open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
בן ציון נשר

[ממוזער|200px|הרב נשר עם [שמעון פרס]]
[ממוזער|200px|הרב נשר עם הרב [ישראל מאיר לאו]]
הרב **בן ציון נשר** (נולד בכ' בתשרי תש"י 13 באוקטובר 1949) הוא רב שכונת טרומפלדור והמרכז הקהילתי "איחוד שיבת ציון" בתל אביב ואב בית דין לדיני ממונות. חתן פרס הרב קוק.

## קורותיו
נולד בתל אביב למשפחת רבנים. אביו, הרב יצחק נשר, היה דיין בחיפה ואב בית דין בתל אביב ורב קהילת "גבורת ישראל" שבתל אביב, בנו של הרב אברהם נשר (אדלר) ונכדו של הרב משה גרודזינסקי. אמו חסידה היא בתו של הרב בן ציון מלמד, רב הקהילה הראשון ב"גבורת ישראל".

למד בתלמוד תורה אהל יעקב בתל אביב, בגיל 12 המשיך את לימודיו בישיבת אור התלמוד בעיר, שהייתה מסונפת להיכל התלמוד. בגיל 15 המשיך את לימודיו בישיבת חברון חלק מהשנים למד בחברותא עם ראש הישיבה דאז הרב משה חברוני. בתחילת שנות ה-70 נישא להדסה בנזימן מירושלים. מיד לאחר נישואיו התגורר בירושלים. שנתיים לאחר מכן, עם פטירת אביו בשנת תשל"ד (1974), התמנה לרב הקהילה ולראש כולל "שיח יצחק" שהוקם על שם אביו בתל אביב, ועבר לשם. בשנת תשמ"ד (1984) התמנה לרב המרכז הקהילתי "איחוד שיבת ציון" ברחוב בן-יהודה בתל אביב. בשנת תשמ"ו זכה בפרס הרב טולידאנו לספרות תורנית על שו"ת שבי ציון.

בשנת תשס"ז 2007 התמנה למנהל אגף המשחטות במחלקת הכשרות של הרבנות הראשית לישראל, עם הרב דוד ורנר והרב אברהם יוסף. בשנת תשע"א 2011 נתמנה הרב נשר לאב בית דין לדיני ממונות מטעם המועצה הדתית תל אביב.

בשנת תשע"ג 2013 נתמנה הרב נשר לחבר בגוף הבוחר של הרבנות הראשית, כוותיק רבני השכונות בתל אביב. בשנת תשס"ד 2004 זכה בפרס הרב קוק על ספרו "שו"ת שבי ציון". בשנת תשס"ח 2008 נתמנה לחבר בוועדה המעניקה את פרס הרב טולידאנו לספרות תורנית.

במרץ 2014 תשע"ד עם הקמתו של איגוד השוחטים והבודקים מונה הרב נשר לרב האיגוד.

בספטמבר 2017 תשע"ז מונה לעמוד בראשות כולל אפיקי חושן שהוא חלק ממרכז נפש יהודי בתל אביב.

## משפחתו
אחיו הוא הרב ינון נשר מרבני העיר פתח תקווה ורב בית הכנסת משכן יוסף פא"י בעיר גיסו של הרב נשר הוא הרב יעקב רוזנצויג, רבה של אבן יהודה. דודו של הרב נשר היה הרב פרץ אריאל, רבה של מגדיאל. אחד מחתניו הוא הרב אהרון טננבאום, רב בישיבת דרך אמונה ובנו של יעקב טננבאום מנכ"ל בנק מרכנתיל דיסקונט. הרב נשר הוא גם קרוב של הרב דוד מן.

## ספריו
***דרך הנשר** - על משנה תורה לרמב"ם הלכות נדרים
* **שו"ת שבי ציון** - על שולחן ערוך אורח חיים, תשמ"ה
***שו"ת אבן פנה** - על ארבעת חלקי השולחן ערוך, ב' חלקים, תשנ"ד. הספר מבוסס על תשובות שפורסמו בעלון השבועי של קהילת איחוד שיבת ציון.
***שיר ציון** - על הגדה של פסח, כולל גם קיצור דינים לפסח וקיצור דינים לערב פסח שחל להיות בשבת.

## קישורים חיצוניים

* משיעורי הרב נשר, לצפייה באתר בינינו 
* משיעורי הרב נשר, לצפייה בערוץ מאיר 
* פלפולים לפרשת השבוע מאת הרב בן ציון נשר, באתר קהילת איחוד שיבת ציון
* הגדה של פסח שיר ציון, הוצאת מוסד הרב קוק, באתר אוצר החכמה
* ספר דרך הנשר, מאת הרב בן ציון נשר, באתר אוצר החכמה
* מאמר מאת הרב בן ציון נשר, מתוך ספר זיכרון על הרב יהושע השיל רייזמן, באתר hebrewbooks
* הרב בן ציון נשר נואם בכנס מוסד הרב קוק, באתר YouTube. 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי ישיבת חברון כנסת ישראל
קטגוריה:זוכי פרס הרב קוק
קטגוריה:זוכי פרס הרב טולידאנו
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת ישראלים
קטגוריה:פרשני הגדה של פסח
קטגוריה:רבנים חרדים ישראלים
קטגוריה:תל אביב-יפו: רבני שכונות
קטגוריה:משפחת נשר
קטגוריה:משפחת גרודזינסקי
קטגוריה:דיינים ישראלים
קטגוריה:אבות בתי דין
סקיילון (חללית)

[שמאל|ממוזער|250px|[איור של מטוס החלל סקיילון בחלל. ניתן לראות את תא המטען פתוח]]
**סקיילון** (באנגלית: **Skylon**) הוא שמו של מטוס חלל בלתי מאויש הנמצא בפיתוח על ידי חברה בריטית בשם Reaction Engines Ltd. מטוס החלל סקיילון יצויד במנועים רקטיים שיוכלו להשתמש גם בחמצן מהאטמוספירה, ובאופן זה יהווה סקיילון כלי שיגור חללי בעל שלב יחיד. סקיילון מתוכנן למספר רב של טיסות חלל, והוא יוכל להציב בחלל מטע"דים במשקל של עד 15 טון. חלק ניכר מהידע הדרוש לבניית מטוס החלל שאוב ממיזם בריטי לבניית מטוס חלל - HOTOL, שהתנהל במהלך שנות השמונים של המאה העשרים, ובוטל.

מתכנני הכלי מצהירים על יכולתו לטוס לחלל ובחזרה 200 פעם, ועל הורדת מחיר השיגור לקילוגרם ביותר מסדר גודל ביחס לנהוג כיום באמצעות משגרים שונים.

מטוס החלל סקיילון הוא כלי טיס המונע באמצעות מנועי סילון המשנים תוך כדי טיסה את אופן פעולתם והפוכים למנועים רקטיים המונעים בדלק נוזלי. הכלי ישתמש במימן נוזלי הן להנעתו כמטוס סילון והן ככלי בעל הנעה רקטית. בעת הטיסה באטמוספירה יעשה שימוש בחמצן שבאוויר, ובעת הטיפוס לחלל יעבור הכלי לשימוש בחמצן נוזלי האגור במכליו.

מטוס החלל סקיילון יוכל לטפס לגובה של 26 ק"מ ולהגיע למהירות של 5.4 מאך בכוח מנועי הסילון המוזנים במימן, בטרם ישתנה אופן פעולתם להנעה רקטית טהורה.

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:חלליות
קטגוריה:חקר החלל: מיזמים עתידיים
מעמד גאוגרפי מוגן

[ממוזער|250px|הלוגו המסמל כי המוצר הנושא אותו אושר כבעל [כינוי מקור מוגן.]]

**אינדיקציות גאוגרפיות והתמחויות מסורתיות באיחוד האירופי** (באנגלית: **Geographical indications and traditional specialities in the European Union**; כלומר **Protected Geographical Indication**; בראשי תיבות: **PGI**) הן שלוש מסגרות משפטיות באיחוד האירופי שנועדו להגן על שמותיהם של מוצרים חקלאיים אזוריים:
* כינוי מקור מוגן (באנגלית: Protected designation of origin – **PDO**)
* כינוי גאוגרפי מוגן (באנגלית: Protected geographical indication – **PGI**)
* התמחות מסורתית מובטחת (באנגלית: Traditional speciality guaranteed – **TSG**)

החוק – אשר מיושם במדינות האיחוד האירופי, ובהדרגה גם במדינות מחוצה לו, באמצעות הסכמים בילטרליים בין-לאומיים – מבטיח כי רק מוצרים אשר יוצרו באזור יכולים להימכר תחת שם המותג שלו. חקיקה זו נכנסה לפועל החל משנת 1992. מטרת החוק היא להגן על המוניטין של המוצרים האזוריים, לקדם פעילות חקלאית וכפרית, להבטיח ליצרנים לקבל פרמיה עבור המוצרים האותנטיים שלהם, ולחסל את התחרות הבלתי הוגנת והונאת הלקוחות מצד ספקי המוצרים הבלתי-מקוריים, אשר מוצריהם עלולים להיות מאיכות נחותה יותר או בעלי טעם שונה.

