open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אייוואן בוסקי

**אייוואן פרדריק בוסקי** (6 במרץ 1937 – 20 במאי 2024) היה סוחר מניות אמריקאי, שלקח חלק בשערוריית מידע פנים בבורסה לניירות ערך בניו יורק שהתרחשה בארצות הברית באמצע שנות ה-80 של המאה ה-20.

## ראשית חייו וחינוך
בוסקי נולד למשפחה יהודית בדטרויט שבבעלותה היו מספר מעדניות וברים בעיר. לאחר סיום תיכון ממפורד בדטרויט הוא לקח מספר קורסים באוניברסיטת מזרח מישיגן ובאוניברסיטת מישיגן. למרות שהיה חסר תואר ראשון, הוא התקבל למכללה האקדמית למשפטים בה סיים את לימודיו בשנת 1965. בשנת 1980, הוא שימש כמורה מן החוץ באוניברסיטת קולומביה בבית הספר למנהל עסקים ובאוניברסיטת ניו יורק בבית הספר למנהל עסקים.

ב-1962 הוא נישא לסימה סילברסטיין, בתו של איל נדל"ן שבין נכסיו נכלל מלון בוורלי הילס בקליפורניה. אחרי מות גיסו, בוסקי וסימה זכו בבעלות על המלון בתום קרב משפטי מול אחייה של סימה.

## קריירה
ב-1966 בוסקי ואשתו עברו לניו יורק, שם עבד בוסקי במספר חברות השקעה. ב-1975 פתח חברה משלו - אייוואן פ בוסקי & קומפני עם $700,000 (היה שווה ערך ל-$3.1 מיליון ב-2015) מכספי משפחתה של אשתו. עד 1986, בוסקי צבר הון של יותר מ-200 מיליון דולר על ידי הימור על השתלטויות תאגידיות עוינות ו-136 מיליון דולר ממכירת מלון בוורלי הילס. בוסקי אף הופיע על השער של טיים מגזין ב-1 בדצמבר 1986.

ב-1987 קבוצה של שותפים תבעו את בוסקי על מה שהם טענו כהטעיית מסמכי שותפות. הוועדה לניירות ערך ולבורסות (ארצות הברית) חקרה אותו על ביצוע השקעות על סמך עצות שהתקבלו מיודעי דבר בתאגידים. על סמך מידע זה הוא ביצע רכישת מניות רבות מספר ימים לפני שהתאגיד הודיע על השתלטות, וכך קצר רווחים רבים.

על אף שמידע פנימי מסוג זה היה לא חוקי, האיסור כמעט ולא נאכף עד שבוסקי הועמד לדין. בוסקי שיתף פעולה עם הרשות לניירות ערך ומסר מידע על משקיעים אחרים, כולל מידע שהוביל לתיק נגד מייקל מילקן. כחלק מהסדר טיעון, על בוסקי הוטלו מאסר של 3 שנים וחצי וכן קנס בסך 100 מיליון דולר. הוא שוחרר לאחר שנתיים ונאסר עליו לעסוק בניירות ערך.

בוסקי לא הצליח לשקם לחלוטין את המוניטין שלו לאחר ההרשעה. הוא אימץ וחיזק את יהדותו ואף השתתף בשיעורים בבית המדרש לרבנים באמריקה.

בשנת 2012 בריאיון עם הניו יורק טיימס, בן דודו של בוסקי גילה כי בוסקי חי בלה הויה, סן דייגו, קליפורניה.

## חיים אישיים
ב-1991 הוא התגרש מאשתו והיא הסכימה לשלם לו כ-23 מיליון דולר ו-180,000 דולר בשנה לכל החיים. לזוג נולדו ארבעה ילדים.

נפטר ב-20 במאי 2024.

## בתרבות הפופולרית
### סרטים
* בסרט "אושן 11" (2001), דמותו של בראד פיט, ראסטי ריאן, מכנה סוג של תרגיל עוקץ הכולל מידע פנימי בשם "בוסקי".
* דמותו של גורדון גקו בסרט "וול סטריט" (1987) מבוססת לפחות באופן חלקי על בוסקי, בייחוד הנאום המפורסם שנשא על ההיבטים החיוביים של תאוות הבצע באוניברסיטת קליפורניה בברקלי בטקס הסיום ב-1986 שבו אמר: "אני חושב שתאוות בצע היא דבר בריא. אתה יכול להיות חמדן, ועדיין להרגיש טוב עם עצמך".

### ספרות
* ברומן "אמריקן פסיכו" (1991), קרייג מקדרמוט זוכה בתחרות תחפושת בליל כל הקדושים כשהוא מחופש לאייוואן בוסקי.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי עסקים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מלונאים יהודים
קטגוריה:מלונאים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של מישיגן
קטגוריה:מורשעים בעבירות מסוג סחיטה, מרמה ועושק בארצות הברית
קטגוריה:פשע בניו יורק
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1937
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2024
דוד קניאל

**דוד קניאל** (12 בדצמבר 1904 – 11 במאי 1986) היה מורה ואיש חינוך. כיהן כראש המועצה המקומית של עפולה.

## ביוגרפיה
דוד קניאל נולד בעיר קובנה שבליטא בשנת 1904. רכש השכלה משפטית ופדגוגית. היה פעיל בתנועת גורדוניה ושימש כמנהל בגימנסיה העברית בקובנה.

בשנת 1935 עלה לארץ ישראל. בתחילה התגורר בחיפה, בבית דודו הרב יהושע קניאל, שהיה הרב הראשי של חיפה. לאחר מכן ניהל במשך מספר שנים את בית הספר בתל עדשים. בשנת 1947 עבר לעפולה ושימש מורה בבית הספר לילדי עובדים, שהיה בית ספר יסודי מבתי הספר של זרם העובדים (כיום - בית ספר יזרעאל).

יחד עם פעילותו החינוכית היה קניאל פעיל במפא"י ובשנת 1950 נבחר כנציג המפלגה לכהונת ראש המועצה המקומית של עפולה. היה זה בתקופת העלייה ההמונית שלאחר הקמת מדינת ישראל ותקופת הצנע. מאוכלוסייה של כ-2,500 תושבים שגרו בעיירה בעת הקמת המדינה, צמח מספר תושביה במשך המחצית הראשונה של שנות החמישים לכ-10,000. העולים שוכנו בשלוש מעברות, האחת במרכז העיר, השנייה בכביש המוליך לבית חולים העמק והשלישית ליד מרחביה. העולים התגוררו בפחונים וצריפונים, במגורים צפופים ובתנאים קשים והתפרנסו מעבודות דחק. דוד קניאל ראה כיעד מרכזי לפתור את בעיות הדיור והתעסוקה של העולים. בשטח העירוני של עפולה הוקמה "שכונת גאולים" שחולקה למגרשים שיועדו למשקי עזר ועל כל מגרש הוקם בית מגורים חד משפחתי או דו-משפחתי. בשכונה זאת התיישבו רבים מעולי תימן. במרחק של כ-5 ק"מ מעפולה הוקמה בשנת 1951 שכונת עפולה עלית, שהיא שכונה של בתי קרקע ובנייני דירות לא גדולים השוכנת מצפון-מערב לכביש עפולה-טבריה. ממולה הוקמה בשנת 1953, מצפון מזרח לכביש עפולה–טבריה, שכונת גבעת המורה. השכונה נמצאת במעלה ההר שעל שמו נקראה. רוב בתי השכונה הם בנייני קומות מרובי דירות שבהם נקלטו גלי העלייה המאוחרים יותר ובעיקר העלייה ממרוקו. כמורה במקצועו יזם קניאל הרחבת רשת החינוך היסודי, התיכוני והמקצועי. כמו כן פעל לפתיחת סניפי בנקים בעיר ומוסדות אחרים לשירות התושבים.

ביום העצמאות תשט"ו הוחלט כי במקום מצעד צה"ל המסורתי, שנהוג היה לעורכו באחת הערים הגדולות, ייערכו שלושה מצעדים נפרדים בשלוש ערים. קניאל הצליח לשכנע את מערכת הביטחון לערוך את אחד משלושתם בעפולה. כך נערכו ב-17 באפריל 1955 מצעדים בתל אביב, בבאר שבע ובעפולה.

בנושא התעסוקה השקיע קניאל מאמצים רבים להקמת מפעלי תעשייה בעפולה. הוא הקים אזורי תעשייה בעיר והצליח להביא להקמתו של מפעל הסוכר בעפולה. בסוף שנת 1953 הוחל בבנייתו ובחודש במאי 1956 החל בו ייצור הסוכר. המפעל שימש במשך שנים רבות מקור תעסוקה מרכזי לעובדים בעיר.

קניאל נבחר לתקופת כהונה שנייה בשנת 1955 וכיהן כראש המועצה המקומית על לשנת 1959. לקראת סוף התקופה הוחל בחיסול שלוש המעברות בעיר והעברת תושביהן לשיכוני קבע.

דוד קניאל נפטר בשנת 1986, והותיר אחריו ארבעה ילדים.

על שמו נקרא רחוב בשכונה המערבית היוקרתית של עפולה.

## לקריאה נוספת
*שבתאי גל-און, **עפולה לגבורות – 80 שנה לעיר יזרעאל**, בהוצאת עיריית עפולה, 2005.

## קישורים חיצוניים
* תמונת דוד קניאל בצעירותו באתר photos.geni.
* דוד קניאל ז"ל באתר עיריית עפולה.

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי גורדוניה
קטגוריה:ישראלים ילידי ליטא
קטגוריה:ראשי עיריית עפולה
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות מטעם מפא"י
קטגוריה:אישים הקבורים בעפולה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1904
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1986
ספרינט קיאק

שמאל|ממוזער|ספרינט קיאק
**ספרינט קיאק** הוא ספורט שנערך במים שקטים. השייט יושב שפניו קדימה ומשתמש במשוט כפול כדי להניע את קיאק קדימה. תחרות הספרינט קיאק נערכה לראשונה באולימפיאדת 1936.

