open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
פטריקים

**פטריקים** (בלטינית: **patricii**) הוא שמה של קבוצה חברתית מהמעמד הגבוה ברומא העתיקה. בתקופת האימפריה הרומית המאוחרת שימש המונח לתיאור תואר מיוחד, פטריקיוס (patricius), של בכיר בחצר המלכותית. המילה "פטריקיוס" מבוססת בחלקה על המילה הלטינית pater, שמשמעותה "אב".

בתקופת מלכי רומא ואולי אף לפניה היו הפטריקים מעמד האצולה. בראשית הרפובליקה הרומית היו הפטריקים עדיין קבוצה שלטת בעלת מעמד מוּרש בעיר המדינה. כל המגיסטראטות היו אסורות לפלבס. נישואים בין פטריקים לפלבאים נאסרו אף הם. למרות זאת ישנה סברה לפיה התקיימה תופעה של מעבר של פטריקים צעירים לשורות הפלבס ברפובליקה הקדומה מתוך תקווה שכפלבאים יהיו להם סיכוי גדול יותר לכהן במגיסטראטות הפלבאיות, וזאת בניגוד למגיסטראטות הרגילות, שהיו מעטות יותר ושמורות לאנשים בגיל מבוגר יחסית.

לא ידוע על מקור החלוקה בין פלבס לפטריקים. לפי תאוריה אחת, מקור החלוקה הוא בימי המלוכה כאשר הפטריקים היו המשפחות שבניהם היו חברי הסנאט. מאידך, לפי תאוריה אחרת, החלוקה נוצרה עם יסוד הרפובליקה כאשר חברי הסנאט ייסדו לעצמם מונופול שלטוני על המדינה.

עם הזמן הגיעו הפטריקים לידי התנגשות עם הפלבס, ואט-אט נאלצו הפטריקים לוותר על זכויות היתר המעמדיות שלהם. בשנת 494 לפנה"ס נוצרה משרת טריבון הפלבס כדי להבטיח את זכויות הפלבאים, ועל הפטריקים נאסר לכהן במשרה זו. ב-367 לפנה"ס נפתחו כל המשרות למועמדים פלבאים, וחשיבות ההבחנה בין פטריקים לפלבאים החלה להתפוגג. בנוסף לכך, מאחר שהמעמד הפטריקי היה מוּרש בלבד, לא נוצרו משפחות פטריקיות חדשות, ומספרן הלך והצטמצם.

כבר בתקופת הרפובליקה התיכונה הרומית, במאה השנייה לפנה"ס, הפכו משפחות פלבאיות אמידות לחלק בלתי נפרד מהאליטה הרומית החדשה, הנוביליטאס, והיתרונות שהציעה הפטריקיות לא חרגו מעבר לתוספת יוקרה וכהונה במספר משרות דתיות שהחשובה ביותר הייתה הפונטיפקס מקסימוס. מתקופה זו קיימות עדויות על פטריקים שארגנו את אימוצם על ידי משפחות פלבאיות כדי שיוכלו לכהן במשרת טריבון הפלבס, הפטריקי הראשון שעבר בוודאות לפלבס היה גאיוס סרוויליוס גמינוס, שכיהן כקונסול של שנת 203 לפנה"ס.

בעקבות הידלדלות מספר הפטריקים בשלהי הרפובליקה, יוליוס קיסר ואוגוסטוס חוקקו מספר חוקים המעבירים פלבאים למעמד של פטריקים, ונוהג זה השתרש גם בדורות הבאים.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מעמדות וכיתות ברומא העתיקה
קטגוריה:קבוצות חברתיות
פטריקיוס

**פטריקיוס** (לטינית: Patricius) הוא משרה מיוחדת בתקופת האימפריה הרומית המאוחרת. השם מבוסס על קסטת האליטה הפטריקית בתקופת הרפובליקה הרומית.

המונח "פטריקי" חדל להיות בעל משמעות מעמדית מובחנת כלשהי בסוף ימי הרפובליקה הרומית. הקיסר הרומי קונסטנטינוס החיה את המונח בדמות תואר פטריקיוס, שהפך לתואר כבוד עבור אנשים שהפגינו שירות נאמן לאימפריה. מספרם של הפטריקים בממלכה הוגבל, ולעיתים היה רק פטריק אחד. במאה החמישית לספירה שימש התואר בדרך כלל לאדם שהחזיק בכוח מאחרי הקלעים באימפריה, בדרך כלל קצין בכיר בצבא הרומי. עם הפטריקים הבולטים באותה תקופה נמנו סטיליקו, קונסטנטיוס השלישי, פלביוס אאטיוס, בוניפקיוס וריקימר. המונח שימש בתקופות מאוחרות יותר גם אחרי קיצה של האימפריה הרומית. לדוגמה, האפיפיור סטפניוס השלישי העניק תואר "פטריקיוס הרומים" לשליט הפרנקי פיפין השלישי.

## פטריקיוס בולטים
*פלביוס יוליוס קונסטנטיוס: 335-337
*פלביוס סטיליקו: 394-408
*פלביוס קונטסנטיוס: 417-421
*קסטינוס: 420 לערך
*בוניפקיוס: 432
*פלביוס אאטיוס: 433-454
*פטרוניוס מקסימוס: 445-455
*ריקימר: 456-472
*גונדובאד: 472-473
*אודואקר: 476-493
*אל-חארית אבן ג'בלה: 529-569

קטגוריה:מוסדות, תפקידים ותארים ברומא העתיקה
הלגה פון קוך

**נילס פביאן הֶלגֶה פון קוֹך** (**Niels Fabian Helge von Koch**; 25 בינואר 1870 – 11 במרץ 1924) היה מתמטיקאי שוודי, הזכור בעיקר בזכות הפרקטל הקרוי על שמו, פתית השלג של קוך.

פון קוך נולד למשפחת אצולה שוודית. סבו היה פרקליט המדינה, ואביו היה קצין בחיל הפרשים השוודי. מחקריו של פון קוך עסקו בתורת המספרים. בשנת 1901 הוכיח שהשערת רימן שקולה לנוסח הבא של משפט המספרים הראשוניים: \pi(x)=\int_2^x \frac{dt}{\ln{t}} + O(\sqrt{x}\ln{x}) כאשר x\to\infty.

בשנת 1904 תיאר את העקום הידוע בשם "פתית השלג של קוך".

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מדענים שוודים
קטגוריה:מתמטיקאים שוודים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אופסלה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סטוקהולם
קטגוריה:סגל אוניברסיטת סטוקהולם
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1870
קטגוריה:נפטרים ב-1924
זמר הג'אז

**זמר הג'אז** (הופץ בארץ תחת השם **הזמר המשוגע**, באנגלית: **The Jazz Singer**) הוא סרט קולנוע פורץ-דרך משנת 1927. הוא היה מהסרטים הראשונים שכללו פסקול סינכרוני משולב עם תמונה, והוא מציין את נקודת המפנה בעולם הקולנוע מן הקולנוע האילם (הראינוע), אל הקולנוע המדבר (על אף שהוא איננו הראשון).

הקול בסרט שולב בדיאלוג עם שירים, ואף שנחשב לראשון הסרטים המדברים, הסרט מכיל מספר מועט של דקות עם שירה ודיבור, רוב הדיאלוגים בסרט מועברים על ידי שימוש בכתוביות ובמשחק המאפיין את הקולנוע האילם.

ההצגה "זמר הג'אז" עלתה בעקבות הסרט בשנת 1929 והפכה למחזמר הראשון המבוסס על סרט קודם, דבר המאפיין את ברודוויי כיום עם מחזות זמר פופולריים כגון מלך האריות, קינקי בוטס, ביטלג'וס והיירספריי.

בארץ ישראל הוצג הסרט לראשונה בתל אביב בראשית שנות ה-30 בקולנוע עדן, שנקרא עדיין "ראינוע עדן".

בשנת 1996 נבחר הסרט להישמר בארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית. בשנת 1998 נבחר הסרט למקום ה-90 ברשימת הסרטים האמריקאים הטובים בכל הזמנים של מכון הסרטים האמריקאי.

לסרט נעשו מספר גרסאות נוספות.

## תקציר העלילה
ג'קי רבינוביץ', נער יהודי בניו יורק, חולם להיות זמר ג'אז, בעוד שאביו רוצה שבנו ימשיך את דרכו כחזן. לאחר ריב גדול עוזב ג'קי את הבית ומצטרף ללהקת מופעי מינסטרל. שנים אחר כך ג'קי הופך לג'ק רובין ועומד בפני פריצה גדולה בברודוויי. ערב הפתיחה, הוא ערב יום כיפור, מודיעה לו אמו שאביו חולה, אולי אף גוסס, ושעליו להחליפו בבית הכנסת בתפילת כל נדרי. בעקבות לחצי אמו מצד אחד (המתנגשים מול לחצי אמרגנו וחברתו הלא-יהודיה), מחליט ג'קי לומר את תפילת כל נדרי במקום אביו, וההופעה בברודוויי נדחית. ההורים מאושרים מהחלטתו ורואים בה הוכחה לכך שג'קי נותר יהודי בלבו. למחרת נפטר אביו של ג'קי, וג'קי מופיע בברודוויי וזוכה להצלחה גדולה.

