open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
יוסטון סטיוארט צ'מברלין

**יוסטון סטיוארט צ'מברלין** (באנגלית: **Houston Stewart Chamberlain**; 9 בספטמבר 1855 – 9 בינואר 1927) היה הוגה דעות וסופר גרמני ממוצא בריטי שדגל בתורת הגזע.

## ביוגרפיה
צ'מברלין נולד בסאות'סי  שבאנגליה. אמו הייתה ממוצא סקוטי. בגיל 14 חלה ומשפחתו לקחה אותו למעיינות מרפא ברחבי אירופה, בלווית מורה גרמני אשר לימד אותו את התרבות וההיסטוריה הגרמניות.

בשנת 1899 הוציא לאור בגרמנית את ספרו המפורסם "יסודות המאה ה-19" . ספר זה סקר את תולדותיה של אירופה מן התקופה העתיקה ועד העת החדשה על יסוד עקרונות הגזענות. על פי הספר יש לבחון את האירועים ההיסטוריים והתרבותיים המתרחשים באירופה לאור השפעתם של שני גורמים: הגורם ה"ארי" הגרמני, החיובי, והגורם היהודי השלילי.

צ'מברלין, הגרמנופיל, סבר שכל החיובי שבעולם מקורו בגזע הארי, הגרמני. באשר ליהודים שאל את עצמו צ'מברלין את השאלה הבסיסית, היא שאלת הקיום הפרדוקסלי של העם היהודי. כיצד ייתכן שכאשר עמים עלו וירדו, מדינות נבנו ונהרסו, ממשיכים עדיין היהודים להתקיים? כשהיהודים נמצאים בגלות הם גוזלים כוח חיות מהעמים האחרים. לכן אין ליהודים נחלה וחלק בחברה האנושית. העם היהודי נענש להיות נע ונד כפי שהיה עונשו של קין כשרצח את אחיו הבל. בנוסף ממשיך צ'מברלין לטעון בספרו כי העם היהודי משקף את התגלמות העקרות, חוסר הדמיון וכוח היצירה, אך כישרונו ותחבולותיו מופנים לערעור מעמדו של הגזע העליון.

צ'מברלין טען בספרו כי רעיונותיהם של היהודים החלו לחדור לאירופה במאה ה-19 ועל כן התחזקה השליטה של הגזע הנחות ביותר, הגזע היהודי, ומצד שני הגזע הארי נאלץ להיאבק נגדם כדי לגבור על השפעותיו של הגזע הנחות.

צ'מברלין הטיף למאבק ביהודים, שחורים, יפנים ואחרים, וניסה להוכיח כי ישו לא היה יהודי מזרח-תיכוני אלא ארי בלונדיני.
ברעיונות אלו הושפע צ'מברלין מן הסופר הגזעני הצרפתי הרוזן ארתור דה גובינו. כמו כן, צ'מברלין היה מקורב מאוד לריכרד וגנר, שאב ממנו רעיונות ובסוף ימיו, לאחר גירושיו מאשתו הראשונה, היה נשוי לבתו אווה.

בימי חייו היו רעיונותיו של צ'מברלין פופולריים מאוד באירופה ובמיוחד בגרמניה, והוא הוזמן לחצרו של הקייזר וילהלם השני.
הקייזר היה משמיע מדי ערב בפני משפחתו ופמלייתו קטעים מתוך כתביו של צ'מברלין, וניסה להפוך אותם לחומר לימוד חובה בבתי הספר בגרמניה, אולם משרד החינוך לא פעל על פי המלצתו.

לרעיונותיו של צ'מברלין הייתה השפעה רבה על תנועות לאומניות בגרמניה, בהן התנועה הנאצית, ועל אחדים מבכיריה דוגמת אדולף היטלר ואלפרד רוזנברג. במהלך מלחמת העולם הראשונה כתב צ'מברלין מספר עלוני תעמולה נגד ארצו, בריטניה, ולאחר מכן קיבל אזרחות גרמנית. ב-1923 נפגש צ'מברלין עם היטלר והתבטא בפניו שתקוותו לשליטת הגזע הארי נכזבה בערוב ימיו, ורק היטלר חולל מהפכה ושוב החיה בו תקווה זו. היטלר מצידו הודה בהשפעה הרבה של צ'מברלין על תורתו, וכינה אותו "נביא הרייך השלישי".

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים בריטים
קטגוריה:אנטישמיות בממלכה המאוחדת: אישים
קטגוריה:אנגלים ממוצא סקוטי
יוסטון
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1855
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1927
כלל גלוגר

בזואולוגיה, **כלל גלוגר** (באנגלית: **Gloger's rule**) קובע שבעלי חיים בני מין ביולוגי אחד החיים באזורים חמים ולחים יהיו עשירים יותר בפיגמנטים מאשר קרוביהם, בני אותו מין, החיים באזורים קרים ויבשים. בפרט, בעלי החיים באזור הטרופי כהים יותר מקרוביהם שחיים באזורים אחרים. 

הכלל נקרא על שם הזואולוג קונסטנטין גלוגר שהיה הראשון שהבחין בתופעה זו בשנת 1833 כשהשווה בין עופות בני אותו מין החיים באזורים לחים ובאזורים יבשים. גלוגר מצא שצבע הנוצות של העופות שחיים באזורים הלחים כהה יותר. אחד ההסברים להבדל זה הוא העמידות הגבוהה יותר של הנוצות הכהות לחיידקים שפוגעים בנוצות.

כלל גלוגר מתקיים גם עבור יונקים. צבע העור של יונקים החיים באזורים הטרופיים נוטה להיות כהה יותר מזה של קרוביהם החיים באזורים אחרים. הסיבה במקרה זה היא שונה. משערים שתכונה זו מאפשרת לבעלי החיים שחיים באזורים בעלי קרינת שמש חלשה לנצל טוב יותר את מעט הקרינה האולטרה-סגולה באותם מקומות על מנת לייצר ויטמין D. לעומת זאת, באזורים הטרופיים הקרינה חזקה ועודף המלנין בעור מגן על בעלי החיים מפני כוויות ומפני מחלות דוגמת סרטן העור. 

באופן דומה, ניתן להיווכח בקיומו של כלל גלוגר אצל האדם. אוכלוסיות של אנשים שצבע עורם כהה התפתחו בדרך כלל באזורים החמים שסביב קו המשווה. קיימים יוצאים מן הכלל, כמו למשל הטיבטים החיים במקומות גבוהים. באזור המחיה שלהם, רמת טיבט, הקרינה האולטרה-סגולה חזקה באופן יחסי משום שעובי האטמוספירה קטן יותר, וצבע העור הכהה מעניק להם יתרון בריאותי, בדומה ליתרון שמעניק צבע העור הכהה באזורים הטרופיים. מקרה נוסף הוא האינואיטים החיים באזור הארקטי. ייתכן שבמקרה זה התפתח אצלם צבע עור כהה משום שהדיאטה שלהם המבוססת בין היתר על דגים, עשירה בוויטמין D, ולא היה להם צורך בניצול טוב של קרינת השמש לייצור ויטמין זה.

## ראו גם
* כלל אלן
* כלל ברגמן

## הערות שוליים

קטגוריה:זואוגאוגרפיה
קטגוריה:חוקים אקוגאוגרפים
אליעזר פאפו

הרב **אליעזר ב"ר יצחק פאפו** (תקמ"ו - כ' בתשרי תקפ"ח; 1786 – 11 באוקטובר 1827) היה פוסק ומקובל. חיבר ספרים והידוע שבהם היה ספר המוסר - "פלא יועץ", ולכן הרב מכונה לעיתים על שמו. שימש רב הקהילה הספרדית של סיליסטרה שבבולגריה ועמד תקופה מסוימת גם בראש הקהילה הספרדית בבירת ולאכיה, בוקרשט.

חיבר גם את הספרים "אלף המגן", "חסד לאלפים" ו"בית תפילה".

## קורותיו
נולד ליצחק ובלאנקה פאפו, אחת המשפחות הוותיקות של יהדות סרייבו בבוסניה (אז סראי-בוסנה, באימפריה העותמאנית). למד בישיבות ורבותיו היו רבי אליהו חיון ורבי משה דנון. הוא רכש בקיאות רבה בתורה ובסרייבו כתב גם את ספרו הראשון "חודש האביב". אחרי שהתחתן עבר לגור בסיליסטרה, והיה לראש הקהילה היהודית המקומית.

בשנת 1819 הגיע לבוקרשט וניהל וארגן שם מחדש את קהילת היהודים הספרדים בעיר, על בסיס התקנון המקורי שנקבע ב-1811. הוא עצמו היה לראש הקהילה. כעבור זמן קצר חזר לסיליסטרה.

רבי אליעזר פאפו ביקש לעלות לארץ ישראל, אך בשנת 1826 - תקפ"ז הוא חלה. לרפואתו הוסיפו לו את השם **יחזקאל** אך ביום כ' תשרי תקפ"ח, והוא בן 42 שנה, נלקח לבית עולמו ונקבר בסיליסטרה.

בנו הרב יהודה פאפו עלה עם משפחתו לארץ ישראל והתיישב בירושלים.

## דמותו
על דמותו של רבי אליעזר פאפו כתב בנו יהודה פאפו בהקדמה לספרו חסד לאלפים: 

סביב דמותו הילכו סיפורי אגדה שקשרו אותו בניסים. כך לדוגמה, בהגיעו לגיל 24 החל לכהן כאב בית הדין הרבני בסיליסטרה, והוא עשה את הדרך לעיר בקפיצת הדרך. דוגמה נוספת היא לגבי מותו מדבר בחול המועד סוכות, כ' תשרי, 1827 שנקשר באופן סגולי להפסקת המגפה בעיר סיליסטרה. טרם פטירתו בשנת ה'תקפ"ח, הודיע כי כל המשתטח על קברו אחר טבילה, אמירת תהילים, ותפילה בכוונה, ייפקד בדבר ישועה ורחמים.

תלמידו הרב יהודה אלקלעי, (אחד ממבשרי הציונות) סיפר שבקהילתו של רבי פאפו היה יהודי שנידון למוות על ידי הרשויות ואפשר היה לפדותו בסכום כסף גדול. ראשי הקהילה סירבו והרב פאפו ציווה למכור את כל ספרי התורה וכלי הקודש כדי לפדותו, בנימוק שהתורה ניתנה לישראל, ואם אין ישראל אין תורה.

