open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אנדרו וילר

**אנדרו ר. וילר** (באנגלית: **Andrew R. Wheeler**; נולד ב-23 בדצמבר 1964) הוא משפטן אמריקאי שכיהן כמנהל הסוכנות להגנת הסביבה בין השנים 2019–2021. לפני כן כיהן כיועץ הראשי של ועדת הסביבה והעבודות הציבוריות של הסנאט של ארצות הברית.

## ביוגרפיה
וילר נולד בעיר המילטון שבדרום-מערב מדינת אוהיו, ב-23 בדצמבר 1964. ב-1987 השלים לימודי תואר ראשון בחוגי הביולוגיה והאנגלית באוניברסיטת קייס וסטרן ריזרב, השוכנת בעיר קליבלנד. כמו כן, ב-1990 השלים לימודי תואר במשפטים באוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס. בשנים 1995–1997 עבד וילר כיועצו ראשי של הסנאטור ג'ים אינהוף ממדינת אוקלהומה. במרוצת השנים מילא וילר שורה של תפקידים בסנאט של ארצות הברית, ובשנת 2005 נמנה וילר על ידי המגזין "National Journal"  בין ראשי הסגל הבולטים ביותר בקונגרס של ארצות הברית.

באוקטובר 2017 הכריז נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ על כוונתו למנות את וילר לסגן מנהל הסוכנות להגנת הסביבה. בשלהי 2017 מועמדותו נדחתה בידי הסנאט, וב-3 בינואר 2018 החוזרה מועמדותו אל הבית הלבן בידי מליאת הסנאט. עם זאת, מועמדתו הועלתה בשנית על ידי הנשיא טראמפ ולבסוף הוא הושבע לתפקידו ב-8 באפריל 2018. מינויו אושרר ברוב של 53 קולות מול 47, כשבעדו הצביעו שלושה סנאטורים דמוקרטים והם ג'ו מנצ'ין, היידי הייטקאמפ וג'ו דונלי.

ב-5 ביולי 2018 הודיע מנהל הסוכנות סקוט פרויט על כווונתו להתפטר ביום למחרת, ו-וילר נעשה מנהל הסוכנות בפועל. ב-16 בנובמבר אותה שנה הוכרזה מועמדותו למנהל הסוכנות, אחרי שכיהן כמנהל הסוכנות דה פקטו לאורך חמישה חודשים. ב-28 בפברואר 2019 אושר מינויו, והחל לכהן כמנהלה ה-15 של הסוכנות להגנת הסביבה.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה רשמית, באתר הסוכנות להגנת הסביבה 

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים אמריקאים
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל דונלד טראמפ הראשון
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1964
Halloween 4: The Return of Michael Myers

***Hallowen 4: The Return of Michael Myers*** (בעברית: **ליל המסכות 4: שובו של מייקל מאיירס**) הוא פסקול מאת אלן האוארט, של סרט האימה "ליל המסכות 4: שובו של מייקל מאיירס", משנת 1988. בשנת 2011, הוחלט להוציא את הפסקול מחדש עם תוספת של ארבע רצועות נוספות ועטיפה חדשה.

## רשימת רצועות

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פסקולים מ-2011
קטגוריה:אלבומי ליל כל הקדושים
התאחדות המועמדים

**התאחדות המועמדים** (בגרינלנדית: **Kattusseqatigiit**) הייתה מפלגה שמרנית גרינלנדית שנוסדה בשלהי סתיו 2005.

בבחירות לפרלמנט בשנת 2013 זכתה המפלגה ב-1.1% מהקולות ולא השיגה מושבים בפרלמנט הגרינלנדי. וכתוצאה מכך התפרקה. המייסד אנטון פרדריקסן הצטרף מאוחר יותר למפלגת נאלראק.

## הפרלמנט של גרינלנד ([[הפרלמנט של גרינלנד|אינציסרטוט]])

* במקור נכנסה לפרלמנט הגרינלנדי כ**עצמאיים.**

## קישורים חיצוניים
* אתר רשמי

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:גרינלנד: מפלגות היסטוריות
קטגוריה:גרינלנד: מפלגות שמרניות
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-2005
Nightmare Revisited

***Nightmare Revisited*** (בעברית: **סיוט מחדש**) הוא אלבום גרסאות כיסוי מאת אמנים שונים של שירי הלקוחים מהסרט "הסיוט שלפני חג המולד". הוא יצא לאור ב-30 בספטמבר 2008, על ידי חברת התקליטים וולט דיסני רקורדס כדי להנציח את יום השנה ה-15 של הסרט ליציאתו לקולנוע.

בנוסף ל-18 הרצועות של הפסקול המקורי, יש שתי הקלטות מחודשות של המלחין דני אלפמן: "Opening" ו-"Closing". בפסקול, הלהקה קורן הקליטה מחדש את "Kidnap the Sandy Claws". הגרסה נחשבת להקלטה הראשונה של הלהקה בה ריי לוזייר בתופים. בין היתר, גרסת התקליטור של האלבום כוללת את הטריילר של "הסיוט שלפני חג המולד".

## רקע
הלהקה האמריקאית טייגר ארמי ביצעה גרסת כיסוי לשיר "Oogie Boogie's Song", שלא נכללה במהדורות התקליטורים הפיזיות של *Nightmare Revisited*, אך נכללה כרצועת בונוס דיגיטלית. ב-27 בספטמבר 2008, שלושה ימים לפני יציאתו של *Nightmare Revisited*, הוא היה זמין להאזנה בלעדית ב-Spin.com.

ב-22 בספטמבר 2008, סולנית הלהקה האמריקאית אוונסנס, איימי לי, ביצעה את השיר "Sally's Song" והודיעה כי תבצע אותו בתוכנית הטלוויזיה "The Tonight Show with Jay Leno", עם ג'יי לנו ב-13 באוקטובר 2008. זמר הרוק הכבד האמריקאי מרילין מנסון ביצע את "This Is Halloween" (מתוך המהדורה המחודשת של הפסקול) בתוכנית "The Tonight Show", בליל כל הקדושים שנתיים קודם לכן (31 באוקטובר 2006).

## ביקורת
אלבום גרסאות הכיסוי זכה לביקורות חיוביות. ב-AllMusic הוענק לו ציון של שלושה וחצי כוכבי זהב מתוך חמישה בסך הכול.

## רשימת רצועות

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי גרסאות כיסוי
קטגוריה:אלבומי ליל כל הקדושים
קטגוריה:אלבומי חברת וולט דיסני רקורדס
ליפוט גדה

**ליפוט גדה** (במקור **גרוסמן**, בהונגרית: **Gedő Lipót**; טורקווה, 5 באוקטובר 1887 – ניו יורק, ארצות הברית, 28 ביולי 1952) היה גרפיקאי יהודי-הונגרי חשוב, קריקטוריסט, צייר.

## ביוגרפיה
ליפוט גדה נולד במשפחה יהודית כבנם של הרמן (ארמין) גרוסמן, שוחט ומוהל ושל יוהאנה (יאנקה) סירמן. הוא היה תלמידו של קארוי פרנצי באוניברסיטה לאמנויות יפות בבודפשט, ואחר כך למד במינכן. בשנת 1914 ארגן את תערוכת האוסף הראשונה שלו בבית האמנים בבודפשט וזמן קצר לאחר מכן הוא גויס לצבא. עד מהרה שוחרר בגלל מחלתו. בין השנים 1914 – 1916 הוא היה עמית מערכת של העיתון Prager Tageblatt ובשנת 1915 ארגן מיצירותיו תערוכה בפראג. לאחר מלחמת העולם הראשונה התפרסמו איוריו בעיתונים מ"פיסטופו", ה"אוֹישאג" ו"חזירון הסילבסטר". בשנת 1919 הקים בית ספר חופשי יחד עם ליפוט הרמן, שם לימדו בחינם צעירים מוכשרים. משנת 1921 הוא הכין איורים עבור הוצאת אולשטיין בברלין, ומאוחר יותר עבד כקריקטוריסט ב"די שטונדה" (Die Stunde) בווינה. משנת 1920 הועסק במשך ארבע עשרה שנים על ידי עיתון הבדיחות ההומוריסטי בורשסם ינקו. בשנת 1923 יצא אלבומו שתיאר מאה אנשי ציבור אוסטרים. הוא הקים את עיתון הבדיחות סֶרְווֹּס, שהופיע בווינה במשך שנה וגדה היה גם עורך והמאייר שלו. בין השנים 1927 – 1938 עבד בהונגריה. במהלך תקופה זו הוא אייר עבור "עיתון בוקר", "חיי התיאטרון", "חץ", "קריקס-קראקס", "עיתון טולנה העולמי", "סקירה עצמאית", "מראה", "יום ראשון של העיתון של פשט", "אוישאג", "כיריים", "תקווה", "זמנים חדשים", "פשט קורייר", "פיגארו", "פאטה מורגנה", "מגזין התיאטרון". בשנת 1928 השתתף בהקמת החברה לאמנויות יפות בשם גילדת מונקאצ'י. אלבום הקריקטורה שלו, ששמו היה "אספני אמנות וביבליופילים הונגריים" התפרסם בשנת 1931 ובאותה שנה ערך תערוכה קולקטיבית במוזיאון ארנסט. משנת 1933 היו לו שלוש תערוכות אוסף בבודפשט. בשנת 1936 הוא אייר את רומן הנעורים "יאני הופך לג'וני". בשל האנטישמיות הגואה בהונגריה והחוקים האנטי יהודיים, משנת 1938 התגורר בפריז ואחר כך בניו יורק.

