open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
שימג

**שימג** (בהונגרית: **Sümeg**) היא עיר במחוז וספרם שבהונגריה, כ-20 ק"מ צפונית לאגם בלטון.

## היסטוריה
בעיר נמצאו ממצאים מתקופת הברונזה, בהם כדים וגרזן אבן. היום נמצא במקום מוזיאון, שמשמר ממצאים אלה. בתקופת האימפריה הרומית היה האזור מיושב, ובאזור נמצאו שרידי מחנה צבאי ובנייני מגורים. 

במאה ה-13 בנה בלה הרביעי, מלך הונגריה, את טירת שימג , המהווה בימינו אטרקציה תיירותית. במאה ה-16, בתקופת ההתפשטות העות'מאנית, לאחר קרב מוהאץ' ולאחר כיבוש וספרם על ידי העות'מאנים, הייתה לטירה זו חשיבות בהגנה על העיר.

ממוזער|250px|תצלום אוויר של שימג וטירת שימג

בשנת 1700 חרבה רוב העיר בשרפה.

לעיר היה תפקיד משמעותי ב"מלחמת העצמאות של פרנץ ראקוצי", בתחילת המאה ה-17. עקב המרד שרפו האוסטרים את העיר ב-1713 ושללו ממנה את זכויות העיר. רק בשנת 1984 הושב ליישוב מעמד העיר.

## אתרים בעלי חשיבות
העיר היא חלק מהאזור התיירותי של הפארק הלאומי רמות בלטון . בעיר כנסייה קתולית בסגנון הבארוק המאוחר של לואי ה-16, ותוספות בסגנון הרוקוקו נבנו בה במאה ה-18. בתוכה פרסקו של האמן פרנץ אנטון מאולברץ' . בעיר שוכנת גם "כנסיית בית הקברות", שנבנתה בסגנון הבארוק ב-1816. כנסיית הביקור בעיר היא מוקד צליינות, בעיקר של פרנציסקנים. בעיר גם מוזיאון לקדרות ומוזיאון ליין.

## יהודים
בינואר 1941 היו בעיר 226 יהודים שהיו סוחרים, בעיקר בענף היין, והשתייכו לקהילה הנאולוגית. במקום קיימים עדיין בית כנסת ובית קברות

ב-1942 גויסו יהודי העיר לשירות העבודה.

במרץ 1944 כבשה גרמניה הנאצית את הונגריה, ובמאי 1944 רוכזו יהודי העיר בגטו. ביוני 1944 הועברו היהודים מהגטו לנקודת ריכוז במחוז זאלה, וביולי 1944 גורשו לאושוויץ.

## ילידי המקום
* **[[וילמוש ואז'וני|וִילְמוֹש ואַז'וִֹנִי]]** (1868–1926) היה עורך דין הונגרי-יהודי, פוליטיקאי ליברל-דמוקרט, שכיהן כשר המשפטים. 
* **[[שנדור קישפלודי|שַנְדוֹר קִישְׁפַלוּדִי]]** – היה משורר לירי הונגרי, שנחשב למשורר הרומנטי  הראשון מהונגריה.
* **[[אלדאר פישר]]** (1872–1950) היה כירורג יהודי-הונגרי, פרופסור באוניברסיטה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הונגריה: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות בהונגריה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
קטגוריה:גטאות בהונגריה
סלץ

**סלץ** (בצרפתית: **Seltz**, בגרמנית: **Selz**) היא קומונה במחוז בא-רן בחבל גראנד אסט הצרפתי הנמצא במרחק של 5 ק"מ מהגבול בין צרפת לגרמניה מול העיר הגרמנית ראסטט (Rastatt). שמה של העיר הגיע מהמילה הלטינית *Saletio* שהעניקו לה הרומאים, שהקימו בה קסטרום במסגרת הלימס הגרמאני, בעקבות מיקומה האסטרטגי של העיר ליד נהר הריין בהגנה על האימפריה הרומית נגד התקפות מצד שבטי הונדלים.

## גאוגרפיה
סלץ נמצאת במפגש הנהרות סואר וסלצבאך קצת לפני שנהר סואר נשפך אל הריין. העיר נמצאת בצפון מישור אלזס בשטח מיוער המהווה את הצד הצפון מזרחי של יער אגנו.

## היסטוריה
תחילת ההתיישבות בעיר הייתה בתקופת תרבות לה טן על ידי שבטים גאלים בהתיישבות בשם Saliso. לאחר הכיבוש הרומי הקימו הרומאים במקום קסטרום בשם Saletio כפי שמוזכר בנוטיטיה דיגניטטום. העיר הוחרבה ב-355 על ידי בני השבט האלמאני ונבנתה מחדש על ידי הפרנקים ב-496. כחלק מרוזנות אלזס, העיר סופחה לדוקסות שוואביה בתחילת המאה העשירית ואוטו הראשון העניק את העיר לאשתו אדלאיד מאיטליה ב-968. אדלאיד הקימה את מנזר סלץ ב-991 בו היא מתה בשנת 999.

ב-1357 העניק הקיסר קרל הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, לעיר מעמד של עיר קיסרית חופשית והיא הצטרפה לדקאפול האלזסי. סלץ נאלצה לעזוב את הדקאפול בשנת 1414 לאחר שלודוויג השלישי, הנסיך הבוחר מפפאלץ, סיפח את העיר לרוזנות פאלץ שעל הריין.
העיר סופחה מחדש לצרפת ב-1680 בעקבות הסכמי ניימכן שסיים את מלחמת הולנד. 

בעת החדשה עברה העיר את התהפוכות שעברו על אלזס כולה, היא נכבשה על ידי הגרמנים במלחמת צרפת–פרוסיה וסופחה לגרמניה ב-1871 עד שבשנת 1919 נחתם חוזה ורסאי לפיו כל השטחים שנכבשו על ידי הקיסרות הגרמנית הוחזרו לצרפת (סעיף 51). בשנת 1940 נכבשה אלזס שוב על ידי גרמניה הנאצית וסופחה לרייך השלישי. לאחר סיום מלחמת העולם השנייה סופחה אלזס שוב לצרפת.

## ערים תאומות
* 
* 

## קישורים חיצוניים
 
* 
* אתר הבית של העיר

## הערות שוליים

קטגוריה:ריין תחתון: קומונות
318 (מספר)

**318** הוא המספר הטבעי הבא אחרי 317 והבא לפני 319.

## במתמטיקה
318 הוא סכום המספרים הראשוניים שבין 7 ל-7 בריבוע (49):

318 = 7+11+13+17+19+23+29+31+33+37+41+43+47

## בהיסטוריה
חוקר המקרא סטנלי גבירץ (Stanley Gevirtz) גילה, כי המספר 318 כמציין מספר של אנשים, מופיע בשלושה מקורות היסטוריים בלתי-תלויים:
* מספר חניכיו של אברם העברי, כמתואר ב: "וַיָּרֶק אֶת חֲנִיכָיו יְלִידֵי בֵיתוֹ שְׁמֹנָה עָשָׂר וּשְׁלֹשׁ מֵאוֹת" (חז"ל במדרש מצאו כי מספר זה הוא גימטריה של השם אליעזר, הוא עבדו הידוע של אברהם, וקבעו כי הוא לבדו לחם עם אברהם).
* מספר הנערות במשלחת הכלולות, המתוארת בטקסט מצרי עתיק על ידי אמנחותפ השלישי.
* מספר ההרוגים בארבעת ימי הקרב המתוארים באיליאדה.

לאור זאת, הציע גבירץ כי מדובר במספר טיפולוגי, כנראה בשל היותו סכום המספרים הראשוניים בין 7 ל-49 (שני מספרים טיפולוגיים ואף מקודשים בעולם העתיק). 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מספרים טבעיים
עומר סנש

שמאל|ממוזער|200px
**עומר סנש** (נולד ב-16 באוגוסט 1984 בקלגרי, קנדה) הוא קריין ושדר רדיו ישראלי, בוגר גלי צה"ל. בן משפחתה של הצנחנית חנה סנש.

סנש הוא בין הבעלים-מקימים של תחנת הרדיו הישראלית "רדיו הקצה" ומשמש כמנהל הטכני שלה. 
בעל תואר ראשון בניו מדיה מהאקדמיה "בצלאל".

## ביוגרפיה
דרכו המקצועית החלה בשנת 2003 כשהתקבל לשרת בגלי צה"ל, בה שימש כטכנאי ומפיק פרומו. בתקופת שירותו פעלה מחלקת הפרומו של גלי צה"ל וגלגלצ לקידום קו צעיר והומוריסטי יותר בזמרירי התחנות. עם שחרורו המשיך לניהול מחלקת הפרומו ברדיו חיפה, ואחר כך לעריכת והגשת תוכנית מוזיקה אלטרנטיבית אישית ברדיו אמצע הדרך.

בשנת 2007 עבר סנש להגיש את רצועת הבוקר בשעה שקדמה לתוכניתם של טל ברמן ואביעד קיסוס ברדיו תל אביב, לצידם של יניב מורוזובסקי וטלי מץ. בין השאר שימש כעורך התסכיתים הקבוע בתוכניתם של ערן זרחוביץ' ושרון טייכר בתחנה. במקביל שימש כמבקר מוזיקה ועורך באתר נענע 10 וכקריין פרסומות רדיו וטלוויזיה.

באמצע שנת 2010, לאחר רכישת רדיו 99 על ידי קבוצת רדיו ללא הפסקה ושינוי שמה ל-אקו 99 FM, הצטרף עומר לתחנה, ובה הגיש וערך רצועה יומית קבועה של תרבות, כלכלה, אקטואליה ואיכות סביבה.

