open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מגפת הקורונה בזימבבואה

**[[מגפת הקורונה]]** פרצה בזימבבואה במרץ 2020.

## רקע
ב־12 בינואר 2020 אישר ארגון הבריאות העולמי (WHO) כי נגיף הקורונה הוא הגורם למחלת נשימה בעיר ווהאן, מחוז חוביי, סין.

יחס ההרוגים במקרה של COVID-19 הוא נמוך בהרבה מהסארס בשנת 2003, אך ההעברה גדולה משמעותית, עם מספר מקרי המוות הכולל.

## ציר זמן
### מרץ 2020
זימבבואה אישרה כי המקרה הראשון של COVID-19 במדינה הוא גבר תושב מפלי ויקטוריה שנסע חזרה מבריטניה דרך דרום אפריקה ב-15 במרץ. בתחילה דווח על מקרי מוות כפי שצוין בטעות בכמה מקורות שכן החולה ממשיך בבידוד עצמי בבית ומראה סימני התאוששות.

שני מקרים נוספים במדינה אושרו ב-21 במרץ, שני המקרים היו בהארארה. ב-23 במרץ, אושר כי העיתונאית הזימבבואית זורורו מקמבה הייתה האדם הראשון במדינה שמת מהנגיף.

### אפריל 2020
לאחר מותה של זורורו, שני אנשים נוספים מתו כשהם מעלים את מספר ההרוגים לשלושה. בשל מחסור בציוד רפואי הרופאים הזימבבואים הגישו תביעה נגד הממשלה על כך שהם אינם מוגנים כראוי בעת הטיפול בחולים נגועים.
נעצרו כחמישה עיתונים לאור הסיקור שלהם נגד ההתמודדות של המדינה בזמן המגפה.

## אמצעי מניעה
לפני שהיו מקרים מאושרים במדינה, הנשיא אמרסון מננגגואה הכריז על מצב חירום לאומי, והכריז על מגבלות נסיעה ואיסור על התכנסויות גדולות. שר הביטחון של המדינה, אופה מוסטינגורי, גרם למחלוקת בכך שקבע כי נגיף הקורונה עשוי להוות עונש אלוהי על מדינות המערב בגין הטלת סנקציות על זימבבואה.

ב-23 במרץ הודיע הנשיא מננגגואה על צעדים נוספים: 1) סגירת גבולות זימבבואה לכל נסיעות שאינן חיוניות, למעט תושבים ומטענים חוזרים. 2) סגירת ברים, מועדוני לילה, בתי קולנוע, בריכות שחייה ופעילויות ספורט. 3) הגבלת כל המפגשים הפומביים לפחות מ-50 איש. 4) הגבלת ביקורי בית החולים ללא יותר פעם ביום. ב-27 במרץ הודיעה הממשלה כי המדינה הייתה אמורה להיכנס לסגר ארצי למשך 21 ימים החל מ-30 במרץ ואילך.

נכון לסוף ינואר, ישנם בזימבבואה 1,103 מתים ו-32,004 מקרי הדבקה, מתוכם הבריאו 23,413.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:זימבבואה: היסטוריה
זימבבואה
זימבבואה
מגפת הקורונה בזמביה

**[[מגפת הקורונה]]** פרצה בזמביה במרץ 2020.

## רקע
ב-12 בינואר 2020 אישר ארגון הבריאות העולמי כי נגיף הקורונה הוא הגורם למחלת נשימה בעיר ווהאן, מחוז חוביי, סין.

יחס ההרוגים במקרה של COVID-19 הוא נמוך בהרבה מסארס בשנת 2003, אך ההעברה גדולה משמעותית, עם מספר מקרי המוות הכולל.

## ציר זמן
### מרץ 2020
החל מ-17 במרץ, משרד הבריאות הודיע שממשלה סגרה את כל מוסדות החינוך והציבה כמה מגבלות על נסיעות חוץ.

זמביה דיווחה על שני המקרים הראשונים של COVID-19 בלוסקה ב-18 במרץ. החולים היו זוג שנסע לצרפת לחופשה.

מקרה שלישי נרשם ב-22 במרץ. החולה היה אדם שנסע לפקיסטן.

ב־25 במרץ אישר הנשיא אדגר לונגו את מספר הנדבקים בשידור חי: 12.

### אפריל 2020
זמביה רשמה את המוות הראשון ב-2 באפריל.

### 2021
נכון לסוף ינואר 2021, ישנם בזמביה 672 מקרי מוות ו-47,622 מקרי הדבקה מתוכם הבריאו 40,362.
## ההשפעה על הממשלה
ממשלת זמביה הואשמה שבכלל הנגיף היא השעתה את הפרלמנט כדי שלא להגיע להצבע נגד חוק זמביה שאמור להחליש את המוסדות הדמוקרטים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

זמביה
קטגוריה:זמביה: היסטוריה
זמביה
Petit Roi

**Petit Roi** (בעברית: **המלך הקטן**) הוא סינגל של הפרויקט של עידן רייכל שהוקלט על ידי צחי הלוי. השיר יצא לאור ב-10 ביוני 2014, כסינגל שלא מתוך אלבום, על ידי חברת התקליטים הליקון. שיר זה יצא כחלק מקידום הופעתו של הפרויקט של עידן רייכל בפארק הירקון, שהתקיימה ב-13 ביוני.

## רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי צחי הלוי והולחן והופק על ידי עידן רייכל. השיר הוא בסגנון המוזיקת עולם אשר משלב בתוכו את סגנונות האפריקאית והאתני. כמו כן, השיר הוא בשפה הצרפתית. את השיר מלווים קולות רקע בביצוע ריף כהן.

## וידאו קליפ
טרם פורסם הווידאו קליפ המלא של השיר. העלה רייכל לערוץ היוטיוב שלו את האודיו הרשמי של השיר אשר מציג בתוכו את עטיפתו של הסינגל ואף את מילותיו של השיר.

נכון לספטמבר 2025, לשיר יש למעלה מ-170 אלף צפיות ביוטיוב.

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים
* לדף השיר באתר הספרייה הלאומית

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי הפרויקט של עידן רייכל
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי עידן רייכל
קטגוריה:שירים בצרפתית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הליקון
חיל ההגנה האווירית של צבא רוסיה

**חיל ההגנה האווירית** (ברוסית: **Войска́ противовозду́шной оборо́ны Сухопутных войск ,ПВО СВ**) הם זרוע של כוחות היבשה הרוסיים, המיועדים לחפות על חיילים ומתקנים מאמצעי התקפה אווירית של האויב במהלך מבצעים ופעולות צבאיות.

## היסטוריה
העבודות ליצירת חיל להגנה אווירית החלו בשנים 1910–1912 במפעל פוטילוב בהנהלת פ. לנדר שהופקד על ייצור ניסיוני של טילים ובשנות מלחמת העולם הראשונה הוקמה חטיבה ניסיונית בשם "סוללת הרכב הנפרדת הראשונה לירי על הצי האווירי" («1-я отдельная автомобильная батарея для стрельбы по воздушному флоту») שנשלחה לחזית סמוך ללוצק, במרץ 1915.

בפועל, חיל ההגנה האווירית הוקם לראשונה על ידי הגנרל מיכאיל אלכסייב, ראש מטה הפיקוד העליון של ניקולאי השני, קיסר רוסיה, בדצמבר 1915 להקמת סוללות הגנה מפני מתקפת אויב של כדורים פורחים. בהתאם לכך, בפברואר 2007, שר ההגנה של רוסיה אנטולי סרדיוקוב קבע את ה-26 בדצמבר כחג ההגנה האווירית.

לאחר התפרקות האימפריה הרוסית, הוחלף החיל במקבילה סובייטית — כח הנ"מ הסובייטי.

בסתיו 1941 מערך הנ"מ פוצל.

באוגוסט 1958 הוחלט במשרד ההגנה של ברית המועצות שתחת רודיון מלינובסקי להקים חיל הגנה אווירית נפרד של צבא היבשה.

לאחר התפרקות ברית המועצות, בשנת 1997 הוחלט לאחד את חיל הנ"מ, חיל ההגנה האווירית, משמר החופים, יחידות ההגנה האווירית של חיל האוויר וחיל הצנחנים לכדי חיל אחד בשם **חיל ההגנה האווירית של צבא היבשה** (**войска войсковой противовоздушной обороны Вооруженных Сил Российской Федерации**).

## משימות
החיל מוקצה למלא את המשימות העיקריות הבאות:
* הגנה אווירית;
* ניטור סיור של מטוסי אויב והתרעה מפניהם;
* הרס מתקפת אוויר של האויב;
* השתתפות בניהול הגנה מפני טילים במהלך פעולות צבאיות.

