open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
דה סוטו סוב-אורבן

**דה סוטו סוב-אורבן** (באנגלית: **DeSoto Suburban**) היא מכונית משפחתית גדולה שיוצרה על ידי חטיבת "דה סוטו" בחברת קרייזלר האמריקאית  בין השנים 1946–1954.

דגמי ה"דה סוטו סוב-אורבן" התאימו לצרכנים הזקוקים לרכב בעל קיבולת גדולה, ולמוניות.

במדינת ישראל מוניות "דה סוטו סוב-אורבן" היו מאוד נפוצות מתחילת שנות החמישים של המאה העשרים. הדגם שווק כמונית עירונית  וכמונית בין־עירונית.

המוניות  היו שחורות כאשר לקראת סוף העשור נוסף הפס שסימל בדרך כלל שיוך עירוני. (מוניות בינעירוניות עוטרו בפס עם רבועים רבועים שחור לבן).

## חטיבת דה סוטו
חטיבת דה סוטו של חברת קרייזלר עסקה בייצור ובשיווק רכב אמריקאי משנת 1928–1968. חטיבת דה סוטו בנתה יותר מ-2 מיליון כלי רכב מאז שנת 1928.

חטיבת המכוניות דה סוטו קרויה על שם ארננדו דה סוטו - החוקר הספרדי שהוביל את המסע האירופי הראשון לשטח עליו משתרעת כיום ארצות הברית, היה האירופי הראשון שגילה את נהר המיסיסיפי.
## סדרות
* סדרה ראשונה (יוצרה בין השנים 1946-1949)
* סדרה שנייה (יוצרה בין השנים 1950-1954)
### דגמי סדרה ראשונה
* "DeSoto Custom Suburban"
* "DeSoto Custom Suburban Tip-Toe Shift"

## מאפיינים
* 4 דלתות
* דלתות אחוריות - "דלתות התאבדות" (הדלת נפתחת בניגוד לציר התנועה הקדמי)
* 7 מושבים (ב-3 טורים),
* "דה סוטו סוב-אורבן", דגם "D11 Sedan" -  תוכנן 8 מושבים ב-3 טורים
* תאוצה בין 0-100 קמ"ש היא 23.7 שניות (סדרה ראשונה דגם "DeSoto Custom Suburban")
* תאוצה בין 0-100 קמ"ש היא 28.2 שניות (סדרה ראשונה דגם "DeSoto Custom Suburban Tip-Toe Shift")
## בתרבות
דגם "דה סוטו סוב-אורבן הופיע בסרטים וסדרות טלוויזיה כגון ימים מאושרים

## תמונות

קובץ:1947 DeSoto Suburban (2).jpg | "דה סוטו סוב-אורבן", שנת 1947 
קובץ:1947 DeSoto Suburban (1).jpg | "דה סוטו סוב-אורבן", שנת 1947 
קובץ:1947 DeSoto Suburban (4).jpg | "דה סוטו סוב-אורבן", שנת 1947 - מבט לתא הנוסעים 
קובץ:1947 DeSoto Suburban (6).jpg | "דה סוטו סוב-אורבן", שנת 1947 - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
קובץ:Canoe on vintage station wagon.jpg | "דה סוטו סוב-אורבן" 
קובץ:Taxi bij Schiphol - Taxi at Schiphol airport (4025477025).jpg| "דה סוטו סוב-אורבן" - מונית בנמל התעופה סכיפהול, הולנד  
קובץ:1946 DeSoto Suburban D11 Sedan (12650598614).jpg |  "דה סוטו סוב-אורבן", דגם "D11 Sedan", שנת 1946  


## ראו גם
* קרייזלר
* דה סוטו דה-לוקס
* דה סוטו איירסטרים
* דה סוטו איירפלו
* דה סוטו דיפלומט
* דה סוטו פאוורמסטר
* מוניות בישראל

## קישורים חיצוניים

* 
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות משפחתיות
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1946
קטגוריה:מכוניות אמריקאיות
קטגוריה:מוניות
סוב אורבן
יוהאן בן עלואן

**יוהאן בן עלואן** (בערבית: **يوهان بن علوان**; נולד ב-28 במרץ 1987) הוא כדורגלן עבר תוניסאי-צרפתי ששיחק בעמדת הבלם.

## קריירת מועדונים
בן עלואן התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של סנט אטיין, ממנה עבר לקבוצת המילואים וממנה לקבוצה הבוגרת. בקיץ  חתם בצ'זנה מהסרייה א'.

בקיץ  חתם בפארמה לחמש עונות. בינואר  חתם באטאלנטה.

ב-3 באוגוסט 2015 בן עלואן חתם בלסטר סיטי תמורת 8 מיליון אירו. ב-31 בינואר 2016 הושאל לפיורנטינה, אך נפצע עם הגעתו וסיים את העונה. ב-18 בינואר 2019 חתם בנוטינגהאם פורסט לעונה וחצי.

ב-5 באוקטובר 2020, בן עלואן חתם באריס סלוניקי מליגת העל היוונית.

בקיץ  הצטרף לנובארה.

## קריירה בין-לאומית
בצעירותו, שיחק בן עלואן בנבחרת הצעירה של צרפת.

בשנת  הצהיר כי הוא מעוניין לייצג את נבחרת תוניסיה. הוא זומן לסגל הנבחרת לקראת המשחק נגד , אך לא נכלל בסגל הנבחרת לקראת המשחק כיוון שלא חוסן. באוקטובר של אותה שנה זומן לנבחרת, אך דחה את הזימון בטענה כי הוא מכוון לשחק בנבחרת צרפת. ב-23 במרץ 2018 בן עלואן ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0–1 נגד . בן עלואן נכלל בסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2018.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים תוניסאים
קטגוריה:בלמי כדורגל צרפתים
קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:בלמי כדורגל תוניסאים
קטגוריה:כדורגלני סנט אטיין
קטגוריה:כדורגלני צ'זנה
קטגוריה:כדורגלני פארמה
קטגוריה:כדורגלני אטאלנטה
קטגוריה:כדורגלני לסטר סיטי
קטגוריה:כדורגלני פיורנטינה
קטגוריה:כדורגלני נוטינגהאם פורסט
קטגוריה:כדורגלני אריס סלוניקי
קטגוריה:כדורגלני נובארה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת תוניסיה
קטגוריה:צרפתים ממוצא תוניסאי
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2018
קטגוריה:ספורטאים צרפתים באיטליה
קטגוריה:ספורטאים צרפתים באנגליה
קטגוריה:ספורטאים זרים באיטליה
קטגוריה:ספורטאים זרים באנגליה
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1987
עבודה ברורה

שמאל|ממוזער|הלוגו של מכון עבודה ברורה
**מכון עבודה ברורה** הוא מכון מחקר תורני ישראלי, העוסק בביאור דברי הגמרא ודברי הראשונים והאחרונים המפרשים אותה.

המכון שוכן בשכונת סנהדריה בירושלים.

## המכון ופעולותיו
המכון נוסד בשנת ה'תשס"ג (2003) על ידי הרב יצחק מיטניק. הספרים הראשונים נכתבו על מסכת עבודה זרה. בהמשך חוברו כרכים על מסכתות נוספות וכן נערכו "קובצי מפרשים", שהם אספת המפרשים על פי סדר הדף. הספרים מיועדים גם ללומדים מתחילים וגם למתקדמים.

מבין הספרים שפרסם המכון:

עבודה ברורה על מסכתות עבודה זרה (ד' כרכים, ב' מהדורות), ערכין (ב' מהדורות), הוריות, תמורה (ב' כרכים), ברכות פרק ראשון, סוכה פרקים ג' - ה' (ג' כרכים), ראש השנה (ג' כרכים), נידה פרק ראשון ושני (ג' כרכים), כריתות (ג' כרכים), מכות, נדרים (פרק ראשון שני ושלישי, ב’ כרכים).

כן יצאו ספרי קובץ מפרשים על מסכת שבת סוגיא דחנוכה, מסכת שבת סוגיא דמתן תורה, על יומא (ג' כרכים), ר"ה (ב' כרכים) וע"ז (ג' כרכים).

שמאל|ממוזער|תמונה של חלק מהספרים שבהוצאת מכון עבודה ברורה

## קישורים חיצוניים
* עבודה ברורה על עבודה זרה חלק א
* עבודה ברורה על עבודה זרה חלק ב, כרך א
* עבודה ברורה על עבודה זרה חלק ב, כרך ב
*עבודה ברורה על עבודה זרה חלק ג
*עבודה ברורה על ראש השנה חלק א
*עבודה ברורה על ראש השנה חלק ג
* עבודה ברורה על סוכה חלק א
* עבודה ברורה על סוכה חלק ב
*עבודה ברורה על הוריות
*עבודה ברורה על ערכין
*עבודה ברורה על נדה פרק ראשון חלק א
*עבודה ברורה על נדה פרק ראשון חלק ב
*עבודה ברורה על נדה פרק שני
*אתר ידידי מכון עבודה ברורה (באנגלית)

קטגוריה:הוצאות ספרים יהודיות
קטגוריה:מכוני מחקר תורניים
ישורון: 6 פרקי אבות

**ישורון: 6 פרקי אבות** הוא סרט תיעודי אודות המשורר אבות ישורון, בבימויו של המשורר ויוצר הקולנוע עמיחי חסון. זהו הסרט התשיעי במסגרת פרויקט "הָעִבְרִים" בהפקתו של יאיר קדר.

