קתלין בלנקו

**קתלין מארי בלנקו** (באנגלית: **Kathleen Marie Blanco**; ) הייתה פוליטיקאית אמריקאית מלואיזיאנה, חברת המפלגה הדמוקרטית, שכיהנה כחברת בית הנבחרים של לואיזיאנה בשנים 1984–1989, לאחר מכן ועד 1996 כחברת נציבות השירות הציבורי של לואיזיאנה, לאחר מכן ועד 2004 כסגנית מושל המדינה, ולאחר מכן ועד 2008 כמושלת לואיזיאנה ה-54, האישה הראשונה ועד כה היחידה שכיהנה בתפקיד זה.

כשנבחרה כמושלת, תיארה בלנקו את סדרי העדיפות העיקריים שלה כמתן שירותי בריאות במחיר סביר, שיפור מערכת החינוך, וסיוע ליצירת כלכלה חזקה ותוססת באמצעות יוזמות פיתוח כלכלי אגרסיביות. פעילותה כמושלת השתנה באופן דרמטי ב-2005, כאשר חופי לואיזיאנה ניזוקו קשות על ידי שתי סופות הוריקן שהתחוללו בהפרש של פחות מחודש זו מזו. באוגוסט הכתה הוריקן קתרינה את אזור ניו אורלינס, שטח אורבני של 1.4 מיליון תושבים. לאחר מכן, בספטמבר, הכתה הוריקן ריטה את החוף הדרום-מערבי של המדינה, וגרמה ל-300,000 איש נוספים לאבד את מקום מגוריהם. יותר מ-200,000 יחידות דיור נהרסו, 81,000 בתי עסק נסגרו, כלל מערכות החשמל והתקשורת נקרעו לגזרים, ומיליון איש הפכו לחסרי בית כתוצאה מההצפות הקשות שנגרמו עקב הכשל של סוללות ההגנה ונחשולי הסופה.

רבים סברו שהתגובה המידית של רשויות העיר, ממשלת המדינה והממשלה הפדרלית היו בלתי מספיקות, ובהמשך הודתה בלנקו שהיו כשלים בחלק מפעולות הממשל שלה לפני ואחרי הסופה. עם זאת, ביקורת רבה, הן ברמה המקומית והן ברמה הלאומית, הוטחה נגד הסוכנות הפדרלית לניהול מצבי חירום ונגד הנשיא ג'ורג' ווקר בוש, על מה שנראה כתגובה ראשונית איטית לאסון ועל חוסר ניהול יעיל, והטיפול באלו שניסו להתפנות מהעיר.

במרץ 2007 הודיעה בלנקו שהיא לא תתמודד בבחירות לתקופת כהונה שנייה באותה שנה, באומרה שתחת זאת היא "תמקד את זמנה ומרצה [בשארית תקופת כהונתה] בעבודה עבור האנשים, ולא בפוליטיקה" ובהתמודדות לתקופת כהונה שנייה. ביוני 2011 אובחנה בלנקו כחולת הסרטן, וב-2019 נפטרה מהמחלה.
## ראשית חייה
קתלין בלנקו נולדה בשם קתלין מארי בבינו בעיר ניו איבריה שבלואיזיאנה, כבתם של לואיס בבינו ושל לוסיל (לבית פרמין) בבינו, שניהם ממוצא קייג'וני. סבה מצד אביה היה חוואי וחנווני שהחזיק בבעלותו חנות כפרית, ואביה היה איש עסקים שעבר לכפריר קוטו שליד ניו איבריה ובו שכנו כנסייה אחת ובית ספר יסודי אחד. בלנקו התחנכה באקדמיית מאונט כרמל, שהיה בית ספר לבנות שנוהל על ידי נזירות המסדר הכרמליתי, ששכן על גדות נהר באיו טאשה . ב-1964 סיימה בלנקו לימודי תואר בוגרת במדעים בחינוך עסקי באוניברסיטת לואיזיאנה בלפאייט, שאז נקראה אוניברסיטת דרום-מערב לואיזיאנה. היא גם הייתה חברת מועדון הנשים קאפא-דלתא. ב-8 באוגוסט 1964 היא נישאה לריימונד בלנקו, מאמן פוטבול ומחנך, ולשניים נולדו שישה ילדים.

לאחר סיום לימודיה, לימדה בלנקו לימודי עסקים בבית ספר תיכון. לאחר מכן היא גידלה את ילדיה במשך כ-15 שנה. בהמשך היא עבדה כמנהלת מחוז עבור מחלקת המסחר של ארצות הברית, ויחד עם בעלה היא החזיקה במשרד יועצים למחקר פוליטי ולמחקר שיווק.

