open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
בדיחות פילים

**בדיחות הפילים** הן סוג של בדיחה, במבנה של חידה, שהנושא שלה פיל.

## מבנה הבדיחה
בדיחות הפילים מורכבות משני חלקים: שאלה ותשובה. לדעת חוקרים  בדיחות הפילים "מצחיקות" בגלל חוסר ההלימות בין התמונה המוצגת לבין המציאות המוכרת, או בגלל חוסר ההיגיון שבשאלות או בתשובות, או בשילוב ביניהן.

בהתאם לסוג השאלה ולסוג התשובה אפשר לחלק את בדיחות הפילים לכמה קבוצות:
* השאלה הגיונית וגם התשובה הגיונית אך מפתיעה:
ממוזער|לפיל יש אוזניים גדולות. הוא מנפנף בהן כדי להתקרר ולא כדי להתעופף.
**ש**: מדוע פיל לא רוקד סירטקי?

**ת**: כי הוא לא יכול להכות באצבע צרדה.
* השאלה מתארת מצב בלתי סביר, בהתחשב בידע המקובל בתחום, אך התשובה לכאורה הגיונית:

**ש**: איך נוסעים ארבעה פילים בפולקסוואגן?

**ת**: שניים מקדימה ושניים מאחורה.

* השאלה הגיונית אבל התשובה לא הגיונית:

**ש**: מדוע יש לפיל אוזניים גדולות?

**ת**: כדי שיוכל להתעופף מפרח לפרח כמו פרפר.

* השאלה הגיונית. התשובה לא הגיונית אך מתבססת על מצב קיים:

ממוזער|פיל עושה מקלחת.
**ש**: מדוע יש לפיל שני נחיריים?

**ת**: אחד למים חמים ואחד למים קרים. (ידוע שפילים שואפים מים דרך החדק ומתיזים אותם על עצמם כדי להצטנן, לכן סביר שתהייה להם אפשרות לכוון את חום המים)

* השאלה לא הגיונית וגם התשובה חסרת כל הגיון:

**ש**: איך יודעים שפיל היה במקרר?

**ת**: רואים את העקבות שלו על הפודינג.

## תפוצה
בשנת 1960 הוציאה חברת LM Becker Co מאפלטון, ויסקונסין, סט של 50 קלפי אספנות בשם "בדיחות פילים". הקלפים זכו לפופולריות רבה בארצות הברית והבדיחות פורסמו בעיתונים רבים. בדיחות פילים קיימות בכל השפות ובכל הארצות והן מופצות בעיקר ברשתות החברתיות ובאתרים השונים באינטרנט.

בישראל הופיע בשנת 1993 הספר "בדיחון הפילים השלם" בעריכת שלמה אבס ואמי רובינגר. עיתון הילדים "האדם הצעיר" פרסם בגיליון מספר 8 – "מצחיק" משנת 2013 אוסף של בדיחות פילים בעריכת רינה פרימו, איורים מירה דניאל.

## הערות שוליים

קטגוריה:פילים
קטגוריה:בדיחות
קטגוריה:הומור
קטגוריה:צחוק
אני יורישיץ'

**אני יורישיץ**' (; נולדה ב-22 ביוני 1990), ידועה בשמה הפרטי **אני**, היא זמרת-יוצרת קרואטית. התפרסמה בזכות השתתפותה בעונה השנייה של The Voice Hrvatska והוצאת הסינגל "Trebaš li me" עם מטייה צבק.

## קורות חייה
בתחילת 2017 הוציאה יורישיץ' את סינגל הבכורה שלה, "Prije nego nestane", בהשתתפות הזמר וייקוסלאב קליוצ'אריץ'. הוא הגיע למקום השמיני במצעד 40 השירים החמים בקרואטיה. "Ljetni blues" הופץ כסינגל השני וכשיר הסולו הראשון שלה. בפברואר 2021 לאחר שנתיים בהן לא הוציאה מוזיקה פרסמה את "Gubim dah". הוא זכה להצלחה מידתית, והגיע למקום ה-33 במצעד המקומי. ב-2022 פורסם "Trebaš li me", דואט עם מטייה צבק. הוא הגיע בשיאו למקום החמישי במצעד הבילבורד הקרואטי. הוא גם כבש את פסגת מצעד 40 השירים החמים הקרואטי. הוא זכה בפרס עבור "שיר השנה" בטקס עיטורי צסריצה.

ב-9 בדצמבר 2022 נחשף כי יורישיץ' עתידה להשתתף בקדם הקרואטי לאירוויזיון 2023 עם השיר "Kreni dalje". היא הגיעה למקום השישי עם 71 נקודות.

## דיסקוגרפיה
### סינגלים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:קרואטיות שנולדו במאה ה-20
כרוניקת דלימיל

**כרוניקת דלימיל** (בצ'כית:**Dalimilova kronika** או **Kronika tak řečeného Dalimila** "הכרוניקה של אחד שנקרא דלימיל") הייתה הכרוניקה הראשונה שנכתבה בשפה הצ'כית הקדומה. היא חוברה בחרוזים בתחילת המאה הארבע עשרה על ידי מחבר אלמוני. בולטת בה מגמה אנטיגרמנית.
הכרוניקה אוספת בתוכה מידע מכרוניקות צ'כיות ישנות שנכתבו בלטינית כמו הכרוניקה מבולסלב (ככל הנראה גרסה שלא שרדה של הכרוניקה של קוזמה מפראג) ומן הידע האישי של המחבר. היא מסיימת את סיפורה לפני שנת 1314, אבל בדרך כלל פורסמה כשנכללו בה גם אירועים שהתרחשו עד 1319. בכרוניקה זאת מסופר שבמקומות המאוכלסים על ידי הסרבים הייתה קיימת ארץ בשם קרואטיה, ובה היה מנהיג בשם צ'ך.

כמה היסטוריונים ממערב אירופה מפרשים את המידע הנ"ל כמיתוס ארכטיפי של מוצא. אירועי הכרוניקה נראים פירוש מחדש של המיתוס של לך, צ'ך ורוס החוזר על עצמו בכרוניקות וטקסטים אחרים ובכרוניקות לאומיות כגון "הכרוניקה הרוסית הראשונה. הכרוניקה של דלימיל תורגמה שלוש פעמים לגרמנית העילית האמצעית (לרבות התרגום של מרבורט, שזוהה בתקופה האחרונה) ופעם אחת ללטינית.

ואצלב האייק, היסטוריון צ'כי מן המאה ה-16 היה זה שזיהה את דלימיל מזיז'יצקי, כומר מסטארו בולסלב כמחבר הכרוניקה. במאה השמונה עשרה תומאש פשין הנהיג את המוזג "כרוניקת דלימיל" במחקריו המדעיים. מכיוון שדלימיל דיבר בצורה שוטפת צ'כית, גרמנית, ולטינית, ומכיוון שהסבריו התאולוגיים לא היו מושלמים, סבר פשין שהכרוניקן היה או אציל או כומר זוטר.

## לקריאה נוספת
*Tomáš Edel: *Příběh johanitského komtura řečeného Dalimil. Kapitola z dějin české politiky*. Prag 2000, ISV nakladatelství, 
*Radko Šťastný: *Tajemství jména Dalimil*. Melantrich, 1991, 
*Brom, Vlastimil: *Der deutsche Dalimil. Untersuchungen zur gereimten deutschen Übersetzung der alttschechischen Dalimil-Chronik,* Brno: Masarykova univerzita 2006; 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כרוניקות
קטגוריה:ספרות צ'כית
קטגוריה:ספרי המאה ה-14
חובו של אהרון כהן

**חובו של אהרון כהן** הוא סרט טלוויזיה ישראלי משנת 1999 בבימויה של עמליה מרגולין, עם משה איבגי, אביטל אברג'יל ואריה מוסקונה בתפקידים הראשיים.

הסרט מבוסס על סיפור אמיתי, כאשר התחקיר "11 הנידונים" של שלמה אברמוביץ', על אסירים שמתו במחנה המעצר קישון, היווה בסיס לעלילת הסרט. אדם נעצר על חוב זניח ונמצא מת בבית מעצר משטרתי כעבור פחות מ-24 שעות.

הסרט שודר בתחילה בערוץ HOT3 בתחילת 1999, במסגרת "ראשון בדרמה" - רצועת דרמות המקור של הערוץ ונרכש לשידור על ידי הערוץ הצרפתי-גרמני ARTE.

הסרט זכה ב-Banff World Television Festival בקטגוריית סרטים לטלוויזיה, במסגרת פסטיבל הסרטים בטורונטו והיה מועמד לפרס סרט הטלוויזיה הזר בפסטיבל South by Southwest באוסטין, טקסס.

שיר הנושא "תשני ילדה שלי" בלחנו של אבנר קנר מושר בפי סער בדישי שגם משחק בסרט.

## תקציר העלילה
ידידים חוגגים לאהרון כהן (משה איבגי) יום הולדת במסעדה. לחברים מצטרפים בתו מאיה (אביטל אברג'יל) שמנגנת בלהקה באקורדיון ומלווה את ידידה הזמר עמי (סער בדישי). מאיה מביאה עוגה ואהרון מכבה את הנרות. לפתע מגיעים שני שוטרים ומגישים לו צו מעצר על שלא שילם 2000 שקל דמי מזונות לגרושתו.

אהרון מקבל זאת בקלות אבל מיד נאזק ומובל לתחנת המשטרה בבית שמש וזמן קצר לאחר מכן הוא מועבר למתקן המעצר המחוזי במגרש הרוסים בירושלים.

הוא בטוח שישתחרר תוך זמן קצר לאתר שבתו תשלם את הסכום אבל הזמן מתארך. בירושלים מקבל אותו השוטר האחראי דוד (אריה מוסקונה) השוטר מוטי (איציק ג'ולי) והשוטר/חובש שמואל (ולדימיר פרידמן).

