קוד לבוש

[250px|ממוזער|שמאל|שלט בכניסה למועדון פרטי ב[לונדון המתיר כניסה בלבוש הולם בלבד, ואוסר על כניסה עם כובע מצחיה, ברדס, או אימונית]]
[250px|ממוזער|שמאל|דרישה לקוד לבוש בכניסה לספריית הרמב"ם ב[בית אריאלה בתל אביב]]
**קוד לבוש** הוא מערכת של כללים המגדירה את אופי לבושו של אדם בנסיבות מוגדרות.

קוד הלבוש עשוי לכלול פריטי חובה כגון עניבה או סמל מודפס, ועשוי לכלול פריטים אסורים כגון כובעים. קוד הלבוש עשוי להיות מינימלי ולהותיר מידה רבה של חופש או להגביל במידה חלקית או להגביל במידה מקסימלית עד הפרטים הקטנים.

## תקנות וחקיקות
בפנקס הקהילה היהודית ההיסטורית בברלין, נקבעה תקנה כי הפרנסים חייבים להגיע לאסיפות בלבוש "סרבל" (סוג לבוש עליון), והוטל קנס למפר חובה זאת. לחובה צורף נימוק "שיהיה עליו אימת הציבור ומורא שמים"
קוד לבוש עשוי להיות מעוגן בחוק. כך לדוגמה במדינת ישראל קובע החוק קוד לבוש "צנוע והולם" לאלה הבאים בשערי בתי-הדין הרבניים בישראל, "תלבושת הולמת" למבקרים בכותל המערבי, "לבוש הולם" לנהגי מוניות המסיעים נוסעים מנמל התעופה בן-גוריון.

קוד לבוש עשוי אף להיקבע על ידי ארגונים וגופים פרטיים ולחייב את כל המבקש להיכנס בשערי מוסדותיהם, כך למשל, יכולה מסעדה לחייב את לקוחותיה ללבוש חולצה, או לנעול נעליים (דרישה המופיעה לעיתים במסעדה הסמוכה לחוף הים, מקום שבו צורת הלבוש אינה מובנת מאליה). מסעדות יקרות יותר עשויות לדרוש להימנע מבגדי אימון, או לחייב מקטורן ועניבה.

## קוד לבוש במקומות עבודה
ישנם מקומות עבודה בהם מונהג קוד לבוש אחיד. בחלק מחברות האוטובוסים בישראל, למשל, נהוגה תלבושת ייצוגית אחידה.
בתרבות העסקים היפנית קיים קוד לבוש רשמי של חליפת עסקים עם מקטורן ועניבה. בקיץ 2005 פתחה ממשלת יפן בקמפיין Cool Biz (**環境省**) להתייעלות אנרגטית על ידי העלאת טמפרטורת המזגנים במשרדי ממשלה ל-28°C לפחות והמליצה על לבוש אוורירי יותר, ללא מקטורן ועניבה. הדבר התקבל במבוכה ובלבול מצד העובדים, בעיקר כי אצל עמיתיהם במגזר הפרטי לא השתנה קוד הלבוש.
בשנת 2006 פתח איגוד העובדים של הממלכה המאוחדת (Trades Union Congress) בקמפיין דומה.
בשנת 2009 אימץ משרד הסביבה של קוריאה הדרומית את הקמפיין היפני.

## קוד לבוש בדתות
[250px|ממוזער|שמאל|בובות הדגמה עם כיסוי-ראש מוסלמי מסורתי בשוק המקומי של [טירה (עיר)|טירה]]

דתות שונות מכילות קוד לבוש כחלק ממערכת הציוויים הדתית, או שקוד הלבוש נהוג בקרב מאמיני הדת כדי לסמל את דבקותם בה.

