open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
זורן

נהר ה**זורן** (בצרפתית: **Zorn**) הוא נהר שאורכו 96.8 ק"מ ומוצאו בהרי הווז' ברום של 840 מטר מעל לגובה פני הים. הזורן נשפך אל תוך נהר המודר (Moder) שנשפך אל תוך נהר הריין.

## גאוגרפיה
סמוך למוצא הנהר, הנהר מפוצל לשני יובלים הזורן הצהוב והזורן הלבן. הזורן הצהוב נובע בגובה של 840 מטר צפונית לפסגת הר גרוסמן (987 מטר). לזורן הלבן מספר נביעות בקרבת הר ברייטארדטל (Breithardthal) ברום של 480 מטר. שני היובלים זורמים כמעט במקביל משני עבריו של רכס הר האש (crête de la montagne de feu) ומתאחדים כ-6.5 ק"מ מהמוצא של הזורן הצהוב ברום של 300 מטר מעל לגובה פני הים. כמו רוב הנהרות שמוצאם בהרי הווז' גם נהר זה מוצאו במערב הרי הווז' אך בניגוד לשאר הנהרות, נהר הזורן זורם צפונה על רכס הווז' ולא יורד למישור הלורן ובסוף יורד מרכס ההרים בעיר סאברן לכיוון מזרח, מישור אלזס.

באלזס נהר זה היה נתיב תחבורה חשוב ועל גדותיו נבנו מבנים רבים. במהלך השנים הנתיב שימש שם לשימושים אחרים בהם שימש כחלק מתעלת מארן-ריין, ממסילת ברזל שמחברת בין שטרסבורג וסארבור. הנהר חוצה עיירות וערים רבות בדרכו שהעיקריות שבהן הן סאברן וברימאט (Brumath). הזורן מתנקז אך נהר במודר בקומונה רורווילר (Rohrwiller) ברום של 122 מטר. מפגש הנהרות מתרחש כ-5 ק"מ מערבית לנהר הריין, אך נהר המודר ממשיך לזרום צפונה ונשפך אל נהר הריין רק כ-20 ק"מ לאחר מפגש הנהרות.

שיפוע נהר הזורן ממוצע ובממוצע הוא יורד 8 מטר ל-1000 מטר, זה גבוהה יותר משכניו האלזסיים סואה ששיפועו 2.8 מטר לק"מ והמודר ששיפועו 2 מטר לק"מ. ממוצע זה יכול להטעות מכיוון שבשליש מאורכו הוא זורם בהרי הווז' עד סאברן בהם השיפוע הוא 19 מטר לק"מ ובשני שלישים מאורכו הוא זורם במישור אלזס בו שיפועו הוא רק 1.25 מטר לק"מ.

אגן הניקוז של הזורן הוא 756 קילומטר רבוע.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:צרפת: נהרות
קטגוריה:אלזס
המשחקים הפאראלימפיים לילהאמר (1994)

**משחקי החורף הפאראלימפיים 1994** הם המשחקים הפאראלימפיים שנערכו בפעם השישית במתכונת של אולימפיאדת חורף. המשחקים התקיימו בין התאריכים 10 במרץ ל-19 במרץ 1994 בעיר לילהאמר שבנורווגיה. לראשונה, התקיימו משחקים אלו באותה עיר ובאותה שנה שהתקיימו בה משחקי החורף האולימפיים, מסורת שנמשכת גם כיום.

במשחקים הפאראלימפיים השתתפו 471 ספורטאים מ-31 מדינות, שהתחרו ביניהם בחמישה מקצועות: סקי אלפיני, הוקי מזחלות, החלקה מהירה במזחלת, ביאתלון וסקי למרחקים.

נורווגיה המארחת, זכתה שוב בכמות המדליות הרבה ביותר במשחקים אלו עם 64 מדליות, מהן 29 מדליות זהב, 22 מדליות כסף ו-13 מדליות ארד.

## טבלת המדליות

## ראו גם
* אולימפיאדת לילהאמר (1994)

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:1994 בספורט
קטגוריה:לילהאמר: ספורט
1994
קטגוריה:אולימפיאדת לילהאמר (1994)
לילהאמר (1994)
קטגוריה:1994 בנורווגיה
מאיר אזרי

הרב **מאיר אזרי** (נולד ב-1 בפברואר 1959) הוא רב רפורמי ואיש ציבור. מכהן מאז 1991 כרב בית דניאל - קהילה ליהדות מתקדמת בתל אביב-יפו וראש מרכזי דניאל ליהדות מתקדמת.

## פעילותו
מאיר אזרי נולד ב-1959 בחיפה. למד בבית הספר ליאו בק. הוסמך לרבנות מטעם ההיברו יוניון קולג', בוגר אוניברסיטת חיפה בהיסטוריה של עם ישראל ובמדע המדינה. הוא למד לקראת תואר שני באוניברסיטה העברית בירושלים והשתלם ב ובמכון התאולוגי בברקלי.

אזרי פעיל שנים רבות במסגרות הפועלות כנגד חקיקה דתית. הוא ממייסדי עמותת חמד"ת המתאמת פעילות בנושא חופש מדע, דת ותרבות בישראל, ובשנים 1984-1986 היה מזכ"ל ראשון שלה. בשנים 1986–1989 כיהן כמזכ"ל התנועה ליהדות מתקדמת בישראל. בשנות כהונתו כמזכ"ל התנועה הוקמו המרכז לפלורליזם יהודי, אגף לחינוך ואגף לפיתוח קהילתי. בשנים 1998–2002 שימש יושב ראש מר"ם - מועצת הרבנים המתקדמים בישראל.

בין שאר תפקידיו הציבוריים מכהן בחבר הנאמנים של הסוכנות היהודית, חבר הנהלת חברת מוסדות חינוך בתל אביב-יפו, חברה האחראית על הפעלת כ-80 מוסדות חינוך ותרבות בעיר. יזם את הקמת "משכנות רות דניאל" - מרכז תרבות, חינוך והארחה ביפו.

אזרי פרסם את הספרים "חג העצמאות והתפתחותו בישראל" (1994), ו""מאירי הדרך: מנהיגות יהודית מחוללת שינוי" (2024). עורך הספר "חושבים יהדות מתקדמת" - מסע להכרת היהדות הרפורמית, (בהוצאת בבל-משכל, ידיעות אחרונות, תשס"ה-2005). פרסם מאמרים רבים בעיתונות הישראלית והזרה ומופיע בקביעות בתקשורת ובקהילות יהודיות בעולם. 

אזרי ערך אלפי טקסי בר מצווה וחתונות רפורמיות-שוויוניות.

בשנת 2017 הוענק לו תואר דוקטור לשם כבוד במדעי הדת מטעם ההיברו יוניון קולג'.

## חיים אישיים
הרב אזרי נשוי לאנה אזרי, דיפלומטית בשירות החוץ, שמכהנת כשגרירת ישראל בצ'כיה ולפני כן כיהנה כשגרירת ישראל בפולין וברוסיה, ולהם בן ובת.

## קישורים חיצוניים
* 

* 
**ממאמריו**:
* לחתוך או לא לחתוך, אתר בית דניאל
* יהדות בעיר הגדולה
* גם אנחנו מאמינים בתוכנית האלוהית
* הדרך השלישית
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים רפורמים ישראלים
קטגוריה:בוגרי מרכז חינוך ליאו באק
קטגוריה:בוגרי היברו יוניון קולג'
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1959
פסטיבל שנטיפי

**פסטיבל שנטיפי** היה פסטיבל מוזיקה וטבע שהתקיים בישראל מדי שנה בין השנים 1997 ל-2007. הפסטיבל, שהתקיים על פי רוב במהלך חג השבועות ונמשך שלושה ימים, הציע מגוון רחב של מופעים ותכנים בנושאים כגון איכות הסביבה, תזונה, רפואה אלטרנטיבית, קידום זכויות בעלי חיים, סדנאות יוגה, מדיטציה, טנטרה, תיאטרון ואומנות.

בשל תכניו המגוונים סיפק הפסטיבל חוויה שונה מפסטיבלים אחרים שהתקיימו עד אז בישראל כגון פסטיבל ערד או פסטיבל מחול כרמיאל ומשך עשרות אלפי מבקרים מדי שנה. הפסטיבל שהתקיים בשנת 2004 בחוף אכזיב משך אליו מספר שיא של 38,000 מבקרים.

## חזון הפסטיבל
חזונם של יוזמי הפסטיבל כפי שהם עצמם הגדירו אותו היה "חזון של פשטות, אמת ואהבה". מטרת הפסטיבל הייתה להוציא חזון זה לפועל באמצעות חוויית הפשטות אשר סיפקה כר נוח לפתיחות, הבנת הזולת והתקרבות בין אנשים. השם "שנטיפי" הוא הלחם של המילה "שנטי", שפירושה "שלווה" בשפה ההודית, והמילה טיפי, שפירושה אוהל אינדיאני.

## הפעילויות בפסטיבל והופעות אומנים
שטח הפסטיבל חולק למתחמים בהתאם לאופי הפעילות שהתקיימה בו: מתחם טיפולים, מתחם סדנאות, מתחם מיסטיקה, מתחם ילדים וכו'. מתחם הבמות היווה את האטרקציה המרכזית ובו התקיימו מידי ערב הופעות מוזיקליות של אמנים מפורסמים מישראל ומחו"ל.
על האמנים הישראלים שהופיעו במסגרת פסטיבל שנטיפי נמנים מוש בן ארי ולהקת שבע, ברי סחרוף, אריאל זילבר, אביב גפן, בית הבובות, אהובה עוזרי, אהוד בנאי, מאיר בנאי ועוד. בנוסף אליהם הופיעו בפסטיבל גם אמנים בינלאומיים רבים, בעיקר מתחום הרגאי ומוזיקת העולם. פסטיבל שנטיפי השני שהתקיים בשנת 1998 הפגיש בין חברי להקת שוטי הנבואה והיווה כר מוצלח להקמת הלהקה אשר אף הופיעה בעצמה בפסטיבל מספר שנים מאוחר יותר.

