open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
בריאן ג'ק

**בריאן טימותי ג'ק** (באנגלית: **Brian Timothy Jack**; נולד ב-17 בפברואר 1988) הוא פוליטיקאי ויועץ פוליטי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השלישי של מדינת ג'ורג'יה. טרם היבחרו לקונגרס עבד ג'ק באיפא"ק ובוועדה הרפובליקנית הלאומית. בשנים 2019–2021 היה המנהל הפוליטי של הבית הלבן.

## ביוגרפיה
ג'ק נולד באטלנטה שבג'ורג'יה ב-17 בפברואר 1988. בשנת 2006 הוא סיים את לימודיו התיכוניים בתיכון אקדמיית וודוורד שבקולג' פארק בג'ורג'יה. בשנת 2010 השלים לימודי תואר ראשון באוניברסיטת פפרדיין השוכנת במאליבו שבקליפורניה. בתחילת דרכו המקצועית עבד בוועדה הרפובליקנית הלאומית ובאיפא"ק, שם היה אנליסט פוליטי שקישר בין מועמדים שונים לקונגרס.

ג'ק עזב את איפא"ק כדי להצטרף למסע הבחירות של בן קרסון לנשיאות ארצות הברית ב-2016, שם ניהל את מאמצי ההתנדבות הלאומיים של מטה הבחירות להבטחת כשירותו של קרסון להופיע בקלפיות הבחירות המקדימות לנשיאות ארצות הברית של המפלגה הרפובליקנית. מאוחר יותר ריכז גם את הקמפיין של קרסון במדינות דרום-מזרח ארצות הברית. ב-11 במרץ 2016 הצטרף ג'ק למטה הבחירות הנשיאותי של דונלד טראמפ כראש צוות הצירים הלאומי.

בוועידה הלאומית הרפובליקנית של 2016 הוביל ג'ק את המאמצים לסכל את תנועת "רק לא טראמפ" . לאחר הוועידה ריכז את מסע הבחירות של טראמפ בג'ורג'יה ובפלורידה. לאחר ניצחונו של טראמפ בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016 עבד ג'ק בצוות המעבר הנשיאותי, שם המליץ על מינויי כוח אדם לממשל הנכנס. ב-20 בינואר 2017 מינה טראמפ את ג'ק לעוזר מיוחד לנשיא ארצות הברית ולסגן המנהל הפוליטי של הבית הלבן.

לאחר בחירות אמצע הכהונה ב-2018 מונה ג'ק למנהל הפוליטי של הבית הלבן, והחל את תפקידו ב-2 בפברואר 2019. ב-13 בספטמבר 2020 קודם ג'ק לתפקיד עוזר נשיא ארצות הברית – הדרג הגבוה ביותר בסגל משרד הרשות המבצעת של נשיא ארצות הברית. זמן קצר אחרי בחירות 2020 נדבק ג'ק במחלת נגיף קורונה 2019 במסגרת התפרצות נגיף הקורונה בבית הלבן .

עם הכרזתו של טראמפ על התמודדותו בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2024, הצטרף ג'ק לצוות מטה הבחירות כאחד משלושת היועצים המרכזיים. בתפקידו כמתאם בין הנשיא לקונגרס, ניהל ג'ק את המאמצים להשגת תמיכה מצד נבחרי ציבור ומנהיגים במפלגה הרפובליקנית במהלך הבחירות המקדימות לנשיאות ארצות הברית במפלגה הרפובליקנית 2024.

בבחירות 2024 הכריז ג'ק על התמודדותו לבית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס השלישי של ג'ורג'יה, לאחר שחבר הקונגרס המכהן דרו פרגוסון הודיע על פרישתו. ג'ק ניצח את חבר הסנאט של ג'ורג'יה מייק דוגן בבחירות המקדימות, ובבחירות הכלליות גבר על מועמדת המפלגה הדמוקרטית מורה קלר.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי ג'ורג'יה
קטגוריה:אטלנטה: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פפרדיין
קטגוריה:נשיאות דונלד טראמפ הראשונה: אישים
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מג'ורג'יה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-119 של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1988
מאיר ג'בדנפר

**מאיר ג'בדנפר** (נולד ב-1973) הוא פרשן ואיש אקדמיה ישראלי יליד איראן. עזב את איראן ב-1987, וכיום מתגורר בישראל. ג'בדנפר כתב ביחד עם יוסי מלמן את הביוגרפיה הראשונה של נשיא איראן לשעבר מחמוד אחמדינז'אד.

## ביוגרפיה והשכלה
מאיר ג'בדנפר נולד בטהראן למשפחה יהודית שמוצאה מהעיר אספהאן. הוא למד בבתי הספר היהודיים אטפג ואברישמי בטהראן. הוא גם למד שנה אחת בבית הספר המוסלמי של שהיד מוחמד בקיר סאדר בשכונת גישה. שמונה חודשים לאחר בר המצווה שלו בטהראן, במרץ 1987, קיבלה משפחתו של ג'בדנפר מקלט בבריטניה כפליטים יהודים מאיראן.

בין השנים 1992 ל-1995 הוא למד לתואר ראשון בלימודי עסקים וניהול באוניברסיטת סלפורד . לאחר מכן הוא קיבל תואר שני ביחסים בינלאומיים ולימודים אסטרטגיים מאוניברסיטת לנקסטר . עבודת התואר שלו הייתה בנושא "מניעים ישראליים להתערבות צבאית בלבנון: 1982 עד היום (1996)״. בשנת 1998 ג'בדנפר קיבל תואר מגיסטר למדעים (MSc) בייצור וניהול מערכות מידע מאוניברסיטת מערב אנגליה. עבודת התזה שלו התבססה על ניתוח מערכות טכנולוגיית המידע של יצרנית המטוסים האזרחיים הצ'כיים Let. כחלק מהמחקר שלו, הוא התגורר במשך שלושה חודשים בעיר הצ'כית Uherské Hradiště בדרום מוראביה.

במאי 2022 ג'בדנפר השלים את הדוקטורט שלו בחוג ללימודי המזרח התיכון באוניברסיטת חיפה. עבודת הדוקטורט שלו בחנה את קבלת ההחלטות הביטחונית של מוחמד רזא שאה ביחס לעיראק וברית המועצות.

## קריירה
בשנת 2004, ג'בדנפר עבר לישראל, ובשנת 2005 הקים את החברה לניתוח כלכלי ופוליטי של המזרח התיכון (MEEPAS), אותה ניהל עד שנת 2020.

מאז 2005 ג'בדנפר פרסם מעל מאה מאמרים על איראן וישראל במספר כתבי עת, ביניהם Foreign Affairs, Al-Monitor, The Diplomat ו-The Guardian. הוא הופיע יותר מ-250 פעמים בטלוויזיה כפרשן לענייני איראן, כולל ראיונות חיים עבור רשתות כגון BBC, CNN ו-France 24.

מאז 2012 מרצה ג'בדנפר בבית הספר לאודר לממשל, דיפלומטיה ואסטרטגיה באוניברסיטת רייכמן, שם הוא מלמד פוליטיקה איראנית עכשווית. הוא גם הופיע כמרצה אורח בחמש שפות (פרסית, עברית, אנגלית, ספרדית ופורטוגזית) ביותר מ-20 אוניברסיטאות ומכללות ומאז 2022 הוא עמית שאינו תושב במכון המזרח התיכון בוושינגטון הבירה. הוא תדרך פקידים ואנשי אקדמיה מיותר מ-30 מדינות בנושא איראן.

ג'בדנפר גם חבר בפרויקט המזרח התיכון Gulf 2000, בבית הספר לענייני ציבורים ובינלאומיים של אוניברסיטת קולומביה.

## ספריו
* **הספינקס: אחמדינז'אד והמפתח לפצצה האיראנית**, יוסי מלמן ומאיר ג'בדנפר, ספרית מעריב 2007. התפרסם בארבע שפות: אנגלית, עברית, הולנדית ופולנית.
* הפרק "הרפובליקה האסלאמית של איראן: משרד המידע והביטחון (VAVAK)" עבור הספר **מדריך PSI לביטחון ומודיעין עולמי: גישות לאומיות**, הוצאת בלומסברי 2008

## קישורים חיצוניים

* ד״ר מאיר ג'בדנפר באתר אוניברסיטת רייכמן
* הביוגרפיה של מאיר ג'בדנפר באתר The Iran Israel Observer

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי איראן
קטגוריה:יהודים איראנים ופרסים
קטגוריה:פרשנים ישראלים
ג'ף הארד

**ג'פרי סטיבן הארד** (באנגלית: **Jeffrey Stephen Hurd**; נולד ב-15 באוגוסט 1979) הוא פוליטיקאי אמריקאי המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השלישי של מדינת קולורדו, מאז ינואר 2025.

## ביוגרפיה
הארד נולד בעיקר גראנד ג'נקשן שבקולורדו, הבכור מבין שלושת ילדיו של הוריו. אמו נפטרה בעת לימודיו התיכוניים. הארד סיים את לימודיו בתיכון גראנד ג'נקשן והמשיך ללימודי תואר ראשון בפילוסופיה באוניברסיטת נוטרדאם. בתום לימודיו אלה עבד בלשכת המסחר של אזור גראנד ג'נקשן, ולאחר מכן למד בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת דנוור, שם השלים לימודי תואר שני במשפטים.

לאחר לימודיו הגבוהים הארד התמחה הארד בשלכתו של טימותי טימקוביץ', נשיא בית המשפט הפדרלי העשירי לערעורים של ארצות הברית, ולאחר מכן הצטרף למשרד עורכי דין בין-לאומי שבסיסו בניו יורק. בשנת 2014 שב לגראנד ג'נקשן והקים משרד עורכי דין משלו, ולאחר מכן הצטרף למשרד "Ireland Stapleton Pryor & Pascoe" וניהל את סניפו בגראנד ג'נקשן.  

