open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Winamp

**Winamp** (**וינאמפ**), היא תוכנת נגן מדיה מבית היוצר של Nullsoft. התוכנה תומכת בערכות נושא, מנגנת פורמטים רבים, וחופשית להורדה.

במקור ניגנה התוכנה קובצי שמע בלבד, אך כיום היא תומכת גם בניגון קובצי וידאו.

ב-20 בנובמבר 2013 הודיעה חברת אמריקה און ליין (AOL) כי פיתוח התוכנה הופסק ו-Winamp לא תהיה זמינה יותר להורדה ב-20 בדצמבר 2013.
רבים ראו בהודעה זו את סופה של **וינאמפ**, אך מספר ימים לאחר הודעתה של AOL, חברות רבות החלו להתעניין ברכישת התוכנה, ובתחילת שנת 2014 רכשה את **וינאמפ** חברת Radionomy מבריסל.

## גרסה
ינאמפ החלו להפיץ במאי 1997, ואף על פי שתמכה בפורמטים mp1, mp2 ו-mp3 היא לא זכתה להצלחה.
למרות יתרונותיה היא צברה פופולריות רק בגרסה 2, והפכה לאחת התוכנות המורדות ביותר למחשב האישי.

### Winamp3
הגרסה המשמעותית הבאה של וינאמפ - *winamp3* (שם התוכנה בגרסה 3 נכתב ללא רווח בין השם למספר, כדי לציין בשם את הצירוף Wina**mp3**). גרסה 3 של וינאמפ יצאה ב-9 באוגוסט 2002.
היא נכתבה מחדש ולא התבססה על גרסותיה הקודמות של וינאמפ. גרסה 3 התבססה על שלד התוכנה ואסאבי, שהציעה גמישות רבה לתוכנה, והייתה עמוסה באפשרויות חדשות. עם זאת, רבים לא אהבו את התוכנה מכיוון שגזלה משאבי מערכת רבים. עקב כך העדיפו רבים להמשיך להשתמש בגרסה 2, שפיתוחה נמשך בעוד פיתוחה של גרסה 3 הופסק.

### Winamp 5.0
משפחת Winamp 2 אוחדה עם Winamp3 בגרסה האחרונה של התוכנה, שנקראת גרסה 5.0, בין השאר עם התירוצים ש- 5=2+3 ו"הגרסה הזאת כל כך טובה, עד שדילגנו מספר!". הוחל בהפצתה של גרסה זו בדצמבר 2003.
גרסה 5.0 התבססה ברובה על הקוד של גרסה 3, אך בעיות רבות בקוד המקור תוקנו ושופרה יכולת ניצול משאבי המערכת.

Winamp 5.0 זמינה בשתי גרסאות - Standard ו- Pro. גרסת Standard היא חינמית, בעוד גרסת Pro היא גרסה בתשלום בעלת אפשרויות מתקדמות, בעיקר בתחומי הצריבה והריפינג.

## אלמנטים מרכזיים
### ערכות נושא
שמאל|ממוזער|250px|וינאמפ 5 תומכת בערכות נושא עם גמישות רבה, בתמונה - ערכת הנושא MMD3
לווינאמפ יש מבחר גדול של ערכות נושא. בווינאמפ 3 הוכנסה לראשונה תמיכה בערכות נושא "גמישות": יוצרי ערכות הנושא זכו בה בגמישות רבה יותר בעיצובן. המגמה נמשכה, וגם בווינאמפ 5 נוספו אפשרויות ליוצרי ערכות הנושא.

### תוספות (plugins)
לווינאמפ יש ערכת פיתוח תוכנה שמאפשרת למתכנתים להוסיף תכונות משלהם לקוד התוכנה. התוספות יכולות להיות כלליות (לפונקציות בסיסיות), תוספות שמציגות אפקטים נראים לצד המוזיקה, ואף תוספות שמאפשרות תמיכה בפורמטים נוספים.
תוספות רבות נמצאות באתר הרשמי של וינאמפ.

## תכונות
לגרסה 5+ יש את התכונות הבאות:
*תומכת בקודקי ופורמטי אודיו רבים כגון: MIDI, MOD, MP1, MP2, MP3, Vorbis, WAV, WMA, Chiptunes
*תומכת בפורמטי וידאו רבים כגון: avi ,MPEG, NSV, WMV
*תומכת בתוספות שמאפשרות תמיכה בפורמטים נוספים, אפקטי קול, ואפקטים נראים אחרים. חלק מהתוספות מאפשרות הפעלת קבצים שיועדו לקונסולות ולשמוע את המוזיקה שבהם. הרבה מן התוספות ניתן להוריד באתר הרשמי של וינאמפ.
*תומכת גם בערכות הנושא הקלאסיות של וינאמפ 2, וגם בערכות הנושא היותר גמישות של וינאמפ 3
*תומכת ברדיו אינטרנטי וגם בטלוויזיה אינטרנטית.
*תומכת בריפינג (העתקת מידע מדיסק למחשב) מתקליטורי מוזיקה לפורמט MP3 או AAC, האפשרות הזאת הורחבה בגרסה המקצועית (Pro).
*תומכת בצריבת מוזיקה לתקליטורים, גם אפשרות זאת הורחבה בגרסה המקצועית.
*תומכת באיפוד (בעזרת תוספת ייעודית).

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:נגני מדיה
קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-1997
קטגוריה:תוכנות פודקאסטינג
Windows Media Player

**Windows Media Player** הוא נגן מדיה אשר יצרה חברת מיקרוסופט התומך בהשמעת מוזיקה וצפייה בקובצי וידאו מבית. התוכנה יצאה גם בגרסה המותאמת למערכות ההפעלה Pocket PC ו-Mac OS X ודחקה את נגן RealPlayer מבכורתו, כאשר חברת מיקרוסופט הפיצה בחינם את הנגן במערכות ההפעלה שלה, כאשר חזרה על מודל הפעולה של הפצת דפדפן האינטרנט אינטרנט אקספלורר, שגם הוא דחק דפדפנים מתחרים.

הנגן מנגן פורמטים רבים ושונים, בהם MP3, וגם קבצים בפורמטים של מיקרוסופט WMA (Windows Media Audio) וקובצי וידאו WMV (Windows Media Video). לנגן יש אפשרות לשמור מהתקליטור לדיסק הקשיח במחשב קובצי אודיו בפורמטים שונים כולל MP3, אך לא כברירת מחדל.

Windows Media Player הוא גרסה חדשה לנגן המדיה המיושן "Media Player" שפעל על מערכות ההפעלה Windows 95 ו-Windows NT.

ל-Windows Media Player, קיימים נגני מדיה מתחרים נוספים כמו:
RealPlayer ,Winamp ,QuickTime ו-iTunes

צירוף התוכנה למערכת ההפעלה חלונות עורר מחלוקות רבות בטענה כי הצירוף מדכא תחרות ומעודד מונופול של מיקרוסופט גם בתחום נגני המדיה. בשנת 2004, קיבלה חברת מיקרוסופט הוראה להפיץ באירופה ובקוריאה הדרומית גרסה של מערכת ההפעלה נטולת הנגן, אך מיקרוסופט בחרה להתעלם מההוראה ונקנסה על כך.

נכון ל-2009, גרסת הנגן העדכנית היא 12 שמופצת כחלק ממערכות ההפעלה Windows 7 ו-Windows 8 ואינה זמינה למערכות הפעלה אחרות. החל מגרסה 10 ומעלה, הנגן אינו מסוגל לעבוד במערכות ההפעלה Windows 2000 ומטה.

לנגן מספר מוצרים משלימים למשתמשים ולמתכנתים המופצים בחינם, והמאפשרים בין היתר קידוד של קובצי מדיה לפורמטים שונים, עבודה עם פורמטי המדיה של מיקרוסופט, ושידור חי של קובצי מדיה ברשת.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:תוכנה מבית מיקרוסופט
קטגוריה:נגני מדיה
קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-1991
סלמנדרת ענק יפנית

ממוזער|''Andrias japonicus''
**סלמנדרת ענק יפנית** (שם מדעי: *Andrias japonicus*) היא מין מסוג סלמנדרת ענק האנדמית ליפן. הסלמנדרה עשויה להגיע לאורך של עד 1.5 מטרים, והיא הדו-חיים השני בגודלו בעולם כיום, לאחר סלמנדרת הענק הסינית.

## מאפיינים
סלמנדרת הענק היפנית מקיימת אורח חיים מימי וכמעט ואינה עולה אל היבשה. בתי הגידול שלה הם נחלים מהירי זרימה באזורים הרריים, קרירים ולחים. גופה כבד ומגושם וצבעה חום עם כתמים כהים. ראשה גדול ושטוח ובו זוג עיניים קטנות, ללא עפעפיים. שיניה מצויות בחיך ובלסתות. זימים קיימים אצל הצעירים בלבד, ואילו הבוגרים נושמים רק דרך העור. בצידי הגוף ישנם קפלי עור, המגדילים את שטח הפנים ומאפשרים ספיחה מרבית של חמצן מן המים, הודות לכלי הדם הרבים המצויים על פני העור. משקלו של פרט בוגר עשוי להגיע ל-25 קילוגרם ואורכו ל-1.5 מטרים. מזונו מורכב מדגים, צפרדעים, יונקים קטנים ופרוקי-רגליים.

עונת הרבייה חלה באוגוסט, אז מתכנסות סלמנדרות הענק באזורים קבועים. הזכרים מתחרים ביניהם בקרבות על הזכות להפרות את ביצי הנקבות. הנקבות מטילות 400–500 ביצים במים וכמה זכרים מפרים את הביצים. לאחר מכן, שומר כל זכר באגרסיביוות על ביצים שהטילו כמה נקבות עד בקיעתן, בתוך קן הנבנה במחילה על גדות הנהר. תוחלת החיים שלהם ארוכה (לעיתים אף למעלה מחמישים שנים), והם מקיימים אורח חיים לילי.

