open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
רנו סאלטהקטר

**רנו סאלטהקטר** (בצרפתית : **Renault Celtaquatre**) היא מכונית משפחתית מתוצרת יצרנית כלי הרכב הצרפתית **[[רנו]]**, אשר יוצרה בין השנים 1938–1934 בצרפת.

## תצורות
* 4 דלתות - סדאן
* 2 דלתות - קבריולה

## דגמי "רנו סאלטהקטר"
* "ZR1" - יוצר בין השנים 1935-1934
* "ZR2" - יוצר בשנת 1935
* "ADC 1" - יוצר בין השנים 1935–1936
* "ADC2" - יוצר בין השנים 1937-1936
* "ADC3" - יוצר בין השנים 1937–1938
* "BCR" - יוצר בין השנים 1937–1938 (מסחרית)
* "AEC1" - יוצר בין השנים 1935–1936

## גלריה

קובץ:Renault Celtaquatre (30829874180).jpg | "רנו סאלטהקטר"
קובץ:1937RenaultCeltaquatreCoupe.jpg | "רנו סאלטהקטר" דגם "ADC 1" - קבריולה
קובץ:New arrival for the 2009 Havant Mayor's Rally (5) - geograph.org.uk - 1259896.jpg | "רנו סאלטהקטר" דגם "ADC 1" - קבריולה
קובץ:Renault Celtaquatre1.JPG | "רנו סאלטהקטר" דגם "ADC 1"
קובץ:Renault Celtaquatre3.JPG | "רנו סאלטהקטר" דגם "ADC 1"
קובץ:Renault Celtaquatre4.JPG | "רנו סאלטהקטר" דגם "ADC 1"
קובץ:Renault Celtaquatre 1937.JPG | "רנו סאלטהקטר" דגם "ADC 2", שנת 1937 - קבריולה
קובץ:Renault Celtaquatre, 1937 (6980167672).jpg | "רנו סאלטהקטר" דגם "ADC 2", שנת 1937 - בתצורה 4 דלתות סדאן
קובץ:Oldtimer Expo 2008 - 030 - 1937 Renault Celtaquatre.jpg | "רנו סאלטהקטר" דגם "ADC 2", שנת 1937 - בתצורה 4 דלתות סדאן


## ראו גם
* רנו NN
* רנו מונאקטר

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות משפחתיות
קטגוריה:מכוניות קבריולה
סאלטהקטר
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1934
קטגוריה:מכוניות צרפתיות
סלאבן בלופו

**מועדון הכדורגל סלאבן בלופו** (בקרואטית: **Nogometni Klub Slaven Belupo**) היא קבוצת כדורגל קרואטית מעיר קופריבניצה, המתמודדת בליגת העל הקרואטית. הקבוצה היא אחת מהוותיקות בליגה הקרואטית.

## היסטוריה
קבוצת כדורגל ראשונה בעיר נוסדה בשנת 1907 על ידי קבוצת סטודנטים. המועדון במתכונת הנוכחית הוקם בשנת 1912. בשנת 1920 הקבוצה זכתה בתחרות אזורית-קרואטית. במהלך השנים שם הקבוצה השתנה מספר פעמים. תחת השם הנוכחי היא מתחרה החל משנת 1958. המילה "בלאופו" מהווה שם חברת תרופות המתבססת בעיר. 

בשנת 1997 הקבוצה החלה להתחרות בליגה הקרואטית הראשונה ומאז לא ירדה ממנה. בשנת 2000 היא לראשונה השתתפה בגביע האינטרטוטו. בהמשך היא השתתפה בתחרויות גביע אופ"א והליגה האירופית בעונות ,  ו-.

בשנים 2007 ו-2016 הקבוצה העפילה לגמר הגביע הקרואטי אך הפסידה.

בשנת 2008 סלאבן בלאופו הגיע למקום השני בליגה בסוף העונה ובשנת 2013 למקום השלישי.

ליד המועדון פועלת מחלקת הנוער. בין בוגרי המחלקה נמנה בויאן ורוצ'ינה שהיה בין הכוכבי הקבוצה הבוגרת ושיחק בהפועל תל אביב.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל קרואטיות
קטגוריה:יוגוסלביה: כדורגל
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1907
אינפרה סאונד

**אינפרה סאונד** (או אינפרא סאונד; באנגלית: **Infrasound**) הוא תדר תת-קולי.

במונחי האקדמיה ללשון העברית **קוֹל תַּת-שִׁמְעִי**

## הגדרה ואטימולוגיה
אינפרה סאונד הוא קול שהתדר שלו נמוך ממה שהאדם יכול לשמוע, כלומר מתחת ל-20 הרץ, בניגוד לאולטרה סאונד, קול שתדרו גבוה ממה שהאדם יכול לשמוע.

מקור המילה אינפרה סאונד היא המילה הלטינית infra (מתחת) וסאונד (sound, קול - מתחת לקול, על קולי).

## שימושים
מחקר משנת 2019 הראה שגלי קול מסוג אינפרא-סאונד הם כלי המאפשר ניטור ומיפוי סופות רעמים.

## קישורים חיצוניים

*הגדרה של אולטרה סאונד ואינפרה סאונד
*
*
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אקוסטיקה
אנה קונטולה

**אנה קונטולה** (ילידת 1977) היא סוציולוגית פינית וחברת הפרלמנט הפיני מאז 2011. היא הייתה חברת מועצת העיר טמפרה עד 2017.

## קורות חיים
אנה קונטולה נולדה ב־30 במרץ 1977 בפורי, סאטקונטה, פינלנד, וסיימה את עבודת התואר השני בשנת 2002 על תנועת הסטודנטים של שנות השבעים. היא סיימה פרויקטים מחקריים רבים בנושא זנות בפינלנד, כמו דוח משנת 2008 שפרסמה אוניברסיטת טמפרה, ועבודתה בהערכת פושעי זנות ואלימות כלפי נשים. היא חוקרת תחומים רבים המעריכים מגבלות בעבודה, נורמות תרבותיות ותפיסות, כולל הנקה ציבורית, הזדקנות עובדי בניין, השפעת הגזענות לא רק על המקום בו אנשים יכולים לעבוד, אלא היכן הם יכולים לחיות, ונושאים רבים אחרים.

היא כיהנה כסגנית יו"ר האיגוד לתעשיית המין, והייתה מעורבת בארגונים רבים העוסקים בפעילות חברתית במהלך לימודיה. בשנת 2004 נבחרה קונטולה בבחירות המוניציפליות למועצת העיר טמפרה. בשנת 2008 היא נבחרה שנית, ובשנים 2008 ו-2012, לקונטולה היה מספר הקולות השני בגודלו בברית השמאל של פינלנד .

קונטולה נבחרה לפרלמנט הפיני בשנת 2011 וייצגה את מחוז קירקנאמה מטעם ברית השמאל הפינית. היא חברה בוועדה לעתיד ובוועדת התעסוקה והשוויון, וכיהנה בעבר בוועדה למשפט חוקתי ובוועדת התעסוקה והשוויון.

ביום שני, 13 בינואר 2020, היא נעצרה יחד עם חברים נוספים בקבוצה בינלאומית של פעילי זכויות אדם סמוך לרצועת עזה בישראל מכיוון שניסו לחבל בגדר המערכת ברצועת עזה. לדבריה, מטרתה של קבוצת חמישה האנשים הייתה להביא את תשומת הלב למשבר ההומניטרי בעזה באמצעות חציית הגדר בין ישראל לעזה. טנלי המטאלין, העוזר הפרלמנטרי של קונטולה, אמר למחרת כי קונטולה שוחררה לאחר יותר מעשר שעות במעצר וכי הרשויות הישראליות ניסו ללחוץ עליה לחתום על הודאה בהאשמות נגדה, כמו שיבוש הליכי חקירה וסיכון ביטחון הציבור. עם זאת, היא סירבה לחתום.

## עבודות נבחרות
* *Prostituutio Suomessa* Helsinki: Sexpo-säätiö (2005) () (בפינית)
* "עובדת המין והנאתה" *הסוציולוגיה הנוכחית*, כרך א '. 56, לא. 4 (2008): עמ '605–620 (doi) (באנגלית)
* *Punainen eksodus: tutkimus seksityöstä סומסה* הלסינקי: כמו (2008) () (בפינית)
* *Tästä äiti varoitti* Helsinki: Like (2009) () (בפינית)
* *סחר בסחר במולדובה* קישינאו: הארגון הבינלאומי להגירה (2009)
* *Näkymätön kylä: Siirtotyöläisten asemasta Suomessa* Helsinki: Like: Into (2010) () (בפינית)
* *Mistä ei voi puhua* Helsinki: Like (2012) () (בפינית)
* *Kirjeitä oikealle* הלסינקי: Into (2014) () (בפינית)

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאיות פיניות
קטגוריה:נשים פיניות
קטגוריה:סוציולוגיות
קטגוריה:פיניות שנולדו ב-1977
אדם ללא גבולות (עמותה)

ילד בדרכו לטיפול|ממוזער|300 פיקסלים
**אדם ללא גבולות** (אל”ג) היא עמותה המסייעת לילדים ממשפחות פלסטיניות החיות בשטחי הגדה המערבית וזקוקים לטיפול רפואי בבתי חולים בישראל.  

הפעילות העיקרית של העמותה היא הסעת משפחות מהמחסומים  הצבאיים שסביב לירושלים לבתי חולים בירושלים ובאזורים אחרים בארץ. בנוסף, העמותה מארגנת ימי כיף לילדים החולים ולמשפחותיהם ועוזרת בהשגת ציוד רפואי לאלה שזקוקים לכך, בביתם.

## היסטוריה
ליצן פלסטיני ביום כיף|ממוזער

אל”ג הוקמה בשנת 2002 על ידי ג’מילה יפית ביסו כעמותה לא ממשלתית, א-פוליטית והוכרה כעמותת צדקה. העמותה הוקמה בתגובה להצבת המחסומים על ידי הצבא שמנעו מעבר חופשי בין הגדה לישראל ופגעו במשפחות פלסטיניות שנזקקו לסיוע בריאותי. מערכת הבריאות של הרשות הפלסטינית לא מסוגלת לספק את כל הטיפולים שיכולה המערכת הישראלית.

