open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
סרגיי מליקוב

**סרגיי אלימוביץ' מליקוב** (ברוסית: **Серге́й Али́мович Ме́ликов**; נולד ב-12 בספטמבר 1965, אורחובו-זויבו, מחוז מוסקבה, רוסיה הסובייטית, ברית המועצות) הוא פוליטיקאי רוסי. משמש כממלא מקום ראש הרפובליקה של דאגסטן החל מ-5 באוקטובר 2020.

לאחר סיום בית הספר וסיום האקדמיה הצבאית החל בקריירה צבאית.

כיהן כסנטור של האספה הפדרלית של הפדרציה הרוסית מטעם חבל סטברופול בתאריכים 27 בספטמבר 2019 – 5 באוקטובר 2020. קודם לכן שימש כסגן המנהל הראשון של השירות הפדרלי של המשמר הלאומי של הפדרציה הרוסית, מ-28 ביולי 2016 – 27 בספטמבר 2019. היה נציגו של נשיא הפדרציה הרוסית במחוז הפדרלי של צפון הקווקז (12 במאי 2014 – 28 ביולי 2016).

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מעוטרי עיטור אלכסנדר נבסקי (הפדרציה הרוסית)
קטגוריה:ראשי סובייקטים פדרליים של רוסיה
קטגוריה:פוליטיקאים דגסטנים
קטגוריה:המשמר הלאומי של רוסיה
קטגוריה:חברי מועצת הפדרציה של רוסיה
קטגוריה:גנרלים בכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית
קטגוריה:אנשי צבא סובייטים
קטגוריה:מעוטרי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1965
זמר רקע

**זמר רקע** (לרוב מדובר בצורת רבים: **זמרי רקע**; ולעיתים קרובות בצורת נקבה: **זמרות רקע**) הוא זמר המשמש כעזר ווקאלי לסולן ויוצר הרמוניות קוליות. התחום פופולרי בכמעט כל ז'אנר של מוזיקה פופולרית, משנות השלושים ועד היום. אמנים שנודעו עם להקות של זמרות רקע היו בין היתר ג'ו קוקר, ריי צ'ארלס, פרנק זאפה, אריתה פרנקלין ועוד. גם במוזיקת פופ עכשיות יש נוכחות של זמרות וזמרי רקע, אם כי השכיחות שלהם קטנה מבמוזיקת הג'אז והבלוז. אמנים ידועים מסוגת הפופ שנעזרים בזמרי וזמרות רקע הם מריה קארי, שר, גוון סטפאני, ויטני יוסטון ועוד.

## דוגמאות
בעוד שחלק מהלהקות או האמנים מעדיפים לשיר לבדם על הבמה, ישנם כאלה שמביאים זמרי רקע שייתנו אפקט של קול שני וייצרו הרמוניות קוליות ווקאליות. דוגמה טובה היא המוזיקאי ריי צ'ארלס, שידוע בכמעט כל שיריו בזמרות הרקע שחזרו אחרי מילותיו ומילאו "חללים" ריקים בין השורות. אחד השירים הבולטים שבו לזמרות הרקע תפקיד מרכזי הוא השיר "?What'd I Say", שבו לא רק שהזמרות שרות כמעט אותו הזמן כמו צ'ארלס עצמו, אלא שישנם קטעים של זמרות רקע בלבד ואף קטע מבוים בו הזמרות מתווכחות איתו. גם השיר "Uncle Remus" מאת פרנק זאפה הוא דוגמה טובה, בו לזמרות הרקע תפקיד מרכזי.

## אזכורים בתרבות
בשנת 2013 יצא הסרט התיעודי "Twenty Feet from Stardom" המתעד את סיפורן של זמרות רקע שעל אף תפקידן החשוב הן רחוקות ממרכז הבמה. בתקציר הסרט נכתב "זמרות רקע נמצאות בעולם ממש מחוץ לאור הזרקורים. קולן מביא הרמוניה ללהקות הגדולות במוזיקה הפופולרית, אך לא היה לנו מושג מי הן או מה סיפורן. כעת אנחנו יודעים." הסרט קיבל ציון של 7.4 כוכבים מתוך 10 באתר IMDb תוך שקלול של 12,190 ביקורות.

ב-8 ביוני 2015 פורסם הספר "Backtrack: The Voice Behind Music's Greatest Stars" שמתעד את סיפורם וסיפורן של זמרי וזמרות הרקע שעבדו עם הלהקות הגדולות והמפורסמות בעולם, אך לא זכו כמעט בכלל לקרדיט. הספר נכתב על ידי טסה ניילס .

## ברוק הכבד והמטאל
בסוגות רוק כבד והבי מטאל הסולן לרוב שר בקול מחוספס, צורמני ונמוך. אף על פי כן, זמרי הליווי לרוב ישירו בקול נקי וגבוה, ויצרו הרמוניות וניגודיות לעומת הסולן. להקות הידועות בזמרי רקע בעלי קול מנוגד לקול הסולן הן (בין היתר) 'As I Lay Dying', 'Alexisonfire' ו- 'Silverstein'.

## קולות רקע ללא קרדיט
זמרים בולטים שסיפקו קולות רקע בהקלטות של אמנים אחרים, לרוב אינם מוזכרים בקרדיטים כדי למנוע התנגשויות עם חוזי ההקלטות שלהם, ומסיבות אחרות. דוגמאות לכך הן:
* ג'ון לנון ופול מקרטני בשירה של הרולינג סטונז, "We Love You".
* פטי לבל בשירו של קניה וסט, "Roses", הלקוח מ-*[[Late Registration]]*. היא אמרה שהערות האלבום כבר הודפסו כששלחה את קטע השירה שלה.
* "Roll with Me, Henry" של אטה ג'יימס, הכולל שירה של ריצ'רד ברי, כותב השיר "Louie Louie".
* ג'יימי פוקס בשירה של אריאנה גרנדה, "Focus".
* אינה רולדסן בשירם של קלווין האריס ו-Disciples, "How Deep Is Your Love".
* איסלין סולהיים בשני השירים של אלן ווקר, "Faded" ו-"Sing Me to Sleep".
* ביונסה בשירה של קולדפליי, "Hymn for the Weekend" הלקוח מ-*[[A Head Full of Dreams]]*.

## לקריאה נוספת
* **Backtrack: The Voice Behind Music's Greatest Stars" :****"** מאת טסה ניילס, 8 ביוני 2015.

## קישורים חיצוניים

* 
* כתבה על זמרות רקע בעקבות הסרט, אתר אינדפנדנט 

## הערות שוליים

קטגוריה:מקצועות מוזיקליים
קטגוריה:זמרה
קטגוריה:מונחים מוזיקליים
ספאסקאיה (סדרת טלוויזיה)

**ספאסקאיה** (ברוסית: **Спасская**) היא סדרת דרמה רוסית בהפקת VGTRK עבור רשת רוסיה-1. הסדרה עוסקת בשוטרי מחלקת המבצעים של משטרת סוצ'י שבדרום רוסיה, לחופי הים השחור.

## תקציר עלילת הסדרה
כל צמד פרקים עוסק במקרה פשע נפרד. הדמות הראשית היא קצינת משטרת הפדרציה הרוסית אנה ספאסקאיה, העומדת בראש המחלקה המבצעית בסוצ'י. ספאסקאיה היא חוקרת פלילים עם מוח חד ואופי חזק. ספאסקאיה ירשה את תכונותיה מסבתה אינסה ארקדייבנה: היא עקרונית, לא מפחדת להיראות משעממת, לא ביישנית מול הממונים עליה, יודעת לטפל בעבריינים ולרסן את הכפופים לה. העיקר הוא שבכל מקרה מבלבל ככל שיהיה היא מוצאת גרסאות לא ברורות ומבחינה בפרטים נסתרים.

## דמויות
* קרינה אנדולנקו - אנה, שוטרת במחלק הפלילים של משטרת סוצ'י
* איליה נוסיק - שוטר, שותפה של אנה
* לריסה אודוביצ'נקו - אינסה ארקדייבנה, סבתא של אנה

## קישורים חיצוניים
*  

* פרקי הסדרה, בערוץ היוטיוב של רוסיה-1 
* "ספאסקאיה", באתר Kinopoisk.ru

## הערות שוליים

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה סאטיריות
קטגוריה:משטרת רוסיה בתרבות ובאמנות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה רוסיות שעלו לשידור בשנות ה-2020
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה שמתרחשות בסוצ'י
יהודה כהן (רב)

הרב **יהודה כהן** (נולד בנובמבר 1940) הוא ראש ישיבת יקירי ירושלים ובאר התלמוד וחבר מועצת חכמי התורה של מפלגת ש"ס. מוסדותיו ברחבי הארץ כוללים: תלמודי תורה, ישיבות, כוללים. משתייך למגזר החרדי-ספרדי.

## ביוגרפיה
נולד באיראן ב-1940, כ"ט חשוון ה'תש"א בעיר משהד לחכם חנוכה הכהן פראגולה וליוכבד. עלה לישראל בג' בתשרי ה'תש"ך (5 באוקטובר 1959) בגיל 18 ובעידודו של הרב עובדיה יוסף הלך ללמוד בישיבת פורת יוסף בירושלים, בה למד אצל הרב יהודה צדקה והרב בן ציון אבא שאול.

## פעילות ציבורית
לאחר נישואיו, בתחילת שנות ה-70, הקים את ישיבת אוהל מועד עם אחיו הרב שלמה כהנים (נפטר בה' אדר תשע"א) ששימש כמנהל הישיבה, בעוד הרב כהן שימש כראש הישיבה. בשנת 1980 פרש מהישיבה, והקים את ישיבת יקירי ירושלים שבראשה הוא עומד, כמו כן הקים את תלמוד תורה יקירי ירושלים לתשב"ר. כיום כוללים מוסדותיו שני תלמודי תורה, ארבע ישיבות ושני כוללים. מכהן גם כחבר הנהלת רשת בני יוסף. בכ"ג בתמוז ה'תשפ"ג, 13 ביולי 2023, הוכרז על מינויו לחבר מועצת חכמי התורה.