אהרון אומר לשוטרים כי הוא סובל מכיב עיכולי וזקוק לתרופה "לוסק" אך הם מתעלמים מכך. הוא מתחיל לסבול מכאבי בטן, מתעמת עם העציר אלי (אורי אברהמי) שחובט בבטנו ומגביר את הכאבים. הוא מקיא אוכל ודם ומבקש מהחובש שמואל לפנותו לחדר מיון אך מסורב בטענה ש"אין לו חום".

העצורים צועקים על הסירחון בתא והשוטרים מחליטים להעביר את אהרון לתא בודד בו נמצא צפניה, עציר סכיזופרני שסובל מהתקפי זעם אבל קיבל זריקת הרגעה. צפניה מתעורר וחובט באהרון ולפנות בוקר מוצא אותו השוטר דוד ללא רוח חיים.

חוקר משטרתי (דורון צברי) גובה עדות בלחץ מהעציר החרדי מאיר (עודד מנסטר) והחוקר הבכיר (יוסוף אבו ורדה) חוקר את דוד על המקרה ועומד לכתוב דו"ח שלדבריו הוא לא סוף פסוק בפרשה הזאת.

## המשתתפים

## קישורים חיצוניים

סער בדישי שר "תשני ילדה קטנה", באתר יוטיוב
* 

קטגוריה:סרטי טלוויזיה ישראליים
קטגוריה:סרטים בעברית
קטגוריה:סרטי 1999
קטגוריה:סרטים ישראליים המבוססים על סיפור אמיתי
וסילי דוסקין

**וסילי דוסקין** (ברוסית: **Василий Досекин**; 1829–1900) היה צלם רוסי. מ-1860 ל-1890 בערך, הוא צילם דיוקנאות של אנשים מפורסמים, כולל המשפחה הקיסרית.

## ביוגרפיה
הוא היה ממשפחת אצילים, ושימש כקצין במלחמת קרים, שם נפצע. ב-1856 נשלח לטיפול בחרקוב, והקים שם סטודיו ראשוני לצילום ב-1857, בו יצר פורטרטים של תושבים מקומיים ונופים עירוניים. הוא פתח את סטודיו הצילום המרכזי שלו ב-1864, בקורסק. עד 1875, הוא הצליח לפתוח סטודיו נוסף, במוסקבה, ברחוב טברסקאיה. בנו, ניקולאי, שהפך לצייר אימפרסיוניסטי ידוע, החל את הקריירה שלו בעבודה בסטודיו של אביו.
ממוזער|308x308 פיקסלים|דוסקין, צילום העיר חרקוב 1879
תצלומי הנוף העירוני שלו הופיעו מאוחר יותר בספרים היסטוריים ומדריכים המתארים מקומות וערים, כמו תולדות העיר חרקוב במשך 250 שנה - מונוגרפיה בשני כרכים מאת דמיטרו בהאלי.

בשני האולפנים שלו נערכו סדנאות צילום פופולריות, עם הציוד החדיש ביותר. הוא היה אחד הצלמים הראשונים באזור ועבר לתשלילים באיכות גבוהה. בתקופה זו השתתף בתערוכות רבות ובשנת 1865 הוענקה לו מדליה בברלין. בתערוכה הפוליטכנית במוסקבה (1872), הוענקה לו מדליית זהב עבור "פורטרטים באורך מלא".

בנוסף לסטודיו שלו היה הוא היה גם הבעלים של בית חרושת ללבנים בפאתי חרקוב, אותו פתח ב-1873, יחד עם חבר ותיק מהצבא, סרן ארקדי יונין.

הוא מת בשנת 1900, ונקבר בבית הקברות סנט ג'ון. לאחר מותו נקרא על שמו רחוב בחרקוב, אבל בעקבות המהפכה שונה שמו של הרחוב ל"רחוב לנין".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:צלמים רוסים
קטגוריה:אנשי צבא רוסים במלחמת קרים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1829
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1900
עמנואל דמיטרייב-ממונוב

**עמנואל דמיטרייב-ממונוב** (ברוסית: **Эммануи́л Дми́триев-Мамо́нов**; 19 בינואר 1824 – 30 בדצמבר 1883) היה צייר ואמן פורטרטים רוסי. הוא גם עבד כמעצב ספרים וכקריקטוריסט והיה היסטוריון אמנות מוערך שתמך בתנועת הסלאבופיליה.

## ביוגרפיה
אביו, אלכסנדר, היה קצין צבא וצייר צבאי, ובשנת 1820 היה ממייסדי החברה הקיסרית לעידוד האמנויות.

בשנת 1840 הוא נכנס לפקולטה למשפטים באוניברסיטת מוסקבה, אבל עבר ללימודים באקדמיה הקיסרית לאמנויות. בהיותו שם, התוודע גם לחוג הסלאבופיליה ויצר רישומי דיוקן שלהם.

בשנות ה-50 של המאה ה-19 הוא הפך לסטודנט מן המניין בבית הספר לציור, פיסול ואדריכלות במוסקבה, ועם סיום לימודיו התמקד כצייר פורטרטים מקצועי ועד מהרה הפך לפופולרי מאוד בקרב בני האצולה. בין אלה שצייר היו קונסטנטין אקסאקוב, פיוטר קירייבסקי, ניקולאי יאזיקוב, ניקולאי גוגול ואלכסי חומיאקוב, שהפך לחבר קרוב שלו. במהלך השנים הללו הוא גם פרסם את עבודותיו הראשונות על תולדות האמנות, כולל חיבור שהיה ביקורתי על המאסטרים ההולנדיים.

בשנת 1858, האקדמיה העניקה לו רשמית את התואר "אמן דיוקן". באותה שנה, הוא היה אחד מארבעים ושמונה החותמים על מכתב מחאה נגד התבטאויות אנטישמיות של ולדימיר זוטוב ופבל שפילייבסקי.

בשנת 1860 קיבל מלגה מהאקדמיה שאפשרה לו ללמוד לאירופה. הוא ביקר בפריז ובדרזדן, ולאחר מכן השתקע באיטליה, אך מעולם לא איבד קשר עם חבריו ברוסיה. אי ההסכמה הראשונה שלו עם חבריו הסלאבופילים הגיעה ב-1863, כאשר התנגד לביקורת שלהם על מרד ינואר וקרא לצאר לתת לפולין את חירותה. בתחילת שנות ה-70, הוא נטש לחלוטין את הפאן-סלאביזם. ברומא התחבר גם עם חוג אמנים רוסים שכלל את מיכאיל בוטקין ופיודור ברוניקוב והתוודע למיכאיל באקונין, שהכיר לו את המרקסיזם.

ב-1874 חזר לרוסיה. הוא התיישב בסנט פטרסבורג ב-1879.

הוא נפטר, בעקבות התדרדרות מצב בריאותו ב-1883.

## גלריה

File:Гоголь Бракгауза.jpg| ניקולאי גוגול, 1852
File:Shamill.jpg|אימאם שימאלי, 1860
File:Чижов Ф. В.jpg| צ'זוב, 1840
File:Павлов Н.Ф.1848.jpg|פבלוב, 1948


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:ציירי דיוקנאות
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1824
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1883
סונדרה גוטורמסן

**סונדרה גוטורמסן** (בנורווגית: **Sondre Guttormsen**; נולד ב-1 ביוני 1999) הוא אתלט נורווגי אלוף אירופה באולם (איסטנבול 2023) בקפיצה במוט.

## ביוגרפיה
גוטורמסן נולד בנורווגיה אחד משלושה ילדיהם של קריסטין ואטלי. אחיו הצעיר סימן גוטורמסן אף הוא קופץ במוט. את שנתו האחרונה בתיכון עשה בדייוויס שבקליפורניה שם אביו היה בשנת שבתון.

באליפות אירופה עד גיל 18 ב-2018 זכה במדליית ארד בתוצאה של 5.05 מטר. באליפות אירופה באתלטיקה 2018 סיים שישי בשיא נורווגיה של 5.75 מטר. ב-2019 החל ללמוד ולהתאמן באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס וב-2021 עבר לאוניברסיטת פרינסטון. ב-2022 זכה באליפות המכללות באצטדיון ובאולם באותה עונה בתוצאה של 5.75 מטר. באליפות אירופה באתלטיקה 2022 סיים שישי בתוצאה של 5.75 מטר ובאליפות העולם באתלטיקה באולם 2022 סיים שמיני בתוצאה של 5.75 מטר.

באליפות אירופה באתלטיקה באולם 2023 זכה במדליית זהב בתוצאה של 5.80 מטר. ב-10 במרץ 2023 זכה באליפות המכללות באולם שנערכה באלבקרקי וקבע שיא אישי של 6.00 מטר.

## שיאים אישיים
### אצטדיון
* קפיצה במוט: 5.90 מטר (2023), שיא נורווגיה

### אולם
* קפיצה במוט: 6.06 מטר (2026), שיא נורווגיה

## קישורים חיצוניים

* סונדרה גוטורמסן באתר אוניברסיטת פרינסטון

## הערות שוליים

קטגוריה:קופצים במוט
קטגוריה:אתלטים נורווגים
קטגוריה:אלופי אירופה באתלטיקה
קטגוריה:קופצים במוט באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:נורווגים שנולדו ב-1999
STS-58

**STS-58** הייתה המשימה ה-15 של המעבורת החלל קולומביה וה-58  בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א ששוגרה ב-18 באוקטובר 1993 ונמשכה תשעה ימים. המטרה העיקרית הייתה בדיקת השפעת חוסר משקל על פעילות ובריאות אנשי הצוות.

## צוות
* **מפקד המשימה**: ג'ון בלאהה 
* **טייס**: ריצ'רד סיפרוס 
* **מומחה למשימה**:  מרגרט סדון (Margaret Rhea Seddon)
* **מומחה למשימה**: ויליאם מקארתור
* **מומחה למשימה**:  דייוויד וולף
* **מומחה למשימה**:  שאנון לוסיד (Shannon W. Lucid)
* **מומחה מטען**:  מרטין פטמן (Martin J. Fettman)

## תיאור המשימה
מעבורת החלל קולומביה שוגרה מכן שיגור 39B במרכז החלל קנדי ב-18 באוקטובר 1993. המשימה כולה הוקדשה למחקרים בתחום מדעי החיים. בנוסף לבדיקות הקשורות עם חבריי הצוות בוצעו בדיקות על חיות מעבדה (48 עכברים).

