open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
יוהאן יואכים שטפר

גנרל **יוהאן יואכים שטפר** (בגרמנית: **Johann Joachim Stever**; 27 באוקטובר 1887 – 18 באוקטובר 1943) היה מפקד בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
### קריירה מוקדמת
שטפר נולד ב-27 באפריל 1889 בברלין, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1908 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, ולחם בשורותיו במלחמת העולם הראשונה. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה נשאר שטפר ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 בפברואר 1934 הועלה שטפר לדרגת אוברסט לוטננט, וב-1 בדצמבר 1935 הועלה לדרגת אוברסט. ב-10 בנובמבר 1938 מונה שטפר לראש מטה הקורפוס ה-15, וב-1 ביוני 1939 הועלה לדרגת גנרל מיור.

### מלחמת העולם השנייה
עם פרוץ המלחמה היה שטפר ראש מטה הקורפוס ה-15, ולחם עמו במהלך המערכה בפולין, כחלק מהארמייה העשירית במסגרת קבוצת ארמיות דרום. ב-8 ביוני 1940 במהלך המערכה על צרפת מונה שטפר למפקד דיוויזיית הפאנצר ה-4 במקום לודוויג פון רדלמייר, ופיקד עליה במהלך מבצע מקרה אדום, כחלק מהקורפוס ה-16 במסגרת הארמייה השישית. ב-1 בספטמבר 1940 פרש שטפר מתפקידו, וב-15 בדצמבר 1940 מונה למפקד הדיוויזיה ה-336. במאי 1941 הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד הקורפוס ה-37 כחלק מהארמייה ה-15, וביולי הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד הקורפוס ה-32 (שאף הוא היה חלק מהארמייה ה-15). ב-25 ביוני 1942 מונה שטפר למפקד יחידת הפיקוח ה-399 שהייתה כפופה לקבוצת ארמיות מרכז, וב-10 בנובמבר 1943 פרש שטפר מתפקידו, והוצב בעתודת קבוצת ארמיות מרכז. ב-30 באפריל 1944 פרש שטפר מהצבא, ובתחילת מאי 1945 נעלמו עקבותיו, וכנראה שנרצח על ידי הכוחות הרוסיים.

## קישורים חיצוניים
* יוהאן יואכים שטפר באתר feldgrau
* יוהאן יואכים שטפר באתר muzeum-slask1939

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1889
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1945
ג'אבה קנקאווה

**גַ'אבַּה קַנקַאווָה** (בגאורגית: **ჯაბა კანკავა**; נולד ב-18 במרץ 1986) הוא כדורגלן גאורגי, המשחק בעמדת הקשר.

## קריירת מועדונים
קנקאווה החל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של דינמו טביליסי, ובשנת  עלה לקבוצה הבוגרת. קנקאווה הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת במסגרת מוקדמות גביע אופ"א נגד סלביה פראג ואף היה שותף להעפלה של המועדון לשלב הבתים של המפעל.

בפברואר  חתם באלניה ולדיקווקז מליגת העל הרוסית. בתום עונת  ירד המועדון לליגה השנייה וקנקאווה חתם בארסנל קייב. ב-5 במרץ 2006 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון בתיקו 0-0 נגד מטאליסט חרקוב.

בדצמבר  חתם בדנייפר דנייפרופטרובסק, ב-3 במרץ 2007 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון. ב-2 במרץ 2011 הושאל לקריוובס במדיה שיחק כשנה וחצי ובינואר  חזר לדניפרו. במהלך המשחק נגד דינמו קייב ב-30 במרץ 2014 התנגש שוער דניפרו דניס בויקו באולג גוסב שחקנה של דינמו וכתוצאה מכך, בלע גוסייב את לשונו. קנקאווה היה הראשון שהבחין בדבר והעניק טיפול ראשוני לגוסייב עד שהגיע הצוות הרפואי. ב-12 באפריל 2014 קיבל קנקאווה אות כבוד מראש שירותי החירום באוקראינה. קנקאווה היה שותף להישג השיא של המועדון באירופה כאשר הגיע עמו לגמר הליגה האירופית 2015, בו הפסידה דניפרו לסביליה.

אחרי שהתחיל את העונה שלאחר מכן בדניפרו, באוגוסט  חתם בסטאד ריימס על חוזה לשלוש שנים עם אופציה לשנה נוספת. בקיץ  שוחרר מהקבוצה.

את עונת  החל ללא קבוצה ובדצמבר  חתם בטובול מליגת העל הקזחית והוא יצטרף אליה עם תחילת העונה בקזחסטן.

ב-16 בינואר 2021 שב קנקאווה לצרפת וחתם בוואלנסיין.

בקיץ 2021 חתם קנקאווה בסלובן ברטיסלאבה מליגת העל הסלובקית.

בינואר  חזר לדינמו טביליסי.

## קריירה בינלאומית
ב-8 בספטמבר 2004 ערך קנקאווה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גאורגיה בניצחון 0–4 נגד . ב-1 במרץ 2006 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0–2 נגד .

נכלל בסגל נבחרת גאורגיה לטורניר יורו 2024, אולם סירב לזימון והוחלף על-ידי גבריאל סיגואה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים גאורגים
קטגוריה:קשרי כדורגל גאורגים
קטגוריה:טביליסי: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני דינמו טביליסי
קטגוריה:כדורגלני אלניה ולדיקווקז
קטגוריה:כדורגלני ארסנל קייב
קטגוריה:כדורגלני דניפרו
קטגוריה:כדורגלני קריוובס
קטגוריה:כדורגלני סטאד ריימס
קטגוריה:כדורגלני טובול
קטגוריה:כדורגלני ואלנסיין
קטגוריה:כדורגלני סלובן ברטיסלאבה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת גאורגיה
קטגוריה:ספורטאים גאורגים ברוסיה
קטגוריה:ספורטאים גאורגים בצרפת
קטגוריה:ספורטאים זרים באוקראינה
קטגוריה:ספורטאים זרים בקזחסטן
קטגוריה:ספורטאים זרים בסלובקיה
קטגוריה:גאורגים שנולדו ב-1986
ברנט זרנוביצקי

**ברנט לנרט זרנוביצקי** (בשוודית: **Bernt Lennart Zarnowiecki**, נולד ב-26 במאי 1954), הוא שחיין שוודי-יהודי בעבר, בעל מדליית ארד מאליפות אירופה בשחייה (וינה 1974), אלוף ושיאן שוודיה שייצג את מדינתו באולימפיאדה (מינכן 1972) ובאליפות העולם (בלגרד 1973), אלוף ושיאן המכביה התשיעית (1973) בעל 5 מדליות, מהן 2 זהב ו-3 כסף.

אחותו התאומה אניטה, אף היא אלופה ושיאנית שוודיה, שייצגה את מדינתה באולימפיאדת מינכן, באליפות העולם, אלופה ושיאנית המכביה, כוכבת המכביה התשיעית, בעלת 8 מדליות מהן 7 זהב ו-1 כסף, מספר מדליות הזהב הרב ביותר שזכה בו ספורטאי כלשהו במכביה אחת וביחד זכו בתשע מדליות זהב ובארבע מדליות כסף (13 מדליות בסך הכל).

## קורות חיים
### 1972
באולימפיאדת מינכן (1972) סיים זרנוביצקי במקום 34 במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:01.34 דקות.

### 1973
#### אלוף ושיאן המכביה
בתחרויות השחייה של המכביה התשיעית שנערכו ביולי 1973 זכה זרנוביצקי ב-5 מדליות, 2 זהב ו-3 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-400 מטר חופשי 4:20.9 דקות ובמשחה ל-1500 מטר בשיא מכביה חדש של 17:15.4 דקות. מדליות כסף, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:00.9 דקות, במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:18.8 דקות ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:57.0 דקות.

#### מקום חמישי באליפות העולם
באליפות העולם שנערכה בבלגרד יוגוסלביה בספטמבר אותה שנה סיים זרנוביצקי במקום חמישי במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:45.58 דקות, במקום שביעי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:56.58 דקות ובמקום 20 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 54.65 שניות.

### 1974
#### מדליית ארד באליפות אירופה
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בווינה, אוסטריה בשנת 1974 זכה זרנוביצקי במדליית ארד במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:43.10 דקות, אחרי גרמניה המערבית שקבעה שיא אירופה חדש של 7:39.70 דקות וברית המועצות (7:42.06 דקות), כשחיין ראשון הוא קבע תוצאה של 1:56.75 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום שביעי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 52.99 שניות, במקום חמישי במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:33.53 דקות, כשחיין ראשון הוא קבע תוצאה של 53.54 שניות, ובמקום תשיעי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:02.00 דקות.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחייני חופשי
קטגוריה:שחיינים אולימפיים שוודים
קטגוריה:שחיינים אולימפיים יהודים
קטגוריה:יהודים שוודים
קטגוריה:אלופי המכביה: שחיינים
קטגוריה:תאומים
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת מינכן (1972)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת מינכן (1972)
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1954
טוקאנה

**טוקאנה** (ברומנית: *Tocană*) או **טוקאניצה** (ברומנית: *Tocăniţă*) היא צלי בשר מהמטבח הרומני, מורכב מירקות שונים וסוגים שונים של בשר, רצוי חתכים שומניים יותר של כבש או חזיר, אם כי ניתן להשתמש גם בעוף או בשר עגל - מתובל ברוטב הכולל ירקות, פלפלים, שום או תבלינים שונים. 

את המנה משלימות לרוב כופתאות, וניתן להכין אותה גם בגרסה נטולת בשר. הצלי מוגש בדרך כלל בליווי ממליגה (פולנטה).