## אודות הסרט
הסרט מחולק לשישה פרקים, המתארים שלבים שונים בחייו של ישורון:
* פרק א: ילדותו בעיירה, עלייתו לארץ ופרסום ספרו הראשון בשמו המקורי יחיאל פרלמוטר.
* פרק ב: חוסר המענה למכתבי בני משפחתו בפולין בזמן מלחמת העולם השנייה וכתיבת הספר "שלושים עמ' של אבות ישורון".
* פרק ג: מלחמת העצמאות, הפולמוס על שירו "פסח על כוכים" שהביא למעין נידוי של ישורון בקהילה הספרותית.
* פרק ד: שבירת השפה של ישורון, הצלחתו המאוחרת והשתלבותו בכתב העת הספרותי "סימן קריאה".
* פרק ה: חזרתו לבית הכנסת של חסידות מודז'יץ בת"א, מלחמת יום כיפור ופרסום הספר "השבר הסורי אפריקאי".
* פרק ו: אחרית חייו הפורייה כמשורר, יחסו למוות וזכייתו בפרס ישראל לספרות.

את הסרט מובילה בתו של ישורון, המתרגמת והעורכת הלית ישורון, ולצדה מרואיינים פרופ' דן מירון ופרופ' מנחם פרי שערכו את ספריו, ושורה של חוקרים, משוררים ידידים כמו חדוה הרכבי, ד"ר רועי גרינוולד, ד"ר דרור בורשטיין, דליה טסלר, ד"ר דורי מנור, עודד כרמלי, פרופ' מיכאל גלוזמן, עדנה מזי"א, אליעז כהן ופרופ' חביבה פדיה. הסרט עושה שימוש בקטעי וידאו ובהקלטות נדירות של ראיונות בהשתתפות אבות ישורון ובעיצוב גרפי מאת ארז גביש. את שיריו של המשורר קורא השחקן שולי רנד.

הסרט הופק בתמיכת כאן 11, קרן אבי חי, קרן גשר לקולנוע רב תרבותי ושירות הסרטים הישראלי, והוקרן לראשונה במסגרת התחרות הרשמית של פסטיבל דוקאביב, 2018. בשנת 2019 זכה הסרט כחלק מסדרת "העברים" בפרס לסדרה התיעודית הטובה ביותר, פרס עיצוב פסקול ופרס המוזיקה המקורית בתחרות פרס הקולנוע הדוקומנטרי הישראלי.

## ביקורות
המבקרת אריאנה מלמד כתבה כ"זהו סרט מצוין לאוהביו של משורר שלא הלך בשום תלם" והמבקרת שני ליטמן כתבה:

## קישורים חיצוניים
* 

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* ישורון: 6 פרקי אבות באתר פסטיבל דוקאביב
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים תיעודיים ישראליים
קטגוריה:סרטים בעברית
קטגוריה:סרטי 2018
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2018
ג'ו גולד

**ג'וזף ג'ו גולד** (באנגלית: **Joseph Gould**) הוא אתלט יהודי-אמריקאי בעבר, בעל 8 מדליות מהמכביות, מהן 4 זהב, פעמיים ברציפות אלוף המכביה (התשיעית 1973 והעשירית 1977) בהטלת כידון ובהדיפת כדור ברזל ושיאן המכביה בהטלת כידון. 

## ביוגרפיה

בתחרויות האתלטיקה של המכביה התשיעית שנערכו בשנת 1973 זכה גולד ב-4 מדליות, 2 זהב, 1 כסף ו-1 ארד. מדליות זהב, בהטלת כידון בשיא מכביה חדש של 71.36 מטר, לפני יצחק סיגורה (70.22 מטר) ושאול שטיין (65.78 מטר), שניהם מישראל ובהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 16.22 מטר, לפני אורי זוהר (14.83 מטר) ועופר בורובסקי (14.75 מטר), שניהם מישראל. מדליית כסף, בזריקת דיסקוס בתוצאה של 45.28 מטר, אחרי ג'רי וולף מארצות הברית שקבע שיא מכביה חדש של 51.92 מטר ולפני אחיקם פולונסקי מישראל (40.52 מטר). מדליית ארד, ביידוי פטיש בתוצאה של 48.70 מטר, אחרי דב ג'רסי מארצות הברית שקבע שיא מכביה חדש של 60.84 מטר ומאיר יעקובי מישראל (50.70 מטר).

בתחרויות האתלטיקה של המכביה העשירית שנערכו בשנת 1977 זכה גולד ב-4 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, בהטלת כידון בתוצאה של 71.00 מטר, לפני יצחק סיגורה (64.62 מטר) והנרי בוקרה מצרפת (63.44 מטר) ובהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 17.00 מטר, לפני מרק וולדמן מארצות הברית (16.45 מטר) ויאיר מקלר מישראל (15.07 מטר), ובכך הגן על תואריו. מדליות כסף, בזריקת דיסקוס בתוצאה של 48.48 מטר, אחרי ג'יי פושקין מארצות הברית בשיא כמביה חדש של 52.78 מטר ולפני מרק וולדמן (44.04 מטר) וביידוי פטיש בתוצאה של 48.20 מטר, אחרי דב ג'רסי שקבע שיא מכביה חדש של 66.56 מטר ולפני עמיהוד רבינוביץ' מישראל (45.62 מטר).

## חייו האישיים
גולד נשוי ומורה לחינוך גופני מלוס אנג'לס, קליפורניה.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אתלטים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מטילי כידון אמריקאים
קטגוריה:הודפי כדור ברזל אמריקאים
קטגוריה:זורקי דיסקוס אמריקאים
קטגוריה:מיידי פטיש אמריקאים
קטגוריה:אלופי המכביה: אתלטים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו במאה ה-20
דה סוטו פאוורמסטר

ממוזער|300px| "דה סוטו פאוורמסטר", שנת 1953
**דה סוטו פאוורמסטר** (באנגלית: **DeSoto Powermaster**) היא מכונית משפחתית גדולה שיוצרה על ידי חטיבת "דה סוטו" בחברת קרייזלר האמריקאית בין השנים 1952–1954.

## חטיבת דה סוטו

חטיבת דה סוטו של חברת קרייזלר עסקה בייצור ובשיווק רכב אמריקאי משנת 1928–1968. חטיבת דה סוטו בנתה יותר מ-2 מיליון כלי רכב מאז שנת 1928.

חטיבת המכוניות דה סוטו קרויה על שם ארננדו דה סוטו - החוקר הספרדי שהוביל את המסע האירופי הראשון לשטח עליו משתרעת כיום ארצות הברית, היה האירופי הראשון שגילה את נהר המיסיסיפי.

## תצורות
* 4 דלתות - סדאן
* 2 דלתות  - קופה (הרדטופ)
* 5 דלתות - סטיישן

### דגמי סדרת סדאן, דור שני
* "DeSoto Powermaster Six"
* "DeSoto Powermaster Six 4-Door Sedan overdrive"
* "DeSoto Powermaster Six 4-Door Sedan Tip-Toe Shift"

## נתונים טכניים
* שעון אנלוגי (אופציונלי)
* בלמי כוח (אופציונלי) 
* הגה כוח (אופציונלי)
* הנעה אחורית
* תאוצה בין 0-100 קמ"ש היא 18.9 שניות (דור שני, סדאן, דגם תמסורת ידנית - 3 מהירויות, דגם "DeSoto Powermaster Six")
* תאוצה בין 0-100 קמ"ש היא 19.4 שניות (דור שני, סדאן, דגם תמסורת ידנית - 4 מהירויות, דגם "DeSoto Powermaster Six 4-Door Sedan overdrive")
* תאוצה בין 0-100 קמ"ש היא 23.0 שניות (דור שני, סדאן, דגם תמסורת אוטומטית, דגם "DeSoto Powermaster Six 4-Door Sedan Tip-Toe Shift")

## ראו גם
* קרייזלר
* דה סוטו איירסטרים
* דה סוטו איירפלו
* דה סוטו דיפלומט
* דה סוטו דה-לוקס
* דה סוטו סוב-אורבן

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות קופה
קטגוריה:מכוניות משפחתיות
קטגוריה:מכוניות סטיישן
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1952
קטגוריה:מכוניות אמריקאיות
פאוארמסטר
הופס

**Hoops** הוא פורטל אינטרנט ישראלי שעוסק בספורט ובמיוחד ב-ליגת ה-NBA שנוסד בשנת 2005, והוא בין אתרי הכדורסל המובילים בישראל על פי נתוני הגלישה.

## מדורים
נוסף על הסיקור העיקרי של ליגת ה-NBA, המגזין גם כותב על נושאים נוספים כגון ליגות המכללות (בעיקר כדורסל), כדורסל עולמי, כדורגל, טניס, אופניים, סנוקר, פוטבול, כדור בסיס, שחמט וענפי ספורט שונים. האתר מסקר תחרויות חשובות גם בענפים שלא זוכים לסיקור קבוע באתר כמו אתלטיקה קלה, שחייה, גולף, אגרוף ועוד. מגוון הענפים המסוקרים בא לידי ביטוי במדור "אירועי דיומא".

מדור מרכזי באתר הוא טוריו הקבועים (בדרך כלל יומיים) של מנחם לס, פרופסור לביומכניקה ועיתונאי ספורט, הנקראים "מעורב הופס". הטורים כוללים חדשות שוטפות מליגת ה-NBA ומעולם הספורט בכלל, יחד עם סיפורים ותמונות מעברו של לס ושל הליגה ונושאים מתחלפים שונים, ולעיתים אף פינת טבע.

כן ישנם מדורים מיוחדים שאינם קבועים כל הזמן אלא בתקופות של פגרות וכדומה כמו "עובדות וסיפורי NBA" על סיפורים מהעבר על שחקנים או קבוצות, ובכל קיץ מריץ האתר "פרויקט קיץ" של סדרת כתבות בנושא מסוים הקשור לליגת ה-NBA. כך למשל, בקיץ 2019 הנושא היה "שחקנים שאסור לשכוח" על שחקנים שלא היו כוכבים גדולים אך הייתה להם תרומה חשובה לקבוצתם או בעלי סיפור חיים מעניין וכדומה, ובקיץ 2021 הנושא היה "לבחור מחדש" את דראפט ה-NBA בטווח השנים 1984-2018.