ב-2008 הכיר משרד המשפטים הישראלי באופן רשמי ב”אדם ללא גבולות” בתור ארגון צדקה ורשם אותה כעמותה.

בשנת 2019, פעילותה הבסיסית של עמותת "אדם ללא גבולות", עזרה למשפחות פלסטיניות עם ילדים הזקוקים לטיפול רפואי בבתי חולים בישראל, גדלה באופן ניכר. מספר הנסיעות הגיע ל 4650 בהן הוסעו כ-80 ילדים. כ 97% מהנסיעות היו לבתי חולים באזור ירושלים.

הילדים שמסיעה העמותה, זקוקים לטפולים שונים כמו טיפולי דיאליזה על בסיס יומי ועד לטיפולי כימותרפיה או הקרנות פעם או פעמיים בחודש.

ההסעות מתחילות במחסומים הצבאיים שסביב לירושלים, בעיקר מחסום קלנדיה ומחסום בית לחם ומשם לבתי חולים בירושלים, תל אביב ותל השומר.

ב-2019, היו פעילים בעמותה כמאה מתנדבים. אחדים מחויבים לנסיעה אחת בחודש ויש כאלה שמסיעים ארבע פעמים בשבוע.

עם התפרצות מגפת הקורונה, נעשים בעמותה מאמצים לשמור על בריאות הנוסעים והמסיעים.

## מטרות
ממוזער
* הסעת ילדים פלסטינים הזקוקים לטיפולים רפואיים מתקדמים בבתי חולים בישראל.
* ביקור ילדים ובני משפחה המאושפזים בבתי החולים בישראל ותמיכה בהם במהלך האשפוז והטיפולים הרפואיים.
* עזרה בהספקת ציוד רפואי לבתי ילדים הזקוקים לו.
* ארגון פעילויות פנאי לרווחת הילדים ומשפחותיהם.
* מתן תמיכה למשפחות ולקהילות בחיי היומיום שלהן.

## פעילות
העמותה מונה כיום כ-200 מתנדבים מכל חלקי החברה הישראלית, החברה הפלסטינית וכן מן הקהילייה הבינלאומית.

## ראו גם
יום כיף למשפחות ומתנדבים|ממוזער

* בדרך להחלמה

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:ישראל: עמותות
קטגוריה:שותפות יהודית-ערבית בישראל
קיאן איגן

**קיאן ג'ון פרנסיס איגן** (באנגלית: **Kian John Francis Egan**; נולד ב-29 באפריל 1980) הוא זמר, רב-נגן ופזמונאי אירי, הידוע בעיקר כאחד מחברי להקת הבנים, וסטלייף. עם וסטלייף הוציא איגן 13 אלבומים, יצאו לשנים עשר סיבובי הופעות ברחבי העולם, זכו בפרסים והפכו לאחת מלהקות הבנים המצליחות ביותר בכל הזמנים.

## ביוגרפיה
איגן נולד לפטרישיה וקווין (נפטר בשנת 2009). הוא החמישי מבין שבעה אחים. הוא למד במכללת שסמרהיל ובתיכון בסלייגו, שם פגש את חלק מחבריו לוסטלייף, פהילי ופיילן. לפני שהחל קריירה מקצועית עם וסטלייף, עבד בחנות ג'ינסים.

## קריירה

בשנים הראשונות בהן התעסק במוזיקה, היה איגן חלק מלהקת רוק בשם Skrod, איגן למד לנגן על יותר מחמישה כלי נגינה הכוללים גיטרה, פסנתר ותופים, פסנתר למד איגן על ידי אחיו, גאווין איגן, בוגר מוזיקה באוניברסיטה ומורה במשרה מלאה למוזיקה בבריטניה. לפני וסטלייף, איגן, יחד עם פיילן ופהילי, היו בלהקה חובבנית בשם "*Six as One",* ובהמשך שונה שמה ל-*IOYOU.* איגן, במהלך הפוגה בת שנה שלקח מוסטלייף, השיק מיזם חדש עם לואיס וולש להקים ולנהל יחד את להקת הבנות, ארץ הפלאות. אלבום הבכורה שלהן הגיע למקום 6 במצעד האלבומים האיריים ומספר 8 במצעד האלבומים הבריטי, לאחר ארבעה חודשים בלבד עברה הלהקה להיות מנוהלת תחת Mercury Records.

בינואר 2014 פורסם כי איגן הוחתם כזזמר סולו בחברת התקליטים "וורנר מיוזיק גרופ", וכי אלבום הבכורה שלו, וסינגל הבכורה שלו, *Home,* יצא לאור ב-14 במרץ באירלנד וב -17 במרץ בבריטניה. האלבום הגיע למקום השני במצעד הסינגלים האיריים ומספר 9 במצעד האלבומים הבריטי. במאי 2014 הוציא איגן את "אהיה", סינגל שני מתוך האלבום.

ב-3 באוקטובר 2018 הודיעה וסטלייף על איחודה כלהקה בת ארבעה חברים (ללא בריאן מקפדן). בשנת 2019 הוציאה הלהקה לאור ארבעה סינגלים, שנכתבו על ידי אד שירן. הלהקה יצאה לסבב הופעות מוצלח להפליא בשם "The 20 Tour", לכבוד יום השנה ה-20 ליציאתו של הסינגל הראשון של הלהקה ב-1999. ב-15 בנובמבר יצא לאור האלבום ה-13 שלהם, Spectrum.

איגן הוא אחד מארבעה השופטים/ מאמנים ב-*The Voice of Ireland*.

## חיים אישיים
איגן נישא לשחקנית ג'ודי אלברט ב-8 במאי 2009. אלברט הייתה בלהקת הבנות "ארץ הפלאות", אותה ניהל איגן יחד עם לואיס וולש בתחילת דרכה. לזוג שלושה בנים (20 בדצמבר 2011, 21 במאי 2015, 29 בספטמבר 2017). המשפחה מתגוררת בסטנדרהיל, מחוז סלייגו.

איגן דורג במקום החמישי כגבר הסקסי ביותר באירלנד בשנת 2014.

נכון לשנת 2017, הונו של איגן מוערך בכ-18 מיליון אירו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:מוזיקאים אירים
קטגוריה:זמרים אירים
קטגוריה:אמרגנים בריטים
קטגוריה:רקדנים בריטים
קטגוריה:פזמונאים בריטים
קטגוריה:שופטי The Voice
קטגוריה:אמני סייקו מיוזיק
קטגוריה:חברי להקת וסטלייף
קטגוריה:אירים שנולדו ב-1980
חטיבת התקיפה הרב-זרועית

**חטיבת התקיפה הרב-זרועית** היא חטיבה בזרוע היבשה בצה"ל וגוף מטה, האחראי על התורה המשלבת בין כוחות האוויר, המודיעין והיבשה, פיתוח תפיסות, פיתוח ידע, התאמה באימונים ואמצעי לחימה. חטיבת התקיפה מקדמת יכולות תקיפה במסגרת התמרון בכלל הזירות, ובתוך כך שילוב האש האווירית, היבשתית, הימית ובמימד הסייבר.

החטיבה הוקמה ב-12 בנובמבר 2020 במסגרת התוכנית רב שנתית "תנופה" של הרמטכ"ל אביב כוכבי, כלקח מהמטה המבצעי למודיעין ואש בפיקוד הצפון שהקים כוכבי כשהיה מפקד הפיקוד ושעליו פיקד אביעד דגן.

## תפקיד
[250px|ממוזער|מפקד החטיבה הראשון [אסף צלאל (מימין) ומפקד זרוע היבשה יואל סטריק בטקס ההקמה של החטיבה, נובמבר 2020 (בעת מגפת הקורונה בישראל)]]
בשגרה, אחראית החטיבה על בניין הכוח של כל תאי התקיפה בצה"ל – מהמטה הכללי, דרך הפיקודים המרחביים ועד לרמת החטיבה – כולל בניית תורות הלחימה, שיטות הקרב ואחריות פיקודית להכשרה ואימונים באמצעות בית הספר לתקיפה. בזמן לחימה כפופה חטיבת התקיפה לאגף המבצעים ומשתלבת כחלק ממכלול התקיפה המטכ"לי, כאשר מפקד החטיבה בשגרה ניהיה מפקד מכלול התקיפה בחירום.

## בית הספר לתקיפה רב-זרועית
בית הספר לתקיפה רב-זרועית נפתח בפברואר 2021 והוא מכשיר את כל העוסקים בתקיפה בצבא: מכלולי אש מרמת המטכ"ל ועד רמת החטיבות, גורמי מודיעין, תקשוב, אנשי אוויר ויבשה, קצינים בזרוע הים וכל המוסמכים לתקוף באחד מחמשת הממדים השונים – ים, יבשה, אוויר, סייבר וספקטרום. הוא כולל כ-35 קורסים שונים המיועדים לחיילים מדרגת סמל ועד אל"ם.

## ראשי חטיבת התקיפה

## גלריה

קובץ:Multi-Armed Assault Brigade (3).jpg
קובץ:Multi-Armed Assault Brigade (5).jpg
קובץ:Multi-Armed Assault Brigade (4).jpg
קובץ:Multi-Armed Assault Brigade (2).jpg


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:זרוע היבשה
מקסים פטרוב

**מקסים ולדימירוביץ' פטרוב** (ברוסית: **Максим Владимирович Петров**; נולד ב-14 בנובמבר 1965) הוא רופא ורוצח סדרתי רוסי. בשנת 2003 הוא נידון למאסר עולם בגין רצח 11 חולים. התקשורת הרוסית כינתה אותו "דוקטור מוות".

## הפשעים
בשנים 1997–2000 ביצע פטרוב, שגר באי וסילייבסקי בסנט פטרסבורג 46 מעשי שוד. הוא הגיע לביתם של חולים בגמלאות, ללא אזהרה, ובדרך כלל בבוקר כאשר קרוביהם נסעו לעבודה. פטרוב מדד לחץ דם והודיע למטופל כי יש צורך בזריקה. לאחר הזריקה, הקורבנות איבדו את הכרתם, ופטרוב עזב ולקח איתו דברים שונים. הוא הסיר טבעות ועגילים מהמטופלים, לקח מהם עיטורים ומדליות, מכשירי חשמל ביתיים. לפעמים לעומת זאת פטרוב לקח איתו רק סכום כסף צנוע, שהיה אפילו פחות ממאה רובל. הקורבנות הראשונים לא מתו. הם התעוררו כשפטרוב כבר נעלם מזירת הפשע.