בבחירות 2024 התמודד הארד לבית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס השלישי של קולורדו, נגד נציגת המחוז המכהנת לורן בוברט. לאחר שבוברט עברה להתמודד במחוז אחר, זכה הארד במועמדות המפלגה הרפובליקנית. בבחירות הכלליות גבר על אדם פריש, מועמד המפלגה הדמוקרטית וחבר מועצת העיר אספן, ונבחר לתקופת כהונתו הראשונה בבית הנבחרים האמריקאי.

כהונתו החלה עם התכנסות הקונגרס ה-119 של ארצות הברית ב-3 בינואר 2025.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת נוטרדאם
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת דנוור
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:שדרני רדיו וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקולורדו
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-119 של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1967
ולדה

ב, **וָּלְדָה** () היה מלך רוֹהָן ה-12.****

## ביוגרפיה
וָּלְדָה נולד ברוֹהָן, כפי הנראה באֵדוֹרָס, בשנת 2619 לעידן השלישי, כבנם הבכור של בְּרִיטָה ואשתו, ששמה לא ידוע.

הוא ירש את כס אביו בשנת 2842 ומשל כ-9 שנה. בימיו חשבו שכל האורקים, בהם נלחם אביו, מתו. בעקבות כך האורקים טמנו לו מארב והוא נרצח על ידם בהפתעה יחד עם כל מלוויו.

הוא נרצח על ידי האורקים בשנת 2680 לעידן השלישי. במותו ירש אותו בנו, פוֹלְקָה.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:מלכי רוהן
אלכסנדר אלכסנדרוב (אדמירל)

**אלכסנדר פטרוביץ' אלכסנדרוב** (ברוסית: **Алекса́ндр Петро́вич Алекса́ндров**; 21 ביוני 1900 - 12 בינואר 1946) היה קצין יהודי בכיר בצי הסובייטי במהלך מלחמת העולם השנייה.
## ביוגרפיה
נולד בשם **אהרון בר** בעיר אוריול פנחס בר, סוחר יהודי (לפי חלק מהמקורות - נולד באודסה). בגיל 17 הצטרף אל המפלגה הקומוניסטית ואל הצבא האדום (שזה עתה הוקם). שירת במפקדת יחידות הצי באודסה. בקיץ 1919 מונה למפקד גדוד שהורכב ממלחי הצי. הגדוד נשלח לדונבאס, להילחם במתנגדי המשטר הקומוניסטי. בסתיו 1919 מונה לקצין פוליטי של אחד הגדודים בחטיבת הפרשים של גריגורי קוטובסקי. ממאי 1920 עד סוף 1921 היה חבר בבית דין צבאי של צי הים השחור. בפברואר 1922 החל ללמוד באקדמיה ימית בעיר לנינגרד. סיים את הלימודים בשנת 1927. בתום הלימודים שירת כקצין משמרת באוניית מערכה של הצי הבלטי. בשנת 1928 מונה לסגן מפקד משחתת. במקביל לתפקיד הפיקודי היה גם מורה מן החוץ באקדמיה הימית. בשנים 1930 - 1931 פיקד על סיירת ממוגנת אברורה. בשנת 1932 מונה למרצה בכיר באקדמיה ימית. בשנת 1934 מונה לראש קתדרה באקדמיה, כתב כמה ספרי לימוד בנושא לוחמה ימית. בשנת 1937 נשלח לספרד לשמש כיועץ למפקד אחת השייטות בצי של הרפובליקה הספרדית, במהלך מלחמת האזרחים. לאחר שובו מספרד ב-1938, הוא נעצר על ידי נ.ק.ו.ד., נחקר והוחזק כשנתיים בכלא. ב-1940 שוחרר מהכלא, כל האשמות נגדו בוטלו והוא הוחזר לשירות. בקיץ 1940 הועלה לדרגת קפטן ומונה למפקד בסיס הצי בעיר נובורוסייסק.

לאחר הפלישה הגרמנית לברית המועצות מונה למפקד שייטת ספינות קרב בים אזוב. הספינות בפיקודו השתתפו בסיוע ליחידות יבשתיות בקרבות בחצי האי קרים. בנובמבר 1941 הודח מתפקידו והואשם ברשלנות פיקודית. הוא נעצר, נחקר ובסוף שוחרר ממעצר בינואר 1942. מונה לתפקיד לא פיקודי במטה הצי. ביולי 1942 מונה לראש מטה של בסיס לנינגרד. תכנן וניהל את החלק הימי של מבצע לפריצת את המצור על לנינגרד באוגוסט-אוקטובר 1942. המבצע בסופו של דבר לא הצליח ובר הועבר מתפקידו. הוא מונה לראש מטה של שייטת ספינות קרב באגם לדוגה. הוא מילא את התפקיד עד למרץ 1944, אז מונה למפקד בסיס לנינגרד. ביולי 1944 הועלה לדרגת קונטר-אדמירל. בדצמבר 1944 מונה לסגן יושב ראש הוועדה לפירוק פינלנד מנשק (בהתאם להסכם לסיום המלחמה בין פינלנד לבעלות הברית היא התחייבה למסור את כל הנשק הכבד לברית המועצות). באפריל 1945 מונה לראש המטה של הצי הבלטי.

אלכסנדר אלכסנדרוב נהרג בתאונה אווירית ליד טאלין ב-12 בינואר 1945. נקבר בלנינגרד

## קישורים חיצוניים
* ביוגרפיה של אלכסנדרוב 
* אודות אלכסנדר אלכסנדרוב באתר המוקדש ללחמים יהודים בכוחות המזוינים של רוסיה וברית המועצות במאה ה-20 

קטגוריה:יהודים אנשי הצבא האדום במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:יהודים בכוחות המזוינים של ברית המועצות
קטגוריה:אנשי הצבא האדום במלחמת האזרחים ברוסיה
קטגוריה:סובייטים במלחמת האזרחים בספרד
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום
קטגוריה:מעוטרי עיטור נחימוב
קטגוריה:מעוטרי עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה
קטגוריה:אדמירלים סובייטים
קטגוריה:אדמירלים יהודים
קטגוריה:סובייטים שנהרגו בתאונות אוויריות
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1900
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1946
קלי מוריסון

**קלי לואיז מוריסון** (באנגלית: **Kelly Louise Morrison**; נולדה ב-2 בפברואר 1969) היא פוליטיקאית אמריקאית המכהנת כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השלישי של מדינת מינסוטה. בשנים 2023–2024 הייתה חברת הסנאט של מינסוטה, ולפני כן הייתה חברת בית הנבחרים של מינסוטה מ-2019 ועד לתחילת כהונתה בסנאט המדינתי ב-2023.

## ביוגרפיה
מוריסון נולדה במיניאפוליס שבמינסוטה. היא למדה בבית הספר היסודי ג'פרסון במיניאפוליס וסיימה את לימודיה התיכוניים בתיכון בלייק. לאחר מכן החלה ללמוד באוניברסיטת ייל, שם השלימה לימודי תואר ראשון בהיסטוריה. אחר כך השלימה את דרישות לימודי הקדם-רפואה באוניברסיטת בוסטון וקיבלה תואר דוקטור לרפואה מאוניברסיטת קייס וסטרן ריזרב. מוריסון היא רופאה מומחית למיילדות וגינקולוגיה.

בבחירות 2018 נבחרה מוריסון לראשונה אל בית הנבחרים של מינסוטה, כשגברה על מועמדת המפלגה הרפובליקנית סינדי פיו. היא נבחרה לתקופת כהונה שנייה בבחירות 2020. מוריסון ייצגה את המחוז 33B, הכולל חלקים ממחוזות הנפין וקרוור. במהלך מושב 2021–2022 שימשה מוריסון כסגנית יושב ראש הסיעה הדמוקרטית בבית הנבחרים.

בעקבות חלוקה מחדש של מחוזות הבחירה לקראת בחירות 2022, הודיעה מוריסון כי תתמודד לסנאט של מינסוטה במחוז הבחירה ה-45 שנוצר מחדש זה עתה. היא זכתה לתמיכתם של יו"ר בית הנבחרים של מינסוטה מליסה הורטמן ושל חבר הקונגרס דין פיליפס. לאחר שהמפלגה הדמוקרטית במינסוטה בחרה לתמוך במוריסון מאשר בסנאט המכהנת אן ג'ונסון סטיוארט, זכתה מוריסון בפריימריז ויריבתה הודיעה כי לא תתמודד נגדה בבחירות המקדימות ואף תמכה במועמדותה. בבחירות הכלליות ניצחה מוריסון את המועמדת הרפובליקנית קתלין פווק. במהלך מושב 2023–2024 שימשה מוריסון כסגנית יושב ראש הסיעה הדמוקרטית בסנאט.

מוריסון התפטרה מהסנאט של מינסוטה ב-6 ביוני 2024 כדי להתמקד במסע הבחירות שלה לבית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס השלישי של מינסוטה. ב-9 בנובמבר 2023 הודיעה מוריסון כי תתמודד לקונגרס לאחר שנציג המחוז המכהן, דין פיליפס, החליט להתמודד מול נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן בבחירות המקדימות לנשיאות ארצות הברית במפלגה הדמוקרטית 2024. מוריסון הביעה תמיכה חזקה בביידן, אותו כינתה "נשיא מחולל שינוי".

