open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אהרון בלר

**אהרון יהודה בלר** (10 ביולי 1912 – 19 במרץ 1996) היה פרופ' לנוירוכירורגיה, מנהל המחלקה הנוירוכירורגית בבית החולים הדסה, דקאן בית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית בירושלים, ממקימי ענף הנוירוכירורגיה ומחלוצי הנוירוכירורגים בישראל.

## קורות חיים
בלר נולד ב-1912 בגרודזינסקי שבפולין. למד רפואה בווינה ובמקביל מדעי היהדות בבית מדרש לרבנים. סיים את לימודיו עם פלישת הנאצים לאוסטריה. כיהודי ציוני עלה לארץ-ישראל בשנת 1939, את משפחתו הותיר בפולין ורובה הושמדה בשואה.

בשנים 1940–1942 עבד בבית החולים על שם שוויצר בטבריה. יצא לארצות הברית להתמחות בנוירוכירורגיה. המחלקה הנוירוכירורגית נוסדה בהדסה, בשנת 1941 על ידי הד"ר הנרי ויגדורסון והייתה היחידה בארץ ישראל.

משנת 1948 עבד בהדסה כנוירוכירורג בכיר ובשנת 1951 נתמנה למנהל המחלקה, תפקיד שכיהן בו כ-30 שנה. משנת 1963 פרופסור לנוירוכירורגיה, ובשנים 1971–1974 כיהן כדקאן הפקולטה לרפואה. 

בלר הכשיר דור של נוירוכירורגים, שהתמנו למנהלי מחלקות ברחבי ישראל, ביניהם הפרופ' עלי פייזר. הנחיל לתלמידיו: אהבת החולה, מסירות, צניעות, הגינות ויושר אישי.

במלחמת ההתשה ניתח והציל ממוות את שאול ויצמן, בנו של האלוף עזר ויצמן, שהוטס מזירת תעלת סואץ, מחוסר הכרה, סובל מפגיעת ראש כתוצאה מקליע שירה צלף מצרי.

בשנת 1986 הוענק לו תואר יקיר ירושלים.

בלר סייע לפתיחת המגילות הגנוזות - מקומראן באמצעות מכשירים ששימשו בניתוחי מוח.

## חיים אישיים
בלר היה נשוי, עד לפטירתו, לאסיה בת ניסן ופרומה אהרונוביץ. הם התגוררו בשכונת טלביה אסיה נפטרה ב-2012.

לבני הזוג נולדו בן עוזי ובת רות בייט. בנם הוא פרופ' עוזי בלר, מנהל אגף נשים ויולדות במרכז שערי-צדק וחבר ילדות של ראש הממשלה בנימין נתניהו. 78 שנים לאחר שאביו הפרופ' בלר ברח מאוסטריה בזמן השואה, ועד החברה לגינקולוגיה אונקולוגית של אוסטריה AGO- Austria העניק לפרופ' עוזי בלר, אות הוקרה ע"ש הגינקולוג האוסטרי פרופ' ארנסט וורטהיים. הפרס ותעודת ההוקרה הוענקו בנוכחות 500 רופאים בכנס השנתי של החברה האוסטרית בזלצבורג, אוסטריה.

אהרון בלר נפטר ב־1996, ונקבר בבית העלמין הר המנוחות בחלקת הר תמיר, בגבעת שאול.

אחיינו היה העיתונאי דן מרגלית.

## מספריו ומאמריו

### אוטוביוגרפיה
* **אהרון בלר 1996-1912** (עריכה: אלעד מרגל), הוצאת דוקוסטורי, רעננה, 2013.

### פרסומים אחרים
* **דין וחשבון ביניים על הפעילות של המחלקות לנתוחי מח בבתי החולים בישראל**, מאת חיים שלום הלוי, **אהרון יהודה בלר**, משרד הבריאות, ירושלים, תש"ל, 1970.
* **אשפוז נוירוכירורגי בישראל סקר המחלקות הנוירוכירורגיות בשנים 1966 ו-1968**, מאת ח"ש הלוי, **אהרון בלר** וצבי כוכבי, משרד הבריאות, היחידה לכלכלה רפואית וסטטיסטיקה, ישראל, תשל"ב, 1972.

## לקריאה נוספת
* פרופ' נסים לוי, יעל לוי, "רופאיה של ארץ-ישראל 1948-1799", איתי בחור - הוצאה לאור, מהדורה שנייה, מרץ 2012, ערך: בלר, אהרון יהודה פרופ', עמודים 122–123.
* אהרון בלר 1912–1996 נכתב ונערך על ידי רותי בלר - Harary Yuval ...https://www.myheritage.co.il/FP/newsItem.php?s=23828881&newsID=33

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:נוירוכירורגים ישראלים
קטגוריה:רופאים ביישוב
קטגוריה:יקירי ירושלים
קטגוריה:טלביה: אישים
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:סגל מרכז רפואי הדסה
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: רפואה
קטגוריה:סגל בית החולים על שם שוויצר
קטגוריה:משפחת מרגלית
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1912
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1996
נטלי אוגל

**נטלי אוגל** (באנגלית: **Natalie Ogle**; נולדה ב-1960) היא שחקנית אנגלייה.

## ביוגרפיה
אוגל הרבתה להופיע בטלוויזיה ובתיאטרון בשנות השבעים והשמונים של המאה העשרים.

היא גילמה את לטי מונדי בסדרת הטלוויזיה המצליחה "We'll Meet Again". עוד השתתפה בדרמות תקופתיות אחדות בהן "דייוויד קופרפילד", "גאווה ודעה קדומה" ו"בית ממכר עתיקות" בתפקיד נל הקטנה. בקולנוע שיחקה אוגל בתפקיד פאני גודוויל בסרט "ג'וזף אנדרוז" משנת 1977, ובדמות מדי בסרט "The Stud" מ-1978 בכיכובה של ג'ואן קולינס.

### חיים אישיים
אוגל נשואה לשחקן קלייב פרנסיס ולהם שני ילדים.

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אנגליות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אנגליות
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1960
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1960
הפטרוס בעצם הרקה

**הפטרוס (החלק הסלעי) ב[[עצם הרקה]]** הוא חלק מעצם הרקה בצורת פירמידה, בבסיס הגולגולת, בין עצם היתד ועצם העורף. הוא ניצב ומוטה קדימה ומעט למעלה, ויש לו בסיס, שיא, שלושה משטחים, שלוש זוויות וחללים – מרכיבי האוזן הפנימית. הפטרוס הוא אחד מהחלקים הבסיסיים בגולגולת. מקור השם הוא המילה הלטינית *petrosus*, כלומר "דמוי אבן, קשה". זוהי אחת העצמות הצפופות ביותר בגוף.

## בסיס
הבסיס הוא מיזוג עם משטחים פנימיים של חלקים מעצם הרקה: החלק הקשקשי של עצם החרט (הטמפורלית) .

## שיא
השיא מחוספס ולא אחיד. הוא נכנס בזווית בין הגבול האחורי של החלק הרחב של עצם היתד לבין בסיס עצם העורף; הוא סמוך לפתח הפנימי של תעלת הראש , ומהווה את גבול נקב ה-lacerum .

## משטחים

## בחקר האבולוציה
לפטרוס של עצם הרקה נודעת חשיבות באבולוציה של האדם בגלל תכונת שימור מיוחדת. מחקר הדנ"א העתיק התפתח מאוד בעשור האחרון ומנפק תובנות חדשות. עקב אכילס של המחקר הזה בארץ ישראל הוא השימור הגרוע של החומר הגנטי בשלדים בני יותר מכמה אלפי שנים. מחקר שפורסם ב-2016 בכתב העת Nature הצליח להתגבר על מכשלת השימור על ידי הוצאת דנ"א עתיק במצב טוב יחסית מאזור הפטרוס. חלק קשיח זה, המוגן בתוך הגולגולת, משמר דנ"א באופן טוב בהרבה מאשר חלקי שלד אחרים. המחקר השווה דנ"א עתיק של שישה פרטים שנקברו במערת רקפת, בית קברות בן כ-14,000 שנים מהתרבות הנאטופית והעלה כי אנשים אלה היו אבות החקלאים הראשונים בתקופה הנאוליתית באזור ארץ ישראל. נכון לשנת 2016, אלה שלדי האדם הקדומים ביותר במזרח התיכון מהם הופק בהצלחה דנ"א עתיק.

## תמונות

File:Gray187.png|בסיס הגולגולת. פני השטח התחתונים
File:Gray193.png|בסיס הגולגולת. המשטח העליון
File:Gray1028.png|שרירי החך – מבט אחורי
File:Temporal bone1.jpg|עצם הרקה
File:Slide25hhhh.JPG|הפטרוס של עצם הרקה
File:Slide4pppp.JPG|הפטרוס של עצם הרקה


## מקורות
במאמר זה משולב טקסט ממהדורה 20 של "האנטומיה של גריי" (1918) שזכויות היוצרים עליו פגו.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אנטומיה
JumboMail

**ג'מבומייל (JumboMail)** הוא שירות חינמי מבוסס ענן לשליחה ואחסון של קבצים גדולים. השירות נועד לספק למשתמשים כלי פשוט וידידותי לניהול ושינוע קבצים גדולים ברשת, אשר אינם ניתנים להעברה באמצעות שירותי דואר אלקטרוני רגילים (כגון Gmail, Yahoo, Walla ואחרים). השירות מאפשר שיתוף קבצים מכל הסוגים באמצעות הדואר האלקטרוני, לרבות תמונות, סרטונים, קובצי מוזיקה, מסמכים, ועוד.

ג'מבומייל הוקם בשנת 2010 על ידי צמד האחים ערן ושחר רונן, וכיום הוא שירות שליחת הקבצים מהמובילים בישראל, עם מאות אלפי משתמשים מדי חודש, ועלייה הדרגתית בממוצע הכניסות החודשי. ג'מבומייל מצטרפים לשורת שירותי שיתוף קבצים כגון WeTransfer, HighTail ועוד.

