open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
חולייתנים לסתניים

[ממוזער|150px|גולגולת של [אורקה.]]
[ממוזער|150px|[תנין ים, מין בעל עוצמת נשיכה חזקה ביותר בזכות מבנה לסתותיו]]
**חולייתנים לסתניים** (שם מדעי: Gnathostomata) היא על-מחלקה בקבוצת בעלי החוליות שבמערכת המיתרניים. בקבוצה זו ישנן כיום שתי קבוצות עיקריות: דגי סחוס ודגי גרם. דגי הגרם כוללים גם את אבות הטטרפודים, בהם מחלקות רבות נוספות.

ההבדלים העיקריים בין הגרמיים לדגי סחוס הם: הפה המצוי בקדמת הגוף, שלוש עצמות המצויות באוזן ועורם עבה ומכוסה קשקשים קשים, אשר חלק מבני הקבוצה איבדו בהמשך. 

החולייתנים הלסתניים היוו את רוב החולייתנים כבר מאמצע תקופת הדבון, לפני 380 מיליון שנים בקירוב. הם שונים משאר החולייתנים, בלסתותיהם – מבנה  חזק בתוכו מצוי חלל הפה, המשמש להשגת מזון וממוקם בחזית הגוף. המבנה מורכב מעצמות ושרירים שהם חלק מהשלד הפנימי, הם מניעים את איברי לעיסת ושחיקת המזון: עצמות הלסת או השיניים.

## מיון
*מחלקה בעלי שריון (Placodermi) – נכחדה
*מחלקה דגי סחוס (Chondrichthyes)
* קבוצה גרמיים (Teleostomi)
** מחלקה אקנתודים (Acanthodii) – נכחדה
**קבוצה דגי גרם (Osteichthyes)
***קבוצה בעלי עצם (Euteleostomi)
****מחלקה מקריני סנפיר (Actinopterygii) 
****קבוצה בעלי סנפירים בשרניים (Sarcopterygii)
*****קבוצה בעלי ארבע רגליים (Tetrapoda)

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1879
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קרל אלפרד פון זיטל
בעלי שפיר עוברי

**בעלי שפיר עוברי** (שם מדעי: Amniota) הם בעלי חוליות המשתייכים לקבוצת בעלי ארבע רגליים וכוללים בימינו:
*מחלקת יונקים (Mammalia) – אשר התפתחה מן הסינאפסידים.
*קבוצת זאורופסידה (Sauropsida) – כוללת את הזוחלים הקיימים והעופות.

בעלי שפיר התפתחו לפני 300 מיליון שנה, כאשר על הביצה נבנתה קליפה, שבתוכה היה העובר מתפתח, עד אשר היה מוכן דיו לבקיעה. מוצאם מן הקוטילוזאורים.

## ההתפתחות העוברית של בעלי השפיר
בכל בעלי החיים האמניוטים (בעלי שפיר) מתפתחים העוברים בשלבים המוקדמים באותה צורה, עד שלב מסוים שבו כל מין מתחיל להתפתח בצורה שונה. חלק מתהליכי ההתפתחות מתרחשים באמצעות קיפולים. בתחילת ההתפתחות מתרחש שלב הגסטרולציה שבו נוצרות שלוש שכבות הנבט: שכבה שמכסה את העובר מבחוץ הנקראת אקטודרם, השכבה הפנימית שתיצור את המעי הקדמון הנקראת אנדודרם, והשכבה שביניהם הנקראת מזודרם. שכבת האנדודרם עוברת סדרה של קיפולים שתוביל ליצירת צינור המעי ממנו ינצו בלוטת התריס, הריאות, הלבלב, כיס המרה והכבד. השלב הראשון בתהליך המורפוגנזה היוצר את המעי הוא הופעת "קפל הראש" בצורת סהר, בחלק שעתיד להפוך להיות האזור הקדמי של הגוף.

קפל הראש מופיע קצת מעל ה-Prechordal Plate) PrCP), אשר לו תפקיד בהכוונת היווצרות המעי הקדמי והאיברים הנגזרים ממנו. קפל הראש הוא מופע שמור בקרב כל האמניוטים. בעקבות הופעתו נוצר ה-Anterior Intestinal Portal) AIP) בשכבת האנדודרם הממוקמת בצד הונטרלי של העובר (בצד הבטני), בכך נגלה לעין השינוי הראשוני הקשור ליצירת המעי. באפרוח ניתן לראות שינוי זה 24 שעות מתחילת ההתפתחות בשלב עוברי 6.

התקדמות ה-AIP נמשכת מהחלק הקדמי של העובר לחלק האחורי וגוררת איתה התקפלות נוספת של אזורים צדדיים אנדודרמליים. אזורים אלה מחוברים גם לחלק לשכבת המזודרם ונקראים Splanchnic Mesoderm) SplM). תהליך ההתפתחות מתקדם מהחלק הקדמי לכיוון החלק האחורי בצורת גל. שני צדדי העובר נפגשים בקו האמצע הוונטרלי ומתאחים ליצירת המעי הקדמי הנמשך מהפה ועד למעי האמצעי. באותה נקודת מפגש, בקו האמצע הוונטרלי של המעי הקדמי, מנצים האיברים הנגזרים מהמעי.

בהתפתחות האיברים מה-Foregut באפרוחים בשלבים 6 ו-7 של ההתפתחות העוברית מתבצעת התמיינות התאים של איברי ה-Foregut כמו הכבד, הלבלב והריאות.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ארנסט הקל
קטגוריה:בעלי ארבע רגליים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1866
גרמיים

ה**גרמיים** (שם מדעי: Teleostomi) היא קבוצה טקסונומית של מיתרניים מעל-מחלקת חולייתנים לסתניים.

רבים מבני קבוצה זו הם דגים, אך הם כוללים גם את קבוצת בעלי ארבע רגליים החולייתנים היבשתיים.
לא נכללים בקבוצה זו דגי הסחוס שאינם בעלי עצמות גרמיות בגופם, אלא עצמות סחוס.

## מיון בני הקבוצה
* קבוצה **גרמיים** (Teleostomi)
** מחלקה אקנתודים (Acanthodii) – נכחד
*** קבוצה בעלי עצם (Euteleostomi)
**** מחלקה מקריני סנפיר (Actinopterygii)
**** מחלקה בעלי סנפירים בשרניים (Sarcopterygii)
***** קבוצה בעלי ארבע רגליים (Tetrapoda).

### גלריה

קובץ:Neoceratodus forsteri Aquarium tropical du Palais de la Porte Dorée 10042016 2.jpg|דג ריאות אוסטרלי
קובץ:Datnioides polota (Hamilton, 1822).jpg
קובץ:Expn0020 (14482376376).jpg|צלופח
קובץ:Spea hammondii01.jpg
קובץ:Manchot empereur - Emperor Penguin - Aptenodytes forsteri.jpg|פינגווין קיסרי


## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:ענפי בעלי חיים
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי שארל לוסיאן בונפרטה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1836
אליגטוריים

[ממוזער|ראש של [אליגטור סיני]]
[ממוזער|[קיימן ממושקף טורף דג פיראנה]]
ממוזער|קיימן ממושקף שוחה
[ממוזער|צאצאים של [קיימן גמדי של קיוויה]]
**אליגטוריים** (שם מדעי: Alligatoridae) היא משפחה של זוחלים מסדרת התנינאים. במשפחה שתי תת-משפחות: קיימנים (Caimaninae) ואליגטורים (Alligatorinae), בה שרד סוג יחיד – אליגטור.

משפחה זו שייכת לענף דמויי אליגטור והיא המשפחה היחידה ששרדה מענף זה.

ההבדלים הבולטים בין האליגטורים לבין התניניים הם חוטם רחב וקצר יותר וכן העובדה שהשן הרביעית בלסת התחתונה, שהיא השן הגדולה, נכנסת לגומה מתאימה בלסת העליונה, וכך היא נותרת חבויה כשהפה סגור. אצל התניניים, לעומת זאת, השן בולטת אל מחוץ לפה גם כשהפה סגור. בנוסף, אצל התניניים יש איברי חישה עוריים (Integumentary sense organs) המצויים בכל הגוף (נראים כנקודות שחורות על הקשקשים) ואילו באליגטוריים הם מוגבלים רק לראש. בניגוד לתניניים, לאליגטוריים אין בלוטות המפרישות מלחים, דבר שמגביל אותם בעיקר לבתי גידול של מים מתוקים.

האליגטוריים ה"אמיתיים" כוללים כיום שני מינים בלבד: אליגטור אמריקני ואליגטור סיני. האליגטור האמריקני נפוץ בארצות הברית, כפי שרומז שמו, והאליגטור הסיני חי בסין לאורך נהר היאנגצה אך נמצא בסכנת הכחדה חמורה. במרכז ובדרום אמריקה האליגטוריים מיוצגים על ידי שישה מיני קיימנים המחולקים לשלושה סוגים. הקיימנים נבדלים מהאליגטורים האמיתיים בכך שבין הנחיריים שלהם לא קיימת מחיצה עצמית. כמו כן, השריון הבטני שלהם מורכב מקשקשים גדולים, עצמיים וחופפים, כאשר כל אחד מקשקשים אלה מורכב משני חלקים המחוברים בתפר.

