open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אוניית צובר מעורבת

[250px|ממוזער|שמאל|אוניית הצובר המעורבת "מאיה". מבעד לפתח הכווה ניתן לראות [מטען בתפזורת|מטען תפזורת יבשה, לצד פתחי הכוות על הסיפון ניתן לראות את הצנרת להעמסת נפט.]]
**אוניית צובר מעורבת** (אנגלית: **Ore-bulk-oil carrier**, ר"ת **OBO**) היא אוניית צובר המתוכננת לשאת מטעני תפזורת יבשים או נוזלים. יכולת זו באה להפחית את המסעות שעורכת האונייה עם ספנות (מחסנים) ריקות, מסעות בהם האונייה נושאת מטען בכיוון אחד בלבד ובדרך חזרה מחסניה ריקים. כך למשל, אוניית צובר מעורבת יכולה למשל לשאת מטען של נפט מן המזרח התיכון לאוסטרליה ולשוב לחצי הכדור הצפוני כשהיא עמוסה בעפרות ברזל.

אוניות צובר מעורבות, למרות יתרונן, עסקו לרוב בהובלת מטען מסוג אחד בלבד, ויכולתן המיוחדת כמעט ולא נוצלה. לאחר שנות ה-80 נבנו אוניות צובר מעורבות מעטות בלבד. אחת מאוניות הצובר המעורבות המפורסמות יותר הייתה MV Derbyshire, במעמס של 180,000 טון. בחודש ספטמבר 1980 טבעה האונייה באוקיינוס השקט, לאחר שנקלעה לסופת טייפון, שעה שהייתה בדרכה מקנדה ליפן עם מטען עפרת ברזל.

אוניות צובר מעורבות קטנות יותר, במעמס של אלפי טונות בודדות, פעלו על נהרות בחלקה האירופי של רוסיה.
## קישורים חיצוניים

צובר מעורבת
אודיטוריום

שמאל|ממוזער|250px|אודיטוריום
[ממוזער|250px|[האודיטוריום של טנריפה]]
**אוֹדִיטוֹרְיוּם** או **אוֹדִיטוֹרְיוֹן** (בלטינית **Auditorium**, רבים **Auditoria**) הוא אולם המשמש לעריכת כנסים, מופעי אומנות, הרצאות ואירועים אחרים. אודיטוריומים נמצאים בדרך כלל במוסדות חינוך כמו אוניברסיטאות, ומכללות, וגם במוזיאונים, מרכזי כנסים, תערוכות ומוסדות תרבות אחרים. למעשה, אודיטוריומים עשויים להימצא בכל מקום בו נערכים אירועים פרונטליים רבי משתתפים. אולם האודיטוריום בנוי פעמים רבות בשיפוע כדי לאפשר תצפית טובה מכל חלקיו לעבר הבמה או המסך, והוא מצויד לעיתים בעזרי מולטימדיה.

מקורה של המילה בשורש הלטיני **Audi** שמשמעו "לשמוע" או "להאזין", ועל כן בחלק מהשפות התייחס המושג במקורו אך ורק לחלקו של האולם המיועד למושבי קהל המאזינים. שימוש זה נהג לתאר את החלק בתיאטרון היווני ובתיאטרון הרומי שהיה מיועד למושבי הקהל (להבדיל מהאורכסטרה, הסקנה והפרוסקניון).

באדריכלות הכנסייתית, לעיתים מכונה הספינה בכנסייה בכינוי אודיטוריום, שכן זהו החלק העיקרי בו מתכנס הקהל בעת טקסים דתיים, ובמנזרים, זהו האזור המיועד לקבלת פניהם של אורחים.

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:טיפוסי מבנים
ישראל באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968)

משלחת ישראל לאולימפיאדת מקסיקו (1968) כללה 31 ספורטאים שהתחרו ב-4 ענפי ספורט.

נושא דגל ישראל בטקס הפתיחה היה השחיין גרשון שפע.

## חברי המשלחת
### [[אתלטיקה]]
* שאול לדני
** הליכה 50 ק"מ – 5:01.5 שעות, מקום 24
* חנה שזיפי
** ריצת 400 מטר, נשים – 56.3 שניות, מקום 26
** ריצת 800 מטר, נשים – 2:09.2 דקות, מקום 18

### [[כדורגל]]

* מוקדמות
** ניצחון על גאנה 3:5
** ניצחון על אל סלוודור 1:3
** הפסד להונגריה 2:0
* רבע גמר
** תיקו עם בולגריה 1:1 (לאחר הארכה) – הפסד בהגרלה

**שחקני הנבחרת:**
* יצחק אנגלנדר	
* ג'ורג' בורבה	
* מנחם בלו	
* שרגא בר	
* ציון דגמי	
* יצחק דרוקר	
* רחמים טלבי	
* ראובן יאנג	
* חיים לוין	
* שמואל מליקה	
* שייע פייגנבוים
* נחמן קסטרו 
* דוד קרקו	
* צבי רוזן	
* שמואל רוזנטל	
* ישעיהו שווגר
* יצחק שום	
* גיורא שפיגל	
* מרדכי שפיגלר

### [[קליעה]]
* הנרי הרשקוביץ
** רובה שכיבה 50 מטר – 588 נקודות, מקום 41
** רובה 3 מצבים 50 מטר – 1124 נקודות, מקום 35
* מיכאל מרטון
** אקדח חופשי 50 מטר – 530 נקודות, מקום 47
* נחמיה סירקיס
** רובה שכיבה 50 מטר – 591 נקודות, מקום 28
* זליג שטרוך
** רובה 3 מצבים 50 מטר – 1095 נקודות, מקום 51

### [[שחייה תחרותית|שחייה]]
* איבונה טוביס
** 100 מטר פרפר, נשים – 1:12.0 דקות, מקום 19
** 200 מטר מעורב אישי, נשים – 2:41.0 דקות, מקום 20
** 400 מטר מעורב אישי, נשים – 5:53.8 דקות, מקום 21
* אברהם מלמד
** 100 מטר פרפר, גברים – מוקדמות 59.4 שניות, חצי גמר 59.6 שניות, מקום 11
** 200 מטר פרפר, גברים – 2:15.4 דקות, מקום 15
* שלומית ניר
** 100 מטר חזה, נשים – 1:20.9 דקות, מקום 19
** 200 מטר חזה, נשים – 2:58.5 דקות, מקום 23
* יואל קנדה	
** 100 מטר חזה, גברים – 1:12.3 דקות, מקום 29
** 200 מטר חזה, גברים – 2:44.3 דקות, מקום 31
* אמנון קראוס	
** 100 מטר חופשי, גברים – 57.2 שניות, מקום 43
** 200 מטר חופשי, גברים – 2:09.3 דקות, מקום 41
* גרשון שפע
** 200 מטר חזה, גברים – 2:42.6 דקות, מקום 28
** 200 מטר מעורב אישי, גברים – 2:26.6 דקות, מקום 32
** 400 מטר מעורב אישי, גברים – 5:22.6 דקות, מקום 30

## ראו גם
* ישראל במשחקים האולימפיים
* אולימפיאדת מקסיקו (1968)

## קישורים חיצוניים

קיץ 1968
קטגוריה:אולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968)
קטגוריה:1968 בישראל: ספורט
הולדת בהאא אללה

**הולדת בהאא אללה** הוא אחד מתשעת החגים בדת הבהאית בהם שובתים המאמינים ממלאכה, והוא חל ב-12 בנובמבר. ביום זה חוגגים הבהאים את הולדתו של נביא האמונה, בהאא אללה, בשנת 1817.

החג נקבע על ידי בהאא אללה עצמו אשר מנה אותו בין ארבעת חגי הדת באל-כתאב אל-אקדס, הספר שכתב והנחשב לטקסט הדתי הבהאי הקדוש ביותר. שלושת החגים האחרים שמנה בהאא אללה הם רידוואן, הכרזת הבאב ויום הולדתו של האחרון החל ב-20 באוקטובר. בהאא אללה ציין כי יום הולדתו ויום הולדת הבאב נחשבים כאחד בעיני האל, והגדירם כ"ימי הולדת תאומים". בלוח השנה המוסלמי חלים השניים בימים עוקבים - בהאא אללה נולד ביום השני בחודש מוחרם בשנת 1817, בעוד שהבאב נולד ביומו הראשון בשנת 1819. 

עוד קבע בהאא אללה כי אם שני חגים אלה יחולו לפי הלוח המוסלמי במהלך חודש עַלַאאְ, הוא חודש צום תשעה עשר הימים, יש להימנע בהם מצום. דבר זה קרה בשנים 2002 ו-2003, וצפוי להתרחש שוב ב-2034 וב-2035. עם זאת, מאחר שלוח השנה הבהאי מבוסס על שנת השמש ולא על השנה הירחית, ומקביל לחלוטין ללוח הגרגוריאני, יהיה על בית הצדק העולמי להכריע לפי איזה לוח שנה יש לחגוג אותם. כיום חוגגים רוב הבהאים בעולם את שני החגים האלה לפי הלוח הבהאי השמשי, ועל כן אין משמעות להוראת בהאא אללה. 

## הערות שוליים

קטגוריה:חגים בהאיים
קטגוריה:יום הולדת
יוהנס מטגר

**יוהנס מטגר** (בגרמנית: **Johannes Metger**; 15 בדצמבר 1850, גרוטהוזן - 24 בינואר 1926, קיל) היה שחמטאי גרמני.
למד ספרות ומתמטיקה באוניברסיטת גטינגן. עבד כמורה בלייפציג, בהנובר ומשנת 1882 בקיל.

בשנת 1876 ניצח מטגר בתחרות המרכזית של קונגרס השחמט הגרמני. מטגר חלק מקום 2–4 בתחרות קלן 1877 וניצח במשחקו מול מנצח התחרות יוהנס צוקרטורט, הגיע למקום התשיעי בתחרות לייפציג 1877 (ניצח: לואיס פאולסן), הגיע שביעי בתחרות פרנקפורט 1878 (ניצח: לואיס פאולסן) וניצח בתחרויות שוורין 1883, רוסטוק 1884 וויסמר 1886.