בשנת 2016 ג'מבומייל עלתה לאוויר עם אתר חדש ומודל עסקי חדש הכולל יכולת לשליחת קבצים בחינם עד לנפח 5GB ובתשלום עד לנפח 20GB.החל משנת 2022 ג'מבו מייל מאפשרת למנויי ה PRO שלה לשלוח קבצים במשקל כולל של עד 250GB בפעולה אחת ולמנויי ה Business שליחת קבצים ללא הגבלת משקל. ג'מבומייל הוא השירות הראשון בישראל שמציע שיתוף קבצים של עד 5GB בחינם.

## שימוש
שיתוף קבצים נעשה על ידי מילוי טופס שליחה הכולל אפשרות להוספת עד 50 נמענים (כתובות דואר אלקטרוני) או להעלאת הקבצים ישירות לשרת ללא הכנסת נמען ספציפי. לאחר מילוי הטופס המשתמש בוחר אילו קבצים להעלות על ידי גרירת הקבצים או לחיצה על כפתור "הוספת תיקייה" או "הוספת קבצים". לאחר העלאת הקבצים, מקבל השולח לינק לעמוד הורדה, בו ניתן לצפות בקבצים אונליין ולהורידם למחשב.

הקבצים המשותפים נשמרים למשך 7 ימים (אך ניתן לבצע שיתוף בפייסבוק על מנת לשמור את הקבצים לעוד 7 ימים) ולאחר מכן נמחקים. במסגרת השירות ניתן לרכוש מנוי המאפשר שמירה של הקבצים לטווח ארוך.

## ראו גם
* מחשוב ענן
* שיתוף קבצים

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירות אחסון קבצים בענן
קטגוריה:שיתוף קבצים
קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-2010
הספרייה והמוזיאון הנשיאותיים על שם ג'ימי קרטר

**הספרייה והמוזיאון הנשיאותיים על שם ג'ימי קרטר** (באנגלית: The **Jimmy Carter Presidential Library and Museum**) הם הספרייה והמוזיאון הנשיאותי המנציחים את שמו ואת פעילותו של נשיא ארצות הברית ה-39, ג'ימי קרטר. המרכז הנשיאותי על שמו נמצא באטלנטה, ג'ורג'יה שבארצות הברית. המוזיאון כולל ניירת וחומרים רבים מכהונתו של קרטר בבית הלבן, העתק של החדר הסגלגל בעת כהונתו והצצה לחייו הפרטיים ושל רעייתו, רוזלין קרטר.

ג'ימי קרטר ורעייתו מבקרים במרכז הנשיאותי מדי שנה.

## היסטוריה
הבנייה של המרכז הנשיאותי החלה ב-2 באוקטובר 1984, כ-4 שנים לאחר סיום כהונתו של קרטר. המרכז נבנה על אדמות ג'ורג'יה, וזאת לאחר שקרטר נולד שם. באוקטובר 2009 עבר המרכז הנשיאותי שיפוץ בסך 10 מיליון דולרים לרגל יום הולדתו ה-85 של הנשיא לשעבר.

## גלריה

קובץ:President Reagan's Remarks at the Dedication of the Carter Presidential Library, October 1, 1986.webm|הנשיא בעת חניכת המרכז, רונלד רייגן, נושא דברים לרגל פתיחת המרכז
קובץ:Jimmy Carter Library and Museum 08.JPG|המבואה הראשית במוזיאון
קובץ:Carter lib1.JPG|מבנה המרכז הנשיאותי על שם ג'ימי קרטר


## ראו גם
* ג'ימי קרטר
* מרכז קרטר
* הספריות הנשיאותיות בארצות הברית

## קישורים חיצוניים
* 

* 

קטגוריה:ג'ימי קרטר
קרטר, ג'ימי
קטגוריה:אטלנטה: מוזיאונים
קטלוג גליזה לכוכבים קרובים

**קטלוג גְלִיזֶה לכוכבים קרובים** (גרמנית: **Katalog der Sterne näher**, אנגלית: **Catalogue of Nearby Stars**) הוא קטלוג של כוכבים שמרחקם ממערכת השמש קטן מ-25 פארסק (81.5 שנות אור) שערך האסטרונום הגרמני וילהלם גליזה, יצא לראשונה בשנת 1957 וזכה מאז למספר תוספות ועדכונים.

## המהדורות הראשונות
המהדורה הראשונה של הקטלוג יצאה לאור בשנת 1957 ונערכה על ידי וילהלם גליזה בלבד. הקטלוג במהדורה זו כלל 915 כוכבים ומערכות כוכבים שמרחקם ממערכת השמש לא עלה על 20 פארסק (65 שנות אור). הכוכבים בקטלוג סודרו על פי העליה הישרה שלהם וכוכבים ששייכים למערכת קיבלו תוספת של אות לטינית אחרי המספר הסידורי כדי להבחין ביניהם. כך למשל קיבל סיריוס A את הציון גליזה 244 A ובן זוגו קיבל את הציון גליזה 244 B. בשנת 1969 הוציא גליזה מהדורה מעודכנת של הקטלוג ובה 1,529 כוכבים שמרחקם ממערכת השמש לא עולה על 22 פארסק (72 שנות אור). מהדורה זו פורסמה בשפה האנגלית, לעומת המהדורה הראשונה שפורסמה בגרמנית, ועל מנת לשמור על הסדר המקורי על פי העלייה הישרה של כוכבי הקטלוג, הכוכבים שנוספו למהדורה זו קיבלו ציון עם נקודה עשרונית כדי למקמם בין שני כוכבים מהמדורה הראשונה. כך למשל קיבל הכוכב אלדברן את הציון גליזה 171.1.

## התוספות והמהדורה השלישית
בשנת 1970 פרסם האסטרונום הבריטי ריצ'רד וולי תוספת של 850 כוכבים לקטלוג של גליזה. הוא מספר את הכוכבים בתוספת מ-9001 עד 9850. בעבר היה מקובל לציין כוכבים אלו עם הקידומת WO ואחריה המספר, אבל כיום משתמשים עבורם בקידומת GJ. בשנת 1979 פרסמו גליזה והאסטרונום הגרמני הרטמוט יארייס תוספת של 453 כוכבים לקטלוג. הקטלוג עם התוספות נקרא מאז קטלוג גליזה-יארייס ובסימון מקוצר GJ, במקום הקיצור GL שהיה מקובל עד אז. למרות זאת, הכוכבים בעלי ציון GJ עד 915 עדיין נקראים גם בשם "גליזה XXX", בעיקר כאשר אין להם שם מקובל יותר (למשל גליזה 229). הכוכבים שבתוספת חולקו לשתי קבוצות: הכוכבים שמרחקם היה בוודאות נמוך מ-23 פארסק מוספרו 1001 עד 1294 וכוכבים שמרחקם המדויק לא היה ידוע בזמן פרסום התוספת, אבל נראה שמרחקם לא עולה על 23 פארסק, מוספרו 2001 עד 2159.

בשנת 1991 פרסמו גליזה ויארייס את המהדורה השלישית של הקטלוג שכללה 3,803 כוכבים, מהם 1,388 כוכבים שלא הופיעו במהדורות הקודמות ובתוספות שלהן, ומוספרו 3001 עד 4388. כוכבים אלה מופיעים לפעמים עם הקידומת NN (Not numbered) או עם הקידומת הרגילה GJ. בשנת 1998, כחמש שנים לאחר מותו של גליזה פרסם יארייס עדכון לקטלוג, אבל הגרסה הנפוצה היא עדיין המהדורה מ-1991, אם כי נעשו תיקונים של מיקום ומרחק הכוכבים שבקטלוג.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
גליזה
אוניברסיטת איידהו

**אוניברסיטת איידהו** (באנגלית: **The University of Idaho**, בר"ת **UI**) היא האוניברסיטה הוותיקה ביותר במדינת איידהו שבארצות הברית. קמפוס האוניברסיטה נמצא בעיר מוסקו (איידהו) בצפון המדינה. אוניברסיטת איידהו היא אוניברסיטת מחקר ציבורית. במשך 71 שנה, מעת היווסדה בשנת 1889 ועד לשנת 1963, אוניברסיטת איידהו הייתה האוניברסיטה היחידה במדינה. בית הספר למשפטים של אוניברסיטת איידהו, אשר נוסד בשנת 1909, הוכר בשנת 1925 כמוסד להכשרת עורכי דין על ידי לשכת עורכי הדין האמריקאית.

האוניברסיטה נוסדה בחקיקה בטריטוריה של איידהו בינואר 1889, שנה בטרם הפכה איידהו למדינה בארצות הברית. הלימודים במוסד החלו ב-3 באוקטובר 1892 ובשנה הראשונה למדו 40 סטודנטים. טקס הבוגרים הראשון התקיים בשנת 1896 והיו בו שני תלמידים ושתי תלמידות. נכון לשנת 2016 לומדים באוניברסיטה 11,534 תלמידים, מהם למעלה מ-11 אלף בקמפוס המרכזי בעיר מוסקו. באוניברסיטה 142 תוכניות שונות לתואר ראשון במגוון נושאים, תוכניות לימודים לתואר שני ושלישי וכן לימודי תעודה. אחוז התלמידים המסיימים תואר באוניברסיטה הוא הגבוה מבין מוסדות הלימוד האקדמיים באיידהו ו-74% מכלל תקציבי המחקר במדינה ניתנים למוסד זה. בשנת 2010 קיבלה האוניברסיטה 100 מיליון דולר לצורכי מחקר.

לאוניברסיטת איידהו הקמפוס הגדול ביותר בשטחו במדינה, 6.4 קילומטר רבוע, הממוקם באזור חקלאי המאופיין בגבעות משתפלות, בגובה 790 מטר מעל פני הים. בנוסף לקמפוס המרכזי, לאוניברסיטה קמפוסים נוספים קטנים יותר בקור ד'אלן, בויסי ואיידהו פולס.