בינואר 2026 נשאל כיצד הוא תומך בחוק להסדרת מעמד לומדי התורה שיחייב לגייס בסופו של דבר 50 אחוז מהחרדים בכל מחזור גיוס, וענה: "בפועל, ראשי ישיבות לא ישלחו אף אחד. רוצים לבטל את הגזרות בדיני ממונות שגרמו לאנשים להיות עניים מרודים. ואז בינתיים ירוויחו, הגזרות יבוטלו, ימשיכו הוויכוחים [..] בינתיים יהיה קצת אורך נשימה, ואחר כך אולי יהיה אפשרות ויגיעו למשהו אחר. רוצים להרוויח זמן", וכן אמר כי בודאי אסור ללכת לצבא אפילו לבחור שאינו לומד.

## חיים אישיים
מתגורר בירושלים בשכונת מקור ברוך ונשוי לרחל.
הרב כהן הוא אב וסב לנכדים ונינים, בניו ובנותיו;
* לאה כהן – נשואה לרב יעקב כהן ראש ישיבת "נזר התלמוד" ובנו של הרב שלום כהן ראש ישיבת פורת יוסף העתיקה.
* הרב חנוך כהן – ראש ישיבת באר התלמוד. נשוי ליפה, בתו של הרב שלמה בן שמעון גאב"ד "נווה ציון".
* הרב רפאל כהן נפטר בשנת תשע"ו בגיל 46.
* הרב יוסף כהן – ר"מ בישיבת יקירי ירושלים.
*הרב מאיר הכהן – אב בית ומנכ"ל סעד ומרפא.

## קישורים חיצוניים
* 
* כתבות על הרב יהודה כהן באתר כיכר השבת

## הערות שוליים

קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:ראשי ישיבה ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי איראן
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:ראשי ישיבה ספרדיים
קטגוריה:מקור ברוך
קטגוריה:אנוסי משהד וצאצאיהם
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1941
Graveyard

**Graveyard** (בעברית: **בית קברות**) הוא שיר של הזמרת האמריקאית הלסי. השיר פורסם ב-13 בספטמבר 2019 דרך קפיטול רקורדס, כסינגל השני מאלבום האולפן השלישי שלה, Manic. השיר הגיע ל-40 הראשונים במצעדי חמש עשרה מדינות ברחבי העולם, והוסמך לתואר זהב בארצות הברית, קנדה ואוסטרליה.

## רקע ושיווק
במרץ 2019 הודיעה הלסי כי אלבום האולפן השלישי שלה ייצא בשנת 2019, וכי היא רוצה שהוא יהיה "מושלם". ב-3 בספטמבר 2019 חשפה הלסי את עטיפת הסינגל ותאריך הפרסום של Graveyard ברשתות החברתיות.

הלסי ביצעה את השיר לראשונה ב-11 בספטמבר 2019, בהופעה "Savage X Fenty" של ריהאנה.

## ביקורות
אלתיאה לגספי ובריטני ספנוס מרולינג סטון כתבו כי התוכן הלירי של השיר "מתאר מערכת יחסים חשוכה שנמשכת למרות סימני אזהרה", וציינו את "מנגינת הגיטרה המהורהרת". ראניה אניפטוס מבילבורד כינתה את השיר "רצועה רגשית". מייק ניד מ-Idolator, החמיא על היות השיר "מודע לעצמו, פגיע וניתן להזדהות", הצביע על נוכחותו הברורה של ג'ון בליון בהפקתו, וכינה אותו "הפקת פופ שופעת".

## הופעות חיות
הלסי ביצעה את השיר בטקס פרסי המוזיקה של MTV אירופה ב-3 בנובמבר 2019, וכן במהלך טקס פרסי המוזיקה האמריקאית ה-47 ב-24 בנובמבר, וטקס פרסי המוזיקה האוסטרלית לשנת 2019 ב-27 בנובמבר.

; רשימת הופעות בטלוויזיה
* 19 בספטמבר 2019 - תצוגת האופנה Savage X Fenty של ריהאנה.
* 30 בספטמבר 2019 - פסטיבל המוזיקה iHeartRadio
* 28 באוקטובר 2019 - המופע של אלן דג'נרס.
* 30 באוקטובר 2019 - Idol Sverige.
* 2 בנובמבר 2019 - פרסי המוזיקה של MTV אירופה.
* 12 בנובמבר 2019 - פרסי איגוד מוזיקת הקאנטרי 
* 15 בנובמבר 2019 - המופע של ג'ונתן רוס
* 24 בנובמבר 2019 - פרס המוזיקה האמריקאית
* 26 בנובמבר 2019 - פרסי המוזיקה של איגוד ההקלטות האוסטרלי
* 9 בדצמבר 2019 - פנדורה
* 25 במרץ 2020 - CMT Crossroads 

## מיקומי שיא

## היסטוריית יציאות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי הלסי
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי איימי אלן
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי הלסי
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי לואי בל
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי לואי בל
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד שירי הדאנס קלאב
קטגוריה:שירי פלטינה כפולה בארצות הברית
נחש גופר פסיפי

**נחש גופר פסיפי** (שם מדעי: *Pituophis catenifer*) הוא מין של נחש מהסוג נחש גופר שבמשפחת הזעמניים החי במדבריות של דרום ארצות הברית. משמעות שמו המדעית היא: "נושא שרשראות", עקב דפוסי הרצועות דמויי-הטבעות שעל גבו.

נחש זה מזכיר במראהו את עכסן הערבות (*Crotalus viridis*), מה שעוזר לו להתחקות ולהתגונן מטורפים. ההבדל העיקרי בין שני הנחשים היא צורת הראש הצרה יותר של נחש הגופר והיעדר זנב מפוספס בשחור-לבן בקצהו.

אורך נחש גופר יכול להגיע ל-91 עד 213 סנטימטרים בממוצע. הוא משתלב עם הנוף החולי וצבעו צהוב-חיוור עם רצועות שחורות, כתומות או חומות בהירות לסירוגין לאורך הגוף והראש חום. הנחש אינו ארסי, אך בעל לסתות רחבות ושיניים חדות. הנחש חי בטבע 12 עד 13 שנים, אך בשביה נרשמו פרטים שחיו מעל 33 שנים.

נחש זה מתחבא במחילות ובין שיחים בחום היום והוא פעיל בשעות בין הערביים או בלילה הקרירים. הוא ניזון מטרף של מכרסמים, עופות קטנים ושאר זוחלים ולעיתים ייכנס לבריכות לציד צפרדעים. את טרפו הוא הורג באמצעות לחיצה חזקה בכוח שריריו.

הנחש עלול ליפול טרף לטורפים כמו עופות דורסים, קויוטים, סמוריים גדולים ועוד טורפים, ביניהם נחשים אחרים. להגנה הוא מתחקה לעכסן, מתנפח ומתכרבל בתנוחה המזכירה עכסן וגם מנפנף בזנבו שמזכיר "עכס". לרוב הטורפים עוזבים אותו לאחר חיקוי כזה.

## תת-מינים
* *Pituophis catenifer affinis*
* *Pituophis catenifer annectens*
* *Pituophis catenifer bimaris*
* *Pituophis catenifer catenifer*
* *Pituophis catenifer coronalis*
* *Pituophis catenifer deserticola*
* *Pituophis catenifer fulginatus*
* *Pituophis catenifer pumilis*
* *Pituophis catenifer sayi*

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1835
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אנרי מארי דוקרוטאי דה בלנוויל
קטגוריה:זעמניים
קטגוריה:ארצות הברית: זוחלים
קטגוריה:בעלי חיים מדבריים באמריקה הצפונית
קטגוריה:קליפורניה: בעלי חיים
אוזנן החרמון

**אוזנן החרמון** (שם מדעי: *Plecotus macrobullaris*; מכונה גם **אוזנן אלפיני**) הוא מין של עטלף מהסוג אוזנן. הוא תואר לראשונה ב-1965 בידי החוקר הרוסי אלכסנדר קוזיאקין , שראה בו תת-מין של אוזנן חום ובהמשך ראו בו תת-מין של אוזנן אפור, אך ב-2002 הוחלט להפרידו למין עצמאי.

למרות כינויו הוא אינו חי רק בהרי האלפים ונפוץ במרכז ודרום אירופה, דרום-מערב אסיה וגם בישראל הוא מצוי בחרמון כשמו.

## תיאור
האוזנן הוא עטלף באורך 46 עד 55 מילימטרים, אורך האמה 37 עד 46 מילימטרים, אורך הזנב 41 עד 53 מילימטרים ומשקלו 6 עד 10 גרם בממוצע. הוא בעל פרווה אפורה-כהה ובהירה יותר באזור הבטן, פנים אפורות-בהירות עם חוטם ורדרד ואוזניים ארוכות ורחבות איתם הוא מאזין לסביבתו. הלסתות לבנות והכנפיים והזנב בעלי קרום חום-אדמדם.

