כביש 90

**כביש 90**, כביש ארצי ישראלי אורך מזרחי, הוא הכביש הארוך ביותר בישראל, אורכו 478.7 קילומטר והוא נמשך ממעבר טאבה בדרום ועד מעבר מטולה (שער פאטמה) בצפון. תוואי הכביש עובר תחילה לאורך חופיו של מפרץ אילת ולאחר מכן לכל אורכה של הערבה. לאחר מכן הוא ממשיך צפונה לאורך חופי ים המלח ולכל אורכם של בקעת הירדן ועמק הירדן. הוא עוקף את הכנרת ממערב דרך טבריה, וממשיך דרך אצבע הגליל ועמק החולה לאורך המורדות המזרחיים של הרי נפתלי, בשוליו המערבים של עמק החולה.

118.5 קילומטר מסך אורכו של הכביש עוברים בשטחי יהודה ושומרון (צפון ים המלח ומזרח בקעת הירדן, הנמצאים בשטח C).

על-פי תוכנית משרד התחבורה לעדכון המספור של רבים מכבישי ישראל שפורסמה בסוף שנת 2018, צפוי כביש 90 לעבור שינוי במספור: ממעבר גבול טאבה עד צומת הערבה הוא עתיד להיקרא כביש 18, הקטע מצומת צמח עד צומת כפר נחום ייקרא כביש 900, והכביש מצומת הערבה עד צומת צמח יסומן ככביש 8, כדרך אורך ארצית ראשית.

## היסטוריה
[ממוזער|טקסט=עבודות סלילת הכביש, 1957|עבודות סלילת הכביש, [1957]]
הכביש אינו מתבסס על תוואי היסטורי של דרכי האורך של ארץ ישראל (דוגמת דרך הים, דרך ההר או דרך המלך), אלא מתבסס על צירוף של כבישים מקומיים, שלא היו קשורים זה לזה. למעשה התגבש לכלל כביש אורך אחד, החוצה את ארץ ישראל, רק בסוף שנות ה-60 של המאה ה-20, לאחר שנסלל המקטע האחרון בצפון ים המלח. סלילת מקטע זה אפשרה נסיעה רציפה מאילת למטולה. בראשית שנות ה-80 ניתן לכביש מספרו (90), ואז הוא הוכר רשמית ככביש אחד.

### מקטע צפוני: מטולה–בית שאן
המקטע מטבריה למטולה (ומשם ללבנון) הוא המקטע הוותיק ביותר, שנסלל כדרך עפר כבושה עוד בתקופת האימפריה העות'מאנית. למקטע הציר המתחיל בקריית שמונה ישנה חשיבות רבה כציר תעבורה מצפון לדרום. בציר זה עברה בכל התקופות ההיסטוריות, ועוברת גם כיום, הדרך מבקעת הלבנון לבקעת כינרות, לגליל התחתון ולעמק יזרעאל. המקטע מקריית שמונה לחצור הגלילית עובר ברצועה צרה בשוליו המערביים של עמק החולה – רצועה שתחומה ממערב בהרי נפתלי ובעבר הייתה תחומה ממזרח בביצות החולה.

בשנות ה-20 של המאה ה-20 סלל גדוד העבודה את המקטע שעובר מטבריה לצמח. באמצע שנות ה-20 נסלל גם הכביש מראש פינה למטולה. בימי המנדט הבריטי הוארך הכביש עד לבית שאן ודרומה.

מלחמת העצמאות הביאה לחסימת הכביש בין טבריה לבית שאן, כיוון שקטע של מספר קילומטרים בסביבות נהריים הוחזק בידי ממלכת ירדן. בקיץ 1950 אומנם נסלל כביש 7188 בין גשר ומנחמיה שעקף את נהריים, אולם כביש זה היה קשה לתנועה ולא היה ניתן להעביר עליו משאיות עמוסות. השימוש בכביש 90, בין בית שאן וטבריה, היה על כן מצומצם ותחזוקת הקטע הדרומי שבין בית שאן לגשר הייתה ירודה.

בשנים 1963–1964 נסלל הקטע אשדות יעקב – גשר, שחיבר מחדש את כביש טבריה – בית שאן. עם זאת, הגשר הישן ליד מנחמיה נותר ברוחב שלושה מטרים בלבד, והיווה צוואר בקבוק של הכביש.

