open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
רייקרז איילנד

**רייקרז** או **האי רייקרז** (באנגלית: **Rikers Island**) הוא אי באיסט ריבר עליו נמצא הגדול בבתי הכלא המחוזיים של העיר ניו יורק.
## גאוגרפיה
שטח האי 1.7 קמ"ר והוא מצוי בין הרבעים קווינס והברונקס בקרבת נמל התעופה לה גוארדיה.

הכלא מנוהל על ידי מחלק המוסר של מדינת ניו יורק, בתקציב של 860 מיליון דולרים מדי שנה, ועובדים בו צוות של 10,000 סוהרים ו-1,500 עובדים נוספים המטפלים ב-130,000 אסירים הכלואים בכלא מדי שנה. בכל עת מצויים באי עד 15,000 אסירים.

באי עשרה בתי כלא ובתי מעצר.

האי ממוקם ברובע הברונקס, אולם הגישה אליו היא מכיוון קווינס, באמצעות גשר האי רייקרז שנבנה בשנת 1966. אורכו של הגשר התלת-מסלולי 1.28 ק"מ. קודם לבניית הגשר, הגישה היחידה לאי הייתה באמצעות מעבורת.

האי קרוי על שם אברהם רייקן, מתיישב הולנדי שעבר ללונג איילנד בשנת 1638, וצאצאיו היו הבעלים של האי עד שנת 1884 עת נמכר לעיריית ניו יורק בסכום של 180,000$ במטרה לשמש כבית כלא.

ציור שיצר סלבדור דאלי כהתנצלות על כך שלא הצליח להגיע להרצאה בפני האסירים בכלא היה תלוי בחדר האוכל של האסירים בשנים 1965–1981. ב-1981 הועבר הציור לאולם המבואה של הכלא, משם נגנב בשנת 2003 על ידי שלושה סוהרים. הציור לא הושב לכלא.

בתי הכלא של רייקרס ידועים באכזריותם, ולאי ניתנו מספר שמות בלתי רשמיים כמו "אי העינויים". בקצהו הצפוני של האי, נמצא אגף הבידוד, מבנה בן חמש קומות המכיל 500 תאי בידוד.

בעקבות המוניטין השלילי ובעקבות התאבדותו של העציר קאליף בראודר, החליטה עיריית ניו יורק לסגור את הכלא, והוא צפוי לנעול שעריו באופן סופי בשנת 2026. במקום מתקני הכליאה הנוכחיים, צפויים להיבנות ארבעה בתי כלא עיקריים במתחם, שיחליפו את המצב הקיים, בעלות של 8 מיליארד דולר. מקרה התאבדותו של בראודר, הוביל את ברק אובמה להורות בצו נשיאותי שלא לאכסן קטינים בבידוד בבתי כלא פדרליים.

בין יתר האסירים המפורסמים, ניתן למנות את הזמר טופאק שאקור, הנוכלת אנה סורוקין ואיש הקולנוע ועבריין המין הארווי ויינשטיין.

## קישורים חיצוניים

* מתקני העונשין של מדינת ניו יורק
* מפת האי
* "שומרים מאשמים בגניבת דאלי" - (BBC)
* "ההיסטוריה של מחלקת הענישה של ניו יורק"
* 

קטגוריה:איסט ריבר: איים
קטגוריה:ארצות הברית: בתי סוהר מדינתיים
קטגוריה:מדינת ניו יורק: חוק ומשפט
קטגוריה:ניו יורק: ממשל
קטגוריה:ניו יורק: איים
קטגוריה:הברונקס
מוזיקת לילה זעירה

**סרנדה לכלי מיתר בסול מז'ור**, הידועה יותר בשמה **מוזיקת לילה זעירה** (גרמנית (מקור): *Eine kleine Nachtmusik*), היא יצירה לרביעיית כלי מיתר (עם אופציה לקונטרבס) אשר הולחנה על ידי וולפגנג אמדאוס מוצרט בזמן שעבד על האופרה דון ג'ובאני. מספרה ברשימת קכל K.525; היצירה הושלמה ב-10 באוגוסט 1787 לפי רשימת היצירות של מוצרט (קטלוג שבו רשם מוצרט מרבית היצירות שהשלים בין פברואר 1784 ונובמבר 1791). היצירה בת ארבעה פרקים:

## פרקי היצירה
### פרק ראשון
קובץ:Eine kleine nachtmusik.svg

הפרק הראשון נכתב בטמפו ''Allegro'' במבנה של צורת סונאטה. הנושא הראשון, בסול מז'ור, נמרץ ובעל מקצב מוטעם. הנושא השני מתון ונכתב ברה מז'ור, סולם הדומיננטה. האקספוזיציה מסתיימת ברה מז'ור וחוזרת על עצמה. חטיבת הפיתוח מתחילה ברה מז'ור ועוברת דרך הסולמות רה מינור ודו מז'ור בטרם חוזרת לסולם סול מז'ור לשם חטיבת הרפריזה, על מנת לסיים את הפרק בסולמו המקורי.

### פרק שני
הפרק השני הוא רומנסה (*Romanza*). הפרק כתוב בסולם דו מז'ור (סולם הסוב-דומיננטה) וכתוב בטמפו ''Andante'' המנוגד לטמפו של הפרק הראשון. הפרק כתוב במבנה רונדו קטעי והוא זהה למבנה הסונאטה-רונדו (א-ב-א-ג-א). הנושא הראשון (א) מתון ולירי. אחריו מגיע הנושא השני (ב) אשר הוא קצבי יותר מהראשון. הנושא הראשון חוזר (א) ואחריו מגיע הנושא השלישי (ג), והוא אפל יותר מהשניים הראשונים וכולל מגע בדו מינור. הנושא הראשון (א) חוזר כדי להשלים את פרק.

### פרק שלישי
הפרק השלישי הוא מינואט וטריו (א-ב-א) ודומה יותר למחול. הפרק כתוב בסולם הטוניקה, סול מז'ור, בטמפו מהיר למדי (''Allegretto''). הפרק מכיל שני נושאים; הוא מתחיל עם המינואט (א), ואז נושא הטריו נכנס (ב), ומסתיים עם המינואט. הוא מסתיים באותו סולם שהתחיל בו.

### פרק רביעי
הפרק הרביעי והאחרון נכתב במבנה סונאטה-רונדו. הוא חוזר אל הרעננות והשלהוב שבפרק הראשון. הפרק מתמרן בין שני נושאים במהלך הפתיחה שלו; בפיתוח, הוא מתמרן בין סולמות שונים ומסתיים בסול מינור. שני הנושאים חוזרים ברפריזה, ולאחריהם הפרק מסתיים בקודה, בה חוזר הנושא הראשון.

### פרק חמישי?
בקטלוג היצירות של מוצרט עצמו, הוא מציין את היצירה הזו כבעלת חמישה פרקים: הפרק השני ברשימה זו, מינואט וטריו, היה ארוך אך אבד. המוזיקולוג אלפרד איינשטיין הציע, לעומת זאת, שהמינואט בסונאטה לפסנתר בסי במול, K.498a, הוא אכן הפרק האבוד. הקלטה של מינואט הסונאטה בעיבוד לרביעיית כלי מיתר כבר הוקלטה, למרות שמוזיקולוגים שונים כיום לא בטוחים לחלוטין שאיינשטיין צדק.

המנצח האנגלי רוי גודמן השתמש במינואט האמור תחת המינואט החסר, ואילו מוזיקאים אחרים בחרו נטלו מינואטים שונים של מוצרט עבור הקלטותיהם של היצירה. בין מוזיקאים אלו ניתן למנות את כריסטופר הוגווד, סיגיסוולד קאוקן מיכאל אלכסנדר וילנס ואחרים.

## ראו גם
* וולפגנג אמדאוס מוצרט
* מוזיקה קאמרית
## קישורים חיצוניים

* קובץ האזנה בסיומת mp3 ליצירה
* 

קטגוריה:יצירות מאת מוצרט
קטגוריה:יצירות במוזיקה קלאסית
יצחק מווינה

רבי **יצחק בן משה מווינה**, הידוע גם בשמו **רבי יצחק אור זרוע** (1180 ד'תתק"ם-1250 ה'י') חיבר את הספר "אור זרוע", ספר הלכה חשוב המצוטט רבות בספרי הפוסקים שאחריו.