## מיון
*משפחה **אליגטוריים** (Alligatoridae)
***סוג ללא מקור Orientalosuchus – נכחד
**תת-משפחה אליגטורים (Alligatorinae)
***סוג Albertochampsa – נכחד
***סוג אליגטור (Alligator)
***סוג אלוגנתוסוכוס (Allognathosuchus) – נכחד
***סוג Arambourgia – נכחד
***סוג צרטוסוכוס (Ceratosuchus) – נכחד
***סוג Chrysochampsa – נכחד
***סוג Eoalligator – נכחד
***סוג Hassiacosuchus – נכחד
***סוג Hispanochampsa – נכחד
***סוג Krabisuchus – נכחד
***סוג Navajosuchus – נכחד
***סוג Procaimanoidea – נכחד
***סוג Wannaganosuchus – נכחד
**תת-משפחה קיימנים (Caimaninae)
***סוג קיימן (Caiman)
***סוג ומין יחיד קיימן שחור (Melanosuchus niger)
***סוג Eocaiman – נכחד
***סוג מורסוכוס (Mourasuchus) – נכחד
***סוג Necrosuchus – נכחד
***סוג Orthogenysuchus – נכחד
***סוג קיימן גמדי (Paleosuchus)
***סוג פורוסזאורוס (Purussaurus) – נכחד

### המינים הקיימים

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1844
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון אדוארד גריי
קטגוריה:דמויי אליגטור
אליגטור סיני

**אליגטור סיני** (שם מדעי: *Alligator sinensis*) מין בסוג אליגטור. האליגטור הסיני נפוץ בסין, והוא קטן מהאליגטור האמריקאי.

## מאפייני המין
מבחינה פיזית, האליגטור הסיני הוא העתק מוקטן כמעט מושלם של האליגטור אמריקאי. אורכם הממוצע של האליגטורים הסינים הוא מטר וחצי, אולם לעיתים נדירות ניתן לצפות בפרטים שאורכם עולה על 2.1 מטרים. משקלם הוא כ-36 קילוגרמים. הם בעלי ראש גדול יחסית לאליגטורים אמריקניים צעירים בעלי גודל דומה. יש להם קשקשים מחוספסים יותר, ותבנית של פסים חלשים ובהירים על רקע גופם הכהה.

בעוד שבעבר האליגטור הסיני היה נפוץ במרבית אזוריה של סין, תפוצתו הנוכחית כוללת מספר קטן של שלוליות המכילות מספר מועט של פרטים שקטן לרוב מ-200. שלוליות אלו ממוקמות לאורך נהר היאנגצה התחתון על-יד המחוזות ג'יאנגסו, ג'ג'יאנג ואנחווי. הגורם המרכזי להידלדלות שנצפתה באוכלוסייתו של האליגטור הסיני הוא המרת בתי גידול בהם הוא חי לשטחים חקלאיים. גורם נוסף האחראי לכך הוא הרעלתן של חולדות, שהן מכרסמים מהן ניזון האליגטור. בעשור האחרון נראו קני אליגטורים בודדים בלבד, ורק במעטים מהם גדלו אליגטורים המסוגלים להתקיים בעצמם.

האליגטור הסיני נמצא בנספח אחד של אמנת ה-CITES, מה שאומר שהגבלות חמורות חלות על סחר בו וייצוא שלו ברחבי העולם. ארגון ה-IUCN מגדיר את מצבו כמין בסכנת הכחדה חמורה (Critically Endangered Species). מאמצים רבים נעשים כיום על מנת להשיב לטבע פרטים שהורבו בשבי, אולם עד כה הם נחלו הצלחה מועטה בלבד.

האליגטורים הסיניים מתרבים היטב בשבי. על פי ההערכות, מעל 10,000 פרטים חיים בשבי, רובם במרכז המחקר של אנחווי לאליגטורים סיניים, ובבנק לתנינאים שבמדראס, כמו גם במספר גני חיות. הוא נחשב למין צייתן יחסית, אולם בדומה לתנינים אחרים הוא יכול לגרום לחבלות גופניות קשות למאלפים או מטפלים לא זהירים.

## גלריה

China-Alligator.jpg
Alligator sinensis.jpg
Babygator2.jpg
Alligator sinensis at Beijing Zoo.JPG
Chinese Alligator 2016.jpg
2011 China-Alligator 0491.JPG


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אליגטוריים
קטגוריה:סין: מינים אנדמיים
קטגוריה:פאונת מים מתוקים במזרח הרחוק
קטגוריה:סין: זוחלים
קטגוריה:זוחלים: טורפי-על
קטגוריה:מגה-פאונה של אירואסיה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1879
קיימן (סוג)

**קיימן** (שם מדעי: *Caiman*) הוא סוג קיימן במשפחת האליגטוריים. 
## מאפיינים
תפוצתם של מיני הסוג קיימן מוגבלת לאזור דרום אמריקה ומרכזה. בעבר היו במשפחה רק שני מינים חיים – הקיימן הממושקף והקיימן רחב החרטום, כאשר קיימן הז'קרה נחשב לתת-מין של הקיימן הממושקף. כולם חיים בעיקר במקורות מים מתוקים, כמו אגמים, נהרות וכו'. הקיימנים קטנים יחסית לתניניים: אורכם לא עולה על 3 מטר, בניגוד לתנינים שאורכם מגיע ל-4–5 מטר ויכול אף להגיע ל-7 מטר (תנין הים).
## מיון
בסוג קיימן נמצאים שלושה מינים חיים:
* קיימן ז'קרה (*Caiman yacare*)
* קיימן ממושקף (*Caiman crocodilus*)
* קיימן רחב-חרטום (*Caiman latirostris*)

הסוגים הבאים נקראים בעברית אף הם "קיימן" אך הם סוגים טקסונומיים נפרדים:
* קיימן שחור (*Melanosuchus*)
* קיימן גמדי (*Paleosuchus*)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן בפטיסט פון ספיקס
קטגוריה:אליגטוריים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1825
קיימן שחור

**קיימן שחור** (שם מדעי: *Melanosuchus niger*) הוא מין קיימן גדול יחיד בסוגו (קיימן שחור, *Melanosuchus*) שבמשפחת האליגטוריים. הקיימן השחור הוא תנינאי גדול מאוד: אורכו נע בין 4 ל-5 מטר ומשקלו 300–500 ק"ג, אך ייתכן שפרטים גדולים במיוחד מגיעים לאורך של כ-6 מטרים. בית הגידול של מרבית הקיימנים השחורים הוא אזורים של נהרות ואגמים גדולים באמזוניה בברזיל, וכן בגיאנה ובגיאנה הצרפתית, וידוע על קיימנים שחורים צפונית לסורינאם. בעבר היה נפוץ, אך הוא ניצוד בשל עורו עד שכמעט הוכחד, אך התאושש.

## גודל ומראה
הקיימן השחור מגיע לאורך מרבי של . ישנם מספר דיווחים על קיימנים שחורים באורך של למעלה מ-6 מטרים ומשקל של למעלה מ-1,100 ק"ג, אך הקיימן השחור הגדול ביותר שנמדד היה באורך של כ-5 מטרים. מאחר שאליגטור ממוצע עובר רק לעיתים רחוקות את אורך ה-5 מטרים נחשב הקיימן השחור למין הגדול ביותר במשפחת האליגטוריים. הקיימן השחור הוא התנינאי הגדול בדרום אמריקה (ביחד עם תנין אורינוקו) והוא גדול יותר מכל הטורפים הזוחלים ביבשת.
הקיימן השחור מגלה דו-צורתיות זוויגית: אורכם הממוצע של הזכרים הבוגרים הוא , בעוד שאורכן הממוצע של הנקבות הוא כ-. משקלם הממוצע של זכרים הוא 100–350 ק"ג, אך פרטים גדולים יכולים לשקול למעלה מ-500 ק"ג.

הקיימן השחור דומה בצורתו לאליגטור האמריקני, אולם הוא קרוב יותר ליתר הקיימנים מאשר אליו. עובדה זו מוצאת ביטוי בחוטמו של הקיימן השחור, שהוא ארוך וצר יותר מאשר חוטם האליגטור. צבעם של הקיימנים השחורים כהה, כמעט שחור, וראשם מעט בהיר יותר. כשהם קטנים, ראשם הוא בצבע אפור, ובמהלך גדילתם הוא הופך לחום. על גופם יש בצעירותם שורות של נקודות בהירות, אולם אלו דוהות עם הזמן. עם זאת, הן אינן נעלמות לחלוטין, כפי שקורה אצל תנינים אחרים. צבע עורו הכהה מסייע לו בהסוואה בציד הלילי שלו, ועשוי לעזור לו גם בספיגת חום.

## תזונה
הקיימן השחור ניזון מדגים, כולל פירנות, מציפורים, צבים ויונקים הבאים לשתות מהמים כמו איילים וקפיבארה. שיניהם בנויות לאחוז את הטרף, אך לא לקרוע אותו, ולכן הם מטביעים את טרפם ובולעים אותו שלם.
פרטים בוגרים עשויים אף לטרוף טפירים ואנקונדות. קיימנים שחורים גדולים תוקפים ולעיתים טורפים אף בני אדם.

## רבייה
בכל הטלה מטילה הנקבה בין 30 ל-60 ביצים, כאשר משך הבשלתן אורך כ-30 ימים. בין האיומים שניצבים בפני הביצים - קופים כדוגמת קוף סנאי ואפילו יגואר. האמא תעזור להעביר את הקיימנים הקטנים למים ואף תעזור בפיצוח הביצה לאלו שמתקשים לצאת ממנה. האמא תישאר ותשמור על צאצאיה למספר חודשים. נקבת הקיימן השחור מזדווגת רק אחת לשנתיים-שלוש.

רק מעטים מאבקועי הקיימן השחור שורדים ומגיעים לבגרות. רבים מהם נטרפים כשהם קטנים, כולל על ידי קיימנים אחרים. תת-בוגרים (עד אורך 3.5 מטר) יכולים להיטרף על ידי לוטרת ענק, אנקונדה ויגואר. היגואר הוא טורף ידוע של כל סוגי הקיימנים כולל קיימנים שחורים צעירים וגם האנקונדה ותנין אמריקאי עשויים לטרוף אותם. לפרטים הבוגרים מעל 4 מטר כנראה אין טורפים, למעט האדם.

