open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
סקרדי הסנאי

**סקרדי הסנאי** (באנגלית: **Scaredy Squirrel**) היא סדרת הנפשה קומית קנדית, המבוססת באופן רופף על סדרת ספרים בעלת אותו שם מאת מלאני וואט. הסדרה בוימה על ידי מאט פרגוסון, שלימים ביים את הסדרה "הטוסיק שלי השתגע", אשר זיכתה אותו בפרס המסך הקנדי לבימוי הטוב ביותר בתוכנית או סדרה מונפשת.

הסדרה שודרה לראשונה בקנדה בערוץ YTV, החל מה-1 באפריל 2011 עד ה-17 באוגוסט 2013. בישראל הסדרה שודרה בדיבוב עברי בערוץ הילדים החל משנת 2011 עד שנת 2013. לסדרה הופקו שלוש עונות בעלות 52 פרקים באורך 22 דקות, כאשר כל פרק מורכב משני פרקים משניים באורך 11 דקות.

## תקציר העלילה
הסדרה עוקבת אחר סקרדי הסנאי האנרגטי, וחברו הטוב ביותר, דייב הבואש, שבכל פרק עוברים הרפתקה חדשה ומצחיקה.

## דמויות
* **סקרדי** - סנאי מעופף. חכם, מיזופוב ולפעמים ביישן. עובד במכולת.
* **דייב** - בואש כחול. חברו הטוב ביותר של סקרדי. ערמומי ומבולגן.
* **נסטור** - קנרי צהוב. הבוס של סקרדי.
* **פדי** - חמוס אפור ואגואיסט שתמיד עושה בעיות עבור סקרדי.
* **סאלי** - טרוטה טורקיז המאוהבת בסקרדי. בעלת ביטחון רב.
* **מילדרד** - קרפדה העובדת במכולת בה סקרדי עובד.
* **באק** - בונה העובד במכולת בה סקרדי עובד.
* **מילי** - פרה מקומית ומוזרה.
* **סו** - סנאית שסקרדי התאהב בה.

## מדבבים
במאית הדיבוב בעברית היא אפי בן ישראל ומפיקת הדיבוב היא ענבר שטגר עזרא.

בנוסף דיבבו בדיבוב האנגלי ג'יין איסטווד ודוויין היל, ובדיבוב העברי – מולי שולמן.

## שידור

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סדרות טלוויזיה קנדיות לילדים
קטגוריה:סדרות הנפשה קנדיות
קטגוריה:סדרות קומדיה קנדיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה קנדיות שעלו לשידור בשנות ה-2010
קטגוריה:ערוץ הילדים: תוכניות רכש
קטגוריה:סדרות טלוויזיה המבוססות על ספרים
קטגוריה:סנאים בתרבות
פלוגה בקו (או לגמרי במקרה)

"**פלוגה בקו (או לגמרי במקרה)**" הוא פזמון שכתב, הלחין וביצע מאיר אריאל. השיר יצא לאור באלבום "ירוקות" בשנת 1988.

## רקע
השיר מתבסס על אירועים אמיתיים אותם חווה אריאל בראשית שנות ה־60, עת היה בשירות סדיר בצנחנים.

בשנת 1961 שירת אריאל בגדוד 890 של הצנחנים. הגדוד ישב בחורשת טל בגבול לבנון. בין פעילות לפעילות היו מגיעות לחורשה בנות קיבוצי האזור להתרועע עם החיילים. בחורשת טל הכיר אריאל את רותי פרס־רוזנפלד, בת קיבוץ דפנה שהייתה אז בת 17. בין השניים נרקמה חברות עמוקה והם ניהלו שיחות ארוכות, אך לא התפתח ביניהם קשר רומנטי.

השיר עצמו נכתב שנים רבות לאחר מכן והתפרסם רק כעבור יותר משני עשורים.

בהופעותיו נהג אריאל לספר את עיקרי הסיפור שמאחורי השיר כהקדמה לשיר עצמו.

## תוכן השיר
השיר משלב לסירוגין בין זיכרונות עבר מאותו מפגש עם הנערה, לבין ציפייה למפגש מקרי עימה בהווה. אריאל שילב בין שני אלמנטים אלה והם מופיעים בשורות עוקבות בשיר – שורה המתארת את המפגשים בחורשת טל ושורה המתארת מפגש מקרי שלא התקיים.

השיר הוקלט בשנות השמונים בעיבוד של אלונה טוראל, ויצא לאור בשנת 1988 באלבום "ירוקות". לדברי ניסים קלדרון, העיבוד והמהלכים המוזיקליים של השיר אינם סדירים ומפתיעים את המאזין, ובכך מחזקים את תחושת המקריות שבשיר.

## גרסות כיסוי
לשיר בוצעו כמה גרסות כיסוי, בין היתר על ידי אהוד בנאי, שחר ואהוד אריאל - בניו של מאיר אריאל ודן תורן ושליחי הבלוז.

## לקריאה נוספת
* נסים קלדרון (בשיתוף עודד זהבי), **ארול אחד : מאיר אריאל - ביוגרפיה**, עמ' 58–62, הוצאת כנרת, זמורה-ביתן, 2016

## קישורים חיצוניים
* מילות השיר, באתר שירונט
* 
* 
* לדף השיר באתר הספרייה הלאומית

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי מאיר אריאל
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מאיר אריאל
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי מאיר אריאל
למברטה לי ספציאל

**למברטה לי ספציאל** (באיטלקית: **Lambretta Li Special**) הן 2 סדרות של קטנועים קלאסיים מתוצרת יצרנית הקטנועים האיטלקית **[[למברטה|Innocenti Lambretta]]** (בשפה עממית: **Lambretta**) חברת בת של אינוצ'נטי אשר יוצרו בין השנים 1963–1969 באיטליה.

## סדרות "למברטה לי ספציאל"

* 125 ספציאל - הסדרה יוצרה בין השנים 1965–1969.
* 150 ספציאל - הסדרה יוצרה בין שנת 1963–1966.

## "למברטה לי ספציאל"
* מסגרת קטנוע – טובולרית (Tubular Frame).
* מנוע קירור אוויר.
* מתלים – מזלגות טלסקופים, בולם זעזועים קדמי - אחורי.
* בלמים – בלם קדמי - תוף, בלם אחורי - תוף.
* צמיגים – 3.50X10.
* קיבולת מכל דלק – 8.0 ליטר.
* מחיר היחידה מדגם 125 סמ"ק נע בין 155,000–191,000 לירה איטלקית (שנת 1965, איטליה).
* יוצרו 68,829 יחידות מדגם 150 סמ"ק.

## תמונות

קובץ:Innocenti-lambretta-125.jpg | "למברטה לי ספציאל" דגם "Li125"
קובץ:1966 Innocenti Lambretta Li125 Special Metallic Blue.jpg | "למברטה לי ספציאל" דגם "Li125", שנת 1966
קובץ:1966 Innocenti Lambretta Li125 Special Metallic Blue 3.jpg | "למברטה לי ספציאל" דגם "Li125", שנת 1966
קובץ: Lambretta Li 150 NYC.jpg| "למברטה לי ספציאל" דגם "Li150"
קובץ: Lambretta Li 150 Series 3 - Flickr - mick - Lumix.jpg| "למברטה לי ספציאל" דגם "Li150" סדרה 3
קובץ:Lambretta Li 150.JPG | "למברטה לי ספציאל" דגם "Li150"
קובץ:Lambretta Fi 150 (15836841975).jpg | "למברטה לי ספציאל" דגם "Li150" סדרה 2


## ראו גם
* אינוצ'נטי למברו 550
* למברטה 48
* למברטה GP/DL

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קטנועים
קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-1963
קטגוריה:כלי רכב איטלקיים
לי
תיכון בן צבי (קריית אונו)

**בית הספר התיכון על שם [[יצחק בן-צבי]]** הוא בית ספר תיכון ממלכתי שלוש-שנתי הנמצא בעיר קריית אונו. בית הספר נוסד ב-1960, והוא קרוי על שמו של יצחק בן-צבי. בית הספר הוקם על ידי ישראל אליסף שעמד בראשו כעשרים שנה. מנהלת בית הספר הנוכחית היא גלית לוי.

בבית הספר נלמדים כל מקצועות החובה, ובין מקצועות הבחירה ניתן ללמוד כימיה, פיזיקה, ביולוגיה, ספורט (כדורסל, כדורגל וכדוריד), סוציולוגיה (כלכלה/פסיכולוגיה), ערבית, מדעי המחשב, ביוטכנולוגיה, תיאטרון, אדריכלות, קולנוע, מוזיקה, אומנות, דיפלומטיה ומחול. על מנת להתקבל למגמות המיוחדות נדרש לעבור מבחני קבלה באמצע כיתה ט'. בנוסף, בית הספר מציע מספר מסלולים ייחודיים כגון כיתת הנדסת תוכנה, כיתת מחוננים וכיתה מדעית. בבית הספר לומדים כיום כ-2,000 תלמידים, כאשר אחוז הזכאים לבגרות בו הוא מעל 90% וממוצע ציוני הבגרות הוא מעל לממוצע הארצי.

במסגרת מגמת המוזיקה, מתקיימים מופעי סוף שנה ביידיש של שירים ביידיש. היום לומדים בבית הספר שלוש יחידות לבגרות בתרבות יידיש. התוכנית בתמיכת הרשות הלאומית לתרבות היידיש.

## מרכז העצמה
"מרכז ההעצמה" בבית הספר הוא מקום המאפשר לתלמידים ללמוד שעות פרטניות ותגבור בנוסף לשעות הלימודים. במרכז לומדים בקבוצות קטנות של עד חמישה תלמידים ובו מתקיימים בין היתר מפגשים לניהול עצמי, טיפול בחרדת בחינות ועוד.

