מריה אורוסה

**מריה אורוסה יאלאגן** (בספרדית: **María Orosa y Ylagan**; 29 בנובמבר 1892 – 13 בפברואר 1945) הייתה טכנולוגית מזון פיליפינית, כימאית פרמצבטית, הומניטרית וגיבורת מלחמה.

## ראשית חייה
ממוזער|256x256 פיקסלים| פסל של מריה אורוסה בפארק ליד בניין הקפיטול של בטנגס
אורוסה נולדה ב-29 בנובמבר 1892 בטאאל, בטנגס, הרביעית מבין שמונה ילדים. אביה נפטר בילדותה. אחיה הבכור ויסנטה היה לימים שר בממשלת הפיליפינים.

אורוסה למדה על חשבון המדינה וסיימה תואר ראשון ושני בכימיה פרמצבטית, ותואר נוסף בכימיה של המזון מאוניברסיטת וושינגטון. במהלך חופשות הקיץ שלה בקולג' היא עבדה במפעלי שימורי דגים באלסקה.

## קריירה מקצועית
[ימין|ממוזער|284x284 פיקסלים| שלט הנצחה לאורוסה ב[מנילה]]
על אף שהוצעה לה עבודה כעובדת מדינה בוושינגטון, אורוסה חזרה לפיליפינים ב-1922. בתחילה לימדה כלכלת בית באוניברסיטה, ולאחר מכן עברה לחטיבה לשימור מזון של הלשכה הפיליפנית למדע. היא ארגנה מועדונים של תנועת הנוער 4-H באיים אליהם הצטרפו יותר מ-22,000 חברים עד 1924, ולימדה נשים כפריות כיצד לגדל תרנגולות, לשמר תוצרת מקומית ולתכנן ארוחות בריאות.

אורוסה פיתחה תנור המבוסס על סיר בישול פיליפיני מסורתי בשם פאליוק כדי לאפשר גם למשפחות ללא גישה לחשמל לאפות, ופיתחה מתכונים לתוצרת מקומית שהתבססו על קסאווה, בננות וקוקוס, המפורסם בהם הוא קטשופ הבננה שלה, שהפך לתבלין ומרכיב בישול מועדף במדינה. היא גם יצרה אבקה המבוססת על לימון פיליפיני, פרי הדר מקומי, ששימשה להכנת מיץ, קטשופ בננה, ומאכלים נוספים. אורוסה הפכה בסופו של דבר לראש האגף לכלכלת בית, ושילבה את הידע הטכני שלה עם ההיכרות שלה עם השוק המקומי כדי ליצור שיטות שימור למאכלים מקומיים כמו אדובו (תבשיל פיליפני בבישול ארוך, דומה לחמין), דינוגואן (תבשיל מחלקי פנים של חזיר), קילווין (תבשיל בשר קצוץ) ואסקבצ'ה (תבשיל דג חמוץ-מתוק).

במהלך מלחמת העולם השנייה המציאה אורוסה אבקת סויה עשירה בחלבון בשם "סויאלק", ואבקה מאורז בשם "דאראק" שהייתה עשירות בתיאמין וויטמינים אחרים שסייעו לטיפול במחלת הברי-ברי. היא הצטרפה לכוחות הגרילה של מרקוס "מרקינג" אוגוסטין שלחמו לצד בעלות הברית כנגד כוחות הכיבוש היפני, והעבירו סויאלק ודאראק דרך מקלות במבוק חלולים שהוברחו למחנות שבויים ברחבי הפיליפינים. האבקות הצילו את חייהם של לוחמי גרילה מורעבים רבים וחיילים אמריקאים, ועוגיות ה"טיקי-טיקי" שלה שנאפו מדאראק, גם הצילו חיי אזרחים רבים שסבלו ממחסור במזון בזמן המלחמה.

## מוות ומורשת
ממוזער|242x242 פיקסלים| פסל מריה אורוסה בלשכת ראש עיריית טאאל, בטנגס
במהלך הקרבות בין הכוחות האמריקאים, הפיליפיניים והיפנים על השליטה במנילה, משפחתה וחבריה של אורוסה דחקו בה לעזוב את העיר ולשוב לעיר הולדתה, אך היא סירבה והתעקשה כי כחיילת היא צריכה להישאר בתפקידה. ב-13 בפברואר 1945 נפגעה אורוסה במהלך פשיטה אמריקאית. היא נלקחה לבית חולים שהופצץ מאוחר יותר, והיא נפגעה מרסיסים שפילחו את ליבה ונהרגה במקום. הצלב האדום האמריקאי העניק לאורוסה פרס על מאמציה להברחת מזון. אחייניתה, הלן אורוסה דל רוסריו, פרסמה ב-1970 ביוגרפיה שלה שכללה גם 700 מתכונים שפיתחה.

תרומתה של אורוסה לפיליפינים זכתה להכרה רשמית במדינה. במחוז מולדתה הוצב פסל שלה ושלט הנצחה. בעיר הבירה מנילה נקראים על שמה רחוב ובניין בלשכה לתעשיית הצמחים, וב-1983 המכון הלאומי ההיסטורי של הפיליפינים הציב שלט הנצחה שלה בלשכה לתעשיית הצמחים במנילה.

במהלך יום השנה ה-65 של המכון למדע וטכנולוגיה היא הפכה לאחת מ-19 מדענים שזכו להכרה מיוחדת, ולכבוד יום הולדתה המאה תאגיד הדואר הפיליפיני הנפיק בול דואר לזכרה. ב-29 בנובמבר 2019, צוין יום הולדתה ה-126 עם גוגל דודל. 

## לקריאה נוספת
* 
* 
* Orosa, Maria Y. and Helen Orosa del Rosario. (1970). *Maria Y. Orosa, Her Life and Work* (Helen Orosa del Rosario, Ed.). [Quezon City:] R. P. Garcia Pub. Co.

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת וושינגטון
קטגוריה:נשים פיליפיניות
קטגוריה:כימאיות
קטגוריה:הפיליפינים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:ילידי 1892
קטגוריה:נפטרים ב-1945