## פרסים
* פרס גרפי של אגודת פאל סיניאי מרשה (1934)

## לקריאה נוספת
* לקסיקון ביוגרפי הונגרי
* ביוגרפיה (budapestaukcio.hu)
* הנצחת ליפוט גדה (1969)
* לקסיקון אמנות 1. (בודפשט, 1935)
* לקסיקון יהודי הונגרי (בודפשט, 1929)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים יהודים הונגרים
קטגוריה:גרפיקאים ומאיירים יהודים הונגרים
קטגוריה:יהודים בצבא האוסטרו-הונגרי במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה ההונגרית לאמנויות יפות
קטגוריה:קריקטוריסטים יהודים
קטגוריה:ציירים הונגרים
קטגוריה:מהגרים מהונגריה לארצות הברית
קטגוריה:טורקווה: אישים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1887
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1952
ניק אברסמן

**ניקולס אברסמן ויסונסין** (באנגלית: **Nicholas Eversman Wisonsin**; נולד ב-15 בפברואר 1986) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי, המוכר מתפקידו בתור מייקל וינסטון בסדרת המסתורין "היעלמות" (2012) של רשת ABC, בתור טובי טאקר בסרט "מתוייגת" (2015) ובשל תפקידו בתור ג'ון בראון ג'וניור (אנ') במיני-סדרה "ציפור אלוהים שבשמים" (2020).

## ביוגרפיה
אברסמן נולד ב-15 בפברואר 1986 במדיסון, ויסקונסין. אביו ממוצא גרמני ואמו ממוצא אמריקאי, גרמני, אנגלי וסקוטי-אירי.

בגיל 21 עבר אברסמן ללוס אנג'לס, ובין עבודותיו הראשונות הייתה להתחפש לשרימפס ענק במרכז קניות.

## קריירה
בשנת 2016 ביצע הופעת אורח כליאם ג'ונס השני בדרמת הפנטזיה "עד עצם היום הזה".

בשנת 2020 גילם את ג'ון בראון ג'וניור (אנ') במיני-סדרה "ציפור אלוהים שבשמים" ברשת שואוטיים, המבוססת על הרומן משנת 2013 באותו שם שכתב ג'יימס מקברייד. הסדרה נוצרה והופקה על ידי אית'ן הוק שגם מגלם את ג'ון בראון.

## חיים אישיים
בשנת 2008 נישא לאמילי נוגיד. במאי 2015 נולדה בתם הבכורה, לורליי; ובשנת 2017, נולד בנם השני, לוקאס.

## פילמוגרפיה

### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1986
Halloween III: Season of the Witch

***Halloween III: Season of the Witch*** (בעברית: **ליל המסכות III: עונת המכשפה**) הוא פסקול מאת ג'ון קרפנטר ואלן האוארט, של סרט האימה האמריקאי "ליל המסכות III: עונת המכשפה", משנת 1982. מהדורת יום השנה ה-25 המורחבת של הפסקול יצאה לאור בשנת 2007, על ידי חברת התקליטים אלן האוורט אינקפורד.

## רשימת רצועות

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פסקולים מ-2007
קטגוריה:אלבומי ליל כל הקדושים
קטגוריה:אלבומי חברת MCA רקורדס
Nail in the Coffin

**Nail in the Coffin** (בעברית: **מסמר בארון הקבורה**) הוא המיני-אלבום השלישי של הבדרנית אג'ה, בו מתארחת גם שילו. המיני-אלבום יצא לאור ב-27 בספטמבר 2019, בהוצאה עצמאית, לכבוד ליל כל הקדושים. המיני-אלבום נחשב למיני-אלבום חג המולד הראשון של השתיים.

פרט ל-"Body Count" שהוקלט על ידי שילו ו-"Paranoia" שהוקלט על ידי אג'ה, כל שירי המיני-אלבום הוקלטו על ידי השתיים יחדיו.

## הרכב וקידום
המיני-אלבום תואר ככזה ש"משלב את סוגת האימו-פאנק, מוזיקת טראפ, קאנטרי ו-EDM". כמו כן, נטעם כי הוא "מהווה כמחווה לסרטי אימה קלאסיים ומודרניים". "Mama Chola", שיצא לאור ב-30 באוגוסט, היה לסינגל המוביל מתוך המיני-אלבום ועבורו יצא וידאו קליפ רשמי שצולם בקנזס סיטי.

הסינגל השני מתוך המיני-אלבום "The Purge", יצא לאור כמה זמן לאחר מכן על מנת לעזור בקידום שלו.

## ביקורת
ג'ורדן באסט מ-*[[NME]]* תיאר את המיני-אלבום כ"אנתולוגיה מפחידה של חובבי ההיפ-הופ הכהים" והוסיף כי "למיני-אלבום ולמאזינים שלו יש קשר לג'ייסון וורהיס מהסרטים של "יום שישי ה-13" והסרטים האחרונים של "הטיהור" שיצאו משנת 2013 ועד שנת 2019". ג'ון עלי מבילבורד תיאר את המיני-אלבום כ"מאיים" וכלל את "Haunted House" ב-"Billboard Pride's October 2019 Playlist".

## רשימת רצועות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי ליל כל הקדושים
קטגוריה:אלבומים משותפים
קומיי, קיסר יפן

**קומֶיי, קיסר יפן** (ביפנית: **孝明天皇**; 22 ביולי 1831 – 30 בינואר 1867) היה הקיסר ה-121 בסדרת הקיסרים היפנים. בתקופת שלטונו הארץ עוד נשלטה בידי שוגונות טוקוגאווה והגיעה המשלחת האמריקאית הראשונה של מת'יו פרי אל יפן והורתה על תחילת סחר וסיום תקופת סאקוקו הבדלנית במדינה.

## ביוגרפיה
### מקורות
קומיי היה הילד הרביעי והבן הראשון של הקיסר נינקו אמו האומנת הייתה סדאג'ין, בת אצולה והקיסרית הראשית. אמו הביולוגית הייתה סנמיצו אוגימאצ'י, אחת הפילגשים של הקיסר נינקו.

שמו בתקופת ילדותו היה אוסהיטו.

### קיסר יפן
הוא הפך לנסיך הכתר בשנת 1840 וצלח לירושת המלוכה לאחר מותו של אביו, הקיסר נינקו בשנת 1846. הקיסר הצעיר נודע באהבתו לקריאה וללמידה, קומיי לקח את צוואת אביו והקים את מרכז הלמידה של אצילי החצר, גאקושוין בקיוטו.

#### מאבק השפעת חוץ
מאז שמתיו פרי הגיע ליפן עם כוחות צי ארצות הברית ודרש לפתוח את יפן למסחר עם ארצות הברית בשנת 1853, לקיסר היה קול רב השפעה בפוליטיקה, הוא איבד אמון עם השר העליון של שוגונות טוקוגאווה לאחר שהאחרון יצר הסכמי סחר עם מדינות אירופאיות ואמריקאיות על דעת עצמו. הייתה אף פעם אחת שבה הקיסר הביע את רצונו להוציא את כל הזרים מיפן.

לאחר הוצאת צו אימפריאלי נגד הזרים במדינה, התרחשה בקיושו התנגשות כוחות בין שבט סצומה לבין אוניות מלחמה של הצי המלכותי הבריטי לאחר תקרית נממוגי. ההתנגשות אשר נגמרה בהפגזת קגושימה רק האדירה את הרצון ביפן להישאר ללא כל השפעה מחוץ, אירופאית או אמריקאית.

הקיסר קומיי הפך למאמין חזק בבדלנות של יפן, הוא נתן לאחותו הצעירה הנסיכה הקיסרית קזונומיה צ'יקאקו להתחתן עם סיי סיישוגון, גנרל סמוראי אשר פעל נגד דריסת הרגל המערבית ביפן, אותה כינו היפנים כ"ברברית". נוסף על כך הקיסר עודד תנועות לאיחוד כלל יפן כמדינה ריכוזית.

חצר המלוכה של השוגון באדו וחצר המלוכה של הקיסר בקיוטו עשו כל שביכולתם למנוע את המשך ההשפעה המערבית על המדינה. כאשר השוגון אימוצ'י טוקוגאווה הגיע לקיוטו, הוא הלך למקדש השינטו קאמו-ג'ינג'ה ולמקדש איוואמימיו האכימאן-גו כדי להתפלל לעתיד מזהיר של מדיניות עצמאית ובדלנית לאומתו.

#### הסדר
נאמר שהשוגון סמך במיוחד על המושל הצבאי של קיוטו, קטאמורי מאטסודיירה לכל מקרה אפשרי של מלחמה. עם זאת, בשנת 1865 הגיעה לבסוף הפעולה המערבית בכל הכוח, ספינות מלחמה של מדינות מערביות החלו להגיע דרך ים הפיליפינים, הן עברו את מפרץ אוסקה ודרשו במידית את שיתוף הפעולה של יפן עם דרישות המסחר שלהם, היה זה באותה העת שהקיסר קומיי הבין את חומרת המצב ואת כוחם כמו גם נחישותם של הכוחות המערביים.

בהבנת ההכרח הקיסר נתן ידו לתחילת הסחר עם המערב. עדיין הייתה תנועה שמרנית אשר טבעה את האיסור ללמוד רפואה אירופאית, אם כי תנועה כזו חוזקה בתוך הארמון הקיסרי לא הייתה הכחשה גמורה לתרבות המערבית, הקיסר עצמו ענד שעון יד ברוב שעות היום.