## ראו גם
* רשימת בוגרי ובוגרות בית הספר

## קישורים חיצוניים
* 
* תיכון בן צבי, באתר "שקיפות בחינוך" של משרד החינוך

## הערות שוליים

בן צבי
קטגוריה:קריית אונו: חינוך
קטגוריה:הנצחת יצחק בן-צבי
תומאס גוטשאלק

**תומאס גוטשאלק** (בגרמנית: **Thomas Gottschalk**; נולד ב-18 במאי 1950) הוא מנחה ושחקן גרמני.

## ביוגרפיה
גוטשאלק נולד בבמברג. לאחר בית הספר הוא למד היסטוריה ופילולוגיה גרמנית. הוא ניגש למבחני הסמכה על מנת להיות מורה אך לבסוף פנה לתחום הבידור.

ב-1971 החל לעבוד באופן עצמאי בתוכנית נוער ב-Bayerischer Rundfunk, רשת שידור ציבורית בבוואריה. ב-1973 החל להגיש מהדורת חדשות.

ב-1978 הופיע לראשונה בקולנוע בסרט "Summer Night Fever" לצד באה פידלר.

ב-1979 ו-1980 הנחה את המשדרים לבחירת נציגות גרמניה לאירוויזיון.

הוא פרשן את אירוויזיון 1989 עבור הטלוויזיה הגרמנית.

ב-1990 שיחק בסרט ההרפתקאות האמריקאי "Think Big".

ב-1991 גילם ממציא מזרח גרמני הנוסע לארצות הברית על מנת למכור מוצר מהפכני בסרט "Driving Me Crazy".

ב-1993 שיחק בסרט המוזיקלי "Sister Act 2: Back in the Habit".

מ-1992 ועד 1995 הגיש את תוכנית האירוח "Gottschalk Late Night". במסגרת התוכנית אורגנה תחרות הדוגמנות "מודל 92" בה זכתה היידי קלום.

ב-2008 שיחק מלך בסרט "1½ Knights: In Search of the Ravishing Princess Herzelinde" בבימויו של טיל שווייגר.

ב-2008 הרוויח מיליון יורו בפרק של הגרסה הגרמנית של "מי רוצה להיות מיליונר?", בו השתתפו ידוענים. את הכסף הוא תרם לצדקה.

ב-2011 הופיע בסרט שומר גן החיות.

## קישורים חיצוניים

* אודות תומאס גוטשאלק

## הערות שוליים

קטגוריה:מנחי טלוויזיה גרמנים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1950
פרנטישק סבובודה

**פרנטישק סבובודה** (בצ'כית: **František Svoboda**; 5 באוגוסט 1906 – 6 ביולי 1948) היה כדורגלן צ'כוסלובקי, ששיחק בעמדת החלוץ עבור נבחרת צ'כוסלובקיה.

סבובודה שיחק במשך רוב הקריירה שלו במועדון סלביה פראג ובשנת 1935 היה מלך השערים של הליגה הצ'כוסלובקית עם 27 שערים. בנבחרת צ'כוסלובקיה ערך 43 הופעות בהן כבש 22 שערים בין השנים 1926–1937. סבובודה היה שותף בהגעה של הנבחרת עד לגמר מונדיאל 1934, תוך כדי שכבש שער אחד בטורניר נגד שווייץ ברבע הגמר.

## תארים
;סלביה פראג
* אליפות צ'כוסלובקיה (8): 1929, 1930, 1931, 1933, 1934, 1935, 1937, 1940
* גביע מיטרופה: 1938
;נבחרת צ'כוסלובקיה
* סגנות מונדיאל: 1934

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:חלוצי כדורגל צ'כוסלובקים
קטגוריה:חלוצי כדורגל צ'כים
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1934
קטגוריה:כדורגלני סלביה פראג
קטגוריה:צ'כוסלובקים שנולדו ב-1906
קטגוריה:כדורגלני נבחרת צ'כוסלובקיה
קטגוריה:צ'כוסלובקים שנפטרו ב-1948
אגם ראדוק

**אגם ראדוק** (באנגלית: **Radok Lake**) הוא אגם מי קרחונים נמסים, במזרח רכס אראמיס, בהרי הנסיך צ'ארלס, שבאנטארקטיקה.

האגם ממוקם 4.8 קילומטרים מדרום-מערב לאגם ביוור; ו-24 קילומטרים מדרום-מזרח לרכס אראמיס שבהרי הנסיך צ'ארלס.

אורכו של האגם 6.5 קילומטרים; והוא יוצא דופן בכך שלשון של קרחון חודרת לאגם (וצפה עליו) - האגם הוא אגם מים המתוקים היחיד שעליו צפה לשון קרחון.

עומקו של האגם 362 מטרים, והוא האגם העמוק ביבשת אנטארקטיקה; האגם הוא אגם איזוטרמי ואינו מרובד.

האגם מנוקז על ידי ערוץ פאגודרומה ומימיו נשפכים לאגם ביוור.

## היסטוריה
### גילוי האגם

האגם מופה על ידי משלחת החקר האנטארקטית הלאומית של אוסטרליה בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי חיל האוויר המלכותי האוסטרלי בשנת 1956.

### מקור השם

האגם נקרא על שמו של אווה ראדוק (Uwe Radok), ראש מחלקת המטאורולוגיה באוניברסיטת מלבורן, אשר סייע לתוכנית חקר הקרחונים של משלחת החקר האנטארקטית הלאומית של אוסטרליה.

## לקריאה נוספת

• Bernd Wagner, Holger Cremer, **[https://link.springer.com/chapter/10.1007/3-540-32934-X_57 Limnology and Sedimentary Record of Radok Lake, Amery Oasis, East Antarctica]**, In: Fütterer D.K., Damaske D., Kleinschmidt G., Miller H., Tessensohn F. (eds) Antarctica PP 447-454. Springer, Berlin, Heidelberg, https://doi.org/10.1007/3-540-32934-X_57

• McKelvey, B., & Stephenson, N. **[https://www.cambridge.org/core/journals/antarctic-science/article/geological-reconnaissance-of-the-radok-lake-area-amery-oasis-prince-charles-mountains/CEE3F1BBE5930248A1C06A743BD33867 A geological reconnaissance of the Radok Lake area, Amery Oasis, Prince Charles Mountains]**, Antarctic Science, 2(1), 53-66. https://doi.org/10.1017/S0954102090000062

• Wand U, Hermichen WD, Brüggemann E, Zierath R, Klokov VD. **[https://www.ncbi.nlm.nih.gov/pubmed/22092172 Stable isotope and hydrogeochemical studies of Beaver Lake and Radok Lake, MacRobertson Land, East Antarctica.]**, Isotopes Environ Health Stud. 2011 Dec;47(4):407-14. https://doi.org/10.1080/10256016.2011.630465. Epub 2011 Nov 17.

• K.R. Walker and A. Mond, **[https://d28rz98at9flks.cloudfront.net/12645/Rec1971_108.pdf MICA LAMPROPHYRE (ALNOITE) FROM RADOK LAKE, PRINCE CHARLES MOUNTAINS, ANTARCTICA]**, RECORD 1911/108 

## קישורים חיצוניים
* אגם ראדוק באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* אגם ראדוק באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* אגם ראדוק באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* תצלומי אוויר של אגם ראדוק, אגם ביוור וערוץ פאגודרומה
* תצלום לוויין של אזור אגם ראדוק

## הערות שוליים

ראדוק
ראדוק
אגם ביישהיר

**אגם ביישהיר** (בטורקית: **Beyşehir Gölü**) הוא אגם במערב טורקיה. שטחו 650 קמ"ר והוא אגם המים המתוקים הגדול במדינה (השני הוא אגם אאירדיר עם שטח של 450 קמ"ר).

האגם נמצא בגבול מחוזות קוניה ואיספרטה. אורכו כ-45 ק"מ ורוחבו 20 ק"מ. הוא מוזן מההרים שבסביבתו. גובה המים באגם משתנה בהתאם לעונת השנה ובממוצע הוא כ-10 מטרים. המים מנוצלים לצורכי חקלאות. על שפת האגם ממקום פארק לאומי.

על מספר איים של האגם נשמרו שרידים של מנזרים יוונים.

## קישורים חיצוניים

ביישהיר
Spiked

**Spiked** (נכתב גם: ***sp!ked***) הוא כתב עת אינטרנטי בריטי המתמקד בפוליטיקה, תרבות וחברה. כתב העת נוסד בשנת 2001 עם העורך וחברי צוות של "Living Marxism" , שנסגר בשנת 2000 לאחר תביעת דיבה של ITN . הוא נוסד באופן חלקי הודות לתרומות מקרן צ'ארלס קוק.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הממלכה המאוחדת: אינטרנט
קטגוריה:כתבי עת מקוונים
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: פוליטיקה
ערוץ פאגודרומה

**ערוץ פאגודרומה** (באנגלית: **Pagodroma Gorge**) הוא ערוץ תלול ברכס אראמיס, בהרי הנסיך צ'ארלס, שבאנטארקטיקה.

אורכו של הערוץ 4.8 קילומטרים, והוא מנקז את אגם ראדוק ונשפך אל אגם ביוור.

גובהו של הערוץ 285 מטרים מעל פני הים.

## היסטוריה
### גילוי האגם

הערוץ צולם מן האוויר על ידי חיל האוויר המלכותי האוסטרלי בשנת 1956. הערוץ מופה על ידי א. מדבקי (A. Medvecky) גאולוג ממשלחת החקר האנטארקטית הלאומית של אוסטרליה אשר עבר בערוץ בינואר - פברואר 1969.

### מקור השם

שמו של האגם ניתן לו על ידי ועדת השמות האנטארקטיים של אוסטרליה.

האגם נקרא על שמה של הציפור יסעור שלג, (ששמה המדעי הוא *Pagodroma nivea -פאגודרומה ניוואה)* - אשר מקננת בקירות אבן החול של הערוץ.