ב-21 באוקטובר חברי הצוות בצעו בדיקות דם ובדיקות שתן. באופן שותף בוצעו בדיקות השפעת חוסר משקל עם עצמות הגוף.

בטיסה זו לראשונה בוצע שימוש במערכת Portable In-flight Landing Operations Trainer שבהמשך הייתה חלק של ציוד בכל משימת מעבורת החלל.

23 באוקטובר הוקדש למחקרים עם חיות מעבדה.

ב-27 באוקטובר בוצעו מספר תמרונים לבדיקת יכולות של מעבורת החלל. כאשר מרגרט סדון עברה 632 שעות בחלל היא שלחה הודעה מיוחדת לבעלה רוברט גיבסון על כך שעברה את זמן שהייתו בחלל.

נחיתת המעבורת בוצע ב-1 בנובמבר במסלול נחיתה מס' 22 בבסיס חיל האוויר אדוארדס.

## ראו גם
* משימות מעבורות החלל

## קישורים חיצוניים

* המשימה באתר נאס"א
* תיאור המשימה
* דיווח לעיתונות
* סרטון על המשימה

STS-058
קטגוריה:1993 בארצות הברית
פיודור ברוניקוב

**פיודור ברוניקוב** (ברוסית: **Фёдор Бронников**; 17 בספטמבר 1827 – 14 בספטמבר 1902) היה צייר היסטוריה וז'אנר יליד רוסיה, שבילה את רוב חייו באיטליה.

## ביוגרפיה
הוא הפגין כישרון מוקדם לציור וקיבל שיעורי אמנות ראשונים מאביו, שהיה צייר דקורטיבי. בגיל שש עשרה, כשאביו מת, הוא ארז את מזוודותיו ונסע לסנט פטרסבורג, בתקווה להיכנס לאקדמיה הקיסרית לאמנויות. לאחר שלא הצליח להתקבל, הוא הפך לחניך בסדנה של חרט עץ. כישרונו משך את תשומת ליבו של הפסל פיוטר קלודט, שארגן לו שיעורי ביקורת באקדמיה. בשנת 1850, הוא התקבל להיות סטודנט רגיל, ועבד עם אלכסיי מרקוב. הוא סיים את לימודיו ב-1853 וקיבל מלגה ללימודים באיטליה על ציור הסיום שלו, "אם האלוהים".

בשנה שלאחר מכן, הוא התיישב ברומא והקים סטודיו משלו בוויה ויטוריה, ליד וילה בורגזה. הוא צייר מגוון רחב של ציורים, בהם נופים, סצנות כפריות, סצנות ז'אנר, יצירות היסטוריות ודיוקנאות של אזרחי העיר החשובים. מצבו הבריאותי היה ירוד, לכן הוא נשאר שם לאחר תום הקצבה שלו, כדי לנצל את האקלים החם.

הוא ביקר בביתו ברוסיה מ-1863 עד 1865. בהיותו שם, האקדמיה העניקה לו פרופסור בציור היסטורי על תיאורו של הוראס קורא את הסאטירות שלו בפני גאיוס. הוא גם בא במגע עם קבוצת אמנים פורשים שלימים נודעו בשם הנודדים; מה שהעניק לו השראה לצייר סדרה של יצירות ז'אנר על חיי האיכרים. מאוחר יותר, הוא הפך לחבר בקבוצה ושלח באופן קבוע ציורים מאיטליה כדי להציג בתערוכות שלהם. הוא נבחר לאקדמאי וחבר כבוד באקדמיה. בתקופה זו יצר את אחת מיצירותיו הידועות ביותר: השדה המקולל (1878), כתב אישום נגד העבדות.

הוא מת ליד רומא ונקבר בבית הקברות הפרוטסטנטי. אף על פי שחי באיטליה במשך רוב חייו, הוא השאיר למעלה מ-300 ציורים ורישומים ושווה ערך ל-400 רובל כדי להקים בית ספר לאמנות בשדרינסק. בית הספר לא הוקם עד לתקופה הסובייטית והעבודות שימשו בסיס למוזיאון.

## סגנון אמנותי
פיודור ברוניקוב היה אמן גדול בציור דיוקנאות. יצירותיו בז'אנר זה, מובחנים ברישום משובח, דמיון בולט לדמות. חשיבותן היא בהבעת הפאן הפסיכולוגי של הדיוקן וכושר השכנוע של השפה הציורית. בנופים, האמן העביר בנאמנות את המראה, והדגיש את מצב העולם שמסביב. אלה מסומנים על ידי הרמוניה צבעונית וטוהר הצבעים.

האמן פיתח את אהבתו לטבע בשנות ילדותו בטרנס-אורל. במכתביו לקרובי משפחה בשדרינסק, דרום רוסיה, הוא נזכר לעיתים קרובות ביופיים של מקומות הולדתו. "אין כאן שדות חסרי גבולות כמו שיש לכם ברוסיה, אין יערות עבותים... וחבל. אני אוהב את המרחב העצום ואת השדות הרוסיים שלנו, כמו ים ללא גבולות", שיתף את בני ארצו ברגשותיו.

רוב יצירותיו נמצאות ברוסיה, אך רבות מהן נרכשו גם על ידי אספנים מבריטניה, ארצות הברית, הונגריה, איטליה ודנמרק.

## גלריה

 File:Bronnikov gimnpifagoreizev.jpg
File:Fedor Bronnikov 002.jpg
File:Bronnikov-Artist.jpg
File:Fedor Bronnikov 014.jpg
File:Artist's model and cat (1868), by Fyodor Bronnikov.jpg


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1827
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1902
ג'יאני דוס סנטוס

**ג'יאני מיגל דוס סנטוס** (בהולנדית: **Gianni Miguel dos Santos**; נולד ב-21 בנובמבר 1998) הוא כדורגלן הולנדי-כף ורדי המשחק בעמדת החלוץ באינטר קאשי מליגת I-League.

## קריירת מועדונים
דוס סנטוס התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של דורדרכט. ב-22 בדצמבר 2017 דוס סנטוס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 3-2 לצעירי פ.ס.וו. איינדהובן. בקיץ  הצטרף לצעירי ספרטה רוטרדם מהליגה השלישית. ב-18 בנובמבר 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה בתיקו 1-1 נגד ניימכן.

באוקטובר  דוס סנטוס חזר לקדנציה שנייה בדרודרכט. במשחק הבכורה שלו כבש ובישל בתיקו 2-2 נגד אלמיירה סיטי.

ב-20 במאי 2021 חתם בפסיפיק מליגת העל הקנדית.

בפברואר  הצטרף לאתלטיקו אוטווה.

לקראת שנת  חתם באינטר קאשי.

ב-17 בספטמבר 2024 חזר לאירופה וחתם בלוקומוטיב סופיה מליגת העל הבולגרית.

## קריירה בינלאומית
במרץ  זומן לראשונה לסגל נבחרת כף ורדה, אך בעקבות התפרצות מגפת הקורונה וביטולי משחקים שוחרר מסגל הנבחרת.

ב-11 ביוני 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 2-0 ל.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים הולנדים
קטגוריה:כדורגלנים מכף ורדה
קטגוריה:חלוצי כדורגל הולנדים
קטגוריה:חלוצי כדורגל מכף ורדה
קטגוריה:רוטרדם: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני ספרטה רוטרדם
קטגוריה:כדורגלני לוקומוטיב סופיה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת כף ורדה
קטגוריה:הולנדים ממוצא כף ורדי
קטגוריה:ספורטאים זרים בקנדה
קטגוריה:ספורטאים זרים בהודו
קטגוריה:ספורטאים זרים בבולגריה
קטגוריה:אישים מכף ורדה שנולדו ב-1998
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1998
ולה (סדרת לוויינים)

שמאל|ממוזער|זוג לווייני ולה במפעל (הופרדו לאחר השיגור)
**ולה**(באנגלית:**Vela**) הייתה מערכת לווייני ריגול של ארצות הברית שהייתה מיועדת לבדוק יישום האמנה למניעת ניסויים גרעיניים באטמוספירה, בחלל החיצון, ותחת פני המים שנחתמה בשנת 1963.

פרויקט התחיל בתקציב קטן בשנת 1959 ופעל עד לשנות ה-70 של המאה ה-20 כאשר פותחו לווייני מסדרה DSP שבהמשך הוחלפו על ידי מערכת GPS.

המערכת כללה זוג לוויינים פעילים. הלוויינים פעלו במסלול בגובה 118 ק"מ. תחילה המערכת הייתה מיועדת לגילוי פיצוץ גרעיני תת-קרקעי ובהמשך נוספה יכולת גילוי פיצוץ באטמוספירה. לצורך הצבת הלוויינים במסול נוצל שיגור ראשון של משגר מדגם "אטלס-אג'ינה SLV 3". לוויינים היו מתוכננים לפעול במשך חצי שנה אך פעלו במשך 5 שנים. משקל הלוויינים היה 150 ק"ג. הלוויינים היו מצוידים בגלאי קרינת רנטגן, קרינת גמא ונייטרונים. הספק של כ-90 ואט סופק על ידי פאנל סולארי. הזוג הראשון שוגר ב-17 באוקטובר 1963, כשבוע לאחר חתימת האמנה. הלוויינים נבנו על ידי TRW

החל מדגם VELA 4 הלוויינים היו מסוגלים לגלות פיצוץ באטמוספירה ומשקלם גדל ל-230–260 ק"ג. ללוויינים מדגם זה התווספו חיישנים של פעימה אלקטרומגנטית והספק של פאנל סולרי כגל ל-120 ואט. הם שוגרו על ידי משגר מדגם "טיטן 3C". לוויינים מדגם זה היו מתוכננים לפעול במשך 18 חודשים. בדרך כלל הם פעלו 7 שנים ויותר. זוג לוויינים אחרון שוגר בשנת 1970.

