תלמוד

[250px|ממוזער|שמאל|ספרי התלמוד במרכז [הספרייה הלאומית בירושלים]]
**תַּלְמוּד** הוא סוגה לימודית שהחלה ונפוצה בתקופת האמוראים, חכמי ישראל בתקופה שלאחר חתימת המשנה, בתחילת המאה ה-3. השם "תלמוד" מקורו בזמן התנאים ומשמעו לימוד, עיון ופירוש. התלמוד נכתב בעיקר כפרשנות לדברי התנאים, כותבי המשניות והברייתות. הגות זו התפתחה בו בזמן בבבל ובארץ ישראל, מה שהוביל לכתיבתם של שני תלמודים: התלמוד הבבלי והתלמוד הירושלמי. התלמוד הבבלי (הנודע גם בשמו הארמי: "גמרא") נפוץ יותר מהירושלמי, וחכמי ההלכה בדורות שלאחר כתיבת התלמוד קיבלו לרוב את התלמוד הבבלי לפסיקת הלכה למעשה.

התלמוד הבבלי, בהשפעת חכמי ישראל שחיו בתקופות שלאחר כתיבתו – הסתמאים, הסבוראים, הגאונים, הראשונים והאחרונים – הפך לספר ההלכתי החשוב ביותר לצד המשנה, והוא הספר הנלמד ביותר בישיבות ובקרב תלמידי חכמים. חיבורים רבים חוברו עליו, והוא הספר ההלכתי המצוטט ביותר בספרות ההלכה.

## היסטוריה

שני מרכזי התורה שבארץ ישראל ובבל הצמיחו שני תלמודים: **[[תלמוד בבלי]]**, שנוצר בישיבות בבל, ו**[[תלמוד ירושלמי]]**, שהוא פרי לימודם של חכמי ארץ ישראל. על אף ששני תלמודים אלה מבוססים על אותה משנה, ונוצרו במרכזים שהיו ביניהם קשרים רבים, הם שונים בשפתם, בהיקפם, בתוכנם, בסגנונם ובמקרים רבים גם במסקנותיהם ההלכתיות.

לאחר שנחתמו שני חיבורים אלה, הפך התלמוד הבבלי לספר הלימוד העיקרי שנלמד בתפוצות ישראל, ואך מעטים עסקו בתלמוד הירושלמי, שהשפעתו הייתה קטנה הרבה יותר (בעיקר באזורי יהדות אשכנז ויהדות איטליה). בעקבות הרי"ף והרמב"ם, התקבל תוכנו של התלמוד הבבלי כמחייב את כל תפוצות ישראל מבחינה הלכתית, כמעט ללא עוררין. הרמב"ם מנמק זאת בהקדמה למשנה תורה, "הואיל וכל אותם הדברים שבתלמוד הסכימו עליהם כל ישראל".

חוקרים מנמקים זאת בעריכתו היסודית של התלמוד הבבלי ובשכלולו בידי הסתמאים והסבוראים ובהשפעתם הרבה של גאוני בבל שפעלו להפיכת התלמוד הבבלי לסמכות הלכה בלעדית בעם ישראל. בהלכה הנימוק המקובל להעדפתו של התלמוד הבבלי, שהוא נחתם אחרון ו"הלכה כבתראי", מפני שלעיניהם של עורכי התלמוד הבבלי עמד התלמוד הירושלמי שנחתם מאות שנים קודם לכן.

התלמוד הבבלי קרוי גם "גמרא", מילה שפירושה בארמית הוא תלמוד (למגמר - ללמוד). בלשון האמוראים שימשה המילה "גמרא" במשמעות צרה יותר, והיא נגזרת מן המונח המתאר ידע שנתקבל במסורת (כמו: גמרא גמיר לה) בניגוד לידע שהושג באמצעות הסברה, וכן רומזת לכך שחיבור זה מהווה גמר וסיום של עיקרי התורה שבעל פה. ואולם, מדפוס בזל ואילך, בעקבות החלטות ועידת טרנטו ב-1564, החליפו הצנזורים הנוצרים את המילה "תלמוד" במילים "גמרא" או "ש"ס", ומאז היטשטש ההבדל בין המילים, והשם "גמרא" נעשה שגור בקרב ציבור הלומדים ככינוי לתלמוד הבבלי.

