open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ח'רבת א-לתאתין

**ח'רבת א-לתאתין** (גם: **ח'רבת א-לטאטין**) (נ.צ. 1660-1418) היא חורבה בשטח של כארבעה דונמים, כ-300 מטר מצפון לגבעת זאב שבבנימין, על גבעה ברום 760 מטר מעל פני הים.

## הממצאים באתר
בחורבה נערכו חפירות ביוני 1995, ונמצאו בה שרידי כנסייה ותחנת דרכים מתחילת המאה ה-5 לספירה, רצפת פסיפס ובית בד. מסקירות ארכאולוגיות שנעשו באתר בשנות המנדט הבריטי, אותרו בו גם ממצאים מתקופת בית שני.

## זיהוי האתר
ממוזער|שרידים בחורבת לטטין
החורבה מזוהה מתחילת המאה ה-20 עם תחנת הדרכים הנזכרת במפת מידבא בשם **TO ENNATON** (מילולית: "התשיעית"). זאת, בשל שימור מסוים של שם האתר בשם החורבה, בשל ממצאי תחנת הדרכים במקום, ובשל מיקומו של האתר בסביבות המיל התשיעי בדרך הרומית שבין ירושלים ללוד, היא דרך בית חורון.

לפי דעת מיעוט, אתר המיל התשיעי הנזכר במפת מידבא מתייחס לדרך הרומית השנייה שחיברה בין ירושלים ללוד, אשר עברה דרך מוצא ("קולוניה" הרומאית), אבו גוש של ימינו ואמאוס.

## לקריאה נוספת
* מדריך ישראל: אנציקלופדיה שימושית לידיעת הארץ, הוצאת כתר-משרד הביטחון, עורך: ספי בן-יוסף, 1980, **כרך יהודה**, עמ' 72.
## קישורים חיצוניים
* ח'רבת א-לתאתין (חורבת לטטין) באתר רשות העתיקות

## הערות שוליים

קטגוריה:קצרמר ארכאולוגיה
קטגוריה:השומרון: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:התקופה הביזנטית בארץ ישראל
קטגוריה:בנימין
רעידת האדמה בהאיואן (1920)

**רעידת האדמה בהאיואן (1920)** היא רעידת אדמה רבת עצמה ונפגעים שקרתה בשנת 1920, עם מוקד רעש במחוז האיואן שבנינגשיה, סין. נקראה גם **רעידת האדמה בגאנסו** כי נינגשיה הייתה חלק מגאנסו בזמן הרעידה.

על פי רוב הערכות הנספים, רעידת אדמה זו היא בין 10 אסונות הטבע הגדולים ביותר שתועדו.

עוצמתה הייתה 7.8 בסולם ריכטר.

## נפגעים
בסיכום שפרסם בתחילה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית (USGS), היו 200,000 הרוגים ברעידה. בקטלוג "רעידות האדמה ההרסניות בעולם" (עד 2008) (Catalog of Damaging Earthquakes in the World) נרשם 235,502 הרוגים. אולם רבים נוספים מתו כתוצאה מקור. רעידות חוזרות גרמו לניצולים לפחד מכל פניה שאינה מסתור זמני והחורף הקשה הרג רבים מניצולי הרעידה המקורית באזורי הפגיעה.

בין הנפגעים ברעידת האדמה היו המנהיג המוסלמי (סופי חווי) מא יואנזאנג ובנו, שנהרגו בתוך מסגד שגגו קרס עליהם בזאנגג'יצ'ואן.

## ראו גם
* רעידת האדמה בג'ישישאן (2023)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:רעידות אדמה ב-1920
1920
קטגוריה:1920
ההר הסגול

**ההר הסגול** או **זיג'ין שאן** (במנדרינית: 紫金山**, Zĭjīnshān, lit** - "ההר הסגול-זהוב") הוא הר הנמצא בצד המזרחי של נאנג'ינג שבמחוז ג'יאנגסו, סין. גובהו 447.1 מטרים, והנקודה הנמוכה ביותר בו היא בגובה 30 מטרים. שטחו כ-20 קמ"ר בלבד.

פסגות ההר מוקפות לעיתים קרובות בעננים, מה שמשווה לו צבע סגול-זהוב עם שחר ובשעת בין ערביים, ומכאן שמו.

ההר הסגול מתקשר למספר אירועים היסטוריים, חלקם בתקופה העתיקה וחלקם מתקופת סין המודרנית. במקור ההר נקרא "ז'ונגשאן" (Zhōngshān) והיה ידוע גם כ"ג'יאנג" (Jiǎngshān) לאחר שסון קוון אמר שרוחו של ג'יאנג זיוון (שהיה מנהיג משושלת האן המזרחית) רודפת את ההר, כ"אלוהים של ההר", בתקופת שלוש הממלכות.

יותר ממאתיים אתרי מורשת ונוף ממוקמים בתוך או מסביב להר, מתוכם שלושה אתרים היסטוריים לאומיים, תשעה אתרים היסטוריים מחוזיים, ו-33 טריטוריות של השליטים הקודמים. ליד או בתוך ההר ממוקמים 12 מכוני מחקר ואוניברסיטאות.

בהר הסגול גדלים 621 זנים של צמחים וסקולריים.

## ראו גם
* קבר שיאולינג
* מצפה הכוכבים הר סגול

## קישורים חיצוניים

* אתר מצפה הכוכבים של ההר הסגול

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ג'יאנגסו
קטגוריה:סין: הרים
פרוזינונה (כדורגל)

**מועדון כדורגל פרוזינונה** (באיטלקית: **Frosinone Calcio**) הוא מועדון כדורגל מקצועני מהעיר פרוזינונה ממחוז לאציו שבאיטליה המשחקת בסרייה ב'.

לאחר מסורת ארוכת שנים בליגות הנמוכות באיטליה, מאז הקמת המועדון בשנת 1906, שיחקה פרוזינונה לראשונה בסרייה ב' בעונת . היא שיחקה בליגה במשך חמש עונות רצופות והפכה לקבוצה השלישית בטיבה במחוז לאציו, אחרי קבוצות העיר רומא (רומא ולאציו), עד שירדה חזרה לליגה השלישית.

החל מעונת  עלתה פרוזינונה שתי ליגות בשתי עונות, עד שב-16 במאי 2015 גברה פרוזינונה על קרוטונה בתוצאה 1–3, והבטיחה לראשונה בתולדותיה את העפלתה לליגה הבכירה באיטליה, הסרייה א'.

## היסטוריה
מועדון הכדורגל פרוזינונה הוקם רשמית בשנת 1906 תחת השם **איגוד ספורטיבי פרוזינונה**, והחל לשחק בליגות הנמוכות במדינה. במרוצת שנות הקמתו החליף המועדון מספר פעמים את שמו ואף את צבעיו, עד שבתחילת שנות ה-30 קיבל את השם **בלאטור פרוזינו** ואת צבעי הצהוב-כחול והחל לשחק באצטדיון מאטוסה בו הוא משחק עד היום.

פרוזינונה, שעברה פירוק והקמה מחדש בשנת 1959, הוסיפה לשחק בליגות הנמוכות, ששיאן בליגה השלישית ממנה לא הצליחה להעפיל. הקבוצה שוב הורחקה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית ב-1990, אך קמה מחדש והמשיכה לשחק בליגות הנמוכות.

בשנת 2003 נרכשה הקבוצה על ידי קבוצת משקיעים בהובלתו של מאוריציו סטירפה. אביו של מאוריציו, בניטו, היה אף הוא נשיא הקבוצה כארבעים שנים קודם לכן. בעונת  הצליחה הקבוצה לראשונה בתולדותיה להעפיל לסרייה ב', הליגה האיטלקית השנייה. עונת הבכורה שלה בסרייה ב' הסתיימה במקום ה-12, במרכז הטבלה. הקבוצה הצליחה לשרוד חמש עונות בליגת המשנה, עד שבעונתה החמישית בליגה, עונת , סיימה במקום ה-22 והאחרון ונשרה לליגה השלישית.

בעונת  מונה רוברטו סטלונה לתפקיד מאמן הקבוצה. בסיום עונת , לאחר ניצחון בפלייאוף עלייה מול לצ'ה, הוביל סטלונה את פרוזינונה בחזרה לסרייה ב'. בעונתה הראשונה מאז חזרה לסרייה ב', עונת , הוביל סטלונה את פרוזינונה לראשונה בתולדותיה להעפלה לסרייה א', הליגה הבכירה באיטליה. פרוזינונה סיימה את העונה במקום השני בטבלה, המבטיח העפלה אוטומטית, מעל קבוצות איכותיות ומנוסות ממנה כמו ויצ'נצה ובולוניה.

נקודת הליגה הראשונה אי פעם של פרוזינונה בליגה הבכירה הושגה ב-23 בספטמבר 2015, במשחק החוץ של הקבוצה מול יובנטוס באצטדיון יובנטוס במסגרת המחזור החמישי, שהסתיים בשוויון 1-1 משער דרמטי של פרוזינונה בתוך תוספת הזמן. ניצחון הבכורה של הקבוצה הגיע מחזור אחד אחר כך, ב-28 בספטמבר, כשפרוזינונה גברה 0–2 על אמפולי בבית.

בתום עונת 2015/2016 הקבוצה ירדה לליגת המשנה אחרי עונה אחת בסרייה א'.

