open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מפצה סטייה

**מפצה סטייה** הוא התקן בכלי ירי שנועד להפחית את רתיעת הקנה (במקרה זה, לעיתים ההתקן מכונה **בלם רתיעה**) או את קפיצתו למעלה. מדובר בקדחים בקנה או תותב בעל קדחים המתחבר לקצה הקנה.

## אופן פעולה
[שמאל|ממוזער|250px|בלם לוע המורכב על קנהו של ה[טנק הצרפתי הקל AMX-10 RC]]
לאחר תחילת תהליך הירי, כאשר הקליע קרוב לקצה הקנה, גז חם בלחץ גבוה פורץ דרך הקדחים של מפצה הסטייה. מהתנגדות מפעיל כלי הירי להדף הנגרם בתהליך הירי (או לחלופין, מההדף עצמו) והמרחק האנכי של הקנה מנקודת האחיזה של היורה, נגרם מומנט שיוצר תנועה סביב נקודת האחיזה. 
הגזים הפורצים דרך מפצה הסטייה מתנגדים לתנועה זו בשיעור כלשהו וכך פוחתת קפיצת הקנה או רתיעתו (הכוח שמופעל בקנה בכיוון הנגדי לתנועת הקליע, כתוצאה של תהליך הירי).
מיקומם של הקדחים וכיוון הפליטה של הגזים משתנים לפי המטרה שלשמה מפצה הסטייה מותקן: 
* כאשר יש להפחית את קפיצת הקנה למעלה, הקדחים ממוקמים מעל הקנה, בכיוון אנכי. כך הגזים מופנים כלפי מעלה ונגרם כוח הפועל לכיוון מטה. מפצי סטייה המעוצבים בצורה זו מותקנים לרוב באקדחים.
* כאשר יש להפחית את רתיעת הקנה, הקדחים ממוקמים בצדדים נגדיים של הקנה בכיוון אלכסוני אחורה. כך הגזים מופנים אחורה ונגרם כוח הדוחף את הקנה קדימה. מפצי סטייה המעוצבים בצורה זו מותקנים לרוב בכלי נשק כבדים יותר כמו תותחים ורובי צליפה בקליבר גדול (לדוגמה, 0.5 אינץ'). בלמי לוע בתותחים הם תותבים בעלי משטחים שתפקידם להסיט את גזי הפליטה לכיוון אחר ובכך להפעיל התנגדות לרתיעה.

## יתרונות וחסרונות
מטרתו של מפצה הסטייה היא לאפשר חזרה מהירה לתמונת כוונות ובכך להקל על ירי מהיר ומדויק יותר, וזהו יתרונו הבולט. עם זאת, פריצת הגזים לפני סוף הקנה מונעת את האצת הקליע למהירות המרבית האפשרית (בקנה בעל אורך מלא) וכך קטן הטווח היעיל של הנשק. 
יש הטוענים כי לשימוש במפצי סטייה המותקנים באקדחים ישנו חיסרון מהותי: משום שבאקדחים נדרשת התנגדות גדולה יותר לקפיצת הקנה על מנת להפחיתה, כמות גדולה יותר של גזים פורצת דרך מפצה הסטייה, לפני הכוונת הקדמית של האקדח. בשימוש בלילה, הגזים הפורצים ממפצה הסטייה מפיצים אור שעלול לגרום לסינוור היורה, מה שיכול להקשות על הירי המהיר לא פחות מקפיצת הקנה.

## שימוש
מפצי סטייה קיימים בנשק קל, הן אזרחיים והן צבאיים-החל באקדחים וכלה בתותחים. סתרשפים מעוצבים לעיתים גם כמפצי סטייה, למשל ברובה הM4.

מפצי סטייה קיימים באקדחים סטנדרטיים כמו גלוק 19C, וקיימים גם תותבים שניתן להוסיפם לאקדחים סטנדרטיים כמפצי סטייה.

בענף הירי המעשי נעשה שימוש רחב במפצי סטייה, במחלקות Modified ו-Open, על מנת להקל על שימוש בתחמושת חזקה יותר ובמקביל לאפשר ירי מהיר.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כלי ירייה - מבנה ופעולה
וילה קפרה "לה רוטונדה"

שמאל|ממוזער|250px
**וילה קפרה "לה רוטונדה"** היא וילה אשר בנה האדריכל האיטלקי אנדראה פלדיו במאה ה-16 ליד העיר ויצ'נצה שבחבל ונטו. שמו הרשמי של המבנה הוא "וילה אלמריקו-קפרה" (Villa Almerico-Capra) והוא ידוע גם כ"וילה רוטונדה" על שם הרוטונדה הנמצאת במרכזו. הווילה נחשבת ליצירת מופת של אדריכלות הרנסאנס והיא הידועה ביותר מבין הווילות הפלדיאניות בוונטו המוכרות כקבוצת אתרים לאתר מורשת עולמית של אונסק"ו.

## היסטוריה
את הווילה הזמין הכומר פאולו אלמריקו מפלדיו ב-1565 כבית כפרי חדש עבורו, לאחר שפרש משירות האפיפיור בוותיקן. הבנייה החלה שנה לאחר מכן על ידי אנדראה פלדיו. תוכניות הבניין מופיעות גם בסדרת ספריו של פלדיו (I Quattro Libri dell'Architettura) אשר פורסמו במהלך בניית הווילה, ובהם הוא מסביר את המשכיות האדריכלות הקלאסית בתקופת הרנסאנס, ומבסס את הסבריו על כתבי ויטרוביוס. 

הווילה נקראת וילה קפרה על שם האחים קפרה, אשר השלימו את מלאכת הבנייה על בסיס תוכניותיו של פלדיו לאחר מותו ב-1580. האחים קפרה השלימו את הווילה עד 1591 בהתאם לתוכניות המקוריות, למעט הכיפה אשר נבנתה נמוך יותר מהמתוכנן.

## המבנה
אתר המבנה הוא גבעה ירוקה מחוץ לעיירה ויצ'נצה, מקום הולדתו של אלמריקו. אלמריקו שאף לבנות וילה כפרית בסגנון ארקאדי שהיה אופנתי מאוד באותם ימים עבור אצילים, כבית מגורים מפואר, לאחר פרישתם לגמלאות.

תוכניתו של פלדיו שאבה השראה רבה ממבנה הפנתיאון ברומא, וכן מהפרתנון באתונה - באופן בו הוא מוצב על האקרופוליס. המבנה בנוי באופן סימטרי מושלם מכל כיווניו: בסיס התוכנית הוא ריבוע המחולק באופן מושלם סביב ארבעה צירי סימטריה, שניים בניצב למבנה ושניים לאורך אלכסון הריבוע. באופן כזה מתקבלות ארבע חזיתות זהות לחלוטין.

חלל הבית מסודר באופן שכלתני במיוחד סביב חלל עגול - הרוטונדה, הנמצאת במרכז הבית, ובראשה כיפה. בקומות התחתונות חדרי אירוח רשמיים ובקומה השנייה (הפיאנו נובילה - "קומת האצולה") חדרי השינה הפרטיים. בחלקה העליון של הכיפה נמצא אוקולוס, אשר בדומה לפנתיאון ברומא מחדיר אור טבעי לתוך הבית. דמיון נוסף לפנתיאון הוא האופן בו מחוברות הכניסות המפוארות, דמויות מקדש יווני, אל הריבוע המרכזי. בכל חזית ישנה אכסדרת כניסה אליה עולים במדרגות רחבות ועוברים תחת שישה עמודים איונים וגמלון ססגוני. כל חזית פונה לנוף מעט שונה הנראה דרך האכסדרה גם מתוך הבית. העמודים, וכל עיצוב מרפסות הכניסה, כמו "ממסגרים" את הנוף המרהיב הנראה מהגבעה ויוצרים את התמונה הפסטורלית, הנראית מן הבית.

על אף הסימטריה המושלמת, סביבת הבית נראית טבעית וא-סימטרית, ובכך מדגישה את יצירת האדם אל מול הטבע - ולהפך. גם בהיבט זה דומה הווילה להצבת הפרתנון על ההר הטבעי באתונה.

## השפעה
כיאה לאבן דרך בתולדות האדריכלות, נחשבת וילה קפרה למבנה שהשפיע על אלפי אדריכלים, במשך דורות רבים, עד היום. על אף שהמבנה פשוט יחסית, הוא בעל איכות אסתטית הנובעת מפרופורציות מדויקות, סדר מופתי והתייחסות מעוררת השראה אל הנוף. מבנה זה הוא מהבולטים ביותר שהצמיח סגנון האדריכלות הפלדיאנית, אשר על פיו נבנו אחוזות, וילות ואף מבני ציבור רבים, מהמאה ה-16 ועד למאה ה-19. גם באדריכלות המודרנית שהתנגדה לסימטריה, ניכרת השפעת מבנה זה על אופן היחס שבין אדריכלות וטבע, במבנים כמו וילה סבואה של לה קורבוזיה, ובית חיים ויצמן של אריך מנדלסון - שתי וילות מודרניסטיות שנבנו במרכז גבעה ירוקה.

## אחוזת מסרי
בראש הר גריזים, סמוך לשכם, ניצבת אחוזת אל-מסרי שבה העתק מדויק של הוילה האיטלקית.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:הווילות הפלדיאניות בוונטו
פרוזדור מערבי הונג קונג-שנג'ן

**פרוזדור מערבי הונג קונג-שנג'ן** (בסינית: 深港西部通道 בפיניין: Shēngǎng Xībù Tōngdào) הוא שמו של גשר המחבר בין הונג קונג לשנג'ן ברפובליקה העממית של סין. אורכו חמישה וחצי קילומטר והוא בעל שלושה נתיבים לכל כיוון. תחילת בנייתו הייתה בשנת 2003. הוא היה אמור להיחנך בשנת 2006, אך כתוצאה מאיחור בבנייה בצד שנג'ן, ובעיות חוקיות בעניין החלת חוקי ומיסי הונג קונג, באזורי סין העממית, נדחתה פתיחתו הרשמית ל-1 ביולי 2007.

