open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מייקל אסיין

**מייקל קוג'ו אסיין** (באנגלית: **Michael Kojo Essien**; נולד ב-3 בדצמבר 1982) הוא כדורגלן עבר גנאי ששיחק בעמדת הקשר המרכזי, ומשמש כיום כעוזר מאמן בקבוצת נורשלן מליגת העל הדנית. לזכותו 58 הופעות בנבחרת גאנה.בשיאו נחשב אסיין לאחד הקשרים ההגנתיים הטובים בעולם. הוא היה ידוע לא רק ביכולותיו ההגנתיות, אלא גם בנטייתו להבקיע שערים ממרחקים ארוכים.

## קריירת מועדונים
אסיין החל את דרכו המקצוענית ככדורגלן המועדון הגאנאי ליברטי פרופשיונלס. בגיל 18 עבר למועדון הספורט בסטיה הצרפתי, בשנת 2000. שלוש שנים לאחר מכן, התפרסם שהוא חתם בפריז סן-ז'רמן, אך לבסוף העדיף לשחק באולימפיק ליון. לאסיין היה תפקיד חשוב ב-2 הזכיות הרצופות של ליון באליפות בזמן ששיחק במועדון, ואף זכה בתואר "שחקן השנה בליגה הצרפתית".
בקיץ 2005 חתם אסיין בקבוצת צ'לסי האנגלית, לאחר משא ומתן מתמשך. בשנותיו במועדון זכתה צ'לסי במספר אליפויות וגביעים מקומיים ואף בליגת האלופות לעונת 2011/12.
ב-31 באוגוסט 2012 הושאל אסיין לריאל מדריד. בתום העונה חזר אסיין לצ'לסי.

ב-27 בינואר 2014, חתם אסיין במילאן. לאחר שנה וחצי באיטליה, חתם ב-2 ביוני 2015 בפנאתינאיקוס.

ב-13 במרץ 2017 חתם בפרסיב באנדונג מליגת העל האינדונזית.

ב-16 במרץ 2019 חתם בסבאיל מליגת העל האזרית לעונה וחצי.

## קריירה בינלאומית
אסיין שיחק בנבחרת גאנה במספר טורנירים חשובים כמו גביע אפריקה לאומות, ומונדיאל 2006 בגרמניה. אסיין היה אמור להשתתף גם במונדיאל 2010, אך נפצע כחודש לפני הטורניר ושוחרר.

## קריירת אימון
בספטמבר 2020 החל לשמש כעוזר מאמן בקבוצת נורשלן מליגת העל הדנית.

## תארים
### קבוצתיים
; ליון
* אליפות צרפת (2): 2003-04, 2004-05
* גביע האלופות (צרפת) (2): 2004, 2005

; צ'לסי
* אליפות אנגליה (2): 2005-06, 2009-10
* הגביע האנגלי (4): 2006-07, 2008-09, 2009-10, 2011-12
* גביע הליגה (1): 2006-07
* מגן הקהילה (1): 2009
* ליגת האלופות (1): 2011-12

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים גנאים
קטגוריה:קשרי כדורגל גנאים
קטגוריה:אקרה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני ליברטי פרופשיונלס
קטגוריה:כדורגלני בסטיה
קטגוריה:כדורגלני אולימפיק ליון
קטגוריה:כדורגלני צ'לסי
קטגוריה:כדורגלני ריאל מדריד
קטגוריה:כדורגלני מילאן
קטגוריה:כדורגלני פנאתינאיקוס
קטגוריה:כדורגלני פרסיב באנדונג
קטגוריה:כדורגלני סבאיל
קטגוריה:כדורגלני נבחרת גאנה
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2002
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2006
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2008
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2010
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2014
קטגוריה:גנאים שנולדו ב-1982
טורסטן פרינגס

**טורסטן פרינס** (בגרמנית: **Torsten Frings**; נולד ב-22 בנובמבר 1976 בוורסלן, גרמניה) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדת הקשר, ומאמן כדורגל בהווה.

## קריירת משחק
טורסטן פרינגס החל את הקריירה המקצועית שלו באלמאניה אאכן בליגה השלישית בגרמניה לפני המעבר לורדר ברמן בעונת 1996–1997. עד למעבר שלו מברמן לבורוסיה דורטמונד פרינגס שיחק 197 פעמים וכבש 19 שערים.

ב-2002, לאחר הופעה מרשימה של פרינגס במונדיאל 2002 מספר קבוצות אירופאיות מובילות עקבו אחריו, פרינגס חתם ל-4 שנים בבורוסיה דורטמונד בעלות של 10 מיליון אירו.
במדי דורטמונד פרינגס שיחק 61 משחקים מתוכם 12 בליגת האלופות בהם כבש שני שערים נגד לוקומוטיב מוסקבה במשחק הבית ובמשחק החוץ מול הקבוצה הרוסית.
את עונת 2003–2004 התחיל פרינגס רק בסוף חודש ינואר בגלל פציעה בברך שנגרמה לו במהלך משחק מול בוכום בחודש יולי.

בסוף עונת 2003–2004 הוחתם פרינגס ל-3 עונות בבאיירן מינכן. במדי באיירן זכה פרינגס בדאבל בעונה היחידה שבה שיחק בבאיירן מינכן פרינגס הופיע ב-43 משחקים מתוכם כבש ב-4 שערים בלבד.

פרינגס חזר למדי ורדר ברמן בתחילת עונת 2006/2005 שבה הוא שיחק עד שנת 2011 ושימש כקפטן הקבוצה. בעונת  הגיעו פרינגס וברמן לגמר גביע אופ"א, שם נוצחה הקבוצה 1–2 על ידי שחטאר דונצק. ביוני 2011 עבר פרינגס לקבוצת טורונטו מליגת ה-MLS.

בפברואר 2013 הודיע פרינגס על פרישתו ממשחק פעיל.

## נבחרת
פרינגס כבש את שערה הרביעי של נבחרת גרמניה מול קוסטה ריקה במשחק הפתיחה של מונדיאל 2006 בו ניצחה גרמניה 2:4.

לאחר משחק רבע הגמר של המונדיאל בו ניצחה גרמניה את ארגנטינה בדו-קרב פנדלים, התחוללה קטטה המונית בין שחקני שתי הנבחרות, בשל מעורבותו בקטטה בה שלח פרינגס אגרוף לפרצופו של חוליו קרוז, הוא הורחק לשני משחקים על ידי פיפ"א, פרינגס החמיץ את משחק חצי הגמר מול איטליה בו הודחה גרמניה בתוצאה 0–2 משני שערים שהובקעו במהלך תוספת הזמן.

## קריירת אימון
פרינגס אימן לאחר פרישתו בנוער של ורדר ברמן, וקודם לעמדת עוזר המאמן כאשר מונה ויקטור סקריפניק כמאמן הקבוצה באוקטובר 2014. עם פיטוריו של סקריפניק בתחילת עונת 2016/17, פוטר גם פרינגס מתפקידו.

בדצמבר 2016 מונה פרינגס כמאמנה של דרמשטאדט 98, שבעת סיום הסיבוב הראשון של עונת 2016/17 מוקמה במקום האחרון בבונדסליגה עם שמונה נקודות בלבד. פרינגס לא הצליח להציל את הקבוצה מירידה לבונדסליגה השנייה, על אף שהשיג מספר ניצחונות במחזורי הסיום. את עונת 2017/18 פתח פרינגס בצורה טובה, אך קבוצתו נקלעה לרצף משחקים ללא ניצחון והוא פוטר מהמועדון בדצמבר 2017.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קשרי כדורגל גרמנים
קטגוריה:כדורגלני אלמניה אאכן
קטגוריה:כדורגלני באיירן מינכן
קטגוריה:כדורגלני בורוסיה דורטמונד
קטגוריה:כדורגלני ורדר ברמן
קטגוריה:כדורגלני טורונטו
קטגוריה:כדורגלני נבחרת גרמניה
קטגוריה:כדורגלנים גרמנים
קטגוריה:מאמני כדורגל גרמנים
קטגוריה:מאמני דרמשטאט 98
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2002
קטגוריה:כדורגלני יורו 2004
קטגוריה:כדורגלני גביע הקונפדרציות 2005
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2006
קטגוריה:כדורגלני יורו 2008
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1976
מצה בריי

220px|ממוזער|מצה בריי משברים גדולים של מצה, טבולים קלות בביצה
**מצה בריַי** (מיידיש: מצה מעוכה או מצה מבושלת) היא מאכל אשכנזי מטוגן האופייני לחג הפסח. המרכיבים העיקריים במצה בריי הם שברי מצה וביצים.

## שם
לשמה של המצה בריי גרסאות רבות, והיא קרויה לפעמים גם **געפּרעגלטע מצה** או **מצה בראן** או **מצה ברעך** או **מצה בריַיט** או **מצה בראטן** (בגרמנית: מצה מטוגנת). בחלק מקהילות מזרח אירופה, כגון יהדות אוקראינה, נקראת **געפרישטע מצה**, כלומר "מצה שעשו אותה טרייה".

בעברית היא נקראת **מצה מטוגנת** או **מַצִּיָּה**.

## גרסאות
ממוזער|220px|מצה בריי בהכנה

את המצה בריי עושים ממצה בסגנון דומה לפרנץ' טוסט או חביתה מקושקשת או חלקה. להכנת המאכל מרטיבים שברי מצות וטובלים אותם בביצה. את הבלילה מטגנים בחמאה או בשמן צמחי למעין לביבות או כופתאות. מגישים חם או קר.

