open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מאיר ינאי

**מאיר ינאי** (26 בספטמבר 1928, ברלין – 18 ביולי 2009, תל אביב) היה שחקן תיאטרון, במאי, בעל תיאטרון ומחזאי. לאחר חזרתו בתשובה, בשנת 1975 לערך, החל לעסוק בלימוד קבלה, וכתב ספרי פופולריים בנושא. הוא השתייך לזרם "היוצרים העצמאיים" של הקבלה הפוסט-מודרנית. הושפע עמוקות מהרב יצחק גינזבורג, אותו החשיב למורו ורבו.

## ביוגרפיה
ינאי נולד בברלין למשפחה שמוצאה מפולין, ובגיל שבע עלה ארצה עם הוריו. בגיל 17 הצטרף להגנה, וב-1948 גויס לצה"ל ונמנה עם חברי להקת איילון – מחלוצות הלהקות הצבאיות - ששמרו בבקרים והופיעו בערבים. בשנות החמישים הוא כתב רשימות בדבר על התיאטרון באנגליה
ובמקביל הופיע בתיאטרון האהל, בין השאר, ב"הכפר סטפנצ'יקובו", ב"מנדל החוכר" וב"החולה המדומה". ינאי גם הופיע בסרט התנ"כי, דובר האנגלית, "יצחק ורבקה", בה גילם את יצחק. בשנת 1955 הוא כתב מסכת עבור חגיגות 25 לבנינה מחדש של באר טוביה.

### יצירתו התאטרלית
בשנות החמישים והשישים היה דמות מרכזית בעולם התיאטרון הישראלי. הוא שיחק וביים בתיאטרון האהל, שם הכיר את רעייתו שושנה (לבית הולנדר) שעבדה שם כמזכירה, ועמה התחתן ב-1955 לזוג שתי בנות – סמדר שמשון וטלי גולומב.

בסוף שנת 1956 הקים עם השחקן והמחזאי זיגמונט טורקוב ועם ברטה וילנסקה את תיאטרון "זוטא", תיאטרון נוסע של שלושה שחקנים שהופיע ברחבי הארץ בין השנים 1956–1967. ולאחר סגירתו ייסד וניהל את תיאטרון "עידן" בו הוצגו, בין השאר, החייל האמיץ שווייק בכיכובו של מאיר מרגלית, זורבה היווני וכן מחזות שכתב ינאי עצמו כמו "בלדה לזוג מפוצל", מישמַש" ו"המסיבה". בשנת 1953 ינאי כתב על הצורך לעודד יצירה ישראלית מקורית בתיאטרון ובמהלך הקריירה שלו הוא הפיק וביים מחזות ישראליים של נתן שחם, חנוך ברטוב, יהושע בר-יוסף ועוד. ב-1968 המחיז וביים במסגרת תיאטרון "עידן את ספרו של פנחס שדה, החיים כמשל בכיכובו של השחקן אמיר אוריין.

בשנת 1960 שיחק בסרט "אקסודוס" בתפקיד משנה.

### עיסוקו בקבלה
בעקבות מלחמת יום כיפור החל ינאי לקרוא ספרי יהדות ולהתקרב אל הדת. הוא הושפע בין השאר מספריו של אליעזר שטיינמן על החסידות ומכתבי חסידות חב"ד. עם חזרתו בתשובה זנח את תחום התיאטרון ובשנות השמונים החל לתת שיעורי קבלה בבתי כנסת (ברמת אביב ובשיכון למד) ולכתוב ספרי קבלה שזכו לקהל קוראים מגוון. עד פטירתו ב-2009 פרסם כ-15 ספרים, רובם בהוצאת מודן, חלקם יצאו בכמה מהדורות.

ספריו כתובים בצורה אסוציאטיבית ובסגנון של דרשות בעל פה. יש בהם אמרות שנונות ואזכורים לעברו של המחבר ככותב מחזות. הספרים מציגים הסבר קבלי-עממי למהלך ההיסטוריה היהודית, כולל השואה והקמת מדינת ישראל, ולתופעות חברתיות ופסיכולוגיות שהעסיקו את ינאי גם כמחזאי. בחלק מהספרים יש שימוש נרחב בגימטריה.

מאיר ינאי נפטר בכ"ו בתמוז תשס"ט ונטמן בבית העלמין בקיסריה.

## ספריו
* **כה אמר שטיינמן**, הוצאת אל"ף, תשל"ו
* **ספר ארבעת המאמרים**
* **ספר תמצית החיים**, הוצאת נזר דוד, תשנ"ה
* **סוד המֹח**, הוצאת מודן, תשס"ד
* **קבלה – הכח של הכח**, הוצאת עולם הספר התורני, תשנ"ה; הוצאת מודן, תשס"א
* **תמצית כל האין והיש**
* **תמצית האדם**, הוצאת עולם הספר התורני, תשנ"ח
* **ספר התמצית**, הוצאת מודן, תשס"א
* **אורות התמצית**, נזר דוד - הוצאת אריאל, תשס"א
* **תמצית החיים הטובים**, הוצאת מודן, תשס"ג
* **תמצית החלומות**, הוצאת מודן, תשס"ה
* **תמצית העתיד**, הוצאת מודן, 2006

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמנים ישראלים שחזרו בתשובה
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות בקיסריה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1928
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2009
מגזרת נייר יהודית

[שמאל|ממוזער|250px|[מגזרת נייר יהודית, המציגה מגן דוד מוקף בגלגל המזלות]]
**מגזרת נייר יהודית** היא סוג של אמנות יהודית עממית, מסורתית מסוג מגזרת נייר שהייתה נפוצה בקהילות יהודיות באירופה, בצפון אפריקה וברחבי העולם. לפי חוקרת מגזרות הנייר ד"ר גיזה פרנקל ידוע על מגזרת נייר יהודית שנוצרה ב-1345 בספרד על ידי רבי יצחק בן ארדותיאל. עם השמדת הקהילות היהודיות באירופה ובצפון אפריקה בשואה, נכחדה שם גם אמנות מגזרת הנייר היהודית. היהודים שהיגרו לאמריקה שימרו את הגחלת. המגזרת שמשה בעיקר להידור מצווה והיו בה סמלים יהודיים, פסוקים מהמקורות תפילות וברכות. המגזרת היהודית הושפעה מאמנות עממית מקומית. אמנות המגזרת הגיעה לשיא פריחתה בקהילות היהודיות של מזרח אירופה במאות ה-19 וה-20. סגנונן של המגזרות בתקופה זו מכונה, בשל עושרן הרב, "הבארוק היהודי".

המגזרת היהודית היא לרוב סימטרית, עשירה בדגמים וסמלים יהודיים ובקטעי קליגרפיה עם פסוקים מהמקורות, שצמחייה וצורות גאומטריות מחברות ביניהם. כללי היצירה הם שכל מרכיבי המגזרת מחוברים זה לזה ואף אחד מהם אינו מסתיר את משנהו. כך מסמלות היצירות באופן מטפורי את האחדות הקיימת בעם ישראל ואת הסובלנות ההדדית בין בניו.

אף כי מדובר באמנות יהודית עממית שנוצרה מחומר פשוט וזול, הרי שבזכות סמלי המלכות המרובים המופיעים בה (בהשראת הקבלה והזוהר ובהשראת סמלי שלטון מקומיים), ניגודי הצבעים והמורכבות הצורנית, יוצרות המגזרות רושם של עושר ופאר. המגזרות הללו, שנקנו מידי רוכלים או שהתקבלו כשי מעניים שלא יכלו להרשות לעצמם לקנות מתנות, נתלו על קירות של בתים פרטיים ובתי כנסת. זמינותו של הנייר אפשרה ליהודים מכל שכבות העם להדר במצווה ולשלב את כישוריהם האמנותיים ואת אמונתם הדתית באמצעותה. את המגזרת יצרו בעיקר גברים, רבים מהם בחורי ישיבה, שעסקו באמנות זו בשעות הפנאי.

למרות החשיבות האמנותית המיוחסת לה, המגזרת נועדה למטרה דתית-טקסית או למטרה אישית, קמע למשל. מגזרות "מזרח" ו"שיוויתי" קבעו את כיוון התפילה, מגזרת "אושפיזין" קישטה את הסוכה, מגזרת "דגל לשמחת תורה" נישאה בידי ילדים בשמחת תורה, מגזרת "משנכנס אדר" נתלו על קירות בית הכנסת במשך חודש אדר, מגזרת "שבועות'ל" או "רויזעלע" קישטו את הבית בשבועות, ומגזרת "שיר המעלות'ל" שימשו כקמע שהגן על היולדת ותינוקה מפני לילית. כמו כן היו מגזרת לכתובה, לימי זיכרון (יום השנה) ועוד.

## ראו גם
* אמנות יהודית

## לקריאה נוספת
* פרנקל, גיזה, **מגזרות נייר: אמנות יהודית עממית**, מודן, 1996.
* ג'וזף ויהודית שאדור, **Jewish Paper Cuts: A History and Guide**, הוצאת גפן, 1994.
*נאמן יעקב, מגזרות נייר יהודיות, הוצאת ד"ר יצחק נאמן, 1981.
*שפירא נעמי, מסורת עם ישראל במגזרות נייר, מתן הוצאת ספרים, 2018.
*שפירא נעמי, חברים מקשיבים לקולך, מתן, הוצאת ספרים, 2010.

## קישורים חיצוניים

* משכן לאמנות, עין-חרוד - מגזרות נייר, אמנות יהודית שנעלמה
* אסף פלר - מגזרות נייר מסורתיות

קטגוריה:נייר
קטגוריה:מלאכת יד
קטגוריה:אמנות יהודית
משפט משקה

ממוזער|טקסט=המתמטיקאי הגרמני היינריך משקה|המתמטיקאי הגרמני היינריך משקה
**משפט משקה** (**Maschke**) הוא אבן הפינה של תורת ההצגות של חבורות סופיות. את המשפט הוכיח המתמטיקאי הגרמני היינריך משקה ב-1898.

