open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מערות שיוולני

שמאל|ממוזער|280px|חזית מערות שיוולני
**מערות שיוולני** (במראטהית: **शिवलेणी**) ב במדינת מהאראשטרה בהודו הן מונומנטים של מערות  המתוארכות למלך  (שלט בסביבות 1060–1087) מ של האזור ההיסטורי של מאלווה. חפירות נרחבות נחצבו עמוק בסלע בתוך הגבעה. המערות כוללות פסלים של אלים הינדים כמו שיווה, וגנש.

האתר רשום ב"רשימת המונומנטים המוגנים של המדינה במהאראשטרה" כמונומנט מוגן באחריות המחלקה לארכאולוגיה של מהאראשטרה, על פי "חוק המונומנטים העתיקים והאתרים והשרידים הארכאולוגיים של מהאראשטרה" מ-1960. מערות שיוולני הן גם אתר מורשת של הסקר הארכאולוגי של הודו.

## תיאור
מערות שיוולני ממוקמות כחצי קילומטר מצפון-מערב למקדש יוגשוורי, לאורך גדות הנהר ג'איוונטי. המערות בצורת ריבוע וחצובות עמוק בתוך הגבעה. הכניסה היא בצד הדרומי של הגבעה בתוך מנדאפ (ביתן). יש חצר בחזית וגג המנדאפ נתמך בארבעה עמודים.

## פנים המערות
במרכז החצר יש ננדי מאנדפה מגולף באלגנטיות בגודל 9.14 × 9.14 מטרים. במרכז המנדאפה הזה יש פסל של ננדי. פנים המערה מרשים; אולם אחד נתמך בשלושים ושניים עמודים ומעוטר בפסלים של שיווה וגנש.

## היסטוריה וכתובות
כתובת שנמצאה כאן מתוארכת לסאקה 1066 מתעדת את הענקת התחזוקה של המערות הללו על ידי המלך . על פי הכתובת, הוענקו כמה כפרים למקדש שיווה. כתובת זו הועברה לאמבאג'וגאי לצורך משמורת ושימור בטוחים. הדעה הרווחת היא שהאתר הקדוש הזה הוקם לזכר ההתנגשות האפית בין יוגשוורי (כינוי לאלה דורגה) ודנטסורה (כינוי לשד ). כמחווה מתמשכת לאותו קרב משמעותי, גילופים מורכבים של פילים מעטרים את סביבת שיווה, ומוסיפים נופך עשיר וסמלי לאווירה הרוחנית של האזור.

## קישורים חיצוניים

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:מהאראשטרה
שיוולני
קטגוריה:הודו: מקדשים
נק (זמר)

**פיליפו נביאני** (באיטלקית: **Filippo Neviani**; נולד ב-6 בינואר 1972), ידוע בשם הבמה **נק**, הוא זמר-יוצר איטלקי. הוא צבר פופולריות באיטליה וקרב דוברי הספרדית בעולם, והוציא רוב אלבומיו בשתי השפות, איטלקית וספרדית.

בשנת 1997 השתתף בפסטיבל סן רמו השנתי. על-אף שלא זכה, שירו, "Laura non c'è", הפך ללהיט באירופה ואמריקה הלטינית. אלבומו הרביעי, *Lei, gli amici e tutto il resto*, נמכר בכמיליון עותקים ברחבי אירופה. זה היה אלבומו הראשון שהוקלט כולו בספרדית. לאחר שמונה עשרה שנים שב להתחרות באירוע בסן רמו עם השיר "Prima di parlare", שדורג במקום השני.

במרוצת הקריירה המוזיקלית שלו הוציא לאור שלושה-עשר אלבומי אולפן וארבעים ושמונה סינגלים, הכוללים את הלהיטים "Sei solo tu", "Almeno stavolta", "Lascia che io sia", "Instabile" ו-"La voglia che non-vorrei". דווח כי נתוני המכירות שלו עומדים על עשרה מיליון עותקים ברחבי העולם.

נק השתתף יחד עם פרנצ'סקו רנגה בפסטיבל סן רמו 2024, הקדם האיטלקי לאירוויזיון 2024, שהתקיים במאלמה שבשוודיה. שירם לתחרות, "Pazzo di te", סיים בערב המגמר במקום ה-25.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נוצרים רומים-קתולים איטלקים
קטגוריה:זמרים-יוצרים איטלקים
קטגוריה:משתתפי פסטיבל סן רמו 1993
קטגוריה:משתתפי פסטיבל סן רמו 1997
קטגוריה:משתתפי פסטיבל סן רמו 2015
קטגוריה:משתתפי פסטיבל סן רמו 2019
קטגוריה:משתתפי פסטיבל סן רמו 2024
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1972
שלווה בארמונותייך

"**שלווה בארמונותייך**" הוא שיר של הראפר והזמר הישראלי רביד פלוטניק, מתוך אלבום האולפן השישי שלו, "תוך כדי תנועה", שיצא לאור ב-24 בספטמבר 2021.

## רקע וכתיבה
"שלווה בארמונותייך" הוא השיר הנועל את "תוך כדי תנועה". הוא נכתב על ידי פלוטניק עצמו, שהלחין אותו יחד עם ישי סוויסה, ומכיל דגימה מתוך "דבר אליי בפרחים" של גאולה גיל, שהלחין דובי זלצר, אשר קיבל קרדיט הלחנה בשיר. בנוסף, בשיר אזכור למזמור קכ"ב מספר תהילים. הזמר שי צברי סוגר את השיר בנאום על מהות התפילה.

## הצלחה מסחרית
השיר זכה להצלחה רבה ברשתות הסטרימינג, כאשר בספוטיפיי זהו השיר המושמע ביותר מתוך "תוך כדי תנועה", עם למעלה מ-13 מיליון השמעות, נכון ליוני 2025.

השיר הגיעה למקום ה-15 במצעד כאן מורשת בנוסף השיר הגיע בשיאו למקום ה-25 במצעד "היטליסט" של מאקו, ושהה במצעד למשך למעלה מ-30 שבועות.

## גרסאות כיסוי
ביולי 2022, הזמרת יובל דיין פרסמה גרסת כיסוי לשיר.

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי רביד פלוטניק
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי רביד פלוטניק
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי דובי זלצר
קטגוריה:שירים המבוססים על התנ"ך
קטגוריה:שירים על אלוהים
פרד דה פלמה

**פדריקו פלנה** (באיטלקית: **Federico Palana**; נולד ב-3 בנובמבר 1989), ידוע בשם הבמה **פרד דה פלמה**, הוא ראפר וזמר איטלקי.

## ביוגרפיה
### רויאל ריימס
בשנת 2007 החל דה פלמה את הקריירה המוזיקלית שלנו בטורינו, כשעשה פריסטייל ראפ ברחוב. הוא התפרסם לאחר שהשתתף בתחרויות הז'אנר בטורינו ובמילאנו. בשנת 2010 הקים יחד עם הדי ג'יי דירטי סי את להקת רויאל ריימס. בתחילת אותה שנה חתמו על חוזה הקלטות עם חברת תקליטים עצמאית בשם טרומן רקורדס. ב-23 בנובמבר 2011 הוציאו את אלבום הבכורה שלהם, *Royal Rhymes*. לאחר מכן יצא ב-10 ביולי 2012 לאור המיני-אלבום *God Save the Royal*.

### קריירת סולו
במהלך 2012 פתח דה פלמה את קריירת הסולו שלו. אלבום הבכורה שלו, *FDP*, יצא לאור ב-6 בנובמבר. ביוני 2013 פורסם השיר "Passa il microfono", שהופק על ידי מורנו, קלמנטינו, שייד ופאסה. בספטמבר הוציא את המיני-אלבום *Genesis*. אלבומו השני, *Lettera al successo*, פורסם ביוני 2014.

ב-10 בפברואר 2015 חתם חוזה הקלטות עם וורנר מיוזיק איטליה. ב-2 באוקטובר אותה השנה הוציא את האלבום השלישי שלו, *BoyFred*.

דה פלמה היה אחד משלושים האמנים שהתחרו בפסטיבל סן רמו 2024, הקדם האיטלקי לאירוויזיון 2024, שהתקיים במאלמה שבשוודיה. שירו לתחרות, "Il cielo non ci vuole", סיים בערב הגמר במקום ה-30 והאחרון.

## דיסקוגרפיה
### סוליסט
* *FDP* (2012)
* *Lettera al successo* (2014)
* *BoyFred* (2015)
* *Hanglover* (2017)
* *Uebe* (2019)
* *Unico* (2021)

### עם רויאל ריימס
* *Royal Rhymes* (2011)
* *God Save the Royal* (2012)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ראפרים איטלקים
קטגוריה:משתתפי פסטיבל סן רמו 2024
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1989
מסוף חריש

**מסוף חריש** הוא מסוף האוטובוסים המרכזי בחריש. המסוף ממוקם בסמוך לכניסה הצפונית לעיר.

המסוף נפתח ב 31 במאי 2024.

במסוף ישנם 10 רציפים להעלאת נוסעים כאשר שישה רציפים נמצאים בתוך מבנה המסוף וארבעה רציפים נמצאים מחוץ למבנה המסוף ומשמשים לאיסוף והורדת נוסעים לקווים הממשיכים לערים והישובים השונים, נכון ל-2024 חלק מהרציפים עדיין אינם פעילים.

## שירות האוטובוסים בתחנה
במסוף פועלת חברת "קווים" המפעילה את עיקר התחבורה הציבורית בעיר, בערים וישובי האזור וחברת "תנופה" המפעילה את הקווים לישובי צפון השומרון.

מהמסוף יוצאים קווים המפזרים בשכונות העיר, קווים לתל אביב וחיפה, וקו הנוסע ליישובי מועצה אזורית מנשה, וכן חולפים במסוף קווים נוספים המאספים בשכונות העיר ויוצאים לערים פרדס חנה, חדרה, בנימינה, בני ברק ותל אביב, וכן קווים הנוסעים ליישובי צפון השומרון וקו נוסף ליישובי מועצה אזורית מנשה.