לסלמנדרת הענק היפנית אין אויבים טבעיים. תושבים מקומיים צדים אותה מדי פעם בשל בשרה, אך עיקר הסכנה לקיומה היא בירוא שטחי המחיה שלה למען צורכי האדם. עם זאת, בשל מעמדה החוקי כחיה מוגנת, כמה מאזורי המחיה שלה מוגנים בקפדנות וגודלה היחסי של האוכלוסייה נשמר.

## קישורים חיצוניים

* סלמנדרת ענק יפנית, באתר AmphibiaWeb
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1836
קטגוריה:סלמנדרות ענקיות
קטגוריה:יפן: דו-חיים
קטגוריה:יפן: מינים אנדמיים
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קונרד יאקוב טמינק
קטגוריה:פאונת מים מתוקים במזרח הרחוק
מספר מוזר

במתמטיקה, **מספר מוזר** (באנגלית: **Weird number**) הוא מספר טבעי שהוא שופע; כלומר, סכום מחלקיו (לא כולל המספר עצמו) עולה על המספר, אך לא דמוי משוכלל – אין קבוצה חלקית של המחלקים, שסכומה שווה למספר. כך למשל, מחלקיו של המספר 70 (המספר המוזר הקטן ביותר) הם 1, 2, 5, 7, 10, 14, ו-35. סכומם של מספרים אלה הוא 74, ואין קבוצה חלקית שלהם שסכומה הוא 70. לעומת זאת, המספר 12 הוא מספר שופע, אך לא מוזר: סכום מחלקיו, שהם המספרים 1, 2, 3, 4 ו-6, הוא 16, אך ישנה תת-קבוצה של מחלקיו שסכומה הוא 12: 2 + 4 + 6. 

המספרים המוזרים הקטנים ביותר הם: 70, 836, 4030, 5830, 7192, 7912, 9272, 10430, 10570, 10792, 10990, 11410, 11690, 12110, 12530, 12670, 13370, 13510, 13790, 13930, 14770. ישנם אינסוף מספרים מוזרים: אם n הוא מספר מוזר ו-p  ראשוני הגדול מסכום מחלקיו \sigma(n), אז pn מוזר.
עדיין לא נמצא מספר אי-זוגי מוזר, והוכח שאם קיים מספר כזה, הוא חייב להיות גדול מ-1021.

## ראו גם
*מספר חסר
*מספר משוכלל

## קישורים חיצוניים

* 
* 

מוזר
מג'ורו

**מג'ורו** (אנגלית: Majuro) היא בירת הרפובליקה של איי מרשל והעיר הגדולה ביותר בה. בעיר 25,400 תושבים (נכון לשנת 2004).

העיר ממוקמת באטול מג'ורו, בו 64 איים. יש בה נמל ושדה תעופה בינלאומי.
שטח האי (האטול) הוא 9.7 קמ"ר, והוא מקיף לאגונה ששטחה 295 קמ"ר.

## השכלה
בעיר נמצאת מכללת איי מרשל.

## תעשייה
העיר מייצאת קופרה.

## ספורט
האטול עליו נמצאת מג'ורו ידוע בספורט הצלילה.

## היסטוריה
ב-30 בינואר 1944, במלחמת העולם השנייה, נכבשה העיר שהייתה עד אז בשלטון יפן על ידי חיילי ארצות הברית.

## קישורים חיצוניים

*  

קטגוריה:אוקיאניה: ערי בירה
קטגוריה:ערי חוף
קטגוריה:איי מרשל: ערים
קטגוריה:איי מרשל: אטולים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1884
כארתלי

**כּארתלי** () הוא החבל המאוכלס ביותר בגאורגיה, והוא פרובינציה היסטורית במזרחה של גאורגיה.

## גאוגרפיה
העיר הראשית של החבל, טביליסי, היא מרכזה התרבותי, הפוליטי והכלכלי של גאורגיה ובירת הרפובליקה. ערים נוספות: גורי, רוסתווי (ערים תעשייתיות) ומצחתה (הבירה ההיסטורית של איבריה, לפני ייסוד טביליסי במאה ה-5 והמרכז הדתי של גאורגיה עד המאה ה-20). גבולותיו של כארתלי הם כדלקמן: מצפון הרי הקווקז הגדול, ממזרח חבל קאחתי, מדרום ארמניה וטורקיה, מדרום-מערב חבל סאמצחה-ג'אוואחתי, וממערב חבל אימרתי. מבחינה מסורתית כארתלי הוא החבל הגאורגי שבו מרוכזים, בזכות אקלימו, גידולי החיטה והגפנים.

## היסטוריה

מן המאה ה-4 לפנה"ס עד המאה ה-5 לספירה התקיימה בשטחה ממלכת איבריה. היא קיבלה את הנצרות ב-337. עקב התרופפות המאפיינים השבטיים במשטר החברתי שלה בראשית ימי הביניים התפתח בה פיאודליזם אגרסיבי. הדבר התבטא בטיעוני בעלות תקיפים של הפקידים על האיכרים מצד אחד ובחוסר נאמנותם כלפי המלכות, שהאצילה עליהם סמכויות וחילקה להם אדמות, מצד שני. התוצאה הייתה כיבוש פרסי, שלא נתקל בהתנגדות מגובשת. במאה ה-7 הכובשים הפרסים התחלפו בערבים. במהלך תקופת מעבר זו התקיים באזור כארתלי שלטון של נסיכים שמונו על ידי הביזנטים ועל ידי הפרסים. כשראשון הנסיכים היה גואראם הראשון (588-590). בראשית המאה ה-11 מרבית שטחו של כארתלי עבר לשליטת הממלכה הגאורגית שזו עתה הוקמה, אך טביליסי לא הצליחה להשתחרר מהם ואילו ב-1068 נכבשה על ידי טורקים-סלג'וקים. רק בשנת 1122 העיר שוחררה והפכה לבירת הממלכה הגאורגית המאוחדת.

עם התפרקות הממלכה המאוחדת במאה ה-15 כארתלי הייתה לממלכה עצמאית, שסבלה רבות מתוקפנותה של האימפריה הפרסית (אז המעצמה החמישית בחשיבותה בעולם) בראשית המאה ה-18 המלך וחטנג השישי ניסה לחזק את המלוכה ולשקם את התרבות. הוא יסד ב-1709 את בית-הדפוס הגאורגי הראשון בטביליסי. משום שמאמציו לא כללו רפורמה חברתית מלבד ניסיון לקדם יחס אנושי לצמיתים, הוא לא תרם תרומה ארוכת-טווח. ב-1762 הפלישות הפרסיות אילצו את כארתלי להתאחד עם הממלכה הגאורגית השכנה קאחתי, אך זה לא הרתיע את האויב הדרומי. ב-1795 טביליסי שלא זכתה להיות אף בירת כארתלי-קאחתי, נחרבה כמעט כליל על ידי הצבא הפרסי.

ב-1801 ממלכת כארתלי-קאחתי המוחלשת סופחה לאימפריה הרוסית. תחת השלטון הרוסי טביליסי גדלה והפכה למרכז השליטה האימפריאלי על כל דרום קווקז. ב-1918, בתקופת הרפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה האינטליגנציה הגאורגית ניצלה את הריבונות כדי לייסד אוניברסיטה בטביליסי. בשנים 1922–1936 טביליסי הייתה בירת הרפובליקה הסוציאל פדרטיווית הסובייטית של עבר הקווקז. בשנים 1936–1991, כחלק מהרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית של גאורגיה, כארתלי עברה עיור מואץ, בטביליסי מספר התושבים עלה על מיליון וב-1966 נחנכה בה רכבת תחתית. עם העצמאות ב-1991 כארתלי החלה לסבול מקריסת הכלכלה הגאורגית.

## חלוקה אדמיניסטרטיבית
מבחינה אדמיניסטרטיבית כארתלי מחולקת (מלבד הבירה טביליסי) לשלושה "מחַרֶה" (מחוזות): כארתלי תחתית (בירתו רוסתווי), מצחתה מתיאנתי (מצחתה) וכארתלי הפנימית (גורי). כמו כן נכללת במחוז היסטורי זה גם העיר במעמד מחוז, טביליסי. מחוז כארתלי הפנימית כולל בתוכו את אזור **סאמאצ'אבלו**, המאוכלס ברובו על ידי אוסטים, שהתיישבו בו במאות ה-16-18. תחת השלטון הסובייטי, האזור נהנה ממעמד של חבל אוטונומי במסגרת הרפובליקה הסוציאליסטית של גאורגיה. אחרי העצמאות הגאורגית ב-1991, האזור, שידוע בשמו דרום-אוסטיה, "שדרג" בעקבות מלחמת אזרחים בראשית שנות ה-90 את מעמדו למדינה דה פקטו, שבדלניה נתמכים על ידי רוסיה.

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:גאורגיה: מחוזות היסטוריים
ילד פלא

[ממוזער|שמאל|250px|[שמואל רשבסקי בן השמונה, לימים רב-אמן במשחק השחמט, מנצח מספר יריבים מבוגרים במשחק סימולטני שנערך בצרפת בשנת 1920]]
[שמאל|ממוזער|250px|[דניאל בארנבוים בגיל 11 עם המנצח איתן לוסטיג ותזמורת הגדנ"ע, 1953]]
**ילד פלא** או **ילדת פלא** הוא כינוי לילד או ילדה שהפגינו יכולת או מומחיות נדירה בתחום שבדרך כלל עוסקים בו מבוגרים. לדוגמה, בובי פישר היה אלוף ארצות הברית בשחמט, בגיל 13 - הישג שמעט מאוד מומחים לשחמט השיגו בגיל כלשהו. תחומים בהם התפרסמו ילדי פלא רבים, יחסית, הם: מתמטיקה, מוזיקה, שחמט ואמנות.

בעולם היהודי המסורתי, היו לא מעט רבנים שהתפרסמו בילדותם כבקיאים בתלמוד ובהלכה, ולמעלה מכך. אחד המפורסמים ביותר הוא הגאון מווילנה, שנפוצו סיפורים רבים על גאונותו מילדות.