### באסלאם
הקוראן מציב קוד לבוש למאמינים. לנשים, הוא מדגיש את הצניעות: "ואמור לאישה המאמינה להשפיל את מבטה ולשמור על איבריה האינטימיים, ולא להציג את קישוטיה (על פי הפרשנות האסלאמית, צורת הגוף והשיער) לבד מאלה שבדרך כלל חשופים (על פי הפרשנות, פניהן וידיהן) ולמשוך את כיסויי הראש על החזה, ושלא תציג את קישוטיה אלא לבעלה, אביה, אבי בעלה, בניה וכו'" (סורה א-נור, 31). קרובים אלה מכונים ה"מהרהם" שלה. לגברים יש קוד לבוש קשוח פחות: עליהם להיות מכוסים מהברך ועד למותניים.

## קוד לבוש בבתי ספר
[ממוזער|תלבושת בית ספר אחידה ב[אתיופיה]]
במדינות רבות בעולם קיים קוד לבוש בבתי הספר, המחייב לעיתים את התלמידים בלבישת מדים ("תלבושת אחידה"). יש הטוענים כי תלבושת אחידה תורמת לקידום המשמעת בקרב התלמידים, לעידוד הלמידה ולהפחתת האלימות. באזורים בארצות הברית בהם קיימים מאבקים אלימים בין כנופיות, קוד לבוש בבית הספר אוסר על פרטי לבוש האופייניים לתלבושתם של חברי הכנופיות, במטרה להפחית את הסיכון למקרי אלימות בתחומי בית הספר.

### תלבושת אחידה בבתי הספר בישראל

סוגיית אופי הלבוש בבתי הספר הטרידה את אנשי החינוך בארץ כבר בתחילת המאה ה-20. תלבושת אחידה הונהגה, כיוזמה עצמית של בתי ספר, בזמנים שונים ובמקומות שונים. בית הספר הריאלי בחיפה, לדוגמה, שנוסד ב-1913, הנהיג מסורת זו כמעט מיום היווסדו.

ב-1938 החליטה מחלקת החינוך של הוועד הלאומי להנהיג תלבושת אחידה בכל בתי הספר העבריים. לצורך גיבוש המדים התמנתה ועדה בהשתתפות רופא, אמן צייר, מורה לתפירה ואחד היצרנים. המניע המוצהר להחלת התלבושת האחידה היה קידום תוצרת הארץ בענף ההלבשה. נימוקים נוספים שעלו באותה התקופה, הרלוונטיים עד היום: טשטוש פערים סוציו-אקונומיים, פיתוח תחושת השתייכות למוסד ומענה לטרוניה בבקרים: "אין לי מה ללבוש". שנה קודם לכן, החליטה מועצת עיריית תל אביב על הנהגת תלבושת אחידה בכל בתי הספר בעיר.

ההנחיה הארצית לא החזיקה לאורך ימים. עם קום המדינה לא גובשו, ככל הנראה, החלטות מחייבות בעניין. ב-1955 חויבו תלמידי בתי הספר התיכוניים בתל אביב לפקוד את ספסל הלימודים בלבוש אחיד.

ב-1958 יצאה הוראה מחייבת מטעם משרד החינוך בנוגע ללבוש האחיד. מדי החורף כללו: חולצות מבדי מגבת ופלנל, אפודות, מכנסיים כחולים או חצאיות כחולות מצמר לבנות. הטרוניות על מחירם הגבוה של המדים לא אחרו לבוא, כבימים ימימה.

ב-1967 החליט אגף החינוך בעיריית ת"א בלחץ ההורים, להתיר לתלמידות התיכון להגיע לבושות במכנסיים בימים קרים וגשומים, "אך לא מסטרץ' ולא צמודים לגוף". עד כה מותר היה לבוא במכנסיים רק עם הצגת אישור רפואי.טקסט=חולצת תלבושת עכשווית|ממוזער|חולצת תלבושת בית ספר
הנושא המשיך להעסיק את מערכת החינוך גם בעשורים הבאים. כך למשל, הורה שר החינוך, זבולון המר, ב-1978, שאין לחייב תלמידים לקנות וללבוש תלבושת אחידה, כדי לא לגרום להוצאות רבות להורים. בספטמבר אותה השנה יצא חוזר לבתי הספר מטעם משרד החינוך, שהשתמע ממנו כי קוד הלבוש הוא בגדר המלצה בלבד: "רוב ההורים צריכים להביע את רצונם להנהיג תלבושת אחידה בבית הספר". עוד צוין כי על התלבושת להיות צנועה ופשוטה. בשנת הלימודים המדוברת כבר נעשה ניסיון לבטל את התלבושת האחידה לתלמידי השמינית בבית הספר אליאנס שבתל אביב, כהענקת מנדט של בגרות לתלמידים

