open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ארגז חול (מחשבים)

**ארגז חול** (באנגלית: **Sandbox**) הוא מושג בתחום המחשוב. ארגז חול הוא במקור מקום משחק לילדים, ובהשאלה משמש המושג לתיאור סביבה שבה מתאפשר למשתמשים לעשות ככל העולה על רוחם, ללא חשש לנזק למערכת ההפעלה.

## משמעויות
המושג "ארגז החול" משמש בכמה משמעויות בתחום המחשוב:
### אתר ניסיונות והתנסות
אתר אינטרנט או מסך תוכנה, המאפשר למשתמשים להתנסות, מבלי שהשינויים שעשו ישפיעו על שאר האתר. בדרך כלל המידע באתר זה נמחק אחת לפרק זמן. לדוגמה בוויקיפדיה דף זה הוא ויקיפדיה:ארגז חול.

### משחקי מחשב

במשחקי מחשב מקובל המונח "משחק ארגז חול" כדי לתאר משחקים בהם לרוב השחקן נמצא בעולם המציג ממשק פתוח, לא מוגדר וחסר מטרה ברורה בו אמור השחקן לחקור את העולם במשחק כרצונו, כאשר אין אפשרות "לנצח" במשחק או לסיימו.
דוגמאות נפוצות למשחקי Sandbox מפורסמים: The Sims, Minecraft, Grand Theft Auto, Terraria The Elder Scrolls V: Skyrim ועוד.

משחקי מחשב מסוגת "ארגז חול" הם משחקים בהם השחקן יכול ליצור, לשנות וכן להרוס את סביבת המשחק. הדוגמה המצליחה ביותר למשחק בסוגה זו היא המשחק מיינקראפט.

## שימוש בארגז חול במחשב אישי
קיימות מספר גישות למימוש ארגז חול במחשב אישי. ניתן להתקין מכונה וירטואלית, שמהווה סימולציה של מחשב, ועליה ניתן לבחון תוכנות ללא נזק למערכת ההפעלה האמיתי של המחשב. קיימות תוכנות שמאפשרות פעולה דומה אך ברמה עמוקה פחות, ויוצרות סביבה בטוחה לניסיונות. לבסוף, ניתן להתקין מערכת הפעלה נוספת על אותו מחשב ללא גישה למשאבי מערכת ההפעלה המקורית. פתרון זה דורש יותר ידע טכני. קיימות גרסאות של מערכות הפעלה שעולות במלואן דרך DOK או DVD וכברירת מחדל אינן מאפשרות גישה למשאבי הדיסק של המחשב.

### אזור חסין - לצורך אבטחת מידע
סביבת מחשוב המגבילה, לצורך אבטחת מידע, את הגישה לקבצים ולמשאבי מחשוב אחרים. באופן זה, תוכניות המופעלות בתחום 'ארגז החול' אינן יכולות לפגוע בשאר תוכניות המחשב ובמידע המאוחסן בו. תוכניות המורצות על ידי סביבת Java או דוט נט מופעלות בתוך 'ארגז חול' מסוג זה. ניתן בדרכים שונות לאפשר לתוכנית הפועלת 'לצאת מארגז החול'. במקרה זה התוכנית נחשבת "לא מאובטחת" ובדרך כלל מערכת ההפעלה מתוכננת להודיע על כך.

בשנות ה-2000 עם התפתחות המכשירים הניידים נוצר צורך להפקיד את המחשוב המטפל בעיקר תפקוד המכשיר, כמו מערכת ההפעלה, החיוג, התקשורת והחיוב הכספי - בעוד המכשיר פתוח להתקנת תוכניות על ידי המשתמשים. במצב זה, כל התוכניות ה"פתוחות" נמצאות ב"ארגז חול" המונע מהם פגיעה ברכיבים המרכזיים והחשובים.

מכונה וירטואלית יכולה לעזור ליצור ארגז חול: גם מי שיש לו שליטה מלאה על המכונה הווירטואלית, לא יכול לצאת ממנה למכונה המארחת. לכן מכונה וירטואלית יכולה לאפשר הדמיית מערכת הפעלה או מכשיר אחד, בתוך מכשיר אחר, בלי האפשרות לפגוע במכשיר האחר.

להגדלת רמת האבטחה של המערכת הפעלה Midori תוכנן להעביר אפליקציות מופעלות לארגז חול.
### ניהול תצורה וסביבת פיתוח תכנה
כמו בארגז החול לצורך אבטחת מידע, ישנן סביבות מחשוב ובייחוד מערכות ניהול גרסאות המאפשרות ניסיונות פיתוח תוכנה, בלי שתהיינה השלכות הפוגעות במהלך הפיתוח הרגיל של התוכנה. ניתן לחזור ולקבל את הסביבה המקורית, טרם ההפעלה הניסיונית בתוך ארגז החול. בפיתוח תכנות מרושתות, נהוג להשתמש ב"שרת ראי" - על מנת שלא לפגוע בנתונים שבשרת ה"אמיתי" החשוף ללקוחות.

## ראו גם
* Sandboxie

## הערות שוליים

קטגוריה:אבטחת מידע
קטגוריה:אבטחת מחשבים
בואה קשת (סוג)

**בואה קשת** (שם מדעי: *Epicrates*) הוא סוג של נחשים לא ארסיים ממשפחת החנקיים. תפוצתם בדרום אמריקה, מרכז אמריקה ובקריביים. עד היום הוגדרו 10 מינים בסוג זה.

## מינים
* בואה קובני (*Epicrates angulifer*) - תפוצתו בקובה ובאיי בהאמה.
* בואה קשת (*Epicrates cenchria*) - תפוצתו מקוסטה ריקה בצפון ועד למרכז דרום אמריקה.
* בואה טרקס וקייקוס (*Epicrates chrysogaster*) - נפוץ בקריביים.
* בואה אי אבקו (*Epicrates exsul*) - נפוץ באי אבקו (*Abaco island*) שבצפון איי בהאמה.
* בואה הקרקע האיטי (*Epicrates fordii*) - נפוץ באי היספניולה.
* בואה העצים האיטי (*Epicrates gracilis*) - נפוץ באי היספניולה.
* בואה פורטו-ריקני (*Epicrates inornatus*) - נפוץ בפוארטו ריקו.
* בואה מונה (*Epicrates monensis*) - נפוץ באי מונה שבפוארטו ריקו ובאיי הבתולה הבריטיים.
* בואה היספניולה (*Epicrates striatus*) - נפוץ באי היספניולה ובאיי בהאמה.
* בואה ג'מייקני (*Epicrates subflavus*) - נפוץ בג'מייקה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1830
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן גאורג ווגלר
קטגוריה:חנקיים
דרורה בן אב"י

**דרורה בן אב"י** (22 באוקטובר 1922 – 31 בדצמבר 1981) הייתה מוותיקות עובדי קול ישראל, מנהלת חטיבת התוכניות הקלות במשך שנים רבות.

## קורות חיים

נולדה בירושלים לאיתמר בן-אב"י וללאה אבושדיד. בלידתה נקראה דרור, על שם אחותה הגדולה שנפטרה בגיל ארבע, ובבגרותה שינתה את שמה לדרורה. בהיותה בת חודשיים נפטר סבה אליעזר בן-יהודה.

בשנות ה-50 נמנתה על צוות העובדים בתקליטיית קול ישראל. בשנת 1957 ערכה את מצעד הפזמונים "ראשון ראשון חביב" ביחד עם יורם רונן. בשנת 1963 ערכה תוכנית בוקר של "שירי עצלות" ששודרה בין 6:00 ל-6:30. החל מאוקטובר 1963 ערכה ביחד עם מרדכי פרימן המגיש, את תוכנית חידון הידע "טובים השניים".

בשנות ה-60 וה-70 הייתה מנהלת הגל הקל בקול ישראל ובתפקידה זה הקפידה על הגייה ושפה נכונה בעברית. במסגרת תפקידה הייתה אחראית על תוכניות הבידור והמוזיקה, והטביעה עליהן את חותמה האישי. בין השאר, חידשה את התוכנית "מחפשים את המטמון", והביאה את מרדכי נאור וזאב ענר לערוך ולהגיש אותה.

עוד תוכנית רדיו מקורית שיזמה הייתה "בירה ומצב רוח", תוכנית בידור בהנחיית יעקב אגמון, שהוקלטה לפני קהל במועדון התיאטרון וכללה ראיונות, הומור ומוזיקה. בנוסף לתפקידה הניהולי ערכה תוכניות שונות, ובהן: "שאלה של טעם".

ב-1976 הייתה בין היוזמים לפתיחת רשת ג', ואחראית על שיבוצם של עורכי התוכניות ומגישיהן.

## חיים אישיים
בן אב"י נישאה שלוש פעמים. תחילה, ב-1942, למונרו פולארד, נוצרי תושב איסט אורנג', העיירה בניו ג'רזי שבה התגוררה משפחת בן אב"י באותה עת; לאחר שובה של המשפחה לארץ, בתום מלחמת העולם השנייה, היא נישאה לארכאולוג צרפתי ידוע של המזרח, אז תושב ירושלים, ז'אן פרו, גם הוא נוצרי. לאחר גירושיה ממנו היא נישאה לקריין קול ישראל משה חובב. לשניים נולדו שני בנים: איתמר (על שם הסב) וגיל חובב. הראשון מנהל חברת הפקות, והשני הוא עיתונאי, סופר ובשלן.

דרורה בן אב"י נפטרה ממחלת הסרטן בסוף שנת 1981, בהיותה בת 59. לאחר פטירתה נישא משה חובב בשנית, ולילדו קרא דרור אדם, על שמה.

