open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Face It Alone

"**Face It Alone**" (בעברית: "**להתמודד עם זה לבד**") הוא סינגל שהוקלט על ידי להקת הרוק הבריטית קווין, אשר יצא לאור ב-13 באוקטובר 2022. השיר, שנכתב על ידי פרדי מרקיורי, היה אמור להיכלל באלבום *[[The Miracle]]*, אשר יצא לאור ב-1989, אך לא הוכנס אליו לבסוף ונגנז. השיר נכלל במהדורה המחודשת של האלבום, *The Miracle Collector’s Edition*, אשר יצא לאור ב-18 בנובמבר 2022.

## רקע
השיר "Face It Alone" הוקלט במקור בשנת 1988, במסגרת העבודה על האלבום ה-13 של הלהקה, *[[The Miracle]]*, לאחר שמרקיורי נדבק במחלת האיידס, ממנה מת שלוש שנים לאחר מכן. אותה תקופה הייתה פורה במיוחד עבור הלהקה מבחינת יצירה, כאשר באותו זמן הם הקליטו כ-30 שירים, שרבים מהם מעולם לא יצאו לאור, לאחר שלא נבחרו להיכנס לאלבום.

השיר התגלה מחדש כאשר צוות ההפקה והארכיון של הלהקה החלו להיפגש כדי לעבוד על המהדורה המחודשת של *The Miracle*. בתחילה חשב חבר הלהקה בריאן מיי כי הם לא יצליחו לשחזר את השיר מתוך ההקלטה שהתגלתה, אך בזכות הצוות הטכני איתו עובדת הלהקה ניתן היה להציל אותו. ביוני 2022 הודיעו רוג'ר טיילור ומיי על גילויו של השיר בהשתתפות מרקיורי, וכי הוא ייצא לאור בעוד מספר חודשים. הודעה זו עוררה עניין רב.

## יציאה לאור
ב-9 באוקטובר 2022, הלהקה פרסמה רשמית בחשבונות האינסטגרם, הפייסבוק והטוויטר שלה על מועד יציאת השיר.

ב-13 באוקטובר 2022 הושמע השיר בבכורה עולמית בתחנת הרדיו BBC Radio 2, עם יציאתו בפלטפורמות המוזיקה השונות. בריאיון לתחנת הרדיו אמר טיילור כי "מצאנו פנינה קטנה מפרדי, שכמעט שכחנו ממנה [...] מדובר בתגלית אמיתית, שהוקלטה באחד הסשנים של *The Miracle*". טיילור ומיי הודו כי הגילוי היה הפתעה עבורם, ותיארו את השיר כ"יפהפה, נוגע ללב ומלא רגש".

זהו השיר החדש הראשון של הלהקה בהשתתפות מרקיורי שיצא מזה למעלה מ-8 שנים, לאחר שבאלבום האוסף *[[Queen Forever]]*  שיצא לאור בשנת 2014 כללה הלהקה שלושה שירים חדשים בהם השתתף מרקיורי: "Let Me in Your Heart Again" , גרסת בלדה של הלהקה לשירו של מרקיורי "Love Kills" וגרסת דואט של השיר "There Must Be More to Life Than This" בהשתתפות מייקל ג'קסון, אשר נפטר 5 שנים לפני כן, ב-2009.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי קווין
קטגוריה:שירים שהתפרסמו לאחר מות מבצעיהם
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי בריאן מיי
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ג'ון דיקון
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי פרדי מרקיורי
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי רוג'ר טיילור
קטגוריה:שירי רוק פסיכדלי
קטגוריה:שירי רוק קל
קטגוריה:סינגלים בהוצאת EMI רקורדס
1975 באסטרונאוטיקה

בערך זה מצוינים אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 1975 ונוגעים לתחום האסטרונאוטיקה.

## אירועים בולטים
במהלך שנה בוצעו 132 שיגורים מהם 93 (כ-70%) על ידי ברית המועצות
* 17 ביולי – טיסה משותפת סויוז-אפולו
* 20 באוגוסט – שיגור החללית ויקינג 1 לכיוון מאדים
* 26 באוקטובר – גשושית סובייטית ונרה 9 משדרת נתונים מקרקעית נוגה במשך מספר חודשים

## שיגורי לוויינים
שיגורים שנכשלו מסומנים באדום. שיגורים מאוישים מסומנים בירוק.

### שיגורים מאוישים

הערה: בנוסף לכך בוצע שיגור של חללית "סויוז 18-1" שלא הצליח לעלות למסלול וחזר לכדור הארץ.

### חקר גרמי שמיים

## סיכומים שנתיים
### לפי מדינה

### לפי אתר שיגור

## קישורים חיצוניים

* ריכוז נתונים על שיגורים

## הערות שוליים

אסטרונאוטיקה
אלוני סגול

**אַלּוֹנִי סָגֹל** (שם מדעי: *Favonius quercus*; שם עברי קודם: **כחליל סגול**) הוא פרפר קטן ממשפחת הכחליליים הנפוץ ברחבי אירופה, צפון אפריקה, אסיה הקטנה, הקווקז ועבר הקווקז. הזחל ניזון מעץ האלון, בעיקר מהמינים: אלון אנגלי, אלון הגלעין, אלון שסוע ו-*Quercus petraea*. שמו בעברית, כמו גם שמו המדעי, נובעים מקשרו לעץ האלון בו הוא מבלה את רוב חייו.

בישראל מין זה נדיר מאוד והוא מעופף רק בחרמון בחודשים יוני ויולי. הצמח הפונדקאי שלו בארץ הוא אלון התולע.

## תת-מינים
* *F. quercus interjectus* - איטליה
* *F. quercus longicaudatus* - ארמניה, אזרבייג'ן, טורקיה, מערב איראן
* *F. quercus iberica* - מרוקו, אלג'יריה, איבריה

## תיאור
מוטת הכנפיים של האלוני הסגול היא 2.5–4 ס"מ. בדומה למיני כחליליים נוספים מין זה מקיים דו-צורתיות זוויגית. הכנפיים הקדמיות של הזכר בצבע סגול הנתחם בגבול שחור-אפרפר עבה שבקצהו פס לבן דק על שולי הכנף. הכנפיים הקדמיות העליונות של הנקבה בעלות שני פסים סגולים עבים על הכנף העליונה ושאר הכנף בצבע שחור-אפרפר, קצה הכנף תחום בגבול לבן דק. ההכנפיים התחתונות אפורות. הכנפיים האחוריות של הזכר והנקבה דומות, בהירות בצבע קרמי ואפור עם כתם שחור המוקף בכתום המדמה עין בכנף התחתונה. פס לבן בהיר שלצדו פס שחור דק.

בקצה הכנף התחתונה יש להם לרוב זנב קצר המדמה אנטנה, שמטרתו להגן עליהם מפני טורפים.

## התנהגות
האלוני הסגול נפוץ באזורים דרומיים בעלי עצי אלון, בחורשות או יערות עם עצי אלון. אף על פי שעץ אלון אחד באזור מספיק בשביל לתמוך במושבה שלמה של פרפרים, לכן יוכל לחיות במקומות הדלים בעצי אלון. הוא קשה לזיהוי או צפייה עקב נטייתו להישאר בצמרת העץ במהלך תקופת ההתעופפות, שם הוא ניזון מטל דבש העץ. הם מעופפים לרוב במהלך הימים החמים בקיץ. הם נוטים לרדת מטה רק בכדי לחפש צוף ונוזלים בתקופות יובש ארוכות.

פרפר זה מקים דור אחד בשנה. הוא נוטה להעדיף גבהים הנעים בין 700 ל-1400 מטרים, אך בארץ הוא נצפה גם בגבהים גבוהים יותר, עד לכ-2000 מטרים.

## מחזור חיים
### ביצה
הביצה מוטלת לרוב בבודדים ולעיתים רחוקות גם בקבוצות של 2 או יותר. הביצים מוטלות על ניצני עבים של עץ האלון, על קבוצת ניצנים או נקודת התפצלות של ענפים צעירים בגבהים שונים. ההטלה תהיה על ענפים מוצלים המוגנים היטב מהשמש, לכן ענפים כאלו יהיו לרוב בחלקו הדרומי של העץ. ישנה העדפה להטלה בעץ מבודד יחסית מעצים אחרים, כזה הנמצא בקצה של חורשה, או כחלק משדרת עצים. הביצים יוטלו כמעט באופן בלעדי על עצים בוגרים, מכיוון שלהם הניצנים העבים והעגולים ביותר.

הביצה היא גדולה ביחס לפרפר, בצבע לבן-כסוף ברוחב של כ-0.8 מ"מ וגובה של כ-0.5 מ"מ. צורתה היא חצי כדורית, שטוחה בבסיסה. היא בעלת קוצים קטנים המרווחים ביניהם ויוצרים דפוס מחזורי המזכיר צורת רשת.

### זחל
בזמן הבקיעה הזחל אוכל חלק מקליפת הביצה ולאחר מכן אוכל את דרכו אל תוך ניצן האלון. לאחר הנשל הראשון הזחל חי מחוץ לניצן ברשת קורים רופפת. רשת זו מדביקה אליה לכלוך ונשורת מהעץ ובאופן זה משמשת כהסוואה. הסוואת הזחל טובה ביותר וכאשר הזחל נמצא תחת ניצן האלון קשה מאוד למצוא אותו. הזחל אוכל במהלך הלילה ונח במהלך היום. לזחל שלוש נשלים סך הכל עד שלב הגולם.