בעונת 2017/2018 פרוסינונה ניצחה בביתה 0–2 את פלרמו לאחר הפסד 0–1 בפלרמו במשחק הראשון של גמר פלייאוף העלייה לסרייה א'. ובכך, הבטיחה את עלייתה לסרייה א'. היא חזרה לסרייה ב' לאחר עונה בודדת.

בעונת 2022/2023 עלתה הקבוצה לסרייה א', אך שבה לסרייה ב' תוך עונה.

## אצטדיון הקבוצה
שמאל|ממוזער|250px|אצטדיון מאטוסה, 2007
פרוזינונה מקיימת את משחקיה הביתיים באצטדיון מאטוסה בעיר החל מהקמתו בשנת 1932. במרוצת השנים שונתה תכולת האצטדיון בהתאם להישגי הקבוצה, והחל משנת 2014 הוא מסוגל להכיל כ-10,000 צופים.

## סגל שחקנים
נכון ל-18 בספטמבר 2025

 (בהשאלה מקליארי)
 (בהשאלה מאטאלנטה)
 (בהשאלה מגנואה)

 קפטן

 
 (בהשאלה מבולוניה)
 

 
 (בהשאלה מצ'זנה)

 

 
 

 (בהשאלה מפיזה)
 (בהשאלה מקוזנצה)

 
 

 
 
 (בהשאלה מקומו)

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קבוצות כדורגל איטלקיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1906
ג'ואיש שאנגחאי כרוניקל

**ג'ואיש שאנגחאי כרוניקל** (Shanghai Jewish Chronicle) היה עיתון יהודי בשפה הגרמנית שיצא לאור בשאנגחאי, סין, בין השנים 1939 עד 1948. בתחילתו יצא העיתון במתכונת יומית, ולאחר מכן הפך לשבועון.

העיתון החל לפעול ב-3 במאי 1939 ויועד לקהילה הגדלה והולכת של מהגרים יהודים מאירופה שהגיעו לשנגחאי. העיתון כלל סיקורי חדשות מהעולם ובפרט בנושאים יהודיים. כל גיליון הכיל בין 8 ל-16 עמודים, וכשליש מכל גיליון הוקדש לפרסומות.

לאחר הכיבוש היפני בחלקים מסין, העיתון פעל בשיתוף פעולה עם הממשל היפני. הוא היה העיתון היהודי היחיד שהמשיך לפעול בשאנגחאי גם לאחר מלחמת העולם השנייה.

בשנת 1945 שינה העיתון את שמו ל-**Shanghai Echo**, ובשנת 1948 חדל להופיע.

## קישורים חיצוניים
* גליונות העיתון בין השנים 1939-1945

קטגוריה:עיתונות יהודית
קטגוריה:יהדות שאנגחאי
אורי רם (קצין)

**אורי רם** (נולד ב-21 במאי 1948) הוא קצין צה"ל בדימוס בדרגת תת-אלוף, שירת כמפקד כוחות הנ"מ בחיל האוויר.

## חייו
רם (במקור גרוס), התגייס לצה"ל ב-1966. שירת במערך טילי ההוק כעוזר בקר, לאחר קורס קצינים שירת כקצין וכמפקד סוללת טילי הוק ופיקד על בית הספר להוק. היה ראש מדור תורת לחימה בטילי נ"מ במפקדת חיל האוויר, ומפקד בית ספר לקציני נ"מ. שימש כמפקד יטנ"מ 138 מיוני 1974 עד אוגוסט 1976. במבצע שלום הגליל היה קצין אג"ם במפקדת כוחות הנ"מ. ב־1984 קודם לאלוף-משנה ומונה למפקד אגד 168 וב-1986 פיקד על בית הספר לנ"מ. ביוני 1988 קודם לדרגת תת-אלוף ומונה למפקד כוחות הנ"מ. כיהן בתפקיד עד 1991, כולל בתקופת מלחמת המפרץ. במהלך שירותו פיקד פעמיים על משלחות צה"ל לקליטה של מערכות טילים חדשות לחיל האוויר.

לאחר שחרורו מצה"ל, מונה לסמנכ"ל פיתוח עסקים בקבוצת אינטרגאמא, לאחר מכן מונה למנכ"ל חברת "דל-תה ציוד הנדסי" העוסקת בתחום הציוד הביטחוני, תשתיות אנרגיה ורכישת או מיזוג חברות בתחומי הנדסיים/טכנולוגיים.

בשנת 2001 עבר לארצות הברית שם עבד בייעוץ והיה חבר בקבוצת משקיעים בלוס אנג'לס. החל משנת 2006 שימש COO ו-CFO בחברת אלקטרוניקה בתחומי אודיו ווידאו.

בעל תואר ראשון במדעי החברה ויחסים בינלאומיים מאוניברסיטת בר-אילן ובוגר המכללה לביטחון לאומי.

## קישורים חיצוניים

* 
* יואב וינוגרד והילי מודריק, "הפאטריוט עומד היטב בתנאים מדבריים", בטאון חיל האוויר 177, דצמבר 1990
* [Uri Ram](http://www.wikinvest.com/stock/Ophthalmic_Imaging_SYS_(OISI)/Uri_Ram), Wikinvest

## הערות שוליים

קטגוריה:תתי-אלופים בחיל האוויר
קטגוריה:מפקדי מערך ההגנה האווירית
קטגוריה:מנכ"לים יוצאי שירות קבע בצה"ל
קטגוריה:סמנכ"לי כספים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני א' (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1948
תמר מרין

**תמר מרין** (נולדה ב-1975) היא סופרת, עורכת, ומרצה לספרות וכתיבה ישראלית.

## ביוגרפיה

מרין היא ילידת תל אביב, בת למחזאי והתסריטאי חיים מרין ולבמאית, המורה למשחק והקריינית מלכה מרין. היא בוגרת תיכון תלמה ילין במגמת תיאטרון. בתחילת שנות ה-20 לחייה, טרם פנתה ללימודי הספרות, הופיעה במסגרת להקת תיאטרון המחול של רינה שיינפלד.

מרין היא בעלת תואר דוקטור בספרות עברית מאוניברסיטת תל אביב. הדיסרטציה שלה עסקה בפרוזאיקוניות הישראליות הראשונות: יהודית הנדל, עמליה כהנא-כרמון ורחל איתן ויחסיהן עם קאנון הספרות העברית.

בין 2002–2011 לימדה באוניברסיטת תל אביב. בשנים 2011–2013 שימשה עמיתת פוסט-דוקטורט ומרצה אורחת לספרות עברית וישראלית באוניברסיטת נורת'ווסטרן באילינוי. כיום מלמדת ספרות וכתיבה יוצרת במחלקה לספרות עברית ובתוכנית למגדר באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, ובמכללת לוינסקי ועורכת במכון מופת. לאורך השנים הנחתה סדנאות כתיבה בבית אריאלה, "מנשר לאמנות" ועוד. החל ב־2022 מרין היא עורכת ראשית שותפה של כתב העת "מאזנים".

מאוגוסט 2025 מרין היא עורכת של הוצאת עברית.

## חיים אישיים
מרין הייתה נשואה לסופר מתן חרמוני. היא חיה בתל אביב עם בנם ובתם.

## יצירתה

סיפורים פרי עטה ראו אור בכתבי העת "הו!" ו"קשת החדשה".
רומן הביכורים שלה, "ילדים", ראה אור בשנת 2015 בהוצאת "ידיעות ספרים" וזיכה אותה בפרס שרת התרבות ליוצרים בראשית דרכם ובפרס קוגל לספרות יפה. ספרה השני, "מה אתה מסתכל על" יצא לאור ב-2018 בהוצאת ידיעות ספרים. ב-2021 זכתה בפרס היצירה לסופרים עבריים על יצירתה הספרותית. בשנת 2022 יצא לאור, ב"הוצאת אחוזת בית", ספרה "הדיירת", רומן על חיי גירושים.

מרין כתבה לאורך השנים ביקורות ספרות במוספי הספרות של העיתון "הארץ". רשימות הביקורת שלה זיכו אותה בפרס ברנשטיין לשנת 2014 בתחום הביקורת.

ספר העיון שלה על עליית הפרוזאיקוניות הישראליות הראשונות: Spoiling the Stories: The Rise of Israeli Women's Fiction יצא לאור בהוצאת אוניברסיטת נורת'ווסטרן ב-2016. בנוסף, מאמרים פרי עטה התפרסמו בכתבי עת אקדמיים שונים בעברית ובאנגלית.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

### מכּתביה
* "לכתוב את הלא-נכתב" - דבר העורכת, גיליון מאזניים שאחרי 7 באוקטובר 2023
* .
* "שומן", מאזנים, מרץ 2021.
* 
* 
* .
* .
* .