מסגרת משפטית זו מגנה על מוצרים כגון יינות, גבינות, שינקן, נקניקים, מאכלי ים, זיתים, בירות, חומץ בלסמי ואפילו על לחמים, פירות, בשר נא וירקות מקומיים. בפרט מזוהה סטטוס "המעמד הגאוגרפי המוגן" עם מוצרים כגון גורגונזולה, פרמזן (פרמיג'אנו רג'אנו), פאי החזיר של מלטון מוברי, גבינת אסיאגו, קממבר ושמפניה, אשר יכולים להיות משווקים בשמות אלה רק אם יוצרו באזורים המזוהים עימם. כך למשל, כדי שגבינה מסוימת תוכל להיחשב כגבינת רוקפור, יש להכינה מהחלב של סוג מסוים ביותר של כבשים, ולהחמיץ את החלב במערות טבעיות סמוך לעיירה רוקפור-סור-סולזן, סמוך למחוז אוורון בצרפת, היכן שהגבינה מושפעת מנבגיו של עובש מסוים שגדל באותן המערות.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מותגי מזון
קטגוריה:האיחוד האירופי: כלכלה
קטגוריה:האיחוד האירופי: חוק ומשפט
סויזאי, קיסר יפן

**סוּיְזָאי** או **סוּיְסַאי** (ביפנית: 綏靖天皇 - "סויזאי טאנו" - "סויזאי קיסר יפן") היה קיסר יפן השני, לפי המסורת היפנית. קיסר זה נחשב לאחד הקיסרים האגדתיים של יפן, מאחר שאין עדויות היסטוריות לשלטונות. על פי המסורות היפניות, הקיסר שלט משנת 549 לפנה"ס.

ההיסטוריונים המודרניים מטילים ספק בקיומם ובשלטונם של תשעת הקיסרים הראשונים של יפן. ההיסטוריונים סבורים שגם שמו של סויזאי ניתן לו על ידי כותבי היסטוריה מאוחרים (בתקופות קדומות), על פי הסברה שמות אלה ניתנו בתקופת הקיסר קאמו (782 - 805 לספירה), בעת שנכתבו הכרוניקות של קיסרי יפן.

בקוג'יקי מצוינים רק שמו של הקיסר וייחוסו המשפחתי, וכן ישנו תיאור של נסיבות עלייתו לשלטון. בניהון שוקי מצוינים גם מעשיו של הקיסר, אולם אלה מעשים אגדתיים, שאינם מבוססים על תיעוד היסטורי נוסף, וישנה סברה כי תיאורים אלה הועתקו מאגדות סיניות.

על פי המשורר היפני ג'י-ין, סויזאי היה אחד מבניו של ג'ימו, אשר שלט מארמון טאקאוקה-נו-מייה, בקצוראגי (כיום פרובינציית יאמטו).

על פי הקוג'יקי, סויזאי היה בנו הצעיר של אשתו הראשית של ג'ימו, איסוקיוריהימי. קאמויאווימימי, בנם הבכור של ג'ימו ואיסוקיוריהימי היה יורש העצר ועתיד היה למלוך לאחר אביו; אולם לאחר מותו של ג'ימו, טאגישימימי, בנם של ג'ימו ואהירצושימה, רעיה נחותה יותר של ג'ימו, ניסה לתפוס את השלטון. סויזאי שכנע את קאמויאווימימי לרצוח את טאישימימי, אולם זה נכשל, וסויזאי נאלץ להרוג את אחיו החורג בעצמו. לאחר זאת קאמויאווימימי ויתר על השלטון והכריז שאחיו הצעיר סויזאי, בהיותו אמיץ יותר, צריך להיות הקיסר.

ישנה סברה לפיה סיפור אגדי זה מנסה להסביר את שינוי המנהג הקדום לפיו הבן הצעיר ביותר הוא היורש, למנהג מאוחר יותר לפיו הבן הבכור הוא היורש. האגדה מנסה להסביר מדוע דווקא הבן הצעיר ירש את אביו.

על פי המסורות סויזאי מלך 45 שנים.

באתר הקבורה המלכותי של קיסרי יפן מצוי קברו של סויזאי.

## קישורים חיצוניים

* נסיבות עלייתו לשלטון של סויזאי, על פי הקוג'יקי
* קורות חיים

קטגוריה:הקיסרים האגדיים של יפן
קטגוריה:תקופת ג'ומון
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-6 לפנה"ס
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-7 לפנה"ס
אברהם בן-יעקב (חוקר)

**אברהם בן-יעקב** (30 בספטמבר 1914, י' בתשרי תרע"ה – 2 בנובמבר 2005, ל' בתשרי תשס"ו) היה היסטוריון, סופר, מחנך וחוקר יהודי בבל באלף השנים האחרונות.

## ביוגרפיה
אברהם בן-יעקב נולד בבגדאד בשנת תרע"ה (1914). התחנך במדרש תלמוד תורה ובבית הספר 'מכתב אל-תעאון' שאחר כך נקרא ע"ש 'רחל שחמון'. בניסן תרפ"ה (1925) עלה עם הוריו לארץ ישראל והתיישבו בירושלים.

בשנת תר"ץ (1930) סיים לימודיו בבית הספר 'תלמוד תורה מזרחי'. בתרצ"ה (1935) סיים את לימודיו בהצטיינות בבית מדרש למורים (סמינר) מזרחי.

קיבל תואר B.A. מהאוניברסיטה העברית בירושלים במקצועות חינוך וספרות עברית (1964) ולאחר מכן השלים תואר דוקטור, גם כן באוניברסיטה העברית בירושלים, עם דיסרטציה בנושא 'הגירת יהודי בבל להודו והשתקעותם בה' (1989).

בין השנים 1936–1976 עסק בחינוך ובהוראה. שימש כמנהל בית הספר הממ"ד במבשרת ציון וכמפקח על בתי הספר מטעם משרד החינוך. נבחר 5 פעמים כחבר 'המועצה לחינוך ממ"ד' המייעצת לשר החינוך והתרבות (1958–1975) והיה חבר המועצה הארצית של מנהלי בתי הספר הממ"ד (1965–1960).

היה חבר האיגוד העולמי למדעי היהדות (משנת 1957); חבר המועצה הארצית לענייני המועצות הדתיות (1956); חבר הוועדה לחינוך ולתרבות שליד ועד העדה הספרדית בירושלים (1942–1951); חבר ועד בית חינוך יתומים לעדת הספרדים בירושלים (1946–1949); חבר הוועד המקומי להנחלת הלשון לעם מטעם עיריית ירושלים (1954–1955); חבר הברית העברית העולמית (משנת 1967); חבר הוועד הפועל של המפד"ל והוועדה המוניציפלית שלה (1956–1963); ממייסדי הוועדה להקמת מפעלים קונסטרוקטיביים וחינוכיים בשביל העדה הבבלית בארץ ישראל (1950–1954); עם קום המדינה התמנה למזכיר כבוד של "בית הדין העליון לענייני גיוס" בירושלים; חבר המועצה האקדמית במרכז מורשת יהדות בבל.

מחקריו הקיפו פנים רבים בתולדות חיי יהודי בבל, כגון: בשטחי ההיסטוריה, החינוך והתרבות, היהדות, הספרות, השירה והפיוט, משלים, מנהגים, רפואה עממית, מקומות קדושים ופולקלור, ביוגרפיה וביבליוגרפיה של יהודי בבל.

פרסם כ-40 ספרים. בין הפרסים שקיבל:
* פרס נשיא המדינה יצחק בן-צבי, על מחקרו בנושא "קהילת יהודי כורדיסתאן" (1956)
* פרס מכון בן צבי על ספרו "יהודי בבל מסוף תקופת הגאונים עד ימינו" (1965)
* פרס האקדמיה ללשון העברית על מחקרו "עברית וארמית בלשון יהודי בבל" (1985)

כתב ערכים באנציקלופדיות בעברית ובאנגלית ופרסם כ-400 מאמרים בכשמונים כתבי עת ובקבצים מדעיים בישראל ומחוצה לה, רובם על יהודי בבל, כורדיסטן וארצות המזרח.

נשוי לנאווה, ואב לשלושה ילדים- זיוה, אורה ויאיר.

## ספריו
### ספרי-מחקר
* 
* ; מהדורה שנייה, הוצאת קריית ספר, ירושלים, תשמ"א
* ; מהדורה שנייה, הוצאת "קריית ספר", ירושלים תשל"ט
** חוברת מילואים לספר הנ"ל, "קריית ספר", ירושלים תשל"ט
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* ; חלק ב, ירושלים תשמ"ט
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
הדוקטורט:
* הגירת יהודי בבל להודו והשתקעותם בה (האוניברסיטה העברית בירושלים, ניסן תשמ"ז)

### ספרי-לימוד וספרות יפה
* 
* 
*  (שלוש מהדורות)
* 
*  (שלוש מהדורות)
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי חינוך שוחרי השפה העברית
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:זוכי פרס יצחק בן-צבי
קטגוריה:חוקרי יהדות בבל
קטגוריה:חוקרי שירה ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי עיראק
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:ציונות דתית: אנשי חינוך
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:בוגרי מדרש תלמוד תורה
קטגוריה:מנהלי בתי ספר ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1914
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2005
בנז'מן דה רוטשילד

**בנז'מן דה רוטשילד** (בצרפתית: **Benjamin de Rothschild**; 30 ביולי 1963 – 15 בינואר 2021) היה בנקאי יהודי-שווייצרי, יושב ראש קבוצת אדמונד דה רוטשילד, בנק פרטי אותו ייסד אביו והוא בבעלות משפחתו.

## ביוגרפיה
נולד בנויי-סיר-סן, צרפת, בנו של הברון והבנקאי היהודי-שווייצרי אדמונד אדולף דה רוטשילד, ושל נאדין לופיטאלייה (נולדה ב-1932), שחקנית צרפתייה שהתגיירה. הוא היה צאצא של הענף הפריזאי של משפחת רוטשילד, נינו של הנדיב הידוע אדמונד ג'יימס דה רוטשילד. סבתו מצד אביו הייתה הברונית השווייצרית, נעמי הלפן (1888-1968) שהייתה הנכדה של הבנקאי היהודי-ספרדי יוג'ין פרייר שמשפחתו היו יריבים בתחום הבנקאות של הרוטשילדים.

