open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
בת' ליטלפורד

**אליזבת אנה הלסיון "בת'" ליטלפורד** (באנגלית: **Elizabeth Anna Halcyon "Beth" Littleford**; נולדה ב-17 ביולי 1968) היא שחקנית וקומיקאית אמריקאית.

## חיים אישיים
ליטלפורד נולדה בנאשוויל, טנסי, בת לג'קי, פרופסורית, ולפיליפ ליטלפורד, קרדיולוג וממציא. היא גדלה בווינטר פארק, פלורידה. היא חיה בלוס אנג'לס, קליפורניה עם בעלה, המפיק והבמאי רוב פוקס. לליטלפורד ולפוקס יש בן אחד, ג'קסון אוליבר פוקס, שנולד ב- 30 ביולי 2005. בני הזוג אימצו את הלסיון *היילי* ג'ונה, שנולדה ב- 23 במרץ 2012.

## קריירה
היא ידועה בזכות היותה אחת מהכתבים המקוריים בסדרה הפופולרית קומדי סנטרל וחדשות הצג היומי משנת 1996 עד לשנת 2000; היא גם ידועה כאמה של טריפ, בת' קמפבל מסדרת הקומדיה "אני והלהקה" בערוץ דיסני, וכאמה של אייברי, אלן ג'נינגס מסדרת הילדים "דוג בלוג", גם הוא בערוץ דיסני.

ליטלפורד שיחקה בדמותה של לאורה בסדרת הטלוויזיה "חוקי המשחק" (3 פרקים), כדמותה של דנה בסדרת הטלוויזיה "עקרות בית נואשות" (2 פרקים) וכסוזן ברגר בסדרת הטלוויזיה "החיים הקשים של אר ג'יי ברגר". כמו כן הופיעה בסרט הטלוויזיה "**בן 10: מרוץ נגד הזמן**", המבוסס על הסדרה המונפשת בן 10, ובסרט "טיפש, מטורף, מאוהב" משנת 2011, בכיכובם של ג'וליאן מור וסטיב קארל.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:קומיקאיות אמריקאיות
קטגוריה:בוגרות מכללת סווארת'מור
קטגוריה:בוגרי מכללת סווארת'מור
קטגוריה:ערוץ דיסני: שחקנים ומנחים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1968
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1968
אדלברט פון גולדשמידט

**אדלברט פון גולדשמידט** (בגרמנית: **Adalbert von Goldschmidt**; 5 במאי 1848 – 21 בדצמבר 1906) היה מלחין אוסטרי.

## ביוגרפיה
גולדשמידט נולד בווינה ולמד בקונסרבטוריון הווינאי. הוא ויתר על קריירה בבנקאות כדי להתמקד בכתיבת מוזיקה ושירה, ובעידוד הוריו למד הלחנה אצל פרידריך אדולף וולף, שבשבילו כתב כמה שירים, רביעיית מיתרים ומיסה. הצלחתו הרצינית ראשונה הייתה באורטוריה שלו "שבעת חטאי המוות" שבוצעה בברלין בשנת 1876 והמשך בערים שונות בגרמניה ועם תזמורת לאמורו בפריז. עם זאת, על אף הקבלה החיובית מצד הקהל, מבקר המוזיקה אדוארד הנסליק כינה אותה מכוערת, מוגזמת וחיקוי של וגנר, שבה ביצע המלחין "מאה אלף חטאי מוות". 

גולדשמידט יצר טרילוגיה של אופרות; הראשונה בהן, "הליאנתוס", שנכתבה בהשפעת אקוורל של הצייר פון פהריך עם לברית של המלחין, הוצגה לראשונה בהצלחה בלייפציג בשנת 1884. יצירתו החשובה ביותר הייתה טרילוגיית האופרות-אורטוריות 
"גיאה", שנכתבה בין 1877 ל-1892 ובוצעה לראשונה בביצוע קונצרטי בברלין, בשנת 1893. כמו כן חיבר מספר רב של שירים ויצירות לפסנתר סולו, פואמה סימפונית ואופרה קומית בשם "הלנה האדוקה" (1897). השפעת דרמת המוזיקה של ריכרד וגנר ניכרת הן ב"גיאה" והן ב"שבעת חטאי המוות", אך פחות בשיריו. הסלון של גולדשמידט היה מרכז לחיי המוזיקה של וינה, ופרנץ ליסט ניגן שם פעם. 

אדלברט פון גולדשמידט מת בהאקינג, סמוך לווינה.

נכד-אחיו היה המנצח ניקולס גולדשמידט.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ילידי 1848

קטגוריה:מלחינים אוסטרים
קטגוריה:מלחיני אופרה גרמנים
קטגוריה:נפטרים ב-1906
גאווה לבנה

[ממוזער|צלב השמש, סמל נורדי מוכר, פופולרי בקרב דתות [נאו פגניות|נאו פגאניות נורדיות ובקרב תנועות גאווה לבנה וכוח לבן]]

**גאווה לבנה** היא סיסמה ותנועה עולמית המעודדת גאווה של בני גזע האדם הלבן בהשתייכותם לגזע ששורשיו באירופה. עיקר הארגונים המזוהים עם תנועה זאת הם ארגוני ימין רדיקליים גזענים, לאומנים ונאו-נאצים.

תנועות הגאווה הלבנה טוענות כי הן קמו כדי ליצור איזון מול תנועות המעודדות גאווה בקרב בני מיעוטים. תנועות הגאווה הלבנה טוענות כי האדם הלבן כפוף לנורמת הפוליטיקלי קורקט ואינו יכול לפגוע בכבודם של בני מיעוטים על רקע גזעם בעוד שבני הגזע הלבן סופגים עלבונות והאשמות סטראוטיפיות מצד בני מיעוטים. תנועות אלו טוענות למוסר כפול בחברה המודרנית, בעוד שתנועות המעודדות גאווה בקרב האדם השחור, יהודים, אינדיאנים, יוצאי אסיה וכו' נתפסות כלגיטימיות, תנועות המעודדת גאווה בקרב האוכלוסייה הלבנה נתפסות כגזעניות ואלימות. כמו כן הן טוענות לרגשות אשם כבדים מדי וממושכים מדי מצד הלבנים על מה שעשו אבותיהם והאדם הלבן לאורך ההיסטוריה (שעבוד, לינצ'ים, אפרטהייד, כיבוש אדמות, השואה וכו').

מנגד, מתנגדי הגאווה הלבנה טוענים כי מדובר בתנועות כוח לבן שמנסות להביא בפועל לעליונות לבנה בדיוק כמו בעבר. המתנגדים בצפון אמריקה טוענים בין היתר כי בניגוד לאוכלוסייה השחורה, שהגיעה מרחבי אפריקה ואנשיה כיום אינם יכולים להצביע על מדינה או חבל ארץ ספציפי ממנו הגיעו אבותיהם, הן מפני שהגיעו כעבדים והן מפני שמרביתם הם ככל הנראה צאצאים של משפחות שהגיעו מיותר מנקודה אחת באפריקה – האדם הלבן בצפון אמריקה לרוב יכול לדעת מאיזו מדינה באה משפחתו ליבשת (אנגליה, גרמניה, שווייץ וכו'), ולכן יכול להקים קבוצת גאווה ספציפית לקבוצה האתנית שלו ולא לכל הגזע הלבן. כמו כן, מאחר שהאדם הלבן שולט על רוב המשאבים וההון בצפון אמריקה אין מלכתחילה צורך בהעצמה לגזע הלבן בניגוד לגזעים ועמים אחרים.

כיום פלגים מסוימים בתנועת הקו קלאקס קלאן  מעדיפים לראות את עצמם כקבוצות 'גאווה לבנה'.

## ראו גם
* גזענות ממסדית
* לאומנות לבנה
* עליונות לבנה
* 14 מילים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:גזענות
לבנה
קטגוריה:תנועות חברתיות
ריצ'רד בראדשו

**ריצ'רד ג'יימס בראדשו** (באנגלית: **Richard James Bradshaw**; 26 באפריל 1944 - 15 באוגוסט 2007) היה מנצח אופרה בריטי ומנהל כללי של להקת האופרה הקנדית בטורונטו.

## חייו
בראדשו נולד בראגבי, וורוויקשייר, אנגליה. הוא סיים את לימודי התואר הראשון בהצטיינות באנגלית באוניברסיטה של לונדון בשנת 1965. בין 1975 ל-1977 היה מנהל המקהלה באופרה של פסטיבל גליינדבורן. מ-1977 עד 1989 היה מנצח הבית של האופרה של סן פרנסיסקו.

בשנת 1988 כיהן כמנצח אורח של להקת האופרה הקנדית וב-1989 התמנה למנצח הראשי ולממונה על המוזיקה. בשנת 1994 התמנה למנהל אמנותי וב-1998 למנהל כללי. הוא ניצח על יותר מ-60 אופרות בלהקת האופרה הקנדית.

בשנת 2004 קיבל את תואר מסדר אונטריו על "הבאת תהילה בינלאומית ללהקת האופרה הקנדית, כולל הזמנה ראשונה מאז ומעולם לפסטיבל אדינבורו, שם קצרה שני פרסים יוקרתיים."

בשנת 2006 קיבל בראדשו את פרס אמנויות הבמה של המושל הכללי. באותה שנה גם נחנך מרכז ארבע העונות לאמנויות הבמה, התגשמות חלום בן 30 שנה הן ללהקת האופרה הקנדית והן לבראדשו עצמו. בספטמבר של אותה שנה פתחו בראדשו והלהקה את העונה בשלוש הפקות מלאות של מחזור הטבעת של וגנר, המנצח הראשון מאז וגנר עצמו שחנך בית אופרה במחזור שלם של טבעת הניבלונגים.

ב-15 באוגוסט 2007 מת בראדשו אחרי שהתמוטט, כנראה בהתקף לב, בנמל התעופה הבינלאומי של טורונטו. הוא הותיר אחריו את אשתו דיאנה, בתו ג'ני ובנו ג'יימס. מותו הפתאומי בא כזעזוע לקהילת האופרה בטורונטו ובקנדה.