בשנת 1979 לווייני VELA 5 רשמו פיצוץ גרעיני שידוע כתקרית ולה. קיימות טענות שמדובר בפיצוץ גרעיני בו הייתה מעורבת ישראל.

בתקופת פעילותם לווייני VELA רשמו התפרצויות גמא שמקורם מחוץ למערכת השמש. הממצאים פורסמו בשנת 1973.

ברית המועצות שיגרה לוויין ריגול לגילוי ניסוי גרעיני באוויר מתוצרתה ב-20 באוקטובר 1962 - "קוסמוס 11".
## רשימת שיגורים
כל השיגורים בוצעו מנמל החלל קייפ קנוורל.

## קישורים חיצוניים

* תיאור הלוויינים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:לוויינים אמריקאיים
קטגוריה:לווייני ריגול
ויקי ברלין

**ויקי ברלין טרפ** (באנגלית: **Vicki Berlin Tarp**, נולדה: 16 בנובמבר 1977) היא שחקנית דנית הידועה בעיקר בהופעתה בסרט זוכה הפרסים משולש העצבות.

## ביוגרפיה
נולדה בשם ויקי ינסן באלסינור, דנמרק. 

ב-2001 סיימה הכשרה בת 3 שנים למשחק בבית הספר לקולנוע ותיאטרון הולברגס בדנמרק.

בשנת 2002 התחילה לבצע מופעי סטנד-אפ. באותה שנה היא זכתה במקום השלישי בתחרות הסטנדאפ הדנית DM.

בשנת 2004 הצטרפה לצוות הסאטירה של התוכנית P3 The Service . בסתיו 2004, היא הופיעה כשחקנית וסאטיריקנית ב-40 תוכניות של הערב הגדול של גינטברג.

בשנת 2007, עשתה את הופעת הבכורה שלה בסדרה Tjesenden יחד עם עמיתה לסטנדאפ מייקל כריסטיאנסן. השניים כתבו ושיחקו בעשרה פרקים.

מ-23 בפברואר 2009 ועד חג המולד 2009, ויקי ברלין הייתה אחת משלושת המארחות בצוות הרדיו של נובה מורגן ב-Nova FM, יחד עם מסורן מאלינג ודניס רבן.

ברלין שיחקה בכמה רביוז, (מחזות זמר תיאטרליים) לאורך הקריירה שלה.

ב-2022 שיחקה בתפקיד פאולה בסרט השוודי "משולש העצבות" של הבמאי רובן אוסטלונד. הסרט הוקרן בפסטיבל קאן וזכה בפרס דקל הזהב וכן היה מועמד ל-3 פרסי אוסקר בטקס פרסי האוסקר ה-95.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה דניות
קטגוריה:דניות שנולדו ב-1977
קטגוריה:דנים שנולדו ב-1977
סערון צווארון

**סַעֲרוֹן צַוְארוֹן** או **סערון קט** (שם מדעי: *Pterodroma mollis*)  הוא עוף ימי קטן מהסוג סערון, המצוי בחצי הכדור הדרומי. בישראל ישנה תצפית בודדת של האורניתולוג הדורם שיריחי מ-25 במרץ 1997 במפרץ אילת, המהווה בנוסף את התצפית הראשונה למערב הפלארקטי.

## טקסונומיה ואטיומולוגיה
סערון לבן-חזה, סערון דזרטש, וסערון מדיירה מצפון האוקיינוס האטלנטי נחשבו בעבר לתת-מינים של מין זה.

שמם העממי באנגלית של הסערונים הוא "יסעורי זבוב-סוס" (בתרגום חופשי מ-"gadfly petrels"). הם נקראים כך בשל סגנון התעופה המהיר והתזזיתי שלהם, כאילו הם מתחמקים מזבובים. צורת התעופה הזו מונצחת גם בשם השם המדעי של הסוג, *Pterodroma*, המגיע מיוונית עתיקה מהלחם המילים *pteron*, "כנף" ו-*dromos*, "רץ". שם המין הספציפי *mollis* מגיע מלטינית ומשמעותו "רך" או "עדין".

## תיאור
סערון צווארון הוא סערון בגודל בינוני, עם אורך גוף של 32–37 ס"מ, מוטת כנפיים של 83–95 ס"מ, ומשקל של 250–380 גרם. הניצוי שלו אפור כהה ולבן, וכנפיו צרות עם זנב מחודד הבולט בתעופה. הוא בעל ראש אפור כהה עם ניצוי לבן בולט על הלחיים והגרון. יש לו כתם לבן על המצח יחד עם כתם עין כהה בולט. חלקיו התחתונים לבנים ברובם, והופכים לאפור כהה בכנפיים. המקור שחור ואורכו כ-25–32 מ"מ ובעל כיפוף חד בקצהו. רגליו ורודות עם צבע שחור בקרומים ובקצות האצבעות. מסביב לצווארו יש ניצוי כהה המקנה לו את שמו העברי.

שני הזוויגים קולניים ומשמיעים קריאות גונחות וחריקות צווחניות.

## אקולוגיה
### תפוצה
הוא מתרבה באיים בחצי הכדור הדרומי, מקנן בין השאר על איים בטריסטן דה קוניה, האי גוף, איי הנסיך אדוארד, איי קרוזה, האי מקווארי ובאיי האנטיפודה של ניו זילנד. מספרים קטנים מתרבים בנוסף בקבוצת איי מאצוייקר שבדרום טסמניה. הוא משוטט מחוץ לעונת הקינון, ומגיע למזרח דרום אמריקה צפונה עד לברזיל, אפריקה הדרומית ואוסטרליה. הוא הזדמן כמשוטט לישראל, נורווגיה וירדן.

### בית גידול
הסערון נודד לאורך הים הפתוח, המתקרב ליבשה לעיתים רחוקות בלבד, למעט במושבות הקינון. הוא ניזון בעיקר מסילוניות אך ילקט גם סרטנים ודגים, הנאספים בעיקר מפני הים. עונת הקינון מתחילה בספטמבר ומתרחשת במושבות באיים באוקיינוסים. הוא מקנן במדרונות תלולים עם עשב או שרכים, בדרך כלל לאורך החוף אך גם באזורים פנימיים יותר. הזוגות בונים את קיניהם במחילות ארוכות.

## סטטוס
למין זה טווח תפוצה נרחב ואוכלוסייה גדולה ויציבה. בשל כך המין אינו מוגדר כמתקרב לסף פגיעות, ומסווג ברמת סיכון "ללא חשש" על-ידי האיגוד הבינלאומי לשימור הטבע ומשאבי הטבע (IUCN). אוכלוסיית המין העולמית נאמדה בשנת 2004 בלמעלה מ-5,000,000 פרטים.

## גלריה

קובץ:Soft-plumaged Petrel 0A2A2958.jpg|בתעופה, מדרום-מזרח לטסמניה; ניתן להבחין בצווארון הבולט
קובץ:Pterodroma mollis dark morph - SE Tasmania 2019.jpg|סערון צווארון במופע כהה, מדרום-מזרח לטסמניה
קובץ:Soft-plumaged Petrel-Albany WA-28-07-2012.jpg|בתעופה, ליד אלבני, אוסטרליה
קובץ:Soft-plumaged Petrel-Albany WA-29-07-2012.jpg|בתעופה, ניתן להבחין בזנב המחודד. ליד אלבני, אוסטרליה
קובץ:Soft-plumaged Petrel.jpg|על הקרקע
קובץ:Pterodroma mollis MHNT.ZOO.2010.11.42.11.jpg|ביצה, אוסף מוזיאון טולוז


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון גולד
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1844
קטגוריה:עופות האוקיינוס השקט
קטגוריה:עופות האוקיינוס ההודי
קטגוריה:עופות האוקיינוס האטלנטי
קטגוריה:עופות האיים הסאב-אנטארקטיים
קטגוריה:מינים ללא חשש
קטגוריה:יסעוריים
קטגוריה:ארץ ישראל: יסעוראים
שבע עם איילה חסון

**שבע עם איילה חסון** היא תוכנית אקטואליה יומית המשודרת בשעות 18:55–20:00 בכאן 11 בהגשתה של העיתונאית אילה חסון. התוכנית החלה את שידוריה בתחילת מרץ 2023, עם הצטרפותה של חסון לתאגיד, ושודרה בימים א'-ד' לרצועה של שעה בין השעות 19:00-20:00. את התוכנית מלווים פאנל פרשנים קבוע וכתבי ופרשני כאן חדשות. עם פריצתה של מלחמת חרבות ברזל, הוארכה הרצועה לשעתיים (שעת השידור הוקדמה לשעה 18:00) בכל ימי השבוע מלבד שישי. בתחילת ספטמבר 2024 חזרה התוכנית להיות משודרת בימי ראשון עד חמישי בשעה 18:55 ובימי שבת בשעה 17:58.

## מבנה התוכנית
התוכנית משודרת כל יום מלבד שישי בין השעות שש בערב עד שמונה, בדרך כלל, בתחילת התוכנית מציגה חסון מונולוג בנושא מסוים, ולאחר מכן כתבי ופרשני כאן חדשות מציגים את כותרות השעה שבע.

הפאנל הקבוע של התוכנית שמופיעים לסירוגין הם: דדי שמחי, מרקו מורנו, אהרן אקסול, גבי סיבוני, בני סבטי, נדב העצני, עוזי רבי, יעקב בן שמש, כנרת בראשי, מוסי רז, פנינת ינאי ורם שפע.

מגישי התוכנית בימים ראשון עד שלישי הם ליאל קייזר ושאול אמסטרדמסקי.

לפני מלחמת חרבות ברזל הוגשה התוכנית מראשון עד חמישי משבע עד שמונה בערב.

## היסטוריה

ב-26 בפברואר 2023 פורסם כי אילה חסון תעזוב את חדשות 13 לאחר שהייתה מגישה מרכזית בערוץ והובילה מספר תוכניות: "שישי", "המטה המרכזי" ו"אזור בחירה".

