open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
הקרן לירושלים

**הקרן לירושלים** (באנגלית: **The Jerusalem Foundation**) היא קרן עירונית הפועלת על מנת "לסייע בצמיחתה של ירושלים כעיר מודרנית, סובלנית, פלורליסטית, תרבותית, בעלת חוזק כלכלי וקהילות מגוונות". מאז היווסדה ב-1966, גייסה הקרן למעלה מחמישה מיליארד שקלים, שהושקעו במיזמים בירושלים.

## היסטוריה
ממוזער|לוגו הקרן בעבר
הקרן נוסדה בשנת 1966 על ידי ראש העיר דאז טדי קולק, בעזרתה של רות חשין.
רוב התרומות שהקרן מגייסת מגיעות מתורמים יהודים בתפוצות, ומיעוטן מתרומות של אזרחים ישראלים.

## פרויקטים
הקרן לירושלים מתרכזת ביזמות חברתית-תרבותית המכוונת לסדר היום ולצרכים המיוחדים של החברה האזרחית בירושלים. הקרן מתמקדת בפרויקטים בתחומים של העצמה קהילתית, תרבות יוצרת ומנהיגות עתידית. הפרויקטים בהם מעורבת הקרן יוצרים הזדמנויות עבור כל אוכלוסיות העיר, והם נוגעים לחינוך, תרבות, קהילה ורווחה, דיאלוג וחיים משותפים. במשך השנים הייתה אחד ממקורות המימון העיקריים לפרויקטים ציבורים רחבי היקף בעיר. בין השאר גייסה כספים להקמת מוזיאון המדע ע"ש בלומפילד בירושלים, תיאטרון החאן, בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה, קמפוס ירושלים לאמנויות, המרכז למוזיקה ירושלים, , סינמטק ירושלים, גן החיות התנ"כי, בית מיחא ירושלים, מכון ירושלים למחקרי מדיניות, המרכז הבין-תרבותי לירושלים, התזמורת הסימפונית ירושלים, הקאמרטה הישראלית ירושלים, תיאטרון הקרון, הצוללת הצהובה, אצטדיון טדי ופארק טדי. הקרן הייתה מעורבת בסיוע לכפרי הסטודנטים בעיר, ולהקמת גינות ציבוריות, ספריות ציבוריות וגני משחקים ברחבי העיר.

הקרן מפעילה תוכנית מלגות עירונית לסטודנטים, מעניקה את פרס ירושלים למנהיגות צעירה בשיתוף עם קרן מיימונידיס ומובילה את "קואליציית הסובלנות" אשר הוקמה בשנת 2016 בעקבות רצח שירה בנקי במצעד הגאווה והסובלנות בירושלים.

הקרן מעניקה משנת תשפ"ד 2024 את פרס משכנות שאננים לפרוזה עברית בסך 15,000 במסגרת פסטיבל הסופרים.ות הבינלאומי.

## הנהלת הקרן
נשיא הקרן הוא אריק גרבלסקי; מנכ"ל הקרן הוא אמרי בן עמי; יו"ר הוועד המנהל הוא דוד ברודט.

בוועד המנהל של הקרן חברים דוד ברודט, רות חשין, מאיר חת, משה וידמן, דן זיסקינד, תמי בן-דוד, גארי ליבלר, סלי מרידור, אלן האסנפלד, יורם בליזובסקי, רונית אברמזון, סטיוארט הרשקוביץ ויוהנה ארביב-פרוג'ה.

במשך שנים ארוכות עמדה בראש הקרן רות חשין ובשנים 2000–2011 שימשה כנשיאת הקרן. דן מרידור שימש כיושב ראש הקרן בין 2003 ל-2008. מרק סופר שימש כנשיא בשנים 2011–2015, ובשנים 2015–2018 שימשה יוהנה ארביב-פרוג'ה כנשיאת הקרן, בשנים 2019-2024 כיהן שי דורון כנשיא הקרן

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ירושלים: ארגונים
קטגוריה:ירושלים: כלכלה
קטגוריה:ירושלים: תרבות
קטגוריה:קרנות נדבנות
פרוג'ינה

[250px|ממוזער|[בואינג 747 של אלאיטליה מעוטר בלוגו "באצ'י"]]
**פרוג'ינה** (באיטלקית: **Perugina**) היא חברת ממתקים הפועלת בעיר פרוג'ה שבאיטליה. נחשבת לאחת מחברות הממתקים החשובות באיטליה.
## היסטוריה
החברה נוסדה בשנת 1907. מאז שנת 1939, כאשר השתתפה בתערוכה העולמית של ניו יורק (1939), רכשה מעמד בינלאומי. פרוג'ינה מייצרת מגוון רב של מוצרי שוקולד וסוגים רבים של מוצרי נוגט (כגון ממתקים העשויים מסוכר, מדבש, מאגוזים קלויים (שקדים, אגוזי מלך, פיסטוק חלבי ואגוזי לוז) ולעיתים גם מפירות מסוכרים (קצוצים), וכן עוגיות ביסקוטי, המכילות אגוזים ולעיתים מתובלות בטעם אניס. לקראת חג הפסחא פרוג'ינה מייצרת ביצי פסחא עטופות בנייר אלומיניום.

אחד ממוצריה המפורסמים של החברה הם ה"באצ'י" (Baci), שפרושו המילולי הוא "נשיקות". אלו שוקולדים הממולאים באגוזי לוז ועטופים באגרות שרשומים עליהן היגדי אהבה בשפות שונות.

חברת פרוג'ינה היא כיום חלק מחברת נסטלה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:איטליה: תעשייה
קטגוריה:נסטלה
קטגוריה:חברות שוקולד
קטגוריה:פרוג'ה
רוזיגליטזון

**רוזיגליטזון** (בלועזית: **rosiglitazone**, שם מסחרי: אוונדיה; avandia) הייתה תרופה, ממשפחת ה- thiazolidinediones, שיועדה בעבר לטיפול בחולי סוכרת מסוג 2, והייתה התרופה הנמכרת ביותר לטיפול בסוכרת. בספטמבר 2010 הוטלו מגבלות על השימוש בה, לאחר שנמצא כי היא מגבירה את הסיכון להתקפי לב. העיתון "הניו יורק טיימס" טען כי חברת גלקסו סמית' קליין, יצרנית התרופה, הסתירה נתונים על הסכנות הטמונות בשימוש בתרופה במשך כ-11 שנים.

תרופה זו מגבירה בצורה ישירה את הרגישות לאינסולין בתאי השומן ההיקפיים, ברקמת השריר ובכבד. הפחתת תנגודת הרקמות לאינסולין מתבצעת מבלי להשפיע על הפרשת האינסולין.

תרופות אלו גורמות להגברת קליטת האינסולין על ידי קולטניו, לעלייה בחדירת הגלוקוז לתאים, ולעלייה בניצולו של האינסולין. השפעתן של תרופות אלו על הכבד מתבטאת בירידה בייצור הגלוקוז בכבד, לכן תרופות אלו מגנות מפני מצבי היפרגליקמיה. בנוסף, תרופות אלו ממריצות קולטנים בגרעין התא המכונים PPAR-Gamma- הפעלתם של קולטנים אלו מאפשרת היענות טובה יותר של התאים לפעולת האינסולין.

## תופעות התרופה
במקרה של אי ספיקת לב התרופה לא ניתנת, היות שהיא גורמת לאגירת נוזלים. 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תרופות לפי א'-ב'
קטגוריה:תרופות לטיפול בסוכרת
גיברלטרים

**גיברלטרים** היא קבוצה אתנית ותרבותית המורכבת מתושבי הטריטוריה הבריטית הזעירה גיברלטר שבדרום חצי האי האיברי.

## מקורות
האוכלוסייה בגיברלטר מורכבת מצאצאי מהגרים ממדינות אירופאיות שונות שהגיעו אליה במשך 300 שנה מאז הכיבוש הבריטי, וממדינות נוספות בשנים האחרונות.

בשנת 1704 כבשה בריטניה את גיברלטר ובעקבות כך ברחו ממנה כ-4,000 תושבים ספרדים מקומיים, שהיוו את מרבית האוכלוסייה באותה העת. מעט התושבים הספרדים שנשארו עזבו בזמן המצור הספרדי בשנת 1727.

מהגרים מג'נובה שבאיטליה ומקטלוניה היוו את מרב האוכלוסייה בגיברלטר בעת שנכבשה על ידי הולנד ולאחר מכן על ידי אנגליה. יהודים רבים מטטואן שבמרוקו שהיו בקשרי עסקים עם האנגלים החלו להתיישב בגיברלטר, ובשנת 1755, הם היוו כחמישים אחוז מאוכלוסיית האזור, שמנתה כ-1,300 תושבים. בשנת 1888 השלטון הבריטי החל בבניית נמל חדש ויבא לצורך כך עובדים רבים ממלטה ומפורטוגל, שחלקם הגדול התיישב בגיברלטר לאחר מכן.

## לאומים ואזרחויות

תושבי גיברלטר הם אזרחים בריטים, אולם בעלי תחושת זהות גיברלטרית ייחודית. הם מכונים לעיתים לאניטו, על שם השפה המקומית.

## דת

הדת העיקרית בגיברלטר היא הנצרות, וכשרוב משמעותי מתושבי האי שייכים לכנסייה הקתולית. כמו כן ישנם נוצרים המשתייכים לכנסייה האנגליקנית, הכנסייה של סקוטלנד, עדי יהוה, מורמונים, הכנסייה המתודיסטית של גיברלטר ולכנסיות אחרות. בנוסף, ישנה אוכלוסייה הינדית, אוכלוסייה מרוקאית מוסלמית ובהאים. בגיברלטר אוכלוסייה קטנה של יהודים (כמה מאות) המהווים את יהדות גיברלטר, שהיא בעלת היסטוריה ייחודית וארוכה.