## היסטוריה
הופס הוקם ב-2005 כפורום NBA על ידי שרון סולומון ושגיא כהן, שני צעירים בסוף שנות העשרים לחייהם. האתר שימש כמוקד דיונים לחובבי כדורסל במהלך אמצע שנות ה-2000, עד להצטרפותו של לס ב-2008, מהלך שגרם להפיכת האתר לפורטל NBA. האתר נרכש על ידי לס ב-2011. עם השנים, בחר לס צוות של עורכים שאחראי על הניהול השוטף של האתר, ובמאי 2021 הוא מינה לתפקיד העורך הראשי את עמיחי קטן, והוא משמש בתפקיד זה כיום.

האתר, שמופעל על ידי מתנדבים, שלח נציגים לסוף-שבוע האולסטאר ב-NBA ב-2017, 2018 ו-2020, ולסדרת הגמר של ה-NBA ב-2016-9 ו-2022, נוסף לסיקור שוטף של ליגת הכדורסל האמריקאית. לכתבי האתר אקרדיטציה למשחקי NBA, יורוליג ומשחקי כדורסל אחרים בארץ באופן קבוע, והוא בין אתרי הסיקור בהתנדבות הבולטים בעולם של ליגת ה-NBA.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אתרי ספורט ישראליים
NGC 147

**NGC 147** או **DDO 3** היא גלקסיה אליפטית ננסית (לפעמים מסווגת כאליפסואידית ננסית) שנמצאת בקבוצת הכוכבים קסיופאה במרחק של כ-2.2 מיליון שנות אור ממערכת השמש ושייכת לקבוצה המקומית. הגלקסיה נמצאת כ-7.5 מעלות מצפון-צפון-מערב למרכזה של גלקסיית אנדרומדה, כ-2 מעלות ממערב לכוכב ο (אומיקרון) בקסיופאה וכמעלה ממזרח-דרום-מזרח לה נמצאת הגלקסיה NGC 185.

## היסטוריה
לגלקסיה בהירות נראית מדרגה 9.5 והיא התגלתה ב-8 בספטמבר 1829 על ידי האסטרונום האנגלי ג'ון הרשל, שתיאר אותה בקטלוג של ערפיליות משנת 1933 תחת הסימון **h.29**, כערפילית מאוד חלשה ומאוד גדולה ועגולה באופן לא-סדיר. הוא הכניס אותה לקטלוג הכללי של ערפיליות וצבירי כוכבים תחת הציון **GC 72**, ובשנת 1888 ג'ון דרייר כלל אותה בקטלוג הכללי החדש תחת הציון NGC 147, כשהיא מתוארת בערפילית חלשה מאוד, גדולה מאוד, עגולה באופן לא-סדיר ומתבהרת בהדרגה לכיוון דרום. בשנת 1944 זיהה האסטרונום ולטר באדה שמדובר בגלקסיה והעריך את המרחק אליה בכ-665,000 שנות אור, ולכן קבע שהיא שייכת לקבוצה המקומית.

## מאפיינים
גודלה הזוויתי של הגלקסיה הוא כ-9.25 דקות קשת שממרחקה שקול לקוטר של כ-6,000 שנות אור, מסתה מוערכת בכ- מסות שמש, כאלפית ממסת שביל החלב, אך רק כ- מסות שמש ממנה היא מסת הכוכבים הנראים שבה, כך שקרוב ל-90% ממסתה היא חומר אפל שטיבו אינו ידוע. המרחק הזוויתי בין NGC 147 ובין NGC 185 הוא פחות ממעלה ולו המרחק שלה ושל NGC 185 משביל החלב היה דומה, אז המרחק בינה ובין NGC 185 היה פחות מ-40,000 שנות אור ומכיוון שלשתיים מהירות רדיאלית דומה, הן היו קשורות כבידתית זו לזו, אולם מדידות עדכניות יותר מראות שהמרחק ביניהן גדול בהרבה והוא לפחות 200,000 שנות אור כך שככל הנראה אין קשר ביניהן. המתכתיות של NGC 147 היא נמוכה ועומדת על 8% מהמתכתיות של השמש, אוכלוסיית הכוכבים שלה זקנה ואין בה יצירה של כוכבים חדשים, גם זאת בניגוד ל-NGC 185 שבה ממשיכים להיווצר כוכבים חדשים. נראה ש-NGC 147 היא גלקסיית לוויין של גלקסיית אנדרומדה והיא מקיפה את מרכזה במרחק שנע בין 290,000 שנות אור ובין 470,000 שנות אור בזמן הקפה של מעט יותר מ-3 מיליארד שנים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קבוצת הכוכבים קסיופאה
קטגוריה:גלקסיות לווייניות של גלקסיית אנדרומדה
קטגוריה:גלקסיות אליפטיות ננסיות
קטגוריה:הקטלוג הכללי החדש
אלכסנדר קאלאם

250px|ממוזער|נוף שווייצרי, 1830
[ממוזער|250px|'[בקתה אלפינית' (Chalets at Rigi), 1861]]
**אלכסנדר קאלאם** (**Alexandre Calame**; 28 במאי 1810 – 19 במרץ 1864) היה צייר שווייצרי שהתמחה בעיקר בציורי נופים אלפיניים.

## ביוגרפיה
אלכסנדר נולד באָרָבִּי (Arabie), היום חלק מהעיר ווה. אביו עסק בתעשיית השיש. בשנת 1813 עברה המשפחה לנשאטל, אז תחת שלטון פרוסיה, שם בילה קאלאם את ילדותו. בשנת 1820 נפגע בתאונה, שעיוורה את אחת מעיניו. ב-1824' בעקבות פשיטת רגל של אביו' איבדה המשפחה את כל הונה ועברה לז'נבה, שם מצא אלכסנדר הצעיר עבודה כפקיד בבנק. ב-1826 נפל אביו אל מותו מבניין ואלכסנדר, בן שש-עשרה בלבד, הפך למפרנס העיקרי של המשפחה ותמך באימו. לצורך השלמת הכנסה ותשלום החובות שהשאיר אביו עסק בצביעת תחריטים של נופים אלפיניים. אחד ממעסיקיו זיהה את הכישרון של הנער והפך לפטרונו, ובעזרתו החל ב-1829 ללמוד אצל פרנסואה דִידֶה  מומחה לציורי נוף אלפיני. כמה חודשים אחר כך החליט להקדיש את כל זמנו ללימודי האמנות.

קאלאם ייצר בעצמו את צבעי המים שבהם השתמש, ומשנת 1830 צייר את ציוריו הראשונים בצבע שמן. בעבודה קשה וחריצות הוא החל לצבור מוניטין וב-1834 התחתן עם אָמילִי מונץ-ברגר, מוזיקאית, תלמידתו של פרנץ ליסט. בשנים 1835 ו-1837 הציג את יצירותיו ב"סלון", תערוכת האמנות הרשמית של האקדמיה לאמנויות יפות בפריז. שם התוודע לעבודתם של ציירי נוף מודרניים כגון ז'וּל דוּפְּרה ותאודור רוסו.

בקיץ 1838 נסע קאלאם לאמסטרדם והאג שבהולנד, כדי להתרשם מעבודתם של ציירי נוף הולנדיים נודעים. עבודותיו של יאקוב ואן רויסדאל השפיעו עליו במיוחד. שנה לאחר מכן יצירתו *Storm at Handeggfall* שהוצגה בסלון פריז זכתה במדליית זהב מדרגה שנייה. מכאן ואילך זכה קאלאם במהירות להכרה רחבה. ב-1841 זכתה יצירתו *View of the Valley of d'Asarca* במדליית זהב ממדרגה ראשונה ונרכשה על ידי מלך צרפת לואי פיליפ, וב-1842 זכתה יצירתו *Storm-Beaten Oaks* בפרס לגיון הכבוד. סטודנטים מכל רחבי אירופה החלו לבקש ללמוד תחת חסותו והצטרפו לסטודיו שלו. ב-1843 יצא לאיטליה עם פמליה של תלמידיו, שם פגש את המאייר רודולף טפפר שהנציח אותו בספרו *Voyage en zigzag*, אחד מספרי האיור הקלאסיים של התקופה.

ב-1845 נחשב קאלאם כתלמיד שהתעלה על מורו דידה, במה שהייתה המומחיות המשותפת שלהם, נופים אלפיניים תחת שמיים סוערים. יצירותיו שהפיצו את שמו של קאלאם בכל רחבי אירופה מאופיינות בחזית של סלעים, נחלים שוצפים ועצי אורן סחופי רוח, שמעבר להם נשקף הנוף אל הרים רחוקים וגבוהים. הנוף לרוב קיבל חיים בעזרת פרטים מדויקים שקאלאם למד בהתבוננות מעמיקה בטבע. הוא המשיך לצאת למסעות רבים שלקחו אותו לאנגליה (1850), גרמניה והולנד (1852), והים התיכון (1853). בשנת 1855 הציג בתערוכה בפאריס ותפס את תשומת לבו של נפוליאון השלישי אשר רכש ממנו את *Lac des quatre cantons*.

בשנותיו האחרונות הוטלו מיסים על התשלומים שקיבל מלקוחותיו האריסטוקרטים והמסחריים, והמתח פגע בבריאותו. קאלאם, דתי אדוק, שתקן מלנכולי, ומכור לעבודה סבל ממחלות תכופות, עד שבשנת 1864 התפרצה בו דלקת קרום הריאה שהכריעה אותו. הוא מת במנטון  שבריביירה הצרפתית ונקבר בז'נבה.

## לקריאה נוספת

* Katherine Manthorne, Tricia Laughlin Bloom, *The Rockies and the Alps: Bierstadt, Calame and the Romance of the Mountains*, GILES, 1st Edition, 2018 


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ציירים שווייצרים
קטגוריה:שווייצרים שנולדו ב-1810
קטגוריה:נפטרים ב-1864
Halibrand

**Halibrand** היא חברה אמריקאית העוסקת בייצור גלגלים עבור מכוניות מרוץ, המשתתפות במרוצי מכוניות.

## היסטוריה
חברת Halibrand נוסדה בשנת 1916 בעיר פטרסון שבניו ג'רזי. החברה נטלה חלק במאמץ המלחמתי במלחמת העולם הראשונה. בשנות השלושים של המאה העשרים עברה החברה לקליפורניה.

