פילוסופיה של מרחב וזמן

ממוזער|שמאל|שעונים שנעים בזמן (אילוסטרציה)
**הפילוסופיה של המרחב והזמן** היא ענף בפילוסופיה של המדע ובמטאפיזיקה הבוחן את המהות האונטולוגית, המבנה והתכונות של המרחב והזמן. התחום עוסק בשאלות יסוד כגון: האם המרחב והזמן הם ישויות העומדות בפני עצמן (גישת הסובסטנציאליזם) או שהם קיימים רק כמערכת של יחסים בין עצמים חומריים (גישת הרלציוניזם). המחקר הפילוסופי המודרני משלב תובנות מתורת היחסות והקוסמולוגיה, ובוחן סוגיות של זהות, סיבתיות, ופרדוקסים הנובעים מהאפשרות התאורטית של מסע בזמן.

## היסטוריה
שורשי הדיון נעוצים ביוון העתיקה, שם פילוסופים כמו תאלס, אנכסגורס ודמוקריטוס הציעו השערות על מבנה החומר. עם זאת, היה זה אריסטו שהגדיר את ה"טבע" (Physis) של אובייקט כמקור פנימי לתנועה ולמנוחה השייך לו באופן מהותי. לפי אריסטו, המרחב הוא זירה בעלת מבנה גאומטרי מיוחס שבו לכל יסוד יש "מקום טבעי": הארץ והמים שואפים למרכז היקום הכדורי, בעוד האש והאוויר שואפים מעלה. הוא הוסיף יסוד חמישי, האתר, שתנועתו הטבעית היא מעגלית ואחידה סביב המרכז, מה שהסביר את תנועת גרמי השמיים.

במאה ה-17, אייזק ניוטון הפריך את הפיזיקה האריסטוטלית בחיבורו עקרונות מתמטיים של פילוסופיית הטבע. ניוטון הניח את קיומם של מרחב וזמן מוחלטים:
* **[[זמן מוחלט]]**: זורם באופן שווה ללא קשר לשום דבר חיצוני ומהווה את הסטנדרט למדידת מנוחה ותנועה אחידה.
* **[[מרחב מוחלט]]**: זירה קבועה ובלתי משתנה, הקיימת באופן עצמאי מחומר, שבה נקודות המרחב שומרות על זהותן לאורך זמן.

ניוטון טען שניתן להוכיח את קיומו של המרחב המוחלט באמצעות השפעותיו הדינמיות, כפי שהדגים בניסוי הדלי (Rotating Bucket Experiment). הוא טען שקעירות פני המים בדלי מסתובב אינה נובעת מתנועה יחסית לדלי, אלא מתנועה סיבובית מוחלטת ביחס למרחב עצמו.

## הוויכוח בין סובסטנציאליזם לרלציוניזם
מול ניוטון ניצב גוטפריד וילהלם לייבניץ, שייצג את הגישה הרלציוניסטית. לייבניץ טען כי המרחב אינו ישות בפני עצמה, אלא סדר של יחסי קיום בין עצמים סימולטניים, והזמן הוא סדר של יחסים בין אירועים עוקבים. הוא תקף את המרחב המוחלט באמצעות שני עקרונות:
# **[[עיקרון הטעם המספיק]] (PSR)**: לייבניץ טען שאם המרחב היה מוחלט, אלוהים לא היה מוצא טעם מספיק להציב את היקום דווקא בנקודה מסוימת ולא באחרת, שכן כל הנקודות זהות.
# **[[זהות הבלתי מובחנים]] (PII)**: שתי סיטואציות שאינן ניתנות להבחנה אינן יכולות להיות שונות באמת; הן מייצגות את אותו מצב פיזיקלי בתיאורים שונים.

מאוחר יותר, ארנסט מאך טען כי ניסוי הדלי אינו מוכיח תנועה ביחס למרחב ריק, אלא תנועה יחסית לכלל המסה ביקום (כוכבי השבת).

## אונטולוגיה של הזמן והוויכוח על ממשותו
הפילוסופים חלוקים בנוגע למעמד הקיום של חלקי הזמן:
* **[[פרזנטיזם]]** (Presentism): רק הרגע הנוכחי קיים.
* **[[איטרנליזם]]** (Eternalism): העבר, ההווה והעתיד קיימים כולם באותה מידה ב"יקום בלוק" ארבע-ממדי.
* **[[הבלוק הצומח]]** (Growing Block): העבר וההווה קיימים, אך העתיד טרם נוצר.

בשנת 1908 פרסם ג'ון מקטאגרט את המאמר "אי-מציאותו של הזמן", שבו הבחין בין שתי סדרות:
* **[[סדרה A]]**: אירועים המוגדרים כעבר, הווה או עתיד – מושגים המשתנים ללא הרף.
* **[[סדרה B]]**: יחסי "מוקדם מ-" ו"מאוחר ל-" – יחסים קבועים לנצח.
מקטאגרט טען ששינוי אפשרי רק בסדרה A, אך סדרה זו כוללת סתירה פנימית כי כל אירוע חייב להיות עבר, הווה ועתיד בעת ובעונה אחת, ולכן הסיק שהזמן הוא אשליה.

