open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ביטר

250px|ממוזער|ברז מזיגה של "ביטר" מהחבית, הנמזגת בטמפרטורת החדר במשאבה ידנית
**ביטר** (באנגלית: **Bitter**) הוא סגנון בירה אנגלי של פייל אייל, שצבעו משתנה מזהב לענבר כהה, ושיעור הכוהל בנפח בו נעה בדרך כלל בין 3% ל-5.5%. ביטר נקרא לעיתים גם כ"פייל אייל אנגלי: (English Pale Ale), שהוא משווק כארוז בבקבוק או פחית ולא כבירה מהחבית.
## היסטוריה
המונח "ביטר" (bitter - "מר") שימש באנגליה לתיאור "פייל אייל" מאז תחילת המאה ה-19. אף על פי שמבשלות הבירה השתמשו במונח "פייל אייל" עבורו, לקוחות בפאבים היו מבקשים "ביטר", כדי להבדיל אותו מבירה בסגנון "מילד אייל"; החל מסוף המאה ה-19, מבשלות בירה החלו גם להשתמש במונח "ביטר".

במהלך המאה ה-20, "ביטר" הפך לסוג הבירה מהחבית הפופולרי ביותר שנמכר בפאבים בריטיים ותואר כ"משקה הלאומי של אנגליה". בסקוטלנד, ביטר מכונה "קלה" או "כבדה" בהתאם לחוזק, צבע וגוף.

"ביטר" עובר באופן מסורתי עיבוד בחביות ונמזג באמצעות כוח הכבידה דרך ברז בחבית או באמצעות מנוע בירה ב"טמפרטורת מרתף" של 11–14 מעלות צלזיוס. העלייה בפופולריות של מבשלות בוטיק בצפון אמריקה הובילה לבישול ביטר בסגנון בריטי שם מאז שנות ה-80 של המאה ה-20.

בשנות ה-90 של המאה ה-20 ה"ביטר" איבד את מעמדו כ"משקה הלאומי של אנגליה", לאחר שתאגידים גדולים השתלטו על שוק הבירה וקידמו באופן אגרסיבי צריכה של מותגי לאגר, להם חיי מדף ארוכים יותר. הכוח של התאגידים הביא גם לסגירת עשרות מבשלות קטנות שייצרו "ביטר". ב-2015 כמות הבירה שנמכרת במרכולים וחנויות נוחות עקפה את הכמות הנמכרת בפאבים, ומכירה של "ביטר" (וכל סוגי ה"אייל" באופן כללי) באופן מסורתי מהחבית בפאבים, ירדה לכ-10% משוק הבירה הבריטי.
## סגנון
"ביטר" שייך לסגנון בירת פייל אייל ויכול להיות בעל מגוון רחב של עוצמה, טעם ומראה, החל מצבע ענברי כהה ועד אייל קיץ זהוב. הוא יכול להיות עם מתחת ל-3% אלכוהול ועד 7% אלכוהול לביטר "פרימיום" או "חזק". ניתן לשלוט בצבע על ידי הוספת צבע קרמל. הוא דומה לסגנון בירת הודו פייל אייל, אם כי הביטר פחות כשי. סקר מצא כי בשנת 2020 עוצמת הביטר הממוצעת בבריטניה הייתה 4.2%.

### תת-סוגים של ביטר
***סשן ביטר או רגיל** (Session or ordinary bitter) - בעל כוהל בנפח של עד 4.1% אלכוהול. זהו החוזק הנפוץ ביותר של ביטר הנמכר בפאבים בריטיים. הוא היווה 16.9% ממכירות הפאבים בבריטניה בשנת 2003.
***בסט ביטר או מיוחד** (Best or special bitter)- בעל כוהל בנפח בין 4.2% ל-4.7%. בממלכה המאוחדת, ביטר מעל 4.2% אלכוהול היווה רק 2.9% ממכירות הפאבים בשנת 2003. הפסקת ייצורם של ביטרים חלשים יותר על ידי המבשלות פירושה שביטר "בסט" הוא למעשה החלש ביותר בטווח.
***פרימיום ביטר או חזק** (Premium or strong bitter) - בעל כוהל בנפח של 4.8% ומעלה.
***ביטר זהוב** (Golden ale) - לביטר זהוב או קיצי יש מראה ופרופיל דומים לאלה של בירת לאגר בהירה. בירה זהובה מבושלת בדרך כלל ללא שימוש בלתות קריסטל, או לפחות בכמות נמוכה בהרבה בהשוואה לביטר מסורתי. בשנת 2020, 83.5% ממבשלות הבירה החברות בארגון SIBA ייצרו 'ביטר זהוב בהירה'.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סוגי בירה
עמוד המגפה (וינה)

**עמוד המגפה** (גרמנית: Wiener Pestsäule) או **עמוד השילוש הקדוש** (Dreifaltigkeitssäule), הוא עמוד השילוש הקדוש הממוקם בגראבן, רחוב במרכז וינה. האנדרטה הבארוקית, שהוקמה לאחר המגפה הגדולה בשנת 1679, היא אחת מיצירות האמנות הפיסוליות הידועות והבולטות ביותר בעיר.

## היסטוריה
בשנת 1679 סבלה וינה מאחת ממגפות הדבר הגדולות האחרונות. קיסר הבסבורג, לאופולד הראשון, נמלט מהעיר ונשבע להקים עמוד רחמים אם תסתיים המגפה. באותה שנה נחנך עמוד עץ זמני שנבנה על ידי יוהאן פריווירת', ובו השילוש הקדוש על עמוד קורינתי יחד עם תשעה מלאכים מפוסלים (עבור תשע מקהלות המלאכים).

ב-1683 הוזמן מתיאס ראוכבילר להציג עיצוב כללי וכן כמה פסלים. ראוכבילר הלך לעולמו בשנת 1686, אך את תוכניתו הראשונית ושלוש מדמויות המלאכים שלו הם חלק ההאנדרטה המודרנית.

עיצובים חדשים נוספו לאחר מכן, בין היתר על ידי יוהאן ברנהרד פישר פון ארלך, שתכנן את הפסלים בבסיס העמוד. לבסוף, ניהול הפרויקט הוטל על פאול שטרודל, שביסס את עבודתו על הקונספט של מהנדס התיאטרון לודוביקו בורנצ'יני.

מתחת לדמות השילוש הקדוש, דמיין בורנצ'יני פירמידת עננים עם פסלי מלאכים וכן את הקיסר לאופולד הכורע ברך, מתפלל לפסל האמונה. בין היתר, תרמו הפסלים טוביאס קרקר ויוהאן בנדל להקמת העמוד שנחנך בשנת 1694.

למרות תקופת הבנייה הארוכה, התיקונים התכופים בעיצוב ומספר הפסלים הרב, לאנדרטה מראה הומוגני למדי. במהלך תקופת התכנון היא השתנתה מעמוד זיכרון שמרני לסצנה בסגנון הבארוק הגבוה, המספרת סיפור בצורה תיאטרלית ובכך מצביעה אפוא על המעבר לעידן הבארוק הגבוה בווינה. היא השפיעה רבות על הסגנון וזכתה לחיקויים בכל אזור אוסטריה.

## איקונוגרפיה
לעמוד איקונוגרפיה מורכבת, שהמסר הבסיסי שלה הוא שהמגפה והמצור השני של העות'מאנים על וינה (1683), שניהם עונשים על חטא, נמנעו או הובסו בזכות אדיקותו והתערבותו של הקיסר לאופולד הראשון (העמוד הוא, אפוא, גם אנדרטת ניצחון לקיסר).

באיקונוגרפיה, מתבטא השילוש הקדוש מספר פעמים במספר שלוש:
# הכן, השמור לאנושות, בשליש העליון שלו לאופולד הראשון מתפלל לאלוהים כמתווך;
# רמה שנייה, גבוהה יותר, המאוכלסת על ידי מלאכים, באזור ביניים בין אלוהים לבני האדם;
# הרמה הגבוהה ביותר, השמורה לשילוש הקדוש.

בנוסף, בתוכנית כוללת חלוקה תלת-צדדית, המקשרת בין התוכנית הקדושה לבין שלושת חלקי המלוכה ההבסבורגית:
# הצד המערבי מוקדש לאלוהים האב ונושא נשר דו-ראשי, את סמל האימפריה הרומית הקדושה, כמו גם את שלטי הסמל של ארצות אוסטריה הפנימית, דוכסויות שטיריה, קרינתיה וקרניולה. בין הכנף המערבית והמזרחית נמצאים שלטי הסמל של מדינות הליבה של המלוכה.
# הצד המזרחי מקושר לבן האלוהים ונושא את שלטי האצולה של ממלכות הונגריה, קרואטיה ודלמטיה, וכן בוסניה .
# הצד הצפוני, השייך לרוח הקודש, מעוטר בשלטי האצולה של ממלכת בוהמיה, מרקיזות לוסאציה עילית ושלזיה תחתית, וכן של דוכסות שלזיה .

## גלריה

PESTSAULE-VIENNA-Dr._Murali_Mohan_Gurram_(13).jpg|טקסט=Top of the Plague Column| ראש עמוד המגפה
GuentherZ_2009-12-03_0122_Wien01_Graben_Pestsaeule_beleuchtet.JPG|טקסט=Plague Column at night| עמוד המגפה בלילה
Pestsäule_Vienna_Aug_2006.jpg|טקסט=Coat of arms of Hungary| סמל הונגריה
CoA_Archdukes_of_Austria_Pestsäule_Vienna.jpg|טקסט=Coat of arms of the archdukes of Austria| סמל הארכידוכסים של אוסטריה


## ראו גם
* עמוד השילוש הקדוש באולומואוץ

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:וינה: מבנים
קטגוריה:עמודי הנצחה
קטגוריה:אינרה שטאדט
קטגוריה:מגפות באמנות
כבד וטחול מוגדלים

**כבד וטחול מוגדלים** או **הפטוספלנומגליה** (**Hepatosplenomegaly**, בקיצור **HSM**) היא הגדלה בו זמנית של הכבד (הפטומגליה) והטחול (ספלנומגליה), היכולה להתרחש כתוצאה מזיהומים כגון דלקת כבד נגיפית חריפה, מונונוקלאוזיס זיהומית והיסטופלזמוזיס, או שהיא יכולה להיות סימן למחלת אגירה ליזוזומלית חמורה ומסכנת חיים. יתר לחץ דם ורידי ויתר לחץ דם שערי, תופעה נפוצה בחולים הסובלים מאי-ספיקת לב ימנית, יכול אף הוא להגביר את הסיכון להגדלה של הכבד והטחול.

