אנטון דולין (עיתונאי)

**אנטון דולין** (ברוסית: **Анто́н Влади́мирович До́лин**; נולד ב-23 בינואר 1976) הוא עיתונאי, מבקר קולנוע, שדרן רדיו וסופר רוסי־ישראלי. הוא נודע ככותב קבוע על קולנוע בכלי תקשורת רוסיים מובילים, כמבקר הקולנוע של תוכנית הטלוויזיה «Вечерний Ургант» ("וֶצֶ’רני אורגנט") וכעורך הראשי של כתב העת «Искусство кино» ("איסקוסבטו קינו") בשנים 2017–2022.

ב־2024 זכה בספֶּצְיאל־פרס «ПолитПросвет» (פוליטפרוסבט) של פרס «Просветитель» ("פרוסוֶוטיטֶל") על ספרו *«Плохие русские. Кино от „Брата“ до „Слова пацана“»* ("רוסים רעים. הקולנוע מ'אח' עד 'סלובו פָּצָאנָה'").

## קורות חיים
דולין נולד במוסקבה ב־1976. אביו, הפיזיקאי ולדימיר וורוביוב (Владимир Воробьёв), עסק בפיזיקת פלזמה, ואמו היא הזמרת והמשוררת ורוניקה דולינה.

הוא למד בחוג לפילולוגיה באוניברסיטת מוסקבה (אוניברסיטת לומונוסוב), והמשיך ללימודי תואר שני במכון לספרות ע"ש גורקי, שם כתב עבודת מחקר על תולדות "הנובלה־אגדה" הסובייטית, אך לא הגן עליה כדוקטורט.

## קריירה עיתונאית ורדיופונית
בשנים 1997–2003 עבד דולין בתחנת הרדיו "אֵחוֹ מוסקווי" (Эхо Москвы) ככתב וכמגיש תוכניות תרבות וספרות, ובהמשך שיתף פעולה עם העיתונים «Газета», «Московские новости» ועם כלי תקשורת נוספים.

מ־2007 ועד 2019 הגיש תוכניות ברדיו «Маяк» ("מיאק") במסגרת תאגיד השידור הממלכתי הרוסי, ובמקביל פרסם טורי ביקורת ופרשנות בכתבי עת ובעיתונות כמו *Эксперт*, *The New Times*, *Ведомости*, *Афиша* ואתרים דיגיטליים נוספים, ובהם גם Meduza.

## ביקורת קולנוע
דולין נחשב לאחד ממבקרי הקולנוע הבולטים ברוסיה מאז סוף שנות ה־2000. משנת 2012 ועד 2020 הופיע באופן קבוע בתוכנית האירוח הפופולרית «Вечерний Ургант» בערוץ הראשון הרוסי, שם הגיש פינת ביקורת על סרטים חדשים.

בשנת 2017 מונה לעורך הראשי של כתב העת הוותיק *Искусство кино* ("אמנות הקולנוע"), תפקיד שבו כיהן עד מרץ 2022, אז התפטר על רקע פלישת רוסיה לאוקראינה וחילוקי דעות עם בעלי המגזין לגבי העמדה הציבורית שנקט נגד המלחמה.

מאז תחילת שנות ה־2020 מפעיל דולין ערוצי וידאו ואודיו עצמאיים, ובהם הערוץ *Radio Dolin* ביוטיוב ופודקאסטים על קולנוע ותרבות, המופצים בין היתר בשיתוף פעולה עם Meduza ועם פלטפורמות אודיו דיגיטליות שונות.

## השקפות ציבוריות והגירה
דולין מזוהה עם אופוזיציה ליברלית ברוסיה. בכתביו ובמסותיו הביע תמיכה פומבית באלקסי נבלני, ביקר את החקיקה האנטי־להט"בית ברוסיה והתנגד בפומבי לפלישת רוסיה לאוקראינה ולבדלנות התרבותית שנוצרה בעקבותיה.

במרץ 2022 עזב דולין את רוסיה, תחילה ללטביה, לאחר שקיבל איומים בעקבות עמדתו נגד המלחמה.

ב־14 באוקטובר 2022 הוכנס על ידי משרד המשפטים הרוסי לרשימת "סוכנים זרים" כעיתונאי ומחבר ספרים על הקולנוע.

לפי דיווחי תקשורת, בשנת 2023 הגיש בקשה לאזרחות ישראלית וב־2024 קיבל אזרחות ישראל, תוך שהוא ממשיך לפעול כעיתונאי וכמבקר קולנוע ברוסית מן הגלות.

בשנת 2025 דווח בתקשורת המולדובית שדולין קיבל גם אזרחות מולדובה במסגרת החלטה מיוחדת של הפרלמנט.

## ספרים
דולין פרסם מספר ספרי עיון ומסות על קולנוע עולמי ורוסי. בין ספריו:
* *Как смотреть кино* ("איך לראות קולנוע", 2016/2020) – מבוא פופולרי לקריאה ביקורתית של סרטים, שראה כמה מהדורות ברוסית.
* *Оттенки русского. Очерки отечественного кино* ("גוונים של רוסיות: מסות על הקולנוע הרוסי", 2018).
* *Миражи советского. Очерки современного кино* ("מיראז’ים סובייטיים: מסות על הקולנוע העכשווי", 2020).
* *Twin Peaks. Дневник наблюдений* – יומן צפייה על סדרת הטלוויזיה "טווין פיקס".
* *«Плохие русские. Кино от „Брата“ до „Слова пацана“»* – מחקר רחב היקף על סרטים פופולריים ברוסיה משנות ה־1990 ואילך, הבוחן כיצד הקולנוע המסחרי תרם, לטענת המחבר, לגיבוש "אידאולוגיית הפוטיניזם" באמצעות מיתוסים, דימויים ו"ערכים מסורתיים".

## פרסים והוקרה
* פרסי איגוד מבקרי הקולנוע הרוסיים (פרסים על כתיבה ביקורתית), בשנים שונות.
* תואר "סופר השנה" של מגזין *GQ* רוסיה (2019) על פעילותו כמסאי ומבקר.
* ספֶּצְיאל־פרס «ПолитПросвет» של פרס «Просветитель» (2024) על הספר *«Плохие русские. Кино от „Брата“ до „Слова пацана“»*.

## קישורים חיצוניים

* ערוץ ''Radio Dolin'' ביוטיוב 
* דף המחבר אנטון דолין באתר Meduza 
* דף הפרופיל של אנטון דולין באתר Wilson Center 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מוסקבה
קטגוריה:עיתונאים רוסים
קטגוריה:אנשים שהוכרזו ברוסיה ככלי תקשורת — "סוכנים זרים"
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1976