לא ידוע בוודאות איפה הוא מצוי אך הוא נצפה מדרום הפירנאים במערב, לאורך האלפים, האלפים הדינריים ומערבה בדרום אירופה דרך הבלקן, ביוון, כרתים, קורסיקה, בהרי הקווקז בארמניה וטורקיה ומזרחה עד צפון-מערב איראן וסוריה וכן בחרמון. הוא נפוץ עד גובה 2,800 מטרים, לרוב במישורים או באחו אלפיני. הוא רודף אחרי עשים, פרפרים וחרקים אחרים צמוד לצמחייה ובימים ישן תחת נקרות עצים או מבנים נטושים. בחורפים קרים יימצאו עד 50 אוזננים צמודים אחד לשני. מצב שימור העטלף ללא חשש.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אלכסנדר קוזיאקין
קטגוריה:נשפוניים
קטגוריה:ארץ ישראל: נשפוניים
קטגוריה:שווייץ: יונקים
קטגוריה:אוסטריה: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים בהרי האלפים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1965
Stupid (שיר של אשניקו)

**Stupid** (בעברית: **טיפש**) הוא שיר של הראפרית האמריקאית אשניקו מהמיני-אלבום השלישי שלה, Hi It's Me, שיצא דרך דיגיטל פיקניק / פרלפון רקורדס ב-12 ביולי 2019. השיר נכתב על ידי אשניקו, הראפר האמריקאי יאנג בייבי טייט, שאף משתתף בשיר, ואוסקר שלר, והופק על ידי האחרון. השיר נעשה פופולרי באפליקציית שיתוף הווידאו טיקטוק, כאשר סלבריטאים שונים כמו מיילי סיירוס וקודי סימפסון רקדו לשיר.

## פופולריות
מאז ספטמבר 2019 שימש השיר בלמעלה מ-400,000 סרטונים בטיקטוק, וצבר למעלה מ-92 מיליון השמעות בספוטיפיי בלבד. מיילי סיירוס זכתה בלמעלה מ-2.3 מיליון לייקים כשעשתה ליפ סינק לשיר בסרטון טיקטוק עם קודי סימפסון. השיר הגיע לראש מצעד השירים מתחת להוט 100, מצעד השירים מתחת ל-R&B\היפ הופ, ומצעד ה-Spotify Viral 50.

אשניקו הגיבה להצלחת השיר ברשת, וכתבה באינסטגרם, "מאז של-Stupid יש רגע קטן ומשונה בטיקטוק, אני חושבת שזה הוגן שאאלץ את כולכם לעזור לי לממש את חלומי להיות ויראלית". כשנשאלה בראיון לבילבורד כיצד השיר זכה לפופולריות זו, הסבירה אשניקו, "המילים הן ישר לנקודה, בוטות וכנות".

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אשניקו
קטגוריה:שירים באנגלית
טמיאס סיבירי

**טמיאס סיבירי** (שם מדעי: ***Eutamias sibiricus***) הוא מין של מכרסם ממשפחת הסנאיים הקרוב לטמיאס ושייך לשבט המרמיטות. עם זאת הוא הופרד מהסוג לסוג עצמאי - ***Eutamias***. טמיאס זה מצוי בטבע בצפון אירופה, רוסיה וסיביר וגם במזרח אסיה בסין ובקוריאה. זהו הטמיאס היחיד שאינו חי באמריקה הצפונית בטבע.

## תיאור
הטמיאס הוא יונק קטן באורך של 18 עד 25 סנטימטרים, כאשר שליש מהאורך מרכיב הזנב הארוך ומשקלו הממוצע הוא 50 עד 150 גרם. ישנה דו-צורתיות זוויגית בין הזכרים הגדולים יותר לנקבות, אך המראה של הצעירים דומה מאוד לבוגרים למעט גודלם. הוא בעל פרווה כתומה-בהירה בעלת 5 פסים כהים ולבנים לסירוגין לאורך גבו עד הזנב. הטמיאסים אינם מאריכים ימים בטבע, לרוב 2 עד 5 שנים, אך בשבי נצפו פרטים שהגיעו לגיל 10 שנים.

הטמיאסים חיים במחילות בקרקע באזורים של חורש טבעי, יערות מחטניים שונים כמו הטייגה אך גם ביערות נשירים ובהרים שונים לאורך צפון ומזרח אסיה ובצפון אירופה, אך האדם הפיץ אותם כחיית מחמד לאורך פארקים רבים באירופה, בין השאר בבלגיה, צרפת, שווייץ, גרמניה, אוסטריה, הולנד ואיטליה. רבים מהטמיאסים המופצים הם מינים פולשים שברחו כשבעליהם לא רצו בהם או שנמלטו מהשבי.

הטמיאסים הם אוכלי כל המחבבים בעיקר אגוזים וזרעי אורנים הנפוצים בסביבתם. בנוסף הם יאכלו מיני זרעים שונים, שורשים, פירות, דגנים, פטריות, רכיכות, חרקים, ביצים, גוזלים וזוחלים קטנים ואף נבלות. הם עצמם עלולים להיטרף בידי דורסי יום, שועלים, סמורים, ינשופיים וחתולים. הטמיאסים הם בעלי חושים דרוכים ובמקרה של איום פרוותם עוזרת לטשטש את סביבתם והם יכולים לרוץ במהירות למאורתם.

הטמיאסים מתרבים באזור אפריל, כשהם קמים מתרדמת החורף והם מתרבים רק פעם או פעמיים בשנה. הנקבות ממליטות לאחר 32 יום של היריון 3 עד 8 גורים המתבגרים תוך 7 עד 8 שבועות. שני הזוויגים מגיעים לבגרות מינית תוך 9 חודשים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סנאיי קרקע
קטגוריה:סיביר: יונקים
קטגוריה:יונקים יחידים בסוגם
קטגוריה:בעלי חיים בטייגה
קיפראס פטראוסקאס

**קיפראס פטראוסקאס** (בליטאית: **Kipras Petrauskas**; 23 בנובמבר 1885 – 17 בינואר 1968) היה זמר טנור אופראי ליטאי, פרופסור, חבר האגודה הליטאית לאמנים וחסיד אומות העולם.
## קורותיו
קיפראס פטראוסקאס סיים לימודים בקונסרבטוריון של סנקט פטרבורג בשנת 1911 ובאותה שנה החל לשיר בתיאטרון בולשוי במוסקבה. בהמשך של אותה שנה הוא נכלל בצוות של תיאטרון מרינסקי ושר על במת תיאטרון זה עד לשנת 1920.  באותה שנה  הוא חזר לליטא העצמאית ולקח חלק בפעיל בהקמת תיאטרון האופרה והבלט בקובנו. בשנות ה-20 הוא ערך הופעות רבות באירופה והקליט תקליטים בגרמניה ובאנגליה.

### מעשה ההצלה
בשנת 1942 הוא ואשתו הסתירו תינוקת יהודייה, דנה פומרנץ, בתו של הכנר יליד ליטא, דניאל פומרנץ. כדי להגן על הילדה טוב יותר, עזב עם אשתו ושלושת ילדיהם את העיר ועברו תחילה לכפר ליטאי, ואחר כך לאוסטריה ומשם לגרמניה. בשנת 1947 הם חזרו לליטא. בזמן זה בני הזוג התייחסו לפומרנץ כבתם. בליטא מצאו את הוריה והחזירו אותה אליהם.

בתקופת ליטא הסובייטית לימד  פטראוסקאס שירה בוילנה. בשנת 1950 זכה בתואר אמן העם ובשנת 1951 הוענק לו פרס ברית המועצות. כמו כן קיבל מספר עיטורים סובייטים, זאת בנוסף לעיטורים שהוענקו לו בתקופת ליטא העצמאית.
על תלמידיו נמנה השחקן והזמר אינו טופר.

הוא היה נשוי לאלנה ז'לינקוויצ'יטא-פטראוסקינה, שחקנית ומשוררת. 

בשנת 1999 הוכרו על ידי יד ושם פטראוסקאס ואשתו כחסידי אומות העולם.

## גלריה

קובץ:Kipras Petrauskas ir Mikas Petrauskas.jpg|קיפראס פטראוסקאס עם אחיו מיקאס פטראוסקאס בשנות השלושים
קובץ:Kipras Petrauskas 2.jpg|פטראוסקאס באופרה


## קישורים חיצוניים

* קיפראס פטראוסקאס, באתר ארגון יוצאי העיר וילנה והסביבה בישראל
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרי טנור
קטגוריה:ליטאים חסידי אומות העולם
קטגוריה:וילנה: אישים
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:ילידי 1885
קטגוריה:נפטרים ב-1968
צפע ראסל סיאמי

**צפע ראסל סיאמי** (שם מדעי: *Daboia siamensis*) הוא מין של נחש ארסי ממשפחת הצפעיים, שהוא קרובו של צפע הודי ובמשך שנים נחשב לתת-מין שלו, אך הוא הופרד למין עצמאי עקב מספר הבדלים, בייחוד בצבע ובמבנה הרצועות.

## מאפיינים
צפע זה מצוי בטבע בדרום-מזרח אסיה (מצוי במיאנמר, קמבודיה, לאוס, תאילנד ובחלק מאיי אינדונזיה), דרום סין (במחוזות גואנגשי וגואנגדונג) ובטאיוואן. ייתכן שמצוי גם בווייטנאם ובסומטרה. הוא דומה מאוד לצפע הודי, אך בעל צבע אפור או אפור-זית ולעיתים כתום, עם רצועות שחורות שמצידיהם ישנם נקודות שחורות שאינם מופיעות אצל צפע הודי. נחש זה מגיע לאורך 1.5 מטר ולעיתים עד 3 מטרים.

לרוב הוא יימצא נח מתחת לעשבים או סלעים ללא פעילות. הוא פעיל בעיקר בלילה, אז הוא מחפש מכרסמים, עופות, צפרדעים וטרף דומה. הארס משמש בעיקר להרוג את טרפו, מה שנגרם בקלות רבה לטרף קטן.

## ארס
בדומה לקרובו ההודי זהו צפע קטלני בעל ארס שיכול להרוג בקלות, תוך פגיעה בדם, בכליות ויכול לגרום לאלח דם, דימום נמרץ ונזק למוח וללב. ללא הצלה אדם ימות מהר מאוד מהכשה של צפע ראסל, מאחר שהוא מזריק ארס רב בכל הכשה.