## קישורים חיצוניים

* האתר הרשמי של הפרויקט

קטגוריה:הונג קונג: מבנים
קטגוריה:שנג'ן: מבנים
קטגוריה:שנג'ן: תחבורה
קטגוריה:גשרים מעוגני כבלים
מר זוטרא

**
[[קובץ:קבר מר זוטרא בברעם.jpg|ממוזער|קבר מר זוטרא באזור [[ברעם]]]]
**מר זוטרא''' היה אמורא בבלי בדור השישי. היה חברם הקרוב של אמימר ושל רב אשי.

מר זוטרא היה ראש ישיבת פומבדיתא, לפי הספר הקדום "סדר תנאים ואמוראים", לפני רב אחא בריה דרבא. באיגרת רב שרירא גאון (נוסח צרפת) אינו מוזכר כראש ישיבה, אך במקורות מאוחרים יותר מוזכר מר זוטרא כראש ישיבה.

## חבריו
מר זוטרא למד אצל רב פפא ואצל רב פפי. מסר גם הלכות שקיבל בשמם של חכמים מדורות קודמים לו, כרב הונא, רב חסדא ורב ששת.

חבריו היו אמימר ורב אשי. השלושה מוזכרים יחד בלימודם, בסעודות שסעדו יחד וגם בהיותם בחצרו של המלך יזדגרד הראשון. 

כן נמצא מר זוטרא נושא ונותן בהלכה עם חכמי דורו, כמרימר, רב יימר בר שלמיא ורבינא.

אחיו של מר זוטרא היה רב אדא סבא.

למר זוטרא היו שני בנים שנמנו אף הם על החכמים, נתן והונא.

## ממידותיו והנהגותיו

*בעלותו על מיטתו, לפני השינה, היה אומר: אני מוחל לכל מי שציער אותי, ומכאן הנוסח שנאמר בקריאת שמע שעל המיטה "הריני מוחל וסולח...".
*חיבר "ברכת אבלים", בשעת ניחום אבלים אצל חברו, רב אשי: "אל אמת, דיין אמת, שופט בצדק, לוקח במשפט, ושליט בעולמו לעשות בו כרצונו, כי כל דרכיו משפט, שהכל שלו, ואנחנו עמו ועבדיו, ובכל אנחנו חייבים להודות לו ולברכו. גודר פרצות בישראל הוא יגדור את הפרצה הזאת בישראל לחיים".
*"אגרא דתעניתא - צדקה". עיקר השכר על קיום תענית הוא על הצדקה שניתנת ביום התענית.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הדור השישי לאמוראי בבל
קטגוריה:תלמידי רב פפא
קטגוריה:נפטרים ב-417
כבשי הנגב

"**כבשי הנגב**" (1963) הוא פסל ברונזה של הפסל הישראלי יצחק דנציגר. עותקי הפסל מצויים באוספים שונים כגון אוסף מוזיאון תל אביב לאמנות ואוסף הפניקס חברה לביטוח.

## תיאור
הפסל מהווה חלק מקבוצת פסלים בנושא ובשם זה אשר את הראשון שבהם יצר דנציגר בשנת 1955. רעיון היצירה המקורי נבע מהזמנה ליצירת עבודה פיסולית שהציע האדריכל אברהם יסקי. דנציגר ייעד את הפסל להצבה בחצר "בניין קפלן" שבקריית האוניברסיטה העברית בגבעת רם. אולם ההזמנה וההצבה לא יצאו אל הפועל. בשנת 1956 הוצג הפסל בתערוכה של קבוצת "אופקים חדשים". בין השנים 1963–1965 יצר דנציגר קבוצה נוספת של פסלי כבשים שפסל זה הוא אחד מהם.

הפסל מציג שני כבשים, בגובה של כ-70 ס"מ, העשויות יציקת ברונזה. הכבשים מוצבות זו לצד זו ורגליהן עשויות מצינורות - כמו היו רגלי אוהל. גופן של הכבשים מדמה את הטופוגרפיה של הנוף המדברי שבתוכו הן חיות, ומלא בפרטים הלקוחים מהנוף המדברי - ואדיות, ערוצים ועוד. "מצאתי", כותב דנציגר על הכבשים, "שיש דמיון צורני בין כבשים, מבנים למגורים וצורות בנוף. הכבש דומה לאוהל בדווי. רגליו הן כמוטות האוהל. [...] הכבשים שפיסלתי נראים כמכתשים ותעלות וגבעות." ראשה של אחת מן הכבשים מופנה כלפי מטה, בעוד ראש הכבש השני, הנדמה מעט ככף יד, מופנה קדימה אל האופק. מרדכי עומר תיאר את פסל הכבשים כנמצא על הגבול בין "פסל כאובייקט" לבין "פסל כעבודה סביבתית".

הרעיון ליצירת פסלי הכבשים נבע מהתעניינותו של דנציגר בתרבות הערבית והבדווית בישראל. בריאיון לאמנון ברזל תיאר דנציגר את הקשר שלו למוטיב הכבשים באמנות הישראלית - "במערת גדעון שבמעיין חרוד תכננתי בניית אוהל המרכז את חגיגות הגז, וכותרתו צורת ראש איל. לכל הדברים יש תמיד מקור אישי, זכרונות. בירושלים גרנו ליד שער הפרחים, שם היה בית-החולים של אבי. כילד, אינני זוכר כל איבה עם הערבים. בימי שישי היה ליד שער הפרחים שוק של כבשים. ים של כבשים עם סימנים על גבם. הצייר לודוויג בלום היה בא למרפסת שלנו לצייר את השער ואת הכבשים". 

אחד העותקים של הפסל נרכש בשנת 1993 עבור מוזיאון תל אביב לאמנות והוצג בו מפעם לפעם. במשך תקופה ארוכה הוא היה מוצב בגגן הפסלים ע"ש לולה בר-אבנר במוזיאון. בשנת 2011 הוצג הפסל במסגרת התערוכה "המוזיאון מציג את עצמו" במוזיאון. עותק אחר של הפסל, שניתן בהשאלה על ידי חברת הפניקס, מוצג במוזיאון ישראל. 
## גלריה

File:DanzigerMakom005.jpg|יצחק דנציגר עובד על פסל כבשי הנגב, 1961
File:DanzigerMakom006.jpg|יצחק דנציגר עובד על פסל כבשי הנגב, 1961
File:Opening of The Herta and paul Building 029.jpg|הפסל "כבשי הנגב" באירוע פתיחת התערוכה "המוזיאון מציג את עצמו" במוזיאון תל אביב לאמנות, 1 בנובמבר 2011
תמונה:Sheep Danziger.jpg|פרט מן הפסל
תמונה:Sheep Danziger005.jpg|פרט מן הפסל


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:יצחק דנציגר
קטגוריה:פסלים (יצירות)
קטגוריה:פיסול ישראלי
קטגוריה:מוזיאון תל אביב לאמנות: יצירות אמנות
קטגוריה:מוזיאון תל אביב לאמנות: פסלים
קטגוריה:בעלי חיים באמנות
אנטוניו צ'סטי

**אנטוניו צ'סטי** (באיטלקית: **Antonio Cesti**, הוטבל ב-5 באוגוסט 1623 - 14 באוקטובר 1669), הידוע כיום בעיקר כמלחין איטלקי מתקופת הבארוק, היה גם זמר טנור ונגן עוגב. הוא נחשב למלחין האיטלקי המהולל ביותר בדורו.

## חייו
צ'סטי נולד בארצו ולמד אצל כמה מוזיקאים מקומיים. ב-1637 הצטרף למסדר הפרנציסקנים. בתקופת שהותו בוולטרה החל לגלות יתר עניין במוזיקה חילונית, כנראה הודות לחסותה של משפחת מדיצ'י רבת העוצמה. כאן גם בא במגע עם סלבטור רוזה, שכתב ליבריות לכמה מן הקנטטות של צ'סטי. בשנת 1650 
הביאה ההתנגשות בין ייעודו של צ'סטי כנזיר לבין הצלחתו כזמר ומלחין אופרות לידי נזיפה רשמית. ב-1652 התקבל לחצר הארכידוכס פרידריך קרל מאינסברוק. אחרי שכיהן במשרה אי שם בפירנצה כמאסטרו די קאפלה (מנצח תזמורת), נכנס בשנת 1660 לקאפלה של האפיפיור. בשנת 1666 התמנה לסגן קאפלמייסטר בווינה. צ'סטי מת בוונציה ב-1669.

## מוזיקה
צ'סטי ידוע בעיקר כמלחין אופרות. החשובות ביותר ביניהן הן "הדון" (ונציה, 1663),Il Pomo d'oro (וינה, 1668) ו"אורונטאה" (1656). "איל פומו ד'אורו" ("תפוח הזהב") בוצעה לכבוד כלולות הקיסר ליאופולד הראשון. היא הייתה משוכללת הרבה יותר מן האופרות הוונציאניות של אותם ימים וכללה תזמורת גדולה, קטעי מקהלות רבים וכל מיני מתקנים מכניים, ששימשו להצגת אלים היורדים מן השמיים ("דאוס אקס מאכינה"), קרבות ימיים וסערות. "אורונטאה" חזרה לבמה שבע-עשרה פעמים בשלושים השנים הבאות והייתה לאחת האופרות המוצגות בתכיפות הרבה ביותר ביבשת אירופה באמצע המאה ה-17. אפילו סמיואל פיפס החזיק בעותק של הפרטיטורה.

צ'סטי חיבר גם קנטטות קאמריות והאופרות שלו נודעות בסגנון הזך והמעודן של האריות, המתאימות יותר לביצוע קאמרי בחדרי ארמון מאשר לבימה. הוא כתב בסגנון בל קאנטו של המאה ה-17 ויצירותיו הושפעו מאוד מן הקריירה שלו כזמר מקצועי. כתיבתו המוזיקלית של צ'סטי חבה רבות לטונאליות, שהחלה להופיע אותו זמן.

