open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ולרי ביים

**ולרי ביים** (נולד ב-17 במרץ 1950 באודסה) הוא שחמטאי סובייטי-ישראלי-אוסטרי, בדרגת רב-אמן.

## ביוגרפיה

ולרי ביים נולד באודסה. למד במכון הפוליטכני בעירו. לאחר סיום הלימודים ביים גויס לצבא ברית המועצות. במהלך השרות השתתף בתחרויות שחמט צבאיות. בשנת 1972 הוא חלק מקומות 2–4 באליפות אוקראינה הסובייטית.

כבר בצעירותו ביים התחיל לאמן וחידש את הקריירה השחמטאית לאחר עלייה לישראל בשנת 1989. הוא קיבל דרגת אמן בינלאומי בשנת 1990. לאחר השתתפות במספר תחרויות בינלאומיות הוענקה לו דרגת רב-אמן בשנת 1994.

בהיותו בישראל הוא אימן את ערן ליס.

במחצית השנייה של שנות ה-90 של המאה ה-20 ביים היגר לווינה, שבאוסטריה, והמשיך להשתתף בתחרויות.

בשנת 2005 הוא חזר לאודסה וסיים במקום השלישי בתחרות לזכר יפים גלר.

ביים כתב מספר ספרי שחמט.

## ולרי ביים ב[[אולימפיאדת השחמט]]
בשנת 1990 השתתף ביים באולימפיאדת שחמט:

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:נציגי ישראל באולימפיאדת השחמט
קטגוריה:עולים בשנות ה-1980
קטגוריה:ישראלים שהיגרו לאוסטריה
קטגוריה:שחמטאים יהודים סובייטים
קטגוריה:שחמטאים יהודים אוסטרים
קטגוריה:מחברי ספרי שחמט ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1950
בית התבשיל בראשון לציון

**בית התבשיל** (נקרא גם "**בית הפקיד**") הוא מבנה שנבנה בשנות השמונים של המאה ה-19 במושבה "ראשון לציון". המבנה ידוע בשל חנות המסחר ליינות "כרמל מזרחי" שהייתה בו.

ממוזער|בית התבשיל לפני שיפוץ העירייה

## המבנה, שימושיו ותפקידו
בית התבשיל הוקם במושבה ראשון לציון ב-1889.

בין השנים 1882–1884 הוקמו בארץ שבע מושבות, ביניהן ראשון לציון. המושבה נוסדה על ידי חובבי ציון, בהנהגתו של זלמן דוד לבוטין. שם המושבה ניתן לה על פי הפסוק מישעיהו:

המושבה נקלעה לקשיים בשל חוסר הניסיון של העולים בחקלאות.

ב-1882 נפגש הברון בנימין ארמונד דה רוטשילד עם רבה הראשי של פריז ונענה לבקשתו לממן הקמת ישוב חקלאי בארץ ישראל. כעבור כמה שבועות הוא נפגש עם שליח המושבה ראשון לציון, יוסף פיינברג, ונענה לבקשתו לתת סכום של 25000 פרנק למושבה לצורך חיזוקה הכלכלי ולפיתוחה.

כשהמבנה הוקם בשנת 1889 הוא נקרא "בית הפקיד", ושימש את פועלי היקב ואת האיכרים. הוא נועד לשמש מקום לינה והארחה. לאחר מכן, בשנת 1901 הקים בקומה הראשונה שמואל אוסטשינסקי מטבח משותף לטובת הפועלים והרווקים במושבה, לכן נקרא הבית בשם "בית התבשיל".שם גם הוכרזה שביתת הפועלים הראשונה בתולדות ארץ ישראל .

אהרון מרדכי פרימן (דרור) שהיה ממייסדי המושבה אמר בפתיחת המטבח על המקום שהוא מקווה ש.

בשנת 1902 (תרס"ג) נפתחה במבנה גם חנות לממכר יינות של חברת "כרמל מזרחי", זו הסיבה שקוראים לרחוב שבו שוכן המבנה "רחוב הכרמל". הבחירה בשם זה נועדה לפרסם את החנות. סניף "כרמל מזרחי" היה אחד המוסדות הכלכליים החשובים בראשון לציון.

## סכסוך הפקידים ועובדי היקב
בשנת 1882 נשלחו למושבות בארץ פקידים מצרפת מטעם הברון כדי לפקח על הכספים ששלח.

בנוסף, שלח הברון מדריכים חקלאיים אשר הדריכו את האיכרים כיצד לגדל גפנים ולייצור יין משובח. בית התבשיל שימש למגורים הן את המדריכים והן את הפקידים.

פקידות הברון גרמה לבעיות רבות במושבה בכלל, ביקב ובחברת "כרמל מזרחי" בפרט. חברה זו שכנה בבית התבשיל ומכרה וייצאה יינות מהיקב הסמוך לו.

בעקבות כך ביקשו האיכרים מהברון שיסיר מעליהם את הפקידים וייתן להם עצמאות לנהל את עצמם, אך הבקשה נדחתה. במקום זאת הקים הברון ועד לענייני המושבה. הוועד התחזק ודעתו החיובית נשמעה בענייני היקב. למרות זאת היקב התקשה לתפקד, וסחורתו הצטמצמה.

בשנת 1901 הוגשה בקשה נוספת לברון על מנת להפסיק את שלטון הפקידים. הבקשה התקבלה והפקידים עזבו.

בשנות האלפיים המבנה הוא חלק ממאה מבנים בראשון לציון שיועדו לשימור. בשנת 2011 חברו סטודנטים לעיצוב פנים, עם אגף התכנון בעירייה והציגו תערוכה בה הוצגו רעיונותיהם להפיכת בית התבשיל למבנה לצורכי הקהילה, אך דבר לא השתנה. המבנה משמש כיום כסניף של בית קפה "עלמה".

## קישורים חיצוניים

* ספריה וירטואלית ראשון לציון אתרים היסטוריים בית התבשיל
* עיריית ראשון לציון איך הופך "בית התבשיל" מסוף המאה ה-19 למרכז קהילתי למוזיקה?
* שיטת הפקידות מושבות הברון

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשון לציון: מבנים
קטגוריה:ראשון לציון: כלכלה
קטגוריה:ראשון לציון: תיירות
עליית יהודי אפגניסטן לארץ ישראל

**עליית יהודי אפגניסטן לארץ ישראל** החלה מסוף המאה ה-19 אז החלו יהודי אפגניסטן להגשים את חלומם היהודי והציוני ולעלות לארץ ישראל. המסורות הקדומות של יהודי אפגניסטן מייחסות את מוצאם לשבט בנימין ולנסיך אפגנה, נכדו של המלך "שארול בן-קאיס"- שאול בן קיש. הם מגדירים את עצמם חלק מעשרת השבטים שהוגלו בחורבן בית המקדש הראשון. בימי הביניים היו באפגניסטן כמה מרכזים יהודים, החשובים שבהם ביישובים מרב, באלך, קאבול, נישאפור, גאזני והראת**.**

באמצע המאה ה-19 מנתה הקהילה היהודית באפגניסטן כ-40,000 נפש.

## גל העלייה הראשון מאפגניסטן (1882–1914)
הקבוצות הראשונות של עולי אפגניסטן הגיעו לארץ בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20 ומספרם בארץ ישראל עד ערב מלחמת העולם הראשונה הגיע ל-100 נפש. הם היו הגרעין הקהילתי הראשון שרכש אדמות, וחברו לעולי משהאד ובוכרה. ביחד הם בנו את שכונת הבוכרים בירושלים. חלקם חזרו כעבור זמן מה לאפגניסטן והעלו את שאר בני משפחתם לארץ הקודש. אותם עולים, היו הראשונים שעלו לארץ ישראל וסיפרו ליהודים באפגניסטן על ארץ ישראל. נתיב העלייה של יהודי אפגניסטן לארץ היה דרך רוסיה, אודסה, טורקיה, וארץ ישראל.

מניעי העלייה היו בעיקר דתיים. הם נבעו מאהבת ציון והתקרבות אל מקום השכינה, כמו כן, השאיפה להתחדשות החיים היהודיים בארץ ישראל.

## גל העלייה השני מאפגניסטן (1933–1939)
בזמן גל העלייה השני מאפגניסטן נחסם נתיב העלייה הצפוני (ראה לעיל) בפני יהודי אפגניסטן. בעקבות כך החליטו יהודי אפגניסטן לעלות לארץ ישראל דרך הנתיב הדרומי:

נתיב העלייה הדרומי עבר דרך מעבר ח'יבר, פישאוואר, קאראצ'י, בומביי, ומשם דרך הים באחת הדרכים הבאות:
* דרך המפרץ הפרסי לנמל בצרה בעיראק ומשם לסוריה, לבנון או ירדן ולארץ ישראל.
* דרך תעלת סואץ לנמל יפו או לחיפה.

בזמן גל העלייה השני של יהודי אפגניסטן לארץ ישראל, בין השנים 1934–1946, היו גם אנשים שעלו באופן לא חוקי בעקבות גזרות הספר הלבן של השלטון המנדטורי שהגבילו את העלייה לארץ. ברשומות המנדט רשומים בזמן גל העלייה השני 721 עולים שעלו מאפגניסטן לארץ ישראל, בין השנים 1934–1946,אך סביר להניח שעוד כ-1000 נפש עלו בעלייה בלתי חוקית כגונבי גבול, כתיירים שהגיעו לתקופה קצובה ונשארו מעבר למועד העזיבה המובטח.

## גל העלייה השלישי, שנות ה-50 ואילך
החל מיוני 1950 אפשרו השלטונות האפגניים ל-200 מיהודי אפגניסטן לעזוב מדי חודש את אפגניסטן ולהגיע לארץ. משנת 1951 ועד 1990 עלו למדינת ישראל כ-4,000 יהודים מאפגניסטן.