## היווצרות בעיית הסמים
על אף שבסדר היום אותו הציג הפסטיבל לא נמצא מעולם עידוד לשימוש בסמים, החל שמו של הפסטיבל להקשר בשימוש בסמים קלים. בפסטיבל שהתקיים בשנת 2003 בגני חוגה שבעמק בית שאן, פשטה המשטרה על המקום במהלך הפסטיבל ולכ-150 מבאי הפסטיבל נפתחו תיקים בגין שימוש והחזקת סמים. גם שנה מאוחר יותר, בפסטיבל שהתקיים בחוף אכזיב, נחקרו עשרות ממבקרי הפסטיבל ולחלקם אף נפתחו תיקים באותו נושא.
הנהלת הפסטיבל בשיתוף משטרת ישראל השקיעו מאמצים רבים כדי להילחם בתופעת השימוש בסמים בפסטיבל אולם בהצלחה חלקית בלבד.

## שנים ומקומות בהם התקיים הפסטיבל
* 1997 – מושב גן השומרון
* 1998 – מושב עמיקם
* 1999 – קיבוץ רגבים
* 2000 – קיבוץ מגל
* 2001 – קיבוץ מגל
* 2002 – גני חוגה, עמק בית שאן
* 2003 - גני חוגה, עמק בית שאן
* 2004 – חוף אכזיב
* 2005 – חוף אכזיב
* 2006 – חוף אכזיב
* 2007 – חוף גולן כנרת

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 

שנטיפי
קטגוריה:ישראל: פסטיבלים רוחניים
המשחקים הפאראלימפיים נאגנו (1998)

**משחקי החורף הפאראלימפיים 1998** הם המשחקים הפאראלימפיים שנערכו בפעם השביעית במתכונת של אולימפיאדת חורף. המשחקים התקיימו בין התאריכים 5 במרץ ל-14 במרץ 1998 בעיר נאגנו שביפן.

במשחקים הפאראלימפיים השתתפו 571 ספורטאים מ-32 מדינות, שהתחרו ביניהם בחמישה מקצועות: סקי אלפיני, הוקי מזחלות, החלקה מהירה במזחלת, ביאתלון וסקי למרחקים.

המשלחת הנורווגית, זכתה שוב במקום הראשון לאחר שזכתה בכמות מדליות הזהב הרבה ביותר עם 18 מדליות זהב ובמקום שלישי בכמות הכללית עם 40 מדליות בסך הכל, אחרי המשלחת הגרמנית שזכתה בכמות המדליות הרבה ביותר עם 44 מדליות ויפן המארחת עם 41 מדליות.

## טבלת המדליות

## ראו גם
* אולימפיאדת נאגנו (1998)

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:1998 בספורט
1998
נאגנו
קטגוריה:אולימפיאדת נאגנו (1998)
קטגוריה:נאגנו: ספורט
קטגוריה:1998 ביפן
המשחקים הפאראלימפיים סולט לייק סיטי (2002)

**משחקי החורף הפאראלימפיים 2002** הם המשחקים הפאראלימפיים שנערכו בפעם השמינית במתכונת של אולימפיאדת חורף. המשחקים התקיימו בין התאריכים 7 במרץ ל-16 במרץ 2002 בעיר סולט לייק סיטי שבארצות הברית. 

במשחקים הפאראלימפיים השתתפו 416 ספורטאים מ-36 מדינות, שהתחרו ביניהם בארבעה מקצועות: סקי אלפיני, הוקי מזחלות, ביאתלון וסקי למרחקים.

רגנילד מיקלבוסט מנורווגיה, זכתה ב-5 מדליות זהב והפכה לספורטאית המעוטרת ביותר, הן לגברים והן לנשים, במשחקי החורף הפאראלימפיים, עם 27 מדליות מהן 22 מדליות זהב. 

המשלחת הגרמנית, זכתה במקום הראשון לאחר שזכתה בכמות מדליות הזהב הרבה ביותר עם 17 מדליות זהב ובמקום שני בכמות הכללית עם 33 מדליות בסך הכל, אחרי ארצות הברית המארחת שזכתה בכמות המדליות הרבה ביותר עם 43 מדליות בסך הכל.

## טבלת המדליות

## ראו גם
* אולימפיאדת סולט לייק סיטי (2002)

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:2002 בספורט
קטגוריה:2002 בארצות הברית
2002
סולט לייק סיטי
קטגוריה:סולט לייק סיטי: ספורט
קטגוריה:אולימפיאדת סולט לייק סיטי (2002)
צרפת הקטנה

**צרפת הקטנה** (בצרפתית: **Petite France**) הוא הרובע העתיק בעיר שטרסבורג. הרובע ממוקם בגראנד איל שנבחר לאתר מורשת עולמית של אונסק"ו בשנת 1988.

שמו של הרובע ניתן לו בעקבות הוספיס שהיה באותו מקום במאה ה-15 אליו נשלחו אזרחים וחיילים צרפתים שלקו בעגבת שנקראה אז "המחלה הצרפתית" (בגרמנית - Franzosenkrankheit).

הרובע כולו נחרב במלחמת העולם השנייה ורק בשנת 1970 הוחלט לשקם את הרובע ולהחזירו למצבו הקודם. כך שהיום ניתן לראות שם בתים ורחובות משוחזרים.

## גלריה

קובץ:Petite France, Strasbourg August 2013.JPG|צרפת הקטנה (אוגוסט 2013)
קובץ:Reflets_Peite_France.jpg| החזר של הבתם של צרפת הקטנה מנהר איל
קובץ:Petit france02.jpg|צרפת הקטנה (1968).
קובץ:Au pont st martin 2.jpg|גשר סן-מרטין
קובץ:PetiteFrance2.JPG|צרפת הקטנה, רחוב באן-או-פלאנט (Bain-aux-Plantes)
קובץ:Estrasburgo paisagem.jpg|גשר Faisan
קובץ:Absolute Petite France 02.jpg|צרפת הקטנה (אוגוסט 2007).
קובץ:Strasbourg Petite-France n19.jpg|תא שיט לרגלי צרפת הקטנה
קובץ:Strasbourg Petite-France n101.JPG|רחוב אופייני
קובץ:Maisons de la Petite France, Strasbourg.jpg|


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שטרסבורג
המשחקים הפאראלימפיים טורינו (2006)

**משחקי החורף הפאראלימפיים 2006** הם המשחקים הפאראלימפיים שנערכו בפעם התשיעית במתכונת של אולימפיאדת חורף. המשחקים התקיימו בין התאריכים 10 במרץ ל-19 במרץ 2006 בעיר טורינו שבאיטליה. 

במשחקים הפאראלימפיים השתתפו 486 ספורטאים מ-39 מדינות, שהתחרו ביניהם בחמישה מקצועות: סקי אלפיני, הוקי מזחלות, ביאתלון, סקי למרחקים וקרלינג בכיסאות גלגלים.

המשלחת הרוסית, זכתה לראשונה במקום הראשון לאחר שזכתה בכמות מדליות הזהב הרבה ביותר עם 13 מדליות זהב. בנוסף לכך, היא זכתה ב-13 מדליות כסף וב-7 מדליות ארד ובסך הכל 33 מדליות, כמות המדליות הרבה ביותר.

## טבלת המדליות

## ראו גם
* אולימפיאדת טורינו (2006)

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:2006 בספורט
2006
טורינו
קטגוריה:טורינו: תחרויות ספורט
קטגוריה:אולימפיאדת טורינו (2006)
קטגוריה:2006 באיטליה
אברהם קושניר

**אברהם קושניר** (נולד ב-1945) הוא עיתונאי, במאי, מפיק ויוצר ישראלי.

## ביוגרפיה
נולד בירושלים, בן־הזקונים להוריו, ברכה וניסן קושניר. הוא בוגר החוגים לכלכלה ולמדע המדינה באוניברסיטה העברית בירושלים.

היה הכתב לענייני כלכלה בעיתונים "למרחב" ו"דבר" ובקול ישראל, וכן היה הכתב הראשון לענייני כלכלה של הטלוויזיה הישראלית.

בשנים 1978–1983 כיהן כיועץ הכלכלי בשגרירות ישראל בבריטניה.

ב-1974 הוציא את ספרו הראשון כשהיה ראש הדסק הכלכלי בטלוויזיה הישראלית הערוץ הראשון. הספר 'גילוי' הוא רומן מתח כלכלי פוליטי, כביכול פרי דמיונו של המחבר, אך למעשה מתאר את הסיפור האמיתי של גילוי שדה הנפט באבו רודס על ידי קבוצת משקיעים מארצות הברית והחברה הבורסאית 'ירדן'.

מ-1992 עד 2019 שימש כמנכ"ל חברת טורא תקשורת בע"מ, שהפיקה סדרות נוער לטלוויזיה כמו "חלום עליכם" בהנחיית עוזי חיטמן, סרטים דוקומנטריים, תוכניות בתחומי היהדות ומחשבת ישראל, סדרות על נושאים חברתיים ועל ערביי ישראל.

בין עשייתו כבמאי: הסדרה על חכמי ספרד ואנשי השם ששודרה בערוץ 2 ובערוץ ההיסטוריה וסרט הקולנוע "ברוריה".

כיהן כיושב ראש מועצת המנהלים של תיאטרון החאן בירושלים. היה חבר בהנהלת תיאטרון ירושלים, בהנהלת בית הספר לקולנוע וטלוויזיה סם שפיגל, ודירקטור בעמותת 'יד רחל'.

ב-2009 הפיק וביים את סרט הקולנוע "ברוריה" שבכיכובם של הדר גלרון, ברוך ברנר ואלון אבוטבול.

ב-2014 החלה הקרנת סרטו "מבצע חמניה". הסרט – בכיכובם של יהורם גאון, יוסי מרשק, דניאלה קרטס וצופית גרנט – מספר את הסיפור מאחורי הקלעים של פיתוח האופציה הגרעינית של ישראל.