## ראו גם
* קלאודיו מונטוורדי, בן זמנו של צ'סטי
* בל קאנטו
* פרנצ'סקו קאוואלי
* אופרת בארוק

## לקריאה נוספת

*David L. Burrows. "Antonio Cesti", *Grove Dictionary of Music and Musicians*, ed. L. Macy (accessed December 29 2005), grovemusic.com (subscription access).
*Grout, Donald; Claude Palisca. *A History of Western Music*, 6th edition. W.W. Norton & Company. New York, 2001
.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מלחיני אופרה איטלקים
קטגוריה:מלחינים מתקופת הבארוק
קטגוריה:נגני עוגב איטלקים
קטגוריה:מלחינים איטלקים במאה ה-17
קטגוריה:ילידי 1623
קטגוריה:נפטרים ב-1669
ילדה רעה

**ילדה רעה** (במקור בגרמנית **Das schreckliche Mädchen**) הוא סרט קולנוע מערב גרמני עטור פרסים אשר יצא לאקרנים בשנת 1990. הסרט מבוסס על סיפורה האמיתי של העיתונאית והסופרת אנה רוזמוס מן העיר פסאו שבבוואריה, ועוסק בהתמודדותה של החברה הגרמנית עם זיכרון הרייך השלישי ומוראותיו.

## עלילת הסרט
סוניה (בגילומה של לנה שטולצה), היא תלמידה כשרונית בכתיבה, הלומדת בבית ספר תיכון בעיירה קטנה בגרמניה. היא זוכה בתחרות כתיבת חיבורים, וזוכה בנסיעה לפריז כפרס. בינתיים מתפתח גם רומן בינה לבין מרטין, מורה צעיר לפיזיקה בבית הספר.

כעבור שנה ניגשת סוניה שוב לתחרות. הפעם היא בוחרת מבין הנושאים המוצעים את הנושא "העיר שלי בתקופת הרייך השלישי". הנושא התמים לכאורה מתגלה במהרה כמשימה מאתגרת. חקירותיה הנמרצות של התיכוניסטית הנלהבת נתקלות בחומה של חשדנות ואדישות מצד התושבים והשלטונות המקומיים, שלא ששים לשתף פעולה עם שאלותיה החטטניות. בהדרגה מגלה סוניה שעיירתה השלווה למראה והציורית מעורבת עד צוואר בהיסטוריה של הרייך השלישי. כך למשל היא מגלה כי רבות מהמשפחות הוותיקות והמכובדות של העיירה השתייכו למפלגה הנאצית עוד בטרם עלתה זו לשלטון. היא לומדת לחרדתה שבסביבת העיירה הוקמו מחנות ריכוז רבים, וכי יהודי העיר גורשו ממנה ורכושם הוחרם. ככל שסוניה מתקדמת בחקירתה, כך גוברים הקשיים המוערמים עליה.

בינתיים מתחתנת סוניה עם המורה מרטין ולתושבי העיירה נדמה כי היא מרפה מן הנושא. אלא שלאחר לידת ילדיה היא מתחילה בלימודי היסטוריה באוניברסיטה והופכת את תחום מחקרה משכבר לתחום פעילותה האקדמי. היא מצליחה להשיג צווים שיפוטיים שפותחים בפניה את הארכיונים המקומיים. היחס אליה ואל בעלה בעיירה הופך מנוכר ונוקשה יותר ויותר, והם סובלים מהתנכלויות הולכות ומחמירות. 

מאוחר יותר משתנה האווירה הציבורית בעיירה, וסוניה אף זוכה לאות הוקרה מהעירייה, שאותו היא מסרבת לקבל, משום שהיא רואה בו ניסיון להצר את צעדיה ולסתום את פיה.

## חשיבות הסרט
הסרט הציג בצורה נוקבת ואמיצה את תהליך החיטוט של העם הגרמני בעברו, את המכשולים החברתיים הניצבים בפני המעוניינים לחשוף פרטים על העבר, ואת הצביעות המלווה לא-פעם את העיסוק בכך. פער הדורות מומחש בסרט היטב. סוניה הצעירה נחושה לחשוף את העבר, ואילו בני הדורות המבוגרים יותר מסתגרים בדלת אמותיהם ומבקשים לעצור בעדה. 

## פרסים
הסרט זכה בפרס תא מבקרי הקולנוע הבריטיים לסרט הטוב ביותר שאיננו דובר אנגלית, בפרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר ובפרס תא מבקרי הקולנוע של ניו יורק לסרט הטוב ביותר.

כן היה מועמד לפרס האוסקר בקטגוריית הסרט הזר הטוב ביותר ולפרס דוב הזהב בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים גרמניים
קטגוריה:סרטים על השואה
קטגוריה:סרטי 1990
קטגוריה:זוכי פרס באפט"א לסרט הטוב ביותר שאינו באנגלית
אלברט לורצינג

**גוסטב אלברט לורצינג** (בגרמנית: **Gustav Albert Lortzing**; 23 באוקטובר 1801 – 21 בינואר 1851) היה מלחין גרמני.

## ביוגרפיה
לורצינג נולד בברלין להורים, ששניהם היו שחקנים. בהיותו בן 19 החל לשחק בתפקיד המאהב הצעיר (Jugendlicher Liebhaber) בתיאטראות דיסלדורף ואאכן. לפעמים גם שר בתפקידי טנור או בריטון קטנים.

האופרה הראשונה שלו, "עלי פאשה מיאנינה" הוצגה לראשונה בשנת 1824, אבל פרסומו כמוזיקאי נובע בעיקר משתי האופרות "Der Wildschütz" משנת 1824 ו-"Zar und Zimmermann" משנת 1837. 

"Zar und Zimmermann" התקבלה ללא התלהבות יתרה בלייפציג, אבל ההצגות הבאות בברלין הפיקו תגובה חיובית פי כמה. האופרה עלתה עד מהרה על כל בימות גרמניה ונחשבת כיום לאחת מיצירות המופת של האופרה הקומית הגרמנית. 
היא תורגמה לאנגלית, צרפתית, שוודית, דנית, הולנדית, בוהמית, הונגרית ורוסית. הסיפור מבוסס על חיי פטר הגדול, שנסע לגרמניה, הולנד ואנגליה מחופש לנגר כדי לרכוש ממקור ראשון את הידע שראה כנחוץ לקדמה הכלכלית של ארצו, כגון טכניקות מודרניות לבניית אוניות.

"Der Wildschütz" התבססה על קומדיה מאת **אוגוסט פון קוֹצֶבּוּ** והייתה סאטירה על ההתפעלות חסרת התבונה והמוגזמת שהביעה אצולת הבורגנות ליופי באמנות.

## יצירות נבחרות

**Die Himmelfahrt Christi* Oratorium (Münster 1828)
**Der Pole und sein Kind* (1831)
**Szenen aus Mozarts Leben* (Münster 1832)
**Der Weihnachtsabend* (Münster 1832)
**Die beiden Schützen* (Leipzig 1837)
**Zar und Zimmermann* (Leipzig 1837)
**Hans Sachs (opera)|Hans Sachs* (Leipzig 1840)
**Casanova (opera)|Casanova* (Leipzig 1841)
**Der Wildschütz* (Leipzig 1842)
**Undine (Lortzing)|Undine* (Magdeburg 1845)
**Der Waffenschmied* (Vienna 1846)
**Regina (Lortzing)|Regina* (Vienna 1848)
**Rolands Knappen oder Das ersehnte Glück* (Leipzig 1849)
**Die Opernprobe* (Frankfurt 1851)


## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:מלחינים גרמנים
קטגוריה:ברלין: אישים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1801
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1851
קומדיה סקסית של ליל קיץ

**קומדיה סקסית של ליל קיץ** (אנגלית: A Midsummer Night's Sex Comedy) הוא סרט שנכתב ובוים בשנת 1982 בידי וודי אלן, בו הוא  מככב לצד חוזה פרר, מיה פארו וטוני רוברטס.

הסרט מספר על שלושה זוגות אשר יוצאים לנפוש יחדיו בכפר ליד יער, לו מיוחסים כוחות מיסטיים המשפיעים באופן מתעתע על היחסים בין הזוגות.

סיפור הסרט נכתב בהשראת סרטו של אינגמר ברגמן "חיוכי ליל קיץ".

זהו סרטו הראשון של וודי אלן בו מככבת מיה פארו בתפקיד אשר יועד במקור לדיאן קיטון שהייתה עסוקה מכדי לככב בו. הן פארו והן קיטון ניהלו עם אלן מערכת יחסים רומנטית בתקופות שונות. שחקן נוסף שהתבלט בסרט היה חוזה פרר אשר גילם את דמותו של הפילוסוף המתנשא והספקן לאופולד.

הגם שסרט זה נעשה בתקופת פריחה של אלן, אין זה מסרטיו המוכרים. 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1982
קטגוריה:סרטי האחים וורנר
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קומדיה
קטגוריה:סרטי וודי אלן
המנון קניה

השיר **אלוהי כל היצורים** הוא ההמנון הלאומי של קניה.

## ההמנון ב[[סוואהילית]]

:Ee Mungu nguvu yetu
:Ilete baraka kwetu
:Haki iwe ngao na mlinzi
:Natukae na undugu
:Amani na uhuru
:Raha tupate na ustawi.

:Amkeni ndugu zetu
:Tufanye sote bidii
:Nasi tujitoe kwa nguvu
:Nchi yetu ya Kenya
:Tunayoipenda
:Tuwe tayari kuilinda.

:Natujenge taifa letu
:Ee, ndio wajibu wetu
:Kenya istahili heshima
:Tuungane mikono
:Pamoja kazini
:Kila siku tuwe na shukrani


## תרגום לעברית של המילים בסוואהילית
:אלוהים, צור חוזקנו!
:ברך אותנו בזו הברכה
:הצדק, יהיה מגיננו וביצורינו,
:אחווה, שלום וחירות ישררו בקרבנו,
:ונחייה באושר ובשפע.