בשנת 2011 הצטרף למכללת הסאונד בי.פי.אמ בתל אביב כראש המסלול לרדיו וצירף לצוות המנחים אישי רדיו מוכרים בהם יואב קוטנר, לאון פלדמן, עודד דווידוב ואחרים.

בשנת 2012 הצטרף כשותף עסקי לנדב רביד ואייל ("קוואמי") פרידמן, צוות המגישים-עורכים המקורי של תוכנית הרדיו "הקצה". באותה תקופה התוכנית ירדה מהאוויר לאחר כעשור של שידור בגלגלצ ומגישיה חיפשו את המשך דרכה. השלושה הקימו את תחנת "רדיו הקצה", שהחלה את שידוריה ב-1 באפריל אותה שנה. התחנה משדרת בעיקר דרך רשת האינטרנט, ובשיתוף פעולה עם תחנת 88FM של קול ישראל. בשידורי התחנה משתתפים מגישים ועורכים בולטים בתחום הרוק האלטרנטיבי, המוזיקה האלקטרונית והאינדי. התחנה לא הציגה עד כה רווחיות כלכלית.

כיום עומר סנש הוא בעלים-שותף בתחנת "רדיו הקצה", מועסק בחברת טכנולוגיות השמע הישראלית-אמריקאית Waves Audio  ומגיש משדרי מוזיקה בגלגלצ.

## קישורים חיצוניים

* 
* עמוד הסאונדקלאוד של תחנת הרדיו "הקצה" - ארכיון פרומואים, אותות ותשדירים - בהפקתו של עומר סנש
* ריאיון עם עומר, באתר מכללת בי. פי. אמ.

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי רדיו ישראלים
קטגוריה:שדרני רדיו ישראלים
קטגוריה:קרייני רדיו ישראלים
קטגוריה:עורכים מוזיקליים ברדיו הישראלי
קטגוריה:מבקרי מוזיקה ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי קנדה
קטגוריה:חיילי גלי צה"ל
קטגוריה:בוגרי בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1984
בית הפרחים

**בית הפרחים** (בסרבו-קרואטית: **Kuća cveća**) הוא מאוזוליאום בעיר בלגרד שבסרביה, המשמש כמקום קבורתו של נשיא יוגוסלביה יוסיפ ברוז טיטו.
## הקמה
המבנה, בשטח כולל של 902 מטרים מרובעים, הוקם בשנת 1975. הוא הוקם בקרבת בית המגורים של טיטו כדי לשמש לו כמקום עבודה ומנוחה נוסף. 

במבנה יש שלושה אגפים: אגף מרכזי שבו גינת צמחים ומעליו גג זכוכית, ומשני צידיו שני אגפים מקבילים ובהם מסדרונות רחבים. בצד המבנה הנגדי לכניסה נמצאת מרפסת פתוחה, המשקיפה על העיר. טיטו נקבר באגף המרכזי של המבנה, על פי בקשתו.

במשך כעשור לאחר התפרקות יוגוסלביה היה המבנה סגור לקהל הרחב. לאחר מכן שב המבנה ונפתח למבקרים. 

כיום נמצא המבנה בשטחו של המוזיאון להיסטוריה של יוגוסלביה. במבנה עצמו מצויה תצוגה של חפצים ומסמכים מימי שלטונו של טיטו.

מבקרים רבים מגיעים אל המבנה ב-25 במאי - יום הולדתו של טיטו, שהיה גם "יום הנוער" ביוגוסלביה הקומוניסטית. ב-2004 ביקרו בו 11 אלף איש, ומאז 1982 - 17 מיליון.

בשנת 2013 נפטרה ונקברה במבנה יובאנקה ברוז, אשתו השלישית ואלמנתו של טיטו.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:בלגרד: מבנים
קטגוריה:מאוזוליאומים למנהיגים קומוניסטים
קטגוריה:בלגרד: מבני דת
חיים צוף

**חיים צוף** (נולד ב-1958) הוא איש עסקים ישראלי בעל החזקות רבות בתחום חיפושי הנפט והגז הטבעי ובתחום הנדל"ן בישראל ובעולם. צוף הוא בעל השליטה בחברת אקויטל, חברה ציבורית שמניותיה נסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב המחזיקה במגוון רב של עסקים בתחום התשתיות והנדל"ן. צוף הוא שותפו של קובי מימון, הידוע כמי שמקפיד לעבוד בצורה חשאית ככל שניתן. רוב הנכסים המשותפים רשומים ישירות על שמו דרך חברות אחרות, ולא על שם מימון, שחלקן הגדול לא רשומות בישראל.

## קורות חיים
### תחילת דרכו
צוף גדל בפתח תקווה. עם גיוסו לצה"ל התנדב לשייטת 13, ושנתיים אחר-כך, השלים את הכשרתו כלוחם במסלול של הקומנדו הימי. צוף לקח חלק בפעולות חשאיות, בין היתר בלבנון.

### העסק הראשון - מכירת תמונות שמן
לאחר השחרור מצה"ל הצטרף לחברו קובי מימון, אשר גדל איתו בפתח תקווה ואף שירת עמו תקופה קצרה בשייטת אך לא סיים מסלול, ופתח עסק למכירת תמונות שמן מבית לבית, ואף נסע עמו להונג קונג כדי לייבא את התמונות. בהמשך הקימו השניים עסק שיצר את התמונות, ושיווק אותן באמצעות אלפי סוכנים (רובם ישראלים צעירים יוצאי צבא) ברחבי העולם, בעיקר באירופה, ארצות הברית ויפן. המטה של העסק הוקם בהולנד, שם התגורר במשך השנים.

### פרשת חברת קווי אשראי
בתחילת שנות ה-90 פעלה בבורסה לניירות ערך בתל אביב בהצלחה רבה חברת קווי אשראי לישראל, שגייסה מאות מיליוני שקלים ממשקיעים. החברה השקיעה את הכספים שגייסה בכמאה חברות ודיווחה על רווחים גדולים כל שנה. בשנת 1995 התברר שהחברה נקלעה לקשיים והפסידה 66 מיליון שקל מפעילותה בעסקי צוף ומימון. בשנת 1997 נמלט מישראל יובל רן בעל השליטה בחברה.
. בדיעבד התברר (על פי טענת מפרק החברה) כי יובל רן פעל בשותפות עם קובי מימון וחיים צוף באחת העסקאות, כאשר הוא קנה את אשכול חברות הנפט ישראמקו, נפטא ויואל, ובהמשך מכר אותם לשניים, תמורת 3 מיליון דולר בלבד. כיום שווי החברות הוא כמיליארד דולר..

### רכישת השליטה בחברת נצבא
בחודש פברואר 2002 רכשו צוף ומימון באמצעות חברת נפטא מקבוצת יואל את מניות השליטה בחברת נצבא מידי אגד. העסקה נחתמה על פי שווי של כ-170 מיליון דולר לנצבא החזקות, כ-150% מעל מחיר השוק באותה עת.. בספטמבר 2006 השלימו השניים את רכישת מלוא השליטה בחברה. כאשר כל המניות הנותרות בנצבא התנחלות שהיו בבעלות חברי אגד נמכרו לאיירפורט סיטי, חברת בת של נפטא מקבוצת יואל, בתמורה ששיקפה שווי של כ-1.1 מיליארד ש"ח לחברה.

### חיים אישיים
צוף מחלק את חייו בין הולנד וישראל. הוא נשוי למארי, הולנדית במוצאה, ואב לשישה.

## החזקות
* אקויטל בע"מ
** י.ו.א.ל. ירושלים אויל אקספלוריישין בע"מ (כלולה במדד תל אביב 125)
*** נפטא חברה ישראלית לנפט בע"מ (65.07%) (כלולה במדד תל אביב 125)
**** חנ"ל-חברת הנפט לישראל בע"מ (100%)
***** ישראמקו אויל אנד גז בע"מ (100%)
****** ישראמקו נגב 2 שותפות מוגבלת (8%) (כלולה במדד תל אביב 35)
****** חנ"ל - ים המלח שותפות מוגבלת (33%)
**** נפטא אחזקות (100%)
***** ישראמקו אינק (48.4%)
*** איירפורט סיטי בע"מ (59.02%) (כלולה במדד תל אביב 35)
**** נצבא חברה להתנחלות בע"מ (96.21%)
***** נצבא החזקות 1995 בע"מ (54.17%) (כלולה במדד תל אביב 125)
****** התחנה המרכזית של ירושלים (100%)
****** התחנה המרכזית החדשה של תל אביב
****** מרכז חורב
****** התחנה המרכזית החדשה של ראשון לציון
* פוליגון נדל"ן בע"מ
** בעלת קרקעות במתחם ירקונים
** בעלת נדל"ן באזור התעשייה חוף שמן בחיפה
** פאוור סנטר חדרה (בהקמה)

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי עסקים ישראלים
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:מיליארדרים ישראלים
קטגוריה:לוחמי שייטת 13
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1958
שאיוסנטפטר

**שאיוסנטפטר** (בהונגרית: **Sajószentpéter**) היא עיר בצפון הונגריה כ-15 ק"מ צפונית למישקולץ.

העיר מוזכרת לראשונה במסמכים משנת 1281 בשם Szentpéter (סנט פטר, פטר הקדוש). חלקו הראשון של שמה נוסף לה מאוחר יותר, והוא שם הנהר הסמוך, שאיו. בתקופה זו הייתה העיר בבעלות בית המלוכה ההונגרי. במהלך קרבות בין ההוסיטים לבין הקתולים נהרסה העיר. היא נבנתה שוב ב-1466, אך מעמד העיר הושב לה רק ב-1989.