## קישורים חיצוניים


* 
* 
* 
* 


קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מנצחים בריטים
קטגוריה:מנצחים קנדים
קטגוריה:מנצחי אופרה
קטגוריה:מעוטרי מסדר אונטריו
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1944
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2007
דניאל איבין

**דניאל איבין** (במקור **גולדשטיין**, בקרואטית: **Daniel Ivin**; 16 באפריל 1932 – 20 ביוני 2021) היה סופר, פוליטיקאי ופעיל זכויות אדם יוגוסלבי-קרואטי ממוצא יהודי. דניאל איבין ואחיו סלאבקו גולדשטיין הקימו את המפלגה הסוציאל-ליברלית של קרואטיה.

## קורות חיים
דניאל איבין נולד בקרלובץ, ממלכת יוגוסלביה כדניאל (דאנקו) גולדשטיין למשפחה שהיגרה מסרייבו. במהלך מלחמת העולם השנייה, לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית וכינון מדינת קרואטיה העצמאית אשר נשלטה על ידי האוסטאשה, הוחל ברדיפת יהודים. אביו של דניאל, יצחק (איבו) נרצח על ידי אנשי האוסטאשה במחנה הריכוז ידובנו ודניאל, אימו לאה ואחיו סלאבקו הצליחו להימלט וחברו לכוחות הפרטיזנים של טיטו. לאחר מלחמת העולם השנייה שינה את שם משפחתו לאיבין לזכר אביו.

ב-1949, עלו דניאל איבין, אחיו סלאבקו ואימו לישראל ובהמשך שירת שנתיים בצה"ל. ב-1952 שב ליוגוסלביה והשתקע בזאגרב. הוא נודע כפעיל זכויות אדם וב-1966 נעצר, נשפט ונדון למספר חודשי מאסר בשל ניסיונו להפיץ עיתון בשם "Slobodna riječ" (בעברית: מילה חופשית) ובו ביקורת על המשטר הקומוניסטי ביוגוסלביה. לאחר שחרורו מהכלא עזב את יוגוסלביה והתגורר לתקופה מסוימת בשווייץ ובבריטניה. ב-1989 הקימו דניאל איבין וסלאבקו גולדשטיין את המפלגה הסוציאל-ליברלית של קרואטיה. ב-1993 נמנה דניאל איבין עם מקימי ארגון זכויות האדם הקרואטי "ועדת הלסינקי הקרואטית" וב-2007 עמד בראשו.

נפטר ב-20 ביוני 2021.

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים יהודים יוגוסלבים
קטגוריה:פרטיזנים יהודים מיוגוסלביה
קטגוריה:פרטיזנים יהודים מקרואטיה
קטגוריה:היסטוריונים יהודים יוגוסלבים
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים קרואטים
קטגוריה:ניצולי השואה: יוגוסלביה
קטגוריה:ניצולי השואה: קרואטיה
קטגוריה:ילדים בשואה: יוגוסלביה
קטגוריה:ילדים בשואה: קרואטיה
קטגוריה:זאגרב: אישים
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:קרואטים שנולדו ב-1932
קטגוריה:קרואטים שנפטרו ב-2021
גאווה שחורה

**גאווה שחורה** היא תנועה המעודדת אנשים בני גזע האדם השחור להיות גאים בגזע שלהם ובמורשתו.

התנועה התפתחה בארצות הברית בשנות ה-60 וה-70, כיום יש תנועות המזהות כתנועות גאווה שחורה ברחבי העולם, בעיקר בצפון אמריקה ואמריקה הלטינית. התנועה התפתחה לצד תנועת ההתנגדות להפרדה הגזעית בארצות הברית.

התנועה זוכה לעידוד נרחב מארגונים לזכויות אדם. פעילי הגאווה השחורה פועלים כיום כנגד אידאולוגיות המעודדות עליונות של גזע האדם הלבן ונגד תנועת הכוח הלבן. אחת התנועות הבולטות ביותר אשר הזדהתה כתנועת גאווה שחורה היא הפנתרים השחורים בארצות הברית ובין הפעילים הבולטים ביותר למען גאווה שחורה היו מרטין לותר קינג, מלקולם X וסטוקלי קרמייקל.

המונח חלחל גם לז'אנרים שונים של מוזיקה שחורה בצפון אמריקה, בהם מוזיקת נשמה ומוזיקת פאנק.

## ראו גם
* גאווה לבנה
* עליונות שחורה
* חיי שחורים חשובים

קטגוריה:תנועות חברתיות
שחורה
אוניברסיטת אוטגו

**אוניברסיטת אוטגו** (אנגלית: **The University of Otago**, מאורית: **Te Whare Wānanga o Otāgo**) היא האוניברסיטה הוותיקה בניו זילנד, בעיר דנידין.

האוניברסיטה נוסדה בשנת 1869, ופתחה את שעריה שנתיים לאחר מכן. בין השנים 1874 ו-1961 הייתה חלק מאוניברסיטת ניו זילנד, אוניברסיטה על-אזורית שאיחדה את המוסדות האקדמיים במדינה. האוניברסיטה חברה ברשת אוניברסיטאות מטאריקי.

בשנת 2011 למדו באוניברסיטת אוטגו מעל 21,000 תלמידים. האוניברסיטה מדורגת קבוע במקום הראשון בניו זילנד באיכות המחקר שמתבצע בתחומה, ושנייה רק לאוניברסיטת אוקלנד במספר החוקרים הבכירים שהיא מעסיקה.

בשנת 2013 דורגה האוניברסיטה במקום ה-155 בעולם בדירוג QS של אוניברסיטאות בעולם.

## מבנה אקדמי
הפעילות האקדמית של אוניברסיטת אוטגו מחולקת לארבעה תחומים מרכזיים:
* **מדעי הבריאות:** הפקולטה לרפואת שיניים, בית הספר לרפואה, בית הספר למדעים ביו רפואיים, בית הספר לרוקחות, בית הספר לפיזיותרפיה.
* **מדעי הרוח:** הקולג' לחינוך, הפקולטה למשפטים, בית הספר לאמנויות (שבו נלמדים היסטוריה, לימודים קלאסיים, שפות, פילוסופיה, תאולוגיה), בית הספר לגאוגרפיה, בית הספר לאמנויות המופע (מחול, מוזיקה, תיאטרון), בית הספר למדעי החברה (ארכאולוגיה, תקשורת, אנתרופולוגיה, עבודה סוציאלית, סוציולוגיה, לימודי מגדר, יישוב סכסוכים), לימודים מאוריים.
* **מדעים:** המחלקה לבוטניקה, המחלקה לכימיה, המחלקה למדעי המחשב, המחלקה למדעי המזון, המחלקה לגאולוגיה, המחלקה לתזונה, המחלקה למדעי הים, המחלקה למתמטיקה וסטטיסטיקה, המחלקה לפיזיקה, המחלקה לפסיכולוגיה, המחלקה לחינוך גופני.
* **ניהול ומסחר:** המחלקה לחשבונאות, המחלקה לכלכלה, המחלקה למדעי המידע, המחלקה לניהול, המחלקה לשיווק, המחלקה לתיירות, לימודי יזמות, לימודים למנהלים.

## בוגרים ידועים
בין בוגרי האוניברסיטה ניתן למנות את:
* רוברט סטאוט – ראש ממשלת ניו זילנד ה-13
* נתן כהן – חותר ואלוף אולימפי יהודי-ניו זילנדי
* ג'נט פריים – סופרת ניו זילנדית ידועה
* ביל אינגליש – פוליטיקאי, ראש ממשלת ניו זילנד בין השנים 2016–2017
* ג–ק לאבלוק – אתלט, אלוף אולימפי ושיאן עולם בריצת 1500 מטרים
* ארתור פוריט, ברון פוריט – פוליטיקאי, כיהן כמושל הכללי של ניו זילנד
* טה רנגי הירואה – פוליטיקאי ואנתרופולוג

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ניו זילנד: חינוך
קטגוריה:ניו זילנד: מבנים
קטגוריה:רשת אוניברסיטאות מטאריקי
אגרטל ווטרלו

**אגרטל ווטרלו** (באנגלית: **Waterloo Vase**) הוא פסל בצורת אגרטל שגובהו 5 מטרים, ומשקלו 20 טונות. הארגטל עשוי גוש אחד של שיש קרארה, ומאז שנת 1906 הוא מוצב בגן ארמון בקינגהאם בלונדון, בירת הממלכה המאוחדת.

## היסטוריה
נפוליאון בונפרטה בחולפו בטוסקנה שבאיטליה, בדרכו לכיבוש רוסיה ראה את גוש השיש הענקי והזמין את עשיית האגרטל, עליו תכנן להציג תבליטים המנציחים את ניצחונותיו.

לאחר תבוסתו במלחמות נפוליאון האגרטל הוענק לג'ורג' הרביעי, מלך הממלכה המאוחדת בשנת 1815 על ידי פרדינד השלישי, דוכס טוסקנה. ג'ורג' (אז יורש העצר) העביר את האגרטל לידי הפסל ריצ'רד ווסטמאקוט במטרה שיהפכו לפסל שיוצב בטירת וינדזור כאנדרטה לזכר קרב ווטרלו. 

וסטמקוט יצר תבליטים בסגנון רומי, בהשפעת אגרטל בורגזה ואגרטל מדיצ'י, ובהם תבליט של ג'ורג' השלישי, מלך הממלכה המאוחדת היושב על כס מלכותו, וכן דמויות אלגוריות ודמויות מלאכים, הבולטות משני צידי האגרטל כיידיות.

בשל משקלו הרב של האגרטל, לא ניתן היה להציבו בטירה, ולכן הוא הוענק לגלריה הלאומית שבלונדון בשנת 1836. הגלריה השיבה את האגרטל למונרך בשנת 1906 ואדוארד השביעי הציב אותו בגן ארמון בקינגהאם, שם הוא מוצג עד היום.