## מחקרים
אחת השאלות השנויות במחלוקת לגבי ילדי פלא, היא האם היכולות הגבוהות שלהם נובעות כתוצאה מתורשה של מיומנויות הוריהם, או בעקבות אימון אינטנסיבי שקיבלו מהסביבה בילדותם. נערכים מחקרים בניסיון להוסיף מידע בשאלה זו.

בסריקות PET שנערכו במוחם של ילדי פלא מוכשרים מאוד בתחום המתמטיקה, נמצא כי הזיכרון שלהם פועל בצורה של מעין זיכרון עבודה ארוך-טווח: בעוד זיכרון עבודה של אדם ממוצע מוגבל בקיבולת שלו ויכול לזכור כשבעה פריטים לזמן קצר מאוד, יכול ילד פלא במתמטיקה לזכור מספר רב של פריטים בתחום זה, למשך מספר שעות לפחות. הדבר מתבטא בתחום של המיומנות הגבוהה בלבד, ולא בתחומי חיים ולימוד אחרים של הילד.

## דוגמאות ידועות
### [[אמנות]]
*פבלו פיקאסו
*אורסון ולס

#### [[מוזיקה]]
*וולפגנג אמדאוס מוצרט
*יו-יו מה
*חוזליטו
*קאמי סן סנס
*עלמה דויטשר
*סטיבי וונדר
*ג'ולי אנדרוז
*פטולה קלארק

#### [[קולנוע]] ו[[תיאטרון]]

*שירלי טמפל
*דרו ברימור
*מקולי קאלקין
*לינדזי לוהן
*קירה נייטלי
*רון הווארד
*הלן האנט
*מילי בובי בראון
*ג'ייקוב טרמבלי
### [[מתמטיקה]] ו[[מדע|מדעים]]
*פאול ארדש
*לאונרד אוילר
*קרל פרידריך גאוס
*ויליאם רואן המילטון
*סריניוואסה רמנוג'אן
*ג'ון פון נוימן
*בלז פסקל
*אווריסט גלואה
*נורברט וינר
*טרנס טאו
*אבן סינא
*הוגו גרוטיוס
*גאורג פורסטר
*קים אונג-יונג
*ויליאם ג'יימס סידיס
*סטיבן וולפרם
*לורן סימונס

### [[שחמט]]
* בובי פישר – הפך אלוף ארצות הברית בשחמט בגיל 13.
* שמואל רשבסקי – שיחק במשחקים סימולטניים בגיל 8, בגיל 11 שיחק בתחרות האמנים בניו יורק.
* מגנוס קרלסן – רב-אמן מגיל 14, אלוף העולם בשחמט מ-2013 ועד 2023, והמדורג מספר 1 בעולם מאז יולי 2011.
* חואו ייפאן – הפכה לאלופת העולם לנשים בגיל 16.
* מאיה צ'יבורדאנידזה- זכתה באליפות העולם לנשים בגיל 16.
* יהודית פולגאר- הוכרה כרב-אמן בגיל 15 וארבעה חודשים.

### [[ספורט]]
* בודיה סינג – אצן המרתון הצעיר ביותר בעולם
* נדיה קומנץ' – מתעמלת שזכתה באליפות אירופה בהתעמלות מכשירים בגיל 13 שנים ו-6 חודשים.

### [[הופעת מחול|מחול]]
* מאדי זיגלר – רקדנית מצטיינת ומופיעה עם הזמרת סיה, הופיעה בטקס פרסי גראמי, הייתה שופטת בריאליטי ריקוד בגיל 13, וזכתה בפרסים ותארים רבים בזכות כישרונה.

### בישראל

*דניאל בארנבוים
*חנה מרון
*לילך גליקסמן
*תום אבני
*נועם קניאל
*רותם אבוהב
*מייק שריף

## ראו גם
* מחוננות
* תסמונת סוואנט
* הינוקא הפלאי
* ילדי פלא בשחמט
* לייט בלומר

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

*
יו-יו מה

**יוֹ-יוֹ מה** (באנגלית: **Yo-Yo Ma**; בכתב סיני מסורתי: **馬友友**; בכתב סיני מפושט: **马友友**; בפין-יין: **Mǎ Yǒuyǒu**; נולד ב-7 באוקטובר 1955) הוא צ'לן צרפתי-סיני-אמריקני, הידוע בזכות כישוריו כאחד מהצ'לנים הקלאסיים הטובים בעולם ומפעליו הרבים בתחומים מוזיקליים מגוונים.

## ביוגרפיה
מה נולד בפריז לאם זמרת ולאב שהיה מנצח ומלחין, שניהם ממוצא סיני. מגיל צעיר קיבל חינוך העוסק במוזיקה. הוא החל ללמוד לנגן בכינור, המשיך לנגינה בויולה ובהמשך עבר לנגן בצ'לו. משפחתו היגרה לארצות הברית בשנת 1962 והשתקעה בניו יורק כשהיה בן 7.

מה היה ילד פלא, שהופיע בגיל 8 בקונצרט בטלוויזיה האמריקנית שעליו ניצח ליאונרד ברנשטיין. הוא התקבל לבית הספר ג'וליארד בניו יורק, והמשיך משם ללימודי מדעי הרוח באוניברסיטת הרווארד בבוסטון. מה הופיע עם תזמורות רבות בכל רחבי העולם.

הופיע ארבע פעמים בפני מנהיגי עולם בארוחות ערב ממלכתיות של ארצות הברית, והוזמן על ידי הנשיאים ג׳ורג׳ הרברט ווקר בוש, ביל קלינטון וג'ורג' ווקר בוש. הופיע בפני שני נשיאי צ׳ילה, מנהיג סין, ובפני הנסיך צ׳ארלס והנסיכה קמילה, לימים מלך הממלכה המאוחדת ומלכת הממלכה המאוחדת. 

הופיע בכמה פרקים של סדרת הטלוויזיה לילדים "ארתור", ובסדרת הדרמה "הבית הלבן".

בפברואר 2011 קיבל את מדליית החירות הנשיאותית מנשיא ארצות הברית ברק אובמה.

## פעילות מוזיקלית
יו-יו מה נודע בהתעניינותו במגוון רחב של סגנונות מוזיקליים, בניגוד לנגן קלאסי טיפוסי. הוא הופיע והקליט יצירות מתקופת הבארוק על כלים תקופתיים, מוזיקת בלוגראס אמריקנית, מלודיות סיניות, מוזיקה ברזילאית, טנגו ארגנטינאי מאת אסטור פיאצולה, ואת פסקול הסרט "נמר, דרקון".

הוא ניגן את היצירה "Air and Simple Gifts" בהשבעתו של נשיא ארצות הברית ברק אובמה.
ממוזער|יו-יו מה בביצוע היצירה Air and Simple Gifts בטקס השבעת הנשיא אובמה; עם אנתוני מקגיל, יצחק פרלמן וגבריאלה מונטרו (2009)

הוא הקים את תזמורת "דרך המשי" שמאגדת מוזיקאים ממזרח ומרכז אסיה. במאי 2006 זכה בפרס דן דוד, על תרומתו לשימור המורשת האמנותית והתרבותית של העמים שלאורך נתיב המסחר שחצה את יבשות אסיה ואירופה, מסין עד לים התיכון, החל באלף הראשון לפני הספירה ועד לאמצע האלף השני לספירה. הבמאי מורגן נוויל יצר ב-2015 סרט דוקומנטרי בשם **מוזיקה של זרים: יו-יו מה ואנסמבל דרך המשי**, שמתעד את סיפורו של האנסמבל וחלק מנגניו. הסרט השתתף בפסטיבל דוקאביב ב-2016

בשנת 2020 הופיע ברשימה השנתית טיים 100 של מגזין טיים.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ילדי פלא במוזיקה קלאסית
קטגוריה:צ'לנים אמריקאים
קטגוריה:צ'לנים צרפתים
קטגוריה:מוזיקאים סינים
קטגוריה:זוכי פרס דן דוד
קטגוריה:מעוטרי מדליית החירות הנשיאותית
קטגוריה:מהגרים מצרפת לארצות הברית
קטגוריה:זוכי פרס לאוני סונינג למוזיקה
קטגוריה:בוגרי בית הספר ג'וליארד
קטגוריה:זוכי פרס מרכז קנדי
קטגוריה:זוכי פרס גראמי הלטיני
קטגוריה:צרפתים חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:סינים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:אמריקאים ממוצא סיני
קטגוריה:סינים שנולדו ב-1955
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1955
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1955
קטגוריה:זוכי המדליה הלאומית לאמנויות
קטגוריה:זוכי פרס פרמיום אימפריאלה למוזיקה
סן סלוודור

**סן סלוודור** (בספרדית: **San Salvador**) היא עיר הבירה של אל סלוודור והעיר הגדולה ביותר בה. זהו המרכז הפוליטי, התרבותי, החינוכי והפיננסי של המדינה. האזור המטרופוליני של סן סלוודור (אנ'), הכולל את הבירה עצמה ו-13 מרשויותיה, מונה כ-2,404,097 תושבים לפי המפקד שנערך במדינה ב-2018.

סן סלוודור ממוקמת באזור הררי, מוקפת בהרי געש ומועדת לרעידות אדמה. רוב תושבי המדינה וכמו כן גם הבירה משתייכים לכנסייה הקתולית, כמו גם ענפים פרוטסטנטיים רבים של הנצרות, כולל אוונגליסטים, בפטיסטים ומורמונים.

## כלכלה
בסן סלוודור מייצרים בעיקר בירה, טבק ומוצריו, מוצרי טקסטיל וסבון.
ממוזער|
ממוזער|
ממוזער|

## היסטוריה
סן סלוודור אומנם הוקמה ב-1 באפריל 1525, אך שינתה את מקומה ונבנתה מחדש בשנים 1528 ו-1545. במקור היא נבנתה במקום שהיום הוא האתר הארכאולוגי .
עד תחילת המאה ה-20 אוכלוסיית העיר לא גדלה משמעותית.