המשפט קובע שאם G חבורה סופית ו-k שדה שהמאפיין שלו אינו מחלק את סדר החבורה, אז אלגברת החבורה \ k[G] פשוטה למחצה. פירושו של דבר הוא שכל מודול מעל אלגברת החבורה מתפרק לסכום ישר של מודולים אי-פריקים, ובמלים אחרות, כל הצגה של החבורה מתפרקת לסכום ישר של הצגות אי-פריקות. עובדה זו הופכת את ההצגות האי-פריקות להצגות היחידות שיש צורך ללמוד, משום שדרכן אפשר לפענח כל הצגה אחרת. 

ככל אלגברה פשוטה למחצה ממימד סופי, כאשר המאפיין אינו מחלק את סדר החבורה, אלגברת החבורה עצמה מתפרקת לסכום ישר של חוגים פשוטים ארטיניים, שהם לפי משפט ודרברן אלגברות מטריצות מעל אלגברות חילוק. בפרט, אלגברת החבורה מעל שדה המספרים המרוכבים (או כל שדה סגור אלגברית אחר) היא סכום ישר של אלגברות מטריצות מעל שדה הבסיס עצמו, ומן הפירוק הזה אפשר לקרוא ישירות את ממדי ההצגות האי-פריקות.

משפט משקה נכון גם כאשר הפעולה באלגברת החבורה איננה טריוויאלית. *אלגברת החבורה בעלת הכפל המעוות* F^{\sigma}[G] היא האלגברה בעלת המבנה של אלגברת החבורה, פרט לכפל הנתון על ידי r_g \cdot r_h = c_{g,h} r_{gh}, עבור 2-קו-ציקלוסים c_{g,h} \in F^{\times} המקיימים c_{g,h} c_{gh,i} = c_{h,i} c_{g,hi}. כעת, משפט משקה המוכלל קובע כי כאשר |G| הפיך ב-F, האלגברה  F^{\sigma}[G] היא פשוטה למחצה.

אם המאפיין של השדה מחלק את סדר החבורה אז אלגברת החבורה לעולם אינה פשוטה למחצה, ובמקרה זה, המכונה "המקרה המודולרי", תורת ההצגות אכן מסובכת בהרבה. לדוגמה, באלגברת החבורה של חבורה ציקלית מסדר ראשוני p מעל שדה ממאפיין p, יש איבר נילפוטנטי מסדר p: 
\ k[C_p] = k[x|x^p=1] \cong k[t|t^p=0] על ידי ההצבה \ t=x-1.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:תורת ההצגות
משקה
משקה
ניפ/טאק

**ניפ/טאק** (באנגלית: **Nip/Tuck**) היא סדרת דרמה המשכית אמריקאית, זוכת פרס גלובוס הזהב, שנוצרה על ידי ראיין מרפי ושודרה ברשת FX בארצות הברית. 

הסדרה עלתה לראשונה בשידור ב-2003, והעונה השישית והאחרונה עלתה לשידור ב-14 באוקטובר 2009. פרק הסיום, שהיה גם הפרק ה-100, שודר ב-3 במרץ 2010.

## סקירה כללית
עלילת הסדרה מתרחשת במרפאה לכירורגיה פלסטית בדרום פלורידה בשם "מקנמרה / טרוי" ומתמקדת במייסדיה שון מקנמרה (מגולם על ידי דילן וולש) וכריסטיאן טרוי (מגולם על ידי ג'וליאן מקמהון). כל פרק בדרך כלל עוסק בהליכים קוסמטיים של חולה אחד או יותר, וכן חייהם האישיים והמקצועיים של השחקנים הראשיים.

## דמויות
### הדמויות הראשיות
* **שון מקנמרה** (מגולם על ידי דילן וולש) - מנתח פלסטי המתקרב לגיל העמידה אשר מנסה להתמודד ולהשלים עם הבחירות שהוא עשה בחייו. מקנמרה מנהל מרפאה לכירורגיה פלסטית בשם "מקנמרה / טרוי" יחד עם חברו הטוב, כריסטיאן טרוי, אשר מתגלה בהמשך כאביו הביולוגי האמיתי של מאט, בנו של שון. כמו כן מקנמרה התגרש מג'וליה מקנמרה לאחר 17 שנות נישואים. לשון וג'וליה שני ילדים - מאט מקנמרה ואנני מקנמרה.
* **כריסטיאן טרוי** (מגולם על ידי ג'וליאן מקמהון) - מנתח פלסטי אנוכי, נהנתן ורודף נשים המתקרב לגיל העמידה, כריסטיאן הוא חברו הטוב ביותר של שון מקנמרה ושותפו העסקי. כריסטיאן הוא אביו הביולוגי של מאט מקנמרה.
* **ג'וליה מקנמרה** (מגולמת על ידי ג'ואלי  ריצ'רדסון) - אשתו של שון מקנמרה במשך 17 שנים. אמם של מאט מקנמרה ואנני מקנמרה. נשרה מבית הספר לרפואה על מנת לגדל את מאט ואנני. ג'וליה הפכה מרירה מאוד בשל כך - גורם זה הוביל בסופו של דבר לגירושים הראשונים שלה משון. אף על פי כן, לאחר פרידה קצרה הזוג התחתן בשנית. ניהלה רומן קצר עם כריסטיאן אשר הוביל בהמשך ללידתו של מאט. מנהלת ספא בו שוהים מטופלים לאחר שעברו ניתוחים.

### דמויות משנה
* **מאט מקנמרה** (מגולם על ידי ג'ון הנסלי) - בנה המתבגר הבעייתי של ג'וליה. כריסטיאן הוא אביו הביולוגי.
* **ליז קרוז** (מגולמת על ידי רומא מאפייה) - ד"ר ליז קרוז היא רופאה מרדימה ראשית במרפאת "מקנמרה / טרוי". הייתה נשואה בעבר לכריסטיאן במשך תקופה קצרה.
* **קימבר הנרי** (מגולמת על ידי קלי קרלסון) - חברה של כריסטיאן. דוגמנית, שחקנית פורנו, מכורה לסמים ומפיקת סרטים פורנוגרפיים. 
* **ג'ינה רוסו** (מגולמת על ידי ג'סלין גילסיג) - אישה מרירה באמצע שנות השלושים לחייה המכורה למין. נשאית של נגיף ה-HIV. מנהלת את ספא ההתאוששות יחד עם ג'וליה מקנמרה. מנהלת מערכת יחסים עם כריסטיאן. 
* **קוונטין קוסטה** (מגולם על ידי ברונו קמפוס) - מנתח פלסטי ביסקסואל מורכב מאטלנטה. בתחילה סייע לכריסטיאן לבצע מספר ניתוחים מורכבים. עבד בהמשך במשך תקופה קצרה בתור מנתח במרפאת "מקנמרה / טרוי". התפטר לבסוף מהמרפאה בשל סכסוכים חוזרים ונשנים עם כריסטיאן ושון.
* **גרייס סנטיאגו** (מגולמת על ידי ואלרי קרוז) - פסיכולוגית במרפאת "מקנמרה / טרוי".
* **אווה מור** (מגולמת על ידי פמקה ינסן) - מדריכת אימון אישי אשר עובדת עם ג'וליה המאהבת של מאט. בהמשך מתגלה כי היא טרנסקסואלית אשר נמלטה מארצות הברית לצרפת לאחר שבנה התאבד.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סדרות דרמה המשכיות
קטגוריה:FX Networks
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: סדרות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה רפואיות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה שמתרחשות במיאמי
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: איפור
קטגוריה:טרנסג'נדר בטלוויזיה
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 2003
M18

**M18** (מ-**Messier 18**, או **NGC 6613**) הוא צביר פתוח בקבוצת הכוכבים קשת הנמצא במרחק של כ-4,900 שנות אור ממערכת השמש ומכיל כ-20 כוכבים.

## היסטוריה
הצביר התגלה על ידי שארל מסיה ב-3 ביוני 1764 ותואר על ידיו כ"צביר של כוכבים קטנים, מעט מתחת ל-M17, מוקף בערפול קל". מסיה ציין כי הצביר פחות בולט מ-M16 ונראה בטלסקופ קטן כערפילית, אך באמצעות טלסקופ טוב ניתן להבחין שזהו צביר כוכבים. 

לצביר דרגת בהירות 7.5 וניתן לזהותו באמצעות משקפת כמעלה מדרום לערפילית אומגה באמצע הקו המחבר בינה ובין M24, או כ-4 מעלות מצפון לכוכב μ (מו) בקשת. בטלסקופ חובבים ניתן להבחין בכוכבי הצביר עצמם, שהבהיר שבהם הוא מדרגת בהירות 8.5.

## מאפייני הצביר
קוטרו של הצביר כ-17 שנות אור ומרחקו ממערכת השמש הוא כ-4,900 שנות אור כך שגודלו הזוויתי הוא כ-9 דקות קשת. הצביר דליל למדי ומכיל מעט כוכבים יחסית לצבירים אחרים. רוב כוכבי הצביר הם כוכבים צעירים וחמים מסוג ספקטרלי B, אך יש בו גם כמה כוכבים מסוג ספקטרלי A ו-F, כולם כוכבי הסדרה הראשית. גילו של הצביר מוערך בכ-30 מיליון שנים.

## קישורים חיצוניים

* M18 בקטלוג מסיה באתר SEDS.
* 

## הערות שוליים

 

18
18
קטגוריה:קבוצת הכוכבים קשת
אנדרטת אורגון לשואה

**אנדרטת אורגון לשואה** (באנגלית: **Oregon Holocaust Memorial**) היא אנדרטה לזכר היהודים שנרצחו בשואת יהודי אירופה ויתר קרבנות המשטר הנאצי, הניצבת בעיר פורטלנד, במדינת אורגון שבארצות הברית. היא נחנכה בשנת 2004.

