open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ואלס

[ממוזער|150px|ואלס בציורו של [פייר-אוגוסט רנואר|רנואר "ריקוד בבּוּז'יוָואל"  (1883)]]
**ואלס** (נכתב גם: **ולס**; בגרמנית: **Walzer**) הוא סגנון ריקוד שמקורו בגרמניה. זהו ריקוד סלוני וריקוד עם במשקל של שלושה רבעים, בין הריקודים הראשונים במשקל זה. בצורתו העיקרית הריקוד נעשה בזוגות. הוואלס נעשה אופנתי לראשונה בווינה בשנות השמונים של המאה ה-18, ומשם התפשט למדינות נוספות בשנים שלאחר מכן. הוואלס הפך למודל ליצירתם של ריקודים סלוניים נוספים.

בין הוואלסים הנודעים נמנים הדנובה הכחולה שהלחין יוהאן שטראוס (הבן), "ואלס הפרחים" מתוך הבלט "מפצח האגוזים" שהלחין פיוטר איליץ' צ'ייקובסקי וכן ואלסים מתוך קופליה והקלע החופשי.

הרבה ניגונים מחצרות שונות של החסידות הם ניגוני ואלס. חיים בנט הוציא אלבום משולש של ניגוני מארש ו-ואלס.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מחול
קטגוריה:סגנונות מוזיקליים
קטגוריה:ריקודים סלוניים
קטגוריה:ריקודים משולבים במוזיקה הקלאסית
החיים כמשל

**החיים כמשל** הוא ספרו השני של פנחס שדה. הספר פורסם לראשונה בשנת 1958, ונחשב ליצירה פורצת דרך בספרות העברית שהשפיעה על רבים.

## רקע
שדה הוציא לאור את ספרו בגיל 27, בהוצאת הספרים הקטנה "ששת", לאחר שספרו נדחה על ידי הוצאות ספרים גדולות. זהו ספר אוטוביוגרפי, ובו הגיגים והתלבטות בין הסופר לעצמו ובין עצמו לאלוהיו, ומחשבות על פילוסופיית החיים של המחבר.

יצירה זו היוותה מהפכה בספרות הישראלית של שנות החמישים, ונכתבה כהיפוך לעולם הערכים שעיצב את מדינת ישראל בשנות החמישים. את הספר מאפיינת דרך סיפור מוחצנת, העמדת המספר במרכז, אי הכרה במרכזיות הלאומיות הישראלית והיהדות, התייחסות אוהדת לגישות נוצריות וניטשאיות, ניכור כלפי ארץ ישראל העובדת וחיי הצנע של שנות החמישים, התלבטויות בנושא המוות ותיאורים מחיי המין של המספר, ועוד.
## ביקורת
מאפיינים אלה, שהיו שונים מהספרות העברית שפורסמה עד שנות החמישים בישראל, הביאו אמנם לגינוי כללי ולביקורות מחמירות מצד מבקרי הספרות. מבקר התרבות של העיתון "מעריב", יצחק אברהמי, כינה את הספר "אוטוביוגרפיה פסבדו-פילוסופית ושחצנית", ברוך קורצווייל כתב ב"הארץ" כי הספר "מעניין ומושך את הקורא והוא מרגיז ודוחה אותו כאחד". אולם בראייה מרחוק, ספר זה היה אחת הסנוניות הראשונות שבישרו על הספרות העברית המודרנית. בשנות השישים והשבעים הפך "החיים כמשל" לספר רב השפעה בעיצוב תמונת עולמם של צעירים רבים, שימש כ"ספר פולחן", ועד היום הוא נחשב לפסגת היצירה של פנחס שדה, ולאבן דרך בספרות העברית.

העיתונאי ומבקר התרבות מיכאל אוהד כתב במדורו ב"דבר השבוע" על הספר, סמוך לפרסומו:

ספרו האוטוביוגרפי של פנחס שדה הוא אחד הספרים המרתקים ביותר שקראתי בזמן האחרון. ואין זה חשוב, במקרה זה, אם הקורא יסכים לדעת המחבר, יהלל אותו או ישמיץ אותו. לפי כל הסימנים לא כתב שדה את ספרו כדי לרכוש לו ידידים. ישנם אלמנטים מסוימים ב"חיים כמשל" שאין ספק כי יקנו לו שונאים: הנימה הדתית העוברת את הספר כחוט השני ושיש בה יותר משמץ של נצרות. או התכיפות שבה הופך החוזה שלנגד עיניו למאהב ולהפך. או המחיצה שבין המחבר לחברה שבה הוא חי - מחיצה שאינו מנסה כלל לטשטש אותה, אלא מדגיש אותה בכל פרק ופרק.

שדה הוא נונקונפורמיסט. והוא רחוק מלהיות מחבר נוח. (אם כי שפתו פשוטה ובהירה כל כך). שוב ושוב הוא פותח בסיפור, מספר על ילדותו, על בית הספר, על ידידיו ואהובותיו, על לונדון ופאריס - אך לאחר עמוד או שנים נקטע הסיפור (ודווקא משום ששדה מספר בחסד, זה מרגיז שבעתיים) והמספר מתחיל לחשוב בקול. ייתכן מאוד שהקורא היה מעדיף אוטוביוגראפיה שכולה סיפור. אך לגבי שדה החיים אינם אלא חומר בידי היוצר, הסיפור אינו אלא הדגמה, והמשמעות הרוחנית היא העיקר.


הספר ראה אור מחדש בהוצאת שוקן וידיעות ספרים, שכוללת גם קטעים מיומנו של המחבר בשנת 2010.

## לקריאה נוספת
* אריק גלסנר, **מבקר חופשי**, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2019, הפרק "על קריאה שנייה ב'החיים כמשל'", עמ' 150–156.

## קישורים חיצוניים

*  - ריאיון עם פנחס שדה על הספר
* 
**ביקורות עם צאת הספר לאור**
* 
*
* 
* 
**סקירות ומאמרים**
* חנוך קופר, חוסר ההבנה כמשל. על ספרו של פנחס שדה "החיים כמשל" - אתר shofar
* אלי אשד, המציאות האחרת של פנחס שדה - אתר e-mago
* גבריאל רעם, פנחס שדה - מחשבות, תחושות, השגות - אתר "חללים קוואנטיים"
* 
* 
* 
* אריק גלסנר, על פנחס שדה, באתר "מבקר חופשי", 10 בינואר 2014
* ראובן שבת, פנחס שדה בדרכו אל האלוהים, **[[מאזנים (כתב עת)|מאזנים]]**, כרך פ"ח, גיליון 2, אפריל 2014, עמודים 28–30
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי פנחס שדה
קטגוריה:ספרי 1958
קטגוריה:סיפורי ירושלים
קטגוריה:אוטוביוגרפיות עבריות
קטגוריה:ספרי הוצאת שוקן
מתקן שעשועים

ממוזער|שמאל|מתקני שעשועים בפארק שעשועים במלבורן
[ממוזער|שמאל|[רכבת הרים בגרמניה]]
[שמאל|ממוזער|מתקן שעשועים ב[גן שעשועים]]
**מתקן שעשועים** הוא מתקן המצוי ביריד, פארק שעשועים או גן שעשועים המיועד לגרום הנאה. מתקן שעשועים גורם למבקר חוויות מוחשיות הקשורות בחושים. לרוב המתקנים משפיעים על חוש שיווי המשקל, חוש הראיה, חוש השמיעה, חוש הריח או חוש המישוש.

## סוגים של מתקני שעשועים
ישנו מגוון רחב של מתקני שעשועים, הנבדלים זה מזה בצורתם, בתפקודם ובאופן השימוש בהם.
* **[[מגלשה]]** – מתקן בעל משטח חלק ומשופע המאפשר גלישה בישיבה או בשכיבה במורד המסילה. סולם, מדרגות או חבל טיפוס מאפשרים גישה למשטח העליון של המגלשה.
* **[[נדנדה תלויה|נדנדה]]** – הנדנדה מורכבת ממושב התלוי על מוט אופקי באמצעות חבלים, שלשלאות או מוטות, המחוברים לצידיו. היא מאפשרת להתנדנד קדימה ואחורה.
* **[[קרוסלה]]** – מתקן מסתובב שנע סביב ציר מרכזי. הקרוסלה מיועדת לשימוש ילדים בגני משחקים והיא יוצרת חוויית תנועה סיבובית.
* **מתקני [[טיפוס (תנועה)|טיפוס]]** – מתקני הטיפוס נועדו לאתגר פיזית הכולל פעילות של שימוש בידיים, ברגליים או בחלקים אחרים של הגוף כדי לנוע כלפי מעלה על חפץ או משטח כלשהו. מתקני הטיפוס כוללים: סולמות, קירות טיפוס, חבלים ורשתות.
* **[[גשר]]ים תלויים** – גשרים המחברים בין חלקים שונים של המתקן. גשרים אלו נועדו לפתח את שיווי המשקל.
* **[[ארגז חול]]** - אזור תָחוּם, רחב ונמוך או גומה רדודה, הממולא בחול ומיועד למשחק.
* **בתי משחק** – מבנים קטנים המדמים בית, שניתן להיכנס לתוכם.

קיימים גם מתקני שעשועים רב תכליתיים, המשלבים בין מספר אלמנטים לכדי מתקן אחד שמאפשר מגוון של פעילויות.

## ראו גם
* רשימת מתקני שעשועים
* פארק שעשועים
* יריד
* קרנבל

## קישורים חיצוניים

* רשימת פטנטים של מתקני שעשועים הרשומים בארצות הברית
*הארכיב הלאומי של בריטניה המפרט סוגי מתקני שעשועים

*
הר דנאלי

**הר מקינלי** (באנגלית: **Mount McKinley**), הידוע בעבר רשמית כ**הר דנאלי** (Mount Denali), הוא ההר הגבוה ביותר באמריקה הצפונית ומתנשא לגובה 6,168 מטר. ההר נמצא במדינת אלסקה בארצות הברית כ-210 קילומטר צפון-צפון-מערב לעיר אנקורג' וכ-250 קילומטר דרום-מערב מפיירבנקס, בתחומי הפארק הלאומי דנאלי. ההר הוא מבין שבע הפסגות המהווה "תחנה" ב-**מסע שבע הפסָגות**.