מקרא:

♿ - קו נגיש

🌙 - קו לילה

### רשימת קווי אוטובוס העוברים במסוף

## קישורים חיצוניים
*
*
*
*
*

## הערות שוליים

קטגוריה:חריש: תחבורה
חריש
פרנצ'סקו רנגה

**פיירפרנצ'סקו רנגה** (באיטלקית: **Pierfrancesco Renga**; נולד ב-12 ביוני 1968) הוא זמר-יוצר איטלקי. הוא זכה בפסטיבל סן רמו לשנת 2005 עם השיר "Angelo".

בשנת 2001 זכה בפרס המבקרים על שם מיה מרטיני בפסטיבל. הוא השתתף בו פעמים נוספות ב-2009 עם השיר "Uomo senza età", וב-2012 עם "La tua bellezza". בשנת 2024 שב לתחרות עם השיר "Pazzo di te". השניים הגיעו למקום ה-25.

## דיסקוגרפיה
### אלבומים
* 2001: *Francesco Renga*
* 2002: *Tracce*
* 2004: *Camere con vista*
* 2007: *Ferro e cartone*
* 2009: *Orchestraevoce*
* 2010: *Un giorno bellissimo*
* 2012: *Fermoimmagine*
* 2014: *Tempo Reale*
* 2016: *Scriverò il tuo nome*
* 2019: *L'altra metà*

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרים איטלקים
קטגוריה:משתתפי פסטיבל סן רמו 2001
קטגוריה:משתתפי פסטיבל סן רמו 2002
קטגוריה:משתתפי פסטיבל סן רמו 2005
קטגוריה:משתתפי פסטיבל סן רמו 2009
קטגוריה:משתתפי פסטיבל סן רמו 2012
קטגוריה:משתתפי פסטיבל סן רמו 2014
קטגוריה:משתתפי פסטיבל סן רמו 2019
קטגוריה:משתתפי פסטיבל סן רמו 2021
קטגוריה:משתתפי פסטיבל סן רמו 2024
קטגוריה:זוכי פסטיבל סן רמו
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1968
SM U-24

**SM U-24** הייתה אחת מ-329 צוללות ששירתו בצי הגרמני הקיסרי במלחמת העולם הראשונה. היא הייתה עסוקה בלוחמת מסחר במהלך הקרב הראשון על האוקיינוס האטלנטי.

## היסטוריה
הצוללת הוזמנה ב-18 במרץ 1911, ובנייתה החלה ב-5 בפברואר 1912. היא הושקה ב-24 במאי 1913, ונכנסה לשירות ב-6 בדצמבר 1913.

בשבעה סיורים, U-24 הטביעה בסך הכל 33 ספינות סוחר וספינת עזר אחת בהיקף כולל של 106,122 BRT וספינת מלחמה אחת בהדחק של 15,000 טון, גרמה נזק לשלוש ספינות סוחר בהדחק של 14,318 BRT, ולכדה ספינת סוחר אחת כשלל בהדחק של 1,925 BRT.

החיסול השני שלה היה המשמעותי ביותר. הקורבן הייתה אה"מ פורמידבל, שטורפדה  דרומית לליים רג'יס, ב־50°13′ צפון 03°04′ מערב. היא נפגעה בחדר הדוודים מספר אחת בצד השמאלי. מתוך צוות של כ-711 איש, 547 מתו כתוצאה מכך. זו הייתה אחת האוניות הגדולות ביותר שהוטבעו על ידי צוללת במהלך המלחמה.

בשנת 1915, U-24 תבעה קורבן ידוע נוסף, ספינת הקיטור Arabic, וגרמה ל-44 הרוגים, כולל שלושה אמריקאים. Arabic טבעה תוך 10 דקות. זה הסלים את החשש מצוללות בארצות הברית וגרם לתקרית דיפלומטית שהביאה להשעיית טירפוד ספינות שאינן צבאיות ללא הודעה מוקדמת.

עם סיום המלחמה בנובמבר 1918 נכנעה הצוללת לכוחות מדינות ההסכמה, ובמהלך 1922 היא נגרטה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:צוללות גרמניות במלחמת העולם הראשונה
גרשון גמזו

**גרשון גמזו** (1908, ריגה, לטביה – 1939, תל אביב, ישראל) היה אגרונום, פעיל ציוני ועיתונאי, חבר הגרעין המייסד של תנועת בית"ר ונציב התנועה בגרמניה.

## ביוגרפיה
גמזו נולד בריגה, לטביה לשמואל ונעמי. למד בגימנסיה העברית בעיר ובתום לימודיו נסע ללימודי חקלאות בצרפת ובגרמניה. בהמשך עבר הכשרה בחווה החקלאית של תנועת בית"ר, ולאחר לימודים בגרמניה קיבל תואר אגרונום. נמנה עם הגרעין המייסד של תנועת בית"ר ובמהלך כל שנותיו היה פעיל בה. גמזו פעל לקיום הוועידה העולמית הראשונה של נציגי בית"ר בעיר דנציג בשנת 1931 ושימש ציר בה. כמו כן היה בין מייסדי גרעין התנועה בערים ברלין וממל, ושימש כנציב התנועה בגרמניה.

עלה לישראל בשנת 1933, התיישב בפתח תקווה ועסק בחקלאות. לאחר עלייתו החל לעסוק בעיתונות, ובמסגרת זו השתתף בעריכת כתב העת פלניוס: שנתון לכלכלה של ארץ־ישראל. עוד פרסם מאמרים בשבועון חזית העם וביומון דואר היום שבעריכתו של איתמר בן-אב"י.

נפטר בבית החולים הדסה (תל אביב) בגיל 31 עקב הרעלת דם. היה נשוי לדבורה ואב לילדה, אראלה.

## קישורים חיצוניים
* ח' בן ירוחם, **ספר בית"ר - קורות ומקורות**, כרך א', תשכ"ט; כרך ב', תשל"ג; כרך ב' - חלק שני, תשל"ו-1976.
* 

קטגוריה:פעילים ציונים בלטביה
קטגוריה:יהודים לטבים
קטגוריה:בוגרי בית"ר
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1908
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1939
יורי קגן

**יורי מויסיביץ קגן** (ברוסית: **Юрий Моисеевич Каган**; 6 ביולי 1928 - 4 ביוני 2019) היה פיזיקאי יהודי סובייטי-רוסי, מומחה בפיזיקה גרעינית.

## קורות חיים
יורי קגן נולד במוסקבה למשפחה יהודית. אביו היה בוגר משפטים של אוניברסיטת סנקט פטרבורג, אימו הייתה רופאת שיניים. להורים היו שורשים מויטבסק.

בתקופת מלחמת העולם השנייה עבד קגן במפעל לייצור נשק. בסתיו 1944 הוא התחיל לימודים במכון ללימודי תעופה במוסקבה. בשנת 1946 הוא עבר לאוניברסיטה הלאומית למחקר גרעיני ובשנת 1950 סיים אותה בהצטיינות. קגן עבר בחינות בפיזיקה תאורטית אצל לב לנדאו וקיבל ממנו הזמנה ללימודי תואר שלישי.

לאחר סיום הלימודים קגן החל לעבור בתעשיית הגרעין הסובייטית. פעילות של קגן קיבלה ציון גבוה מאיסאק קיקואין. בהמלצתו קגן הועבר למוסקבה והחל לעבוד במכון קורצ'טוב.

בשנת 1954 סיים עבודת תואר שלישי ובשנת 1959 פוסט-דוקטורט.

החל משנת 1956 ועד סוף הקריירה עבד ב"מכון קורצ'טוב". במקביל הוא לימד באוניברסיטה הלאומית למחקר גרעיני ומשנת 1964 כיהן כפרופסור.

קגן התמקד במספר תחומים של פיזיקה - פיזיקה של חומר מעובה, קינטיקה ופיזיקה גרעינית. הוא פרסם מספר מאמרים בתחום פיזיקה של חומר מעובה. ביחד עם ויטלי גולדנסקי הוא חקר תאוריה של לייזרים.

בשנת 1984 התקבל לאקדמיה למדעים של ברית המועצות כחבר בפועל. 

על פעילותו לקידום המדע הוא קיבל מספר עיטורים. בשנת 1986 הוענק לו פרס נין, בשנת 2017 הוא קיבל פרס על שם פומרנצ'וק של האקדמיה הרוסית. בנוסף לכך הוא קיבל מספר עיטורים של ברית המועצות ושל רוסיה.

היה חבר מערכת של מספר כתבי עת בתחום פיזיקה.

יורי קגן נפטר בשנת 2019 במוסקבה ונטמן בבית העלמין דונסקויה החדש.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה 

קטגוריה:מדענים יהודים סובייטים
קטגוריה:פיזיקאים יהודים רוסים
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה למדעים של ברית המועצות
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה הרוסית למדעים
קטגוריה:חברי האקדמיה אירופיאה
קטגוריה:יהודים זוכי פרס לנין
קטגוריה:מעוטרי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:מעוטרי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:מעוטרי עיטור הידידות (רוסיה)
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1923
קטגוריה:נפטרים ב-2001
BMJ (חברה)

**BMJ** היא חברת הוצאה לאור בריטית של כתבי עת רפואיים, וספקית ידע בתחום הבריאות של כלי החלטה קליניים, משאבים חינוכיים מקוונים ואירועים. החברה, שהוקמה בשנת 1840, נמצאת בבעלות איגוד הרופאים הבריטי. עד שנת 2013 שמה של החברה היה כ**קבוצת BMJ**.

נכון לשנת 2013, BMJ נחשבת אחת מחמש ההוצאות לאור המובילות בעולם בתחום של רפואה כללית. לחברה יש כ-300,000 לקוחות ב-229 מדינות. לפי החברה, הפרסומים הדיגיטליים שלה מגיעים ל-5 מיליון מבקרים מדי חודש.