:עורו, אחינו!
:הבה נשקוד לעמל
:ונקדיש את כוחותינו
:למען מולדתנו האהובה קניה,
:אשר על משמרה נעמוד.

:הבה נבנה ארצנו
:כי זו אחריותנו
:בפני הכבוד הראוי לקניה
:שלמענו נפעל
:בשילוב ידיים
:ולו נכיר תודה מדי יום ויום.

## ההמנון בשפה האנגלית

:O God of all creation,                             
:Bless this our land and nation.                            
:Justice be our shield and defender,                        
:May we dwell in unity,                               
:Peace and liberty.                                           
:Plenty be found within our borders.

:Let one and all arise
:With hearts both strong and true.
:Service be our earnest endeavour,
:And our Homeland of Kenya,
:Heritage of splendour,
:Firm may we stand to defend.

:Let all with one accord
:In common bond united,
:Build this our nation together,
:And the glory of Kenya,
:The fruit of our labour
:Fill every heart with thanksgiving
 

## תרגום לעברית של המילים באנגלית
:אלוהי כל היצורים!
:ברך את האדמה הזו ואת האומה אשר עליה.
:הצדק, יהיה מגיננו וביצורינו.
:לו נתגורר באחדות חירות ושלום.
:שפע לו יהיה בגבולנו!

:הבה ניעור כולנו כאחד בלב של אמת וחוזק.
:נשרת את מולדתנו ארצנו האהובה קניה,
:ערש הזוהר אשר על משמרה נעמוד בצורים.

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קניה: סמלים לאומיים
קניה
דר דוור

**דר דוור/דר הדוור/דן הדוור/דני הדוור** (באנגלית: **Postman Pat**, **פט הדוור**) היא סדרת טלוויזיה בריטית לילדים, שהופקה במקור על ידי חברת הנפשות וודלנד. בישראל שודרה הסדרה בשנות התשעים והאלפיים בטלוויזיה החינוכית, ובהמשך גם בערוץ הופ!. הסדרה נחשבת לאחת מסדרות הטלוויזיה לילדים המוצלחות ביותר בממלכה המאוחדת.

בסדרה כיכב דר (במקור פט), דוור בריטי המחלק את הדואר לתושבי העיירה הבדיונית גרינדייל, בה הוא גר יחד עם חתולו ג'ס, ואגב כך נקלע להרפתקאות שונות. העיירה שוקקת החיים מדמה עיירה בריטית טיפוסית, שתושביה מסבירי הפנים ישמחו תמיד לשתות כוס תה עם דר ולחלוק איתו את חוויותיהם בעונות הראשונות.

בשנת 2009 החלה להיות משודרת סדרת הטלוויזיה "יש לנחש עם חן", בה מככב ג'ס החתול. בשנת 2014 הופץ סרט הנפשה ממוחשבת באורך מלא על פי הסדרה בשם "יצאת כוכב".

## דר דוור בישראל
העונות הראשונות של "**דר הדוור**" עלו לשידור בישראל בשנות התשעים בטלוויזיה החינוכית. 

במהלך העשור הראשון של המאה ה-21 הזכויות להקרנת הסדרה נקנו גם על ידי ערוץ הופ! ששינה את שם הסדרה ל"**דני הדוור**", ובהתאם שונה גם שיר הנושא. בנוסף, ערוץ הופ! החל להקרין פרקים חדשים שלא שודרו בטלוויזיה החינוכית, המדובבים על ידי שחקנים שונים מאלה שדיבבו את הסדרה בגלגולה הקודם. 

הסדרה שוב משודרת בחינוכית היום תחת השם "**דן הדוור**" וזאת משום שנטען כי השם דר הוא אינו שם עברי.

### צוות המדבבים
* דר דוור (שלמה סדן)
* דני הדוור (יובל דור)
* דן הדוור (רון דרויאן)
* דן הדוור בסרט "יצאת כוכב" (ניר רון)

## פרודיות
* בתוכנית "הארי אנפילד וחבריו"  הוצגה פרודיה בלייב אקשן בשם "Il Postino Pat" (שם הסדרה באיטלקית) עם עיבוד אופראי לשיר הנושא, שבה הדמויות דיברו איטלקית. בסוף המערכון מתרחשת מהפכה קומוניסטית בגרינדייל, ודר מצטרף אליה ונורה על ידי חיילים פשיסטים.
* "Parking Pataweyo" הוצג בעונות השלישית והרביעית של התוכנית "הארי ופול" (Harry and Paul) כמהגר אפריקאי העובד כפקח תנועה סטריאוטיפי בגילומו של דניאל קלויה. שמו ושיר הנושא שלו מבוססים על אלה של דר.
* בשנת 1987 הופיעה בתוכנית "ספיטינג אימג'" פרודיה בשם "Temporary Postman Pratt" ("פראט הדוור הזמני"), הלועגת להעסקת דוורים זמניים בדואר המלכותי בשעות עומס. בפתיח נראה פראט כשהוא נוהג במסחרית של דר (אם כי בצבע צהוב) בכבישים כפריים ודורס חתול שחור ולבן. פראט מעדיף להיפטר מהדואר מהר ככל האפשר בכך שהוא משליך אותו במקום לחלקו. הוא מוצג כסטודנט עצלן וגס רוח.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות לילדים
קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות שעלו לשידור בשנות ה-1980
קטגוריה:סדרות הנפשה בסטופ-מושן
קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית - תוכניות רכש
קטגוריה:ערוץ הופ!: תוכניות רכש
קטגוריה:סדרות CBeebies
קטגוריה:סדרות הנפשה בריטיות
PageRank

**PageRank** (בעברית: מדרג פייג') הוא אלגוריתם המדרג דפי אינטרנט לפי קישורי היפרטקסט אליו, ומשמש את מנוע החיפוש גוגל. האלגוריתם נכתב על ידי לארי פייג' וסרגיי ברין, שניהם ממייסדי גוגל, במסגרת מחקר שערכו באוניברסיטת סטנפורד. בשנת 1998 הציגו השניים אבטיפוס למנוע החיפוש. האלגוריתם רשום כפטנט השייך לאוניברסיטת סטנפורד והשם PageRank הוא סימן מסחרי של חברת גוגל. גוגל חתמה על חוזה עם אוניברסיטת סטנפורד המאפשר לה שימוש בלעדי באלגוריתם תמורת 1.8 מיליון מניות של החברה.
על פי גוגל:

שמאל|ממוזער|250px|ייצוג גרפי של העקרונות של PageRank
שמאל|ממוזער|250px|תרשים המציג את אופן חישובו של PageRank

## שיטת הדירוג
זחלן הרשת (Crawler) סורק את כל הדפים במרחב האינטרנט ויוצר מבנה היררכי של כל הקישורים בין דפים. הקישורים מזוהים באמצעות תגיות HTML, כך שקישורים אחרים (כדוגמת JavaScript/VBScript) לא ייסרקו. 

האלגוריתם מחשב עבור כל דף אינטרנט את מידת החשיבות שלו ומציג אותו בדירוג תוצאות החיפוש בהתאם. דירוג של דף נקבע על פי כמות הדפים המקשרים אליו וחשיבותם של הדפים המקשרים. כלומר, אם דפים רבים מקשרים אל דף מסוים, האלגוריתם קובע את מידת החשיבות של דפים אלה ומדרג את הדף על פי מידת חשיבותם. הדירוג מתבצע על סקאלה לוגריתמית עם ערכים בין 0 ל-10 ומושפע מגורמים נוספים כגון כמות הכניסות לדף והופעה של מילים רלוונטיות נוספות.

## ההתקפה על השיטה, וההגנה עליה
בוני אתרים רבים המעוניינים להעלות את ניקוד אתרם נכנסים לאתרים גדולים, ומחפשים מקומות שבהם הם יכולים להוסיף קישור לאתר שלהם. לרוב הם מוצאים מקום בספר אורחים, בפורום או בתגובות משתמשים. לצורך הגנה מהתקפה זו, קיים פרמטר חדש לתגית הקישור הנקראת - NOFOLLOW. כפי שנאמר לעיל, כל קישור מזוהה על ידי התגית . בעל אתר המעוניין לתת לגולשיו אפשרות לכתוב, אולם מבקש להימנע ממתקפה, מכניס לכל קישור את הפרמטר NOFOLLOW. בצורה זו רובוט החיפוש נמנע מלתת ניקוד לאתר המקושר.  אם לבעל אתר מסוים יש מתחרה, והוא מבקש להזכיר אותו באתרו ולקשר אליו, אולם הוא אינו מעוניין לתת לו ניקוד, יוסיף בעל האתר לקישור את הפרמטר NOFOLLOW.

דוגמה לשימוש בפרמטר:

```html4strict
<a href="http://www.example.com" rel="nofollow">טקסט כלשהו</a>
```


## ראו גם
* שיטת החזקה
*אלגוריתם רשויות ורכזים (HITS)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:גוגל
קטגוריה:מיקור המונים
קטגוריה:ארצות הברית: המצאות
המנון אינדונזיה

ה**[[המנון לאומי|המנון הלאומי]]** של **[[אינדונזיה]]** שימש כהמנון התנועה הלאומית האינדונזית שלחמה בשלטון ההולנדי, למן השמעתו ב-28 באוקטובר 1928 בטקס "סומפאה פמודא", שמשמעו במלאית "שבועת הצעירים", על ידי ואגה רודולף סופראתמאן. עם הכרזת העצמאות ב-17 באוגוסט 1945, אומץ השיר כהמנון של אינדונזיה. בשנת 1950 עיבד יוזף קלבר את לחנו של ההמנון לטובת התזמורת הפילהרמונית. עיבוד זה מושמע לעיתים קרובות במסגרות רשמיות ולא רשמיות.