## ביוגרפיה
מוצאו של רבי יצחק הוא בבוהמיה, המכונה בפיו גם "ארץ כנען", אך במהלך חייו נדד רבות ברחבי אשכנז וצרפת, וזכה להיכרות עם רוב חכמי דורו. הוא למד תורה מפי חכמי בוהמיה רבי אברהם בן עזריאל ורבי יעקב בנו של ר"י הלבן מפראג. ברגנשבורג הוא למד מפי רבי יהודה החסיד, וקיבל ממנו את מסורות חסידי אשכנז, ומפי רבי אברהם בן משה. שהה בוירצבורג ולמד שם מפי רבי יהונתן בן יצחק. תקופה מסוימת (כנראה סביב 1215) שהה בצרפת, ולמד שם מפי רבי שמשון מקוצי ורבי יעקב בן מאיר מפרובינש. אולם, כרבותיו המובהקים הוא הגדיר את רבי יהודה שירליאון מפריז, את רבי שמחה משפיירא ואת רבי אליעזר בן יואל (ראבי"ה) מבון. לאחר ששב לאשכנז, המשיך לעמוד בקשרי שו"ת עם חבריו חכמי פריז, ביניהם רבי יחיאל מפריז. בסוף ימיו השתקע בווינה.

רבי יצחק היה מורו של המהר"ם מרוטנבורג.

מעניינת התייחסותו ההלכתית לנושא ענידת טלאי צהוב (ויכוח שהיה בנושא זה בין רבי שמשון מקוצי לבין האפיפיור אינוסטוס ה-3 שחייב את ענידת הטלאי).

הוא רגיל לחתום "יצחק בן משה נב"ה" - ראשי תיבות: נשמתו בצרור החיים. גם בנו, מהר"ח, חותם "נב"ה".

בנו, רבי חיים אליעזר (מהר"ח אור זרוע) ערך קיצור לספרו של אביו - "אור זרוע הקצר" או "סימני אור זרוע", אך לא זכה ללמוד מפי אביו משום שאביו מת בילדותו.

בשנת 1997 נחשף בווינה ברחוב הידוע בשמו "יודנפלאץ" (כיכר היהודים) בית הכנסת המזוהה כבית הכנסת שלו, שעלה באש בעת גזירת וינה בשנת 1421. המקום נתגלה בעת חפירת היסודות לאנדרטה לזכר הנספים בשואה. לאחר מכן, בוצעה במקום חפירה ארכאולוגית על ידי אוניברסיטת וינה.

## חיבוריו
### ספר אור זרוע

רבי יצחק התפרסם בעיקר בזכות ספרו 'אור זרוע', ספר הלכתי שנכתב על ידו במאה ה-13 אך הודפס לראשונה רק במאה ה-19. הספר מכיל פסקי הלכה, פירושים ותשובות לפי נושאים, באופן דומה לסידור המסכתות.

שמו של הספר נלקח מהפסוק בספר תהלים () "**אור** זר**ע** לצדי**ק** ולישר**י** ל**ב** שמח**ה**", שמסופי התיבות שלו הסיק רבי יצחק שיש לכתוב את שמו של רבי עקיבא עם האות ה בסופו (כלומר, עקיבה), ומתוך שמחתו על גילוי זה, קרא לספרו על שם הפסוק.

הספר מצוטט ומובא במקומות רבים בפוסקים שאחריו. חשיבותו נובעת בין השאר מהיותו מקור חשוב מאוד לצורות אחרות של תורת בעלי התוספות וחכמי אשכנז.

### פיוטיו
ישנם מספר פיוטים החתומים בשם "יצחק בן משה", ביניהם מערכת יוצר-אופן-זולת לשבת שלפני ראש השנה, שנתקבל במנהג אשכנז המזרחי,, צונץ ייחסם לרבי יצחק בן משה, מחכמי מגנצא שנהרג בגזירות תתנ"ו. אברהם פרנקל העלה קושיות על ייחוס זה, והעלה את ההשערה שהפייטן הוא רבי יצחק בן משה מווינה, בעל אור זרוע.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשוני אשכנז
קטגוריה:וינה: רבנים
קטגוריה:ראשוני בוהמיה
קטגוריה:מחברי ספרי הלכה: ראשונים
קטגוריה:פייטני אשכנז וצרפת
קטגוריה:ילידי 1180
קטגוריה:נפטרים ב-1250
קטגוריה:תלמידי רבי יהודה החסיד
קטגוריה:יהודי אשכנז במאה ה-12
קטגוריה:יהודי אשכנז במאה ה-13
עקיצה ב-60 שניות