יש המחליפים את המים בחלב או מוסיפים סוכר לקבלת מאכל מתוק, אשר ניתן לצפותו באבקת סוכר, ריבה וכדומה. הגרסה המתוקה נאכלת לארוחת בוקר או ארוחת ביניים. אחרים מוסיפים מלח ופלפל שחור לקבלת מאכל מלוח, שניתן לאכלו בפני עצמו או כתוספת לארוחה בשרית. ניתן להוסיף לבלילה גם בצל או פטריות לפי טעם.

על בסיס מצה בריי, ניתן גם להכין פיצת מצה.

מאכל דומה היו בקהילות צפון אפריקה. עם חתיכות מצות שנשארו, היו נוהגים לטבול בביצה לטגן בשמן עמוק ולהוסיף סוכר או כל תוספת אחרת.

מאכל דומה הוא מצוקילס.
### מצה גברנט (מצה מקושקשת)
[ממוזער|220px|מצה גברנט עם [קוטג' (גבינה)|קוטג']]
ממוזער|220px|מצה גברנט במחבת סוטאג'
מצה גברנט מיידיש געברענט (מטוגן, שרוף, חרוך) או מצה מקושקשת היא מאכל מצות וביצים מסורתי לחג הפסח שהיה נהוג במזרח אירופה. בעוד שמצה בריי קלאסי מוגש כלביבה או גרסה של חביתה. מצה גבראנט היא גרסה מקושקשת בדומה לביצה מקושקשת. מוגשת לרוב עם קוטג', שמנת חמוצה או לבן

## בהלכה
### הברכה על מצה בריי
דעת החזון איש שברכתה המוציא, אולם הערוך השולחן כתב שברכתה מזונות. הרב דוב ליאור כתב שמצה היא בקושי לחם, לכן כשמשתנה צורתה - ברכתה מזונות.

הרב אליעזר מלמד כותב שיש ספק אם טיגון הוא כבישול או כאפייה, לכן יש לכתחילה לאכלה בתוך הסעודה.

### אכילת מצה בריי בפסח
בקרב המקפידים שלא לאכול מצה שרויה בפסח חלוקים המנהגים: אלו המקפידים שלא לאכול גם מצה שרויה במי פירות - אינם אוכלים בפסח מצה בריי. אולם אלו המקפידים רק על הימנעות ממצה שרויה במים - אוכלים מצה בריי שטוגנה בשמן ובביצים אך ללא מים.

## קישורים חיצוניים

* מה יש לברך על מצה ברייט
*
*  

## הערות שוליים

קטגוריה:מאכלי פסח
קטגוריה:מצות
קטגוריה:מילים וביטויים ביידיש
קטגוריה:מאכלי ביצים
המנון סודאן

**אנו צבא האל, צבא המולדת** (בערבית: **نحن جند الله, جند الوطن**) הוא ההמנון הלאומי של סודאן. ההמנון היה המנון הכוחות הצבאיים שפעלו לעצמאות סודאן. הוא נכתב על ידי אחמד סאלח והולחן על ידי אחמד מרג'אן. בשל המצב הפוליטי המעורער במדינה, קיים ספק אם המנון זה ישמש את סודאן גם בשנים הבאות. ההמנון מושר בערבית.

## מילות השיר

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

סודאן
קטגוריה:סודאן: סמלים לאומיים
המנון הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו

**קוּמוּ קוֹנְגוֹלֶזִים** (בצרפתית: **Debout Congolais**) הוא **[[המנון לאומי|ההמנון הלאומי]] של [[הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו]]**. ההמנון נכתב על ידי סימון-פייר בוקה, הולחן על ידי ז'וזף לוטומבה ואומץ לראשונה בשנת 1960, שנת העצמאות של המדינה. עם הפיכתה של המדינה לזאיר ב-1971, שונה ההמנון ל"שירה של זאיר" (La Zaïroise). ההמנון המקורי חזר להיות המנונה של המדינה עם הפלתו של מובוטו ססה סקו וחזרתה של המדינה לשמה הקודם בשנת 1997. ההמנון מושר בצרפתית.

## מילות השיר

## ראו גם

קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: סמלים לאומיים
קונגו
ממברנה סינתטית

**ממברנה סינתטית** היא קרום דק המחקה מבחר תכונות של ממברנה ביולוגית ומשמשת למגוון מטרות בביולוגיה, בכימיה ובהנדסה, הן במחקר והן בתעשייה.

ממברנה סינתטית יכולה לשמש להפרדת חומרים במעבדה. החלק הפעיל שלה שמאפשר מעבר סלקטיבי של חומר. הממברנה מכילה בדרך כלל פולימרים או חומרים קרמיים כמו תערובת של זכוכית ומתכת. הכוח שמניע את החומר דרך הממברנה יכול להיות מפל ריכוזים, הפרשי לחץ או מתח חשמלי.

לממברנה הסינתטית יש תפקיד חשוב בתהליכי הפרדה כמו מיקרופילטרציה, אולטראפילטרציה, אוסמוזה הפוכה, הפרדת גזים, דיאליזה או כרומטוגרפיה. היישום תלוי בסוג החומר ממנו הממברנה עשויה. הבסיס הפיזיקלי הוא הפרדה לפי גודל, אפיניות כימית או אלקטרוסטטיות.

ממברנות חדירות למחצה, שמאפשרות מעבר מים בלבד או יוני מלחים בלבד, משמשות בתהליך אוסמוזה הפוכה או אלקטרודיאליזה לצורך התפלת מים. אותן ממברנות יכולות לשמש במתקני הפקת אנרגיה בשיטת אנרגיה כחולה .

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:תעשייה
קטגוריה:סינון
OsCommerce

**OsCommerce** (**O**pen **S**ource **Commerce**) היא תוכנת סחר-אלקטרוני המבוססת על קוד פתוח הניתנת להורדה בחינם מהאינטרנט.

יוצר התוכנה הוא Harald Ponce de Leon ובתחילה נקרא הפרויקט "The Exchange Project", זו היוותה את הבסיס והיסודות למערכת הנוכחית של היום.
לאחר מספר שנים שונה שמה ל-osCommerce והוקם אתר רשמי לפרויקט המאפשר לגולשים מכל העולם להיות מעורבים באופן מלא בחלק הפיתוח וההתקדמות של המערכת. התכנה משוחררת תחת רישיון GNU GPL - General Public License.

המערכת כתובה ב-PHP ומבוססת על מסד הנתונים MySQL.

## ראו גם
* PHP
* MySQL
* Open Source
* GNU GPL

## קישורים חיצוניים
* 

* osCommerce.com, אתר הבית הרשמי של osCommerce

קטגוריה:תוכנה חופשית
קטגוריה:מסחר אלקטרוני
פלוסית גמה

**פלוסית גמה**, המכונה גם **תנשמית גמה**, (שם מדעי: *Autographa gamma*) היא מין של עש ממשפחת התנשמיתיים. הבוגרים מעופפים גם בשעות היום וגם בדמדומים.

## תיאור
אורך גופה 17–19 מ"מ, מוטת כנפיה 30-45 מ"מ. צבעה חום-אפור. הכנפיים צבועות בדוגמה מסובכת של גוני חום ואפור שונים, המקנים לה הסוואה מצוינת. על כל אחת מכנפיה הקדמיות יש ציור של האות היוונית גמא בצבע לבן-כסוף, ומכאן שמה. כנפה האחורית חומה עם פס לבן בשוליה. צבעי הכנפיים משתנים מבוגר לבוגר, ותלויים באקלים שבו הזחל גדל.

## תפוצה
מין זה נפוץ באירופה, בחלקים מאסיה ובצפון אפריקה. הפרטים בדרום תחום תפוצתו יציבים (אינם נודדים). באביב הבוגרים נודדים צפונה ומגיעים עד לאיסלנד, גרינלנד ופינלנד. מספרי הנודדים משתנים משנה לשנה, ויש שנים שפלישות המוניות של המין מתרחשות. גל שני של נודדים מגיע בקיץ. במרכז אירופה ובאיים הבריטיים הבוגרים מצויים במספרים משמעותיים ממאי והלאה. באביב המאוחר האוכלוסייה מתדלדלת, כיוון שהבוגרים אינם שורדים במזג האוויר המתקרר. יש פרטים שעפים שוב דרומה כדי לחרוף באגן הים התיכון ובאגן הים השחור.

בישראל הבוגרים מתחילים להופיע בספטמבר-אוקטובר ונעדרים בקיץ. באביב אוכלוסיית הבוגרים בישראל מגיעה לשיאה. כיוון שאוכלוסייה זו גדולה בהרבה ממה שהיה יכול להתפתח מהזחלים המקומיים, החוקרים מניחים שחלק גדול ממנה הוא פרטים שהגיעו לישראל מדרום, חלקם בדרכם לאירופה.

הבוגרים חיים במגוון רחב של בתי גידול, במיוחד בשטחים פתוחים. נפוץ לראות את הבוגרים בגנים, כשהם באים לשתות צוף.

## אורח חיים
[ימין|ממוזער|250px|זחל על ענף של [גזר]]
פלוסית גמה מעמידה שניים או שלושה דורות בשנה, ואפילו ארבעה בתנאי מחיה טובים במיוחד. הנקבה מטילה את הביצים בצדם התחתון של עלים. הביצים לבנבנות, חצי-כדוריות בצורתן ובעלות חריצים עמוקים. לאחר שלושה-ארבעה ימים, ואף יותר בתנאים קרים, הזחלים בוקעים מהביצים.

לזחל שלוש רגליים מדומות (בליטות בשרניות בהם הזחל נעזר בהליכתו), וצבעו לרוב ירוק עם סימנים לבנבנים. הזחלים הם רב-פונדקאים (ניזונים מצמחים שונים), ותועדו על יותר ממאתיים מיני צמחים שונים. הם עלולים להפחית את היבול על ידי פגיעה בעלים, ונחשבים לרוב כמזיקים. לפני התגלמותם הזחלים מגיעים לאורך 35 מ"מ. הם מתגלמים בפקעת הדבוקה לצמח.