מאז תחילת שידור התוכנית, עלו נתוני הצפייה של ערוץ 11. לפי נתוני סיכום השנה, רצועת שבע הכפילה את שיעורי הצפייה שלה ביחס לשנה הקודמת.

במסגרת החשיפות של התוכנית, נחשף כי פרקליטים במחוז הצפוני של פרקליטות המדינה הדליפו לארגון הפשיעה אבו לטיף מידע רגיש מתוך חקירות. הסיפור פורסם לאחר שגורמים במשטרה העבירו תלונה בעניין לפרקליט המדינה, עמית איסמן, שאישר את הפרסום. ביולי 2023 פרסמה חסון את עלויות האבטחה המצטברות של ראש הממשלה לשעבר אהוד ברק במשך כשני עשורים מיום סיום כהונתו, אשר ליוותה אותו באופן קבוע בישראל ובמהלך מסעותיו השונים לחו"ל. בעקבות טבח שבעה באוקטובר, פרסמה חסון בתוכנית את דבר קיומה של מצגת בשם "חומת יריחו" שהוכנה על-ידי המודיעין של אוגדת עזה והוצגה במאי 2022 בפני בכירים בצבא. במצגת מפורטת תוכנית לכיבוש יישובים ובסיסים בדרום ישראל.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כאן 11: תוכניות וסדרות
קטגוריה:תוכניות חדשות ואקטואליה
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2023
מועצה אזורית משוש

[200px|שמאל|ממוזער|[סמליל המועצה]]
**מועצה אזורית מָשׂוֹשׂ** (בערבית: **مجلس مشاش الاقليمي** "מג'לס משאש אלאקלימי") הייתה מועצה אזורית במחוז הדרום בישראל, בשטח שבין באר שבע, דימונה וערד. המועצה הייתה המועצה האזורית הראשונה למגזר הבדואי בישראל. המועצה פורקה בשנת 1996 ובמקומה הוקמו המועצות המקומיות כסייפה, ערערה בנגב ושגב שלום.

## היסטוריה
כחלק מתוכנית להסדרת התיישבות הבדואים בנגב, הוקמו היישובים שגב שלום, ערוער וכסייפה בשנים 1979, 1981 ו-1982, בהתאמה. בשנת 1988 הוקמה עבורם מועצה אזורית – משוש, על שמו של תל משוש (ח'רבת אל משאש) שבתחומה. חברי המועצה מונו על ידי משרד הפנים, ובראשה הועמד אילן שגיא מכפר ורבורג. כנגד המינוי הוגשה עתירה לבג"ץ בטענה כי חברי המועצה מונו משיקולים פוליטיים בשל היותם מזוהים עם הליכוד (שר הפנים באותו הזמן היה ראש הממשלה ויו"ר הליכוד יצחק שמיר). בית המשפט דחה את העתירה לאחר שמרבית חברי המועצה הצהירו על חברותם במפלגת העבודה.

בשנת 1991 גרו בתחומי המועצה 10,000 בני אדם.

הקמת המועצה גררה קשיים פנימיים, בשל ההבדלים בין השבטים ביישובים השונים, ועקב כך כאשר הוכרז על בחירות למועצה – אף תושב לא הגיש את מועמדותו.
משרד הפנים הקים ועדה בראשות פרופ' גדעון קרסל, וזו המליצה לפרק את המועצות האזוריות הבדואיות שוקת ומשוש ולהחליפן במועצות מקומיות. בשנת 1996 חתם שר הפנים חיים רמון על צו המורה על פירוק המועצה לשלוש מועצות מקומיות: כסייפה, ערערה בנגב ושגב-שלום.

## ראו גם
* מועצה אזורית שוקת

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים בדואיים בישראל
משוש
קטגוריה:כסייפה
קטגוריה:ערערה בנגב
קטגוריה:שגב שלום
קטגוריה:הנגב: יישובים
קטגוריה:הנגב: היסטוריה
מיכאיל בוטקין

**מיכאיל בוטקין** (ברוסית: **Михаил Боткин**;  26 ביוני 1839 - 22 בינואר 1914) היה צייר, חרט, אספן אמנות, ארכאולוג ופילנתרופ רוסי. ואסילי בוטקין, הסופר, וסרגיי בוטקין, הרופא, היו אחיו.

## חיים וקריירה
בוטקין נולד במוסקבה, בנם של אנה איבנובנה (פוסטניקובה) ופטר קונונוביץ' בוטקין, ממשפחת סוחרים שעסקו בסחר בתה. אמו נפטרה כשהיה בן שנתיים, וכשהיה בן ארבע עשרה, אביו נפטר, ואת חינוכו השלים אחיו הבכור ואסילי. בשנת 1856, הוא נכנס לאקדמיה הקיסרית לאמנויות, שם למד אצל פיודור זאביאלוב ופיודור ברוני. שנתיים לאחר מכן, הוא החליט לנסוע, ושהה מספר שנים בגרמניה, צרפת ואיטליה.

כשחזר ב-1863, הוא הציג שני ציורים בנושאים קלאסיים באקדמיה וזכה לתואר אקדמאי.[3] הוא גם קיבל את מסדר סטניסלאוס הקדוש, תואר שלישי (לימים תואר ראשון). בשנת 1870 הוענק לו מסדר אנה הקדושה, תואר שלישי (לימים תואר ראשון) ומסדר הכתר (פרוסיה) על עבודתו עם המכון הארכאולוגי הגרמני ברומא.

בשנת 1879, הוא הפך לחבר מועצת המנהלים באקדמיה וב-1882 כיהן בוועדה מלכותית שהוקדשה לשיקום קתדרלת הבשורה. שש שנים מאוחר יותר, הוא עזר לעצב את הביתן הרוסי בתערוכה הנורדית של 1888.

ב-1896 הפך לאוצר במוזיאון "החברה הקיסרית לעידוד האמנויות" ויועץ כמומחה לשחזור ציורי הקיר בקתדרלת סנט סופיה, נובגורוד ובמנזר מירוז'סקי בפסקוב. שנתיים לאחר מכן כיהן בוועדה שתכננה את שיפוץ ארמון מיכאילובסקי ויחד עם ניקולאי ליחצ'יוב כתב את הקטלוג הראשון לאוסף האמנות העתיק במוזיאון הרוסי.

בנוסף לפעילותו האמנותית, שימש בתפקידים אדמיניסטרטיביים בדירקטוריונים של בנק, בחברת הביטוח הראשונה של רוסיה ובקו ספינות קיטור. הוא גם היה חבר במועצת העיר של סנט פטרבורג.

## אוסף האמנות שלו
ב-1882 הוא קנה אחוזה באי ואסילבסקי, בסנט פטרסבורג, שם שיכן את האוסף שלו בחמישה חדרים קטנים בעליית הגג. בימי ראשון היה האוסף פתוח לקהל הרחב, ללא תשלום. האוסף כלל מגוון רחב של חפצים, המשתרעים על פני כמה מאות שנים, ממקומות רבים ברחבי הים התיכון וכן מרוסיה. במהלך מסעותיו הרבים לאיטליה, הוא רכש ציורים נדירים של פינטוריצ'יו, סנדרו בוטיצ'לי, אנדריאה מנטניה ורבים אחרים.

בשנת 1917, אלמנתו הפקידה במוזיאון הרוסי שלושים ושתיים קופסאות אטומות של יצירות אמנות יקרות ערך במיוחד (ככל הנראה כדי להגן עליהן במהלך מלחמת העולם הראשונה) עם ההוראה שהן יהפכו לרכוש המוזיאון אם היא לא תחזיר אותן תוך שנה ממועד סיום המלחמה. היא מתה מאוחר יותר באותה שנה.

המוזיאון השתלט על האוסף לאחר המהפכה הרוסית, וחלק מיצירות האמנות והספרים הועברו למוזיאון הארמיטאז'. למעלה מ-200 פריטים מזהב נמכרו על ידי ממשלת ברית המועצות לאספנים באירופה ובארצות הברית, כביכול מהאוסף של בוטקין, אך האותנטיות שלהם הוטלה בספק על ידי מומחים, בהתבסס על ניתוח כימי של הפריטים.
## גלריה

 File:Botkin 1.jpg
File:Botkin M P-Nun.jpg
File:Botkin 3.jpg


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1839
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1914
דולי דה לאון

**דולי ארנשו דה לאון**  (באנגלית: **Dolly Earnshaw de Leon,** נולדה ב-12 באפריל 1969) היא שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון פיליפינית. היא ידועה בעיקר בזכות תפקידיה בסרטים "פסק דין", "היסטוריה ני הא" ובסרט שהביא לה הכרה בין־לאומית "משולש העצבות" זוכה דקל הזהב. על הופעתה במשולש העצבות, היא הפכה לשחקנית הפיליפינית הראשונה שהייתה מועמדת בטקס פרסי BAFTA ובפרס גלובוס הזהב.

היא שחקנית תיאטרון מנוסה שהשתתפה ביותר מ-30 הפקות בימתיות וזכתה בפרסים רבים על הופעותיה. בשנת 2023, ווג הבריטי ציין את דה לאון בין "30 הכוכבים המפורסמים בעולם".

## ביוגרפיה וקריירה
דולי דה לאון נולדה וגדלה במנילה, בירת הפיליפינים, להורים עם שורשים מאילוקוס וויסאיאס שבפיליפינים. היא למדה באוניברסיטת הפיליפינים, שם חונכה על ידי האמן הלאומי המנוח לתיאטרון טוני מבסה, וסיימה עם תואר ראשון בתיאטרון ב-1995. לאחר מכן היא החלה לשחק באופרות סבון, ואז עברה לקולנוע. הקרדיט הראשון שלה לסרט היה ב- Shake, Rattle, and Roll III ב-1991. בראיון ל"וראייטי" תיארה דה לאון את התיאטרון כ"אהבתה הראשונה".