במאות ה-17 וה-18 הייתה העיר בבעלות מספר משפחות אצולה, בהן משפחת ראקוצי (Rákóczi).

במאה ה-19 הפך היישוב, שעד אז הסתמך לכלכלתו על חקלאות, ליישוב תעשייתי. מכרות פחם נפתחו וכן הוקם מפעל זכוכית. בהיותו ממוקם באזור תעשייתי, גבר תיעושו של היישוב בתקופת השלטון הקומוניסטי בהונגריה, אך עם התמוטטות השלטון הקומוניסטי בהונגריה נקלעה התעשייה המקומית לקשיים, כפי שקרה ליישובים תעשייתיים אחרים בצפון הונגריה באותה תקופה, והאבטלה גדלה.

בעיר גלריה לאמנות ומוזיאון.

## יהודים
בתחילת שנות ה-40 היו בעיר כ-600 יהודים, רובם סוחרים ובעלי מלאכה, שהיו אורתודוקסים בהשתייכותם הקהילתית. באוגוסט 1941, לאחר פלישת גרמניה לברית המועצות, חלק מתושבי העיר היהודים, שלא הייתה להם אזרחות הונגרית, גורשו לקמניץ-פודולסקי ונרצחו שם.

במרץ 1944 כבשה גרמניה הנאצית את הונגריה. במאי 1944 הוקם בעיר גטו. ביוני 1944 גורשו תושבי הגטו למישקולץ, חלקם הועברו לגטו דיושג'ור וכל היהודים, גם משאיוסנטפטר וגם מדיושג'ור, גורשו לאושוויץ.

## ילידי המקום
* **[[יוז'ף בורשודי]]** במקור **קליין** (1878 – 1943) היה רב הונגרי.

## לקריאה נוספת
* שאיוסנטפטר בפנקס הקהילות הונגריה, עמוד 516–517
*שאיו-סאנט-פאטאר, בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 400–402. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944)

ממוזער|בית הכנסת בשאיוסנטפטר

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:הונגריה: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות בהונגריה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
קטגוריה:מחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן
קטגוריה:גטאות בהונגריה
דובי הלמן

**דב הלמן** (נולד ב-7 באפריל 1936) הוא איש ציבור ששימש כראש המועצה האזורית חבל אילות וכמזכיר ההתנועה הקיבוצית. קצין צה"ל בדימוס בדרגת אלוף-משנה, שכיהן כמפקד חטיבה 646, חטיבת צנחנים במילואים.

## קורות חייו
הלמן נולד וגדל בקיבוץ גבת בן ליהודה (יודקה) ובתיה הלמן המוכרים מן הספר "כמו שני סלעים" שנכתב על ידי אורה ערמוני.

עם גיוסו לצה"ל התנדב לצנחנים. בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם וקורס מ"כים חי"ר. בהמשך עבר קורס קצינים וסיים כחניך מצטיין. עם סיום הקורס שימש כמפקד מחלקה בגדוד הצנחנים 890. הלמן לחם בפעולות התגמול ובמלחמת סיני, בה השתתף בקרב המתלה.

הלמן היה מחברי "הפלוגה" שהתיישבה בנקודה בה הוקם קיבוץ אילות. הוא היה חבר הקיבוץ ושימש כמרכז המשק. בסוף שנות ה-60 עזב את אילות ועבר ליטבתה.

בשירות המילואים שימש הלמן בתפקידי פיקוד שונים בחטיבה 55. במלחמת יום הכיפורים לחם כמפקד פלס"ר חטיבה 55, ולקח חלק בקרב על מעוז בודפשט, במבצע אבירי לב ובקרב סרפאום.

בהמשך מונה למפקד גדוד בעוצבת חצי האש. ב-28 בפברואר 1977, במהלך תרגיל חטיבתי נפצע קשה, כאשר עלה רכבו על מוקש באזור ניצנה שבנגב. באוגוסט 1977 מונה למפקד עוצבת שועלי מרום, חטיבת צנחנים במילואים ושירת בתפקיד עד אוקטובר 1983. הוא פיקד על החטיבה במלחמת לבנון הראשונה, תחת פיקודו לחמה החטיבה לחמה בקרבות לכיבוש צור וצידון.

הלמן הוא חבר קיבוץ יטבתה וכיהן כראש המועצה האזורית חבל אילות (בשנים 1981–1985) וכמזכיר התנועה הקיבוצית בסוף שנות ה-80.

הלמן הוא בעל תואר אקדמי בגאולוגיה מטעם האוניברסיטה העברית בירושלים.

## קישורים חיצוניים
* .
* קורות חייו, באתר "המכון לאסטרטגיה ציונית".
* קרני עם עד, מי בקדימה, "אתר הקיבוצים",  23.11.2006.
;מכתביו:
*צריך להמשיך את השליחות בקרקע, mynet,  10.04.2011.
## הערות שוליים

קטגוריה:מפקדי חטיבה 646
קטגוריה:מפקדי חטיבה במילואים
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:מפקדי פלוגות במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:מזכירי התנועה הקיבוצית
קטגוריה:ראשי המועצה האזורית חבל אילות
קטגוריה:מועצה אזורית חבל אילות
קטגוריה:יטבתה: אישים
קטגוריה:גבת: אישים
קטגוריה:אילות: אישים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת סיני
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:מפקדי חטיבות במלחמת לבנון הראשונה
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת לבנון הראשונה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1936
23andMe

**23andMe** היא חברת ביוטכנולוגיה הממוקמת בעיר מאונטיין ויו בעמק הסיליקון שבקליפורניה. החברה מעניקה שירותי גנומיקה אישית. השם 23andMe נגזר מ-23 זוגות הכרומוזומים הקיימים בתאי הגוף הנורמליים של גוף האדם. בשנת 2008 ערכת בדיקת הדנ"א האישית שלהם זכתה בתואר המצאת השנה על ידי מגזין טיים.

## הקמה
החברה הוקמה על ידי לינדה אייבי, פול קוסנזה ואן ווצ'יצקי במטרה להעניק בדיקות גנטיות לציבור הרחב.

החברה שהחלה להעניק את שירותיה בנובמבר 2009, משתמשת בדגימת רוק של הלקוחות ובאמצעותה קובעת את ערך הגנוטיפ בכמיליון סניפים. תוצאות הבדיקה מפורסמות באתר האינטרנט של החברה וכוללות תכונות תורשתיות, גנאלוגיה ומידע על הסיכון למום מולד. בנוסף, החברה מספקת שירותי מחקר על ידי מתן מידע גנטי אנונימי לחוקרים למציאת קשרים גנטיים למחלות ולהפרעות שונות.

## שירותים
החברה פיצלה את שירותיה והציעה שלוש גרסאות שונות בתמחור שונה: שירותי גנאלוגיה, בדיקות רפואיות ושילוב של השניים. שנה מאוחר יותר בוטלו הגרסות השונות והשירותים אוחדו מחדש. בסוף שנת 2010 החלה החברה לגבות שירותי עדכון בתשלום חודשי, אולם הגבייה בוטלה באמצע שנת 2012 עקב חוסר עניין הציבור.

נכון למרץ 2014, החברה אספה כ–650,000 דגימות, ונכון לתחילת 2024 יש לחברה כ-12 מיליון לקוחות.

ב-2021 הונפקה החברה בבורסה כחברה ציבורית, והגיעה בשיאה לשווי של 6 מיליארד דולר.

ב-6 באוקטובר 2023 נפרצו שרתי החברה ונגנבו מהם פרטי מידע גנטי של כ-7 מיליון משתמשים.

ב-2024 רצתה מנכ"לית החברה אן וצ'יצקי להופכה לחברה פרטית והציעה לרכוש את המניות שאינן בבעלותה בסכום של 40 סנט למניה, אך החברה דחתה את הצעת הרכש. בספטמבר 2024 שבעה מתוך שמונת חברי הדירקטוריון בחברה התפטרו לאחר שהמנכ"לית לא הביאה הצעת רכש טובה יותר.
## יחסים עם הממשל האמריקאי
היכולת למפות חלקים נרחבים של הגנום האנושי העלתה שאלות שנויות במחלוקת, כגון: האם הנתונים מתורגמים בצורה משמעותית והאם אלו יובילו להפליה גנטית.

בשנת 2008 כשלו ניסיונותיהן של מדינות ניו יורק וקליפורניה לחסום את שירותיה של 23andMe ושל חברות המעניקות שירותים דומים, בטענה שאין להן רישיון מתאים. כמו כן, הועלתה האפשרות לדרוש הפניית רופא לצורך בדיקה מסוג זה. באוגוסט 2008 קיבלה החברה רישיון לפעול בקליפורניה.

בשנת 2008 הודיע ה-FDA האמריקאי לחברות שונות המספקות מידע גנטי ביניהן 23andMe, שהשירות שהן מספקות נחשב להליך רפואי ועל כן הן זקוקות לאישור פדרלי להפעלתו. החברה לא הגישה את המסמכים הדרושים לאישור מסוג זה, ולכן בחודש נובמבר 2013 הפסיקה למכור את ערכות איסוף הרוק, והחל מדצמבר של אותה שנה החברה מוכרת מידע גנטי לא מעובד ובדיקות גנאלוגיות בלבד.