הגולם ירוק בהתחלה, ומשחיר עם הזמן. הבוגרים מזדווגים יום או יומיים לאחר בקיעתם. הנקבות מטילות את הביצים חמישה ימים לאחר מכן. הבוגרים מתים 3–19 ימים לאחר ההגחה מהגלמים.

## קישורים חיצוניים

* עמיר וינשטיין, חלון פתוח לחרקים - פלוסית גמה.

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:תנשמיתיים

קטגוריה:ארץ ישראל: פרפראים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
אינקלינגס

שמאל|ממוזער|250px|פונדק העיט והילד ('''''The Eagle and Child''''',מתורגם לעיתים גם בשם "פונדק הציפור והתינוק") שבו נהגו חברי האינקלינגס להיפגש בערבי שלישי ב-1939.
שמאל|ממוזער|250px|הפינה של הפאב "העיט והילד" בה נפגשו חברי האינקלינגס. קיימת שם כיום פינת זיכרון לזכרם.

**האינקלינגס** (באנגלית: **The Inklings**) היו חבורה ספרותית באוניברסיטת אוקספורד, אנגליה. חברי האינקלינגס (בהם כמה מהסופרים המייסדים של סוגת הפנטזיה: ג'.ר.ר. טולקין, ק.ס. לואיס וצ'ארלס ויליאמס) היו ברובם אקדמאים באוניברסיטה. קבוצה זו התקיימה בין שנות ה-30 לבין שנות ה-60 של המאה העשרים.

## מאפייני הקבוצה
כנהוג בקבוצות ספרותיות אקדמיות באותה תקופה, היו האינקלינגס כולם גברים. (דורותי סיירס, שלפעמים מוגדרת כחברה באינקלינגס, אכן הייתה חברה קרובה של לואיס ושל ויליאמס, אך לא נכחה אף פעם בפגישות האינקלינגס).

האינקלינגס היו חסידי ספרות מוצהרים, ששיבחו את ערכו של הסיפר בתחום הבדיוני, ועודדו כתיבת הפנטזיה. אף שערכים נוצריים רבים השתקפו בעבודתם של מספר חברים, היו גם חברים אתיאיסטים בקרב חברי הקבוצה.
על ייחודם של האינקלינגס כבני קבוצה חברתית, מעיד וורן לואיס, אחיו של ק.ס. לואיס:

## מטרת הקבוצה
המטרה העיקרית לפגישות האינקלינגס הייתה הקראת עבודותיהם הלא מוגמרות של החברים ודיונים עליהן. בין הרומנים שהוקראו לראשונה בפני האינקלינגס ניתן למנות את "שר הטבעות" מפרי עטו של טולקין, "Out of the Silent Planet" של לואיס, ויצירתו של ויליאמס "הלאווין". אחד מסיפוריו של טולקין, "מסמכי מועדון הרעיונות" מבוסס על האינקלינגס.

לא כל פגישות האינקלינגס היו רציניות לגמרי; חברי האינקלינגס שיעשעו עצמם בתחרויות, כמו למשל: לראות מי יכול לקרוא את הפרוזה הידועה לשמצה של אמנדה מקיטריק רוז למשך הזמן הארוך ביותר מבלי לפרוץ בצחוק.

עד סוף 1949 התקיימו פעילויות החבורה בדרך כלל בערבי שלישי בחדרי הקולג' של ק.ס. לואיס. האינקלינגס נודעו בכך שהתכנסו מדי פעם בפאב מקומי בשם "העיט והילד" (*The Eagle and Child*), שנודע גם כ"הציפור והתינוק" (*The Bird and Baby*), או פשוט: "הציפור". בהתאם לאמונות שכיחות בקרב האקדמאים באותה התקופה, הם לא הקריאו את יצירותיהם בפאב. בשעות מאוחרות יותר התקיימו הפגישות בפאב "השֶׂה והדגל" (*The Lamb and Flag*), הממוקם מעבר לרחוב, ובשנים מוקדמות האינקלינגס נפגשו גם בפאבים אחרים, אבל "העיט והילד" השאיר את חותמו.

## מקור השם
במקור, השם "אינקלינגס" התייחס למועדון דיונים ב"קולג' אוניברסיטה", שנוסד על ידי אדוארד טנגיי לין (Edward Tangye Lean), סטודנט לתואר ראשון באותו הזמן ואחיו של הבמאי דייוויד לין, בשנת 1931, גם כן למטרת הקראה בקול של יצירות לא גמורות. המועדון הורכב מסטודנטים ובעלי תוארי כבוד, ביניהם טולקין ולואיס. כאשר לין עזב את אוקספורד ב-1933, המועדון ננטש, והשם הועבר על ידי טולקין ולואיס לקבוצתם במודלין קולג'.

על הקשר בין שני ארגוני ה"אינקלינגס", טולקין אמר:

## מורשת
על שמם של האינקלינגס נקראו כמה אגודות ספרותיות, כמו למשל אגודת האינקלינגס באאכן. מרכז מאריון אי. ווייד, הממוקם בקולג' ויטון שבאילינוי, ארצות הברית, מוקדש לעבודתם של שבעה סופרים בריטים, כולל ארבעה מחברי האינקלינגס (ג'.ר.ר. טולקין, ק.ס. לואיס, צ'ארלס ויליאמס ואואן ברפילד) ואת דורותי סיירס. האוסף של המרכז כולל מכתבים, כתבי יד, קלטות אודיו ווידאו, תמונות, יצירות אמנות ועוד.

## לקריאה נוספת

* 
* 
* 
* 


## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:חבורות ספרותיות
קטגוריה:ספרות בריטית
הנרייטה ליוויט

**הנרייטה סוון ליוויט** (באנגלית: **Henrietta Swan Leavitt**; 4 ביולי 1868 - 12 בדצמבר 1921) הייתה אסטרונומית אמריקנית.

## ביוגרפיה

נולדה ב-4 ביולי 1868 כבתו של כומר פרוטסטנטי בלנקסטר, מסצ'וסטס. משפחתה התיישבה במסצ'וסטס ביי קולוני בתחילת המאה ה-17. היא סיימה את לימודיה ברדקליף קולג' (שבאותה העת נקרא החברה להוראה קולג'ית לנשים) עם תואר .B.A בשנת 1892. לאחר סיום לימודיה שהתה בביתה מספר שנים, בשל מחלה שבעקבותיה נותרה חרשת.

בשנת 1895 החלה ליוויט לעבוד בהתנדבות במצפה הכוכבים של אוניברסיטת הרווארד, משום שמשרות בשכר בתחומים מדעיים לא היו פתוחות עד אז בפני נשים. בשנת 1902 קיבלה משרה קבועה כמחשבת אצל אדוארד צ'ארלס פיקרינג, עבודה שנחשבה אז לפשוטה ומייגעת, כחלק מצוות הנשים שכונה "מחשבות הרווארד", שנשכרו על ידו במטרה למדוד ולקטלג את בהירותם של כוכבים באוסף לוחות הצילומים של המצפה.

ליוויט זיהתה כ-2,400 כוכבים משתנים, כמחצית מהכוכבים המשתנים שהיו ידועים באותו זמן, רובם בתמונות מענני מגלן. ב-1908 פרסמה את עבודתה ב-*Annals of the Astronomical Observatory of Harvard College* שבה דיווחה על כך שמספר כוכבים משתנים הפגינו תבנית משותפת: כוכבים בהירים יותר היו בעלי זמן מחזור השתנות ארוך יותר. לאחר מחקר נוסף, אישרה ליוויט ב-1912 כי משתנים קפאידים בעלי בהירות נראית רבה הם אכן בעלי זמן מחזור גדול יותר, ושהיחס בין הבהירות המוחלטת לזמן המחזור הוא צמוד וניתן לחזוי. (לייויט בחנה קפאידים המצויים ב-ענן מגלן הקטן והניחה שכולם נמצאים בערך במרחק שווה מכדור-הארץ. הדבר אפשר לה להסיק שהיחס מתקיים לא רק על הבהירות נראית אלא על הבהירות המוחלטת.)

חשיבותו הגדולה של הקשר הזה למחקר האסטרונומי, הייתה שהוא סיפק אמת מידה לקביעת מרחקים ביקום. שנה אחת לאחר שליוויט פרסמה את תוצאותיה, קבע איינר הרצשפרונג את המרחק אל מספר קפאידים בשביל החלב, ובאמצעות מדידה זו ניתן היה לקבוע את המרחק לקפאידים נוספים. כאשר נתגלו קפאידים בגלקסיות אחרות, כגון גלקסיית אנדרומדה, ניתן היה למדוד את המרחק גם לגלקסיות אלו. מרחקים אלו אפשרו ליישב את הוויכוח, האם הגלקסיות היו מחוץ לשביל החלב או חלק ממנו.

ליוויט לא עבדה באופן סדיר במהלך שהותה בהרווארד, וזאת בשל בעיות בריאות והתחייבויות משפחתיות. בסוף שנת 1921 נפטרה ליוויט ממחלת הסרטן. על שמה נקראים האסטרואיד 5383 ליוויט, ומכתש ליוויט בירח.

## ראו גם
* נשים במדע

## קישורים חיצוניים

* Periods of 25 Variable Stars in the Small Magellanic Cloud - מאמרה של ליוויט מ-1912
* 
* The 'star-fiend' who unlocked the Universe - מאתר ה-BBC
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מסצ'וסטס
קטגוריה:אסטרונומיות אמריקאיות
קטגוריה:מחשבות הרווארד
קטגוריה:מדעניות אמריקאיות במאה ה-19
קטגוריה:מדעניות אמריקאיות במאה ה-20
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1868
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1868
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1921
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1921
ויטמין B5

שמאל|220px|המבנה של חומצה פנטוטנית
**חומצה פנטוטנית** (באנגלית: Pantothenic acid), ידועה גם בשם **ויטמין B<sub>5</sub>**, היא מולקולה אורגנית חיונית, המשתייכת לקבוצת ויטמיני B. כל יצור חי זקוק לחומצה הפנטוטנית משום שהיא משמשת ליצירת קואנזים A, החיוני לייצור אנרגיה בתא, כמו גם ליצירה ולפירוק של חלבונים סוכרים ושומנים.