דה רוטשילד למד במכון פלורימונט (Florimont) בשווייץ והשלים תואר ראשון במנהל עסקים מאוניברסיטת פפרדין (Pepperdine) במליבו, קליפורניה.

ב-1989, הקים חברה משלו, Trésorerie Benjamin de Rothschild (אחר כך Compagnie Benjamin de Rothschild SA), המתמחה בניהול סיכונים כלכליים. שמוזגה בתוך החברה שהקים אביו קבוצת אדמונד דה רוטשילד.

לאחר מות אביו ב-1997, הפך ליושב הראש של קבוצת אדמונד דה רוטשילד. הקבוצה פעילה במגזרים פיננסיים רבים, בכללם בנקאות פרטית, אחזקת מבנים, ניהול השקעות ושירותי ייעוץ עסקי. בנז'מן דה רוטשילד היה יושב-ראש מועצת המנהלים של קבוצת אדמון דה רוטשילד, יושב-ראש מועצת המנהלים של Compagnie Financière Edmond de Rothschild, יושב-ראש מועצת המנהלים של CBR, Compagnie Benjamin de Rothschild SA ויושב-ראש מועצת המנהלים של הבנק הפרטי Banque privée Edmond de Rothschild SA Genève. הקבוצה כוללת גם את קרנות אדמונד דה רוטשילד (זרוע פילנתרופית), מותג סגנון החיים Edmond de Rothschild Heritage (המשווק יין וגבינה יוקרתיים, מלונות יוקרה ומסעדות). בשנת 1965, רכשה הקבוצה את בנק כללי לישראל, בינואר 1997 מכרה את בנק כללי לקבוצת הבנקאות אינווסטק מדרום אפריקה.

בשנת 1999, הקים קרן הון סיכון בישראל (Edmond De Rothschild Israel Opportunity Fund). הקרן, שהייתה בתחילה בהיקף של 20 מיליון דולר, התמקדה בחברות סטארט-אפ בשלב הגרעין (Seed Investment), ונוהלה בשיתוף עם חברת ג'יי.סי. טכנולוג'יס - הזרוע העסקית של המכללה הטכנולוגית בירושלים. בהמשך פעלה בשיתוף עם חברת פולאר השקעות.

ב-2010 העריך רוטשילד את הונו האישי ב-4 מיליארד אירו (שהם כ-6 מיליארד דולר). אולם, על העסקים שהוא מנהל הוא אמר: "קשה לדעת או אפילו להעריך את שוויים... בכל מקרה הם אינם למכירה".

לאחר פטירתו בינואר 2021 העריך מגזין פורבס שהונו האישי עמד על כ-1.4 מיליארד דולר.

## חיים אישיים
נישא לאריאן דה רוטשילד (שם נעורים: לאנגנר) ב-23 בינואר 1999 ולזוג ארבע בנות.

בנז'מן דה רוטשילד היה שייט נלהב והמשיך בכך מסורת משפחתית. ב-2001 ייסד את קבוצת גיטאנה (Gitana Team), קבוצת ספורט שעוסקת בשיט מפרשיות. בקבוצתו חברים השייטים בעלי השם העולמי: לואיק פרון או ליונל למונשואה.

נפטר מהתקף לב ב-15 בינואר 2021. נקבר בבית העלמין היהודי בז'נבה .

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* Edmond de Rothschild Group
*  Compagnie Benjamin de Rothschild SA
* Gitana Team 
* Rothschild takes pleasure in sailing, CNN, 19.11.2002  
* Frank J. Prial, Baron Edmond de Rothschild, 71, French Financier, Dies, The New York Times, 4.11.97
* Frank J. Prial, Wine Talk; Another Rothschild Stands Behind a Bordeaux, The New York Times, 1.10.97

* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

בנז'מן
קטגוריה:אנשי עסקים שווייצרים
קטגוריה:אנשי עסקים צרפתים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פפרדיין
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1963
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-2021
ראש ממשלת ירדן

**ראש ממשלת ירדן** (בערבית: **رئيس وزراء الاردن**) הוא יושב ראש מועצת השרים של הממלכה ההאשמית של ירדן.

ראש הממשלה הנוכחי של ירדן הוא ג'עפר חסאן, שמכהן בתפקיד מ-15 בספטמבר 2024.

## היסטוריה
הממלכה ההאשמית של ירדן היא מונרכיה חוקתית, כפי שנקבע מאז 1952 על ידי המלך חוסיין. בירדן, הרשות המבצעת נתונה בידי מועצת השרים, אשר ממונה על ידי המלך ומדווחת לשני בתי הפרלמנט. 55 חברי הבית העליון ממונים על ידי המלך, בעוד ש-110 מנציגי הבית התחתון נבחרים בהצבעה דמוקרטית, כך על פי חוקת ירדן. לפיכך, ראש ממשלת ירדן, כיושב ראש מועצת השרים, ממונה על ידי המלך.

תפקיד ראש הממשלה בירדן נוצר לראשונה כתפקיד ראש ממשלת אמירות עבר הירדן ("מועצת היועצים"), שקמה לראשונה ב-1 ביוני 1921. לראש הממשלה הראשון מונה הדרוזי רשיד טליע, שהוחלף באוגוסט 1921 במזהר רסלאן.

במאי 1924 כפה "הנציג הבריטי הבכיר" באמירות הנרי קוקס על עבדאללה, בעזרתו של מזכיר ממשלת המנדט גילברט קלייטון, למנות מחדש את ראש הממשלה שפיטר בינואר 1923, עלי רדא אל-רכאבי, ובכך איבד עבדאללה לשנים רבות את זכותו בפועל (אם כי לא להלכה) לבחור לעצמו את ראשי ממשלותיו.

ב-1926 שונה שמה של ממשלת האמירות מ"מועצת היועצים" ל"מועצה המבצעת".

ב-1946 אמירות עבר הירדן הפכה לממלכה ההאשמית של ירדן, ותפקיד ראש הממשלה הוגדר כיושב ראש מועצת השרים האחראי לניהול הקבינט. תפקיד ראש הממשלה עוגן בחלק ב' בחוקת ירדן שהתקבלה ב-1951, ובמסגרתה הוכרז כי ראש הממשלה הוא נשיא מועצת השרים.

לראש ממשלת ירדן יכול להתמנות רק אזרח ירדן. בעת מינויו לתפקיד, עליו להישבע בפני מלך ירדן את שבועת כניסתו לתפקיד, שזוהי לשונה:

## ראשי הממשלה

## ראו גם

*מלך ירדן

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ירדן: פוליטיקה
קטגוריה:ירדן: היסטוריה
אברהם בהר"ן

הרב **אברהם הכהן בהר"ן** (כ' בניסן תרצ"ה, 23 באפריל 1935 – כ"ט באלול תשנ"ה, 24 בספטמבר 1995) היה איש חינוך ואיש הגות דתי, ראש אולפנת כפר פינס ואולפנת הרב בהר"ן.

## תולדות חייו
נולד בשכונת שערי חסד בירושלים לרב נחום כהן-לוין, בן הרב אברהם כהן-לוין שהיה חתנו של הרב דוד בהר"ן. אביו שימש ראש המנקרים בירושלים וחיבר את הספרים "תורת הניקור" ו"גבולות הראשונים על עבודת הניקור". לצורך פרנסתו נסע לאמריקה כדי לשווק את ספריו. האם, רחל מלכה, עסקה למחייתם במכירת שמרים. בילדותו למד בתלמוד תורה עץ חיים בירושלים, ולאחר מכן בישיבת חברון. הוסמך לרבנות על ידי הרב יצחק אייזיק הלוי הרצוג. בתקופת שלטון המנדט הבריטי התגייס לאצ"ל.

בשנת תשט"ו, בהיותו בן עשרים, נסע ללמוד בישיבת לייקווד בניו ג'רזי, ולאחר מכן בישיבת רבנו חיים ברלין, שם התקרב לראש הישיבה הרב יצחק הוטנר.
לאחר שבע שנות לימוד בארצות הברית נישא, בשנת תשכ"ב, למרים סמסון, שבאה מבית חרדי ציוני בארצות הברית.

בשנת תשכ"ה פגש בניו יורק את הרב משה צבי נריה, שחיפש ראש אולפנה לאולפנת כפר פינס, והציע לרב בהר"ן את התפקיד. בתחילה סירב הרב בהר"ן, אולם במצוות רבו הרב הוטנר ניאות לקבל את התפקיד. כיהן בתפקיד במשך 15 שנה, עד שנת תש"מ.

לאחר שפרש מתפקידו הקים אולפנה חדשה הנושאת את שמו – "אולפנת הרב בהר"ן". בתחילה שכנה האולפנה בהרצליה, לאחר מכן עברה לכפר סבא ולאחר כעשר שנים עברה למשכנה הנוכחי בכפר אליהו בגדרה.

נפטר לאחר מחלה בכ"ט באלול תשנ"ה, בגיל 60. נקבר בהר המנוחות בירושלים.
אשתו, מרים בהר"ן, נפטרה בכ"ד באדר א' ה'תשע"ט, ונקברה אף היא בהר המנוחות.

## אישיותו ודעותיו
לרב אברהם בהר"ן הייתה חיבה גדולה לארץ ישראל והוא הטיף להכנה לגאולה. ככהן הוא הכין עצמו לרגע שבו יצטרך לשרת בבית המקדש.

