open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
כלות מלחמה

[300px|ממוזער|שמאל|כלות מלחמה [אנגליה|אנגליות שהגיעו לאוסטרליה, 1945]]
**כלות מלחמה** (באנגלית: **War Brides**) הוא הכינוי שניתן לנשים שנישאו לחיילים, לאחר שבני הזוג נפגשו בארץ בה הוצב החייל מחוץ לגבולות ארץ מוצאו במסגרת מלחמה. בדרך כלל היגרו כלות המלחמה לאחר הנישואין אל ארצות המוצא של בעליהן.

המונח מתייחס בעיקר לכלות ולנישואים שהתרחשו במהלך מלחמת העולם השנייה ולאחריה.

## כלות מלחמת העולם השנייה
מקרב חיילי בעלות הברית המערביות שהיו מוצבים בארצות אירופה, אוסטרליה וארצות האוקיינוס השקט, נישאו למעלה מרבע מיליון חיילים לכלות מלחמה. תופעה נרחבת זו נבעה ככל הנראה מגורמים אלו:
*משכה הארוך של המלחמה;
*הצבת מיליוני חיילים במהלך המלחמה מחוץ לגבולות ארצם;
*היות מרבית החיילים צעירים בגיל הנישואין, שהיו צפויים להינשא בארצות מוצאם בתוך שנים אחדות.

על פי נתוני האתר The American War Bride Experience הגיעו לארצות הברית כלות מלחמה בעקבות מלחמת העולם השנייה מ-60 ארצות שונות – מרביתן ארצות אירופה, אך גם ארצות באפריקה, בדרום מזרח אסיה, במרכז אמריקה ובאוקיינוס השקט.

משנת 1942 ועד 1952 היגרו מארצות אירופה השונות (כולל בריטניה) כ-250–300 אלף כלות מלחמה. חלק ניכר מהגירת כלות המלחמה התרחשה ב-1946 ונעשתה באמצעות הפלגות מיוחדות של ספינות (War Bride Ships) שאורגנו על מנת להביאן אל ארצותיהן החדשות. מבין הכלות היגרו אל קנדה כ-48 אלף נשים, ועמן כ-22 אלף ילדים.

כ-100 אלף מכלות המלחמה האירופיות היו נשים בריטיות. 15,500 היגרו מאוסטרליה (מרביתן לארצות הברית) ו-1,500 מניו זילנד.

עד 1949 היגרו לארצות הברית 20 אלף כלות מלחמה גרמניות. כ-650 כלות מלחמה יפניות, שהכירו את בעליהן במהלך הצבתם במסגרת משטר הכיבוש של יפן, היגרו לאוסטרליה ב-1952, כאשר בוטל האיסור על כניסתן למדינה.

חיילים במספר לא ידוע היגרו אל ארצות מוצאן של כלותיהם לאחר הנישואין.

בארצות הברית נחקק ב-1945 **חוק כלות המלחמה** (War Brides Act), במטרה לאפשר את הגירת כלות המלחמה אליה. חוק זה ביטל זמנית את האיסור על הגירת מהגרים ממוצא אסייתי ואת מכסות ההגירה של מהגרים מאירופה שנקבעו בחוק ההגירה של 1924. הוראותיו הורחבו בהמשך על ידי חוקים אחרים.

## כלות ממלחמות אחרות
6,400 נשים קוריאניות נישאו לאנשי צבא אמריקניים במהלך מלחמת קוריאה ומיד לאחריה (בעקבותיה נחקק בארצות הברית חוק דומה לזה שנחקק ב-1945 (Immigration and Nationality Act, 1952), על מנת לאפשר את הגירת כלות המלחמה מקוריאה הדרומית).

בין 1965 ל-1975 הגיעו לארצות הברית כ-8,000 נשים וייטנאמיות ככלות מלחמה.

תופעת כלות המלחמה במלחמות שלאחר מלחמת וייטנאם הייתה מצומצמת יותר מסיבות שונות, ובהן הבדלי דת ותרבות בין החיילים שהוצבו בחו"ל לבין הנשים באותן ארצות, אורכם הקצר יותר של מרבית הסכסוכים ופקודות הצבא. נכון לשנת 2006 הוגשו כ-1,500 בקשות לאשרות הגירה עבור נשים מעיראק שנישאו לחיילים אמריקניים או התארסו עמם. חלק ממקרים אלו זכו לתשומת לב תקשורתית.

## לקריאה נוספת
Carol Fallows, **Love & war: stories of war brides from the Great War to Vietnam**, New York: Bantam Books, 2002.

## קישורים חיצוניים

*אתר The American War Bride Experience 
*אתר Canadian War Brides 
*אתר Canadian War Brides of the First World War 
*אתר WarBrides.com.au 

## הערות שוליים

קטגוריה:נישואים
קטגוריה:נישואים בארצות הברית
קטגוריה:הגירה
קטגוריה:הגירה לארצות הברית
קטגוריה:בעקבות מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:בעקבות מלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מלחמת וייטנאם
קטגוריה:מלחמת עיראק
קטגוריה:נשים ומלחמה
הנרי פולר וילסון

סר **הנרי פולר מייטלנד וילסון** (באנגלית: **Henry Fuller Maitland Wilson**; 18 בפברואר 1859, סאפוק, הממלכה המאוחדת – 16 בנובמבר 1941, הממלכה המאוחדת) היה לוטננט גנרל בריטי, מפקד דיוויזיה בחזית המערבית ומפקד קורפוס בחזית המקדונית במלחמת העולם הראשונה, ולאחר מכן מפקד כוחות כיבוש של מדינות ההסכמה במקומות שונים בטורקיה.

## ביוגרפיה
### ראשית הקריירה
פולר וילסון נולד ב-1859 למשפחה בעלת מסורת צבאית. אביו היה לויטננט קולונל בצבא הבריטי. הוא למד באיטון קולג' ובהמשך באקדמיה הצבאית המלכותית וב-1878 הוסמך כסגן משנה והוצב בחטיבת הרובאים. פולר וילסון לחם ב ולאחריה, ב-1884 הועלה לדרגת קפטן. ב-1899 הועבר לזירת מלחמת הבורים השנייה ולאחריה הועלה לדרגת לויטננט קולונל. ב-1902 מונה פולר וילסון למפקד הגדוד השני של חטיבת הרובאים ועם קציניה הזוטרים של החטיבה נמנה בעת ההיא אחיינו הנרי מייטלנד וילסון. ב-1911 מונה למפקד חטיבת הרגלים ה-12.

### מלחמת העולם הראשונה
בראשית מלחמת העולם הראשונה פיקד פולר וילסון על חטיבתו במסגרת הדיוויזיה ה-4 של הצבא הבריטי ובשלהי אוגוסט 1914 נטל חלק בקרב לה קאטו. ב-9 בספטמבר 1914 מונה למפקד הדיוויזיה ה-4 לאחר שקודמו נפצע בתאונה, ולחם עימה בקרב איפר הראשון ובהשני. בספטמבר 1915 הועלה פולר וילסון לדרגת לויטננט ג'נרל ומונה למפקד הקורפוס ה-12 של הצבא הבריטי אשר הועבר מהחזית המערבית לחזית המקדונית כדי לתגבר את כוחות מדינות ההסכמה בחזית. במסגרת זו פיקד על הקורפוס בקרב דויראן השני שהסתיים בתבוסה בריטית.

בספטמבר 1918 במסגרת מתקפת הווארדאר של כוחות מדינות ההסכמה, פיקד פולר וילסון על הכוחות הבריטיים בגזרה המערבית של אגם דויראן ובמהלך קרב דויראן השלישי ספגו כוחותיו אבדות כבדות ולא עלה בידם לפרוץ את קווי הבולגרים.

### לאחר המלחמה ואחריתו
לאחר חתימת שביתת הנשק של סלוניקי עם ממלכת בולגריה והפסקת האש של מודרוס עם האימפריה העות'מאנית פסקה הלחימה ופולר וילסון מונה למפקד כוחות מדינות ההסכמה בחצי האי גליפולי ובאזור הבוספורוס. ב-11 בפברואר 1919 מונה למפקד כוחות הצבא הבריטי בחזית המקדונית ובחזית הים השחור. ב-18 בנובמבר 1920 סיים פולר וילסון את תפקידו וב-13 ביולי 1921 פרש משירות פעיל. ב-1941 הלך הנרי פולר וילסון לעולמו והוא בן 82 שנים.

## ראו גם
* החזית המקדונית במלחמת העולם הראשונה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה: אישים
קטגוריה:החזית המקדונית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש: גבירות ואבירים מפקדים
קטגוריה:מסדר האמבט: אבירים וגבירות מפקדים
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:מפקדי גייסות בצבא בריטניה במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:בוגרי איטון קולג'
קטגוריה:בוגרי המכללה הצבאית המלכותית בסנדהרסט
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1859
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1941
שני מלכים

**שני מלכים** (באנגלית: **Pair of Kings**, בתרגום חופשי: צמד מלכים) היא קומדיית מצבים המשודרת בערוץ דיסני ובערוץ דיסני XD. הסדרה זכתה להצלחה רבה וניכר בה שימוש רב באפקטים חזותיים.

## עלילה
בריידי ובומר הם שני תאומים אחאים משיקגו, שם נחשבים למפסידנים וחנונים. מייסון מאקולה, שומר בית המלכות מהאי קינקאו מודיע לשניים כי הם המלכים הרשמיים של קינקאו. יחד איתו הם עוברים לקינקאו, שם פוגשים את מיכאלה בת מייסון, ואת לני, מחליפם הרשמי. עקב חוסר ניסיונם, נקלעים התאומים כל פרק מחדש לצרות עם שבטי הפרא של האי, הכוללים את אנשי הטרנטולה ואנשי העצים, ונדרשים לעזרת מיכאלה ואביה כדי לפתור אותן. בעונה השלישית בורח בריידי מהאי ובאז מחליף אותו.