את הרצח הראשון ביצע ב-2 בפברואר 1999 במהלך השוד ה-30. המטופל כבר היה מחוסר הכרה לאחר הזריקה, כשלפתע בתו חזרה הביתה וראתה את הרופא מבצע גנבה. הוא פגע באישה במברג וחנק את החולה. לאחר פרק זה סגנון עבודתו של פטרוב השתנה. הוא הזריק לקורבנות מגוון סמים קטלניים כדי למנוע מהמשטרה לחשוב שהמבצע הוא רופא. פטרוב הצית את בתיהם של קורבנותיו כדי להסתיר את עקבות הפשע. הבחירה בדברים לגנבות הייתה עדיין מגוונת, לעיתים בוצעו רציחות עבור 50 רובל או האוכל של הקורבן מהמקרר. הדברים הגנובים נמצאו מאוחר יותר בדירתו, חלקם הוא כבר הספיק למכור בשוק.

פטרוב מרצה את עונשו בכלא "הברבור הלבן", לשם הועבר ב-2 באוקטובר 2004.

## ראו גם
* המרטש מאטלנטה
* המפלצת מפירנצה
* מרסל פטיו

## קישורים חיצוניים
*  מתוך תוכנית הטלוויזיה רוסיה הקרימינלית (מכיוון שהחקירה באותה תקופה לא הושלמה, שונו מועדי הפשעים בעלילה, ופטרוב הופיע בשם סרגייב. בסרט לא הוצג רופא רוצח אמיתי, אלא שחקן שאת תמונתו מחשיבים בטעות לעיתים קרובות לרוצח האמיתי)
*  מתוך תוכנית הטלוויזיה "צ'סני דטקטיב"

## הערות שוליים

קטגוריה:רוצחים סדרתיים רוסים
קטגוריה:רופאים רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1965
גרהרד רוזנקרנץ

**גרהרד רוזנקרנץ** (24 ביוני 1900 – 1 באוגוסט 1979) היה פנימאי ישראלי. הוא ייסד וניהל את המחלקה הפנימית בבית חולים הכרמל במתכונתו הראשונה, והיה ממייסדיו ומנהלו הראשון של המרכז הרפואי כרמל בבניינו החדש, שבשימוש המרכז הרפואי.

## ביוגרפיה
רוזנקרנץ נולד באינסטרבורג, גרמניה. למד רפואה בקניגסברג, מינכן, לייפציג ודרזדן, שם סיים את לימודיו בשנת 1925.

בשנים 1925–1933 עבד כפנימאי באינסטרבורג.

בשנת 1933 עלה לארץ ישראל עם רעייתו עליזה ובתו רות. הם השתקעו בחיפה. רוזנקרנץ התקבל לעבודה בקופת חולים כרופא מחליף. בהמשך, עבד כרופא בקיבוצים. לאחר מספר שנים, מונה לסגן הרופא המחוזי של קופת חולים כללית בחיפה.

רוזנקרנץ יזם את הקמת "בית חולים הכרמל" ומונה למנהלו הראשון בשנת 1945, תפקיד אותו ביצע במשך 25 שנים, עד 1970. במקביל לעבודתו כמנהל בית החולים, שימש רוזנקרנץ גם כמנהל מחלקה פנימית בה היו כ-60 מיטות אשפוז.

רוזנקרנץ פרש לגמלאות בשנת 1970. לאחר שיזם את הקמת "בית חולים הכרמל" החדש, שכנע את משה סורוקה שלבית חולים הכרמל במתכונתו המצומצמת אין זכות קיום וצריך לבנות בית חולים כללי גדול, או לסגור אותו לאלתר. במרכז קופת חולים הוחלט להתחיל בבניית בית חולים "הכרמל" חדש. רוזנקרנץ השתתף בתכנון בית החולים החדש שנפתח בשנת 1976.

### משפחתו
ב-4 באפריל 1948 איבד את בתו רות ואת נכדתו אילנה, בת 11 החודשים, בקרב משמר העמק במלחמת העצמאות.

רוזנקרנץ נפטר ב-1979. הוא הניח בן ובת מאשתו השנייה, פרנציסקה.

## קישורים חיצוניים
* אמירה קהת, "בית חולים 'כרמל' הישן" – סיפורו של מקום, באתר מרכז רפואי כרמל

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטאות ומכללות בגרמניה
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:חיפה: אישים
קטגוריה:חיפה: רפואה
קטגוריה:רופאים ביישוב
קטגוריה:רופאי שירותי בריאות כללית
קטגוריה:רופאים פנימיים ישראלים
קטגוריה:מנהלי המרכז הרפואי כרמל
קטגוריה:סגל מרכז רפואי כרמל
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות שדה יהושע
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1900
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1979
יחידה 5252

[ממוזער|280px|שמאל|כטמ"ם "זיק" ([הרמס 450) של טייסת 166]]
**יחידה 5252** (**זיק**, או **52)** היא יחידה מיוחדת של חיל התותחנים, המפעילה כלי טיס מאויש מרחוק מסוג הרמס 450 ("זיק") וכלי נוסף מסווג.

## היסטוריה
### הקמת היחידה
היחידה הוקמה בשנת 2000 וממוקמת בבסיס פלמחים של חיל האוויר.

### פעילות מבצעית
מפקד היחידה בתקופת מבצע עופרת יצוקה, הדי זילברמן, הגדיר את היחידה כ"דוגמה ומופת לחיבור בין "ירוק" ל"כחול".

היחידה פעלה במבצע עלות השחר וכן במבצע מגן וחץ בסיכול חוליות טרור ומשגרי רקטות.

ב-21 ביוני 2023 ביצעה היחידה סיכול ממוקד ליד ג'נין באמצעות כטב"ם זיק וחיסלה 3 מחבלים שביצעו פיגוע ירי והיו בדרכם לפיגוע נוסף. זהו הסיכול האווירי הראשון ביהודה ושומרון מאז תום האינתיפאדה השנייה.

ב-3 ביולי 2023 יצא צה"ל למבצע "בית וגן" במרחב העיר ג'נין, בעקבות התעצמות הטרור בצפון השומרון. במהלך המבצע היחידה תקפה תשתיות טרור מהאוויר, ביניהם חמ"לים וכוחות קרקעיים רבים.
ממוזער|280px|שמאל|מפעיל כטמ"מ ביחידת זיק

היחידה לקחה חלק חשוב במלחמת חרבות ברזל שפרצה ב-7 באוקטובר 2023 בעקבות מתקפת הטרור של חמאס. היחידה רשמה למעלה מ-500 סיכולים ממוקדים של מחבלים וחוליות טרור, שאומתו באמצעות אמצעי החוזי בכלים שמפעילה היחידה. במאי 2025 פרסם אתר צה"ל שבין 10% ל-20% מהמחבלים שנהרגו בלחימה - חוסלו על ידי יחידת זיק ירוק.

## משימות
היחידה מפעילה כטמ"מים מסוג הרמס 450 ("זיק") למשימות התמרון וחיל האוויר. ליחידה יש יכולת חבירה פיזית לכוחות היבשה, והם לוקחים חלק פעיל ונרחב בתרגילים של זרוע היבשה.

היחידה מספקת לכוחות היבשה תצלומי אוויר עדכניים ביום ובלילה, ציון לייזר עבור מטרות, סימון לכוחות הקרקע, קשר עם כוחות מתמרנים וחיל האוויר ומבצעת תקיפות וסיכולים ממוקדים באמצעות הכטמ"מים התוקפים שהיא מפעילה.

## הכשרה
ממוזער|280px|שמאל|מסדר הענקת כנפי מפעיל בהשתתפות חיילי היחידה
ממוזער|280px|שמאל|כנפי מפעיל

מסלול המיון ליחידה עבר דרך מסלולי המיון ליחידות המיוחדות של חיל התותחנים.

המפעילים אינם לוחמים.

תקופת השירות היא שנתיים ושמונה חודשים. תחילה, חיילי היחידה עוברים טירונות ברמת רובאי 03 בשבטה. לבסוף עוברים קורס מפעיל מערכות זיק (ממ"ז), שמכשיר אותם לעבודתם בשירות הסדיר. הקורס מיועד לדמות את שלבי בסיסי וראשוני בקורס טיס.

קצינים ביחידה מגיעים לאחר בה"ד 1 לבית הספר למפעילי כטמ"ם כצוערים, בו עוברים הכשרה מקיפה בתחום הפעלת כלי הטיס. בסיום ההכשרה מוענקים כנפי מפעיל ודרגות הקצונה במסדר שנערך בבסיס פלמחים, במעמד מפקד חיל האוויר ומפקד חיל התותחנים.

## סמל היחידה
סמל היחידה כולל תנשמת, עוף דורס חרישי, הצד את טרפו בשעות הלילה – גם בחשיכה מוחלטת.

רקע הסמל מורכב מהצבעים אדום ושחור, המייצגים את השייכות לחיל התותחנים.