שם המנה נגזר מהפועל הרומני *a toca*, שמשמעו לקצוץ או לטחון.

## קישורים חיצוניים
*צלי בקר עם ירקות ובצקניות או פולנטה - טוקנה, באתר rosmarin-kitchen
## הערות שוליים

קטגוריה:המטבח הרומני
קטגוריה:מאכלי בשר
לודוויג פון רדלמייר

גנרל **לודוויג פון רדלמייר** (בגרמנית: **Ludwig von Radlmaier**; 27 באוקטובר 1887 – 18 באוקטובר 1943) היה מפקד בכיר ב שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
### קריירה מוקדמת
פון רדלמייר נולד ב-27 באוקטובר 1887 בפרייזינג, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית, לגנרל לודוויג פון רדלמייר, ולתרזה לבית זנגר. בשנת 1906 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים הבווארי ה-10 (מלך), ולחם בשורותיו במלחמת העולם הראשונה. ב-30 בנובמבר הועלה לדרגת אובר לוטננט, וב-17 בינואר 1917 הועלה לדרגת האופטמן. ב-30 במאי 1917 מונה למפקד הגדוד ה-3 ברגימנט, ב-14 בינואר 1918 מונה לקצין מטה בדיוויזיית המילואים הבווארית ה-5, וב-12 ביוני מונה לקצין מטה בקורפוס הבווארי ה-3. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה נשאר פון רדלמייר ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-10 בינואר 1933 מונה למפקד הרגימנט הממונע ה-2, וב-1 באפריל 1933 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט. ב-1 באפריל 1935 הועלה לדרגת אוברסט, וב-10 באוקטובר 1935 מונה למפקד רגימנט הפאנצר ה-1. ב-6 בינואר 1938 הועלה לדרגת גנרל מיור, וב-10 בנובמבר 1938 מונה למפקד חטיבת הפאנצר ה-6.

### מלחמת העולם השנייה
עם פרוץ המלחמה היה פון רדלמייר מפקד חטיבת הפאנצר ה-6, ולחם עימה במהלך המערכה בפולין, כחלק מהדיוויזיה הקלה ה-2 במסגרת הקורפוס ה-15, וב-5 בספטמבר 1939 נפצע במהלך הקרבות ופרש מתפקידו. לאחר החלמתו מונה פון רדלמייר ב-23 באוקטובר 1939 למפקד חטיבת הפאנצר ה-5, וב-11 בפברואר 1940 מונה למפקד דיוויזיית הפאנצר ה-4. במהלך המערכה על צרפת לחם פון רדלמייר עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס הממונע ה-16 במסגרת הארמייה השישית, והשתתף עימה בקרב ז'מבלו. ב-8 ביוני 1940 פרש פון רדלמייר מתפקידו, ויוהאן יואכים שטפר מונה במקומו למפקד הדיוויזיה, וב-1 ביולי 1940 מונה לתפקיד פיקודי במשרד החימוש. ב-18 באוקטובר 1943 מת פון רדלמייר בבית חולים בטגרנזי בעקבות מחלה.

## קישורים חיצוניים
* לודוויג פון רדלמייר באתר axishistory

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1887
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1943
קרלס קוממלה

**קרלס קוממלה לופס-דל פן** (בקטלאנית: **Carles Comamala López-Del Pan**, לעיתים נקרא בשם הספרדי "קרלוס" (Carlos); 1887, מדריד, ספרד - 1976, ברצלונה) היה מנתח אורתופדי במקצועו וכדורגלן ששיחק בברצלונה בין 1903 ל-1912. קוממלה הקים מספר מועדוני כדורגל בקטלוניה והיה חבר בהנהלת ברצלונה במשך שנתיים, בין 1909 ל-1911, אז גם היה אחראי על עיצוב הסמל של המועדון.

## ביוגרפיה
קוממלה נולד במדריד לאם בסקית ואב מהאיים הקנריים. בילדותו עברה המשפחה לברצלונה, שם חי עד מותו. קוממלה היה במקצועו מנתח אורתופדי, ובמקביל עסק רבות בפעילויות ספורט שונות - הוא עסק במספר ענפים: התעמלות, אתלטיקה, שחייה, הוקי שדה ובראשם, כדורגל. קוממלה היה חבר טוב של מייסד מועדון הכדורגל ברצלונה, ז'ואן גאמפר, ולאחר שהלה פרש ממשחק ב-1903, תפס קוממלה את מקומו כחלוץ הקבוצה. אליו הצטרף תוך זמן קצר גם אחיו, ארסני, וב-1909 הצטרף אח שלישי לקבוצה, אאוראו, אם כי ארסני ואאוראו מיעטו לשחק ולשתף פעולה עם קרלס.

קוממלה הבקיע כמות גבוהה של שערים כחלוץ. סך הכול, במהלך 9 השנים ששיחק במדי הקבוצה, כבש 172 פעמים ב-145 משחקים רשמיים ולא רשמיים. הוא היה שותף עמה ל-4 זכיות באליפות קטלוניה. ב-1910, בגמר הגביע הספרדי בו פגשה ברצלונה את אספניול דה מדריד, כבש קוממלה שער שסייע לקבוצתו לנצח 3-2 ולזכות בגביע. ב-1912 היה שותף לזכייה בגביע בפעם השנייה בקריירה שלו, אך הוא לא שותף במשחק הגמר.

בין 1909 ל-1911, במקביל לכך שהיה שחקן במועדון הכדורגל ברצלונה, היה גם חבר הנהלה. ב-1910 נערכה תחרות לעיצוב הסמל של ברצלונה, ועיצובו של קוממלה היה זה שנבחר. סמל המועדון נותר דומה עד היום, עם שינויים מינוריים. בנוסף לכך, בתקופתו ככדורגלן, פעל קוממלה בהקמת וניהול מועדונים - הוא הקים את המועדונים אייריש, גלנו, ששחקניו היו סטודנטים מבית החולים של ברצלונה, ואוניברסיטארי. לאחר שהפסיק לשחק בברצלונה ב-1912, שיחק לתקופות קצרות באספניול ובקזואל, גם הן בעיר ברצלונה.

ב-1915 היה קוממלה אחד מהמקימים של האגודה הקטלאנית לאתלטיקה, וב-1924 שימש למספר חודשים נשיא האגודה. ב-1923 היה מקימה ונשיאה הראשון של האגודה הקטלאנית להתעמלות לתקופה קצרה. במהלך השנים היה בהנהלת מספר קבוצות ספורט בקטלוניה. קוממלה שב לתפקיד הנשיא של אגודת ההתעמלות ב-1940, אותו מילא עד 1945. בקדנציה זו דאג לייסד את אליפות קטלוניה בהתעמלות.

## תארים
### ברצלונה
* הגביע הספרדי (2): 1909/1910, 1911/1912
* אליפות קטלוניה (4): 1904/1905, 1908/1909, 1909/1910, 1910/1911

## לקריאה נוספת

* Antoni Closa, Jaume Rius. Selecció Catalana de Fútbol: nou dècades d'història. Any 1999. Editorial Jaume Rius. 
* Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. .


## קישורים חיצוניים

* קרלס קוממלה במדור השחקנים האגדיים של מועדון הכדורגל ברצלונה

קטגוריה:אורתופדים
קטגוריה:חלוצי כדורגל קטלאנים
קטגוריה:כדורגלנים קטלאנים
קטגוריה:כדורגלני ברצלונה
קטגוריה:עסקני כדורגל
קטגוריה:עסקני ספורט ספרדים
קטגוריה:שחקני הוקי שדה
קטגוריה:ילידי 1887
קטגוריה:ספרדים שנפטרו ב-1976
תסמונת DRESS

**תסמונת DRESS** או **"תסמונת התגובה התרופתית עם [[אאוזינופיליה]] ותסמינים סיסטמיים (מערכתיים)"** (באנגלית: DRESS Syndrome או Drug Reaction (or Rash) with Eosinophilia and Systemic Symptoms) היא תסמונת, הנגרמת על ידי חשיפה לתרופות מסוימות, והמתאפיינת בפריחה עורית, חום גבוה, דלקות של איברים פנימיים, לימפדנופתיה ושינויים המטולוגיים פתולוגיים כמו אאוזינופיליה, תרומבוציטופניה ולימפוציטוזיס אטיפי. בדרך כלל התסמונת מופיעה אחרי תקופה יחסית ארוכה (חביון ארוך) מאז החלת בטיפול התרופתי שעורר אותה.

לתסמונת תמותה בשיעור של 10%.
הטיפול הוא על ידי הפסקת מתן התרופה המעורבת וטיפול תומך.
משתמשים בדרך כלל גם בקורטיקוסטרואידים.

## מינוח
בעבר כונתה תסמונת זו בשמות: תסמונת רגישות היתר (HSS או Hypersensitivity Syndrome), תסמונת רגישות יתר לתרופות נוגדות פרכוסים (AHS - Anticonvulsant Hypersensitivity Syndrome), תסמונת רגישות היתר לתרופות (DIHS - Drug-Induced Hypersensitivity Syndrome), תסמונת רגישות היתר הרב-מערכית המושהית לתרופות (DIDMOHS - Drug-Induced Delayed Multiorgan Hypersensitivity Syndrome), פסאודולימפומה ממקור תרופתי (Drug-induced pseudolymphoma). 

התסמונת בשמותיה הרבים הנ"ל תוארה בשנת 1959. השם הנוכחי - DRESS Syndrome נקבע בשנת 1996 מתוך ניסיון לפשט את המינוח.

