open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
האוניברסיטה הטכנית הלאומית של אתונה

שמאל|ממוזער|250px|הקמפוס המרכזי של האוניברסיטה
**האוניברסיטה הטכנית הלאומית של אתונה** (ביוונית: Εθνικό Μετσόβιο Πολυτεχνείο) היא אחד ממוסדות ההשכלה הגבוהה היוקרתיים והוותיקים ביוון. היא ידועה גם בשמה "הפוליטכני של אתונה" (Athens Polytechnic).

באוניברסיטה מועסקים כ-700 עובדי סגל אקדמי, ולומדים בה כ-10,000 סטודנטים, מתוכם 15 אחוז בתארים מתקדמים. לימודים לתואר ראשון נמשכים חמש שנים.

## היסטוריה
האוניברסיטה נוסדה בשנת 1836 בשכונת אקסרכיה שבאתונה, כמוסד חינוך חצי-מקצועי בשם "בית הספר המלכותי של האומנויות", שהפך למוסד היחידי שמספק תארים בהנדסה עד אמצע שנות ה-50 של המאה ה-20, אז החלו להווסד מוסדות לימוד טכניים גם מחוץ לאתונה. הקמפוס המרכזי של האוניברסיטה ממוקם במרכז אתונה, בשדרות פאטיסיון, כאשר בשנות ה-80 של המאה ה-20 נוסד קמפוס פרברי בשם "קמפוס זוגרפו".

## פקולטות
האוניברסיטה מחלוקת לתשע פקולטות אקדמיות, המחולקות ל-33 מחלקות.

הפקולטות הן:
* הפקולטה להנדסת חשמל ומחשבים
* הפקולטה להנדסה אזרחית
* הפקולטה להנדסה מכנית
* הפקולטה לארכיטקטורה
* הפקולטה להנדסת כימיה
* הפקולטה להנדסה חקלאית
* הפקולטה להנדסת הכרייה והמתכות
* הפקולטה לארכיטקטורה ימית והנדסה ימית
* הפקולטה למתמטיקה יישומית ופיזיקה

## משמעות פוליטית
שמאל|ממוזער|250px|אנדרטת ההתקוממות שהתרחשה ב-1973
באוניברסיטה תמיד הייתה פעילות פוליטית עירנית ותוססת, ויש בה כוח חזק של תנועות סטודנטים וקבוצות הנאבקות למען שלום ודמוקרטיה ביוון. הדוגמה המובהקת ביותר לכך היא ההתקוממות בפוליטכני של אתונה, שהתרחשה ב-17 בנובמבר 1973, והייתה הצעד הראשון לקראת הפלת המשטר הדיקטטורי הצבאי של יוון.

בשלושת הימים שלפני ההתקוממות, סטודנטים התבצרו בתוך האוניברסיטה, והחלו לשדר שידורי רדיו פיראטי, הקוראים לתושבי יוון להתמרד כנגד השלטון. בערב ב-17 בנובמבר, התפרץ טנק צבאי לאוניברסיטה והחל לירות בתוכה, בהוראת הממשלה הדיקטטורית. כ-28 סטודנטים נהרגו באירוע, וההתקוממות הסתיימה, אך החונטה הצבאית נפגעה מאוד מהאירועים. החונטה נפלה ב-1974, לאחר הפלישה הטורקית לקפריסין, ומאז ה-17 בנובמבר נחגג כיום של חופש ודמוקרטיה ביוון. כל בתי הספר והאוניברסיטאות נסגרים באותו יום.

ארגון הטרור, ה-17 בנובמבר, נקרא על שם אירוע זה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:האוניברסיטה הטכנית הלאומית של אתונה
קטגוריה:יוון: מבנים
לוק סבהה

**לוּק סַבַּהְה** (בהינדי: **लोक सभा**, מילולית: **בית העם**) הוא הבית התחתון של הפרלמנט ההודי. על פי חוקת הודו, בלוק סבהה יהיו לא יותר מ-552 חברים, כיום יש בלוק סבהה 545 חברים: 543 מהם נבחרו בבחירות אזוריות ישירות, במדינות ובטריטוריות של הודו, והשניים הנותרים הם נציגי הקהילה האנגלו-הודית הממונים על ידי נשיא הודו. הלוק סבהה מכהן חמש שנים, אלא אם הוא מפוזר קודם לכן. ללוק סבהה שמורה הסמכות לשנות את גבולות המדינות והטריטוריות של הודו, באמצעות ועדת התיחום. מהלך כזה בוצע לאחרונה בשנת 2001.

הבחירות ללוק סבהה הנוכחי, ה-18 במספר, נערכו במהלך אפריל-יוני 2024.

## היסטוריה
הפרלמנט ההודי, כבית מחוקקים דו-ביתי נלקח בהשראה מהמערכת שנהגה בהודו הבריטית, בה הוקם ב־1920 המועצה המחוקקת האימפריאלית כבית מחוקקים דו-ביתי, מועצת המדינה והאספה המחוקקת המרכזית. שני גופים אלו פעלו עד ל־14 באוגוסט 1947 ופוזרו תחת חוק עצמאות הודו, כאשר האספה החוקתית של הודו תופסת את מקומם כגוף המחוקק הזמני של המדינה החדשה. האספה אימצה ב־26 בנובמבר 1949 את חוקת הודו, שנכנסה לתוקף ברובה לאחר חודשיים ב־26 בינואר 1950. האספה המשיכה לכהן כבית המחוקקים הזמני של הודו למשך כשנתיים נוספות, עד לקיום הבחירות הראשונות לוק סבהה בשלהי 1951 ותחילת 1952.

בחוקת הודו נקראה האספה "אספת העם", וב־1954 אומצה הגרסה ההינדית של המונח - לוק סבהה.

## התנאים לחברות בלוק סבהה
סעיף 84 בחוקת הודו קובע את הכשירויות לחברות בפרלמנט. חבר בלוק סבהה חייב:
*להיות אזרח הודו.
*להישבע אמונים ולחתום עליה בפני אדם שהוסמך לכך על ידי ועדת הבחירות המרכזית.
*להיות בן 25 לפחות.
*להיות בעל עבר פלילי נקי.
*להיות מסוגל לשלם את חובותיו הכספיים.
*להיות שפוי בדעתו.
*להיות בעל כישורים אחרים שנקבעים בחוק ההודי.

## סמכויות הלוק סבהה
### אמון בממשלה ומינויים
* **אמון בממשלה** ואי-אמון בממשלה. לרג'יה סבהה אין סמכות זו. אם הצעת אי-אמון בממשלה עוברת בלוק סבהה, הממשלה מתפטרת באופן קולקטיבי. עם זאת, ראש הממשלה יכול להמליץ לנשיא על פיזור הלוק סבהה לפני תום כהונתו.
* **הדחת הנשיא**. נעשה ברוב של שני שלישים. סמכות זו משותפת עם הרג'יה סבהה.
* **תיקונים בחוקה**. נעשה ברוב רגיל עד שני שלישים, תלוי בתיקון. סמכות זו משותפת עם הרג'יה סבהה.

### חקיקה
* הצגת חוק התקציב מתבצעת על ידי שר האוצר בלוק סבהה, ורק לאחר אישורו נשלחת לרג'יה סבהה.
* לאחר שחוק אושר בלוק סבהה, הוא נשלח לרג'יה סבהה למשך 6 חודשים. במידה והחוק נדחה או שלא נערך בו דיון, או שהלוק סבהה לא קיבל את תיקוני הרג'יה סבהה, נוצר קיפאון. קיפאון זה נפתר במושב מיוחד של שני הבתים. על מנת להעביר את החוק במושב המשותף נדרש רוב פשוט.

## יושב ראש הלוק סבהה
ע"פ סעיף 93 לחוק, הודו, הלוק סבהה בוחר יושב ראש וסגן יושב ראש. אין דרישות מיוחדות לכהונת היושב ראש, למעט חובת הכהונה כחבר הבית. כהונתו של היושב ראש נפסקת רק אם הוא מפסיק לכהן כחבר הבית, מתפטר, או מודח ברוב רגיל.

יושב ראש הבית הוא אום בירלה. הוא נבחר לתפקיד ב-19 ביוני 2019.

## ייצוג ומחוזות בחירה
הלוק סבהה מורכב מחברים הנבחרים כל אחד בפני עצמו ממחוזות בחירה. המדינה בעלת הייצוג הכי גבוה בלוק סבהה היא אוטר פרדש, לה 80 נציגים בלוק סבהה. סיקים, נאגאלנד, מיזוראם, לקשאדוויפ, לדאק, צ'אנדיגאר ואיי אנדמן וניקובר כולם בעלות נציג אחד בלוק סבהה.

## ראו גם
* בית המשפט העליון של הודו
* בתי מחוקקים לפי מדינה
* הפרלמנט ההודי
* פוליטיקה של הודו
* רג'יה סבהה

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בתים תחתונים
קטגוריה:הודו: פרלמנטים
קרפטאייר

**קרפטאייר** (ברומנית: **Carpatair**) היא חברת תעופה רומנית. בסיסה הראשי של החברה נמצא בעיר טימישוארה. החברה מבצעת טיסות פנימיות ברומניה וטיסות קצרות לרחבי אירופה.

## תולדות החברה
החברה נוסדה בשנת 1999 בשם ווג אייר והחלה את טיסותיה בפברואר אותה שנה מנמל התעופה של קלוז' כשהיא משתמשת במטוס יאקובלב YAK-40 חכור ממולדביאן איירליינס.
החברה צמחה במהירות החל מדצמבר 1999 כשמשקיעים שווייצרים ושוודים קנו חלק ממניות החברה.