## קישורים חיצוניים

* 

* יום כיפור: ההצגה הכי שווה בעיר? ניתוח הסרט "זמר הג'אז", באתר המרכז האקדמי שלם, 3 באוקטובר 2022

## הערות שוליים

קטגוריה:יהדות ארצות הברית: תרבות
קטגוריה:ניו יורק בקולנוע
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי האחים וורנר
קטגוריה:סרטי יהדות
קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
קטגוריה:סרטים בשימור ספריית הקונגרס
קטגוריה:סרטים מוזיקליים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 1927
קטגוריה:סרטי דרמה רומנטית אמריקאיים
פאראפרוטאין

**פאראפרוטאין** (**Paraprotein**) הוא חלבון פגום בשתן או בדם, אשר קיומו מיוחס לרוב למחלה הקרויה מיילומה נפוצה, סוג של סרטן. זהו חלבון לא תקין המיוצר על ידי לימפוציט B במח העצם. תאי פלזמה הם תאי דם מיוחדים המייצרים בדרך כלל מגוון של חלבונים שונים הנקראים אימונוגלובולינים כחלק מהמערכת החיסונית של הגוף. אם קבוצה של תאי פלזמה מתחילה לייצר רק סוג אחד של חלבון לא תקין זה נקרא פרפרוטאין ויכול להוות אינדיקטור לחריגה. זה יכול להתייחס גם כ- "M-band" או "M-protein". ניתן לאתר פרפרוטאין בדם באמצעות בדיקות הנקראות סרום חלבון אלקטרופורזה ושרשראות אור ללא סרום. אלו יאתרו סוגים מעט שונים של פרפרוטאינים ("פרפרוטאין שלם" או "שרשרת אור"), אך שניהם מיוצרים באותו תהליך ולרוב מנוהלים באותה צורה.

הפאראפרוטאינים הם נוגדנים או שרשראות קלות של נוגדנים אשר מיוצרים על ידי גידול יתר של תאי הפלזמה. הפאראפרוטאינים יוצרים פס דק בבדיקות אלקטרופורזה, שכן לכולם משקל מולקולרי זהה. ישנם מספר מצבים שונים העלולים לגרום לפרפרוטאין. בדרך כלל, הם מיוצרים על ידי מצב שנקרא MGUS. זהו מצב שפיר, למרות שזה יכול מדי פעם להפוך לתנאים חמורים יותר, זה קורה לעיתים רחוקות וניתן בדרך כלל לפקח בבטחה על MGUS. לעיתים, פרפרוטאינים עשויים להיות סימן לחריגה חמורה בדם הנקראת מיאלומה. לרוב זה מלווה בסימני נזק לגוף כמו עייפות מכדוריות דם אדומות נמוכות (אנמיה), בעיות בכליות, נזק גבוה לסידן או עצם. לעיתים רחוקות יותר, פרפרוטאינים יכולים להיגרם על ידי מצבי דם אחרים כגון לימפומות, ולעיתים הם יכולים להופיע עם זיהומים, בעיות בכבד או מצבים דלקתיים.

פאראפרוטאינים המהווים שרשראות קלות של חלבונים קרויים **חלבוני בנס ג'ונס** (Bence Jones proteins), על שם החוקר שגילה אותם. גילוי חלבונים אלה היווה התקדמות חשובה בגילוי תפקיד הנוגדנים בגוף.

## ראו גם

* מיאלומה נפוצה

## הערות שוליים

קטגוריה:מערכת הדם
קטגוריה:חלבונים
מחסום וייסמן

בגנטיקה, **מחסום וייסמן** הוא שם כולל לעיקרון לפיו מידע תורשתי זורם רק מתאי נבט אל תאי הגוף (תאים סומטיים), ולא בכיוון ההפוך.

לעיקרון חשיבות רבה בפתרון הסוגיות האתיות של ריפוי גני. מחסום וייסמן קובע שמוטציה של תא סומטי לא עוברת לתאי הנבט ולכן אינה יכולה לעבור לדורות הבאים. מטרת הטיפול בריפוי גני היא שינוי של אלמנטים גנטיים של התאים הסומטיים, ולכן אם המחסום היה נשבר, השינוי היה עובר אל תאי המין והיה יכול לגרום לשינוי בגנום, וכך גם לשינוי במין.

לעיקרון גם חשיבות בהבנה שלנו את עקרונות האבולוציה ואת מידת ההפרדה הקיימת בין המינים השונים. שבירת העיקרון מהווה עדות לאלמנטים של לאמארקיזם בטבע - תורשה של תכונות נרכשות.

## היסטוריה
העיקרון נהגה במהלך המאה ה-19 על ידי הביולוג הגרמני אוגוסט וייסמן. הוא הוכיח שאין העברה תורשתית של תכונות נרכשות, בניסוי בו חתך את הזנבות של עכברים במשך 22 דורות, הכליא עכברים כרותי-זנב, והראה שבכל הדורות לא נולד אף עכבר כרות-זנב.

## השגות עדכניות על העיקרון
רוב ההשגות על עקרון וייסמן בימינו סובבות סביב קיומו של האנזים רוורס טרנסקריפטאז, אשר מסוגל לבצע רטרושעתוק, תהליך כימי שבו DNA נוצר מ-RNA. בעולם החיידקים מצטברות עדויות רבות להעברה גנטית אופקית (*horizontal gene transfer*), שבה גנים עוברים בין יצורים שונים, לעיתים תוך שימוש בווירוסים ממשפחת הרטרווירוסים. וירוסים אלה משתלבים בגנום של המאחסן שלהם ובמהלך הכניסה והיציאה מן הכרומוזום הם עשויים להעביר חומר גנטי מתא לתא. כך מידע גנטי מסוגל לעבור בין אורגניזמים, שלא דרך מנגנוני התורשה המקובלים.

עם זאת, כמות העדויות נגד המחסום עדיין זניחה ואין עוררין על כך שהוא נשבר לעיתים רחוקות בלבד.

## ראו גם
* אפיגנטיקה

קטגוריה:גנטיקה
ויגינטיסקסווירי

**ויגינטיסקסווירי** (לטינית, בריבוי: vigintisexviri, ביחיד: vigintisexvir) הייתה חבר (קוֹלגיוּם) של מגיסטרטים זוטרים (magistratus minores) ברפובליקה הרומית. מילולית, משמעות השם היא "עשרים ושישה גברים". החברים בה כללו את שלושת הבכירים (triumviri capitales), שלושה האחראים על הכספים (triumviri monetales), ארבעת האחראים על הדרכים בתוך החומות (quatuorviri viarum curandarum), שני אחראים על הדרכים המובילות מחוץ לעיר (curatores viarum), עשרה אחראים לשיפוט במקרים אזרחיים (decemviri litibus או stlitibus judicandis), וארבעה פראיפקטי שנשלחו לקמפניה לשמש שופטים שם.

בתקופת הפרינקפס של אוגוסטוס בוטלו משרות ארבעה הפריפקטים לקמפניה ושני האחראים לדרכים מחוץ לעיר, שכן לא היה בהם צורך עוד, והעשרים ושישה הפכו לעשרים (vigintiviri).

בתקופת הרפובליקה שימשה החברות בעשרים ושישה קרש קפיצה לבני הסנאטורים ברומא להתחיל ב"מסלול המשרות" המקובל. גיל הכניסה לעשרים ושישה היה, בהתאמה, עשרים. יוליוס קיסר, למשל, שימש בתפקיד אחראי על הדרכים מחוץ לעיר ושיפץ חלק מויה אפיה. בשנת 13 לספירה, עם זאת, הועבר בסנאט חוק המגביל את החברות בעשרים לבני "מעמד הפרשים" בלבד. כתוצאה מכך, לעשרים לא היו מושבים בסנאט, אלא אם כן החזיקו במשרה נוספת שהעניקה להם את הזכות לכך.

קטגוריה:מוסדות, תפקידים ותארים ברומא העתיקה
אוגוסט וייסמן

**אוגוסט פרידריך ליאופולד וייסמן** (בגרמנית: **August Friedrich Leopold Weismann**; 17 בינואר 1834 – 5 בנובמבר 1914) היה ביולוג גרמני, חוקר אבולוציה. ארנסט מאייר טען שווייסמן הוא הביולוג האבולוציוני השני הכי חשוב במאה ה-19, אחרי דרווין. וייסמן היה מנהל המכון הזואולוגי והפרופסור הראשון לזואולוגיה בפרייבורג.

## ביוגרפיה
וייסמן נולד ב-1834 בעיר פרנקפורט לקונרד ואליס וייסמן. למד רפואה בגטינגן וסיים את לימודיו בשנת 1854.
וייסמן ניסח את **Germ plasm theory**, תאוריה הגורסת שכל אורגניזם בנוי מתאי גזע, אשר מעבירים מידע תורשתי (תאי מין) ומתאים סומטיים, אשר מבצעים את שאר פעולות הגוף. היחס, כך טען וייסמן, הוא חד-כיווני, תאי המין יוצרים את התאים הסומטיים, אך אינם מושפעים מדבר הנלמד על ידי הגוף או מיכולות שהוא רוכש, ולכן אינם יכולים להעביר מידע זה אל הדור הבא, עיקרון שידוע גם כמחסום וייסמן. עיקרון זה שולל מן היסוד את רעיון הבריאה העצמונית, שהציע ז'אן-בטיסט דה לאמארק.

מחסום וייסמן עומד בבסיסה של הסינתזה האבולוציונית המודרנית. לדעתו של וייסמן, המקור היחיד למוטציות, שמובילות לברירה טבעית הוא בתאי הרבייה או בתאים שיוצרים אותם. פרסום עיקרון זה הוביל לפרסום מחודש של עבודותיו של גרגור מנדל, על אף שווייסמן היה זהיר לגבי קבלת תורתו של מנדל; מדענים צעירים יותר עשו את הקישור בין העבודות.

לאחר שחתך זנבות של עכברים במשך 22 דורות וביצע הכלאות ביניהם, הראה וייסמן כי כל הצאצאים ללא יוצא מן הכלל נולדו עם זנב. כך הראה שפציעה אינה עוברת בתורשה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:גנטיקאים
קטגוריה:ביולוגים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1834
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1914
קטגוריה:זוכי מדליית דרווין
נפתלי מנשה

שמאל|ממוזער|200px|נפתלי מנשה
**נפתלי מנשה** (נולד ב-4 בפברואר 1962) הוא קריין ותיק, מגיש ועורך חדשות בקול ישראל. הגיש תוכניות רבות ברשתות השונות של קול ישראל ובכלל זה חדשות, תוכניות מוזיקה ברשת ג' ובקול המוסיקה, תוכניות אקטואליה ברשת ב' ותוכניות נוער ותעודה ברשת א'. 