נכון לשנת 2024, ההוצאה מוציאה לאור 65 כתבי עת מדעיים ורפאויים, לפי החברה, כמחציתם נמצאים בעשיירה המובילה בקטגוריה שלהם. כתב העת המוכר ביותר של החברה הוא British Medical Journal (The BMJ) כתב עת מדעי הנחשב רביעי מבין 167 ירחונים בתחום הרפואה, בעל אימפקט פקטור של 105.7 ובעל ציון של 15.3 ב-CiteScore

## פרסומים מפורסמים
*1840 : פרסם ראשון של "כתב עת פרובינציאלי רפואי וכירורגי" (שונה מאוחר יותר ל-British Medical Journal)
*1847: ג'יימס סימפסון  מפרסם בכתב העת מאמר על כלורופורם, דבר שסלל את הדרך לטכניקות הרדמה מודרניות
*1867: ג'וזף ליסטר מפרסם את ההקדמה שלו למושג חיטוי בריפוי פצעים
*1950: ריצ'רד דול  מפרסם את גילויו על הקשר בין צריכת טבק וסרטן ריאות
*1958: אליס סטיוארט מפרסמת בכתב העת את המחקר שלה על הסיכונים של קרינה ברמה נמוכה
*1995: אתר אינטרנט ראשון

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הוצאה לאור
קטגוריה:כתבי עת מדעיים
קטגוריה:חברות בריטיות
קטגוריה:כתבי עת לביולוגיה
אברם דבורין

**אברם דבורין** (ברוסית: **Абрам Моисеевич Деборин**; 16 ביוני 1881, אופינה- 8 במרץ 1963, מוסקבה) היה פילוסוף סובייטי ממוצא יהודי.

## קורות חיים
אברם דבורין נולד בשנת 1881 באופינה (אז בתחומי האימפריה הרוסית, כיום בליטא) למשפחה יהודית. בצעירותו הוא למד מסגרות. בשנת 1897 החל דבורין להשתתף בחוגים של מרקסיסטים. בעקבות חקירות משטרה הוא עזב את רוסיה. באותה תקופה הוא החליף את שם המשפחה המקורי שלו, "יופה", ל"דבורין".

בשנת 1908 סיים דבורין לימודי פילוסופיה באוניברסיטת ברן. באותה תקופה הוא התקרב לגאורגי פלחנוב והכיר את ולדימיר לנין. היכרות זו עם לנין עזרה לו בהמשך להתקדם בהנהגה הפילוסופיה הסובייטית.

דבורין היה שייך לקבוצת מנשביקים. לאחר מהפכת אוקטובר היה למשך תקופה קצרה ראש המועצה בפולטבה. בשנות ה-20 של המאה ה-20 הוא התקבל לשורות המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות בהמלצת סרגו אורדז'וניקידזה.

בשנת 1921 הועלה דבורין לראש המחלקה לפילוסופיה ב"מכון לפרופסורים סובייטיים". דבורין היה חבר מערכת של מספר כתבי עת שיצאו לאור באותה תקופה והוקדשו לחקר מרקסיזם. היה בין המבקרים החריפים של תומכי פילוסופיה מכניסטית בראשות לובוב אקסלרוד.

בשנת 1929 הוקם "מכון לפילוסופיה" ודבורין היה מנהלו הראשון. בינואר אותה שנה הוא ניסה להתקבל לשורות האקדמיה למדעים, אך לא נבחר, כמו יתר חברי המפלגה הקומוניסטית שהועמדו לבחירה. בפברואר הבחירות נערכו מחדש, עם הרכב שונה, ובלחץ השלטונות הוא נבחר.

בדצמבר 1930 מתח יוסיף סטלין ביקורת על מצב הפילוסופיה בברית המועצות, ובינואר 1931 פוטר דבורין מניהול מכון לפילוסופיה. את מקומו בתור העורך הראשי של הירחון "תחת דגל המרקסיזם" תפס מארק מיטין.

החל משנת 1935 עבד דבורין במערכת של אקדמיה למדעים של ברית המועצות. עד לשנת 1949 הוא ניהל מחלקה להיסטוריה מודרנית. הוא פוטר במהלך המאבק נגד קוסמופוליטיות ובהמשך התקבל מחדש אך לא לתפקיד ניהולי.

בשנים 1951–1953 היה דבורין עורך ראשי של ירחון האקדמיה (באופן רשמי העורך הראשי היה נשיא האקדמיה).

בשנות ה-50 של המאה ה-20 פעל דבורין לביטול כל האשמות נגדו, ובשנת 1956 הוא נפגש בנושא עם אנסטס מיקויאן. בסופו של דבר האשמות בוטלו באופן חלקי בלבד ודבורין קיבל אישור לפרסם את עבודותיו.

בשנת 1945 ו-1961 הוענקו לו עיטור הדגל האדום.

דבורין נפטר בשנת 1963 ונטמן בבית העלמין נובודוויצ'י.

## קישורים חיצוניים
* ביוגרפיה 
* ביוגרפיה 

קטגוריה:מדענים יהודים סובייטים
קטגוריה:פילוסופים יהודים רוסים
קטגוריה:מהפכנים יהודים רוסים
קטגוריה:מנשביקים
קטגוריה:מרקסיסטים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ברן
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה למדעים של ברית המועצות
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין נובודוויצ'יה
קטגוריה:ילידי 1881
קטגוריה:נפטרים ב-1963
מבנה נהגים

[ממוזער|מבנה נהגים לנהגי אוטובוס ב[גדרה
ללא תשתיות.]]
[250px|ממוזער|שמאל|מבנה נהגים של נהגי קו 5 של [המטרונית באזור יגור בקו מיגור דרך נשר לחיפה]]
[ממוזער|מבנה נהגים ב[רוטרדם]]
**מבנה נהגים,** הוא מבנה (לרוב יביל) המשמש מנוחה לנהגים בתחנות קצה של מסלולי תחבורה ציבורית. המבנה אמור לכולל שירותים, מטבחון, פינת ישיבה ומיזוג אוויר. בו נהג האוטובוס יוכל לנוח לפני הנסיעה הבאה. מרחב זה נדרש על מנת לאפשר לנהגים הפסקה קלה בין הנסיעות, הפסקת שירותים, אזור התארגנות בתחילת ובסיום יום עבודה. 

הנחיות משרד התחבורה מדברות על מבנה נהגים בשטח של 40 מ"ר הכולל חדר מנוחה בגודל של 12 מ"ר, הכולל מטבחון, בנוסף לשני תאי שירותים. 

## היסטוריה
מחוץ לגוש דן, ירושלים וחיפה, רוב השירות לנהגים ניתן בתחנות המרכזיות ששימשו כמוקד היציאה והסיום של הקווים ולכן השירות העירוני ברוב הערים האלה דמה ל"פרח" - קווים שכונתיים מעגליים היוצאים מהתחנה המרכזית ומסיימים בה.  התחנות המרכזיות נתנו את שירותי ההתרעננות של הנהגים. זהו סוג שירות שהיה טוב לערים המונות עשרות אלפי תושבים, והוא ייתר את הצורך במסופים ברוב ערי ישראל. גידולן את הערים, לצד גיוון במסלולי התחבורה הציבורית, וסגירת חלק מהתחנות המרכזיות העלה את הכמות של תחנות הקצה. נכון לשנת 2019, רק ב-50% מתחנות הקצה היו מבני נהגים.

ב-2019 הוקצה תקציב של 10 מיליון שקלים לצורך בניית תחנות התרעננות לנהגי אוטובוסים ברחבי הארץ. בסוף 2019, תחקיר של חדשות 12 חשף מסמך של משרד התחבורה המראה רשימה של עיריות ורשויות מקומיות שהתמהמהו או סירבו להקים מבנים אלו, על אף התקציב שהוקצה לכך.

במאי 2022 פתחו עובדי חברת אגד במחאה על רקע חוסר במבני נהגים כנדרש ב-26 תחנות. בין היתר הצביעו על העובדה כי היעדר מקום ראוי להתפנות בו מייצר אפליה מגדרית כלפי נהגות, וחסם בפני השתלבות נשים בענף. במסגרת המחאה, נמנעו מנקיטת צעדים ארגוניים שהשפיעו על ציבור הנוסעים, אך לבשו חולצות מחאה במהלך יום העבודה. בית הדין האזורי לעבודה בתל אביב הבהיר אף הוא כי משרד התחבורה צריך להציג פתרונות בכל הקווים בהם אין מענה לנהגים.

## קישורים חיצוניים

*
*
*ממשיכים במהפכת התחבורה הציבורית, דבר שרת התחבורה מרב מיכאלי, פברואר 2022
*
*

## הערות שוליים

קטגוריה:תחנות אוטובוס
קטגוריה:ישראל: תחבורה ציבורית
קטגוריה:ישראל: תשתיות תחבורה
קטגוריה:טיפוסי מבנים
סאלומי

ממוזער|סאלומי מתיישנים
ממוזער|
[ממוזער|[סלמה פלינו]]
**סאלומי **(באיטלקית ביחיד: **Salume**) הם מוצרי בשר איטלקיים האופייניים למנות אנטיפסטו, העשויים בעיקר מבשר חזיר ומיושנים. סאלומי כולל גם ברזאולה, שעשויה מבשר בקר, וכמה מוצרים מבושלים, כמו מורטדלה ופרושוטו. המילה סאלומי, 'בשר מלוח', מקורה במילה הלטינית , כלומר 'מלח'.

## סוגי סאלומי (חלקי)
* פרושוטו - בשר חזיר יבש, פרוס דק ומוגש לא מבושל ()
** פרושוטו של פארמה ()
** 
** Speck Alto Adige - בשר חזיר יבש מדרום טירול, איטליה
** 
**  / 
* , הידוע גם  או  – בשר חזיר איטלקי וצרפתי קר
* ברזאולה – בשר בקר מיובש באוויר ובמלוח
*  – נקניקיית חזיר בבישול איטי
*  – נקניק חזיר טרי מבית מודנה
* גואנצ'לה - מוכן מלסת חזיר או לחי
*  – רצועות שומן חזירים מבושלות ומתובלות איטלקיות
* לונזה ולונזינו – עשוי מחלצי חזיר מבושלים
* מורטדלה – נקניק עשויה מבשר חזיר טחון דק
* נדויה – נקניקיית חזיר מתובלת קלבריה ניתנת למריחה
* פנצ'טה – עשויה מבשר בטן חזיר
* סלמי – נקניקיות מבושלות, בשר מותסס ומיובש באוויר
**  - מיוצר באופן מסורתי ב־Felino ובערים אחרות במחוז פארמה, מתאים כ-  (טְפִיחָה)
** 
** סופרסאטה – סלמי יבש
**  – נקניק דק ורזה
** צ'אוסקולו – נקניק מעושן ויבש ממארקה ומאומבריה

## לקריאה נוספת
* רשימת נקניקיות
* רשימת מזונות יבשים

## ראו גם
* שרקוטרי – ענף בישול של מוצרי בשר מוכנים, בעיקר מבשר חזיר
* סאלומריה - יצרן או חנות של בשר חזיר מיושן/משומר ()
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:נקניקים
קטגוריה:בשר מיובש
קטגוריה:מאכלי בשר חזיר
קטגוריה:המטבח האיטלקי
*
אנה פליסצקאיה

**אנה אלכסנדרובנה פליסצקאיה** (ברוסית: **Анна Александровна Плисецкая**; נולדה ב-18 באוגוסט 1971) היא בלרינה, שחקנית ומפיקה רוסייה.