## מאפייני התלמוד
שני התלמודים אינם קובצי הלכות לפי נושאים ערוכים, אלא סיכומי דיונים של בתי המדרש. הדיונים ערוכים באופן אסוציאטיבי, ההולך אחר חוט המחשבה של המתדיינים והדינמיקה של הדיון. אמנם המשא ומתן (שקלא וטריא) התלמודי מסודר על פי דיונים על כל משנה בודדת, שכאשר הדיון בנושאיה השונים מסתיים התלמוד עובר לדון במשנה הבאה אחריה. לעיתים ניתן למצוא את אותו דיון במספר מסכתות בהקשרים שונים, ולעיתים במהלך דיון בנושא אחד משתרבבים דברים הקשורים לתחום אחר. כמו כן ישנם מעברים חדים מנושאים הלכתיים לענייני אגדה. כתוצאה מ"חוסר ארגון" זה (יש המפרשים בדיוק רב את תנועת הדברים בכל סוגיה) נדרש עמל רב על מנת לשלוט היטב בסוגיות התלמודיות.

250px|ממוזער|מאמר של מר עוקבא מתוך  בתרגום לעברית: אמר מר-עוקבא: בנושא הבא אני כמו "חומץ בן יין" ביחס לאבי (כלומר, אבא שלי היה יותר טוב ממני בנושא זה, כמו שיין עדיף מחומץ):

אם אבי היה אוכל בשר עכשיו, הוא לא היה אוכל גבינה עד מחר בשעה זאת (הוא היה מחמיר בהפרדה בין בשר וחלב), ואילו אני רק בסעודה זאת אינני אוכל בשר, אבל בסעודה אחרת אני כן אוכל בשר (אני פחות מחמיר בהפרדה בין בשר וחלב)
התאולוגית האמריקאית רוזמרי רדפורד רות'ר עמדה על מאפיין זה:

## לימוד התלמוד
לימוד התורה בכלל והתלמוד בפרט נחשב לאורך כל הדורות למוטיב מרכזי ועיקרי ביהדות, וישנן אמרות רבות של חכמי ישראל בכל דור ודור על חשיבות לימוד התורה ועל חובתו של כל יהודי באשר הוא לעסוק בה. בהתאם לכך לימוד התלמוד נחשב בכל הישיבות בארץ ובעולם כמושא הלימודים העיקרי, התופס את עיקר הנפח של הלימוד. הלימוד של התלמוד, ובמיוחד הדיונים ההלכתיים שבו, נחשב לקשה במיוחד בשל התמציתיות והקצרנות שבו, שימוש במונחים מקצועיים, חוסר סימני פיסוק והארמית המשולבת בו. לימוד תלמוד בשיטה עיונית כולל עיון בספרים רבים שנכתבו על התלמוד מכל חכמי הדורות, החל בגאונים, המשך בראשונים ובאחרונים וכלה בימינו אנו. התלמוד נחשב לחיבור עמקני שדרושה מיומנות כדי להבינו, ועוד יותר מיומנות כדי להבינו ב"עיון" - בהעמקה מיוחדת. תלמוד ירושלמי נלמד בהיקף קטן יותר במידה משמעותית מתלמוד בבלי, מעטים יותר בקיאים בסגנונו, והוא משמש בעיקר ללימוד תאורטי ועיוני ופחות לפסיקת הלכה.