ב-25 בדצמבר 1866, שנה שלאחר הסכם הסחר, נפטר הקיסר לאחר 21 שנות שלטונו, לפי המקורבים אליו, הקיסר ככל הנראה נפטר עקב אבעבועות שחורות. היו אשר טענו כי הקיסר נרצח, אך למעשה, המסתורין הסובב את מותו של הקיסר קומיי ממשיך להתקיים עד לימינו.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה של הקיסר קומיי
* ביוגרפיה בארכיון הסמוראי
* 

קטגוריה:פוליטיקאים יפנים
קטגוריה:קיסרי יפן
קטגוריה:ילידי 1831
קטגוריה:נפטרים ב-1867
ויטוס קויאוכיצוק

**ויטוס קויאוכיצוק** (**Vittus Qujaukitsoq**; נולד ב-5 באוקטובר 1971 בקאנאק, גרינלנד, ממלכת דנמרק) הוא פוליטיקאי גרינלנדי. בעבר היה חבר בסיומוט, וכיהן כשר לענייני עסקים, עבודה, סחר ויחסים בינלאומיים בממשלת קילסן.

הוא היה ממייסדי מפלגת נונאטה קיטורנאי בספטמבר 2017.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים גרינלנדים
קטגוריה:אינואיטים גרינלנדים
קטגוריה:ילידי 1971
חיים שלמה גולובנציץ

הרב **חיים שלמה גולובנציץ** (ה'תרכ"ט – י' בחשוון ה'תרצ"ט, 4 בנובמבר 1938) היה ראש ישיבה במינסק, רבן של מוהילנה ומוהילב, וראש המועצה הדתית בירושלים.

## קורות חייו
נולד ליצחק ואסתר עטיה גולובנציץ בסמורגון' שבפלך ווילנא דאז. גדל בעיירה אוסטרושיצקי גורודוק שבפלך מינסק. בגיל 14 ברח מבית אביו והחל ללמוד בישיבת וולוז'ין. למד בחברותא עם ראש הישיבה הרב חיים סולובייצ'יק, עד סגירת הישיבה לאחר כשנתיים וחצי. לאחר מכן למד בישיבת מיר ובישיבת סלבודקה, וכן אצל הרב יצחק בלאזר, ממנו הושפע רבות.

בשנת תרנ"ד (1894 לערך) החל לכהן כראש ישיבה במינסק בבית הכנסת "משכיל לאיתן". הוא עמד בראש הישיבה במשך ארבע עשרה שנים, והעמיד מאות תלמידים ששימשו ברבנות. ביניהם, לדוגמה, הרב שמואל אליהו קאהן, הרב אריה לוין, הרב יעקב קמנצקי, הרב אהרן קוטלר ועוד. גידל בביתו את אחיינו היתום, הרב נחום מאיר קרליץ. כן למדו אצלו דוד זכאי, ברוך ולאדק-צ'ארני ועוד.

בשנת תרס"ח (1908 לערך), עקב מחלה, עבר אל העיירה מוהילנה הסמוכה למינסק, וכיהן בה כרב. בשנת תר"ע, לאחר כשתי שנות הבראה, מונה לרבה של מוהילב, לצד הרב שמחה סולובייצ'יק. הוא כיהן כרבה של העיר יותר מעשרים שנה. במסגרת תפקידו עסק רבות בהתרת עגונות ובמאבק לשימור המסורת היהודית, תחת השלטון הבולשביקי שרדף אותו.

בשנת תרצ"א (1930), לבקשת אחיינו הרב נחום מאיר קרליץ, נחלץ הרב חיים עוזר גרודזינסקי לסייע כלכלית לרב גולובנציץ, באמצעות הג'וינט וד"ר ברנרד כהן.

בשנת תרצ"א, כ"ח באלול (1931 10.09) עלה לארץ ישראל והתיישב בבתי ברוידא בירושלים. בירושלים נודע בעיקר בכינוי: "**הרב ממוהילב**".ראשית התמנה להיות הרב של נטורי קרתא, אך לאחר שהוזהר על ידי הרב בנגיז שלא להישאר שם, הוא התמנה לרבה של קהילת "אגודת אחים אנשי אמריקה" ("אמריקאנער שול") בשכונת אחווה, והיה מעורה בחיי הדת והרבנות בעיר. בשנת תרצ"ז (1937), עם הקמת המועצה הדתית בירושלים, הועמד בראשה כשלצדו סגניו: הרב משה אוסטרובסקי ויוסף שאול אלישר. במסגרת תפקידו פיקח על מערך הכשרות של המועצה.

הרב חיים שלמה גולובנציץ נפטר כבן שבעים בירושלים ביום שישי, י' בחשוון תרצ"ט (1938), ונטמן בבית העלמין בהר הזיתים. בהלווייתו הספידו הרב הראשי, הרב יצחק אייזיק הלוי הרצוג.

### משפחתו
אחיו הוא הרב שניאור פייבוש גולוב, רבה של דרבנה. אח נוסף הוא הרב יחיאל מיכל ברקמן, מחבר שו"ת "**לב ים**". אחיינו בן אחותו פייגא ציבולניק הוא הרב נחום מאיר קרליץ.

לרב גולובנציץ ורעייתו חיה רחל נולדו שמונה ילדים. בנו הרב יהושע מילא את מקום אביו בקהילת "אגודת אחים אנשי אמריקה", שימש כמו"ץ בירושלים, ומפקח המקוואות במשרד הדתות. נכדו אריה גולובנציץ, בן בנו יצחק, הוא איש עסקים ונדבן חרדי, אשר התפרסם בעקבות פולמוס מתחם גולובנציץ בבית שמש שבבעלותו.

## לקריאה נוספת
* '''שערי ציון''' [יט, א-ג], תשרי-כסלו תרצ"ט, עמ' מב-מג
* '''תורת ארץ ישראל''' [י, א-ג], תשרי-כסלו תרצ"ט, עמ' יז
* יעקב גליס, **אנציקלופדיה לתולדות חכמי ארץ ישראל**, כרך ג, ירושלים תשל"ח, עמ' צט
* משה צינוביץ, **מיר: תולדות ישיבת מיר**, תל אביב תשמ"א, עמ' 52-53

## קישורים חיצוניים
* הרב שלמה גולבנציץ: ליום השלושים, הצופה, 4 בדצמבר 1938, עמ' 3 (חלק א, חלק ב)
* תמונת הרב שלמה גולובנציץ, בפורום אוצר החכמה

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים בלארוסים
קטגוריה:ראשי מועצות דתיות בישראל
קטגוריה:ירושלים: רבנים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים
קטגוריה:נפטרים ב-1938
ה' מלך

ה' מלך הוא כינוי למספר פרקי תהלים וקטעי תפילה, המכונים כך על שם פתיחתם.
אברהאמהג'

**אברהאמהג**' (בהונגרית: **Ábrahámhegy**) הוא כפר על גדות אגם בלטון הנמצא במחוז וספרם שבמרכז הונגריה. 
הכפר היה חלק מבלטונרנדש עד שנת 1977, אז שינה את שמו לאברהאמהג'. ובשנת 1991 התפצל לשני כפרים שונים.

כמו כפרים רבים באירופה גם באברהאמהג' מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1992 חיו בכפר 576 תושבים, ובשנת 2020 רק 438 תושבים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הונגריה: כפרים
ו. מרווין ווטסון

**ויליאם מרווין ווטסון** (באנגלית: **William Marvin Watson**; 6 ביוני 1924 – 26 בנובמבר 2017) היה יועצו של נשיא ארצות הברית לינדון ג'ונסון בשנים 1965–1968 והמנהל הכללי של דואר ארצות הברית מאפריל 1968 עד תום נשיאותו של ג'ונסון בינואר 1969.

## ראשית חייו
ו. מרווין ווטסון נולד באוקהרסט, טקסס. הוא סיים לימודי תואר ראשון בכלכלה ותואר שני במנהל עסקים באוניברסיטת ביילור, שם הוא החל ללמוד מלכתחילה על סמך מלגת מוזיקה.

במלחמת העולם השנייה התגייס ווטסון לחיל הנחתים של ארצות הברית והשתתף בקרבות במערכה באוקיינוס השקט בשלבים האחרונים של המלחמה.
## קריירה פוליטית
ב-1948 החל ווטסון לעבוד עבור לינדון ג'ונסון כאשר הוא התמודד על מועמדות המפלגה הדמוקרטית לסנאט של ארצות הברית. באותה תקופה לא הייתה נוכחות ראויה לציון של המפלגה הרפובליקנית בטקסס, כך שההצבעה בבחירות המקדימות הייתה כבר למעשה הצבעה בבחירות הכלליות.

הוא המשיך להיות פעיל בפוליטיקה המקומית כ"איש של ג'ונסון", והתקדם עד שהיה לראש המפלגה הדמוקרטית בטקסס. ב-1960 הוא סייע לארגן הן את מסע הבחירות של ג'ון פיצג'רלד קנדי ושל לינדון ג'ונסון בטקסס, והן עבד ישירות עבור ג'ונסון כעוזר במסע הבחירות בכל רחבי ארצות הברית. במהלך שנותיו של ג'ונסון כסנאטור וכן בשנותיו כסגן הנשיא, התבקש ווטסון מספר פעמים על ידי ג'ונסון להיות חבר בצוותו, אך הוא דחה את ההצעות והעדיף את החירות של להיות יועץ עצמאי על פני להיות מועסק על ידו.

בבחירות לנשיאות של 1964 ביקש ג'ונסון מווטסון לארגן את ועידת המפלגה הדמוקרטית הארצית שהתקיימה באטלנטיק סיטי. ווטסון ראה את הצורך להעביר מצוות הוועידה רבים מנאמני משפחת קנדי, שכן הוא היה משוכנע שהם פעלו לאלץ את ג'ונסון לקבל את רוברט קנדי כשותפו למירוץ, או לגרום לנציגי הוועידה לבחור בו כמועמד המפלגה לנשיאות במקומו של ג'ונסון.