במהלך השנים סבלה סן סלוודור ממספר רעידות אדמה קשות שהחריבו את העיר. הקשה מבין רעידות האדמה אירעה בשנת 1854. האחרונה שבהן, שגרמה נזק קשה לעיר, בעיקר בפרוור לאס קולינס של סן סלוודור אירעה בשנת 2001. באותה רעידת אדמה, מפולת בוץ גרמה לחורבנו המוחלט של הפרוור ולנזק רב לרכוש ולנפש.

## דמוגרפיה
כ-89% מאוכלוסיית העיר הם מסטיסים, 9% הם אירופאים, והשאר ילידים או קבוצות אתניות קטנות, כמו סינים, יהודים וערבים.

## תחבורה
בעיר שני שדות תעופה. הראשון, נמל התעופה הבינלאומי אילופנגו , שימש כשדה התעופה העיקרי של העיר עד שב-31 בינואר 1980 הוא הוחלף על ידי נמל התעופה הבינלאומי קומלפה הגדול והמודרני יותר, אשר מרכז אליו את כל הטיסות הבינלאומיות בעיר.

## ערים תאומות

* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:אל סלוודור: ערים
קטגוריה:אמריקה המרכזית: ערי בירה
קטגוריה:הערים המאוכלסות ביותר במדינתן
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
ג'ורג' יאנג

שמאל|ממוזער|250px|
**סר ג'ורג' יאנג, הבארונט החמישי** (אנגלית: **Sir George Yonge, 5th Baronet**; 1731 – 25 בספטמבר 1812), מזכיר המלחמה הבריטי (האחראי על המנהלה) בין השנים 1782–1783 ו-1783–1794. כמו כן כיהן ב-1799–1801 כמושל מושבת הכף.

הוא ירש את הברונות בשנת 1755 ולאחר מותו לא הועבר התואר הלאה.

על שמו נקרא רחוב ראשי בטורונטו שבקנדה (רחוב יאנג). הרחוב הוכרז על שמו על ידי מושל קנדה העילית בשנת 1793.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:חברי פרלמנט בריטים
קטגוריה:מסדר האמבט: אבירים עמיתים
קטגוריה:מושלי מושבת הכף
קטגוריה:בוגרי איטון קולג'
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת לייפציג
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1731
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1812
יש לי חלום

[שמאל|ממוזער|250px|[מרטין לותר קינג באנדרטת לינקולן במהלך "המצעד לוושינגטון למען תעסוקה ושוויון", 28 באוגוסט 1963, עת נשא את נאומו "יש לי חלום" (ברקע: אנדרטת וושינגטון).]]
**"יש לי חלום"** (באנגלית: **"I Have a Dream"**) הוא השם שניתן לנאומו הציבורי של מרטין לותר קינג, שבו קרא לשוויון בין-גזעי ולקץ האפליה על רקע זה בארצות הברית.

קינג נאם ב-28 באוגוסט 1963, על מדרגות אנדרטת לינקולן, בזמן "המצעד לוושינגטון למען תעסוקה וחירות", מול 250,000 מפגינים.
נאום זה היה לרגע מעצב בתולדות התנועה לזכויות האזרח בארצות הברית, ולמאבקם של השחורים בארצות הברית, ונחשב לאחד הנאומים הטובים והידועים ביותר בהיסטוריה.

סקר שערכו חוקרים מאוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון, הכתיר את הנאום כנאום הטוב ביותר במאה העשרים.

אחד ממנהיגי התנועה לזכויות האזרח תיאר את הנאום באומרו, "לד"ר קינג היה את הכוח, היכולת, והקיבולת להפוך את אותן מדרגות של אנדרטת לינקולן למקום שייצרב לעד בתודעה.
בנאומו הוא יידע, חינך ונתן השראה, ולא רק האנשים שנכחו שם הקשיבו, אלא גם אנשים לאורך כל ארצות הברית, ואף הדורות שעדיין לא נולדו."

## רקע
ביוני 1963 הוגשה הצעת חוק על ידי הנשיא ג'ון קנדי המסדירה את נושא זכויות האזרח וההצבעה של השחורים בארצות הברית, על מנת לתמוך בהצעת החוק ערכו מנהיגי התנועה למען זכויות האזרח צעדת תמיכה המונית בוושינגטון הבירה, קינג ושאר מנהיגי התנועה הסכימו לשמור על נאומים בעלי אופי רגוע כדי להימנע ממרי אזרחי שהפך לסימן ההיכר של התנועה.

## הנאום

נאומו של קינג תוכנן במקורו להיות מחווה להכרזת העצמאות של ארצות הברית וכן לנאום גטיסברג של אברהם לינקולן, מאה שנה אחרי שניתן בפנסילבניה.

## זכויות יוצרים
המאבק על זכויות היוצרים של הנאום מתנהל במספר ערכאות בארצות הברית. השאלה המשפטית היא האם יש זכויות יוצרים לנאום ששודר בשידור חי ברדיו ובטלוויזיה והוקלט על ידי רבים, וזכויות היוצרים שלו נרשמו על ידי קינג רק מאוחר יותר. בית המשפט קבע בתיק "עזבון מרטין לותר קינג נ' CBS"  כי השידור לא פגע בזכותו של קינג לקבל תמלוגים בגין הנאום.

## בתרבות בישראל
בסוף שנות ה-60 פורסם בישראל השיר "יש לי חלום", שנכתב על ידי יחיאל מוהר והולחן על ידי משה וילנסקי. השיר, שבוצע על ידי יהורם גאון ועל ידי דורית ראובני, עוסק בחלום על חופש, אחווה ושלום ().

בספרו "מקהלה הונגרית" מתאר יגאל שוורץ את הרושם העז שהותיר בו הנאום, בעת ששמע אותו בהיותו בכיתה ג': "לא הבנתי מילה, אבל הצטמררתי כולי, הקול הילך עלי קסם, הגביה את קומתי והצמיח לי כנפיים. האמנתי לו בלי לראות אותו ובלי להבין את כוונותיו ומטרותיו."

## קישורים חיצוניים

*
*נוסח הנאום באנגלית
*קובץ אודיו של הנאום
*סרטון הנאום
*
*  - שיר המבוסס על נאומו של מרטין לותר קינג
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ארצות הברית: התנועה לזכויות האזרח
קטגוריה:וושינגטון די. סי.: הפגנות
קטגוריה:נאומים בארצות הברית
קטגוריה:אי-אלימות
קטגוריה:1963 בארצות הברית
קטגוריה:מרטין לותר קינג
אנדורה לה ולה

[ממוזער|גשר מיתרים על נהר [ואלירה|295x295 פיקסלים]]
ממוזער|רחוב מרי טקסל - שדרת החנויות במרכזית בעיר|295x295 פיקסלים
[ממוזער|[קאזה דה לה ואל - הפרלמנט העתיק של אנדורה|224x224 פיקסלים]]
**אנדורה לה ולה** (בקטלאנית: **Andorra la Vella** נהגה "אנדורה לה וייה") היא בירת נסיכות אנדורה ועיר הבירה הגבוהה באירופה. העיר ממוקמת בהרי הפירנאים, בין צרפת לספרד. מספר תושביה כ-26,000 (נכון לשנת 2008). זהו גם שמה של הקהילה האוטונומית (המחוז) שמקיפה את העיר. משמעות השם היא "אנדורה העתיקה".

## היסטוריה
במקום התקיים יישוב החל מהתקופה הנאוליתית המאוחרת. במקום היה יישוב בתקופה הרומית, ויישוב נוסף הוקם על ידי קרל הגדול במאה השמינית כיישוב קדמי בין ממלכתו לממלכת המורים שבספרד. העיר הפכה לבירת אנדורה בשנת 1278 כאשר הוקמה הנסיכות. ה"קאזה דה לה ואל", ששימש כבניין הפרלמנט המדינה, הוקם בשנת 1707 והוא המבנה העתיק ביותר בעיר שעדיין עומד על מכונו. כיום, מתכנס הפרלמנט בבית הפרלמנט החדש של אנדורה.

בשלהי המאה ה-20 החלה העיר לפתח את ספורט הסקי והפכה לאתר תיירות חורף, והעיר אף הייתה מועמדת לארח את אולימפיאדת החורף 2010.

## גאוגרפיה
העיר נמצאת בדרום-מערב המדינה, בגובה 1,011 מטרים מעל פני הים, במפגש שני נחלים.

אקלים העיר ממוזג, החורפים קרים, וקיץ יבש. הטמפרטורה נעה בין 1- מעלות בממוצע בחודש ינואר ל-20 מעלות בממוצע בחודש יולי. כמות המשקעים הממוצעת בעיר - 808 מ"מ גשם בשנה.

## אקלים
האקלים באנדורה לה ולה הוא ממוזג (cfb לפי שיטת קפן). בעונת הקיץ הימים חמימים והלילות קרירים. בעונת החורף קר ומושלג. כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא 812.3 מ"מ.

## תחבורה
באנדורה כולה אין שדה תעופה. היא מרוחקת שלוש שעות נסיעה משדות התעופה הקרובים ביותר (טולוז, ז'ירונה, וברצלונה). במדינה אין גם תחנת רכבת, והיא מקושרת בקו אוטובוס לתחנת הרכבת הסמוכה בלופיטלה שבצרפת.

## אוכלוסייה
השפה הרשמית המדוברת היא קטלאנית, אולם התושבים מדברים גם צרפתית וספרדית. מרבית האוכלוסייה היא נוצרים קתוליים. המוצא האתני של התושבים הוא:
* 43% ספרדים
* 33% אנדורים
* 11% פורטוגזים
* 7% צרפתים
* 6% אחרים

## כלכלה
העיר אנדורה לה ולה היא המרכז הכלכלי של אנדורה. עיקר כלכלת העיר מתבססת על תיירות - 80% מכלכלת המדינה מתבססת על 10 מיליון התיירים המבקרים בעיר מדי שנה. כמו כן מהווה העיר מרכז בנקאי מקומי, ופועלות בעיר חברות רבות הנהנות ממקלט המס שהמדינה מעניקה.