### ראיונות
* 
* יוני ליבנה, ראיון עם תמר מרין לרגל הופעת הספר "ילדים", מדור הספרות של ידיעות אחרונות, 18 בדצמבר 2018 (הועבר לאתר "מיטת סדום" ב־18 בדצמבר 2015).
* 

### ביקורות
* עמרי הרצוג, הדיירת: תמר מרין מתירה את הפקעת הרגשית של הגירושים, באתר הארץ, 21 בדצמבר 2022.
* .
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:חוקרות ספרות ישראליות
קטגוריה:חוקרי ספרות ישראלים
קטגוריה:מבקרות ספרות ישראליות
קטגוריה:מבקרי ספרות ישראלים
קטגוריה:זוכות פרס ברנשטיין
קטגוריה:זוכי פרס ברנשטיין
קטגוריה:זוכות פרס שרת התרבות
קטגוריה:זוכי פרס שרת התרבות
קטגוריה:בוגרות תלמה ילין
קטגוריה:בוגרי תלמה ילין
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראליות זוכות פרסים: אמנות
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:זוכות פרס ראש הממשלה
קטגוריה:זוכי פרס ראש הממשלה
קטגוריה:זוכי פרס קוגל
קטגוריה:זוכות פרס קוגל
קטגוריה:סופרות כותבות עברית
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:להט"ביות ישראליות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1975
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1975
קטגוריה:זוכי פרס לסופרים בראשית דרכם
ריכרד פריי

**ריכרד פֿרַיי** (**Richard Frey**, בסינית: פֿוּ לַאי, 傅 莱; 11 בפברואר 1920, וינה, אוסטריה — 16 בנובמבר 2004, בייג'ינג, סין) היה רופא ומדען יהודי-אוסטרי שנמלט מאימת הנאצים לסין ערב מלחמת העולם השנייה. התגייס כרופא לשורות צבאו של מאו דזה-דונג. אחרי כינון הרפובליקה העממית של סין פעל בבקרת מחלות מגפתיות. הקים את מסד הנתונים הרפואי הממוחשב הראשון בארצו המאמצת. בשנות ה-80 וה-90 היה חבר מליאות המועצה המדינית המייעצת העליונה של סין.

## קורות חייו
נולד בשם ריכרד שטיין, בן יחיד להורים יהודים אמידים. למד רפואה בווינה. היה חבר המפלגה הקומוניסטית האוסטרית. הגיע לסין ב-1939, אחרי סיפוח אוסטריה לגרמניה הנאצית (ה"אנשלוס"), בדומה לרופא יעקב רוזנפלד ובסיוע הקונסול הסיני, חסיד אומות העולם חה פנגשאן. הועסק כשנתיים בבית החולים האמריקאי-גרמני ובבית החולים של המיסיון האנגלי בטיינג'ין, והשלים את לימודיו בבית-הספר לרפואה שם. ב-1941, במהלך מלחמת סין–יפן השנייה, התגייס לשורות צבא הגרילה של מאו דזה-דונג ("צבא הדרך השמינית"), טיפל בפצועים והכשיר רופאים וחובשים באזור החזית.

זכה לאות הוקרה ממאו על הישגיו בהדברת מחלת המלריה בשיטות רפואה סינית מסורתית, וב-1944 התקבל כחבר במפלגה הקומוניסטית של סין. ב-1945, בעת שפעל במחוז ין-אן (הבסיס הפוליטי והצבאי של המפלגה הקומוניסטית הסינית בשנים 1936–1948), הצליח פריי, לראשונה בסין, ובסיוע ידידים אמריקאים שדאגו לאספקת נבגים מתאימים ומעט ציוד, להפיק ולייצר פניצילין בכמויות משמעותיות.

בתום המלחמה נשא לאישה את חברתו לדרך לִי בִּין זוּ, אֵם שלושת ילדיו. במלחמת האזרחים המשיך בעבודתו בשרות צבא השחרור העממי, וכמו כן לימד בבית-הספר לרפואה של יאן-אן.

עם הקמת הרפובליקה העממית של סין ב-1949 בחר להישאר בה, עבר לצ'וֹנְגצִ'ינְג ועסק בבקרת מחלות מגפתיות ומניעתן בקרב מיעוטים וביישובים נידחים בחבלי דרום-מערב סין. כמו כן לימד בבית-הספר לרפואה של צ'ונגצ'ינג בתחום התמחותו – אפידמיולוגיה. התוצר המדעי של עבודתו באותה תקופה היה תיעוד נרחב של המחלות האנדמיות שבהן נתקל במחוזות הללו.

בתקופת מהפכת התרבות בסין סבל זמן מה מדיכוי כ"סוכן זר", ובתוך כך אף בוטלו נישואיו. בשוך המהפכה שב למעמדו. ב-1962 מונה ליועץ לאקדמיה הסינית למדעי הרפואה בבייג'ינג בתחום המידע הרפואי. בשנות ה-80 הקים וניהל את מסד הנתונים הממוחשב הראשון במרכז למידע רפואי בבייג'ינג ודאג לחיבורהּ לרשת הבינלאומית . לפני פרישתו כיהן כיו"ר המכון למידע וכאוצר ספריית האקדמיה הרפואית המדעית של סין. בצד פעילותו המדעית שימש כיועץ לקשרי חוץ של המפלגה הקומוניסטית הסינית עם ארצות המערב. היה חבר במליאות השישית עד התשיעית (1983–1998) של המועצה המדינית המייעצת של סין (CPPCC).

ריכרד פריי נפטר בגיל 84 בבייג'ינג. תרם את אבריו למדע. מצבתו הוקמה באתר ההנצחה לנופלים בבאודינג שבחבל חביי, בצד מצבות הזיכרון לרופאים נורמן בֶּתוּן  הקנדי ודווארקנאת קוֹטנִיס  ההודי, שסייעו לסינים במלחמתם ביפנים. הן נשיא סין חוּ גִ'ינְטָאו והן נשיא אוסטריה היינץ פישר הניחו זרים על מצבתו. פועלו מונצח בספרות על תולדות סין ובמספר מקומות ברחבי סין.

## ראו גם
* יעקב רוזנפלד

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:רופאים יהודים
קטגוריה:קומוניסטים יהודים
קטגוריה:יהודים סינים
קטגוריה:קומוניסטים סינים
קטגוריה:סין: בריאות ורפואה
קטגוריה:יהודים שהוצלו בשואה על ידי חסידי אומות עולם
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1920
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-2004
אתרי טוסה

**אתרי טוסה** (בסינית: **土司遗址**; בפין-יין: **Tǔsī Yízhǐ**) הם אחד מאתרי מורשת עולמית של אונסק"ו ברפובליקה העממית של סין שנוסף לרשימת אתרי המורשת העולמית ב-3 ביולי 2015. זהו אתר המורשת העולמית ה-48 בסין. אתר המורשת העולמית כולל שלושה אתרים ארכאולוגיים של מרכזים מנהליים של מערכת טוסה.

## רקע
מערכת טוסה (בסינית: 土司; בפין-יין: Tǔsī, מילולית המנהיג / מנהיג השבט) הייתה שיטת שלטון באימפריה של סין מאז המאה ה-13, מנהיגי השבטים או קבוצות האתניות באזורים עם מיעוטים לאומיים בדרום-מרכז ודרום-מערב סין מונו לפקידי ממשל סיניים. התואר טוסה עבר בירושה. לדוגמה, היו שליטי טוסה ביונאן, בגוויג'ואו, בסצ'ואן ובטיבט, ובנציבויות האוטונומיות  בחונאן ו בחוביי. המערכת התנהלה באופן זה למשך 1,000 שנים, ולאחר הקמת הרפובליקה העממית של סין היא בוטלה.

## אתר המורשת העולמית
ב-3 ביולי 2015, נוספו שלושת אתרי טוסה לרשימת אתרי מורשת התרבות העולמית, במפגש ה-39 של ועדת המורשת העולמית בבון, גרמניה. על פי הודעת הוועדה, מערכת טוסה נועדה לאחד את הממשל, ובו זמנית להרשות למיעוטים אתניים לשמור על מנהגיהם ודרך חייהם.

שלושת אתרי טוסה שהוכרזו על שטח כולל של 7,813 דונם ושטח חיץ בן 31,253 דונם, כוללים חורבות של מבנים ששימשו את המערכת הפוליטית העתיקה של טוסה: בית מגורים, מקדש, בית קברות, מבצר, בית משפט, תעלת שפכים ועוד.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סין: אתרי מורשת עולמית
המאוזוליאום למאו דזה-דונג

שמאל|ממוזער|250px|המאוזוליאום למאו דזה-דונג
**המאוזוליאום למאו דזה-דונג **(סינית מפושטת: 毛主席纪念堂, סינית מסורתית: 毛主席紀念堂, פין-יין: Máo Zhǔxí Jìniàn Táng) - הוא מאוזוליאום לאחד המייסדים והמנהיגים של המפלגה הקומוניסטית של סין והרפובליקה העממית של סין מאו דזה-דונג. נבנה בין השנים 1976–1977, ממוקם במרכז כיכר טיין-אן-מן בבירת סין בייג'ינג. 

חוץ מהמאוזוליאום של מאו דזה-דונג קיימים שלושה מאוזוליאומים נוספים של מנהיגי מדינות סוציאליסטיות (המאוזוליאום של לנין, ארמון השמש קומסוסאן ומאוזוליאום הו צ'י מין).

בנייתו של המאוזוליאום החלה זמן קצר לאחר מותו של מאו ב-9 בספטמבר 1976. אבן הפינה של המבנה הונחתה ב-24 בנובמבר 1976, הבניה הושלמה ב-24 במאי 1977. בבנייתו של המאוזוליאום השתתפו כ-700,000 איש, חלקם באופן התנדבותי.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:בייג'ינג: מבנים
מאו דזה-דונג
קטגוריה:מאו דזה-דונג
עבדות בסין

ממוזער|עבד סיני, בערך שנת 1900
**[[עבדות]] ב[[סין (אזור)|סין]]** היא תופעה רבת שנים שהשפיעה על מיליוני אנשים במדינה זו, וממשיכה להשפיע גם במאה ה-21. ב-2007 נודעה "שערוריית העבדים הסינים", שבה תוארה עבדותם של אלפי סינים, ובהם ילדים, שנחטפו והוכרחו לעבוד במפעלי לבנים. עבדות בסין כוללת גם שעבוד מקומי וקיבוץ נדבות בכפייה, וכן ניצול מיני של נשים וילדים.