מוריסון ופיליפס תמכו זה בזה בבחירות קודמות, ומוריסון כינתה אותו "חבר טוב". בהכרזה שלה הדגישה מוריסון את פעילותה לחקיקה בעד זכות הבחירה, וציינה כי תהיה הרופאה הגינקולוגית-מיילדת היחידה בקונגרס אם תיבחר. מסע הבחירות שלה קיבל את תמיכתם של מחוקקים מדינתיים, מושל מינסוטה לשעבר מארק דייטון, חברת הקונגרס לואיס פרנקל והארגון רשימת אמילי. בבחירות הכלליות גרפה מוריסון 58.43% מקולות הבוחרים ונבחרה לקונגרס האמריקאי.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מינסוטה
קטגוריה:מיניאפוליס: אישים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת ייל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ייל
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת קייס וסטרן ריזרב
קטגוריה:בוגרי בית הספר לרפואה באוניברסיטת קייס וסטרן ריזרב
קטגוריה:חברי בית המחוקקים של מינסוטה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית ממינסוטה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-119 של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1969
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1969
נתניאל דייאל

**נתניאל בארקסדייל דייאל** (באנגלית: **Nathaniel Barksdale Dial**; 24 באפריל 1862 – 11 בדצמבר 1940) היה חבר הסנאט של ארצות הברית מטעם קרוליינה הדרומית בין השנים 1919 עד 1925.

## ביוגרפיה
דייאל נולד ב-24 באפריל 1862 ליד לורנס, קרוליינה הדרומית, ולמד בבתי הספר הציבוריים, ריצ'מונד קולג' (וירג'יניה) ובאוניברסיטת ואנדרבילט. הוא למד משפטים באוניברסיטת וירג'יניה בשארלוטסוויל, התקבל ללשכת עורכי הדין ב-1883, והחל לעסוק במקצוע בלורנס. הוא היה ראש עיריית לורנס מ-1887 עד 1891 ושוב ב-1895; הוא דחה את תפקיד הקונסול לציריך, שווייץ, שהוצע לו על ידי הנשיא גרובר קליבלנד ב-1893. דייאל עסק בבנקאות ובמפעלי ייצור שונים, ונכשל בניסיונו להיבחר לסנאט של ארצות הברית ב-1912; עם זאת, הוא נבחר ב-1918 כדמוקרטי לסנאט של ארצות הברית וכיהן מ-4 במרץ 1919 עד 3 במרץ 1925. הוא נכשל בניסיונו להיבחר מחדש ב-1924 וב-1925 היה חבר בוועדה לדיווח על השימוש במפעלי הניטראט ב־מאסל שולס, אלבמה. הוא חידש את עריכת הדין בקרוליינה הדרומית ובוושינגטון הבירה, וגם את מפעלי הייצור לשעבר שלו בקרוליינה הדרומית. דייאל מת בוושינגטון הבירה ב-11 בדצמבר 1940 ונקבר בבית הקברות בעיר לורנס.

## קישורים חיצוניים

*
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קרוליינה הדרומית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ואנדרבילט
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת וירג'יניה
קטגוריה:ראשי עיריות בקרוליינה הדרומית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מקרוליינה הדרומית
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1862
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1940
שמואל וילייסיד

רבי **שמואל בן וילייסיד** (לעיתים: **ויליסיד;** סביב ה'ש"ל, 1570 - סביב ה'שצ"ה, 1635) היה דיין ופוסק הלכה בולט בקושטא בראשית המאה השבע עשרה.

## קורותיו
נולד בניקופול לאביו רבי אברהם ששימש ברבנות בעיר. לימים כיהן ברבנות קושטא, נשא ונתן בהלכה עם חביריו הרבנים רבי אברהם מוטאל, מהר"ם די בוטון, מהריט"ץ ורבי יעקב אבולעפיה ועוד. כמו כן נשא ונתן בהלכה עם מהרי"ט, לעיתים כשלא הגיעו לעמק השווה, שלחו את דבריהם למהרח"ש רבה של סלוניקי. וכן ישב כדיין שלישי בבית הדין בראשות מהרי"ט (דיין ראשון), לצד רבי יום טוב בן יעיש (דיין שני), ורבי יצחק בן פראג (דיין רביעי). רבי חיים בנבנישיתי מזכיר בחיבוריו עשרות פעמים את פסיקותיו והנהגותיו ונשא ונתן עמו בהלכה בבחרותו. מתלמידיו ידועים רבי משה בנבנשיתי ורבי דוד אגוזי שלימים ישמשו ברבנות קושטא. השתתף בפולמוס הכשר גט אחד, וחלק על חבירו המהרי"ט שהכשיר את הגט. לדעת רבי שמואל הגט היה פסול. לדעתו הצטרפו רבי שלמה קארו (בנו של ה'בית יוסף'), רבי אב המון, ורבי דוד אגוזי. ויכוח זה זכה לסקירה מקיפה בספר 'מלחמת מלכים' כתב יד.

### משפחתו
בנו של רבי שמואל נשא את אחותו של רבי חיים בנבנישתי בעל 'כנסת הגדולה'. בנם היה רבי אברהם ויליסיד שהתכתב עם דודו רבי חיים בנבנישתי.

## חיבוריו
* **שאלות ותשובות -** חלקם בכתבי יד וחלקם נדפסו בספרי חכמי דורו.
* **הגהות לשו"ת הרדב"ז -** נזכרו ב'כנסת הגדולה'.

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשוני האחרונים
קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: רבנים
קטגוריה:רבנים ספרדיים
קטגוריה:רבנים טורקים
קטגוריה:איסטנבול: רבנים
חבייתכ ביסייף

"**חבייתכ ביסייף**" (במקור בערבית: "**حبیتك بالصیف**"; בעברית: "**אהבתיך בקיץ**") - הוא שיר ערבי בניב הלבנוני הידוע בביצועה של הזמרת הלבנוני פיירוז. השיר נכתב והולחן על ידי האחים רחבאני.

פיירוז ביצעה את השיר הזה לראשונה במסגרת שירי המחזה "יעיש יעיש" בשנת 1970, ולאחר מכן בסיבוב ההופעות שלה בארצות הברית של אמריקה בשנת 1971.

בשנת 1973, הזמר הצרפתי ז'אן פרנסואה מיכאל שר את שירו המפורסם Coupable עם לחן זהה לשיר זה, אך עם מילים צרפתיות שונות.

## הרקע לשיר
בראיון ברדיו סיפר אסי ראחבני, בעלה של פיירוז את סיפור השיר "אהבתיך בקיץ", ואמר: " פיירוז לא שוכחת את העלבונות, לא משנה כמה זניחים הם היו. עוד לפני שהתחתנו, קבענו תור להקלטת שיר ואני איחרתי לפגישה. במקרה ירד גשם באותו יום, וזאת בזמן שפיירוז חיכתה לי על המדרכה. היא המשיכה להזכיר לי זאת במשך 20 שנה. לימים מצאתי את עצמי כותב לה שיר בו אני אומר: "אהבתי אותך בקיץ, אהבתי אותך בחורף, ואהבתי אותך בקיץ ואהבתי אותך בחורף". "אחר כך שינינו את זה לצורת זכר בגוף שלישי, כדי להתאים את השיר לפיירוז".

## טקסט השיר
להלן הטקסט המקורי והתרגום של הבית הראשון והפזמון:




## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים
*
*
*
*
* – גרסה עברית בתרגום משה חורש
*השיר בביצוע תמר שאוקי במוזיאון אומנות האסלאם, 2022
*תרגום לעברית של פרופ' יוסי יונה
*תרגום נוסף לעברית באתר "מדרסה"

קטגוריה:שירי זהבה בן
קטגוריה:שירים בערבית
קטגוריה:שירי אהבה
קטגוריה:שירים על הקיץ
חרכת אנסאר אללה אל-אופיא

**חרכת אנסאר אללה אל-אַוְפִיַא** (בערבית: **حركة أنصار الله الأوفياء**, בתעתיק מדויק: **חרכת אנצאר אללה אלְאַוְפִיַאא**') היא קבוצה שיעית מיליטנטית, שבסיסה בעיראק וממומנת על ידי איראן כחלק מציר ההתנגדות וההתנגדות האסלאמית בעיראק. הארגון הוגדר כארגון טרור על ידי מחלקת המדינה של ארצות הברית ב-17 ביוני 2024, בגין תקיפת חיילים אמריקאים ובסיסים של ארצות הברית בירדן ובסוריה.

## היסטוריה
המיליציה נוסדה בשנת 2013 כקבוצה פוליטית בנפת מייסאן בשם "כיאן א-סדק ואל-עטאא" לפני שהפכה לחטיבה של ארגון אל-חשד א-שעבי בשנת 2014. הקבוצה עדיין נשארה עצמאית פוליטית ונפרדת מפעולותיה הצבאיות, תחת השם חרכת א-סדק ואל-עטאא. המיליציה ביצעה פעולות טרור בעיקר נגד בסיסים וחיילים של צבא ארצות הברית במזרח התיכון ומול הכוחות הדמוקרטיים הסוריים בזמן מלחמת האזרחים בסוריה. חרכת אנסאר אללה אל-אופיא היא בעלת ברית של כוח קודס של משמרות המהפכה האיראניים ומבצעת התקפות בשמם.

ב-17 ביוני 2024 הכריזה מחלקת המדינה של ארצות הברית על המיליציה כארגון טרור ועל מנהיג הארגון, חיידר מוזהֶר מאלכ א-סעידי, כמחבל עולמי, בעקבות תקיפת חיילים אמריקאים ובסיסים של ארצות הברית בירדן ובסוריה והתקפות נגד ישראל במהלך מלחמת חרבות ברזל, שרבות מהן הגיעו מדרום בגדאד. בתגובה להכרזה כארגון טרור, מנהיג הקבוצה לעג לארצות הברית וקבע כי ההכרזה היא "אות כבוד" לארגון.

