משבר האקלים

[370px|ממוזער|הלוגו של [ועדת בית הנבחרים של ארצות הברית על משבר האקלים]]
**משבר האקלים העולמי** הוא מונח המשמש לתיאור ההשלכות של שינוי האקלים והתחממות כדור הארץ.

המונח נועד להמחיש את דחיפות הטיפול בנושא שינוי האקלים, ואת ההנחה שתתרחש כבר בעתיד הנראה לעין הסלמה חמורה במקרים של מזג אוויר קיצוני, אם הכלכלה העולמית תמשיך כסדרה. המונח שגור בקרב פעילים סביבתיים, כמו גם בעיתונות ובמדיה החברתית, ומצוי בשימוש גם במוסדות רשמיים בישראל ובעולם.

ההתחממות של כדור הארץ היא זו שעומדת במרכז ההשפעות מרחיקות הלכת על האקלים. בהשוואה לתקופות קודמות, בסוף המאה ה-20 ותחילת המאה ה-21 נמדדו מקרים תכופים יותר ויותר של אירועי קיצון אקלימיים.

חודש יולי 2023 הוא החודש החם ביותר שנמדד מזה 40 שנה. מדענים משערים, על פי חקירת טבעות עצים ושוניות אלמוגים, כי חודש זה הוא החם ביותר מזה 120,000 שנה.

## היסטוריה
### טרום המשבר
מאז תחילת העידן התעשייתי, עם ייצורו ההמוני של מנוע הקיטור ומאוחר יותר גם של מנוע הבנזין, החל האדם להשתמש בדלקים מאובנים באופן אינטנסיבי בהרבה ממה שהיה עד אז. המיכון והאוטומטיזציה הביאו לגידול מעריכי בדרישת האנרגיה וחומרי הגלם מצד האנושות, כמו-גם בגידול אוכלוסייה, פליטת גזי חממה, עיבוד שטחי חקלאות ומרעה (ובכלל זה חקלאות תעשייתית), חציבת משאבי טבע ועוד.

כבר במחצית השנייה של המאה ה-19 בחנו מספר מדענים, כמו ג'ון טינדל וסוונטה ארהניוס את ההשפעות של פליטת גזי חממה על האקלים והעלו השערות ראשוניות שייתכן שבכוחה של התעשייה האנושית לשנות את האקלים העולמי. בשנות ה-30 הציג לראשונה גאי סטיוארט קלנדר  הוכחה אמפירית להשפעות אנושיות על האקלים.

[250px|שמאל|ממוזער|"[הגולה הכחולה". התמונה היוותה השראה להגנה על כדור הארץ הקטן, המבודד והשביר.]]במהלך המאה ה-20, נוסדו ברחבי העולם מספר לא מבוטל של ארגונים סביבתיים אזרחיים שונים, עוד בטרם צצו מוסדות בחסות המדינות, ובטרם הוגדרו ההתחממות העולמית ושינוי האקלים כמשבר. בעברם, נטו הארגונים להתייחס לתופעות נקודתיות, כגון הכחדת מינים או הפשרת קרחונים, מבלי לשזור אותן לחיזוי של קריסת מערכות כוללת. בין הארגונים הוותיקים והבולטים בעולם, ניתן למנות את מועדון סיירה, הקרן העולמית לשימור חיות הבר וגרינפיס. בישראל פועלות החברה להגנת הטבע, רשות הטבע והגנים, הקרן הקיימת לישראל ועוד.

בין הגורמים שסייעו לעורר מודעות למצבו השברירי של כדור הארץ, ניתן למנות את התמונה "הגולה הכחולה"  שצולמה בידי נאס"א בשנת 1968. זוהי אחת התמונות הראשונות של כדור הארץ במלואו, והראשונה בה נראה כל הצד המואר שלו. בתמונה ניתן לראות את כדור הארץ כגוף קטן, מבודד ושברירי – בניגוד לאופן בו ניתן היה לראות אותו בצילומים עד אז.
[טקסט=|ממוזער|300x300 פיקסלים|ה[סנאטור ברני סנדרס וחברת הקונגרס אלכסנדריה אוקסיו-קורטז בפאנל שכותרתו "פותרים את משבר האקלים שלנו"]]