## היסטוריה
בזמן שושלת שאנג, כ-5% מהאוכלוסייה שועבדו. בזמן שושלת צ'ין, עבדים גברים הוכרחו לעבוד על פרויקטים כמו צבא הטרקוטה. חלק מהעבדים היו אנשים שהורשעו בפשעים כמו אונס ועונשם היו עיקור כפוי ושעבוד. הקיסר ואנג מאנג אסר על עבדות, אבל איסור זה בוטל לאחר מותו. בזמן שושלת טאנג, היה מחסור בנשים באוכלוסייה, שגרם לסחר בנשים עם הקוריאנים. בזמן שושלת מינג נאסרה העבדות, אך למרות זאת היא המשיכה בפועל. בזמן שושלת צ'ינג גברה תחילה העבדות בסין, אך ננקטו צעדים למלחמה בעבדות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:עבודת כפייה
קטגוריה:סין: היסטוריה
קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: היסטוריה
קטגוריה:סין: פגיעה בזכויות האדם
גשר ארבעת האריות

**גשר ארבעת האריות** (ברוסית: Львиный мост, Мост о четырех львах) הוא גשר להולכי רגל שאורכו 28 מטרים. הוא נמצא מעל תעלת גריבוידוב שבסנקט פטרבורג שברוסיה, ומחבר את רחוב לויניי דרייב (L'vinyi Drive) לרחוב מלאיה פודיקסקאיה (Malaya Podyacheskaya).

בפינותיו של הגשר ממוקמים ארבעה פסלי אריות העשויים מברזל יצוק, זאת הסיבה לשם הגשר. הגשר, שנתלה באמצעות כבלים היוצאים מתוך פיות האריות, נבנה בשנת 1825 על פי תכנון של שני בוני גשרים, שהיו ידועים באותה תקופה, וילהלם וון טרייטור ובזיל כריסטיאנוביץ.

הגשר שוחזר מספר פעמים בהיסטוריה, הפעם האחרונה שהוא שוחזר הייתה בשנת 2018.

## גלריה

קובץ:Bridge of Four Lions2006.jpg|
קובץ:Bridge of Four Lions001.jpg|
קובץ:Bridge of Four Lions002.jpg|
קובץ:Bridge of Four Lions 2011.jpg|
קובץ:Мост Львиный, Санкт-Петербург.jpg|
קובץ:Мост Львиный (пешеходный мост).jpg|
קובץ:Sankt Petersburg Löwenbrücke 2005 a.jpg|


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

ארבעת האריות
קטגוריה:סנקט פטרבורג: מבנים
אריות
קטגוריה:אריות באמנות
ג'אורג'ה מרזסקו

**ג'אורג'ה ג. מרזסקו** (ידוע גם כ"**גאורגה ג. מרזסקו**"; ברומנית: **George G. Mârzescu**); 4 ביולי 1876 – 12 במאי 1926), היה משפטן ופוליטיקאי רומני, שכיהן כראש עיריית יאשי ומילא גם תפקידי שר בממשלת רומניה.

## ביוגרפיה
מרזסקו נולד ביאשי כבנו של הפרופסור והפוליטיקאי גאורגה מרזסקו. ג'אורג'ה מרזסקו סיים לימודי תיכון ביאשי ולמד משפטים באוניברסיטת יאשי. את לימודי המשפטים השלים ללימודי מוסמך באוניברסיטת בוקרשט עם תזה בשם Condițiunea juridică a străinilor în România. המשיך ללימודי דוקטורט בפריז, אך לא השלים אותם.

החל מ-1896 היה ראש לשכה במשרד הדתות וההדרכה, שבראשו עמד אביו. ב-1901 הצטרף למפלגה הלאומית ליברלית ומילא תפקידי ניהול נכבדים וגם היה פרופסור מחליף למשפט אזרחי באוניברסיטת יאשי. בשנים 1904–1906 היה מנהל העיתון "ליברלול" ביאשי. ב-1907 מונה לתפקיד סגן פרפקט של יאשי ונבחר לראשונה כחבר פרלמנט רומני. בספטמבר 1909 ייסד את כתב העת Mișcarea (התנועה), ביטאון המפלגה הליברלית ביאשי. במקביל לכל הפעילויות, הוא גם תפקד כעורך דין פעיל.

בשנים 1914–1916 שימש ראש עיריית יאשי והצטיין בקליטת הממשל שעבר מבוקרשט ליאשי. מ-11 בדצמבר 1916 ועד 28 בינואר 1918 כיהן כשר החקלאות. מ-29 בנובמבר 1918 ועד 26 בספטמבר 1919 כיהן כשר הפנים. מ-19 בינואר 1922 ועד 26 באפריל 1922 כיהן כשר העבודה וההגנה הסוציאלית. מ-26 באפריל 1922 ועד 30 באוקטובר 1923 כיהן כשר הבריאות וההגנה הסוציאלית. מ-30 באוקטובר 1923 ועד 29 במרץ 1926 כיהן כשר המשפטים.

בשל עמדותיו, הציבו אותו קורנליו זליה קודריאנו וחבריו בקשר של גבעת ספיריי בראש רשימת המיועדים לחיסול.

## קישורים חיצוניים

* George G Mârzescu 
* 

קטגוריה:יאשי: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת יאשי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בוקרשט
קטגוריה:ראשי עיריות ברומניה
קטגוריה:שרי ממשלת רומניה
קטגוריה:שרי המשפטים של רומניה
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1876
קטגוריה:רומנים שנפטרו ב-1926
דיאויוטאי סטייט גסטהאוס

שמאל|ממוזער|הכניסה לדיאויוטאי סטייט גסטהאוס
שמאל|ממוזער|המלון
**דיאויוטאי סטייט גסטהאוס** (בסינית: ** 釣魚台國賓館** בפין-יין: **Diàoyútái Guó Bīnguǎn**) הוא  מלון ובית הארחה היסטורי בבייג'ינג, סין. המלון כולל מספר בתים וגנים. המלון הוא אחד ממספר אתרים שנבנו ב-1959 לכבוד יום ההולדת העשירי של סין. המלון מארח מכובדים ופקידי ממשל. במהלך מהפכת התרבות בסין שימש המלון כמעונו של מאו דזה-דונג, ג'יאנג קינג, חן בודהה וקאנג שהאנג. במלון מוצעים גם חדרים לקהל הרחב.

## קישורים חיצוניים

* 
 

קטגוריה:בייג'ינג: מבנים
גלוד

**גלוֹד** היה יישוב יהודי קדום בנפת עקרבת שמדרום לשכם, הנזכר באופן יחידאי בשטר מהתקופה הרומית שנמצא במערות המפלט במדבר יהודה.

היישוב נזכר בשטר הכתוב יוונית שנמצא במערות מורבעת, ככפר מוצאו של בעל השטר, אליה בן שמעון. עוד מצוין בשטר כי היישוב נמצא במחוז עקרבת.

בשל אזכור גלוֹד במחוז עקרבת, מזוהה היישוב הקדום עם הכפר הערבי ג'אלוד, כ-7 ק"מ דרומית-דרומית-מערבית לכפר הערבי עקרבה, המשמר את שמה של עקרבת הקדומה.

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופת בית שני
קטגוריה:יישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופת המשנה והתלמוד
קנדיס פאטון

**קנדיס כריסטינה פאטון **(באנגלית: **Candice Kristina Patton**; נולדה ב-24 ביוני 1985) היא שחקנית אמריקאית. ידועה בעיקר בשל תפקידה בתור איריס ווסט-אלן (אנ') בסדרת הטלוויזיה "הפלאש" (2014–2023) ברשת The CW.

## ביוגרפיה
פאטון נולדה ב-24 ביוני 1985 בג'קסון, מיסיסיפי אך גדלה בפלאנו, טקסס. לאחר התיכון, למדה תואר ראשון בתיאטרון מהאוניברסיטה המתודיסטית הדרומית (אנ') שבדאלאס, אותם סיימה בשנת 2007.

## קריירה
בשנת 2004, בשנתה הראשונה באוניברסיטה, פאטון לוהקה לאופרת הסבון המצליחה "היפים והאמיצים" ברשת CBS, למשך חמישה פרקים בתפקידה של רובין. בשנת 2008 פאטון קיבלה תפקיד כמרצדס בסדרת הרשת "Sorority Forever".

במהלך השנים לוהקה לסדרות טלוויזיה רבות, ביניהם אופרות הסבון "היפים והאמיצים" ו-"ימי חיינו". החל משנת 2014 מגלמת פאטון את אייריס וסט בסדרת הטלוויזיה "הפלאש", אשר מבוססת על חוברות הקומיקס "פלאש" מבית DC קומיקס. תפקידה בסדרה הוביל להופעות בסדרות אחרות של יקום החץ, בין היתר "החץ", "סופרגירל", "אגדות המחר" ו-"באטוומן". BuddyTV דירגו אותה במקום 5 ברשימת "100 הנשים הסקסיות ביותר בטלוויזיה לשנת 2014". במאי 2015, פאטון הגיעה למקום 61 ברשימת 100 הנשים הלוהטות של מקסים.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אפרו-אמריקאיות
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה המתודיסטית הדרומית
קטגוריה:זוכות פרס סאטורן לשחקנית משנה בטלוויזיה
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1985
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1985
גרשה

**גרשׂה** (או גֶרָסָה) הייתה עיר קדומה בפרובינקיה יהודה, הנזכרת בכתביו של יוסף בן מתתיהו.

## אזכור העיר בספר מלחמת היהודים
יוסף בן מתתיהו מזכיר במלחמת היהודים את גרשה (בכתיב יווני: Γἐρασα) כעיר שנכבשה על ידי אספסיאנוס, באמצעות הטריבון לוקיוס אניוס, בעת המרד הגדול:

יוספוס מתאר כיצד לאחר חסימת הגישה לירושלים ממזרח וממערב, באמצעות הקמת מחנות צבאיים רומיים ביריחו ובחדיד, בהתאמה, חפץ אספסיאנוס בחסימת הגישה לירושלים גם מאזור ההר, ועל כן, שלח חיל פרשים ורגלים רבים לגרשׂה, הרג בה כאלף גברים יהודים, לקח את משפחותיהם בשבי, ולאחר מכן הצית את בתיה.