## הנצחתה
בין הפקותיה המרכזיות היה "פסטיבל הזמר המזרחי", ובשמו הרשמי "למנצח שיר מזמור", שנערך מדי שנה על ידי רשות השידור, בין השנים 1971–1982. בשנת 1982, לאחר פטירתה של דרורה בן אב"י, שונה שמו ל"דרור – למנצח שיר מזמור" כמחווה לזכרה, אולם הייתה זו גם שנתו האחרונה של הפסטיבל. השיר שזכה בו באותה שנה היה "הפרח בגני" של זוהר ארגוב.

אהוד מנור, עמיתה לעבודה בקול ישראל, כתב לזכרה את השיר "דרור", שהולחן על ידי שלמה ארצי ובוצע על ידי אילנית בהופעת אורח בפסטיבל הזמר המזרחי האחרון בשנת 1982. השיר הפך ברבות השנים לאחד השירים המזוהים עם העיר ירושלים. לזכרה הוקדש הספר "חיילים יצאו לדרך" - 101 שירי להקות צבאיות, בהוצאת משרד הביטחון ורשות השידור.

## עץ משפחה

## קישורים חיצוניים
* גיל חובב, ימי הרדיו של דרורה בן אב"י, באתר של רשות השידור
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סגל קול ישראל
דרורה
קטגוריה:משפחת חובב
קטגוריה:נשות היישוב ילידות הארץ
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:ישראליות שנפטרו מסרטן
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1922
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1922
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1981
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1981
מכילתא דרשב"י

**מכילתא דרשב"י** הוא כינויו של מדרש ההלכה על חומש שמות. על פי המחקר מקורו של חיבור זה באסכולת דבי רבי עקיבא. חיבור זה לא שרד בשלמותו, ובשנת 1905 (התרס"ה) שיחזר הרב דוד צבי הופמן את החיבור על פי מובאות מ"מדרש הגדול", וכן על פי קטעי כתבי יד מהגניזה הקהירית.

בשנת 1955 (תשט"ו) ההדירו יעקב נחום אפשטיין ותלמידו עזרא ציון מלמד את החיבור על פי כתבי יד חדשים שנתגלו בינתיים. חוקר מדרשי ההלכה מנחם כהנא מצא קטעי כתבי יד נוספים של חיבור זה. חלקם פורסמו בחיבורו, המכילתות לפרשת עמלק.
## שם החיבור
לוי גינצבורג סבר שהמדרש נקרא כך משום שהוא יצא מבית מדרשו של רבי שמעון בר יוחאי. חוקרים אחרים סוברים שחלקים בספר אינם מתאימים לבית מדרש זה, ומקור השם, כמו בכמה מדרשים אחרים, נובע מכך שרשב"י הוא החכם הראשון המוזכר במדרש.

בשנת 2017 יצא הספר לאור במהדורה חדשה על ידי מכון זיכרון אהרן, על פי מהדורת אפשטיין בתוספת הקטעים של כהנא, בנוסף לפירוש, ציונים והערות.

## לקריאה נוספת
* 
* ליאורה אליאס בר-לבב, מנחם כהנא (עורך), מכילתא דרשב"י פרשת נזיקין - נוסח, מונחים, מקורות ועריכה, מאגנס, 2013

### מפרשים
* מנחם כהנא, **המכילתות לפרשת עמלק**, ירושלים, תשנ"ט
* 

## קישורים חיצוניים

* , על פי מהדורת רד"צ הופמן.
* 
* 
* מכילתא דרשב"י על פי כתבי היד בלבד, באתר מאגרים.
* 
* ענת רייזל, מכילתא דרשב"י, באתר "מחלקי המים".
*  

קטגוריה:מדרשי הלכה
קטגוריה:ספרי מדרשים ארץ-ישראליים
קטגוריה:רבי שמעון בר יוחאי
קטגוריה:יצירות שנתגלו
קטגוריה:מדרשים על התורה
מודן הוצאה לאור

[שמאל|ממוזער|270px|ה[לוגו|סמליל הישן של מודן]]
ממוזער|דוכן הוצאת מודן ביריד שבוע הספר 2023 בירושלים
**מודן הוצאה לאור** היא הוצאת ספרים ישראלית, חברה בהתאחדות המו"לים בישראל.

## היסטוריה
בשנת 1973 רכש עודד מודן, שהיה ראש מחלקת הכספים של ההוצאה, את הוצאת א. לוין אפשטיין והיסב את שמה להוצאת א. לוין אפשטיין - מודן. באותה שנה, חברו אשר ביתן, עודד מודן ואהד זמורה ויצרו את זמורה ביתן מודן - הוצאה לאור (זב"מ). להוצאת זב"מ היה עיקרון מרכזי שדרש שכל ספר המועמד לצאת תחת המותג זב"מ חייב להתקבל פה אחד על ידי שלושת השותפים. אם לא היה הדבר כך יכול מציע הספר להוציא לאור את הספר בעצמו בהוצאתו הפרטית, תחת שמו. כך למשל הביא עודד מודן להוצאה את ספר הבישול פורץ הדרך "מהמטבח באהבה" של רות סירקיס. עקב סירובם של השותפים להוציא את הספר בזב"מ, הוציא אותו מודן בעצמו ומכירות הספר הפכו לבסיס הכלכלי של מודן למשך שנים רבות. בשנת 1982 פרשה הוצאת מודן מהשותפות.

נכון ל-2010 מודן היא אחת משלוש הוצאות הספרים הגדולות בישראל, המחזיקה קטלוג ובו כ-10,000 כותרים. ההוצאה מוציאה לאור את כל סוגי הספרים: ספרות יפה, ספרות פופולרית, ספרות מקור, ספרי עיון, ספרי בישול, ספרי ילדים ונוער, אלבומי מתנה, ספרי מוזיקה, קומיקס וספרי לימוד.

בין היתר, יצאו בהוצאת ההוצאה ספרי בישול של בני סיידא וישראל אהרוני, סדרת ספרי הפסיכולוגיה "פסיכה" בעריכת שולה מודן, ספרי הקומיקס "זבנג!" מאת אורי פינק, וספרי ילדים ונוער של גלילה רון-פדר-עמית, דתיה בן-דור, אלונה פרנקל, שלמה אבס, דליה קורח שגב וזוהר אביב. כמו כן יוצאות בהוצאה הסדרות "הרפתקה: סופרים מתרגמים קלאסיקה" ו"הרפתקה ראשונה: קלאסיקה לראשית קריאה" בשיתוף פעולה עם הוצאת אוקיינוס.

במהלך השנים רכשה ההוצאה את קטלוג הוצאות הספרים מסדה, רשפים, אדם, תמוז, בוסתן ומפעלי תרבות וחינוך (מוזיקה). למודן הסכם שותפות עם הוצאות קרפד (בבעלותו של גיל חובב), עגור ואריה ניר הוצאה לאור.

ב-2010 זכתה ההוצאה במכרז להפקת ספרי משרד הביטחון – ההוצאה לאור והפצתם.

מודן מחזיקה בשליש מהשותפות ברשת צומת ספרים. שותפים שווים נוספים הם מנכ"ל צומת ספרים, אבי שומר, והמנכ"לים המשותפים להוצאת הספרים כנרת זמורה-ביתן דביר, יורם רוז וערן זמורה. עודד מודן הוא גם הבעלים של רשת חנויות "באג מולטיסיסטם". במרץ 2016 רכשה "מודן" את הוצאת הספרים "כתר ספרים", והעסקה קיבלה את אישור רשות התחרות באוגוסט.

ב-2014 בעקבות סכסוך עסקי בין מודן לסטימצקי, הוסרו ספריה ממדפי סטימצקי, והוחזרו כעבור כשנה.

ביולי 2022, בעקבות סכסוך נוסף בין מודן לסטימצקי, נשלחו משאיות אשר נשאו כ-300,000 ספרים ממחסני סטימצקי, ופרקו את תכולתן בפתח מחסני מודן.

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר סדרת הרפתקה
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הוצאות ספרים בישראל
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1970
קטגוריה:מודן
חיזיון לאחר הדרשה: יעקב נאבק עם המלאך

**חיזיון לאחר הדרשה: יעקב נאבק עם המלאך** (באנגלית: **Vision after the Sermon: Jacob Wrestling with the Angel**) היא ציור שמן על בד מעשה ידי הצייר הצרפתי פול גוגן משנת 1888. היצירה מוצגת כיום בגלריה הלאומית של סקוטלנד באדינבורו שבסקוטלנד. היצירה צוירה בפונט אוון שבחבל ברטאן בצרפת.

## תיאור היצירה
היצירה מתארת נשים ברטאניות בלבוש אופייני לתקופה כאשר הנשים מצויות בתחתית היצירה ובשמאלה. בחלקה הימני העליון של היצירה מתואר חיזיון אותו חוזות הנשים אשר יצאו מהדרשה. החיזיון מופרד מהנשים באמצעות ענף של עץ. בחזיונן רואות הנשים את יעקב נאבק במלאך, בהתאם למסופר בספר בראשית: 

את חלק החיזיון של התמונה, המייצג את החיזיון המשותף של הנשים, צובע גוגן ברקע אדום, המדגיש כי זהו סופו של המאבק - מאחר שמדובר בעלות השחר.

יצירה זו, המושפעת מסגנון הציור היפני (ענף עץ המפריד בין חלקי התמונה הוא אלמנט בסגנון זה), וכן מושפעת מפגישתו של גוגן עם הצייר אמיל ברנאר (Bernardt) באותה שנה בה צייר את היצירה. בהיותם בפונט אוון פתחו השנים סגנון במסגרתו אלמנטים שונים ביצירה מפרידים בין חלקיה של היצירה ויצרו את זרם הסינתטיזם.