## הערות שוליים

קטגוריה:ארגונים שהוגדרו על ידי ארצות הברית כארגון טרור
קטגוריה:ציר ההתנגדות
קטגוריה:אנטי אמריקניזם
קטגוריה:ארגוני טרור שיעיים
קטגוריה:שנות ה-2010 בעיראק
קטגוריה:שנות ה-2020 בעיראק
נשיקה אחרונה (אלבום)

"**נשיקה אחרונה**" הוא אלבום האולפן השני של הזמרת הישראלית ליאת בנאי. האלבום יצא לאור בשנת 1995, בהוצאת חברת התקליטים אבי גואטה הפקות בע"מ. את האלבום הוציאו בפורמט של תקליטור וקלטת שמע ובמרוצת השנים היה זמין להורדה דיגיטלית והועלה לסטרימינג. שתי עטיפות קיימות.

באלבום נכלל הלהיט "נשיקה אחרונה", שהוא דואט עם אבי ביטר. בנוסף, בלטו "אין לך מילה" ו"מתחרטת על טעויות".

## רקע
לאחר יציאת אלבום הבכורה של ליאת בנאי "אבא סליחה טעיתי" (1994), יצא אלבום האולפן השני שלה "נשיקה אחרונה", שיר הנושא הוא הדואט השני שביצעה עם אבי ביטר, שירים מוכרים מתוך האלבום הם "אין לך מילה" ו"מתחרטת על טעויות". כמו כן, נכללו באלבום שירים נוספים כדוגמת "אהבה ומשחקים" ו"לנצח לאהוב".

באותה שנה יצא הדואט "אהבה שלא נגמרת" בשיתוף עם הזמר ליאור נרקיס, איתו הייתה במערכת יחסים באותן שנים.

## רשימת רצועות

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי ליאת בנאי
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי חברת אבי גואטה הפקות בע"מ
המוזיאון היהודי באוסלו

**המוזיאון היהודי באוסלו** (בנורווגית: **Jødisk Museum i Oslo**) הוא מוזיאון בנושא יהדות נורווגיה הממוקם באוסלו, בירת נורווגיה.

הוא הוקם כקרן בשנת 2003, בתמיכת הקהילה היהודית במדינה ומוזיאון העיר אוסלו .

המוזיאון נפתח ב־8 בספטמבר 2008 על ידי הוקון, נסיך נורווגיה, ברחוב שער קאלמיירס, בו היה בית כנסת בין 1921 ל־1942. בנוסף, רבים מהיהודים שהיגרו למדינה מהמדינות הבלטיות התגוררו ברחוב זה.

בשנת 2014 היה מועמד לתואר ״מוזיאון השנה״ של KODE-TV יחד עם מוזיאון טלמרק .

## ראו גם
* יהדות נורווגיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אוסלו: מבנים
קטגוריה:יהדות נורווגיה
קטגוריה:נורווגיה: מוזיאונים
קטגוריה:אירופה: מוזיאונים בנושא יהדות
כהן משוח

**כהן משוח** הוא כהן שהתמנה לתפקידו באמצעות משיחה בשמן המשחה.
כריסטי בנט

**ויליאם כריסטי בנט הבן** (באנגלית: ****; 26 בדצמבר 1879 – 30 במרץ 1951) היה פוליטיקאי חבר המפלגה הדמוקרטית שייצג לזמן קצר את מדינת קרוליינה הדרומית בסנאט של ארצות הברית ב-1918.

## ביוגרפיה
בנט נולד ב-26 בדצמבר 1879 באבוויל שבקרוליינה הדרומית, ולמד בבתי הספר הציבוריים בצעירותו, ומאוחר יותר למד בקולג' של צ'ארלסטון, באוניברסיטת קרוליינה הדרומית ובאוניברסיטת וירג'יניה, שם השלים את לימודיו ב-1902. 

הוא שיחק פוטבול מכללות כגארד באוניברסיטת קרוליינה הדרומית והצטיין כתאקל (Tackle) באוניברסיטת וירג'יניה, שם נבחר לנבחרת ה-All-Southern בשנת 1901.

בנט עבד כמאמן פוטבול בקרוליינה הדרומית בשנים 1903 ו-1907.  הוא סייע למאמן ולחברו לקבוצת וירג'יניה, בוב ויליאמס, בשנת 1902, כאשר קרוליינה הפתיעה את קבוצת קלמזון של ג'ון הייזמן.

הוא למד משפטים, ועם קבלתו ללשכת עורכי הדין החל לעסוק במקצוע בקולומביה, קרוליינה הדרומית, ב-1903. הוא מונה לתובע המחוזי של המחוז השיפוטי החמישי בשנת 1908, ולאחר מכן כיהן כתובע העירוני של קולומביה מ-1910 עד 1912. הוא היה מזכיר ועדת המדינה הדמוקרטית שלוש פעמים.

ב-6 ביולי 1918 מונה לחבר הסנאט של ארצות הברית כדי למלא את כהונתו של בנג'מין טילמן, שמת במהלך תפקידו. הוא כיהן עד 5 בנובמבר, אז נבחר מחליף לתפקיד; בנט עצמו לא הצליח להיבחר באותן בחירות למילוי המושב הפנוי. בתקופתו הקצרה בסנאט, כיהן בנט כיושב ראש הוועדה לבנקים לאומיים; עם תבוסתו, חזר לעבוד כמאמן פוטבול.

משנת 1915 היה חבר במועצת הנאמנים של בית החולים הלאומי של קרוליינה הדרומית, לאחר מכן מונה ליושב ראש המועצה, וכיהן בתפקיד זה עד 1946.

במהלך מלחמת העולם השנייה עמד בנט בראש ועדת כספי המלחמה בקרוליינה הדרומית.

הוא כיהן כיו"ר ועדת השימוע לאויבים זרים במחוז המזרחי של המדינה במותו; הוא מת ב-30 במרץ 1951 בקולומביה שבקרוליינה הדרומית, ונקבר בבית הקברות אלמווד. בנט הול, אכסניית מגורים באוניברסיטת קלמסון, נקראה על שמו.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קרוליינה הדרומית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קרוליינה הדרומית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מקרוליינה הדרומית
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1879
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1951
מגדל סטיינווי

**מגדל סטיינוויי** (באנגלית: **Steinway Tower**, נקרא גם **111 West 57th Street**) הוא גורד שחקים סופר גבוה במידטאון מנהטן בעיר ניו יורק שבארצות הברית. הוא בניין המגורים השני בגובהו בעולם, הכולל 84 קומות, ומתנשא לגובה של 435 מטר. נכון לשנת 2025, זהו הבניין השלישי בגובהו בניו יורק, לאחר מגדל החירות ומגדל סנטרל פארק, והרביעי בגובהו בארצות הברית. הוא מגדל העיפרון הדק ביותר בעולם עם יחס דקיקות של 24:1.

המגדל נבנה על ידי JDS Development Group ו-Property Markets group וממוקם ב"שורת המיליארדרים" בחלק הצפוני של רחוב 57, בקרבת השדרה השישית.

## ראו גם
* רשימת הבניינים הגבוהים בניו יורק
* מרסן מסה מתכווננת

## קישורים חיצוניים
 
* 
* מגדל סטיינווי באתר משרד האדריכלים SHoP אדריכלים 
* מגדל סטיינווי באתר משרד המהנדסים WSP Global (הנדסת מבנים)
* מגדל סטיינווי באתר משרד המהנדסים בורו הפולד (הנדסת חזיתות) 
* מגדל סטיינווי באתר המועצה לבניינים גבוהים וסביבת מחיה עירונית (CTBUH)
* מגדל סטיינווי באתר JDS דוולופר גרופ
* מגדל סטיינווי באתר פרופרטי מארקצס גרופ

קטגוריה:מנהטן: גורדי שחקים
ויליאם פגס פולוק

**ויליאם פגס פולוק** (באנגלית: **William Pegues Pollock**; 9 בדצמבר 1870 – 2 ביוני 1922) היה חבר הסנאט של ארצות הברית מטעם קרוליינה הדרומית.

## ביוגרפיה
פולוק נולד ב-9 בדצמבר 1870 ליד צ'רו, קרוליינה הדרומית, ולמד בבתי ספר ציבוריים ופרטיים ובאוניברסיטת קרוליינה הדרומית בקולומביה. הוא סיים את המחלקה למשפטים של האוניברסיטה בשנת 1891 ושימש כפקיד הוועדה על מחוז קולומביה בבית הנבחרים של ארצות הברית בין השנים 1891 ל-1893. הוא התקבל ללשכת עורכי הדין בשנה האחרונה ללימודיו והחל לעסוק במקצוע בצ'רו. הוא עסק גם בחקלאות, וכיהן כחבר בית הנבחרים של קרוליינה הדרומית מ-1894 עד 1898.

פולוק שימש כאלקטור לנשיאות מטעם המפלגה הדמוקרטית בבחירות 1900 ונבחר לבית הנבחרים של קרוליינה הדרומית ב-1902, 1904 ו-1906. הוא לא הצליח להיבחר לקונגרס ה-62, אך נבחר ב-5 בנובמבר 1918, כדמוקרטי לסנאט של ארצות הברית כדי למלא את המושב שהתפנה בשל מותו של בנג'מין ר. טילמן וכיהן מ-6 בנובמבר 1918 עד 3 במרץ 1919. במהלך כהונתו בסנאט הוא כיהן כיושב ראש הוועדה לבנקים לאומיים (הקונגרס ה-65).

ויליאם פולוק חידש את עיסוקו בעריכת דין בצ'רו ונפטר שם ב-2 ביוני 1922; הוא נקבר בבית הקברות סנט דייוויד.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קרוליינה הדרומית
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת קרוליינה הדרומית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מקרוליינה הדרומית
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1870
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1922
באיאו

ממוזער|'''לואיז גונזאגה דו נסימנטו''' (1912-1989), זמר ברזילאי חשוב ומפורסם, הידוע גם '''כמלך הבאיאו''' הברזילאי.
**באיאו** (בפורטוגזית: **Baião**) הוא ריקוד ומקצב בעל השפעה רבה במוזיקה של צפון-מזרח ברזיל (música nordestina). מקצב בסיסי זה בשילוב עם כלי נגינה שונים עומד בבסיס רוב הסגנונות של צפון-מזרח ברזיל: פורו, קוקו, סירנדה ואמבולאדה. מקורו של הבאיאו, בריקוד העממי באיאנו, שמקורו במדינת באהיה והוזכר לראשונה בשנת 1842. כלי הנגינה האופייניים לבאיאו הם הפנדיירו, הזבומבה (תוף בס) , האקורדיון (סנפונה), המשולש והגיטרה (ויאולה).