## היסטוריה ועיצוב
בסירות ישנו לעיתים הגה אשר נמצא במעטפת הסירה. ההגה נשלט על ידי רגלי השייט. הסירה מועצבת כך שהשייט יושב בתוכה ולא עליה, בניגוד לגלשן.

צוותים או יחידים מתחרים במסלולים של 200 מ', 500m מ', 1000 מ' או 5000 מ' והזוכה היא הסירה הראשונה שחוצה את קו הסיום.

בתחרות של מספר שייטים בתוך הסירה K1 מסמל אדם אחד בקיאק, K2 זוג ו- K4 צוות של ארבעה.

קיאק K-3 פותח בדרום אפריקה לשימוש במרתון נהר הדגים.

כיום קיאקים בדרך כלל עשויים מרכיבים קלים מאוד כמו קבלר, סיבי פחמן או פיברגלס, אבל בעבר הסירות היו עשויות עץ. הם צרים, מאוד לא יציבים ויקרים. הקרן של הסירה בדרך כלל ברוחב הירכיים של השייט ודורשת מהשייט לכופף את הרגליים בסירה. קרן זו מאפשרת זווית ארוכה וצרה המפחיתה את הגרר.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:קיאקים
טלרפואה

**טלרפואה** הוא שימוש בטכנולוגיית מידע וטלקומוניקציה על מנת לתת שירות רפואי מרחוק. באמצעות שימוש באמצעים אלה ניתן לשפר את הגישה לשירותים רפואיים באזורים מרוחקים ובשעות לא שגרתיות.

## היסטוריה והגדרות
תחום הטלרפואה התפתח במאה ה-20 בזכות אמצעי התקשורת וטכנולוגיות המידע המודרניות. טכנולוגיות אלה מאפשרות תקשורת בין המטופל לבין הצוות הרפואי בזמן אמת (סינכרוני), או באופן דחוי (אסינכרוני), למשל בפענוח בדיקות הדמיה רפואית.

ההגדרה של "טלרפואה" שנויה במחלוקת. כמה מההגדרות (כגון ההגדרה של ארגון הבריאות העולמי) כוללות את כל היבטי הבריאות, כולל טיפול מניעתי. האגודה האמריקאית לטלרפואה משתמשת במונחים טלרפואה (telemedicine) ו-telehealth בערבוביה, למרות האבחנה כי המושג telehealth משמש באופן נרחב יותר לתיאור התערבות בריאותית בה לא מעורבת פעילות קלינית טיפולית.

## תחומים
רפואה מקוונת נחלקת באופן מסורתי לארבעה תת-תחומים:

**רפואה מרחוק (Tele-Clinics)** - כולל ייעוץ וטיפול רפואי התחום נחלק לשניים:

*רופא-חולה:* מתן טיפול רפואי ישירות לחולה: מרפאה וירטואלית שבה החולה לא מגיע למרפאה הפיזית אלא מקיים את הביקור דרך תוכנת וידאו. מתקיים בעיקר בתחומים שבהם הבדיקה מבוססת על הסתכלות ושיחה כגון: פסיכיאטריה, נוירולוגיה ורפואת עור.

*רופא-רופא:* התייעצות בין שני גורמים מקצועיים. לדוגמה רופא משפחה מול מומחה, אחות מול רופא, פרמדיק מול מומחה. תחום זה מפותח בתחום הרפואה הדחופה כגון טיפול נמרץ (Tele-ICU) וטיפול בשבץ מוחי.

**ניטור מרחוק (Tele-Monitoring)** - המטופל מעביר אינפורמציה הנאספת לצורך קבלת החלטת רפואיות (ל"ד, דופק, אק"ג, EEG וכו'). בישראל חברות שונות, ביניהן שחל ונטלי, מספקות שירותים מקוונים בתחום הקרדיולוגיה.

**מידע מרחוק (Tele-Information)** - כל מערכת המספקת ומגישה מידע רפואי (דפי אינטרנט, קבוצות חולים, פורומים).

**הוראה מרחוק (Tele-Education)** - קורסים מקוונים, הרצאות אינטרנטיות בנושאים רפואיים (לסטודנטים, רופאים, אחיות, הורים, מטופלים והקהל הרחב).

תחום הרפואה-מרחוק זכה להכרה, ואף שאיננו עומד עדיין כתחום התמחות עצמאי, הוגדרו גבולותיו על ידי מספר ארגונים רשמיים, כגון ה–World Medical Association ובישראל על ידי ההסתדרות הרפואית. בארצות הברית, ארגון בשם American Telemedicine Association עוסק בקידום התחום ובפרסום הנחיות קליניות, ועיתונים מקצועיים דוגמת Journal Of Telemedicine and Telecare עוסקים בפרסום מחקרים מדעיים בנושא. בדומה, בישראל מתקיימים דיון ומחקר בתחום הטלרפואה. מאמר מערכת בעיתון "הרפואה" דן בנושא ב-2013, וב-2016 התפרסם מאמר המנתח את הפעילות של שירותי בריאות כללית בתחום זה.

## ראו גם

* ייעוץ מקוון

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

*
אברהם הכהן

## קישורים חיצוניים
*  – פרטים על אישים שונים בשם זה

קטגוריה:פירושון אישים
מזל מועלם

**מזל מועלם** (נולדה ב-1969) היא עיתונאית ישראלית. היא משמשת כיום בין היתר פרשנית פוליטית באתר "אל-מוניטור" ומגישת התוכנית היומית "הזירה המרכזית" בערוץ הכנסת.

## ביוגרפיה
מועלם נולדה וגדלה במגדל העמק. בעלת תואר ראשון בספרות עברית ובהיסטוריה של עם ישראל ותואר שני בלימודי ביטחון (במסגרת החוג למדעי המדינה) מאוניברסיטת תל אביב. בשירותה הצבאי הייתה כתבת במחנה.

לאחר שירותה הצבאי בעיתון במחנה, עבדה ככתבת פנים במעריב. בשנת 1998 החלה לעבוד בהארץ בסיקור משרד הפנים והשלטון המקומי. בשנים 2003–2011 שימשה הכתבת הפוליטית של הארץ. בשנת 2011 חזרה למעריב, ככתבת פוליטית הבכירה וכבעלת טור פוליטי שבועי.

הגישה את התוכנית "ועדת האורחים" ו"החזית החברתית" בערוץ הכנסת הישן. כיום מגישה בערוץ הכנסת החדש את התוכנית היומית "הזירה המרכזית", בהגשה לסירוגין עם מורן אזולאי, ונוסף על כך היא פרשנית באתר אל-מוניטור לנושאים פוליטיים וחברתיים פנים ישראליים. החל מחודש מרץ 2025 מגישה מועלם פעם בשבוע ב'כאן' תאגיד השידור הישראלי את תוכנית הערב, יחד עם המגיש רן בנימיני.

בשנת 2022 יצא לאור ספרה "צופן נתניהו", ביוגרפיה של בנימין נתניהו, בהוצאת דביר.

### חיים אישיים
מועלם מתגוררת בתל אביב ואם לבת.

## קישורים חיצוניים

* 
* מזל מועלם: מדוע אני כותבת, באתר אל-מוניטור, 15 במרץ 2015
* כתבות של מזל מועלם, באתר nrg
* 
* כתבות של מזל מועלם, באתר אל-מוניטור
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סגל קול ישראל
קטגוריה:שדרניות רדיו ישראליות
קטגוריה:שדרני רדיו ישראלים
קטגוריה:עיתונאיות כותבות עברית
קטגוריה:פרשנים פוליטיים ישראלים
קטגוריה:פרשניות ישראליות
קטגוריה:מגישים בערוץ כנסת
קטגוריה:סגל הארץ
קטגוריה:סגל מעריב
קטגוריה:סגל במחנה
קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:מגדל העמק: אישים
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:סגל תאגיד השידור הישראלי - כתבי כאן חדשות
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ערכים שנערכו במסגרת מיזם ויקי נשים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1969
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1969
אצטדיון אל-ג'נוב

**אצטדיון אל-ג'נוב** (בערבית: **استاد الجنوب**; נקרא בעבר **אצטדיון אל-וכרה**, בערבית: **استاد الوكرة**) הוא אצטדיון רב-תכליתי באל-וכרה שבקטר, שמשמש בעיקר עבור משחקי כדורגל ומונדיאל 2022. הוא נחנך במאי 2019.

לאחר המונדיאל, האצטדיון יהפוך למשכנה של קבוצת "מועדון ספורט אל-וכרה". האצטדיון מתוכנן להיות בעל קיבולת ישיבה של 45,120 מושבים.

עיצוב האצטדיון הוצע על ידי זהא חדיד, העיצוב הרעיש והגעיש את הזירה הבינלאומית שטענו שהאצטדיון דומה בצורתו לאיבר המין הנשי.

בשנת 2015, הגיעה זהא חדיד לפשרה בתביעת דיבה נגד המגזין "ניו יורק רוויו אוף בוקס" והמבקר מרטין פילר. על פי הסכם הפשרה, משכה חדיד את תביעתה, והמגזין ופילר התנצלו ושילמו פיצוי כספי. במאמר שפרסם במגזין כתב פילר כי באתר הבנייה של האצטדיון מצאו את מותם יותר מ-1,000 מהגרי עבודה, בעת בנייתו. בכתב־התביעה שהגישה נטען שהעבודות באתר האצטדיון עדיין לא החלו ושום פועל לא נפגע. פילר הודה ששגה והתנצל מיד אחרי פרסום המאמר ואמר שאכן הפועלים נהרגו באתרי בנייה אחרים בקטר, מלבד בבניית אצטדיון זה. אם כי לאחר תחילת העבודות אכן נהרגו פועלים בעת בניית האצטדיון.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אצטדיוני מונדיאל 2022
קטגוריה:אצטדיוני כדורגל בקטר
אליפות אירופה באתלטיקה 1938

**[[אליפות אירופה באתלטיקה|אליפות אירופה השנייה באתלטיקה]]** נערכה באצטדיון האולימפי איב-דו-מנואר בפריז שבצרפת, בין ה-3 בספטמבר ל-5 בספטמבר 1938 לגברים בלבד. כשבועיים לאחר מכן, נערכו תחרויות לנשים בנפרד באצטדיון ארנסט האפל בווינה, שבאוסטריה (תחת כיבוש גרמניה הנאצית) ב-17 בספטמבר וב-18 בספטמבר אותה שנה.