בתאילנד חברה בשם "Russell's Viper Antivenin" מייצרת נסיוב נגד ארס בידי הצלב האדום התאילנדי (Thai Red Cross) מנחשי צפע ראסל סיאמים, כדי להציל אנשים שהוכשו מהנחש.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי מלקולם ארתור סמית
קטגוריה:צפעונים
קטגוריה:תאילנד: זוחלים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1917
דאבויה

**דאבויה** (שם מדעי: *Daboia*) הוא סוג של נחשים ממשפחת הצפעיים בעלי ארס קטלני ביותר, החיים בטבע בדרום אסיה ובדרום-מזרח אסיה. סוג זה הוגדר ב-1842 בידי החוקר הבריטי ג'ון אדוארד גריי, אשר הגדיר בו מין בודד - צפע הודי (*Daboia russelii*). בהמשך הופרד אחד התת-מינים של הצפע למין נפרד - צפע ראסל סיאמי (*Daboia siamensis*).

מיני הסוג בינוניים בגודלם (לרוב באורך של 80 עד 150 סנטימטרים ולעיתים עד 2.4 מטרים) ובעלי רצועות מעוינות שחורות בולטות לאורך הגוף שצבעו כתום-צהוב עד אפור-זית. הם בעלי ראשים גדולים ובלוטות ארס גדולות מאחורי ראשם. אלו נחשים אגרסיביים ביותר היכולים להכות במהירות גבוהה, תוך לחיצה של ארס רב למקום ההכשה. בכל שנה ישנם מאות מקרי מוות בהודו ורחבי אסיה מנחשים אלה, אף שישנו נסיוב שיכול להציל אם ניתן בזמן.

## מיון
סוג זה כולל, נכון למאי 2025, 4 מינים. 
* תת-משפחה צפעונים (Viperinae)
** סוג **דאבויה** (*Daboia*)
*** מין *Daboia mauritanica*
*** מין צפע מצוי (*Daboia palaestinae*)
*** מין צפע הודי (*Daboia russelii*)
*** מין צפע ראסל סיאמי (*Daboia siamensis*)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1842
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון אדוארד גריי
קטגוריה:צפעונים
פולו מוגובאני

**פולו מוגובאני** (באנגלית: **Fulu Mugovhani**; נולדה ב-7 בספטמבר 1990) היא שחקנית דרום אפריקאית. ב-2016 היא זכתה בפרס עבור השחקנית הטובה ביותר בפרסי האקדמיה האפריקאית לקולנוע.

## ביוגרפיה
מוגובאני נולדה בעיירה תוהויאנדו בפרובינציית לימפופו של דרום אפריקה. היא למדה תיאטרון מוזיקלי באוניברסיטת צוואנה לטכנולוגיה, שם אביה לימד, וסיימה את לימודיה בשנת 2011. היא נישאה לבחירת ליבה, טימי מודיבדי, שעובד כדי ג'יי וכמפיק מוזיקלי, ביוני 2018.

## קריירה
בשנת 2012, מוגובאני הצטרפה להפקה בינלאומית של המחזמר מלך האריות על ידי דיסנילנד הונג קונג בדמות של נלה, ולצורך המופע גרה בהונג קונג לשנה וחצי. בשנת 2013, היא שיחקה בפעם הראשונה בטלוויזיה במיני-סדרה *Remix*, וגם שיחקה באופרת הסבון *Scandal!*.

בשנת 2015, מוגובאני כיכבה כדמות הראשית בסרט איינדה בבימוי שרה בלצ'ר. בגין תפקיד זה זכתה לתהילה רבה ובעיקרה זכייה בפרסי האקדמיה האפריקאית לקולנוע בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר. בנוסף היא זכתה בפרס קרן הזהב של פרסי דרום אפריקה בקולנוע ובטלוויזיה בקטגוריית שחקנית הקולנוע הטובה ביותר וכן בפסטיבל סרטי אפריקה הבינלאומי בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר. בטקס פרסי הקהל לקולנוע "אפריקה מג'יק" היא הייתה מועמדת בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר בדרמה, אך לא זכתה.

בשנת 2017, מוגובאני שיחקה באופרת הסבון *Isidingo*, של רשת SABC3, בתפקיד חוזר. בנוסף, באותה השנה, היא כיכבה בתפקיד ראשי באופרת הסבון *Ring of Lies* בדמות של רנדאני שממרה את פי אביה המסורתי כדי להגשים את חלומה להיות מתאגרפת. בשנת 2020, לאחר הפסקה של שנה, היא כיכבה בסדרה *Still Breathing*, בו גילמה בפעם הראשונה אמא, ובסרט הקומדיה הדרום אפריקאי *Seriously Single*.

מוגובאני אומרת שיש הבדל בין להופיע בתיאטרון ובקולנוע, כאשר יש צורך בשליטה שונה על עוצמת הקול, מה שהביא לאתגר במעבר מתיאטרון לקולנוע והקשה עליה לאחר המעבר למצוא עבודה בתיאטרון.

## פילמוגרפיה
* *Remix* (2013)
* *Scandal!* (2013)
* איינדה (2015)
* *The Lucky Specials* (2017)
* *Isidingo* (2017)
* *Ring of Lies* (2017)
* *Still Breathing* (2020)
* *Seriously Single* (2020)

## פרסים
* 2016 – זכייה בפרסי האקדמיה האפריקאית לקולנוע בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר.
* 2016 – זכייה בפרסי דרום אפריקה בקולנוע ובטלוויזיה בקטגוריית שחקנית הקולנוע הטובה ביותר.
* 2016 – זכייה בפסטיבל סרטי אפריקה הבינלאומי בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר.
* 2016 – מועמדת לפרסי הקהל לקולנוע "אפריקה מג'יק" בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר בדרמה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה דרום אפריקאיות
קטגוריה:ילידות 1990
קטגוריה:דרום אפריקאים שנולדו ב-1990
משולם אליעזר לייפר

הרב **משולם אליעזר לייפר** (נולד ב-23 בינואר 1979) הוא האדמו"ר הרביעי והנוכחי מחסידות פיטסבורג.

## ביוגרפיה

נולד בארצות הברית ב-23 בינואר 1979 לרבי מרדכי ישכר בער לייפר, האדמו"ר השלישי מפיטסבורג, ולמרים אביבה.

בשנת ה'תשמ"ג עלה לארץ עם הוריו. תחילה התגוררו בקריית יערים. בה'תשמ"ז 1987, עברו לגור באשדוד, שם למד בתלמוד תורה בעלז. בנעוריו למד בישיבות חוג חתם סופר, גאון יעקב, דאראג, ונזר התורה.

באב ה'תשנ"ט נישא לבתו של הרב שלמה גשטטנר, מנישואין אילו נולד בנו הבכור, יקותיאל יהודה. לאחר שהתגרש, התחתן שנית עם בתו של רבי ניסן רוזנבוים, האדמו"ר מקרעטשניף-ירושלים.

רבי משולם שימש כעורך תורני במכון "יד איתמר" להוצאת ספרי חסידות פיטסבורג, במסגרת זו ערך והוציא לאור את ספרי אביו וסבו, נודע גם כלמדן ובקי גם בספרי המוסר של גדולי ראשי הישיבות הליטאים, וכבעל חוש מוזיקלי.

לאורך השנים הקים ארגוני חסד למשפחות הקהילה. בשנת ה'תשע"ב, מינהו אביו לראש ישיבת פיטסבורג, וכן הורה לו למסור שיעורים בפרקי אבות ובאור החיים, לקהל לומדים מגוון מכלל האוכלוסייה.

לאחר פטירת אביו בי"ז בתשרי ה'תשפ"א מונה על פי צוואתו, למלא את מקומו כאדמו"ר מפיטסבורג.

## משפחתו
* בנו, יקותיאל יהודה, נשוי לבת האדמו"ר רבי משה יעקב הורוביץ מספינקא מונסי, חתן האדמו"ר רבי שמואל יעקב קאהן מתולדות אברהם יצחק.
* בנו, הרב זוסיא, נשוי לבת האדמו"ר רבי ישראל קאפף מלעלוב ברנוביץ'.
* בתו, נשואה ליחזקאל ארנסטר, נכד הרב אליעזר ארנסטר רב קריית מאור חיים צפת.
* בתו, נשואה לאהרן, בן הרב יונה זאב ויינברג.
* בנו יצחק אייזיק נשוי לנכדת הרב מרדכי אוירבך.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

משולם אליעזר
קטגוריה:אשדוד: אדמו"רים
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:עולים בשנות ה-1980
משולם
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1979
ליאוניד רוגוזוב

**ליאוניד איבנוביץ׳ רוגוזוב** (ברוסית: **Леони́д Ива́нович Ро́гозов**; 14 במרץ 1934 – 21 בספטמבר 2000) היה רופא כירורג, שיצא לאנטארקטיקה עם המשלחת הסובייטית השישית (1960–1961). בהיותו איש הרפואה היחיד ובמהלך השהייה בתחנת המחקר הוא פיתח דלקת התוספתן אשר הובילה את רוגוזוב לבצע ניתוח עצמי להסרת התוספתן על מנת להציל את חייו שלו.

## חייו
ליאוניד רוגוזוב נולד במזרח סיביר. אביו נהרג במלחמת העולם השנייה בשנת 1943.
בשנת 1953 סיים רוגוזוב את לימודיו בבית ספר תיכון והתקבל להתמחות במכון לרפואת ילדים בסנט פטרסבורג. לאחר שסיים את ההתמחות בשנת 1959 כרופא כללי, החל הכשרה קלינית להתמחות בכירורגיה. בספטמבר 1960, בגיל 26 קטע את הכשרתו, והצטרף כרופא למשלחת הסובייטית השישית באנטארקטיקה.

