open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
עוגיית שוקולד צ'יפס

**עוגיית שוקולד צ'יפס** או **עוגיית שוקוצ'יפס** (באנגלית: **chocolate chip cookie**, בתרגום: עוגיית שבבי שוקולד) היא עוגייה ששבבי שוקולד הוא המרכיב המרכזי בה, ומקורה בארצות הברית. המתכון המסורתי משלב בצק המורכב מחמאה, סוכר חום ולבן ושבבי שוקולד מריר. ישנן וריאציות שונות של העוגייה הכוללות תוספים אחרים כמו אגוזים או שיבולת שועל וגם סוגים אחרים של שוקולד.

## היסטוריה
פיתוח עוגית השוקולד צ'יפס אירע בטעות על ידי רות ויקפילד, בשנת 1930. רות ויקפליד, שסיימה בית ספר יוקרתי לכלכלת בית בשנת 1924 במסצ'וסטס, הייתה, יחד עם בעלה, הבעלים של פונדק בשם 'טול האוס' בעיירה קטנה בשם ויטמן. רות, שהייתה אחראית על המטבח, רכשה לעצמה מוניטין בזכות עוגיות חמאה וקקאו שנהגו להגיש בפונדק בשעת התה. באחת הפעמים, כשרצתה להכין את העוגיות המפורסמות שלה, היא גילתה שאספקת הקקאו לא הגיעה. רות, שהייתה מחויבת לספק ללקוחות את הסחורה, החליטה להשתמש בשוקולד נסטלה במקום בקקאו. ספר הבישול שלה שיצא ב-1936 הכיל את המתכון של עוגיות השוקולד צ'יפס ועד מהרה הוא הפך לפופולרי במטבחים האמריקאים.

במהלך מלחמת העולם השנייה נהגו חיילים אמריקנים ממסצ'וסטס, שקיבלו בחבילות שנשלחו מהמשפחות שלהם עוגיות שוקולד צ'יפס, להחליף אותם עם חיילים ממדינות אחרות. עד מהרה ביקשו החיילים ממשפחותיהם להכין גם את העוגיות הללו ווייקפילד הוצפה בבקשות מכל העולם לקבל את המתכון שלה. כך החל השיגעון העולמי על עוגיית השוקוצ'יפס.

### החוזה עם נסטלה
בחברת נסטלה שמו לב שעקומת מכירות השוקולד של החברה עלתה בצורה משמעותית ללא שום סיבה ברורה. כשבדקו את הסיבה לעליה הם גילו שהעלייה במכירות נבעה עקב העובדה שנשות בוסטון, שבעיתון המקומי שם התפרסם המתכון לעוגיות, החלו לצרוך את השוקולד בכמויות גדולות.

ויקפילד מכרה את המתכון לנסטלה תמורת אספקה של שוקולד צ'יפס לכל החיים. המתכון המקורי של ויקפילד מופיע כיום על כל אריזה של שוקולד צ'יפס שנמכרת בצפון אמריקה.

## כיום
אף על פי שהמתכון המפורסם על חבילות השוקולד של נסטלה הוא נפוץ ביותר, מותגים רבים של שוקולד צ'יפס מדפיסים מתכון של עוגיות שוקולד-צ'יפס על האריזה. כמעט כל ספר בישול מכיל וריאציה של מתכון לעוגיות הללו ואלו נמכרות בדרך כלל בכל חנות ומאפייה.

בשנת 1997 הוכרזה עוגיית השוקולד צ'יפס כעוגייה הרשמית של מדינת מסצ'וסטס.

## וריאציות של המתכון
שמאל|ממוזער|250px|רכיבים נפוצים של העוגיה
עוגיות השוקולד צ'יפס עשויות בדרך כלל מסוכר לבן, סוכר חום, קמח, מעט מלח, ביצים, אבקת אפייה, חמאה, תמצית וניל וכמובן - שוקולד צ'יפס. מתכונים מסוימים מכילים גם חלב או אגוזים (כמו אגוזי מלך קצוצים) בבצק. ישנן עוגיות פרווה שמכילות מרגרינה או שמן במקום חמאה. 

המרקם של העוגייה נע בין פריך לצמיגי או רך והוא משתנה ממתכון למתכון בהתאם ליחס בין החומרים וצורת ערבוב הבצק. בשונה מהחומרים אשר משתנים, כאמור, ממתכון למתכון, אופן הכנת הבצק נעשה לרוב אותו הדבר בכל המתכונים: תחילה שמים את החומרים הרטובים יחד עם הסוכר, ולבסוף מוסיפים את שאר המוצרים היבשים. שבבי השוקולד והאגוזים יתווספו בסוף הכנת הבצק כדי למזער את השבירה שלהם. לרוב העוגייה נאכלת אפויה אף על פי שלפעמים הבצק נאכל כפי שהוא או כתוספת לגלידת וניל.

## ראו גם
*עוגיה
*שוקולד צ'יפס

## קישורים חיצוניים

*מתכון לעוגיה שוקוצ'יפס באתר של קרין גורן.
* 
* מתכון לעוגיות שוקולד צ'יפס קלות להכנה, מאתר cooks
* 

## הערות שוליים

שוקולד צ'יפס
קטגוריה:קינוחי שוקולד
סמל ניו ג'רזי

**סמלה הגדול של [[מדינה | מדינת]] [[ניו ג'רזי]]** כולל:
* מגן ובו מעוטרים שלוש מחרשות מוטבעות, המסורת החקלאית של ניו ג'רזי. 
* קסדת אביר הפונה קדימה.
* ראש סוס המוצב על גוף הקסדה כחלק מהסרטים המעטרים את הקסדה. 
* דמותן של שתי נשים מהמיתולוגיה היוונית. האחת אוחזת במצנפת פריגית והשנייה אוחזת בקרן השפע אשר עולה על גדותיה. דמוית הנשים מייצגות גם את מוטו המדינה (ראו את הפריט הבא ברשימה)
* סרט עליו עומדות שתי הנשים, ובו גם כתוב, "Liberty and Prosperity", וגם את שנת הקמת המדינה, 1776.
הסמל עוצב ב-1777 ושונה מעט בשנת 1928.
 
## ראו גם
* דגל ניו ג'רזי

קטגוריה:ניו ג'רזי: סמלים
ניו ג'רזי
קטגוריה:סוסים בתרבות
אז'ן גוסנס האב

**אז'ן גוסנס** (בצרפתית: **Eugène Goossens, père**   25 בפברואר 1845 - 30 בדצמבר 1906) היה מנצח בלגי.

## חייו

גוסנס נולד בברוז'. בילדותו למד מוזיקה בכנסיית נוטר דאם בברוז' ואחר בקונסרבטואר בעיר זו. בגיל ארבע-עשרה התקבל לקונסרבטואר של בריסל, שם למד הלחנה.

גוסנס ניצח על להקות אופרה ברחבי אירופה ובשנת 1873 עבר לאנגליה, שם ניצח על הלהקה של סלינה דולארו בניהולו של ריצ'רד ד'אוילי קארט ב-1876. במאי 1878 ניצח, בשביל קארט, על "הקוסם" מאת גילברט וסאליבן וכן, בחודשי יולי ואוגוסט של אותה שנה, על "פינאפור", כאשר אלפרד סלייר סייע לארתור סאליבן בקונצרטי הפרומס בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן. גוסנס ניצח גם על "מופע אופראי מיוחד" של "פינאפור" בקריסטל פאלאס ב-6 ביולי 1878.

גחוסנס התפרסם כמנהל מוזיקלי של להקת האופרה "קארל רוזה", שם ניצח על ההצגה האנגלית הראשונה של טנהויזר מאת ריכרד וגנר בשנת 1882 בליברפול. הוא היה למנצח הראשי של "קארל רוזה" ב-1889 וב-1892 ניצח על "בת הגדוד" בהצגה מלכותית לפני המלכה ויקטוריה בארמון בלמורל. 

אז'ן גוסנס היה אביו של המנצח והכנר אז'ן גוסנס הבן וסבם של המנצח והמלחין סר יוג'ין גוסנס, הנבלנית סידוני גוסנס והכנר לאון גוסנס. 

בראשית שנות ה-90' של המאה ה-19 עבר גוסנס לליברפול, שם ייסד את "מקהלת הגברים של גוסנס", כיהן כנגן עוגב ומנצח מקהלה בכנסיית סנט אן הקתולית ולימד שירה. הוא מת בליברפול בשנת 1906, בן 61.

## קישורים חיצוניים

* Eugene Goossens at Who Was Who in the D’Oyly Carte Opera Company


קטגוריה:מנצחים בלגים
אז'ן האב
קטגוריה:ילידי 1845

קטגוריה:נפטרים ב-1906
מרדכי סובול

**מרדכי סובול** (1951 – 15 בספטמבר 2018) היה מנצח, מעבד, מלחין וחזן ישראלי, המנהל המוזיקלי והמנצח של "יובל" – האנסמבל הישראלי לחזנות ולמוזיקה יהודית.

## ביוגרפיה
נולד בתל אביב למאיר וסופיה (זיסלה), עולים מפולין. בנערותו הכיר את החזן שלמה רביץ, והפך לאחד מגדולי תלמידיו. רביץ הוריש לו את ספרייתו המוזיקלית. סובול נודע גם כאספן וכידען בכל הקשור למוזיקה הליטורגית ולחזנות.

בצעירותו זכה בפרס ראשון בתחרות חזנים צעירים אשר זיכה אותו במלגה ללימודי חזנות לכל החיים, וקיבל את פרס החינוך מידי הנשיא יצחק נבון ובשנת 2006 את פרס ירושלים על תרומתו החשובה להחייאת החזנות בישראל.

שימש כמנהל מוזיקלי ומנצח של "יובל" - האנסמבל הישראלי לחזנות ומוזיקה יהודית, מהיווסדו בשנת 1990 ועד פטירתו בשנת 2018. אנסמבל המורכב מתזמורת סימפונית וממקהלת חזנים, והפיק עימם מאות קונצרטים ואירועי חזנות ברחבי העולם.

הגיש את התוכנית "לפני התיבה" ברדיו קול חי בכל יום שישי בצהרים במשך 22 שנים, בה השמיע מגוון של יצירות חזנות מכל הזמנים ופרשנות מיוחדת שלו.