## צי המטוסים
צי המטוסים של החברה נכון לדצמבר 2018:

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות תעופה רומניות
קטגוריה:טימישוארה
קופמן

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה לפי עיסוק
ג'וקי ארקין

**ג'וקי ארקין** (26 במרץ 1933 – 27 בינואר 1996) היה פנטומימאי, רקדן, כוריאוגרף ושחקן ישראלי.

## ביוגרפיה
נולד בנווה צדק בשם יעקב ארקין למרגלית לבית מויאל ולמשה ארקין, במשפחה בת ארבעה ילדים וגדל בתל אביב.
אחותו הבכורה היא כרמלה ז'בין, ששימשה לימים כסוכנת מוסד במרוקו ובאלג'יר. אחותו הצעירה היא גליה ארקין. אביו התגייס ב-1926 למשטרת המנדט, אולם הצטרף גם ל"הגנה" וסיפק לה מידע מודיעיני. 
אביו נרצח ב-1938 על ידי ערבי כשיצא מישיבה במטה משטרת יפו.
בית המשפחה ניזוק בהפצצת חיל האוויר האיטלקי על תל אביב ובעקבות כך נשלח עם אחיותיו לכפר הנוער מאיר שפיה.
### עלי במות
היה בוגר המחזור הראשון של להקת פיקוד מרכז. למד משחק באולפן הדרמטי של משה הלוי ופנטומימה אצל שייקה אופיר. באמצע שנות החמישים שיחק בתיאטרון הפנטומימה שהקים שייקה אופיר. הופיע כפנטומימאי בלהקתו של מרסל מרסו.
ארקין היה מורו של סמי מולכו.
בשנים 1960 - 1970 התגורר ועבד בארצות הברית,
הופיע בברודוויי במחזות הזמר "אני והסרז'נט" של איירה לוין, "חלב ודבש" (1961) ו"בלי תנאים" (1962).
בשנת 1965 שיחק בישראל בתפקיד הראשי במחזמר "איך להצליח בעסקים בלי להתאמץ" בהפקת גיורא גודיק. בחודש יולי 1966 הופיע עם הגיטריסט דון חוליו (יואל דן), יגאל חרד וגאולה גיל בהרכב "שלישיית גאולה גיל" בפני יהודים ברחבי ברית המועצות.
ייסד וניהל בית ספר למחול ולג'אז, ואת להקת בנות הג'אז.

### קולנוע
שיחק בסרטים "סלומוניקו" (1972) בתפקיד פועל בנמל, "הוא היא והוא" (1973) בתפקיד הוא, "מתחת לאף" (1982) בתפקיד יעקב חגואל ו"גרין" (1984) בתפקיד אלפי. בסרטים רבים שימש ככוריאוגרף בין היתר ב"אסקימו לימון 2 - יוצאים קבוע".

### טלוויזיה
הופיע בסרט הקצר "הוא היא והוא" בשנת 1973.
ב-1977 השתתף בספיישל "הערב עם צביקה פיק" בערוץ הראשון. ב-1978 שיחק בשני הפרקים של התוכנית ללימוד אנגלית "Mission Possible". בשנת 1988 התארח בתוכנית המסעדה הגדולה. בשנת 1991 הופיע בתפקיד אורח בתוכנית מסיבת גן, בתור רובין הוד, וכן באחד הפרקים בסדרה "איצ'ה".

היה נשוי במשך חמש שנים להלן פרקר. השניים התגרשו בתחילת 1968. לבני הזוג בן משותף, ג'ונתן, החי בארצות הברית וגם הוא בדומה לאביו פנטומימאי, שחקן וכוריאוגרף.

ג'וקי ארקין נפטר ב-27 בינואר 1996 בגיל 62 בבית החולים איכילוב בתל אביב ממחלת הסרטן. הלווייתו נערכה בבית העלמין בנחלת יצחק.

## קישורים חיצוניים

* פרטים על ג'וקי ארקין ב
* ביוגרפיה באתר אוניברסיטת תל אביב

## הערות שוליים

קטגוריה:רקדנים ישראלים
קטגוריה:כוריאוגרפים ישראלים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:פנטומימאים ישראלים
קטגוריה:חברי להקת פיקוד המרכז
קטגוריה:ישראלים שנפטרו מסרטן
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות נחלת יצחק
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1933
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1996
מרקוביץ'

**מרקוביץ** או **מרקוביץ**' הוא שם משפחה מזרח אירופאי שמשמעותו בשפות סלביות אחדות היא "בנו של מרקו" או "בנו של מארק". הוא נפוץ בעיקר אצל יהדות אשכנז מרומניה, פולין והאימפריה הרוסית לשעבר, כמו כן אצל עמים נוצרים מיוגוסלביה לשעבר. בארצות המערב הדוברות גרמנית או אנגלית שם משפחה זה הפך למרקוביץ (Markowitz או Marcowitz).

קטגוריה:שמות משפחה
ג'ון רדפורד

**ג'ון רדפורד** (אנגלית: **John Radford**; נולד ב-22 בפברואר 1947 בהמסוורת', יורקשייר) הוא כדורגלן עבר אנגלי.

רדפורד שיחק לאורך רוב הקריירה שלו כחלוץ מרכזי (לעיתים גם כקיצוני ימני) בארסנל. הוא הצטרף למועדון כשחקן מתלמד ב-1962, והפך למקצוען בפברואר 1964. הוא היה מבקיע שערים פורה בקבוצת הנוער ובקבוצת המילואים של המועדון, וערך את הופעת הבכורה שלו בסגל הבוגר במשחק נגד וסטהאם יונייטד ב-21 במרץ 1964 (המשחק היחיד שלו באותה עונה). רדפורד שיחק 15 פעמים בעונה שלאחר מכן, והפך למבקיע השלושער הצעיר ביותר בתולדות ארסנל. השלושער הובקע במשחק נגד וולבס שנערך ב-2 בינואר 1965, כאשר רדפורד היה בן 17 שנים ו-315 ימים.

בתחילת עונת 1965/1966 רדפורד היה לשחקן הרכב קבוע בארסנל, והתבלט בתפקידו תחת הדרכתו של המאמן ברטי מיי; בעונת 1968/1969 הוא עבר לשחק בעמדת הקיצוני הימני, ולמרות זאת הבקיע 19 שערים והצליח להוביל את ארסנל לגמר גביע הליגה. יכולתו הטובה של רדפורד התבטאה גם בהישגים של ארסנל; בעונת 1969/1970 הוא הבקיע פעם נוספת 19 שערים, וסייע לארסנל לזכות בגביע ערי הירידים שהיה התואר הראשון של המועדון מזה 17 שנים; רדפורד הבקיע את השער השני בניצחון 3:0 במשחק השני של הגמר, שהסתיים בניצחון של ארסנל בתוצאה 4:3 בסיכום שני המשחקים.

רדפורד חזר לעמדת החלוץ המרכזי שאליה היה רגיל. בעונת 1970/1971 הוא הבקיע 21 שערים (שיא אישי), והיה שותפו להתקפה של ריי קנדי שהבקיע 26 שערים. רדפורד היה חלק משמעותי בסגל ארסנל שזכה בדאבל באותה עונה, וגם לבישוליו הייתה חשיבות רבה; רדפורד בישל לקנדי את שער הניצחון במשחק החוזר נגד סטוק סיטי בחצי גמר גביע ה-FA, ובישל את שני השערים של ארסנל במשחק הגמר לאדי קלי וצ'ארלי ג'ורג'.

רדפורד שיחק במדי נבחרת אנגליה עד גיל 23 במקביל להצלחותיו בארסנל. הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת אנגליה הבוגרת הייתה במסגרת משחק ידידות נגד נבחרת רומני ב-15 בינואר 1969. אולם, מאמן הנבחרת סר אלף ראמזי לא המשיך לזמן את רדפורד למשחקי הנבחרת, ומשחקו האחרון במדיה היה נגד נבחרת שווייץ ב-13 באוקטובר 1971; רדפורד לא הבקיע בשני המשחקים.

רדפורד המשיך לשחק בארסנל עד אמצע שנות ה-70, והבקיע 19 שערים נוספים בעונת 1972/1973. אולם, מספר השערים שלו ירד בהדרגה (בעונת 1973/1974 ובעונת 1974/1975 הוא הבקיע פחות מעשרה שערים לעונה) והוא נפצע בעונת 1975/1976, כך שמספר המשחקים שבהם השתתף הצטמצם עוד יותר. בתקופה זו צמד שחקני ההתקפה הבכיר של ארסנל הורכב ממלקולם מקדונלד ופרנק סטייפלטון, ורדפורד שיחק בשני משחקים בלבד בארבעת החודשים הראשונים של עונת 1976/1977. רדפורד לא הצליח להשיג מחדש את מקומו בהרכב ארסנל, ובדצמבר 1976 הוא עבר לווסטהאם יונייטד תמורת 80,000£. הוא שיחק בארסנל ב-481 משחקים, והבקיע בהם 149 שערים.

רדפורד הצטרף לבלקברן רוברס ב-1977 לאחר שנה ו-28 משחקי ליגה ללא שערים במדי וסטהאם. הוא הצליח במידה מסוימת בבלקבורן, והבקיע עשרה שערים ב-38 משחקים בליגה השנייה. הוא עזב את בלקבורן ב-1978 ושיחק עבור המועדון החובבני בישופס סטורטפורד לפני שפרש. לאחר פרישתו הוא ניהל פאב, ואימן את בישופס סטרוטפורד בשתי קדנציות בשלהי שנות ה-80 ותחילת שנות ה-90. רדפורד עוסק גם בהדרכת סיורים באצטדיון האמירויות של ארסנל ועובד כפרשן בתחנת הטלוויזיה של המועדון.

## לקריאה נוספת

*Harris, Jeff & Hogg, Tony (ed.) (1995). Arsenal Who's Who. Independent UK Sports. 


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:חלוצי כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:כדורגלני וסטהאם יונייטד
קטגוריה:כדורגלני בלקברן רוברס
קטגוריה:מאמני כדורגל אנגלים
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1947
אבי לוזון

**אברהם "אבי" לוזון** (נולד ב-24 באפריל 1955) הוא עסקן כדורגל ישראלי, המשמש כבעלים של המועדון מכבי פתח תקווה. בעבר כיהן כיושב ראש ההתאחדות לכדורגל בישראל וכחבר הוועד הפועל של אופ"א. בעבר שימש גם כמנהל בכיר בבנק דיסקונט.