## מבנה
מבחינה ארגונית מורכב חיל ההגנה האווירית מגופי בקרה צבאיים, נקודות פיקוד, יחידה להפעלת טיל נ"מ (טיל-ארטילריה) ומערכות רדיו-טכניות, יחידות צבאיות ומחלקות משנה. הם מסוגלים להשמיד אמצעי התקפה אוויריים של האויב בכל טווח (מ-200 מטרים ועד 12,000 מטרים) ומצוידים במיטב מערכות הטילים שיש לתעשייה הרוסית להציע. לרבות טילי נ"מ, ארטילריה נגד מטוסים, מערכות נשק וטילים נגד מטוסים ומערכות טילים נגד מטוסים הנבדלות ביכולות ההגעה ואמצעי הנחיית טילים. בהתאם לטווח הרס המטרות האוויריות, הם מחולקים למערכות של טווח קרוב - עד 10 ק"מ, של טווח קצר - עד 30 ק"מ, של טווח בינוני - עד 100 ק"מ, של טווח ארוך - של יותר מ-100 ק"מ.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רוסיה: צבא וביטחון
קטגוריה:הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית
קטגוריה:נ"מ
פאול מאהלמן

**פאול מאהלמן** (בגרמנית: **Paul Mahlmann**; 10 בדצמבר 1892 – 19 במרץ 1963) היה גנרל גרמני בזמן מלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
### קריירה מוקדמת
מאהלמן נולד ב-10 בדצמבר 1892 בגיספרסלבן, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. ב-20 בינואר 1914 הוא התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-98, עמו לחם במהלך מלחמת העולם הראשונה. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה לחם מאהלמן בשורות הפרייקורפס, ולאחר מכן הצטרף לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באוקטובר 1936 הוא הועלה לדרגת אוברסט לוטננט, ב-1 באפריל 1939 הוא מונה למפקד רגימנט הסער ה-57, וב-1 בינואר 1936 הוא הועלה לדרגת אוברסט.

### מלחמת העולם השנייה
ב-1 בספטמבר 1939 הוא מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-181, שהיה חלק מהדיוויזיה ה-9, ולחם עמו במהלך המערכה על צרפת ובמהלך מבצע ברברוסה. ב-15 בפברואר 1942 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-137, וב-25 בדצמבר אותה שנה הוא מונה למפקד דיוויזיית המילואים ה-147. ב-1 בינואר 1943 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור, וב-3 בספטמבר אותה שנה הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-39. ב-20 בנובמבר 1943 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-353, וב-1 ביוני 1944 הוא הועלה לדרגת גנרל לוטננט. מאהלמן לחם עם הדיוויזיה במהלך המערכה בנורמנדי, שבה ספגה הדיוויזיה אבדות קשות, ולאחר מכן לחם עמה בקרבות בגרמניה, ובסוף המלחמה נפל בשבי בעלות הברית.

### לאחר המלחמה
בשנת 1947 שוחרר מאהלמן מהשבי. לאחר שחרורו הוא עבד תקופה קצרה בשירות צבא ארצות הברית, ולאחר מכן שימש כעיתונאי וכסופר צבאי. הוא התגורר במינכן עד מותו ב-19 במרץ 1963.

## קישורים חיצוניים
* פאול מאהלמן באתר feldgrau

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:המערכה בנורמנדי: אישים
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי הצלב הגרמני בזהב
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1892
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1963
הר ארתור (נונאווט)

**הר ארתור** (באנגלית: **Mount Arthur**) הוא הר הממוקם באי אלסמר, בטריטוריית נונאוט, שבקנדה. 

ההר, שהוא אחד מהרי הקורדיירה הארקטית, ממוקם בשטח הפארק הלאומי קוטינירפאק. 

ההר מתנשא לגובה של 678 מטרים מעל סביבתו.

גובהו של ההר 1,310 מטרים מעל פני הים; ההר הוא ההר ה-70 בגובהו בנונאווט. 

## היסטוריה
### מיפוי ההר

ההר מופה לראשונה על ידי משלחת חקר מפרץ ליידי פרנקלין.  

### מקור השם

ההר נקרא על שמו של צ'סטר א. ארתור, הנשיא ה-21 של ארצות הברית. 

### הטיפוס לפסגת ההר

הטיפוס הראשון לפסגת ההר התרחש ביולי 1882.

## קישורים חיצוניים

* הר ארתור באתר "אנציקלופדיית ההרים הקנדית"
* הר ארתור באתר peakbagger
* תרשים הנוף הנשקף מהר ארתור באתר peakvisor
* זמני זריחת/שקיעת שמש/ירח עבור הר ארתור
* מזג אוויר נוכחי עדכני עבור הר ארתור
** תחזית מזג אוויר עדכנית לפי גבהים עבור הר ארתור
** תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור הר ארתור
** נתוני מזג אוויר היסטוריים עבור הר ארתור

## הערות שוליים

ארתור
יחסי בהוטן–תאילנד

**יחסי בהוטן–תאילנד** הם היחסים הדו-צדדיים שבין ממלכת בהוטן לבין ממלכת תאילנד. נכון לשנת 2020, לבהוטן שגרירות בבנגקוק, ואילו תאילנד מיוצגת במדינה על ידי השגרירות שלה בדאקה, בנגלדש.

## היסטוריה
שתי המדינות כוננו את היחסים הדיפלומטיים ביניהן ב-1989. הן לבהוטן והן לתאילנד הממוקמות בדרום-מזרח אסיה מספר מאפיינים משותפים, ובהם מערכת שלטונית דומה בעלת אופי מונרכיסטי. כמו כן, התרבויות בשתי המדינות שאבו השראה מהבודהיזם, הדת המרכזית בשתיהן.

## תרבות
בשנים האחרונות ניכרת עלייה בתנועת התיירים בין שתי המדינות. [ממוזער|ראש הממשלה לשעבר של תאילנד, [צ'ולנונט סוריוד וראש הממשלה לשעבר של בהוטן, קינזנג דורג'י במהלך פגישה בבנגקוק, 2007]]בתחום החינוך, מספר אוניברסיטאות תאילנדיות קולטות מדי שנה סטודנטים מבהוטן, להם מוצעות בחלק מהאוניברסיטאות מלגות.

### פארק הידידות
בשנת 2006 חנך מלך בהוטן ג'יגמה קיזר נאמגייל ואנגצ'וק תערוכה בצפון תאילנד לציון 60 שנות שלטונו של ראמה התשיעי; ממשלת בהוטן השקיעה בתערוכה 10 מיליון באט.

ב-10 בנובמבר 2009 פתחה שגרירות תאילנד האמונה על היחסים עם בהוטן את "פארק הידידות בהוטן–תאילנד" בעיר טהימפהו, בירת בהוטן. הפארק נחנך לרגל 20 שנה לכינון היחסים בין המדינות ולרגל יום השנה להכתרת מלך בהוטן. עוד צוין במעמד הפתיחה גם יום הולדתו ה-54 של ג'יגמה סינגייה ואנגצ'וק, מלך בהוטן הקודם ויום הולדתו ה-82 של ראמה התשיעי, מלך תאילנד.

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
הולדן EH

**הולדן EH** (באנגלית: **Holden EH**) היא מכונית משפחתיות גדולות אשר יוצרה על ידי יצרנית הרכב האוסטרלית ג'נרל מוטורס-הולדן (General Motor Holden) בין השנים 1965 – 1963 באוסטרליה.

## תצורות
* סדאן - 4 דלתות.
* סטיישן - 5 דלתות.
* מסחרית.
* טנדר מסוג "utility".

## "הולדן EH"

* יוצרו 256,959 יחידות.
* דגמי "הולדן EH" יוצרו מאוגוסט 1963 – פברואר 1965.
* מנוע קדמי.
* מנועי בנזין: 2.4 ליטר, 2.9 ליטר.
* סוג הנעה: הנעה אחורית.
* מערכת חשמל - 12 וולט.
* קיבולת מכל דלק - 43.2 ליטר.
* מתלים: חזית: סוג עצמאי קצר וארוך עם קפיצי סליל. מוט מייצב. זעזועים טלסקופיים צינוריים. אחורי: קפיצים חצי אליפטיים, ארבעה עלים, זעזועים טלסקופיים צינוריים.
* בלמים: חזית: תופים הידראוליים בגודל 9 אינץ' (229 מ"מ), אחורי: תופים הידראוליים (229 מ"מ)
* צמיגים: טיובלס, ללא צינורות, 13.0x6.40 אינץ' ארבע-שכבות, שישה-רבדים אופציונלי בדגם סטיישן.
* דגמי "הולדן EH" שירתו כאמבולנסים באוסטרליה.
* דגמי "הולדן EH" שירתו כניידות משטרה במשטרת ניו זילנד.
* מחיר היחידה של "הולדן EH" (דגם בסיסי) עמד על 1,051 לירה שטרלינג אוסטרלית (שנת 1963).

