open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
קשת סרגיוס

[ממוזער|385px|שמאל|שער סרגיוס בציור של [פיראנזי, 1750]]
**קשת סרגיוס** (לטינית: Arcus Sergii, "קשת הסֶרגִיים") היא שער ניצחון רומי עתיק בעיר פולה, בקצהו הדרומי של חצי האי איסטריה שבצפון-מערב קרואטיה. הקשת קרויה על שמם של שלושה אחים בני משפחת סרגיה  בעלת ההשפעה בעיר, שהשתתפו בקרב אקטיום (31 לפנה"ס). הקשת נבנתה בשנים 29–27 לפנה"ס.

הקשת הוקמה בצמוד לשער העיר כסמל לניצחון הקרב המכריע באקטיום בין הצי של אוקטביאנוס (לימים אוגוסטוס קיסר) לבין הצי של מרקוס אנטוניוס. בנייתה מומנה בידי סַלביה פוֹֹסטוּמה סרגיה, רעייתו של אחד האחים, הטריבון לפידוס. שמות בני המשפחה חרותים על אבני הקשת. השער הקטן עם העמודים הקורינתיים נבנה כחזית של שער גדול יותר בחומות העיר, והעיטורים עוצבו בצד הפונה אל העיר. התגליפים ששרדו הם מן התקופה ההלניסטית המאוחרת.

השער משך, ועודו מושך, את תשומת לבם של אמנים רבים, בהם מיכלאנג'לו ופיראנזי.

## קישורים חיצוניים

מרכז|ממוזער|220px|פרט מקשת סרגיוס
[ממוזער|360px|מרכז|כתובת על השער: "סַלביה פוֹסטוּמה סרגיה [בנתה] בכספה"](https://he.wikipedia.org/wiki/%D7%A7%D7%95%D7%91%D7%A5:Inscription_Arch_of_the_Sergii_%28Pula%29.jpg)
[ממוזער|220px|מרכז|שער סרגיוס באיור אדריכלי של [ריצ'רד פוקוק, 1745]]

קטגוריה:קרואטיה: מבנים רומיים
קטגוריה:פולה: מבנים
קטגוריה:שערי ניצחון
קטגוריה:אירופה: אנדרטאות
קטגוריה:קשתות וקמרונים
מחלף גבעת שאול

**מחלף גבעת שאול** הוא מחלף בכניסה לירושלים המחבר את כביש 50 (כביש בגין) עם שדרות בן-גוריון (כביש 333, התוואי הישן של כביש 1).
המחלף ממוקם בקטע היוצא מהמנהרה שמתחת צומת הרחובות ויצמן – שז"ר – ירמיהו – יפו, מן המחלף ניתן לצאת רק מכיוון צפון אל שדרות בן-גוריון באמצעות גשר שעולה מן הכביש אל רחוב בן-גוריון הנמצא במפלס העליון מעל למנהרה, כמו כן ניתן לפנות משדרות בן-גוריון אל כביש בגין לכיוון צפון באמצעות גשר נוסף היורד אל הכביש.
## היסטוריה
תכנון ראשוני של כביש בגין הושלם בשנת 1977, וב-1990 אושר התכונן המפרט של המקטע הראשון שלו, שכלל גם חפירה של שתי מנהרות, באורך של כ-400 מטר, מתחת לכניסה לירושלים. 

מחלף גבעת שאול הוקם בקצה הצפוני של המנהרות כחיבור ישיר בין כביש בגין לכביש 1, שהסתיים בכניסה לעיר. המחלף נחנך במרץ 1998. 

בשנת 2008 חובר כביש 1 ממחלף מוצא עד למחלף יגאל ידין דרך עמק הארזים כך שהמשך כביש 1 עד הכניסה לעיר הפך לכביש עירוני רגיל. לאחר שדרוג צומת גינות סחרוב למחלף, סומן קטע זה בתור כביש 333.

## הערות שוליים

גבעת שאול, מחלף
גבעת שאול
קטגוריה:הכניסה הראשית לירושלים
This Is the Life (שיר)

"**This Is the Life**" (בעברית: "**אלו החיים**") הוא סינגל של הזמרת הסקוטית איימי מקדונלד, מתוך אלבום הבכורה שלה שנושא את שמו This Is the Life. הסינגל יצא לאור ב-10 בדצמבר 2007, וזכה להצלחה עולמית כאשר נכנס למצעדים רבים, מכר כמויות עותקים רבות, והפך לאחד מהשירים המזוהים ביותר עם מקדונלד. את השיר כתבה מקדונלד בעצמה, ופיט וילקינסון היה זה שהפיק לה אותו. לאחר שהסינגל זיכה את מקדונלד בתשומת לב רבה מצד המבקרים והקהל הרחב, מכר האלבום למעלה מ-3 מיליון עותקים ברחבי העולם, ובכך הפך לאחד מהאלבומים הנשיים הנמכרים ביותר לאותה שנה. בבריטניה מכר האלבום למעלה מ-900 אלף עותקים, ובכך הפך לאלבום הנמכר ביותר של הזמרת במדינה זו.

## כתיבת השיר ומשמעותו
מקדונלד סיפרה שהשיר מדבר על החדווה שביצירת מוזיקה. לדבריה, הרעיון לכתיבתו נולד אחרי שנכחה בהופעה של פיט דוהרטי בגלאזגו, הופעתו הראשונה אחרי שעזב את "הליברטינז". באירוע שאחרי ההופעה, דוהרטי ניגן קטע אקוסטי קצר שהקסים אותה. אחר כך התכנסו היא וכמה חברים בדירה, העבירו ביניהם גיטרה ושרו שירים. למחרת בבוקר היא הבינה ש"אלו החיים", וכתבה את השיר.

## הפצה
בשנת 2007, הוציאה מקדונלד את אלבום הבכורה שלה "This Is the Life". האלבום הנפיק תחילה שלושה סינגלים שזכו להצלחה מתונה ברחבי העולם, ואז הוציאה לאור מקדונלד את הסינגל הזה שנשא את שמו של האלבום. עוד הודיעה מקדונלד כי בדומה לכל שירי האלבום, גם את השיר הזה היא כתבה והלחינה בעצמה, ופיט וילקינסון הוא זה שהפיק לה את השיר, ושירים רבים אחרים מן האלבום, ובכלל. כשהוציאה לאור את הסינגל, הוא זכה להצלחה רבה ועם הזמן הפך למצליח ביותר של הזמרת.

## וידאו קליפ
לסינגל יצא ווידאו קליפ שמראה את מקדונלד בבית עם תמונות מרובות, נזכרת בדברים שעברה פעם. לאורך כל הקליפ מציגה מקדונלד תמונות ילדות מרובות, זיכרונות אשר אופפים את ראשה, ודברים שמעלים נוסטלגיה בעיני המתבונן. הווידאו קליפ הפך לקליפ המצליח ביותר של מקדונלד, כאשר נכון לאוגוסט 2017, צבר הווידאו קליפ למעלה מ-52 מיליון צפיות.

## מיקומי שיא
הסינגל זכה להצלחה עולמית ונכנס למצעדי סוף שנה רבים, ולמצעדים שבועיים רבים.

## לקריאה נוספת
* Gea Dreschler, Song Analysis: Amy MacDonald – This is the Life  , The Angler, Issue 4, May 2008, Leiden University

## קישורים חיצוניים

ביצוע אקוסטי של "This Is the Life" שהקליטה מקדונלד באולפן Music Feeds באוסטרליה (בערוץ היוטיוב של האולפן).

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון באוסטריה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בנורווגיה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בצ'כיה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד 40 הסינגלים ההולנדיים
קטגוריה:סינגלים בהוצאת מרקורי רקורדס
ג'רי הול

**ג'רי פיי הול** (באנגלית: **Jerry Faye Hall**; נולדה ב-2 ביולי 1956) היא דוגמנית על ושחקנית אמריקאית.

## ביוגרפיה
הול נולדה בעיר גונזלס שבטקסס וגדלה בפרבר של דאלאס, אחת מחמש בנות ולה אחות תאומה ושלוש אחיות גדולות, למשפחה ממוצא אנגלי, אירי והולנדי. הול הוחתמה בסוכנות דוגמנות כבר כשהייתה בת 10 ולאחר שעברה תאונת דרכים השתמשה בכספי הביטוח על מנת לנסוע לטייל בפריז ובמהלך שהשתזפה בריביירה הצרפתית גילה אותה סוכן דוגמנות מקומי ובעקבות זאת היא השתקעה שם והייתה פעילה בחיי הלילה הפריזאים, היא הופיעה כבת ים באלבומה של להקת "Roxy Music" וכיכבה על שערי המגזינים "ווג" ו"קוסמופוליטן" והופיעה מספר פעמים בעירום ב"פלייבוי", היא הייתה דוגמנית הבית של חברת הקוסמטיקה "רבלון" ופרסמה את הקמפיין של H&M ודגמנה למותגיי אופנה נחשבים ברחבי העולם ובשיא הקריירה שלה הרוויחה הול 1,000 דולר ליום.

### משחק
בתחילת הקריירה שלה הופיעה הול בתפקיד קטן ביחד עם אחותה לצד ג'ון טרבולטה בסרט "בוקר עירוני". ב-1989 הופיעה בסרטו של טים ברטון "באטמן", היא כיכבה בברודוויי במחזה "הבוגר" בתפקיד גברת רובינסון ותפקיד זה כלל הופעת עירום על הבמה והיא אף כיכבה במספר הצגות בתיאטרון וסט אנד בלונדון ובתפקידי אורח בקולנוע והטלוויזיה. ב-2002 השתתפה בקומדיה "תודה ד"ר ריי", לצדה של דיאן ויסט.