ביצירה זו חורג גוגן מסגנונו האימפרסיוניסטי - נטורליסטי הקודם. הוא משתמש בצבעים עזים ולא טבעיים (בעיקר הצבע האדום שבחיזיון), וכמעט ואינו משתמש בגווני צבע. חריגה נוספת מהסגנון הנטורליסטי היא העובדה שדמויות המשנה (הדמויות הריאליסטיות) גדולות במידה ניכרת מיעקב והמלאך, ובכך הדבר חורג מכללי הקומפוזיציה המקובלים.

## ראו גם
* מאבק יעקב והמלאך

## קישורים חיצוניים

* פול גוגן - קורות חיים
* תיאור היצירה
* תיאור היצירה

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פול גוגן
קטגוריה:אדינבורו: יצירות אמנות
קטגוריה:המקרא בתרבות ובאמנות
קטגוריה:ציורי התנ"ך
קטגוריה:מלאכים באמנות
קטגוריה:יעקב בציורים
צייר החמניות

**צייר החמניות** (בצרפתית: **Le Peintre de Tournesols**) הוא ציור שמן על בד מעשה ידי הצייר הצרפתי פול גוגן. יצירה זו היא דיוקן של חברו הטוב של גוגן, וינסנט ואן גוך, שצייר גוגן בדצמבר 1888 בעת שביקר אצל ואן גוך בארל. 

גוגן הוזמן לארל על ידי ואן גוך, אשר רצה להקים מושבת אמנים בארל. גוגן נשאר בארל חודשיים בלבד, ולאחר ריב עם חברו (לאחר שוואן גוך כרת לעצמו את האוזן), עזב את המקום. בעת שהותו בארל התארח גוגן בחדר ובו ציורי החמניות של ואן גוך. גוגן התרשם מהם והחליט להקדיש יצירה לוואן גוך, בה הוא מתואר כמצייר אותם. ביצירה מתואר ואן גוך בשלבי סיום אחד מציורי החמניות. ציור החמניות כמעט מושלם, וואן גוך ביצירה נראה מרוכז, אך מרוצה מהתוצאה.

ביצירה ניתן לראות את השינוי בסגנונו של גוגן. בשנה זו נפגש גוגן עם הצייר אמיל ברנאר (Bernardt) והושפע ממנו. ביצירה זו חורג גוגן מסגנונו האימפרסיוניסטי-נטורליסטי הקודם. הוא משתמש בצבעים עזים ולא טבעיים (בעיקר הצבע האדום של החמניות), וכמעט ואינו משתמש בגווני צבע. חלקי היצירה עברו אבסטרקטיזצייה מסוימת - כפי שניתן לראות בצורת החמניות, שביצירה זו הן עגולות. הנוף אף הוא מתואר בהפשטה, תוך הסרת פרטים תפלים על מנת למקד את הצופה בעיקר התמונה - היחס בין ואן גוך ליצירתו.

## ראו גם
* החמניות

## קישורים חיצוניים

* ואן גוך מצייר חמניות
* תיאור היצירה

קטגוריה:פול גוגן
קטגוריה:דיוקנאות גברים
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:אוספי מוזיאון ואן גוך
קטגוריה:וינסנט ואן גוך
קטגוריה:חמניות בתרבות
קטגוריה:ציורי פרחים
אנדרה גיו

**אנדרה גיו** (בצרפתית: **André Guillot**; 15 באוקטובר 1908 - 23 בפברואר 1993) היה שף צרפתי, השף של מסעדת "אוברז' די וייה מארלי" (l’Auberge du Vieux Marly) במארלי-לה-רואה.

## ביוגרפיה
אנדרה גיו נולד ב-1908 בפארמוטייה, בהיותו בן 16 החל לעבוד בבישול, בתחילה כשוליית שף המאפה פרנאן ז'יטו, שף שגרירות צרפת ברומא.

חלקה הראשון של הקריירה שלו שימש כשף בבתים פרטיים, בכלל זה בשירותו של הסופר הסוריאליסטי רמון רוסל (Raymond Roussel), עשיר אנין טעם שלביתו הובאו פירות וירקות מקוט ד'אזור ברולס-רויס. במלחמת העולם השנייה נפל בשבי, אחריה עבד במספר מוסדות ואחר-כך התיישב בנורמנדי במארלי-לה-רואה ב-1952, שם היה שף המסעדה "אוברז' די וייה מארלי". המסעדה הצרפתית בעלת השם הגדול ביותר שמדריך מישלן האדום  התעלם ממנה.
ב-1966 דירג מדריך ג'וליארד את המסעדה כ"מסעדה הטובה ביותר בשכנות לפריז" והיא קיבלה 17.5/20 נקודות במדריך גו מיו ותרנגול שחור מוכתר (הציון הגבוה ביותר) מידי מדריך קלבר.

גיו פרש ב-1972, לימד בישול. בין השפים אותם לימד נכללו ז'אן-מארי אמט, פייר בארדש, ז’אק קאניה, גי ז'דה, אמיל יונג, גי מארטן, מארק מנו, ז'אן-פייר רוברט, אנרי סגן (Henri Seguin) וז’ראר וייה.

אנדרה גיו מוכר כממציאו של הרטבים בלי קמח, על ידי סילוק הרביכה והקמח, הוא הסמיך את הרטבים באמצעות צמצום, ההצלחה נזקפת גם לזכות מתכון מגדנאות מיוחד.

כריסטיאן מיו תיאר אותו כ"הבלתי מובן ביותר מבין השפים הצרפתיים הגדולים ביותר", הוא נחשב כחלוץ המטבח הקל, הרבה לפני עידן הדיאטה.

הוא היה גלוי לב ולא היסס לתקוף מסורות מבוססות היטב, כך למשל תקף את הנוהג להבעיר את המנה לעיניו של הלקוח כהצגה גרידא וגרס שיש לעשות זאת במטבח בלבד.

הוא הלך לעולמו ב-1993 בסן-ז'רמן-אן-לה.

## ספריו

*	La grande cuisine bourgeoise (Flammarion)
*	La vraie cuisine légère (Flammarion)


## לקריאה נוספת

* .**Larousse Gastronomique**. president Gastronomic Comitee: Joel Robuchon, Calrkson Potter, random House, 2001, p. 587.


קטגוריה:שפים צרפתים
קטגוריה:מחברי ספרי בישול צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1908
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1993
מרים מבית עניה

**מרים מבית עניה** (ביוונית: **Μαρία** - מריה) היא דמות המתוארת בברית החדשה, בבשורה על-פי יוחנן ובבשורה על פי לוקאס. על פי ספרים אלה מרים היא אחותם של לזרוס (אלעזר) ומרתא מבית עניה (הסמוכה לאלעיזריה של ימינו, יישוב בחבל יהודה בצפון הר הזיתים). על פי מסורת הכנסייה הקתולית מרים מבית עניה היא מרים המגדלית. מסורות הכנסייה הנוצרית אורתודוקסית והנצרות הפרוטסטנטית סוברות כי הן נשים שונות.

## אזכורים בברית החדשה
על פי הבשורה על פי לוקאס, ישוע ביקר בבית האחיות מרתא ומרים. בעוד שמרתא עסקה בעניינים שונים מרים הקשיבה לתורתו של ישוע, ולכן זכתה לשבחי הברית החדשה.

פרשנים ראו בישיבתה של מרים לרגלי ישוע, היותה אחד מתלמידיו.

הבשורה על-פי יוחנן מזכירה את מרים בשני אירועים - האחד תחיית לזרוס:

וכן בתיאור משיכתו של ישוע על ידי מרים:

על פי תיאור זה מרים שפכה שמן ריחני על רגליו של ישו, ונגבה את רגליו בשערותיה.

## זיהויה עם מרים המגדלית
הכנסייה הקתולית מזהה את מרים מבית עניה עם מרים המגדלית. אף שאין לזיהוי זה תימוכין בספרי הברית החדשה, המלומדים הקתולים סברו שלאור שבחיו הגבוהים של ישוע למרים, לא ייתכן כי לא הייתה באירוע צליבתו וקומו לתחייה ולכן היא מזוהה עם מרים המגדלית שהייתה בשני אירועים אלה.

הכנסיות המזרחיות אינן מקבלות פרשנות זו, וסבורות כי מרים מבית עניה ומרים המגדלית הן שתי קדושות נפרדות. הכנסיות המזרחיות סבורות כי אף מרים מבית עניה נכחה באירוע הצליבה, כמו גם אחותה מרתא, והן מתוארות כ"נשים נושאות המור" המוזכרות שנכחו באירוע. על פי המסורות האורתודוקסיות, בעקבות מותו של סטפנוס הקדוש נמלטו מרים, מרתא ואלעזר מירושלים והחלו להפיץ את בשורת ישוע בארצות שונות.

## קדושה נוצרית
על פי הנצרות האורתודוקסית היום המקודש למרתא ומרים הוא ה-4 ביוני, וכן היום השלישי לאחר הפסחא.
על פי הכנסייה הלותרנית, הכנסייה האפיסקופלית והכנסייה האנגליקנית, היום המקודש של מרתא, מרים ואלעזר הוא ה-29 ביוני.

## ראו גם
* מרים המגדלית

## קישורים חיצוניים

* מילון התנ"ך של איסטון
* האנציקלופדיה הקתולית - דיון בזהות בינה לבין מרים המגדלית
* היום המקודש למרים

קטגוריה:קדושות נוצריות
קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:נשים במאה ה-1
ישו בבית מרתא ומרים

**ישו בבית מרתא ומרים** (בהולנדית: **Christus in het huis van Martha en Maria**) המכונה גם **ישו בבית מרים ומרתא** הוא ציור שמן על בד משנת 1654 או 1655, מעשה ידי הצייר ההולנדי יאן ורמיר. הציור מוצג בגלריה הלאומית של סקוטלנד באדינבורו.