מטה ומפעל החברה ממוקמים בקולבר סיטי (Culver City)  במחוז לוס אנג'לס.

המוצר הראשון שייצרה החברה, בשנת 1946 היה חישוקי מגנזיום עבור סוג מכוניות מרוץ "אינדיקאר".

בשנות החמישים בנתה Halibrand חישוקים עבור מכוניות מרוץ המוגדרות "Sprint car racing" .

כיום הגלגלים מיוצרים תוך שימוש בטכניקות הליהוק של מגנזיום, במוצרי היציקה המובילים של מגנזיום Motorsport כדי להבטיח את קוטר הצמיג ואטימה מדויקת. שיפורים אלה על הגלגל המקורי מסוג "טיובלס" בא כדי לאפשר את השימוש של צמיגים ללא צינורות. כל גלגלי המגנזיום נתפסים בתהליך של הספגה כפולה ובדיקת לחץ סופית, המבטיחה איטום נכון וללא איבוד אוויר.

כיום החברה מהווה חלק מחברת Holley.

## יתרונות חישוקי מגנזיום
*חישוקי מגנזיום המכונים חישוקי סגסוגת קלה, או ג'נטים, מיוצרים מסגסוגת חומרים, הכוללת סוגי מתכת שונים וחומרים נוספים, שמטרתם לחזק את הג'אנטים ולהבטיח את עמידותם לאורך זמן. מקורו של השם חישוקי מגנזיום הוא בכך שהמרכיב העיקרי בג'אנטים הראשונים, שהוצגו בשנות ה-60, אכן היה מגנזיום, אך כיום המתכת העיקרי במרבית הג'אנטים היא אלומיניום.
*משקל חישוקי המגנזיום נמוך יותר ממשקל חישוקי הברזל, דבר המסייע למערכת המתלים "להיצמד" לכביש ובכך לתרום לאחיזת הכביש ולשיפור איכות הנסיעה.
*חישוקי מגנזיום מפחיתים את משקל הרכב הכללי ובפרט את הנתון המכונה "משקל בלתי מוקפץ " – שאשר כבר משמו ניתן להבין שהכוונה היא למשקל של הרכב שאינו נתמך על ידי בולמי הרכב ואינו "יושב" במשקלו על הקפיצים, ולפיכך מובן שהמכלולים היחידים אליהם מתייחס המונח משקל לא מוקפץ הוא הצמיגים – כולל הג'אנטים.
*חישוקי מגנזיום מאפשרים קירור יעיל יותר לבלמים
*חישוקי מגנזיום נשברים בקלות יותר מחישוקי ברזל, אבל עצם שבירתו עוצרת את האנרגיה של המכה (ג'אנט ברזל אמנם לא ישבר אבל יתעקם ויעביר את אנרגיית המכה לצמיג עצמו).

## קישורים חיצוניים
*שלושים ושלוש מכוניות המרוץ ממרוץ "Indianapolis 500 Mile" שנת 1964
*
*חברת "Halibrand" 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות אמריקאיות
קטגוריה:מכוניות
רמו פרוילר

**רֵמוֹ מרקו פְרוֹילֶר** (בגרמנית: **Remo Marco Freuler**; נולד ב-15 באפריל 1992) הוא כדורגלן שווייצרי המשחק בעמדת הקשר בבולוניה בהשאלה מנוטינגהאם פורסט ובנבחרת שווייץ.

## קריירת מועדונים
פרוילר התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של הינויל, בגיל 13 הצטרף לוינטרטור. בסוף עונת  הצטרף לקבוצה הבוגרת וערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ב-1 במאי בניצחון 0–3 נגד שפהאוזן.

בקיץ  חתם בגראסהופרס ציריך בה שיחק רוב העונה בקבוצת הנוער, ולקראת סיום העונה הצטרף לקבוצה הבוגרת.

בינואר  חזר לווינטרטור מהליגה השווייצרית השנייה. ב-4 במרץ 2012 הבקיע צמד בניצחון 1–4 נגד קריינס. וינרטור דורגה במקום העשירי בליגה טרם הגעתו, ופרוילר הצליח לעזור לקבוצה לסיים את העונה במקום הרביעי.

ב-18 בפברואר 2014 פרוילר חתם בלוצרן מליגת העל השווייצרית. ב-2 במרץ פרוילר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד סנט גאלן. עונת  הייתה עונת השיא של פרוילר בקריירה, בה הוא כבש שבעה שערים ובישל חמישה ב-33 משחקי ליגה.

ב-19 בינואר 2016 פרוילר חתם באטאלנטה מהסרייה א' תמורת 2 מיליון אירו. ב-7 בפברואר פרוילר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד אמפולי. ב-2 במאי 2016 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד נאפולי.

ב-14 באוגוסט 2022 חתם פרוילר בנוטינגהאם פורסט. ב-28 באוגוסט ערך הופעת בכורה בקבוצה, בהפסד 0–2 לטוטנהאם הוטספר.

ב-1 בספטמבר 2023 עבר לבולוניה בהשאלה. בסיום העונה חתם על חוזה בקבוצה.

## קריירה בינלאומית
ב-1 ביוני 2017 פרוילר ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת שווייץ בניצחון 0–1 נגד .

פרוילר נכלל בסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2018.

נכלל בסגל נבחרת שווייץ לטורניר מונדיאל 2022. נכלל בסגל נבחרת שווייץ ליורו 2024.

## תארים
בולוניה 1909

• קופה איטליה (1): 2024/2025

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים שווייצרים
קטגוריה:קשרי כדורגל שווייצרים
קטגוריה:כדורגלני וינטרטור
קטגוריה:כדורגלני גראסהופרס ציריך
קטגוריה:כדורגלני לוצרן
קטגוריה:כדורגלני אטאלנטה
קטגוריה:כדורגלני נוטינגהאם פורסט
קטגוריה:כדורגלני בולוניה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת שווייץ
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2018
קטגוריה:כדורגלני יורו 2020
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2022
קטגוריה:כדורגלני יורו 2024
קטגוריה:ספורטאים זרים באיטליה
קטגוריה:ספורטאים שווייצרים באנגליה
קטגוריה:שווייצרים שנולדו ב-1992
סאנסקי מוסט

**סָאנְסְקִי מוֹסְט** (בבוסנית: **Sanski Most**) היא עיר ורשות מקומית בצפון הפדרציה של בוסניה והרצגובינה אשר בבוסניה והרצגובינה.

## היסטוריה
האזכור הראשון בכתובים ליישוב במקום הוא מ-1244, עת נשלט האזור על ידי בלה הרביעי, מלך הונגריה. ב-1499 נכבש האזור על ידי צבאותיו של באיזיט השני, סולטאן האימפריה העות'מאנית. העות'מאנים פעלו לאיסלום האזור וביצעו טרנספר אוכלוסיות בחבל. שלטון העות'מאנים נמשך קרוב ל-400 שנים. לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) במסגרתה הובסו העות'מאנים, השתלטה האימפריה האוסטרו-הונגרית דה פקטו על אזור בוסניה וב-1908 סיפחה אותו דה יורה. בפרוץ מלחמת העולם הראשונה נמנו ביישוב 2,232 תושבים ומהם: 1,249 מוסלמים, 679 סרבים, 249 קרואטים ו-55 יהודים (41 ספרדים ו-14 אשכנזים). לאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה סאנסקי מוסט בשטחי ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים אשר הפכה בהמשך לממלכת יוגוסלביה.

ב-6 באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, תקפה גרמניה הנאצית את יוגוסלביה והכניעה את צבאה תוך ימים אחדים. בהמשך, נמסר אזור בוסניה לחזקת ממשלת הבובות של האוסטאשה. ב-2 ביולי 1944 שוחררה סאנסקי מוסט על ידי כוחות הפרטיזנים של טיטו ובהמשך נכללה בשטחי הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה. בראשית שנות ה-90 של המאה ה-20 החל תהליך התפרקותה האלים של יוגוסלביה וכחלק ממנו פרצה מלחמת בוסניה. במהלך המלחמה, נכבשה סאנסקי מוסט על ידי צבא רפובליקת סרפסקה ובוצע טיהור אתני של מוסלמים. ב-1995 עלה בידי צבא בוסניה והרצגובינה להשתלט על העיר, כאשר הכוחות הנסוגים ובכלל זה מיליציית משמר המתנדבים הסרבי בפיקודו של ז'לקו רזנטוביץ' פוגעים באוכלוסייה המקומית הבוסניאקית והקרואטית.

לאחר המלחמה נכללה העיר בשטחי בוסניה והרצגובינה ועברה תהליכי שיקום ותיעוש מהירים.

## הקהילה היהודית
בסאנסקי מוסט התגוררה קהילה יהודית ספרדית קטנה, המתועדת לפחות מראשית המאה ה-20. ב-1903 הוקם בית העלמין הקהילתי קְרוּהָרִי (בבוסנית: “Kruhari"). בית העלמין משתרע על שטח של 200 מטר מרובע. ב-1921 נמנו ביישוב 66 יהודים. לאחר מלחמת העולם הראשונה החלה בקהילה פעילות ציונית ענפה. בפרוץ מלחמת העולם השנייה נמנו בסאנסקי מוסט 94 יהודים. לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית, הועבר האזור לחזקת ממשלת הבובות של האוסטאשה והוחל ברדיפות יהודים. בני הקהילה גורשו למחנות ההשמדה ואיש לא ניצל.