## סיבות
התרופות העלולות בדרך כלל לגרום לתסמונת DRESS כוללות פנוברביטל, קארבאמזפין, פניטואין, למוטריג'ין, מינוציקלין, סאלאזופירין, טטרציקלין, סולפונאמידים, אלופורינול, מודפיניל, דפסון, הידרוקסיכלורוקווין ולאחרונה זיפרסידון. נקשר לרה-אקטיבציה של הנגיף הרפס 6 של בני האדם.

## ראו גם
*תופעת לוואי (תרופה)

## קישורים חיצוניים
* https://www.ncbi.nlm.nih.gov/pubmed/21143513
Walsh SA, Creamer D *Drug reaction with eosinophilia and systemic symptoms (DRESS): a clinical update and review of current thinking* Clin Exp Dermatol. 2011 Jan;36(1):6-11. doi: 10.1111/j.1365-2230.2010.03967.x''. 

Dress syndrome foundation

www.dresssyndromefoundation.com

DRESS
הסגת גבול (אזרחי)

ממוזער|שלט "שטח פרטי אין מעבר" בחצר בית בירושלים
**הסגת גבול ב[[משפט אזרחי|משפט האזרחי]]** היא פגיעה בקניינו של אדם אחר על ידי שימוש במקרקעין השייכים או מוחזקים על ידיו, ללא קבלת רשותו. בניגוד להסגת גבול בהיבטה הפלילי, במקרה של הסגת גבול בהיבט האזרחי, מתיר חוק המקרקעין, במקרים מסוימים, עשיית דין עצמי כנגד מסיג הגבול. בנוסף, עומדת למחזיק המקרקעין הזכות להגיש תביעה נזיקית, אם נגרם לו נזק כספי בעקבות הסגת הגבול.

## המסגרת החוקית

סעיף 18 לחוק המקרקעין קובע כי מחזיק המקרקעין רשאי להפעיל כוח במידה סבירה כנגד מסיג הגבול (עשיית דין עצמי) באחד משלושת המקרים הבאים:
# על מנת למנוע הסגת גבול בשטחו.
# על מנת למנוע מעשה שיוביל לשלילת השליטה של המחזיק בקרקע.
# לשם הוצאת מסיג גבול משטחו של מחזיק המקרקעין, תוך 30 יום מיום תפיסת השטח. אם לא עשה זאת בפרק הזמן הקצוב, לא יוכל המחזיק להרחיק את מסיג הגבול בעצמו, אלא יידרש לפנות לבית המשפט לשם קבלת צו פינוי.

## המחזיק כדין
לפי הגדרת סעיף 15 לחוק המקרקעין, מחזיק הוא אדם השולט באופן פיזי במקרקעין או אם אדם אחר שולט מטעמו על המקרקעין.

## עוולת הסגת גבול במקרקעין
בנוסף לזכותו של מחזיק המקרקעין בהפעלת דין עצמי (במקרים מסוימים) כנגד מסיג הגבול, עומדת לו הזכות להגיש תביעה לפיצויים, אם נגרם לו נזק ממוני כתוצאה מהסגת הגבול.

לפי סעיף 29 לפקודת הנזיקין, על מנת שיוכל מחזיק המקרקעין להגיש תביעה נזיקית כנגד מסיג הגבול, צריכים להתקיים שני תנאים:
# נגרם נזק ממוני למקרקעין או לדבר אחר הנמצא בשטח המקרקעין.
# מסיג הגבול נכנס לשטח המקרקעין שלא כדין. ככלל, קיים צורך באישור מטעם בעל המקרקעין או מי מטעמו אשר יאפשר כניסה למקרקעין, אך קיימות נסיבות בהם תתאפשר כניסה כדין לשטח אף ללא אישור המחזיק.

## ראו גם
* פלישה (מקרקעין)

## קישורים חיצוניים

* 
## הערות שוליים

קטגוריה:דיני מקרקעין
קטגוריה:פשעים כלכליים
זמרי

קטגוריה:שמות פרטיים עבריים לגברים
קטגוריה:שמות משפחה עבריים
הערים הסמויות מעין

**הערים הסמויות מעין** (באיטלקית: *Le città invisibili*) הוא ספר סוריאליסטי מאת הסופר האיטלקי איטאלו קאלווינו. הספר פורסם לראשונה בשנת 1972 בהוצאת אינאודי.

הספר תורגם לעברית על ידי גאיו שילוני בשנת 1975 ויצא לאור בהוצאת ספרית פועלים.

## תקציר

הספר חוקר את גבולות הדמיון האנושי באמצעות תיאורי ערים הנמסרים ממגלה הארצות מארקו פולו לקיסר הסיני קובלאי חאן. התיאורים כתובים כשירה בפרוזה והם ממוסגרים כשיחה מתמשכת בין השניים, שהדיבור בה נסוב על הרעיונות שהועלו בתיאורים, וכן על מחשבות כלליות בנוגע לטבע האדם, שפות, וכו'. חלקי השיחה מופיעים בין קבוצות תיאורי ערים הדומים מבחינה תמטית.

קאלווינו חושף בפני הקורא כי קובלאי ופולו אינם דוברים את אותה שפה, ופולו משתמש בחפצים שהביא מן הערים כדי לספר את סיפורן, מה שמותיר מרחב רב לפרשנות מצד הקורא.

בזכות עיסוקו רב ההשראה והייחודי בערים, היווצרותן, התפתחותן ושקיעתן, הספר מומלץ לעיתים קרובות לסטודנטים לאדריכלות, על מנת שיוכלו לחשוב על ערים מחוץ למגבלות חוקי הפיזיקה והתאוריה האורבנית.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
*הרשת במתאר הכוכבים, רשימה על הספר מאת יפתח גולדמן, אוקטובר 2009
*בעקבות הערים הסמויות מן העין, מאמר מאת צבי ינאי, מחשבות אפריל 1988
## הערות שוליים

קטגוריה:ספרות איטלקית
קטגוריה:ספרי 1972
קטגוריה:סוריאליזם
קטגוריה:ספרים שעובדו לבמה
קטגוריה:ספרי ספריית פועלים
אויגן בייר

גנרל **אויגן בייר** (בגרמנית **Eugen Beyer**; 18 בפברואר 1882 – 25 ביולי 1940), היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על קורפוס במלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
### קריירה מוקדמת
בייר נולד ב-18 בפברואר 1882 בפוהרליץ בדרום מוראביה, שהשתייכה לאימפריה האוסטרו-הונגרית. בשנת 1902 התגייס קיניץ לצבא האוסטרו-הונגרי, והצטרף לרגימנט הרגלים ההונגרי ה-31 (פוכרנה), ולחם בשורותיו במלחמת העולם הראשונה, וב-1 בנובמבר 1917 הועלה לדרגת מיור.

לאחר המלחמה נשאר בייר בצבא האוסטרי, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה, ובשנת 1931 הועלה לדרגת לוטננט פילדמרשל.

לאחר סיפוח הצבא האוסטרי לורמאכט, הועלה בייר ב-1 באפריל 1938 לדרגת גנרל חיל הרגלים, ומונה למפקד הקורפוס ה-18.

### מלחמת העולם השנייה
עם פרוץ המלחמה היה בייר מפקד הקורפוס ה-18, ופיקד עליו במהלך הפלישה לפולין כחלק מהארמייה ה-14 במסגרת קבוצת ארמיות דרום, ובמהלך המערכה על צרפת לחם עמו כחלק מהארמייה ה-12 במסגרת קבוצת ארמיות A.

ב-5 ביוני 1940 פרש בייר לביתו עקב מחלה, וב-25 ביולי 1940 מת בייר בזלצבורג.

## קישורים חיצוניים
* אויגן בייר באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מפקדי גייסות גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי צבא אוסטרו-הונגרים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1882
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1940
קסר אל-חייר א-שרקי

250px|ממוזער|שמאל|השער הראשי למתחם הח'אן
250px|ממוזער|שמאל|בתוך אחד המבנים, כנראה הגדול
**קסר אל-חייר א-שרקי **(בערבית: **قصر الحير الشرقي**;** ** תעתיק מדויק: **קצר אלחיר אלשרקי** - "ארמון הציד המזרחי") הוא מתחם גדול עתיק הכולל ארמון ומבנים נוספים, השוכן במדבר הסורי. מתחם זה הוא תאום לקסר אל-חייר אל-ע'רבי (ארמון הציד המערבי), שני הארמונות נבנו על ידי הח'ליף השאם אבן עבד אל-מלכ בסגנון האדריכלות האומיית. המתחם נבנה בין השנים 729-728 לפי הלוח האזרחי, שנת 111-110 להיג'רה, שנה לאחר בניית קסר אל-חייר אל-ע'רבי. המתחם שוכן 97 ק"מ צפונית-מזרחית לתדמור, והוא נבחר בגלל שפע חיות הבר בסביבתו.

האתר הוכנס לרשימת המועמדות של אתרי המורשת העולמית ב-8 ביוני 1999 בקטגוריה תרבות.

## אדריכלות
מתחם הארמון מורכב משני מבנים עיקריים רבועים ומבנים נוספים. המבנה הגדול נקרא בפי החוקרים "ארמון" ושימש כנראה כמרכז מינהלי. אורך צלע המבנה הוא 160 מטר. המבנה הקטן יותר נקרא בפי החוקרים ח'אן. אורך צלע המבנה הוא 60 מטר. המבנים נמצאים בתוך שטח שהוקף חומה והשתרע על שטח של 7 קמ"ר, שכלל מערכת תעלות מים ומערכות השקיה שאפשרו ניצול חקלאי. בתוך שטח זה נמצא גם מבנה בית מרחץ. המבנה הגדול כלל חצר פתוחה גדולה עם 28 מגדלים ו-4 שערי כניסה, שער בכל צד של המבנה המרובע. מבנה זה שימש כמרכז החיים המינהליים, עם רחובות וחיבור ישיר לארבעת השערים. סביב החצר המרכזית ובצמוד לקירות נבנו 12 יחידות באותו גודל, ששימשו למטרות שונות: מסגד, חדר שכלל שני בתי בד ושימש ליצירת שמן זית, חדר ששימש כמרכז מינהלי, 6 יחידות ששימשו למגורים ועוד 3 יחידות בפינות המתחם שלא היה להן שימוש ספציפי. המתחם כלל גם בור גדול עם מערכת תעלות שהובילה מחוץ למתחם המבנה הגדול. המבנים הכילו שרידי קשתות ועמודים אשר היו חלק ממתחם מלכותי גדול. חלק מהעיטורים הועברו אל המוזיאון הלאומי של דמשק. השער של הארמון שוחזר במוזיאון דיר א-זור.

