבים מוגבלים לשלושה דגמים עיקריים:
* מוטיב אחד מופיע על כ־12 לוחות מרובעים (אורך כל צלע כ־5 ס"מ), וכולל מסגרת של 12 רוזטות (פרח, במקרה זה בעל 12 עלי כותרת) חרוטות על רקע צבוע לבן, ובתוך המסגרת עץ תמר מסוגנן כ בעלת חמישה ענפים, מתחתיהם וולוטה בכל צד שמתחת לכל אחד עלה, הכל על גזע משולש. חלק מהרוזטות צבועות באדום וחלק באפור, ענפי הפלמטות צבועים לסירוגין בצבעים כהים ובהירים, הוולוטות בצבע כהה והעלים והגזע בצבע בהיר. לוחות שנהב עם רוזטות התגלו גם בשנהבי שומרון ושנהבי כלח. העץ המסוגנן הוא מוטיב נפוץ מאוד באמנות הקדומה של דרום מערב אסיה, במיוחד על שנהבים לבנטיניים (משומרון, כלח, חדתו, דור שרוכין וסלמיס); עצים מהסגנון הקרוב ביותר לזה שנמצא בירושלים נמצאו על שנהבי כלח ודור שרוכין. העץ המסוגנן מסמל פריון, ומקושר לאלות נקביות ולעיתים גם לאלים זכריים.
* המוטיב השני הוא אפריז מלבני (גובהו כ־3.15 ס"מ, מאורכו השתמרו לפחות 8.6 ס"מ) ובתוכו שורה של פרחי לוטוס המופיעים לסירוגין כפרח פתוח ומפותח וכניצן סגור. כל פרח כולל שלושה עלי כותרת עגולים המצטמצמים לכיוון הבסיס (בדומה לענפי הפלמטה מהמוטיב הראשון), ושני עלי כותרת מחודדים בצדדים השומרים על רוחבם עד הבסיס. הפרחים כהים יותר מהרקע. גם הלוטוס הוא מוטיב נפוץ באמנות השנהב הלבנטינית (שומרון, כלח, חדתו ודור שרוכין), אך לרוב כל עלי הכותרת מחודדים; בשומרון נמצא לוח אחד שגם בו חלק מעלי הכותרת מעוגלים, אך הצורה הקרובה ביותר לצורת הלוטוסים הייחודית מירושלים נמצאה על לוחית עצם מתל עירא שבנגב.
* המוטיב השלישי הוא אפריז צר וארוך (גובהו 8 מ"מ, מאורכו השתמרו כ־2.3 ס"מ) הכולל מין גדר מסורגת ועיגולים שתוכם הצטלבות X בנקודות המפגש של הקווים המסורגים. הרקע נצבע בשחור. סריג כמעט זהה נמצא בכלח.

עדויות חומריות על הלוחיות מעידות שהיו מיועדות להיות מודבקות וממוסמרות לחפץ כלשהו, אך עבודת ההצמדה המעט מרושלת מעידה על כך שנעשתה בידי אומן מקומי חסר הכשרה מספקת, או שנפלו והודבקו שנית.

אמנות שנהב, כעיטורי רהיטים וקופסאות, פריטי לבוש טקסיים, וחפצים קטנים אחרים, היו סמל נחשב ליוקרה במזרח הקדום. עם זאת, למעט אוסף שנהבי שומרון והשנהבים הלבנטיניים שנמצאו בארמונות אשוריים לאחר בזיזתם, ערי דרום הלבנט לא סיפקו עדויות משמעותיות לצריכת שנהב בתקופת הברזל. לאור זאת, העדות מירושלים בהקשר של ראשית המאה ה־6 לפנה"ס בולטת.

## ראו גם
* שנהבי שומרון
* שנהב בלבנט הקדום

## לקריאה נוספת

* 


## הערות שוליים

קטגוריה:עתיקות ארץ ישראל
קטגוריה:ממצאים ארכאולוגיים משנהב
קטגוריה:ירושלים: היסטוריה
גיה בור'אדזה

**גיה בּוּרָ'אדְזֶה** (באנגלית: **გია ბუღაძე**) נולד 24 בספטמבר 1956. הוא אמן גאורגי. הוא היה הרקטור של האקדמיה הממלכתית לאמנויות של טביליסי  מ-2003 עד 2012.