באזכור נוסף, מציין יוספוס כי מוצאו של שמעון בר גיורא, ממפקדי המרד הגדול, היה מגרשׂה.

## זיהוי העיר
ממוזער|חורבת גרס (ח'רבת ג'וריש), הוצעה כזיהוי אפשרי של העיר גרשה.
במהלך השנים הציעו חוקרים השערות שונות לגבי זיהויה של העיר. הנרי תאקרי , חוקר מקרא מקינגס קולג' באוניברסיטת קיימברידג', זיהה ב-1928 את גרשה עם העיר ג'רש (גרסה) בעבר הירדן המזרחי. השערה זו אינה מקובלת על חוקרים כיום, שכן יוספוס כותב שיהודי גרסה עזבו את העיר בתחילת המרד ומהתיאור של גרשה משתמע שהיא נמצאת באזור ירושלים. חוקרים אחרים זיהו את העיר עם תל גזר. בתרגומו למלחמת היהודים הוסיף יעקב נפתלי שמחוני הערת שוליים בה כתב "גֶרַסָּה. ואין זו העיר היונית בעבר־הירדן הנזכרת למעלה, רק עיר יהודית, שלא נודע טיבה. ויש מתקנים: גַּזַרָה = גזר". משה פישר, בנימין איזק וישראל רול הסכימו עם השערה זו. לטענת בועז זיסו, השערה זו אינה עולה בקנה אחד עם מהלך הדברים על פי תיאורו של יוספוס, שכן גזר נפלה מוקדם יותר במרד.

יוספוס מציין ששמעון בר גיורא נולד בגרשה ופעל תחילה במחוז עקרבת. כיוון שכך, זיהה מיכאל אבי-יונה את גרשׂה עם הכפר הערבי ג'וריש, הנמצא כ-3 ק"מ דרומית מערבית לכפר הערבי עקרבה בשומרון, המשמר את שמה של עקרבת הקדומה. לפי זאב ספראי ובועז זיסו, השערה זו אינה תואמת לתיאור של יוספוס, שכן עקרבה נכבשה לפיו שנה לאחר המסע הרומי ביהודה.

זאב ספראי הציע ב-1981 השערה לפיה גרשה היא חורבת גרס  (ח'רבת ג'וריש) הנמצאת בראש גבעה סמוך לצור הדסה, זאת על בסיס מיקומה האסטרטגי מעל דרך רומית, שעולה מבית גוברין לירושלים. ב-1992 החל בועז זיסו בסקירה ארכאולוגית של חורבה זו ושל חורבת ג'ראש, שנמצאת ליד שרידי הכפר הפלסטיני ג'רש , שננטש במהלך מלחמת העצמאות, ליד מושב זנוח. בחורבת גרס הוא מצא עדויות ליישוב יהודי מתקופת בית שני, כגון שלושה מקוואות, מערכת מסתור, ומערות קבורה. בחורבת ג'רש הוא מצא מערה שייתכן כי שימשה כמקווה ושרידים של חווה חקלאית וגתות, ככל הנראה גם מתקופת בית שני. הוא העריך שאכן חורבת גרס, שנמצאת במיקום אסטרטגי יותר, היא העיר גרשה שמתאר יוספוס.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:המרד הגדול
קטגוריה:יישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופת בית שני
גרשה (גרשה)
בניין סוני (טוקיו)

**בניין סוני** היה מבנה גבוה בשכונת גינזה שבטוקיו, יפן. הוא מוקם בצומת סוקיבאשי (Sukiyabashi) פינת ארומי-דורי (Harumi-dori), וכניסה אליו התאפשרה ישירות מיציאה B9 בתחנת הרכבת בגינזה.

הבניין עוצב על ידי האדריכל היפני יושינובו אשיארה בסגנון פוסט-מודרני, ונפתח ב-29 באפריל 1966.

אולם התצוגה הראשי חולק לקומות מעל לקומה 6, כאשר כל רבעון של אולם התצוגה גבוה ב-90 סנטימטרים מהקודם, זאת על מנת ליצור אולם תצוגה רציף.

ב-1992 שופץ הבניין, והחלק החיצוני שוחזר לאופן בו נראה במקור. רפפות ואריחים חיצוניים הוחלפו, דלתות כניסה חדשות הותקנו, והכיכר בפינת הצומת שופצה. החזית המקורית, תצוגת אור המורכבת ממספר רב של צינורות קרן קתודית 5 אינץ', הוחלפה עם 74 לוחות אלומיניום. גם פנים המבנה שופץ.

ב-2017 הבניין נסגר, ובאותה שנה נהרס. בשטח הבניין הוקם באופן זמני פארק סוני, ובאותו השטח צפוי עד 2022 להיבנות בניין סוני החדש.

## ראו גם
* בניין סוני, ניו יורק

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טוקיו: מבנים
קטגוריה:סוני
היער הלאומי דשוטס

**היער הלאומי דשוטס** (באנגלית: **Deschutes National Forest**) הוא יער לאומי של ארצות הברית המכסה שטח בן 6,462 קמ"ר על המורדות המזרחיים של רכס קסקייד במרכז מדינת אורגון במחוזות דשוטס, קלאמת, לייק וג'פרסון. היער מנוהל על ידי שירות היערות של ארצות הברית, כשהמשרד המנהל את היער שוכן בבנד.

היער הלאומי דשוטס הוקם ביולי 1908 על חלקים מרכס ההרים הכחולים, רכס קסקייד והיער הלאומי פרימונט. ב-1911 הופרדו חלקים מהיער הלאומי דשוטס על מנת להקים את היער הלאומי אוצ'וקו (Ochoco National Forest), והיער הלאומי פאולינה (Paulina National Forest), וחלקים מהיערות הלאומיים קסקייד ואורגון נוספו לדשוטס. ב-1915 הושבו אדמות היער הלאומי פאולינה ליער הלאומי דשוטס.

מחקר של שירות היערות מ-1993 העריך ש-1,409 קילומטרים רבועים משטח היער הם יערות ראשוניים. בתחומי היער שוכן המונומנט הגעשי הלאומי ניוברי (Newberry National Volcanic Monument), חרוטי אפר, קילוחי לבה וצינורות לבה. בסך הכול כלולים בתחומי היער הלאומי דשוטס כ-250 מערות. כמו כן כלולים בתוך שטח היער חמישה אזורי טבע בראשיתי מוכרים רשמית שהם חלק מהמערכת הלאומית לשימור אזורי טבע בראשיתי, שישה נהרות מוגנים, אזור הנופש אורגון קסקייד, ואזור השימור מטוליוס (Metolius Conservation Area).

היער מנוהל על ידי שירות היערות של ארצות הברית, כשהמשרד המנהל את היער שוכן בבנד, כשיש משרדים של שומרי היערות מקומיים בבנד, בנקודת היישוב קרסנט (Crescent) ובעיירה סיסטרס (Sisters).

פעילויות נופש קיציות נפוצות ביער הלאומי דשוטס כוללות: הליכה, קמפינג, שיט, דיג, צפייה בחיות הבר, רכיבה על סוסים, אופני הרים שעבורם יש מערכת מפותח של שבילים. בחורף אפשר לעשות סקי על מורדות הר בצ'לור (Mount Bachelor), הר געש שכבתי ברכס קסקייד, שגובהו 2,764 מטרים מעל פני הים. על פי נתוני 2006 ביקרו ביער 3,162,000 מבקרים.

## אזורי טבע בראשיתי
בתוך היער הלאומי דשוטס חמישה אזורי טבע בראשיתי מוכרים רשמית שהם חלק מהמערכת הלאומית לשימור אזורי טבע בראשיתי. כולם משותפים מנהלית עם יערות לאומיים שכנים:
***דיאמונד פיק** (Diamond Peak Wilderness, מילולית "פסגת היהלום") – בשותפות עם היער הלאומי וילאמט (Willamette National Forest)
***מאונט ג'פרסון** (Mount Jefferson Wilderness, מילולית "הר ג'פרסון") – שוכן בעיקר ביער הלאומי וילאמט ובחלקו ביער הלאומי הר הוד (Mount Hood National Forest)
***מאונט תיאלסן** (Mount Thielsen Wilderness, מילולית "הר תיאלסן") – מרביתו ביער הלאומי וינמה (46.99%), או ביער הלאומי אומפקווה (40.36%)
***מאונט וושינגטון** (Mount Washington Wilderness, מילולית "הר וושינגטון") – שוכן בעיקר ביער הלאומי וילאמט
***תרי סיסטרס** (Three Sisters Wilderness, מילולית "שלוש אחיות") – שוכן בעיקר ביער הלאומי וילאמט

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים
ימין|ממוזער|250px|"גבעת לבה" (Lava Butte) במונומנט הגעשי הלאומי ניוברי

קטגוריה:אורגון: יערות לאומיים
דלית להב-דורסט

**דלית להב-דורסט** (ילידת 1956) היא מתרגמת, עורכת, אוצרת והיסטוריונית ישראלית-צרפתייה.

## ביוגרפיה
דורסט היא ילידת ריו דה ז'ניירו וגדלה בסאו פאולו, שם למדה ספרות השוואתית. לאחר מכן עברה לפריז, שם עסקה בהיסטוריה של האמנות, ביקורת אמנות, ושימור.