תוכנית זו הייתה מחולקת לפרק שבועי, קטע חזנות הקשור לפרשת השבוע, ויצירות של חזנים ומלחינים שיום הולדתם או פטירתם או ביצוע היצירה חל בתאריך בשבוע החולף או בשבוע הבא.

הפיק עשרות תקליטים של מוזיקה יהודית, חסידית וחזנות, ביניהם תקליט עם הזמר חיים משה, ותקליט עם להקת אתניקס ויהורם גאון. בין עבודותיו היה האלבום 'בימים ההם' 3 חלקים ובו ביצועי חזנות ישנים של חזנים מפורסמים כדוגמת משה קוסביצקי, יוסלה רוזנבלט, זבולון קוורטין, ושמואל מלבסקי בעיבוד משלו. בין תלמידיו הבולטים של סובול נמנים החזנים: חיים אדלר, ליפא גלנץ, יצחק מאיר הלפגוט, צבי וייס, נתנאל הרשטיק, ישראל רנד, שמחה רוטנברג, לייזר ברוק, נתנאל אילוביצקי ודביר שפיגל.

בשנת 1999, ייסד את פרויקט "Symphony For You", באמצעותו יכולים חזנים מכל העולם, להקליט עצמם באולפן מבצעים פרקי חזנות ושירה יהודית, מלווים על ידי תזמורת סימפונית ומקהלה. במסגרת הפרויקט, הוקלטו עשרות דיסקים.

בשנת 2011 הוציא את "שמע קולנו", אלבום חזנות בביצועיו, את האלבום הפיק בנו אופיר.

החל משנת 1979 שימש כשליח ציבור בימים הנוראים בארצות הברית. מתוכן שימש כש"ץ במשך 27 שנים בבית הכנסת הקונסרבטיבי "Temple Israel of Great Neck".

בין השנים 2015–2016 שימש כשופט ראשי בתוכנית "הקול הבא" של רדיו קול חי.

הקונצרט האחרון שניצח עליו היה קונצרט בריאת העולם, שהתקיים במרכז דוידסון, למרגלות הר הבית.

בשנת 2018 יצא לארצות הברית, כמדי שנה, לתפילות הימים הנוראים. ב-15 בספטמבר 2018 נפטר בבית חולים באטלנטה, שבו אושפז ימים אחדים קודם לכן כתוצאה ממפרצת מוחית.
### הנצחה
ב-29 בנובמבר 2020, החליטה מועצת העיר פתח-תקווה, לאשר את המלצת ועדת השמות ולקרוא רחוב על שמו בעיר פתח-תקווה.

ב-26 באפריל 2022 החליטה עיריית פתח תקווה כי המרכז הקהילתי "ניגונים" בעיר ייקרא על שמו של סובול.

## קישורים חיצוניים

* יובל - האנסמבל הישראלי לחזנות ומוזיקה יהודית
* אודות המנצח מרדכי סובול, באתר של אנסמבל יובל
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חזנים ישראלים
קטגוריה:מנצחים ישראלים
קטגוריה:מנצחי מקהלות ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס ירושלים (ערוץ 7)
קטגוריה:חברי מקהלת הרבנות הצבאית
קטגוריה:שופטי הקול הבא
קטגוריה:כפר גנים: אישים
קטגוריה:פתח תקווה: מוזיקאים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2018
האחים אברלי

**האחים אברלי** (באנגלית: **The Everly Brothers**) היה צמד מוזיקלי אמריקני שהורכב מהאחים אייזק דונלד "דון" אברלי (1 בפברואר 1937 – 21 באוגוסט 2021) ופיליפ "פיל" אברלי (19 בינואר 1939 – 3 בינואר 2014). הצמד המוזיקלי אשר נוסד באיווה שבארצות הברית בשנת 1957 הגיע לשיא הצלחתו בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20.

## היסטוריה
פיליפ ואחיו דון הקימו יחד את ההרכב בשנת 1956, אך הסינגל הראשון שהקליטו "Keep A Lovin Me" נכשל מסחרית. הצמד פרץ לתודעת הציבור בשנת 1957 בזכות מספר ביצועים הרמוניים בולטים אשר לוו בגיטרה אקוסטית. תחילת דרכם המוזיקה הושפעה מאוד ממוזיקת הקאנטרי (הוריהם היו נגני מוזיקת קאנטרי), בהמשך השתנה בהדרגה הסגנון המוזיקלי שלהם לסגנון רוק. החזות ה"טובה" שלהם ושיריהם ההרמוניים גרמו לכך שבאותה העת הם לא נחשבו בקרב הקהל הרחב למוזיקאים שנויים במחלוקת, בדומה למספר מוזיקאים אחרים בסגנון הרוק באותה העת כגון ריצ'רד הקטן ואלביס פרסלי. הצמד צבר פופולריות רבה והייתה לו השפעה גדולה על התפתחות מוזיקת הרוק.

הצמד היה בשיא הצלחתו בסוף שנות ה-50 של המאה ה-20 ובמחצית הראשונה של שנות ה-60 של המאה ה-20. בהמשך, שילוב של שירות צבאי ותקופת הפלישה הבריטית, גרמו לכך שלא הצליחו לשחזר את הפופולריות שלהם כבעבר, על אף שהמשיכו להוציא לשווקים תקליטים. בשנת 1973 הצמד התפרק באופן זמני. הם חזרו להופיע יחד ב-1983, כאשר הקליטו אלבום חדש אשר הופק בין היתר בשיתוף עם פול מקרטני ודייב אדמונדס.

לאורך השנים האחים אברלי הצליחו להביא בסך הכל 26 להיטים למצעד ה-Top 40 של בילבורד. האחים אברלי המשיכו להופיע באופן קבוע כצמד בכל רחבי העולם עד למותו של פיליפ בינואר 2014, כתוצאה מסיבוך של מחלת ריאות חסימתית כרונית, שנגרמה מעישון כבד.

ב-21 באוגוסט 2021, בגיל 84, מת דון בביתו בנאשוויל.

## סינגלים נבחרים
* "Bye Bye Love"
* "Claudette"
* "All I Have to Do Is Dream"
* "Wake Up Little Susie"
* "Crying in the Rain"
* "Till I Kissed Ya"
* "Let It Be Me"
* "Walk Right Back"
* "So Sad"
* "Lucille"
* "Cathy's Clown"
* "On The Wings Of A Nightingale"

## קישורים חיצוניים

* 

* 

קטגוריה:להקות קאנטרי אמריקאיות
קטגוריה:צמדי מוזיקת קאנטרי
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הרוק אנד רול
קטגוריה:הרכבים ולהקות שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד
קטגוריה:אחאים
קטגוריה:נאשוויל: להקות
קטגוריה:אמני וורנר רקורדס
קטגוריה:אמני אריסטה רקורדס
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1957
קטגוריה:להקות שהתפרקו בשנת 1973
קטגוריה:להקות שהתפרקו בשנת 2005
קטגוריה:צמד אחים זמרים
קטגוריה:להקות קאנטרי-רוק אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1937
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1939
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2014
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2021
קטגוריה:צמד אחאים זמרים
יצחק רייך

**יצחק (איצ'ה) רייך** (נולד בשנת 1957) הוא איש ציבור חרדי, ראש המועצה המקומית רכסים. בעבר ממלא מקום וסגן ראש המועצה. בשנים 2013–2018 וקודם לכן בשנים 2003–2008 כיהן כראש המועצה. בשנים 2009–2014 היה ממלא מקום וסגן ראש המועצה וכן מנכ"ל רשת הגנים של אגודת ישראל.

## ביוגרפיה
נולד בחדרה למרדכי ולתמר רייך. למד בישיבת היישוב החדש, ומשם המשיך לישיבת איתרי בירושלים. לאחר נישואיו התגורר בבני ברק ולמד בכולל של ישיבת בית מאיר בבני ברק. היה פעיל בהקמתו של עיתון יתד נאמן, וניהל בו את תחומי ההפצה, הגבייה והמנויים בשלוש השנים הראשונות להקמתו. בסוף שנות ה-80 היה עוזרו, באופן לא־רשמי, של מנחם כרמל בניהול רשת בר כל (שנקראה אז "צרכניית דגל התורה", ולאחר מכן "ברכת הארץ").

בשנות ה-90 שימש ראש לשכתו של ח"כ משה גפני בתקופת כהונתו כסגן שר הדתות. כאשר התפטר גפני כחלק מרוטציה, פרש גם רייך מהמשרד והחל לעבוד באופן רשמי בהנהלת הרשת.

בשנת 1994 עבר להתגורר ברכסים בעידוד הרב שך, כדי לשמש כמזכיר המועצה ומנהל תיק החינוך במועצה, תפקיד אותו מילא כעשר שנים. בשנת 2003 נבחר לראשות המועצה כנציג דגל התורה, לאחר הסכם עם מפלגת ש"ס בו פרש מועמד המפלגה בתמורה להסכם רוטציה.

בבחירות בשנת 2008, בעקבות הסכם רוטציה עם נציג מפלגת ש"ס, דן כהן, לא התמודד לכהונה נוספת ומונה כממלא מקום ראש המועצה וסגנו בתואר. לאחר עזיבתו את ראשות המועצה חזר לרשת בר־כל בה פעל להקמת סניפיה בצפון הארץ.

ביולי 2009 מונה לעוזרו של יו"ר ועדת הכספים משה גפני ויועצו הפרלמנטרי. זמן קצר לאחר מכן עבר לשמש כמנכ"ל רשת גני ילדים של אגודת ישראל.

בבחירות לרשויות המקומיות באוקטובר 2013 נבחר שוב לראשות המועצה. שנה לאחר מכן, בסוף 2014 עזב את תפקידו כמנכ"ל הרשת עקב בעיית כפילות תפקידים, והוחלף על ידי ישראל גולומב.. בבחירות 2018 נבחר שוב דן כהן לראש המועצה, ורייך מונה לסגנו.

ב-17 בפברואר 2019 הוצב במקום השביעי ברשימת דגל התורה לבחירות לכנסת העשרים ואחת ובכך במקום ה-14 ברשימת יהדות התורה אך לא נכנס לכנסת.