**עקיצה ב-60 שניות** (אנגלית: **Gone in 60 Seconds**) הוא סרט פעולה-שוד אמריקאי בכיכובם של ניקולס קייג', ג'ובאני ריביסי ואנג'לינה ג'ולי אשר מבוסס על להיט קולנועי משנות השבעים. הסרט החדש בבימויו של דומיניק סנה, יצא לאקרנים בשנת 2000.

## עלילה
עלילת הסרט עוקב אחר רנדל ריינס (קייג'), גנב מכוניות המכונה "ממפיס". ריינס עשה לעצמו שם כגנב המהולל ביותר בלוס אנג'לס, עד אשר החליט לפרוש מחיי הפשע ולעזוב את העיר, בהותירו אחריו את אמו ואחיו הצעיר קיפ (ריביסי). מספר שנים לאחר מכן נקרא ריינס לחזור ללוס אנג'לס לאחר שאחיו, אשר החליט ללכת בצעדיו, שהתחייב לגנוב 50 מכוניות יוקרתיות עבור קליטרי, בכיר בארגון פשע. קיפ מנסה להשיג המטרה, אך נכשל בעקבות התערבות המשטרה אשר מחרימה את המכוניות שגנב בטרם הספיק להביאן לקליטרי. קליטרי מטיל איפא את המטלה על ריינס, ומקציב לו שלושה ימים לעמוד בתאריך היעד של אחיו ולא - יהרוג את קיפ.

ריינס ממהר לגבש צוות משותפיו לשעבר לפשיעה, אליהם הוא מצרף את צוותו הבלתי מנוסה. כדי להימנע מכישלון בידי המשטרה מחליטים אנשי הצוות לגנוב את כל המכוניות בלילה אחד, כדי להקשות על המשטרה להגיב בזמן. בלשי המשטרה מסתמכים על מידע מודיעיני לפיו ריינס מתכנן לגנוב מכוניות מרצדס לצורך ה"ג'וב", לאחר שגילו כי השיג מפתחות מיוחדים המאפשרים את פתיחתן. ריינס מזהה את המעקב ובמקום זאת גונב את המכוניות ממגרש העיקול של המשטרה - אותן מכוניות אשר נגנבו על ידי קיפ וצוותו והוחרמו על ידי המשטרה.

הבלשים המתוסכלים פושטים על זירות בהן שהה הצוות ומוצאים לבסוף את רשימת המכוניות שעליהם לגנוב. הם מתרכזים במכוניות הנדירות ביותר ולבסוף מתמקדים בפורד מוסטנג שלבי GT-500, אשר לפי רשומות המשטרה ישנו דגם אחד בלבד באזור השוד. המשטרה מאתרת את מכונית המוסטנג כאשר ריינס מנסה לפרוץ אליה. בין ריינס למשטרה מתפתח מרדף מכוניות מהיר עד אשר ריינס מצליח לחמוק מהם, אך במחיר איחור של 12 דקות לזמן שהקציב קליטרי, ובנזק למוסטנג.

קליטרי מורה להרוג את ריינס כעונש על האיחור והנזק שספגה המוסטנג, אך הוא ניצל בזכות קיפ ואנשי הצוות שהרכיב. ריינס רודף אחרי קליטרי ולבסוף מפילו מגובה רב למותו. בלשי המשטרה מחליטים להניח לריינס לאחר זה הציל אחד הבלשים מקליטרי. הסרט מסתיים בחגיגת הצוות על עמידתם במשימה וקיפ מעניק לריינס את מכונית המוסטנג כמתנה.

## מכוניות

אלמנט מרכזי בסרט הוא, באופן מובן, המכוניות השונות. בין המכוניות שגיבורי הצוות גונבים מספר רב של מכוניות יוקרה וספורט, חלקן נדירות.