פירושו של שם ההר הוא "הגדול" בשפה הדינאינא, ובמשך זמן רב היה שמו הרשמי באלסקה בלבד. השם **מקינלי** ניתן להר באופן רשמי ב-1897 על שמו של נשיא ארצות הברית ויליאם מקינלי על ידי היזם המקומי, ויליאם א' דיקי. למקינלי עצמו לא היה כל קשר לאזור או להר. באוגוסט 2015, בהיענות לדרישת אלסקה, החליטה שרת הפנים של ממשל הנשיא אובמה, בתיאום עם ועדת השמות הגאוגרפיים של ארצות הברית, ששמו של ההר ישוב ויהיה שמו המקורי **דנאלי**.

ביום הראשון לכהונתו השנייה, בינואר 2025, נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ חתם על צו נשיאותי לפיו שם ההר ישוב להיות **מקינלי**.

## מאפיינים ייחודיים
הדנאלי מתנשא, ביחס לסביבתו, לגובה רב יותר מאשר הר האוורסט, אף כי ביחס לפני הים, פסגת האוורסט גבוהה מדנאלי בכ-2,700 מטר. הסיבה לכך היא שרגלי האוורסט נמצאות על הרמה הטיבטית, מישור בגובה 5,200 מטר מעל פני הים, והוא מתנשא, ביחס לסביבתו, לכ-3,700 מטר בלבד. לעומתו, רגלי הדנאלי נמצאות בגובה 600 מטר מעל פני הים, וההר אם כך הוא בגובה של 5,500 מטר ביחס לסביבה הקרובה.

ההר מתאפיין בקור ומזג אוויר קיצוניים במיוחד. מד חום שהושאר בגובה 4,600 מטר על ההר, במשך 19 שנה, הגיע למדידת שיא של מינוס 73 מעלות צלזיוס, הטמפרטורה הנמוכה ביותר שנמדדה בחצי הכדור הצפוני אי פעם. טיפוס על ההר טומן בחובו סיכון גבוה במיוחד לחלות במחלת גבהים. הסיבה היא לא רק הגובה הרב אלא אף מיקומו הצפוני של הר.

## היסטוריה

ההר מוזכר לראשונה ביומני רב החובל ג'ורג' ונקובר, קצין בצי הבריטי שחקר את האזור בסוף המאה ה-18. ונקובר כתב כי ראה את פסגתו המושלגת ממרחק של 350 קילומטרים, בעודו בלב ים.

הניסיון הראשון לטפס לפסגת ההר נעשה ב-1903 על ידי השופט ג'יימס ויקרשם. הניסיון נערך מהצד הצפוני הקרוי היום "קירו של ויקרשם". במסלול סכנת מפולות שלגים ולא טיפסו עליו מ-1963.

ב-1903 טען חוקר הקוטב הנודע פרדריק קוק שהצליח להגיע לפסגה, אך מאוחר יותר התברר ששיקר. בעקבות התערבות בבר בפיירבנקס ב-1910 קיוותה משלחת של ארבעה מחפשי זהב להוכיח שאיש מעולם לא היה על הפסגה, ולהבטיח שאלסקאים יהיו הראשונים להיות שם. בדצמבר אותה שנה, המשלחת יצאה מפיירבנקס על גבי סוסים ומזחלת כלבים. לאף אחד מחברי המשלחת לא היה ניסיון כלשהו בטיפוס הרים. במשך חמישה חודשים הם עשו דרך של כ-200 ק"מ, כשהם מתקיימים על צייד ודיג בלבד. בסופו של דבר, שניים מהם הצליחו להגיע לפסגתו הצפונית של ההר, רק 250 מטר מהפסגה הנכספת.

פסגת ההר האמיתית נכבשה לראשונה, על ידי צוות בן ארבעה מטפסים, בראשותו של הדסון סטק ב-7 ביוני 1913. דרכם להר הייתה דומה לזו של המשלחת הקודמת.

בשנות ה-50 של המאה ה-20 נכנסו לשימוש מטוסי סקי, שעזרו לקצר את הדרך הארוכה לפסגה. המטוסים אפשרו למטפסים רבים יותר לנסות ולהגיע למעלה, ומספר המנסים עלה בהתאם.

הישראלים הראשונים להגיע לפסגת ההר היו דורון אראל (הישראלי הראשון שהגיע לפסגת האוורסט) ומיכאל תמיר ב-1987.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

דנאלי
דנאלי
מקינלי
דנאלי
דנאלי
קטגוריה:הנצחת ויליאם מקינלי
מאון

**מֵאוֹן** או **אחוזון** (באנגלית: **Percentile**) הוא ערך שאחוז מסוים מקבוצת ערכים (למשל, מהתוצאות של משתנה מסוים מסקר או מפקד מסוים) נמוכים ממנו. המאון שימושי בסטטיסטיקה תיאורית ובסטטיסטיקה א-פרמטרית. מן המאונים אפשר לאמוד את התוחלת והשונות, (לדוגמה, המרחק בין המאון ה-97.5 למאון ה-2.5 בהתפלגות נורמלית הוא כארבע סטיות תקן). הממוצע וסטיית התקן הם אומדים אופטימליים בתנאים רגילים, אבל כאשר יש חשש לשגיאות חמורות במספר קטן של ערכים, דווקא המאונים, שהם פחות רגישים, עשויים לספק אומדן מוצלח יותר.

## דוגמאות
* המאון החמישים – חציון. חמישים אחוז מהערכים נמוכים ממנו.
* המאון ה-90 – העשירון העליון – ערך ש-90% מהערכים נמוכים ממנו.
*המאון ה-30 – ערך ש-30% מהתצפיות קטנות ממנו.
* המאון ה-25 – הרבעון הראשון.
* המאון ה-75 – הרבעון השלישי.
* טווח בין-רבעוני – המרחק שבין המאון ה-25 לבין המאון ה-75.

כאשר מספר התצפיות קטן, אין הגדרה אוניברסלית מוסכמת לדרך מציאת מאון ודרכים שונות עלולות להניב ערכים שונים.

את המאון ה-P אפשר להגדיר, למשל, כערך הקטן ביותר ש-P% מהנתונים קטנים ממנו או כערך הקטן ביותר ש-P% מהנתונים קטנים ממנו או שווים לו.

לדוגמה, אם ניקח קבוצה של 16 איש ונסדר אותם על פי גובהם, המאון ה-25 יהיה גובהו של האדם הרביעי לפי ההגדרה הראשונה וגובהו של האדם החמישי לפי ההגדרה השנייה. לפי הגדרות אחרות המאון ה-25 יחושב כממוצע או ממוצע משוקלל בין הגבהים של הרביעי והחמישי ברשימה הסדורה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
*
קולומביה (נהר)

שמאל|ממוזער|250px|הסכרים הרבים על נהר קולומביה ויובליו
**נהר קולומביה** (באנגלית: **Columbia River**) הוא נהר שמוצאו בקולומביה הבריטית שבקנדה, הזורם משם לצפון-מערבה של ארצות הברית. בקטע האחרון מהווה הנהר גבול בין מדינות וושינגטון ואורגון לאורך כ-497 ק"מ.

לנהר קולומביה ישנה ספיקת המים הגדולה ביותר מבין הנהרות הנשפכים לאוקיינוס השקט בחצי הכדור המערבי, והוא הנהר הרביעי באורכו בצפון אמריקה. אורכו 2,044 קילומטרים והוא מנקז שטח של 258,000 קילומטרים מרובעים. הסכרים שעליו מייצרים את כמות החשמל הגדולה ביותר מבין נהרות צפון אמריקה.

קפטן רוברט גריי היה האירופאי הראשון שהפליג בנהר קולומביה (11 במאי 1792). גריי הפליג לצפון-מערבה של אמריקה לסחור בפרוות על ספינה בבעלות פרטית בשם "קולומביה". הוא קרא לנהר על שם הספינה.

הקטע האחרון של מסע משלחת לואיס וקלארק היה הפלגה בנהר קולומביה עד האוקיינוס השקט.

על גדותיו של הנהר הוקם אתר הנפורד במסגרת פרויקט מנהטן, ובו יוצרה כל כמות הפלוטוניום ששימשה בפצצות האטום הראשונות שפוצצו במלחמת העולם השנייה. פצצת הפלוטוניום הראשונה פוצצה בניסוי טריניטי, והשנייה הוטלה על נגסאקי שביפן. כמויות עצומות ממי הנהר שימשו לקירור החום הרב שנוצר בכורים הגרעיניים בתהליך ייצור הפלוטוניום. לאחר מלחמת העולם נבנו כורים ומעבדות נוספים, אך עד תחילת שנות ה-70 נסגרו רוב הכורים. עד סגירתם גרמו הכורים לזיהום רדיואקטיבי חמור של מי הנהר ושל חופי ארצות הברית אליהם נשפכים מימיו, שפגע במדינות וושינגטון ואורגון.

בשנת 1980 הופיע הנהר בפתיחת הסרט הניצוץ.

## ראו גם
* אנרגיית מים
* סכר גרנד קולי

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:קולומביה הבריטית: נהרות
קטגוריה:מדינת וושינגטון: גאוגרפיה
קטגוריה:אורגון: נהרות
קטגוריה:נהרות גבול בין-מדינתיים בארצות הברית
קטגוריה:קצרמר גאוגרפיה של ארצות הברית
קטגוריה:קצרמר גאוגרפיה של קנדה
מתקן אפל

ממוזער|קרונית ביציאה ממתקן אפל
ממוזער|מתקן אפל בדיסנילנד שבהונג-קונג
**מתקן אפל** (באנגלית: **dark ride** או **darkride**) הוא מתקן שעשועים בפארקי שעשועים ובירידים, בו המבקר חווה מראות שונים בתוך מתקן מקורה, בעודו נע מאירוע לאירוע.