בבחירות ב-2024, על פי הסכם הרוטציה הקבועה בין ש”ס לדגל התורה, דגל הייתה אמורה להציג את רייך כמועמד יחיד לראשות המועצה, לאחר הסכמה בין כלל הסיעות ובהיעדר בחירות. אך בש"ס החליטו, כחלק מהמאבק עם דגל בערים אחרות, לפתוח את ההסכם ולהריץ מועמד מטעמם לתפקיד. רייך התמודד לראשות המועצה מול מוטי ויזגן וניצח בהפרש של 77 קולות.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* מוסף עיר ועיר, קו עיתונות - מוסף חג סוכות תשע"ט, עמ' 37.

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי מועצת רכסים
קטגוריה:מנהלים ישראלים
קטגוריה:בוגרי ישיבת היישוב החדש
קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות מטעם דגל התורה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1957
שאקו (שרביט)

[[הירוהיטו, קיסר יפן לובש סוקוטאי ומחזיק בידו שאקו|שמאל|ממוזער|250 px]]
**שאקו** (ביפנית: 笏) הוא שרביט מסורתי טקסי שמקורו בתרבות הסינית. השרביט מהווה חלק מלבוש הסוקוטאי הרשמי, המשמש בטקסים בחצר קיסרות יפן. לרוב השרביט עשוי עץ טקסוס, צפצפה, עץ דובדבן, ארז או סאקאקי.

מקור השימוש בשרביט הוא בסין, בה השתמשו המנדרינים בשרביט שנקרא "הו" (בסינית: 笏 - הסימן זהה לסימן בו נעשה שימוש ביפנית). 

אורכו של השרביט הוא כ-35 ס"מ והוא מוחזק ביד ימין כשהוא מורם. השרביט שימש כחלק מהלבוש של האריסטוקרטיה ואנשי החצר הקיסרית בטקסים רשמיים, וכיום משמש בטקסים אלה, אך גם בטקסי דת השינטו, כשהשרביט מוחזק על ידי כוהני הדת.

בחצר הקיסרית היה השרביט חלק ממערכת לבוש הסוקוטאי. בטקסי הדת, השרביט מוחזק כשכהן הדת לובש ג'ואה וניהונגו.

השרביט מלבני בצורתו, אולם לרוב חלקו התחתון צר יותר מחלקו העליון.

במקורו היה השאקו לוח הנחיות לביצוע הטקס הדתי, ובחלקו האחורי של השרביט, הפונה אל מחזיקו, והנסתר מהקהל הצופי בטקס נכתבו ההנחיות לביצוע הטקס. ההנחיות נכתבו על דף נייר שהוצמד אל השרביט. בשנת 701 נקבע בקוד טאיהו כי אצילים מהדרגה החמישית ומעלה ישתמשו בשאקו עשוי שנהב, ואילו אצילים פחותים ישתמשו בשאקו עשוי עץ. לימים, בשל נדירות השנהב, בוטל החוק בשנת 927. 


קובץ:Fan Zhongyan.jpg|פנג ז'וננגיאן (989–1052), ראש ממשלת סין בתקופת שושלת סונג הצפונית אוחז בידו הו (笏)
קובץ:Minamoto no Sanetomo.jpg|שוגון מינמוטו מו סאנטומו אוחז בידו שאקו
קובץ:Kamogawa ceremony 01.jpg|כוהני דת בקיוטו אוחזים בידם שאקו בטקס דתי


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:לבוש יפני
קטגוריה:לבוש מסורתי
קטגוריה:שרביטים
תחום פריפר

באלגברה קומוטטיבית, **תחום פריפר** (Prüfer domain) הוא תחום שלמות, שבו כל אידיאל נוצר סופית (שונה מאפס) הוא אידיאל הפיך (ראו הגדרה להלן). תחומים אלה מהווים אחת ההכללות החשובות ביותר של תחום דדקינד, תוך ויתור על הנחת הנותריות. תחומי פריפר הם תחומי השלמות שהם תורשתיים למחצה.

את החוגים האלו החל ללמוד היינץ פריפר ב-1932 (השם "תחומי פריפר" ניתן להם ב-1956 בספרם של אלי קרטן וסמואל איילנברג), והם הפכו עד מהרה לאחד מהנושאים המרכזיים בחקר תחומי השלמות, בעיקר בשליש האמצעי של המאה ה-20.

## הגדרות שקולות

הנוכחות של תחומי דדקינד בגאומטריה אלגברית ובתורת המספרים האלגברית נובעת בין השאר מכך שאפשר להגדיר אותם בדרכים שונות רבות. גם לתחומי פריפר יש הגדרות שקולות המשלבות רעיונות מכיוונים שונים:

תחום שלמות R
 הוא פריפר אם ורק אם הוא מקיים לפחות אחת מהתכונות השקולות הבאות (ואז הוא מקיים את כולן): 
# כל אידיאל נוצר סופית I (שונה מאפס) הוא הפיך, כלומר, יש אידיאל שברי נוצר סופית J כך ש-IJ=R (בשפה מפורשת יותר, לכל a_1,\dots,a_n \in R קיימים b_1,\dots,b_n, c\in R כך שלכל i,j מתקיים c | b_i a_j, ו- a_1b_1 + \cdots + a_n b_n = c).
# אוסף האידיאלים השבריים הנוצרים סופית מהווה חבורה.
# כל מודול נוצר סופית חסר פיתול הוא פרויקטיבי.
# כל מודול חסר פיתול הוא שטוח.
# כל על-חוג הוא שטוח, כמודול מעל R
.
# כל אידיאל הוא שטוח.
# כל אידיאל נוצר סופית הוא שטוח.
# כל אידיאל נוצר סופית הוא פרויקטיבי (כלומר החוג תורשתי למחצה).
# המכפלה הטנזורית של שני אידיאלים היא חסרת פיתול.
# המכפלה הטנזורית של שני מודולים חסרי פיתול היא חסרת פיתול.
# סריג האידיאלים דיסטריבוטיבי, כלומר, לכל שלושה אידיאלים I,J,K, מתקיים I \cap (J+K) = (I\cap J)+(I\cap K). 
# לכל שלושה אידיאלים I,J,K מתקיים I + (J\cap K) = (I+J)\cap (I+K). 
# לכל שלושה אידיאלים I,J,K מתקיים I (J\cap K) = IJ \cap IK. 
# לכל שני אידיאלים I,J מתקיים (I+J)(I\cap J) = IJ.
# כל "על-חוג" (חוג המכיל את R
 ומוכל בשדה השברים שלו), הוא סגור בשלמות (integrally closed).
# לכל אידיאל ראשוני P
, המיקום R_P הוא תחום הערכה.
# לכל אידיאל מקסימלי M
, המיקום R_M הוא תחום הערכה.

## תכונות נוספות ודוגמאות

בין החוגים הנתריים, תחומי פריפר אינם אלא תחומי דדקינד. כל תחום בזו הוא תחום פריפר; במקרה זה התכונה החסרה היא קיום מחלקים משותפים מקסימליים: תחום בזו אפשר להגדיר גם כתחום פריפר בעל gcd. המחלקה של תחומי פריפר סגורה למיקום במונויד כלשהו, ולמנה ביחס לאידיאל ראשוני. המיקום של תחום פריפר באידיאל ראשוני הוא תחום הערכה. 

שתי דוגמאות טיפוסיות לתחומי פריפר שאינם נתריים הן חוג השלמים האלגבריים, והחוג \left\{f\in \mathbb{Q}[x] \mid f(\mathbb{Z}) \subseteq \mathbb{Z}\right\} של פולינומים רציונליים המקבלים ערכים שלמים. בדוגמה האחרונה אפשר להחליף את \mathbb{Z} ו-\mathbb{Q} בכל תחום דדקינד שהמנות שלו סופיות, ושדה השברים המתאים.

## מקורות

* Robert Wisbauer, Foundations of Module and Ring Theory, 1991; http://www.math.uni-duesseldorf.de/~wisbauer/book.pdf, section 40.
## הערות שוליים

קטגוריה:תחומי שלמות
ביעתא בכותחא

**ביעתא בכותחא** בארמית, שתרגומו הוא "ביצה בכותח", היא דוגמה בספרות התורנית לדין פשוט שבפשוטים שכל בר בי רב אמור לדעתו. המונח הפך לביטוי נפוץ בשיח התורני ("פשוט כביעתא בכותחא").

## ביאור
בגמרא מובא הדין שאפילו דבר שברור שהוא מותר כמו אכילת ביעתא (ביצה) בכותחא (מאכל חלבי נפוץ) לא יורה אדם הלכה במקום שרבו נמצא. לפי רש"י הפירוש הוא שהיה מקום לחשוב שאכילת ביצה בחלב תהיה אסורה משום שהביצה הגיעה מן העוף שהוא מאכל בשרי, ועל כך נאמר שזהו דין פשוט להיתר משום שהביצה אינה מוגדרת כבשר. לעומתו התוספות אומרים שדבר זה פשוט כל כך שאפילו לא היו מביאים זאת בתור דוגמה, ולכן הם מביאים פירוש אחר בשם הערוך, שמדובר על "ביצים גמורות" (אשכול חלמונים שנמצאו בתוך תרנגולת שנשחטה) ולמרות שלא הוטלו עדיין (כך שהיה מקום לומר שהן כבשר, יותר מבדוגמה שהביא רש"י), דינן פשוט להיתר.

## דעות שאכן אסור
התוספות הנ"ל מביאים מחלוקת ראשונים, מה יהיה לדעת רבי עקיבא שסובר שאיסור בשר בחלב בבשר עוף הוא מדאורייתא, האם בביצים גמורות אלו אכן יתיר או שמא יאסור. תוספות עצמם סוברים שאכן לדעה זו יהא הדבר אסור לאוכלו עם חלב, כמו שאסרו לאכול ביצים אלו אם נטרפה שחיטת התרנגולת (ואין אומרים שהן נחשבות כאילו כבר יצאו ממנה קודם לכן), ואילו לדעת רבנו תם, גם לשיטה זו יהא הדבר מותר משום שישנו חילוק מהותי בין הגזרות: במקרה שנטרפה השחיטה החמירו לאסור כי חששו שמא יבואו לאכול את בשר העוף **עצמו**, והוא הרי אסור. אולם בבשר בחלב, שכל דבר בפני עצמו מותר, לא החמירו לאסור שמא יבואו לאכול את בשר העוף המותר בתוך חלב שרק יחדיו הם אסורים.