## האתלטיות המצטיינות
* **[[סטניסלווה וואלסייביץ']]** (), זכתה ב-4 מדליות, 2 זהב ו-2 כסף. 2 מדליות זהב בריצת 100 מטר ובריצת 200 מטר ו-2 מדליות כסף, בקפיצה לרוחק ובריצת שליחות 4x100 מטר.
## האתלטים המצטיינים
* **[[טינוס אוסנדרפ]]** (), זכה ב-2 מדליות זהב, בריצת 100 מטר ובריצת 200 מטר

## תוצאות הנשים
### מסלול

### שדה

## תוצאות הגברים
### מסלול

### שדה

## טבלת מדליות

## קישורים חיצוניים

1938
קטגוריה:1938 בספורט
קטגוריה:פריז: תחרויות ספורט
קטגוריה:צרפת: אתלטיקה
קטגוריה:1938 בצרפת
קטגוריה:1938 באוסטריה
אליפות ישראל בשחמט 2016

**אליפות ישראל בשחמט 2016**, הייתה אליפות ישראל ה-33 בשחמט, התקיימה במלון רימונים מינרל בטבריה, מ-4 בדצמבר עד 13 בדצמבר 2016 וכללה תשעה סיבובים. זו הייתה הפעם הראשונה שאליפות ישראל בשחמט התקיימה בטבריה.

התחרות נערכת בארגון האיגוד הישראלי לשחמט בשיתוף ובתמיכת מפעל הפיס. מטעם האיגוד סיקר את האליפות מדי יום האמן הבינלאומי יוחנן אפק.

מנהל האליפות היה אלון כהן-רביבו והשופט הראשי אלמוג בורשטיין.

התחרויות נערכו לפי השיטה השווייצרית. קצב המשחקים הוא: 40 מסעים ראשונים ל-90 דקות ועוד 30 דקות לסיום המשחק, עם תוספת של 30 שניות לכל מסע, החל מהמסע הראשון.

באליפות הנשים ניצחה מיכל להב, בת ה-17. ובאליפות הפתוחה זכה תמיר נבאתי 

## המשתתפות בתחרות הנשים

עם 18 השחמטאיות שהשתתפו בתחרות נמנו אלופת ישראל היוצאת, אולגה גוטמחר, ואלופת ישראל בעבר, שלומית ורדי-פדרובסקי וכן חברת נבחרת ישראל, מיכל להב. 

להלן חמש השחמטאיות בעלות מד הכושר מעל 2000 נקודות (נכון ל-1 בדצמבר 2016):

## המשתתפים בתחרות הפתוחה

עם 30 המשתתפים שהשתתפו בתחרות נמנו חמישה אלופי ישראל בעבר: אלוף ישראל היוצא (שזכה באליפות ישראל בשנת 2014), ויקטור מיכלבסקי, ואלופי העבר האמן הבינלאומי נתן בירנבוים ורבי-האמנים יהודה גרינפלד, ויטלי גולוד ותמיר נבאתי, שהיה גם המדורג ראשון בתחרות לפי מד כושר.  

להלן דירוג השחמטאים ההתחלתי של בעלי מד הכושר מעל 2400 נקודות (נכון ל-1 בדצמבר 2016):

## קישורים חיצוניים
* טבלת התוצאות באליפות ישראל הפתוחה 2016, באתר האיגוד הישראלי לשחמט
* טבלת התוצאות באליפות ישראל לנשים 2016, באתר צ'סרזלטס 
* משחקי התחרות, באתר צ'סבומב 
* יוחנן אפק, שידור ישיר מגמר אליפות ישראל בטבריה, באתר האיגוד הישראלי לשחמט, 2 בדצמבר 2016
* יוחנן אפק, אליפויות ישראל נפתחו בטבריה, באתר האיגוד הישראלי לשחמט, 5 בדצמבר 2016
* יוחנן אפק, שתי הפתעות בפתיחת אליפויות ישראל (סיכום הסיבוב הראשון), באתר האיגוד הישראלי לשחמט, 6 בדצמבר 2016
* יוחנן אפק, שני מובילים ושתי מובילות באליפות ישראל (סיכום הסיבוב השני, באתר האיגוד הישראלי לשחמט, 7 בנובמבר 2016
* יוחנן אפק, נבאתי ואלטשול מובילים באליפויות ישראל (סיכום הסיבוב השלישי), באתר האיגוד הישראלי לשחמט, 8 בדצמבר 2016
* יוחנן אפק, שני המובילים באליפות הארץ נוצחו (סיכום הסיבוב הרביעי), באתר האיגוד הישראלי לשחמט, 9 בדצמבר 2016
* יוחנן אפק, צמרת גברית צפופה ומובילה יחידה באליפויות ישראל (סיכום הסיבוב החמישי), באתר האיגוד הישראלי לשחמט, 10 בדצמבר 2016 
* יוחנן אפק, מאבקים שקולים באליפות ישראל (סיכום הסיבוב השישי), באתר האיגוד הישראלי לשחמט, 11 בדצמבר 2016 
* יוחנן אפק, בראון ולהב מובילים באליפויות השחמט (סיכום הסיבוב השביעי), באתר האיגוד הישראלי לשחמט, 12 בדצמבר 2016
* יוחנן אפק, רויז ונבאתי בקרב על התואר (סיכום הסיבוב השמיני), באתר האיגוד הישראלי לשחמט, 13 בדצמבר 2016 
* יוחנן אפק, תמיר נבאתי ומיכל להב- אלופי ישראל (סיכום הסיבוב התשיעי והאחרון), באתר האיגוד הישראלי לשחמט, 14 בדצמבר 2016 
* יוחנן אפק, עוד מבט אל אליפויות ישראל, באתר האיגוד הישראלי לשחמט, 17 בדצמבר 2016 

קטגוריה:תחרויות שחמט ב-2016
קטגוריה:טבריה: ספורט
קטגוריה:אליפויות ישראל בשחמט
קטגוריה:2016 בישראל: ספורט
קורס קציני תותחנים (צה"ל)

**קורס קציני תותחנים** המכונה "יסוד" הוא קורס ההשלמה החיילית של מערך סיוע האש והתקיפה בזרוע היבשה.

הקורס נערך באגד 425 הכולל את בית הספר לתותחנות שדה בבסיס שבטה. אורך הקורס כ-4 חודשים ובסופו מוכשרים הצוערים
כקציני ניהול וסיוע אש במספר מגמות הכוללות את מערך העמדה הקני והרקטי, מערך האיכון, המערך המוטס (יחידת רוכב שמיים) ומערך החמ"מ (יחידת מיתר).

## מהלך הקורס
תחילה הקורס משלב בתוכו תוכני ניהול אש וקישור לכלל המגמות, לאחר מספר שבועות מתחלקים הצוערים בין המגמות השונות ומתמקצעים כל אחד בתחומו. ההשלמה כוללת ניווטים רבים, ניתוח שטח, תרגילי איתנות ונדרשת רמה גבוהה של כושר קרבי. הצוערים לומדים על הובלה והפעלת המחלקות והפלגות בחיל הכוללים כלי מלחמה מסוגים שונים המיועדים להפעיל אש לטווחים רחוקים.
הקורס מכשיר את הצוערים לרמת ידע משותפת בקישור וניהול אש. בסוף הקורס הקצינים מגיעים לתפקידים כגון קצין שיתוף ארטילרי, מפקדי פלגות, מפקד צוות רוכב שמיים/איכון.

## מגמות הקורס
***מגמת עמדה** - צוערים המיועדים להיות מפקדי פלגות במערך הקני והרקטי.
***מגמת קישור** - צוערים המיועדים להיות קציני שיתוף ארטילרי אשר בסוף הקורס מצוותים ליחידות המתמרנות בחזית.
***מגמת איכון** - צוערים אשר הגיעו ממערך האיכון ומיועדים להיות מפקדי צוותים במערך זה.
***מגמת רוכב שמיים** - הכשרת צוערים למפקדי צוותים ביחידת רוכב שמיים.

## ראו גם
*חיל התותחנים
*השלמה חיילית
*קורס קצינים
*מאמץ האש

2016 07
קטגוריה:חיל התותחנים הישראלי
קטגוריה:קורסים בצה"ל
דיאנטה דו טרונו

**דיאנטה דו טרונו** (בפורטוגזית: **Diante do Trono**, תרגום מילולי: לפני הכס) היא להקת פופ רוק נוצרי ברזילאית, שנוסדה בשנת 1997 ומכרה מעל ל-17 מיליון אלבומים. סולנית הלהקה היא הזמרת-יוצרת אנה פאולה ולדאו.

## היסטוריה
הלהקה הוקמה בכנסייה הבפטיסטית לגואיניה שבבלו הוריזונטה בברזיל, בשנת 1997, כאשר אביה של ולדאו, כומר בכנסייה, ניסה לגייס כסף לצדקה למען מאבק בזנות ילדים בהודו. חברי הלהקה שהקים הוציאו את אלבום הבכורה *Diante do Trono* בשנת 1998. לאור הצלחת שיר הנושא בשם זה, אימצה הלהקה את שמו כשם הלהקה. בעקבות הצלחת הלהקה, הם המשיכו להוציא אלבומים רבים. אלבומם *Preciso de Ti* שיצא ב-2001 הוא האלבום הנמכר ביותר בהיסטוריה של מוזיקת הגוספל בברזיל, 2 מיליון עותקים.