## האנדרטה
האנדרטה ניצבת באתר מוקף צמחייה בתחומיו של פארק וושינגטון בעיר פורטלנד. היא מורכבת משתי כיכרות, ששביל מחבר ביניהן. הכיכר האחת מעוצבת ככיכר של עיר, ובה ספסל ישיבה ופנס רחוב מעוצבים. היא מסמלת את כיכרות הערים שברבות מהן נאספו יהודי הקהילה המקומית לצורך שילוחם משם לגטאות ולמחנות הריכוז וההשמדה. 

השביל המוביל מן הכיכר בנוי מאבני ריצוף, בדומה לריצוף של רחוב בעיר אירופית, שבו צעדו המגורשים, או בדומה למצע של פסי רכבת, אשר נשאו את רכבות הגירוש. בנקודות שונות בכיכר ועל גבי השביל מונחים העתקים יצוקי ארד של חפצים דוגמת אלו שהשאירו המגורשים אחריהם או שנשמטו מידיהם במהלך האיסוף והגירוש – דב-צעצוע, בובה, ספרון, נעל של ילד, משקפיים, מזוודה ריקה, חנוכייה, כינור. הם מסמלים את מהלך החיים של הקרבנות שנקטע על ידי הגירוש אל המוות.

השביל מוביל אל הכיכר האחרת, בה ניצב קיר זיכרון מעוגל הבנוי מאבנים אפורות. בין אבני הקיר שובצו לוחות עשויים ארד, שעליהם נכתבו משפטים מהתנסויותיהם וחוויותיהם של ניצולי שואה במהלך ימי הרדיפות, הגירוש וההשמדה.

בקצהו השמאלי של הקיר ניצבים שני לוחות זיכרון משיש שחור, המעוצבים כספר פתוח. הטקסט החרות עליהם מתאר את התפתחות משטר האלימות הנאצי והרציחות ההמוניות של היהודים ובני קבוצות נוספות משנת 1933 ועד 1945.

בקצהו הימני של הקיר, מתחת לסלע השקוע בקרקע, נטמנו אפר ועפר שהובאו מששת מחנות ההשמדה העיקריים באירופה – חלמנו, טרבלינקה, סוביבור, בלז'ץ, מיידנק, אושוויץ-בירקנאו. כתובת על גבי לוח שיש שחור הניצב בצד הסלע מציינת את ההטמנה.

על גבי חלקו האחורי של הקיר, המצופה גם הוא בשיש שחור, נחרתו שמות של יהודים שנרצחו בשואה וכן שמות של קרוביהם, ששרדו, הגיעו לארצות הברית והשתקעו במדינת אורגון ובדרום-מזרח מדינת וושינגטון.

## מידע נוסף
האנדרטה הוקמה ביזמתם של ניצולי שואה שהתגוררו באזור אורגון, והקימו במהלך שנות התשעים את **מרכז אורגון למידע על השואה** (Oregon Holocaust Resource Center). 

תכנון האנדרטה הוא פרי מלאכתה של קבוצה בת שבעה משתתפים, ובהם אמנים, אדריכלי נוף, טיפוגרף והיסטוריון. האנדרטה נחנכה בטקס שהתקיים ב-29 באוגוסט 2004.

השטח להקמת האנדרטה נתרם על ידי עיריית פורטלנד. המימון להקמת האנדרטה נאסף ממקורות פרטיים, וכך גם הכספים המשמשים לאחזקתה. אחזקת האנדרטה נעשית על ידי מרכז אורגון למידע על השואה.

## מקורות
*סרטון על האנדרטה באתר YouTube. תאריך כניסה: 10 במאי 2010.
*אתר מרכז אורגון למידע על השואה.  תאריך כניסה: 10 במאי 2010.
*אתר עיריית פורטלנד. תאריך כניסה: 10 במאי 2010.

## ראו גם
*אנדרטת ניו אינגלנד לשואה
*אנדרטת השואה (סן פרנסיסקו)
*אנדרטת השואה במיאמי ביץ'
*שחרור (אנדרטה)
*נעליים על הדנובה

## קישורים חיצוניים

*סרטון המתאר את האנדרטה באתר YouTube
*האנדרטה באתר עיריית פורטלנד 
*תמונות של האנדרטה באתר Flickr
*אתר מרכז אורגון למידע על השואה 

## הערות שוליים

קטגוריה:ארצות הברית: אנדרטאות להנצחת השואה
קטגוריה:פורטלנד
קטגוריה:אורגון: מבנים
לואלבה (נהר)

**נהר לואלבה** (**Lualaba**) הוא אחד ממקורותיו הראשיים של נהר הקונגו. נהר זה הוא בעל כמות המים הגדולה ביותר הנשפכת אל הקונגו בעוד שהנהר הארוך ביותר הנשפך אל הקונגו הוא נהר צ'מבשי.
## גאוגרפיה
אורכו של הלואלבה כ-1,800 קילומטרים. הוא זורם החל מאזור מוסופי באזור לובומבאשי במחוז קטנגה. הנהר כולו זורם בשטח הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו. הנהר מתחיל בגובה 1,400 מטר מעל פני הים וזורם לכיוון צפון לקיסנגני - המקום בו נהר הקונגו מתחיל את זרימתו.

מקור הנהר ברמת קטנגה, משם הוא יורד לרמת מניקה. ירידתו של הנהר לאבוס קמלונדו מפיקה חשמל באמצעות מעבר המים בסכר נזילו הסמוך למפלי נזילו. בבוקמה הנהר ניתן לניווט לאורך 640 קילומטרים בעקבות רשת של ביצות ואגמים הכוללות את אגם אופמבה ואגם קיסלה, אך עם ירידת המים מתחת לקונגולה לא ניתן לנווט עוד בנהר. מנקודה זו ואילך יורד הנהר בנקיק צר לפורטס ד'אנפר.

בין קסונגו לקיבומבו ניתן לנווט שוב בנהר במשך כ-100 קילומטרים, עד התחזקותו של הזרם בקינדו-פורט-אמפיין. סופו של הנהר במפלי בויומה המחולקים לשבעה יובלים לאורך רצועה בת 100 קילומטרים בין אובונדו וקיסנגני.

הנהר מסמן את גבולותיו הצפוניים והמערביים של הפארק הלאומי אופמבה.

בעבר נחשב הנהר להיות אחד ממקורות הנילוס, עד שמגלה הארצות הנרי מורטון סטנלי ערך מסע במורד הנהר עד לשפכו באוקיינוס האטלנטי. המושל הצרפתי הקולוניאלי פייר סבורנאן דה ברזה חקר גם הוא את הנהר.

הנהרות המזינים את הנהר הם הלואה, היולינדי, הלואמה, הלוקוגה, הלופירה, הלובודי והלובואה. שתי הערים המרכזיות על הנהר הן קונגולו וקבלו.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קצרמר גאוגרפיה של אפריקה
לואלבה, נהר
נורת' בונדיי

**נורת' בונדיי** (באנגלית: **North Bondi**, תרגום ישיר **צפון בונדיי**) הוא פרוור בסידני, השייך מנהלית לרשות העירונית מועצת וייברלי.

## גאוגרפיה
נורת' בונדיי ממוקם ב-7 ק"מ מזרחית למרכז העסקים הראשי של סידני, וגובל מדרומו בפרוורים בונדיי ביץ', ממזרח ברוז ביי, ומצפון בדובר הייטס. בצדו המזרחי גובל הפרוור באוקיינוס, וכולל מספר חופים, הידוע שבהם הוא צוק בן באקלר. נורת' בונדיי כולל את גבולו הצפוני של המפרצון המהווה את חוף בונדיי ביץ', וניתן לראות את הבתים של נורת' בונדיי מהחוף. הרחוב הראשי החוצה את הפרוור ממערב למזרח הוא דרך בלייר. בתחילת המאה ה-20 פעלו באזור קווי חשמליות שונים, שהוחלפו באוטובוסים מאוחר יותר. כמו רוב הפרוורים המזרחיים, אין בפרוור תחנות רכבת.

## היסטוריה
בשנת 1809 ניתנה לוויליאם רוברטס אחוזה רחבת ידיים (820 אלף מ"ר) שהתפרשה על פני כל אזור בונדיי, בין השאר נורת' בונדיי. בשנת 1892 הוקמה בפרוור סוללת התותחים ע"ש בן באקלר, שנועדה להגן על חופה המזרחי של סידני מספינות עוינות המתקרבות לאזור בונדיי. בשנות החמישים פינה הצבא את המחנה שהוקם בבן באקלר, וזה הפך לאתר בנייה שנסגר בשנות התשעים. כיום מצויה המקום שמורת טבע.

## תרבות
שמאל|ממוזער|200px|בניין בסגנון אר דקו
באזור נורת' בונדיי מקבץ בניינים בסגנון האדריכלי אר דקו, המשמשים לבתי מגורים וכמרכזים מסחריים. הפרוור תומך בין השאר בתרבות גלישה, עם מוסדות כגון שירותי ההצלה של בונדיי וחנויות גלשנים וציוד נלווה. בפרוור נמצא גם מסלול הגולף של בונדיי, ממזרח לדרך מילטרי. מסלול הגולף כולל אזור פסלים המקושט בתבליטים בעלי דוגמאות אבוריג'יניות.

## קישורים חיצוניים

* נורת' בונדיי באתר "Dictionary of Sydney"

קטגוריה:פרוורי סידני
יונג קי

שמאל|ממוזער|180px|מסעדת יונג קי
שמאל|ממוזער|160px|האווז הצלוי המפורסם של מסעדת יונג קי
שמאל|ממוזער|160px|רגלי חזיר
[שמאל|ממוזער|160px|[אבלונה]]
שמאל|ממוזער|160px|ביצת מאה השנים
שמאל|ממוזער|160px|פנים המסעדה
**יונג קי** (באנגלית: **Yung Kee**; בסינית: **鏞記**, שמה המלא הוא**香港鏞記酒家**) היא מסעדה סינית הממוקמת ברחוב וולינגטון בסנטרל, הונג קונג. היא מפורסמת במיוחד בשל תבשיל האווז הצלוי שלה (**燒鵝**).