לקראת סוף המאה ה-20, נוסדו בזה אחר זה גם מוסדות מדינתיים ובין-מדינתיים, במטרה למנוע את המשבר או למזער את נזקיו. בשנות ה-50 החלו חוקרים לעבוד בשיתוף פעולה עם גורמי ממשל אמריקאים ולהגביר את המודעות לצורך לפעול לצמצום נזקי האקלים, והחל משנות ה-60 פורסמו דו"חות ממשלתיים רשמיים שהזהירו מפני עליית ריכוז הפחמן הדו-חמצני באטמוספירה והשלכותיה. שיתוף הפעולה הבינלאומי התחיל בוועידת האומות המאוחדות על סביבת האדם , ואיתה ייסוד התוכנית הסביבתית של האו"ם. בהמשך, הוקמו הפאנל הבין-ממשלתי לשינוי האקלים, ועידת המסגרת של האו"ם בנושא שינויי אקלים, וכן ועידות האומות המאוחדות לשינוי אקלים, שמתכנסת בקביעות מדי שנה מאז 1995. ההסכם הבינלאומי הראשון הנחתם הוא פרוטוקול קיוטו, בשנת 1992.

השימוש במילה "משבר" במקום "שינוי", נעשה שגור בידי סגן נשיא ארצות הברית לשעבר, אל גור, מאז סוף שנות ה-80 של המאה ה-20. בשנת 2004 הוקמה קואליציית משבר האקלים, ובעקבותיה המונח הפך רשמי.

תשומת הלב העולמית למשבר האקלים התגברה גם בזכות סדרת אירועים בינלאומיים של פעילי אקלים, שהחלה עם שביתת בתי הספר למען האקלים שיזמה גרטה טונברי.

### הכרזה על מצב חירום אקלימי
טקסט=|ממוזער|300x300 פיקסלים|מדינות בהן הוכרז מצב חירום אקלימי.
'''בכחול כהה:''' הוכרז מצב חירום אקלימי בכל המדינה.
'''בכחול בהיר:''' הוכרז מצב חירום אקלימי בחלק מהמדינה, למשל במחוזות או ערים מסוימות.

מצד אחד, במשך מספר עשורים התקיימה הכרה רשמית מצד מדינות העולם בכך שקיימת סכנה ממשית לאנושות; אך מצד שני, לא ננקטו צעדים נרחבים בקנה-מידה עולמי או ארצי להפחתת פליטות גזי החממה (ננקטו צעדים להקטנת יעדי הגברת הפליטות, אך לא לצמצום שלהן). לכן, הוחלט בקרב מספר ארגונים לדרוש ממנהיגי העולם להתייחס אל המצב כאל מצב חירום. התגבשה מטרה משותפת למספר ארגונים, להפעיל לחץ על פוליטיקאים בעולם לנקוט צעדי חקיקה שיצמצמו את השימוש במקורות אנרגיה מתכלים, יעודדו מעבר לשימוש במקורות אנרגיה חלופיים, ובאופן כללי יפחיתו את חותם הפחמן (כלומר, כמות גזי החממה הנפלטים) של מדינות העולם.

עד שנת 2020, מספר מדינות וגופים הכריזו על מצב חירום אקלימי, בהם הפרלמנט האירופי, צרפת וקנדה.

בארצות הברית הוקמה ועדת בית הנבחרים על משבר האקלים.

בסוף שנת 2018 חתמו 415 גופי השקעה מוסדיים על הצהרה משותפת ובה דרישה למדינות העולם לנקוט פעולות מיידיות לטיפול במשבר האקלים כדי למנוע נזקים פיננסיים כבדים. בתחזית שפרסמה במקביל חברת ההשקעות שרודרס, העריכה שאם לא יינקטו כל פעולות מנע למשבר האקלים, צפויים הפסדים שנתיים בגובה 23 טריליון דולר לכלכלה העולמית לטווח הארוך.