## לקריאה נוספת

• Whitehead, J., & McKelvey, B. (2001). **[https://www.cambridge.org/core/journals/antarctic-science/article/stratigraphy-of-the-pliocenelower-pleistocene-bardin-bluffs-formation-amery-oasis-northern-prince-charles-mountains-antarctica/8CF71557D5CC55AC1A0D918471E24906 The stratigraphy of the Pliocene—lower Pleistocene Bardin Bluffs Formation, Amery Oasis, northern Prince Charles Mountains, Antarctica.]**, Antarctic Science, 13(1), 79-86. https://doi.org/10.1017/S0954102001000128

• MCMINN, ANDREW (2000), **[https://researchdata.ands.org.au/neogene-glacial-geology-charles-mountains/699729?source=suggested_datasets Neogene glacial geology of the Prince Charles Mountains]**, Australian Antarctic Data Centre. https://doi.org/10.4225/15/55EE3BF80172B

• B.C. MCKELVEY, M.J. HAMBREY, D.M. HARWOOD, M.C.G. MABIN4 P.-N. WEBB and J.M. WHITEHEAD, **[http://citeseerx.ist.psu.edu/viewdoc/download?doi=10.1.1.913.5410&rep=rep1&type=pdf The Pagodroma Group - a Cenozoic record of the East Antarctic ice sheet in the northern Prince Charles Mountains]**, Antarctic Science 13 (4): 455-468 (2001)

## קישורים חיצוניים
* ערוץ פאגודרומה באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* ערוץ פאגודרומה באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
**  תצלום אוויר של אזור ערוץ פאגודרומה באתר הגאזט של ממשלת אוסטרליה
* ערוץ פאדוגרומה באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* תצלומי אוויר של אגם ראדוק, אגם ביוור וערוץ פאגודרומה
* מפת אזור ערוץ פאגודרומה

## הערות שוליים

קטגוריה:אדמת מק. רוברטסון: עמקים
קוק תעשיות

**קוק תעשיות** בע"מ (באנגלית: **Koch Industries**) הוא תאגיד אמריקאי בין-לאומי עם משרדים ראשיים בוויצ'יטה, קנזס. חברות הבת של התאגיד מעורבות בתעשיות ייצור וזיקוק נפט, תעשיות כימיות, אנרגיה, פיננסים והשקעות. קוק תעשיות היא בין השאר, חברת האם של Invista, Georgia-Pacific, Molex, Flint Hills Resources, Koch Pipeline, Koch Fertilizer, Koch Minerals, Matador Cattle Company, ו- Guardian Industries. החברה מעסיקה מעל 120,000 עובדים בכ-60 מדינות שונות, כאשר כמחצית מהעובדים בארצות הברית. החברה היא מחזיקת הקרקע הגדולה ביותר בחולות הזפת של אלברטה.

עם הכנסות של כ-110 מיליארד דולר, היא החברה הפרטית השנייה בגודלה בארצות הברית (אחרי Cargill). בשנת 2007 היא הייתה הגדולה ביותר.

דרך החברה הבת Koch Disruptive Technologies מחזיקה קוק תעשיות ביותר מ-40% של חברת המכשור הרפואי הישראלית אינסייטק. 

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חברות בשווי שוק מעל 100 מיליארד דולר
קטגוריה:תאגידים רב-לאומיים
קטגוריה:חברות אנרגיה אמריקאיות
קטגוריה:חברות משפחתיות
יהלום מלאכותי

**יהלום מלאכותי**, המכונה לעיתים **יהלום סינתטי** או **יהלום מעבדה**, הוא יהלום שנוצר בתהליך לא טבעי באמצעים טכנולוגיים מעשה ידי אדם. זאת בניגוד ליהלום טבעי שנוצר בטבע בתהליכים גאולוגיים.
## היסטוריה
מקורם בתחילת שנות ה-40 של המאה ה-20 כאשר חוקרים הסיקו כי ניתן לייצר באופן מלאכותי יהלומים באמצעות חימום גרפיט (שהרכבו הכימי זהה להרכב הפחמן הטהור ממנו עשוי היהלום הטבעי) בטמפרטורה ובתנאי לחץ הדומים לאלה השורר במעמקי כדור הארץ. המכשלה העיקרית הייתה היעדר כבשן המאפשר יצירת תנאים אלה. בשנת 1954 הצליחו מדעני חברת ג'נרל אלקטריק האמריקאית ליצור כלים שסיפקו לחץ של 70 אלף אטמוספירות וטמפרטורה של 3,000 מעלות צלזיוס, ולייצר את היהלום המלאכותי הראשון. ממדיו הקטנים ואיכותו הירודה מנעו את ליטושו כאבן חן וייעדו אותו לשימוש תעשייתי. ממועד זה ואילך, ייצרו ג'נרל אלקטריק ודה בירס כמויות גדולות של יהלומים מלאכותיים, המשמשים כאבקת ליטוש יהלומים, במקביל לאבקות הליטוש המופקות מיהלומים טבעיים כתושים.
## שיטות ייצור
כיום, את היהלומים הסינתטיים מגדלים במפעלים בשתי שיטות עיקריות: **HPHT** (ר"ת High Pressure High Temperature) – גידול יהלומים בתנאי לחץ אטמוספירי וטמפרטורה גבוהים; **CVD** (ר"ת Chemical Vapor Deposition) – שיטת הריבוד הפלזמתי (שיקוע כימי). מיון ראשוני של יהלומים בין טבעיים לסינתטיים יכול להתבצע באמצעים פשוטים וזמינים יחסית, למיון מדויק נדרשים כלים גמולוגיים משוכללים.

בתחילת המאה ה-21 שיטות הייצור השתכללו, הטכנולוגיה השתפרה, איכות האבנים המיוצרות עלתה, המכונות עצמן הוזלו והתפוקה הכוללת של היהלומים מלאכותיים עלתה בצורה משמעותית. המהפכה הטכנולוגית יצרה הצפה של היהלומים מלאכותיים ומחירם נמוך בחלק מהמקרים בכ-80% ממחירם של יהלומים טבעיים שמקורם בטבע. מומחים מערכים כי מחירם ימשיך לרדת ככל שהטכנולוגיה תשתפר ויותר יצרנים יאמצו את המכונות החדשות.
## שימושים
יהלומים משמשים, בעקבות קשיחותם, לחיתוך עצמים קשים כגון ברזל, פלדה ועוד.
ישנם כלים כגון מסור יהלומים, מקדחת יהלומים וכו'. להבים של כלים אלו לרוב מורכבים ממתכת עם ציפוי של אבקת יהלומים.
זוֹלוּת היהלומים הסינתטיים הפכה את ייצורם של מכשירי החיתוך להמוני.

## ראו גם
* יהלומי דמים
## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יהלום
קטגוריה:פחמן
קטגוריה:אבני חן
קטגוריה:מחצבים
הקטור קסטרו

**הקטור קסטרו** (בספרדית: **Héctor Castro**; 29 בנובמבר 1904 – 15 בספטמבר 1960) היה כדורגלן ומאמן אורוגוואי, ששיחק בעמדת החלוץ מרכזי.

## ביוגרפיה
קסטרו נולד במונטווידאו שבאורוגוואי בשנת 1904. כשהיה בן 13 נהיה גידם בזרועו הימנית עקב תאונת עבודה, דבר שהוביל לכינויו "El manco" (האיש בעל הזרוע האחת).

קסטרו שיחק ברוב הקריירה שלו בקבוצה נסיונל האורוגוואית וזכה עימה 3 פעמים באליפות אורוגוואי לפני שפרש בשנת 1936.

בנבחרת אורוגוואי ערך 23 הופעות בהן כבש 16 שערים בין השנים 1926–1935. במונדיאל 1930 עזר לאורוגוואי לזכות בטורניר וגם כבש במשחק הגמר נגד ארגנטינה את השער שחתם את תוצאת המשחק 2–4. קסטרו היה לשחקן הראשון, והיחיד עד כה, ששיחק במונדיאל עם יד אחת. בסיום המונדיאל נבחר להיות בנבחרת המצטיינת של הטורניר. מלבד הזכייה במונדיאל, קסטרו לקח חלק בזכייה במדליית זהב אולימפית באולימפיאדת אמסטרדם 1928, בה כבש שער אחד בניצחון 1–4 על גרמניה ברבע הגמר. קסטרו גם זכה בקופה אמריקה בשנת 1926 כשהוא וחברו לנבחרת, הקטור סקארונה, שניהם כובשים שישה שערים ומסיימים במקום השני בטבלת הכובשים. קסטרו כבש אחד נגד הנבחרות צ'ילה וארגנטינה, ורביעייה על חשבון פרגוואי בניצחון 1–6. הוא זכה בטורניר בפעם השנייה ב-1935 וסיים בו עם שני שערים.

אחרי שפרש מקריירת משחק קסטרו היה למאמן בקבוצה נסיונל בה גם שיחק כשחקן, וזכה עימה ב-5 אליפויות. בשנת 1960 נפטר מהתקף לב בגיל 55.

## תארים
### כשחקן
;נסיונל 
* אליפות אורוגוואי (3): 1924, 1933, 1934
;נבחרת אורוגוואי
* מדליית זהב באולימפיאדה: 1928
* קופה אמריקה (2): 1926, 1935
* גביע העולם: 1930
;אישיים
*הנבחרת המצטיינת בגביע העולם: 1930
### כמאמן
;נסיונל
* אליפות אורוגוואי (5): 1940, 1941, 1942, 1943, 1952

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים אורוגוואים
קטגוריה:חלוצי כדורגל אורוגוואים
קטגוריה:מונטווידאו: כדורגלנים
קטגוריה:מאמני כדורגל אורוגוואים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אורוגוואי
קטגוריה:מאמני נבחרת אורוגוואי בכדורגל
קטגוריה:משתתפי אולימפיאדת אמסטרדם (1928)
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1930
קטגוריה:מאמני נסיונל
קטגוריה:כדורגלני נסיונל
קטגוריה:ספורטאים נכים
קטגוריה:ילידי 1904
קטגוריה:נפטרים ב-1960
עצי חיים

טקסט=צלחות של עצי חיים|ממוזער|צלחות של עצי חיים
ממוזער|בית מלאכה לייצור עצי חיים
**עצי חיים** הם זוג מוטות מעץ שעליהם נגלל הקלף של ספר התורה, ומשמשים לגלילתו במהלך קריאת התורה. מכיוון שחז"ל אסרו לגלול את ספר התורה ישירות ביד, משתמשים בעצי החיים כדי לבצע זאת. בספר תורה אשכנזי יש לעצי חיים ידיות מעוצבות מעץ ולעיתים בשילוב כסף וזהב, בעוד שבספר תורה ספרדי מסתיימים בדיסקיות עץ עבות. השם "עצי חיים" מקורו בפסוק  המתאר את התורה כ"עץ חיים".

