Three Cheers for Sweet Revenge

***Three Cheers for Sweet Revenge*** (לעיתים קרובות מקוצר ל-***Three Cheers*** או ל-***Revenge***; בעברית: **שלוש קריאות הידד ל[[נקמה]] מתוקה**) הוא אלבום האולפן השני של להקת הרוק האמריקאית My Chemical Romance. האלבום יצא לאור ב-8 ביוני 2004 על ידי חברת התקליטים רפרייז רקורדס. אלבום זה של הלהקה התאפיין בצליל נקי יותר ביחס לקודמו, אלבום הבכורה *[[I Brought You My Bullets, You Brought Me Your Love]]*. היה זה אלבומה הראשון של הלהקה בו הגיטריסט פרנק איירו מנגן בכל הרצועות, וכן גם אלבומו האחרון של המתופף מאט פליסייר, שלימים יוחלף בבוב בראייר.

האלבום זכה להצלחה הן מבחינת הלהקה והן מבחינת חברת התקליטים. מתוך האלבום יצאו לאור ארבעה סינגלים, "I'm Not Okay (I Promise)", "Helena", "The Ghost of You" ו-"Thank You for the Venom" (בבריטניה). הוא הגיע למעמד פלטינה פחות משנה לאחר יציאתו, כאשר נמכר במעל לשלושה מיליון עותקים בארצות הברית.

## רקע וסגנון מוזיקלי
האלבום *Three Cheers for Sweet Revenge* נמנה עם ז'אנר הרוק האלטרנטיבי, האימו, הפופ-פאנק, הפוסט-הארדקור, והפאנק רוק (Punk rock). בעוד קודמו, *[[I Brought You My Bullets, You Brought Me Your Love]]* היה ל"יצירה נחושה במיוחד בז'אנר הנפתל הזה של להקות שמרכיבות יחדיו אלמנטים של אימו, הארדקור ואף מטאל", *Three Cheers for Sweet Revenge* "גם הראה את כישורי הכתיבה שלהם וגם העניק להם תשומת לב שמאוד מגיעה להם". בהתרחקותו מ"חלקי הסקרימו" ומ"המבנים המסובכים יותר" של האלבום הראשון שלהם, לטובת צליל ש"עובר את הגבול שבין פופ-פאנק לבין חד, תיאטרלי ואימואי", תוך שהוא "מושפע מאוד מהארדקור פאנק", האלבום הושווה בדרכים שונות ללהקות כמו מיספיטס, AFI  ות'רסדיי .

סולן הלהקה ג'רארד ויי אמר על הסינגל הראשון מתוך האלבום, "I'm Not Okay (I Promise)" כי הוא "שיר פופ העוסק בעזרה עצמית". בנוסף, הוא תואר כ"יצירת אימו-פופ גועשת עם הוק קליט עד כדי גיחוך, כפי שהוא היה מגוחך". וכ"המנון מרגש לצעירים ולמדוכאים", על ידי AllMusic ורולינג סטון, בהתאמה. בהמשך היה הסינגל מועמד לפרס  בקטגוריית הסינגל הטוב ביותר, ואף הגיע למקום ה-86 במצעד הבילבורד הוט 100 בארצות הברית.

השיר הפותח של האלבום "Helena", שגם יצא לאור כסינגל, תואר כ"גולת הכותרת של האלבום ולהיט אדיר". ג'רארד אמר כי השיר "עיצב את הנושא שהאלבום עוסק בו" ו"חשף את הצד האפל שלהם" בהשוואה לסינגל הראשון. מילות השיר מתארות אבל על מות סבתם של ג'רארד ומייקי, אלנה לי ראש, והוא היה השיר הראשון של הלהקה שנכנס ל-40 המובילים במצעד הבילבורד הוט 100.