## תיאור היצירה

יצירה זו היא אחד הציורים המוקדמים של ורמיר, וייחודה במכלול יצירתו של ורמיר בכך שהיא מתארת אירוע מהברית החדשה. יצירה זו היא היחידה מיצירות ורמיר העוסקת בסיפור מכתבי הקודש.

על פי הבשורה על פי לוקאס ביקר ישו בבית האחיות מרתא ומרים. מרתה עסקה בעניינים שונים אך מרים הקשיבה לתורתו של ישו, ולכן זכתה לשבחי הברית החדשה.

ביצירה נראית מרים יושבת למרגלותיו של ישו ומאזינה לדבריו, בעוד שאחותה עוסקת בהגשת מזון ומפניה ניכר כי אינה מקשיבה לדבריו.

ביצירה מוקדמת זו בולטים השימוש בצבעי אדום וחום עמוקים יותר משהופיעו ביצירותיו המאוחרות יותר של ורמיר, ומשיכות מכחול שוטפות, חופשיות וניכרות לעין, שאף הן אינן מופיעות ביצירתו הבשלה יותר. היצירה שייכת לקבוצה של יצירות מוקדמות, כמו "רחצת דיאנה" ו"היצאנית", בהן ניסה ורמיר לאמץ ביצירתו תמות מיתולוגיות או תמות "בתי מרזח" כנוהג התקופה.

גם ביצירה מוקדמת זו בולט המשחק הנועז באור ובצל של ורמיר, כולל השימוש הייחודי בצל צבעוני (כלומר, שאינו גוון חום מוכהה) על פני המצוירים. בציור מופיעים כמה אלמנטים החוזרים ביצירתו הבשלה יותר של ורמיר, כמו האור הזורם מצידו השמאלי של הבד, ומשחק על־פני האנשים, העצמים והבדים ושורת חפצים מוכרים, כמו השטיח שעל השולחן, מסעד הכיסא, סלסלת הלחם והשרפרף, השבים ומופיעים ביצירות מאוחרות רבות.

## קישורים חיצוניים

* 
* תיאור היצירה

קטגוריה:יאן ורמיר
קטגוריה:ישו בתרבות ובאמנות
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
המועצה הארכיאולוגית

**המועצה הארכיאולוגית** היא גוף סטטוטורי ישראלי הקיים מתוקף סעיפים 36-34 לחוק העתיקות. חברי המועצה ממונים על ידי שר החינוך והתרבות.

## תפקיד המועצה
לייעץ לשר החינוך והתרבות, למנכ"ל רשות העתיקות ולמועצת רשות העתיקות בענייני ארכאולוגיה ועתיקות, שיובאו בפניה על ידיהם. כלומר, המועצה הארכאולוגית היא הגוף המקצועי העליון במדינת ישראל המייעץ לרשות העתיקות הממונה על אכיפת חוק העתיקות והסדרת כל הפעילות הנוגעת לעתיקות ולאתרי עתיקות בישראל.
## ועדות משנה
המועצה רשאית לאצול מסמכויותיה לוועדות מבין חבריה. הוועדה העיקרית הקיימת מטעמה של המועצה הארכאולוגית היא הוועדה למתן רישיונות לחפירה ארכאולוגית, לפי סעיף 12 לחוק העתיקות. 

***ועדת הרישיונות** - ועדה שחברים נציגים מן המחלקות לארכאולוגיה של האוניברסיטאות בישראל. הוועדה בודקת מצד אחד את הכשרתו המקצועית של מבקש הרישיון ואת ניסיונו המעשי (בשירותם של ארכאולוגים ותיקים ממנו), וכן את כשירותו של המוסד שמטעמו מבוקש רישיון החפירה להעניק שירותים מקצועיים לחפירה (כגון, מעבדות, מחסנים, ספרייה מקצועית, שירותים טכניים שונים). 

***ועדת שימור** - ועדה לבירור סוגיות בעיתיות בשימור ובשחזור מבנים עתיקים ולייעוץ לתחום השימור שברשות העתיקות בדבר הפעולות שיש לנקוט, או להימנע מנקיטה, בסוגיות ספציפיות המובאות בפניה. 

***[[ועדת ערר]]** - ועדה שחברים בה שני חברים שממנה המועצה שלא מבין חבריה הקבועים (אלה יהיו בדרך כלל ארכאולוגים מקצועיים מן המוסדות האקדמאים בארץ). בראש הוועדה עומד שופט, או מי שכשיר להיות שופט שממנה שר המשפטים. אל ועדת הערר יכולים לפנות מי שרואים עצמם נפגעים מהחלטות מנכ"ל רשות העתיקות. חוק העתיקות (סעיף 36) מונה את ההחלטות שניתן לערער עליהם, ובהן: קביעת גודלו של אתר עתיקות, סירוב לתת רישיון חפירה, סירוב לתת רישיון למסחר בעתיקות, ועוד. הגשת העררים לוועדת הערר נעשית באופן מקוון באתר ועדת הערר לפי חוק רשות העתיקות, התשל"ח-1978.

## היסטוריה
המועצה הארכאולוגית הראשונה הוקמה בידי פרופ' ג'ון גרסטנג שהקים את מחלקת העתיקות של ממשלת המנדט הבריטי והיה למנהלה הראשון. המועצה הוקמה מתוקף פקודת העתיקות הראשונה שנוסחה בשנת 1920. המועצה כונתה "המועצה הארכאולוגית המייעצת" (Archaeological Advisory Board). הישיבה הראשונה של המועצה הארכאולוגית התקיימה ביום 20 בספטמבר 1920, במעמד הנציב העליון, הרברט סמואל.

בישיבה הראשונה של המועצה השתתפו: ג'ון גרסטנג; ויליאם ג'ון פיתיאן-אדמס (W.J. Phythian-Adams) מבית הספר הבריטי לארכאולוגיה בירושלים; האדריכל אנטוניו ברלוצי; האב לגראנז' מבית הספר הצרפתי למקרא ולארכאולוגיה בירושלים; הארכימנדריט קלאופס, הפטריארך האורתודוקסי של ירושלים; ד"ר ויליאם פוקסוול אולברייט, מנהל בית הספר האמריקאי לחקר המזרח בירושלים. הנציג היהודי היה ד"ר ארתור רופין. בעקבות התערבות הנציב העליון, הוחלף רופין לאחר מכן בד"ר נחום סלושץ מטעם החברה העברית לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה. 

עם סיום המנדט הבריטי והקמת מדינת ישראל הוקמה מחלקת העתיקות הישראלית, וגם מטעמה התמנתה מועצה ארכאולוגית שהמשיכה לפעול כל העת.

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: ארגונים ממשלתיים
קטגוריה:ארכאולוגיה של ארץ ישראל

## קישורים חיצוניים

* אתר ועדת הערר לפי חוק רשות העתיקות, התשל"ח-1978
שמעון קיירא

רב** שִׁמְעוֹן קַיְירָא**, (חי בסביבות שנת 840) היה תלמיד חכם ופוסק שחי בתקופת הגאונים, ככל הנראה מן העיר בצרה שבבבל. לא ידוע עליו כמעט מאומה מלבד העובדה שכנראה חיבר את הספר הלכות גדולות.

רבי שמעון קיירא לא הוגדר כ"גאון", שכן לא תפס משרה רשמית של ראש ישיבה. יש המשערים שהוא הושפע מדרכה של ישיבת סורא ואף ששימש כאחד מחכמיה. לדעת חלק מהחוקרים, לספרו "הלכות גדולות" היה מעמד מיוחד בקרב גאוני סורא. ספרו, הלכות גדולות, מבוסס על החיבור הלכות פסוקות בשילוב השאילתות וקטעים נוספים מהתלמודים וממסורות על-פה שרווחו בישיבות הגאונים. הוא מראשוני הגאונים שהשתמשו בחומר ארץ-ישראלי בתר-משנאי, ויש המשערים שהחיבור לא חובר בבבל גופא.

## הלכות גדולות
בספר הקבלה לרבי אברהם אבן דאוד ובראשונים נוספים, מיוחס ספר הלכות גדולות לרב שמעון קיירא.

רש"י ובעל הסמ"ג סוברים שחובר על ידי רב יהודאי גאון, אך לא פרשו באיזה יהודאי מדובר, רב יהודאי גאון או רב יהודאי הכהן גאון.

לפי המובא בספר הכרוניקה צמח דוד, יש סוברים כי רב יהודאי כהנא חיבר הספר, וזאת על פי דברי הסמ"ג שגאון בשם 'רב יהודאי' חיברו ואילו ההבנה שמדובר על רב יהודאי גאון בן נחמן לא ייתכן כי הוא מוזכר בספר השאילתות של רב אחאי משבחא, המוקדם לספר הלכות גדולות, ובכך מייצר אנכרוניזם בחשבון שנות פעילותם. 

אך הדעה הרווחת היא שהספר הלכות גדולות חובר על ידי רב שמעון קיירא. דעה זו נשענת בין השאר על כך שבספר נזכר רב צמח בר פלטוי שנפטר בשנת ד'תר"ן (890), רב צמח מאוחר מהזיהויים האחרים כרב יהודאי גאון או כרב יהודאי הכהן גאון שפעלו כמאה שנה ויותר לפני רב צמח בר פלטוי.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תקופת הגאונים
קטגוריה:מחברי ספרי הלכה
קטגוריה:מחברי ספרי מניין המצוות
קטגוריה:יהודי בבל במאה ה-9
ליגת הכדורגל הרוסית לנוער

ממוזער|לוגו בשנים 2001–2018
220px|ממוזער|הסמליל בעונת 2021/2022
**ליגת הכדורגל לנוער** (ברוסית: **Молодёжная футбольная лига**) היא **אליפות רוסיה בכדורגל לנוער** (לשעבר **תחרות הנוער הרוסית בכדורגל בקרב מועדוני הפרמייר ליג הרוסי**; ברוסית: **Молодёжное первенство России по футболу среди команд клубов Премьер-Лиги**) היא ליגת העל הרוסית עד גיל 21, שמהווה לתחרות הספורט של קבוצות הנוער של מועדוני ליגת העל הרוסית והאליפות הבכירה בקרב קבוצות כדורגל עד גיל 21. ידועה גם בשם "ליגת הנוער" (ברוסית: **Молодёжная Лига**).