מתחילת 2005 מנשה משמש עורך חדשות, לצד הגשה של תוכניות ברשת ב' ובהן התוכנית ג'יגה ב' (אינטרנט, מדע וטכנולוגיה), סקירת עיתוני הבוקר ועריכה והגשה של מסגרות שידור מיוחדות.

משנת 2012 היה אחראי התוכן באתר האינטרנט של רשת ב' עד הקמת תאגיד השידור הישראלי ומיתוג "כאן" בערוצי הרדיו והטלוויזיה.

מנשה נמנה עם שדרי החדשות של רשת כאן ב', וממשיך בעריכת חדשות בתאגיד השידור הישראלי.

קטגוריה:שדרני רדיו ישראלים
קטגוריה:סגל תאגיד השידור הישראלי - שידורי הרדיו
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1962
מגיסטראט

**מגיסטראט** (לטינית, magistratus) הוא השם ששימש ברפובליקה הרומית למשרות רשמיות בתחום הפוליטי, הצבאי, הדתי והשיפוטי ברומא העתיקה. משרת המגיסטראט נחלקה לשני סוגים: בעלי משרה רגילה (magistratus ordinarii, מילולית "נבחרים באופן קבוע") ובעלי משרה מיוחדת (magistratus extraordinarii). נושאי המשרות הרגילות נבחרו מדי שנה לכהונה בת שנה (להוציא את משרת הקנסור) . לרוב, שני מועמדים נבחרו לכהן באותו התפקיד של מגיסטראט "רגיל", וזאת כדי למנוע נסיבות בהן ירוכז כוח רב מדי בידיו של אדם אחד. לעומת זאת, בחירות לתפקיד מגיסטראטים "מיוחדים", אשר להם הייתה סמכות ועוצמה שעלו על נושאי המשרות הרגילות, התקיימו בעיקר בעטיין של נסיבות מיוחדות, והללו נבחרו באופן יחיד. המועמדים למשרות נהגו להתחרות זה בזה במסגרת משחקים הפתוחים לציבור אותו ביקשו לשעשע. משחקים אלו התקיימו נוסף על התחרויות שאורגנו דרך שגרה על ידי האיידילים.

## מגיסטראטים רגילים
* קוואיסטור – quaestors
* איידיל – aediles
* פראיטור – praetors
* קונסול – consules
* קנסור – censors

## מגיסטראטים של הפלבס
* טריבון הפלבס
* אידיל פלבאי

## מגיסטראטים מיוחדים
* דיקטטור
* מגיסטר אקוויטום
* ועדת העשרה
## ראו גם
* מסלול המשרות
## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:מוסדות, תפקידים ותארים ברומא העתיקה
מרקוס קלאודיוס מרקלוס

ממוזער|פסל בדמותו של מרקלוס. מוזיאון הקפיטול, רומא.
**מרקוס קלאודיוס מרקלוס** (לטינית: **Marcus Claudius Marcellus**; 268 – 208 לפנה"ס לערך) היה מצביא רומאי שהשתתף במלחמה הפונית השנייה והתפרסם ככובש סירקוסאי.

## חייו
נבחר לקונסול בפעם הראשונה ב-222 לפנה"ס, ויחד עם עמיתו גנאיוס קורנליוס סקיפיו קאלבוס לחם בגאלים האינסוברים. בקרב קלאסטידיום (Clastidium), בו הכו השניים את הגאלים מכה ניצחת, נחל קלאודיוס את הכבוד הגבוה ביותר בו יכול לזכות מצביא רומי; הוא שב כמנצח ובידיו ה"ספוליה אופימה" (spolia opima), שלל כלי הנשק של מצביא האויבים, לאחר שהכריע והרג במו ידיו את וירידומארוס (Viridomarus) מלך הגאיסטים. פלוטרכוס מספר, כי לאחר שניצח את יריבו, "תפס בידיו את כלי-נשקו של החלל, תלה עיניו לשמיים ואמר: הו יופיטר פיריטריוס... אתה עדי שאני גברתי על האיש הזה והרגתיו במו ידי, ואני הוא המושל והמצביא הרומאי השלישי שהרג מושל ומלך...". 

ב-216 לפנה"ס, בעקבות תבוסת הרומאים בקרב קאנאי, קיבל את הפיקוד על שרידי הצבא החונה בקאסילינום, ואף שלא היה בכוחו למנוע מקפואה לעבור לצדו של חניבעל, הציל את נולה ואת דרום קמפניה. 

ב-214 לפנה"ס נבחר שוב לקונסול ונשלח אל הזירה הסיקיליאנית כדי למנוע את השתלטות סירקוסאי על האי כולו, לאחר שעברה לצדם של הקרתגים. הוא כבש בסערה את לאונטיני והטיל מצור על סירקוסאי, אך כל התקפותיו סוכלו על ידי ארכימדס ומכונותיו. לאחר שתי שנות מצור הצליח לחדור לעיר בהדרגה ולהשתלט עליה, חרף תגבורות גדולות שהחישו הקרתגים להצלתה. פלוטרכוס מספר, כי מרקלוס ניצל נקודות תורפה בהגנת חומות העיר וביצוריה, עליהן למד במהלך המשא ומתן להסגרתה, וכך עלה בידו לפרוץ לתוכה. הוא רצה לחוס על חיי הסירקוסאים, אך לא יכול היה למנוע את משיסת העיר בידי חייליו, אשר אחד מהם הרג את ארכימדס. על פי מקור אחר חס מרקלוס על חיי התושבים, אך לקח שלל את כל אוצרותיה והעבירם לרומא.

מרקלוס מונה לקונסול פעם נוספת בשנת 210 לפנה"ס. הוא כבש את סלאפיה באפוליה, שמרדה ועברה לצדו של חניבעל, בעזרת הסיעה האוהדת לרומא בעיר, והרג את חיל המשמר הנומידי שבה. שנה אחר כך, בהיותו פרוקונסול, התנגש בחניבעל בקרב קנוסיום ליד ונוסיה בחבל בזיליקטה. לאחר לחימה נואשת וללא הכרעה נסוג לעיר הסמוכה ונוסיה שבחבל בזיליקטה. הוא הואשם במצביאות כושלת, ונאלץ לעזוב את חייליו ולשוב לרומא כדי לגונן על שמו הטוב.

הוא נהרג במהלך הקונסולאט האחרון שלו, ב-208 לפנה"ס, בהתקפת פתע על צבאו ליד ונוסיה. טיטוס ליוויוס מפריז בהערכת הישגיו, אך השם שהעניק לו – "חרבה של רומא" – נשתמר עד לימינו.

## לקריאה נוספת
* פלוטארכוס, **[[חיי אישים|חיי אישים - אנשי יוון ורומי]]**. תרגם מן המקור היווני והוסיף הערות א"א הלוי. ירושלים, מוסד ביאליק, 1973 חיי מרקלוס 
* פוליביוס, **היסטוריה**. כרך ראשון, ספרים א-ו. תרגם וכתב מבואות בנימין שימרון. ירושלים, מוסד ביאליק, 1991.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קונסולים ברפובליקה הרומית
קטגוריה:רומאים במלחמה הפונית השנייה
קטגוריה:קלאודיים
קטגוריה:רומאים בתקופת הרפובליקה
קטגוריה:רומא העתיקה: היסטוריה
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-1 לפנה"ס
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-3 לפנה"ס
פשרת מיזורי

[שמאל|ממוזער|400px|מפת ארצות הברית ב-[1820. הפשרה אסרה עבדות בטריטוריות הלא מאורגנות (ירוק כהה) והתירה עבדות במיזורי (צהוב) וארקנסו (תכלת, דרום)]]
[שמאל|ממוזער|השטחים שנקנו במסגרת [רכישת לואיזיאנה (מוצגים ברקע לבן), כ-17 שנים לפני פשרת מיזורי.]]
**פשרת מיזורי** (באנגלית: **Missouri Compromise**) הייתה חוק פדרלי שהתקבל בקונגרס האמריקאי בשנת 1820 ביחס לעבדות בארצות הברית. החוק היווה פשרה בין מדינות הדרום שתמכו בעבדות ורצו בהרחבתה, לבין מדינות הצפון שהתנגדו לעבדות ותמכו בבלימת התפשטותה. החוק הכיר במיזורי כמדינת עבדות, במיין כמדינה חופשית מעבדות, ואסר על עבדות בשאר הטריטוריות שנוספו לארצות הברית בשנת 1803 ברכישת לואיזיאנה (מרכז ארצות הברית של ימינו) מצפון לקו הרוחב .

החוק עבר בקונגרס ה-16 ב-3 במרץ 1820, והנשיא ג'יימס מונרו חתם עליו שלושה ימים אחר כך, ב-6 במרץ.

## רקע
ב-1818 ביקשה מיזורי להצטרף לאיחוד כמדינה. עד אותה עת היו באיחוד 22 מדינות, 11 חופשיות מעבדות ו-11 המתירות עבדות, כך שנשמר האיזון בנושא זה. בקשתה של מיזורי להתקבל לאיחוד יצרה חשש מהפרת האיזון.

במקביל, ביקש גם מחוז מיין (שהיה חלק ממסצ'וסטס), הנקי מעבדות, להצטרף לאיחוד כמדינה נפרדת. הדיון בשתי הבקשות גרם לעימות בין שני בתי הקונגרס (הסנאט ובית הנבחרים), לא רק בנושא העבדות עצמו, אלא גם בעניין צירופן של מיין ומיזורי לאיחוד על סמך אותו חוק.