מקור המונח "חומצה פנטוטנית" הוא בשפה היוונית (παντόθεν) ומשמעות השם היא "נמצא בכל מקום".

## היסטוריה
ב-1933 זיהה רוג'ר ויליאמס לראשונה את החומצה כחומר חיוני לגדילת שמרים. ב-1939 הודגמה השפעתה על ריפוי עופות (חסר גורם לדרמטיטיס) ובשנות ה-50 התבצעו מחקרים אשר הובילו לגילוי מבנה החומצה.

## תפקוד (פיזיולוגיה)
החומצה הפנטוטנית היא קופקטור חיוני לזירוז תגובות ביוכימיות אנזימטיות רבות. היא קופקטור המעורב בסינתזה של ליפידים כולל ספינגוזין וסטרולים.

במצבי חסר של החומצה מתקיים ניוון נוירומוסקולרי ואי ספיקה אדרנלית. מצב זה מתבטא בהפרעות תחושתיות בגפיים, התכווצויות שרירים, קואורדינציה לקויה, עייפות, חולשה, הפרעות שינה, בחילה, כאבי בטן, הקאות, חוסר תיאבון ועצירות. חסר כזה כמעט לא תואר כתופעה נקיה אלא בניסוי על מתנדבים, כי הוויטמין קיים בכל מזון שהוא. מאידך, ייתכן חוסר בחומצה פנטוטנית כחלק מחוסר תזונתי מלא.

הוויטמין נספג בקלות במערכת העיכול ונמצא בכל רקמה ברכוז.

המזונות הבאים עשירים בוויטמין B5: כבד בקר, זרעי חמניה, יוגורט, אבוקדו, תפוח אדמה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

B05
דמי גלאס

[שמאל|ממוזער|250px|[צלעות|צלע חזיר ופטריות ברוטב דמי גלאס, עם מחית בטטה וכרוב ניצנים]]
**דמי גלאס** (מצרפתית: **Demi-glace** - "חצי זגוגי") הוא סוג של רוטב חום המשמש במטבח הצרפתי. 

דמי גלאס מוכן באמצעות שילוב כמויות זהות של ציר בשר בקר או ציר עגל, ורוטב אספניול, וצמצום התערובת (אידוי הנוזלים בתערובת על אש נמוכה) עד שנותרת מחצית התערובת. הרוטב העשיר שנוצר משמש לתיבול מאכלי בשר.

רוטב זה קשה להכנה בשל הזמן הארוך שנדרש להכנתו, ועל כן מרבים להחליף רוטב זה בציר בשר מצומצם. ציר זה כונה על ידי ג'וליה צ'יילד רוטב דמי גלאס למחצה ("semi-demi-glace").

## קישורים חיצוניים

* 
* כרוויה ודמיגלאס, מגזין את

קטגוריה:המטבח הצרפתי: רטבים
וישיסואז

**וישיסואז** (בצרפתית: **Vichyssoise**) הוא מרק העשוי בסגנון צרפתי הכולל רסק של כרישה, בצלים, תפוחי אדמה, שמנת וציר עוף. המרק מוגש לרוב קר.

## מקור המרק
ישנה מחלוקת בין המלומדים בדבר המקור של מרק זה. יש הטוענים כי מקורו של המרק בצרפת ואחרים טוענים כי המרק הומצא על ידי , שף מלון ריץ קרלטון בניו יורק בראשית המאה ה-20. המרק הופיע בתפריט המלון בשם "**Crème Vichyssoise Glacée**", ובשנת 1930, כשתורגם התפריט לאנגלית, נותר השם הצרפתי (אם כי בשינוי כתיב המִלה Cream). באותה עת טרם נודעה העיר וישי שבצרפת לדיראון כמקום מושבהּ של ממשלת וישי ששיתפה פעולה עם מדינות הציר.

דיאַט עצמו סיפר בריאיון שערך בשנות ה-50 כי נזכר במרק שסבתו נהגה להכין בילדותו בווישי.

לא מן הנמנע שהשף ז'ול גופה (Jules Gouffé), בן המאה ה-19, הוא שהמציא את המרק, שגרסה שלו הופיעה בספרו משנת 1872 שהוקדש למתכוני מרקים ומאכלים מתפוחי אדמה - שם מוגש המרק מחומם. גרסה חמה של מרק זה נקראת בשם Potage Parmentier על שמו של הרוקח והתזונאי אנטואן-אוגוסטן פרמנטייה, בן המאה ה-18, שהמריץ את הצרפתים להכיר בתפוחי האדמה כמזון ראוי, ולא רק כמאכל לבהמות ולאביונים.

## קישורים חיצוניים

* מתכון לווישיסואז, באתר השולחן
* מתכון לווישיסואז, באתר השולחן

קטגוריה:מרקים
קטגוריה:המטבח הצרפתי: מרקים
קטגוריה:מאכלי כרישה
רוטב אספניול

**רוטב אספניול** (בצרפתית: **Sauce Espagnole** - "רוטב ספרדי") הוא אחד מחמשת "רוטבי האם" - הרטבים היסודיים של המטבח הצרפתי. הרוטב מורכב מרביכה עם ציר בשר, אותם מצמצמים בבישול במשך מספר ימים.

## היסטוריה
שמו של הרוטב "ספרדי" אינו מעיד על מוצאו או על מרכיביו. לדברי לואי דיאה (Louis Diat) (לפי מספר גרסאות ממציא הוישיסואז) מחבר הספר "Gourmet's Basic French Cookbook", שמו של הרוטב ניתן לו לאחר שהטבחים הספרדים של אן מאוסטריה, אשתו של לואי ה-13, התעקשו על הוספת עגבניות מספרד לרוטב החום הצרפתי. לפי גרסה אחרת, מקורו של שם הרוטב בצבעו - בעוד צבע הרוטב הגרמני "רוטב אלמנד" בא לתאר את צבע עורם של תושבי גרמניה, וצבע הרוטב ההולנדי "רוטב הולנדז" מתאר את צבע עורם של תושבי הולנד, כך צבע רוטב אספניול (חום) מתאר את צבע עורם של תושבי ספרד.

הרוטב קיבל את שמו מן השף אוגוסט אסקופייה בסוף המאה ה-19, ואופן ההכנה של הרוטב נשאר זהה עד ימינו.

## הכנה
הכנת רוטב אספניול מתבצעת על ידי הכנת רו בעל צבע חום כהה, אליו מוסיפים כמות גבוהה של ציר בשר או מים, וכן עצמות שמושחמות, בשר בקר, ירקות ותבלינים. מצמצמים רוטב זה בבישול איטי, ממושך ומסונן. במהלך הבישול מוסיפים לרוטב ציר בשר וממשיכים לצמצמו. לקראת סיום הכנת הרוטב מוסיפים אליו רסק עגבניות. משך ההכנות של רוטב כהלכתו הוא מספר ימים.

לרוטב אספניול טעמים חזקים המשתלטים על המזון, ולכן אין מוסיפים אותו ישירות לתבשילים שונים, אלא משתמשים בו כ"רוטב אם" שממנו מייצרים רטבים אחרים, כגון: רוטב אפריקן, רוטב בריגארד, רוטב בורגיניון, רוטב או צ'סור, דמי גלאס ורוטב שבריו.

אסקופייה מציין בספרו כי ישנה גרסה של הרוטב לתקופת התענית - שאינה כוללת בשר, ובה מצמצמים ציר ירקות ופטריות שונות.

## ראו גם
*רוטב חום
*דמי גלאס

## קישורים חיצוניים
* מקור שמו של רוטב האספניול

אספניול
אסקרגו

[ממוזער|אסקרגו מבושל ב[רוטב שום וחמאת פטרוזיליה בקונכייתו (ולצידו מטבע של 2 אירו סנטים לשם השוואה)]]
ממוזער|אסקרגו מבושל ברוטב שום וחמאת פטרוזיליה מחוץ לקונכייתו
שמאל|ממוזער|אסקרגו המוגש בצלחת מיוחדת, ולצידו מלקחי החזקה ומזלג שבלולים.
**אסקרגו** (בצרפתית: **escargots**) הוא מתאבן עשוי מחילזון במטבח הצרפתי הנאכל באירועים חגיגיים.

השם הנפוץ בעולם של המאכל הגיע מצרפתית, אשר קלטה אותו מהמילה האוקסיטנית escaragol, שמשערים שהגיעה ממילה קדם-לטינית **karakauseli*.

מבין מיני החלזונות הרבים, 116 זנים ניתנים לאכילה. הזן המקובל לאכילה הוא חלזון הגינה. במצבם הטבעי, ובשל העובדה שהחלזונות אוכלים עלים נרקבים ובוץ, הם רעילים לבני אדם. על מנת לאכול את החלזונות יש לנקותם מרעלנים אלה באמצעות דיאטה של מאכלים שאינם רעילים במשך מספר ימים. כיום מרבית חלזונות המאכל גדלים בחוות גידול, בהם מאכילים אותם דגנים.

הכנת האסקרגו מבוצעת על ידי הוצאת החילזון מקונכייתו, ניקויו, בישולו עם חמאת שום ועשבי תיבול (לרוב פטרוזיליה) והחזרת החילזון המבושל לתוך קונכייתו. המנה מוגשת על צלחת מיוחדת בצורת שבלול, עם כלי הגשה תואמים - מלקחיים המשמשים להחזקת השבלול ומזלג מיוחד (מזלג שבלולים) לצורך הוצאת בשר השבלול.