### גולם
הגולם נוצר לרוב על האדמה בסמוך לעץ, טחב או ערימת עלים ולעיתים בסדקי העץ. הגולם נצפה גם בקני נמלים. הגולם הוא בצבע חום-אדמדם ובאורך של כ-10.2 מ"מ. שלב הגולם נמשך כ-4 שבועות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:ארץ ישראל: פרפראים
קטגוריה:אירופה: חרקים
קטגוריה:כחליליים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
אגם רוג'ר

**אגם רוג'ר** (נקרא גם **Rogers Lake** או **Rogers Pond**) הוא מאגר מים הררי הממוקם באחו בהר אנרואיד באזור הטבע הבראשיתי איגל קאפ , שבצפון מזרח אורגון, ארצות הברית. הוא ממוקם  מאגם אנרואיד  על שביל מספר 1804.  הוא האגם ה-29 בגובהו באזור. 

## דרכי גישה
ניתן לגשת לאגם רוג'ר מתחילת שביל ההליכה איסט פורק וואלוואה באגם וואלוואה או משביל טנדרפוט. הליכה קצרה יותר לאגם רוג'ר נעשית בשביל הנהר איסט פורק וואלווה. לאחר כ  של הליכה על שביל נהר איסט פורק וואלווה, המטפס יגיע לסכר קטן. ב  יש גשר קטן ובנוי היטב. העומק הממוצע של האגם הוא , והעומק המרבי הוא  . השביל בדרך כלל מתוחזק היטב.  המקום עמוס במטיילים בקיץ. 

## הערות שוליים

קטגוריה:אורגון: גאוגרפיה
רוזלין (סרט)

**רוזלין** (באנגלית: **Rosaline**) הוא סרט קומדיה רומנטית אמריקאית שבוים על ידי קארן מיין על פי תסריט מאת סקוט נוישטטר ומייקל ה. ובר, ומככבים בו קייטלין דיוור, איזבלה מרסד, קייל אלן, בראדלי ויטפורד ומיני דרייבר. הסרט מבוסס על רומן הנעורים משנת 2012, "When You Were Mine" מאת רבקה סרל, שבעצמו נכתב בהשראת הטרגדיה "רומיאו ויוליה" מאת ויליאם שייקספיר.

הסרט עלה לאקרנים ב-6 באוקטובר 2022 בתיאטרון אל קפיטן ולשירות "הולו" בארצות הברית, לשירות סטאר+ באמריקה הלטינית ולשירות "דיסני+" ברחבי העולם ב-14 באוקטובר 2022.

## תקציר העלילה
הסרט הוא טייק קומי לטרגדיה של ויליאם שייקספיר, "רומיאו ויוליה", המסופר מנקודת מבטה של דודניתה של יוליה, רוזלין, מושא האהבה הראשונה והנכזבת של רומיאו. כשלבה נשבר לאחר שרומיאו פוגש את יוליה ומתחיל לחזר אחריה, רוזלין מתכננת לסכל את הרומן ולזכות בחזרה בלבו של רומיאו.

## צוות השחקנים והדמויות
* קייטלין דיוור – **רוזלין**
* איזבלה מרסד – **יוליה**
* קייל אלן – **רומיאו**
* בראדלי ויטפורד – **האח לורנס**
* ספנסר סטיבנסון – **פאריס**
* שון טיל – **דריו**
* מיני דרייבר – **האחות ג'נט**
* כריסטופר מקדונלד – **לורד קפולט**
* ניקולס רו – **לורד מונטגיו**
* ניקו היראגה – **סטיב השליח**
* אליסטר טובי – **טיבלט**
* אלחאג'י פופאנה – **בנווליו**
* לו טמפל – **מר דניאלי**

## הפקה
### פיתוח
במאי 2021, נמסר כי אולפני המאה ה-20 רכשו את זכויות עיבודו הקולנועי של רומן הנעורים "When You Were Mine", שנכתב על ידי רבקה סרל ויצא לאור בשנת 2012, לאחר שתחילה שפיתוחו החל בחברת "MGM". כמו כן, הוכרז כי את הסרט תביים קארן מיין, על פי תסריט מאת סקוט נוישטטר ומייקל ה. ובר.
### ליהוק
לצד הכרזת פיתוחו והפקתו של הסרט באולפני המאה ה-20, נמסר על ליהוקה של קייטלין דיוור לתפקיד הראשי. ביוני 2021, נמסר על ליהוקה של איזבלה מרסד לדמותה של יוליה; וביולי 2021, על ליהוקם של קייל אלן לדמותו של רומיאו, ושל בראדלי ויטפורד. באוגוסט 2021, נמסר על ליהוקה של מיני דרייבר לגילום דמותה של "האחות" מהסיפור המקורי.
### צילומים
צילומי הסרט התקיימו בספטמבר 2021.

## הפצה
### שיווק
ב-11 באוגוסט 2022, נחשפו תמונות ראשונות מתוך הסרט. ב-22 בספטמבר 2022, הופץ הקדימון הרשמי, שכלל בתוכו את השיר "I Love It" בביצוע "איקונה פופ" משנת 2012. בכתבה שכתבה על הקדימון עבור "IndieWire", ציינה סמנתה ברגסון כי הסרט משמש בחלקו כמפגש האליטה של דור ה-Z ההוליוודי, זאת לאור פופולריותם הגוברת של שלושת השחקנים הראשיים – דיוור, מונר ואלן.
### בכורת הסרט והזרמת מדיה
בכורת הסרט התקיימה ב-6 באוקטובר 2022 בתיאטרון אל קפיטן. ב-14 באוקטובר 2022, הסרט עלה לשירות "הולו" בארצות הברית, בשירות סטאר+ באמריקה הלטינית; וברחבי העולם, הופץ באמצעות שירות "דיסני+".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:דיסני+: סרטים
קטגוריה:סרטי אולפני המאה ה-20
קטגוריה:הולו: תוכן מקור
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 2022
קטגוריה:סרטי קומדיה רומנטית אמריקאיים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטים המבוססים על רומיאו ויוליה
קטגוריה:סרטים מבוססי מחזות מאת ויליאם שייקספיר
קטגוריה:סרטים המבוססים על רומנים אמריקאים
Skylight

**Skylight** - הוא מרכז עסקים הממוקם בכתובת לנינגרדסקי פרוספקט 39 במחוז המרכזי של העיר מוסקבה.

Skylight מורכב משני בניינים שהוקמו על מסד אחד בן חמש קומות. נוצר על פי התכנון האדריכלי של אלכסיי וורונטסוב, הבנייה בוצעה על ידי חברת GALS Development. לשני המגדלים אותו גובה של 109 מטר ובאותו זמן, הם בלתי תלויים זה בזה מבחינה תפקודית.

במרכז עסקים יש סניף בנק בקומת הקרקע, מסופי תשלום, שתי מסעדות, בית קפה, סלון פרחים, מכון כושר וחנויות.

השטח הכולל של המרכז הוא 111,000 מ"ר, 27 קומות קרקעיות ו-5 קומות תת-קרקעיות. שטחו של מגדל "A" הוא 31,000 מ"ר, השטח התת-קרקעי הוא 18,987 מ"ר ושטחו של מגדל "B" הוא 31,024 מ"ר, השטח התת-קרקעי הוא 18,960 מ"ר. גובה תקרה - 3.6 מטר.

המשכיר של כל מגדל "A" היא חברת VK לתקופה של 10 שנים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מוסקבה: גורדי שחקים
סולטאן א-ניאדי

**סולטאן א-ניאדי** (בערבית: **سلطان النيادي**, בתעתיק מדויק: **סלטאן אלניאדי**; נולד ב-23 במאי 1981) הוא האסטרונאוט השני מאיחוד האמירויות הערביות אחרי הזאע אל-מנסורי . א-ניאדי הגיע לחלל בפעם הראשונה במרץ 2023 כחלק מהתוכנית המאוישת המסחרית של נאס"א ו-Space-X בצוות SpaceX Crew-6 . הוא שהה בחלל שישה חודשים. לא-ניאדי דוקטורט בטכנולוגיית מידע.

## ראשית חיים
א-ניאדי נולד באום גאפה (أم غافة), מחוץ לעיר אל עין באיחוד האמירויות הערביות. הוא בילה את ילדותו בבית סבו, כאשר אביו שרת בכוחות המזוינים של איחוד האמירויות הערביות.

## השכלה
עם סיום התיכון באום גאפה הצטרף א-ניאדי לכוחות המזוינים של איחוד האמירויות הערביות.

בשנת 2004 הוא סיים תואר ראשון בהצטיינות בהנדסת אלקטרוניקה ותקשורת באוניברסיטת ברייטון  באנגליה.

לאחר מכן חזר לאיחוד האמירויות ולמד שנה ב . הוא עבד בצבא האמירותי כמהנדס תקשורת במשך מספר שנים.

בשנת 2008 הוא נסע לאוסטרליה שם סיים תואר שני באבטחת מידע ותקשורת נתונים מאוניברסיטת גריפית', שם גם סיים את הדוקטורט שלו ב-2011 בטכנולוגיה למניעת דליפת נתונים.

## קריירה כאסטרונאוט
א-ניאדי נבחר יחד עם הזאע אל מנסורי כאחד מתוך שני האסטרונאוטים הראשונים של איחוד האמירויות הערביות מתוך 4,022 מתמודדים, אשר עברו מבחני קבלה באיחוד האמירויות וברוסיה. הוא עבר תוכנית להכשרתו לאסטרונאוט במרכז החלל מוחמד בן ראשד.