מאז שנת 2008, דורסט היא האוצרת הראשית של קרן מ.ת. אברהם, ומאז שנת 2014 היא עומדת בראש המחלקה לחילופי תרבות בקרן מוזיאון ההרמיטז' בישראל.

דורסט היא פוליגלוטית ולצד עיסוקה באמנות היא מתרגמת ספרים מפורטוגלית לעברית.

## ספרים שתרגמה לעברית
* **דון קסמורו: אדון סר וזעף**, מאשאדו די-אסיס, הוצאת גוונים, 1997
* **הברון; נהר קוצף**, שתי נובלות פורטוגליות, הוצאת מבע, 2009
* **אלף**, פאולו קואלו, ידיעות ספרים, 2012
* **המגילה מעכו**, פאולו קואלו, ידיעות ספרים, 2013
* **זקן ספוג דם**, דניאל גלרה, ידיעות ספרים, 2015
* **לתרגם את חנה**, רונלדו ורובל, ידיעות ספרים, 2015

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מתרגמות ישראליות
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:אוצרות ישראליות
קטגוריה:אוצרים ישראלים
קטגוריה:מתרגמים מפורטוגזית לעברית
קטגוריה:ישראליות ילידות ברזיל
קטגוריה:ישראלים ילידי ברזיל
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1956
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1956
אמילי בט ריקרדס

ממוזער|ריקרדס בקומיקון 2013
**אמילי בט ריקרדס** (באנגלית: **Emily Bett Rickards**; נולדה ב-24 ביולי 1991) היא שחקנית קנדית. ידועה בעיקר בשל תפקידה בתור פליסיטי סמוק (אנ') בסדרה "החץ" (2012–2020).

## ביוגרפיה
ריקרדס נולדה וגדלה בוונקובר, קולומביה הבריטית שבקנדה. אמה היא ד"ר דיאן גריג, פסיכותרפיסטית חלומות בוונקובר.

כנערה השתתפה בהופעות מוזיקה וריקוד. לאחר שסיימה את לימודי התיכון עברה ללמוד בבית הספר לקולנוע של ונקובר, וסיימה את תוכנית יסודות המשחק. היא למדה ב-Alida Vocal Studio שבוונקובר.

בפברואר 2019, בית הספר לקולנוע בוונקובר הודיע על "מלגת לימודים ע"ש אמילי בט ריקרדס", שותפות בין בית הספר לריקרדס, למימון מלגה מלאה לשתי תוכניות המשחק של בית הספר, וכן מימון חלקי נוסף של $250,000 לתלמידים אחרים. ריקרדס תבחר גם היא את הזוכים.

## קריירה
ב-2009 ריקרדס הופיעה בקליפ של הסינגל "Never Gonna Be Alone" של להקת הרוק הקנדית ניקלבק. 

בשנת 2012, היא לוהקה לתפקיד של פליסיטי סמוק (אנ') בסדרת גיבורי העל "החץ" ברשת The CW (המבוססת על החץ הירוק של DC קומיקס). היא חתמה בתחילה על הופעה בפרק אחד, אבל הכימיה שלה עם סטיבן אמל יחד עם תגובות חיוביות של המעריצים הובילו אותה להופעה קבועה בעונה השנייה ואילך. דמותה הופיעה גם בסדרות-הבת "הפלאש", "אגדות המחר" ו"סופרגירל".

בשנה לאחר מכן היא קיבלה את התפקיד של לורן פיליפס בסרט הטלוויזיה "Romeo Killer: The Chris Porco Story".

בשנת 2015 הופיעה ריקרדס בתפקיד משני בסרט התקופתי "ברוקלין".

## חיים אישיים
בעבר יצאה למשך תקופה קצרה עם השחקן קולטון היינס, ששיחק לצדה בסדרה "החץ".

## פילמוגרפיה

### קולנוע

### טלוויזיה

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה קנדיות
קטגוריה:קנדיות שנולדו ב-1991
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1991
הארי לוריין

**הארי לוריין** (; 4 במאי 1926 – 7 באפריל 2023) היה קוסם ואמן זיכרון אמריקאי. לוריין נודע בעיקר בזכות ההדגמות שלו של טכניקות מנמוניקה במספר תוכניות טלוויזיה. ספרו "ספר הזיכרון" היה ברשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס. פרסם עשרות ספרים בנושא זיכרון, קסמים וטכניקות מנמוניקה.

לוריין נודע ביכולת שלו לזכור שמות. כהדגמה ליכולת זו היו מציגים בפני לוריין מאות אנשים, כאשר לוריין התחייב לשלם 1,000 דולר לכל אדם, אשר לא יזכור את שמו, דבר שמעולם לא קרה.

## ביוגרפיה
לוריין גדל בלואר איסט סייד שבניו יורק. בגיל 18 החל להופיע כקוסם במועדון מקומי. השחקן ויקטור ג'ורי  היה מבקר קבוע במועדון, ותגובותיו לקסמיו של לוריין, עזרו ללוריין לשפר הופעותיו. ב-1958 החל להופיע בטלוויזיה הארצית בתוכנית "I've Got a Secret", ובהמשך הופיע בתוכניות רבות נוספות.

נפטר ב-7 באפריל 2023.

## ספריו שתורגמו לעברית
* מדריך למשתמש בזיכרון – הוצאת שפע
* סודות כוחו של המח – הוצאת אור עם

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:מנהטן: אישים
קטגוריה:קוסמים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1926
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2023
ארמיית הבוג (האימפריה הגרמנית)

**ארמיית הבוג** הייתה ארמייה גרמנית שפעלה במלחמת העולם הראשונה בחזית המזרחית.

## היסטוריה
ארמיית הבוג הוקמה ב-8 ביולי 1915 על ידי שינוי שמה של ארמיית הדרום, ולמפקדה מונה גנרל אלכסנדר פון לינסינגן. הארמייה פעלה 
בהמשך כחלק מקבוצת הארמיות פון לינסינגן, והשתתפה בבלימת מתקפת ברוסילוב, ובכיבוש אוקראינה בידי מעצמות המרכז.

## סדר הכוחות
### 8 ביולי 1915
בעת הקמתה ב-8 ביולי 1915, כללה הארמייה את היחידות הבאות:

## ראו גם
* החזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה

## קישורים חיצוניים
* ''Die höchsten Kommandostellen des Heeres.'' אתר בגרמנית על צבא גרמניה במלחמת העולם הראשונה

קטגוריה:ארמיות גרמניות במלחמת העולם הראשונה
נובה פרילוקה

**נובה פרילוקה** (באוקראינית: **Нова Прилука**; ברוסית: **Новая Прилука**, נובאיה פרילוקה) היא עיירה במחוז ויניצה שבאוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה. היישוב נזכר לראשונה במאה ה-12.

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-2,000 יהודים. בזמן מלחמת האזרחים ברוסיה נערכו ביהודי העיירה מספר פוגרומים.

באמצע יולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו רצחו בה תוך זמן קצר כ-30 גברים יהודים, בסיוע האוכלוסייה המקומית. כעבור מספר שבועות נרצחה בסמוך לעיירה קבוצת נשים וילדים יהודים.

בספטמבר 1941 רוכזו יהודי העיירה בגטו קטן, בו נצטוו לשלם לשלטונות סכומי כופר. בנובמבר 1941 נורו כ-350 היהודים שנותרו בגטו שבעיירה, ולאחר מכן ערכו הגרמנים מצוד אחר יהודים מסתתרים מהעיירה, ורצחו את מי שאיתרו.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:גטאות באוקראינה
קטגוריה:מחוז ויניצה: יישובים
קטגוריה:מחוז ויניצה: עיירות יהודיות
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-12
לאו חנין

**לאו חנין** (Leo Hanin; 20 בנובמבר 1913 - 21 בספטמבר 2008) היה פעיל ציוני בסין, יליד וילנה.

## קורות חיים
אריה לאו חנין נולד למשפחה יהודית בווילנה. בהיותו בן 3 (בשנת 1916), בתקופת האימפריה הרוסית, עזב עם משפחתו לחרבין שבמנצ'וריה (צפון סין). שם הצטרף חנין לקבוצה ציונית ולמד היסטוריה יהודית בבית ספר יסודי יהודי. לאחר מכן למד בבית ספר תיכון רוסי. כאשר יפן השתלטה על מנצ'וריה ב-1931, הוא עבר לשאנגחאי, שם למד בבית ספר בריטי, והתנדב בחיל שאנגחאי. הוא הנהיג את בית"ר שאנגחאי, ארגון הנוער הציוני הרוויזיוניסטי.