## קישורים חיצוניים
* העלייה לישראל ע"פ הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה
* 
* אתר מרשתת יהודי אפגניסטן בארץ ובתפוצות
* היהודים באפגניסטן ע"פ אתר מרשתת בית התפוצות, מוזיאון העם היהודי

## הערות שוליים

קטגוריה:עליות לישראל
קטגוריה:יהדות אפגניסטן
בית הפקידות בראשון לציון

**בית הפקידות בראשון לציון** הוקם בשנת תרמ"ד (1883) מכספי הברון רוטשילד ושימש למגורי הפקיד הראשי של הברון והפקידים הכפופים לו. הוא שימש כמרכז האדמיניסטרציה של המושבה.

בית הפקידות היה המבנה הגדול והמפואר ביותר במושבה בשנותיה הראשונות.

## רקע
בשנת 1882 קמה בארץ ישראל המושבה ראשון לציון. מרגע הקמתה היא סבלה בעיות רבות, בעיקר כלכליות. יוסף פיינברג, שהיה ממייסדיה נבחר כדי לגייס כספים למען המתיישבים. הוא נפגש עם הברון רוטשילד והברון החליט לקחת את המושבה הצעירה תחת חסותו. הוא שלח בידי שמואל הירש, שהיה מנהל מקוה ישראל, עשרים וחמישה אלף פרנק, על מנת ללמד את תושבי המושבה חקלאות. בנוסף, כדי לנהל את ענייני המושבה הוא מינה את האגרונום דיגור למנהל מקומי.

למשרדו של הברון רוטשילד קראו "בית הפקידות" והתואר של רוטשילד היה: "הפקיד".

תושבי המושבה קראו למשרדו "בית הפקידות", כי בו התרכזו פעולות פקידי הברון רוטשילד בראשון לציון. מכאן החלה תקופת "הפקידות" אשר השפיעה על אנשי היישוב מזמן הקמתו של בית הפקידות (1884) למשך שבע עשרה השנים הראשונות: התרמ"ג- התר"ס".
ממוזער|בית הפקידות כיום

בית הפקידות היה מקביל לבית הממשלה, ורוטשילד- הפקיד היה המושל.
ממוזער|המרפסת של בית הפקידות לפני שנפלה

## בתי המנהל ותפקידם
בבתי המנהל התגוררו מנהלי המושבות והפקידים, בתי המנהל מילאו תפקיד מרכזי בחיי היום-יום והיו מוקד לפעילות ציבורית וכלכלית.

בשל עיצובם הם תפסו מקום בולט בנוף השטח הבנוי של המושבות. בית הפקידות הוקם בסמוך לבתי המנהל. החלוקה ביניהם הייתה שבבית המנהל התגוררו הפקידים ובבית הפקידות הם סיפקו שירותים לתושבים. בית הפקידות היה למקום עבודתם.

בית הפקידות בראשון לציון נבנה ברחוב הראשי ב-1884 והיה שונה בצורה מובהקת בין שאר מבני הציבור במושבות אחרות. מבנה זה היה בעל שתי קומות, שאליו עלו בגרם מדרגות רחב מן הרחוב. הוא שימש את פקידי הברון במשך עשר שנים ולאחר מכן נבנה להם מבנה חדש, והמבנה הישן נמסר למשפחות מתיישבים. מאחורי הבניין בנתה הפקידות אורוות ומחסנים. הפקידות בנתה גם לרופא ולפקידי היקב בית ברחוב הראשי, שברבות הימים היו בית המועצה והעירייה.

בשנות ה-90 האחרונות של המאה ה-19 עם סיום הבנייה של היקב החלו פקידי הברון ליצור "רובע פקידותי" ברחוב המוליך מבית הכנסת ליקב (בעשור השני של המאה ה-21: רחוב הכרמל).

בית הפקידות היה צר ומספר הפקידים היה רב ולכן הוחלט ליצור מבנה חדש (כיום זה רחוב אחד העם והכרמל).

ברחוב הפקידות היו מבני ציבור, מבני חינוך, חנויות ובתי מגורים לפקידים, הם נבנו למעשה למען הפקידות וצרכיה ולמען הציבור.

בשנות האלפיים, המבנה משמש כבית יד לבנים, המנציח את זכר בני ובנות ראשון לציון, שנפלו במלחמות ישראל ובפעולות טרור. גם במותם, הם חלק מהעיר, והבית מכבד את זכרם בכל ימות השנה. שם מתקיימים טקסי זיכרון, ימי עיון ומורשת קרב ופעילויות למען משפחות שכולות.

## שמות פקידי הברון ושנות כהונתם
פקידי הברון ושנות כהונתם:
* ז'סטין דיגור (Dugourd) תרמ"ג, 1883
* יעקב בנשימול תרמ"ג-תרמ"ד, 1884-1883
* יהושע אוסוביצקי - תרמד-תרמ"ז, 1887-1884
* ליאון הפקיד תרמ"ז, 1887 (מספר חודשים)
* דוד חיים תרמ"ז-תרמ"ח, 1887- 1888
* אדולף בלוך תרמ"ח-תרנ"ד, 1894-1888
* אמיל יצחק אטינגר תרמ"ח, 1885 - 1896
* חיים חזן (פקיד הברון) תרנ"ד-תרנ"ט, 1899-1894
* אליהו שייד - תרמ"ג-תר"ס, 1900-1883
* יהושע אברבאיה - תרע"ב-תרצ"ד, 1934-1912
* צבי הנרי פרנק (1937-1899)

## קישורים חיצוניים

* רן אהרנסון, פקידי הבארון רוטשילד 1890-1882 האנשים שמאחורי מפעל ההתיישבות, הוצאת יד בן-צבי

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשון לציון: מבנים
לילי (אוניית מעפילים)

**ספינת המעפילים "לילי"** היא אחד מכלי השיט שנקנו על ידי אנשי המוסד לעלייה ב' כדי להעלות יהודים לארץ ישראל בתקופת המנדט הבריטי. בקיץ 1943 האונייה העבירה כ-40 מעפילים לקפריסין, אך ב-25 באוגוסט, אחרי שהורידה את נוסעיה בקפריסין, הופצצה והוטבעה יחד עם 11 אנשי צוות.

## הרקע להפלגה
לנציג דנמרק באיסטנבול הייתה ספינת טיולים קטנה שעגנה בחופי איסטנבול. לאחר פטירתו של הנציג אשתו העמידה את הספינה למכירה פומבית ובסוף 1940 נקנתה על ידי המוסד לעלייה ב' במטרה להמשיך בהבאת מעפילים לארץ. אנשי המוסד לעלייה ב' בארץ רצו שלילי תפליג לישראל, אך לילי לא יכלה להפליג משום שממשלת דנמרק לא התירה לה לעשות שימוש בדגל הדני. ללא דגל של מדינה, לא הייתה לספינה אפשרות להפליג.

אנשי המוסד לעלייה ב' חיפשו מדינה אחרת שתתן דגל ללילי אך ללא הצלחה . בעקבות החלטת המנדט הבריטי כי כל פליט יהודי שיגיע לטורקיה בכוחות עצמו יורשה לעלות לישראל, הוחלט להשתמש בספינה "לילי" שעגנה באיסטנבול שבטורקיה ללא שימוש (מאחר שלא היה לה דגל) כדי להביא לארץ ישראל 30 עולים יהודיים שהגיעו לטורקיה מבולגריה.

ב-1943 אנשי המוסד השיגו דגל ללילי כדי שתוכל להפליג לארץ. ההפלגה הייתה מאיסטנבול לעיר הנמל הטורקית מרסין ומשם לארץ ישראל. בתחילה השתמשו בדגל טורקי לחלק מהמסע מאיסטנבול למרסין, אחר כך חברת עתיד נתנה ללילי את חסותה והשיגה ללילי דגל של ארץ ישראל המנדטורית וכך התחילה "לילי" את דרכה לישראל.

שלטונות המנדט הבריטי הודיעו לצוות הספינה "לילי" שלא יוכלו להגיע לחופי ארץ ישראל עם מעפילים, אלא יש להביאם לקפריסין.

ביולי 1943 הפליגה "לילי" לנמל פמגוסטה בקפריסין, שם הורדו הפליטים לחוף ובספינה נמשכו עבודות ההכנה לקראת המשך ההפלגה. ביום 21 באוגוסט התקבלה החלטה, שלילי תפליג לחופי ישראל ללא מעפילים כדי להסדיר הליכי רישום בישראל. מיד אחרי כן על פי התכנון, תגיע לקפריסין להביא לארץ ישראל את 30 המעפילים שהמתינו בקפריסין.

## טביעת האונייה
בליל ה-25 באוגוסט 1943 כשהתקרבה "לילי" לחופי ישראל ועליה אנשי הצוות של הספינה, הופצצה "לילי". בעקבות ההפצצה הספינה ואחד עשר אנשי צוות שהיו עליה טבעו. שאלת זהותו של המפציץ שגרם לטביעת לילי עומדת במחלוקת: יש הסבורים שהגורם לטביעת לילי היה מטוס גרמני, ויש הסבורים שהייתה זו צוללת גרמנית או צוללת איטלקית.

## נופלי האונייה
בין אנשי הצוות שטבעו היו גם מלחים סרבים ויוונים וכן שני חברים בפלי"ם (פלמ"ח ימי) בנימין ויטנברג וגרשון מרכוס.