מוזיקאי חשוב בז'אנר זה היה לואיס גונזגה  (1912-1989) מהעיר אקסו  (Exu), שבמדינת פרנמבוקו בברזיל.

## המוזיקה של צפון-מזרח ברזיל
מוזיקה צפון-מזרחית היא מונח גנרי לכל מוזיקה פופולרית מהאזור הגדול של צפון-מזרח ברזיל, כולל אזורי החוף ופנים הארץ. המקצבים איטיים יותר ונגזרים מגיטרות במקום מכלי הקשה כמו בשאר ברזיל - באזור זה, מקצבים אפריקאים ומלודיות פורטוגזיות משולבים ליצירת מרקאטו ופורו. המשפיע ביותר, האזור סביב מדינות פרנמבוקו והמדינות השכנות לה.

## מקור הבאיאו
הבאיאו, וז'אנרים דומים כגון הבאיאנו והאבאיאנאדה, מקורם ככל הנראה במאה ה-19 כמוזיקת ריקודים חברתית ותבנית מוזיקלית באזורים כפריים בצפון מזרח ברזיל בקרב אוכלוסיית המסטיזו. מקור השם קשור ככל הנראה עם מדינת באהיה. המוזיקה וקטעי הריקוד של הבאיאו הושפעו מסגנונות אפרו-ברזילאיים.  צורה עירונית של הבאיאו נוצרה והפכה לפופולרית ברחבי המדינה בשנות ה-40 של המאה ה-20 על ידי לואיס גונזגה, ששילב מגינה בוויולה  (גיטרה עממית בעלת עשרה מיתרים) עם מקצב תופים של זבומבה  (תוף בס) ותופי פנדיירו. בשנות ה-50 וה-60 של המאה ה-20 הוא הפך לסמל לאומי של צפון-מזרח ברזיל, כאשר מיליוני תושבים מצפון ברזיל היגרו לדרום (במיוחד לסאו פאולו) בחיפוש אחר עבודה. באיאו אינו פופולרי כמו סמבה או בוסה נובה, אך הוא השפיע על מוזיקאים חשובים בני זמננו, כמו ז'ילברטו ז'יל. שירי הבאיאו מדברים על אהבה ועל היופי הטבעי והבעיות של תושבי צפון-מזרח ברזיל. הם מסופרים בדרך כלל מנקודת מבט גברית, לעיתים קרובות בסלנג ובמבטא צפון-מזרחי כבד.

## ראו גם
* פורו (ריקוד)
* טרופיקליה

## קישורים חיצוניים
* '''Baião''', באתר Encyclopedia.com (**באנגלית**)
*  (**באנגלית**)
*  (**באנגלית**)
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ברזיל: תרבות
קטגוריה:מוזיקה ברזילאית
קטגוריה:סגנונות מוזיקליים
קטגוריה:מחול
קטגוריה:מוזיקה לטינו-אמריקאית
קטגוריה:אתנומוזיקולוגיה
קטגוריה:מילים וביטויים בפורטוגזית
פורמולה 2 עונת 2025

**עונת 2025 בפורמולה 2** הייתה העונה התשיעית של אליפות הפורמולה 2 המאורגנת על ידי הפדרציה הבינלאומית לרכב (FIA). קטגוריית מרוצי הפורמולה 2 מדורגת כרמה השנייה של מרוצי מכוניות גלגל-פתוח אחרי הפורמולה 1 בהתאם לתוכנית השלבים הגלובלית. אירועי האליפות התנהלו במקביל לאירועים נבחרים של הקטגוריה הבכירה.

לאונרדו פורנרולי זכה באליפות הנהגים. קבוצת Invicta Racing זכתה באליפות הקבוצתית שנה שנייה ברציפות.

## קבוצות ונהגים

## רשימת מרוצים

## שיטת הניקוד
הנקודות ניתנות לעשרת הנהגים המהירים במרוץ המלא ולשמונת הנהגים המהירים במרוץ הספרינט. שתי נקודות נוספות ניתנות לנהג המזנק מהפול פוזישן במרוץ המלא. נקודה נוספת מוענקות לנהג שקובע את זמן ההקפה המהירה בכל אחד משני המרוצים, בתנאי שסיים באחד מעשרת המקומות הראשונים.

הזינוק למרוץ הספרינט נקבע בהתאם לסדר הסיום של מרוץ הפתיחה, כאשר שמונה המקומות הראשונים נקבעים בסדר הפוך לתוצאות שמונה הנהגים הראשונים במרוץ הפתיחה, כך שנהג שהגיע למקום שמיני במרוץ הפתיחה יזנק מהמקום הראשון במרוץ הספרינט. לא מוענקות נקודות נוספות על זינוק מהפול פוזישן במרוץ זה.
### מרוץ מלא

### מרוץ ספרינט

### אליפות הנהגים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:עונות בפורמולה 2
קטגוריה:תחרויות ספורט מוטורי ב-2025
הונג

קטגוריה:שמות משפחה סיניים
קטגוריה:שמות משפחה קוריאניים
תדליקו את האור (שיר)

"**תדליקו את האור**" הוא סינגל שהוקלט על ידי משה פרץ ודנה אינטרנשיונל. הוא יצא לאור ב-8 בדצמבר 2024 דרך חברת התקליטים MP כסינגל המוביל מתוך המיני-אלבום הראשון של פרץ, "תדליקו את האור".

## רקע וכתיבה
לפני יציאת השיר ציין פרץ כי אהב מאוד את הסדרה "דנה קמה", שתיעדה את חייה של אינטרנשיונל. בהמשך נפגשו השניים בצילומי התוכנית "MKR המטבח המנצח" והסכימו לשתף פעולה בשיר חדש.

"תדליקו את האור" מתאר מפגש בין סגנונות החיים השונים בישראל, תוך הדגשת המגוון והשוויון שביניהם. הפזמון "תדליקו את האור בתל אביב" משמש כמטפורה לתפיסה של עירוניות, פתיחות ואחדות. הבית הראשון מבטא את המתח בין הדמות ה"צפונבונית" המייצגת סגנון ומעמד עירוני, לבין הדובר ה"טברייני האסלי", שמדגיש את השורשים האותנטיים והפשוטים מהפריפריה.

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי משה פרץ
קטגוריה:שירי דנה אינטרנשיונל
קטגוריה:דואטים
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי משה פרץ
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי הראל סנדרוסי
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי אסי טל
קטגוריה:שירים על תל אביב-יפו
יפעתן משובץ

**יפעתן משובץ** (שם מדעי: *Halichoeres hortulanus*) הוא מין של דג השייך לסוג יפעתן ולמשפחת השפתוניים. משמעות השם המדעי של הדג היא בשל קשקשיו המזכירים תשבץ.

## מידע כללי
אורכו של יפעתן משובץ עד 20 סנטימטרים אך האורך המרבי הוא 30 סנטימטרים. הדג בעל גוף מוארך ופחוס צדדים. הראש מחודד ובסופו נמצא הפה. העיניים קטנות ובצבע אדום. סנפירי הגב והשת ארוכים. שולי סנפיר הזנב כמעט ישרים. הראש ירקרק ועליו פסים בצבע ורוד. הגוף בצבע ירוק ולאורך כל צד 9 עד 11 שורות של כתמים בצבע שחור או כחול היוצרים דגם של לוח שחמט. בקדמת הגב מכל צד יש כתם בצבע צהוב שמאחוריו צמוד כתם שחור. כתם זה מתפשט גם לסנפיר הגב שרובו ורוד מנוקד בירוק. בסנפיר הזנב יש אזור צהוב שהקצה שלו ורוד-אדום ולעיתים שחור. הדג ניזון מחסרי חוליות שונים כמו קווצי עור, סרטנאים, תולעים ורכיכות. היפעתן לעיתים ניזון מחסרי חוליות שנחשפים אחרי חפירה של דגים אחרים בחול.

היפעתן המשובץ חי ב. תחום התפוצה שלו הוא ממפרץ אילת ומזרח אפריקה דרך מזרח אסיה ותת-היבשת ההודית עד לדרום-מזרח אסיה, אוסטרליה ואיים באוקיינוס השקט בשוניות אלמוגים עד לעומק 20 מטר.

כמו דגי שונית רבים מין זה מתחיל את חיו כנקבה ובהמשך הופך לזכר. השינוי מנקבה לזכר מתרחש כאשר אורכו של הדג מגיע ל-12.8 סנטימטרים. הנקבות בצבע כחול-תכלת לעומת הזכרים שהם בצבע ירוק. לדגים הצעירים שאורכם 3 עד 6 סנטימטרים יש חגורות וכתמים שחורים על רקע לבן ועין מדומה שחורה שמוקפת ברקע צהוב בחלק האחורי של סנפיר הגב.

מין זה תואר למדע ב-1801 על ידי החוקר ברנר-ז'רמין דה לספד (Bernard Germain de Lacépède ).

מצב השימור של דג זה הוא ללא חשש על פי הרשימה האדומה של IUCN.