בפשרה שהושגה בסופו של דבר, "פשרת מיזורי", אושרה בקשת שתי הטריטוריות להצטרף לאיחוד כמדינות - מיין כמדינה חופשית מעבדות, ומיזורי כמדינה המתירה עבדות, ונקבע שבכל הטריטוריות שמצפון לקו הרוחב '36°30 (בערך המשכו של קו מייסון-דיקסון), והכלולות בשטחי רכישת לואיזיאנה תיאסר העבדות, פרט למדינת מיזורי עצמה שנמצאת צפונית לקו רוחב זה.

הפשרה עברה כשני חוקים נפרדים, האחד לצירופה של מיין והשני לצירופה של מיזורי, ולאיסור העבדות בשטחים שמצפון לקו הרוחב שנקבע, ואושרה על ידי הנשיא ג'יימס מונרו בתחילת מרץ 1820.

הקיטוב הפוליטי סביב נושא העבדות הלך וגבר. פשרת מיזורי דחתה בכמה עשרות שנים את העימות בין הצפון לבין הדרום בנושא העבדות, עימות שפרץ בסופו של דבר במלחמת האזרחים האמריקנית ב-1861. עוד לפני פרוץ מלחמת האזרחים בוטלה פשרת מיזורי עם חקיקת חוק קנזס נברסקה ב-1854, ואף הוכרזה כמנוגדת לחוקה ב"פסק דין דרד סקוט" ב-1857.

## ראו גם
* מדינות עבדות ומדינות חירות בארצות הברית
* התנועה לביטול העבדות
* תמיכה בעבדות
* פסק דין דרד סקוט נגד סנדפורד

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ארצות הברית: חוקים פדרליים היסטוריים
קטגוריה:מלחמת האזרחים האמריקנית: רקע וגורמים
קטגוריה:מיזורי: היסטוריה
קטגוריה:1820 בארצות הברית
קטגוריה:נשיאות ג'יימס מונרו
קטגוריה:ארצות הברית: חקיקת עבדות
מוסלה

**מוסלה** (בבולגרית: **Мусала**) הוא הר אשר נמצא ברכס הרי הרילה פסגתו מגיעה לגובה של 2,925 והיא הגבוהה ביותר בבולגריה ובבלקן. עד לשנת 2017 פעלה בפסגה תחנה מטאורולוגית.

## שם ההר
השם נובע מהמילים בערבית מוס אללה (مصلى) שמשמעותם "בסמוך לאללה". השם ניתן להר בתקופת שלטון האימפריה העות'מאנית בבולגריה. שמו הקודם של ההר היה **טנגרה**.

## גאוגרפיה
פסגת מוסלה שוכנת בפארק הלאומי רילה ועל מדרונותיו התחתונים של ההר צומחים, בין השאר, אורן מקדוני ואשוח בולגרי.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אירופה: הרים
קטגוריה:בולגריה: הרים
קטגוריה:הפסגות הגבוהות במדינתן
גאיוס פלאמיניוס נפוס

**גַאיוּס פלַאמִיניוּס נֶפּוֹס** (לטינית: Gaius Flaminius Nepos; מת ב־217 לפנה"ס), פוליטיקאי פלבי ברפובליקה הרומית; נובוס הומו שהגיע לדרגת קונסול. ממנהיגי הסיעה הפופולרית הבולטים שניסה לערער על סמכות הסנאט כמאה שנה טרם פעילותם של האחים גרקכוס.   

בתום המלחמה הפונית הראשונה, פלאמיניוס, נובוס הומו, היה למנהיגה של תנועת רפורמה שדרשה לארגן מחדש את אדמות המדינה באיטליה. כטריבון הפלבים בשנת 232 לפנה"ס, העביר משאל עם שחילק את האדמות מדרום לארמיניום אשר נכבשו מידי הגאלים לפני מספר עשורים, ונתנם למשפחות עניות שמשקיהן נהרסו בזמן המלחמה. הסנאט התנגד לצעד זה, ופלאמיניוס לא התייעץ בהם בצעד זה, בניגוד לחוקה ולמסורת.  

פלאמיניוס מונה למושל סיקיליה בשנת 227 לפנה"ס. בינתיים, חלוקת האדמות המחודשת עודדה התקפות גאליות נוספות על אדמות רומא. הגאלים הובסו סופית בקרב טלמון (224 לפנה"ס). בשנה העוקבת, פלאמיניוס נבחר לתפקיד קונסול בפעם הראשונה. יחד עם מרקוס קלאודיוס מרקלוס הוא כפה את הכניעה על הגאלים, ויצר את הפרובינקיה הרומית של גאליה קיסאלפינה. 

בשנת 221 לפנה"ס נבחר פלאמיניוס לתפקיד המגיסטר אקוויטום לפאביוס מאקסימוס, ובשנה העוקבת נבחר לקנסור. בזמן כהונתו הוא דאג לבנין הויה פלאמינה מרומא לארמיניום, ייסד קולוניות רומיות בשם קרמונה ופלקטינה, ארגן מחדש את אספת הקנטוריות כדי להעניק למעמדות הנמוכים כוח הצבעה גדול יותר, לבסוף בנה את הקירקוס פלאמיניוס בקמפוס מרטיוס. בשנת 218 לפנה"ס, בשירותו כסנאטור, היה היחיד לתמוך בלקס קלאודיה, שמנעה מסנאטורים לקחת חלק בסחר חוץ.  

בשנת 217 לפנה"ס, בתקופת המלחמה הפונית השנייה הוא נבחר מחדש כקונסול עם גנאיוס סרביליוס. פלאמיניוס גייס לגיונות חדשים וצעד צפונה לפגוש את חניבעל. הלה ארב לו, והביסו בקרב אגם טראסימני. צבאו הושמד כליל ופלאמיניוס נהרג. תומכיו בסנאט החלו מאבדים מכוחם לטובת הפלגים האריסטוקרטיים, והרומאים חששו כי חניבעל יטיל מצור לרומא. הסנאט מינה את פאביוס מאקסימוס לדיקטטור.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:רומאים בתקופת הרפובליקה
קטגוריה:נובוס הומו
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-3 לפנה"ס
פינדוס

**פינדוס** (ביוונית: **Πίνδος**) או **רכס הרי פינדוס** הוא רכס הרים הממוקם בצפון יוון ובדרום אלבניה. אורכו כ-160 ק"מ, והנקודה הגבוהה ביותר בו היא הר סמוליקאס (Mount Smolikas) בגובה של 2,637 מטרים.

מכיוון שהרכס נמתח מצפון לדרום לאורך חלק גדול מיוון היבשתית, הוא מכונה לעיתים "עמוד השדרה של יוון". הרכס משתרע מהגבול היווני-אלבני בדרום אלבניה, עובר דרך מחוזות אפירוס ומקדוניה בצפון יוון, ועד לצפון חצי האי פלופונסוס. מבחינה גאולוגית, הפינדוס הוא שלוחה של הרי הדינרים (Dinaric Alps), השולטים באזור המערבי של חצי האי הבלקני.

## היסטוריית השם
על פי יואנס צצס, כותב ביזנטי מהמאה ה-12, רכס פינדוס נקרא אז מצובון.

## תיירות בהרי פינדוס
בהרי פינדוס מספר מוקדי תיירות חשובים, המאופיינים בסקי בחורף ותיירות אקטיבית בקיץ. העיירה מצובו היא יעד תיירות חשוב, וכמוה גם חבל זגורי, שבו 45 כפרים שנשמרת בהם הבניה המסורתית באבן. חבל צומרקה, בחלקם הדרומי של הרי פינדוס, גם הוא יעד תיירות, אך הוא עדיין בתולי יותר.

קניון ויקוס נכלל בספר השיאים של גינס.

בחלק הצפוני הוקם הפארק הלאומי פינדוס.
## קישורים חיצוניים

*  
*  

קטגוריה:יוון: הרים
קטגוריה:אירופה: רכסי הרים
קטגוריה:אלבניה: גאוגרפיה
אברגריי

**אברגריי** (בשוודית: **Evergrey**) היא להקת פאוור מטאל ומטאל מתקדם-אפל שוודית שהוקמה ב-1995. רוב הטקסטים של הלהקה עוסקים בנושאים אפלים או מופשטים כגון אובדן זהות, דת, פחד ופראנויה. אברגריי אמורה הייתה להשתתף בפסטיבל מטאליסט השני שהתקיים באוגוסט 2004 בהאנגר 11 בתל אביב, אך השתתפותם בוטלה ברגע האחרון. הלהקה הופיעה בישראל, ב-1 בדצמבר 2007.

## הרכב הלהקה
### חברי ההרכב בהווה
* תום ס. אנגלנד - גיטרה/סולן
* הנריק דנהאגה - גיטרה
* מיכאל הוקאנסון - בס
* ריקרד זנדר - קלידים
* יונאס אקדהל - תופים

### חברי ההרכב בדימוס
* וויל קהנדרה - קלידים (1996–1998)
* דניאל נוד - בס/סולן (1996–1999)
* דן ברונל - גיטרה (1996–2000)
* פטריק קארלסון - תופים (1996–2003)
* סון קארלסון - קלידים (1999–2001)
* כריסטיאן רהן - קלידים (2001–2002)

## דיסקוגרפיה

* *The Dark Discovery* (1998)
* *Solitude, Dominance, Tragedy* (1999)
* *In Search of Truth* (2001)
* *Recreation Day* (2003)
* *The Inner Circle* (2004)
* *Monday Morning Apocalypse* (2006)
* *Torn* (2008)
* *Glorious Collision* (2011)
* *Hymns for the Broken* (2014)
* *The Storm Within* (2016)
* *The Atlantic* (2019)
* *Escape Of The Phoenix* (2021)
* *A Heartless Portrait (The Orphean Testament)* (2022)
* *Theories of Emptiness* (2024)

## קישורים חיצוניים

* 

* אתר הלהקה
* 

קטגוריה:להקות פרוגרסיב מטאל
קטגוריה:להקות פאוור מטאל
קטגוריה:להקות שוודיות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1995
סם צ'אן

[שמאל|ממוזער|250px|נהר סם צ'אן חוצץ בין שטחה המרכזי של [הרפובליקה העממית של סין להונג קונג]]
**סם צ'אן** או **נהר שנג'ן** (בסינית: **深圳河**) הוא נהר הזורם בצפון חצי האי קאולון, הונג קונג. הנהר משמש כגבול טבעי בין האי לסין עצמה.