;בנימין ויטנברג חרמוני: נולד בשנת 1916 בברלין. עלה לארץ ב-1935, נמנה עם מקימי קיבוץ עין גב, ועבד בעיקר בדיג.
:חרמוני הבין את הצורך בהכשרת ימאים למפעל הצלת יהודי אירופה, ושכנע את הקיבוץ במאי 1942 לשחררו למשימה זו. בגמר הקורס גויס על ידי המוסד לעלייה ב' ומונה כמפקד ספינת המעפילים "לילי".

;גרשון מרכוס: יליד ברלין 1920. עלה ארצה ב-1937 והצטרף לקיבוץ גליל ים בשנת 1939. בשנת 1943 גויס גרשון על ידי המוסד לעלייה ב', והוצב כמכונאי על ספינת המעפילים "לילי".

### הנצחת הנופלים
* משפחתו של בנימין ויטנברג כתבה ספר לזכרו שנקרא "בנימין ויטנברג והספינה לילי". חלק ממכתביו של בנימין הם ממרסין שבטורקיה לשם נשלח עם שלושה ישראלים נוספים, כדי לשפץ את ה"לילי".
* משפחתו של גרשון מרכוס הוציאה לאור חוברת לזכרו. עותק מהחוברת קיים במחנה המעפילים עתלית.

## הערות שוליים

קטגוריה:אוניות מעפילים שטבעו
קטגוריה:אוניות מעפילים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:טביעת אוניות בים התיכון
מגדה גל

**מגדה גל-האזי** (בהונגרית: **Magda Gál-Házi**; 1907–1990) הייתה שחקנית טניס שולחן יהודיה-הונגריה ואמריקאית, בעלת 20 מדליות באליפויות עולם בטניס שולחן, מהן 8 כסף ו-12 ארד. סגנית אלופת העולם ביחידות (ומבלי 1935) ו-5 פעמים בעלת מדליית ארד ביחידות. היא זכתה ב-2 תארים באליפות אנגליה הפתוחה בשנת 1930, בזוגות נשים ובזוגות מעורבים.

## ביוגרפיה
גל נולדה למשפחת בנקאים יהודית. היא למדה באוניברסיטת סגד.

באליפות העולם שנערכה בומבלי שבאנגליה בשנת 1935 זכתה גל בשתי מדליות כסף, ביחידות, לראשונה בקריירה שלה לאחר שהפסידה במשחק הגמר למרי קטנרובה מצ'כיה ב-4 מערכות (15–21, 21-18, 21-11, 21-19) ובתחרות הקבוצתית.

בשנת 1937 היא נישאה לטיבור האזי, אף הוא שחקן טניס שולחן מצטיין, בעל מדליות זהב מאליפיות העולם. בשל יהדותם הם ברחו לארצות הברית לפני מלחמת העולם השנייה והתגוררו בבת'סדה שבמרילנד.

## קישורים חיצוניים
* מגדה גל, באתר *Table Tennis Guide* 

קטגוריה:יהודיות הונגריות
קטגוריה:יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:שחקני טניס שולחן הונגרים
קטגוריה:שחקני טניס שולחן אמריקאים
קטגוריה:שחקניות טניס שולחן יהודיות
קטגוריה:מהגרות מהונגריה לארצות הברית
קטגוריה:מהגרים מהונגריה לארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סגד
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1909
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1909
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1990
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1990
אריאל ברונז

**אריאל ברונז** (נולד ב-16 ביולי 1984 באודסה) הוא יוצר, במאי, מחזאי, משורר, אמן פרפורמנס, שחקן ומורה לתיאטרון.

ברונז הוא בוגר בתי הספר למשחק ניסן נתיב ויורם לוינשטין ובית הספר לאמנות מנשר. כיום הוא מורה למחזות שייקספיר בסטודיו למשחק ניסן נתיב תל אביב.

זוכה פרס רוזנבלום לאמנויות הבמה לשנת 2018.

במקביל הוא משמש כמנהל אמנותי שותף ובמאי הבית של תיאטרון קליפה.

## אודות יצירתו
ברונז בולט בזירת התיאטרון העכשווי בישראל במופעיו השנויים במחלוקת. עבודותיו נועדו לעורר הדים ציבוריים ותקשורתיים נרחבים; ברונז מנצל את תרבות הפופ בכדי להעביר לקהל ביקורת נוקבת וקשה לעיכול, באמצעות שימוש בדימויים, סמלים וקלישאות מקומיות. בעבודותיו ניכרת הביקורת שלו על מדינת ישראל ועל הצביעות של אזרחיה.

ב-6 במרץ 2016 עלה שמו לכותרות כאשר הוזמן מטעם העיתון "הארץ" להופיע ב"ועידת ישראל לתרבות" עם יצירתו "Love the Juice". במהלך המופע הקהל עזב את האולם והפריע למהלך ההצגה בקריאות בוז. ברונז סירב לרדת מהבמה וכשמאבטחי הוועידה ניסו להפסיק את המופע, נעץ בתגובה בישבנו דגל לבן. בתקשורת פורסם שמדובר בדגל ישראל, מה שהוביל לגינויים קשים נגדו מצד אנשי ימין דוגמת הראפר "הצל" ושרת התרבות מירי רגב, שמשרדה הגיש נגדו תלונה במשטרה באשמת "פגיעה בכבוד דגל המדינה". אחרים הגנו על מעשיו בטענה שמדובר ביצירת אוונגרד שהוצגה במהלך כנס למען חופש הביטוי והיצירה. ברונז טען בחקירתו כי מדובר היה באלתור. במאי 2020 נסגר התיק.

בספטמבר 2025 נחקר ביחידת להב 433 בחשד להסתה לטרור בגלל שיר שכתב ופרסם בעמוד הפייסבוק שלו.

## מעבודותיו
### יצירות תיאטרון

### משחק

### שירה

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מחזאים ישראלים
קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:אמני מיצג ישראלים
קטגוריה:במאי תיאטרון ישראלים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:מורים למשחק בישראל
קטגוריה:בוגרי הסטודיו למשחק ניסן נתיב
קטגוריה:סגל הסטודיו למשחק ניסן נתיב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1984
אדמונד קמפר

**אדמונד אמיל קמפר השלישי** (באנגלית: **Edmund Emil Kemper III**; נולד ב-18 בדצמבר 1948) הוא רוצח סדרתי ונקרופיל אמריקאי.

## ביוגרפיה
קמפר נולד בברבנק, קליפורניה, ב-18 בדצמבר 1948, לאם חד הורית שנהגה להתעלל בו. באוגוסט 1964, בגיל 15, רצח את סבו וסבתו. הפסיכיאטר בבית הסוהר איבחן את קמפר כסובל מסכיזופרניה, וקמפר אושפז למשך שש שנים, במחלקה פסיכיאטרית לאסירים, בבית חולים מקומי.

עם שחרורו בגיל 21, ניסה קמפר להירשם למכללה ולהתקבל לשורות המשטרה. ניסיונות אלו עלו בתוהו.

בין החודשים מאי 1972 עד אפריל 1973 רצח קמפר שמונה נשים, רובן צעירות, אשר לרוב היה תופס בטרמפים, מסיע אותן לנקודה מרוחקת, יורה בהן ולאחר הרצח היה מקיים יחסי מין עם הגופות. הקורבן האחרון שלו הייתה אמו, קלרנל סרטנדברג, אותה רצח במהלך שנתהּ.

קמפר הסגיר עצמו למשטרה. במהלך משפטו, קבע חבר המושבעים כי קמפר שפוי, והורשע בשמונה מקרים של גרימת מוות בכוונה תחילה (כאשר על רצח שני קורבנותיו הראשונים הורשע כתשע שנים לפני כן). התביעה במשפטו ביקשה להטיל עליו עונש מוות, אך מאחר שעונש המוות הושעה באותה עת במדינת קליפורניה, נידון קמפר למאסר עולם בלבד.

עם תחילת ריצוי מאסרו בסוף שנת 1973, אושפז קמפר במחלקה הפסיכיאטרית בבית החולים אטסקדרו ביחד עם הרברט מולין וצ'ארלס מנסון. קמפר תיעב את מולין, ותיאר אותו כ"רוצח קר דם" ש"רוצח את כל מי שנקרה בדרכו ללא סיבה טובה". כיום הוא כלוא באגף הכללי במתקן הכליאה רפואי בקליפורניה.

קמפר ידוע בממדי גופו העצומים: גובהו הוא 2.06 מטרים ומשקלו כ-113 קילוגרמים. מנת המשכל שלו גבוהה משמעותית מהממוצע, ועומדת על כ-145.

בשנת 2017 הגיש קמפר בקשה לחנינה, אך זו נדחתה.

דמותו של קמפר הופיעה בסדרה "מיינד האנטר", אשר שודרה באוקטובר 2017 ברשת נטפליקס. את דמותו גילם השחקן קמרון בריטון.

## ראו גם
* המרטש מאטלנטה
* המפלצת מפירנצה

## קישורים חיצוניים

* 
*  אד קמפר, בפודקאסט "בואי נדבר רצח"

## הערות שוליים

קטגוריה:מורשעים ברצח בארצות הברית
קטגוריה:רוצחים סדרתיים אמריקאים
קטגוריה:נקרופילים אמריקאים
קטגוריה:קניבלים אמריקאים
קטגוריה:אנשים עם הפרעת אישיות אנטיסוציאלית
קטגוריה:אנשים עם הפרעת אישיות נרקיסיסטית
קטגוריה:אנשים עם הפרעת אישיות סכיזוטיפלית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1948
דניס סוג N

ממוזער|300px|דניס סוג N, שנת 1919
ממוזער|300px|דניס סוג N, שנת 1916
**דניס סוג N** (באנגלית: **Dennis N-Type**) היא כבאית מתוצרת "Dennis Brothers of Guildford" אשר מאוחר יותר הפכה ליצרנית כבאיות ורכבים ייעודיים לשדות תעופה **Dennis Specialist Vehicles**  הבריטית אשר יוצרה כנראה בין השנים 1908–1930.