ב-3 בספטמבר 2018 ראש ממשלת איחוד האמירויות מוחמד בן ראשד אאל מכתום צייץ בטוויטר: "הכרזנו היום על האסטרונאוטים הראשונים שיטוסו לתחנת החלל הבין-לאומית: הזאע אל-מנסורי וסולטאן א-ניאדי, סולטן מייצג את כל הערבים הצעירים ואת פסגת השאיפות של איחוד האמירויות".

לאחר מכן נקבע כי אל-מנסורי יטוס בטיסה הראשונה עם א-ניאדי כגיבוי. אל-מנסורי המריא לחלל בחללית סויוז MS-15 ב-25 בספטמבר 2019 למשימה בת 8 ימים לתחנת החלל הבין-לאומית וחזר לכדור הארץ ב-3 באוקטובר 2019.

במרץ 2023 א-ניאדי טס לתחנת החלל הבין לאומית לתקופת זמן של שישה חודשים, בצוות SpaceX Crew-6 כחלק מהתוכנית המאוישת המסחרית. הוא היה נציג של איחוד האמירויות.בחלל יעסוק א-ניאדי במספר רחב של ניסויים ומחקרים.

משימת Crew-6 שוגרה ממרכז החלל קנדי של נאס”א בפלורידה על גבי משגר פאלקון 9 של SpaceX. לאחר מכן טסו כיומיים במסלול עצמאי עד שעגנו בהצלחה בתחנת החלל הבין-לאומית והצטרפו למשלחת מס' 68. במהלך שהות בחלל אל-מנסורי ביצע פעילות חוץ רכבית. הוא חזר לכדור הארץ לאחר שהות בחלל של כ-6 חודשים.

## חיים אישיים
א-ניאדי נשוי ואב לארבעה ילדים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמירתים שנולדו ב-1981
קטגוריה:אסטרונאוטים אמירתים
פאן שובב

**פאן שובב** (באנגלית: **Playful Pan**) הוא סרט הנפשה אמריקאי קצר מסדרת הסרטים "סימפוניות טיפשיות", כאשר הוא החמישה עשר בסדרה. הוא הופץ לראשונה ב-27 בדצמבר 1930 על ידי חברת סרטי קולומביה.

## עלילה
הסרט הקצר מציג את האל המיתולוגי פאן מנגן בחליל הפאן שלו למען בידור של תושבי היער. כאשר מכת ברק מתחילה שרפת יער, פאן מוביל את הלהבות למים, ומכבה את האש.

## ביקורת
וראייטי (22 באפריל 1931): כינה את הסרט הקצר "סרט מצויר מצוין", ואמר: "הוא מעורר צחוקים לאורך כל הדרך ומסונכרן להפליא כדי להתאים לרעיון חדשני, זה כמו פיטר פן עם הצינורות שלו, מלחיץ חיות וחרקים עם בוא האביב. יותר מדי חזרות ב יריות פתיחה. שלוש או ארבע דקות אחרונות של הסרט שהוקדשו לשרפת יער כשהלהבות מיוצגות כדמויות חיות וקופצות על הכל, רודפות אחרי תושבי היער לכסות. הם רצים לפאן והוא מקסים אותם במוזיקה עד שכולם קופצים לתוך בריכת מים במקום שבו הוא עומד. החלק הזה של הסרט דווקא מצחיק מאוד. ארוך יותר מרוב הסרטים המצוירים, אבל שווה את הצילומים."

## מדיה ביתית
הסרט הקצר הופץ למדיה ביתית ב-19 בדצמבר 2006, באוצרות וולט דיסני: עוד סימפוניות טיפשיות, כרך ב'.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סימפוניות טיפשיות
קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
אזעקה (בטיחות)

ממוזער| מתקן אזעקת שריפה בפארק מגנוסון
**מתקן אזעקה** הוא מנגנון שנותן אות אזעקה קולי, ויזואלי או אחר כדי להתריע בפני בני אדם על בעיה או מצב הדורשים טיפול דחוף.

## היסטוריה והתפתחות
התקני אזעקה מוקדמים היו לעיתים קרובות פעמונים, תופים, כלי נגינה אחרים, או כל פריט שהשמיע קולות חזקים יוצאי דופן שמשכו את תשומת הלב של האוכלוסייה הסובבת.

משרוקיות שימשו את המשטרה במאה ה-19. שריקות קיטור שימשו בקטרים, בספינות ובמפעלים כאזעקה.

עם הופעת החשמל, הומצאו מגוון מכשירי התרעה נוספים, כגון זמזמים, צופרים, סירנות, אורות מהבהבים וצבעוניים, ואזעקות אחרות לכל מטרה. חלק מהאזעקות משלבות גם הודעות מוקלטות המושמעות במערכות הכריזה ומנחות את האנשים כיצד לפעול.

מבנים רבים מצוידים באזעקות אש, החל מגלאי עשן ביתי עצמאי ועד למערכת אזעקה מתוחכמת שיכולה להפעיל מערכות כיבוי אש בבניינים באופן אוטומטי.

תעשיות רבות פיתחו תקנים למכשירי אזעקה, והצבעים אדום, כחול וצהוב מוכרים בדרך כלל כצבעים הקשורים למכשירי אזעקה, כאשר אורות מהבהבים מציינים לעיתים קרובות מצבים דחופים.

## תגובות לאזעקה
תגובות אנושיות לאזעקה יהיו תלויות לרוב בחינוך, פסיכולוגיה או התנהגות של אחרים בסביבה. כתוצאה מכך, בחלק מהמקומות, למשל בבנייני משרדים גבוהים, מבוצעות בדיקות למערכות אזעקה ומתקיימים תרגילים קבועים כדי לתרגל מענה מתאים של בני אדם.

התקני אזעקה שנועדו לגרום לפינוי בניין מאוכלס, כמו אזעקות אש, עשויים להיות מתוכננים כך שהם יקשו או אפילו יכאיבו במכוון את השהות בבניין על מנת לעודד את הדיירים לעזוב.

## אזעקות שווא
בכל סוג של אזעקה, נדרש לאזן בין הסכנה של אזעקות שווא (הנקראות "תוצאות חיוביות כוזבות") – האזעקה שמופעלת בהיעדר בעיה – או אזעקה שלא מופעלת כאשר כן קיימת בעיה ממשית (המכונה "שלילית כוזבת"). אזעקת שווא עלולה לבזבז משאבים ואף להיות מסוכנת. לדוגמה, אזעקות שווא של שריפה עלולות לבזבז כוח אדם של כבאים, מה שהופך אותם ללא זמינים לשריפה אמיתית. בנוסף, אזעקות שווא עשויות לגרום לאנשים להתעלם מאותות אזעקה, וכך אולי להתעלם ממצב חירום ממשי: כמו במשל של איזופוס על הילד שצעק זאב.

## התקנים
ממוזער|אזעקות בחדר המנועים של ספינת סוחר
ישנם סוגים רבים של התקני בטיחות אזעקה. הסוגים הנפוצים ביותר כוללים:
* אזעקת אש המשמשת כדי לתת לדיירי בניין התרעה על שריפה אפשרית ולתת להם זמן להתפנות.
* התקני אזהרה ברכב הנשמעים כאשר הוא נע בקרבה לגוף אחר, כגון בנסיעה לאחור.
* צפירה, שלעיתים קרובות מלווה באורות צבעוניים מהבהבים, ברכבי חירום המגיבים למצב חירום.
* מערכות התרעה הנמצאות במתקני ייצור כגון תחנות כוח, בתי זיקוק ומפעלים כימיים, משמיעות אזעקה המפנה את תשומת הלב של המפעילים בחדר הבקרה לאירוע הדורש את התערבותם.
* מתקני אזעקה אישיים הם מכשירים נישאים המאפשרים להפעיל אזעקה בעוצמה גבוהה במקרה של תקיפה או מצוקה.
* בחלק מבתי הספר בארצות הברית הותקנו מערכות המשמיעות אזעקה במקרה שמתרחש ירי בבית הספר, כך שתלמידים ומורים יוכלו לתפוס מחסה.
* אזעקה כללית המושמעת בספינה יכולה להורות לאנשי הצוות לאייש את עמדותיהם או להתכנס ביחד עם הנוסעים בנקודות הכינוס - אופי האזעקה מוגדר באמנה הבין-לאומית לבטיחות החיים בים והיא מורכבת מ-7 או יותר מקטעים קצרים של צופר הספינה ובסופן מקטע אחד ארוך. קיימת גם אזעקה המצביעה על נטישת הספינה - אזעקה מסוג זה לא תופעל לעולם באופן אוטומטי ולא באמצעות הודעות מוקלטות.

## ראו גם
* אזעקה (פריצה)
* אזעקת מלחמה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בטיחות
אורח החיים האמריקאי

**אורח החיים האמריקאי** (באנגלית: **American way of life**) הוא האתוס הלאומי האמריקאי שדבק בעקרון החיים, החירות והחיפוש אחר האושר . לפי החלום האמריקאי כל אדם יכול להשיגם על ידי עבודה קשה. מושג זה שזור בתפיסת אמריקניזם.

הסופר ויליאם הרברג  הגדיר זאת כך:

בדו"ח השנתי של מינהל הארכיונים והרשומות הלאומי לשנת 1999 נכתב, "אנחנו שונים מכיוון שהממשלה שלנו ואורח החיים שלנו אינם מבוססים על הזכות האלוהית של המלכים, הפריבילגיות התורשתיות של האליטות או האכיפה. של כבוד לרודנים. הם מבוססים על פיסות נייר, אמנת החירות - ההצהרה שקבעה את עצמאותנו, החוקה שיצרה את ממשלתנו ומגילת הזכויות שקבעה את חירויותינו."