## גורמים נפוצים
* זיהום:
** דלקת כבד נגיפית חריפה.
** מונונוקלאוזיס זיהומי.
** ציטומגלווירוס.
** אדמת.
** תסמונת מלריה היפר-אקטיבית.
** ברוצלה.
** שושנת יריחו ולישמניוזיס ויסצרלית.
** Fasciolosis.
** טיפוס הבטן.
** בילהרציה.
** מחלת השינה.
** פילאריאזיס, כגון פילאריאזיס לימפטית.
** דבר הדם.
** היסטופלסמוזיס.
* גורמים המטולוגיים:
** ככלל, מצבים הכוללים אנמיה המוליטית.
** מחלה מיילופרוליפרטיבית.
** לוקמיה.
** לימפומה.
** אנמיה ממארת.
** אנמיה חרמשית.
** ספרוציטוזיס תורשתי.
** תלסמיה.
** מיילופיברוזיס.
* הפרעות מטבוליות:
** מחלת נימן-פיק.
** מחלת גושה.
** תסמונת הורלר.
* מחלת כבד כרונית ויתר לחץ דם שערי.
** דלקת כבד כרונית פעילה.
* עמילואידוזיס.
* אקרומגליה.
* זאבת.
* סרקואידוזיס.

## הערות שוליים

קטגוריה:תסמינים וסימנים הקשורים למערכת העיכול ולבטן
קטגוריה:תסמינים וסימנים
פאטמה חסונה

**פאטמה חסונה** (בערבית: **فاطمة حسّونة**; 1999 – 16 באפריל 2025) הייתה צלמת עיתונות פלסטינית שתיעדה את מלחמת חרבות ברזל. היא זכתה להכרה בינלאומית על תיעוד השפעות המלחמה והפכה לנושא הסרט התיעודי "Put Your Soul on Your Hand and Walk" , שנבחר לתוכנית הסרטים ACID  שהוצגה במקביל לפסטיבל הקולנוע בקאן 2025. היא נהרגה יחד עם עשרה מבני משפחה בתקיפה אווירית ישראלית על ביתם בעזה ב-16 באפריל 2025.

## ביוגרפיה
חסונה נולדה בעיר עזה בשנת 1999, וסיימה תואר במולטימדיה במכללה האוניברסיטאית למדעים יישומיים בעזה. היא החלה לתעד את החיים בעזה לאחר טבח שבעה באוקטובר.

כאחת העיתונאים המקומיים הבודדים שהצליחו לתעד את המלחמה לאחר שישראל אסרה על כניסת כתבים זרים לעזה, חסונה תיעדה פינויים בכפייה של אזרחים לפקודת צה"ל, הרס תשתיות כתוצאה מתקיפות אוויריות של ישראל, נפגעים אזרחיים עזתים וטקסי הלוויה, ורגעים של חוסן, כולל ילדים המשחקים בהריסות.

ב-15 באפריל 2025, היא פרסמה את סטורי האינסטגרם האחרון שלה, המציג שקיעה בעזה עם הכיתוב: "זו השקיעה הראשונה מזה זמן רב". הסרט "Put Your Soul on Your Hand and Walk"  (2025), בבימויה של ספידה פרסי , מציג שיחות וידאו בין חסונה לבמאית.

חסונה ועשרה קרובי משפחתה, נהרגו כאשר טיל ישראלי פגע בבית משפחתם בשכונת א-תופאח בעיר עזה ב-16 באפריל 2025.

לפי דובר צה"ל, צה"ל תקף במרחב העיר עזה מחבל של ארגון הטרור חמאס, וננקטו צעדים לצמצם את הסיכוי לפגיעה באזרחים, ללא התייחסות ספציפית לחסונה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:צלמות המאה ה-21
קטגוריה:עזתים שנהרגו במלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:צלמים פלסטינים
קטגוריה:צלמי עיתונות
קטגוריה:עזה: אישים
קטגוריה:ילידות 1999
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1999
קטגוריה:נפטרות ב-2025
ארון סרג'נט

**ארון אוגוסטוס סרג'נט** (באנגלית: **Aaron Augustus Sargent**; 28 בספטמבר 1827 – 14 באוגוסט 1887) היה עיתונאי, עורך דין, פוליטיקאי ודיפלומט אמריקאי. בשנת 1878 הציג סרג'נט באופן היסטורי את ההצעה שתהפוך לימים לתיקון ה־19 לחוקת ארצות הברית, שהעניק לנשים את זכות הבחירה. לעיתים כונה "הסנאטור של מסילת הרכבת הדרומית־פסיפית".

## ביוגרפיה
### ראשית חייו והשכלה
סרג'נט נולד ב-28 בספטמבר 1827 בניובוריפורט שבמסצ'וסטס, למד בבתי הספר הציבוריים, ולאחר מכן התמחה כנגר רהיטים. בצעירותו עבד כמדפיס בפילדלפיה, ובשנת 1847 עבר לוושינגטון די. סי., שם שימש מזכיר של חבר קונגרס.

### קריירה
בשנת 1849 עבר לקליפורניה, והתיישב בשנת 1850 בעיר נבדה סיטי. שם הצטרף למערכת העיתון Nevada Daily Journal, ולבסוף הפך לבעלים שלו. בשנת 1854 התקבל ללשכת עורכי הדין של קליפורניה והחל לעסוק בעריכת דין בנבדה סיטי, וב־1856 מונה לתובע המחוזי של מחוז נבדה. באותה שנה כיהן גם בסנאט של מדינת קליפורניה, אך נחל כישלון בניסיונו להיבחר לסנאט של ארצות הברית ב־1857.

### כהונה בקונגרס
סרג'נט נבחר מטעם המפלגה הרפובליקנית לבית הנבחרים של ארצות הברית לקונגרס ה־37, ולאחר הפסקה של כמה קדנציות נבחר שוב לקונגרסים ה־41 וה־42. בשנת 1861 היה מחברו של חוק הרכבת הפסיפית הראשון שעבר בקונגרס.

בשנת 1871 נבחר לסנאט של ארצות הברית, וכיהן בו בין השנים 1873–1879. במהלך כהונתו כיהן כיושב ראש ועדת הסנאט לענייני מכרות במהלך הקונגרס ה־44, וכיושב ראש ועדת הסנאט לענייני הצי במהלך הקונגרס ה־45.

### זכויות נשים
בינואר 1878 הציג הסנאטור סרג'נט הצעת חוק בת 29 מילים, שהפכה לימים לתיקון ה־19 לחוקת ארצות הברית, אשר העניק לנשים את זכות הבחירה. אשתו, אלן קלארק סרג'נט, הייתה מראשי תנועת זכויות ההצבעה לנשים, וחברה קרובה למובילות התנועה סוזן ב. אנתוני ואחרות. ההצעה לתיקון הוגשה מדי שנה במשך ארבעים שנה, עד שאושרה לבסוף.

### שגריר בגרמניה
בשנת 1880 שב סרג'נט לקליפורניה. לאחר עזיבתו את הסנאט עסק בעריכת דין בסן פרנסיסקו במשך שלוש שנים, ולאחר מכן מונה לשגריר ארצות הברית בגרמניה במשך כשנתיים. הוא עזב את התפקיד לאחר שהשלטונות בגרמניה אסרו על יבוא בשר חזיר אמריקאי, דבר שפגע בעמדתו. בהמשך דחה מינוי לשגריר ברוסיה לאחר מותו של ויליאם ה. האנט, וניסה ללא הצלחה להתמודד שוב על מועמדות רפובליקנית לסנאט בשנת 1885.

### פטירה ומורשת
סרג'נט נפטר בסן פרנסיסקו ב-14 באוגוסט 1887. בתחילה נקבר בבית העלמין לורל היל בעיר, אך בית קברות זה נסגר עד שנת 1941. לפי עדות צאצאיו, אפרו של סרג'נט פוזר מעל מכרה הזהב שבבעלותו בנבדה סיטי, ואנדרטה לזכרו ניצבת בבית העלמין הוותיק "פאייניר" באותה העיר.

סרג'נט נודע גם כתומך נלהב בחוק הרחקת הסינים (Chinese Exclusion Act) משנת 1882. הוא פרסם מאמרים בכתב העת Overland Monthly שבהם הביע תמיכה במדיניות זו וקרא להאריך את תוקף החוק לאחר פקיעתו ב־1892. בסופו של דבר חודש החוק בשנת 1892, ושוב – ללא הגבלת זמן – בשנת 1902, ונשאר בתוקף עד לשנת 1943.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מסצ'וסטס
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקליפורניה
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מקליפורניה
קטגוריה:שגרירי ארצות הברית בגרמניה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1827
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1887
Wildflowers (שיר של דולי פרטון)

**Wildflowers** הוא שיר שנכתב על ידי דולי פרטון ונכלל באלבום , אלבום פלטינה זוכה פרס גראמי משנת 1987. השיר הוקלט על ידי פרטון עם אמילו האריס ולינדה רונסטאדט. ההקלטה המקורית כללה נבל אוטומטי, גיטרה אקוסטית (אותה מנגנת האריס) וכינור, ועיבדה את השיר כך שיישמע כמו שיר עם אפלצ'י מסורתי. זה היה הסינגל הרביעי שיצא מאלבום Trio, והוא הגיע למקום ה-6 במצעד מצעד שירי הקאנטרי של בילבורד ביולי 1988.