## דמויות
### דמויות ראשיות
***בריידי** (מיטשל מוסו) (עונות 1–2) – מלך האי הפראי קינקאו. אחיו התאום של בומר. מאוהב במיכאלה. נחשב לירוד בין התאומים, אשר נפצע בקלות ונכלא.
***בומר** (דוק שואו) – מלך האי הפראי קינקאו. אחיו התאום של בריידי. אינו נקלע למצבי הבכה רבים כמו בריידי, אך נחשב לילדותי בין השניים. מסכים לכל דבר אליו יתבקש, לעיתים ללא אף מחשבה תחילה, בניגוד לאחיו. דוחף את אחיו להיגרר לרצונותיו. מאוהב ברבקה.
***באז** (אדם היקס) (עונה 3) – מלך האי הפראי קיקנאו. האח השלישי של בריידי ובומר. הוא אבד בסערה וגודל על ידי קופים. לרוב אוכל עם כפות רגליו.
***מיכאלה מאקולה** (קלסי צ'או) – בתו של מייסון מאקולה. עליה הוטל ללמד את התאומים להסתגל לחייהם כמלכים. כמעט בכל פרק עוזרת לתאומים להיחלץ מהצרות אליהן נקלעו. אחראית ובוגרת ביחס לגילה ומאוהבת בבריידי.
***מייסון מאקולה** (גינו סג'רס) – היועץ ומאבטח של הטירה. בעל צבא של שומרי ראש. אביה של מיכאלה ודואג לה מאוד עקב היותה בת יחידה. בניגוד למיכאלה, דורש מהמלכים לתקן כל טעות אותה עשו.
***לני** (ריאן אוצ'ואה) – בן דודם של התאומים. מתעב אותם ויעשה כל דבר להדיחם מתפקידם על מנת להתמנות למלך אפילו יהרוג אותם, מזימותיו נכשלות תמיד. מורד ומתקשה להקשיב למייסון, בעונה 3 מקבל את לאנדה (הארץ של לני) וההצדעה של האי לאנדה היא "לוזר".

### דמויות משניות
***מהאמה** – אחד ממשרתי הטירה של המלכים.
***דודה ננסי** (טצ'ינה ארנולד) – הדודה הרגזנית של בומר ובריידי.
***ימקושי** (ויסנט פסטור) – הדג המדבר בן ה-100 של לני. הוא תמיד עם לני ושונא את המלכים כמו לני. באחת התוכניות מתברר שימקושי הוא אחיו התאום והרשע של המלך הראשון אשר הפך לדג בגלל כישוף שאחיו הטיל עליו.
***הדוד ביל** (ג'ון אריק פנטאלי) – בעלה של ננסי
***פרא** – יד ימינו של לני, אינו חכם במיוחד ותמיד מקשיב ללני.

## שידור בישראל
הסדרה עלתה לשידור בישראל ב-11 באוגוסט 2011, כמעט שנה לאחר עלייתה לשידור בארצות הברית. היא שודרה בימי ראשון בשעה 19:00.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:דיסני: סדרות טלוויזיה
קטגוריה:קומדיות מצבים אמריקאיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 2010
אולגה סוסנובסקה

**אולגה סוסנובסקה** (בפולנית: **Olga Sosnovska**; נולדה ב-21 במאי 1972 בוויילון שבפולין) היא שחקנית ילידת פולין המתגוררת בארצות הברית ובבריטניה.

## ביוגרפיה
תפקידה הידוע ביותר הוא כאשת העסקים הפולנייה לנה קונדרה, באופרת הסבון "כל ילדיי" של רשת ABC. הזוגיות שלה בסדרה עם הדמות של בלנקה מונטגומרי והנשיקה של שתיהן עשתה היסטוריה טלוויזיונית.

בבריטניה היא ידועה בעיקר כפיונה קרטר בעונות השלישית והרביעית של סדרת הריגול "ספוקס". היא עזבה את הסדרה ב-2005 באמצע העונה כשנכנסה להריון.

סוסנובסקה נשואה לשחקן האמריקאי סנדהיל רממורת'י (גיבורים). לבני הזוג יש בת, האלינה, ובן, אלכס. היא שיחקה בתפקיד משנה בעונה השלישית של "גיבורים". ב-2007 גילמה את הדמות דבי בסרט "אושן 13".

## פילמוגרפיה
* ג'ייסון והארגונטים (2000) Jason and the Argonauts
* בחזרה לאחוזת העמק (2001) Monarch of the Glen
* קח אותי (2001) Take Me
* כל ילדיי (2002-2004) All My Children
* חוק וסדר (2003) Law & Order
* ספוקס (2004-2005) Spooks
* בית הזכרונות (2004) House Of D
* אושן 13 (2007) Ocean's Thirteen
* העשב של השכן (2011) Weeds

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה פולניות
קטגוריה:ספוקס
קטגוריה:מהגרות מפולין לארצות הברית
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1972
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1972
אור (רונה)

**אור** או **אורוז** הוא שמה של הרונה **ᚢ** באלפבית פות'רק קדום, אשר מתועתקת כצליל שורוק.

משמעות שמה של הרונה - שור בר, אך ייתכן שמקור השם במילה הפרוטו-גרמנית אורם שמשמעה "מים".

אות זו מקבילה לאות "אורוס" באלפבית הגותי.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:רונות
קונטיננטל AG

**קונטיננטל AG** היא חברה גרמנית המייצרת צמיגים, בלמים, מערכות בקרת יציבות, מערכות הזרקת דלק למנועים, מכשירי טכוגרף וחלקים נוספים לתעשיית הרכב. החברה היא יצרנית הצמיגים הרביעית בגודלה בעולם.

מטה החברה שוכן בעיר הנובר בגרמניה.

## היסטוריה
קונטיננטל הוקמה בשנת 1871 כחברה לייצור גומי. בשנת 1892 החלה לייצר צמיגים לאופניים, ובשנת 1898 החלה לייצר צמיגים למכוניות. מפעל החברה ניזוק במהלך ההפצצות מן האוויר על העיר הנובר במלחמת העולם השנייה אך נבנה מחדש. החברה הייתה ספק משמעותי לכוחות הנאצים והשתמשה באסירים ממחנות הריכוז, החברה סיפקה צמיגים למטוסים, רכבים וכלים אחרים ששימשו את גרמניה הנאצית. מאז שנות ה-80 של המאה ה-20 משמש מתקן החברה גם כמכון הטכנולוגי של הנובר, ומאכלס חברות סטארט אפ. בחלוף השנים, חל שינוי במיקוד העסקי של החברה, והיא הפכה מיצרנית צמיגים לאחת הספקיות הגדולות בעולם של מוצרים לתעשיית הרכב ולספקית השנייה בגודלה באירופה. בשנת 2010 העסיקה החברה למעלה מ-148 אלף עובדים בלמעלה מ-200 אתרים שונים, ב-46 מדינות ברחבי העולם. קונטיננטל היא החברה המובילה בגרמניה בייצור צמיגים.

בשנת 2017 רכשה החברה את הסטארטאפ הישראלי ארגוס המפתח מערכת אבטחה לכלי רכב.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יצרני צמיגים
קטגוריה:חברות גרמניות
קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בפרנקפורט
קטגוריה:חברות משתפות פעולה עם הנאצים
ת'וריסז

**ת'וּרִיסָז** או **תוּרְס** הוא שמה של הרונה **ᚦ** באנגלית עתיקה ופרוטו-גרמנית.

רונה זו מתועתקת כצליל: "" ומשמעות שמה "ענק" בהתבסס על המיתולוגיה הפינית, או המיתולוגיה הנורדית. השם מתקשר גם לשמו של האל ת'ור ממיתולוגיה זו, אשר הרג ענקים באמצעות קורנס הרעם האגדי מיולניר.

אות זו מקבילה לאות הגותית: 12px.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:רונות
אנסוז

[150px|שמאל|ממוזער|100px|גרסאות שונות של צורת כתיבת הרונה ב[פות'רק מאוחרת.]]
**אנסוז** היא הרונה **ᚬ** באלפבית פות'רק מאוחר והיא מתועתקת כ: "a".

ככל הנראה צורת הרונה התפתחה מהאות האטרוסקית 15px אשר לימים התפתחה לאות הלטינית: "A". מקורה של האות האטרוסקית, באות האלפבית הפיניקי: 15px| המקבילה ל"אלף" העברית.

מקור שמה של הרונה בשמו של האל אסיר מהמיתולוגיה הנורדית או במילה "אוס" שמשמעה פה (באנגלית עתיקה) או שפך נהר (בנורדית עתיקה).

האות, ככל הנקרה מקבילה לאות 20px באלפבית הגותי.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:רונות
זמני הזריחה והשקיעה

**זמני הזריחה והשקיעה** הם הזמנים בהם השמש זורחת ושוקעת במקום מסוים. ישנם לוחות שנה שבהם מצוינים זמנים אלה. את הזמנים האלו ניתן לחשב מראש על ידי כלים אסטרונומיים.

השעה בה השמש נמצאת באמצע השמים (כאשר הזמן שעבר מהזריחה שווה לזמן שיעבור עד לשקיעה) היא בסביבות 12 בצהריים, ונקראת בפי האסטרונומים Solar noon.

## תלות מועדי הזריחה והשקיעה בקווי רוחב

בתקופת הקיץ של הקוטב הצפוני לא שוקעת השמש שם, ובמקביל שורר לילה בקוטב הדרומי. תופעה זו תלויה בקו הרוחב בו נמצא הצופה. תופעה זו מתחילה בערך בקו רוחב 66.5°.

## שימושים

להכרתם של זמני הזריחה והשקיעה יש חשיבות עבור קביעת זמניהם של טקסים דתיים בדתות רבות, בהן היהדות, האסלאם והנצרות. כניסת שבת, מוצאי שבת וחגים רבים מתחילים עם השקיעה כיוון שהיום ביהדות מתחיל בערב.