לרגל הקלטת אלבום ההופעה החיה שלה משנת 2003, *Quero Me Apaixonar*, הצליחה הלהקה לאסוף קהל של יותר מ-2 מיליון איש, בשדה התעופה קמפו דה מרטה בסאו פאולו.

בסך הכל מכרה הלהקה מעל 17 מיליון עותקים מאלבומיה.

## דיסקוגרפיה
* Diante do Trono* :1998*
* Exaltado* :2000*
* Águas Purificadoras* :2000*
* Aclame ao Senhor* :2000*
* Shalom Jerusálem* :2000*
* Preciso de Ti* :2000*
* Brasil Diante do Trono* :2000*
* Nos Braços do Pai* :2002*
* Quero Me Apaixonar* :2003*
* Esperança* :2000*
* Ainda Existe Uma Cruz* :2005*
* Por Amor de Ti, Oh Brasil* :2006*
* In the Father's Arms* :2006*
* En los Brazos del Padre* :2006*
* Tempo de Festa* :2007*
* Príncipe da Paz* :2007*
* Com Intensidade* :2008*
* A Canção do Amor* :2008*
* Tua Visão* :2009*
* Aleluia* :2010*
* Sol da Justiça* :2011*
* Glória a Deus* :2012*
* Creio* :2012*
* Global Project: Português* :2012*
* Renovo* :2013*
* Tu Reinas* :2014*
* Tetelestai* :2015*
* Deus Reina* :2015*
* 2016: *Pra Sempre Teu*
* 2016: *Imersão*
* 2017: *Muralhas*
* 2017: *Imersão 2*
* 2017: *Deserto de Revelação*
* 2018: *Eu e a Minha Casa*
* 2019: *Imersão 3*
* 2019: *Outra Vez*

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:להקות ברזילאיות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1997
דוד צלביץ

[שלושה מאנשי ארגון הרועה. דוד צלביץ (למעלה משמאל), שפס'ל ארליך (למעלה מימין) ו[גרשון פליישר (בחזית)|שמאל|ממוזער|250px]]
**דוד צלביץ** (1892, חורושץ, פולין – 6 באוקטובר 1970, כפר גלעדי) היה חבר בארגון השומר ובארגון המגן, ממייסדי ארגון הרועה ושותף במחתרת ניל"י.

## ביוגרפיה
דוד נולד ב-1892 בעיירה חורושץ שבפולין לשמואל ונחמה צלביץ'. היה הבן השישי משבעה אחים ואחיות. האב היה בעל מאפייה (אותה קיבל בירושה). לאחר שנאלץ לסגור את המאפייה עבר עם משפחתו לעיירה קנישין שם עבד כאופה שכיר. ב-1901 עברה המשפחה לביאליסטוק. דוד למד בחדר וכן בבית ספר יסודי ותיכון. ב-14 ביוני 1906 היה נוכח בפוגרום שפרץ בעיר נגד יהודי העיר ובו ונרצחו מעל 100 יהודים וביניהם גם אביו שמואל. אירוע זה הביא אותו להחלטה לעלות ארצה. דוד עלה ב-1907, במסגרת העלייה השנייה, והחל לעבוד במושבות השומרון.

ב-1910 צורף לארגון השומר ונשלח לשמירה במושבות יהודה והגליל.

ב-1913 היה דוד שותף ליסוד ארגון הרועה שדגל בכיבוש עבודת רעיית הצאן (יחד עם גרשון פליישר ואריה אברמסון). שלושת המייסדים נדדו, במשך שנה, יחד עם רועים בדואים ועדריהם כדי להכיר את העבודה. לאחר התמחותם זו שאפו להחזיק ולגדל עדר משלהם אולם בגלל מחסור במזומנים השכירו את שירותיהם לבעלי עדרים יהודיים. פעילות הארגון נפסקה ב-1915 מאחר שהטורקים גייסו לצבא רבים מחברי הארגון.

דוד הצליח לחמוק מהגיוס ונענה לקריאתו של יוסף לישנסקי להצטרף לארגון המגן. החל לשמור, מטעם "המגן" במושבות יהודה (מזכרת בתיה וגדרה).

לישנסקי הפגיש את דוד עם אבשלום פיינברג וזה שכנעו להצטרף למחתרת ניל"י. לשם כך עבר לזכרון יעקב ותחת מסווה של שומר המושבה פעל עבור הרשת. ב-1917, עם נפילת הרשת, נאסר על ידי הטורקים אך שוחרר לאחר זמן מה וגורש לדמשק שם שהה עד סיום מלחמת העולם הראשונה.

עם חזרתו ארצה היה פעיל בארגון ההגנה והתיישב בבנימינה.

דוד נישא לרחל אברמוביץ שהייתה גם היא מחברות "השומר". לזוג נולדו 2 בנים ובת (שחר, פנחס ותמרה) נפטר ב-1970 והובא לקבורה בחלקת השומר שבבית הקברות כפר גלעדי. אשתו, רחל, נפטרה ב-1973 ונקברה אף היא בכפר גלעדי.

## לקריאה נוספת
* יהודה עציון, **בזעתם ודמם: בני משפחות בלינקוב וצ'יזניק בבניין הארץ והגנתה**, תל אביב, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2009, עמודים 558–559.
* יצחק בנארי, **זכרונות דוד צלביץ חבר "השומר"**, הוצאת וידנפלד, ניקולסון ירושלים
* יצחק בן-צבי (עורך עם אחרים), **ספר השומר**, הוצאת דביר, תשי"ז 1957, עמודים 119–121
* נחמן תמיר, **אנשי העלייה השנייה - כרך ו**', הוצאת המרכז לתרבות ולחינוך תל אביב וההסתדרות הכללית של העובדים בארץ ישראל, 1974, עמודים 175–183 (סיפורו של האח דב צלביץ')

## קישורים חיצוניים
* דוד צלביץ, באתר "מוזיאון ניל"י

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי ניל"י
קטגוריה:אנשי השומר
קטגוריה:אנשי ארגון המגן
קטגוריה:אישים הקבורים בחלקת השומר בכפר גלעדי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1892
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1970
עונת 1959/1960 בגביע אירופה לאלופות בכדורסל

**עונת 1959/1960 ב[[גביע אירופה לאלופות בכדורסל]]** הייתה העונה השלישית של התחרות האירופית לקבוצות כדורסל והיא אורגנה על ידי פיב"א אירופה.

המשחק הראשון התקיים ב-18 בנובמבר 1959 ותחרות הסתיימה ב-15 במאי 1960. בתחרות השתתפו 22 קבוצות. התחרות הסתיימה בניצחון של סק"א ריגה, בפעם השלישית ברציפות. ק.ק ספליט הצליחה לחזור על הישג זה בשנות ה-80.

## מהלך התחרות
בשלב המוקדם נקבעו 7 עולות לשלב שמינית הגמר בנוסף ל-7 קבוצות שהעפילו ישירות לשמינית הגמר. מנצחת התחרות בעונה הקודמת סק"א ריגה העפילה ישירות לרבע הגמר.

### משחקי הגמר

משחקי הגמר נערכו באצטדיון פתוח.

## ישראל בתחרות
מכבי תל אביב הייתה צריכה לשחק בשלב המוקדם אך לא התייצבה למשחקים.

## קישורים חיצוניים
* פירוט התוצאות
* תיאור מפורט של משחקי הגמר
* תיאור התחרות

קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-1960
קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-1959
קטגוריה:עונות בגביע אירופה לאלופות בכדורסל
מוחמד אמאן

**מוחמד אמאן** (נולד ב-10 בינואר 1994) הוא אתלט אתיופי, אלוף העולם (מוסקבה 2013) ופעמיים אלוף העולם באולם (איסטנבול 2012 וסופוט 2014) בריצת 800 מטר.

## ביוגרפיה
אמאן נולד באסלה בירת מחוז ארסי שבמדינת אורומיה באתיופיה. בילדותו שאב את השראתו מבן המקום האתלט היילה גבריסלאסי. בגיל 14 סיים שישי בתחרות הגרנד פרי באבוג'ה שבניגריה וב-2010 זכה במדליית זהב בריצת 1000 מטר באולימפיאדת הנוער שהתקיימה בסינגפור. ב-2011 זכה במדליית כסף בריצת 800 מטר באליפות העולם באתלטיקה לנוער, באותה שנה סיים שמיני באליפות העולם לבוגרים שהתקיימה בקוריאה הדרומית בזמן של 1:45.93 דקות. בהמשך השנה קבע שיא עולמי עד גיל 17 ושיא אתיופיה בריצת 800 מטר במהלך תחרות הגרנד פרי באיטליה בתוצאה של 1:43.37 דקות, עשרה ימים אחר כך זכה בתחרות במילאנו וקטע רצף של 26 ניצחונות רצופים של אלוף ושיאן העולם דייוויד רודישה.

ב-2012 היה לאתלט האתיופי הראשון שזוכה במדליית זהב בריצת 800 מטר כשניצח באליפות העולם באולם שהתקיימה באיסטנבול בתוצאה של 1:48.36 דקות. הוא היה בכך גם לאתלט הצעיר ביותר בתולדות האליפות שזוכה במדליית זהב בתחרות כלשהי. באולימפיאדת לונדון סיים שישי בשיא אתיופיה חדש של 1:43.20 דקות. לאחר האולימפיאדה ניצח בתחרויות ליגת היהלום בסטוקהולם, בציריך ובדירוג הכללי ושיפר את שיאו האישי ל-1:42.53 דקות.

ב-2013 זכה במדליית זהב באליפות העולם שהתקיימה במוסקבה בתוצאה של 1:43.31 דקות, לפני ניק סימונדס מארצות הברית (1:43.55 דקות) ואייאנלה סולימאן
מג'יבוטי (1:43.76 דקות). ב-2014 הגן על תוארו באליפות העולם באולם שהתקיימה בסופוט בתוצאה של 1:46.40 דקות.