מפעל החברה מוקם ב"Guildford"  בבריטניה.

דגם ה"דניס סוג N" היה בסיס לכבאיות שפיתחה החברה במהלך השנים.

## דניס סוג N
שלדת הרכב "N-Type" נבנתה מפלדה מגולגלת מסומנת ומכווצת בנקודות המתאימות. המארז כלל מסגרת משנה שעליה הונחו המנוע ותיבת ההילוכים. 

באשר לדגמים מאוחרים יותר, משאבת המים הייתה משאבה צנטריפוגלית, ולא  משאבת בוכנה שהייתה בשימוש על ידי יצרנים אחרים. במקום שבו המים סופקו בלחץ של ברז, במקום ביניקה מאגם, הועלה הלחץ הנוסף הזה באמצעות המשאבה הצנטריפוגלית, בעוד שמשאבת בוכנה הייתה מחניקה אותו. 

חסרונה של  המשאבה הצנטריפוגלית היה כוח ציר ניכר שנוצר על ידי אימפלר המשאבה (pump impeller), המחייב דחף. היצרן פתר את הבעיה על ידי אימפלר כפול-צדדי המאזן את הכוח הכללי.

המנוע שהורכב בדגמי "דניס סוג N" היה מתוצרת "White and Poppe"  מקובנטרי.

## ראו גם
* דניס סברה
* דניס דגר

## לקריאה נוספת
* "דניס סוג N" - תמונות
*  "דניס סוג N" - תמונה (tripadvisor.co.uk/LocationPhotoDirectLink)

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-1908
קטגוריה:כבאיות
קטגוריה:כלי רכב בריטיים
N
TLC: שולחנות, סולמות וכיסאות (WWE)

"**TLC: שולחנות, סולמות וכיסאות**" (באנגלית: **TLC: Tables, Ladders & Chairs**) הוא אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, ה-WWE, המשודר אחת לשנה בערוץ של ה-WWE Network. האירוע התקיים לראשונה בשנת 2009, כשהוא מחליף את האירוע ארמגדון במתכונת חודש דצמבר. הרעיון של האירוע הוא לתת לקרבות התניה ספציפית אשר מעניקה למשתתפים לגיטימציה להשתמש בשולחנות, סולמות או בכיסאות, כחפצים חוקיים. רעיון האירוע נקבע על ידי הצבעה שנערכה באתר הרשמי של ה-WWE ובו הצופים הצביעו לרעיון זה על פני רעיונות לאירועים אחרים כמו אירוע שיכלול קרבות רחוב או אירוע שיכלול טורניר קרבות הדחה.

האירוע שנערך בשנת 2014 הוכר בשם המורחב "שולחנות, סולמות, כיסאות ומדרגות", משום שנערך קרב מדרגות ראשון בתולדות הארגון בין אריק רואן לביג שואו.

לאחר הרחבת המותגים שהתרחשה בשנת 2016, האירוע TLC הפך בלעדי לתוכנית סמאקדאון. שנה לאחר מכן האירוע הוקדם מחודש דצמבר לחודש אוקטובר והפך בלעדי לתוכנית Raw, אך באותו האירוע של שנת 2017 המתאבק AJ סטיילס (שבא מהתוכנית סמאקדאון) החליף את בריי וויאט בקרב שלו נגד פין באלור יומיים לפני שהאירוע היה אמור להתרחש. החלפה זו נבעה בעקבות זיהום ויראלי שספג בריי וויאט (ובנוסף רומן ריינס) באחת מהופעות ההאוסשואו (הופעות שאינן משודרות בטלוויזיה). בשנת 2018, הוחלט שהאירוע יהיה שייך לשני המותגים (Raw וסמאקדאון).

## הרעיון
הרעיון שעמד מאחורי האירוע הוא שהקרבות המרכזיים יכללו שימוש בצורה לגיטימית של חפצים כמו שולחנות, סולמות או כיסאות. בשנת 2010 כל קרב ברשימת הקרבות כלל שימוש באחד משלושת החפצים. במהלך האירוע היו קרבות שולחן, קרבות סולם, קרבות כיסאות וקרבות שכללו את כל השלושה יחדיו, מה שנקרא בקיצור: קרבות TLC.

בקרב שולחנות הדרך היחידה לנצח היא לגרום ליריב להיות מונח על שולחן או בקרבת שולחן ולשבור את השולחן כל עוד היריב עליו. בקרב סולם הדרך היחידה לנצח היא לטפס על סולם ולהשיג את החפץ שתלוי מעל הזירה. בקרב כיסאות הדרך היחידה לנצח היא על ידי הצמדה או הכנעה בגבולות הזירה, כשהשימוש בכיסא במהלך הקרב הוא חוקי. בקרב TLC החוקים הם אותם חוקים כמו קרב סולם חוץ מכך ששולחנות וכיסאות הם משמשים כחפצים שאפשר להשתמש בהם במהלך הקרב אופן לגיטימי.

## תאריכים ואולמות

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מופעי ה-WWE
מיס גרמניה

250px|ממוזער|שמאל|מיס גרמניה 1927
**מיס גרמניה** היא תחרות יופי הנערכת בגרמניה.

התואר הוענק לראשונה ב-1927 ונמשך עד 1933. דייזי דאורה שניצחה בשנת 1931 השתתפה בהמשך בתחרות היופי הבינלאומית. שרלוט הרטמן שנבחרה למיס גרמניה מספר חודשים לפני עליית הנאצים לשלטון נבחרה להשתתף בתחרות מיס אירופה.

בתקופת הרייך השלישי חדלה התחרות מלהתקיים, השלטון הנאצי אסר על קיום תחרויות יופי, וכינה אותם "דקדנס יהודי-בולשיביקי", אך במקומם פרסמו תארים הנקראו "מלכת הקציר", "מלכת הפריחה" ו"מלכת היין".

במזרח גרמניה נאסרו והוצאו מחוץ לחוק גם שם תחרויות יופי עקב כך שהם מהוות "השפלה וניצול של האישה על ידי הקפיטליזם".

ב-1949 נערכה התחרות מחדש בגרמניה המערבית. ב-1950 בתחרות זכתה סוזן אריקסן שזמן קצר לפני זה חזרה מעבודות כפייה בברית המועצות. ב-1953 חברת "אופל" רכשה את הבעלות על ארגון התחרות ושליחת נציגות גרמניה לתחרויות היופי הבינלאומיות דוגמת מיס עולם ומיס תבל. ב-1968 לאחר פשיטת הרגל של חברת אופאל התגייסו ארגונים פמיניסטיים נגד התחרות המהווה "שוק בשר" לטענתם, בשנים מסוימות במהלך שנות השבעים לא התקיימה התחרות, וזוכות בתחרויות יופי מקומיות נשלחו לייצג את גרמניה בתחרויות בינלאומיות.

ב-1979 שודרה התחרות לראשונה בטלוויזיה. משנת 2009 נציגת גרמניה לתחרות מיס תבל, היא הזוכה בתחרות "מיס תבל גרמניה" אותה מארגנת קים קוטר.

## הזוכות

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:תחרויות יופי לנשים
קטגוריה:גרמניה: תחרויות יופי
קטגוריה:נשים בגרמניה
סקריבוניוס לארגוס

**סקריבוניוס לארגוס** (**Scribonius Largus**; המאה ה-1 לספירה) היה רופא החצר של הקיסר הרומי קלאודיוס.

בסביבות שנת 47 לספירה, לבקשת גאיוס יוליוס קליסטוס , עבדו המשוחרר של הקיסר, הוא יצר רשימה בת 271 מרשמים, רובם שלו, למרות שהוא הכיר את תודתו למוריו, לחברים, ולכתביהם של רופאים חשובים. תרופות מסורתיות מסוימות כלולות גם הן. לחיבורו זה, "Compositiones" ("תרכובות") , אין יומרות מבחינה סגנונית, והוא כולל ביטויים דיבוריים רבים. רובו הועבר ללא הכרה ביוצר המקורי לחיבורו של מרקלוס אמפיריקוס  (De Medicamentis Empiricis, Physicis, et Rationabilibus, 410 לספירה לערך), שהוא בעל ערך רב בתיקונו של הטקסט של לארגוס.

חיבורו של לארגוס כולל שני אזכורים של שימוש ב"ביטומן יהודי", הוא האספלט של ים המלח: לריפוי פצעים טריים ולתיקון עצמות שבורות.

## קישורים חיצוניים

* '''Conpositiones''' 
* Scribonius Largus and the Oath of Hippocrates

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים רומאים
קטגוריה:רופאים רומאים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-1
כלכלת לסוטו

**[[לסוטו]]** מוקפת גאוגרפית על ידי דרום אפריקה, וכלכלתה משולבת איתה. כלכלת לסוטו מתבססת בעיקר על חקלאות ובעיקר דגנים וגידול בעלי חיים. בעבר, עבודה של תושביה במכרות בדרום אפריקה הייתה משמעותית מאוד לכלכלתה, אולם ההכנסה מכרייה בדרום אפריקה ירדה. מנגד, הכרייה בלסוטו עצמה, בעיקר של יהלומים התגברה מאוד בלסוטו מאז תחילת שנות ה-2000, והגיעה לכ-7% של התמ"ג בשנת 2011. מגזר התעשייה, בעיקר של הטקסטיל, ירד מ-כ-20% של התמ"ג בשנת 2004 לכ-11% בשנת 2011.