מוטו היחידה "בכל מקום, מכל מקום".
ממוזער|280px|שמאל|טירונות של יחידה 5252

## מפקדי היחידה
[ממוזער|280px|שמאל|פאנל מורשת לרגל 20 שנה ליחידה, שבו לקחו חלק ממפקדי העבר ביחידה, ובראשם [מוני כץ (תותחנים)|מוני כץ, מפקד היחידה הראשון]]

## ראו גם
* יחידת רוכב שמיים
* יחידת נחשון (חיל המודיעין)
* יחידת מיתר
* טייסת 161
* כלי טיס בלתי מאוישים בישראל
* סיירת מטכ"ל

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יחידות צה"ל מפעילות כטב"מים
קטגוריה:יחידות חיל התותחנים הישראלי
סלאוויטא (מחוז משנה)

**מחוז המשנה סלאוויטא** (באוקראינית: **Славутський район** באנגלית: **Slavuta Raion**) היה מחוז משנה במחוז חמלניצקי באוקראינה. עיר הבירה של המחוז היא סלאוויטא. אוכלוסיית המחוז מנתה 31,301 תושבים (נכון לינואר 2011). מחוז המשנה הוקם בשנת 1923. במחוז היו שתי ערים - סלאוויטא ונטישין, וכן 79 כפרים. שטח המחוז 1162 קמ"ר. המחוז בוטל ביולי 2020, בעקבות רפורמת מחוזות משנה באוקראינה. שטחי מחוז משנה סלאוויטא לשעבר נכללו בתוך מחוז משנה שפטיבקה.
## גאוגרפיה
[שמאל|ממוזער|רציף ב[סלאוויטא]]
מחוז המשנה סלאוויטא הוא חלק מווהלין, אחד מתוך עשרים מחוזות משנה של מחוז חמלניצקי. הוא מדורג שביעי מבין מחוזות המשנה של מחוז חמלניצקי מבחינת שטחו, והוא מחזיק כ-5.6% מכלל שטח המחוז.

מחוז המשנה סלאוויטא נמצא בקצה הצפוני ביותר של מחוז חמלניצקי. הוא ממוקם דרומית מזרחית למחוז ריבנה, דרומית מערבית למחוז ז'יטומיר, וצפונית מערבית למחוז המשנה שפטיבסקי וצפונית מזרחית למחוז המשנה איזיאסלבסקי במחוז חמלניצקי עצמו. הנהרות הורין, קורצ'יק וצביטוחה זורמים במחוז. קו רכבת חולף דרך המחוז (שפטיבקה–זדולבונוב).

## היסטוריה
בין 1923–1932 המחוז היה חלק ממחוז שפטיבסקי, משנת 1932 עד 1937 הוא היה חלק ממחוז ויניציה, ובשנים 1937–1954 היה חלק מקמניץ פודולסק. מאז 1954 הוא חלק ממחוז חמלניצקי. וב־23 בספטמבר 1959 הוא הפך למחוז משנה בפני עצמו. ביולי 2020 בוטל מחוז משנה סלוויטא.

### יישובים יהודיים
לפני מלחמת העולם השנייה הייתה באזור התיישבות יהודית נרחבת, כך נספרו לדוגמה בסלאוויטא 5,102 יהודים בשנת 1939, ניתן למנות גם את האנופיל מקום מגוריו של רבי זושא מאניפולי בה נמנו בשנת 1931 1280 יהודים שהיו כשלשה רבעים מכלל האוכלוסייה, את הכפר קילקייב  בה נמנו בשנת 1923 653 יהודים. את קרסנוטב  בה נספרו בשנת 1897 1,222 יהודים שהיו 55.7% מכלל התושבים. ואת ברזדיב  בה היו 778 יהודים בשנת 1939 שהיו 26% מכלל תושבי העיירה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אוקראינה: מחוזות משנה
קטגוריה:מחוז חמלניצקי
מלאני פונטנה

**מלאני פונטנה** (באנגלית: **Melanie Joy Fontana**; נולדה ב-3 באוקטובר 1986) היא יוטיוברית, זמרת, וכותבת שירים אמריקאית.

## קריירה
מלאני פונטנה נולדה בעיירה בקונטיקט. בגיל 18 היא עברה לניו יורק. בהיותה בעיר היא עבדה כזמרת וכתבה שירים לזמרים אחרים.

בשנת 2011 היא כתבה שיר לג'סטין ביבר שנכלל באלבומו "Under the Mistletoe". בשנת 2013 השיר שלה לראשונה נכלל במצעד הפזמונים של בילבורד. בשנת 2014 היא הייתה שותפה לכתיבת שיר נורווגי לאירוויזיון.

בשנת 2016 היא כתבה שיר לבריטני ספירס שנכלל באלבום "Glory". בשנת 2017 היא כתבה חמישה שירים לאלבום החדש של ארון קרטר.

בשנת 2019 השתתפה יחד עם בעלה בכתיבת השיר "Boy with Luv" שהגיע תוך יומיים ל-100 מיליון השמעות ביוטיוב. באוקטובר אותה שנה היא כתבה שיר לוונג'י שנכנס לאלבומה החדש.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:זמרות-יוצרות אמריקאיות
קטגוריה:יוטיובריות אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1986
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1986
דינר תוניסאי

**דינר תוניסאי** (בערבית: **دينار تونسي**, בצרפתית: **''Dinar tunisien**)'', הוא המטבע הלאומי של תוניסיה. המטבע מתחלק ל־1000 'מילים' או 'מילימס' (مليم). לעיתים קרובות משתמשים בקיצור DT (דינר תוניסאי - Tunisian dinar), אם כי השימוש הנפוץ ביותר הוא כתיבת המילה "דינר" לאחר הסכום (לעיתים נכתב TND, אך בעיקר בצורה רשמית ובמעגלים פיננסיים); ישנו גם הצירף TD שבו משתמשים בעיקר כשמדברים בשפה הצרפתית בתוניסיה. TD הוא למעשה הגרסה הצרפתית ל- DT (כלומר, Dinar tunisien).

## היסטוריה
הדינר נהפך למטבע הרשמי בתוניסיה בשנת 1960. הוא החליף את הפרנק הצרפתי בשיעור של 1000 פרנק = 1 דינר. הדינר הוקם כבר כמטבע חזק, כאשר 1 דינר = 2.38 דולר אמריקאי, משוואה שנשמרה עד 1964, אז בעקבות אינפלציה פחת הדינר ל־1 דינר = 1.90 דולר אמריקאי. הדינר התחזק שוב לעומת הדולר בשנת 1971, עם משבר כלכלי בארצות הברית.

עם השנים תוניסיה חוותה אינפלציה מזערית ביותר לעומת המדינות הסובבות אותה. הדינר היה הכי פחות משתנה בין השנים 2000–2010 מבין המטבעות של שכנותיה המייבאות נפט, מצרים ומרוקו. האינפלציה עמדה על 4.9% בשנת 2007 ו -3.5% בשנת 2008. עם זאת, ערך המטבע ירד מאז ובין 2008 ל־2018 הדינר פחת בכ־55% מול הדולר האמריקאי, וכ -46% מול האירו.

## מטבעות ושטרות
### גלריה

קובץ:5millimes.jpg|5 מילימס
קובץ:10 millimes.jpg|10 מילימס
קובץ:Unknown origin coin 7.JPG|20 מילימס
קובץ:50 millimes.jpg|50 מילימס
קובץ:Deux cent millimes tn.png|100 מילימס
קובץ:200 millimes TND.png|200 מילימס
קובץ:500millimes.jpg|500 מילימס / 0.5 דינר
קובץ:2 dinars TND.png|2 דינר
קובץ:Cinq dinars tunis.jpg|5 דינר (מטבע)
קובץ:Avers Cinq Dinars 2013.jpg|5 דינר (שטר)
קובץ:20 TND - 2011 - obverse.png|20 דינר (שטר 1)
קובץ:20 TND - 2017 - obverse.png|20 דינר (שטר 2)
קובץ:50 TND - 2011 - obverse.png|50 דינר


### 50 דינרים
בצד הקדמי: בחלק המרכזי של השטר יש תמונה של הבניין של מוזיאון הכסף התוניסאי, שעליו דיוקנו של המלומד אבן רשיק. המילים מצוינות בפינות העליונות של השטר. מספר סידורי - בפינות השמאלית העליונה והתחתונה של השטר.
בצד ההפוך: בחלק המרכזי של השטר יש תמונה של הכיכר המרכזית של קסבה ובניין ממשלת תוניסיה. המילים מצוינות בפינות העליונות של השטר. בשטצ'י המרכזי התחתון של השטר המלה מסומנת במכתבים: 50 CINQUANTE DINARS (50/50 דינרים). בחלק המרכזי העליון של השטר נמצא הכיתוב: בנק המרכזי של תוניסיה (הבנק המרכזי של תוניסיה).
מידות: 158 × 79 מ"מ.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מטבעות אפריקה
קטגוריה:תוניסיה: כלכלה
דיאו צ'אן (סרט)

**דְיָאו צָ'אן** הוא סרט הונג קונגי מסוגת אופרת חְוָאנְגְמֵיישִׂי שיצא בשנת 1958, בבימויו של לִי הָאנְשְׂיָאנְג. הסרט מבוסס על הספר הסיני "רומן שלוש הממלכות".

## עלילה
שנת 190, שקיעת שושלת האן המזרחית. הכל חוששים ממעשיו של הלוחם האכזרי דונְג גְ'ווֹ, המבעיר ערים ומותיר אנשים חסרי קורת גג.

פליטים בכל מקום. לאחר שאיבדה את הוריה, דיאו צ'אן בת השש עשרה מגיעה לבסוף לבירה, שם היא משיגה עבודה בקבוצת נגנים ורקדנים של השר וָאנְג יוּ'ן. לאחר שהילדה, שחשה בעצבותו של השר, שואלת מה היא יכולה לעשות למען המדינה, השר מחליט להשתמש ביופייה של דיאו צ'אן כדי להיפטר מהעריץ.

במהלך ביקור בארמון של דונְג גְ'ווֹ, השר ואנג מציג את צ'אן כבתו, ונותן אותה להיות לרעיה לבנו המאומץ של ג'וו, הגנרל הצעיר לוּ' בּוּ. לו' בו ודיאו צ'אן מתאהבים זה בזה. לאחר מכן, י'ון מדבר עם ג'וו עצמו ומעורר בו הערצה לנערה, ו"מסכים" לתת את דיאו צ'אן כפילגש לגנרל הזקן, שמתחיל מיד לארגן את העברת לארמון. לוּ' בּוּ, שמגלה שדונג ג'וו לקח לעצמו את דיאו צ'אן, מוחה ובסופו של דבר הורג את אביו המאמץ.

לאחר מותו של ג'וו, דיאו צ'אן מגלה כי שירותה למדינה לא הסתיים - השר ואנג י'ון מביע הזדהות עם הלוחם הצעיר, אך מצהיר כי המדינה תהיה רגועה יותר אם לו' בו הצעיר, שאולי כבר נושא בליבו זרעים של שליט אכזרי, יסולק גם הוא. י'ון מורה לדיאו צ'אן להרוג גם את לו' בו, אך בשל אהבתה ללו' בו, היא לא מצליחה להרוג אותו. לבסוף ואנג יו'ן מכיר באהבתם והם מתחתנים.