## אילן יוחסין

## הנצחה
*רחוב "פלא יועץ" בשכונת ימין משה בירושלים מנציח את זכרו.

## ספריו
***[[פלא יועץ]]** - ספר מוסר לפי סדר אלפבית
***אורות אלים** - ספר מנהגים והלכות, על פי סדר הש"ס, הזוהר וספרי הרב חיד"א
***[[שו"ת]] פלא יועץ** - שו"ת הלכתי
***בית תפילה** - אוסף תפילות ותחינות בנושאים שונים.
***אלף המגן** - פירושים על המקרא
***חסד לאלפים** - קיצור שולחן ערוך על אורח חיים ויורה דעה הכולל גם דברי מוסר
***יעלזו חסידים** - על ספר חסידים
***חודש האביב** - ספר חידושים על מסכתות ברכות, שבת ועירובין
***דן ידין** - פירושים ודרשות על התורה.

## לקריאה נוספת
*Baruch Tercatin, Lucian Herşcovici - *Prezenţe rabinice în perimetrul românesc*, Hasefer, Bucureşti 2008 

## קישורים חיצוניים

* הרב דב ביגון, מאגר שיעורים על הספר "פלא יועץ"
* הרצאות הנוגעות לפלא יועץ במאגר השיעורים להאזנה של אתר מורשת (דורש הרשמה קצרה)
* ר' אליעזר פאפו - הפלא יועץ באתר "MyTzadik"
* רבי אליעזר פאפו זצ"ל – ה'פלא יועץ' באתר Tog
* 
* 
* 
* שיעורים על 'פלא יועץ' מהרב בועז שלום, באתר 'טעמו וראו'
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים ספרדיים
קטגוריה:רבנים בולגרים
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:מחברי ספרי מוסר ומחשבה
קטגוריה:בוקרשט: רבנים
קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: רבנים
קטגוריה:ילידי 1785
קטגוריה:נפטרים ב-1828
קטגוריה:מפרשי ספר חסידים
יחיאל ספרא

**יחיאל ספרא** (נולד ב-7 באפריל 1947) הוא בדחן, הומוריסטן וסטנדאפיסט ישראלי.

## קורות חיים
ספרא נולד בפולין במשפחה חרדית לאב בעל מכולת ובעל קורא, שאף כתב בדיחות לבדחן היידי שמעון דז'יגאן. גדל בבני ברק ולמד בישיבת היכל התלמוד. בגיל צעיר יצא בשאלה, לפרנסתו עבד כמכין ילדים לקריאת ההפטרה בבר מצווה ובנוסף שימש כקריין "טעמי המקרא" ברדיו ובטלוויזיה. בשנות ה-80 התפרסם לאחר שנהג לשלוח בקביעות מכתבים וחידודי לשון לעיתונים, שהתפרסמו בעיקר בעיתון מעריב, ואחר כך היה בעל טור במקומון צומת השרון של רשת שוקן.

השתתף בתוכניות הרדיו "לצון נופל על לצון" ו"מפיק ודי". כמו כן הופיע עם אבשלום קור בתוכניות הלשון בערוץ 1 "הגיע זמן לשון" בטלוויזיה ו"באופן מילולי" בגלי צה"ל.

בטלוויזיה, כיכב בתוכנית ההומור "חכמים בלילה" ששודרה בערוץ 1, והגיש פינת הומור שבועית בתוכנית "שבוע טוב" בהנחיית ד"ר עליזה לביא ששודרה במוצאי שבת. כמו כן היה בין כותבי השאלות לתוכנית הטלוויזיה "הכספת" של ארז טל, וחיבר את הספר "טריוויה עד הבית", 2010 שאלות ותשובות בעריכת טל גלעד הוצאת מודן.

ספרא השתתף בפאנל התוכנית "יתוש בראש" אשר שודרה בגלי צה"ל ובטלוויזיה החינוכית.

יחיאל ספרא הוא הכותב של טוביה צפיר הוא משתתף בפסטיבל השנתי של "מספרי סיפורים"
ומופיע בערבי הומור יהודי ברחבי הארץ.

תחום נוסף שבו התפרסם ספרא הוא דיאטה: בעבר שקל למעלה מ-180 ק"ג, ובעקבות שימוש בדיאטה מיוחדת הוריד 100 ק"ג ממשקלו.
## חיים אישיים
ספרא מתגורר בהרצליה. רעייתו היא האסטרולוגית טובה ספרא ולהם שלושה ילדים. בנם, יהודה ספרא, הוא כותב טורים הומוריסטיים בעיתון "ישראל היום" וחומר הומוריסטי וסאטירי באתר "לאטמה".

## קישורים חיצוניים
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:הומוריסטנים ישראלים
קטגוריה:חידונאים ישראלים
קטגוריה:סטנדאפיסטים ישראלים
קטגוריה:קומיקאים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
לוח השנה הסיני

ממוזער
**לוח השנה הסיני** הוא לוח שנה ירחי-שמשי המקובל בתרבות הסינית. בדומה ללוח העברי הלוח הסיני מכיל 12 חודשים המתחילים בכל מולד ירח. על מנת להתאים למחזור השמש, מוסיפים חודש אחד מדי 33 חודשים בממוצע. שנה סינית מתחילה בין חודש לחודשיים לפני שוויון האביב. אף על פי שסין של ימינו משתמשת בלוח הגרגוריאני, הלוח הסיני המסורתי שולט בחגים כגון ראש השנה הסיני, ו וכן בחתונות, לוויות, מעבר דירה או פתיחת עסק. הלוח פותח בין השנים 476 ל-771 לפני הספירה, בתקופת האביב והסתיו של שושלת ג'ואו.

שמות השנים סובבים במחזור בן שישים שנים:

:במחזור של שתים עשרה שנים, לכל שנה יש שם של חיה (על פי סימני שנים עשר המזלות).

:במחזור של עשר שנים לכל שנה יש סימן המהווה מעין מספור (עשרה סימנים שונים), ולכל שנתיים רצופות השנה נושאת שם שקשור לאחד מחמשת היסודות.

לדוגמה, שנת 4681 (על פי מניין השנים הגרגוריאני חלה בין השנים 1984 ו-1985) הייתה השנה הראשונה במחזור 60 השנים, היא הייתה שנת 子甲 (עכברוש ג'יה). השנה הבאה שתהיה שנת עכברוש ג'יה, תהיה שנת 4741 (2044/5).

## ראש השנה הסינית

ראש השנה הסינית, בסינית מסורתית 農曆新年 שהם הסימנים (מימין לשמאל) לשנה, חדשה, לוח שנה וחקלאות, (שנת לוח חקלאית חדשה) נקרא גם חג האביב וחג שנת הירח החדשה.

את החג חוגגים מהיום הראשון של החודש הראשון של השנה החדשה ועד ה-15 בו. במהלך החג נערכות תהלוכות בהן רקדנים יוצרים צורת דרקון, חיה המביאה מזל טוב. את הריקודים מלווים כלי נגינה המנגנים בעוצמה רבה כולל הכאה על גונג ומצילתיים על מנת לגרש את השדים.

## שנים לפי המזל המייצג
הערה: הקשה על מספרי השנים שבטבלה מקשרת לערכי השנים הגרגוריאניות המתאימות

## ראו גם
*תקופות חמה (לוח השנה הסיני)
*חג סירות הדרקון
*חג אמצע הסתיו

## קישורים חיצוניים

* 
* 

*מידע על האסטרולוגיה הסינית

## הערות שוליים

סיני, הלוח ה
קטגוריה:סין: תרבות
פורינט

**פוֹרִינְט** (בהונגרית: **Forint**) הוא ההילך החוקי של הונגריה, סימולו הוא **HUF**. המטבע נטבע ב-1 באוגוסט 1946 והחליף את הפנגו לאחר ההיפר-אינפלציה בשנים 1945–1946. הקיצור המקובל בהונגריה לפורינט הוא **Ft**.

היסטורית, נחלק הפורינט למאה פילר (fillér), אך תת-מטבע זה אינו בשימוש מאז 1999.

למרות הצטרפותה של הונגריה לאיחוד האירופי בשנת 2004, היא לא הצטרפה לגוש האירו, כך שהמטבע בשימוש במדינה הוא הפורינט ההונגרי.

## קישורים חיצוניים

* ארכיון שערי חליפין בבנק המרכזי של הונגריה 
* שערי החליפין בפועל בבודפשט 
* 

קטגוריה:הונגריה: כלכלה
קטגוריה:מטבעות אירופה
קטגוריה:מטבעות
פול דומר

**פול דומר** (בצרפתית: **Paul Doumer**; 22 במרץ 1857 – 7 במאי 1932) היה מדינאי צרפתי. נרצח בעת כהונתו כנשיא צרפת.

## ביוגרפיה
דומר היה מורה במקצועו. בשנת 1889 נבחר לבית הנבחרים כנציג רדיקל-סוציאליסטי ובהדרגה עבר לימין.

דומר שירת שנה אחת כשר האוצר בשנת 1895, תחת לאון בורז'ואה. בין השנים 1897 ל-1902 שימש כמושל כללי של הודו-סין בשטח וייטנאם, קמבודיה ולאוס שהיה בשלטון צרפת.

בשובו לצרפת נבחר שוב לבית הנבחרים ובשנת 1912 נבחר לסנאט. בשנים 1921–1922 ו-1925–1926 כיהן שוב כשר האוצר. בשנים 1927 עד 1931 כיהן כנשיא הסנאט ויושב ראש ועדת התקציב.