המבנה הקטן יותר ידוע כח'אן. השם הוענק לו בגלל הדמיון למבנה של ח'אן. הוא כלל חצר מרכזת מוקפת במבנים בעלי שתי קומות. בקומה הראשונה היו מחסנים ואורוות. בין שני המבנים נמצא מגדל מעין מינרט. גודל המגדל, המיקום וטכניקת הבנייה הובילו את הארכאולוגים להשערה שהוא נבנה 10 שנים מאוחר יותר, כאשר הח'אן שימש למגורי כפר קטן.

בית המרחץ שכן כ-65 מטר מהפינה הצפונית מזרחית של הח'אן. הוא דמה בתכנונו לבתי המרחץ הרומיים. הוא כלל אולם גדול בגודל 20 על 15 מטר. הוא כלל 2 בריכות המוזנות מתוך 2 מכלי מים. בית המרחץ כלל שני חדרי הלבשה, אחד לחורף ואחד לקיץ, ובית שימוש. הבניין הכיל גם שלושה חדרים חמים, שמיקומם היה ליד מקור החימום, וחדר שירות כללי שבו נמצאו מכלי מים.

אספקת המים לארמונות נעשתה באמצעות תעלה באורך 5,700 מטר. הארמונות הכילו חדרי אמבטיה, מאגרי מים, מסגדים וגנים.

האתר נחפר על ידי אוניברסיטת מישיגן בשנים 1964, 1966, 1969, 1970-1971.

## קישורים חיצוניים

* Un Château du désert : Qasr al-Hayr ach-Charqi באתר אונסק"ו. (בצרפתית)
* Qasr al-Hayr, Syria באתר מוזיאון קלסי לארכאולוגיה (Kelsey Museum of Archaeology) של אוניברסיטת מישיגן
* Qasr al-Hayr al-Sharqi
* Qasr al-Hayr al-Sharqi, the “Eastern Castle” in the Syrian Desert באתר socks-studio.com
* Qasr al-Hayr al-Sharqi (East), Syria. 728-29 באתר AGA KHAN PROGRAM FOR ISLAMIC ARCHITECTUR

## הערות שוליים

קטגוריה:סוריה: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:סוריה: מבצרים
קטגוריה:אדריכלות אומיית
מוסי זראי

**מוסי זראי** (נולד ב-1975) הוא כומר אריתראי המתגורר בשווייץ, פעיל למען מהגרים ופליטים אפריקאים.

## ביוגרפיה
זראי נולד באסמרה, אז תחת שלטון אתיופיה. בגיל 5 מתה אמו ושנתיים לאחר מכן נמלט אביו לאירופה מאימת המשטרה החשאית. זראי גדל אצל סבתו הקתולית. בגיל 14 קיבל מקלט מדיני באיטליה וקיווה לחבור לאביו, אך האב נישא בינתיים מחדש ועבר לניגריה. הוא נותר לבדו באיטליה ועבד במשך שנים בדוכן פירות ברומא. בגיל 35 הצטרף למסדר קתולי ולמד במוסד הכנסייה הקתולית בפיאצ'נצה ולאחר מכן ברומא. ב-2010 הוסמך לכמורה.

זראי היה פעיל לאורך השנים למען מהגרים אפריקאים, ב-2003 החל להפיץ את מספר הטלפון שלו בכלי תקשורת מקומיים על מנת שיעזרו בו כמתורגמן לראיונות עם פליטים מאריתריאה. מספר הטלפון החל להיות נפוץ גם בקרב מבקשי המקלט והוא הפך למוקד סיוע עבורם.

ב-2006 הקים את ארגון "Agenzia Habeshia" הפועל למען זכויות פליטים מצפון אפריקה. פעילותו התגברה בעקבות האביב הערבי וזרם המהגרים שניסו להגיע לאיטליה בספינות מלוב, תוניסיה ומדינות נוספות. הוא הקים את מוקד הסיוע "Watch the Med" אליו פונים בטלפון לווייני מסירות מהגרים שנקלעו למצוקה. מהמוקד מועברים הדיווחים ומיקום הסירות, למשמר החופים האיטלקי על מנת להושיעם, ולכלי תקשורת על מנת שיפעילו לחץ על רשויות החוק המקומיות לקלוט ולסייע להם.

## קישורים חיצוניים

* The Anchor, ניו יורקר, 21 באפריל 2014
* 

קטגוריה:כמרים
קטגוריה:פליטים
קטגוריה:אתיופים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:אריתריאים שנולדו ב-1975
שווה לנסות!

**שווה לנסות!** היא תוכנית ששודרה בערוץ לוגי לילדי yes שהופקה על ידי הערוץ ונגה תקשורת.

## תקציר העלילה
הסדרה מספרת על קורותיהם של ד"ר מולקולה והעוזרת שלו, תאית.

כל פרק עוסק בנושא שונה, בנוסף בכל פרק נערכים ניסויי מעבדה בידי מדענים צעירים לעיני קהל.

## דמויות
***תאית**: היא נרתעת מניסויים מסוכנים ולעיתים חוששת בלי שום סיבה.
***ד"ר מולקולה**: גאון וחובב ניסויים. את רובם הוא מבצע במעבדה ואת חלקם מחוץ למעבדה.

## פינות התוכנית
**שווה לנסות במסיבה**: פינה שבה מבצעים תעלולים מדעיים באמצעות כלים שיש בבית.

**לא לנסות בבית**: פינה שבה מבצעים ד"ר מולקולה ותאית ניסויים במעבדה.

קטגוריה:ערוץ לוגי: תוכניות וסדרות
קטגוריה:תוכניות שצולמו באולפני הרצליה
קטגוריה:BIGI: תוכניות וסדרות
ז'רנובייץ

**ז'רנובייץ** (בפולנית: **Żarnowiec**) הוא כפר בפרובינציית שלזיה שבפולין, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

## גאוגרפיה
### מיקום
ז'רנובייץ שוכן בפולין קטן בצפון-מזרח פרובינציית שלזיה, במחוז זוויירצ'ה, על נהר פיליצה, בין הגבעות של רמת קרקוב-צ'נסטוחובה. הוא נמצא במרחק 32 ק"מ מזרחית מזוויירצ'ה, 50 ק"מ מקרקוב ו-67 ק"מ צפונית-מזרחית מהבירה האזורית קטוביצה. על אף היותו חלק מפרובינציית שלזיה, היישוב לא היה מעולם חלק מחבל שלזיה. עד שנת 1975 היה קשור מנהלית לערים קרקוב וקיילצה מפולין קטן.

## תולדות היישוב
היישוב ז'רנובייץ נזכר לראשונה בסוף המאה ה-11, ובראשית המאה ה-14 הוענקו לו זכויות עיר בידי קז'ימייז' השלישי, מלך פולין. בארמון בעיר הוגלתה רעיתו השנייה של קז'ימייז', אדליידה מהסן.  בהמשך, היה היישוב לאחד ממרכזי הקלוויניזם בפולין. באמצע המאה ה-17 נהרס היישוב כתוצאה מפלישת האימפריה השוודית.

בשנת 1869, בעקבות השתתפות היישוב במרד ינואר, ביטלו הרוסים את מעמדו העירוני.

## יהודי ז'רנובייץ
קהילה יהודית מאורגנת התקיימה בז'רנובייץ מהמאה ה-18, ובאמצע המאה ה-19 היוו היהודים כמחצית מתושבי היישוב, ורבים מהם היו חסידים.

בשנת 1919 הופצה נגד יהודי הכפר עלילת דם. בין מלחמות העולם התקיימה בכפר פעילות ציונית, לצד פעילות של אגודת ישראל. בשנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי הכפר ממקרים גוברים והולכים של תקיפות אנטישמיות מצד שכניהם הפולנים.

כמה ימים לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה נכבש הכפר בידי הגרמנים. בתקופה זו נמנו בו כ-1,000 יהודים, ביניהם עשרות פליטים מקרקוב, ועד מהרה הוטלו עליהם גזירות שונות, ומונה במקום יודנרט, אשר נצטווה לספק לשלטונות עובדים יהודים לעבודות כפייה. מסיבה שאינה ידועה היודנרט שמינו הגרמנים בזרנובייץ' פורק בתחילת 1941 על ידי הגרמני הממונה עליו. מאוחר יותר באותה שנה מינו הגרמנים יודנרט חדש ובראשו מאיר קורנברג. היודנרט פעל רבות למען יהודי זרנובייץ', ובין היתר הוא דאג לחילוק מזון לילדי הקהילה, תרופות בחינם והעמדת צוות תברואה שהשתדל ככל יכולתו למנוע התפרצויות מחלות מידבקות והקפיד על היגיינת חברי הקהילה וכמו כן על היגיינת המגורים. הופעל על ידי נשים יהודיות מטבח ציבורי בו חולקו קרוב ל-200 ארוחות חמות לנזקקים יום-יום. היודנרט אף השיג מהשלטונות הגרמניים הקצבות של מצרכי מזון בסיסיים כמו לחם, תפו"א וסוכר.