ב-1937, הוא עבר לקובה שביפן, כדי לעבוד בחברת טקסטיל. הקהילה היהודית הקטנה שם בחרה בו למזכיר הכבוד שלהם. מאוגוסט 1940 עד נובמבר 1941 הגיעו לקובה אלפיים פליטים יהודים פולנים-ליטאים, שניצלו מהשואה על ידי סגן-הקונסול היפני בקובנה ובליטא, צ'יאונה סוגיהארה; הקהילה היהודית בראשות חנין עזרה להם במציאת מגורים, תרומת ציוד רפואי וביגוד, ובטיפול בוויזות שלהם כדי שיוכלו להישאר ביפן (בסיוע שגריר פולין ביפן, תדיאוש רומר).

ב-1942 חזר חנין לשאנגחאי ועבד שם עד סיום מלחמת העולם השנייה. הוא היגר לישראל ב-1948, ולאחר מכן עבר ללוס אנג'לס שבארצות הברית ב-1972.

הוא תיאר את הקהילה היהודית בקובה ואת פעילותיה בראיון מיוחד ב-1999.

נפטר בלוס אנג'לס ב-21 בספטמבר 2008.

## קישורים חיצוניים
* לאו חנין, באתר מוזיאון השואה האמריקאי

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודים אמריקאים
קטגוריה:פעילים ציונים בסין
קטגוריה:יהודים ליטאים
קטגוריה:מהגרים מישראל לארצות הברית
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1913
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2008
נובה מיאסטו על הפיליצה

**נובה מיאסטו על הפיליצה** או **נובה מיאסטו על נהר הפיליצה** (בפולנית: **Nowe Miasto nad Pilicą**, נהגה: נובה מיאסטו נאד פיליצון) היא עיירה במחוז גרוייץ שבפרובינציית מזוביה בפולין, על גדת נהר הפיליצה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

## תולדות היישוב
לנובה מיאסטו הוענקו זכוית עיר בראשית המאה ה-15, ובמאות ה-18 וה-19 התפתחה כלכלת היישוב. בעקבות שרפה גדולה שפרצה ביישוב באמצע המאה ה-19, ניטל ממנו מעמדו העירוני, וזה הושב לו בשנת 1916.

## יהודי נובה מיאסטו על הפיליצה
מאמצע המאה ה-18 התקיימה בעיירה קהילה יהודית עצמאית. בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-1,300 יהודים, כשליש מתושביה, והתקיימה בה פעילות של המפלגות הציוניות, של הבונד ושל אגודת ישראל. במהלך שנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי העיירה מהתנכלויות אנטישמיות גוברות והולכות מצד שכניהם הפולנים, תוך קריאה לחרם על עסקיהם.

בספטמבר 1939 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו הטילו על יהודיה גזירות שונות, ובהן גיוס לעבודות כפייה וחובת תשלום סכומי כופר. בד בבד רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה, אשר שעריו ננעלו באפריל 1941. בזמן פעילות הגטו הובאו אליו מאות פליטים יהודים מהסביבה וכ-600 יהודים שגורשו מאוסטריה, ובשל הצפיפות הרבה שנוצרה בו, התפשטה בו מגפת טיפוס הבהרות. מעת לעת ערכו שוטרים גרמנים מעשי שוד ורצח בקרב יהודי הגטו.

ב-22 באוקטובר 1942 גורשו כ-3,000 יהודי הגטו שבעיירה לדז'וויצה, וממנה שולחו למחנה ההשמדה טרבלינקה.

מיהודי העיירה שרדו את השואה 55 איש.

## קישורים חיצוניים

* 
* נובה מיאסטו על הפיליצה באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 
* 

קטגוריה:מזוביה: יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות בפולין
קטגוריה:גטאות בפולין
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-14
Gott ist mein König, רי"ב 71

200px|ממוזער|שמאל|הדף הראשון של הקנטטה, חתום בכתב ידו של באך
**Gott ist mein König** (בעברית: אלוהים הוא מלכי), רי"ב 71, היא קנטטה שהלחין יוהאן סבסטיאן באך. הוא הלחין אותה בהיותו במילהאוזן, לכבוד טקס שנערך בכנסייה לכבוד מינוי מועצת העיר, ב-4 בפברואר 1708.

## היסטוריה ומילים
מ-1707 עבד באך כנגן עוגב בכנסיית דיוי בלאסי (Divi Blasii) והטקס עצמו נערך בכנסייה המרכזית בעיר, כנסיית מריה הקדושה. מספר הנגנים היה גדול מאשר בקנטטות אחרות שלו מאותה תקופה, כיוון שהיא בוצעה באירוע חגיגי והוא פיזר אותם בעמדות שונות ברחבי הכנסייה.

זוהי הקנטטה היחידה שנדפסה בימי באך ושרדה עד ימינו, דבר שמראה על חשיבותה ועל המעמד לו זכתה כבר בזמן ביצועה.

לא ידוע מי חיבר את הטקסט שמבוסס על מזמור ע"ד מספר תהלים ועל פסוקים נוספים מהתנ"ך, משולבים עם טקסט עצמאי. הטקסט פונה בבית האחרון ישירות אל יוזף הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה שהעיר מילהאוזן שהייתה עיר חופשית קיסרית, הייתה כפופה ישירות לסמכותו.

## מבנה והרכב מבצע
הקנטטה נכתבה עבור ארבעה סולנים, סופרן, אלט, טנור ובס ומקהלה בת ארבעה קולות. הכלים המשתתפים הם שלוש חצוצרות, טימפני שתי חליליות, שני אבובים, בסון, עוגב אובליגטו, שני כינורות, ויולה, ויולה דה גמבה ובאסו קונטינואו. לקנטטה שבעה חלקים:

# מקהלה: *Gott ist mein König von altersher* (אלהים מלכי מקדם; תהילים ע"ד, י"ב)
# אריה לטנור בליווי כורל לסופרן: *Ich bin nun achtzig Jahr* (בן שמונים שנה אנוכי היום; על פי ספר שמואל ב', פרק י"ט)
# פוגה בארבעה קולות: *Dein Alter sei wie deine Jugend* (כימיך דבאך; על פי דברים, פרק ל"ג כ"ה)
# אריוזו לבס: *Tag und Nacht ist dein* (לך יום, אף לך לילה; תהילים ע"ד, ט"ז)
# אריה לאלט: *Durch mächtige Kraft* (באמצעות כוחך האדיר)
# מקהלה: *Du wollest dem Feinde nicht geben* (אל תתן לחית; תהילים ע"ד, י"ט)
# מקהלה: *Das neue Regiment auf jeglichen Wegen* (ממשלנו החדש בכל אשר יפנה)

## הקלטות
היצירה בוצעה והוקלטה על ידי מנצחים ידועים, בהם ניקולאוס הרנונקור (ב-1976), טון קופמן (ב-1994) וג'ון אליוט גרדינר (ב-2000).

## קישורים חיצוניים

* פרטי הקנטטה באתר קנטטות באך
* טקסט הקנטטה באתר קנטטות באך (בתרגום לעברית)

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קנטטות מאת יוהאן סבסטיאן באך
מגלן קדוש

**מגלן קדוש** או **איביס קדוש** (**Threskiornis**) הוא סוג במשפחת הכפניים, להם ראש, צוואר ורגליים שחורים והם בעלי מקור שצורתו קשתית ומזכירה מגל, וזה המקור לשמם. המין מגלן קדוש אפריקני היה קדוש בעיני המצרים, וסימל את האל תחות (איביס), אשר הופיע בתרבות המצרית (ציור, פיסול) כאדם בעל ראש של מגלן, בדרך כלל, ולעיתים בעל ראש של בבון.

### מינים
בסוג זה 5 מינים ומין נכחד אחד:
*מגלן קדוש אפריקני (Threskiornis aethiopicus)
*מגלן קדוש מדגסקרי (Threskiornis bernieri)
*מגלן שחור-ראש (Threskiornis melanocephalus)
*מגלן קדוש אוסטרלי (Threskiornis molucca)
*מגלן לבן-צוואר (Threskiornis spinicollis)
*מגלן ראוניון (Threskiornis solitarius) - נכחד

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1842
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ורג' רוברט גריי
קטגוריה:כפניים
מפקדת הגנת החופים (האימפריה הגרמנית)

**מפקדת הגנת החופים** הייתה ארמייה גרמנית שפעלה במלחמת העולם הראשונה, והגנה על חופי גרמניה מפני פלישה של מדינות ההסכמה.

## היסטוריה
ב-15 באפריל 1916 הוקמה מפקדת הגנת החופים, בפיקודו של גנרל לודוויג פון פלקנהאוזן. הארמייה הגנה על חופי צפון גרמניה, מפני פלישה אפשרית דרך הים הצפוני, הים הבלטי, ודנמרק, ובהמשך אף הגנה על פלישה מכיוון הולנד. ב-29 באוגוסט 1916 מונה פון פלקנהאוזן למפקד הארמייה השישית, ובמקומו מונה גנרל יוזיאס פון הרינגן. ב-18 בספטמבר 1918 פרש גנרל פון הרינגן מתפקידו, וב-1 בנובמבר 1918, פורקה המפקדה.