בשנת 1884 ייסד מטגר את מועדון השחמט של קיל, והמשיך במשך 34 שנים להנהיג את המועדון. ליד המועדון פעל בית הספר לשחמט בה למדו בין היתר היינריך וגנר, אוסקר אנטצה ואלפרד ברינקמן.

מטגר חלק מקום 14–16 בתחרות פרנקפורט 1887 (ניצח: ג'ורג' הנרי מקנזי), הגיע למקום השישי בתחרות נירנברג 1888 (ניצח: זיגברט טאראש), חלק מקום 4–6 בתחרות קיל 1893 (ניצחו: קורט פון ברדלבן וקארל אוגוסט ואלברודט), הגיע למקום ה-12 בתחרות ברלין 1897 (ניצח: רודולף שארושק), ניצח בתחרות אלטונה בשנת 1897, הגיע שלישי בתחרות קיל 1900, חלק מקום ראשון בתחרות קיל 1901 וחלק מקום 23–24 בתחרות אוסטנדה 1907 (ניצחו: אוסיפ ברנשטיין ועקיבא רובינשטיין).

על שמו קרויה הסתעפות מטגר בפתיחת ארבעת הפרשים (C47).

עמדה זו מתקבלת לאחר המסעים 1. ה4 ה5 2. פו3 פג6 3. פג3 פו6 4. רב5 רב4 5. 0-0 0-0 6. ד3 ד6 7. רז5 ר:ג3 8. ב:ג3 מהה7 9. צה1 פד8 10. ד4 פה6. מטגר החל לשחק בשיטה זו בשנת 1893.

מטגר חיבר שני ספרים Die Schachschule בשנת 1886 ו-Der achte Kongress des Deutschen Schachbundes בשנת 1894.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחמטאים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1850
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1926
יום הברית

[שמאל|ממוזער|200px|[עבד אל-בהאא', 1912]]
**יום הברית** הוא היום שבו הבהאים חוגגים את מינויו של עבד אל-בהאא' כממשיך דרכו של מייסד הדת ונביאה, בהאא אללה. יום הברית נחגג כל שנה ב-25 או ב-26 בנובמבר, תלוי מתי הנורוז חל באותה השנה.

עבד אל-בהאא' הורה כי אין לחוג את יום הולדתו שחל ב-23 במאי שכן ביום זה התרחשה גם הכרזת הבאב. עם זאת, לאור בקשת מאמיניו כי יורה על יום בו ינציחו את זכרו, הוא קבע את יום הברית החל 180 ימים לאחר עלייתו השמיימה של הבהאא אללה. 

יום הברית הוא אחד מאחד עשר החגים בדת הבהאית, ואחד משני הימים הקדושים בדת הבהאית, שבו אין המאמינים צריכים לשבות ממלאכה.

## ראו גם
* רידוואן

## הערות שוליים

קטגוריה:חגים בהאיים
קטגוריה:אירועים בחודש נובמבר
ידי האמונה

בדת הבהאית, **ידי אמונת האל** (באנגלית: **Hands of the Cause of God**) או **ידי האמונה**, ובאופן לא רשמי **הידיים**, הוא הכינוי שניתן לקבוצה של אנשים שמונו לכל חייהם, ושתפקידם היה להפיץ את האמונה הבהאית ולהגן עליה. לפי צוואתו של עבד אל-בהאא ימונו "ידי האמונה" על ידי שומר האמונה ויסורו למרותו. סך הכל מונו חמישים איש לתפקיד, ארבעה על ידי בהאא אללה, ארבעה על ידי עבד אל-בהאא ו-32 על ידי שוגי אפנדי, אשר מינה עשרה נוספים לאחר מותם. חלק מ"ידי האמונה" נמנים גם עם 19 שליחי בהאא אללה.

בעת מותו של שוגי אפנדי ב-1957 לא היה לו יורש, אך 27 אנשי "ידי האמונה" בחרו מקרבם תשעה חברים שכונו "המשגיחים" או "המפקחים" (Custodians), ואשר הנהיגו את התנועה הבהאית. המשגיחים סיימו את תפקידם עם הקמתו של בית הצדק העולמי ב-1963. מאז, הדת הבהאית מונהגת בידי בית הצדק העולמי באמצעות מנגנון המנהל הבהאי.

אחרון חברי "ידי האמונה" נפטר ב-2007, והתואר שוב אינו מוענק לאיש.

## מונו על ידי בהאא אללה
* חאג'י מולא עלי אכבר, חאג'י אח'ונד (1842–1910)
* חאג'י מירזא מוחמד תקי, אבן אבהר (מת ב-1917)
* מירזא מוחמד חסן, אדיב (1848–1919)
* מירזא עלי מוחמד, אבן אסדק (מת ב-1928)

## מונו על ידי עבד אל-בהאא
* אקא מוחמד קאיני, נביל-י אכבר (1829–1892)
* מירזא עלי מוחמד ורקא (מת ב-1896)
* מולא צאדק מוקַדַס, אסם אללה אל-אסדק (מת ב-1874-5)
* שיח' מוחמד רִדא יזדי

## מונו על ידי שוגי אפנדי לאחר מותם
* ג'ון אבנעזר אסלמונט (1874–1925)
* חאג'י אמין (1831–1933)
* קית' רנסום-קהלר (1876–1933)
* מרתה רוט (1872–1939)
* ג'ון הנרי הייד דאן (1855–1941)
* סייד מוסטפא רומי (מת ב-1942)
* עבד אל-ג'ליל ביי סַעְד (מת ב-1942)
* מוחמד תקי אצפהאני (מת ב-1946)
* רוי ק. וילהלם (1875–1951)
* לואיס ג'ורג' גרגורי (1874–1951)

## הקבוצה הראשונה שמינה שוגי אפנדי (24 בדצמבר 1951)
* דורותי ביצ'ר בייקר (1873–1954)
* אמיליה אנגלדר קולינס (1873–1962)
* עלי אכבר פוּרוּתן (1905–2003)
* הוגו ג'יאצ'רי (1896–1989)
* הרמן גרוסמן (1899–1968)
* הוראס הוצ'קיס הולי (1887–1960)
* לירוי יואס (1896–1965)
* ויליאם סת'רלנד מקסוול (1874–1952)
* טַרַז אללה סמנדרי (1874–1968)
* ולי אללה ורקא (1884–1955)
* ג'ורג' טאונסנד (1876–1957)
* צ'ארלס מייסון רמי (1874–1974)

## הקבוצה השנייה שמינה שוגי אפנדי (29 בפברואר 1952)
* זיגפריד שופפלוכר (1877–1953)
* שוּעא אללה עַלאי (1889–1984)
* מוסא בַּנאני (1886–1971)
* קלרה דאן (1869–1960)
* ד'כר אללה ח'אדים (1904–1986)
* אדלברט מוהלשלגל (1897–1980)
* קורין נייט טְרוּ (1861–1961)

## הקבוצה השלישית שמינה שוגי אפנדי (2 באוקטובר 1957)
* חסן מ. בַּליוזי (1908–1980)
* אבו אל-קאסם פאיזי (1906–1980)
* ג'ון גרהם פרַבִּי (1914–1973)
* הרולד קוליס פד'רסטון (1913–1990)
* רחמת אללה מוהאג'יר (1923–1979)
* אנוך אולינגה (1926–1979)
* ג'ון אלדהם רוברטס (1901–1991)
* ויליאם סירס (1911–1992)

## מונו על ידי שוגי אפנדי (לפי שנת מינוי)
* אַמַת אל-בהאא, רוחיה ח'אנום (1910–2000)
* קית' רנסום-קהלר
* ג'לאל ח'אצ'ה (1897–1990) [1953]
* פול אדמונד הייני (1909–1982) [1954]
* עלי מוחמד ורקא (1911–2007) [1955]
* אגנס בלדווין אלכסנדר (1875–1971) [1957]

## ראו גם
* ויליאם מקסוול
* מרתה רוט

## קישורים חיצוניים
* "ידי האמונה", באתר הבהאי הרשמי
* ידי האמונה, ערך באתר האנציקלופדיה הבהאית

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:הדת הבהאית
קטגוריה:אנשי דת
סנט מוריץ

**סנט מוריץ** (בגרמנית: **Sankt Moritz**, באיטלקית: **San Maurizio**, ברומאנש: **San Murezzan**) היא עיירת נופש יוקרתית בעמק אנגדין בשווייץ. 
סנט מוריץ היא רשות מקומית במחוז מלויה בקנטון גראובינדן, והיא נחשבת לעיירת הנופש מהוותיקות ביותר, ואחת מעיירות התענוגות היוקרתיות בעולם. 

הודות למיקומה הגאוגרפי, תושבי סנט מוריץ נהנים מיותר מ-300 ימי שמש בשנה. 

השפות הרשמיות בסנט מוריץ הן רומאנש וגרמנית. 

סנט מוריץ ידועה בתענוגות שלה: באתרי ספורט החורף המעולים שלה ובאתר הסקי המפורסם. היא ידועה גם בנופים המרהיבים שלה בכל עונות השנה: ההרים המושלגים בחורף, והשדות הירוקים בקיץ. בנוסף היא כוללת מלונות מהודרים ביותר, וגם בתי קזינו גדולים. 

כל שנה מארח הכפר את מרוץ הסוסים על "משטח לבן" על פני אגם סנט מוריץ הקפוא. מרוץ שאליו מגיעים בני המעמד העליון מרחבי תבל.

העיירה יושבת על רשת מסילות הרכבת החשמלית של חברת הרכבת הרטית שמחברת אותה לשקול ולנדקווארט מצד אחד וטיראנו שבאיטליה מצד שני.

## היסטוריה
בסנט מוריץ נמצאו בעת החדשה מנחות, חרבות ומחטים מתקופת הברונזה, ונראה שהם נתגלו קודם לכן על ידי הקלטים. 

שם היישוב מוזכר לראשונה בסביבות 1137–1139 כ"אד סנקטום מאוריציום" (ad sanctum Mauricium). הכפר נקרא על שם מאוריציוס הקדוש, קדוש נוצרי קדום מדרום מצרים, שעל פי המסופר שהה בשווייץ בתקופה הרומית - במאה השלישית, בעת ששימש כמפקד הלגיון התבאי.