ב-1972 הוקמה בשטח בית העלמין אנדרטה לזכר קרבנות מלחמת העולם השנייה ובכלל זה יהודי האזור, ומשולבים בה סמל המגן דוד והצלב הנוצרי. האנדרטה ניזוקה במהלך מלחמת בוסניה ולא תוקנה. נכון ל-2005 היה בית העלמין קיים בשטח העיר. בית העלמין הוקף גדר אבן שבורה בחלקה, ללא שער כניסה ולא תוחזק. במקום פזורות מצבות, כולן תוארכו למאה ה-20 והכיתוב עליהן היה בעברית ובסרבו-קרואטית.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוסניה והרצגובינה: ערים
סאנסקי מוסט
יאן סלוט

**רומק יאן ברנרד סלוט** (27 באוגוסט 1945 - 11 ביולי 1999) היה מהנדס אלקטרוניקה הולנדי. בשנת 1995 הוא טען כי גילה שיטה מהפכנית לדחיסת נתונים אותה כינה בשם "שיטת הקידוד הדיגיטלי של סלוט". לטענתו, הוא יכול לדחוס מידע של סרט שלם לתוך 8 קילובייטים בלבד - שיטת דחיסת נתונים ואחסון שאינה בת השגה אפילו בימינו. הוא מת ב-11 ביולי 1999 בפתאומיות מהתקף לב, ימים ספורים לפני שעמד לחתום על חוזה למכירת המצאתו. האופן בו עבדה שיטת הדחיסה שלו לא התגלה מעולם, ומאז מותו לא קם ממציא עם הצהרה על תגלית דומה או קרובה לה.

## ביוגרפיה
סלוט היה הבן האחרון מבין שלושה ילדים. אביו של סלוט, שהיה מנהל בית ספר, עזב את המשפחה זמן קצר לאחר לידתו. סלוט נרשם לבית ספר הולנדי טכני אך נשר במהרה מהלימודים והחל לעבוד בתחנת רדיו. לאחר שהשלים שירות חובה בשורות הצבא ההולנדי, השתקע סלוט באוטרכט יחד עם אשתו. הוא עבד עבור פיליפס אלקטרוניקה בעיר איינדהובן, אך פרש מן העבודה בשנת 1978 לאחר שנה וחצי, עבר לצפון הולנד לעיר חרונינגן והחל לעבוד בחנות וידאו ואודיו בעיר. לאחר מכן שוב העתיק את מקום מגוריו, הפעם לניווחיין, שם פתח עסק עצמאי והתפרנס מתיקון טלוויזיות ומכשירי סטריאו.

בשנת 1984 החל סלוט להתעניין בעולם המחשוב ולמד לתכנת על דגמי המחשבים האישיים הראשונים בזמנו, דוגמת הקומודור 64 ומקביליו. באותה תקופה עלה בראשו הרעיון לפתח שירות תיקונים ארצי שיכלול מאגר מידע המכיל את כל נתוני התיקונים. רעיון זה הוא שהוביל לצורך למצוא שיטה לאחסן נתונים רבים בצורה יעילה וחסכונית יותר.

## שיטת הקידוד של סלוט
בשנת 1995, סלוט טען כי פיתח שיטה לאחסן מידע של סרט באורך שלם (כשעה וחצי) על גבי התקן בעל קיבולת של 8 קילובייט בלבד. לצורך השוואה, בשיטה המתקדמת ביותר בימינו, סרט באיכות נמוכה דורש פי 10,000 יותר שטח אחסון, ואילו סרט באיכות גבוהה דורש לערך פי 175,000 יותר שטח אחסון מהערך בו נקב סלוט.

בשנת 1996 מצא סלוט משקיע ליזם שלו, הולנדי בשם ג'וס ון רוסום (Rossum) שעבד בתחום הסיגריות. באותה שנה, הם רשמו פטנט על המצאתו של סלוט למשך 6 שנים בהולנד, סלוט נרשם כממציא הפטנט ואילו ון רוסום כבעל הפטנט.

למרות הפנטסטיות המוגזמת לכאורה שבמיזם, היו משקיעים שראו בו פוטנציאל. בשנת 1999 משקיע בשם מרסל בואקהורן (Boekhoorn) הצטרף לצוות. במרץ 1999 הוצגה שיטת הקידוד בפני רואל פייפר (Pieper), מבכירי המנהלים בפיליפס. פייפר עזב את תפקידו בחברת פיליפס ובחודש מאי 1999 הצטרף לצוותו של סלוט בתור מנכ"ל, שם החברה נקרא The Fifth Force ("הכוח החמישי") כפרפרזה על ארבעת כוחות היסוד בטבע ועל הכוח ה"חמישי"- המידע.

## מותו
ב-11 ביולי 1999 יאן סלוט נמצא מת בחצר ביתו, כפי הנראה הוא מת מהתקף לב. הוא מת יום אחד בלבד, לפני שיכל לחתום על חוזה משמעותי עם רואל פייפר, מבכירי המנהלים בחברת פיליפס.

משפחתו נתנה את הסכמתה לבצע בו נתיחה שלאחר המוות, אך נתיחה שכזו לא בוצעה בפועל. הוא הותיר אחריו אישה ושלושה ילדים.

טום פרקינס (Perkins), יזם ומשקיע אמריקאי, הסכים להשקיע בטכנולוגיה לאחר מותו של סלוט. פרקינס ופייפר היו עתידים לעשות הון רב ולהמשיך לפתח את הטכנולוגיה שסלוט הגה, אלא שרכיב חשוב בטכנולוגיית הקידוד, מהדר שהיה מותקן על דיסקט, אבד ועל אף מאמצים רבים מעולם לא נמצא.

## קישורים חיצוניים
*  רן לוי, האם ניתן לדחוס סרט שלם לתוך 8 ק"ב? חלק א', חלק ב', בפודקאסט "עושים היסטוריה"

## הערות שוליים

קטגוריה:המצאות אבודות
קטגוריה:דחיסת נתונים
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1945
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-1999
פרננדו, דוכס ויזאו

**פרננדו, דוכס ויזאו** (בפורטוגזית: **Fernando de Portugal, Duque de Viseu**; 17 בנובמבר 1433 - 18 בספטמבר 1470), היה בנו של דוארטה, מלך פורטוגל, ואביו של מנואל הראשון, מלך פורטוגל.

## ביוגרפיה
פרננדו נולד באלמיירי ב-17 בנובמבר 1433, לדוארטה, מלך פורטוגל וללאונור מאראגון, מלכת פורטוגל, בתם של פרננדו הראשון, מלך אראגון ולאונור אורקה מקסטיליה, רוזנת אלבורקרקה. בשנת 1438 מת אביו, ואחיו אפונסו החמישי, מלך פורטוגל ירש את כס המלכות, ואילו פרננדו קיבל את התואר נסיך פורטוגל. בשנת 1451 נולד אחיינו ז'ואאו, נסיך פורטוגל, אולם הוא מת לאחר זמן קצר, ופרננדו חזר להיות יורש העצר. בשנת 1452 נולדה אחייניתו ז'ואנה, נסיכת פורטוגל, אשר הפכה ליורשת העצר, וזמן קצר לאחר מכן הוא ניסה לברוח למדינה אחרת בחיפוש אחר הרפתקה, אולם אחיו שלח אחריו את כוחותיו והם אילצו אותו לחזור לפורטוגל. בשנת 1453 קיבל פרננדו את התואר דוכס בז'ה, ובשנת 1458 הוא התלווה לאחיו במסעו לצפון אפריקה. בשנת 1460 קיבל פרננדו את התואר דוכס ויזאו, ובשנת 1468 הוא פיקד על מסע למרוקו וכבש את קזבלנקה. ב-18 בספטמבר 1470 מת פרננדו בסטובל, ובשנת 1495 הוכתר בנו כמנואל הראשון, מלך פורטוגל.

## משפחתו
בשנת 1447 התחתן פרננדו עם ביאטריש מפורטוגל, דוכסית ויזאו, בתם של ז'ואאו, מושל פורטוגל ואיזבל מברסלו, ממנה היו לו 10 ילדים:
* ז'ואאו, דוכס ויזאו (1448–1472)
* דייגו, דוכס ויזאו (1450–1484)
* לאונור מוויזאו (1458–1525), התחתנה עם ז'ואאו השני, מלך פורטוגל
* איזבלה מוויזאו (1459–1521), התחתנה עם פרננדו השני, דוכס ברגנסה
* דוארטה מוויזאו (1462)
* דיניש מוויזאו (1464)
* קתרינה מוויזאו (1465)
* סימאו מוויזאו (1467)
* סימאו מוויזאו (1468)
* מנואל הראשון, מלך פורטוגל (1469–1521)

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בית אביש
קטגוריה:ילידי 1433
קטגוריה:נפטרים ב-1470
ישראל כהן (עיתונאי)

**ישראל אברהם כהן** (נולד בי"ב באדר ה'תשמ"ב, 7 במרץ 1982) הוא עיתונאי חרדי ישראלי. פרשן פוליטי ברדיו קול ברמה ובמספר קווי נייעס ובעל טור דעה בעיתון "הארץ" ובאתר מאקו.

## ביוגרפיה
כהן נולד וגדל בבני ברק, בוגר ישיבת חזון נחום וחסיד ויז'ניץ. בהיותו נער צעיר נפצע קשה בפיגוע לאחר שבקבוק תבערה הושלך על האוטובוס בו נסע. לאחר נישואיו למד תקופה בכולל אברכים, ולאחר מכן השתלב ככתב בשבועון "מרכז העניינים". בשנת 2010 עבר לאתר "כיכר השבת" ושימש ככתב בכיר. באוגוסט 2018 עזב את עבודתו ב"כיכר השבת", והחל לשמש כפרשן פוליטי ברדיו החרדי קול ברמה, שם הוא מגיש מדי שבוע את התוכנית "על הקצה", יחד עם העיתונאי יעקב גרודקה.

כהן מרבה לסקר את התחום הפוליטי החרדי וכן את חצרות הרבנים והאדמו"רים. מלבד בעיתון "הארץ" כותב טורי דעה מדי פעם בעיתון "בקהילה".