## היסטוריה
יונג קי נוסדה בתחילה כדאי פאי דונג (Dai pai dong, דוכן פתוח לממכר אוכל שהיה פופולרי בהונג קונג) ומכרה סיו מיי (siu mei, בשר צלוי על שיפודים) ברחוב Kwong Yuen West, ליד טרמינל המעבורת של הונג קונג ומקאו, לפני שהיא נוסדה כמסעדה בידי קאם שוי פאי (Kam Shui Fai) (甘穗煇) ב-1942.

ב-1942 חכר מר קאם את המבנה ברח' וינג לוק 32 (Wing Lok) בשאונג ואן (Sheung Wan) עבור 4,000 דולר הונג קונגי. במהלך מלחמת העולם השנייה, נהרס המבנה בהתקפת אוויר יפנית. ב-1944, עברה המסעדה לרח' פוטינגר 32 (Pottinger). כשעסקיו של קאם שגשגו, עברה המסעדה למעונה הנוכחי ברחוב וולינגטון ב-1964, ואחרי שנרכשו ארבעה בניינים נוספים, הרוב נבנו מחדש ב-1978 ומרכיבים את הבניין בה שוכנת היום מסעדת יונג קי. המסעדה משתרעת כיום על שש קומות, מתוכן שתי קומות מוקדשות לחדרים פרטיים ואחמ"ים. קאם הלך לעולמו בתחילת שנות האלפיים וכיום ממשיכים שלושת בניו לנהל את המסעדה.
השף הנוכחי הוא צ'וי ואי-צ'ור (Choi Wai-Chor), הוא דוגל במטבח מסורתי ומתנגד לשינוי.

ב-1968 בחר המגזין פורצ'ן במסעדת יונג קי כאחת מ-15 המסעדות הטובות בעולם, היא הייתה המסעדה הסינית היחידה ברשימה. המסעדה מדורגת במקום העשירי ברשימת המסעדות הטובות באסיה של מדריך מילה לשנת 2010/2009,

בשנת 2009/2008 הייתה המסעדה מדורגת במקום ה-8 במדריך מילה.

המסעדה היא בעלת כוכב במדריך המסעדות מישלן.

## התבשילים
בתחילת כל ארוחה מוגשת לסועדים ביצת מאה השנים בלוויית זנגביל מוחמץ. תפריט המסעדה מכיל מאות מאכלים סיניים שונים ובצידי מיני אלכוהול, מערביים וסיניים.

יונג קי ידועה במיוחד בשל מאכל האווז הצלוי שהיא מגישה, כיום היא ידועה מאוד בגואנגדונג, הונג קונג ומקאו ובקרב תיירים זרים. אחרי שהם טועמים את האווז, הם נוהגים לעיתים תכופות לקחת איתם את התבשיל בטיסה הביתה על מנת לחלוק עם משפחה וחברים, וכך נוצר הכינוי :"האווז הצלוי הטס" (飛天燒鵝). למעלה מ-200 אווזים טסים ממטבח המסעדה מדי יום. המייסד מר קאם, נקרא אף הוא "מר אווז צלוי".

## לקריאה נוספת

* **The Miele Guide: Your Guide to Asia's Finest Restaurants 2009/2010**, Ate Media Pte., Singapore, Pp. 10, 11, 30-31, 57, 61.


## קישורים חיצוניים

* 
* ההיסטוריה של מסעדת יונג קי, באתר המסעדה

## הערות שוליים

קטגוריה:הונג קונג
קטגוריה:מסעדות
חואן-מארי ארזאק

**חואן-מארי ארזאק** (באנגלית: **Juan Mari Arzak**; נולד ב-31 ביולי 1942) הוא הבעלים והשף של מסעדת ארזאק בפרבר גרוס של סן-סבסטיאן, ספרד. "נושא הדגל במטבח הספרדי בכלל ובמטבח הבסקי בפרט (לצד אדריה הקטאלוני) הוא חואן מארי ארזאק". 

## חייו האישיים
חואן מארי-ארזאק הוא בנם היחידי של חואן ראמון ארזאק ופרנצ'סקה אראטיבל, נולד בסן סבסטיאן, ספרד. הוא שהה חלק ניכר מילדותו במסעדתו של סבו וסבתו מצד אמו, שפתחו את המסעדה במקום ב-1897. מאוחר יותר הוריו של חואן מארי-ארזאק תפסו פיקוד על המסעדה. אביו של חואן מארי-ארזאק הלך לעולמו ב-1951, אחרי זמן שבו אמו המשיכה לנהל את המסעדה עד שהוא נטל את המושכות. לחואן מארי-ארזאק יש שתי בנות, מרתה ואלנה.

## חייו המקצועיים
ארזאק סיפר שעניינו בבישול החל בלידתו, ושבילדותו הוא עזר למסעדה של משפחתו. אולם, עניינו האמיתי בבישול לא החל עד לזמן שהוא למד בבית ספר למלונאות במדריד. אחרי שהוא סיים שירות חובה בצבא, הוא שב למסעדה של משפחתו ב-1966, אז עבד לצד אמו והחל להתאמן כשף במהלך הזמן הזה הוא היה אחראי על צליית הבשר. כעבור מספר שנים לקח פיקוד על המסעדה ומאז המסעדה זכתה לשבחים רבים. ב-1974 המסעדה זכתה בכוכב במדריך האדום של מישלן ולארזאק הוענק התואר טבח השנה בספרד, בו זכה פעמים מספר מאז. המסעדה קיבלה שלושה כוכבים במדריך המישלן ב-1989 והיא מחזיקה בהם מאז (נכון לשנת 2011). המסעדה נכללת במדריך השולחנות הגדולים בעולם.

במהלך השנים השתלם ארזאק חודש מדי שנה במסעדותיהם של מיטב השפים בצרפת: אלן סנדרנס, פול בוקיז, ז'אן ופייר טרואגרו, ז'ראר בואייה ובמסעדת אראמביד. 
בשנים 2010-2003 דורגה מסעדת ארזאק בקביעות במדריך 50 המסעדות הטובות בעולם, כשב-2009 דורגה כמסעדה השמינית בטיבה בעולם וב-2010 דורגה כתשיעית בטיבה בעולם, ב-2011 דורגה במקום השמיני.

ב-2008, קיבל ארזאק את פרס "הבסקי העולמי" עבור "עיבוד הגסטרונומיה, אחת מהמסורות החשובות ביותר של ארץ הבסקים, לזמנים חדשים והפיכתה לאחת החדשניות ביותר בעולם." מעל למסעדה יש לארזאק מעבדה בה הוא שוקד על המצאתם של מאכלים חדשים.

ב-2011 זכה ארזאק בפרס על מפעל חיים במשאל 50 המסעדות הטובות בעולם.

בתו של ארזאק, אלנה (נולדה ב-1969), למדה בבית ספר למלונאות בלוצרן, שווייץ, השתלמה תקופות ארוכות במסעדת "קארה דה פיאן" של אלן דיטורנייה בפריז ואצל מישל טרואגרו, ותקופות קצרות במסעדותיהם של פראן אדריה, פייר גאנייר ואלן דיקאס. האקדמיה הבינלאומית לגסטרונומיה בחרה בה ל"טבחית העתיד" בשנת 2000. כיום היא עובדת לצידו של אביה בניהול המסעדה ובהמצאת התבשילים.

## המטבח הבסקי החדש
המטבח הבסקי החדש קם בשנות ה-70' וקיבל תאוצה בשנות ה-90'. כתריסר טבחים ובהם ארזאק (אליהם שייך גם פדרו סוביחאנה) יצרו מה שהם מכנים deconstruction, פירוק לגורמים של המתכונים המסורתיים ויצירה מחדש של מתכונים חדשים השונים בטעמיהם ובמראם מהמקור, אך שומרים על זיקה למסורת. הם כינו צורת בישול זו "מטבח מחברים" (קוויזין ד'אוטר).

## לקריאה נוספת
* אביטל ענבר, **התענוגות של דרום-מערב צרפת**. ירושלים: הוצאת כתר, 2005. עמ' 189, 262-255, 267-265, 275, 280.

## קישורים חיצוניים
* 
* אתר מסעדת ארזאק
* ארכיון כתבות על חואן מארי-ארזאק 
* ביקורת על מסעדת ארזאק
* ביוגרפיה של חואן-מארי ארזאק, באתר restaurant-ranking
* ביוגרפיה של אלנה ארזאק, באתר restaurant-ranking
* אורי גלבוע, ארזאק, בישול מולקולרי ופרנק גרי, "יין וגורמה" גיליון 127, דצמבר 2008, עמ' 66-61

## הערות שוליים

קטגוריה:שפים ספרדים
קטגוריה:המטבח המולקולרי
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1942
קאט באלו

**קאט באלו** (**Cat Ballou**) הוא מערבון קומי-מוזיקלי משנת 1965 בכיכובם של ג'יין פונדה ולי מרווין (שזכה בפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר על תפקידו בסרט זה). הסרט מגולל את סיפורה של מורה תמימה הנרתמת להגנה על חוותו של אביה ואשר הופכת לפורעת חוק, תוך שהיא מסתייעת באקדוחן שיכור וקבוצת גברים לא-יוצלחים אחרים. הסרט מלווה בזוג זמרים-נגנים (נט קינג קול וסטאבי קיי) המלווים את הסיפור ומעשירים אותו בתובנות כעין מקהלה יוונית.