תמונה:1968 Shelby Mustang GT500 KR Fastback.JPG|פורד מוסטנג שלבי GT-500
תמונה:Aston Martin DB7 Vantage.jpg|אסטון מרטין DB7
תמונה:1967 Ferrari 275 GTB.jpg|פרארי 275
תמונה:Porsche 911 Gris.jpg|פורשה 996
תמונה:Red Lamborghini Diablo at night (15624858200).jpg|למבורגיני דיאבלו


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטי פעולה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מרוצי מכוניות
קטגוריה:חידושים לסרטים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 2000
קטגוריה:סרטי העוסקים במעשי שוד
ולטר פרויס

**ולטר פּרוֹיס** (**Walter Preuss**; 20 בינואר 1895 – 14 במאי 1984) היה פעיל ציוני וכלכלן ישראלי, מומחה לקואופרציה, חבר הוועד הפועל של ההסתדרות, מייסד ומנהל המחלקה הסטטיסטית שליד הוועד הפועל.

## קורות חיים

פרויס נולד בשנת 1895 בברלין בירת גרמניה. הוא סיים את לימודיו התיכוניים בשנת 1913 והחל לעסוק בפעילות ציונית במסגרת הסתדרות הסטודנטים הציונית בגרמניה.

לפני פרוץ מלחמת העולם הראשונה, ביקר בארץ ישראל כתייר. במלחמה שירת בצבא הגרמני. הוא היה קרוב לחיים ארלוזורוב, ויחד איתו הוא היה לאחד ממייסדי מפלגת הפועל הצעיר בגרמניה, שם תפס מקום מרכזי.

פרויס למד כלכלה ועבודה סוציאלית, ובשנת 1921 קיבל תואר דוקטור. בשנת 1922 עלה לארץ ישראל בהזמנת רמז ופרומקין, ועסק במחקר סוציאלי. בשנת 1934 הקים יחד עם פרץ נפתלי את בית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה בתל אביב, וכיהן בו כמרצה וכדקאן.

היה גם חבר הוועד הפועל של ההסתדרות.

שימש פעמיים כציר בקונגרסים הציוניים (1929, 1935).

פרויס כתב ספרים אחדים, בהם "המעגל נסגר", המתאר את קורות חייו. הוא התגורר בתל אביב, ונפטר שם בשנת 1984. נקבר בבית העלמין הדרום.

ארכיונו, מהשנים 1924–1984, שמור במכון לבון.

## מספריו

* וואלטער פרויס (תל אביב), **די יידישע ארבעטער-באוועגונג אין ארץ-ישראל: איר געשיכטע און געגענווארט**; מיט הקדמה פון ד’ בן-גוריון; איבערזעצט פון דייטש דורך ל' שפיזמאן, 2 כרכים [הוצאה ב], ורשה: החלוץ, 1926. (תרגום ליידיש של "תנועת העבודה היהודית בארץ ישראל")
* מ’ נמירובסקי וו’ פרויס, **המצב הכלכלי בארץ ישראל לראשית 1932**, תל אביב: דבר, תרצ"ב.
* **דמוקרטיה סוציאליסטית**, תל אביב: מפלגת פועלי ארץ ישראל, תשי"ב 1951.
* **מדיניות סוציאלית בעולם ובארץ**, תל אביב: עם עובד; בשיתוף בית הספר הגבוה למשפט וכלכלה בתל אביב, תשי"ג.
* **המדיניות הסוציאלית בישראל**, ירושלים: מכון להשכלה ציונית ('ספרית כיס מדינית'), 1954. (מתוך הקורס בכתב: "מדינת ישראל")
* **התנועה השיתופית בעולם ובארץ**, תל אביב: עם עובד, תשט"ז.
* **המעגל נסגר: דרכי אל הציונות**; עברית: אברהם קדימה, תל אביב : תרבות וחינוך, 1968.


* *The Labour Movement in Israel: Past and Present*; translated from the German manuscript by Willy Stadekker, Jerusalem: R. Mass, 1965.