### חייה האישיים
ב-1977 החלה הול לצאת עם סולן להקת הרולינג סטונז מיק ג'אגר. ג'אגר כתב ללהקתו את השיר "Miss You" עבורה.

ב-1984 נולדה להם בת. ב-1985 נולד להם בן. ב-1989 נישא הזוג בטקס אזרחי בבאלי. ב-1992 נולדה להם בת. ב-1997 נולד להם בן. שתי הבנותיה הלכו בעקבות אמן ונהיו גם הן לדוגמניות מצליחות. ב-1999 נפרד הזוג והתברר בדיעבד שהחוק הבריטי לא הכיר בנישואיהם.

ב-2004 החלה הול ללמוד קבלה ואירחה ביחד עם בעלה לשעבר אירוע התרמה למען מרכז הקבלה בניו יורק.

ב-2010 הוציאה ספר ביוגרפי על חייה.

הול מתגוררת כיום בוילה בדרום לונדון עם ארבעת ילדיה ועובדת כעוזרת הפקה בתחרויות דוגמנות.

בינואר 2016 התארסה עם איל העיתונות רופרט מרדוק.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי טקסס
קטגוריה:דוגמניות מטקסס
קטגוריה:דוגמנים מטקסס
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:תאומים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1956
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1956
מטרופוליטנס 92

ממוזער|ההיכל הביתי '''מרסל סרדאן'''
**מטרופוליטנס 92** (בצרפתית: **Metropolitans 92**) היא קבוצת כדורסל צרפתית מהעיר לבלואה-פרה, המתמודדת בליגה השלישית בכדורסל בצרפת.

## היסטוריה
המועדון נוסד בשנת 2007 ממיזוג של קבוצות ראסינג פריז ששיחקה בליגה הבכירה ונקלעה לקשיים כלכליים, ולבלואה ספורט קלאב ששיחקה בליגה השנייה. בסיום עונת 2007/08 נשרה הקבוצה לליגה השנייה וחזרה לאחר עונה אחת.

**ראסינג פריז** זכתה 4 פעמים באליפות צרפת (1951, 1953, 1954, 1997), והגיעה עד לגמר הגביע הצרפתי בעונות 1956, ו-2000. כמו כן, החל מעונת 1991/92 השתתפה בגביעי אירופה השונים: יורוליג, גביע ספורטה, גביע קוראץ' והיורוצ'לנג'. 

**לבלואה ספורט קלאב** הגיעה פעמיים לגמר הגביע הצרפתי (1996, 1998).

בתחילת עונת 2010/11 הפסידה הקבוצה במוקדמות היורוצ'לנג' למכבי חיפה הישראלית בסיכום שני מפגשים.

בעונת 2012/13 הגיעה הקבוצה לרבע גמר היורוצ'לנג, וזכתה לראשונה בגביע הצרפתי לאחר ניצחון בגמר על נאנטר 74-77.

אולם הבית של המועדון הוא היכל **מרסל סרדאן** בלבלואה-פרה, המכיל 3,051 מקומות ישיבה, ולעיתים משתמשת הקבוצה בהיכל פייר דה קוברטן (אצטדיונה של ראסינג פריז) בפריז המכיל 4,016 מקומות ישיבה.

לאחר עונת 2023/2024 הקבוצה ירדה לליגה השנייה של הכדורסל הצרפתי ובהמשך לליגה השלישית.

## תארים והישגים
***[[ליגת העל הצרפתית בכדורסל|הליגה הצרפתית]]**:
**אליפות (4): 1951, 1953, 1954, 1997
***[[הגביע הצרפתי בכדורסל|הגביע הצרפתי]]**:
**זכייה (1): 2013
**גמר: 1956, 1996, 1998, 2000

### שחקני עבר
*  טוני פארקר
*  בוריס דיאו
*  ויקטור ומבניאמה
*  אלי אוקובו
*  פטר קורנלי
*  מירסאד טורצ'אן
*  רוקו אוקיץ'
*  אולכסיי פצ'רוב
*  ארז מרקוביץ'
*  משה מזרחי
*  תומר גינת
*  לי ג'ונסון
*  ג'ורדן מקריי
*  טיישון תומאס
*  ברייסי רייט
*  דונטה סמית'

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:קבוצות כדורסל צרפתיות
קטגוריה:פריז: מועדוני ספורט
ראסינג פריז

**ראסינג פריז** הייתה קבוצת כדורסל צרפתית שבשנתה האחרונה, 2007, שיחקה בליגה העליונה בצרפת. בעקבות קשיים כלכליים היא התאחדה עם לבלואה ספורט קלאב ויצרה את קבוצת פריז לבלואה.

## היסטוריה
קבוצת הכדורסל של ראסינג נוסדה במושב של ארגון ראסינג צרפת בשנת 1922 תחת השם **RC France**. בשנת 1989 השתנה שם קבוצת הגברים ל**ראסינג פריז** ובשנת 1992 ל**פס"ז ראסינג** ובשנת 2000 בחזרה לראסינג פריז. קבוצת הגברים נפרדה מארגון ראסינג צרפת בשנת 1992 וקבוצת הנשים שייכת לראסינג צרפת עד היום.

בכל גלגוליה זכתה ראסינג פריז ב-4 אליפויות צרפת בשנים 1951, 1953, 1954 ו-1997 והגיע פעמיים לגמר הגביע הצרפתי ב-1956 ו-2000. 

בשנת 2007 הקבוצה התמזגה עם קבוצת לבלואה ספורט קלאב ויצרה את קבוצת פריז לבלואה שמופיע בליגה העליונה בצרפת משנת 2007/2008.

## שחקני עבר
*  טוני פארקר
*  מירסאד טורצ'אן
*  אולכסיי פצ'רוב
*  ארז מרקוביץ'
*  משה מזרחי
*  ענת דרייגור
*  לי ג'ונסון

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קבוצות כדורסל צרפתיות
קטגוריה:פריז: מועדוני ספורט
קטגוריה:1922 בצרפת
מחלף גולדה מאיר

**מחלף גולדה מאיר** הוא מחלף בעיר ירושלים המחבר בין כביש 50 (**כביש בגין**) לבין כביש 436 (**שדרות גולדה מאיר**) המחבר את העיר עם שכונת רמות.

## היסטוריה
העבדות להקמת המחלף החלו בשנת 1998, והוא נפתח לתנועה במאי 2002. המחלף בנוי כמחלף עלה תלתן חלקי כאשר כביש בגין חוצה את שדרות גולדה מאיר על גבי גשר והפנייה ממנו אל כביש 436 צפונה מתבצעת באמצעות רמפת לולאה ולכיוון דרום באמצעות נתיב היוצא ממנו ומשתלב בשדרות גולדה מאיר, ואילו הפניות מכביש 436 לכביש בגין מתאפשרת רק בכיוון דרום ובאמצעות רמזור הנותן עדיפות לנסיעה הרציפה בכביש.

מתחת למחלף עוברים תוואי נחל צופים ונחל שורק אליו הוא נשפך. 

## מסוף הארזים
בספטמבר 2017 החלו עבודות ההקמה של מסוף הארזים, מסוף אוטובוסים מרכזי לצד המחלף, שנועד לשרת בין השאר את באי הר חוצבים, השכונות החרדיות הסמוכות ותושבי צפון ירושלים. המסוף נחנך באוגוסט 2024. 

עלות בניית המסוף הסתכמה בכחצי מיליארד שקלים. הוא כולל 12 רציפים לאוטובוסים עירוניים ובינעירוניים, חניון תת-קרקעי גדול בשטח של כ-20 דונמים לכ-250 אוטובוסים על מנת להחליף את מגרשי החנייה הוותיקים בכניסה לירושלים המיועדים לפיתוח במסגרת פרויקט הכניסה לעיר, ומעליו גג ירוק. 

כמו כן מסלול הקו הכחול של הרכבת הקלה בירושלים שצפוי להיחנך ב-2030 יחלוף לצד מרכז התחבורה ויחבר בינו לשכונות רבות בירושלים, ועד שתושלם הרכבת הקלה יעבור במסלול זה קו האוטובוסים הכחול המהיר. לצידו נבנה גם חניון חנה וסע גדול ל-1,000 מכוניות שישמש כנקודת מעבר חשובה לאמצעי התחבורה בעיר.

## הערות שוליים

גולדה מאיר, מחלף
קטגוריה:הנצחת גולדה מאיר
גולדה מאיר
גולדה מאיר
אביבה טלר

**אביבה טלר** (10 בספטמבר 1939 – 20 באוגוסט 2023) הייתה דוקטור לעבודה סוציאלית, מרצה ופעילה בסיוע לשכבות חלשות ושיקומם של נפגעי נפש בקהילה; יקירת העיר חיפה.

## ביוגרפיה
טלר נולדה בחיפה. את שירותה הצבאי עשתה במסגרת הנח"ל בקיבוץ שדה אליהו.

בין השנים 1960–1963 למדה פסיכולוגיה וסוציולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים. במקביל ללימודיה, עבדה כמאבחנת במכון אבני.

בשנות ה-70 חזרה לחיפה ולמדה עבודה סוציאלית באוניברסיטת חיפה. תואר שני למדה באוניברסיטת פיטסבורג, ובשנת 1997 השלימה את עבודת הדוקטורט בעבודה סוציאלית ב-Union Institute. נושא המחקר היה אישיותם של מתנדבים.

בשנים 1976–1978 הקימה וניהלה מרכז לטיפול בנפגעי סמים של קופת החולים הכללית. בשנים 1978–1980 שימשה כעובדת סוציאלית בבית החולים הפסיכיאטרי בפיטסברג. משנת 1989 ועד למותה, הייתה חברה בוועד המנהל של "הוספיס חיפה" של האגודה למלחמה בסרטן.