נהר זה כמו שאר שטח הטריטוריות החדשות שבהונג קונג, הוחכר לבריטים בשנת 1860 בוועידת פקין עד שנת 1997 אז הושב לשלטון סיני. הוא שוכן בצדה המערבי של העיר שנג'ן ומקורו הוא נהר הווטונג שאן.

## קישורים חיצוניים

* נהרות בהונג קונג

## ביאורים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:הונג קונג: גאוגרפיה
קטגוריה:סין: נהרות
קטגוריה:נהרות גבול
ארינמליים

ממוזער|זחל הארינמל
ממוזער|מלכודות לנמלים שמוכנות על ידי זחלי ארינמלים
**ארינמליים** (שם מדעי: Myrmeleontidae) הם  משפחה של חרקים עדינים ומעופפים הדומים בצורתם לשפירית. הארינמל הוא חלק מסדרת מרושתי-כנף. לארינמל בוגר יש שני זוגות כנפיים שקופות ומרושתות בעורקים. מוטת כנפיו יכולה להגיע עד 15 סנטימטרים. גופו דק ומאורך ואורכו נע בין 8 מילימטרים ועד ל-120 מילימטרים. מחושיו אחוריים וגפי הפה לועסים ונושכים. עיניו גדולות ובולטות מצידי הראש.

רוב מיני הארינמל פעילים בערב ובלילה וניזונים מחרקים קטנים ורכי-גוף אולם מיעוטם ניזונים מטל דבש. לאחר ההזדווגות מטילות הנקבות את ביציהן על הקרקע. מן הביצים בוקעים זחלים הנושאים זוג לסתות משוננות שבעזרתן הם צדים נמלים וחרקים קטנים אחרים. הזחל חי בתוך גומה דמוית משפך, שאותה הוא חופר בחול. הגומה היא למעשה מלכודת. לאחר שנשלמה הכנתה, נדחק הארינמל לתחתיתה, כשרק ראשו מציץ מן החול. כל חרק שמחליק בגומה נתפס בצבתות הארינמל, שמזריק לגוף החרק ארס ומיצי עיכול.

בתום שנה או יותר מתגלם הזחל בתוך פקעת שהוא טווה בקרקע. מן הפקעת בוקע הבוגר שחייו קצרים ונמשכים ימים אחדים עד חודש.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1802
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פייר אנדרה לטריי
קטגוריה:חרקים
קטגוריה:מרושתי-כנף
אלי בן-מנחם

**אלי בן-מנחם** (נולד ב-24 בנובמבר 1947) הוא חבר הכנסת וסגן שר לשעבר מטעם מפלגת העבודה.

## חייו
בן מנחם נולד בעיר בומביי (מומבאי) שבהודו ועלה לישראל ב-1949. למד בפנימיה הצבאית, ושירת בצה"ל כקצין מילואים. במקצועו הוא טכנאי מטוסים, מבקר וראש צוות בכיר.

בן מנחם כיהן כמנהל אגף לשכונות וערי פיתוח במרכז מפלגת העבודה, יו”ר ועד עובדי אל על, הקים את פורום 13 הוועדים הגדולים במשק ויו"ר פורום השכונות בתל אביב.

ב-1988 נבחר לראשונה לכנסת ה-12. ב-1992 מונה לסגן שר במשרד ראש הממשלה ואחראי מטעם הממשלה לטיפול במאבק בנגע הסמים. ב-1993 נבחר לשמש סגנו של שר הבינוי והשיכון, בנימין בן אליעזר. בבחירות המקדימות במפלגת העבודה בשנת 1996 לקראת הבחירות לכנסת הארבע עשרה התמודד על מקום המשוריין למחוז תל אביב והגיע ראשון לאחר קרב צמוד ביותר מול רון חולדאי ומול מיכאל בר-זוהר וגדעון שגיא עם 3,289 קולות ובן-מנחם שובץ במקום ה-18 ונבחר לכנסת הארבע עשרה, שבה כיהן גם כיו"ר הוועדה למאבק בנגע הסמים בכנסת.

ב-2001 נבחר לשמש סגן שרת התעשייה והמסחר ובשנים 2003–2005 שימש כסגן יו"ר הכנסת וחבר השדולה המוניציפלית. ב-2005 שימש שוב סגן שר הבינוי והשיכון.

עם הקמת מפלגת קדימה ב-2005 הצטרף לשורותיה, ושימש יו"ר סיעת קדימה בהסתדרות.

## חיים אישיים
גר בתל אביב, היה נשוי לעליזה עד למותה ב-2025 ואב לשלושה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:סגני שר במשרד ראש הממשלה
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם המערך עבודה-מפ"ם
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם העבודה
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם ישראל אחת
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם עבודה-מימד
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם העבודה-מימד-עם אחד
קטגוריה:עובדי אל על
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:חברי הכנסת השתים עשרה
קטגוריה:חברי הכנסת השלוש עשרה
קטגוריה:חברי הכנסת הארבע עשרה
קטגוריה:חברי הכנסת החמש עשרה
קטגוריה:חברי הכנסת השש עשרה
קטגוריה:ישראלים ילידי הודו
קטגוריה:יושבי ראש הוועדה למאבק בנגעי הסמים והאלכוהול
קטגוריה:סגני יושב ראש הכנסת בכנסת השש עשרה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
להבות

**להבות** (באנגלית: **Lehavoth**) היא להקת דת' מטאל ישראלית השרה באנגלית ופעילה משנת 1995.

מולך וכהן החלו לנגן עוד טרם שירותם הצבאי, והוציאו קלטת דמו בשם "ברית העורבים", שהייתה בסגנון הבלאק מטאל. לאחר שלוש שנות ההפסקה הכפויה בפעילותם, חזרו לפעול בשנת 2000 בסגנון קשוח יותר הנוטה לדת' מטאל ברוטאלי.

עם תום ההקלטות, עזב הגיטריסט אסף עינב את הלהקה, ובמקומו בא ניר גוטרמן (המכונה "אח שלו"). בפברואר 2002 הלהקה הקליטה באולפני Soundlab Studios  בשוודיה את אלבום הבכורה שלה "Hatred Shaped Man". עם החזרה לישראל התקשו חברי הלהקה למצוא חברה שתפיץ את האלבום, אך לבסוף לייבל הולנדי בשם “fadeless records” הפיץ את האלבום בפברואר 2003.

הלהקה הופיעה בפסטיבל מטאליסט 2004 ובפסטיבל מטאליסט 2005.

לאחר הופעתה בפסטיבל מטאליסט 2005 פסקה פעילות הלהקה, בלא  הודעת פירוק רשמית.

בתחילת 2016 הכריזה הלהקה על חזרה לפעילות.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:להקות דת' מטאל ישראליות
קטגוריה:להקות דת' מטאל
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1995
ג'ורג' בסט

**ג'ורג' בסט** (באנגלית: **George Best**, 22 במאי 1946 – 25 בנובמבר 2005) היה כדורגלן צפון אירי, שחקן מנצ'סטר יונייטד בשנות ה-60 ושנות ה-70.

## ביוגרפיה
בסט נולד בבלפסט שבצפון אירלנד. החל את קריירת הכדורגל שלו כשחקן בוגר במנצ'סטר יונייטד, שם שיחק 11 עונות (1963-74), במהלכן כבש 180 שערים ב-465 הופעות, וזכה עם המועדון בשתי אליפויות (1965, 1967) ובגביע אירופה אחד (1968).

1968 הייתה שיא הקריירה שלו - הוא זכה בתואר כדורגלן השנה באנגליה ובפרס כדור הזהב. הוא גם זכה בגביע אירופה לאלופות הראשון בתולדות מנצ'סטר יונייטד לאחר שכבש שער אחד בגמר נגד בנפיקה.

בשנת 1974 עזב את יונייטד ועבר בין קבוצות שונות, אבל לא הצליח לשרוד יותר משנתיים באף מקום. הוא שיחק בסטוקפורט, קורק סלטיק, לוס אנג'לס אצטקס, פולהאם, פורט לאודרדליי סטריקרס, סן חוזה ארת'קווייקס, היברניאן, בורנמות' ובריסביין ליונס.

במדי הנבחרת הצפון-אירית הוא הופיע 37 פעמים וכבש תשעה שערים אבל לא הוליך אותה להישגים ראויים לציון ומעולם לא שיחק עימה במונדיאל. ב-2003 הוא נבחר לכדורגלן הזהב של צפון אירלנד במסגרת פרסי היובל של אופ"א.

בסט נודע באורח חיים הולל ולא שמר על אורח חיים ספורטיבי לאורך כל הקריירה. שמו נקשר לבעיות שתייה ותקריות אלימות על המגרש, שלא הקטינו את האהדה הרבה שלה זכה. הוא אמר פעם באירוניה "הוצאתי הרבה כסף על אלכוהול, נשים ומכוניות מהירות, את כל השאר סתם בזבזתי". הרבה אומרים שלולא אורח חייו הפרוע היה מגיע להישגים של גדולי השחקנים בהיסטוריה של הכדורגל, שכן היה מוסכם על רבים כי ניחן בכישרון טבעי יוצא מן הכלל.

בשנת 2000 ניסה למכור את המגן שקיבל מאופ"א בתור שחקן הקבוצה הזוכה בגביע ב-68 כדי לקנות בית באי יווני.

בסט עבר השתלת כבד ב-2002 לאחר שהאיבר נהרס עקב מחלת האלכוהוליזם שלו. הוא נפטר בבית החולים ב-25 בנובמבר 2005, בגיל 59, לאחר דימום מתמשך קשה בכבד.