המדינה היא חלק מהאיחוד המכס הדרום אפריקאי, וחלק נכבד מהכנסות המיסים שלה מתקבלות מהאיחוד. רוב משקי הבית בלסוטו עוסקים בחקלאות לקיום. כשני שלישים מההכנסה של משקי הבית בלסוטו מגיעים מחקלאות וגידול בעלי חיים (בעיקר עזים, כבשים ובקר) לקיום. המועסקים השכירים בסקטורים השונים הם : נשים עובדות במפעלי טקסטיל (כ-40,000), גברים המועסקים במכרות בדרום אפריקה (כ-40,000), עובדי מדינות המועסקים בממשלת לסוטו (כ-40,000) והיתרה שכירים בחקלאות, תעשייה, בנייה, מכרות יהלומים ושירותים שונים (כ-80,000). 

המדינה נמצאת בתחתית רשימת המדינות (מקום 158 מתוך 187) לפי מדד הפיתוח האנושי. צפי מסך החיים בלידה הוא 48.2 שנה ו-44 אחוז מהאוכלוסייה חי מהכנסה של 1.25 דולר ליום בממוצע. אולם, למרות זאת שיעורי יודעי קרוא וכתוב באוכלוסייה מגיע ל-82%.

אוצרות הטבע העיקריים של לסוטו הם היהלומים והמים. יצוא היהלומים מהמכרות בלסוטו היה כ- 230 מיליון דולר בשנת 2010/11. הייצור מרוכז בארבעה מכרות. מי הגשמים הרבים בהרי לסוטו מנוצלים ב"פרויקט המים של רמת לסוטו" (LHWP), שהוקם ב-1986 ומתוכנן לספק מים לדרום אפריקה במשך שנים רבות. הפרויקט מספק מים לאזורי יוהנסבורג והאזורים ממזרח לה. ערך יצוא המים היה כ- 70 מיליון דולר בשנת 2010.

לסוטו ניצלה את ההזדמנות שנפתחה למדינות מתפתחות לייצא טקסטיל משוחרר ממכס למדינות מפותחות כתוצאה מהסכמים בינלאומיים. ההסכם החשוב ביותר המשפיע על היצוא מלסוטו הוא חוק "ההזדמנות והצמיחה לאפריקה" (AGOA) האמריקני. בעזרת השקעות חוץ של משקיעים ממוצא סיני מטאיוואן הוקמו בלסוטו מפעלים רבים לטקסטיל באזורי תעשייה מיוחדים. המוצרים העיקריים הם חולצות ומכנסי ג'ינס. המפעלים מייצאים כ- 400 מיליון דולר בשנה בעיקר לארצות הברית ומעסיקים כ- 40,000 עובדים (בעיקר נשים). לסוטו נחשבת ליצואנית הטקסטיל הגדולה ביותר באפריקה. איגוד המפעלים מפעיל תוכנית מיוחדת למלחמה באיידס בסיוע קרן "ביל גייטס" על ידי הספקת הדרכה ותרופות (כ- 40% מהפועלות נמצאו כנשאיות הנגיף). לסוטו מקבלת סיוע כלכלי ניכר ממקורות רבים, בהם ארצות הברית, האיחוד האירופי ומוסדות פיננסיים בינלאומיים.

על פי מדד האושר העולמי שפורסם ב-2024, לסוטו מדורגת שלישית מהסוף, מעל לבנון ואפגניסטן.

## נתונים כלכליים עיקריים

* תוצר מקומי גולמי, 2.553 מיליארד דולר
* תמ"ג לנפש, 1,094 דולר
* מוצרי חקלאות : תירס, חיטה, שעורה ובעלי חיים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:לסוטו
לסוטו
O jardim

**O jardim** (בעברית: **הגינה**) הוא שיר שבוצע על ידי הזמרת הפורטוגזית קלאודיה פשקואל ובהשתתפות הזמרת איסאורה, שגם כתבה את השיר. הזמרות בביצוע השיר ייצגו את פורטוגל באירוויזיון 2018. השיר בוצע לראשונה ב-25 בפברואר 2018, במסגרת חצי הגמר השני של פסטיבל דה קאנסאו, כשיר שנבחר לפורטוגל עבור אירוויזיון 2018. השיר פורסם להורדה דיגיטלית ב-9 במרץ 2018 על ידי יוניברסל מיוזיק פורטוגל.

## רקע
O Jardim היה אחד מתוך עשרים ושישה שירים שהוזמנו לביצוע על ידי RTP לפסטיבל דה קאנקאו 2018, כבחירה הלאומית של פורטוגל לתחרות הזמר של האירוויזיון 2018. איסאורה כתבה והלחינה את השיר, ובחרה בקלאודיה פסקואל כמבצעת.

## באירוויזיון
איסאורה הוכרזה בתור כותבת שירים לפסטיבל בו נבחר השיר המייצג ב-27 בספטמבר 2017. ב-18 בינואר 2018 הוכרזה פסקואל כמבצעת השיר, ששמו "O Jardim". פסקואל התחרתה בחצי הגמר השני, והגיעה למקום השני עם 20 נקודות לפי הצבעות הצופים והשופטים. בגמר, שנערך ב-4 במרץ, היא הגיעה למקום השני בהצבעות השופטים, וזכה מבחינת הצבעות הקהל. השיר הגיע למקום הראשון עם 22 נקודות, ובכך זכה לייצג את פורטוגל באירוויזיון 2018.

בעקבות זכייתו של סלבדור סובראל ב-2017, פורטוגל מארחת את תחרות האירוויזיון 2018, מה שאפשר לה להעפיל באופן אוטומטי לגמר התחרות, שייערך ב-12 במאי 2018 בליסבון.

ב-12 במרץ 2018 נודע כי השיר יהיה השמיני שיבוצע בערב התחרות, על פי סדר ההשמעה.

## ביקורות
שרלוט ראנסי, כתבת בעיתון הבריטי "דיילי טלגרף", כתבה כי O Jardim הוא מבין חמשת שירי האירוויזיון הטובים ביותר של השנה, ותיארה אותו כ"אלקטרופופ בגוון בלדת אינדי, יפה, אינטימי ועכשווי. פשוט מקסים". פביאן רנדן, כתב בעיתון צרפתי "20 דקות", ציין כי השיר "זורחת לפשטותה, לצניעותה ולרגשותיה המתעלה על מחסומי השפה". האנס רולמן, עורך המגזין האמריקאי "Popmatters" כתב את השיר "מחווה לזכרה של סבתו של איסאורה, והגינה שבעלת ערך רב לשתיהן".

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אירוויזיון 2018
קטגוריה:שירי פורטוגל באירוויזיון
קטגוריה:שירים בפורטוגזית
קטגוריה:בלדות פופ
קטגוריה:סינגלים בהוצאת יוניברסל מיוזיק גרופ
סם פאלאטניק

**סם פאלאטניק** (ברוסית: **Семён Палатник**; נולד ב-26 במרץ 1950) הוא שחמטאי סובייטי-יהודי-אמריקאי.

## קורות חיים

סמיון (סם) פאלאטניק נולד באודסה. הוא התחיל ללמוד שחמט בגיל 8. בעל תואר שני בהנדסת מכונות עם התמחות בתחום תחנות כוח מהמכון הפוליטכני באודסה. בשנת 1974 ו-1976 היה פאלאטניק חבר נבחרת ברית המועצות באליפות העולם לסטודנטים. בתחרויות אלו זכה במדליות זהב אישיות וקבוצתיות.

בשנת 1977 הוא ניצח בתחרות בצ'כוסלובקיה, בשנת 1981 זכה במקום השלישי בהרדץ קרלובה, בשנת 1987 פאלאטניק סיים במקום שני בטרנבה, בשנת 1986 במקום שלישי בטאלין ובהודו. בשנת 1988 הוא סיים במקום החמישי בבאקו (ניצח אלכסנדר חוזמן).

בשנת 1991 הוא חלק מקומות 2–3 בשותפות עם אלכסנדר שניידר בתחרות שנערכה בקולקטה.

בשנות ה-90 של המאה ה-20 פאלאטניק היה פעיל באיגוד השחמט האוקראיני, ומונה לסגן-נשיא.

בשנת 1994 היגר לארצות הברית. בנוסף להשתתפות בתחרויות היה מאמן רשמי של נבחרת ארצות הברית לאליפות העולם לנוער ולאולימפיאדות השחמט בשנים 1999–2010.

בהיותו בארצות הברית הוא פרסם מספר ספרים בתחום השחמט (בשותפות עם חברו לב אלבורט).

סם פאלאטניק הפסיק להשתתף בתחרויות בשנת 2012.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:שחמטאים יהודים סובייטים
קטגוריה:שחמטאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מחברי ספרי שחמט אמריקאים
קטגוריה:רבי-אמנים אמריקאים
קטגוריה:רבי-אמנים יהודים
קטגוריה:מהגרים מאוקראינה לארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1950
ארוס ריצ'ו

**ארוס ריצ'ו** (באיטלקית: **Eros Riccio**; נולד בלוקה, ב-1 בדצמבר 1977) הוא שחקן שחמט בהתכתבות איטלקי בדרגת רב-אמן, נודע גם בתור אלוף שחמט מתקדם. הוא גם סגן אלוף אירופה, זכה במדליית ארד אולימפית עם הקבוצה האיטלקית וכן זכה באליפות העולם של FICGS. זכה שלוש פעמים באליפות איטליה בשחמט בהתכתבות. מאז שנת 2016 איננו פעיל יותר בשחמט בהתכתבות.