ב-1965, לאחר שג'ונסון נבחר לתקופת נשיאות שנייה, מונה ווטסון לתפקיד היועץ למינויים של הנשיא (תפקיד שהיה זהה לתפקיד ראש סגל הבית הלבן למעט התואר עצמו), וסייע לתאם את העברת רוב סדר היום של "החברה הגדולה" במדיניות הפנים.

באפריל 1968 מונה ווטסון כמנהל הכללי של דואר ארצות הברית, תפקיד בו הוא כיהן עד תום נשיאותו של ג'ונסון בינואר 1969.

## שנותיו האחרונות
לאחר סיום עבודתו בממשל היה ווטסון בעל תפקיד בחברת , שם הוא עבד יחד עם ארמנד האמר. הנשיא ריצ'רד ניקסון הציע לו את משרת שגריר ארצות הברית באוסטרליה, אך הוא דחה את ההצעה כדי שיוכל לבלות יותר זמן עם משפחתו.

בינואר 1973 הוא נשא את ההספד בהלוויה הממלכתית של ג'ונסון, בו הוא הדגיש את המסירות האיתנה של הנשיא לקידומה של אמריקה.

בשנים 1979–1987 שימש ווטסון כנשיא הקולג' הבפטיסטי של דאלאס (כיום האוניברסיטה הבפטיסטית של דאלאס ).

ו. מרווין ווטסון נפטר ב-26 בנובמבר 2017, בגיל 93. הוא היה האחרון מחברי הקבינט של ג'ונסון שנותר בחיים. הוא נטמן בבית הקברות המדינתי של טקסס, באוסטין.

## לקריאה נוספת

* McFeeley, Neil D. (March 1987). Appointment of Judges: The Johnson Presidency, pp. 47-51

## קישורים חיצוניים

* ו. מרווין ווטסון באתר מרכז מילר של אוניברסיטת וירג'יניה 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי טקסס
קטגוריה:המנהלים הכלליים של דואר ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל לינדון ג'ונסון
קטגוריה:ראשי הסגל של הבית הלבן
קטגוריה:קצינים וחוגרים בחיל הנחתים של ארצות הברית
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ביילור
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1924
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2017
ג'ורג' קנפטון

**ג'ורג' קנפטון** (באנגלית: **George Knapton**; 1698 – 1778) היה צייר פורטרטים אנגלי. הוא הפך לסוקר ולשומר תמונות המלך בשנים 1765–1778.

## ביוגרפיה ועבודה
קנפטון נולד בכריסטצ'רץ', המפשייר, בנו של ויליאם קנפטון מברוקנהרסט, המפשייר. הוא למד אמנות אצל ג'ונתן ריצ'רדסון, ואחר כך באקדמיה של סנט מרטין. הוא בילה כמה שנים באיטליה שם התפרסם כשופט ביצירות המאסטרים הישנים.

קנפטון היה חבר מקורי ב"אגודת דילטנטי", אגודת מלומדים שמטרתה הייתה לחקור את האמנות הקלאסית היוונית והרומית. הוא היה אמן הדיוקנאות הראשון שלהם. הוא צייר רבים מחברי החברה - בעיקר בלבוש מהודר - כולל דוכס דורסט, ויסקונט גאלוויי, סר פרנסיס דשווד, הרוזן מהולדרנסי, הרוזן מבסבורו וסר בורשייר ריי. קנפטון התפטר מתפקידו בחברה בשנת 1763.

בשנת 1750, הורה הנסיך מוויילס לקנפטון, יחד עם ג'ורג' ורטו, ליצור קטלוג של התמונות שבארמונות קנזינגטון, המפטון קורט וטירת וינדזור. משנת 1765 קנפטון מילא את תפקידו של סטיבן סלוטר והפך לסוקר ושומר תמונות המלך. הוא היה אחראי גם על האוסף של לורד ספנסר באלטורפ, נורת'האמפטונשייר.

הציור הגדול ביותר של קנפטון היה של הנסיכה האלמנה מוויילס ובני משפחתה (1751). הוא גם צייר דיוקנאות של הרוזן מברלינגטון, האדמירל סר ג'ון נוריס פרנסיס, הדוכס החמישי של לידס, ארצ'יבלד באואר, ניקולה טינדל, הילדברנד ג'ייקוב, האדמירל אדוארד הוק, והזמרים קרסטיני וליזבטה דו פארק.

קנפטון סייע לאחיו ג'יימס, בעל הוצאת ספרים בלונדון, בהפקת מספר פרסומים ובהם עבודות של תומאס בירץ' ו"ההיסטוריה של אנגליה" מאת ניקולה טינדל ופול דה ראפין. ג'יימס נולד בקרייסטצ'רץ', המפשייר בשנת 1701. ג'ון ופול קנפטון הצליחו והרחיבו את עסקיו של אביהם.

אחיו האחר של ג'ורג' קנפטון - צ'ארלס קנפטון, יליד קרייסטצ'רץ', המפשייר (1700–1760) היה גם הוא אמן.

ג'ורג' קנפטון נפטר בקנסינגטון בדצמבר 1778 ונקבר שם ב־28 באותו חודש.

## גלריה


File:Admiral Sir John Norris, cirka 1735.jpg | אדמירל ג'ון נוריס

File:Johnspencer1708.jpg | ג'ון ספנסר

File:Elizabeth Howard (1701-1739), by George Knapton.jpg | אליזבת הווארד

File:George Knapton - Samuel Wathen family.jpg | משפחת סמואל וואטן

File:Princess Elizabeth of Great Britain (1741-1759).JPG | הנסיכה אליזבת

File:George Knapton - A Man and a Woman, Possibly of the Missing Family, of Little Park House, Wickham, Hampshire - Google Art Project.jpg | גבר ואישה

File:George Knapton (1698-1778) - The Family of Frederick, Prince of Wales - RCIN 405741 - Royal Collection.jpg | משפחת הנסיך מוויילס

File:PrincesEdwardAndGeorge.jpg | הנסיכים אדוארד וג'ורג'

File:Augusta and Caroline Matilda.jpg | אוגוסטה וקרולין מתילדה


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים בריטים
קטגוריה:ילידי 1698
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1778
בית הגיהנום

[שמאל|ממוזער|204x204px|[כרזה ובה כתוב "הגיהנום הוא אמיתי", באינדיאנה.]]
**בית הגיהנום** (באנגלית: **Hell house**) הוא מעין תיאטרון המציג סצנות אימה, שנועדו לשמש כהוראה מוסרית. בדרך כלל בתי גיהנום אלו מופעלים על ידי כנסיות פרוטסטנטיות, אוונגליסטיות או ארגוני פרצ'רץ . בית הגיהנום מציג מעשים שהמארגנים רואים כחטאים ואת תוצאותיהם. חלק ממה שמוצג שם זה נישואים של בני-זוג מאותו המין, הפלה מלאכותית, מין מחוץ לנישואין, רייב, שימוש במשקאות אלכוהוליים וסמים והתאבדות בני נוער. בתי גיהנום אחרים מתמקדים בנושא שבעת החטאים הקטלניים.

## משמעות
בתי הגיהנום מדגישים בדרך כלל את האמונה שמי שאינו חוזר בתשובה מחטאיו ובוחר ללכת בעקבות ישו נידון לגיהנום. בית גיהנום, בדומה להצגות של בתים רדופי רוחות רפאים, הוא מרחב בו שחקנים מציגים סצנות קשות לצפייה שמתוארות כמחרידות וכוללות הדרכה וסיפור לאורכן. הם מופעלים לרוב בימים שלפני ליל כל הקדושים.

בתי הגיהנום מתמקדים בסצנות של חיי היום יום ובהשפעות החטא או בגורלם של חוטאים חסרי אמונה בחיים שלאחר המוות.

## היסטוריה
בית הגיהנום הקדום ביותר נוצר ככל הנראה לראשונה בסידר היל, טקסס.

הרעיון זכה לפופולריות ראשונה על ידי ג'רי פאלוול בסוף שנות השבעים. פעילויות דומות החלו בכמה אזורים באותה התקופה.
החל משנת 1995 קידם את הרעיון קינן רוברטס, (במקור מרוזוול, ניו מקסיקו), על ידי כך שהקים בית גיהנום בארבאדה, קולורדו. מאז אותה התקופה, בתי הגיהנום הפכו לאטרקציה קבועה של ליל כל הקדושים בחלקים בארצות הברית. החל מ-16 בינואר 2017, "Hell House Kit" עדיין היה זמין.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלימות
קטגוריה:ליל כל הקדושים
מחלף רמת בית שמש

**מחלף רמת בית שמש** הוא מחלף המחבר את כביש 38 עם שדרות נחל נובע המוביל לשכונות רמת בית שמש ג׳, רמת בית שמש א׳ ורמת אברהם. המחלף נמצא מדרום־מערב לבית שמש. טרם סלילת המחלף היה במקום צומת לא מרומזר ומסוכן לנוסעים לכיוון רמת בית שמש מכיוון צפון או ליוצאים מרמת בית שמש לכיוון דרום.

זהו המחלף הראשון שנסלל בבית שמש ועלותו נאמדת בכ־420 מיליון שקלים. בניית המחלף היא חלק מתוכנית כוללת להרחבת כביש 38 שעלותה נאמדת בכ־1.2 מיליארד שקלים. הפרויקט מבוצע הודות לבניית שכונות חדשות באזור הדרומי של בית שמש, ביניהן שכונת רמת בית שמש ד' שאמורה לאכלס כ־10,000 יחידות דיור.