## קישורים חיצוניים

*

## הערות שוליים

קטגוריה:שפתוניים
קטגוריה:דגים במפרץ אילת
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ברנר-ז'רמין דה לספד
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1801
קטגוריה:דגי ים במזרח אפריקה
קטגוריה:דגי ים בתת-היבשת ההודית
קטגוריה:דגי ים בדרום-מזרח אסיה
קטגוריה:אוסטרליה: דגי ים
סילבר פנדה

**סילבר פנדה** (באנגלית: **Silver Panda**) הוא צמד מוזיקלי בין-לאומי בתחום המוזיקה האלקטרונית, המתמחה בז'אנר טכנו מלודי. הצמד המורכב מהישראלי שלומי ברג ולאו ברסלוס (Leo Barcellos) זכה להצלחה בינלאומית ושיתף פעולה עם אמנים מובילים בתעשייה.
נכון לספטמבר 2025, הצמד מדורג במקום החמישי ברשימת האמנים הישראלים המושמעים ביותר בספוטיפיי עם 2.34 מיליון השמעות חודשיות.

## קריירה
סילבר פנדה הצליחו להתבלט בזכות שיתופי פעולה עם אמנים כמו ג'ון סאמיט (John Summit), לייק מייק (Like Mike) וסוון (Sevenn), אשר סייעו להם להגיע למקום הראשון במצעד הכללי של Beatport. הישג זה הפך אותם לאחד השמות המרכזיים בז'אנר הטכנו המלודי.

בשנת 2024 נבחרו סילבר פנדה לאחד מעשרת האמנים המובילים בקטגוריית הטכנו המלודי של Beatport. באותה שנה יצאו לסיבוב הופעות עולמי, שכלל הופעות במועדונים ופסטיבלים ברחבי ארצות הברית, דרום אמריקה, אירופה ואסיה.
## סגנון מוזיקלי
הסגנון של סילבר פנדה הוא ייחודי בז'אנר האלקטרוני, המשלב בין סגנונות כמו מוזיקת טראנס טכנו, מוזיקת האוס פרוגרסיבי. המוזיקה שלהם מתאפיינת בביטים מקפיצים עם סאונד סינתטי.
יצירותיהם מושפעות בין היתר ממוזיקה קלאסית.

הרימיקס "Sweet Disposition" (במקור של להקת האינדי האוסטרלית The Temper Trap) הוא היצירה המצליחה ביותר של סילבר פנדה, המייצגת את השילוב הייחודי שלהם בין טכנו ופופ. היצירה צברה למעלה מ-50 מיליון השמעות בפלטפורמות הסטרימינג השונות, כולל Spotify ו-Apple Music, וממוקם במקום ה-31 ברשימת השירים הישראליים המושמעים ביותר בספוטיפיי עם למעלה מ-41 מיליון השמעות נכון לדצמבר 2024.

בנוסף לעשייתם המוזיקלית, סילבר פנדה הקימו את הלייבל Panda Lab Records, ב-2022. הלייבל הפך בתוך שנה בלבד ללייבל הטכנו המלודי המוביל במצעדי Beatport.

ב-2025 חברו סילבר פנדה אל מובי ויחד הוציאו רמיקס לשיר "Lift Me Up" 

## קישורים חיצוניים

* עמוד הלייבל "פנדה לאב רקורדס" בביטפורט
* 
* 
*

## הערות שוליים

קטגוריה:מוזיקאים ישראלים
קטגוריה:יוצרי מוזיקת טראנס
בישה

**בישה** (בערבית: **بيشة**) היא עיר במחוז עסיר שבדרום-מערב ערב הסעודית. על פי מפקד האוכלוסין האחרון משנת 2022, התגוררו בעיר 115,537 בני אדם.

## חקלאות
לאזור בישה יש חשיבות חקלאית גדולה בשל פוריות הקרקע, מים בשפע וגידול דקלים. באזור ישנם כ-3,000,000 עצי דקל מזנים שונים. הפירות נמכרים בהרחבה לערים בסביבה. בנוסף, גדלים באזור ענבים, סוגים שונים של דגנים, פירות וירקות. לכן, היא החליטה לבנות את המלך פהד בן עבדול דיר בוואדי בישה.

במטרה לתמוך בפעילות החקלאית באזור הוחלט לבנות בעמק בישה את סכר המלך פהד. הדבר גרם למחסור במי שתייה נקיים וחלק ניכר מתפוקת הסכר הופנתה לצורכי שתייה, דבר שהביא לירידה חדה בתפוקה החקלאית.

## הערות שוליים

קטגוריה:ערב הסעודית: ערים
הדרך לאילת

**הדרך לאילת** הוא סרט ישראלי משנת 2022 אשר כתב וביים יונה רוזנקיאר.

## עלילה
בן, מובטל וסובל מדיכאון, מגיע עם אשתו ובנו לבקר את אביו, אלברט, בקיבוץ בצפון בו גדל, במטרה להחתים את אביו על כתב תביעה להשבת הדירה של הוריו של אלברט בוורשה. הוא מגלה שאלברט התערב שיוכל לנהוג על טרקטור כל הדרך לאילת ועקב כך נאלץ להצטרף למסע.
## הפקה
**הדרך לאילת** הוא סרטו השני של יונה רוזנקיאר ובו גם מככב אחיו, יואל רוזנקיאר (גם אחיהם מיכה משתתף בסרט בתפקיד אחיו של בן). רוזנקיאר רצה ליצור סרט מסע על אב פוסט טראומטי וכן ליצור מחווה לאביו שהיווה השראה לחלק ממאפייני וההיסטוריה של דמותו של אלברט. הסרט צולם במשך 19 ימים והופק על ידי מפיק הקולנוע הישראלי קובי מזרחי בקו-פרודוקציה ישראלית שווייצרית ובהשתתפות רוב הצוות מסרט הביכורים של רוזנקיאר, הצלילה.

## דמויות

## פרסים
בטקס פרסי אופיר לשנת 2022 היה הסרט מועמד לאחד עשר פרסים: "הסרט הטוב ביותר", ל"תסריט המקורי הטוב ביותר" (יונה רוזנקיאר), "העריכה הטובה ביותר" (אור לי-טל), "הליהוק הטוב ביותר" (חמוטל זרם-קסטל), "המוזיקה המקורית הטובה ביותר" (ישראל ברייט), "העיצוב האמנותי הטוב ביותר" (יונתן ברסקין), "הצילום הטוב ביותר" (עודד אשכנזי), "השחקן הטוב ביותר" (יואל רוזנקיאר) "שחקנית המשנה הטובה ביותר" (אביבה נגוסה) ו"שחקן המשנה הטוב ביותר", **בו זכה [[שמואל וילוז'ני|שמואל וילוז׳ני]], בפרס אופיר הראשון בקריירה הענפה שלו**.

בפסטיבל הקולנוע ירושלים זכה הסרט בשלושה פרסים מרכזיים: הסרט הטוב ביותר, הצילום הטוב ביותר (עודד אשכנזי) והשחקן הראשי הטוב ביותר (שמואל וילוז׳ני).

בפסטיבל הקולנוע האמריקאי **[https://mysticfilmfestival.com/past-festivals/2024-festival/ Mystic Film Festival]** זכה הסרט בפרס ״הסרט הבינלאומי הטוב ביותר״.

## קישורים חיצוניים

* 
* פרק 85: הדרך לאילת - עם הבמאי יונה רוזנקיאר, פודקאסט "אוכלי סרטים"
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים ישראליים
קטגוריה:סרטי מסע
קטגוריה:סרטי 2022
קטגוריה:זוכי פרס וולג'ין
קטגוריה:אילת בקולנוע
קטגוריה:הקיבוץ בתרבות ובאמנות: סרטים
קטגוריה:זוכי פסטיבל הקולנוע ירושלים
איזבלה ובר

**איזבלה מ. ובר** (בגרמנית: **Isabella M. Weber**; נולדה ב-1987) היא כלכלנית גרמנייה.

## קריירה
ובר היא פרופסורית חברה לכלכלה באוניברסיטת מסצ'וסטס אמהרסט, אשר התפרסמה בעיקר בשל כתיבתה על ההשפעה של פיקוח מחירים. ובר קוראת לאימוץ מדיניות של פיקוח מחירים אסטרטגי, מתוך תפיסה לפיה רווחים עודפים מביאים לפגיעה בכלכלה והחרפת אינפלציה. ובר אף טוענת שלאחר מלחמת העולם השנייה פיקוח מחירים אסטרטגי היה חלק מארגז הכלים הלגיטימי, ואכן הביא לתוצאות חיוביות.

ובר התפרסמה לראשונה לאחר שפרסמה מאמר בעיתון הגרדיאן בדצמבר 2021, ובו קראה לפיקוח מחירים אסטרטגי ככלי לבלימת האינפלציה. המאמר עורר סערה בקרב כלכלנים, כאשר חלקם, כולל פול קרוגמן, התנצלו מאז וטענו כי אכן יש מקום לשקול בנסיבות המתאימות מכסות על מחירים.

הגותה הכלכלית של ובר גורסת כי יש התייחסות חסר לגורם אותו היא מכנה "אינפלציית המוכרים" (במקום להתמקד בריסון הביקושים). רעיונותיה קנו להם שביתה ונתקבלו בקרב קהילת מדעני הכלכלה בשנת 2023, בעיקר באירופה. בנוסף למכסות המחירים ולחקיקה נגד הפקעת מחירים ככלי למלחמה באינפלציה, היא תומכת גם במיסי Windfall (קרי, מיסים בשיעור גבוה יותר על רווחים בלתי צפויים ומידיים).

באחד מפרסומיה, בחנה ובר התבטאויות של הנהלות תאגידים, ומצאה כי קיומן של סיבות להעלאות מחירים נתפסה כדבר חיובי בקרב הנהלות תאגידים, שכן אלה תפסו זאת כהזדמנות להעלות מחירים מעבר לשיעור הנדרש לכיסוי ההאמרה בעלויות או באינפלציה. זאת, בניגוד למודל הכלכלי הקלאסי, לפיו התחרות אמורה להביא לכך שאינפלציה לא תביא לעלייה בשיעור הרווח של החברות.