הליגה נוסדה ב־2001 עם הקמת הפרמייר-ליג הרוסי והתקיימה עד 2020, כאשר אורגנה מחדש. מבנה הליגה דמה מאוד למבנה של ליגת העל הרוסית והמשחקים נערכו בצמוד למשחקי הליגה הבוגרת. מאז 2019 נערכת במקביל ליגת הכדורגל לנוער, לשחקנים בגילאי 16–19. בעונת 2021/2022 נקראה בשם ליגת-М.

## שמות הטורניר
* 2001–2007: אליפות רוסיה בקרב הרכבי נוער (первенство России среди дублирующих составов)
* 2008–2021: אליפות קבוצות הנוער (первенство молодёжных команд ,Молодёжное первенство)
* עונת 2021/22: ליגת M (М-Лига)
* עונת 2022/23: ליגת הכדורגל לנוער (Молодёжная футбольная лига)

## פורמט
על פי חוקים שקבעה התאחדות הכדורגל הרוסית, כל קבוצה מליגת המשנה שהעפילה לליגת העל הרוסית הייתה מחויבת להקים קבוצת נוער, אם אין לה כזו. הדחתה של קבוצת נוער מאליפות הנוער נקבע על פי מצבה של הקבוצה הבוגרת, אם הקבוצה הבוגרת נשרה לליגת המשנה - נושרת גם קבוצת הנוער שלה. בעונת 2011/2012 בהתאם לרפורמה שבוצעה בליגה הרוסית, נערכו המשחקים בשיטה המקבילה לליגות האירופאיות. אם עד אז שוחקה הליגה ממארס ועד נובמבר, החל משנת 2011, נערכו המשחקים החל מסתיו 2011 ועד סתיו 2012, במטרה להתאים את הליגה לתקנים אירופאיים.

בעקבות מיתוגה מחדש של ליגת העל הרוסית, גם ליגת הכדורגל לנוער עברה מיתוג מחדש, לדברי נשיא הפרמייר ליג הרוסי בכדורגל, סרגיי פריאדקין, ליגת הנוער תעבור מיתוג מחדש שבמסגרתו תותר השתתפות כדורגלנים גם בגילאי 18 ו-20 ולא רק שחקנים בגילאי 19, 20 ו-21, כפי שהמצב היה עד לעונת 2018/2019. הליגה החדשה יצאה לדרך באוגוסט 2019 עם הקמת **[[ליגת הכדורגל לנוער (רוסיה)|ליגת הכדורגל לנוער]]**.

לפני עונת 2020/21, מנהלת ליגת העל הרוסית הציגה פורמט חדש לאליפות הנוער: 20 מועדונים יתמודדו באליפות הנוער: 16 קבוצות נוער של מועדוני ליגת העל ו-4 קבוצות שהשתתפו בליגת הכדורגל לנוער בעונת 2019/2020. בחלק הראשון של הטורניר, המועדונים יחולקו לשני בתים של 10 קבוצות, תוך התחשבות בעקרון טריטוריאלי, הם ישחקו שני מחזורים כל אחד עם כל אחד. בחלק האחרון, 5 הקבוצות הראשונות מבית A ישחקו עם 5 הקבוצות הראשונות מבית B, וחמש הקבוצות האחרונות מבית A ישחקו עם 5 הקבוצות האחרונות מבית B. בסך הכל יתקיימו בטורניר 28 מחזורים (280 משחקים).

מעונת 2020/21, הליגה אורגנה עם 20 קבוצות שמתמודדות באליפות הנוער, והטורניר מתקיים בשני שלבים. בשלב הראשון הקבוצות מחולקות לשני בתים של 10 משתתפות כל אחת ומשחקות בהן בשני מחזורים. בשלב השני הקבוצות במקומות 1 עד 5 בבתים התאחדו לבית אחד ושיחקו על הניצחון באליפות.

## הקבוצות בעונת 2024

## אלופות הליגה

### אליפויות לפי קבוצה

## ראו גם
*ליגת הכדורגל לנוער (רוסיה)
*אליפות ברית המועצות בכדורגל לנוער

## קישורים חיצוניים
* 

* ליגת הכדורגל לנוער באתר yflrussia

## הערות שוליים

קטגוריה:תחרויות כדורגל ברוסיה
קטגוריה:תחרויות כדורגל לנוער וצעירים
ישו הירוק

**ישו הירוק** (בצרפתית: **Le Christ vert**) או **[[גולגותא]] של ברטאן** הוא ציור שמן על בד שצויר בשנת 1889 על ידי הצייר הצרפתי פול גוגן בעת שהותו בפונט אוון בברטאן שבצרפת.

ציור זה, לצד היצירה "ישו הצהוב" של גוגן נחשבות יצירות מופת בתחום הסימבוליזם באמנות.

## תיאור היצירה
היצירה מתארת פסל של ההורדה מהצלב של ישו, על ידי שלוש הנשים בשם מרים: מרים, אם ישו, מרים המגדלית ומרים, אשת קלופס. לרגלי הפסל אישה הלבושה כאישה צרפתית מאזור ברטאן, האוחזת שה שחור. פניה ירוקים. ברקע ניתן לראות נוף האופייני לברטאן, לחוף האוקיינוס האטלנטי. 

פסלים המתארים את ההורדה מהצלב היו נפוצים באזור ברטאן. ברקע התמונה ניתן לראות גבר בלבוש אופייני לאזור בדרכו לעבודה, ואישה כפרית נוספת הלבושה שחורים. תושבי הכפרים של ברטאן נהגו לעצור ולהתפלל ליד הפסלים, וגוגן ראה בכך את אדיקותם הרבה.

הצבע הירוק מקשר בין הנשים שלרגלי הצלב לבין ישו עצמו, ומבהיר שמדובר בחלק מהפסל. תנוחה האישה הברטאנית מהווה הד לתנוחת הנשים המהוות את הפסל, ובתנוחתה נראה האישה כמתאבלת עימן. בדומה לשימוש בצבע הצהוב בציור ישו הצהוב, גם כאן קורא הצייר תיגר על האמנות הנוצרית הקלאסית, בעזרת שימוש בצבע. הצבע הירוק האינטנסיבי, אינו מקושר בדרך-כלל לנושא צליבתו של ישו והורדתו מהצלב. צבע שונה זה משפיע על כלל היצירה, והופך את הסצנה למסתורית ולא טבעית.

## לקריאה נוספת

* Naomi E. Maurer, *The pursuit of spiritual wisdom : the thought and art of Vincent van Gogh and Paul Gauguin*, Madison: Fairleigh Dickinson University Press, 1998


## קישורים חיצוניים

* תיאור היצירה

## הערות שוליים

קטגוריה:פול גוגן
קטגוריה:ישו בתרבות ובאמנות
קטגוריה:ההורדה מן הצלב
השערת האפס

**השערת האפס** (באנגלית: ***Null hypothesis***, מסומנת בדרך כלל כ־**''H''<sub>0</sub>**) היא עמדת מוצא בניסוי או מחקר, שלפיה אין השפעה, אין קשר, או שאין הבדל מובהק בין משתנים או קבוצות. כלומר, היא מניחה שכל הבדל נצפה נובע מתנודות מקריות במדגם, ולא מהשפעה ממשית. השערת האפס נשארת בתוקף כל עוד לא הוכח אחרת (בדומה לעקרון של חזקת החפות במשפט פלילי).

מטרת הניתוח הסטטיסטי במסגרת בדיקת השערות, היא לבחון האם יש די ראיות לדחות את השערת האפס – ובכך לתמוך בקיומה של השפעה מממשית בין שתי תופעות.

## ראו גם
* גורם בייס
* מבחן יחס הנראות
* חזקת חפות
* בדיקת השערות
* ערך P

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בדיקת השערות
ספרי במדבר

**ספרי במדבר** הוא מדרש הלכה לספר במדבר, מדבי רבי ישמעאל.

המדרש נקרא לעיתים מדרש "וישלחו", על שם הדרשה הראשונה שבו על פרשה ה פסוק ב: . הדרשות ממשיכות על פי סדר הכתובים, כך שחסרות דרשות על ארבע הפרשיות הראשונות. הקובץ כולל מדרשים על רוב חלקיו ההלכתיים של ספר במדבר ומעט מהחלקים הסיפוריים.

תכנים רבים ואף סגנון הכתיבה מורים שמקור הדרשות הוא מבית מדרשו של רבי ישמעאל. רוב הדרשות התלמודיות בשם "תנא דבי רבי ישמעאל" נמצאות בספרי במדבר, וישנן אף דרשות מקבילות לכאלה הנמצאות במכילתא דרבי ישמעאל על ספר שמות.

על פי שמות התנאים המוזכרים במדרש, נראה כי הוא קדום יחסית לשאר מדרשי ההלכה. נראה כי בספר יש גם רובד עריכה מאוחר מבית מדרשו של רבי יהודה הנשיא.

## מהדורות
בשנת תרע"ז הוציא חיים שאול הורוביץ מהדורת מדעית של הספרי בלייפציג, ביחד עם ספרי זוטא.

הרב שכנא קולדצקי הוציא לאור את הספרי ביחד עם פירוש רבינו הלל. בשנות תשע"א - תשע"ה הוציא מנחם כהנא מהדורה מדעית עם פירוש בחמשה כרכים.