## קישורים חיצוניים
* ולטר פרויס באתר WorldCat Identities
* 
* 
* 
* , 
*  (למלאת לו 85)
*  (אלבום תמונות מהמשלחת לארץ ישראל ב-1914)
* 

מפרי עטו בתקשורת:
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כלכלנים יהודים
קטגוריה:כלכלנים ישראלים
קטגוריה:חברי הפועל הצעיר
קטגוריה:פעילי ההסתדרות הכללית
קטגוריה:ציונים ילידי המאה ה-19: אנשי היישוב
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:אישים שהשתתפו בוועידות הקונגרס הציוני העולמי
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1895
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1984
נחל קטלב

שמאל|ממוזער|250px|מסלול הליכה בנחל
**נַחַל קְטָלָב** הוא נחל אכזב באזור פרוזדור ירושלים. הנחל נמצא בחלק המזרחי של שמורת נחל שורק, ממערב לפסגת הר גיורא וכ-2 ק"מ מזרחה ממושב בר גיורא. שמו של הנחל נגזר מעצי הקטלב המצוי הנפוצים בו.

בסמוך למושב בר גיורא ישנו מעיין בשם "עין גיורא" ממנו יורד הנחל בירידה תלולה כשני קילומטר לנחל שורק, שם עוברת מסילת הרכבת לירושלים. בנחל עוד שני מעיינות. עין קטלב הנמצא במורד הנחל, ועין דיר א-שיח' הנובע במערה בצלעו המערבית של הנחל. במפגש עם נחל שורק נמצא בניין תחנת הרכבת בר גיורא. זו תחנה תפעולית בעלת מסילה כפולה למפגש בין רכבות. בעבר היה במקום מתקן לאספקת מים לקטרי קיטור. המים הגיעו מעין גיורא. עד למלחמת העצמאות היה שמה של התחנה "תחנת דיר א-שיח'" על שם הכפר דיר א-שיח' ששכן סמוך לתחנה, ומערבית לה.

## מוקדי פריחה
* אוקטובר: פריחת חלמונית גדולה (אמצע עד סוף אוקטובר).
* נובמבר: פריחת סתוונית היורה (כשבוע לאחר הגשם המשמעותי הראשון).
* אמצע אוקטובר עד אמצע דצמבר: שלכת אלה ארצישראלית ואוג הבורסקאים, ופירות הקטלב.
* נובמבר עד דצמבר: פריחת כרכום חורפי וחיננית הבתה.
* ינואר: פריחת בוסתני השקדים (סביב דיר א-שייח').
* באביב: פריחה של צבעוני ההרים, נורית אסיה, בן-חצב יקינתוני, מגוון סחלבים (בפרט דבורניות, סחלב אנטולי, סחלב הגליל, שנק החורש), דם-המכבים האדום, לוטם מרווני, לוטם שעיר, ועוד.
* אמצע אפריל עד תחילת מאי: פריחת אירוס ארם נהריים (בבית הקברות של דיר א-שייח').

צמחיית הנחל כוללת בנוסף עצי אורן, אלון מצוי, שיחי פטל, מרווה משולשת ואזוב מצוי.

## קישורים חיצוניים

* 
* [מסלול טיול](http://www.inature.info/wiki/נחל_שורק_הררי_(מזרח))
* 
* 
* 
* ספי בן-יוסף, טיול בנחל קטלב, באתר החינוכית, 1986

קטלב
קטגוריה:יהודה: שמורות טבע
קטגוריה:נחל שורק
קטגוריה:יישובי המזלג
יורם לוינשטיין

**יורם לוינשטיין** (נולד ב-22 באפריל 1950 בקריית חיים) הוא שחקן, מורה ישראלי למשחק, מייסד ומנהל סל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין.