טלר הרצתה באוניברסיטת חיפה ובשנים תשמ"ז-תשמ"ח ותשמ"ט-תש"ן זכתה בתואר "המרצה המצטיין". היא הקימה את הקורס למדריכים מקצועיים באוניברסיטת חיפה ואת החוג לעבודה סוציאלית במכללת עמק יזרעאל. בשנים 1997–2009 יסדה טלר עם שני בניה שתי רשתות של הוסטלים ודיור מוגן בשיקום בבריאות הנפש – "עתיד חדש" בחיפה ו"כנרת" בטבריה וסביבתה. היא הדריכה בהם עד לפטירתה. נוסף על כך, טלר התנדבה במוסדות כגון "דלת פתוחה" והמרכז לטיפול בנוער בסיכון.

בשנת 2010 הוענק לה התואר "יקירת העיר חיפה".

טלר נפטרה ב-20 באוגוסט 2023. הותירה אחריה בעל, פרופסור יחזקאל טלר, איש חינוך ומומחה בעבודה סוציאלית ושיקום פגועי נפש, שני בנים ובת. התגוררה בחיפה.

## בין פרסומיה
* א. טלר, **תדריך קלט: חומר עזר לעבודת העובדים הסוציאליים בלשכות רווחה בישראל**. ירושלים: ג'וינט ישראל ואלכ"א, האגודה לפיתוח וקידום כח אדם בשירותים חברתיים בישראל, 1987

* Brill, M, & Taler, A. **A Spiral Model for Teaching Psychological Assessment**, Journal of Teaching in Social Work .4 (1):67-83

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:חברי גרעיני נח"ל
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת חיפה: עבודה סוציאלית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה: עבודה סוציאלית
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת פיטסבורג
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פיטסבורג
קטגוריה:יקירות חיפה
קטגוריה:סגל שירותי בריאות כללית
קטגוריה:עובדות סוציאליות ישראליות
קטגוריה:עובדים סוציאליים ישראלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת חיפה: עבודה סוציאלית
קטגוריה:סגל המכללה האקדמית עמק יזרעאל
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות שדה יהושע
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1939
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1939
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2023
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2023
פאולו גורין

200px|ממוזער|שמאל|אדיס דה פיליפ ופאולו גורין באופרה העממית בהצגה "לה טראוויאטה", 1945
ממוזער|שמאל|200px|פאולו גורין ראשון משמאל בהצגה "מנון" באופרה הישראלית 1948
**פאולו (פנחס) גורין** (בלועזית: **Paulo Gorin**;; 19 באפריל 1916 – 1 באפריל 1992) היה זמר בריטון אופראי וחזן.

## קורות חייו
נולד בשם פאול גורין בלייפציג שבגרמניה להורים ילידי רוסיה. החל לשיר בילדותו ובגיל 16 הופיע לראשונה בקונצרט בעיר מגוריו.
בשנים 1932–1935 למד זמרה ברומא ובמילאנו. כמו כן שר ביידיש כממלא מקום החזן בבית הכנסת הגדול של פירנצה.
בשנים 1936–1939 הופיע בבתי האופרה בפראג, בטריאסט ובפארמה.
במהלך מלחמת העולם השנייה, זמן קצר לפני הופעת הבכורה המתוכננת באופרה "לה סקאלה" שבמילאנו, נעצר ונכלא. בשנת 1944 שוחרר על ידי בעלות הברית ממחנה בקלבריה וביוני אותה שנה עלה לארץ ישראל.

בארץ ישראל הצטרף לאופרה הארצישראלית העממית והופיע שם ב"טוסקה", ב"לה טראוויאטה" ובתפקיד הראשי באופרה "דן השומר".
עם הקמת האופרה הישראלית נמנה עם סולניה והופיע באופרות "מנון", "הספר מסביליה" ו"לה בוהם".
במקביל הופיע בקונצרטים עם התזמורת הפילהרמונית.
בסביבות שנת 1950 השתתף בהקלטת האופרה דן השומר לרדיו יחד עם אברהם וילקומירסקי, שושנה שושן, תזמורת רשות השידור, מקהלת קול ישראל ובניצוחו של מרק לברי.
באוקטובר אותה שנה השתתף ב"קונצרט לשירה ישראלית", שכלל את שיריו של נחום נרדי. בקונצרט שרו אמנים נוספים, ביניהם אהובה צדוק ונעמה נרדי, בהופעת הבכורה שלה.

בשנת 1951 עזב את ישראל ועבר לאמסטרדם שבהולנד.
לראשונה הופיע באוגוסט אותה שנה כזמר אורח באופרה של הולנד (De Nederlandse Opera) ב"לה טרוויאטה". מאוחר יותר התקבל ללהקה הקבועה של האופרה, נמנה עם הסולנים הבולטים בה והופיע בכ-50 תפקידים עד שנת 1965.
בין האופרות בהן הופיע בהולנד ניתן למנות את "ריגולטו", "דון קרלו", "נשף המסכות", "מאדאם באטרפליי", "האיטלקייה באלג'יר" (L’Italiana in Algeri), "כך עושות כולן", "כרמן", "דולי הפנינים" (Les pêcheurs de perles), "טנהויזר", דון פסקואלה ו"פיק דאם".
בשנת 1960 השתתף בהופעת הבכורה של האופרה "מרטין קורדה" מאת המלחין ההולנדי הנק בדינגס.
במקביל השתתף בכל שנה ב"פסטיבל הולנד" ובקונצרטים של מוזיקה קלאסית.
בשנת 1962 קיבל אזרחות הולנדית.
ביוני 1964 הגיע לישראל לסדרת קונצרטים עם התזמורת הסימפונית חיפה.
בשנות ה-60 הופיע בתפקיד טביה החולב במחזמר "כנר על הגג" שהוצג בברלין, המבורג ודיסלדורף.
מסוף קיץ 1968 החל לשמש כמחליפו של החזן הקבוע בבית הכנסת "אדם" של הקהילה הליברלית באמסטרדם ומ-1969 ירש את מקומו. בתפקידו זה הופיע גם בבתי כנסת מחוץ לעיר וסייע בהכשרת צעירים בתחום החזנות.

פאולו גורין נפטר ב-1992 באמסטרדם. הוא הותיר אחריו את רעייתו ושני בנים.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה ותמונות, באתר המוקד לכוכבי אופרה הולנדים 
* הקלטות של מזמורים לימים הנוראים משנות ה-70, באתר בית המדרש הליברלי להכשרת רבנים בהולנד
* רשימת ההקלטות של פאולו גורין, באתר WorldCat
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:ישראלים שהיגרו להולנד
קטגוריה:עולים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:זמרים ישראלים במוזיקה הקלאסית
קטגוריה:זמרי אופרה גרמנים
קטגוריה:זמרים יהודים גרמנים
קטגוריה:זמרי אופרה איטלקים
קטגוריה:זמרי אופרה ישראלים
קטגוריה:זמרים יהודים איטלקים
קטגוריה:זמרים יהודים הולנדים
קטגוריה:חזנים גרמנים
קטגוריה:חזנים ישראלים
קטגוריה:חזנים איטלקים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1916
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1992
סודרטלי קינגס

**סודרטלי קינגס** (בשוודית: **Södertälje Kings**), היא קבוצת כדורסל שוודית מהעיר סודרטלי, המתמודדת בליגה השוודית.

הקבוצה הוקמה בשנת 1968 ומשתתפת בליגת העל השוודית מעונת 1971/72. בעונת 1977/78 זכתה הקבוצה באליפות הראשונה שלה. היריבות העיקריות שלה בצמרת הן קבוצות סנדסבל דרגונס, נורשפין דולפינס ול.פ. לולאו באסקט.

הקבוצה משתתפת במפעלים אירופאיים כגון: גביע ספורטה, גביע קוראץ' ויורוצ'לנג' החל מעונת 1987/88.

## תארים והישגים
* **[[ליגת העל השוודית בכדורסל|הליגה השוודית]]**:
**אליפות (7): 1978, 1987, 1988, 1990, 1991, 1992, 2005
**מקום שני: 2002, 2012
**חצי גמר: 2004, 2006, 2008, 2011

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קבוצות כדורסל שוודיות
מקס מייבן

**מקס מייבן** (באנגלית: **Max Maven**, נולד כ**פיליפ גולדשטיין**; 21 בדצמבר 1950 – 1 בנובמבר 2022) היה קוסם ומנטליסט אמריקאי יהודי אשר נולד באיתקה, ניו יורק. לעיתים קרובות היה מופיע בתוכניות קסמים טלוויזיוניות, ומבצע קריאת מוח אינטראקטיבית, וטריקים עבור צופי הטלוויזיה.

בעוד שדמותו הציבורית בהופעותיו נתפסת בתוך ז'אנר המנטליזם, תרומתו של מייבן לקהילת הקוסמים היא בהיקף רחב בהרבה. הוא היה סופר פורה בתעשיית הקסמים והציג חידושים רבים בתחום הקסמים המשמשים קוסמים אחרים. הוא שימש כיועץ לקוסמים דייוויד קופרפילד, פן וטלר, זיגפריד ורוי, ודאג הנינג ועוד.

הוא השתתף באופן קבוע בכתבי עת בתעשייה, כגון Genii, The Linking Ring ו-M-U-M.

מייבן הופיע בשנת 2012 בתוכנית הטלוויזיה הישראלית "מי יפיל את המאסטר".

בספטמבר 2022 הוענק לו פרס מפעל חיים מהאקדמיה לקסמים, ה-"מג'יק קאבל".