ב-13 במאי 1931 נבחר לנשיא צרפת. ב-6 במאי 1932, בטרם מלאה שנה לנשיאותו, כאשר השתתף בטקס הפתיחה הרשמי של יריד הספרים בפריז נורה הנשיא על ידי מהגר רוסי בשם פבל גורגולוף. המתנקש היה אנרכיסט, משורר ושוחר קיצוני של איכות הסביבה, אך מקורות אחדים מציינים כי היה לא שפוי. הנשיא הוחש לבית החולים ונפטר בו בשעות הבוקר המוקדמות של ה-7 במאי 1932.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:נשיאי צרפת בתקופת הרפובליקה השלישית
קטגוריה:קורבנות רציחות פוליטיות בצרפת
קטגוריה:שרי האוצר של צרפת
קטגוריה:אבירי מסדר הפיל
קטגוריה:צרפתים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:מנהיגים שנרצחו
קטגוריה:יושבי ראש האספה הלאומית (צרפת)
קטגוריה:יושבי ראש הסנאט (צרפת)
קטגוריה:אישים שעל שמם איים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1857
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1932
אקרופוליס

[שמאל|ממוזער|250px|[האקרופוליס באתונה]]
[שמאל|ממוזער|300px|[אתונה העתיקה והאקרופוליס. ציור משנת 1846 מעשה ידי ליאו פון קרלנזה]]
**אקרופוליס** (יוונית: ἀκρόπολις; מילולית: העיר העליונה) היא גבעה מבוצרת, מקום גבוה ומבוצר בתוך עיר-מדינה ביוון העתיקה. האקרופוליס היה לרוב המקום בו הוקם היישוב מלכתחילה, בשל יתרונותיו ההגנתיים, ובהמשך שכן בו בדרך כלל ארמון המלך. עם ביטול המלוכה ברוב הפולייס (צורת הרבים של 'פוליס') היווניות הוקמו באקרופוליס המצודה והמקדשים העירוניים, והאגורה ומרכזי ציבור אחרים הוקמו לרוב בסמוך אליה. בערים יווניות עתיקות רבות מצויה אקרופוליס ובה נמצאים לרוב שרידי המקדשים החשובים ומונומנטים נוספים.

האקרופוליס הידועה ביותר היא **[[האקרופוליס באתונה]]**, שהיא השריד המרכזי של אתונה העתיקה. באתר זה מצוי הפרתנון ועוד מספר שרידי מבנים מפורסמים. אקרופוליס זו מוכרת כאתר מורשת עולמית והיא אף נבחרה למועמדת סופית לשבעת פלאי תבל החדשים.

המונח "אקרופוליס" משמש היום לתיאור גבעה מבוצרת בעיר עתיקה מכל תקופה, ולאו דווקא מתקופת יוון העתיקה. דוגמאות לכך ניתן לראות בתל גזר, תל חצור, עיר דוד ועוד.

## ראו גם
* החקרא

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:יוון העתיקה
קטגוריה:יוון העתיקה: מבנים
קטגוריה:לימודים קלאסיים
חתולים גדולים

**חתולים גדולים** (שם מדעי: Pantherinae) היא תת-משפחה הכוללת את מיני החתוליים הגדולים ביותר. זו תת-המשפחה היחידה ששרדה במשפחה לצד הקבוצה חתולים קטנים.

## מיון והגדרות
הגדרה אחת של מונח זה כוללת חמישה מתוך חמשת המינים הנכללים בסוג פנתר (*Panthera*) בלבד: האריה, הנמר, נמר השלג, הטיגריס והיגואר. חברי סוג זה הם החתולים היחידים שביכולתם לשאוג, תכונה שלעיתים נחשבת למאפיין המבחין את החתולים הגדולים מיתר החתולים. כמו כן משייכים לקבוצה את בני הסוג נמר ערפילי (*Neofelis*): נמר ערפילי מצוי ונמר ערפילי בורנאי.

ניתן להבחין במספר מאפיינים משותפים למרבית החתולים הגדולים: מרביתם יחידאים, צדים מן המארב, ואצל מרבית המינים דו הצורתיות הזוויגית מתבטאת רק בגודל הגוף. בנוסף, רוב החתולים הגדולים נוהגים לטפס על עצים.

יכולתם של החתולים הגדולים האמיתיים לשאוג מקורה בבית קול ובעצם לשון (עצם היואידית) מוארכים המותאמים לכך במיוחד. כאשר אוויר עובר בבית הקול בדרכו לריאות, דפנות הסחוס רועדות ומפיקות קול. בית הקול של האריה הוא הארוך ביותר, מה שמקנה לשאגותיו צליל גס ועמוק. למרות שהיגואר נכלל בסוג פנתר, הוא נצפה שואג לעיתים רחוקות ובית הקול שלו מפותח במידה פחותה יחסית. לנמר השלג בית קול מפותח יחסית שכמעט ומסוגל להפיק שאגות, אולם באופן כללי היגואר הרבה יותר מפותח ממנו. החתוליים שאינם מסוגלים לשאוג הם בעלי יכולת לגרגר, בעוד שהחתולים השואגים חסרים את היכולת הזו.

הגדרה רחבה יותר למונח "חתולים גדולים" מכלילה גם את הברדלס ואת הפומה. חמשת החתולים הגדולים ביותר מבחינת ממדי הגוף, הם ארבעת מיני הפנתרים ללא נמר השלג והפומה. 

למרות הבדלים בולטים בגודלם, מיני החתולים הגדולים דומים במבנה שלהם ובהתנהגותם. כולם טורפים יעילים. תפוצתם כוללת את אמריקה, אסיה, אפריקה ואירופה; לאוסטרליה ולאנטארקטיקה אין מיני חתולים אנדמיים.

האיום העיקרי הנוגע לחתולים הגדולים הוא הרס של בתי גידול וציד בלתי חוקי. בעבר חתולים אלו היו מאוימים גם על ידי סחר שנעשה בחיות אקזוטיות, אולם כיום הסחר העולמי מוסדר באמצעות אמנת וושינגטון (CITES).

## מיון הקבוצה
*תת-משפחה **חתולים גדולים** (Pantherinae)
**סוג נמר ערפילי (*Neofelis*)
***מין נמר ערפילי מצוי (*Neofelis nebulosa*)
***מין נמר ערפילי בורנאי (*Neofelis diardi*)
**סוג פנתר (*Panthera*)
***מין אריה (*Panthera leo*)
***מין טיגריס (*Panthera tigris*)
***מין יגואר (*Panthera onca*)
***מין נמר (*Panthera pardus*)
***מין נמר השלג (*Panthera uncia*)
**סוג *Leontoceryx*
**סוג פכיפנתרה (*Pachypanthera*)

בעבר גם הסוג ברדלס נחשב למין בתת-המשפחה אך כיום משייכים אותו לתת-משפחת חתולים קטנים.

## גלריה

קובץ:Wet tiger.jpg|טיגריס
קובץ:HansomeLion 002.jpg|אריה
קובץ:Panthera onca.jpg|יגואר
קובץ:African Leopard Back 2019-07-28.jpg|נמר
קובץ:Snöleopard.jpg|נמר השלג
קובץ:Clouded leopard.jpg|נמר ערפילי מצוי
קובץ:Clouded leopard, Cat Survival Trust (4903773455).jpg|נמר ערפילי בורנאי


## קישורים חיצוניים

* להאזנה: תוכנית רדיו מוקלטת (פודקסט) על ההיסטוריה שלושת החתוליים הגדולים שהיו בארץ (אריה, ברדלס ונמר). מתוך: פה ושם בארץ ישראל. מאת יפתח מזור

## הערות שוליים

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1917
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי רג'ינלד אינס פוקוק
קטגוריה:תת-משפחות בעלי חיים
ש"ס

המילה **ש"ס** היא ראשי תיבות של "שישה סדרים" – שם כולל לשישה סדרי המשנה, ובעקבותיהם למסכתות התלמוד. כיום השימוש העיקרי בראשי התיבות הוא בפירוש השני. השימוש במונח 'ש"ס' במקום במונח 'תלמוד' החל בעקבות הצנזורה. מפלגת ש"ס אימצה לעצמה שם זה כדי לרמוז על זיקתה העזה לש"ס במשמעותו המקורית, וכן כראשי תיבות של "שומרי-תורה ספרדים".

קטגוריה:פירושון ראשי תיבות
נייטרינו אלקטרוני

**נייטרינו אלקטרוני** (**Electron neutrino**, סימול: νe) הוא חלקיק יסוד, חלק מאבני הבסיס המרכיבים את החומר. נייטרינו אלקטרוני הוא חלק מהדור הראשון במודל הסטנדרטי (מודל המתאר מהן אבני הבניין הקטנות ביותר של חומר הידועות לנו היום). הוא פרמיון ממשפחת הלפטונים (leptons). נייטרינו אלקטרוני הוא חלקיק ללא מטען חשמלי, ללא מטען צבע, בעל ספין ½ ובעל מסה קטנה מאוד. הוא אינו מגיב עם הכוח האלקטרו-מגנטי וגם לא עם הכוח החזק אך כן מושפע מן הכוח החלש באינטראקציה חלשה מאוד.

דבר זה גורם לכך שחתך הפעולה של הנייטרינו (הסיכוי שהוא יבצע אינטראקציה עם חלקיק כלשהו) הוא כה נמוך, עד כדי כך שנייטרינו הנורה ממרכז השמש יכול לעבור דרך חומר שצפיפותו כצפיפות השמש ועוביו של החומר שקול למרחק של עשרות שנות אור בטרם תתרחש אינטראקציה אחת. בכל שנייה, עוברים מבעד לגופינו מאות מיליארדי נייטרינים.

כל חלקיקי הנייטרינו המיוצרים בשמש הם מסוג נייטרינו אלקטרוני, אך הם יכולים להפוך לנייטרינו מסוג אחר (למיואון-נייטרינו או לטאו-נייטרינו). גלאי נייטרינו מכילים מאות טונות של חומר, אולם בממוצע, רק אטומים בודדים מתוכו מגיבים לפגיעת נייטרינו במהלך יממה אחת.

## תגליות
הנייטרינו האלקטרוני נחזה בשנת 1930 על ידי הפיזיקאי האוסטרי וולפגנג פאולי (Wolfgang Pauli) שניסה להסביר את אובדן האנרגיה והתנע לכאורה בתהליך של התפרקות בטא.

הפיזיקאי האיטלקי אנריקו פרמי (Enrico Fermi) בשנת 1934 הרחיב עוד יותר את תאוריית התפרקות בטא. נייטרינו אלקטרוני נפלט יחד עם פוזיטרונים בהתפרקות בטא חיובית, בעוד אנטי-נייטרינו (anti-neutrino) נפלט עם אלקטרון התפרקות בטא שלילית.