חשיבות נוספת לידע זה יש לעריכת פעולות צבאיות, כמו תקיפת האויב עם שחר. אפשר לתקוף גם מהכיוון בו השמש זורחת, כך שהאויב יהיה מסונוור. בלוחות שנה צבאיים יופיע גם מופע הירח - שעת זריחתו, שקיעתו, והמידה בה הוא מלא.

## ראו גם
* אזור זמן

## קישורים חיצוניים
* זריחה, שקיעה ודמדומים, באתר אסטרופדיה
*
## הערות שוליים

קטגוריה:זמן
ריידו

**רֵיִידוֹ** שמה הפרוטו-גרמנית של הרונה **ᚱ** באלפבית פות'רק קדום. הרונה מתועתקת לאות "r" ("ר").

משמעות שמה של הרונה היא "מסע" או "רכיבה (על סוס)". 

צורתה של הרונה התפתחה ישירות מהאות הלטינית: "R", והיא מקבילה לאות "ריידה" באלפבית הגותי.

קטגוריה:רונות
תיאטרון הצבא הרוסי

שמאל|ממוזער|250px|תיאטרון הצבא הרוסי במוסקבה (צולם ב-2016)
**תיאטרון הצבא הרוסי** (לשעבר: **תיאטרון הצבא האדום**) או בשמו המלא: **התיאטרון האקדמי המרכזי של הצבא הרוסי** הוא בית תיאטרון מפורסם הממוקם בנפת משצ'אנקה במוסקבה בירת רוסיה. 

הבניין נבנה בשנת 1940 בסגנון קלסיציזם סטליניסטי ומעוצב בצורה של **הכוכב האדום הסובייטי** ותוכנן על ידי האדריכלים אלביאן ק 'וו' סימביריצב. נטען שבתיאטרון נבנתה גם הבמה הגדולה ביותר באירופה, עם 1900 מקומות ישיבה.

עד שנת 1951 שימש בתור הבית המרכזי של הצבא האדום. בשנים 1951 – 1993 היה הבית המרכזי של הצבא הסובייטי.

כיום מוצגות בו גם הופעות שאינם קשורות לצבא הרוסי.

## קישורים חיצוניים

* 
* תיאטרון הצבא האדום באתר other moscow

קטגוריה:מוסקבה: תיאטראות
קטגוריה:ברית המועצות: תרבות
קטגוריה:הצבא האדום
קאונן

שמאל|ממוזער|300px|התפתחות הרונה קאונן.
**קאונן** היא הרונה **ᚲ** באלפבית הרונות פות'רק קדום, **ᚴ** באלפבית פות'רק מאוחר והרונה **ᚳ** באלפבית פות'ורק אנגלו סקסי. הרונה מתועתקת לאות "K".

ככל הנראה משמעות שמה של הרונה היא כיב קיבה או מחלה אף שיש סבורים שמקור שמה במילה "קנאז" שמשמעה "לפיד" באנגלית עתיקה.

צורת הרונה בפות'רק קדום התפתחה ישירות מהאות האטרוסקית 14px|C. צורתה בפו'תרק מאוחר התפתחה מהאות האטרוסקית 14px|K או ישירות מהאות הלטינית: "K".

אות זו מקבילה לאות הגותית "קוסמה".

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:רונות
סלט דה בף

200px|ממוזער|שמאל|מנת סלט דה בף
**סלטה דה בף** (ברומנית: **Salată de bœuf**) הוא סלט רומני חגיגי המבוסס על בקר ומהווה מקבילה לסלט אוליבייה ולסלטים דומים במדינות חבל הבלקן, רוסיה וטורקיה.

הסלט מורכב ממיונז, תפוח אדמה, אפונה, גזר, קוביות בקר או עוף, מלפפון חמוץ וגמבה מוחמצת.

לסלט שמות נוספים כגון: סלט בקר, סלט רוסי, סלט אוליבייה ומלבד הגרסה הבשרית, קיימת גרסה גם ללא בשר.

## היסטוריה
נוהגים לחשוב שבבסיסו של סלט זה עומד סלט אוליבייה הנקרא כך על שם השף לוסיין אוליבייה, רוסי ממוצא צרפתי או בלגי שנולד במוסקבה בשנת 1838 ונפטר בגיל 45 ביאלטה. בשנת 1862, לוסיין אוליבייה ייסד במוסקבה, יחד עם שותפו יעקב פגוב, את המסעדה המפורסמת ארמיטז' שם הוא הכין והגיש את הסלט הנושא את שמו. ידוע שבמקור המתכון כלל מעדנים יקרים, חלקם מיובאים מארצות אחרות אך לא תפוחי אדמה, שנחשבו למאכל נחות. המרכיב הסודי שייחד את המנה היה המיונז המיוחד שלוסיין אוליבייה הכין בסודי סודות כאשר הוא צפון לבד במטבחו. 

רבים ניסו לפענח את סוד המרכיב המיוחד אך ללא הצלחה, כיוון שהטעם המפורסם לא תואר מעולם בצורה מדויקת. התוצאה הייתה הפצת מתכונים רבים, תחילה ברוסיה עצמה ולאחר מכן בארצות הקרובות ואף המרוחקות. אפשר להסביר את הצלחתו ואת תפוצתו הרבה של הסלט בכך שהוא מאפשר ניצול של שאריות בשר וירקות מבושלים ומוחמצים שונים, דבר המתאים לכל מטבח.

## מצרכים והכנה
ברומנית, הסלט נקרא תחילה סלט רוסי. בספר הבישול הרומני המפורסם של סנדה מרין משנת 1936 לא מופיע מתכון לסלט רוסי. במהדורה ה-12 משנת 1946 מופיע בעמוד 30 מתכון של סלט רוסי הכולל תפוחי אדמה, גזרים, שעועית ירוקה וחלבון ביצה מבושלים וחתוכים לקוביות, אפונה ירוקה מבושלת ומיונז בהכנה ביתית. תוספות אפשריות היו ג'לי בקר (כמו ברגל קרושה), שינקן, או בשר דג מבושל.

בעמוד 32 מופיע סלט בשם Vinegret Salade de Boeuf אותו מכינים בדיוק כמו הסלט הרוסי אך בתוספת בשר מבושל או צלוי חתוך לקוביות קטנות.

## קישורים חיצוניים

*הבישול של סנדה מרין משנת 1936 ו- 1946
*היסטוריה של סלט אוליבייה

## הערות שוליים

קטגוריה:המטבח הרומני
קטגוריה:המטבח הבולגרי
קטגוריה:המטבח האלבני

קטגוריה:מאכלי חג המולד
קומקוואט

שמאל|ממוזער|250px|חתך של קומקוואט
ממוזער|עץ של תפוז סיני בעציץ
**קומקוואט** או **תפוז סיני** הוא עץ פרי וצמח ננסי בעל פרחים ממשפחת הפיגמיים וההדרים. פירותיו משמשים למאכל ודומים לתפוז, אולם הם קטנים ממנו בהרבה וגודלם קרוב לזית אירופי.

## תיאור
עצי או שיחי הקומקוואט הם ירוקי עד וצומחים לאט. הם מגיעים לגובה של בין 2.5–4.5 מטרים, וענפיהם דלילים, לעיתים בעלי קוצים קטנים. עליהם בצבע ירוק כהה ומבריק, פרחיהם לבנים, בדומה לפרחי הדרים אחרים, הפירות מופיעים בבודדים או באשכולות. מניב כל השנה.

העץ קטן וקישוטי וניתן לגידול בעציץ במרפסת מוארת.

מקור הצמח בדרום אסיה ואסיה פסיפיק. ההתייחסות ההיסטורית הראשונה לקומקוואט, מופיעה בספרות סין ממאה ה-12. מאז הוא גודל בהצלחה ביפן, טאיוואן, הפיליפינים ודרום-מזרח אסיה. הוא הובא לאירופה בשנת 1846 על ידי רוברט פורטיון (Robert Fortune), שהיה אספן עבור "חברת הגינון המלכותית" בלונדון, וזמן קצר לאחר מכן הוא הועבר לצפון אמריקה.

מקור השם קומקוואט (Kumquat) נובע מההגייה הקנטונזית "גאם-גוואט" (מנדרינית: Jīnjú, מילולית "תפוז זהב"). קליפתו רכה, ובשל המרירות שלו, הוא משמש בעיקר להכנת ריבות, רטבים וממתקים.

## סיווג
קרל פטר תונברג סיווג בשנת 1784 בספרו "פלורה ג'פאניקה" (Flora Japonica) את הקומקוואטים כ-*Citrus japonica*. בשנת 1915, וולטר ט. סווינגל סיווג אותם מחדש ובודד אותם לסוג "פורטונלה" (*Fortunella*), שנקרא על שמו של רוברט פורטיון.

נמצאו שישה מינים של פורטונלה:
# ***F. japonica***
# ***F. margarita*** - קומקוואט אליפטי
# ***F. obovata***
# ***F. crassifolia***
# ***F. hindsii***
# ***F. polyandra***

## זנים
### קומקוואט עגול
**קומקוואט עגול** – הוא עץ ירוק-עד, המייצר פירות אכילים בגוון צהוב-זהוב. הפרי קטן בדרך כלל ו**עגול**, אבל יכול להופיע גם בצורת אליפסה. לקליפה יש טעם מתוק, אך הפרי חמוץ במרכזו. הפרי ניתן לאכילה בלי צורך לבשלו, ומשמש בעיקר להכנת ריבה. הוא גדל כצמח נוי וניתן להשתמש בו כבונסאי. צמח הקומקוואט מסמל "מזל טוב" בסין ובמדינות אסיאתיות אחרות, שם הוא גם ניתן לפעמים כמתנה במהלך ראש השנה הסינית. הוא נפוץ יותר מקומקוואטים אחרים וניתן לגדל אותו בסביבה ביתית.