## היסטוריה
ממציא המתקן האפל הוא לאון קסידי מחברת מתקני השעשועים פרטזל, שהגה את הפטנט של המתקן בשנת 1928. הפטנט התבסס על מתקנים מירידים בסוף המאה ה-19, שנקראו "רכבות נוף", "רכבות שדים" או "מנהרת האהבה". אחד המתקנים הראשונים בשיטה זו היה חלק מתערוכת פיוצ'רמה ביריד העולמי, שנערך בעיר ניו יורק בשנת 1939. מתקן נודע נוסף, שהשפיע רבות על מתקנים דומים שנבנו אחריו, הוא הטירה המכושפת בפארק השעשועים דיסנילנד, באתר הנופש דיסנילנד בקליפורניה שבארצות הברית.

## מאפיינים
מתקן אפל, למרות שמו, אינו חייב להיות אפל. לדוגמה, אחד המתקנים האפלים הידועים ביותר בעולם הוא מתקן "זה עולם קטן" שבפארקי הנופש של חברת וולט דיסני, אף שהמתקן אינו אפל כלל. המאפיין המרכזי של מתקנים אפלים היא שהם נמצאים ברובם במבנה מקורה (אף כי חלקים מהמתקן יכולים להיות תחת כיפת־השמיים) והמבקרים מובלים באופן מודרך בין האירועים השונים לאורך המתקן, כשתאורה, קול ומראה מכתיבים מה ייראו בכל רגע נתון. בדרך כלל מונעים המבקרים במתקן בקרוניות לאורך מסילה או על מעבר מים. ברוב המתקנים נעשה שימוש באפקטים מיוחדים של קול, תאורה, תנועה וריח, כדי להעצים את החוויה.

## קישורים חיצוניים

* הבלוג של תעשיית המתקנים האפלים 
* Laff In The Dark מידע על מתקנים אפלים

קטגוריה:מתקני שעשועים
צ'יאנג ראי

**צ'יאנג ראי** (בתאית: **เชียงราย**) היא עיר במחוז צ'יאנג ראי שבצפון תאילנד. אוכלוסיית העיר מנתה ב-2006 כ-62,000 נפש. כ-12.5% מהאוכלוסייה משתייכת לשבטי הגבעה, שהם מיעוט בצפון תאילנד.

צ'יאנג ראי היא בירת מחוז צ'יאנג ראי. הסלאקלאנג צ'נגוואט מחזיק במשרדים המחוזיים. המשרדים העירוניים הם הטסאבן.

## היסטוריה
צ'יאנג ראי נוסדה על ידי המלך מאנגראי בשנת 1262, (ומכאן שמה - צ'יאנג = עיר, ראי = מנגראי). והפכה לבירה הראשונה של ממלכת לאנטאי. היא איבדה את מעמדה כעיר בירה לאחר היווסדה של עיר אחרת על ידי מאנגראי בצ'יאנג מאי. מאוחר יותר נכבשה צ'יאנג ראי על ידי בורמה ונשארה בשליטתה למשך כמה מאות שנים. רק בשנת 1768 הפכה העיר לטריטוריה תאית. היא הוכרזה כמחוז בזמן מלוכתו של המלך ראמה השישי בשנת 1910.

## גאוגרפיה
מיקומה הגאוגרפי של העיר הוא במרחק של כ-200 קילומטרים צפון מזרחית לעיר צ'יאנג מאי, שבמחוז צ'יאנג מאי; 62 קילומטרים דרומית למאה סאי ולגבול עם מינמאר; 60 קילומטר דרום מערבית לצ'יאנג סאאן שעל הנהר מקונג בלאוס; ו-90 קילומטרים צפונית לפאיאו, שבמחוז פאיאו.

ליד העיר זורם נהר קוק.

## תחבורה
כביש 1 (פאהוניות'ין) מבנגקוק עובר דרך צ'יאנג ראי למה סאי שעל גבול מיאנמר. העיר נמצאת במרחק של 839 קילומטרים מבנגקוק, בערך 11 שעות נסיעה במכונית. מספר טיסות מקשרות כל יום בין בנגקוק לנמל התעופה הבינלאומי של צ'יאנג ראי. שרות שיט סירות יומי בין צ'יאנג ראי לתה תון נמצא בשלבי תכנון. לא קיים שירות רכבות בצ'יאנג ראי. מסילת הברזל מבנגקוק נגמרת בצ'יאנג מאי.

## קישורים חיצוניים

* 
*  
* חדשות צ'יאנג ראי 
* 

קטגוריה:תאילנד: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-13
די גאלדענע קייט

שמאל|ממוזער|250px|כתב העת "די גאלדענע קייט"
**די גאָלדענע קייט** (יידיש: "שרשרת הזהב") היה כתב עת ביידיש אשר יצא לאור בישראל בשנים 1948–1995 על ידי ההסתדרות הכללית של העובדים בארץ ישראל. עורכו של כתב העת לאורך כל שנות קיומו היה אברהם סוצקבר.

מקור שמו של כתב העת הוא במחזה בשם זה שכתב י"ל פרץ.

כותרת המשנה של כתב העת הייתה: "פערטל-יארשריפט פאר ליטעראטור און געזעלשאפטלעכע פראבלעמען", כלומר רבעון לענייני ספרות וחברה. יוסף שפרינצק, מזכיר ההסתדרות באותה העת, היה מן היוזמים מצד ההסתדרות. אברהם סוצקבר הצליח לשכנע את ראשי מפא"י בחשיבות הקמת הרבעון. לפי החוקרת רחל רוז'נסקי, הדבר מעיד כי הטענות אודות אי-סובלנות בוטה ששררה אז בארץ כלפי לשון היידיש מוגזמת, גם אם היו יהודים בארץ ישראל, שבהמשך לרוח מלחמת הלשונות, גילו כלפי השפה הזו עוינות. 

"די גאלדענע קייט" היה במשך שנים רבות הרבעון הייצוגי של תרבות היידיש בישראל ובעולם, לאחר השואה ומלחמת העולם השנייה. הרבעון יצא לאור בתל אביב, בעריכתו של המשורר אברהם סוצקבר (סוצקעווער). אברהם סוצקבר היה בין מייסדי הרבעון, יחד עם אברהם לוינסון, בשנת 1949, ועורכו עד שנת 1995. המשנה לעורך היה אליעזר פינס, בתחילת שנות ה-20 מזכיר סיעת המפלגה המאוחדת (מפלגה יהודית-סוציאליסטית) במועצת הפועלים בפולין. הרבעון שימש במשך שנים ארוכות האכסניה המרכזית וכמעט היחידה של שרידי תרבות היידיש וסופריה, וסביבו נתרכזו מיטב יוצרי היידיש במשך קרוב לחמישים שנה. בסך הכל יצאו לאור 141 גליונות, שחלקם הקיפו למעלה מ-200 עמודים.

כתב העת התייחד, בין השאר, גם בכך, שהביא לראשונה תרגומים ליידיש של שירה וסיפורת עברית מהספרות העברית החדשה.

ליד מערכת כתב העת הייתה במשך שנים רבות גם הוצאת ספרים קטנה לספרי יידיש.

## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:כתבי עת ביידיש
קטגוריה:ישראל: כתבי עת ספרותיים
עלות משתנה

**עלות משתנה** היא עלות המושפעת באופן ישיר ומיידי מהיקף פעילותו של העסק, להבדיל מעלות קבועה שהיא עלות שאינה משתנה בטווח הקצר, ולכן אינה מושפעת באופן ישיר ומיידי מהיקף פעילותו של העסק. העלות המשתנה המשתנה ככל שעסק משנה את כמות הסחורה או השירות המיוצרים על ידו.

עלות משתנה כוללת את עלות העבודה, החומרים ותפעול שוטף של המפעל, לעומת עלות מבנים ומכונות שהיא עלות קבועה.

בשיווק, ישנה חשיבות לשיעור החלוקה בין עלויות משתנות לעלויות קבועות. הבחנה זו חיונית בחיזוי הרווחים הנובעים משינויים שונים במכירות יחידות, ובחיזוי ההשפעה הכספית של פרסום כלשהו. בסקר שנערך בקרב כמעט 200 מנהלי שיווק בכירים, 60 אחוז השיבו כי מדידת עלויות משתנות ועלויות קבועות היא שימושית מאוד.

## הסבר באמצעות דוגמה
נניח שעסק מסוים מייצר בגדים. העלות המשתנה של ייצור הבגדים תהיה החומר הישיר ממנו מיוצרים הבגדים, כלומר בד, והעבודה הישירה. אם העסק משתמש בחדר, מכונת תפירה ו-8 שעות זמן של פועל עם 6 מטרים של בד לייצור חולצה אחת, אז עלות העבודה והבד גדלה אם העסק מעוניין להגדיל את התוצרת ולייצר שתי חולצות, ולכן אלו העלויות המשתנות. לעומת זאת, החדר והציוד הם עלויות קבועות, הנגרמות ללא קשר לשאלה אם מייצרים אפילו חולצה אחת. זאת, שכן בין אם מיוצרת חולצה אחת או שתי חולצות, נדרשת מכונת תפירה אחת וחדר אחד.

כמות החומרים והעבודה שנכנסת לכל חולצה גדלה עם מספר החולצות המיוצרות. במובן זה, העלות "משתנה" ככל שהייצור משתנה. בטווח הארוך, אם העסק מתכנן לייצר 0 חולצות, הוא היה בוחר להחזיק 0 מכונות ו-0 חדרים, אבל בטווח הקצר, גם אם הוא לא מייצר חולצות הוא נשא בעלויות אלו. באופן דומה, גם אם העלות הכוללת של ייצור חולצה אחת גדולה מההכנסה ממכירת החולצה, העסק היה מייצר את החולצה בכל מקרה אם ההכנסה הייתה גדולה מהעלות המשתנה.

ככל שההכנסה גדולה מהעלות המשתנה שלהם אך נמוכה מהעלות הכוללת, העסק ימשיך לפעול על אף ההפסד (שכן אפשרות זו עדיפה על לא לייצר ולממש את ההפסד). ככל שההכנסה קטנה מהעלות המשתנה, אין הצדקה כלכלית להמשך קיום העסק ויש לסגור אותו. ככל שההכנסה גדולה מהעלות הכוללת (הן המשתנה והן הקבועה), העסק ייחשב כרווחי.