לאחר חתימת הסכמי קמפ דייוויד שבהם התחייבה ישראל למסירת חבל סיני למצרים, העביר חלק מבנות האולפנה ליישוב חצר אדר לאות הזדהות עם תושבי פתחת רפיח. הוא היה נוסע אל התלמידות פעם בשבוע ומעביר להן שיעור בספר קול התור של רבי הלל משקלוב.

## ספרו
* **החברה והשפעתה**

## לקריאה נוספת
*עלון "יש"ע שלנו" גיליון 213 ראש השנה תש"ע ו-גיליון 214 סוכות תש"ע

## הערות שוליים

קטגוריה:משפחת לעוי-וייספיש-בהר"ן
קטגוריה:בוגרי ישיבת עץ חיים
קטגוריה:בוגרי ישיבת לייקווד
קטגוריה:בוגרי ישיבת חברון כנסת ישראל
קטגוריה:אנשי חינוך דתיים
קטגוריה:ראשי אולפנות
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:כפר פינס: אישים
קטגוריה:גדרה: רבנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1935
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1995
סוקוטאי

[שמאל|ממוזער|150px|[הירוהיטו, קיסר יפן בטקס הכתרתו, כשהוא לובש סוקוטאי מסורתי, ואוחז בידו שאקו.]]
**סוקוטאי** (ביפנית: 束帯) היא מערכת פרטי לבוש יפני הנלבשת באירועים חגיגיים על ידי אריסטוקרטים או בני המשפחה הקיסרית בחצר קיסרות יפן. הסוקוטאי כולל מכנסיים רחבים, גלימה מיוחדת, שאקו (שרביט טקסי) וקאנמורי (כובע המהווה חלק מתלבושת הסוקוטאי). מאפייני לבוש זה השתנו במעט מאז המאה ה-12.

השימוש במערכת בגדים מסורתית זו פחת מאז אמצע המאה ה-20, אולם גם כיום נהוג ללבוש בגדים אלה באירועים חגיגיים בחצר הקיסרות, כגון טקס הכתרה וחתונה מלכותית.

## קישורים חיצוניים

* תיאור הסוקוטאי ותצלומים
* 

קטגוריה:לבוש יפני
קטגוריה:לבוש מסורתי
קטגוריה:בגדי גברים
קטגוריה:לבוש טקסי
SketchUp

[250px|שמאל|ממוזער|[סמלילה הקודם של התוכנה]]
**SketchUp** (תעתיק: **סקצ'אפ**) היא תוכנת מידול תלת־ממדית שתוכננה עבור אדריכלים, יוצרי סרטים, מתכנתי משחקי מחשב ומקצועות נלווים, אך נוחה לשימוש גם ללא ידע נרחב מוקדם. התוכנה מאפשרת הצבת מודלים בתוך Google Earth על מנת להקל על השימוש בה.

## היסטוריה
SketchUp פותחה על ידי חברת Last Software@ בקולורדו, שאותה ייסד בראד של בשנת 1999, לראשונה באוגוסט 2000 ככלי ליצירת תוכן תלת־ממדי, עם הסלוגן "תלת־ממד לכולם" (3D for everyone).

התוכנה זכתה בפרס "בחירת הקהילה" בשנת 2000. המפתח להצלחתה המוקדמת הייתה תקופת למידה קצרה מאשר תוכנות תלת־ממד אחרות.

גוגל רכשה את החברה ב-14 במרץ 2006. החברה התחילה לעבוד על תוסף ל-Google Earth.

ב-9 בינואר 2007 יצאה הגרסה השישית של התוכנה, שכללה כלים חדשים וגרסת הבטא של Google SketchUp Layout. תוסף זה כולל כלים וקטוריים, וכלים לפריסת העמוד שנועדו להקל על אנשי מקצוע ליצור מצגות בלי לקפוץ לתוכנות צד שלישי. תכונות אחרות נוספו לאפשר למשתמש את היכולת להתמקד עם הסמן ו"לעקוב" סביב אובייקט.

ב-9 בפברואר 2007 עדכון תחזוקה יצא. זהו תיקון של מספר באגים, אבל לא הביא תכונות חדשות.

ב-17 בנובמבר 2008 יצא SketchUp 7, שמציע שילוב של רכיב הדפדפן של SketchUp עם Google 3D Warehouse, רכיבים דינמיים המגיבים כראוי, ביצועים משופרים ו-Layout 2. התמיכה עבור Windows 2000 הוסרה.

ב-1 בספטמבר 2010 יצא SketchUp 8. השיפורים כוללים, בין השאר, מודלים עם מיקום גאוגרפי עם גוגל מפות, הדמיות צבע מדויקות יותר, תמונות ממוזערות של הסצנה ועוד. התמיכה עבור Mac OS X (גרסת הטייגר) נזנחה בגרסה זו.

ב-1 ביוני 2012 מכרה גוגל את SketchUp לחברת Trimble Navigation.

ב-21 במאי 2013 יצאה גרסת 2013. בגרסה זו נוספה גלריית תוספים להורדה לתוכנה, אפשרות יצוא סצנות המודל כווידאו, יכולת הגדלה מוגברת במודלים וסרגל הכלים שופר, ואתר התוכנה עלה במראה חדש.

ב-28 בפברואר 2014 יצאה גרסת 2014. בגרסה זו נוספו כלי יצירת קשתות שונים, ויכולת מיון אובייקטים לפי סוגים. הגלריה המקוונת עלתה במראה חדש וניתנה אפשרות להעלאת מודלים ישירות באתר והועלתה מגבלת ההעלאה לחמישים מ"ב במקום עשרה.

ב-3 בנובמבר 2014 יצאה גרסת 2015. בגרסה זו נוספה לראשונה גרסה עבור מחשבי 64 סיביות. נוספו כלים חדשים; מלבן מתכוונן לפי זווית, וסוג רביעי של קשת – משיכה לפי שלוש נקודות. תקופת הניסיון לגרסת Pro הוארכה מ-8 שעות ל-30 יום.

ב-18 בנובמבר 2015 יצאה גרסת 2016. בגרסה זו נוספה יכולת נעילת הצירים על קו מקביל במודל, והשמירה בענן שופרה.

## פטנטים
התוכנה בעלת הפטנט האמריקאי 66282279 עם הטכנולוגיה שלה: *Push & Pull*.

הפטנט נרשם בנובמבר 2000 וזכה בספטמבר 2003.

## ראו גם
* גרפיקת תלת-ממד

## קישורים חיצוניים

* 

* אתר התוכנה
* הורדת התוכנה
* גלריית D3

## הערות שוליים

קטגוריה:תוכנה חופשית
קטגוריה:תוכנות תלת־ממד
קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-2000
קטגוריה:שירותים שגוגל מכרה
קטגוריה:רכישות בידי גוגל
ריי ברבוטי

**ריימונד "ריי" ג'יימס ברבוטי** (באנגלית: **Raymond "Ray" James Barbuti**; 12 ביוני 1905 – 8 ביולי 1988) היה אתלט אמריקאי, הוא פעמיים אלוף אולימפי (אמסטרדם 1928) ושיאן עולם. נוסף לכך היה שחקן פוטבול.

## ביוגרפיה
ברבוטי נולד במחוז נסאו שבלונג איילנד, מדינת ניו יורק. הוא למד באוניברסיטת סירקיוז. זכה באליפות הקולג'ים של ספורטאים חובבים של אמריקה בשנת 1928 בריצת 400 מטר בתוצאה של 48.8 שניות. באותה שנה זכה באליפות איחוד אתלטים חובבים בריצת 400 מטר בתנאי מזג אוויר קשים, בתוצאה של 51.4 שניות. כשחקן פוטבול באוניברסיטה הוא קבע 8 טאצ'דאון במשחק אחד.

### אלוף אולימפי
באולימפיאדת אמסטרדם (1928) זכה ברבוטי בשתי מדליות זהב: בריצת 400 מטר בתוצאה של 47.8 שניות, לפני ג'יימס בול מקנדה (48.0 שניות) ויואכים בוכנר מגרמניה (48.2 שניות); ובריצת שליחים 4x400 מטר, בשיא עולם חדש של 3:14.2 דקות, לפני גרמניה (3:14.8 דקות) וקנדה (3:15.4 דקות). שבוע לאחר המשחקים האולימפיים, בתחרות שנערכה בלונדון נגד נבחרת בריטניה, הוא שיפר ביחד עם חבריו את השיא העולמי בריצת שליחים 4x440 יארד בתוצאה של 3:13.4 דקות.

## שיאים אישיים
*ריצת 400 מטר: 47.8 שניות (1928)

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:אצנים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סירקיוז
קטגוריה:אלופים אולימפיים: ריצת 400 מטרים (גברים)
קטגוריה:אלופים אולימפיים: ריצת 4X400 מטרים (גברים)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת אמסטרדם (1928)
קטגוריה:אלופים אולימפיים אמריקאים: אתלטיקה
קטגוריה:שיאני עולם אמריקאים: אתלטיקה
קטגוריה:מדינת ניו יורק: אתלטים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1905
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1988
אני, קיסר יפן

**אָנֵי** (ביפנית: 安寧天皇 - "אני טנו" - "אני הקיסר"), היה השלישי מבין קיסרי יפן על פי המסורת היפנית. אני נחשב לאחד הקיסרים האגדתיים של יפן, בהיעדר עדויות היסטוריות לקיומו.