בסוף העשור השני של המאה ה-21, הוגשו תביעות על ידי מדינות בארצות הברית וגופים נוספים שהאשימו את חברות הנפט והגז הגדולות על כך שידעו, כבר לפני 50 שנה ויותר, את ההשלכות המסוכנות של פעילותן מצד אחד, ומצד שני השקיעו משאבים בהסתרת המידע מהציבור ובהפצת ספק וחוסר אמון במדע, כל זאת על מנת שהכנסותיהן לא ייפגעו.

ב-9 באוגוסט 2021 פורסם דוח מיוחד של הפאנל הבין-ממשלתי לשינוי האקלים של האו"ם שקבע חד-משמעית ששינויי האקלים הם מעשה ידי אדם. הדוח אף קבע כי התחממות נוספת היא בלתי נמנעת, וכי ניתן למנוע התחממות דרסטית אף יותר על ידי הפחתה ניכרת בפליטת גזי החממה. בפברואר 2022, פורסם החלק השני של הדו"ח, המציג את הפגיעות בבני האדם דרך מערכות אקולוגיות שנפגעו, או ישירות דרך אירועי מזג אוויר קיצוניים, ותיאר כיצד פעולות לטווח הזמן הקרוב יכולות לצמצם, אך לא למנוע לחלוטין, את הנזקים הצפויים.

## השלכות המשבר
ההשלכות השונות של המשבר משפיעות זו על זו באופנים רבים. כך, למשל, אסונות הטבע משפיעים באופן מיידי בצורה של הרוגים ונזק לרכוש ולערכי טבע, וגם פוגעים אנושות ביכולת לקיים חקלאות כלכלית, מאיצים הכחדת מיני בעלי חיים, ועוד. דוגמה נוספת היא המִדְבּוּר, שפוגע ביכולת של צמחים לגדול, מה שמאיץ את המידבור עצמו.

ההשלכות פוגעות באזורים שונים באופן שונה. כך, בעוד שבחצי הכדור הצפוני מתמודדים עם גלי חום כבדים ושריפות, באנטארקטיקה הולך ופוחת כיסוי הקרח, שנמצא בחסר גדול. בניתוח שפורסם בשנת 2023 נכתב כי כיסוי הקרח כבר לא מתאזן לאחר החורפים, ושכמות הקרח החסרה זהה לגודלה של ארגנטינה.

לעיתים תופעה אחת עלולה להחמיר תופעות אחרות. כך למשל, ההפשרה המואצת של כיפת הקרח בגרינלנד מוציאה מאיזון את המסוע הימי, שמשפיע בתורו על כלל האקלים על פני כדור הארץ. את השינויים במסוע הימי החלו למדוד בשנת 2004. זרם הגולף, שהוא חלק ממערך זה, תורם למיתון האקלים באזור בריטניה וצפונה, בהשוואה לאזור מקביל באותו קו רוחב באוקיינוס השקט (דוגמת אלסקה). הזרם הולך ומאט את זרימתו וצפויות לכך השלכות על שינויים אקלימיים באזור זה.

כדור הארץ בסכנה לעבור את רף 2 מעלות הצלזיוס ביחס לרמות הטרום-תעשייתיות עוד במאה הנוכחית, בעקבות עלייה ברמת הפחמן הדו-חמצני באטמוספירה.

### התחממות עולמית
[טקסט=|ממוזער|300x300 פיקסלים|השוני בטמפרטורות הממוצעות ברחבי העולם משנת 2014 עד שנת 2018, ביחס לממוצע הטמפרטורות בין השנים 1951–1980, לפי מכון גודארד ללימודי החלל של [נאס"א]]

השפעותיה של ההתחממות העולמית כוללות את עליית גובה פני הים, שינויים בכמויות המשקעים ואופן פיזורם. שינויים אלו עלולים גם להגדיל את התדירות ואת העוצמה של אירועי מזג אוויר קיצוניים, כמו שיטפונות, בצורות, גלי חום והוריקנים, לגרום למדבור, להקטין את כמות המים הזורמים בנחלים בקיץ, או לתרום להכחדת מינים ביולוגיים, הנתונים כבר היום בסכנת הכחדה. ההשפעות של שינוי האקלים על בני האדם הן, בין היתר, איום על הביטחון התזונתי בשל ירידה בתנובות החקלאיות, נטישה של אזורים מיושבים ונזק לתשתיות שנגרם מעליית מפלס הים.