## תהליך הייצור
עצי החיים מיועדים לשאת את המשקל הרב של ספר התורה, במיוחד בהגבהתו, ומשמשים כמנוף בעת הגבהת ספר התורה. לכן הם מיוצרים בדרך כלל מעץ בוק, שהוא חזק ומתאים לייצור מסחרי. גודלם חייב להיות מותאם בדיוק לגודל ספר התורה כדי למנוע נזק לקלף. תהליך הייצור כולל שיוף מוטות העץ, הכנת 4 צלחות עליונות ותחתונות מעץ או כסף, הכנת 4 ידיות, צביעת העץ והדבקת כל החלקים, וכן חריטה וריקוע של הזכרות על הצלחות. התהליך דורש מיומנות בתחומים כמו חריטה, שיוף, שזירה, צורפות וריקוע, וברוב בתי המלאכה מבוצע על ידי יהודים, אף שאין בכך חיוב הלכתי. 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספר תורה
קטגוריה:תשמישי קדושה
קטגוריה:קריאת התורה
קטגוריה:מוטות
קורפוס המילואים התשיעי (האימפריה הגרמנית)

**קורפוס המילואים התשיעי** (בגרמנית: **IX. Reserve-Korps**) היה קורפוס בצבא הקיסרות הגרמנית, אשר לחם במלחמת העולם הראשונה ופורק עם סיומה.

## היסטוריה
הקורפוס הוקם ב-2 באוגוסט 1914 כחלק מהגיוס הגדול בתחילת מלחמת העולם הראשונה ונועד להוות יחידת גיבוי לקורפוס ה-9. כמפקדו הראשון מונה מקס פון בהן, והיחידות בו היו פחות איכותיות מאשר בקורפוסים הסדירים. הקורפוס היה מוצב תחת פיקוד ארמיית הצפון עד ה-22 באוגוסט 1914 ולאחר מכן היה חלק מהארמייה הראשונה ולחם בחזית המערבית. הקורפוס נטל חלק במצור על דנדרמונדה, ובספטמבר 1914 השתתף בקרב על האן. בשנת 1915 הועבר תחת פיקוד הארמייה השנייה, וב-21 באוקטובר עבר תחת פיקוד הארמייה השישית, ולחם בקרבות בפלנדריה ובארטואה.

בסוף פברואר 1916 עבר תחת פיקוד הארמייה החמישית עימה נלחם בקרב ורדן. ביולי 1916 עבר תחת פיקוד הארמייה הראשונה שהוקמה מחדש ולחם עימה בקרב על הסום. ב-25 באוגוסט הועבר שוב תחת פיקוד הארמייה השישית, אך ב-26 בספטמבר הוחזר לגזרת הסום. ב-26 באוקטובר 1916 הועבר תחת פיקוד הארמייה הרביעית ששהתה בגזרת נהר האיזר. באביב 1917 לחם הקורפוס בקרב אראס, ולאחר מכן לחם בקרב איפר השלישי. באביב 1918 לחם הקורפוס במתקפת האביב כחלק מהארמייה ה-17, ולאחר מכן לחם במתקפת מאה הימים כחלק מהארמייה השישית, ועם סיום המלחמה פורק הקורפוס.

## מפקדים
* מקס פון בהן (2 באוגוסט 1914–1 בפברואר 1917)
* ויקטור קיהנה (2 בפברואר 1915–2 במרץ 1917)
* קרל דיפנבאך (2 במרץ 1917–8 בנובמבר 1918)

## קישורים חיצוניים
* הקורפוסים של הצבא הקיסרי במהלך מלחמת העולם הראשונה באתר Die höchsten Kommandostellen des Heeres 
9
הדיוויזיה ה-18 (האימפריה הגרמנית)

**הדיוויזיה ה-18** (בגרמנית: **18. Division**) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת צרפת–פרוסיה ובמלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה.

## היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה ב-11 באוקטובר 1866, ובמלחמת צרפת–פרוסיה לחמה בקרבות קולומבי, מץ, אורליאן ולה מאן.

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914 הייתה הדיוויזיה חלק מהקורפוס ה-9 בפיקוד פרדיננד פון קוואסט, אשר היה חלק מהארמייה הראשונה בפיקוד אלכסנדר פון קלוק. הדיוויזיה נטלה חלק בקרבות מונס, לה קאטו, המארן, שמפאן והסום. באביב 1917 היא השתתפה בקרב אראס, ולאחר מכן היא הועברה לתקופה קצרה לחזית המזרחית, אולם עד מהרה הוחזרה לחזית המערבית והשתתפה במתקפת האביב ובמתקפת מאה הימים.

## מפקדים
* גנרל-לוטננט אמיל פון שוורצקופן (30 באוקטובר 1866 - 9 באוגוסט 1867)
* גנרל-לוטננט קרל פון רנגל (10 באוגוסט 1867 - 10 ביוני 1872)
* גנרל-לוטננט אדלברט פון ברדוב 11 ביוני 1872 - 1 בדצמבר 1873)
* גנרל-לוטננט קרל פון דירינגסהופן (2 בדצמבר 1873 - 10 בדצמבר 1879)
* גנרל-לוטננט אוטו פון לודריץ (11 בדצמבר 1879 - 9 במאי 1883)
* גנרל-לוטננט אנטון פון מאסוב (15 במאי 1883 - 14 באפריל 1886)
* גנרל-לוטננט רודולף פון רייבניץ (15 באפריל 1886 - 14 בדצמבר 1888)
* גנרל-לוטננט יוליוס פון ברגמן (15 בדצמבר 1888 - 16 ביוני 1889)
* גנרל-לוטננט וילהלם פון שרף (17 ביוני 1889 - 13 בפברואר 1891)
* גנרל-לוטננט הוגו פון סייפריד (14 בפברואר 1891 - 16 במאי 1892)
* גנרל-לוטננט ויקטור אלברט פון אלטן (17 במאי 1892 - 17 באפריל 1896)
* גנרל-לוטננט אגברט פון פרנקנברג אונד פרושליץ (18 באפריל 1896 - 24 בנובמבר 1898)
* גנרל-לוטננט ריינהרד פון פישר (25 בנובמבר 1898 - 17 במאי 1901)
* גנרל-לוטננט גוסטב פון קוהלמיי (18 במאי 1901 - 31 במרץ 1902)
* גנרל-לוטננט גאורג פון אופן (1 באפריל 1902 - 21 באפריל 1905)
* גנרל-לוטננט מקס פון בהן (22 באפריל 1905 - 20 בדצמבר 1909)
* גנרל-לוטננט ריכרד ווייגט (21 בדצמבר 1909 - 21 באפריל 1912)
* גנרל-לוטננט הינקו פון ליטוויץ (22 באפריל 1912 - 29 בדצמבר 1913)
* גנרל-לוטננט מקס פון קלוגה (1 בינואר 1914 - 21 ביוני 1915)
* גנרל-לוטננט פול בלוך פון בלוטניץ (22 ביוני 1915 - 21 במרץ 1918)
* גנרל מיור ריינהרד פון מסנבאך (22 במרץ 1918 - 8 בפברואר 1919)

## לקריאה נוספת
* Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.

## קישורים חיצוניים

18
18
מקס פון קלוגה

**מקס פון קלוגה** (בגרמנית: **Max von Kluge**; 4 בדצמבר 1856 – 29 בנובמבר 1934) היה גנרל גרמני, שפיקד על דיוויזיה במלחמת העולם הראשונה.

## ביוגרפיה
קלוגה נולד בשניבינכן, ובשנת 1874 התגייס ל. הוא פיקד על רגימנט הארטילריה ה-2 (פומרניה ה-1), ובשנת 1909 מונה למפקד חטיבת האטילריה ה-22 בקאסל. לרגל יובל ה-25 של וילהלם השני, קיסר גרמניה, הוא קיבל את תואר האצולה פון קלוגה.

ב-1 בינואר 1914 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-18 בפלנסבורג. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, הייתה הדיוויזיה חלק מהקורפוס ה-9 בפיקוד פרדיננד פון קוואסט, אשר היה חלק מהארמייה הראשונה בפיקוד אלכסנדר פון קלוק. הדיוויזיה נטלה חלק בקרבות מונס, לה קאטו, המארן ושמפאן. ב-21 ביוני 1915 פרש פון קלוגה מתפקידו, וב-6 בספטמבר אותה שנה הוא פרש מהצבא. לאחר מכן הוא חי בקולברג עד מותו.

## משפחתו
פון קלוגה התחתן עם אליזה קיהן-שוהמן, ממנה נולדו לו גנרלפלדמרשל גינטר פון קלוגה והגנרל וולפגנג פון קלוגה.

קטגוריה:גנרלים בצבא הקיסרות הגרמנית
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1856
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1934
אצרתריום

**אצרתריום** (שם מדעי: *Aceratherium*) הוא סוג נכחד של יונק ממשפחת הקרנפיים, אשר חי באירואסיה ובעיקר באירופה במהלך המיוקן. הוא הוגדר ב-1883 ובסוג נכללו 3 מינים שונים. פירוש שמו הוא: "הבהמה חסרת הקרן".
## מאפיינים
קרנף זה שונה מהקרנפים החיים כיום, והוא השתייך לתת-המשפחה הקדומה Aceratheriinae, בה מצויים גם האצרורינוס (שבעבר נחשב למין שלו), הטלאוצרס והכילותריום, הקרויה על שמו. הוא הגיע לאורך 2.5 מטרים, לגובה 120 סנטימטרים ולמשקל של 1 טון, דומה מעט לקרנף סומטרה המודרני.