ב-1 בנובמבר 2022 מייבן הלך לעולמו לאחר סיבוכים הקשורים למחלת סרטן המוח.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קוסמים אמריקאים
קטגוריה:יהודים אמריקאים
קטגוריה:קוסמים יהודים
קטגוריה:משתתפים בתוכניות מציאות ישראליות
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1950
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2022
מחלף שער שומרון

**מחלף שער שומרון** הוא מחלף המחבר את כביש 505 עם כביש 5 (כביש חוצה שומרון).

המחלף נקרא בשם זה מכיוון שהוא מהווה גבול בין מחוז המרכז למחוז יהודה ושומרון, המחלף שוכן בסמוך לראש העין ולכפר קאסם.

המחלף הוקם בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 כאשר נסלל המשכו של כביש 5 בקטע שממזרח לכפר קאסם. צורתו הוא כמחלף חצוצרה, נתיב שרות היצא מכביש 505 עובר וממשיך דרך מעבר תחתי אל עברו הדרומי של כביש 5 שם ניתן להתחבר אליו באמצעות רמפת לולאה או להיפרד מכביש 5 אל כביש 505 ברמפת ירידה רגילה, מן העבר השני החיבור בין הכבישים מתבצע באמצעות נתיבי יציאה והשתלבות. 

שער שומרון, מחלף
קטגוריה:השומרון: תחבורה
קטגוריה:כפר קאסם: תחבורה
קטגוריה:ראש העין: תחבורה
קטגוריה:מחלפי חצוצרה
קטגוריה:שער השומרון
מחלף ברקן

**מחלף ברקן** הוא מחלף המחבר את כביש 4765 המוביל אל היישוב ברקן אל כביש 5 (**כביש חוצה שומרון**).

המחלף הממוקם מדרום לאזור התעשייה של ברקן. נבנה בתחילת שנות האלפיים עם פתיחת חלקו המזרחי של כביש 5 לתנועה.
המחלף הוא בתצורת מחלף עלה תלתן כאשר הפניות אל כביש 5 הם באמצעות רמפה סיבובית היורדת מן הגשר החוצה את כביש 5, המחלף מסמן קטע דרך בו מסתיים כביש 5 ככביש מהיר.

בצד דרום של המחלף מוביל הכביש לפארק תעשיות אריאל מערב וכן מתחבר אל כביש 446 על התוואי הישן של כביש זה לכיוון מחלף ברוכין, למעשה זהו כביש הגישה לכפר בורוקין המקביל לכביש 5.

## קישורים חיצוניים

ברקן, מחלף
ברקן, מחלף
ברקן
קטגוריה:ברקן: תחבורה
דיז'ון באסקט

ממוזער|במשחק חוץ מול פריז לבלואה
**ז'אן ד'ארק דיז'ון באסקט** (בצרפתית: **Jeanne d'Arc Dijon Basket**) היא קבוצת כדורסל צרפתית מהעיר דיז'ון, המתמודדת בליגת העל הצרפתית וביורופקאפ. 

## היסטוריה
המועדון נוסד בשנת 1880. הקבוצה  זכתה פעמיים בגביע הצרפתי (1993, 2006). בעונת 2003/04 זכתה הקבוצה ב**סופרקאפ הצרפתי** לאחר ניצחון בגמר מול קבוצת לה מאן סארת 60-62. באותה עונה הגיעה עד לגמר היורוקאפ צ'לנג', בו הפסידה לקבוצת מיטלדוצ'ר מהבונדסליגה 68-84. החל מעונת 1994/95 משתתפת הקבוצה בגביע קוראץ' והיורוצ'לנג'. 

הקבוצה מארחת בהיכל **ז'אן מישל ז'ופרואה** בדיז'ון, המכיל 4,628 מקומות ישיבה,

## תארים והישגים
***[[הגביע הצרפתי בכדורסל|הגביע הצרפתי]]**:
**זכייה (3): 1993, 2006, 2024
***הסופרקאפ הצרפתי**:
**זכייה (1): 2004
***[[יורוקאפ צ'לנג']]**:
**גמר: 2004
***[[גביע קוראץ']]**:
**רבע גמר: 2002

## שחקני עבר
*  ראמל בראדלי

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קבוצות כדורסל צרפתיות
קטגוריה:בורגון
קטגוריה:ז'אן ד'ארק
2008 ברוסיה

**[[2008]] ב[[רוסיה]]** הייתה השנה ה-17 להקמת המדינה לאחר פירוק ברית המועצות.

## הנהגה
* נשיא רוסיה - ולדימיר פוטין עד 7 במאי, דמיטרי מדבדב
* ראש הממשלה - ויקטור זובקוב עד 8 במאי, ולדימיר פוטין

## אירועים בולטים

* 22 בינואר – רוסיה עורכת את התרגיל הימי הגדול ביותר בתולדותיה מאז נפילת ברית המועצות.
* 7 במאי – דמיטרי מדבדב מושבע כנשיא רוסיה
* 7 באוגוסט – פיצוץ בכפר לואו, בחבל לזארבסקי, סמוך לסוצ'י. 2 הרוגים ועשרות פצועים.
* 8 באוגוסט – נפתחה המלחמה בדרום אוסטיה בין רוסיה לגאורגיה.
* 26 באוגוסט – רוסיה מכירה באופן חד צדדי בעצמאותן של הרפובליקות אבחזיה ודרום אוסטיה.
* 14 בספטמבר – טיסה 821 של אירופלוט מתרסקת ליד העיר פרם שברוסיה. באירוע נהרגים כל 88 הנוסעים ואנשי הצוות שעל סיפון המטוס.
* 30 בספטמבר – ניסיון התנקשות כושל בחייו של שר הפנים של אינגושטיה, גנרל-מאיור המיליציה ו.א. מדוב.
* 7 באוקטובר – המשבר הכלכלי העולמי: רוסיה מסכימה לספק לאיסלנד הלוואה בסך ארבעה מיליארד אירו.
* 12 באוקטובר – שיגור החללית סויוז TMA-13 לעבר תחנת החלל הבינלאומית
* 6 בנובמבר – מחבלת מתאבדת פוצצה מונית שירות בולדיקווקז, צפון אוסטיה. 12 נהרגו.
* 8 בנובמבר – תאונה על סיפון הצוללת הרוסית K-152 גורמת למותם של 20 מלחים.
* 25 בנובמבר – מכונית תופת מתפוצצת בסנט פטרסבורג שברוסיה. באירוע נהרגים שלושה אנשים ואדם אחד נפצע.
* 5 בדצמבר – תוצאות בדיקת דנ"א מאמתות באופן סופי שהשרידים שנמצאו ב-1991 הם אכן של קיסר רוסיה הצאר ניקולאי השני.
* 31 בדצמבר – נכנסים לתוקפם התיקונים הראשונים לחוקת רוסיה, במסגרתם הוארכה כהונת הנשיא לשש שנים וכהונת הדומה לחמש שנים.

## נפטרו
[שמאל|ממוזער|240px|הלווייתו של [אלכסנדר סולז'ניצין]]
* 19 בפברואר – נטליה בסמרטנובה, בלרינה רוסיה (נולדה ב-1941)
* 19 בפברואר – איגור לטוב, זמר רוסי (נולד ב-1964)
* 17 באפריל – מיכאיל טאניץ', משורר סובייטי ורוסי (נולד ב-1923)
* 3 באוגוסט – אלכסנדר סולז'ניצין, סופר והיסטוריון רוסי, זוכה פרס נובל לספרות (נולד ב-1918)
* 1 באוקטובר – בוריס יפימוב, קריקטוריסט פוליטי רוסי (נולד ב-1900)
* 10 באוקטובר – אלכסיי פרוקורורוב, גולש קרוס קאנטרי רוסי (נולד ב-1964)
* 13 באוקטובר – אלכסיי צ'רפאנוב, שחקן הוקי רוסי (נולד ב-1989)
* 25 באוקטובר – מוסלים מגומאייב, זמר סובייטי ממוצא אזרי (נולד ב-1942)
* 5 בדצמבר – אלכסיי השני, פטריארך של הכנסייה הרוסית הפרבוסלבית בין השנים 1990–2008 (נולד ב-1929)
* 9 בדצמבר – יורי גלזקוב, קוסמונאוט רוסי (נולד ב-1939)
* 20 בדצמבר – אולגה לפשינסקאיה, בלרינה רוסיה (נולדה ב-1916)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
רוסיה
רוסיה
רוסיה
אליאגה פטקים

**אליאגה גנצ'ליק פטקים** (בטורקית: **Aliağa Gençlik Petkim**) היא קבוצת כדורסל טורקית מהעיר איזמיר, המתמודדת בליגת העל הטורקית.

## היסטוריה
המועדון הוקם בשנת 1993 בשכונת "אליאגה" בצפון העיר איזמיר. בסיום עונת 2007/08 העפילה לראשונה לליגת העל הטורקית בכדורסל. בעונת 2011/12 סיימה הקבוצה במקום השביעי והגיעה לרבע גמר הפלייאוף. כמו כן, הגיעה הקבוצה עד לרבע גמר הגביע הטורקי, בפעם השלישית בתוך ארבע עונות.

ההופעה האירופאית הראשונה של הקבוצה היא בתחילת עונת 2012/13 במוקדמות היורוצ'לנג', כשהפסידה לקבוצת קטאיה יואנסו מפינלנד בסיכום שני מפגשים.

הקבוצה מארחת בהיכל **אנקה** באיזמיר, המכיל 2,500 מקומות ישיבה. הספונסר הראשי של המועדון הוא חברת "פטקים" העוסקת בענף הפטרוכימיה.

הקבוצה הפסיקה את פעילותה בשנת 2014.

## שחקני עבר
*  מייק ג'יימס
*  ברנדון האנטר
*  חוסיין בשוק

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קבוצות כדורסל טורקיות
קטגוריה:איזמיר
פרנץ יוזף גאל

**פרנץ יוזף גאל** (בגרמנית: **Franz Joseph Gall**; 9 במרץ 1758 - 22 באוגוסט 1828) היה רופא גרמני אשר עסק בנוירואנטומיה ובפיזיולוגיה וייסד את הפְרֶנוֹלוֹגְיָה.