החלזונות עשירים בחלבונים וכמות השומן בהם מועטה, אולם בשל הבישול בחמאה, המאכל עתיר בשומן ובכולסטרול.

## ראו גם
* קוקי סאן ז'אק

## קישורים חיצוניים

* ערכים תזונתיים של אסקרגו.
* שלוש מנות אסקרגו, mako אוכל
* מהו מאכל האסקרגו הצרפתי?, באתר אנציקלופדית אאוריקה

## הערות שוליים

ממוזער|ימין|250px|תבשיל אסקרגו בכלי מיוחד, ומזלג אסקרגו

קטגוריה:המטבח הצרפתי
קטגוריה:מילים וביטויים בצרפתית
לטאיים

ממוזער|Lacerta schreiberi
ממוזער|לטאה אוצלוטית
ממוזער|לטאה דוקרנית אצבע
ממוזער|לטאה אוכלת נבלה של דג
**לטאיים** (שם מדעי: Lacertidae) היא המשפחה הנפוצה ביותר בתת-סדרת הלטאות. משפחה זו כוללת כ-370 מינים, מהם 11 נפוצים בישראל. הלטאיים יכולים להופיע בכל הצבעים. בישראל, הם מופיעים גם בצבעים שאינם נפוצים בלטאות בארץ (כתום, אדום וכחול) כמו מדברית עינונית שצבע הוא חום, או הצבע הכחול בעינחש עדינה שצבעה חום-ירוק.

## מאפיינים
גופם של הלטאיים מוארך וצורתו גלילית. ראשם צר, ארוך ומחודד וחלקו העליון מחולק סימטרית ללוחיות. צווארם של הלטאיים עבה ואורכו כחצי מאורך הראש. זנבם ארוך מאוד, והוא אף יותר ארוך מהגוף והראש יחדיו. טפריהם מתאימים לטיפוס ולחפירה בשל כפיפותם וחדותם.

הזכר מפריש חומר מנקבי הקולית החשוב מאוד לתקשורת בין הלטאות. כמו כן, הוא מגביר את ההפרשה בעונות הרבייה. הפרשה זו בולעת אור בתחום העל-סגול. ישנן לטאות המסוגלות לראות את ההפרשות כשהן מוארות עקב יכולתן לראות בתחום העל-סגול.

הלטאיים ניזונים בעיקר מחרקים. מינים גדולים מספיק מסוגלים אף לאכול לטאות קטנות מהם. בנוסף, הם ניזונים מגוזלים, מכרסמים קטנים ופירות.

אורך חייהם של הלטאים מסוגל להגיע אצל חלק מהמינים ל-20 שנים.

בזים, חנקנים, חתולים, כלבים, כרוונים, נחשים, עכבישים, עכשובים ועקרבים ניזונים מהלטאיים ומהווים להם סכנה. לרוב, מבחינים הלטאיים מבחינים באיום לפני שהוא מתקרב מספיק, ונמלטים לנקיקים בסלעים, למחילות בקרקע ולמרומי עצים. אם זנבם נתפס בפיו של טורף, הם משירים אותו ונסים על נפשם. כמו כן, מסייע שינוי צבעם בהגנה מפני טריפה.

## רבייה
עונת הרבייה של הלטאיים היא האביב. הזכרים גדולים מן הנקבות וזנבם עבה יותר. במהלך עונת הרבייה, הזכרים מהלכים כל הזמן סביב הנקבות ומחזרים אחריהן. הזכרים עלולים לחזר אחרי נקבה שכבר "נתפסה" על ידי זכר אחר. במקרה כזה מתפתח קרב בין הזכרים. המפסיד בורח והמנצח ממשיך לחזר אחר הנקבה.

ההזדווגות מתבצעת בכך שהזכר מתקרב אל אחורי הנקבה ומכניס את זנבה לפיו, תוך כדי שהוא נושך את זנבה הוא מתקדם לאורכו עד שמגיע לבסיסו וממשיך להתקרב למותני הנקבה. לאחר מכן, הוא מרים את רגלו מעל בת זוגו ומצמיד את פתח הביב שלו לזה של הנקבה ונשלף אחד מאיברי מינו ומוחדר לביבה של בת זוגו. תהליך זה אורך דקות בודדות בלבד, ובמהלכו הלטאות נעות מעט מאוד. במהלך האביב או הקיץ מטילה הנקבה שתי ביצים רכות בגומה בקרקע (הנחפרת בעזרת הטפרים) או במקום מוחבא אחר. בסוף הקיץ בוקעות הביצים. ישנן לטאות אשר אינן מטילות ביצים אלא משריצות את צאצאיהן חיים.

## מיון הלטאיים

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1825
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון אדוארד גריי
קטגוריה:שמונה שרצים
תנשמית האביב

**תנשמית האביב** (שם מדעי: *Helicoverpa armigera*), הנקראת גם **הליוטיס** ו**תנשמית השמש המצויה**, היא מין של עש ממשפחת התנשמיתיים. הבוגרים נפוצים בישראל במשך רוב השנה, מלבד בחורף, בו הם מועטים. באביב אוכלוסייתם גדלה, עם ההתרבות, ובסתיו היא קטנה שוב.

## תיאור
אורך גופה כ-20 מ"מ, מוטת כנפיה עד 40 מ"מ. צבע גופה וכנפיה הוא חום בהיר, עם כתמים יותר כהים עליו. יש והכתמים כהים רק מעט יותר, ויש מקרים בהם הכתמים כמעט שחורים. הכנפיים האחוריות לבנבנות, ויש להן פס כהה רחב בשוליים.

## רבייה
הביצים מוטלות בודדות על צמחי בר או תרבות ממינים שונים. בין הצמחים הללו נמנים ירקות, אספסת, תלתן, בוטנים, כותנה ועוד. הזחל בודד בכל שלבי התפתחותו, והזחלים אינם מתגודדים, כמיני פרפראים אחרים. אורך הזחל לפני ההתגלמות הוא 35 מ"מ, וצבעו נע בין חום בהיר מאוד, דרך גוני ירוק שונים, ועד חום כהה, זאת לפי צבע מזונו. לזחל יש פסי אורך בהירים, עם פסים כהים לצידם. ההתגלמות נעשית לרוב בקרקע.

הזחלים שבקעו על צמחי כותנה ניזונים בעיקר מהפירות. נזקם לצמחים אלה גדול, כיוון שהם עוברים לפרי שני, לפני שגמרו לאכול את הראשון.

## ראו גם
* תנשמיתיים
* תנשמית הצפצפה
* תנשמית המורכבים

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1808
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יקוב הובנר
קטגוריה:תנשמיתיים

קטגוריה:ארץ ישראל: פרפראים
חמולת ברגותי

**חמולת ברגותי** (בערבית: **البرغوثي**, בתעתיק מדויק: **אלברע׳ות׳י**) היא חמולה ערבית. רוב בני החמולה מתגוררים בנפת רמאללה ואל-בירה.

כמה מבני המשפחה הם דמויות בולטות בספרות ובפוליטיקה הפלסטינית. מספר בני משפחה התפרסמו בשל מעורבותם בטרור הפלסטיני.

## בני משפחה בולטים
* איאד ברגותי (נולד 1980 בנצרת ומתגורר בחיפה), סופר, מתרגם ועורך המשמש כעורך המשנה של סדרת "מכתוב" לתרגום ספרות ערבית לעברית במכון ון ליר.
* בשיר ברגותי (1931–2000), עיתונאי ופעיל קומוניסטי.
* ועד ברגותי, מהכפר סורדא, טרוריסט, העצור בחשד למעורבות בפיגוע הירי בצומת עפרה ב-10 בדצמבר 2018.
* חאדר אל-עלם (1928–2014), פעיל קומוניסטי, שר התעשייה בממשלה הראשונה של הרשות הפלסטינית.
* חוסיין ברגותי (1954–2002), משורר.
* מוחמד ברגותי, שר העבודה לשעבר של הרשות הפלסטינית.
* מוסטפא ברגותי (נולד 1954), פוליטיקאי ורופא פלסטיני.
* מוריד ברגותי (1944–2021), משורר וסופר.
* מרואן ברגותי (נולד ב-1958), טרוריסט ומנהיג פלסטיני, יושב בכלא הישראלי על מעורבותו בטרור.
* נאא'ל ברגותי, טרוריסט, אח של עומר (אבו עאסף) ברגותי, נשפט למאסר עולם על רצח ישראלי ב-1978, אחד ממנהיגי החמאס (איש פת"ח בעברו), שוחרר בעסקת שליט, נעצר שוב אחרי פחות משלוש שנים, שב לרצות את עונשו, האסיר הביטחוני הפלסטיני הוותיק ביותר בכלא הישראלי.
* סאלח ברגותי (יליד 1989), טרוריסט, בן של עומר (אבו עאסף) ברגותי ואח של עאסם ברגותי. מעורב בפיגוע הירי בצומת עפרה ב-10 בדצמבר 2018. חוסל על ידי כח ימ"מ תוך ניסיון הימלטות ממעצר.
* סמיח אל-ברגותי (1925–2008), סופר, פעיל קומוניסטי, מומחה בייצור שמן זית.
* עאסם ברגותי, מהכפר כובאר, טרוריסט, בן של עומר (אבו עאסף) ברגותי ואח של סאלח ברגותי. ישב בכלא הישראלי עשר שנים ושוחרר ממנו במרץ 2018. רצח את לוחמי צה"ל יובל מור יוסף וסמל יוסף כהן ז"ל ופצע לוחם נוסף בפיגוע הירי בצומת גבעת אסף והיה מעורב בפיגוע הירי בצומת עפרה ב-10 בדצמבר 2018. נעצר על ידי כחות הביטחון הישראלים ב-7 בינואר 2019, שוחרר בהסכם חמאס–ישראל (ינואר 2025)..
* עבד אל-ג'אבר אל-ברגותי, מפקד בני זייד במהלך מרד הפלאחים (1834).
* עבד א-לטיף ברגותי (1928–2002), סופר ומשורר.
* עבדאללה ברגותי (נולד ב-1972), טרוריסט, מפקד בזרוע הצבאית של החמאס גדודי עז א-דין אל-קסאם, אשר נשפט ל-67 מאסרי עולם על חלקו בתכנון פיגועי תופת רבים בהם נרצחו עשרות ישראלים במהלך האינתיפאדה השנייה.
* עומר ברגותי (יליד 1964), פעיל BDS.
* עומר ברגותי (אבו עאסף), טרוריסט, אח של נאא'ל ברגותי, בכיר החמאס מהכפר כובאר, נשפט למאסר עולם על רצח ישראלי ב-1978, שוחרר בעסקת ג'יבריל, מאז יצא ונכנס שוב לכלא.
* תמים אל-ברגותי (נולד ב-1977), משורר ומומחה למדעי המדינה, בנו של מוריד ברגותי.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