הוא נפסל במהלך מקצה חצי הגמר באליפות העולם באתלטיקה 2015 בשל הפרעה ליריביו ובאליפות העולם באולם ב-2016 סיים רביעי. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) לא העפיל למקצה הגמר. באליפות העולם באתלטיקה 2017 סיים במקום השישי בתוצאה של 1:46.06 דקות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אתלטים אתיופים
קטגוריה:אלופי עולם באתלטיקה
קטגוריה:רצים אתיופים למרחקים בינוניים
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:אתיופים שנולדו ב-1994
ווצ'ין

**ווֹצִ'ין** (בקרואטית: **Voćin**) הוא כפר ורשות מקומית במזרח קרואטיה, השוכן בחבל סלאבוניה, מזרחית לעיר דארובאר. האזור הוא מרכז חקלאי ובו גם מרכזי תעשיית עץ ומזון. במפקד האוכלוסין שנערך בקרואטיה ב-2011 נמנו בווצ'ין 2,382 נפשות, 51.39% גברים ו-48.61% נשים.

## היסטוריה
התיעוד הראשון בכתובים ליישוב במקום הוא מהמאה ה-12 עת נשלט האזור על ידי ממלכת הונגריה. ב-1543 נכבש היישוב על ידי צבאו של סולימאן הראשון, סולטאן האימפריה העות'מאנית. לאחר מלחמת האימפריה העות'מאנית-הליגה הקדושה (1683–1699) עבר היישוב לחזקת ממלכת הבסבורג.

בהמשך, נכלל בשטחי האימפריה האוסטרו-הונגרית ולאחר מלחמת העולם הראשונה עבר לחזקת ממלכת יוגוסלביה. ב-1921 מנתה האוכלוסייה 6,437 נפשות, וב-1931 נמנו בווצ'ין 7,057 נפשות. באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, תקפה גרמניה הנאצית את יוגוסלביה והכניעה את צבאה תוך ימים אחדים. בהמשך, הועבר אזור ווצ'ין לחזקת ממשלת הבובות של מדינת קרואטיה העצמאית שנשלטה על ידי האוסטאשה. לאחר המלחמה נכללה ווצ'ין בשטחי יוגוסלביה.

ב-1991, במהלך מלחמת העצמאות של קרואטיה, הפך האזור לזירת קרב, מקצת מתושביו נפגעו ונגרם נזק לבתים ומבני ציבור. כוחות מיליציה סרביים רצחו 43 מתושבי הכפר במהלך נסיגתם.
לאחר סיום המלחמה נכלל הכפר בשטחי קרואטיה.

## הקהילה היהודית
קהילה יהודית אשכנזית מתועדת בכפר בשלהי המאה ה-19. בני הקהילה היו אומנים וחלקם הקטן תעשיינים. בשלהי מלחמת העולם הראשונה הותקפו בני הקהילה על ידי כוחות הקאדר הירוק, נטשו את הכפר ועברו לאוסייק.

לאחר המלחמה חודשה הקהילה, וב-1921 נמנו בה 39 נפשות – פחות מאחוז מכלל האוכלוסייה. במהלך מלחמת העולם השנייה, לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית והקמת משטר האוסטאשה, גברו רדיפות היהודים בכפר, בעיקר על ידי הפולקסדויטשה. בני הקהילה גורשו למחנות ההשמדה ואיש לא ניצל.

## ראו גם
* טבח ווצ'ין

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קרואטיה: כפרים
ווצ'ין
לי אברמוביץ'

**לי אברמוביץ**' (נולדה ב-24 בנובמבר 1983) היא עיתונאית ישראלית המשמשת ככתבת צרכנות ותיירות בחברת החדשות של ערוץ 12.

## ביוגרפיה
לי אברמוביץ' נולדה בקיבוץ גזית שבעמק יזרעאל. את שירותה הצבאי העבירה ביחידת דובר צה"ל בתור מש"קית דוברות בענף התקשורת. לאברמוביץ' תואר ראשון בתקשורת ובפסיכולוגיה בהצטיינות מאוניברסיטת תל אביב.

אברמוביץ' הצטרפה אל חברת החדשות בשנת 2006 כתחקירנית, בזמן מלחמת לבנון השנייה. בשנת 2007 מונתה לרכזת המערכת של מהדורת חדשות סוף השבוע. בשנת 2009 ריכזה אברמוביץ' את משדר הבחירות של אותה השנה. באותה השנה החלה לשמש ככתבת מגזין במהדורת חדשות סוף השבוע. בשנת 2012 קיבלה אברמוביץ' את פרס בני ברית על מצוינות סיקור יהודי התפוצות. את הפרס היא קיבלה בעקבות כתבה שערכה על יהודים אורתודכסים בתפוצות שתורמים איברים לחולים ישראלים.

בשנת 2013 מונתה אברמוביץ' לכתבת הצרכנות והתיירות של המהדורה המרכזית. במסגרת עבודתה חשפה את פרשת הזיהום באוכל הנמכר בשוק שרונה. בעקבות החשיפה לשכת הבריאות ערכה ביקורת תברואתית בשרונה מרקט.

ביולי 2016 הציגה בשידורי קשת את סרטה "מלכת הקזינו", שעסק בבעיית ההימורים בישראל. לסרט נלוותה סדרת כתבות ששודרה במהדורה המרכזית. באותו חודש הציגה בשידורי קשת סרט נוסף בשם "סכנת החלקה", שעסק במחדלים ובסכנות שיש בשוק החלקות השיער בישראל.

באוגוסט 2016 שודרו בשידורי קשת ורשת סרטיה "מצב טיסה", "אמא תקני לי", על סכנות השיווק הישיר לילדים, ו"יהלומים לנצח", שחשף את תופעת יהלומי המעבדה. בספטמבר 2016 שודרו סרטיה "זריקת יופי", על סכנות תעשיית ההזרקות הקוסמטיות, ו"סוחטים את הבריאות", על סודות תעשיית המיצים הטבעיים.

בפברואר 2017, במסגרת שידורי רשת, שודר סרטה הדוקומנטרי באורך מלא – "מבחן החיידקים הגדול עד הבית". באפריל 2018, הובילה עם דני קושמרו את סדרת הכתבות של שידורי קשת "התסביך הפולני", על הקשר הישראלי-פולני שנע ביו זיכרון השואה ליחסים הכלכליים, התיירותיים והכלכליים בהווה.

בדצמבר 2019, במסגרת השקת שידורי קשת 12 לאחר פיצול ערוץ 2, הובילה את סדרת התחקירים "מבחן הניקיון" במלונות ישראל. בעזרת ספריי אולטרה סגול, אברמוביץ' חשפה את רמת הניקיון הנמוכה במלונות בישראל. בנוסף חשף התחקיר כי אין פיקוח של משרד הבריאות על ניקיון בחדרי המלון. סדרת התחקירים עוררה הד ציבורי ותקשורתיבעקבותיו קיבלה אברמוביץ' חיקוי בתוכנית "ארץ נהדרת". בשנת 2020, יצרה תחקיר המשך למבחן הניקיון במלונות, על הצימרים בישראל.

בדצמבר 2021, בזמן מגפת הקורונה, הובילה יחד עם גדעון אוקו סדרת כתבות על דרום קוריאה. בזמן שהותה במדינה, נדבקה בקורונה ונשארה בבידוד בגבולותיה.

ביוני 2022 הנחתה אברמוביץ' את טקס הזיכרון הממלכתי לנפגעי פעולות האיבה. במהלך הטקס נרשמה התפרצות של משתתפים במחאה נגד ראש הממשלה דאז נפתלי בנט.

בשנת 2023 מונתה לכתבת מגזין ותחקירים במהדורה המרכזית של חדשות 12.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נשות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:כתבי תיירות ישראלים
קטגוריה:סגל חברת החדשות
קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:חיילי דובר צה"ל
קטגוריה:חיילות דובר צה"ל
קטגוריה:גזית (קיבוץ): אישים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1983
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1983
המגינים (סרט, 2017)

**המגינים** (ברוסית: **«Защитники»** – "זאשצ'יטניקי") הוא סרט גיבורי-על נאו-נואר רוסי שבוים על ידי הבמאי הארמני סאריק אנדריאסיאן. הסרט עוסק בקבוצה של ארבעה גיבורי-על מברית המועצות, במלחמה הקרה. במהלך המלחמה הקרה, ארגון סודי בשם "פאטריוט" מרכז קבוצה של ארבעה גיבורי על סובייטים ומבצע עליהם ניסויים גנטיים כדי שיוכלו לשרת ולהגן על ברית המועצות מפני גורמים על-טבעיים. כל גיבור על מייצג עם מסוים בברית המועצות.

## תקציר עלילת הסרט
העלילה מקבצת ארבעה גיבורי על רוסיים בעלי תכונות על-אנושיות שונות ומשונות, שגויסו על ידי השלטונות כתוכנית מגירה במהלך המלחמה הקרה, ועכשיו נכנסים לפעולה בעקבות איום נוראי על מוסקבה בראשות אדם-מכונה בשם אוגוסט קוראטוב.

חברי סגל נבחרת גיבורי העל של רוסיה: ארסוס (אנטון פאמפושצ'ני) שהוא הכלאה של דוב ואדם ויש לו כוח עצום, לר (סבסטיאן סיסאק) השולט בסלעים, חאן (סנג'אר מדייב) שהוא זריז לא פחות מהפלאש, וקסניה (אלינה לנינה) הרואה ואינה נראית, בעלת יכולת השליטה במים.