באותה שנה פתח הארגון יס"ס (עזרה עצמית ליהודים) סניף בז'רנובייץ שפעל לעזרה סוציאלית לקהילה היהודית. אמנם כוונותיו של הארגון היה לקיים בז'רנובייץ קורסים מקצועיים לאלקטרוניקה, נגרות וכו', אך בקיץ 1942 נלקחו כ-300 מיהודי ז'רנוביץ לעבודות כפייה שונות, מה שפגע בתכנון זה.

ב-5 בספטמבר 1942 נערכה ביישוב אקציה, בה רוכזו היהודים בכיכר השוק בכפר, הועלו לעגלות, והוסעו לתחנת הרכבת בוולברום. למחרת, נערכה בהם סלקציה. הכשירים לעבודה שולחו למחנות עבודה, וכל היתר שולחו למחנה ההשמדה בלז'ץ.

## קישורים חיצוניים

* ז'רנובייץ באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 

קטגוריה:שלזיה (פרובינציה): יישובים
קטגוריה:שואת יהודי פולין: קהילות
קטגוריה:שלזיה (פרובינציה): עיירות יהודיות
חיים שני

**חיים שני** (נולד ב-1957) הוא מהנדס ומנהל ישראלי. כיהן כמנכ"ל חברת נייס מערכות וכמנכ"ל משרד האוצר.

## ביוגרפיה
שני סיים ב-1982 תואר ראשון בהנדסת תעשייה וניהול מהטכניון וב-1987 סיים תואר שני במנהל עסקים מ-INSEAD.

לאחר לימודי התואר הראשון עבד שני ב-IBM ישראל ובסאיטקס. ב-1992 מונה לנשיא אורבוטק אירופה, ב-1993 מונה לנשיא שלוחת אורבוטק במזרח הרחוק, בשנים 1995 עד 1998 כיהן כסגן נשיא לשיווק, מכירות ופיתוח עסקי גלובלי באורבוטק. ב-1998 מונה לסגן נשיא באפלייד מטיריאלס ומנהל פעילות החברה בישראל. ב-2001 מונה למנכ"ל נייס מערכות וכיהן בתפקיד עד אוקטובר 2009. הוא נכנס לתפקיד בתקופה בה שווי השוק של החברה ותחת הנהגתו הוביל מהלך של צמיחה, רכישת חברות וגידול ניכר בשווי השוק.

בנובמבר 2009 מונה למנכ"ל משרד האוצר, הוא כיהן כיו"ר משותף של הוועדה להגברת התחרותיות במשק יחד עם מנכ"ל משרד ראש הממשלה אייל גבאי. ביולי 2011 התפטר מתפקידו כמנכ"ל המשרד על רקע חילוקי דעות עם שר האוצר יובל שטייניץ.

ב-2012 הקים את קרן ההון סיכון Israel Growth Partners עם משה ליכטמן, קרן שמשקיעה בחברות טכנולוגיה ישראליות בשלב הצמיחה. באותה שנה מונה ליו"ר מרכז הטכנולוגיות בריטניה-ישראל.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מהנדסי תעשייה וניהול ישראלים
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:מנכ"לי משרד האוצר
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1957
פיטר ג'וראסיק

**פיטר ג'וראסיק** (באנגלית: **Peter Jurasik**; נולד ב-25 באפריל 1950) הוא שחקן אמריקאי הידוע בעיקר בגילום דמותו של לונדו מולארי בסדרת המדע בדיוני "בבילון 5" משנות ה-90 של המאה ה-20.

## קריירה
ג'וראסיק ממעט להופיע בסרטי קולנוע, ומשתתף בעיקר בסדרות טלוויזיה בתפקידים ראשיים ובתפקידי אורח. בתחילת דרכו, הופיע ג'וראסיק בסרט "טרון" (1982) יחד עם ברוס בוקסלייטנר, איתו יככב בהמשך בסדרה "בבילון 5". כמו כן, הופיע בדמות האב המושלם בסרט "מותק, הילד השתגע" (1990).

ב-1998, כתב ג'וראסיק יחד עם ויליאם ה. קית' הבן רומן מדע בדיוני בשם "Diplomatic Act". הדמות הראשית ברומן היא שחקן בסדרת מדע בדיוני, שנחטף על ידי חייזרים, ומאמין שהוא הדמות שהוא משחק בסדרה. הספר דומה באווירתו ובעלילתו לסרט "כיבוש הגלקסיה" שעלה לאקרנים שנה לאחר מכן.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:קווינס: אישים
קטגוריה:בבילון 5
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1950
ז'פייניק סצ'יז'בסקי

**ז'פייניק סצ'יז'בסקי** (בפולנית: **Rzepiennik Strzyżewski**) הוא כפר במחוז טרנוב שבפרובינציית פולין קטן בפולין, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

## תולדות היישוב
ז'פייניק סצ'יז'בסקי החל ככפר מלכותי קטן. מסוף המאה ה-18 פעלו ביישוב ירידים עתיים, בהם סחרו בעיקר בבדים ובצמר, ובמקום פעלה טחנת קמח.

## יהודי ז'פייניק סצ'יז'בסקי
בז'פייניק סצ'יז'בסקי התקיימה קהילה יהודית קטנה, שאנשיה עסקו במסחר ובמלאכה, בעוד שהפולנים המקומיים עסקו בחקלאות.

בנובמבר 1918 נערך בכפר פוגרום, במהלכו מספר יהודים נפצעו קשה. בעקבות מלחמת העולם הראשונה והתגברות האנטישמיות, עזבו את הכפר חלק מיהודיו. בסיוע הג'וינט השתקמה הקהילה ביישוב. בין מלחמות העולם פעל ביישוב קן של תנועת עקיבא. בתקופה זו נמנו ביישוב כ-300 יהודים.

בראשית ספטמבר 1939 נכבש הכפר בידי הגרמנים, והוטלו על יהודיו גזירות שונות. באוגוסט 1941 הגיעו ליישוב עשרות יהודים שגורשו מגורליצה ומסביבתה.

בסוף 1941 רוכזו יהודי הכפר בגטו שהוקם בו, ובתחילת 1942 נרצחו כ-120 מיושביו.

ב-11 באוגוסט 1942 נערכה בגטו סלקציה. כ-30 צעירים הועברו למחנה פלאשוב, ו-364 הנותרים נרצחו בבורות ירי ביער דומברי הסמוך לכפר.

## קישורים חיצוניים

* ז'פייניק סצ'יז'בסקי באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 
* 

קטגוריה:פולין קטן (פרובינציה): יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות בפולין
קטגוריה:בורות ירי בשואה
קטגוריה:גטאות בפולין
טום ג'ורג'סון

**טום ג'ורג'סון** (באנגלית: **Tom Georgeson**; 8 באוגוסט 1937 – 18 במרץ 2026) היה שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה אנגלי.

## ביוגרפיה
ג'ורג'סון נולד בעיר ליברפול שבלנקשייר. תפקידיו הידועים ביותר היו תפקידי משנה בסדרה "בין השורות" (1992–1994) ובסדרות הדרמה שכתב אלן בליזדייל: "Boys from the Blackstuff" (מ-1982), "Scully" (מ-1984) ו-"G.B.H" (מ-1991). בסדרת הטלוויזיה "הצוואה" משנת 2005, שהיוותה עיבוד לרומן "בית קדרות" מאת צ'ארלס דיקנס, גילם ג'ורג'סון את דמותו של קלאם הפקיד של טולקינגהורן (צ'ארלס דאנס).

הופעות נוספות בטלוויזיה היו בסדרות משטרה או סדרות רפואיות כמו "הולבי סיטי", "ג'ולייט בראבו", "The Manageress", "פיק פרקטיס", "פוארו", "A Touch of Frost", "קדפאל", "The Bill", "דיאל ופסקו", "המקצוענים" וכן "Z-Cars". כמו כן, שיחק בסדרת המדע הבדיוני "דוקטור הו" - בפרק "Genesis of the Daleks" ובפרק "Logopolis". הוא השתתף גם בתפקידי אורח בסדרות הטלוויזיה "אפר לאפר", "המלחמה של פויל", "ברוקסייד" ובסדרה "The Crimson Petal and the White".

בקולנוע הופיע ג'ורג'סון בסרט "דג ושמו וונדה" (1988), שבו שם הדמות שלו, ג'ורג' תומאסון, הוא משחק מילים על שמו. עוד שיחק בסרט ההמשך "חיות רעות" (1997).
ג'ורג'סון היה ידוע גם מעבודתו בתיאטרון. ב-2002 היה מועמד לפרס התיאטרון של "לונדון איבנינג סטנדרד" כשחקן הטוב ביותר על תפקידו במחזה "Frozen" בתיאטרון קוטסלו שבתיאטרון המלכותי הלאומי.

נפטר ב-18 במרץ 2026.

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אנגלים
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1937
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2026
הארמייה השנייה (ורמאכט)

**הארמייה השנייה** הייתה ארמייה גרמנית שפעלה במלחמת העולם השנייה. הארמייה השתתפה במערכה על צרפת ב-1940, ולאחר מכן במערכה בבלקנים, ובמבצע ברברוסה.

## היסטוריה
הארמייה נוסדה ב-20 באוקטובר 1939. הארמייה נכללה בתוך קבוצת ארמיות A ולקחה חלק בקרבות סביב פריז במסגרת מערכה על צרפת ועל ארצות השפלה. לאחר מכן במסגרת המערכה בבלקנים, פלשה ליוגוסלביה דרך בולגריה, וכבשה את בלגרד. ביוני 1941, עם פרוץ מבצע ברברוסה, נכללה בקבוצת ארמיות מרכז, ולקחה חלק בקרבות באוקראינה. השתתפה בקרב קייב, קרב ויאזמה-בריאנסק וקרב מוסקבה. 