בתקופת המלחמה הקרה, המונח שימש את התקשורת כדי להדגיש את ההבדלים ברמת החיים בין אוכלוסיות ארצות הברית וברית המועצות. באותה תקופה, התרבות הפופולרית האמריקאית אימצה את הרעיון שכל אחד, ללא קשר לנסיבות לידתו, יכול להעלות משמעותית את רמת החיים שלו באמצעות נחישות, עבודה קשה ויכולת טבעית. במגזר התעסוקה, התפיסה הזו באה לידי ביטוי באמונה ששוק תחרותי יקדם כישרון אינדיבידואלי ועניין מחודש ביזמות. מבחינה פוליטית, היא לבשה צורה של אמונה בעליונות של דמוקרטיה חופשית, המושתתת על התרחבות יצרנית וכלכלית ללא גבולות.

## ביקורת
אורח חיים אמריקאי משמש גם לתיאור שנאמר לרוב עם נימה אנטי-אמריקאית, להיבטים שליליים ומפוקפקים של התרבות האמריקאית שכוללת צריכה מופרזת, בזבוז של חומרי גלם, ניצול כוח אדם וזיהום סביבתי.

התעמולה הסובייטית  השתמשה במונח "אורח החיים האמריקאי" באינטונציה מזלזלת.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מילים וביטויים באנגלית
קטגוריה:ארצות הברית: תרבות
הר עיט

**הר עיט** הוא הר בגובה כ־480 מטרים מעל פני הים הממוקם בצוקי שיירות, בדרום הנגב, כשלושה קילומטרים מדרום־מזרח לקיבוץ נווה חריף.

ההר נמצא על גבול עמק הערבה, בסמיכות לקילומטר ה־5 של כביש 40, כ־51 קילומטרים צפונית לאילת.

על ההר ממוקמות אנטנות הנראות ממרחק.

## תצפית
ההר נישא לגובה של מעל 300 מטרים מעל עמק הערבה, ולכן ניתן לתצפת ממנו למרחק. ניתן לראות מפסגתו את דרום הערבה, כביש 90, הרי אדום בירדן ועוד.

עיט
עידו שחר

**עידו שחר** (נולד ב-20 באוגוסט 2001) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר במכבי תל אביב מליגת העל ובנבחרת ישראל הצעירה.

## קריירת מועדונים
שחר נולד וגדל בקיבוץ גת שבדרום. הוא החל לשחק כדורגל בקבוצת הילדים של מ.ס. קריית גת, ובגיל 11 הצטרף למחלקת הנוער של מכבי תל אביב. בקיץ  הושאל לבית"ר תל אביב בת ים מהליגה הלאומית. ב-22 באוגוסט 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 2–2 מול הפועל רמת השרון. ב-29 בנובמבר הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 3–2 מול הפועל פתח תקווה.

בקיץ  הצטרף להפועל חיפה מליגת העל, במדיה רשם 21 הופעות בליגת העל. בקיץ  חזר למכבי תל אביב במדיה רשם 3 הופעות בליגת העל וכבש שער אחד בניצחון 3–1 מול הפועל ירושלים. ב-19 בינואר 2022 האריך את חוזהו במכבי תל אביב והושאל למכבי פתח תקווה עד לסיום העונה. במדי מכבי פתח תקווה הבקיע 4 שערים מתוך 15 הופעות, אם כי בסיום העונה ירדה הקבוצה לליגה הלאומית.

בקיץ  הושאל לאפולון לימסול מליגת העל של קפריסין עד לסיום העונה. ב-3 באוגוסט 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הקפריסאית בהפסדה 0–4 למכבי חיפה, במסגרת מוקדמות ליגת האלופות.

## נבחרות ישראל
שיחק בכל נבחרות הנערים והנוער של ישראל (למעט הנבחרת עד גיל 20). שחר משחק גם בנבחרת הצעירה עד גיל 21, ולזכותו 19 הופעות ושלושה שערים במדיה.

ב-14 במרץ 2024 זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת, על ידי המאמן הלאומי אלון חזן.

נכלל בסגל הנבחרת האולימפית של ישראל לטורניר הכדורגל באולימפיאדת פריז (2024).

## תארים

; מכבי תל אביב

* אליפות: 2023/2024, 2024/2025
* אלוף האלופים:2024

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:קשרי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני בית"ר תל אביב בת ים
קטגוריה:כדורגלני הפועל חיפה
קטגוריה:כדורגלני מכבי פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני אפולון לימסול
קטגוריה:כדורגלנים ישראלים בקפריסין
קטגוריה:כדורגלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורגלנים ישראלים באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:גת (קיבוץ): אישים
קטגוריה:אישים ממוצא יהודי-הונגרי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-2001
מורטן מלדל

**מורטן פיטר מלדל** (בדנית: **Morten Peter Meldal**, נולד ב-16 בינואר 1954) הוא כימאי דני, המכהן כפרופסור לכימיה באוניברסיטת קופנהגן שבקופנהגן, דנמרק. מלדל הוא זוכה פרס נובל לכימיה לשנת 2022 ביחד עם קרל בארי שארפלס וקרולין ברטוצי "על פיתוח כימיית ה'קליק' והכימיה הביו-אורתוגונלית".

## ביוגרפיה
מלדל למד הנדסה כימית באוניברסיטה הטכנית של דנמרק (DTU). הדוקטורט שלו עסק בכימיה סינתטית של פחמימות. בשנים 1983–1988 הוא עסק בפוסט דוקטורט בכימיה אורגנית ב-DTU, במעבדת MRC לביולוגיה מולקולרית ובאוניברסיטת קופנהגן. בשנת 1996 מונה לעוזר פרופסור ב-DTU.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סגל אוניברסיטת קופנהגן
קטגוריה:זוכי פרס נובל לכימיה
קטגוריה:כימאים דנים
קטגוריה:זוכי פרס נובל דנים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לשנת 2022
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטאות ומכללות
קטגוריה:דנים שנולדו ב-1954
קרולין ברטוצי

**קרולין רות ברטוצי** (בשם מלא באנגלית: **Carolyn Ruth Bertozzi**, נולדה ב-10 באוקטובר 1966) היא כימאית וביולוגית אמריקאית, כלת פרס נובל לכימיה לשנת 2022. פרופסור באוניברסיטת סטנפורד וחוקרת במכון הווארד יוז למחקר רפואי. ברטוצי טבעה את המונח " כימיה ביו-אורתוגונלית"  עבור תגובות כימיות התואמות למערכות חיות. לאחרונה חקרה ברטוצי השפעת סוכרים על מחלות כמו סרטן, דלקת וזיהומים ויראליים (ובהם מחלת נגיף קורונה 2019).

## קריירה
ברטוצי סיימה את לימודי התואר הראשון בכימיה בהצטיינות יתרה באוניברסיטת הרווארד. בעודה סטודנטית הייתה חברה באחוות הסטודנטים פי בטא קפא, וניגנה בלהקות שונות. הלהקה הבולטת ביותר שלה היה "Bored of "Education, שכלל את גיטריסט Rage Against the Machine לעתיד, טום מורלו. לאחר שסיימה את לימודיה בהרווארד ב-1988 עבדה במעבדות נוקיה בל.

ברטוצי השלימה את הדוקטורט שלה בכימיה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי ב-1993 עם מארק בדנרסקי, שחקרו אוליגוסכרידים.

ברטוצי קיבלה מענק של עמיתי מקארתור בגיל 33.

בשנת 2000 זכתה בפרס הפיתוח האקדמי של חברת התרופות "מרק".

היא חברה באקדמיה הלאומית למדעים (2005) ובאקדמיה הלאומית לרפואה (2011).

בשנת 2014 הוכרז כי ברטוצי תוביל את כתב העת הראשון של האגודה האמריקנית לכימיה.

ברטוצי היא כלת פרס נובל לכימיה לשנת 2022 עם קרל בארי שארפלס ומורטן מלדל "על פיתוח כימיית ה'קליק' והכימיה הביו-אורתוגונלית". באותה שנה זכתה גם בפרס וולף.

## חיים אישיים
ברטוצי נולדה למשפחה ממוצא איטלקי וגדלה בלקסינגטון שבמסצ'וסטס. היא בתם של נורמה גלוריה ו-ויליאם ברטוזי. יש לה שתי אחיות. אחת מהן היא המתמטיקאית מאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, אנדריאה ברטוזי. אביה, ויליאם, היה פרופסור לפיזיקה ב- MIT.

ברטוזי היא לסבית ויצאה מהארון בסוף שנות ה-80.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זוכות פרס נובל לכימיה
קטגוריה:זוכי פרס נובל לכימיה
קטגוריה:זוכי פרס נובל לשנת 2022
קטגוריה:זוכי פרס נובל אמריקאים
קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:עמיתי מקארתור
קטגוריה:אמריקאים ממוצא איטלקי
קטגוריה:כימאיות אמריקאיות
קטגוריה:כימאים אמריקאים
קטגוריה:ביולוגיות אמריקאיות
קטגוריה:ביולוגים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס וולף לכימיה
קטגוריה:זוכות פרס וולף
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:להט"ביות אמריקאיות
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:חוקרים להט"בים
קטגוריה:נשים אמריקאיות במאה ה-21
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1966
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1966
קטגוריה:סגל הקולג' לכימיה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:זוכי פרס דיקסון ברפואה
קטגוריה:חברי היכל התהילה הלאומי של הממציאים
קטגוריה:סגל מכון הווארד יוז למחקר רפואי
קטגוריה:סגל אוניברסיטת סטנפורד
פיליפ א. שרפ

**פיליפ אלן שארפ** (באנגלית: **Phillip Allen Sharp**; נולד ב-6 ביוני 1944) הוא גנטיקאי וביולוג מולקולרי אמריקאי שהיה שותף לגילוי שחבור ה-RNA. הוא חלק את פרס נובל לפיזיולוגיה או רפואה לשנת 1993 עם ריצ'רד ג'יי רוברטס "על הגילוי כי גנים באיקריוטיים אינם שרשרות רציפות אלא מכילים אינטרונים וכי הקטיעה של mRNA כדי להוריד את אותם אינטרונים יכולה להתרחש בדרכים שונות, כך נוצרים חלבונים שונים מאותו רצף DNA".