## תארים ובתי ספר
באוניברסיטה עשרה בתי ספר, שניים מהם לתארים מתקדמים בלבד (בית הספר למשפטים ובית הספר ללימודים מתקדמים).
* בית הספר לחקלאות ולמדעי החיים
* בית הספר לאמנויות ולארכיטקטורה
* בית הספר לעסקים ולכלכלה
* בית הספר לחינוך
* בית הספר להנדסה
* בית הספר ללימודים מתקדמים
* בית הספר למשפטים
* בית הספר לספרות, אומנויות ומדעי החברה
* בית הספר למשאבי טבע
* בית הספר למדעים

## דירוג אקדמי
אוניברסיטת איידהו דורגה על ידי U.S. News & World Report במקום ה-90 בין האוניברסיטאות הציבוריות הטובות בארצות הברית ובמקום ה-171 בין כלל האוניברסיטאות בארצות הברית בדו"ח לשנת 2017, מבין 310 אוניברסיטאות שדורגו.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

איידהו
קטגוריה:איידהו
*
Famous Blue Raincoat

"**Famous Blue Raincoat**" (בעברית: "**מעיל גשם כחול מפורסם**") הוא שיר מאת הזמר-יוצר היהודי-קנדי לאונרד כהן, שפורסם באלבומו "Songs of Love and Hate" (1971).

## אודות השיר
השיר כתוב בצורת מכתב, ורבות משורותיו כתובות במשקל אַמְפִיבְּרַכוּס. מילותיו מתארות משולש אהבה בין כהן עצמו, אישה בשם ג'יין ונמען השיר, המכונה "אחי, רוצחי" ("my brother, my killer").

מילות השיר כוללות התייחסויות לשיר האהבה הגרמני המפורסם "לילי מרלן" ("And you came home without Lili Marlene"), וכן לרחוב קלינטון במנהטן ("There's music on Clinton Street all through the evening"), שבו התגורר כהן במהלך שנות ה-70. כמו כן, נטען כי השאלה "" הנשאלת בשיר מתייחסת למונח "clear" ("נקי") בתורת הסיינטולוגיה.

בהערות אלבום האוסף *[[The Best of Leonard Cohen]]* (1975), אשר כלל את השיר, מופיע ציטוט של כהן הטוען כי מעיל הגשם המוזכר בשיר הוא למעשה שלו ולא של אדם אחר. הוא מספר כי רכש את המעיל, מתוצרת חברת "ברברי", בשנת 1959 בלונדון, וכי הוא נגנב מדירתה של זוגתו מריאן אילן  בניו יורק בתחילת שנות ה-70.

בריאיון ל-BBC ב-1994, כשנשאל על השיר, אמר כהן:
:הבעיה עם השיר הזה היא ששכחתי את משולש האהבה המקורי. האם היה זה משולש אהבה שלי – כמובן, תמיד הרגשתי שיש גבר בלתי-נראה שמפתה את האישה שאני איתה; האם הגבר הזה היה גשמי או רק דמיוני – אינני זוכר. תמיד הרגשתי שאני הדמות הזאת ביחס לזוג אחר או שיש דמות כזאת ביחס לנישואים שלי.
:אני לא ממש זוכר, אבל כן הרגשתי שתמיד יש גורם שלישי – לפעמים אני, לפעמים גבר אחר, לפעמים אישה אחרת. זהו שיר שמעולם לא הייתי שבע רצון ממנו.

רון קורנליוס, שהיה הגיטריסט בהקלטת השיר וכן מוביל ההרכב של כהן במשך מספר שנים, סיפר כי כהן ולהקתו ביצעו את השיר בהופעות פעמים רבות לפני שהשיר הוקלט, וכי מתגובות הקהל הם ידעו כי השיר עומד להיות להיט.

## גרסאות כיסוי
השיר זכה למספר גרסאות כיסוי, המפורסמת שבהן של טורי איימוס. אלבומה של הזמרת ג'ניפר וורנס משנת 1987, שכלל גרסאות כיסוי לשיריו של לאונרד כהן, נקרא בשם "Famous Blue Raincoat".

## תרגומים עבריים
לשיר כמה גרסאות עבריות:
* "מעיל הגשם הכחול" – תרגמה צרויה להב, ביצעה שרון ליפשיץ (הופיעה באלבומה "קו האושר", 1993).
* "המעיל הכחול הידוע" – תרגם קובי מידן, ביצע דניאל סלומון במופע המחווה ללאונרד כהן במסגרת פסטיבל ישראל ב-2007.
* "המעיל הכחול" – תרגמה וביצעה איה כורם במסגרת המופע שלה "שלך, א. כורם: תרגומים חדשים בפרשנות אישית, נשית ומקומית לשירי לאונרד כהן" (2019).

נטען כי השיר "אין לי מה לומר לך" של הזמרת איגי וקסמן (1995) כולל התייחסויות לשיר זה, בדגש על מילות הפזמון "אין לי מה לומר לך אהובי, רוצחי", השאולות ממילותיו של כהן "And what can I tell you my brother, my killer".

## קישורים חיצוניים

* מילות השיר "Famous Blue Raincoat", באתר Leonard Cohen Files
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי לאונרד כהן
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על מכתבים
כרמית ויצמן

שמאל|ממוזער|"מיצב קו", עמודי ברזל וגוף תאורה במתחם בית החולים שיבא, 2014
שמאל|ממוזער|"צהוב", ציור
שמאל|ממוזער|"מוכתם", טכניקה מעורבת דיו וצבעי שמן על דובלקס
שמאל|ממוזער|דמות מתוך סדרה, רישום על נייר
שמאל|ממוזער|"פורטרט", ציור על מגש עץ ישן
**כרמית ויצמן** (נולדה ב-29 ביוני 1971) היא אמנית ישראלית רב-תחומית.

## ביוגרפיה
כרמית ויצמן נולדה ביסוד המעלה.

היא אמנית ישראלית עכשווית, אשר עוסקת בנושאים של מצבים קיומיים, המסתוריות שבחיים ובמוות, קונפליקטים וחיבורים בנפש האדם ובמציאות בכללותה.
היא יוצרת במגוון רחב של חומרים ביניהם חומרי תעשייה ובמדיומים שונים - רישום, ציור, פיסול, מיצב ווידאו ארט. היא מציגה את עבודותיה בתערוכות בגלריות ובמוזאונים.

ויצמן למדה אמנות במדרשה לאמנות במכללה האקדמית בית ברל.

ויצמן נשואה ואם לשלושה. חיה ועובדת בשדה ורבורג.

## תערוכות
### תערוכות יחיד
* 2001 - גלריה מני H, תל אביב (אוצר: חגי שגב)
* 2002 - מוזיאון ינקו דאדא - "עבודת לילה" (אוצרת: רעיה זומר)
* 2006 - גלריה אבר ארט - תל אביב (אוצרת: נורית טנא)
* 2010 - סטודיו ארטורא "מוכתם" - תל אביב (אוצר: דורון פולק)
* 2012 - KLEIN'S – מתחם עיצוב - "כשאמנות ועיצוב נפגשים" - יפו, תל אביב (אוצרת: סיגל קשקש - אורבן גלרי)
* 2014 - Urban Gallery תל אביב – "קו החיבור" "Connection Line", (אוצרת: סיגל קשקש)
* 2015 - הגלריה העירונית גבעתיים ("מכון המים") – "צהוב" (אוצר: דורון פולק)
* 2015 - הצבת מיצב בבית החולים שיבא
* 2020 - אוצרות - תערוכה קבוצתית בגלריה העירונית גבעתיים – ("מכון המים") "בתהליך"/ "IN PROCESS"
* 2024 - "תדרים", מויזאון ינקו דאדא עין הוד, אוצרת: ליאת מולכו

### תערוכות קבוצתיות
* 100 שנה לדאדא – מוזיאון ינקו דאדא, "על הגחון" סדרת עבודות בנושא מקריות (אוצרת: אביטל כץ)
* גלריה מני H, תל אביב
* "מעבר לרעלה" – מוזיאון האמנים, ונציה (איטליה), פריז (צרפת) ופולין
* 2024 - "לראות מעבר", אוצרות תערוכה קבוצתית עם דורון פולק, גלריה ZOA, תל אביב
* 2024 - Heart to Heart קאטו גלרי, לונדון

## לקריאה נוספת
* גיל זוהר, "אקספרסיוניזם תעשייתי מופשט" (על תערוכתה של כרמית ויצמן), **[[צומת השרון (מקומון)|צומת השרון]]**, 14 בינואר 2000

## קישורים חיצוניים

 בארכיון האינטרנט

* על האמנית באתר הגלריה העירונית גבעתיים
* כרמית ויצמן, "מוכתם", ארטורא, באתר הספרייה הלאומית
* על האמנית באתר URBAN GALLERY
* רעיה זומר (אוצרת במוזיאון ינקו דאדא), "עקרון המקריות" בעבודותיה של כרמית ויצמן", ביוטיוב

## הערות שוליים

קטגוריה:אמניות ישראליות
קטגוריה:בוגרות המדרשה לאמנות
קטגוריה:בוגרי המדרשה לאמנות
קטגוריה:שדה ורבורג: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1971
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1971
Iptables

**iptables** היא תוכנה המגיעה עם מערכות לינוקס שונות, המאפשרת למנהל מערכת הלינוקס לשנות בעזרת **פקודות** את מערכת המידע הטבלאית הליבתית (הנקראת בעצמה iptables) ואת חוקי ההתנהגות (rules) שהיא מכילה, כבסיס לפעילותה התקנית של חומת האש של מערכת הלינוקס בה השינוי נעשה.

לרוב, כלי זה מותקן מראש בהפצות לינוקס תחת הנתיב usr/sbin/iptables/ והגדרת ברירת המחדל שלו היא לאפשר את כל סוגי התעבורה הנכנסת והיוצאת עד אשר יוגדר אחרת על ידי מנהל המערכת.

בשילוב מוצרי אבטחה נוספים, כלי Iptables מהווה לרוב נדבך חשוב במערך אבטחת רשתות מחשבים.