על פי התכנון, עד סוף שנת 2021 סביבת המחלף תשופץ, ובכביש 38, במקטע שבין מחלף רמת בית שמש לכניסה הצפונית לבית שמש, יסלל נתיב נוסף. מלבד זאת, הוקמו כ־6 מחלפים נוספים, כ־3 גשרים להולכי רגל וכ־2 הפרדות מפלסיות (בסמוך למסילת הרכבת יפו–ירושלים) ויוקמו מספר שבילי אופניים.

המחלף נבנה על ידי חברת נתיבי ישראל, ונפתח לתנועה ב־11 באוקטובר 2020.

## קישורים חיצוניים
* הבקר נפתח לתנועה המחלף הראשון בבית שמש, באתר חדשות בית שמש, 11 באוקטובר 2020.

קטגוריה:בית שמש: תחבורה
בית שמש, רמת
בדצ'ונטומאי

**בדצ'ונטומאי** (בהונגרית: **Badacsonytomaj**) היא עיר במחוז וספרם שבמרכז הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה גם בבדצ'ונטומאי מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בעיר 2,547 תושבים, ובשנת 2020 רק 2,026 תושבים.

העיר ידועה בזכות הגבעה עליה בנויה מאופיינת באבני בזלת מרהיבים בגובה 60-70 מטר ובזכות האזור שמסביב לעיר הידוע ביינות ההונגריים האיכותיים שלו.

## היסטוריה
שטחה של העיר היה מיושב כבר בעת העתיקה, חפירות ארכאולוגיות העלו ממצאים מתקופת הברזל. על ראש גבעה בעיר ומצאו שרידי יישוב קלטים. עדויות נוספות קיימות להתיישבות ולגידולים חקלאיים בתקופת ימי הביניים

מנזר היה קיים בעיר בשנת 1263 והיא ננטשה ונהרסה בתקופת הכיבוש הטורקי, אך ההתיישבות במקום לא הפסיקה. 

ב-1 בינואר 1911 הוכרזה רשות עצמאית במקום ורק בשנת 2004 הוכרזה בדצ'ונטומאי כעיר.

## יהודי בדצ'ונטומאי
בבדצ'ונטומאי חיו יהודים בתקופות זמן שונות.
במקום קיימים שאריות של בית קברות יהודי

## מפורסמים
* גיולה קרודי – סופר ועיתונאי הונגרי

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הונגריה: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
בית הכנסת מאלה

בית **הכנסת מאלה** הוא **בית הכנסת** העתיק ביותר בהודו והוא נבנה על ידי יהודי קוצ'ין בקרלה. בית הכנסת ממוקם במאלה, עיירה קטנה ברובע תריסור שבמדינת קרלה שבדרום הודו.

בית הכנסת של מאלה נמצא כעת בבעלות ה"Mala Panchayat"  ומנוהל על ידה. בשנים 1954-1955, עקב עליית הקהילה היהודית במלאבר מקרלה לישראל, העבירה הקהילה את בית הכנסת מאלה ואת בית העלמין היהודי המשויך למאלה לשמירה. כיום בית הכנסת לא פעיל .

## היסטוריה
ימין|ממוזער|עזרת נשים בתוך בית הכנסת
בית הכנסת מאלה הוא שריד למורשת הארוכה של יהודי מלבר ולגיווון הדתי של אזור קראלה, יחד עם מספר בתי כנסת אחרים שעדיין קיימים בעיר קוצ'ין ובסביבתה. קיימת השערה כי שם העיירה **מאלה** הוא ממקור עברי

ישנן דעות שונות לגבי מקורו של בית הכנסת מאלה. על פי פרם דוס סוואמי דוס יהודי, היסטוריון וחוקר יהדות דראווידי, שיר עם יהודי עתיק במלאיאלם מזכיר כי בית הכנסת נבנה במאה ה-11 תוך שימוש בעץ שנתרם ליוסף רבן בשנת 1000 לספירה על ידי מלך ממלכת קודונגאלור. המבנה הראשון פורק במהלך המאה ה-14 מסיבות לא ידועות (ככל הנראה לאחר שיטפון פריאר הגדול בשנת 1341 אך לאו דווקא בגלל השיטפונות) ובניין חדש הוקם בשנת 1400.
בית כנסת משוחזר זה מהמאה ה-14 שופץ כמעט ארבע מאות שנים מאוחר יותר, בשנת 1792, ככל הנראה כדי לתקן את הנזקים שנגרמו במהלך פלישת המיסוריאנים לקראלה על ידי טיפו סולטאן במהלך מלחמת אנגלו-מיסור השנייה בתחילת 1780. עם זאת, הכומר תומאס דוסון, מיסיונר CMS שהוצב בקוצ'ין במהלך 1817, דעה אחרת. בביקוריו באתר גילה שאף על פי שחלפו כמעט שלושה עשורים מאז כניעתו של טיפו סולטאן למלאבר לבריטים בשנת 1792, בניין בית הכנסת עדיין נותר חרב.

בשנת 1909, הבניין הישן מהמאה ה-19 נבנה מחדש (באופן חלקי או מלא) עם אותם יסודות.

קיימת גם השקפה נוספת על קיומן של עדויות היסטוריות המצביעות על כך שבית הכנסת הוקם בשנת 1597.

לאחר שהקהילה היהודית במאלה החלה לעלות לישראל בשנת 1955, הועבר בית הכנסת לידי מועצת העיר של מאלה ב-20 בדצמבר 1954. המועצה מחזיקה את בית הכנסת (שאינו פעיל) ואת בית הקברות של הקהילה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

מאלה
מאלה
תיאטרון ביזאר

[שמאל|ממוזער|289x289px|הבמה המרכזית של התיאטרון, [דטרויט, מישיגן.]]
**התיאטרון הביזארי** או **תיאטרון ביזאר** (באנגלית: **Theatre Bizarre**) הוא אירוע נשף מסכות של ליל כל הקדושים המתקיים בהיכל הבונים החופשיים של דטרויט. האירוע מתפרס על שבע מתוך שש עשרה הקומות בבניין. הנשף כולל מוזיקה מקומית ולאומית, רקדני בורלסקה, הופעה של אמנים שונים ומופעים של "פריקים".

במרוצת השנים מספר רב של אמנים ידועים לקחו חלק בתיאטרון ביזאר, ביניהם: האניגמה, מוקה פצה וזוכת תחרות מיס אקזוטית העולמית לשנת 2010, רוקסי דליט.

## היסטוריה
בשנת 1999, ג'ון דניוואנט גורש ממרכז התעשייה ראסל בדטרויט. הוא נהג לערוך שם מסיבה גדולה של ליל כל הקדושים מדי שנה. לבסוף, הוא וקן פוייר, שהיו בבעלותם מספר נכסים מדרום לאתר הירידים של מדינת מישיגן, הניחו את התשתית למה שבסופו של דבר הפך לתיאטרון ביזאר.

מאז אותה התקופה, צולמו שם סרטים עצמאיים שונים, כמו גם העובדה שהמוזיקאי קינג גורדי צילם שם את הווידאו קליפ הרשמי לשירו "Nightmares".

בשנת 2010 העיר דטרויט הורתה לסגור את המקום, בהתבסס על מגוון הפרות אזורים. דבר שגרם לאירוע בו השתתפו למעלה מ-2500 אנשים לעבור ברגע האחרון לתיאטרון פילמור (לשעבר תיאטרון המדינה). בהמשך, צולם סרט תיעודי מקיף על תיאטרון הביזאר וזאת בעקבות ההשפעה והחשיבות שלו.

ביוני 2011, קרן קרז'ה בחרה בג'ון דניוונט לאחד מעמיתיה לאמנות חזותית לשנת 2011. מאז 2011 מתקיים תיאטרון ביזאר במקדש הבונים החופשיים של דטרויט, הבניין הגדול מסוגו בעולם, מה שמאפשר השתתפות של עד 5,000 אנשים.

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:דטרויט
קטגוריה:אירועי ליל כל הקדושים
בדצ'ונטרדמיץ

**בדצ'ונטרדמיץ** (בהונגרית: **Badacsonytördemic**) הוא כפר קטן במחוז וספרם שבמרכז הונגריה. עד שנת 1950 הכפר נקרא נמשטרדמיץ (Nemestördemic).

כמו כפרים רבים באירופה גם בבדצ'ונטרדמיץ מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 922 תושבים, ובשנת 2020 רק 831 תושבים.

## יהודי נמשטרדמיץ (בדצ'ונטרדמיץ)
בנמשטרדמיץ חיו יהודים בתקופות זמן שונות.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הונגריה: כפרים
שדרות הוליווד

280px|ממוזער|שדרות הוליווד
**שדרות הוליווד** (באנגלית: **Hollywood Boulevard**) הוא רחוב במרכז העיר לוס אנג'לס שבארצות הברית. השדרה, אשר ממוקמת באזור הוליווד, משתרעת ממזרח למערב משדרות ורמונט עד שדרות סאנסט.

בין השנים 1887 עד 1910 נקראה השדרה "Prospect Avenue".

אתרים שונים לאורך הרחוב הפכו עם השנים ליעדי תיירות פופולריים, בעיקר באזור של הרחוב בו נמצאת שדרת הכוכבים של הוליווד.

## אתרים בולטים לאורך שדרות הוליווד
* התיאטרון הסיני של גראומן 
* תיאטרון דולבי
* שלט הוליווד
* שדרת הכוכבים של הוליווד

## גלריה

File:Hollywood&Highland-1907.jpg|מפגש הרחובות שדרות הוליווד (אשר באותה העת נקרא "שדרות פרוספקט") ושדרות היילנד, 1907
File:Motoring on Hollywood Blvd., West of Highland c.1903 (22137).jpg|נסיעה בשדרות הוליווד, בסביבות 1909
File:Hollywood Boulevard at night.jpg|שדרות הוליווד בלילה
File:Hollywood Walk of Fame.jpg|שדרת הכוכבים של הוליווד


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:הוליווד
קטגוריה:רחובות ושדרות בארצות הברית
יחסי טוגו–רוסיה

**יחסי טוגו–רוסיה** הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין **[[טוגו|הרפובליקה הטוגולזית]]** לבין **[[רוסיה|הפדרציה הרוסית]]**.