## ספורט
בסמוך לעיר מצויים אתרי סקי רבים המשמשים בסיס לכלכלתה. אנדורה לה ולה התמודדה על המכרז לארח את משחקי החורף האולימפיים לשנת 2010, אולם לא נבחרה. בעיר קבוצת כדורסל המשחקת בליגת העל הספרדית, מורה בנק אנדורה.

## ערים תאומות
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אירופה: ערי בירה
קטגוריה:אנדורה: ערים
קטגוריה:הרי הפירנאים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-9
סנט ג'ונס

**סנט ג'ונס** (באנגלית: **St. John's**) היא בירת אנטיגואה וברבודה באיי הודו המערבית בים הקריבי. אוכלוסייתה, נכון לשנת 2005, מונה כ־31,000 נפשות.

העיר הממוקמת על האי אנטיגואה, היא המרכז המסחרי של אנטיגואה וברבודה, ובה נמצא הנמל העיקרי של המדינה.

## היסטוריה
העיר נבנתה כאשר האיים יושבו לראשונה בשנת 1632, והפכה לבירה כאשר האיים קיבלו עצמאות בשנת 1981.

## קישורים חיצוניים
* 

* 

קטגוריה:אנטיגואה וברבודה: ערים
קטגוריה:הקריביים: ערי בירה
קטגוריה:ערי חוף
קטגוריה:הקריביים: ערי נמל
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1632
נסאו

ממוזער|שמאל|290px|חוף הים בעיר נסאו
**נסאו** (באנגלית: **Nassau**, נהגה **נֶסוֹ**) היא עיר הבירה המרכז המסחרי והכלכלי והעיר הגדולה ביותר של איי בהאמה. בעיר מתגוררים מעל ל-250,000 תושבים. בעיר מתגוררים קרוב ל-80% מכלל תושבי איי בהאמה. שדה התעופה הבינלאומי על שם לינדן פינדלינג, הגדול ביותר באיי הבהאמה, שוכן במרחק של 16 קילומטרים ממערב למרכז נסאו. השדה מפעיל טיסות יומיות לערים בממלכה המאוחדת, ארצות הברית, קנדה, ולערים מרכזיות בים הקריבי. מבחינה היסטורית נחשבה נסאו לביתם לשעבר של שודדי ים עד שבתחילת המאה ה-18 ביסס השלטון הבריטי את אחיזתו בעיר.

## גאוגרפיה ואקלים
העיר נמצאת באי ניו פרובידנס, ואקלימה של העיר הוא טרופי. לחופיה שוכן נמל-ים עמוס וססגוני. העיר מציגה שילוב מעניין של אדריכלות ישנה וחדשה באותו אזור.

בקיץ הטמפרטורה עולה עד C°33 ואף יותר. בחורף מזג האוויר ממוזג בדרך כלל והטמפרטורות נעות בין C°20 ל-C°26 ביום. לעיתים נדירות בלבד יורדות הטמפרטורות מתחת ל-C°10, בכל עונות השנה.

העיר התפתחה בעשורים האחרונים כעיר תיירותית משתי סיבות עיקריות. קרבתה לארצות הברית (280 קילומטר ממיאמי, פלורידה) ואיסור הנסיעה לקובה על אזרחים אמריקניים איפשרו לעיר להתפתח כאתר נופש מצליח. רחוב ביי (BAY) במרכז העיר הוא הרחוב הראשי של העיר ובו חנויות רבות ובמבנים מהתקופה הקולוניאלית.

## היסטוריה
העיר נוסדה בידי הבריטים באמצע המאה ה-17 ונקראה "צ'ארלס טאון" – "עירו של צ'ארלס". בשנת 1684 שרפו הספרדים את העיר כולה. לאחר ששוקמה ונבנתה מחדש ב-1695 שונה שם העיר ל"נסאו" על שם מלך אנגליה ויליאם השלישי לבית אורנז'-נסאו.

עד 1713 התפרסמה העיר כמקום מפגש פופולרי לשודדי ים. באותן שנים השתלטו רבי החובלים שודדי הים תומאס בורו ובנג'מין הורניגולד על העיר והכריזו עליה כרפובליקה פיראטית תוך שהם ממנים את עצמם להיות המושלים. קברניטים רבים ומוכרים חברו אליהם וביניהם שחור הזקן הידוע לשמצה.

ב-1718 בשלטון הבריטי הוחלט שיש להחזיר את השליטה בעיר. הקפטן והמושל בפועל של איי הבהאמה וודס רוגר'ס נבחר לתפקיד. הוא הצליח להדיח את שחור הזקן משלטונו והחזיר את העיר לשליטה בריטית. הוא שיקם את הממשל האזרחי והצליח להבריח ממנה את שודדי הים ששהו בה. לאחר מכן הוא עסק בניקיון ושיקום העיר והמבצר שעמד בה.

### ניסיונות כיבוש
במאה ה-18, בשנת 1703 כח משולב של הספרדים והצרפתים ניסה לכבוש את האי בלא הצלחה. ב-1776 כבשה ארצות הברית את האי במסגרת המהפכה האמריקאית והחזיקה בו לזמן קצר. בשנת 1782 הצליחו הספרדים לכבוש את האי. כח בפיקודו של מושל קובה דון חואן דה קאגיגל השתלט על האי עם כח של 5,000 חיילים. אנדרו דבוקס נשלח לאחר מכן לאי ומשימתו הייתה לשחרר את העיר. בכח קטן של 220 חיילים שנשאו 150 מוסקטים הוא הגיע לאי עליו שמר חיל מצב של 600 חיילים מאומנים. אף על פי כן דבוקס הכניע והניס את הספרדים ב-17 באפריל 1783 מבלי שנורתה ירייה אחת. אחרי שהורד הדגל הספרדי לא הונף יותר דגל זר באי.

## ערים תאומות
* 
* 
*
*
*
*
*

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:איי בהאמה: ערים
קטגוריה:הקריביים: ערי בירה
קטגוריה:ערי חוף
קטגוריה:הקריביים: ערי נמל
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1695
בית הספר ג'וליארד

**בית הספר ג'וליארד** (באנגלית: **Juilliard School**) הוא קונסרבטוריון ללימוד אמנויות הבמה בניו יורק, הידוע בשל בוגריו המצליחים. כיום ממוקם בית הספר במרכז לינקולן, ולומדים בו כ-700 תלמידים מוזיקה, מחול ודרמה.

בית הספר נוסד בשנת 1905 בשם "המוסד לאומנות המוזיקה" בשדרה החמישית פינת רחוב 12. בשנתו הראשונה, למדו בו כ-500 תלמידים. הוא עבר בשנת 1910 לשדרת קלרמונט. בשנת 1920 נוסדה "קרן ג'וליארד" (הקרויה על שם סוחר טקסטיל), ששמה לה כמטרה לפעול ל"קידום המוזיקה". בית הספר ג'וליארד של הקרן התאחד עם "המוסד לאומנות המוזיקה" בשנת 1926, והחל ב-1946 נקרא המוסד המאוחד "בית הספר ג'וליארד למוזיקה". נשיא בית הספר היה אז ויליאם שומן, הזוכה הראשון של פרס פוליצר למוזיקה.

בית הספר הרחיב את תוכנית הלימודים שלו עם השנים, בהתחלה בהוספת מגמת ריקוד ומאוחר יותר לדרמה, ומאז שנת 1969 כשבית הספר עבר למרכז לינקולן הוא נושא את שמו הנוכחי. בשנת 2001, נוספה לבית הספר תוכנית לימודי ג'אז.

## בוגרים בולטים
*ויולה דייוויס, שחקנית
*פיליפה סו, שחקנית וזמרת
*מיילס דייוויס, חצוצרן ג'אז (נשר מלימודיו)
*מייקל באלזארי, (פלי), נגן בס (למד חצוצרה)
*פיליפ גלאס, מלחין
*ויליאם הרט, שחקן
*גארי קאר, נגן קונטרבס
*קווין קליין, שחקן
*קווין ספייסי, שחקן
*יו-יו מה, צ'לן
*יצחק פרלמן, כנר ישראלי
*פנחס צוקרמן, כנר ישראלי
*כריסטופר ריב, שחקן
*רובין ויליאמס, שחקן וקומיקאי
*נינה סימון, נגנית פסנתר וזמרת ג'אז
*ג'ון ויליאמס, מלחין סרטים 
*כריסטיאן מקברייד, בסיסט (למד קלאסי, עוסק בג'אז)
* בראדלי ויטפורד, שחקן
*אדי דניאלס , קלרינט (למד קלאסי, עוסק בג'אז)
*פני ג'ונסון ג'רלד, שחקנית
*ברנרד הרמן, מלחין
*מיכאל זלטנרייך, מלחין ישראלי
*סטיבן האף, פסנתרן
*מנדי פטינקין, שחקן וטנור
*טיבי צייגר, קלרניתן ישראלי
* ננסי אלן, נבלנית
* שרה רמירז, שחקנית
* ג'נט יוברט , שחקנית
* אבנר דורמן, מלחין ומנצח ישראלי
* דייוויד קונרד , שחקן
* אדוארד פלאט , שחקן
* דייוויד שראם , שחקן
* רות מנזה, פסנתרנית ישראלית
* איתי שפירא, כנר ישראלי-אמריקאי

## קישורים חיצוניים

* 

* 

*
ג'וליארד
קטגוריה:מנהטן: מבנים
ג'וליארד
קטגוריה:ניו יורק: תרבות
ג'וליארד
קטגוריה:זוכי המדליה הלאומית לאמנויות
ספר החיות של אברדין

[300px|ממוזער|[אדם וחוה|אדם מעניק שמות לבעלי החיים, עמוד 5 מתוך ספר החיות של אברדין]]
**ספר החיות של אברדין** (באנגלית: **Aberdeen Bestiary**) הוא ספר חיות שנכתב במאה ה-12. ספר זה תואר בשנת 1542 ברשימת המלאי של הספרייה המלכותית הישנה בארמון וסטמינסטר. בספר מתוארים סוגים שונים של חיות, ביניהם גם כמה חיות אגדיות, כגון עוף החול.