## השירות באנטארקטיקה
מספטמבר 1960 ועד אוקטובר 1962 שירת רוגוזוב באנטארקטיקה, בתפקידו כרופא היחיד בצוות של שלושה עשר חוקרים בתחנת נובולזרבסקאיה, שהוקמה בינואר 1961.

בבוקר 29 באפריל 1961 חווה רוגוזוב חולשה כללית, בחילות וחום, ומאוחר יותר כאבים בחלק הימני התחתון של בטנו. אף אחד מהטיפולים המקובלים האפשריים לא עזר. עד 30 באפריל מצבו החמיר. "מירני", תחנת המחקר הסובייטית הקרובה ביותר, הייתה יותר מ -1,600 ק"מ מנובולזארבסקאיה. בתחנות המחקר של מדינות אחרות לא היה מטוס זמין ובכל מקרה תנאי סופת שלגים קשים מנעו נחיתת מטוסים. לרוגוזוב לא הייתה ברירה אלא לבצע בעצמו ניתוח.

הפעולה החלה בשעה 02:00 שעון מקומי ב-1 במאי בעזרת נהג ומטאורולוג, שסיפקו לו כלי ניתוח והחזיקו במראה כדי שרוגוזוב יוכל לצפות באזורים שלא נראים ישירות. רוגוזוב עשה שימוש בתמיסה של 0.5% נובוקאין להרדמה מקומית של דופן הבטן. אז ביצע חתך של 10–12 ס"מ בדופן הבטן. על פי הדיווח שלו, נמצא כתם כהה בבסיס התוספתן, ורוגוזוב העריך שהוא יתפוצץ תוך יממה. חולשה כללית ובחילה התפתחו כ-30–40 דקות לאחר תחילת הניתוח, כך שהיה צורך שוב ושוב בהפסקות למנוחה. בסביבות השעה 04:00 הושלם הניתוח.

לאחר הניתוח חל שיפור הדרגתי בסימני הדלקת ובמצב הכללי של רוגוזוב. טמפרטורת הגוף חזרה לשגרה לאחר חמישה ימים, והתפרים הוסרו שבעה ימים לאחר הניתוח. רוגוזוב חזר לתפקידו הרגיל לאחר כשבועיים.

הניתוח העצמי הצית אז את דמיונו של הציבור הסובייטי. בשנת 1961 הוענק לו עיטור הדגל האדום של העמל. האירוע הביא לשינוי מדיניות, ולאחר מכן נדרשו בדיקות בריאות נרחבות של אנשי צוות במסעות כאלה. למשל, באוסטרליה רופאים שמוצבים באנטארקטיקה נדרשים להסרה מונעת יזומה של התוספתן.

## שנים מאוחרות
באוקטובר 1962 חזר רוגוזוב לסנט פטרסבורג והחל לעבוד על דוקטורט. בספטמבר 1966 פרסם עבודת דוקטורט בשם כריתה של הוושט לטיפול בסרטן הוושט. בהמשך עבד כרופא בבתי חולים שונים בסנט פטרסבורג. בין השנים 1986 ל-2000 שימש כראש מחלקת הכירורגיה של מכון המחקר בסנט פטרסבורג לריאות.

רוגוזוב נפטר בשנת 2000, בן 66, בסנט פטרסבורג, מסרטן ריאות.

## קישורים חיצוניים
* 
* This American Life podcast episode

## הערות שוליים

קטגוריה:אנטארקטיקה: מגלי היבשת
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:רופאים רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1934
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2000
קטגוריה:פרשות רפואיות מפורסמות
קטגוריה:רוסים שנפטרו מסרטן הריאה
רוז כריסטיאן רפונדה

**רוז כריסטיאן רפונדה** (בצרפתית: **Rose Christiane Raponda**; נולדה ב-1964) היא פוליטיקאית גבונזית שכיהנה כראש ממשלת גבון מיולי 2020 עד ינואר 2023. רפונדה היא האישה הראשונה שכיהנה בתפקיד זה במדינתה. לפני כן כיהנה כראש העיר ליברוויל ולאחר מכן כשרת ההגנה של גבון מפברואר 2019 עד יולי 2020.

## ביוגרפיה
רפונדה נולדה בליברוויל והיא נמנית עם הקבוצה האתנית מפונגווה . רפונדה בעלת תואר בכלכלה ובפיננסים מהמכון לכלכלה ופיננסים הגבונזי. כיהנה כמשנה לסמנכ"ל הדיון וסמנכ"ל הכלכלה בבנק הדיור. בחודש פברואר 2012, היא מתמנה לשרה לתקציב, לחשבונות ציבוריים ולשירות הציבורי בה היא מכהנת עד ינואר 2014.

בפברואר 2012 מונתה לתפקיד שרת האוצר והכלכלה. בינואר 2014 נבחרה רפונדה לתפקיד ראש העיר ליברוויל, כשהיא מייצגת את המפלגה הדמוקרטית הגבונזית. היא האישה הראשונה שכיהנה בתפקיד ראש עיר בגבון מאז שנת 1956. בשנת 2019 היא הפכה בנוסף גם לנשיאת ארגון הערים המאוחדות והממשלות המשותפות באפריקה .

ב-12 בפברואר 2019 מינה נשיא גבון, עלי בונגו, את רפונדה לשרת ההגנה של גבון, לאחר ניסיון ההפיכה הכושל . רפונדה החליפה בתפקיד את אתיין מסארד קבינדה מקאגה, חבר במשפחת בונגו, שכיהן בתפקיד משנת 2016.

ב-16 ביולי 2020, מונתה רפונדה לתפקיד ראש ממשלת גבון, לאחר שראש הממשלה הקודם, ז'וליין נקוגה בקאלה, פרש מתפקידו. רפונדה היא האישה הראשונה שמכהנת בתפקיד זה. מינויה מהווה את החלפת הממשל הרביעית שמבצע הנשיא מאז ניסיון ההפיכה הכושל. מינויה של רפונדה התבצע במהלך משברים בריאותיים וכלכליים, על רקע התפרצות נגיף הקורונה וקריסת מחירי הנפט, אחד מהמשאבים העיקריים במדינה.

ב-9 בינואר 2023, מונתה רפונדה לסגנית נשיא גבון, והוחלפה בתפקידה כראשת הממשלה על ידי אלין קלוד בילי בי נזה.

## קישורים חיצוניים

* Gabon: A woman appointed Prime Minister, a première, באתר northafricapost

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאיות גבונזיות
קטגוריה:נשים בראשות ממשלה
קטגוריה:ראשי ממשלות
קטגוריה:שרות הגנה
קטגוריה:נשים בראשות עירייה
קטגוריה:ילידות 1964
קטגוריה:ילידי 1964
מוחמד עלי שאה קאג'אר

**מוחמד עלי שאה קאג'אר** (בפרסית: **محمدعلی‌شاه قاجار**; 21 ביוני 1872 – 5 באפריל 1925) היה השאה השישי ל ומלך על פרס מ-1907 ועד להדחתו לאחר כשנתיים וחצי בידי כוחות רפורמיסטים פרו-חוקה.

## ביוגרפיה
מוחמד עלי התנגד לחוקת 1906 שהביאה למונרכיה חוקתית אשר אושרה בידי אביו השאה ובעת עלה לשלטון פירק את הפרלמנט ואת החוקה מה שהחל מרידות רבות ברחבי איראן. מוחמד עלי פעל לפירוק ארגון המג'לס וחבריו שהיו תחת תמיכה בריטית ורוסית; שתי מעצמות שנלחמו על השפעתם בפרס. בשנת 1909 מיליציות פרו-חוקתיות התאגדו, התחמשו צעדו ברחבי טהראן והכניעו את השאה.

שנה אחר כך, השאה ביטל בשנית את החוקה ולחם במורדים במסגרת המהפכה החוקתית באיראן  ולבסוף כאשר כבשו המורדים את טהראן בשנית אלו הדיחו את השאה ובנו של מוחמד עלי, אחמד, ירש את הכס הפרסי.

מאותה נקודה ועד להפיכה השושלתית של רזא ח'אן, המדינה הפרסית הייתה תחת השפעה כמעט מלאה של הכוחות הקולוניאלים רוסיה ובריטניה, אחמד שאה היה ברוב שלטונו חותמת גומי בשביל המעצמות. מוחמד ברח מאודסה אל סן רמו שם נפטר בשנת 1925. הוא ניסה לחזור לפרס בשנת 1911 ולהשיג את כוחו מחדש בהפיכה אך נכשל. עקב פירוק החוקה, מוחמד עלי זכור עד היום כסמל לדיקטטורה באיראן.

## לקריאה נוספת

* Shablovskaia, Alisa (2019). "Treacherous friends or disenchanted masters? Russian diplomacy and Muhammad 'Ali (Shah) Qajar, 1911-1912". *British Journal of Middle Eastern Studies*


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מלכי פרס
קטגוריה:שליטי איראן
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:מעוטרי מסדר אוסמניה
קטגוריה:מעוטרי עיטור אנדריי הקדוש
קטגוריה:מעוטרי עיטור אלכסנדר נבסקי (האימפריה הרוסית)
קטגוריה:ילידי 1872
קטגוריה:נפטרים ב-1925
תומאס ג'ונס בארקר

**תומאס ג'ונס בארקר** (באנגלית: **Thomas Jones Barker**; 1815 – 27 במרץ 1882) היה צייר היסטורי ודיוקנאות אנגלי.

## ביוגרפיה
נולד בבאת', בשנת 1815. הוא היה בנו של הצייר תומאס בארקר ולמד בפריז אצל הוראס ורנה, בשנים 45–1835 הציג הרבה בסלון בפריז ובהמשך באקדמיה המלכותית. ככל הנראה בהשפעתו של ורנה, כמה מציוריו הצבאיים המוקדמים ביותר היו של סצנות ממלחמות נפוליאון, כולל הציור באקדמיה המלכותית שלו משנת 1853 "ולינגטון בסוברורן".