## קריירה
לוזון החל את פעילות הכדורגל שלו כחבר באגודת הספורט של מכבי פתח תקווה. בשנות ה-90, לאחר שנים רבות בה, הוא התמנה לתפקיד יושב ראש הקבוצה והחל לנהל אותה בצוותא עם אחיו, עמוס לוזון. בניהולם קודמה הקבוצה וזכתה למספר הצלחות, העפילה מספר פעמים לגביע אופ"א ובנתה מערך נרחב של קבוצות ילדים ונוער במועדון. ב-2006 התפטר לוזון מהמועדון, על מנת שיוכל להתפנות לתפקיד בכיר בהתאחדות.

אף על פי שהייתה התנגדות מצד מספר ראשי קבוצות בכדורגל הישראלי, כדוגמת יעקב שחר ולוני הרציקוביץ', התמנה לוזון לתפקיד יושב ראש ההתאחדות לכדורגל בישראל במרץ 2007 והחליף בתפקיד את איצ'ה מנחם. בעת כניסתו לתפקיד, היו בכדורגל הישראלי מספר בעיות רב שהיה עליו לפתור. מאז כניסתו לתפקיד פעל לעריכת מספר שינויים, כדוגמת שיפור התנאים של נבחרת ישראל והנבחרות הצעירות ופעילות למניעת התנהגות אלימה במגרשים. לוזון גם ניסה להוריד את מחירי הכניסה למשחקי ליגת העל אך בפועל מחירי הכרטיסים לא ירדו.

בקיץ 2008 יזם לוזון תוכנית להרחבת הליגות העליונות ולהנהגת שיטת הקיזוז בישראל. בסוף 2008 הוא פעל על מנת שישראל תארח את טורניר אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 ב-2011, אך דנמרק היא זו שנבחרה לבסוף. בינואר 2010 נבחר לקדנציה שנייה כיושב ראש ההתאחדות לכדורגל, וכעבור שנה הצליח להביא לזכיית ישראל באירוח אליפות אירופה עד גיל 21 ב-2013.

במהלך תפקידו כיושב ראש ההתאחדות ספג לוזון ביקורות רבות על פעולותיו. ירון זליכה, שעמד בראש ועדה לבחינת הניהול בכדורגל הישראלי שהוקמה על ידי משרד התרבות והספורט ב-2013, נטען בין השאר כי "קיימת בעייתיות במבנה הארגוני ובהתנהלות של ההתאחדות, וכי על לוזון לסיים את תפקידו, בשל ניגודי עניינים". ב-31 ביולי 2014, סיים לוזון את תפקידו כיושב ראש ההתאחדות לכדורגל, אותו החליף בתפקיד עופר עיני.

## חיים אישיים
לוזון נולד במעברת שבות, לימים פרדסיה. אחד מתוך שבעת הילדים של משפחת עולים מטריפולי שבלוב. אביו חלפון עבד במחלקת התברואה ואמו עליזה הייתה עקרת בית.

לוזון הוא אחיו של עמוס לוזון ודודם של גיא לוזון ועידן מליחי.

## קישורים חיצוניים
* אבי לוזון באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מכבי פתח תקווה
קטגוריה:בעלי קבוצות כדורגל בישראל
קטגוריה:משפחת לוזון
קטגוריה:פרדסיה: אישים
קטגוריה:פתח תקווה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1955
פילבה (מחוז)

שמאל|ממוזער|250px|סור טאבסקודה
**מחוז פילבה** (באסטונית: **Põlva maakond**) הוא אחד מבין 15 מחוזות אסטוניה. הוא ממוקם בחלקה הדרומי של המדינה וגובל במחוז וורו בדרום, באגם אגם פייפסי במזרח, שידוע גם בשמו הרוסי - אגם פסקוב, במחוז ולגה במערב ובמחוז טרטו בצפון.

## היסטוריה
המחוז הוא חדש יחסית למחוזות אחרים באסטוניה, הוא הוקם בשנת 1961 על ידי הרשויות הסובייטיות על שטח הנפות הצפוניות של מחוז וורו - פילבה, קאנפי ורפינה.

תוואי הגבול המזרחי עם מחוז פסקוב שברוסיה נמצא במחלוקת - הוא הוכר ואושרר מן הצד האסטוני ב-2005 אולם לא הוכר מן הצד הרוסי. מספר כפרים אסטוניים נגישים לתנועה רק דרך טריטוריה רוסית.

עד אוקטובר 2017 חולק המחוז ל-13 נפות: נפה עירונית (linn) אחת, פילבה, ו-12 נפות כפריות.
## גאוגרפיה
מרכז ומערב המחוז שייכים ל**רמת אוגנדי** (Ugandi lavama).
כל הנהרות והנחלים במחוז, כ-40 במספר, מתנקזים לאגמים פיחקווה (Pihkvajärv) ולמי (Lämmijärv) שהם חלקיו המרכזי והדרומי של אגם פייפסי.
הנהר הארוך ביותר באסטוניה, ווהנדו (Võhandu), זורם בחלקו במחוז ונשפך לאגם למי.

במחוז מצוים 130 אגמים, שטחם הכולל הוא 10 קמ"ר. האגם הגדול ביותר הוא מלווה (Meelva järv) המכסה שטח של 0.787 קמ"ר (787 דונם).

בנפה הכפרית של פילבה נמצאת אחת האטרקציות הבולטות של אסטוניה - **סור טאבסקודה** (Suur Taevaskoda) - זהו סלע מאבן חול מתקופת הדבון המתנשא לגובה של 22.5 מטרים.

**מערות פיוסה** (Piusa koopad) שוכנות מזרחית לעיר וורו, בנפת אוראווה, קילומטרים ספורים דרומית לעיירה, על גבול מחוז וורו. 
המערות הן חלק משמורת טבע המשתרעת על שטח של 46 הקטאר. המערות נוצרו על ידי אדם בשנים 1922–1970 כאשר נכרה במקום חול קוורץ לתעשיית הזכוכית. משנת 1970 עברו לכרייה בבור פתוח במקום. החל משנות ה-50 התגלו במערות עטלפים. משנת 1958 נספרת אוכלוסיית העטלפים בקביעות וכיום חיים שם כמה מינים שונים ולמעלה מ-3,000 פרטים, זוהי מושבת העטלפים הגדולה ביותר במזרח אירופה.

## דמוגרפיה
לפי נתונים מ-2006 הרכב האוכלוסייה במחוז הוא כדלהלן:
* אסטונים - 94.7% 
* רוסים - 4.0%
* אחרים - 1.3%

## שפה
השפה המדוברת במחוז היא שפת וורו אשר מדוברת גם במחוז וורו וחלקים ממחוזות ולגה, וטרטו. מבחינה לינגוויסטית השפה היא ניב של האסטונית, אך רוב המקומיים מתייחסים אליה כאל שפה עצמאית.

## ממשלת המחוז
בראש כל מחוז עומדת ממשלת המחוז (באסטונית: maakonnavalitsus) הנשלטת בידי מושל (באסטונית: maavanem), אשר ממונה בידי ממשלת אסטוניה לקדנציה בת חמש שנים. מאז נובמבר 2007 משרת מושל המחוז מאוישת על ידי פריט סיבול (Priit Sibul). 

## נפות
בעקבות הרפורמה המנהלית באוקטובר 2017 כולל המחוז 3 נפות:

**נפות כפריות (vallad):**
* פילבה
* קאנפי (Kanepi)
* רפינה (Räpina) - הייתה בעלת מעמד של עיר בעבר 

**נפות כפריות לשעבר:**
* אכיה (Ahja)
* קילסטה ( Kõlleste)
* לאהדה (Laheda)
* מיקיטאמאה (Mikitamäe)
* מוסטה (Mooste)
* אוראווה (Orava)
* ואלגיירבה (Valgjärve)
* ואסטסה-קוסטה (Vastse-Kuuste)
* וריאורה (Veriora)
* ורסקה (Värska)

## קישורים חיצוניים

*Põlvamaa - האתר הרשמי של המחוז

## הערות שוליים

פילבה
פילבה

**פילבה** (**Põlva**) היא עיר, נפה עירונית ובירת מחוז פילבה בדרום-מזרח אסטוניה.

## היסטוריה
היישוב נזכר לראשונה בכתובים בתחילת המאה ה-13. בשנת 1240, זמן קצר לאחר שהאוכלוסייה באסטוניה הוטבלה לנצרות, הקים המסדר הציסטרציאני כנסייה במקום על שם הבתולה מריה.
האגדה מספרת שבזמן הקמת הכנסייה היה השטן מגיע בכל ערב לאתר הבנייה והורס את אשר נבנה. כדי למנוע את ביקוריו נטמנה בתולה בקיר הכנסייה וכך הצליחו לסיים את הבנייה.
השם (*Pölwe*) נזכר לראשונה בשנת 1452 והכפר השתייך לבישופות של טרטו. 
בשנים 1470-1460 נבנתה של כנסייה בצורתה הנוכחית.

כתוצאה ממלחמת ליבוניה עבר הכפר לידי רוסיה על שנת 1582, שבה עבר כל דרומה של אסטוניה לידי האיחוד הפולני-ליטאי. מאוחר יותר עבר השטח לידי שוודיה ובחוזה נישטאד משנת 1721 חזר השטח לידי האימפריה הרוסית.
משנת 1783 השתייכו היישוב וסביבותיו למחוז וורו החדש עם הקמתו.
בפארק אינציקורמו (Intsikurmu), השוכן בשולי העיר נערכו בשנים 1855-1857 פסטיבלי השירה הראשונים באסטוניה, שמשכו אליהם קהל של כ-3,500 מבקרים.

לאחר עצמאותה של אסטוניה התפתח היישוב, ב-1929 הוקם בנק וב-1936 בית מרקחת.
בשנת 1931 הסתיימה הקמת מסילת הרכבת מטרטו לפטסרי (ומשם לסנקט פטרבורג) ובעיר נחנכה תחנת רכבת.
בעקבות כך גדלה האוכלוסייה של פילבה והוקמו בה בעיקר מפעלי טקסטיל ומצבעות לבדים.