## ראו גם
* יוד קרת קא חזינא הכא

## הערות שוליים

קטגוריה:מונחים תלמודיים
קטגוריה:מילים וביטויים בארמית
שאקו (יחידת מידה)

**שאקו** (ביפנית: 尺) היא יחידת מידה קדומה לאורך, בה נעשה שימוש בסין וביפן, שאורכה כיום 0.33 מטרים בסין, 10/33 מטרים ביפן ו-0.371475 מטרים בהונג קונג. 

בדומה ליחידות מידה אחרות במזרח אסיה, גם יחידה זו התייחסה לצומח בטבע, ואורכה היה האורך הממוצע של מפרק במבוק.

השאקו התחלק ליחידות קטנות יותר שנקראו "צון" במנדרינית (寸) ובקנטונזית ו"סון" ביפנית.

## ערכים כיום
בסין העממית הצ'י (מקבילו של השאקו) הוגדר בשנת 1984 כשקולה ל-1/3 המטר. בהונג קונג אורכה של היחידה הוא 0.371475 מטרים. יחידות אלה מכונות גם "רגל סינית" ו"רגל הונג קונגית".

ביפן, בשנת 1891 נעשה המעבר לשיטה המטרית והשאקו נקבע ל-10/33 מטרים (היינו 3.3 שאקו למטר). כך גם אורכו של השאקו בטאיוואן.

### ערכים היסטוריים
אורך יחידת המידה השתנה לאור ההיסטוריה ונע בין 23.1 ל-32.3 ס"מ. סקר בריטי שנערך בשנת 1864 ציין כי השאקו מקביל ל-12.71 אינצ'ים שהם 32.28 ס"מ, אך לעיתים אורכו של השאקו היה 12.17 אינצ'ים (30.91 ס"מ).

ביפן, בטרם המעבר לשימוש בשיטה המטרית, היה אורכו של השאקו 35.5 ס"מ בשימוש רגיל, וכאשר מדדו אורכו של בד היה אורכו של השאקו 37.9 ס"מ (יחידה שכונתה "קוג'ירג'קו"). באדריכלות המסורתית היפנית נעשה שימש ביחידת השאקו, כאשר שישה שאקו היוו "קן" אחד, ועשרה שאקו היוו "ג'ו" אחד. ה"קן" שימש כיחידת המרחק בין עמודים בבניית מקדש בודהיסטי.

## קישורים חיצוניים
* צו המידות והמשקלות של ממשלת הונג קונג משנת 1997

קטגוריה:יחידות מידה: אורך
כחול שמיימי

שמאל|122px

בהרלדיקה **כחול שמיימי** או **כחול שמיים** (באנגלית: Bleu celeste) הוא טינקטורה (הוא אינו אחד משבעת הצבעים או המתכות הראשיים, או שלושת הכתמים). לעיתים הוא נקרא פשוט "שמיימי", והוא מתואר כגוון בהיר יותר מהאַזוּר, שהוא גוון כחול סטנדרטי בהרלדיקה. 

בתחילה, הכחול השמיימי נחשב לאירופאי, ולא אנגלי או סקוטי, אולם אחרי מלחמת העולם הראשונה הוא הפך נפוץ יותר באנגליה על תגיהם של מעילים הקשורים לחיל האוויר המלכותי, או על זרועותיהם של אלה שיש להם קשר לחיל האוויר. למרות שבתקופה שלאחר מלחמת העולם הראשונה הגוון הכחול השמיימי תואר כגוון כהה יותר, בזמנים קודמים הוא תואר כבהיר מאוד, ואף התייחסו אליו כאל אחד מגווני המתכות בהרלדיקה. 

צבע כחול שמיימי נמצא בסמלי ארגנטינה ופרו.

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:טינקטורות
ג'רי גופין

**ג'רלד "ג'רי" גופין** (**Gerald "Gerry" Goffin**; 11 בפברואר 1939 - 19 ביוני 2014) היה פזמונאי אמריקאי. ידוע בעיקר בשל עבודתו המשותפת עם רעייתו בשנות ה-60, קרול קינג. ב-1990 נכנסו שניהם להיכל התהילה של הרוק אנד רול. גופין כתב שישה שירים שהגיעו לראש מצעד הפזמונים, בילבורד הוט 100.

## תולדות חייו
גופין נולד למשפחה יהודית בברוקלין, ניו יורק. לאחר לימודיו בתיכון התגייס לחיל הנחתים האמריקני, אך פרש לאחר שנה ועבר ללמוד כימיה בקווינס קולג' (Queens College), שם פגש את קרול קינג.

ב-1960 קינג וגופין התחתנו והזוג החל לעבוד במסגרת קבוצת כותבי השירים בבניין בריל. להיטם המשותף הראשון, "Will You Love Me Tomorrow", בביצוע להקת ה"שירלס" (The Shirelles) הגיע למקום הראשון במצעד בילבורד הוט 100 בינואר 1961. אף שקינג וגופין נפרדו ב-1968 הם המשיכו לעבוד יחד עוד כמה שנים.

עוד משיריהם:
* Take Good Care of My Baby, בוצע לראשונה על ידי בובי וי ב-1961
* The Loco-Motion, אווה הקטנה, 1962
* Go Away Little Girl, סטיב לורנס, 1963
* Chains, בוצע על ידי הביטלס באלבומם Please Please Me (1963)
* Pleasant Valley Sunday, המאנקיס
* Hi-De-Ho, דם, יזע ודמעות, 1968

בהמשך שיתף פעולה עם כותבים שונים. שיתוף הפעולה המוצלח ביותר היה עם מייקל מסר. בין שיריהם המשותפים:
* (Theme from Mahogany (Do You Know Where You're Going To שיר הנושא מהסרט "מהגוני" בביצוע דיאנה רוס; זכה במועמדות לפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר ב-1976
* Saving All My Love for You, שירה הראשון של ויטני יוסטון; הגיע למקום הראשון במצעד, 1985

## ראו גם
* Nothing's Gonna Change My Love for You

## קישורים חיצוניים

* דף ב"היכל התהילה של כותבי השירים" 
* קרול קינג וג'רי גופין באתר ההיסטוריה של הרוק 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:ברוקלין: אישים
קטגוריה:מוזיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:פזמונאים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי קווינס קולג' (ניו יורק)
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הרוק אנד רול
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1939
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2014
רנדוויק

**רנדוויק** (באנגלית: **Randwick**) הוא פרוור בסידני. רנדוויק הוא מרכז שלטון מקומי של הפרוורים הסובבים אותו.

## גאוגרפיה
רנדוויק ממוקם כ-6 ק"מ דרום-מזרחית למרכז העסקים הראשי של סידני, ונמצא בלב הפרוורים המזרחיים. הפרוור גובל מצפונו בקווינס פארק וסנטניאל פארק, במזרח בקוג'י, קלובלי ווייברלי, בדרום במרוברה וקינגספורד, ובמערב בקנזינגטון.

## היסטוריה
רנדוויק נקרא על שם הכפר רנדוויק בגלוסטרשייר, אנגליה, כפר הולדתו של ראש עיריית רנדוויק לשעבר סימיון הנרי פירס (Simeon Henry Pearce). פירס ואחיו היגרו לאוסטרליה בשנת 1842 ותרמו רבות לפיתוח הפרוורים רנדוויק וקוג'י. סימיון פירס נבחר לראשות עיריית רנדוויק תשע פעמים רצופות. רנדוויק הוכרזה כרשות עירונית בשנת 1859 וכעיר בשנת 1990.

הפרוור התפתח רבות במהלך המאה ה-19, עם הקמת בית החולים הנסיך מוויילס ומספר רב של בתי ספר וכנסיות. כנסיית סיינט ג'וד נבנתה בשנת 1865 על ידי אדמונד בלאקט, מהאדריכלים הבולטים בסידני באותה תקופה והאדריכל של אוניברסיטת סידני וכנסיית סיינט אנדרוז בלב סידני.

## תרבות
רנדוויק מונה מספר בניינים במרשם המדינה, הנחשבים לנכס בעל משמעות היסטורית, ארכיטקטונית ותרבותית. בניינים אלו נבנו בחלקם עוד במאה ה-19, וחלקם בשנות השלושים של המאה ה-20.

על אף שרנדוויק הוא פרוור מגורים, חלק גדול משטחו מוקצה לטובת מסלול מרוץ הסוסים רנדוויק, בו נערכים המרוצים העיקריים באזור סידני. חלק אחר מוקצה לטובת שני בתי חולים גדולים: בית החולים נסיך ויילס ובית החולים המלכותי לנשים.

הרחוב המסחרי העיקרי הוא דרך בלמור, בו פזורים חנויות רבות ומסעדות.

## קישורים חיצוניים

* רנדוויק באתר "Dictionary of Sydney"
* רנדוויק באתר "Sydney Suburbs" 

קטגוריה:פרוורי סידני
בובי וי

**בובי וי** (באנגלית: **Bobby Vee**; 30 באפריל 1943 – 24 באוקטובר 2016) היה זמר אמריקאי. היה פופולרי בראשית שנות ה-60 ואחד מאלילי הנוער הראשונים של שנות ה-60.

## ביוגרפיה

נולד בפארגו שבדקוטה הצפונית ב-30 באפריל 1943, כ**רוברט תומאס ולין** (Robert Thomas Velline). בובי וי החל לנגן מגיל צעיר יחד עם אחיו וחברו. ב-3 בפברואר 1959 היו בדרכם לפארגו אליליו של בובי וי, באדי הולי, ריצ'י ואלנס ו"ביג בופר" במסגרת הופעת ה-"Winter Dance Party package tour". אולם מטוסם התרסק בדרך וכולם נספו (לכן נודע היום כ"היום שבו מתה המוזיקה"). על מנת להמשיך ולקיים את המופע נבחרה להקתו של בובי וי למלא את מקומם. כך זכה בובי וי בהזנקת הקריירה שלו.

