בוריס שפושניקוב

**בוריס מיכאילוביץ' שפושניקוב** (ברוסית: **Бори́с Миха́йлович Ша́пошников**; 2 באוקטובר 1885 – 26 במרץ 1945) היה מרשל ברית המועצות, ראש המטה הכללי של הצבא האדום בשנים 1937–1940 וב-1941–1942.

## קורות חייו
בוריס שפושניקוב נולד בעיר זלטואוסט שבהרי אורל (כיום נמצאת העיר בתחומי מחוז צ'ליאבינסק. בשנת 1901 התגייס לצבא האימפריה הרוסית. למד בבית הספר לקצינים במוסקבה. לאחר סיום הלימודים והסמכה לקצונה שירת בטשקנט בתפקידי סגן מפקד פלוגה ומפקד פלוגה. בשנים 1907–1910 למד באקדמיה הצבאית של המטה הכללי בסנקט פטרבורג. במהלך מלחמת העולם הראשונה לחם באזור מערב רוסיה. עבר שורה של תפקידים - מקצין מטה של חטיבת פרשים עד למפקד רגימנט. בספטמבר 1917 הועלה לדרגת קולונל. לאחר מהפכת אוקטובר עזב את הצבא.

במאי 1918 התנדב אל הצבא האדום. הוא היה בין מקימי המטה הכללי של הצבא האדום. שירת באגף המודיעין ולאחר מכן באגף המבצעים של המטה. היה אחד ממתכנני מבצעי ההתקפה של הצבא האדום במהלך מלחמת האזרחים. על חלקו במלחמה עוטר בשנת 1921 בעיטור הדגל האדום.

לאחר המלחמה המשיך לשרת במטה הכללי. בשנים 1925–1927 היה מפקד מחוז צבאי לנינגרד, לאחר מכן פיקד על המחוז הצבאי של מוסקבה. בשנים 1932–1935 היה מפקד האקדמיה הצבאית של המטה הכללי ומרצה באקדמיה. בשנת 1937 מונה לתפקיד ראש המטה הכללי של הצבא האדום.

שפושניקוב היה אחד הקצינים הבכירים המעטים ששרד את תקופת הטיהורים הגדולים שערך סטלין בפיקוד הצבא האדום בשנים 1937–1939. הוא אף היה בחבר השופטים במשפט הראווה שדן למוות את מיכאיל טוכאצ'בסקי, יונה יקיר וירונים אובורביץ'.

יש היסטוריונים שמסבירים את שרידותו של שפושניקוב ביחסו המיוחד של סטלין אליו. סטלין רכש הערכה רבה לידע ולכישוריו של שפושניקוב. יש הטוענים, כי ספרו של שפושניקוב "המוח של הצבא" תמיד היה מונח על שולחן העבודה של סטלין.

במאי 1940 הועלה שפושניקוב לדרגת מרשל ברית המועצות. באוגוסט אותה שנה הוא הועבר מתפקיד ראש המטה הכללי ועבר למשרד ההגנה, שם היה אחראי על בניית קו הביצורים בגבולה המערבי של ברית המועצות.

לאחר הפלישה הגרמנית לברית המועצות חזר אל הפיקוד העליון של הצבא. ביוני 1941 מונה לחבר בסטאבקה וב-29 ביולי שוב מונה לראש המטה הכללי. הוא תכנן והוציא לפועל את התקפות הנגד בחורף 1941–1942, במהלכן נהדפו הגרמנים משערי מוסקבה. במאי 1942 הודח מתפקידו כראש המטה הכללי בעקבות כישלון מבצעי הצבא האדום בחצי האי קרים והתבוסה בקרב קרץ', אך נשאר חבר הסטבקה. מאז ולמעשה עד יום מותו היה יועצו האישי של סטלין בנושאים צבאיים. באופן רשמי בתקופה זו תפקידו היה ראש האקדמיה הצבאית של המטה הכללי.

בוריס שפושניקוב נפטר ב-26 במרץ 1945 ממחלת השחפת. נקבר בבית הקברות של חומת הקרמלין. על שמו קרואים רחובות בזלטואוסט, אירקוטסק, וורונז'. משחתת בצי הרוסי נושאת את שמו.

במהלך שירותו בצבא האדום עוטר שפושניקוב בשלושה עיטורי לנין, שני עיטורי הדגל האדום, עיטור סובורוב מדרגה ראשונה ובשני עיטורי הכוכב האדום.

לבוריס שפושניקוב היה בן אחד - איגור שפושניקוב (לימים גנרל בחיל ההנדסה ומרצה בכיר באקדמיה צבאית של המטה הכללי
## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מרשלים סובייטים
קטגוריה:ראשי המטה הכללי של צבאות רוסיה וברית המועצות
קטגוריה:אנשי הצבא האדום במלחמת האזרחים ברוסיה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות של חומת הקרמלין
קטגוריה:אנשי צבא רוסים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי עיטור סובורוב
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום
קטגוריה:מעוטרי הכוכב האדום
קטגוריה:מעוטרי עיטור ולדימיר הקדוש
קטגוריה:בוגרי האקדמיה הצבאית של המטה הכללי
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי ברית המועצות
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1882
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1945