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:עלויות
Strange Days

**Strange Days** (בעברית: **ימים מוזרים**) הוא אלבום האולפן השני של להקת הרוק האמריקאית הדלתות, שיצא לאור ב-25 בספטמבר 1967 על ידי אלקטרה רקורדס, שמונה חודשים לאחר אלבום הבכורה שלהם. לאחר יציאתו המוצלח של האחרון, הלהקה החלה להתנסות בחומרים חדשים וישנים בתחילת 1967 עבור אלבומם השני. עם יציאתו, Strange Days הגיע למקום השלישי בבילבורד 200 האמריקאי, ובסופו של דבר קיבל תעודת פלטינה מאיגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA). הוא מכיל שני להיטים שהגיעו לטופ 30, "People Are Strange" ו-"Love Me Two Times".

למרות כישלונו של האלבום להשתוות להצלחה של קודמו, הוא היה "ללא ספק האלבום שהלהקה עצמה העריכה ביותר מבחינה מוזיקלית ויצירתית", לדברי הסופר דייוויד מוסקוביץ'. עיתונאי המוזיקה סטיבן דייוויס מחשיב את Strange Days לאלבום הטוב ביותר של הדלתות ו"אחד הממצאים הגדולים של תנועת הרוק".

השיר החותם את האלבום, "When the Music's Over", מקביל לשיר "The End", המסיים את האלבום הקודם, באורכו יוצא הדופן ובמילותיו המיסטיות.

מגזין המוזיקה "רולינג סטון" מיקם את האלבום במקום ה-407 ברשימת "500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים".

## רשימת השירים

## משתתפים
הערות האלבום משנת 1967 ותקליטור של Rhino Records משנת 2007 במהדורת יום השנה ה-40 עם מאמרים נלווים מאת ברוס בוטניק ובארני הוסקינס עשויים להיות שונים ממקורות אחרים.

**הדלתות**
* ג'ים מוריסון - שירה, סינתיסייזר מוג בשיר "Strange Days"
* ריי מנזרק - קלידים, מרימבה, צ'מבלו בשיר "Love Me Two Times"
* רובי קריגר - גיטרה
* ג'ון דנסמור - תופים

**מוזיקאים נוספים**
* דאג לובאן - גיטרה בס (למעט בשירים "Unhappy Girl", "Horse Latitudes" ו-"When the Music's Over")
* פול ביבר - תכנות סינתיסייזר מוג ב-"Strange Days"

**טכני**
* פול רוטשילד - הפקה
* ברוס בוטניק - הנדסה
* ג'ואל ברודסקי - צילום עטיפה
* ויליאם ס. הארווי - קונספט עטיפה וכיוון אמנותי

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי הדלתות
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת אלקטרה רקורדס
סמל בליז

**[[סמל]] [[בליז]]** אומץ רשמית עם קבלת עצמאות המדינה. הסמל שונה במעט מהסמל של המושבה הבריטית בליז.

הסמל מורכב משלט אצולה לו שני תומכים, שציצתו היא עץ מהגוני (Swietenia macrophylla). סביב שלט האצולה והתומכים זר המורכב מעשרים וחמישה עלים.

בשני השלישים העליונים של שלט האצולה מצוירים כלי העבודה של חוטב עצים, ובשליש התחתון מצוירת ספינה. סמלים אלה מסמלים את חשיבות עצי המהגוני בכלכלת המדינה ושימושם בייצור ספינות.

התומכים הם שני חוטבי עצים - השמאלי, אדם לבן עור, מחזיק בידו גרזן, והימני, אדם שחום עור, מחזיק בידו משוט של סירה - שני התומכים מסמלים את שני ענפי הכלכלה העיקריים של המדינה.

בתחתית הסמל, על גבי קלף מופיע מוטו המדינה "SUB UMBRA FLOREO" שמשמעותו "תחת מחסה (סוכך) אני משגשג".

הסמל מופיע במרכז דגל בליז.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בליז: סמלים לאומיים
בליז
בליז
סמל בנין

**[[סמל]] [[בנין]]** הנוכחי אומץ מחדש כסמל רשמי של בנין בשנת 1990 לאחר שהוחלף בשנת 1975.

הסמל הוא שלט אצולה לו שני תומכים. ציצת הסמל מורכבת משתי קרני תאו אפריקני המוצגות כקרני שפע ומלאות תירס והמסמלות שפע.

שלט האצולה מחולק לארבעה רבעים. הרביע השמאלי עליון מתאר טירה בסגנון סומבה המסמל את ההיסטוריה של ממלכת בנין. הרביע הימני עליון מציג את כוכב בנין - הכבוד הגבוה ביותר שניתן לאזרח המדינה. הרביע הימני התחתון מציג ספינה, המייצגת את הגעת המתיישבים האירופאים לבנין, והרביע השמאלי התחתון מציג עץ דקל המסמל את כלכלת המדינה.

התומכים הם שני נמרים - החיה הלאומית של בנין.

מתחת הסמל רשום מוטו המדינה בצרפתית - "אחווה, צדק, עבודה".

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בנין: סמלים לאומיים
בנין

בנין
קטגוריה:מעלי גירה בתרבות
קטגוריה:נמר בתרבות
Angry Chair

**Angry Chair** הוא סינגל של להקת הגראנג' אליס אין צ'יינס מ-1992.

## הפקה
זהו הסינגל הרביעי מתוך אלבומה השני של הלהקה, Dirt ואחד מן השירים הבודדים של הלהקה שנכתבו על ידי סולן הלהקה, ליין סטאלי, לבדו. השיר עוסק בהתמכרותו של סטאלי להרואין, ובתקופה שבה ניסה להיגמל מן הסם, שהסתיימה במותו ב-5 באפריל 2002. השיר זכה לגרסה אקוסטית בהופעת ה-MTV Unplugged של הלהקה מ-1996, למרות שלא נכלל בגרסת ה-DVD של ההופעה. כותב השירים העיקרי של אליס אין צ'יינס, ג'רי קאנטרל, כינה את השיר "יצירת מופת" בהערות שכתב למארז התקליטורים Music Bank מ-1999.

בתחילת השיר משווה סטאלי את מצבו לזה של אדם היושב על כיסא חשמלי, ומכאן שמו של השיר. "Angry Chair" כולל גם מחווה לאחת הסצנות המפורסמות מתוך סירטם של סטיבן קינג וסטנלי קובריק, "הניצוץ", בשורה "I'm a dull boy work all day" ("אני ילד משעמם עובד כל היום"), שבה הדמות הראשית מקלידה משפט דומה פעמים רבות ובצורות שונות במכונת כתיבה. רצועה נוספת מהאלבום, "Iron Gland", מסתיימת בהדהוד של המילים "red rum", שגם הן לקוחות מן הסרט. 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אליס אין צ'יינס
קטגוריה:שירי מטאל
קטגוריה:סינגלים בהוצאת קולומביה רקורדס
שוקולד לבן

**שוקולד לבן** הוא ממתק העשוי מחמאת קקאו, מוצקי חלב, סוכר, לציטין וחומרי טעם (בדרך כלל וניל). ההבדל בינו ובין שאר סוגי השוקולד הוא שבשוקולד לבן אין מוצקי קקאו. חמאת קקאו היא המרכיב הנמצא גם בסוגי שוקולד אחרים וגורם להם להיות מוצקים בטמפרטורת החדר, אך להימס בפה. כך לשוקולד הלבן יש מרקם זהה לסוגי שוקולד אחרים, אולם טעמו שונה.

## מקור וייצור
ממוזער|שוקולד לבן במכונה
שוקולד לבן יוצר לראשונה בשווייץ, לאחר מלחמת העולם הראשונה. הרברט'ס קנדיס (Hebert's Candies) היו הראשונים שייצרו שוקולד לבן בארצות הברית, לאחר שראו אותו מיוצר באירופה שנה קודם לכן, אך יוצר בהמוניות רק כשחברת נסטלה החלה להכין שוקולד לבן שהכיל שקדים.

## מרכיבים
מכיוון ששוקולד לבן אינו מכיל מוצקי קקאו, הוא אינו נחשב שוקולד במדינות רבות. 

על פי התקן האמריקאי משנת 2004, לפחות 20% ממשקל השוקולד הלבן צריך להיות חמאת-קקאו, לפחות 14% צריך להיות מוצקי חלב, ופחות מ-55% ממתיקים (כמו סוכר).

על פי התקן האירופאי, לפחות 20% ממשקל השוקולד הלבן חייב להיות חמאת-קקאו, ולפחות 14% צריך להיות מוצקי חלב יבשים.

## שימושים
### ממתק
[ממוזער|סוגי ממתק [קיט-קאט. במרכז ניתן לראות גרסה מבוססת על שוקולד לבן]]
שוקולד לבן הוא מאכל פופולרי למדי והוא נמכר על ידי חברות ממתקים רבות כממתק עצמאי או כחלק ממתק אחר. כך ניתן למצוא טובלרון לבן, קיט קאט לבן, סניקרס לבן או שוקולד פרה לבן. שוקולד לבן מיוצר על ידי חברות שוקולד רבות בעולם, ביניהן מרס, Chocolat Frey, קראפט, לינדט ושפרינגלי, עלית ועוד.

## אפייה
שוקולד לבן קשה לעבודה, מאחר שחמאת הקקאו נמסה ומתפצלת משאר המרכיבים; במקרים כאלה הופכת החמאה לתרכובת שומנית נפרדת. ניתן לתחלב מחדש את חמאת הקקאו שנמסה באמצעות המסת מעט שוקולד או חמאה וערבובם בתרכובת השומנית. חמאת הקקאו מתפצלת גם כששופכים על השוקולד מים, אז הוא הופך גושי ומחוספס. גם במקרה זה ניתן לשחזר את השוקולד באותה דרך.

יש סוגים של שוקולד לבן הנאפים טוב יותר מאחרים, ויש כאלה הנוטים להשחים באפייה. במקרים רבים משתמשים בשוקולד לבן כקישוט למאכלים העשויים משוקולד מריר או שוקולד חלב.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שוקולד
קטגוריה:סוגי שוקולד
קטגוריה:שווייץ: המצאות
קטגוריה:חומרי גלם מחלב
קטגוריה:מאכלי חלב
סמל גבון

**[[סמל]] [[גבון]]** משמש כסמלה הרשמי של המדינה מאז ה-15 ביולי 1963. הסמל עוצב על ידי מעצב הסמלים השווייצרי לואי מילמן (Louis Mühlemann) אשר עיצב גם את סמל הרפובליקה של קונגו.