כמו כן כהן עורך סיורים בבני ברק להכרת המגזר החרדי לאוכלוסייה הכללית.

נשוי לגולדה ואב לבן ובת.

## עיתונות
בינואר 2018 חשף תיעוד של חבר הכנסת משה גפני מספר על הסכם סודי בין המפלגות החרדיות לבין בנימין נתניהו שיאכוף את חוק המרכולים. כשנה לאחר מכן התנצל בפני גפני על הפרסום.

לקראת יום השואה ה'תשע"ח עורר סערה בטור שבו תמך בזכותם של חרדים לא לעמוד בצפירה. בשנת תשפ"א שינה את עמדתו, עמד בצפירה ואמר פרקי תהילים לעילוי נשמת החללים.

במאי 2018 פרסם תמונה שבה נראה שגריר ארצות הברית בישראל דייוויד פרידמן מחזיק תמונה של הר הבית שבה הוחלף מסגד אל-אקצא בהדמיית בית המקדש. הפרסום גרר ביקורת על כהן בעיתון החרדי יתד נאמן.

באוגוסט 2018 חייב בית משפט השלום בירושלים את מערכת "כיכר השבת" יחד עם כהן ועיתונאי נוסף, בתשלום של 22,000 ש"ח בגין לשון הרע, בעקבות פרסומים באתר בשנת 2011 שהגדירו אדם כ.

## קישורים חיצוניים

* מאמריו של ישראל כהן, באתר הארץ
* מאמריו של ישראל כהן, באתר Mako
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונאים חרדים ישראלים
קטגוריה:סגל רדיו קול ברמה
קטגוריה:עיתונאי קווי הנייעס
קטגוריה:חסידי ויז'ניץ
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1982
ביאטריש מפורטוגל, דוכסית ויזאו

**ביאטריש מפורטוגל, דוכסית ויזאו** (בפורטוגזית: **Beatriz de Portugal, Duquesa de Viseu**; 13 ביוני 1430 - 30 בספטמבר 1506), הייתה אמו של מנואל הראשון, מלך פורטוגל.

## ביוגרפיה
ביאטריש נולדה ב-13 ביוני 1430, לז'ואאו, מושל פורטוגל ולאיזבל מברסלוש, בתם של אפונסו הראשון, דוכס ברגנסה וביאטריש פריירה דה אלווים. בשנת 1447 התחתנה ביאטריש עם בן דודה פרננדו, דוכס ויזאו, ממנו היו לה 10 ילדים. ביאטריש הייתה דודתה של איזבלה הראשונה, מלכת קסטיליה, ובשנת 1479 הביאה לחתימת הסכם אלקסובאש בינה לבין חואנה, מלכת קסטיליה, שסיים את מלחמת הירושה הקסטיליאנית. בשנת 1470 מת בעלה פרננדו, ובשנת 1495 הוכתר בנה כמנואל הראשון, מלך פורטוגל, לאחר שז'ואאו השני, מלך פורטוגל מת ללא ילדים. ב-30 בספטמבר 1506 מתה ביאטריש בגיל 76, והיא נקברה על יד בעלה.

## משפחתה
בשנת 1447 התחתנה ביאטריש עם פרננדו, דוכס ויזאו, ממנו היו לה 10 ילדים:
* ז'ואאו, דוכס ויזאו (1448–1472)
* דייגו, דוכס ויזאו (1450–1484)
* לאונור מוויזאו (1458–1525), התחתנה עם ז'ואאו השני, מלך פורטוגל
* איזבלה מוויזאו (1459–1521), התחתנה עם פרננדו השני, דוכס ברגנסה
* דוארטה מוויזאו (1462)
* דיניש מוויזאו (1464)
* קתרינה מוויזאו (1465)
* סימאו מוויזאו (1467)
* סימאו מוויזאו (1468)
* מנואל הראשון, מלך פורטוגל (1469–1521)

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:נשות אצולה פורטוגזיות
קטגוריה:נשות אצולה במאה ה-15
קטגוריה:נשות אצולה במאה ה-16
קטגוריה:ילידי 1430
קטגוריה:נפטרים ב-1506
נבחרת הולנד בכדורגל חופים

ה**נבחרת הלאומית של הולנד בכדורגל חופים** מייצגת את הולנד בתחרויות כדורגל חופים בינלאומיות ונמצאת בפיקוחה של התאחדות הכדורגל ההולנדית.

## הסגל הנוכחי
*סגל נכון ליולי 2016*

מאמן:  מתיאו מארוצ'י

### צוות מקצועי
* **עוזר טכני:** רואל ליפדן
* **מנהל הקבוצה:** דני דה יונג

## שיא תחרותי
### מוקדמות גביע העולם בכדורגל חופים (אופ"א)

## הישגים
**גביע העולם בכדורגל חופים**
* **מקום שמיני (1)**: 1995

**[[אליפות אירופה בכדורגל חופים]]**
* **סגנית (1)**: 2008

## קישורים חיצוניים
* דף הנבחרת באתר הרשמי של כדורגל החופים

## הערות שוליים

הולנד
כדורגל חופים
קטגוריה:הולנד: כדורגל
אגם בארייר

**אגם בָּארִייֵר** או **אגם בֵּרִייֵר** (באנגלית: **Barrier Lake**; מילולית: "אגם המחסום") הוא אגם מלאכותי (מאגר מים) בקצה הצפוני של אזור קאנאנאסקיס, בפרובינציית אלברטה שבקנדה.

חופיו המזרחיים של האגם מצויים בשטח הפארק הפרובינציאלי עמק בואו.

## היסטוריה

האגם הוקם על מנת ליצור תחנת כוח הידרואלקטרי באמצעות סכירת נהר קאנאנאסקיס. הסכר מייצר מדי שנה כ-40,000 מגה ואט/שעה.

## תיירות ונופש
האגם משמש גם עבור פעילויות נופש ותיירות. לחופיו שבילי הליכה המקיפים את האגם, ובחורף השבילים משמשים לסקי קרוס קאונטרי). בחופו המזרחי של האגם מצוי מרכז מבקרים. מותר לבצע סקי מים על האגם, אולם פעילות זו אינה מתבצעת בשל טמפרטורת המים הנמוכה.

האגם היה אתר הסרטה של הסרט אקס-מן.

## קישורים חיצוניים

* אגם בארייר - אתר רשמי
* אגם בארייר באתר הרשמי של קאנמור
* מסלול ההליכה לצד אגם בארייר באתר alltrails
* תיאור מסלול ההליכה סביב האגם ותמונות מן המסלול
* מזג אוויר עדכני עבור אגם בארייר
** סטטיסטיקות מזג אוויר עבור אגם בארייר

## הערות שוליים

בארייר
ויקטוריה אדליידה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין

**ויקטוריה אדליידה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג** (בגרמנית: **Prinzessin Viktoria Adelheid von Schleswig-Holstein-Sonderburg-Glücksburg**; 31 בדצמבר 1885 – 3 באוקטובר 1970), הייתה סבתו של קרל השישה עשר גוסטב, מלך שוודיה.

## ביוגרפיה
ויקטוריה אדליידה נולדה ב-31 בדצמבר 1885 בגרינהולץ, שלזוויג-הולשטיין, לפרידריך פרדיננד, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג ולקרולינה מתילדה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג, בתם של פרידריך השמיני, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג ואדלהייד, נסיכת הוהנלוהה-לנגנבורג.

ב-11 באוקטובר 1905 התחתנה ויקטוריה אדליידה עם קרל אדוארד, דוכס סקסוניה-קובורג-גותה, אותו שידך לה דודה וילהלם השני, קיסר גרמניה, ונולדו להם 5 ילדים. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה קרל אדוארד מונה לגנרל בצבא הגרמני ושירת בחזית המזרחית. לאחר המלחמה הוא הודח, כמו יתר בני המלוכה הגרמניים, מכס השלטון כתוצאה מהמהפכה הגרמנית, כל תאריו הבריטיים נשללו גם הם על פי חוק שלילת התארים 1917 מכיוון שנלחם בבריטניה ובעלות בריתה במלחמה.

לאחר מלחמת העולם השנייה נמלטו השניים לאחוזתם בגרינברג שבאוסטריה, בעקבות תפיסת נכסי המשפחה בתורינגיה על ידי ברית המועצות. בשנת 1954 מת בעלה קרל אדוארד, וב-3 באוקטובר 1970 מתה ויקטוריה אדליידה בביתה בגרינברג, ונקברה באחוזת המשפחה בקובורג.

## משפחתה
200px|ימין|ממוזער|קרל אדוארד ואשתו ויקטוריה אדליידה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין
ב-11 באוקטובר 1905 התחתנה ויקטוריה אדליידה עם קרל אדוארד, דוכס סקסוניה-קובורג-גותה, ממנו נולדו לה 5 ילדים:
* יוהאן לאופולד, נסיך הכתר של סקסוניה-קובורג-גותה (1906–1972)
* זיבילה, נסיכת סקסוניה-קובורג-גותה (1908–1972)
* הוברטוס, נסיך סקסוניה-קובורג-גותה (1909–1943)
* קרולינה מטילדה, נסיכת סקסוניה-קובורג-גותה (1912–1983)
* פרידריך יוזיאס, נסיך סקסוניה-קובורג-גותה (1918–1998)

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:נסיכות דניות
קטגוריה:נסיכות גרמניות
קטגוריה:בית שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג
קטגוריה:ילידות 1885
קטגוריה:נפטרות ב-1970
אהלי אל-ח'ליל

**אהלי אל ח'ליל** (בערבית: ** أهلي الخليل** - "אהלי" פירושו לאומית) היא קבוצת כדורגל מהעיר חברון, המשחקת בליגת העל הפלסטינית.