## תקציר עלילה
בשנת 1894, לאחר שסיימה את הכשרתה להיות מורה, **קתרין "קאט" באלו** (ג'יין פונדה) חוזרת אל עיירת הולדתה וולף סיטי בוויומינג, בדרכה אל החווה של אביה, **פרנקי** (ג'ון מארלי). במהלך נסיעת הרכבת בחזרה, היא פוגשת ב**קליי בון** (), גנב בקר נמלט, ודודו **ג'ד** (), כומר שיכור, המתאהבים בה ממבט ראשון. עם הגיעה לעיירה היא מגלה שהנהגתה המושחתת מנסה להשתלט על החווה באמצעות איומים על אביה מצד רוצח שכיר בשם **טים סטרון** (לי מרווין), שנשכר על ידי חברת הפיתוח של וולף סיטי בבעלותו של **סר הארי פרסביל** ().

קאט מבקשת את עזרתם של שני חבריה למסע ואינדיאני בשם **ג'קסון שני-דובים** (), והולכת לגייס את מי שנודע בעבר כאקדוחן הטוב ביותר במערב, **קיד שלין** (לי מרווין), המתגלה כשיכור כלוט. סטרון רוצח את פרנקי תוך הסכמה שבשתיקה מצד הנהגת העיירה. 

קאט מחליטה לנקום, ויחד עם חבורת הגברים בהנהגתה, היא מחליטה להשתלט על רכבת ולשדוד ממנה את הכסף המיועד למשכורות עובדי חברת הפיתוח של וולף סיטי. במהלך מסע הנקמה מתפכח שלין, חוזר לכושרו והורג את סטרון, לא לפני שהוא מתאהב ללא תקווה בקאט. קאט מתעמתת עם סר הארי והורגת אותו בשוגג. היא נשפטת ומועלית לגרדום. לאחר שטבעת החנק כבר מונחת על צווארה, ג'ד חותך את החבל וכל החבורה נמלטת מהעיירה.

## שחקנים ודמויות

## פרסים והערכה
לי מרווין זכה עבור תפקיד קומי לא שגרתי בעבורו בפרס אוסקר, בפרס גלובוס הזהב, בפרס באפט"א ובפרס פסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין לשחקן הטוב ביותר.

הסרט היה מועמד לפרסי אוסקר לעריכה, לשיר הטוב ביותר (עבור "הבלדה על קאט באלו") ולתסריט מעובד. ברשימת מכון הסרטים האמריקאי (AFI) של 100 הקומדיות הטובות ביותר נמצא הסרט במקום ה-50, ברשימת המערבונים הוא נמצא במקום ה-10.

## קישורים חיצוניים

* פרופיל ברשימת 10 המערבונים הטובים ביותר 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מערבונים
קטגוריה:סרטי 1965
קטגוריה:סרטי קולומביה
קטגוריה:סרטי קומדיה
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים המבוססים על רומנים אמריקאים
קטגוריה:סרטים שצולמו בקולורדו
רוחו של ורמיר מדלפט היכולה לשמש כשולחן

**רוחו של ורמיר מדלפט היכולה לשמש כשולחן** (באנגלית: **"The Ghost of Vermeer of Delft Which Can Be Used As a Table"**) הוא ציור משנת 1934 של הצייר הסוריאליסטי הספרדי סלבדור דאלי.

היצירה מתייחסת לצייר ההולנדי יוהנס ורמיר וליצירתו הידועה "אמנות הציור", בה מוצג האמן מגבו. בדומה לכך, מוצגת במרכז היצירה דאלי דמות אדם בתנוחת כריעה עם גבו לצופה. השיער הארוך, הכובע והלבוש המפוספס בשחור ולבן מרמזים כי זו דמותו של ורמיר כפי שהיא מופיעה בציורו הוא. אולם דמותו של ורמיר ביצירה זו היא דו-ממדית, מוצלת ושחורה וחסרת עומק, ובכך מרמז דאלי שמדובר ברוח ולא באדם חי. רגל ימין של הדמות הכורעת ניצבת בזווית ישרה וירכהּ מוארכת באופן לא פרופורציונלי לשאר מידות הגוף, ויוצרת מעין שולחן שעליו מונחים בקבוק יין וכוס. ידהּ הימנית של הדמות נתמכת בקב.

היצירה מוצגת במוזיאון סלבדור דאלי בסיינט פיטרסברג שבמדינת פלורידה בארצות הברית, בהשאלה מאוסף E. ו-A. Reynolds Morse. דאלי צייר את היצירה בשמן על לוח בגודל 24 על 18 ס"מ.

## קישורים חיצוניים
The Ghost of Vermeer of Delft Which Can Be Used as a Table

## הערות שוליים

קטגוריה:סלבדור דאלי
קטגוריה:ציורים סוריאליסטים
קטגוריה:ציורים משנות ה-1930
טוטסי רול

[שמאל|ממוזער|250px|כרזה של חברת טוטסי רול מתקופת [מלחמת העולם הראשונה]]
שמאל|ממוזער|250px|טוטסי רול
**טוטסי רול** (באנגלית: **Tootsie Roll**) הוא ממתק מציצה בטעם שוקולד המיוצר בארצות הברית מאז שנת 1896. כיום הממתק מיוצר על ידי חברת תעשיות טוטסי רול , אשר מקום מושבה בשיקגו שבמדינת אילינוי.

## היסטוריה
בשנת 1896 ייסד לאו הירשפילד (Leo Hirshfield), מהגר אוסטרי לארצות הברית, חנות ממתקים קטנה בעיר ניו יורק. הירשפילד פיתח ממתק שוקולד שלא יימס בקלות וקרא לו על שם בתו קלרה, שאותה כינו בני משפחתה "טוטסי". 

בשנת 1905, בעקבות הצלחת המוצר, הוקם מפעל לייצורו, ובשנת 1917 הוקמה חברה בשם "חברת הממתקים של אמריקה" (The Sweets Company of America). בשנת 1931 הומצא הממתק טוטסי פופ  – סוכרייה על מקל בטעם טוטסי רול. ממתקים אלה, בשל מחירם הנמוך, זכו לפופולריות רבה בתקופת השפל הכלכלי הגדול, ואף היו פופולריים בקרב חיילי צבא ארצות הברית במלחמת העולם השנייה מאחר שבשל יכולתו של הממתק שלא להתקלקל באקלימים שונים הוא הוסף אל מנות הקרב של צבא ארצות הברית.

בשנת 1935 רכש את החברה ברנרד רובין (Bernard D. Rubin), אשר העביר את מפעל החברה ממנהטן להובוקן שבניו ג'רזי. לאחר מותו של רובין בשנת 1948 הפך אחיו, ויליאם רובין, לנשיא החברה, תפקיד שנשא עד שנת 1962. בשנת 1966 שינתה החברה את שמה לשמה הנוכחי – תעשיות טוטסי רול.

כיום החברה מייצרת 62 מיליון ממתקי טוטסי רול מדי יום.

## תיאור המוצר
הממתק הוא ממתק מציצה בצבע חום ובטעם שוקולד, אף שישנם צבעים וטעמים אחרים. הממתק עשוי סוכר, סירופ תירס, שמן סויה, חלב מרוכז, קקאו, לציטין סויה, וכן חומרי טעם מלאכותיים.

טעמים נוספים של הממתק הם: דובדבן, תפוז, וניל, לימון ולימית.

הממתק מופץ בארצות הברית, קנדה, מקסיקו, הממלכה המאוחדת, פורטוגל, ספרד, צרפת, הולנד, גרמניה, פולין, דנמרק, נורווגיה, שוודיה, פינלנד, אוסטריה, אוסטרליה וניו זילנד.

בשנת 2009 הוכרז על הפצת גרסה כשרה של המוצר.

## קישורים חיצוניים

* 

* סיפורו האמיתי של לאו הירשפלד

## הערות שוליים

קטגוריה:ממתקים
קטגוריה:ארצות הברית: תעשייה
קטגוריה:מאכלים הקרויים על שם אישים
אלן אספה

**אלן אספה** (בצרפתית: **Alain Aspect**; נולד ב-15 ביוני 1947) הוא פיזיקאי העוסק בתורת הקוונטים, חתן פרס נובל לפיזיקה לשנת 2022 וחתן פרס וולף בפיזיקה לשנת 2010.

ידוע בעיקר בשל ניסויים שערך בשנת 1981. תוצאות הניסוי היוו אישוש למשפט בל ולתורת הקוונטים ושללו את טענתם של אלברט איינשטיין, בוריס פודולסקי ונתן רוזן לפיה תורת הקוונטים אינה שלמה ויש להחליפה בתאוריות משתנים חבויים לוקליים. התוצאות הראו שלכאורה הפרדוקס של איינשטיין-פודולסקי-רוזן אכן מתרחש במציאות.

## ביוגרפיה
אספה נולד ב-1947, בעיר אז'ן שבדרום-מערב צרפת. הוא למד לתואר ראשון ב'אקול נורמל סופרייר' בקשאן שבדרום פריז ולתואר שני באוניברסיטת אורסיי. עם סיום התואר בשנת 1969 הוא לימד שלוש שנים בקמרון כשרות לאומי ובשנת 1975 החל את לימודי הדוקטורט ב'אקול נורמל סופרייר' בקשאן במקביל לעבודתו שם כמרצה זוטר. בזמן לימודיו ביצע את הניסויים שהפרו את אי-שוויון בל והיוו ראיה לנכונותו של משפט בל.

עם סיום לימודיו בשנת 1985 עבר לעבוד בקולז' דה פראנס, שם יחד עם קלוד כהן-טנוג'י חקר קירור באמצעות לייזרים. ב-1992 מונה לחוקר בכיר במרכז הלאומי למחקר מדעי של צרפת ומאז הוא חוקר נושאים הקשורים בעיבוי בוז-איינשטיין ומלמד באקול פוליטקניק בפריז.