## שפה
שתי השפות העיקריות באי הן האנגלית, המשמשת במסמכים רשמיים ובבתי הספר, וספרדית. רוב הגיברלטרים משוחחים בלאניטו, שהיא ניב של ספרדית אנדלוסית עם השפעות חזקות של אנגלית בריטית. בנוסף ישנן בשפה מילים רבות מליגורית וחכיתיה. דוברי ספרדית ואנגלית יתקשו לרוב להבין דוברי לאניטו.

בנוסף ישנה אוכלוסייה מרוקאית קטנה הדוברת ערבית-מרוקאית ואוכלוסייה הודית הדוברת הינדי וסינדית. מספר משפחות ממוצא מלטזי דוברת את השפה המלטזית.

## קישורים חיצוניים
קהילת גיברלטר - חכמיה יצירותיהם וקשריהם עם חכמי מרוקו, מאת אליעזר בשן, סיני קכג-קכד 
*
קטגוריה:עמי אירופה
קטגוריה:גיברלטר
Another Day

"**Another Day** "הוא שיר שהוקלט על ידי פול מקרטני בניו יורק בשנת 1970, בזמן עבודתו על התקליט Ram. הוא יצא לאור כסינגל בחברת ההקלטות אפל רקורדס בפברואר 1971, כאשר השיר "Oh Woman, Oh Why" נמצא בצדו השני של התקליטון.

## הפקה
"Another Day" נכתב בסגנון שירים קודמים של מקרטני במסגרת הביטלס, כמו "Eleanor Rigby" ו-"She's Leaving Home". מילות השיר מתארות את החדגוניות, האכזבה והעצב שחווה אישה (ששמה לא מוזכר) בחייה, בעבודה ובביתה. המלודיה המתנגנת בקלילות של הבתים וה-"דו דו דו" השמח משהו של הפזמון מנוגדים לטון האפל של השיר (גם מבחינת מלל וגם מבחינת לחן) ששורר במעברים. לינדה מקרטני סיפקה את קולות הליווי. בעלה נתן לה קרדיט ככותבת שותפה לשיר. למרות זאת, צעד זה נחשב כתכסיס עסקי שנעשה בעקבות חילוקי הדעות העסקיים שהיו לו עם אפל רקורדס.

השיר היה להיט גם בארצות הברית וגם בבריטניה, הגיע ל-5 המובילים במצעדי המכירות משני צידי האוקיינוס. מקום חמישי בארצות הברית ומקום שני בבריטניה באפריל 1971. באוסטרליה השיר ניצב במקום הראשון במשך שבוע. גם בצרפת השיר הגיע למקום ראשון. בישראל השיר הגיע למקום הראשון במשך שבוע בגל הקל ומאוחר יותר הגיע למקום ה-5 במצעד השנתי הלועזי של התחנה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שירי 1971
קטגוריה:סינגלי בכורה מ-1971
קטגוריה:שירי פול מקרטני
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבין-לאומי של אוריקון
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האוסטרלי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האירי
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אפל רקורדס
מירפק

**מירפָק** או **α בפרסאוס** הוא הכוכב הבהיר ביותר בקבוצת הכוכבים פרסאוס והוא אחד הכוכבים הבהירים בשמים.

פרוש שמו בערבית הוא "מרפק" וזהו קיצור של שמו המקורי בערבית - "המרפק של הפליאדות". מירפק הוא חלק מצביר פתוח שנקרא על שמו "צביר אלפא בפרסאוס" ומכיל כוכבים רבים מהסוגים הספקטרלים O ו-B. את הצביר ניתן לראות בקלות באמצעות משקפת. בשל מיקומו הצפוני, הוא אינו שוקע אף פעם ברוב אירופה.

## תכונות
מירפק הוא על-ענק צהוב מסוג ספקטרלי F5 Ib במרחק של כ-590 שנות אור ובהירות נראית נראית מדרגה 1.79. מסתו בין 7 ל-8 מסות שמש ורדיוסו גדול בערך פי 60 מרדיוס השמש. עוצמת ההארה שלו היא יותר מפי 5,000 מהשמש. בעבר, לפני כ-30 מיליוני שנים היה מירפק כוכב הסדרה הראשית מסוג ספקטרלי B, בדומה לשאר הכוכבים בצביר. לאחר שכילה את המימן שבליבתו הוא מתיך מימן בשכבות חיצוניות יותר, תהליך שהביא להתנפחותו ולהתקררותו.

תכונותיו של מירפק דומות לאלו של כוכבים משתנים קפאידיים, אך השתנותו קטנה ביותר וכמעט שלא ניתנת להבחנה. מסיבה זו הוא נושא למחקר ההגדרות המדויקות של כוכבים מסוג זה.

## קישורים חיצוניים
* מירפק באתר של ג'ים קלר
* 

קטגוריה:על-ענקים מסוג F
קטגוריה:קבוצת הכוכבים פרסאוס
קטגוריה:כוכבים בהירים
אנטילופת סוס קצרת-קרן

**אנטילופת סוס קצרת-קרן** (שם מדעי: *Hippotragus equinus*; קרויה גם **אנטילופת סוס חומה** או **אנטילופת רואן**) היא מין של אנטילופה מסוג אנטילופת סוס מתת-משפחת הראמים, שאזור מחייתה בסוואנה במרכז ודרום אפריקה.

## תיאור
גובה הכתפיים של אנטילופת סוס קצרת-קרן בוגרת נע בין 1.1 עד 1.5 מטר, אורכה כ-2 מטרים ומשקלה בין 220 ל-300 קילוגרם. היא דומה לאנטילופת סוס שחורה, אך צבעה חום ולא שחור.

משך ההיריון הוא כתשעה חודשים ובסופו נולד ילוד בודד במשקל ממוצע של 16–18 קילוגרם.

היא נעה לרוב בעדרים של 6–20 פרטים שבראשם זכר יחיד המגן על הטריטוריה של העדר, ששטחה נע בין 12 ל-120 קילומטרים רבועים. לפני הלידה, האם עוזבת את העדר ולאחר הלידה הילוד מוחבא במשך שבועיים עד שהוא מצטרף לעדר.

החל מסוף המאה ה-20 ירדה תפוצתה של האנטילופה הסוסית קצרת הקרן ובשנת 1998 הוערך היקף האוכלוסייה ב-39,000 פרטים, והיא סווגה כבעלת סיכון נמוך. עם זאת, בדרום אפריקה היא נמצאת בסכנת הכחדה בשל תחרות עם הזברות על מקורות מחיה בפארק קרוגר.

## קישורים חיצוניים

* 
* אנטילופה סוסית קצרת קרן באתר הרשימה האדומה של IUCN

## הערות שוליים

ממוזער|מרכז|300px|אנטילופה סוסית רועה בדרום אפריקה

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אנסלם גאייטאן דמארה
קטגוריה:ראמים
קטגוריה:אתיופיה: יונקים
קטגוריה:דרום אפריקה: יונקים
קטגוריה:סודאן: יונקים
קטגוריה:דרום סודאן: יונקים
קטגוריה:מגה-פאונה של אפריקה
קטגוריה:אוגנדה: יונקים
קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: יונקים
קטגוריה:הרפובליקה המרכז-אפריקאית: יונקים
קטגוריה:יונקים בסוואנה האפריקנית
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1804
ציורי הסלע בסיירה דה סן פרנסיסקו

**ציורי הסלע של סיירה דה סן פרנסיסקו** (בספרדית: **Pinturas rupestres de la sierra de San Francisco**) הוא כינוי לקבוצת ציורי סלע מהתקופה הפרה-קולומביאנית, השוכנת באזור  שבמדינת באחה קליפורניה הדרומית שבמקסיקו.

הציורים התגלו לראשונה על ידי הנזיר הישועי פרנסיסקו חביאר קלאביחרו, שדיווח עליהם ברומא ב-1789. מחקרים נוספים בוצעו בציורים ברבע האחרון של המאה ה-19, ונמשכו גם במאה ה-20 והמאה ה-21.  של מקסיקו (בראשי תיבות INAH) זיהה למעלה מ-400 אתרים כאלה. הציורים החשובים מביניהם, כ-250 בסך הכל, נמצאים בגבולות השמורה הביוספרית אל ויסקאינו. 

קבוצת הציורים המפותחת ביותר נוצרה על ידי ה, שהטריטוריה שלהם השתרעה בין צפון חצי האי באחה קליפורניה לבין האזור שמהווה כיום את דרום השמורה הביוספרית. לא ידוע רבות על קבוצה אתנית זו, למעט העובדה שהם היגרו מאזור הנמצא צפונית למיקום הציורים.

הציורים נמצאים על הקירות והתקרות של מקלטי הסלע באזורים מבודדים שכמעט ואינם נגישים. המוטיבים המופיעים בהם מגוונים וכוללים בני אנוש (גברים, נשים וילדים), מינים רבים של בעלי חיים (ארנבים, פומה, שונר, אייליים, לווייתנאים, צבים, טונה, סרדין, תמנונאים, נשרים ושקנאים), ומגוון צורות גאומטריות מופשטות. כמו כן, ישנם ציורים רבים של כלי נשק הסמוכים לאלה המתארים בני אדם ובעלי חיים, דבר המעיד על ציד ומאבקים בין התושבים המקומיים. הציורים מורכבים מצבעים המשתרעים על פני כל הספקטרום. הציורים ידועים גם באיכות הגבוהה שלהם ובמצב השימור הטוב שבו הם נמצאים.

המחקרים השונים שנערכו על הציורים הובילו למספר מסקנות על הארגון הדתי והחברתי של תושבי האזור הקדומים, כמו גם על הרגלי התזונה שלהם. בבדיקות תיארוך שונות שבוצעו בציורים נקבע כי הם מהתקופה שבין 1100 לפנה"ס ועד 1300 לספירה.