## מילות השיר

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אינדונזיה: סמלים לאומיים
אינדונזיה
מערך מרובה מצלמות

[שמאל|ממוזער|250px|דוגמה להצבה של מערך מרובה מצלמות: מצלמות 2 ו-3 מצלמות בדרך כלל "[שוט (קולנוע)#גודלי שוטים|לונג שוט", "מדיום שוט" או "2 שוט", ומצלמות 1 ו-4 מצלמות בדרך כלל "מדיום קלוז אפ" או "קלוז אפ"]]
**מערך מרובה מצלמות** או **מערך מולטי-קם** (Multiple-camera setup) היא שיטת צילום נפוצה בתוכניות טלוויזיה. בשיטת הפקה זו מצולמת ההתרחשות בכמה מצלמות וידאו בו-זמנית, בדרך כלל תוכניות מסוג זה מצולמות באולפן.

כל המצלמות מנותבות לחדר הבקרה, ושם עורכים הנתב והבמאי בזמן אמת, את התוכנית על ידי בחירת המצלמה שממנה מתקבלת התמונה. עריכה כזו נקראת "ליין קאט". בתוכניות המשודרות בשידור חי זוהי התוצאה הסופית, ואילו בתוכניות אחרות תיתכן עריכה נוספת.

שיטת צילום זו אופיינית לסוגי תוכניות, כמו: תוכניות אקטואליה וחדשות, תוכניות אירוח, סיטקומים, תוכניות מערכונים, ואופרות סבון.

## יתרונות
* אין צורך בסידור חוזר של מצלמה ותאורה כדי להשיג זווית שונה מזו שצולמה.
* השיטה מאפשרת השגת זוויות רבות מ"טייק" אחד.
* השיטה מקצרת את זמן העריכה.

## חסרונות
* מפני שסידור התאורה צריך להתאים לכל זווית הצילום, נוצרת תאורה "שטוחה" (חסרת עומק).
* זוויות הצילום מוגבלות, לרוב אסור שמצלמות יצלמו זו את זו, דבר המגביל את אפשרויות בחירת הזוויות ככל שמספר המצלמות רב יותר.

## ראו גם
* מצלמה יחידה

קטגוריה:טכניקות צילום
קטגוריה:טלוויזיה: טכנולוגיה
קטגוריה:וידאו
קראטין

שמאל
**קְרֵיאָטִין** (**Creatine**) הוא תרכובת אורגנית הנוצרת בחולייתנים במחזור ה-אדנוזין טריפוספט (ATP), בעיקר בשרירים ובתאי עצב. הצורה המזורחנת שלו, פוספו-קריאטין, מוסרת קבוצת זרחה לאדנוזין די-פוספט (ADP) וכך הופכת אותו ל-ATP. בנוסף, קריאטין משמש כחומר חוצץ המסייע בשמירה על יציבות מאגרי האנרגיה בתא. נוסחתו הכימית היא (H₂N)(HN)CN(CH₃)CH₂CO₂H.
## תפקיד
קריאטין-פוספט נוצר על ידי האנזים קריאטין קינאז בעת שפע של אנרגיה. הזמינות של מולקולה עתירת אנרגיה שכזו עוזרת לשמור על רמת אנרגיה יציבה בתא. במצבו זה המזורחן קריאטין-פוספט היא תרכובת אורגנית בסיבי השריר המסוגלת למסור את הפוספט שלה למולקולת ADP על מנת ליצור ATP, המספק אנרגיה חיונית לשריר. תגובה זו שכיחה בשניות הראשונות של מאמץ פיזי מאומץ (לאחר ניצול של מלאי מולקולות ה-ATP החופשי בתא, וכשיכולת השריר לייצר ATP קטנה מקצב ניצולו). קריאטין מסייע להגדיל את יכולת השרירים לעבוד ולייעל את צריכת האנרגיה בשריר. זהו מקור אנרגיה לפרק זמן המספיק לפעילות השרירים במאמץ במשך שניות בודדות בלבד. סבורים כי חשיבותו היא בצורך האבולוציוני לברוח מטורפים. קריאטין עוזר לספק את האנרגיה שהשרירים צריכים כדי לזוז בייחוד עבור תנועות מהירות ופתאומיות.

בנוסף, קיימים איזוזימים של האנזים קריאטין קינאז המשמשים לצרכים פיזיולוגים נוספים. מערכת הקריאטין פוספט היא אחת הצורות לשנע אנרגיה בתא מאורגנלות ששם האנרגיה מופקת (כמו מיטוכונדריה) למקומות שבהם האנרגיה נצרכת.

## מקורות קריאטין לבעלי חיים
כמחצית מכמות הקריאטין מסונתזת משלוש חומצות אמינו (ארגינין, גליצין ומתיונין) והמחצית השנייה נצרכת בעיקר מדגים טריים ובשר. רוב האנשים מקבלים כגרם אחד של קריאטין ביום מן המזון שהם צורכים, זה בתוספת של גרם אחד שנוצר בתוצאה מתהליכים בגוף מושגים סך הכל כשני גרם קריאטין ביום. גם בצריכת בשר מרובה לא ניתן להשיג תוספת משמעותית של קריאטין (ב-200 גרם בקר יש כשני גרם וקצת יותר מזה בדגים). כ-95% ממנו נאגר בסופו של דבר בשרירי השלד ו-5% הנותרים מתפלגים בעיקר בין המוח, הלב, האשכים, האוזן הפנימית ותאי זקיק השערה.

## קישורים חיצוניים

*

## הערות שוליים

קטגוריה:ביוכימיה
קטגוריה:תוספי תזונה
שלמה מאזוז

[ממוזער|בית הכנסת "אהלי שם", על שם הרב מזוז, ב[נתיבות]]
הרב **שלמה מאזוז** (י"ח בתמוז ה'תרס"ח, 17 ביולי 1908 – כ"ה בטבת ה'תשמ"ב, 10 בינואר 1982) היה רב ודיין באי ג'רבה שבתוניסיה, עד עלייתו לישראל בשנת 1956 אז, חדל מלעסוק ברבנות והתעסק בעיקר בהוצאת כתביו התורניים תוך שהוא מתפרנס ממכר מוצרי סדקית.

## ביוגרפיה
נולד בג'רבה, לרב מנחם מאזוז. נישא לרבקה (מעיתקה). שימש בג'רבה כרב וכדיין, והוציא לאור ירחון תורני בשם "מקבציאל". כן ערך את שו"ת "**זרע דוד**" של הרב סאסי מעתוק הכהן יהונתן, רבה של ג'רבה.

בשנת 1956 עלה לישראל והתגורר בנתיבות (אז: עזתה). על קליטתו בעיר סיפר בנו, מני: .

לאחר עלייתו נמנע מלכהן כרב, והתפרנס מיגיע כפיו, תחילה מעבודה כפועל ולאחר מכן כבעל חנות לדברי סדקית. עם זאת הוא זכה לכבוד והערכה מצד תושבי נתיבות. לדברי בנו הרב יחזקאל: .

בחודש אייר ה'תשי"ז, היו הרב מאזוז וידידו הרב נסים הכהן, רב המושב שרשרת, מהראשונים שהשתתפו ביום עיון שבועי לרבני האזור, שיזם חברם הרב רפאל כדיר צבאן, רב העיר נתיבות. מדי חודש אלול נהגו השלושה לנסוע פעמיים להתפלל ולומר סליחות בכותל המערבי, עם עוד מתושבי ורבני האזור..
[ממוזער|המבנה הסוכך על קברי הרב מאזוז והרב [רפאל כדיר צבאן בנתיבות]]
הרב מאזוז נהג לומר הלל בלי ברכה ביום העצמאות.
[ממוזער|200x200 פיקסלים|קבר הרב שלמה מאזוז ב[נתיבות]]
נפטר בכ"ה בטבת ה'תשמ"ב (1982).

## חיים אישיים
היה נשוי לרבקה ולהם תשעה ילדים. ביניהם:
* הרב יחזקאל - רב בנתיבות ועוזרו של רב העיר, הרב רפאל כדיר צבאן (נפטר בתשפ"ב).
* מני - שופט בבית המשפט העליון, לשעבר היועץ המשפטי לממשלה.
* ימימה - היועצת המשפטית של משרד האוצר.
* שולה בן-צבי - ראש אגף (בדימוס) במינהל מקרקעי ישראל.
* ברוך ברכיה - מנהל מחלקת חינוך וגזבר (בדימוס) בעיריית נתיבות.
אחותו, כמסאנה חנה, נישאה לרב מצליח מאזוז.

## ספריו
* **מקבציאל** - ירחון תורני רבני, הכולל חידושים בש"ס ובהלכה. יצא לאור על ידו בג'רבה, ה'תרצ"ה-ה'תרצ"ו
* '''כרם שלמה''' - הלכות ריבית, ירושלים, ה'תשמ"ג
* **שואל ומשיב** - שאלות ותשובות בארבעת חלקי השולחן ערוך, נתיבות, ה'תשמ"ד
* '''כסא שלמה''' - שו"ת וחידושי שולחן ערוך, נתיבות, ה'תשמ"ז
* **מדרש שלמה** - חידושי תנ"ך, דרושים ודינים, נתיבות, ה'תשנ"ג
* **[https://www.otzar.org/wotzar/book.aspx?51125 חשק שלמה]** (שני חלקים) - חידושים בתלמוד, נתיבות, ה'תש"ס

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים אורתודוקסים
קטגוריה:רבנים ג'רבאים
שלמה
קטגוריה:ישראלים ילידי תוניסיה
קטגוריה:אישים הקבורים בנתיבות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1908
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1982
משפחת האיקסים

**משפחת האיקסים** (באנגלית: **The X's**) היא סדרת הנפשה אמריקאית שיצר קרלוס רמוס. הסדרה כללה עונה אחת של 20 פרקים ששודרה בין 25 בנובמבר 2005 ו-25 בנובמבר 2006 בערוץ ניקלודאון.