## קישורים חיצוניים

* פסליו של ריצ'רד ווסטמאקוט
[ימין|ממוזער|250 פיקסלים|האגרטל בגני [ארמון בקינגהאם]]

קטגוריה:לונדון: יצירות אמנות
קטגוריה:לונדון: מבנים רשומים דרגה I
קטגוריה:פסלי שיש
ווטרלו
ויק מוניז

**ויק מוניז** (בפורטוגזית: **Vik Muniz** נולד בסאו פאולו ב-1961). הוא אמן ברזילאי העוסק בעיקר בצילום. בתחילת דרכו עסק בפיסול, אולם מצא עניין גובר והולך בצילום עבודותיו, ולאחר מכן התמקד בצילום. מוניז יוצר בעיקר סדרות, ומשתמש בחומרים יומיומיים ומפתיעים ביצירותיו כגון: יהלומים, סוכר, חוטים, סירופ שוקולד, אבק וזבל. עבודותיו של מוניז מציגות תעוזה ואירוניה ומרבות להתייחס לתרבות הפופ ולתולדות האמנות. עבודתו זוכה להצלחה מסחרית וכן להערכת הביקורת.

בצעירותו עסק מוניז בעיצוב לוחות מודעות בברזיל, והחל את הקריירה האמנותית שלו עם הגיעו לניו יורק ב-1983. בניו יורק פגש מוניז את סנדי ציקס והם החליטו לתכנן את תערוכת היחיד הראשונה של מוניז. תערוכת היחיד הראשונה שלו הייתה ב-1988 ובה הציג עבודות פיסול. לאחר מכן החל להתנסות בצילום וציור, עד שלבסוף שילב בין השניים בסדרה "ילדי סוכר". בסדרה זו, צילם מוניז משפחות של עובדים במטעי הסוכר באי הקריבי סנט קיטס. לאחר מכן צייר בעזרת סוכר את דיוקנותיהם, וצילם את הציורים. את הצילומים הציג במוזאון לאמנות מודרנית בניו יורק ב-1997.

בשנת 2011 יצא לאקרנים סרט התעודה "האמנות בזבל" (Waste Land) של לוסי ווקר. הסרט עוקב במשך שלוש שנים אחר עבודתו של מוניז באחת מהמזבלות הגדולות בעולם, Jardim Gramacho, בפאתי ריו דה ז'ניירו. הסרט מתעד את החיפוש אחר פריטי אשפה ששימשו אותו ליצירת דיוקנאות של אותם האנשים שמוצאים במזבלה מקור פרנסה. הסרט היה מועמד לפרס האוסקר עבור הסרט תיעודי הטוב ביותר בטקס פרסי האקדמיה ה-83.

בשנת 2014 הוצגה התערוכה: "ויק מוניס: תמונות מכל דבר" במוזיאון תל אביב. בתערוכה שסקרה 25 שנות יצירה של מוניז ניתן היה לראות את השימוש שלו בחומרים מיוחדים: סוכר, שוקולד, קטשופ, יהלומים, אבק ופסולת.

## קישורים חיצוניים

* 
* "תמונות מכל דבר", תערוכה במוזיאון תל אביב
* 
* הרצאה של מוניז באתר TED
* אתר הסרט Waste Land

## מקורות מידע

קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1961
קטגוריה:אמנים ברזילאים
קטגוריה:מהגרים מברזיל לארצות הברית
אבי לוי (קצין)

**אבי לוי** הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה, שימש בעבר מפקד גדוד רותם, ומפקד החטיבה הצפונית ברצועת עזה.
## ביוגרפיה
עם גיוסו לצה"ל שובץ בחטיבת גבעתי. בגבעתי עבר לוי הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שב לחטיבה כמפקד מחלקה. בהמשך שימש כמפקד פלוגה בחטיבה, ולאחר מכן כמפקד גדוד רותם והוביל אותו בלחימה בדרום לבנון ובעת מהומות מנהרת הכותל ברצועת עזה. לאחר מכן שימש כסגן מפקד חטיבת גבעתי. במהלך האינתיפאדה השנייה שימש כמפקד חטיבת הנגב ובמקביל כמפקד בסיס האימונים של פיקוד הדרום, והוביל את החטיבה במבצע חומת מגן. החטיבה בפיקודו איתרה כמויות גדולות של אמל”ח, ביצעה מעצרים של מבוקשים ולחמה נגד מחבלים פלסטינים, בהמשך כיהן כסגן מפקד אוגדת עזה, לאחר מכן פיקד על החטיבה הצפונית ברצועת עזה, והוביל אותה בלחימה ברצועת עזה בסדרת המבצעים "מגן קדמי" ובמבצע ימי תשובה.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* .
* .
## הערות שוליים

קטגוריה:מפקדי החטיבה הצפונית באוגדת עזה
קטגוריה:מפקדי חטיבת הנגב
קטגוריה:מפקדי גדוד רותם
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:סגני מפקד אוגדת עזה
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
רכבת רוכנת

[ממוזער|רכבת יפנית ב[הוקאידו רוכנת]]
ממוזער|רכבת מדגם  בבריטניה
**רכבת רוכנת** (באנגלית **Tilting train** "טילטינג") היא רכבת בעלת מנגנון המאפשר לרכבת להטות עצמה בעיקולי תוואי המסילה. כאשר רכבת נוסעת בקטע מסילה מעוקל, היא מפעילה כוח צנטריפוגלי על הנוסעים שבתוכה, הדבר גורם לאי-נוחות לנוסעים, עלול לגרום לנפילת חפצים ולנוסעים עומדים לזוז ממקומם. הטיית הרכבת בכיוון העיקול גורמת להקטנת התאוצה הצדדית (שנוצרת על ידי הכוח הצנטריפוגלי) על הנוסעים ובכך מאפשרת לנסוע במהירות גבוהה יותר בעיקול בלי לחרוג מערכי התאוצה הצדדית המקסימלית על הנוסעים. יתרון מנגנון זה בא לידי ביטוי בשימוש במסילות מפותלות - הוא מאפשר קיצור זמן הנסיעה ללא השקעה רבה בתשתית ליישור העיקולים.
## סוגי מנגנונים
נהוג להבדיל בין שני סוגי מנגנונים:

**רכינה פסיבית** - כאשר בסיס הקרון מחובר ישירות למרכז הכובד של גוף הקרון ומאפשר לו חופש תנועה סיבובי - ההטייה מתבצעת סביב מרכז הכובד של גוף הקרון בעזרת הכוח הצנטריפטלי כך שהחלק מעל מרכז הכובד נוטה לפנים העיקול ואילו מתחת למרכז הכובד ההטייה היא בכיוון ההפוך.

**רכינה אקטיבית** - כאשר הטיית גוף הקרון מבוצעת בצורה חשמלית או הידראולית לפי הוראות ממערכת הבקרה והאיתות המסלתית - בכך מתאפשרת זווית הטיה גדולה יותר.

הרכבות הראשונות ביצור המוני שהיו מצוידות במנגנון רכינה, היו רכבות מסדרת 381, בשירות הרכבות הלאומי היפני, שנכנסו לשירות בשנת 1973.

כיום נפוצים מספר מימושים שונים של המנגנון - בעיקר ברכבות מהירות.

## היצרנים הגדולים של רכבות רוכנות
* אלסטום, שרכשה את הטכנולוגיה על ידי רכישת FIAT Ferroviaria. יצרנית אב טיפוס של TGV לצרפת ודגמים שונים של 
* בומברדייה, שרכשה את הטכנולוגיה על ידי רכישת חברת 
* , החברה הספרדית, היחידה שמיצרת היום רכבות רוכנות בטכנולוגיה פסיבית

## ניסוי בישראל
ממוזער|רכבת  שהייתה בניסוי בישראל
במרץ-אפריל 1998 רכבת ישראל ערכה ניסוי שנועד לבדוק את התאמת רכבות רוכנות לתשתית המסילתית בישראל ואת הקיצור בזמן הנסיעה שהן יכולים להביא. לצורכי הניסוי הובאה, במרץ 1998, רכבת בודדת (קרונוע המורכב משתי יחידות נפרדות) מסוג רוכנת,  (היום בומברדיה). הרכבת הושכרה מחברת הרכבת הלאומית של גרמניה למשך חודש, וביצעה נסיעות מבחן והדגמה בקווים: תל אביב - ירושלים, תל אביב - באר שבע, תל אביב - חיפה.

בעקבות הניסוי יצאה רכבת ישראל במכרז לרכישת שמונה רכבות רוכנות. בשנת 2000 זכתה החברה האיטלקית FIAT Ferroviaria (היום אלסטום) במכרז להספקת 8 מערכי רכבות רוכנות מדגם  בשווי 60 מיליון אירו. במסגרת המכרז הייתה שמורה אופציה להספקת 16 מערכים הנוספים. המכרז כלל גם חוזה לתחזוקה לתקופה של 10 שנים. אך למרות הזכייה, בעקבות בחינה המחודשת של ההיבטים הכלכלים וההנדסים, הוחלט ב-2002 לבטל את המכרז ולסגת מכוונות הרכישה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:רכבות לפי סוג
קפל העפעף

**קפל העפעף** הוא קפל עור בעפעף העליון המכסה את זווית העין הפנימית אשר גורם לעיניים להיראות מלוכסנות. שמו הלטיני של קפל העפעף הוא **plica palpebronasalis**.

גשר האף הוא אחד מתווי הפנים הראשיים המתקשר בדרך כלל באופן הדוק עם קפל העפעף. במצב בו בסיסו של גשר-אף נמוך יותר, גדלים הסיכויים להיווצרות קפל עפעף. ולהפך, הסיכויים להיווצרות קפל עפעף קטנים ככל שבסיס גשר האף ממוקם למעלה יותר. קיימים גורמים שונים המשפיעים על היווצרות קפל עפעף, ובהם המוצא הגאוגרפי, גיל ומצבים רפואיים מסוימים.