באותן שנים חודשו ונסללו מחדש באופן ישר יותר גם הקטע מדרום לבית שאן שהוביל לשדי תרומות ורוויה והקטע מצפון לטבריה עד מגדל וטבחה.[שמאל|ממוזער|200px|שלט המקדיש קטע בכביש 90 העובר בבקעת הירדן ל[רחבעם זאבי]]

### כביש הבקעה
בתקופת המנדט הבריטי נסלל כביש הבקעה מבית שאן עד לצפון ים המלח (לאתר קלי"ה), כדרך כבושה (דרך קיץ). התנועה בכביש בחורף בימים גשומים נאסרה מחשש לתאונות והרס הכביש. מנחם תלמי תיאר כך את הכביש: "משעול קדומים שסללוהו וריפדוהו מעט והפכוהו לכביש דוחק, שרק שני מסלולים צרים שבו מזופתים. ... תנועת כלי רכב יהודיים כמעט לא נודעה בו. ורכב כוחות הביטחון המנדטוריים נע בו רק כשאנשיו מזוינים ונכונים לכל הפתעה".

במצב זה נותר הכביש עד שנת 1967. בשנת 1968, לאחר מלחמת ששת הימים, חודש כביש הבקעה, רוחבו הורחב משלושה מטרים לשישה, והוא נסלל באספלט לכל אורכו. לאחר הירצחו של השר רחבעם זאבי הוחלט לקרוא לכביש הבקעה "דרך גנדי" לזכרו. [שמאל|ממוזער|250px|כביש 90 בתחתית התמונה, סמוך ל[נווה זוהר]]

בעקבות הסכם עזה ויריחו תחילה במאי 1994 החלה סלילית קטע עוקף ליריחו באורך כ־17 קילומטר. המקטע נחנך באוגוסט 1995.

### ים המלח
בשנת 1931, בעקבות התחלת פעילותם של מפעלי ים המלח, נסלל כביש מאזור יריחו לצפון ים המלח.

עד תחילת שנות ה-50 ההגעה לעין גדי הייתה אך ורק דרך הים. בעקבות הקמת קיבוץ עין גדי, נפרצה דרך ג'יפים מסדום לעין גדי.
בשנות ה-50 נסלל כביש ים המלח הדרומי, בקטע שהיה בשליטה ישראלית, מצומת הערבה ועד לעין גדי והוא נחנך באוגוסט 1962. אורך הכביש מסדום לעין גדי היה 52 קילומטר ורוחב הכביש ארבעה מטרים. שלטונות ירדן הוסיפו לכביש הבקעה קטע קצר בצפון ים המלח, עד עינות צוקים.

בסוף מרץ 1968 הוחל בפריצת הדרך מעין פשחה לעין גדי במאמץ הנדסי מורכב, שכלל חציבה בתוך ההר, לאור המפלס הגבוה של ים המלח באותה עת שהגיע עד למצוק. עד דצמבר 1968 נפרצו 15 קילומטרים מהדרך. ובשנת 1969 הושלמה פריצת הדרך כולה והוחל בעבודות עפר להנחת מצע לכביש. בפריצת הכביש שותף לראשונה בישראל אדריכל נוף. בפריצת הדרך יובשו קטעים מים המלח ונבנו 40 גשרים ומעבירי מים. רוחב הכביש היה 6 מטרים עם שוליים של 2 מטר בכל צד. בספטמבר 1970 הוחל בזיפות הכביש באספלט. בסוף אפריל 1971 נפתח הכביש לנסיעה. עם השלמת הכביש התאפשרה נסיעה רציפה ממטולה לאילת ושארם א-שייח'.

בשנות ה-90 נבנה קטע חדש בן שבעה קילומטרים בסמוך לנווה זוהר ועין בוקק. קטע זה מכונה לפעמים כביש עוקף מלונות ים המלח, ואף כביש עוקף 90. התוואי החדש הוסט כמה מאות מטרים מערבה והחליף את התוואי המנדטורי שעבר כמה מטרים מקו החוף. במסגרת התוואי החדש נבנה גשר זוהר מעל נחל זוהר ונבנו מעבירי מים רבים שמונעים את חסימת הכביש בעת שיטפונות בזק. התוואי החדש אף סייע להרחבת שטחו של אזור בתי המלון.