האתר הוכרז על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית בשנת 1993.

## קישורים חיצוניים

* אתר ובו תמונות רבות

קטגוריה:מקסיקו: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:אמנות סלע
M83 (להקה)

**M83** (נהגה: אם אייט ת'רי) הוא שמו של הרכב אינדי רוק ומוזיקה אלקטרונית שהוקם באנטיב שבצרפת בשנת 2001 על ידי אנטוני גונזלס וניקולס פרומג'ו, אשר פרש מההרכב לאחר סיבוב ההופעות הראשון. מקור השם הוא מספרה הסידורי של הגלקסיה M83.

סגנונו המוזיקלי של ההרכב מורכב ועשיר, והוא מושפע מסגנונות שונים כגון שוגייז ואמביינט. הוא מאופיין בשימוש רב באפקטי-סאונד היוצרים תהודה של הצלילים, ובמילים ושירה בסגנון רך על רקע גיטרות ותופים רועמים. ככלל, ניכר שוני בסגנונם המוזיקלי ובאופיים של האלבומים השונים, כאשר אלה המוקדמים מאופיינים בצלילי רוק אלקטרוני רועש ואפל, בעוד המאוחרים הם רגועים יותר ובעלי נימה אופטימית. חלק מהשירים מלווים בשירה וחלק הם קטעים אינסטרומנטליים.

האלבום "Saturdays = Youth" שיצא בשנת 2009 הופק על ידי קן ת'ומאס (שעבד בין היתר עם סיגור רוס וסווייד) ואיוון פרסון (שהפיק אלבומים ל־Ladytron וטרייסי ת'ורן). האלבום זכה לביקורות אוהדות מצד מבקרים בכל רחבי העולם, והגיע למקום 107 בדירוג 200 האלבומים הטובים ביותר של 2008 של מגזין בילבורד, ולמקום שמיני בדירוג של מגזין פיצ'פורק למוזיקה אלטרנטיבית.

במשך השנים שימש ההרכב כמופע חימום ללהקות קינגס אוף ליאון, הקילרס ודפש מוד, והם הופיעו במועדון הבארבי שבתל אביב ביולי 2009.

## דיסקוגרפיה

מלבד אלבומי האולפן והסינגלים הוציא ההרכב כ־15 רמיקסים ללהקות והרכבים כמו גולדפראפ, דפש מוד, פלאסיבו, בלוק פארטי וטלקס.

### אלבומים
* 2001: M83
* 2003: Dead Cities, Red Seas & Lost Ghosts
* 2005: Before the Dawn Heals Us
* 2007: Digital Shades Volume 1
* 2008: Saturdays = Youth
* 2011: Hurry Up, We're Dreaming
* 2016: Junk

### סינגלים
* 2002: "Slowly / Sitting"
* 2003: "Run into Flowers"
* 2004: "0078h"
* 2004: "America"
* 2004: "A Guitar and a Heart / Safe"
* 2005: "Don't Save Us from the Flames"
* 2005: "Teen Angst"
* 2008: "Couleurs"
* 2008: "Graveyard Girl"
* 2008: "Kim & Jessie"
* 2008: "We Own the Sky"
* 2011: "Midnight City"

## קישורים חיצוניים

* 
* M83 - האתר הרשמי
* ראיון , מתוך מגזין flavorwire
* הופעות בתוכנית JUAN'S BASEMENT, מתוך pitchfork.tv

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמני מוזיקה אלקטרונית
קטגוריה:להקות צרפתיות
קטגוריה:להקות רוק אלטרנטיבי
קטגוריה:שישיות מוזיקליות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 2001
קטגוריה:אמני וירג'ין רקורדס
אינטגרין

**אינטגרינים** (Integrin) הם קולטנים המתווכים בחיבור תאים לרקמות הסובבות אותם, היכולות להיות תאים אחרים או מטריצה חוץ-תאית. לאינטגרין יש חשיבות גם בתקשורת בין-תאית, ובאמצעות זאת הוא מגדיר את צורת התא, תנועת התא ומבקר את מחזור התא.

לרוב קולטנים מיידעים את התא על מולקולות בסביבתו, והתא מעורר תגובה. תפקידו של האינטגרין אינו מוגבל רק לאיתות בין חוץ התא לפנים התא, אלא אחראי על אופן הפעולה בין פנים לחוץ התא. האינטגרין מעביר אפוא מידע מהמטריצה החוץ תאית אל התא, וחושף את מצב התא כלפי חוץ, ומאפשר תגובות מהירות וגמישות לשינויים בסביבה, כדוגמת קרישת דם על ידי הטסיות.

ישנם סוגים רבים של אינטגרין, ולתאים רבים יש על פניהם סוגים שונים של אינטגרין. אינטגרין חיוני לבעלי חיים, ונמצא בכל בעלי החיים שנחקרו, מספוגיים ועד יונקים. אינטגרינים נחקרו היטב באדם.

לצד אינטגרינים ישנם חלבונים אחרים בהם קדהרינים, cell adhesion molecules וסלקטינים המשתתפים בתקשורת תא-תא ותא-מרווח בין תאי.
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:חלבונים
ליאור שגב

**ליאור שגב** (נולד ב-18 בספטמבר 1983 בקריית ביאליק) הוא כדורסלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הרכז בעברו בליגת העל וקבוצתו האחרונה הייתה מכבי קריית מוצקין מהליגה הלאומית.

## קריירה
שגב גדל בקרית ביאליק, למד בתיכון אורט ביאליק ושיחק בקבוצת בית הספר במסגרת ליגת העל לתיכונים. לאחר מכן שיחק בקבוצת עירוני נהריה מהליגה הלאומית בעונת 2001/02 ועלה עימה לליגת העל. בעונה שלאחר מכן עבר להפועל צפת וירד עימה לליגה הארצית. שיחק שתי עונות בהפועל ירכא, בעונתו הראשונה עלה עימה לליגה הלאומית, בשנייה שב עם קבוצתו לליגה הארצית. בעונת 2005/06 עבר לאליצור רמלה, בה שיחק 21 משחקים בהם קלע 11.3 נקודות בממוצע למשחק. לאחר מכן המשיך לנדוד בליגה הלאומית כשעבר למכבי אשדוד.

בעונת 2007/08, שיחק בבית"ר בנימינה, בה הציג יכולה מעולה של 18.1 נקודות, 4.1 ריבאונדים, 8.5 אסיסטים ו-2.6 חטיפות בכ-32.8 דקות בממוצע למשחק, מה שהקנה לו מקום בחמישיית העונה ואת תואר השחקן המשתפר של העונה בליגה הלאומית. בעקבות יכולתו בבינימינה, שגב חתם בהפועל חולון. הוא החל את העונה בצורה טובה עם 6 נקודות, 2.2 ריבאונדים ו-5.8 אסיסטים בממוצע בחמשת משחקיו הראשונים בקבוצה, אך לאחר משחק שבו לא שותף נגד הפועל ירושלים החל לצנוח ביכולתו בעיקר בגלל קיצוץ משמעותי בדקות המשחק שקיבל. עם זאת שגב סייע לקבוצתו לזכות בגביע המדינה לאחר ניצחון בגמר על מכבי חיפה.

ב-1 ביוני 2009, חתם שגב בהפועל גלבוע גליל ובחודש דצמבר עבר לעירוני נהריה.
בעונת 2012 שיחק שגב בקבוצת ברק נתניה מליגת העל בכדורסל, לאחר עונה זו חתם במכבי חיפה, אתה זכה באליפות המדינה.

לאחר מכן חתם בעירוני נהריה מהליגה הלאומית, לה תרם משמעותית בזכייתה באליפות שהשיבה אותה לליגת העל לראשונה מזה 4 שנים.

בעונת 2014/15 נשאר בליגה השנייה כאשר שב לשחק בברק נתניה, איתה עלה עד לחצי גמר הפלייאוף.

ביולי 2015 חתם בקבוצת הליגה הלאומית אליצור קריית אתא, שם נפצע בצורה קשה בברכו וכתוצאה מכך סיים את הקריירה.

בעונת 2016/17 שימש כמאמן במחלקת הנוער במכבי קריית מוצקין ובמהלך העונה שב מפרישה כדי לשחק בקבוצה הבוגרת בליגה הארצית מחוז צפון. במשחק המכריע בסדרת הגמר קלע שגב שלשה בשנייה האחרונה והביא לקריית מוצקין ניצחון, שהעלה אותה לליגה הלאומית.

ב-29 בדצמבר 2017 הודיע שגב על פרישה ממשחק פעיל לאחר פציעה

## קישורים חיצוניים

* סטטיסטיקות באתר מנהלת ליגת העל

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורסלנים ישראלים
קטגוריה:בוגרי אורט קריית ביאליק
קטגוריה:כדורסלני מכבי חיפה
קטגוריה:כדורסלני עירוני נהריה
קטגוריה:כדורסלני מכבי אשדוד
קטגוריה:כדורסלני הפועל חולון
קטגוריה:כדורסלני אליצור עירוני נתניה
קטגוריה:כדורסלני בית"ר בנימינה
קטגוריה:כדורסלני הפועל גלבוע גליל
קטגוריה:כדורסלני מכבי קריית מוצקין
קטגוריה:כדורסלני אליצור רמלה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1983
לאוניד קרויצר

**לאוניד קרויצר** (בגרמנית: **Leonid Kreutzer**; 13 במרץ 1884, סנקט פטרבורג, רוסיה – 30 באוקטובר 1953, טוקיו, יפן) היה פסנתרן ומורה יהודי-גרמני.