### רמות גימור
* "Standard".
* "Special".
* "Premier".

## תמונות

קובץ:Holden Standard (40093031514).jpg | "הולדן EH" דגם "Standard"
קובץ:1963-1965 Holden EH Special sedan-01.jpg | "הולדן EH" דגם "Special"
קובץ:1963-1965 Holden EH Standard station sedan 04.jpg | "הולדן EH" - דגם סטיישן
קובץ:1963-1965 Holden EH Standard station sedan 01.jpg | "הולדן EH" - דגם סטיישן
קובץ:1963-1965 Holden EH Standard sedan (New Zealand Police) 01.jpg | "הולדן EH" דגם "Standard" - ניידת משטרה ב"משטרת ניו זילנד"
קובץ:1963 Holden Special (EH) S4 sedan (20703204535).jpg | "הולדן EH" דגם "Special", שנת 1963 - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
קובץ: 1963-1965 Holden EH Special sedan 05.jpg| "הולדן EH" דגם "Special"
קובץ: 1963-1965 Holden EH Special sedan 04.jpg| "הולדן EH" דגם "Special"
קובץ:Holden Panel Van (EH).jpg | "הולדן EH" - מסחרית
קובץ: 1963 Holden EH utility (7026411377).jpg| "הולדן EH" - טנדר מסוג "utility", שנת 1963
קובץ:1963-1965 Holden EH utility 04.jpg | "הולדן EH" - טנדר מסוג "utility"



קובץ:Holden EH Ambulance (15089900307).jpg | "הולדן EH" - אמבולנס
קובץ:Holden ambulance 4.JPG  | "הולדן EH" - אמבולנס
קובץ:Holden ambulance 1.JPG | "הולדן EH" - אמבולנס
קובץ:Holden ambulance 2.JPG | "הולדן EH" - אמבולנס
קובץ:Holden ambulance 3.JPG  | "הולדן EH" - אמבולנס - מבט לתא הנהג


## ראו גם
* הולדן FE
* הולדן אפולו
* הולדן FJ

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות משפחתיות גדולות
קטגוריה:מכוניות סטיישן
קטגוריה:מכוניות מסחריות
קטגוריה:טנדרים
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1963
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים באוסטרליה
EH
מסגד מוראדי

**מסגד מוראדי** (באלבנית: **Xhamia e Muradies**) או **מסגד העופרת** (באלבנית: **Xhamia e Plumbit**) הוא מסגד ואנדרטה ארכיטקטונית-תרבותית, שנמצא במרכז ולורה, אלבניה. המסגד נבנה ב-1537–1542 על ידי האדריכל העות'מאני סינאן בתקופת הסולטאן האימפריה העות'מאנית סולימאן הראשון. ב-1948, המסגד הוכרז כאתר מורשת תרבותי של אלבניה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבניה: מסגדים
קטגוריה:מבנים שתכנן סינאן
ברוס דגן

**ברוס דגן** (באנגלית: **Bruce Degen**; 14 ביוני 1945 - 7 בנובמבר 2024) היה מאייר וסופר אמריקאי. נודע בעיקר בשל היותו מאייר סדרת הספרים אוטובוס הקסמים, שהפכה מאוחר יותר לסדרת טלוויזיה.

## ביוגרפיה
### ילדות
ברוס דגן נולד בשנת 1945 בברוקלין, שם גם העביר את ילדותו. בנעוריו היה נוהג לנסוע מברוקלין הצפופה והרועשת אל חוותו של סבו, שם היה קוטף גרגרי בר ומטייל בשדות. תקופה זו, שהשאירה עליו רושם כביר, הייתה למקור ההשראה שלו לספר הילדים שלו, ג'מבררי. בראיון עמו עקב יציאת הספר, נשאל על תקופת נעוריו, והוא השיב כי "הכל היה ירוק. הכל היה רך. אפשר היה להסתובב ברגליים יחפות בכל מקום. היינו יוצאים לקטוף הרבה גרגרים שהתפתחו. תמיד חשבתי על העולם שהוא נדיב ושמח במיוחד. וכשהרהרתי בזכרונותיי, הצלחתי לכתוב את הספר עם כל שמחת החיים הזו". כשהיה דגן בבית הספר היסודי עודד אותו אחד המורים, שהבחין בכישרונו הייחודי, להפוך למאייר ולרדוף אחר אהבתו לספרי ילדים. הוא לימד אותו מיני שיטות להתבטאות שלו בציוריו, ועזר לו להבין שהומור הוא אחד מערכי המפתח של ספרי הילדים שלו, כפי שבא לידי ביטוי בציטוט של דגן בו הוא דיבר על ההבדל והקשר בין ספרות ילדים לבין אמנויות מסורתיות: "אתה לא רואה הרבה אנשים מסתובבים בגלריה ומצחקקים. והבנתי שאני רוצה את אותו צחקוק."

### השכלה ולימודים
דגן למד בבית ספר יסודי בברוקלין, ניו יורק, ומשם עבר ללמוד בבתי ספר שונים לאמנות במנהטן, כולל בית הספר התיכון לגארדיה, שנחשב לאחד מבתי הספר לאמנות המתקדמים בניו יורק, ומכללת קופר יוניון, בה סיים בהצלחה תואר ראשון באמנויות פלסטיות (בעיקר בציור ובפיסול). לאחר מכן חזר לברוקלין על מנת ללמוד במכון פראט, שם למד וסיים בהצלחה תואר שני באמנות פלסטית כאשר בו זמנית קיבל עוד תואר שני, הפעם בהפקת דפוס וציור מתקדם (ציור בכלים חדישים/מיוחדים ולא נפוצים).

### קריירה
לאחר שסיים את לימודיו והוציא את הספר "ג'מבררי" שהיה לספר ילדים מצליח בארצות הברית, הוא החל לשמש כמורה בבית הספר לאמנות BCHS (ראשי תיבות של Beach Channel High School) שבחוף רוקאווי. אחרי כן מצא את עצמו דגן חוזר לברוקלין כששם הוצעה לו משרת לימוד בבית הספר התיכון ג'ון דיואי. בשנת 1985 פגש את הסופרת ג'ואנה קול, ויחד הם שיתפו פעולה על מנת ליצור את סדרת ספרי הילדים "אוטובוס הקסמים". הסדרה הייתה להצלחה כבירה בארצות הברית ובעולם בכלל כאשר ספריה תורגמו לעשרות שפות (גם לעברית). בשנת 1996 הופקה סדרת טלוויזיה המבוססת על הסדרה, ואת האנימציה שלה בנה דגן, יחד עם אנימטורים נוספים. לאחר יציאת הסדרה הוא סירב להוציא ספרים נוספים, ופנה לשיתופי פעולה עם הסופרת ננסי ווייט קרלסטרום בספרה ג'סי בר, ועם הסופרת ג'יין יולן, בסדרת קרפדת המפקד. דגן חיבר גם את הספר ג'מבררי, "*Daddy Is a Doodlebug"*, ואת "*Shirley's Wonderful Baby"*.

דגן נפטר ב-7 בנובמבר 2024. הותיר אחריו אישה, כריסטין דיין, ושני בנים, בנימין ואלכסנדר. בנימין דגן הפך אף הוא בבגרותו לצייר ולמאייר ספרים. אלכסנדר דגן הוא כותב ומאייר ספרי קומיקס מקצועי. התגורר בקונטיקט.

## ספריו
* Commander Toad כל הסדרה (1980–1987)
* ג'מבררי (1983)
* אוטובוס הקסמים (1985)
* אבא הוא צייר (2002)
* הילד המופלא של שרלין (2002)

## קישורים חיצוניים

* Jamberry 
* Commander Toad in Space
* Daddy Is a Doodlebug 
* Shirley's Wonderful Baby

קטגוריה:סופרי ילדים ונוער אמריקאים
קטגוריה:בוגרי מכללת קופר יוניון
קטגוריה:בוגרי מכון פראט
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1945
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2024
בית הקברות המוסלמי בשער הרחמים

**בית הקברות המוסלמי בשער הרחמים** (בערבית: مقبرة باب الرحمة – מקברת באב א-רחמה) הוא אחד מבתי העלמין האסלאמיים בירושלים. ממוקם ליד הכותל המזרחי של הר הבית, שמהווה גם הכותל המזרחי של העיר העתיקה. בית הקברות משתרע משער האריות ועד קצהו הדרומי של הכותל המזרחי. שטחו כ-23 דונם.

ממשלת ישראל מתכוונת להמיר חלק מבית הקברות לגן מקראי, במסגרת הגן הארכאולוגי ירושלים.

## היסטוריה
שער הרחמים נחסם ככל הנראה ב (כלומר, השער היה קיים עוד לפני בניית החומה העות'מאנית במאה ה-16). ייתכן שהקבורה במקום החלה זמן קצר לאחר מכן. בית הקברות נמצא בשימוש תושבי מזרח ירושלים המוסלמים עד היום.

לפי המסורת המוסלמית נמצאים במקום קבריהם של שניים מחבריו של הנביא מוחמד (עובאדה א-סאמת ושדאד אבן אוס ). שטחו של בית הקברות כ-23 דונם וקבורים בו לפי ההערכות עשרות אלפי אנשים. היכולת לקבור נפטרים רבים כל כך בשטח מצומצם מוסברת בשיטת הקבורה המשפחתית ("פוסתקיה") שבה נקברים מתים רבים מאותה משפחה באותו קבר.

לפי המסורת המוסלמית הר הזיתים, הקידרון והר המוריה יתחברו ביום הדין ותחיית המתים ולכן השער כונה על ידם "באב אל צהרה" (חיי נצח). הקמים מן המתים יחיו חיי נצח, ולכן הוקם כאן בית קברות ומתיו יהיו הראשונים לעמוד לדין. תחילתו של בית הקברות המוסלמי מחוץ לשער הרחמים הוא מן התקופה האיובית במאה ה–13. לפי האגדה הקימו המוסלמים את בית הקברות במקום זה כי שמעו שמשיחם של היהודים ייכנס בשער הזה, וכדי למנוע זאת הקימו שם בית קברות, כי המשיח לא יעבור במקום טמא טומאת מת. זו אגדה בעלמא, מה גם שלפי ההלכה היהודית אין יהודי נטמא לגוי. מה שנכון הוא שיש מסורת יהודית שאומרת שדרך השער הזה גלתה שכינה וממנו עתידה לשוב.