## גלריה


File:Blackcaiman leofleck.jpg
File:Black Caiman.JPG
file:Melanosuchus niger RDS Uacari.jpg


## קישורים חיצוניים

* 
*  תיעוד של יגואר טורף קיימן שחור בערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק ביוטיוב

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1825
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן בפטיסט פון ספיקס
קטגוריה:אליגטוריים
קטגוריה:בעלי חיים בנהר האמזונאס
קטגוריה:ברזיל: זוחלים
קטגוריה:זוחלים יחידים בסוגם
קטגוריה:זוחלים: טורפי-על
קטגוריה:מגה-פאונה של אמריקה הדרומית
קיימן גמדי

**קיימן גמדי** (שם מדעי: *Paleosuchus*) הוא סוג קיימן במשפחת האליגטוריים שבסדרת התנינאים. בסוג נכללים שני מינים:
*קיימן גמדי של קיווייה (*Paleosuchus palpebrosus*)
*קיימן גמדי של שניידר (*Paleosuchus trigonatus*)
שני המינים חיים ביערות הגשם של דרום אמריקה. הקיימנים הגמדיים הם בין הקטנים שבתנינאים: אורכם כבוגרים מגיע למטר וחצי אצל קיימני קיוויה, וליותר משני מטרים (הזכרים) אצל קיימני שניידר. רגליהם הארוכות יחסית מאפשרות להם להתרומם מעל הקרקע. עיניהם חומות (בשונה מתנינאים אחרים שעיניהם צהובות), וביניהן בולט בהיעדרו "רכס" גרמי, במיוחד לעומת מיני הסוגים קיימן וקיימן שחור (זהו גם מקור שמם המדעי). ביחס למינים אחרים, שריונם של הקיימנים הגמדיים גדול יותר, שכן הלוחות הקרניים רבים וגדולים יותר.

## קישורים חיצוניים

* קיימן קיוויה וקיימן שניידר באתר ADW

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1862
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון אדוארד גריי
קטגוריה:אליגטוריים
קיימן גמדי של שניידר

ממוזער|קיימן גמדי בברזיל

**קיימן גמדי של שניידר** (שם מדעי: *Paleosuchus trigonatus*) הוא מין קיימן בסוג קיימן גמדי ממשפחת האליגטוריים הנפוץ בדרום אמריקה.
## מאפיינים
זהו המין השני הקטן ביותר מבין האליגטוריים, לאחר קיימן גמדי של קיוויה, וגודלו הממוצע  ומשקלו 9–20 ק"ג, כשהשיא הגיע ל-2.3 מטרים ולמשקל 36 ק"ג. הקיימן בעל קשקשים חומים-אפורים ומעט דהויים כאמצעי הסוואה מיימי ובעל זנב ארוך וכפות רגליים בעלות קרומי שחייה. הקיימן הגמדי הוא בעל מעטה שריון המורכב מאוסטאודרמים המשובצים בעורו, ומכסים את רוב גופו.

קיימן קטן זה מצוי במימי הנהרות והאגמים באגן האמזונאס והאורינוקו שבבוליביה, ברזיל, קולומביה, אקוודור, גינאה הצרפתית, גיאנה, פרו, סורינאם וונצואלה ולעיתים מסתתר בין הצמחייה ביבשה. הוא צד מינים של דגים, דו-חיים, זוחלים אחרים, עופות ויונקים קטנים עד בינוניים להם הוא אורב מתחת למים. הטורף העיקרי של קיימן זה הוא היגואר.

קיימן זה תואר על ידי החוקר יוהאן גוטלוב שניידר ב-1801.

## מעמד ושימור
הקיימן הגמדי אינו ניצוד בהיקף נרחב משום שעורו מכיל לוחות גרמיים רבים (אוסטאודרמים), מה שהופך אותו לפחות שימושי לתעשיית העור. עם זאת, אוספים פרטים ממנו בגיאנה לצורכי סחר בחיות מחמד. האיומים המרכזיים על המין הזה הם הרס בתי הגידול היעריים שלו וזיהום סביבתו כתוצאה מפעילות כריית זהב. ההערכה היא שנותרו למעלה ממיליון פרטים בטבע, והמין מדורג על ידי ה-IUCN כבעל סיכון נמוך. הוא מופיע בנספח II של אמנת CITES, שמטרתה להגביל ניצול יתר באמצעות סחר בינלאומי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן גוטלוב שניידר
קטגוריה:אליגטוריים
קטגוריה:אקוודור: זוחלים
קטגוריה:ברזיל: זוחלים
קטגוריה:זוחלים ביער האמזונאס
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1801
קטגוריה:גיאנה: זוחלים
גוויאל הודי

**גווייל הודי** או **גוויאל הודי** (כתיב חסר ומנוקד **גַּוְיָל הָדִּי**, שם מדעי: *Gavialis gangeticus*, שם עממי באנגלית: Gharial) הוא מין של תנינאי נדיר והמין היחיד בסוג **גווייל** (*Gavialis*). הגווייל ההודי הוא אחד משני המינים, לצד הגווייל החקיין ששרדו במשפחת הגווייליים, משפחת תנינאים עתיקת יומין בעלת לסתות ארוכות וצרות.

מין זה נמצא בסכנת הכחדה חמורה. נכון לשנת 2006, ההערכות לאוכלוסייתו עמדו על כ-182 בוגרים בלבד, כאשר גם מתוכם 14% עדיין לא נחשבו לבוגרים מלאים, דבר המפחית את אוכלוסיית הבוגרים המלאה לכ-157 פרטים בלבד. בגני חיות קיימים עוד כמה מאות פרטים. כדי לשמר ולשקם את המין הוקמו מספר גרעיני רבייה אך ניסיונות השבה לטבע לא הניבו הצלחה גדולה עד כה.

## מאפיינים
הגווייל הוא מהמינים הארוכים ביותר בסדרת התנינאים. הפרט הגדול ביותר שנתפס ונמדד אי פעם היה באורך  ומשקל של . גוויילים יכולים להגיע לאורך של מעל 6 מטר, אך רוב הגוויילים אינם גדלים מעל , ואורכו הממוצע של בוגר נע בין 3.6 ל-. הם בעלי חוטם צר וארוך המצויד בשורות של שיניים חדות כתער, עדות להסתגלות לתזונה שלהם (דגים).

הגווייל ההודי נפוץ בצפון תת-היבשת ההודית: בבהוטן (על סף הכחדה), בבנגלדש (כמעט נעלם), בהודו, במיאנמר (ייתכן שנעלם), בנפאל ובפקיסטן (כמעט נעלם). חלק מאזורי המחיה שלו חופפים לאלו של תנין הביצות ולאלו של תנין הים.

הגווייל מצוי כמעט אך ורק בתוך הנהר; הוא מעדיף נהרות עמוקים בעלי זרימה חזקה. הוא כמעט ולא יוצא מחוץ למים אלא למטרת חימום הגוף בשמש או לצורכי הקן שלו לאורך גדת הנהר.

גוויילים צעירים ניזונים בעיקר מחסרי חוליות קטנים כגון חרקים וזחלים, וגם מצפרדעים קטנות. הגוויילים הבוגרים ניזונים כמעט אך ורק מדגים. 

במין הגווייל בולטת דו-צורתיות זוויגית מעבר להבדלי גודל: בקצה חוטמו של הזכר גדלה תפיחה כדורית גדולה שמשמשת כסמל מעמד אך גם להפקת קולות חיזור. תפיחה זו העניקה לו את שמו, שכן ghara בהינדית זה "כד".

תקופת ההזדווגות של הגווייל היא בין נובמבר לינואר. הטלת הביצים נעשית בתקופה היבשה של מרץ עד מאי. בתקופה זו הנהרות מצטמקים במקצת, וניתן לקנן בגדות החוליות של הנהרות. הנקבה מטילה בין 30–50 ביצים בקן, ואחר כך מכסה אותן בזהירות. הביצים בוקעות לאחר כ-90 יום. הנקבה משגיחה על התנינים הצעירים לאורך מספר ימים עד שאלו מסוגלים להסתדר לבדם.

## גלריה

Indian Gharial at the San Diego Zoo (2006-01-03) (headshot).jpg|החרטום של הגווייל מותאם ללכידת ואכילת דגים. התפיחה הכדורית שבקצהו משמשת לחיזור.
Indian Gharial (National Chambal Sanctuary).jpg|גווייל הודי בשמורת טבע.
Gharial (Gavialis gangeticus) female.jpg
Gavialis gangeticus in Prague.jpg|גווייל בגן חיות בפראג.


## קישורים חיצוניים

* 
* על תנין הגוויאל מתוך אתר WhoZoo.org
* גוויאל, באתר Crocodilian

## הערות שוליים

קטגוריה:גוויאליים
קטגוריה:מגה-פאונה של אירואסיה
קטגוריה:הודו: זוחלים
קטגוריה:נפאל: זוחלים
קטגוריה:פקיסטן: זוחלים
קטגוריה:פאונת מים מתוקים בתת-היבשת ההודית
קטגוריה:זוחלים יחידים בסוגם
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן פרידריך גמלין
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1789
גוויאליים

משפחת **הַגַּוְיָלִיִּים** (שם מדעי: Gavialidae) היא אחת משלוש המשפחות הקיימות בסדרת התנינאים. בעבר היא כללה רק מין אחד - גווייל הודי (*Gavialis gangeticus*). בימינו, לעומת זאת, המחקר נתון במחלוקת באשר לצירופו של מין נוסף למשפחה - הגווייל החקיין (*Tomistoma schlegelii*). בעבר סווג האחרון תחת משפחת התניניים בחסות מחקרים שהתבססו על מאפיינים מורפולוגיים, אולם מחקרים מודרניים המבוססים על ניתוחים מולקולריים מיקמו אותו במשפחת הגווייליים, לצדו של הגווייל ההודי.