ב-2018 יצא בהוצאת הקיבוץ המאוחד ספרו "הפיתוי של ברוריה", עליו כתב רקטור אוניברסיטת בר-אילן לשעבר הפרופסור יהודה פרידלנדר: "זהו רומן היסטורי ואקטואלי בעת ובעונה אחת, שיש בו ייחודיות שמן הראוי להביאה לקהל שוחרי הספרות העברית." קדם לו הספר "גילוי", רומן כלכלי פוליטי המתרחש סביב גילוי הנפט באבו רודס.

בספטמבר 2020 יצא לאור ספרו השלישי, "בנק הדמים", רומן בלשי המתרחש במערכות הקובעות את חיינו.

בספטמבר 2022 יצא בהוצאת סטימצקי ספרו הרביעי "נראה לאחרונה בעמק רפאים" רומן בלשי, המכניס את הקורא אל העולם החשאי שבו מתקבלות ההחלטות שעניינן דיני נפשות. רב פקד שושנה זבולוני, שפיענחה את תעלומות 'הפיתוי של ברוריה" ובנק הדמים", חוקרת את היעלמותו של צעיר לונדוני מהוספיס במושבה הגרמנית ברחוב עמק רפאים בירושלים. חתן פרס ישראל לעיתונות רון בן ישי כתב על הספר: "העלילה אומנם בדיונית, אבל רבות מהסיטואציות המתוארת בה אכן קרו במציאות. אני יודע, כי דיווחתי עליהן".

ב-2023 יצא לאור ספרו החמישי, "פרפר לימון". זהו ספר ילדים המספר על משחק מחבואים, בו פרפר לימון עוזר לילד המחפש את המסתתרים לגלות את מקום מחבואם. האיורים בספר הם של יהושוע "ג'קי" ג'קסון, שבמשך 60 שנים פרסם את ציורי "איפה הילד" בעיתון ידיעות אחרונות. בספר כלולים איורים שעל הקוראים לגלות את הילדים המתחבאים.

ביוני 2024 יצא לאור בהוצאת סטימצקי ספרו השישי "מלחמת השחרור של זהבה". בספר מבחר מכתבים של זהבה קושניר חקלאי, שכתבה לחברתה צילה לונדון מנוסי משנת 1946 ועד 1952. המכתבים, שהיו גנוזים במשך 75 שנה, שופכים אור על סיפור התבגרותה של נערה ירושלמית בתקופת המנדט הבריטי ומלחמת השחרור.

## קישורים חיצוניים

* אברהם קושניר , באתר וואלה!
* אברהם קושניר באתר סלונה
* 
;ממאמריו
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:במאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:סגל דבר
קטגוריה:סגל למרחב
קטגוריה:הערוץ הראשון: שדרנים ומנחים
קטגוריה:מפיקי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:כתבים כלכליים ישראלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1945
גוז גרין

**גוז גרין** (באנגלית: **Goose Green**), הוא ישוב בחצי האי לאפוניה (Lafonia) שבאי פוקלנד המזרחי שבאיי פוקלנד. היישוב שוכן בצדו המזרחי של מצר הים המרכזי של קבוצת האיים, 3 ק"מ מדרום-מערב ליישוב דרווין. למרות שאוכלוסיית היישוב מונה כ-70 איש, זהו היישוב השני בגודלו באיי פוקלנד.
ביישוב פועלת חנות וקיים שדה תעופה קטן. אתרים מעוררי עניין הם גשר תלוי הנמצא בקרבת מקום ושברי ספינה שהשתתפה בבהלה לזהב בקליפורניה. שטח החווה של גוז גרין הוא 1700 קמ"ר. במהלך מלחמת פוקלנד התרחש במקום הקרב על גוז גרין (Battle of Goose Green).
## היסטוריה
גוז גרין הוקמה ב-1875 כמקום ליצור חֵלֶב. בראשית המאה ה-20 רוב התושבים המקומיים היו ממוצא סקוטי, עובדה שמשתקפת בשמו של הפיורד הסמוך "לוך ברנטון" (Brenton Loch). במקום התגוררו אז 13 תושבים ובאותה תקופה החל היישוב להתפתח.

בשנת 1911 נפתח במקום מפעל שימורים שקצר הצלחה למשך תשע שנים אך בעקבות השפל הכלכלי שלאחר מלחמת העולם הראשונה הוא נסגר. למרות השפל, היישוב התפתח לאחר שהוא הפך להיות לבסיסה של חוות הכבשים של החברה הכלכלית של איי פוקלנד בלאפוניה ב-1922. האוכלוסייה גדלה לכ-200 תושבים ונבנו דירים לצאן וסככות לטיפול בצמר. ב-1927 נבנה דיר צאן ענק, שנטען שהוא הגדול בעולם, עם קיבולת של 5000 כבשים. יחד עם זאת קשה להוכיח טענה זו. ב-1979 נגזזו 100,598 כבשים בגוז גרין.

עד לשנות השבעים פעל בגוז גרין בית ספר בתנאי פנימייה שנוהל על ידי המדינה. במקום למדו 40 ילדים מתושבי היישובים הכפריים של איי פוקלנד. בהמשך הועבר בית הספר לבירה סטנלי. בניין בית הספר עצמו הפך למפקדת הכוחות הארגנטינים במלחמת פוקלנד ונשרף. בית ספר חדש נבנה לטובת הילדים המקומיים. אוכלוסיית היישוב הצטמצמה מאז המלחמה. ב-1982 גרו במקום מאה תושבים. בשנת 2000 עמד מספר התושבים על 40.
### מלחמת פוקלנד
גוז גרין נכבשה על ידי הכוחות המזוינים של ארגנטינה במהלך מלחמת פוקלנד. מעל מאה תושבי האי נכלאו בבניין המרכז הקהילתי כאשר 1200 חיילים ארגנטינים כבשו את גוז גרין ואת דארוין הסמוכה. בין ה-28 במאי ל-29 במאי 1982 התחולל במקום הקרב הקרקעי הראשון במלחמה. הנחיתה של הכוחות הבריטים התקיימה בקרבת מקום וההנהגה הבריטית רצתה להשיג ניצחון מוקדם גם אם היעד לא יהיה בעל חשיבות צבאית. עד היום האזור ממוקש.
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:איי פוקלנד
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1875
פיליפ ג'יימס

**פיליפ ג'יימס** (באנגלית: **Philip James**  17 במאי 1890 - 1 בנובמבר 1975) היה מלחין, מנצח ומחנך מוזיקה אמריקאי.

## חייו
### לימודים
ג'יימס נולד בג'רזי סיטי, ניו ג'רזי. בגיל צעיר החל לנגן בפסנתר ובכינור וקיבל שיעורים בתאוריה של המוזיקה. כמו כן שר במקהלת נערים בכמה מכנסיות ניו ג'רזי. משנת 1904 עד 1909 למד נגינה בעוגב אצל ג'. וארן אנדרוז וב-1907 החל ללמוד הרמוניה מתקדמת וקונטרפונקט אצל הומר נוריס. כן למד הלחנה אצל רובין גולדמרק, אליוט שנק ורוסריו סקאלרו והשתלם בנגינה בעוגב אצל ז'וזף בונה ואלכסנדר גילמן בפריז.

### קריירת ניצוח והלחנה
במלחמת העולם הראשונה ניגן ג'יימס בתזמורת הצבאית של חיל המשלוח האמריקאי, ובהמשך היה למנצחה. ויקטור הרברט שמע את עבודתו עם התזמורת ועם שחרורו של ג'יימס מן הצבא, שכר אותו כמנהל מוזיקלי לקומדיה המוזיקלית שלו "נערת הזהב שלי". ג'יימס ניצח על להקת האופרה של הרברט משנת 1919 עד 1922.

בשנת 1922 היה ג'יימס שותף להקמתה של התזמורת הסימפונית של ניו ג'רזי והיה למנצחה הראשון. משנת 1929 עד 1936 ניצח ג'יימס על הסימפונית הקטנה של במברגר, ששידרה מדי שבוע בתחנת הרדיו WOR בניו יורק. בשנת 1932 זכה בפרס של $5000 מרשת NBC על חיבורו הסאטירי "תחנה WGZBX", שתזמורות רבות וחשובות ביצעו אותו בהמשך. יצירותיו האחרות שזכו בפרסים בשנות ה-30' היו האוברטורה "ברט הארט", סוויטה לתזמורת מיתרים ו"שירת הלילה".

אף כי ג'יימס המשיך להלחין עד מותו ב-1975, יצירותיו רחבות-הממדים הושמעו רק לעיתים רחוקות לאחר אמצע המאה ה-20. עם זאת, כמה מיצירות הקודש המוקדמות שלו, בהן "מדיטציה" לעוגב והמזמור "על נהרות בבל", עודן ברפרטואר הכנסייתי.

### קריירת הוראה
ב-1923 החל ג'יימס את קריירת ההוראה הארוכה שלו באוניברסיטת ניו יורק, שם כיהן כראש המחלקה למוזיקה משנת 1934 עד 1956. בין תלמידיו שם היו מילטון בביט, ברנרד הרמן ומרווין דוויד לוי.