## גורמים
### תפוצה גאוגרפית
ממוזער|200px|ציור של ילדה טטרית בעלת קפלי עפעף. ניקולי טוניצה, בלצ'יץ' 1936
קפל העפעף מופיע בעיקר אצל בני אדם החיים במזרח אסיה, בדרום-מזרח אסיה, מרכז אסיה, צפון אסיה, חלקים מדרום אסיה (כגון בהוטן ונפאל), אינואיטים גרינלנדים, עמים ילידים ביבשת אמריקה, בושמנים (שבט ה"סן"), ברברים, ולעיתים גם אצל אירופאים (כגון סקנדינבים, פולנים וסאמים).

האנתרופולוג קרלטון ס. קון אמר כי "חצי קפל" מופיע באוכלוסיות פיניות וסלאביות, בעוד ש"קפל עפעף פנימי מלא" מופיע באוכלוסיות ה"מזרח" ו"בצפון הרחוק".

### גיל
לרוב העוברים נעלם קפל העפעף במהלך ההיריון בין החודש השלישי לשישי.

### מצבים רפואיים
לפעמים קפל עפעף הוא תוצאה של מום מולד. מצבים רפואיים המונעים מגשר האף להתפתח ולהזדקר, בדרך כלל נקשרים אל קפל העפעף. כ-60% מבני האדם הסובלים מתסמונת "דאון" הם בעלי קפל עפעף בולט. בשנת 1862, סיווג הרופא-המדען, ג'ון לנגדון דאון, תסמונת זו הקרויה על שמו. הוא השתמש במונח *מונגולואיד *כדי לתאר את הסובלים מהתסמונת. המקור לכינוי נעוץ בתאוריה האתנית של בלומנבאך ששלטה אז, ובתפיסתו כי ילדים בעלי תסמונת דאון חלקו קווי פנים פיזיים דומים (קפל העפעף) לאלו ממוצא מונגולי. בעוד שהכינוי "מונגולאיד" המשיך להיות בשימוש נרחב עד שנות ה-70 המוקדמות, כיום הוא נחשב לכינוי גנאי ולא מדויק, וכבר איננו בשימוש.

קפל העפעף בולט מהווה אחד מסימני ההיכר של תסמונת זלווגר. דוגמאות לתסמונות נוספות הן תסמונת אלכוהול עוברית, פנילקטונוריה ותסמונת טרנר.

## מקור אבולוציוני
יש המשערים כי קפל העפעף נגרם כתוצאה מגורמים אקלימיים וכי ייתכן שהחל להתפתח יותר מפעם אחת במהלך האבולוציה של האדם. עם זאת, הבסיס הגנטי לקפל העפעף עדיין איננו ברור דיו.

השומן שמעל העיניים מבודד אותן, ושומר על חום הגוף.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:עין
מנגנון

[ממוזער|תיאור מונפש של [מנגנון ז'נבה הממיר תנועה סיבובית רציפה לתנועה סיבובית מקוטעת.]]
בהנדסה, **מנגנון** או **מֶכָניזם** (**Mechanism**) הוא מערכת מכנית שתפקידה להמיר כוח ותנועה נתונים לכוח או תנועה מבוקשים. המונח קיים בשימוש גם בדיסציפלינות אחרות כמו גאולוגיה ומדעי החברה.

## בהנדסה
כל מכונה מכילה מנגנון אחד או יותר. מכונות מורכבות יכולות להכיל מאות, ואף אלפי מנגנונים. במנגנונים נעשה שימוש ברכיבים כגון: גלגלי שיניים, קפיצים, מוטות, רצועות, שרשראות וזיזים.
מנגנון עשוי להכיל רכיבים המיועדים להגדלת או הקטנת חיכוך, כגון: בלמים, מצמדים ומסבים.
מנגנון עשוי להכיל רכיבים מבניים כגון: קונסטרוקציה, מסמרות וברגים. שימוש במנגנונים שכיח בריהוט, למשל, מיטה מתקפלת. ברכיבים אדריכליים, למשל, ידית של דלת. במכשירי כתיבה ובאריזות. מנגנון להמרת תנועה הוא מערכת בוכנה-טלטל-גל ארכובה ממירה את התנועה הקווית שנוצרת בבוכנות מנוע בעירה פנימית, לתנועה סיבובית של גלגלי רכב.
[ממוזער|שבר אנכי נורמלי נוצר כתוצאה ממנגנון [מאמץ מתיחה|מאמץ של מתיחה, שבר אנכי הפוך ממאמץ של דחיסה, ושבר תזוזה אופקית כתוצאה מ-מאמץ גזירה אפקי. לכל שבר האנכי שנוצר בקרקעית האוקיינוס בזמן רע"א, יש פוטנציאל גדול ליצור גם גל צונאמי.]]

## בגאולוגיה
בתחום הגאולוגיה המושג מכניזם מתייחס למנגנון התנועה היחסית שמתקיימת על מישור העתק בעת רעידת אדמה. ישנם 2 סוגים של תנועה יחסית בעת התרחשות רעידת אדמה: מנגנון תנועה אנכית ומנגנון תנועה אופקית. מנגנון התנועה קובע גם את סוג ההעתק שנוצר כתוצאה מהתנועה היחסית: העתק ישר, הפוך והעתק והעתק תזוזה אופקית. כאשר רעידת האדמה מתרחשת בקרקעית האוקיינוס, מנגנון תנועה אנכי יגדיל את הסיכוי להיווצרות גל צונאמי.

## במדעי החברה
השימוש בפסיכולוגיה הוא בתחום מנגנוני הגנה, וכן בכל תחום שתהליך כלשהו משחק תפקיד נכבד בו.

## היסטוריה
השימוש במנגנונים פשוטים היה נפוץ כבר בימי קדם. המנגנונים שהיו נהוגים בשימוש עד תקופת הרנסאנס היו: מנוף, גלגל עם ציר, גלגלת, מישור משופע, טריז ובורג.

המצאת מנוע הקיטור במאה השמונה עשרה הביאה לפיתוח מואץ של מנגנונים חדשים, ומדענים ומהנדסים עסקו בפיתוח מנגנונים למטרות שונות. המהנדס הגרמני פרנץ רולו בן המאה התשע עשרה, הביא את תורת המנגנונים לשיא התפתחותה. הוא יצר סדרה של כ-800 מנגנונים שונים, ופיתח מתודולוגיה ששיפרה מאוד את יכולת האנליזה והסינתזה של מנגנונים.

## ראו גם
*מנגנון ארבעה מוטות
*מנגנון אנטיקיתרה

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טכנולוגיה
אדם זוסמן

**אדם זוסמן** (נולד ב-1969) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה, אשר פיקד על גדוד רותם של חטיבת גבעתי ועל חטיבת הנגב.

עם גיוסו לצה"ל בשנת 1987, שובץ בגדוד רותם בחטיבת גבעתי. בגבעתי עבר זוסמן הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שב לגדוד כמפקד מחלקה, וכמפקד פלוגה מסייעת בגדוד רותם, בהמשך זוסמן שימש כמפקד פלנ"ט גבעתי, והוביל אותה בלחימה בדרום לבנון. לאחר שהועלה לדרגת סא"ל, מונה בשנת 2002 למפקד גדוד רותם והוביל את הגדוד בלחימה במהלך האינתיפאדה השנייה ברצועת עזה, את תפקידו סיים ב-2004. בהמשך מונה לרע"ן חי"ר במרכז לאימונים טקטיים (מא"ט) במל"י. בהמשך הועלה לדרגת אל"ם ושימש כמפקד חטיבת הנגב ובמקביל כרמ"ט עוצבת סיני, לאחר מכן בשנים 2009–2012 שימש מפקד מחוז דן בפיקוד העורף. בתפקידו הבא שימש כרמ"ח שיתוף פעולה צבאי בינלאומי באג"ת. בשנת 2014 מונה לנספח צה"ל הראשון בקנדה.

## קישורים חיצוניים
* .
* משה כהן, אל"ם אדם זוסמן יכהן כנספח צה"ל הראשון בבירת קנדה , מעריב השבוע,  31.01.2014.

## הערות שוליים

קטגוריה:מפקדי חטיבת הנגב
קטגוריה:מפקדי מחוז דן בפיקוד העורף
קטגוריה:נספחים צבאיים ישראלים
קטגוריה:מפקדי גדוד רותם
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:מפקדי חטיבות במלחמת לבנון השנייה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1969
אפרים קופפר

**אפרים קוּפּפֶר** (בפולנית: **Franciszek Kupfer**; 5 במרץ 1905 – 13 במרץ 1993) היה חוקר יהדות ומהדיר ספרי ראשונים פולני-ישראלי.

## קורות חייו
אפרים בן אברהם קופפר נולד ב-1905 בעיירה פרושוביצה שבפולין. הוריו נמנו עם חסידי חנצ'ין. בילדותו קיבל חינוך חסידי ותורני ונודע לבקי במרחבי הספרות התלמודית. בגיל צעיר התייתם מאביו. קופפר היה מקורב לרבים מגדולי פולין באותו זמן, ואף שימש כמזכירו של ר' מאיר אריק. כרבים מצעירי הדור ההוא, נטה גם הוא בשלב מסוים בחייו אחר הקומוניזם ואף ישב זמן מה בכלא הפולני בגלל פעילות זו. קופפר נישא בפולין למרים וינטרויב ולזוג נולדו חמישה ילדים.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נמלט קופפר לברית המועצות. מכיוון שסירב לקבל על עצמו אזרחות סובייטית, נשלח למחנה עבודה בסיביר. חייו ניצלו בעזרת אזרח רוסי שהכיר לו טובה עוד מפולין, ולאחר המלחמה הוא חזר לפולין, שם גילה שאמו, אשתו וכל חמשת ילדיו נספו בשואה. 

קופפר חזר לבירה ורשה, שם היה לחוקר במכון ההיסטורי היהודי ובאקדמיה הלאומית למדעים. הוא לימד יהדות באוניברסיטת ורשה ופרסם מספר פרסומים בשפה הפולנית וביידיש על תולדות היהודים. בפולין נישא בשנית להלנה סוכצקי, ולאחר שאיבד את כל משפחתו הענפה בשואת יהודי פולין, זכה לגדל משפחה ולראות ילדים ונכדים.