העיר אירחה את משחקי החורף האולימפיים ב-1928 וב-1948.

## גלריה

סנטמוריץ2008.JPG|מראה כללי של סנט מוריץ בקיץ, יולי 2008
Chesa Futura, St. Moritz.JPG|מגורי יוקרה חדשים ביישוב, בתכנון האדריכל נורמן פוסטר, יולי 2008
St Moritz Muottas.jpg


## ראו גם
* אולימפיאדת סנט מוריץ (1928)
* אולימפיאדת סנט מוריץ (1948)

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ערים שאירחו משחקי חורף אולימפיים
קטגוריה:אתרי סקי בשווייץ
קטגוריה:גראובינדן: ערים
טאקין

ממוזער|טאקין בגן חיות בברלין
**טאקין** (שם מדעי: *Budorcas taxicolor*) הוא מין יחיד בסוגו של אנטילופת-עז החיה במזרח ההימלאיה. הטאקין הוא החיה הלאומית של בהוטן.

## מאפיינים
גובהו של הטאקין 110 עד 120 ס"מ משקלו 350 ק"ג, והוא מכוסה בצמר זהוב שהופך לשחור בבטן. לשני המינים קרניים קטנות שצומחות במקביל לגולגולת וצומחות מעלה בנקודה חדה, ומגיעות לאורך של כ-30 ס"מ.

הטאקין מצוי ביערות במבוק בגובה של 2,000 עד 4,500 מטרים, שם הם אוכלים עשב, ניצנים ועלים. טאקינים הם פעילי יום. הם מתקבצים לעדרים קטנים בחורף. הזכרים המבוגרים הם מתבודדים.

מחקר מיטוכונדריאלי מראה שהטאקין מקורב לכבשים, ודמיונו לכבש המושק הוא דוגמה לאבולוציה מתכנסת.

כמה תאוריות גורסות כי הטאקין הוא המקור לגיזת הזהב במיתולוגיה היוונית.

## תת-מינים
*טאקין מישמי (*B.t.taxicolor*)
*טאקין זהוב (*B.t.bedford*)
*טאקין סיצ'ואני (*B.t.tibetana*)
*טאקין בהוטני (*B.t.whitei*)

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי בריאן הוטון הודג'סון
קטגוריה:יעלים
קטגוריה:ההימלאיה: בעלי חיים
קטגוריה:יונקים יחידים בסוגם
קטגוריה:מגה-פאונה של אירואסיה
קטגוריה:סין: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1850
קטגוריה:נפאל: יונקים
פרנסואה לואי דה רוסלה, המרקיז דה שאטורנו

שמאל|ממוזער|300px|לואי דה רוסלה, המרקיז דה שאטורנו
**פרנסואה לואי דה רוסלה, המרקיז דה שאטורנו** (צרפתית: **François Louis Rousselet de Châteaurenaul**; 1637 – 15 בנובמבר 1716) היה תת אדמירל בצי הצרפתי, מרשל ואיש אצולה.

## ביוגרפיה
שאטורנו, יליד פריז, נלחם בצעירותו נגד הספרדים בקרב הדיונות (1658). בשנת 1661 הצטרף לצי הצרפתי והצטיין בכיבוש של ז'יזל תחת פיקודו של הדוכס בופור.

ב-1672 קיבל שאטורנו דרגת קפטן ופיקוד על ספינה משלו. הוא נשלח להילחם במימי הים התיכון נגד שודדי ים מסייל, מרוקו של היום. בשנת 1673 הוביל שייטת בים הצפוני לקרב נגד האדמירל ההולנדי מיכיל דה רויטר שהתרחש ב-1675. בשנת 1677 התמודד שאטורנו בהצלחה עם התקפה של צי הולנדי שהורכב מ-25 אוניות בסמוך לחוף הספרדי, כשלרשותו שש אוניות בלבד.

במהלך המלחמה עם בעלות הברית (ציי אנגליה והולנד) הנחית שאטורנו צבא צרפתי על חופי אנגליה, לאחר קרב עם האדמירל האנגלי הרברט, כדי לסייע לג'יימס השני לשוב לכס המלכות של אנגליה. שנה מאוחר יותר, לאחר שהתברר שהצבא נכשל מול האנגלים, חילץ שאטורנו את החיילים חזרה לצרפת.

בשנת 1701 הועלה שאטורנו לדרגת תת אדמירל, וב-1702, כשהוא מפקד על ספינת הדגל "לה פורטה", הוביל צי צרפתי בקרב על מפרץ ויגו. ה"לה פורטה" נשרפה וטבעה בקרב.

בשנת 1704 התמנה שאטורנו למושל ברטאן.

ב-7 בספטמבר 1684 נשא שאטורנו לאישה את מארי אן דה לה פורטה. בנו היחיד לואי עמנואל המשיך בדרכו של אביו והצטרף לצי.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מרשלים צרפתים
קטגוריה:אדמירלים צרפתים
קטגוריה:מרקיזים צרפתים
קטגוריה:ילידי 1637
קטגוריה:נפטרים ב-1716
זוויאדיסטים

**זוויאדיסטים** (בגאורגית: **ზვიადისტები**, זוויאדיסטֶבּי) היה השם הלא רשמי שניתן לתומכי נשיא גאורגיה המודח, זוויאד גמסחורדיה, שהופל מהשלטון במהלך מלחמת האזרחים של גאורגיה בשנים 1992-1993. 

גמסחורדיה שהיה הנשיא הראשון של גאורגיה סולק מהשלטון בהפיכת דמים שגרמה, בתקופה שנמשכה מה-20 בדצמבר 1991 ועד ה-6 בינואר 1992, לחורבן מרכז טביליסי. תומכי הנשיא, הזוויאדיסטים, ערכו הפגנות מסיביות כנגד הממשל הצבאי שקם בראשות אדוארד שוורדנדזה, שהתקיימו במספר מקומות בגאורגיה. בנוסף ארגנו הזוויאדיסטים קבוצות חמושות שעיכבו את השתלטות כוחות הממשלה על מחוז סמגרלו (במערב גאורגיה בשכנות לאבחזיה), שהיה מחוז הולדתו של גמסחורדיה. 

ב-9 ביולי 1992, לקחו הזוויאדיסטים את סגן ראש ממשלת שוודנדזה, אלכסנדר קווסדזה בנפת צ'חורוצקו. בתחילת אוגוסט של אותה שנה השתלטו הזוויאדיסטים על מקטע של קו מסילת הברזל העובר בסמגרלו ובאבחזיה והמחבר את טביליסי לרוסיה בנוסף לכך הם לקחו בשבי מספר פקידים בכירים של הממשל הגאורגי בנפת גאלי (מחוז גאלי על פי האבחזים) שברובו גאורגי ובכללם שר הפנים הגאורגי, רומן גוונצדזה (რომან გვენცაძე), והידיעה על כך הגיעה לטביליסי. על המשך האירועים חלקות הדעות. הנהגת השלטון (יוסליאני, קיטובאני, שוורדנדזה וסיגואה) החליטה על פעולה צבאית לשחרור החטופים וכיבוש המסילה. מאוחר יותר טען שוורדנדזה כי השיג את הסכמת ראש הפרלמנט האבחזי, ולדיסלב ארדזינבה, לפעולה. ארדזינבה מצידו התכחש לדברים. כתוצאה מההחלטה נכנסו, בלילה של ה-13 באוגוסט 1992, כוחותו המשמר הלאומי הגאורגי של קיטובאני לרפובליקה הבדלנית שחררו את השבויים וגרשו את הזוויאדיסטים. אולם קיטובאני לא הסתפק בזה והתקדם לכיוון סוחומי, פעולה שהביאה בסופו של דבר למלחמת אבחזיה בה הפסידו הגאורגים. 

במהלך 1992-1993 התקיימו התנגשויות בין תומכי גמסחורדיה ומתנגדיו, שהתפתחות בסופו של דבר למלחמת אזרחים עם חזרתו של גמסחורדיה, בספטמבר 1993, למערב גאורגיה. המורדים הזוויאדיסטים נוצחו וגמסחורדיה התאבד, כפי הנראה, בדצמבר 1993. 

גופתו של גמסחורדיה נמצאה בכפר חיבולה בסמגרלו ומותו הוכרז על ידי הממשלה הגאורגית רק בינואר 1994. הוא נקבר בתחילה בגרוזני (צ'צ'ניה) ורק באפריל 2007 הועברה גופתו לפנתאון מתאצמינדה לצד גדולי האומה הגאורגית, על פי החלטתו של סאקשווילי. 

לאחר מותו של גמסחורדיה, התפזרו הזוויאדיסטים בין המפלגות הפוליטיות והחברתיות השונות בגאורגיה. חלק קטן מהם המשיך להאבק בממשלתו של אדוארד שוורדנדזה. החלטתו של שוורדנדזה בשנים הראשונות שלאחר תום מלחמת האזרחים להסתמך על תמיכת הרוסים הביסה את הזוויאדיסטים אחת ולתמיד כאשר הרוסים הבטיחו לדכא את הזוואידיסטים שהגיעו לשטחה.

## מקורות

* ג'ונתן ויאת'לי (2005), '''מתחייה לאומית למהפכת הוורדים''', , 
## ראו גם

* לותי כובליה

## הערות שוליים

קטגוריה:גאורגיה: היסטוריה
קטגוריה:גאורגיה: פוליטיקה
חסידה שחורה

שמאל|ממוזער|200px|נתיבי נדידת החסידות השחורות. <BR> בכתום - נתיבי הנדידה במערב; <BR>בצהוב - נתיבי הנדידה במזרח; בכחול - מעונות החורף
**חֲסִידָה שְׁחוֹרָה** (שם מדעי: *Ciconia nigra*) היא מין בסוג חסידה שבמשפחת החסידתיים.
## מאפיינים
גובהה של החסידה השחורה כמטר ומוטת כנפיה כ-160 ס"מ, משקלה כשלושה ק"ג. צבעה שחור למעט בטנה הלבנה ורגליה האדומות. מזונה העיקרי הוא דגים אך כולל גם מיני חרקים, זוחלים וצפרדעים. במרבית המקרים היא מעדיפה לצוד בנחלים רדודים ולא במקווי מים גדולים. מספר הפרטים מוערך בכ-32,000 עד 44,000. תחום התפוצה של החסידה השחורה גדול מאוד, ומוערך בכמיליון עד עשרה מיליון קמ"ר (ראו מפה ראשונה שמאלית).