על פי המסורת היפנית, אני מלך בין שנת 549 לפנה"ס ועד שנת 511 לפנה"ס. אני נשא לאישה את אקוטו-הימה.
ימין|ממוזער|220px|האנדרטה המציינת את מקום קברו של אני.
ההיסטוריונים המודרניים מטילים ספק בקיומם ובשלטונם של תשעת הקיסרים הראשונים של יפן. ההיסטוריונים סבורים שגם שמו של אני ניתן לו על ידי כותבי היסטוריה מאוחרים (בתקופות קדומות), על פי הסברה שמות אלה ניתנו בתקופת הקיסר קאמו (782 - 805 לספירה), בעת שנכתבו הכרוניקות של קיסרי יפן.

הקוג'יקי והניהון שוקי מציינים רק את שמו ואת ייחוסו. אני היה בנו הבכור, או בנו היחיד של סויזאי אשר מלך לפניו. לפני עלייתו לשלטון נודע בשם הנסיך שיקיטצו-היקו- טאמאטמי.

על פי המסורת נקבר אני בנארה, ומצבה לזכרו קיימת עד ימינו.

המשורר ג'י-ין מציין כי אני מלך מארמון אוקנה-נו-מייה שבקאטאשירו (בפרובינציית יאמטו של ימינו).

## קישורים חיצוניים

* קורות חיים

קטגוריה:הקיסרים האגדיים של יפן
קטגוריה:תקופת ג'ומון
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-6 לפנה"ס
ויטסה ארנהם

**ויטסה ארנהם** (בהולנדית: **Vitesse Arnhem**, או בשם המלא **Stichting Betaald Voetbal Vitesse Arnhem**), המוכרת בשם **ויטסה** (**Vitesse**) הוא מועדון כדורגל הולנדי מהעיר ארנהם. המועדון היה ממיסדי הכדורגל בהולנד והשני בוותיקותו לאחר ספרטה רוטרדם כאשר הוקם ב-18 במאי 1882 ושיחק ברצף עד לסיום עונת 2025. בסוף העונה המועדון היה על סף פירוק אך החלטת בית משפט אישרה את המשך קיום המועדון שכרגע משחק בליגה השנייה.

## היסטוריה
בשנות השמונים, המועדון היה על סף פשיטת רגל. הפתרון היה הקמת פורום מנהלתי ממשלתי חדש במישור המקצועי והחובבני. לפיכך, עד שנות השמונים, התאגדו במועדון שחקנים מקצועיים וחובבנים כאחד.

בשנת 2003, כאשר המועדון נקלע לסכנת פשיטת רגל נוספת, התערבה מועצת העיר בזמן וקנתה את אצטדיון חלרדום ובכך יצרה חבילת חילוץ להצלת המועדון.

בשנת 2010, קנה את הקבוצה שחקן העבר והאוליגרך הגאורגי, מראב ז'ורדניה שסגר את החובות של המועדון והשקיע כסף למען חיזוק הקבוצה כאשר הישג השיא שלה היה בעונת 2012/13 כאשר הגיעה למקום הרביעי. באוקטובר 2013 מכר ז'ורדניה את ויטסה למיליארדר רוסי אלכסנדר צ'יגירינסקי.

בעונת 2016/2017 הקבוצה זכתה בתואר הראשון בתולדותיה, בגביע ההולנדי, אליו הגיעה 3 פעמים נוספות לגמר.

בשנת 2021, לאחר שניצחה את פנלו בחצי הגמר, העפילה ויטסה לגמר הגביע בפעם החמישית בתולדותיה. ויטסה הפסידה במשחק הגמר 2–1 לאייאקס. ויטסה סיימה את עונת 2020/2021 במקום הרביעי והעפילה לקונפרנס ליג.

### קשיים כלכליים
לקראת סוף עונת 2023/2024 ירדה הקבוצה ליגה לאחר שהורדו לה 18 קודות בשל אי עמידות בדרישות כלכליות. במהלך עונת 2024/2025 הורדו לקבוצה 39 נקודות מתוכן 12 לעונת 2025/2026. בעקבות עונשים אלו החלה הקבוצה בהליכי פירוק. ב-31 ביולי 2025 הגיש המועדון ערעור בו הפסיד מאוחר יותר, דבר אשר קבע כי המועדון יחדול מלהיות מועדון מקצועי. דיון חירום נוסף נערך ב-7 באוגוסט 2025. למחרת נקבע כי הקבוצה הפסידה גם בו ותלך לפירוק. ב-3 בספטמבר קיבלה הקבוצה בחזרה את רישיונה באופן זמני לאחר שזכתה בערעור. 

שמאל|ממוזער|250px|אצטדיון חלרדום

## סגל הקבוצה
נכון ל-1 בפברואר 2024

 (קפטן)
 (בהשאלה מלצ'ה)
 (בהשאלה מפ.ס.וו. איינדהובן)

 (בהשאלה מפיינורד)
 (בהשאלה מברייטון)

 (בהשאלה מפטרו אייסדן)

 (בהשאלה מברייטון)

 (בהשאלה מא.ז. אלקמאר)

 (בהשאלה מאיינטרכט פרנקפורט)

## שחקנים מפורסמים
*  פיליפ קוקו
*  פול ורהאג
*  מרקו ואן חינקל
*  פטריק ואן אנהולט
*  דרגוסלאב יבריץ'
*  וילפריד בוני
*  אמיל אמבמבה
*  רנאטו איברה
*  ויאצ'סלב קרבאייב

## תארים
הגביע ההולנדי
***זכייה:** 2016/2017

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:קבוצות כדורגל הולנדיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1892
קטגוריה:ארנהם: ספורט
טרסה פאלמר

**טרסה מרי פאלמר** (באנגלית: **Teresa Mary Palmer**; נולדה ב-26 בפברואר 1986) היא שחקנית קולנוע אוסטרלית. מוכרת בזכות תפקידיה בסרטים "סיפורים לפני השינה", "שוליית המכשף", "אני מספר ארבע", "מת עליה" ו"הסרבן".

## ביוגרפיה
פאלמר נולדה באדלייד שבאוסטרליה. בתם של המיסיונרית והאחות פולה סאנדרס' ושל המשקיע קווין פאלמר. נקראה על שמה של האם תרזה.
הוריה התגרשו כשהייתה בת שלוש, והיא גדלה עם אביה ואמה החורגת קארן פאלמר.
פאלמר למדה בבית הספר הקתולי הפרטי "מרסדס קולג`", לקחה מספר שיעורי משחק והשתתפה בפרסומות. באוניברסיטה מקומית למדה פאלמר הוראה ועיתונות, אך נשרה לאחר שקיבלה הצעה מהסוכן שלה לשחק בתפקיד הראשי בסרט "2:22".

## קריירה
פאלמר התגלתה בשנת 2006 בדרמה האוסטרלית "2:37", את התפקיד הראשי של הסטודנטית האובדנית מלודי קיבלה בלי אודישן וניסיון משחק מוקדם. על התפקיד הייתה מועמדת לפרס האקדמיה האוסטרלית.

את הופעתה הראשונה בהוליווד עשתה בסרט האימה "הטינה 2" בו הופיעה בתפקיד ונסה, הסטודנטית המקובלת בתיכון הבין-לאומי בטוקיו. ב-2007 שיחקה בדרמת הנעורים האוסטרלית "נערי דצמבר" וב-2008 השתתפה בפנטזיה הקומית "סיפורים לפני השינה" בתור ויולט נוטינגהאם.
ב-2010 נבחרה פאלמר להופיע בתפקיד ראשי בפנטזיית הקוסמות "שוליית המכשף" בהפקתו של ג'רי ברוקהיימר, בסרט שיחקה בתור בקי בראנס, אהובתו של הסטודנט לפיזיקה דייב סאטלר (ג'יי בארושל).

בתחילת 2011 שיחקה בהפקת האקשן הבדיונית של מייקל ביי "אני מספר ארבע" בתפקיד החייזרית מספר שש. בנוסף ב-11 כיכבה בסרט קומדיית הרטרו "קח אותי הלילה", בתור טורי פרדקינג נערת חלומותיו מתקופת התיכון של מאט פרנקלין אותו מגלם טופר גרייס.
ב-2013, כיכבה בסרט הזומבים הרומנטי "מת עליה".
בשנת 2015 שיחקה בסרטו של טרנס מאליק "אביר הגביעים", דרמה בכיכובם של כריסטיאן בייל ונטלי פורטמן. בשנת 2016 שיחקה בסרט האימה "כיבוי אורות" ובסרט "999". שיחקה בסרט "2:22" וכן לוהקה לתפקיד הראשי של הסרט "אהבה וכבוד".

בשנים 2018–2022 שיחקה בתפקיד הראשי בסדרה הבריטית "ליל המכשפות", בתור דיאנה בישופ.

## חיים אישיים
מאז שנת 2012 היא בזוגיות עם השחקן האמריקאי מארק וובר. הזוג התארס באוגוסט 2013 ונישא ב-21 בדצמבר 2013 במקסיקו. בפברואר 2014, נולד בנם הראשון. בדצמבר 2016 נולד בנם השני, באפריל 2019 נולדה להם בת, ובאוגוסט 2021 נולדה בתם השנייה. פאלמר היא גם אם חורגת לבנו של וובר ממערכת היחסים קודמת. המשפחה מתגוררת בהוליווד, לוס אנג'לס.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אוסטרליות
קטגוריה:דוגמניות אוסטרליות
קטגוריה:מהגרות מאוסטרליה לארצות הברית
קטגוריה:אוסטרליות שנולדו ב-1986
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1986
Bill Haley & His Comets

**Bill Haley & His Comets** (ביל היילי והקומטס) היא להקת רוק אנד רול אמריקנית שנוסדה בשנת 1952, הגיעה לשיא הצלחתה בשנות החמישים והתפרקה סופית לאחר מותו של ביל היילי בשנת 1981. זו הייתה הלהקה הראשונה של מוזיקאים לבנים שהצליחה להביא את מוזיקת הרוק אנד רול לתשומת הלב של הציבור האמריקני הרחב ולשאר העולם. מסוף 1954 ועד לסוף שנת 1956 הלהקה הכניסה תשעה סינגלים למצעד ה-Top 20 האמריקני. בין להיטיה הבולטים ניתן למצוא את Rock Around the Clock ואת Shake, Rattle and Roll. מקור שם הלהקה הוא בשביט (באנגלית: Comet) "היילי", ששמו כשם סולן הלהקה.