בתחילת 1942, הועברה לקבוצת ארמיות דרום, והשתתפה בקרבות ההגנה באזור קורסק. ביוני של אותה שנה השתתפה במבצע וורונז'-וורושילובגרד. לאחר קרב קורסק נסוגה אל מעבר לדנייפר, והגנה על קובל. הארמייה לחמה בקרבות בפרוסיה המזרחית ופרוסיה המערבית, וב-7 באפריל 1945 שונה שמה ל**[[ארמיית מזרח פרוסיה]]**. הארמייה המשיכה להילחם, ולאחר כניעת גרמניה ב-8 במאי 1945, נכנעה לכוחות הסובייטיים.

## מפקדים
* גנרל אוברסט פדור פון בוק (29 באוגוסט 1939 - 2 בספטמבר 1939)
* גנרל חיל הפרשים מקסימיליאן פון וייכס (20 באוקטובר 1939 - 15 בנובמבר 1941)
* גנרל חיל השריון רודולף שמידט (15 בנובמבר 1941 - 15 בינואר 1942)
* גנרל חיל הפרשים מקסימיליאן פון וייכס (15 בינואר 1942 - 15 ביולי 1942)
* גנרל חיל הרגלים הנס פון זלמות (15 ביולי 1942 - 3 בפברואר 1943)
* גנרל חיל הרגלים ולטר וייס (3 בפברואר 1943 - 9 במרץ 1945)
* גנרל חיל השריון דיטריך פון זאוקן (10 במרץ 1945 - 7 באפריל 1945)

## ראו גם
* הארמייה השנייה (האימפריה הגרמנית)
## קישורים חיצוניים
* הארמייה השנייה, באתר Axis History
* הארמייה השנייה, באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית

2
2
ארמייה 2
בן-ציון זילברפרב

**בן-ציון זילברפרב** (נולד ב-9 באוקטובר 1949) הוא כלכלן ישראלי, פרופסור אמריטוס בחוג לכלכלה באוניברסיטת בר-אילן, דקאן ומייסד בית הספר לבנקאות ושוק ההון במכללה האקדמית נתניה. כיהן כמנכ"ל משרד האוצר.

## ביוגרפיה
זילברפרב נולד בחיפה (1949). הוא למד בתיכון צייטלין בתל אביב.

בעל תואר ראשון ותואר שני בכלכלה מאוניברסיטת בר-אילן ותואר שלישי מאוניברסיטת פנסילבניה (1977).

בשובו לישראל שימש מרצה לכלכלה באוניברסיטת בר-אילן. במהלך השנים שימש באוניברסיטה בתפקידים שונים: מנהל המכון למחקר כלכלי, ראש המחלקה לכלכלה, ראש המרכז לכלכלת ביטחון ושלום (1997-1994, ובין השנים 2001-2000), דקאן הפקולטה למדעי החברה (1997-1993), וראש מרכז אהרון מאיר לבנקאות (2000).

הוא היה ראש מכון עזריאלי לחקר כלכלת ישראל. חבר ועדת ההיגוי למחקר במדעי החברה, משרד המדע (1996-1995).

משנת 2001 מכהן כדקאן בית הספר לבנקאות ושוק ההון במכללה האקדמית נתניה. כמו כן מכהן כעמית בתוכנית מדיניות הכלכלה של מרכז טאוב.

בשנים 1982–1985 שימש מנהל הרשות לתכנון כלכלי במשרד הכלכלה והתכנון. שימש יועץ לבנק דיסקונט, בנק ישראל, בנק מזרחי, רשות ניירות ערך וחברת כביש חוצה ישראל.

ב-1998 מונה על ידי שר האוצר יעקב נאמן למנכ"ל משרד האוצר ושירת בתפקיד עד סיום כהונת ממשלת ישראל העשרים ושבע ביולי 1999.

נבחר לנבחרת הדירקטורים ב-2015. כיהן כדירקטור בבנק דיסקונט, בחברה לאיתור ולהשבת נכסים של נספי השואה, בנק יורו טרייד, קרנית, כלל גמל וקרנות השתלמות, פאנדטק, פרטנר תקשורת, טמרס מלונות, ברימאג, קבוצת דלק, פריגו ובאנגל משאבים.

ב-2018 הועלה שמו כמועמד לנגיד בנק ישראל.

הוא הבעלים של חברה בע״מ לייעוץ כלכלי וניהול.

זילברפרב נשוי ואב לחמישה.

## קישורים חיצוניים
* בן-ציון זילברפרב באתר המכללה האקדמית נתניה
* בן-ציון זילברפרב באתר אוניברסיטת בר-אילן
* בן-ציון זילברפרב באתר מרכז טאוב
* פרופ' בן ציון זילברפרב, באתר ביז-טק
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי בית הספר צייטלין
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת פנסילבניה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בר-אילן: כלכלה
קטגוריה:מנכ"לי משרד האוצר
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:כלכלנים ישראלים
קטגוריה:סגל המכללה האקדמית נתניה
קטגוריה:חיפה: אישים
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1949
זבלוטוב

**זבלוטוב** (באוקראינית: **Заболотів**, זבולוטיב; בפולנית: **Zabłotów**; ביידיש: **זאַבלאָטאָוו**) היא עיירה במחוז איוואנו-פרנקיבסק שבאוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

## היסטוריה
זבלוטוב נזכרת לראשונה בשנת 1455, והייתה בבעלות משפחות אצולה. בראשית המאה ה-17 נהרס היישוב מפלישת הטטרים, אך לאחר מכן השתקם, ובראשית המאה ה-18 קיבל זכויות עיר.

פרנסת העיירה לאורך השנים הייתה על גידול ועיבוד טבק, ועם חיבורה לרשת מסילת הברזל במאה ה-19, הואץ פיתוחה.

## יהודי זבלוטוב
יהודים ישבו בזבלוטוב מהכרזתה כעיר. בראשית המאה ה-19 התיישב בעיירה האדמו"ר רבי דוד הגר, והדבר הביא לגידול בקהילה היהודית במקום. בשנת 1903 פרץ בעיירה פוגרום. במהלך מלחמת העולם הראשונה הייתה העיירה בחזית הלחימה זמן רב, ופרצה בה מגפת טיפוס הבהרות, שהפילה חללים רבים מקרב האוכלוסייה היהודית. לאחר המלחמה השתקמה הקהילה בעיירה בסיוע הג'וינט ויוצאי היישוב בארצות הברית.

בין מלחמות העולם התגברה בעיירה הפעילות הציונית, ופעלו בה תנועות נוער ציוניות רבות. בשנים אלה נמנו בעיירה כ-1,700 יהודים, כמחצית מתושביה. בשנות השלושים של המאה ה-20 גברו והלכו התקיפות האנטישמיות בעיירה. עם כיבוש העיירה בידי הסובייטים בספטמבר 1939, הופסקה בה הפעילות היהודית והציונית, ועסקי היהודים בה הולאמו.

### בשואה
ב-1 ביולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכנסו לעיירה כוחות הצבא ההונגרי, והחלו בהחרמת רכוש היהודים בה, ובלקיחת היהודים לעבודות כפייה. בד בבד, ביצעו אוקראינים מקומיים מעשי התעללות ביהודי העיירה.

בספטמבר 1941 הועברה השליטה בעיירה לידי הגרמנים, ואלו הטילו על יהודי היישוב גזירות שונות, והגבירו את עבודות הכפייה בה.

ב-22 בדצמבר 1941 פשטו שוטרים גרמנים ואוקראינים על העיירה, וריכזו את יהודיה בשוק המקומי, תוך ירי בחולים ובתשושים במיטותיהם. במהלך האקציה הצליחו להימלט מהעיירה מספר מאות יהודים. ממקום הכינוס הוצעדו היהודים לבורות ירי בסמוך לעיירה, וכ-1,000 מהם נרצחו שם, תוך שחלקם נקברו חיים. כ-100 יהודים נוספים נרצחו בעיירה עצמה. למחרת, הוטל על היודנרט בעיירה לשלם סכום כסף גבוה עבור כיסוי עלויות הקליעים ששימשו לרצח היהודים.

ב-11 באפריל 1942 בוצעה בעיירה אקציה שנייה, בה סרקו שוטרים גרמנים ואוקראינים את בתי היישוב, ושילחו למחנה ההשמדה בלז'ץ כ-400 יהודים מהעיירה, לצד יהודים נוספים מכפרי הסביבה. בסוף אפריל-תחילת מאי 1942 הועברו אחרוני יהודי העיירה לגטו קולומיאה, תוך גזל כל רכושם. בגטו זה מתו רבים מיהודי העיירה מרעב וממחלות. כ-200 יהודים ששבו לעיירה שולחו ב-7 בספטמבר 1942 לבלז'ץ, וזבלוטוב הוכרזה רשמית כ"נקייה מיהודים".

מקהילת זבלוטוב שרדו את השואה יהודים בודדים.