קני החסידות השחורות גדולים ובנויים מענפים רבים. הם ממוקמים על צמרות עצים או צוקים בגבהים שבין ארבעה ל-25 מטרים. לכל זוג חסידות קן אישי משלו, ולעיתים הן אף משתלטות על קנים של מיני עופות אחרים. הן גם נוהגות לעשות שימוש חוזר בקיניהן. החסידה השחורה מאוד זהירה ו"ביישנית" בהתנהגותה, בניגוד לקרובתה החסידה לבנה.

מרבית החסידות השחורות נודדות לאורך מסלולים קבועים שסופם בדרך כלל באפריקה, למעט האוכלוסייה שבחצי האי האיברי שאינה נודדת. החסידות נודדות בקבוצות קטנות שאינן עולות על 100 פרטים ולעיתים אף לבדן. בישראל ניתן לצפות בחסידות כחלק ממסען בעיקר בחניות ערב באזורי מקווי מים, וכן בעת שהן חונות בעמק החולה.

החסידה השחורה היא העוף הלאומי של בלארוס.

## גלריה

Black stork (Ciconia nigra).jpg|חסידה שחורה במעוף מעל עמק המעיינות
Ciconia_nigra_3_(Marek_Szczepanek).jpg|חסידה שחורה
Ciconia_nigra_4_young_(Marek_Szczepanek).jpg|חסידה שחורה (פרט צעיר)
Ciconia_nigra_5_young_(Marek_Szczepanek).jpg|חסידה שחורה (פרט צעיר)
Schwarzstorch Ciconia nigra Zoo Augsburg-02.jpg
Cigogne Noire MHNT.jpg


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:חסידתיים
קטגוריה:ארץ ישראל: חסידאים
קטגוריה:ציפורים לאומיות
קטגוריה:בלארוס: סמלים לאומיים
קטגוריה:אתיופיה: עופות
קטגוריה:קניה: עופות
קטגוריה:דרום אפריקה: עופות
קטגוריה:ספרד: עופות
קטגוריה:מולדובה: עופות
קטגוריה:איטליה: עופות
קטגוריה:יוון: עופות
קטגוריה:אוקראינה: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
סן קריסטובל דה לאס קאסאס

**סן קריסטובל דה לאס קאסאס** (בספרדית: **San Cristóbal de las Casas**) היא עיר ברמה הגבוהה במרכז מדינת צ'יאפס, מקסיקו, בגובה של כ-2,100 מטר מעל גובה פני הים. העיר קרויה על שם בישוף ספרדי שהיה מראשוני המגנים על זכויותיהם של האינדיאנים. העיר מונה לפי סקר האוכלוסין של 2005 כ-142,364 תושבים. היא העיר השלישית בגודלה בצ'יאפס והבירה התרבותית והתיירותית של המדינה.

## אקלים
האקלים של העיר הוא מתון ולח. הטמפרטורה המקסימלית השנתית בעיר היא 30 מעלות צלזיוס, הטמפרטורה היומית המקסימלית היא 22 מעלות, בעוד הטמפרטורה היומית המינימלית היא 8 מעלות צלזיוס והטמפרטורה הנמוכה ביותר היא מעלה אחת צלזיוס. הטמפרטורה הממוצעת השנתית היא 15.1 מעלות צלזיוס. החודש החם ביותר הוא יוני, והטמפרטורה הממוצעת בו היא מעל 18 מעלות. בחודש הקר ביותר, ינואר, הטמפרטורה הממוצעת לא יורדת מ-13 מעלות צלזיוס. בעיר גשמים רבים בין החודשים מאי ואוקטובר, סך הכל כ-1100 מ"מ גשם בשנה.

## מקור השם
העיר שינתה מספר שמות רב במהלך ההיסטוריה שלה. היא נקראה בראשונה "ויאריאל" (Villareal) לאחר מכן סיודאד ריאל דה מאסארייגוס (Ciudad Real de Mazariegos). אחרי סיפוח צ'יאפס למקסיקו, העיר נקראה סן קריסטובל דה לאס קאסאס (San Cristóbal de Las Casas) על שם הקדוש של העיר ועל שמו של האח ברטולומה דה לאס קסאס, הבישוף הראשון של העיר ומהראשונים לבקר את היחס של הספרדים לאינדיאנים.

## היסטוריה
נוסדה בשנת 1528 על ידי הכובש הספרדי דייגו דה מאסארייגוס (Diego de Mazariegos) כך שהיא אחת הערים הראשונות שנוסדו על ידי הספרדים באמריקה הצפונית. סן קריסטובל דה לאס קאסאס הייתה הבירה של צ'יאפס מתקופה הקולוניאלית ועד המאה התשע עשרה כאשר עיר הבירה עברה לטוקסטלה גוטיירס.

### המרד הזפטיסטי
סן קריסטובל דה לאס קאסאס הייתה אחת מארבע הערים שהצבא הזפטיסטי לשחרור לאומי כבש בינואר 1994 במהלך המרד בצ'יאפס. כעבור מספר ימים העיר נכבשה על ידי הצבא המקסיקני, אך הנוכחות הזאפטיסטית בה ובסביבתה נותרה רבה. עם פרוץ המרד חלק מתושבי העיר, המחשיבים עצמם כמייצגים את האוכלוסייה המסורתית של העיר (Coletos), התנגדו באופן חד משמעי לתנועה הזאפטיסטית. באותה העת בעיר פועלת האוניברסיטה הזאפטיסטית ובשנת 2006 מסע הבחירות האלטרנטיבי של התנועה הזאפטיסטית החל ממנה "המערכה האחרת" (La otra campaña). מזכרות עם סמלי הזאפטיסטים נמצאים במספר גדול בשווקים התיירותיים של העיר.

## דמוגרפיה
העיר גדלה החל משנות השמונים בקצב מהיר, אשר נובע בעיקר מהגירה גדולה של אינדיאנים מהכפרים, אשר הואצה עקב סכסוכים דתיים, בין קתולים ואוונגליסטים. אוכלוסיית העיר העכשווית היא בסביבות 200,000 נפש.

### דתות
העיר היא ברובה קתולית, עם מספר הולך וגדל של כנסיות פרוטסטנטיות, מרביתן אוונגליסטיות. בעיר קהילה מוסלמית של יותר משלוש מאות איש. בעיר חיים מספר יהודים בודדים אך בעיר לא התקיימה נוכחות יהודית עד העת המודרנית. בתקופה הקולוניאלית היו בעיר מספר חקירות של האינקוויזציה הספרדית כנגד אנוסים. בבית הקברות של העיר קבר של ילדה יהודייה (עם כיתוב בעברית) משנות השלושים של המאה העשרים.

### שפות
מלבד ספרדית רבים מתושבי העיר מדברים שפות אינדיאניות שונות.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:מקסיקו: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
שליחי בהאא אללה

**שליחי בהאא אללה** (בפרסית: **نخستین پیروان بهاءالله**, או **پیروان اولیه بهاءالله**) הוא תוארם של תשעה-עשר ממאמיניו המוקדמים של בהאא אללה, מייסד הדת הבהאית. שליחי בהאא אללה מילאו תפקיד חשוב בהתפתחותה של הדת הבהאית במאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20, ומעמדם בעיני הבהאים דומה לזה של השליחים בנצרות או צחאבה באסלאם. התואר הוענק להם על ידי שוגי אפנדי, מנהיג הדת בין השנים 1921–1957.

## השליחים
להלן תשעה-עשר השליחים (המספרים מתייחסים לדיוקנותיהם בתמונה משמאל). חלק מהם נמנים עם "ידי האמונה", כמפורט להלן:
# **מירזא מוסא** המכונה **ג'נאב-י כלים** - אחיו היחיד של בהאא אללה מאם משותפת. 
# **מירזא אקא בוזורג-י נישאפורי**, הידוע בכינוי **בדיע** - צעיר שנהרג באיראן ב-1869 בהיותו בן 17, לאחר שהביא עמו את איגרתו של בהאא אללה, שהיה כלוא בכלא עכו, אל נאצר א-דין שאה.
# **סיד חסן**, המכונה **סולטאן א-שוהאדה** - הוצא להורג ב-1879, יחד עם אחיו, בשל אמונתו. הוא ואחיו מכונים ביחד "נוריין-י נייראן" (نورين نيران - "האורות הזוהרים"). 
# **מולא אבו אל-חסן-י ארדִכּאני**, המכונה **חאג'י אמין** - נמנה עם "ידי האמונה". היה אחראי על חקוק אללה.
# **[[אבו אל-פצ'ל גולפאיגאני|מירזא אבו אל-פצ'ל גולפאיגאני]]** - מלומד שכתב מספר ספרים אודות הדת הבהאית.
# **מירזא עלי מוחמד**, הידוע בכינוי **ורקא** (ورقا) - הוצא להורג ב-1896. נמנה עם "ידי האמונה".
# **מירזא מחמוד פֻרוע'י** - ממאמיניו של בהאא אללה. 
# **חאג'י מולא עלי אכבר שאהמירזאדי**, המכונה **חאג'י אח'ונד** - נמנה עם "ידי האמונה".
# **אקא מוחמד-י קַאִיני**, המכונה **נביל-י אכבר** (בערבית نبيل الأكبر - "נביל הגדול") - מורה ידוע במאה ה-19. נמנה עם "ידי האמונה".
# **אפנאן-י יאזדי**, המכונה **[[וכיל א-דוולה]]** - בן דודו של הבאב. מבוני "משרק אל-אד'כאר" באשגבאט. 
# **חאג'י מירזא מוחמד תאקי**, המכונה **איבן אבהר** (ابن ابهر) - נמנה עם "ידי האמונה". היה פעיל בקווקז, בטורקמניסטן ובהודו.
# **[[נביל זרנדי|מולא מוחמד-י זרנדי]]**, המכונה **נביל-י אעט'ם** (نبيل أعظم - "נביל הרם") - כתב את הספר "**[[מפציעי השחר (ספר)|מפציעי השחר]]**" (The Dawn Breakers) העוסק בתולדות הבאביזם והדת הבהאית.
# **כאט'ם-י סַמַנְדר**, המכונה **סמנדר** (سمندر) - ממאמיניו של בהאא אללה.
# **מירזא מוחמד מוסטפא אל-בגדאדי** - משומרי שרידי גופתו של הבאב.
# **מירזא חוסיין-י איספהאני**, הידוע בכינוי **[[משכין קלם|מישְכּין קַלַם]]** (مشکین‌قلم - "העט השחור" או "העט עוטה המסיכה") - קליגרף ידוע אשר עיצב את "השם הגדול". 
# **חאג'י מירזא חסן-י עבד אל-עולמא**, המכונה **אדיב** - נמנה עם "ידי האמונה".
# **שייח' מוחמד עלי-י קַאִיני** - אחיינו של נביל-י אכבר. פעיל בהאי בטורקמניסטן.
# **מולא זיינול עאבדין**, המכונה **זיינול מוקרבין** - מומחה לשריעה אשר עמד בקשר מכתבים עם בהאא אללה אודות ספרו של האחרון אל-כתאב אל-אקדס. התכתובת בין השניים הכוללת 107 שאלות ותשובות היא נספח לספר. 
# **מירזא עלי מוחמד-י ח'וראסאני**, המכונה **[[איבן-י אסדאק]]** - נמנה עם "ידי האמונה".