אספה הוא חבר באקדמיה הצרפתית למדעים ובאקדמיה הצרפתית לטכנולוגיה.

בשנת 2010 זכה בפרס וולף בפיזיקה יחד עם פרופסור ג'ון פ' קלאוזר ופרופסור אנטון ציילינגר. חבר השופטים העניק להם את הפרס "על ההישגים הקונספטואליים והעבודה הניסויית שתרמו ליסודות הפיזיקה הקוונטית, ובמיוחד על ניסויים שהלכו והשתכללו בבחינת הנכונות של אי-שוויונות בֶל או הרחבותיהם תוך כדי ניצול של מצבים קוונטים שזורים".
בשנת 2013 זכה הן במדליית הזהב הבינלאומית ע"ש נילס בוהר והן במדליית נילס בוהר של אונסק"ו.
בשנת 2013 הוענק לו גם פרס בלצן לעיבוד מידע ותקשורת קוונטית.

כוכב הלכת המינורי  נקרא על שמו.

## קישורים חיצוניים

* דף הבית של אספה במרכז הלאומי למחקר מדעי של צרפת 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פיזיקאים צרפתים
קטגוריה:סגל קולז' דה פראנס
קטגוריה:חברי האקדמיה הצרפתית למדעים
קטגוריה:צרפתים חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:חברי החברה הפיזיקאית האמריקאית
קטגוריה:חברי האקדמיה אירופיאה
קטגוריה:זוכי פרס וולף לפיזיקה
קטגוריה:סגל אקול פוליטקניק
קטגוריה:זוכי מדליית אלברט איינשטיין
קטגוריה:פיזיקאים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:זוכי מדליית הזהב הבין-לאומית ע"ש נילס בוהר
קטגוריה:זוכי מדליית אונסק"ו ע"ש נילס בוהר
קטגוריה:זוכי מדליית הזהב של CNRS
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1947
מלון רואנדה

**מלון רואנדה** (באנגלית: **Hotel Rwanda**) הוא סרט דרמה אמריקאי שיצא לאקרנים בשנת 2004 ומספר את סיפור הצלתם של בני טוטסי רבים בידי פול רוזסבגינה (דון צ'ידל), מנהל מלון ברואנדה, בזמן רצח העם שהתרחש במדינה בשנת 1994. סרט זה אף זכה לכינוי "רשימת שינדלר האפריקאי", וזאת בזכות פעילותו הבלתי נגמרת של פול משבט ההוטו להציל את בני משפחתו ועוד יותר מ-1,000 בני שבט הטוטסי שמצאו מחסה במלון מילי-קולינס בניהולו. הסרט היה מועמד לפרסי אוסקר לשחקן הטוב ביותר, שחקנית המשנה הטובה ביותר והתסריט המקורי הטוב ביותר, ומכון הקולנוע האמריקאי אף בחר בו לאחד מ-100 הסרטים מעוררי ההשראה ביותר של כל הזמנים.

## רקע היסטורי

מאז ומתמיד ובעיקר מאז תקופת שלטון הקולוניאליזם הבלגי ברואנדה, נתחלקה המדינה בין רוב בני שבט הוטו למיעוט שבט הטוטסי. המתיחות בין הצדדים התלהטה ועם רצח הנשיא ז'ובנל הביארימנה לאחר חתימת הסכם השלום בין הצדדים, החלו פרעות וכוחות הוטו טבחו ללא רחם בבני שבט הטוטסי. לאחר מאה ימים של רצח המוני, תוך התעלמות מוחלטת מצד מעצמות כמו ארצות הברית, צרפת ובלגיה וכיסוי תקשורתי מורחב, התבררה התמונה הקשה.

## עלילה
בזמן שיחות השלום בין ההנהגה ההוטית ברואנדה למורדים הטוטסים מעבר לגבולות, מנהל פול רוזסבגינה מלון בלגי שקט. פול הוא משבט ההוטו, אך אשתו טטיאנה (סופי אוקונדו) משבט הטוטסי. נישואים אלה הם מקור לסכסוך בלתי פתור גם לדעת אחד מספקי המלון, שהוא אף אחד ממנהיגי האינטרהמאווה, מליציית הוטו רצחנית.

עם החרפת המצב הפוליטי במדינה, כאשר פול ומשפחתו צופים בשכנים וידידים נרצחים ללא רחם, נאלץ פול לשמור על קשרים טובים עם בעלי השפעה מקרב הרוצחים וכן גורמים מחוץ לרואנדה כמו כוחות האו"ם, עיתונאים וסוכנים זרים, עליהם הוא סומך כי יעזרו בשעת צרה. אולם ההתערבות החיצונית פועלת בעיקר לטובתם של שוכני המלון שאינם רואנדים, ואילו שאר הפליטים, בהם ילדים רבים מבתי יתומים נזנחים על ידי כל הגורמים החיצונים. פול נאלץ לפעול במניפולציות ושוחד של המליציות הרצחניות וקציני צבא רואנדה על מנת לשמור על חיי בני משפחתו והפליטים במלון.

כוחות האו"ם באזור, בראשות קולונל אוליבר הקנדי (ניק נולטה) אינם יכולים להושיע, הן משום חוסר בכוח אדם, והן משום שנאסר עליהם להתערב באופן פיזי במצב. כאשר כוחות אלה מצליחים כבר להימלט מהמלון, מלווים באישורי יציאה, הם נתקלים במארב של המליציות הרצחניות ונאלצים לחזור.

במאמץ אחרון, פול משכנע קצין בכיר בצבא רואנדה לעזור לפליטים להימלט, אחרת לא יעיד לטובתו לאחר המלחמה. משפחתו של פול והפליטים עוזבים בשיירה מוגנת של האו"ם אל מעבר לקווי המורדים הטוטסים וחייהם ניצלים.

## קישורים חיצוניים

* 

* אתר עמותת רוזסבגינה-מלון רואנדה 

קטגוריה:סרטי 2004
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים המבוססים על סיפור אמיתי
קטגוריה:סרטים העוסקים ברצח עם וטיהור אתני
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים בצרפתית
שלום מנצורה (רב)

מארי **שלום (סאלם) מנצורה** (ה'תק"ס – אייר ה'תרמ"ד; 1800 – 1884) היה חכם תימני במאה ה-19.

## ביוגרפיה
נולד בשנת ה'תק"ס (1800) ליהודה בן סאלם מנצורה ברובע היהודי בעיר צנעא, בירת תימן.

בילדותו, למד תורה אצל אביו. את עיקר תורתו למד אצל מארי אברהם הלוי אלשיך, שהיה ממונה על הנפקת מטבע האימאם בתימן.

עקב קרבתו למלכות, התמנה להיות גובה ג'יזיה, מס גולגולת שהטיל השלטון המוסלמי בתימן על בני עמים לא מוסלמים שחיו תחתיו. שמו מופיע בשטר מתאריך ט' כסלו ה'תקצ"א (1831), בהיותו בן כ-30.

בשנת ה'תקצ"ה (1835) נבחר על ידי מארי יוסף קארה, הראב"ד של צנעא, וחברי בית דינו, לצאת למסעות ביקור בין קהילות תימן, כדי לפקח על השחיטה ולהסמיך רבנים ושוחטים בקהילות. עסק גם ברפואה עממית וטבעית, והיה ידוע כבעל קבלה מעשית.

הרב יעקב ספיר, כשהיה בביקור בתימן בשנת ה'תרי"ט (1859), כתב עליו: .

## משפחתו
אחיו הוא המשורר רבי סעדיה (סעיד) מנצורה, שידוע מכמה שירים שחלקם נדפסו, וחלקם נמצאים בדיואנים שונים ובכתבי יד, ובעיקר מחיבורו "הגלות והגאולה" שהוא חיבור המאקאמות האחרון בתימן.

למארי סאלם היו שני בנים, יעיש ושלמה שנפטר בצעירותו, ושלוש בנות. אחת מבנותיו נישאה למשה יצחק הלוי, אביו של הרב יחיא יצחק הלוי רבה הראשי של תימן.

## חיבוריו
***נר מצווה** – טעמים וחידושים לתורה. נקרא על שם שם משפחתו בחילוף אותיות. חלק מהספר אבד, וחלקו נמצא בכת"י יל"ן (חולון מס' 80 המכיל 149 דף, ובמלכ"י 41867).
* **זבחי תודה** – הלכות ופירושים להלכות שחיטה על השולחן ערוך, עד הלכות מתנות כהונה. מבוסס על ספר זבח תודה למהרי"ץ. נכתב עבור בנו יעיש. כת"י בית הספרים הלאומי 804609 אוטוגרף רבנו המחבר שנכתבו בשנת ב'קנ"ח לשטרות (ה'תר"ז, 1847) המכיל 86 דפים.
* **שלמי חגיגה** – הלכות שחיטה על הרמב"ם, מזכיר פעמים מנהגי תימן ושמועות מחכמי דורו. כת"י בן צבי 3112/2 ב'קס"ד לשטרות (ה'תרי"ג; 1853) דפים 71א-124ב.
* **ברכת הזבח** – חיבור על דיני שחיטה וטרפות, על ספר זבחי אלוהים למארי יוסף קארה. חיבור בן 40 עמודים.
* **סדר הנישואין והלכותיהם, סדר המילה ופירוש הכתובה** – יצא לאור בספר נר יאיר עמ' צ"ט-קל"ט.
* **הערות לספר פרי חדש** – ברשות הרב אליהו קאדי, ניו יורק.
* **הערות לשו"ת הרדב"ז** – ברשות הרב יוסף קאפח, ירושלים. כתב עוד הערות סביב ספרים רבים בגיליונות הדפים תוך כדי לימודו.
* **חכמה ותבונה** – שו"ת בענייני אישות, ברשות פרופ' אהרן גימאני.
* **שמיטה שביעית** – חיבור בעניין הגאולה, רובו אבד.
* **שירים:**
****אשורר שיר לאל חי** – שיר תפילה. יצא לאור באפיקים ק"ה-ק"ו ה'תשנ"ה (1995) עמ' 21–22.
****קאל אלאדיב אללה אלכבאר הו ד'י צנע כל שי ודבר** – בכתב יד.
* **הפדות והישועה** – ארבעה מאמרים בענייני הגלות והגאולה העתידה, ושני שירים שחיבר. שם הספר ניתן על ידי המוציאים לאור. נדפס שבט ה'תשע"א, מכון מרא"ה קריית ספר. בראש הספר מבוא ותולדות המחבר.