## תביעות
כיום מתנהלות מול החברה שתי תביעות ייצוגיות: האחת בקליפורניה והשנייה במסצ'וסטס. התביעות הייצוגיות טוענות כי החברה השתמשה בפרסום כוזב והבטיחה להעניק מידע גנומי אישי, על אף שהדבר אינו בר תוקף.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הנדסה גנטית
קטגוריה:ביוטכנולוגיה
קטגוריה:גנאלוגיה
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
סיאד קולאזינאץ'

**סיאד קולאזינאץ**' (בבוסנית: **Sead Kolašinac**; נולד ב-20 ביוני 1993; קרלסרוהה שבגרמניה) הוא כדורגלן גרמני-בוסני המשחק באטלנטה ובנבחרת בוסניה והרצגובינה בעמדת המגן שמאלי.

## קריירה
קולאזינאץ' התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של קרלסרוהה. אחרי שמונה שנים עבר להופנהיים, לאחר מכן לשטוטגרט ולבסוף הגיע לשאלקה 04. אחרי עונה אחת במחלקת הנוער בשנת  לקבוצת המילואים של המועדון, וב-7 הופעות הבקיע 2 שערים. ב-15 בספטמבר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה בניצחון 0–2 נגד גרויטר פירת'. בדצמבר  ערך את הופעת הבכורה שלו במסגרת אירופית בתיקו 1-1 נגד מונפלייה במסגרת שלב הבתים של ליגת האלופות.

ב-6 ביוני 2017 חתם קולאזינאץ' בארסנל מהפרמייר ליג. ערך את הופעתו הבכורה נגד צ'לסי במגן הקהילה בן כבש את שערו הבכורה.

ב-31 בדצמבר 2020 חזר לשאלקה 04 והושאל עד לסוף העונה.

ב-18 בינואר 2022 חתם במרסיי מהליגה הצרפתית.

ב-6 ביולי 2023 חתם באטלנטה האיטלקית.

קולאזינאץ' הוא יליד גרמניה ובן להורים שהיגרו מבוסניה והרצגובינה. לאחר ששיחק בכל נבחרות הנוער של גרמניה, החליט בשנת  לייצג את בוסניה והרצגובינה וב-18 בנובמבר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בהפסד 0–2 נגד .

## תארים
'''אטאלנטה'''
* הליגה האירופית: 2023/2024

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים גרמנים
קטגוריה:כדורגלנים בוסנים
קטגוריה:מגני כדורגל גרמנים
קטגוריה:מגני כדורגל בוסנים
קטגוריה:כדורגלני שאלקה 04
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:כדורגלני אולימפיק מרסיי
קטגוריה:כדורגלני אטאלנטה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת בוסניה והרצגובינה
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2014
קטגוריה:ספורטאים גרמנים באיטליה
קטגוריה:ספורטאים גרמנים באנגליה
קטגוריה:ספורטאים בוסנים באנגליה
קטגוריה:ספורטאים זרים בצרפת
קטגוריה:ספורטאים זרים באיטליה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1993
הטבח בקמניץ-פודולסקי

**הטבח בקמניץ-פודולסקי** בוצע בעיר קמניץ-פודולסקי שבאוקראינה, ב-26 עד 29 באוגוסט 1941, עם פלישת הגרמנים לברית המועצות. בביצועו השתתפו אוקראינים, הונגרים וגרמנים בפיקודו של מפקד האס אס והמשטרה של גזרת 'רוסיה-דרום' (אוקראינה), פרידריך יֶקֶלן, ובו נרצחו כ-23,000 יהודים. במספר זה כלולים הן כ-10,000 יהודים שאותם גירשו ההונגרים מהונגריה מכיוון שלא היו בעלי אזרחות הונגרית, והן כ-13,000 יהודים תושבי העיר קמניץ-פודולסקי. היה זה מעשה הטבח ההמוני הראשון שביצעו כוחותיו של יקלן, לפני הרציחות ההמוניות שביצעו לאחר חודשיים בבאבי יאר ולאחר כשלושה חודשים ביער רוּמבּוּלה.
ממוזער|טלקס מחטיבת הביטחון למפקד האזור, קרל פון רוקס מ-28 ביולי 1941.

## רקע
ב-27 ביוני 1941 הכריזו ההונגרים מלחמה כנגד ברית המועצות והחלו בגיוס יהודים ובשילוחם מהונגריה למחנות עבודה ובמסגרת גיוס צבאי, בשירות העבודה. לאחר מספר שבועות כבשה הונגריה את קמניץ-פודולסקי. קצינים במשרד הפיקוח על הזרים בהונגריה הכינו תוכנית במסגרתה נועדו לגירוש לגליציה יהודים חסרי אזרחות הונגרית שחיו בהונגריה.

## הגירוש
ביולי 1941 החל מבצע הגירוש, ובו נכללו גם יהודים הונגרים שלא יכלו להוכיח את אזרחותם ההונגרית, בהיעדר מסמכים מתאימים. המשטרה ההונגרית גירשה כאלף יהודים מדי יום, במשך כשלושה שבועות, בקרונות משא, עד שמספר המגורשים הגיע לכ-16,000. יהודים אלה הובאו לקמניץ-פודולסקי ונמסרו לכוחות אס אס שהיו במקום, בפיקודו של פרידריך יקלן.

## הטבח
על פי נתונים באתר יד ושם, בין 26 ל-29 באוגוסט 1941 נרצחו בקמניץ-פודולסקי 23,600 יהודים, בהם 14–18 אלף יהודים שהוסגרו מהונגריה (בהם יהודים מאלשואפשה ואיזה) והיתר תושבי העיר. ההיסטוריון רנדולף ברהאם כתב שמכלל 18,000 המגורשים מהונגריה נשארו בחיים כאלפיים, ושאלה מהם שהצליחו לחזור להונגריה סיפרו על הרצח ההמוני".
ממוזער|גירוש לקאמנץ פודולסקי, ביולי ובאוגוסט 1941

הרציחות בוצעו על ידי אנשי משטרת הסדר ואיינזצגרופן של גרמניה הנאצית, משטרת העזר האוקראינית, וחיילי צבא הונגריה.

## תגובה
הגעת הידיעות מהניצולים עוררה גל מחאה מצד גורמים ליברליים בהונגריה, כמו אנדרה בייצ'י-ז'ילינסקי ומרגיט שלכטה, אם כי התקשורת שמרה על איפול. משלחת של נמלטים פגשה בשר הפנים קרסטס-פישר, וזה הורה על עצירת הגירושים. גם הגרמנים התקשו להתמודד עם שטף הבאים, וביקשו כבר קודם לעצור אותו.

## קישורים חיצוניים

* קמיניץ פודולסקי, באתר יד ושם

## הערות שוליים

קמניץ פודולסקי
קטגוריה:מלחמת העולם השנייה: 1941
קטגוריה:שואת יהודי אוקראינה
קטגוריה:שואת יהודי הונגריה
Saturnus

**Saturnus** היא להקת דום-דת' מטאל מלודי מדנמרק. 

הלהקה מנגנת דום מטאל גותי איטי בסגנון דום-דת' מלודי. לצד ריפים איטיים וכבדים הלהקה משלבת גם אלמנטים של מטאל גותי הכוללים מוזיקה קלאסית, מקהלות וקלידים. השירה נעשית רובה בגרואלינג גברי האופייני לדת' מטאל ולעיתים משולבים בה קטעי דקלום. כמו רוב שירי הדום מטאל, שירי הלהקה ארוכים וחלקם נמשכים אף יותר מעשר דקות. שירי הלהקה עוסקים בצער, מוות ואובדן.

## חברי הלהקה
### נוכחיים

* בריאן פומי האנסן (Brian Pomy Hansen) - בס, 1991-1999 ו-2007 עד היום
* תומאס אקים גרנבק יאנסן (Thomas Akim Grønbæk Jensen) - סולן וגרואלינג, 1991 - היום
* הנריק גלאס (Henrik Glass) - תופים, 2001-2003 ו-2010 עד היום
* רונה סטיאסני (Rune Stiassny) - גיטרה מובילה, 2009 - היום
* גרט לונד (Gert Lund) - גיטרת קצב, 2013 - היום
* מיקה פילבורן (Mika Filborne) - קלידים, 2013 היום

### לשעבר

* Kim Sindahl - גיטרה
* Jesper Saltoft - תופים, 1993-1999
* Pouli Choir - תופים, 1993
* Christian Brenner - גיטרה, 1993
* Mikkel Andersen - גיטרה, 1993-1995
* Anders Ro Nielsen - קלידים, 1993-2009
* Kim Larsen - גיטרה, 1994-1999
* Jens Lee - גיטרה, 1994-1995
* Morten Skrubbeltrang - גיטרה, 1997-1998
* Peter Heede - באס, 2000-2001
* Morten Plenge - תופים, 2000-2001
* Tais Pedersen - גיטרה, 2000-2009
* Peter Erecius Poulsen - גיטרה, 2000-2009
* Lennart Jacobsen - באס, 2001-2007
* Nikolaj Borg - תופים, 2004-2009
* Mattias Svensson - גיטרה, 2010-2012

## דיסקוגרפיה

* דמו, 1994
* Paradise Belongs to You - אלבום מלא, 1996
* For the Loveless Lonely Nights - EP, 1998
* Martyre - אלבום מלא, 2000
* Veronika Decides to Die - אלבום מלא, 2006
* Saturn in Ascension - אלבום מלא, 2012

## קישורים חיצוניים
* 

* סקירה על הלהקה באתר Doom-metal.com

קטגוריה:להקות דום מטאל
קטגוריה:להקות דת' מטאל
קטגוריה:להקות מטאל גותי
קטגוריה:להקות דניות
קטגוריה:שישיות מוזיקליות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1991
קהלת רבה

**קהלת רבה** (ידוע גם בשם: **מדרש חזיתָ** על שם הפסוק הפותח: 'חזיתָ איש מהיר במלאכתו') הוא מדרש  אגדה על קהלת שנערך בארץ ישראל במאות 6-7 לספירה.