## לקריאה נוספת
* **עיר ומתים: זבלוטוב המלאה והחרבה**, גצל קרסל, בשיתוף עם אברהם קייש, מאיר הניש ואחרים, בהוצאת יוצאי זבלוטוב בארץ-ישראל ובאמריקה, 1949

## קישורים חיצוניים

* 
* זבלוטוב, באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 

קטגוריה:מחוז איוואנו-פרנקיבסק: יישובים
קטגוריה:מחוז איוואנו-פרנקיבסק: עיירות יהודיות
קטגוריה:גליציה
קטגוריה:שואת יהודי אוקראינה
קטגוריה:בורות ירי בשואה
זאסלאב

**זאסלאב** (בפולנית: **Zaslaw**; בגרמנית: **Zwangsarbeitslager Zaslaw**) היה מחנה ריכוז ומחנה עבודה שהוקם בתקופת השואה ליד הכפר זאסלאב בסמוך לעיירה זאגוז' שבפרובינציית פודקרפצקיה בפולין, אליו הובאו כ-15,000 יהודים.

מחנה זאסלאב הוקם בסמוך לתחנת הרכבת של העיירה זאגוז' בין החודשים מרץ ואוגוסט 1942 באמצעות עובדי כפייה יהודים מזאגוז', בליגרוד ומיישובים נוספים הסביבה. מחנה העבודה הוקם בשטח בית חרושת לנייר שעמד במקום.

באוגוסט ובספטמבר 1942 הועברו למחנה כ-10,000 יהודים, בעיקר מאזור סאנוק, ואלו הועסקו בו בעבודות כפייה קשות, ונשלחו כעבור זמן קצר למחנה ההשמדה בלז'ץ.

באוקטובר 1942 הוצאו להורג במחנה כמה מאות יהודים, ובאמצע נובמבר 1942 נרצחו בבורות ירי ליד המחנה כ-1,000 יהודים נוספים.

ב-16 בינואר 1943 חוסל המחנה, תוך רצח אלפי היהודים שנותרו בו. 68 יהודים שהושארו במחנה לסידור הרכוש הנותר בו נרצחו לאחר מכן.

באביב 1944 הובאו לשטח המחנה אסירים יהודים, שבפקודת הגרמנים, כחלק ממבצע 1005, הוציאו את הגופות מקברי האחים במקום, ושרפו אותן, על מנת לטשטש את הראיות לרצח ההמוני באתר.

## קישורים חיצוניים

* זאגוז' באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 

קטגוריה:שואת יהודי פולין: קהילות
קטגוריה:מחנות עבודה
קטגוריה:מחנות ריכוז בפולין
קטגוריה:בורות ירי בשואה
ז'רקי

**ז'רקי** (בפולנית: **Żarki**) היא עיירה במחוז מישקוב שבפרובינציית שלזיה בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

## תולדות היישוב
זרק'י נזכרת לראשונה בשנת 1382, עת כבר היו בידיה זכויות עיר. במהלך השנים הייתה העיירה בבעלות משפחות אצולה פולניות, ושימשה כמרכז מסחר לסביבתה.

בעקבות שרפה גדולה שפרצה בעיירה בשנת 1664, היא נבנתה מחדש במקום סמוך. בשנת 1870 שללו הרוסים את מעמדה העירוני של ז'רקי, בשל השתתפותה במרד ינואר. מעמד זה הושב לה בשנת 1949.

## יהודי ז'רקי
ממוזער|בית הקברות היהודי בז'רקי
בסוף המאה ה-17 התקיימה בז'רקי קהילה יהודית מאורגנת, שפרשה חסותה גם על יהודי כפרי הסביבה. במהלך המאה ה-19 גדל היישוב היהודי בעיירה, ויהודי המקום תרמו להתפתחותו התעשייתית.

בין מלחמות העולם הורע מצבם הכלכלי של יהודי העיירה. בשנים אלה התגברה בעיירה הפעילות הציונית, לצד פעילות של אגודת ישראל. כמו כן, התקיימה בעיירה ישיבה. במרץ 1939 ניסו פולנים מצ'נסטוחובה לערוך פוגרום בעיירה, אך אלו נבלמו בידי קבוצת הגנה עצמית יהודית. בעקבות זאת, הועמדו לדין 20 יהודים שהתנגדו לפורעים. טרם פרוץ מלחמת העולם השנייה חיו בעיירה כ-3,500 יהודים, רוב תושביה.

### בשואה
ב-2 בספטמבר 1939 נכבשה ז'רקי בידי הגרמנים, ואלו רצחו כעבור יומיים כ-90 מיהודיה. עד מהרה הוטלו על יהודי העיירה גזירות שונות, ובהן איסור קשר עם לא-יהודים, תשלומי כופר, סימון דירותיהם וביצוע עבודות כפייה. בהמשך, רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה, תוך מינוי יודנרט בראשות ישראל בורנשטיין. אל הגטו הובאו בחורף 1941-1940 כ-250 פליטים יהודים מפלוצק, וכעבור זמן מה פרצה בו מגפת טיפוס הבהרות.

בעקבות שמועות שהגיעו לגטו בראשית אוקטובר 1942 על השמדת יהודי האזור, נמלטו ממנו יהודים רבים בעצת ראש היודנרט. כ-800 היהודים שנותרו בגטו הובלו באלימות ב-6 באוקטובר 1942, בצעדה רגלית, גברים, נשים וילדים, לתחנת הרכבת זלוטי פוטוק, מרחק של כ-12 ק"מ מז'רקי, וממנה שולחו במספר קרונות משא צפופים למחנה ההשמדה טרבלינקה. בשעת האקציה ירו הגרמנים בנשים ובתינוקות. בז'רקי הושארו כ-120 יהודים לאיסוף רכוש היהודים, ואלו הועברו לאחר מכן לגטאות הסביבה. לאחר השלמת הגירוש, פשטו פולנים ואוקראינים על בתי היהודים בעיירה, ובזזו את הרכוש שנותר בהם.

על אותה תקופה בז'רקי, כתב בשנת 2017 מיכאל בורנסטין (בנו של ישראל בורנשטיין- ראש היודנראט) ספר בשם מועדון הניצולים

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* ז'רקי באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:שלזיה (פרובינציה): יישובים
קטגוריה:שלזיה  (פרובינציה): עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות בפולין
זגורוב

**זגורוב** (בפולנית: **Zagórów**) היא עיירה במחוז סלופצה שבפרובינציית פולין גדול בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

## תולדות היישוב
האזכור הראשון של זגורוב הוא משנת 1145. בשנת 1407 הוענקו ליישוב זכויות עיר בידי המלך ולדיסלב השני יגיילו. באמצע המאה ה-17 נחרב היישוב כתוצאה מפלישת האימפריה השוודית.

בעקבות מרד ינואר איבד היישוב את מעמדו העירוני, אך זה הושב לו בשנת 1918, עת הוקמה הרפובליקה הפולנית השנייה.

## יהודי זגורוב
יהודים ישבו בזגורוב מסוף המאה ה-18, והחזיקו במספר טחנות קמח במקום. בשנת 1882 נבנה ביישוב בית כנסת חדש. בשנת 1917 נפתח במקום סניף של ההסתדרות הציונית.

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה 630 יהודים, כשישית מכלל תושביה. במהלך שנות השלושים של המאה העשרים סבלו יהודי העיירה מהתקפות אנטישמיות גוברות והולכות מצד שכניהם הפולנים, וכן מחרם על עסקיהם.

עם כיבוש העיירה בידי הגרמנים ב-6 בספטמבר 1939, הוטלו על יהודיה גזירות שונות, ובהן תשלומי כופר, עבודות כפייה, החרמת דירות ורכוש וחובת ענידת סרט זרוע.

באביב 1940 רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה, אליו הובאו גם יהודים רבים שגורשו מגולינה ויישובים נוספים בסביבה. מספר יושבי הגטו הגיע בתחילת 1941 לכ-2,000 איש.

עד אוקטובר 1941 שולחו מאות גברים מהגטו לעבודות כפייה במכרות מלח. בהמשך חודש זה הובלו היהודים שנותרו בגטו, בעיקר נשים וילדים, ליערות קז'ימייז' ביסקופי, ושם נרצחו כולם. בשלב זה הוכרזה העיירה רשמית כ"נקייה מיהודים".

## קישורים חיצוניים

* 
* זגורוב באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 
* 

קטגוריה:פולין גדול: יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות בפולין
קטגוריה:גטאות בפולין
קבוע צ'אמפרנאוונה

במתמטיקה, **קבוע צאמפרנאוונה** (Champernowne constant), המסומן כ-C_{10}, הוא מספר ממשי שהצגתו העשרונית מתקבלת מהדבקת ההצגה של המספרים הטבעיים בזה אחר זה:
C_{10} = 0.12345678910111213141516 \dots. הקבוע הוגדר על ידי דייוויד צ'אמפרנאוונה בשנת 1933.

קבועים דומים אפשר להגדיר לכל בסיס ספירה:  C_b, הוא המספר שההצגה שלו בבסיס b מתקבלת מהדבקת ההצגה של המספרים הטבעיים בבסיס זה בזה אחר זה. לדוגמה, 

C_2 = 0.11011100101110111 \dots

ו-

C_3 = 0.12101112202122 \dots

קבוע צ'אמפרנאוונה ה-b שווה לסכום הטור C_{b}=\sum_{n=1}^\infty\sum_{k=b^{n-1}}^{b^n-1}\frac{k}{b^{n(k-b^{n-1}+1)+(b-1)\sum_{l=1}^{n-1}b^{l-1}l}}.

## תכונות

כל מספר C_b הוא מספר טרנסצנדנטי נורמלי בבסיס b: רצפי ספרות בפיתוח העשרוני מתנהגים כאילו נבחרו באקראי בהתפלגות שווה. מידת האי-רציונליות של האיבר C_b היא b.