לצורך תחרויות השחמט מתקדם, בהן כל שחקן משחק ומסתייע במחשב הכולל תוכנת שחמט, פיתח ריצ'ו ספר פתיחות ממוחשב על בסיס מיליוני משחקי שחמט שאגר, ובמשך תקופה ארוכה בדק את הפתיחות והשתמש רק בפתיחות שקיבלו ציון מספק על ידי תוכנת השחמט.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:רבי אמנים בשחמט בהתכתבות
קטגוריה:שחמטאים איטלקים
קטגוריה:מחברי ספרי שחמט
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1977
אאוארתרופלאורה

**אאוארתרופלאורה** (שם מדעי: *Eoarthropleura*) הוא סוג של פרוק-רגל קדום מתור הסילור ותחילת הדבון שחי לפני 382–433 מיליון שנה.

## מאפיינים
יצור זה דמה לרבי-הרגליים המודרניים, אך היה גדול בהרבה מכל רב-רגל מודרני. הוא היה קרובו של הגדול בפרוקי הרגליים היבשתיים, הארתרופלאורה שחי בסוף הקרבון ותחילת הפרם והגיע לאורך 2.6 מטרים.

יצור זה התגלתה בתוך סלעים בחפירות בגרמניה, בריטניה, ניו יורק וניו ברנזוויק. מהמאובנים שלו ישנם קטעים מופרדים רבים ולא נמצאו ראש, מקטעי גוף ורגליים, ולכן קשה לקבוע איך נראה ולאיזה גודל הגיע, אך הוא היה גדול הרבה יותר מהרב רגליים המודרניים (על פי רוחב המאובנים).

האאוארתרופלאורה דמה לארתרופלאורה וייתכן שהיה לאביו הקדום, והוא גם היצור הקדום ביותר מהקבוצה Arthropleuridea והחיה היבשתית העתיקה ביותר שהתגלתה באמריקה הצפונית.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שחיו בדבון באמריקה הצפונית
קטגוריה:בעלי חיים שחיו בדבון באירופה
קטגוריה:בעלי חיים שחיו בסילור באירופה
קטגוריה:בעלי חיים שחיו בסילור באמריקה הצפונית
קטגוריה:מרבי-רגל שחיו בפלאוזואיקון
קטגוריה:טקסונים שהתפתחו בסילור
פריסטיכאמפסוס

**פריסטיכאמפסוס** (שם מדעי: *Pristichampsus*; מילולית: "תנין מסור") הוא סוג נכחד של דמוי-תנינאי שחי באירואסיה באאוקן לפני 41–47 מיליון שנה וכיום נחשב לסוג מבוטל, עקב מאובנים בעלי מבנה עצמות לא מזוהה מספיק. למרות דמיונו לתנין הפריסטיכאמפסוס היה שונה מכל תנין חי והיה קרוב לתנין הנכחד בווריסוכוס מגרמניה ואמריקה הצפונית.

המאובנים הראשונים התגלו ב-1831 בצרפת ושויכו לסוג תנין (*Crocodylus*). ב-1853 החוקר גרוויס (Gervais) שייך אותו לסוג אחר. המין שנמצא כונה *Pristichampsus rollianti* ובהמשך נמצאו עוד שני מינים: *Pristichampsus birjukovi* ו-*Pristichampsus kuznetzovi*, שנמצאו במזרח קזחסטן.

זוחל זה היה בעל מבנה גפיים המותאם לתנועה יבשתית וקצוות גפיו אף כוסו בדבר הדומה לפרסה. היה לו עור קשקשים עבה בדומה לתנינים של היום וזנב קשיח עם קצה מעוגל. השיניים היו חדות וחזקות פחות משיני התנינים הקיימים ודומות יותר למבנה שיני התרופודים. למעשה כשגילו אותו חשבו שכמה דינוזאורים הגיעו לתקופת האאוקן, לפני שהתברר שזה תנין. משערים שתנין זה ניזון מיונקים יבשתיים או זוחלים אחרים ופחות מדגים ויצורי מים והוא צד ביבשה בתנועה עם רגליו הארוכות בעלות ה"פרסות".

## בתרבות
הפריסטיכאמפסוס מופיע בסדרה בראשית בעונה 3 כיצור טורף שיוצא מהמוזיאון הבריטי, תוקף אנשים ומהלך על שניים אך גם שוחה כמו תנין.

## ראו גם
*פלנוקרניה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1853
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1853
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פול גרווה
קטגוריה:דמויי תנינאים שחיו בפלאוגן
קטגוריה:בעלי חיים שחיו באאוקן באירופה
קטגוריה:מגה-פאונה של הפלאוגן באירואסיה
קטגוריה:טקסונים שנויים במחלוקת
לודודקטילוס

**לודודקטילוס** (שם מדעי: *Ludodactylus*; מילולית: "אצבע-משחק") הוא סוג של פטרוזאור שחי בקרטיקון תחתון לפני 112 מיליון שנה ומאובניו התגלו בברזיל בשנת 2003. היצור קיבל את שמו עקב דמיונו לפטרוזאור דמויי-פטרנודון בעל שיניים, דבר שמוכר מצעצועים, אך לא ממאובנים. פטרוזאור זה היה הראשון שדמה לצעצוע הפטרוזאור.
## מאפיינים
ללודודקטילוס הייתה גולגולת באורך 66 סנטימטרים שדמתה לגולגולת פטרודקטיל והייתה בעלת שיניים דקות שבלטו החוצה וגם "כרבולת" אחורית גדולה. לא נמצא זיז על החוטם כמו להרבה פטרוזאורים. ליצור היה זנב קצר וכנפי עור גדולים. ייתכן שהוא אף עטה פרווה. הלסתות נמצאו פעורות עם לסת תחתונה פעורה כלפי מטה ובתוכם עלה חד של צמח הדומה ליוקה שנתקע בתוכם. נראה שהעלה גרם למות הפטרוזאור שלא הצליח להוציאו ומת מזיהומים ומרעב.

ככל הנראה הוא היה מאבותיהם של האורניתוקריים מתור הקרטיקון.

הלודודקטילוס ניזון מדגים שהוא חטף בלסתותיו.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-2003
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי דייוויד מרטיל
קטגוריה:פטרנודונטואידה
קטגוריה:פטרוזאורים שחיו בקרטיקון תחתון באמריקה הדרומית
קטגוריה:ברזיל: מאובנים
אאוקרכאריה

**אאוקרכאריה** (שם מדעי: ***Eocarcharia***) הוא סוג של דינוזאור ממשפחת הקרכרודונטוזאוריים שחי בקרטיקון לפני 112 מיליון שנה. מאובניו התגלו במדינת ניז'ר שבמדבר סהרה.
## מאפיינים
האאוקרכאריה הגיע כנראה לאורך של 6–8 מטר והיה דומה לאקרוקנתוזאורוס. שיניו היו בעלי מבנה של שיני כריש, ומשם קיבל את שמו (פירוש השם אאוקרכריה: "כריש השחר"). לדינוזאור הייתה ציצה קצרה של קוצים בקצה מצחו שהיה בעל שקע צר והיה בעל עיניים קטנות, גוף גדול וזרועות קצרות.

הוא חי בגדות נהרות שבעבר זרמו בניז'ר וחי לצד דינוזאורים אחרים כמו הסוקומימוס, הניז'רזאורוס והאורנוזאורוס ותנינים כמו הסרקוסוכוס והאנטוסוכוס.

יצור זה היה כנראה טורף-על שצד דינוזאורים אחרים. אפשרויות אחרות הן שהוא צד דגים או אף אכל נבלות.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-2008
קטגוריה:קרכרודונטוזאוריים
קטגוריה:דינוזאורים שחיו בקרטיקון תחתון באפריקה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פול סרנו
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-2008
בפטורניס

**בפטורניס** (שם מדעי: *Baptornis*; פירוש השם: "עוף צולל") הוא סוג של עוף ימי שנכחד מקבוצת עופות בעלי שיניים והשתייך לסדרת ההספראורניסאים שנכחדו כולם וחי בקרטיקון העליון לפני 83.5–80.5 מיליון שנה.

עוף זה היה בעל שיניים שלא היה יכול לעוף והיה בעל שרירים מנוונים. הוא חי בימים הקרטיקונים של אמריקה הצפונית וגם בצפון אירואסיה ונראה כמו צוללן או נחשון גבוה ומשונן. זהו אחד העופות הפרהיסטוריים הראשונים שנודעו למדע, יחד עם הארכאופטריקס.

הוא הגיע לגובה של כמטר אחד. היה לו מקור ארוך וצוואר ארוך ושרירי גפיים הפונים אחורה ולא יעילים להליכה ביבשה. העוף חי רוב זמנו במים וצלל בימים סובטרופיים עד ממוזגים.

ייתכן שלהקות של עופות אלה חיו לאורך החופים של ארצות הברית וקנדה ולאורך הים הצפוני וניזונו מדגים שהם תפסו בלסתותיהם. הם נכחדו לפני 80 מיליון שנה מהעולם, יחד עם שאר העופות בעלי השיניים.

עוף זה תואר על ידי החוקר האמריקאי עותניאל צ'ארלס מארש ב-1877.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:הספראורניסאים
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1877
קטגוריה:עופות שחיו בקרטיקון עליון באמריקה הצפונית
צלורוזאוראווס

**צלורוזאוראווס** (שם מדעי: *Coelurosauravus*; מילולית: "סבא לטאה חלולה") הוא סוג זוחל קדום מקבוצת הדיאפסידה שחי לפני כ-251–260 מיליון שנה בתור הפרם.

## מאפיינים
יצור זה היה מראשוני היצורים המעופפים שחי ביערות של גרמניה, אנגליה וגם מדגסקר. היצור הגיע לאורך 40 סנטימטרים, והיה בעל גוף ארוך ושטוח והצלעות שלו נפרשו לצדדים בדומה לדרקון הדואה מיערות דרום-מזרח אסיה, אך המניפות שלו היו בנויות מעצמות ועליהם נקרם עור. הוא השתמש במניפות העור כדי לעוף מבעד ליערות ולהימלט מאויביו. ליצור היה חוטם מחודד ומעין עטרה כמו לבני משפחת הצרטופסיים, אך קטנה בהרבה.