בשנת 1956 התגלה נייטרינו אלקטרוני על ידי קלייד קוואן (Clyde Cowan) ופרדריק ריינס (Frederick Reines) בניסויים בכור הגרעיני "סוואנה ריבר", למעלה מ-30 שנה אחרי שנחזה קיומו, משום שתגובתו עם אטומי חומר שדרכם הוא עובר היא מזערית, ולפיכך היה צורך במכשור רגיש במיוחד.

ב-2015 שני חוקרים, טקאקי קג'יטה וארתור מקדונלד, זכו בפרס נובל לפיזיקה על ההוכחה לכך שלחלקיקי נייטרינו יש מסה.

## ראו גם
*נייטרינו
*נייטרינו מיואוני
*נייטרינו טאואוני
*גלאי נייטרינו
*אלקטרון
*אסטרונומיית נייטרינו
*המודל הסטנדרטי

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:לפטונים
נייטרינו טאואוני

**נייטרינו טאואוני** (**Tau neutrino**, סימול: ντ) הוא חלקיק יסודי, חלק מאבני הבסיס המרכיבים את החומר. הוא חלק מהדור השלישי במודל הסטנדרטי (מודל המתאר מהם אבני הבניין הקטנים ביותר לחומר הידועים לנו היום). הנייטרינו הטאואוני הוא פרמיון ממשפחת הלפטונים (leptons). כמו לשאר חלקיקי הניטרינו גם לנייטרינו הטאואוני אין מטען חשמלי, אין מטען צבע, בעל ספין ½ ובעל מסה קטנה מאוד. כמו כן הוא אינו מגיב עם הכוח האלקטרו-מגנטי וגם לא עם הכוח החזק אך כן מושפע מן הכוח החלש באינטראקציה חלשה מאוד. בדומה לכלל הניטרינו, הסיכוי שהוא יבצע אינטראקציה עם גוף כלשהו נמוך מאוד.

נייטרינו טאואוני נוצר כאשר טאו (חלקיק יסוד נוסף, גם ממשפחת הלפטונים, בדור השלישי עם הנייטרינו הטאואוני) מתפרק ללפטון קל יותר (מיואון או אלקטרון, שני חלקיקים נוספים ממשפחת הלפטונים).

## תגלית
הניחו את קיומו של הנייטרינו הטאואוני לראשונה בשנת 1978 עם גילוי החלקיק טאו ב-SLAC, מרכז המאיץ הקווי בסטנפורד(the Stanford Linear Accelerator Center). הם הבינו כי חלקיק טאו היה רק גרסה כבדה יותר של האלקטרון והמיואון ולכן כמו שלאלקטרון יש אלקטרון-ניוטרינו ולמיואון יש מיואון-ניוטרינו מצופה שלטאו יהיה נייטרינו טאואוני גם כן, להשלמת המודל הסטנדרטי. הנייטרינו הטאואוני לא היה ניתן לזיהוי במשך שנים רבות מכיוון שחלקיק הטאו נשאר רק במשך כ-300 FS, ולכן קשה לעקוב אחריו ולעקוב אחרי הניטרינו המקביל שלו. נייטרינו-טאו הם נדירים מאוד.

## DONUT
בשנת 2000 - פיזיקאים במעבדת המאיץ הלאומי פרמילאב (Fermi National Accelerator Laboratory) דיווחו על הממצאים הראשוניים לקיומו של נייטרינו טאואוני.

דונאט (DONUT - Direct observation of the nu tau) היה ניסוי במעבדות פרמי אשר הוקדש לחיפוש אחר אינטראקציות הנייטרינים טאו הגלאי פעל במהלך כמה חודשים בקיץ 1997, ובהצלחה זוהה נייטרינו טאואוני. דבר המאשר את קיומו של הלפטון האחרון של המודל הסטנדרטי. הנתונים מהניסוי שימשו למדידת חתך הפעולה (הסיכוי שהוא יבצע אינטראקציה עם חלקיק כלשהו) של הנייטרינו הטאואוני.

## ניסוי OPERA
גילוי מדעי היסטורי של ניסוי "אופרה", הממוקם במעבדה תת-קרקעית מתחת להר "גרן ססו" () באיטליה: 170 חוקרים מ-33 מוסדות ב-12 מדינות, גילו לאחר שבע שנים של ניסוי כי אחד מתוך המיליארדים הרבים של מיואון-נויטרינו שנוצרו באלומת CERN Neutrinos to Gran Sasso) CNGS) שבקומפלקס מאיצי CERN הפך לכאורה את עורו לנייטרינו טאואוני והוא נצפה באמצעות מתקן הניסוי אופרה.

ניטרינו מופיעים בטבע במספר סוגים ונראה שאלקטרון-ניטרינו ומיואון-ניטרינו יכולים להפוך באופן ספונטני מצורה אחת לצורה אחרת של ניטרינו. הצוות שיגר במאיץ קרניים המכילות סוג אחד בלבד של נייטרינו – נייטרינו של מיואונים ושולח אותם מ־CERN למעבדה בגרן ססו באיטליה כדי לראות כמה מהם מגיעים כסוג שונה – נייטרינו מסוג טאו. במהלך הניסוי הבחינו החוקרים כי החלקיקים הופיעו כמה מיליארדיות שנייה מוקדם לאותו המרחק בהשוואה למהירות האור.

מיואון-ניטרינו עבר "תנודה" במהלך מסע של 730 ק"מ מ־CERN למכון הלאומי האיטלקי לפיזיקה גרעינית והגיע כנייטרינו טאואוני.

## ראו גם
*נייטרינו
*נייטרינו אלקטרוני
*נייטרינו מיואוני
*טאו
*המודל הסטנדרטי
*גלאי נייטרינו

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:לפטונים
גד מנלה

[שמאל|ממוזער|250px|[פסל גד מנלה בקיבוץ תל יצחק]]
**גד "גדי" מָנֵ֫לָה** (ז' בשבט תש"ו, 9 בינואר 1946 – 26 ביולי 1968) היה קצין המבצעים של חטיבת הבקעה בשנות ה-60, ונהרג בעת מרדף אחר מחבלים באזור פצאל. בעל עיטור העוז.

## ביוגרפיה
מנלה נולד בקיבוץ תל יצחק, שהוריו נמנו עם מייסדיו. ביולי 1963 התגייס לצה"ל במסגרת גרעין של הנח"ל שיצא לכפר גליקסון, והתנדב לצנחנים לגדוד הנח"ל המוצנח. הוא עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר, ואחר כך מונה למפקד מחלקה בצנחנים. מנלה נהג להטיל על חייליו משימות קשות על מנת לחשלם כראוי לקראת הקרב. יש על כך סיפורים רבים בעל-פה, שסופרו בין חייליו במשך השנים. תיאור ספרותי של היחידה מופיע ברומן האוטוביוגרפי "שני חיי יעקב", מאת יעקב בוצ'ן, שהיה סמל המחלקה בפיקודו של מנלה, וכן ברומן "הענקים וילדי השמש" שכתב אוריאל זוהר בן קיבוץ תל יצחק, שהכיר את מנלה מקרוב, בחייו.

על חלקו בפעולת כראמה, ב-21 במרץ 1968, הוענק למנלה עיטור העוז.

במהלך מלחמת ההתשה בבקעת הירדן פעלו אל"ם אריה רגב, מח"ט הבקעה, וסרן גד מנלה במרדפים נגד חוליות שחצו את נהר הירדן וחדרו לגדה המערבית כדי לפגוע בכוחות צה"ל. במרדף שנערך ב-26 ביולי 1968 נהרגו רגב ומנלה. במרדף זה נהרגו גם שמונה מחבלים ואחד נפצע ונתפס.

גד מנלה הובא למנוחות בבית העלמין האזרחי שבקיבוצו תל יצחק.

בקיבוץ תל-יצחק הוקם בית-הנצחה לזכרו, "בית גדי", שהיה למועדון ולבית התרבות של המקום. ב"בית גדי", היה מונח העוזי של סרן מנלה ועליו 14 שריטות חרוטות בשורה אחת, כאשר כל אחת מהן מסמלת מרדף. את המרדף ה-15, נראה שלא הצליח לסמן בעצמו. בכניסה לבית התרבות הוצב פסל לזכרו של גד מנלה, מעשה ידיו של נתן רפופורט.

המושב ארגמן בבקעת הירדן מנציח את זכרו בשמו: שם היישוב הוא שילוב של שמו ושמו של אל"ם אריה רגב, שנהרג עמו באותו מרדף, והוא מורכב מראשי תיבות שמם **ארג** = אריה רגב, **גמן** = גד מנלה.

גם מחנה גדי והיישוב גדי בבקעה קרוי על שמו של גד מנלה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מעוטרי עיטור העוז
קטגוריה:מלחמת ההתשה בבקעת הירדן
קטגוריה:חללי צה"ל במלחמת ההתשה
קטגוריה:אישים שעל שמם יישובים בישראל
קטגוריה:אישים שעל שמם בסיסי צה"ל
קטגוריה:תל יצחק: אישים
קטגוריה:חברי גרעיני נח"ל
קטגוריה:אישים הקבורים בתל יצחק
קטגוריה:ארגמן (מושב)
קטגוריה:פצאל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1946
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1968
אסרו חג

**אִסְרוּ חַג** הוא היום שאחרי כל אחד משלושת הרגלים: פסח, שבועות וסוכות (אם כי אסרו חג סוכות נדחה לאחר שמיני עצרת ושמחת תורה). ביום 'אסרו חג' אין קדושה מיוחדת, אך יש הנוהגים להרבות בו באכילה ושתייה וממשיכים בהם מעט משמחת החג היוצא.

## זמן אסרו חג
בגלל יום שני של גלויות, המוסיף לכל יום טוב יום נוסף לאלו החוגגים בחוץ לארץ, תאריך סיום שלושת הרגלים בחו"ל שונה מהתאריך בארץ ישראל.

תאריכי אסרו חג בישראל הם:
* כ"ב בניסן, לאחר פסח. ביום זה מציינים גם את המימונה.
* ז' בסיוון, לאחר שבועות.
* כ"ג בתשרי, לאחר סוכות ושמיני עצרת.

תאריכי אסרו חג בחו"ל הם:
* כ"ג בניסן, לאחר פסח.
* ח' בסיוון, לאחר שבועות.
* כ"ד בתשרי, לאחר סוכות, שמיני עצרת ושמחת תורה.