## דמויות
* **לר** (סבסטיאן סיסאק) בעל היכולת לשלוט באדמה ובאבנים בכוח המחשבה.
* **ארסוס** (אנטון פאמפושני) איש-דוב, המסוגל להפוך חלקים מגופו או את כל גופו לדוב, כך שהוא יכול להפוך מאדם לדוב או להכלאה של אדם ודוב.
* **חאן** (סנז'אר מאדייב) בעל הכוח לרוץ מהר מאוד, דבר שנראה כאילו הוא משתגר, וגם יודע סוגים רבים של אמנויות לחימה.
* **קסניה** (אלינה לאנינה) בעלת הכוח לשחות ולרוץ מהר מאוד מתחת למים, מסוגלת לשהות מתחת למים ובתוך ואקום מוחלט בלי השפעות שליליות. יכולה גם להפוך לנוזל דמוי מים, שנותן לה את היכולת להיות מאוד גמישה. קסניה חשה בהבדלי טמפרטורה.
* **אוגוסטוס קוראטוב** (סטאניסלב שירין), האנטגוניסט הראשי בסרט, בעל מכשיר בשם "מודול-1" שמסוגל לשלוט בכל מכשיר טכנולוגי. הוא מחליט לבנות צבא של משובטים שיכבשו את מוסקבה, לקראת יישום תוכניותיו לשלוט בכל העולם.
* מנהיגת הארגון החשאי "פטריוט" (ולריה שקיראנדו).
* הגנרל ניקולאי דולגוב (ויאצ'סלאב רזבגאייב).

## הפקה
צילומי הסרט החלו ב-27 באפריל 2015 ונמשכו עד 14 ביולי אותה שנה. הצילומים התרחשו במחוז מוסקבה ובחצי האי קרים. העבודה על האפקטים הוויזואליים נמשכה למעלה משנה והושלמה בקיץ שנת 2016.

## ביקורת
הסרט קיבל ביקורות שליליות מאוד ברוסיה ומחוצה לה. הביקורת התמקדה באיפור לא אמין, אפקטים מיוחדים בטכניקה מיושנת ולא משכנעת, משחק ובימוי ירוד ותסריט קלישאתי ולא עקבי הכולל סתירות רבות.

מאוחר יותר באותה שנה חברת ההפקות Enjoy Movies נאלצה להכריז על פשיטת רגל, לאחר שלא הצליחה להרוויח ממעט הסרטים שהפיקה ומרבית הרווחים מסרטיה משנת 2017 לא הצליחו לכסות את ההוצאות.

## קישורים חיצוניים
* 

* זאשצ'יטניקי באתר enjoy movies
* זאשצ'יטניקי באינסטגרם
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מוסקבה בקולנוע
קטגוריה:סרטי 2017
קטגוריה:סרטי גיבורי-על
קטגוריה:סרטים ברוסית
קטגוריה:סרטים רוסיים
קטגוריה:ערוץ CTC: סרטים
ורליץ

**ורליץ** (בגרמנית: **Wörlitz**) היא עיירה לשעבר בתוך העיירה אורניינבאום-ורליץ במחוז ויטנברג, כ-120 קילומטר דרומית-מערבית לברלין, ליד העיר דסאו במדינת סקסוניה-אנהלט בגרמניה.

בוורליץ יש פארק גדול (Wörlitzer Park) השוכן לשפת אגם (Wörlitzer See), והוא מהווה חלק מפארק גדול המשתרע עד דסאו בשם: "ממלכת הגנים של דסאו-ורליץ", ששטחו 142 קילומטרים רבועים, והוא חלק מהשמורה הביוספרית של האלבה התיכון. הוא מהווה את הפארק הגדול ביותר באירופה והוכרז כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו בשנת 2000 כדוגמה יוצאת מן הכלל להשפעתם של העקרונות הפילוסופיים של עידן הנאורות על העיצוב של נוף, המשלב בתוכו אמנות, חינוך וכלכלה בצורה הרמונית שלמה.

זה פארק בנוסח גן אנגלי. הוא הוקם בסוף המאה ה-18 על ידי לאופולד השלישי, דוכס אנהלט-דסאו (1740–1817) שחזר ממסע באנגליה וביקש להקים גן אנגלי.

במרכז הפארק נמצאת טירת ורליץ (Schloss Wörlitz) המשמשת כיום כמוזיאון.

## יהודי ורליץ
יהודים גרו בוורליץ מאז 1680. בית הכנסת הראשון היה בכיכר העיירה ונהרס כאשר בנו את בית העירייה. כמחווה לסובלנות דתית הורה הנסיך המושל לאופולד השלישי לבנות בית כנסת חדש על שפת האגם. האדריכל פרידריך וילהלם פון ארדמנסדורף בנה את בית הכנסת של ורליץ הדומה ל"" העתיק בטיבולי, שבאיטליה. בגלל הידלדלות הקהילה הוא נמכר ב-1921 לקהילת דסאו ונסגר סופית ב-1937.

בליל הבדולח נפגע בית הכנסת, אך לא נהרס. כל הריהוט והספרים בו נהרסו. הוא שוקם ב-2003 והוקם בו מוזיאון לתולדות הקהילה היהודית בוורליץ.

בית הקברות היהודי נהרס על ידי הנאצים ב-1938 והמצבות שימשו לחומרי בנייה.

ב-8 בנובמבר 2010 נחנך אתר הנצחה ליהודי ורליץ במקום בו עמד בית הקברות. נאספו 34 מצבות ונקבעו בקיר האתר שבכניסה עליו כתוב בעברית: **זכור לא תשכח** (בגרמנית: **gedenke vergiss nie**).


File:Die Synagoge und die Amtsfähre im Wörlitzer Park.JPG|בית הכנסת על שפת אגם ורליץ
File:Wörlitzer Park (2).jpg|סירות באגם ורליץ
File:Wörlitzer Park (3).jpg|שלט בכניסה לפארק ורליץ


File:St. Petrikirche (Wörlitz).jpg|כנסיית זנקט פטרי בוורליץ
Schloss Wörlitz (1).jpg|טירת ורליץ בפארק ורליץ
Jewish cemetery memorial (Wörlitz) (1).jpg|אנדרטת הזיכרון ליהודי ורליץ


## קישורים חיצוניים

* 
* אנדרטת בית הקברות היהודי בוורליץ 
* אתר ממלכת הגנים דסאו-ורליץ
* 

קטגוריה:סקסוניה-אנהלט: יישובים
גרף ליינוויבר-בורק

ממוזער|350x350 פיקסלים|דוגמה לגרף ליינוויבר-בורק
בביוכימיה, **גרף ליינוויבר–בורק** הוא ייצוג גרפי של משוואת ליינוויבר-בורק של קינטיקה אנזימטית, שתואר על ידי האנס ליינוויבר ודין בורק ב-1934.

## גזירה
הגרף מספק שיטה גרפית שימושית לניתוח של משוואת מיכאליס-מנטן:

V = \frac{V_{\max} [S]}{K_m + [S]} 

ובאופן שקול (אם מחשבים את ההופכי של שני אגפי המשוואה):

{1 \over V} = {{K_m + [S]} \over V_{\max}[S]} = {K_m \over V_\max} {1 \over [S]} + {1 \over V_\max}

כאשר *V* הוא מהירות התגובה (קצב התגובה), *K**m* הוא קבוע מיכאליס, *V<sub>max</sub>* הוא מהירות התגובה המקסימלית, ו-[*S*] הוא ריכוז המצע (הסובסטרט).

בצורה זו מתקבל שההופכי למהירות (כלומר, ) הוא פונקציה ליניארית של ההופכי לריכוז המצע .

## שימוש
גרף ליינוויבר-בורק היה בשימוש נרחב כדי לקבוע מונחים חשובים בקינטיקה של אנזימים, כגון *K**m* ו-*Vmax*, לפני הזמינות הרחבה של מחשבים חזקים. החיתוך עם ציר ה-y של גרף כזה הוא שווה ערך להופכי של *Vmax*; והחיתוך עם ציר x של הגרף מייצג את ההופכי והנגדי של *K**m*. זה גם נותן התרשמות מהירה וחזותית של צורות שונות של עיכוב אנזימטי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ביוכימיה
קטגוריה:קינטיקה אנזימטית
יופיו של החטא

**יופיו של החטא** (בסרבית: Лепота порока) הוא סרט דרמה יוגוסלבי משנת 1986, הממחיז מפגש קיצוני של אנשי החברה הישנה עם הערכים המערביים, המודרניים. הסרט צולם במונטנגרו, בבימוי זיווקו ניקוליץ´, שגם כתב את התסריט ובכיכובם שם מירה פורלן ומילוטין קרדג´יץ´. הסרט דובר סרבית ואורכו 105 דקות, והוא זכה להצלחה מסחרית עולמית.

## עלילה
הקדמת הסרט מפגישה עם זוג נשוי, הגר בבקתה מסורתית בכפר נידח. כיכרות הלחם הנאפים בבקתה הם עגולים ועבים. על קיר הבקתה תלויים כלי עבודה רבים ובהם פטיש עץ ענק. כאשר האישה פונה לבעל ומספרת לו שנאפה, הוא מסיר את הפטיש הענק מהקיר, לוקח כיכר לחם ועולה עם האישה לפסגת הר גבוה.

האישה מניחה באופן טקסי את כיכר הלחם על ראשה, יורדת על ברכיה ומבקשת את סליחתו של הבעל. היא מבקשת שיאכל מהלחם ויחוס על חייה. אולם הוא מניף את הפטיש הגדול ומכה בראשה של אשתו, המכוסה בכיכר הלחם.

עיקר הסרט הוא סיפורם של זוג צעיר, שמוצאו מכפר זה. זוג, שגדל בחברה מרובת טקסים ובעלת איפוק מיני רב. הזוג לומד, למשל, שיחסי מין בזוג נשוי חייבים להיעשות כשהאישה מכוסה בסדין ומוסתרת מהבעל. הזוג שוקל לעבור לגור בעיר הגדולה, אך זקני הכפר מפצירים בו שלא לעשות זאת.