בשנת 2008, הקלטה של השיר הושמעה במהלך קבלת פנים של המפלגה הדמוקרטית של מדינת טקסס, לכבוד הגברת הראשונה לשעבר, ליידי בירד ג'ונסון. אהבתה של ג'ונסון לשיר הייתה ידועה היטב, והיא דגלה זה מכבר בנטיעת פרחים לאורך הכבישים המהירים של ארצות הברית.

## תוכן
בשיר, המספר/ת מדבר/ת על חוסר מנוחה ועל רצון להתרחב, תוך שימוש בפרחי בר כמטאפורה, ומסכמ/ת ש"פרחי בר לא אכפת להם איפה הם גדלים".

## מצעדים

## קישורים חיצוניים
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:סינגלים בהוצאת וורנר רקורדס
קטגוריה:סינגלים מ-1988
קטגוריה:שירי 1986
קטגוריה:שירי דולי פרטון
קטגוריה:שירי לינדה רונסטאדט
קטגוריה:שירי מוזיקת קאנטרי אמריקאיים
קטגוריה:שירים על פרחים
פרנק פלינט

**פרנק פטנאם פלינט** (באנגלית: **Frank Putnam Flint**; 15 ביולי 1862 – 11 בפברואר 1929) היה פוליטיקאי אמריקאי, אשר כיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת קליפורניה, בשנים 1905–1911.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
פלינט נולד ב־15 ביולי 1862 בעיירה נורת' רידינג שבמסצ'וסטס, לאלטיאה לואיז (לבית יוּס) ולפרנסיס איטון פלינט. בשנת 1869 עברה משפחתו לסן פרנסיסקו שבקליפורניה, שם למד בבתי ספר ציבוריים. בילדותו סבל מאסתמה. בשנת 1888 עבר לעיר אורנג', ולאחר מכן ללוס אנג'לס.

### ראשית הקריירה
בשנים 1888–1890 מונה פלינט לפקיד במשרד המרשל הפדרלי של לוס אנג'לס, והחל בלימודי משפטים. בשנת 1892 מונה לעוזר התובע הפדרלי של מחוז דרום קליפורניה תחת מת'יו תומפסון אלן. בשנת 1893 פרש והקים עם אלן את משרד עורכי הדין Allen & Flint, שפורק כעבור שנתיים כשאלן מונה לשופט. בשנת 1895 הקים פלינט משרד חדש בשם Flint & Barker. בשנת 1897 מונה לתובע הפדרלי של מחוז דרום קליפורניה, תפקיד שבו כיהן ארבע שנים.
פלינט היה פעיל במפלגה הרפובליקנית, ובמקביל עסק בגידול פירות, בבנקאות ובפוליטיקה.

בלוס אנג'לס היה חבר בלשכת המסחר ובוועדת המשפט שלה; חבר בליגת העירייה, במועדון סאנסט, במועדון קליפורניה, באיחוד הליגה הרפובליקנית, במסדר הבונים החופשיים ובאבירי הטמפלרים. הוא השתייך לכנסייה הפרסביטריאנית, כיהן כנאמן של מכללת אוקסידנטל, וכמנהל בשני בנקים – Equitable Savings ו־Los Angeles National Bank.

### קריירה פוליטית
פלינט כיהן כתובע הפדרלי של מחוז דרום קליפורניה בשנים 1897–1901, ולאחר מכן נבחר לסנאט של ארצות הברית מטעם קליפורניה, שבו כיהן בשנים 1905–1911. הוא היה הסנאטור ה־1000 במספר בהיסטוריית הסנאט של ארצות הברית. פלינט כיהן כהונה אחת בלבד ולא התמודד מחדש.

בשנת 1914 נבחר לנשיא מועצת הנאמנים של מכללת אוקסידנטל. הוא היה יושב הראש של "האגודה הלאומית לסכר בולדר" ופעל רבות לקידום בניית הסכר – שנודע מאוחר יותר כסכר הובר. בשנת 1915 מונה לנשיא חברת ההשקעות של לוס אנג'לס (Los Angeles Investment Company), וכיהן בתפקיד זה עד שהתפטר באוקטובר 1928.

### חיים אישיים
ב־25 בפברואר 1890 נישא פלינט לקתרין ג' בלוס בלוס אנג'לס, ולזוג נולדו שני ילדים. אחיו, מוטלי ה. פלינט, כיהן כמנהל הדואר של לוס אנג'לס. פלינט התגורר בשדרת פלינטרידג' שבפאסדנה, והיה בעל מניות עיקרי במועדון פלינטרידג' קאנטרי קלאב, אך בשנת 1927 מכר את חלקו.

פלינט נפטר ב־11 בפברואר 1929, בעת ששהה על סיפון האונייה S.S. President Polk סמוך לנמל מנילה. גופתו הוצבה בארון פתוח בבית העירייה של לוס אנג'לס, והוא נקבר בבית העלמין פורסט לון בגלנדייל.

### הנצחה
עיריית לה קניאדה פלינטרידג' שבקליפורניה קרויה בחלקה על שמו, שכן היה ממפתחי אזור פלינטרידג', שהתאחד מאוחר יותר עם לה קניאדה לעיר אחת. כסנאטור תרם פלינט לקידום "הסגנון המיסיונרי" כצורת הבנייה הרשמית של מבני ממשל בדרום קליפורניה, וכן מילא תפקיד מרכזי בהבאת מי עמק אוונס לעיר לוס אנג'לס – אחד המהלכים ההנדסיים החשובים בתולדותיה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מסצ'וסטס
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מקליפורניה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1862
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1929
רוקי (שיר)

"**רוקי**" הוא שיר מאת הזמרת-יוצרת הישראלית אודיה, אשר יצא לאור ב-5 באוקטובר 2025 כחלק מהמיני-אלבום *[[Van da'M]]*. השיר נכתב על ידי אבי אוחיון, שגם הלחין אותו לצד המפיק מתן דרור. קודם לצאתו, הפך "רוקי" ללהיט ויראלי ברשת החברתית טיקטוק, לאחר שהודלף לרשת עוד טרם פרסומו הרשמי וצבר עשרות אלפי סרטונים ומיליוני צפיות.

## רקע והפקה
"רוקי" נכתב מתוך גישה אמנותית-נרטיבית המאפיינת את יצירתה של אודיה, המשלבת בין חוויות אישיות לשפה ויזואלית-קולנועית. לפי דבריה, השיר מוקדש "לכל מי שמרגיש שהוא רוקי, ולכל מי שגדל בג'סי כהן", ומסמל תחושת הישרדות, תקווה והתמודדות עם מציאות קשה. הקליפ לשיר, בבימויו של עומר אלוני, מציג סצנות דרמטיות המדמות פתיח של סדרת הנוער "רוקי", ומשלב עלילה ודמויות בהשראת חיי השכונה.

השיר הופק מוזיקלית על ידי מתן דרור, אשר שיתף פעולה גם בשיר נושא של המיני-אלבום. הקליפ משמש כהמשך טבעי למהלך השיווקי של אודיה, השואף לטשטש את הגבולות בין שיר, קליפ ונרטיב טלוויזיוני.

## מהלך השיווק וההדלפה
ההצלחה של "רוקי" נולדה מהדלפה שנגרמה לאחר שהסטייליסטית של אודיה, אור לוזון, העלתה בטעות קטע מהשיר לחשבון האינסטגרם שלה. הקטע צבר תאוצה בטיקטוק, שם אלפי משתמשים יצרו סרטונים עם הפזמון "ברחובות הבודדים", עוד בטרם יציאת השיר הרשמית. אודיה בחרה להצטרף לתופעה, ופרסמה בעצמה סרטון עם הכיתוב ההומוריסטי: "המדליף ממודלף פטור?", שהפך למם ויראלי בפני עצמו.

אין זו הפעם הראשונה שבה נעשה שימוש בהדלפה ככלי שיווקי על ידי אודיה; גם השיר "את לא יודעת כמה שאני אוהב אותך" הועלה לרשת טרם יציאתו הרשמית ויצר באזז דומה.

## מיקומי שיא

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אודיה
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אבי אוחיון
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי אבי אוחיון
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי מתן דרור
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי מתן דרור
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בעשירייה
ג'יימס תומפסון פארלי

**ג'יימס תומפסון פארלי** (באנגלית: **James Thompson Farley**; 6 באוגוסט 1829 – 22 בינואר 1886) היה פוליטיקאי אמריקאי, אשר כיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת קליפורניה.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
פארלי נולד ב-6 באוגוסט 1829 במחוז אלבמרל שבווירג'יניה, ועבר למיזורי בגיל צעיר. בעקבות גילוי הזהב – וכן בשל דו-קרב שבו כמעט הרג אדם שהיה יריבו על לבה של אישה – עבר פארלי לקליפורניה בשנת 1849. הוא ניסה את מזלו בכריית זהב במחוזות קלברס וטואלומי, אך לא הצליח בכך. במקום זאת פנה ללימודי משפטים, והוסמך כעורך דין בשנת 1854, אז החל לעסוק בעריכת דין במחוז אמדור.

### קריירה פוליטית
בגיל 25 נבחר פארלי לאספה המדינתית של קליפורניה מטעם מחוז אמדור כחבר במפלגה הוויגית. באותה תקופה – חמש שנים בלבד לאחר שקליפורניה הפכה למדינה – חברי האספה נבחרו מדי שנה בהתאם לחוקת קליפורניה המקורית. בשנת 1855 התמודד שוב על כהונה, הפעם כחבר במפלגת שאינם יודעים דבר, שהייתה אז הרוב בבית המחוקקים. לאחר קריסת אותה מפלגה הצטרף למפלגה הדמוקרטית, נותר חלק מהגוש הפוליטי החזק באספה, ובשנת 1856 נבחר ליושב ראש האספה.