יש אמונה בקרב היהודים, שהמוסלמים מבקשים בכך למנוע את ביאת המשיח, בחושבם שאליהו הנביא הכהן לא יוכל לעבור בבית הקברות, שמא ייטמא, ובכך תעוכב גאולתם של היהודים. אולם בהלכה היהודית קיימות דעות כי בית קברות של גויים אינו מטמא, אלא רק מגע ישיר במת או בנשיאתו.

### מאבק נגד התפשטות בית הקברות
במהלך תחילת המאה ה-21, החלו צצים קברים חדשים ותשתיות חדשות לקבורה בחלק חדש, שמדרום לבית הקברות, שנחשב חלק מהגן הלאומי. הוועד הציבורי למניעת הרס העתיקות בהר הבית, מאגד ארכאולוגים, אנשי רוח ומשפטנים, ובשנת 2005 עתר לבג"ץ נגד מדינת ישראל בשל אי אכיפת איסור קבורה בחלק זה. הבסיס לטענה הוא שהמקום מוכרז אתר עתיקות וחלק מן הגן הלאומי 'סובב חומות ירושלים', וחפירה וקבורה במקום היא פגיעה בעתיקות.

החלטת בג"ץ משנת 2009 קבעה שיש לדחות את העתירות אולם על הרשויות לאכוף את החוק ולשמור על האתר מפגיעה (קבורה). אולם דווח גם אחר כך על המשך השתלטות ערבית במקום.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אתרים ארכאולוגיים בירושלים
קטגוריה:ארץ ישראל: קברים ובתי קברות מוסלמיים
קטגוריה:העיר העתיקה
ברית יעקב ולבן

**ברית יעקב ולבן** היא אירוע מקראי המופיע בפרשת ויצא בספר בראשית.

## תיאור
לאחר שיעקב ברח מלבן, עם רחל ולאה, לבן הארמי רודף אחריו ומשיג אותו בהר הגלעד. הוא כועס על יעקב, שברח ממנו בלי להודיע לו ועל שגנב לו את אלוהיו (התרפים). 
לבסוף, לבן מחפש בכלי יעקב ולא מוצא את התרפים והם כורתים ביניהם ברית שלום, ומקימים גל-עד לזיכרון עולם. לבן קורא למצבה בשם הארמי יְגַר שָׂהֲדוּתָא, ויעקב קורא לו גלעד. לאחר מכן לבן חוזר לביתו ויעקב ממשיך בדרכו לארץ כנען.

מעלה הרעיון לכריתת הברית היה לבן, שאמר:
את אזכור האלים של כל אחד מהצדדים במסגרת כריתת ברית ניתן להשוות לנוכחות אלים בכריתת בריתות במזרח הקדום בתקופת הברונזה, כפי שמתועדות בארכיון מרי.

## פרשנות דתית
### ועתה לכה נכרתה ברית
*הספורנו מסביר שלבן הציע ליעקב לעשות ברית לאור כך שבפסוק מ"ג לבן אומר ליעקב שהכל שלו והוא לא רוצה להזיק להם.

### והיה לעד ביני ובינך
*רש"י מסביר שהקב"ה יהיה לעד.
*הרמב"ן מסביר שהעובר על הברית, יתקיימו בו הקללות שהן בעצמן העדות ועל כן הרים יעקב מצבה.

## הערות שוליים

קטגוריה:ספר בראשית
קטגוריה:פרשת ויצא
קטגוריה:בריתות במקרא
מגפת הקורונה במולדובה

**[[מגפת הקורונה]]**, בה חלו רבים במחלת נגיף הקורונה במולדובה, התפשטה אל המדינה בתחילת מרץ 2020.

## התפשטות המגפה
ב-27 בינואר שרת הבריאות, העבודה וההגנה החברתית ויוריקה דומברבאינו כינסה ישיבה מורחבת של הנציבות למצבים חריגים ומצבי חירום של משרד הבריאות, העבודה וההגנה החברתית. בפגישה זו השתתפו גם נציגי משרד החוץ והאינטגרציה האירופית, משרד הפנים, משרד האוצר, הפיקוח הכללי של משמר הגבול, שירות המכס, החברה לביטוח לאומי ברפואה, סוכנות בטיחות המזון הלאומית, והסוכנות הלאומית לבריאות הציבור. המשתתפים דנו במדדים למניעה ובקרה של הזיהום בנושא נגיף הקורונה. בהתבסס על המצב האפידמיולוגי וההתפשטות הגלובלית של הזיהום.

ב-2 בפברואר הוועדה הלאומית יוצאת דופן לבריאות הציבור כוננה על ידי ראש הממשלה יון צ'יקו . הנציבות אימצה את החלטה מספר 1, הקובעת בין היתר כי הערכת הסיכון לבריאות הציבור תמשיך להתבצע תוך ייחוס, במידת הצורך של קוד ההתראה הנובע מהמצב האפידמיולוגי הקשור בנגיף הקורונה.

ב-18 בפברואר הסוכנות הלאומית לבריאות הציבור קיבלה מגרמניה, בתמיכת ארגון הבריאות העולמי, ערכות בדיקה לאיתור נגיף הקורונה.

ב-24 בפברואר הוועדה הלאומית יוצאת דופן לבריאות הציבור כונסה על ידי ראש הממשלה המולדובי, יון צ'יקו. הנציבות אימצה את החלטה מס' 2 הקובעת בין היתר את קביעת רמה הסכנה הלאומית לרמה צהובה על רקע המצב האפידמיולוגי הקשור לנגיף הקורונה. ומחשבת את הסיכון האפשרי לחירום בריאות הציבור.

ב-7 במרץ הודיעה מולדובה על מקרה ראשון של הדבקה בנגיף הקורונה בשטחה. על פי משרד הבריאות המולדובי, מדובר באישה בת 48 שחזרה למדינה במטוס ממילאנו, שבאיטליה והיא מטופלת בבית חולים בקישינב.

ב-8 במרץ הודיעה הנציבות הארצית הלא-רגילה לבריאות הציבור במולדובה על קביעת קוד התראה כתום ברמה הלאומית בהקשר למצב האפידמיולוגי הקשור לנגיף הקורונה.

ב-10 במרץ הודיעה מולדובה כי היא אוסרת על כניסת אזרחים זרים ממדינות אשר נגועות בנגיף הקורונה.

ב-11 במרץ הודיעה מולדובה על סגירת כל בתי הספר, גני הילדים, הקולג'ים והאוניברסיטאות בכל רחבי המדינה למשך שבועיים.

ב-13 במרץ הודיעה הנציבות הארצית הלא-רגילה לבריאות הציבור במולדובה על קביעת קוד התראה אדום ברמה הלאומית בהקשר למצב האפידמיולוגי הקשור לנגיף הקורונה.

ב-15 במרץ הודיע ראש ממשלת מולדובה, יון צ'יקו כי מדינתו משהה החל מ-17 במרץ את כל הטיסות הבינלאומיות לשטחה.

ב-17 במרץ הכריז הפרלמנט המולדובי על מצב חירום לאומי על כל רחבי שטחה של מולדובה לתקופה של 60 יום- עד 15 במאי 2020.

ב-18 במרץ הודיעה מולדובה על מקרה מוות ראשון בשטחה כתוצאה מהידבקות בנגיף הקורונה. הקורבן, היא אישה בת 61 שחזרה למדינה לאחר שביקרה באיטליה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:מולדובה: היסטוריה
מולדובה
מולדובה
קטגוריה:2021 במולדובה
עיר ללא רחמים

**עיר ללא רחמים** (באנגלית: **Town Without Pity**) הוא סרט קולנוע משנת 1961 בהפקה משותפת אמריקאית - גרמנית.

התסריט מבוסס על הרומן Das Urteil (פסק דין) של גרגור דורפמייסטר  מ-1960.

שיר הנושא "עיר ללא רחמים" בביצוע ג'ין פיטני  הפך ללהיט, היה מועמד לפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר וזכה בפרס גלובוס הזהב לשיר המקורי הטוב ביותר.

כריסטין קאופמן  זכתה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית מתחילה

## תקציר העלילה
בעיר נוישטאדט בגרמניה המערבית יוצאת נערה נאה בשם קארין שטיינהוף (כריסטין קאופמן) לשחות עם החבר שלה בנהר. ארבעה חיילים אמריקאים מבלים ושותים בבר המקומי כשמתיבת התקליטים בוקע השיר "עיר ללא רחמים". הם הולכים לנהר ומוצאים את קארין בבגד ים ביקיני, מתנפלים עליה ואונסים אותה באכזריות. החבר שמנסה להציל אותה מוכה אף הוא. הם עוזבים את המקום פרט לקורפורל ג'ים לרקין רוברט בלייק שמכסה במעיל את גופה העירום ופניו מביעות צער.

הם נתפסים מיד ועומדים לפני משפט צבאי. כל העיר סוערת והתושבים מבקשים עונש מוות.

הסניגור הצבאי הוא מייג'ור סטיב גארט (קירק דאגלס) והתובע הוא לויטננט קולונל פקנהאם (א.ג. מרשל). התובע דורש מבית המשפט עונש מוות במקרה שיורשעו.

מטרתו של גארט הוא להמיר את עונש המוות במאסר ממושך. שלושת הנאשמים לא מודים באשמה פרט ללרקין שאכול רגשי חרטה ומנסה להתאבד. גארט יודע שכדי למנוע את עונש המוות הוא יאלץ להעלות את קארין לעדות ולהכתים את שמה ואופייה. הוא מבקש מאביה (הנס נילסן) למנוע את עדותה אבל האב חדור רגשות הנקמה ומבקש עונש מוות לנאשמים, מסרב.