## ראו גם
* עליית האינפלציה העולמית (2021 ואילך)

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כלכלנים גרמנים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה החופשית של ברלין
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת קיימברידג'
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קיימברידג'
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מניו סקול
קטגוריה:סגל אוניברסיטאות ומכללות בארצות הברית
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1987
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1987
חסות (ספר)

**חָסוּת** הוא רומן מאת הסופר הישראלי סמי מיכאל, שפורסם בשנת 1977 בהוצאת עם עובד. הרומן עוסק ביהודים וערבים חברי ארגון שמאל בישראל, ועלילתו מתרחשת בחיפה בשלושת הימים הראשונים של מלחמת יום הכיפורים. הרומן הוא למעשה רומן מפתח שרבות מהדמויות בו מייצגות דמויות אמיתיות מתנועות השמאל בישראל של התקופה; אהרן אמיר, למשל (תחת שם העט "יריב עיטם"), מציין כי "מי שמצוי מעט בהווי של מחנה רק"ח, ושל מחנה מק"י לפניו, ודאי יזהה בלי קושי את רוב הנפשות הפועלות ברומן ואת מעגלי היחסים ביניהן". מיכאל עצמו מיוצג על ידי דמותו של מורדוך בספר, וארנה מר מיוצגת על ידי דמותה של שושנה.

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי 1977
קטגוריה:רומנים בעברית
קטגוריה:מלחמת יום הכיפורים: ספרים
קטגוריה:חיפה בספרות
קטגוריה:ספרי ספריה לעם
קטגוריה:רומנים המתרחשים בישראל
קטגוריה:ספרי סמי מיכאל
זאבים

**זאבים** הוא אלבום הסולו השני של הזמרת והיוצרת אלונה דניאל.

אלבום זה ראה אור שנתיים לאחר צאת אלבום הבכורה "מסיבה במרתף הארמון" ושנה לאחר שטסה עם להקתה לסיבוב הופעות ברוסיה, שתועד על גבי הסרט הדוקומנטרי הנושא אף הוא את שם האלבום, "זאבים". את הסרט ביים סשה קליין והוא שודר לראשונה ברצועת תוכניות הילדים והנוער ב ב-20 בדצמבר 1992 (זאת על אף ששירי האלבום, בתוכנם, פנו לקהל בוגר ולא היו מיועדים לילדים).

את כל השירים באלבום כתבה והלחינה דניאל, ומתוכו נשלחו לרדיו כתקליטי שדרים השירים "אדון בעל הבית", "לא תברח" (בו התארח פבלו רוזנברג), "בחורות" ושיר הנושא.

## רשימת השירים
# סדקים (5:01)
# בצורת (3:28)
# זאבים (3:11)
#: לשיר זה צולם וידאו קליפ המשלב קטעים מתוך הסרט הדוקומנטרי שליווה את צאת האלבום.
# עדות (3:15)
# אריאלה (2:29)
#: שיר זה נכתב במקור תחת השם "אישון זכוכית". גרסה זו בוצעה על ידי הזמרת רוני, שאף הייתה מעורבת בכתיבתה, אך היא מעולם לא ראתה אור באופן רשמי והתיעוד היחיד שקיים לה (נכון לשנת 2013) הוא על גבי וידאו שצולם בהופעה חיה.
# ויותר מזה (3:06)
# בחורות (3:57)
#: בווידאו קליפ של השיר, ששודר במסגרת התוכנית "זהו זה!", נראית דניאל מלווה על ידי להקת המכשפות ולאו דווקא על ידי הנגנים שהשתתפו בהקלטת האלבום.
# מלאך (4:00)
#: בשיר זה מתארח אלי מגן בקונטרבאס.
# לא תברח (2:47)
#: בשיר זה מתארח פבלו רוזנברג בקולות רקע.
# מוסקבה (3:02)
#: בסרט הדוקומנטרי שליווה את צאת האלבום ביצעה דניאל שיר המשך לשיר זה, המבוסס על הסרט "מוסקבה אינה מאמינה בדמעות". זהו גם השיר היחיד באלבום בו לא משתתף אלון אולארצ'יק.
# אדון בעל הבית (3:55)
#: בשנת 1991, עוד בטרם הוקלט וראה אור באופן רשמי, הצטלמה דניאל בביתה לתוכנית "קול הפופ" בערוץ 2 הניסיוני מבצעת את השיר בגרסה אקוסטית.

## משתתפים
ראשיים
* אלונה דניאל – מילים ולחנים, קולות רקע ("זאבים", "בחורות")
* יועד נבו – גיטרות (בכל השירים), קלידים (בכל השירים חוץ מ"בחורות" ו"לא תברח"), קולות רקע ("זאבים", "בחורות"), שריקה ("זאבים"), עיבודים, הפקה מוזיקלית, הקלטות ומיקסים
* עמי איילי – גיטרות (בכל השירים), קלידים (בכל השירים חוץ מ"בחורות" ו"לא תברח"), קולות רקע ("זאבים", "בחורות"), עיבודים, הפקה מוזיקלית, הקלטות ומיקסים
* אלון אולארצ'יק – באס (בכל השירים חוץ מ"מוסקבה")
* מישל עמר – תופים (בכל השירים חוץ מ"מוסקבה" ו"אדון בעל הבית"), טמבורין ("אדון בעל הבית")
* משה לוי – פסנתר ("בצורת", "מוסקבה"), אורגן ("עדות")
* פבלו רוזנברג – קולות רקע ("לא תברח") (באדיבות "הליקון")
* דני צוקרמן – קולות רקע ("זאבים", "בחורות", "לא תברח")
* אלי מגן – קונטרבאס ("מלאך")
* שחר פינטו, שגיא גל, רוני יחזקאל ויגאל אייזן – עוזרי טכנאי
* לואי להב – עריכה דיגיטלית (אוגוסט 1992)
* חיים שמש – ניהול הפקה
* נעמה קרן – מפיקה בפועל
* מתי אלחנתי-בדרשי – הפקת דפוס
* דידי אונדין פז – איפור
* דניאל חכים – צילום עטיפה
* יהודה דרי – עיצוב עטיפה
* יעל לוי ולבנה אלון – יחסי ציבור (מטעם "הד ארצי")
* תיקי מילשטיין – ניהול אישי

קטגוריה:אלבומי 1992
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי רוק ישראליים
קטגוריה:אלבומי חברת הד ארצי
תחת לפה

ממוזער| איור עיפרון אומנותי של תחת לפה
**תחת לפה** (**באנגלית** Ass to mouth) הוא מונח סלנג המשויך לתעשיית הפורנו המתאר סקס אנאלי שמיד אחריו מבוצע מין אוראלי על הפין שהוצא מפי הטבעת של הנחדר. המונח משמש בעיקר לתיאור פרקטיקה מינית לפיה פין זקוף מועבר מפי הטבעת של אדם שנחדר אנאלית אל פיו או לפה של אדם אחר.

## סכנות בריאותיות
אם המקבל של תחת לפה מבצע מין אוראלי על פין או חפץ שיצא מהחלחולת שלו, הסיכונים הבריאותיים מוגבלים בדרך כלל להפרעות במערכת העיכול, שעלולות להגרם בגלל החדרת פלורת מעיים תקינה מהחלחולת אל הפה ומערכת העיכול העליונה. עם זאת, אם אזור פי הטבעת של הצד המקבל נגוע במחלת מין כמו זיבה, קיים סיכון נוסף להעברת הזיהום לפה או לגרונו של אותו אדם. טפילי מעיים ואורגניזמים אחרים יכולים להינשא גם בצואה. סיכון לזיהום המועבר במגע מיני או העברה טפילית קיים רק אם חלקיקי צואה מאדם נגוע מועברים לפיו של אדם לא נגוע.

## בתעשיית הפורנו
שחקנים בתעשיית הפורנו משתמשים לעיתים קרובות בחוקן לפני צילום סצנות הכוללות מין אנאלי; עם זאת, דבר זה נעשה בעיקר כדי למנוע את האפשרות שצואה תופיע בווידאו בקטע המצולם ולא לשם מניעת מחלות. ביצוע של תחת לפה החל להופיע בתדירות גבוהה יותר בפורנוגרפיה בתחילת שנות ה-2000 עם עליה בהופעת האקט בעשור העוקב.

## ראו גם
* אנילינגוס
* קופרופיליה

קטגוריה:אקטים מיניים
שמעון איפרגן

**שמעון איפרגן** (נולד ב-31 באוקטובר 1967 בבאר שבע) הוא עיתונאי ישראלי המתמחה בתחומי הפלילים, המשפט והפנים. את דרכו העיתונאית החל ב-1989, ומשנת 2012 הוא כותב באתר החדשות mako.

## ביוגרפיה
איפרגן נולד בבאר שבע למסעוד ושולה איפרגן, שעלו ממרוקו בשנות ה-60. הוא אחד משלושה אחים. בשנת 1986 התגייס לצה"ל ושירת בחיל הים באילת. לאחר שירותו הצבאי למד תקשורת ופרסום בתל אביב. במקביל ללימודיו עבד באבטחה. לאחר עשור של שירות מילואים הוכשר לתפקיד קצין נפגעים בפיקוד הדרום, תפקיד שמילא במשך שמונה שנים.

### קריירה עיתונאית
#### ראשית דרכו
את דרכו העיתונאית החל איפרגן בנובמבר 1989 במקומון "כל-בי" בבאר שבע, שם חשף את שיטות ההברחה של כלי רכב גנובים מהנגב לדרום הר חברון. בהמשך עבר לכתוב ב"כל העיר" (באר שבע), ובו פרסם כתבות ביקורתיות, בין היתר על התנהלות דובר צה"ל.