באזור ים המלח נפערים מעת לעת בולענים בעומק של עד 20 מטר. קיים חשש גבוה מהיווצרות בולען מתחת לכביש בזמן שרכב ייסע מעליו. בנוסף באזור יש תנועה של יעלים החוצים לפעמים את הכביש, לאורך הכביש הוצבו שלטים המזהירים מהתנגשות בהם.[שמאל|ממוזער|250px|כביש 90 ב[הערבה|ערבה מצפון לאילת]]

בשנת 2018 התרחשה בכביש תאונה קטלנית.

### הערבה
רובו של כביש הערבה, ממעלה עקרבים דרומה, נסלל כדרך עפר בימי המנדט הבריטי. לאחר מלחמת העצמאות נסלל הקטע הדרומי של כביש הערבה (מצומת קטורה לאילת) באספלט, כהמשך לכביש שהוביל מבאר שבע לאילת דרך מצפה רמון (חלקו הדרומי של כביש 40 מאז 1980). דרך זו הייתה הדרך הראשית לאילת. בשנים 1964–1967 נסלל כביש הערבה באספלט לכל אורכו, והפך לדרך הראשית שמובילה לאילת.

במהלך שנות ה־50 נחשב הכביש למקום מסוכן, במקום אירעו מספר פיגועי ירי שגבו נפגעים רבים, והתנועה בו התנהלה בליווי צבאי.

חלקו הדרומי של כביש 90, כביש הערבה, גבה קורבנות בתאונות דרכים קטלניות, בין השאר בשל היותו חד־נתיבי, ארוך, חד-גוני, חסר תאורה וחסר הפרדה בין הנתיבים. עקב כך, החלה בשנת 2008 החברה הלאומית לדרכים בישראל בהרחבת הכביש לדו־נתיבי. בינואר 2011 נחנך קטע מורחב בן 18 קילומטר בין אזור התעשייה שחורת שעל-יד מחסום המכס (בכניסה לאילת) לבין מכרות תמנע. הקטע כולל הפרדה קשיחה בין הנתיבים, למעט כשני קילומטר שבהם אין הפרדה קשיחה, כדי לאפשר לבעלי החיים באזור לחצות את הכביש. בקטע זה הוסט תוואי הכביש כדי להגן על מושבת חרדוני הצב הנדירים הסמוכה לכביש, ועל עצי השיטה שבאזור. [שמאל|ממוזער|250px|תחילתו של כביש 90 ב[מעבר טאבה]]קטע הכביש שהורחב משרת את נמל התעופה רמון. בשנת 2010 התבצעו גם עבודות להרחבת הקטע בין תמנע לקיבוץ יטבתה (כ-16 קילומטר). קטע זה נחנך ביוני 2011. בדצמבר 2011 התפרסם כי משרד האוצר נתן את אישורו לביצוע פרויקט הרחבת הכביש מצומת יטבתה עד צומת הערבה. נכון לשנת 2025 הכביש מורחב עד למעבר נחל שיטה ועובדים להרחבה עד צומת מנוחה.

בינואר 2023 החלו עבודות שיפוץ והרחבה ל-19 ק"מ של כביש מצומת קטורה ועד מעבר נחל שיטה, צפונית לקיבוץ יהל. העבודות אמורות להימשך כשנתיים וחצי, שבסיומן הקטע יהפוך לכביש דו-מסלולי דו-נתיבי עם הפרדה קשיחה בין המסלולים.

בינואר 2025 חברת נתיבי ישראל פרסמה מכרז לביצוע עבודות להרחבת ושדרוג הבטיחות בכביש הערבה, בקטע דרך באורך של 19 ק"מ, מנחל שיטה ועד צומת מנוחה..

### בסיני
בשנים 1968–1971 סללה מע"צ בסיני את המשכו הדרומי של הכביש, כביש אילת–אופירה, שנחצב בחלקו בתוואי בראשית. באופירה התחבר הכביש למערכת הכבישים הקיימת של סיני ומצרים. קטע זה הועבר לשליטה מצרית בשנת 1982 בעקבות הסכם השלום בין ישראל למצרים כחלק מנסיגת צה"ל מסיני.