לאחר מכן עבר לסנאט של מדינת קליפורניה, שם כיהן כנציג דמוקרטי. בתקופה אחת (1871–1872) אף כיהן כנשיא בפועל של הסנאט. הוא היה מקורב ונאמן לממשלתו של המושל .

במשך כמה שנים היה פארלי נחשב למנהיג המוכר של המפלגה הדמוקרטית בקליפורניה. בשנת 1873 קיבל את מועמדות המפלגה לסנאט של ארצות הברית במטרה למלא את מקומו של הסנאטור הפורש ג'ון הייגר, אך הובס בידי המושל ניוטון בות', שהיה עצמאי שהתנגד למונופולים. למזלו, כעבור כמה שנים פרש הסנאטור ארון סרג'נט, ופארלי הוצב שוב כמועמד – והפעם נבחר לסנאט של ארצות הברית בשנת 1877. הוא כיהן בתפקיד מ־1879 ועד 1885. בשנת 1884 לא ביקש להיבחר מחדש.

לאחר שעזב את וושינגטון די. סי. שב לעסוק בעריכת דין, אך מצבו הבריאותי הידרדר והוא נפטר ב-22 בינואר 1886 בעיר ג'קסון שבקליפורניה, לאחר מאבק בן שלוש שנים במחלה. פארלי נקבר בבית העלמין העירוני של ג'קסון.

## חיים אישיים
פארלי תואר כאדם "בעל מראה נאה, חם לב ונעים הליכות". משרד עורכי הדין שלו בג'קסון שימש בסיס צמיחה לפוליטיקאים נוספים מקליפורניה, בהם השופט הנרי ל. וולדו, שכיהן כתובע המחוזי של אמדור בין השנים 1867–1870, ו, שכיהן גם הוא כתובע המחוזי של אמדור ובהמשך נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם קליפורניה בשנים 1891–1895.

בשנת 1876 נישא פארלי לפלורה פורסטר פלפס ממחוז אמדור. לשניים נולדו בן ובת.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי וירג'יניה
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מקליפורניה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1829
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1886
ג'ורג' פרקינס

**ג'ורג' קלמנט פרקינס** (באנגלית: **George Clement Perkins**; 23 באוגוסט 1839 – 26 בפברואר 1923) היה איש עסקים ופוליטיקאי אמריקאי, חבר המפלגה הרפובליקנית, אשר כיהן כמושל קליפורניה ה־14 בשנים 1880–1883, וכחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם קליפורניה בשנים 1893–1915. בנוסף, הוא כיהן גם בסנאט של מדינת קליפורניה.

## ביוגרפיה
פרקינס נולד ב-23 באוגוסט 1839 בעיר קנבונקפורט שבמדינת מיין, והיה בנם של לוסינדה (פרפילד) וקלמנט פרקינס. בגיל שתים עשרה ברח מהבית ויצא לים, ולבסוף הגיע לסן פרנסיסקו בשנת 1855. לאחר ניסיון כושל לתפוס חלקת כרייה במחוז ביוט, עבד בעבודות שונות בסקרמנטו ובעיירת הכרייה אורוויל – בין השאר כנהג צוות פרדות וכמוכר בחנות. לבסוף רכש את החנות שבה עבד, והצליח עד כדי כך שהכנסותיו הגיעו לכ־500,000 דולר בשנה.

ב־3 במאי 1864 נישא פרקינס לרות פרקר, בתו של שותפו העסקי אדוארד פרקר, בעיר מריוויל. רות נולדה בשנת 1843 במחוז קורק שבאירלנד, והיגרה לקליפורניה עם משפחתה כשהייתה בת שמונה. היא הייתה חובבת שירה, וכמה משיריה פורסמו בכתבי עת ובעיתונים. רות פרקינס נפטרה ב־4 בפברואר 1921 באוקלנד, קליפורניה. לזוג פרקינס נולדו שבעה ילדים.

בשנת 1869 נבחר פרקינס לסנאט של מדינת קליפורניה כנציג מחוז ביוט. בעת כהונתו בסקרמנטו פגש את איש העסקים צ'ארלס גודול, ויחד ייסדו השניים את מה שעתיד היה להפוך לחברת הספנות "Pacific Coast Steamship Company".

פרקינס הותיר את עסקיו באורוויל בניהול אחיו, ובשנת 1875 עבר לסן פרנסיסקו, שם הרחיב את השקעותיו בתעשיית הספנות.

בשנת 1879 התמודד על מועמדות המפלגה הרפובליקנית למשרת מושל קליפורניה וניהל קמפיין מוצלח שהתמקד בעצמאותו מהאינטרסים של חברות הרכבות – בזכות היותו פעיל בתחום הספנות, שנחשב מתחרה ישיר להן.

במהלך כהונתו כמושל שימש גנרל מלחמת האזרחים לשעבר ג'ון מנספילד כסגנו.

בשנת 1893, לאחר מותו של הסנאטור לילנד סטנפורד, מינה אותו המושל  לסנאט של ארצות הברית. הוא נבחר מחדש שלוש פעמים נוספות, וכיהן בתפקיד עד 3 במרץ 1915. כסנאטור השתייך פרקינס למנגנון הפוליטי רב־העוצמה של חברת הרכבות "סאות'רן פסיפיק", שנודע בשם "הלשכה הפוליטית של סאות'רן פסיפיק", בראשות היועץ המשפטי הראשי שלה, ויליאם פ. הרין.

ב-26 בפברואר 1923 נפטר פרקינס ונקבר לצד אשתו רות פרקר פרקינס בבית העלמין מאונטן ויו שבעיר אוקלנד, קליפורניה. הר פרקינס שבקליפורניה נקרא על שמו.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מיין
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:מושלי קליפורניה
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מקליפורניה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1839
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1923
מאשה שמוליאן

**מאשה שמוליאן** (נולדה ב-1989) היא שחקנית ישראלית, פעילה חברתית, מורה ומדריכת יוגה ויוגה-תרפיסטית, הידועה בעבודתה בתיאטרון הישראלי והבין-לאומי ובתרומתה לקהילה באמצעות אומנויות ובתחום הריפוי בתנועה.

שמוליאן היא בוגרת הסטודיו למשחק ניסן נתיב, מופיעה בתיאטראות מובילים בישראל ובהפקות בין-לאומיות, זוכת פרס השחקנית הראשית בפסטיבל אסיטז', מורה מוסמכת ליוגה תרפיה, ומנחת סדנאות בקבוצת שלופתא לאימפרוביזציה קומית-חברתית.

## ביוגרפיה
מאשה שמוליאן נולדה במוסקבה, וגדלה בישראל לאחר שעלתה בגיל ארבע. למדה משחק בסטודיו ניסן נתיב ירושלים (2012-2015), יוגה תרפיה והעמיקה בתחומי תנועה, משחק וקומדיה. בהמשך הקריירה השתתפה במסגרות תיאטרון מיקרו, האינקובטור, תיאטרון חיפה, תיאטרון לילדים באר שבע וקבוצת KULA הבינלאומית. שמוליאן עוסקת גם בהוראת יוגה, טיפול ביוגה־תרפיה ופעילות חברתית.

## קריירה
***תיאטרון:** שיחקה בתיאטרון חיפה ("אמסטרדם", "הלילה ה-12", "פאקינג תתעוררו!"), תיאטרון האינקובטור, והצגות ילדים ונוער. ב-2025 זכתה בפרס השחקנית הראשית בפסטיבל אסיטז' על תפקידה ב"אישקטן".
***קולנוע:** השתתפה בסרט "Touch Me".
***פעילות חברתית:** מדריכת יוגה ומלווה תהליכים בקבוצות ריפוי ותנועה.

## קישורים חיצוניים

* דף השחקנית בתיאטרון חיפה, באתר תיאטרון חיפה
* עמוד קבוצת שלופתא

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:פעילות חברתיות ישראליות
קטגוריה:פעילים חברתיים ישראלים
קטגוריה:בוגרי הסטודיו למשחק ניסן נתיב
קטגוריה:בוגרות הסטודיו למשחק ניסן נתיב
קטגוריה:מורים ליוגה בישראל
קטגוריה:מורות ליוגה בישראל
קטגוריה:ישראלים ילידי רוסיה
קטגוריה:ישראליות ילידות רוסיה
קטגוריה:עולים בשנות ה-1990
קטגוריה:עולות בשנות ה-1990
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1989
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1989
Wildflower (להקה)

**Wildflower** היא להקת רוק/רגאיי אבוריג'ינית-ילידית מ שבארץ ארנהם, הטריטוריה הצפונית  הם שרים בעיקר בשפת קונוויניקו ומספרים סיפורים מסורתיים עם מילים שנכתבו על ידי המנטורית ג'יל נגאנג'מירה. הלהקה זכתה בתואר Next Crop artis בטריפל ג'יי בשנת 2006.

## פרסים ומועמדויות
* מופע הפריצה של השנה - פרס NIMA - .

## דיסקוגרפיה
### אלבומים

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:להקות אוסטרליות
צ'יפמבל

**צ'יפמבל** או **ציפמבל** או **ציפמבלה** (Chipembele Emerald) היא אחת מאבני האמרלד הגדולות והאיכותיות ביותר שהתגלו אי פעם. האבן, שמשקלה 7,525 קרט (1.505 ק"ג), התגלתה בשנת 2021 במכרה קאגם (Kagem) שבזמביה, ונחשבת לאבן נדירה במיוחד בשל גודלה, שקיפותה הגבוהה, צבעה העשיר והיעדר תכלילים בה. האבן נוצרה בתנאים גאולוגיים כמעט מושלמים, שאפשרו ליסודות כמו בריליום, כרום וונדיום להתגבש יחד לכדי גביש אחיד. פני השטח שלה דמויי זכוכית, וצבעה ירוק-זהוב עז.