## לקריאה נוספת
* צפניה שרעבי (עורך), **הפדות והישועה**, מבוא ותולדות המחבר, שבט ה'תשע"א, הוצאת מכון מרא"ה, קריית ספר

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רבני צנעא
קטגוריה:אחרוני תימן
קטגוריה:ילידי 1800
קטגוריה:נפטרים ב-1884
מאייר

[280px|ממוזער|איור מאת המאייר הבריטי  עבור הספר "[חלום ליל קיץ" משנת 1870]]
**מאייר** הוא אמן המתמחה בשיפור תוכן כתוב על ידי יצירת איורים המספקים ייצוג חזותי התואם לתוכן הכתוב. האיור מאפשר להמחיש מושגים מורכבים שקשה לתאר במילים בלבד, וזו בין היתר הסיבה לכך שאיורים משולבים לעיתים קרובות בספרי ילדים.

מאיירים יכולים לאייר לצורך דפוס כמו להוצאות ספרים, מגזינים, עיתונים ופרסומים אחרים, או למוצרים מסחריים כמו טקסטיל, אריזות, נייר אריזה, כרטיסי ברכה, לוחות שנה, נייר מכתבים וכדומה.

מאיירים רבים עובדים כפרילנסרים וזוכים לתגמול על עבודותיהם ממו"לים (של עיתונים, מגזינים או ספרים) או ממשרדי הפרסום.

המחשוב שינה באופן ניכר את ענף האיור כאשר מרבית האיורים המסחריים כיום הם איורים דיגיטליים אשר מיוצרים באמצעות מחשבים, משטחי רישום דיגיטליים וסורקים. עם זאת, טכניקות האיור המסורתיות עדיין פופולריות, בעיקר איורים המיועדים לספרים. טכניקות האיור המסורתיות כוללות בין היתר שימוש בצבעי מים, עפרון, עט דיו, איירבראש, צבע שמן, צבעי פסטל ותחריט עץ.

בעוד בספרי עיון, כגון ספרי ידיעת הטבע ומדע פופולרי, הדגש באיורים הוא על ריאליזם ודיוק, בספרי ילדים למאייר יש הרבה יותר חופש אמנותי.

## ראו גם
* מעצב גרפי
* ציור
* :קטגוריה:מאיירים

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:אמנות חזותית
מחוז ווטרפורד

**מחוז ווטרפורד** (באנגלית: **County Waterford**, באירית: **Contae Phort Láirge**) נמנה עם מחוזותיה הדרומיים של אירלנד. המחוז הוא הקטן במחוזותיה של פרובינציית מנסטר, ובאירלנד כולה הוא ה-21 בשטחו. המחוז שוכן לחופי הים הקלטי. בצפון גובל המחוז במחוז טיפררי, בצפון מזרח במחוז קילקני, במזרח במחוז וקספורד, ובמערב במחוז קורק.

עיר המחוז היא דנגרוואן (Dungarvan).

מקור שמו של המחוז באנגלית לקוח משמה של העיר הגדולה בו, ווטרפורד, ששמה נגזר מ-Veðrafjǫrðr או Vedrarfjord, שמשמעותם בנורדית עתיקה הוא פיורד הרוחות או פיורד הכבשים.

אוכלוסיית המחוז נאמדת בכ-116,176 תושבים נכון ל-2016.

## גלריה

Dungarvan Harbour.jpg|נמל עיר המחוז דונגרוואן
Waterford by night.jpg|העיר ווטרפורד בלילה


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:קצרמר גאוגרפיה של אירלנד
קטגוריה:מנסטר
ווטרפורד
חדו"ש – לחופש דת ושוויון

עמותת **חדו"ש לחופש דת ושוויון** היא עמותה ישראלית שנוסדה באוגוסט 2009 ומגדירה את מטרתה כקידום חופש דת ושוויון בנטל בין חילונים לחרדים בישראל. העמותה פועלת למען שוויון בנטל.

## היסטוריה
### ייסוד העמותה
יוזמי הקמת הארגון הם הרב הרפורמי אורי רגב ואיש העסקים היהודי-אמריקאי סטנלי גולד. ההכרזה על הקמת הארגון התקיימה בהיכל העצמאות בתל אביב, כצעד סמלי לביטוי מחויבותם של אנשי עמותת חדו"ש ליישום הבטחות מגילת העצמאות לחופש דת ומצפון ולשוויון זכויות ללא הבדל דת. הארגון שואף לאגד סביב מטרות אלה את כלל הציבור היהודי, בישראל ובתפוצות.

### פעילות הארגון
מנכ"ל העמותה הוא אורי רגב, וסטנלי גולד משמש היושב ראש שלה בארצות הברית. שחר אילן, בעבר כתב עיתון "הארץ", היה סמנכ"ל מחקר והסברה בארגון, והוא אחראי לעריכת המחקרים והסקרים שמפרסם הארגון.

בין הנושאים שהארגון פועל לקידומם:
* ביטול המונופול של הרבנות הראשית על נישואים, גירושים וגיור בישראל
* קידום קבורה אזרחית בישראל
* ביטול קווי מהדרין
* גיוס בני ישיבות שנמצאים בהסדר תורתו אומנותו לדחיית השירות בצה"ל, קידום יציאתם של גברים חרדים לעבודה, ופעילות לאכיפת תוכנית הליבה בכל מערכת החינוך לרבות החינוך החרדי בישראל.

על פי דו"ח פעילות שפרסם הארגון הוא התמקד עד כה באיסוף מידע אודות יחסי דת ומדינה בישראל ואודות עמדות הציבור בסוגיות השונות שלהם, ועסק בפרסום המידע בציבור בערוצים שונים של התקשורת האלקטרונית (אתר האינטרנט של הארגון, דף פייסבוק, בלוגים וכלי התקשורת).

בהזמנת הארגון נערך עם הקמתו סקר על עמדות הציבור בסוגיה של יחסי דת ומדינה, וסקר דומה נערך גם בהמשך פעילותו של הארגון. לקראת יום ירושלים במאי 2010 פרסם הארגון ממצאים של סקר דעת קהל שיזם בנוגע ליחסי דתיים וחילונים בירושלים.

הארגון פעל להעמדת המידע שהוא אוסף לרשות חברי הכנסת בניסיון להשפיע על הפעילות בכנסת בנושאים אלו.

אנשי הארגון מלווים את עבודת צוות המעקב אחרי יישום חוק טל של ועדת החוץ והביטחון של הכנסת ומעמידים לרשותו מידע בנושא.

## תקציב
בשנת 2009 עמד היקף התרומות לעמותה על למעלה מ-300,000 ש"ח והיא הוציאה למעלה מ-700,000 ש"ח בפעילותה, מהם כ-657,000 ש"ח למשכורות לשלושת עובדיה. בשנת 2010 גדל היקף ההכנסות מתרומות ועמד על כ-1.5 מיליון ש"ח, מהם הוקצו למעלה ממיליון ש"ח למשכורותיהם של רגב ואילן. התורם המרכזי שלה הוא סטנלי גולד. בסוף שנת 2011 הודיעה הקרן החדשה לישראל כי תחל לתמוך בפעילות העמותה.
היקף התרומות לעמותה של כ-1.5 מיליון ש״ח נשמר גם בשנים 2013-2014.

## קישורים חיצוניים
*
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: ארגונים חברתיים
קטגוריה:ישראל: יחסי דת ומדינה
קטגוריה:ישראל: עמותות
מחוז טיפררי

**מחוז טיפררי** (אנגלית: **County Tipperary**, אירית: **Contae Thiobraid Árann**) נמנה עם מחוזותיה הדרומיים של אירלנד. המחוז שייך לפרובינציית מנסטר, והוא אחד הגדולים באירלנד כולה - השישי בשטחו, ברצועה שבין הנהרות שאנון וסוייר. המחוז חולק לצרכים אדמיניסטרטיביים לשני מחוזות משנה - צפון טיפררי ודרום טיפררי, עם עיירות המחוז בננג ובקלונמל בהתאמה.

מקור שמו של מחוז טיפררי הוא בעיר טיפררי הנמצאת בשטחו. המחוז גובל בצפון במחוז גולוויי 
ובמחוז אופאלי, במזרח במחוזות ליש וקילקני, בדרום במחוזות ווטרפורד וקורק, ובמערב במחוזות לימריק וקלייר.

מבחינה פיזית ניתן לחלק את המחוז הגאוגרפי לחמישה אזורים עיקריים:

* השפלה המרכזית האירית, ממזרח לימת ללו.
* מסה של גבעות, המשתרעות מגבול לימריק וכולל את גבעת קיפר והר סילברמינס בכיוון צפון-מערב אל הדווילסביט ומרחב רוזקריאה.
* פרוזדור ברוחב 25 ק"מ שבו עוברת הרכבת הראשית בין דבלין לקורק. בפרוזדור זה קיימים אזורים של סחף קרחוני, וביצות כבול. 
* רכס סליווארדאג', המכיל מספר גבעות סביב פטארד וקאשל ומשתרע צפונה לעמק נור. 
* הקצה הדרומי של המחוז - מורכב בעיקר משדות השפלה האמצעית של נהר הסואר ויובליו, נהרות טאר ואנר.