## קישורים חיצוניים

* ספר החיות של אברדין

קטגוריה:כתבי יד
קטגוריה:כלכלה, חברה ותרבות בימי הביניים
קטגוריה:ספרי המאה ה-12
קטגוריה:אוניברסיטת אברדין
קטגוריה:ספרי זואולוגיה
ירוואן

**יֵרֵוָואן** (; נכתב גם **ארוואן** או **אריוואן**) היא בירת ארמניה והגדולה שבעריה. על פי אומדן רשמי מתאריך 1 בינואר 2025, אוכלוסיית העיר מנתה כ-1.14 מיליון בני אדם, שהם כ-37% מכלל אוכלוסיית ארמניה.

## היסטוריה
עדויות ארכאולוגיות מראות שמצודה צבאית בשם "ארבוני" עמדה באזור החל מהמאה ה-8 לפנה"ס, על מנת להגן על צומת הדרכים החשובות שעברו באזור זה.

בשל חשיבותה האסטרטגית, ירוואן נכבשה פעמים רבות הן על ידי הפרסים והן על ידי האימפריה העות'מאנית. ב הוקם מבצר אריוואן. בשנת 1827 נכבשה העיר על ידי רוסיה בעקבות תבוסתה של פרס במלחמת רוסיה-פרס, ושלטונה של רוסיה הוכר רשמית בהסכם טורקמנצ'אי בשנת 1828.

בתחילת המאה ה-20 מנתה אוכלוסייתה של ירוואן כ-30,000 תושבים. ב-1917 התפרקה האימפריה הרוסית בעקבות מהפכת אוקטובר. בעקבות זאת, הוכרזה בפברואר 1918 הרפובליקה הדמוקרטית הפדרטיבית של עבר הקווקז אשר התקיימה זמן מועט והתפרקה ב-28 במאי אותה שנה. לאחר ההתפרקות הייתה ירוואן לבירתה של הרפובליקה הדמוקרטית שהוקמה במדינה.

ב-29 בנובמבר 1920 כבש הצבא האדום את ירוואן במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה. הלאומנים הצליחו להשיג שליטה מחודשת על העיר בפברואר 1921, אך זו נפלה פעם נוספת לידי הכוחות הסובייטים ב-2 באפריל 1921.

ברפובליקה הסובייטית של ארמניה הייתה ירוואן עיר הבירה. תחת השלטון הסובייטי עברה ירוואן תנופת פיתוח והפכה לעיר גדולה, על-פי תוכניות שהוביל האדריכל אלכסנדר טמניאן.

לאחר נפילת ברית המועצות הפכה ירוואן בשנת 1991 לבירתה של ארמניה העצמאית.

אחד האתרים החשובים בעיר הוא מתחם הזיכרון לרצח העם הארמני הכולל שלוש אנדרטאות ואת המוזיאון לרצח העם הארמני השוכנים על גבעה נישאה המשקיפה על העיר. מתחם האנדרטאות הוקם בשנת 1967 בעקבות הפגנות ירוואן שהתקיימו בשנת 1965.

## גאוגרפיה
העיר שוכנת במרכז-מערב המדינה על גדת נהר ההרזדאן בגובה ממוצע של כ-989 מטרים מעל פני הים (865 מטר באזור הנמוך יותר, ו-1,390 מטר באזור הגבוה יותר).

חלקה הצפוני של העיר מוקף בהרים משלושה כיוונים, וחלקה הדרומי יורד אל גדות נהר הרזדאן, פלג של נהר ארס.

בקיץ בירוואן יבש וחם, כשהטמפרטורה באוגוסט עשויה להגיע אף לכדי C° 40. בחורף הטמפרטורות נמוכות, והטמפרטורה בינואר היא מגיעה לכ-C° 15-. כמות המשקעים נמוכה, ומגיעה מדי שנה לסביבות ה-350 מ"מ.

### אקלים

## תחבורה
נמל התעופה הבינלאומי זוורטנוץ הוא נמל התעופה הראשי של העיר, ובסיסה של חברת התעופה ארמניה אייר-קומפני.
[שמאל|ממוזער|250px|שדרות הקדוש [מסרוב]]

## כלכלה
בעיר שווקים עשירים בתוצרת חקלאית ובעבודות יד של בעלי מלאכה מסורתיים וכמו כן מרוכזים בה בתי התעשייה הראשיים לעיבוד כימיקלים, מתכות וטקסטיל. נמל התעופה של העיר הוא סברטנוס ובעבר שימש כבסיסה של חברת התעופה הלאומית דאז, ארמאוויה.

## השכלה
בעיר ממוקמת אוניברסיטת ירוואן, והאקדמיה הארמנית למדעים.

## ערים תאומות
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## ראו גם
* פיוניק ירוואן

## קישורים חיצוניים

* 

* מאמרים על ירוואן
* ירוואן
* מידע על ירוואן
* הרכבת התחתית של ירוואן
* 
* 
*  
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ארמניה: ערים
קטגוריה:קווקז: יישובים
קטגוריה:אסיה: ערי בירה
קטגוריה:אירופה: ערי בירה
ספר חיות

[300px|ממוזער|[אדם וחוה|אדם מעניק שמות לבעלי החיים, עמוד 5 מתוך ספר החיות של אברדין.]]
**ספר חיות** או **בסטיארי** (באנגלית: **Bestiary**) הוא ז'אנר ספרותי מהפופולריים ביותר מתקופת ימי הביניים המתאר בעלי חיים אמיתיים או מיתולוגיים, צמחים ואף סלעים. בדרך כלל לוו דברי ההסבר באיור ובאמרי מוסר הקשורים או משויכים לאותה חיה.

נוצרים מימי הביניים הבינו כל אלמנט בעולם כביטוי של האל והתוכנית האלוהית, וספרי חיות עסקו פחות בחיות עצמן מתוך תצפיות עליהן, ובמקום זאת התמקדו במידה רבה במשמעות הדתית והסימבולית של הנצרות לכל חיה. חלק ניכר ממה שנמצא בספר החיות הגיע מהיוונים הקדמונים ומהפילוסופים שלהם. ספר החיות המוקדם ביותר היה ספר הפיזיולוגוס, מהמאה ה-2 לספירה. הספר התפשט לכל רחבי העולם הנוצרי ובמיוחד לאירופה, ושם נוספו לו במהלך מאות השנים בעלי חיים נוספים, מסרים דתיים נוספים, ואיורים. 

ספרים אלה היו פופולריים ביותר באנגליה ובצרפת במאה ה-12.

הידוע מבין ספרים אלה שנשאר הוא "ספר החיות של אברדין". כ-50 ספרי חיות נשתמרו עד ימינו.

## קישורים חיצוניים

*ספר חיות
* ספר חיות מימי הבינים
* 
* 

קטגוריה:כלכלה, חברה ותרבות בימי הביניים
קטגוריה:כתבי יד
קטגוריה:ספרי זואולוגיה
מלאבו

**מלאבו** (בספרדית: **Malabo**) היא עיר בגינאה המשוונית, שהייתה עיר הבירה שלה בשנים 1969–2026. העיר ממוקמת על חופו הצפוני של האי ביוקו.

## היסטוריה
העיר נוסדה על ידי הבריטים בשנת 1827, אשר חכרו את האי מספרד. הבריטים קראו לעיר "פורט קלרנס", והשתמשו בה כתחנת אספקה לאוניות בריטיות ששהו באזור זה מתוך ניסיון להפסיק את הסחר בעבדים. 

לאחר הקמת העיר התיישבו בה עבדים משוחררים רבים, עד להקמתה של סיירה לאון כמושבת עבדים משוחררים.

לאחר שהאי חזר לשליטה ספרדים שונה שם העיר ל"סנטה איסבל". ב-1969 העיר החליפה את באטה כבירת המדינה.

העיר קיבלה את השם "מלאבו" בשנת 1973, כחלק מתוכניתו של הנשיא פרנסיסקו מסיאס נגמה להחליף את שמות המקומות האירופיים בשמות אפריקנים אותנטיים.

במהלך שלטונו הוביל הנשיא מסיאס נגמה לרצח עם של שבט הבובי, אשר התגורר באי ביוקו, והביא במקומם את אנשי שבטו - שבט הפנג להתגורר באי במקומם. בעקבות רצח עם זה זכתה גינאה המשוונית ואף העיר מלבו לכינוי "אושוויץ של אפריקה". בעקבות רצח עם זה נמלטו מהעיר מעל רבע מתושביה.

בתחילת 2026, לאחר תהליך הקמה שארך מספר שנים, מעמד הבירה הועבר לעיר סיודאד דה לה פאס ששוכנת בחלק היבשתי של המדינה.

## כלכלה
גילוי הנפט באזור, ותפוקה של 360,000 חביות נפט ליום (נכון לשנת 2004), הובילו לצמיחה כלכלית והגבהת מספר התיירים והתושבים בעיר.

## תחבורה
נמל התעופה הבינלאומי של מלאבו משרת את העיר.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:גינאה המשוונית: ערים
קטגוריה:אפריקה: ערי בירה לשעבר
קטגוריה:ערי חוף
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1827
קטגוריה:מפרץ גינאה: ערי נמל
קטגוריה:אפריקה: ערי נמל
סנט ג'ורג'ס (גרנדה)

**סנט ג'ורג'ס** (באנגלית: **St. George's**) היא בירת גרנדה. בעיר מתגוררים כ-4,315 תושבים (נכון לשנת 2006). בפרוורי העיר ובסביבתה מתגוררים 33,000 תושבים בקירוב, כשליש מתושבי המדינה. העיר מוקפת גבעות שנוצרו בגלל מכתש שמקורו בהתפרצות הר געש ולחופיה נמל-ים שצורתו פרסה.

העיר הקטנה היא מוקד תיירותי מוכר באזור הקריבי ומגיעים אליה אלפי תיירים בשנה. לעיר מגיעות גם ספינות תענוגות. בשנים האחרונות העיר התפתחה אך ההיסטוריה התרבות והטבע שבה לא נפגעו. בעיר נמצאת האוניברסיטה על שם סנט ג'ורג' - בית הספר לרוקחות.