מיוני 1940 היישוב נמצא תחת שלטון הכיבוש הסובייטי, מאוגוסט 1941 - תחת הכיבוש הנאצי. ב-16 באוגוסט 1944 היישוב נכבש מחדש על ידי הצבא האדום.
הקמת מחוז פילבה ב-1961 נתנה דחיפה נוספת לפיתוח הכלכלי בעיר ולגידול באוכלוסייתה.
מ-20 באוגוסט 1991 פילבה היא חלק מהרפובליקה של אסטוניה העצמאית.

היישוב הוכרז כעיר ב-10 באוגוסט 1993.

## גאוגרפיה
העיר שוכנת כ-20 קילומטרים צפונית לעיר וורו וכ-45 קילומטרים דרומית לעיר השנייה בגודלה באסטוניה, טרטו.
הנהר אורה (Orajõgi) חוצה את העיר מדרום לצפון ובמרכז העיר שוכן אגם פילבה (Põlva järv).

## התפתחות האוכלוסייה

## כלכלה
הענף החשוב בכלכלת העיר הוא התעשייה.

בפילבה ממוקמים המפעלים הבאים:
* מפעל מוצרי החלב "פילבה פים" (*"Põlva Piim"*) השייך לתאגיד החלב "Tere". מכירות המפעל בשנת 2007 הסתכמו בכ-31 מיליון אירו. 
* הסניף המקומי של חברת התרופות "Nycomed Sefa". מכירות החברה בשנת 2007 הסתכמו ב-20.4 מיליון אירו.
* 5 מפעלי תעשיית העץ. סך המכירות של חמשת המפעלים בשנת 2007 הסתכם ב-7.67 מיליון אירו.

## חינוך
נכון ל-1 בינואר 2009 למדו בשלושת מוסדות החינוך העירוניים:
* בבית הספר התיכוני - 387 תלמידים
* בגימנסיה - 816 תלמידים
* בבית הספר לילדים עם פיגור שכלי - 28 תלמידים

## ספורט
בשנת 1994 הוקם בעיר מועדון הכדורגל "פילבה לוטוס" (*"Põlva Lootos"*). בשנת 2009 הקבוצה שיחקה בליגה ה-3 של אסטוניה.

המשחקים מתקיימים באצטדיון המקומי "Lootospark".


קובץ:Statue of Estonian War of Independence in Põlva.JPG|אנדרטה ללוחמי מלחמת העצמאות של אסטוניה בפילבה
קובץ:Põlva kalmuaia väreht.jpg|השער לבית העלמין של פילבה


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אסטוניה: ערים
מכונת הצפנה

**מכונת הצפנה** היא מכונה המשמשת להצפנה או לפיענוח של מסר שיש לשמור על סודיותו. 

מכונות הצפנה מכניות מסוגים שונים שימשו קודם להתרחבות השימוש במחשבים. בתקשורת המודרנית משמשת בדרך כלל תוכנה לביצוע ההצפנה. 

## מכונות הצפנה מבוססות רוטור
שמאל|ממוזער|200px|'''גליל ג'פרסון''' , שרטוט מכונת הצפנה פרימיטיבית המיישמת צופן החלפה רב-אלפביתי. הומצאה על ידי תומאס ג'פרסון בסוף המאה ה-18 
[שמאל|ממוזער|200px|מכונת ההצפנה [אניגמה שימשה את הצבא הגרמני בזמן מלחמת העולם השנייה להצפנת תקשורת רגישה. פיצוח המכונה ופענוח התשדורות, על ידי המודיעין הפולני והבריטי השפיע על תוצאות המלחמה.]] 

בראשית המאה ה-20, עם התפתחות הטכנולוגיה, בעיקר המצאת הרדיו והטלפון, גבר הצורך באמצעי אבטחה קריפטוגרפיים מתקדמים יותר, בשל הקלות שביירוט שדר אלחוטי. אז החלו להופיע לראשונה מכונות הצפנה מבוססות רוטור. רעיון הרוטור החל במה שקרוי "גליל ג'פרסון" על שם ממציאו תומאס ג'פרסון. זהו גליל שהיקפו מחולק ל-26 חלקים בהם מוטבעות האותיות A-Z בסדר מסוים. הגליל מורכב למעשה על גבי ציר יחד עם מספר גלילים נוספים המסוגלים לנוע בחופשיות ללא תלות זה בזה. כל גליל מכיל סדר שונה של אותיות. הגליל יכול לשמש מכונת כתיבה שמדפיסה את הצופן על פי סדר האותיות שהוטבעו בה. גליל ג'פרסון הוא למעשה צופן החלפה רב-אלפביתי. לאחר מכן החלו להופיע מכונות הצפנה מורכבות יותר, בהן הורכבו גלילים בהיקפים שונים ובסדר שונה והוספו מנגנונים אלקטרוניים שונים, כדי להתאימם לתקשורת אלחוטית. הדוגמה הקלאסית היא מכונת האניגמה הגרמנית, ששימשה את הנאצים במלחמת העולם השנייה.

למכונות ההצפנה מבוססות הרוטור היה משקל מכריע בתוצאות מלחמות העולם הראשונה והשנייה. המכונות שימשו בעיקר לתקשורת מאובטחת בין כוחות הצבא לבין המפקדות. רוב מכונות ההצפנה פוצחו על ידי מנתחי הצפנים של כוחות המודיעין. יחידת המודיעין הסודית של הבריטים בבלצ'לי פארק הצליחה בזמן המלחמה ליירט ולפענח שדרים מוצפנים של הצבא הגרמני, ששודרו באמצעות מכונות הצפנה מסוג זה. אלן טיורינג, שהניח את היסודות להמצאת המחשב המודרני, היה בראש צוות מנתחי הצפנים הבריטים שפיצח את האניגמה. הודות לכך, השיגו בעלות הברית יתרון משמעותי במלחמה. גם בעלות הברית עשו שימוש במכונות הצפנה שונות כמו ה-TypeX הבריטית וה-SIGABA האמריקאית (שככל הידוע לא פוצחה בעודה בשירות פעיל).
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:הצפנה
אל-מחווית

**מחוז אל-מחווית** (בערבית: **محافظة المحويت**) הוא מחוז במערבה של תימן. בירת המחוז היא העיר אל-מחווית. המחוז הוא ה-14 בגודלו בתימן מבחינת אוכלוסייה (494,557 איש), וה-17 בגודלו מבחינת שטח (2,452 קמ"ר). המחוז גובל בצפון עם עמראן ועם חג'ה, במערב עם אל-חודיידה ובדרום ובמזרח עם המחוז צנעא.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:תימן: מחוזות
קזינו (סרט)

**קזינו** (באנגלית: **Casino**) הוא סרט גנגסטרים אמריקאי משנת 1995 בבימויו של מרטין סקורסזה. בסרט מככבים רוברט דה נירו, שרון סטון וג'ו פשי. הסרט מבוסס על הספר "קזינו" של ניקולאס פילאג'י אשר בנוסף כתב גם את התסריט.
סטון הייתה מועמדת לפרס אוסקר בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר על משחקה בסרט, אך לבסוף לא זכתה.

## סגנון הסרט ואמצעיו האומנותיים
סרט זה דומה בסגנונו לסרט "החבר'ה הטובים" שאותו ביים סקורסזה גם כן.
סגנון זה מתבטא באמצעים אומנותיים כגון: תחילת הסרט היא קטע המתרחש באמצע או בסוף העלילה, הדמויות הראשיות משמשות גם כקריינים המדברים במהלך הסרט, תנועות מצלמה מהירות והרבה "וואן שוטים", כלומר צילום אחד הנמשך לפרק זמן מסוים ללא קאט, ושילוב פסקולים של להקות שונות במהלך הסרט ובדגש מיוחד על קטעי האלימות.
אמצעי זה בלט במיוחד בסצנת ההריגות לקראת סיום הסרט, בשילוב השיר "The House of the Rising Sun" המבוצע על ידי להקת The Animals.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי פשע אמריקאיים
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים המבוססים על סיפור אמיתי
קטגוריה:סרטי 1995
קטגוריה:סרטי אולפני יוניברסל
קטגוריה:סרטי מאפיה
קטגוריה:סרטי מרטין סקורסזה
קטגוריה:סרטי העוסקים במעשי שוד
קטגוריה:לאס וגאס בקולנוע
גני מודיעין

**גני מודיעין** היא התנחלות עירונית דתית במועצה אזורית מטה בנימין, בסמוך ליישוב חשמונאים. עד שנת 2016 הייתה גני מודיעין שכונה בעיר מודיעין עילית. בעת הקמתו השתייך היישוב למועצה האזורית מטה בנימין אולם לאחר מספר שנים הוסב מוניציפלית להיות שכונה במודיעין עילית. לאחר 20 שנה חזר היישוב להימנות על יישובי המועצה האזורית מטה בנימין.

## הקמה ואיחוד
היישוב הוכרז בשנת 1982 בשטח השיפוט של המועצה האזורית מטה בנימין, בעקבות החלטת ממשלה להקים ישוב לציבור הדתי. אבן הפינה הונחה בינואר 1984 והיישוב הוקם במרץ 1985. השכונה נבנתה על קרקעות פרטיות על ידי "החברה לפיתוח שכונות מגורים ביו"ש", ועליהם נבנו מבנים בשיטת "בנה ביתך". ראשונים עלו ליישוב קהילה הבנויה ממשפחות בני עדת תימן אשר הגיעו מאזור קריית אונו והקימו את בית הכנסת הראשון ביישוב בשם "קהילת יעקב". בשנת 1996 עם הקמתה של קרית ספר (מודיעין עילית) הסמוכה, צורפה גני מודיעין לשטח השיפוט של העיר החדשה. כעבור 20 שנה, החליט משרד הפנים להחזיר את גני מודיעין לשיפוטה המוניציפלי של מטה בנימין.
היישוב נמצא בין תל אביב לירושלים, בגבולו המערבי של חבל בנימין, על כביש 446 בין מודיעין למודיעין עילית. הכניסה דרך היישוב חשמונאים.

## היישוב כיום
היישוב מונה כיום כ-800 משפחות של אוכלוסייה דתית לאומית וחרדית. ביישוב מגוון גדול של עולים ובהם עולים מרוסיה, דרום אמריקה, אתיופיה, צרפת, הודו ועוד.