## שחקנים
* לִין דָאי כדְיָאו צָ'אן (גִ'ינְג טִינְג דיבב את השירים)
* צָ'או לֵיי בתור לוּ' בּוּ
* לוֹ וֵיי בתפקיד דונְג גְ'ווֹ
* יָאנְגְגְ'ה צִ'ינְג בתור וָאנְג יוּ'ן
* לִי יוּ'ן-צ'וּ בתפקיד לִי ז'וּ
* דְזְה פֵּי בתור גָ'אנְג וֶן

## פרסים
בפסטיבל הסרטים של אסיה והאוקיינוס השקט  החמישי (1958) זכה בסרט בחמש קטגוריות:

לבמאי הטוב ביותר (לִי הָאנְשְׂיָאנְג), לשחקנית הטובה ביותר (לִין דָאי), לתסריטאי הטוב ביותר (קאו לי), לפסקול המקורי הטוב ביותר ולעריכה הטובה ביותר.

## ראו גם
* שלוש הממלכות
* רומן שלוש הממלכות

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 1958
סרגיי ריאחובסקי

**סרגיי סיליביץ' ריאחובסקי** (ברוסית: **Сергей Васильевич Ряховский**; 29 בדצמבר 1962 – 12 בנובמבר 2007) היה רוצח סדרתי סובייטי-רוסי, שהורשע בביצוע 18 מעשי רצח בין השנים 1988–1993.

## סדרת רציחות
בכלא הגיע ריאחובסקי, שעבר את תהליך "ההורדה" ("מורד" אדם בעמדה הנמוכה ביותר בהיררכיה של הכלא) על אונס, למסקנה כי אין להשאיר קורבנות בחיים, ויש להרוג תחילה הומוסקסואלים. הרצח הראשון שביצע ב-19 ביוני 1988 בביטצה שבמחוז מוסקבה, הוא רצח את ההומוסקסואל וילקין, אותו פגש כמה ימים קודם לכן. ריאחובסקי נכנס עם הקורבן ליער, והסכים להצעה לקיים יחסי מין עם הקורבן תמורת כסף, אך אז נתן לו מספר מכות עם מברג. לאחר מכן הוא חילק את גופתו של וילקין והניח אותו על גדם עץ במצב מגונה; כפי שאמר בהמשך ריאחובסקי, הדבר נעשה כך שכאשר תתגלה הגופה, כולם יבינו שהקורבן הוא הומוסקסואל.

ב-4 ביולי 1988 תקף ריאחובסקי במחוז פודולסקי באזור מוסקבה את קלאודיה חוחלובה בת ה-70 מאחור, הכה 14 מכות עם מברג בחזה, בגב ובכתפיים, לאחר מכן גנב תעודת פנסיה ו-45 רובל. חוחלובה התגלתה במהירות על ידי עוברי אורח אקראיים ונלקחה לבית החולים, אך לא הצליחה לתאר את התוקף, מכיוון שתקף אותה מאחור. למחרת הלכה האישה לעולמה. לאחר הרצח הזה ריאחובסקי "ירד למחתרת" כמעט ל-6 חודשים. ב-2 בינואר 1989, הוא ביצע את הרצח השלישי, הקורבן היה ויטאלי זייצב בן ה-16, ריאחובסקי חנק אותו באזור תחנת האוטובוס "11 ק"מ מכביש הטבעת של מוסקבה", לאחר מכן קיים יחסי מין עם גופתו ותקע מקל סקי בפי הטבעת שלו. ריאחובסקי לקחת איתו את מגלשות הסקי של ההרוג, אך לאחר מכן השליך אותם במרחק של 500 ו-800 מטר מזירת הפשע. ביולי 1990, בפארק איזמאילובסקי, הוא הרג את שומקובה בת ה-45, לאחר מכן ערף את ראשה והשאיר אותו ליד הגופה. הרצח הבא בוצע ב-22 בפברואר 1991, הקורבן הייתה טטיאנה נורקינה בת ה-48.

בספטמבר 1992 הרג ריאחובסקי בפארק איזמאילובסקי בדקירת סכין את ניקולאי בלקין ההומוסקסואל בן ה-60, באמצע אוקטובר, 20 מטרים מזירת הפשע הקודם, חנק את אולג בולדין ההומוסקסואל בן ה-38, ואחרי קיים יחסי מין עם גופתו. שתי ההתקפות הבאות לא צלחו עבור ריאחובסקי: בדצמבר 1992 הוא תקף את המוחינה בת ה-60, אולם ההתנגדות הפעילה וזעקות הקורבן הפחידו את הרוצח והוא נמלט מזירת הפשע. בתחילת ינואר 1993 תקף ריאחובסקי ללא הצלחה קשישה שהצליחה להימלט ולזכור את פניו של התוקף. על פי תיאורה, המשטרה הצליחה להרכיב תמונה מדויקת למדי של התוקף. באותו חודש, ביער ליד מוסקבה, הרג ריאחובסקי את אוסיפוב, 73, שקצץ עץ מת; ואז אנס את גופתו וכרת את ראשו וזרועו, וזרק ליער.

ריאחובסקי האמין שעליו "להילחם בזונות והומוסקסואלים על ידי הריגתם וגלגול נשמות לאחר מכן". בסך הכל, הוא הרג 19 בני אדם וביצע שני ניסיונות רצח. לרוב, קורבנותיו היו נשים קשישות, אם כי הוא גם הרג 5 גברים ו-2 בני נוער, המדגים אופי האופייני לרוצחים סדרתיים אסוציאליים לא מאורגנים שלא מאבחנים בין הקורבנות. לאחר המוות הוא גרם נזק לגופות הרוגים, ובמעשיו חלה עלייה באכזריות במהלך סדרת מקרי רצח. שיטות ההרג האהובות על ריאחובסקי היו דקירות מרובות או חנק בידיים חשופות.

בשל הנהגת מורטוריום לעונש מוות, הוחלף עונשו של ריחובסקי במאסר עולם.

ריאחובסקי נפטר בכלא משחפת ריאתית מתקדמת.

## ראו גם
* המרטש מאטלנטה
* המפלצת מפירנצה

## קישורים חיצוניים
*  מתוך תוכנית הטלוויזיה רוסיה הקרימינלית
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רוצחים סדרתיים רוסים
קטגוריה:נקרופילים
קטגוריה:רוסים שנפטרו משחפת
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1962
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2005
ניקולס ניקלבי (סדרה, 1968)

**ניקולס ניקלבי** (באנגלית: **Nicholas Nickleby**) היא סדרת טלוויזיה בריטית ששודרה לראשונה ברשת ה-BBC בשנת 1968. הסדרה מבוססת על הרומן "ניקולס ניקלבי" מאת צ'ארלס דיקנס.

## צוות השחקנים
* מרטין ג'רוויס – ניקולס ניקלבי
* סוזן ברודריק – קייט ניקלבי
* יו וולטרס – סמייק
* דרק פרנסיס – ראלף ניקלבי
* גורדון גוסטלו – ניומן נוגס
* ת'אה הולם – גברת ניקלבי
* רונלד ראד – ווקפורד סקווירס
* מקסוול שו – מר מנטליני
* תלמה רובי –מאדאם מנטליני
* טרנס אלכסנדר – סר מלברי הוק
* ריימונד קלארק – לורד פרדריק וריסופט
* הייזל קופן – מיס לה קריבי
* שרון גורני – מדליין בריי
* ג'ון ביילי – ברוקר
* ג'פרי ביילדון – ארתור גרייד
* מלקולם אפסטיין – ווקפורד הבן
* ג'ון גיל – נד צ'יריבל
* ברטלט מולינס – טים לינקינווטר
* פול שלי – פרנק צ'יריבל
* רוזלינד נייט – מיס סנבליצ'י

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות שעלו לשידור בשנות ה-1960
קטגוריה:סרטים המבוססים על ניקולס ניקלבי
קטגוריה:סדרות דרמה תקופתית בריטיות
פרס מפעל חיים ע"ש מרדכי איש-שלום

"**פרס מפעל חיים ע”ש מרדכי איש-שלום**" הוא פרס הניתן לאמן ירושלמי על מפעל חיים או על על תרומה מיוחדת לאמנות מטעם הקרן למתן פרסים לציירי ירושלים ע"ש שושנה ומרדכי איש-שלום ז"ל (ע"ר) בשיתוף אגודת אמני ירושלים. הפרס, הנקרא על שמו של מרדכי איש-שלום, חולק לראשונה בשנת 1988, לצידו של "פרס ליצירה אמנותית ע”ש שושנה איש-שלום".

## רשימת הזוכים

## קישורים חיצוניים
* הפרס באתר בית האמנים ירושלים
* הוכרזו זוכי הפרסים ע"ש מרדכי ושושנה איש-שלום לשנת 2021, ערב-רב, 5 בינואר 2021
* הוכרזו זוכי הפרסים ע"ש מרדכי ושושנה איש-שלום לשנת 2022, ערב-רב, 19 בינואר 2022

## הערות שוליים

מרדכי איש-שלום
קטגוריה:ירושלים: תרבות
*
פרס ליצירה אמנותית ע”ש שושנה איש-שלום

"**פרס ליצירה אמנותית ע”ש שושנה איש-שלום**" הוא פרס הניתן לאמן ירושלמי מטעם הקרן למתן פרסים לציירי ירושלים ע"ש שושנה ומרדכי איש-שלום ז"ל (ע"ר) בשיתוף אגודת אמני ירושלים. הפרס, הנקרא על שמה של שושנה איש-שלום, רעייתו של מרדכי איש-שלום, חולק לראשונה בשנת 1986. לצידו מוענק "פרס מפעל חיים ע”ש מרדכי איש-שלום".

## רשימת הזוכים

## הערות שוליים

שושנה איש-שלום
קטגוריה:ירושלים: תרבות
קריית המודיעין

**קריית המודיעין** היא בסיס צבאי בסמוך לפארק התעשייה עומר שבנגב. זהו מתחם מרוכז של מרבית יחידות אגף המודיעין בצה"ל, שמצוי בשלבי הקמה ועתיד לפעול החל משנת 2026, כחלק מתוכנית העתקת בסיסי צה"ל לנגב.