במשך עשרות שנים, דה לאון שיחקה במספר תפקידים, בעיקר בפיליפינים. היא עבדה עם במאים פיליפינים ידועים, כולל לאב דיאז, אריק מאטי ואנטואנט ג'אדונה .

בשנת 2018, היא עברה אודישן ללא סוכן וקיבלה תפקיד בסרט הבין־לאומי משולש העצבות, שכתב וביים רובן אוסטלונד. הסרט הוקרן בפסטיבל קאן 2022, שם זכה בפרס דקל הזהב. תפקידה, אותו תיאר וראייטי כ"כזה שגונב את ההצגה", נחשב באופן נרחב כתפקיד הפריצה שלה, מקומית ובין־לאומית, ותואר על ידי דדליין כ"משהו שהיה צריך לקרות מזמן". דה לאון חתמה כתוצאה מכך עם Fusion Entertainment לניהול בכל התחומים, כמו גם עם סוכנות גרש. 

הופעתה במשולש העצבות זכתה לשבחי המבקרים, היא זכתה בפרס איגוד מבקרי הקולנוע של לוס אנג'לס לשחקנית המשנה הטובה ביותר, השחקנית הראשונה שקיבלה את הפרס יחד עם קי הוי קואן, ופרס שחקנית המשנה הטובה ביותר של איגוד המבקרים האמריקאי. היא גם הפכה לשחקנית הפיליפינית הראשונה שהייתה מועמדת לפרס בטקס פרסי BAFTA ובפרס גלובוס הזהב לאחר שקיבלה מועמדויות לשחקנית המשנה הטובה ביותר.

## פילמוגרפיה נבחרת

### בקולנוע

### בטלוויזיה

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה פיליפינים
קטגוריה:שחקניות תיאטרון
קטגוריה:ילידות 1968
I Wrote a Song

"**I Wrote a Song**" (בעברית: "**כתבתי שיר**") הוא סינגל מאת הזמרת והיוצרת האנגלית מיי מולר, שיצא לאור ב-9 במרץ 2023. השיר ייצג את בריטניה באירוויזיון 2023 שהתקיים בליברפול שבממלכה המאוחדת, לאחר שנבחר בבחירה פנימית דרך TaP Music וה-BBC, גוף השידור הבריטי של האירוויזיון. מולר כתבה את השיר יחד עם קארן פול ולואיס תומפסון.

## רקע
הנציג הבריטי לתחרות בשנת 2023 נבחר באופן פנימי על ידי ה-BBC בשיתוף עם TaP Music. תהליך הבחירה אושר ב-8 בספטמבר 2022, לאחר התוצאה המוצלחת עבור בריטניה בתחרות של שנת 2022.

ב-9 במרץ 2023 הוכרזה מולר כנציגת הממלכה המאוחדת לאירוויזיון 2023 שיתקיים במדינה, במהלך תוכנית ארוחת הבוקר של רדיו 2 עם זואי בול והאורח רילן קלארק. מולר הפכה לאישה הראשונה שייצגה את בריטניה בתחרות מאז סורי, בשנת 2018. הקליפ יצא לאור באותו יום, והוקרן בבכורה בערוץ היוטיוב הרשמי של תחרות האירוויזיון.

בשבוע היציאה שלו הגיע I Wrote A Song למקום השלישי ב-40 הגדולים של וודאפון.

## באירוויזיון
המהדורה ה-67 של האירוויזיון תתקיים בליברפול, הממלכה המאוחדת ותורכב משני חצאי גמר ב-9 במאי וב-11 במאי ומגמר ב-13 במאי 2022. על פי כללי האירוויזיון, כל מדינה משתתפת, למעט המדינה המארחת וחמש המדינות הגדולות (גרמניה, צרפת, איטליה, ספרד והממלכה המאוחדת), נדרשת להיות אחת מעשר המדינות שיעפילו מאחד משני חצאי הגמר לגמר. מתוקף היותה חברה בחמש המדינות הגדולות של האירוויזיון, ומתוקף היותה המדינה המארחת, הממלכה המאוחדת העפילה לגמר באופן אוטומטי. ב-12 במאי פורסם סדר ההופעות של הגמר, שנקבע על ידי מפיקי התחרות. הממלכה המאוחדת הופיעה כמדינה ה-26.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אירוויזיון 2023
קטגוריה:שירי הממלכה המאוחדת באירוויזיון
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על מוזיקה
ספר לי את הסודות שלך

**ספר לי את הסודות שלך** (באנגלית: **Tell Me Your Secrets**) היא סדרת דרמת-מתח אמריקאית שנוצרה על ידי הרייט וורנר, אשר הוקרנה בשירות הזרמת המדיה פריים וידאו ב-19 בפברואר 2021. הסדרה נכתבה גם על ידי וורנר שהפיקה לצד ברונה פפנדריה וקייסי האבר.

## עלילה
הסדרה עוקבת אחר "שלישיית דמויות, שלכל אחת עבר מסתורי ומטריד: אמה (שנודעה בעבר בשם קארן מילר) היא אישה שהסתכלה פעם בעיניו של רוצח מסוכן, ג'ון הוא אנס סדרתי לשעבר שנואש למצוא גאולה, ומרי היא אם אבלה האובססיבית למצוא את בתה הנעדרת. ככל שכל אחד מהם נדחק לקצה, האמת על העבר והמניעים שלו הולכת ונעשית עכורה יותר, ומטשטשת את הקווים בין הקורבן והפושע."

## שחקנים ודמויות

## הפקה
ב-24 ביולי 2017, TNT הזמינה מההפקה פרק פיילוט שנקרא אז "Deadlier Than the Male". הפרק היה אחד משני פיילוטים ש-TNT הזמינה.

ב-15 בפברואר 2018, פורסם ש-TNT נתנה אישור להפקת סדרה שתיצור ותכתוב הארייט וורנר. על פי הדיווחים, הזמנת הסדרה הייתה לעונה ראשונה בה וורנר גם תפיק בפועל לצד ברונה פפנדריה וקייסי האוור. ג'ון פולסון ביים את הסדרה ומשמש גם כמפיק בפועל. חברות ההפקה המעורבות בסדרה כוללות Made Up Stories ו-Studio T. ב-18 ביוני 2018, פורסם שהסדרה תשווק בשם "ספר לי את הסודות שלך".

ביוני 2020, הוכרז שהסדרה לא תשודר ב-TNT והיא בוטלה. עם זאת, בסוף אוקטובר 2020, פריים וידאו הודיעה על רכישת הסדרה שעתידה לעלות לשידור ב-2021. ב-27 בינואר 2021, פורסם שהסדרה תעלה לאקרנים ב-19 בפברואר 2021.

### ליהוק
לצד הכרזת הסדרה הראשונית, דווח כי לילי רייב, איימי ברנמאן, האמיש לינקלייטר, אנריקה מרצ'יאנו, קיארה אורליה, אשלי מדקוויי ובראיינט טארדי לוהקו לתפקידים בסדרה. ביוני 2018, דווח כי זאווייר סמואל וסטלה בייקר לוהקו לתפקידים ראשיים וכי מארק ריצ'רדסון יופיע בתפקיד חוזר. ביולי 2018, פורסם כי קתרין וויליס וצ'ארלס אסטן לוהקו לתפקידים חוזרים.

### צילומים
הצילום העיקרי של הסדרה התקיים באמצע 2018 בניו אורלינס, לואיזיאנה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה באנגלית
קטגוריה:סדרות מתח אמריקאיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה מקוריות של אמזון
קטגוריה:סדרות דרמה אמריקאיות

קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 2021
קריסת הבנקים בארצות הברית (2023)

**קריסת הבנקים בארצות הברית ב-2023** היה משבר כלכלי שנמשך 5 ימים במרץ 2023. במשבר, 3 בנקים בינוניים: סילברגייט בנק , סיליקון ואלי בנק וסיגנצ'ר בנק , פשטו רגל, עקב שינויים טכנולוגים שהתרחשו בעולם, ביניהם משבר אנרגיה גלובלי.

הבנק הראשון שפשט רגל, הוא בנק סילברגייט, בנק אמריקאי אשר מתמחה בשירותים לחברות הייטק והון סיכון. הבנק נסגר על ידי הממשל האמריקאי בתחילת מרץ 2023, אחרי שספג הפסדים כבדים בהלוואותיו. לאחר מכן נסגרו עוד 2 בנקים, ביניהם בנק סיגנצ'ר ובנק סיליקון וואלי. סיליקון וואלי, הבולט מביניהם, הפסיד 1.8 מיליארד דולר ברבעון האחרון, והתברר לאחר מכן שהוא לא מעניק את השירותים שהבטיח ללקוחותיו.

## ראו גם
* קריסת סיליקון ואלי בנק

## הערות שוליים

קטגוריה:משברים כלכליים
קטגוריה:ארצות הברית: כלכלה
קטגוריה:2023 בארצות הברית
בריטון וילסון

**בריטון וילסון** (באנגלית: **Britton Wilson**; נולדה ב-13 בנובמבר 2000) היא אתלטית אמריקאית. פעמיים אלופת עולם (יוג'ין 2022, טוקיו 2025) בריצת שליחות 4x400 מטר ושיאנית אמריקה בעבר ובעלת התוצאה השלישית בטיבה בכל הזמנים בריצת 400 מטר באולם.

## ביוגרפיה
היא למדה והתאמנה באוניברסיטת טנסי ובשנת 2021 עברה לאוניברסיטת ארקנסו לאחר שסבלה מבעיות נפשיות.

### 2022
באליפות המכללות שנערכה ביוג'ין, אורגון ביוני 2022 היא זכתה במדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות בשיא אישי חדש של 53.86 שניות. שבועיים לאחר מכן, באליפות ארצות הברית שנערכה אף היא ביוג'ין היא זכתה במדליית כסף בשיא אישי חדש של 53.08 שניות, אחרי סידני מק'לוכלין שקבעה שיא עולם חדש של 51.41 שניות ולפני שמיר ליטל (53.92 שניות).