## משפחתה
אנה פליסצקאיה נולדה למשפחה של אמנים, מסרר-פליסצקי. היא בתם של אלכסנדר פליסצקי, מנהל בלט ומריאנה סדובה, בלרינה בתיאטרון הבולשוי. דודתה הייתה רקדנית הבלט הנודעת מאיה פליסצקאיה. דודה היה הרקדן הראשי עזרי פליסצקי. סבתה מצד אמה הייתה שחקנית הראינוע רחל מסרר (אחותם של רקדן הבלט והמורה אסף מסרר והבלרינה שולמית מסרר). בוריס מסרר, אמן תיאטרון, הוא דודן ראשון של אביה.

## ביוגרפיה
### ילדות ונעורים
פליסצקאיה נולדה במוסקבה, ברית המועצות ב-18 באוגוסט 1971. ילדותה עברה עליה בדרום אמריקה. בשנים 1976-1974 חיה משפחתה בלימה, פרו, שם ייסד אביה להקת בלט באוניברסיטה הלאומית של סן מרקוס. את השנתיים הבאות עשתה המשפחה בבואנוס איירס, ארגנטינה, שם עבד אבי המשפחה בתאטרו קולון.

## קריירה
פליסצקאיה למדה באקדמיית ואגאנובה לבלט רוסי בסנקט פטרבורג מ-1981 עד 1989. עם סיום לימודיה באקדמיה, הוזמנה אנה לתיאטרון מריאינסקי, שם הייתה לרקדנית סולו. בשנים 1989 עד 1995 רקדה במספר בלטים מפורסמים: "דון קישוט", הסילפידה, קופליה, מחולות פולובציים מן האופרה הנסיך איגור, ובתפקיד "מירטה" בז'יזל.

בשנים 1995-1993 הייתה פליסצקאיה סולנית להקת הבלט בז'אר בהנהגת מוריס בז'אר.

מ-1995 עד 2006 הייתה לה "תוכנית בלט סולו" משלה.

## פילמוגרפיה
* 1983 – "*Mary Poppins, Goodbye"* , בתור ג'יין בנקס. במאי - Leonid Kvinikhidze .
* 1992 – סרט הבלט "*The Last Tarantella"*, בתור נינה. במאי - Alexander Belinski .
* 2006-08 – עיבוד לתיאטרון של המחזה אנה קארנינה, בתור הנסיכה אליזבתה "בסטי". במאי - Andrew Zhitinkin

## מופעים ותוכניות

בשנים 2010-2007 התארחה אנה פליסצקאיה במספר רב של תוכניות טלוויזיה. סרטי תעודה על אנה שודרו בערוצי טלוויזיה מקומיים ברוסיה.
* 2003 - כתבה והפיקה את מופע "העולם כולו"
* 2007 - מנהלת מופע "העיר בעיני ג'אז" עם דניאל קרמר.

## מוזיקה
* 2008 סינגל "בלו מון" (שיר משנת 1934)
* 2009 בטסי ג'יין "ג'אז לארוחת ערב".

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רקדניות רוסיות
קטגוריה:משפחת פליסצקי-מסרר
שיטת פרבר

**שיטת פרבר** (באנגלית: **The Ferber Method**), המכונה לעיתים שיטת 5 הדקות, היא אחת מתוך שורת מתודות לאימון שינה עבור תינוקות המבוססות על "דיכוי", או "כיבוי", ההתנגדות לשינה (extinction). השיטה פותחה על ידי ריצ'רד פרבר בשנת 1985 ופורסמה בספרו "Solve your child's sleep problems".
## תיאור השיטה
המשותף לשיטות הדיכוי (המכונות גם לעיתים כיבוי) איתן נמנית שיטת פרבר הוא העיקרון על פיו התינוק מושאר במיטתו לבד וללא נוכחות הורית, על מנת שילמד להרגיע את עצמו ולהרדם בכוחות עצמו. על פי שיטתו של פרבר, אשר כונתה בפיו דיכוי הדרגתי (graduated extinction), ההתעלמות מהבכי של התינוק אינה מוחלטת. על פי פרבר יש להיכנס ולהרגיע את התינוק במרווחי המתנה הולכים וגדלים מלילה ללילה, החל מהמתנה של מספר דקות בלילה הראשון ועד פרקי זמן ארוכים מאד, אם יש צורך בכך, בלילות הבאים, גם אם התינוק משמיע אותות מצוקה. לפי פרבר, צורת אימון שינה זו מיועדת לילדים מגיל 6 חודשים.

מאוחר יותר, ובעיקר בעקבות מחקרי ביקורת, טען פרבר שהשיטה אשר פיתח אינה מיועדת לכל ילד, ומטרתה העיקרית היא עזרה להורים המעוניינים בפתרון מהיר לבעיות ההרדמות של ילדיהם.

פעמים רבות נוטים לבלבל את הדיכוי ההדרגתי של פרבר עם הדיכוי המלא (full extinction), שיטת אימון הידועה בשם "Cry it out". בשיטת הדיכוי המלא נמנעים לחלוטין מכניסה לחדר הילדים במשך כל זמן ההרדמות החל מהלילה הראשון, גם אם הילד בוכה או צועק בקול רם במשך זמן רב, ואף נמנעים ממתן מענה גם אם התינוק מתעורר במהלך הלילה (אלא אם ישנן עדיין האכלות לילה). צורה קיצונית זו של שיטת הדיכוי פותחה על ידי מארק וייסבלות' (Marc Weissbluth) שנתיים לאחר פרסומו של פרבר.
## ביקורת
שיטת פרבר וכן שיטת הדיכוי המלא ספגו ביקורות רבות, והן נחשבות לעיתים למיושנת, ובעיני אנשי מקצוע רבים אף נחשבות לאכזריות ולא ראויות. ספציפית, נטען כי השארת התינוק ללא מענה מסתיימת אמנם בהרדמות בסופו של דבר, אך זה לא קורה בעקבות למידה של התינוק להרגע ולהרדם בכוחות עצמו אלא בעקבות חוסר אונים נרכש. ראוי לצין שישנו עדיין דיון ער וחוסר הסכמה נרחב בסוגיה זו. ממצא מחקרי רלוונטי נוסף מצביע על ירידה בסנכרון בהורמוני לחץ בין האם לתינוק בעקבות סוג זה של אימון שינה.
לבסוף, נטען שהגישה הביהביוריסטית, אשר שורשיה נמצאים בניסויים בבעלי חיים, הושאלה לתחום ההורות ואימוני השינה בצורה של שיטות דיכוי ההתנגדות לשינה, דבר שנעשה ללא הצדקה קלינית וללא מחקרי רקע מתאימים.
כיום קיימות שיטות מודרניות חלופיות רבות להרדמות בגיל הרך.

## הערות שוליים

2024 06
קטגוריה:שינה בילדות
הבשורות של אנבנדידי

**הבשורות של אַנְבַּנְדִּידִי** (בגאורגית: **ანბანდიდი სახარება**; אַנְבַּנְדִּידִיס סַחֲרֶבָּה) או **ארבע הבשורות של אַנְבַּנְדִּידִי** הן ארבע הבשורות מהמאה התשיעית. כיום הם שוכנים בארכיון הלאומי של גאורגיה , מס' 1446, כתב יד מס' 107. כתב-היד כולל 192 עמודים, עשויים קלף. המידות הן: 317x237; אסומתוורולי ; ראשי תיבות חומים, מעוטרים בדיו - במקרים מסוימים בצבע שמופק מצינובר. הטקסט נכתב מחדש בחלקים מסוימים; כתב היד כתוב כולו בכתב אסומתוורולי, בשני טורים; הגבולות העליונים חתוכים ועקבות העימוד העליון אבדו. קווי פסיקה ונקודות ברורים מאוד.

לוחות הכריכה של כתב היד שמורות חלקית; ניתן להבחין בעקבות של מנעולי עור ישנים יותר; יתדות העץ לקיבוע העור נשמרו. בשל הגודל הרב של הגרפמים, כתב היד ידוע בחוגים האקדמיים כבשורת אנבנדידי (כתוב באלפבית גדול). הבשורות הן אחד מבין מספר כתבי היד הגאורגיים העתיקים ביותר; כתב היד נחשב לייחודי בגין פשטותו, עתיקותו, גרסת טקסט שלו. עיטור הטקסט מעוצב במסגרת מסודרת בקפדנות, צלב גולגולת מוטבע בטקסט (96r), ראשי תיבות מעוטרים מעוטרים בצבע המופק מצינובר, סיומות מודגשות.

הבשורה אנבנדידי היא אחד מכתבי יד הנדירים המכילים ארבע בשורות אופיסה (913), ג'רוחי (936), פרחלי (973), של תבדורה (המאה ה-10) וגבריאל פטראי (המאה ה-10), הכתובות כולן בכתב האסומתוורולי. כתב היד הקשוח, המוכתם, אך עדיין שמור היטב, נושא את עקבות הנסיעה בשטח גאוגרפי עצום למדי. הבשורה היא חלק רב ערך מאוצר האינטלקטואלי של גאורגיה, ותופסת את אחד המקומות המשמעותיים בחקר ההיסטוריה של כתבי היד.

כתב היד כולל רשומות בגודל 17-18 סמ"ק, בעוד שרשומה גדולה של הסינודיקון  (צווי השליחים), שניתן לייחס אותו לימי הביניים המאוחרים, עדיין לא נחקר, מצורף בסוף הבשורות.