מוסדות חינוך: בית ספר חרדי של רשת החינוך העצמאי (אגף בנים ואגף בנות), בית ספר חרדי לבנות "בנות יעקב", גני ילדים של חב"ד, גני ילדים של רשת "ולמדתם", גנים ממ"ד וגן משולב, משפחתונים פרטיים לגיל הרך.

מוסדות דת: כ-12 בתי כנסת בנוסחים שונים מכל העדות (רובם בזרם החרדי), 4 כוללים לאברכים, שיעורי תורה, דף היומי והרצאות, פעילויות תהילים לילדים ונוער, מקווה נשים ומקוואות גברים.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים דתיים ביהודה ושומרון
קטגוריה:התנחלויות ביהודה ושומרון
קטגוריה:מודיעין עילית
קטגוריה:קצרמר יישובים בישראל
קטגוריה:התנחלויות חרדיות ביהודה ושומרון
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1985
קטגוריה:יישובים חרדיים בישראל
אסף (פירושונים)

קטגוריה:שמות משפחה עבריים
קטגוריה:שמות פרטיים עבריים לגברים
סאות'המפטון

**סאות'המפטון** (באנגלית: **Southampton**) היא העיר הגדולה ביותר במחוז המפשייר שבדרום אנגליה. העיר נמצאת בצפון מפרץ סאות'המפטון, בסמוך למפגש הנהרות טסט ואיצ'ן, והיא אחת מערי הנמל הראשיות של הממלכה המאוחדת. ממנה יצאה הטיטניק להפלגת הבכורה שלה לניו יורק וטבעה באוקיינוס האטלנטי.

נמל סאות'המפטון, מהגדולים מסוגו באירופה, הוא אחד המעסיקים הגדולים בעיר. מעסיקים חשובים נוספים הם אוניברסיטת סאות'המפטון ומפעל מכוניות של פורד טרנזיט.

## היסטוריה
העיר הוקמה על ידי הרומאים בסביבות שנת 70 לספירה תחת השם "קלאוסנטום" (Clausentum). מיקומה היה בעל חשיבות אסטרטגית כנמל ששירת את הערים סולסברי ווינצ'סטר שהיו כבר קיימות באזור. חשיבות העיר עלתה עוד יותר אחרי פלישת הנורמנים לאנגליה בשנת 1066. באותה תקופה היא נקראה "המוויק". וינצ'סטר, הנמצאת לא רחוק, הפכה לבירת אנגליה, בעוד סאות'המפטון הייתה לנמל המסחרי החשוב ביותר של הממלכה. עם תחילת ההתפשטות הבריטית אל אסיה ואל אמריקה הצפונית, איבד הנמל את הבכורה ועיקר הסחר היה מערי נמל אחרות כמו ליברפול.
התנופה המשמעותית של העיר התחוללה באמצע המאה ה-19, כשקמו בה מספנות. בניית אוניות הפכה התעשייה החשובה ביותר בעיר. הנמל התרחב במקביל להתחזקות במסחר דרך צפון האוקיינוס האטלנטי.
בשנת 1907 התחיל לפעול ה-White Star Line שמרכזו בסאות'המפטון. ב-1919 הוקם קו קונארד.
עד מלחמת העולם השנייה הוקמו בעיר גם שדה תעופה ומפעלים רבים. ברובע וולסטון פותחו ונבנו מטוסי ספיטפייר הראשונים. במהלך המלחמה בעת הקרב על בריטניה נהרסו העיר העתיקה ההיסטורית וחלקים אחרים של העיר על ידי מטוסים מפציצים גרמניים ועל ידי טילי V1. אחרי המלחמה נבנתה העיר מחדש בבנייה מודרנית, והתרחבה. עם הגידול בתחבורה האווירית ירדו קווי התחבורה הימית, שהתרכזו יותר במסעות שיט לתיירים ובהובלת סחורות.
אחרי שנות ה-90 של המאה ה-20 צמחה התיירות, בין היתר בגלל קרבת המקום לאזור הנופש ניו פורסט.

## ספורט
את העיר מייצגת קבוצת הכדורגל סאות'המפטון.

## ערים תאומות

* 

## קישורים חיצוניים

* 

* 

*
קטגוריה:אנגליה: ערים
קטגוריה:אנגליה: ערי חוף
קטגוריה:המפשייר: יישובים
קטגוריה:דרום-מזרח אנגליה: ערים
קטגוריה:אנגליה: ערי נמל
קטגוריה:תעלת למאנש: ערי נמל
ויטור באיה

**ויטור מנואל מרטינש באיה** (בפורטוגזית: **Vítor Manuel Martins Baía**; נולד ב-15 באוקטובר 1969 בסאו פדרו דה אפורדה שבפורטוגל) הוא כדורגלן עבר ששיחק בעמדת השוער בקבוצות פורטו, ברצלונה ובנבחרת פורטוגל. הוא השוער השני בהיסטוריה שזכה בשלושת המפעלים העיקריים של אופ"א: ליגת האלופות, גביע אופ"א וגביע מחזיקות הגביע.

## קריירה
באיה החל את הקריירה שלו במערכת הנוער של מועדון הכדורגל לקה. בגיל 16 נפצע בזרוע והומלץ לו לפרוש ממשחק, אך באיה המשיך בכל זאת. ב-1988 עבר למחלקת הנוער של פורטו, ושנה מאוחר יותר, בהיותו בן 19, ערך את הופעת הבכורה בקבוצה הבוגרת. הוא היה מחליפו של השוער הראשון שכתפו נסדקה באימון. באיה הציג יכולת טובה, שבזכותה נשאר השוער הראשון בקבוצה גם לאחר שובו של השוער הפצוע.

בתקופה זו באיה היה גם השוער הראשון בנבחרת הנוער של פורטוגל, אך הוא ויתר על השתתפות באליפות העולם לנוער כדי לבסס את מעמדו בקבוצתו. בעונה זו פורטו אמנם סיימה במקום השני בליגה והודחה מליגת האלופות כבר בשמינית הגמר, אך זו הייתה התחלה של תקופה מוצלחת בה השוער זכה בכמות שיא של אליפויות פורטוגל לשחקן - 9 - בנוסף לתארים רבים אחרים.

בקיץ 1996 עבר עם מאמנו בובי רובסון לקבוצת ברצלונה. בעונתו הראשונה הופיע ב-37 משחקי ליגה, עזר לקבוצה לסיים במקום השני ולזכות בגביע המחזיקות. למרות ההתחלה הטובה, בעיות בברך השביתו את באיה למשך שתי עונות שלמות. לואי ואן חאל שהצטרף כמאמן הקבוצה ב-1997 העדיף את רוד הספ על פני באיה לאחר פציעתו, ובאמצע עונת 1998/99 השאיל אותו בחזרה לפורטו. הקריירה שלו החלה לשוב למסלולה, ובאיה הועבר באופן מוחלט לקבוצה הפורטוגזית. באיה נפצע באופן חמור פעם נוספת באמצע עונת 1999/00 ועבר ניתוח שהשבית אותו לתקופה ארוכה נוספת. הוא שב למשחק באופן הדרגתי בעונת 2001/02.

באיה חזר לרמה הגבוהה שהציג בעונת 2003/04. פורטו זכתה בטרבל: אליפות הליגה, הגביע הפורטוגזי וליגת האלופות, עם באיה כשוערה. הצלחתו בקבוצה הוכרה גם באופן אישי - הוא נבחר להיות כדורגלן השנה באירופה. 

ב-2004 ייסדו באיה ואשתו קרן צדקה שמטרתה לעזור לילדים ונערים במצוקה. ב-2005 הוציא ספר אוטוביוגרפי שנקרא "99 - ויטור באיה" (99 - כמספר חולצתו בפורטו מ-1999).

בעונת 2005/06 התערער מעמדו בקבוצה, והמאמן ההולנדי קו אדריאנסה העדיף את השוער הברזילאי הלטון. עונת 2006/07 הייתה עונתו האחרונה כשחקן פעיל. הוא שיחק בעונה זו במשחק אחד בלבד, במחזור האחרון של הליגה. מיד לאחר פרישתו ממשחק מונה להיות מנהל יחסי הציבור של המועדון.

## נבחרת לאומית
באיה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פורטוגל ב-19 בדצמבר 1990. מאז ועד 2002 ערך 80 הופעות לאומיות והיה שוער ההרכב הפותח ביורו 1996 ו-2000 וכן במונדיאל 2002, אף על פי שהתאושש מפציעה זמן קצר לפני כן. במשחק השלישי והקובע במשחק הבתים במונדיאל 2002 באיה הדף מספר כדורים מסוכנים של היריבה. נבחרת פורטוגל כבר פיגרה 1-0, והייתה זקוקה לניצחון כדי לעבור לשלב הבא. הצלותיו של באיה השאירו לפורטוגל את הסיכוי לנצח, אך שחקני ההתקפה לא הצליחו במשימתם והנבחרת סיימה את הטורניר כבר בשלב הזה.

## קישורים חיצוניים

* סטטיסטיקה ופרופיל
* הופעות בנבחרת ב-RSSSF

קטגוריה:כדורגלנים פורטוגזים
קטגוריה:שוערי כדורגל פורטוגזים
קטגוריה:וילה נובה דה גאיה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני פורטו
קטגוריה:כדורגלני ברצלונה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת פורטוגל
קטגוריה:כדורגלני יורו 1996
קטגוריה:כדורגלני יורו 2000
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2002
קטגוריה:ספורטאים פורטוגזים בספרד
קטגוריה:פורטוגזים שנולדו ב-1969
דוד ברטוב

**דוד ברטוב** (לעיתים גם בר-טוב) (1 בפברואר 1924 – 30 במרץ 2018) היה משפטן ואיש ציבור שכיהן כמנהל לשכת הנשיא, כשופט שלום ומחוזי, כרשם בית המשפט העליון וראש ארגון "נתיב".

## קורות חייו
ברטוב נולד בשם דוד גוטנסקי בעיירה מוטאל שבבלארוס. הוא למד בבית ספר תיכון עברי "תרבות" בעיר פינסק, וסיים לימודיו ב-1939. בשנת 1941 הוגלה למחנה עבודה סובייטי בסיביר. הוא שוחרר מהמחנה כנתין פולני ועסק בעבודות שונות בברית המועצות. ב-1946 עזב את ברית המועצות לפולין, ופעל בתנועת "הנוער הציוני" בפולין ובגרמניה.