## תיאור הסמל
הסמל הוא שלט אצולה. בחלקו הירוק שלוש דיסקיות (עיגולי) זהב המסמלים את עושרם של מחצבי המדינה. בתחתית שלט האצולה ספינה המסמלת את תנועתה של גבון לעבר עתיד טוב יותר.

לסמל שני תומכים - פנתרים שחורים המסמלים הן את אומץ תושבי המדינה והן את בעלי החיים במדינה, וציצת הסמל היא עץ אוקומה המסמל את הסחר בעצים המהווה מרכיב חשוב בכלכלת המדינה.

הסמל יוצא דופן בכך שיש בתחתיתו שתי רצועות קלף עם מוטו המדינה בשתי שפות - ברצועה מתחת למגן רשום המוטו בצרפתית: **UNION, TRAVAIL, JUSTICE** (איחוד, עבודה, צדק).

קלף נוסף מצוי תחת עץ האוקומה ועליו המוטו בלטינית: **UNITI PROGREDIEMUR** (ננוע קדימה מאוחדים).

הסמל מופיע גם כחלק מדגל נשיא גבון.
## ראו גם

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:גבון: סמלים לאומיים
גבון
גבון
קטגוריה:חתוליים בתרבות
ליגת העל האירית בכדורגל

**ליגת העל האירית** (באירית: **Sraith na hÉireann**) היא ליגת הכדורגל הבכירה באירלנד.

הליגה האירית הבכירה כוללת בתוכה גם מועדון אחד מצפון אירלנד, דרי סיטי. הקבוצה הוצאה מליגת העל הצפון אירית בגלל סכנת בטיחות ואבטחת האזור בעונת 1972/73. בעונת 1985 הצטרפה דרי סיטי, באישור התאחדות הכדורגל של אירלנד ואופ"א, לליגת הכדורגל של הרפובליקה האירית. בעונת 1987 הועלתה הקבוצה לליגה הראשונה ומאז היא נשארה שם. אין כיום אף מועדון מהרפובליקה האירית המשחק בליגה הצפון אירית.

## הקבוצות בליגה
להלן הקבוצות המתמודדות בליגת העל האירית בעונת 2026:

## היסטוריה
הליגה האירית, שהוקמה בשנת 1922, כוללת בתוכה שמונה מועדונים ואלופת הליגה הראשונה היא סנט ג'יימס גייט. עם השנים גדלה הליגה עד כדי 22 מועדונים ולכן היא פוצלה בעונת 1985 לשתי ליגות נפרדות, עליונה ותחתונה, כאשר בליגה העליונה ישנן 12 קבוצות ובליגה השנייה ישנן 10 קבוצות. בתום כל עונה ישנה תחלופה בין הקבוצה הפחות טובה בליגה העליונה לקבוצה הטובה בליגה התחתונה. כמו כן, הקבוצה שסיימה אחרונה בליגה השנייה חייבת להגיש בקשה להישארות בליגה. בעונת 1964/1965 הוקמה לראשונה הליגה השנייה במערכת הליגות, שהזינה את ליגה A.

בשנות ה-60 ושנות ה-70 היה השיא של הכדורגל האירי. משחקים של קבוצות, בעיקר מדבלין זכו לשיא באי האירי של 40,000 צופים למשחק. בשנים האחרונות גדלה ההתעניינות באירלנד בפרמייר ליג וליגת העל הסקוטית ולכן מספר הצופים במשחק ירד לכדי כמה מאות בודדים.

באותו הזמן, קבוצות איריות החלו להראות הישגים לא מרשימים באירופה כאשר נוצחו על ידי יריבות ממדינות קטנות בעלות רמת כדורגל נמוכה כגון ליטא, מולדובה ואיסלנד.

אחרי עונת 1984/1985 בוצעה רפורמה כוללת בכדורגל האירי שכללה את הקמת "ליגת העל האירית" (ליגה שעד אז נקראה "ליגה A"), מתחתיה הוקמה ליגה שנקראת "הליגה הראשונה של אירלנד", ומאז היא ליגת המשנה.

למרות זאת, היו כמה נקודות אור לקבוצות האיריות. למשל, קורק סיטי השיגה תיקו נגד באיירן מינכן מול 13,000 צופים, דרי סיטי הגיעה להפסד מינימלי 2-1 מול בנפיקה ליסבון וסנט פטריק אתלטיק השיגה תיקו 0-0 בסקוטלנד נגד סלטיק.

בשנים האחרונות ישנה עלייה ברמת הכדורגל באירלנד ולראיה הישגי הקבוצות האיריות באירופה. בשנת 2004 שלבורן הגיעה לשלב ההעפלה השלישי של ליגת האלופות אחרי שעברה את קיי. אר. רייקיאוויק והיידוק ספליט ונעצרה רק על ידי דפורטיבו לה קורוניה הספרדית למרות שהצליחה להשיג תיקו ביתי באירלנד 0-0 לעיני 25,000 צופים. לאחר ההפסד הועברה הקבוצה לשלב הראשון של גביע אופ"א בו נפגשה עם ליל כאשר השיגה תיקו ביתי 2-2 אך במשחק החוץ, בצרפת הפסידה 2-0. קורק סיטי גם הגיעה לשלב הראשון של גביע אופ"א בעונת 2005/06, בו הפסידה את כרטיס הכניסה לשלב הבתים לסלאביה פראג הצ'כית.

עד לפני כמה שנים נערכה הליגה במתכונת שאר הליגות במערב אירופה - הליגה מתחילה בקיץ ומסתיימת באביב אך לפי המתכונת החדשה כיום, כפי שנהוגה בסקנדינביה, הליגה מתחילה באביב ומסתיימת בסתיו.

ב-19 ביולי 2006 פרשה מהליגה דבלין סיטי לאחר מספר בעיות עם הספונסר של הקבוצה ולכן הליגה סודרה מחדש ורקורד המשחקים של אותה העונה נגד קבוצה זו נוקה והחישוב שונה.

## אלופות הליגה לפי עונות
* קבוצה המסומנת ב**כתב מודגש** זכתה בגביע ה-FAI אותה העונה והשלימה דאבל מקומי.

### לפי קבוצה

## קישורים חיצוניים
* 

אירלנד
קטגוריה:אירלנד: כדורגל
קטגוריה:תחרויות כדורגל באירלנד
קהילות אה"ו

שמאל|ממוזער|250px|בית הקברות היהודי באלטונה
**קהילות אה"ו** או **איחוד ג' קהילות** הייתה התאגדות של הקהילות היהודיות בעיר המבורג ובעיירות אלטונה וואנדסבק  הסמוכות לה (היום שכונות בהמבורג) שהתקיימה בשנים 1674–1811.

בעיר המבורג התקיימו שתי קהילות יהודיות עוד מן המאה ה-16: קהילה ספרדית של צאצאי האנוסים מפורטוגל, וקהילה אשכנזית שהתרחבה במהלך המאה ה-17 ובעקבות פרעות ת"ח ת"ט (אם כי הכרה רשמית כקהילה מטעם השלטונות קיבלו האשכנזים רק ב-1696). בעיירות אלטונה וואנדסבק הסמוכות להמבורג היו קהילות יהודיות מאמצע המאה ה-17. ב-1671 התאחדו הקהילה האשכנזית של המבורג וקהילת אלטונה למסגרת קהילתית אחת, וב-1674 הצטרפה אליהן קהילת ואנדסבק. הקהילות הצליחו לשמור על המסגרת הקהילתית המשותפת לאורך כל המאה ה-18, אף על פי שהיו תחת מסגרות מדיניות שונות: אלטונה וואנדסבק היו תחת חסותו של מלך דנמרק ואילו המבורג הייתה עיר חופשית ועצמאית. הקהילות שמרו על עצמאותן הארגונית אך היו להן רב ובית דין משותפים שישבו באלטונה, והן התחלקו בתשלום שכרו של רב הקהילה. בשנת 1811, לאחר שכבש נפוליאון את האזור, אילצו השלטונות הצרפתיים לפרק את האיחוד ומאז התקיימה כל קהילה בפני עצמה.

בין רבני קהילות אה"ו:
* רבי משולם זלמן מירלש מנוימרק (בשנים 1678–1706)
* רבי צבי הירש אשכנזי, ה"חכם צבי"
* רבי יחזקאל קצנלבוגן, בעל "כנסת יחזקאל" ועוד. (1712–1749)
* רבי יהונתן אייבשיץ, בעל "אורים ותומים" ו"כרתי ופלתי", ובר-מחלוקתו של רבי יעקב עמדין (נפטר ב-1764)
* רבי יעקב עמדין עצמו, שישב באלטונה כאדם פרטי ולא כיהן כרב הקהילה
* רבי יצחק הלוי הורביץ (1767)
* רבי דוד ברלין (נפטר ב-1771)
* רבי רפאל זיסקינד הכהן מהמבורג, בעל "תורת יקותיאל" (1776–1799)
* רבי נח חיים צבי ברלין בעל "מעיין החכמה" ועוד. (1799–1802)
* רבי צבי הירש זמושץ (1803–1807)

תושבת ידועה נוספת בהמבורג ובאלטונה היא גליקל מהמלין, המתארת בזכרונותיה את הווי החיים בקהילות אה"ו ואירועים היסטוריים שהתרחשו בתקופתה באזור.
## ראו גם
*קהילות שו"ם
*ועד ארבע ארצות
## לקריאה נוספת
*יחזקאל דוקקעס, **[http://hebrewbooks.org/20215 אוה למושב (חלק א')]**, **[http://hebrewbooks.org/29073 חכמי אה"ו (חלק ב')]**, המבורג תרס"ח
*קהילת יהודי המבורג

## קישורים חיצוניים
*אלטונה, המבורג וואנדסבק ב-Jewish Encyclopedia (אנגלית)
* 
* שמואל חגי ,**[http://www.daat.ac.il/daat/history/kehilot/altona.htm קהילות אלטונה, המבורג, ונדסבק]**, התפרסם בביטאון "מחניים" (גיליון ק"כ, מרחשוון, תשכ"ט), ומופיע  באתר דעת.