## קורות חייו
לוינשטיין נולד להורים יהודים גרמנים ניצולי השואה וגדל במצוקת עוני קשה. בילדותו התגורר בקריית ביאליק. עקב בעיית פרופיל צבאי תפקד לאורך שירותו הצבאי כפקיד, לאורך השנים העלה את הפרופיל ולחם בתותחנים במלחמת יום הכיפורים. לאחר שירותו הצבאי התקבל לוינשטיין ללימודי משחק באוניברסיטת תל אביב, כשהוא חסר ניסיון לחלוטין. לאורך לימודיו נחל הצלחה. לאחר לימודיו החל ללמד משחק באופן עצמאי בבתי אבות ובמסגרות עצמאיות, לצעירים אשר לא התקבלו לבתי-ספר למשחק. במקביל, שיחק לוינשטיין בתיאטרון אורנה פורת ובתיאטרון "הינשוף" בהנהלת שושנה רביד. שיעורי המשחק שהעביר זכו לאהדה רבה, ובתי-ספר למשחק רבים התרשמו מתלמידיו. לתקופות קצרות במיוחד העביר שיעורים בסמינר הקיבוצים, בבית צבי ובקמרה אובסקורה. מרוב המסגרות פוטר, ובסטודיו למשחק ניסן נתיב לא קיבל הזדמנות ללמד.

עקב הקושי בתפקוד במסגרות הנ"ל, המשיך לוינשטיין לפתח את סדנאות המשחק העצמאיות בניהולו ושכר בשנת 1988 מבנה ללימוד בתל אביב. באותה תקופה למדו אצלו שחקנים מתחילים רבים, בהם אקי אבני ואיילת זורר. בשנת 1997 לוינשטיין הקים אולם הצגות בשכונת התקווה שבדרום תל אביב, ובשנת 2000 הועבר הסטודיו למשחק במלואו לשכונת התקווה, למבנה שהוקם על ידי חנה רובינא וננטש עם השנים. לאורך השנים זוכה הסטודיו, ששמו הרשמי סל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין, להצלחה רבה, ולומדים במסגרתו עשרות תלמידים, שנבחרים מתוך מאות, הן במסגרת הפורמלית של שלוש שנות לימודים, והן במסגרת סדנאות למבוגרים ולבני-נוער ובקורסים של מכינות. בית הספר ידוע בתרומה הקהילתית שמעניק לקבוצות חלשות, בין השאר בתחום סביבתו.

ב-1987 השתתף בסרטה של ציפי טרופה, "תל אביב - ברלין".

בשנת 2003 ובשנת 2004 השתתף לוינשטיין בתוכנית המציאות "פרוייקט Y" בתפקיד מורה התיאטרון של המתמודדים.

בשנת 2021 שיחק את דמותו של דוד בן-גוריון בסדרת הנוער ״פלמ"ח״.

## חיים אישיים
חרף היותו הומוסקסואל לוינשטיין היה נשוי לפועה לדז’ינסקי, מסעדנית ויזמית, שהייתה אחת מתלמידותיו, ומחלוצות מתחם המסעדות והבילויים בשוק הפשפשים, ביפו, ולשניים שתי בנות.

חתן פרס רוזנבלום לאומנויות הבמה על מפעל חיים לשנת 2020.

## קישורים חיצוניים
* 
* סל"ה הסטודיו למשחק של יורם לוינשטיין, האתר הרשמי
* 
* 
* 
* יורם יובל, שיחת נפש עם יורם לוינשטיין  באתר יוטיוב.
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:בוגרי תיכון קריית חיים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: תיאטרון
קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:מפיקי תיאטרון ישראלים
קטגוריה:מורים למשחק בישראל
קטגוריה:להט"בים ישראלים
קטגוריה:אמנים להט"בים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1950
קטגוריה:קריית ביאליק: אישים
Beatles for Sale

**Beatles For Sale** (בעברית: **ביטלס למכירה**) הוא אלבומה הרביעי של להקת הביטלס, שהוקלט לאחר סיבוב ההופעות העולמי שלהם.

## רשימת רצועות
כל השירים נכתבו על ידי ג'ון לנון ופול מקרטני, אלא אם כן מצוין אחרת. זהו אלבום הביטלס הכולל את הכמות הגדולה ביותר של חומר בלתי-מקורי. חברי הלהקה היו שרויים בעיצומו של מסע הופעות מפרך ברחבי העולם ולא הספיקו לייצר חומרים חדשים ואיכותיים ולפיכך הקליטו שירים של אמנים אחרים, אמריקאים ברובם.