המדרש מחולק לארבעה חלקים וחלקים ממנו נמצאים במדרש רות רבה. יסודו בדרשות ארץ ישראליות קדומות ו-15 מתוך כ-20 פירושים שמוזכרים על ידי הירונימוס (בסוף המאה ה-4) בשם מורו העברי קרובים לאלו שמדרש קהלת. הוא נשען גם על מדרשי ארץ ישראל הקדומים כגון בראשית רבה, ויקרא רבה, שיר השירים רבה ופסיקתא דרב כהנא. בעקבות טענתו של יום-טוב ליפמן צונץ, היה מקובל על רוב החוקרים במאה ה-20 שהחיבור הסתמך גם התלמוד הבבלי, אך חוקרים חדשים, כמו מנחם הירשמן וראובן קיפרווסר טוענים שמדובר במסורות בבליות מועטות בלבד ואף הן לא מן הטקסט של התלמוד הבבלי עצמו.

לאור ההסתמכות על מדרשים קדומים יותר, ניתן לומר בוודאות כי המדרש נערך לא לפני המאה ה-6. הסבורים כי ישנה בו השפעה של התלמוד הבבלי יאחרו את עריכתו  לתקופת הגאונים, אולם הירשמן מציין כי לא ניכרת במדרש כל השפעה מוסלמית, ועל כן סביר להקדים את עריכתו למאה ה-6.

## תוכן המדרש
המדרש מסביר את מגילת קוהלת כאלגוריה דתית. לדוגמה בכל מקום אשר הספר מדבר על אכילה ושתייה באופן חיובי, מסביר המדרש כי מדובר בחדוות לימוד התורה ומעשים טובים.
המדרש פותח בדרשות על קדושתו של ספר קהלת ומציג את שלמה המלך כנביא. הדרשה הראשונה פותחת במילים **'זה שאמר הכתוב ברוח הקודש על ידי שלמה מלך ישראל**'. הדרשה מסיימת בלשון: **'מיד שרתה עליו רוח הקודש ואמר שלושה ספרים הללו: [[משלי]], [[שיר השירים]] וקהלת'.**

משל השועל והכרם מופיע במדרש קהלת רבה.

## גלגולי המדרש
כאמור למעלה, כמה מן הדרשות מצוייות כבר בפירושו של הירונימוס מן המאה ה-4 לספירה. הקטעים הקדומים ביותר מנוסח מדרשנו שנמצאו בגניזת קהיר הם מן המאה העשירית. חלק מכתבי היד המאוחרים נשענים על כתב יד שהוכנסו אליו עדויות מאוחרות על עליה לרגל מן המאה ה-11.

כתב יד קצר יותר של מדרש קהלת נכתב במאה ה-13, ושלמה בובר הוציא אותו לאור וכינה אותו "קהלת זוטא". היחס בין שני המדרשים אינו וודאי, כאשר יש חוקרים הרואים במדרש הקצר גרסה קדומה יותר של המדרש, יש מי שסבור שמדובר בשתי גרסאות שמקורן במדרש קדום אחד, ולפי דעה שלישית זהו קיצור של מדרש קהלת הארוך.

מדרש קהלת רבה מוזכר בחיבורים מימי הביניים, אצל רש"י בפירושו לתורה, אצל הרמב"ם, הרמב"ן, רבינו בחיי ובילקוט שמעוני.

## מבנה המדרש
המדרש מחולק  לארבעה סדרים על פי סידור המסורה 
# סדר א: פרק א', א' - פרק ג', י"ב
# סדר ב: פרק ג', י"ג - פרק ו', י"ב
# סדר ג: פרק ז', א' - פרק ט', ו'
# סדר ד: פרק ט', ז' - עד לסופו של המדרש.

## מהדורות בדפוס

* דפוס פיזארו משנת 1519
* דפוס ונציה משנת 1545 שם המדרש בדפוס זה: "מדרש קהלת".
* מהדורה מדעית לחציו הראשון של המדרש (א-ו) יצאה לאור בשנת תשע"ז על ידי מנחם הירשמן, ולחציו השני של המדרש (ז-יב) יצאה לאור בשנת תשפ"א על ידי ראובן קיפרווסר, כחלק מ**מפעל המדרש** של מכון שכטר.

## קישורים חיצוניים

*המהדורה המדעית שיצאה לאור על ידי מנחם הירשמן
*קהלת רבה, באנציקלופדיית דעת
*מהדורה אינטרנטית של קהלת רבה, בספרייה הווירטואלית של אתר דעת
*מהדורה מנוקדת, באתר תורת אמת
*מהדורה אינטרנטית, באתר צל הרים
*על מהדורה מדעית של קהלת רבה, באתר מכון שכטר

## הערות שוליים

קטגוריה:מדרש רבה
קטגוריה:ספרי מדרשים ארץ-ישראליים
קטגוריה:מגילת קהלת
מצר קארה

**מצר קארה** (ברוסית: **Карские Ворота** *Karskiye Vorota*, באנגלית: **Kara Strait**) הוא מצר ים ברוסיה בין קצהו הדרומי של הארכיפלג נובאיה זֶמליה (קצהו הדרומי של האי יוּז'נִי) לחוד הצפוני של האי וייגאץ'. המצר מקשר בין ים קארה שממזרח לו לבין ים פצ'ורה (המהווה חלק מים ברנץ) שמערבית לו.

רוחבו של המצר בנקודה הצרה ביותר הוא 50 קילומטרים. עומקו נע בין 230 מ' (במעבר המזרחי) ל-7 מ'. אורכו – 33 ק"מ.

המצר הוא אחד המעברים במעבר הצפון-מזרחי.

המצר התגלה בשנת 1556 על ידי הנווט האנגלי סטיבן בורו ().

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קארה
קארה
קטגוריה:נובאיה זמליה
קטגוריה:מחוז ארכנגלסק: גאוגרפיה
צביעת קשתות

[ממוזער|צביעה של [גרף שלם|הגרף השלם על שמונה קודקודים]]
**צביעת קשתות** של גרף היא השמה של צבעים לקשתות הגרף כך שלשום קודקוד אין זוג קשתות הנוגעות בו וצבועות באותו הצבע. בעיית הצביעה ב-K צבעים היא השאלה האם ניתן לעשות זאת עם קבוצה של K צבעים. דרך אחרת לנסח זאת היא לשאול האם ניתן לחלק את קשתות הגרף ל-K קבוצות כך שכל קבוצה מהווה שידוך. **האינדקס הכרומטי** של גרף הוא המספר הקטן ביותר של צבעים בו ניתן לצבוע את קשתות הגרף.  בגרף שדרגתו המקסימלית היא d חייבים להשתמש בלפחות d צבעים (על פי עקרון שובך היונים). גרפים מסוימים ניתנים לצביעה ב-d צבעים: מעגל זוגי ניתן לצביעה בשני צבעים, הגרף השלם על 2n קודקודים ניתן לצביעה ב d=2n-1 צבעים (ראו דוגמה בציור) וכל גרף דו-צדדי ניתן לצביעה ב- d צבעים (הדבר נובע ממשפט קניג (König)). לעומת זאת מעגל אי-זוגי ניתן לצביעה רק בשלושה צבעים. 

משפט ויזינג (נקרא על שמו של ואדים ויזינג שפרסם אותו ב-1964) קובע כי כל גרף פשוט (ללא קשתות מקבילות) ניתן לצביעה ב d+1 צבעים. כלומר האינדקס הכרומטי שלו הוא  d או d+1. לגבי גרפים שאינם פשוטים (מולטיגרפים), קלוד שנון הראה כי האינדקס הכרומטי חסום על ידי \frac{3} {2} d וביטוי זה הדוק במובן שיש גרפים לגביהם זה האינדקס הכרומטי. למרות האפיון ההדוק יחסית של משפט ויזינג, ההכרעה האם האינדקס הכרומטי של גרף נתון הוא  d או d+1 היא בעיה NP-שלמה והדבר נכון גם לגרפים שדרגתם 3, כפי שהראה הולייר.

גרפים d רגולריים (כאלה שהדרגה של כל הקודקודים היא d) ניתנים לצביעה ב-d או d+1 צבעים. גרף פיטרסן (ראו תמונה) הוא דוגמה לגרף שלוש רגולרי שהאינדקס הכרומטי שלו הוא ארבע.

לגרפים דו-צדדיים יש אלגוריתמים מאוד יעילים למציאת צביעה ב-d צבעים, כאלה שזמן הריצה שלהם הוא O(m \log d)
.

תחום נוסף בתורת הגרפים הקשור בצביעה הוא צביעה של קודקודים. ניתן לנסח את בעיית הצביעה בקשתות של גרף כבעיית הצביעה בקודקודים של גרף הקשתות (line graph) של הגרף.