לדברי ויי, ניתן לפרש את האלבום כ"סיפור אימה פסאודו-קונספטואלי". הוא פירט:

## ביקורת

ג'וני לופטוס מ-AllMusic כתב כי "בסיוע גדול ההפקה הווארד בנסון, הם שינו את ההפרזות הטירוניות הקלות של *I Brought You My Bullets You Brought Me Your Love*, וכתוצאה מכך הביאו מוצר מספק ודי נחוש". אנדי גרינוולד ממגזין בלנדר  הזכיר את שילובו של ויי את צדדי חייו בשירי האלבום, וציין כי "היבבה גומעת-האוויר והמשתנקת שלו הופכת שירים קצביים כמו 'I'm Not Okay (I Promise)' לחוג שירה". איאן מאת'רס ממגזין סטיילוס  חש כי האלבום מכיל "שנים עשר שירים קרוב למושלמים ואינטרלוד, באורך שלושים ותשע דקות" וכי "גם כשהוא מרפה, [זה] לא מרפה", בעוד קירק מילר מרולינג סטון תיאר אותו כ"כיף חיים". ג.ר. מאתר IGN, היה מסויג יותר בשבחיו, וכינה את *Three Cheers for Sweet Revenge* "אלבום טוב" שבכל זאת "לא מתקרב להיות מגוון או נועד כפי שיכול היה להיות". רוברט כריסטגאו מווילג' ווייס הכניק לאלבום דירוג "כישלון" (dud).

### רשימות סוף שנה

## השפעה
*[[NME]]* כללה את האלבום ברשימת "20 אלבומי האימו שעמדו בנחישות במבחן הזמן". האלבום דורג במקום ה-260 ברשימת "300 האלבומים הטובים ביותר של 30 השנים האחרונות (1985–2014)" של מגזין *[[ספין (מגזין)|Spin]]*. מגזין *[[Rock Sound]]* כתב כי האלבום הוא "יצירה מגדירת-תקופה", שפגע "בעצב הן מוזיקלית והן רגשית אצל מיליונים ברחבי העולם".

בשנת 2016 דירג מגזין רולינג סטון את *Three Cheers for Sweet Revenge* כאלבום האימו העשירי הטוב ביותר מתוך 40, וכתב כי "*Three Cheers* לא היה רק תקליט קונספט, אלא גם המשכון קונספט, המרחיב את סיפור המסך הקטן של *I Brought You My Bullets, You Brought Me Your Love* מ-2002 להפקה עתירת תקציב, הכוללת הרהורים על החיים והמוות ("Helena"), פרידות צורבות ("I'm Not Okay") וסדרה של וידאו קליפים דרמטיים שהפכו אותם ליקירי MTV".

נכון לדצמבר 2017, *Three Cheers for Sweet Revenge* מכר מעל לשלושה מיליון עותקים בארצות הברית והגיע למעמד פלטינה משולשת על ידי ה-RIAA. נכון לפברואר 2006, האלבום מכר מעל ל-1.35 מיליון עותקים בארצות הברית ו-3 מיליון עותקים בסך הכול. כמו כן, הוא הגיע למעמד פלטינה בקנדה ובבריטניה, ולמעמד זהב באירלנד, בצ'ילה ובארגנטינה.

## רשימת רצועות
### מהדורה בסיסית
כל הרצועות נכתבו על ידי My Chemical Romance.

*רצועה 11 מופיעה בשם "It's Not a Fashion Statement, It's a Fucking Deathwish" בהערות האלבום שעל העטיפה הפנימית.

### מהדורת DVD יפנית מיוחדת
מהדורה חיה מתוך הופעה בפסטיבל Summer Sonic 2004 בטוקיו, יפן ב-8 באוגוסט 2004.

## קרדיטים

**הפקה**

## מיקומי שיא

### מצעדי סוף שנה

### סינגלים

## נתוני מכירות

## היסטוריית יציאות לאור

## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי My Chemical Romance
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי פופ-פאנק
קטגוריה:אלבומי חברת רפרייז רקורדס
קטגוריה:אלבומי רוק אלטרנטיבי