## תקציר העלילה
במרכז הסדרה משפחת מרגלים סודית המתאמצת להוכיח שביכולתה להשתלב בחברה עם חיים של משפחה רגילה. אויבי המשפחה הם הארגון המשפחתי סנאפו הזומם להשתלט על העולם.

## הדמויות והמדבבים
הדמויות המרכזיות בסדרה היו אב המשפחה מר איקס (בדיבובו של פטריק וורבורטון), האם (בדיבובה של ונדי מאליק), הבת טיוזדי (לינדסי ברטילסון), הבן (ג'נסין פנטיר), מפקד סנאפו (כריס הרדוויק) ואחיינו (ג'ייסון שוורצמן).

## קישורים חיצוניים
* 

* ''The X's'' on YTV, Saturdays at 11:00am ET האתר הרשמי
* Official Website הסדרה באתר של ערוץ ניקלודיאון

קטגוריה:ניקלודיאון: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות הנפשה אמריקאיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה על משפחות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות מונפשות עם השפעות אנימה
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 2005
המרכז למורשת יהדות טורקיה

**המרכז למורשת יהדות טורקיה** הוא מוזיאון להנצחת היסטוריה טורקית ויהדות טורקיה. המרכז פועל גם לידידות בין העם היהודי והטורקי. הוא הוקם בשנת 2005 על ידי עמותת ארקאדאש - קהילת יוצאי טורקיה בישראל בעיר יהוד. בהמשך הועברו המוצגים לבית האבות רקנאטי לדוברי לאדינו בפתח תקווה.

## מבנה המרכז
המבנה מחולק למוזיאון, חדר אתאטורק, מרכז כנסים וכיתת לימוד. במרכז גני נוי - גן אתאטורק, גן באיזיט השני, גן הפירות של סלאחטין אולקומן, וגן התה של דריו מורנו.
***מוזיאון יהדות טורקיה** המוזיאון מחולק לכמה חלקים: שיחזור בית עץ מהתקופה העות'מאנית שכולל את המטבח, הסלון ופינת העבודה. בית כנסת הכולל ספר תורה עתיק מאיזמיר, מגילת אסתר עתיקה, ספר הפטרות, ספרי קודש וספרים נוספים. ופינת הסלון הטורקי. באזור אחר של המוזיאון ניתן למצוא ויטרינות המציגות דגמי בתים, כלי בית עתיקים, תמונות, וחפצים שונים.
***כיתת לימוד וספרייה** המשמשות ללימוד טורקית, לאדינו, אינטרנט ומחשבים. בספרייה אלפי ספרים בטורקית, עברית ולאדינו בנושאים שונים ובעיקר בנושאים הקשורים ליהדות טורקיה.
***חדר אתאטורק** מציג עשרות תמונות, ספרים רבים, בולים, פסלים ודברים נוספים הקשורים לנשיא הראשון ומייסדה של הרפובליקה הטורקית – מוסטפא כמאל אתאטורק.
***אולם כנסים** (על שם אידה פרץ) המשמש להרצאות וכנסים, לאסיפות בחגים ובמהלך היום משמש האולם כמועדון לקשישים.
***גינת מוסטפא כמאל אתאטורק** כוללת שיחי פסיפלורה התוחמים אותה ובמרכזה אנדרטה לזכרו של אתאטורק. על כן מוצב פסל דמותו של אתאטורק (חצי גוף) ולצידו דגם של פבילון (גאזבו). האנדרטה הובאה במיוחד מטורקיה.
***גינת ביאזיט ה-II** כוללת עצי צאלון נאה שנקראים על שמו של באיזיט השני מנהיג טורקי במהלך שנות גירוש ספרד, שפתח את שערי ארצו בפני היהודים שגורשו מספרד ופורטוגל.
***גינת הפירות של סלאחטין אולקומן** הגינה מכוסה באדמת טוף ונטועים בה עצי פרי מסוגים שונים (סמל לניצולים). קרויה על שם סלאחטין אולקומן שהיה הקונסול הכללי הטורקי ברודוס בתקופה שרודוס הייתה תחת הכיבוש הגרמני. ובסוף יולי 1944 כשהגרמנים החלו לגרש מהאי 1,700 יהודים הצליח אולקומן להציל כחמישים יהודים. 13 מהם היו אזרחים טורקיים. הייתה זו יוזמתו האישית והוא ביצע זאת תוך סיכון ממשי לחייו. על שם פועלו כונה "שינלדר הטורקי".
***גינת התה של [[דריו מורנו]]** שטח הגינה כ-50 מ"ר וסביבה עצי פרי שונים ועשבי תה.

## גלריה

Class.jpg|הספרייה
Arkadas sandik.jpg|ארגז ששימש לנדוניה
Ulkumen_garden.jpg|גינת הפירות
Dario moreno.jpg|גינת התה
File:Arkadaş Association.png|חזית המרכז בעבר, בעת ששכן ביהוד


## ראו גם
* ארקאדאש - קהילת יוצאי טורקיה בישראל
* התאחדות יוצאי תורכיה בישראל
* מוזיאון יהדות טורקיה

קטגוריה:יהדות טורקיה
קטגוריה:יהוד-מונוסון: מבנים
טורקיה
טורקיה
טורקיה
טורקיה
קטגוריה:יהוד-מונוסון: תרבות
איטן החולות

**אִיטָן החולות** (שם מדעי: *Phleum graecum/Phleum exaratum*) הוא עשב דגני חד שנתי.
## מאפיינים
קנה שורשו של איטן החולות קצר. גובה הצמח כ-30 ס"מ, עליו צרים וצומחים לסירוגין משני צידי הגבעול. פריחתו בחורף והיא דומה למכבד ארוך - עד כ-8 ס"מ. בכל שיבולית פרח חד מיני אחד המכוסה בשתי גלומות שוות. אבקניו הלבנים - ורודים בולטים מתוך המכבד. גב הגלומה מכוסה זיפים ארוכים ובמרכזו קרין בולט.

שמו המדעי של הסוג נגזר משמו היווני של אחד המינים. שמו העברי, איטן, נזכר בתלמוד ירושלמי אך אין ודאות באשר לזיהויו. 

איטן החולות צומח בכל האזורים הממוזגים בעולם, בארץ ישראל הוא צומח על חולות מיוצבים או על אדמות חמרה באזור הים תיכוני.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1884
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פייר אדמון בואסייה
קטגוריה:דגניים
קטגוריה:ארץ ישראל: דגנאים
קטגוריה:פרחים ירוקים בארץ ישראל
פיקניק

ממוזער|שמאל|250px|פיקניק
[ממוזער|250px|שמאל|[ארוחת בוקר על הדשא - ציורו של אדואר מאנה משנת 1862]]
[שמאל|ממוזער|250px|שולחנות פיקניק ב[הר הרוח]]
**פיקניק** היא ארוחה הנאכלת בחיק הטבע או במקום פתוח (פארק ציבורי) בקרב בני המשפחה או חברים. ארוחה זו מוכנת מראש (בניגוד לברביקיו המוכן בסמוך למועד האכילה) ומובאת למקום עריכת הפיקניק בצידנית או ב"סל פיקניק". הארוחה נאכלת לרוב בישיבה על הקרקע על גבי מחצלת או שמיכה.

## היסטוריה
מקורה של המילה "פיקניק" במילה הצרפתית pique-nique, שהופיעה בשנת 1692 בספר *Origines de la Langue Françoise* מאת ז'יל מנאז' (Ménage). מצרפתית עברה המילה לשפה האנגלית לצורה "picnic" (יש הסבורים שהמילה הגיעה לשפה האנגלית דרך הגרמנית - Picknick). בראשית המאה ה-20 חדרה המילה גם ללשון העברית. בעבר הוצעה המילה "" (מארמית) כתחליף העברי ל"פיקניק", אולם לא השתרשה.

לאחר המהפכה הצרפתית נפתחו לציבור הצרפתי הפארקים המלכותיים להם הכניסה הייתה אסורה לפשוטי העם. הבילוי של הצרפתים בפארקים כלל ארוחות שהתפתחו לאירוע הפיקניק המוכר בימינו.

בראשית המאה ה-19 הוקם בלונדון מועדון הפיקניק (Picnic Society) שהביא לאנגליה את הנוהג הצרפתי לאכול בפארקים בליווי משחקי בידור או נגינה.

## הפיקניק בתרבות

הפיקניק הפך למנהג מקובל בתרבות המערבית ומופיע רבות הן באמנות והן בקולנוע. ציור הפיקניק הידוע ביותר הוא יצירתו של האמן הצרפתי אדואר מאנה משנת 1862 - ארוחת בוקר על הדשא.

הסרט "פיקניק" משנת 1955 שעלילתו מתרחשת בעת ארוחת פיקניק, זכה בשני פרסי אוסקר.

## ראו גם
* קומזיץ

## קישורים חיצוניים

ממוזער|שמאל|250px|ציור של פיקניק בחיק הטבע משנת 1876
* 
* פיקניק, באתר על השולחן
* הצעות לפיקניק, באתר ynet
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ארוחות
קטגוריה:מזון: דרכי הגשה
קטגוריה:בילוי בחיק הטבע
עקום פרמה

במתמטיקה, ובעיקר בגאומטריה אלגברית ובגאומטריה אריתמטית, **עקום פרמה** הוא העקום האלגברי המרוכב, המוגדר בקואורדינטות ההומוגניות \ X:Y:Z של המישור הפרויקטיבי, לפי משוואת פרמה \ X^n+Y^n=Z^n. במונחי המישור האפיני, מתקבל העקום \ x^n+y^n=1.

את משפט פרמה, הקובע שלמשוואה \ a^n+b^n=c^n אין פתרון במספרים שלמים לכל \ n>2 (למעט כאשר אחד המשתנים שווה לאפס), אפשר לנסח גם כטענה שלעקום פרמה אין נקודה רציונלית מעל המספרים הרציונליים, למעט הנקודות הטריוויאליות.