העליות הקיצוניות ביותר בהתחממות פני השטח של הכדור נמצאות באזור הארקטי, ושם הן גורמות לנסיגה של קרחוני יבשה, של קרחוני ים, ושל קפאת-עד (פרמפרוסט). באופן כללי, טמפרטורות גבוהות יותר מביאות ליותר גשם ושלג, אבל במספר אזורים הן גורמות דווקא להתגברות שיטפונות ושרפות יער. השפעות סביבתיות כוללות הכחדה של מערכות אקולוגיות או הגירה שלהן. המערכות האקולוגיות שנמצאות באיום מיידי הן שוניות האלמוגים, מערכות אקולוגיות הרריות , ומערכות אקולוגיות באזור הארקטי . מפני שלמערכת האקלים יש הרבה "אינרציה" וגזי החממה יישארו באטמוספירה לזמן רב, השינויים האקלימיים והשפעותיהם ימשיכו להתבטא יותר ויותר אפילו אם פליטות נוספות של גזי חממה יופסקו.

### חקלאות ומדבור

שינויי מזג האוויר הקיצוניים יוצרים קושי רב לקיום חקלאות. הדבר בא לידי ביטוי בסחיפת קרקע, בעודף משקעים, בשינויי טמפרטורה קיצוניים, בבצורות, ביובש, בסופות חזקות ועוד. בנוסף לטיפול קרקע לא מקיים – משבר האקלים צפוי להביא לייקור המזון, עד כדי רעב המוני בעולם המערבי.

מזיקים למיניהם מסתגלים בקלות יחסית לשינויי אקלים. ההתחממות מקלה על התרבותם ותפוצתם. לדוגמה, במטעי קקאו במערב אפריקה התרבו מזיקים דמויי פטריה וכנימות המעבירות נגיפים. בהודו נסקו מחירי העגבניות ב-700% בשל עיכוב בגשמי המונסון והתפשטות כנימות. כרמי זיתים באיטליה נפגעו קשה על ידי חיידק. תולעת שמקורה באמריקה פגעה בשדות חיטה בסין. בפלורידה ובברזיל תקף חרק עצי תפוז. בנוסף נפגעה החקלאות בפלורידה גם על ידי הוריקנים.

עלייה מתמדת בטמפרטורת כדור הארץ מרחיבה את רצועת המדבריות העולמית. כך, למשל, קו הצחיחות מצפין בישראל במהלך השנים. ככל שאזורי המדבר בעולם מתרחבים, גובר הקושי לגדל גידולים חקלאיים רבים.

התחממות כדור הארץ צפויה להגדיל את השפע של פתוגניים צמחיים פטרייתיים רבים הנישאים בקרקע, עם השלכות משמעותיות המאיימות על התפוקה ביטחון המזון, הפריון החקלאי, הסחר והגישה לחקלאות בשווקים בינלאומיים.

במחקר שהתפרסם בכתב העת "ביקורות טבע מיקרוביולוגיה" (nature reviews microbiyology) חקרו את ההשפעות הנוכחיות והעתידיות של שינויי האקלים על ביוגרפיה של פתוגניים, שכיחות וחומרת מחלות, השפעותיהן על מערכות אקולוגיות טבעיות, חקלאות וייצור מזון ומצאו כי שינויי האקלים גורמים להתפרצויות מחלות צמחיות המהוות סיכונים משמעותיים לביטחון המזון העולמי ולקיימות הסביבתית ברחבי העולם.

שינוי האקלים ומצבי הקיצון, גורמים להתפרצויות מחלות צמחיות, מהווים סיכונים משמעותיים לביטחון המזון העולמי, לקיימות הסביבתית ברחבי העולם, לאובדן הפריון והמגוון הביולוגי.

במחקר בדקו כיצד שינוי האקלים השפיעו על ביוגרפיה של פתוגניים, שכיחות וחומרת מחלות, השפעותיהן על מערכות אקולוגיות טבעיות, חקלאות וייצור מזון, שינוי התפתחות והופעתם של זנים פתוגניים חדשים.