## יצירות נבחרות
### תזמורת
* "שירת הלילה", 1931
* "תחנה WGZBX"  1932
* "אוברטורה ברט הארט" (1934)
* סינפונייטה (1938)
* "ברנאן על הביצות" (1940)
* סימפוניה מס' 1 (1943)
* סימפוניה מס' 2 (1946)
* "מיניבר צ'יבי" (1947)
* "ריצ'רד קורי" (1947)
* "אוברטורה למחזה יווני" (1952)

### [[תזמורת צבאית]]
* "שיר לכת קולונל אבריל" (1917)
* שיר לכת חגיגי "Perstare et Praestare"  (1942)
* אוברטורה E.F.G  (1944)
* "תרועה וטקס" (1955)

### מוזיקה קאמרית/תזמורת קטנה
* רביעיית מיתרים (1924)
* "סימפוניה קאמרית" (1926)
* סוויטה לתזמורת מיתרים (1933)
* סוויטה לחמישיית כלי נשיפה מעץ (1936)
* רביעיית פסנתר (1937)

### פסנתר סולו
* שנים-עשר פרלודים לפסנתר (1951)

### עוגב סולו
* "הרהורים על הקדושה קלוטילד" (1916)
* סונאטה ראשונה לעוגב (1929)
* "פנטומימה" (1941)
* "גארלארנאד" (1946)
* "טוקאטה-הללויה" |(1949)
* "פסטורלה" (1949)

### מקהלה
* "על נהרות בבל" (1920)
* "גנרל ויליאם בות נכנס לגן-עדן" (1932)
* מזמור תהילים ק"נ (1940)
* מזמור תהילים קמ"ט (1959)
* "מקהלת רועים ומלאכים" (1956)
* "לצ'צ'יליה" (1966)

## קישורים חיצוניים


* Finding aid for Philip James Papers at University of Maryland Special Collections. Retrieved 5 September 2013.
* Philip James Collection at Stony Brook University


קטגוריה:אמריקאים ילידי ניו ג'רזי
קטגוריה:ג'רזי סיטי: אישים
קטגוריה:מלחינים אמריקאים
קטגוריה:מנצחים אמריקאים
קטגוריה:מורים למוזיקה באמריקה
קטגוריה:נגני עוגב אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1890
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1975
נורית ירמיה

**נורית ירמיה** (נולדה ב-1960) היא פסיכולוגית קלינית מומחית, פרופסור מן המניין בבית הספר לחינוך ובמחלקה לפסיכולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים. ב-2014 מונתה למדענית הראשית במשרד המדע, הטכנולוגיה והחלל. עומדת גם בראש המועצה לקידום נשים במדע ובטכנולוגיה.

## ביוגרפיה
ירמיה למדה תואר ראשון בפסיכולוגיה ופילוסופיה באוניברסיטת חיפה. לאחר לימודיה המשיכה במסלול ישיר לדוקטורט עם התמחות בפסיכולוגיה התפתחותית ופסיכולוגיה קלינית באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס ושם גם השלימה פוסט־דוקטורט. לאחר חזרתה לארץ בגיל 30, היא מונתה למרצה באוניברסיטה העברית במחלקה לפסיכולוגיה ובבית הספר לחינוך.

מחקרה העיקרי עוסק בהיבטים רגשיים, חברתיים, קוגניטיביים וגנטיים בתחום האוטיזם ובגורמי סיכון של המחלה. תחומים נוספים הם התפתחות של ילדים שנולדו כפגים, והשפעות של גורמים לפני ולאחר הלידה על התפתחות אוטיזם. ירמיה היא עורכת כתב העת "Journal of Child Psychology and Psychiatry".

ירמיה כיהנה כדיקנית הסטודנטים באוניברסיטה העברית וכמנהלת מרכז לייפר ללימודי מגדר ונשים באוניברסיטה העברית. ב-2014 מונתה לתפקיד המדענית הראשית במשרד המדע.

נשואה לרז ירמיה, פרופסור לפסיכולוגיה באוניברסיטה העברית, להם ארבעה ילדים: קרן ירמיה, ד״ר לפסיכולוגיה; אורן ירמיה, ד״ר לספרות עברית; ארז ירמיה, ד״ר לביולוגיה חישובית; ותמיר ירמיה.

## קישורים חיצוניים
* נורית ירמיה, באתר המחלקה לפסיכולוגיה באוניברסיטה העברית
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרות תיכון עירוני ה' (חיפה)
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני ה' (חיפה)
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: פסיכולוגיה
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: חינוך
קטגוריה:פסיכולוגיות קליניות ישראליות
קטגוריה:פסיכולוגים קליניים ישראלים
קטגוריה:מדענים ראשיים במשרד המדע והטכנולוגיה
קטגוריה:מדעניות ישראליות
קטגוריה:מדענים ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1960
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1960
עמנואל שנפ

**עמנואל שנפ** (1904 – מרץ 1973) היה מהנדס, אבי תעשיית המצברים הישראלית. 

## ביוגרפיה

שנפ נולד באימפריה האוסטרו-הונגרית, למד בבית הספר הטכני בשרלוטנברג והוסמך כמהנדס חשמל וכימיה. בשנים 1933-1934 תכנן את החשמל בארמון אכסינוגרד בבולגריה. לאחר מכן עלה לארץ ישראל. 

בשנת 1937 הוא יסד, יחד עם יואב אוירבוך את מפעל בת-אור לייצור מצברים. היה זה מהמפעלים הראשונים בארץ ישראל לייצור מצברים.

בתחילת 1939 הוא לקח חלק בהקמת בית חרושת עדי לייצור מצברים שנפתח במפרץ חיפה, כמתכנן המפעל ומנהלה הטכני. במרץ 1943, הולאם מבנה המפעל של עדי על ידי השלטונות כדי לייצר בו מצברים עבור הצבא הבריטי ושנפ עבר לנהל את המפעל המולאם. לקראת סוף מלחמת העולם השנייה עבר שנפ לייצר מצברים עבור מפעל וולקן שהיה חלק מקונצרן כור.

במאי 1948, בנה שנפ דגם של מכונית חשמלית שיכולה להסיע מטען של 300 ק"ג למרחק של 125 קילומטר במהירות של 65 ק"מ לשעה.   

בשנת 1951 הקים שנפ את מפעל ע. שנפ ושות' בנתניה והיה בעל המניות העיקרי בחברה. בתחילת שנות ה-60 מכר שנפ את חלקו במפעל ונסע לגרמניה להקים בה מפעל מצברים בחבל הרוהר. 

שנפ נפטר ב-1973 ונקבר בבית העלמין הדרום.

## הערות שוליים

קטגוריה:תעשיית רכב בישראל: אישים
קטגוריה:תעשיינים ישראלים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה האוסטרו-הונגרית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1904
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1973
בית החולים הווטרינרי האוניברסיטאי

**בית החולים הווטרינרי האוניברסיטאי** הוא בית חולים וטרינרי השייך לפקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית. בית החולים שוכן במרכז וולקני, לצדו של כביש 412, בשטחה המוניציפלי של ראשון לציון, והוא היחיד מסוגו במזרח התיכון. בית החולים הווטרינרי מכשיר סטודנטים למקצועות הוטרינריה הלומדים בבית הספר לרפואה וטרינרית ע"ש קורט הממוקם בפקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית ברחובות.

בית החולים הוא מוסד ללימוד וטיפול בבעלי חיים הפועל ללא כוונת רווח. הוא הוקם בשנת 1988 כשלוחה של בית הספר לרפואה וטרינרית של האוניברסיטה העברית הנמצא בסמוך אליו, ובו עוברים הסטודנטים לוטרינריה את הכשרתם הקלינית. צוות העובדים במקום מונה יותר מ-150 איש, ובהם יותר מ-40 רופאים. בית החולים הווטרינרי מטפל בחיות מחמד, בחיות בר, סוסים, ציפורים, זוחלים ויונקים קטנים. בבית החולים מרפאות מומחים בתחומים רפואיים רבים, ובהם אופתלמולוגיה, אונקולוגיה, נוירולוגיה, דרמטולוגיה, קרדיולוגיה, רפואת שיניים, רפואה פנימית, כירורגיה, פוריות, הדמיה ועוד. בית החולים מספק שירותי חרום וטיפול נמרץ בכל שעות היממה ובכל ימות השנה, ופועל בו בנק דם שהוקם בשנת 2004.

## ראו גם
* בית החולים לחיות בר

## קישורים חיצוניים

ווטרינרי האוניברסיטאי
קטגוריה:ראשון לציון: מבנים
קטגוריה:ישראל: וטרינריה
קטגוריה:קמפוס האוניברסיטה העברית במכון וולקני
קטגוריה:ראשון לציון: בתי חולים
פורט הווארד

**פורט הווארד** (באנגלית: **Port Howard**, בספרדית: Puerto Mitre או Puerto Howard), הוא היישוב (למעשה חווה) הגדול ביותר באי פוקלנד המערבי (למעט היישוב פוקס ביי (Fox Bay), שמחולק לפוקס ביי מערב ופוקס ביי מזרח וביחד הם גדולים יותר מפורט הווארד). היישוב שוכן במזרח האי על הכניסה למצר פוקלנד (Falkland Sound) ובמורדות הר מריה (חלק מרכס הרי הורנבי). פורט הווארד הוא המרכז של חוות צאן בשטח של 800 קמ"ר ומתגוררים בו 20 תושבים קבועים ו-40,000 כבשים. לעיתים מתגוררים במקום תושבים זמניים.

ביישוב קיימים שני מנחתים שבהם נוחתות טיסות סדירות מסטנלי הבירה וכן נמצא במקום המעגן של המעבורת החדשה המקשרת בין שני האיים. ב-15 השנים האחרונות סללה ממשלת האיים רשת כבישים העבירים בכל מזג אוויר בשני האיים ופור הווארד הוא הקצה של רשת הכבישים של האי המערבי. מוקדי המשיכה ביישוב כוללים מעברה וסככת גזיזת כבשים גדולה. רבים מהבתים מקורים בגגות רעפים ירוקים ובניהם משתרעות גדרות חיות. אחת לשלוש שנים מארחת פורט הווארד את משחקי האי המערבי. אירוע זה, הנמשך שבוע בסיום עונת הגז, משלב מרוצי סוסים וחגיגות מסוגים שונים. בסביבה זורמים שני נהרות שניתן לדוג בהם.

## היסטוריה

פורט הווארד הוקמה ב-1866 על ידי ג'יימס לאבגרוב וולדרון (James Lovegrove Waldron) ואחיו. בהמשך עזבו האחים וולדרון את המקום לפטגוניה ומאז עברה החווה כמה ידיים.