בדומה ל-Netfilter, גם Iptables מיושמת באמצעות מודולים.
ממוזער|צילום מסך של הממשק הגרפי Firestarter
כדי להפעיל את כלי ה-Iptables בצורה תקינה, חייב מנהל המערכת להיות בעל הרשאות גבוהות אחרת צפויות שגיאות והכלי לא יתפקד כנדרש ממנו. לכללי ה-Iptables ישנן חלופות גרפיות (ממשק GUI) כגון: Firestarter שכדאי לעבוד איתן במיוחד בחיבור מרוחק (SSH), הקלדת פקודה שגויה יכולה לנעול את הגישה למערכת לצמיתות עד שמנהל המערכת ישחרר את הנעילה באופן ידני ופיזי.

ממוזער|325x325px|Netfilter Iptables

בעזרת כללים שונים הנקראים שרשראות (באנגלית: **Chains**) רשאי מנהל המערכת לקבוע איזה תעבורת רשת תמשיך אל יעדה ואיזה תיחסם:

**PREROUTING** - טיפול בחבילת המידע לפני הניתוב.

**INPUT** - טיפול בחבילת המידע בעת הכניסה למערכת.

**FORWARD** טיפול בחבילות מידע המיועדות לניתוב.

**OUTPUT** -  טיפול בחבילות המידע היוצאות מהישות עצמה.

**POSTROUTING** - טיפול בחבילת המידע לאחר הניתוב.

## סקירה כללית
מסנן המנות היה קיים בהפצות יוניקס מאז ומתמיד, התחיל במערכת BSD שודרג והיה מוכר תחת השם ipfwadm. בשנת 1999 מתכנת בשם ראסטי ראסל כתב את מסנן המנות הראשון ברמת הקרנל, ipchains, אשר שולב בגרסת הקרנל 2.2 והוחלף על ידי מסנן המנות iptables ששולב בגרסת הקרנל 2.4, לינוקס.
הרעיון הבסיסי המקורי של ipfwadm היה רשימות של כללים, שעל כל אחד מהכללים לבדוק חלק אחר בחבילות הנתונים ולהחליט אם לסנן אותן או לאפשר להן לעבור, בהתאם לכללים שהוגדרו מראש:

**ACCEPT** - החוק יאפשר לחבילת המידע לעבור.

**DROP** - החוק יזרוק את החבילת המידע ויתעלם ממנה.

**REJECT** - החוק לא יאפשר לחבילת המידע להגיע אל יעדה ותשלח הודעת שגיאה למקור השולח.

**QUEUE** - החוק יעביר את חבילת המידע לזיכרון משני במרחב המשתמש.

**RETURN** - החוק יעביר את חבילת המידע לחוק הקודם.

בניגוד ל-ipchains, ב-iptables המערכת יודעת לפקח על מצב החיבור וקיימות אפשרויות סינון חבילות מידע נוספות. היורש של iptables הוא nftables, אשר זמין בגרסת הקרנל 3.13, לינוקס (19 בינואר 2014).

Iptables משמש גם כגורם המפנה את חבילות המידע למרכיבים ברמת הקרנל. x_tables הוא השם של מודול הקרנל, המחזיק בתוכו חלק קוד המשותף לכל ארבעת המודולים (v4, V6, ARP, EB).

## פקודות בסיסיות
* sudo iptables -L - יציג את טבלת החוקים.
* sudo iptables -L --line-numbers - יציג את טבלת החוקים בצורה ממוספרת.
* sudo iptables -f - מחיקת כל החוקים.
* iptables -I OUTPUT 6 -p icmp --icmp-type 8 -j ACCEPT - לאפשר בקשות ICMP מחומת האש.
* sudo iptables -A INPUT -j DROP - חסימת כל התעבורה הנכנסת.

## קישורים חיצוניים

* עמוד עזר (Man) בנושא Iptables 
* עמוד עזר בנושא Iptables 

קטגוריה:לינוקס
ג'ולי אסטל

**ג'ולי אסטל גסנייה **(נולדה ב-4 בינואר 1989), הידועה בשם **ג'ולי אסטל**, היא שחקנית ודוגמנית אינדונזית. התחילה את דרכה בסרטי אימה בגיל 15. היא השתתפה ביותר מ-14 סרטים, 6 סדרות טלוויזיה ומספר קליפים מוזיקליים.

## רקע
ג'ולי אסטל נולדה ב-1989 בג'קרטה, אינדונזיה, בתו של תיירי גסנייה, ממוצא צרפתי-אמריקאי, והילדה לימברה, ממוצא סיני-אינדונזי. היא הבת השנייה מתוך שלוש. אחותה הגדולה היא קאתי שרון, מנחת טלוויזיה ושחקנית, ואחותה הצעירה היא שרלוט כריסטי, אשת עסקים. אסטל למדה בבית הספר הצרפתי הבינלאומי בג'קרטה, וסיימה את לימודי התיכון ביוני, 2007.

## קריירה
אסטל התחיל את קריירת המשחק שלה בסרט האינדונזי "אלכסנדריה" (2005), ונבחרה בתור "הכוכבת העולה האהובה ביותר" בפרסי MTV אינדונזיה. עד מהרה, היא נהייתה מבוקשת כשחקנית בסדרות טלוויזיה ובסרטים, ואף החלה לדגמן. בנוסף, השתתפה אסטל במספר קליפים לשירים של אמנים אינדונזיים.

אסטל גם שיחקה בסרטים בהפצה בינלאומית, כולל כ-Hammer Girl, מומחית אמנות הלחימה סילאט הרימו, בסרט *The Raid 2* (2014), ובתור לדאיה בסרט *Macabre*. בשנת 2018 היא הצטלמה בסרט של טימו צ'אהיאנטו שזכה להצחה.

אסטל היא גם פרזנטורית מבוקשת לקמפיינים של מגוון חברות, ביניהם גלידת Magnum.

## פילמוגרפיה
### סרטים

### טלוויזיה

### קליפים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אינדונזיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אינדונזים
קטגוריה:דוגמניות אינדונזיות
קטגוריה:אישים ממוצא צרפתי
קטגוריה:אישים ממוצא אמריקאי
קטגוריה:ילידות 1989
קטגוריה:אינדונזים שנולדו במאה ה-20
שרגא פייבל סרנא

הרב **שרגא פייבל סרנא** (תקפ"ו, 1826 - י"ב בשבט תרנ"ב, 10 בפברואר 1892) היה רב ופוסק פולני. רבן של אוסטרובה, סוקולקה והרדוק שבפולין.

## ביוגרפיה
נולד בפראשעוויץ שבפולין, לר' יוסף סארנא. בצעירותו למד בישיבה בטשכנוב ולאחר מכן בישיבת וולוז'ין. נשא את בתו של רבי יצחק מרגלית אב"ד שצ'וצ'ין. תקופה קצרה לאחר נישואיו החל לכהן כרב העיירה סאמפולני, לאחר מכן מונה לרבנויות בסייני, אוסטרובה, סקלוקה והרדוק. בהרדוק כיהן עד לפטירתו בי"ב בשבט תרנ"ב.

בנו, הרב יעקב חיים סרנא היה מגיד מישרים ושוחט בהרדוק בעת כהונת אביו כרב המקום. נכדו הוא הרב יחזקאל סרנא, ראש ישיבת כנסת ישראל חברון.

## קישורים חיצוניים

* 
* בבלוג תולדות ושורשים

קטגוריה:רבנים פולנים
קטגוריה:בוגרי ישיבת וולוז'ין
שאנדור קופאצ'י

[ממוזער|300x300 פיקסלים|[לוחית זיכרון לשאנדור קופאצ'י ברובע השמיני בבודפשט, סמטת קורבין 1 (קולנוע קורבין)]]
**שאנדור קופאצ'י** (; 5 במרץ 1922, מישקולץ – 2 במרץ 2001, טורונטו) היה פעיל קומוניסט וקצין משטרה הונגרי, חסיד אומות העולם וכן ממשתתפי המהפכה ההונגרית של 1956 ואחד ממתעדיה.

## קריירה מוקדמת
קופאצ'י היה מסגר, כמו אביו וסבו. ב-1944 לחם בשורותיה של תנועת התנגדות מחתרתית קומוניסטית אנטי-נאצית. בעת המלחמה הציל יהודייה מגטו מישקולץ וכן יהודים שגויסו לעבודת כפייה. את חלקם הציל בכך שהסתירם בביתו.

לאחר מלחמת העולם השנייה, רבים מחברי המחתרת (כולל קופאצ'י) התגייסו כדי לעזור לגבש את המשטרה ההונגרית מחדש. קופאצ'י עבר לבודפשט וב-1949 התמנה לתפקיד מנהל נושאי המעצר במשרד הפנים והיה ממנהלי מחנות העבודה. כאשר ניסה לממש סמכות למען עצירים במחנות אלה, הודח ונשלח אל בית ספר של המפלגה הקומוניסטית ההונגרית . בשנת 1952 שב קופאצ'י ומונה לתפקיד רשמי, והפעם - מפקד המשטרה בבודפשט. בשלב זה הייתה המשטרה תחת שליטתה של המשטרה החשאית ההונגרית והפיקוח על המשטרה התהדק. קופאצ'י פעל לשם הפיכת המשטרה לעצמאית יותר. לאחר שנה נבחר קופאצ'י לפרלמנט הונגריה, שם הפך במהרה לחלק מהזרם הרפורמיסטי במפלגה בראשות אימרה נוג'.

## מרד 1956 ולאחר מכן
אחרי הקונגרס ה-20 של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות ב-1956, דיבר קופאצ'י בגלוי, בישיבת משטרה, נגד מתיאש ראקושי. בהשפעת מרד פועלים בפוזנן הודיע קופאצ'י בפגישה של בכירי צבא וקציני משטרה שכוחותיו לא יירו על אנשים. ב-31 באוקטובר 1956 נכלל קופאצ'י בוועד הפועל של מפלגת הפועלים הסוציאליסטית ההונגרית . הוא נבחר לתפקיד סגן מפקד המשמר הלאומי וארגן את פירוק המורדים מנשקם. ב-5 בנובמבר 1956 נעצר על ידי איוון סרוב , ראש הק.ג.ב., נשפט עם נוג' ושותפיו, וב-15 ביוני 1958 נידון למאסר עולם על ידי בית המשפט העליון. הוא שוחרר בשנת 1963 עקב חנינה שקיבל.