המאפיין הבולט ביותר של הגווייליים הוא פיהם המוארך והצר. מבנה פיהם מותאם במיוחד לתזונתם, המורכבת בעיקרה מדגים. שני המינים נמצאים במצב שימור בעייתי - הגווייל ההודי מצוי בסכנת הכחדה חמורה, והגווייל החקיין - בסכנת הכחדה. תפוצתם של שני המינים די מוגבלת - הגווייל ההודי נפוץ בתת-היבשת ההודית, אף שנראה שהוא נכחד ממדינות רבות באזור; הגווייל החקיין נפוץ באזור סומטרה ומלזיה, וכן בבורנאו, באי ג'אווה ובאיים נוספים, אם כי בכמות מעטה יותר.

## סוגים במשפחה שנכחדו
**Eogavialis*
**Aktiogavialis*
*גריפוסוכוס (*Gryposuchus*)
**Ikanogavialis*
**Siquisiquesuchus*
**Piscogavialis*
**Hesperogavialis*
*קנתיסוכוס (*Kentisuchus*)
**Gavialosuchus*
**Paratomistoma*
**Thecachampsa*
*רמפוסוכוס (*Rhamphosuchus*)
**Toyotamaphimeia*

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אנדרו ליית אדמס
קטגוריה:תנינאים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1854
קילומטר

**קילומטר** (בראשי תיבות: **ק"מ**; ביוניקוד וב-SI **km**) הוא יחידת מידה תקנית למדידת מרחק (אורך) במערכת היחידות הבין-לאומית, SI. קילומטר שווה לאלף מטר (קילו=אלף).

קילומטר הוא היחידה המקובלת ברוב מדינות העולם למדידת מרחק בין מקומות גאוגרפיים.

## המרה ליחידות מידת אורך אחרות

## ראו גם
* קילומטר לשעה
* יחידות מידה לאורך

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יחידות מידה: אורך
גוויאל חקיין

**גוויאל חקיין** או **טומיסטומה** (שם מדעי: *Tomistoma schlegelii*; מכונה גם: **תַּנִּין גַּוְיָלִי**),הוא זוחל דמוי-תנין מסדרת התנינאים בעל חוטם צר וארוך החי במים מתוקים, אך עבה מזה של הגוויאל ההודי. הגוויאל החקיין והגוויאל ההודי הם שני המינים היחידים ששרדו ממשפחת הגוויאליים, כאשר מספר חוקרים משייכים אותו לתניניים. פירוש שמו המדעי, טומיסטומה, הוא "פה חותך".

## מורפולוגיה
הגוויאל החקיין הוא תנינאי גדול: אורך זכר בוגר יכול להגיע ל-. משקלו מגיע ל-.

הגולגולת של הגוויאל החקיין היא ארוכה - אורכה המרבי יכול להגיע ללמעלה מ- - עם לסת ארוכה וצרה במיוחד, ובה שיניים רבות. היחס בין אורך הגולגולת לרוחב הבסיס נע בין 3:1 ל-3.5:1.

על מיקומו בסדרת התנינאים קיימת מחלוקת עזה: בעוד שמיונים המסתמכים על מאפיינים מורפולוגיים מראים כי הגוויאל החקיין משתייך דווקא למשפחת התניניים, המיונים המולקולריים מראים כי הוא שייך דווקא למשפחת הגוויאליים. נכון ל-2019 אין הסכמה בקרב המדענים והטקסונומים לאיזה משפחה הוא שייך.

## מקום מחיה
הגוויאל החקיין שוכן ב-6 נהרות בסומטרה ובמלזיה ובנהרות המרוחקים של בורנאו. הוא נכחד מכל אזור הודו-סין, שם הוא לא נצפה משנת 1970. מאובנים מדרום מזרח סין ומטאיוואן מראים שבעבר שטח מחייתו היה רחב הרבה יותר מהיום.

## תזונה
במחקרים שפורסמו ב-2009 נקבע כי תזונתו כוללת דגים ופרוקי-רגליים אך גם יונקים כמו קופים, עטלפי פירות ואף איילים ובמזרח קלימנטן תועד טורף פרה. זאת בשונה מהגוויאל ההודי, הניזון רק מדגים ופרוקי רגליים. התנין איננו רואה באדם טרף אך עדיין יתקוף להגנה.

## רבייה
נקבות הגוויאל החקיין מגיעות לבגרות באורך 2–3 מטר. הן מטילות 30–60 ביצים בתוך ערימת עלים יבשים. לאחר הטלת הביצים וסיום בניית ערימת העלים, הנקבה נוטשת את הקן. שלא בדומה לרוב מיני התנינאים, הגוויאלים הקטנים אינם זוכים כלל להגנה מהוריהם, והם חשופים לטורפים כמו נמיות, נמרים, טיגריסים, גחניים וכלבי בר. הצעירים בוקעים לאחר כ-90 ימים, ואורכם הממוצע הוא כ-.

## שימור
הגוויאל החקיין נתון לסכנת הכחדה ברוב שטחי מחייתו עקב ניקוז מי הביצות ובירוא שטחי יער גשם הסובב. לרוב צדים אותו בשל עורו ובשרו, והביצים נלקחות למאכל, אולם ממשלות אינדונזיה ומלזיה החלו לנקוט צעדים על מנת להגן על המין מסכנת הכחדה.

## קישורים חיצוניים

* הגוויאל החקיין, באתר הרשימה האדומה של IUCN
* גוויאל חקיין, באתר Crocodilians

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1838
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי סלומון מולר
קטגוריה:גוויאליים
קטגוריה:בורנאו: זוחלים
קטגוריה:זוחלים יחידים בסוגם
קטגוריה:מגה-פאונה של אירואסיה
קטגוריה:סומטרה: בעלי חיים
סנטימטר

[ממוזער|330px|אורכים שונים ביחס ל[הספקטרום האלקטרומגנטי|ספקטרום האלקטרומגנטי. גלי קרינת מיקרו הם בעלי אורך גל הנע בין 1 מילימטר עד 1 מטר, ותדירות של 300 מגה-הרץ עד 300 גיגה-הרץ.]]
[ממוזער|[מעגל משולב ורכיביו בגודל של כסנטימטר אחד. מהגורמים העיקריים למיזעור באלקטרוניקה ועוד]]
**סנטימטר** (בקיצור **ס"מ**) הוא יחידת אורך בשיטה המטרית, אשר שווה למאית מטר – "סנטי" היא הקידומת ביחידות SI של גורם ה-.

הסנטימטר הוא יחידת האורך הבסיסית במערכת סנטימטר-גרם-שנייה (יחידות CGS), שהשימוש בהם אינו נפוץ.

סנטימטר הוא בערך הרוחב של ציפורן של אדם בוגר ממוצע.

## השוואה ליחידות מידה אחרות
1 סנטימטר = 10 מילימטרים = 0.01 מטר ≈ 0.3937 אינץ'

כמו כן, סנטימטר מעוקב אחד שווה למיליליטר אחד.

## שימושים נוספים
בנוסף לשימוש של הסנטימטר במדידת האורך, הסנטימטר משמש:
* לדיווח על כמות גשמים, כפי שנמדדה על ידי מד גשם
* במערכת CGS, הסנטימטר משמש למדידת קיבול; 1 סנטימטר של קיבול =  פאראד
* במפות, סנטימטרים משמשים כדי להפוך המרות בקנה מידת המפה בקנה מידה של עולם אמיתי (קילומטר)

## סימני יוניקוד
לצורך התאימות עם סינית, יפנית וקוריאנית (CJK), יש ליחידות הנגזרות מהסנטימטר סימני יוניקוד:
* ㎝ (סנטימטר) - קוד 339D
* ㎠ (סנטימטר מרובע) - קוד 33A0
* ㎤ (סנטימטר מעוקב) - קוד 33A4

הסימנים הללו משמשים בעיקר עם גופני CJK ברחבי מזרח אסיה, מפני שכל אחד מהם שווה בגודלו לסימניה סינית (hanzi) אחת.

## ראו גם
* סנטימטר מרובע
* סנטימטר מעוקב

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יחידות מידה: אורך
מילימטר

ממוזער|שמאל|250px|סרגל מדידה רגיל ובו השנתות הארוכות מסמנות סנטימטרים והשנתות הקצרות מסמנות מילימטרים
[ממוזער|330px|אורכים שונים ביחס ל[הספקטרום האלקטרומגנטי|ספקטרום האלקטרומגנטי. גלי מיקרו הם בעלי אורך גל הנע בין 1 מילימטר לבין 1 מטר.]]
**מילימטר** (בראשי תיבות: **מ"מ**, סימון רשמי על פי מערכת היחידות הבין-לאומית: **mm**) היא יחידת מידה של אורך המייצגת אלפית של המטר. לפיכך במטר אחד ישנם 1,000 מילימטרים, ובסנטימטר – 10 מילימטרים.

מילימטר אחד שווה לאלף מיקרומטרים ולמיליון ננומטרים. בהשוואה למידות הנהוגות בארצות הברית ובאנגליה, מילימטר הוא 5 חלקי 127 של האינץ' (קרוב ל-4% ממנו), כלומר האינץ' הוא 25.4 מילימטרים.

## הגדרה רשמית
משנת 1983 מוגדר המטר כמרחק אותו עובר חלקיק אור בריק בזמן המהווה 1 חלקי 299,792,458 של השנייה. לפיכך, המילימטר, אלפית מן המטר, הוא הזמן שלוקח לאור לנוע בריק במשך 1 חלקי 299,792,458,000 של השנייה.

## מדידה
על סרגל רגיל העושה שימוש בשיטה המטרית, יחידת המידה הקטנה ביותר היא לרוב מילימטר. סרגלי שרטוט באיכות גבוהה מאפשרים מדידה עד לכדי 0.5 מילימטר. קליברים דיגיטליים מאפשרים מידה של עצם עד לרמת דיוק של 0.01 מילימטר. 

לגלי מיקרו בעלי תדירות של 300 גיגה-הרץ יש אורך גל של 1 מילימטר. שימוש בגלים הנעים בתדירות שבין 30 ל-300 גיגה-הרץ לצורך תמסורת מידע, בניגוד לתדרים שבין 300 מגה הרץ ל-3 גיגה-הרץ בהם נעשה שימוש בטלפונים ניידים, יכול לאפשר העברת מידע בקצב של 10 גיגה-בייט לשנייה.