## בתרבות
בתרבות הצלורוזאוראווס ידוע בעיקר מהסדרה בראשית, שם הוא הופך לחיית המחמד של אבי וקונור. בניגוד לנראה בסדרה הקואלורוזאוראווס לא היה יכול לעוף אלא רק לדאות מבעד לעצים. הוא גם לא היה בעל ציצה גדולה, ובניגוד למה שנראה בסדרה לא ניזון מצמחים אלא מחרקים.

הוא מופיע גם במשחק Jurassic World: Alive.

## ראו גם
*איקרוזאורוס

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:דיאפסידים פרהיסטוריים
קטגוריה:בעלי חיים שחיו בפרם באירופה
קטגוריה:זוחלים מעידן הפלאוזואיקון
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1926
מגלוניקס

**מגלוניקס** (שם מדעי: *Megalonyx*; מילולית: "טופר גדול") הוא סוג נכחד של עצלן קרקע ממשפחת עצלני דו-אצבע ממנה נותר כיום הסוג עצלן דו-אצבע (*Choloepus*).

## מאפיינים
המגלוניקס חי לפני 10 מיליון עד 11,000 שנים. בניגוד לשאר העצלנאים התפתח באמריקה הצפונית, לאחר שאבותיו היגרו אליה מאמריקה הדרומית. מאובניו הראשונים התגלו באיווה ובהמשך התגלו עוד מאובנים לאורך אמריקה הצפונית ואמריקה המרכזית עד לאלסקה וליוקון.

יצור זה היה גדול בהרבה מקרוביו הקיימים, והגיע לגובה של 3 מטרים ולמשקל של טון אחד, אצל המין *Megalonyx leptostomus*, הצפוני ביותר. הוא היה בעל זרועות גדולות, רגליים קטנות ואגן נמוך, ראש קטן ולסת כבדה ובה שיניים לא-מפותחות בצורת יתד וזנב קטן אך עבה. מאפיינים אלו מעידים שהוא היה יצור איטי ופרימיטיבי, וייתכן שחי בדומה לעצלנים המודרניים, אך לא היה יכול לטפס על עצים אלא ניזון מענפי עצים תוך עמידה על הקרקע. ככל הנראה הוא חי לאורך מורדות הרי הרוקי וניזון מעצי אשוח באמצעות שימוש בטפריו החזקים כדי לתלוש את העלים. כמו כן שימשו אותו טפריו להגנה מטורפים, כמו הסמילודון.

במספר מערות של פלאו-אינדיאנים, שמתוארכות לתקופה שלפני כ-11,000 שנים, נמצאו ציורי קיר המתארים ציד של המגלוניקס. ייתכן שהעצלן נכחד עקב הציד האינטנסיבי.

## בתרבות
*המגלוניקס הוא מאובנה הלאומי של וירג'יניה המערבית.
*בנוסף הוא מופיע בסדרות לפני ששלטנו על הארץ, מפלצות חוזרות לתחייה  וטורפים פרהיסטוריים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:עצלני קרקע
קטגוריה:עצלני דו-אצבע
קטגוריה:מגה-פאונה של הפלייסטוקן באמריקה הצפונית
קטגוריה:יונקים שחיו בפלייסטוקן באמריקה הצפונית
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1825
בראכאוכניוס

**בראכאוכניוס** (שם מדעי: *Brachauchenius*; מילולית: "קצר-צוואר") הוא סוג של זוחל ימי נכחד מסדרת הפלזיוזאוריה שחי בימי הקרטיקון לפני 89.3–93 מיליון שנה. מאובניו נמצאו בחפירות מארצות הברית עד קולומביה.

סוג זה תואר ב-1903 וכלול בו כיום מין אחד - *Brachauchenius lucasi*. מין נוסף מהסוג *Brachauchenius eulerti*, הועבר לסוג מגצפלוזאורוס.

יצור זה היה קרוב משפחתו של הפליוזאורוס הענקי, והוא חי בקרטיקון העליון בים הפנימי המערבי של אמריקה הצפונית. זה היה יצור גדול עם גולגולת באורך 170 סנטימטרים והערכה של אורכו הגיעה ל-10 מטרים. היצור היה בעל לסתות גדולות וארוכות עם שיניים חדות, צוואר קצר וסנפירים רחבים שעזרו לו לנוע במים בדומה לדגים. בקצה הגולגולת היו פתחי נשימה הדומים לפתחי נשימה של לווייתנים.

יצור זה היה מטורפי-העל של הקרטיקון והוא היה צייד קטלני של זוחלים ימיים אחרים, עופות ימיים, רכיכות, דגי גרם ודגי סחוס.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1903
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי סמואל ונדל ויליסטון
קטגוריה:פליוזאוריים
קטגוריה:בעלי חיים שחיו בקרטיקון עליון באמריקה הצפונית
קטגוריה:פלזיוזאורים שחיו בקרטיקון באמריקה הצפונית
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1903
אמפכינוס

**אמפכינוס** (שם מדעי: *Amphechinus*) הוא סוג נכחד של קיפוד קטן שחי באוליגוקן ובמיוקן ומאובניו נמצאו באירופה, אסיה, אפריקה ואמריקה הצפונית. המאובנים שלו התגלו ב-1850 על ידי החוקר הצרפתי אוגוסט אימרד (Auguste Aymard).

מבדיקה משוערת של מסת גופו מעריכים שהוא הגיע למשקל 175 גרם. לא ידוע עליו הרבה, אך ממבנה השיניים מעריכים שהוא היה קרוב מאוד לקיפודים המודרניים וייתכן שהתנהג כמותם. ככל הנראה הוא ניזון בעיקר מחרקים.

היונק חי באוליגוקן רק באירואסיה ונע במהלך המיוקן לעבר אפריקה וגם לאמריקה הצפונית.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אוגוסט איימר
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1850
קטגוריה:קיפודיים
קטגוריה:יונקים שחיו באוליגוקן
קטגוריה:יונקים שחיו במיוקן
קטגוריה:אוכלי חרקים פרהיסטוריים
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1850
פלטיבלודון

**פלטיבלודון** (שם מדעי: *Platybelodon*; מילולית: "חט עשויה חנית שטוחה") הוא סוג של יונק קדום שהיה קרוב רחוק של הפילים המודרניים. הוא חי בתקופת המיוקן לפני 10–15 מיליון שנה. מאובניו נמצאו במערב אסיה ובקווקז.

יצור זה היה שונה מאוד מהפילים של היום והיה קרוב לגומפותריום. אורכו הגיע ל-4 מטרים, גובהו ליותר מ-2 מטרים ומשקלו 2 טונות. הוא היה בעל לסת תחתונה ארוכה שהשתפעה מטה והייתה בעלת זוג שיניים שטוחות בקצה. החדק היה רחב וניצב במקביל ללסת התחתונה, אך נטה מעט כלפי מעלה (החדק עצמו לא השתמר במאובנים מאחר שאיננו עשוי עצם). ליצור היו שני חטים כמו לפילים המודרניים. אוזני היצור היו קטנות.

יצור זה היה מאוכלי העשב הגדולים של המיוקן והוא חי בביצות והערבות הקדומות של אסיה. פיו המוזר עזר לו לעקור צמחייה מיימית מהקרקעית וייתכן שמבנה השיניים בקצה עזר לו לעקור ענפי עצים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם מתאר הטקסון אינו מתאים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1928
קטגוריה:גומפותריומיים
קטגוריה:מגה-פאונה של הנאוגן באירואסיה
קטגוריה:יונקים שחיו במיוקן באסיה
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1928
חשמלן פסיפי

ממוזער|חשמלן שוחה לצד אדם בחופי קליפורניה
**חשמלן פסיפי** (שם מדעי: *Torpedo californica*) הוא מין של בטאי גדול ממשפחת החשמלניים החי בחופי מערב האוקיינוס השקט מקולומביה הבריטית עד באחה קליפורניה.
## מאפיינים
החשמלן הפסיפי חי לאורך חופים חוליים, שוניות סלעיות ויערות קלפ קרירים, אך יכול להימצא גם באוקיינוס הפתוח בעומק של מתחת ל-420 מטרים. הוא שוחה בצורה יותר מפותחת מרוב הבטאים.

יצור זה מגיע לאורך של 90 סנטימטרים בזכרים ו-140 סנטימטרים בנקבות. המשקל המקסימלי שלו מגיע ל-41 קילוגרם. הוא בעל גוף שטוח עם סנפירי חזה רחבים מאוד, זוג סנפירים קטן יותר מאחוריהם, 2 סנפירים בקצה הגב וזנב בעל 2 אונות העוזר בשחייה מהירה. צבעו אפור כהה, חום ולעיתים לבן מנומר בכתמים שחורים. העיניים קטנות והפה נמצא מתחת לגוף ובו שיניים קטנות וחזקות. לאורך הגוף ישנם תאים המייצרים שדה חשמלי במתח עד 45 וולט.