## קורות חיים
קרויצר נולד למשפחה יהודית-גרמנית. כמורה לפסנתר הטביע את חותמו באקדמיה למוזיקה של ברלין, יחד עם אגון פטרי. בין תלמידיו הנודעים שם היה המלחין הישראלי יוסף טל. כמו כן הופיע בנגינת סולו ברסיטלים קשים ותובעניים מבחינה מוזיקלית וטכנית, שהוקדשו ברובם למלחינים או נושאים ספציפיים. ברסיטל מחודש יוני 1923, למשל, ביצע יצירות משל מלחינים חדשניים בני זמנו, כמו פאול הינדמית ופאול יואון, לצד מלחינים ותיקים יותר כמו סזר פרנק וקלוד דביסי.

השלטון הנאצי סימן אותו בהבלטה כאויב התרבות: יחד עם פרידה לובנשטיין הוא אחד משני פסנתרנים, ששמותיהם הופיע ברשימה של "משימות טיהור" ("Aufräumungsarbeiten")  שהכין "איגוד המאבק למען התרבות הגרמנית" ("Kampfbund für deutsche Kultur") של רוזנברג. 
קרויצר היגר בשנת 1933 לטוקיו. הוא ידוע גם כעורך יצירותיו של שופן בהוצאת אולשטיין ומו כן היה מן הראשונים לכתוב על שימוש שיטתי בדוושת הפסנתר (Das normale Klavierpedal vom akustischen und ästhetischen Standpunkt, 1915)

## לקריאה נוספת

* Wolfgang Rathert and Dietmar Schenk (eds.). Pianisten in Berlin: Klavierspiel und Klavierausbildung seit dem 19. Jahrhundert. Hochschule der Künste Berlin Archiv, vol. 3. Berlin, 1999


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:פסנתרנים יהודים גרמנים
קטגוריה:מורים למוזיקה יהודים
קטגוריה:מוזיקאים שעזבו את גרמניה הנאצית
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1884
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1953
שחקנים סימטריים

בתורת המשחקים, שני שחקנים במשחק בצורה קואליציונית נקראים **שחקנים סימטריים** אם התרומה השולית של צירוף אחד מהם לקואליציה ששניהם אינם חברים בה, שווה תמיד לתרומה השולית של צירוף השחקן השני. שחקנים כאלה הם שקולים מבחינה אסטרטגית.

## הגדרה פורמלית
שני שחקנים שונים i,j\in N הם שחקנים סימטריים במשחק בצורה קואליציונית \left( N;v \right) 

אם לכל קואליציה S ששניהם אינם חברים בה, \forall S \subseteq N \setminus \left\{ i, j \right\}, מתקיים:

v( S \cup \left\{ i \right\} )=v( S \cup \left\{ j \right\} )

כלומר, לכל קואליציה S שנבחר כך שהיא אינה מכילה את i ו-j, השווי שלה יהיה זהה אם נצרף אליה את השחקן i או אם נצרף אליה את השחקן j.

## עקרון הסימטריה
פתרון \varphi מקיים את **עקרון הסימטריה** אם לכל משחק \left( N;v \right) ולכל זוג שחקנים סימטריים i ו-j במשחק 

מתקיים:  \varphi_i\left( N;v \right)=\varphi_j\left( N;v \right)

זהו, למעשה, עיקרון של אי-אפליה שלפיו שני שחקנים שקולים, בעלי אותו מעמד, יקבלו אותו הסכום.

כלומר, כאשר לשני שחקנים תרומות שוות לכל הקואליציות, הפתרון לא יהיה תלוי בשמותיהם.

## משפטים
למושג **שחקנים סימטריים** יש מספר קשרים למונחים מרכזיים בתורת המשחקים. 

קשרים אלה נתונים במשפטים הבאים:

*אם הליבה אינה ריקה, אזי קיים וקטור x בליבה הנותן לכל זוג **שחקנים סימטריים** את אותו תשלום. 
כלומר, לכל זוג שחקנים סימטריים i,j מתקיים: x_i=x_j.
*בקבוצת המיקוח ובגרעין, קיים וקטור שבו **שחקנים סימטריים** מקבלים אותו תשלום.
*בערך שפלי ובגרעינון, **שחקנים סימטריים** מקבלים אותו תשלום. 

## דוגמה
"**משחק הכפפות**" הוא משחק עם שלושה שחקנים N=\left\{ 1,2,3 \right\}, שבו לשחקן 1 ולשחקן 2 יש כפפה ימנית אחת לכל אחד, ולשחקן 3 יש כפפה שמאלית אחת. במשחק זה, השווי של כל קואליציה הוא 0, אם יש רק כפפה מסוג אחד, או 1 אם יש זוג של כפפות מתאימות. כלומר, זהו משחק המוגדר כך:

v(1)=v(2)=v(3)=0  

v(1,2)=0,v(1,3)=v(2,3)=1

v(1,2,3)=1 

במשחק זה, השחקנים 1 ו-2 הם **סימטריים**, ואילו השחקנים 1 ו-3, וכן 2 ו-3, **אינם סימטריים**.

הדבר נובע מכך ששחקן 3 צריך את אחד משני השחקנים הראשונים שלהם כפפה ימנית אחת כדי שיושלם זוג של כפפות, ולכן שני השחקנים סימטריים עבורו.

באופן פורמלי, השחקנים 1 ו-2 הם סימטריים כי הקואליציה היחידה שאינה מכילה אותם היא הקואליציה {3}
ומתקיימת הדרישה v(1,3)=v(2,3)=1.

באופן דומה, השחקנים 1 ו-3 אינם סימטריים כי הקואליציה היחידה שאינה מכילה אותם היא הקואליציה {2}
ו- v(1,2)=0 בעוד ש- v(2,3)=1.

כנ"ל עבור שני השחקנים 2 ו-3.

## לקריאה נוספת
*

קטגוריה:תורת המשחקים
קרונה איסלנדית

**קרונה איסלנדית** או **כתר איסלנדי** (באיסלנדית: **Íslensk króna**; סימון לפי תקן ISO 4217 :**ISK**) הוא ההילך החוקי של איסלנד מאז 1922.

שם המטבע דומה למטבעות הנורדיים (כגון כתר דני, כתר שוודי וכתר נורווגי) שהשתתפו באיחוד המוניטרי הסקנדינבי ההיסטורי, וזאת אף על פי שבאיסלנד לא קיימת מלוכה כמו בשלושת הארצות האחרות. השם קרונה (שפירושו כתר) מגיע מהמילה הלטינית corona.

איסלנד היא המדינה השנייה בגודלה מבחינת האוכלוסייה, אחרי איי סיישל, שיש לה מטבע ומדיניות מוניטרית משלה

הכתר האיסלנדי החליף את הכתר הדני שהיה קודם לכן המטבע באיסלנד.

בשנת 1981, הכתר האיסלנדי שוערך מחדש, עקב אינפלציה גבוהה, כאשר 100 קרונה ישנה (ISJ) הפך לשווה ל-1 כתר חדש (ISK) ושטר חדש של 500 קרונות הוכנס לראשונה למחזור בשנת 1981. שטר של 1,000 קרונה הוכנס למחזור בשנת 1984 ושטר ה-5,000 קרונה בשנת 1986. שטר ה-2,000 קרונה הוכנס למחזור בשנת 1995 אך מעולם לא הפך לפופולרי במיוחד. שטר ה-10,000 קרונות הוכנס למחזור בשנת 2013.

מטבעות של פחות מקרונה אחת לא היו במחזור במשך שנים רבות. בספטמבר 2002 חתם דוד אודסון, ראש ממשלת איסלנד, על שתי תקנות הקובעות כי יש לציין ולשלם את כל הסכומים הכספיים על חשבוניות ותביעות כספיות בכתר שלם בלבד וכי מטבעות בעלי ערך נמוך מכתר הוצאו מהמחזור. בשנת 2007, האייר חדל רשמית להתקיים כיחידת משנה של הקרונה האיסלנדית.

איסלנד איננה שייכת לאיחוד האירופאי ולכן גם לא שייכת לגוש מטבע האירו. יחד עם נורווגיה, שווייץ וליכטנשטיין היא משתייכת לאיגוד הסחר החופשי האירופי שלכל אחת מחברותיו מטבע עצמאי.

## מטבעות
קרונה אחת, 5 קרונה, 10 קרונה, 50 קרונה, 100 קרונה. 

File:Islande, 5 Aurar représentant le blason de l'Islande.jpg


## שטרות
500 קרונה, 1,000 קרונה, 2,000 קרונה, 5,000 קרונה ו-10,000 קרונה
File:Iceland 10 Kronur 1928 Banknote, Obverse only.jpg
File:Iceland 500 Kronur banknote of 1928.jpg


## שטרי כסף איסלנדיים שבתוקף (סדרה בהתאם לחוק מ-22 במאי 2001)

## שערי חליפין

## מדינות נוספות המשתמשות במטבע הכתר/קרונה

## קישורים חיצוניים

* פרוט שטרי הכסף האיסלנדיים באתר NUMISTA

## הערות שוליים

קטגוריה:איסלנד: כלכלה
קטגוריה:מטבעות אירופה
איסלנדי
סרגיי סידורסקי

[ממוזער|261x261 פיקסלים|סידורסקי, [2010]]
**סרגיי סידורסקי** (בבלארוסית: **Сяргей Сідорскі**, נולד ב-13 במרץ 1954) היה ראש ממשלת בלארוס מ-2003 ועד דצמבר 2010.

## ביוגרפיה
סידורסקי נולד ב-1954 בעיר הומל שבדרום בלארוס. ב-1976 סיים את לימודיו במכון הבלארוסי להנדסאים והחל לעבוד במקצוע זה.