העצם הקצר ביותר בו עין אנושית יכולה להבחין נע בין 0.02 ל-0.04 מילימטר, רוחבה בקירוב של שערה אנושית. עובי נייר נע בין 0.07 עד 0.18 מילימטר, כאשר נייד דפוס או נייר צילום ממוצע הוא בעל עובי של עשירית המילימטר. 

במדינות דוברות אנגלית, נהוג לקרוא למילימטר בקיצור מיל, אלא שקיצור זה עלול להוביל לאי הבנה. ה"מיל" במדינות אלה מוגדר כאלפית האינץ'.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:יחידות מידה: אורך
קיאנג

**קיאנג** (שם מדעי: *Equus kiang*) הוא מין בתת-סוג חמור, בסוג סוס שבמשפחת הסוסיים. הקיאנג הוא יונק גדול הנפוץ בטיבט באזורי אדמות מרעה הרריות עשירות בשיחים, כאשר הגובה המועדף עליו נע בין 4,000 ל-7,000 מטרים מעל פני הים. הקיאנג הוא הגדול ביותר מבין הפראים, שכן הגובה הממוצע של כתפיו הוא 140 סנטימטרים. הקיאנג קשור לפרא (חמור הבר האסייתי, *E. hemionus*), ולעיתים יש המסווגים אותו כתת-מין שלו, אף על פי שמחקרים מולקולריים מצביעים כי הקיאנג הוא מין נפרד מהפרא.

הקיאנג הוא בעל ראש גדול ואף קמור. פרוותו זקופה וקצרה יחסית. צבעה משתנה בין העונות, כאשר בחורף היא בעלת גוון חום כהה, ובסוף הקיץ היא בעלת גוון חום - אדום מבריק. עובייה של הפרווה בקיץ הוא 1.5 סנטימטרים, ובחורף היא מכפילה את עובייה. הרגליים, הצד הבטני של הצוואר, סוף החרטום ופנים אפרכסת האוזן צבועים בצבע לבן. על גבו של הקיאנג פס חום ארוך, שתחילתו ברעמת הצוואר וסיומו בסוף הזנב, שם קיימת ציצת שיער שצבעה חום - שחור. דו הצורתיות הזוויגית של הקיאנג אינה בולטת לעין.

## תת-מינים
תחת הקיאנג נמצאים ארבעה תת-מינים, הנבדלים בתפוצתם הגאוגרפית והמורפולוגיה שלהם שונה, בעיקר בפרמטרים כמו ממדי הגולגולת, צורת הישבן, דוגמאות הצבע, צבע הפרווה וגודל הגוף. הקיאנג המזרחי (*Equus kiang holdereri*) הוא תת-המין הגדול ביותר, והקיאנג הדרומי (*Equus kiang polyodon*) הוא הקטן ביותר. ארבעת תת-המינים הם:
* קיאנג מערבי (*Equus kiang kiang*)
* קיאנג מזרחי (*Equus kiang holdereri*)
* קיאנג דרומי (*Equus kiang polyodon*)
* קיאנג צפוני (*Equus kiang chu*)

## קישורים חיצוניים

* 
* הקיאנג באתר ה-IUCN
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי וויליאם מורקרופט
קטגוריה:סוסיים
קטגוריה:סין: יונקים
קטגוריה:הודו: יונקים
קטגוריה:נפאל: יונקים
קטגוריה:מגה-פאונה של אירואסיה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1841
XML

**XML** (ראשי תיבות של **eXtensible Markup Language**) הוא תקן לקידוד וייצוג נתונים במחשבים. שימוש ב־XML מקל על החלפת נתונים בין מערכות שונות שפועלות על גבי תשתיות שונות. תקן ה-XML לא מגדיר איזה מידע יוצג אלא מגדיר כיצד לייצג מידע באופן כללי. תקן XML שייך למשפחת **[[שפת תגיות|שפות הסימון]]** (markup language), ומבוסס על תקן משנת 1986 בשם SGML.

מבחינה טכנית, XML איננה שפת תכנות, שכן אף על פי שהתחביר (syntax) שלה מוגדר היטב, אין לה אוצר מילים ולא בקרת זרימה. למעשה, ניתן לראותה כתבנית ליצירת שפות אחרות, ביניהן XHTML, XAML, XUL, SVG, XBRL וכדומה.

גם תקן ה-XML, בדומה לשפת HTML, נקבע על ידי ה־World Wide Web Consortium.

תכונות ה־XML:
* ייצוג המידע באופן טקסטואלי.
* שמירת המטא-מידע ביחד עם המידע עצמו. כלומר, שמירת תיאור הנתונים עם הנתונים עצמם.
* סידור המידע במגוון צורות ולא רק בטבלה כמו ברוב הפורמטים האחרים. ב-XML טבעי מאוד לסדר מידע באופן היררכי (עץ).

הייצוג עצמו מתבצע תוך שימוש בתגיות (*Tags*) שמגדירות רכיבי מידע (*Elements*). בתוך רכיבי המידע ניתן לאחסן את המידע עצמו או רכיבים נוספים. דוגמאות לרכיבי מידע:

מלבד צורה בסיסית זו, ניתן לציין ב-XML "תכונות" (*Attributes*) לכל תגית:


```xml
<number-of-articles updated="today">102,119</number-of-articles>
```


שפת התגיות HTML שמתארת דפים של אתרי אינטרנט בנויה גם היא בצורה דומה ל־XML. היסטורית, ה־XML התפתח מהצורך לתקנן ולשכלל את שפת ה־HTML שהביאה את רעיון התגיות שנוצר לראשונה בשפת SGML לפרסום רחב בזכות האינטרנט. XHTML הוא תקן חדש ל־HTML, המגדיר כל דף HTML כמסמך XML תקין. דף XHTML, בדומה לדף HTML, מתאר את תוכן הדף, ולעיתים גם את עיצובו.

ה־XML שימושי כמעט בכל תחום של מחשבים. חשיבותו הגדולה ביותר היא בחיבורים בין מערכות שונות. לדוגמה: קיים תקן כיצד לייצג מידע על חולה והטיפולים שהוא עובר ("תיק חולה") באמצעות מסמך XML. כך יכולה המערכת של בית החולים לשלוח את המידע הזה לרופא המשפחה שיכול לקלוט לתוך מערכת המידע שלו את התרופות אותם קיבלו חוליו במהלך אשפוזם.

כדי לתמוך בהחלפת מידע מסוג זה פותחו תקנים להעברת מסמכי XML כדוגמת SOAP.

ניתן להגדיר את המבנה של קובץ XML על ידי שימוש בקובץ נוסף, שמגדיר באילו תגיות ניתן להשתמש, מה המבנה שלהן ואיזה מידע יכול להיות מאוחסן בכל אחת מהן. קובץ כזה יכול לתאר לדוגמה את המבנה של "תיק חולה". בעבר השתמשו בפורמט DTD כדי להגדיר את התחביר. כיום משתמשים בפורמט XSD (המכונה גם *Schema*), שבעצמו מנוסח ב־XML (לעומת DTD שיש לו תחביר נפרד).

## ישויות ב-XML
שמאל|ממוזער|250px|עמוד XML
המפרט של XML מגדיר בדיוק חמש ישויות (Entity references) או הפניות לתווים, או ייצוג לתו באמצעות תווים אחרים, שכל מפענחי ה-XML מכירים. שימוש בישויות אלו יעשה לרוב כשמעוניינים להכניס תו מיוחד, שמשמש כחלק מהתחביר של XML. ניתן להצהיר במפורש על הישויות ב-DTD אך אם עושים זאת, חייבים לתת לישויות את ערכי ברירת המחדל. XML מאפשר ישויות נוספות בתנאי שהן מוגדרות מראש בקובץ הגדרת המסמך.

בטבלה למטה רשימה של 5 הישויות שמובנות ב-XML. עמודת "קוד יוניקוד" מראה את אופן ייצוג התו בפורמט יוניקוד, בצורה הקסדצימלית. מספר היוניקוד בצורה עשרונית מוצג בסוגריים. עמודת ה"גרסה" מציגה את הגרסה הראשונה של XML שהחל ממנה הישות מוכרת.

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

* 
* xml.org
* עורך XML חופשי
* כלי עריכה לכתיבת מסמכי XML
* Liquid XML Editor
* 
* 

*
קטגוריה:תקנים בתקשורת מחשבים
קטגוריה:פיתוח יישומי ווב
קטגוריה:תקני סריאליזציה
דולפינן אנקולי

**דולפין אנקולי** או **דולפינן ים סוף** (שם מדעי: *Tursiops aduncus*) הוא מין של דולפינן החי בטבע באזור האוקיינוס ההודי והשקט.

## מאפיינים
אורכו של דולפין זה עד 2.6 מטר ומשקלו 230 ק"ג. הוא בעל לסת דמוית מקור ומזכיר במראהו את הדולפינן המצוי אך קטן יותר. הוא התגלה רק ב-1833 כשנחשב לדולפינן מצוי עד אז. צבעו אפור והבטן אפורה בהירה עד לבנה עם כתמים אפורים.

דולפינים אלה חיים בחבורות גדולות בימים של צפון אוסטרליה, הודו, דרום סין, הים האדום וחופי מזרח אפריקה. הם נפוצים בימים חמימים טרופיים ורדודים ונוטים לקפוץ מהמים. הם חיים גם בחבורות עם הדולפינן המצוי ועם דולפיני סוסא.

הוא ניזון במים רדודים בעיקר מדגים ופחות מדיונונים וסרטנים. בתוכן הקיבה של נקבה אחת נמצאו חמישים מיני דגים ושלושה מיני דיונונים. הוא עצמו עלול להיטרף על ידי כרישים. הם יכולים לחיות 40 שנה בטבע.