בחייו המאוחרים הוא נודע במיוחד כצייר צבאי, ותיעד את מלחמת צרפת-פרוסיה. לא ברור אם הוא היה עד ממקור ראשון למלחמת קרים, אך הוא הציג מספר ציורים המתארים מלחמה זו.

אחד הציורים המפורסמים ביותר שלו משנות ה-50 של המאה ה-19 היה "ההצלה של לאקנאו" שהושלם בשנת 1859. התמונה, שהוצגה למלכה ויקטוריה במאי 1860, הכילה דיוקנאות רבים המבוססים על רישומים שצוירו על ידי האמן השוודי אגרון לונדגרן, שנסע להודו בשנת 1858.

יצירות משמעותיות אחרות של בארקר כוללות את "כלת המוות" (1840); "מפגש ולינגטון ובליכר" (1851); "ולינגטון חוצה את הפירנאים (1857); "השיבה דרך עמק המוות" (1876); "האלוף ויליאמס וצוותו עוזבים את קארס 28 בנובמבר 1855" (1857); ו"סוסי מלחמה ללא רוכבים לאחר קרב סדאן" (1873).

## גלריה



File:Thomas Jones Barker - The Italian Tambourine Girl.jpg | מתופפת איטלקייה

File:Thomas Jones Barker - The Herd Boy.jpg | הרועה

File:Thomas Jones Barker - A successful hunt.jpg | צייד מוצלח

File:Mort du capitaine Nolan à la bataille de Balaklava.jpg | מותו של קפטן נולן

File:The Relief of Lucknow, 1857 by Thomas Jones Barker.jpg | ההצלה של לאקנאו


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים בריטים
קטגוריה:אמני מלחמה בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1815
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1882
מוזפר א-דין שאה קאג'אר

**מוזפר א-דין שאה קאג'אר** (בפרסית: **مظفرالدین شاه قاجار**; 23 במרץ 1853 – 3 בינואר 1907) היה השאה החמישי של פרס (איראן) מתוך השושלת הקאג'ארית, מאז הרצחו של אביו נאסר א-דין שאה בשנת 1896 ועד למותו שלו בשנת 1907.

## ביוגרפיה
נולד לשלטון אביו נאסר, מוזפר הוכרז בצעירותו כיורש העצר וכאשר הגיע לבגרות הפך למושל של הפרובינציות הצפוניות (אזרבייג'ן האיראנית). יחסיו הרעועים עם אביו הביאו להרחקתו ממעשיות השלטון ומחצר המלוכה וכאשר עלה לכוח לאחר רצח אביו בשנת 1896 לא ידע כיצד לנהל את המדינה.

עקב משבר כלכלי קשה בפרס, המדינה הפכה למחויבת לשתי האימפריות הבריטית והרוסית, שתיהן למעשה רצו לכבוש אותה כנהוג בעידן הקולוניאליזם. למען סגירת החובות מוזפר נתן לבריטים זכויות מרביות על כל מרכזי הנפט של פרס אשר התגלו בשנת 1901. בשנת 1906 השאה פעל להעביר חוקה חדשה ומודרנית. לאחר כ-40 יום מאז הקמת החוקה החדשה הוא נפטר מהתקף לב. בנו, מוחמד עלי עלה לשלטון ופירק את החוקה, מה שהביא להדחתו לאחר כשנתיים בלבד בשלטון ולהחלשות פרס בשליטתה העצמית אל מול הכוחות הקולוניאלים שרצו כאמור לכבוש אותה.

כיום מוזפר זכור כרפורמיסט בעל כוונות לקרב את פרס אל המערב אך חסר היכולת להגשים את הרפורמות הללו, מה שכמעט עלה לפרס בעצמאותה. השאה נודע גם באהבתו אל הקולנוע אשר החל להיבנות באירופה ובאמריקה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מלכי פרס
קטגוריה:שליטי איראן
קטגוריה:ילידי 1853
קטגוריה:נפטרים ב-1907
קובאטבק בורונוב

**קובאטבק בורונוב** (בקירגיזית: **Кубатбек Айылчиевич Боронов, Kubatbek Ayılçiyeviç Boronov**; נולד ב-15 בדצמבר 1964) הוא מדינאי קירגיזי, שכיהן כראש ממשלת קירגיזסטן החל מ-17 ביוני עד 10 באוקטובר 2020. בין השנים 2011 עד 2018 כיהן כשר למצבי חירום ומאפריל 2018 כיהן כסגן ראשון של ראש הממשלה.ככל הנראה עקב לחץ מהמחאות הקירגיזסטן המתמשכות ב-2020, התפטר בורונוב מתפקידו כראש ממשלה, תוך ציון סגן הפרלמנט מיקטיבק עבדילדייב כיושב ראש הממשלה.  ב-9 באוקטובר, הנשיא סורונביי ג'נבקוב קיבל את התפטרותו של בורונוב.
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ראשי ממשלת קירגיזסטן
קטגוריה:פוליטיקאים קירגיזים
קטגוריה:ילידי 1964
קטגוריה:קירגיזים שנולדו במאה ה-20
אדוארד בירד

**אדוארד בירד** (באנגלית: **Edward Bird**; 1772 – 2 בנובמבר 1819) היה צייר ז'אנר אנגלי, שבילה את רוב חייו בעבודה בבריסטול, שם נוצרה סביבו אסכולת בריסטול . הוא נהנה מכמה שנים של פופולריות בלונדון, שם קרא תיגר על הדומיננטיות של סר דייוויד וילקי בתחום ציור הז'אנר, לפני שעבר לציור היסטוריה והתמחה בסצנות קרב.

## ביוגרפיה
בירד נולד בוולברהמפטון, בנו של נגר. הוא לא קיבל הכשרה אמנותית רשמית, אך פיתח את כישוריו באמצעות חניכות באמנות יפנית בציור מגשי תה. בשנת 1794 עבר לבריסטול, שם התחתן עם מרתה דודל ועסק בקריירה במשימות אמנותיות: דיוקנאות, איורי ספרים וציור כנסיות.

## אסכולת בריסטול
בבריסטול הפך בירד למרכז של קבוצה בלתי פורמלית שכללה אמנים אחרים כמו אדוארד וילייר ריפיל ונתן קופר ברנוויט, שהתפתחה לאסכולת בריסטול. בתחילה שלטו בקבוצה אמנים חובבים, וחבריו הקרובים של בירד כללו את ג'ון קינג, שהיה גם רופאו של בירד, וג'ורג' קומברלנד. קומברלנד, שעבר לבריסטול בשנת 1807, הפך לסנדק לבנו של בירד. היה לו אוסף אמנות גדול שממנו היה משאיל פריטים לבירד ללמוד.

הקבוצה ערכה פגישות רישום בערב ורישומי סיורים למקומות נופיים סביב בריסטול. "נוף עם קוטג'" כנראה צויר באחד מהסיורים הללו. עם זאת, בירד צייר נופים לעיתים רחוקות יחסית ולעיתים קרובות היה מלווה את הסיורים מבלי שהצטרף לשרטוט. ההשפעה הגדולה ביותר של בירד על אמני בריסטול הייתה בסגנון הטבעי ובצבעים הרעננים של ציור הז'אנר שלו, במיוחד במקרה של ריפיל, שעבד איתו בצמוד. בשנת 1814 הציגו שניהם עבודות באקדמיה המלכותית לאמנויות עם אותו נושא. פרנסיס דנבי, שעבר לבריסטול מאירלנד בשנת 1813 והיה אמור לרשת את בירד כמנהיג אסכולת בריסטול, והושפע מסגנון הז'אנר של בירד.

## הצלחתו
בשנת 1809 הציג באקדמיה המלכותית, דיוקן של חייל ותיק. הוא הוצב ליד ציור של וילקי, ומשך תשומת לב, והפופולריות של בירד הלכה וגברה כאשר הנסיך יורש העצר קנה את הציור "מקהלות הכפר" שלו והזמין ציור נוסף. עבודותיו כוללות גם את "שדה צ'בי צ'ייס" ואת "היום שאחרי הקרב", שהוכרז כיצירת המופת שלו.

בירד נבחר לעמית של האקדמיה המלכותית בשנת 1812, מונה לצייר ההיסטורי לנסיכה שארלוט בשנת 1813, ונבחר לחבר מן המניין בשנת 1815.

לאחר שסבל מבריאות לקויה במשך למעלה מחמש שנים ולא הצליח לצייר בשנה האחרונה לחייו, נפטר בירד ב־2 בנובמבר 1819. הוא נקבר בקתדרלת בריסטול.

בשנה שלאחר מכן הוצגה בבריסטול תערוכת רטרוספקטיבה מוצלחת של עבודותיו לרווחת משפחתו.

מאוחר יותר הפך בנו ג'ורג' לימאי בצי המלכותי. בתו מרתה הפכה לציירת מים בבריסטול, והבת הצעירה הרייט הייתה לאומנת.

## גלריה

File:Edward Bird (1772-1819) - The Life Guards in a Guardroom - 515687 - National Trust.jpg | חדר המשמר

File:Edward Bird (1772-1819) - A Dame Scolding Naughty Children - 1319336 - National Trust.jpg | הענשת תלמיד מפריע

File:Proclaiming Joash King by E.Bird (c.1815, Royal Academy).jpeg | הכרזת המלך

File:Edward Bird (1772-1819) - Village Choristers Rehearsing an Anthem for Sunday - RCIN 405540 - Royal Collection.jpg | חזרת המקהלה בכנסייה


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1772
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1819
מוחמד שאה קאג'אר

**מוחמד שאה קאג'אר** (בפרסית: **محمد شاه قاجار**, נולד בתור **מוחמד מִירְזָא**; 5 בינואר 1805 – 5 בספטמבר 1848) היה השאה השלישי של פרס (איראן) לבית השושלת הקאג'ארית. שלט 14 שנים מאז מות סבו פתח עלי שאה קאג'אר בשנת 1834 ועד למותו שלו בשנת 1848.