התלמוד עצמו, במקומות שונים, עומד על היחס בו נדרש אדם לחלק את לימוד תורתו: . על פי חלוקה זו, לימוד התלמוד עומד בשורה אחת עם לימוד התנ"ך והמשנה. לעומת האמור במקורות אלו התלמוד עומד במקום אחר על חשיבותו: . ראשונים רבים טענו לטובת עליונות לימוד הגמרא על פני מקצועות התורה האחרים. רש"י על המשפט "מדה ואינה מדה" תלה את ההתמקדות בתלמוד בטעמים היסטוריים שהיו נכונים לתקופת הגמרא: . רבנו תם המובא בדעת התוספות טוען שעקב כך שהתלמוד כולל בתוכו גם מקרא ומשנה, יש להעדיף לימודו.

הרמב"ם היה מודע לקושי בלימוד התלמוד, והתייחס ללימודו כדבר הדורש "דעת רחבה ונפש חכמה וזמן ארוך". על כן מטרת ספרו, משנה תורה, הייתה להגיש ללומדים ספר הלכה מקיף שיסכם את ההלכה למעשה, ובכך לייתר את לימוד התלמוד עצמו. באופן כללי, בתקופות הגאונים והראשונים התעצב עולם ההלכה לפי התלמוד שהפך להיות ספר פסיקה שאין עליו עוררין, ונכתבו חיבורים רבים שעסקו בפסיקת הלכה על סמך התלמוד.

## ראו גם
* דרכי לימוד בתלמוד
* פרשנות התלמוד הבבלי
* מושגי יסוד בתלמוד הבבלי
* לוגיקה תלמודית
* דפוסי התלמוד הבבלי

## לקריאה נוספת
* הרב עדין שטיינזלץ, **התלמוד לכל**, המכון הישראלי לפרסומים תלמודיים בשיתוף הוצאת עידנים, 1977. 
* ש"י פרידמן (עורך), **שלושה כרכים בסדרת התלמוד עם פרשנות על דרך המחקר**, הוצאת האיגוד לפרשנות התלמוד, 2008.
* **מבוא לתורה שבעל-פה (יחידות 7-5)**, האוניברסיטה הפתוחה, תשנ"ב 1992.
* עדין שטיינזלץ ויניב מזומן, **נתיב לתלמוד**, הוצאת ידיעות ספרים והוצאת מא"י, 2017. 
* רוחמה וייס ואבנר הכהן, **אימהות בטיפול: מסע פסיכולוגי-ספרותי עם גיבורות התלמוד**, תל אביב: ידיעות ספרים, 2012. 
* דוד רוזנטל, **אסופת מאמרים בחקר התלמוד**, הוצאת מאגנס, 2024.
* יעקב צ מאיר וישי רוזן-צבי, "התלמוד: תולדות הלמדנות", הוצאת מגנס, 2025

## קישורים חיצוניים

* 
* התלמודים: הבבלי, הירושלמי, במאגר ספרות הקודש של סנונית
* שישה סדרי תלמוד בבלי באתר מכון ממרא
* אוצר כתבי-יד תלמודיים באתר הספרייה הלאומית
* התלמוד ברשת
* מבוא לתלמוד, באתר הידברות
* יובל בלנקובסקי, מאמר על פרשנות התלמוד, אתר "דעת"
* פשיטא - פשוט ללמוד תלמוד, פרויקט של מכללת עלמא והמרכז לטכנולוגיה חינוכית
* אתר גמראנט, המרכז לטכנולוגיה חינוכית
* קישור לאתר פורטל הדף היומי
* מילון ארמי עברי ויקי מבית פשיטא
* 
* מבוא לדף גמרא, שעור מפי הרב אורי שרקי, מתוך אתר הרב 
* הראל שפירא, 101 סיבות למה כדאי וחשוב ללמוד גמרא 
* , מתוך: **[[מחניים (כתב עת)|מחניים]]** נ"ז, תשכ"א
* 
* 
* 
* מדריך - איך ללמוד גמרא לבד מתוך אתר אשובה
* כתבות ומאמרים על התלמוד, מתוך בלוג "הספרנים" באתר הספרייה הלאומית.
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:משפט עברי: חיבורים
קטגוריה:ספרות חז"ל