דפוס סלאוויטא

שמאל|ממוזער|250px|שער מסכת ברכות ש"ס סלאוויטא
שמאל|ממוזער|250px|שער מסכת בבא קמא ש"ס סלאוויטא שנדפס בזיטומיר
**דפוס סלאוויטא**, שנודע גם בשם **דפוס האחים שפירא**, היה בית דפוס עברי בעיירה סלאוויטא שבאימפריה הרוסית וכיום עיירה במחוז חמלניצקי במערב אוקראינה.

בית הדפוס נוסד בשנת ה'תקנ"ב (1792) בידי רב העיירה, רבי משה שפירא בן רבי פנחס מקוריץ, ונוהל על ידיו ועל ידי בניו שמואל אבא ופינחס. הדפוס נועד להדפסת ספרי חסידות, אך נודע במיוחד במהדורות המפוארות של התלמוד הבבלי שהודפסו בו. גם מתנגדים לא היססו להשתמש בהן למרות אופיו החסידי של הדפוס.

הדפסת התלמוד הבבלי הייתה כרוכה בעלויות גבוהות, וכדי לאפשרה קיבלו בני משפחת שפירא בשנת ה'תקס"ז (1807) אישור מרבנים בולטים (בהם רבי שניאור זלמן מלאדי) כי הזכויות להדפסתו יישמרו להם למשך 25 שנה. ש"ס סלאוויטא הוא יקר המציאות בימינו, שכן בניגוד לש"ס וילנה שנדפס במהדורות רבות, נדפס ש"ס סלאוויטא בשלוש מהדורות שלמות בלבד. חוקר התלמוד רבי רפאל נתן נטע רבינוביץ כתב עליו: "...הדפוס הוא נעים ואין ערך ליופיו".
ממוזער|דפים מתוך התלמוד הבבלי בדפוס סלאוויטא

## המחלוקת סביב ש"ס סלאוויטא
התלמוד בדפוס סלאוויטא הודפס בשלוש מהדורות שלמות. במהלך הדפסת המהדורה הרביעית, בשנת ה'תקצ"ד (1834), החלו אנשי דפוס ראם בווילנה להדפיס מהדורה מתחרה. הדבר גרם להתלקחות מחלוקת עזה, שכן אמנם חלפו 27 שנים מקבלת אישור הרבנים, אך רק 21 שנים מהוצאת המהדורה השלישית. המחלוקת הפכה למחלוקת בין חסידים למתנגדים.

לצד המדפיס מסלאוויטא עמדו רבני החסידים, רבני גליציה (ובכללם יעקב אורנשטיין, אב"ד קהילת לבוב) ורוב רבני פולין. לצד המדפיס מווילנה עמדו רבני ליטא, ובכללם אריה לייב קצנלבוגן אב"ד בריסק, יעקב קרלינר אב"ד קרלין, רבים מרבני זאמוט (ליטא התחתית) ורבי עקיבא איגר, בנו רבי שלמה איגר, חתנו בעל החת"ם סופר והרב אלכסנדר סנדר קפלן בעל "שלמי נדרים".

מדפיסי סלאוויטא העלו את הטענה כאילו דעתו של רבי עקיבא איגר הוטתה על ידי בנו רבי שלמה איגר, וכינו אותו "בן כוזיבא". רבי עקיבא איגר, שהיה ידוע כעניו, יצא מגדרו ובתגובה כתב מכתב חריף כנגד טענה זו:

לאחר דין תורה שהתקיים בבית הדין בהורדנה, הוכרע הדין לצדם של מדפיסי וילנה, בתנאי שייקנו את כל העותקים שנשארו בידי מדפיסי סלאוויטא, אמנם מדפיסי סלאוויטא לא קיבלו עליהם את הדין, ולאחר מכן התקיימה בוררות זבל"א, אך שלושת הרבנים לא הצליחו להגיע לידי דעה מוסכמת ולא הוציאו פסק דין.