## חייו
גאל נולד בכפר טיפנברון (Tiefenbronn) בבאדן. אביו היה סוחר צמר קתולי עשיר. כבן הבכור השני, הוא יועד לכמורה אולם בחר ללמוד רפואה באוניברסיטת שטרסבורג. הוא סיים את לימודיו בווינה. גאל נפטר בפריז ולא היו לו צאצאים.

בשנת 1800 גאל פיתח שיטה לקביעת האישיות וההתפתחות המנטלית והמוסרית של כישורים. השיטה התבססה על צורת הגולגולת. גאל כינה את השיטה קרינסקופיה (Cranioscopy; Cranium – גולגולת, Scopus – ראייה) ואילו ממשיך דרכו, יוהאן שפּוּרצהיים (Johann Spurzheim), שינה את השם לפרֶנולוגיה (Phrenology; מיוונית עתיקה: φρήν, phrēn (נפש), λόγος, logos (תורה)).

מלבד שיטתו השנויה במחלוקת, גאל תרם רבות לנוירוביולוגיה. בשנת 1823 נבחר לאקדמיה השוודית המלכותית למדעים.

## הגותו
התפיסה של גאל על מיקום פונקציות במוח סתרה תפיסות מסורתיות של מדענים ואנשי דת ועל כן הובילה להתנגדותם. מדענים התנגדו לתאוריה כיוון שחסרה הוכחה מדעית, ואנשי הדת הקתולים התנגדו לה כיוון שגרסה שהנפש (Mind), שנוצרה על ידי אלוהים, צריכה להיות ממוקמת במוח הפיזי. בשל התנגדות זו עזב גאל את משרת ההוראה באוסטריה. הוא החל ללמד בגרמניה ולבסוף התיישב בפריז. צרפת המהפכנית אפשרה לו לעסוק במחקריו, למרות שראתה אותם כחסרי ערך. הוא התקבל לסלונות האינטלקטואלים של פריז והפך למפורסם.

רעיונותיו של גאל התקבלו באנגליה שם שימשו להצדקת נחיתות תושבי הקולוניות ובארצות הברית בשנים 1820–1850 להצדקת אפליה.

התאוריות של גאל השפיעו על צ'זארה לומברוזו, קרימינולוג יהודי-איטלקי אשר טען כי הנטייה לפשע היא מורשת וכי מי ש"נולד פושע" ניתן לזיהוי על ידי מאפיינים חיצוניים, שבבסיסם ההנחה כי הנטייה לפשע היא אטביסטית.

## לקריאה נוספת
* פרופ' אליעזר ויצטום וד"ר יעקב מרגולין, **פרקים בהתפתחות הפסיכיאטריה**.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות פר לשז
קטגוריה:נוירולוגים גרמנים
קטגוריה:רופאים גרמנים
קטגוריה:מדענים גרמנים
קטגוריה:חברי האקדמיה המלכותית השוודית למדעים
קטגוריה:נוצרים רומים-קתולים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1758
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1828
הקפיטול (משחקי הרעב)

**הקפיטול** (מאנגלית: **The Capitol**) היא בירתה של המדינה הבדיונית פאנם המופיעה בסדרת הספרים משחקי הרעב.

בעיר, בה רוב אזרחי המדינה מתגוררים, קיימת טכנולוגיה מתקדמת ותושביה עשירים.
העיר ממוקמת בחלקה הצפון-מערבי של אמריקה, לכיוונם של הרי הרוקי, המהווים מעיין הפרדה בין הקפיטול למחוזות.
בראש הקפיטול עמד דיקטטור עריץ, ששמו הנשיא סנואו. הנשיא החזיק בפאנם ביד רמה, על ידי שומרים שהוצבו בכל מחוז הנקראים אוכפי שקט שמטרתם לדאוג לסדר ולמנוע התפרעויות ומרד במחוזות.

## היחס למחוזות
אחרי התמוטטה של אמריקה, ולפני המרד, המחוזות נמצאו בשלטונה של הקפיטול. שלטון הקפיטול לא התקבל במחוזות, והמרד, שגרר את ה"ימים האפלים" החל. בתום המרד, מחוז 13 הושמד כליל על ידי רחפות של הקפיטול והיווה סמל לחששות מפני הבירה. המחוזות חויבו לשרת את אזרחי הקפיטול, בכך שהם יוצרים ושולחים להם את המשאבים הנתונים בידיהם כגון: פחם, עץ, יבולים חקלאיים, ועוד. בגלל העברה זו, למחוזות כמו 11 ו-12 אין די משאבים כדי לספק את התושבים, ורבים מהם גוועים ברעב. עם זאת, המחוזות 1, 2 ו-4 נמצאים ביחס טוב עם הקפיטול והם זוכים ליחס חם יותר מהם. המחוזות לא זוכים להביע את דעתם בניהולה של הקפיטול, והממשלה מקדישה את כל כולה לפיתוח הבירה. ראשי המחוזות נאלצים לעקוב על כמויות הסחורה ולבדוק שהייצור עומד בדרישת הקפיטול. הבירה מודעת לכל התקלות הקיימות במחוזות (למשל: רעב, אלימות, מחלות) אך הממשלה אינה מתעניינת בנושאים הללו. נערי הקפיטול אינם צריכים להשתתף ב"משחקי הרעב", להבדיל מנערי המחוזות.

## הביסוס המציאותי
מכיוון שפאנם נמצאת על שטחה של ארצות הברית והיא ההמשך שלה לאחר ההתמוטטות, הקפיטול הוא במידה רבה אלגוריה לקפיטול של ארצות הברית שהוא מקום משכנם של שני בתי המחוקקים הפדרליים.
קטגוריה:מקומות בדיוניים
קטגוריה:משחקי הרעב
מחלף מבוא כרמל

**מחלף [[מבוא כרמל]]**, הנקרא גם "**מחלף ידין**" הוא מחלף המחבר את כביש 22 (**נתיבי המפרץ**) עם כביש 23 (**מנהרות הכרמל**) ודרך יגאל ידין בחיפה.

המחלף שהוא אחד הגדולים בישראל נפתח לתנועה בשנת 2010 בעלות של כ-170 מיליון שקל, והוא מקצר משמעותית את הדרך לחיפה לבאים מעכו והקריות, והוא חלק מכביש עוקף קריות המחבר בין חיפה לעכו.

המחלף מאפשר נסיעה רציפה וללא רמזורים על כביש 22 והוא עובר בגשר עילי מעל דרך יגאל ידין שממנו ניתן לעלות על הגשר באמצעות רמפת עליה מיוחדת, כמו כן הירידה מן הגשר לכיוון שדה התעופה חיפה הצמודה אליו מתבצעת על ידי לולאה סיבובית אל דרך יגאל ידין. הגשר עובר מעל מסילת הרכבת לכיוון נהריה, וכן מעל נחל קישון ונחל גדורה.

## הערות שוליים

ימין|ממוזער|250px|מחלף מבוא כרמל, למטה העבודות להמשכת כביש 22 צפונה

קטגוריה:נתיבי המפרץ: מחלפים
קטגוריה:חיפה: צמתים ומחלפים
מחלף מבוא כרמל
אנדרטת הניצחון בנתניה

**אנדרטת הניצחון בנתניה** היא אנדרטה בנתניה לציון ניצחון הצבא האדום על גרמניה הנאצית במלחמת העולם השנייה. האנדרטה הוקמה על פי החלטת ממשלת ישראל ובהסכמת ממשלת רוסיה.

## הקמה
האנדרטה כוללת שני מרכיבים המסמלים את המעבר מחושך לאור ומעלה את הקשר בין ניצחון הצבא האדום שגרם לעצירת שואת העם היהודי ובעקבותיו תקומת העם היהודי בארצו.

מלחמת העולם השנייה מתוארת בתוך בונקר שחור. מצד ימין מתוארת שואת יהודי אירופה ומצד שמאל מתוארת המלחמה בין גרמניה לברית המועצות מיום פרוץ המלחמה ב-22 ביוני 1941 עד סיומה ב-1945.

החלק השני בנוי משתי כנפיים לבנות גבוהות המסמלות את הניצחון, התקווה והשלום.

האנדרטה עוצבה על ידי הפסל הרוסי סאלוואט שרבקוב בסיוע הפסלים וסילי פרפילייב ומיכאל נארודיצקי. עיצוב אומנותי על ידי הפסל הישראלי חן וינקלר. המונומנט ממוקם מול חוף הים בצמוד לבית "יד לבנים".

האנדרטה נחנכה בטקס ממלכתי ב-25 ביוני 2012 בהשתתפות נשיא רוסיה ולדימיר פוטין, נשיא מדינת ישראל שמעון פרס וראש עיריית נתניה, מרים פיירברג.

עלות הקמת האנדרטה היא כמיליון דולר והיא הוקמה בסיוע תורמים לקרן היסוד והמגבית היהודית המאוחדת.