בשנת 2015 נרשם בשורת אנבנדידי במרשם תוכנית זיכרון עולם של אונסק"ו, אירופה וצפון אמריקה .

## קישורים חיצוניים

* The Oldest Manuscripts Preserved at the National Archives of Georgia

קטגוריה:כתבי יד גאורגיים
קטגוריה:בשורות אפוקריפיות
השילוש של מנצ'סטר יונייטד

[שמאל|ממוזער|פסל מחוץ ל[אולד טראפורד של השילוש - בסט, לאו וצ'רלטון]]

בכדורגל אסוציאציות, **השילוש** או **השילוש הקדוש** מתייחס לשלישיית ההתקפה של מנצ'סטר יונייטד עם ג'ורג' בסט, דניס לאו וסר בובי צ'רלטון, שעזרו ליונייטד להפוך לקבוצה האנגלית הראשונה אי פעם שזוכה בגביע אירופה ב -1968 .

צ'רלטון היה אחד מתינוקות באזבי, קבוצה של שחקנים צעירים מוכשרים שהובאו דרך האקדמיה של המועדון על ידי המאמן מאט באזבי ועוזרו ג'ימי מרפי, כמו גם סקאוט המועדון ג'ו ארמסטרונג, שגילה את צ'רלטון ב-1953 ואת בסט ב-1961, בין היתר. לאו הגיע למועדון מקבוצת טורינו האיטלקית תמורת שיא מועדון של 115,000 ליש"ט ב-1962, לאחר ששיחק בעבר בהאדרספילד טאון וביריבה מנצ'סטר סיטי .

צ'רלטון ערך את הופעת הבכורה שלו ב-6 באוקטובר 1956, כשהבקיע פעמיים בניצחון 2–4 מול צ'רלטון אתלטיק. לאו ערך את הופעת הבכורה שלו ב-18 באוגוסט 1962, כשהבקיע ב-2–2 נגד ווסט ברומיץ'. למרות שבסט ערך את הופעת הבכורה שלו נגד ווסט ברומיץ' ב-14 בספטמבר 1963, השילוש הקדוש לא פתחו ביחד בהרכב עד 18 בינואר 1964 משחק שהסתיים בניצחון 4–1 בו כל השלושה הבקיעו, כאשר לאו הבקיע צמד.

במהלך שנות ה-60 כל השלושה זכו בכדור הזהב, הגביע המוענק לשחקן הטוב בעולם. לאו זכה ב -1964, צ'רלטון ב -1966 ובסט ב -1968 . מאז, רק כריסטיאנו רונאלדו זכה בפרס כשחקן יונייטד, ב -2008. ביחד, השחקנים כבשו 665 שערים ב-1633 משחקים. המאמן ביל שאנקלי מתפאר בשיחה שלו לשחקני ליברפול לקראת משחק מול יונייטד; "הוצאתי את הדוגמניות של בובי צ'רלטון, דניס לאו וג'ורג' בסט ממגרש הדוגמניות ושמתי אותם בכיס השמאלי שלי. ואז אמרתי לשחקנים שלנו: 'אל תדאגו להם, הם לא יכולים לשחק בכלל. ' זה היה בשביל העלאת המורל, כמובן, צ'רלטון, בסט ולאו היו שלושה מהשחקנים הטובים בעולם".

בסט מת ב-25 בנובמבר 2005, כשלאו וצ'רלטון היו האחרונים שביקרו אותו בבית החולים. שנה לאחר מכן, הוכרז כי פסל של השלישייה יוקם מחוץ לאולד טראפורד, אשר נחשף בסופו של דבר ב-2008.

בשנים שלאחר מכן, זכו שחקנים שונים לכינוי השילוש הקדוש החדש, כולל בוגרי אקדמיה כמו ריאן גיגס - פול סקולס - גארי נוויל, ששיחקו יחד בקבוצה הבוגרת בין 1992 ל-2011, וכריסטיאנו רונאלדו - וויין רוני – קרלוס טבס, ששיחק יחד ביונייטד כשהקבוצה זכתה בפרמיירליג והגיעה לגמר ליגת האלופות ב-2008 וב-2009.

פסל השילוש הקדוש הופיע על החולצה השלישית של מנצ'סטר יונייטד בעונת 2017/18.

צ'רלטון מת ב-21 באוקטובר 2023, ולאו הלך לעולמו ב-17 בינואר 2025.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מנצ'סטר יונייטד
גאצי וגאים

**גאצי** (בגאורגית: **გაცი** ו**גאים** (**გაიმ**; או **גא**, **გა**) היו, לפי הרשומות הגאורגיות של ימי הביניים, אלוהויות בפנתיאון קדם-נוצרי של הפרוטו-גאורגים מכארתלי (מוכרת כאיבריה במקורות הקלאסיים). היצירה ההגיוגרפית הגאורגית 'חיי נינו הקדושה' מספרת שכאשר נינו הקדושה, מטבילה נוצרית של הגאורגים מהמאה הרביעית, הגיעה לעיר מצחתה, היא ראתה כי בצד ימין של האליל הראשי של ארמזי "עמדה תמונה נוספת, עשויה זהב, עם פניו של אדם שמה היה גאצי, ומשמאלה אליל כסף עם פנים אנושיות, שמו גאים". קטע אחר מהרשומות הגאורגיות של ימי הביניים מספר כי גאצי וגא (ים) שלטו ב"כל רזי המסתורין".

עם זאת, מלבד קטעים מתולדות גאורגיה של ימי הביניים, חסרים לנו תיעוד עכשווי ועדויות ארכאולוגיות לגבי אלוהויות אלה. שני האלוהויות הללו, על פי הדיווחים שהובאו על ידי השליט האגדי למחצה אזוי ממולדתו המקורית, אריאן כארתלי , יכולות להיות גרסה של אטיס  וקיבלי מאנטוליה.

## הערות שוליים

קטגוריה:מיתולוגיה גאורגית
אמת המים החדשה של הקרוטון

**אמת המים החדשה של הקרוטון** (באנגלית: **New Croton Aqueduct**) היא אמת מים במערכת הובלת המים לעיר ניו יורק היוצאת ממאגר במחוז וסטצ'סטר, ניו יורק, הנושאת את המים של אגן הניקוז של נהר קרוטון. האמה החדשה נבנתה מעט אחרי אמת המים העתיקה של הקרוטון שאותה הגדילה במקור, ונפתחה בשנת 1890. האמה העתיקה נשארה בשירות עד שנת 1955, זאת רק כאשר אספקת המים מאמת המים של דלאוור, ומאמת המים של קטסקיל הספיקה כדי לאפשר הורדתה. מֵימי אמת המים החדשה של הקרוטון (להלן: "האמה החדשה") זורמים למאגר פארק ג'רום בברונקס, לפני שהם נכנסים למפעל סינון המים קרוטון בפארק ואן קורטלנד לצורך טיפול, ואז יוצאים להפצה בעיר. האמה החדשה כוללת 12 מאגרים ו-3 אגמים מבוקרים.

אגן הניקוז של הקרוטון, משתרע על שטח של 970.875 קמ"ר, ממזרח לנהר ההדסון, שמעביר 10% מאספקת המים לעיר ניו יורק. מערכת אגני הניקוז המשולבים של קטסקיל ודלאוור, משתרעת על פני 4,134.633 קמ"ר מערבית לנהר ההדסון, ושמעבירה 90% מאספקת המים לעיר ניו יורק.

## היסטוריה
ממוזער|אגן הניקוז של קרוטון. סכר ניו קורטון נמצא בנקודה הכי מערבית של מאגר ניו קרוטון, היכן שגוף המים הגדול עובר לסימון של קו כחול דק. להבחנה בפרטים מומלץ להגדיל.
בשאיפה להרחיב את אספקת המים של העיר, מהנדסי ועדת האקוודוקט של העיר תכננו בשנת 1884 סכר בגובה 84 עד 91 מטר, החוסם את מימי נהר קרוטון, ליד פתחו הדרום מזרחי. מאגר האגירה שהתקבל מאגן ניקוז של 41 קמ"ר, הכיל 54 מיליון מ"ק בתפוקה מלאה. סכר זה, הידוע כיום כסכר ניו קרוטון, הושלם בשנת 1906 (לגבי מיקומו המדויק, ראו במפת אגן הניקוז וההסבר בתחתיתהּ). במעלה הזרם נסכרו שני היובלים המערבי והתיכון של נהר קרוטון (ראו שוב במפת אגן הניקוז משמאל), ויצרו את מאגר מפלי קרוטון, שהוכנס לשירות ב-1911. האמה החדשה לעומת זאת, נפתחה כבר ב-15 ביולי 1890. האמה החדשה היא מנהרה "מרופדת" לבנים, בקוטר של 4 מ' ובאורך 53 ק"מ. היא יוצאת ממאגר קרוטון החדש במחוז וסטצ'סטר למאגר ג'רום פארק בברונקס, לאחר מכן זרימות המים ממשיכות כאמור לכיוון מפעל סינון המים קרוטון לצורך טיפול ולאחר מכן להפצה בעיר.

בסוף שנות ה-90, העיר הפסיקה להשתמש במים ממערכת הקרוטון, מכיוון שהם הפכו יותר ויותר לא ראויים לשתייה. יתרה מזאת, בשנת 1997 הסוכנות להגנת הסביבה האמריקאית (EPA), משרד המשפטים האמריקאי ומדינת ניו יורק, הגישו תביעה נגד העיר ניו יורק בגין הפרת חוק מי שתייה בטוחים, והקוד התברואתי של מדינת ניו יורק. ממשלת העיר הסכימה לשקם את האמה החדשה, ולבנות מפעל סינון. מערכת הסינון מגינה על הציבור מפני מיקרואורגניזמים וגורמי מחלות כמו Giardia ו-Cryptussporidium. בשנת 2004, החל פרויקט השיקום של האמה החדשה, ובניית מפעל הסינון קרוטון, בפארק ואן קורטלנד, שהחל לפעול במאי 2015.
## ראו גם
* מערכת הובלת המים לעיר ניו יורק

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:הטיית מים
קטגוריה:ארצות הברית: אמות מים
קטגוריה:ניו יורק: גאוגרפיה
קטגוריה:מדינת ניו יורק: גופי מים
קטגוריה:ארצות הברית: אגמי אגירה מלאכותיים
קטגוריה:מערכת הובלת המים לעיר ניו יורק
קטגוריה:אגן הניקוז קרוטון
סאבין טמבריאה

**סאבין טמבריאה** (ברומנית: **Sabin Tambrea**; נולד ב-1984) הוא שחקן רומני-גרמני.

## ביוגרפיה
טמבריאה נולד בטרגו מורש שברומניה למשפחה של מוזיקאים ולו אחות, אך בגיל שלוש עבר לגרמניה, הוא למד נגינה בכינור, ויולה ופסנתר, הופעתו הראשונה על הבמה הייתה כששימש כסולן במקהלת ילדים, בגיל שמונה עשרה עזב את תחום המוזיקה על מנת להתמקד במשחק, הוא למד באקדמיה לדרמה בברלין.