טרם בחירתה כמושלת, שימשה בלנקו בתפקידים ציבוריים במשך עשרים שנה. ב-1983 היא הייתה האישה הראשונה שנבחרה כמחוקקת מטעם העיר לפאייט, וכיהנה במשך חמש שנים כחברת בית הנבחרים של לואיזיאנה. בתקופת כהונתה הראשונה היא וידידתה אוולין בלאקמון היו שתיים מתוך חמש הנשים היחידות בשני בתי בית המחוקקים המדינתי. ב-1988 היא ניצחה בבחירות את הרפובליקני קרנן "סקיפ" הנד והייתה לאישה הראשונה בלואיזיאנה שנבחרה למועצת השירות הציבורי, תפקיד בו היא שמשה במשך שבע שנים, והייתה האישה הראשונה ששימשה כיושבת ראש המועצה. ב-1996 נבחרה בלנקו לתפקיד סגנית מושל לואיזיאנה, תפקיד בו היא כיהנה במשך שמונה שנים.
## מושלת לואיזיאנה
ב-15 בנובמבר 2003 נבחרה בלנקו כמושלת לואיזיאנה ה-54 לאחר שהביסה את יריבה הרפובליקני בובי ג'ינדאל בבחירות הכלליות ביחס קולות של 52 מול 48 אחוזים. ב-12 בינואר 2004 היא הושבעה לכהונתה. את השבועה היא נשאה בשפות אנגלית וצרפתית, וירשה בתפקיד את מייק פוסטר. בתפקיד ראש הסגל היא הותירה בתפקידו את אדי קופלין ששימש בתפקיד תחת פוסטר. לתפקיד נציב המנהל של המדינה היא מינתה את ג'רי לוק לבלנק, שירש אותה בבית הנבחרים של לואיזיאנה ב-1989 כאשר נבחרה למועצת השירות הציבורי. בלנקו קיימה מסעות מחוץ ללואיזיאנה יותר מקודמה בתפקיד, בחפשה אחר משאבים חדשים לפיתוח הכלכלי של המדינה. היא ביקרה בנובה סקוטיה, ובדצמבר 2004 היא קיימה ביקור בקובה כדי לקדם את הסחר עם מדינה זו. במהלך ביקורה השנוי במחלוקת, היא נפגשה עם נשיא קובה פידל קסטרו, כאשר באותה תקופה לא היו לארצות הברית יחסים דיפלומטיים עם קובה. ב-2005 ערכה בלנקו סיור בארצות אסיה, וביקרה ביפן, בסין ובטאיוואן.

על אף האנדרלמוסיה שנוצרה עקב סופות ההוריקן קתרינה וריטה, עמדה בלנקו בכל המטרות שהציבה לעצמה עד תום כהונתה כמושלת, כשהבולטות בהן היו מתן עדיפות להשקעות בחינוך מגיל גן הילדים ועד לאוניברסיטה. היא גייסה מספר עסקים ללואיזיאנה, והנהיגה מדיניות להנחת יסודות עבור שיקום חופי לואיזיאנה.

כמושלת, הייתה בלנקו חברת אגודת המושלים הלאומית ואגודת המושלים הדמוקרטים, ושימשה כנשיאת אגודת המושלים הדרומיים.
### הוריקן קתרינה
ממוזער|250px|בלנקו עם הנשיא בוש במהלך הוריקן קתרינה.

ב-27 באוגוסט 2005, בדברה על הוריקן קתרינה, אמרה בלנקו לתקשורת במחוז ג'פרסון, "אני מאמינה שאנו מוכנים. זה הדבר היחידי שתמיד יכולתי להתפאר בו". מאוחר יותר באותו יום היא העבירה בקשה לסיוע פדרלי ולעזרה כספית של 9 מיליון דולר לנשיא ג'ורג' ווקר בוש, שבה צוין,

במכתב הבקשה שלה ציינה בלנקו, "כתגובה למצב, נקטתי בצעדים המתאימים על פי חוקי המדינה והנחתי להוציא לפועל תוכנית חירום מדינתית ב-26 באוגוסט 2005, בהתאם לסעיף 501 (a) של חוק סטפורד . מצב חירום מדינתי הוכרז במדינה כדי לסייע לפינוי אזורי החוף בהתאם לתוכנית הפינוי המדינתית".