### קריירה פוליטית
ב-10 ביולי 2003 התמנה לראש ממשלת בלארוס בפועל, לאחר פיטוריו של קודמו בתפקיד, גנאדי נוביצקי. ב-1 ביולי באותה השנה הוכרז כראש הממשלה. בדצמבר 2010 הוחלף על ידי מיכאיל מיאסניקוביץ', לאחר שאלכסנדר לוקשנקו זכה באותו החודש בקדנציה רביעית רצופה כנשיא, במהלך הבחירות הנשיאותיות.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ראשי ממשלת בלארוס
קטגוריה:בלארוסים שנולדו ב-1954
סיגייט טכנולוגיות

**סיגייט טכנולוגיות** (באנגלית: **Seagate Technology**) היא חברה אמריקאית, ואחת מגדולות יצרניות הדיסקים הקשיחים ופתרונות האחסון בעולם. החברה הוקמה בשנת 1979 ומשרדיה המרכזיים ממוקמים בעיר קופרטינו שבמדינת קליפורניה בארצות הברית.

## היסטוריה
[שמאל|ממוזער|250px|מטה החברה ב[קופרטינו, קליפורניה]]
החברה הוקמה בשנת 1979 תחת השם Shugart Technology על ידי אלן שוגרט ופיניס קונר. מוצרה הראשון של החברה היה הכונן הקשיח ST-506 בנפח אחסון של 5MB ובגודל 5.25 אינץ' (כונן קטן במיוחד לאותם ימים, אם כי היום מיוצרים כוננים בגודל של 3.5 אינץ' בלבד למחשבים ביתיים). כונן זה היה לכונן הקשיח הראשון בממדים אלה, וזכה להצלחה מסחררת שהובילה לפיתוחו של כונן דומה נוסף, ה-ST-412, בנפח 10MB.

בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20, חתמה סיגייט על חוזה עם חברת IBM לאספקת רכיבים עבור מחשבי ה-IBM XT, המחשב האישי הראשון מתוצרתה שכלל כונן קשיח. באותם הימים, הייתה IBM בין ספקיות המחשבים האישיים הבולטות ביותר, וחוזה זה הביא לצמיחה מהירה מאוד של חברת סיגייט. כש-IBM פנתה לחברות נוספות לאספקת כוננים קשיחים, הגיבה סיגייט בהקמת רשת הפצה נרחבת לכונניה על מנת שלא להיתלות ב-IBM.

בשנת 1985 עזב קונר את החברה והקים חברה משלו בשם Conner Peripherals שהתמחתה בייצור כוננים קשיחים למחשבים אישיים, עד שבשנת 1996, כעשר שנים לאחר מכן, התמזגה החברה חזרה לתוך סיגייט.

בשנת 1989 החלה סיגייט לפגר טכנולוגית מאחורי מתחרותיה, והוחלט על קניית מחלקת הכוננים הקשיחים של חברת CDC - Control Data Corporation, אשר החזיקה בכמה פטנטים וטכנולוגיות ייחודיות שהעניקו לסיגייט יתרון טכנולוגי ואפשרו לה לחזור לתחרות בשוק הכוננים הקשיחים.

החל מאמצע שנות ה-90 של המאה ה-20, החלה החברה לקנות חברות תוכנה העוסקות באחסון. השקעה זו השתלמה לאחר שסיגייט מכרה את מחלקת התוכנה שלה לחברת וריטאס (Veritas), והפכה לאחת מבעלות המניות העיקריות בחברה זו. בעקבות הקנייה, מחירי מניות וריטאס נסקו, וחברת סיגייט מכרה אותן ברווח משמעותי.

בשנת 2006 קנתה סיגייט את חברת מקסטור (Maxtor) שהתמחתה גם היא בכוננים קשיחים והייתה באותה העת החברה השלישית בגודלה בתחום זה (אחרי סיגייט ווסטרן דיגיטל).

בשנים האחרונות החלה סיגייט לעסוק בסוגיית צריכת החשמל של הכוננים הקשיחים. עם עליית מחירי האנרגיה בעולם, צרכנים רבים של פתרונות אחסון חיפשו פתרונות חסכוניים בצריכת החשמל שלהם. ב- יוני 2008 הציגה החברה כונן בגודל 2.5 אינץ' ובשם Savvio 10K.3 שנפחו 300GB, וצורך רק כ-30% מצריכת החשמל של כונני ה-3.5 אינץ' הנפוצים.

נישה נוספת אליה פנתה החברה בשנים האחרונות הוא תחום אבטחת המידע. בספטמבר 2007 החלה החברה להפיץ כוננים בנפח 1TB בעלי הצפנה חזקה (הצפנה המכונה "הצפנת כונן מלאה", FDE - Full Disk Encryption) למחשבים אישיים. מאוחר יותר, הפיצה סיגייט גם כוננים בנפח 250GB לכוננים ניידים התומכים בהצפנה זו.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:יצרני חומרה אמריקאים
קטגוריה:יצרני דיסקים קשיחים
קטגוריה:חברות אמריקאיות הנסחרות בנאסד"ק
קטגוריה:עמק הסיליקון: חברות
לאן (עיר)

[שמאל|ממוזער|250px|לאן. בחזית: פסי ה[פוניקולר]]
[ממוזער|250px|חזית [קתדרלת לאן]]
**לאן** (בצרפתית: **Laon**) היא עיר במחוז אן שבחבל או-דה-פראנס בצפון צרפת.

ב-2006 מנתה העיר 26,522 תושבים. שטח העיר: 42 קמ"ר. צפיפות האוכלוסייה: 631 תושבים לקמ"ר.

## גאוגרפיה
חלקה העתיק של העיר נמצא על גבעה המתנשאת עד לגובה של 183 מטר מעל פני הים, והמשקיפה על העמק הסובב אותה. המפלס העליון שעליו יושבת העיר מורכב מאבן גיר ומשכבת חול עבה. לרגלי חומות העיר העליונה נמצאים מקורות מים. מחצבות חול ואבן גיר מספקות חומר לתעשיית הצמנט ולבנייה. מצפון לגבעה נמצא עמק פיקרדי, ומדרומה - האגן הפריזאי רחב הממדים. ממרומי הגבעה ניתן להשקיף למרחק של כ-20 ק"מ.

## היסטוריה
בתקופה הרומאית התקיים על הגבעה שעליה נמצאת כיום העיר לאן, כפר קטן שהרומאים כינו בשם אלודאנום. הם ביצרו כפר זה נגד התקפות השבטים הגאלים. כפר מבוצר זה עמד במשך הזמן בפני התקפות הפרנקים, הבורגונדים, הונדלים, האלאנים וההונים. סן רמי הארכיבישוף של ריימס, שהטביל לנצרות את כלוביס הראשון, מלך הפרנקים, הקים את בישופות לאן, ומאז הפכה העיר לאחת הערים הראשיות של ממלכת הפרנקים.

במרוצת המאה התשיעית, העניק שארל הקירח מלך פרנקיה המערבית לבישופות לאן נחלות רבות, והעיר לאן הייתה לעיתים מקום משכנם של מלכי השושלת הקרולינגית האחרונים. במאה העשירית נפלה העיר בידיו של איג קאפה, מלך צרפת. ב- 1112 גודרי, בישוף לאן ואחדים מעוזריו הוצאו להורג על ידי אזרחי העיר שדרשו לעצמם מגילת זכויות, והקתדרלה של לאן עלתה בלהבות והפכה לעיי חורבות. במלחמת מאה השנים נכבשה העיר על ידי דוכסות בורגונדיה. פיליפ השלישי, דוכס בורגונדיה מסר אותה לאנגליה שהחזיקה בה עד 1429 ופינתה אותה אחרי השבעתו של שארל השביעי, מלך צרפת.

בתקופת מלחמות הדת בצרפת, לאן שתמכה בקתולים נכבשה על ידי אנרי הרביעי, מלך צרפת (22 ביולי 1594). בתקופת המהפכה הצרפתית לאן איבדה את מעמדה כבישופות. ב-1814 בקרב לאן ניסה נפוליאון בונפרטה לכבוש את העיר מידי פון בליכר, אך ללא הצלחה. עם כניסת הגרמנים לעיר במלחמת צרפת–פרוסיה בשנת 1870, עלה באש מחסן אבק השריפה של מצודת העיר, אנשים רבים נספו והקתדרלה ניזוקה.

## אתרי תיירות
* קתדרלת לאן שהוקמה בין 1160 ו-1215, מהווה את אחת הדוגמאות היפות ביותר של אדריכלות גותית מוקדמת בצרפת.
* הסוללה המקיפה את העיר העליונה, שממנה נשקפת העיר התחתונה והאזור החקלאי שמסביבה, מאפשרת טיול שקט ונעים.
* המוזיאון של לאן, המציג ממצאים ארכאולוגיים ממצרים העתיקה ומיוון העתיקה, וכן פסלים וציורים שונים.

## ערים תאומות
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 

קטגוריה:פיקרדי: ערים
קטגוריה:או-דה-פראנס: ערים
קמח מצה

**קמח מצה** עשוי ממצה שרוסקה לפירורים. הבסיס לשימוש בו הוא מאמר הברייתא במסכת פסחים: . בפועל בשילוב עם שמרים הקמח כן תופח ואף נמכר כמוצר "קמח תופח כשר לפסח" המכיל קמח מצה ושמרים, בתוספת קמחים שאינם חמץ כמו קמח טפיוקה או קמח תפוחי אדמה.

שימושו העיקרי הוא בפסח, כתחליף לקמח במאכלים מסוימים, כגון לחמניות כשרות לפסח, אף שפירורי קמח מצה גסים במידה ניכרת מגרגרי קמח. הוא משמש גם תחליף לפירורי לחם, למשל בהכנת קציצות כרישה. קמח מצה משמש גם למאכלים המבוססים מלכתחילה על קמח מצה, כגון קניידלעך. יש שעושים שימוש בקמח המצה גם בשאר ימות השנה ולא רק בפסח.