### קומקוואט אליפסי
ימין|ממוזער|150px|עלי קומקוואט אליפסי
**קומקוואט אליפסי** או **פורטונלה מרגריטה** (Fortunella margarita)- הוא עץ ירוק קטן, שיכול להגיע ליותר מארבעה מטרים גובה. הוא במקור מדרום-מזרח אסיה, ליתר דיוק בסין. יש לו ריח הדרי חד, והוא בעל פרחים לבנים, ופירות מאכל קטנים בצבע כתום. הוא עץ עמיד לכפור ויכול להחזיק מעמד גם בטמפרטורה של עד מינוס 10 מעלות צלזיוס. בניגוד למיני הדרים אחרים, לקומקוואט האליפסי יש תקופת צמיחה קצרה, והוא נכנס לתרדמת בשלב מוקדם בסתיו. מה שמסביר באופן חלקי את עמידותו לכפור.

העלים ירוקי העד של הקומקוואט האליפסי הם בגוון ירוק כהה וקטנים יחסית. הם יכולים להגיע עד לאורך של שבעה ס"מ, ורוחב של 3.5 ס"מ. פרחיו הלבנים דומים לפרחי הדרים. הם מבושמים מאוד, והם מופיעים מאוחר יחסית בעונת הצמיחה, בדרך כלל בשלהי האביב.

## קישורים חיצוניים

ממוזער|תפוזים סינים על עץ בחשמונאים
* היסטוריית הקומקוואט מתוך: Morton, J. 1987. Kumquat. p. 182–185. In: Fruits of warm climates. Julia F. Morton, Miami, FL. 
* ספרו של קרל פיטר ט'אנברג 

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1780
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קרל פטר טונברג
קטגוריה:הדרים
קטגוריה:המטבח הסיני
קטגוריה:המטבח האסייתי
גרנט הסלוב

**גרנט הסלוב** (באנגלית:** Grant Heslov**; נולד ב-15 במאי 1965) הוא שחקן, מפיק, תסריטאי ובמאי יהודי-אמריקאי. היה מועמד לשני פרסי אוסקר על התסריט שכתב ביחד עם ג'ורג' קלוני לדרמה הפוליטית "לילה טוב ובהצלחה". כשחקן קולנוע התפרסם בסרטי הפעולה "מלך העקרבים" ו"שקרים אמיתיים". בשנת 2013 זכה בפרס האוסקר על הפקת הסרט ארגו, יחד עם ג'ורג' קלוני ובן אפלק.

## ביוגרפיה
הסלוב נולד בלוס אנג'לס למשפחה יהודית ולמד באוניברסיטת דרום קליפורניה.

## קריירה
#### משחק
הסלוב התגלה כשחקן קולנוע לראשונה בסוף שנות ה-90 בתפקידים קטנים בסרטים "משפט הנשרים" ו"נהיגה במבחן".
התפרסם לראשונה בשנת 1994 בסרט האקשן המצליח של ג'יימס קמרון "שקרים אמיתיים" בו הופיע בתור פייסל, סוכן ממשלתי העובד ביחד עם הסוכן הסמוי הארי טאסקר (ארנולד שוורצנגר).
התפקיד פרץ את דרכו של הסלוב להופעות גדולות יותר בעיבוד הקולנועי לספר "קונגו", בו שיחק בתור ריצ'רד העוזר של הזואולוג ד"ר פיטר אליוט ובקומדיות "כבשה שחורה" ו"כלוב הציפורים".
ב-1997 הופיע הסלוב בסרט האסונות "פסגת דאנטה" לצידו של פירס ברוסנן, בתפקיד גאולוג בשם גרג.
ב-2001 שיחק בסרט הפעולה התקופתי "מלך העקרבים" בתור ארפיד, גנב הסוסים שמתלווה אל הרוצח השכיר האכדי מאת'יוס (דוויין ג'ונסון).

#### בתחום הטכני
הסלוב קטף את רוב ההישגים שלו בקריירה דווקא בתחום הטכני ומחוץ לתחום המשחק.

בשנת 2003 היה שותף להפקת הקומדיה של האחים כהן "אכזריות בלתי נסבלת".
ב-2005 זכה ביחד עם ג'ורג' קלוני בפרס התסריט הטוב ביותר של פסטיבל ונציה על התסריט שכתבו ביחד לדרמה הפוליטית "לילה טוב ובהצלחה", הסלוב אף הופיע בסרט בתפקיד המפיק דון יואיט.

הסלוב וקלוני שגם ביים והופיע בסרט הועמדו בנוסף על עבודתם לשני פרסי אוסקר, לפרס גלובוס הזהב ולפרס באפט"א. בשנת 2006 הקים הסלוב ביחד עם קלוני את חברת ההפקה "Smoke House".

ב-2009 ביים את סרטו הגדול הראשון "גברים שבוהים בעיזים", לתפקידים הראשיים בסרט ליהק את זוכי האוסקר ג'ף ברידג'ס, קווין ספייסי וג'ורג' קלוני שגם היה שותף מלא בהפקת הסרט בצוותא עם הסלוב. ב-2010 הפיק ביחד עם קלוני את המותחן של אנטון קורביין "האמריקאי". ב-2011 בעבודתו הרביעית המשותפת עם ג'ורג' קלוני, הפיק הסלוב וכתב ביחד איתו את סרטו הפוליטי "משחקי שלטון" ובהמשך השניים הפיקו גם את המיני סדרה "מלכוד 22".

בשנת 2012 הפיק הסלוב יחד עם ג'ורג' קלוני ובן אפלק את "ארגו", שזכה בפרס האוסקר לסרט הטוב ביותר בשנת 2013.

בשנת 2024 הפיק את קומדית הפעולה "הזאבים" של ג'ון ווטס בכיכובם של בראד פיט וג'ורג' קלוני שגם לקחו חלק בהפקת הסרט.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:במאי קולנוע יהודים אמריקאים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע יהודים אמריקאים
קטגוריה:מפיקי קולנוע יהודים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס ACTAA: התסריטאי הטוב
קטגוריה:זוכי פרס פול סלבין
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1963
היטאצ'י

**היטאצ'י** (ביפנית: **株式会社日立製作所**) היא תאגיד רב-לאומי יפני מסוג קונגלומרט, שנוסדה ב-1910 ומרכזה בצ'יודה, טוקיו. החברה פעילה במגוון תעשיות, לרבות מערכות דיגיטליות, חשמל ואנרגיה מתחדשת, מערכות תעשתיות, מערכות טכנולוגיות, מערכות רכב, מכונאות בנייה ותעשייה, מדיה דיגיטלית ומוצרי צריכה, שירותי בריאות ושירותים פיננסים. החברה נוסדה כחברה בת לייצור מכונות חשמליות של מפעל הכרייה קוהרה בהיטאצ'י, איבראקי, על ידי המהנדס נמיהיי אודיירה.

בשנת 2006 היטאצ'י רכשה את חברת Clarion.

היטאצ'י נסחרת בבורסה לניירות ערך בטוקיו ומהווה מרכיב מרכזי במדדי ניקיי 225 ו-TOPIX Core30. בדירוג פורבס גלובל 2000 של המגזין פורבס לשנת 2024, דורגה היטאצ'י במקום ה-169, ובדירוג פורצ'ן גלובל 500 של המגזין פורצ'ן לשנת 2024, מוקמה היטאצ'י במקום ה-196. בשנת הכספים 2023, היא הניבה כ-61% מסך הכנסותיה של 64,776 מיליארד דולר משווקים בין-לאומיים. התורמים העיקריים להכנסות גלובליות אלו היו אסיה, אירופה ואמריקה הצפונית, כאשר כל אזור מהווה 22%, 16% ו-16% מסך ההכנסות, בהתאמה.

## מוצרים ושירותים עיקריים
### מערכות מידע וטלקומוניקציה
* מיקור חוץ
* תוכנה
* שרתים
* מחשבים מרכזיים
חברת היטאצ'י מייצרת מחשבים ייעודיים לשוק היפני עם מערכת הפעלה ייעודית הדומה למערכת ההפעלה של חברת י.ב.מ למחשבים מרכזיים. בנוסף לכך ייצרה במשך שנים רבות בערך עד אחרי שנת 2000 מחשבים התואמים את המחשבים המרכזיים של חברת י.ב.מ. במחשבים אלה השתמשו בתוכנות תשתיתיות של חברת י.ב.מ. מחשבים תואמי י.ב.מ. היו מיועדים לשוק העולמי. גם במדינת ישראל נעשה בהם שימוש.
* אחסון
חברת היטאצ'י היא אחד מהשחקנים המובילים בשוק שרתי האחסון ויחידות האחסון. בנוסף לחומרת אחסון היא מייצרת גם מוצרי תוכנה לצורך ניהול האחסון.
* הנדסת מערכות תקשורת
* כספומטים

### מערכות חשמל
* תחנות כוח - גרעיוניות, תרמית, הידרואלקטריות
* מנועים לטחנות רוח

### מערכות תעשתיות ותשתית חברתית
[250px|ממוזער|[בריטיש רייל סדרה 800 ממשפחת AT300 שיוצר עבור מספר קווי רכבת בבריטניה]]
* הנדסת מכונות
* מעליות
* מדרגות נעות
* רכבות - קטרים, קרונות, מערכות חיוניות ("היטאצ'י" בנתה 2 דגמי קרונות : "453-1", "452-4" מסוג **[[סטאר21]]** (רכבת שינקנסן נסיונית מסוג 952/953 שפותחה בשנת 1992 על ידי "חברת הרכבות המזרחית יפן" כדי לבדוק את הטכנולוגיה שתשולב בדור הבא)

### מערכות טכנולוגיות וציוד טכנולוגי
250px|ממוזער|מחפר זעיר מתוצרת היטאצ'י
* צגי LCD
* כלים חשמליים
* כלי מדידה
* ציוד הנדסה ביו-רפואית

### מכונאות בנייה ותעשייה
250px|ממוזער|טקסט=מחפר היטאצ'י ZW-180|מחפר היטאצ'י ZW-180
* מחפרים הידראוליים
* משאיות פסולת כרייה
* עגורנים - הידראוליים ומכניים

### חומרי בעלי פונקציונליות גבוהה ורכיבים
* חוטים וכבלים
* מוצרי נחושת
* מעגליים חשמליים
* מתכות מיוחדות
* חומרים מגנטיים

### מערכות רכב
*מערכות רכב
*מערכות ניהול מנוע
*מערכות בקרת נהיגה
*מערכות חשמליות לרכב
*מערכות מידע לרכב

### התקנים ומכשירים
* כוננים קשיחים
* מערכות אחסון מידע
* צגי LCD
* בטריות

### מדיה דיגיטלית ומוצרי צריכה
* כונני תקליטורים
* צגי פלזמה ו-LCD לטלוויזיות
* מקרני LCD
* מערכות מיזוג אוויר וציוד נלווה
* מקררים
* מכונות כביסה

### שירותים פיננסים
* ליסינג
* ערבויות פיננסיות

### שונות
* לוגיסטיקה
* ניהול נכסים

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בטוקיו
קטגוריה:חברות שנסחרו בבורסה לניירות ערך בניו יורק
קטגוריה:חברות אלקטרוניקה יפניות
קטגוריה:תאגידים רב-לאומיים
*
קטגוריה:מותגים יפניים
סנדה מרין

**סנדה מרין** (ברומנית: **Sanda Marin**;  דצמבר 1900 יאשי - 1961 בוקרשט) הייתה מחברת ספר הבישול הקלאסי בתחום המטבח הרומני.