עד 1965 עבד קופאצ'י במפעל טלפונים. לאחר מכן מצא עבודה בשוימאר (Solymár) שבמחוז פשט בבודפשט כפקיד טכני. בשנת 1969 השיג אישור להשלים את לימודיו באוניברסיטה וקיבל תואר במשפטים, אך לא הצליח למצוא עבודה שתתאים לכישוריו. בשנת 1975 היגר עם אשתו לקנדה, שם עבד כמלצר, כעובד במפעל קירור, וכפועל בתחנת כוח באונטריו.

## ספרו
ספרו המקורי בהונגרית היה באורך מעל אלף עמודים. בעזרת טיבור טרדוש (Tardos), עיתונאי הונגרי שחי בפריז, קוצר כתב היד, נערך ותורגם לצרפתית. ב-1979 פורסם הספר "בשם מעמד הפועלים" ("Au Nom de la Classe Ouvrière") בהוצאת רובר לאפון . זמן קצר לאחר מכן, ארגנו לקופאצ'י העיתונאים דניאל וג'ודי סטופמן (Stoffman) ראיון שפורסם ב"טורונטו סטאר". ראיון זה הוביל לתרגום ספרו לאנגלית. ספר זה הוא מקור חשוב לתיאור המרד ההונגרי.

## השנים האחרונות
קופאצ'י פרש לגמלאות בשנת 1987. ב-1989 הוכר כ"חסיד אומות העולם" על ידי יד ושם. לאחר נפילת המשטר הקומוניסטי ב-1990 חזר להונגריה, שם זכה לקבל מחדש את דרגתו הצבאית. הוא חזר לקנדה ב-2000, ומת מהתקף לב ב-2 במרץ 2001.

## זיכרונותיו
* **בשמו של מעמד הפועלים: סיפורה של המהפכה ההונגרית**, תורגם על ידי דניאל וג'ודי סטופמן, Grove Press, 1987). )

## קישורים חיצוניים

* הביוגרפיה של קופאצ'י, המכון לחקר ההיסטוריה של מהפכת 1956 בהונגריה

## הערות שוליים

קטגוריה:הונגרים חסידי אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: הונגריה
קטגוריה:שוטרים
קטגוריה:סוציאל-דמוקרטים
קטגוריה:קומוניסטים הונגרים
קטגוריה:חברי הפרלמנט ההונגרי
קטגוריה:כותבי זיכרונות
קטגוריה:המרד ההונגרי: אישים
קטגוריה:מהגרים מהונגריה לקנדה
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1922
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-2001
בטסי טן בום

**אליזבת (בטסי) טן בום** (בהולנדית: **Elisabeth (Betsie) ten Boom**; 1885 – 1944) הייתה חסידת אומות העולם מהולנד שסבלה רדיפות תחת המשטר הנאצי במלחמת העולם השנייה, כולל כליאה במחנה הריכוז ראוונסבריק, שם נפטרה בגיל 59. היא אחת הדמויות המובילות בספר "The Hiding Place"  ("המחבוא") שכתבה אחותה קורי טן בום על חוויות המשפחה במלחמת העולם השנייה.

## קורות חייה
טן בום סבלה מאנמיה ממארת. מחלתה מנעה ממנה להוליד צאצאים ולכן בחרה בגיל צעיר לא להתחתן.

טן בום התחנכה בבית הספר היסודי והתיכון המקומיים עד גיל 15. היא נותרה בבית כדי לעבוד עם אביה השען בסדנתו, שם הייתה מנהלת חשבונות. כמו כן הייתה טבחית המשפחה.

טן בום הייתה הבכורה מבין חמישה ילדים במשפחה, ולא עזבה את המשפחה אלא נשארה בבית עד מלחמת העולם השנייה.

כשחלתה טן בום בשפעת, נטלה אחותה הצעירה קורי את תפקיד מנהלת החשבונות. לאחר החלמתה החלה טן בום לטפל במשק הבית, וזאת עשתה עד מעצרה בידי הנאצים.

### 1940–1944
משפחת טן בום השתייכה לכנסייה הרפורמית ההולנדית והאמינה בשוויון כל האנשים לפני אלוהים. אחד האחים היה כומר והאחיות היו פעילות בפעילויות צדקה לפני המלחמה. במהלך כיבוש הולנד על ידי גרמניה הנאצית החלו בני המשפחה להחביא בביתם יהודים רבים וכן מתנגדי המשטר, ובנו חדר סודי כדי להסתירם.

ב-1944 נעצרו בני המשפחה ואנשים אחרים בבית – בסה"כ כ-30 איש. העצורים נלקחו לכלא סכוונינגן. שישה יהודים שהיו במחבוא בבית לא התגלו ושרדו, בעזרת מתנגדי מחתרת אחרים. האב, קספר טן בום, חלה ומת 10 ימים מאוחר יותר בכלא. אחד מהאחים, אחות אחת וכן אחיין שוחררו.

ביוני 1944, נשלחו טן בום ואחותה קורי למחנה ראוונסבריק. אמונתה האיתנה של טן בום באלוהים סייעה לה להישמר מדיכאון. הן סייעו לזולת ועודדו את עמיתיהן למאסר.

לפני מותה חוותה טן בום חזיונות שמימיים ובהם פורטו המעשים שעליה ועל קורי לעשות אחרי שחרורן. היא האמינה שהיא ואחותה קורי ישוחררו עד ראש השנה. בחזונותיה ראתה בית לאסירים-לשעבר, מחנה ריכוז בבעלותה שבו תוכל ללמד גרמנים לאהוב שוב, וטיולים עם קורי בעולם, בהם הן מספרות מה למדו על אלוהים במחנות.

טן בום מתה במחנה ראוונסבריק ב-16 בדצמבר 1944, בגיל 59. אחותה קורי שרדה את המאסר.

## הנצחה
בתום המלחמה החלה קורי טן בום להגשים את חזונותיה של אחותה בטסי טן בום – סיורים בעולם והפצת אמונתן.

לבטסי טן בום ולאביה קספר הוענק על ידי יד ושם בשנת 2008 התואר חסידי אומות העולם. אחותה קורי קיבלה אות זה לפני כן.

## מקורות
* קורי טן בום עם ג'ון ואליזבת שריל (Sherrill), '''מקום המסתור''', Guideposts, 1971. , 
* קורי טן בום, '''בבית אבי''', Hodder & Stoughton, 1976. 

## קישורים חיצוניים
* 
* טן בום – המוזיאון
* קורי טן בום, לחיות
* בטסי טן בום – פעילותה להצלת חיי יהודים בשואה, באתר יד ושם 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמסטרדם: אישים
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז ראוונסבריק
קטגוריה:הולנדיות חסידות אומות העולם
קטגוריה:חברי המחתרת ההולנדית
קטגוריה:חסידי אומות העולם שנרצחו
קטגוריה:מצילים בשואה: הולנד
קטגוריה:ילידות 1885
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1885
קטגוריה:נפטרות ב-1944
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-1944
גילדה רדנר

**גילדה סוזן רדנר** (באנגלית: **Gilda Susan Radner**; 28 ביוני 1946 – 20 במאי 1989) הייתה קומיקאית ושחקנית יהודיה-אמריקאית, ואחת משבעת החברים המקוריים של תוכנית המערכונים סאטרדיי נייט לייב של רשת NBC. אחת מן ההצלחות הגדולות שלה הייתה הופעות יחיד שביצעה בתיאטראות ברודוויי בשנת 1979.

רדנר נפטרה ממחלת סרטן השחלות בשנת 1989. את מפעל חייה ומורשתה מנציחים עד היום באמריקה בתור אישה פורצת דרך בתחום הסטנד-אפ והקומיקאיות והיא נחשבת לדמות אייקונית בהיסטוריה האמריקאית.

בעלה היה הבמאי והתסריטאי ג'ין ויילדר.

## ביוגרפיה
רדנר נולדה ב-28 ביוני 1946 בדטרויט, מישיגן להנרייטה והרמן, זוג הורים יהודיים. אביה היה איש עסקים ואמא הייתה מזכירה במשרד עורכי דין. היא גדלה בדטרויט עם מטפלת בשם אליזבת' קלמנטיין גיליס, שניבאה לה השראה לאחת מן הדמויות ששיחקה במהלך חייה. רדנר הייתה קרובה לאביה, שלקח אותה לראות הופעות בתיאטראות ברודוויי בניו יורק, ומכאן החיבור שלה לתיאטרון. כשהייתה בת 12, בשנת 1958, סיפרה שאביה פיתח גידול במוח והיה מרותק למיטתו ולא מסוגל לתקשר עד למותו שנתיים אחר כך, בשנת 1960.

## קריירה
רדנר החלה את הקריירה הציבורית השלה כנערת מזג אוויר בתחנת רדיו באן ארבור. היא עברה לגור עם חבר שלה, פסל קנדי בשם ג'פרי ראובינוף בטורונטו. שם היא הופיעה במופע סטנד-אפ והחלה להכיר כוכבים רבים, ביניהם יוג'ין לוי, ויקטור גרבר, מרטין שורט ועוד. בשנת 1974 הצטרפה לתוכנית קומדיה ברדיו ששודרה במאות תחנות רדיו בארצות הברית ונפגשה עם ידוענים רבים, ביניהם צ'בי צ'ייס, ביל מארי, ג'ון בלושי ועוד. כך החלה רדנר את הקריירה שלה.

### סטארדי נייט לייב
לאחר התהילה שצברה בעת שהייתה שדרנית ברדיו ועקב קשריה עם רבים מכוכבים קומיקאים, הצטרפה רדנר לצוות התוכנית סאטרדיי נייט לייב בעונתה הראשונה. היא נהגה לחקות וללעוג למגישי חדשות והפכה לאייקון לאחר שגרמה לקהל רב לצחוק מפעולותיה.