האבן נרכשה על ידי אשד-ג'מסטאר הישראלית, אשר נכנסה בזכותה לספר השיאים של גינס כבעלת אבן האמרלד הלא-מלוטשת הגדולה בעולם. האבן מוצגת בחלל התצוגה של **אשלי תכשיטים** שבבעלות אשד, במגדל יהלום בבורסת היהלומים הישראלית ברמת גן.

### מקור השם
שמה של האבן נגזר מהמילה "קרנף" בשפת הבמבה המקומית, בשל צורתה ההקסגונלית המזכירה קרן של קרנף. האבן קיבלה את שמה כהוקרה לקרנפים, מין המצוי בסכנת הכחדה, כחלק ממסורת החברה לקרוא לאבנים נדירות על שם חיות בר אפריקאיות.

## קישורים חיצוניים
* Gemfields מציגה את סדרת Chipembele Crash NFT
* גילוי האזמרגד הלא מלוטש הגדול ביותר בזמביה קובע שיא עולם חדש של גינס
* ספר השיאים של גינס מזהה את הברקת הלא מלוטשת הגדולה ביותר, שמשקלה 1.5 ק"ג ודומה לקרן של קרנף
* שיאי גינס - אבן הברקת הגדולה ביותר בעולם, לא מלוטשת, שוקלת 1.5 ק"ג
* ג'מפילדס מצאה את האמרלד הגדול ביותר אי פעם במכרה זמביה
* חברת אשד הישראלית, ספקית יהלומים ואבני אמרלד עולמית, רכשה את צ'יפמבל
* אודות אשלי תכשיטים - מותג תכשיטי איכות ישראלי כחול לבן בבעלות אשד
* ג'מפילדס מציגה את האמרלד הגדול ביותר שלה עד כה, צ'יפמבל, הקרנף

## הערות שוליים

קטגוריה:אבני חן ידועות
קטגוריה:שיאי גינס
ין-אן

**יֵן-'אָן** (בסינית: **延安**; בפין-יין: **Yán'ān**) היא נציבות עירונית במחוז שאאנשי שבמרכז הרפובליקה העממית של סין. ין-אן הייתה בקרבת נקודת סיום המסע הארוך, ושימשה כמרכז  מסוף 1935 עד תחילת 1947. על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020, התגוררו בנציבות העירונית כ-2.28 מיליון תושבים, מתוכם 804,086 מיליון בשני הרבעים.

## גאוגרפיה
הנציבות העירונית ין-אן משתרעת על פני 37,026 קמ"ר ב שבצפון מחוז שאאנשי וגובלת בנציבות העירונית  מצפון, בנציבויות העירוניות ,  ושְׂייֵנְיָאנְג מדרום ובמחוזות שאנשי וגאנסו ממזרח וממערב בהתאמה. שטחה של הנציבות הררי, גבוה יותר בצפון-מערב ונמוך יותר בדרום-מזרח. גובהה של הנציבות נע בין 388 ל-1,809 מטרים מעל פני הים, וגובהה של העיר עצמה הוא 960 מטרים מעל פני הים.

## חלוקה מנהלית
הנציבות העירונית ין-אן מחולקת לשני רבעים, עשר נפות ונפה עירונית אחת:

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: נציבויות עירוניות
קטגוריה:שאאנשי: ערים
פויו קישימוטו

**פויו קישימוטו** (ביפנית: **岸本ふよ**; נולדה ב-20 בדצמבר 1911) היא יפנית, שחיה מעל גיל 110, האדם השני המבוגר ביפן והאדם החי המבוגר ביותר במחוז קיוטו שביפן. האדם החי התשיעי בגילו בעולם.

## ביוגרפיה
פויו קישימוטו נולדה ב-20 בדצמבר 1911 במחוז היוגו שביפן.

בדצמבר 1940 היא נישאה בפעם השנייה, כדי לרשת את שם המשפחה קישימוטו. בתם השנייה נולדה בשנת 1941. 

בשנת 1943 בעלה נהרג בקרב במהלך מלחמת העולם השנייה, ונאלצה לגדל את שני ילדייה לבדה.

אחרי גיל 60 עברה לגור במחוז קיוטו שביפן. 

פויו קישימוטו עבדה ללא הפסקה מהבוקר עד הלילה, מסוף מלחמת העולם השנייה ועד אמצע שנות ה-80 לחייה. 

בגיל 99 שברה את עצם הירך, בגיל 100, ספגה פגיעה דומה בעצם הירך השנייה שלה, מה שהוביל אותה לעבור לבית אבות.

כשהייתה בגיל 100, היא נהגה ליהנות מדי פעם מהמבורגר ומילקשייק של מקדונלד'ס, שמשפחתה הייתה מביאה לבית אבות.

בדצמבר 2021 חגגה את יום הולדתה ה-110. 

בספטמבר 2024 הפכה לאדם החי המבוגר ביותר במחוז קיוטו שביפן.

פויו קישימוטו מתגוררת כיום במחוז קיוטו שביפן.

## הערות שוליים

קטגוריה:אישים שהגיעו לגיל 110
קטגוריה:נשים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:יפנים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:ילידות 1911
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1911
יאן וריך

**יאן וריך** (בצ'כית: **Jan Werich**; 6 בפברואר 1905 – 31 באוקטובר 1980) היה שחקן, מחזאי וסופר צ'כוסלובקי.

## ביוגרפיה
וריך נולד בפראג. לאחר שסיים את לימודיו התיכוניים למד משפטים באוניברסיטת קארל בעיר בין השנים 1924 ל-1927. אך עד מהרה נשר מלימודיו כדי להקים תיאטרון קטן עם חברו, שנפתח ב-19 באפריל 1927. התיאטרון עבר מאוחר יותר לרחוב צדדי ליד כיכר ואצלב, שם שכן עד סגירתו ב-1938. בשנת 1931 ערך וריך את הופעת הבכורה שלו כשחקן קולנוע וכתסריטאי מחזה בבימויו של .

עם פלישת גרמניה הנאצית לפולין נאלץ לעבור לניו יורק, אך חזר לצ'כוסלובקיה לאחר המלחמה, שם נתקל במהרה בתנאים המשתנים במדינה הסטליניסטית בהנהגת קלמנט גוטוולד. בשנת 1963 קיבל את פרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל הטלוויזיה של מונטה קרלו על תפקידו בסרט הטלוויזיה "Medvěd".

בשנת 1967 לוהק לתפקיד הנבל ארנסט סטאברו בלופלד בסרט "אתה חי רק פעמיים" מסרטי ג'יימס בונד. אולם לאחר מספר ימי צילומים הבינו המפיקים שווריך נראה ידידותי מדי מכדי לגלם את הדמות. הוא הוחלף בהתראה קצרה בדונלד פלזנס. עם זאת, בהודעה הרשמית נאמר שווריך חלה בפתאומיות ולכן לא היה מסוגל לגלם את הדמות.

בשנת 1968, לאחר פלישת ברית המועצות לצ'כוסלובקיה, נמלט לווינה, אך חזר עד מהרה לצ'כוסלובקיה.

וריך נפטר מסרטן הגרון בגיל 75.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה צ'כים
קטגוריה:שחקני תיאטרון צ'כים
קטגוריה:שחקנים בסרטי ג'יימס בונד
קטגוריה:מחזאים צ'כים
קטגוריה:סופרים צ'כים
קטגוריה:נפטרים מסרטן
קטגוריה:צ'כים שנולדו ב-1905
קטגוריה:נפטרים ב-1980
הברחות בגבול ישראל–מצרים

[ממוזער|[רחפן בירוחם שבנגב.]]
**הברחות בגבול ישראל-מצרים** בעצימות גבוהה, בדגש על הברחות אמל"ח בעצימות גבוהה, היא תופעה שהחלה במהלך שנת 2024, במסגרתה מוברחים ממצרים לשטח ישראל ומשם לשטחי הרשות הפלסטינית ביהודה ושומרון ולפזורה הבדואית בנגב עשרות אלפי אמצעי לחימה באלפי הברחות דרך גבול ישראל–מצרים, בפרט באזור יישובי פתחת ניצנה. זאת, אחרי שבמשך שנים בדואים היו מבריחים סמים בלבד לתוך שטח ישראל.

## רקע
הברחות אמל"ח וסמים דרך גבול ישראל-מצרים החלו כבר בעשור הראשון של המאה ה-21, אולם בהיקפים נמוכים יחסית. בשנים 2024–2025, במהלך מלחמת חרבות ברזל, הועצמה משמעותית תדירות הברחות האמל"ח, וכן הורחב מגוון אמצעי הלחימה שהוברחו.

## נתוני ההברחות
על פי עדויות של תושבי היישובים הסמוכים לגבול מצרים, המבריחים, שהינם בדרך כלל תושבי הפזורה הבדואית, מתקרבים לגדר הגבול עם כלי רכב ורחפנים הניתנים להפעלה מרחוק, מתמקמים במרחק בטוח ושולחים את הרחפן אל מעבר לגבול. במצרים מעמיסים את כלי הנשק והסמים על הרחפן, ושולחים אותו בחזרה למבריח שאוסף את הסחורה - כשהיעד הסופי הם גורמי הפשיעה וטרור בדרום וביהודה ושומרון. לרוב מתבצעות ההברחות סמוך ליישובים הצפון-מערביים של מועצה אזורית רמת הנגב: באר מילכה, קדש ברנע, כמהין וניצנה.