## ראו גם
אותיות הח"י

ידי האמונה

אבירי בהאא אללה

קטגוריה:הדת הבהאית
ינוקא

**ינוקא** ("תינוק" בארמית) הוא כינוי שהיה מקובל בקרב חסידי מזרח אירופה לאדמו"רים אשר הוכתרו כשאינם עוד בגיל בר מצווה (בני 13) ולעיתים כונו כך מכיוון שאינם עוד בוגרים או גדולים בתורה כדי להיות אדמ"ורים.

המונח מושפע ככל הנראה מספר הזוהר שבו מוזכרים ילדי פלא בעלי יכולות רוחניות מופלאות. אחד מהם הוא הינוקא מכפר סכנין, שהיה בנו של רב המנונא סבא.

## היסטוריה

הינוקא הראשון בתנועת החסידות הוא כנראה רבי אברהם מפרוהוביטש (בנו של רבי שלום שכנא מפראהביטש ואחיו הגדול של רבי ישראל מרוז'ין) שהתמנה לאדמו"ר בשנת תקס"ג בגיל 16, לאחר פטירת אביו. אחד הידועים שבין האדמו"רים הללו הוא הרב ישראל מסטולין שכונה "הינוקא מסטולין". גם האדמו"ר הנוכחי מקרלין-סטולין הרב ברוך שוחט הוכתר לאדמורו"ת בעודו "ינוקא". שני ינוקות נוספים שמונו במאה ה-19 היו רבי שלמה בן ציון מצ'רנוביל ורבי מנחם נחום מטולנא טולטשין.

ינוקא נוסף הוא רבי יהודה זונדל בידרמן בן רבי שמעון נתן נטע מלעלוב ביתר. ינוקא נוסף הוא הרב שלמה יהודה בארי

מרדכי יוסף ליינר נתייתם מאביו רבי יעקב מראדזין בשנת ה'תשס"ט טרם היותו בר מצווה אך אינו משמש עדיין באדמו"רות.

לעיתים הדבר גרם לפילוג; כך למשל האדמו"ר מבעלז, הרב ישכר דב רוקח, שעם פטירת דודו האדמו"ר רבי אהרן מבעלז ב-1957 היה רק בן תשע, וזקני החסידות החליטו לא להכתירו לאדמו"ר עד שיגיע לגיל 18, קיבל עד להכתרתו את הכינוי "הינוקא". קבוצת חסידים קטנה שלא קיבלה את המינוי פרשה מחסידות בעלז, ולאחר שנים קיבלה על עצמה את מרותו של בן-דודו, רבי יהושע רוקח ממכנובקה.

## משמעות דתית

מושג הינוקא מבטא תפיסה קיצונית של המשכיות וירושה במושג ה"צדיק" (האדמו"ר), גם בטרם הוכיח הינוקא את עצמו.

## ראו גם
*הינוקא הפלאי

## לקריאה נוספת
*גדי שגיב, "'ינוקא': על צדיקים-ילדים בחסידות", **[[ציון (כתב עת)|ציון]]** שנה עו, חוברת ב', תשע"א, עמ' 139–178.
*יונתן מ' בן-הראש, סבא וינוקא: האל, הבן והמשיח בסיפורי הזוהר, הוצאת מאגנס, ירושלים תשע"ט.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
קטגוריה:חסידות
קטגוריה:ילדים יהודים
טים רות' (גיטריסט)

**טים רות**' (נולד ב-6 בדצמבר 1975) הוא גיטריסט וזמר הרקע של להקת הפרוגרסיב מטאל/דת' מטאל מלודי הקנדית אינטו איטרניטי.

רות' היה בין מקימי הלהקה, נחשב למוביל של אינטו אירניטי, מנגן את רוב סולואי הגיטרה ובמקור היה הסולן של הלהקה.

רות' מנגן כבר 18-19 שנים על גיטרה, בתקופה זאת פיתח לעצמו טכניקת נגינה לא שגרתית של פריטה לסירוגין, סוויפינג וטאפינג.
השירה שלו מורכבת משירה נקיה וגבוה של פאוור מטאל, וכן צרחות בלאק מטאל.
רות' פרסם ביוטיוב מספר סרטונים בהם הוא מלמד את הצופים לנגן שירים של אינטו איטירניטי על גיטרה, וכן מספר שיעורי טכניקה.

## קישורים חיצוניים

* האתר הרשמי של אינטו איטרניטי

קטגוריה:גיטריסטים קנדים
קטגוריה:זמרים קנדים
קטגוריה:מוזיקאי מטאל
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1975
גביע הליגה הספרדית

**גביע הליגה הספרדית** (בספרדית: **Copa de la Liga**; שם נוסף: **גביע הלה ליגה**) היה גביע כדורגל ספרדי, שנוסד על ידי התאחדות הכדורגל הספרדית בשנת 1982. הטורניר התקיים ארבע שנים בלבד, עד שבוטל בשנת 1986.

הקבוצה בעלת הכי הרבה זכיות בטורניר היא ברצלונה, שזכתה בטורניר בפעם הראשונה ובפעם האחרונה שלו.

בשל אילוצי זמן, עומס ולחץ מצד המועדונים, התחרות נמשכה רק ארבע שנים, והיא בוטלה בשנת 1986. זכייה בגביע הליגה סייעה לשני מועדונים להשלים דאבל של גביעים ייחודי: ברצלונה עם גביע המלך (1983) וריאל מדריד עם גביע אופ"א (1985). בכל ארבעת הגמרים, הקבוצה ששיחקה את המשחק השני בבית, זכתה בגביע.

## פורמט
גביע הליגה הייתה תחרות נוקאאוט. כל שלבי הטורניר שוחקו במתכונת של בית-חוץ, והקבוצה שניצחה בסיכום התוצאות של שני המשחקים עולה לשלב הבא. גם הגמר כלל שני משחקים.

אם בסיכום שני המשחקים של תשעים דקות כל אחד, היה שוויון בתוצאה, המשחק היה נמשך להארכה של 30 דקות. אם גם לאחר הארכה לא הושגה הכרעה, המשחק הוכרע בפנדלים. שלא כמו בגביע המלך, חוק שערי החוץ לא חל בטורניר.

## זוכות

## ראו גם
* כדורגל בספרד

קטגוריה:תחרויות כדורגל בספרד

קטגוריה:תחרויות כדורגל לא פעילות
סקנדר קיינס

**אלכסנדר אמין קספר "סקנדר" קיינס** (באנגלית: **Alexander Amin Casper "Skandar" Keynes**; נולד ב-5 בספטמבר 1991 בלונדון) הוא שחקן תיאטרון בריטי.

## ביוגרפיה
קיינס, צאצא לצ'ארלס דרווין, מתגורר כיום בבריטניה. הוא בן זקונים לרנדל ולזלפה קיינס, ואח קטן לסאומיה. לקיינס קרובי משפחה מצד אמו בלבנון (בביירות ובמארג' עיון) והוא מבקר במדינה מדי שנה.