בשנת 1957 נפטר בנו מנישואיו השניים, והוא עלה לישראל עם אשתו הלנה. עם עלייתו התקבל לעבודה במכון לתצלומי כתבי יד עבריים (לימים חלק מהספרייה הלאומית), שם עבד 30 שנה וזכה להערכה מרובה בזכות ידענותו המופלגת בספרות היהודית לדורותיה וידיעותיו ההיסטוריות הרבות.

קופפר פרסם מספר רב של מאמרים בפולנית, ביידיש ובעברית.

## פרסומיו
פרסומיו הידועים הם:
* פירוש רש"י למסכת מועד קטן, יוצא לאור על פי כתב יד ספרדי בצירוף מבוא והערות, ירושלים, מקיצי נרדמים, תשכ"א. בספר זה חשף קופפר לטענתו את פירושו האמיתי של רש"י למסכת, מתוך טענה שהפירוש המצוי בידינו אינו פירושו של רש"י. מספר חוקרים חלקו על ייחוסו של רש"י לפירוש זה.
* פירושי מסכת פסחים, וסוכה מבית מדרשו של רש"י. מסכת פסחים – רבינו יהודה בר נתן (ריב"ן), פירוש מסכת סוכה מבית מדרשו של רש"י, ירושלים, מקיצי נרדמים, תשמ"ד
* פירוש מסכת יבמות לריב"ן, יוצא לאור על פי כתב יד שבספרית אנג'ליקה שברומא בצירוף מבוא והערות, ירושלים, מזרח ומערב, תשל"ז 
* פירוש מסכת קידושין (מחבר משוער- רבנו מאיר בן רבנו שמואל מרמרו), יוצא לאור על פי כתב יד של האקדמיה להיסטוריה במדריד בצירוף מבוא והערות, ירושלים, מזרח ומערב, תשל"ז
* תשובות ופסקים מאת חכמי אשכנז וצרפת, יו"ל על פי כתב יד בודליאנה 692 בצירוף מבוא והערות, ירושלים, מקיצי נרדמים, תשל"ג.

## לקריאה נוספת
* ישראל מ' תא-שמע, "קווים לדמותו של אפרים קופפר ז"ל", **[[מדעי היהדות (כתב עת)|מדעי היהדות]]**, 34 (תשנ"ד), 87–92. (המאמר באתר JSTOR) (נדפס שוב בשם "קווים לדמותו ולתרומתו המחקרית של דוצנט אפרים קופפר", בתוך: הנ"ל, **כנסת מחקרים: עיונים בספרות הרבנית בימי הביניים**, כרך ד: ארצות המזרח, פרובנס ומאסף, ירושלים: מוסד ביאליק, תש"ע, עמ' 346–353, )

## קישורים חיצוניים
* 
* אפרים קופפר באתר WorldCat Identities
* 
* 
* 

מפרסומיו:
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:היסטוריונים ישראלים
קטגוריה:היסטוריונים יהודים פולנים
קטגוריה:חוקרי יהדות ישראלים
קטגוריה:חוקרי תלמוד
קטגוריה:חוקרי יהדות אשכנז
קטגוריה:מהדירי ספרות תורנית
קטגוריה:ספרני הספרייה הלאומית
קטגוריה:ספרנים ומידענים ישראלים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1905
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1993
שלמה דגן

**שלמה דגן** הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה, אשר פיקד על גדוד צבר והחטיבה הדרומית ברצועת עזה.

## ביוגרפיה
עם גיוסו לצה"ל שובץ בחטיבת גבעתי. בגבעתי עבר דגן הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שב לחטיבה כמפקד מחלקה. בהמשך שימש כמפקד פלוגה בחטיבה ולאחר מכן כמפקד גדוד צבר, אותו הוביל בלחימה בדרום לבנון. לאחר מכן שימש כמפקד בא"ח גבעתי. במהלך האינתיפאדה השנייה שימש כמפקד החטיבה הדרומית ברצועת עזה, והוביל אותה בלחימה ברצועה עזה כנגד הטרור הפלסטיני. לאחר שבאוגוסט 2001 חדרו שני מחבלים למוצב מרגנית שברצועת עזה והרגו שלושה חיילים, נרשמה בתיקו של דגן הערה פיקודית. בהמשך שימש כראש תורת חי"ר וצנחנים במפקדת קחצ"ר. בתפקידו האחרון בצה"ל כיהן כנספח צה"ל ברוסיה.

## קישורים חיצוניים
* .
* .

## הערות שוליים

קטגוריה:מפקדי החטיבה הדרומית באוגדת עזה
קטגוריה:מפקדי גדוד צבר
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:נספחים צבאיים ישראלים ברוסיה
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
פחד ממים

**פחד ממים** (באנגלית: **Aquaphobia**; בתעתיק מאנגלית: **אקוופוביה**) הוא פוביה ספציפית המתבטאת בפחד מתמשך, בלתי רציונלי ובלתי נשלט ממים. פוביה זו היא מעבר לשליטתו של הלוקה בה, והיא עלולה להפריע לחיי היום יום.

אנשים עשויים לסבול מפחד זה למרות שלרוב הם מבינים כי המים באוקיינוס, בנהר ואפילו באמבטיה אינם מהווים איום וסכנה ממשית. לפיכך הם עשויים להימנע מפעילויות כגון שיט ושחייה, או שהם עשויים להימנע משחייה בים העמוק לדוגמה על אף שהם יודעים לשחות. הפחד עשוי להתעורר גם כשאנשים הלוקים בפוביה זו נרטבים ממים שהותזו עליהם באופן בלתי צפוי, או כשהם נדחפים או מושלכים למים.

יש להבדיל בין מונח זה לבין מונח מקביל בשם **הידרופוביה**, שהוא גם כן מבטא פחד קיצוני ממים, אך הוא תסמין של כלבת - מחלה נוירולוגית חמורה אשר אחד מתסמיניה הוא פחד כה קיצוני ממים עד כדי חוסר יכולת לשתות.

יש להבחין גם בין אקוופוביה לבין תלסופוביה. בעוד הראשון מתייחס לפחד מהמים עצמם, האחרון מתייחס לפחד מגופי מים עמוקים.

## שכיחות
פחד ממים הוא אחד מתתי הסוגים הנפוצים ביותר של הפוביה הפשוטה, שהיא הצורה הנפוצה ביותר של הפרעות חרדה (בין 8.7% ל-18.1% מהאמריקאים סובלים מפוביות.). במאמר על הפרעות חרדה באיסלנד נמצא כי פחד ממים עשוי להשפיע על 1.8% מהאוכלוסייה האיסלנדית הכללית, או בערך אחד מכל חמישים אנשים.

## גורמים
פסיכולוגים מצביעים על כך שפחד ממים עשוי להיווצר בשל מגוון גורמים גנטיים, אישיותיים וחווייתיים. ייתכן שפחד ממים נובע מטראומה שאירעה לאדם במהלך חייו בעקבות התנסות מאיימת עם מים, או שעצם השהות במים, סביבה שאינה מוכרת, מעלה חוויות לא מודעות של חוסר שליטה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מים
קטגוריה:פוביות
הבונקרים באלבניה

250px|ממוזער|שמאל|אנדרטה בטירנה לזכר הבידוד שכפה הקומוניזם: בונקר אלבני וקטע מחומת ברלין
[250px|ממוזער|שמאל|בונקר גדול בגבול [מקדוניה]]
250px|ממוזער|שמאל|שורת בונקרים קטנים ליד גבול מקדוניה
**הבונקרים באלבניה** (באלבנית: **Bunkerët e Shqipërisë**) מהווים תופעה ייחודית במדינה זו בקנה מידה עולמי. במשך כ־40 שנה נבנו בהוראתו של הדיקטטור אנוור הוג'ה בין 170,000 ל־750,000 בונקרים באלבניה. ובממוצע בין 5.7 ל־24 בונקרים לקמ"ר.

## רקע היסטורי
הוג'ה עמד בראש הפרטיזנים האלבנים ששחררו את אלבניה משלטון איטליה ב-1944. הוא הנהיג משטר קומוניסטי נוקשה בנוסח סטליניסטי ומאואיסטי. הוא ניתק את הקשרים עם ברית המועצות לאחר שניקיטה חרושצ'וב יצא נגד משטרו של סטלין והנהיג את מדיניות ההפשרה.

הוא פרש מברית ורשה ב-1968 לאחר הפלישה הסובייטית לצ'כוסלובקיה וניתק את קשריו עם הרפובליקה העממית של סין לאחר ביקורו של ריצ'רד ניקסון ב-1972. גם קשריו עם טיטו, שליט יוגוסלביה, היו מתוחים ביותר עקב היחס לאלבנים בקוסובו. הוג'ה האשים אותו בשאיפות לטיהור אתני בקוסובו וברצון להפוך את אלבניה למדינה השביעית של יוגוסלביה. עם יוון היה למעשה במצב מלחמה והוא חשש שיוון רוצה לכבוש את דרום אלבניה המכונה אצל היוונים צפון אפירוס. אלבניה הפכה למדינה המבודדת ביותר בעולם. הוג'ה חשש מפלישה לאלבניה והחל בתהליך של בנייה מסיבית של בונקרים.

## הבונקרים
בניית הבונקרים החלה ב-1967 ונסתיימה ב-1986 לאחר מותו של הוג'ה. הבונקרים נבנו בחופים, הרים, כרמים, שדות ובתוך הערים. המשטר פיתח דוקטרינה של "צבא העם" ופיתוח מלחמת גרילה. כל תושב עבר מגיל 12 אימון בירי בקלצ'ניקוב. כל משפחה בכפר הייתה אחראית על ניקיון הבונקר שלה. הבונקרים נבנו מבטון ופלדה בגדלים שונים מבונקר לשלושה אנשים עד בונקר גדול. ההוצאה על הבנייה דלדלה את קופת המדינה שהייתה ריקה בלאו הכי.

במלחמת קוסובו השתכנו פליטים אלבנים בבונקרים שעמדו בהפגזות של הסרבים. ב-2004 נתגלה מצבור של 16 טון גז חרדל באחד הבונקרים. ממשלת ארצות הברית תרמה 20 מיליון דולר להשמדת המצבור הזה.