## צמתים ומחלפים לאורך הכביש
[שמאל|ממוזער|250px|כביש 90 בסמוך לקיבוץ [קטורה ולמורדות קיבוץ גרופית בואכה יטבתה]]
[250px|ממוזער|שמאל|[צומת קטורה]]
[שמאל|ממוזער|250px|כביש 90 לחופי [ים המלח בואך אזור המלונות]]
[שמאל|ממוזער|250px|יעל חוצה את הכביש באזור [עין גדי (שמורה)|עין גדי]]
[שמאל|ממוזער|250px|מחסום [מצוקי דרגות]]
[שמאל|ממוזער|250px|מראה הכביש מ[קומראן]]
[250px|ממוזער|כביש 90 במבואותיה הדרומיים של [עוג'ה א-תחתא]]
[250px|ממוזער|כביש 90 בכניסה לקיבוץ [גלגל (קיבוץ)|גלגל]]
[שמאל|ממוזער|250px|כביש 90 בסמוך ל[שדמות מחולה]]
[250px|ממוזער|[שדי תרומות]]
[שמאל|ממוזער|250px|כביש 90 (הקילומטר ה-414) בכניסה הדרומית ל[טבריה בסמוך לבית העלמין העתיק ולחוף גיא]]
[250px|ממוזער|[המלון הסקוטי, שהיה בית החולים הראשון בטבריה, על כביש 90]]
[250px|ממוזער|מבט אל כביש 90 סמוך ל[רמות נפתלי]]
ממוזער|כביש 90 בצומת הגומא בתקופת המחאה להחזרת החטופים אחרי 7 באוקטובר 2023
[שמאל|ממוזער|250px|כביש 90 בקילומטר ה-473 ליד [כפר גלעדי]]
[שמאל|ממוזער|250px|כביש 90 חוצה את [קריית שמונה מדרום לצפון וממשיך לעבר מטולה]]

## תאונות דרכים
חלקים ניכרים מהכביש הם חד-מסלוליים ולא מופרדים במפרדה קשיחה, מה שמאפשר התרחשות של תאונות חזיתיות. במחקר שנעשה במרכז המחקר והמידע בכנסת על החלק הדרומי של הכביש במקטע המכונה "כביש הערבה" נמצא כי בשנים 2010–2021 היו בסך הכול 142 תאונות, מהן 24 קטלניות, שגבו את חייהם של 35 בני אדם. השנה הקטלנית ביותר הייתה 2011 שבה נהרגו 8 בני אדם. על פי נתוני הלמ"ס בין השנים 2003 עד מחצית 2023, התרחשו בכביש 90 2,715 תאונות דרכים עם נפגעים, שבהן נהרגו 285 בני אדם ונפצעו קשה 859.

## בתרבות
בשנת 2014 שודרה סדרה תיעודית של מודי בר-און וענת זלצר הנקראת "כביש 90". בסדרה זו מתעד בר-און מסע בן כשבועיים לאורך כביש 90, וביקור ביישובים ואתרים שנמצאים לאורך הכביש.

במתחם צומת מחניים ישנה מסעדת המבורגרים הנושאת את השם "כביש 90".

כתב העת "מוטיב" הקדיש את גיליון מס' 90 שלו לכביש 90, והזמין יוצרים לכלול בו שירים וסיפורים שמתרחשים לאורך ולצד הכביש, כדי להציג באופן סמלי מסע גאוגרפי ורגשי.

## ראו גם
* כביש טבריה-צמח

## לקריאה נוספת
* ראובן גפני ואורית שלום, **דרך בית שאן-יריחו ומשמעותה בעת החדשה, 1800–1970**, קובץ מחקרי בקעת הירדן, ג (תשע"ט), עמ' 41–66

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ישראל: כבישים
קטגוריה:בקעת הירדן
קטגוריה:הנצחת רחבעם זאבי
קטגוריה:אילת: תחבורה
קטגוריה:בית שאן: תחבורה
קטגוריה:טבריה: תחבורה
קטגוריה:קריית שמונה: תחבורה
קטגוריה:מטולה
קטגוריה:בית זרע
קטגוריה:אשדות יעקב
קטגוריה:אפיקים (קיבוץ)
קטגוריה:מגדל
קטגוריה:הערבה: תחבורה
קטגוריה:ראש פינה: תחבורה
קטגוריה:כבישים בישראל הסמוכים לגבול
קטגוריה:מועצה אזורית חבל אילות: תחבורה
קטגוריה:מועצה אזורית הערבה התיכונה: תחבורה