## ביוגרפיה
גיה (גיאורגי) בור'אדזה נולד ב-24 בספטמבר 1956, בטביליסי העתיקה, למשפחת רופאים. מגיל צעיר גילה עניין באמנות. הוא רכש השכלה קלאסית בגאורגיה הסובייטית. הוא למד במכללה לאמנות טביליסי, ולבסוף באקדמיה הלאומית לאמנויות של טביליסי (1977–1981), הסטודיו של גוגי תותיבדזה  וקוקי מחרדזה בפקולטה לאמנויות יפות. ב-1985 למד באקדמיה לאמנות של ברית המועצות וסיים שם את לימודיו בראשות אוצ'ה ג'פארידזה .

### חיים וקריירה
הוא מודה שהמורה שלו האמן הגאורגי ג'יבסון חונדדזה, השפיע על תפיסת הצבע שלו כאמן. במהלך הקריירה הוא עבר טרנספורמציה והתבסס בסגנונו האישי, המאופיין בקומפוזיציה של חיים דרמטיים, ותעוזה של יצירות האמנות. הוא הציג תערוכות אישיות בוותיקן - רומא, בזל, ציריך, פראג, קלן, טאלין, מינכן, ברלין, מוסקבה, פאלרמו, ברצלונה, פריז, קאן, ניו יורק, לונדון, וכן השתתף בתערוכות קבוצתיות, פרויקטים בינלאומיים, וכמרצה בפורומים ובכנסים - אוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון, אוניברסיטת תומאס ג'פרסון - ארצות הברית, אוניברסיטת בזל-שווייץ.

בסוף המילניום פנה לפעילות חינוכית. הוא הצטרף לאקדמיה הממלכתית לאמנויות של טביליסי, בתחילה כמורה, מאוחר יותר כדיקן הפקולטה לאמנויות יפות, ולבסוף כרקטור האקדמיה, בין 2003 ל-2012.

### חיים אישיים
המאפיינים של הנסיבות התרבותיות של מדינות פוסט-טוטליטריות השפיעו גם על האמנויות הגיאורגיות. בתנאים אלה, "הישרדות" של אמן, זיהוי נקודת ההזדהות עם המציאות ובעיקר מימוש עצמי, נראתה כבעיה קשה. הוא תמיד נתמך על ידי בת זוגו - בעלת דעות דומות, היסטוריונית האמנות אני קלדיאשווילי. יש לו שני ילדים, נינו בוגדזה - אדריכל ולאשה בוגדזה - סופרת ומחזאית, נציגת התרבות הגיאורגית החדשה.

### פרסים
הוא זכה בפרסים רבים בתחרויות שונות: בשנת 1985 - יצירת האמנות הטובה ביותר של השנה - הפרס הגדול של התחרות, שנערך על ידי איגוד האמנים הגאורגי; חמש שנים מאוחר יותר - פרס נשיא צרפת לאוסף הלאומי הטוב ביותר, בפסטיבל הבינלאומי בקאן, צרפת; בשנת 1993 - מדליית יעקב גוגבאשווילי, מוענקת על ידי אגודת המחנכים הגיאורגים ומדליית אנטון קתוליקוס (אנטון השני מגאורגיה); בשנת 2001 - מדליית האוניברסיטה הממלכתית של איוונה ג'ווחישווילי  טביליסי; בשנת 2002 של הוותיקן "קרולוס מגנוס".

### יצירות
גיה בור'אדזה זכה בתהילה מוקדמת עם סדרת הציורים שנקראה "חיי כארתלי" (במילים אחרות - היסטוריה של גאורגיה). מאז, הוא צייר לעיתים קרובות דמויות מיתולוגיות, וההופעה - או התגלמותן, או גלגול נשמות שלהן המדגישות את המיסטיות.

הוא מימש מגוון רחב של פרויקטים של ציורי קיר במקדשים ובמבנים חילוניים: כנסיית מרטין לותר בברלין, וכנסיית נינו הקדושה הגאורגית בפריז; הספרייה ואולם הכנסים של האוניברסיטה הממלכתית של טביליסי, אולמות הכנסים של אוניברסיטת איליה ושל האוניברסיטה הטכנית הגאורגית; לשכת העירייה; "לשכת המלכים" של הפרלמנט הגאורגי, אולם משרד המשפטים של גאורגיה; דירת קלאודיו ברליניירי ברומא; "לשכת חופש הביטוי" באוניברסיטת לואיזיאנה סטייט, ארצות הברית; פאנל אמנותי "טביליסי".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:גאורגים
קטגוריה:ציירים גאורגים
קטגוריה:גאורגים שנולדו ב-1956
פיליפ ברומברג

**פיליפ ברומברג** (באנגלית: **Philip M. Bromberg**; 1931 – 18 במאי 2020) היה פסיכולוג ופסיכואנליטיקאי אמריקאי מהגישה ההתייחסותית אשר כתב רבות על הגישה ההתייחסותית בפסיכואנליזה והכשיר אנשי מקצוע רבים בתחום בריאות הנפש ברחבי ארצות הברית.