קטגוריה:יהדות גרמניה
אה"ו
קטגוריה:יהדות המבורג
סמל גאנה

**[[סמל]] [[גאנה]]** הוענק רשמית למדינה ב-4 במרץ 1957 על ידי מלכת בריטניה, המלכה אליזבת השנייה.
## תיאור
הסמל הוא שלט אצולה כחול, המחולק לארבעה רביעים על ידי צלב ג'ורג' הקדוש בעל קצה מוזהב.
במרכז הצלב מצוי אריה מוזהב המסמל את הממלכה המאוחדת, ואת הקשר בין גאנה לבין מדינות חבר העמים הבריטי.

הרביע הראשון (השמאלי העליון) מכיל חרב המכונה "אוקיאמה" המשמשת בטקסים מקומיים. חרב זו מסמלת את הממשל המקומי בגאנה, בעוד שהרביע הימני העליון מציג טירה על שפת הים – טירה זו מייצגת את ארמון המלוכה באקרה לחופי מפרץ גינאה – טירה זו מסמלת את הממשל הלאומי של גאנה.

הרביע השלישי (השמאלי התחתון) מציג עץ קקאו המסמל את העושר החקלאי של גאנה. הרביע הרביעי (הימני התחתון) מציג מכרה זהב המסמל את עושר המחצבים של המדינה.

מעל הדגל חרוזים בצבעי הלאום של גאנה: אדום, ירוק וזהב (צבעי דגל גאנה) ומעליהם כוכב בן חמישה קצוות עם גבול מוזהב המסמל את חירות מדינות אפריקה.

לסמל שני תומכים – עיטים שלצווארם רצועה בצבעי המדינה, ואליה מחוברים כוכבים שחורים.

העיטים מחזיקים קלף שעליו רשום מוטו המדינה באנגלית:** FREEDOM AND JUSTICE** ("חירות וצדק").

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:גאנה: סמלים לאומיים
גאנה
גאנה
קטגוריה:עיט בתרבות
קטגוריה:אריות בסמלי מדינות
סמל גיאנה

**[[סמל]] [[גיאנה]]** אומץ רשמית ב-25 בינואר 1966 על ידי בית הנבחרים של המדינה לאחר שהסמל הוענק למדינה ב-21 בינואר על ידי מלכת בריטניה, המלכה אליזבת השנייה.

הסמל הוא שלט אצולה. בחלקו העליון סמל של לבוש ראש האופייני לתושבי המדינה. שני יהלומים בשני צידי הכובע הייחודי מסמלים את חשיבות הכרייה בכלכלת המדינה. הציצה מסמלת את בית המלוכה, ושני התומכים של הסמל הם יגוארים, שכל אחד מהם מחזיק גרזן, קנה סוכר וענף אורז המסמלים את תעשיות הסוכר והאורז במדינה.

על שלט האצולה מופיעים פרח הוויקטוריה המלכותית - הפרח הלאומי של המדינה, שלושה קווים כחולים המסמלים את שלושת נהרות המדינה, והציפור הלאומית - הואצין.

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:גיאנה: סמלים לאומיים
גיאנה

גיאנה
קטגוריה:חתוליים בתרבות
קטגוריה:בעלי כנף בתרבות
סמל ג'יבוטי

**סמל ג'יבוטי** הוא סמלה הרשמי של רפובליקת ג'יבוטי, הסמל אומץ לאחר שהמדינה קיבלה את עצמאותה ב-25 ביוני 1977.

הסמל כולל חנית אנכית מאחורי מגן מסורתי. מתחת למגן שתי ידיים הנושאות כל אחת סכין גדולה. שתי הידיים מסמלות את שתי הקבוצות האתניות המרכיבות את המדינה (בני העיסא ובני העפרים). את הסמל מקיפים עלי דפנה.

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ג'יבוטי: סמלים לאומיים
ג'יבוטי
ג'יבוטי
שלמי חגיגה

קורבן **שלמי חגיגה** הוא אחד משלושת הקורבנות שמתחייב בהם כל אדם מישראל בעלייתו לרגל לבית המקדש בשלושת הרגלים – פסח, שבועות וסוכות.

מקור המצווה בפסוק  חז"ל פירשו שהכוונה היא שיש להביא קורבן חגיגה בשלושת הרגלים ולאכול אותו עם המשפחה ועם עניים ושאר נזקקים בחברה.

## החייבים במצווה
כל מי שחייב להביא עולת ראייה – חייב להביא שלמי חגיגה. לפיכך גברים חייבים להביא שלמי חגיגה אך הנשים פטורות מכך, כפי שנאמר בעולת ראייה: .

קטנים (ילדים שלא הגיעו לגיל מצוות) פטורים מקורבן זה מן התורה, אך חכמים תקנו שאף הם חייבים. חכמים נחלקו מאיזה גיל קטנים חייבים: לדעת בית שמאי כל ילד שיכול לרכוב על כתפי אביו ולעלות עמו מירושלים להר הבית – חייב במצווה זו, ואילו לדעת בית הלל (שהלכה כמותו) – כל ילד שיכול לאחוז בידו של אביו ולעלות עמו מירושלים להר הבית – חייב במצווה.

מי שאינו יכול לעלות לירושלים ברגל מסיבות שונות (חיגר, זקן או חולה) – פטור מן המצווה. גם בעלי מומים אחרים (חרש, אילם או עיור) – פטורים ממצווה זו.

## דיני הקורבן
חובה על האדם לבוא לעזרה ביום טוב הראשון של החג ולהביא עמו קורבן שלמים. קורבן זה, כקורבן שלמים, יכול להיות פר, כבש או עז, זכר או נקבה. חיוב הבאת הקרבן אינו חל על האדם בכל פעם שהוא נראה בבית המקדש, אלא רק פעם אחת במשך החג.

חובת המצווה היא, כאמור, להביא את הקורבן ביום טוב הראשון של החג, אך מי שאיחר ולא הביא את הקורבן ביום זה יכול להביאו באחד משאר ימי החג. בחג הפסח ניתן להביא את הקורבן באחד משבעת ימי החג, ובחג הסוכות ניתן להביאו באחד משמונת ימי החג (כלומר גם בשמיני עצרת). גם בחג השבועות, אף שהוא בן יום אחד בלבד, ניתן להביא את הקורבן באחד מששת הימים שלאחר החג. לאחר שעברו ימים אלה לא ניתן להביא את הקורבן.

לקורבן זה אין שיעור מינימלי מן התורה, שנאמר , אך חכמים קבעו שיעור מינימלי לערכו של הקורבן. לפי בית שמאי הקרבון צריך להיות שווה מעה אחת של כסף, ולפי בית הלל (שהלכה כמותו) הקרבן צריך להיות שווה שתי מעות של כסף.

קרבן זה, ככל קורבן שלמים מחולק לשלושה חלקים:
* אימורי הקרבן – מוקטרים על גבי המזבח.
* החזה ושוק הימין של הבהמה – ניתנים לכוהנים ונאכלים על ידיהם ועל ידי בני ביתם בתחומי ירושלים המקודשת.
* שאר בשר הקורבן – נאכל על ידי מקריב הקורבן, בני ביתו ואורחיו בתחומי ירושלים המקודשת.

פרטי הדינים של קרבן זה מופיעים במסכת חגיגה אשר נקראת על שם קרבן זה.

## חגיגת ארבעה עשר

קיים סוג נוסף של קורבן שלמי חגיגה הקרב בארבעה עשר בניסן ביחד עם קורבן הפסח. קורבן זה הנקרא **חגיגת ארבעה עשר** אינו חובה, והוא בא כדי שקורבן הפסח הנאכל אחריו ייאכל "על השובע" (כלומר כדי להשביע, כדי שקרבן פסח לא יאכל מתוך רעב כבד).

## ראו גם
*קורבן שלמים

**קרבנות נוספים שיש להקריב ברגל:**
*עולת ראייה
*שלמי שמחה

## לקריאה נוספת
* **[[אנציקלופדיה תלמודית]]**, כרך י"ב, **חגיגה**

## קישורים חיצוניים
* 
* קרבן חגיגה באתר אנציקלופדיה דעת
* הרב אליעזר מלמד, מצוות העלייה לרגל בזמן שבית המקדש קיים בספרו פניני הלכה
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בית המקדש
קטגוריה:קורבנות ביהדות: חגים
קטגוריה:קורבן שלמים
קטגוריה:מצוות בית המקדש
קטגוריה:מסכת חגיגה
בלייק אדוארדס

**בלייק אדוארדס** (באנגלית: **Blake Edwards**; 26 ביולי 1922 - 15 בדצמבר 2010) היה במאי קולנוע מוערך, זוכה פרס אוסקר ומי שאחראי למספר הפקות גדולות כגון סדרת סרטי "הפנתר הוורוד" והסרטים המצליחים "ארוחת בוקר בטיפאני" ו"ויקטור ויקטוריה".

## קורות חיים
נולד ב-26 ביולי 1922 בעיר טולסה, באוקלהומה שבארצות הברית בשם ויליאם בלייק קראמפ (William Blake Crump). בילדותו שיחק במספר סרטים ואף כתב תסריטים. פריצתו בתחום הבימוי הייתה ב-1961 כשביים והפיק את הסרט "ארוחת בוקר בטיפאני" בכיכובה של זוכת האוסקר אודרי הפבורן. ב-1962 ביים את הסרט "ימים של יין ושושנים" עם ג'ק למון ולי רמיק.

לאחר סרט זה בא "הפנתר הוורוד" בכיכובו של השחקן והקומיקאי פיטר סלרס, שיצא לאקרנים ב-1963 והפך לסרט קומדיה אשר בעקבותיו באו עוד שמונה סרטים שגם הם הפכו ללהיטים.

ב-1959 ביים את הקומדיה "מבצע תחתונית" עם קרי גרנט וטוני קרטיס. ב-1965 כתב וביים את הקומדיה "המירוץ הגדול" בכיכובם של ג'ק למון וטוני קרטיס. ב-1984 ביים את הסרט "מיקי ומוד" עם דדלי מור בתפקיד הראשי.