## ראו גם
* סנרק (תורת הגרפים)
* בעיית צביעת המסלולים

## הערות שוליים

קטגוריה:תורת הגרפים
קטגוריה:בעיות NP-שלמות
נפתלי צבי פרוש-גליקמן

**נפתלי צבי פרוש-גליקמן** (א' באב תרל"א, יולי 1871 - כ"ג בשבט תשי"ב, פברואר 1952) היה מעסקניו הבולטים של היישוב הישן בירושלים, מייסד שכונות רבות בירושלים ובראשן שכונת שערי חסד.

## ביוגרפיה
נולד בירושלים, לשלמה זלמן פרוש. סנדקו היה הרב שמואל סלנט והמוהל היה הרב מאיר אוירבך. למד בתלמוד תורה עץ חיים. בצעירותו סבל מעיוורון חלקי שמנע ממנו עיון בספר.

נשא את מרים יוכבד שפרה, בת משה ריבלין (אחיו של יוסף ריבלין). אחותה רחל היא אשת הרב חיים מן, ראש המלמדים בתלמוד תורה עץ חיים. לאחר פטירת אביו, בשנת תרנ"ח (1898), נטל על עצמו את עול אחזקת הבית ודאג לאמו האלמנה ולאחיו, שאת חלקם השיא. כמו כן דאג לבני משפחת אשתו, שאביהם נפטר בצעירותו.

בתקופת מלחמת העולם הראשונה אימץ את זהותו של יהודי אמריקאי בשם גליקמן כדי להיפטר משירות בצבא הטורקי. בשלהי מלחמת העולם גורש לדמשק כנתין זר ושהה בה עם בנו ליבר מרדכי במשך כשנה וחצי. מאז אימץ את השם גליקמן שנוסף לשמו "פרוש".

שימש כמזכירו של רבה של ירושלים הרב שמואל סלנט והיה ממונה מטעמו על מוסדות הציבור שבראשותו, ובהם ישיבת עץ חיים ובית החולים ביקור חולים.

היה מפעיליו ועסקניו הבולטים של היישוב הישן בירושלים. יזם וייסד שורה של שכונות בירושלים: כנסת ישראל ובתי יעקבזון שבתחומי השכונה, בתי ברוידא, בתי ויטנברג (שערי משה), בתי מינסק וחצר דייוויס. במשך שנים רבות ניהל את גמ"ח שערי חסד שייסד אביו. בשנת תרס"ח (1908) ייסד את "חברת שערי חסד לבניית בתים בירושלים", וכעבור שנה ייסד עם שמואל זאוויל שפיצר את שכונת שערי חסד. בשנת תרצ"ה (1935) הקים את קרן הבניין של שכונת מקור ברוך. הוא עצמו התגורר בשכונת בתי ברוידא.

נפטר בירושלים בשנת תשי"ב ונקבר בהר המנוחות. הותיר צוואה ארוכה שבה גולל את תלאות חייו וביטא את אמונתו בקדוש ברוך הוא.

בשנת 1978 ערך נכדו משה עקיבה דרוק את ספר זכרונותיו של פרוש-גליקמן "שלושה דורות בירושלים".

## צאצאיו
* בנו משה פרוש – סגן ראש עיריית ירושלים ומהעסקנים הבולטים בירושלים.
* בנו ליבר מרדכי פרוש - מזכיר הגמ"ח הכללי שערי חסד. בנו הוא הרב חיים פרוש, מחבר סדרת הספרים "פירוש חי", וחתנו הוא הרב חיים קמיל.
* בתו רבקה (ריבל) - אשת מאיר דרוק. בניהם הם: משה עקיבה דרוק, עורך המודיע, ושלמה זלמן דרוק, שהיה חבר עיריית ירושלים מטעם פא"י.
* בתו רחל - אשת אברהם דב זוננפלד, בן יעקב מאיר זוננפלד ונכד הרב יוסף חיים זוננפלד. אמו של אברהם דב, לאה, הייתה בתו של עמיתו של פרוש-גליקמן, שמואל זאוויל שפיצר. בנם של רחל ואברהם דב הוא הסופר שלמה זלמן זוננפלד, מחבר הביוגרפיה "האיש על החומה" על הרב יוסף חיים זוננפלד, וחתנם הוא אהרן שטיינהויז, מראשי החינוך העצמאי.
* בתו חיה שרה - אשת עמרם בלוי, בנו של משה בלוי. עמד יחד עם ד"ר מרדכי בוקסבוים בראש רשימת היהדות המסורתית שהתמודדה לאספה המכוננת.
* בתו שיינה - אשת שלמה צדוק זייבלד

## אילן יוחסין משפחת פרוש

## לקריאה נוספת
*"שלושה דורות בירושלים" פרקי זכרונות ותולדות חייו, משה עקיבה דרוק
## קישורים חיצוניים
* הרב מנחם מנדל פרוש, עסקן חרוץ ונאמן: שלושים לפטירת הרב נפתלי צבי גליקמן-פרוש ז"ל, הצופה, 23 במרץ 1952, עמ' 3

* למשפחותם לבית אבותם - תולדות משפחת פרוש

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל
קטגוריה:בוגרי ישיבת עץ חיים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:מייסדי שכונות ירושלים
קטגוריה:משפחת פרוש
קטגוריה:שערי חסד: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1871
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1952
קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל במאה ה-19
קטגוריה:יהודים בארץ ישראל במחצית הראשונה של המאה ה-20
איליה אילף

**איליה אִילְף** (ברוסית: **Илья Ильф**; במקור: **איליה (יחיאל לייב) ארנולדוביץ' פַיינְזילברג**, **Илья Арнольдович Файнзильберг** – שם העט שלו "אילף" הוא ראשי התיבות של שמו יחיאל לייב פיינזילברג; 3 באוקטובר (גריגוריאני: 15 באוקטובר) 1897, אודסה – 13 באפריל 1937, מוסקבה) היה סופר הומוריסטי יהודי סובייטי, שהיה פופולרי בשנות ה-20 ושנות ה-30 של המאה ה-20.

את רוב עבודתו הספרותית עשה ביחד עם יבגני פֶּטְרוֹב, וכמעט תמיד מתייחסים אל השניים כ"אילף ופטרוב".

## קורות חיים
אילף נולד וגדל בעיר אודסה באימפריה הרוסית, הילד השלישי במשפחתו של עובד בנק. אחיו הגדול, שאול פיינזילבר, התפרסם כצייר קוביסטי בשם העט אלכסנדר פזיני (Alexandre Fasini; נספה באושוויץ ב-1942).

בשנת 1913 סיים בהצטיינות את לימודיו בבית ספר מקצועי וקיבל תעודת מכונאי. במהלך מלחמת העולם הראשונה כתב את הספר "צבא הפרשים", המספר את קורותיו של אינטליגנט יהודי בצבא ששונא את שתי שכבות האוכלוסייה שעמן הוא נמנה: שכבת היהודים ושכבת האינטליגנציה.

אילף עזב את אודסה ועבר לבירה מוסקבה לעבוד כעיתונאי (כסופרים רבים שאינם ממעמד האצולה, שהגיעו לספרות דרך העיתונאות משום שזו הייתה דרך להתפרנס מכתיבה).

התחיל לעבוד בעיתון בשם "ג'וג'יק ('הצפצוף'), ושם הכיר בשנת 1925 הכיר את יבגני פטרוב וכך נולד הצמד "אילף ופטרוב", שהפך לתופעה תרבותית סובייטית.

אילף נפטר משחפת בשנת 1937, בגיל 39.

איליה אילף היה נשוי ואב לבת אחת. בתו, אלכסנדרה אילף (1935 - 2013) פעלה רבות להנצחת זכר אביה. בנה (נכדו של איליה אילף) מתגורר בישראל 

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סופרים יהודים רוסים
קטגוריה:סאטיריקנים יהודים
קטגוריה:סופרים רוסים הידועים בשם עט
קטגוריה:סופרים יהודים סובייטים
קטגוריה:עיתונאים יהודים רוסים
קטגוריה:עיתונאים יהודים סובייטים
קטגוריה:יהודים אוקראינים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין נובודוויצ'יה
קטגוריה:סופרים סובייטים הידועים בשם עט
קטגוריה:סאטיריקנים רוסים
קטגוריה:רוסים שנפטרו משחפת
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1897
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1937
יששכר נבון

**יששכר (שוכר) נבון קליגר** (נולד ב-1945) הוא ספורטאי פאראלימפי.

## ביוגרפיה
נולד ברומניה ב-1945 עלה לארץ בגיל 5 גדל בתל אביב ובקיבוץ גלאון. במלחמת יום כיפור שירת באוגדה בפיקודו של אריאל שרון וב-22 באוקטובר 1973 לאחר חציית תעלת סואץ, נפצע קשה ברגלו השמאלית שנקטעה מעל הברך, לאחר תהליך שיקום קצר החל להתהלך על פרוטזה ולהתאמן בבית הלוחם.

השתתף במשחקי סטוק-מנדוויל אנגליה, ב-1974 זכה במדליית ארד בהדיפת כדור ברזל. כנ"ל ב-1979. ב-1983 במשחקי פריז זכה במדליית ארד בהדיפת כדור ברזל ובמדליית ארד בזריקת דיסקוס. ב-1985 השתתף באליפות אירופה בבריסל. השתתף באליפות אירופה בגטבורג שוודיה, ב-1986.