עם עלייתו לישראל בשנת 1949 עברת את שם משפחתו ל"ברטוב" והתמנה למזכיר לשכת נשיא המדינה חיים ויצמן (שנולד באותה עיירה). בשנת 1952 התמנה למנהל הלשכה של הנשיא יצחק בן-צבי. ב-1959 סיים לימודי משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים, וב-1960 קיבל תואר מוסמך במשפטים. לאחר תקופת התמחות בירושלים הוסמך ב-1961 כעורך דין, ומונה על ידי הנשיא יצחק בן צבי ליועצו המשפטי.

ב-1964 יצא לשליחות בברית המועצות ושימש כאיש צוות "נתיב" בברית המועצות וכמזכיר ראשון בשגרירות ישראל במוסקבה. לאחר ניתוק היחסים הדיפלומטיים בין ברית המועצות לישראל ב-1967 שב לישראל ולפעילות משפטית, וכיהן כשופט בבית משפט השלום בירושלים וכרשם בית המשפט העליון. ב-1979 מונה לכהונת סגן נשיא בית המשפט המחוזי בירושלים. בתקופה זו פעל גם במישור הציבורי וריכז את שתי ועדות החקירה המשפטיות החשובות ביותר בשנים אלו: ועדת אגרנט, ועדת החקירה של מלחמת יום הכיפורים בשנת 1973, ובשנים 1982–1983 ריכז את ועדת כהן, הוועדה לחקירת האירועים במחנות סברה ושתילה.

בשנים 1986–1992 היה ראש "נתיב", ומ-1992 עד 1994 – ראש משלחת "נתיב" במדינות של ברית המועצות לשעבר.

אחרי פרישתו היה דוד ברטוב פעיל בוועדות למען יהודי ברית המועצות לשעבר. כיהן כיו"ר הוועדה לעניין "חוק המסייעים לנטרול תוצאות אסון צ'רנוביל" וכיו"ר רשות ועדת אסירי ציון.

במשך שנים רבות היה חבר בחבר הנאמנים של האוניברסיטה העברית ובוועד הפועל של האוניברסיטה. בין השנים 1997–2003 שימש כיו"ר הוועד המנהל של יד יצחק בן-צבי בירושלים, כיהן כיו"ר המועצה הציבורית של יד יצחק בן-צבי.

דוד ברטוב היה נשוי לאסתר ברטוב, והוא אחיו הבכור של חיים ישראלי, עוזרם הבכיר של שרי הביטחון לדורותיהם. לזוג נולדו שלושה בנים.

ברטוב נפטר בירושלים ב-30 במרץ 2018 ונטמן בהר המנוחות.

## פרסים
במהלך השנים קיבל את הפרסים הבאים:
* 1991 פרס בן-גוריון
* 1992 פרס ישראל גולדשטיין, ירושלים
* 1993 פרס שלמה בובליק, האוניברסיטה העברית בירושלים
* 1993 פרס קרן הזיכרון
* 1998 פרס "מעשים טובים" של הג'וינט בניו-יורק
* 2007 פרס "יקיר יד יצחק בן-צבי" לשנת תשס"ז על תרומתו ופועלו רב השנים למען יד יצחק בן-צבי.

## קישורים חיצוניים
* 
* מוטלה שלי - מזכרונותיו של דוד ברטוב (גוטנסקי)

קטגוריה:בוגרי תרבות (רשת חינוך)
קטגוריה:שופטי בית המשפט המחוזי בירושלים
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:ישראלים ילידי בלארוס
קטגוריה:ראשי נתיב
קטגוריה:זוכי פרס בובליק
קטגוריה:זוכי פרס בן-גוריון
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:שופטי בית משפט השלום בירושלים
קטגוריה:מנכ"לי בית הנשיא
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1924
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2018
מעשי פטרוס ופאולוס

**מעשי פטרוס ופאולוס** הוא טקסט מהמאה הרביעית, אשר מהווה אחד מהספרים החיצוניים (האפוקריפה) של הברית החדשה - כתבי הקודש של הנצרות. 

לספר זה קיימות שתי גרסאות, שההבדל ביניהם הוא בפסקת הפתיחה ובשמן (שם הגרסה השנייה הוא "הפסיון של פטרוס ופאולוס".)

## תוכן הספר
הספר מתאר את מסעו של פאולוס מאיי יוון לרומא לפגוש את פטרוס. כמו כן מסופר בספר על כריתת ראשו של פאולוס (בהתאם למסורת נוצרית קדומה בדבר מותו). הספר כולל מכתב שנשלח לכאורה מפונטיוס פילאטוס.

הספר מבוסס על הספר מעשי פטרוס - אף הוא ספר מאוחר- כאשר בגרסה זו נוסף פאולוס לעלילה על מנת לקשר את מעשיו עם פטרוס.

## קישורים חיצוניים
*תרגום הספר לאנגלית

קטגוריה:בשורות אפוקריפיות
מעשי פטרוס

**מעשי פטרוס** (באנגלית: **Acts of Peter**) הוא טקסט השייך לספרים החיצוניים של הברית החדשה - כתבי הקודש של הנצרות. ספר זה הוא אחד הספרים האפוקריפיים הקדומים ביותר של כתבי הקדוש הנוצריים, מהמאה השנייה לספירה.

הספר שרד עד ימינו בתרגומו הלטיני בכתב יד ורצ'לי, וידוע בתיאור שני אירועים: הקרב בין השליח פטרוס לשמעון מאגוס, ותיאור צליבתו של פטרוס כשראשו כלפי מטה (משום שרצה למות בדרך שונה מאשר ישו).
הספר נכתב במקורו ביוונית, ככל הנראה במחצית השנייה של המאה השנייה, ככל הנראה באסיה הקטנה. החיבור מוכר כיום בעיקר דרך תרגומים ללטינית, לצד מקטעים ביוונית, קופטית וסורית.

## תוכן הספר
ממוזער|שמאל|המאבק בין פטר וסימון מאגוס
הספר מתאר את הקרב בין פטרוס לשמעון מאגוס. במסגרת קרב זה מבצע פטרוס ניסים כגון החיאת דגים מעושנים, וגורם לכלבים לדבר. מספר גרסאות של הספר כוללות סיפורים בהם מתוארת אישה המעדיפה שיתוק על קיום יחסי מין - ובאחת הגרסאות מדובר בבתו של פטרוס (כפי שמופיע בגרסת קודקס ברלין).
ממוזער|שמאל|פטר על הצלב כשראשו כלפי מטה, המאה ה-15 לערך
בסופו של הספר מתוארת סצנת מותו של פטרוס שהוא נצלב שראשו כלפי מטה. תיאור זה מופיע בטקסטים קדומים נוספים ובהם טקסטים בקופטית, געז, ערבית וארמנית ולכן משערים כי חלק זה של הספר הוא הקדום ביותר, ושאר התיאורים נוספו בשלב מאוחר יותר.

## ראו גם
*מעשי פטרוס ואנדריאס
*מעשי פטרוס ושנים עשר השליחים
*מעשי פטרוס ופאולוס

## קישורים חיצוניים
*תרגום לאנגלית של הספר

## הערות שוליים

פטרוס
האפוקליפסה של פאולוס

**האפוקליפסה של פאולוס** היא טקסט חיצוני של הברית החדשה - כתבי הקודש של הנצרות.

ספר זה מהווה למעשה הרחבה וסידור מחדש של האמור ב"אפוקליפסה של פטרוס". הספר מתאר את גן העדן והגהנום, בסופו של הספר משכנע פאולוס (ובגרסה האתיופית במקומו מרים, אם ישו משכנעת את האל) לתת לחוטאים בגיהנום יום חופש כל יום ראשון.

הספר מציין כי הגאווה היא שורש כל רע, ואילו גן עדן הוא ארץ זבת חלב ודבש המובטחת למאמינים, ואילו הגהנום כולל נהרות של אש וקרח.

ככל הנראה היוו התיאורים בספר השפעה על פרק "התופת" של "הקומדיה האלוהית" מאת דנטה אליגיירי.

## תוכן הספר
* 1, 2. תיאור ההתגלות.
* 3-6. בקשת הבריאה מהאל להעניש את האנושות.
* 7-10. דיווח של המלאכים לאל על התנהגות בני האדם.
* 11-18. גזירת דינם של הצדיקים והרשעים.
* 19-30. תיאור גן העדן ואגם אכרוסה.
* 31-44. תיאור הגיהנום. פאולוס משכנע את האל לתת יום מנוחה - מדי יום א' לחוטאים.
* 45-51. תיאור נוסף של גן העדן.

## גרסאות
נותרו מספר גרסאות של הטקסט ביוונית, אולם אלה מקוטעות. הגרסה של הכנסייה הסורית היא המלאה ביותר של טקסט זה, אולם שרדו גם גרסאות בקופטית ובגעז.

## קישורים חיצוניים

*תוכן הספר
*מבוא לספר ותוכנו, באתר מרכז וסלי

פאולוס
רון נסן

**רונלד הארולד נסן** (באנגלית: **Ronald Harold Nessen**; 25 במאי 1934 – 12 במרץ 2025) היה דובר הבית הלבן ה-17, תחת ממשלו של הנשיא ג'רלד פורד בין השנים 1974–1977, והיהודי הראשון שכיהן בתפקיד זה.

## קריירה
הוא נכנס לתפקידו כדובר הבית הלבן על מנת להחליף את ג'רלד טרהורסט , אשר התפטר בעקבות התעוררות פרשת החנינה  שהעניק הנשיא פורד לנשיא ריצ'רד ניקסון על פרשת ווטרגייט.

לפני שהצטרף לממשל פורד, כיהן ככתב וושינגטוני לרשת החדשות NBC. ביום בו ירש סגן הנשיא פורד את הנשיא ניקסון, לאחר שזה התפטר, ב-9 באוגוסט 1974, הוא שימש כפרשן ראשי לשידורי ההשבעה של פורד וכן הכין כתבה מרכזית באותו הערב על זה האחרון ודיווח על מינויו של טרהורסט לדובר הבית הלבן.