ברגותי
*
תורמוס ההרים

[ממוזער|220px|מרבדים כחולים של תורמוס ההרים ב[עמק האלה]]
[ממוזער|220px|תורמוס ההרים ב[אוניברסיטת תל אביב, בגוון כחול עז]]
**תורמוס ההרים** (כתיב מנוקד **תֻרְמוּס הֶהָרִים**, שם מדעי: *Lupinus pilosus*) הוא מין צמח בעל פרחים בסוג תורמוס הגדל בר בארץ ישראל. תורמוס ההרים הוא ערך טבע מוגן בישראל. תורמוס ההרים בולט בפרחיו הכחולים ופורח בסוף החורף ובאביב.

## מאפיינים
תפרחת הצמח בולטת למרחוק בצבע כחול-עמוק. מרבדים גדולים מתורמוס ההרים מצויים בהרים. תורמוס ההרים גדל באדמות "כבדות", המכילות אבן גיר כמו טרה רוסה ורנדזינה, שאר מיני התורמוס גדלים באדמות חסרות גיר. תורמוס ההרים פורח בישראל בחודשים פברואר עד אפריל.

תורמוס ההרים שונה משאר מיני התורמוס בצבע הפרחים שלו שהוא כחול-כהה (לעיתים בגוון סגול) לעומת לילך-בהיר
בתורמוס ארצישראלי ולבן עד לילך-כחלחל בתורמוס תרבותי. אם מסתכלים מקרוב על הפרחים, אזי ניתן לראות כי בפרחים שטרם בוקרו והם זמינים להאבקה, במרכז המפרש כתם לבן, היוצר שבירת צבע על הרקע הכחול.

הבדל נוסף הוא בגודל הפרי: רוחב התרמיל מגיע עד ל-2 ס"מ, לעומת 4 עד 6 ס"מ בקירוב אצל המינים האחרים. פריחתו מתחילה מעט מאוחר יותר, בחודש מרץ.

העלים מאוצבעים בעלי שמונה אונות.

התורמוס נמנה עם הצמחים האכילים המעטים בישראל. אוכלים את הזרעים שאמנם מכילים אלקלואידים רעילים, ובראשם הלופינין, המסיס במים. לכן נדרש להשרות את הזרעים במים רותחים מספר פעמים (תוך החלפת המים) על מנת שיהפכו לאכילים. לאחר מכן קולים את הזרעים במחבת עם מעט מים, ממליחים, אפשר גם לתבל בלימון וכמון. יש הנוהגים לטחון את הזרעים המעובדים ולערבב אותם עם קמח חיטה או דוחן ליצירת לחם.

סביבת גידולו היא בבתה, יחד עם בני שיח, שגובהם 25 עד 40 ס"מ, בשילוב עם צמחים עשבוניים - חברת הסירה הקוצנית ואחרים (ראו תמונה למטה). תורמוס ההרים גדל בהרים אך גם בצפון ארץ ישראל: הבקעה הצפונית, השפלה הצפונית ובעמק יזרעאל.

את משטחי הפריחה שלו ניתן לראות בתל שוכה שבעמק האלה, סמוך לארמון הנציב בירושלים, בתל קטרה שליד גדרה, בגבעת המורה, בנחל תבור, בצפון הגולן (מדרום להר אביטל) ולאורך כביש 70 (ואדי מילֶק) (בעיקר בין בת שלמה לאליקים).

הודות ליופיו ובשל איכות הנביטה של זרעיו, מרבים לזרוע את תורמוס ההרים בגינות.

## גלריה


קובץ:Lupinus pilosus 1.JPG|תורמוס ההרים בשפלת יהודה
קובץ:Lupinus pilosus 201002 01.jpg|מקבץ פרחי תורמוס ההרים בגווני כחול-סגול
קובץ:Lupinus-TAU-Wiki-Zachi-Evenor-2014.jpg|פרח תורמוס ההרים לקראת שקיעה
קובץ:Lupinus pilosus 201002 02.jpg|תקריב על הפרח
קובץ:Lupinus pilosus with Mustard plant (Sinapis) in the background.jpg|תורמוס ההרים על רקע חרדל, נחל תבור
קובץ:Lupinus-pilosus-fruit-2014-03-28b.jpg|הפרי ופרחים בסוף פריחתם
File:גבעת התורמוסים 06 (cropped).jpg
File:Ramot Nenashe 2024-02-20 IZE-169W.jpg|תורמוס ההרים ברמות מנשה, פברואר 2024
File:Lupinus pilosus - Ramot Nenashe 2024-02-20 IZE-153W.jpg|תורמוס ההרים


## קישורים חיצוניים

* תורמוס ההרים, באתר המשרד להגנת הסביבה (כיום, מתוך ארכיון האינטרנט "archive.today")
*  צחי אבנור, תורמוס ההרים Lupinus pilosus, בפליקר

## הערות שוליים

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1774
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:פרפרניים
קטגוריה:ארץ ישראל: פרפרניים
קטגוריה:ערכי טבע מוגנים בישראל: צמחים
קטגוריה:פרחים כחולים בארץ ישראל
קטגוריה:פרחים סגולים בארץ ישראל
השעיית הספק

**השעיית הספק** הוא מונח מתחומי הספרות, המחזאות והתסריטאות המתייחס ליכולת ולנכונות להתעלם בעת הקריאה או הצפייה ממידת הסבירות, המציאותיות או ההיגיון של הנחות יסוד או של פרטים בסיפור. מונח זה שימושי ביצירות סוריאליסטיות, פנטסטיות וביצירות מדע בדיוני. את המונח טבע המשורר סמואל טיילור קולרידג'.

## גישות
יצירתו של ג'.ר.ר. טולקין שִדרגה את סוגת הפנטזיה בהציגה עולם דמיוני שלם עם מערכת שלמה של חוקים, עמים, היסטוריה, אמונה ושפות. טולקין עצמו טען שהמונח "השעיית הספק" איננו מתאים לנכונות הקורא להעמיד מערכת משנית של אמונות.

## שיטות
במאמר שפרסם סופר הקומיקס מרדכי חלמיש במגזין "קומיקס" בחודש טבת תשע"ג, הוא מציין ארבע דוגמאות של טכניקות מצויות להשעיית הספק:

ריאליזיציה טכנית - שימוש בפרטים טכניים, לעיתים אף בצורה מוגזמת, על מנת לתאר מציאות לא טבעית, מקלים על קבלתה. לדוגמה: כאשר בא הסופר לתאר ענק רב ממדים המגיח לפתע מול בני אדם, הוא עשוי להיתפס במכוון לפרטים טכניים של נתוני גובה, צבע, צורת האצבעות וכדומה, על מנת להעניק אמינות לדמות הענק.

הצמדה לריאליה - שיטה נוספת היא "חיבור" האירוע הבדיוני והטלאתו אל אירועים ומצבים ריאליים ברורים. כך למשל, הסופר המתאר את הגעתה של חללית לחצר בית באישון לילה, יקדים ויתאר את משב הרוח ואת העצים הנעים, יעבור לתיאור החללית הנוחתת, ואז ישוב ויתאר את נביחותיו של הכלב הביתי. סגנון ה"פינג-פונג" בין ריאליה לבדיון ובחזרה, משעה את הספק ומקל על הקוראים לקבל כאחת את ההתרחשות כולה הכוללת את האירוע הבדיוני.

הרחבה רגשית - בבואם לתאר מצבים בלתי ריאליים, עוברים חלק מן הסופרים לתיאורי רגש נרחבים, ובכך "מקלים" על הקוראים לקבל את המצב שנוצר. לדוגמה: סופר המכניס לפתע דמות של ענק לסיפור, יתאר בהרחבה את תחושותיהם של בני האדם לנוכח היצור המפלצתי שלמולם. תיאורי הרגשות המורחבים משמשים כרקע המקל על השעיית הספק.

הכרזת הספק - סופרים רבים נוהגים "להודות" כביכול על מציאותו של הספק, ובכך באופן פרדוקסלי להעניק לו אמינות. לדוגמה: כאשר מתרחש מצב דמיוני ובלתי ריאלי, יציין הסופר ויכתוב כי גיבורי הסיפור לא האמינו למראה עיניהם. לעיתים הוא אף מוסיף מפיהם של גיבורי הסיפור, את התייחסותם למצב הבלתי הגיוני הזה. לצורך תיאור מקרים דמיוניים אף יותר, עשוי הסופר אף להקדים ולציין בטרם ההתרחשות, כי איש ממשתתפי הסיפור לא היה מאמין שיתרחש דבר מעין זה. לדוגמה: "היה זה ערב רגיל כאשר פסעתי אל ביתי בשעה עשר, ואילו היה אומר לי מאן-דהו כי הערב ישתנו חיי לחלוטין, לבטח הייתי פוטר אותו בבת צחוק".