לאחר נישואיו לשחקנית הקולנוע ג'ולי אנדרוז, הוא ביים והפיק מספר סרטים בהשתתפותה, לרבות דרלינג לילי, הקומדיה "10", הדרמה "סיפור חיים" (1986), והסרט עטור הפרסים "ויקטור ויקטוריה".

בטקס האוסקר ה-75 ב-2004 זכה אדוארדס בפרס אוסקר לשם כבוד על מפעל חיים.

היה נשוי לפטרישה ווקר בין 1953 ל-1967 ולהם שני ילדים משותפים. מאז 1969 ועד פטירתו היה נשוי לג'ולי אנדרוז ולהם שתי בנות מאומצות.

בשנת 2005 הוענק לו תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת המדינה של אריזונה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אוקלהומה
קטגוריה:טלסה (אוקלהומה): אישים
קטגוריה:במאי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:זוכי אוסקר: פרסי כבוד
קטגוריה:זוכי פרס אדגר
קטגוריה:זוכי פרס פטל הזהב: במאים
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: קולנוע
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת המדינה של אריזונה
קטגוריה:זוכי פרס גילדת הכותבים של אמריקה: מפעל חיים: פרס לורל להישג תסריטאי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1922
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2010
ספגטיפיקציה

**ספגטיפיקציה** (אנגלית: **Spaghettification**) היא תהליך שבו גוף נמתח ומתפרק בעת נפילה לעבר עצם מסיבי כמו חור שחור. התופעה מתרחשת כתוצאה מפעולת כוחות גאות על הגוף. מקור המושג במילה "ספגטי" שבה השתמש סטיבן הוקינג בספרו קיצור תולדות הזמן על מנת לתאר את השינוי בצורתו של אסטרונאוט שמתקרב לחור שחור. תופעת הספגטיפיקציה יכולה להתרחש בעת נפילה לעבר חורים שחורים או לעבר עצמים קטנים ומסיביים אחרים, כמו כוכבי נייטרונים. 

על גוף הנופל לעבר עצם יופעל כוח חזק יותר בחלקו הקרוב אל העצם, ולכן הוא צפוי להימתח בכיוון הנפילה. זהו ביטוי של התופעה הידועה בשם **כוחות גאות**. כוחות הגאות שמפעיל עצם על גוף פרופורציוניים למסת העצם, ובקירוב, פרופורציוניים הפוכים למרחק מהעצם בחזקה השלישית. לכן, הכוחות מתחילים להיות משמעותיים רק במרחק קטן מעצם מסיבי. ככל שמסת העצם גדולה יותר, כך יגדל המרחק שבו הספגטיפיקציה תתחיל להיות משמעותית.

בחור  שחור כוכבי, שרדיוסו קילומטרים ספורים, תהליך זה יכול להתרחש עוד לפני ההגעה לאופק האירועים, בעוד שבחור שחור על-מסיבי, הגדול הרבה יותר, התהליך צפוי להתחיל עמוק בתוך אופק האירועים. עם ההתקרבות אל הסינגולריות של החור השחור, כוחות הגאות גדלים ותהליך הספגטיפיקציה מתחזק, עד כי בשלב מסוים, הגוף לא יוכל לעמוד יותר בכוחות, והוא צפוי להיקרע לגזרים. מאחר שגודלו של החור השחור אפסי, ספגטיפיקציה תקרע לגזרים אפילו אטומים.

## קישורים חיצוניים
* מוות מחור שחור, ניל דה-גראס טייסון ממצפה הכוכבים היידן במוזיאון האמריקני להיסטוריה של הטבע

קטגוריה:חורים שחורים
ליגת העל ההונגרית

**ליגת העל ההונגרית** (בהונגרית: **Magyar labdarúgó-bajnokság**) היא ליגת הכדורגל הבכירה בהונגריה. הליגה הוקמה בשנת 1901, כשהונגריה עוד הייתה חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית והמשיכה לפעול, לעיתים במתכונת של חלוקה על שתי שנים (קיץ עד אביב) ולפעמים במתכונת של שנה שלמה (אביב עד סתיו), אך נפסקה במהלך מלחמת העולם הראשונה ופעלה כרגיל במהלך מלחמת העולם השנייה.

מטעמים מסחריים שמה הרשמי של הליגה היה בעבר Borsodi Liga, וכיום "ליגת מוניקומפ" (Monicomp Liga).

כיום בליגה מתחרות 12 קבוצות, המשחקות זו מול זו במשך שלושה סיבובים, פעם אחת בחוץ, פעם אחת בבית, ועוד פעם בשלב הסיבוב השלישי כאשר המארחת נקבעת על פי המיקום בליגה בסוף שני הסיבובים הקודמים. בסוף העונה הקבוצה שסיימה במקום הראשון וזכתה באליפות מעפילה למוקדמות ליגת האלופות, והקבוצות שסיימו במקום השני והשלישי, בנוסף לזוכה בגביע ההונגרי מעפילות למוקדמות הליגה האירופית. שתי הקבוצות שסיימו במקומות האחרונים יורדות לליגת המשנה, ומוחלפות בשתי הקבוצות שסיימו במקום הראשון בליגה זו.

## היסטוריה
האליפות הראשונה בליגה ההונגרית התקיימה בשנת 1901, כשהונגריה עוד הייתה חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית, ובעונת הבכורה התחרו: בודפשט TC, מגיאר, פרנצווארוש, מוגייטמי, ו-SC בודפשט. בשתי האליפויות הראשונות זכתה בודפשט TC, אך בהמשך העשור זכו פרנצווארוש ו-MTK בודפשט. מ-1908 ועד 1913 זכתה פרנצווארוש ב-5 אליפויות ברצף. לאחר מכן מ-1913 ועד 1923 זכתה MTK בודפשט ב-10 אליפויות ברציפות, וקבעה את רצף האליפויות הכי גדול בהיסטוריה של הכדורגל ההונגרי מאז ומעולם עד היום. בהמשך זכתה פרנצווארוש בעוד 3 אליפויות ובודפשט הוסיפה עוד אליפות, כך שעד ל-1929 זכתה MTK בודפשט ב-13 אליפויות, ופרנצווארוש ב-11 ושלטו לחלוטין בכדורגל ההונגרי. בעונה שפתחה את שנות ה-30 הצטרפה למירוץ האליפויות גם אויפשט שזכתה ב-5 אליפויות בעשור זה. מועדון הכדורגל WMFC צֶ'פֶּל זכה בתחילת שנות ה-40 וב-1948, בשלוש אליפויות והמועדון נַגיוָרַאדי AC זכה גם הוא באליפות הראשונה שלו ב-1944, כאשר אויפשט ממשיכה את התקופה הטובה ב-3 אליפויות ברצף החל מ-1945 ועד 1947. ב-1950 הצטרפה בודפשט הונבד לרשימת האלופות וזכתה ב-5 אליפויות בעשור זה, כאשר בשאר זוכות MTK בודפשט וואשאש שזוכה באליפות הראשונה שלה ב-1957.

בשנות ה-60 זוכות ואשאש ופרנצוורוש ב-4 אליפויות נוספות כל אחת, כאשר בתווך זוכה גיור באליפות הראשונה שלה ב-1963.החל מסוף שנות ה-60 ועד לאמצע שנות ה-70 הוסיפה אויפשט לזכות ב-7 אליפויות ברציפות ובסך הכל זכתה ב-9 אליפויות מתוך 11 עונות מ-1969 ועד 1979. בתחילת שנות ה-80 זוכות בודפשט הונבד, פרנצווארוש, וגיור (2 אליפויות). ב-6 השנים הבאות זוכה הונבד ב-5 אליפויות שרק MTK הורסת לה את הרצף. שנות ה-90 התאפיינו בחוסר יציבות בליגה ומתוך 11 האליפויות הבאות זוכות 6 אלופות שונות, כולל 2 אלופות בכורה: ואץ סמסונג ודונפר. בהמשך מצטרפת גם זלאגרסגי ט.א. לאלופות החדשות ודברצן ו.ס.ק. שמ-2004 ועד 2014 זוכה ב-7 אליפויות, מתוכן 3 ברצף. בתווך זוכה וידאוטון ב-2 אליפויות ומוסיפה את השלישית ב-2017/2018. לקראת סוף העשור מחזקת את מעמדה פרנצווארוש כאשר היא זוכה באליפות מעונת 2018/2019 עד 2024/2025 ברציפות.

## קבוצות הליגה
**קבוצות הליגה לעונת 2025/2026**

## אלופות הליגה לפי עונות
* קבוצה המסומנת ב**כתב מודגש** זכתה בגביע ההונגרי באותה העונה והשלימה דאבל מקומי.

## אליפויות לפי קבוצה

## קישורים חיצוניים
* 

הונגריה
קטגוריה:תחרויות כדורגל בהונגריה
קטגוריה:תחרויות ספורט בהונגריה
דינמו בוקרשט

**דינמו בוקרשט** (ברומנית: **Dinamo Bucureşti**) היא קבוצת כדורגל רומנית, מעיר הבירה בוקרשט. הקבוצה, אחת משלוש קבוצות בכירות מהעיר, משחקת בצבעים אדום ולבן ומארחת את משחקיה באצטדיון דינמו.

## היסטוריה
המועדון נוסד ב-14 במאי 1948, כאיחוד של שני מועדונים מהעיר בוקרשט, תחת חסותו של משרד הפנים הרומני, שהיה ממונה על המשטרה. אחד משני המועדונים היה מכבי בוקרשט, שייצג את הקהילה היהודית ברומניה. שנים רבות היו שחקני דינמו (בכל מדינה קומוניסטית) מקבלי משכורת כאנשי משטרה. במשך שנתיים ייצגו את המועדון שתי קבוצות בכירות, "דינמו א'" ו"דינמו ב'", אך בשנת 1950 נדד המועדון השני לערים אחרות, עד אשר התיישב בבקאו בשנת 1958. כשלוש שנים וחצי לאחר הקמת המועדון, ב-14 באוקטובר 1951, נוסד אצטדיון דינמו, בו משחקת הקבוצה עד היום.