הגולגולת הגיעה לאורך 45–58 סנטימטרים והייתה חסרת קרניים, אך בעלת לסת ארוכה עם ניבים קדמיים בלסתותיו העליונות, ובעיקר התחתונות שאולי שימשו להגנה ואולי גם לחפירה והאף הקצר אולי נראה כמו חדק. המבנה של הקרנף היה מאוד נמוך וייתכן שהוא רעה בביצות ובבריכות בדומה להיפופוטם.

בניגוד לקרנפים המודרניים קרנף זה היה בעל מעט שיניים קצרות, כך שהוא ניזון רק מעלים וענפים של עצים ושיחים, מה שאפשר לו לחיות רק באזורים לחים יחסית.

## קישורים חיצוניים

[ממוזער|מרכז|300px|[שלד של *Aceratherium incisivum*]]

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1832
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן יקוב קאופ
קטגוריה:קרנפיים פרהיסטוריים
קטגוריה:מגה-פאונה של הנאוגן באירואסיה
קטגוריה:יונקים שחיו במיוקן באירופה
קטגוריה:מפריטי פרסה שחיו במיוקן
ארכגוזאורוס

**ארכגוזאורוס** (שם מדעי: *Archegosaurus*; מילולית: "לטאה מקורית") הוא סוג נכחד של דו-חיים בן לסדרת הטמנוספונדילים, אשר התקיים באירופה של תקופת הפרם, בעידן הפלאוזואיקון לפני 253–299 מיליון שנה.

## מאפיינים
המאובנים של היצור התגלו בשרידים שכללו מעל 90 שלדים בחפירות בגרמניה ובהמשך התגלה גם בצ'כיה. הממצאים כללו בוגרים וראשנים שהיו בעלי זימים. הסוג הוגדר ב-1847 ובסוג נכללו 3 מינים.

הארכגוזאורוס היה בן משפחתו של הקונזוקוביה ודמה במראהו לתנין קטן באורך של מטר וחצי, אך היה בעל עור רך כמו של דו-חי. אורך הגולגולת שלו הגיע ל-30 ס"מ, רבע מאורך הגוף, והייתה מוארכת, שטוחה ומלאה בשיניים חרוטיות. הבעלים שלה כנראה היה צייד מארב לטרף שהתקרב לגדת המים. הזנב היה שרירי ופעל לתאוצה מתוך המים והגפיים היו קצרות ובעלות קרומים.

כיום הוא משויך לסדרת הטמנוספונדילים, אך מספר חוקרים משייכים אותו, לצד סוגים כמו אאוגיריניוס ואנתרקוזאורוס לקבוצה של הדו-חיים Embolomeri, דמויי זוחלים שהפכו לאבות הזוחלים האמיתיים.

## ראו גם
*בגהרפטון - סוג דומה מהמשפחה שהתגלה בברזיל.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:טמנוספונדילים
קטגוריה:בעלי חיים שחיו בפרם באירופה
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1847
לאו פייגלסברג

**לאו פייגלסברג** (בהונגרית: **Veigelsberg Leó** פראונקירכן, 26 בינואר 1839 - בודפשט, 31 באוקטובר 1907) היה עיתונאי הונגרי-יהודי, העורך הראשי של העיתון פסטר לויד שהופיע בבודפשט בשפה הגרמנית, אביו של הוגו איגנוטוס, שהיה לימים העורך הראשי של כתב העת הספרותי החשוב ניוגט.

פטר וגהאי הוא נכדו.
## קריירה
[ממוזער|250px|קברו ב[בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה]]
לאו (לאופולד) היה בנם של הרב יואכים פייגלסברג (לעיתים נכתב גם פייגלברג) וססיליה קוהלמן. הוא היה חבר בדור הראשון של האינטלקטואלים היהודים הונגרים בתחילת תקופת ההשכלה. למד בבתי ספר בנג'קרש ובבודה. את בית הספר לרפואה סיים בווינה. תקופה קצרה לימד בקצ'קמט, שם יצר קשר באמצעות מאמריו בתחום האסתטיקה ופועלו הפוליטי עם עיתונים וכתבי עת זרים, כמו ה"פוליטיק" בפראג. תשומת לב העיתון בתקופה זו של לאחר 1867 (הקמת האימפריה האוסטרו-הונגרית), בתקופת תחיית הפרלמנטריזם ההונגרי, הופנתה אליו באמצעות מכתביו הפרלמנטריים מפשט. ב־3 במאי 1864 נשא לאישה את קטלין שנברגר בקצ'קמט. הוא עבד אצל אדא הורן כשבע שנים בעיתון "נוייר פרייר לויד" (Neuer Freier Lloyd) בטרם הצטרף לפסטר לויד בשנת 1872 כסגן העורך הראשי. בשנת 1906, כשמיקשה פלק התפטר מפסטר לויד, הוא הפך לעורך הראשי יחד עם ז'יגמונד זינגר ונשאר כותב מאמר המערכת. הוא מעולם לא חתם על מאמריו, אלא סימן אותם בכוכב (*). הוא היה גם סגן נשיא איגוד העיתונאים בבודפשט. שירותיו כפובליציסט הוכרו על ידי פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה, שהיה גם מלך הונגריה, שהעניק לו את עיטור מסדר כתר הברזל (מעמד ג ') ב־9 ביולי 1904. ב־31 באוקטובר 1907, בארבע וחצי אחרי הצהריים, ירה בעצמו במערכת ברחוב דורוטי 14. הובא למנוחת עולמים בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט

## מקורות
* יוז'ף סינייאי: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים. בודפשט: הורניאנסקי. 1914
* לקסיקון יהודי הונגרי אד. פיטר אוגווארי. בודפשט: לקסיקון יהודי הונגרי. 1929 944. עמ ' לאו פייגלסברג
* אנדראש לנדיאל: מידע אחד או שניים ל"היסטוריה פרטית של הוגו איגנוטוש" קליגרם XXIII. כרך. דצמבר 2014
* טיבור קוסטולאנצ'י: ספרות חושבת. הכרת הספרות 2014/1, עמ '.

## מידע נוסף
* LV (פסטר לויד, 1 בנובמבר 1907). );
* ראדו, סמואל: ו '(פסטר לויד, 2 בנובמבר 1907). );
* VL (חדשות ראשון, 10 בנובמבר 1907) );
* אימרה הלס : לאו פייגלסברג-מאמר לזכרו (ווסט, 1910. II.)
*קבר לאו פייגלסברג
* לקסיקון ביוגרפי הונגרי. אגנש קניירס. Bp., מו"ל אקדמי, 1967-1969.
* פטר דון: היסטוריה יהודית הונגרית. לקסיקון אנקדוטה. אד. ולקסיקון ביוגרפי. Tamás Raj. Bp., מכבי, 1997.
*הלקסיקון הגדול של פאלאס, אנציקלופדיה של כל הידע. 1-16X (מוסף 17–18. אד. יוזף בוקור). Bp., פאלאס-רוואי, 1893-1904.
* קברים יהודים בבודפשט. אד. György Haraszti. Bp., הוועד הלאומי לחסד,

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונאים יהודים הונגרים
קטגוריה:עורכי עיתונים יהודים הונגרים
קטגוריה:מתאבדים: עיתונאים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1839
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1907
שער הזהב של קונסטנטינופול

**שער הזהב** (ביוונית: **Χρυσεία Πύλη** (כריסיה פילי); בלטינית: **Porta Aurea**; בטורקית: **Altınkapı** או **Yaldızlıkapı**) היה שער בחומת תאודוסיוס, שהקיפה את קונסטנטינופול ממערב. היה זה השער הדרומי ביותר בחומה ושימש כשער ניצחון ושער טקסי דרכו נכנסו מסעות טריומף (מצעד ניצחון) אל העיר. מן השער נמתח רחוב צפון-מזרחה, אשר התחבר לשדרתה הראשית של העיר, רחוב מֶזֶה (mese). מן השער מערבה הובילה הדרך הרומית ויה אגנטיה. השער הוקם במחצית השנייה של המאה הרביעית, היה נעול רוב הזמן כיוון ששימש רק לכניסה טקסית לעיר ונאטם כליל במאה ה-13.

## תיאור השער
השער הוקם כשער ניצחון בעל קשת מרכזית גדולה ושנתי קשתות-צד קטנות יותר ונבנה מלבני שיש גדולות ומלוטשות ללא מלט. לפי הכתובת הלטינית שרוקעה ככל הנראה בברונזה וניצבה על גביו הוא הוקם על ידי "תאודוסיוס", אולם לא ניתן לדעת אם זהו תאודוסיוס הראשון או תאודוסיוס השני, קיסר האימפריה הביזנטית. מכל מקום, השער שולב לתוך החומה לאחר שהוקם ולצידיו הוקמו שני מגדלים רבועים.

השער היה מעוטר בברונזה נוצצת, שהקנתה לו את שמו. על ראש השער ניצב פסל גדול, רביעייה (קוודריגה) של פילים.

השלטון העות'מאני הקים לאחר כיבוש קונסטנטינופול סביב השער את "מבצר שבעת המגדלים".

שמו של השער היה השראה לקריאת שער הזהב של קייב.