בנוסף על הזכייה בפרס נובל, שארפ גם זכה במדליה הלאומית למדעים, ועמית באקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית, החברה המלכותית, האקדמיה הלאומית לרפואה והאקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים.

## קורות חיים
שארפ נולד בפאלמות' שבקנטקי, לקתרין (קולווין) ולג'וזף וולטר שארפ. הוא התחתן עם אן הולקומב בשנת 1964, ויש להם שלוש בנות.

שארפ למד ביוניון קולג' והתמחה בכימיה ומתמטיקה. הוא השלים את הדוקטורט שלו בכימיה באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין בשנת 1969. שארפ ביצע את הכשרת הפוסט-דוקטורט שלו במכון הטכנולוגי של קליפורניה עד 1971, שם חקר פלסמידים. לאחר מכן הוא חקר התבטאות גנים בתאים אנושיים תחת המדען הבכיר תחת ג'יימס ווטסון.

בשנת 1974 הוצעה לו משרה ב-MIT על ידי הביולוג סלבדור לוריא. הוא היה מנהל המרכז לחקר הסרטן של MIT (כיום מכון קוך לחקר סרטן אינטגרטיבי) מ-1985 ועד 1991. הוא גם כיהן כראש המחלקה לביולוגיה בשנים 1991–1999. בשנת 2000 הוא הקים את מכון מקגוורן לחקר המוח ועמד בראשו עד שנת 2004. בשנת 1995, ה-FBI אישר כי שארפ קיבל מכתב מהרוצח טד קצ'ינסקי, הרומז ששארפ יהפוך למטרה של קצ'ינסקי בגלל עבודתו בגנטיקה.

שארפ הוא ממייסדי חברת התרופות ביוג'ן.
[ממוזער|300x300 פיקסלים| פיליפ שארפ עם הנשיא [ג'ורג' ווקר בוש|ג'ורג' וו. בוש, בהענקת המדליה הלאומית למדע ב-2006.]]

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה
קטגוריה:זוכי המדליה הלאומית למדעים
קטגוריה:סגל המכון הטכנולוגי של קליפורניה
קטגוריה:זוכי פרס נובל אמריקאים
קטגוריה:גנטיקאים אמריקאים
קטגוריה:ביולוגים מולקולרים אמריקאים
קטגוריה:ביולוגים אמריקאים
קטגוריה:מדעני מוח אמריקאים
קטגוריה:חוקרי סרטן אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1944
קטגוריה:זוכי פרס דיקסון ברפואה
קטגוריה:זוכי פרס קרן גיירדנר הבינלאומי
קטגוריה:זוכי פרס אלברט לסקר למחקר רפואי בסיסי
סוקורו מנבה

**סוקורו מנבה** (ביפנית: **真鍋 淑郎**, נולד ב-21 בספטמבר 1931) הוא מטאורולוג וקלימטולוג אמריקאי-יפני, שהיה חלוץ השימוש במחשבים לדימוי שינויי אקלים וההתחממות העולמית. הוא זכה בפרס נובל לפיזיקה לשנת 2021 ביחד עם קלאוס האסלמן "על מודלים פיזיקליים של אקלים כדור הארץ, כימות השתנותו והחיזוי האמין של ההתחממות עולמית".

בנוסף על פרס נובל, מנבה זכה גם במדליית בנג'מין פרנקלין (2015) ובפרס קראפורד (ב-2018, ביחד עם סוזן סולומון). בשנת 2021 צורף מנבה למסדר התרבות.

## ביוגרפיה
מנבה נולד בשנת 1931 בכפר במחוז אהימה שבדרום יפן . גם סבו וגם אביו היו רופאים, שהפעילו את המרפאה היחידה בכפר. בילדותו החל להתעניין במזג אוויר. מנבה למד מטאורולוגיה באוניברסיטת טוקיו. מאנבה סיים את התואר הראשון ב-1953, תואר שני ב-1955 ודוקטורט ב-1958- כולם באוניברסיטת טוקיו.

לאחר שסיים את הדוקטורט שלו, נסע מנבה לארצות הברית ועבד במעבדות של מנהל האוקיינוסים והאטמוספירה הלאומי עד 1997. בשנים 1997-2001חזר מנבה לעבוד ביפן. בשנת 2002 החל לעבוד כחוקר בתוכנית למדעי האטמוספירה והאוקיינוס שבאוניברסיטת פרינסטון. כיום הוא משמש כמטאורולוג בכיר באוניברסיטה. הוא גם עסק כפרופסור אורח באוניברסיטת נגויה מדצמבר 2007 עד מרץ 2014.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טוקיו
קטגוריה:מעוטרי מסדר התרבות
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיקה
קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:מהגרים מיפן לארצות הברית
קטגוריה:זוכי פרס נובל אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לשנת 2021
קטגוריה:זוכי מדליית בנג'מין פרנקלין
קטגוריה:זוכי פרס נובל יפנים
קטגוריה:מטאורולוגים
קטגוריה:זוכי פרס קראפורד במדעי כדור הארץ
קטגוריה:מדענים יפנים
קטגוריה:מדענים אמריקאים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1931
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1931
קטגוריה:חברי האקדמיה אירופיאה
צומת קטורה

**צומת קטורה** הוא צומת הנמצא בדרום הערבה, כ־48 קילומטרים צפונית לאילת. הצומת הוא מפגשם של כביש 90, הכביש הארוך בישראל, ותחילתו של כביש 40, השני באורכו בישראל.

הצומת הוא מסוג צומת T ובו עוברת רוב התנועה לאילת וממנה. הוא קרוי על שם הקיבוץ קטורה השוכן בסמוך אליו, אם כי קיבוץ לוטן קרוב יותר אליו מבחינה גאוגרפית.

## הערות שוליים

קטגוריה:הערבה: תחבורה
קטורה
קטגוריה:כביש 90
קטגוריה:מועצה אזורית חבל אילות: תחבורה
ג'ון פן

**ג'ון בנט פן** (באנגלית: **John Bennett Fenn**; 15 ביוני 1917 – 10 בדצמבר 2010) היה פרופסור אמריקאי לכימיה אנליטית שזכה בפרס נובל לכימיה ב-2002. פן חלק מחצית מהפרס עם קויצ'י טנאקה "על פיתוח שיטות יינון עבור ספקטרומטרית מסה של מקרומולקולות ביולוגיות". החצי השני של הפרס באותה השנה הוענק לקורט ויטריך. פן הספיק לפרסם למעלה ממאה פרסומים מדעיים בימי חייו.

## ביוגרפיה

פן נולד בניו יורק וגדל בהאקנסאק, ניו ג'רזי. אביו עבד בעבודות מזדמנות, ועבר לקנטקי עם משפחתו במהלך השפל הגדול. פן עשה את עבודתו לתואר ראשון במכללת בראה, וקיבל את הדוקטורט שלו באוניברסיטת ייל בשנת 1940. במקביל למד גם כימיה אורגנית באוניברסיטת איווה וכימיה פיזיקלית באוניברסיטת פרדו. עד שנת 1943 הוא עבד בחטיבת הפוספטים וייצור ביפנילים פולי-כלוריים (PCBs) במונסנטו ובמעבדות מחקר פרטיות. לאחר מכן לתפקידים אקדמיים בייל ובאוניברסיטת וירג'יניה קומונוולת'.

הפרסום האקדמי הראשון של פן פורסם בשנת 1949 - כעשר שנים לאחר סיום התואר השני שלו - דבר נדיר בקרב אקדמאים באותה התקופה. בשנת 1952, פן עבר לנהל פרויקטים באוניברסיטת פרינסטון. הוא חזר לאוניברסיטת ייל ב-1967. הו פרש לפנסיה ומונה לפרופסור אמריטוס ב-1987.

פן היה חבר באגודה האמריקנית לכימיה, עמית באקדמיה האמריקאית לאמנויות ומדעים (משנת 2000) משנת 2003 גם באקדמיה הלאומית למדעים.

## חיים אישיים
פן התחתן עם מרגרט וילסון בסוף השנה השנייה שלו בתואר שני. יחד נולדו להם שלושה ילדים - שתי בנות ובן. מרגרט נהרגה בתאונת דרכים בניו זילנד בשנת 1992. פן נישא בשנית לפרדריקה מולן. הוא מת בריצ'מונד, וירג'יניה ב-10 בדצמבר 2010, בגיל 93, בדיוק 8 שנים ליום לאחר קבלת פרס נובל. פן הותיר אחריו אישה, שלושה ילדים

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת ייל
קטגוריה:זוכי פרס נובל לכימיה
קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:זוכי פרס נובל אמריקאים
קטגוריה:כימאים אמריקאים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת ייל
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1917
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2010
נילס ק. ג'רן

**נילס ק. ג'רן** (בדנית: **Niels Kaj Jerne**, נולד ב-23 בדצמבר 1911 – נפטר ב-7 באוקטובר 1994) היה אימונולוג דני. ג'רן חלק את פרס נובל לפיזיולוגיה או רפואה ב-1984 עם ז'ורז' קלר וסזר מילשטיין על "עבודתם על מערכת החיסון וייצור נוגדנים מונקלוניים (נוגדנים חד שבטיים)".