 (ראו תמונה).

ב-2004 המליץ משרד החינוך, תחת השרה לימור לבנת להנהיג תלבושת אחידה בבתי הספר, אך השאיר את ההחלטה לשיקול מוסדות החינוך עצמם, כדי שהעניין יוכרע "בתהליך חינוכי דמוקרטי. באותה השנה הונהגה ב-1,166 בתי ספר בישראל תלבושת אחידה.

בשנת הלימודים תשע"ב, 2010, הונהגה תלבושת אחידה בכל בתי הספר היסודיים וחטיבות הביניים בארץ, על פי הנחיית שר החינוך, גדעון סער. זכות ההכרעה לגבי תלמידי התיכון, נותרה בידי בית הספר.

## קוד לבוש בתרבות
### הבדלי מגדר
ממוזער|ימין|200px|קוד הלבוש משתנה בהתאם לנסיבות ונתון להשפעות תרבותיות. בתמונה ניתן לראות את הבדלי המגדר בנוגע לקוד הלבוש המקובל במצב מסוים.
בחברה המערבית טוקסידו הוא קוד לבוש רשמי לחליפת שרד לגברים, המשתתפים באירוע המתקיים בשעות הערב או לאירועים רשמיים אחרים המחייבים קוד לבוש זה. נשים המגיעות לאירוע כזה נדרשות ללבוש שמלת קוקטייל או שמלת ערב ארוכה. לעיתים, נשים נדרשות לנעול נעלי עקב באירועים כאלה. דרישה זו שנויה במחלוקת.

### מעמד חברתי
[ממוזער|200px|קוד הלבוש מתייחס בין היתר גם למעמדו החברתי של האדם. בתמונה ניתן להתרשם מהבדלי הלבוש בין גבירה למשרתת. [הגבירה והמשרתת, ציור מאת יאן ורמיר]]

מקור המונח צווארון כחול מצוי במדים שהיוו קוד לבוש במקצועות התעשייה במאה ה-19. עובדי התעשייה ועבודות הכפיים נוהגים ללבוש בגדים עמידים בפני לכלוך. מאפיין פופולרי של בגדים אלה היה ועודנו בגדי עבודה בצבע כחול. כחול הוא גם הצבע הפופולרי של סרבלי העבודה שלובשים עובדים אלה, שכוללים פעמים רבות את שם החברה מודפס בצד אחד ותג זיהוי עם שם העובד בצד השני. על פי רוב בגדים אלה נרכשים ומסופקים לעובדים על ידי המעביד.
הפופולריות של הצבע הכחול בקרב אנשים שעסקו בעבודת כפיים עמדה בניגוד לחולצה הלבנה, שבאופן היסטורי הייתה הלבוש המקובל בסביבת העבודה המשרדית, ושהפכה בהתאם למונח צווארון לבן. קוד הלבוש השונה סייע לזהות את המעמד הסוציו-אקונומי אליו השתייכו האנשים. עם זאת, הבחנה זו הולכת ומיטשטשת, ככל שגובר הביקוש לכוח אדם מקצועי ומיומן, ובשל הגידול שחל במשרות במגזר השירותי, שאינן מצריכות עבודת כפיים, אך שכרן נמוך.

## קוד לבוש צבאי
כל צבא בעולם מנהיג קוד לבוש אחיד על חייליו. בצה"ל נהוגים מדי צה"ל.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ביגוד