בשנת 1956 זכתה דינמו באליפות ליגת העל הרומנית לראשונה. בסתיו התמודדה בגביע אירופה לאלופות ואף ניצחה את גלאטסראיי בסיבוב המוקדמות אך הפסידה לצסק"א סופיה בסיבוב הראשון והודחה מהטורניר. שלוש שנים מאוחר יותר זכתה בגביע הרומני לראשונה.

בשנים 1962–1964 זכתה דינמו בשלוש אליפויות, כולל דאבל בשנת 1964, לאחר ניצחון בגמר 3–5 על סטיאווה בוקרשט.ב-1965 שיחקה מול אינטר מילאנו בגביע אירופה לאלופות, ואף ניצחה אותה 1–2 בבוקרשט, אך בעקבות הפסד 0–2 במילאנו הודחה מהטורניר.

ב-1968 זכתה דינמו בגביע לאחר ניצחון בגמר על ראפיד בוקרשט. בסתיו 1970 עברה את פנאתינאיקוס בגביע אופ"א אך הודחה על ידי ליברפול.

בעונת 1981/1982 עבר המועדון את אינטר מילאנו בגביע אירופה לאלופות, והפסיד לגטבורג השוודית אשר זכתה לבסוף בגביע. בעונת 1983/1984 הגיעה דינמו לחצי גמר גביע אירופה לאלופות, שם הפסידה לליברפול. בעונת 1989/1990 הגיעה לחצי גמר גביע אירופה למחזיקות גביע, שם הפסידה לאנדרלכט.

בתום עונת 2021/2022, נשרה הקבוצה לראשונה ב-74 שנות קיומה לליגת המשנה, לאחר הפסד במשחקי הפלייאוף לאוניברסיטת קלוז'. הקבוצה הצליחה לחזור לליגה הבכירה לאחר עונה אחת לאחר שסיימה במקום השלישי בליגת המשנה.

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:קבוצות כדורגל רומניות
קטגוריה:בוקרשט: מועדוני כדורגל
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1948
קטגוריה:בוקרשט: מועדוני ספורט
ז'וניניו

**אנטוניו אַאוּגוּסטוֹ ריבּיירו רייס ז'וניור** (בפורטוגזית: **Antônio Augusto Ribeiro Reis Júnior**; נולד ב-30 בינואר 1975), הידוע יותר כ**ז'וניניו פרנאמבואקנו** (Juninho Pernambucano) או פשוט כ**ז'וניניו**, הוא כדורגלן עבר ברזילאי ששיחק בעמדת הקשר. את רוב הקריירה שלו העביר בואסקו דה גאמה הברזילאית ובאולימפיק ליון הצרפתית. ז'וניניו ידוע בתור שחקן בעל בעיטה חזקה מאוד ויכולת טכנית גבוהה והיה נחשב לאחד הבועטים הטובים בכל הזמנים.

## קריירה
ז'וניניו התחיל את הקריירה בקבוצת הכדורגל ספורט קלוב רסיפה, ולאחר עונה מוצלחת במועדון עבר למועדון ואסקו דה גאמה. הוא שיחק בקבוצה במשך 7 שנים והיה שחקן מפתח בקבוצה. הוא עימה זכה פעמיים בליגת העל הברזילאית ב-1997 וב-2000 ובגביע ליברטדורס. בזכות הצלחתו בקבוצה, זכה ז'וניניו לאהבת אוהדי הקבוצה.

ב-7 בספטמבר 1999 היה לשחקן הראשון בהיסטוריה שמשתתף בשני משחקים רשמיים בשתי מדינות שונות באותו יום, לאחר שעלה כמחליף במשחק של נבחרת ברזיל מול נבחרת ארגנטינה, ולאחר מכן טס לאורוגוואי והשתתף במשחק של קבוצתו ואסקו דה גאמה מול נסיונל ממונטווידאו במסגרת גביע מרקוסור.

בשנת 2001 עבר לשחק באולימפיק ליון הצרפתית. מאז החל ז'וניניו לשחק בקבוצה, זכתה הקבוצה בשבע אליפויות הליגה הצרפתית רצופות. בנוסף, זכה ז'וניניו עם הקבוצה בגביע הצרפתי בשנת 2008. ההישג האירופי של הקבוצה ושל ז'וניניו היה הגעה לרבע גמר ליגת האלופות שלוש פעמים.

בשנת 2009, לאחר שמונה עונות במהלכן זכה בשבע אליפויות, עזב ז'וניניו את ליון ועבר לאל-גארפה מקטר שם שיחק שתי עונות. בשנת 2011 חזר ז'וניניו לברזיל וחתם בוואסקו דה גאמה.

ב-17 בדצמבר 2012 חתם ז'ונינו בקבוצת ניו יורק רד בולס מליגת ה-MLS. 

ב-11 ביולי 2013 חתם ז'ונינו בואסקו דה גאמה הברזילאית. זוהי הקדנציה השלישית של השחקן במועדון.

ז'וניניו שיחק 44 משחקים בנבחרת ברזיל וזכה עם הנבחרת בגביע הקונפדרציות בשנת 2005. יתר על כן, הוא השתתף ז'וניניו במונדיאל 2006. במונדיאל 2006 פתח ז'וניניו בנבחרת ברזיל בשני משחקים (נגד צרפת ויפן) ועלה מהספסל במשחק אחד (נגד גאנה). לאחר הטורניר הודיע על פרישה מהנבחרת הלאומית.

ב-30 בינואר 2014 הודיע ז'וניניו על פרישה ממשחק פעיל בגיל 39.

## תארים
; ספורט קלוב רסיפה
* אליפות פרנמבוקו: 1994

; ואסקו דה גאמה
* זכיות באליפות ליגת העל הברזילאית (2): 1997, 2000
* אליפות ריו דה ז'ניירו: 1998
* גביע ליברטדורס: 1998
* אליפות ריו-סאו פאולו: 1999
* גביע מרקוסור: 2000

; אולימפיק ליון
* אליפות הליגה הצרפתית (7): 2002, 2003, 2004, 2005, 2006, 2007, 2008
* הגביע הצרפתי: 2008

; נבחרת ברזיל
* גביע הקונפדרציות: 2005

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ברזילאים
קטגוריה:קשרי כדורגל ברזילאים
קטגוריה:רסיפה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני רסיפה
קטגוריה:כדורגלני ואסקו דה גאמה
קטגוריה:כדורגלני אולימפיק ליון
קטגוריה:כדורגלני אל-ע'ראפה
קטגוריה:כדורגלני ניו יורק רד בולס
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ברזיל
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2001
קטגוריה:כדורגלני גביע הקונפדרציות 2005
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2006
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1975
סכר גרנד קולי

**סכר גרנד קולי** או **סכר קולי הגדול** (באנגלית: **Grand Coulee Dam**), הוא סכר הידרואלקטרי על הנהר קולומביה במדינת וושינגטון שבארצות הברית. זהו סכר הבטון הגדול ביותר בצפון אמריקה ומבנה הבטון הגדול ביותר בארצות הברית. הבנייה החלה בדצמבר 1933 והסתיימה רשמית בשנת 1942, כאשר תחנת הכוח של הסכר החלה לפעול כבר משנת 1941.

עם סיום הבנייה היה הסכר הגדול ביותר בעולם באותה עת.

בהדרגה הפך הסכר לחלק מפרויקט אגן קולומביה , הכולל ארבעה סכרים נוספים, שלושה אגמי אחסון, ו-2,300 קילומטרים של תעלות תשתית, שמתפתלות על שטח של חצי מיליון דונם של מדבר.

נכון לשנת 2005 גרנד קולי הוא הסכר שמספק הכי הרבה חשמל בארצות הברית.

## השלכות בניית הסכר על הסביבה
לא היה מיזם ציבורי אחר בעל השפעה גדולה יותר על פיתוח אזור הפסיפיק נורת' וסט.

עם זאת, המיזם גרם להשלכות חברתיות וסביבתיות חמורות כל כך, שעל פי מחקר שפורסם בשנת 2000, לו סכר גרנד קולי היה מתוכנן בזמן המחקר, לא יכול היה לקבל את האישור הנדרש כדי להיבנות.

חלק מההשלכות החברתיות של בניית הסכר כלל את היחס של הממשל להצפות. כ-400 חוות ו-10 קהילות קטנות, שאוכלוסייתן מונה בין 3,000 ל-4,000 איש, נאלצו לעבור ממקומות שהוצפו על ידי הסכר. מרבית המפונים החשיבו את הפיצוי הממשלתי שניתן להם כלא-מספק. מעבר לכך, פגעו ההצפות באתרי עתיקות, אתרי דיג ובתי קברות.

מאחר שהסכר נבנה ללא מעבר המיועד לנדידתם של דגים, בניית הסכר חיסלה את אוכלוסיית הסלמון בחלק מאזורי נהר קולומביה. אובדן הדגים גרר אחריו את אובדן אורח החיים המסורתי ששימרו קהילות אינדיאניות מקומיות במשך אלפי שנים. 2 קהילות אינדיאניות שמונות כ-2,500 איש נאלצו לנטוש את ביתם בעקבות בניית הסכר.

השלכות אלו גרמו לכך שלאורך הרחבת פרויקט אגן קולומביה במשך המאה ה-20, השתנתה דעת הקהל בנושא היחס למי הנהר, והתוכניות ליצור סכרים ב-50 הקילומטרים האחרונים של הנהר לא יצאו אל הפועל מאחר שהגישה החדשה נסובה בעיקר סביב שמירה על הנהר, ופחות סביב ניצולו כמשאב.

ימין|ממוזער|600px|סכר גרנד קולי

## קישורים חיצוניים

* סכר גרנד קולי כאחד משבעת הסכרים המשמעותיים, על פי מגזין Popular Mechanics.
* סכר גרנד קולי באתר History Link, האנציקלופדיה ההיסטורית של מדינת וושינגטון.
* 
*   
*  
*  
*   

## הערות שוליים
 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
גרנד קולי
קטגוריה:מדינת וושינגטון: מבנים
קטגוריה:ארצות הברית: תחנות כוח הידרואלקטריות
גרנד קולי