סובוטניקים

ממוזער|תרשים המציג מיקום אוכלוסיות סובוטניקים ברוסיה
**סוּבּוֹטניקים** (ברוסית: **Субботники**) הם בני קהילה רוסית-נוצרית שהתייהדה, אשר חבריה החלו לקיים מנהגים ומצוות יהודיים שונים, וחלקם אף התגיירו באופן רשמי. מקור השם "סובוטניק" הוא ככל הנראה במילה הרוסית "סוּבּוֹטָה" (Суббо́та), שמשמעותה "שבת", עקב היותם במקור חלק משומרי השבת הנוצרים. נכון לשנת 2008, קהילתם מונה כ־10,000 איש בכל רחבי ברית המועצות לשעבר. חלק מהסובוטניקים עלו לארץ ישראל.

## שלוש כתות הסובוטניקים
נראה שיש שלוש קבוצות נפרדות של סובוטניקים:
* נוצרים שהחליטו על קידוש השבת כיום המנוחה, ועם הזמן קיבלו על עצמם עוד מצוות יחידות מן היהדות, לצד אמונה בברית החדשה.
* מי שעזבו את הנצרות, ואמונתם מתבססת רק על התורה שבכתב. הם מכונים "**הסובוטניקים ה[[יהדות קראית|קראים]]**", בשל התפיסה הדומה לזו של הקראים, למרות שאינם משתייכים ליהדות הקראית.
* "**הסובוטניקים ה[[תלמוד]]יים**" (נקראים גם "גרים"): סובוטניקים שמקיימים חלק מהמצוות. מבחינה הלכתית הם לא נחשבים כיהודים.
הרב יהודה לייב צירלסון שהיה רבה של קישינב וחבל בסרביה בתשובתו חילק אותם לשלוש קבוצות: "הנה הכיתה הזאת פאורותיה שלוש: "סובאטניקים" "מאלאניקים" ו"גרים". חלקי הכיתה האלה לא נתגיירו כדין, וגם מחזיקים רק באיזה עיקרי דתנו, אבל לא בכל שלמותה. ואפילו אותם המכונים בפי הרוסים וספרותם בשם "גרים" אינם ברובם גרים גמורים".

לפי הערכות, בתחילת המאה ה-20 היו בתחומי האימפריה הרוסית כמה עשרות אלפי סובוטניקים.

הסובוטניקים החיים בישראל משתייכים לקבוצה השלישית שעברו גיור ומקיימים אורח חיים יהודי. מרביתם הגיעו מהכפר אילינקה (Ильинка) שכל תושביו הסובוטניקים עלו לארץ ישראל במהלך מחציתה השנייה של המאה ה-20. בארץ ישנם גם סובוטניקים שהגיעו מהכפר ויסוקי (Высокий), שכשליש מתושביו חיים היום בארץ. שני הכפרים הללו נמצאים במחוז וורונז' שברוסיה. בארץ חיים גם סובוטניקים שהגיעו מכפרים אחרים ברוסיה. כאשר הסובוטניקים התגיירו, רובם קיבלו על עצמם את היהדות הרבנית, ומיעוטם את היהדות הקראית.

באילניה גרה היום משפחת שמואלי - מצאצאי משפחת פרוטופופוב שהגיעו בשיירת קורקין מהכפר הרוסי סולודניקי.

הישראלים הידועים מביניהם: השומר אלכסנדר זייד (שאימו הייתה סובוטניקית), ניצב בדימוס אליק רון (שסבתו הייתה סובוטניקית), יואב דוברובין מיסוד המעלה, משפחת ראובן קורקין,  ועוד.

### יחס פוסקי ההלכה לסובוטניקים
בשנת תרע"ד כתב הרב אברהם יצחק הכהן קוק תשובה על הסובוטניקים, בה סיכם שאינם בכלל ישראל ולא צריך לחשוש לקידושין שלהם, כל זמן שלא נתגיירו. גם הרב יהודה לייב צירלסון כתב שהם גויים, ולכן אין לקבור אותם עם יהודים, אבל לארגן להם חלקה נפרדת בבית הקברות היהודי, כי יש לקרב נוכרי שבא בתום רוח לשם ה'.