## ביוגרפיה
את רוב שלטונו מוחמד מיקד בתוך מדיניות הפנים, קידום מושלים, העלאת דמויות מפתח לחצר מלוכתו ושמירה על אורח החיים הפרסי המסורתי שכן דגל בשמרנות. בכל הקשור למדיניות החוץ, מוחמד דאג ליצירת קשרים עם המונרכיה של יולי וכוחות צרפתים עזרו לו בשני ניסיונות כושלים לכבוש את הראת. יחסיו הטובים של מוחמד עם הצרפתים היוו משקל נגד להשפעה הבריטית שהתחזקה באזור.

לאורך חייו השאה נודע כחולה כרוני. הוא נפטר בגיל 43 ממחלת גַאוּט קשה. בנו, נאסר א-דין שאה קאג'אר יהפוך למפורסם בשליטים הקאג'ארים ויידרש להתמודד במאבק נגד השפעות הקולוניאליזם הגוברות, דבר שייגמר במלחמה האנגלו-פרסית.

### היחס לעבדים
לאורך שלטונו הבריטים החלו בדרישות ממוחמד לעצור את סחר העבדים ובשנת 1846 נשלח פקיד ממשלה בריטי לנהל משא ומתן עם השאה. מוחמד סירב להפסיק את העבדות כמו גם את הסחר בעבדים באומרו כי הקוראן לא אסר על העבדתם של לא מוסלמים. בנוסף השאה טען כי עצירת העבדות תעצור את התאסלמות האנשים (רבים התאסלמו למען שלא יהיו עבדים, מה שעבד לטובת המוסד הדתי). לבסוף בשנה האחרונה בשלטונו השאה החל ברפורמות לעצירת סחר העבדות כאשר היה כבר מוחלש מחולי והושפע מהלחץ הבריטי.

## קישורים חיצוניים

* מוחמד שאה קאג'אר, באנציקלופדיה איראניקה

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מלכי פרס
קטגוריה:שליטי איראן
קטגוריה:איראנים שנולדו ב-1805
קטגוריה:נפטרים ב-1848
וולוו YCC

ממוזער|300px|דגם "וולוו YCC"
ממוזער|300px|דגם "וולוו YCC"
**וולוו YCC** (בשוודית: **Volvo YCC**, קרוי גם: **Your Concept Car**) היא מכונית קונספט, בתצורת סלון קופה יוקרתית, 3 דלתות במטרה המוצהרת של מתן מענה לצרכיהם של נהגות, מתוצרת יצרנית הרכב השוודית **[[וולוו]]** אשר הוצגה בשנת 2004.

## ממאפייני "וולוו YCC"
* "YCC" פירושו ("Your Concept Car" בתרגום לעברית: "רכב הקונספט שלך").
* דגם "וולוו YCC" הוצג לראשונה בתערוכת המכוניות בז'נבה בשנת 2004.
* 4 מושבים.
* 2 דלתות צד בתצורה "Gull-wing door" .
* מנוע 5 צילינדרים ("Straight-five engine" ) 2.5 ליטר.
* סוג הנעה: הנעה אחורית 4x2.
* הפגושים וחיפוי המרכב עשויים מחומרים קשים ועמידים בפני שקעים. 

### מכונית שנבנתה עבור נהגות נשים
דגם "וולוו YCC" נבנה במטרה המוצהרת של מתן מענה לצרכיהם של נהגות.
וולוו הרכיבה צוות עיצוב המורכב כולו מנשים, בסביבות אוקטובר 2001. זה היה תרגיל מרכזי בארגונומיה מנקודת מבט של נהגת.
צוות העיצוב שהיה מעורב במספר שלבים של הפרויקט, זכה בפרס טושטן ו-וואניה סדרברי לשנת 2005, עבור עיצוב מכונית הקונספט.     

מבחוץ המכונית נראתה, במבט ראשון, כמו קופה ארבעה מושבים עתידנית קלה. בבדיקה מדוקדקת יותר ניתן היה לראות שאין מכסה מנוע, כלומר אין לוח גישה המאפשר גישה למנוע המכונית. תחזוקת מנוע נדרשת להוצאת כל הקצה הקדמי של מרכב המכונית, רצוי בממסד כלשהו עם החלל והציוד הנדרש. זה לא היה אמור לקרות לעיתים קרובות, מכיוון שהמנוע תוכנן להזדקק להחלפת שמן רק לאחר 50,000 ק"מ (31,000 מייל) וכדי לשלוח באופן אוטומטי הודעת רדיו למוסך זמן קצר לפני כל תחזוקה נדרשת. 

המכונית הציגה צמיגים שטוחים, כמו אלה של כלי רכב משוריינים, כדי להיות מסוגלים לנסוע עד למוסך לאחר פנצ'ר ובכך להימנע מהצורך להחליף צמיג בצד הדרך. 

הכניסה למכונית נעשתה באמצעות שתי דלתות "כנף שחף בצדדים". הרעיון היה עיצוב קופה עם שלוש דלתות, ארבעה מושבים. הייתה לדגם "וולוו YCC" גם דלת האצ'בק שנפתחת כלפי מעלה והעניקה גישה לתא המטען והמטען. 

כל שלוש הדלתות מונעו עבור כניסה מבוססת "ללא מפתח". לחיצה על כפתור בודד על מחזיק המפתחות פתחה אוטומטית את הדלת הקרובה ביותר, מה שמקל על מישהי שמחזיקה שקיות של מצרכים או ציוד אחר, כדי להכניס את המצרכים למכונית מבלי להניח דבר. הפנים היה ממקסם לאחסון קל ולמראה טוב. 

ניתן היה להסיר את כל לוחות הטקסטיל או חלקי הטקסטיל כגון רפידות המושב או דפנות הדלת כדי לשנות את ערכות הצבעים ולגוון מרקמים. 

על משענות הראש היו חריצים להכיל תסרוקות מסוג "זנבות סוס".

התמסורת ובלם היד הוסרו מהקונסולה המרכזית כדי להעניק לנוסעי המושב הקדמי גישה קלה יותר לתאי האחסון הגדולים הממוקמים בתוך לוח המחוונים. 

המושב האחורי יכול היה להתקפל, מה שמקל על הנהגת להשיג פריט גדול למדי במכונית מבלי לפתוח את דלת האצ'בק האחורית.

## ראו גם
* וולוו ונוס בילו
* וולוו GTZ / GTZ 3000
* וולוו קונספט אסטייט 

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2004
קטגוריה:מכוניות סלון
קטגוריה:מכוניות קופה
קטגוריה:מכוניות שוודיות
YCC
קטגוריה:מכוניות קונספט
יחסי אל סלוודור – רוסיה

[ממוזער|שגרירת אל סלוודור ברוסיה לוחצת את ידו של [נשיא רוסיה דמיטרי מדבדב, 2011]]
**יחסי אל סלוודור–רוסיה** הם יחסי החוץ בין אל סלוודור ורוסיה.

## היסטוריה
היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות כוננו ב-3 ביוני 1992. בשנת 1993, שגריר רוסיה בניקרגואה, הוסמך גם עבור אל סלוודור. בשנת 1995, נפתחה קונסוליה רוסית בסן סלוודור. בשנת 2009 בוטלה דרישת הוויזה בין המדינות.

ב-21–22 באוגוסט 2011 ערך שר החוץ הרוסי סרגיי לברוב ביקור רשמי באל סלוודור, שם ניהל שיחות עם שר החוץ הוגו מרטינס. הסכם נחתם על בסיס היחסים בין המדינות.

ב-27 במרץ 2015, שרי החוץ של רוסיה ואל סלוודור סרגיי לברוב והוגו מרטינס חתמו על הסכם בין-ממשלתי לביטול הדרישה הפורמלית בוויזה בין המדינות.

## נציגויות דיפלומטיות
* אל סלוודור מחזיקה ברוסיה שגרירות במוסקבה.
* רוסיה מחזיקה באל סלוודור משרד נציגות בסן סלוודור.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
חוסיין ערנוס

**חוסיין עָרנוּס** (בערבית: **حسين عرنوس**; נולד ב-1953) הוא פוליטיקאי סורי שכיהן כראש ממשלת סוריה מ-2020 עד 2024.

## רקע
ערנוס נולד בעיירה , בנפת מערת א-נועמאן שבמחוז אידליב. בשנת 1978 קיבל תואר ראשון בהנדסה אזרחית מאוניברסיטת חלב.

## קריירה
בתום לימודיו באוניברסיטה עבד בתחום ההנדסה. בין השנים 1992 ל-2002 ניהל את החברה הכללית לדרכים וגשרים ובין השנים 2004-2002 היה עוזר שר התחבורה.

בין השנים 2009-2004 כיהן בתפקיד מנכ"ל המוסד לתעבורה.

כיהן בתפקיד מושל קוניטרה בין השנים 2013-2011 ולאחר מכן, בין השנים 2013 ל-2018 כיהן כשר העבודה והשיכון.

ב-26 בנובמבר 2018 מונה לשר מקורות המים.

ב-11 ביוני 2020 מינה בשאר אל-אסד את ערנוס לתפקיד ראש ממשלת סוריה, לאחר פיטוריו של ראש הממשלה הקודם עימאד ח'מיס בעקבות המשבר הכלכלי במדינה. ספטמבר 2024 סיים את תפקידו והוחלף על ידי מוחמד ראזי אל-ג'לאלי.