סולן הלהקה ביל היילי היה בעברו זמר קאנטרי. לאחר שהיילי הקליט גרסת קאנטרי לשיר הרית'ם אנד בלוז "Rocket 88" הוא החליט לשנות את הכיוון המוזיקלי של להקתו לצליל שבהמשך יקרא רוק אנד רול.

למרות שחלק מחברי הלהקה זכו לפרסום רב עם השנים, ביל היילי נותר הכוכב של הלהקה. הלהקה, אשר נודעה בתסרוקותיה הייחודיות ובחליפות ערב משובצות, נחשבת בעיני מעריצים רבים לבעלת השפעה ניכרת על המוזיקה בזמנה, בדומה ללהקות הביטלס והרולינג סטונז.

לאחר מותו של היילי נוסדו לא פחות משש להקות שונות תחת השם "The Comets", וכל אחת מהן טענה כי היא הממשיכה של להקתו של ביל היילי. נכון לשנת 2008, שלוש להקות כאלה עדיין פעילות ומופיעות בארצות הברית וברחבי העולם.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה מקיפה של ביל היילי 
* רשימה מקיפה של המוזיקאים השונים שהיו שותפים בלהקה 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:להקות בנים
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הרוק אנד רול
קטגוריה:להקות רוק אמריקאיות
קטגוריה:אמני דקה רקורדס
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1947
קטגוריה:להקות שהתפרקו בשנת 1981
אירואל תעופה

**אירואל נתיבי אוויר** הייתה חברת תעופה ישראלית שהוקמה בשנת 1993 ופשטה רגל בשנת 2000.
## היסטוריה
החברה הוקמה בשנת 1993 על ידי מיקי ויינשטיין. בשנת 1997 רכש מנכ"ל אל על לשעבר רפי הר-לב 25% מהמניות.

בתחילת דרכה נחכרו 3 מטוסי גראמן גאלפסטרים 1 ששימשו עבור טיסות בקווים קצרים ופנים ארציים. החברה גם הפעילה מטוס מנהלים מדגם וסטווינד מתוצרת התעשייה האווירית לישראל. המטוס שימש לטיסות מנהלים ונשכר מספר פעמים לצורך הטסת ראשי הממשלה יצחק רבין ובנימין נתניהו.

בשנת 1997 החברה חכרה מטוסי בומברדיה דאש 8 מחברה קנדית, גם הם שימשו עבור קווים קצרים ופנים ארציים. בין השאר ביצעה אירואל במטוסי הדאש 8 טיסות עבור אל-על בין נמל התעופה חיפה ללרנקה.

במרץ 1998, התמודדה במכרז למפעיל קו טיסות שני לשדה התעופה ראש פינה ומנחת קריית שמונה, אך לא זכתה בו.

בקיץ 1998 הייתה אירואל חברת השכר הישראלית השנייה בגודלה לאחר סאן-דור, והטיסה 40 אלף נוסעים ליעדים קרובים (יוון וטורקיה). היא הפעילה גם את הקו בין תל אביב לניקוסיה עבור אל-על וסייפרוס-איירווייס הקפריסאית.

באפריל 1999, החלה להפעיל עבור אל-על את קו הטיסות הסדיר מתל אביב לעמאן שכלל 3 טיסות שבועיות. הקו פעל עד נובמבר 1999, לאחר שחברת אירואל הפסיקה את פעילותה.

ביול 1999, נחתמה גם עסקה עם אל על לרכישת שני מטוס בואינג 200–737, לאחר משא ומתן של מספר חודשים, תמורת כ-13 מיליון דולר, שכל אחד מהם מסוגל לשאת 120 נוסעים לטווחים בינוניים. העסקה כללה במקור שני מטוסים שהיו אמורים לשרת את החברה, אך רק מטוס אחד שירת את החברה. המטוס שימש לטיסות שכר להונגריה.

בנובמבר 1999, בקשה צו להקפאת הליכים עקב חובות של 4.5 מיליון דולר, זמן קצר אחר כך נסגרה.

## צי המטוסים
צי המטוסים של אירואל נתיבי אוויר כלל את המטוסים הבאים:

מטוס הבואינג 200–737 של החברה התחיל את שירותו באל על בשנת 1982, בשנת 1988 הוא הוחכר לחברת Lan Chile ובאותה שנה חזר לשרת באל על. בשנת 1989 המטוס הוחכר לארקיע ובשנת 1999 הוא הוחכר לאירואל נתיבי אוויר, אך מכיוון שזו פשטה רגל הוא הוחזר למפעיל המקורי ונמכר לחברה דרום אפריקאית בשם Nationwide Air Charter והוצא משירות בשנת 2008 עקב פשיטת הרגל של החברה.

מטוסי הדאש 8 התחילו את שירותם בחברת TABA בשנת 1991, לאחר מכן בשנת 1996 שירתו בחברת DAC Air, בשנת 1998 חכרה אירואל נתיבי אוויר את המטוסים ובשנת 2000, בסמוך לפשיטת הרגל של החברה, הם הועברו לחברות תעופה אחרות. החל משנת 2007 הם שירתו בחברת LIAT עד שהוצאו משירות בשנת 2015.

מטוסי הגראמן גאלפסטרים 1 היו חכורים מחברת תעופה צרפתית, המטוס שהושאר עם אות קריאה צרפתי (F-GFIB) התחיל לשרת בשנת 1988, המטוסים האחרים שהיו רשומים עם אות קריאה ישראלי (4X-ARG, 4X-ARV) התחילו לשרת בשנת 1964.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות תעופה ישראליות שנסגרו
הקורדטס

**הקורדטס** (באנגלית: **The Chordettes**) הייתה להקת נשים פופולרית, אשר שרה לרוב שירי פופ בסגנון א-קפלה ללא ליווי כלי. הקורדטס הייתה אחת מלהקות הא-קפלה המצליחות בכל הזמנים. הלהקה אשר נוסדה בוויסקונסין בשנת 1946 הגיעה לשיא הצלחתה במהלך שנות ה-50 של המאה ה-20.

## היסטוריה
הלהקה נוסדה בוויסקונסין בשנת 1946. הלהקה פרצה לתודעת הציבור בשנת 1954 עם הלהיט "Mr. Sandman". בהמשך שנות החמישים ובמהלך שנות השישים המוקדמות הלהקה הצליחה להביא מספר שירים נוספים לצמרת מצעדים פזמונים, לרוב גרסאות כיסוי של שירי רוק אנד רול ושירי ריתם אנד בלוז – גרסת הכיסוי הנודעת והמצליחה ביותר שלהם הייתה לשיר "Lollipop", אותה ביצעה הלהקה בשנת 1958.

הלהקה התפרקה לבסוף בשנת 1961.

## חברות ההרכב
* ג'נט ארטל
* קרול בושמן
* דורות'י שוורץ
* ג'יני אוסבורן
* לין אבנס
* מארג'י נידהאם
* ננסי אוברטון

## דיסקוגרפיה נבחרת

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:להקות פופ אמריקניות
קטגוריה:רביעיות ווקאליות
קטגוריה:להקות בנות אמריקאיות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1946
קטגוריה:להקות שהתפרקו בשנת 1961
שירים על מות ילדים

**שירים על מות ילדים** (בגרמנית: **Kindertotenlieder**) הוא מחזור שירים לקול ותזמורת מאת גוסטב מאהלר. מילות השירים הן פואמות מאת פרידריך ריקרט.

## רקע
ה"שירים על מות ילדים" היו במקורם קבוצה של 428 פואמות, שריקרט כתב בשנים 1833–1834 בתגובה למחלת השנית ומותם של ילדיו. פרופסור קארן פיינטר תיארה את הפואמות במילים אלה: "428 הפואמות של ריקרט על מות ילדים היו לתעוד יחיד במינו, כמעט טרוף-דעת, של המאמץ הפסיכולוגי להתמודד
עם אובדן כזה. שוב ושוב, בווריאציות חדשות ומשתנות, שואפות הפואמות של ריקרט להחייאה פיוטית של הילדים, מוטעמת בהתפרצויות מיוסרות. אבל מעל לכל מציגות הפואמות כניעה שקטה לגורל ולעולם שליו של נחמה." הפואמות האלה לא נועדו לפרסום.

מאהלר בחר חמש מן הפואמות של ריקרט ללידר, שהלחין בין 1901 ל-1904. השירים כתובים בניב הרומנטי המאוחר של מאהלר ומשקפים, כמו הטקסטים, מזיגה של רגשות מעורבים: ייסורים, ניסיון הכחשה המדמה את שיבת הילדים לחיים, השלמה. השיר האחרון מסתיים בסולם מז'ור ובהלך נפש של התעלות.

