המהפך

ה"**מהפך**" הוא ציטוט מפורסם של מגיש מהדורת מבט ב, חיים יבין, שנאמר במשדר יום הבחירות לכנסת התשיעית, ב־17 במאי 1977. המשדר ההיסטורי היה הפעם הראשונה שבה שודר בישראל מדגם קלפיות, ובעקבותיו הפך המונח "מהפך" למטבע לשון בלקסיקון הפוליטי־ישראלי.

## רקע

בסוף 1976 היה ברור כי ממשלתו של רבין, שרבו בה חילוקי הדעות הפנימיים, הן בין מרכיביה והן בתוך מפלגת השלטון, לא תחזיק מעמד. האווירה הציבורית הקשה הקשתה על תפקוד הממשלה, ורבין החליט להקדים את הבחירות. ההזדמנות לכך הגיעה ב־14 בדצמבר כאשר ב נערכה הצבעה על הצעת אי אמון שהגישה החזית הדתית התורתית (אגודת ישראל ופועלי אגודת ישראל) בשל חילול השבת שנגרם, לטענתם, כאשר חלק משרי הממשלה לא הספיקו לחזור לביתם לפני כניסת השבת מטקס קבלת מטוסי ה־F-15 הראשונים שהגיעו לחיל האוויר (את חילול השבת חשף העיתונאי ישראל קצובר בעיתון שערים).

שניים משלושת שרי סיעת המפד"ל נמנעו בהצבעה. רבין, בהתייעצות עם שר המשפטים חיים צדוק, החליט לראות בהצבעתם זו כהתפטרות (החוק לא התיר אז לראש הממשלה לפטר שר אלא אם נמנעה סיעתו לתמוך בממשלה בהצבעת אי-אמון). הוא הודיע על כך בכנסת ב־20 בדצמבר, ובאותו לילה כינס ישיבת ממשלה מיוחדת שבה הודיע על כוונתו להתפטר, ונסע לבית הנשיא להגיש את התפטרותו. במהרה התקבל חוק לפיזור הכנסת, ונקבעו בחירות מוקדמות ל־17 במאי 1977, שעד קיומן הובטחה כהונתה של הממשלה כממשלת מעבר בה אי אפשר להביע אי אמון. מהלך זה כונה על ידי רבין או מקורביו "התרגיל המבריק", כינוי שבדיעבד הפך לאירוני. רבין העריך שדרך הקדמת הבחירות ישתפרו סיכויי מפלגתו לנצח, מתוך הנחה כי מנהיגי מפלגת שינוי לא יספיקו לגדול לכדי כוח אלקטורלי מרכזי שינגוס בקולותיה של העבודה, כמו גם שהאופוזיציה בראשות הליכוד לא תספיק לארגן קמפיין בחירות משמעותי. בנוסף, העריך שכך ימנע מפרס להתארגן לקראת בחירות מקדימות במרכז המפלגה. ההנחות התבדו, ולמעשה הכינו את הקרקע לקראת "המהפך".

מהלך זה סימן גם את סופה של "הברית ההיסטורית" בין המערך ובין המפלגות הדתיות, ולא התקבל באהדה בציבור. הקדמת הבחירות וקביעתן למאי 1977, כמעט חצי שנה לאחר מכן, התבררה בסופו של דבר כמשגה קריטי של מפלגת השלטון.

ב־17 במאי 1977 נערכו הבחירות לכנסת התשיעית. זמן מה לפני קיומן החליט דן שילון, מנהל החדשות בערוץ הראשון, לקיים מדגם קלפיות בדומה לנעשה ברשת  הבריטית. ביום הבחירות פיזר עמירם ניר 25 קלפיות סקר, ומהנתונים שנאספו ב־24 מתוכן הפיק חנוך סמית את תחזיתו.

## טביעת המונח
המדגם פורסם כ־3 דקות לאחר נעילת הקלפיות ברחבי הארץ. לפי התחזית שהציג, מפלגת הליכוד הייתה צפויה לקבל 44 מנדטים (+5 ביחס לכנסת ה־8), ואילו המערך – 32 מנדטים (-19 ביחס לכנסת ה־8).

לאחר שהציג את תוצאות הסקר, המגיש חיים יבין אמר: , תוך שהוא מטעים במודגש במעט את המילה מהפך. הוא הוסיף שעליית הליכוד למקום הראשון מהווה את סיום ההגמוניה ארוכת השנים של מפלגות תנועת הפועלים. את הפחתת 19 המנדטים מהמערך הגדיר בתור מפלה אלקטורלית.

לימים הבהיר יבין כי הוא היה סבור שמה שהתרחש הוא יותר ממהפך – מהפכה פוליטית של ממש, אך לא היה מעוניין להשתמש בלעדית במילה שיש לה משמעות לוואי אלימה או צבאית.

## שימוש במונח
המילה המוטעמת "מהפך" הפכה לשם נרדף למערכת הבחירות לכנסת ה־9, שכונתה מעתה "בחירות המהפך", בתוספת יידוע. באופן דומה, הממשלה שכוננה כונתה "ממשלת המהפך", ותוכנית הליברליזציה הכלכלית שהציג שר האוצר בה, שמחה ארליך, נקראה "המהפך הכלכלי".

כעבור 4 מערכות בחירות, בעקבות עליית מפלגת העבודה ב־5 מנדטים וירידת הליכוד ב־8, זכו הבחירות לכנסת השלוש עשרה ב־1992 לכינוי "המהפך השני".

במשמעות מרחיבה, המונח "המהפך הארוך" משמש כדי לתאר את הבשלתם של תהליכים כלכליים־חברתיים בעלי זיקה מעמדית ועדתית במדינת ישראל, בשנים שקדמו לקיומו של המהפך הקצר, ובאופן שהוביל אליו.

לימים התקבע זיכרון קולקטיבי מוטעה שלפיו נאמר המשפט , איחוד של "גבירותי ורבותי" שנאמר מוקדם יותר בדבריו. המשפט הפך לאמרת כנף ידועה בפני עצמה, ששימשה בכותרות כתבות עיתונות ובספרי עיון העוסקים בתוצאות מערכת הבחירות, כמו גם בהקשרים ובתחומים אחרים, לצורכי הדגשת הבדל או שינוי.

בעונה הראשונה של הסדרה היהודים באים, מוצג מערכון סאטירי־ביקורתי על המגיש יבין, אותו מגלם מעיין בלום, שמתקשה לשמור על נייטרליות עיתונאית, ושואל את הצופים "מה־הפח זבל הזה, שבחרתם לראש ממשלה?".

## ראו גם
* הערוץ הראשון
* הבחירות לכנסת התשיעית
* ממשלת ישראל השמונה עשרה
* המהפך הכלכלי

## לקריאה נוספת
*

## קישורים חיצוניים
*
*

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:ביטויים פוליטיים ישראליים
קטגוריה:ישראל: היסטוריה פוליטית
קטגוריה:שינויים בכוח הפוליטי