בהמשך נודע בובי וי כנציג מובהק של "סגנון בניין בריל", שירי פופ קלילים, אופטימיים ונאיביים. הוא נהנה מצוות כותבים מוכשר שכלל את קרול קינג וג'רי גופין שכתבו לו ב-1961 את להיטו הגדול ביותר "Take Good Care of My Baby", ששהה שבועיים בראש מצעד הפזמונים Billboard Hot 100 אחריו באו "Run to Him" ו-"The Night Has a Thousand Eyes". כמו כן השתתף בתפקיד עצמו בסרטים "Swingin' Along" (1961) ו-"Play It Cool" (1962).

ב-1963 הוציא תקליט זיכרון ומחווה לבאדי הולי בשם "I Remember Buddy Holly". בעקבות "הפלישה הבריטית" הוציא ב-1964 תקליט בשם "!Bobby Vee Sings the New Sound from England" בו שר בין היתר שירים משל הביטלס.

בוב דילן סיפר בסרטו הביוגרפי של מרטין סקורסזה, "No Direction Home", שבילדותו נהג לספר שהוא בובי וי.

בסוף חייו סבל ממחלת אלצהיימר, והתגורר בבית חולים. באוקטובר 2016 נפטר מסיבוכים של מחלת אלצהיימר שבה חלה. כשנה לפני מותו נפטרה אשתו קארן, שלה היה נשוי במשך 50 שנה. לשניים היו ארבעה ילדים.

## קישורים חיצוניים

* 

* דף באתר "ההיסטוריה של הרוק" 
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי דקוטה הצפונית
קטגוריה:פארגו: אישים
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:זמרי פופ אמריקאים
קטגוריה:זמרי רוק אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1943
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2016
רצין מלך ארם-דמשק

**רצין** היה האחרון במלכי ארם-דמשק, ושלט בשנים 750–730 לפנה"ס בקירוב. 

רצין הוא חלק מרשימה בת 53 דמויות מקראיות, שאושרו במחקר מבחינה ארכאולוגית כדמויות היסטוריות.

הצורה המקורית של שמו היא "רצֿיַן". שמו מופיע כ-ra-ḫi-a-nu ברשימות מעלי מס לתגלת פלאסר השלישי מלך אשור, ופעם אחת גם כ-ra-qi-a-nu. נוסח המסורה מתייחס לי' בשם כאם קריאה, אולם במקור היא הייתה עיצורית, והופעה אחת של השם כ"רציאן" במגילת ישעיהו (א' ט:י) מלמד שבעת כתיבה המגילה עוד הייתה ידועה בישראל מסורת ההגייה הנכונה.

בשל רצח זכריהו, האחרון למלכי בית יהוא, ובמלחמת האזרחים שפרצה בעקבותיו, נחלשה ממלכת ישראל ונפתח פתח לרצין למרוד. כך החזירה לעצמה ארם-דמשק את עמדתה החשובה כמרכז פוליטי. לאחר מכן ניצל רצין את העובדה שתגלת פלאסר היה טרוד והצטרף אל פקח, מלך ישראל, בברית אנטי-אשורית. משסירב אחז מלך יהודה להצטרף למרד, ניסו רצין ופקח לכבוש את ירושלים ולהמליך במקומו את בן טבאל כמלך אנטי-אשורי. אחז, שחשש לכסאו, העביר לתגלת פלאסר כשוחד את הכסף והזהב שהיו בבית המקדש ובאוצר המלך, כדי שיתקוף את ארם וישראל, ואכן האשורים עלו על דמשק (732 לפנה"ס), כבשוה, הרגו את רצין, הגלו רבים מנתיניו וסיפחו את ארצו לממלכת אשור.

רצין מלך ארם נזכר בתנ"ך כמי שכבש את אילת מידי יהודה והושיב שם ארמים או אדומים, וכך זה נשאר לפחות עד זמנו של הסופר (): בָּעֵת הַהִיא הֵשִׁיב רְצִין מֶלֶךְ אֲרָם אֶת אֵילַת לַאֲרָם וַיְנַשֵּׁל אֶת הַיְהוּדִים מֵאֵילוֹת וארמים [וַאֲדוֹמִים] בָּאוּ אֵילַת וַיֵּשְׁבוּ שָׁם עַד הַיּוֹם הַזֶּה.

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:מלכי ארם דמשק
קטגוריה:אישים בספר ישעיהו
קטגוריה:ארמים
קטגוריה:אישים בתנ"ך המוזכרים במקורות חיצוניים
ירדנה עובדיה (אשת עסקים)

**ירדנה עובדיה** (נולדה ב-1949) היא אשת עסקים ישראלית.
## ביוגרפיה
עובדיה נולדה במרוקו. בהיותה ילדה עלתה משפחתה לישראל והתיישבה בדימונה. החלה את דרכה כקופאית בשקם.

עשתה את הונה בזכות קשריה עם תאודורו אוביאנג, נשיא גינאה המשוונית. הקימה בגינאה המשוונית שני בתי חולים. הראשון הוקם בעיר באטה ב-2007 בשיתוף פעולה עם בית החולים שיבא. בבית החולים 137 מיטות והוא מעסיק עשרות אנשי צוות ישראלים בניהולו של ד"ר אלון שטמלר. בעקבות כשלים שהתגלו, הקים משרד הבריאות הישראלי ועדה שתקבע כללים להתקשרויות מסוג זה. בית החולים השני, בניהולו של גבי אופיר, ממוקם בעיר הבירה מלאבו והוא כולל 160 מיטות. הוא פתח את שעריו ב-2011 ומעסיק אף הוא עשרות רופאים ישראלים.

ב-2011 קבוצת אשטרום תבעה את עובדיה בסך 50 מיליון שקלים בטענה שעובדיה לקחה לעצמה כספים שלא הגיעו לה מפרויקט משותף עם אשטרום להקמת בית חולים בגינאה המשוונית. ב-2014 בית המשפט המחוזי קיבל חלקית את טענותיה התביעה וחייב את עובדיה לשלם סכום של כ-37 מיליון שקל לקבוצת אשטרום.

כלי תקשורת ישראלים פרסמו כי עובדיה גם תיווכה בעסקאות בהן סיפקו חברות ישראליות נשק לגינאה המשוונית. מדובר בחברות אירונאוטיקס, מספנות ישראל והתעשייה הצבאית.

בפשרה שגובשה ב-2024 נקבע שעובדיה תשלם מס הכנסה בסך 24 מיליון ש"ח בגין הכנסותיה בשנים 2014–2018.

היא משמשת קונסול כבוד של גינאה המשוונית בישראל.

## חייה האישיים
עובדיה, המתגוררת בסביון, היא אם לחמישה ילדים, ובהם הסופר קובי עובדיה והסופרת ארית בוטבול עובדיה.

ירדנה עובדיה ידועה באירועים המשפחתיים הגרנדיוזיים שקיימה, ובהם חתונת בתה, בר מצווה לנכד, ויום הולדת לעצמה.

## לקריאה נוספת
***אירית בוטבול עובדיה**: העוצמה שבפנים; הוצאת ידיעות אחרונות ספרי חמד, 2022.

## קישורים חיצוניים
*  
* 
*  מי שמדבר > עונה 2 > ירדנה עובדיה - אילנה דיין מראיינת את ירדנה עובדיה, מתוך שידורי קשת, באתר mako, 13 באוגוסט 2010
* 
*  
*  אנשים > עונה 3 > פרק 42 - ירדנה עובדיה בתוכנית אנשים מתוך שידורי קשת, באתר mako, 17 בפברואר 2013
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נשות עסקים ישראליות
קטגוריה:אנשי עסקים ישראלים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:קונסולים של כבוד במדינת ישראל
קטגוריה:סביון: אישים
קטגוריה:ישראליות ילידות מרוקו
קטגוריה:ישראלים ילידי מרוקו
קטגוריה:סוחרי נשק ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1949
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1949
ב.מ.וו סדרה 3

**ב.מ.וו סדרה 3** היא מכונית משפחתית יוקרתית המיוצרת על ידי חברת ב.מ.וו מאז שנת 1975.

סדרה 3 היא המכונית הנמכרת ביותר של חברת ב.מ.וו והמכונית הנמכרת ביותר מבין מתחרותיה בסגמנט, מאז שהוצגה נמכרו למעלה מ-10 מיליון יחידות. סדרה 3 היא מכונית מוערכת בתעשיית הרכב כאשר במהלך השנים זכתה בפרסים רבים, מתחרה בעיקר במרצדס-בנץ C קלאס ובאאודי A4.

## היסטוריה
מכונית הסדרה 3 הוצגה בשנת 1975 כמחליפת מכונית ה'ניו-קלאס' של ב.מ.וו (*BMW New Class*) בעקבות משבר האנרגיה העולמי אשר גרם לשינויים משמעותיים בשוק הרכב העולמי, ובניסיון לענות על צורכי לקוחות המבקשים יוקרה לצד מכונית חסכונית. המכונית זכתה לפופולריות רבה כאשר תוך שלוש שנים מתחילת שיווקה כמעט הוכפלו מכירותיה של החברה בעולם.

בשנת 1985 (סדרה E-30) הציגה ב.מ.וו את מכונית ה-324D, סדרה 3 עם מנוע דיזל.

בשנת 1988 (סדרה E-30) הציגה ב.מ.וו את מכונית ה**ב.מ.וו M3**, גרסת ספורט חזקה ובעלת ביצועים גבוהים לסדרה 3.