## גלריה

File:Victory monument, Netanya.JPG|הכניסה לבונקר באנדרטת הניצחון
File:Victory monument, Netanya, Israel.JPG|יום פרוץ מבצע ברברוסה והצטרפות ברית המועצות למלחמה-22/6/1941
File:Victory Monument in Netanya, Israel.JPG|הניצחון - 1945
File:Victory monument, netanya.JPG|הילד היהודי מגטו ורשה
File:Victory monument in netenya.JPG|הטלאי הצהוב
File:Victory Monument in Netanya-Auschwitz.JPG|אושוויץ


## ראו גם
* אנדרטת נר הזיכרון (ירושלים)

## קישורים חיצוניים

* 
* חנוכת אנדרטת הניצחון, באתר עיריית נתניה
* אנדרטת הניצחון באתר הפסל הישראלי חן וינקלר
* 

ניצחון
קטגוריה:נתניה: אנדרטאות
קטגוריה:אנדרטאות באזור השרון
קטגוריה:כניעת גרמניה הנאצית
קטגוריה:ברית המועצות במלחמת העולם השנייה: אבידות והנצחה
יונקרס Ju 88

**יונקרס Ju 88** (בגרמנית: **Junkers Ju 88**) היה מפציץ גרמני רב-משימתי, דו-מנועי, מתקופת מלחמת העולם השנייה.
## היסטוריה
ה-Ju 88 תוכנן באמצע שנות ה-30 על ידי מפעל יונקרס הגרמני שנעזר בשני מהנדסי תעופה אמריקאים. בשלבים המוקדמים של הפעלתו סבל המטוס מבעיות טכניות, אך הפך בהמשך לאחד מהמטוסים בעלי השימוש הנרחב והמגוון ביותר במלחמה. הוא שימש את הלופטוואפה כמפציץ, מפציץ צלילה, מטוס קרב ללוחמה לילית, מפציץ טורפדו, מטוס סיור, מטוס קרב כבד, ובשלבים האחרונים של הלחימה כ"פצצה מעופפת" כאשר הוטען בחומרי נפץ, והוטס באמצעות מטוס אחר, כשהוא עצמו בלתי מאויש, על מנת להיות מושלך על האויב כפצצה.

ה-Ju 88 היה אחד המטוסים החשובים ביותר שעמדו לרשות הלופטוואפה במלחמת העולם השנייה. קו הייצור פעל משנת 1936 עד לשנת 1945 וייצר למעלה מ-16,000 יחידות בעשרות דגמים שונים, יותר מכל מטוס דו-מנועי גרמני אחר באותה התקופה. המבנה הבסיסי של כל הדגמים היה זהה, והדבר מוכיח את איכות התכנון הבסיסי של המטוס. המטוס לחם בכל המערכות בהן לחמה גרמניה במלחמה, החל במערכה הפולנית ב-1939 וכלה במערכות האחרונות על אדמת גרמניה. בסוף המלחמה תכננו מפקדי הלופטוואפה מטס של מטוסי יונקרס 88 מעל טורי הפליטים שיצניח לפליטים אספקה, אך לבסוף התוכנית נגנזה משום שהיא תבזבז יותר מדי דלק.

## מקורות
* "נפילת ברלין" אנתוני ביוור. 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מטוסי קרב מתוצרת גרמניה
קטגוריה:מטוסים גרמניים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:יונקרס
חוק קאמפבל

**חוק קאמפבל** הוא עקרון שהגה ב-1976 דונלד קאמפבל, חוקר מדעי החברה שכתב מאמרים רבים בנוגע למתודולוגיה של מחקרים, ועוסק במדיניות ממשלתית ונטייתה לאבד מיעילותה:

לעיתים מיישמים חוק זה במדעי חברה כדי להצביע על הפגמים במבחנים ממשלתיים "עתירי סיכון" בארצות הברית.

חוק זה נוגע למבחנים במערכת החינוך: "מבחנים יכולים להוות אמצעי לבדיקת הישגים של בית ספר, כאשר המטרה של המורים נשארת ללמד את החומר באופן הטוב ביותר ללא קשר למבחן. אך כאשר ציונים במבחנים נהפכים להיות המטרה, המבחנים לא רק מאבדים את התוקף שלהם לבחון הבנה של החומר, אלא גם מעוותים את תהליך החינוך בדרכים לא רצויות."

## ראו גם
* חוק גודהארט
* הביקורת של לוקאס

## לקריאה נוספת
* ענת זוהר, **ציונים זה לא הכל: לקראת שיקומו של השיח הפדגוגי**, ספריית פועלית 2013, עמ' 52

## קישורים חיצוניים
* חוק קאמפבל, באתר דואלוג


קטגוריה:מקרו-כלכלה
קטגוריה:מבחנים
קטגוריה:שיטות מחקר במדעי החברה
מי יפיל את המאסטר

**מי יפיל את המאסטר** היא תוכנית בידור ישראלית ששודרה בערוץ 2 על ידי רשת בהנחיית אלי יצפאן. התוכנית מבוססת על הפורמט הבריטי, "עבדו עלינו"  בכיכובם של זוג הקוסמים פן וטלר.
הפרק הראשון בסדרה הישראלית עלה ב-30 ביוני 2012.

## התוכנית
במסגרת התוכנית, קוסמים ישראלים מציגים את כישרונותיהם בתחום הקסמים כאשר מטרתם היא "להפיל" את הקוסם מקס מייבן, כלומר, להציג קסם, אשר מייבן אינו יודע כיצד הוא נעשה. אם הקוסם אכן הצליח בכך, הוא עובר לשלב הגמר. למייבן ניחוש אחד בלבד לנסות לפצח את אשר מאחורי הקסם. המנצח בשלב הגמר זוכה בהופעה במג'יק קאסל שבלוס אנג'לס. בכל תוכנית יועץ הקסמים שימי אטיאס ומנטור המתמודדים מלמד ומאמן ידוען קסם, שעימו הוא מופיע על הבמה. בסוף כל פרק מציג מייבן קסם בפני הקהל. זוכה העונה הראשונה של התוכנית הוא אמן החושים ערן בידרמן.

## קישורים חיצוניים
*אתר התוכנית
## הערות שוליים

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תוכניות מציאות ישראליות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2012
קטגוריה:ערוץ 2: תוכניות וסדרות
קטגוריה:רשת: תוכניות וסדרות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות מבוססות על פורמט בריטי
עדיף תקשורת

**עדיף תקשורת בע"מ** היא חברת תוכן ישראלית הפועלת בתחום הביטוח והחיסכון ארוך הטווח. החברה עוסקת בהפצת מידע בתחומים אלה באמצעות ניוזלטר יומי, כתב עת, הדרכה וכנסים.

החברה הוקמה בשנת 1998 על ידי עופר נוריאל, המשמש כעורך הראשי. שם החברה שאול משמה של פוליסת ביטוח חיים, שהייתה נפוצה בעת הקמת החברה.
החברה החלה דרכה בשליחת עיתון פקס שבועי לפעילים בענף הביטוח והפנסיה. בשנת 2006 הקימה את "מכללת עדיף", בה נלמדים מקצועות הביטוח, הפנסיה והפיננסים.

החברה מפעילה באינטרנט אתר חדשות בתחומי פעילותה, מוציאה לאור מגזין מודפס בשם "מגזין עדיף", עיתון שבועי ומדריכים מקצועיים המכסים נושאים שונים המשיקים לתחומי הביטוח והפנסיה. מדי שנה מפיקה החברה חמישה כנסים מקצועיים קבועים. במסגרת הוועידה השנתית המרכזית בוחרים עיתונאי הביטוח וגולשי האתר את נבחרי השנה בתחום.

## קישורים חיצוניים
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: ביטוח
קטגוריה:אתרי אינטרנט ישראליים
קטגוריה:עיתונות כלכלית
מבצע התחלה

**מבצע התחלה** היה מבצע צבאי שביצע חיל הים בליל 26 בדצמבר 1948 במסגרת מבצע חורב שנערך בשלביה האחרונים של מלחמת העצמאות. מטרת המבצע הייתה לחבל באספקה של ציוד צבאי וחימוש שהזרימו המצרים לשטח החזית בצפון הנגב. האספקה הוזרמה לחזית על גבי רכבות צבאיות שנעו על מסילת החוף לכיוון עזה. המבצע היה הראשון בו נטלה חלק יחידת הנחיתה הימית ומכאן שמו "מבצע התחלה".

## רקע
במסגרת מבצע חורב שהתחיל ב-22 בדצמבר 1948 התנהל מאמץ רב לשבור את כוחו של הצבא המצרי, אחת ממטרות המבצע היה לשבש את האספקה המצרית לשדות הקרב ובכך להכניע אותם, במסגרת זה עלה הרעיון לפוצץ את המשלוחים בשטח מצרים באמצעות מטעני חבלה שיוצמדו אל מסילות הרכבת ובכך לעכב את המשלוחים וכן לגרום נזק למסילת החוף המצרית דבר שיעכב אספקה נוספת, המבצע הזה הוטל על יחידת חבלה מיוחדת שהייתה כפופה לחיל הים והיא זו שביצעה אותו. 

## ביצוע הפעולה
לצורך ביצוע הפעולה נבחרה נקודה שבין רפיח לאל עריש, בלילה שבין 26 ו-27 בדצמבר יצאו מנמל תל אביב שתי ספינות משמר - **סער** (מ-23) ו**פלמ"ח** (מ-19) - לכיוון רצועת החוף של מצרים, בחצות הלילה הגיעו שתי הספינות קרוב לחוף והורידו בסירות גומי מספר צוותי חבלה מיחידת החבלה הימית ויחידת הנחיתה ואלו הניחו חומר נפץ מתחת למסילה ומיד לאחר מכן נסוגו אל הים מבלי שנתגלו, חומר הנפץ שהוטמן כוון לשעה 6:00 בבוקר בהנחה שרכבת תעבור על המסילה לפני כן תעלה על המטען ותפוצץ אותו ובכך תגרום נזק כבד למסילה אולם לבסוף לא עברה במקום רכבת והמטען התפוצץ בשעה היעודה וגרם לנזק קטן ובלתי משמעותי. 