את המספר C_{10} ניתן להציג כשבר משולב באופן הבא:


C_{10} =
[0; 8, 9, 1, 149083, 1, 1, 1, 4, 1, 1, 1, 3, 4, 1, 1, 1, 15,


4\,57540\,11139\,10310\,76483\,64662\,82429\,56118\,59960\,39397\,10457\,55500\,06620\,04393\,09026\,26592\,56314\,93795\,32077\,47128\,65631\,38641\,20937\,55035\,52094\,60718\,30899\,84575\,80146\,98631\,48833\,59214\,17830\,10987,


6, 1, 1, 21, 1, 9, 1, 1, 2, 3, 1, 7, 2, 1, 83, 1, 156, 4, 58, 8, 54, \dots].


כאשר חושבים על קבוע צ'אמפרנאוונה כמילה אינסופית מעל האלפבית המתאים לבסיס הספירה (למשל, C_{10} הופכת למילה אינסופית מעל האלפבית בן עשר הספרות), מתקבלת מילה מילה רקורנטית שאינה רקורנטית-אחידה.

## ראו גם
* קבוע ארדש-קופלנד
* קבוע ליוביל

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:מספרים טרנסצנדנטיים
קטגוריה:תורת המספרים
זאטור

**זאטור** (בפולנית: **Zator**) היא עיירה במחוז אושוויינצ'ים שבפרובינציית פולין קטן בפולין, על גדת נהר סקאווה (Skawa), בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

## תולדות היישוב
העיירה נזכרת לראשונה במאה ה-13, ובשנת 1292 הוענקו לה זכויות עיר. בשנת 1327 הושלמה בנייתה של טירה מבוצרת במקום.

משנת 1445 הייתה זאטור לבירת נסיכות עצמאית שהתקיימה עד שנת 1513. במאות ה-15 וה-16 נודעה העיירה כמרכז מסחר חשוב, וכאתר ברכות דגים.

בחלוקת פולין הראשונה נכללה העיירה בתחום אוסטריה, ובשנת 1919 נכללה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.

## יהודי זאטור
היישוב היהודי בזאטור התקיים מימי הביניים, ותחילה היו יהודי היישוב כפופים לקהילת אושוויינצ'ים הסמוכה.

בנובמבר 1918 נערך פוגרום ביהודי העיירה, תוך שוד רכוש, השחתת בתי היהודים והכאת יולדות יהודיות בבית החולים המקומי. בשנים שלאחר מלחמת העולם הראשונה הורע מצבם הכלכלי של יהודי העיירה.

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה 436 יהודים, כרבע מתושביה, והתקיימה בה פעילות ציונית.

עם כניסת הגרמנים לעיירה בספטמבר 1939, פונו היהודים בה מדירותיהם, ורוכזו במחסנים ובסככות, מהם נלקחו מדי יום לעבודות כפייה, תוך שהוטלו עליהם תשלומי כופר ורכושם נלקח מהם. רב הקהילה, משה יוסף זאלץ,  שנתפס לומד תורה, נכלא עם בני משפחתו, ונלקח עמם ליעד לא ידוע. בשנים 1941-1940 שולחו צעירים יהודים מהעיירה למחנות עבודה.

ב-2 ביולי 1942 גורשו כל יהודי העיירה הנותרים לודוביצה, וגורלם שם היה כגורל יתר יהודי המקום.
[ממוזער|אנדרטה לזכר יהודי קהילות זאטור והסביבה שנרצחו בשואה, ב[בית העלמין קריית שאול|ימין]]

## קישורים חיצוניים

* 
* זאטור באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 

קטגוריה:פולין קטן (פרובינציה): יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות בפולין
קטגוריה:שואת יהודי פולין: קהילות
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
דוריאיוס

**דוריאיוס** (ביוונית: **Δωριεύς**; המאה ה-6 לפנה"ס) היה נסיך ספרטני בנו של אנכסנדרידס השני ואחיהם של קלאומנס הראשון ולאונידס הראשון. יצא למסעות מלחמה בצפון אפריקה וסיציליה ומת במהלכם.

## ביוגרפיה
דוריאיוס היה בנו של אנכסנדרידס השני מלך ספרטה שנחשב לצאצאו של הרקולס. הרודוטוס מוסר סיפור מפוקפק אודות לידתו. לפי טענת הרודוטוס אשתו האהובה של אנכסנדרידס לא ילדה לו ילדים. והאפורים דרשו ממנו להיפטר ממנה ולשאת אחרת. אולם הוא סרב, על כן הרשו לו האפורים לשאת אישה נוספת, מנהג שחרג מהכללים המקובלים. האישה החדשה ילדה לו את קלאומנס. אולם לפתע ילדה הקודמת את דוריאיוס, ואחר כך את לאונידס, ואת קלאומברוטוס, אולם החדשה לא ילדה עוד. הסיפור הוא ככל הנראה המצאה שנועדה להכפיש את קלאומנס.

הרודוטוס טוען שקלאומנס לא היה מיושב בדעתו, לעומת דוריאיוס שהצטיין בפיקחות. אולם קלאומנס היה הבכור ולכן ירש את הכס. האחים הצעירים יותר לאונידס וקלאומברוטוס השלימו עם הדבר, אולם דוריאיוס לא היה מסוגל לשאת זאת, על כן ביקש מקלאומנס לשלוח אותו בשליחות מחוץ לספרטה. קלאומנס שמח להיפטר ממנו והעניק לו את האמצעים הדרושים כדי לצאת למסע. אם כי יש המעריכים שקלאומנס עצמו עמד מאחורי הרעיון. דוראיוס יצא לצפון אפריקה, וניסה לייסד שם מושבה. הוא נאחז באזור במשך שלוש שנים, אולם המקומיים שלא אהבו את הנוכחות הספרטנית, איחדו כוחות עם קרתגו והכריחו אותו לסגת.

בלית ברירה חזר דוריאיוס לספרטה. הוא קיבל את עצת האורקל מדלפי לצאת למסע חדש בסיציליה, ולנסות לייסד מושבה ספרטנית בעיר הרקלאה. מיקום העיר כיום לא ידוע. אולם בדרך לסיציליה עבר ביוון הגדולה, שבאיטליה. באזור שררה מלחמה בין הערים סיבריס וקרוטון, הרודוטוס מצטט מקורות שעל פיהן סייעו דוריאיוס ואנשיו לבני קרוטון, ומקורות אחרים השוללים את הטענה. בשנת 510 לפנה"ס בערך, הם הגיעו בסופו של דבר לסיציליה. המשלחת התבררה ככישלון, הקרתגים ששלטו בחלק המערבי של האי, לא חפצו גם כאן בשכן ספרטני, וכמו באפריקה איחדו כוחות עם ערים אחרות והביסו את הספרטנים בקרב. דוריאיוס עצמו נהרג. לקלאומנס לא היו ילדים, ועל כן לאונידס ירש אותו לאחר מותו. אילו רק דוריאיוס לא היה יוצא למסע ככל הנראה היה הוא יורש אותו.

## קישורים חיצוניים
* דוריאיוס באתר ליוויוס
* דוריאיוס באנציקלופדיה הצבאית המקוונת
## הערות שוליים

קטגוריה:יוון העתיקה: היסטוריה צבאית
קטגוריה:ספרטנים מן העת העתיקה
זאלוז'צה

**זאלוז'צה** (באוקראינית: **Залізці**, זאליזצי; בפולנית: **Załoźce**; ביידיש: **זאַלעשיץ**) היא עיירה במחוז טרנופול שבמערב אוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

## תולדות היישוב
זאלוז'צה נזכרת לראשונה בשנת 1483, ובתחילת המאה ה-16 הוענקו לה זכויות עיר. בשנת 1675 ערכו הטורקים מצור על העיירה, והעלו אותה באש.

לאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה העיירה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.

## יהודי זאלוז'צה
התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא משנת 1606. במהלך המאה ה-19 גדלה באופן משמעותי האוכלוסייה היהודית בעיירה, חרף מספר שריפות שפקדו אותה. החל מסוף המאה ה-19 היגרו מהעיירה יהודים רבים.

במהלך מלחמת העולם הראשונה הואשמו יהודי העיירה בידי הרוסים בהצתתה, והם גורשו ממנה. לאחר המלחמה, פחתה האוכלוסייה היהודית בעיירה, והתגברה בה הפעילות הציונית, לצד פעילות של אגודת ישראל. בין מלחמות העולם נמנו בעיירה 704 יהודים. עם הכיבוש הסובייטי בספטמבר 1939, פוזרו הארגונים היהודיים והציוניים בעיירה, ומספר משפחות יהודיות בה הוגלו לעומק ברית המועצות.

בתחילת יולי 1941 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, לאחר קרב שניהלו עם הצבא האדום. כעבור ימים אחדים רצחו הגרמנים כ-20 יהודים מהעיירה, לאחר שהכומר המקומי העליל על היהודים כי ירו על הגרמנים בעת הקרבות.

עד מהרה הוטלו על יהודי העיירה גזירות שונות, ובהן חובת תשלום סכומי כופר גבוהים וחובת התייצבות לעבודות כפייה, חלקן במחנות עבודה. מעת לעת הגיעו לעיירה אנשי גסטאפו מטרנופול, וירו באופן אקראי ביהודי העיירה.

באוקטובר 1942 גורשו רוב יהודי העיירה לגטו שהוקם בזבורוב, והעיירה הוכרזה רשמית כ"נקייה מיהודים". כ-60 יהודים הושארו בעיירה עבור ביצוע עבודות כפייה, ואלו נרצחו עד אביב 1943. בד בבד, ערכו הגרמנים והאוקראינים מצוד אחר יהודים מהעיירה שהסתתרו בה, או שנמלטו ליערות הסביבה, תוך רצח הנמצאים.

## קישורים חיצוניים

* זאלוז'צה באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:מחוז טרנופול: יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות באוקראינה
קטגוריה:שואת יהודי אוקראינה