## היסטוריה
אהלי אל ח'ליל הוקמה בשנת 1974 וקרויה של שם קבוצת אל-אהלי המצרית. כאשר הוקמה ליגת העל הפלסטינית על ידי הרשות הפלסטינית בשנת 1998 הצטרפה לליגה. אל-אהלי הוא המועדון הראשון בליגת העל הפלסטינית שהעסיק מאמן אירופאי, בשנת 2014 אימן את הקבוצה סטפנו קוזין האיטלקי.

בעונת 2014/2015 הקבוצה זכתה לראשונה בגביע פלסטין, לאחר שזכתה בגביע הגדה והתמודדה בגמר נגד מחזיקת גביע מחוז עזה, אל איתיחאד שג'עיה וניצחה אותה בסיכום שני המשחקים 2:1. בעונת 2015/2016 שוב זכתה הקבוצה בגביע פלסטין לאחר שניצחה את שבאב ח'אן יונס מחזיקת הגביע במחוז עזה 2:1 בסיכום שני המשחקים.

בעונת 2016/2017 הצטרף לקבוצה כמאמן סלמאן עמר, קפטן הפועל ירושלים לשעבר. הקבוצה זכתה בגביע הגדה המערבית לאחר ניצחון על שבאב אל-ח'ליל בפנדלים אך הפסידה בגמר גביע פלסטין לשבאב רפיח.

בינואר 2016 חתם באהלי שאדי שעבאן, לשעבר שחקן מכבי חיפה.

## אצטדיון
הקבוצה משחקת באצטדיון אל-חוסיין אבן אל-עלי. באצטדיון כ-12,500 מקומות ישיבה.
## הישגים
* **גביע הגדה המערבית**
** 2014/2015
** 2015/2016
** 2016/2017
* **[[גביע פלסטין]]**
** 2014/2015
** 2015/2016

## השתתפות במפעלים הקבוצתיים של ההתאחדות לכדורגל של אסיה
ליגת העל הפלסטינית מסונפת להתאחדות לכדורגל של אסיה (באנגלית: Asian Football Confederation, ראשי תיבות AFC). אהלי אל-ח'ליל השתתפה בתחרות גביע AFC של ההתאחדות בשנת 2017.
## קישורים חיצוניים
* אהלי אל-ח'ליל באתר Soccerway

## הערות שוליים

קטגוריה:קבוצות כדורגל מהרשות הפלסטינית
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1974
קטגוריה:חברון: ספורט
צסק"א מוסקבה (בנדי)

**צסק"א מוסקבה** היה מועדון בנדי רוסי, חלק מאגודת צסק"א מוסקבה. זכתה באליפויות ברית המועצות בשנים 1954, 1955, 1957.

הקבוצה הוקמה בשנת 1936 ופורקה ב-1962.

חלק גדול משחקני הקבוצה הרכיבו את קבוצת ההוקי שדה של צסק"א, שהתקיימה בשנים 1954–1956 וזכתה באליפות ברית המועצות בשנים 1955, 1956. בשלוש שנות קיומה נקראה בשם קבוצת מועדון הספורט המרכזי של משרד ההגנה (ברוסית: Команда Центрального спортивного клуба Министерства обороны; בראשי תיבות ЦСК МО).
## תארים
* **אליפות ברית המועצות:**
** **זכייה (3):** 1954, 1955, 1957
** **סגנות (4):** 1956, 1958, 1960, 1962
* **גביע ברית המועצות:**
** **זכייה (3):** 1939, 1945, 1946

## הערות שוליים

קטגוריה:צסק"א מוסקבה
קטגוריה:קבוצות בנדי רוסיות
קטגוריה:1936 ברוסיה
צסק"א מוסקבה (כדורעף נשים)

**צסק"א מוסקבה** היה מועדון רוסי לכדורעף נשים. המועדון התמודד בליגת העל והיה אחד ממועדוני הכדורעף הטובים ביותר יבשת, לאחר שזכה 3 פעמים בליגת האלופות.

בשנת 2008, המועדון פורק בשל בעיות כלכליות.
## תארים
**אליפות ברית המועצות (6)**
*זכייה: 1965, 1966, 1968, 1969, 1974, 1985
*סגנות: 1938, 1962, 1972, 1973, 1977, 1979, 1982, 1987
*מקום שלישי: 1958, 1975, 1980, 1988
**גביע ברית המועצות (2)**
*זכייה: 1972, 1984
**[[ליגת העל הרוסית בכדורעף נשים|ליגת העל הרוסית]]:**
*סגנות: 1994, 1995, 1996, 1997, 2007
*מקום שלישי: 1992, 1993, 1998, 2000
**גביע רוסיה: 3**
*זכייה: 1998, 2001, 2005
**ליגת האלופות: 3**
*זכייה: 1965-66, 1966-67, 1985-86
*סגנות: 1967-68, 1968-69
**גביע המחזיקות האירופי**: 4**
*זכייה: 1972-73, 1973-74, 1987-88, 1997-98
*סגנות: 1974-75
*מקום שלישי: 1988-89, 1995-96, 1996-97
**טורניר קבוצות הצמרת הבינלאומי**:**
*סגנות: 2006-2007

## קישורים חיצוניים
* 
* אתר האינטרנט הרשמי של המועדון
קטגוריה:צסק"א מוסקבה
קטגוריה:קבוצות כדורעף נשים רוסיות
קטגוריה:1936 ברוסיה
אישה טובה (סרט)

**אישה טובה** (באנגלית: **A Good Woman**) הוא סרט דרמה אמריקאי-בריטי-איטלקי-ספרדי משנת 2004 בבימויו של מייק בארקר. התסריט שנכתב בידי הווארד הימלסטיין מבוסס על המחזה "מניפתה של ליידי וינדרמיר" מאת אוסקר ויילד. זהו העיבוד הרביעי לקולנוע של המחזה, הראשון הוא סרט אילם משנת 1916, ב-1925 יצא לאקרנים עיבוד של ארנסט לוביטש, וב-1949 יצא הסרט "המניפה" בבימויו של אוטו פרמינגר.

## תקציר עלילה
הסרט מתרחש בשנת 1930. בסצנת הפתיחה המתרחשת בניו יורק הפאם פאטאל גברת ארלין מגלה שהיא אינה מתקבלת בברכה לא בחברת הגברים מהמעמד הגבוה אותם היא פיתתה, ולא בחברת הנשים בהן היא בגדה. היא מוכרת את תכשיטיה וקונה כרטיס הפלגה לעיר אמאלפי שבאיטליה. שם נראה שהיא שמה עין על רוברט וינדרמיר הנשוי טרי. כשהמכונית שלו נראית לעיתים קרובות חונה ליד הווילה בה היא מתגוררת, הרכלנים משוכנעים שהשניים מנהלים רומן.

מג, אשתו המצטנעת של רוברט, אינה מודעת לכל דברי הרכילות על בעלה שמופצים ברחבי העיר. אבל כשהיא מגלה בפנקס ההמחאות שלו רישום על תשלומים על שם ארלין, היא מתחילה לחשוד בגרוע מכל. מה שהיא לא יודעת זה שלמעשה גברת ארלין היא למעשה אמה, שסוחטת כספים מרוברט בתמורה לשמירת הסוד. מג מתנחמת לפי האימרה "בכי הוא המפלט של המכוערות; נשים יפות עורכות קניות."

בתגובה למה שהיא סבורה שבעלה עשה, מג לובשת במסיבת יום ההולדת ה-21 שלה שמלה חושפנית. למסיבה מגיעה גם גברת ארלין, לבושה בשמלה זהה, בחברתו של לורד אוגוסטוס, גבר עשיר שהתגרש פעמיים ומציע נישואים לארלין. סיבוך נוסף נוצר כשלורד דרלינגטון מתוודה בפני מג על אהבתו ומפציר בה לעזוב את בעלה הסורר כביכול, והיא נענית לבקשתו.

גברת ארלין מוצאת פתק פרידה שכתבה מג לבעלה, ומגלה אותה ביאכטה של לורד דרלינגטון. השתיים נמצאות שם כשמגיעים ליאכטה אוגוסטוס, דרליגטון, רוברט וחברים נוספים. רוברט מופתע לראות שם את המניפה שנתן למג כמתנה ליום הולדתה. מג נמלטת במהירות, וארלין מתגלה לפני הנוכחים וטוענת שהיא לקחה בטעות את המניפה של מג. אוגוסטוס חושב שארוסתו הגיעה לפגישה רומנטית עם דרלינגטון, ומבטל את האירוסים.

רוברט נותן לגברת ארלין סכום כסף גדול כדי שתעזוב את אמאלפי ומבקש ממנה שלא תגלה את זהותה למג. היא מסכימה בחוסר רצון, ומחזירה לו את ההמחאה לפני שהיא נוסעת. במטוס היא מגלה את אוגוסטוס, שנותן לה את המניפה של מג. הוא אומר שמג נתנה לו את המניפה עבורה והסבירה כל מה שקרה. ארלין מקבלת את הצעת הנישואים המחודשת שלו והם יוצאים לעבר מקום בלתי ידוע.

## צוות השחקנים
* הלן האנט – סטלה ארלין
* סקרלט ג'והנסון – מג וינדרמיר
* מארק אומברס – רוברט וינדרמיר
* סטיבן קמפבל מור – לורד דרלינגטון
* טום וילקינסון – לורד אוגוסטוס
* מילנה ווקוטיץ – הרוזנת לוקינו
* רוג'ר המונד – ססיל
* ג'ון סטנדינג – דמבי
* דיאנה הרדקאסל – ליידי פלימדייל
* ג'יין האו – גברת סטוטפילד

## הפקה
22 איש מספרד, איטליה, הממלכה המאוחדת וארצות הברית קיבלו קרדיט כמפיקים של הסרט.

הצילומים נערכו במספר אתרים באיטליה: אמאלפי, אטרני , רוולו, סורנטו ורומא.