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אמנות
אירוס טוביה

**אִירוּס טוּבְיָה** או **אירוס עוזיהו** (שם מדעי: *Iris regis-uzziae*) הוא מין בסוג אירוס בתת-הסוג סקורפאירוס (*Scorpiris*).
## מאפיינים
אירוס טוביה הוא גאופיט רב שנתי. בעל מספר עלים קטן, העלים מרזביים, כפופים אחורנית, סדורים בשני צידי עמוד הפריחה, אורכם כ-20 ס"מ וגונם ירוק-אפרפר. גובה עמוד הפריחה כ-10 ס"מ והוא נושא שניים או שלושה פרחים. עלי הכותרת לבנים, בעלי עורק בולט בצבע צהוב עז. הפרחים נכונים, עלי הכותרת מוארכים ופונים החוצה כבשאר הפרחים בני הסקציה.

הבוטנאית נעמי פיינברון נתנה למין זה את השם המדעי Iris regis-uzziae על שם המלך עוזיהו שעליו נאמר: "ויבן מגדלים במדבר" אך לאחר מכן שונה שמו העממי לזכרו של הבוטנאי הארץ ישראלי טוביה קושניר, שנפל בשיירת הל"ה ושאסף את הפריטים הראשונים של המין עוד ב-1943.

המין אנדמי לאזור ארץ ישראל, צומח רק בהר הנגב המרכזי - בעיקר צפונית למכתש רמון ובהרי אדום.

המין נדיר, וככל מיני האירוסים בארץ ישראל, הוא מוגן על פי חוק.


Israel Hiking Map אירוס טוביה.jpeg
Iris-regis-uzziae-lotz-cisterns-b.jpg


## קישורים חיצוניים

* 
* אירוס טוביה - אגדות ומידע מפורט מתוך האתר טיולים בארץ מגדיר צמחים
* אירוס טוביה, באתר הרשימה האדומה של רשות הטבע והגנים

## הערות שוליים

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1978
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי נעמי פיינברון-דותן
קטגוריה:אירוסיים
קטגוריה:ארץ ישראל: אירוסיים
קטגוריה:ערכי טבע מוגנים בישראל: צמחים
קטגוריה:צמחי בר בסכנת הכחדה בישראל
קטגוריה:ארץ ישראל: צמחים אנדמיים
קטגוריה:פרחים כחולים בארץ ישראל
חירות דרמטית

**חירות דרמטית** (באנגלית: **Artistic License,** בלטינית: L**icentia Poētica**) היא מונח המתייחס בעיקר לאמנויות נרטיביות כגון: מחזאות, סיפורת ותסריטאות, ומשמעותו - החופש של מחבר היצירה לחצות את גבולות המציאות וההיגיון המוכרים לנו, ולברוא מציאות פנימית חלופית בתוך היצירה, המצייתת לחוקים אחרים. 

היוצרים נהנים מחירות דרמטית הודות למוסכמת השעיית הספק, וזאת בתנאי שיהיו עקביים, יצייתו לחוקי המציאות הפנימית ביצירה ויעניקו לנמענים תמורה ראויה, בדרך כלל בדמות חוויה רגשית כלשהי.

דוגמאות:
*סופרמן וגיבורי על אחרים - קוראי הקומיקס ומאוחר יותר צופי הסרטים והסדרות מאמינים שסופרמן יכול לעוף ושחולשתו היחידה היא קריפטונייט.
*המספריים של אדוארד - הודות לאופי התסריט והבימוי, אין הצופים שופטים את הדמות של אדוארד על פי כללי של המציאות אלא לפי כללי העיירה הציורית והאגדית שטווה טים ברטון.
*צירופי מקרים מוגזמים - למשל בסרט פסיכו של היצ'קוק, כאשר הגיבורה מזייפת כאב ראש כדי לצאת מוקדם מהעבודה, ומאוחר יותר בדיוק כשהיא חוצה את הכביש בעיר, במכונית שעומדת ברמזור נמצא הבוס שלה.

סוג נוסף של חירות דרמטית הוא "**חירות המשורר**" (בלטינית: licentia poetica). מונח זה מתייחס לחופש הניתן למשוררים וסופרים לסטות ביצירתם מכללי הדקדוק והסגנון הנורמטיביים לשם השגת אפקט לשוני או מקצבי כלשהו. לדוגמה, אחת השורות בשיר "הנני כאן" של חיים חפר היא: "אני חולם וער בך בו בזמן", אף על פי שבעברית התקנית הפועל עו"ר אינו גורר אחריו מושא.

דוגמה נוספת היא ספרו של הסופר הצרפתי ז'ורז' פרק, "היעלמות" (La Disparition) (1969), שבה מושמטת בעקביות האות e. פרק היה חבר בחוג הספרותי אוליפו, שנעשה בו שימוש בשעשועי לשון כאמצעי אמנותי, ואשר עם חבריו נמנה גם הסופר איטלו קאלווינו. 

קטגוריה:תורת הספרות
שלום קאליאס

**שלום קאליאס** (ביוונית: **Η Ειρήνη του Καλλία**) הוא חוזה שלום שנחתם בין פרס לאתונה ב-449–448 לפני הספירה, לאחר מותו של קימון שדגל במלחמה.

סעיפי ההסכם שנקרא על שם ראש המשלחת האתונאי לפרס הם:

**ויתורי הפרסים**: הפוליס היווניות של אסיה הקטנה תשוחררנה מעול השלטון הפרסי, אסור למושלים הפרסים להתקרב לחופים של הפולייס באסיה הקטנה, ונאסר על אוניות הפרסים להפליג באזור;

**ויתורי אתונה**: לא לשלוח את צבאה לשטח שבשליטת מלך פרס, והוצאת כוחותיה מקפריסין.

כבר במאה הרביעית לפני הספירה היו מי שפקפקו בעצם קיומו של הסכם זה וטענו כי מדובר בשקר היסטורי. בפועל הצי הפרסי לא נכנס לים האגאי. בשנים מאוחרות יותר האתונאים הציגו את שלום קליאס כניצחון גדול, ותרומה משמעותית של אתונה לטובת הכלל. אחריו הייתה תקופה משמעותית של שלום בין היוונים לבין הפרסים, שקרסה בסוף המאה. בסביבות 400 לפני הספירה הספרטנים היו מעורבים במלחמה נגד הפרסים באסיה הקטנה (המלחמה הפרסית-ספרטנית).

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:יוון העתיקה: היסטוריה צבאית
קאליאס
קאליאס
חוזה מילטוס

**חוזה מילטוס** הוא השם שניתן במחקר המודרני לברית אשר נכרתה ב-412 לפנה"ס, במהלך המלחמה הפלופונסית, בין ספרטה לבין מלך פרס.

החוזה מסדיר את יחסי פרס-ספרטה במלחמתם המשותפת באתונה ואת חלוקת השטחים שייכבשו מידיה.

הברית נחתמה בעקבות מפלתה הצבאית של אתונה בסיציליה שנה קודם לכן, אז התערער לזמן מה שלטונה על חברות הברית האתונאית. נוסח ההסכם, שהיה הראשון להיחתם בין פרס לבין ספרטה, מובא על ידי תוקידידס.

קטגוריה:יוון העתיקה: היסטוריה צבאית
מילטוס
קטגוריה:בריתות צבאיות
שלום ניקיאס

ממוזער|ימין|ניקיאס מאתונה
**שלום ניקיאס** היה חוזה שנחתם ב-421 לפנה"ס בין ערי המדינה ספרטה לאתונה העתיקה וחתם את החלק הראשון של המלחמה הפלופונסית.

בשנת 425 לפנה"ס, ספרטה נחלה תבוסה בשני קרבות חשובים (קרב פילוס, וקרב ספקטריה) חלק מתוצאת הקרב הייתה העובדה שכוחות אתונה החזיקו בשבי כ-292 איש, לפחות 120 מהם היו ספרטנים. ב-424 לפנה"ס ספרטה התאוששה וכבשה את העיר אמפיפוליס. באותה שנה נחלה אתונה תבוסה גם בבויאוטיה בקרב דליום. וב-422 הובסו האתונאים בקרב אמפיפוליס כאשר ניסו להשתלט שנית על העיר ובשני הצדדים נהרגו אישי מפתח.

כתוצאה מסדרת קרבות ותבוסות אלו היו שני הצדדים נכונים להסכם אי-לוחמה.

הסכם השלום נקרא על שם המדינאי והמצביא האתונאי ניקיאס, אשר נשא ונתן עליו עם פלייסטואנאקס מלך ספרטה. הסעיף העיקרי שלו היה שאתונה וספרטה ישמרו על מה שהיה להם, אם כי היו כמה התאמות: ספרטה תחזיר את אמפופוליס לאתונה, והאתונאים יוותרו על כיבוש פילוס. תוקידידס, שהוקסם מבעיות הכרונולוגיה, מציין כי האמנה נחתמה "עשר שנים בלבד, בהפרש של כמה ימים, לאחר הפלישה הראשונה לאטיקה ותחילת המלחמה הזו".