## מקור השם
השם שאוב מהפסוק במקרא: . ברובד הפשט פירוש הפסוק הוא: קישרו את קורבן החג בחבלים והביאוהו אל המזבח. בתלמוד דרשו פסוק זה בצורות אחרות, כשלפירוש האחרון (מתוך שלושה) מדובר על מעלת אכילה ושתייה הקשורים לחג:

על איזו אכילה ושתייה מדובר במימרא זו, ישנם שני פירושים ברש"י. הפירוש הראשון הוא שמדובר על עונג בחג עצמו. הוא מוסיף פירוש שני שיש אומרים שמדובר על יום שלאחר החג.

בתלמוד הירושלמי נקרא אסרו חג בשם "בריה דמועדא" – שפירושו הוא: "בנו של המועד":

## מנהגי היום
### להרבות באכילה ושתיה
הרמ"א כתב שנוהגים להרבות באסרו חג באכילה ובשתייה.

רבי ישראל אנקווה בספרו מנורת המאור הביא שני טעמים למנהג האכילה והשתייה באסרו חג:
*א. "כדי שלא יראה את עצמו כאלו קץ בהוצאה שהוציא במועד".
*ב. שייאסר אותו ויקשרנו בעבותות אהבה, "כדי שיתערב וכדי שלא ילך לו מיד".
בספרו תורה לשמה מוכיח הבן איש חי את אחד השואלים על כך שאין נזהרים בעירו בכבוד אסרו חג:

### איסור תענית
נוהגים שלא להתענות באסרו חג ואין אומרים בו תחנון. בתלמוד הירושלמי (מסכת עבודה זרה פרק א', סוף הלכה א') לומדים זאת מעזרא ונחמיה בהכרזתם על צום וחגירת (לבישת) שק בכ"ד בתשרי (), ולא יום קודם, בכ"ג תשרי, אסרו חג שמיני עצרת.

### תחנון
נוהגים שלא לומר תחנון באסרו חג, ואפילו בקהילות שנוהגים לחזור לומר תחנון מיד אחרי אסרו חג של סוכות ושבועות. בקצת קהילות, נוהגים גם שלא לומר למנצח באסרו חג.

## ראו גם
* סעודת מלווה מלכה
* מימונה
* חול המועד

## קישורים חיצוניים

*
* אסרו חג באתר דעת
* תשובת הרב דוד לאו שיש אסרו חג בחו"ל
* מידע על אסרו חג בקטלוג "מרחב" של הספרייה הלאומית
* 
* הרב אליעזר מלמד, דיני איסרו חג בספרו פניני הלכה
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חגי ישראל ומועדיו
קטגוריה:מימונה
סדנה (גוף טרנס-נפטוני)

**סֶדנָה** (שם מלא: **90377 סדנה**; באנגלית: **90377 Sedna**; סמל: ) הוא כוכב לכת ננסי וגוף טרנס-נפטוני שנמצא בעננת אורט, והתגלה על ידי מייקל בראון, צ'אד טרוחיו ודייוויד רבינוביץ ב-14 בנובמבר 2003. סדנה נכלל בקטגוריה של כוכב לכת מינורי וקר, ייתכן וגודלו כשני שלישים מגודלו של פלוטו.

כשנתגלה, היה סדנה העצם הטבעי הרחוק ביותר במערכת השמש שנצפה עד אז. במרץ 2014 פורסם כי התגלה עצם רחוק יותר מסדנה, 2012 VP113.

## מידע כללי
סדנה נתגלה בעת סקירה מודרכת עם טלסקופ סמואל אוסשין במצפה הכוכבים פאלומר (Palomar Observatory) קרוב לסן דייגו, קליפורניה (ארצות הברית) ונצפה תוך ימים בטלסקופים מצ'ילה, ספרד וארצות הברית (אריזונה והוואי). העצם זוהה בטלסקופ החלל האבל של נאס"א במרץ 2004, אך תצפיות בטלסקופ החלל שפיצר (הפועל בספקטרום התת-אדום) הצליחו לזהותו רק בשנת 2007. בעקבות זיהוי זה הוערך קוטרו בכ-1,600 ק"מ.

בגלל הקור העז השורר בו עקב מרחקו מהשמש ובגלל הכוכבים האחרים מהחלל החיצון הקרויים על שמם של אלים רומאים ויוונים, המדענים שגילו אותו קראו לו בצורה בלתי רשמית על שמה של סדנה, אלת הים מהמיתולוגיה האינואיטית, שהאמינו שגרה במעמקים הקרים של אוקיינוס הקרח הצפוני. על פי מוסכמות לקריאת שמות של האיגוד האסטרונומי הבינלאומי לאסטרואידים, הכינוי הזמני שניתן לו היה **2003 VB<sub>12</sub>**. ב-28 בספטמבר 2004 אישר האיגוד האסטרונומי הבינלאומי באופן רשמי את השם "סדנה".

## מאפיינים
סדנה בעל מסלול מאוד אליפטי, האפהליון שלו מוערך ב-975.56 יחידות אסטרונומיות והפריהליון שלו הוא בסביבות 76.16 יחידות אסטרונומיות. כאשר נתגלה, הוא היה במרחק של כ-90 יחידות אסטרונומיות מהשמש, קרוב לפריהליון. לשם השוואה, המרחק הממוצע של פלוטו מהשמש הוא בסביבות 40 יחידות אסטרונומיות. מסלולו של סדנה אורך כ-11,487 שנים. הוא יגיע לפריהליון ב-2075 או 2076. בתחילה האמינו האסטרונומים כי משך היממה הארוך של סדנה (בין 20–50 ימים) נגרם עקב קיומו של ירח, אולם תצפית של טלסקופ החלל האבל במרץ 2004 לא הבחינה בעצם כלשהו המסתובב סביבו, והדבר נשאר כתעלומה.

קוטרו המוערך של סדנה הוא בין 1,180 ל-1,800 ק"מ ובזמן גילויו הוא היה העצם הגדול ביותר שנמצא במערכת השמש מאז נתגלה פלוטו ב-1930. סדנה כה רחוק מהשמש עד שהטמפרטורות בו לעולם אינן עוברות את -240°C-.

תצפיות מצ'ילה מראות כי סדנה הוא אחד העצמים האדומים ביותר במערכת השמש, כמעט אדום כמאדים.

לעצם נוסף, 2000 CR<sub>105</sub>, יש מסלול דומה לשל סדנה אך פחות קיצוני; פריהליון 45 יחידות אסטרונומיות ואפהליון 415 יחידות אסטרונומיות, ומשך מסלולו 3,420 שנים. ייתכן שמסלולו מושפע מאותם תהליכים היוצרים את מסלולו של סדנה.

## קישורים חיצוניים

*גוף דמי כוכב לכת התגלה בקצה מערכת השמש שלנו אתר נאס"א, 15 במרץ 2004.
* 

## הערות שוליים

ממוזער|250px|ימין|מראה משוער של סדנה

קטגוריה:כוכבי לכת ננסיים
קטגוריה:פלוטואידים
רוק גותי

הכינוי **רוק גותי** (באנגלית: **Gothic rock**) נוצר בשנות ה-80 של המאה ה-20 כמאפיין של מוזיקת רוק בעלת מאפיינים גותיים אפלים, העוסקים לרוב במסתורין, אימה או ניהיליזם. הסגנון התפתח בבריטניה בסוף שנות ה-70 ותחילת שנות ה-80 מתוך הפוסט-פאנק, ויושם בתחילה על ידי להקות כמו Bauhaus, The Cure, Siouxsie and the Banshees ו-Joy Division, שהחלו להכניס אלמנטים אפלים יותר לסאונד.

## היסטוריה
המבקר ג'ון סטיקני השתמש במונח "רוק גותי" כדי לתאר את המוזיקה של הדלתות (The Doors) באוקטובר 1967, בביקורת שפורסמה ב-The Williams Record. אף על פי שלהקה זו אינה נחשבת לרוק גותי לפי הסטנדרטים של היום, הם צוינו כבעלי השפעה בז'אנר הרוק הגותי.

הרוק הגותי החל להתפתח בשנות השבעים המאוחרות של המאה ה-20, מתוך חורבות תנועת הפאנק שהתפתחה אל הפוסט-פאנק. בעוד שהפאנק הוא אלים, מוחצן ובוטה, הפוסט-פאנק מהורהר, מופנם ופילוסופי יותר, והמוטיבים המוצגים כ"גותיים" החלו יוצקים לתוכו אסתטיקה ודימויים קודרים. מאפיין מרכזי של הפוסט פאנק הוא היעדר השימוש במחאה חברתית, שהוקרבה על מזבח "האני" וכל הקשור בו, מכאן שהתנועה הגותית כתנועה - נטולת סממנים פוליטיים כמעט לחלוטין.

מבחינת אופנה, להקות גותיות שילבו השפעות מהספרות הגותית של המאה ה-19 יחד עם סרטי אימה, ובמידה פחותה, תרבות ה-BDSM. לדייוויד בואי ולגלאם רוק השפעה רבה על ההופעה הגותית שכוללת בגדים הדוקים ועתידניים, איפור אנדרוגני ותספורות יוצאות דופן.

הרוק הגותי יושם בתחילה על ידי להקות פוסט-פאנק כמו Bauhaus, The Cure, Siouxsie and the Banshees ו-Joy Division, שהחלו להכניס אלמנטים אפלים יותר לסאונד.

הרוק הגותי הביא באייטיז ליצירת תת-תרבות גותית ולה אופנה, מועדונים, סלנג, ספרות וקומיקס משלה. המאפיינים החיצוניים הבולטים הם איפור כבד, שימוש בקטיפה ועור (או ויניל) כמוטיב עיקרי בלבוש, דומיננטיות הצבע השחור בלבוש ובצביעת השיער לשחור, תכשיטים כסופים, התעסקות בנושאים הקשורים למוות, אופל, דיכאון, אימה, פנטזיה, מדע בדיוני ואף ניהיליזם.