לא ברור מה מצב השימור שלו. הרבה נתונים עליו כלולים יחד עם הדולפינן המצוי, מה שמקשה על המחקר העצמאי שלו.

## גלריה

Dolphins gesture language.jpg|להקת דולפיננים בים האדום
Eilat Dolphin Reef (2).jpg|דולפינים באילת
Eilat Dolphin Reef (4).jpg
Tursiops aduncus, Port River, Adelaide, Australia - 2003 (cropped).jpg
Migrating mammals (15346028265).jpg


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי כריסטיאן גוטפריד אהרנברג
קטגוריה:דולפיניים
קטגוריה:יונקים בחופי ישראל
קטגוריה:לווייתני האוקיינוס ההודי
קטגוריה:בעלי חיים ימיים בדרום אוסטרליה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1833
דולפין תלום-שן

ממוזער|דולפין תלום־שן
**דּוֹלְפִין תְּלוּם שִׁנַּיִּם** או **סטנו תלום־שן** (שם מדעי: *Steno bredanensis*) הוא מין דולפין גדול שנפוץ בעיקר במים עמוקים באקלים טרופי.

## מתן השם וגילוי

הדולפין תלום־השן תואר לראשונה על ידי ז'ורז' קיווייה ב-1823. שם הסוג סטנו, שבו מין זה הוא היחיד, בא מיוונית; ביוונית, פירוש המילה 'סטנו' היא 'צר' ואכן אף הדולפין מאופיין בצורה ארוכה וצרה. על שיני הדולפין ישנם תלמים אורכיים, הנראים או הניתנים למישוש - מכאן 'תלום־שן'.

## מאפיינים גופניים

האפיונים הפיזיים העיקריים של הדולפין הם ראש בצורת חרוט ואף צר וארוך. סנפיר הגב גדול וניכר. הסנפירים הצדדיים 'מקובעים' לגוף בדומה לדולפינים אחרים, ובשל כך לעיתים מתבלבלים בינו לבין מיני דולפינים אחרים.
השפתיים, הגרון, והבטן בצבעי לבן-ורוד, שאר הגוף בצבע אפור כהה, וסנפיר הגב בצבע אפור כהה. אורך הדולפין מגיע ל-2.5 מטרים ומשקלו למעלה מ-150 קילוגרם.

זן זה מאופיין בחברתיות. הם חיים בדרך כלל בקבוצה גדולה של למעלה מחמישים פרטים, אך היו דיווחים גם על קבוצות שמנו כמאה פרטים.

## אוכלוסייה ושימור

תפוצת הדולפין תלום־השן לא ברורה לגמרי למדע; רוב המחקרים ממקמים את האוכלוסייה הגדולה שלו בסביבות מזרח האוקיינוס השקט, שם לפי המדענים חיים כ-150,000 פרטים. בנוסף, הדולפינים נודדים בימים שונים, בהתאם לחום ולאקלים באזור. הדולפין תלום־השן מסתדר באקלים חם וטרופי, ולכן ישנן גם אוכלוסיות בגודל לא ידוע חיות גם בים התיכון, הים הקאריבי, והאוקיינוס השקט והאוקיינוס האטלנטי.

אין איומים של ממש על הישרדות המין, אך עדיין דולפינים רבים נלכדים ברשתות דיג וכן חלק ניצודים על ידי דייגים יפנים.

## קישורים חיצוניים

* דולפין תלום־שן באתר הרשימה האדומה של IUCN
* דולפין תלום-שן במגדיר המינים של מחמל"י

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1828
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ז'ורז' קיווייה
קטגוריה:דולפיניים
קטגוריה:יונקים יחידים בסוגם
קטגוריה:החי במפרץ אילת
ארגונים ודמוקרטיה

ארגונים, בבסיסם, מהווים בעייתיות בכל הנוגע להתייחסות לדמוקרטיה, הן בהתייחסות אליהם כאל חברה העומדת בזכות עצמה, הן בהתייחסות אליהם בתת-חברה של חברה גדולה מהם, והן כגורם המחנך את הפרטים בו ומשפיע על צורת חשיבתם. לבעייתיות זו כמה סיבות עיקריות:

* ארגונים מקבעים בחוק ובנורמה אי-שוויון בין בעלי תפקידים שונים, בזכות ההבנייה הגבוהה בהם וחלוקת העבודה והאחריות. אי-שוויון זה בעייתי במיוחד כאשר מדובר ביחסי הציות של המנהל והכפוף לו.

* ארגונים מדגישים את **הצורה** של הקיום האנושי במקום את **המהות הערכית** שבו, בשל השימוש בפורמליזציה.

* ארגונים נוטים להעמיד את ערכי המקצועיות והיעילות במעמד גבוה, דבר המונע פלורליזם והתבססות ערכים אנושיים בארגון.

* ארגונים מצמצמים את זווית ההשקפה של האדם על העולם האנושי לגבולות הנגזרים מתפקידו המסוים, בשל תהליך ההתמקצעות.

* ארגונים מדגישים את האינטרס (כלכלי או אחר) של הפרט כקובע את יחסיו החברתיים, ומצמצם את היווצרותה והשפעתה של השקפת עולם חברתית-שיתופית בחייו.
:תהליך זה מועצם עקב תכונתם של הארגונים ליצור גבולות ברורים בינם לבין סביבתם, עיקרון המקשה על הפרט בהם לתפוס את פעילויות הארגון כחלק בלתי נפרד מן החברה הכללית (ולכן, אין הוא מסוגל לתפוס את השפעתו המלאה על החברה, תפיסה המהווה תנאי לקיום דמוקרטיה)

* בשל הממדים הלא דמוקרטיים בתוכם, מטמיעים הארגונים מידה מסוימת של חשיבה לא-דמוקרטית בחבריהם, גם מחוץ לפעילותם בארגון. 

* ארגונים מפתחים אינטרסים כלפי סביבתם (בעיקר הגברת ההכנסות וצמצום ההוצאות) הנובעים מהצורך לפעול ביעילות. אינטרסים אלו פוגעים ביכולת החברה לקיים דפוסי פעולה שיתופיים, שאינם מבוססים על אינטרס צר.

למרות נטיות אלו, קיימים לעיתים בארגונים שונים תהליכים דמוקרטיים מסוימים, שמשמעותם הענקת שליטה מסוימת לחברי הארגון על הארגון עצמו, באופן החורג מההירארכיה הארגונית (לדוגמה: הכרה בסמכויותיו של נציג עובדים שאינו מטעם ההנהלה, קיום בחירות וכו'). כנגד נטיות אלו קיימות נטיות להתנהלות אוטוריטרית, כלומר - עיצוב החיים על ידי ההירארכיה הארגונית. גם בארגונים בהם מידה גבוהה של דמוקרטיה, עדיין קיימים ממדים אוטוריטאריים ניכרים (לעיתים קיימים תהליכים שעוקפים את הדמוקרטיה, כגון צירוף חברי הנהלה שלא דרך בחירות אלא על ידי מינוי ישיר ויצירת משרות חדשות).

תהליכי צמצום הדמוקרטיה בארגונים תוארו על ידי חוקרים שונים, שהידוע שבהם הוא **[[כלל הברזל של האוליגרכיה]]**, שנוסח על ידי רוברט מיכלס.

חוקרים נוספים היו ברל ומינס שחקרו ב-1933 תאגידי ענק בהם מפוצלת הבעלות בין בעלי מניות רבים, לכל אחד חלק קטן ביותר מסך המניות (לפי חקירתם, בשנת 1929 לא היה בעל יותר מאחוז ממניות חברות ענק כגון 'מסילת הברזל של פנסילבניה' ו'אמריקן טלפון אנד טלגרף'). חוקרים אלו מצאו כי הנהלת חברות אלו הפכה להנהלה ריכוזית, המקבעת ומשמרת את עצמה.

## ראו גם
* מונחים במבנה ארגוני
קטגוריה:דמוקרטיה
קטגוריה:סוציולוגיה ארגונית
קטגוריה:ארגונים
IPX

פרוטוקול **IPX** (ראשי תיבות של **I**nternetwork **P**acket e**X**change) או **העברה בין-רשתות** הוא פרוטוקול רשת המתפקד בשכבת הרשת של מודל ה-OSI ומודל ה-TCP/IP, ומהווה חלק מחבילת הפרוטוקולים IPX/SPX. פרוטוקול IPX שימש בעיקר מערכות של חברת נובל, ובמיוחד בשירותי *[[Netware]]*, אך נדחק עם התפוצה ההולכת וגדלה של האינטרנט בשנות השמונים והתשעים שהביא איתו את ה-IP כחלק מחבילת הפרוטוקולים TCP/IP.

## כתובת IPX
השימוש בפרוטוקול IPX מחייב מתן כתובת IPX לכל תחנה ברשת. כתובת IPX מורכבת משני חלקים:
* כתובת הרשת - 32 סיביות שנקבעות על ידי מנהל הרשת, כתובת הרשת חייבת להיות ייחודית בין כל הרשתות המחוברות.
* כתובת התחנה - 48 סיביות המכילות את כתובת ה-MAC של התחנה ברשת.
השימוש בכתובת ה-MAC כחלק מהכתובת הלוגית חוסך את הצורך במנגנון תרגום דוגמת ARP שקיים ברשתות TCP/IP.