ברומברג השתייך לקבוצה ההתייחסותית אשר התגבשה באוניברסיטת ניו יורק וכוללת אנליטיקאים כסטיבן מיטשל, לואיס ארון, ג'סיקה בנג'מין, עמנואל גהנט, מייקל אייגן, דונל סטרן, ניל אלטמן ועוד. בשונה מהתפיסה הפרוידיאנית, הקבוצה ההתייחסותית מדגישה את הקשר ולא את הדחף כגורם מוטיבציוני מרכזי באישיות, ורואה יחסים בין אישיים כבעלי השפעה מכרעת על עיצוב הנפש וההתנהגות.

ברומברג היה פסיכואנליטיקאי מנחה, מדריך פסיכותרפיה וחבר בפקולטה להוראה במכון וויליאם אלנסון וייט; עוזר קליני של פרופסור לפסיכולוגיה במרכז הרפואי של אוניברסיטת קורנל; עוזר פסיכולוג במרפאת פיין וויטני; וחבר בסגל ההוראה והפיקוח במכון לפסיכואנליזה בת זמננו.

## חיים
### חינוך
בשנת 1953, הוא קיבל את התואר הראשון שלו באוניברסיטת ניו יורק. בשנת 1961 קיבל את התואר השני שלו בבית הספר החדש למחקר חברתי. הוא קיבל את הדוקטורט שלו באוניברסיטת ניו יורק בשנת 1967.

## עבודה
ברומברג היה אנליסט הדרכה ופיקוח במכון וויליאם אלנסון וייט ופרופסור קליני נלווה לפסיכולוגיה בתוכנית הפוסט-דוקטורט של אוניברסיטת ניו יורק בפסיכותרפיה ופסיכואנליזה. הוא היה עמית באגודה האמריקנית לפסיכולוגיה ודיפלומט ABPP בפסיכולוגיה קלינית. הוא היה עורך שותף אמריטוס של פסיכואנליזה עכשווית, והיה במועצות המערכת של דיאלוגים פסיכואנליטיים וחקירה פסיכואנליטית.

ברומברג היה ידוע בעיקר כמחבר הספר "Standing in the spaces: Essays on clinical process, trauma, and dissociation" שהתפרסם בשנת 1998 ועוסק בטראומה, מצבים דיסוציאטיביים והתהליך הטיפולי, כמו גם הספרים "Awakening the Dreamer: Clinical Journeys" שיצא לאור בשנת 2006 ו־"The Shadow of the Tsunami: and the Growth of the Relational Mind" שהתפרסם בשנת 2011.

בספר Standing in the spaces מתייחס ברומברג למגוון תופעות ומפגשים קליניים הנוגעים לטראומה, דיסוציאציה ולקשיי המטופל להיפרד מאותם מבני עצמי בלתי אדפטיביים אשר גורמים סבל רב אך נחווים כ"עצמי", ולכן בלתי אפשרי לוותר עליהם. בכתיבתו, מדגיש ברומברג את חיונית המפגש האותנטי בין תודעות המטפל והמטופל, ואת האופן בו מהווה מפגש זה בסיס לצמיחת האישיות ולהשגת תנועה גמישה יותר בין מצבי העצמי השונים; תנועה אשר תאפשר למטופל 'לעמוד בין החללים' ('stand in the spaces') שבין מצבי העצמי השונים מבלי לאבד אף אחד מהם. באמצעות המשגות אלו מציע ברומברג גם הסברים אלטרנטיביים לסינדרומים קליניים כהיסטריה, להבנת הקונפליקטים הפסיכוסקסואליים ופעולתם ולמושגים טיפוליים כהתנגדות והזדהות השלכתית.

במשך למעלה מ-40 שנה הוא כתב רבות על התפתחות נפשית אנושית ויחסי מטפל/מטופל, והציג נקודת מבט בין אישית/יחסית המדגישה רעיונות של ארגון עצמי, מצבי תודעה, דיסוציאציה ומצבי עצמי מרובים.