קארין עולה לעדות וגארט מביא עדות של תושבים על "התנהגותה המופקרת". שכן אחד מעיד כי הוא גר מול חדרה והיא מתפשטת עירומה מול החלון כאילו רוצה שיראו אותה. הוא מוליך את חקירתו לכך שהיא הייתה עירומה כשהגיעו החיילים וכאילו רצתה בהם. קארין מתמוטטת ולא ממשיכה בעדות.

הנאשמים מקבלים עשרים שנות מאסר עם עבודת פרך פרט ללרקין שמקבל רק שש שנים.

קארין הופכת למשל ולשנינה בעיר והתושבים לועגים לה ללא רחמים. היא אינה יכולה לסבול זאת. החבר שלה חובט בגארט בזעם ואחר כך מזייף את חתימת אימו על המחאה כדי לברוח ביחד מהעיר. שניהם עולים על אופנוע אך משטרה שרודפת אחריהם עוצרת את החבר. קארין בורחת למקום האונס ומטביעה את עצמה בנהר.

גארט עוזב את העיר ברגשות מרירים.

## קישורים חיצוניים

* קדימון לעיר ללא רחמים, באתר יוטיוב
* עיר ללא רחמים, באתר TCM
* עיר ללא רחמים בפי ג'ין פיטני, באתר יוטיוב

קטגוריה:סרטי 1961
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
קטגוריה:סרטים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטי יונייטד ארטיסטס
קטגוריה:סרטים בגרמנית
קטגוריה:אונס בקולנוע
קטגוריה:סרטי פשע
קטגוריה:סרטי בית משפט אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קירק דאגלס
SARSr-CoV

**SARSr-CoV** (גם **SARS-CoV**, ראשי תיבות של **Severe acute respiratory syndrome-related coronavirus**) הוא מין של נגיף RNA מתת-משפחת נגיפי קורונה המידבק באדם, בעטלפים ובמיני יונקים נוספים.

SARSr-CoV הוא נגיף RNA חד-גדילי חיובי בעל מעטפת שככל הנראה חודר לתא דרך הקולטן ACE2. 
שני זנים ממין זה גרמו להתפרצויות של מחלות נשימה קשות בבני אדם: SARS-CoV (גם: SARS-CoV-1) שגרם למחלת סארס בשנים 2002–2004 ו-SARS-CoV-2 שגורם למחלת נגיף קורונה 2019 והביא למגפת הקורונה.

ישנם מאות זנים נוספים של SARSr-CoV, שאינם ידועים כמידבקים באדם. עטלפים הם חיית המאגר העיקרית של זנים רבים של SARSr-CoV, וכמה זנים נמצאו בגחן הדקלים שהם ככל הנראה המקור הראשוני למין זה.
SARSr-CoV הוא אחד ממספר נגיפים שהוגדרו על ידי ארגון הבריאות העולמי בתוכנית החדשה שפותחה לאחר התפרצות האבולה במערב אפריקה (2014–2015) ב-2016 כבעלי פוטנציאל מגפתי עתידי, ויועדו למחקר ופיתוח דחופים. התחזית התממשה עם פרוץ מגפת הקורונה ב-2019.

## סיווג
SARSr-CoV הוא מין בסוג Betacoronavirus ובתת-סוג Sarbecoviruses. על בסיס האזורים השמורים בגנום של SARSr-CoV, משערים שהוא צאצא מוקדם של ה-betacoronaviruses.

עטלפים הם חיית המאגר העיקרית שלו. הניגף התפתח במשך זמן רב בעטלפים ורק לאחרונה החלו זנים מסוימים להידבק באדם. שני הזנים SARS-CoV ו-SARS-CoV-2 הם צאצאים של נגיף אחד אך עשו את המעבר לבני אדם בנפרד ובאופן עצמאי. SARS-CoV-2 אינו צאצא של הזן SARS-CoV.
## מבנה
#### הגנום
בדומה לשאר הנגיפים בתת-משפחת נגיפי קורונה, לנגיף גנום ליניארי לא מקוטע, חד-גדילי חיובי (גדיל קריא; נגיפי (+)ssRNA). הגנום ארוך יחסית לנגיפי RNA, ומכיל 29,727 בסיסים.

הגנום כולל 5' Cap ו-, מה שמאפשר תרגום ישיר של ה-RNA לחלבוני רפליקאז, הנחוץ לשכפול ה-RNA.

#### מבנה הוויריון
250px|ממוזער|שמאל|מבנה הוויריון
לוויריונים מבנה עגול בעל קוטר של כ-125 ננו-מטר, עם זיזים (spikes), בצורה המזכירה קרני שמש - מה שהקנה לנגיפים אלה את שמם.

בוויריוני קורונה ארבעה מבנים חלבוניים עיקריים: זיזים, ממברנה, מעטפת ונוקליאוקפסיד בעל מבנה ספירלי שאינו אופייני לנגיפי (+)ssRNA.

## קישורים חיצוניים

* היסטוריה טקסונומית באתר הוועדה הבין-לאומית לטקסונומיה של נגיפים

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:נגיפי קורונה
מורן פרידמן

**מורן פרידמן** (נולדה ב-30 בינואר 1990) היא כדורגלנית ישראלית המשחקת לסירוגין כקשרית וכמגנה שמאלית.

## ביוגרפיה
פרידמן נולדה וגדלה במושב בני עטרות. החלה את דרכה בבית הספר לכדורגל שלהפועל תל אביב בגיל 5. מאוחר יותר עברה לשחק בקבוצת הנערים של הפועל קריית אונו, משום שלא הייתה אז ליגת נשים פעילה, שם שיחקה עד גיל 14.

בוגרת תואר ראשון בממשל ודיפלומטיה, עם התמחות במזרח התיכון, מהמרכז הבינתחומי בהרצליה. נוסף על היותה כדורגלנית, עובדת פרידמן כמנהלת תיקי משכנתאות בקבוצת הראל השקעות בביטוח.

בשנת 2010 נבחרה, יחד עם הכדורגלניות אשרת עיני, לי פלקון ומיכל רביץ, להשתתף בקמפיין לקידום תדמית כדורגל הנשים בישראל.

## קריירה מקצועית
### מועדונים
לקראת עונת 2006/2007 עברה לשחק במדי אס"א תל אביב, עמה זכתה בשישה תוארי אליפות ושלושה גביעי מדינה. בנוסף, בשנת 2011/2012 העפילה יחד עם הקבוצה לשלב 32 הגדולות של ליגת האלופות לנשים לאחר שסיימה את שלב הבתים במקום הראשון. זהו ההישג הגדול ביותר של קבוצת כדורגל נשים ישראלית במפעלים אירופאים.

בעונת 2016/2017 עברה פרידמן לשחק במ.ס קריית גת וזכתה עם הקבוצה באליפות הליגה בעונה זו.

לאחר שתי עונות עברה לשחק במ.כ רמת השרון לעונת 2018/2019.

את עונת 2019/2020 פתחה ללא קבוצה, ונכון לאפריל 2020 היא אינה משחקת באופן פעיל.

### נבחרת ישראל
לאחר ששיחקה מגיל 15 בכל הנבחרות הצעירות של ישראל, זומנה בשנת 2010 לסגל נבחרת הבוגרות. את הופעת הבכורה שלה ערכה במשחק הנבחרת נגד אירלנד, ב-25 באוגוסט.

## תארים
### אס"א תל אביב
* אליפות המדינה: 2009/2010, 2010/2011, 2011/2012, 2012/2013, 2013/2014, 2014/2015
* גביע המדינה: 2010/2011, 2011/2012, 2013/2014

### מ.ס קריית גת
* אליפות המדינה: 2016/2017
* גביע המדינה: 2015/2016

## קישורים חיצוניים

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלניות ישראליות
קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:קשריות כדורגל ישראליות
קטגוריה:קשרי כדורגל ישראלים
קטגוריה:מגנות כדורגל ישראליות
קטגוריה:מגני כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלניות אס"א תל אביב
קטגוריה:כדורגלניות מ.ס. קריית גת
קטגוריה:כדורגלניות מ.כ. רמת השרון
קטגוריה:בני עטרות: אישים
קטגוריה:בוגרות המרכז הבינתחומי הרצליה
קטגוריה:בוגרי המרכז הבינתחומי הרצליה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1990
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1990
המרכז הראשי למודיעין חלל

**המרכז הראשי למודיעין חלל** (ברוסית: **главный центр разведки космической обстановки, ГЦ РКО**) הוא המתקן הצבאי הרוסי, הפועל כמרכז הבקרה של מערכת בקרת החלל הרוסית. כפוף לארמייה ה-15 של חיל החלל. המרכז ממוקם במחוז מוסקבה (בסיס נוגינסק-9, יחידה צבאית 61437). עד ל-1 בדצמבר 2011 נקרא בשם שם "מרכז ניטור החלל" (**Центр контроля космического пространства**) צוותי המרכז מורכבים מקציני חלל ומודיעין וכוללים 300 איש.