ביום מותו מאות אלפים באו לחלוק לו כבוד אחרון. בסט נחשב על ידי רבים לגדול שחקני בריטניה בכל הזמנים.

## תארים
### קבוצתיים
;מנצ'סטר יונייטד
*אליפות אנגליה (2): 1964/65, 1966/67
*הגביע האנגלי (2): 1964/65, 1966/67
*גביע אירופה לאלופות: 1967/68

### אישיים
*כדור הזהב: 1968
*מלך השערים של הליגה האנגלית: 1967/68

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים צפון אירים
קטגוריה:קשרי כדורגל צפון אירים
קטגוריה:חלוצי כדורגל צפון אירים
קטגוריה:בלפסט: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מנצ'סטר יונייטד
קטגוריה:כדורגלני פולהאם
קטגוריה:כדורגלני סן חוזה ארת'קווייקס (1974–1988)
קטגוריה:כדורגלני היברניאן
קטגוריה:כדורגלני בורנמות'
קטגוריה:כדורגלני נבחרת צפון אירלנד
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הכדורגל האנגלי
קטגוריה:זוכי פרס כדורגלן השנה באירופה
קטגוריה:כדורגלני הזהב של אופ"א
קטגוריה:זוכי פרס כדורגלן השנה בליגה האנגלית (התאחדות עיתונאי הכדורגל)
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1946
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2005
אד אוניל

**אדוארד "אד" אוניל** (באנגלית: **Edward O'Neill**; נולד ב-12 באפריל 1946) הוא שחקן אמריקני. הוא ידוע בעיקר בזכות גילום דמותו של אל באנדי בסדרה "נשואים פלוס", ושל ג'יי פריצ'ט בסדרה "משפחה מודרנית".

## ביוגרפיה
אדוארד אוניל נולד ב-12 באפריל 1946 באוהיו, ארצות הברית. הוא למד באוניברסיטה מקומית באוהיו. היה מורה למדעי החברה. נשוי לשחקנית קתרין רוסוף החל מ-1986.

אוניל שיחק בסרטים ובסדרות טלוויזיה שונות, ולוהק בדרך כלל לתפקיד של שוטר. בין היתר השתתף בסרט "אספן העצמות" (1999, בכיכוב דנזל וושינגטון ואנג'לינה ג'ולי), בסרט "ענקים קטנים" ובשני סרטי "עולמו של ויין" (1992 ו-1993, בכיכוב מייק מאיירס), אך התפרסם בעיקר בתפקיד אל באנדי, אב המשפחה בקומדיה "נשואים פלוס", ששודרה מאפריל 1987 עד אפריל 1997 ברשת FOX. אף על פי שהסדרה הייתה התוכנית המצליחה ביותר של רשת FOX באותה עת, הרשת סירבה להשקיע בפרק סיום מיוחד. ההחלטה הזאת עוררה כעס רב אצל אוניל, ובעקבותיה הוא סירב בתוקף להשתתף בשידורים מיוחדים (ספיישלים) של הרשת. בנוסף, אוניל דיבב מספר סרטי אנימציה מצליחים כמו "מוצאים את דורי" ו"ראלף ההורס".

בשנת 1990 שיחק בקומדיה "בגידה נעימה".

בשנת 2003 שיחק בסדרת המשטרה "רשתות אל. איי." ברשת ABC בתור לוטננט ג'ון פריידי, בהפקתו של דיק וולף. הסדרה מבוססת על תוכנית רדיו "Dragnet" שעברה מספר גרסאות לרדיו ולטלוויזיה.

ב-2005 שיחק אוניל בסדרה "הבית הלבן" (רשת NBC), בתפקיד אריק בייקר, מושל מדינת פנסילבניה המועמד לתפקיד סגן הנשיא.

בשנים 2009–2020 כיכב בסדרה הקומית "משפחה מודרנית".

בשנת 2017 שיחק בתפקיד קטן בסרטה של ג'ניפר מוריסון "כלבי השמש". בשנת 2020 שיחק בסרט הדרמה-קומי "המשמרת האחרונה".

באוגוסט 2011 זכה לקבל כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד.

ביוני 2024 הופיע במיני-סדרה "קליפד: מאחורי הקלעים של לוס אנג'לס קליפרס" (אנ'), דרמת ספורט, בתור דונלד סטרלינג.

באוקטובר 2024, לוהק לתפקיד חוזר בסדרה הדרמה המשפטית החדשה "הכל הוגן" של ראיין מרפי עבור הולו.

אוניל הוא בעל חגורה שחורה באמנות הלחימה ג'ו ג'יטסו ברזילאי.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אוהיו
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: טלוויזיה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1946
אנדרטת פרנקלין דלאנו רוזוולט

**אנדרטת פרנקלין דלאנו רוזוולט** (באנגלית: **Franklin Delano Roosevelt Memorial**) ממוקמת בקרבת טיילת עץ הדובדבן, באגן הגאות בקרבת המול של וושינגטון. האנדרטה הוקמה לזכר נשיא ארצות הברית פרנקלין דלאנו רוזוולט והיא מתעדת את תקופת הנשיאות שלו.
האנדרטה נחנכה בידי נשיא ארצות הברית ביל קלינטון, ב-2 במאי 1997.

## האנדרטה
האנדרטה היא למעשה גן הנצחה ובו ארבעה "חדרים" בלתי מקורים, כל אחד מוקדש לאחת מתקופות הנשיאות של רוזוולט.
בגן מוצגים פסלים שלו ושל אשתו אלינור רוזוולט, ופסלים המציגים את השקפותיו ואמונותיו בשילוב עם מפלי מים וצומח. על אף שרוזוולט היה משותק במשך מרבית חייו והתנייד על כיסא גלגלים, בפארק לא הוצגו פסלים המראים אותו כנכה. האגודה לנכים בארצות הברית מחתה על כך, ובעקבות זאת הוסיפו גלגלים לאחד מפסליו, בו הוא נראה יושב על כיסא. פסל אחר מציג את הנשיא יושב, ולצידו פאלא, הכלב הנשיאותי בשנות המלחמה. פסלים אחרים מציגים תמונות מתקופת השפל הכלכלי הגדול, ובהם האיש המאזין ל"שיחות ליד האח" שקיים רוזוולט ברדיו והאנשים הממתינים בתור ללחם.

האנדרטה תוכננה על ידי לורנס הלפרין וכלולים בה פסלים מעשה ידי לאונרד באסקין, ניל איסטרן, רוברט גראהם, תומאס הארדי וג'ורג' סיגל.

## גלריה

תמונה:FDR Memorial wall.jpg|
תמונה:Franklin Roosevelt Memorial waterfall.jpg|


## ראו גם

* פארק ארבע החירויות על שם רוזוולט

## קישורים חיצוניים

* 
* האנדרטה - באתר שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית
* 

רוזוולט, פרנקלין דלאנו
רוזוולט, פרנקלין דלאנו
קטגוריה:הנצחת פרנקלין דלאנו רוזוולט
פרנקלין דלאנו רוזוולט
פאלא

210px|ממוזער|שמאל|הקולר של פאלא, עליו רשום "פאלא, הבית הלבן"
210px|ממוזער|שמאל|פאלא נלווה לנסיעה במכונית עם בעליו
[210px|ממוזער|שמאל|[אלינור רוזוולט עם פאלא לאחר מותו של פרנקלין דלאנו רוזוולט]]

**פאלא** (באנגלית: **Fala**; 7 באפריל 1940 – 5 באפריל 1952), היה כלב מסוג טרייר סקוטי וכלבו של נשיא ארצות הברית פרנקלין דלאנו רוזוולט, שעמו התגורר בבית הלבן בתקופת כהונתו. פאלא נסע עם רוזוולט לכל נסיעותיו הרשמיות והפך לחלק מפמליית הנשיא עד שזוהה למעשה עם הנשיא. מעשיו ותעלוליו של הכלב סוקרו בהרחבה על ידי אמצעי התקשורת.

פסלו של פאלא מהווה חלק מאנדרטת פרנקלין דלאנו רוזוולט בוושינגטון.

## קורות חיים
הכלב, שנולד ב-7 באפריל 1940, ניתן כמתנת חג המולד לנשיא רוזוולט על ידי בת דודו מרגרט סוקלי. ב-10 בנובמבר 1940 עבר הכלב לבית הלבן, שם התגורר עד מותו של רוזוולט.

פאלא נסע עם רוזוולט במסעותיו לחופשות בביתו הפרטי בניו יורק, וכן ל"" שבוורם ספרינגס, שם נפש רוזוולט. בשל העובדה שעובדי הבית הלבן האכילו את הכלב, הוא חלה, ורוזוולט הורה בצו כי אסור לאיש להאכיל את הכלב מלבד הנשיא.

בסרט שצולם על ידי אולפני אם ג'י אם בבית הלבן צולם הכלב, ומאוחר יותר הוא הוכר כחייל של כבוד בצבא ארצות הברית לאחר שתרם דולר אחד למאמץ המלחמתי. פאלא טס עם רוזוולט במטוסו וכן נסע עמו למפגש בו נחתמה האמנה האטלנטית. פאלא היה הגיבור של סדרת הקריקטורות של אלאן פוסטר שנקראה: "מר פאלא מהבית הלבן".

## נאום פאלא
ב-23 בספטמבר 1944, במהלך מסע הבחירות נשא רוזוולט את נאומו המפורסם הידוע בשם "נאום פאלא" במהלך ארוחת ערב רבת משתתפים בוושינגטון.

בנאומו התייחס רוזוולט לטענות השקריות של המפלגה הרפובליקנית, כי השאיר בטעות את פאלא באיים האלאוטיים ושלח משחתת על מנת להשיב אותו.