## היסטוריה
ברית המועצות כוננה יחסים דיפלומטיים עם טוגו ב-1 במאי 1960, זמן קצר לאחר שקיבלה את עצמאותה מצרפת. בשנת 2020 נחגגו 60 שנה לכינון היחסים הדיפלומטיים בין המדינות.

## נציגויות דיפלומטיות
* טוגו לא מיוצגת ברוסיה לא בדרג השגרירות ולא בדרג הקונסוליה.
* רוסיה מיוצגת בטוגו באמצעות שגרירותה בקוטונו, בנין.

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
פרמאונט גלובל

**Paramount Global**, או בפשטות **Paramount** (בעבר **ViacomCBS**), הוא תאגיד מדיה אמריקאי אשר נוצר ממיזוג של החברות ויאקום ו-CBS.
הנכסים העיקריים של החברה הם סרטי פרמאונט (אולפנים להפקת סרטים וסדרות אשר מרוכזים בהוליווד, קליפורניה), ערוץ CBS, (רשת הטלוויזיה הנצפית ביותר בארצות הברית ב-2019), וערוצי טלוויזיה אמריקאים ובין-לאומיים אחרים, ביניהם ניקלודיאון, MTV, בט (BET – ערוץ לקהל האפרו-אמריקאים בארצות הברית), קומדי סנטרל ושואוטיים.

לחברה ערוצים נוספים, שירותי סטרימינג (ביניהם Paramount+, Pluto Tv). חברת ההוצאה לאור סיימון אנד שוסטר מהווה מרכיב נוסף בתאגיד, אך זה הצהיר באוקטובר 2020 שבכוונתו למכור את ההוצאה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות תקשורת אמריקאיות
קטגוריה:חברות אמריקאיות להפקת סרטים
תפיסת תפוחים בגיגית מים

[250px|ממוזער|האיור "Halloween" של האוורד צ'נדלר כריסטי משנת [1915, המציג תפיסת תפוחים בגיגית מים בליל כל הקדושים]]
**תפיסת תפוחים בגיגית מים** הוא משחק בו נהוג לשחק בליל כל הקדושים. במשחק ממלאים גיגית גדולה במים ומכניסים לתוכה תפוחים, ומאחר שצפיפות התפוחים נמוכה מזו של המים, התפוחים צפים על פני המים. את התפוחים מנסים השחקנים להוציא מן המים על ידי השיניים בלבד. שימוש בידיים אסור והן לרוב קשורות מאחורי הגב.

## היסטוריה
מנהג תפיסת התפוחים החל מהפלישה הרומית לבריטניה, כאשר הצבא הכובש מיזג את חגיגותיהם עם פסטיבלים קלטיים מסורתיים. הרומאים הביאו עימם עץ תפוח, המסמל את אלת השפע פומונה. לפי המנהג, רווקים צעירים מנסים לנגוס בתפוח שצף במים, או לחלופין תלוי על חוט בשורה,  והמשתתף הראשון שמצליח לנגוס בתפוח יהיה הבא שמתחתן.

אמונה טפלה הקשורה למנהג אומרת כי אם אישה שמה את התפוח שתפסה מתחת לכרית, באותו הלילה היא תראה בחלומה את אהובה העתידי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מנהגי ליל כל הקדושים
קטגוריה:משחקי חברה
קטגוריה:תפוח
לאה פרץ

**לאה פרץ** (נולדה ב-1949) לשעבר ראש המחלקה לעיצוב אופנה בשנקר.

## ביוגרפיה
לאה פרץ נולדה בזכרון יעקב, דור רביעי למשפחת קרניאל שהייתה ממייסדי היישוב, משפחתה עלתה ארצה בשנת 1882.

החלה את לימודיה האקדמיים באוניברסיטת ירושלים, במסגרת תואר ראשון ושני לתולדות האמנות והיסטוריה כללית. סיימה באוניברסיטת חיפה את לימודי התואר הראשון יחד עם תעודת הוראה והחלה לעבוד במחלקות האמנות של אוניברסיטת חיפה.

בין השנים 1988–1999 לימדה קורסים בתולדות האומנות, העיצוב והקרמיקה במחלקת האומנות של בית הספר "בצלאל". במסגרת זו אצרה תערוכות בגלריה של המחלקה לעיצוב קרמי. היא אצרה את התערוכה הראשונה של משה גרשוני ותערוכת צילומים של שוש קורמוש.

בשנת 1989 החלה ללמד את תולדות האמנות והעיצוב כחלק מצוות המרצים של שנקר.

בשנת 1994 מונתה לראש מחלקת האופנה של שנקר, וכיהנה בתפקיד זה עד 2003, עת סיימה לימודי תואר שני בתולדות האמנות מטעם האוניברסיטה העברית. היא עזבה את התפקיד לאחר שהצטרפה לשליחות של בן זוגה, הדיפלומט יאיר רקנאטי, בשגרירות ישראל בבוגוטה בירת קולומביה. היא שימשה שם נספחת התרבות של ישראל ומרצה באוניברסיטה הישועית "אל רוסריו".

עם שובה לישראל בשנת 2006 מונתה מחדש לראש המחלקה לעיצוב אופנה, תפקיד אותו ביצעה עד שנת 2019. בתקופה זו אצרה מספר תערוכות ותצוגות אופנה של המחלקה בעולם, בין היתר בניו יורק, וושינגטון, לידס, זאגרב וגוודלחרה. במקביל, היא כיהנה כדירקטורית בחברת דלתא גליל תעשיות.

היא שימשה כחברת שיפוט במספר תצוגות של פרויקטי גמר בבתי ספר לאופנה מחוץ לישראל ובתחרויות אופנה בינלאומיות, למשל תחרות הסטודנטים הבינלאומית "Remix" המתקיימת בברלין.

בין השנים 2006–2010 שימשה כחברה בוועדת השיפוט של הקרן למצוינות בתרבות. בין השנים 2007–2012 הייתה היועצת של כנסי האופנה השנתיים אשר התקיימו במדיטק בשיתוף התאחדות התעשיינים בישראל.

בשנת 2018 שימשה חברה בוועדת השיפוט מטעם משרד התרבות והספורט, אשר העניק בפעם הראשונה את פרס האופנה.

בשנת 2019 פרשה מתפקידה בשנקר. החליף אותה בתפקידה מעצב האופנה אילן בז'ה.

באפריל 2023 מונתה לראשת הספר לעיצוב של אוניברסיטת חיפה, שמוקם לאחר שילוב המרכז האקדמי ויצו בפעילות האוניברסיטה.

## חיים אישיים
פרץ מתגוררת ברמת אביב ונשואה בשנית לדיפלומט יאיר רקנאטי, הם הורים לשלושה.

## פרסים ותארים
בשנת 2012 פרץ נבחרה למקום השלישי מתוך 100 האנשים המשפיעים בתעשיית האופנה מטעם כתב העט "את", על השפעתה הרבה על מחלקת האופנה בשנקר ועל תרומתה לתחום האופנה בישראל.

בשנת 2013 נבחרה כאחד האישים המשפיעים ביותר בתרבות הישראלית, במסגרת פרויקט מיוחד של עיתון הארץ.

בשנת 2017 היא נבחרה גם לאחד מהאנשים המשפיעים ביותר בישראל, ברשימת "אנשי השנה" של "Time Out".

בשנת 2018 הוענק לה פרס מפעל חיים בטקס פרסי האופנה 2018, על ההישגים אותם הובילה בשנקר.

## קישורים חיצוניים
* לאה פרץ, באתר של מכללת שנקר

Fashion During Wartime, ריאיון עם לאה פרץ עבור הניו יורק טיימס, 15 ביולי 2014

## הערות שוליים

קטגוריה:סגל מכללת שנקר
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1961
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1961
שרה אולסווי

**שרה אולסווי** (בגרינלנדית: **Sara olsvig**; נולדה ב-26 בספטמבר 1978) היא פוליטיקאית גרינלנדית ולשעבר מנהיגת מפלגת אינואיט אטקטיגיט (2014-2018). היא כיהנה כאחת משני הנציגים של גרינלנד בפולקטינג הדני, מ-15 בספטמבר 2011 עד 15 בספטמבר 2014.

## קישורים חיצוניים

* אולסווי, באתר הפרלמנט הגרינלנדי

## הערות שוליים

קטגוריה:אינואיטים גרינלנדים
קטגוריה:גרינלנדים ממוצא דני
קטגוריה:פוליטיקאיות גרינלנדיות
קטגוריה:נוק: אישים
קטגוריה:ילידות 1978
יחסי ספרד – פפואה גינאה החדשה

**יחסי ספרד–פפואה גינאה החדשה** הם היחסים הדו-צדדיים והדיפלומטיים בין ספרד ופפואה גינאה החדשה. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים לראשונה ב-28 באוגוסט 1978.

## קשר היסטורי
אין כמעט נתונים מפפואה עד שהאירופאים הגיעו לאיים אלה במאה ה-19. אדמות אלו קיבלו את שמם במאה זו: פפואה מגיעה ממילה מלזית המתארת את השיער המתולתל של המלנזים, גינאה החדשה הייתה השם שהעניק לה חוקר ספרדי, אינייגו אורטיס דה רטס  אשר חקר את האי בשנת 1545, בגלל הדמיון שלה עם חופי גינאה באפריקה.