### מצבי עצמי מרובים
בהקשר של ארגון עצמי של תאוריית המערכות, הדגיש ברומברג את תפקידה של טראומה התפתחותית בתהליכים דיסוציאטיביים מבוססי בושה והשפעתה על הקשר. הוא גם פיתח את השפה העממית לריבוי מצבי עצמי כדי לתאר תהליכים אלו.

## פרסומים

## הערות שוליים

קטגוריה:פסיכואנליטיקאים אמריקאים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1931
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2020
נתאל ז'ולאן

**נתאל אנטואן ז'וליאן ז'ולאן** (בצרפתית: **Nathaël Antoine Julian Julan**; 19 ביולי 1996 – 3 בינואר 2020) היה כדורגלן צרפתי ששיחק בעמדת החלוץ. הוא שיחק בקבוצת גנגאן במסגרת ליגת העל הצרפתית, ובקבוצות לה האבר וואלנסיין במסגרת ליגת המשנה הצרפתית.

## קריירת מועדונים
ז'ולאן גדל במחלקת הנוער של לה האבר, ובשנת 2014 החל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון. ב-2 באוקטובר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בתיקו 0-0 נגד שאמו ניור במסגרת המחזור העשירי בליגת המשנה הצרפתית לעונת . ב-30 ביוני 2016 חתם על חוזה מקצועני ראשון לשלוש שנים במועדון. ב-4 בנובמבר 2016 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2-0 על לאוואל במסגרת המחזור ה-14 בליגה לעונת . בסך הכל ערך 39 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שבעה שערים.

ב-31 בינואר 2018 חתם ז'ולאן על חוזה לשלוש שנים וחצי בגנגאן מליגת העל הצרפתית. ב-23 בספטמבר 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 3-1 לז'ירונדן דה בורדו במסגרת המחזור השישי בליגה לעונת 2018/2019. הוא ערך עשר הופעות ליגה בעונה זו, לפני שהושאל לוואלנסיין. בתום העונה נשרה גנגאן לליגת המשנה הצרפתית.

ב-10 בינואר 2019 הושאל ז'ולאן לוולאנסיין מליגת המשנה הצרפתית עד לתום עונת . ב-18 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד שאטורו במסגרת המחזור ה-21 בליגה. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, ובסך הכל ערך 13 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה, בהן הבקיע שני שערים.

לקראת עונת  חזר ז'ולאן לגנגאן, שבינתיים נשרה לליגת המשנה הצרפתית. לפני מותו הספיק לערוך הופעת ליגה אחת במדי הקבוצה הראשונה של המועדון, ושלוש הופעות נוספות במדי קבוצת המילואים של המועדון, בהן הבקיע שני שערים.

## מותו
ב-3 בינואר 2020 נהרג ז'ולאן בתאונת דרכים עם רכב האאודי Q5 בדרכו חזרה לביתו מאימון קבוצתו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:חלוצי כדורגל צרפתים
קטגוריה:כדורגלני לה האבר
קטגוריה:כדורגלני גנגאן
קטגוריה:כדורגלני ואלנסיין
קטגוריה:כדורגלנים שמתו במהלך הקריירה
קטגוריה:הרוגי תאונות דרכים בצרפת
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1996
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-2020
מחברות שחורות

**מחברות שחורות** היא סדרה תיעודית בת חמישה פרקים משנת 2021 על רונית אלקבץ שנוצרה על ידי אחיה, שלומי אלקבץ. הסדרה שודרה בכאן 11 ונכון לספטמבר 2023, זכתה לכ-58,000 צפיות. הסדרה הופקה בסיוע תאגיד השידור הישראלי, הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה, קרן גשר לקולנוע רב תרבותי, קרן אביחי ומפעל הפיס.

הסדרה מורכבת מקטעי וידאו אשר צילם אלקבץ בשנים 1988–2021 בפריז, מרוקו, בקריות, ובתל אביב, ומחומרי גלם מתוך הפרויקטים הקולנועיים של השניים. הקטעים נערכו מתוך אלפי שעות של חומרים שנערכו במשך כחמש שנים.

הסדרה הייתה מועמדת לחמש קטגוריות בפרס הקולנוע הדוקומנטרי הישראלי: סדרה תיעודית, עיצוב אמנותי, עיצוב פסקול, עריכה וצילום. בסופו של דבר הסדרה זכתה בשלושה פרסים: פרס הסדרה התיעודית הטובה ביותר, פרס העריכה לז'ואל אלקסיס ופרס העיצוב האמנותי ליואב רז. הסדרה אף זכתה בפרס קמינגס לעריכה (פרס שהוענק לעורכת, ז'ואל אלכסיס).