הנוהגים לא לאכול בפסח מצה שרויה, אינם משתמשים בפסח בקמח מצה, ובמקומו הם צורכים בדרך כלל קמח תפוחי אדמה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מאכלי פסח
קטגוריה:מצות
מצה
קטגוריה:מוצרי חיטה
וולטר מרץ'

**וולטר סקוט מרץ**' (**Walter Scott Murch**; נולד ב-12 ביולי 1943) הוא עורך קולנועי ואיש סאונד אמריקני זוכה פרס האוסקר. מרץ' ייחודי בכך שהוא משלב את עבודת העריכה הוויזואלית עם עריכת הסאונד.

## חייו
מרץ' נולד לצייר וולטר טאנדי מרץ' בניו יורק בשנת 1943. לאחר סיום התואר הראשון באמנות ב-1965 באוניברסיטת ג'ונס הופקינס השתתף בתוכנית לבוגרים בבית הספר לקולנוע של אוניברסיטת דרום קליפורניה, שם היה לחלק מחבורה של קולנוענים צעירים שכללה דמויות כג'ורג' לוקאס וג'ון מיליוס.

את עבודתו הראשונה כקולנוען החל כאיש הסאונד בסרטו של הבמאי פרנסיס פורד קופולה אנשי הגשם (1969). לאחר מכן עבד עם ג'ורג' לוקאס על סרט המדע הבדיוני THX 1138, ועם קופולה על "הסנדק". בשנת 1974 היה אחראי על הסאונד בסרטו של קופולה "השיחה", ועל עבודתו היה מועמד לפרס האוסקר בפעם הראשונה. ב-1978 היה מועמד לפרס האוסקר על עריכת סרטו של פרד זינמן "ג'וליה". הוא ידוע ביותר בשל עבודתו על הסאונד בסרטו של קופולה "אפוקליפסה עכשיו" שהוקרן לראשונה ב-1979, אך להקרנתו קדמו כשנתיים של עריכה. בסרט זה היה מרץ' שותף אף לעריכה. בשל עבודתו על הסרט זכה מרץ' בפרס האוסקר על הסאונד, ובמועמדות לפרס על העריכה. בעבודה על סרט זה טבע מרץ' את המושג "מעצב קול" בתיאור עבודתו.

ב-1985 ניסה את ידו כבמאי בסרט "בחזרה לארץ עוץ", אך הסרט כשל בקופות, אם כי צבר קהל אוהדים ומעמד של סרט פולחן.

בשנת 1990 היה מועמד לפרס האוסקר על עריכת "רוח רפאים" ו"הסנדק 3". על הסרט "הפצוע האנגלי" משנת 1996 זכה בשני פרסי אוסקר, על הסאונד, ועל העריכה. כן היה מועמד לפרס האוסקר על הסרט "קולד מאונטיין" בשנת 2003.

בשנת 2001 כתב מרץ' ספר על עריכה קולנועית בשם "במצמוץ העין" (In the Blink of an Eye). הספר יצא לאור בעברית בהוצאת "אסיה", בתרגום ינץ לוי בשנת 2008. כן היה הנושא לספרו של הסופר הקנדי מייקל אונדאטג'ה "The Conversations" המתעד את שיחותיהם של השניים על קולנוע, שהרקע להן הסרטת "הפצוע האנגלי" שנכתב על פי ספרו של אונדאטג'ה. ב-2007 הוקרן סרט תיעודי על חייו שנקרא "מרץ'", המתעד את תהליך עבודתו ודעותיו על קולנוע ועריכה.

מרץ' ידוע בשל יכולתו האמנותית והטכנית, והוא הוכיח את יכולתו ביצירת חידושים טכניים רבים, כמו גם בעבודה במספר מערכות ושיטות עריכה שונות.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* במצמוץ העין - מבט על עריכת סרטים פרק ראשון מספרו של מרץ' באתר טקסט

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:זוכי אוסקר
קטגוריה:עורכי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ג'ונס הופקינס
קטגוריה:זוכי אוסקר: מיקס הסאונד הטוב
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1943
ליטאס

**ליטאס** (בליטאית: **Litas**) היה ההילך החוקי של ליטא מאז עצמאותה ב-1991 ועד 2015. הליטאס נחלק ל-100 סנטאס (Centas). הליטאס היה המטבע של ליטא בשנות עצמאותה הראשונות בין שתי מלחמות העולם.

[ממוזער|120 px|ימין|מטבע [כסף (יסוד)|כסף בערך 10 ליטאס בין שתי מלחמות העולם, שעליו מוטבע דיוקנו של ויטאוטאס הגדול]]
הליטאס הראשון נכנס למחזור הליטאי ב-1922, והחליף את האוסטמרק והאוסטרובל הגרמניים. שער ההמרה היה 10 ליטאס לדולר. לאחר כיבוש ליטא על ידי ברית המועצות ב-1940 הוחלף הליטאס ברובל ב-1941.

מטבע הטלונאס היה שימושי מ-1991 ונעלם ב-1993. הוא הגיע בתגובה לאינפלציה כדי להחליף את הרובל.

הליטאס השני נכנס למחזור כהליך חוקי ב-1992, שנתיים לאחר עצמאות ליטא. ציפו שהליטאס יוחלף באירו ב-1 בינואר 2010, אולם בשל שער האינפלציה בליטא, המועד נדחה בחמש שנים ל-1 בינואר 2015, מועד הצטרפותה של ליטא לגוש האירו. 


קובץ:10 litai (2001).jpg
קובץ:20 litai (2001).jpg
קובץ:50 litai (2003).jpg
קובץ:100 litai (2000).jpg
קובץ:500 litai (2000).jpg


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ליטא: כלכלה
קטגוריה:מטבעות אירופה
קטגוריה:מטבעות שהוחלפו באירו
קטגוריה:מטבעות שיצאו משימוש
קרונה שוודית

**קרונה** או **כתר שוודי** (בשוודית: **Svensk Krona**) הוא המטבע של שוודיה מאז 1873. הקרונה מחולקת ל-100 יחידות בשם Öre (אֶרה).
ממוזער|קרונה שוודית אחת – פנים
ממוזער|קרונה שוודית אחת – גב

## היסטוריה
ההילך החוקי בשוודיה מאז 1604 היה ה. בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-19 החליטו מדינות סקנדינביה, שוודיה, נורווגיה ודנמרק, להשיק מטבע חדש בשם קרונה ("כתר") שערכו יהיה החלק ה - 1\over 2,480 של קילוגרם זהב טהור.
ב-1873 נכנסה ההחלטה לתוקף והמטבע הוחלף רשמית ונמצא בשימוש עד היום.

ב-18 בדצמבר 2008, הבנק המרכזי הכריז על הצעה לבטל בהדרגה את מטבע ה-50 אורה, מטבע האורה הסופי, עד 2010. האורה עדיין תישאר יחידת משנה לתשלומים אלקטרוניים. ייתכן שהסיבות כללו כוח קנייה נמוך, עלות ייצור והפצה גבוהות מהערך ולא ניתן להשתמש במטבעות ברוב מכונות החניה והמכונות האוטומטיות. ב-25 במרץ 2009, הבנק המרכזי החליט רשמית לחוקק את החוק לביטול מטבעות 50 אורים כהילך חוקי. לפי חוק זה, התאריך האחרון שניתן לבצע תשלומים עם מטבעות 50 אורה היה 30 בספטמבר 2010. שאר המטבעות של 50 אורים ניתנו להחלפה בבנקים עד סוף מרץ 2011.

לאחר השקת סדרת המטבעות הנוכחית ב-2016, כל מטבעות הקרונות הישנים לא תקפים מאז 2017. לא ניתן להשתמש בהם לתשלומים, וגם לא ניתן להחליף אותם להילך חוקי בשום בנק, ובמקום זאת מקבלים אותם למיחזור כמתכת.

במחזור כיום נמצאים מטבעות בני קרונה אחת, 2, 5 ו-10 קרונות, ושטרות בני 20, 50, 100, 500 ו-1,000 קרונות.

## שטרי כסף שוודים שבתוקף (סדרת 2015)

#### מחלוקת בנושא שטר ה-500 קרונות
זמרת האופרה מלנה ארנמן מתחה ביקורת על ה-Riksbank על כך שבחרה בעיצוב שבו הוצגה בירגיט נילסון כשהיא מבצעת את Die Walküre מאת ריכרד וגנר. היא ציינה שזה מאוד לא מתאים לכלול משהו מאת ואגנר, שעבודותיו היו קשורות לגרמניה הנאצית, בתקופה של בעיות מתגברות באנטישמיות בשוודיה. וגנר מת הרבה לפני העידן הנאצי, והאסוציאציה היא שהיטלר אהב את המוזיקה שלו. ה-Riksbank השיב ואמר כי "מצער שהבחירה בעיצוב נתפסת כשלילית", והצהיר שהיא לא עומדת להשתנות. עיתונאי Dagens Nyheter Björn Wiman הרחיק לכת בביקורתו, וגינה את Riksbank על כך שבחר בכלל בנילסון לשטר של 500 קרונות. הוא מביא דוגמה מהאוטוביוגרפיה של נילסון מ-1995, שם תיארה את מאוריץ רוזנגרטן מחברת התקליטים "דקה" באמצעות בדיחות אנטישמיות על חמדנות.

## שערי חליפין

## מדינות נוספות המשתמשות במטבע הכתר/קרונה

## קישורים חיצוניים

 

* פרוט שטרי הכסף השוודיים באתר NUMISTA

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שוודיה: כלכלה
קטגוריה:מטבעות אירופה
קטגוריה:מטבעות בני המרה
שוודית
כתר נורווגי

**הקרונה הנורווגית** (בנורווגית: **Norsk krone**) היא ההילך החוקי של ממלכת נורווגיה מאז 1875. פירוש המילה קרונה הוא "כתר".