## הבונקרים כיום
כיום הבונקרים מוזנחים ונהרסים. חלק מהם הפכו למסעדות ובתי קפה ואלה שלאורך החוף נהרסו בגלל בעיות בטיחות. האלבנים מתייחסים בסלחנות לתופעה זו המהווה אטרקציה תיירותית ומוכרים למשל מזכרות של מאפרות בצורת בונקרים. חלק מהבונקרים מהווים מקום להתייחדות של זוגות צעירים והביטוי הנפוץ הוא: "האלבנים איבדו את בתוליהם בבונקרים והאמריקאים במושב האחורי של המכונית".

במרכז טירנה הוצב ב-2013 מיצב המתאר את הבידוד שכפה הקומוניזם על בני האדם. המיצב מורכב מבונקר שהובא למקום מרובע המגורים של הוג'ה ומקטע מחומת ברלין.

## קישורים חיצוניים

* 
* הבונקרים באלבניה, באתר אנציקלופדיה אאוריקה
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבניה: מבנים
אלבניה
דוד וולפה

הרב **דוד ג'יי. וולפי** (באנגלית: **David J. Wolpe**; נולד ב-19 בספטמבר 1958) הוא רב קונסרבטיבי, כותב והוגה אמריקאי.

## ביוגרפיה
וולפה נולד בהאריסברג, פנסילבניה, להוריו ג'רלד ואליין. אביו היה רבה הקונסרבטיבי של העיר ואחד מהמשפיעים בתנועה בארצות הברית. דוד השלים תואר ראשון בספרות אנגלית מאוניברסיטת פנסילבניה ובילה שנה באוניברסיטת אדינבורו. ב-1982 נרשם למכינה לרבנות באוניברסיטה האמריקאית ליהדות, לוס אנג'לס, ולאחר שלמד שנה במכון שכטר שב לארצות הברית וב-1987 קיבל סמיכה בבית המדרש לרבנים באמריקה.

## קריירה
ב-1987 הצטרף לסגל האוניברסיטה ליהדות, שם הרצה, ניהל את הספרייה וכיהן כעוזר מיוחד לנשיא. ב-1995 עבר לבית המדרש בניו יורק, שם קיבל תפקיד מרצה למחשבת ישראל במקביל להיותו עוזר לנגיד הסמינר יצחק שורש. ב-1997 חזר ללוס אנג'לס כדי ליטול את משרת רב בית-הכנסת "סיני", הקהילה הקונסרבטיבית הגדולה והוותיקה בעיר. מראשית כהונתו ועד ל-2007 גדל מספר המשפחות החברות מ-1,150 ל-1,800.

וולפה מרבה לחבר טורים בעיתונות ולהשתתף בכינוסים ציבוריים. ב-2012 נבחר על ידי ניוזוויק לרב המשפיע ביותר במדינה, ובאותה שנה דירג אותו הג'רוזלם פוסט כיהודי ה-47 המשפיע ביותר בעולם. הוא פרסם מספר ספרים שזכו להצלחה רבה בנושאי יהדות.

## עמדותיו
וולפא נקלע לשערורייה לאחר שביום ראשון של פסח תשס"א (8 באפריל 2001) הצהיר בבית-הכנסת שלו בלוס אנג'לס כי לפי ממצאים ארכאולוגיים יציאת מצרים לא התקיימה כמתואר במקרא, אם בכלל. הוא אמר ש"מיליוני יהודים מפקפקים באמיתות הסיפור" ויש להבהיר להם שראייה כזו אינה פוסלת אותם מלהאמין בדת, שאינה קשורה דווקא לקבלתו כמדויק. רבנים אורתודוקסים גינו את וולפה. וולפה נטל גם חלק פעיל בוויכוחים עם נציגי "האתאיזם החדש", והתפלמס עם כריסטופר היצ'נס, סאם האריס וריצ'רד דוקינס תוך הגנה על יסודות כמו הישארות הנפש והעולם הבא. וולפה מדגיש כי רק אמונה באלוהות פרטית יכולה לשמש בסיס לדת, הכרח שעמד עליו עוד בספרו הראשון, הָ֭רֹפֵא לִשְׁב֣וּרֵי לֵ֑ב (Healer of Broken Hearts) מ-1990.

ב-2005 הציע לראשי התנועה הקונסרבטיבית לשנות את שמה ל"יהדות הברית" כדי להדגיש את מחויבותה לקשר בין הבורא לישראל. במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2012 אמר כי הוא "מצביע לפי נושא אחד", והוא תוכנית הגרעין האיראנית.

## חיים אישיים
וולפה הוא צמחוני, אף כי טען בזכות עבודת הקורבנות. הוא נשוי לאליאנה ואב לבת אחת, סמארה.

## ספרים

* (The Healer of Shattered Hearts: A Jewish View of God (1991
* (In Speech and In Silence: The Jewish Quest for God (1992
* (Teaching your Children About God: A Modern Jewish Approach (1995
* (Why be Jewish? (1995
* (Making Loss Matter: Creating Meaning in Difficult Times (1999
* Floating Takes Faith: Ancient Wisdom for a Modern World (2004
* (Why Faith Matters (2009


## קישורים חיצוניים

* דוד ג'. וולפה באנציקלופדיה יודאיקה.
* דוד ג'. וולפה באתר הפדרציות היהודיות של צפון אמריקה.
* טוריו של וולפה בטיים מגזין.
* טוריו של וולפה בוושינגטון פוסט.
* ידיעות על וולפה באתר JTA.
* Meet America's top congregational rabbi, ג'ואיש כרוניקל, 1 בספטמבר 2011.
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים קונסרבטיבים אמריקאים
קטגוריה:צמחונים אמריקאים
קטגוריה:צמחונים יהודים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פנסילבניה
קטגוריה:בוגרי בית המדרש לרבנים באמריקה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1958
גאנג-הו

**גאנג-הו** (Gung ho, מסינית 工合) הוא ביטוי באנגלית אמריקנית השאול מהשפה הסינית,  אשר הוראתו היא 'נלהב', 'להוט' וכדומה.
 
משמעותם הכפולה של הסימנים הסינים 'גנג' ו-'הו' היא 'עבודה' ו-'ביחד'.
 
הלשונאי האמריקאי אלברט מוי, אשר התחקה על שורשי הביטוי, הסיק כי המדובר באמריקניזציה של ביטוי סיני, אשר התווספו לו משמעויות ושימושים חדשים ומיוחדים עם אימוצו לחיק האנגלית האמריקנית. כך, במקור הסיני לא היה מדובר במעין סיסמה או קריאת קרב, כבשימוש האמריקני, כי אם שם של תאגידים.
הביטוי אומץ בארצות הברית לראשונה על ידי מייג'ור אוואנס קרלסון, מפקד בחיל הנחתים האמריקני, במאמציו לבנות רוח צוות בשורות חייליו, בעקבות ניסיונו בסין, על מנת שחייליו יקדישו עצמם לטובת רעיון אחד ויעבדו כאחד לשם מימושו. קרלסון קרא בפניהם את המוטו 'גאנג הו' של אותם תאגידים סיניים במשמעות 'עבדו יחד - עבדו בהרמוניה'.

לאחר מכן, הוסיף ביטוי זה לחלחל ברחבי חיל הנחתים, כדרך להעלאת המורל, ולבסוף התרחב השימוש בו אף אל מחוץ לז'רגון הצבאי והיה שגור בשפה היומיומית, במיוחד הודות לסרט לחימה משנת 1943 אשר נשא את שמו.

קטגוריה:ארצות הברית: תרבות
קטגוריה:סלנג בשפה האנגלית
אשכול שוקרון

**אשכול שוקרון** (נולד ב-20 בפברואר 1969) הוא אלוף-משנה במילואים בצה"ל, שירת כמפקד עוצבת הגולן.
## שירות צבאי
עם גיוסו לצה"ל שובץ שוקרון בחטיבת גולני. בגולני עבר שוקרון מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שב לחטיבה ושימש כמפקד מחלקה, וכמפקד פלוגה, ולקח חלק בלחימה בדרום לבנון. לאחר שהועלה לדרגת סא"ל מונה למפקד גדוד 450 (האריה המעופף) בביסלמ"ח, בהמשך שימש כסגן מפקד החטיבה הצפונית ברצועת עזה במהלך האינתיפאדה השנייה, סגן מפקד עוצבת חירם, ולאחר מכן שימש סגן מפקד המרכז לאימונים טקטיים (מא"ט) במל"י. בשנת 2009 מונה למפקד עוצבת הגולן, בשנת 2011 פיקד על החטיבה בעת שמאות סורים (ממוצא פלסטיני) הפגינו ברמת הגולן ואף ניסו לפרוץ את גדר הגבול שבין ישראל לסוריה. כוחות בפיקוד שוקרון החטיבה הגיבו באמצעים לפיזור הפגנות, והוא אף נפצע במהלכן אולם הוסיף ופיקד על כוחות עד גמר האירוע. במהומות נהרגו ארבעה מפגינים ונפצעו למעלה ממאה. לאחר שחרורו בשנת 2012, מונה למנכ"ל עיריית קריית שמונה.

שוקרון מתגורר עם משפחתו ביישוב קלע אלון. ב-2018 לקראת הבחירות המקומיות הודיע על התמודדותו לראשות המועצה האזורית גולן וסיים במקום השלישי עם 11.01% מהקולות.

## קישורים חיצוניים
* .
* .
* .
* .

## הערות שוליים

קטגוריה:מפקדי עוצבת הגולן
קטגוריה:מתמודדים בבחירות לרשויות המקומיות בישראל
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:בוגרי תיכון דנציגר (קריית שמונה)
קטגוריה:מועצה אזורית גולן: אישים
קטגוריה:מנכ"לי רשויות מקומיות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1969
אבטומוביליסט יקטרינבורג

**אַבְטוֹמוֹבִּילִיסְט יֵקָטֵרִינְבּוּרְג** (מרוסית: **Автомобилист Екатеринбург**) היא קבוצת הוקי קרח מהעיר יקטרינבורג שבמחוז סברדלובסק שברוסיה, אשר נוסדה בשנת 2006 והחלה לשחק ב-KHL בשנת 2009 בבית חרלמוב שבחטיבה המזרחית.