## קישורים חיצוניים


* סיריל מנגו, "The Triumphal Way of Constantinople and the Golden Gate", Dumbarton Oaks Papers, No. 54, דמברטון אוקס, 2000
* ג'ון בגנל ברי, History of the Later Roman Empire, עמ' 71–72
* Jonathan Bardill, "The Golden Gate in Constantinople: A Triumphal Arch of Theodosius I", American Journal of Archaeology Vol. 103, No. 4 (Oct., 1999), pp. 671-696
 
זהב, קונסטנטינופול
קטגוריה:האימפריה הביזנטית: גאוגרפיה
קטגוריה:קונסטנטינופול
ויקטור קיהנה

**ויקטור קיהנה** (בגרמנית: **Viktor Kühne**; 28 במרץ 1857 – 9 בפברואר 1945) היה גנרל גרמני, שפיקד על כוחות במלחמת העולם הראשונה.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
קיהנה נולד ב-28 במרץ 1857 במוגילנו, ובשנת 1876 התגייס ל. בשנת 1902 הוא מונה למפקד הגדוד ה-1 ברגימנט הארטילריה ה-10 (הנובר ה-1 - פון שרנהורסט), ובשנת 1904 הוא מונה למפקד רגימנט הארטילריה ה-26 (הנובר ה-2), וב-18 במאי 1905 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט. בשנת 1907 הוא מונה למפקד רגימנט ההדרכה של בית הספר לארטילריה, שם הועלה לדרגת אוברסט בשנת 1908. בשנת 1910 הוא מונה למפקד בית הספר לארטילריה, וב-2 ביולי 1913 הועלה לדרגת גנרל מיור ומונה למפקד חטיבת התותחנים ה-30 בשטרסבורג.

### מלחמת העולם הראשונה
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה מונה קיהנה למפקד הדיוויזיה ה-25 (הדוכסות הגדולה של הסן), ולחם עימה במהלך המערכה על הגבולות והקרב על המארן. לאחר הנסיגה מהמארן, הדיוויזיה נלחמה באזור רואה, שם הועלה לדרגת גנרל לויטננט ב-27 בינואר 1915. ב-29 במאי 1915 הוא נפצע מרסיס, ובפברואר 1916 לחמה הדיוויזיה בגל הראשון שתקף בוורדן.

ב-4 בספטמבר 1916 מינה אותו הקיסר למפקד הקורפוס ה-54, אשר נלחם לראשונה בוורדן, אך הועבר להונגריה ב-12 באוקטובר. 16 ימים לאחר מכן, הוא מונה למפקד פלגת הארמייה קיהנה, אשר כללה את הדיוויזיות ה-41, ה-109, הבווארית ה-11 וה-113, ובנוסף את קבוצת הפרשים "שמטוב" (אשר כללה את דיוויזיות הפרשים ה-6 וה-7). ב-2 בדצמבר 1916 לחמה פלגת הארמייה בקרב אולטניה, וב-6 בדצמבר הגיעו כוחותיו אל מול בוקרשט. כהוקרה על תהלוכת הניצחון הוא קיבל את עיטור פור לה מריט ב-11 בדצמבר 1916. בינואר 1917 לחמו כוחותיו בקרב על פוטנה.

ב-2 בפברואר 1917 הוא מונה למפקד קורפוס המילואים ה-9, אבל ב-13 במרץ הוא מונה למפקד הקורפוס ה-11. במהלך הקרב השני על האן הוא הוביל את כוחותיו, וב-12 ביולי הוענק לו עיטור מסדר העיט האדום מדרגה שנייה עם עלי אלון וחרבות. ב-27 באוגוסט 1917 הוא מונה למפקד קורפוס המילואים ה-5 בחזית ורדן, אולם ב-21 בנובמבר הוא חזר לפקד על הקורפוס ה-11. בתחילת ינואר 1918 הוא היה אחראי על האימונים לקראת מתקפת האביב המתוכננת, ובפברואר נפרסו יחידותיו באגף השמאלי של הארמייה ה-17 ליד קמברה. באביב 1918 השתתף הקורפוס במתקפת האביב, ובאוגוסט הותקף בקרב אמיין. לאחר מכן לחם הקורפוס כנגד מתקפת מאה הימים של מדינות ההסכמה, ובתום המלחמה נתן לו פיקוד העליון את המשימה לבחון את האפשרות להגן על מחצית בלגיה המזרחית.

לאחר המלחמה פרש קיהנה מהצבא והתגורר באלינגסהאוזן, עד מותו ב-9 בפברואר 1945.

## קישורים חיצוניים
ויקטור קיהנה באתר המכונה הפרוסית 

קטגוריה:גנרלים בצבא הקיסרות הגרמנית
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מפקדי גייסות בצבא הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי פור לה מריט
קטגוריה:מעוטרי אות מסדר העיט האדום
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1850
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1945
הקורפוס ה-54 (האימפריה הגרמנית)

**הקורפוס ה-54** (בגרמנית: **Generalkommando zbV 54**) היה קורפוס בצבא הקיסרות הגרמנית במהלך מלחמת העולם הראשונה. הוא הוקם בספטמבר 1916, ועדיין היה קיים בסוף המלחמה.

## היסטוריה
הקורפוס ה-54 הוקם בספטמבר 1916. עם תחילתה של מלחמת החפירות הכיר הצבא הגרמני כי לא ניתן עוד לתחזק את יחידת הקורפוס המסורתית, שהייתה מורכבת משתי דיוויזיות, בעוד שבזמנים מסוימים (ובמקומות מסוימים) היה די בקורפוס בן שתי דיוויזיות, בפעמים אחרות היו נחוצות 5 או 6 דיוויזיות. לפיכך, תחת פיקודו של הינדנבורג (מקיץ 1916) נוצרו מטות קורפוס ללא דיוויזיות אורגניות. הקורפוס החדש הזה נקבע כמפקדה כללית לשימוש מיוחד (בגרמנית: **Generalkommandos zur besonderen Verwendung**).

בתחילה לחם הקורפוס בקרב ורדן, אולם עד מהרה הועבר לטרנסילבניה, שם השתתף במערכה נגד רומניה. באביב 1917 הועבר הקורפוס לחזית המערבית, שם נטל חלק ב ובבלימת מתקפת ניוול. בשנת 1918 השתתף הקורפוס במתקפת האביב הגרמנית ובבלימת מתקפת מאה הימים, ובסוף המלחמה פורק הקורפוס.

## [[סדר הכוחות]]
בסוף המלחמה שירת הקורפוס בחזית המערבית כחלק מהארמייה השנייה, קבוצת הארמיות רופרכט עם ההרכב הבא: 
* דיוויזיית המילואים ה-21
* הדיוויזיה ה-22
* הדיוויזיה ה-4
* הדיוויזיה ה-113
* הדיוויזיה ה-239
* דיוויזיית המילואים ה-12
* דיוויזיית יגר
* הדיוויזיה ה-185

## מפקדים
* גנרל-לויטננט ויקטור קיהנה (4 בספטמבר 1916 - 2 בפברואר 1917)
* גנרל-לויטננט ריכרד פון קראוול (2 בפברואר 1917 - 25 בפברואר 1917)
* גנרל חיל הרגלים אדוארד פון ליברט (25 בפברואר 1917 - 17 ביוני 1917)
* גנרל-לויטננט מקס פון מילר (17 ביוני 1917 - 21 בינואר 1918)
* גנרל-לויטננט אלפרד פון לאריש (21 בינואר 1918 - 11 בנובמבר 1918)

## לקריאה נוספת

* 
* 


## הערות שוליים

54
Toni Braxton

***Toni Braxton*** (בעברית: "**טוני ברקסטון**") הוא אלבום הבכורה של הזמרת-יוצרת האמריקאית, טוני ברקסטון. אלבום הבכורה יצא ב-13 ביולי 1993, על דיי חברות התקליטים לה-פייס רקורדס ואריסטה רקורדס.

עם יציאתו נכנס האלבום אל המקום הראשון במצעד הבילבורד 200.

## רקע, הפקה וקידום
האלבום הופק על ידי אל, איי ריד (אשר בהמשך הפך למנכ"ל חברת התקליטים דאף ג'אם, הזמר בייביפייס ודארלי סימונס. הסינגל הראשון מהאלבום היה השיר "Another Sad Love Song" אשר הגיע למקום ה-7 בארצות הברית ולקום ה-2 במצעד שירי ה-R&B וההיפ-הופ.

הסינגל השני מהאלבום היה השיר "Breathe Again" אשר הגיע לחמישייה הפותחת גם במצעד האמריקאי הרשמי וגם במצע שירי האר אנד בי וההיפ-הופ ואף גם בממלכה המאוחדת. סינגלים נוספים שיצאו מהאלבום הם: "You Mean the World to Me ,"I Belong to You"/"How Many Ways" ו-"Seven Whole Days".

## הצלחה וביקורת
האלבום נחת במקום ה-36 בארצות הברית, אך בהמשך הגיע למקום הראשון שם שהה במשך שבועיים. בנוסף הוא גם שהה 3 שבועות בראש מצעד אלבומי ה-R&B/היפ-הופ. נכון להיום מכירותיו עומדות על 5,135,000 עותקים בארצות הברית ו-10 מיליון עותקים בכל העולם.

האלבום זכה לביקורות חיוביות ואף זיכה את ברקסטון ב-3 פרסי גראמי בקטגוריות "האמן החדש הטוב ביותר" ו"הביצוע הווקאלי הטוב ביותר בשיר R&B" של שני שירים מהאלבום. בנוסף היא גם זכתה בשני פרסי AMA בקטגוריות "אמן ה-R&B/הנשמה החדש המועדף" ו"האמן החדש המועדף בתחום מוזיקה עכשווית למבוגרים".

ביפן האלבום יצא לאור בשם "Love Affair" והחוברת הלוותה לאלבום תורגמה ליפנית.