## קריירה
את קריירת המשחק החל קיינס בשנת 2000 כשהיה בן 9, בהצגה "מקבת" שהעלתה הלהקה השייקספירית המלכותית עבור ערוץ 4 הבריטי. משם הוא המשיך למיני סדרה נוספת בשם "The Victorians" שהוקרנה ב-BBC2. קיינס המשיך להופיע על הבמה והופיע בעוד כמה הפקות טלוויזיוניות, עד שלוהק ב-9 בדצמבר 2005 לתפקיד אדמונד פבנסי ב"סיפורי נרניה: האריה, המכשפה וארון הבגדים", כשהיה בן 14. ב-16 במאי 2008, כשקיינס היה בן 17, המשיך את תפקידו בתור אדמונד פבנסי בסרט ההמשך "סיפורי נרניה: הנסיך כספיאן". קיינס שיחק בסרט השלישי "סיפורי נרניה: המסע בדורך השחר", שיצא ב-8 בדצמבר 2010.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקני תיאטרון אנגלים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1991
צום תשעה עשר הימים

בדת הבהאית, **צום תשעה עשר הימים** היא תקופה של 19 ימי צום החלה במהלכו של חודש עַלַאאְ, החודש האחרון בלוח השנה הבהאי, החל מה-2 במרץ ועד ה-20 במרץ. בתקופה זו מצווים הבהאים לצום מהזריחה עד השקיעה, ומטרת הצום היא רוחנית - לחזק את הנפש ולקרב את המאמין לאלוהיו:

הצום הונהג על ידי הבאב ואומץ על ידי מייסד הדת הבהאית, בהאא אללה, אשר קבע את כלליו באל-כתאב אל-אקדס, אגב שינויים רבים. הצום הבהאי דומה במיוחד לצום הרמדאן המוסלמי, אך מועדו נקבע לפי הלוח הבהאי השימשי ועל כן אינו נע לאורך עונות השנה. 19 ימי הצום מתחילים עם סיומם של איאם-י הא ומסתיימים בנורוז, ראש השנה הבהאי. על המאמינים להימנע מאכילה, שתייה ועישון, מזריחת החמה ועד שקיעתה. הצום מחייב את כל הבהאים שגילם בין 15 ל-70, אך הוא נחשב לחובה אישית שאינה נאכפת על ידי הממסד הבהאי. מן הצום פטורים מאמינים שאינם נמצאים בטווח הגילאים המחייב, חולים, נשים הרות או מניקות, מאמינים העוסקים בעבודה מאומצת ואלה הנמצאים בנסיעה מפרכת. נשים בתקופת הווסת פטורות גם הן מחובת הצום, ותחת זאת עליהן להטהר ולדקלם את הפסוק "תהילה לאל, אלוהי הזוהר והיופי" 95 פעמים בכל יום. כל המאמינים הפטורים מהחובה, רשאים לצום אם הם חפצים בכך, אך אם הם בוחרים שלא לעשות כן, הם מצווים לאכול ולשתות בפרטיות.

## הערות שוליים

קטגוריה:הדת הבהאית
ישראל באולימפיאדת טוקיו (1964)

150px|ממוזער|שמאל|בול שיצא לקראת האולימפיאדה
**משלחת ישראל ל[[אולימפיאדת טוקיו (1964)]]** כללה 10 ספורטאים שהתחרו ב-3 ענפי ספורט. 

נושא דגל ישראל בטקס הפתיחה היה האתלט גדעון אריאל. אריאל נשא את דגל ישראל גם בטקס הפתיחה של אולימפיאדת רומא.

## חברי המשלחת
### [[אתלטיקה]]
* גדעון אריאל 
** זריקת דיסקוס, גברים – מוקדמות 46.12 מטר, מקום 25
* עמוס גלעד
** ריצת 800 מטר, גברים – פרש לאחר 600 מטר בעקבות פציעה בקרסול
* מיכל למדני 
** קפיצה לגובה, נשים – מוקדמות 1.65 מטר, מקום 19
* מרים סידרנסקי
** ריצת 100 מטר, נשים – מוקדמות 12.1 שניות, מקום 34
** ריצת 200 מטר, נשים – מוקדמות 24.6 שניות, מקום 20
* לוי פסבקין
** ריצת 100 מטר, גברים – מוקדמות 11.1 שניות, מקום 63

### [[קליעה]]
* מקסים כהן
** קליעה בצלחות-חרס – 170 נקודות, מקום 47
* נחמיה סירקיס
** רובה שכיבה – 584 נקודות, מקום 47
* חנן קריסטל 
** רובה שכיבה – 579 נקודות, מקום 63

### [[שחייה תחרותית|שחייה]]
* אברהם מלמד
** 200 מטר פרפר – 2:20.7 דקות, מקום 23
* גרשון שפע
** 200 מטר חזה – 2:40.6 דקות, מקום 22
** 400 מטר מעורב – 5:11.2 דקות, מקום 20

## ראו גם
* ישראל במשחקים האולימפיים
* אולימפיאדת טוקיו (1964)
* ישראל באולימפיאדת הנכים טוקיו (1964)

## קישורים חיצוניים

קיץ 1964
קטגוריה:אולימפיאדת טוקיו (1964)
קטגוריה:1964 בישראל: ספורט
אל-כתאב אל-אקדס

שמאל|ממוזער|250px|כריכת ספרו של משה שרון הכולל את תרגום אל-כתאב אל-אקדס לעברית
**אל-כתאב אל-אקדס** (פרסית **كتاب اقدس**; ערבית **الكتاب الاقدس** - "אַלְכִּתַאבּ אלְאַקְדַס") הוא ספר הקודש המרכזי של הדת הבהאית. הוא נכתב על ידי מייסד הדת, בהאא אללה, אשר העניק לו את שמו - "ספר הקודש". הספר נכתב בערבית, אך בדרך כלל הוא מכונה בשמו הפרסי. כינוייו הנוספים הם "האקדס", "הספר הקדוש ביותר", "ספר החוקים" ו"ספר אקדס".

על פי המקובל, כתיבת הספר הושלמה בבית עבוד בעכו ב-1873, אם כי קיימות ראיות לכך שלפחות חלק מהעבודה נעשתה קודם לכן. בהאא אללה שלח כתבי-יד של הספר למאמיניו באיראן, ובשנת 1308 להג'רה (1890-1891) הוא דאג להדפסתו במומבאי.

שוגי אפנדי תיאר את **אל-כתאב אל-אקדס** כדלקמן:

## תכנים
הספר מנסח את חוקיה העיקריים של הדת הבהאית, ודן בהקמת מוסדות הדת, מנהגים דתיים, המעמד האישי, החוק הפלילי, שאלות חברתיות ואתיות ונבואות. חלק ניכר ממנו עוסק בתכתובות ובפניות שניהל בהאא אללה.

ששת הנושאים העיקריים בהם עוסק הספר, לפי המתווה של שוגי אפנדי, הם: 
# מינויו של עבד אל-בהאא' כיורשו של בהאא אללה 
# הכרזתו העתידית של שומר האמונה 
# הקמת בית הצדק העולמי 
# חוקים, אזהרות ותוכחות 
# שונות 
פרק החוקים מתחלק לארבעה נושאים עיקריים: תפילה, צום תשעה עשר הימים, חוקי המעמד האישי והחוקים האחרים. בספר נקבע חקוק אללה - חובת תרומה של 19% מההכנסות.

לספר ארבעה נספחים הכוללים את 107 שאלותיו של זיינול מוקרבין ואת תשובותיו של בהאא אללה, חמישה כתבים נוספים של בהאא אללה, סקירה והסברים שצורפו לספר על ידי שוגי אפנדי והסברים שצורפו אליו על ידי בית הצדק העולמי.

## פרסום והוצאה לאור
לאחר השלמת כתיבת הספר, נשלחו מספר עותקים לקהילות הבהאיות באיראן. הדפסה ראשונה (בהוראתו המפורשת של בהאא אללה) נעשתה ב-1890 בבומביי.

1899 – הוצאה מדעית ראשונה, ברוסית על ידי טומאנסקי בסט. פטרסבורג..

1901 – תרגום ראשון לאנגלית בידי אנטון חדאד. התרגום הופץ בקהילה בצפון אמריקה, אך לא פורסם באופן רשמי.

1960 – תרגום לאנגלית על ידי לא-בהאים, של ארל אלדר (Elder) ומקאלווי מילר (McElwee Miller). הבהאים דוחים תרגום זה כי מחבריו נחשבים לאנטי-בהאים.  ריקרדו קול טוען שזהו "תרגום עלוב עם פרשנות נוצרית פונדמנטליסטית שהודפס בחוסר דיוק", לעומתו, באוסאני נוקט בגישה סלחנית יותר: "תרגום מלא אך לא תמיד מדויק."

1973 – פרסום מתווה וסינופסיס שהתחיל שוגי אפנדי והמשיך בית הצדק העולמי.

1992 – תרגום רשמי לאנגלית על ידי בית הצדק העולמי. מן התרגום הזה מתורגם האקדס לשפות אחרות.

הספר תורגם לעברית בשנת 2005 בידי המזרחן משה שרון והוא קרוי "הדת הבהאאית וכתב הקודש שלה הספר הקדוש ביותר". בשנת 2008 יצאה לאור מהדורה שנייה, מעודכנת ומורחבת.

## קישורים חיצוניים

* אתר מקיף אודות הספר
* הנוסח המלא של הספר 
* נוסח הספר 
* השוואת התרגום הרשמי (1992) ותרגומו של חדאד (1901)
* על ספרו של משה שרון "הדת הבהאאית וכתב הקודש שלה הספר הקדוש ביותר" 

## הערות שוליים

קטגוריה:כתבי קודש בהאיים
רדיוס ואן דר ואלס

**רדיוס ואן דר ואלס** של אטום הוא הרדיוס של ספֵירה דמיונית חזקה היכולה לשמש מודל לאטום למטרות שונות. רדיוסי ואן דר ואלס נקבעו ממדידות של מרחב אטומי בין זוגות של אטומים לא קושרים בגבישים.

רדיוס ואן דר ואלס נקרא על שם יוהנס דידריק ואן דר ואלס, חתן פרס נובל לפיזיקה לשנת 1910.

גזים ממשיים לא מתנהגים בדיוק כפי שמצפים מהם, ואף במקרים מסוימים הסטייה יכולה להיות גדולה מאוד. לדוגמה, גזים אידיאליים לעולם לא יהיו נוזלים או מוצקים, לא משנה כמה הם יקוררו או יידחסו. שינויים של חוק הגז האידיאלי, P\tilde{V} = nRT, התכוונו לכך. מקרה פרטי ידוע הוא משוואת המצב של גז ואן דר ואלס: \left (P + a(\frac{n}{\tilde{V}}){^2}\right ) (\tilde{V} - nb) = nRT, כאשר a ו־b הם פרמטרים מתכווננים הנקבעו ממדידות נסיוניות שבוצעו עם גזים ממשיים. ערכיהם משתנים מגז אל גז.

## נפח ואן דר ואלס
נפח ואן דר ואלס של אטום הוא הנפח של ספֵירה עם רדיוס ואן דר ואלס של האטום.

לשני אטומים לא קשורים כימית יש מרחק מינימלי בין מרכזיהם, השווה לסכום רדיוסי הוואן דר ואלס שלהם. אולם, אם האטומים קשורים בקשר קוולנטי, המרחק בין מרכזי האטומים קטן יותר. לפיכך, נפח ואן דר ואלס של מולקולה עם קשרים קוולנטים קטן מסכום נפחי הוואן דר ואלס של האטומים המרכיבים אותה.