## היסטוריה
### הליגה הבכירה
אבטומוביליסט יקטרינבורג הוקמה בשנת 2006. הקבוצה נקראת על שם קבוצת "דינמו אנרגיה יקטרינבורג", שהוקמה בשנת 1950 בשם "ספרטק סברדלובסק". במשך השנים שונה שמה של "ספרטק סברדלובסק" ל"אבטומוביליסט" בשנת 1967 וחזר להיות "ספרטק יקטרינבורג" בשנת 1997. הקבוצה לבסוף התפרקה בשנת 2007.

האבטומוביליסט החלו את דרכם ב-VHL, וכבר בעונתם הראשונה סיימו את העונה במקום השני והעפילו לפלייאוף, אך לא הצליחו לעבור את השלב הראשון.

עונת 2007/08 הייתה מוצלחת עוד יותר. האבטומוביליסט סיימו במקום הראשון בחטיבת המזרח והגיעו לגמר הפלייאוף, שם הפסידו לקבוצת חימיק ווסקרסנסק. הקבוצה נבחרה להשתתף בליגת ה-KHL שהוקמה בשנת 2008, אך בשל בעיות כלכליות שהובילו לפשיטת רגל, תפסה את מקומה קבוצת חימיק וסקרסנסק.

בעונת 2008/09 שוב סיימה הקבוצה במקום הראשון, אך הפסידה ברבע הגמר לקבוצת קריליה סובייטוב מוסקבה

### KHL
בשנת 2009 שוב הודיעו כי האבטומוביליסט יצטרפו ל-KHL. בהמשך השנה התברר כי הקבוצה תתפוס את מקומה של חימיק שנקלעה בעצמה לבעיות כלכליות.

בעונתה הראשונה בליגה אימן את הקבוצה המאמן הצ'כי מארק סיקורה, ולמרות פתיחה חלשה של העונה, בזכות ניצחון נגד סק"א פטרבורג הצליחה הקבוצה להעפיל לפלייאוף מהמקום השמיני. עם זאת, היא לא הצליחה לעבור את השלב הראשון כשהפסידה ברבע גמר החטיבה המזרחית לסלבאט יולאייב אופה.

[ממוזער|לוגו הקבוצה בין השנים [2006 ל-2013]]

את עונת 2018/2019 הקבוצה פתחה עם רצף של 18 ניצחונות והתמקמה בראשות הבית שלה, אך לא הצליחה לשבור את השיא של סק"א סנקט פטרבורג, שפתחה עונה קודם עם רצף של 20 ניצחונות. עם זאת, היא הייתה הקבוצה הראשונה להעפיל לפלייאוף ה-KHL, כבר בינואר 2019 ובפעם הראשונה בתולדותיה בליגת KHL העפילה לחצי גמר המזרח בגביע גגארין, לאחר שגברה ברבע גמר על האלופה המכהנת, אק בארס קאזאן.

בעונת 2023/2024 שוב גברה על אק בארס קאזאן, הפעם כשניצחה אותה בשלב שמינית גמר הפלייאוף והעפילה לרבע גמר הטורניר, בה הפתיעה שוב כאשר ניצחה את סק"א סנקט פטרבורג 4:1 בסדרה והעפילה לחצי גמר גביע גגארין, בפעם הראשונה בתולדותיה.

## אולם הבית
### מתחם אוראלץ
מתחם אוראלץ הוא מתחם תרבות ובידור בעיר יקטרינבורג, הידוע גם בשם היכל ספורט הקרח; בעבר נקרא היכל הספורט של האיגוד המקצועי והוא נבנה בשנת 1972. שופץ בשנת 2006 ובעל תכולה של 5,570 צופים. משמש כמגרש הבית של אבטומוביליסט ומועדון ההוקי לנשים ספרטק-מרקורי.

### UMMC ארנה

בשנת 2019 החלה בניית UMMC ארנה, כמגרש הבית החדש וצפוי להיפתח בשנת 2023 לקראת אוניברסיאדת הקיץ באותה שנה ולהכיל 15,000 מושבים.

UMMC ארנה נפתחה ב-10 במרץ 2025.

## סטטיסטיקה

**מקרא**: מש' = משחקים, נצ' = ניצחונות, נצה' = ניצחונות בהארכה, הפ' = הפסדים, הפה' = הפסדים בהארכה, נק' = נקודות, שעז' = שערי זכות, שעח' = שערי חובה.

## קישורים חיצוניים

* 

* עמוד הקבוצה באתר ה-KHL
* עמוד הפייסבוק של הקבוצה
* עמוד הטוויטר של הקבוצה

## הערות שוליים

קטגוריה:קבוצות KHL
קטגוריה:קבוצות הוקי קרח רוסיות
קטגוריה:יקטרינבורג: ספורט
פייר בוגה

**פייר בוגה** (בצרפתית: **Pierre Bouguer**; 16 בפברואר 1698 - 15 באוגוסט 1758) היה מתמטיקאי, גאופיזיקאי, גאודזיסט, ואסטרונום צרפתי. הוא ידוע גם כ"אבי הארכיטקטורה הימית".

## עבודותיו
* מאמרו על המיקום האופטימלי של תרנים באונייה - "On the masting of ships", עליו זכה בפרס של האקדמיה הצרפתית למדעים.
* מאמרו "On the best method of observing the altitude of stars at sea" - "על השיטה הטובה ביותר לצפייה בגובה של הכוכבים בים", עליו זכה גם בפרס.
* מאמרו "On the best method of observing the variation of the compass at sea" עליו זכה גם בפרס.
* מאמרו "Optical Treatise on the Gradation of Light" בו תיאר כמה מהמדידות המוקדמות ביותר בתחום הפוטומטריה.
* חיבורו "Traité du navire" - המגנום אופוס שלו - החיבור הראשון על ארכיטקטורה ימית, שבין הישגיו הרבים הסביר לראשונה את השימוש בגובה המטאסנטר כמדד ליציבות של אונייה. החיבור הניח את היסודות להיבטים רבים של תכנון אוניות.
* השתתף במשלחת מדעית למדידת אורך המרידיאן ליד קו המשווה.
* ב-1748 המציא את ההליומטר.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מתמטיקאים צרפתים
קטגוריה:ילידי 1698
קטגוריה:נפטרים ב-1758
Master of Puppets (שיר)

**Master of Puppets** (בעברית: **אדון הבובות**) הוא שיר של להקת הת'ראש מטאל האמריקאית מטאליקה, שיצא כסינגל היחיד מהאלבום בעל אותו השם. Master of Puppets הוא השיר השני באלבום. כמו כן, מופיע השיר באלבומה של מטאליקה, S&M.

כפי שהסביר סולן וגיטריסט הלהקה ג'יימס הטפילד, "השיר עוסק בסמים. איך שהדברים משתנים, במקום שאתה שולט בעצמך, הסמים שולטים בך".

## מבנה השיר
מבחינה מוזיקלית Master of Puppets היא יצירה ארוכה בת שלושה חלקים, כאשר החלק השני שונה בתכלית מהשאר. החלק הראשון של היצירה הוא כבד, מהיר, "עצבני", בלא מלודיה קלה ומלא בדיסטורשיין. היצירה מתחילה בפתיחה אינסטרומנטלית ארוכה וכבדה, הכוללת סולו טכני של גיטריסט הקצב, ג'יימס הטפילד, ורק לאחר מכן מתחילות המלים. בין החלקים מנוגן סולו מלודי מלא רגש של גיטרות חשמליות, אשר מהווה ניגוד מוחלט לחלקים האחרים. החלק השלישי חוזר, בהדרגה, על העוצמות של הראשון, כולל סולו מהיר במיוחד של קירק האמט ומסתיים בציחקוקים מעוררי פחד. ניגון הגיטרה בשיר נחשב לפסגת שיטת ה- down picking בדיסטורשן, כאשר הטפילד "חופר" במיתרים במהירות חוזרת ובשינויים תכופים בקצב. החלק האמצעי וההרמוני שכתב וניגן ג'יימס הטפילד מהווה ניגוד מיוחד, כך, נוצרה לשיר הערכה גדולה על מקצועיות ויצירתיות הגיטריסטים.

## הצלחת השיר
השיר נחשב לאחד הפופולריים והמפורסמים ביותר של הלהקה, והוא מנוגן בכל הופעות הלהקה מאז יציאתו.

השיר נבחר ל"שיר המטאל הטוב ביותר" בערוץ VH1. כמו כן, נבחר מקום ה-51 במגזין Guitar World ברשימת 100 סולואי הגיטרה הגדולים בכל הזמנים.

השיר נכלל במשחק הווידאו Guitar Hero: Metallica.

השיר זכה בגרסאות כיסוי רבות של להקות מטאל, כגון "Ugly Kid Joe", "Trivium", "Pendulum" ועוד.

בסיסט הלהקה, קליף ברטון, ציין בזמן יציאת האלבום, כי זהו השיר האהוב עליו ביותר באלבום.

### הצלחה חוזרת ו-וידאו קליפ (2022)
בפרק הסיום של עונתה הרביעית של סדרת הטלוויזיה "דברים מוזרים" מופיעה סצנה בה מנגן אדי מנסון (ג'וזף קווין) את סולו הגיטרה מהשיר במטרה למשוך אליו את המפלצות המעופפות, ובתוך כך מקריב את עצמו ומאבד את חייו על מנת להציל את חבריו ואת העיירה כולה. בעקבות הסצנה חזר השיר לצעוד במצעדים ברחבי העולם, 36 שנה לאחר צאתו. בעקבות ההצלחה הוציאה הלהקה וידאו קליפ לשיר.