## מחלתה
בעת ששהתה בממלכה המאוחדת בשנת 1985, חשה רדנר ברע וביקשה טיפול רפואי. במשך עשרה חודשים רופאים רבים ניסו לאבחן את מקור כאביה אך אף אחד לא הצליח לזהות את המחלה. באותה שנה התמודדה רדנר עם ידיעה שפורסמה מצד הפקת סאטרדיי נייט לייב בנוגע להפרעות האכילה שלה והפסד אישי של 8 מיליון דולרים.

ב-21 באוקטובר 1986 אובחן אצל רדנר סרטן השחלה. היא עברה כריתת רחם, ועל פי מאמר שפורסם בשנת 2009 על ידי המגזין של האגודה האמריקנית לחקר הסרטן "הוסר מבטנה של רדנר גידול ממאיר בגודל אשכולית". היא עברה במשך שנתיים טיפולי כימותרפיה והקרנות, מה שדיכא את רדנר וגרם לה להסתתר מעין הציבור האמריקני.

### מותה
[ממוזער|233x233 פיקסלים|כוכבה של רדנר ב[שדרת הכוכבים של הוליווד]]
בחודש ספטמבר 1988 לא נראו אצל רדנר סימנים נוספים לסרטן, אך לבסוף הסרטן חזר אל גופה אחרי זמן קצר. ב-17 במאי 1989 עברה רדנר בדיקת סי טי. במהלך הבדיקה נכנסה רדנר לתרדמת ממנה לא קמה, וכעבור שלושה ימים, ב-20 במאי 1989 הלכה רדנר לעולמה. הלווייתה התקיימה ב-24 במאי 1989 בעיר סטמפורד שבקונטיקט, שם היא נטמנה.

## ראו גם
* סאטרדיי נייט לייב

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:קומיקאיות יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:קומיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: טלוויזיה
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: הופעה בתוכנית מוזיקלית
קטגוריה:סאטרדיי נייט לייב
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1946
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1946
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1989
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1989
רומן בהמשכים (סרט)

**רומן בהמשכים** הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 1985 בבימויו של עודד קוטלר.

התסריט נכתב על ידי יצחק בן נר ומבוסס על סיפורו "רומן זעיר" המופיע בקובץ הסיפורים "שקיעה כפרית" (1976).

העלילה מתרחשת ערב המהפך בשנת 1977 ובמרכזה עורך הדין "אפי" אבידר, אשתו הראשונה והשנייה. ברקע - הידרדרות מוסרית במפלגה (המערך) המסתיימת בהודעתו של יצחק רבין על התפטרותו.

בסרט משחקים שלושה ממשפחת טופול: חיים טופול ולצידו אשתו גליה ובתו ענת.

## תקציר העלילה
אפרים ("אפי") אבידר הוא עורך דין מצליח בן 50, אהובן של נשים רבות ומקורב לחוגי השלטון. נשוי בפעם השנייה להדרה (אפרת לביא) ולהם ילדה, עֵנוּת (קטיה בישופ).

אפי נמצא במתח נפשי, חש כאבים בחזה וחושב שיש לו התקף לב אך רופא המשפחה פרופ' מרכוס (יהודה פוקס) מרגיע אותו ואמר שהכל נובע ממתח נפשי ועליו לנוח.

אפי היה נשוי קודם לאראלה ("אליק") (גליה טופול) חברתו להכשרה בקיבוץ. נולדה להם בת בשם אורנה (ענת טופול) אבל לאחר שנים הם התגרשו. הוא למד משפטים והתעשר בעיקר בגלל קשריו עם מפלגת השלטון (המערך).

הדרה היא משוררת מתוסכלת הנתונה במצבי דיכאון המקשים על כתיבתה. אפי מוצא לה תחליף עם מזכירתו ליוויה (שרי צוריאל).

הוא גם עסקן פוליטי במפלגה ומטפל משפטים בתיקים השייכים לחבריה, ביניהם השר עמוס רודניק (אורי לוי). אישה נרצחת על ידי בעלה ורודניק מבקש מאפי למנוע למסור את הילד לאימוץ להוריה (אברהם אסיאו ושושנה דואר) בטענה שהילד הוא מיחסיה עם בנו שנפל במלחמה. אפי מגלה שהילד הוא למעשה של רודניק ובנוכחות המזכיר כבשנה (שמואל שילה) הוא מבקש ממנו להתפטר ומיצר על השחיתות במפלגה אבל המזכיר מבהיר לו שגם הוא מושחת.

עיתונאים רבים ובראשם מלר (מולי שפירא) עוקבים אחריו ומנסים למצוא סקופים כדי להפילו. גם החבר של ענת, יונתן פרח (נתן דטנר) כועס עליו לאחר שלא עזר לו להשיג ג'וב במפלגה ומחפש דרך כדי להפילו.

אפי שואף לחזור לימיו בקיבוץ עם אליק. הוא מתקשר עם אראלה ומזמין אותה לארוחת בוקר במסעדת תנובה ולאחר מכן הוא מסיע אותה לקיבוץ לפגישה עם ששון (גבי עמרני) ומיקה (עליזה רוזן), האחרונים שנשארו בקיבוץ מהגרעין המקורי. ביחד הם מעלים זיכרונות ומסתכלים בתמונות. בחזרה מקיים אפי יחסי מין עם אראלה במשרדו אבל לאחר מכן היא מודיעה לו שאינה רוצה להרוס את משפחתה ומנתקת את הקשר אתו.

אפי מגיע מתוסכל לבר שם הוא פוגש את יונתן שמודיע לו כי מחר תתפרסם כתבה גדולה שלו בהעולם הזה החושפת את אפרים אבידר המושחת. בטלוויזיה מוקרן משחק ולאחריו מודיע רבין על הסרת מועמדותו. אפי מותקף פיזית ומיליולית על ידי אנשים המנבאים לו את כישלון המפלגה.

הוא חוזר למכוניתו, מקיים יחסי מין עם טרמפיסטית (ליאורה גרוסמן) וכשהוא מגיע לביתו הוא רואה כי הדרה ניסתה להתאבד על ידי חיתוך ורידי היד אך מצבה קל. הוא נואש, מסתכל דרך החלון ורואה בדמיונו אותו ואת אראלה משחקים ומבלים.

## שחקנים

## קישורים חיצוניים

*ביקורות וקטעי עיתונות על הסרט רומן בהמשכים, באתר cinema of israel
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים בעברית
קטגוריה:סרטי 1985
קטגוריה:סרטים מבוססי סיפורים קצרים
קטגוריה:סרטי דרמה ישראליים
קטגוריה:סרטי חיים טופול
קטגוריה:הקיבוץ בתרבות ובאמנות: סרטים
רג'ינלד סקלטון

סר **רג'ינלד ויליאם סקלטון** (באנגלית: **Sir Reginald William Skelton**; 3 ביוני 1872 – 5 בספטמבר 1956) היה סגן-אדמירל ומהנדס מכונות בריטי, ששירת כמכונאי ראשי וכצלם הרשמי של משלחת דיסקברי, 1901–1904 לאנטארקטיקה.

## ילדות ונעורים
סקלטון נולד בלונג סאטון, לינקולנשייר. הוא הצטרף לצי המלכותי בשנת 1887 ועד 1892 למד בקולג' להנדסה של הצי המלכותי בקייהם, דבון. לאחר הסמכתו לקצונה שירת על אוניית הצי "סנטוריון" (1892) בסין, מ-1894 עד 1897 ועל אוניית הצי "מג'סטיק" (1895) של שייטת התעלה מ-1899 עד 1900, לפני שמונה לפקח על בניית האונייה "דיסקברי" בשביל המשלחת הלאומית לאנטארקטיקה, 1901.

## חקר הקוטב
מנהיג המשלחת, קפטן סקוט, התרשם מכישורי ההנדסה והמכונאות של סקלטון על סיפון ה"מג'סטיק" ומינה אותו למכונאי המשלחת, שבה מילא גם את תפקיד הצלם הרשמי. לאורך כל שלוש השנים של המשלחת, לא נתקל סקלטון, שכונה בשם החיבה "סקלי", בשום בעיות רציניות במכונות של האונייה. לאחר שאנשי המשלחת התבססו על יבשת אנטארקטיקה, היה סקלטון לחבר צוות אהוד ומכובד. ארבעה תוואי נוף נקראו עם הזמן על שמו: מפרצון, קרחון, מפל קרח ו-lévé.

בשובו מן המשלחת נשא לאישה את ארוסתו, סיביל דווניש-מרס מכרייסטצ'רץ' שבניו זילנד. לזוג נולדו שתי בנות ובן.

## המשך חייו
משנת 1906 עד 1912 ושוב מ-1916 עד 1918, שירת סקלטון בשירות הצוללות הוא קיווה להתמנות לסגנו של סקוט במשלחת טרה נובה בשנים 1910–1913 אבל סקוט העדיף את אדוארד אוונס, שתכנן משלחת משלו לאנטארקטיקה אבל הסכים להצטרף למשלחת של סקוט, בתנאי שיוצע לו תפקיד המשנה למפקד. בתקופת מלחמת העולם הראשונה הוענק לסקלטון אות השירות המצוין (DSO) על פעולותיו בקרב יוטלנד, 31 במאי 1916. בשנת 1919 קיבל את אות הצטיינות (CB) על עבודתו בצפון רוסיה והמשיך לעלות בדרגות בשירות הצי המלכותי אחרי המלחמה, כאשר הוצב בארכנגלסק, לקונסטנטינופול, לתחנת הים התיכון ולתחנה האטלנטית. הוא התמנה לתת-אדמירל להנדסה בשנת 1923, לסגן-אדמירל להנדסה בשנת 1928 ולמהנדס ראשי של הצי, אדמירליות, בין 1928 ל-1932. בטקס הענקת התארים של ראש השנה 1931 קיבל תואר אבירות ובשנת 1932 פרש מן השירות.

רג'ינלד סקלטון מת בשנת 1956, בן 84, בביתו באלדינבורן.

## לקריאה נוספת

* **Obituary** by Michael Barne *The Geographical Journal*, Vol. 122, No. 4 (Dec., 1956), pp. 533–534
***Scott** Fiennes, R. (2003 London Coronet) 
***Scott of the Antarctic** Huxley, E.J.G (1978 London, Atheneum) 
* Discovery Illustrated J V Skelton, J.V. & Wilson, D.W. (2001). Reardon Publishing. 
* *The Antarctic Journals of Reginald Skelton:* Skelton, J.V. (Ed) (2004, Reardon Publishing). 