## לאחר מותו של רוזוולט
באפריל 1945 נפטר רוזוולט בוורם ספרינגס. פאלא נכח בהלווייתו של רוזוולט, ועבר לגור עם אלינור רוזוולט בוואל קיל.

בספרה "On My own" מתארת אלינור רוזוולט את געגועיו של הכלב לפרנקלין דלאנו רוזוולט:

פאלא מת ב-5 באפריל 1952 ונקבר בסמוך לרוזוולט בגן הוורדים בסרינגווד.

## לקריאה נוספת
• Doris Kearns Goodwin, **[https://books.google.co.il/books?id=wQcMDdFC1QEC&printsec=frontcover&dq=doris+goodwin+eleanor&hl=en&sa=X&ei=X6auUMHwNO-_2QXCx4Bo&redir_esc=y#v=onepage&q=doris%20goodwin%20eleanor&f=false No Ordinary Time: Franklin & Eleanor Roosevelt: The Home Front in World War II]**, P 200

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה של פאלא, באתר מוזיאון רוזוולט
* פאלא - חברו הטוב ביותר של רוזוולט, באתר שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית
* פאלא של רוזוולט - הכלב המפורסם בעולם
* כיצד סייע פאלא לרוזוולט לזכות בבחירות לנשיאות
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ארצות הברית: כלבים מפורסמים
קטגוריה:פרנקלין דלאנו רוזוולט
קטגוריה:חיות מחמד נשיאותיות בארצות הברית
אאולוס גליוס

**אאולוס גליוס** (בלטינית: Aulus Gellius; בערך 125–180) היה סופר ולשונאי לטיני שנולד ככל הנראה ברומא. 

גליוס למד דקדוק ורטוריקה ברומא ופילוסופיה באתונה, ואחרי כן שב לרומא, שם החזיק במשרה שיפוטית. עם מוריו וידידיו כלולים אנשים מכובדים רבים: סולפיקיוס אפולינריס , הרודס אטיקוס ופרונטו. 

עבודתו הידועה היחידה היא "לילות אטיקה" (noctes atticae) ושמה שאוב מלילות החורף הארוכים באטיקה שביוון, שם החלה כתיבתה. גליוס המשיך את כתיבת העבודה ברומא. העבודה כוללת הערות על דקדוק, גאומטריה, פילוסופיה, היסטוריה, וכמעט כל נושא אחר שעורר את עניינו של גליוס. 

לעבודה, הנושאת אופי של הערות שנרשמו בחופזה במהלך הדברים, אין ארגון כלשהו והיא מחולקת לעשרים ספרים על-פי סדר הכתיבה. מן הספר השמיני לא נותר לנו דבר לבד ממפתח העניינים, אך שאר הספרים שרדו. ערכו העיקרי של הספר הוא בתובנות שהוא מציע ביחס לאופייה של החברה הרומית באותה תקופה והקטעים הרבים שהוא מצטט מעבודות של כותבים אחרים שאבדו מאז.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* Aulus Gellius, ''Attic Nights'' 

* Aulus Gellius. *Attic Nights*. Translated by J.C. Rolfe. Loeb Classical Library. Cambridge (MA), Harvard University Press and London, William Heinemann, 1927. Digitized copy in: penelope.uchicago.edu.


קטגוריה:רומאים בתקופת הקיסרות
קטגוריה:סופרים רומאים
קטגוריה:בוגרי אתונה בעידן הרומאי
קטגוריה:נפטרים ב-180
טורמנטום

**טורמנטום** (בלטינית: tormentum) היו העינויים שהופעלו ברומא העתיקה.

בתקופת הרפובליקה הרומית, היה אסור לענות אזרחים רומים וגם עבדים היה מותר לענות רק במקרים מיוחדים, כדי לחשוף עניינים חשובים ביותר (כמו במקרה קשר קטילינה) או במקרה של גילוי עריות של אדונם, שכן זה נחשב פשע כנגד האלים.

בתקופות מאוחרות יותר, ניתן היה לענות עבדים כדי להעיד נגד אדוניהם במקרים של בגידה, מזימה להרוג בעל משרה (majestas) או ניאוף. בתקופת הקיסרים, ניתן היה לענות גם אזרחים חופשיים במקרים של בגידה, על אף שהשימוש בעינויים הוגבל בדרך כלל לאנשים ממוצא נחות (אם כי ישנם מקרים שבהם שימשו עינויים גם אצל סנטורים ובני מעמד הפרשים).

קטגוריה:מוסדות, תפקידים ותארים ברומא העתיקה
קרניפקס

**קרניפקס** (בלטינית: **Carnifex**) היה המוציא להורג ברומא העתיקה, ותפקידו היה להוציא להורג עבדים וזרים. הוא לא היה מוסמך להוציא להורג אזרחים רומים. תפקיד נוסף של הקרניפקס היה לנהל את העינויים (המילה carnifex היא צירוף של caro, carnis - בשר ו-facio - לעשות, לבצע; מכאן גם הפועל carnifico - לחתוך לחתיכות, לכרות).

משרת הקרניפקס נחשבה בזויה, המחזיק בה לא הורשה לגור בתוך תחומי העיר ונדרש לגור בפורטה מטיה או אסקווילינה, ליד המקום שבו הוענשו העבדים (ססוריום, בתקופת הקיסרים). 

קטגוריה:הוצאה להורג
קטגוריה:מוסדות, תפקידים ותארים ברומא העתיקה
קטגוריה:תליינים
שלמה רייכנשטיין

**שלמה רייכנשטיין** (1902–1942) היה סופר עברי.

## ביוגרפיה

רייכנשטיין נולד בשצ'בז'שין וגדל בזמושץ' שבפולין בשנת תרס"ב (1902). בגיל 17 עלה לארץ ישראל והיה בין מייסדי ביתניה עילית שבגליל התחתון. מאוחר יותר היה בין מקימי קיבוץ תל יוסף שבעמק יזרעאל ועבר לקיבוץ עין חרוד הסמוך.

שלמה רייכנשטיין היה מהסופרים העבריים הראשונים של התנועה הקיבוצית. חרף הקשיים הגדולים של חיי חלוץ בארץ באותן שנים, מצא את הכוח והזמן לכתוב סיפורים מראשית ההתיישבות הקיבוצית בעמק. היה בעל לשון ייחודית, רומנטית אך לא מליצית, והיה בין המתארים הראשונים של הנוף הארץ ישראלי מתוך מגע ישיר, ולא מתוך אוצר מליצות מקובל.

ספרו הראשון, "ראשית", סיפור, יצא כבר לאחר מותו, בשנת 1943. בשנת 1948 יצא לאור קובץ סיפוריו "בשבילי שדות". שלמה רייכנשטיין נזכר גם בספרי הזיכרון לקהילה היהודית של זאמושץ'.

רייכנשטיין חלה, נותח, ונפטר בקיבוץ עין חרוד בשנת תש"ב 1942. היה בן ארבעים במותו.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:יהודים פולנים
קטגוריה:סופרים ביישוב
קטגוריה:עין חרוד: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בקיבוצים
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1902
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1942
המאה ה-38 לפנה"ס

**המאה ה-38 לפנה"ס** היא התקופה שהחלה בשנת 3800 לפני הספירה והסתיימה בשנת 3701 לפני הספירה. זוהי המאה ה-38 לפני תחילת הספירה הנוצרית.

## אירועים בולטים בעולם
* תחילת התפתחות התרבות בכרתים
* רעידת אדמה בקרבת תרבות הנאוליתית בסוטירה שבקפריסין מחריבה חלק ניכר מהתשתית המקומית.
* 3800 לפנה"ס לערך - תקופת עובייד מגיעה לסיומה במזרח חצי האי ערב.
* בסוריה התגלו קברי המונים בתל ברק המתוארכים ל־3800 עד 3600 לפנה"ס, מה שמעיד על כך שלכאורה התקיימה מלחמה באזור זה בתקופה זו.
* 3760 לפנה"ס - בריאת העולם לפי סדר עולם רבה.
* 3750 לפנה"ס לערך - התפתחות השפה הפרוטו-שמית.

## קישורים חיצוניים

-
38
המאה ה-37 לפנה"ס

**המאה ה-37 לפנה"ס** היא התקופה שהחלה בשנת 3700 לפני הספירה והסתיימה בשנת 3601 לפני הספירה. זוהי המאה ה-37 לפני תחילת הספירה הנוצרית.

## אירועים בולטים בעולם
* תחילת התפתחות תרבות נקאדה (Naqada) במצרים
* תחילת התפתחות התרבות המינואית.
* בדרום אנגליה החלה בניית אנדרטאות בסביבות שנת 3700 לפנה"ס.
* בעיר ארך שבדרום מסופוטמיה נמצאו אסימונים אשר לפי אחת ההשערות שימשו לעסקאות מסחר בתקופה זו.
* תרבות מייקופ החלה בסביבות שנת 3700 לפנה"ס באזור מערב הקווקז.

## ערים חדשות
* 3700 לפנה"ס לערך - נוסדה העיר לות'אל  (Lothal) בעמק האינדוס שבהודו

## קישורים חיצוניים

-
37
המאה ה-36 לפנה"ס

**המאה ה-36 לפנה"ס** היא התקופה שהחלה בשנת 3600 לפני הספירה והסתיימה בשנת 3501 לפני הספירה. זוהי המאה ה-36 לפני תחילת הספירה הנוצרית.

## אירועים בולטים בעולם
* תחילת התפתחות התרבות השומרית
* תחילת בנייה של המקדש בג'גנטייה (מלטה)
* תחילת בנייה של המקדש במניידרה (מלטה)
* ציורים במנהרות בקולומביה.
* מומיות ראשונות באזור נחן (מצרים).