## היסטוריה
הקרונה החליפה את הספיסנדלר בשער המרה של 4 קרונה לספיסנדלר אחד. עם השנים ניסתה נורווגיה למנוע שינויים קיצוניים בשווי הקרונה ביחס לדולר וללירה שטרלינג.

בדצמבר 1992, הבנק המרכזי של נורווגיה זנח את מערכת שער החליפין הקבוע לטובת שערי חליפין צפים עקב הספקולציות הכבדות נגד המטבע הנורווגי בתחילת שנות ה-90, אשר גרמו לבנק המרכזי הנורווגי בסביבות שתי מיליארד קרונות ברכישות הגנתיות של ה-NOK באמצעות שימוש ברזרבות מט"ח לפרק זמן קצר יחסית.

במהלך השנים פסק השימוש במטבעות הארה (øre), כשהאחרון שבהם, 50 ארה, יצא מהמחזור ב-1 במאי 2012.

הקרונה היה המטבע ה-13 הנסחר ביותר בעולם לפי ערך באפריל 2010.

הקרונה הנורווגית מקובלת באופן לא רשמי גם בחנויות רבות בשוודיה ובפינלנד הקרובות לגבול הנורווגי, וגם בחנויות מסוימות בנמלי המעבורות הדניות הירטשאלס ופרדריקסהאבן. הנורווגים הוציאו 14.1 מיליארד NOK על קניות בגבול ב-2015.

נורווגיה איננה שייכת לאיחוד האירופאי ולכן גם לא שייכת לגוש מטבע האירו. יחד עם איסלנד, שווייץ וליכטנשטיין היא משתייכת לאיגוד הסחר החופשי האירופי שלכל אחת מחברותיו מטבע עצמאי.

## שטרי כסף נורווגים שבתוקף

## שערי חליפין

## מדינות נוספות המשתמשות במטבע הכתר/קרונה

## קישורים חיצוניים

* פרוט שטרות הכסף הנורווגיים, באתר NUMISTA
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נורווגיה: כלכלה
קטגוריה:מטבעות אירופה
קטגוריה:מטבעות בני המרה
נורווגי
ורנר פיימן

**ורנר פיימן** (בגרמנית: **Werner Faymann**, נולד ב-4 במאי 1960) הוא פוליטיקאי אוסטרי שכיהן  כקנצלר אוסטריה בשנים 2016-2008.

## תולדות חייו
פיימן נולד בווינה בירת אוסטריה בשנת 1960.
בין השנים 1985 ל-1988 היה יועץ בבנק Zentralsparkasse שהיום הוא בנק אוסטריה, ולאחר שפרש הפך לדירקטור ב-Viennese Tenants' counselling.

פיימן כיהן בין השנים 1985 ל-1994 כיו"ר הנוער הסוציאליסטי בעיר וינה (Sozialistische Jugend Wien).

ראשית דרכו בממשלת אוסטריה החלה בתפקידו כשר התחבורה, החדשנות והטכנולוגיה בקבינט של הקנצלר אלפרד גוזנבאואר. ביוני 2008 עמד בראשות המפלגה הסוציאל-דמוקרטית האוסטרית לבחירות.
כראש המפלגה הגדולה ביותר בפרלמנט האוסטרי התבקש על ידי נשיא אוסטריה, היינץ פישר, להרכיב ממשלה והפך לקנצלר ב-2 בדצמבר 2008.

ממשלתו הראשונה של פיימן התאפיינה, בעיקר בענייני פנים, במגוון רחב של חקיקה שהתמקדה בביצוע רפורמות בתחומים כגון חינוך וביטחון סוציאלי.

ממשלתו של פיימן הראשונה סיימה את מלוא הקדנציה שלה ובעת ההליכה לבחירות כלליות  לפרלמנט האוסטרי ב-2013  - זכתה מפלגתו של פיימן, המפלגה הסוציאל-דמוקרטית האוסטרית, להיות פעם נוספת המפלגה הגדולה בפרלמנט. לאחר משא ומתן אינטנסיבי עם עמיתיו ממפלגת העם השמרנית בראשותו של מיכאל שפינדלגר הצליח פיימן להקים ממשלת אחדות לאומית, פעם נוספת, ולהישבע אמונים לקדנציה שנייה כקנצלר אוסטריה.

במאי 2016, מספר משברים פוליטיים פנימיים ובמרכזם ההפסד של מפלגתו (המפלגה הסוציאל-דמוקרטית האוסטרית) בבחירות לנשיאות המדינה במהלך אפריל 2016 (ושל השותפה הקואליציונית שלו עם מועמדה שלה) הובילו להבעת אי אמון כלפי פיימן מצד מספר חברים במפלגתו. אז התפטר מתפקידו כקנצלר אוסטריה וכיו"ר המפלגה הסוציאל-דמוקרטית האוסטרית.

פיימן הוא קתולי, נשוי ואב לשני ילדים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:קנצלרי אוסטריה
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1960
נעלין

**נִעְלִין** (בערבית: **نعلين**) היא מועצה מקומית פלסטינית בהרי בנימין, בגובה של כ-260 מטר מעל פני הים. היישוב נמצא בשטחה של נפת רמאללה ואל-בירה, כשלושה קילומטרים מזרחית לקו הירוק, שני קילומטרים צפונית למודיעין עילית וארבעה קילומטרים דרומית לקיביה. שטח היישוב 14,756 דונמים, מהם 660 דונמים מיושבים והיתר מיועדים לחקלאות. כ-60% מתושביו מתפרנסים מחקלאות. בשנת 2010 היישוב מנה 4,926 תושבים.
ממוזער|הכניסה לנעלין

## היסטוריה
בנעלין התגלו חרסים מתקופת הברזל המאוחרת (מאות 8–7 לפנה"ס), התקופה ההלניסטית, הביזנטית, הצלבנית/האיובית, הממלוכית והעות'מאנית המוקדמת.

אדם בשם "יצחק מנעלין" (Isaac de Naelein) מוזכר בתעודה צלבנית מהמאה ה-12.

במאה ה-18 הפך הכפר לאחד מ-24 כפרי הכס שבהם ישבו מוח'תארים בארמון, או מצודה ושלטו על האזור. בתקופה העות'מאנית, על פי רשימות מס נכללה במחוז רמלה ואוכלוסייתה מנתה 72 משפחות.

לאחר מלחמת העצמאות איבדה העיירה כ-40,000 דונמים שנותרו מצידו המערבי של הקו הירוק,

בשנת 1953 תקף צה"ל את העיירה, שהייתה אז תחת שליטת ירדן, כחלק מפעולת קיביה. במלחמת ששת הימים ב-1967 נכבשה העיירה בידי צה"ל יחד עם יתר שטחי הגדה המערבית, ונכללה בנפת רמאללה של הממשל הצבאי הישראלי בשטחים (ושל המנהל האזרחי החל מ-1981). לאחר הסכמי אוסלו ב-1993 נכללה העיירה בשטח הרשות הפלסטינית, 93% ממנה כחלק משטח C (שליטה אזרחית וביטחונית ישראלית), ו-7% בשטח B.

ב-1979 אישר בג"ץ הפקעת 600 דונם מתושבי נעלין לצורך הקמת ההתנחלות מתתיהו. בשנים 1977 עד 1991 הופקעו שטחי קרקע של כ-1,963 דונם מהיישוב להקמת ההתנחלויות מתתיהו, מודיעין עילית, חשמונאים, כפר האורנים ושילת.

לפני האינתיפאדה השנייה רבים מתושבי העיירה עסקו בבנייה בתחומי ישראל, וכיום מרבית תושבי העיירה עוסקים לפרנסתם בחקלאות.

באפריל 2009 נחנך בעיירה מוזיאון לזכר השואה. המוזיאון הוקם בדירה בשיתוף עם "יד ושם" וכולל תמונות וערכות לימוד בערבית.

## המאבק על גדר ההפרדה
שמאל|ממוזער|250px|מפגינים נגד גדר ההפרדה בנעלין, אוקטובר 2011.
[שמאל|ממוזער|250px|גדר ההפרדה בנעלין. ה[גרפיטי: ציטוט של מרטין לותר קינג "חופש לעולם לא ניתן על ידי המדכא, עליו להיתבע על ידי המדוכא"]]
באמצע 2008 החלה בניית גדר ההפרדה באזור העיירה, המפרידה ממנו כרבע מאדמותיו. בעקבות זאת החלו התושבים, תחילה לבד ומאוחר יותר בשיתוף עם ארגונים כתעאיוש ואנרכיסטים נגד הגדר, לפעול נגד הקמת החומה המפרידה בין בתי העיירה לבין האדמות שמעברה השני. הפעולות כללו הפגנות, השחתת כלי הנדסה והפרעה לעבודות בניית הגדר, הבערת צמיגים ויידוי אבנים לעבר כוחות הביטחון המאבטחים את בניית הגדר. בשנים 2008–2009 נהרגו בהפגנות 5 פלסטינים; אחד ההרוגים הוא ילד בן 11 שהוגש כתב אישום על גרימת מוות ברשלנות נגד שוטר משמר הגבול האחראי, לכאורה, לירי בו. כמו כן נפצעו רבים כתוצאה מהשימוש שעשו צה"ל ומשמר הגבול באמצעים לפיזור הפגנות ובאש חיה. נפצעו גם מספר חיילי צה"ל.

באחת ההפגנות, ביולי 2008, פורסם סרט המתעד ירי כדור גומי בעצור פלסטיני בעודו כפות. בעקבות זאת המג"ד המעורב באירוע הועבר מתפקידו, והחייל היורה והמג"ד הועמדו למשפט צבאי על התנהגות לא הולמת. בהוראת בג"ץ הוחמרו סעיפי האיסור נגד השניים, וביולי 2010 הם הורשעו.