השתתף ב בשנים 1976, 1980, 1984 והתחרה בענפי אתלטיקה: קרב חמש, זריקת דיסקוס, הדיפת כדור ברזל והטלת כידון. ב-1976 זכה במדליית זהב בזריקת דיסקוס (33.02 מטר שיא עולמי) ובמדליית ארד בהדיפת כדור ברזל (10.68 מטר). ב-1980 זכה בשתי מדליות ארד בזריקת דיסקוס (32.36 מטר) ובתחרות קרב חמש. ב-1984 זכה במדליית ארד אחרונה בתחרות הדיפת כדור ברזל (10.12 מטר). ב היה חבר נבחרת הכדורעף וזכה במדליית זהב.

בינואר 1974 נישא לשלומית ניצן בטקס שערך הרב הראשי לצה"ל מרדכי פירון. הוא אב לשלוש בנות. עבד כשלושה עשורים כמאמן כושר בהרצליה ובתל אביב.

## קישורים חיצוניים

* פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים באתר הרשמי של IPC 
* המשך פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים באתר הרשמי של IPC 
* המשך פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים באתר הרשמי של IPC 
* האתלט שהבטיח לעצמו: לא לעצור, הפראתון, מאי 2021, עמ' 11-10.
* חישוב מסלול מחדש - יששכר קליגר באתר הקשר הרב-דורי

קטגוריה:אלופים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:זוכי מדליית ארד פאראלימפית מישראל
קטגוריה:אתלטים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:אתלטים נכים ישראלים
קטגוריה:זורקי דיסקוס ישראלים
קטגוריה:הודפי כדור ברזל ישראלים
קטגוריה:שחקני כדורעף פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים טורונטו (1976)
קטגוריה:אתלטים במשחקים הפאראלימפיים טורונטו (1976)
קטגוריה:שחקני כדורעף במשחקים הפאראלימפיים טורונטו (1976)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים ארנהם (1980)
קטגוריה:אתלטים במשחקים הפאראלימפיים ארנהם (1980)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984)
קטגוריה:אתלטים במשחקים הפאראלימפיים ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984)
קטגוריה:ספורטאים נכי צה"ל
קטגוריה:ישראלים ילידי רומניה
קטגוריה:גלאון (קיבוץ): אישים
קטגוריה:חיילי צה"ל במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1945
קרב לה קאטו

**קרב לה קאטו** התחולל ב-26 באוגוסט 1914, לאחר נסיגת הבריטים והצרפתים מקרב מונס וכחלק מהנסיגה הגדולה למארן.

## רקע
ב-25 באוגוסט בלילה דחקו כוחותיו של אלכסנדר פון קלוק הגרמני את הגיס הבריטי השני בפיקודו של גנרל הוראס סמית'-דוריאן סמוך ללה קאטו. הגיס השני התנתק מכוחותיו של דאגלס הייג, שכללו שלוש דיוויזיות וכוח פרשים קטן והיו במרחק שמונה ק"מ מזרחה. הגיס נקלע למצב בו גם נסיגה הייתה בהכרח חושפת אותו למתקפה גרמנית, ועל כן החליט סמית'-דוריאן לתקוף למחרת בבוקר, על אף עייפות החיילים לאחר כמה ימי לחימה בנסיגה, ובניגוד לדעת מפקדו, ג'ון פרנץ', שביקש לשמור על הצבא בכל מחיר מפני שחשש מפני "סדאן שנייה".

לרשות הגרמנים עמדו שלוש דיוויזיות שיכלו להשתתף בתקיפה באותו יום. הגיס המזרחי בפיקודו של פון קלוק היה רחוק מדי ושני גייסות ניסו לאגף את הבריטים ממערב. תנועה זו נעצרה על ידי הארמייה הצרפתית השישית בפיקודו של מונורי.

## מהלך הקרב
ב-26 באוגוסט עם שחר החלה הארטילריה הגרמנית בהרעשת הקו הבריטי שהתפרס לאורך שמונה ק"מ. בניגוד לקרב מונס שבו התנהלו חילופי האש העיקריים באש רובים, כאן הוכיחה התותחים את יעילותם של ירי מהיר ושל פגזי רסס על כוחות חי"ר. בעוד הבריטים פרסו את תותחיהם במרחק 50–200 מטרים מאחורי קווי החי"ר והיו חשופים לעין הגרמנים, התותחים הגרמנים ירו אש תלולת מסלול ממקום שנסתר מעין הבריטים.

לאחר אבדות כבדות, החלו להתפורר אגפי הבריטים בשעות הצהריים והחי"ר הגרמני החל בהתקדמות. הבריטים ניסו לבלום אותם בעיקר באש רובים מתוך תעלות רדודות שנחפרו בחיפזון, טקטיקה שהאטה את הגרמנים עד שדוריאן הצליח לנהל נסיגה מסודרת כשעל אגפו השמאלי מגן כוח פרשים צרפתי, ואגפו השני חשוף.
בלילה נסוגו כוחות הבריטים והצרפתים לסן-קנטן לאחר ש-7812 בריטים נפגעו, כולל 2,600 שבויים. כמו כן, הם השאירו מאחור 38 תותחים, לאחר שהתותחנים פירקו מרובם את הסדנים והכוונות.

## לאחר הקרב
מטרת הבריטים הייתה לאפשר נסיגה מסודרת של חיל המשלוח ולעכב ככל הניתן את הגרמנים בתנועתם מערבה. מטרה זו הושגה למשך חמישה ימים, לאחר שקרב לה קאטו אילץ את הגרמנים להתארגן מחדש.

מאוחר יותר, ספג דוריאן ביקורת ממפקדו ג'ון פרנץ' שפקד עליו לסגת ולא להתעכב בלה קאטו.

## לקריאה נוספת
* ברברה טוכמן, **[[אוגוסט 1914]]**, הוצאת דביר, 1999 עמ' 371–374

## קישורים חיצוניים

* תיאור הקרב באתר firstworldwar
* קרב לה קאטו
* קרב לה קאטו

קטגוריה:המערכה על הגבולות
לה קאטו
לה קאטו
לה קאטו
קטגוריה:1914 בצרפת
הוראה מקדימה בפסיכיאטריה

ממוזער|left
**הוראה מקדימה בפסיכיאטריה** (**Psychiatric advance directive** - **PAD**), כחלק מההוראות הרפואיות המקדימות, היא מסמך משפטי שמתאר את רצונותיו של האדם לצורך יישומם בעתיד במקרה שיסבול מהפרעה נפשית בדרגה שתמנע ממנו להחליט החלטות לגבי עצמו באופן אפקטיבי. המסמך מספק מידע על הטיפול המועדף או הבלתי רצוי מפסיכיאטרים או מגורמים מקצועיים אחרים בתחום בריאות הנפש. האדם יכול גם למנות מיופה כוח שיקבל סמכות לקבל החלטות עבורו. ההוראה המקדימה בפסיכיאטריה נותנת מענה לאובדן האוטונומיה והבחירה בזמנים של משבר נפשי, ומאפשרת לאנשים להביע את רצונותיהם ואת העדפותיהם, ולתכנן את אופן הטיפול בזמן משבר עתידי.

מדינות רבות בעולם יישמו חקיקה מקבילה עבור חולים הלוקים במחלות נפש כדי לחייב את ההוראה המקדימה בפסיכיאטריה, ובהן קנדה, אוסטרליה, ניו זילנד, סקוטלנד, אנגליה, וב-25 מדינות בארצות הברית. 

ב-1990 עבר בקונגרס האמריקאי חוק Patient Self-Determination Act המחייב בתי חולים, מוסדות סיעודיים, ארגונים לשירותי בריאות בבית, מוסדות הוספיס וספקי שירותי בריאות אחרים לתת למטופלים מידע באשר לזכותם למתן הוראות רפואיות מקדימות הן ברפואת הגוף והן ברפואת הנפש, כולל הזהרות מסוימות, המדגישות כי המטפלים חייבים למלא הוראות אלה. החוק הפדרלי מבטיח שאנשים הלוקים במחלת נפש זכאים להשתמש בהוראה מקדימה ולפרט בה שורה של נתונים הכוללים העדפות ובחירות בתחומי טיפול שונים. גם הרופאים ושאר צוות בית החולים הכופים התערבויות טיפול שונות חייבים ברוב המקרים לציית להנחיות אלה. עם זאת, במדינות שבהן נחקקה הוראה מקדימה בפסיכיאטריה קיים בהנחיות סעיף המקנה לאנשי המקצוע זכות לסרב לאכיפת המסמך ככתבו וכלשונו, אם מעריכים כי העדפותיו האישיות של האדם סותרות את ההערכה הרפואית ועלולות להביא להחמרה או להיעדר טיפול הולם במצבו. בכל מקרה של סירוב לאכיפת המסמך, יש להציג בצורה מפורטת את הסיבות שהובילו להפעלת שיקול הדעת בנדון. 

הנחיות אלה גם מספקות מידע רב וחיוני לגורמים המטפלים המסייע להצלחת הטיפול. למשל, היסטוריה של תופעות לוואי לתרופות שונות. כמו כן, רשימת סימפטומים בזמן משבר, תרופות מועדפות, בחירת בית החולים ו/או סירוב להתאשפז בבתי חולים מסוימים, רשימת אנשי קשר בזמן חירום, הנחיות מיוחדות לצוות המטפל, הנחיות כלליות בעניין תזונה, אלרגיות וכו'. 