## סנקציות
בשנת 2014 נכלל ברשימת שרי הממשל הסורי שנאסר עליהם להיכנס לשטחי ארצות הברית והאיחוד האירופי.

## קישורים חיצוניים

* Syria’s Assad replaces prime minister: State media, באתר cnbc

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים סורים
קטגוריה:ראשי ממשלת סוריה
קטגוריה:שרי ממשלת סוריה
קטגוריה:שרי עבודה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חלב
קטגוריה:סורים שנולדו ב-1953
מבצע אתגר כפול

**אתגר כפול** הוא מבצע צבאי של צה"ל, שנערך בשטחי רצועת עזה ב-5 בנובמבר 2008.

## רקע למבצע
בתאריך 19 ביוני 2008 החלה תקופה נוספת של רגיעה בין ישראל לבין רצועת עזה, והפעם רצועת עזה שנמצאת תחת שליטת החמאס. רגיעה זו הושגה לאחר משא ומתן בן מספר חודשים בתיווך עומאר סולימאן שר המודיעין המצרי. ההסכם כולל פתיחת המעברים והתקדמות בהשגת הסכם לשחרור החייל החטוף גלעד שליט. כחודש לפני המבצע התקבל מידע מודיעיני על מנהרת חדירה שחפר החמאס, שלוש מאות מטרים מעבר לגדר הגבול עם רצועת עזה, שאמורה הייתה לשמש לפעילות טרור. אלוף פיקוד הדרום, יואב גלנט, יזם מבצע לסיכול המנהרה, והוא אושר על ידי הרמטכ"ל גבי אשכנזי ושר הביטחון, אהוד ברק.

המשימה הוטלה על גדוד הסיור של הצנחנים (שרף), עליו פיקד סא"ל ירון פינקלמן. על כוח סיירת צנחנים, עליה פיקד רב-סרן נמרוד לוטן הוטל לתקוף את המבנה שבתוכו היה מצוי פתח המנהרה בצד העזתי, ואילו על כוחות הפלנ"ט, עליה פיקד יניב בארוט, והפלחה"ן, עליה פיקד אלעד פרץ, הוטל לשמש ככוחות אבטחה במהלך הפשיטה, שיבודדו את הזירה מתגבורות ויסייעו במידת הצורך לכוח הסיירת. לכוח צורף גם כוח שריון וכוח מיחידת יהל"ם, שעליו הוטל להרוס את המנהרה.

## מהלך המבצע
ב-4 בנובמבר 2008 פשט כוח מגדוד הסיור של הצנחנים (שרף), בפיקוד סא"ל ירון פינקלמן והשמיד בית ממולכד ומנהרה שחפר החמאס שלוש מאות מטרים מעבר לגדר הגבול עם רצועת עזה. במהלך הפשיטה הרגו לוחמי פלנ"ט הצנחנים שישה מחבלים. במהלך הלחימה, נתקל כוח הצנחנים באזרחים פלסטינים ששהו במרחב, ופינה אותם משטח הלחימה. בעת הלחימה ירו פעילי חמאס אש מרגמות לעבר הכוח, ממנה נפצעו 4 חיילים. לאחר שכוח מיחידת יהל"ם הרס את המנהרה באמצעות מטעני חבלה הכוח השלים את משימתו ונסוג חזרה לשטח ישראל.

בנוסף ירה החמאס עשרות רקטות קסאם על עוטף עזה ובירי רקטות על אשקלון. ירי הרקטות נמשך גם אחרי שישראל נצרה את האש, ובתגובה סגרה ישראל את המעברים לרצועה. ב-12 בנובמבר הרג כוח צנחנים 4 מחבלים שהניחו מטען חבלה סמוך לכיסופים. בתגובה פתחו ארגוני הטרור, לרבות חמאס, בירי רקטות על שדרות, אשקלון ועוטף עזה. הירי נמשך לכל אורך חודש נובמבר ובתגובה שר הביטחון אהוד ברק הורה על סגירת המעברים עד שהירי יפסק. ב-18 בדצמבר 2008, עם תום תקופת ההודנא, החל ארגון החמאס במתקפה ארטילרית מתמשכת כנגד שדרות, אשקלון ויישובי עוטף עזה. מהלך זה הוביל, לאחר מספר ימים, לתחילתו של מבצע עופרת יצוקה.

## קישורים חיצוניים
* כוח צה"ל שפעל ברצועת עזה שב לישראל, דובר צה"ל,  5 בנובמבר 2008.
* מבצע אתגר כפול  באתר עמותת עורב צנחנים.
* .
* .
* .
* .
* .

## הערות שוליים

אתגר כפול
קטגוריה:2008 בישראל
קטגוריה:הסכסוך הישראלי-ערבי
קטגוריה:קרבות יחידות הצנחנים של צה"ל
קטגוריה:מבצע עופרת יצוקה
קטגוריה:שנות ה-2000 ברצועת עזה
ג'ון ליימן

**ג'ון ליימן** (באנגלית: **John Layman**) (נולד ב-13 בנובמבר 1967) הוא אמן קומיקס אמריקאי, זוכה שני פרסי אייזנר, הידוע בעיקר בשל ספרו "צ'ו" שזכה בפרסי אייזנר והארווי.

## ביוגרפיה
ליימן נולד ב-2 באוגוסט 1969 בארצות הברית בשם ג'ון סטילס ליימן.

בצעירותו הוא עבד בחברת "DC קומיקס" ואייר וכתב חוברות קומיקס רבות עבור גיבורים כמו סופרמן, באטמן, וונדר וומן ועוד.

בעשור הראשון של המאה ה-21 עזב את חברת DC קומיקס ועבר למתחרה, מארוול קומיקס, שם כתב ואייר חוברות קומיקס של האקס-מן והאוונג'רס. הוא אף כתב חוברות קרוסאובר, כשהבולטת בהן היא Marvel Zombies vs. The Army of Darkness .

משנת 2007 עד 2010 עבד ככותב ומפתח משחקי וידאו באולפני "Cryptic", בקליפורניה.

בעשור השני של המאה ה-21 עבד בחברת "אימג' קומיקס", שם כתב ואייר רומנים גרפיים עם יד חופשית רבה בהרבה מבחברות הקומיקס הגדולות, כמו הרומן הגרפי "Puffed". יחד עם האמן רוב גלורי כתב את סדרת הספרים "צ'ו". הסדרה זכתה להצלחה מרובה וזכתה בשני פרסי הארווי, שני פרסי איגל ושני פרסי אייזנר.

בשנת 2017 הגיע כדי לחתום על ספרו בחנות "קומיקאזה" בישראל ולאחר מכן השתתף גם בפסטיבל "אנימיקס" בתור אמן אורח.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קומיקסאים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1967
יחסי אל סלוודור – גרמניה

[ממוזער|נשיא אל סלוודור [חוסה נפולאון דוארטה נפגש בבון עם שר החוץ של גרמניה המערבית הנס-דיטריך גנשר, 1987]]
**יחסי אל סלוודור–גרמניה** הם היחסים הנוכחיים וההיסטוריים בין רפובליקת אל סלוודור לרפובליקה הפדרלית של גרמניה. שתי המדינות חברות באו"ם.

## סקירה כללית
היחסים המדיניים הדו-צדדיים בין גרמניה לאל סלוודור היו באופן מסורתי טובים וידידותיים. גרמניה זוכה להערכה רבה באל סלוודור. הארגונים הגרמניים הפעילים באל סלוודור כוללים מוסדות שיתוף פעולה לפיתוח (Deutsche Gesellschaft für Internationale Zusammenarbeit (GIZ) GmbH ו-Kreditanstalt für Wiederaufbau), בית הספר הגרמני, לשכת המסחר הגרמנית-אל סלוודורית, הקרנות הפוליטיות, פורום תרבות דו-צדדי, ארגוני כנסיות ומספר רב של ארגונים לא ממשלתיים ויוזמות פרטיות (למשל שותפויות לבתי ספר ופרויקטים עירוניים משותפים). יתר על כן, אנשי עסקים גרמנים רבים מילאו חלק בהתפתחות הכלכלית של אל סלוודור. שתי המדינות פועלות גם יחד בגופים בינלאומיים ורב-צדדיים.

שיתוף פעולה בפיתוח בין גרמניה לאל סלוודור נמשך כחצי מאה. מאז 2008 הוא התקיים בעיקר במסגרת שיתוף הפעולה האזורי עם מערכת השילוב המרכז אמריקאית (SICA), שמזכירותה הכללית שוכנת באל סלוודור, ודרך תמיכה הניתנת לבנק המרכז אמריקאי להונדורס לשילוב כלכלי (CABEI). אל סלוודור נותרה שותפה חשובה לא רק לשיתוף פעולה בפיתוח גרמני במרכז אמריקה, אלא גם בכל הנוגע לשיתוף פעולה אזורי. שיתוף הפעולה מתמקד בתחומי הגנת הסביבה והאקלים, אנרגיה מתחדשת ויעילות אנרגטית, ביטחון, (שילוב מחדש) של ילדים וצעירים בסיכון של הימנעות ומניעת אלימות בקרב בני נוער.

יחסי התרבות בין שתי המדינות מבוססים על הסכם תרבות דו-צדדי, בעוד שקיים הסכם הגנה וקידום השקעות דו-צדדי למגזר העסקי.

## נציגויות דיפלומטיות
* אל סלוודור מחזיקה בגרמניה שגרירות בברלין ו-5 קונסוליות בדיסלדורף, פרנקפורט, המבורג, קיל ומינכן.
* גרמניה מחזיקה באל סלוודור שגרירות בסן סלוודור.

## קישורים חיצוניים

* יחסי אל סלוודור–גרמניה באתר משרד החוץ הגרמני

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