## ראו גם
* מטאל גותי
* גותים (זרם תרבותי)
* מוזיקת אווירה גותית

## קישורים חיצוניים

גותי
אנטיגונוס הראשון

**אנטיגונוס הראשון** (ביוונית: Αντίγονος; נהרג בשנת 104 לפנה"ס) היה מצביא חשמונאי, בנו של יוחנן הורקנוס.

אנטיגונוס היה אחד מחמשת בניו של יוחנן הורקנוס. לא ידוע אם היה לו גם שם יהודי בנוסף על שמו היווני, אולם ניתן לשער שאכן היה לו כזה, כפי שהיה גם לשני אחיו, יהודה אריסטובולוס וינאי אלכסנדר.

בחיי אביהם שיתפו פעולה הוא ואחיו הבכור, יהודה אריסטובולוס הראשון, במלחמה בצוותא בכיבוש השומרון. משעלה אריסטובולוס לשלטון, הרג את אימו על ידי הרעבתה בבית הסוהר וכלא את כל משפחתו פרט לאנטיגונוס, שהפך למצביא מהולל שלו ושרת אותו בנאמנות. אף על פי כן שמר אריסטובולוס, שבריאותו הייתה מעורערת, על חשדנותו. הוא חשש שמא אחיו איש הצבא הצעיר יתפוס את מקומו ולפיכך הורה שזה לא יבוא אליו מזוין בנשק. בנוסף אף ציווה שכל מי שיבוא למלך חמוש ייהרג לאלתר.

שלומציון המלכה ששטמה את אנטיגונוס הורתה לספר לו שאחיו רוצה לראות אותו עם כל כלי נשקו, כיאות לגיבור מנצח. כך הוא אכן בא אל אחיו המלך, וכצפוי הרגו אותו השומרים.

האשמה שחש על מות אחיו הגבירה את חוליו של יהודה אריסטובולוס, ואף מסופר שכשהחל לפלוט דם מפיו, נתגלגלו העניינים כך שדם זה נשפך בדיוק היכן שנשפך דם אחיו, מה שהבעיתו מאוד. בסופו של דבר הוא מת מחוליו ומאשמתו.

הישגו הגדול של אנטיגונוס בעת שלחם למען אחיו היה בכיבושם וגיורם של היטורים, שבט ערבי צפוני.

## עץ משפחה של השושלת

## הערות שוליים

קטגוריה:חשמונאים
קטגוריה:100-109 לפנה"ס
קטגוריה:נפטרים במאה ה-2 לפנה"ס
יהודה אריסטובולוס הראשון

**יהודה אריסטובולוס הראשון** (ביוונית: **Ἀριστόβουλος**; נפטר בשנת 103 לפנה"ס) היה מלך יהודה והכהן הגדול בין השנים 104–103 לפני ספירת הנוצרים. היה בנו הבכור של יוחנן הורקנוס והראשון שהכתיר עצמו למלך מאז שיבת ציון.
שמאל|ממוזער|ממלכת החשמונאים תחת שלטון אריסטובולוס<br>

## קורות חייו
אריסטובולוס ואחיו אנטיגונוס הראשון שיתפו פעולה, עוד בתקופת חיי אביהם, במלחמה לכיבוש השומרון והנחילו תבוסה למלך הסלאוקי אנטיוכוס התשיעי שבא לעזרתה. במסגרת המלחמה הזו הם כבשו את בית שאן והגלו את תושביה, וגם כבשו את שומרון, הרסו אותה, והגלו אף את תושביה.

על פי יוספוס את משרת הנשיאות ייעד יוחנן הורקנוס הראשון לאשתו, אך משעלה אריסטובולוס לשלטון הוא כלא את אמו עד שגוועה, וגם את אחיו, אלכסנדר ינאי ואבשלום. את אחיו, אנטיגונוס הראשון, שהיה קרוב אליו בשנים ואהוב עליו, העריך וחלק לו כבוד.

הישגו הגדול של אריסטובולוס, על ידי, שלוחו, אחיו, היה כיבוש שטחי הגליל ובעיקר כיבושם וגיורם של היטורים, שבט ערבי צפוני. בתקופת שלטונו הקצרה, שארכה שנה בלבד, הספיק יהודה אריסטובולוס לכבוש את עמק יזרעאל ולגייר את תושבי הגליל העליון.

יוספוס מספר שמששמע אריסטובלוס על ניצחונות אחיו אנטיגונוס, חשש שמא זה יתפוס את מקומו. הוא הורה שזה לא יבוא אליו מזוין בנשק, וציווה גם שכל מי שיבוא למלך חמוש ייהרג לאלתר. שלומציון המלכה, אשתו של אריסטובולוס, ששטמה את אנטיגונוס, הורתה לספר לו שאחיו רוצה לראות אותו עם כל כלי נשקו, כיאות לגיבור מנצח. כך הוא אכן עשה, וכצפוי הרגו אותו השומרים.

האשמה שחש על מות אחיו הגבירה את מחלת המלך אריסטובולוס הראשון עד מותו בשנת 103 לפני הספירה.

לאחר מותו, שחררה אלמנתו שלומציון את אחיו שנאסרו על ידו, נישאה למבוגר שבהם - אלכסנדר ינאי, ומינתה אותו למלך.

## מחקר
יהודה אריסטובולוס נחשב למקורב ליוונים, אשר כתבו עליו שהיה איש ישר וטוב. עם זאת, קלוזנר כותב שגיורם של היטורים מעיד שלמרות קרבתו ליוונים לא היה אריסטובולוס מתייוון ממש.

החוקרים נחלקו לגבי אמיתות התיאורים של אריסטובלוס אצל יוסיפוס ולגבי אופיו של אריסטובלוס.

צבי גרץ קיבל את עדות היונים שאריסטובלוס היה "איש ישר וטוב" וטען שההאשמות כלפי אריסטובלוס שהמית את אמו ברעב ושהרג את אחיו אנטיגונוס מקורם בחוגים של הפרושים
אשר שנאו את המלך בגלל שהיונים אהבו אותו. לדעת יוסף קלוזנר, מקורם של ההאשמות כלפי יהודה אריסטובולוס, באויביו אשר התנגדו לו משום שהכריז על עצמו כמלך. יצחק אייזיק הלוי טוען מנגד שהסיפור על רצח אנטיגונוס מגיע ממקור צדוקי ובולט בו הניסיון לרכך את אשמתו של יהודה אריסטובולוס. לטענתו, האשמת שלומציון במות אנטיגונוס הוא שקר שהומצא על ידי הצדוקים ושעצם כך שהפר את צוואת אביו וכלא את אמו ואחיו מעיד על אופיו הרע.

## עץ משפחה של השושלת

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חשמונאים
קטגוריה:שליטי ארצות
קטגוריה:כהנים גדולים
קטגוריה:כהנים בתקופת בית שני
קטגוריה:יהודי המאה השנייה לפנה"ס
אדוארד גריי

ממוזער|שמאל|אדוארד גריי
**אדוארד גריי, [[ויקונט]] גריי הראשון מפולודון** (באנגלית: **Edward Grey, 1st Viscount Grey of Fallodon**;
25 באפריל 1862 - 7 בספטמבר 1933) היה פוליטיקאי ואורניתולוג בריטי, אשר נודע בעיקר עקב כהונתו כשר החוץ של בריטניה במהלך מלחמת העולם הראשונה.

## קורות חיים
גריי נבחר לבית הנבחרים הבריטי לראשונה ב-1885 מטעם המפלגה הליברלית. הוא נתמנה לשר החוץ בממשלה הליברלית החל ב-1905 ונשאר בתפקידו זה במשך 11 שנים - הכהונה הארוכה ביותר בתולדות משרד החוץ הבריטי. עוד לפני המלחמה נודע גריי כשר חוץ בעל יכולות מרשימות, ובין הישגיו נרשמו האמנה האנגלו-רוסית, אשר הביא לסיומו של המשחק הגדול, ייצג את בריטניה במהלך המשבר המרוקאי השני וכן במשא ומתן הדיפלומטי הבינלאומי בעקבות מלחמות הבלקן ב-1913.

לקראת מלחמת העולם הראשונה היה גריי מעורב במספר פרשיות אשר, בסופו של דבר, הובילו לפריצתה. כך, למשל, ניסה ללא הצלחה לגשר בין האימפריה האוסטרו-הונגרית וסרביה. מחדלו הגדול הוא אולי בכך שלא הבהיר את עמדת בריטניה לגרמניה באותה העת, כי על האחרונה לקיים ולהגן על עמדתה הנייטרלית של בלגיה. כאשר העביר את המסר לבסוף, כוחות גרמנים כבר החלו להתאסף לקראת פלישה לבלגיה והקבינט הבריטי הכריז מלחמה על הגרמנים. בתחילת המלחמה, אימרתו, "האורות כבים", זכתה לתשומת לב רבה.

במהלך המלחמה עצמה המשיך גריי לכהן כשר החוץ הבריטי. בנצלו את יכולותיו הדיפלומטיות הוא ניהל משא ומתן עם מספר מדינות אשר סייעו למדינות ההסכמה. כך למשל סייע בכניסתה של איטליה למלחמה וכן הבטיח לאימפריה הרוסית שטחים מהאימפריה העות'מאנית.

במרץ 1916, כשנה וחצי לפני הצהרת בלפור, היה זה גריי שהציע לשתי מעצמות ההסכמה האחרות, צרפת ורוסיה, להוציא הצהרת תמיכה משותפת בציונות. בזמנו לא זכתה הצעתו זו להתייחסות של שתי בנות הברית הללו של בריטניה.

גריי איבד את משרתו כשר החוץ של בריטניה בטרם נסתיימה המלחמה, בעקבות חילופי השלטון בממשלה הבריטית. הוא המשיך בקריירה הפוליטית, עתה באופוזיציה. במהלך תקופה זו קיבל על עצמו את תואר האצולה ויקונט גריי הראשון, אך שושלתו של תואר זה נסתיימה עם מותו. בשנים 1919–1920 כיהן כשגריר בריטניה בארצות הברית.