## משימות
המרכז משמש למתן תמיכה באיסוף מידע על פעילויות החלל של המדינה ומניעת פעילויות ריגול מהחלל חלל של מדינות זרות. 

לצורך ביצוע משימות אלה מוטל עליו: 
* לאתר אובייקטים בחלל במסלול גיאוצנטרי; 
* לזהות אובייקטים בחלל לפי סוג; 
* לקבוע זמן ואזור נפילה אפשרית של חפצים במרחב במצבי חירום; 
* לנטר קרבה מסוכנת לאורך נתיב הטיסה של חלליות מאוישות רוסיות; 
* לקבוע פרמטרים של תמרון החלליות; 
* להודיע על טיסות של חלליות זרות המתקרבות למרחב האווירי הרוסי; 
* לספק מידע על טילים בליסטיים; 
* לנהל קטלוג של אובייקטים בחלל 
* לשלוט על האזור הגיאוסטציוני של החלל; 
* לתת ניתוח והערכה של סביבת החלל. 

## היסטוריה
עם שיגור הלוויין הראשון ב-4 באוקטובר 1957 החל עידן החלל. חפצים מלאכותיים החלו להופיע במסלולי כדור הארץ כשמספרם בשנות ה-60 כבר עלה על מאה. בשנת 1963, על מנת לשלוט על המרחב הקרוב לכדור הארץ ולחשב את מסלול האובייקטים בברית המועצות, הוחלט ליצור את המרכז לבקרת החלל. בשלב הראשון תוכנן לקבל מידע באמצעות שתי יחידות מכ"ם ייעודיות שנבנו על בסיס מכ"ם מדגם דנייסטר בסמוך לאירקוצק ועיבוד מידע שהיה אמור להתבצע במרכז מיוחד לבקרת החלל. 

ב-6 במרץ 1965 נחתמה הנחיית המטה הכללי של כוחות ההגנה האווירית על גיבוש מרכז מודיעיני לענייני חלל, מרכז זה הוקם על בסיס מכון המחקר המתמחה 45 של משרד ההגנה (SNII MO). יום זה מאז 1970 הוא יום הולדתו של המרכז.  

באפריל 1965 קיבלה הממשלה החלטה לבנות קומפלקס של מבנים טכנולוגיים עבור לשכת העיצוב המרכזית במחוז נוגינסק שבמחוז מוסקבה, המכונה נוגינסק-9, וב-27 באפריל התמקמו בו צוותי המרכז. ב-7 באוקטובר 1965, הוקצה ליחידה מספר - היחידה הצבאית מספר 28289.  

עד 1 באוקטובר 1966, נקרא המרכז בשם "הצוות המיוחד לבקרת החלל" ובאותו יום בהנחיית המטה הכללי, הפך הצוות ל"מרכז בקרת החלל".   

בשנת 1970 הועלה המרכז לרמת מוכנות קרבית. בשנת 1974 הוא צויד במערכות הגנה אווירית. כתוצאה מכך, אזור החלל המבוקר התרחב באופן דרמטי, ובמקביל, בשל האפשרות לקיים קטלוג מלא של אובייקטים בחלל, האמינות של המידע שנוצר על ידי מערכת זו עלתה משמעותית. בשנת 1975 הצטייד המרכז במחשבי אלברוס האחרונים. באותן שנים החלה בניית ציוד מעקב מיוחד.

ב-1 בדצמבר 2011, המרכז הפך לחלק חיל הגנת האוויר והחלל של רוסיה וקיבל את שמו המודרני כמרכז  ראשי למודיעין חלל.

## ראו גם
* חיל החלל הרוסי
* המרכז המזרחי לתקשורת חלל רחוקה

## לקריאה נוספת

* 
* 


## קישורים חיצוניים
* אלכסיי שירונין. הם שולטים בקוסמוס. Polit.ru 21 בספטמבר 2011. 
* ויטאלי רגולין. כוחות החלל אחראים להגנת רוסיה בחלל. (בלוג ב-LJ)

## הערות שוליים

קטגוריה:הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית
נקודת האדלי (אנטארקטיקה)

**נקודת האדלי** (באנגלית: **Hadley Point**) היא לשון יבשה בחוף באקוטיס בארץ מרי בירד, שבאנטארקטיקה.

הנקודה היא הנקודה הצפונית ביותר של לשון היבשה מריי, בחצי האי מרטין.

הנקודה ממוקמת 8 קילומטרים דרומית-מזרחית מכף הרלאקר.

## היסטוריה
### גילוי ומיפוי הנקודה

הנקודה מופתה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית בהתבסס על סקרים על הקרקע ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1959–1967.

### מקור השם

שמה של הנקודה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.

הנקודה נקראת על שמו של ריצ'רד סי. האדלי (Richard C. Hadley), מצי ארצות הברית, שחרף בתחנת מקמרדו בשנת 1959, ובכל שנה לאחר מכן עד שנת 1977, ובסוף שירותו היה אחראי על האספקה של תחנת מקמרדו.

## קישורים חיצוניים
* נקודת האדלי באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* נקודת האדלי באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* נקודת האדלי באתר marineregions
* מזג אוויר נוכחי מעודכן בנקודת האדלי
** תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור נקודת האדלי
** נתוני מזג אוויר היסטוריים עבור נקודת האדלי

## הערות שוליים

האדלי
האדלי
המרכז הראשי להתראה מפני מתקפת טילים

**המרכז הראשי להתראה מפני מתקפת טילים** (ברוסית: **Главный центр предупреждения о ракетном нападении**) הוא מרכז השליטה במערכות ההתראה על טילים סובייטים ורוסיים. ממוקם בסמוך לכפר טימונובו מחוז המשנה סולנצ'וגורסק, במחוז מוסקבה (בסיס: **סולנצ'נוגורסק-7**, היחידה הצבאית 26302).

המרכז מקבל מידע מקווי תקשורת מיוחדים עם אמינות גבוהה מהרדארים המזהירים המוקדמים ברחבי הארץ, כמו גם ממסלולי אובייקטים מהחלל. המרכז מנתח מידע זה כדי לאתר התקפות של טילים בליסטיים בין יבשתיים. בהתבסס על תוצאות הניתוח, המרכז מאתר את יעד המתקפה ומפעיל את מערכת ההגנה מפני טילים בסמכות המפקד הראשי להחליט על מתקפת תגובה.

כפוף לארמייה ה-15 של חיל החלל.
## היסטוריה
בניית המרכז החלה בשנת 1965 במקביל לקליטת שני מכ"מים של Dnester -M באולנגורסק ובסקרונדה. ב-15 בפברואר 1971 נכנסה רשמית לפעילה כאשר הצליחה לעקוב אחר שיגור טילים מצוללות נאט"ו בים הנורווגי והצפוני.

המערכת מתרחבת ומשתפרת כל העת. בשנת 1973, עוד שתי מערכות נקלטו ומאז 1974 חודשו תחנות המכ"ם. בשנת 1978 חוברה מערכת ההתרעה קרוקוס, בשנת 1982 - מערכת הלוויין אוקו ובשנים 1984–1985 נכנסו לתפקיד שני מכ"מים מדגם דריאל מהדור השני (פצ'ורה, קוטקאשן) וכיסו את האזורים הצפוניים והדרומיים של המדינה.

לאחר קריסת ברית המועצות הוחלפו האובייקטים שנמצאים בשטחי חבר המדינות בתחנות ממשפחת וורונז' החדשה שנמצאות רק בשטח הפדרציה הרוסית.

בשנת 2011, המערכת יחד עם מרכז מודיעין החלל והמרכז הראשי לניסויי חלל הפכו לחלק מפיקוד החלל של חיל הגנת האוויר והחלל וב-1 באוגוסט 2015 הוא הפך לחלק מחיל החלל שהוקם מחדש כחלק מכוחות האוויר והחלל.

קטגוריה:הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית
המשחקים האסלאמיים לנשים

**המשחקים האסלאמיים לנשים** הם אירוע ספורט בינלאומי, רב ענפי, שהתקיים כל ארבע שנים בשנים החל משנת 1993 ועד 2005 באיראן. האירוע אורגן על ידי הפדרציה האסלאמית לספורט נשים (IFWS) ובו הורשו נשים מוסלמיות מכל הלאומים להשתתף במשחקים. אירוע זה יוצא דופן מכיוון שבמדינות מוסלמיות רבות נשים אינן מורשות לקיים אורח חיים כפי שמקיימים הגברים, וחל עליהם איסור להשתתף במשחקי ספורט, שבמדינות רבות עד לאחרונה היו מקצוע ותחביב המיועדים "לגברים בלבד".

## חוקים
# בכל תחרויות המשחקים האסלאמיים לנשים, מחויבות כל המשתתפות לחבוש כיסוי ראש וביגוד ארוך ו"צנוע", על מנת לשמור על צניעות וחוקי האסלאם.
# לארגון המפעיל את המשחקים אסור למנוע מנשים מסוימות מלהשתתף, ויש לעודד כמה שיותר נשים להרשם לתחרויות.
# אירוע תחרויות המשחקים האסלאמיים לנשים נחשב לאירוע בינלאומי לכל דבר, ורשומות על הופעות הספורטאיות יישמרו בהתאם.

## רשימת המשחקים

## זכייה במדליות

## קישורים חיצוניים
* אתר על המשחקים האיסלאמיים לנשים 

קטגוריה:ספורט נשים
קטגוריה:תחרויות ספורט נשים
קטגוריה:תחרויות ספורט רב-ענפיות
קטגוריה:נשים באסלאם
קטגוריה:נשים באיראן
מרי הורנר לייל

**מרי הורנר לייל** (באנגלית: **Mary Horner Lyell**; 1808 – 1873) הייתה מומחית לקונכיות וגאולוגית. היא הייתה נשואה לגאולוג הבריטי המפורסם צ'ארלס לייל וסייעה לו בעבודתו המדעית. היא מעולם לא התפרסמה בזכות עצמה אם כי היסטוריונים מאמינים כי היא תרמה תרומות משמעותיות לעבודת בעלה.