## נתונים ביוגרפיים
סנדה מרין נולדה בשם צ'צ'יליה מריה סימיונסקו (Cecilia Maria Simionescu) כבת למשפחה מן האליטה האינטלקטואלית של העיר יאשי ברומניה. אביה, יון סימיונסקו היה גאולוג, פלאונטולוג ובוטניקאי, פרופסור באוניברסיטה מגיל צעיר, לימים חבר ב. צ'צ'יליה זכתה לחינוך מובחר שכלל לימוד השפות גרמנית, צרפתית ואנגלית על בוריין ולימודי פסנתר בפריז וברומניה אצל פלוריקה מוזיצ'סקו (מורתו של דינו ליפאטי ושל דן גריגורה). גדלה בבית שהתארחו בו מלומדים, סופרים ואמנים רבים.
התחתנה עם הכימאי מיכאי זאפאן וכבעלת בית ומארחת הוכיחה מהר את כישוריה באמנות הקולינרית.
ממורמרת לגבי רמת ספרי הבישול שהיו קיימים בשוק, החליטה לפרסם ספר גסטרונומי משלה, תחת שם העט "סנדה מרין". הספר הפך לציון דרך בספרות הגסטרונומית הרומנית.

צ'צ'יליה מריה זאפאן alias סנדה מרין, נפטרה בגיל 61 בבוקרשט. קברה נמצא בבית הקברות בלו ועל המצבה שלה הותקן זר דפנה ממתכת שעליו כתוב: "מטעם עקרות הבית".

## ספרה ''Carte de bucate''
ספר הבישול ("ספר המאכלים") של סנדה מרין הופיע במהדורתו הראשונה בשנת 1936 בהוצאת "קרטיה רומניאסקה", עם הקדמה מאת הסופר פסטורל תאודוריאנו. במקור הוא כולל כ-10,000 מתכונים. אחרי מלחמת העולם השנייה הופיע במהדורה מקוצרת שפורסמה לאחר מכן פעמים חוזרות. העורכים בתקופה הקומוניסטית הסירו את השמות הצרפתיים או הזרים האחרים שהופיעו בספרה המקורי של סנדה מרין. אפילו אחרי הקיצור והשינויים שנערכו בו שימש הספר מקור השראה לדורות של מחברי ספרי בישול ברומניה. בסוף המאה ה-20 הספר תורגם לשפות זרות - אנגלית, גרמנית. בגרסה האנגלית הוא כולל 1,296 מתכונים (*Traditional Rumanian Cooking*) (1996). בסך הכול הספר של "סנדה מרין" הופיע ברומניה בלפחות 12 מהדורות.
בשנת 2011 הוצאת "הומניטס" בבוקרשט חידשה את המהדורה המקורית של הספר.

## קישורים חיצוניים
* סנדה מרין - ספר הבישול און ליין 
* על המהדורה האנגלית
* עוד פרטים על סנדה מרין

קטגוריה:מחברות ספרי בישול
קטגוריה:סופרים רומנים הידועים בשם עט
קטגוריה:ילידות 1900
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1900
קטגוריה:נפטרות ב-1961
קטגוריה:רומנים שנפטרו ב-1961
גיפו (מחוז)

**מחוז גיפו** (ביפנית: **Gifu-ken ,**岐阜県) הוא אחד ממחוזות יפן. המחוז, שבירתו היא העיר גיפו, נמצא באזור צ'ובו שבמרכז האי הונשו, האי המרכזי של יפן.

בזכות מיקומו המרכזי באזור יפן, שיחק המחוז תפקיד משמעותי בדרכי יפן, כמחבר בין המזרח למערב. במהלך תקופת סנגוקו, נודעה האמירה על גיפו - "השולט בגיפו, שולט ביפן".

## היסטוריה
חבל הארץ המוכר כיום כמחוז גיפו, נהפך לחלק מחצר יאמטו באמצע המאה הרביעית לערך. בשל מיקומו המרכזי במרכז האי הונשו, המחוז היה מוקד בקרבות רבים בהיסטוריה של יפן, כאשר הבולט מבין המוקדמים הוא מלחמת ג'ינשין ב-672, אשר הובילה לביסוס הקיסר טמו כקיסר ה-40 של יפן.

אזור המחוז מכיל את הפרובנציות הישנות של הידה ומינו, כמו כן חלקים קטנים יותר מאהיזן ושיננו. השם של המחוז נובע מעיר בירתו, גיפו, אשר שמה ניתן לה בידי אודה נובונאגה במהלך הקמפיין שניהל לאיחוד כל יפן, ב-1567. האות הראשונה באה מההר האגדי קישין (岐山), אשר ממנו אוחדה כמעט כל סין והאות השנייה באה מצ'ופו (曲阜), העיר בה נולד קונפוציוס. נובונאגה בחר באותיות אלו כיוון ששאף לאחד את כל יפן, וקיווה להיתפש כדמות גדולה וחשובה בראי ההיסטוריה. המחוז היווה את מרכז יצור החרבות ביפן. בעקבות כך נודעה העיר סקי אשר במחוז, כמקום בו מייצרים את החרבות הטובות ביותר ביפן. בשלבים מאוחרים יותר, בלטה העיר בתעשיית האופנה שלה, במיוחד בעיר גיפו.

ב-28 באוקטובר 1891, העיר המודרנית מוצו הייתה מוקד רעידת אדמה של הרעידה ההמינו-אוורית, אשר עוצמתה מוערכת ב-8 בסולם ריכטר. הרעידה השאירה סדק ענק באדמה, אשר עדיין ניתן לצפייה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יפן: מחוזות
קטגוריה:צ'ובו: מחוזות
גיפו

**גיפו** (ביפנית: **岐阜市**, "גיפו-שִי") היא בירת מחוז גיפו בחבל צ'ובו שביפן. לאורך ההיסטוריה של יפן נודעה העיר בחשיבותה בזכות מיקומה במרכז המדינה. במהלך תקופת סנגוקו, מצביאים רבים, כולל אודה נובונאגה, השתמשו באזור כבסיס לניסיון לאחד ולשלוט בכל יפן. גיפו המשיכה לשגשג גם לאחר איחוד יפן, כ**שאקובה** (עמדה על דרך סחר בימי אדו), ומאוחר יותר כאחד ממרכזי האופנה הבולטים ביפן. לפני שהפכה לעיר מודרנית, הייתה גיפו חלק מנפת אצומי, אך במאה ה-20 הוגדרה מחדש כעיר ליבה לאומית.

העיר שוכנת על מישור הסחיפה של נהר הנאגרה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:יפן: ערים
קטגוריה:צ'ובו: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1889
קסטייחה

**קסטייחה** (שם מדעי: *Castilleja*), הידוע בכינויו באנגלית **Indian Paintbrush**, היא סוג המכיל כ-200 מינים של צמחים עשבוניים רב-שנתיים. הצמח נפוץ במערב אמריקה, מאלסקה ועד הרי האנדים, צפון אסיה, ומין אחד בחצי האי קולה בסיביר. הסוג קרוי על שמו של הבוטנאי הספרדי דומינגו קסטייחו.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1782
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארל ליניאוס הצעיר
קטגוריה:עלקתיים
המזכיר הכללי של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות

**המזכיר הכללי של [[הוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות]]** (ברוסית: **Генера́льный секрета́рь Центра́льного комите́та Коммунисти́ческой па́ртии Сове́тского Сою́за** או בקיצור הרשמי **Генеральный секретарь ЦК КПСС**) היה התפקיד החשוב ביותר במפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות, ובמשך רוב שנות קיומה של ברית המועצות היה מנהיג המדינה בפועל. המשרה נקראה לסירוגין גם בשמות "המזכיר הטכני" (1917–1918), "יושב ראש המזכירות" (1918–1919), "המזכיר האחראי" (1919–1922) ו"המזכיר הראשון" (1953–1966).

בשנים הראשונות לקיומו נשא התפקיד סמכויות מנהליות בלבד, אולם מינויו של יוסיף סטלין למזכיר הכללי באפריל 1922 העלה את התפקיד לרמת ההשפעה הגבוהה ביותר במפלגה. תחת פיקוחו של סטלין הפכה המזכירות למנגנון ביורוקרטי גדול, ששלט על בחירת הנציגים לקונגרס המפלגה ועל איושי משרות מפתח בגופים המפלגתיים הבכירים, כגון הוועד המרכזי והפוליטביורו. עיקרון הצנטרליזם הדמוקרטי שעליו הושתתה המפלגה אפשר לו למעשה לקבוע מראש את ההחלטות שהתקבלו. בהדרגה הפך סטלין לשליטה דה פקטו של המפלגה ושל המדינה כולה. בקונגרס המפלגה ב-1934 התפטר סטלין ממשרת המזכיר הכללי והפך לחבר רגיל במזכירות, אולם המשיך לשלוט בה בפועל.