## רשימת רצועות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-1993
קטגוריה:אלבומי טוני ברקסטון
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי אל.איי. ריד
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי בייביפייס
קטגוריה:אלבומי פופ
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד 200
קטגוריה:אלבומי זהב באוסטרליה
קטגוריה:אלבומי חברת אריסטה רקורדס
קטגוריה:אלבומי חברת לה-פייס רקורדס
הדיוויזיה ה-25 (האימפריה הגרמנית)

**הדיוויזיה ה-25 ([[הדוכסות הגדולה של הסן]])** (בגרמנית: **Großherzoglich Hessische (25.) Division**) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה.

## היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה ב-7 באפריל 1867, וחייליה גויסו מהדוכסות הגדולה של הסן. למפקדה הראשון מונה לודוויג, נסיך הסן, אשר פיקד עליה במשך 10 שנים, ובכלל זה במהלך מלחמת צרפת–פרוסיה, אז לחמה כחלק מהקורפוס ה-9 בקרבות קולומבי, מץ, אורליאן ולה מאן.

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914 הייתה הדיוויזיה חלק מהקורפוס ה-18 בפיקוד דדו פון שנק, אשר היה חלק מהארמייה הרביעית. הדיוויזיה השתתפה בכיבוש לוקסמבורג, בפלישה הגרמנית לבלגיה ובפלישה לצרפת. בשנת 1916 היא השתתפה בקרב ורדן ובקרב על הסום, ובשנת 1917 היא לחמה בקרב איפר השלישי. בשנת 1918 השתתפה הדיוויזיה במתקפת האביב הגרמנית, ולאחר מכן השתתפה בלחימה כנגד מתקפת מאה הימים של מדינות ההסכמה. לאחר המלחמה חזרה הדיוויזיה לגרמניה, וב-19 במאי 1919 פורקה הדיוויזיה.

## מפקדים
* גנרל-לוטננט לודוויג, נסיך הסן (30 באוקטובר 1866 - 25 ביוני 1877)
* גנרל-לוטננט הרמן פון ויכמן (26 ביוני 1877 - 3 במרץ 1879)
* גנרל חיל הפרשים היינריך, נסיך הסן (4 במרץ 1879 - 6 ביולי 1887)
* גנרל-לוטננט פרידריך פון ויסמן (7 ביולי 1887 - 31 בדצמבר 1889)
* גנרל-לוטננט אדולף פון בילו (1 בינואר 1890 - 26 בינואר 1895)
* גנרל-לוטננט היינריך פון גסלר (27 בינואר 1895 - 26 באוגוסט 1896)
* גנרל-לוטננט פרידריך פון מילר (27 באוגוסט 1896 - 31 במרץ 1898)
* גנרל-לוטננט וילהלם שילינג פון קאנשטט (1 באפריל 1898 - 8 בינואר 1900)
* גנרל-לוטננט גאורג פון פרבאנדט (9 בינואר 1900 - 18 ביוני 1902)
* גנרל-לוטננט קרל פון גאל (19 ביוני 1902 - 15 באוקטובר 1906)
* גנרל-לוטננט הרמן פון שטרנץ (16 באוקטובר 1906 - 2 באפריל 1911)
* גנרל-לוטננט אוטו פון פליסקו (3 באפריל 1911 - 31 בדצמבר 1913)
* גנרל-לוטננט ולטר פון ליטוויץ (1 בינואר 1914 - 1 באוגוסט 1914)
* גנרל-לוטננט ויקטור קיהנה (2 באוגוסט 1914 - 3 בספטמבר 1916)
* גנרל-לוטננט הרמן פון דרסלר אונד שארפנשטיין (4 בספטמבר 1916 - 19 במאי 1919)

## לקריאה נוספת
* Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.

25
25
קורפוס המילואים החמישי (האימפריה הגרמנית)

**קורפוס המילואים החמישי** (בגרמנית: **V. Reserve-Korps**) היה קורפוס בצבא הקיסרות הגרמנית, אשר לחם במלחמת העולם הראשונה ופורק עם סיומה.

## היסטוריה
הקורפוס הוקם ב-2 באוגוסט 1914 כחלק מהגיוס הגדול בתחילת מלחמת העולם הראשונה ונועד להוות יחידת גיבוי לקורפוס ה-5. כמפקדו הראשון מונה אריך פון גינדל, והיחידות בו היו פחות איכותיות מאשר בקורפוסים הסדירים. הקורפוס נערך בחזית המערבית כחלק מהארמייה החמישית בפיקוד וילהלם, נסיך הכתר של גרמניה. הקורפוס נטל חלק בקרבות במערכה על הגבולות, לרבות קרב הארדנים. לאחר מכן לחם הקורפוס בקרבות השונים, ובשנת 1916 הוא השתתף בקרב ורדן, ולאחר מכן לחם ב. לאחר מכן לחם הקורפוס באזור לורן, ובסתיו 1918 לחם במתקפת מז-ארגון, ועם סיום המלחמה פורק הקורפוס.

## מפקדים
* אריך פון גינדל (2 באוגוסט 1914–3 בספטמבר 1916)
* אוטו פון גרניר (3 בספטמבר 1917–27 באוגוסט 1917)
* ויקטור קיהנה (27 באוגוסט 1917–16 בנובמבר 1917)
* פרנץ פון זודן (17 בנובמבר 1917–31 בינואר 1919)

## קישורים חיצוניים
* הקורפוסים של הצבא הקיסרי במהלך מלחמת העולם הראשונה באתר Die höchsten Kommandostellen des Heeres 
5
וספה 150 TAP

**וספה 150 TAP** (באיטלקית: **Vespa 150 TAP**, קרויה גם: **TAP 59**, **TAP 56**) היא דגם של קטנוע לשימוש צבאי בלבד, מתוצרת **Ateliers de Construction de Motocycles et Automobiles (ACMA)**  אשר יוצרה בצרפת, נבנתה ברישיון יצרנית הרכב הדו-גלגלי וספה בבעלות **[[פיאג'ו]]** האיטלקית, בין השנים 1956–1959.

יוצרו כ-600 יחידות.

בשנות ה-50 של המאה ה-20 יוצרו בצרפת כ-250,000 וספות במספר דגמים על ידי **Ateliers de Construction de Motocycles et Automobiles (ACMA)**  ברישיון וספה בבעלות פיאג'ו.

## דגמים
* "וספה 150 TAP" מנוע 100 סמ"ק
* "וספה 150 TAP" מנוע 150 סמ"ק (בפועל 146 סמ"ק).

## "וספה 150 TAP" לשימוש צנחנים צרפתים

"וספה 150 TAP" נבנתה לשימוש צנחנים צרפתים  מהכוחות המזוינים של צרפת, אשר הוגדרה כאמצעי לחימה נגד טנקים שמטרתה לנטרל טנקים וכלי רכב משוריינים של האויב. על הדגם הורכב תותח נגד טנקים, מסוג תותח ללא רתע (תול"ר) שהורכב על גבי מסגרת מחוזקת. התותח מסוג "M20 recoilless rifle" , 75 מ"מ פעל נגד שריון קל.

את הוספות היו מצניחים כשהם נופלים בדבוקה זוגית, בליווי צוות של שני אנשים. התול"ר הועמס על "וספה 150 TAP" אחת ואילו התחמושת הועמסה על הוספה השנייה. בגלל היעדר מכשירים מכוונים כלשהם, התול"ר חסר הרתיעה מעולם לא תוכנן לירות מהקטנוע, התול"ר הותקן על חצובה מקלע בינוני מסוג "M1917 בראונינג", שנישא גם על ידי הקטנוע, לפני שנורה. עם זאת, במצב חירום ניתן היה לירות בו בזמן המסגרת, ובזמן שהקטנוע היה בתנועה.
הרתיעה טופלה על ידי אוורור גזי דחף אל החלק האחורי של הנשק, מה שחיסל את הצורך במערכת רתיעה מכנית, מה שאפשר לירות את הנשק ממסגרת הוספה.

טווח הנסיעה (ללא תדלוק) עמד על כ-200 ק"מ.

חימוש: M20 ללא דופן 75 מ"מ.

מהירות לוע: 300 מטר / שנייה.

זמן טעינה מחדש: 7-10 שניות.

אחסון פגזים: 6–8 פגזים.

## תמונות

קובץ:ACMA TAP, SPG Vespa in the Musée des Blindés, France, pic-2.JPG | "וספה 150 TAP"
קובץ:Vespamilitare.jpg | "וספה 150 TAP"
קובץ:Scooter militaire.JPG | "וספה 150 TAP"
קובץ:Vespa militare4.JPG | "וספה 150 TAP"
קובץ: Vespa militare3.JPG | "וספה 150 TAP"
קובץ: Vespa militare6.JPG | "וספה 150 TAP"
קובץ: Vespa militare7.JPG | "וספה 150 TAP"
קובץ: Vespa militare8.JPG | "וספה 150 TAP" - תחמושת פגזים


## ראו גם
* קטנוע
* וספה
## קישורים חיצוניים

* 
* 
* אתר מותג וספה הבינלאומי 

## הערות שוליים

קטגוריה:קטנועים
קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-1956
קטגוריה:כלי רכב איטלקיים
קטגוריה:כלי רכב צבאיים
קטגוריה:וספה
קטגוריה:כלי רכב דו-גלגליים
בנק שלמה המלך

**בנק שלמה המלך** היה בנק ארצישראלי שפעל בתקופת המנדט הבריטי.

בנק שלמה המלך הוקם ב-19 בנובמבר 1931, על ידי דב רוזנשטיין, והחל לפעול בפברואר 1932 ברחוב בן-יהודה בירושלים.
רוזנשטיין נולד בפולין בשנת 1889 ועלה לארץ ישראל ב-1911. בעת גירוש תל אביב היה ממייסדי "גרעין ה-13" ששם לו למטרה הקמת גרעין הגנה ליהודים.