## הקמה
באפריל 2018 השלימה מערכת הביטחון, בראשות שר הביטחון אביגדור ליברמן, את ההכנות לפרסום המכרז.

במאי 2018 פורסם המכרז להקמת הקריה, ובין היתר פורסם גם שחמש הקבוצות שמתמודדות בשלב המכרזי הן אלקטרה ומנרב, שיכון ובינוי, אפריקה ישראל, שפיר ואשטרום. מלבד זאת ציין משרד הביטחון כי סוגיית התחבורה של הבסיס תהווה תנאי לאכלוסו. חרף ההודעה של משרד הביטחון בדבר התחבורה לבסיס, טען משרד האוצר שאין זה כדאי כלכלית להשקיע בין 2.4 - 3 מיליארד שקל לקו רכבת שישרת רק כ-1,500 חיילים.

במאי 2020 פנה ראש עיריית באר שבע, רוביק דנילוביץ' לממשלה בבקשה להוציא לפועל את התוכנית להעברת הקריה לאזור הנגב.

ב-2 ביולי 2020 הנחה שר הביטחון בני גנץ לקדם את העברת קריית המודיעין לנגב.

ב-13 ביולי 2020 פורסם כי חברת שיכון ובינוי זכתה במכרז PFI להקמת קריית המודיעין, והיא זו שתממן, שתתכנן, שתקים, שתתפעל ושתתחזק את הקריה למשך 26 שנים, בעלות כוללת של כ-11 מיליארד שקל, מתוכם כ-5 מיליארד שקל המיועדים להקמת הקריה החדשה.

ב-10 באוגוסט 2020 הודיעה שרת התחבורה מירי רגב על תכנון להקמת מסילת גורל לקריית המודיעין ועל תכנון של קו רכבת קלה מבאר שבע לקריית המודיעין. לקריית המודיעין צפויה נגישות תחבורתית טובה בגלל שהבסיס נמצא בסמוך לכביש 6 ולכביש 60. נכון ל-2023 מוקם מחלף קריית המודיעין שעם סיומו יהיה הכניסה הראשית לבסיס.

ב-29 בנובמבר 2021 חתמו משרד הביטחון וחברת "הקמפוס - הקריה למודיעין, פענוח וסייבר בע"מ", חברה ייעודית בבעלות של שיכון ובינוי, על הסכם הזיכיון להקמת קריית המודיעין.

לפי התוכניות הקריה תשתרע על שטח של 2,500 דונם, והחל משנת 2026 יעברו אליה מרבית יחידות אגף המודיעין - כ-12,000 משרתים, מתוכם כ-5,000 משרתי קבע. האכלוס צפוי להסתיים בשנת 2028.

ב-1 בפברואר 2022 מינה ראש אמ"ן אהרון חליוה את אל"ם ק' לתפקיד ראש מנהלת המעבר לנגב.

## יחידות הקריה
מרבית יחידות אגף המודיעין עתידות להיות מועתקות לקריית המודיעין בנגב. ואלו חלקן:
* בה"ד 15
* יחידה 8200
* חטיבת המחקר
* מטה מערך המבצעים המיוחדים
** יחידה 81
* מטה יחידה 504
## ראו גם

* קריית התקשוב

## קישורים חיצוניים
* קריית המודיעין, באתר משרד הביטחון
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בסיסי צה"ל בנגב
קטגוריה:בסיסי יחידה 8200
קטגוריה:הנגב: מבנים
קטגוריה:ישראל: מיזמי ביטחון עתידיים
קטגוריה:בקעת חטיל
אגדה בחולות

"**אגדה בחולות**" הוא אלבום יצירה שכתב יוני רכטר, למופע של להקת המחול "ענבל". זהו אחד משלושת התקליטים שהוציא יוני רכטר בשנת 1979 (לצד אלבום הסולו הראשון "התכוונות" והאלבום המשותף עם יהודית רביץ "באופן קבוע וחד פעמי").

המופע מתאר את סיפורה של העיר תל אביב מראשיתה. מלבד הקטעים האינסטרומנטליים באלבום, יש בו גם שלושה שירים: "נמה יפו", "ילדי ההפקר" ו"הילד ניסים" (שני השירים האחרונים הוקלטו מאוחר יותר על ידי אריק איינשטיין, והראשון על ידי גידי גוב). התקליט הודפס במהדורה מצומצמת, והפך עם הזמן לפריט אספנים יקר ערך.

בשנת 2013 הוציאה חברת התקליטים הד ארצי את האלבום כחלק ממארז תקליטורים בשם "יוני רכטר – האלבומים המקוריים" הכולל בין היתר את אלבום זה.

## רשימת השירים באלבום

בתקליט ויניל המקורי (1979): **צד א**': "פתיחה מוזיקלית", "הנמל" ו"רחוב הרצל". **צד ב**': "נוף בתל אביב" ו"פורים בתל אביב".

## נגנים
*פסנתר, פסנתר חשמלי, סינתיסייזר - יוני רכטר
*חליל - שם טוב לוי
*גיטרות - שלמה יידוב
*גיטרה בס - אבנר יפעת
*תופים וכלי הקשה - אלון הלל, שלמה חממי, איקי לוי, נסים ימיני, דובי קיזלשטיין
*סקסופון וקלרינט - יוסי שלמון, מורטון קם, יעקב מירון
*כינור חשמלי - טוני ברוור
*אקורדיון - איתן שפירא
*מיתרים וכלי נשיפה מעץ וממתכת - קבוצת נגנים: התזמורת הפילהרמונית

## קרדיטים
*הדרכה קולית - רפי קדישזון
*הוקלט באולפני טריטון, יולי 1979
*טכנאי הקלטה - יורם אלמדון
*עוזרת הפקה - עפרה קיבי
*עיצוב גרפי לעטיפה - סטודיו נס
*הוצג בתל אביב בקיץ תשל"ט
*במאי - יוסף מילוא
*כוריאוגרפיה - רינה שרת
*תפאורה - דב בן דוד

## קישורים חיצוניים
* אגדה בחולות, באתר של יוני רכטר  (ארכיון)
* יוני רכטר - אגדה בחולות, באתר יוטיוב
* אגדה בחולות, באתר Discogs

קטגוריה:אלבומי יוני רכטר
קטגוריה:אלבומים בעברית
מרגרט לסלי בוש-בראון

**מרגרט לסלי בוש-בראון** (באנגלית: **Margaret Lesley Bush-Brown**; 19 במאי 1857 – 16 בנובמבר 1944) הייתה ציירת ותחריטאית אמריקאית.

## ביוגרפיה
מרגרט בוש-בראון הייתה ילידת פילדלפיה, בתו של הגאולוג פיטר לסלי והרפורמטורית החברתית סוזן אינץ' ליימן לסלי. תפקידה הראשון היה ליצור מודלים גאולוגיים לאביה.

המורה הראשון שלה היה תומאס אייקינס, איתו למדה באקדמיה לאמנויות יפות בפנסילבניה לפני שעברה לפריז, בשנת 1880, להמשך הלימוד.[4] היא גם לקחה שיעורים בבית הספר לעיצוב לנשים בפילדלפיה.

בפריז נרשמה לאקדמיה ז'וליאן ולקחה שיעורים עם טוני רוברט-פלורי, גוסטב בולנגר וז'ול-ג'וזף לפבר, לפני שחזרה לארצות הברית באוקטובר 1883. לאחר מכן למדה לחרוט אצל גבריאל דה-וו קלמנס, ובשנת 1884 הוצג "Study of a Girl's Head", ככל הנראה ההדפס הראשון שלה, במועדון התחריט של ניו יורק. בשלב מסוים הייתה גם שיעורים עם כריסטיאן שוסל.

מרגרט בוש-בראון החלה במהרה להצטרף למעגל חברתי של מספר רב של אמניות אחרות, ביניהן אליזבת בוט, ססיליה בו, ומרי פרנקלין, ולעיתים קרובות יצאה בקיץ איתן לצייר לאורך החוף המזרחי. בשנת 1881 סיירה בצרפת ובבלגיה עם הציירת אלן דיי הייל, בת דודה רחוקה, ועם הלן נולטון.
ממוזער|מרגרט לסלי בוש-בראון, דיוקן של הציירת אלן דיי הייל, 1910
באפריל 1886 נישאה לפסל הנרי קירק בוש-בראון ועברה לביתו בניובורג, ניו יורק. לאחר מכן עברו בני הזוג לוושינגטון, שם עבדה מרגרט כציירת. בעלה נפטר בשנת 1935, אך היא נותרה בוושינגטון עד שנת 1941. באותה שנה עברה לפנסילבניה,שם נפטרה שלוש שנים אחר כך בבית בנה ג'יימס באמבלר.

למשפחת בוש-בראון נולדו שלושה ילדים ששרדו, שני בנים, הרולד וג'יימס, [5] שהפכו לאדריכלים ובת, לידיה, ששהפכה לאמנית בעצמה.

## יצירתה
בנוסף לתערוכות יחיד, למרגרט בוש-בראון הייתה לפעמים מציגה עבודות משותפות עם בעלה, ומאוחר יותר, עם בתם. [3] בשנת 1883 הציגה בסלון של פריז. בוש-בראון הציגה את עבודותיה בארמון האמנויות וציירה ציור קיר לבניין מדינת פנסילבניה בתערוכה הקולומביאנית העולמית בשנת 1893 בשיקגו, אילינוי.

היא זכתה במספר פרסים על עבודתה במהלך הקריירה שלה, ווערכה תערוכה רטרוספקטיבית בגלריה קורקורן בשנת 1911.

הדיוקן שציירה מרגרט בוש-בראון של חברתה אלן דיי הייל נמצא בבעלות מוזיאון האמנות האמריקני סמית'סוניאן. זוג דיוקנאות של הרופא ג'ון מוריי ומרי בוילס הם בבעלות בית החולים נורפוק ואוניברסיטת נוריץ'. דיוקן עצמי, משנת 1914 באוסף האקדמיה לאמנויות יפות של פנסילבניה, נכלל בתערוכת הפתיחה של המוזיאון הלאומי לנשים באומנויות, אמניות נשים אמריקאיות 1830–1930, בשנת 1987.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי פנסילבניה
קטגוריה:פילדלפיה: אישים
קטגוריה:ציירות אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1857
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1857
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1944
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1944
לאנס תומאס

**לאנס תומאס** (באנגלית: **Lance Thomas**; נולד ב-24 באפריל 1988) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדת הפאוור פורוורד.