## ביוגרפיה
אבותיו חיו על האי הקטן הדני פאנו שבדרום דנמרק במשך מאות שנים, אך ב-1910 עברו הוריו ללונדון, שם נולד ג'רן ב-1911.

במהלך מלחמת העולם הראשונה הוריו עברו להולנד וג'רן בילה את נעוריו ברוטרדם. לאחר שלמד פיזיקה במשך שנתיים באוניברסיטת ליידן, ג'רן עבר לקופנהגן ושינה את תחום לימודיו לרפואה. הוא סיים את לימודיו ברפואה באוניברסיטת קופנהגן ב-1947. הוא סיים את לימודי הדוקטורט שלו ב-1951. בשנים 1943–1956 ג'רן עבד במחקר במכון הלאומי הדני לסרום ובמהלך תקופה זו גיבש תיאוריה על יצירת נוגדנים.

תאוריית יצירת הנוגדנים העניקה לג'רן הכרה בינלאומית. בשנת 1956 החל ג'רן לעבוד עבור ארגון הבריאות העולמי בז'נבה, כראש המדור לתקנים ביולוגיים ואימונולוגיה. הוא החזיק בתפקיד זה במשך שש שנים עד שעבר לארצות הברית ולאוניברסיטת פיטסבורג ב-1962 על מנת לכהן כראש המחלקה למיקרוביולוגיה במשך ארבע שנים. ג'רן המשיך לעבוד עבור ארגון הבריאות העולמי כחבר בפאנל המומחים לאימונולוגיה מ-1962 ואילך.

בשנת 1966 חזר ג'רן לאירופה והחל לעבוד כפרופסור לטיפול ניסיוני באוניברסיטת גתה בפרנקפורט. בשנים 1966–1969 היה מנהל מכון פול-ארליך שבפרנקפורט . ב-1969 החל לנהל את המכון לאימונולוגיה של בזל, וזאת עד פרישתו ב-1980. במהלך שנות ה-70 וה-80, ג'רן היה חלוץ בפיתוח תאוריית הרשת החיסונית.

לג'רן היו תוארי דוקטור לשם כבוד ממספר אוניברסיטאות: שיקגו (1972), קולומביה (1978), קופנהגן (1979), בזל (1981) ואוניברסיטת ארסמוס ברוטרדם (1983). הוא היה חבר באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים, האקדמיה הלאומית למדעים, החברה המלכותית והאקדמיה הצרפתית למדעים.

ג'רן היה נשוי שלוש פעמים. היו לו שני בנים מהנישואים הראשונים עם הציירת צ'יק ג'רן: איבר ג'רן (נולד ב-1936) ודונלד ג'רן (נולד ב-1941). לג'רן נולד בן שלישי מהנישואים השניים: אנדראס ווטשטיין (נולד ב-1971).

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי האקדמיה הצרפתית למדעים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת פיטסבורג
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קופנהגן
קטגוריה:עמיתי החברה המלכותית
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה
קטגוריה:זוכי פרס נובל דנים
קטגוריה:אימונולוגים
קטגוריה:רופאים דנים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור לרפואה
קטגוריה:מדענים דנים
קטגוריה:דנים שנולדו ב-1911
קטגוריה:נפטרים ב-1994
קטגוריה:זוכי פרס קרן גיירדנר הבינלאומי
דייוויד מקמילן

**סר דייוויד ויליאם קרוס מקמילן** (באנגלית: **David William Cross MacMillan**, נולד ב-16 במרץ 1968) הוא כימאי סקוטי ופרופסור באוניברסיטת פרינסטון. הוא חלק את פרס נובל לכימיה בשנת 2021 עם בנימין ליסט "על פיתוח קטליזה אורגנית א-סימטרית". מקמילן ניהל את המחלקה לכימיה בפרינסטון בשנים 2010–2015. בנוסף על זכייתו בנובל, מקמילן הוא גם עמית בחברה המלכותית, האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים והאקדמיה הלאומית למדעים בארצות הברית.

## ביוגרפיה
מקמילן נולד בבלשיל, סקוטלנד בשנת 1968 וגדל בניו סטיבנסטון הסמוכה. הוא למד בבתי הספר הציבוריים המקומיים ובהמשך שיבח את השכלתו הסקוטית שגרמה להצלחתו. הוא קיבל את התואר הראשון שלו בכימיה באוניברסיטת גלאזגו.

בשנת 1990, מקמילן עזב את בריטניה לטובת לימודי הדוקטורט בהנחיית הפרופסור לארי אוברמן באוניברסיטת קליפורניה שבאירווין. במהלך תקופה זו, התמקד במחקר טטרה הידרו פוראן. הוא קיבל את הדוקטורט שלו. בשנת 1996.

מקמילן החל את קריירת המחקר העצמאית שלו כחבר בפקולטה לכימיה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי ביולי 1998. הוא הצטרף למחלקה לכימיה במכון הטכנולוגי של קליפורניה ביוני 2000, ועבר לאוניברסיטת פרינסטון בספטמבר 2006.

בשנים 2010–2014 מקמילן היה העורך הראשי והמייסד של כתב העת *Chemical Science*, כתב העת הכללי של החברה המלכותית לכימיה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

<
קטגוריה:אבירים בריטים
קטגוריה:זוכי פרס נובל בריטים
קטגוריה:זוכי פרס נובל סקוטים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לכימיה
קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:עמיתי החברה המלכותית
קטגוריה:חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:כימאים בריטים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת גלאזגו
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קליפורניה באירוויין
קטגוריה:זוכי פרס נובל לשנת 2021
קטגוריה:סגל הקולג' לכימיה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:כימאים אורגניים
קטגוריה:זוכי מדליית הכיראליות
קטגוריה:סקוטים שנולדו ב-1968
ג'ורג'ו פאריזי

**ג'ורג'יו פריזי** (באיטלקית: **Giorgio Parisi**; נולד ב-4 באוגוסט 1948) הוא פיזיקאי תאורטי איטלקי, שמחקרו התמקד בתורת השדות הקוונטיות, פיזיקה סטטיסטית ומערכות מורכבות. הוא זכה בפרס נובל לפיזיקה לשנת 2021 ביחד עם קלאוס האסלמן וסוקורו מנבה על "גילוי ההשפעה ההדדית של אי-סדר ופלקטואציות במערכות פיזיקליות מקנה מידה אטומי ועד פלנטרי".

ג'ורג'יו פריזי קיבל את התואר שלו מאוניברסיטת רומא בשנת 1970 בהנחייתו של ניקולה קבבו. הוא היה מדען אורח באוניברסיטת קולומביה (1973–1974) ובאקול נורמל סופרייר (1978–1977). מ-1981 ועד 1992 הוא היה פרופסור מן המניין לפיזיקה תאורטית באוניברסיטת טור ורגטה של רומא וכיום הוא פרופסור לתיאוריות קוונטיות באוניברסיטת רומא.

בנוסף על פרס נובל, פריזי זכה גם בפרס דיראק, מדליית מקס פלאנק ופרס וולף.

## קישורים חיצוניים
* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זוכי מדליית מקס פלאנק
קטגוריה:סגל ספיינצה – אוניברסיטת רומא
קטגוריה:בוגרי ספיינצה – אוניברסיטת רומא
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיקה
קטגוריה:חברי האקדמיה הצרפתית למדעים
קטגוריה:זוכי פרס נובל איטלקים
קטגוריה:זוכי פרס דני היינמן לפיזיקה מתמטית
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1948
קטגוריה:זוכי פרס דיראק
קטגוריה:חברי האקדמיה אירופיאה
לילנד ה. הרטוול

**לילנד הריסון (לי) הרטוול** (באנגלית: **Leland Harrison (Lee) Hartwell**, נולד ב-30 באוקטובר 1939 בלוס אנג'לס, קליפורניה) הוא המנהל לשעבר של המרכז לחקר הסרטן של פרד האצ'ינסון בסיאטל, וושינגטון, ארצות הברית. הוא חלק את פרס נובל לפיזיולוגיה או רפואה לשנת 2001 עם פול נרס וטים האנט "על גילוי משפחת חלבוני הציקלין וקינאזות תלויות ציקלין, מולקולות מרכזיות בוויסות מחזור התא".

בנוסף על פרס נובל, הרטוול הוא זוכה פרס לסקר (1998) ופרס מאסרי (2000). החל משנת 1987 הוא חבר באקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית.

## חינוך
הרטוול למד בתיכון גלנדייל בגלנדייל שבקליפורניה ולאחר מכן קיבל את התואר הראשון שלו במדעים מהמכון הטכנולוגי של קליפורניה ב-1961. ב-1964 קיבל את הדוקטורט בביולוגיה מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. בשנים 1965–1968 עבד באוניברסיטת קליפורניה שבאירווין כפרופסור. הוא עבר לאוניברסיטת וושינגטון ב-1968. בסדרת ניסויים מ-1970 עד 1971 גילה הרטוול את הגנים של מחזור חלוקת התא (*CDC*) בשמרי האפייה.