בראשית שנות החמישים נתן סטלין בידי גאורגי מלנקוב, יורשו המיועד בהנהגת המדינה, את הפיקוח על המזכירות, ובאוקטובר 1952 ביטל רשמית את משרת המזכיר הכללי (שלא הייתה מאוישת קודם לכן). בעת מות סטלין ב-5 במרץ 1953 היה מלנקוב לחבר המשפיע ביותר במזכירות, אך אולץ להתפטר מהתפקיד ב-14 במרץ. את מקומו כחבר החשוב ביותר בארגון תפס ניקיטה חרושצ'וב, שנבחר ל"מזכיר הראשון" על ידי הוועד המרכזי ב-14 בספטמבר. במסגרת כהונתו של חרושצ'וב המשיך התפקיד להיות בעל חשיבות עליונה, דבר שאפשר לו לסלק ממוסדות ההנהגה את יריביו המרכזיים.

ב-1964 הודח חרושצ'וב על ידי הוועד המרכזי ובמקומו מונה ליאוניד ברז'נייב, ששינה בחזרה את שם התפקיד ל"מזכיר הכללי" ב-1966. בתקופתו של ברז'נייב ירד מעמדו של המזכיר הכללי כשליט יחיד, וחברי הנהגה נוספים יכולים היו לקחת חלק חשוב בקבלת ההחלטות. התפקיד התאפיין בצורה דומה גם בתקופות שלטונם הקצרות של קונסטנטין צ'רניינקו ויורי אנדרופוב. מיכאיל גורבאצ'וב שלט מתוקף תפקיד זה עד ל-1990, עת איבדה המפלגה הקומוניסטית את שליטתה המלאה במדינה. הוא המשיך להנהיג את ברית המועצות בתור "נשיא המדינה", משרה שנוצרה במיוחד. לאחר הפוטש של אוגוסט התפטר גורבאצ'וב מתפקיד המזכיר הכללי ובמקומו מונה ולדימיר איוושקו, שכהונתו נמשכה ימים ספורים בטרם הוצאה המפלגה על ידי בוריס ילצין מחוץ לחוק.

## מזכ"לי המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות
מנהיגי המפלגה החזיקו גם באחת המשרות הלא מפלגתיות הבכירות במדינה, כך למשל, לנין (מ-1923) וסטלין (מ-1941) עמדו גם בראשות הממשלה - הסובנרקום. סטלין הפך למזכ"ל המפלגה ב-3 באפריל 1922 והנהיג את המפלגה עד אוקטובר 1952. בשנת 1990 מיכאיל גורבצ'וב ייסד את תפקיד נשיא ברית המועצות במקביל לכהונתו כמזכ"ל.

## קישורים חיצוניים
* מנהיגי ברית המועצות

## הערות שוליים

*
מזכיר כללי
אקשן פיגר

[ממוזער|200px|אקשן פיגרים ב[מוזיאון הילדות V&A של מוזיאון ויקטוריה ואלברט]]
**אקשן פיגר** (באנגלית: **Action figure**; בתרגום חופשי: "דמות פעולה") הוא סוג של בובה מחומר קשיח המעוצבת בדרך כלל בדמות אדם מפורסם או דמות בדיונית, בדרך כלל מפרנצ'ייז של סרטי קולנוע או משחקי וידאו.

## היסטוריה
[ימין|ממוזער|150px|פסלון מעשה ידי האמן הגרמני [אלברכט דירר ("לאונרדו דה וינצ'י של הצפון") משנת 1525 לערךמוצג במוזיאון הפראדו במרכז מדריד]]

### דגמים מוקדמים

### במאה ה-20
ממוזער|200px|Stretch Armstrong  - אקשן פיגר במילוי ג'ל תוצרת חברת הסברו
בפברואר 1964 ייצרה חברת הסברו את קו הצעצועים הראשון של "G.I. Joe" עם ארבע דמויות בגובה 30 סנטימטר בעיצוב חיילי ארצות הברית ממלחמת העולם השנייה ובהשראת סרט המלחמה "Story of G.I. Joe" (1945).

### ישראל
ב-2024, בעקבות טבח שבעה באוקטובר ומלחמת חרבות ברזל, יזמו קבוצת חיילי מילואים קו של בובות פעולה בדמויות כוחות הביטחון של ישראל, לוחמי צה"ל ומשטרת ישראל.. אלו הם בובות הפעולה הראשונות תוצרת ישראל.

## ייצור

### חומרי גלם ואביזרים
אקשן פיגרים בדרך כלל עשויים מפלסטיק, אוחזים כלי נשק קטנים ולעיתים מלווים בכלי רכב רגילים או צבאיים. קיימות סדרות אקשן פיגרים של דמות יחידה שנבדלות זו מזו במדים ובאביזרים. ניתן לשנות את תנוחת האקשן פיגר במידה מוגבלת.

### קנה מידה

### אריזות

## שיווק
### קהל יעד
ממוזער|200px|אקשן פיגרים של rwby משווקים גם לבנות וגם לבנים
בובות המבוססות על גיבורי פעולה משווקות כצעצועים "הולמים" לבנים, בעוד בובות רגילות משווקות כצעצועים המכוונים לבנות יותר משהם מכוונים לבנים.

### מותגים
[ממוזער|200 פיקסלים|אקשן פיגר של [טריצרטופס תוצרת Creative Beast Studio.]]
[ממוזער|200px|אקשן פיגרים של אנימה ומאנגה בויטרינות תצוגה בחנות [אקיהברה, טוקיו (2014)]]
האקשן פיגרים מהווים חלק נכבד מתעשיית המוצרים הנלווים של עולם הקולנוע, בייחוד עבור סרטי פעולה, גיבורי-על, פנטזיה ומדע בדיוני. לעיתים הכיוון הוא הפוך, סדרת אקשן פיגרים הופכת לזיכיון הכולל סדרות טלוויזיה וסרטי קולנוע שמטרתם לשווק את סדרת הצעצועים. דוגמאות לכך הם "רובוטריקים", "ג'י. איי. ג'ו" ו"הי-מן ושליטי היקום". אקשן פיגרים רבים הם בדמויות גיבורי-על ונבלי-על לצורכי משחקי קרבות.

סוג נוסף של בובות פעולה הוא של מיניאטורות דינוזאורים בעלות יכולת תנועה. שני המותגים הידועים של בובות דינוזאורים בעלות יכולת תנועה הם מאטל במסגרת זיכיון "פארק היורה", ו-Creative Beast Studio שמייצר דגמים ברמת דיוק פלאונטולוגי גבוהה.

### אספנות

## קישורים חיצוניים

* Action Figure Insider 
*  
*  

## הערות שוליים

קטגוריה:בובות
קטגוריה:צעצועים
קראק (שליט פולני)

**קרָאק** (בפולנית: **Krak**, גם **גראך**, **קראקוס** (**Krakus**)) היה נסיך פולני אגדי, מייסדה של קרקוב והשליט של שבט הלחיטים (האבות הקדמונים של הפולנים). מיוחסת לו גם בנייתו של טירת ואוול הגותית שבקרקוב.

קראק מוזכר לראשונה בכרוניקה *[[Chronica seu originale regum et principum Poloniae]]* (היסטוריה של פולין), טקסט לטיני משנת 1190 המתאר את ההיסטוריה הפולנית. בכתב נאמר שקראק הביס את הצבא הרומי אשר תקף מהדרום.
ההיסטוריון הפולני י' בנשקביץ מצביע על שורשי השם במילה "קראקולה", שמשמעותה "מטה השופט", וצורות שונות שלה היוו את הבסיס לשמות רוסיים וצ'כיים. לעומת זאת, היסטוריונים אחרים מציעים אטימולוגיה שונה לשם, וטוענים כי השם "קראק" פירושו הוא עץ האלון, אשר נחשב לעץ קדוש והוא סמל לאילן יוחסין.

במשך שנים האמינו כי קראק קבור בתוך תל הנושא את השם "תל קראק", שקוטרו 50 מטרים ואשר הוקם בין המאה השמינית לעשירית לספירה כחלק המרכזי של אתר קבורה. בחפירות ארכאולוגיות שהתבצעו במקום בשנות ה-30 של המאה ה-20 לא נמצאה עדות לקבר במקום.

הראשון שהעלה על הכתב את האגדה על קראק ועל בתו הנסיכה ואנדה היה ההיסטוריון הפולני וינצנטי קדלובק (Kadłubek), שחי במאות ה-12 וה-13.

קיים דמיון רב בין האגדה על קראק לאגדה הצ'כית על השליט **[[קרוק (נסיך בוהמיה)|קרוֹק]]** ובתו ליבושה, הנחשבת למייסדת של פראג.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:פולין: היסטוריה
קטגוריה:פולנים
קטגוריה:מלכים אגדיים
קטגוריה:קרקוב: היסטוריה
שלד בורסאי

**שלד בורסאי** היא חברה שמניותיה רשומות למסחר בבורסה לניירות ערך, אך לרוב המסחר בה נמוך מאוד משום שאין לחברה כל פעילות משום שהיא מכרה את פעילותה או משום שהיא כשלה מבחינה עסקית והפסיקה את פעילותה. בהשאלה, משמש הביטוי לתיאור גוף כושל שעוד מותקנים בו מוסדות של גוף גדול ומתפקד.

אדם או חברה יכולים לקנות שלד בורסאי בעלות נמוכה יחסית, למזג לתוכו פעילות חדשה, ובכך להכניס את הפעילות לחברה ציבורית, שיכולה לגייס הון עם פחות מגבלות לעומת הנפקה ראשונה. כלל אצבע מתמחר את שוויו של שלד בורסאי בכמיליון דולר, תוך התחשבות בחסכון ההוצאות בגין רישום, פרסום תשקיף והוצאות רגולטוריות שונות נוספות. רכישת השלד מתבצעת לרוב בדרך של רכישה במהופך (נקראת גם מיזוג הפוך), שבו הבעלים של החברה הפרטית, שרוצה להפוך אותה לציבורית, מזרים נתחים מהחברה לתוך השלד, ובתמורה מקבל נתח מהחברה הציבורית. ניתן להסתכל על זה גם בצורה כזאת שהחברה הפרטית מחזיקה בציבורית, והציבורית רוכשת את הפרטית.