## נעורים וקריירת מכללות
תומאס נולד ברובע ברוקלין שבניו יורק, ובנערותו למד ב"תיכון סנט בנדיקט" אשר בניוארק, ניו ג'רזי. בסיום עונתו האחרונה בליגת התיכונים השתתף במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן, המציג את שחקני התיכונים המצטיינים בארצות הברית.

בין השנים 2006–2010 למד באוניברסיטת דיוק, ושיחק בקבוצת הכדורסל שלה ("דיוק בלו דבילס") תחת המאמן מייק ששבסקי. בעונתו האחרונה בליגת המכללות, 2009/2010, זכה עם הקבוצה בטורניר אליפות המכללות, לאחר שגברה על אוניברסיטת באטלר במשחק הגמר, בתוצאה 61–59. לאורך אותה עונה קלע 4.8 נקודות בממוצע למשחק בלבד, כשחקן משלים לצד כוכבי דיוק ג'ון שייר, קייל סינגלר ונולאן סמית', אולם פתח בכל משחקי קבוצתו, ונבחר ל"חמישיית ההגנה של העונה במחוז ACC".

## קריירת משחק מקצועית
לאחר שלא נבחר על ידי אף קבוצה בדראפט ה-NBA 2010, חתם תומאס על חוזה בקבוצת אוסטין טורוס מליגת הפיתוח של ה-NBA. ב-46 משחקיו בקבוצה קלע 12.6 נקודות ואסף 5.5 ריבאונדים בממוצע למשחק.

במהלך עונת  שיחק לסירוגין עבור אוסטין טורוס וניו אורלינס הורנטס, אשר החתימה ושחררה אותו מספר פעמים. ב-3 עונותיו בניו אורלינס שותף ב-106 משחקים בסך הכול, ותרם 3.0 נקודות בממוצע למשחק.

בדצמבר 2013 הצטרף לקבוצת פושאן דראליונס מליגת העל הסינית. לאורך עונתו היחידה בקבוצה רשם ממוצעים של 26.1 נקודות ו-10.8 ריבאונדים למשחק, בעוד הדראליונס סיימו במקום ה-15 בליגה.

לקראת עונת  חזר לשחק ב-NBA, במדי אוקלהומה סיטי ת'אנדר.

לאחר 22 משחקים עם הת'אנדר הועבר לניו יורק ניקס במסגרת טרייד משולש, בו השתתפה גם קליבלנד קאבלירס. ב-22 במרץ 2015 קלע תומאס שיא קריירה של 24 נקודות, בהפסד קבוצתו מול טורונטו ראפטורס, ובדצמבר 2015 השווה שיא זה בהפסד הניקס מול אורלנדו מג'יק. לאורך אותה עונה, , שימש כאחד משחקני הספסל הבולטים של הניקס, וקלע 8.2 נקודות בממוצע למשחק.

ביולי 2020, לאחר כ-4 עונות וחצי עם הניקס, חתם על חוזה בברוקלין נטס עד לסיום עונת .

## סטטיסטיקות הקריירה
### בעונה הסדירה של ה-NBA

### בפלייאוף ה-NBA

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:ברוקלין: אישים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:ניו יורק: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת דיוק
קטגוריה:שחקני NBA שלא נבחרו בדראפט
קטגוריה:כדורסלני אוסטין טורוס
קטגוריה:כדורסלני ניו אורלינס הורנטס
קטגוריה:כדורסלני ניו אורלינס פליקנס
קטגוריה:כדורסלני גואנגג'ואו לונג ליונס
קטגוריה:כדורסלני אוקלהומה סיטי ת'אנדר
קטגוריה:כדורסלני ניו יורק ניקס
קטגוריה:כדורסלני ברוקלין נטס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1988
יקותיאל מור

**יקותיאל (קותי) מור** (נולד ב-11 באוגוסט 1946) הוא מנהל ואיש מערכת הביטחון בדימוס, שירת כקצין צה"ל בדרגת תת-אלוף ושימש ראש חטיבת המחקר, כיהן כסמנכ"ל משרד הביטחון, ראש אגף השיקום במשרד הביטחון וראש משלחת הרכש בארצות הברית.

## ביוגרפיה
מור עשה את מרבית שירותו הצבאי באגף המודיעין. בתקופה שלפני מלחמת יום הכיפורים שירת כראש מדור צבא סוריה בענף 5 (סוריה, לבנון ועיראק) בחטיבת המחקר והוציא התרעה ערב המלחמה לכוונות הצבא הסורי לפרוץ במתקפה. הוא היה חבר בצוות המשא ומתן לעסקת ג'יבריל.

באוגוסט 1988 מונה למפקד יחידת הקישור לכוחות זרים. ב-1989 מונה למזכיר הצבאי של שר הביטחון יצחק רבין. לאחר כניסתו של משה ארנס לתפקיד שר הביטחון, הוחלט על הקמת יחידת מטה במשרד הביטחון ובראשה מונה מור. במרץ 1991 מונה לראש חטיבת המחקר ושימש בתפקיד עד 1992.

לאחר שחרורו מילא תפקידים במשרד הביטחון. הוא כיהן כסמנכ"ל קשרי חוץ ובקרת נשק, ראש משלחת הרכש בארצות הברית וראש אגף השיקום מ-2009 ועד 2011. ב-2011 מונה למנכ"ל חברת הורנט וסמנכ"ל פיתוח עסקי בחברת אלול תמארינד.

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי חטיבת המחקר
קטגוריה:מזכירים צבאיים של שר הביטחון
קטגוריה:עובדי משרד הביטחון
קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:מנכ"לים יוצאי שירות קבע בצה"ל
קטגוריה:ראשי אגף השיקום במשרד הביטחון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1946
ניקולס ניקלבי (סדרה, 1957)

**ניקולס ניקלבי** (באנגלית: **Nicholas Nickleby**) היא סדרת טלוויזיה בריטית ששודרה לראשונה ברשת ה-BBC בשנת 1957. הסדרה מבוססת על הרומן "ניקולס ניקלבי" מאת צ'ארלס דיקנס.

## צוות השחקנים
* ויליאם ראסל – ניקולס ניקלבי
* ג'ניפר וילסון – קייט ניקלבי
* מלקולם קין – ראלף ניקלבי
* ריצ'רד וורדסוורת' – ניומן נוגס
* ג'יליאן לינד – גברת ניקלבי
* בריאן פק – סמייק
* אסמונד נייט – ווקפורד סקווירס
* רוזמונד גרינווד – מיס לה קריבי
* ג'ורג' האו – מר צ'ארלס צ'יריבל
* קית' דייוויס – ווקפורד סקווירס הבן
* בארי פוסטר – פרנק צ'יריבל
* אנתוני ג'ייקובס – ארתור גרייד
* לין ג'יימס – מדליין בריי
* ברטלט מולינס – טים לינקינווטר
* דאגלס וילמר – סר מולברי הוק
* גרהם קרודן – מר פייק
* פביה דרייק – מאדאם מנטליני
* רודי יוז – מר נד צ'יריבל
* פיי קומפטון – גברת סקווירס
* רוזלינד נייט – מיס פאני סקווירס

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות שעלו לשידור בשנות ה-1950
קטגוריה:סרטים המבוססים על ניקולס ניקלבי
קטגוריה:סדרות דרמה תקופתית בריטיות
וינצ'נצו גליאוטי

**וינצ'נצו גליאוטי** (באיטלקית: **Vincenzo Galeotti**; 5 במרץ 1733 – 16 בדצמבר 1816) היה רקדן, כוריאוגרף ומנהל בלט דני יליד איטליה, שטבע את חותמו כמנהל הבלט המלכותי הדני משנת 1775 עד מותו.

## ביוגרפיה
וינצ'נצו תומאסלי נולד בפירנצה. הוא למד רפואה אך שינה כיוון והחליט להיות רקדן. הוא למד אצל גספארו אנג'וליני, שהיה מבוגר רק בשנתיים מתלמידו. ב-1759 הצטרך ללהקה של ג'וזפה פורטי, שהופיעה בוונציה בתאטרו סן מואיזה, בשם הבמה "גליאוטי". בשנת 1761 הצטרף ללהקת המחול של תיאטרון אחר בוונציה, סן בנדטו. ב-1763 נשא לאישה את הרקדנית הראשית אנטוניה גווידי, שלמדה בשטוטגרט אצל ז'אן-ז'ורז' נובר.

בשנת 1765, בתאטרו סן בנדטו, יצר גליאוטי את הכוריאוגרפיה ליצירותיו הראשונות. בעונה הבאה עבד בתאטרו גולדוני בוונציה. בעונת 1766–1767 הופיע זוג הרקדנים באופרה של טורינו בתאטרו רג'ו ובשנים 1767–1769 שוב בוונציה, בתאטרו סן בנדטו. בעונת 1769–1770 הופיעו בלונדון בהיימרקט אופרה, שם יצר גליאוטי כוריאוגרפיה למחולות ל"אורפאו ואורידיקה" של גלוק. בעונת 1771–1772 עבדו במילאנו בניהולו של ז'אן-ז'ורז' נובר. ב-1772–1773 חזרו לוונציה, לתיאטרון סן מואיזה, וב-1773 עברו לגנואה.

בשנת 1775 נקרא גליאוטי לקופנהגן להחליף איטלקי אחר, אנטוניו סאקו, בניהול הבלט המלכותי הדני. אשתו, אנטוניה, נכנסה ללהקה כעבור שנה אבל פרשה תוך זמן קצר מן הבמה כדי ללמד. גליאוטי נשאר בקופנהגן לשארית חייו, קיבל אזרחות דנית ומשרת ניהול לכל חייו בשנת 1781. גליאוטי המשיך לחהופיע בתפקידי פנטומימה עד 1812. אותה שנה, באופן חריג ביותר לאמן מבצע, קיבל תואר אבירות של מסדר הדאנברוג. ב-1814 ניתנה לו גם דרגת פרופסור בשם בלבד.