## הסובוטניקים הסקויים
בין הסקויים (הסקלרים) ברומניה הייתה קבוצה גדולה של סובוטניקים מהסוג הראשון, שהתרחקה בהדרגה מהנצרות והתקרבה ליהדות. מרכזם היה בקומונה (מין מועצה אזורית) הרומנית בוזודויפאלו (Bicsadul Nou), שכללה בית כנסת באורך 16 מטר, רוחב של 3–4 מטרים וגובה של 4 מטרים, עם ריהוט מעץ מגולף בסגנון סקויי אופייני. כמו כן, היו בבוזודויפאלו גם מקווה, בית עלמין ובית ספר יהודי. בשנת 1868, הם ביקשו הכרה בקהילתם משלטונות הונגריה, אותה הם קיבלו. לאחר מלחמת העולם הראשונה, האזור היה לשטח רומני, אך לאחר תכתיב וינה הועבר לשלטון הונגרי. בשנת 1941 ביקר במקום הסופר ההונגרי ז'יגמונד מוריץ, שציין כי בקהילה 105 חברים.

לאחר כניסתם לתוקף של החוקים המפלים את היהודים, נשלח מטעם השלטון ההונגרי המרכזי משפטן בשם Alojos Degre כדי לברר את מעמדם. המשפטן אסף את הקהילה וגם סובוטניקים נוספים מהכפרים שמסביב, הסביר להם שהם עומדים להפסיד את זכויותיהם, את קרקעותיהם, את בתיהם וכו', אם לא ימצאו להם דת אחרת. מרביתם השתכנעו, אך היו כאלה שדבקו באמונתם. אלו, נלקחו למחנה הריכוז של אודורחי, יחד עם היהודים האתניים, ולאחר מכן נשלחו לאושוויץ, שם נספו מרביתם. ניצולים בודדים הגיעו לישראל ולארצות הברית. האזור בו חיו הסקויים הסובוטניקים כוסה במימיו של אגם מלאכותי בתקופת ניקולאה צ'אושסקו ולא נשאר ממנו זכר.

## ראו גם
* גר תושב
* מתייהדים (נצרות)

## לקריאה נוספת
* אסף בר שלום וייגאל יהודי, שבת של מי, סובוטניקים בראי ההיסטוריה, הוצאת מכון עם לבדד, תשס"ח. באתר אוצר החכמה.
* שולמית שחר, **הסובוטניקים ברוסיה: סיפורה של כת קטנטונת**, זמנים, 97, חורף 2007, עמ' 70–83
* יואב רגב, **סובוטניקים בגליל, גרי הצדק הרוסיים במושבות הגליל**, הוצאת אחיאסף, 2009
* יצחק כהן, **חכמי טרנסילוואניה**, עמוד רה, ירושלים תשמ"ט

## קישורים חיצוניים

* דיון בוועדת העלייה והקליטה של הכנסת (יוני 2005).
* 
* 
* שבי ישראל - ארגון שעוזר לאחינו האבודים לחזור
* 
* 
* אילן גיא, עליות הגרים מרוסיה - ממקימי תשתית החקלאות בארץ ישראל - משפחת אגייב - סיכום הרצאה בכנס השנתי השישי בגנאלוגיה יהודית, המוזיאון לתולדות העם היהודי, אוניברסיטת תל אביב, 9.11.2010
* אריק לובובסקי, אגדת דוברובין מיסוד-המעלה, הספרייה הווירטואלית של מטח, 2009
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יהדות רוסיה
קטגוריה:קבוצות שהתגיירו באירופה
קטגוריה:כתות יהודיות-נוצריות
קטגוריה:קבוצות שהתגיירו