החל משנת 2002 מוענק אחת לשנתיים "פרס לי הרטוול" למדענים שמחקרם על שמרים השפיע רבות על הביולוגיה. בפרס זה זכו בין השאר רנדי שקמן (2012) וסוזן לינדקוויסט (2012)

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ביולוגים אמריקאים
קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:סגל אוניברסיטת וושינגטון
קטגוריה:בוגרי המכון הטכנולוגי של קליפורניה
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה
קטגוריה:זוכי פרס נובל אמריקאים
קטגוריה:חוקרי סרטן אמריקאים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קליפורניה באירוויין
קטגוריה:זוכי פרס דיקסון במדעים
קטגוריה:זוכי פרס קרן גיירדנר הבינלאומי
קטגוריה:זוכי פרס אלברט לסקר למחקר רפואי בסיסי
קטגוריה:זוכי פרס גריפואל
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1939
חידו אימבנס

**חידו וילהלמוס אימבנס** (באנגלית: **Guido Wilhelmus Imbens**, נולד ב-3 בספטמבר 1963) הוא כלכלן הולנדי-אמריקאי שמחקרו עוסק באקונומטריה וסטטיסטיקה. הוא בעל תואר פרופסור לאקונומטריה יישומית בכלכלה בבית הספר למנהל עסקים באוניברסיטת סטנפורד, שם הוא מלמד מאז 2012.

בשנת 2021, אימבנס זכה במחצית מפרס נובל לכלכלה, ביחד עם ג'ושוע אנגריסט, "על תרומותיהם המתודולוגיות לניתוח יחסי סיבתיות".

## קורות חיים
חידו וילהלמוס אימבנס נולד ב-3 בספטמבר 1963 בגלדרופ שבהולנד. בילדותו היה שחמטאי נלהב. בראיון משנת 2021, אימבנס קישר בין תשוקתו לאקונומטריקה לבין השחמט.

בתיכון התוודע אימבנס לעבודתו של הכלכלן ההולנדי יאן טינברגן. בהשפעת עבודתו של טינברגן, בחר אימבנס ללמוד כלכלה באוניברסיטת ארסמוס ברוטרדם. אימבנס סיים תואר באקונומטריקה ב-1983. לאחר מכן השיג תואר שני בהצטיינות בכלכלה ואקונומטריקה מאוניברסיטת האל בקינגסטון על האל שבממלכה המאוחדת בשנת 1986. באותה השנה עבר אימבנס לאוניברסיטת בראון שבפרובידנס, רוד איילנד. שם אימבנס למד את התואר השני (1989) והדוקטורט (1991).

אימבנס לימד באוניברסיטת טילבורך (1989–1990), אוניברסיטת הרווארד (1990–1997, 2007–2012), אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (1997–2001), ואוניברסיטת קליפורניה בברקלי (2001–2007). הוא מכהן כעורך של *[[Econometrica]]* משנת 2019 וישמש בתפקיד זה עד 2023.  החל משנת 2021, הוא פרופסור לאקונומטריה יישומית וכלכלה בבית הספר למנהל עסקים בסטנפורד. הוא גם עמית בכיר במכון סטנפורד לחקר מדיניות כלכלית (SIEPR) ופרופסור לכלכלה בבית הספר למדעי הרוח והמדעים של המכון.

אימבנס הוא עמית של החברה האקונומטרית (משנת 2001) והאקדמיה האמריקאית לאמנויות ומדעים (משנת 2009). בשנת 2014 קיבל דוקטורט לשם כבוד מאוניברסיטת סנט גאלן.

## חיים אישיים
אימבנס נשוי לעמיתתו הכלכלנית סוזן אתיי מאז 2002. גם אתיי היא פרופסורית בסטנפורד ועוסקת בכלכלה של הטכנולוגיה. הוא מחזיק באזרחות כפולה של ארצות הברית ובהולנד.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מהגרים מהולנד לארצות הברית
קטגוריה:כלכלנים הולנדים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לכלכלה
קטגוריה:חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ארסמוס ברוטרדם
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת בראון
קטגוריה:סגל בית הספר לעסקים של אוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:זוכי פרס נובל הולנדים
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1963
בנימין ליסט

**בנימין ליסט** (בגרמנית: **Benjamin List**; נולד ב-11 בינואר 1968) הוא כימאי גרמני, ממנהלי מכון מקס פלאנק לחקר הפחם ופרופסור לכימיה אורגנית באוניברסיטת קלן. בשנת 2021 זכה בפרס נובל לכימיה עם דייוויד מקמילן "על פיתוח קטליזה אורגנית א-סימטרית".

## ביוגרפיה
ליסט נולד למשפחה מהמעמד הבינוני-גבוה של מדענים ואמנים בפרנקפורט. הוא הנין של הקרדיולוג פרנץ וולארד והנכד של הנכד של הכימאי יעקב וולארד. דודתו היא זוכת פרס נובל לרפואה לשנת 1995, כריסטיאנה ניסליין-פולהרד. בגיל שלוש, הוריו התגרשו.

ליסט קיבל את התואר שלו בכימיה מהאוניברסיטה החופשית של ברלין ב-1993, ואת הדוקטורט שלו מאוניברסיטת גתה פרנקפורט ב-1997. עבודת הדוקטורט שלו עסקה בוויטמין B12. בשנת 2003 הוא חזר לגרמניה על מנת להוביל מחקרים במכון מקס פלנק לחקר פחם, ובשנת 2005 הוא הפך לאחד ממנהלי המכון, בראש המחלקה לקטליזה הומוגנית. הוא שימש כמנהל המכון בשנים 2012-2014. הוא מילא משרה חלקית כפרופסור לכימיה אורגנית באוניברסיטת קלן מאז 2004.

ליסט הוא חבר האקדמיה לאופולדינה מאז 2018 ובשנת 2016 שכה בפרס לייבניץ.

ליסט התחתן עם ד"ר סבין ליסט בשנת 1999 ויש להם שני בנים: תיאו ופול. המשפחה שרדה את רעידת האדמה והצונאמי באוקיינוס ההודי ב-2004.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זוכי פרס נובל לכימיה
קטגוריה:זוכי פרס לייבניץ
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת גתה בפרנקפורט
קטגוריה:זוכי פרס נובל גרמנים
קטגוריה:כימאים אורגניים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קלן
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1968
איב שובן

**איב שוֹבֶן** (בצרפתית: **Yves Chauvin**, 10 באוקטובר 1930 - 27 בינואר 2015) היה כימאי צרפתי. בשנת 2005 זכה שובן בפרס נובל לכימיה עם רוברט גרבס וריצ'רד שרוק "על פיתוח שיטת המטתזה בסינתזה אורגנית". בנוסף על כך, שובן היה חבר באקדמיה הצרפתית למדע.

שובן נולד ב-10 באוקטובר 1930 במנן, פלנדריה, בלגיה להורים צרפתים. הוא סיים את לימודיו ב-1954 והחל לעבוד בתעשייה הכימית. לאחר כמה שנים היה מתוסכל מהעשייה בתעשייה, והחל להתמקד במחקר. הוא מת בגיל 84 ב-27 בינואר 2015, בטור שבצרפת.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי האקדמיה הצרפתית למדעים
קטגוריה:זוכי פרס נובל צרפתים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לכימיה
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1930
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-2015
ג'וזף א. מארי

**ג'וזף אדוארד מאריי** (באנגלית: **Joseph Edward Murray**; 1 באפריל 1919 – 26 בנובמבר 2012) היה מנתח פלסטי אמריקאי שביצע את השתלת הכליה האנושית המוצלחת הראשונה בתאומים הזהים ריצ'רד ורונלד הריק ב-23 בדצמבר 1954.

מורי חלק את פרס נובל לפיזיולוגיה או רפואה בשנת 1990 עם דונל תומאס "על עבודתם בשטח השתלות איברים ותאים".

## ביוגרפיה
מאריי נולד לוויליאם א' ומרי (לבית דפסקוואל) מאריי, וגדל במילפורד, מסצ'וסטס. משפחתו היא ממוצא אירי ואיטלקי. בצעירותו הצטיין בכדורגל, הוקי קרח ובייסבול. בקולג' המעיט באימונים, ולמד פילוסופיה ואנגלית. מאריי קיבל תואר במדעי הרוח ב-1940. לאחר מכן למד בבית הספר לרפואה בהרווארד. לאחר שסיים את לימודיו ברפואה, מאריי החל את ההתמחות שלו בבריגהאם אנד וימנ'ס הוספיטל. במקביל, הוא התקבל לחיל הרפואה של צבא ארצות הברית.

הוא שירת ביחידה לכירורגיה פלסטית בבית החולים הכללי ואלי פורג' שבפנסילבניה. יחידתו טיפלה באלפי חיילים שנפצעו בשדות הקרב במלחמת העולם השנייה, וניסתה לשחזר את גופם המעוות. לאחר שירותו הצבאי, סיים מאריי את התמחותו הכירורגית הכללית, והצטרף לצוות הכירורגי של בית החולים פיטר בנט בריגהם. לאחר מכן נסע לניו יורק כדי להתמחות בכירורגיה פלסטית בבתי החולים בניו יורק ובממוריאל, וחזר לבריהאם כחבר בצוות הכירורגי ב-1951.

ב-23 בדצמבר 1954, מאריי ביצע את השתלת הכליה המוצלחת הראשונה בעולם בין תאומים בבריגהאם אנד וימנ'ס הוספיטל - ניתוח שנמשך חמש וחצי שעות. הוא נעזר בד"ר ג'יי הארטוול הריסון ורופאים ידועים אחרים. הנתרם חי שמונה שנים נוספות לאחר הניתוח. בשנים שלאחר מכן ביצע מאריי את האלוגרפט המוצלח הראשון.