## דגמים
מכוניות הסדרה 3 מוצעות במנועי בנזין ודיזל ובמרכבים שונים כגון סדאן, סטיישן, קופה וקבריולה. למכונית שישה דורות:
* דור ראשון (סדרת E21) שנות ייצור (1975–1983)
* דור שני (סדרת E30) שנות ייצור (1983–1991)
* דור שלישי (סדרת E36) שנות ייצור (1991–2000)
* דור רביעי (סדרת E46) שנות ייצור (1998–2005)
* דור חמישי (סדרות E90/91/92/93) שנות ייצור (2005–2011)
* דור שישי (סדרת F30) שנות ייצור (2011-2019)
* דור שביעי (סדרת G20) שנות ייצור (2019 - הווה)
* ב.מ.וו i3 - מכונית חשמלית לשוק הסיני

## גלריית תמונות

קובץ:E21 BMW 316.jpg|סדרה 3 דור ראשון (E21)
קובץ:1988-1991 BMW 318i (E30) 2-door sedan 01.jpg|סדרה 3 דור שני (E30)
קובץ:BMWM3E36-001.jpg|סדרה 3 דור שלישי (E36)
קובץ:1998-2001 BMW 328i sedan.jpg|סדרה 3 דור רביעי (E46)
קובץ:2011 BMW 328xi Coupe (E92) Facelift.jpg|סדרה 3 חמישי (E90)
קובץ:BMW 335i - Mondial de l'Automobile de Paris 2012 - 001.jpg|סדרה 3 דור שישי (F30)


## קישורים חיצוניים

* אתר ב.מ.וו העולמי
* אתר ב.מ.וו ישראל

קטגוריה:מכוניות משפחתיות
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1975
סדרה 3
קטגוריה:מכונית השנה בעולם
קטגוריה:מכונית השנה באירופה
קטגוריה:כלי רכב גרמניים
איגור גאמולה

**איגור וסילייביץ' גאמולה** (רוסית: **Игорь Васильевич Гамула**; 17 בפברואר 1960 – 8 בדצמבר 2021) היה כדורגלן סובייטי ואוקראיני ומאמן.

נפטר ב-8 בדצמבר 2021.

## תארים
;קבוצתיים
*  **סק"א רוסטוב**
** הגביע הסובייטי: 1981

## קישורים חיצוניים

* דף המאמן באתר הרשמי של רוסטוב 

קטגוריה:קשרי כדורגל סובייטים
קטגוריה:כדורגלנים סובייטים
קטגוריה:קשרי כדורגל אוקראינים
קטגוריה:כדורגלנים אוקראינים
קטגוריה:כדורגלני סק"א רוסטוב
קטגוריה:כדורגלני רוסטוב
קטגוריה:כדורגלני קריסטל חרסון
קטגוריה:מאמני כדורגל רוסים
קטגוריה:מאמני כדורגל אוקראינים
קטגוריה:מאמני רוסטוב
קטגוריה:אוקראינים שנולדו ב-1960
קטגוריה:אוקראינים שנפטרו ב-2021
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2021
אאודי A4

**אאודי A4** היא מכונית משפחתית יוקרתית המיוצרת על ידי חברת אאודי מאז שנת 1994. היא מקבילה לפולקסווגן פאסאט ולסקודה סופרב, וה-A4 נחשבת למכונית הנמכרת ביותר של אאודי. היא מתחרה בעיקר בב.מ.וו סדרה 3 ובמרצדס-בנץ C קלאס. דגם ה-A5 מהווה את גרסת הקופה של ה-A4, והוא מוצע גם בגרסה ספורטיבית בשם S5, המצוידת במנוע 3.0 TFSI V6, ומתחרה בב.מ.וו סדרה 4.

### היסטוריה וגרסאות
דגם אאודי A4 מחליף את אאודי 80, אשר יוצרה על ידי החברה מאז 1972. שיטת המספור הפנימית של היצרן הכירה ברצף שבין שני הדגמים: הגרסה האחרונה של אאודי 80 סומנה כסדרה B4, בעוד שהגרסה הראשונה של A4 סומנה כסדרה B5. מאז יוצרו ארבעה דורות שונים של A4.

ה-A4 מוצעת בגרסאות רבות, הכוללות מנועי בנזין ודיזל, גרסאות הנעה קדמית או כפולה (קוואטרו), במרכב סדאן או סטיישן, ומהדור השני (B6) היא מוצעת גם במרכב קבריולה.

גרסאות נוספות של הדור הרביעי כוללות את S4, גרסה ספורטיבית בעלת ביצועים גבוהים, ו-RS4, גרסה חזקה עוד יותר המתחרה במכוניות כמו BMW M3 ובמרצדס C63 AMG.

### דורות

* **דור ראשון (B5)**: 1994–2001
* **דור שני (B6)**: 2000–2006
* **דור שלישי (B7)**: 2005–2008
* **דור רביעי (B8)**: 2009–2015
* **דור חמישי (B9)**: 2015–נוכחי

## גלריית תמונות

קובץ:2015 Audi A4 B9 2.0 TFSI quattro 185 kW S line Interieur Innenraum Cockpit.jpg|תא הנוסעים של הדור החמישי
קובץ:AUDI A4 ALLROAD QUATTRO B8 China.jpg
קובץ:AUDI A4 SEDAN (B6) China (5).jpg
קובץ:AUDI A4 ALLROAD QUATTRO B9 China.jpg
קובץ:1996 Audi A4 1.9 TDi.jpg
קובץ:AUDI A4 SEDAN (B6) China (9).jpg
קובץ:Audi A4 (Singapore).jpg


## קישורים חיצוניים

* 
* אתר אאודי העולמי
* אתר אאודי ישראל

A4
קטגוריה:מכוניות משפחתיות
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1994
קטגוריה:כלי רכב גרמניים
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בהודו
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בסין
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים באינדונזיה
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים באוקראינה
למברוסקו

שמאל|ממוזער|200px|בקבוק למברוסקו
**למברוסקו** (באיטלקית: **Lambrusco**) הוא שמו של זן ענבים המשמש להכנת יין אדום, וכמו כן, שמו של היין המבעבע האיטלקי המיוצר מאותו זן ענבים. מקורם של הענבים והיין בארבעה אזורים שונים במחוז אמיליה-רומאניה, ובאזור אחד במחוז לומברדיה, בעיקר בסביבת מרכזן של הערים מודנה, פארמה, רג'ו אמיליה ומנטובה.

לזן הענבים היסטוריה ארוכה כמשמש לצורך הכנת יין, כאשר ישנן עדויות ארכאולוגיות כי עוד האטרוסקים השתמשו בגפניו. בתקופה הרומית הייתה הערכה רבה ללמברוסקו, בשל התשואה הגבוהה מגידולו - כך למשל, קאטו הזקן ציין כי התפוקה משני שלישים דונם של גפני למברוסקו יכולה להספיק להכנת יין שימלא לא פחות מ-300 אמפורות.

מבין יינות הלמברוסקו, אלו הזוכים לדירוג הגבוה ביותר הם היינות המבעבעים האדומים הצעירים, מחמשת אזורי הכרמים המפוקחים לפי תו התקן האיטלקי למוצרי מזון (DOC): למברוסקו גראספרוסה די קסטלוטרו, למברוסקו די סורבארה, למברוסקו סאלמינו די סנטה קרוצ'ה, למברוסקו רג'יאנו ולמברוסקו מנטובנו. במהלך שנות השבעים והשמונים של המאה ה-20 היה הלמברוסקו היין המיובא הנמכר ביותר בארצות הברית. באותה תקופה היין נמכר גם בסגנונות של יין לבן ושל יין רוזה.

הלמברוסקו מוזכר על ידי רבי נתן מרומי בעל הערוך (המאה ה-11) בפירושו למילה "גפנן" המופיעה במשנה:

## מאפייני הזן
עינב הלמברוסקו פיתח מספר שיבוטים ותתי זנים מעצמו, כך שלא ניתן עוד להתייחס אל ענבי הלמברוסקו ככאלו שמוצאם מזן יחיד. לרוב נוטעים את גפני הלמברוסקו בגובה מסוים הרחק מהאדמה, כדי שלא יצמח עליהם עובש. בעבר הרחוק, היה מקובל לנטוע את גפני הלמברוסקו כך שיטפסו על עצי צפצפה. ענב הלמברוסקו אינו מתוק במיוחד בפני עצמו, ומשקאות הלמברוסקו המתוקים מקבלים את מתיקותם באמצעות תהליך של התססה, או באמצעות תוספת של ענבי האנצ'לוטה (Ancellotta) המתוקים, בשיעור שנע בין 10% ועד ל-15% מסך המשקה. כאשר ענבי הלמברוסקו לא מותססים עד לשלב בו הם מתוקים, ניתן להפיק מהם גם יין יבש, המתאפיין בנגיעות של טעמי תות ומרירות עדינה. נכון לסוף המאה ה-20, בוטניקאים אבחנו 60 זנים שונים של ענבי למברוסקו המפוזרים ברחבי איטליה, לרבות אזורי פיימונטה, סיציליה וונטו. הזן הנפוץ מכל זני הלמברוסקו הוא שיבוט הסלמינו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:יין נתזים
קטגוריה:יינות איטלקיים
גרמין

ממוזער|200px|מכשיר הניווט "Garmin nuvi 1490" של החברה
**גרמין** (באנגלית: **Garmin**) היא חברת טכנולוגיה רב-לאומית אמריקאית, שמרכז הפעילות שלה ממוקם בשווייץ. החברה נוסדה בשנת 1989 בקנזס על ידי גארי בורל ומין קאו. החברה היא אחת מהיצרניות המובילות כיום של מערכות איכון עולמיות (GPS) המייצרת מכשירי ניווט למגוון שימושים לרבות נסיעה מכוניות פרטיות, תעופה, שיט בים. בנוסף לכך, עם השנים החברה הפכה גם לאחת מהיצרניות המובילות של מכשירים לעוסקים בכושר, ובהם מכשירי טכנולוגיה לבישה כמו צמידי כושר ושעונים חכמים.

## היסטוריה
החברה נוסדה בשנת 1989 בשם "ProNav" בקנזס על ידי גארי בורל ומין קאו. המוצר הראשון של החברה היה מכשיר הניווט "ה-GPS 100" שהיה מיועד לצורך ניווט בים ואשר עלה בתחילה 2,500 דולרים. בהמשך שונה שם החברה ל"גרמין", אשר היה הלחם של השמות הפרטיים של שני המייסדים. בשנת 1991 החברה החלה לייצר את מכשיריה בטייוואן.

במהלך שנות ה-90 הרחיבה החברה את קו המוצרים שלה אשר יכלול מכשירי GPS למטיילים וכמו גם מכשירי GPS למכוניות פרטיות. ההצלחה הניכרת לה זכתה החברה באותה העת נבעה בעיקר מהביקוש הגובר למכשירי GPS.