במהלך לימודיו התקבל לעבודה בברלינר אנסמבל, הוא הופיע בין היתר במחזות האביב מתעורר והלילה השנים עשר. הוא שיחק בקומדיית המצבים לנוער "Kurze Pause" המבוססת על אותו פורמט של "אחרי הצלצול", הוא גילם את התפקיד הראשי בסרט דרמה היסטורית אודות לודוויג השני, מלך בוואריה, הוא גילם את הדיפלומט השוודי אוגוסט גילדנסטולפה בסרט ביוגרפי אודות מארי קירי.

הוא שיחק בסרט הרומני "השורקים" שהתמודד מטעם רומניה על פרס הסרט הזר בטקס האוסקר אך לבסוף לא נכלל מבין המועמדים, הוא גם שיחק בסרט השואה "Nackt unter Wölfen" המתרחש במחנה בוכנוואלד.

ב-2020 שיחק בסרט המבוסס על הספר נרקיס וגולדמונד.

בטלוויזיה שיחק בסדרות תחנת ברלין ובבילון ברלין.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה רומנים
קטגוריה:מהגרים מרומניה לגרמניה
יצחק בר ששון

רבי **יצחק בר ששון** היה פוסק הלכה ודיין בתקופת הראשונים, במאה ה-12. כיהן כדיין בבית דינו של הרמב"ם בפוסטאט שבמצרים.
## קורותיו
פעל במצרים בבית דינו של הרמב"ם שהיה אב בית הדין. רבי יצחק בר ששון היה הדיין השני, לצד רבי שמואל בן סעדיה (הדיין השלישי), ורבי מנשה בר יוסף (דיין רביעי). בית הדין תיקן תקנות לכל ארץ מצרים. למשל, בשנת ד'תתקמ"ז (1186) תיקן שכל ענייני הנישואין והגירושין ייעשו על פי רבני המקום שבקיאים בדינים אלו. כמו כן, בית הדין חיזק את הנשים לטבול במקווה לאחר ימי הנידה, כהלכה. בית הדין עסק גם ביחס לקראים. השתמרו מעל עשרה פסקי דין מהרמב"ם שרבי יצחק בר ששון מצטרף לדעתו. יש הסבורים כי רבי שמואל בן עלי חיבר את השיר 'בלבו תבונות' לשבחו של רבי יצחק בר ששון.

בשנת תתקנ"ו (1196) החרים את רב שר שלום נגיד מצרים וראש ישיבת גאון יעקב בפוסטאט.

בנו רבי מנחם שימש כנגיד יהודי מצרים לאחר פטירת הרמב"ם, עקב גילו הצעיר של רבי אברהם בן הרמב"ם.

#### הערכתו לרמב"ם
רבי יצחק בר ששון התבטא על הרמב"ם  וכן  וייתכן שהיה תלמידו.

## לקריאה נוספת
* מרדכי עקיבא פרידמן, "שאלות ותשובות לר' יצחק בן ששון ולבנו ר' מנחם", בתוך: נחם אילן, חגי בן-שמאי ומרים פרנקל (עורכים), **שמעו כי נגידים אדבר: עיונים בתופעת המנהיגות בקהילות ישראל בימי הביניים**, ספר יובל לכבוד פרופ' מנחם בן-ששון, ירושלים 2023, עמ' 363–437

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשוני מצרים
קטגוריה:יהודי מצרים במאה ה-12
דובים ונהנים

**דובים ונהנים** (באנגלית: **Fun with Claude** - כיף עם קלוד) היא סדרת טלוויזיה מונפשת בריטית לילדים המבוססת על סדרת ספרים מאת דייוויד וויטביץ'. בבריטניה שודרה הסדרה בדיסני ג'וניור בשנת 2011 ובישראל שודרה הסדרה בערוץ לולי בשנת 2014. הסדרה בת עונה 1 ו-52 פרקים באורך 10 דקות. שיר הפתיחה בדיבוב העברי בוצע על ידי לורה שופוב.

## עלילה
דודי הוא דוב קוטב בן 3 שעזב את הקוטב הצפוני עם משפחתו והגיע לעיר בארהמפטון עיר שכל יום בה לא כולל שלג בצידו השני של העולם. בכל פרק הוא יעשה את צעדיו הראשונים יחד עם שכנו בוריס ולאט לאט יכיר את עירו החדשה. בסוף כל פרק הוא ומשפחתו ושכנו יתפנקו במשהו קר. או משהו אחר.

## דמויות
* **דודי** (**Claude**): דוב קוטב לבן, פעם גר באזור מושלג וקר, אבל עבר לעיר חמה, בכל פרק הוא יעשה את צעדיו הקטנים בעיר החדשה על שיתרגל אליה.
* **בוריס** (**Boris**): דוב גריזלי חום, שכנו של דודי, מופיע איתו בכל פרק.
* **דוריס** (**Doris**): דובה חומה, שכנתם של דודי ובוריס, יש לה אחות קטנה שגם היא דובה חומה שקוראים לה סאני.
* **משפחתו של דודי**: דובי קוטב לבנים, בעלי אוטו גלידה כחול שבסוף כל פרק מפנקים את בנם וחבריו החדשים בגלידה או ארטיק, החליטו לעבור לעיר שטופה שמש. והוריו של דודי.

## מדבבים
הדיבוב העברי הופק על ידי יעל אללוף ובוים על ידי דן שצברג.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:סדרות טלוויזיה לילדים
קטגוריה:סדרות טלוויזיה המבוססות על ספרים
קטגוריה:דיסני ג'וניור: סדרות
קטגוריה:ערוץ הופ!: תוכניות רכש
קטגוריה:ערוץ לולי: סדרות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות לילדים
קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות שעלו לשידור בשנות ה-2010
מצפה שדרות

**מצפה שדרות** הוא מצפה הנמצא על גבעה הצמודה לשכונת "האחוזה" בקצה הצפון מערבי של שדרות, מעל כביש 34. הגבעה עליה נמצא המצפה מגיעה לגובה 110 מטר מעל גובה פני הים הייתה ידועה שנים בשם "**גבעת קובי**", ובשל קו הראיה ממנה אל רצועת עזה הופכת מבוקשת מאוד כנקודת דיווח של עיתונאים וסקרנים בתקופות של עימותים במסגרת סכסוך ישראל – רצועת עזה. במצפה נמצאת "**אנדרטת הארבעה**".

התצפית מהגבעה מאפשרת לראות לכיוון מערב מהעיר עזה בדרום ועד אשדוד בצפון, מצפון את גבעות הכורכר של גברעם, בצפון מזרח את העיר קריית גת והרי יהודה, ממזרח ומדרום את שכונות העיר שדרות.

## היסטוריה
"גבעת קובי" כונתה כך על שם קובי הרוש, הרבש"ץ של שדרות בשנים 2001–2022, אשר בטרם הותקנה בשדרות מערכת התרעה צבע אדום ב-2004, היה עולה עליה על מנת להתריע מפני שיגורי רקטות מרצועת עזה לישראל. במשך שנים שימשה הגבעה כעמדת שידורי חדשות בעיתות הסלמה. בשנת 2017 החלו עיריית שדרות, משרד התיירות ומשרד הבינוי והשיכון להכשיר את הגבעה כמצפה בנוי, הכולל משקפת (בתשלום), לוחות מתכת הכוללים הסברים על התצפית וכן הסבר קולי, ופרגולות מעל מקומות ישיבה לכ-30 איש. המצפה נחנך ב-30 בינואר 2022.

## האנדרטה

"אנדרטת הארבעה" הנמצאת במצפה מנציחה את ארבעת חיילי צה"ל - , ,  ו, שנהרגו בקרב מול מחבלים ב-21 ביולי 2014.

האנדרטה, שנמצאת מרחק 700 מטרים מפתח המנהרה ממנה הגיחו המחבלים, היא מיצג בנוי מבטון ופלדה. האנדרטה בנויה ממשטח בטון גלי המחולק למקטעים, ועליו מוטבעות עקבות צמיגים של ג'יפ. שולי משטח הבטון מוגבהים מעט, ועליהם רשום תיאור הקרב. על המשטח מוצב פסל פלדה המעוצב כשתי דלתות של ג'יפ ממוגן, עליהן רשומים שמות הנופלים. הדלתות מוצבות פתוחות מעט, כך שמבט מבעד לחריץ שנוצר ביניהן מכוון בדיוק לשטח בו התרחש הקרב.

את האנדרטה תכננו האדריכלים יעקב כהן וסיגל בן שמואל.

## גלריה

Mizpesderot1.jpg|פרט מהאנדרטה
Mizpesderot2.jpg|מבט צפונה לכביש 34
Mizpesderot4.jpg|מבט מזרחה לעיר שדרות
Mizpesderot5.jpg|מבט כללי לכיוון מערב
Magav Bitachon pnim (3).jpg|לוחמי החטיבה לביטחון פנים של משמר הגבול מחפים ממצפה שדרות לכיוון כביש 34, אוקטובר 2023
GAZAENV 061124 Kobi Hill 02.jpg|מדבקות זיכרון לחללי מלחמת חרבות ברזל


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שדרות: מבנים
קטגוריה:אנדרטאות באזור הדרום
קטגוריה:מבצע צוק איתן
איתן הרצל

**איתן הרצל** (נולד ב-12 בינואר 1968) הוא מייסד ומנכ"ל עמותת אחים ואחיות לנשק ופעיל חברתי ישראלי.

## ביוגרפיה
נולד וגדל בקיבוץ סעד לחיים הרצל ניצול השואה, מורה לתלמוד וגזבר תנועת בני עקיבא העולמי, בן למשפחת הרצל. אמו, דבורה הרצל הייתה אשת חינוך שעבדה בקיבוץ. למד בתיכון קבוצת יבנה. בשנת 1986 התגייס לצה"ל ושירת כלוחם בסיירת מטכ"ל. לאחר שירותו הצבאי למד במכללת הדסה שם סיים תואר בפיזיקה והתמחות באלקטרואופטיקה. לאחר סיום לימודיו עבד בחברת KLA במגוון תפקידי ניהול בהם מנהל שיווק ומנהל פרויקטים.