אחת הסיבות היא הגלובליזציה והסחר הבינלאומי שהגבירו את תנועת פתוגניים של יבול בין יבשות בעשורים האחרונים, כולל תופעת ההגירה בין ארצות. סיבה נוספת היא ששינויים אקלימיים אקולוגיים ושיטות ניהול קרקע מודרניות שנשלטות על ידי מונו-תרבותיות וגידולים בצפיפות גבוהה, ככל הנראה הקלו על הופעתם והסתגלותם של פתוגניים צמחיים המסוגלים להתפשט מעבר לטווחים הגאוגרפיים הרגילים שלהם.

החוקרים קראו לצורך בממשק מדעי-מדיני שעובד בשיתוף פעולה הדוק עם ארגונים בין-ממשלתיים רלוונטיים, כדי לספק ניטור וניהול יעיל של מחלות צמחים תחת תרחישי אקלים עתידיים, להבטיח ביטחון מזון וחומרי תזונה לטווח ארוך וקיימות של מערכות אקולוגיות טבעיות.

כ"כ קראו למאמץ עולמי חיוני לניהול סיכונים סוציו-אקונומיים הקשורים לעלייה הצפויה בהתפרצויות מחלות צמחיות, במיוחד במדינות בעלות הכנסה נמוכה. הממשק המדעי-מדיני העולמי, מקוים שישלוט במעקב אחר מחלות צמחים במדינות מתפתחות ויפחית את הסיכון להעברת מחלות לאזורים אחרים לאובדן הפריון והמגוון הביולוגי. מעקב זה יהווה כלי חיזוי שייסע בהפחתת הסיכונים לביטחון המזון, לרווחת האדם, לביטחון תעסוקתי עבור קהילות מקומיות, עם פוטנציאל להפחית הגירה בלתי חוקית וסכסוכים לאומיים או אזוריים.

### השפעות חברתיות
משבר האקלים יכול להשפיע במידה שונה על קבוצות שונות באוכלוסייה. ייתכן קשר בין יכולת ההסתגלות לשינוי אקלים לבין עוני ותנאי מחיה. קבוצות בעלות מדרג סוציו-אקונומי שונה עלולות להיות מושפעות במידה שונה.

תופעת ההגירה הסביבתית כבר קיימת בעולם, והצפי הוא שההגירה תלך ותגדל, ככל שמשבר האקלים יחריף. אל"ם (מיל') ד"ר איתן ישראלי כותב:

בשנת 2020 סימנו חוקרים שונים נקודות השקה בין העלייה בטמפרטורה העולמית לבין עלייה באלימות. הדבר מקושר לקושי לייצר מזון ולהתגברות כוחן של מיליציות אזרחיות. ד"ר שירה עפרון מהמכון למחקרי ביטחון לאומי הודיעה: "שינוי האקלים הוא לא הגורם היחיד שמביא לטרור, אבל הוא מכפיל סיכון ומעודד אי יציבות".

### הכחדת מינים

ביחד עם פעולות נוספות של האדם, משבר האקלים הוא גורם משמעותי להכחדת מינים רבים של בעלי חיים. הכחדת מינים מהווה ביטוי של הפרת המאזן האקולוגי, וכן מגבירה את הפרתו בעצמה. מדענים מעריכים שהמשך הכחדת המינים תפגע, בסופו של דבר, גם באדם – התלוי במיני בעלי חיים לצורך הישרדותו הוא.

### אסונות טבע
קיים קושי עקרוני לייחס למשבר האקלים את התרחשותו של אסון טבע, שכן מאז ומעולם התרחשו אסונות טבע אקלימיים. כמו כן, בהתרחשותו של אסון בודד יכולים להיות מעורבים מספר גורמים. לדוגמה, שרפה יכולה להיגרם באופן ישיר בשל הצתה (או כל גורם אחר שאינו קשור למשבר האקלים), ולהתפתח לכדי שרפת יער קטלנית בשל יובש קיצוני ששרר באזור בחודשים שקדמו להצתה – יובש שכן קשור למשבר האקלים. כך היה עם כמה מהאירועים המוצגים בפרק זה.