ב-27 באוגוסט פרסמה הסוכנות הפדרלית לניהול מצבי חירום הצהרה, שבה נאמר שהנשיא בוש אישר את הקצאת המשאבים הפדרליים בעקבות ניתוח של הסוכנות של הבקשה לסיוע פדרלי. הודעה של הבית הלבן מאותו יום אישרה את הסיוע על ידי הנשיא בוש. ב-28 באוגוסט שלחה בלנקו מכתב לנשיא בוש שבו הוגדל סכום הסיוע המבוקש ל-130 מיליון דולר. ראש עיריית ניו אורלינס ריי נגין, בתגובה להצעה של אמטרק לרכבת לפינוי תושבי העיר, דחה את ההצעה, הכריז על מצב חירום, ולאחר מכן ביטל אותו. לאחר מכן הוא טס לדאלאס עם משפחתו. בשלב זה הכריז הנשיא בוש על מצב חירום בלואיזיאנה, ומינה את לוטננט גנרל ראסל אונריי  מצבא ארצות הברית כאחראי על כל הכוחות. בוש שלח את אנשי המשמר הלאומי ומשמר החופים, את אוניית הסער האמפיבית בטאן, ואת חיל האוויר של ארצות הברית. היה זה כוח המשימה הגדול ביותר של כוחות צבאיים בתוככי ארצות הברית מאז מלחמת האזרחים האמריקאית.

בלנקו פיקחה על פינוי מסיבי של 93 אחוזים מתושבי אזור ניו אורלינס, ועל מאמצי הסיוע שהתבצעו לאחר מכן שבהם הועסקו עובדי מדינה, כוחות אכיפת החוק מכל רחבי לואיזיאנה וארצות הברית, מתנדבים אזרחיים, ושירותי חירום פדרליים כמו משמר החופים וכוחות צבאיים נוספים. יותר מ-60,000 איש ניצלו והועברו מהאזורים הנפגעים לאחר הסופה. כמפקדת העליונה של המשמר הלאומי של לואיזיאנה, קראה בלנקו לעמיתיה המושלים לשלוח כוחות תגבור, שכן יותר משליש מאנשי המשמר הלאומי המדינתי שירתו אז בעיראק ובאפגניסטן. במסגרת התגובה לבקשה זו נשלחו כמעט 40,000 איש והוכפפו לפיקודה של בלנקו, אחד ממבצעי הפעלת הכוחות הביתיים הגדולים ביותר בהיסטוריה של ארצות הברית.

ב-1 בספטמבר, עם ההסלמה של דיווחים על מעשי ביזה ואי-ציות לחוק, הודיעה בלנקו על שליחת 300 אנשי המשמר הלאומי לתגבור משטרת ניו אורלינס, באומרה,

לאחר הודעה זו הגיעה ההצהרה של הנשיא בוש שבוזזים בניו אורלינס ובמקומות אחרים באזורים השרויים באי-סדר כתוצאה מהוריקן קתרינה, יטופלו ב"אפס סובלנות".

בביקור שערך בוש בלואיזיאנה ב-2 בספטמבר, חמישה ימים לאחר הסופה, הוא הציע להכפיף את המשמר הלאומי של לואיזיאנה לפיקוד פדרלי כדי לפשט את המבנה הפיקודי. בלנקו דחתה את ההצעה עקב הפיכת המשמר הלאומי חלק מכוחות צבאיים פדרליים, ואיבוד סמכויות השיטור הנחוצות לו. בוש המשיך ללחוץ בנוגע להצעה זו, ובלנקו דחתה אותה בכתב, בציינה את הצורך בגמישות בפעולות המשמר הלאומי, במיוחד הצורך באנשים באזורים אחרים בנוסף לאזור ניו אורלינס שבהם כוחות הצבא לא פעלו באותה עת. דווח שמושל מיסיסיפי היילי ברבור דחה הצעה דומה מהנשיא. בהנחה שכוחות המשמר הלאומי של שתי המדינות היו עוברות לפיקוד פדרלי, לא היה עולה בידם לעסוק באכיפות חוק באופן ישיר, כלומר לשלוט על מעשי הביזה, על פי סעיפי חוק ייפוי הכוח  מ-1878. באסונות טבע קודמים לא ננקטה מדיניות לשילוב הפיקוד על המשמר הלאומי והפעולות הצבאיות תחת סמכות הנשיא. על פי חוק ההתקוממות של 1807, עמדה לזכות הנשיא בוש הסמכות לקחת את הפיקוד על יחידות המשמר הלאומי של המדינה גם ללא הסכמת המושלת, אך אף נשיא לא נקט בצעד כזה מאז לינדון ג'ונסון בשנות ה-60, ובוש החליט בסופו של דבר לא לעשות כן. על כל פנים, בלנקו ומייג'ור גנרל בנט לנדרנו , השליש הראשי וקצין הבכיר של המשמר הלאומי של לואיזיאנה, שיתפו פעולה עם לוטננט גנרל אונריי, שפיקד על הפעולות הצבאיות הפדרליות במסגרת "כוח המשימה המשותף קתרינה" .