## ביוגרפיה
מרי אליזבת הורנר נולדה ב-9 באוקטובר בלונדון בשנת 1808. היא הייתה הגדולה מבין שש בנות של לאונרד הורנר, פרופסור לגאולוגיה שלימד באנגליה ובגרמניה. לאונרד הורנר היה להוט שכל ילדיו יתחנכו היטב. מרי הפכה למומחית לקונכיות וגאולוגית בעוד אחותה הצעירה קתרין מוריי לייל  הפכה לבוטנאית.

בשנת 1832 נישאה לצ'ארלס לייל (1787–1875), איתו חלקה לא רק את אהבתה לגאולוגיה אלא גם אהבתה לספרות ופיתחה את קשרי הידידות שלהם בעולם הספרות. אחותה של מרי, קתרין נישאה להנרי אחיו הצעיר של צ'ארלס לייל.

## קריירה
מרי הורנר לייל ידועה בעיקר בזכות עבודתה המדעית משנת 1854, שם בחנה את אוסף חלזונות האדמה שאספה מהאיים הקנריים. מחקר זה היה דומה למחקר שערך צ'ארלס דרווין על ציפורים וצבים באיי גלאפגוס.

מרי וצ'ארלס היו שותפים מדעיים; היא ליוותה אותו במחקרי השטח וסייעה לו ברישום ציורים גאולוגיים, דאגה לדגימות שנאספו, קטלגה את האוספים. היא למדה ספרדית ושוודית בנוסף לשפות ששלטה בהן - צרפתית וגרמנית על מנת לסייע בתקשורת במסעותיהם. היא כתבה את מחקריהם כאשר ראייתו של בעלה נחלשה בשנים מאוחרות יותר.

הגאולוג רודריק מורצ'יסון ציין את נוכחותה בפגישות מיוחדות של החברה הגאולוגית בלונדון וניכר שהיה לה עניין עז והבנה מעמיקה של הגאולוגיה. היא התכתבה עם אליזבת קבוט אגאסי על הגאולוגיה הקרחונית של דרום אמריקה. הורנר לייל גם התכתבה גם עם ויליאם פרסקוט. היא נכחה בשיחות של בעלה עם צ'ארלס דרווין.

מרי הורנר לייל נפטרה ב־24 באפריל 1873.

## מורשת
מכתש בכוכב הלכת ונוס נקרא הורנר לכבודה, ראו רשימת המכתשים בוונוס .

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מדעניות בריטיות במאה ה-19
קטגוריה:גאולוגיות בריטיות
קטגוריה:גאולוגים בריטים
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1808
קטגוריה:בריטיות שנפטרו ב-1873
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1873
מכאן ועד הנצח

**מכאן ועד הנצח** הוא אלבום האולפן ה-23 של הזמר הישראלי אייל גולן. האלבום יצא לאור ב-12 באפריל 2020, על ידי חברת התקליטים ליאם הפקות.

## רקע והפקה
האלבום הופק מוזיקלית ברובו על ידי מתן דרור, למעט השיר "מכל האהבות הזמניות" שהופק על ידי דולב רם ופן חזות, והשירים "שבוי לאהבה", "מכאן ועד הנצח", ו"אוסף עוד געגוע" שהופקו על ידי יעקב למאי. האלבום יצא לאור ביום הולדתו ה-49 של גולן, בדומה לאלבום "חלק מחיי" שיצא ביום הולדתו ה-40.

אחד משירי האלבום, "שבוי לאהבה", הוא גרסת כיסוי לשירו של הזמר הישראלי-טורקי אג'אר.

## סינגלים
* "אוסף עוד געגוע" - יצא לאור ב-10 ביולי 2019, כסינגל הראשון מתוך האלבום. עם יציאתו, נכנס אל המקום ה-12 במצעד השבועי של מדיה פורסט.
* "עושה עם העיניים" - יצא לאור ב-23 בספטמבר 2019, כסינגל השני מתוך האלבום.
*"קרובה אליי" - יצא לאור ב-1 בדצמבר 2019, כסינגל השלישי מתוך האלבום. עם יציאתו, נכנס אל המקום ה-20 במצעד השבועי של מדיה פורסט.
*"לעשות איתך שלום" - יצא לאור ב-24 בינואר 2020, כסינגל הרביעי מתוך האלבום. עם יציאתו, נכנס אל המקום ה-3 במצעד השבועי של מדיה פורסט.
*"מכאן ועד הנצח" - יצא לאור ב-13 במרץ 2020, כסינגל החמישי מתוך האלבום. עם יציאתו, נכנס אל המקום ה-15 במצעד השבועי של מדיה פורסט.
*"מכל האהבות הזמניות" - יצא לאור ב-8 באפריל 2020, כסינגל השישי מתוך האלבום.

## רשימת רצועות

## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי אייל גולן
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי דולי ופן
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי מתן דרור
קטגוריה:אלבומי חברת ליאם הפקות
המרכז המזרחי לתקשורת חלל רחוקה

[ממוזער|250x250 פיקסלים|אנטנה לתקשורת חלל בכפר ווסטוצ'נויה, [חברובסק (מחוז)|מחוז חברובסק.]]
**המרכז המזרחי לתקשורת חלל רחוקה** (ברוסית: **Восточный центр дальней космической связи**, היחידה הצבאית 14038) הוקם בשנת 1965 כתוצאה מהעברת החלק הרדיו-אלקטרוני של כוחות החלל הצבאיים (שנוצרו שוב ב-1957) באזור הכפר גליונקי, פרימוריה, רוסיה, 30 ק"מ מערבית לעיר אוסוריסק.

מטרת הקמת המרכז הוא שימוש ברשת הבקרה של חלליות אזרחיות וצבאיות כחלק של רשת החלל העמוק הרוסית. בשנת 1971, על בסיס המתחם שהוקם עם רדיו-טלסקופ בקוטר 35 מטר, נוצר המרכז המזרחי לתקשורת חלל רחוקה. אנשי המרכז השתתפו בתוכניות חלל, כולל בחללית ווסטוק, ווסחוד, סויוז, קוסמוס, לונה, פרוב, לונוחוד ואחרים. המכשיר העיקרי של המרכז הוא טלסקופ רדיו מדגם P-2500, שהוזמן בשנת 1984. אנשי המרכז השתתפו בתוכניות חלל, כולל החללית ווסטוק, ווסחוד, סויוז, קוסמוס, לונה, פרוב, לונוחוד ופובוס-גרונט, המרכז היה אמון על העבודה על תוכנית Vega - תקשורת עם חלליות במסלוליה של ונוס. עבודה על התוכנית "ונוס".

בשנת 1991, במסגרת הסכם עם סוכנות החלל היפנית ונאס"א, בוצעה מבחן לקליטת מידע טלמטרי מהחללית המרוחקת ביותר וויאג'ר 1 ו-וויאג'ר 2.

לפני סיפוח קרים לרוסיה, טלסקופ רדיו זה היה הגדול ביותר ברוסיה.

בשנת 2001, באמצעות אנטנת P-30S, הועברה פקודה מתחנת Kvant-P לטביעה של תחנת החלל מיר באמצעות אנטנת P-30S. רדיו-טלסקופ דומה מדגם RT-70 ממוקם ב ליד יבפטוריה שבחצי האי קרים ובמצפה הרדיו האסטרונומי הבינלאומי סופא באוזבקיסטן.
## ראו גם
* חיל החלל הרוסי
* המרכז הראשי למודיעין חלל
* רדיו-טלסקופ

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:רדיו-טלסקופים
קטגוריה:אסיה: מצפי כוכבים
קטגוריה:הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית
מוסטפא אל-כאזמי

**מֻסְטַפַא אל-כאזמי** (בערבית: **مصطفى الكاظمي**, בתעתיק מדויק: **מצטפא אלכאט'מי**; נולד ב־5 ביולי 1967
) היה ראש ממשלת עיראק בין השנים 2020–2022. בשנים 2016–2020 היה ראש שירות המודיעין הלאומי בעיראק והוביל את המודיעין העיראקי בענייני ביטחון הפנים ומדיניות חוץ. לאל-כאזמי מעל 15 שנות שירות בעיראק, תוך התמקדות בפתרון סכסוכים.

## ביוגרפיה
מוסטפא אל-כאזמי נולד בבגדאד, בירת עיראק, בשנת 1967. יש לו אזרחות בריטית נוסף על זו העיראקית. הוא בעל תואר ראשון במשפטים.

ביוני 2016 התמנה לראשות שירות המודיעין הלאומי. אל-כאזמי היה אחראי על רפורמה לייעול בשירות ועמידה בסטנדרטים בינלאומיים. הוא פיקח על הפסקת הפוליטיזציה של השירות, על יישום שיטות מתקדמות לאיסוף וניתוח מודיעין, וכן על קביעת סדרי עדיפויות להרחבת היקף עבודתו של שירות המודיעין הלאומי. בתקופתו שירות המודיעין הלאומי הרחיב מאוד את תפקידו, בפרט במלחמה בטרור הפנימי וכן מחוץ לעיראק. כמו כן מילא תפקיד עיקרי במלחמתה של עיראק נגד המדינה האסלאמית. סוכנותו מילאה תפקיד מפתח במצוד אחר מנהיג המדינה האסלאמית, אבו בכר אל-בגדאדי.