עם זאת, קיימת הסכמה נרחבת בקרב מדענים כי עצימות ותדירות אירועי הקיצון האקלימיים הולכות וגדלות, וכי הסיבה העיקרית לכך היא פעילות האדם על כדור הארץ (בעיקר פליטת גזי חממה). שיאים חדשים – הן של מידות החום, הן של הקור, והן של כמויות משקעים אטמוספיריים – נשברים בתדירות גבוהה ממה שהיה צפוי אילו העולם היה מתנהל כסדרו ללא השפעת האדם.

#### שרפות
[טקסט=|ממוזער|263x263px|עובד [רשות היערות הלאומית של אוסטרליה מטפל בגור קנגורו, שניגש אל כבאים תוך שהוא מחפש הגנה משריפת היער אליה נקלע.]]

לאורך שנים חלה מגמת עלייה בתדירותם ובעוצמתם של גלי חום, מה שמגביר משמעותית את ההסתברות לשריפות יער. פרופ' קורין לה קוור מאוניברסיטת מזרח אנגליה אומרת בנוגע לגל השרפות באוסטרליה (2019–2020):

#### הוריקנים

מחקר משנת 2011 הראה כי קיימת פעילות מוגברת של סופות הוריקן בעלות תנועה צפונה בצפון האוקיינוס האטלנטי.

#### עליית גובה פני הים

רוב תושבי כדור הארץ חיים בסמוך לים. עקב זאת, העלייה הצפויה בשל נסיגת קרחונים בקטבים צפויה להביא לגלי פליטים בכל העולם, ולפגוע בחייהם של מיליארדים.

על פי צוות מחקר מאוניברסיטת אוהיו שבחן את עונתיות הקרחונים במשך 40 שנים, בשנת 2020 עבר מדף הקרחונים בגרינלנד נקודת "שיווי-משקל" בהאצת איבוד המסה של הקרחונים, כאשר המדפים איבדו כשליש מנפחם בארבעת העשורים שנמדדו. מכיוון שנסיגת קרחונים מגרינלנד היא התופעה התורמת ביותר לעליית מפלס הים, המשמעות היא שכבר לא ניתן יהיה למנוע לחלוטין עלייה של מפלס פני הים, אלא להקטין או להאט אותה.

##### השלכות על מפלס מי התהום במישור החוף בישראל
עליית מפלס הים התיכון עקב שינויי האקלים גורמת לחדירת מי ים לאקוויפר החוף ולהעלאת מפלס מי התהום במישור החוף, תופעה העלולה להביא להמלחת מי התהום ולפגיעה באיכות מי השתייה. בדוח רשות המים לשנת 2024 נותחו ההשפעות של עליית מפלס הים התיכון על אקוויפר החוף, ונמצא כי העלייה במפלס מי התהום בולטת במיוחד בחלקו המערבי של מישור החוף. הדוח מצביע על השלכות עיקריות:

* עלייה הדרגתית במפלס מי התהום, שפוחתת ככל שמתרחקים מקו החוף אך נותרת משמעותית עד כ-14 ק"מ מזרחה.
* סיכון להצפות באזורים עירוניים, לפגיעה בתשתיות תת-קרקעיות ולשיבוש מערכות ניקוז וביוב.
* הגברת הסיכון לחדירת מים מליחים לאקוויפר ולפגיעה באספקת מי שתייה.
* תרחישים המבוססים על עלייה צפויה של כ-0.57–0.91 מ' במפלס הים עד סוף המאה ה-21.

#### גלי חום

מחקר משנת 2004 צופה גידול בעוצמתם, בתדירותם ובמשכם של גלי חום בעולם במהלך המאה ה-21.

#### שיטפונות
[טקסט=|ממוזער|[משאית של צה"ל מפנה אזרחים במהלך שיטפון חריג בהיקפו בנהריה, בזמן השיטפונות בערי חוף בישראל (2020)]]
אירועים של כמות משקעים גבוהה בזמן קצר מביאים לשיטפונות – ואלו נעשים נפוצים יותר ויותר.

#### גל קור

אף על פי שהמגמה הכללית העולמית היא התחממות – היא גורמת בעקיפין גם לאירועי קיצון של גלי קור חריפים.