## מבנה חבילת IPX
חבילת IPX (מאנגלית - *IPX Packet*) מורכבת מהשדות הבאים:
* *[[Checksum]]* (בדיקת תקינות) - 16 סיביות - עד לגרסה 4 של NetWare לא היה בשימוש, החל מגרסה 4 השדה משמש לבדיקת תקינות הנתונים על ידי הפעלת פונקציה ידועה על הנתונים בתחנת המקור ובתחנת היעד והשוואה בין התוצאות.
* *Packet length* (אורך החבילה) - 16 סיביות - מספר המציין את אורך החבילה כולה (פתיח ונתונים) בבתים.
* *Transport control* (בקרת תעבורה) - 8 סיביות - משמש לספירת מספר התחנות שהחבילה עברה בדרך (*hop count*). אם החבילה עברה יותר מ-16 תחנות ועדיין לא הגיע ליעדה החבילה מושמטת. מנגנון זה נועד למנוע מצב שבו חבילה מסתובבת ברשת במעגלים.
* *Packet type* (סוג חבילה) - 8 סיביות - מציין לאיזה שירות או פרוטוקול משכבה גבוהה יותר שייכים הנתונים בחבילה.
* *Destination network* (רשת היעד) - 32 סיביות - כתובת ה-IPX של רשת היעד של החבילה.
* *Destination node* (קצה היעד) - 48 סיביות - כתובת ה-IPX של הקצה המיועד ברשת היעד, למעשה כתובת ה-MAC שלו.
* *Destination Socket* (מפתח היעד) - 16 סיביות - שקע ברשתות IPX/SPX משמש להבדלה בין התוכנות השונות שמנהלות תקשורת במקביל, ולמעשה מקביל למפתח (*Port*) ברשתות TCP/IP.
* *Source network* (רשת המקור) - 32 סיביות - כתובת ה-IPX של רשת המקור של החבילה.
* *Source node* (קצה המקור) - 48 סיביות - כתובת ה-IPX של הקצה ממנו נשלחו הנתונים ברשת המקור, למעשה כתובת ה-MAC שלו.
* *Source Socket* (מפתח המקור) - 16 סיביות - שקע ברשתות IPX/SPX משמש להבדלה בין התוכנות השונות שמנהלות תקשורת במקביל, ולמעשה מקביל למפתח (Port) ברשתות TCP/IP.
* *Data* (נתונים) - המידע שעובר בחבילה, בתוספת נתונים שהוסיפו פרוטוקולים בשכבות גבוהות יותר. אורך הנתונים מוגבל בדרך כלל על ידי תקני המדיה שעליה מועברים הנתונים.

## ראו גם
* מונחים ברשת מחשבים

## קישורים חיצוניים
* הסבר על IPX באתר חברת Novell.

קטגוריה:תקנים בתקשורת מחשבים
מיסוד

**מיסוד** הוא תהליך שבו פעילות חברתית הופכת לפעילות מושרשת בחברה, לרוב בעקבות תהליכים סוציולוגיים שונים, כך שהיא נתפסת כחלק מהמציאות האובייקטיבית. שמות נרדפים למיסוד הם **השתגרות** ובדומה **רוטיניזציה** (מלשון רוטינה) פעולה חברתית החוזרת על עצמה שוב ושוב עד שמתקבעת כעומדת בפני עצמה, לעיתים במנותק מהכוונה המקורית של הפעולה. לעיתים, מיסוד מתייחס אל הקמת מוסדות חברתיים והפיכתם לפורמליים.

## מאפייני מיסוד בהקשרי פעילויות חברתיות
ביסודו של תהליך המיסוד עומדת הקניית משמעות מעבר להגדרתה התכלתית של פעילות חברתית מסוימת. תאוריות המיסוד מתארות התפתחות שבה פעילות מסוימת של בני אדם התחילה משיקולים רציונליים אך לאורך זמן הפעילות התקבעה והשיקולים הרציונליים התמעטו. לדוגמה, צפייה קבועה במשחק כדורגל שתכליתה הנאת הצופה ועדכון לגבי המתרחש בעולם הספורט, עשויה לסגל לעצמה ערך מוסף הנלווה למטרות אלו (כלומר, הצופה מעוניין בצפייה הקבועה מעבר להנאה לעדכון שהוא מקבל ממנה, ולא יהיה מוכן להחליפה גם בתחליפים המשרתים מטרות אלו בצורה עדיפה). ערך מוסף זה הוא הערך ה**ממסדי** של הצפייה והוא שהופך אותה למוסד.

מיסוד אינו תהליך מוחלט ובמציאות לרוב פעילויות וארגונים מכילים מאפיינים מוסדיים בצד מאפיינים שאינם כאלו. למשל, זוג צעיר נהג לאכול אצל הוריו ארוחת שבת כל שבוע כיוון שרצה לחסוך בהוצאות. עם השנים, וגם כאשר הזוג הפך מבוסס כלכלית ובעל ילדים, הנוהג של ארוחת שבת אצל ההורים התמסד כהכרחי ורצוי ללא קשר לסיבה המקורית לארוחה.

## מאפייני מיסוד בהקשרי מוסדות חברתיים
אחד המאפיינים של מוסד הוא תובענות. כל המוסדות מנסים לשלוט על היבט אחד או יותר של חיינו. כך, למשל, בית ספר, אוניברסיטה, ביטוח לאומי וכו'. ארווינג גופמן, בחיבורו על המוסדות הכוללניים הציג קטגוריה חדשה למיון מוסדות: מוסדות כוללניים. 
למוסדות אלה כמה אלמנטים:
* שתלטנות - המוסד כופה את חוקיו על החוסה, מי יותר ומי פחות.
* סוציאליזציה - החוסה לומד על מיקומו החברתי החדש, על תפקידיו ועל כללים אחרים.
* הפרדת הסגל מהחוסים.
לאלמנט זה כמה מאפיינים:

* מחשבות סטריאוטיפיות (הדדיות);
* קיום דיסטאנס;
* טקסים פורמליים - טקסים שהם חלק מחוקי המוסד;
לסגל קיימות כמה סמכויות:
'סמכות מקבילה' - הזכות של כל מי ומי מהסגל להטיל מרותו על כל חוסה
'סמכות פרטנית' - הזכות של הסגל לרדת לפרטים האינטימיים ביותר של החוסים.
'סמכות מרחיבה' - הזכות של הסגל לעונש לא חייבת להיות קשורה לסוג העבירה.
תוצאות השהייה במוסד:
* טשטוש האישיות (סוציאליזציה)
*ריכוז מחשבות החוסים בדברים זניחים
*סלנג מוסדי (לשני הצדדים, החוסים והסגל)
*הפגנת האישיות על ידי כניסה לצרות
*הסתגלויות משניות - "קומבינות"

## לקריאה נוספת
*פיטר ל. ברגר, תומאס לאקמן, "**מיסוד**", בתוך: דניאל רוט-הלר וניסן נוה (עורכים), היחיד והסדר החברתי, תל אביב: עם עובד, 1999, 408-395.

קטגוריה:סוציולוגיה
קטגוריה:סוציולוגיה פוליטית
אוליגופול

ממוזער|מודל ברטראן**אוֹלִיגוֹפּוֹל** (מיוונית עתיקה: "מועטים - למכור") הוא מבנה שוק שבו ענף מסוים נשלט על ידי מספר קטן של מוכרים (אוליגופוליסטים). כאשר מדובר בשני גופים השולטים בשוק נקרא המצב דואופול. בגלל שישנם רק מתחרים ספורים בשוק, כל אוליגופוליסט מודע לפעולות רעהו, ושווקים אוליגופוליסטים, לפיכך, מאופיינים במידה רבה של הידודיות (אינטראקטיביות) בין השחקנים העיקריים בשוק, כשכל פעולה מצד אחד האוליגופוליסטים זוכה במהרה לתגובה מן האחרים. בעת תכנון האסטרטגיה שלהם, אוליגופוליסטים תמיד לוקחים בחשבון את צעדיהם הסבירים של שאר השחקנים בשוק, היות שקיימים מועטים כאלו והדבר אפשרי. מסיבה זו שווקים ותעשיות אוליגופולים מועדים בסבירות גבוהה להיווצרות קנוניה כלשהי וקרטל בפרט.

בישראל מספר רב של אוליגופולים בשווקים דוגמת תקשורת סלולרית, שיחות חוץ, דלק, טלוויזיה, ועוד.

## אוליגופסון ואוליגופול דו צדדי
מונח מקושר, אך הפוך במשמעותו, הוא **אוֹלִיגוֹפְּסוֹן** – מצב המתרחש כאשר בשוק כלכלי פעיל מספר קטן של קונים, כאשר מספר המוכרים עשוי להיות גדול. מצב כזה מתרחש בדרך כלל בשווקים שבהם הקונים הם הממשלה או גופים עסקיים גדולים מאוד. דוגמה טיפוסית לאוליגופסון הוא השווקים לקניית רכיבים המשמשים לייצור כלי רכב, מטוסים ואניות. 

שוק שבו יש מוכרים מועטים וקונים מועטים נקרא **אוליגופול דו-צדדי**. 

## הופעת אוליגופולים
ישנם חילוקי דעות רבים ביחס לסיבות המביאות להופעתם של אוליגופולים. לפי אחת התאוריות, לשווקים הפועלים על פי עקרונות קפיטליסטיים יש נטייה טבעית, אחרי שלב של צמיחה מהירה, לקונסולידציה והתרכזות הייצור או המכירה של מוצרים מסוימים בידיים מועטות. תופעה זו מקושרת לעיתים גם לגלובליזציה – מכירת מוצרי חברה אחת במקומות רבים בעולם. הסיבה העיקרית לאותה קונסולידציה והגברת הריכוזיות בשוק חופשי, טוענים התומכים בדעה זו, היא היתרון שיש בייצור בסדרי-גודל רחבים של מוצרי צריכה סטנדרטיים. 

תאוריה אחרת, הפוכה, אינה רואה הכרח בהיווצרות אוליגופולים, למרות היתרון שיש לייצור בסדרי-גודל רחבים וטוענת כי אוליגופולים, ובמיוחד מבנה אוליגופולי יציב, הוא כמעט תמיד תוצר של מעורבות ממשלתית, במיוחד באמצעות רישיונות ורגולציה של שוק. על-פי תפישה זו, גם כאשר ישנו יתרון לייצור בסדרי-גודל, הענקת רישיונות או זיכיונות בלעדיים ורגולציה מעלים את חסם הכניסה לשוק ובכך מונעים כניסת יצרנים חדשים לתחום והופכים את האוליגופול ליציב. 