## מפקדים
* לודוויג פון פלקנהאוזן (15 באפריל 1916 - 29 באוגוסט 1916)
* יוזיאס פון הרינגן (29 באוגוסט 1916 - 1 בנובמבר 1918)

## ראו גם
* החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה

## קישורים חיצוניים
* ''Die höchsten Kommandostellen des Heeres.'' אתר בגרמנית על צבא גרמניה במלחמת העולם הראשונה

קטגוריה:יחידות צבא גרמניות במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:ארמיות גרמניות
שרה סמארט

**שרה סמארט** (באנגלית: **Sarah Smart**; נולדה ב-3 במרץ 1977) היא שחקנית אנגלייה.

## ביוגרפיה
סמארט נולדה בברמינגהאם שבאנגליה. היא התחילה את הקריירה שלה כילדה ושיחקה בסדרת הטלוויזיה לילדים "אריק" ().

היא מוכרת משורה של תפקידים בסדרות טלוויזיה כמו וירג'יניה בריית'ווייט, הבת במשפחה של זוכי לוטו, בדרמה הקומית "At Home with the Braithwaites". ב-2002 שיחקה בסדרת הדרמה "Sparkhouse" בהפקת "Red Production Company" וה-BBC. הופעתה בסדרה "ג'יין הול" בתפקיד הראשי ציינה קשר פורה בינה לבין המחזאית והתסריטאית סאלי ויינרייט.

בין 2008 ו-2010 גילמה סמארט את אן-בריט הוגלנד בסדרה "וולנדר", 6 סרטים באורך מלא עיבוד לספריו של הנינג מנקל עבור ה-BBC. עוד השתתפה סמארט בתסכיתי דרמה ברדיו.

ב-2011 שיחקה סמארט בתפקיד אורח בעונה השישית של סדרת המדע בדיוני הפופולרית "דוקטור הו" של BBC1. היא גילמה את דמות ה'נבל' בפרקים "הבשר המורד" ו"הכמעט אנשים"

היא הייתה תלמידה בבית הספר לבנות "סנט פול" בברמינגהאם, ומאז היא חוזרת בתקופת הקיץ לחלק חתימות.

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אנגליות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אנגליות
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1977
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1977
נובה מיאסטו על הסונה

**נובה מיאסטו על הסונה** או **נובה מיאסטו על נהר סונה** (בפולנית: **Nowe Miasto Nad Soną**, נהגה "נובה מיאסטו נאד סונון"; לעיתים רק **נובה מיאסטו**) הוא כפר במחוז פלונסק שבפרובינציית מזוביה בפולין, על גדת נהר סונה (Sona), בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

## תולדות היישוב
היישוב, והטירה שנבנתה בו, נזכרים מהמאה ה-14, ובשנת 1420 הוענקו ליישוב זכויות עיר. זכויות אלה ניטלו מהיישוב בשנת 1869 בידי הרוסים לאחר מרד ינואר.

## יהודי נובה מיאסטו
בין מלחמות העולם נמנו ביישוב כ-1,700 יהודים, קרוב למחצית תושביו, והתקיימה בו פעילות של המפלגות הציוניות, של אגודת ישראל ושל הבונד.

ב-5 בספטמבר 1939 נכבש היישוב בידי הגרמנים, ואלו החלו בביצוע מעשי שוד ורצח בקרב יהודיו, תוך חטיפתם לעבודות כפייה, והטלת גזירות שונות עליהם, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב, הגבלות תנועה וחובת תשלום סכומי כופר.

עם סיפוח אזור היישוב באוקטובר 1939 לרייך השלישי, החלו הגרמנים לגרש את יהודיו לשטחי הגנרלגוברנמן. בנובמבר 1941 רוכזו יהודי היישוב הנותרים, כ-2,000 איש, בגטו שהוקם בו, אליו הובאו כעבור כחודש בין 1,200 ל-1,500 יהודים מצ'חאנוב וכ-700 יהודים מדרובין. בשל תנאי המחיה הקשים בגטו, מתו בין 170 ל-200 מיושביו ממגפת טיפוס הבהרות. מעת לעת פשטו על הגטו שוטרים גרמנים, וביצעו בו מעשי שוד ורצח.

ב-18 בנובמבר 1942 גורשו כל יושבי הגטו שביישוב לגטו פלונסק, ממנו גורשו כעבור פחות משבועיים למחנה ההשמדה אושוויץ.

מקהילת נובה מיאסטו על הסונה שרדו את השואה 21 יהודים.

## קישורים חיצוניים

* 
* נובה מיסאטו (מחוז פלונסק) באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 
* 

קטגוריה:מזוביה: יישובים
קטגוריה:מזוביה: עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות בפולין
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-15
וורטון (נמל תעופה)

**וורטון** (באנגלית: **Warton Aerodrome**, **[[יאט"א]]:** *WRT*, **[[קוד ICAO]]:** *EGNO*) הוא נמל תעופה הממוקם ליד הכפר וורטון שבמישור פלייד, לנקשייר, אנגליה. נמצא 11 ק"מ מערבית לפרסטון (בירת מחוז לנקשייר).

כיום משמש שדה התעופה מתקן מרכזי לניסויים ופיתוח של חטיבת "צבא אוויוניקה ומידע" של חברת BAE סיסטמס. הוא חלק מהאזור המסחרי של לנקשייר.

לשדה התעופה אישור CAA  (מספר P748) אשר מאשר העברת נוסעים ציבורית והדרכות טיסה כפי שאושרו ברישיון *"BAE Systems (Operations) Limited"*

## היסטוריה
בשנת 1940 נבנו מסלולי שדה תעופה בוורטון. המטרה הייתה שישמש שדה תעופה חלופי או משלים עבור בסיס "RAF Coastal Command" (מבנה ארגוני שהיה קיים בעבר (1936-1969) בתוך חיל האוויר המלכותי), שב"סקויירס גייט", בלקפול.

הוא שימש את חילות האוויר של צבא ארצות הברית (USAAF) בזמן מלחמת העולם השנייה תוך שהוא משרת אלפי כלי טיס בדרכם לשירות בבריטניה, צפון אפריקה, המזרח התיכון וברחבי אירופה. 

בשנת 1944 גרמה התרסקות מפציץ מסוג B-24 שהמריא מהשדה לאסון האווירי בפרקלטון.

לאחר המלחמה הוא הפך להיות בסיס של חיל האוויר המלכותי.

בשנת 1947 השתלטה על שדה התעופה חברת אינגליש אלקטריק  ובשנת 1948 העבירה לשם את משרדיה הראשיים.

שנת 1960 התמזגה אינגליש אלקטריק עם יצרנים מרכזיים נוספים בבריטניה, והאתר כונה "British Aircraft Corporation Site" (BAC). 

בשנת 1977 הולאם BAC ומוזג עם "Hawker Siddeley" ועם "Scottish Aviation" ויחד נקראה החברה החדשה "British Aerospace" (BAe). בשנת 1981 הופרטה BAe ושמה שונה לBAE סיסטמס בשנת 1999.

האתר משמש שדה ניסוי עבור מספר כלי טיס מובילים כגון: אינגליש אלקטריק קנברה, אינגליש אלקטריק לייטנינג, BAC TSR.2, יגואר, טורנדו, הוק ויורופייטר טייפון.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אנגליה: שדות תעופה
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: צבא וביטחון
קטגוריה:לנקשייר
עורק הכליה

ממוזער|אבי העורקים וסעיפיו. עורקי הכליה יוצאים בחלקה העליון של התמונה לעבר הכליות, מוסתרים על ידי ורידי הכליות.
**עוֹרֵק הַכִּלְיָה** (TA: arteria renalis) הוא עורק בבטן היוצא מאבי העורקים ומספק דם לכליה. דרך עורקי הכליה עובר כשליש מתפוקת הלב.

## אנטומיה
### מהלך
עורקי הכליה יוצאים מצדדיו של אבי העורקים, ממש מתחת לעורק מתלה המעי העליון, בכיוון שוקי הסרעפת. קוטרם כחצי סנטימטר. בשל מיקומם של אבי העורקים, הווריד הנבוב התחתון והכליות, עורק הכליה הימני ארוך יותר ומעט נמוך יותר מן השמאלי. העורק הימני עובר מאחורי הווריד הנבוב התחתון, וריד הכליה הימני, ראש הלבלב והחלק היורד של התריסריון. לעומתו, העורק השמאלי נמצא מאחורי וריד הכליה השמאלי, גוף הלבלב ווריד הטחול, והוא נחצה על ידי וריד מתלה המעי התחתון.

### סעיפים
בטרם מגיע עורק הכליה לשער הכליה הוא מתפצל לארבעה או חמישה ענפים. הענפים הקדמיים נעים בין וריד הכליה לשופכן, כשווריד הכליה מלפנים והשופכן מאחור, ואילו ענף אחורי אחד או יותר נעים על פי רוב מאחורי השופכן. מעורק הכליה מתפצל גם עורק יותרת הכליה התחתון, המספק דם לבלוטת יותרת הכליה, לשופכן ולשרירים ורקמות נוספים.

### שונות באוכלוסייה
לעיתים קרובות ניתן למצוא עורקי לוואי לכליה, במיוחד בצד שמאל, שכן הם יוצאים על פי רוב ישירות מאבי העורקים, מעל או מתחת לעורק הכליה הראשי. עורקים אלה אינם נכנסים אל הכליה בשער הכליה, אלא חודרים את חלקה העליון או התחתון של הכליה.

## היבטים קליניים
היצרות עורק הכליה תביא ליתר לחץ דם, מאחר שהכליות המושפעות מכך חשות בנפח דם נמוך ומפרישות רנין על מנת להעלות את לחץ הדם ולשמור על אספקת הדם לכליות. מחלה זו מאובחנת על ידי אולטרה סאונד דופלר של עורקי הכליות. הטיפול בה הוא באמצעות אנגיופלסטיה ותומכנים.

טרשת עורקים גם כן עלולה לפגוע בעורקי הכליה ולהוביל לאספקת דם ירודה לכליות, ואף לאי-ספיקת כליות.
## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:עורקי הבטן והאגן