עקום פרמה הוא עקום חלק. מכיוון שעל פי משפט הנורמליזציה, הנקודות של כל עקום אלגברי פרויקטיבי חלק מהוות משטח רימן קומפקטי, הרי שאם מוגדר מעל שדה המספרים המרוכבים, הנקודות של עקום פרמה אף הן מהוות משטח רימן קומפקטי. ניתן להוכיח כי הגנוס של עקום אלגברי פרויקטיבי חלק ממעלה *n* הוא \,\frac{(n-1)(n-2)}{2}, ולפיכך זהו הגנוס של עקום פרמה.
במקרה n=2 הגנוס הוא 0, והעקום ניתן לפרמטריזציה מלאה סביב כל אחת מן הנקודות הרציונליות שלו. במקרה n=3, הגנוס המתקבל הוא 1. עקום אלגברי פרויקטיבי חלק עם גנוס 1 נקרא עקום אליפטי.

## מקורות

*Benedict H. Gross and David E. Rohrlich., 1978. “Some Results on the Mordell-Weil Group of the Jacobian of the Fermat Curve,” Inventiones Mathematicae, volume 44: pp. 201-224:


קטגוריה:עקומים אלגבריים
קטגוריה:סדרות של מבנים אלגבריים
סמל הרפובליקה העממית של סין

סמל **[[הרפובליקה העממית של סין]]** מכיל תיאור של שער טיין-אן-מן, שער הכניסה לעיר האסורה מרובע טיין-אן-מן שבבייג'ינג, בעיגול אדום. מעל תיאור זה מופיעים חמשת הכוכבים שנמצאים בדגל. משמעותם הסמלית של הכוכבים אינה ידועה, ויש המפרשים אותם כמייצגים את חמשת הלאומים המרכזיים של סין (אף כי בפועל מכירה הממשלה בחמישים וששה לאומים); לפי פרשנות אחרת הם מייצגים את חמשת המעמדות.
גבול העיגול האדום מכיל חיטה המשקפת את הפילוסופיה המאואיסטית של מהפכה חקלאית. בחלק המרכזי התחתון של גבול העיגול יש גלגל שיניים שמציין את העובדים התעשייתיים.

כל האלמנטים האלו עוצבו במטרה לסמל את המאבקים המהפכניים של העם הסיני מאז תנועת הארבעה במאי, והקואליציה של מעמד הפועלים שהצליחה לייסד את הרפובליקה העממית של סין.

הסמל עוצב על ידי ליאנג סישנג, אדריכל מפורסם, בתחרות שנערכה בעת ייסוד הרפובליקה העממית, עם דמיון ברור לסמלים שהשתמשו בהם בברית המועצות. הסמל נקבע ב-20 בספטמבר 1950 על ידי השלטון העממי המרכזי.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: סמלים לאומיים
הרפובליקה העממית של סין
הרפובליקה העממית של סין
סין
סמל וייטנאם

**סמל [[וייטנאם]]** עוצב לפי הסמלים של המפלגה הקומוניסטית של וייטנאם ובו נראה הכוכב הצהוב על הרקע האדום. גלגל השיניים והיבול מסמלים את שיתוף הפעולה של החקלאות והעבודה התעשייתית במודל הקומוניסטי. הסמל אומץ כסמל של הרפובליקה הדמוקרטית של וייטנאם (צפון וייטנאם) ב-30 בנובמבר 1955 והפך לסמל לאומי בעקבות האיחוד עם דרום וייטנאם ב-2 ביולי 1976.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:וייטנאם: סמלים לאומיים
וייטנאם
וייטנאם
יסודות הגאומטריה האלגברית (ספר)

**יסודות [[גאומטריה אלגברית|הגאומטריה האלגברית]]** (בצרפתית Éléments de géométrie algébrique) הוא ספרו רב ההשפעה של אלכסנדר גרותנדיק אשר בו המציא גרותנדיק את המהפכה בתחום הגאומטריה האלגברית. הספר נחשב לאחד מאבני היסוד בתחום. את הספר, שהוא חיבור לא-מושלם בן 1500 עמודים, כתב גרותנדיק בצרפתית, בעזרתו של ז'אן דיידונה. הספר פורסם ב-8 חלקים בין השנים 1960–1967 בידי Institut des Hautes Études Scientifiques.

בספר מבסס גרותנדיק את יסודות הגאומטריה האלגברית על מושג הסכמה (מתמטיקה) אותו הוא הגדיר. ספר זה הוא אחד החשובים בתחום.

תוכן העניינים של הספר הוא כדלקמן:

# I. Le langage des schémas (שפת הסכמות)
# II. Étude globale élémentaire de quelques classes de morphismes (מחקר בסיסי וגלובלי של מחלקות מסוימות של מורפיזמים)
# III. Étude cohomologique des faisceaux cohérents (מחקר קוהומלוגי של אלומות קוהרנטיות)
# IV. Étude locale des schémas et des morphismes de schémas (מחקר לוקלי של סכמות ומורפיזמים של סכמות)

בהתחלה תוכננו 13 חלקים. חלק מהחומר שתוכנן להיכתב בחלקים האחרונים ניתן למצוא, בצורה פחות משויפת, ב-Séminaire de géométrie algébrique. את הרשימות הלא-שלמות של גרותנדיק על חלק 5 ניתן למצוא כאן.

גרותנדיק כתב מאוחר יותר גרסה מתוקנת של חלק 1, והוא פורסם בידי ספרינגר-ורלאג. בכרך זה עדכן גרותנדיק את הטרמינולוגיה, החליף "פרה-סכמה" ב"סכמה" ו"סכמה" ב"סכמה מופרדת" והדגיש רבות את השימוש בפונקטורים הניתנים להצגה. גרותנדיק מעולם לא נתן אישור לפרסם גרסה זו, כך שעותקים ממנה נדירים, למרות שניתן למצוא אותם בלא מעט ספריות.

## קישורים חיצוניים

* יסודות הגאומטריה האלגברית, מתורגם לאנגלית (חלקי), באתר GitHub.

קטגוריה:ספרי מתמטיקה
קטגוריה:גאומטריה אלגברית
קטגוריה:ספרי 1960
בלונד רדהד

**בְּלוֹנְד רֶדְּהֶד** (באנגלית: **Blonde Redhead**; "ג'ינג'ית בלונדינית") היא להקת אינדי-רוק מניו יורק. בהרכב חברים הזמרת היפנית קַאזוּ מָאקִינוֹ וצמד התאומים האיטלקיים, סִימוֹנֶה ואָמַדֵאוֹ פַּאצֶ'ה. שם הלהקה שאול משירה של להקת DNA, שפעלה בניו יורק בשנות ה-70 וה-80.

צליל הלהקה הושווה לרוב לזה של סוניק יות'. סטיב שלי, מתופף סוניק יות', הוא שגילה את בלונד רדהד בשנת 1993 והפיק את אלבומם הראשון, "בלונד רדהד". באותה עת מנה ההרכב גם בסיסט יפני בשם מַאקִי טַאקַאהָשִׁי, שעזב כעבור זמן קצר. ההרכב נודע בקולה הייחודי של מאקינו, הנישא על גבי מקצב תופים מודגש וניסור גיטרות. סגנונם הבועט נקלט בהדרגה בקרב ציבור מאזינים גדל והולך, עד שאלבומם "Misery Is a Butterfly" משנת 2004 זכה לשבחים מהדהדים. מאקינו כתבה אלבום זה בעודה מתאוששת מתאונת רכיבה בה נרמסה על ידי סוס.

ב-3 באוגוסט 2006 אמורה הייתה בלונד רדהד להופיע בפארק הירקון בתל אביב, כלהקת חימום לדפש מוד. לאחר לבטים הודיע ההרכב על ביטול הגעתו, בשל החשש להיפגע מהתקפות הטילים של חזבאללה במלחמת לבנון השנייה. הופעות חלופיות התקיימו בתל אביב בתאריכים 5-6 ביולי 2007. הלהקה שבה והופיעה בישראל ב-2011, ב-31 באוגוסט במועדון הבארבי, ויום למחרת כמופע החימום של ג'יינז אדיקשן בגני התערוכה, במסגרת פסטיבל פיק.ניק. הלהקה הופיעה במועדון הבארבי שוב ב-7 במרץ 2015, במהלך סיבוב ההופעות המלווה את האלבום "Barragán"..

בינואר 2019 הופיעה הלהקה שוב בבארבי להופעה אחת.
ב-2023 יצא אלבום האולפן העשירי של הלהקה sit for dinner

בעקבות מלחמת חרבות ברזל והטענות לרצח עם ברצועת עזה החלה הלהקה לעלות תכנים פרו-פלסטינים ברשתות החברתיות. באפריל 2025, במהלך הופעה בפסטיבל קואצ'לה אף הניפה דגל פלסטין וניגנה הקלטה קולית של מחמוד חליל – הסטודנט שהוביל את התנועה הפרו-פלסטינית באוניברסיטת קולומביה ונעצר על-ידי ממשל טראמפ.
## דיסקוגרפיה
### אלבומים
*1994 – *Blonde Redhead*
*1995 – *La Mia Vita Violenta*
*1997 - *Fake Can Be Just as Good*
*1998 - *In an Expression of the Inexpressible*
*2000 - *Melody of Certain Damaged Lemons*
*2004 - *Misery Is a Butterfly*
*2007 - *23*
*2010 - *Penny Sparkle*
*2014 - *Barragán*
*2023 - *Sit for dinner*

## קישורים חיצוניים

* 

* 
## הערות שוליים

קטגוריה:ניו יורק: להקות
קטגוריה:להקות רוק אמריקאיות
קטגוריה:להקות אינדי אמריקאיות
קטגוריה:להקת אחאים
הפנרפיירדיר

**הפנרפיירדיר** (באיסלנדית: **Hafnarfjörður**) היא עיר בדרום מערב איסלנד, מדרום לקואופווגיר וכעשרה ק"מ מדרום לבירה רייקיאוויק. בעיר התגוררו בשנת 2018 כ-29,780 תושבים, והיא הייתה העיר השלישית בגודלה במדינה. העיר ששטחה 147 קמ"ר שייכת לאזור המטרופולין של רייקיאוויק. הפנרפיורדור היא מרכז הדייג הגדול באיסלנד והנמל השני בחשיבותו בסחר חוץ. בעיר מספר מפעלים תעשייתיים שהחשוב שבהם עוסק במיצוי אלומיניום.