## שיתוף פעולה
אינטראקציות מסחריות בין פפואה גינאה החדשה לספרד מעוגנות במסגרת ההנחיות הכלליות של הסכמי השותפות הכלכלית של הקהילה (EPA) בין האיחוד האירופי לאזור אפריקה-הקריביים-פסיפיק (ACP).

בדצמבר 2009 נחתם הסכם השותפות הכלכלי הזמני של האיחוד האירופי–פפואה גינאה החדשה, שכלל התחייבויות של מדינה זו ביצוא פטור ממכס וללא מכסות; פתיחה הדרגתית וסימטרית של השוק שלה למוצרים קהילתיים, למעט בשר, דגים, פירות, ירקות, אלכוהול, צינורות וברזל. בנוסף, ההסכם מחייב עמידה בתקנות הקהילה בדבר חסמים טכניים לסחר ואמצעים סניטריים ופיטוסניטריים. האיחוד האירופי מצדו מציע שיתוף פעולה במכס וכללי מוצא טובים יותר למוצרי דיג בפפואה גינאה החדשה ומדינה זו שומרת לעצמה את הזכות ליישם את אמצעי ההגנה הנדרשים אם המצב מייעץ.

אסטרטגיית האיחוד האירופי 2008–2013 ביחס לפפואה גינאה החדשה מדגישה הפחתת עוני ופיתוח אנושי, כפרי וסביבתי, עם תקציב כולל של 142.3 מיליון אירו. הפעילויות המתוכנות כוללות תמיכה בתוכניות הפיתוח המסורתיות, השקעות בתשתיות ותקשורת והכנסת פעילויות מניבות הכנסה, שיפור חינוך בסיסי וניהול אחראי של משאבי הטבע.

## נציגויות דיפלומטיות
* ספרד מיוצגת בפפואה גינאה החדשה באמצעות שגרירותה בקנברה, אוסטרליה וקונסוליה בסידני.
* פפואה גינאה החדשה מיוצגת בספרד באמצעות שגרירותה בבריסל, בלגיה.

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
אטילה גרה

**אטילה גרה** (במקור עד 1897 **ארמין גוטמן**, בהונגרית: **Gerő Attila**; אוראדיה, 3 ביוני 1870 – בודפשט, 8 באוקטובר 1916) היה סופר, משורר, עיתונאי, מתרגם יהודי-הונגרי.

## ביוגרפיה
ארמין גוטמן נולד במשפחה יהודית כבנם של הסוחר וילמוש גוטמן ושל ינקה פישמן. הוא למד בעיר הולדתו ובווינה והחל את הקריירה שלו כעיתונאי בעיתון "נאג'ווארד" ואחר כך המשיך ביומונים של בודפשט, עיר הבירה של הונגריה, ובעיתון "שוויון"*.* הוא תרגם את הרומנים של אמיל זולה "הדוקטור פסקל" (Le Docteur Pascal, 1893) ו"שלוש הערים" (Les Trois Villes), וכן מספר רומנים מאת אלפונס דודה וריצ'רד ווס, חלקית עם אשתו, הסופרת אירן צ'רהלמי (הכט). הוא ערך את כתבי העת הספרותיים: "חוץ לארץ", "יועץ מועיל" ו"משפחה".

אטילה גרה הובא למנוחת עולמים בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט.

## ספריו בהוצאה עצמית
* דקלים (שירים, 1892)
* שכרון חושים (שירים, 1905)
* פסוקים מאוהבים (שירים, 1906)

בת זוגו השנייה (לאחר מות אשתו הראשונה בשנת 1908) הייתה ליאופולדינה בק (1870-1936), איתה התחתן ב־31 ביולי 1912 בבודפשט.

## ראו גם
* פאל גויאש: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים
* לקסיקון ספרותי הונגריה. יוז'ף רווי, בלה קהלמי. הונגריה, 1947.
* לקסיקון ספרותי. בנדק מרצל. 1927
* Das geistige Ungarn. ביוגרפיות לקסיקון. הרסג אוסקר פון קרוקן, אימרה פרלגי. וינה-לייפציג, וו. בראומולר, 1918.
* לקסיקון ספרותי הונגרי. עורך ראשי מרצל בנדק 1963–1965.
* יוז'ף סיניאי: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים. 1891-1914.
* לקסיקון ספרותי הונגרי. בהשתתפותם של מיקלוש פלוריש ואנדראש טוט . 1926
* לקסיקון חדש של הספרות ההונגרית. עורך ראשי. פטר לאסלו. 1994

## לקריאה נוספת
* לקסיקון יהודי הונגרי. אטילה גרה מקוון
* המוזיאון הספרותי פטפי - אטילה גרה

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונאים יהודים הונגרים
קטגוריה:סופרים יהודים הונגרים
קטגוריה:משוררים יהודים הונגרים
קטגוריה:מתרגמים יהודים הונגרים
קטגוריה:סופרים אסורים (הונגריה, 1944)
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1870
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1916
יחסי הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו – נורווגיה

**יחסי הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו–נורווגיה** הם היחסים הדו צדדיים בין הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו לנורווגיה. הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו מיוצגת בנורווגיה באמצעות שגרירותה בלונדון, בריטניה. ישנם 1,930 בני דונג קונגו שחיים בנורווגיה. משרד החוץ הנורווגי הוציא אזהרת מסע לחלקים הצפוניים והמזרחיים של קונגו.

## היסטוריה
קונגו הפכה עצמאית מבלגיה ב-30 ביוני 1960. נורווגיה החלה בסיוע הומניטרי לקונגו מאז 1963 לפחות. בשנת 1963 נורווגיה הייתה אחת משש המדינות היחידות אליהן. באותה שנה פנתה קונגו וביקשה לעזרה צבאית וביקשה עזרה להקמת חיל הים. נורווגיה דחתה את הבקשה וציינה מחסור במומחיות ההדרכה שקונגו חיפשה. בשנת 2003 נורווגיה העניקה לקונגו 40 מיליון כתר נורווגי. וידאר הלגסן, שר החוץ הנורווגי אמר: "למרות כמה סימנים מלאי תקווה בתהליך השלום והקמת ממשלת מעבר בקינשאסה, המצב ההומניטרי בחלק המזרחי של המדינה הוא רעוע." בשנת 2004 נמחל כל החוב הקודם. בשנת 2007 ביקרו בקונגו המזכ"לים של חמשת הארגונים ההומניטריים הנורווגיים הגדולים ביותר כדי להגיע למשבר. בשנת 2008 סופקו 15 מיליון כתר נורווגי נוספים. בשנת 2009 ביקרה שרת ההגנה אן-גרטה שטרום-אריכסן בקונגו כדי להתבונן בסכסוך. היא הסכימה לשלוח כוחות שיספקו כוח אדם לכוחות שמירת השלום של האו"ם במהלך הסכסוך בקיו. חוב הרפובליקה לנורווגיה, 143 מיליון כתרים נורווגיים, נמחק כתוצאה מהחלטה של הקבינט הנורווגי ב-21 באוקטובר 2011.

## ג'ושוע פרנץ' וצ'וסטולב מולנד
בשנת 2009 נעצרו אזרחי נורווגיה ג'ושוע פרנץ' וצ'וסטולב מולנד והואשמו בהריגת הנהג השכור שלהם, ניסיון לרצח עד, ריגול, שוד מזוין והחזקת נשק בלתי חוקי. הם נמצאו אשמים ונידונו למוות, וכן נקנסו יחד עם נורווגיה בסך 60 מיליון דולר. יונס גר סטיורה, שר החוץ של נורווגיה אמר: "אני מוחה בתוקף על עונש המוות של שני הנורווגים ... נורווגיה היא מתנגדת עקרונית לעונש מוות, ואצור קשר עם שר החוץ של דנ"א כדי להעביר זאת." על פי Bloomberg.com "נורווגיה גם מתנגדת להרשעת הריגול ושילוב המדינה לקנס, אמר סטויר. 'נורווגיה אינה חלק מהמקרה הזה.'"
מכתב מיום מרץ 2012 "נמסר בקינשאסה מראש הממשלה סטולטנברג לנשיא קבילה", אולם לא נענה נכון לאוגוסט 2013.

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
חוות נוורלנד

260px|ממוזער|מבנה מרכזי בחוות נוורלנד
**חוות נוורלנד** (באנגלית: **Neverland Ranch**), המכונה באנגלית גם "**חוות עמק הסיקמור**" (**Sycamore Valley Ranch**), היא חווה משתרעת על פני כ-10,926 דונם, הממוקמת במחוז סנטה ברברה שבמדינת קליפורניה הממוקמת בכתובת רחוב פיגארואה מאונטיין 5225. החווה נודעת בעיקר משום שהשתייכה לזמר האמריקאי מייקל ג'קסון בין השנים 1988 עד 2009.

במקור נקראה האחוזה "חווה זאקה לאדרס" (Zaca Laderas Ranch). בשנת 1981 שונה שם האחוזה ל"חוות עמק הסיקמור" (Sycamore Valley Ranch) לאחר שנרכשה על ידי היזם ויליאם בון. ג'קסון שהה במקור באחוזה בשנת 1983 כאשר ביקר את פול מקרטני באחוזה במהלך צילומי הווידאו קליפ לשיר "Say Say Say".

בשנת 1988 נמכרה האחוזה למייקל ג'קסון, אשר שינה את שם האחוזה ל"חוות נוורלנד", על שם האי בו חי פיטר פן.

בנוסף לאחוזה העצומה שממוקמת בשטח החווה, בתקופה בה החווה הייתה בבעלותו של מייקל ג'קסון היא הכילה גם גן חיות פרטי ופארק שעשועים פרטי. במאי 1990 עבר מייקל ג'קסון ממגורי המשפחה בהייבנהרסט שבאנצ'ינו  לחוות נוורלנד.