### מלחמת פוקלנד

במהלך מלחמת פוקלנד נכבש היישוב על ידי כוח של כ-1000 חיילים ארגנטינאים. ב-21 במאי 1982 הופל במקום מטוס הרייר של חיל האוויר המלכותי על ידי יחידת קומנדו ארגנטינאית שירתה טיל קרקע אוויר. ב-26 במאי נהרגו לפחות ארבעה חיילים ארגנטינאים וכמה נוספים נפצעו בתקיפה של מטוס הרייר אחר.

היחידה המיוחדת הבריטית ה-SAS ביצעה תצפית מעמדה סודית על גבי רכס המשקיף על פורט הווארד. העמדה התגלתה ב-10 ביוני על ידי צוות תקיפה של יחידת הקומנדו הארגנטינאית. במהלך הקרב שהתפתח לאחר מכן, נהרג קצין בריטי והקשר שלו נשבה. באותו לילה הפגיזה פריגטה בריטית את פורט הווארד באש בלתי מדויקת. הדבר גרם לארגנטינאים לחשוב שהקצין שנהרג היה קצין תצפית קדמי של הצי הבריטי. קברו של הקצין הבריטי, קפטן גאווין המילטון, נמצא בבית הקברות הקטן של פורט הווארד. בשעת הלווייתו התירו הארגנטינאים לעטוף את ארונו בדגל בריטניה. ב-15 ביוני, יום לאחר הכניעה הכללית של הכוחות הארגנטינאים באיי פוקלנד, נכנע חיל המצב בפורט הווארד לכוח של חיל הנחתים המלכותי ולספינה של הצי. אחרי המלחמה הוקם באחת מהסככות במקום מוזיאון קטן המציג מוצגים מהתקופה, כולל פריטי ציוד שהשאירו אחריהם הכוחות הארגנטינאים הנסוגים.

## קישורים חיצוניים

* אתר תמונות על איי פוקלנד, כולל פורט הווארד

## הערות שוליים

קטגוריה:איי פוקלנד
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1866
הטבלה הכלכלית

שמאל|ממוזער|200px|שחזור של הטבלה הכלכלית המקורית של קניי
**הטבלה הכלכלית** (Tableau économique או Economic Table) – היא המודל הכלכלי הראשון בהיסטוריה. המודל תואר בשנת 1758 על ידי פרנסואה קניי, מי שהיה למנהיג האסכולה הפיזיוקרטית.

קניי שחיי בצרפת היה למתנגדי המערכת המרקנטליסטית שעודדה את הסקטור החרושתי בצרפת ופגעה בענף החקלאות.
במודל הכלכלי שלו הוא מסביר כי החקלאות היא הגורם היחיד שיכול לייצור עושר חדש, בעוד הענף החרושתי רק מחלק מחדש עושר קיים.

## הקדמה למודל
המודל מתאר מעגל זרמי הכנסות בין 3 מעמדות: בעלי הקרקעות, הסקטור החקלאי והסקטור החרושתי.
המודל מתאר 2 סוגי סחורות: סחורה חקלאית וסחורה תעשייתית (כמו בגדים, כלי בית, חומרי גלם ועוד).

הנחות המודל:
# כל יחידת תוצרת חקלאית עולה 1$.
# כל יחידת תוצרת תעשייתית עולה 1$.
# הרמה הבסיסית ביותר לקיום משפחה לשנה היא 150 יחידות תוצרת חקלאית ו-150 יחידות תוצרת תעשייתית.
# מעמד בעלי הקרקעות הוא המעמד הגבוה כלומר סגנון החיים שלו יוקרתי יותר, ולכן הוא יצרוך 300 יחידות תוצרת חקלאית ו-300 יחידות תוצרת תעשייתית.
# המודל מתייחס לתקופה של שנה.

## המודל
# חקלאי ופועל (מהסקטור החקלאי) מגדלים 1,500 יחידות של סחורה חקלאית. לצורך המשך הגידול בשנה הבאה, החקלאי זקוק ל-300 יחידות תוצרת חקלאית (לזריעה מחדש, למאכל בהמות וכו'). בנוסף כל אחד מהם זקוק ל-150 יח' תוצרת כדי לחיות. את 900 היחידות הנותרות הם מוכרים (ומקבל עבורם 900$). הרווח מתחלק 150$ לכל חקלאי עבור תוצרת תעשייתית (כמו לבוש, כלי בית ועוד). ה-600$ הנותרים הם "תוצר נטו" ("עודף חקלאי" או "עושר חדש").
# 
# בעל מלאכה (מהסקטור החרושתי) מייצר 750 יחידות של סחורה תעשייתית. לצורך המשך הייצור בשנה הבאה, הוא זקוק ל-300 יחידות תוצרת חקלאית ו-150 יחידות תוצרת תעשייתית. בנוסף, הוא צריך עוד 150 יח' תוצרת חקלאית ו-150 יח' תוצרת תעשייתית כדי לחיות. סה"כ הוא צריך 450 יח' תוצרת חקלאית ו-300 יח' תוצרת תעשייתית. הוא משתמש ב-150 יח' תוצרת תעשייתית שהוא מייצר, ומוכר את 600 היחידות שנותר לו (ומקבל עבורם 600$). בכסף הוא משלם 450$ על חקלאות, ו-150$ על סחורות תעשייתיות מהסוחר (חומרי גלם). ולכן אין לו רווחים ואינו מייצר עודף.
# 
# בעל הקרקע לא מייצר כלום. הוא רק מחלק מחדש את הכנסתו. הוא מקבל את הרווח מהחקלאי כרנטות (דמי שכירות הקרקע) – 600$. הוא משלם 300$ עבור יח' תוצרת חקלאית ו- 300$ עבור יח' תוצרת תעשייתית.
# 
# הסוחר משתמש ב-150$ שקיבל מבעל המלאכה כדי לקנות מזון מהחקלאי. הוא סוחר בהם מחוץ למדינה כדי למכור תמורתם סחורות זרות.

## מסקנות והשלכות
קניי ניסה להוכיח במודל כי גורם הייצור היחידי שמייצר עושר הוא החקלאות. אותה חקלאות שהמערכת המרקנטליסטית בצרפת דחתה על-חשבון הסקטור התעשייתי. הטבלה הכלכלית היוותה אבן היסוד להקמת האסכולה הפיסיוקרטית שביקשה להחיות את החקלאות. בסופו של דבר, קניי והפיזיוקרטים לא הצליחו להביא לשינוי במדיניות הממשל כלפי החקלאות.
בין האנשים שהושפעו מתורתו של קניי ניתן למנות את אדם סמית באנגליה, תומאס ג'פרסון בארצות הברית ויקטרינה הגדולה ברוסיה.

## ראו גם
* מרקנטליזם
* האסכולה הפיזיוקרטית

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:כלכלה
קוריזיים

ה**קּוֹרִיזִיִּים** (שם מדעי: Rhopalidae) היא משפחה קטנה של חרקים יבשתיים בתת-סדרת הפשפשים המונה כ-200 מינים שונים ב-18 סוגים, בישראל ידועים 18 מינים. בעבר היו שייכים למשפחת הגלדניים אך בשונה מהם אין להם בלוטות ריח.

## מאפיינים
רבים מהמינים בעלי כנף עם corium שקוף המקל על זיהוי המשפחה מבין משפחות פשפשים אחרות. מינים אחדים בעלי corium אטום ודומים לפנדוריים, כגון קוריז השיכרון, אך בניגוד לפנדורים הקוריזיים בעלי מספר רב של ורידים בממברנת הכנף. כל המינים צמחוניים בעיקר פונדקאים על עשבים אך חלקם כגון המין הנפוץ בארץ קוריז שקוף ניזונים ממגוון צמחי רחב.

המאובן הקדום ביותר של קוריז נמצא מתקופת הדוגר במונגוליה הפנימית.

## מינים בולטים בישראל (רשימה חלקית)
* תת-משפחה Rhopalinae
** שבט Chorosomatini
*** קוריז שילינג *Chorosoma schillingii*
** שבט Rhopalini
*** קוריז השיכרון *Corizus hyoscyami*
*** קוריז שקוף *Liorhyssus hyalinus*

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פשפשאים
פטר אורלנדיץ'

**פטר אורלנדיץ**' (במונטנגרית: **Петар Орландић**; נולד ב-6 באוגוסט 1990) הוא כדורגלן מונטנגרי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת ג'זרו מליגת העל של מונטנגרו.

## קריירה
אורלנדיץ' החל את דרכו במועדון המונטנגרי זטה, ושיחק בקבוצה הבוגרת של המועדון משנת 2009. בתחילת עונת  הפך לשחקן מפתח בקבוצה, וכבש 11 שערים ב-16 המשחקים הראשונים לעונה. בסך הכל ערך 66 הופעות בליגה המונטנגרית, בהן כבש 24 שערים.

ב-5 בפברואר 2014 הגיע אורלנדיץ' לישראל, והושאל עד תום העונה לקבוצת הפועל תל אביב. חמישה ימים לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בהפסד 2-1 להפועל עכו. ב-1 במרץ 2014 הבקיע את שער הבכורה שלו בהפועל תל אביב, כשנכנס כמחליף וכבש בדקה ה-85 את שער השוויון מול עירוני קריית שמונה, במשחק שהסתיים בתוצאה 1-1. בתום העונה עזב את ישראל וחזר לקבוצת נעוריו.

ב-6 בפברואר 2015 חתם אורלנדיץ' לשלוש שנים בקבוצת הכוכב האדום בלגרד מליגת העל הסרבית, עמה זכה באליפות בשנת 2016. ביולי 2017 שוחרר אורלנדיץ' מהמועדון, וכעבור חודשיים חתם בקבוצת אוניאו דה מדיירה מליגת המשנה בפורטוגל. בינואר 2018 חתם בקבוצת שינג'יאנג טיאנשאן לאופרד מהליגה השנייה בסין, ובאפריל 2018 שוחרר מהמועדון. ב-15 באוקטובר 2018 חתם בבירקירקארה מליגת העל המלטזית, במדיה כבש שני שערים בחמישה משחקים.