הסרט זכה בפרס דיאמונד לסרט התיעודי הטוב ביותר של פסטיבל הקולנוע ירושלים לשנת 2021.

בנובמבר 2022 הסדרה הופיעה ברשימת "15 יצירות הדוקו הישראלי הכי טובות של כאן 11" של Time Out תל אביב. גם רועי אבן וזוהר אורבך מ-Tvbee שיבחו את הסדרה.

## רשימת הפרקים
# מחברת ראשונה: האם
# מחברת שנייה: האב
# מחברת שלישית: הבת
# מחברת רביעית: הסיפור
# מחברת אחרונה: פנים אל פנים

## קישורים חיצוניים
*  באתר תאגיד השידור הישראלי.

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות טלוויזיה תיעודיות ישראליות
קטגוריה:כאן 11: תוכניות וסדרות
קטגוריה:רונית אלקבץ
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2021
קטגוריה:זוכי פסטיבל הקולנוע ירושלים
קטגוריה:זוכי פרס הקולנוע הדוקומנטרי הישראלי
איוואן חיימה

**איוואן חיימה פחואלו** (בספרדית: **Iván Jaime Pajuelo**; נולד ב-26 בספטמבר 2000 במאלגה שבספרד) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדות הקשר ההתקפי וקשר הכנף במונטריאול מה-MLS בהשאלה מפורטו.

## קריירת מועדונים
חיימה גדל במחלקות הנוער של רומה לוס, קונחיטו ומאלגה. בשנת 2017 החל לשחק בקבוצת המילואים של מאלגה. ב-11 בספטמבר 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של מאלגה, בהפסד 2-1 לאלמריה במסגרת הסיבוב השני של גביע המלך הספרדי לעונת . ב-12 ביוני 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו בלה ליגה, בהפסד 3-1 לווסקה במסגרת המחזור ה-32 לעונת 2019/2020. בסך הכל ערך שלוש הופעות ליגה במדי הקבוצה הראשונה של המועדון.

ב-23 בספטמבר 2020 חתם חיימה על חוזה לחמש שנים בפמליקאו מליגת העל הפורטוגלית. ב-18 באוקטובר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 3-3 נגד פארנסה במסגרת המחזור הרביעי בליגה לעונת 2020/2021. ב-4 באפריל 2021 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2-0 על פאסוס די פריירה במסגרת המחזור ה-25 בליגה. הוא שיחק במועדון במשך שלוש עונות, בהן ערך 64 הופעות ליגה והבקיע 14 שערים.

ב-31 באוגוסט 2023 חתם על חוזה לחמש שנים בפורטו מליגת העל הפורטוגלית.

ב-22 באוגוסט 2025 הושאל לעונה אחת למונטריאול.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:קשרי כדורגל ספרדים
קטגוריה:מאלגה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מאלגה
קטגוריה:כדורגלני פמליקאו
קטגוריה:כדורגלני פורטו
קטגוריה:ספורטאים ספרדים בפורטוגל
קטגוריה:כדורגלני מונטריאול
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-2000
נדב מייסלס

**נדב מייסלס** הוא  קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה, המשמש בתפקיד מדריך יבשה בקורס פו״מ. קודם לכן שימש כמפקד חטיבת יפתח,מפקד גדוד 906 וקצין אג"ם של עוצבת הבזק. מעוטר צל"ש אלוף על פועלו במבצע צוק איתן.

## ביוגרפיה
התגייס לצה"ל במרץ 2005 לחטיבת גולני, גדוד 13 ועבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. במלחמת לבנון השנייה שימש כמפקד כיתה בפלוגת המסלול בגדוד ולאחר מכן יצא לקורס קצינים.
לקראת מבצע צוק איתן גויס מלימודיו להיות מפקד כוח הפינוי של חטיבת גולני. על פועלו במבצע הוענק לו צל"ש אלוף.

בשנת 2019 מונה למפקד גדוד 906. בהמשך מונה לקצין אג"ם של עוצבת הבזק בין השנים 2021–2023. בשנת 2023 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת יפתח.

ב-5 במרץ 2025 הוחלט כי ימונה למדריך יבשה בקורס פיקוד ומטה ״אלון״.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מעוטרי צל"ש אלוף
קטגוריה:מפקדי גדודים בצה"ל
קטגוריה:מפקדי חטיבת יפתח
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:מפקדי חטיבות במלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:חיילי צה"ל במלחמת לבנון השנייה
מנחם בר-דרומא

**מנחם עמנואל בר-דרומא** (י"ט בשבט ה'תרע"ה, 3 בפברואר 1915 – י"ז באב ה'תשמ"ו, 21 באוגוסט 1986) היה חקלאי ואיש ציבור ישראלי, ממייסדי קבוצת יבנה, מנהל אגף גידולי שדה במשרד החקלאות וראש המועצה האזורית חבל יבנה.