על פי נתונים שפרסמה מועצה אזורית רמת הנגב, שהתקבלו מאוגדה 80, במחצית הראשונה של שנת 2024 בוצעו 104 הברחות, ולאחר מכן 464. בשלושת החודשים האחרונים של שנת 2024 עמדו מספר ההברחות על 559. בשלושת החודשים הראשונים של 2025 כמות ההברחות עלתה ל-627.

האמל"ח המוברח כולל רובי סער, מאגים, רימונים, אקדחים, מחסניות ועוד. לצד הברחת האמל"ח מוברחים גם סמים.

### דיון בוועדת החוץ והביטחון
בעקבות חשיפת התופעה על ידי העיתונאי אלחנן גרונר, יזם ח"כ צבי סוכות דיון בוועדת חוץ וביטחון שהתקיים ב-15 באוקטובר 2025 בהובלת ח"כ שלום דנינו. בדיון העיד רבש"ץ היישוב קדש ברנע כי בסביבות ראש השנה, בשלהי ספטמבר 2025, הוברחו 550 רחפנים הנושאים אמל"ח ב-3 ימים בלבד. לפי פרסומים, בחלק החסוי של הוועדה טענו גורמי הביטחון כי הצליחו להפיל כ-50% מהרחפנים בתקופה שקדמה לדיון. בדיון נכחו גם ח"כ יולי אדלשטיין ועמית הלוי, אלחנן גרונר, ועוד.

### שטח צבאי סגור והקמת יחידה ייעודית
בעקבות הדיון בוועדה, בנובמבר 2025 הורה הרמטכ"ל רב-אלוף אייל זמיר להקים יחידה מיוחדת שתתמודד עם תופעת ההברחות באמצעות רחפנים ממצרים. שר הביטחון ישראל כ"ץ הורה להכריז על השטח הצמוד לגבול כשטח צבאי סגור, ולשנות בהתאם את הוראות הפתיחה באש, כך שיוענקו סמכויות לפגיעה בכל גורם בלתי מורשה שיחדור לשטח האסור. עוד הוחלט כי מפא"ת במשרד הביטחון יקדם פיתוח טכנולוגיות תגובה בשיתוף חיל האוויר ליירוט הרחפנים.

בדצמבר 2025 רמז בכיר בחברת רפאל כי כוחות הביטחון עושים שימוש במערכת הלייזר, אור איתן, כדי להתמודד עם איום הרחפנים.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גבול ישראל–מצרים
קטגוריה:שנות ה-2020 בישראל
קטגוריה:הברחת נשק
יוסף חיים אוחנה

**יוסף חיים אוחנה** (נולד ב-10 בספטמבר 2000) הוא אזרח ישראלי שנחטף לרצועת עזה במהלך טבח שבעה באוקטובר. כעבור 738 ימים בשבי (כשנתיים), הוא שוחרר משבי חמאס ב-13 באוקטובר 2025 במסגרת הסכם שחרור החטופים השלישי.

## החטיפה והשבי
חיים אוחנה נולד לאבי ומירי. הוא גדל בקריית מלאכי, ולמד בתלמוד תורה נחלת הר חב"ד בעיר.

בפסטיבל נובה שהתקיים ב-6 ו-7 באוקטובר 2023, אוחנה שימש כברמן. לאחר פרוץ טבח שבעה באוקטובר שאותו ביצעו פלגי הטרור ברצועת עזה שבראשם עמד ארגון הטרור חמאס, אוחנה נחטף לרצועת עזה, בעודו בן 23. בטרם נחטף הוא סייע בפינוי פצועים לחובשים ואמבולנסים.

אוחנה היה מפקד בחטיבת גבעתי, אך הסתיר עובדה זו במהלך שהותו בשבי, וטען בפני שוביו כי הוא מילא תפקיד זוטר בצבא למשך זמן קצר ואחר כך סולק מהצבא. תפקידו הצבאי הוסתר מהציבור עד לשחרורו.

במהלך השבי, אוחנה למד ערבית באופן שוטף והצליח, ולפי עדותו במהלך השנתיים בהן היה שבוי בידי חמאס הצליח לשכנע את שוביו להימנע מלהרוג אותו עשרות פעמים.

אוחנה העיד שעבר עינויים קשים, הרעבה מכוונת והתעללות פיזית ופסיכולוגית בשבי.

אות החיים המתועד הראשון ממנו התקבל במרץ 2025, בסרטון שבו נראה לצד אלקנה בוחבוט.

אוחנה שהה בשבי חמאס למשך 738 ימים ושוחרר במסגרת עסקת החטופים השלישית בהושענא רבה, 13 באוקטובר 2025.

ב-19 באוקטובר 2025 שוחרר אוחנה מבית החולים שיבא ביחד עם האחים אריאל ודוד קוניו והתקבל על ידי אלפים בעירו קריית מלאכי.

## קישורים חיצוניים
* ראיון של יוסף חיים אוחנה לעמית סגל

## הערות שוליים

קטגוריה:בני ערובה וחטופים בטבח שבעה באוקטובר
קטגוריה:חטופי פסטיבל נובה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-2000
אנדרו ג'קסון יוסטון

**אנדרו ג'קסון יוסטון** (באנגלית: **Andrew Jackson Houston**; 21 ביוני 1854 – 26 ביוני 1941) היה פוליטיקאי אמריקאי שכיהן תקופה קצרה כסנאטור מטעם מדינת טקסס בשנת 1941, לאחר שמונה למלא באופן זמני את מקומו של הסנאטור הוותיק מוריס שפרד שנפטר. הוא היה בנו של המדינאי הידוע סם יוסטון ואשתו מרגרט ליאה יוסטון, ונקרא על שמו של המנטור של אביו – הנשיא אנדרו ג'קסון.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
אנדרו ג'קסון יוסטון נולד בעיירה אינדפנדנס שבטקסס ב־21 ביוני 1854. הוא התחנך במספר אקדמיות צבאיות ומכללות, בהן אוניברסיטת ביילור ואקדמיית וסט פוינט. הוא היה חבר במחזור 1875 אך נשר לפני שהשלים את לימודיו. לאחר מכן למד משפטים והוסמך לעריכת דין בשנת 1876.

### קריירה
ליוסטון הייתה קריירה מגוונת: הוא שירת כפקיד בבית המשפט הפדרלי בדאלאס, כקולונל במשמר הלאומי של טקסס, וכמרשל פדרלי במחוז המזרחי של טקסס.

בשנת 1892 התמודד ללא הצלחה על משרת מושל טקסס כמועמד רפובליקני מן הזרם ה"לילי-וייט" (זרם במפלגה שתמך בהפרדה גזעית).

במהלך מלחמת ארצות הברית–ספרד (1898) הקים יוסטון יחידת פרשים שאורגנה כחלק מיחידת ה"הרוכבים הקשוחים". בשנים 1910 ו־1912 התמודד שוב למשרת המושל מטעם מפלגת האיסור.

יוסטון התגורר במשך שנים רבות בעיר לה פורט, ובשנת 1918 פרש מעיסוקיו הציבוריים כדי להתמסר ללימוד ולכתיבת היסטוריה. משנת 1924 ועד מינויו לסנאט שימש במשרה סמלית כמפקח על פארק המדינה בשדה הקרב סן חסינטו – המקום שבו ניצח אביו את הצבא המקסיקני והבטיח את עצמאותה של טקסס.

### כהונתו בסנאט של ארצות הברית
בשנת 1941, עם פטירתו של הסנאטור מוריס שפרד, החליט מושל טקסס וילברט או'דניאל למנות את יוסטון להחליפו באופן זמני. או'דניאל שאף בעצמו להתמודד בבחירות המיוחדות שייערכו בהמשך, אך כדי להימנע מביקורת פוליטית על מינוי עצמי, בחר ביוסטון בן ה־86, מתוך ביטחון שלא ירוץ בעצמו לבחירות.

כשנכנס לתפקידו, 82 שנה לאחר שאביו כיהן באותו מושב ממש, היה יוסטון האדם המבוגר ביותר שנכנס אי־פעם לסנאט עד אז (המבוגרת ביותר אי־פעם הייתה רבקה לטימר פלטון).

יוסטון, שכיהן מטעם המפלגה הדמוקרטית, הושבע ב־21 באפריל 1941. הנסיעה הארוכה מטקסס לוושינגטון בחודש יוני פגעה בבריאותו, והוא השתתף רק בישיבה אחת של ועדה בסנאט לפני שנאלץ להתאשפז.

### מותו והנצחתו
אנדרו ג'קסון יוסטון נפטר בבית חולים בבולטימור שבמרילנד, ב־26 ביוני 1941 – חמישה ימים לאחר יום הולדתו ה־87. תחילה נקבר במאוזוליאום בעיר ארלינגטון שבווירג'יניה, אך לאחר מכן הועבר לקבורה בבית העלמין המדינתי של טקסס באוסטין.

בבחירות המיוחדות שנערכו ימים ספורים לאחר מותו, ניצח המושל וילברט או'דניאל את לינדון ג'ונסון (שלימים יהיה נשיא ארצות הברית) ואת יתר המועמדים, וזכה במושב הסנאט.

יוסטון נמנה עם ארבעה סנאטורים בלבד (יחד עם ויליאם סמואל ג'ונסון, אדמונד פטוס וסטרום ת'ורמונד) שהיו הסנאטורים החיים המבוגרים ביותר בזמן כהונתם. הוא גם היחיד מאז הקונגרס השני שנעשה לאדם המבוגר ביותר עם כניסתו לתפקיד.