כדי למנוע הפגנות אלימות הכריז צה"ל במרץ 2010 על האדמות שבין העיירה לגדר ההפרדה כשטח צבאי סגור מדי יום שישי, עד 17 באוגוסט.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* תיעוד הפגנה בנעלין בידי ישראל פוטרמן, 5 בפברואר 2010.
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נפת רמאללה ואל-בירה
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: יישובים
קטגוריה:גדר ההפרדה
שידי

**שִׂידִי** (בסינית: **西递**; בפין-יין: **Xidi**) הוא כפר היסטורי בנציבות העירונית חואנגשאן בדרום מחוז אנחווי שבמזרח הרפובליקה העממית של סין. הכפר הוכרז על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית בשנת 2000, ביחד עם הכפר הונגצון.

## היסטוריה
הכפר הוקם בתקופת שושלת סונג תחת השם שיצ'ואן (הנחל המערבי), על שם הנחלים שעל גדותיהם שכן. שמו הנוכחי, שמשמעותו היא עמדה מערבית, נובע מעמדת הקרוואנים העתיקה השוכנת במרחק 1.5 קילומטר מערבית לכפר.

הכפר החל להתפתח לאחר שמשפחת הו אימצה את בנו של הקיסר ז'אוז'ונג משושלת טאנג, שהודח מכסאו בשנת 904. אחד מצאצאי בנו של הקיסר, הו שיליאנג, היגר עם משפחתו לשידי ב-1047.

משפחת הו החלה לעסוק במסחר, וכתוצאה מכך החל מ-1465 חל גידול מהיר בגודל האוכלוסייה המקומית. באותה תקופה נבנו מספר בתים פרטיים ובתי ציבור, בהם גשר הוויואן וגולאי. בין אמצע המאה ה-17 לאמצע המאה ה-19 השפיעה משפחת הו על המסחר והפוליטיקה המקומיים. בני המשפחה התמנו לתפקידים בממשל הסיני בתקופת שושלת מינג ושושלת צ'ינג, ורבים נוספים למדו באימפריאל קולג'. הכפר הגיע לשיא פריחתו במהלך המאה ה-18 והמאה ה-19, אז מנתה אוכלוסייתו כ-600 תושבים. הגידול באוכלוסיית הכפר נעצר לאחר הירידה במעמדה של קהילת הסוחרים מאנחווי ופירוק המערכת הפאודלית בתקופת שושלת צ'ינג המאוחרת והרפובליקה.

האטרקציות התיירותיות העיקריות בכפר הם 124 בתי עץ שהשתמרו מאז תקופת שושלות מינג וצ'ינג, ורובם פתוחים לציבור.

## תיאור
הכפר משתרע על פני שטח של 129.6 דונם באזור הררי. שלושת הנחלים (הקדמי, האחורי והנחל המוזהב) חוצים אותו מכיוון צפון ומכיוון מזרח, ונפגשים מתחת לגשר הוויואן השוכן בחלקו הדרומי של הכפר. הרחובות נבנו מכיוון מזרח למערב, כאשר הרחוב הראשי מוקף על ידי שני רחובות מקבילים מצפון ומדרום, וכולם מרוצפים באמצעות גרניט. הרחובות מחוברים זה אל זה באמצעות סמטאות צרות, ובחזית הבניינים הציבוריים יש פתחים קטנים.

קירות הבניינים עשויים מלבנים עם תגליפים קישוטיים, והמסגרות שלהם מצופות בעץ. רוב המבנים הם מרווחים ובנויים על גדות הנחלים. רוב הבניינים הם בני שלוש קומות וכוללים חצר מרכזית; המבנים היותר יוקרתיים זכו לכך שלשמם תוצמד המילה "היכל", ומבנה קומת הקרקע שלהם מורכב יותר.

גגות הבתים עשויים מאריחים אפורים, מאורגנים בצורת פרפר וקצותיהם מעוצבים בצורת ראש של סוס. בקירות החיצוניים יש חלונות קטנים על מנת למנוע פריצה, שקישוטיהם מבוססים על אלמנטים גאומטריים ופרחוניים. מסגרות שערי הכניסה לבתים עשויות מגרניט, ויש בהן גם לבנים המקושטים בתגליפים של פרחים, עופות, דגים ואירועים היסטוריים. ברוב חזיתות הבתים יש גן נוי.

## קישורים חיצוניים

* מאמר על שידי והונגצון באתר China.com

קטגוריה:אנחווי
קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: יישובים
טיבור סקיי (אספרנטיסט)

**טיבור סקיי** (בסרבית וקרואטית **Tibor Sekelj**, בהונגרית: **Székely Tibor**; 14 בפברואר 1912, האימפריה האוסטרו-הונגרית – 20 בספטמבר 1988, סובוטיצה, יוגוסלביה) היה חוקר ארצות, איש תרבות אספרנטו, סופר, עיתונאי ועורך דין יהודי-הונגרי.

ערך מסעות ביבשות דרום אמריקה, אסיה ואפריקה. שלט בשפות הונגרית, קרואטית, גרמנית, ספרדית, אנגלית, צרפתית ואספרנטו. הוא היה חבר האקדמיה לאספרנטו (La Akademio de Esperanto) וחבר כבוד בארגון האספרנטו העולמי (UEA), לאחר שחיבר מספר ספרים בשפה זו. ספרו "קומוואוה, בן הג'ונגל" (באספרנטו: Kumeŭaŭa, la filo de la ĝangalo), ספר ילדים על חיי הילידים הברזילאים, תורגם לשפות רבות.

## תולדות חייו

טיבור סקיי נולד בשנת 1912 בספישקה סובוטה (Spišská Sobota) שבאימפריה האוסטרו-הונגרית (כיום חלק מן העיר פופרד שבסלובקיה). אביו היה וטרינר, ומשפחתו נדדה במקומות רבים בילדותו. חודשים ספורים לאחר לידתו עקרה משפחתו לרומניה, ובשנת 1922 עקרה שוב לסרביה. לאחר שסיים את לימודי בית הספר היסודי עקרה משפחתו פעם נוספת למונטנגרו, שם סיים את לימודיו בבית ספר תיכון. את לימודי המשפטים למד בעיר זגרב, שם עבד מאוחר יותר כעיתונאי.

בשנת 1939 נסע לארגנטינה כדי לדווח לעיתונו על מהגרים יוגוסלבים למדינה. סקיי נשאר בארגנטינה 15 שנה, שבמהלכן שימש כעיתונאי וחוקר ארצות בדרום אמריקה. בשנת 1944 הוא טיפס לפסגת אקונקגווה, הגבוהה ביבשת דרום אמריקה. ניסיונו שימש השראה לספרו "סערה על האקונקגווה". הוא שב ליוגוסלביה בשנת 1954 וחי בבלגרד, אף שהמשיך לצאת למסעות בעולם. החל משנת 1972 התגורר בסובוטיצה ושימש מנהל מוזיאון בעיר עד יום מותו.

## מחיבוריו

* Tempestad sobre el Aconcagua. Buenos Aires: Ediciones Peuser, 1944, 274 pages.
* Por tierras de indios. Buenos Aires: Ediciones Peuser, 1946.
* Excursión a los indios del Araguaia. Buenos Aires: Instituto de Ciencias Antropológicas, 1948.
* Window on Nepal. London: Robert Hale, 1959.
* Kumeŭaŭa, la filo de la ĝangalo. Antwerp, 1979.
* Nepalo malfermas la pordon. La Laguna: Régulo, 1959, 212 pages.
* Ĝambo rafiki. La karavano de amikeco tra Afriko. Pise: Edistudio, 1991, 173 pages, .


## קישורים חיצוניים

* חיי טיבור סקלי, באתר esperanto.net.
* דקל נופל בחצות, סיפור קצר של טיבור סקלי בסרבית.

קטגוריה:עיתונאים יהודים קרואטים
קטגוריה:סופרים כותבי אספרנטו
קטגוריה:סופרים יהודים הונגרים
קטגוריה:מגלי ארצות
קטגוריה:אספרנטיסטים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1912
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1988
ג'ו וולש

**ג'ו וולש** (באנגלית: **Joe Walsh**; נולד ב-20 בנובמבר 1947) הוא גיטריסט, מחלוצי הרוק המודרני וידוע בעיקר כחבר להקת הרוק-קאנטרי העיטים.

## ביוגרפיה
וולש נולד בקנזס ועבר לניו ג'רזי שם למד בבית ספר תיכון.
התחיל את פעילותו כבר בסוף שנות השישים וניגן בלהקות  שונות כמו ה"ג'יימס גנג" ועוד עד שהצטרף לאיגלס ב-1975. וולש פעל גם במיזמים והופיע עם מוזיקאים חשובים כמו רינגו סטאר (הביטלס), ג'ון לורד (דיפ פרפל), ביל וויימן (האבנים המתגלגלות), ופיט טאונסנד,  גיטריסט להקת המי.

ב-1980 הופיע - למספר שניות - כאסיר שמצית מהומה בכלא בסצנת הכותרות של הסרט "האחים בלוז".

ב-2005 הופיע וולש לצד גיטריסטים רבים בערב מחווה לחברת הגיטרות "פנדר", על אף שהגיטרה המרכזית בה השתמש היא גיבסון לס פול משנת 1959 אותה נתן לגיטריסט לד זפלין ג'ימי פייג'.
ג'ו וולש פועל עד היום ומוכר כווירטואוז בעולם המוזיקה.

ג'ו וולש נודע, בין השאר, בהבעות הפנים שלו כאשר הוא מנגן ובסגנון ההופעה הייחודי לו.

## קישורים חיצוניים

* 

ימין|ממוזער|ג'ו וולש

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:גיטריסטים אמריקאים
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הרוק אנד רול
קטגוריה:גיטריסטי רוק
קטגוריה:אמני וורנר רקורדס
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של קנט
קטגוריה:מלחינים אמריקאים במאה ה-20
קטגוריה:מלחינים אמריקאים במאה ה-21
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1947