במהלך השנים שלאחר מכן, הפך מאריי למוביל בינלאומי בחקר הביולוגיה של ההשתלות. בשנות ה-60, מאריי פיתח עם מדענים נוספים את תרופת האזתיופרין הניתנת לאחר ההשתלה. כחבר סגל בבית הספר לרפואה בהרווארד, מאריי הכשיר רופאים מכל העולם בהשתלות, וביצע ניתוחים רבים במדינות מתפתחות. הוא גם שימש כמנתח פלסטי ראשי בבית החולים לילדים בבוסטון בשנים 1972–1985, ופרש כפרופסור אמריטוס לכירורגיה ב-1986.

מאריי נישא למורה בובי לינק ביוני 1945 ונולדו להם 6 ילדים: 3 בנים ו-3 בנות. בשנת 2001 פרסם מאריי את האוטוביוגרפיה שלו, *Surgery Of The Soul: Reflections on a Curious Career.* הוא הלך לעולמו ב-26 בנובמבר 2012, בגיל 93. הוא לקה באירוע מוחי בביתו בפרברי בוסטון בחג ההודיה ומת בבית החולים שבו ביצע את ניתוח השתלת האיברים הראשון.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מסצ'וסטס
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה
קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:כירורגים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא איטלקי
קטגוריה:אמריקאים ממוצא אירי
קטגוריה:זוכי פרס נובל אמריקאים
קטגוריה:בוגרי מכללת הצלב הקדוש
קטגוריה:בוגרי בית הספר לרפואה באוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1919
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2012
ויליאם קיילין

**ויליאם קיילין ג'וניור** (באנגלית: **William Kaelin Jr.**, נולד ב-23 בנובמבר 1957) הוא רופא ומדען אמריקאי. הוא פרופסור לרפואה באוניברסיטת הרווארד ובמכון דנה-פרבר לסרטן וחוקר במכון הווארד יוז למחקר רפואי. קיילין זכה בפרס נובל לפיזיולוגיה או רפואה בשנת 2019 יחד עם פיטר ג'יי רטקליף וגרג ל. סמנזה "על תגליותיהם בנושא הסתגלות התאים לזמינות משתנה של חמצן".

## ביוגרפיה
קיילין נולד בניו יורק ב-23 בנובמבר 1957. קיילין סיים את התואר הראשון שלו במתמטיקה ובכימיה באוניברסיטת דיוק, וב-1982 כפר סיים שם את התואר השני. הוא עשה את התמחותו ברפואה פנימית בבית הספר לרפואה של ג'ונס הופקינס ואת ההתמחות באונקולוגיה במכון דנה-פרבר לסרטן (DFCI). מיד לאחר מכן החל לחקור את סרטן הרטינובלסטומה. בשנת 1992 הקים מעבדה משלו, ושם חקר צורות תורשתיות של סרטן כמו מחלת ון היפל לינדאו. הוא הפך לפרופסור בבית הספר לרפואה בהרווארד בשנת 2002. קיליין התמקד גם בחקר ה-P53. משנת 1998 משמש חוקר במכון הווארד יוז למחקר רפואי.

עבודתו מומנה (בין השאר) על ידי המכונים הלאומיים לבריאות והחברה האמריקנית לסרטן.

## חיים אישיים
קיילין היה נשוי למנתחת סרטן השד קרולין קיילין משנת 1988 ועד מותה ב-2015. יש להם שני ילדים.

## פרסים והישגים
* חבר האקדמיה הלאומית לרפואה (2007)
* חבר האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית (2010)
* פרס מאסרי (2018)
* פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה (2019)

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה
קטגוריה:זוכי פרס נובל אמריקאים
קטגוריה:חוקרי סרטן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דיוק
קטגוריה:בוגרי בית הספר לרפואה של אוניברסיטת ג'ונס הופקינס
קטגוריה:זוכי פרס קרן גיירדנר הבינלאומי
קטגוריה:זוכי פרס אלברט לסקר למחקר רפואי בסיסי
קטגוריה:סגל מכון הווארד יוז למחקר רפואי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1957
אפלטון (עיר)

**אפלטון** (באנגלית: **Appleton**) היא עיר במדינת ויסקונסין שבארצות הברית. אפלטון ממוקמת על נהר פוקס, כ- דרומית-מערבית לגרין ביי ו- צפונית למילווקי. נכון למפקד האוכלוסין מ-2020 התגוררו בעיר כ-75,644 תושבים, מה שהופך אותה לעיר השישית בגודלה בוויסקונסין.

באפלטון פועלים אוניברסיטת לורנס, נמל התעופה הבינלאומי של אפלטון, ושני בתי חולים משמעותיים.

## היסטוריה
[ימין|ממוזער|העיר ב-[1867]]
באזור אפלטון התיישבו בעבר אינדיאנים, אשר מסרו את השטח לארצות הברית ב-1836.

המתיישבים האירופאים הראשונים באפלטון היו סוחרי פרוות שתכננו לסחור עם האינדיאנים המקומיים.

ההתיישבות המשמעותית החלה ב-1847. באותה השנה הוקם מכון לורנס, שהפך לאחר מכן לאוניברסיטת לורנס. ב-1853 אוחדו שלושה כפרים קטנים באזור לכדי העיירה אפלטון. ג'ון פ. ג'ונסטון היה ראש העיר הראשון. העיר נקראה על שם סמואל אפלטון מניו אינגלנד, שתרם 10,000 דולר לספריית המכון המקומי.

בשנת 1853 הוקם מפעל לייצור נייר, מה שתרם באופן משמעותי לפיתוח העיירה החדשה. ב-30 בספטמבר 1882 הוקמה התחנה המרכזית ההידרו-אלקטרית על מנת לספק את צורכי התעשייה המקומית.

באוגוסט 1886 הייתה אפלטון העיר הראשונה בארצות הברית שבה פעלו חשמליות באופן מסחרי ומשגשג. ב-1912 אורות העיר כבר הוארו בחשמל. באפלטון פעל גם הטלפון הראשון בוויסקונסין, והיא הייתה העיר הראשונה שהוארה בנורות הלהט מחוץ לחוף המזרחי.

העיירה הוכרזה כעיר ב-2 במרץ 1857, כשעמוס סטורי כיהן כראש העיר הראשון שלה.

ישנה טענה כי הקניון הסגור הראשון בארצות נבנה באפלטון ב-1954. בשנים 1930–1970 אפלטון הייתה "עיירת שקיעה": אפרו-אמריקאים לא הורשו ללון בה, ואף שחור לא חי בתחומי העיר עד 1930. החריגה מהכלל התרחשה ב-1941 עם הזמרת מריאן אנדרסון. אנדרסון הגיעה להופיע באוניברסיטת לורנס, והורשתה ללון באחד המלונות בעיר, אך היא לא הורשתה לאכול ארוחת ערב בפומבי.

## דמוגרפיה
נכון למפקד האוכלוסין של 2020, מנתה אוכלוסיית העיר 75,644 תושבים. מספר זה כולל גם 318 אסירים ו-1,275 סטודנטים. צפיפות האוכלוסין היא 1,178.2 נפש לקמ"ר. החלוקה האתנית בעיר היא:
* 80.1% לבנים
* 6.4% אסייתים
* 2.9% אפרו-אמריקאים
* 0.9% אינדיאנים
* 0.1% ילידי האוקיינוס השקט
* 3.2% מגזעים אחרים
* 6.5% משני גזעים או יותר

## ערים תאומות
* צ'יננדגה, ניקרגואה
* קאגווה, יפן

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ויסקונסין: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1848
סנט קלאוד (מינסוטה)

**סנט קלאוד** (באנגלית: **St. Cloud**) היא עיר במדינת מינסוטה שבארצות הברית. בשנת 2020 התגוררו בסנט קלאוד 68,881 תושבים, מה שהופך אותה לעיר ה-12 בגודלה במינסוטה. סנט קלאוד ממוקמת כ- מצפון-מערב למטרופולין מיניאפוליס–סנט פול. אוניברסיטת סנט קלאוד סטייט, האוניברסיטה הציבורית השלישית בגודלה במינסוטה, ממוקמת בסביבת העיר. העירמחזיקה ומפעילה סכר הידרואלקטרי גדול על נהר המיסיסיפי.

## היסטוריה
העיירה סנט קלאוד אוגדה ב-1856 כתוצאה מאיחוד של שלושה כפרים שהוקמו בשנים שקדמו לכן. רבים מהסוחרים בין קנדה למינסוטה עברו באזור, מה שתרם לפיתוחו.

## דמוגרפיה
נכון למפקד האוכלוסין של 2020, התגוררו בעיר 68,881 נפשות ב-26,374 משקי בית. צפיפות האוכלוסין היא 634 נפש לקמ"ר. ההרכב הגזעי של העיר הוא:
* 77.1% לבנים
* 14.6% אפרו אמריקאים
* 0.6% אינדיאנים
* 3.4% אסייתים
* 3.4% משני גזעים או יותר

היספנים או לטינים מכל גזע מהווים 3.2% מהאוכלוסייה.

## פוליטיקה וממשל
ראש העיר מאז 2005 הוא דייב קלייס. הוא נבחר מחדש לכהונה חמישית ב-2020.

העיר מיוצגת בבית הנבחרים של ארצות הברית באמצעות מחוז הקונגרס השישי על ידי הרפובליקני טום אמר.

מרבית תושבי העיר הצביעו למועמד המפלגה הדמוקרטית בבחירות לנשיאות ארצות הברית מאז 1960. המועעמדים הרפובליקניים היחידים שניצחו בעיר היו רונלד רייגן ב-1984 ודונלד טראמפ ב-2016.

## ערים תאומות
* ספלט, בוואריה, גרמניה
* אקיטה, יפן

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מינסוטה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1856