הנהר שור (Suir) החוצה את המחוז מצפון לדרום, זורם לאורך גבולו הדרומי וממשיך דרומה עד לשפכו לים הקלטי ליד העיר ווטרפורד.

אחד מהאתרים החשובים במחוז הוא סלע קאשל, המכונה גם "האקרופוליס של אירלנד". זהו מתחם עתיק השוכן על סלע המתנשא לגובה של כ-60 מטרים, מוקף בחומה. האתר כולל כנסייה, קתדרלה, בית קברות ומגדלים שהגבוה שבהם מגיע לגובה של 28 מטר. 

אתר מעניין נוסף הוא מצודת קהיר, ששימשה את בריאן בורו, מלך אירלנד במאה ה-11, למגורים וכן סוויס קוטג' בית קייט מהמאה ה-18 שנבנה בסגנון אורנה על ידי ריצ'רד בטלר הברון ה-12 של קהיר, ששוחזר ושופץ וכיום פתוח לציבור הרחב.

## גלריה

IMG SuirHolycross4788.jpg|נוף על גדת הנהר שור, מחוז טיפררי
Rock of Cashel.jpg|סלע קאשל 
Ireland-Cahir Castle.jpg|מצודת קהיר, מקום מגוריו של בריאן בורו, מלך אירלנד 


## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

טיפררי
קטגוריה:מנסטר
סקסטוס יוליוס אפריקנוס

**סקסטוס יוליוס אפריקנוס** (בלטינית: **Sextus Julius Africanus**; 160–240 בערך) היה סופר נוצרי, אחד מאבות הכנסייה.

## ביוגרפיה
אפריקנוס היה יליד הקולוניה איליה קפיטולינה, ואף שימש שגריר של העיר אמאוס ניקופוליס אל הקיסר אלאגבאלוס במשלחת שהשיגה עבורה מעמד של עיר ואת השם ניקופוליס.

אפריקנוס היה מחברם של כרונוגרפיה ושל חיבור בשם *hoi kestoi*, ושימר את רשימותיו של ההיסטוריון המצרי-יווני מנתו מן המאה השלישית לפסה"נ. 

במסגרת דיונו על הרעלת יין, כתב אפריקנוס כי הפרושים התפארו על כך שבזמנו הם הרגו יחידה רומית על ידי הרעלת יינם. שמעון אפלבאום טען כי הפסקה מתייחסת להשמדת הלגיון העשרים ושניים דיאוטריאנה בזמן מרד בר כוכבא ואפריקנוס, שגדל וחי באיליה קפיטולינה, שימר פסקה זו במסורת שהתהלכה בקרב חיילי הלגיון העשירי פרטנסיס שחנו בעיר. מנחם מור טוען כי בפסקה זו לא מדובר כלל על הרעלת לגיון, אלא על הרעלתו של פלאנקס, ולא ניתן לזהות את היחידה ואת המאורע שעליהם הוא מדבר, הוא משער כי מדובר אולי בתקופת המרד הגדול.

## לקריאה נוספת


* H. Gelzer, **Sextus Julius Africanus und die Byzantinische Chronographie**. Leipzig, 1898. Online at the Internet Archive. .
* M. Wallraff, L. Mecella (hg), **Die Kestoi des Julius Africanus und ihre Überlieferung** (Berlin und New York, de Gruyter, 2009)
* F.C.R. Thee, **Julius Africanus and the Early Christian View of Magic**, Tubingen 1984
* Martin Wallraff (ed.), Iulius Africanus, Sextus - Iulius Africanus Chronographiae - The Extant Fragments, USA 2007
* E. Habas (Rubin), *The Jewish Origin of Julius Africanus*, **JJS** 45, (1994), pp. 86–91


## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:היסטוריה של הנצרות
קטגוריה:היסטוריונים מן העת העתיקה
קטגוריה:אבות הכנסייה
קטגוריה:נוצרים בארץ ישראל
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-3
מוחמד חסנין הייכל

[שמאל|ממוזער|200px|מוחמד חסנין הייכל ו[אום כולתום ביום הולדתו החמישים של נגיב מחפוז]]
**מוחמד חסנין הייכל** (בערבית: **محمد حسنين هيكل**; 23 בספטמבר 1923- 17 בפברואר 2016) היה עיתונאי, עורך, פרשן פוליטי וסופר מצרי. עורך היומון המצרי "אל-אהראם" ואיש סודו של נשיא מצרים גמאל עבד אל נאצר.

## ביוגרפיה
הייכל החל את הקריירה העיתונאית שלו בגיל 18, בשבועון "רוז אל-יוסוף". מ-1945 כתב בשבועון "אח'באר אל-יום" וב-1948 היה כתב צבאי של השבועון "אח'ר סאעה", ובמסגרת עבודתו התלווה למתנדבי האחים המוסלמים המצרים שלחמו בארץ ישראל.

מאמריו של הייכל משכו את תשומת לבם של הקצינים החופשיים (שעתידים היו לחולל את מהפכת הקצינים החופשיים), והוא הוזמן והשתתף בכמה דיונים של התא החשאי. כך נפגש עם נאצר, ובין השניים התפתחה ידידות. לאחר מהפכת הקצינים החופשיים התמנה הייכל לעורך השבועון "אח'ר סאעה", ומאמריו בעיתון זה היוו שופר לביטוי עמדות השלטון. בהמשך עבר לניהול העיתון "אל-אח'באר", וב-1957 התמנה לעורך "אל-אהראם". בהנהגתו הפך "אל-אהראם" לעיתון מהחשובים בעולם הערבי. טוריו בעיתון הוקראו באופן תדיר ברדיו קהיר ודבריו נחשבו למעידים על דעותיו של נאצר.

לאחר מותו של נאצר ב־1970 נחלש כוחו של הייכל, וב־1974 פוטר מעריכת "אל-אהראם", ונאסר עליו לפרסם בעיתונות המצרית.

הייכל חיבר ספרים רבים בתחום הפוליטי. בשנת 2012 הוציא ספר על נשיא מצרים חוסני מובארכ.

## קישורים חיצוניים

* 
* יוחאי סלע, מוחמד חסנין הייכל - העורך המיתולוגי של העיתון המצרי אל-אהראם באתר פורום המזרח התיכון
* מוחמד חסנין הייכל, מובארכ ותקופתו: מן הכס אל הכיכר - פרק 16 : שאלת אשרף מרואן, (תרגום: יצחק ורדי) מהדורה רביעית, הוצאת א -שורוק (הזריחה) 2013, עמ' 245 – 265, באתר המרכז למלחמת יום הכיפורים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונאים מצרים
קטגוריה:עורכי עיתונים מצרים
קטגוריה:סופרים מצרים
קטגוריה:כתבים צבאיים
קטגוריה:פרשנים פוליטיים
קטגוריה:מצרים שנולדו ב-1923
קטגוריה:מצרים שנפטרו ב-2016
נתח שוק

**נתח שוק** (באנגלית: **Market Share**) הוא מונח במנהל עסקים המתאר את האחוז מכלל השוק הרלוונטי אותו משרת מוצר או ספק. 

נתח שוק נחשב כאינדיקטור מרכזי לתחרותיות בשוק, כלומר, מידת הצלחת חברה מול מתחרותיה, ומידת התחרותיות בשוק. מכך שנתח השוק של חברה גדול יותר נובע שהיא מתמודדת טוב יותר מול המתחרות שלה, ובד בבד על תחרותיות הולכת ופוחתת בשוק. בשוק תחרותי קיימים מוצרים וספקים רבים ולפיכך נתח השוק של כל אחד מהם מזערי ושינויים בהיצע של כל אחד מהם לא ישפיעו על שיווי המשקל בשוק; בשוק בו קיימת ריכוזיות כלכלית או שוק בו מתקיים אוליגופול קיים מספר מצומצם של חברות אשר לכל אחת מהם נתח שוק משמעותי ושינויים בהיצע של כל אחת מהם ישפיעו על השוק; ככל שנתח השוק של חברה אחת גדל על חשבון שאר החברות, החברה יכולה להגיע למצב בו תוכרז כמונופול (בישראל חברה אשר נתח השוק שלה עולה על 50% תוכרז כמונופול

ניתן לחשב נתח שוק במונחי יחידות מכירה או במונחי כסף:
*במונחי יחידות מכירה - נתח השוק של מוצר יחושב כסך יחידות המוצר שנמכרו בתקופה חלקי סך כל היחידות מכל הסוגים שנמכרו בשוק המוצר באותה תקופה
*במונחי כסף - כסך ההכנסות של המוצר חלקי סך ההכנסות של כל סוגי המוצרים באותו שוק מוצר
נתח השוק מודד את החברה או המוצר ביחס לשאר השחקנים בשוק, אך אינו נותן תמונה מלאה שכן לא ניתן לדעת כיצד נחלקות הקניות בין המתחרים, האם התוצאה נובעת מכמות קטנה של לקוחות נאמנים למוצר או לספק או לחלופין מכמות גדולה של לקוחות לא נאמנים המפזרים את קניותיהם בין מוצרים או ספקים שונים.

## ראו גם
* נתח ארנק
* מטריצת צמיחה-נתח שוק
## הערות שוליים

קטגוריה:מנהל עסקים
נתח ארנק

**נתח ארנק** (באנגלית: **Share of Wallet**) הוא מונח במנהל עסקים המתאר את החלק היחסי של ספק או מוצר מסוים מכלל ההוצאות של פרט בשוק הרלוונטי. נתח הארנק מחשב את ההוצאה של לקוח אצל הספק (או עבור המוצר) באחוז מכלל ההוצאות בשוק המוצר הרלוונטי.

המושג משמש בעיקר בשיווק בניהול קשרי לקוחות ובשיווק B2B, שכן בתחומים אלו קל יותר לאפיין את הלקוח הבודד.

## ראו גם
*נתח שוק

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:מנהל עסקים