בינואר  חתם אורלנדיץ' בסוקותאי מהליגה הבכירה בתאילנד, במדיה שיחק חצי שנה וכבש שלושה שערים בעשר הופעות.

ב-7 בינואר 2020, לאחר יותר מחצי שנה שלא שיחק, חתם אורלנדיץ' בספרטק טרנבה מליגת העל הסלובקית, אך רשם רק ארבע הופעות במדיה ושוחרר כעבור ארבעה חודשים. לאחר כשנה ללא משחק רשמי, חזר לקבוצתו הראשונה בקריירה, זטה, בה כבש שער בודד בעשרה מפגשים. הוא שוחרר ביולי 2021.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים מונטנגרים
קטגוריה:חלוצי כדורגל מונטנגרים
קטגוריה:פודגוריצה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני זטה
קטגוריה:כדורגלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורגלני הכוכב האדום בלגרד
קטגוריה:כדורגלני אוניאו דה מדיירה
קטגוריה:כדורגלני ספרטק טרנבה
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים מונטנגרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים מונטנגרים בסרביה
קטגוריה:ספורטאים זרים בפורטוגל
קטגוריה:ספורטאים זרים בסין
קטגוריה:ספורטאים זרים במלטה
קטגוריה:ספורטאים זרים בתאילנד
קטגוריה:ספורטאים זרים בסלובקיה
קטגוריה:ספורטאים זרים בבוסניה והרצגובינה
קטגוריה:מונטנגרים שנולדו ב-1990
משה לוין (רב)

הרב **משה לוין** (תרס"ז, 1907 – ה'תשל"ז, 30 במאי 1977) היה הרב הראשי האשכנזי של נתניה משנות ה-50 של המאה ה-20. קודם לכן כיהן כרב המושב בלפוריה.

## תולדותיו
נולד בעיירה דרעוונא שבליטא. למד בישיבת ברנוביץ' אצל הרב אלחנן וסרמן, בישיבת ראדין ובישיבת מיר. בשנת 1935 עלה לארץ ישראל ולמד בכולל היכל התלמוד בתל אביב. נישא לאסתר, בתו של הרב אליהו אפשטיין, רבו של המושב בלפוריה. חתנו השני של הרב אפשטיין היה דוד מלמד, אביו של הרב זלמן מלמד. 

בשנת 1938, לאחר פטירת חותנו התמנה הרב לוין לשוחט ורבה של בלפוריה. בתחילת 1947 מונה לרב של קריית חיים. 

בשנת 1953 עבר לכהן כרב בנתניה לצידו של הרב דוד שלוש. הרב לוין היה מינוי של המועצה הדתית של נתניה, לאחר שרב העיר, הרב אברהם ורנר סירב לשתף פעולה עם המועצה הדתית. בפועל כיהן הרב לוין כרב העיר מטעם המועצה הדתית ומסוף שנות ה-50 הופיע שמו של הרב לוין בעיתונות עם התואר "רבה של נתניה" במקביל למתן כינוי זה לרב ורנר. 

הקים את ישיבת תפארת נתניה, בראשה עמדו הרבנים שמעון משה דיסקין וצבי פרידמן. כמו כן עמד בראשות כולל שהקים בעיר. פרסם מאמרים תורניים בכתבי עת שונים ובהם ב"שבילין". במקביל לימד תלמוד בתיכון הדתי בעיר.

בשנת 1960, על רקע סכסוך בין משרד הדתות והמועצה הדתית לבין הרב ורנר, מונה על ידי הרב יצחק נסים לרב הראשי של נתניה, מינוי שלא הוכר על ידי שר הדתות. עם השנים הוכר מעמדו כרב העיר האשכנזי.

נפטר בשנת תשל"ז 1977, והובא למנוחות בבית העלמין בשכונת שיכון ותיקים בנתניה.

## צאצאיו
בפטירתו בשנת 1977 נכתב שהוא השאיר שלושה בנים, כולם רבנים, שניים בארצות הברית, ושתי בנות.

* בנו הרב אליהו לוין משמש כראש כולל ללימודי חושן משפט ואבן העזר בעיר לייקווד שבניו ג'רזי שבארצות הברית. התפרסם כראש בית הדין המיוחד שהתיר כמה מעגונות אסון התאומים. 
* בנו, הרב עמיהוד לוין, שימש כראש "בית המדרש הגבוה לתורה תפארת נתניה יד משה" (הנקרא על שמו) וכרבה של הקהילה החרדית "מנין אברכים" בנתניה. הוציא לזכרו את כתב העת התורני "אורייתא". בשנת 2011 ההדיר והוציא מחדש את הספר "אלה מסעי" המתאר את מסע הרבנים במושבות בשנת תרע"ד. נפטר בב' בתמוז ה'תשפ"ג.
*בתו, אלישבע, נישאה לרב פרופ' משה מרדכי טרופ, פרופסור לביוכימיה באוניברסיטת בן-גוריון, נכדו של הרב נפתלי טרופ ובנו של הרב ראובן טרופ. כתב את הספר "חידת הקיום" על תורת האבולוציה. בנם הרב אביעד טרופ משמש כראש ישיבה בשכונת הר נוף בירושלים, מחבר סדרת ספרי "ודברת בם". בן נוסף הוא הרב אברהם ישעיהו טרופ, מחבר ספרי "דעה את ה'" ו"צופן ימי עולם".
* בתו מרים הייתה נשואה לרב מרדכי שטרנברג, ראש ישיבת הר המור.

## הנצחתו
לאחר מותו נקרא על שמו רחוב בנתניה.

בביתו של הרב לוין פועל "מרכז תורני בית הרב".

## קישורים חיצוניים
* ; 

## הערות שוליים

קטגוריה:נתניה: רבנים ראשיים
קטגוריה:בוגרי ישיבת ראדין
קטגוריה:בוגרי ישיבת אוהל תורה-ברנוביץ'
קטגוריה:בוגרי ישיבת מיר (בלארוס)
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:ראשי כולל אברכים ישראלים
קטגוריה:רבני מושבים
קטגוריה:בלפוריה: אישים
קטגוריה:חיפה: רבני שכונות
קטגוריה:אישים הקבורים בנתניה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1907
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1977
שלמה בלזר

**שלמה בּלָזֶר** (תרמ"ט, 1889 - כ"ח באב תש"ך, 21 באוגוסט 1960) היה עורך כתב העת "שערי ציון" ומעסקני הציבור ביישוב הישן בירושלים.

## תולדותיו
נולד בקובנה, בנו של הרב יצחק בלזר, מראשי תנועת המוסר. בשנת תרס"ד (1904) עלה לארץ ישראל עם אביו והם התיישבו בירושלים.

בשנות ה-20 ערך את כתב העת "שערי ציון", יחד עם הרב אהרן יצחק זסלנסקי.

היה מעסקני היישוב הישן בירושלים ונשא בתפקידים רבים. בין השאר היה מנהל ישיבת תורת חיים, מנהל כולל וילנה וחבר הנהלת בית החולים ביקור חולים.

נפטר ב-21 באוגוסט 1960 בגיל 71 ונקבר בהר המנוחות בירושלים.

## משפחתו
בנו, יצחק, נולד זמן קצר לאחר פטירת סבו ונקרא על שמו. בשנות ה-20 הוא היגר לדרום אמריקה ושימש שם כמורה לעברית. נכדו הוא השופט מרדכי בלזר.

גיסו, בעל אחותו בריינה, היה הרב חזקיהו יוסף מישקובסקי. גיסו מצד אשתו היה הרב מרדכי לייב רובין, ראב"ד העדה החרדית.
## הערות שוליים

קטגוריה:עורכי כתבי עת תורניים
קטגוריה:פעילי ציבור חרדים
קטגוריה:אנשי העלייה השנייה
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:משפחת בלזר
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1889
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1960
מרדכי בלזר

**מרדכי בלזר** (14 באפריל 1931 - 23 באוגוסט 2012) היה סגן נשיא בית המשפט השלום בנתניה. בין השנים 1991 - 1992 היה נשיא גדול של הלשכה הגדולה של מסדר הבונים החופשיים בישראל.

## ביוגרפיה
נולד בסלבדור דה-בהייה שבברזיל. אביו, יצחק בלזר, היה בנו של שלמה בלזר ונכדו של הרב יצחק בלזר. בשנות ה-20 היגר אביו מירושלים לברזיל, שם נישא ללאה גורסקי, ילידת סטולין שבבלארוס שהיגרה עם הוריה לברזיל. במשך מספר שנים הוא שימש מורה לעברית בבתי ספר יהודיים במדינות דרום אמריקה. 

בשנת 1936 עלתה המשפחה לישראל. מרדכי בלזר למד בתלמוד תורה בירושלים, בבית ספר ברחובות, בבית הספר תחכמוני בתל אביב ובבית הספר חורב בירושלים. סיים לימודי משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים. 

היה חבר בלח"י. במלחמת העצמאות לחם בחטיבת ירושלים. לאחר הסמכתו כעורך דין שימש כתובע צבאי בפיקוד הדרום ובפיקוד המרכז. 

בשנת 1952 נישא לרנה, בתו של צבי לבהרי, שהיה סגן יו"ר המועצה המקומית ברעננה במשך 40 שנה. אחיה הוא הכלכלן פרופ' דוד לבהרי. 

בין השנים 1955 – 1981 היה עורך דין עצמאי בתל אביב. במשך כעשר שנים שימש כתובע בבית הדין המשמעתי של לשכת עורכי הדין במחוז תל אביב. 

בשנת 1981 התמנה כשופט בבית המשפט השלום בנתניה, ולימים התמנה לסגן נשיא בית משפט זה. עם מינויו לשופט התמנה גם כשופט צבאי ולאחר מכן שימש כאב בית דין בפיקוד מטכ"ל. את שירותו הצבאי סיים בדרגת סגן-אלוף במילואים. 