## קישורים חיצוניים

* ערן סבאג, "חיים של אחרים" על אדוארד גריי, 8 בספטמבר 2015.
* 
* 

קטגוריה:פוליטיקאים בריטים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מסדר הבירית: אבירים וגבירות
קטגוריה:ויקונטים בריטים
קטגוריה:שרי החוץ של בריטניה
קטגוריה:שגרירי הממלכה המאוחדת בארצות הברית
קטגוריה:אורניתולוגים
קטגוריה:בית גריי
קטגוריה:מונצחים בשלט כחול של ארגון המורשת האנגלית
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1862
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1933
באדי הולי

**צ'ארלס הארדין (באדי) הולי** (באנגלית: **Charles Hardin "Buddy" Holley**; 7 בספטמבר 1936 - 3 בפברואר 1959) היה זמר אמריקאי, מראשוני המוזיקאים שפעלו ועיצבו את זרם הרוק אנד רול.

## ביוגרפיה
הולי נולד למשפחה מוזיקלית בלאבק שבטקסס. תחילה הושפע ממוזיקת הבלוגראס, ומאוחר יותר הושפע ממוזיקת רוק, לאחר שראה הופעה של אלביס פרסלי ב-1955.

הולי החל את דרכו כאשר התבלט בהרכב המוזיקלי שבו השתתף. במהרה הפך להיות הזמר הראשי, כאשר הלהקה, שנקראה "הצרצרים", הפכה ללהקת הליווי שלו. באדי כתב שירים שזכו להצלחה רבה, דוגמת השיר פגי סו, שיר רוקנרול מובהק, שזכה להצלחה רבה בארצות הברית. בהיותו במסע הופעות, ב-3 בפברואר 1959, התרסק המטוס של הולי ושל שני אמנים נוספים, ג.פ. "ביג בופר" ריצ'רדסון וריצ'י ואלנס, ושלושת הנוסעים והטייס נספו. הולי נפרד מ"הצרצרים" לפני מסע ההופעות האחרון שלו, והם לא היו איתו במטוס.

השפעתו בתחום המוזיקה נחשבת רבה. הביטלס, לדוגמה, הושפעו ממנו רבות, בעיקר בתחילת דרכם, בה אף שרו מספר שירים שלו. הקריירה המוזיקלית שלו ארכה מספר שנים בלבד, ועם זאת הוא הספיק לחולל בה שינוי מהותי בעולם המוזיקה.

שירו של דון מקליין מ-1971, "American Pie" (חודש על ידי מדונה), מתייחס לתאונת מותו של באדי הולי כ"יום שבו מתה המוזיקה".
מלבד הפזמון של "American Pie", גם חלק מהבית הראשון בשיר מתייחס להולי:
"But February made me shiver"
- תאונת המטוס שבה נהרג הולי קרתה בפברואר.



הכוונה כאן לכלתו הטרייה ואלמנתו של הולי, שהייתה בהריון, ובעקבות הטראומה של התאונה הפילה את העובר שנשאה ברחמה.




ללהקת "Weezer" היה להיט בשם "באדי הולי" בשנת 1995, שנכלל בתוכנת חלונות 95 כהדגמה ליכולות המולטימדיה שלה.

בשנת 1997 זכה הולי בפרס גראמי עבור מפעל חיים.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* 	
* 

קטגוריה:אמנים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:רוק אנד רול
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:אמריקאים שנהרגו בתאונות אוויריות
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הרוק אנד רול
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: מוזיקה
קטגוריה:זמרי-יוצרי קאנטרי אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1936
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1959
קטגוריה:אמני דקה רקורדס
גולם (מחשב)

ממוזער|אחד ממחשבי הגולם בבניין זיסקינד של מכון ויצמן
**גולם** היה השם שניתן לשלושה מחשבים שנבנו במכון ויצמן למדע ושימשו את צורכי המחקר במכון ובמרכזי מחקר ישראליים אחרים. 

## גולם א
בתחילת 1960 החלה המחלקה למתמטיקה שימושית, שבראשה עמד חיים לייב פקריס, בתכנון מחשב חדש, שיחליף את מחשב "ויצק" שהחל לפעול בשנת 1955. תחילה כונה המחשב "ויצק 2", אולם בעצתו של חוקר הקבלה, פרופ' גרשם שלום, ניתן לו השם "גולם", שהובן כמתייחס אל הגולם מפראג.

לראש פרויקט הגולם מונה שמואל רוכמן, שהגיע למטרה זו מארצות הברית. לצדו של רוכמן עמדו בראש הפרויקט צבי ריזל, מראשי פרויקט "ויצק", מירון מלמן, מהנדס שעלה מארצות הברית, וירוחם גינת, כמפקח טכני.

"גולם א" החל לפעול ב־29 בדצמבר 1963. הצלחתו הביאה להחלטה לבנות מחשב נוסף, זהה, שהחל לפעול ב־1966.

תכנונו של הגולם התבסס על זה של המחשב "איליאק 2" שנבנה באוניברסיטת אילינוי, תוך הכנסת שיפורים אחדים, ובפרט הקטנת נפח המחשב וצריכת האנרגיה שלו פי עשרה.

ל"גולם א" היה גודל מילה גדול במיוחד של 75 סיביות. החומרה ביצעה חישובים בשיטת "נקודה צפה", שבה סיבית אחת לסימן, 10 סיביות למעריך ו־64 סיביות למנטיסה. התאפשר גם חישוב במילה כפולה, שבה 128 סיביות למנטיסה. גודל הזיכרון הגיע ל־32K מילים (לעומת 4K מילים ב"ויצק"). מהירות החישוב של "גולם א" הייתה גדולה פי מאה מזו של קודמו, "ויצק".

## גולם ב

בשנת 1967 החל תכנונו של "גולם ב", והוא החל לפעול בשנת 1974, והחליף את מחשבי "גולם א" שקדמו לו. "גולם ב" סיים את פעולתו בשנת 1983.

ל"גולם ב" היה גודל מילה של 64 סיביות (פחות משל "גולם א", אך אף זו מילה גדולה יחסית). גודל הזיכרון הגיע ל־128K מילים.

כקודמיו שימש גם "גולם ב" לעיבודים מדעיים, בהתאם לצורכי המחקר של המחלקה למתמטיקה שימושית ומחלקות אחרות.

## בניית מחשבים במכון ויצמן

"ויצק" נבנה בתקופה שבה מחשבים טרם היוו מוצר תעשייתי נפוץ, ובנייה עצמית של מחשב הייתה הדרך העיקרית להשגתו. הגולם נבנה מאוחר יותר, ולמעשה כבר בשנת 1963, זמן מה לפני הפעלתו של "גולם א", נרכש למכון ויצמן מחשב CDC 1604 - המחשב הראשון מתוצרת קונטרול דאטה שנמכר מחוץ לארצות הברית. הגולם היה זול במידה ניכרת מהחלופות שניתנו לרכישה, ותכנונו ובנייתו היוו פעילות מחקרית בפני עצמה.

לשלושת מפתחיו של "גולם א", שמואל רוכמן, צבי ריזל ומירון מלמן הוענק פרס רוטשילד. בנימוקי הפרס נאמר, בין השאר, "שלושת המדענים קיבלו במשותף את הפרס בהנדסה על התכנון המתוחכם של המחשב האלקטרוני במכון ויצמן, אשר עורר את קנאתם של מוסדות מחקר גדולים בעולם".

"גולם ב" סיים את תקופת בניית המחשבים במכון, ולמעשה כבר במקביל לו, ואף במקביל ל"גולם א" פעלו במכון מחשבים שנרכשו מיצרנים מסחריים, כגון יבמ ודיגיטל. דרכו של המכון בבניית מחשבים לשימוש עצמי הייתה ייחודית לו בישראל, אם כי הייתה מקובלת באותה עת גם באוניברסיטאות מובילות בעולם.

## ראו גם
*היסטוריה של המחשוב

## קישורים חיצוניים

* שלמה יחיא, הגולם, **[[מעשה חושב (איל"א)|מעשה חושב]]**, אוקטובר 1988
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מחשבים חלוציים
קטגוריה:מכון ויצמן למדע
קטגוריה:המחשוב בישראל
קבוצה סגורה

במתמטיקה, **קבוצה סגורה** היא קבוצה שמכילה את השפה שלה, כלומר שכל הנקודות ש"צמודות לה" שייכות לה. זוהי המשמעות האינטואיטיבית ביותר של המושג, אך משמעותו המדויקת תלויה בהקשר המסוים שבו משתמשים בו. דוגמה לקבוצה סגורה היא הקטע [0,1] שעל הישר הממשי, אשר כולל את כל הנקודות בין 0 ל-1, ואת השפה שהיא 0 ו-1, ולכן הוא סגור.

באנליזה, כאשר עוסקים במרחב האוקלידי ה-n ממדי, קבוצה U היא סגורה אם היא מכילה את כל נקודות ההצטברות שלה. הגדרה זו תקפה גם עבור מרחב מטרי כלשהו.

ניתן גם להגדיר קבוצה סגורה בעזרת שימוש במושג הסגור: קבוצה סגורה היא קבוצה ששווה לסגור שלה.

במרחב טופולוגי כללי לא בהכרח מוגדר מושג המרחק, ולכן לא ניתן להגדיר קבוצות סגורות באמצעותו. לכן מגדירים קבוצה סגורה בתור קבוצה שהמשלים שלה הוא קבוצה פתוחה. נשים לב כי במרחבים מטריים כלליים העובדה שקבוצה שמשלימתה סגורה היא קבוצה פתוחה נכונה תמיד, ניתן להוכיח זאת מתכונות המרחב, ולכן הגדרה זו היא הכללה של מושג הקבוצה הסגורה.

קבוצה יכולה להיות גם פתוחה וגם סגורה. לדוגמה, בכל מרחב טופולוגי, הקבוצה הריקה וכן המרחב כולו הן קבוצות שגם פתוחות וגם סגורות. מרחב טופולוגי הוא קשיר אם ורק אם אלו הקבוצות היחידות שגם פתוחות וגם סגורות. כמו כן, קבוצה יכולה להיות לא סגורה ולא פתוחה.

ניתן גם להשתמש בקבוצה הסגורה בתור מושג היסוד שעליו נבנית הטופולוגיה של המרחב – עבור קבוצת אברי המרחב בוחרים משפחה של קבוצות חלקיות לה שמקיימות מספר תכונות מיוחדות (המתקיימות לקבוצות סגורות במובן המטרי) ומגדירים אותן "קבוצות סגורות". מהגדרה זו ינבעו כל הקבוצות הפתוחות שבמרחב, ועל כן דרך הגדרה זו אינה שונה מהגדרת טופולוגיה באמצעות קבוצות פתוחות. התכונות הבסיסיות של קבוצות סגורות הן שחיתוך כלשהו של קבוצות סגורות הוא קבוצה סגורה ואיחוד סופי של קבוצות סגורות הוא קבוצה סגורה. איחוד אינסופי של קבוצות סגורות אינו בהכרח סגור.