מאחר שרוזנשטיין היה רואה חשבון מוסמך מצא עבודה באפ"ק, והיה ממקימי The central kupat milveh association, ששינה את שמו מאוחר יותר ל"בנק הלוואות". לאחר מכן הקים את בנק "שלמה המלך". הוא בחר בשם זה בשל חברותו ב (שלמה המלך היה "הבונה הראשון" על פי אמונת הארגון) וקיווה שחברי הארגון ישקיעו בבנק. הבנק נוסד על יסוד הון של 10,000 לירות ארץ ישראליות (לא"י), והוקם בשיתוף עם ד"ר זנדברג, בירושלים. בהמשך נפתחו סניפים בשדרות רוטשילד בתל אביב ובבית השעון בהדר הכרמל בחיפה (בתחילה שכן הסניף בכתובת זמנית בהרצל 33 - בית בנק אפותקאי). גיוס ההון מן הציבור התאפשר בעזרת מכירת עשרות אלפי איגרות חוב. הבנק השקיע חלק מהונו בקניית קרקעות. אחת מחברות ההנהלה הייתה עדה גלר, רואת החשבון הראשונה בארץ ישראל.

במשבר חבש (השמועות על מלחמה בין איטליה לאתיופיה החל מהמחצית השנייה של 1935) נותר לבנק הון של כ-200 לא"י שהיו כ-1000 דולר, כתוצאה מירידת ערך הקרקעות. אחרי המשבר הוקמה ועדה לבנקאות בא"י, והבנק נדרש להגדיל את הונו העצמי, אחרת יהפך לחברה, ולא יהיה רשאי לשמש כבנק. הבנקים הגדולים (אפ"ק וברקליס) שפעלו להצלת חלק מהבנקים הקטנים הרבים של אותה תקופה, מיאנו לעזור לבנק שלמה המלך, והוא פשט את הרגל בינואר 1940. חלק ניכר מבעלי הפיקדונות בעת הפירוק היו קרובי משפחתו של רוזנשטיין עצמו ועובדי הבנק שחלק ממשכורתם הופרש לטובת חסכונות. רוזנשטיין נעצר באשמת זיוף והשמדת ראיות, אך שוחרר לבסוף.

## קישורים חיצוניים
* בנק שלמה המלך מתוך האוסף של צבי ויהודה ברלב, משרד ברלב ושות', רואי חשבון
* ירושלים רחוב בן יהודה 9 סיפורו של בנק שלמה המלך , אתר "מלון בכל מקום"

## הערות שוליים

שלמה המלך
קטגוריה:חברות ביישוב
זיו תמרי

**זיו תמרי** (נולד ב-18 בפברואר 1979) הוא מוזיקאי יוצר, מלחין וגיטריסט ישראלי.

## ביוגרפיה
זיו תמרי נולד בפתח תקווה ובגיל 12 החל לנגן על גיטרה חשמלית. תמרי ניגן במספר להקות רוק אלטרנטיביות. בשנת 2008 עבר לגור בקייפטאון, דרום אפריקה והקליט שם אלבום אינסטרומנטלי. בשנת 2010 עבר לווינה, אוסטריה. שם למד מוזיקה קלאסית בקונסרבטוריון של וינה.
אחת מלהקותיו בווינה, Ubiks Cube, הופיעה בפסטיבלים באירופה, לרבות הפסטיבל באי הדנובה בווינה. בנוסף, זיו ניגן בגיטרה באס במחזמר אביב מתעורר (באנגלית: Spring Awakening).

לאחר מספר שנים באוסטריה וגרמניה תמרי הקים בשנת 2014, עם חזרתו לישראל, את להקת הרוק "פרפקט סימפל".
בשנת 2016 הוא הוציא מיני אלבום הסולו Ancient Land EP ויצא לסיבוב הופעות באירופה. בשנת 2018 הוציא את האלבום הסולו My Promised Land. האלבום הוא רוק מתקדם ורוק אקזוטי, ברובו אינסטרומנטלי ומוקדש לארץ ישראל.

תמרי מציין כהשפעות מוזיקליות בין היתר את ריצ'י בלקמור, סטיבי ריי וון, דייוויד גילמור, ברנט מייסון , להקת Rush, איירון מיידן וג'ימי פייג'.

תמרי בנוסף לגיטרה, מנגן גם על כלי נגינה רבים כגון גיטרה באס, לאפ סטיל, מנדולינה, גיטרה פורטוגזית, יוקוללי, בנג'ו, בוזוקי אירי, בוזוקי יווני, עוד ערבי, סטאר פרסי, סיטאר, לאוד ספרדי, סאז, דולצימר, מנדול אלג'יראי ועוד. עם זיקתו לכלי הנגינה האתניים, הקים זיו חנות ייחודית לכלי נגינה מהעולם בשם מיוזיקל ספייסס (תבלינים מוזיקליים), בפתח תקווה.

כיום תמרי מנגן במספר להקות רוק-פופ בהן "פרקפקט סימפל", "סינאיה", להקת הפולק האירית "Eternal Wind" ולהקת הקאנטרי רוק "A Few Miles Away", שבכולם תמרי הוא גם המלחין וכותב השירים העיקרי.

## חיים אישיים
בנוסף לדיפלומה במוזיקה קלאסית מהקונסרבטוריון של וינה, תמרי הוא בוגר תואר ראשון B.Sc בביוטכנולוגיה רפואית ממכללת תל חי.

נכון ל-2019, הוא מתגורר בפתח תקווה.

## קישורים חיצוניים

* 

* האתר של Musical Spices
* Perfekt Simple, סרטונים ב ערוץ היוטיוב
* Eternal Wind, סרטונים ב ערוץ היוטיוב

## הערות שוליים

קטגוריה:מוזיקאים ישראלים
קטגוריה:מלחינים ישראלים
קטגוריה:גיטריסטים ישראלים
קטגוריה:מעבדים מוזיקליים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון ברנר
קטגוריה:בוגרי המכללה האקדמית תל חי
קטגוריה:פתח תקווה: אישים
קטגוריה:פתח תקווה: מוזיקאים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1979
אקדח כפול

**אקדח כפול** (באנגלית: **Two guns**) הוא סרט מתח ופעולה אמריקאי משנת 2013, המבוססת על סדרת הקומיקס "אקדח כפול", בכיכובם של דנזל וושינגטון, מארק וולברג, פולה פטון, ביל פקסטון, אדוארד ג'יימס אולמוס וג'יימס מרסדן.

## עלילה
רוברט "בובי" טרנץ' (דנזל וושינגטון), סוכן המנהל לאכיפת הסמים (DEA), ושותפו, נגד מייקל "סטיג" סטיגמן (ומארק וולברג), יוצא יחידת אריות הים המסופח לאגף המודיעין של הצי, התחזו, מבלי שכל אחד מהם יודע על זהותו של השני, לפושעים וניסו לחדור לקרטל הסמים המקסיקני בראשותו של מאני "פאפי" גרקו (אדוארד ג'יימס אולמוס). לאחר שהשניים שדדו בנק, משום שחשבו שזה יסייע להם להפליל את גרקו, התברר להם כי מילוני הדולרים ששדדו שייכים לסוכנות הביון המרכזית. בעוד הסוכנות שולחת בעקבותיהם סוכן בכיר, אכזר וחסר מעצורים (פקסטון), מנסים השניים להוכיח את חפותם, ומסתייעים בשותפתו ואהובתו של טרנץ', סוכנת המנהל לאכיפת הסמים דבי ריס (פאולה פאטון).

## שחקנים ודמויות
* דנזל וושינגטון - כסוכן מיוחד של DEA רוברט "בובי" טרנץ '
* מארק וולברג - יוצא יחידת אריות הים המסופח לאגף המודיעין של הצי, מייקל "סטיג" סטיגמן
* פאולה פאטון - כסוכנת המיוחדת של DEA, דב ריס
* ביל פקסטון - ארל
* ג'יימס מרסדן - כמפקד סגן ארצות הברית, הרולד קווינס
* פרד וורד -בתפקיד USN האחורי אדמירל טוביי
* אדוארד ג'יימס אולמוס - בתפקיד מני "פאפי" גרקו
* רוברט ג'ון בורק - כסוכן המיוחד של DEA ג'סופ
* פטריק פישלר - ד"ר קן

## קישורים חיצוניים
* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 2013
קטגוריה:סרטי פעולה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מתח אמריקאיים
קטגוריה:סרטי העוסקים במעשי שוד
אום איימן

**ברכּה בּנת ת'עלבה אלחבשיה** (בערבית: **أم أيمن بركة بنت ثعلبة الحبشية**), ידועה בתור **אום איימן** (בערבית: **أم أيمن**), הייתה מראשוני המוסלמים, ובת לוויה של הנביא מוחמד.

היא הייתה שפחה חבשית של הוריו של מוחמד, עבדאללה אבן עבדול-מטליב ואמינה בנת בווהאב.

## רקע
ברכה הייתה הבת של ת'עלבה בן עמר. היא שירתה כשפחה בביתם של עבדאללה אבן עבדול מוטליב ואמינה בנת ווהאב. היא המשיכה לטפל במוחמד ולעזור לו לאחר מות אמו.

## ילדותו של מוחמד
מאז שאמינה נפטרה אום איימן דאגה לבנה מוחמד, עד שגדל. מאוחר יותר שחרר אותה מוחמד, אך היא המשיכה לשרת בחיבה את מוחמד ואת משפחתו במשך זמן רב. הנביא האסלאמי הציג אותה כאישה מנשות גן העדן.

## הגירה
לאחר שמוחמד הכריז על נבואתו, אום איימן הפכה לאחת מחסידיו הראשונים. מאוחר יותר היא היגרה לאלמדינה.

## מותה
תאריך מותה המדויק של אום איימן אינו ידוע. חלק מההיסטוריונים מעריכים שהיו נפטרה כחמישה חודשים לאחר מותו של מוחמד, בעוד אחרים גורסים שהיא זכתה להגיע עד לימים הראשונים של שלטון עות'מאן בן עפאן.

## הערות שוליים

קטגוריה:נשים מוסלמיות