השלום לא היה יציב מלכתחילה, ולכל היה ידוע שהוא לא יחזיק מעמד זמן רב בשל ההתעלמות מהאינטרסים של בעלות הברית ובעיות רבות אחרות שלא באו על פתרונן. אכן, תנאי ההסכם לא נשמרו, וכעבור שש שנים התחדשה המלחמה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:יוון: היסטוריה
ניקיאס
ניקיאס
תסמופוריה

**תסמופוריה** (ביוונית עתיקה: θεσμοφόρια) היה שמו של חג דתי שנחוג ביוון העתיקה. התסמופוריה נחגגה רק על ידי נשים לכבוד דמטר ובתה קורה/פרספונה. חג זה נועד להגברת הפוריות, וכמו כן היה לו קשר לחקלאות. החג היה נפוץ ביוון כולה, נחוג בעונת הזריעה, כלומר בסתיו, ובמהלך החגיגות הוקרבו קורבנות. באתונה החג נחגג במקום בשם תסמופוריון וכלל שלושה ימים של מגורים משותפים ופולחן משותף של נשים נשואות או אלמנות בלבד.

חג זה, בהיותו חגן של הנשים, אפשר מפגש בין אימהות לבין בנותיהן הנשואות. על פי המקובל באותה תקופה, נשים שנישאו עברו לבית בעליהן ובכך התנתקו מביתן. היו בעלים שהתנגדו לביקור החותנת ו/או התנגדו לביקור נשותיהן בבית בו גדלו, וכך נותר החג כשסתום ביטחון חברתי ממוסד למפגשים אלו.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:יוון העתיקה: חגים ומועדים
קטגוריה:חגים ומועדים חקלאיים
קטגוריה:מרחב לנשים בלבד
הוועד האנטי-ציוני של הציבור הסובייטי

**הוועד האנטי-ציוני של הציבור הסובייטי** (ברוסית: **Антисионистский комитет советской общественности**, АКСО) הוקם ב-29 במרץ 1983 על ידי מזכירות הוועד המרכזי שאישרה החלטה 101/62ГС .

## היסטוריה
בתחילת שנות ה-80 פיתחו השלטונות הסובייטים נשק תעמולתי חדש למלחמה הקרה, כמו גם לתנועת הדיסידנטים המתגברת בתוך ברית המועצות, כדי להוביל לאי-לגיטימציה של הציונות ולצמצם את העלייה היהודית מברית המועצות לישראל.

יהודים אתניים היוו את ליבו של הוועד. אחת מחברות הוועד, הבלרינה מאיה פליסצקאיה הייתה תחת איומים מצד השלטונות שאם לא תהיה חברה בוועד יישלל ממנה דרכונה ולא תוכל להופיע מחוץ לברית המועצות. השימוש ביהודים כדי להרוס מוסדות ותרבות יהודיים היה כדי למנוע האשמות של אנטישמיות מצד השלטונות. היהודים שהיו חברים בוועד כונו בקרב בני עמם "יהודי כיס" ("карманные евреи"). בראש הוועד האנטי-ציוני עמד גנרל דוד דרגונסקי, פעמיים גיבור ברית המועצות שלחם במלחמת העולם השנייה והיה ידוע בברית המועצות ומחוצה לה. 

לפי הצעותיהם, הכי קיצונים בגישתם מתוך חברי הוועד היו צזאר סולודר ובלאייב, בעוד זיבס וזימאנאס נחשבו מתונים יותר. הוועד היה מקיים כנסים בו היו מבקרים את הציונות ומחליטים על דרכים לפעול נגדה. בנוסף לתעמולה השוטפת באמצעי תקשורת הוועד תכנן גם לערוך "סימפוזיום בינלאומי על הבעיות העכשוויות של האנטי-ציונות" ואף לקיים "קונגרס אנטי-ציוני בינלאומי". במרץ 1985, עם עליית מיכאיל גורבצ'וב לשלטון, איבד הוועד מחשיבותו, והתפרק סופית באוקטובר 1994. חלק מחומריו שימשו את התנועה הרדיקלית פאמיאט.

## חברי הוועד
* דוד דרגונסקי - יושב ראש הוועד.
* מארק קרופקין - סגן יושב ראש. קרופקין עבד סגן עורך בהוצאה לאור "נובוסטי".
* יורי קולסניקוב - סגן יושב ראש. באופן רשמי הוצג כסופר. שמו האמיתי - *יונה גולדשטיין*. היה קולונל דימוס בקג"ב. במהלך מלחמת העולם השנייה היה מפקד יחידת פרטיזנים סובייטים ולאחריה ביצע משימות ריגול ברומניה ובארץ ישראל, שם פעל במסווה של עולה מרומניה.
* סמואל זיבס - פרופסור בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת מוסקבה.
* גריגורי בונדרבסקי - פרופסור בפקולטה להיסטוריה.
* אלינה ביסטריצקאיה - שחקנית תיאטרון וקולנוע.
* מרטין קבצ'ניק - פרופסור לכימיה, חבר באקדמיה למדעים של ברית המועצות.
* תאודור אויזרמן - פרופסור לפילוסופיה, חבר באקדמיה למדעים של ברית המועצות.
* מטוויי בלנטר - מלחין.
* טטיאנה ליאוזנובה - במאית קולנוע.
* אהרן ורגליס - משורר יידי.
* צזאר סולודר - משורר ועיתונאי.
* בוריס שיינין - תסריטאי ובמאי קולנוע.
* גנריך גופמאן - סופר. במהלך מלחמת העולם השנייה היה טייס קרב, גיבור ברית המועצות.
* יעקב פישמן - הרב של בית הכנסת הכורלי של מוסקבה. אולץ להצטרף וכשנפטר כעבור זמן קצר, הוחלף על ידי יורשו בתפקיד, הרב אדולף שייביץ'.
* ולדימיר קודריאבצב - משפטן, חבר באקדמיה למדעים של ברית המועצות. הלא יהודי היחיד בין חברי הוועד.

## קישורים חיצוניים
*בנימין פינקוס יהודי ברית המועצות google books
Benjamin Pinkus - *The Jews of Soviet Union - the history of a national minority*Cambridge University Press 1988

## הערות שוליים

קטגוריה:ברית המועצות: ארגונים ממשלתיים
קטגוריה:יהדות ברית המועצות
קטגוריה:תעמולה בברית המועצות
קטגוריה:המלחמה הקרה
קטגוריה:התנגדות לציונות
אפיירון

**אפיירון** (ביוונית עתיקה: **Άπειρον**) על פי משנתו של הפילוסוף הקדם-סוקרטי אנכסימנדרוס, הוא שמו של היסוד הראשוני בעולם - הראשית (ארכי, ἀρχή).

כשייך לאסכולה המילטית, אנכסימנדרוס עסק בשאלה מהו הארכי, כלומר מהו העיקרון החומרי, או החומר האחד הקבוע, העומד ללא שינוי מאחורי העולם המשתנה. קודמו של אנכסימנדרוס, תאלס, טען כי חומר זה הוא המים ואילו ממשיכו אנכסימנס טען כי חומר זה הוא האוויר. לעומת זאת אנכסימנדרוס טען כי לא ייתכן שחומר זה יהיה מהמוכרים והידועים לנו, וכי הוא בלתי מוגבל ואין סופי (ולכן מבטיח המשכיות), ללא תכונות המבדילות אותו משאר היסודות, והוא כולל את כל התכונות המצויות בשאר היסודות ללא הגבלה והפרדה. ייתכן ואנכסימנדרוס העדיף יסוד כזה, כיוון ששאר היסודות מנוגדים זה לזה, ואם אחד מהם היה היסוד, השאר היו נבלעים בתוכו. ויש אסכולה שנולדה שנים אחרי וטענה שאנכסימדרוס בבסיסו של טענותיו משקף מציאות בלתי חומרית ביסודה שעליה הכל מתקיים פיזית אך  יסודה לא יכולה להיות מוגדרת עם יסודות אחרים מכיוון שהחומר הזה עליו הכל מתקיים בלי התערבות של החומר אבל מעורב בו בצורה עמוקה.

אפיירון בעצם מוגדר כ"לא מוגדר" לאור העובדה שממנו נוצר הכל והוא הבסיס הוא לא יכול להיות משהו שנמצא תחת הגדרה.

קטגוריה:מונחים בפילוסופיה
קלפסידרה

ממוזער|קלפסידרה פרסית עתיקה
**קלפסידרה** (ביוונית עתיקה: **κλεψύδρα**, בלטינית: **clepsydra**) הוא שעון מים ששימש באתונה העתיקה בבתי הדין ובאסיפות, לקציבת זמן הנואמים. הייתה זו קערה שמולאה כמות מדודה של מים, זמן התרוקנות הקערה היה משך הזמן שניתן לנואם לשאת את דבריו. 
הקלפסידרה נתגלתה בפינה הדרום מערבית של האגורה. כמות המים בכלי היא כ-6.4 ליטר. מניסויים שנערכו מסתבר כי כמות זו הספיקה לנאום בן כ-6 דקות. על דופן הקערה מופיע שם השבט לו השתייכה.

קטגוריה:שעונים
קטגוריה:קערות
קטגוריה:אתונה העתיקה
באנאוסוי

**באנאוסוס** (ביוונית עתיקה: **βάναυσος**, בלשון רבים **βάναυσοι** - באנאוסוי) היה כינוי לעובדי הכפיים או בעלי המלאכה באתונה העתיקה. הבאנאוסוי היוו את עמוד התווך של המשטר הדמוקרטי באתונה ונהנו מזכויות פוליטיות והשתתפות בכל מוסדות המדינה. פריקלס עודד אותם לאקטיביזם פוליטי על ידי תשלום על השתתפותם בבתי הדין, באספה הכללית ובהצגות התיאטרון. עקב עבודות הבנייה הגדולות באזור האגורה הועסקו בעלי מלאכה רבים בעיר, ביניהם נמנו קדרים, עובדים בשיש וברונזה, בנאים, נגרים וכורים.

קטגוריה:יוון העתיקה: משטר
קטגוריה:לימודים קלאסיים