הוא נודע כמי שטבע את האימרה: "אף אחד לא מאמין לדובר, אך כולם מאמינים למקור אנונימי".

נפטר בבת'סדה, מרילנד ב-12 במרץ 2025.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מרילנד
קטגוריה:רוקוויל (מרילנד): אישים
קטגוריה:דוברי הבית הלבן
קטגוריה:דוברים יהודים
קטגוריה:יהודים אמריקאים
קטגוריה:סגל הבית הלבן
קטגוריה:בוגרי אמריקן יוניברסיטי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1934
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2025
תפילת פאולוס

**תפילת פאולוס** היא טקסט שהופיע בראשית קודקס יונג מספריית נאג' חאמאדי. ככל הנראה מדובר בתפילה שנוספה לקודקס לאחר שיתרת חלקיו כבר נכתבו. בדומה ליתר חלקי הקודקס, התפילה נכתבה בקופטית אולם כותרתה היא ביוונית - ככל הנראה השפה המקורית של הטקסט.

חסרים בטקסט ששרד שתי השורות הראשונות שלו.

## תוכן התפילה
מדובר בטקסט מאוחר, פסאודוגרפי המשויך לשליח פאולוס אולם ללא ספק לא נכתב על ידו. ככל הנראה מדובר בטקסט שנכתב על ידי מאמין גנוסטי, והוא שונה מהתמות של איגרות פאולוס המקוריות.

מלומדים סבורים כי הטקסט נכתב על ידי ולנטינוס בשל הביטויים המופיעים בו והמאפיינים את כתביו - ואם אכן כך אזי התפילה נכתבה בין השנים 130 ל-160.

## קישורים חיצוניים
*נוסח התפילה

קטגוריה:איגרות חיצוניות
קטגוריה:איגרות פאולוס
יורווינגס

ממוזער|שמאל|250px|איירבוס A330-200 של החברה
ממוזער|שמאל|250px|איירבוס A319 של החברה
**יורווינגס** (בגרמנית: **Eurowings**) היא חברת תעופה זולה גרמנית שבסיסה נמצא בדיסלדורף.

החברה היא חברת בת של לופטהנזה.

## היסטוריה
החברה הוקמה ב-1992 כאיחוד של שתי חברות תעופה קטנות מנירנברג ומדורטמונד, היא החלה לפעול בינואר 1994, כשהיא מפעילה מטוסי ATR 42 ו-ATR 72.

בשנת 2001 קנתה חברת לופטהנזה חלק ראשון מהחברה ובשנת 2006 מעלה את החזקותיה ל-49% מהחברה עם אופציה לרכישת השאר. החברה מפעילה את טיסותיה תחת המותג לופטהנזה רגיונל עד שנת 2014, בה בוצע שינוי ארגוני מקיף בכל קבוצת לופטהנזה. החברה מותגה מחדש כחברת תעופה זולה, והחלה להפעיל מטוסי איירבוס A320 שהועברו אליה מחברת האם במקום מטוסי ה־CRJ9000 שהפעילה עד אז. בשנת 2015 מוזגה לתוכה חברה בת אחרת של לופטהנזה- ג'רמנווינגס, וכן החלו בהפעלת טיסות ארוכות טווח המבוצעות על ידי חברת סאן אקספרס גרמניה. בשנת 2017 יורווינגס לקחה סלוטים ומטוסים ששימשו את אייר ברלין שפשטה את הרגל באותה השנה. נכסים אלו לצד אלפים מעובדי החברה נוספו לפעילות חברת יורווינגס.

## בסיסי החברה
* אוסטריה - נמל התעופה הבינלאומי וינה-שווכאט, נמל התעופה זלצבורג
* גרמניה - נמל התעופה הבינלאומי דיסלדורף, נמל התעופה המבורג פולסביטל, נמל התעופה הנובר-לנגנהגן, נמל התעופה מינכן פרנץ יוזף שטראוס, נמל התעופה קלן/בון, נמל התעופה שטוטגרט
* ספרד - נמל התעופה פלמה דה מיורקה

## חברות בת
* **יורווינגס אירופה** - חברת הבת נוסדה באוסטריה בשנת 2016 והיא פועלת מבסיסי החברה שאינם בגרמניה. קוד היאט"א של החברה הוא E2, קוד ה-ICAO הוא EWE ואות הקריאה הוא EUROPWINGS. החברה מפעילה 13 מטוסים.

## צי המטוסים
צי המטוסים של החברה נכון לאוגוסט 2025

## פעילות החברה בישראל
החברה מפעילה 2 טיסות שבועיות מהמבורג בימים שני ושישי, ו-3 טיסות שבועיות מדיסלדורף בימים ראשון שלישי וחמישי לנתב"ג. הטיסות מבוצעות במטוסי A320.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות תעופה גרמניות
קטגוריה:קבוצת לופטהנזה
זדז'יסלב בלסיצ'מן

**זדז'יסלב בלסיצ'מן** (בפולנית: **Zdzisław Belsitzmann**; 1890–1920) שחמטאי יהודי-פולני.

בלסיצ'מן חי בוורשה, שם שיחק במספר תחרויות עם צמרת השחמטאים בפולין. בשנת 1913 סיים בתיקו דו-קרב עם סלומון לאנגלבן (+1 –1 =2) (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו). בלסיצ'מן חלק מקום 4-5 ו-3-4 (בשני המקרים עם אלכסנדר פלמברג ובשני המקרים אחרי עקיבא רובינשטיין ומשה לובצקי.

התוצאה הטובה ביותר שהשיג בלסיצ'מן הייתה בשנת 1920 כאשר ניצח בתחרות ורשה, ובעקבותיו  אלכסנדר פלמברג,  עקיבא רובינשטיין, דויד פז'פיורקה ואחרים. זמן קצר לאחר מכן נפטר במהלך המלחמה הפולנית-סובייטית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחמטאים יהודים פולנים
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1890
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-1920
ואריג

**ואריג** (באנגלית **Varig**; בפורטוגזית **VRG Linhas Aéreas**) הייתה חברת התעופה הלאומית של ברזיל. בסיסה הראשי נמצא בסאו פאולו. החברה פורקה בשנת 2005, הוקמה מחדש על ידי חברת התעופה הברזילאית גול בשנת 2006 ושולבה כחלק מהמותג.

## תולדות החברה

החברה נוסדה במאי 1927 בעיר פורטו אלגרה והייתה חברת התעופה הראשונה בברזיל. טיסתה הראשונה של החברה התקיימה ב-15 ביולי אותה שנה בקו פורטו אלגרה - ריו גראנדה במטוס ימי מסוג דורניר ואל.

ואריג נועדה בתחילה לבצע טיסות פנים בדרום ברזיל אך באוגוסט 1942 כבר ביצעה החברה טיסה בינלאומית ראשונה למונטווידאו. בשנת 1965 סגרה ממשלת ברזיל את חברת התעופה הלאומית עד כה "פאנאייר דו ברזיל" ובעקבות מהלך זה הפכה ואריג לחברת התעופה הלאומית וכן נפתחו קווים טרנס אטלנטיים ראשונים.

ביולי 2005 החלה החברה בהליך פירוק ובמאי 2006 הוצעה למכירה.
ביולי אותה שנה נקנתה החברה על ידי קבוצת "וולו" והחלה להתפתח מחדש.

בשנת 2007 נקנתה החברה על ידי חברת התעופה גול, וכיום כל מטוסיה של ואריג מבצעים את טיסותיה של גול.

## צי המטוסים (אוגוסט 2009)

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:חברות תעופה לאומיות
קטגוריה:חברות תעופה ברזילאיות
המחטים (דקוטה הדרומית)

**המחטים** (באנגלית: **The Needles**) הן אזור בגבעות השחורות של דקוטה הדרומית, בסמוך לעיר רפיד סיטי ולהר ראשמור. בפארק קסטר סטייט (71,000 דונם), מצויים חרוטי סחיפה של סלעי גרניט אשר נקראים "מחטים", משום שהם גבוהים ומחודדים בקצותיהם. ההר והמחטים עצמן הם אתר טיפוס הרים פופולרי בארצות הברית. 

## גאולוגיה
חרוטי הסחיפה עשויים מגרניט בן 1.8 מיליארד שנה שפרץ לתוך קרום האדמה כמאגמה מותכת - בפסגת Harney Peak. המאגמה התקררה לאט מתחת לפני השטח ויצרה גרניט גרגרים עדין בהר ראשמור וגרניט גרוס גס עם גבישי פגמיטיט באזור המחטים. גבישים אלו, לרוב גבישי פצלת השדה וגבישי קוורץ. 

## תיירות
אזור המחטים מוכר כאתר תיירותי, המושך בין היתר מטפסי הרים. כביש מס' 87 בדקוטה הדרומית המוביל אליו זכה לכינוי "דרך המחטים", משום שנסלל בקרבת מקום. מטפס ההרים פריץ ווייסנר טיפס על המחט שזכתה לכינוי "עמוד הטוטם" בשנת 1936, והמטפסים ג'ון גיל והנרי ברבר התוו מסלולי טיפוס שגם מטפסים עשרות שנים אחריהם מתקשים לשחזר.https://www.mountainproject.com/area/106058091/custer-state-park 

האתר הוצע כאתר אפשרי עבור אנדרטת הר ראשמור, אולם הפסל גאטסון בורגלם דחה את המיקום בשל איכות הגרניט הירודה והעובדה שאין ביכולתו לתמוך בפסלים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:דקוטה הדרומית: גאוגרפיה
קטגוריה:ארצות הברית: גאולוגיה
ד'מאר

**מחוז ד'מאר** (בערבית: **محافظة ذمار** תעתיק מדויק: **מחאפט'ת ד'מאר**) הוא מחוז במערבה של תימן. בירת המחוז היא העיר ד'מאר. המחוז הוא השישי בגודלו בתימן מבחינת אוכלוסייה (1,330,108 איש) והמחוז ה-16 בגודלו מבחינת שטח (8,705 קמ"ר). המחוז גובל בצפון-מזרח עם צנעא, בצפון עם רימה, במערב עם אל-חודיידה, בדרום עם איב ובדרום-מזרח עם אל-ביידא.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:תימן: מחוזות
שעלי תורה

**שעלי תורה** היא רשת גרעינים תורניים ומוסדות חינוך אשר הוקמה בשנת 1988 ופועלת בעיקר באזורי הפריפריה. נכון לשנת 2019, לרשת 30 גרעינים עם כ-500 משפחות ומאות מתנדבים. הרשת משלבת פעילות חינוכית-תורנית ("שעלי תורה") ופעילות רווחה ומפעלי חסד ("שעלי תקווה"). מקים הרשת והעומד בראשה הוא הרב רחמים נסימי.