העימות בין שתי הדעות הסותרות נוגע במיוחד למצב נפוץ בו אוליגופול הופך לקרטל ומצליח בהעלאת מחירים או הפחתת איכות השירות לצרכנים (או שתיהן) באמצעות השגת הסכמה בין כל היצרנים באוליגופול על תיאום מחירים. 

## אסטרטגיות באוליגופול

בחירת אסטרטגיית פעולה באוליגופול נעשית תוך התבססות אינטנסיבית על תורת המשחקים, מאחר שזו מאפשרת מידול של התנהגות השחקנים האחרים בשוק:
* **[[מודל סטקלברג]]** – מודל בו החברות המתחרות פועלות בזו אחר זו (רלוונטי למשל בשוק בו יש חברה דומיננטית אחת, ושאר החברות ממתינות להחלטתה כדי לגזור משמעויות ורק אז לפעול). 
* **[[מודל קורנו]]** – מודל בו החברות המתחרות בוחרות בו-זמנית את הכמויות.
* **[[מודל ברטראן]]** – מודל בו החברות המתחרות בוחרות בו-זמנית את המחירים.

## ראו גם
* כלל השלושה
* שוק העבודה – מונחים
* רשות ההגבלים העסקיים
* מונופול
* תורת המשחקים

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:מיקרו-כלכלה
קטגוריה:מבני שוק
קטגוריה:תחרות (כלכלה)
יום האיידס העולמי

150px|ממוזער|שמאל|הסרט האדום המסמל את ההזדהות עם המאבק במגפת האיידס
150px|ממוזער|שמאל|
**יום האיידס העולמי** מצוין ב־1 בדצמבר מדי שנה ומוקדש להעלאת מודעות העולם למגפת האיידס הנגרמת על ידי התפשטות נגיף האיידס. על פי הערכות, 39.5 מיליון איש בעולם הם נשאי HIV, ו־26 מיליון איש בעולם נפלו עד היום קורבן למחלת האיידס, דבר שהופך מחלה זו לאחת המגפות הקשות בהיסטוריה האנושית. אף על פי שהטיפול במחלה ניתן היום ליותר חולים בעולם וביותר אזורים בעולם, ההערכה היא כי בשנת 2005 לבדה מתו במחלה כ־3.1 מיליון איש (ההערכות נעות בין 2.8 ל־3.6 מיליון), מתוכם למעלה מחצי מיליון ילדים.

הרעיון של יום האיידס העולמי נולד בשנת 1988, בפסגה העולמית של שרי בריאות לקידום תוכניות למניעת האיידס. מאז, אימצו את ציון יום האיידס ממשלות, ארגונים בינלאומיים וארגוני צדקה במדינות רבות.

החל משנת 1988 ועד לשנת 2004 ארגן את יום האיידס העולמי הארגון UNAIDS (התוכנית המשותפת של האומות המאוחדות על HIV ואיידס) המסונף לאומות המאוחדות ואשר, לאחר התייעצות עם ארגונים אחרים, בחר מדי שנה נושא לציון יום האיידס העולמי. בשנת 2005 העביר ארגון UNAIDS את האחריות על ארגונו של יום האיידס העולמי לארגון העולמי למאבק באיידס (The World AIDS Campaign), שהוא ארגון עצמאי. הנושא שנבחר לציון יום האיידס העולמי החל משנת 2005 ועד לשנת 2010 הוא: "עצרו את האיידס: שמרו את ההבטחה". נושא זה איננו מצוין רק ביום האיידס העולמי אלא בעבודת הארגון במשך השנה כולה.

במהלך יום האיידס העולמי מעודד הארגון את הציבור לארבע פעולות:
* ענידת סרט אדום
* שיחה עם אחרים על נושא האיידס
* מחויבות לפעילות חברתית בנושא האיידס
* תרומות למחלה 

בישראל מציינים את יום האיידס העולמי ב"חסות" הוועד למלחמה באיידס, על ידי הפצת מידע ומדבקות ברחובות הערים הגדולות, ואף בחלוקת קונדומים במרכזי בילוי. ב-1.12.1988 ציין הוועד למלחמה באיידס, בפעם הראשונה בישראל, את יום האיידס הבינלאומי; במסגרתו הוקמו דוכני הסברה במרכזי הערים תל אביב וירושלים וחולק חומר הסברה לכלל האוכלוסייה. ב־1998 הכריז הוועד למלחמה באיידס לראשונה על קיום שבוע המודעות לאיידס הייחודי למדינת ישראל, הסובב את יום האיידס העולמי, עקב הבורות הרבה וההתכחשות לאפשרויות ההדבקה בנגיף ה־HIV ששררה בקרב הציבור בארץ.

## ראו גם
* פרויקט שמיכת הזיכרון

## קישורים חיצוניים
* 

* הוועד למלחמה באיידס בישראל
* אתר ארגון AVERT המציין את יום האיידס
* ארגון יום האיידס העולמי בבריטניה
* 
* דפנה לוי, ראיון עם ד״ר איציק לוי על עבודתו רבת השנים בהוספיס לחולי איידס, בפודקאסט ״על החיים ועל המוות״, (לרגל יום האיידס) 30 בדצמבר 2022

איידס
איידס
קטגוריה:איידס
איידס
גמלא (שמורת טבע)

שמאל|ממוזער|250px|כלוב האיקלום של הנשרים על שפת המצוק
ממוזער|250x250 פיקסלים|תצפית על תהום בגמלא. גודל האנשים מדגיש את העומק של התהום.
שמאל|ממוזער|250px|מבט מתוך מצפור הנשרים
**שְׁמוּרַת גַּמְלָא** היא שמורת טבע ואתר ארכאולוגי במרכז רמת הגולן, כ-20 קילומטרים דרומית לקצרין. השמורה הוכרזה ב-9 בינואר 2003. שטחה הוא 8,380 דונם. השמורה נגישה לכיסאות גלגלים ולמתניידים בעלי צרכים מיוחדים. 

## השמורה

שמאל|ממוזער|250px
בשמורת הטבע שני נחלים: נחל דליות ונחל גמלא, שלאורכו שוכן המפל האיתן הגבוה ביותר בארץ ישראל, מפל גמלא (51 מטרים גובהו). עוד נמצאים בשמורה שדה דולמנים שבו כ-700 דולמנים, מושבת הקינון הגדולה ביותר בישראל של נשרים. החל משנת 1994 מתקיים במקום סקר על האוכלוסייה, כולל תצפיות קבועות על הקינון. המטרה היא למנוע את הכחדת האוכלוסייה על ידי איתור בזמן של בעיות באוכלוסייה.

בנוסף קיים במקום מגוון של בעלי חיים כגון צבי ארץ ישראלי, יעל נובי, תנים, דרבנים, חולדים, שועלים, זאבים, קרקלים ועוד. במקום מקננים עופות דורסים נוספים הכוללים רחם, חיוויאי, עקב עיטי ועיט ניצי. הצמחייה כוללת עצי אלון התבור, אלה אטלנטית עוזרר קוצני, שיזף מצוי, כליל החורש ועוד.

בשמורה שרידיה המשוחזרים בחלקם של העיר העתיקה גמלא, שחרבה בזמן המרד הגדול של יהודי ארץ ישראל נגד שלטון האימפריה הרומית בסוף ימי הבית השני. בשמורה נמצא גם אתר הנצחה למתיישבי רמת הגולן שנפלו במערכות ישראל ובפעולות איבה. כמו כן, נמצאים בשמורה שרידי הכפר העתיק דיר קרוח, שתחילתו בתקופה הביזנטית.

על שפת המצוק המשקיף על נחל גמלא נמצא מבנה "מצפור הנשרים" המאפשר תצפית נוחה על אוכלוסיית הנשרים והעופות הדורסים. על תקרת המבנה דגמים של עופות דורסים כפי שהם נראים ממבט מלמטה; מטרת הדגמים היא להקל על זיהוי העופות הדורסים. המבנה שוקם לזכרה של ארנה אשד, שהייתה חוקרת נשרים ואקולוגית השמורה.

ב-27 במאי 2010 בלילה פרצה בשמורה שרפה גדולה, שפגעה קשות בצומח ובחי בשמורה. אנשי רשות שמורות הטבע והגנים הספיקו לחלץ חלק גדול מהנשרים לפני התפשטות השרפה, ובכך מנעו פגיעה קשה באוכלוסיית הנשרים במקום. השרפה פרצה מנפילת פגז בשטח אש בסמוך לשמורה, בזמן אימון של צה"ל. השרפה כילתה כ-20 אלף דונמים של חורש.

## פעילות לשיקום אוכלוסיית הנשרים
[ממוזער|[נשר מקראי מסומן בשמורת גמלא *Gyps fulvus*]]
ביוני 2007 הורעלה אוכלוסיית הנשרים המקננת במצוק. בעקבות כך הועברו שבעה גוזלים לגידול בחי בר בכרמל. לאחר שהגוזלים התאוששו, הם הוחזרו לכלוב אקלום במקום.

בשנת 2008 הופעלה במקום תוכנית שמטרתה לשקם את אוכלוסיית הנשרים. ביצי הנשרים מוצאות מהקן ומועברות לגן החיות התנ"כי בירושלים להמשך דגירה, לאחר מכן מוחזרים הגוזלים לכלוב האקלום השוכן על שפת המצוק, ומאפשר את קרבת הגוזלים לאוכלוסיית הנשרים במקום. כשהגוזלים מגיעים לבגרות הם משוחררים לטבע.

## לקריאה נוספת
*עפר בהט, ליאורה בהט, **גמלא טבע ונוף**, הוצאת משרד הביטחון, 1991

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רמת הגולן: שמורות טבע
קטגוריה:גמליים בתרבות