גליאוטי היה מורה של הבלרינה הנודעת אנינה פרליך, והביא אותה למעמד של כוכב הכוריאוגרפיה החדשנית שלו. היה ביניהם גם קשר רומנטי, אך הוא לא צלח.

## יצירותיו
גליאוטי הוביל בחדשנות בתחום הבלט בסקנדינביה. הייתה לו יד בהבאת הבלט ד'אקסיון לדנמרק והוא יצר את הבלט הראשון על נושא נורדי, "לאגרתה", בשנת 1801, המבוסס על דמות אגדית במסורת הוויקינגית. הוא יצר גם את הכוריאוגרפיות הראשונות בהשראת רומיאו ויוליה (1811) ומקבת' (1816) של ויליאם שייקספיר, למוזיקה מאת קלאוס שאל.

גליאוטי יצר יותר מ-50 בלטים, במקרים רבים לעיבודים של טרגדיות או דרמות מוסר צרפתיות לבלט. יצירתו המוצלחת ביותר, שהיא גם היחידה המבוצעת עדיין בימינו, היא Amors og Balletmesterens Luner ("שגיונות קופיד ומנהל הבלט"), 1786, הבלט האירופאי הוותיק ביותר המבוצע עדיין בכוריאוגרפיה המקורית שלו למוזיקה של ינס טולה. הבלט עלה על הבמה יותר מ-500 פעמים.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:רקדנים איטלקים
קטגוריה:כוריאוגרפים איטלקים
קטגוריה:מורים לבלט
קטגוריה:ילידי 1733
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1816
למון דרופ מרטיני

**למון דרופ מרטיני** (באנגלית: **Lemon drop martini**) או פשוט **למון דרופ** הוא קוקטייל, המוכר רשמית על ידי איגוד הברמנים הבינלאומי. מורכב מוודקה לימון, טריפל סק ומיץ לימון סחוט טרי. היחסים משתנים מעט בין מתכונים שונים, אבל לרוב היחס בין וודקה לטריפל סק הוא 3:2 לטובת הוודקה. לעיתים מוספים מי סוכר. את הקוקטייל נהוג להגיש בכוס מרטיני המקושטת בסוכר, ללא קרח. לעיתים מגישים את הקוקטייל כשוט.

## היסטוריה

הקוקטייל הומצאה בשנות ה-70 של המאה ה-20 על ידי נורמל ג'יי הובדאי (Norman Jay Hobday) בבר Henry Africa בסן פרנסיסקו. במקור המתכון כלל טיפות בודדות של ליקר קורסאו ומי סוכר. נקרא ככל הנראה על שם סוכריות Lemon drop.
## קישורים חיצוניים

* למון דרופ מרטיני, אתר איגוד הברמנים הבינלאומי

## הערות שוליים

קטגוריה:קוקטיילים
קטגוריה:מאכלי לימון
רשימת מחנות משנה של דכאו

**רשימת [[מחנות משנה (השואה)|מחנות המשנה]] של [[מחנה הריכוז דכאו|דכאו]]**, אחד ממחנות הריכוז הנאציים.

* אלאך
* אאופקירש 
* אאוגסבורג
* באד אישל
* באד טלץ
* אשבאך-באומנהיים 
* באד באיירסוין 
* באייריש צל 
* בירגזאו 
* בלאייזך 
* ברוק 
* בורגאו
* דכאו
* אקינג 
* אכטרדינגן 
* אלוואנגן 
* אמרטינג 
* אשלבאך 
* פייסטנאו שליד וסוברון (Wessobrunn) 
* פלדאפינג
* פישבכאו 
* פישן 
* פישהורן (טירת פישהורן) 
* פרידולפינג 
* פרידריכסהאפן
* פיסן 
* גאבלינגן 
* גרמיש-פרטנקירכן
* גרמרינג
* גמונד על הטגרנזה 
* האלפינג 
* האליין
* האוסהאם 
* היידנהיים אן דר ברנץ
* הפנהיים 
* הורגאו 
* אינסברוק
* איטר 
* קארלספלד 
* קאופבוירן 
* קאופרינג
* קמפטן
* אגם המלכים
* קוטרן 
* לאנדסהוט 
* לאואינגן 
* לינדקאסל בנוימרקט שבשטיירמרק 
* לוכאו 
* מארקט שוואבן 
* מאוטהאוזן
* מושנדורף 
* מחנה מילדורף
* מילהיים 
* מפעל המצלמות "אגפא" של מינכן-גיסינג 
* מינכן-שוואבינג 
* נוישטיפט 
* נירנברג
* באד הינדלאנג 
* אוברפרינג 
* אוטוברון
* פסאו
* פפרזה
* פלאנזה 
* פולנהוף (Pollnhof)
* ראדולפצל 
* רורדורף, בוואריה 
* רורגזאכווייגה (Rorgsachwaige)
* רוטשווייגה (Rothschwaige) שבקארלספלד 
* זלצבורג
* באד זאולגאו
* שלאכטר-זיגמארסצל 
* שלייסהיים 
* טירת איטר
* זהאוזן בשטאפלזה 
* שפיצינגזה 
* שטיינהרינג 
* סטפאנסקירכן 
* סנקט גילגן 
* סנקט למברכט 
* סנקט וולפגנג בזלצקאמרגוט 
* טראונשטיין
* טרוסטברג
* טירקנפלד 
* טירקהיים
* טוטצינג
* איברלינגן
* אולם
* אוטינג 
* ואלפ 
* וולפמס (Vulpmes)
* אוטנדורף-וייסזה (Uttendorf-Weisssee) 
* וולפראטסהאוזן 
* צאנגברג

## ראו גם
* רשימה של מחנות ריכוז נאציים

## הערות שוליים

קטגוריה:דכאו
קטגוריה:מחנות ריכוז בגרמניה
נפשי

**נפשי** הוא סינגל מסוגת מוזיקה חסידית בביצוע דואט של הזמרים ישי ריבו ומוטי שטיינמץ, שיצא בשנת 2018. השיר זכה להצלחה גדולה במגזר הדתי, ואף הגיע למקום הראשון במצעדים רבים של שירים חסידיים לשנת תשע"ח.

## השיר
מילות השיר הן:  הקטע הראשון לקוח מתחילת שיר הכבוד, ואילו השני מסיומו.

מלחין השיר הוא שמואל יפת. את השיר הפיקו נעמי ורובי בנט, דוד איכילביץ' וישי ריבו.

הזוג בנט רצו ליצור דואט בין שני הזמרים הפופולריים, שסגנונם מוזיקלי שונה לחלוטין זה מזה, ואף הביאו אותם לשבת יחדיו ולבחור שירים. תחילה ניסה ריבו עצמו לכתוב שיר, אך גילה שמדובר באתגר גדול בשל הגישור בין הקולות והמנעדים השונים של השניים. בנט וריבו פנו למספר מלחינים, עד שנמצא הלחן המתאים שהלחין יפת.

הלחן מורכב יחסית, כך שבמהלך השיר מתבצעות שתי מודולציות בין שלוש סולמות שונים, ובין משקל מרובע למשולש (הקטע "נפשי" במשקל מרובע, ו"יערב" במשקל משולש).

## הצלחת השיר
השיר זכה להצלחה גדולה מאוד במגזר הדתי, ואף הגיע לראש מצעדי השירים החסידיים לשנת תשע"ח. כך לדוגמה במצעדים של רדיו קול חי, רדיו קול ברמה וכאן מורשת.

גם במצעדי העשור של המוזיקה החסידית זכה השיר להצלחה רבה. במצעד העשור של רדיו קול ברמה הגיע השיר למקום הראשון, ואילו במצעד המקביל של רדיו קול חי זכה במקום השלישי.

נכון ליולי 2025, לשיר יש למעלה מ-13 מיליון צפיות באתר יוטיוב.

לשיר יצאו גרסאות כיסוי, ואף גרסאות ווקאליות, רבות, בהן של אברהם פריד באלבומו פרויקט רילקס עם אברהם פריד.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי ישי ריבו
קטגוריה:דואטים
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים חסידיים
ממש עכשיו - מנגנים יוני רכטר

**ממש עכשיו - מנגנים יוני רכטר** הוא אלבום של יוני רכטר שיצא לאור בשנת 1991.

האלבום הוא אלבום אינסטרומנטלי ברובו, למעט השיר "מה תנגנו" שאותו כתב עלי מוהר, הוא למעשה אלבום המשך לאלבום "העיקר זה הרומנטיקה" שיצא כשנה לפני כן.

## רשימת רצועות

## משתתפים
*יוני רכטר: פסנתר ושירה (ב"מה תנגנו")
*גורי אגמון: סקסופון, סופרן אלט ומינור, קלרינט
*אילן סאלם: חליל
*אלון נדל: בס
*עדי רנרט: קלידים
*יובל שפריר: כלי הקשה, תופים (8)
*ישראל נחום: תופים
*איתן איצקוביץ': תופים (1, 3)
*אהרוני בנארי: גיטרה (9, 10)

## קרדיטים
*הלחנה והפקה מוזיקלית: יוני רכטר
*הוקלט ב"המון" אולפני הקלטה, 1991
*טכנאי הקלטה ומיקס: דוד לוריא
*הקלטות נוספות: עמי איילי
*עוזרי טכנאי: עודד פרח, גיורא פרבר, עומר שפי, שגיא גל
*עריכה דיגיטלית: בן ברנפלד "H.M אקוסטיקה"
*עיצוב עטיפה: מיכל לויט
*ניהול הפקה: רותי טוויל
*מפיקים: מיכל תפוח - אתי אנטה "המון הפקות", בועז בן ציון - ייצוג 1 בע"מ

## קישורים חיצוניים
* ממש עכשיו מנגנים יוני רכטר, באתר של יוני רכטר
* ממש עכשיו מנגנים יוני רכטר, באתר Discogs

קטגוריה:אלבומי יוני רכטר
קטגוריה:אלבומי המשך
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי מיכאל תפוח
קטגוריה:אלבומי חברת הד ארצי