באחד הימים חוזר לחופשה בכפר תושב ותיק בשם זורז (פטר בוז´ביץ´), שהוא מפוקפק ועשיר יחסית לשאר התושבים שם. כיוון שאין כביש גישה אל הכפר, מכוניתו מפורקת ונישאת אל הכפר על כתפי סבלים וחמורים. זורז בא לבקר את ילדיו ואשתו (מירה מריאנה בנייק), שגרים דרך קבע בכפר. הוא ואשתו מקיימים יחסי מין בתנוחה אחורית ובלי סדין, בניגוד לכול מוסכמות אותו כפר.

בדרכו חזרה לעיר הגדולה, זורז לוקח אתו את הזוג הצעיר, והוא מסדר עבודה לשניים. לאישה, יגליקה (מירה פורלן), הוא מסדר עבודה כחדרנית במלון קטן, בחוף נודיסטים עם נוף מרהיב.

יגליקה מתוודעת במקום עבודתה לאהבת גוף האדם ולחוסר הבושה בו. האישה מכירה שם זוג תיירים צעיר (אלן נורי ואינס קוטמן), שמשתף אותה בחיי המין שלו ומקיים אתה אורגיה. אלא שכשהתיירים מתחלפים, יגליקה מרגישה עצב רב על עזיבת ידידיה.

הבעל, לוקה (מימה מילוטין קרדג´יץ´) לא מוצא כלל את מקומו בעיר. הוא גם מרגיש ריחוק גדל והולך מאשתו. הוא מנסה להתייעץ עם זורז, אך זה פוטר אותו בלעג. לוקה נשאר בלי שום ידיד בעיר. בלי איש שמבין אותו.

הסרט נגמר בסצנה דומה לזו שבהקדמה. אלא שהפעם, את טקס בקשת הסליחה על הניאוף מקיימים לוקה ויגליקה. בניגוד לזוג שבהקדמה, לוקה כן מרחם על חיי אשתו. אלא שהוא מחליט להתאבד. הוא נכנס לבקתה ומשם נשמע קול ירייה רם.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטי דרמה
קטגוריה:סרטי 1986
קטגוריה:סרטים יוגוסלביים
עומאר מקלאוד

**עומאר מקלאוד** (באנגלית: **Omar McLeod**; נולד ב-25 באפריל 1994) הוא אתלט ג'מייקני, האלוף האולימפי (ריו דה ז'ניירו 2016) ואלוף העולם (לונדון 2017) בריצת 110 מטר משוכות ואלוף העולם באולם (פורטלנד 2016) בריצת 60 מטר משוכות. הוא האתלט היחיד שירד מ-10 שניות בריצת 100 מטר ומ-13 שניות בריצת 110 מטר משוכות.

## ביוגרפיה
מקלאוד נולד בג'מייקה. במהלך לימודיו בתיכון שבר את שיא ג'מייקה לנוער בריצת 110 מטר משוכות ובריצת 400 מטר משוכות. באליפות העולם באתלטיקה לנוער ב-2011 סיים רביעי בריצת 110 משוכות ושמיני בריצת 400 מטר משוכות.

ב-2013 החל ללמוד ולהתאמן באוניברסיטת ארקנסו בארצות הברית. הוא זכה באליפות ה-NCAA בריצת 60 מטר משוכות בשנת 2014 ובשנת 2015, כשב-2015 ניצח בשיא ג'מייקה ושיא NCAA חדש של 7.45 שניות. ב-2015 זכה גם בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.01 שניות. בהמשך השנה הפך למקצוען וחתם על הסכם חסות מסחרית עם חברת נייקי.
ביולי 2015 קבע בריצת 110 מטר משוכות שיא אישי חדש של 12.97 שניות. חודש לאחר מכן, באליפות העולם, סיים שישי בריצת 110 משוכות בתוצאה של 13.18 שניות.
### 2016
באליפות העולם באולם שנערכה בפורטלנד, זכה במדליית זהב בריצת 60 מטר משוכות בשיא אישי חדש של 7.41 שניות. חודש לאחר מכן קבע שיא אישי של 9.99 שניות בריצת 100 מטר והפך לאתלט הראשון שירד מ-10 שניות בריצת 100 מטר ומ-13 שניות בריצת 110 מטר משוכות.
#### אלוף אולימפי
באולימפיאדת ריו שנערכה בחודש אוגוסט, זכה מקלאוד במדליית זהב בריצת 110 משוכות בתוצאה של 13.05 שניות, לפני אורלנדו אורטגה הספרדי (13.17 שניות) ודימיטרי באסקו הצרפתי (13.24 שניות)
### 2017
בתחרות ליגת היהלום בבייג'ינג שנערכה במאי, סיים במקום הראשון בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.09 שניות. באותו חודש סיים במקום הראשון גם בתחרות ליגת היהלום ביוג'ין, בתוצאה של 13.01 שניות. באליפות ג'מייקה שנערכה ביוני קבע בריצת 110 מטר משוכות שיא אישי חדש של 12.90 שניות, תוצאה המדרגת אותו חמישי בכל הזמנים.
#### אלוף עולם
באליפות העולם שנערכה בלונדון, זכה מקלאוד במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.04 שניות, לפני סרגיי שובנקוב הרוסי (13.14 שניות) ובאלאז' באג'י ההונגרי (13.28 שניות).

באליפות העולם באתלטיקה 2019 מעד במהלך ריצת הגמר וסיים במקום השמיני.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלופי עולם באתלטיקה
קטגוריה:אצנים ג'מייקנים
קטגוריה:אצנים באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:רצי משוכות ג'מייקנים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: ריצת 110 מטרים משוכות (גברים)
קטגוריה:אלופים אולימפיים מג'מייקה
קטגוריה:ג'מייקנים שנולדו ב-1994
פייטון מאייר

**פייטון מאייר** (באנגלית: **Peyton Meyer**; נולד ב-24 בנובמבר 1998) הוא שחקן אמריקאי, הידוע בעיקר בגילום דמותו של ווס מנינג בסדרה "דוג בלוג" (2013–2014), גילום דמותו של לוקאס פראיר בסדרה "העולם של ריילי" (2014–2017),, ובגילום דמותו של טריפ בסדרה "אמא אמריקאית" (אנ') (2018–2021).

## ביוגרפיה
מאייר נולד בלאס וגאס, נבדה ב-24 בנובמבר 1998. הוא החל לשאוף לקריירת משחק בגיל 12, וכבר מאז החל להשתתף בפרסומות וקדימונים

## קריירה
את תפקידו הראשון קיבל בשנת 2013 כאשר החל לגלם את ווס מנינג בסדרה "דוג בלוג" בערוץ דיסני. לאחר מכן, החל לגלם את לוקאס פראיר, אחת הדמויות הראשיות בסדרה "העולם של ריילי" בערוץ דיסני, הממשיכה את עלילות הסדרה "ילד פוגש עולם" ששודרה בשנות התשעים. 

## חייו האישיים
באוקטובר 2021 פרסם מאייר כי התחתן עם המוזיקאית *טאלה*. בנם הראשון, זיגי מאייר, נולד במרץ 2022. הוא גם אב חורג לבנה.

## פילמוגרפיה

### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמריקאים ילידי נבדה
קטגוריה:לאס וגאס: אישים
קטגוריה:ערוץ דיסני: שחקנים ומנחים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקנים ילדים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1998
ג'ריון לוסון

**ג'ריון לוסון** (באנגלית: **Jarrion Lawson**; נולד ב-6 במאי 1994) הוא אתלט אמריקאי סגן אלוף העולם (לונדון 2017) בקפיצה לרוחק.

## ביוגרפיה
לוסון נולד בטקסרקנה שבטקסס. בתקופת לימודיו בתיכון זכה חמש פעמים באליפות טקסס לתיכונים דרג 3A והיה קפטן קבוצת הכדורסל והפוטבול של בית הספר. ב-2012 זכה באליפות ארצות הברית לנוער בקפיצה לרוחק ובקפיצה משולשת, הוא זכה במדליית ארד בקפיצה לרוחק באליפות העולם באתלטיקה לנוער וסיים שישי בקפיצה משולשת.

ב-2013 החל ללמוד ולהתאמן באוניברסיטת ארקנסו, הוא התחרה בקפיצה לרוחק ובריצות קצרות. ב-2014 זכה באליפות ה-NCAA באולם בקפיצה לרוחק בשיא אישי של 8.39 מטר וסיים שני באליפות ה-NCAA באצטדיון לאחר ג'פרי הנדרסון. ב-2015 סיים בשתי התחרויות שני לאחר מרקיז דנדי ובמקום הראשון עם נבחרת השליחים של ארקנסו בריצת 4X100 מטר. ב-2016 זכה באליפות ה-NCAA באולם בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.95 מטר. באליפות ה-NCAA באצטדיון באותה שנה זכה בתחרויות הקפיצה לרוחק (8.15 מטר), ריצת 100 מטר (10.22 שניות) וריצת 200 מטר (20.19 שניות) והיה בכך האתלט הראשון לרשום הישג זה מאז ג'סי אוונס ב-1936. כמו כן סייע לנבחרת השליחים של ארקנסו לסיים במקום השלישי בריצת 4X100 מטר. הוא זכה בגביע באוורמן לאתלט המצטיין ב-NCAA, כמו כן היה מועמד לפרס ESPY לספורטאי השנה בקולג'ים, בו זכה לבסוף הכדורסלן באדי הילד.

לוסון השלים תואר ראשון בקינסיולוגיה, עבר להתחרות כמקצוען וחתם על חוזה אימוץ עם אסיקס.

### 2016
במבחנים האמריקאים לקראת אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) הוא סיים שני לאחר הנדרסון בשיא אישי של 8.58 מטר. בתחרות ריצת 100 מטר סיים שביעי בתוצאה של 10.07 שניות ולא נכלל במשלחת האמריקאית בענף זה. במשחקים האולימפיים סיים רביעי בתוצאה של 8.25 מטר.