פעמים רבות לשלד הבורסאי רשומים הפסדים כתוצאה מפעילותו הקודמת, וניתן, בתנאים מסוימים, לקזז הפסדים אלה לצורכי מס מהרווחים בפעילות החדשה. לפיכך להפסדים אלה יש ערך, שיש להביאו בחשבון בעת קביעת ערכו של השלד הבורסאי.

בשנות ה-2000 נוצרו ב מספר גובר של שלדים בורסאיים, לאחר שחברות רבות מכרו את פעילותן. כיוון שגם עלויות ההנפקה עלו משמעותית, ערך השלדים לאו דווקא ירד. במקרים רבים חברות פרטיות מחליטות להפוך לציבוריות, דרך שלד בורסאי, במהירות, ללא תשקיף. בעיקר חברות הזנק שעדיין לא יצרו הכנסות משמעותיות, ויתקשו לבצע הנפקה ראשונה לציבור.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שוק ההון
דובנה

**דובנה** (ברוסית: **Дубна**) היא עיר במחוז מוסקבה ברוסיה. זו העיר היחידה במחוז השוכנת על גדות נהר וולגה.

דובנה נוסדה בשנת 1952 כעיר למחקרים גרעיניים, והיא נהנית ממעמד מיוחד של נאוקוגרד (עיר מדע). העיר הוקמה בעקבות הקמת המכון המאוחד למחקר גרעיני. מכון זה תרם לגילויים של יסודות על-כבדים רבים ועד היום הוא המוסד המרכזי בעיר. בנוסף לכך, ממוקם בעיר תאגיד לתכנון וייצור טילי שיוט.

היסוד דובניום שהוא מבין היסודות אותו גילה המכון המאוחד למחקר גרעיני, קרוי על שם העיר כהוקרה לפועלו של המכון.

בעיר שוכנת אוניברסיטה למחקר מדעי החברה ומדעי הטבע, ושוכן בה גם מרכז לתקשורת חלל בבעלות החברה הרוסית לתקשורת לוויינים.

בקרבת העיר מתחיל תוואי תעלת מוסקבה.

## ערים תאומות
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:מחוז מוסקבה: ערים
קטגוריה:נאוקוגרדים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1956
יהודה נבון

הרב **יהודה נבון** "מורנו" (? - 1844) היה שד"ר, אב בית דין בירושלים והראשון לציון וראש ישיבת דמשק אליעזר (על שם הגביר רבי אליעזר אשכנזי ורעייתו הגבירה הנכבדה וידה אשכנזי) מקושטא שבטורקיה.

## ביוגרפיה
נולד בירושלים לרב חיים רפאל נבון, בן למשפחת נבון הספרדית שישבה בארץ ישראל בראשית המאה ה-18, עת שעלה לירושלים הרב אפרים נבון, ושבמשך דורות רבים הוציאה מתוכה רבנים, מנהיגים ואישי ציבור.

בשנת תקנ"ז (1797) היה שליח חברון לצפון אפריקה, בתקצ"ו (1836) יצא בשליחות ירושלים ושוב בשנת תר"ד (1844).

אחרי פטירת קרובו, הרב יונה משה נבון בשנת תר"א (1841), מונה לאב בית דין, לפקיד הכוללות ולראשון לציון של ירושלים, למשך פחות משנה אחת עד תר"ב (1842). בעקבות ויכוח בנוגע למינוי בין תומכיו לבין תומכי הרב חיים אברהם גאגין בראשות אברהם קמונדו, הוא נאלץ לפנות מקומו לרב גאגין, גם בשל חולשתו וזקנתו ובעיקר כדי להשכין שלום בעדה.

נתפרסם בדורו בעיקר בשל דאגתו לציבור. חיבר את הספר "דגל מחנה אפרים", בו מתרץ הקושיות שנשאלו על ספר סבו מחנה אפרים (לא יצא לאור).

הרב יהודה נבון נפטר בירושלים בכ"ג בכסלו, תר"ה (1844). הוא קבור בחלקת הספרדים שבהר הזיתים.

נכדיו היו יוסף נבון ומשה אפרים נבון.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

יהודה
קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל
קטגוריה:ראשונים לציון
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הספרדים
קטגוריה:אבות בתי דין
קטגוריה:נפטרים ב-1844
קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל במאה ה-18
קטגוריה:יהודים בארץ ישראל במאה ה-19
הגלז

שמאל|ממוזער|250px|צורות שונות של הגלז בפות'רק קדום.
**הַגְלָז** או **הָגָלָז** היא הרונה המשמשת לציון הצליל h ("הא") באלפבית הרונות.

משמעות שמה של הרונה בפרוטו-גרמנית - "ברד".

ישנן מספר צורות לכתיבת רונה זו. בפות'רק קדום היא צוירה בשני אופנים - עם קו ביניים אחד: **ᚺ** המופיע בעיקר בכתובות גרמניות ובכתובות הקדומות סקנדינביות ועם קו ביניים כפול: **ᚻ** המופיע בכתובות סקנדינביות מאוחרות, לאחר המאה השביעית. בפות'ורק אנגלו-סקסי ובפות'רק מאוחר השתנתה צורת האות לרונה האגל: **ᚼ**.

רונה זו מקבילה לאות "האגל" באלפבית הגותי: 14px|h.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:רונות
טוקוס פון דר דקן

**טוֹקוּס פון דן דקן** (שם מדעי: *Tockus deckeni*) הוא מין של טוקוס במשפחת הקלאוניים. הוא חי במזרח אפריקה, אתיופיה מזרח ומרכז טנזניה, סומליה וקניה. הטוקוס נקרא על שם קארל קלאוס פון דן דקן שגילה את הקלאו. אזורי המחיה המועדפים עליו הם סבכים של קוצים ויערות. תוחלת חייו בשבי מגיעה ל-20 שנה; בטבע היא מגיעה ל-10 שנים.
## מאפיינים
מין זה הוא קטן לעומת הקלאונאים האחרים במשפחה, אורכו רק 35 ס"מ ומשקלו הממוצע הוא 212 גרם; וזאת ביחס לאורך הממוצע של בני המשפחה האחרים שיכול להגיע למטר ומשקלם שיכול להגיע לשני קילוגרם. פלג הגוף התחתון והצוואר בצבע קרם, הכנפיים והזנב בצבע שחור. טבעת העין והכיפה בצבע שחור. פלג הגוף העליון בצבע שחור גם. חציו הקרוב לראש של המקור והקסדה בצבע כתום וחציו האחר בצבע קרם. אצל הנקבה המקור כולו שחור. הקסדה והמקור חלולים ועשויים מקרטין. הנקבות קטנות וקלות יותר מהזכרים.

הנקבה מטילה 2-3 ביצים בתוך חור בעץ. החור לא נחצב על ידי הטוקוס אלא על ידי בעלי חיים אחרים או באופן טבעי מפני שמקורו של הטוקוס וקרוביו הקלאויים אינו חזק מספיק לקדיחה בעץ קשה, ורק לעיתים רחוקות הם קודחים חור בעץ מת. הקן חסום על ידי הנקבה בעזרת לשלשת ושאריות ארוחה כדי למנוע כניסת אויבים. נשאר רק חור קטן המיועד להעברת אוכל לגוזלים ולנקבה. בעת שהגוזלים גדולים מכדי לאפשר את החסימה הנקבה והזכר פורצים את המחסום ומאכילים את הגוזלים יחד.

לקראת אור ראשון הטוקוסים נוהגים להשמיע את הקריאות שלהם. הקלאו אוכל כל: חרקים, פירות, עכברים, לטאות, חלזונות וזרעים. תכונה ייחודית לקלאויים ולטוקוסים מכל העופות היא ששתי חוליות הצוואר התאחו.

## גלריה

Tockus deckeni -Diergaarde Blijdorp, Netherlands -female-8a.jpg|נקבה
Tockus deckeni (male) -Kenya-8.jpg|טוקוס פון דן דקן
Tockus deckeni - Syracuse Zoo.jpg|נקבה בגן החיות של סירקוסי
Tockus deckeni -London Zoo-8.jpg|זכר בגן החיות של לונדון
Tockus deckeni in ZOO Plock.JPG|זכר


## קישורים חיצוניים

* טוקוס פון דן דקן, אתר גן החיות של אדינבורו
* טוקוס פון דן דקן, אתר גן החיות של בלפסט
* קובץ PDF על הטוקוס , אתר גן החיות של גיפורד

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1869
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ז'אן-לואי קבאניס
קטגוריה:טוקוס
קטגוריה:סומליה: עופות
קטגוריה:קניה: עופות
נאגרה

**נהר הנָאגָרָה** (ביפנית: 長良, נאגרה-גאווה), הוא נהר אשר מקורו באזור העיר גיפו שבמחוז גיפו, ושפכו באזור העיר קוואנה. יחד עם נהר קיסו ואייבי, הנאגרה הוא חלק משלושת נהרות קיסו של מישור נובי. בעבר, נקרא הנהר סנומאטה (墨俣). בשל גודלו ואורכו, הממשלה היפנית מסווגת את הנהר כנהר מסוג 1. הנהר הזורם דרך העיר ומצודת גיפו הם הסמלים של העיר גיפו.
ממוזער|150px|איור יפני הממחיש דיג קורמרנים

## דיג [[קורמורניים|קורמורנים]] בנהר הנאגרה
דיג קורמורנים הוא דיג באמצעות ציפור הקורמורן. בתרבות היפנית העתיקה, הקורמורנים משמשים לתפיסת מיני דגים באגמים ונהרות. כיום, דייג באמצעות קורמורנים מתקיים בשתי ערים - גיפו, בה הדיג נעשה בנהר הנאגרה, ובסאקי. אף על פי שדיג קורמורנים מתרחש ב-11 אתרים ברחבי יפן, רק מומחי הדיג בנאגרה וסאקי הם דייגי קורמורנים מורשים. סוג דיג זה מושך תיירים רבים, המוזמנים לעלות על ספינות ולצפות בדיג מתרחש.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:יפן: נהרות
קטגוריה:יפן: אטרקציות תיירותיות
עולמו של ביקמן

**עולמו של ביקמן** (באנגלית: **Beakman's World**) היא סדרת טלוויזיה חינוכית בנושאי מדע לילדים ונוער, בת 91 פרקים, שהופקה ושודרה בין השנים 1992–1997 בארצות הברית. בישראל שודרה הסדרה בערוץ הילדים ובערוץ המזרח התיכון, במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20 ובערוץ לוגי במהלך העשור הראשון של המאה ה-21.