נפח ואן דר ואלס של מערכת מולקולות הוא הסכום של נפחי הוואן דר ואלס שלהן.

## ראו גם
*גז ואן דר ואלס
*קשרי ואן דר ואלס

## לקריאה נוספת

*L. Pauling, The Nature of the Chemical Bond, Cornell University Press, USA, 1945.


## קישורים חיצוניים

*Van Der Waals Radius of the elements at PeriodicTable.com

## הערות שוליים

קטגוריה:תכונות כימיות
מונה מיי קארף

**מונה מיי קארף** (באנגלית: **Mona May Karff**; 20 באוקטובר 1914 – 10 בינואר 1998), שחמטאית יהודייה-בסרבית, האימפריה הרוסית, מאלופות ארצות הברית בשחמט ומהמתחרות על אליפות העולם.

## ביוגרפיה
מונה נולדה בבסרביה למשפחת **רטנר** ולאחר מהפכת אוקטובר עברה עם משפחתה לתל אביב. כשהגיעה לגיל 9 לימד אותה אביה, אביב רטנר, לשחק שחמט, ובמהרה למדה להביסו והצטיינה במשחקה. ב-1930 נסעה לארצות הברית והתחתנה עם בן דודה, **אבה קארף**, נישואים שלא החזיקו מעמד, אך לא התחתנה מחדש ושמרה על שם משפחת בעלה. תקופה ארוכה ניהלה יחסים קרובים וגלויים עם אדוארד לסקר. מונה מיי קארף דיברה שמונה שפות בצורה שוטפת והוציאה חלק נכבד מרכושה על אמנות מודרנית.

באליפות העולם לשחמט נשים, שנערכה ב-1937, בסטוקהולם, שיחקה מונה מיי קארף כנציגת פלשתינה-א"י והגיעה למקום השישי. באליפות של 1939, בבואנוס איירס, ייצגה את ארצות הברית והגיעה למקום החמישי. היא השתתפה גם באליפות מוסקבה, ב-1949, אך בלא הצלחה רבה.

מונה מיי קארף זכתה שבע פעמים באליפות ארצות הברית, בשנים 1938, 1941, 1942, 1946, 1948 (בשותפות עם ג'יזלה קאהן גרסר), 1953 ו-1974.

## קישורים חיצוניים

* מונה מיי קארף באנציקלופדיית הנשים היהודיות 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שחמטאיות יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:שחמטאים ביישוב
קטגוריה:מהגרים מארץ-ישראל לארצות הברית
קטגוריה:אלופות ארצות הברית לנשים בשחמט
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1914
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1914
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1998
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1998
דאסו תעופה

**דאסו תעופה** (בצרפתית: **Dassault Aviation**) היא יצרנית צרפתית של מטוסים אזרחיים וצבאיים.

החברה נוסדה בשנת 1929 על ידי מרסל בלוך בשם "חברת מרסל בלוך למטוסים" (*Société des Avions Marcel Bloch*). אחרי ששרד וחזר ממחנה בוכנוואלד, שינה בלוך את שמו למרסל דאסו והתנצר.

ב-20 בדצמבר 1947, קיבלה החברה את השם "Avions Marcel Dassault". בשנת 1971, אחרי רכישת חברת "Breguet Aviation", שונה שמה של החברה ל - "Avions Marcel Dassault - Breguet Aviation" או בקיצור (AMD-BA). בשנת 1990, שונה השם פעם נוספת ל-Dassault Aviation.

## היסטוריה

החברה ייצרה את מטוסי הקרב הסילוניים הראשונים בשירות חיל האוויר הצרפתי והידועים שבהם הם הוריקן (1949), מיסטר (1954), סופר מיסטר (1955), מיראז' ועוד.

לחברת דאסו שמור מקום חשוב בהיסטוריה של חיל האוויר הישראלי: היא סיפקה לחיל את מטוסי הקרב התקניים הראשונים שלו ומטוסי המיראז' 3 של החברה זכו להצלחה רבה במלחמת ששת הימים, מלחמת ההתשה ומלחמת יום הכיפורים בהן הפילו הטייסים הישראלים באמצעותם מספר רב של מטוסי אויב תוצרת ברית המועצות. החברה ידועה גם כיצרנית מנועי טיל יריחו הישראלי בדגמיו המוקדמים.

## מטוסי החברה
* [ממוזער|300px|דאסו אלפא ג'ט A  מתוצרת החברה, בשירות [חיל האוויר הבריטי]]דאסו פלמנט
* דאסו אורגן
* דאסו מיסטר
* דאסו מיסטר IV
* דאסו סופר מיסטר
* דאסו אטנדר
* דאסו מיראז' III
* דאסו מיראז' IV
* דאסו מיראז' F-1
* דאסו מיראז' 5
* דאסו אלפא ג'ט A
* SEPECAT יגואר
* פלקון 10
* פלקון 20
* פלקון 30
* פלקון 50
* דאסו מיראז' 2000
* דאסו מיראז' 4000
* פלקון 900
* פלקון 2000
* אטלנטיק II
* פלקון 6X
* דאסו ראפאל
* פלקון 7X
* פלקון 8X
* פלקון 10X

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תעשיית נשק בצרפת
קטגוריה:יצרני מטוסים
קטגוריה:יצרני מטוסים צרפתיים
קטגוריה:חברות הנסחרות ביורונקסט
ביומטריה

[שמאל|ממוזער|250px|אמצעי זיהוי ביומטרי ב[דיסניוורלד]]
**ביומטריה** (מיוונית: ביו=חיים, מטריה=מדידה), או **ביוסטטיסטיקה**, היא תחום מדעי רחב העוסק בפיתוח וביישום של שיטות כמותיות וסטטיסטיות בפתרון בעיות הקשורות בביולוגיה. הביומטריה עוסקת בבעיות הקשורות ביצורים שונים (צמחים, בעלי חיים ובהם גם בני אדם) בתחומי מחקר ויישום שונים: חקלאות, אבולוציה, זיהוי וזיהוי פלילי, אקטואריה. בין תחומי המשנה של הביומטריה:
* **[[ביומטריה אבולוציונית]]** – ביומטריה ככלי מחקרי במדעי האבולוציה
* **[[זיהוי ביומטרי]]** – ביומטריה כאמצעי זיהוי לאדם מסוים. זיהוי זה מבוסס על חלקים בגוף האדם שמאפייניהם ייחודיים, כגון: רשתית העין, מבנה כף היד, טביעת אצבע, קול, וכו׳
* מדידת נתונים הקשורים באקטואריה, פנסיה וביטוח, כמו לוחות חיים, לוחות תחלואה, הסתברויות נשואין ועוד.

## קישורים חיצוניים

* פורטל ביומטרי כתבות בתחום הביומטריה
* תוכנית לימודי ביומטריה באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון
* 

*
*
קטגוריה:תחומים בביולוגיה
מעמס

[שמאל|ממוזער|[סקאלה בחרטום האונייה המציינת את השוקע המרבי המותר. המעמס מחושב כך שהאונייה לא תשקע מעבר לשוקע הבטוח המרבי.]]

**מעמס** או **תִּסְבֹּלֶת** (באנגלית: **Deadweight Tonnage**) הוא יחידה לציון המשקל המרבי שאוניית משא יכולה לשאת בבטחה. משקל זה מציין את משקל המטען, דלק, מי שתייה, מי נטל, אספקה, נוסעים וצוות, אך הוא אינו כולל את משקל האונייה עצמה ("הדחק בריק" - lightweight). בעבר נמדדה יחידה זו בטון ארוך שהוא כ־1,016 קילוגרם אך הוחלפה בטון מטרי.

אין לבלבל מעמס עם תפוסה, הנמדדת בטונות תפוסה שהן יחידות נפח ולא משקל, או עם הֶדחק (לעיתים נקרא גם "דֶחִי"), יחידת מידה למשקל המקובלת באוניות מלחמה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מונחים ימיים
ביומטריה אבולוציונית

[שמאל|ממוזער|250px|אחוזי דמיון בין ריצפי הבסיסים בDNA של (מימין לשמאל) [שימפנזה מצוי, בונובו, אדם, גורילה ואורנגאוטן.]]
**ביומטריה אבולוציונית** (יוונית: ביו = חיים, מטריה = מדידה) היא התחום המדעי העוסק בהתפתחות החיים (בדרך של אבולוציה), דרך סמנים שהשאירו אורגניזמים עתיקים בקרקע, ודרך הגנוטיפ והפנוטיפ של המינים ששרדו. **[[פלאונטולוגיה]]**, תורת המאובנים, חוקרת את הסימנים שהשאירו אורגניזמים עתיקים בשכבות קרקע שונות. הביומטריה ה"קלאסית" נשענת על הפלאונטולוגיה ועל **האנטומיה המשווה** (השוואה צורנית בין מינים חיים). היא מנסה לסווג ולמיין את עולם החי לפי מאפיינים חיצוניים - מאפייני העצמות והאיברים, סוגי הסימטריה באורגניזם וכדומה. הנחת היסוד של האבולוציה היא שתכונותיו הנוכחיות של כל יצור הן תוצאה של ברירה טבעית ממושכת. רוב התכונות משתנות לאט במשך דורות רבים. לכן מידת הדמיון בתכונה מסוימת אצל שני מינים יכול להעיד על מידת קרבתם האבולוציונית.

## תהליך המדידה
השוואה מורפולוגית של מאובנים לצד מינים קיימים מצליחה בעיקר בעבודה עם חלקי גוף גדולים וקשיחים שמשתמרים היטב. מאובנים מעניינים במיוחד הם **חוליות ביניים** - מאובני פרטים ממינים שזה עתה הפכו מוכרים למדע והמהווים הסבר לקשר בין מינים המוכרים זה מכבר. לדוגמה: האב המשותף לזאב ולדוב. אולם, מרבית המחקר הביומטרי הקלאסי נעשה באיסוף נתונים מורפולוגיים על מינים שהמאובנים או הפרטים החיים שלהם מוכרים זה מכבר. לדוגמה: מדידות והשוואות של **איברים הומולוגיים** - איברים שווי מוצא אבולוציוני שאינם בהכרח שווים בתפקוד במינים השונים. כנפי העטלף וסנפירי הדולפין הומולוגיים לכף היד של הקוף ומדידות הקשורות באיברים הומולוגיים אלה מספקות מידע על הקרבה בין סדרות יונקים אלה.