## ראו גם
* ספרי
* ספרי זוטא במדבר
* ספרי דברים

## לקריאה נוספת
* מהדורה מדעית של ספרי במדבר עם פירוש מדעי נרחב יצאה לאור על ידי מנחם כהנא (חמישה כרכים, הוצאת מאגנס, תשע"א-תשע"ה).
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* ענת רייזל, ספרי במדבר, באתר מחלקי המים.
* 
* 
* 
* ספרי עם פירוש רבינו הלל, באתר היברובקס.
* הספרי באתר "דעת" 

## הערות שוליים

קטגוריה:מדרשי הלכה
קטגוריה:ספר במדבר
קטגוריה:ספרי
קטגוריה:רבי ישמעאל
ספרי דברים

**ספרי דברים** הוא מדרש הלכה מדבי רבי עקיבא על ספר דברים. הוא ייחודי בכך שחלק גדול יחסית שלו עוסק בדברי אגדה.

ניתן לחלק את הקובץ לשלושה חלקים עיקריים:
# פסקאות א-נב: דרשות לפרשיות דברים ואתחנן ועקב, רובם בענייני אגדה (יוצאת מן הכלל היא פרשיית שמע ישראל)
# פסקאות נג-שג: מדרשי הלכה לפרשיות ראה, שופטים, כי תצא, כי תבוא.
# פסקאות שד-שנז: מדרשי אגדה לפרשיות נצבים, וילך, האזינו, וזאת הברכה.

מתוכן הדרשות ומסגנונן ניכר כי הקובץ נכתב בשיטתו של רבי עקיבא. נמצאים בו דרשות של לשונות כפולים על פי שיטת רבי עקיבא. הלכות רבות שמובאות בו ללא מקור מצוינות במקום אחר בשם רבי עקיבא. ייתכן שספרי זה הוא חלק מהספרי הנזכר בתלמוד שאמר עליו רבי יוחנן . הייחוס לבית המדרש של רבי שמעון בר יוחאי עולה יפה עם הייחוס לשיטת רבי עקיבא, רבו של רשב"י.

עם זאת חדרו לספר מדרשים רבים מהמדרש המקביל של דבי רבי ישמעאל - מכילתא דברים, שרובה אבדה.

## מהדורות

פרופסור אליעזר אריה פינקלשטין הוציא בברלין מהדורה מדעית של הספרי ב-1939, חודש ימים אחרי פרוץ מלחמת העולם השנייה. עותקים אחדים נשלחו לא"י וגם לארצות אחרות. ברם רובם נשארו בגרמניה, וכנראה נאבדו בימי המלחמה ולא נשאר מהם זכר. בשנת התשכ"ט הוציא לאור בניו יורק מהדורת צילום. פינקלשטיין מסביר בהקדמה שם מדוע לא תיקן את הטעון תיקון במהדורה המקורית, אף על פי שהיה ער לצורך בתיקונים.

## ראו גם

* ספרי
* ספרי במדבר
* מכילתא דברים

## לקריאה נוספת
* 
* מנחם יצחק כהנא, **דרש המזהיר** : ותרומתו למחקר ספרי דברים ומכילתא דברים. ירושלים: מוסד ביאליק, ©תשפ"ג 2022.

## קישורים חיצוניים
* 
* מאגר הספרי, הקלדה של כתבי היד של הספרי, באוצר עדי הנוסח התנאיים, של אוניברסיטת בר-אילן.
* הספרי באתר "דעת" 
* ספרי באתר היברובקס
* 
* 

קטגוריה:מדרשי הלכה
קטגוריה:רבי שמעון בר יוחאי
קטגוריה:ספרי
אחרון פיראטי הרקיע

**אחרון פיראטי הרקיע** הוא הספר הראשון בסאגת רוק בארקוואטר, בסדרה קורות קצעולם.

## עלילה
ספר זה מגולל את קורות הקצה לאחר סיום הספר חצות מעל סנקטפראקס.

לאחר שאמא סערה הגיעה לגאונהר, מחלה פקדה את הקצה-מחלתאבן, הגורמת לכל סלעי הטיסה להירקב, כולל סנקטפראקס החדשה. כעת קאולקייפ, הנשגב בבכירי האקדמיה, נכלא בצינוק. סנקטפראקס נחלקה לשניים-האבירים הספרנים החיים תחת לאדמה, ונוטרי הלילה, בהנהגת ווקס, יריבו של קאולקייפ. על מנת ליצור קשר עם העולם בנה ווקס דרך מעבר מעירתחתונה עד יערעבות, אך השרייק השתלטו על הדרך ובאופן כללי על כל עולמות הקצה.

רוק הוא אביר ספרן צעיר, שיחד עם חבריו יוצא למסע מחקר ביערעבות. הוא עוקב אחרי דובי בנדר עד לכינוסם השנתי, ושם פוגש דמות מיוחדת-טוויג האגדי. טוויג מספר לו שהוא וצוותו על הספינה "פושטתרקיע" יצאו לעבר גאונהר כדי לאסוף את מוג'ין, גום ודגיער שנשארו שם, אך בדרך הם לקו בקדחת-המים-השחורים, ואיש לא שרד מלבד טוויג. 16 שנה שייט טוויג ברקיע, עד שלבסוף עגן את ספינתו בארצותסוף-איפה שפגש את הגלואמלוזר הנורא-ומאז חי עם דובי הבנדר.

כאשר טוויג שומע כי ידידו קאולקייפ חי, הוא ורוק מתכננים תוכנית פשיטה על מגדל הלילה. ספינת הרקיע האחרונה, יחד עם צוות של דובי בנדר, מפליגה למסעה האחרון. אולם גם סלע הטיסה של פושטתרקיע לוקה במחלתאבן, וטוויג מחליט למות עם ספינתו. ציפורסעד מציל אותו ולוקח אותו לגאונהר. בסוף הספר מגלה רוק כי כשהיה ילד חי בקן של דובי בנדר ולכן הוא מבין את שפתם.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:קורות קצעולם
קטגוריה:ספרי 2007
קטגוריה:ספרי הוצאת עם עובד: פנטזיה
מיכאל שיחור

ממוזער|270x270 פיקסלים|מיכאל שיחור (2017)
**מיכאל שיחור** (נולד ב-11 בספטמבר 1959 בתל אביב) הוא המפתח והעורך של מדריכי הטיולים 'שיחור', מייסד ומנכ"ל של הוצאת 'שיחור' המתמחה במדריכי טיולים לתייר הישראלי.

שירת בצה"ל בתפקיד קצין חינוך וידיעת הארץ.

התחיל בכתיבת סדרת הספרים לאחר טיול שעשה בגיל 17 ביבשת אמריקה. באותה עת החליט לוותר על רכישת מדריך הטיול למקסיקו כדי לחסוך 10$, ורק בדיעבד, כאשר שב לארצות הברית, הבין שהחמיץ את הפירמידות של המאיה בגלל שלא ידע על קיומן. אירוע זה עורר אצלו את המודעות לנחיצות מדריך מסודר ומפורט שישרת את התייר הישראלי בטיוליו. בגיל 23 ייסד את החברה ופרסם את מדריך הטיולים הראשון שלו.

ספרי הוצאת שיחור תורגמו ל-13 שפות ונמכרו במיליוני עותקים. הוציא לאור 45 מדריכים לערים ולארצות שונות בעולם.

בשנת 1994 יזם שיחור את אחת מתוכנות התיירות הדיגיטלית הראשונות בעולם, בצורת תקליטור שכלל מפות ומידע על יעדי נסיעות פופולריים. בשנת 2009 השיק שיחור תכנים דיגיטליים שכללו, בין היתר, אתר אינטרנט גדול ואפליקציית תיירות לטלפונים חכמים ולמכשירי אייפד.

בנוסף, עוסק שיחור בייעוץ כמומחה בנושאי תיירות לגופים גדולים בארץ ובעולם.

המהדורות האחרונות של מדריכי הטיולים יצאו לאור בשנת 2019 ובאותה שנה הפסיקה הוצאת שיחור את פעילותה.

בשנת 2021 החל בפיתוח אפליקציה לתכנון חופשה מותאמת אישית על בסיס מאגר המידע של מדריכי שיחור, אך המיזם לא הצליח כלכלית, והחברות שבבעלותו שקעו בחובות, ששיחור ערב להם.

## קישורים חיצוניים

 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מחברי ספרי עיון ישראלים
קטגוריה:מנהלים ישראלים
קטגוריה:אנשי תיירות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1959
המופע של אנדי גריפית'

**המופע של אנדי גריפית**' (באנגלית: **Andy Griffith Show**) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית קומית-דרמטית ששודרה במסגרת CBS בין אוקטובר 1960 לאפריל 1968. ב-2002, פרסם מגזין הטלוויזיה TV Guide רשימה של 50 תוכניות הטלוויזיה הגדולות של כל הזמנים, ודרג את "המופע של אנדי גריפית'" במקום התשיעי. הסדרה הניבה סדרת בת: "מייברי אר.אף.די.".

## פירוט כללי
אנדי גריפית' משחק שריף אלמן בעיירה הקטנה מייבורי שבצפון קרוליינה, חייו מסתבכים עם סגנו חסר הכישרון אך בעל הכוונות הטובות ברני פייפ (דון נוטס), דודתו הרווקה ועקרת הבית דודה בי (פרנסס בוויאר), ובנו הצעיר אופי (רון הווארד). אליהם מצטרפים אנשי העיירה, מכרים, וחברות זמניות שמסבכות עוד יותר את חייו. 