בתוכנית כיכב פול זאלום בתפקיד דוקטור ביקמן, מדען תמהוני שערך ניסויים בתחום הפיזיקה והכימיה במטרה להדגים ולהסביר עקרונות בתשובה לשאלותיהם של צופים לגבי תופעות טבע שונות. במהלך עונותיה של התוכנית ליוותה את ביקמן דמות בשם לסטר שהיה אדם בחליפת עכברוש ודמויות מתחלפות בשם ג'וזי, ליזה, פיבי. בעזרתן הסביר ביקמן את העקרונות השונים שנלוו להדגמות שערך. כמו כן דמות צלם האולפן בשם ריי, שרק ידיו נראו, סייעה לביקמן בהגשת רכיבים שונים שנדרשו לו לצורך עריכת הניסויים. 

דמות נוספת שגילם זאלום בתוכנית הייתה הפרופסור I.M. Boring ("אני משעמם") שהייתה פורצת לשידור בכל פעם שנשאלה שאלה על ידי אחד העוזרים לגבי משמעותו של מושג מסוים והפרופסור היה מספק את הגדרתו המילונית היבשה, שלאחריה היה ביקמן מסביר את המושג בשפה פשוטה יותר. 

בשידורי הפרקים שולבו דיאלוגים קומיים בין זוג פינגווינים בשם הרב ודון, שצופים לכאורה בתוכנית מהקוטב הדרומי. 

## דמויות
* **ד"ר ביקמן/פרופסור I.M. Boring** - פול זאלום.
* **לסטר העכברוש** - מארק ריטס.
* **ג'וזי** (אסיסטנטית בעונה הראשונה) - אלנה אורבך.
* **ליזה** (אסיסטנטית בעונות שנייה ושלישית) - אליזה שניידר.
* **פיבי** (אסיסטנטית בעונה הרביעית) - סנטה מוזס.
* **דון הפינגווין** - ברט ברדיס.
* **הרב הפינגווין** - אלן ברזמן.
* **ריי** - רון ג'נקולה.

## קישורים חיצוניים
 

קטגוריה:ערוץ הילדים: תוכניות רכש
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות בכיכובן של בובות
קטגוריה:ערוץ לוגי: תוכניות רכש
קטגוריה:זוכי אמי בשעות היום: עריכת צילום במצלמה יחידה
קטגוריה:CBS: תוכניות וסדרות
קטגוריה:ערוץ המזרח התיכון - תוכניות רכש
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 1992
נובו מסטו

180px|ממוזער|שמאל|כנסיית סנט ניקולס בעיר

**נובו מסטו** (בסלובנית **Novo mesto**; פירוש: **העיר החדשה**) היא עיר בדרום סלובניה. העיר משתרעת לחופי נהר הקרקה, בקרבת הגבול עם קרואטיה, ומשמשת כמרכז כלכלי ותרבותי של חבל הארץ קרניולה תחתית. אוכלוסיית העיר מונה כ-40,000 תושבים. אחת מילידות העיר, היא הגברת הראשונה של ארצות הברית, מלניה טראמפ.

## היסטוריה
העיר נוסדה בתאריך 7 באפריל 1365 על ידי הדוכס האוסטרי רודולף הרביעי מבית הבסבורג. בשטח שומם שבו לא היו יישובים בעבר.

## דמוגרפיה
לפי מפקד האוכלוסין של 2002, יש 40,925 תושבים בעיר, 20,017 גברים ו-20,908 נשים. הגיל הממוצע של התושבים הוא 39.58. קיימים 13,796 משקי בית, 11,408 משפחות.

## כלכלה
כיום, ישנה סוג של תיירות לחובבי יין ב"עמק קרקה", שלוקחים סיורים ברחבי אזור קרניולה תחתית כדי לטעום מהיין המקומי "קביאק", אשר מיוצר על ידי ערבוב זנים שונים של יין.

ענפי התעשייה העיקריים כוללים: ייצור כלי רכב מנועיים, תרופות.

## ספורט
לנובו מסטו קבוצת כדורסל בליגת העל, קרקה נובו מסטו, אשר נכון לשנת 2014, זכתה 7 פעמים באליפות סלובניה.

## ערים תאומות
*  
*  
*  
*  
* 
*  
*  
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:סלובניה: ערים
צ'יבה (מחוז)

**מחוז צ'יבה** (ביפנית: *Chiba-ken *千葉県) הוא אחד ממחוזות יפן, הנמצא באזור קאנטו שבצפון-מרכז האי הונשו, האי המרכזי של יפן. בירת המחוז היא העיר צ'יבה.

## היסטוריה
### היסטוריה מוקדמת
במחוז צ'יבה נמצאו עדויות להתיישבות אנושית מהתקופה הפרהיסטורית תקופת ג'ומון. במחוז נמצאו ערימות צדפים הגדולות ביפן, דבר המעיד על הסתמכות תושבי המקום על מזון מן הים, אותו דגו במפרץ טוקיו. בנוסף ניתן למצוא במחוז רוגמים מתקופת קופון.

### תקופת אסוקה ותקופת נארה
בתקופת אסוקה השתנה מבנה השלטון של מחוז צ'יבה, בעקבות רפורמת טאיקה משנת 646. נחלת פוסה העתיקה, שכללה את השטח של מחוזות צ'יבה ואיבראקי של היום, נחלקה לנחלת שימוסה בצפון, ולנחלת קזוסה בדרום. חלוקה זו נותרה על מכונה עד רסטורציית מייג'י במאה ה-19.

### תקופת הייאן
בתקופת נארה ובראשית תקופת הייאן חיזק קיסר יפן את שליטתו בנחלות אלה, והקים בהם ערי ממשל מבוצרות. עם זאת, בהדרגה החלו נציגים מקומיים אלה לרכוש עצמאות רבה יותר מכס הקיסר, עד שבסופו של דבר התנתקו שליטי צ'יבה לחלוטין מהקיסר ושלטו בנחלה בכוחות עצמם.

### העת המודרנית
ב-1873, לאחר ביטול שיטת ההאן, נוסד מחוז צ'יבה הנוכחי. ב-1923 סבל המחוז מהרס רב בעקבות רעידת האדמה הגדולה בקאנטו, ואלפים מתושבי המחוז נהרגו, וכן מאות בני מיעוטים קוראניים נרצחו לאחר מכן. לקראת מלחמת רוסיה–יפן נבנו במחוז ביצורי חוף במפרץ טוקיו על מנת להגן על הבירה טוקיו. בשנות ה-30 של המאה ה-20 הפך המחוז לאזור היערכות של הצבא היפני הקיסרי, ונבנו בו בסיסים ומוצבים רבים וכן מתקני תעשייה צבאית. בשל כך הפך המחוז למטרה למפציצים אמריקנים שהפציצו את ערי יפן באמצע שנת 1945.

### לאחר המלחמה
בתקופת הכיבוש האמריקני היה מחוז צ'יבה תחת שליטה ישירה של בעלות הברית, והוקמו בו מספר בסיסים עבור צבא הכיבוש. בתקופה זו ניתנה עדיפות לשיקום יכולות הייצור של יפן, ולכן נחנך בצפון המחוז אזור תעשייתי חדש, וכן ניכרה עליה בייצור החקלאי לאחר רפורמת הקרקעות שנערכה. אזורי תעשייה אלה, שהתפשטו גם למזרח המחוז, הפכו עם הזמן לעמוד השדרה של התעשייה הכבדה ביפן כולה. כמו כן, ערי המחוז, כמו ערי המחוזות הסמוכים, חוברו לטוקיו בקווי תחבורה ומסילות רכבת, והאזור הפך למטרופולין טוקיו, המטרופולין הגדולה בעולם.

### רעידת האדמה של 2011
רעידת האדמה והצונאמי בסנדאי בשנת 2011 השפיעה על מחוז צ'יבה, על אף ריחוקו ממוקד הרעידה. הנזק לתשתיות ולמבנים היה קל בהרבה מאשר במחוזות שנפגעו ישירות, אך כמה עשרות אנשים נהרגו מפגיעת הצונאמי בעיר אסהי שבצפון המחוז, ובית זיקוק נפט עלה בלהבות. הפגיעה בהיצע הבתים במחוז, בשל בעיות התנזלות קרקע ונוכחות רדיואקטיביות, הביאה להגירה המונית אל מחוץ למחוז.

## גאוגרפיה
מחוז צ'יבה גובל במחוז איבראקי בצפון לאורך נהר טונה, במחוזות טוקיו וסאיטאמה במערב, באוקיינוס השקט במערב, ובמפרץ טוקיו בדרום.

מרבית שטח המחוז שוכן בחצי האי בוסו, שהוא אזור חקלאות פורה בו מגדלים בעיקר אורז. מרבית אוכלוסיית המחוז מתרכזת בצפון המחוז, והאזור נחשב חלק ממטרופולין טוקיו. 6% משטח המחוז מוקדש לפארקים לאומיים.

הר נוקוגירי מהווה אטרקציה תיירותית.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:יפן: מחוזות
קטגוריה:קאנטו: מחוזות