ההנפקה הראשונה של החברה בבורסה הייתה בשנת 2000. המניה נרשמה בנאסד"ק תחת הסימול GRMN. לאורך השנים הרחיבה החברה את קו המוצרים שלה אליו אשר יכלול גם צמידי כושר, שעונים חכמים ומכשירי ניווט מתקדמים לצורכי תעופה ולצורכי ניווט ימי.

## מוצרים וטכנולוגיות
קו המוצרים של גרמין כולל מגוון רחב של טכנולוגיות:
* **מערכות ניווט למכוניות** - גרמין ידועה במיוחד בזכות מכשירי הניווט שלה למכוניות אשר מסוגלים לפעול מבלי להיות מחוברים לאינטרנט. החברה פיתחה גם אפליקציות ניווט לסמארטפונים ומערכות ניווט המוצגות בלוח המחוונים של דגמי מכוניות שונים.
* **מערכות ניווט לצורכי תעופה** - גרמין יצרה לאורך השנים גם מערכות ניווט שונות למטוסים ומסוקים.
* **מערכות לצורך שימוש בים** - המוצרים של החברה המיועדים לשימוש בים כוללים בין היתר מכשירים המסייעים לאתר דגים, מכשירי מכ"מים, ומערכות autopilot לסירות.
* **מכשירים המיועדים לעוסקים בכושר** - החברה פיתחה לאורך השנים גם מכשירי GPS המיועדים למטיילים שעוסקים בטיולים רגליים, ברכיבה על אופניים, בגולף ובפעילויות נוספות בחיק הטבע. מכשירי הטכנולוגיה הלבישה של החברה כוללים בין היתר צמידי כושר ושעונים חכמים אשר משמשים למעקב אחר מידע הקשור לכושר גופני כגון ספירת צעדים, חישוב כמות הקילומטרים שהולכים, חישוב רמת הפעילות הגופנית הכוללת, חישוב שריפת קלוריות, פיקוח על קצב פעימות הלב ועוד אינדיקטורים מתקדמים שונים המיועדים בעיקר לספורטאים.

## מימון קבוצות ספורט
ב-2007 החל התאגיד לפעול כמממן קבוצת הכדורגל האנגלית מידלסברו בעסקה בת שנה אחת שנמשכה אחר כך גם לשנה נוספת, לעונה 2009/2008. ב-2008 החלה גרמין להיות המממן הראשי לקבוצת אופניים חדשה, במטרה לקדם את מכירת מוצריה הקשורים לרכיבת אופניים. מנהלה הספורטיבי הראשי של הקבוצה הוא ג'ונת'ן ואוטרס והקבוצה נחשבת לאחת הקבוצות הבכירות בדבוקה המקצוענית של אופני הכביש. נכון לסיום עונת 2011, הקבוצה ממשיכה במימון הקבוצה במשותף עם יצרנית האופניים הקנדית סרוולו.

## ראו גם
* TomTom

## קישורים חיצוניים

* אתר היבואן בישראל
* מפות קוד פתוח עבור מכשירי גרמין - רשימה של קישורים למפות חינמיות מרחבי העולם הזמינות להורדה אשר נוצרו בקוד פתוח, בפורמט OSM, בהם ניתן להשתמש במגוון מכשירי גרמין.

קטגוריה:ניווט לווייני: שימושים
קטגוריה:חברות אלקטרוניקה
התחנה לחקר ציפורי ירושלים

שמאל|ממוזער|250px|מראה כללי של המסתור ומבנה החדרים
שמאל|ממוזער|250px|בית הגידול הלחשמאל|ממוזער|250px|המסתור מבפנים
**התחנה לחקר ציפורי ירושלים על שם נילי ודוד** הוקמה בשנת 1994, והיא אתר הטבע העירוני הקהילתי הראשון בירושלים.

ירושלים משמשת נקודת עצירה לעשרות אלפי ציפורים נודדות, והתחנה שבתחומה אוספת מידע על הרגלי הנדידה ועל מצבם של עופות שונים המגיעים אליה. בנוסף לסקר ולמחקר, התחנה פתוחה לציבור ומקיימת פעילויות להעלאת מודעות לתחום הצפרות, ולעידוד שמירה על הטבע.

התחנה שוכנת בפאתי גן סאקר, סמוך למשכן הכנסת ולבית הקברות שייח' באדר, ומכונה בפי כל "הצפריה" או "הציפוריה".

## טיבוע ציפורים

ממוזער|טיבוע בתחנה לחקר ציפורי ירושלים
התחנה עוסקת באופן רוטיני בטיבוע של הציפורים המגיעות אליה.

בתהליך הטיבוע, ציפור נלכדת ברשת ערפל שמיועדת לכך, עוברת תהליך של זיהוי, גיול (קביעת גיל), קביעת זוויג (במידה והדבר אפשרי. לא תמיד ניתן לקבוע אם מדובר בזכר או בנקבה) ומספר מדידות. המדידות מאפשרות למטבע, כאיש מקצוע, לדעת אם הציפור זה עתה הגיעה מחלקו הראשון של המסע, או כבר שוהה זמן מה בנקודת העצירה הנתונה, ועומדת להמשיך בנדידה.

בסיום התהליך, עונדים לציפור טבעת אלומיניום על אחת הרגלים. לכל טבעת יש מספר סידורי אחר, ושם של האוניברסיטה האחראית על אותו טיבוע. חלק קטן מהציפורים נלכדות פעם נוספת, וכך נצבר לאורך השנים מידע רב אודות הרגלי הנדידה של הציפורים.

## תצפיות מתוך מסתור
בתחנה לחקר ציפורי ירושלים נבנה מבנה בעל חלון רחב אך נמוך לכל רחבו, המאפשר ליושבים מאחוריו לצפות בציפורים ובבעלי החיים מבלי להפריע להם. מול מסתור ברכה (נתרם על ידי קרן ברכה) מוקמו מספר בתי גידול שונים: בריכה מלאכותית מהווה מספר סוגים של בתי גידול לחים, עשביה נמוכה (בתה) משרתת ציפורים אוכלות זרעים, סבך של עצים ושיחים משרת את ציפורי השיר הקטנות המעדיפות להסתתר במהלך היום, ועצים גבוהים מעט יותר משרתים עורבים, שלדגים ועוד ציפורים גדולות יחסית.

## חשיבותה של ירושלים במסלול הנדידה
עופות גדולים כגון חסידות ועגורים עפים בתעופה פאסיבית, בדאיה, ולכן מעדיפים לנדוד בשעות היום החמות ומעל למישור החוף או מעל לערבה ובקעת הירדן. במסלולים אלה הם נהנים מתרמיקות ונודדים בקלות. הציפורים הקטנות יותר לעומת זאת, אינן דואות, הן עפות תעופה אקטיבית ומנפנפות בכנפיהן לאורך כל הדרך. הציפורים שנודדות בתעופה אקטיבית מעדיפות לנדוד בשעות ובמקומות הקרירים, ולכן הן נודדות מעל לגב ההר בשעות החשכה. ירושלים היא הנקודה הדרומית ביותר שבה יש מזון, מים וצמחייה להסתתר בה בשעות היום.

## הבניין החי
מרכז המבקרים ע"ש גוטמן הוא המבנה החי הראשון בישראל: בקירות הוטמנו כ-70 תיבות קינון בגדלים שונים. הקירות מחופים באבנים בלתי אחידות כדי ליצור חריצים, כוכים ומחילות לחיות בר קטנות. בכך הם משמשים מחסה ובית לציפורים, חיות קטנות וצמחים שביתם עלול היה להיפגע בבניית מבנה רגיל. על הגג החי הוטמנו מעל 700 פקעות של פרחי ארץ ישראל, המספקים צוף וזרעים לחיות בר קטנות: דבורים, לטאות ופרפרים מגיעים לגג בכל שעות היום. תוכו של המבנה מכיל את הגלריה ע"ש גייל רובין, בה מוצגות תערוכות אומנות בנושאי טבע.

## תחומי העיסוק הנוספים של התחנה
בתחנה לחקר ציפורי ירושלים מתקיימים סיורים של בתי ספר לצד כינוסים מקצועיים בנושאים כגון אדריכלות ירוקה ופיתוח בר קיימא.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:גן סאקר
קטגוריה:ירושלים: מבנים
קטגוריה:קריית הלאום
קטגוריה:ירושלים: אתרי טבע עירוני
קטגוריה:ירושלים: תיירות
קטגוריה:ישראל: מרכזי צפרות
אלי שמיר

**אליהו (אלי) שמיר** (1934 – מרץ 2026) היה פרופסור למתמטיקה ולמדעי המחשב באוניברסיטה העברית בירושלים.

## ביוגרפיה
שמיר נולד בירושלים, בן אחיו של הסופר יצחק שמי. למד בבית הספר תחכמוני ובתיכון בית הכרם. בעת מלחמת העצמאות התנדב בביצורים ובחפירת תעלות נגד שריון בירושלים. בשנת 1951, כשהוא בן 17, זכה במלגת מחיה ולימודים באוניברסיטה העברית, שבה למד מתמטיקה. הוא המשיך את הלימודים במסגרת העתודה האקדמית ושימש כקצין חקר ביצועים הראשון בחיל האוויר. בשנת 1963 סיים את עבודת הדוקטורט, שכותרתה "טרנספורמי הילברט: על חצי-ישר ובעיות שפה אליפטיות מעורבות במישור", ונעשתה בהנחיית פרופ' שמואל אגמון.

לאחר שחרורו מצה"ל חזר ללמד באוניברסיטה העברית. בשנת 1968 מונה לפרופסור חבר ובשנת 1973 מונה לפרופסור מן המניין. בשנת 2002 יצא לגמלאות. בנוסף לימד שמיר באוניברסיטת ברקלי ובאוניברסיטת נורת'ווסטרן בארצות הברית. 

בשנת 1970 יסד יחד עם פרופ' מיכאל רבין את המחלקה למדעי המחשב במסגרת המכון למתמטיקה באוניברסיטה העברית. יחד עם יהושע בר-הלל ומיכה פרלס ניסח את למת הניפוח לשפות חופשיות הקשר ואת למת הניפוח לשפות רגולריות. 