### 2017
#### סגן אלוף עולם
באליפות העולם שנערכה בלונדון בשנת 2017 הוא זכה במדליית כסף בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.44 מטר אחרי לובו מניונגה (8.48 מטר) ולפני רשוואל סמאיי (8.32 מטר), שניהם מדרום אפריקה.

### 2018
באליפות העולם באולם שנערכה בברמינגהאם, בריטניה במרץ 2018 הוא סיים במקום רביעי בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.14 מטר.

## קישורים חיצוניים

* ג'ריון לוסון באתר אסיקס
* ג'ריון לוסון באתר אוניברסיטת ארקנסו
* ג'ריון לוסון באתר גביע באוורמן

קטגוריה:אמריקאים ילידי טקסס
קטגוריה:אתלטים אולימפיים אמריקאים
קטגוריה:אצנים אמריקאים
קטגוריה:קופצים לרוחק אמריקאים
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:זוכי גביע באוורמן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ארקנסו
קטגוריה:טקסס: אתלטים
קטגוריה:אתלטים אמריקאים באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1994
מגדל 185

**מגדל 185** הוא גורד שחקים בעל 55 קומות (בנוסף ל-2 קומות תת-קרקעיות) הממוקם ברובע גאלוס שבפרנקפורט, גרמניה. מגדל 185 הוא המגדל הרביעי בגובהו בעיר פרנקפורט והרביעי בגובהו בכל גרמניה (כל עשרת המגדלים הגבוהים בגרמניה ממוקמים בפרנקפורט). גובהו של המגדל הוא 200 מטר (656 רגל) והוא מתפרס על שטח של 100,500 מטר רבוע. בניית מגדל 185 החלה באוגוסט 2008 ונסתיימה בדצמבר 2011.

במקור המגדל תוכנן להיות בגובה של 185 מטר (607 רגל) ולכלול 50 קומות, אולם התוכניות שונו ולמגדל נוספו עוד 5 קומות. עם זאת, שם המגדל נותר כשהיה לאחר שינוי התוכניות.

## קישורים חיצוניים

* 
* מגדל 185 באתר המועצה לבניינים גבוהים וסביבת מחיה עירונית (CTBUH)

קטגוריה:גרמניה: גורדי שחקים
קטגוריה:פרנקפורט: מבנים
משגל (ספר)

**משגל** הוא ספר משנת 1987 מאת אנדריאה דבורקין, בו דבורקין מציעה ניתוח פמיניסטי רדיקלי ליחסי מין בספרות ובחברה. דבורקין חוקרת את התפישות של גברים ושל נשים לגבי משגל, ומשתמשת בטקסטים קלאסיים כדי לתת פתח לרעיונות אליהם לא התכוונו הסופרים. כשהיא בוחנת עבודות מאת טולסטוי, פלובר, בשביס-זינגר, ואחרים, היא מביאה אותן כדוגמאות, ולא כמקורות, ומסיקה שבחברה הדוגלת בעליונות גברית, יחסי מין בין גברים לנשים מהווים גורם מרכזי לכפיפותן של נשים לגברים.

## התזה
ב*משגל*, דבורקין מרחיבה את ניתוחיה הקודמים של פורנוגרפיה לכדי דיון ביחסי מין הטרוסקסואליים באופן כללי. בעבודות כגון *שנאת נשים* ו*פורנוגרפיה: נשים בבעלות גברים*, דבורקין טענה כי פורנוגרפיה וספרות ארוטית בחברה פטריארכלית עושות ארוטיזציה עקבית לשליטה מינית בנשים על ידי גברים, ולעיתים קרובות גם למעשים בוטים של ניצול או אלימות. ב*משגל*, היא טוענת שהכפיפות המינית הזו של נשים היא מרכזית לחוויית המין גם של גברים וגם של נשים, ושהיא מחוזקת בכל רובדי תרבות המיינסטרים, לא רק באמצעות פורנוגרפיה, אלא גם בעבודות קלאסיות של הקאנון הספרותי בו גברים הם דומיננטיים.

דבורקין דנה בהרחבה ביצירות כמו *[[סונאטת קרויצר (טולסטוי)|סונאטת קרויצר]]*, *[[מאדאם בובארי]]*, ו*[[דרקולה]],* ואף מתייחסת לטקסטים דתיים, פרשנות משפטית, ופורנוגרפיה. היא טוענת כי תיאורים של יחסי מין באמנות ובתרבות המיינסטרים מדגישים באופן עקבי את הסקס ההטרוסקסואלי כצורה היחידה או ה"אמיתית" של סקס; ושסקס מתואר בהם במונחים אלימים או פולשנים; שהם מתארים את האלימות והפולשנות כמרכזיים לארוטיקה; וכי לעיתים קרובות הם מוצמדים ליחס מזלזל של גברים, וסלידה מפני, ואפילו רצח, של נשים מיניות. היא טוענת כי תיאורים מסוג זה מנציחים גישה אנדרו-צנטרית וכוחנית למיניות, ושהשילוב של הגישות האלה עם תנאי חייהן של נשים בחברה סקסיסטית הופכת את החוויה ההטרוסקסואלית במין לחלק מהותי מדיכויין של נשים והכפפתן לגברים, כאשר עבור נשים זו חוויית "כיבוש", אשר בו זמנית אמורה להיות מענגת עבור נשים, ולהגדיר את עצם הסטטוס שלהן כ-נשים. דבורקין מתארת את הגישה הזו ליחסי מין באומרה:

## מחלוקת
מבקריה של דבורקין באו בטענה שהתזה המרכזית של *משגל* היא כי "כל סקס הטרוסקסואלי הוא אונס." ואולם, אין בספר משפט כזה, והטענה מבוססת על המשפט בספר "אונס הוא מילה נרדפת למשגל". אך בספר, ההשוואה בין מין הטרוסקסואלי לבין כיבוש, בעלות, משת"פיות, וכדומה, נעשים בהקשר של דיונים על הדרך שבה יחסי מין מתוארים "בשיח של האמת הגברית - בספרות, מדע, פילוסופיה, פורנוגרפיה", והאכיפה של המושגים דרך הכוח החברתי שגברים מחזיקים על נשים.

דבורקין עצמה דחתה את הפרשנות הזו, כחוסר הבנה תהומי של עבודתה. כשנשאלה על כך בראיון, היא הסבירה:

העיתונאית קאתי יאנג כתבה שבין אם דבורקין התכוונה בדיוק לאמירה המיוחסת אליה ואם לאו, הגישה הכללית של דבורקין היא שסקס הטרוסקסואלי הוא אלים, וזה היינו הך, וש"לא משנה מה אומרים מגניה, דבורקין אכן הייתה אנטי-סקס."

## ביקורות
* 

* 
** Reply: 
*** Following response: 
*** Following response: 
*** Reviewer's reply: 
* 
* 


## הוצאה לאור
;אנגלית:

;עברית:
* אנדריאה דבורקין, ***משגל***. הוצאת בבל, 2003. תרגום: דניאל פרידמן.

## ראו גם
* תרבות אונס

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי 1987
קטגוריה:פמיניזם: ספרי עיון
קטגוריה:יחסי מין
קטגוריה:ספרי הוצאת בבל
ליטופ פלאזה

**לִיטוֹפּ פלאזה** (בסינית: **利通广场**, באנגלית: **Leatop Plaza**) הוא גורד שחקים סופר גבוה הממוקם בעיר גואנגג'ואו, סין. המגדל מתנשא לגובה של 302.7 מטר וכולל 66 קומות מעל הקרקע בנוסף ל-5 קומות תת-קרקעיות. בניית המגדל החלה בשנת 2008 ונסתיימה כעבור 4 שנים, בשנת 2012, והוא תוכנן על ידי האדריכל פרסיסקו גונזאלז-פולידו. הפלאזה מתפרסת על שטח של 118,988 מטרים רבועים והיא כוללת 35 מעליות.

## ראו גם
* שאנגחאי טאוור

## קישורים חיצוניים

* 
* ליטופ פלאזה באתר המועצה לבניינים גבוהים וסביבת מחיה עירונית (CTBUH)
* ליטופ פלאזה באתר משרד האדריכלים JAHN
* ליטופ פלאזה באתר SkyscraperPage
* ליטופ פלאזה באתר Structurae
* ליטופ פלאזה באתר Architizer

קטגוריה:גואנגג'ואו: גורדי שחקים
שרה גלובר

**שרה אן גלובר** (באנגלית: **Sarah Ann Glover**  13 בנובמבר 1785 - 20 באוקטובר 1867) הייתה פדגוגית מוזיקה אנגליה, שהמציאה את שיטת הסולפז' של נוריץ'.

## חיים וקריירה
גלובר נולדה בנוריץ'. אביה התמנה לכומר של כנסיית סנט לורנס בנוריץ' בשנת 1811, והיא פיתחה את שיטת ההוראה שלה כעזר למורים בשירת א'קאפלה. ספר ההדרכה שלה *Scheme for Rendering Psalmody Congregational* נחל הצלחה רבה. במהלך הזמן ליטשו ופיתחו אותו ג'ון קורוון ואחרים. אחד מהם, קלמנט אנטרובוס (1918) עסק במלחמה בין הדו הקבוע לדו הנייד. הרעיון נקלט בתרבות הפופולרית אחרי שהוצג בשיר הידוע מן המחזמר צלילי המוסיקה.
 
בשנים הבאות חיה גלובר בקרומר ואחר כך ברדינג ובהרפורד. היא מתה כתוצאה מאירוע מוחי בגרייט מלוורן ושם נקברה.

## קישורים חיצוניים


* Glover biography, illustration, and monument via norwichchurches.co.uk


## הערות שוליים

קטגוריה:תאוריית המוזיקה
קטגוריה:מוזיקאים אנגלים
קטגוריה:מוזיקאיות אנגליות
קטגוריה:ילידות 1785
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1785
קטגוריה:נפטרות ב-1867
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1867