יצור זה ניזון מדגים קטנים יותר וסרטנים במארב והוא יוצא לצוד בלילות. הוא הורג את טרפו בעזרת תאי החשמל החזקים שלו, והוא יכול גם להתגונן באותה שיטה. בשל גודלו וצורת ההתגוננות שלו הוא כמעט חסר טורפים, למעט טורף אחד המצליח להרוג אותו - האורקה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ויליאם אורייל איירס
קטגוריה:חשמלניים
קטגוריה:מגה-פאונה של האוקיינוס השקט
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1855
קטגוריה:דגי מפרץ קליפורניה
הולמסינה

**הולמסינה** (שם מדעי: *Holmesina*) הוא סוג של דלשינאי שנכחד מסדרת הארמדילאים שהשתייך למשפחה הנכחדת פמפתריים (Pampatheriidae).
## מאפיינים
יצור זה היה גדול מהרבה מהארמדילים החיים. הוא הגיע לאורך של 2 מטרים ושקל מעל 227 קילוגרם. הארמדיל הגדול ביותר בימינו, ארמדיל ענק מגיע רק למשקל 54 קילוגרם. ליצור היה שריון עבה כמו הארמדילאים אך שונה בעיצובו, ונראה שהם לא יכלו להתכדר לכדור להגנה. הם גם נראו שונה מהגליפטודוניים, ארמדילי ענק שחיו יחד איתם באמריקה הדרומית.

במהלך ההחלפה האמריקאית הגדולה יצורים אלה נעו צפונה מברזיל עד לדרומה של ארצות הברית שם הם נמצא בעיקר בטקסס ובפלורידה, יחד עם מינים רבים מהפאונה של אמריקה הדרומית.

ככל הנראה יצורים אלה ניזונו בעיקר מצמחייה. בשל גודלם הם לא חששו מטורפים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1930
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ורג' גיילורד סימפסון
קטגוריה:ארמדילאים פרהיסטוריים
קטגוריה:מגה-פאונה של הפלייסטוקן באמריקה הדרומית
קטגוריה:מגה-פאונה של הפלייסטוקן באמריקה הצפונית
קטגוריה:יונקים שחיו בפלייסטוקן באמריקה הדרומית
קטגוריה:יונקים שחיו בפלייסטוקן באמריקה הצפונית
קטגוריה:מקסיקו: מאובנים
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1930
מגצרופס

**מגצרופס** (שם מדעי: *Megacerops*; מילולית: "פרצוף גדול-קרן") הוא סוג יונק גדול ממשפחת הברונתותריומים שחי באמריקה הצפונית לפני 38–33.9 מיליון שנה. בעבר נקרא **ברונתותריום** (*Brontotherium*).

## מאפיינים
יצור זה נראה כמו קרנף, אך דווקא היה קרוב יותר לסוסים. הוא הגיע לגובה 2.5 מטרים בכתפיים, אורך של 5 מטרים ושקל מעל 3.3 טונות. הגולגולת הכילה קרן עשוית עצם גדולה מעל האף, ראש רחב עם שיניים קטנות וכיפת גולגולת נוקשה שפנתה כלפי מעלה. ליצור היה גב ענקי שהזכיר דבשת של ביזון. הרגליים היו קצרות והזנב קצר. במראהו היצור הזכיר קרנף ענקי משוריין.

יצור זה חי בסוף האאוקן בערבות אמריקה הצפונית וליחך עשבים או ניזון משיחים, אך לא מצמחייה קשה. ככל הנראה הוא חי בעדרים גדולים וקרניו עזרו לו להילחם עם יריבים על נקבות או להתגונן מטורפים כמו ההאינדון הקטלני.

## בתרבות
יונק קדום זה הופיע במשחקי המחשב עולם היורה: המשחק וJurassic World: Alive.

המגצרופס הופיע בפרק השביעי של "החיים על פני האדמה" מ-2023. בפרק רואים שני זכרים נלחמים על נקבה.

בסרט "עידן הקרח" הופיעה דמות חמת מזג בשם פרנק המבוססת על המגצרופס.

## קישורים חיצוניים

ימין|230px|ממוזער|מודל של מגצרופס

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1870
קטגוריה:ברונתותריומים
קטגוריה:מגה-פאונה של הפלאוגן באמריקה הצפונית
קטגוריה:יונקים שחיו באאוקן באמריקה הצפונית
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'וזף ליידי
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1870
מגפיראניה

**מגפיראניה** (שם מדעי: *Megapiranha*) הוא סוג דג קדום ממשפחת הפיראניים שחי באמריקה הדרומית בסוף תקופת המיוקן לפני 9–6.8 מיליון שנה.
## מאפיינים
מאובני הדג נמצאו בארגנטינה ומבנה השיניים שלו הזכיר את דגי הפיראניה התוקפניים. אורך גופו הגיע ל-71–128 ס"מ ומשקלו מעל 70 קילוגרם. ממבנה השיניים שאורכם הגיע ל-6.5 ס"מ, נראה שהוא היה שלב מעבר בין דגי פאקן כמו הטמבקוי לפיראניות התוקפניות. עוצמת הנשיכה של הדג עולה על 1,200–4,700 ניוטון.

יצור זה שחה במימי ארגנטינה הקדומים וייתכן שהיה טורף או אולי אוכל-כול בדומה לפיראניות החיות. לא ידוע אם הוא חי בלהקות או צד לבדו.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-2009
קטגוריה:פיראניים
קטגוריה:מגה-פאונה של הנאוגן באמריקה הדרומית
קטגוריה:מקריני סנפיר פרהיסטוריים
קטגוריה:דגי גרם מהקנוזואיקון
קטגוריה:בעלי חיים שחיו במיוקן באמריקה הדרומית
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אלברטו לואיס סיונה
פלאולאגוס

**פלאולאגוס** (שם מדעי: *Palaeolagus*; מילולית: "ארנב עתיק") הוא סוג של ארנב קדום מתקופת האוליגוקן מלפני 23-35 מיליון שנה.

## מאפיינים
מאובניו של ארנב קדום זה נמצאו באמריקה הצפונית ובאסיה ותוארו על ידי הפלאונטולוג ג'וזף ליידי ב-1856.

יצור זה נמצא משברי עצמות ומאובנים רבים שלא השתמרו היטב. עצמות הארנבים בעלות עיצוב שביר, ולכן קשה לקבוע את מיקומם ואת מבניהם. ככל הנראה הארנב הגיע לאורך של 25 סנטימטרים ודמה לארנבות המודרניות.

ככל הנראה היו רבים מארנבים אלה ברחבי המישורים והיערות של אמריקה הצפונית ואסיה, בה חיו.

## מינים
בסוג זה ישנם 8 מינים:
* *P. burkei*
* *P. haydeni*
* *P. hemirhizis*
* *P. hypsodus*
* *P. intermedius*
* *P. philoi*
* *P. primus*
* *P. temnodon*

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1856
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'וזף ליידי
קטגוריה:ארנבאים פרהיסטוריים
קטגוריה:יונקים שחיו באוליגוקן באמריקה הצפונית
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1856
קרונפיו

ממוזער|דגם של סקראט - הדוגמה הבולטת ביותר של הקרונפיו בתרבות.
**קרונופיו** (שם מדעי: *Cronopio*) הוא סוג נכחד של יונק שחי בסוף עידן המזוזואיקון לפני 99.6–96 מיליון שנה.

## מאפיינים
יונק קדום זה היה שונה מכל יונק חי. מאובני היצור נמצאו בחפירות סביב נהר הריו נגרו שבארגנטינה.

יצור זה התגלה בחפירות ב-2002 ונקרא ב-2011 על שם היצור הבדיוני "קרונופיו" ממספר ספרים קצרים של הסופר הארגנטינאי חוליו קורטאסר. נמצאו ממנו בעיקר גולגולת שבורה המזכירה יונקים פרימיטיביים. משייכים אותו לעל-סדרה הנכחדת דריולסטים. אורכו המוערך מגיע ל-10–12 ס"מ. היצור היה לילי, על פי חורי העיניים הגדולים ובעל ניבים חדים.

## בתרבות
היצור ידוע בתרבות בעיקר מהדמות **[[סקראט]]**, המוצג כסנאי בעלי ניבים חדים וזנב שעיר, המופיע בכל סדרת "עידן הקרח". למעשה הקרונופיו לא היה מכרסם וכלל לא חי בעידן הקרח שלפני 10,000 שנה, אלא בסוף הקרטיקון יחד עם דינוזאורים גדולים כמו הגיגאנוטוזאורוס. כמו כן הוא ניזון ככל הנראה מחרקים, חסרי חוליות ולטאות קטנות ולא מבלוטים.

למעשה כשהסרט הראשון יצא לא ניתן למאובני היצור עוד שם. רק ב-2011 קיבל הסוג את שמו.

## ראו גם
*קרוספונטיה - יצור מאותה קבוצה שחי בקרטיקון של ספרד

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:דריולסטים
קטגוריה:יונקים שחיו בקרטיקון באמריקה הדרומית
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-2011
הפאלופס

**הפאלופס** (שם מדעי: *Hapalops*) הוא סוג של עצלן קרקע קטן שחי במיוקן בברזיל, קולומביה, בוליביה וארגנטינה לפני 17.5–7.2 מיליון שנה.

עצלן זה היה קטן מהרבה מעצלני הקרקע של תקופתו והגיע לאורך של 1 מטר בלבד. נראה שהוא היה יכול לטפס על עצים בניגוד לקרובי משפחתו הענקים כמו המגתריום. היו לו גולגולת קצרה בעלת מעט מאוד שיניים, גוף חסון בעל עצמות גדולות וזרועות ארוכות שהסתיימו ב-3 טפרים גדולים מעוקלים וזנב קצר, אך יותר ארוך מרוב עצלני הקרקע.

יצור זה חי כנראה על העצים ונע על מפרקי האצבעות בדומה לגורילה על האדמה. הוא ניזון בדומה לקרוביו מצמחייה קרקעית או עצית ולעס אותם עם שיניו הקטנות.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1887
קטגוריה:יונקים שחיו במיוקן באמריקה הדרומית
קטגוריה:מגתריים
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פלורנטינו אמחינו
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1887