## קישורים חיצוניים

[הערות שוליים ==




[[קטגוריה:שירי מטאליקה](https://www.songfacts.com/facts/metallica/master-of-puppets
==)]
קטגוריה:שירים על סמים
קטגוריה:שירי מטאל
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אלקטרה רקורדס
אריה אזן

250px|ממוזער|"שלוש פינת יחיאלי", ציור של אריה אזן מחורף 1980. מבט מכוון רח' שטיין.
**אריה אָזֶן** (**איזמן**) (נולד ב-1934) הוא צייר ישראלי.

## ביוגרפיה
אריה אזן נולד בהומבורג שבגרמניה בשנת 1934, ובאותה שנה עלה לארץ ישראל עם משפחתו. הוא גדל בתל אביב. בשנים 1950–1978 התגורר בקיבוץ צובה. בסוף שנות ה-50 של המאה ה-20 הוזמן להציג כאורח בשתי תערוכות של קבוצת "אופקים חדשים. בשנים 1966–1967 השתתף בתערוכות של קבוצת +10. החל משנת 1978 חי ויוצר בירושלים.

יצירתו המוקדמת של אזן, משנות ה-50 וה-ה-60 של המאה ה-20, היא ברובה מופשטת. ציוריו אופיינו במשיכות מכחול דינאמיות, בחריטות ובצבעוניות מונוכרומטית. במהלך שנות ה-70 התנסה אזן ביצירת אסמבלאז'ים, בעבודה בפיברגלס ובחומרים אחרים. בשנות ה-80 של המאה ה-20 החל ליצור גם ציור פיגורטיבי.

## חיים אישיים
היה בן זוגה של השדרנית והעיתונאית טטיאנה הופמן.

אחיו הוא מיכאל איזמן, צייר ואמן ישראלי גם כן.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* אריה אזן (ציור/פיסול), באתר תנועת העבודה הישראלית

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:קבוצת אופקים חדשים
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:אמנים ישראלים
קטגוריה:צובה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1934
נסים אלבחרי

**נסים אלבחרי** (בסרבו-קרואטית: **Nisim Albahari**; בסרבית קירילית: **Нисим Албахари**; 28 בינואר 1916, טשאני, בוסניה, האימפריה האוסטרו-הונגרית – 1992, סרייבו, בוסניה והרצגובינה) היה פרטיזן ופוליטיקאי יוגוסלבי יהודי, חבר במפלגה הקומוניסטית של יוגוסלביה אשר ב-1953 זכה לעיטור גיבור יוגוסלביה.

## קורות חייו
נסים אלבחרי נולד ב-1916 בטשאני ובהמשך היגרה משפחתו לסרייבו ובה רכש השכלה תיכונית. ב-1935 הצטרף למפלגה הקומוניסטית והיה פעיל באיגודים מקצועיים. ב-1936 נעצר על ידי שלטונות יוגוסלביה, נשפט בעוון פעילות מחתרתית ונידון לשנת מאסר. גם לאחר שחרורו המשיך בפעילותו במפלגה הקומוניסטית, וב-1940 נכלא שוב. ב-29 במרץ 1941, לאחר ההפיכה הצבאית שבמהלכה הודח הנסיך פאבלה ופטר השני הומלך תחתיו, השתחרר אלבחרי מכלאו.

עם כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית, הצטרף אלבחרי לכוחות הפרטיזנים של טיטו ופעל לארגון כוחותיהם באזור סרייבו. לאחר כינון מדינת קרואטיה העצמאית שנשלטה על ידי האוסטאשה, נלכד אלבחרי ונכלא בסרייבו תוך שהוא עובר עינויים קשים. אנשי המחתרת בסרייבו מילטו אותו מהכלא, והוא שב לכוחות הפרטיזנים. בהמשך, מונה לקומיסר פוליטי של גדוד פרטיזנים והתקדם לתפקיד קצין המודיעין של גיס הפרטיזנים ה-3. שני אחיו הצעירים, דוד וחיים, הצטרפו אף הם לכוחות הפרטיזנים, ונהרגו בקרבות.

לאחר המלחמה סיים אלבחרי את בית הספר למדע המדינה בבלגרד והשתלב במנגנון השלטון היוגוסלבי. הוא כיהן כחבר הוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית, חבר פרלמנט ושר העבודה של בוסניה והרצגובינה תחת יוגוסלביה. כמו כן היה חבר במועצת הפדרציה של יוגוסלביה. ב-27 בנובמבר 1953 העניק לו שליט יוגוסלביה יוסיפ ברוז טיטו את עיטור גיבור יוגוסלביה.

נסים אלבחרי הלך לעולמו בסרייבו ב-1992.

## הערות שוליים

קטגוריה:פרטיזנים יהודים מיוגוסלביה
קטגוריה:פרטיזנים יהודים מבוסניה
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים יוגוסלבים
קטגוריה:סרייבו: אישים
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים בוסנים
קטגוריה:יהודים חברי פרלמנטים
קטגוריה:מעוטרי גיבור יוגוסלביה
קטגוריה:מעוטרי עיטור כוכב הפרטיזנים
קטגוריה:יהודים אוסטרו-הונגרים
קטגוריה:ילידי 1916
קטגוריה:יוגוסלבים שנפטרו ב-1992
חסוס גאמס

**חסוס גאמס דוארטה** (בספרדית: **Jesús Gámez Duarte**; נולד ב-10 באפריל 1985), הוא כדורגלן עבר ספרדי ששיחק בעמדת המגן הימני.

## קריירה
גאמס נולד בפואנחירולה שבקהילה האוטונומית אנדלוסיה. בין השנים 1997 ו-2000 שיחק בקבוצה המקומית קהילות פואנחירולה ובגיל 15 עבר למחלקת הנוער של מאלגה. בעונת  הוא התחיל את הקריירה המקצועית שלו, בקבוצת המילואים מאלגה ב', בליגה הספרדית השנייה. בעונת  קודם לקבוצה הראשונה של מאלגה, וערך את הופעת הבכורה שלו בלה ליגה ב-27 בנובמבר 2005, בהפסד 3-2 לחטאפה. בסיום העונה ירדה מאלגה לליגת המשנה.

בקיץ 2005 זכה גאמס עם נבחרת ספרד עד גיל 23 במדליית זהב בטורניר הכדורגל של משחקי הים התיכון.

בשתי העונות הבאות הפך גאמס לשחקן המועדף בעמדת המגן הימני, ובעונת  הופיע ב-35 משחקים, ובכך סייע למאלדה לחזור לליגה העליונה. בעונה שלאחר מכן הופיע גאמס בכמות דומה של משחקים כמו בעונה שלפני כן, וסייע למאלגה להגיע למקום השמיני בלה ליגה.

בקיץ 2011 נבחר גאמס לקפטן מאלגה. ב-29 בינואר 2012 ערך השחקן את הופעתו ה-200 במדי הקבוצה בליגה, בניצחון 1-2 את סביליה. באותה עונה סייע גאמס למאלגה להגיע להישג השיא שלה בלה ליגה, המקום הרביעי.

ב-15 במאי 2012 האריך גאמס את חוזהו במאלגה עד ליוני 2016. ב-21 באוקטובר אותה שנה האריך את חוזהו בקבוצה עד לשנת 2017. בעונת  סייע גאמס למאלגה להגיע לשלב רבע הגמר בליגת האלופות, בעונת הבכורה של הקבוצה במפעל.

ב-8 באוגוסט 2014 חתם גאמס על חוזה לשלוש שנים באלופת ספרד אתלטיקו מדריד. ב-8 ביולי 2016 חתם לשנתיים בניוקאסל יונייטד האנגלית.

## תארים
;אתלטיקו מדריד
* הסופר קאפ הספרדי: 

;נבחרת ספרד עד גיל 23
* מדליית זהב במשחקי הים התיכון: 2005

## קישורים חיצוניים

* פרופיל השחקן באתר הרשמי של אתלטיקו מדריד

קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:מגני כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלני מאלגה
קטגוריה:כדורגלני אתלטיקו מדריד
קטגוריה:כדורגלני ניוקאסל יונייטד
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1985
מגדל המים של שיקגו

**מגדל המים של [[שיקגו]]** הוא מגדל מים היסטורי שתוכנן בשנת 1869 בידי האדריכל ויליאם וורן בוינגטון. זהו מגדל המים השני שהוקם בארצות הברית, כשקדם לו מגדל המים בלואיוויל שבקנטקי (1856). גובהו של המגדל 47 מטרים, צורתו החיצונית מזכירה טירה בסגנון נאו-גותי והוא עשוי מלבני גיר שנכרו בעיר ג'ולייט, דרומית-מערבית לשיקגו. המגדל הוא מטיפוס פשוט, ללא מכל לאגירת מים בראשו: בסמוך לו ניצבה תחנת השאיבה בשדרת שיקגו, שקיבלה את אספקתה במנהרה מעריסת מים בימת מישיגן. בתוכו התנשא לגובה של 42 מטרים צינור מים אנכי שדרכו הוזרמו המים למערכת. המגדל סייע בכיבוי שריפות אש ובוויסות לחץ המים.

המגדל ותחנת השאיבה הסמוכה לו היו מהמבנים הבודדים ברובע ששרדו את השרפה הגדולה של שיקגו שהתרחשה ב-1871. בשנים העוקבות לשריפה סימל המגדל את שיקגו הישנה ואת תהליך התחדשותה של העיר אחרי השריפה. המגדל זכה לשיקום ראשון בשנים 1913–1916, במסגרתו הוחלפו חלק מלבני הגיר של המבנה, ולשיקום נוסף שהתמקד בפנים המבנה בשנת 1978. נכון לראשית העשור השני של המאה ה-21 פועלת במבנה גלריה לאמנות של לשכת התיירות בשיקגו.

ב-1969 זכה המבנה לתואר "ציון דרך במשק המים האמריקאי" (American Water Landmark) מטעם איגוד מקצועות המים האמריקאי (AWWA).

באפריל 1975 נוספו המגדל ותחנת השאיבה למרשם הלאומי של מקומות היסטוריים (NRHP).

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:שיקגו: מבנים
קטגוריה:מגדלי מים
קטגוריה:ארצות הברית: מבני אספקת מים
קטגוריה:ארצות הברית: מגדלים