הסדרה זכתה להצלחה רבה, ולעולם לא ירדו מתחת למקום השביעי במדד נילסן, כאשר העונה האחרונה סיימה במקום הראשון. אף שהסדרה וגריפית' לא זכו בפרסים, שחקני משנה זכו בשישה פרסי אמי. שידורים חוזרים עדיין נפוצים ברחבי ארצות הברית, והסרטים ניתנים לקניה בדי וי די.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קומדיות מצבים אמריקאיות
קטגוריה:אולפני CBS: תוכניות וסדרות
קטגוריה:CBS: תוכניות וסדרות
קטגוריה:ערוץ המזרח התיכון - תוכניות רכש
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 1960
מקומיות (תורת הקבוצות)

ה**מקומיות**  של פונקציה או של יחס היא פונקציה  \sigma \colon \mathcal{F} \cup \mathcal{R} \rightarrow \mathbb {N}  המוגדרת באופן הבא: 
# לכל סימן פונקציה  f \in \mathcal{F}  הערך  \sigma (f)  הוא כמות הפרמטרים שהפונקציה מקבלת.
#לכל סימן יחס  R \in \mathcal{R}  הערך  \sigma (R)  הוא מספר האיברים עליהם חל היחס, כאשר כל איבר הוא או קבוע או משתנה.

המקומיות אינה משתנה תחת ייחוס.

קטגוריה:לוגיקה
קטגוריה:תורת הקבוצות
יוביסופט

**יוביסופט** (באנגלית: **Ubisoft Entertainment**; בצרפתית ובשפות נוספות נהגה השם **אוביסופט**) היא חברה צרפתית לפיתוח והפצה של משחקי מחשב ומשחקי וידאו. יוביסופט היא מפיצת משחקי המחשב השלישית בגודלה באירופה והרביעית בגודלה בארצות הברית. החברה מעסיקה יותר מ-6,400 עובדים ברחבי העולם, 1,600 מתוכם בסטודיו הפיתוח הגדול ביותר של החברה במונטריאול, קנדה.

יוביסופט היא חברה ציבורית שמניותיה נסחרות בבורסת Euronext.

בין משחקיה הבולטים של החברה: Tom Clancy's Ghost Recon (סדרת משחקים), ריימן, סדרת משחקי Assassin's Creed, Far Cry, המתיישבים 4, Driver, Heroes of Might and Magic, Howrse (מהמשחק החמישי), TrackMania וסדרת משחקי הנסיך הפרסי.

## היסטוריה
החברה נוסדה על ידי חמישה אחים למשפחת גיימו, במרס 1986 בצרפת. איב גיימו ערך מספר עסקאות עם חברות כמו Electronic Arts, Sierra Entertainment, ו-MicroProse על מנת להפיץ את המשחקים שלהם בצרפת. עד שנת 1990, יוביסופט הרחיבה את קהל היעד והפיצה את משחקיה בין השאר בארצות הברית, בבריטניה ובגרמניה.

בשנות ה-90 המוקדמות, יוביסופט יזמה הפצה של משחקים בפיתוח ביתי שיצא לפועל בשנת 1994 בפתיחת הסטודיו שלה במונטריאול שבקנדה, תחת השם יוביסופט מונטריאול, שהפך מאוחר יותר למשרדה הראשי.

יוביסופט הפכה לחברה ציבורית לראשונה בשנת 1996, והמשיכה בהרחבת המשרדים שלה מסביב לגלובוס.

בשנת 2000, יוביסופט רכשה את Red Storm Entertainment.

לאורך השנים יוביסופט רכשה חברות רבות, עם הרכישות שלה היא השיגה את הזכיינות על כותרים רבים שלא היו שייכים לה. כך לדוגמה הם תמכו במטריקס אונליין, השיגו את הזכיינות לכותר מיסט, ואת הזכיינות לאחת הכותרים היותר מוצלחים שלה הנסיך הפרסי.

בשנת 2008, יוביסופט רכשה את Massive Entertainment, חברה שהייתה אחראית לפיתוחי משחקי אסטרטגיה ממיקרוסופט. החברה פיתחה כותרים מוצלחים כמו Far Cry 3, או הכותר החדש מבית יוביסופט - Tom Clancy's The Division. עם התפרקות THQ הם רכשו את הזכויות על South Park: The Stick of Truth.

## אולפנים
כחברה העצמאית לפיתוח משחקי מחשב הגדולה השלישית בעולם, יוביסופט היא בעלת משרדים ואולפנים רבים ברחבי העולם.

### חברות בת

### חברות בת לשעבר

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:חברות משחקי וידאו
קטגוריה:חברות צרפתיות
קטגוריה:חברות הנסחרות ביורונקסט
סבכי העולם החדש

240px|ממוזער|Basileuterus rufifrons
**סבכי העולם החדש** (שם מדעי: Parulidae) היא משפחה של ציפורי שיר הנפוצה באמריקה. משפחה זו אינה קשורה למשפחת הסבכיים. המינים במשפחת סבכי העולם הישן שוכני עצים (מלבד שלושה מינים) וכולם אוכלי חרקים.

במשפחה 24 סוגים ו-120 מינים.

## רשימת הסוגים
* Basileuterus - בו 23 מינים.
* Cardellina - בו סבכי אדום
* מין יחיד Catharopeza bishopi.
* Ergaticus - בו 2 מינים.
* מין יחיד Basileuterus lachrymosus.
* Geothlypis - בו 12 מינים.
* מין יחיד Helmitheros vermivorum.
* מין יחיד Leucopeza semperi.
* מין יחיד Limnothlypis swainsonii.
* מין יחיד Microligea palustris.
* מין יחיד Mniotilta varia.
* Myioborus - בו 12 מינים.
* מין יחיד Oporornis agilis.
* Oreothlypis - בו 8 מינים.
* Parkesia - בו 2 מינים.
* Parula - בו 2 מינים.
* Phaeothlypis - בו 2 מינים.
* מין יחיד Protonotaria citrea.
* מין יחיד Seiurus aurocapilla.
* Setophaga - בו 34 מינים, ביניהם סבכון צהוב-כתר.
* Teretistris - בו 2 מינים - ייתכן ששייכים למשפחה עצמאית
* Vermivora - בו 3 מינים - בו סבכון זהוב-כנף.
* Wilsonia - בו 3 מינים.
* מין יחיד Zeledonia coronata - ייתכן ששייך למשפחה עצמאית.

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1947
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אלכסנדר ווטמור
התנגשות מטוס עיט ומטוס בז

**התנגשות מטוס עיט ומטוס בז** הייתה תאונת אימונים אווירית בחיל האוויר הישראלי, שהתרחשה ב-1 במאי 1983, ובסופה הונחת מטוס F-15D (בז דו-מושבי) מספר *957* "מרקיע שחקים" בשלום לאחר שנתלשה ממנו כנף.

## התאונה
ב־1 במאי 1983 ערך זוג מטוסי F-15D מטייסת 106 אימון קרב-אוויר נגד ארבעה מטוסי A-4N סקייהוק ("עיט") מטייסת 116 שדימו תקיפת שדה תעופה באזור נחל צין בנגב. האימון נערך במסגרת תרגול ימי לחימה של בסיס תל נוף.

במהלך האימון נכנס טייס ה־F-15D (מטוס 957 "מרקיע שחקים") למצב של שיגור טיל אוויר-אוויר על מטוס מספר 3 ברביעיית התוקפים והתנגש עם שורש הכנף הימנית בתוקף מספר 4. מטוס הסקייהוק התפוצץ מייד והטייס (ר.ש.) ניסה לנטוש בעזרת ידית ההפלטה התחתונה, וכשפעולה זו לא הצליחה הצליח לנטוש בעזרת ידית ההפלטה העליונה. מטוס ה־F-15 נפגע גם הוא באופן קשה: כנפו הימנית נתלשה עד פתח כונס האוויר. המטוס החל להסתחרר כשהוא צולל מטה בזווית של כ־30 מעלות. כתוצאה מהקריעה, נפלט סילון של דלק מגוף המטוס, שמנע מהטייס, זיו נדיבי, ומהנווט, יהואר גל, את היכולת להבחין בכך שהכנף הימנית של המטוס חסרה.

בניסיון להשתלט על סחרור המטוס הפעיל הטייס את המבער האחורי והביא לעלייה מיידית במהירות המטוס, ובנוסף הפעיל את המנועים באופן א־סימטרי. גם מייצבי הכיוון עזרו להשלמת יציבות המטוס, וכך החל הטייס לייצב בהדרגה את המטוס, כשהכנף השמאלית מספקת את העילוי הנדרש (שהושג בזכות מהירות המטוס), והזנב והמנועים את שיווי המשקל. המטוס הופנה לנחיתה מידית בבסיס רמון. הטייס הוריד את וו העצירה והנחית את המטוס במהירות כפולה מאשר בנחיתה רגילה, כ־260 קשר, במטרה להתגבר על הנזק הפיזי שהביא להקטנת העילוי. בנוסף, קרא הטייס בקשר למגדל הפיקוח להרים את רשת עצירת החירום. בשל המהירות הגבוהה של המטוס נקרע וו העצירה של המטוס, והוא המשיך בנסיעה במהירות גבוהה על פני המסלול ונעצר כשישה מטרים בלבד מרשת העצירה.

רק לאחר הנחיתה גילה הטייס כי איבד חלק ניכר מהכנף. הסיבה האווירודינמית לכך שהמטוס שרד היא מכוח הזנב הכפול ובכך שהמטוס הוא דו־מנועי, ולא – היה מסתחרר ומתרסק.

## שיפוץ וחזרה לשירות מבצעי
חברת מקדונל דאגלס, שלא האמינה תחילה ונדהמה למראה התמונות, החליטה להעניק לחיל האוויר כנף חלופית במתנה וכיסתה את עלות התיקונים. ה-F-15 שופץ תוך חודשים ספורים וחזר לטוס באופן מבצעי בטייסת.