בשנת 2001 פרש לגמלאות. בשנים שלאחר מכן כיהן כיו"ר ועדת השחרורים של שירות בתי הסוהר, כיו"ר ועדת בוררות של סוכני הנסיעות בארץ וכבורר מטעם לשכת עורכי הדין.

מאז שנות ה-60 היה אח בכיר במסדר הבונים החופשיים בישראל. בשנים 1991 – 1992 שימש בתפקיד הנשיא הגדול של מסדר הבונים החופשיים בישראל. לשכות רבות של בונים חופשיים העניקו לו תואר של נשיא כבוד לכל חייו. השתתף בכנסים של הבונים החופשיים ברחבי העולם.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:משפחת בלזר
קטגוריה:חברי הבונים החופשיים בישראל
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:ישראלים ילידי ברזיל
קטגוריה:בוגרי בית הספר תחכמוני (תל אביב)
קטגוריה:לוחמי הלח"י
קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:שופטי בית משפט השלום בנתניה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הישן בהרצליה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1931
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2012
גוף תת-כוכבי

**גוף תת-כוכבי** (לעיתים: **תת-כוכב**) הוא גרם שמים שמסתו קטנה מהמסה המינימלית הנדרשת מכדי ליצור היתוך גרעיני. מסה זו מוערכת בכ-0.08 ממסת שמש. הגדרה זו כוללת ננסים חומים וכוכבי לכת.

למרות שמסתו נמוכה מכדי לאפשר התכה גרעינית, לעיתים הגוף התת-כוכבי יהיה מסוגל לגרום להתכת דאוטריום, ולהפיק אנרגיה במשך מיליוני שנים.

קטגוריה:גרמי שמיים
גנונים

**גנונים** (שם מדעי: Cercopithecinae) היא תת-משפחה במשפחה קופים בעלי זנב, המכילה כ-70 מינים. בין השאר נמנים בה הבבון, המקוק וקוף ירוק. תפוצת מרבית מהגנונים היא באפריקה שמדרום לסהרה, למרות שהמקוקים נפוצים בחלקים אחרים של העולם גם כן.

## מאפיינים
מספר המינים הרב והמגוון הרחב שלהם מציב מאפיינים רבים. חלק מן המינים במשפחה הם בעלי זנב, ולחלק יש זנב קטן או ללא זנב כלל. חלקם מתגוררים על עצים, וחלקם שוכני קרקע. תת-המשפחה חיה באקלימים שונים, מסוואנה ועד לפסגות הרים משולגות. הם אוכלי כל, ולהם כיסים בלחייהם לאגירת מזון. הקופים חברותיים, וחיים בקבוצות גדולות. ההריון נמשך 6-7 חודשים, והוולד מגיע לבגרות מלאה בגיל שלוש עד חמש שנים. אורך החיים המקסימלי הוא 50 שנה.

## מיון
מקובל לחלק את תת-המשפחה לשני שבטים: **Cercopithecini** ו-**Papionini**:

*שבט **Cercopithecini**
**מין יחיד מנגבי הביצות (*Allenopithecus nigroviridis*)
**טלפוין (*Miopithecus*)
**מין יחיד פרש אדום (*Erythrocebus patas*)
**קוף ירוק (*Chlorocebus*)
**גנון (*Cercopithecus*)
*שבט **Papionini**
**מקוק (*Macaca*)
**מנגבי מצוייץ (*Lophocebus*)
**מין יחיד קיפונג'י (*Rungwecebus kipunji*)
**בבון (*Papio*)
**תרופיתקוס (*Theropithecus*)
**מנגבי (*Cercocebus*)
**מנדריל (*Mandrillus*)

בעבר היו בסוג מינים גדולים מאוד כמו הדינופיתקוס.

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1821
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון אדוארד גריי
קטגוריה:קופים בעלי זנב
המלחמה האיטלקית (1521–1526)

**המלחמה האיטלקית של 1526-1521**, לעיתים נודעת גם כ**מלחמת ארבע השנים**, הייתה חלק מהמלחמות האיטלקיות. המלחמה נערכה בין ממלכת צרפת, בראשות פרנסואה הראשון, והרפובליקה של ונציה כנגד קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, הנרי השמיני, מלך אנגליה, ומדינת האפיפיור. הסכסוך נבע מבחירתו של קרל החמישי לקיסר האימפריה הרומית הקדושה (1519–1520), תואר בו חשק גם פרנסואה הראשון, ומהצורך של האפיפיור לאו העשירי לחבור בברית עם פרנסואה כנגד מרטין לותר.

המלחמה פרצה במערב אירופה בשלהי 1521, כאשר חיל משלוח צרפתי נווארי ניסה לכבוש מחדש את ממלכת נווארה בעוד הצבא הצרפתי חודר אל ארצות השפלה. הכוחות הנווארים נהדפו על ידי צבא ספרדי חזרה לעבר הרי הפירנאים, כאשר באותה עת נבלמו גייסות קיסריים בצפון צרפת.

פעולות האיבה התחדשו בחצי האי האיטלקי בעקבות הקמת ברית רשמית של האפיפיור, קרל החמישי, והנרי השמיני כנגד צרפת; ברם, חזית זו הפכה למוקד משני, עם שימת הלב של פרנסואה וקרל לשדה הקרב בצפון צרפת. בקרב ביקוקה (אנ') שנערך ב-27 באפריל 1522 הביסו כוחותיו של קרל ושל מדינת האפיפיור את הצרפתים, שגורשו מלומברדיה. לאחר הקרב המשיכו ההתנגשויות המזוינות לגלוש לקרקע צרפתית, בעוד שוונציה חתרה להסכם שלום נפרד. האנגלים פלשו לצרפת ב-1523, שעה ששארל השלישי, דוכס בורבון - מנוכר מניסיונותיו של פרנסואה להשתלט על ירושתו - בגד בפרנסואה וחבר לברית עם קרל. ניסיון הנפל של הצרפתים להשתלט בשנית על לומברדיה ב-1524 סיפק לבורבון שעת כושר לפלוש לפרובאנס בראש צבא ספרדי.

פרנוסאה עצמו הוביל התקפה שנייה על מילאנו ב-1525, כאשר בתחילה הוא נוחל הצלחה בהדיפת כוחותיהן של ספרד וקרל. מפלתו ההרסנית בקרב פאביה, בה פרנסואה עצמו נלקח בשבי על ידי כוחות ספרדיים, ורבים מבני האצולה הצרפתית נהרגו, הובילה לסיומה של המלחמה. מספר ניסיונות נעשו להביא לשחרורו באמצעים דיפלומטיים. אמו, לואיז, נסיכת סבויה פנתה לסולימאן הראשון סולטאן האימפריה העות'מאנית - דבר שגרם לאולטימטום עות'מאני לקרל החמישי. סולימאן הראשון עשה שימוש בהזדמנות זו כדי לפלוש להונגריה והביס את בני בריתו של קרל החמישי בקרב מוהאץ' (29 באוגוסט 1526). למרות זאת, פרנסואה הראשון נאלץ לחתום על הסכם מדריד שהביא לשחרורו תמורת ויתורו על תביעותיו לשליטה באיטליה, בפלנדריה ובדוכסות בורגונדיה. אולם פרנסואה התכחש להסכם מספר שבועות לאחר שחרורו, מה שהוביל למלחמת הליגה של קוניאק. אף על פי שהמלחמות האיטלקיות תמשכנה לעוד שלושה עשורים נוספים, הן הסתיימו עם כישלונה של צרפת לזכות מחדש בטריטוריות בעלי חשיבות באיטליה.

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:המאה ה-16
קטגוריה:מלחמות איטליה
איטליה
איטלקית 1521
כריסטוף הופמן

**גוטלוב כריסטוף יונתן הופמן** (בגרמנית: **Gottlob Christoph Jonathan Hoffmann**; 2 בדצמבר 1815 – 8 בדצמבר 1885) היה תאולוג גרמני, ממייסדי תנועת הטמפלרים.

## חייו
בצעירותו למד באוניברסיטת טיבינגן תאולוגיה, וב-1848 נבחר כנציג האוניברסיטה באספה הלאומית של פרנקפורט, לאחר שניצח את המועמד הנגדי דוד שטראוס.

לאחר שנכזב מחוסר יכולתו להשפיע על אופייה הדתי של המדינה באמצעות פוליטיקה, החליט הופמן להקדיש את חייו להקמת "ממלכת האל" בארץ ישראל. הוא הצטרף לקבוצת מאמינים, אשר התפרסמה ב-1854 בשם "ידידי ירושלים", ומאוחר יותר, ביוני 1861, התאגדה באופן רשמי ככנסייה עצמאית בשם "Deutscher Tempel" ("המקדש הגרמני"). חברי הקבוצה כינו עצמם בכינוי "טמפלרים".

ב-1868 התיישבו הטמפלרים והופמן בראשם בארץ ישראל.תחילה במושבה הגרמנית בחיפה וב-1869 קנו בתים ואדמות ביפו מידי ההתיישבות הכושלת של ג'ורג' אדמס האמריקני, והקימו את המושבה האמריקאית-גרמנית ביפו.

ב-1880 הציע הופמן לד"ר קרל לורץ' לנהל את בית החולים הגרמני ביפו.
.

הופמן מת ב-8 בדצמבר 1885 במושבה הגרמנית בעמק רפאים.

ספרו האוטוביוגרפי למחצה "**Mein Weg nach Jerusalem**" ("דרכי לירושלים", נדפס ב-1884) מתאר את התלאות שעבר בדרך להגשמת החזון למציאות.
בנו, כריסטוף הופמן השני (1911-1847), שימש כיושב הראש של אגודת הטמפלרים משנת 1890 ועד פטירתו.

הרחוב הראשי במושבה הטמפלרית שרונה נקרא על שמו של הופמן, אך כיום זהו רחוב דוד אלעזר בקריה.