#### רשימה חלקית של אסונות שקרו, המקושרים למשבר האקלים

מתוך צפייה בטבלה נראה כי כמות השרפות הנגרמות עקב העלייה בטמפרטורה הוא תופעה נפוצה ברשימת אסונות הטבע עקב משבר האקלים.

בנוסף להתמודדות עם גזי החממה, האנושות חייבת להיערך לקראת התמודדות עם עומסי חום במקומות בהם ריכוזי האוכלוסייה גבוהים - באזורים העירוניים. חשוב ביותר לנטוע שדרות עצים, המתאימים בוטנית לאזור ולמטרה ברחובות הערים, כדי ליצור הצללה עבור הולכי הרגל, ולהוריד את עומסי החום, וזאת בנוסף ליתרונות של עצים והשפעתם על אכות האוויר.

## ספקנות לגבי משבר האקלים

אף על פי שישנו קונצנזוס מדעי לגבי שינויי האקלים, והקביעה שבני האדם הם גורם משמעותי לכך הולכת ומתבססת, עדיין מצויות בשיח דעות המביעות ספקנות לגבי מידת המעורבות של בני האדם בגרימת המשבר, השפעות המשבר על האנושות, או פוטנציאל ההסתגלות של האדם לשינויים.

מכחיש משבר האקלים המפורסם ביותר הוא ככל הנראה נשיא ארצות הברית, דונלד טראמפ. טראמפ ידוע בדעותיו המתכחשות לעצם קיומה של בעיית התחממות, ואילו הציטוט המפורסם ביותר שלו בנושא, הוא כפי הנראה: "קפוא בחוץ, איפה לעזאזל 'ההתחממות הגלובלית'??". הציטוט מתייחס לגל הקור באמריקה הצפונית בשנת 2019, בו נשברו מספר שיאי קור (כתוצאה ממשבר האקלים).

טענה נוספת היא שתופעות אקלימיות שאינן קשורות למשבר "מגויסות" על ידי פעילים מוטי אג'נדה על מנת לייחס למשבר חומרה רבה, תוך ביטול הגישה המדעית שאינה מובילה למסקנות חד-משמעיות לגבי חלק מהתופעות.

בשנת 2010 התפרסם ספרם של המדענית נעמי אורסקס וההיסטוריון אריק קונווי – "**[[סוחרי הספק]]**". בספר הם עורכים הקבלה בין הדיון בנושא הכחשת ההתחממות הגלובאלית לבין מחלוקות ציבוריות מדעיות קודמות. ההקבלה שמודגשת במיוחד בספר היא לקמפיין שארגנה תעשיית הטבק במטרה ליצור ספק מכוון בנוגע לקשר הסיבתי שבין עישון לבין נזקי בריאות, אף שכבר התקיים קונצנזוס מדעי בנושא. אורסקס הוכיחה כבר ב-2004 במאמרה "הקונצנזוס המדעי על שינוי האקלים", שהתפרסם בכתב העת Science, שלא קיימת מחלוקת משמעותית בקהילה המדעית בנוגע לממשות של ההתחממות העולמית מסיבות הקשורות לפעילות האנושית.

## משבר האקלים בישראל
בשנת 2016, חתמה ישראל על הסכם פריז. בשנת 2019, פורסמה החלטת ממשלה בנושא משבר האקלים אך עד 2021 לא הוכנה בישראל תוכנית היערכות מתוקצבת להתמודדות עם סכנות המשבר.

תוכנית "שינוי כיוון 2020" היא תוכנית פעולה מקיפה שהוכנה על ידי גורמים מקצועיים, אוניברסיטאות וארגוני סביבה, והושקה בבית הנשיא בחודש פברואר 2020. התוכנית מיועדת לממשלה ולגורמי ממשל מקומי. היא קוראת למקבלי ההחלטות לשנות כיוון בכל פעולה הנעשית במסגרת אחריותם, בהקשר למשבר האקלים.