ב-19 בנובמבר 1985, במהלך משימת אבטחת טיסת צילום מעל לבנון שבה השתתף, התפתח קרב אוויר שבו הפיל בז "מרקיע שחקים" מטוס מיג 23 סורי ומטוס מיג 23 נוסף שהופל זיכה אותו ב"חצי הפלה" נוספת מאחר שלא ניתן היה לקבוע איזה מזוג הבזים שיגר את הטיל שגרם להפלתו. בסך הכל למטוס זה יש 4.5 הפלות של מטוסי אויב סורים.

## לקריאה נוספת
* מירב הלפרין, אהרון לפידות, **חליפת לחץ - דפים בספר הטיסות של חיל האוויר**, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2000, הפרק "נחיתה בכנף אחת", עמ' 297–302

## קישורים חיצוניים
* סרטון של "101 הפקות", המשחזר את התאונה. פורסם לרגל יום העצמאות ה-70
* סרטון המציג את התאונה
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תקריות ואסונות תעופה בישראל
קטגוריה:חיל האוויר הישראלי: תאונות אוויריות
קטגוריה:צה"ל: תאונות אימונים
קטגוריה:התנגשויות בין כלי טיס צבאיים
קטגוריה:תקריות ואסונות תעופה ב-1983
קטגוריה:1983 בישראל
מחזיקי הדת (לונדון)

שמאל|ממוזער|250px|בית הכנסת הנוכחי של הקהילה בשכונת גולדרס גרין
**קהילת מחזיקי הדת** (באנגלית: **Machzike Hadath**) היא מהקהילות החרדיות העצמאיות הוותיקות בלונדון. התפרסמה ברבנים ידועי שם שעמדו בראשה.

## היסטוריה
הקהילה נוסדה בשנת 1891 באיסט אנד של לונדון, אנגליה. בשנת 1893 התמזגה עם "קהילת מחזיקי שומרי שבת". בשנת 1898 רכשה הקהילה מבנה ברחוב Brick Lane, ששימש קודם לכן ככנסייה. היה זה בעקבות גלי הגירה גדולים של יהודים ממזרח אירופה שהתגוררו באזור זה. במקום זה שהתה הקהילה במשך 70 שנים. עם הידלדלות האוכלוסייה היהודית באזור עבר בית הכנסת בשנת 1970 לשכונת גולדרס גרין. בשנת 1983 נחנך מבנה חדש של בית כנסת, המשמש את הקהילה עד היום. בית הכנסת הוותיק באיסט אנד משמש היום כמסגד לאוכלוסיית המהגרים מבנגלדש המתגוררת בשכונה. 

הקהילה הייתה מורכבת מיהודים אשכנזים ששמרו על הנוסח המקובל של יהודי ליטא. רב הקהילה הראשון היה הרב אברהם אבא ורנר (כיהן בין השנים 1891–1911). בהמשך שימשו בקהילה רבנים מפורסמים ובהם הרב אברהם יצחק הכהן קוק, שהוזמן על ידי מנחם מנדל חייקין ובנימין דייכוסקי לכהן כרב הקהילה במהלך מלחמת העולם הראשונה, לאחר ש"נתקע" בשווייץ ולא יכול היה לשוב לארץ ישראל. הרב יחזקאל אברמסקי שימש כרב הקהילה ב-1932, לאחר יציאתו מברית המועצות. הרב הנוכחי הוא הרב אילן הלברשטט.

במרץ 2026, הוצתו ארבעה אמבולנסים של ארגון הצלה יהודי, ליד בית הכנסת, על ידי מחבלים מארגון הטרור השיעי אסחאב אל-ימין.

## לקריאה נוספת

***[http://www.israel613.com/books/MACHZIKE_DAT_LONDON-E.pdf A Fortress in Anglo-Jewry - The Story of the Machzike Hadath]**, Homa Bernard, SHAPIRO VALLENTINE AND COMPANY, 1953


## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יהדות בריטניה
קטגוריה:יהדות חרדית
קטגוריה:לונדון: בתי כנסת
קטגוריה:הראי"ה קוק
קטגוריה:לונדון: מבנים
קטגוריה:ברנט
וילהלם ראבה

[שמאל|ממוזער|150px|ביתו של ראבה ב[בראונשווייג]]

**וילהלם רַאבֶּה** (גרמנית: **Wilhelm Raabe**; 8 בספטמבר 1831 – 15 בנובמבר 1910) היה סופר גרמני.

## ביוגרפיה
בנעוריו (1854-1849) עבד ראבה בחנות ספרים במגדבורג. ב-1854 התחיל ללמוד פילוסופיה והיסטוריה באוניברסיטת ברלין. באותה שנה כתב את הרומן האידילי הפופולרי שלו "כרוניקה של רחוב שפרלינג", שראה אור ב-1957 תחת שם העט **יעקב קורווינוס** (Jakob Corvinus).

ראבה ישב כשלוש שנים בוולפנביטל, ומ-1862 בשטוטגרט. שם, כשהוא מקדיש את כל עתותיו ליצירה, כתב את הרומנים שלו "אנשי היער" (1863), "כומר הרעב" (1864), "אבו טלפאן" (1867), וכן שני קובצי סיפורים בשם "קולות רחוקים" (1865) ו"הקשת" (1869). מ-1870 ישב בקביעות בבראונשווייג, שם פרסם כמה רומנים נוספים. ראבה עסק בציור להנאתו. כ-600 מציוריו נמצאים בבעלות פרטית של צאצאיו ובמוזיאון בראונשוויג.

## יצירתו
בסיפוריו ניכרות השפעתם של ז'אן פול ודיקנס, ובמידה ידועה גם של גתה. אף על פי כן ידע לשמור על עצמיותו במחשבה ובסגנון. כיוון את נושאיו בעיקר לאדם הפשוט ולחיים הצנועים והבריאים. מצד אחר, ידע גם להתל, בהומור ובסאטירה, בבעלי היומרות. גם נימה גרמנית לאומית מובהקת מצויה בכתביו. עם זאת הצליף בשוט הסאטירה על הלאומיות הקיצונית. כאמן הצליח לעצב דמויות ברורות, אך הצליח פחות ברקמת העלילה. רבים מגיבוריו נושאים את חלומותיו אידיאליסטים של המספר. עולמו הפנימי של הגיבור תופס מקום ניכר בכתביו.

ב"כרוניקה של רחוב שפרלינג" תיאר, על רקע של רחוב ברלינאי, אנשים בדרכי חייהם, שהם אספקלריה לעולם רחב יותר. ב"משרדו של האל" (1862) פנה אל הרפורמציה הפרוטסטנטית. ב"כומר הרעב", ספרו החשוב ביותר, דן בשאלות חינוך והתפתחות. ב"אבו טלפאן" יש מביקורת התרבות החדשה. בספריו המאוחרים מורגשת השפעת הפסימיות של ארתור שופנהאואר. ראבה חזה את משברה המוסרי של אירופה, אך אף על פי כן נטה להאמין בניצחונם של הכוחות הבונים שבאדם. באמונה זו היה הרבה מן ההישענות על ערכים מסורתיים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים גרמנים
קטגוריה:ציירים גרמנים
קטגוריה:סופרים גרמנים הידועים בשם עט
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1831
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1910
מייקל ונדן

**מייקל "מייק" וינסנט ונדן** (באנגלית: **Michael "Mike" Vincent Wenden**; נולד ב-17 בנובמבר 1949) הוא שחיין עבר מאוסטרליה. אלוף אולימפי בעל 4 מדליות מהן 2 מזהב ושיאן העולם במשחה היוקרתי ל-100 מטר חופשי.

## ביוגרפיה
ונדן נולד בסידני ניו סאות' ויילס.

באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) זכה ונדן ב-4 מדליות מהן 2 זהב. מדליות זהב במשחה היוקרתי ל-100 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 52.2 שניות, לפני שיאן העולם היוצא קן וולש (52.8 שניות) ומארק ספיץ (53.0 שניות) שניהם מארצות הברית, במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אולימפי חדש של 1:55.2 דקות, לפני דון שולנדר שיאן העולם שלא נוצח במשך 5 שנים (1:55.8 דקות) וג'ון נלסון (1:58.1 דקות) שניהם מארצות הברית, מדליית כסף במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:53.7 דקות, אחרי ארצות הברית (7:52.3 דקות) ולפני ברית המועצות (8:01.6 דקות) ומדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:34.7 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 3:31.7 דקות וברית המועצות (3:34.2 דקות). בנוסף, הוא סיים במקום רביעי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:00.8 דקות, את משחה החופשי הוא שחה בזינוק שליחים בתוצאה של 51.4 שניות.

באולימפיאדת מינכן (1972) לא הצליח ונדן להגן על תואריו, את מקומו תפס השחיין היהודי מארצות הברית ספיץ. הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:54.40 דקות, במקום חמישי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 52.41 שניות, במקום חמישי במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי 7:48.66 דקות ובמקום 9 במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 4:00.16 דקות.

באליפות העולם בשחייה שנערכה בבלגרד לשעבר יוגוסלביה בשנת 1973 זכה ונדן בשתי מדליות. מדליית כסף במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:43.65 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 7:33.22 דקות ולפני מערב גרמניה 7:43.68 דקות ובמדליית ארד במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 52.22 שניות, אחרי ג'ים מונטגומרי מארצות הברית (51.70 שניות) ומישל רוסו מצרפת 52.08 שניות.

ונדן זכה להיות אחד משמונת הספורטאים האוסטרלים שהובילו את הדגל האולימפי באצטדיון באולימפיאדת סידני (2000).

## הישגים
* בסך הכל שבר ונדן 6 שיאי עולם חדשים בשחייה.
* בשנת 1979 זכה ונדן להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.

## ראו גם

* התפתחות שיא העולם במשחה ל-100 מטר חופשי

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחייני חופשי
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968)
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת מינכן (1972)
קטגוריה:אלופים אולימפיים אוסטרלים: שחייה
קטגוריה:שיאני עולם אוסטרלים: שחייה
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1949