[ממוזער|קבר בנו של כריסטוף הופמן ב[בית הקברות הטמפלרי (ירושלים)|בית הקברות הטמפלרי. על קברו הפסוק מיוחנן 11 פסוק 25 – "אני התחיה והחיים. המאמין בי יחיה גם אם ימות".]]

## קישורים חיצוניים

* כריסטוף הופמן במהדורה המקוונת של הביוגרפיה הגרמנית החדשה 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פוליטיקאים גרמנים
קטגוריה:טמפלרים (תנועה)
קטגוריה:חברי האספה הלאומית של פרנקפורט
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טיבינגן
קטגוריה:אישים הקבורים בירושלים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1815
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1885
HNLC

ממוזער|כמות כלורופיל ממוצעת לשטח בתקופה של ינואר 1998 עד דצמבר 2006
באקולוגיה ימית, **אזור HNLC** (High-Nutrient, low-chlorophyll) הוא אזור באוקיינוס שבו כמות הפיטופלנקטון קטנה וקבועה יחסית למרות הימצאות של ריכוז נוטריינטים גבוה (ניטראט, פוספט, חומצה צורנית). תרכובות לא אורגניות חיוניות, כדוגמת ניטראט עשויים להימצא במי האוקיינוס בריכוז נמוך דיו כדי להוות גורם מגביל, אולם באזורי HNLC כמות הניטראט אינה נמוכה באופן משמעותי. באזורי HNLC הגורם המגביל אינו ניטראט, אלא ברזל בצורה הזמינה לצריכה על ידי אורגניזמים. אזורי HNLC משתרעים על פני כ-20% משטחי האוקיינוסים בכדור הארץ ב-3 אזורים עיקריים: האוקיינוס השקט באזור קו המשווה, האוקיינוס השקט באזור התת-אקרטי, והאוקיינוס הדרומי.

שתי תאוריות מרכזיות מסבירות את תופעת אזורי HNLC:
*היפותזת הברזל (iron hypothesis) - על פי היפותזה זו חוסר בברזל מונע מהפיטופלנקטון להגיע לפריחה. ברזל הוא מרכיב חיוני לצורך קיבוע חנקן הנדרש לייצורן של חומצות אמינו. המחסור בברזל מעכב את הגדילה של פיטופלנקטון גדול יותר, כדוגמת צורניות, ואזורי HNLC גדלים במקום זאת מיני פיטופלנקטון קטנים המסוגלים לצרוך ברזל בריכוז קטן יותר.
*היפותזת בקרת המרעה (grazing control hypothesis) - מיני פיטופלנקטון קטנים יכולים להיאכל על ידי מיקרו-זופלנקטון הידועים כפרוטוזואונים, ולאלו כושר התרבות שווה או גדול משל הטרף שלהם. 

## הערות שוליים

קטגוריה:אקולוגיה
דקאפול (האימפריה הקדושה)

**דקאפול** (בצרפתית: **Décapole**; בגרמנית: **Zehnstädtebund** או **Dekapolis**) הוא כינוי לברית של עשר הערים הקיסריות החופשיות באלזס בתקופת שלטונה של האימפריה הרומית הקדושה. הברית נוצרה ב-1354 והתפרקה ב-1679.

עיר חופשית הייתה עיר שנשלטה ישירות על ידי קיסר האימפריה הרומית הקדושה ולא על ידי אצילים מקומיים. קרל הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ייסד את הברית הזו בשנת 1354 ואיגד בה את כל הערים החופשיות שהיו בחבל אלזס. הערים היו:
* אגנו
* קולמר
* קייזרסברג
* מונסטר
* אוברנה
* רוֹסַיְם
* סֵלֵסְטַה
* טורקהיים
* ויסמבור
* מילוז – עד 1515 אז הצטרפה לקונפדרציה ההלווטית
* סלץ – בין 1357 ל-1414
* לנדאו – משנת 1521

העיר אגנו שימשה כעיר הממשל מקום מושבו של מרכז השפיטה הראשי של אלזס (*Grand-Bailliage d'Alsace*; *Reichslandvogtei*), הארכיון של הברית היה בסלסטה. שטרסבורג שהייתה עיר קיסרית (אך לא עיר קיסרית חופשית) לא הוכנסה לברית.

לעשר הערים המקוריות של הברית ייסדו את הברית הצטרפה סלץ מיד לאחר שקיבלה מעמד של עיר קיסרית חופשית בשנת 1357 אך נאלצה לצאת מהברית בעקבות סיפוחה לרוזנות פאלץ שעל הריין (*Pfalzgrafschaft bei Rhein*) בשנת 1414. בשנת 1500 עשר הערים הצטרפו למעגל נחלות (*Circulus imperii*) ריין עילי (*Oberrheinischer Reichskreis*). בשנת 1515, העיר מילוז יצאה מהברית לאחר שהצטרפה כעיר-מדינה בשם הרפובליקה של מילוז לקונפדרציה ההלווטית. מילוז הוחלפה בעיר לנדאו בשנת 1521.

ערים אלו נפגעו מאוד במהלך מלחמת שלושים השנים, שבסיומה ניתנה הרשות ללואי הארבעה עשר, מלך צרפת, לכבוש את האזור בהתאם לשלום וסטפאליה ב-1648. הברית שרדה ולחמה בכיבוש של צרפת עד הסכמי ניימכן ב-1679 שסיפחה את אלזס כולה לצרפת, מה ששם קץ לדקאפול. רק מילוז עוד נשארה בקונפדרציה ההלווטית עד שהיא סופחה ב-1789 לרפובליקה הצרפתית הראשונה. לנדאו כחלק מרוזנות פאלץ שעל הריין ניתנה לבוואריה בשנת 1815 בעקבות קונגרס וינה.

כיום נחשבת ברית זו לתחילתה של אלזס כיחידה נפרדת שנלחמה על עצמאותה

## הערות שוליים

קטגוריה:האימפריה הרומית הקדושה
קטגוריה:אלזס
סרחניים

ה**סַּרְחָנִיִּים** (שם מדעי: Cydnidae) היא משפחה בעלת תפוצה עולמית של תת-הסדרה פשפשים. המשפחה מונה כ-750 מינים ב-120 סוגים, בישראל ידועים 33 מינים. בדומה לרבים מהפשפשים הסרחניים הם בעלי בלוטות ריח מפותחות, אשר משמשות בין השאר להגנה. בתקופת ההזדווגות, מינים אחדים כגון הסרחן שחור-כנף נמשכים בהמוניהם למקורות תאורה וריכוזם הגדול מפיץ ריח שאינו נעים, ומכאן נגזר שמם בעברית.

גודל המינים נע בין 1.5 ל-16 מ"מ, גופם שחור, חום או אדום, לעיתים עם עיטורים לבנים או ברק מתכתי. המחוש בעל 4 או 5 פרקים אשר בזמן מנוחה מכונסים מתחת לגוף. רבים מהמינים מעבירים את חייהם מתחת לקרקע וניזונים מחלקי צמח תת-קרקעיים כגון שורשים, לשם כך הם מצוידים ברגלי חפירה בעלות זיפים קשים. עם זאת קיימים מינים כגון אלו השייכים לשבט Sehirini אשר ניזונים מחלקי צמח עיליים. בתת-המשפחה Garsauriinae מינים ניזונים ומתגוררים תחת קליפות עצים, בתת-המשפחה Amnestinae קיימת סימביוזה עם נמלים. כמה מהמינים השייכים לתת-המשפחה Cydninae ניזונים מזרעים.

הסרחניים הם משפחה עתיקה יחסית ועדויות של מאובנים ניתן למצוא עוד מתור היורה המאוחרת, אך הם הפכו נפוצים יותר רק בתור הקרטיקון בעקבות שינויים פאוניסטים. מבין כלל מאובני הפשפשים, הסרחניים נפוצים במיוחד ביחידת הפלאוגן והם מאובני הפשפשים הנפוצים ביותר במקבצי פצלים מתור השלישון, אך כמעט שאינם מופיעים בתוך ענברים.

## מינים בולטים בישראל (רשימה חלקית)
* תת-משפחה Cephalocteinae
** שבט Cephalocteini
* תת-משפחה Cydninae
** שבט Cydnini
*** סרחן אוכמני *Cydnus aterrimus*
** שבט Geotomini
** סרחן חום *Macroscytus brunneus*
* תת-משפחה Sehirinae
** שבט Amaurocorini
** שבט Sehirini
*** סרחן שחור-כנף *Canthophorus melanopterus*

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1820
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי גוסטף יוהאן בילברג
קטגוריה:פשפשאים
יוהאן אמברוסיוס באך

**יוהאן אמברוסיוס באך** (בגרמנית: **Johann Ambrosius Bach**; 4 במרץ 1645 - 2 במרץ 1695) היה מוזיקאי גרמני אשר נודע בעיקר בזכות בנו, יוהאן סבסטיאן באך.

## ביוגרפיה
נולד בארפורט, גרמניה, כאחיו התאום של יוהאן כריסטוף באך. הועסק ככנר בארפורט.
הוא נשא לאישה את מריה אליזבת לאמרהירט ב-1 באפריל 1668, ממנה נולדו לו שמונה ילדים, שארבעה מהם היו למוזיקאים, וביניהם יוהאן סבסטיאן באך המפורסם.
ב-1671 הוא עבר עם משפחתו לאייזנך שבתורינגיה שבה הוא הועסק כחצוצרן בית משפט ומנהל של מוזיקאי העיר. 

מריה, אשתו הראשונה של אמברוסיוס, מתה ב-3 במאי 1694. בחודש נובמבר של אותה שנה, נשא לאישה את ברברה מרגריטה לבית קאול. הוא מת באייזנאך פחות משלושה חודשים לאחר מכן.

## ראו גם
* משפחת באך

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

יוהאן אמברוסיוס
קטגוריה:ילידי 1645
קטגוריה:נפטרים ב-1695