אל-כאזמי התנגד לדיקטטורה של משטר סדאם חוסיין וחי בגלות במשך כמה שנים, אף על פי שלא היה קשור לאף מפלגה בפוליטיקה העיראקית. בין השנים 2003–2010 ניהל את "קרן הזיכרון העיראקית" בלונדון. מטרת הקרן הייתה תיעוד פשעי משטרו של סדאם חוסיין ואיסוף קטעים מקורבנות המשטר במדינות שונות. בנוסף, אל-כאזמי היה בעל טור ועורך מחלקת עיראק בעיתון באל-מוניטור. הוא פרסם מספר ספרים ומחקרים, הידוע שבהם הוא "שאלת עיראק".

לאחר חודשים של הפגנות שפרצו ברחבי עיראק באוקטובר 2019 והתפטרות ראש הממשלה עאדל עבד אל-מהדי וממשלתו, אל-כאזמי הפך למתמודד מוביל על ראשות הממשלה. ב־9 באפריל 2020, הוא נקרא על ידי הנשיא ברהם צאלח לתפקיד ראש הממשלה, האדם השלישי שנקרא להנהיג את המדינה תוך 10 שבועות בלבד. כאזמי נקרא לאחר שראש הממשלה המיועד הקודם, עדנאן א-זורפי, הודיע שלא הצליח להשיג מספיק תמיכה כדי להקים ממשלה. הוא נכנס לתפקיד ב־7 במאי 2020.

ב־7 בנובמבר 2021 ניצל מהתנקשות באמצעות מתקפת מל"טים ממולכדים על ביתו בבגדאד. אף ארגון לא נטל אחריות על ההתנקשות, אך קיים קונצנזוס מודיעני שההתקפה בוצעה על ידי מיליציות פרו-איראניות.

ב־27 באוקטובר 2022 החליף אותו מוחמד שייע אל-סודאני בתפקיד ראש ממשלת עיראק.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים עיראקים
קטגוריה:ראשי ממשלת עיראק
קטגוריה:ילידי 1967
דיוקלזיאן

**״דיוקלזיאן״ (״הנביאה״, או ״חייו של דיוקלזיאן״)** (במקור: **Dioclesian, The Prophetess** או **The History of Dioclesian**) היא אופרה דרמטית (אופרה למחצה) בחמישה חלקים, שהולחנה על ידי הנרי פרסל ונכתבה על ידי תומאס בטרטון. הליברית מבוססת על המחזה "הנביאה״ (במקור: The Prophetess) שנכתבה על ידי ג׳ון פלטשר ופיליפ מסינג׳ר ומבוסס באופן כללי על חייו של הקיסר דיוקלטיאנוס. היא הועלתה לראשונה בסוף מאי 1690 בתיאטרון המלכה, בדורסט גארדן שבלונדון (במקור: London, Queen’s Theatre, Dorset Garden).

במידה רבה דיוקלזיאן נתפס כתגובה ישירה ל״אלביון ואלבניוס״ (במקור: ״Albion and Albanius״), אופרה מושרת באורך מלא שהועלתה באנגליה ב-1685. בעת שהותו בגלות, המלך צ׳ארלס השני פיתח חיבה עזה למוזיקה בסגנון צרפתי, ולא חסך במאמצים לייבא אותו לחצרו. בניסיון לחקות את האופן שבו לואי ה-14 תמך וטיפח מפעלים תרבותיים לצורכי תעמולה, צ׳ארלס השני ביצע מגוון פעולות בתחומי האמנות, האדריכלות והמוזיקה אשר נתפסים על ידי היסטוריונים כחלק מניסיונו להקים מנגנון דומה. בהפקות שהועלו בחצר המלוכה לקחו חלק מלחינים, שחקנים, זמרים ורקדנים מצרפת. המוזיקאים האנגלים חשו מאוימים מתופעה זו והתנגדו לשילובה של מוזיקה בסגנון צרפתי בתיאטרון האנגלי. הליברית לאופרה אלביון ואלבניוס נכתבה על ידי המשורר והמחזאי המוערך ג׳ון דריידן אך מכיוון שהולחנה על ידי לואי גראבו (Louis Grabu), קטאלני שרכש את השכלתו המוזיקלית בצרפת, היא זכתה למידה רבה של ביקורת ממשכילים פטריוטיים. דיוקלזיאן נתפס כמעין ״מתקפת-נגד״ של פרסל, ניסיון לסלק את גראבו ואת ההשפעה הצרפתית מעל בימות לונדון, ובמקביל לזכות בהערכתו ובשיתוף הפעולה של דריידן. ישנם קווי דמיון רבים באופי ההלחנה, התזמור ומבנה היצירות, אך ב״נביאה״ של פרסל, על פי מסורת התיאטרון האנגלי, נשמרת ההפרדה בין פרקי המשחק המדובר לבין הפרקים המוזיקליים.

מעבר לכך, בדומה לאופן שבו בצרפת יצאו לאור כרכי פוליו מהודרים של פרטיטורות מלאות לאופרות מפורסמות (המלחין הצרפתי ז׳אן בטיסט לולי היה המייצג המובהק של תופעה זו), גראבו ופרסל פרסמו שניהם פרטיטורות מלאות בפורמט דומה. פרויקט ההוצאה לאור ערך זמן רב, כלל הגהה ותיקונים בכתב יד, והיה כרוך בעלות גבוהה אותה נשאו המלחינים בעצמם. העותק המודפס שימש ככלי להעברת מסרים, אשר הופיעו בפתיחה ובהקדשות, האדרת שמם ומיצוב היצירה למעמד מונומנטלי ועל-זמני ולא הצדיק את עצמו מבחינה כלכלית.

## מבנה העלילה
הקומדיה הטרגית, אשר הופקה במקור ב-1622, עוסקת במאבקי כוח פוליטיים ברומא העתיקה. הנביאה דלפי חוזה כי דיאוקלס, חייל פשוט בצבא הרומי, יוכתר לקיסר לאחר שיקטול חזיר בר רב עצמה. דיואקלס מאמין שאין הדבר סביר ומבטיח לשאת את אחייניתה של דלפיה, דרוזילה, אם הנבואה תתקיים. בהמשך הוא מגלה כימפקד המשמר, המכונה החזיר, התנקש בקיסר. דיאוקלס נוקם את מותו ובתמורה מוכתר לקיסר.

לאחר הכתרתו הוא משנה את שמו לדיוקלזיאן, מתעלם מהבטחתו לדרוזילה, ומחזר אחר הנסיכה אורליה היפהפייה. הנביאה דלפי זועמת על הפרת ההבטחה ועוצרת את טקס החתונה באמצעות זימון מפלצת וסופת ברקים ורעמים. מעבר לכך, היא מכשפת את הנסיכה אורליה כך שתתאהב ביריבו מקסימיניאן ועוזרת לפולשים הפרסים להביס את הצבא הרומי בקרב. דיאוקלס מזועזע מהמאורעות, הוא תוקף ומביס את הפולשים, מוותר על שלטונו, מכבד את הבטחתו לדרוזילה ופורש ללומברדיה כדי להקדיש את חייו לחסד.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
2020 04
קטגוריה:אופרות
קטגוריה:אופרות באנגלית
קטגוריה:אנגליה: תיאטרון
קטגוריה:יצירה שנכתבה על הזמן העתיק
קרחון קול

**קול קרחון** (באנגלית: **Cole Glacier**) הוא קרחון בדרום ארץ גרהאם, שבאנטארקטיקה.   

הקרחון ממוקם בצידה המזרחי של רמת גודפרי.   

הקרחון זורם לכיוון צפון - צפון-מזרח ונשפך אל אזור טראפיק סירקל.  

## היסטוריה
### גילוי הקרחון

הקרחון התגלה בשנת 1940 על ידי השירות האנטארקטי של ארצות הברית.  

הקרחון נסקר באופן גס בשנת 1958 על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד.  

### מקור השם

השירות האנטארקטי של ארצות הברית שגילה את הקרחון, לא נתן לו שם.

שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.

הקרחון נקרא על שמו של הומפריי קול (Humfray Cole), יצרן מכשירי ניווט בתקופת אליזבת הראשונה. קול היה חלוץ בתכנון מכשירי ניווט ניידים, וצייד את משלחותיו של מרטין פרובישר.

השם ניתן לקרחון זה, בדומה לאתרים נוספים באזור הקרויים על שם חלוצים בתחום הניווט.

## לקריאה נוספת

• Jane G. Ferrigno, Alison J. Cook, Amy M. Mathie, Richard S. Williams, Jr., Charles Swithinbank, Kevin M. Foley, Adrian J. Fox, Janet W. Thomson, and Jörn Sievers, **[https://pubs.usgs.gov/imap/i-2600-b/LarsenpamphletI2600B.pdf Coastal-Change and Glaciological Map of the Larsen Ice Shelf Area, Antarctica: 1940–2005]**, USGS

## קישורים חיצוניים

* קרחון קול באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* קרחון קול באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* קרחון קול באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* קרחון קול באתר mindat

## הערות שוליים

קול
קול