פצעי בגרות (ספר)

**פצעי בגרות** הוא רומן אוטוביוגרפי בחלקו, מאת חנוך ברטוב, המתאר את שלושת החודשים בהם שוהה הגיבור, אלישע קרוק, בן דמותו של המחבר, באירופה מיד לאחר מלחמת העולם השנייה במסגרת שירותו כחייל בבריגדה היהודית.

הספר, שהוא הראשון שנכתב מבין ארבעה המתארים את תהליך התבגרותו של נער יליד ארץ ישראל (אך לא הראשון כרונולוגית), ראה אור בהוצאת עם עובד בשנת 1965, פעם נוספת בהוצאת ספרית מעריב בשנת 1988, ושוב בהוצאת הספריה החדשה בשנת 2011 עם אחרית דבר מאת אבנר הולצמן, וזיכה את ברטוב בפרס שלונסקי.

## קווי העלילה המרכזיים
קרוק, בן מושבה בארץ ישראל של ימי המנדט הבריטי מתגייס לבריגדה בשלהי מלחמת העולם השנייה, נשלח עם פלוגתו לאיטליה, ומשם ממשיך לגרמניה הכבושה כחלק מארגון "הבריחה". הספר נפתח ביום הניצחון באירופה במאי 1945 ועיקרו תיאורים חיצוניים ונפשיים של מאורעות דרמטיים אשר, לדברי המחבר, שינו את חייו והפכוהו לאדם אחר.

בלב החוויות המסעירות נמצא המפגש של החיילים עם שארית הפליטה, משוחררי מחנות הריכוז המעוררים בחייל הצעיר תערובת רגשות מסחררת של גועל וחמלה, זעם איום, תחושת שליחות ומשמעות לצד חידלון הקורעת אותו בין זהותו כיהודי (אח לאותן דמויות גלותיות ואומללות) לזהותו כ"צבר" (אדם חזק וחדש). ציר אחר הוא הרצון והתכנונים המפורטים לנקם בנאצים ובגרמנים בכלל. שיאו של ציר זה, שהוא האנטי-קליימקס בו מסתיים הספר הוא ההכרה שאין אפשרות ותוחלת בנקם. המחבר וחבריו מבינים שכבני אנוש וכיהודים אינם מסוגלים ואינם חפצים בהרג, שעם בואו של רגע הנקם "בן רגע נמחו כל המנוני השנאה ושבתי להיות בנו של אבא. שורץ בטוהר. אדם. אדם מחורבן. עכשיו אני יודע, אלה אנחנו, נידונים להתהלך עם צלם ה' על מצחנו כמו אות קין".

בנוסף ובמקביל לחוויות המטלטלות פוקדות את המחבר ואת חבריו חוויות ההתבגרות המינית וההתמודדויות של כל חברת נערים בני 18, הממשיכות להסעירם גם בלב אירופה ההרוסה.

לדברי אלי אשד, היה זה הספר הראשון בו הוצגה באופן ישיר ההתמודדות החזיתית של הצבר הארץ ישראלי עם היהודים ניצולי השואה.

הספר תורגם לאנגלית בשם "The Brigade".

## פרשנות

היצירה מתארת את חוסר האונים הנורא של חיילי הבריגדה היהודית בייחס לאוכלוסייה הגרמנית המובסת. חוסר אונים זה נבע גם מהתנהלות המפקדים הבריטים, שביקשו להחניק כל עימות עם הגרמנים לאחר הניצחון במלחמה, אך לאחר מכן בעיקר בשל התחושה שהתפתחה בקרב החיילים, שלפיה אין בעולם הזה אפשרות לנקמה הולמת על השואה. פגיעה מבודדת ברכוש או אף בגוף היא חסרת תוחלת: היא לא תקים את המתים לתחייה וגם לא תאדיר את כבוד עם ישראל.

עם זאת, מרכז הכובד של היצירה הוא במפגש הראשוני של חיילי הבריגדה עם הניצולים, שגם לו מנסים המפקדים הבריטים להפריע. גם כאן הפרעות אלה אינן הקושי העיקרי, הנעוץ דווקא בהיבטים הסבוכים-רגשיים לקראת המפגש ובעקבותיו. למרות התרגשותו לקראת המפגש, הגיבור חש דחייה מהמפגש עם המון האדם המוזנח, החולה ולבוש הבלואים – ולמרות תחושת הבושה בגין תחושות אלה, המתפתחות אצלו, זרות נוראה סוגרת אותו מפני הניצולים.

שיא הסיוט, בהקשר זה, מתבטא בשיחה המתפתחת בין הגיבור לבין פליט צעיר, המתגלה כקרוב משפחה רחוק – אך כניצול שהצליח לשרוד בחיים בשל עבודתו בקרמטוריום של מחנה הריכוז וההשמדה אושוויץ. הגיבור מתמלא פחד מפני השתייכותו לניצול זה ומבקש רק לברוח מהמקום. את מורכבות הסיטואציה תיארה מבקרת הספרות גיטה אבינור, בציינה:

## לקריאה נוספת
* ניצה בן דב, "נקמה או הצלה - הדילמה הטרגית ב"פצעי בגרות" של חנוך ברטוב", **הנאמן** (קובץ בעריכת זיוה שמיר ומנחם פרי), הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2016, עמ' 401-382.   

## קישורים חיצוניים
* דף הספר באתר הספריה החדשה
* קטע מתוך התחלת ספר
* אלי אשד, "הסטלג" האולטימטיבי של חנוך ברטוב
* 
* 
*

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי 1965
קטגוריה:ספרי חנוך ברטוב
קטגוריה:רומנים בעברית
קטגוריה:ספרי ספריה לעם
קטגוריה:ספרי הספריה החדשה
קטגוריה:ספרים על השואה
קטגוריה:הבריגדה היהודית