## פעילות חברתית בעמותת אחים ואחיות לנשק

בינואר 2023, בעת שירות מילואים, שמע את הודעתו של שר המשפטים יריב לוין על תוכנית הרפורמה המשפטית. בתגובה הקים צוות היגוי שהיו שותפים בו בין היתר רון שרף ואיל נוה, כדי למחות על התוכנית ולהביא לביטולה. הצוות בראשותו של הרצל יזם מסע בן שלושה ימים בו קראו לחיילי מילואים להצטרף למחאה במטרה לגרום להד ציבורי למחאה על ניסיון ההפיכה המשטרית, כפי שתנועתו פירשה, ולחזק את בית המשפט העליון כרשות חיונית ועצמאית.

הרצל יזם והוביל במסגרת המחאה הפגנות ופעילויות מחאה מול חברי כנסת, שרי ממשלה וראש הממשלה. ב-27 ביוני 2023 נעצר לאחר שהפגין מול ביתו של שר המשפטים לוין, אך שוחרר וזוכה מכל אשם על ידי בית משפט שקבע שהמעצר הוא מעצר שוא.

ב-20 במאי 2024 נעצר הרצל עם פעילי מחאה נוספים על הפרת הסדר הציבורי בהפגנה של "אחים ואחיות לנשק" נגד "חוק הגיוס" ("חוק ההשתמטות" כפי שהרצל מכנה אותו). גם תיק זה נסגר ללא אישום.

בסוף שנת 2025 התפרסם כי שכרו השנתי ברוטו כמנכ"ל עמותת "אחים ואחיות לנשק" עומד על 544,441 ש"ח.

## סיוע אזרחי
עם פרוץ מלחמת חרבות ברזל פתח והקים הרצל יחד עם דרור ארז ופעילים נוספים מהארגון את חמ"ל בית קמה שחילץ והציל אלפי תושבים מהעוטף, נתיבות, שדרות ואופקים. בנוסף סיפק החמ"ל עשרות אלפי ארוחות חמות וציוד צבאי ואזרחי לחיילים ולמפוני העוטף. מיד לאחר פרוץ המלחמה פתח הרצל את מערך ההתנדבות של התנועה לסיוע לחקלאים בעוטף בהובלתו של רוני פייפר.

בתחילת נובמבר 2023 ירד הרצל עם זיו קרופ ממובילי מחאת ההייטק וד"ר ליה מורן גלעד לאילת לבקשתו של שלמה מנדלוביץ הפרויקטור לענייני בריאות הנפש מטעם משרד הבריאות, כדי לארגן ולנהל את מערך הסיוע הנפשי למפוני העוטף שנשלחו לעיר הדרומית.

## חיים אישיים
הרצל נשוי ואב לשלושה. מתגורר בעמק יזרעאל. תחביבו העיקרי הוא רכיבת אופני כביש. יחד עם אחיו נעם ויובל השתתפו שלושת האחים במספר טריאתלונים ודורגו במקומות הראשונים בקטגוריה.

## קישורים חיצוניים

* 
* איתן הרצל, ממייסדי "אחים לנשק" וממנהיגו נאום הפגנת מטה המאבק הדמוקרטי בהרצליה

## הערות שוליים

קטגוריה:פעילים חברתיים ישראלים
קטגוריה:פעילים פוליטיים ישראלים
קטגוריה:פעילי אחים לנשק
קטגוריה:לוחמי סיירת מטכ"ל
קטגוריה:סעד (קיבוץ): אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1968
הרנסאנס האוטוניאני

**הרנסאנס האוטוניאני** היה תחייה של אמנות ביזנטית ואמנות העת העתיקה המאוחרת במרכז אירופה ודרום אירופה, שליוותה את תקופות שלטונם של שלושת הקיסרים הראשונים של השושלת האוטוניאנית: אוטו הראשון (936–973), אוטו השני (973–983), ואוטו השלישי (983–1002), ובמידה רבה נשענה על חסותם. הדמויות המובילות בתנועה זו היו האפיפיור סילבסטר השני ואבון מפלורי. הקשר המחודש בין חצר האוטוניאנים לבין קונסטנטינופול הביזנטית עורר מיזוג של תרבויות מזרח-ביזנטיות ומערב-לטיניות, במיוחד באמנות, אדריכלות ועבודות מתכת, בעוד שהאוטוניאנים החיו את רשת בתי הספר הקתדרלתיים שקידמו למידה המבוססת על שבע האמנויות החופשיות. הפעילות האינטלקטואלית האוטוניאנית הייתה ברובה המשך של עבודות קרולינגיות, אך הופצה בעיקר בבתי הספר הקתדרלתיים ובחצרות הבישופים (כגון ליאז', קלן ומגדבורג), ולא בחצר המלכותית.

## היסטוריוגרפיה

הרעיון של רנסאנס יושם לראשונה על התקופה האוטוניאנית על ידי ההיסטוריון הגרמני הנס נאומן - ליתר דיוק, עבודתו שפורסמה ב-1927 קיבצה יחד את התקופות הקרולינגיות והאוטוניאניות תחת הכותרת "הרנסאנס הקרולינגי והאוטוניאני". זה היה רק שנתיים לאחר שטבעה ארנה פצלט את המונח 'הרנסאנס הקרולינגי' (Die Karolingische Renaissance: Beiträge zur Geschichte der Kultur des frühen Mittelalters, Vienna, 1924), ובאותה שנה שבה פרסם צ'ארלס ה. האסקינס את "הרנסאנס של המאה השתים עשרה" (Cambridge Mass., 1927).

אחת משלוש תחיות ימי הביניים, הרנסאנס האוטוניאני החל לאחר נישואיו של המלך אוטו לאדלייד מאיטליה (951) אשר איחדו את ממלכות איטליה וגרמניה, ובכך קירבו את המערב לביזנטיון. הוא קידם את רעיון האחדות הנוצרית (הפוליטית) עם הכתרתו הקיסרית בשנת 962 על ידי האפיפיור בבזיליקת פטרוס הקדוש ברומא.

התקופה נמשכת לעיתים גם לשלטון הקיסר היינריך השני (1014-1024), ולעיתים רחוקות, גם ליורשיו משושלת הסאלית. המונח מוגבל בדרך כלל לתרבות החצר הקיסרית שהתנהלה בלטינית בגרמניה. - הוא ידוע גם בשם "רנסאנס המאה ה-10", כדי לכלול התפתחויות מחוץ לגרמניה, או בשם "חידוש שנת 1000", בשל היותו בסוף המאה ה-10. זה היה קצר יותר מהרנסאנס הקרולינגי שקדם לו ולרוב המשיך אותו - זה הוביל היסטוריונים כמו פייר רישה להעדיף לתארו כרנסאנס הקרולינגי השלישי, המכסה את המאה ה-10 ונמשך למאה ה-11, עם "הרנסאנס הקרולינגי הראשון" שהתרחש במהלך שלטונו של קרל הגדול ו"הרנסאנס הקרולינגי השני" תחת יורשיו.

## ספריות
ספריות נוצרו והועשרו במהלך הרנסאנס האוטוניאני באמצעות הפעילות האינטנסיבית של סקריפטוריה המנזריים והיו נתונות לפיתוחים נוספים במאה ה-10, כפי שמעידים הקטלוגים ששרדו. קטלוג מנזר בוביו מונה כמעט 600 עבודות, זה של מנזר פלורי כמעט באותה כמות. גרברט (לימים האפיפיור סילבסטר השני) שיחק תפקיד חשוב ברכישת ובקטלוג ספריית בוביו, והוציא את עושרו למימון האוסף שלו. תיבת הספרים של אדסו ממונטר-אן-דר כללה מספר רב של ספרים כמו אלה של פורפיריוס, אריסטו, טרנטיוס, קיקרו וורגיליוס.

## לוגיקה
ה*[[לוגיקה וטרס]]* (המכילה תרגומים של אריסטו על ידי בואתיוס ופורפיריוס ו"טופיקה" של קיקרו) נותרה הבסיס לחינוך הדיאלקטי; גרברט, האפיפיור העתידי סילבסטר השני היה בקיא בספרים אלה

## הערות שוליים

רנסאנס
ניצן שפירא

**ניצן שפירא** (נולד ב-24 במרץ 1996) הוא עיתונאי ישראלי המשמש ככתב צבאי בחברת החדשות של ערוץ 12.

## ביוגרפיה
נולד וגדל ביישוב הושעיה בעמק יזרעאל. למד בבית הספר היסודי "נתיב הושעיה" ובישיבה תיכונית חיספין. לאחר מכן עשה שנה במכינה לפני הצבא.

במרץ 2016 התגייס לצה"ל ושירת כלוחם ומפקד בחטיבת הקומנדו, ביחידת אגוז. בשנת 2019, לאחר שחתם על הארכת השירות עם הצוות שלו ביחידה בעקבות מבצע מגן צפוני השתחרר מצה"ל.

באוקטובר 2024 במסגרת שירות המילואים שלו במבצע "חיצי הצפון" נפצע שפירא בתמרון הקרקעי בדרום לבנון.
שפירא משרת במילואים ביחידת האלפיניסטים.

## קריירה
את דרכו בתקשורת החל כשעבד בארכיון של חברת החדשות. לאחר מכן עבר לשמש כתחקירן ובהמשך כתב כללי ב-N12. ביוני 2022 החל לשמש בתפקיד כתב הדרום של חדשות 12 לצד העיתונאי תמיר סטיינמן.