שמיר שימש משנת 2000 כיושב ראש עמותת עוצמה - פורום ארצי של משפחות נפגעי נפש, ובשנת 2014 זכה בפרס זוסמן-ג'וינט על פועלו בתחום.

שמיר נפטר בשנת 2026.

## קישורים חיצוניים

* אלי שמיר, Computer Science and Technology in Israel, 1950–1980
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סגל אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: מתמטיקה
קטגוריה:מתמטיקאים ישראלים
קטגוריה:מדעני מחשב ישראלים
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: מדעי המחשב
קטגוריה:בוגרי בית הספר תחכמוני (ירושלים)
קטגוריה:בוגרי התיכון ליד האוניברסיטה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי העתודה האקדמית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1934
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2026
הארכיבישוף מיורק

[שמאל|ממוזער|150px|[סטיבן קוטרל, הארכיבישוף מיורק הנוכחי]]
**הארכיבישוף מיורק** (באנגלית: Archbishop of York) הוא בעל התפקיד השני בחשיבותו בכנסייה האנגליקנית לאחר הארכיבישוף מקנטרברי, ונושא בתואר "פרימאט אנגליה". הוא מכהן כבישוף של דיוקסיית יורק שכוללת את צפון אנגליה ואת האי מאן. מתוקף תפקידו הוא חבר בית הלורדים כלורד רוחני.

מקום מושבו הוא בקתדרלת יורק שבעיר יורק.

הבישוף הראשון היה פאולינוס והוא מונה בשנת 625.

## קישורים חיצוניים

* 
* האתר הרשמי של הארכיבישוף של יורק

קטגוריה:הכנסייה האנגליקנית
קטגוריה:אנשי דת נוצרים
יורק
דומז'אלה

**דומז'אלה** (בסלובנית: **Domžale**) היא עיר במרכז סלובניה באזור קרניולה עילית. במרחק 15 קילומטרים מזרחית לבירה ליובליאנה. אוכלוסיית העיר מונה כ-32,000 תושבים. העיר מהווה גם מרכז של מועצה מקומית שכוללת 49 כפרים בסיבת העיר.

## היסטוריה
קיימות עדויות ארכאולוגיות מתקופת הקלטים בסביבת העיר. "טירת קרומפרק" הרנסאנסית הקרובה לעיר, נוסדה בסביבות המאה ה-13 על ידי "אצילי ראבנסברג" מקופריבניק. בפרברי העיר נמצאת כנסייה שנבנתה בשנת 1526 ומהווה מרכז של נוטבורגה בקרניולה.

## נתונים סטטיסטיים
בעיר קיימות 8,490 משפחות, ולומדים בה 1220 תלמידים. הגיל הממוצע של התושבים הוא 37.8 שנים. ישנם 14,568 תושבים עובדים ו-1223 מובטלים.

## כלכלה
העיר התפתחה כלכלית במאה ה-19 עם תעשיית כלי השיט המקומית בנוסף על אריגת קש.

ענפי הכלכלה העיקריים כוללים: חקלאות, תעשייה קלה ותעשיות נייר.

## ספורט
בעיר דומז'אלה קיימת קבוצת כדורגל ייצוגית בשם דומז'אלה וקבוצת כדורסל ייצוגית בשם הליוס דומז'אלה, אשר מתמודדות בליגות הבכירות בסלובניה.


**תמונות מהעיר**

תמונה:Domzale-train station front.jpg|תחנת הרכבת של דומז'אלה



## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סלובניה: ערים
הפנתר הוורוד (סרט, 2006)

**הפנתר הוורוד** (באנגלית: **The Pink Panther**) הוא סרט קומי שיצא בשנת 2006 בכיכובו של סטיב מרטין. ב-2009 יצא סרט המשך, "הפנתר הוורוד 2".

## תקציר העלילה
הסרט מתחיל ברציחתו של מאמן כדורגל מפורסם בעזרת חץ מורעל ובהיעלמותו של יהלום יקר בשם "הפנתר הוורוד" השייך לו.
המפקח קלוזו (סטיב מרטין) נקרא לחקירת הרצח והגנבה, ונעזר בעמיתו לעבודה פנטון (ז'אן רנו).
לאחר התקדמות החקירה, העקבות מובילים את קלוזו לחברתו של מאמן הכדורגל (ביונסה נואלס), שהייתה בדרכה ליהלומן. אך היהלום אינו נמצא אצלה.
קלוזו מתחיל לעקוב אחר עוזר מאמן קבוצת הכדורגל, שידוע כצלף מעולה ומתמצא בעשבים סינים.
לאחר מספר ימים נודע לקלוזו שאשת מאמן הכדורגל בדרכה לניו יורק. הם עוקבים אחריה, אך מסתבכים בשדה התעופה והממונה על קלוזו (קווין קליין) מגרש אותו מהחקירה וקלוזו נותר בודד ושנוא הקהל.
בטקס הענקת הפרס לממונה על קלוזו, קלוזו מתפרץ לטקס, חולק על דברי הממונה עליו וחושף את הימצאות היהלום ה"גנוב": היהלום נמצא אצל חברתו של מאמן הכדורגל. זו טענה שהיהלום נמסר לה לאחר הניצחון במשחק וקלוזו מסכים איתה ומכריז על בעלותה על היהלום ועל סגירת התיק.

## שחקנים
* סטיב מרטין בתפקיד המפקח ז'אק קלוזו
* ג'ייסון סטיית'האם בתפקיד מאמן הכדורגל איב גלואן
* ז'אן רנו בתפקיד ז'ילבר פונטון
* קווין קליין בתפקיד המפקח שארל דרייפוס
* אמילי מורטימר בתפקיד ניקול נובו דוראן
* ביונסה בתפקיד קסאניה
* הנרי ססרני בתפקיד יורי

## מוזיקה
ביונסה הופיעה בשני שירים בסרט. הראשון "A Women Like Me", והשני הלהיט שכבש את המקום הראשון של מצעדי הבילבורד "Check On It".

## ראו גם
* הפנתר הוורוד 2
* הפנתר הוורוד

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 2006
קטגוריה:סרטי מטרו גולדווין מאייר
קטגוריה:סרטי קולומביה
קטגוריה:סרטי הפנתר הוורוד
קטגוריה:סרטי אתחול
קטגוריה:סרטי העוסקים במעשי שוד
זנו

**זנו** (מאנגלית: **Xenu**, לעיתים נכתב גם כ-**Xemu**) הוא, לפי מייסד הסיינטולוגיה ל. רון האברד, שליט עריץ של "הקונפדרציה הגלקטית" (קונפדרציה מדינית של כוכבים).

לפני כ-75 מיליון שנה שלח זנו לכדור הארץ מיליארדי בני אדם במטוסים דמויי דאגלס DC-8, הקפיא אותם והשתיל אותם בתוך הרי געש. לאחר מכן הפציץ אותם בפצצות מימן, שגרמו למותם. נשמות אותם אנשים נאספו על ידי שלוחיו של זנו, והם נאלצו לצפות במעין בתי קולנוע בסרטים תלת-ממדיים עם מידע מוטעה במשך 36 ימים. 

נשמות אלו שנקראות על ידי האברד "תטאנים", איבדו לאחר שטיפת המוח את הזהות האישית שלהם, והחלו להתקבץ באלפים. התטאנים החלו להתיישב בגופם של בני האדם בכדור הארץ ולגרום להם מגוון קשיים פיזיים ופסיכולוגים. לפי האברד, לסיינטולוגיה שיטה לטהר את בני האדם מאותם תטאנים.

הסיפור על זנו מפורט על ידי האברד במסמך בשם OT III, שהוא חלק מדוקטרינת "הטכנולוגיה המתקדמת" הסודית של הסיינטולוגיה. רק סיינטולוגים שעברו הכשרות מתקדמות ויקרות וטיפולי "אודיטינג" ומגיעים למצב "קליר", יכולים לשמוע את הסיפור של זנו. הסיפור מתואר בפירוט בסדרת הרצאות של האברד מאוקטובר 1968 וכן בתסריט שכתב בשנת 1977, בשם Revolt in the Stars.

בחוגי הסיינטולוגיה מכונה הסיפור של זנו "תקרית 2", או "חומת האש". האברד עצמו ייחס לסיפור חשיבות רבה ואמר שהוא מגלה את "הסודות של האסון אשר הוביל להתנוונות החיים כפי שאנו מכירים באזור הזה של הגלקסיה".

על סיינטולוגים החברים בכנסייה נאסר לקרוא את הטקסט OT III, שבו מפורט סיפורו של זנו, לפני שהשלימו קורסים מקדימים. לפי הסיינטולוגיה קריאת הטקסט ללא אישור עלולה להוביל לדלקת ריאות.

למרות האדרת הסודיות האופפת את תורת הנסתר הזו של האברד, עותקים של הטקסט מופצים באתרי אינטרנט רבים. למרות המערכות המשפטיות הרבות שארגוני סיינטולוגיה מנהלים על הפרת זכויות יוצרים, ההפצה לא פסקה. הדוברים הרשמיים של הכנסייה נמנעים בתוקף מכל התייחסות לזנו, אולם נעשו התייחסויות רשמיות לגביו מטעם הכנסייה בהתדיינויות בבית המשפט. בפעמים הנדירות בהם התייחסו בסיינטולוגיה לנושא, הם השוו אותו לסיפורי המקרא, שגם בהם מתוארים אירועים בעלי אופי פנטסטי, שמובנם מתברר רק לאחר שנים של למידה.

הסיינטולוגים העצמאיים, אשר אינם כפופים לכנסיית הסיינטולוגיה, ומתנגדים לה ולפעולותיה, אומרים שזהו סיפור, אמיתי או לא אמיתי, שכאשר מעבירים על תוכנו תהליכים מסוימים, הוא מפיק תוצאות טובות. ועל פי טענתם אף אחד לא חייב להאמין בקיומו של סיפור זה. 

## קישורים חיצוניים

* "His name was Xenu" – סודות הסיינטולוגיה, תומר פרסיקו

קטגוריה:סיינטולוגיה