## ראו גם

* קבוצה פתוחה
* קבוצה סגוחה

* קבוצה קומפקטית

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טופולוגיה
העבודה משחררת

[שמאל|ממוזער|320px|השלט ב[אושוויץ|אושוויץ I]]
[שמאל|ממוזער|220px|השלט המשוחזר ב[טרזין|טרזיינשטאט]]
[שמאל|ממוזער|250px|שלט "העבודה משחררת" ב[מחנה ריכוז|מחנה הריכוז זקסנהאוזן]]
**העבודה משחררת** (בגרמנית: **Arbeit macht frei**; נהגה: "אַרְבַּיְיט מַאכְט פְרַיְי") היא אִמרה גרמנית שהתנוססה בשערי מספר מחנות ריכוז נאציים, כחלק ממערך התעמולה הנאצית, הטעייה ואחיזת העיניים שהופנתה כלפי קורבנות גרמניה הנאצית.

## מקורות הביטוי והשפעתו עד 1933
האמרה הייתה נפוצה בגרסאות שונות בקרב איכרים גרמנים וגרמנים-שווייצרים כחלק ממוסר העבודה הפרוטסטנטי.

מקורו של הביטוי כפי שהיה מוכר בתחילת המאה ה-20, הוא בשמו של רומן משנת 1873 שחיבר הבלשן הגרמני לורנץ דיפנבאך (Lorenz Diefenbach). במשמעותו המקורית שימש הביטוי ברומן לתיאור הדרך שבה עוברים מהמרים ונוכלים תהליך של "חזרה בתשובה", ואימוץ של נורמות מוסריות של יושר, באמצעות עבודה יצרנית היוצרת ערך ותועלת להם ולסביבתם.

במקביל, ניתן לזהות בביטוי יסודות של רעיונות על ערכה של הפרודוקטיביזציה, ועל ערכה של העבודה במשנות הוגי הדעות במאה ה-19 וברעיונות הסוציאליזם. רעיונות שאומצו בין השאר על ידי הוגי הדעות של הציונות הסוציאליסטית. כך למשל, א"ד גורדון פרסם מאמר שכותרתו "בעבודה לקינו ובעבודה נרפא". כותרת מאמרו של גורדון הייתה פרפרזה או התכתבה עם רעיונות מקובלים באירופה לפני מלחמת העולם הראשונה.

בשנת 1920 נעשה שימוש בביטוי גם על ידי הפסיכיאטר והנוירולוג הצרפתי אוגוסט פורל (Auguste-Henri Forel).

בשנת 1922 הונפקו תעודות חבר חתומות, שנשאו את הביטוי, בידי ארגון לאומני–גרמני בווינה שבאוסטריה.

ממשלת רפובליקת ויימאר אימצה את הביטוי בשנת 1928 כמסר מעודד למדיניות העבודות היזומות שנקטה במטרה להפחית את רמת האבטלה בגרמניה שלאחר מלחמת העולם הראשונה.

## בתקופת השלטון הנאצי: 1933–1945
עם עלייתם לשלטון ב-1933 השתמשו הנאצים בביטוי כחלק מתעמולה בדבר הפחתת רמת האבטלה העצומה שהתקיימה בגרמניה.
המפלגה הנאצית אימצה את הסיסמה כמכשיר לעידוד מדיניות הבנייה המסיבית והעבודות הציבוריות היזומות שהנהיגה לאחר עלותה לשלטון.

כאשר הוקמו מחנות הריכוז ומחנות ההשמדה בגרמניה ובמזרח אירופה, הוצבו באחדים מהם שלטים עם סיסמאות תעמולה והטעיה, שאחת הידועות שבהן הייתה "העבודה משחררת". הסיסמאות היו חלק מהתעמולה ומסכת ההטעיה, שכוונה בין השאר לזרוע תקוות שווא בלב הנכנסים למחנה ההשמדה. השלט המסוגנן יצר רושם כי מדובר במחנה עבודה, גם אם בכפייה, ותמורת עבודתם ישוחררו האסירים ביום מן הימים. בפועל, יותר ממחציתם של המגיעים אל מחנות ההשמדה (נשים, ילדים וגברים) ששעריהם נשאו את הסיסמה, נרצחו זמן קצר לאחר הגעתם אל המחנה.

את הכיתוב ניתן לראות על שערי מחנות הריכוז וההשמדה: דכאו, גרוס-רוזן, זקסנהאוזן, גטו טרזיינשטאט ואושוויץ I.

## גנבת השלטים בתקופה המודרנית
[ממוזער|שער הכניסה ל[מחנה הריכוז דכאו]]
השלט "העבודה משחררת" שהיה על השער באושוויץ נגנב בידי אלמונים ב-18 בדצמבר 2009, ונמצא לאחר שלושה ימים כשהוא מנוסר לשלושה חלקים. במקומו הוצב שלט חלופי שהיה במחסני המחנה. לאחר מכן שוחזר השלט המקורי והוחזר אל השער.

ב-2014 נעלמה הדלת עליה השלט "העבודה משחררת" משערי מחנה הריכוז דכאו. הדלת הוחלפה ברפליקה. כעבור כשנתיים הדלת נמצאה בנורווגיה והיא הוחזרה למוזאון המחנה, בו מוצגת כיום.

## קישורים חיצוניים

*  מה מקור הסיסמה "העבודה משחררת"?, באתר כאן, ינואר 2019

## הערות שוליים

קטגוריה:מילים וביטויים בגרמנית
קטגוריה:מושגי התעמולה הנאצית
קטגוריה:טרמינולוגיה של מחנות ריכוז
קטגוריה:שלטים
בלבואה (מטבע)

**בלבואה** הוא שמו של המטבע הרשמי של פנמה. שמו ניתן לו לכבוד וסקו נונייס דה בלבואה, מגלה הארצות (קונקיסטאדור) הספרדי. לפי תקן ISO 4217 סימנו הוא **PAB**.

הבלבואה מוצמד לדולר האמריקאי בשער חליפין של 1:1 מאז 1903, וניתן להמרה ביחס זה בכל עת בפנמה. הבלבואה מתחלק ל-100 סנטיסמוס. למטבעות 1, 5, 10, 25 ו-50 סנטיסמו יש אותם משקל, ממדים והרכב מתכות כשל מקביליהם בארצות הברית: הפני, הניקל, הדיים, הקוורטר וחצי הדולר, בהתאמה.

## לקריאה נוספת

* Krause, Chester L.; Clifford Mishler (1991). Standard Catalog of World Coins: 1801–1991 (18th ed.). Krause Publications. .
* Pick, Albert (1994). Standard Catalog of World Paper Money: General Issues. Colin R. Bruce II and Neil Shafer (editors) (7th ed.). Krause Publications. .


## קישורים חיצוניים

* 


קטגוריה:פנמה: כלכלה
קטגוריה:מטבעות
קטגוריה:מטבעות אמריקה הלטינית
סובטרופי

[ממוזער|שמאל|300px|מפת אזורי ה[אקלים סובטרופי|אקלים הסובטרופי.]]
[ממוזער|שמאל|250px|[חורש ים תיכוני בהרי טרודוס, קפריסין.]]

**סוּבְּטְרוֹפִּי** הוא מונח כולל לחוגי כדור הארץ שלצדי האזור הטרופי, הן מצפון והן מדרום. השם מורכב מהמילים "סוב" (מתחת בלטינית) ו"טרופוס" (חוג ביוונית). המונח מתייחס לרוב לאקלים סובטרופי הקיים באזורים אלה, אף שישנם מספר סוגי אקלימים סובטרופיים.

מקובל להגדיר את גבולות האזור הסובטרופי שבחצי הכדור הצפוני בין קו הרוחב 40° צפון לחוג הסרטן שהוא קו הרוחב 23.5° צפון, ואת גבולות האזור הסובטרופי שבחצי הכדור הדרומי מחוג הגדי שהוא קו הרוחב 23.5° דרום לקו הרוחב 40° דרום. ביניהם מצוי האזור הטרופי שלאורך קו המשווה.

### צמחייה סובטרופית
מספר צמחים גדלים היטב באזורים בהם הטמפרטורה בלילה מגיעה לעיתים לאפס או מעט מתחתיו, כשחלקם מאפיינים את החורש הים תיכוני. בין הצמחים הסובטרופיים מצויים שיחים כגון *Aspidistra elatior*, שושן, קיסוסן אנטארקטי, קמליה (*Camellia*) ותירס. גדלים בה גם עצים כגון דקל היין הצ'יליאני ופיקוס ובאוסטרליה ישנם גם אקליפטוסים. עם זאת הצומח בה דליל יחסית ביחס לכמות הצמחייה של האזור הטרופי, מאחר שהמשקעים נמוכים יותר וגם הטמפרטורות.

צמחים נוספים הכוללים פירות אינם עמידים לקור עז, אך עמידים חלקית לקרה וחלקם אף דורשים מזג אוויר קר בחורף, בעיקר פירות מאזור הים התיכון ביניהם: תאנה, ענב, רימון, תמר, זית, גויאבה, אנונה, אבוקדו, פיג'ואה, פסיפלורות והדרים כגון תפוז, לימון ואשכולית.

### מחלות סובטרופיות
מחלות סובטרופיות קרובות למחלות טרופיות אך מתפרצות באזורים שמחוץ לאזורים הטרופים. בין המחלות הסובטרופיות מצויות מלריה, דבר, קדחת דנגי, קדחת צהובה וצרעת.

## גלריה

קובץ:Bastervoet Pass - Top - panoramio.jpg|נוף סובטרופי בקוואזולו-נטאל.
קובץ:2013-07-04 15 37 14 Sagebrush-steppe along U.S. Route 93 in central Elko County in Nevada.jpg|ערבה חמה בסיירה נבדה, קליפורניה.


## קישורים חיצוניים

*רשימה של צמחים סובטרופיים 

## הערות שוליים

קטגוריה:גאוגרפיה