## פעילות
הגרעין הראשון של הרשת הוקם בעיר בית שמש בשנת תשמ"ח (1988), על ידי משפחות בוגרות ישיבת ההסדר שעלבים (אשר משמה נגזר שמו של הארגון). בעיר זו הקים הגרעין גנים ובתי ספר, ישיבה תיכונית "שעלי תורה", "אולפנת גילה", כולל רבנות עם כ-20 אברכים, ישיבה גבוהה לבוגרי צבא, כפר סטודנטים וכן בית חם של 5 מועדוניות לילדים בסיכון ולילדים בעלי צרכים מיוחדים.

מקומות נוספים בישראל שבהם גרעינים או כפרי סטודנטים של "שעלי תורה":
קצרין, גדרה, קדימה, רמת גן, ירושלים,בית שמש, ערד, קריית יובל, דימונה, שדרות, אור יהודה, קטמונים, בית שאן, אשדוד, גבעת אולגה, שכונת הדר הכרמל, עכו, צפת ועוד.

גרעיני הרשת מחזקים בתי ספר ותיכונים ומקימים גני ילדים ו"בתים חמים" לילדים מאוכלוסיות נצרכות. הבתים מטפלים בכ-1000 ילדים בגילאי 6–14 המוגדרים כילדים בסיכון על ידי הוועדות המקצועיות במקומות היישוב. כל גרעין מארגן פעילויות תרבות וחסד.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:ציונות דתית: חינוך
קטגוריה:ישראל: ארגונים חברתיים
קטגוריה:ארגונים תורניים בישראל
קריית שפרינצק

**קריית שפרינצק** היא שכונה במערב חיפה.
השכונה ממוקמת לרגלי המורדות המערביים של הכרמל, בין שכונת כרמל צרפתי לבין שער העלייה וחוף הים התיכון, ובין נווה דוד ועין הים. השכונה נקראה על שמו של יוסף שפרינצק, יושב ראש הכנסת הראשון.

## היסטוריה
קריית שפרינצק נבנתה בשנות ה-60 של המאה ה-20, והיא משופעת בבתי-שיכון שאופייניים לעת חיסול המעברות. השכונה כללה בראשיתה 1,600 יחידות דיור. האוכלוסייה בשכונה היא מעורבת, ובשנות השישים של המאה הקודמת כללה ימאים ששימשו בצי הסוחר, כיום גרים בה עולים מאתיופיה, עולים מברית המועצות לשעבר ותושבים ותיקים. בעבר פעל בשכונה בית הספר העל יסודי, מקצועי "שפרינצק", אך הוא נסגר בשנת 2003 בשל מיעוט תלמידים ורמת חינוך ירודה. כיום משרת את השכונה בית הספר היסודי "עין הים", הכולל גם כיתה לילדים הלוקים ב-PDD.

שדרות ההגנה (כביש 4) הן עורק התחבורה הראשי שמקשר את השכונה לצפון ולדרום, וממנו יוצאת דרך צרפת שחוצה את השכונה מזרחה, במעלה ההר. בין שדרות ההגנה למסילת החוף משתרע פארק הכט. דרך השכונה עובר חלקו התחתון של ערוץ נחל לוטם, שנשפך לים בתחומי הפארק.

בשכונה פועלים ספרייה עירונית, בתי כנסת וגנים ציבוריים גדולים, וכן (בשער העלייה) בית התרבות "מרכז פאני קפלן".

במעלה השכונה פועל מרפ"א 8281, הידוע יותר בשם: "בית חולים 10". במקום שכן בעבר בית חולים איטלקי, שהוחרם בידי הבריטים במלחמת העולם השנייה, עקב היותו נכס אויב, ומשעזבו הבריטים, הוא נתפס בידי צה"ל. כיום פועל בו בית חולים של חיל הרפואה. אמנם אין מדובר בבית חולים רגיל שכולל אשפוזים ומיון - לשם כך מפנים את החיילים לבית החולים רמב"ם. המקום נותן שירותי רפואת מומחים לחיילים מכל פיקוד צפון, כגוון: רפואת שיניים, עור, נשים, בדיקות דם, צילומי רנטגן וסי.טי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חיפה: שכונות
קטגוריה:מערב חיפה
יצחק ג'יבלי

**יצחק ג'יבלי** (1930 – 18 בנובמבר 2008, כ' בחשוון ה'תשס"ט) היה מלוחמי הפלמ"ח ויחידה 101 ופעולות התגמול בשנות ה-50, מראשוני סיירת מטכ"ל ומאוחר יותר שירת בשב"כ. ג'יבלי נודע כאשר בשלב הנסיגה במהלך פעולת התגמול מבצע ברוך 1 במחנה עזון דרש מחבריו מגדוד 890, בפיקודם של אהרן דוידי ומאיר הר-ציון, שלא יסכנו את עצמם וינטשו אותו במקום ההיתקלות כשהוא פצוע. ג'יבלי ננטש, ונפל בשבי הירדנים. על מעשהו זה הוענק לו עיטור העוז.

## ביוגרפיה
יצחק, בן שרה ואברהם יחיא ג'יבלי, נולד בשנת 1930 במצרים ועלה לארץ ישראל בעודו תינוק עם משפחתו, שהתיישבה בצפון תל אביב. מפאת מצוקת המשפחה הוא נשלח לאימוץ במושב תל עדשים. כבן 17 התגייס לפלמ"ח והשתתף במלחמת העצמאות. לאחר ששירת בצה"ל כנהגו של רחבעם זאבי, הצטרף ליחידה 101 בימיה הראשונים ב-1953. עם מיזוג יחידה 101 עם גדוד 890 של הצנחנים חמישה חודשים לאחר מכן, ב-1954, המשיך לשרת במסגרת החדשה שלימים כונתה סיירת מטכ"ל.

בעקבות רצח מאיר ריינר בשדה ליד כפר סבא הוחלט לערוך פעולת תגמול בשם "ברוך 1" נגד מחנה עזון של הלגיון הירדני על ידי חיילים מגדוד 890. עם ג'יבלי נבחרו למשימה עוד שישה חיילים: אהרן דוידי, מאיר הר-ציון, יורם "ימו" נהרי, עמירם הירשפלד, אלישע בן-צור וגלעד הראל. הכוח יצא עם רדת החשיכה ב-29 ביוני 1954 מקיבוץ אייל. בקרב במחנה נהרגו מספר חיילים ירדניים וג'יבלי נפצע קשה, אך המשיך לתפקד. עם נסיגת הכוח מהיעד ניסו הר ציון ונהרי לפנות את ג'יבלי לשטח ישראל אך התברר כי הפינוי מעכב את הכוח ומסכן אותו בהתקלות בתגבורת ירדנית. הוא דרש מחבריו להשאיר אותו בשטח ולא להסתכן בעבורו. הוא נלקח בשבי ולאחר סיום אשפוזו הועבר לבית כלא בזרקא. במשך זמן רב לא היה ידוע בישראל על גורלו. על התנהגותו במבצע זה הוענק לו עיטור העוז כעשרים שנה לאחר מכן, באפריל 1973.

חבריו של ג'יבלי ארגנו שלוש פעולות כדי לשבות חיילים ירדנים שיוחלפו תמורתו. הראשונה שבהן נערכה באוגוסט ובגלל החשש שהפעולה לא תאושר, היא נעשתה ללא אישור הרמטכ"ל. הפעולות כונו **[[פעולות גי"ל]]** על בסיס הסיסמה **ג**'יבלי **י**צחק **ל**חופש. בעקבות הצלחת הפעולות שוחרר ג'יבלי בעסקת חילופי שבויים בסוף אוקטובר 1954.

לאחר שחרורו מצה"ל החל לעבוד כחבר אגד, ולאחר מכן בשירות הביטחון הכללי כקצין ביטחון במספר שגרירויות ישראליות וכמאבטח במטוסי אל על ובמוסד כנהג ומאבטח ביחידת המבצעים "קולוסוס" בצרפת. לאחר פרישתו לגמלאות עבד כשומר סף במועדון של רפי שאולי, וכן שימש נהגו ועוזרו האישי של יעקב נמרודי. הוא נפטר בתל אביב והותיר אחריו אישה, שני ילדים ונכדים.

בנו הוא המאייר גיל ג'יבלי. הוא נקרא על שם המבצע שיזמו חבריו של יצחק ג'יבלי לזירוז שחרורו מהשבי הירדני.

## לקריאה נוספת
* אורי מילשטיין, **ההיסטוריה של הצנחנים – כרך א' יחידה 101,** הוצאת שלגי 1985
* דן מרגלית, **יחידת קומנדו 101**, 1968

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* על מבצע "ברוך 1" במחנה עזון, מתוך אתר הצנחנים בעשור הראשון (כולל סרט תיעודי)
* על פעולות גי"ל, מתוך אתר הצנחנים בעשור הראשון
* 
* ג'יבלי מן הצנחנים, העולם הזה, גיליון 1318, 12 בדצמבר 1962, עמ' 19 (המשך בעמ' 21)

## הערות שוליים

קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות ירקון
קטגוריה:ישראלים ילידי מצרים
קטגוריה:לוחמי הפלמ"ח
קטגוריה:לוחמי יחידה 101
קטגוריה:לוחמי סיירת מטכ"ל
קטגוריה:מעוטרי חטיבת הצנחנים
קטגוריה:מעוטרי עיטור העוז בפעולות התגמול
קטגוריה:שבויי צה"ל
קטגוריה:תל עדשים: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1930
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2008