## העלילה על האחים שפירא
פועל בשם אליעזר פרוטוגין, שהתקבל לעבודה בדפוס סלאוויטא עקב נישואיו לאחת מקרובות משפחת שפירא, לא חי בשלום עם אשתו ואף נהג להשתכר, ועל כן פוטר מעבודתו. ימים אחדים לאחר פיטוריו איבד עצמו לדעת בתלייה. לאחר ניסיון כושל להציל את חייו קבע הרופא את מותו, ופרוטוגין נקבר בסתר. הדבר נתגלה, ובני משפחתו של פרוטוגין העלילו על האחים שפירא כי הם תלו אותו וקברוהו, כדי למנוע ממנו להלשין עליהם על הדפסת ספרים מבלי שעברו את ביקורת הצנזורה.

בעקבות הפרשה הוצא בשנת 1836 צו לסגירת כל בתי הדפוס העבריים בליטא ובבלארוס, פרט לדפוס ראם ולדפוס נוסף בז'יטומיר.

מומרים וכמרים הוסיפו שמן למדורה, והאחים שמואל-אבא ופינחס שפירא הושמו בכלא של קייב. שנים מספר ארכו החקירות, וכל אותו זמן ישבו האחים בצינוק. בסופו של דבר הואשמו רק בהעלמת קטעים מעיני הצנזורים ובהדפסת ספרים אסורים והפצתם, שכן חוקריהם לא יכלו למצוא קשר בינם ובין התאבדותו של פרוטוגין. בקיץ ה'תקצ"ט (1839) נפסק כי כל אחד מהם יולקה 1,500 מלקות ויגורש לסיביר לשארית חייו. לאחר המלקות היה מצבם הגופני של האחים שפירא רעוע, ובמשך 17 שנים הם עברו מבית חולים אחד למשנהו ומבית כלא לבית כלא עד כי בשנת ה'תרט"ז (1856), עקב הכתרתו לצאר, העניק להם אלכסנדר השני חנינה. לאחר ביטול הצו העבירו מדפיסי סלאוויטא את בית הדפוס אל העיר ז'יטומיר.

מסופר כי במהלך שהותם בבית הכלא כתבו האחים ספר תורה קטן. שנים אחר כך נרכש הספר עבור רבי מנחם מנדל שניאורסון מלובביץ' והוא נהג לרקוד עמו בהקפות שמחת תורה.

## הרקע לסיפור "שלוש מתנות" לי"ל פרץ
כאשר היה נידון אדם למלקות, נהוג היה להעבירו דרך שתי שורות של חיילים כשידיו כבולות, והחיילים מכים בו בשוט שבידיהם. כך היו אמורים האחים שפירא לעבור בין השורות שלוש פעמים, ואם לא ייפחו את נפשם, יוגלו לסיביר.

בספר "סדר הדורות החדש" מתאר המחבר את האירוע ומספר:

מעשה זה של המדפיס מסלאוויטא שימש לי"ל פרץ כמקור לסיפורו על אודות "המתנה השלישית" – המפתח לכניסת הנשמה לגן עדן.

## לקריאה נוספת
*רפאל נתן נטע רבינוביץ, **מאמר על הדפסת התלמוד**, מהדורת א"מ הברמן, ירושלים: ה'תשי"ב.
* מנחם מנדל בודק, **סדר הדורות החדש**, לבוב: ה'תרכ"ה.
* ישראל ארליך, ספר יעקב לסלוי -שער ג' **העלילה על מדפיסי ש"ס סאלוויטה**, ה'תשמ"ה, עמ' 246–252.
* הרב י"ל הכהן מימון, שרי המאה, כרך א' פרק כ"א

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
*  (הובא לדפוס על ידי יצחק ריבקינד; מיידיש: ש. בן-מנחם); , ; , ; ; , ; ; ; , ; , ; , , ; , 
* מוטי מרינגר, דפוס האחים שפירא - סלאוויטא, אתר Tog
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מו"לים יהודים אוקראינים
קטגוריה:יהדות אוקראינה
סלאוויטא
קטגוריה:משפחת פנחס שפירא מקוריץ
קטגוריה:דפוסי התלמוד