רשתות CNN ופוקס ניוז דיווחו שהמחלקה לביטחון המולדת של לואיזיאנה, שפעלה תחת פיקודה של בלנקו, סירבה לאפשר לצלב האדום האמריקאי להיכנס לתחומי העיר ניו אורלינס. הארגון אישר שהוא לא נכנס לעיר כדי להגיש סיוע, אך גם ציין שהוא מספק סיוע במרכזי הפינוי: "בשעה שהאנשים הנותרים בעיר מפונים מניו אורלינס, תפקידו הראוי ביותר של הצלב האדום הוא לספק מקום בטוח לאנשים לשהות בו ולוודא שצורכי החירום שלהם מסופקים. צוותנו מלאים ומצוידים כדי לטפל באנשים אלו מרגע שהם יפונו". סגן המנהל של המחלקה לביטחון המולדת של לואיזיאנה, קולונל ג'יי מיו, ציין שהוא ביקש מהצלב האדום להשעות את פעולות הסיוע ל-24 שעות מסיבות לוגיסטיות.

ב-14 בספטמבר, לאחר שהנשיא בוש קיבל על עצמו את האחריות לטיפול בכל הבעיות שאירעו ברמה הפדרלית, קיבלה בלנקו את האחריות לכל הבעיות שהתרחשו ברמה המדינתית. בלנקו ציינה, "ברמת המדינה, עלינו לבחון בזהירות מה השתבש ולוודא שזה לא יקרה שוב לעולם. כמושלת שלכם, אני לוקחת את מלוא האחריות על עצמי". ב-2006 צוין בדוח של הקונגרס שתוכנית התגובה הלאומית  לא סיפקה כראוי דרך למשאבים פדרליים להשלים במהירות, או במידת הצורך, להחליף את כוחות ההצלה הראשונים.

### לאחר הסופה
[ממוזער|250px|בלנקו מקבלת את פניהם של [צ'ארלס השלישי, מלך הממלכה המאוחדת|צ'ארלס, נסיך ויילס ושל קמילה, דוכסית קורנוול שהגיעו לביקור לאחר הוריקן קתרינה, 5 בנובמבר 2005.]]
בלנקו המשיכה ללחוץ על הנשיא בוש ועל הקונגרס לקבלת כספי שיקום נוספים עבור לואיזיאנה, בציינה את הפער בסיוע שהתקבל עבור לואיזיאנה בהשוואה לזה של מיסיסיפי השכנה.

בראשית 2006 הוכנסה בלנקו להיכל התהילה והמוזיאון הפוליטי של לואיזיאנה.

ב-19 ביוני אותה שנה הודיעה בלנקו שהיא תשלח את אנשי המשמר הלאומי לסייר ברחובות ניו אורלינס לאחר שחמישה בני נוער נהרגו, כמאמץ להיאבק בהיקף אלימות פלילית שהלך וגאה.

באותו יום חתמה בלנקו על חוק לאיסור כל הצורות של הפלה מלאכותית (למעט במקרים של סכנה לחיי האם או לבריאותה) שעבר בבית המחוקקים המדינתי. אף על פי שהיא חשה שהחרגות במקרים של אונס או גילוי עריות תהיינה הגיוניות, היא חשה שהיא לא צריכה להטיל וטו בהתבסס על סיבות אלו. חוק זה אמור היה להיכנס לתוקף רק במקרה בו בית המשפט העליון של ארצות הברית יהפוך על פניו את פסק דין רו נגד וייד.

באוגוסט אותה שנה הגישה בלנקו תביעה משפטית והתנגדה באופן רשמי למכירת הזיכיון הפדרלי במפרץ מקסיקו "כדי לאלץ את הממשלה הפדרלית להוציא חלק מהכנסותיה מנפט ומגז מהמדף היבשתי החיצוני".