ג'קסון התגורר בחוות נוורלנד במשך 17 שנים, וקיווה שהמגורים בחווה יאפשרו לו לקבל יותר פרטיות. בפועל הבידוד רק הגביר את הסקרנות של הציבור והמדיה לגבי חייו של מייקל בחווה.

בשנת 2005 עזב ג'קסון את החווה אך היא נותרה בבעלותו עד מותו ב-2009.

החל משנת 2014 הוצע הנכס למכירה תמורת כ-85 מיליון דולר ובדצמבר 2020 נמכרה החווה תמורת 22 מיליון דולר.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מייקל ג'קסון
קטגוריה:חוות
קטגוריה:קליפורניה: מבנים
אלזה ברנדייס

**ארזבט אלזה ברנדייס** (בהונגרית: **Brandeisz Elza**; 18 בספטמבר 1907 – 6 בינואר 2018) הייתה רקדנית ומורה הונגרייה ממוצא גרמני. היא נחשבה לחלוצת המחול האקספרסיוניסטי בהונגריה. במהלך מלחמת העולם השנייה היא הסתירה כמה יהודים בבית הקיץ של משפחתה בבלטונלמאדי, ביניהם את ג'ורג' סורוס בן ה-14. בשנת 1995 היא הוכרה על ידי יד ושם כחסידת אומות העולם.

## ביוגרפיה וחינוך
ברנדייס נולדה ברוסט, בורגנלנד, אוסטריה ב-18 בספטמבר 1907. היא גדלה בבודפשט, הונגריה, במשפחה גרמנית שהשתייכה לכנסייה הלותרנית. בילדותה הייתה עדה להכתרתו של קרל הראשון, קיסר אוסטריה בבודפשט.

בין השנים 1923–1928 למדה מחול בבית הספר של לילי קלליי. בשנות ה-30 למדה מחול בווינה ובדרזדן תחת הדרכתה של מרי ויגמן.

## קריירה
ברנדייס הייתה רקדנית ומאוחר יותר מורה בבית ספר פרטי למחול מודרני בניהולה של בלנה לאגטאי, אישה יהודייה. ברנדייס נחשבת "מחלוצי המחול האקספרסיוניסטי בהונגריה". בתחרויות ריקוד עדיין מכנים תנועה קשה וסיבובית שהיא לימדה, "קפיצת ברנדייס".

במהלך מלחמת העולם השנייה, כדי להימנע מהשתלטות על ידי נאצים גרמנים, ברנדייס רשמה את בית הספר של לאגטאי על שמה. כאשר לאגטאי הועברה בכוח לבנייני הטלאי הצהוב, ברנדייס הביאה לה מזון ועזרה לה להשיג מכתב הגנה משגרירות פורטוגל. ברנדייס הסתירה גם את בוז'י סורוס ואת בנה ג'יורגי בן ה-14 בבית הקיץ של משפחתה בבלטונלמאדי. לאחר שהיגר לאמריקה, שינה ג'יורגי את שמו לג'ורג' סורוס. משפחת סורוס הוסתרה בדירתם, דירת חדר עם אביה הקשיש, אמה ואחותה של ברנדייס.

לאחר המלחמה, הממשלה הקומוניסטית החדשה לא ראתה בעין יפה את העיסוק במחול ואסרה על ברנדייס להופיע. היא החלה ללמד התעמלות וספורט בבלטונאלמאדי.

בשנת 1963 פרשה ברנדייס והפכה למדריכה במוזיאונים בית סטורנו ובשופרון, שם עבדה עד 1978. היא סירבה להיתמך על ידי ג'ורג' סורוס, אך היא נעזרה באחיות סיעודיות ביוזמתו. בשנת 1995 הוענק לה על ידי יד ושם אות חסיד אומות העולם.

בשנותיה האחרונות חיה בבדידות בשופרון. ב-6 בינואר 2018, ברנדייס נפטרה והייתה לתושבת הוותיקה ביותר בעיר, בת 110.

## הערות שוליים

קטגוריה:הונגריות חסידות אומות העולם
קטגוריה:רקדנים
קטגוריה:מחול מודרני
קטגוריה:אישים שהגיעו לגיל 110 בעת החדשה
קטגוריה:הונגריות שנולדו ב-1907
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1907
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-2018
תפוח קרמל

**תפוחי קרמל** או **תפוחי** **טופי** הם תפוחים שלמים המכוסים בשכבת קרמל. הם נוצרים על ידי טבילה או גלגול תפוחים על קרמל חם. יש שמגלגלים אותם גם באגוזים או סוגים אחרים של תוספות כמו ממתקים. לאחר מכן, מאפשרים להם להתקרר, ולבסוף נועצים בתפוח שיפוד או מקל לאחיזה נוחה.

## ייצור
שמאל|ממוזער|250x250 פיקסלים|קרמלים נמכרים בדרך כלל במהלך חודשי הסתיו באמריקה לייצור תפוחי קרמל.
לייצור תפוחי קרמל בכמויות גדולות ניתן לשים קוביית קרמל גדולה, לחמם את התפוח והקרמל כדי שיידבקו יחד ולאחר מכן, לאפשר להם להתקרר. לאחר מכן נוצר קרמל קשה יותר, אך לא קשה מידי; דבר שמאפשר לאכול אותו ולהוביל אותו ממקומות למקומות. ייצור תפוחי קרמל בבית כולל בדרך כלל התכת סוכריות קרמל או הכנת קרמל ממרכיבים כמו סירופ תירס, סוכר חום, חמאה ווניל. קרמל תוצרת בית בדרך כלל רך יותר ובעל מרקם קרמי יותר מהקרמל התעשייתי.

יש שטובלים את התפוח בשוקולד, שוקולד לבן ועוד וזאת, תוך שהם מציירים עליהם בצבעי מאכל, על מנת להעניק לו עיצוב וצורה ייחודיים משל עצמו. בנוסף לתפוחי קרמל, יצרנים וצרכנים החלו לצפות תפוחים בסירופ שוקולד, חמאת בוטנים וכולי והוסיפו תוספות כגון בוטנים כתושים, בייגלה, מיני M&M's, פתיתי קוקוס ומיני שוקולד צ'יפס. תפוחים מקורמלים עם תוספות כאלה נקראים גם "taffy apples".

## היסטוריה
המתכון לתפוחי קרמל נהגה במקור על ידי עדנה קסטרופ, ממשפחת קסטרופ. אותה המשפחה הקימה את חברת המזון "Affy Tapple" בשנת 1948 ועדיין ממשיכה לייצר את תפוחי הקרמל. המתכון של עדנה נחשב עד היום ל"מתכון המקורי של תפוחי הקרמל".

בשנת 1960, ויטו ריימונדי רשם פטנט על המצאת מכונת תפוחי הקרמל האוטומטית הראשונה, שהחליפה חלק ניכר מהתהליך שהיה כרוך בייצור ידני.

חנויות תפוחים, ממתקים ותפוחי קרמל מוכנים החלו לפעול בערים רבות במרוצת השנים, תוך שהם נתנו את האפשרות לצרכן לבחור במה התפוח יצופה. הדבר נפוץ בחתונות ומסיבות.

המאכל לפופולרי יותר ויותר עם השנים, וכיום הוא נמכר ומופץ בדרך כלל בליל כל הקדושים.

## ראו גם
* תפוח מסוכר (מכונה גם "תפוח טופי" מחוץ לצפון אמריקה)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ממתקים
קטגוריה:מאכלי תפוחים
קטגוריה:מאכלי ליל כל הקדושים
אוגוסטה סאלינג

**אוגוסטה סאלינג** (בגרינלנדית ודנית: **Augusta Salling**; נולדה ב-1954) היא שרת האוצר לשעבר של גרינלנד. תפקידיה הפוליטיים לפני שרת האוצר כללו את היותה ראש עיריית קקרטרסואק בשנים 1993–1997, וחברת פרלמנט משנת 1999. בשנת 2003 היא סירבה להתפטר בגלל טעות תקצוב שלטענתה אינה אשמתה. זה הוביל לקריסת הקואליציה. היא חברה במפלגת סולידריות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאיות גרינלנדיות
קטגוריה:ראשי עיריות בגרינלנד
קטגוריה:ילידות 1954
קטגוריה:אינואיטים גרינלנדים
כריסטיאן לאנגה

**כריסטיאן לוס לאנגה** (בנורווגית: **Christian Lous Lange**; 17 בספטמבר 1869 – 11 בדצמבר 1938) היה היסטוריון, מורה ומדען פוליטי נורווגי. מההוגים המרכזיים של רעיון האינטרנציונליזם. זוכה פרס נובל לשלום לשנת 1921.

## ביוגרפיה

לאנגה נולד ב-17 בספטמבר 1869 בסטוונגר.  הוא סיים את בית הספר התיכון בשנת 1887 ולאחר מכן למד היסטוריה, אנגלית וצרפתית באוניברסיטת אוסלו. בשנת 1893 סיים את לימודיו באוניברסיטה. לאנגה עבד כמחנך כמספר שנים עד שחזר לאוניברסיטת אוסלו ללימודי דוקטורט. בשנת 1899 החל לכהן כמזכיר באיגוד הבין-פרלמנטרי וכיהן בתפקיד זה כעשר שנים. לאחר מלחמת העולם הראשונה כיהן לאנגה כציר בארגון חבר הלאומים.

נפטר ב-11 בדצמבר 1938.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:היסטוריונים נורווגים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לשלום
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אוסלו
קטגוריה:ילידי 1869
קטגוריה:נפטרים ב-1938