מחזור השירים נוקב פי כמה עקב הידיעה כי ארבע שנים לאחר כתיבתו, איבד מאהלר את בתו, מריה, בת ארבע, במחלת השנית. הוא כתב אל גידו אדלר: "הצבתי את עצמי במצב של אובדן ילדתי שלי. לאחר שאיבדתי את בתי באמת ובתמים, לא הייתי יכול עוד לכתוב את השירים הללו."

## מוזיקה וביצוע
### תזמור
היצירה כתובה לזמר סולן (גובה התווים מתאים לשירת בריטון או מצו סופרן) ולתזמורת בהרכב הבא:
* פיקולו,
* שני חלילים,
* שני אבובים,
* קרן אנגלית, שני קלרינטים וקלרינט בס,
* שני בסונים וקונטרבסון,
* ארבע קרנות
* טימפני
* פעמוניה
* גונג
* צ'לסטה
* נבל
* כלי קשת

המלחין כתב, בנוגע לביצוע היצירה, "חמשת השירים האלה מיועדים לביצוע כיחידה אחת בלתי נפרדת, ובביצועם אין לפגוע ברציפותם."

ביצוע הבכורה של ה"שירים על מות ילדים" התקיים בווינה ב-29 בינואר 1905. עם פרידריך ויידמאן כסולן ומאהלר כמנצח.

ביצוע היצירה נמשך כ-25 דקות.

### מילים
#### תרגומים לעברית: אברהם עוז, שלומית קדם

### מוזיקה
אחת מההקלטות הנודעות ליצירה היא של זמר הבריטון דיטריך פישר-דיסקאו עם התזמורת הפילהרמונית של ברלין בניצוחו של רודולף קמפה. ההקלטה היא מ-20–21 ביוני 1955.

## קישורים חיצוניים


* ''Kindertotenlieder'' (MIDI)
* Complete collection of Rückert's ''Kindertotenlieder'' (in German)
* A discussion of the songs by Mitch Friedfeld
* A discussion of the songs by Derek Lim
* The German lyrics as translated by Emily Ezust; from Ezust's Lied and Art Song Texts Page
* A side by side layout of German & English text, using Emily Ezust's translation 
* The score of the work has been posted by the William and Gayle Cook Music Library at the Indiana University School of Music


## הערות שוליים

קטגוריה:יצירות מאת גוסטב מאהלר
קטגוריה:יצירות על פי שירי משוררים
קטגוריה:מחזורי שירים
קטגוריה:שירים על מוות
מבטח סימון

**מבטח סימון סוכנויות לביטוח בע"מ** היא חברה לניהול הסדרים פנסיוניים ופיננסיים ומלווה חברות, ארגונים ולקוחות פרטיים בניהול תחומי הפנסיה, הביטוח והפיננסים.

## נתונים עיקריים
סוכנות מבטח סימון מספקת שירותים בתחומי ביטוח, ביטוח פנסיוני, פיננסים והשקעות ללמעלה מ-200,000 לקוחות ולכ-6,000 ארגונים, מפעלים וחברות.

קבוצת מבטח סימון נמצאת בבעלות מלאה של מגדל אחזקות ביטוח ופיננסים.

נכון לשנת 2026 מטפלת מבטח סימון מנהלת מחזור גבייה שנתי בהיקף של כ-9 מיליארד ש"ח, ומספקת שירותים לאלפי מעסיקים ומאות אלפי לקוחות, המנהלים נכסים בהיקף של כ-100 מיליארד ש"ח.

## היסטוריה
קבוצת מבטח סימון היא תוצאה של מיזוג שתי סוכנויות ביטוח: סימון את ויזל ומבטח שמיר. המיזוג בוצע בשנת 2000.

סוכנות הביטוח סימון את ויזל הוקמה בשנת 1965 על ידי הרולד סימון, סוכן ביטוח שעלה לישראל מדרום אפריקה ומשה ויזל, שהיה סוכן ביטוח צעיר.

סוכנות מבטח שמיר נוסדה בשנת 1983 על ידי מאיר שמיר. במסגרת שירותו הצבאי הכיר שמיר את אהרון אחיעז, ממשפחה של אנשי חברת הביטוח "סהר". ההיכרות הובילה את מאיר שמיר לתפקיד מנהל סוכנות הביטוח "מבטח", שהייתה חברה בת של "סהר". בשנת 1983 רכש שמיר את הסוכנות.

בסוף שנת 2000 רכשה חברת "מגדל" את שתי הסוכנויות ואיחדה אותן לחברה אחת - מבטח סימון סוכנויות לביטוח בע"מ.

## קישורים חיצוניים
* אתר מבטח סימון
* ביטוח נסיעות לחו"ל - מבית מגדל באמצעות מבטח סימון

## הערות שוליים

קטגוריה:ביטוח פנסיוני בישראל
קטגוריה:חברות ביטוח ישראליות
קטגוריה:קריית אריה: חברות
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1965
טכנולוגיית חלל

**טכנולוגיית חלל** היא כל טכנולוגיה הקשורה לכניסה ואחזור כלים, מכשירים, קרינה או צורות חיים מן החלל. כוללת בתוכה עיסוק ברדיו טלסקופ, משגר, חלליות, לוויינים, מעבורות חלל, תחנת חלל וחליפות חלל.

טכנולוגיית חלל פותחה בסוף שנת ה-50 של המאה 20 בארצות הברית.

טכנולוגיות כגון חיזוי מזג האוויר, שליטה מרחוק, GPS, טלוויזיה בלוויין, וכמה מערכות תקשורת מוכרחות להסתמך על תשתית החלל ועל מדעי האסטרונומיה ומדעי כדור הארץ (באמצעות חישה מרחוק) כדי לקבל רווח מהטכנולוגיה בחלל.

מחשבים וטלמטריה היו בעבר טכנולוגיות מובילות שאולי נחשבו "טכנולוגיית החלל" משום שהן מוכרחות להסתמך על החללית בה הם נמצאים. הם היו קיימים לפני המירוץ לחלל של המלחמה הקרה (בין ברית המועצות וארצות הברית) אבל הפיתוח שלהם הואץ במידה רבה כדי לענות על הצרכים של תוכניות החלל של שתי מעצמות העל.

אמנם הם עדיין בשימוש היום בחלליות וטילים, יישומים פרוזאיים יותר, כגון ניטור מרחוק (באמצעות טלמטריה) של חולים, מפעלי מים, תנאי הכביש וכדומה, אך השימוש הנרחב במחשבים עולה בהרבה על יישומי חלל מבחינת הכמות והן מבחינת המגוון של היישומים.

החלל היא סביבה זרה מאוד. בשביל לנסות לעבוד איתה נדרשות טכניקות חדשות וידע. טכנולוגיות חדשות מואצות על ידי המאמצים הקשורים לחלל והם לעיתים קרובות נוצלו לאחר מכן בפעילויות כלכליות אחרות. פעולה זו הייתה מועילה כלפי חסידי החלל וחובביו לטובת השקעה של כספי ציבור בפעילויות שטח ותוכניות. יריביהם הפוליטיים כנגד באו בטענה כי יהיה הרבה יותר זול לפתח טכנולוגיות ספציפיות ישירות אם הם מועילים.

## טכנולוגיות חלל
* גשושית חלל
* לוויין
* לוויין תקשורת
* מערכת ניווט לוויינית
* צנטריפוגה
* אדם בחלל

## טכנולוגיות חלל עתידיות
* כריית אסטרואידים
* לוויין המבוסס על אנרגיה סולארית
* שיגור ללא-טיל
* ייצור בחלל
* מושבות חלל

## ראו גם
* חקר החלל
* נאס"א
* משימות מאוישות למאדים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מדעי החלל
חלל
קרב פלסי

**קרב פלסי** (באנגלית: **Battle of Plassey**; בבנגלית: **পলাশীর যুদ্ধ**) היה קרב אשר התנהל ב-23 ביוני 1757, בין הנציגויות המסחריות של בריטניה וצרפת בנוסף למחוז בנגל של האימפריה המוגולית שלצידו נלחמו הצרפתים. הקרב הסתיים בניצחון חברת הודו המזרחית הבריטית כנגד סובהת בנגל בראשה הנואב (מושל) של בנגל, סיראג' אוד-דואלה, והכוח הצרפתי שלחם לצידו. ניצחון זה הוביל לסיפוח בנגל לטובת חברת הודו המזרחית והיה לנקודת מפנה חשובה במעורבות הבריטית בהודו משום שציין את השלב בו חברת הודו הבריטית התחילה לשלוט ישירות על טריטריות בהודו.

## רקע
הקרב התנהל בעיירה פלסי, כ-150 ק"מ צפונית לקולקטה, ליד העיר מורשידבאד שהייתה עיר הבירה של המחוז שהיה חלק מהאימפריה המוגולית. הקרב היה חלק מסדרת עימותים שהתרחשו בהודו על רקע היריבות האנגלו-צרפתית שהתקיימה כחלק ממלחמת שבע השנים.

מתחים שהחלו לעלות בין כוחות חברת הודו המזרחית באזור בנגל ובמרכזו העיר קולקטה, לבין מושל מחוז בנגל מטעם האימפריה המוגולית, בעיקר על רקע המתיחות האנגלו-צרפתית ושיפור הביצורים בקולקטה מצד הבריטים למורת רוחם של המוגולים, התממשו לבסוף לכדי מערכה צבאית מוגולית (בתמיכה צרפתית) כנגד כוחות החברה הבריטית במחוז. 