## היסטוריה
200px|ימין|ממוזער|מרכז העיר
משמעות שמה של העיר הוא "מפרץ (פיורד) הנמל" ומקורו במפרץ הטבעי שסביבו היא שוכנת. העיר נזכרה לראשונה בימי הביניים ב"ספר היישובים" האיסלנדי (Landnámabók), והעדויות הראשונות מאת נוסעים למקום הן מהמאה ה-14. ב-1553 הוקמה בעיר הכנסייה הלותרנית הראשונה באיסלנד. סוחרים אנגלים הגיעו לעיר במאה ה-15 ובעקבותיהם הגיעו סוחרים גרמנים אשר ירשו את מקומם. סוחרי ההנזה המשיכו במגעים מסחריים עם היישוב עד 1602 מועד בו הנהיגה דנמרק מונופול דני עם איסלנד כולה. בשנת 1793 התיישב ביארני סילוורטסן בעיר והיה לסוחר ואיש עסקים. בהשפעתו התפתח המסחר בעיר והוא נודע מאז כ"אביה של הפנרפיורדור" ומכונה "סייר ביארני". התפתחות נוספת במשק הדייג המקומי הביאה לסלילת הכביש בין העיר לרייקיאוויק ב-1898, ולהכרזתה של הפנרפיירדיר לעיר ב-1908.

## תרבות
בעיר מתקיים ביום הארוך בשנה פסטיבל ויקינגי שנתי, ובו משוחזרות אמנות ותרבות ויקינגית. האמונה העממית האיסלנדית כי הארץ מיושבת גם על ידי יצורים ננסיים המכונים "אלפים" (álfar) רווחת בהפנרפיירדיר באופן מיוחד. לפי אמונה זו מתגוררים האלפים מתחת לסלעים ובנקיקי הלבה שעליהם יושבת העיר. לעיר מפת תיירות רשמית המציינת היכן ניתן לנסות ולצפות באלפים, ומתקיימים בה סיורים מודרכים בנושא זה.

## ערים תאומות
*  
*  
*  
*  
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:איסלנד: ערים
כביש 1 (איסלנד)

**כביש 1** (באיסלנדית: **Þjóðvegur 1** - "ת'יואוד'ווגיר 1") או **כביש הטבעת** (**Hringvegur** - "קרינגווגיר") הוא הכביש הראשי והחשוב באיסלנד. אורכו של הכביש הוא 1,336 ק"מ, הוא מקיף את האי כולו, ומקשר בין כל מרכזי האוכלוסייה העיקריים במדינה. בכביש שני נתיבים, למעט מספר קטעים העוברים דרך ערים וכפרים ובמנהרת קוולפיירד'יר (Hvalfjörður), שבהם הוא מתרחב וכולל נתיבים נוספים.

ממוזער|ימין|250px|כביש 1 בעברו בתוך עיר הבירה רייקיאויק
רובו של הכביש סלול, אך חלקים ממנו, בעיקר במזרח המדינה, עדיין עשויים עפר. סלילת הכביש הושלמה בשנת 1974, עם פתיחת גשר באורך של כ-900 מטר מעל לנהר סקייד'ראו (Skeiðará) שבדרום המדינה. ב-5 בנובמבר 1996 נהרס הגשר לחלוטין, כאשר כמות עצומה של מים מהתפרצות תת-קרחונית (Jökulhlaup) סחפה אותו יחד עם שני גשרים סמוכים נוספים. כתוצאה מכך, נותק חלקה המזרחי של המדינה עד לתיקון הנזק.
ב-11 ביולי 1998 נחנכה מנהרת קוולפיירד'יר (Hvalfjarðargöng) החוצה את הפיורד מצפון לרייקיאוויק שעל שמו היא נקראת. המנהרה עוברת בעומק של 165 מטר מתחת לפני הים, ומקצרת את המרחק בין הבירה למערב ולצפונה של איסלנד ב-62 ק"מ. 
ממוזער|כביש 1 במזרח איסלנד
למרות חשיבותו של הכביש, נע מספר כלי הרכב המשתמשים בו מכ-10,000 ליום באזור הבירה רייקיאוויק ועד כ-100 בלבד באזורי הספר. בעונת החורף חשופים קטעים מהכביש, כמו כבישים אחרים באיסלנד, לאפשרות של סגירה פתאומית בשל תנאי מזג האוויר.

## ראו גם
*כביש 1 (אוסטרליה)

## קישורים חיצוניים

* אתר רשות הדרכים האיסלנדי

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:איסלנד: תחבורה
1 (איסלנד)
קטגוריה:אירופה: כבישים היקפיים
עמיתי מקארתור

תוכנית **עמיתי מקארתור** היא תוכנית של קרן ג'ון ד. וקתרין ט. מקארתור המחלקת מדי שנה מענקים לשם עידוד מצוינות. המענק ניתן בכל שנה לכ־20 עד 30 אזרחים או תושבי ארצות הברית, ללא הגבלת גיל או תחום עיסוק, המגלים "מצוינות בלתי רגילה ועתיד מבטיח להמשך עבודה יצירתית". על פי אתר הקרן "המענק איננו מוענק על פי הישגי העבר, אלא כהשקעה במקוריותו, תבונתו והפוטנציאל של אדם". הסכום הנוכחי של המענק הוא $800,000, המשולמים בתשלומים המתפרשים על פני חמש שנים. עד 2023 קיבלו את המענק 1,131 אנשים בגילאים הנעים בין 18 ל־82. המספר הגדול ביותר של זוכי הפרס עד כה הוא באוניברסיטת הרווארד (188), לאחר מכן אוניברסיטת ייל (95) ובמקום השלישי אוניברסיטת קליפורניה בברקלי (78).

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:פרסים אמריקאיים
קטגוריה:פרסים חברתיים
חצר ראשונים בדגניה

שמאל|ממוזער|220px|חצר ראשונים - מבט כללי
[שמאל|ממוזער|220px|'''מקרא תרשים חצר הראשונים:''' 1. חדר אוכל מטבח ומקלחת; 2. בית המגורים הראשון; 3. שער החצר; 4. לול; 5. אסם; 6. נפחייה; 7. מחסן מזון ל[בעלי חיים; 8. שובך יונים; 9. אורווה ורפת]]
ימין|ממוזער|220px|הכניסה לחצר ראשונים
[ימין|ממוזער|220px|[חדר אוכל (קיבוץ)|חדר האוכל]]
שמאל|ממוזער|220px|שלט על חדר האוכל בקיבוץ דגניה א' שנמצא ליד הבית הראשון בקיבוץ ומשמש כארכיון
**חצר ראשונים** היא החצר של קבוצת דגניה א' שנבנתה בשנת 1912 בעת שחברי הקבוצה עברו מאום ג'וני ליישוב הקבע שלהם סמוך למוצא הירדן מהכנרת ושוחזרה בשנות השמונים של המאה העשרים. המקום הוכר כאתר מורשת על ידי המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל ועל ידי תוכנית ציוני דרך.
## היסטוריה
חצר הראשונים נבנתה בצורה דומה לחצרות במקומות אחרים כמו בבן שמן, כנרת וסג'רה במתכונת של חוות גרמניות לפועלים. המבנים מוקפים חומה, גדר ושער כניסה. קירות הבניינים בעובי של כחצי מטר בנויים מאבן בזלת מסותתת מבחוץ ומטויחת מבפנים. הגגות מכוסים רעפי חרס שצבעם אדום. במקום נבנו רפת, מחלבה, אסם, לול מחסנים ובתי מלאכה ובאמצע שובך יונים. מחוץ לחצר נבנו חדר אוכל, מקלחת, בית מגורים גדול ומפואר בעל שתי קומות לו גג רעפים. החצר נבנתה על ידי יוסף טריידל ואליהו קראוזה.

המקום שופץ ושוחזר בשנות השמונים של המאה העשרים, כשמלאו לדגניה שבעים שנה. במקום הוקם מוזיאון המציג את ראשיתה של דגניה מימי הקומונה החדרתית שהלכה להתיישב באום ג`וני ועד יישוב הקבע וההחלטה על השם דגניה. מטרת המקום היא להנציח את ראשוני דגניה שהיו הגרעין הראשון להגשמת רעיון הקבוצה. בנוסף במקום הוקמו גם אולם לזכרו של יוסף בוסל, ספרייה, ארכיון וחדר הנצחה. 

השטח המרכזי של החצר רוצף וגונן. את תוכנית השחזור והשיפוץ הכין האדריכל אלכס קשטן. נעשה שימוש בחומרי הבניה המקוריים, עצים שניטעו בעת שנבנתה החצר המקורית והוצבו בסביבה כלים חקלאיים ישנים לקישוט ולתצוגה. המקום משמש גם כמקום לעריכת טקסים ציבוריים ולחגיגת אירועים קבוצתיים.

## לקריאה נוספת
* ספי בן-יוסף, **[[מדריך ישראל החדש]]**, כרך 4 בעריכת מושון גבאי ויצחקי גל. הוצאת ידיעות אחרונות, משרד הביטחון וכתר. 2001. עמודים 252, 253.

## קישורים חיצוניים
* חצר ראשונים באתר דגניה

## הערות שוליים

קטגוריה:הכנרת: מבנים
קטגוריה:מבנים ביישוב
קטגוריה:מוזיאונים לתולדות היהודים בארץ ישראל
קטגוריה:עמק הירדן
קטגוריה:דגניה א'
קטגוריה:מועצה אזורית עמק הירדן: מבנים
קטגוריה:מועצה אזורית עמק הירדן: תרבות
קטגוריה:ישראל: אטרקציות תיירותיות