## ביוגרפיה
נולד באמסטרדם למרים ומרדכי קלרקופר.
בגיל 11 הצטרף לתנועת הנוער "זכרון יעקב" של תנועת המזרחי, והיה בה חניך ומדריך. בהמשך הצטרך לברית חלוצים דתיים, והיה פעיל בקרן הקיימת לישראל. הצטרף להכשרה חקלאית אצל איכר הולנדי, ובלילות למד חקלאות.

ב-1938 עלה לארץ ישראל עם רעייתו, והצטרף לקבוצת רודגס. הוא עבד כפועל בפרדסי בני ברק תמורת שכר זעום. נשלח מטעם הקבוצה נשלח לאתר קרקע להתיישבות באזור מצודת אוסישקין ועמק החולה, אולם הוא חלה בקדחת במהלך מסעו, והרעיון נגנז למורת רוחו. ב-1940 הקבוצה החליטה לעלות לקרקע בין גדרה לאיסדוד ולהקים את קבוצת יבנה. במשך 14 שנה ריכז את תחום הפלחה בקיבוץ, ועד 1948 היה ה"מוכתר" שלו. ב-1946 יצא לשליחות מטעם הפועל המזרחי בתנועת "תורה ועבודה" בהולנד. החל מ-1954, הדריך בעידוד משרד החקלאות חקלאים לגידול יבולים בנגב. הוא היה מנהל מחלקת פלחה ומספוא ובהמשך מנהל אגף גידולי שדה במשרד החקלאות, עד שנת 1982. היה מחלוצי ענף צמחי התבלין, המרפא והבושם בישראל, והשקיע רבות במחקר ופיתוח של ענף זה. נשלח מספר פעמים על ידי משרד החקלאות להדריך חקלאים במזרח אירופה, באפריקה ובאמריקה הדרומית.

בין השנים 1965 ל-1967 עמד בראשות המועצה האזורית חבל יבנה.

עסק גם בפיתוח חקלאי, ופיתח את זן חמניות חב"ד הקרוי על שמו (חמניות בר דרומא). ב-1977 ארגן קונגרס בינלאומי לחקלאות תנ"כית.

## חיים אישיים
מ-1938 היה נשוי לרות לבית ריק, ילדית גרמניה, ולהם נולדו שלושה ילדים. בתם הייתה האסטרולוגית מרים בנימיני. בנם מרדכי ("גוגל") הוא ארכאולוג ומחבר הספרים "ובנסוע המשכן" ו"פולחן העגל".

## מחיבוריו
בר-דרומא חיבר כמה מדריכים חקלאיים, ביניהם:

* **[[חציר|שחת]] בקיץ כיצד?**, בהוצאת משרד החקלאות המחלקה לפלחה ולמספוא, תל אביב 1973. 
* **	הגידולים לשחת חורפית : בעונת תשל"ז**, בהוצאת משרד החקלאות המחלקה לפלחה ולמספוא, תל אביב 1976. 
* **צמח תבלין, מרפא ובושם**, תל אביב 1988. 
* על מיכון האיסוף של אפונה ושעועית לשימורים, רשמים מסיור בארצות מערב אירופה, תל אביב 1965.
* המלצות לדו גידול תחמיץ כותנה, תל אביב 1977 (בשיתוף עם יהוא אפט, יעקב אילון, יונה חפר).

## קישורים חיצוניים
* דף הנצחה, למנחם בר דרומא ז"ל באתר קבוצת יבנה.
* מנחם בר דרומא, באתר הספרייה הלאומית. 
* החולה או יבנה? זכרונות מנחם בר דרומא, באתר קבוצת יבנה. 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי המועצה האזורית חבל יבנה
קטגוריה:קבוצת יבנה: אישים
קטגוריה:מייסדי קיבוצים
קטגוריה:חקלאים ישראלים
קטגוריה:אגרונומים ישראלים
קטגוריה:עובדי משרד החקלאות
קטגוריה:חברי ברית חלוצים דתיים
קטגוריה:ישראלים ילידי הולנד
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:אישים הקבורים בקבוצת יבנה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1915
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1986