## חיים אישיים
יוסטון נישא פעמיים: אשתו הראשונה הייתה קארי גלן פרנל מאוסטין, שנפטרה בשנת 1884. אשתו השנייה הייתה אליזבת הארט גוד מדאלאס, שנפטרה בשנת 1907. היו לו שלוש בנות – אריאדנה, מרגריט וג'וזפין. שתי הבנות הבכורות, אריאדנה ומרגריט, הקדישו את חייהן הבוגרים לטיפול באביהן. שתיהן ליוו אותו לוושינגטון עם מינויו לסנאט, והיו לצידו גם בשעת מותו.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי טקסס
קטגוריה:בוגרי האקדמיה הצבאית של ארצות הברית
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מטקסס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1854
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1941
Battlefield 6

**Battlefield 6** הוא משחק ירי בגוף ראשון משנת 2025 שפותח על ידי Battlefield Studios ופורסם על ידי Electronic Arts. המשחק, שהוא השמונה עשרה בסדרת Battlefield, יצא לאור עבור פלייסטיישן 5, Windows ו-Xbox Series X/S ב-10 באוקטובר 2025. קמפיין המשחק לשחקן יחיד מתרחש בשנים 2027–2028 וכולל סכסוך בין נאט"ו המפורק לבין Pax Armata, חברה צבאית פרטית אשר נתמכת על ידי כמה חברות נאט"ו לשעבר. מצב מרובה המשתתפים כולל ארבע קבוצות של דמויות: תקיפה, מהנדס, תמיכה וסיור, שכל אחת מהן מתמחה בכלי נשק ואסטרטגיות לחימה שונות, ויש לו מספר מצבי משחק מוכרים עם מצב הסלמה החדש שנוסף.

לאחר ש-Battlefield 2042 (משנת 2021) ספג ביקורת קשה מצד מבקרים ושחקנים כאחד, החל פיתוחו של משחק חדש בסדרה תחת הנהגתו של וינס זמפלה. בהשפעת המשחקים הקודמים Battlefield 3 (משנת 2011) ו-Battlefield 4 (משנת 2013), Battlefield 6 מקבל גוון רציני. עם תקציב מוערך של מעל 400 מיליון דולר, המשחק הוא אחד ממשחקי הווידאו היקרים ביותר לפיתוח.

לאחר הדלפות ממרץ 2025 ועד יולי, Battlefield 6 נחשף רשמית מאוחר יותר באותו חודש. תקופות הבטא הפתוחות נערכו באוגוסט, כאשר בראשונה השתתפו למעלה מ-500,000 שחקנים בו זמנית ב-Steam. המשחק קיבל ביקורות חיוביות באופן כללי ממבקרים עם יציאתו ומכר למעלה מ-7 מיליון יחידות תוך 3 ימים מאז יציאתו.

## משחקיות
בדומה לקודמיו, Battlefield 6 הוא משחק יריות בגוף ראשון. המשחק כולל ארבע קבוצות דמויות: תקיפה, מהנדס, תמיכה וסיור. קבוצת התקיפה מיומנת ברובי סער ובמשגרי רימונים עם התחדשות בריאות מהירה יותר, ועם יתרון לסגנון משחק של ריצה וירי. קבוצת המהנדסים משתמשת בתתי-מקלע, יכולה לתקן כלי רכב ידידותיים ומתמחה בהשמדת כלי רכב עוינים באמצעות רקטות. קבוצת התמיכה מצטיינת במקלעים קלים ותומכת בחברי הצוות על ידי אספקה מחדש של תחמושת, הצבת מחסות מאולתרים וריפוי והחייאת לוחמים ידידותיים. קבוצת הסיור יכולה לבצע פעולות סיור, משתמשת ברובי צלפים, והיא אידיאלית לקרבות ארוכי טווח. בעוד שכל קבוצה יכולה להשתמש בכל נשק, לכל קבוצה יש עדיפויות ייחודיות בעת שימוש בנשקים מסוימים. לדוגמה, שחקני סיור יכולים לעצור את נשימתם תוך כדי כיוון עם רובה צלפים. ניתן להתאים אישית את הנשקים באופן נרחב באמצעות מודים, אך לכל נשק יש מגבלת נקודות חיבור ייעודית שלא ניתן לחרוג ממנה.

ב-Battlefield 6 יש גם כמה שיפורים לחוויית השחקן (quality-of-life), כולל מערכת תנועה חדשה בשם "מערכת לחימה קינסטטית" (Kinesthetic Combat System). היא מאפשרת לשחקנים להציץ מאחורי מחסות, להיצמד לכלי רכב, ולגרור חיילים פצועים למקום בטוח לפני החייאתם. כמו במשחקים קודמים בסדרה, המשחק מדגיש את ההרס הסביבתי. ניתן להרוס מבנים באמצעות חומרי נפץ; ומכשולים או רצפות ניתנים להריסה כדי ליצור נתיבים חדשים. המפות רחבות ידיים, ומתאימות הן לקרבות חיל רגלים והן לקרבות כלי רכב. כל מפה כוללת גם "אזורי קרב" - אזורים קטנים ומוגבלים יותר המיועדים לקרבות מקרוב. בהשקה ניתנו תשע מפות זמינות, ומפות נוספות מתוכננות לצאת באמצעות עדכונים לאחר ההשקה.
איתן מור (שורד שבי)

**איתן מור** (נולד בשנת 2000) הוא אזרח ישראלי שנחטף לרצועת עזה מפסטיבל נובה במהלך טבח שבעה באוקטובר. לאחר 738 ימים (כשנתיים) בשבי חמאס הוא שוחרר בהושענא רבה, 13 באוקטובר 2025, במסגרת הסכם שחרור החטופים השלישי.

## החטיפה והשבי
בין 6 ל-7 באוקטובר 2023 נערך פסטיבל נובה ליד קיבוץ רעים שבעוטף עזה. מור עבד כמאבטח בלתי חמוש במסיבה. בבוקר 7 באוקטובר פתח ארגון הטרור חמאס במתקפת פתע על יישובי העוטף שכללה רצח, אונס וחטיפת אזרחים וחיילים. מור חילץ גופות של נשים שנרצחו במסיבה יחד עם חברו אליקים ליבמן, אולם סביב השעה 14:00 הקשר עימו נותק ובמשך ימים הוא נחשב לנעדר. בהמשך התברר שהוא נחטף לרצועת עזה, ולאורך חודשים ארוכים גורלו לא היה ידוע.

לאחר שחרורו מהשבי, מור העיד שהוא נחטף על ידי שמונה "'בלתי מעורבים', חלק מהם ילדים, אולי בכיתה ג'", שהעבירו אותו לידי מחבלי חמאס.

אביו סיפר לאחר שחרורו כי בשלושת הימים הראשונים שאיתן היה בעזה הוא היה קשור עם ידיים מאחורי הגב ובשנה הראשונה בשבי הוחזק לבד לגמרי. הוא הועבר בין כ-40 מקומות מסתור בשנתיים האחרונות, כולם בעיר עזה – מעל ומתחת לקרקע. עבר תקופות של רעב קשה, קיבל רק מספר כפות אורז ביום. במהלך תקופת השבי בישל איתן ארוחות לשוביו, וגם לימד את המחבלים לבשל מאכלים. לפני שנחטף עבד בתחום הקולינרי וידע לבשל. איתן למד ערבית בשבי.

במהלך שנתו בשבי חמאס, פגש מספר פעמים את עז א-דין אל-חדאד, מח"ט העיר עזה ואחד מבכירי חמאס, שאותו תיאר כאדם שקול שהקפיד על יחס מכבד ולפעמים הוא גם איים על שאר המחבלים שאם יקרה משהו לאיתן, הוא יהרוג אותם. עוד סיפר מור כי כששובה שלו אמר שאביו אינו מעוניין בו ואינו משתתף בהפגנות, אל-חדאד השיב שהאב אוהב אותו אך פועל לשחרורו "בדרך אחרת", והוסיף שיש לשחרר את איתן ראשון כי "אבא שלו לא עוזר לנו ולא משרת את המטרות שלנו".

בפברואר 2025 התקבל אות חיים ממור.

### השחרור
מור השתחרר משבי חמאס ב-13 באוקטובר 2025, במסגרת עסקת החטופים השלישית. מצבו הבריאותי היה טוב. הוא סיפר שבמשך שנה שהה בבית משפחה שהיו בו שירותים, מקלחת ומטבח.

מור הוא בנם של אפרת וצביקה מור, יושב ראש פורום תקווה.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בני ערובה וחטופים בטבח שבעה באוקטובר
קטגוריה:חטופי פסטיבל נובה
קטגוריה:קריית ארבע: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-2000
No Mercy (אלבום של דדי יאנקי)

***No Mercy*** (בעברית: "**ללא רחמים**") הוא אלבום הבכורה של הראפר הפוארטוריקני דדי יאנקי. האלבום שוחרר באפריל 1995 על ידי חברות התקליטים העצמאיות White Lion Records ו-BM Records. יאנקי הכין את האלבום לצד  חלוץ הרגאטון DJ פליירו. האלבום מכיל מקצבים של היפ-הופ, רגאיי ו-דאנסהול. באותה תקופה היה ידוע בשם במה אחר ונקרא "Winchesta 30-30" או "Winchesta Yankee". לאחר שסיים את העבודה על האלבום, החל למכור את קלטות השמע שלו בחנויות ומועדונים שונים, ואף הופיע ללא תשלום בנשפי תיכון ומסיבות פרטיות. 

למעשה, האלבום היה אמור להיות הופעת בכורה של חברת התקליטים , אך הם הגיעו לחילוקי דעות בנוגע לכספים. אליאס דה לאון (מחברת התקליטים White Lion Records) התערב וקנה את האלבום. זה היה האלבום הראשון של חברת התקליטים שבבעלותו. הוא מכר רק כ-6,000 יחידות, דבר שהוביל את יאנקי לשקול פרישה על אף שעד לאותה נקודה היה השם החם ביותר במוזיקה הלטינית ולסנסציה בז'אנר האנדרגראונד.

## רשימת רצועות

### הערות

* הרצועה הנוספת הייתה בונוס בלעדי לגרסת ה-CD עד שהאלבום הפך לזמין בפורמט דיגיטלי.

## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-1995
קטגוריה:אלבומי דדי יאנקי
קטגוריה:אלבומים בספרדית
גלי ברמן

**גלי ברמן** (נולד ב-10 בספטמבר 1997) הוא אזרח ישראלי שנחטף יחד עם אחיו התאום זיו מקיבוץ כפר עזה לרצועת עזה במהלך הטבח שהתחולל בקיבוץ בבוקר 7 באוקטובר 2023, על ידי ארגון חמאס במהלך טבח שבעה באוקטובר. כעבור 738 בשבי, ב-13 באוקטובר 2025, הוא שוחרר יחד עם אחיו ו-18 חטופים חיים נוספים במסגרת עסקת החטופים השלישית.

## ביוגרפיה
גלי, ואחיו התאום זיו, נולדו ב-1997 וגדלו בקיבוץ כפר עזה. הם חיו בשכנות זה לזה בשכונת הצעירים בקיבוץ. גלי היה זוכה תחרות הכתיבה הארצית לילדים ע"ש ריקה ברקוביץ' לשנת ה'תש"ע 2010.

לפני החטיפה, גלי עבד יחד עם אחיו זיו כטכנאי תאורה והגברה. הם היו ידועים כאוהדים של קבוצות הכדורגל מכבי תל אביב וליברפול.

## החטיפה והשבי
בבוקר 7 באוקטובר 2023, לאחר שהמחבלים התקרבו לביתה של שכנתו אמילי דמארי, גלי יצא מביתו ושהה עמה בממ"ד ביתה. לאחר מכן שניהם נחטפו יחד עם אחיו זיו.

עשרה ימים לאחר המתקפה, קיבלה משפחתו הודעה מצה"ל כי האחים ככל הנראה נחטפו. עדויות של חטופים ששוחררו העידו כי האחים הופרדו במהלך השבי.

בפברואר 2025 התקבל אות חיים משני האחים.

## השחרור
גלי ברמן שוחרר מהשבי יחד עם אחיו זיו ו-18 חטופים נוספים ב-13 באוקטובר 2025, במסגרת עסקת החטופים השלישית. עם שחרורו, הוא הועבר לטיפול רפואי במרכז הרפואי שיבא. לאחר שחרור שני האחים הם נפגשו עם נשיא המדינה יצחק הרצוג.

## הערות שוליים

קטגוריה:כפר עזה: אישים
קטגוריה:תאומים ישראלים
קטגוריה:בני ערובה וחטופים בטבח שבעה באוקטובר
קטגוריה:מלחמת חרבות ברזל: אישים
קטגוריה:ניצולי טבח שבעה באוקטובר
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1997
נורמן ג'וזף וודלנד

**נורמן ג'וזף וודלנד** (6 בספטמבר 1921 – 9 בדצמבר 2012) היה ממציא ומהנדס אמריקאי, הידוע בעיקר כאחד מממציאי הברקוד, עליו קיבל פטנט באוקטובר 1952. מאוחר יותר, כשהועסק ב-IBM, הוא פיתח את הפורמט שהפך לקוד המוצר האוניברסלי (UPC) הנפוץ של תוויות מוצרים ודוכני קופה.

## ראשית חייו וקריירה
וודלנד נולד באטלנטיק סיטי, ניו ג'רזי, ב-6 בספטמבר 1921, הבכור מבין שני בנים במשפחתו.

לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר התיכון אטלנטיק סיטי, שירת וודלנד בצבא במלחמת העולם השנייה כעוזר טכני בפרויקט מנהטן באוק רידג', טנסי. וודלנד המשיך וקיבל תואר ראשון בהנדסת מכונות (BSME) מאוניברסיטת דרקסל (אז מכון דרקסל לטכנולוגיה) בשנת 1947. בין השנים 1948 ל-1949 עבד כמרצה להנדסת מכונות בדרקסל.

## פיתוח הברקוד
בשנת 1948, ברנרד סילבר, סטודנט לתואר שני במכון דרקסל. שמע במקרה מנהל בסופרמרקט שואל את דקאן המחלקה להנדסה אם המכון יוכל לקבוע כיצד ללכוד מידע על מוצרים באופן אוטומטי בקופה. הדיקן דחה את הבקשה, אך סילבר גילה עניין מספיק כדי להזכיר את הבעיה בפני וודלנד. לאחר שעבד על כמה רעיונות ראשוניים, וודלנד השתכנע שהם יכולים ליצור מוצר בר-קיימא.

וודלנד לקח קצת מהרווחים משוק המניות, התפטר מעבודתו בהוראה ועבר לדירתו של סבו בפלורידה. בזמן שהותו בחוף הים, וודלנד שקל שוב את הבעיה, ונזכר, מאימוניו בצופים, כיצד נקודות וקווים בקוד מורס משמשים לשליחת מידע באופן אלקטרוני. הוא צייר נקודות וקווים בחול בדומה לצורות המשמשות בקוד מורס. לאחר שמשך אותן כלפי מטה בעזרת אצבעותיו, ויצר קווים דקים כתוצאה מהנקודות וקווים עבים מהקווים, הוא הגה את הרעיון של קוד מורס דו-ממדי ליניארי, ולאחר ששיתף אותו עם סילבר ואימץ טכנולוגיית סרט קול אופטי, הם הגישו בקשה לפטנט ב-20 באוקטובר 1949, וקיבלו  "מכשירי סיווג ושיטה" ב-7 באוקטובר 1952, המכסה הן עיצובים של ברקוד ליניארי והן עיצובים של הדפסה בצורת עין שור מעגלית.

וודלנד הועסק על ידי IBM בשנת 1951, ואף על פי שוודלנד וסילבר רצו ש-IBM תפתח את הטכנולוגיה, זה לא היה בר ביצוע מסחרית, ולכן הם מכרו את הפטנט בשנת 1952 תמורת 15,000 דולר לחברת פילקו, שבשנת 1952 מכרה אותו ל-RCA מאוחר יותר. RCA המשיכה לנסות לפתח יישומים מסחריים במהלך שנות ה-60 עד שפג תוקפו של הפטנט בשנת 1969.

לאחר ש-RCA עוררה עניין באיגוד הלאומי של שרשראות המזון בשנת 1969 ברעיון, והם הקימו את ועדת אד-הוק לסופרמרקטים בארצות הברית בנושא קוד מוצר אחיד למצרכים, יריבתה IBM נכנסה לתחום בשנת 1971, גילתה על עבודתו של וודלנד והעבירה אותו למפעליה בקרוליינה הצפונית, שם מילא תפקיד מפתח בפיתוח הגרסה החשובה ביותר של הטכנולוגיה, קוד המוצר האוניברסלי (UPC), וגברה על RCA בתחרות.

הפריט הראשון שנסרק היה חבילת מסטיק בסופרמרקט באוהיו בשנת 1974.

## מותו
וודלנד נפטר כתוצאה ממחלת מחלת אלצהיימר ב-9 בדצמבר 2012, באדג'ווטר, ניו ג'רזי.

## פרסים
* בשנת 1973, IBM העניקה לוודלנד את פרס התרומה יוצאת הדופן שלה.
* בשנת 1992, הוא קיבל את מדליית הטכנולוגיה הלאומית מידי הנשיא ג'ורג' הרברט ווקר בוש על תרומתו לטכנולוגיית הברקודים.
* בשנת 1998 קיבל וודלנד תואר של כבוד מאוניברסיטת דרקסל, אלמה מאטר.
* בשנת 2011, וודלנד נכנס להיכל התהילה הלאומי של הממציאים.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זוכי המדליה הלאומית לטכנולוגיה ולחדשנות
קטגוריה:עובדי פרויקט מנהטן
קטגוריה:עובדי IBM
קטגוריה:ממציאים אמריקאים
קטגוריה:ילידי 1921
קטגוריה:נפטרים ב-2012
מפלי סאת'רלנד

**מפלי סאת'רלנד** (באנגלית: **Sutherland Falls**) הם מפלי מים הסמוכים לפיורד מילפורד סאונד שבאי הדרומי של ניו זילנד. המפל ממוקם כ־25 קילומטרים ימיים דרומית־מערבית למעבר צ’או (Chao Pass). בגובה של 580 מטרים (1,904 רגל), זהו המפל הגבוה ביותר בניו זילנד.

המים נופלים מאגם קוויל בשלושה מפלים עוקבים: העליון בגובה 229 מטרים, האמצעי 248 מטרים, והתחתון 103 מטרים. הירידה האנכית הכוללת של 580 מטרים מתבצעת לאורך מרחק אופקי של כ־480 מטרים, כך ששיפוע המפל הממוצע הוא כ־56 מעלות.

בסיס מפלי סאת'רלנד נגיש בהליכה של כשעה וחצי (הלוך ושוב) ממקלט קווינטין הציבורי (Quintin Public Shelter) שבשביל מילפורד (Milford Track).

## היסטוריה
מפלי סאת'רלנד נודעו לראשונה לאירופאים כאשר מתיישב סקוטי בשם "דונלד סאת'רלנד" ראה אותם בשנת 1880. בתחילה טען סאת'רלנד כי גובהם עולה על 1,000 מטרים (3,300 רגל) — מה שהיה הופך אותם לגבוהים ביותר בעולם באותה תקופה. עם זאת, סקרים שנערכו מאוחר יותר הראו כי הערכתו הייתה מופרזת מאוד, וגובהם האמיתי הוא 580 מטרים (1,900 רגל).

אגם קוויל, שממנו נובעים המפלים, נקרא על שמו של החוקר האירופי הראשון שטיפס על צוק המפל והגיע אליו בשנת 1890.

## בתרבות הפופולרית
מפלי סאת'רלנד נראים ברקע סצנת הנשרים בסרט הפנטזיה של פיטר ג’קסון, ההוביט.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מפלי מים
קטגוריה:ניו זילנד: גאוגרפיה