במרץ 2022 חשף את תנאי קליטתם של הפליטים האוקראינים בנתב"ג עם נחיתתם ארצה. בעקבות הפרסום הנחתה שרת הפנים איילת שקד לשנות את הנוהל ולהעביר את הממתינים בנתב"ג למלון דן, שם ישהו עד להכרעה בעניינם.

במהלך טבח שבעה באוקטובר שידר משעות הבוקר בשדרות, שהייתה מלאה במחבלים. מאז, לכל אורך מלחמת חרבות ברזל, סיקר את הנעשה בדרום. הוא סיקר את הנעשה ברצועת עזה ולבנון ונכנס לסקר במוקדי לחימה רבים. במחנה הפליטים אל בורייג', ראיין את עידן עמדי מספר דקות לפני שנפצע קשה בפיצוץ משאית במרכז הרצועה.

בינואר 2025, הצטרף לצוות הצבאי של חברת החדשות והחל לשמש ככתב צבאי בנוסף לכתב ניר דבורי.

## הוקרה
ביום העצמאות תשפ"ד נכלל ברשימת 30 הצעירים המבטיחים של המגזר הדתי בעיתון "מקור ראשון".

ב-17 במאי 2024 זכה בפרס הוקרה מהאקדמיה לטלוויזיה על דיווח בזמן אמת תוך סיכון חיים החל מ-7 באוקטובר.

ביוני 2024 קיבל מטעם ארגון העיתונאים והעיתונאיות בישראל את פרס אורי אבנרי לעיתונות אמיצה על סיקור עיתונאי תחת אש.

## חיים אישיים
שפירא הוא בעל תואר ראשון בפוליטיקה ותקשורת במכללת הדסה בירושלים. הוא נשוי לרינת ואב לבת. מתגורר בשכונת בית הכרם בירושלים. 

מנהל אורח חיים מסורתי.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:סגל חברת החדשות
קטגוריה:כתבים צבאיים ישראלים
קטגוריה:בוגרי ישיבה תיכונית חיספין
קטגוריה:לוחמי יחידת אגוז
קטגוריה:חיילי צה"ל במלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:קריית גת: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1996
צ'ארלס ספנס

**צ'ארלס ספנס** (אנגלית: Charles Spence) הוא פסיכולוג ניסיוני באוניברסיטת אוקספורד ראש קבוצת מחקר המתמחה במחקר על שילוב מידע על פני אופנים חושיים שונים, ספנס מלמד פסיכולוגיה נסיונית לבוגרי תואר ראשון בסומרוויל קולג', אוקספורד.

ספנס מייעץ למספר חברות רב לאומיות בהיבטים שונים של עיצוב רב-חושי. הוא גם ערך מחקר בנושאי אינטראקציה בין אדם למחשב בתחנת העבודה של הצוות במעבורת החלל האירופית.

כיום הוא עובד על בעיות הקשורות בעיצוב של אוכל המעוררים את החושים בצורה מקסימלית, ועם השפעת הסביבה הפנימית על מצב הרוח. ספנס פרסם יותר מ-500 מאמרים בכתבי עת מדעיים בעשור האחרון. הוא זכה בפרס ה-10 של החברה לפסיכולוגיה ניסויית, האגודה הבריטית לפסיכולוגיה: פרס המדור הקוגניטיבי, פרס פול ברטלסון, שהכיר בו כפסיכולוג הקוגניטיבי הצעיר של השנה באירופה, ובפרס המחקר היוקרתי על שם פרידריך וילהלם בסל של קרן אלכסנדר פון הומבולדט בגרמניה.

## גסטרו־פיזיקה
ספנס הוא אחד החוקרים הפופולריים בתחום הגסטרופיזיקה, אחד הניסויים המוקדמים והבולטים ביותר של ספנס בתחום היה "התפקיד של רמזים שמיעתיים במודול הפריכות והעייפות הנתפסת של צ'יפס", שפורסם בכתב העת *Journal of Sensory Studies* ב-2004. הניסוי היה הראשון שהראה בהצלחה שטעם האוכל יכול להיות שונה בהתאם לשינויים בצליל. בניסוי, ספנס הוכיח שגובה הרעש ועוצמת הקול שהופקו בעת נגיסה בצ'יפס של פרינגלס השפיעו על התפיסה של אנשים עד כמה הם טריים. רעשי קראנץ' חזקים יותר, בעלי צלילים גבוהים יותר, דורגו על ידי אוכלים להיות רעננים יותר ב-15% בממוצע מאשר רעשי קראנץ' רכים יותר בצלילים נמוכים יותר.

המחקר קבע כי למראה למגע ולקול של מזון יכולים להיות השפעות גדולות על תפיסת הטעם שלו. ממצאים נוספים של המחקר הם שמוס תות נתפס כ-10% מתוק יותר כשאוכלים אותו מכלי לבן על פני שחור, שלקפה ששותים מספלים לבנים יש טעם עז כמעט פי שניים אבל רק שני שלישים מתוק כמו קפה ששותה מספל שחור, וכן שאוכלים תופסים יוגורט כ-25% יותר ממלא כאשר מכל הפלסטיק שלו שוקל  יותר.

## קישורים חיצוניים

*
*

## הערות שוליים

קטגוריה:פסיכולוגים אנגלים
הקרב על גלאון

שמאל|220px|ממוזער|האנדרטה לציון הקרב על גלאון
**הקרב על קיבוץ [[גלאון]]** במלחמת העצמאות היה קרב הגנה כנגד מתקפה של הצבא המצרי במהלך קרבות עשרת הימים, שנערך ב-14 ביולי 1948.

## רקע
קיבוץ גלאון עלה על הקרקע במסגרת 11 הנקודות במוצאי יום הכיפורים (בלילה שבין 5 ל-6 באוקטובר) 1946. מלבד קיבוץ גת הוותיק ממנו, היה הקיבוץ נקודת ההתיישבות היהודית היחידה בכל האזור. כחמישה ק"מ מדרום לגלאון שכן הכפר הערבי בית ג'יברין, וכביש הגישה לקיבוץ עבר דרך הכפר אל-פאלוג'ה.

על פי תוכנית החלוקה, קיבוץ גלאון היה אמור להיכלל בשטח המדינה הערבית. מאז פרוץ מלחמת העצמאות, הידרדר המצב הביטחוני באזור, ושיירות שנסעו לגת ולגאון ומהן הותקפו פעמים רבות על ידי ערביי אל-פאלוג'ה, והיו מפעם לפעם אבדות בנפש. הבריטים סירבו לאבטח את השיירות, והציעו לפנות את שני הקיבוצים. נשים וילדים פונו מגלאון עד שוך הקרבות.

ב-13 במרץ 1948 יצאה מנגבה "שיירת גת גלאון" בפיקודו של יצחק פונדק שנועדה לפרוץ את הדרך לקיבוצים המבודדים. השיירה נקלעה לחסימה, שבמהלכה נהרגו שבעה לוחמים מירי דו צדדי. יום למחרת, ב-14 במרץ, נערכה פעולת תגמול באל-פאלוג'ה, שבמהלכה נהרגו 14 איש. בעקבות פעולה זו חזר השקט לאזור עד להכרזת המדינה.

ב-15 במאי 1948 פלשו לישראל צבאות מדינות ערב, ובהן חיל משלוח מצרי. טור מצרי התקדם מעזה בכיוון חברון במטרה להגיע לירושלים, ונלחם בנקודות התיישבות יהודיות שעמדו בדרכו. חטיבת גבעתי וחטיבת הנגב יצאו ב-8 ביולי למבצע אנ-פאר כנגד הכוחות המצריים.

## מהלך הקרב
ביום 14 ביולי 1948 בשעה 9:30 החלה הפגזה ארטילרית מצרית כבדה על הקיבוץ. בחסות הירי הארטילרי, הגיעו לאחר כשעתיים כוחות רגלים סדירים למחצה. כוח המגן של הקיבוץ כלל מחלקה של 29 לוחמים מגדוד 53 של חטיבת גבעתי, 5 סיירים חטיבתיים ועוד כשישים מאנשי הקיבוץ.
מגיני הקיבוץ הגיבו בירי מרגמות, שהצליחו להניס את התוקפים משטח הקיבוץ אל עבר שטח פתוח מדרום, שם המתינו להם עמדות מקלעים.

מאוחר יותר החלה התקפה רגלית נוספת של כ-800 לוחמים משני כיוונים: מדרום ומצפון מזרח. שני הכוחות התקופים נקלעו לשדות מוקשים, ואלו ששרדו נסוגו בעקבות ירי מקלעים שהומטר עליהם.

עד הערב נמשכו חילופי האש בין הכוחות, עד לנסיגתם המלאה של התוקפים.

בקרב מגיני הקיבוץ לא היו אבידות בנפש, שני מגנים נפצעו קל בלבד.

## לאחר הקרב
לפי דיווחים ישראליים, לאחר המתקפה המצרית הכושלת, הורד הדגל המצרי בראש תחנת המשטרה בבית ג'יברין לחצי התורן.

ביום שלאחר הקרב, כתב קצין התרבות של חטיבת גבעתי אבא קובנר ללוחמי החטיבה ב"דף הקרבי": 

הקרב הונצח באנדרטה בקיבוץ הכוללת את משוריין ה"בובלה" שבנו מגיני הקיבוץ, מונח על בונקר. הבאר ההיסטורית של הקיבוץ נקראה "באר אליעזר" על שמו של אליעזר ברושי, מפקד החולייה שהגנה על הבאר, וגם עליה מוצב שלט הנצחה

## לקריאה נוספת
* אליעזר ברושי, **קיבוץ גל-און במלחמת השחרור**, גלאון ה'תש"ם.
* אברהם אילון, **חטיבת גבעתי מול הפולש המצרי** תל אביב, 1963.

## קישורים חיצוניים
* קרב גלאון, באתר מפת מלחמת העצמאות.
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קרבות החזית המצרית במלחמת העצמאות
קטגוריה:מלחמת העצמאות: קרבות עשרת הימים
קטגוריה:מלחמת העצמאות: 1948
קטגוריה:גלאון
קטגוריה:חטיבת גבעתי (תש"ח): קרבות ומבצעים