## כלכלה
העיר מהווה נמל ייצוא עיקרי של גרנדה וענפי הייצוא העיקריים של העיר הם קקאו, אגוזי מוסקט ומייס. ענף התיירות אף הוא מהווה חלק חשוב בכלכלתה.

## היסטוריה
את העיר בנו הצרפתים בשנת 1650. שרידים לסגנון הבנייה שלהם נשארו בדמות בתים עם גגות רעפים אדומים. סנט ג'ורג'ס הייתה בירתה של המושבה הבריטית איי וינדווארד מ-1885 ועד פירוקה של המושבה ב-1960.

בשנת 2004 הכה הוריקן איוון בעוצמה בעיר. פגיעתו השאירה הרס רב בעיר ובכל האי ונזק רב נגרם אף לתשתיות. על פי ההערכות קרוב ל-90% מבתי התושבים נפגעו וגידול עצי המוסקט החשובים מאוד לכלכתה של העיר נפגע משמעותית. אחרי בעזרת תרומות בינלאומיות מארצות הברית, קנדה והאיחוד האירופי החלו בבנייה מחדש של העיר. השיקום הניב פרי וב-2007 גרנדה אירחה את טורניר הגביע העולמי בקריקט
כמתוכנן.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:הקריביים: ערי בירה
קטגוריה:גרנדה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1650
קטגוריה:הקריביים: ערי נמל
סדרה כימית

**סדרה כימית** (נקרא גם **משפחה כימית**) היא קבוצה של יסודות כימיים שהתכונות הפיזיקליות והכימיות שלהן משתנות בצורה עקבית מצד אחד של הסדרה לצד האחר.

סדרות כימיות נתגלו עוד לפני הטבלה המחזורית, שנוצרה כדי לנסות למיין את היסודות לפי התכונות הכימיות שלהם.

מספר סדרות כימיות מתאימות בצורה מדויקת לקבוצות בטבלה המחזורית: דבר זה אינו מקרה, כיוון שהתכונות הפיזיקליות של קבוצה מסוימת נובעת מסידור האלקטרונים הממקם אותם באותה קבוצה בטבלה המחזורית.

הסדרות הכימיות הן:

## ראו גם
* קבוצה (כימיה)

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:תכונות כימיות
קוטונו

**קוטונו** (בצרפתית: **Cotonou**; פון: **Kútɔ̀nú**) היא עיר ומקום מושבה של ממשלת בנין, אף שהבירה הרשמית של בנין היא פורטו נובו. על-פי נתונים רשמיים מנתה העיר 761,137 תושבים ב-2006, אך יש המעריכים כי המספר גבוה בהרבה - עד 1.2 מיליון תושבים.

## מיקום
קוטונו נמצאת בדרום מזרח בנין, בין האוקיינוס האטלנטי ואגם נוקואה לחוף לגונת קוטונו. בקרבת העיר נמצא גאנביה, כפר שנבנה על האגם ואתר תיירותי פופולרי.

## תחבורה
בשל שדה התעופה של קוטונו ומסילות הברזל, מהווה קוטונו את הבירה הכלכלית של בנין.
העיר היא עיר הנמל הגדולה בבנין.

## מסחר
בעיר שווקים גדולים, ומייצאים ממנה שמן דקלים, מוצרי טקסטיל, מוצרי בטון ומוצרי נפט.

## היסטוריה
אזור קוטונו היה בתחום בירת ממלכת דהומיי בסוף המאה ה-18. בשנת 1851 כרתו הצרפתים ברית עם מלך דהומיי לפיו הותר להם לבנות נמל ימי בקוטונו. ב־1883 כבש הצי הצרפתי את העיר על מנת למנוע מהבריטים לכבוש את האזור.

## ערים תאומות
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:בנין: ערי נמל
קטגוריה:בנין: ערים
קטגוריה:ערי חוף
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1851
בלמופן

**בלמופן** (באנגלית: **Belmopan**) היא בירת בליז שבמרכז אמריקה, היא בין הבירות הקטנות בעולם. בעיר מתגוררים כ-24,294 תושבים בלבד, נכון ל-2019.

## מיקום העיר
העיר שוכנת מזרחית לנהר בליז, במרחק של 80 קילומטר מהבירה הקודמת של בליז - בליז סיטי. הבירה הועברה מבליז סיטי לבלמופן לאחר שהוריקן הרס את בליז סיטי בשנת 1961. הממשלה עברה מבליז סיטי לבלמופן בשנת 1970. בניין הפרלמנט החדש נבנה בסגנון פרה-קולומביאני - סגנון מאיה.

## היסטוריה
לאחר שההוריקן האטי הרס 75% מבליז סיטי, החליטה ממשלת בליז לבנות בירה חדשה יותר מרוחקת מהים. מיקומה של בלמופן נבחר בשנת 1962.  החלטה זו יצאה לפועל בזכות המימון הבריטי (בשנת 1964 בליז עדיין הייתה מושבה בריטית בשם הונדורס הבריטית). העלות הוערכה ב-40 מיליון דולרים בליזיים (כ-20 מיליון דולרים אמריקאיים), ואף שרק מחצית מהסכום הייתה בקופת המושבה, החלו בעבודות בשנת 1967. לאחר חנוכת הבירה החדשה, מדינות רבות היססו לגבי העברת השגרירויות לעיר, מתוך חשש שהיישוב החדש לא באמת יתבסס כבירה חדשה. רק 11 שנים אחרי חנוכת העיר (1981),הועברה הנציבות הבריטית העליונה ליישוב. בשנת 1984, עם עצמאות בליז, בלמופן הפכה לבירתה. ארצות הברית פתחה את השגרירות שלה בעיר רק בשנת 2006. כיום, (2017) עדיין ישנן ארבע שגרירויות ו-29 קונסוליות בבליז סיטי.

## מקור השם
שם העיר בלמופן נוצר מצירוף של שתי מילים - "בל" - קיצור של בליז, ו"מופן" - שמו של אחד הנהרות בסביבה.

## כלכלה
בבלמופן 589 בתי עסק. תחנת אוטובוסים מרכזית ושוק נבנו בעיר בשנת 2003.

## השכלה
אוניברסיטת בליז עברה מבליז סיטי לבלמופן לאחרונה, ומצפים כי הדבר ישפיע על גידולה של העיר.

## שלטון מקומי
בין 2004 ל-2006 כיהן אנתוני צ'ינונה כראש עיריית בלמופן. ב-2006 נכנס לתפקיד סימון לופז.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בליז: ערים
קטגוריה:אמריקה המרכזית: ערי בירה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1970
פורטו נובו

**פורטו נובו** (בצרפתית: **Porto-Novo**) היא בירתה הרשמית של בנין. בעיר מתגוררים 223,552 תושבים (נכון לשנת 2002). היא עיר נמל השוכנת לחוף לגונת פורטו נובו, במפרץ גינאה באפריקה.

## פירוש השם
שמה של העיר הוא שתי מילים בפורטוגזית שפירושן "נמל חדש".

## היסטוריה
העיר נוסדה בסוף המאה ה-16 על ידי אנשי שבט הגאן. העיר נבנתה על ידי הפורטוגזים במאה ה-17 על מנת להוות עיר נמל ממנה ניתן יהיה לייצא עבדים לאמריקה. הממלכה של פורטו נובו "הסכימה" לקבל הגנה צרפתית על מנת להתגונן מפני הבריטים בשנת 1883, אך הממלכה השכנה אבומה התנגדה לחסות הצרפתית ופרצה מלחמה. ב-1883 פלש הצי הצרפתי לפורטו נובו וקוטונו, והם הפכו לחלק מהמושבה הצרפתית דהומיי. בשנת 1900 הפכה פורטו נובו לבירת דהומיי.

## כלכלה
פורטו נובו היא העיר השנייה בגודלה בבנין, ומבחינה כלכלית היא שנייה בחשיבותה לקוטונו. העיר מהווה מרכז חקלאי, ומגדלים בסביבתה בעיקר כותנה וקפוק. כמו כן מייצרים בעיר שמן דקלים.

## אתרים בעיר
* המוסד להשכלה גבוהה של בנין
* מוזיאון פורטו נוב ואתנוגרפיה
* ארמון המלך טופה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אפריקה: ערי בירה
קטגוריה:ערי חוף
קטגוריה:בנין: ערי נמל
קטגוריה:בנין: ערים
סלאוקוס הראשון

**סֵלֵאוּקוּס הראשון ניקאטור** (ביוונית:** Σέλευκος Α΄ Νικάτωρ**; מבוטא: Séleukos Nikátōr, בעברית: "סֵלֵאוּקוּס המנצח"; סביבות 359 לפנה"ס–281 לפנה"ס) היה דיאדוך, מייסד בית סלאוקוס ומלכהּ הראשון של הממלכה הסלאוקית. הוא החל את דרכו כמפקד בכיר בצבאו של אלכסנדר הגדול ואחרי מותו השתתף במלחמות הדיאדוכים ויצא מהן עם השלל הרב ביותר.

בהתחלה כרת ברית עם פרדיקס, שהיה עוצר האימפריה אחרי מותו של אלכסנדר הגדול. פרדיקס לא הצליח לשמור על שלמות האימפריה ונרצח תוך שנתיים, לא בלי סיועו של סלאוקוס. בחלוקת השלל בחתימת הסכם טריפאראדיסוס קיבל את הסטרפיה (מחוז) של בבל, אך נאלץ לוותר עליה לטובת אנטיגונוס שתום העין. בלית ברירה קשר את גורלו בתלמי הראשון, הימור שהסתבר בדיעבד כמוצלח ביותר.

ניצחונו של תלמי בקרב עזה בשנת 312 לפנה"ס אפשר לו לשוב לבבל עם צבא קטן בן 1000 חיילים לערך שקיבל מתלמי. עם צבא זה יצא לכבוש את נחלתו בחזרה. בקיץ 311 לפנה"ס החל את הספירה היוונית (מניין השטרות). תוך 9 שנים (בין 311 עד 302 לפנה"ס) הצליח סלאוקוס להשתלט על כל השטחים המזרחיים של האימפריה המפורקת, פרט להודו אותה נאלץ להותיר לצ'נדרגופטה ובתמורה קיבל 500 פילים ופיצויים נוספים. בעזרת חיל פילים זה הצליח להביס את אנטיגונוס ובנו דמטריוס בשיתוף פעולה עם ליסימכוס בקרב איפסוס בשנת 301 לפנה"ס.