#### אלופת עולם
באליפות העולם שנערכה ביוג'ין ביולי אותה שנה היא זכתה במדליית זהב, בריצת 4x400 מטר ביחד עם טליתה דיגס, אבי שטיינר וסידני מק'לוכלין בתוצאה של 3:17.79 דקות, לפני ג'מייקה (3:20.74 דקות) והממלכה המאוחדת (3:22.64 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 54.02 שניות.

### 2023
#### שיאנית אמריקה
באליפות המכללות באולם שנערכה באלבקרקי, ניו מקסיקו ב-11 במרץ 2023 זכתה וילסון במדליית זהב בריצת 400 מטר בשיא אמריקה חדש של 49.48 שניות. התוצאה שקבעה היא התוצאה השנייה בטיבה בכל הזמנים אחרי שיא העולם הטרי בן 20 הימים של פמקה בול מהולנד (49.26 שניות) וטוב מהשיא הוותיק בן 41 שנים של ירמילה קרטוכווילובה מצ'כוסלובקיה (49.59 שניות).

בתחרות שנערעכה בבאטון רוז' לואיזיאנה ב-12 במאי אותה שנה היא קבעה שיא מכללות חדש של 49.40 שניות. בשלב הגמר היא שיפרה את שיאה והעמידה אותו על 49.13 שניות.

באליפות ארצות הברית שנערכה ביוג'ין ב-8 ביולי זכתה במדליית כסף בריצת 400 מטר בתוצאה של 49.79 שניות, אחרי סידני מק'לוכלין-לברון שקבעה את תוצאת השנה בעולם של 48.74 שניות, ולפני טליתה דיגס (49.93 שניות).

## שיאים אישיים
### אצטדיון
* ריצת 400 מטר: 49.13 שניות (2023), שיא מכללות
* ריצת 400 מטר משוכות: 53.08 שניות (2022)

### אולם
* ריצת 400 מטר: 49.48 שניות (2023), **שיא אמריקה בעבר**

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמריקאים ילידי וירג'יניה
קטגוריה:ריצ'מונד (וירג'יניה): אישים
קטגוריה:אצניות אמריקאיות
קטגוריה:אלופות עולם באתלטיקה
קטגוריה:וירג'יניה: אתלטים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-2000
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-2000
דוד לרון

**דוד לרון** (נולד ב-20 בדצמבר 1962) הוא איש עסקים ישראלי ומנכ"ל דואר ישראל.

## ביוגרפיה
נולד לרחל ומרדכי. בשנת 1980 התגייס לשריון, השתתף במלחמת לבנון הראשונה, ושימש בהמשך כמ"פ טנקים במילואים.

לאחר שחרורו מצה"ל, החל בלימודי תואר ראשון בכלכלה ומנהל עסקים באוניברסיטת חיפה. עם סיום התואר ב-1980 התקבל לעבודה בשטראוס, שם עבד עד 2002 במגוון תפקידים, כולל בהנהלת הקבוצה וכמנכ"ל חברת הסלטים של שטראוס.

בשנת 2003 התמנה לסמנכ"ל וראש חטיבת הלקוחות בסלקום.

משנת 2007 שימש כמנכ"ל חברת ההסעדה "ISS נורקייט", בה הקים חטיבה חדשה המספקת פתרונות כוללים של כלל השירותים התפעוליים לארגונים גדולים.

בשנת 2007 עבר לתנובה, שם התמנה כיו"ר חברות הבת של הקבוצה והיה חלק בתהליך הפיכת החברות הללו לתשלובת אחת עם מטה וניהול משותף, אשר כללה בין השאר את סנפרוסט, מעדנות, מאמא עוף ומעדני טירת צבי.

בין השנים 2010–2014 שימש כמנכ"ל דלק קמעונאות במסגרת חברת דלק ישראל.

בשנת 2015, התמנה לתפקיד סמנכ"ל תפעול ושרשרת אספקה בשופרסל, בהמשך התמנה למשנה למנכ"ל הקבוצה.

החל מיוני 2022 משמש לרון כמנכ"ל דואר ישראל.

לרון מתגורר ברגבה. הוא נשוי ליעל, מנהלת קורסי הקיץ הבינלאומיים של להקת המחול הקיבוצית בגעתון. לזוג שני בנים ובת.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:רגבה: אישים
קטגוריה:דואר ישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1962
RR

***RR*** (מעוצב: **RЯ** או **R∞Я**) הוא מיני-אלבום הראשון המשותף של הזמרת-יוצרת הספרדית רוסליה והזמר הפוארטו ריקני ראו אלחנדרו. המיני-אלבום יצא לאור ב-24 במרץ 2023, על ידי חברות התקליטים קולומביה רקורדס, סוני מיוזיק לטין ו-Duars.

## רקע והכרזה
באוגוסט 2021, החלו לצוץ שמועות שרוסליה וראו אלחנדרו נראו יחד בפומבי על ידי פפראצי וכי החלו לצאת. הזוג אישרו את מערכת היחסים שלהם עם תמונות של השניים חוגגים יחד את יום הולדתה ה-28 של רוסליה. במאי 2022, אלחנדרו אמר למגזין בילבורד שהם עבדו יחד באולפן הקלטות ויש להם כמה וכמה שירים שהם צפויים להוציא במשך. רוסליה אישרה זאת בראיון למגזין בילבורד בראיון אישי משלה בנובמבר. ב-13 במרץ 2023, הכריזו הזוג על צאת המיני-אלבום, יחד עם עטיפתו, רשימת הרצועות ותאריך היציאה ברשתות החברתיות שלהם.

## רשימת רצועות

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומים משותפים
קטגוריה:אלבומים בספרדית
קטגוריה:מיני-אלבומי חברת סוני מיוזיק לטין
קטגוריה:מיני-אלבומי חברת קולומביה רקורדס
הולך בטל

"**הולך בטל**" (מוכר גם במילותיו הראשונות "**עצמאי בשטח**") הוא שיר של להקת תמוז שיצא לאור באלבומם היחיד סוף עונת התפוזים ב-23 בפברואר 1976. את השיר כתב מאיר אריאל, הלחין אריאל זילבר והפיק מוזיקלית לואי להב.

## תוכן השיר
בבית הראשון מסופר על אדם עצמאי הולך בטל, הוא מתואר כשהוא הולך מבולגן ברחוב חשוך:

הוא הולך ברחובות זמן רב ועובר גם בדרך סמטאות. בשלב מסוים הוא מחפש חומר ללחישה בחושך. לאחר מכן מתחיל האיש להיות רעב, אך מהצד השני נהנה שכואב לו.

מילות השיר הן סוריאליסטיות במובהק ואינטרוספקטיביות - מה שאפיין את כתיבתו של מאיר אריאל בלא מעט משיריו.

## הצלחת השיר
השיר הוצג כמועמד למצעדי הפזמונים השבועיים של רשת ב' ב-3 ביוני 1975, במצעד הוא זכה להצלחה גדולה וצעד 13 שבועות, עד 9 בספטמבר 1975. בשיאו הגיע השיר למקום השני במצעד הפזמונים השבועיים (5 באוגוסט 1975).

## ביצועים מאוחרים לשיר
מאיר אריאל, שכתב את השיר, הקליט אותו פעמיים עם לחן משלו ב-1974 וב-1978. גם הגרסה שלו זכתה להצלחה עוד לפני שיצאה גרסת תמוז לשיר. הוא צעד שלושה שבועות במצעדי הפזמונים השבועיים של רשת ב' מ-28 באוקטובר ועד 18 בנובמבר 1974, בשיאו הגיעה גרסתו של אריאל למקום ה-15 במצעד.

בשנת 1991 הקליט אריאל זילבר גרסה מחודשת לשיר בדואט עם עמיר לב.

ביוני 2012, לקראת "פסטיבל עצמאי בשטח" שהוקדש למאיר אריאל, ביצעו אסף אבידן, מרסדס בנד, רוקפור, תמר אייזנמן ורוני פיטרסון גרסת כיסוי לשיר. השיר הועלה ליוטיוב חודש לפני כן ב-29 במאי 2012.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירי תמוז
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מאיר אריאל
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי אריאל זילבר
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי מאיר אריאל
קטגוריה:שירי פולק רוק
מיקרוביט

ממוזער|לוגו מיקרוביט
ממוזער|בקר המיקרוביט ולידו עט להמחשת הגודל. במרכז ניתן להבחין ברשת נוריות הלד
**מיקרוביט** (Micro Bit או Micro:bit בחלק מהמקרים) הוא בקר הניתן לתכנות המכיל מספר אמצעי קלט ופלט. הוא נהגה ומומן בחלקו על ידי ה-BBC על מנת ללמד את הילדים בבריטניה תכנות. המיקרוביט תומך קוד פתוח כך שניתן להוסיף פונקציות שונות, בעזרת הרחבות, בכל אחד ממשקי התכנות. המיקרוביט הוא בקר נפוץ ללימוד תכנות ברחבי העולם. אחד המאפיינים ההופכים את התכנות במיקרוביט לידידותי הוא הסימולטור המוצג בממשק ה-makecodehttps://makecode.microbit.org/#editor בו ניתן לראות מיד את תוצאת התכנות.

## שפות תכנות
למיקרוביט כמה שפות תכנות אפשריות:
* פייתון על בסיס המודולה microbit או MicroPython בכל מהדר של השפה.
* תכנות חזותי באמצעות ממשק סקראצ'
* באמצעות ממשק makecode שבשותפות עם חברת מיקרוסופט ניתן לתכנת בשלוש דרכים:
** תכנות חזותי באמצעות בלוקים
** ג'אווה סקריפט
** פייתון

## גרסאות
ממוזער|שלושת הצירים בהם מבחין חיישן התאוצה

למיקרוביט שתי גרסאות V1 ו-V2 השונות הן במספר הרכיבים, והן ביכולות העיבוד של הבקר.