### תוצאות המבצע
הנזק שנגרם למסילת הרכבת לא היה משמעותי וצבא מצרים תיקן את המסילה והמשיך להשתמש בה לשם החשת אספקה ותגבורת של חיילים עד שהוחלט במטה חיל הים לצאת למבצע נוסף על מנת לשתק סופית את תנועת הרכבות הצבאיות, המבצע נערך כמה ימים לאחר מכן בליל 2 בינואר 1949, כוחות חיל הים חזרו לאותה נקודה וניסו לבצע שוב את אותה פעולה במה שנקרא לאחר מכן מבצע עוז.

## ראו גם
*מבצעי חיל הים במלחמת העצמאות

## לקריאה נוספת
*אליעזר טל, **מבצעי חיל הים במלחמת הקוממיות**, הוצאת מערכות, 1964
*ענת קדרון, **חיל הים הישראלי - שנת ההקמה**: הקמת וגיבוש חיל הים במהלך מלחמת העצמאות. עבודת גמר, אוניברסיטת חיפה, 2000

## קישורים חיצוניים
*'''מבצע התחלה''', באתר גדולי האומה

התחלה
התחלה
התחלה
התחלה
קטגוריה:הים התיכון: היסטוריה צבאית
קטגוריה:מבצע חורב
מבצע עוז

**מבצע עוז** היה מבצע צבאי של חיל הים שנערך בליל 2 בינואר 1949 במלחמת העצמאות, מטרת המבצע הייתה לנסות שוב לנתק את אספקת הציוד הצבאי והתחמושת משטח מצרים לחזית הדרום על ידי פיצוץ מסילת הרכבת המחישה את הציוד, לאחר שניסיון קודם שנערך שבוע קודם לכן במסגרת מבצע התחלה לא השיג את מטרתו.

## ביצוע הפעולה
בשעת ערב הפליגו לכיוון החוף של מצרים אותן ספינות משמר שנטלו חלק בניסיון הקודם של המבצע, סמוך לשעה 21:00 הן הגיעו אל מול נקודת הפעולה. יחידת סיור נשלחה באמצעות סירת משוטים לבדוק את השטח ולוודא כי הוא פנוי, לאחר שהתקבל אישור מיחידת הסיור ירדו צוותי החבלה בסירות גומי ועשו את דרכם אל החוף. הם הגיעו אל החוף והחלו לנוע לעבר היעד ולפתע ללא סיבה פתח אחד מאנשי היחידה באש. הירי חשף את הכוח בפני המצרים והם החלו להמטיר עליהם אש, נוצר בלבול רב ואנשי היחידה ניסו להשתלט על המצב ולהשיב אש, אך מפקד הכוח החליט לסגת מאחר שסבר שאין סיכוי שהמצרים לא יגלו את המטען שהם עמדו להניח. הכוח שב על עקבותיו ובסירות הגומי הגיעו במהירות לספינות שחיכו להם במרחק מה בים ומשם הפליגו חזרה ארצה.

### תוצאות הפעולה
הפעולה נכשלה ומסילת הרכבת המצרית המשיכה להעביר ציוד ותחמושת לכוחות הצבא בחזית, אך לכישלון לא היו השלכות מעשיות כיוון שמבצע זה היה רק פעולה בהיקף קטן במסגרת מבצע חורב שמטרתו הכללית הייתה להכניע את צבא מצרים ולגרשו מן הנגב ומטרה זו הושגה במלואה במבצע.

## ראו גם
*מבצעי חיל הים במלחמת העצמאות

## לקריאה נוספת
*אליעזר טל: **מבצעי חיל הים במלחמת הקוממיות**, הוצאת מערכות, 1964

עוז
עוז
עוז
עוז
קטגוריה:מלחמת העצמאות: 1949
קטגוריה:מבצע חורב
1 אירו

שמאל|250px|מטבע 1 אירו|ממוזער
**1 אירו** הוא מטבע אירו, בעל העריך השני בשוויו במחזור. מטבע זה עשוי שתי סגסוגות המקנות לו שני צבעים. הסגסוגת החיצונית עשויה פליז וניקל, ואילו זו הפנימית עשויה מנחושת וניקל. כמו כל מטבעות האירו, בעוד צד הנושא של המטבע נושא עיצוב ייחודי לכל מדינה המנפיקה אותו, ועל כן נקרא גם הצד הלאומי, צד הערך הוא משותף ונושא עיצוב של מפת אירופה יחד עם העריך. המטבע נכנס למחזור לראשונה בשנת 2002, אולם על חלק מן המטבעות מוטבעת שנת ההנפקה 1999, שבה האירו נכנס לשימוש לראשונה. ישנם 6.43 מיליארד מטבעות 1 אירו במחזור, דבר אשר מעמיד את המטבע במקום השישי ברשימת מטבעות האירו שבמחזור.

## עיצוב
המעגל הפנימי של המטבע עשוי משתי שכבות של סגסוגת נחושת-ניקל וביניהן שכבה נוספת של ניקל, ואילו הטבעת החיצונית עשויה סגסוגת פליז וניקל. קוטרו של המטבע 23.25 מ"מ, עוביו 2.33 מ"מ ומשקלו 7.5 גרם.

### צד הנושא
צד הנושא של המטבע נושא עיצוב משתנה, בהתאם למדינה המנפיקה. ההנחיות קובעות כי כל עיצוב לאומי חייב לכלול 12 כוכבים, כמספר הכוכבים בדגל האיחוד האירופי, את שם המדינה, או ראשי תיבות המזוהים עמה, את שנת ההנפקה ואת ראשי התיבות של האמן שעיצב את העיצוב הלאומי. לרוב, 12 הכוכבים מסודרים על פני הטבעת החיצונית. חל איסור כי צד זה יישא את העריך, לאור העובדה שהעריך מופיע בצד המשותף, אלא אם מדובר במדינה שבה הכתב שונה מן הכתב הלטיני. היחידה שעומדת בתנאי זה היא יוון, שעל מטבעותיה מוטבע עריך המטבע והכיתוב EYPΩ. למרות האיסור, אוסטריה כן מציינת את העריך על הצד הלאומי במטבעותיה.

### צד הערך
בצד המשותף של המטבע מוטבעת מפת אירופה ועל גביה עריך המטבע באלפבית לטיני. בצדה הימני של הטבעת החיצונית מוטבעים 12 כוכבים, המסמלים את 12 הכוכבים בדגל האיחוד האירופי, והם מצומדים ומחוברים בקווים. מימין מופיעים ראשי התיבות של האמן שעיצב את צד הערך של המטבע, לוק לואיקס. עד שנת 2007 הוטבעה על הצד המשותף מפה שכללה את מדינות האיחוד האירופי בלבד, אולם בעקבות הצטרפותן של 10 מדינות נוספות לאיחוד הורחבה המפה לאירופה השלמה.

### שוליים
השוליים של המטבע, אשר משמשים אמצעי לזיהוי עבור לקויי ראייה, מחורצים לפרקים, עם שלושה מקטעים מחורצים ושלושה מקטעים חלקים.

## ראו גם
* 2 אירו
* 50 אירו-סנט
*20 אירו-סנט
*10 אירו-סנט

## קישורים חיצוניים

* מטבע האירו, אתר הבנק האירופי המרכזי 

## הערות שוליים

קטגוריה:אירו
הביקורת של לוקאס

הביקורת קרויה על שם העבודה של רוברט לוקאס על מדיניות מקרו-כלכלית. לפי ביקורת זו, ניסיון לעצב מדיניות מקרו-כלכלית ולצפות מה יקרה בהמשך אך ורק על סמך נתונים היסטוריים מצרפיים אינו נכון מתודולוגית.

הבסיס לרעיון שלו הגיע עוד לפניו (חוק גודהארט וחוק קאמפבל) אך במטלה שהגיש ב-1976 הוא נגע בלב העניין, והציג רעיון שביטל את האפשרות להשתמש במודלים כלכליים בקנה מידה גדול כמקור מהימן לניסוח מדיניות. מאחר שהמשתנים נקשרו כאשר אחד מהם לא היה מבני, כלומר לא נגרם בשל מדיניות ממשלתית ולא היה מובנה בתוך המערכת, התגובות שלהם אחד לשני יהיו בהכרח שונות מאשר היו לו אחד המשתנים היה מושפע במכוון על ידי ממשלה. לכן מודלים שמבוססים על קשר בין משתנים, הגוררים שעל ידי שינוי של אחד מהמשתנים אפשר להביא לשינוי הרצוי באחר טועים. בלשונו של רוברט לוקאס עצמו:

"בהינתן שבמודל הכלכלי נתון שכל סוכן מקבל החלטות באופן אופטימלי, וקבלת החלטות באופן אופטימלי בהכרח מושפעת משינויים בסביבה החיצונית, נובע בהכרח שכל יישום של מדיניות יוביל לשינוי של המודלים האלה עצמם".
לוקאס מציע לפיכך שכדי לחזות את ההשפעה של מדיניות באמת, יש להשתמש במדדים אמיתיים (העדפות צרכן, טכנולוגיה, נוכחות משאבים) שמשפיעים על ההתנהגות של היחיד. אם נוכל לחזות מה היחיד יעשה, ונכניס לשיקוליו גם את השפעת המדיניות עצמה, נוכל לחזות מה יקרה.

לביקורת הייתה השפעה רבה לא רק בשל כך שהיא הפריכה מודלים רבים, אלא גם בשל כך שהיא עודדה כלכלנים רבים לתת יסודות מיקרו-כלכליים למודלים שלהם. יסודות מיקרו-כלכליים תמיד היו דבר רצוי, אך לוקאס עזר לשכנע שהם גם הכרחיים. כלכלנים הושפעו מביקורת זו ואחריה המודלים הכלכליים היו מבוססים יותר על מיקרו-כלכלה.