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אנטארקטיקה: מגלי היבשת
קטגוריה:קציני הצי המלכותי הבריטי
קטגוריה:מהנדסים בריטים

קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1872
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1956
ראש ממשלת מלטה

**ראש ממשלת מלטה** () הוא התפקיד הבכיר ביותר בפוליטיקה של מלטה.

## ייסוד המשרה
בתחילה קראו לראש ממשלה מלטה "ראש המשרד". לשכת "ראש המשרד" הוקמה ברגע שקיבלה מלטה ממשלה אוטונומית בשנת 1921. חוקת 1921 הושעתה פעמיים לפני שבוטלה. בהזדמנות הראשונה (1930–33) נשמרו ראש המשרד (באותה עת ג'רלד סטריקלנד) והקבינט של מלטה. לאחר ההשעיה השנייה בשנת 1934, הודח הקבינט.

החוקה בוטלה בשנת 1936 והתפקיד לא היה קיים כל עוד מלטה הייתה תחת ממשל קולוניאלי ישיר. המשרד הוקם מחדש עם הענקת ממשל עצמי בשנת 1947, ושמו של התפקיד היה "ראש ממשלת מלטה". התפקיד הודחק שוב כאשר חוקת 1947 הושעתה שוב בין השנים 1958–1962 אך נותרה כמעט ללא שינוי בחוקת העצמאות מ-1964 ובתיקונים הבאים של 1974 שהפכו את צורת השלטון לרפובליקה.

## פונקציות חוקתיות
נשיא מלטה, ממנה לראשות הממשלה את חבר הפרלמנט שלדעת הנשיא מסוגל בצורה הטובה ביותר לפקד על רוב חברי בית הנבחרים. ראש הממשלה מייעץ לנשיא במינוי שאר השרים.

ראש הממשלה מחויב באופן חוקתי לעדכן את הנשיא באופן מלא על התנהלותה הכללית של הממשלה. בכל פעם שראש הממשלה נמצא מחוץ למלטה, הנשיא רשאי להסמיך כל חבר אחר בקבינט למלא תפקידים אלה וחבר זה רשאי לבצע תפקידים אלה באופן זמני. בדרך כלל זהו סגן ראש הממשלה שממלא תפקיד זה כראש ממשלה בפועל.

מבחינה חוקתית, ראש הממשלה אחראי גם על מינוי מזכירים קבועים וכן על ייעוץ מכרז לנשיא בנוגע למינוי חברים לרשות השופטת ולגופים החוקתיים.

## לשכת ראש הממשלה
[ממוזער|[אכסניית קסטיליה, משרד ראש הממשלה]]
כשר בפני עצמו, ראש הממשלה אחראי על מספר מחלקות ממשל. לשכת ראש הממשלה (OPM) שוכנת באוברז' דה קסטיל בוולטה מאז 1972, וממלאת תפקיד מרכזי בקבלת ההחלטות מלבד היותה המטה המינהלי של הממשלה.

המשימה של לשכת ראש הממשלה היא לתמוך בראש הממשלה במתן הנהגה והכוונה לממשלה יציבה ויעילה. מחלקות הליבה של הלשכה כוללות את מזכירות הקבינט, משרד הניהול והכוח ומחלקת המידע.

## מעונות רשמיים
וילה פרנסיה היא מעונו הרשמי של ראש הממשלה, ואילו ארמון גירגנטי הוא מעון הקיץ. הם משמשים בעיקר לטקסים ציבוריים, כולל קבלת אנשים בולטים, ונחשבים למבנים סימבוליים.

## רשימה

## ראו גם
* נשיא מלטה
*הפרלמנט של מלטה
*הקבינט של מלטה
*ממשלת מלטה

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:מלטה: פוליטיקה
הארמייה ה-56 (ברית המועצות)

**הארמייה ה-56** הייתה ארמיית שדה של הצבא האדום אשר לחמה במלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
הארמייה הוקמה באוקטובר 1941 על בסיס כוחות המחוז הצבאי בצפון הקווקז. כמפקדה הראשון של הארמייה מונה פיודור רימיזוב, והיא השתתפה בקרב על רוסטוב על הדון בנובמבר של אותה שנה. הארמייה נכללה במסגרת חזית צפון הקווקז, ובין 1942-1943 השתתפה בקרבות הגנה באזור מחוז קרסנודאר, ובשחרור הקווקז וחצי האי טאמאן. בנובמבר 1943 השתתפה במבצע קרץ'-אילטיגן, שלאחריו פורקה ועל בסיסה הוקמה ארמיית החוף העצמאית.

בין הפעולות הבולטות, ארמייה 56 לחמה במהלך השחרור הסובייטי המוצלח של רוסטוב בסוף 1941 והובילה את הנחיתות האמפיביות בחצי האי קרים בסוף 1943. הארמייה ה-56 פורקה בנובמבר 1943 כדי להיות בסיס לההרכב השני של ארמיית החוף.

## מפקדים
* פיודור רימיזוב (אוקטובר 1941 - דצמבר 1941)
* ויקטור ציגאנוב (דצמבר 1941 - יולי 1942)
* אלכסנדר ריזוב (יולי 1942 - ינואר 1943)
* אנדריי גרצ'קו (ינואר 143 - אוקטובר 1943)
* קונדרט מיילניק (אוקטובר 1943 - נובמבר 1943)

## קישורים חיצוניים
* הארמייה ה-56 

56
56
פלוראנס ארטו

**פלוראנס מוניק ארטו** (בצרפתית: **Florence Arthaud**, 28 באוקטובר 1957, בולון-ביאנקור – 9 במרץ 2015) הייתה שייטת צרפתייה.

## ביוגרפיה
פלוראנס ארטו נולדה בבולון-ביאנקור, מחוז רמות הסן כבתו של ז'אק ארטו, מנהל ההוצאה לאור ארטו. סבה היה מייסד ההוצאה לאור ואביה פיתח אותה.

בגיל 17 היא נפגעה בתאונת דרכים קשה ולקתה בשיתוק. הייתה מאושפזת למשך חצי שנה ושיקומה לקח שנתיים.

בשנת 1978 בגיל 21 היא השתתפה לראשונה בשיט במסלול "דרך הרום" מסן-מלו לפואנט-א-פיטר בגוואדלופ. יכולתה הפיזית הפתיעה והיא והגיעה ליעד במקום ה-11, מה שהביא לה את הכינוי "הארוסה הקטנה של האטלנטי".

בסוץ שנות ה-1980 ארטו שכנעה איש עסקים בתחום הנדל"ן בשם כריסטיאן גארל, לממן לה את בניית טרימרן, שכונה "פייר Iלה פרמייה" (פייר הראשון). על לכי שייט גדול זה השיגה פלוראנס ארטו בשנת 1990 שיא עולמי במהירות בחצייה לבד של צפון האוקיינוס האטלנטי במסלול "דרך הרום". השיא הקודם היה ארוך ביומיים. בדרך נשארה ברגע מסוים ללא הנווט האוטומטי וללא הרדיו שהתקלקלו. בנוסף התמודדה עם בעיות בריאות - איבדה דם בעקבות הפלה טבעית ולבשה צווארון בגלל בקע חולייתי בעמוד השדרה הצווארי. 
בשנת 1992 משבר בועת הנדל"ן פגע בספונסור שלה והספורטאית לא הצליחה להצטייד בטרימר גדול חדש, כפי שרצתה, לקראת שיט מסביב לעולם. נאלצה למשך 5 שנים להסתפק בחציות טרנסאטלנטיות על כלי שיט פחות חזקים ופחות מרשימים מ"פייר I". בשנת 2007 חצתה את האוקיינוס האטלנטי בתחרות Transat ע"ש ז'אק ואבר, על ספינת Class 40 בחברת לוק פופון, אך השניים הגיעו רק במקום ה-11.
בשנת 1997 יחד עם ברונו פרון (Bruno Peyron) זכתה בשיט ב"טרנספסיפיק" (חציית האוקיינוס השקט)
בשנת 2006 השתתפה בשיט נשים למען השלום במסלול "דרכה של אליסה" בין לבנון לתוניסיה דרך יוון, איטליה, צרפת, מונקו וספרד.ב-2014 השתתפה בשיט GrindStop במסגרת מחאה שאורגנה על ידי קבוצת Sea Shepherd נגד ציד לווייתנים באיי פרו

מקשר זוגי עם השייט המקצוען לואיק לנגואה נולדה לה ב-1994 בת, מארי.

### מותה

בשנת 2015 ארטו השתתפה בתוכנית הריאליטי Dropped של הערוץ הצרפתי TF1 שבה ספורטאים הוסעו על ידי מסוקים אל המדבר. בעת הצילומים ב-9 במרץ 2015 ארטו נהרגה בהתנגשות מסוקים בוויז'ה קסטלי בפרובינציה לה ריוחה בארגנטינה יחד עם עוד תשעה אנשים, ביניהם שניים מעמיתיה לתחרות.