## מהלך הקרב
הכוח המוגולי כבש את קולקטה ואת המצודה המגינה עליה; פורט ויליאם, מידי הבריטים ב-19 ביוני 1756. כתגובה, יצא רוברט קלייב עם כוח אנגלו-הודי מאזור מדראס לכיוון בנגל במטרה להילחם בכוחותיו של אוד-דואלה ולשחרר את קולקטה. קלייב הגיע לבנגל כשנה מאוחר יותר, שחרר את קולקטה והמשיך צפונה לכיוון בירת המחוז המוגולי של בנגל; העיר מורשידבאד. אל מול קלייב ניצב כוח מוגולי עדיף בהרבה, לכן ניסה קלייב להביא מספר ממפקדי הצבא המוגולים לידי חוסר תמיכה באוד-דואלה במהלך הקרב עצמו ובכך להטות את הכף לטובת הבריטים. לבסוף במהלך הקרב עצמו, שלושה ממפקדי הצבא ניצבו עם כוחותיהם בשדה הקרב אך לא הצטרפו ללחימה, התוצאה הייתה ירידה במספר הכוחות המוגולים כמו גם דעיכה במורל הלוחמים, מה שעזר לניצחונו של קלייב בקרב.

## תוצאות הקרב
תוצאות הקרב היו להפגנת כוח משמעותית של הבריטים וגם שלב חשוב בדעיכת האימפריה המוגולית בהודו. במשך השנים שלאחר הקרב, מחוז בנגל נשלט על ידי שליטים הודים כאשר החוקים והמערכת האדמיניסטרטיבית נשתמרו, אך בפועל הבריטים שלטו כמעט באופן ישיר במחוז, שהפך בינתיים לדריסת הרגל הבריטית בהודו אשר בירתה נבחרה להיות בקולקטה. עם השנים השליטה על המחוז והמחוזות הבאים שנפלו תחת השליטה הבריטית, הפכו להיות יותר ויותר ישירים, הוצגו מערכות משפט ושילטון חדשות ונאכף מונופול כלכלי בריטי, עד שתת-היבשת ההודית כולה הייתה בשליטה בריטית. הודו הבריטית שהתחילה בשנת 1757 עם קרב פלסי, הגיעה לקיצה 190 שנים מאוחר יותר כאשר הודו קיבלה עצמאות בשנת 1947.

## לקריאה נוספת

* Harrington, Peter, **Plassey 1757: Clive of India's finest hour**, London, Osprey Publishing, 1994.


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

פלסי
קטגוריה:הודו הבריטית
קטגוריה:קצרמר הממלכה המאוחדת
קטגוריה:קצרמר הודו
קטגוריה:קצרמר צרפת
בלה

**בלה** (געז: ባሌ) הייתה מדינה מוסלמית שהתקיימה בימי הביניים במרכז אתיופיה. המדינה גבלה בצפונה במדינות סולטנות דוורו ושרקה, במערבה בהדייה, עדל במזרחה ובאורומו בדרומה.
## היסטוריה
בלה התגבשה בין המאה ה-11 למאה ה-13 והייתה חלק מגוש מדינות אסלאמיות שהתקיימו במה שהיום מרכז-דרום אתיופיה. האסלאם התפשט במדינה והפך לדתה הרשמית הודות לשייח' חוסיין הגדול שהגיע לאזור מחצי האי ערב. לפי ההיסטוריון שיהב אל עומרי, גודל המדינה היה 20 ימי הליכה על 6 ימי הליכה, המדינה הייתה בעלת אקלים נוח יותר משאר שכנותיה וכן אדמתה פורייה מאוד. בתקופתו לבלה היה צבא פרשים של 18,000 איש וחיל רגלים רב מאוד.

המדינה נכבשה בידי האימפריה האתיופית בתקופת הקיסר עמדה ציון הראשון והייתה לוסאל. בתקופת מלחמת אתיופיה-אדאל הייתה הראשונה שנכבשה בידי כוחות אחמד גארן ולאחר מכאן הייתה לאחד מהאזורים הראשונים שהאורומו פלשו והתיישבו בהם. עם פלישת האורמו וההתיישבות בבלה, המדינה חדלה מלהתקיים.

אזור בלה נכבש שוב בידי האתיופים בשלהי המאה ה-19 תחת הקיסר מנליק השני ושטחיה נכללו מחוז בלה. כיום שטחי בלה נכללים במחוז בלה שבמדינת אורומיה.

## הערות שוליים

קטגוריה:אורומיה
קטגוריה:אתיופיה: ממלכות לשעבר
קטגוריה:אתיופיה: מחוזות היסטוריים
משפחת אפרוסי

[שמאל|ממוזער|250px|"וילה אפרוסי-דה-רוטשילד" ב[הריביירה הצרפתית|ריביירה הצרפתית]]
שמאל|ממוזער|250px|"ארמון אפרוסי" בווינה
**משפחת אפרוסי** הייתה שושלת של בנקאים וסוחרים יהודים שעלו לגדולה במאה התשע-עשרה באירופה. 

עץ המשפחה מתחיל בשנת 1792, עם לידת מישל אפרוסי. 

שם המשפחה "אפרוסי" מקורו בהגייה אשכנזית של השם "אֶפְרָתִי", ובאופן מסורתי נכתב "אפרתי" באותיות עבריות.

מוצאה של המשפחה באודסה, שם הם ניהלו בית עסק לסחר בתבואה, ונכנסו עם הזמן לסחורות אחרות, ביניהן נפט. בהמשך דרכה של "חברת אפרוסי ושות'" היא התחילה להלוות כספים ולממן גופים ממשלתיים, בין השאר את האימפריה האוסטרו-הונגרית, וכך הפכה החברה לבנק חשוב, שהיו לו סניפים בווינה, פריז, לונדון וסנקט פטרבורג. 

בדומה למשפחת רוטשילד, משפחת אפרוסי השתלבה בחיי החברה הגבוהה באירופה, וכמה מבניה זכו בתוארי אצולה שונים. היו להם נכסים שונים ברחבי אירופה, וכמה מבני המשפחה החזיקו באוספי אמנות חשובים, שרבים מהם נתרמו מאוחר יותר למוזיאונים או למטרות ציבוריות אחרות. 

המשפחה נפגעה מאוד מבחינה כלכלית במלחמת העולם הראשונה, ואיבדה את רוב כספה ונכסיה במלחמת העולם השנייה, שבה הוחרם כל רכושם וכספם של בני המשפחה. בנק אפרוסי עבר אריזציה. 

בספר **הארנבת עם עיני הענבר** מתאר אדמונד דה ואל, אמן אנגלי ונצר למשפחת אפרוסי, את קורות המשפחה ואוספי האמנות שלה.

## בני משפחה ידועים
* מישל אפרוסי - ראש חברת התבואה של משפחת אפרוסי באודסה שנחשבה אז לחברת התבואה הגדולה בעולם. לפי דעות שונות הפעיל לחץ כלכלי על ממשלת רוסיה בזמן פרעות הסופות בנגב להחלפת שר הפנים ודיכוי הפוגרומים.
* מוריס אפרוסי - בנקאי צרפתי-רוסי וביאטריס דה רוטשילד-אפרוסי - בתו של אלפונס ג'יימס דה רוטשילד. ביאטריס נישאה למוריס בגיל  19 בשנת 1883. לאחר מכן טענה שבעלה הדביק אותה במחלה שגרמה לכך שאיננה יכולה ללדת וכי הוא מהמר כפייתי ששקע בחובות והצליח לבזבז 12 מיליון פרנק זהב. משפחת רוטשילד תבעה אותו למשפט אך רק כאשר הייתה ביאטריס בת ארבעים הצליחה להתגרש.
* שארל אפרוסי - אספן אמנות חשוב, פטרונם של אמנים והיסטוריון של האמנות. לפי דעות שונות שימש כהשראה לדמותו של סוואן בספרו של מרסל פרוסט, "בעקבות הזמן האבוד".
* בוריס אפרוסי - גנטיקאי מפורסם
* פאני ריינאך - אשתו של חוקר העתיקות והפוליטיקאי תאודור ריינאך

## לקריאה נוספת
*אדמונד דה ואל, הארנבת עם עיני הענבר, ידיעות ספרים, 2012

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:משפחות יהודיות
קטגוריה:אצולה יהודית
אז'ן גוסנס הבן

**אז'ן גוסנס** (בצרפתית: **Eugène Goossens**,  28 בינואר 1867 - 31 ביולי 1958) היה מנצח וכנר צרפתי. הוא נולד בבורדו ולמד בברוז' ובקונסרבטואר של בריסל. בשנת 1873 נסע עם אביו, אז'ן גוסנס האב לאנגליה. שנים אחדות עבד בלהקת האופרה של קארל רוזה ככנר, פסנתרן חזרות ועוזר למנצח, בהדרכת אביו, ואחר, בשנת 1891, נכנס ללמוד בקולג' המלכותי למוזיקה בלונדון.

אחרי שניצח על להקות אופרה אחרות חזר גוסנס אל להקת קארל רוזה וכיהן שם עד 1915 כמנצח ראשי. הוא ניצח על חלק מעונת האופרה של סר תומאס ביצ'ם בתיאטרון הוד מלכותו ב-1917. ב-1926 הצטרף ללהקת האופרה הבריטית הלאומית כמנצח.

גוסנס נשא לאישה זמרת מלהקת קארל רוזה, אני קוק, שהייתה בתו של זמר הבס הנודע, ט. איינסלי קוק. ילדיהם, מוזיקאים כולם, היו המלחין והמנצח סר יוג'ין גוסנס, הנבלניות מארי גוסנס (1894 - 1991) וסידוני גוסנס, אדולף גוסנס (1896 - 1916), המנגן בקרן יער והאבובן לאון גוסנס.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מנצחים בריטים
קטגוריה:כנרים אנגלים
אז'ן הבן
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1867
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1958