#### ברשת ידיעות תקשורת
בשנת 1991 החל לכתוב במקומון "כל הנגב" מבית רשת ידיעות תקשורת. במסגרת עבודתו פרסם שורה של תחקירים ובהם חשיפת ליקויים בסדנאות הרכב המבצעיות של צה"ל, הונאות בדוכני מפעל הפיס בבאר שבע והנגב והפקרת רכוש רגיש (כולל מפות סודיות ומכשירי קשר) בכלא קציעות וכן חשיפת פרשת אונס של שני נערים בבית מעצר בבאר שבע. עוד כתב על מדובב משטרה שעשה כישוף ("שחוּר") לחשוד שהצית מכוניות של רכזי מודיעין, החשוד הורשע תחילה אך לבסוף זוכה בעקבות הפרסום. איפרגן פרסם על הכוונה של פעילי כך לפגע בהר הבית. בעקבות תחקיר שערך על ישראלים הכלואים בתאילנד, ובהם שני נידונים למוות, תוקן חוק המאפשר העברת אסירים ישראלים מתאילנד להמשך ריצוי עונם בישראל לאחר תקופת מאסר מסוימת. ב-2002 סיים את עבודתו ב"כל הנגב".

#### בתקשורת הארצית והמקוונת
בשנים 1999–2002 כתב גם ב-ynet, ומסוף שנת 2002 החל לשמש כתב "מעריב" בנגב ובדרום ובמקומון "זמן נגב". במסגרת עבודתו ב"מעריב" סיקר בין השאר את פרשת משה קצב. בנוסף, חשף מחדלי ביטחון, כגון אובדן מסמכים אצל סוכן משטרה פלסטיני ותיעוד לא מורשה בכור הגרעיני בדימונה. בעקבות זאת הוקמה ועדת בדיקה ושונו נהלים.

מ-2006 החל לכתוב גם ידיעות בלעדיות ל-nrg מעריב. ב-2012 עזב את "מעריב" ו-nrg.

משנת 2012 כותב איפרגן באתר mako, בעיקר בתחום הפלילים, כתבות שוטפות והרחבות מגזין. במסגרת זו חשף התארגנות פשע ישראלית במרוקו וסיקר את פרשת הרב ברלנד. כן חשף מחדלים בחקירת פרשת האונס הקבוצתי במחנה זיקים, ואת הסכסוך בין ראש ארגון הפשע ערן חייא לאחים יוסי ואלי מוסלי.

#### איומים על חייו
בשנים 2022–2023 היה איפרגן מטרה לסדרת התקפות אלימות. בדצמבר 2022 הונח רימון הלם בפתח ביתו בבאר שבע, ושבוע לאחר מכן נזרק רימון אחר לעבר חניית הבניין. משטרת ישראל הגדירה את איפרגן כמאוים בדרגה 5 מ-6 למשך כשמונה חודשים. בספטמבר 2023 הונח מטען צינור בכניסה לבניין מגוריו של איפרגן. המטען התפוצץ וגרם לנזק רב בכניסה לבניין, לא היו נפגעים בגוף. חשוד חובש קסדת אופנוע תועד במצלמות האבטחה מצית את המטען, מניח אותו ונמלט מהמקום. נכון לדצמבר 2024, שני עבריינים נעצרו ושוחררו מחוסר ראיות.

חקירה המשטרה בקשר לאירועים אלו הועברה מימ"ר הנגב למשטרת רמת גן. אגודת העיתונאים בתל אביב ומועצת העיתונות גינו את האירועים בחריפות וקראו למשטרה ולפרקליטות ללכוד את התוקפים, למצות עמם את הדין "בכל חומרו" וכן לטפל בתַקיפוּת בהסתה לאלימות כלפי עיתונאים בכל הפלטפורמות.

## קישורים חיצוניים
* עמוד הכתב באתר mako

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונאים חוקרים ישראלים
קטגוריה:סגל קשת
קטגוריה:כתבים פליליים
קטגוריה:כתבים משפטיים ישראלים
__חייב_תוכן_עניינים__
__לחיפוש__
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1967
אמיליה (סרט)

**אמיליה** (באנגלית: **Amelia**) הוא סרט ביוגרפי אמריקאי משנת 2009 בבימויה של מירה נאיר, עם הילרי סוונק וריצ'רד גיר בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס על חייה של הטייסת המפורסמת אמיליה ארהארט, שזכתה לתהילת עולם בטיסותיה שפרצו את הדרך לנשים בתעופה ונעלמה בים בטיסתה האחרונה ב-1937.

## תקציר העלילה
ניו יורק, אפריל 1937 - למשרדו של הפרסומאי ואיש העסקים ג'ון פטנאם (ריצ'רד גיר) נכנסת טייסת צעירה בשם אמיליה ארהארט (הילרי סוונק). פטנאם הוא המארגן והמשווק של טיסה טרנס אטלנטית שממומנת על ידי איימי גסט, אישה אמריקאית עשירה שהתגוררה בלונדון שבאנגליה. גסט דרשה שבטיסה תהיה אישה כנוסעת ואמיליה מחוסר ברירה קיבלה את התפקיד הזה.

היא מצטרפת למטוס שמוטס על ידי טייס וטייס משנה/נווט מניופאונדלנד לוויילס. לאחר טיסה של יותר מ־20 שעות הם מגיעים לוויילס (לאחר שחשבו שהגיעו לאירלנד) והיא האישה הראשונה שחצתה בטיסה את האוקיינוס האטלנטי. פטנאם דואג שכל הפרסום יופנה אליה והיא מתקבלת בארצות הברית בכבוד רב והופכת לידוענית. פטנאם מבקש לשאתה לאישה אבל היא רוצה להיות "חופשייה" והוא מסכים שנישואיהם יהיו "חופשיים".

אמיליה מתאהבת בראש מנהלת התעופה האזרחית ג'ין וידאל  (יואן מקגרגור) אך לבסוף חוזרת לפטנאם.

כעת היא מתכננת לחצות את כדור הארץ עם הנווט המקובל עליה, פרד נונן  (כריסטופר אקלסטון) במטוס לוקהיד 10-אלקטרה  במימון אוניברסיטת פרדו שם לימדה.

היא טסה עם נונן מאוקלנד להונולולו ב-17 במרץ 1937 אך בהמראה מהונולולו מערבה, קורית תקלה חמורה במטוס והוא ניזוק קשה ומושבת.

הניסיון השני התחיל ממיאמי, והפעם בטיסה לכיוון מזרח. השניים המריאו ב-1 ביוני, ולאחר עצירות רבות בדרום אמריקה, באפריקה, בתת-היבשת ההודית ובדרום-מזרח אסיה, הגיעו לעיר לאה שבגינאה החדשה ב-29 ביוני. בנקודה זו הושלם מסע בן 35,000 ק"מ (22,000 מיל). 11 אלף הקילומטרים (7,000 מיל) הנותרים מהווים טיסה מעל האוקיינוס השקט.

ב-2 ביולי הם המריאו לכיוון הונולולו. היה עליהם לנחות לשם תדלוק באטול האולנד. בהאולנד עגנה ספינה של משמר החופים שיצרה אתם קשר. הקשר נותק והם נעלמו. גורלם המדויק לא נודע עד היום.

## צוות השחקנים

## קישורים חיצוניים

*קדימון לאמליה, באתר יוטיוב

קטגוריה:סרטי 2009
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים ביוגרפיים
קטגוריה:סרטי תעופה אמריקאיים
התפלגות לוגריתמית

בהסתברות ובסטטיסטיקה, **ההתפלגות הלוגריתמית** היא התפלגות הסתברות בדידה הנגזרת מפיתוח טור מקלורין

: 
 -\ln(1-p) = p + \frac{p^2}{2} + \frac{p^3}{3} + \cdots.


מכאן מתקבלת הזהות

: \sum_{k=1}^{\infty} \frac{-1}{\ln(1-p)} \; \frac{p^k}{k} = 1 

שמובילה ישירות לפונקציית ההסתברות של משתנה מקרי המתפלג Log(*p*):

:  f(k) = \frac{-1}{\ln(1-p)} \; \frac{p^k}{k}

עבור k\geq 1 ו 0 . בגלל הזהות לעיל, ההתפלגות מנורמלת כראוי.

פונקציית ההתפלגות המצטברת היא

:  F(k) = 1 + \frac{\Beta(p; k+1,0)}{\ln(1-p)}

כאשר *B* היא פונקציית הבטא הלא שלמה.

אם *N* הוא משתנה אקראי המתפלג פואסון ו X_i,\, i = 1, 2, 3 \ldots הוא רצף אינסופי של משתנים מקריים בלתי תלויים ושווי התפלגות שכל אחד מהם מתפלג Log(*p*), אז הסכום

: \sum_{i=1}^N X_i

מתפלג התפלגות בינומית שלילית.

הביולוג רונלד פישר תיאר את ההתפלגות הלוגריתמית במאמר מ-1943 כמודל של התפלגות מינים בטבע.

## ראו גם
* התפלגות פואסון

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

לוגריתמית
קטגוריה:לוגריתמים
Kitchens of Distinction

**Kitchens of Distinction** (לעיתים מכונה **KoD**) היא להקת רוק אנגלית שהוקמה בטוטינג, דרום לונדון בשנת 1986. הלהקה מורכבת מהסולן והבסיסט פטריק פיצג'רלד, הגיטריסט ג'וליאן סוויילס והמתופף דניאל גודווין.

הלהקה נחשבת לחלוצת זרם השוגייז, אך לא זכתה להצלחה מסחרית רחבה.

## חברי הלהקה
* פטריק פיצג'רלד (נולד ב-7 באפריל 1964, בזל, שווייץ) – שירה, גיטרה בס
* ג'וליאן סוויילס (נולד ב-23 במרץ 1962, קומברן, ויילס) – גיטרה, שירה (לעיתים)
* דניאל גודווין (נולד ב-22 ביולי 1962, לונדון, אנגליה) – תופים, כלי הקשה

## דיסקוגרפיה
### אלבומים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:להקות בריטיות
קטגוריה:להקות רוק