## פרסים ואותות הוקרה
*1990 - נבחרה לאלופת האלופים הצרפתים של השנה על ידי עיתון הספורט "ל'אקיפ"
*1978 - 1990 - פרס מוניק ברליו של אקדמיית הספורט הצרפתית - הייתה הספורטאית ביחידה, יחד עם מריאל גואטשל שזכתה פעמיים בפרס זה המוענק לספרטאיות המצטיינות של השנה

## הנצחה
*2016 -לרגל חגיגות הים של ברסט, שמה הוענק לסכר בנמל התענוגות מולן בלאן בעיר ברסט.

## ספרים
*2009 - **Un vent de liberté** (רוח של חופש) - ספר אוטוביוגרפיה (הוצאת ארטו)

## קישורים חיצוניים

* Le Monde des Livres 28.5.2009 כתבה וראיון מאת ברטראן ד'ארמניאק L' Eternelle Fiancée

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:כותבי אוטוביוגרפיה צרפתים
קטגוריה:שייטות (נשים)
קטגוריה:ספורטאיות צרפתיות
קטגוריה:משתתפים בתוכניות מציאות
קטגוריה:צרפתיות שנולדו ב-1957
קטגוריה:צרפתיות שנפטרו ב-2015
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-2015
אקסוזום

**אֶקסוֹזוֹמים** (באנגלית: **Exosomes**) הם בועיות קטנות בבעלי חיים הנוצרות על ידי תאים חיים או גוססים (באפופטוזה) ומופיעות בנוזל של תאים אאוקריוטים כגון תאי דם, שתן או תרבית תאים. הם משמשים לפליטת פסולת מהתא או יצירת תקשורת עם תאים אחרים, לדוגמה: עודפי שומן ו-RNA (שליח, קטליטי וכו'). אקסוזומים נבלעים על ידי תאים בגוף שיצר אותם.
מעטפת האקסוזום לקוחה מהתא שיצר אותו.

## קישורים חיצוניים

* השליחים הסודיים של התאים, מכון דוידסון

קטגוריה:אנטומיה תאית
מקסים פורקאייב

**מקסים אלכסייביץ' פורקאייב** (ברוסית: **Максим Алексеевич Пуркаев**; 14 באוגוסט 1894 – 1 בינואר 1953) היה מפקד בכיר בצבא האדום אשר פיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
### תחילת דרכו
פורקאייב נולד ב-14 באוגוסט 1894 במורדוביה שהשתייכה אז לאימפריה הרוסית. בשנת 1915 התגייס לצבא האימפריה הרוסית, במהלך מלחמת העולם הראשונה. הוא עבר קורס קצינים מזורז ושירת כקצין זוטר ביחידה עורפית, אשר לא השתתפה בלחימה. בשנת 1918 התנדב לצבא האדום ולחם בשורותיו במלחמת האזרחים ברוסיה. במהלך המלחמה פיקד על פלוגה ולאחר מכן על גדוד, וב-1923 השלים קורס קצינים ומונה למפקד רגימנט. באוקטובר 1928 מונה לראש מטה הדיוויזיה ה-48, ובדצמבר 1933 מונה לסגן מפקד המחוז הצבאי מוסקבה. ב-17 בינואר 1936 הועלה לדרגת פודפולקובניק, וביולי של אותה שנה מונה למפקד הדיוויזיה הממונעת ה-1. ב-3 באפריל 1938 מונה לראש מטה המחוז הצבאי בלארוס. ב-15 ביולי של אותה שנה הועלה לדרגת פולקובניק, ב-9 בפברואר 1939 הועלה לדרגת גנרל מאיור, ב-2 בספטמבר של אותה שנה מונה לראש המטה של החזית הבלארוסית, וב-11 באוקטובר של אותה שנה הוחזר לתפקיד ראש מטה המחוז הצבאי. בנובמבר 1939 נשלח כנספח צבאי לברלין, וב-4 ביוני 1940 הועלה לדרגת לייטננט גנרל. ב-27 ביולי 1940 הוחזר לרוסיה ומונה לראש המטה הכללי של המחוז הצבאי המיוחד קייב.

### מלחמת העולם השנייה

עם פתיחת מבצע ברברוסה, מונה פורקאייב לראש מטה החזית הצפון-מערבית, והחזיק בתפקיד עד 28 ביולי 1941. ב-2 בנובמבר של אותה שנה מונה למפקד הארמייה ה-60. פורקאייב פיקד עליה במהלך הקרב על מוסקבה כחלק מאזור ההגנה מוסקבה, וב-25 בדצמבר שונה שמה לארמיית ההלם השלישית. ב-26 באוגוסט 1942 מונה למפקד חזית קלינין, ופיקד עליה במהלך מבצע מארס, וב-18 בנובמבר של אותה שנה הועלה לדרגת גנרל-פולקובניק. ב-25 באפריל 1943 מונה למפקד חזית המזרח הרחוק, בנובמבר של אותה שנה קיבל את עיטור לנין, ב-26 באוקטובר 1944 הועלה לדרגת גנרל של ארמייה, וב-5 באוגוסט 1945 מונה למפקד חזית המזרח הרחוק השנייה. החזית שלו הוצבה במזרח הרחוק הרוסי מול מנצ'וקוו כהכנה לקראת הפלישה הסובייטית לתחומי האימפריה היפנית. ב-8 באוגוסט הכריזה ברית המועצות מלחמה על יפן, וב-9 באוגוסט החזית החלה לנוע אל מנצ'וקוו במסגרת מבצע סערת אוגוסט. החזית הנחילה תבוסה ניצחת לכוחות היפניים, וכבשה אזורים רבים ובין היתר את חרבין וסחלין.

### אחריתו
ב-10 בספטמבר 1945 מונה למפקד המחוז הצבאי המזרח הרחוק, והחזיק בתפקיד עד 17 בינואר 1947. ביוני של אותה שנה מונה לסגן מפקד פיקוד המזרח הרחוק, ובמקביל החזיק גם בתפקיד ראש המטה של הפיקוד. הוא החזיק בשני התפקידים עד יולי 1952. לאחר מכן שימש כראש מחלקת ההשכלה במשרד הביטחון. הוא נפטר במוסקבה ב-1 בינואר 1953 בגיל 58.

## קישורים חיצוניים

* מקסים פורקאייב באתר הגנרלים של מלחמת העולם השנייה 
* 

קטגוריה:אנשי הצבא האדום במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:גנרלים סובייטים
קטגוריה:אנשי הצבא האדום במלחמת האזרחים ברוסיה
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:מעוטרי עיטור סובורוב
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום
קטגוריה:מעוטרי עיטור קוטוזוב
קטגוריה:נספחים צבאיים סובייטים
קטגוריה:מפקדי ארמיות בצבא האדום במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1894
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1953
להרוג את רומל

**להרוג את רומל** (באנגלית: **Killing Rommel**) הוא ספר מאת סטיבן פרספילד העוסק בקבוצת קומנדו בריטית במלחמת העולם השנייה, המנסה להרוג את ארווין רומל. הספר הוא בדיוני ושייך לסוגת הרומנים ההיסטוריים.

## עלילה
הספר מתחיל באנגליה, ועוקב אחר קצין בריטי בשם לורנס צ'פמן בן 22, המתגייס לצבא בריטניה במלחמת העולם השנייה. צ'פמן מוצא את עצמו נלחם במסגרת המערכה בצפון אפריקה, כנגד קורפוס אפריקה הגרמני-איטלקי. הגרמנים נהנים מטקטיקה וכלי נשק מעולים, אולם יתרונם הגדול ביותר הוא מנהיגם האגדי הפלדמרשל ארווין רומל המכונה "שועל המדבר". כל עוד רומל בסביבה, נראה שלבריטים אין סיכוי לנצח. צ'פמן מצטרף לקבוצת המדבר ארוכת הטווח, יחידה מיוחדת של העוסקת באיסוף מודיעין צבאי וביצוע פשיטות תחת המוטו "לא בכוח כי אם בעורמה". הבריטים הוגים תוכנית נואשת - לשלוח כוח קטן, קל תנועה וחמוש היטב אל מאחורי הקווים של הגרמנים, להרוג את רומל ולהנחית מכה שתעצור את התקדמותו של קורפוס אפריקה. היחידה של צ'פמן, כוח ססגוני המורכב מבריטים, אוסטרלים, ניו זילנדים ומחיילים וממדינות אחרות של חבר העמים הבריטי, מקבל את המשימה. הקבוצה נעה דרך מאה קילומטרים של מדבר צחיח, ועוברת חוויות רבות בדרכה ואנשיה לומדים להתגבר על מחלות, עייפות, התייבשות, ועוד סכנות. בדרכם נוצרת ביניהם אחוות לוחמים. והם לומדים להעריך זה את זה מתוך מצוקה.

רומל עצמו מופיע רק בסצנה אחת בספר, אולם המיתוס שלו מתנשא מעל כל העלילה.

## תרגומים לעברית
* סטיבן פרספילד, **להרוג את רומל**, הוצאת אריה ניר, 2009.

## ראו גם
* **[[מבצע פליפר]]**
## קישורים חיצוניים
* על הספר

* A Dead-On Shot at the Heart of War


## הערות שוליים

קטגוריה:ספרים אמריקאיים
קטגוריה:רומנים היסטוריים
קטגוריה:ספרי 2008
קטגוריה:ספרות מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:ספרי אריה ניר הוצאה לאור
ג'ון ולש (שחקן)

**ג'ון ולש** (באנגלית: **John Welch**; 7 בנובמבר 1914 - 21 באפריל 1985) היה שחקן אירי.

## ביוגרפיה
ג'ון ולש נולד בווקספורד שבאירלנד.

ולש התחיל את קריירת המשחק על במות התיאטרון בדבלין. בשנות החמישים של המאה העשרים עבר לשחק בקולנוע ובטלוויזיה הבריטיים. ב-1967 גילם את ג'יימס פורסייט בעיבוד הטלוויזיוני "ההגדה לבית פורסייט" עיבוד לספריו של ג'ון גולסוורתי. הוא שיחק בתפקיד הבאטלר מרימן בסדרת הדרמה "הדוכסית מרחוב דיוק", סרג'נט קאף בעיבוד לרומן "אבן הירח", והשתתף בתפקיד קטן בסדרה חמדת ימים . עוד הופיע ולש בקומדיה "Hancock's Half Hour", בסדרה "האחים", במיני-סדרה "Prince Regent", בסדרה "To Serve Them All My Days" ובעיבוד הטלוויזיוני לרומן "המצודה" מאת א. ג'. קרונין. כמו כן שיחק בתפקיד מפקד המשטרה בעונות הראשונות של הסדרה "Softly, Softly". הוא גילם תפקידים שונים בסדרת הדרמה "Danger Man" בהם דיפלומטים ובאטלרים.

### חיים אישיים
ולש נפטר בלונדון ב-21 באפריל 1985.

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אירים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אירים
קטגוריה:ילידי 1904
קטגוריה:נפטרים ב-1985