ממחקרים שנערכו באוניברסיטת דיוק עולה ששימוש בהוראה מקדימה בפסיכיאטריה משפר את שביעות רצון המטופל מהטיפול, את תחושת העצמאות והאוטונומיה ארוכות הטווח, את הרווחה ואת היכולת לקבל החלטות בנוגע לחייו בקרב מי שלוקה במחלת נפש חמורה. מסמכים אלה הופכים יותר ויותר נגישים דרך העברה אלקטרונית ומספקים גישה מידית למידע רלוונטי על מקרים יחידים. סקר בקרב 600 אנשים מקצוע, פסיכיאטרים, פסיכולוגים ועובדים סוציאליים, הראה כי רוב רובם של אנשי המקצוע מצדדים בהוראה פסיכיאטרית מקדימה וסבורים כי תתרום להצלחת הטיפול.

## קישורים חיצוניים
* מצגת אודיו קצרה המסבירה מה נכלל בהוראה המקדימה בפסיכיאטריה 
* אתר שבו מידע מלא ומקיף בנושא הוראה מקדימה בפסיכיאטריה
* מאמר בנושא (בעברית) מתוך כתב העת של יספר"א (עמ' 3–4)
* הנחיות פסיכיאטריות מקדימות, כתב עת **[[הרפואה]]** כרך 153 חוברת 1 בינואר 2014
* ערכת הנחיות מקדימות לאשפוז עתידי עבור מתמודדים עם הפרעות נפשיות, בפיתוחה של קרן לזלו נ. טאובר בשיתוף המרכז לבריאות הנפש באר שבע

## הערות שוליים

קטגוריה:אתיקה רפואית
קטגוריה:חוק ומשפט
קטגוריה:מסמכים משפטיים
ליאורית דניאל

**ליאורית דניאל** (נולדה ב-25 באפריל 1950) היא אתלטית ישראלית בעבר, אלופת ישראל 6 שנים ברציפות (1965 - 1970) ושיאנית ישראל בזריקת דיסקוס, פעמיים אלופת ישראל (1968 ו-1970) בהדיפת כדור ברזל ופעם אחת אלופת ישראל (1966) בהטלת כידון. אלופת המכביה (המכביה השמינית) בזריקת דיסקוס.

## ביוגרפיה
דניאל גדלה בירושלים. היא למדה בתיכון ליד האוניברסיטה וניגנה באקורדיון. היא התאמנה בקבוצת הפועל ירושלים. 

בתחרות שנערכה במכון וינגייט ביוני 1964 קבעה דניאל בזריקת דיסקוס שיא ישראלי חדש לנערות בתוצאה של 37.92 מטר שיפור לשיאה הקודם (34.61 מטר).

### אלופת ישראל
באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה ביולי 1965 זכתה דניאל בשתי מדליות זהב בזריקת דיסקוס ובשיא ישראלי חדש לנערות בתוצאה של 39.56 מטר, לפני אולגה וינטנברג (39.20 מטר) שלא נוצחה 25 שנה ובהטלת כידון בתוצאה של 26.68 מטר.

### שתי מדליות כסף במכביה
בתחרות האתלטיקה של המכביה השביעית שנערכה ברמת גן בשנת 1965 זכתה דניאל בשתי מדליית כסף בזריקת דיסקוס בתוצאה של 39.02 מטר, אחרי אולגה וינטנברג (42.09 מטר) ולפני א. דיקבה מאיטליה (36.79 מטר) ובהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 12.05 מטר, אחרי חיה כץ (12.13 מטר) ולפני קרי פילר מהולנד (11.80 מטר).

בתחרות שנערכה באפריל 1966 קבעה דניאל בזריקת דיסקוס שיא ישראלי חדש לנערות של 39.72 מטר וחמישה חודשים לאחר מכן, בתחרות שנערכה בקופנהגן שבדנמרק בספטמבר היא קבעה דניאל שיא ישראלי חדש לנערות של 42.18 מטר.

באפריל 1968 קבעה דניאל בזריקת דיסקוס שיא ישראלי חדש של 43.16 מטר, שיפור לשיא בן ה-8 שנים של אולגה וינטנברג (43.03 מטר).

### אלופת המכביה
בתחרות האתלטיקה של המכביה השמינית שנערכה בשנת 1969 זכתה דניאל בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב בזריקת דיסקוס בתוצאה של 38.46 מטר, לפני מירה בולבה (35.73 מטר) ואסטל גולדשטיין מארצות הברית (35.52 מטר) ומדליית ארד בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 11.65 מטר, אחרי מירה בולבה (11.92 מטר) ואביבה ליכטבלאו (11.89 מטר).

באליפות ישראל שנערכה ביולי 1970 זכתה דניאל בשתי מדליות זהב, בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 11.80 מטר, לפני אביבה בלס ממכבי תל אביב (11.77 מטר) ומירה בולבה (11.45 מטר) ובזריקת דיסקוס בתוצאה של 41.14 מטר, לפני יהודית זיו (38.61 מטר) ומירה בולבה (33.13 מטר).

בתחרות מבחן של סגל נבחרת ישראל למשחקי אסיה שנערכה במכון וינגייט ב-7 בנובמבר אותה שנה, קבעה דניאל בזריקת דיסקוס שיא ישראלי חדש של 45.45 מטר, שיפור לשיאה שעמד על 43.16 מטר. שיא זה החזיק מעמד 6 שנים וחצי ונשבר על ידי מירה בולבה (45.56 מטר).

## חייה האישיים
כיום, דניאל היא עורכת דין.

## שיאים אישיים
* זריקת דיסקוס: 45.45 מטר (1970)
* הדיפת כדור ברזל: 12.75 מטר (1966)

## קישורים חיצוניים
* אלופי ואלופות ישראל באתלטיקה באתר *gbrathletics* 
* 50 התוצאות הטובות בכל הזמנים - זריקת דיסקוס באתר איגוד האתלטיקה בישראל
* 50 התוצאות הטובות בכל הזמנים - הדיפת כדור ברזל באתר איגוד האתלטיקה בישראל
* שיאי ישראל לקדטיות מתחת לגיל 18 באתר איגוד האתלטיקה בישראל

## הערות שוליים

קטגוריה:אלופות ישראל בזריקת דיסקוס
קטגוריה:אלופות ישראל בהדיפת כדור ברזל
קטגוריה:אלופי ישראל בהדיפת כדור ברזל
קטגוריה:אלופות ישראל בהטלת כידון
קטגוריה:אלופות המכביה: אתלטיות
קטגוריה:עורכות דין ישראליות
קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:בוגרות התיכון ליד האוניברסיטה
קטגוריה:בוגרי התיכון ליד האוניברסיטה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1950
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1950
סובטסק (מחוז קירוב)

**סובטסק** (ברוסית: **Сове́тск**) בעבר נקראה **קוקארקה** (ברוסית: **Кука́рка** במארי: **Кукарка**) היא עיר בדרום מחוז קירוב שבפדרציה הרוסית, ומשמשת כמרכז המנהלי של ראיון סובטסקי.

## היסטוריה
במאה ה-12 שימשה קוקארקה כבירת הנסיכות המקומית של צומבילאט (Чумбылат), מנהיג ולוחם מארי נודע. בשנת 1594 נכבשה קוקארקה על ידי רוסיה הצארית.

בתקופת האימפריה הרוסית הייתה קוקארקה סלובודה (Слобода) בנפת ויאטקה. בשנת 1918 הוכרה קוקארקה כיישוב עירוני, ובשנת 1937 שונה שמה לסובטסק והיא הוגדרה כעיר.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:רוסיה: ערים
קטגוריה:מחוז קירוב
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
וליז'

**וליז**' (ברוסית: **Велиж**, בבלארוסית: **Веліж**, בפולנית: **Wieliż**, בליטאית: **Veližas**) היא עיר ברוסיה, המרכז המנהלי של מחוז וליז'סקי, על הנהר דווינה, 134 ק"מ מצפון לסמולנסק.

## היסטוריה

במאה ה-14 היה בווליז' מבצר של הדוכסות הגדולה של ליטא. הרוסים כבשו את העיר ב-1536 אך הליטאים שבו ותפסו אותה לאחר תקופת הצרות, בתחילת המאה ה-17. עם חלוקת פולין הראשונה, ב-1772, שבה העיר לשלטון רוסיה. בתיהם של חוקר הארצות ניקולאי פרז'וואלסקי ושל המנהיג הצבאי אלכסנדר רודז'יאנקו , הסמוכים לווליז' הם בימינו מוזיאונים הפתוחים לציבור.

## יהודים
בשנת 1823 התחוללה בווליז' עלילת דם בה הואשמו יהודים ברצח נער נוצרי שגופתו נמצאה בשדה. בית הכנסת נסגר בהוראת השלטונות ועשרות יהודים נעצרו. חלקם הוחזקו במעצר כתשע שנים.

בתחילת המאה העשרים היו בווליז' כ-3,300 יהודים, אך כמחציתם עזבו או הועברו לערים אחרות על ידי השלטון הקומוניסטי. יתרתם נאלצו להפסיק לעסוק במסחר בהוראת השלטון הקומוניסטי.

ביולי 1941 כבשו הגרמנים את וליז' במבצע ברברוסה, ובספטמבר נורו למוות מעל 150 יהודים בעיר.

בנובמבר 1941 הוקם בעיר גטו, בו רוכזו כ-1,500 יהודים בני העיר וסביבתה, וכן פליטים יהודים. בגטו שרר רעב כבד, הואיל ונאסרה הכנסת מזון אליו. ב-30 בינואר 1942 נרצחו כל יושבי הגטו, לאחר שנכלאו במספר בתים, אשר הועלו באש בידי הגרמנים ושוטרים מקומיים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מחוז סמולנסק: ערים
קטגוריה:עלילות דם
קטגוריה:גטאות ברוסיה
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16