בדצמבר אותה שנה כינסה בלנקו מושב מיוחד של בית המחוקקים של לואיזיאנה, שבו היא התכוונה שיתקבלו החלטות על קיצוצים במיסים בשווי של 2.1 מיליארד דולר, העלאת שכר המורים, מיזמי כבישים ותוכניות נוספות. המחוקקים ששיתפו פעולה עם בלנקו ניסו להסיר את מגבלת ההוצאות שהוטלה על ידי חוקת לואיזיאנה, אך הרפובליקנים דחו את תוכניות ההוצאות של המושלת. תבוסה חמורה זו גרמה בהמשך לכרסום במוניטין הפוליטי של בלנקו.

בסוף 2006 ובראשית 2007 התמודדה בלנקו עם האשמות שהלכו והחמירו על עיכובים בביצוע תוכנית הכבישים, שבלנקו ורשות השיקום של לואיזיאנה הכינו לאחר הוריקן קתרינה כדי לחלק את כספי הסיוע הפדרלי לקורבנות הסופה. בינואר פחות מ-250 מתוך 100,000 מבקשים קיבלו תשלומים במסגרת התוכנית, ורבים מהתשלומים התבססו לכאורה על הערכות שלקו בהערכת חסר של עלות הנזקים לבתים.

על רקע התקרבות מועד הבחירות לתקופת כהונה שנייה, ועם ירידה משמעותית בפופולריות שלה, מתחה בלנקו בינואר 2007 ביקורת פומבית חוזרת ונשנית על ממשל הנשיא בוש. בציינה שהנשיא בוש לא הזכיר את שיקום חופי המפרץ בנאום מצב האומה של אותה שנה, קראה בלנקו לחקירה דו-מפלגתית של הקונגרס על התנהלות ממשל בוש לאחר הסופה, כדי להגדיר אם שיקולים מפלגתיים היו חלק מהתגובה האיטית לסופה. לאחר קריאה זו הגיעו תגובות מהמנהל לשעבר של הסוכנות הפדרלית לניהול מצבי חירום, מייקל ד. בראון, שטען שהצעת הבית הלבן להכפיף את המשמר הלאומי לשליטה פדרלית בימים שלאחר הסופה הייתה חלק מתוכנית להשאיר את בלנקו בירכתי הבמה. בלנקו גם ציינה בפומבי שמיסיסיפי קיבלה טיפול מועדף בשל העובדה שהמושל שלה, היילי ברבור, הוא חבר המפלגה הרפובליקנית.

ב-20 במרץ 2007 הודיעה בלנקו שהיא לא תתמודד על תקופת כהונה שנייה כמושל. ב-14 בינואר 2008 הושבע בובי ג'ינדאל במקומה כמושל הבא.

## מחלתה ומותה
בלנקו אובחנה לראשונה כחולת סרטן ב-2011, והיא טופלה והתסמינים שלה נכנסו להפוגה. בדצמבר 2017 היא חלתה שוב במלנומה גרורתית של העין שהתפשטה לכבד. שנה לאחר מכן, בכינוס של "המועצה ללואיזיאנה טובה יותר", אמרה בלנקו שאין ריפוי למחלתה, שכן היא פיתחה גרורות בכל גופה ושהיא השלימה עם גורלה. ב-19 באפריל 2019 פורסם שהיא נכנסה לטיפול בהוספיס.

קתלין בלנקו נפטרה ב-18 באוגוסט 2019 בהוספיס שבלפאייט שבלואיזיאנה.

המושל ג'ון בל אדוארדס הורה על הורדת דגלים בחצי התורן ברחבי לואיזיאנה עד 24 באוגוסט. ארונה של בלנקו הוצב בקפיטול מדינת לואיזיאנה בבאטון רוז' ב-22 באוגוסט, והיא הייתה מושלת המדינה הרביעית שזכתה לכבוד זה. היא נטמנה בבית הקברות סנט צ'ארלס בורומאו שבגרנד קוטו, לואיזיאנה.

## קישורים חיצוניים

* קתלין בלנקו באתר אגודת המושלים הלאומית 
* קתלין בלנקו באתר The Political Graveyard 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי לואיזיאנה
קטגוריה:מושלי לואיזיאנה
קטגוריה:מושלות מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:סגני מושלי לואיזיאנה
קטגוריה:חברי בית המחוקקים המדינתי של לואיזיאנה
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו מסרטן
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1942
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1942
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2019
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2019