במקביל ובהתאמה לתוכנית זאת, מפתחים משרדי ממשלה את התוכנית הלאומית לאקלים ולאנרגיה מתחדשת ברשויות המקומיות. זו תוכנית משולבת של משרד האנרגיה, המשרד להגנת הסביבה, משרד הפנים, מרכז השלטון המקומי ופורום ה-15. במסגרת התוכנית, משרד האנרגיה יעודד ויתמוך ברשויות המקומיות להגדלת ייצור חשמל מאנרגיות מתחדשות ולהפחתת גזי חממה, המשרד להגנת הסביבה יוביל את המינהלת להיערכות לשינוי אקלים שהוקמה במסגרת יישום החלטת ממשלה להיערכות לשינוי אקלים מיולי 2018, ומשרד הפנים יקדם את התוכנית האסטרטגית להיערכות ולהגברת חוסן השלטון המקומי לשינויי אקלים ולהגדלת מנועי הצמיחה הכלכליים.

בשנת 2021 הממשלה אישרה את תוכנית הפחתת פליטות גזי חממה כמתחייב בהסכם פריז, המציגה יעדי אקלים להפחתת הפליטות בסקטורים שונים במשק למשך 30 השנים הקרובות. לפי התוכנית, עד שנת 2050 תופחת פליטות גזי חממה בהיקף של לפחות 85% ביחס לפליטות ישראל בשנת 2015. ההחלטה קובעת גם יעד ביניים לשנת 2030 של הפחתה של 27% בפליטות. התוכנית קובעת כיעד הפחתה של 96% פליטות גזי חממה מסקטור התחבורה, הפחתה של 85% מסקטור החשמל ושל 92% בתחום הפסולת העירונית. החלטת הממשלה אינה כוללת הקצאת תקציב בפועל ליישומה, והיעדים נמוכים יחסית לאלה שהציבו מרבית המדינות המפותחות בעולם. בנוסף אושרה תוכנית "מאה צעדים".

במרץ 2022 נערכה בתל אביב הפגנה למען האקלים בה השתתפו כאלף בני נוער.

בשנת 2024 גיבש המשרד להגנת הסביבה חוק אקלים דומה לזה שהוצע ב-2021. השרה עידית סילמן הציעה לקבוע בחוק כי ישראל תפחית 30% מפליטת גזי החממה שלה עד 2030, בהשוואה לשנת 2015. לפי בדיקת המשרד להגנת הסביבה, יעד ריאלי להפחתת הפליטות הוא 19%, בזמן שהיעד ברוב המדינות המפותחות הוא כ-50%, בהתאם להמלצות הקונצנזוס המדעי באשר לשינוי האקלים. לאחר דיונים בשיתוף משרד האוצר נקבע יעד של 27%, בדומה להצעת החוק הקודמת. בדצמבר 2024 אושרה הצעת החוק על ידי ועדת הפנים והגנת הסביבה.

## ראו גם

* ההתחממות הגלובלית
* הפאנל הבין-ממשלתי לשינוי האקלים
* אפקט החממה
* הכחשת שינוי האקלים
* שיא תפוקת הנפט
* אנרגיה מתחדשת
* אמת מטרידה (סרט דוקו של אל גור בנושא ההתחממות הגלובלית)
* סוחרי הספק
* פוליטיזציה של המדע
* סביבתנות
* הגנת הטבע והסביבה
* קיימות

## קישורים חיצוניים

*התחזית: גיהנום, סדרת כתבות על משבר האקלים באתר "הארץ"
*
*
*ויקטור ישראל, שינוי האקלים ומעמדה הגאופוליטי של ישראל, באתר INSS המכון למחקרים, פברואר 2021
* נויה מטלון, רגע לפני האפוקליפסה, ליברל, גיליון אוקטובר 2021
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*
### סרטונים
*  הרצאה - שינויי אקלים וקריסת ציוויליזציות, רוני אלנבלום, האוניברסיטה העברית (2014)
*
*

### אנגלית

*דף הבית של אתר "נאס"א: שינויי אקלים והתחממות כדור הארץ" 
* מפה עולמית אינטראקטיבית של מתקני נפט וגז 11.2022 **(באנגלית)**
*  זמן לפעול עכשיו - רוג'ר האלם, "המרד בהכחדה"  (כתוביות בעברית)

## הערות שוליים

קטגוריה:אקלים
קטגוריה:שינוי אקלים
קטגוריה:התחממות עולמית