## תורת היחסות ומבנה המרחב-זמן
הופעת תורת היחסות הפרטית (1905) ביטלה את הבו-זמניות המוחלטת; הבו-זמניות תלויה במערכת הייחוס של הצופה. הגאומטריה של המרחב-זמן מיוצגת על ידי מרחב מינקובסקי, שבו מבנה הקונוס האור מגדיר את היחסים הסיבתיים: אירועים בתוך הקונוס הם מאוחרים אובייקטיבית, אך אירועים מחוץ לו הם בעלי יחסי זמן משתנים.

בתורת היחסות הכללית (1915), המרחב-זמן הוא ישות דינמית המתעקמת בהשפעת חומר ואנרגיה. איינשטיין השתמש בטיעון החור (Hole Argument) כדי להראות שאם המרחב-זמן הוא ישות (סובסטנציאליזם), אזי הפיזיקה הופכת לבלתי-דטרמיניסטית במובן קיצוני. הפתרון המודרני לטיעון החור הוא לראות במודלים הקשורים בדיפיאומורפיזם כייצוגים של אותו מצב פיזיקלי.

## זהות, המשכיות ומושגי מיון
דייוויד ויגינס בחן את מושג הזהות דרך "מושגי מיון" (Sortal concepts). הוא טוען כי זהות דורשת המשכיות מרחבית-זמנית תחת מושג מסוים (כמו "אדם" לעומת "אוסף תאים"). קיימות שתי גישות עיקריות לשמירה על זהות לאורך זמן:
# **[[פרדורנטיזם]]** (Perdurantism): עצמים הם ישויות ארבע-ממדיות בעלות "חלקים זמניים".
# **[[אנדורנטיזם]]** (Endurantism): עצמים הם תלת-ממדיים והם "נוכחים במלואם" בכל רגע שבו הם קיימים.

## מסע בזמן ופרדוקסים לוגיים
האפשרות של מסע בזמן (למשל דרך עקום זמן סגור או חור תולעת) מעלה שאלות פילוסופיות על עקביות לוגית:
* **[[פרדוקס הסבא]]**: נוסע בזמן הורג את סבו לפני שאביו נולד. פתרון שהוצע על ידי דייוויד לואיס הוא שלמרות היכולת הפיזית, לנוסע אין אפשרות לוגית לשנות את העבר הקבוע.
* **[[פרדוקס הבוטסטראפ]]** (לולאת מידע): חפץ או מידע הופכים למקור של עצמם (למשל, נוסע בזמן שנותן לשייקספיר את כתביו).
* **[[פרדוקס הסכיזופרניה הפילוסופית]]**: האפשרות של פגישה עם העצמי מהעבר (Multi-visitation) המעלה שאלות לגבי הרכב האובייקט וזהותו בנקודת זמן אחת.

## צורת היקום וטופולוגיה גלובלית
צורת היקום נקבעת על פי צפיפות החומר והאנרגיה (\Omega). על פי משוואות איינשטיין, קיימות שלוש אפשרויות:
* **[[יקום שטוח]]**: (\Omega = 1), מציית לגאומטריה אוקלידית.
* **[[יקום סגור]]**: (\Omega > 1), בעל עקמומיות חיובית.
* **[[יקום פתוח]]**: (\Omega ), בעל עקמומיות שלילית.

נתונים מלוויין המחקר WMAP ומהלוויין Planck מצביעים על כך שהיקום שטוח בקירוב של כ-0.4%. מבחינה טופולוגית, יקום שטוח יכול להיות סופי אם הוא "עטוף" סביב עצמו כמו טורוס או במבנה של מרחב הדודקהדרון של פואנקרה. גורלו הסופי של היקום תלוי בנתונים אלו, כאשר הסברה היא שהיקום ימשיך להתפשט לעבר הקיפאון הגדול (Big Freeze).

## ראו גם
* פילוסופיה של הפיזיקה
* תורת היחסות הכללית
* דטרמיניזם

## לקריאה נוספת
* הפרדוקסים של המסע בזמן, מכון דוידסון (2020).

* Maudlin, Tim (2012). "Philosophy of Physics: Space and Time". Princeton University Press.
* Earman, John (1989). "World Enough and Space-time". MIT Press.
* Wasserman, Ryan (2018). "Paradoxes of Time Travel". Oxford University Press.
* Wiggins, David (1967). "Identity and Spatio-Temporal Continuity". Basil Blackwell.


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פילוסופיה של המדע
קטגוריה:מטאפילוסופיה
קטגוריה:מטאפיזיקה