הכנסות הסרט היו 238,609 דולר ו-6,639,233 במטבעות אחרים, סך הכול נרשמו הכנסות 6,877,842 דולר ברחבי העולם.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:סרטי 2004
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי דרמה בריטיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי דרמה איטלקיים
קטגוריה:סרטי דרמה ספרדיים
קטגוריה:סרטים המבוססים על יצירות אוסקר ויילד
סלומון פוליאקוב

**סלומון פוליאקוב** (בצרפתית: **Salomon Poliakof**) שימש כרב הראשי של ז'נבה ושל ליון. נולד במיר בלארוס ב־2 בדצמבר 1889 ונפטר בוורסאי, צרפת ב־1958. פוליאקוב למד בבית המדרש הרבני של צרפת בפריז בין השנים 1908–1914. הוא היה איש דת יהודי בצבא הצרפתי שזכה להוקרות רבות בהם מספר הערות לשבח: "מעשים של אומץ לב מול פני האויב". זכה בצלב המלחמה 1914–1918.

פוליאקוב היה הרב של  (עיר במחוז מרת ומוזל) לאחר מלחמת העולם הראשונה, הרב הראשי של ליל בין 1921 ל־1933, הרב הראשי של ז'נבה בין 1933 ל־1946, הרב הראשי של ליון בין 1946 ל־1953. הוא כיהן ברבנות ליון לאחר הרב דוד פוירוורקר, הרב של ליון בין 1944 ל־1946, לאחר שזה נבחר לרבנות ניי-סיר-סן.

קטגוריה:רבנים צרפתים
קטגוריה:מעוטרי צלב המלחמה
קטגוריה:יהודים אנשי הכוחות המזוינים של צרפת במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:רבנים צבאיים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1889
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1958
פרס אנני ג'אמפ קאנון לאסטרונומיה

**פרס אנני ג'אמפ קאנון לאסטרונומיה** (באנגלית: **Annie Jump Cannon Award in Astronomy**) הוא פרס המוענק מדי שנה לנשים על ידי  (AAS) עבור הישגים יוצאי דופן בתחום האסטרונומיה. על הזוכות להיות אסטרונומיות תושבות צפון אמריקה, בטווח של חמש שנים מיום קבלת תואר דוקטור, ולתרום תרומה יוצאת דופן או בעלת הישגים מיוחדים באסטרונומיה או בתחומים מדעיים אשר משפיעים ישירות על תחום האסטרונומיה.

הזוכות מוזמנות להרצות בנושא בכנס מדעי של האגודה האמריקאית לאסטרונומיה וכן לפרס כספי של 1,500 דולר.

בין השנים 1973–2004 הפרס הוענק על ידי  (AAUW), על סמך ההמלצה של האגודה האמריקאית לאסטרונומיה. החל משנת 2005 האגודה האמריקאית לאסטרונומיה החלה לחלק את הפרס בעצמה. הפרס נקרא על שמה של האסטרונומית האמריקאית אנני ג'אמפ קאנון, והוא הפרס היחיד באסטרונומיה שניתן לנשים בלבד.

## רשימת הזוכות
[200px|שמאל|ממוזער|[אנני ג'אמפ קאנון]] 
רשימת הזוכות בפרס אנני ג'אמפ קאנון:

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
אנני ג'אמפ קאנון לאסטרונומיה
אנני ג'אמפ קאנון לאסטרונומיה
אנני ג'אמפ קאנון לאסטרונומיה
אדווין מקמילן

**אדווין מטיסון מקמילן** (באנגלית: **Edwin Mattison McMillang**; 18 בספטמבר 1907 - 7 בספטמבר 1991) היה פיזיקאי אמריקאי, חתן פרס נובל, הראשון שהצליח ליצור יסוד טרנס-אורני, נפטוניום. על כך הוא חלק פרס נובל לכימיה עם גלן סיבורג ב-1951.

## ביוגרפיה

בתום לימודיו במכון הטכנולוגי של קליפורניה מקמילן למד באוניברסיטת פרינסטון שם הוענק לו תואר דוקטור לפילוסופיה ב-1933. מקמילן הצטרף למעבדה הלאומית לורנס ברקלי שנבנתה סביב מאיץ חלקיקים אשר אפשר מחקר באיזוטופים, שם גילה כבר בתחילת דרכו את קיומם של חמצן-15 ובריליום-10.

תגליות ראשונות של תהליך הביקוע הגרעיני ב-1939 הביאו את מקמילן לחקור תוצרי ביקוע של אורניום. כבר בשלב זה מקמילן שיער שאחד התוצרים הוא איזוטופ של יסוד חדש, בלתי ידוע שמספרו האטומי הוא 93. הוכחה להשערה זו פורסמה במאי 1940. השם נפטוניום נבחר כיוון שכוכב הלכת נפטון נמצא מיד אחרי אורנוס על פי המרחק מהשמש.

במהלך מלחמת העולם השנייה עסק בפתוח מכ"ם במעבדת הקרינה של MIT ובפתוח מערכת סונאר במעבדה של הצי האמריקאי. בשנת 1942 הצטרף לפרויקט מנהטן, הפרויקט שריכז את המאמצים ליצר פצצות אטום במהלך המלחמה, ועזר בהקמת המעבדה בלוס אלמוס שבה תוכננו הפצצות. במסגרת זו הוביל צוותים שעבדו על פצצה מופעלת במנגנון ירי, והשתתף גם בפיתוח פצצה המופעלת במנגנון קריסה.

בשנת 1945 מקמילן המציא במקביל ובאופן בלתי תלוי לולדימיר וקסלר (Vladimir Veksler), את הסינכרוציקלוטרון, מאיץ חלקיקים שהיווה פריצת דרך בשטח.

אחרי המלחמה חזר למעבדת לורנס, משנת 1954 שימש במשרות ניהוליות שונות ולאחר מות המייסד ארנסט לורנס ב-1958 מונה למנהל המעבדה הלאומית לורנס ברקלי, תפקיד אותו מילא עד פרישתו ב-1973.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קליפורניה
קטגוריה:קצרמר כימיה
קטגוריה:מגלי יסודות כימיים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לכימיה
קטגוריה:זוכי פרס נובל אמריקאים
קטגוריה:חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:עובדי פרויקט מנהטן
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:בוגרי המכון הטכנולוגי של קליפורניה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1907
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1991
האסכולה הווינאית הראשונה

**האסכולה הווינאית הראשונה** מתייחסת ברוב המקרים לשלושה מלחינים מהתקופה הקלאסית שהתגוררו בווינה של המאה ה-18 המאוחרת: יוזף היידן, וולפגנג אמדאוס מוצרט ולודוויג ואן בטהובן.

המונח "האסכולה הווינאית" בא לידי שימוש לראשונה על ידי המוזיקולוג האוסטרי רפאל ג'ורג' קייסווטר ב-1834, אם כי הוא החשיב רק את היידן ומוצרט בתור חברים באסכולה זו. בהמשך כותבים נוספים החלו לקרוא להם כך ובסופו של דבר גם בטהובן נוסף לאסכולה זו. ההבחנה האסכולה "הראשונה" נוספה כדי שלא להתבלבל עם האסכולה הווינאית השנייה (שכללה מלחינים כגון ארנולד שנברג, אלבן ברג ואנטון וברן).

## קישורים חיצוניים
* האסכולה הווינאית הראשונה, באתר Austria-Forum. 

קטגוריה:אסכולות מוזיקליות
קטגוריה:וינה: תרבות
דה סוטו איירסטרים

**דה סוטו איירסטרים** (באנגלית: **DeSoto Airstream**) היא מכונית משפחתית שיוצרה על ידי חטיבת "דה סוטו" בחברת קרייזלר האמריקאית בין השנים 1934–1935.

יוצרו 59,494 יחידות מתוכם 20,784 יחידות בשנת המודל 1935 ו-38,710 יחידות בשנת המודל 1936.

## תצורות
* 4 דלתות - סדאן.
* 2 דלתות - קבריולה, 2 מושבים (יוצרו 2,592 יחידות).
* 2 דלתות - קופה.

## דגמים
* "DeSoto Airstream Custom sedan".
* "DeSoto Airstream Deluxe".
* "DeSoto Airstream Custom Business Coupe".
* "Convertible Sedan DeSoto Airstream".

## תמונות

קובץ:'36 DeSoto (Auto classique Laval '11).JPG  | "דה סוטו איירסטרים", סדרת "SF", סדאן, 4 דלתות, שנת 1936 
קובץ:Desoto Airstream 1935 LSideRear Lake Mirror Cassic 16Oct2010 (14690660358).jpg | "דה סוטו איירסטרים", שנת 1935 
קובץ:Desoto Airstream 1935 RSideRear Lake Mirror Cassic 16Oct2010 (14897002473).jpg | "דה סוטו איירסטרים", שנת 1935 
קובץ:Desoto Airstream 1935 Cockpit Lake Mirror Cassic 16Oct2010 (14854278976).jpg | "דה סוטו איירסטרים", שנת 1935 - מבט לתא הנהג 
קובץ:Desoto Airstream 1935 RFront Lake Mirror Cassic 16Oct2010 (14690734917).jpg | "דה סוטו איירסטרים", שנת 1935 
קובץ:Desoto Airstream 1935 HeadOn Lake Mirror Cassic 16Oct2010 (14690736177).jpg | "דה סוטו איירסטרים", שנת 1935 
קובץ:1935 De Soto Airstream 3.2 litre (6320001676).jpg | "דה סוטו איירסטרים", סדאן, 4 דלתות, שנת 1935 
קובץ:36DesotoTalla.jpg |  "דה סוטו איירסטרים"  - קבריולט
קובץ:1936 DeSoto Airstream (27790447885).jpg |  "דה סוטו איירסטרים"  - קופה


## ראו גם
* קרייזלר
* דה סוטו פאוורמסטר
* דה סוטו דה-לוקס
* דה סוטו איירפלו
* דה סוטו סוב-אורבן
* דה סוטו דיפלומט

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות משפחתיות
קטגוריה:מכוניות קופה
קטגוריה:מכוניות קבריולה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1934
קטגוריה:מכוניות אמריקאיות
איירסטרים