## דוגמאות

יישום חשוב של הביקורת של לוקאס הוא שהקשר השלילי בין אינפלציה לאבטלה, כלומר על עקומת פיליפס, יכולה להכזיב אם הרשות המוניטארית מנסה לנצל אותה. ניסיון להעלות את האינפלציה בתקווה להוריד את האבטלה תגרום לחברות לצפות את ההעלאה ולהתחשב בה בשיקולי העסקת עובדים. במילים אחרות – העובדה שמדיניות מוניטארית שגרמה לאינפלציה בעבר גרמה גם לאבטלה נמוכה אינה גוררת שיצירת אינפלציה תקטין את האבטלה שוב.

לדוגמה – מצודת פורט נוקס אף פעם לא נכבשה. משמעות הדבר אינה שאפשר לשלוח את השומרים לחופשה, שכן המניעים לא לכבוש את המצודה תלויים בשומרים. במילים אחרות – אם המצודה תהיה שמורה היום לא סביר שיכבשו אותה, אך שינוי במצב, כמו שליחת השומרים, תגרום להערכה מחדש של היתרונות והחסרונות בניסיון כיבוש פוטנציאלי. כך שהעובדה שאין שודדים שמנסים לתקוף את המצודה עכשיו, אין פירושה שלא יהיו כאלה אם תשתנה המדיניות.

קטגוריה:מקרו-כלכלה
אה"מ אייקסטה (1797)

אוניית הוד־מלכותו "**אֵייקֶסְטֶה"** (באנגלית: HMS **Acasta**) הייתה פריגטה נושאת 40 תותחים של הצי המלכותי הבריטי. היא השתתפה במלחמות המהפכה הצרפתית, במלחמות הנפוליאוניות ובמלחמת 1812. אמנם לא נלחמה מעולם בקרב חשוב אונייה-מול-אונייה, אך הצטיינה במספר הרב של אוניות אויב שתפסה שלל, בהן פריבטירים ספרדיים, צרפתיים ואמריקניים רבים. "אייקסטה" הוצאה מן השירות ונגרטה ב-1821.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אוניות  מלחמה בריטיות
היינקל He 111

**היינקל He 111** (בגרמנית: **Heinkel He 111**) היה מפציץ גרמני מתקופת מלחמת העולם השנייה.
## היסטוריה
ה-He 111 תוכנן בתחילת שנות ה-30 על ידי המתכננים הגרמנים זיגפריד וולטר גינתר, תוך הפרה של חוזה ורסאי. בתחילת שלבי הייצור הוסווה המטוס כמטוס מטען, על אף שכוונת מתכנניו הייתה לספק ללופטוואפה מפציץ בינוני מהיר. 

ה-He 111 היה בין המפציצים הידועים ביותר של הלופטוואפה וזוהה בקלות הודות לחרטומו בעל צורת החממה. הוא היה המפציץ שנעשה בו השימוש הרב ביותר בשלביה הראשונים של המלחמה, אם כי במהלך הקרב על בריטניה נחשפו חולשותיו בתחום המיגון, המהירות הנמוכה יחסית ויכולת התמרון הגרועה. עם זאת הוכח כי הוא מסוגל לספוג נזק כבד יחסית ולשוב לבסיסו. ככל שהתקדמה המלחמה כך נעשה בו שימוש למטרות רבות יותר, כמפציץ אסטרטגי בתקופת הקרב על בריטניה, כמפציץ טורפדו בתקופת הקרב על האטלנטי, ומפציץ בינוני ומטוס תובלה ביתר החזיתות.

על אף שהדגם הבסיסי שופר ללא הרף, בסוף המלחמה היה כבר ה-He 111 מיושן. הלופטוואפה רצה להחליפו ב"מפציץ דגם B" המתוכנן, אך בסופו של דבר בוטל הפרויקט, והלופטוואפה המשיך להשתמש ב-He 111 עד לסוף המלחמה. הייצור הופסק ב-1944. בשלבים אלו נעשה במטוס שימוש בעיקר כמטוס תובלה ולצורכי אספקה.

עיצובו של ה-He 111 נמשך גם לאחר המלחמה במטוס ה-CASA 2.111 הספרדי. הספרדים קיבלו ב-1943 מספר מטוסים ורישיון לבנות גרסה משלהם. "צאצא" זה של ה-He 111 נותר בשירות חיל האוויר הספרדי עד 1973.

## ראו גם
*היינקל He 177
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מטוסים גרמניים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:היינקל
בריאן ג'וזפסון

**בריאן דייוויד ג'וזפסון** (באנגלית: **Brian David Josephson**; נולד ב-4 בינואר 1940 בקארדיף שבוויילס) הוא פיזיקאי יהודי ולשי - אמריקאי, שזכה בפרס נובל לפיזיקה בשנת 1973.

## השכלה ופעילות

נולד בקארדיף שבוויילס להורים יהודים, מימי (לבית וייסברד) ואברהם ג'וזפסון.
ב-1957 החל ללמוד בטריניטי קולג' באוניברסיטת קיימברידג'. במהלך לימודיו, חזה את "אפקט ג'וזפסון", בו אלקטרונים מסוגלים לעבור מחסום. על גילוי זה קיבל פרס נובל לפיזיקה ב-1973, ביחד עם איוואר גיאוור ולאו אסאקי.

המציא את ההתקן המוכר בשם "צומת ג'וזפסון".

לאחרונה עסק בפיזיקה של חומר מעובה ובפאראפסיכולוגיה.

## פרסומים

*Josephson, B.D., 1964: "Coupled Superconductors", Review of Modern Physics, 36 [1P1].
*Josephson, B.D., 1965: "Supercurrents through Barriers", Advances in Physics, 14 [56].
*Josephson, B.D., 1992: "Telepathy Works", New Scientist, 135 [1833], 50-50.
*Josephson, B.D., 1992: "Defining Consciousness", Nature, 358 [6388], 618-618.
*Josephson, B.D., 1993: "All in the Memes", New Statesman & Society, 6 [276], 28-29.
*Josephson, B.D., 1994: "Awkward Eclipse", New Scientist, 144 [1956], 51-51.
*Josephson, B.D., 1995: "Light Barrier", New Scientist, 146 [1975], 55-55.
*Josephson, B.D., 1997: "Skeptics Cornered", Physics World, 10 [9], 20-20.
*Josephson, B.D., 1999: "What is truth?", Physics World, 12 [2], 15-15.
*Josephson, B.D., 2000: "Positive bias to paranormal claims", Physics World, 13 [10], 20-20.
*Josephson, B.D., 2006: "Take nobody's word for it", New Scientist, 192 [2581], 56-57.


## קישורים חיצוניים

* 

* על אפקט ג'וזפסון באתר מכון ויצמן למדע
* 
* בריאן ג'וזפסון, אנשי סגולה - יהודים זוכי פרס נובל, באתר בית התפוצות.

## הערות שוליים

קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיקה
קטגוריה:זוכי פרס נובל יהודים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס נובל יהודים בריטים
קטגוריה:פיזיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:פיזיקאים יהודים בריטים
קטגוריה:זוכי מדליית יוז
קטגוריה:זוכי מדליית אליוט קרסון
קטגוריה:מדענים ולשים
קטגוריה:יהודים ולשים
קטגוריה:בוגרי טריניטי קולג' (קיימברידג')
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1940
קטר במשחקים הפאראלימפיים

**[[קטר (מדינה)|קטר]]** השתתפה לראשונה ב באטלנטה (1996) ומאז משתתפת במשחקים דרך קבע. במשחקי החורף לא נטלה קטר חלק מעולם.

## היסטוריה
המשלחת הראשונה אותה שלחה קטר למשחקים הפאראלימפיים כללה ספורטאי בודד, שהתחרה בהרמת כוח. כל המשלחות אותן שלחה קטר למשחקים הפאראלימפים לאורך השנים היו תמיד קטנות בגודלן, ומעולם לא עלו על שלושה ספורטאים.

במשלחת אל המשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016) הצליחה קטר לזכות לראשונה בתולדותיה במדליות פאראלימפיות, הייתה זו גם הפעם הראשונה שהמדינה שלחה אישה להתחרות במשחקים. האתלטית, שרה חמדי מסעוד, התחרתה בהדיפת כדור ברזל וזכתה במדליית הכסף (קטגוריה F33) עם הטלה למרחק של 5.39 מטרים.. גם הודף כדור הברזל עבדולרחמן עבדולקדיר פיקי זכה במדליית הכסף (קטגוריה F34) עם תוצאה של 11.15 מטרים וזכה במדליה נוספת ב.

## ראו גם
* קטר במשחקים האולימפיים
* קטר במשחקים האולימפיים לנוער

## הערות שוליים

קטגוריה:מדינות במשחקים הפאראלימפיים
קטגוריה:קטר: ספורט
טג'יקיסטן במשחקים הפאראלימפיים

**[[טג'יקיסטן]]** השתתפה לראשונה ב באתונה (2004), כששלחה למשחקים ספורטאי יחיד, ומאז משתתפת במשחקים דרך קבע. במשחקי החורף השתתפה טג'יקיסטן לראשונה ב.

## היסטוריה
הספורטאי היחיד שנשלח למשחקים באתונה בשנת 2004 התחרה בתחרויות הרמת כוח (גברים, עד 60 ק"ג) וסיים במקום התשיעי עם תוצאה של 147.5 ק"ג. ב שלחה המדינה פעם נוספת משלחת יחיד, הפעם ספורטאית שהתחרתה בהרמת כוח (נשים, עד 48 ק"ג) אך הספורטאית נפסלה לאחר שלא הצליחה להרים בצורה תקינה.

## ראו גם
* טג'יקיסטן במשחקים האולימפיים
* טג'יקיסטן במשחקים האולימפיים לנוער

## הערות שוליים

קטגוריה:מדינות במשחקים הפאראלימפיים
קטגוריה:טג'יקיסטן: ספורט