## המצאות ותגליות
* עדויות על שימוש בבדיל.
* עדויות שימוש בארד במצרים ותאילנד.

## ערים חדשות
* הקמת העיר אמרי באזור נהר אינדוס

## קישורים חיצוניים

-
36
המאה ה-35 לפנה"ס

**המאה ה-35 לפנה"ס** היא התקופה שהחלה בשנת 3500 לפני הספירה והסתיימה בשנת 3401 לפני הספירה. זוהי המאה ה-35 לפני תחילת הספירה הנוצרית.

## אירועים בולטים בעולם
* 3500 לפנה"ס לערך: גן החיות הראשון הידוע הוקם בנחן.
* 3500 לפנה"ס לערך: האנדרטה הראשונה שעדיין קיימת נבנתה על גבעת טארה, מקום מושבו של המלך העליון של אירלנד.
* 3450 לפנה"ס לערך: השלב השני של תרבות נקאדה שבמצרים

## המצאות ותגליות
* 3500 לפנה"ס לערך: המצאת כתב הציורים בשומר ותחילת ההיסטוריה הכתובה

## אישים משמעותיים
ממוזער|הראש של ממצא 32751 ("ג'ינג'ר") אשר בעל שיער שהשתמר. תמונה שצולמה בשנת 2011.
* "ג'ינג'ר"  אחת מהגופות החנוטות העתיקות ביותר שאי פעם התגלו במצרים, חיה לפי ההערכות בתקופה זו.

## קישורים חיצוניים

-
35
ערך עודף של יצרן

**ערך עודף** (בגרמנית: **Mehrwert**) הוא מונח שטבע ויליאם תומפסון ב-1824, שפותח והפך לפופולרי על ידי קרל מרקס בתורת הערך של העבודה שלו, לציון אותו חלק בערך עבודתו של הפועל שאינו משולם לו על ידי בעל-ההון. לפי מרקס, חלק לא משולם זה הוא ניצול והוא המקור לצבירת ההון של הקפיטליסט. 

בספרו "הקפיטל" טען מרקס כי ערכו של המוצר לא נובע אלא מהעבודה שהושקעה בו, ומאחר שמחיר המוצר חייב להיות המחיר הנכון (על פי תורת מרקס), הדרך היחידה לרווח הון עבור הקפיטליסט היא באמצעות כפיית הפועל לייצר עבור הקפיטליסט "ערך שימוש עבודה" מעבר לזה שהוא משלם לו. לדוגמה, אם העובד מקבל תשלום בעבור "ייצור ערך" בשווי של שש שעות עבודה, אך עובד 12 שעות, שש השעות שנוספו הן ערך עודף הזורם לכיסו של הקפיטליסט. כניסוחו של מרקס:
 
 
במילים פשוטות, לפי מרקס ערך עודף מבטא את יכולתו של הקפיטליסט להביא את העובד לעבוד עבורו בחינם. הון הוא ניצול—שליטה בעבודה ללא תמורה.

מרקס סבר כי הגדרה זו מספקת בסיס רציונלי, על יסוד תורת הערך של העבודה שלו, לחישוב הון וריבית, אופן היווצרותם וקצב הצטברותם, ומספקת פתרון משופר לבעיות בהן התחבטו ראשוני הכלכלה המודרנית כמו אדם סמית ודייוויד ריקארדו. מטרתו העיקרית, עם זאת, הייתה פוליטית וחברתית: להראות כי מערכת היחסים בין היצרן לעובד היא מערכת של ניצול, שבה היצרן (הבורגני או הקפיטליסט) צובר הון המבוסס על עבודה לא משולמת. 

רעיון הערך העודף מבוסס על תורת הערך של העבודה של מרקס ובעיקר על הרעיון שאימצו הוא והוגים כמו יוהאן קרל רודברטוס מדייוויד ריקרדו, שלפיו ערכו של מוצר ומחירו הם פועל יוצא של השקעת עבודה וחומרים וחלק יחסי של עלות המפעל והשקעות קיימות של היצרן. התנגדות לרעיון זה הופיעה עוד בימי חייו של מרקס, עם הופעת תאוריית הערך השולי בשנת 1871. תאוריה זו הראתה כי למוצר אין ערך מובנה, אינטרינסי, וכי ערכו בכסף (כלומר, מחירו בשוק) כפוף להעדפות הצרכן. עלות הייצור, לפי תאוריה זו, היא נתון חשוב עבור היצרן בבואו לקבוע מה כדאי לייצר, אך היא אינה קובעת את מחיר המוצר, כפי שסבר מרקס. 

אחרי הופעת תאוריית הערך השולי וביתר שאת אחרי שפורסמה הביקורת של אויגן פון בהם-באוורק על התאוריה של מרקס בשנת 1884, רוב אלו שהמשיכו להתייחס במידה  רצינות לתפישת הערך העודף היו מרקס והוגים סוציאליסטיים שהלכו בעקבותיו. את גישתם של המתנגדים לו בכלכלה ביטא בתמציתיות אחד מאבות הכלכלה המודרנית, אלפרד מרשל, שכתב ב"עקרונות הכלכלה" שלו משנת 1890:

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:מיקרו-כלכלה
קטגוריה:מרקסיזם
המאה ה-34 לפנה"ס

**המאה ה-34 לפנה"ס** היא התקופה שהחלה בשנת 3400 לפני הספירה והסתיימה בשנת 3301 לפני הספירה. זוהי המאה ה-34 לפני תחילת הספירה הנוצרית.

## אירועים בולטים בעולם

*חלק IIIa2 של תרבות הנקאדה במצרים.

## המצאות ותגליות
* שימוש ראשון במחרשה.
* 3400 לפנה"ס לערך - השומרים החלו להשתמש בחותם גליל.
* פיתוח כתב יתדות בארך.

## אישים משמעותיים
* אור נינה - המלך הראשון של לגש שבמסופוטמיה

## קישורים חיצוניים

-
34
המאה ה-33 לפנה"ס

**המאה ה-33 לפנה"ס** היא התקופה שהחלה בשנת 3300 לפני הספירה והסתיימה בשנת 3201 לפני הספירה. זוהי המאה ה-33 לפני תחילת הספירה הנוצרית.

## אירועים בולטים בעולם
* תחילת תקופת הברונזה באזור הסהר הפורה.
* עלייתה של תרבות עמק האינדוס באזור האראפה
* 3300 לפנה"ס: עד 3000 לפנה"ס: נוצרה מסיכת וורקה. 
* 3300 לפנה"ס לערך: מוקם המקדש האדום, החלק הראשון של מקדש מונטה דה'אקודדי בסרדיניה.
* מדבר סהרה הופך ממקום ראוי למגורים בחלקו למדבר עקר.
* 3200 ואילך: נוצרות ארבע הציוויליזציות הטרום יווניות והן: הציוויליזציה הלאדית, הציוויליזציה הקיקלאדית, הציוויליזציה המיקנית, והציוויליזציות שנמצאות צפונית מזרחית לים האגאי.

## המצאות ותגליות
* בקר הבית בעמק הנילוס.
* ביות חמור במצרים העתיקה.
* 3250 לפנה"ס לערך – החל שימוש באובניים באזור הסהר הפורה.
* פיתוח כתב בתרבות עמק האינדוס.
* פיתוח כתב על בסיס פיקטוגרף בארך.
## קישורים חיצוניים

-
33
האלף ה-5 לפנה"ס

**האלף ה-5 לפנה"ס** הוא פרק הזמן שבין שנת 5000 לפנה"ס עד סוף שנת 4001 לפנה"ס (תחילת המאה ה-50 לפנה"ס עד סוף המאה ה-41 לפנה"ס).

במהלך האלף ה-5 לפנה"ס החקלאות התפשטה מאזור המזרח הקרוב לצפון ומרכז אירופה. החלו להתפתח תרבויות עירוניות במסופוטמיה ואנטוליה תוך המצאת הגלגל. שימוש בנחושת התרחב והחלה התקופה הכלקוליתית. שימוש בחיות בית התפשט לאירואסיה כולה והגיע לסין.

לפי הערכות אוכלוסיית העולם הגיעה בתחילת האלף לכ-40 מיליון איש.

## אירועים בולטים
* **4500** לפנה"ס: התיישבות מחודשת בכירוקיטיה שבקפריסין, לפני נטישתה לקראת סוף האלף

## תרבות
[ממוזער|פסל [טרקוטה: האדם החושב מקרדיצה מהמאה ה-45 לפנה"ס במוזיאון הארכאולוגי הלאומי באתונה]]
***5600**–**4000** לפנה"ס:תקופת עובייד במסופוטמיה.
***5500**–**4500** לפנה"ס: תרבות ווינצ'ה בדרום-מזרח אירופה.
***5000**–**2000** לפנה"ס:תקופת האבן החדשה בסין
***4800**–**4000** לפנה"ס: בני תרבות דימיני מתיישבים במערב ומרכז מקדוניה, ובמחוז תסליה ביוון ומסיימים את תרבות ססקו באזור.
***4400**–**4000** לפנה"ס: תקופת התרבות הבדרית במצרים העליונה.
***4800**–**4600** לפנה"ס בקירוב: מקדשים מונומנטליים נבנים באירופה.

## תקופות
* **4570**–**4250** לפנה"ס: תרבות מרימד שבנילוס.
* **4400**–**4000** לפנה"ס: תרבות בדרי בנילוס.

## תגליות והמצאות
* **5000** לפנה"ס: בדרום מזרח אסיה התחילו בגידול אורז ובהמשך הגידול מתפשט לעמק הגנגס.
* **5000** לפנה"ס: החקלאות מתפשטת עד לחוף האטלנטי של אירופה מהמזרח הקרוב הקדום.
* **5000** לפנה"ס: החל גידול תירס במקסיקו.
* **5000** לפנה"ס: תחילת שימוש במתכת.
* **5000** לפנה"ס: תחילת החקלאות ביפן. גידול קיטניות.
* ביות של תאו המים בסין.
* **4500** לפנה"ס: שימוש במחרשה באירופה.
* המצאת הגלגל במסופוטמיה והודו.
* צורות ראשונות של כתב.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
-95