בחלוקה נוספת של השלל קיבל את כל סוריה, חלקים רחבים מאסיה הקטנה, פניקיה ועוד. בעת חלוקת השלל התעוררה מחלוקת קשה בינו לבין תלמי על שליטה בארץ ישראל. שני האישים טענו שהיא הובטחה להם. אף על פי שתלמי לא שלח את חילו לקרב נגד אנטיגונוס והעדיף להסתכל מהצד על אף שבאופן רשמי היה חבר בקואליציה נגד אנטיגונוס, הצליח תלמי לשמור את ארץ ישראל לעצמו. מחלוקת זו נמשכה כ-150 שנים עד אשר אחד מצאצאיו, אנטיוכוס השלישי כבש את ארץ ישראל וצירף אותה לממלכתו.

לכידתו של דמטריוס, בנו של אנטיגונוס, שהמשיך לעורר בעיות, בשנת 285 לפנה"ס הוסיפה ליוקרתו. סלאוקוס השתמש בבעיות פנימיות בממלכתו של ליסימכוס ותקף את האחרון בשנת 281 לפנה"ס. בקרב קורופדיום הביס סלאוקוס את צבאותיו של ליסימכוס וצירף את נחלתו לממלכתו, שכללה כעת כמעט את כל האימפריה שהותיר אחריו אלכסנדר, למעט מצרים, מוקדון ויוון גופא. סלאוקוס לא זכה ליהנות מפירות ניצחונו ונרצח באותה שנה על ידי בנו של תלמי הראשון וחותנו של ליסימכוס, תלמי קראונוס.

בשנת 305 לפנה"ס ייסד על גדות החידקל את העיר סלאוקיה. בשנת 300 לפנה"ס ייסד על גדות נהר האורונטס את העיר אנטיוכיה, וקרא לה על שם אביו, אנטיוכוס. העיר שימשה בתקופה ההלניסטית כעיר הבירה המערבית של הממלכה הסלאוקית. עיר הנמל שלה הייתה סלאוקיה פייריה שאותה יסד סלאוקוס הראשון ובה הובא לקבורה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:משפחות מלוכה שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:דיאדוכים
סלאוקוס 01
קטגוריה:מוקדונים
קטגוריה:מלחמות הדיאדוכים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-3 לפנה"ס
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-4 לפנה"ס
טקס מעבר

[ממוזער|שמאל|250px|טקס [נישואים|נישואין]]
**טקס מעבר** (בצרפתית: **Rite de Passage** או: **Rite Initiatique**) הוא מונח שטבע האתנוגרף הצרפתי, יליד גרמניה, ארנולד ון גנפ (Arnold van Gennep, 1873–1957), כדי לתאר טקסים המציינים מעבר ממעמד חברתי אחד למעמד חברתי אחר בחברה אנושית כלשהי. טקסי מעבר מציינים מעבר ממעמד של ילד למעמד של בוגר, ממעמד של רווק למעמד של נשוי, ממעמד של אדם פרטי למעמד של איש ציבור, וכיוצא באלה.

את המונח טבע ואן-גנפ בספרו Les Rites De Passage ("טקסי המעבר") שפרסם ב-1909. האנתרופולוגים הבריטים מרי דאגלס וויקטור טרנר הוסיפו ופיתחו את התאוריה של ואן-גנפ במהלך שנות ה-60 של המאה ה-20.

## דוגמאות לטקסי מעבר
טקסי מעבר דתיים ידועים הם מילת גברים, השחתת איבר המין הנשי, טבילה וקונפירמציה בנצרות ובר מצווה ביהדות, ועוד. טקס הנישואים הוא טקס מעבר שקיים כמעט בכל התרבויות.

טקסי מעבר חילוניים הם, למשל, כניסה לכיתה א', קבלת תעודת זהות, "שרשרת החיול" או שבועת האמונים בעת הגיוס לצבא, שבועת האמונים של חבר פרלמנט, ראש ממשלה או איש ציבור אחר עם כניסתו לתפקיד, ועוד.

יש אנתרופולוגים המוצאים מאפיינים של טקסי מעבר גם בהליכים שלכאורה אינם מכוונים ליצירת טקס. למשל, אפשר לראות בקבלה לאשפוז בבית החולים מעין טקס מעבר שבו האדם עובר ממעמד של "בריא" למעמד של "חולה".

## שלבים בטקס המעבר
מקובל לתאר שלושה שלבים בטקס מעבר:
***ניתוק** או **בידוד** - הינתקות מהמעמד החברתי הקודם, ופרידה מהאנשים שאינם שותפים למעבר.
***עמידה על הסף** (liminalité) - מצב ביניים שבו האדם כבר אינו במעמדו הקודם אך טרם נכנס למעמדו החדש.
***שילוב** - כניסה אל המעמד החדש וקבלה על ידי האנשים השותפים למעמד זה.

לדוגמה, ילד העובר מגן-הילדים לכיתה א', משתתף בדרך-כלל במסיבת פרידה מהגן. במהלך המסיבה הוא נפרד מהגננת ומהילדים שעדיין אינם עולים לכיתה א'. הפרידה יכולה להתבטא בהחלפת מתנות, כרטיסי ברכה, ציורים וכיוצא באלה. הילד עשוי להשיל מעצמו, באופן סמלי, את סממני הגן. הוא עשוי למשל להחליף את הבגדים שבהם נהג להופיע בגן בבגדים המזכירים תלבושת אחידה של בית-ספר, או להשתמש לראשונה בילקוט של בית-ספר במקום התיק שאיתו נהג לבוא לגן.

בשלב המעבר הילד כבר אינו שייך לגן-הילדים, אך עדיין לא התקבל רשמית לכיתה א' בבית-הספר. הוא כבר אינו רשאי להתלבש או להתנהג כילד בגן, אך גם אינו רשאי להתלבש או להתנהג כתלמיד בית-ספר. בשלב זה הוא עשוי לקבל הדרכה מהוריו או מחונך, שיתרגלו אותו לקראת המעבר לבית-הספר.

טקס הקבלה לכיתה א' בבית הספר עשוי לכלול לבישת התלבושת האחידה עם סמל בית הספר, קבלת פנים על ידי המורה ותלמידי בית-הספר הוותיקים, קבלה של ספרי לימוד עם שמו של התלמיד החדש וכיוצא באלה. מרגע שהסתיים טקס הקבלה לכיתה א' מצפים מהילד שיתנהג כתלמיד. ניסיון מצדו לחזור להתנהגות שאפיינה אותו בגן-הילדים יתקבל בשלילה ואפילו יגרור ענישה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:אנתרופולוגיה של הדת
ממציא

[ממוזער|200px|[אלכסנדר גרהאם בל מדבר בטלפון שפיתח בשנת 1876, יש הטוענים שקדם לבל בהמצאת הטלפון אנטוניו מאוצ'י האיטלקי, המפורסם פחות]]
**ממציא** הוא אדם היוצר המצאות חדשות: בדרך כלל, מוצרים שונים שלא היו קיימים קודם לכן, והם משמשים לשימושים חדשים לחלוטין או מהווים שיפור למוצרים קודמים ששימשו למטלה דומה.

ממציאים רבים (אך לא כולם) הם מדענים. רובם מבססים את יצירתם על תגליותיהם של מדענים אחרים, מתנסים בשימושים מעשיים וצירופים של תגליות אלה, ובעזרת שיפורים וצירופים של מכשירים קיימים, יוצרים מכשירים שימושיים חדשים.

בין הממציאים המפורסמים ניתן למנות את ארכימדס, שהמציא את בורג ארכימדס וכלי נשק שונים; האחים רייט, שהמציאו את המטוס הראשון; צ'ארלס באבג', שנחשב לאבי המחשב; טים ברנרס-לי, שהמציא את ה-World Wide Web; ארתור סי. קלארק, שהגה בספר מדע-בדיוני את הלווין הגיאוסינכרוני; רודולף דיזל, ממציא מנוע הדיזל; תומאס אדיסון, ממציא הנורה החשמלית, הפטיפון, והמצאות רבות אחרות; יוהאן גוטנברג, ממציא מכבש הדפוס; אלפרד נובל, ממציא הדינמיט; בלייז פסקל, ממציא מכונת החישוב; ורבים אחרים.

לא כל ההמצאות הן גדולות ומשנות סדרי עולם. ממציאים רבים מתגאים בהמצאות קטנות אך שימושיות מאוד, שהקלו על חיי אנשים רבים, או שיפרו את תרבות הפנאי. כך למשל יוהאן ואלר מוכר בטעות כממציא אטב הנייר, וארתור ויין הוא ממציא התשבץ.

מערכת הפטנטים הוקמה כדי לעודד ממציאים להמציא על ידי הבטחת מונופול לזמן מוגבל על המצאות שנמצאות חדשניות ומתקדמות המצאתית. ממציא המעוניין בקבלת פטנט על המצאתו צריך לפנות לרשות הפטנטים, המדגמים וסימני המסחר במדינה בה הוא מעוניין לקבל הגנה על המצאתו. מקובל שממציא שוכר את שירותיו של עורך פטנטים בכל הקשור להתנהלות מול רשות הפטנטים אך לרוב אין חובה לעשות כן כאשר מדובר ברשות פטנטים במדינתו של הממציא.

יש ממציאים שממציאים המצאות כחלק מעבודתם למשל במעבדות מחקר (למשל במעבדות בל). יש ממציאים שעושים זאת למען השגת מקור פרנסה נוסף, ויש ממציאים שממציאים המצאות בשביל לעזור לאחרים.

## ראו גם
* המצאה
* המצאות בישראל

## קישורים חיצוניים

* 
* 

*
קטגוריה:מקצועות המדע והטכנולוגיה