גרסה V1 מכילה את הרכיבים:

גרסה V2 מכילה יותר זיכרון  **ובנוסף** את הרכיבים:
*מיקרופון
* רמקול
* אייקון המיקרוביט בכרטיס משמש כחיישן מגע נוסף 

למיקרוביט ניתן להוסיף אמצעי קלט ופלט נוספים, ועוד רכיבים וחומרה שונים. את הרכיבים השונים ניתן לתכנת בעזרת הוספת הרחבות. למשל:

## קוד לדוגמה
להלן כמה קטעי קוד בשלוש שפות שונות, המבצעים את אותה פעולה על המיקרוביט:

### הצגת המחרוזת [[תוכנית Hello world|Hello world!]]
[thumb|[תכנות חזותי של המחרוזת: "Hello world!" במיקרוביט באמצעות ממשק makecode]]
* ג'אווה סקריפט:

```javascript
basic.showString("! Hello world")
```

* פייתון (באמצעות ממשק makecode):

```python3
basic.show_string("! Hello world")
```


### הפעלת נורית לד המהבהבת [[תדירות|בקצב]] של [[הרץ|1Hz]]

* ג'אווה סקריפט:

```javascript
basic.forever(function () {
    led.plot(2, 2)
    basic.pause(500)
    led.unplot(2, 2)
    basic.pause(500)
})
```

* פייתון (באמצעות ממשק makecode):

```python3
def on_forever():
    led.plot(2, 2)
    basic.pause(500)
    led.unplot(2, 2)
    basic.pause(500)
basic.forever(on_forever)
```


## יתרונות וחסרונות
### יתרונות
*הקידוד הוויזואלי מונע ברוב הפעמים שגיאות.
*שפת לימוד נפוצה במערכת החינוך.
*קיימות פלטרפורמות והרחבות רבות.
### חסרונות
*לשם יצירת הרחבה, נדרש ידע בתכנות. כך שמשתמש חדש בתחום התכנות, מוגבל לסל הפקודות וההרחבות המוצעות בלבד.
* גודל ורזולוציית מסך הלדים מאוד קטנה, מה שמסרבל הבנת טקסטים ארוכים.
* המערכת הרשמית אינה תומכת ומציגה במסך הלדים אותיות בעברית, **אך ניתן** על ידי הוספת ההרחבה Hebrew להציג אותיות בעברית.

## ראו גם
* ארדואינו
*Raspberry Pi
* תחרויות FIRST Lego League

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר makecode
* אתר תכנות בפייתון באמצעות מודולת microbit
* מאמר A systematic review of the use of BBC micro: bit in primary school
*תכנות ה-BBC MICRO:BIT בשפת פייתון - באתר "הבייט הלבן"

## הערות שוליים

קטגוריה:מערכות בקרה
Is There Someone Else?

**?Is There Someone Else** הוא שיר של הזמר-יוצר הקנדי דה ויקנד. הוא השיר העשירי באלבום האולפן החמישי שלו, *[[Dawn FM]].* הוא נכתב על ידי דה ויקנד, OPN, טומי בראון ופיטר לי ג'ונסון, והופק על ידי הארבעה עם הפקה נוספת של מקס מרטין ואוסקר הולטר. השיר הגיע למקום ה-45 במצעד הסינגלים הבריטי ולמקום ה-31 בבילבורד הוט 100.

במלאת שנה ליציאת האלבום *Dawn FM* ב-7 בינואר 2023, יצא הקליפ לשיר. דה ויקנד ביצע את השיר במהלך סיבוב ההופעות שלו, "After Hours til Dawn", וכלל אותו באלבום ההופעה החיה שלו מ-2023, *[[Live at SoFi Stadium]]*.

## לחן ומילים
"?Is There Someone Else" הוא שיר סינת'-פופ בסולם לה מינור עם מפעם של 135 פעימות לדקה. מילות השיר עוסקות בחשד של דה ויקנד שבת זוגו מנהלת רומן עם גבר אחר.

## וידאו קליפ
הקליפ לשיר יצא ב-7 בינואר 2023, במלאת שנה ליציאת האלבום *[[Dawn FM]]*. את הקליפ ביים Cliqua. בקליפ נראה דה ויקנד צופה באישה רוקדת בפיתוי דרך חלון הדירה כשהא עוטה מסכה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי דה ויקנד
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי דה ויקנד
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי דה ויקנד
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי מקס מרטין
קטגוריה:שירי סינת'-פופ
קטגוריה:שירי כסף בממלכה המאוחדת
מוחמד-עלי פרדין

**מוחמד-עלי פרדין** (בפרסית: محمدعلی فردین, 4 בפברואר 1931 - 6 באפריל 2000) היה שחקן, במאי קולנוע ומתאבק בסגנון חופשי איראני בולט.

## ביוגרפיה
פרדין נולד וגדל באזור עני בדרום טהראן. הוא היה הבכור מתוך שלושה ילדים. לאחר שהוא סיים את לימודיו בתיכון, פרדין הצטרף לחיל האוויר והפך למתאבק בסגנון חופשי בשנות העשרים שלו. הוא זכה במדליית כסף באליפות העולם בהיאבקות ב-1954 והגיע למקום הרביעי באליפות ב-1957.

פרדין היה שחקן ראשי פופולרי בקולנוע האיראני והיה ידוע בכינוי "מלך הלבבות", לאחר שהופיע בתפקיד ראשי בסרט איראני בעל אותו שם (Soltane Ghalbha).

הוא התפרסם בשנות ה-60. עבור האיראני הממוצע, הוא היה דמות הרואית ששימשה כאלטרנטיבה לכוכבי קולנוע שלא הגיעו מאיראן. הוא לרוב לוהק לתפקידים של הבחור העני הקשוח עם לב זהב שזוכה בבחורה בסוף. הסרטים שלו כוללים את "Behesht Door Nist", "Ghazal" ו-"Ganje Qarun". לאחר המהפכה האיראנית ב-1979, הוא כיכב רק בעוד שני סרטים, "Bar Faraz -e- Asemanha" ו-"Barzakhiha".

הוא גם שיחק בסרט הבוליוודי "Subah-O-Sham" שיצא ב-1972.

### הגבלות אחרי המהפכה
פרדין הוחרם מלעבוד כמעט לחלוטין לאחר המהפכה האיראנית. הוא יכול היה לשחק רק בסרט אחד, "The Imperilled" (Barzakhiha), אשר יצא ב-1982 וגרם לחרם עליו. הסרט "The Imperilled" בוים על ידי איראג' חאדרי ושיחקו בו כוכבים מלפני המהפכה. עם סיפור פטריוטי על התנגדות לפלישה זרה, זו הייתה הזדמנות בשביל פרדין והשחקנים האחרים לחדש את הקריירות שלהם באווירה של לאחר המהפכה. הסרט היה להיט והפך לסרט האיראני המרוויח ביותר בכל הזמנים. אבל הוא הוחרם במהרה וכתוצאה מכך השחקנים הוחרמו מלעבוד.

### מוות
פרדין מת כתוצאה מדום לב ב-6 באפריל 2000 בגיל 69. ברדיו ובטלוויזיה המדיניים, אשר נשלטו על ידי הממסד האסלאמי, התעלמו באופן כללי מהחדשות על מותו. הוא נקבר בבית הקברות בהשט-א-זהרה בטהראן. יותר מ-20,000 אנשים השתתפו בלוויה שלו.

## קישורים חיצוניים

 במסד הנתונים הקולנועיים IMDb **(באנגלית)**

## הערות שוליים

קטגוריה:איראן: אישים בספורט
קטגוריה:איראנים שנולדו ב-1931
קטגוריה:נפטרים ב-2000
DSP (סדרת לוויינים)

סמאל|ממוזער|200px|לוויין מדגם DSP 8
**DSP** (באנגלית: **Defense Support Program (DSP)**) הייתה תוכנית שכללה סדרת לווייני לגילוי שיגורי טילים בליסטיים ופיצוצים גרעינים שהופעלה על ידי ארצות הברית החל משנות ה-70 של המאה ה-20. המערכת הייתה החלק העיקרי במערכת מוקדמת להתרעה על שיגורים. התוכנית נוהלה על ידי חיל החלל של ארצות הברית. היא פעלה עד לתחילת המאה ה-21 כאשר הוחלפה על ידי מערכת SBIRS. המערכת פעלה במקביל למערכת Oko שפותחה בברית המועצות והופעלה גם ברוסיה.

## היסטוריה
שמאל|ממוזער|250px|דגמים של לווייני DSP
מטרת המערכת הייתה להחליף מערכת MIDAS שלא הצליחה להגיע לשלב מבצעי. בנוסף לכך בהמשך היא החליפה לוויינים מסדרה ולה. השיגור הראשון בוצע ב-6 בנובמבר 1970. הלווין שקל כ-900 ק"ג וכלל כ-2000 חיישנים. בנוסף לכך הותקנו פאנלים סולארים שסיפקו 400 ואט. אורך חיים המתוכנן של החללית היה 1.25 שנים.

השיגור היה מוצלח וחללית סיפקה מידע באיכות גבוהה. במהלך מלחמת המפרץ המערכת סיפקה לישראל ולערב הסעודית מידע על שיגורי "סקאד".

היה מתוכנן להגיע ל-25 לוויינים. בפועל שוגרו 23. הלוויינים שודרגו בהדרגה. בסופו של דבר המשקל הגיע ל-2380 ק"ג עם 6000 חיישנים והספק של 1485 ואט. עלות הלוויין הייתה כ-400 מיליון $. אורך חיים מתוכנן היה 3–5 שנים.

כל הלוויינים נבנו על ידי TRW. השיגור האחרון בוצע בשנת 2007. ככלל שיגורים בוצעו מנמל החלל קייפ קנוורל. רק לוויין DSP 16 הוצב במסלול על ידי מעבורת החלל אטלנטיס מסגרת משימה STS-44 בשנת 1991.

## שיגורים

## קישורים חיצוניים

* מידע על המערכת
* מידע על הלוויינים
## הערות שוליים

קטגוריה:הגנה נגד טילים
קטגוריה:לוויינים אמריקאיים
קטגוריה:לווייני ריגול