תורת הביומטריה המולקולרית נשענת על הביוכימיה של מערכת התורשה ומשוואה רצפי הגנים. לפי תורת זו, בכל תהליך של שכפול DNA חלות טעויות אקראיות (מוטציות), שרובן נייטרליות (לנושא אותן אין יתרון או נחיתות על נושאי הרצף המקורי). במהלך הדורות מצטברות המוטציות בגנום. אם משווים רצף DNA מסוים באוכלוסייה של פרטים שונים (מאותו מין או ממינים שונים), רואים ברוב המקרים שונות מסוימת בין הרצפים. השונות תלויה במידת הקרבה המשפחתית בין הפרטים. חלק מהרצפים מקודדים לתכונות בסיסיות ועתיקות מאוד ולכן אפשר למצוא רצפים זהים או דומים מאוד בקרב אורגניזמים רחוקים (רצפים שמורים) כמו בני אדם ומדוזות. קיימים אלגוריתמים שונים למדידת הקרבה. כל אלגוריתם מבוסס על הנחות יסוד שונות לגבי תהליכי מוטציה ספציפיים.

**[[מאובן חי|מאובנים חיים]]** הם פרטים החיים כיום ושייכים למינים, סוגים וסדרות שנמצאות כבר מיליוני או אפילו מאות מיליוני שנים. הם נקראים מאובנים חיים משום שהתפתחותם נעצרה ו"התאבנה". מאובנים חיים מאפשרים לבדוק את הקשר בין הביומטריה הקלאסית לביומטריה המולקולרית.

הביומטריה מאפשרת לשרטט עצים אבולוציוניים שאורכי "הענפים" שלהם מייצגים את מידת השוני בין המינים, ציר ה-Y של המשטח עליו משורטט העץ הוא ציר הזמן וציר ה-X מייצג מידה כל שהיא של תכונה שלפיה מחושבת הקרבה בין המינים (למשל יעילות תעופה או יעילות נשימה).

## ראו גם
* זיהוי ביומטרי

## הערות שוליים

קטגוריה:אבולוציה
קטגוריה:סימטריה בביולוגיה
דירוג פיב"א

**דירוג פיב"א** הוא שיטת חישוב המדרגת את נבחרות הכדורסל המאוגדות תחת פיב"א. ישנם שלושה דירוגים: גברים, נשים ודירוג משולב.

דירוג חדש מפורסם לאחר כל תחרות רשמית של פיב"א. הדירוג כולל את התוצאות של כל מדינה בתחרויות הרשמיות בשמונה השנים האחרונות.

## שיטת חישוב
בדירוג מחושבות רק תוצאות שהושגו בתחרויות רשמיות שאורגנו על ידי פיב"א, כך שלמשחקי ידידות אין השפעה על הדירוג.

### ערך התחרות
לכל תחרות של פיב"א יש ערך שונה, המבוסס על רמת הנבחרות המשתתפות בתחרות.

### ניקוד לפי מיקום
בניגוד לתחרויות הכדורגל, בתחרויות פיב"א הנבחרות שהודחו ממשיכות לסדרה של משחקי דירוג על מנת לקבוע את מספר נקודות הדירוג שהן יקבלו.

## קישורים חיצוניים
*הדירוג המלא לגברים באתר פיב"א
*הדירוג המלא לנשים באתר פיב"א
*הסבר מפורט יותר על דרך החישוב

קטגוריה:כדורסל
קטגוריה:פיב"א
פיב"א
מליחות (ריכוז מלח)

[שמאל|ממוזער|מליחות [פני הים השנתית]]
שמאל|ממוזער|תיאור של כמות המים לפי מליחות.
[ממוזער|[שפך נהר בטאיוואן בו מים מתוקים נשפכים למי הים המלוחים. נקודת המפגש ביניהם יכולה לגרום ליצירת מים מליחים.]]
**מליחות** או **[[ריכוז (כימיה)|ריכוז]] מלח** (salinity) הוא מידת המלח המומס במים.

## הגדרות

באוקיינוגרפיה הצגת המליחות היא מיליסימאלית (בחלקים מאלף (‰ או ppt) ולא באחוזים), שזה בקירוב גרם של מלח לכל ליטר של תמיסה. בתחומים אחרים משתמשים בניתוח כימי של תמיסות, כך שמליחות מדווחת בדרך כלל במיליגרם לליטר (mg/L) או חלקים למיליון (ppm). לפני שנת 1978, מליחות הוצגה ב-‰, בדרך כלל מבוססת על יחס המוליכות החשמלית של הדגימה ל"מי קופנהגן", מי ים מלאכותיים שיוצרו על מנת לספק "סטנדרט" עולמי. ב-1978, אוקיינוגרפים הגדירו מחדש מליחות ב**סרגל המליחות הפרקטי** (78-PSS) או PSU כיחס שבין מוליכות דגימת מי-ים לבין תמיסת אשלגן כלורי. ליחסים אין יחידות, כך שמליחות של 35 אין פירושה בדיוק 35 גרם מלח לליטר תמיסה. למעשה, הסרגל מיועד על מנת לספק דרך להשוות בין גודלי מליחות באופן שנוח למדידה באמצעות מדידת מוליכות חשמלית.

ייתכן שגישות אזוטריות-לכאורה אלה למדידת ריכוזי מלח נראות כמערפלות שימוש פרקטי בהן, אך יש לזכור כי מליחות היא סכום משקלים של יסודות שונים רבים בנפח מוגדר של מים. המציאות תמיד הייתה שעל מנת לקבל מליחות מדויקת כריכוז ולהמיר אותו לכמות של חומר (נתרן כלורי, למשל) נדרשו ידיעות על הדגימה הרבה מעבר למשקל המוצקים לאחר התאיידות (שיטה אחת לקביעת "מליחות"). לדוגמה, נפח מושפע על ידי טמפרטורת המים; והרכב המלחים אינו קבוע (למרות שהוא די דומה באוקיינוסים ברחבי העולם). למים מלוחים מימות תוך-ארציות יכול להיות הרכב ששונה מזה של הים.

## שיקולים סביבתיים
מליחות היא גורם אקולוגי בעל חשיבות מרובה, המשפיע על יצורים חיים רבים החיים במים. כמו כן, מליחות משפיעה על סוגי הצמחים שיגדלו במים, או בחלקת קרקע הניזונת ממים (או ממי תהום). צמח שהסתגל לתנאי מליחות נקרא הלופיט. אורגנזימים (בעיקר בקטריות) שיכולים לחיות בתנאים של מליחות גבוהה מסווגים כאקסטרמופילים, האלופילים, ליתר דיוק. אורגניזם שיכול לעמוד בקשת רחבה של תנאי מליחות הוא יוריהאליין .

מסובך להפריד את המלח מתוך המים, ותכולת מלח הוא גורם חשוב בשימוש במים (למשל מי שתייה).

## ראו גם
* התפלה
* מים מתוקים
* מים מלוחים
* מים מליחים
* מי מלח
* מי ים
* המלחת מי תהום
* אוקיינוגרפיה כימית

## קישורים חיצוניים

* רמת המליחות של מי הים התיכון
* 

מליחות
מליחות
מליחות
קטגוריה:לימנולוגיה
קטגוריה:המסה
הגן הבוטני של שיקגו

שמאל|ממוזער|300px|מגדל הפעמונים בגן הבוטאני של שיקגו
שמאל|ממוזער|100px|שלט הכניסה לגן
**הגן הבוטני של שיקגו** או **הגנים הבוטניים של שיקגו** (באנגלית: **Chicago Botanic Garden**) הוא אוסף של עשרים ושלושה גנים ושל חממות ומבני שירות בשטח של 1.56 קילומטרים רבועים בגלנקו (Glencoe), פרוור חוף צפוני בשיקגו.
## פעילות
הגן שייך למנהל היערנות של מחוז קוק שבאילינוי והוא מנוהל על ידי החברה ההורטיקלית של שיקגו (Chicago Horticultural Society). הגן מהווה אטרקציה תיירותית רבת מבקרים, בסיס ללימודי ולחקר מדעי הצמח, עיצוב נוף וגננות ומקום לקבלת טיפול פסיכולוגי בעזרת יצירה וגינון. בית הספר על שם ג'וזף רג'ינגסטיין השני ממוקם בגן ונותן קורסים בנושאים אלה. בין התלמידים יש אחוז גבוה של מורים מבתי ספר ממלכתיים ותלמידי הוראה. הגן מארח גם טיולי הוראה מבתי ספר. הגן מקדם גם יוזמות שונות לשמירת טבע.

הגן נפתח לקהל בשנת 1972. הוא מוכר על ידי עמותת המוזיאונים האמריקנית והוא חבר בעמותת הגנים הציבוריים האמריקנית (American Public Gardens Association - APGA), שממנה ומכתב העת Horticulture הוא קיבל את הפרס השנתי למצוינות בתחום עיסוקו בשנת 2006. הגן נבחר על ידי התוכנית הסביבתית של האו"ם (United Nations Environment Programme - UNEP) להיות אתר האירוח היחידי בארצות הברית של יום הסביבה לשנת 2008.

בחודשי הקיץ מופעל במקום גם מתחם של דגמי רכבות, שנוסעים בין דגמי עץ, של הבניינים והאתרים המפורסמים בארצות הברית (ראו דגם עץ של רחוב מסן פרנסיסקו, שמוצג בגן בקיץ).

## גנים בוטניים נוספים בשיקגו
* החממה הבוטנית בלינקולן פארק
* הגן הבוטני של אוניברסיטת אילינוי בשיקגו (Atkins Garden)

## קישורים חיצוניים

* 

שיקגו
קטגוריה:שיקגו
קטגוריה:אילינוי: נורת' שור
קטגוריה:ארצות הברית: גנים ופארקים עירוניים