**צד ראשון**
# No Reply  (2:15)
# I'm a Loser  (2:31)
# Baby's in Black  (2:02)
# Rock and Roll Music (בארי) (2:32)
# I'll Follow the Sun  (1:46)
# Mr. Moonlight (רוי לי ג'ונסון) (2:33)
#מחרוזת: (2:33)
#*Kansas City (לייבר-סטולר)
#*Hey, Hey, Hey, Hey (פנימן)

**צד שני**
# Eight Days a Week  (2:44)
# Words of Love (באדי הולי) (2:12)
# Honey Don't (קארל פרקינס) (2:55)
# Every Little Thing  (2:01)
# I Don't Want to Spoil the Party  (2:33)
# What You're Doing  (2:30)
# Everybody's Trying to Be My Baby (פרקינס) (2:23)

## משתתפים
**הביטלס**
* ג'ון לנון - שירה ראשית, הרמונית ורקע, גיטרה אקוסטית וקצב, מפוחית, פסנתר, טמבורין, מחיאות כפיים
* פול מקרטני - שירה ראשית, הרמונית ורקע, גיטרת בס ואקוסטית, פסנתר, אורגן האמונד, מחיאות כפיים
* ג'ורג' האריסון- שירה הרמונית ורקע, גיטרה מובילה, תופים אפריקאים, מחיאות כפיים שירה ראשית בשיר "Everybody's Trying to Be My Baby"
* רינגו סטאר - תופים, טמבורין, טימפני, קאובל (Cowbell), תופי בונגו, שירה ראשית בשיר "Honey Don't"
**מוזיקאים נוספים והפקה**
* ג'ורג' מרטין - מפיק מוזיקלי, פסנתר.



## קישורים חיצוניים

* התקליט באתר "תנ"ך הביטלס" 
* פרק 16 בתוכנית מסע הקסם המסתורי (Icast)
* סקירה מקיפה 

קטגוריה:אלבומי הביטלס
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים האוסטרלי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי
קטגוריה:אלבומי זהב באוסטרליה
קטגוריה:אלבומי חברת קפיטול רקורדס
קטגוריה:אלבומי חברת פרלופון
קטגוריה:אלבומי חברת EMI רקורדס
קלושה בוואליה

**קלושה בווליה** (באנגלית: **Kalusha Bwalya**; נולד ב-16 באוגוסט 1963 במופאלירה) הוא כדורגלן עבר זמבי, שהיה קפטן נבחרת זמביה.

בוואליה נבחר בשנת 1988 לכדורגלן  השנה באפריקה, וב-1996 דורג במקום ה-14 בתואר כדורגלן השנה בעולם. 

ב-28 באפריל 1993 התרסק מול חופי גבון המטוס עליו הייתה נבחרת זמביה. כל אנשי הנבחרת וצוותה שהיו במטוס נהרגו. למזלו בוואליה לא היה על הטיסה וניצל. 

לזכותו 100 הופעות ו-50 שערים במדי נבחרת זמביה, הראשונה מול אוגנדה ב-1983. אחיו ג'ונסון בוואליה היה גם הוא כדורגלן נבחרת זמביה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים זמבים
קטגוריה:חלוצי כדורגל זמבים
קטגוריה:כדורגלני סרקל ברוז'
קטגוריה:כדורגלני פ.ס.וו. איינדהובן
קטגוריה:כדורגלני קלוב אמריקה
קטגוריה:כדורגלני נקקסה
קטגוריה:כדורגלני לאון
קטגוריה:כדורגלני וראקרוס
קטגוריה:זוכי פרס כדורגלן השנה באפריקה
קטגוריה:מאמני כדורגל
קטגוריה:כדורגלני נבחרת זמביה
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 1986
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת סיאול (1988)
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 1992
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 1994
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 1996
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 1998
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2000
קטגוריה:מאמני גביע אפריקה לאומות 2006
קטגוריה:זמביה: אישים בספורט
קטגוריה:ילידי 1963
קוד

**קוד** בתורת הקודים הוא אוסף של "מילים" מעל אלפבית כלשהו בן \ q אותיות – כך שניתן להמיר מידע שניתן בצורה של אותיות או מספרים לסדרה של מילות קוד בתהליך שנקרא **קידוד**, ולאחר מכן לשחזר את הקידוד ולהפיק מהמלים את האינפורמציה המקורית.

מילות הקוד יכולות להיות כולן באורך זהה, כמו בקודי תיקון שגיאות, (קודים כאלה מכונים לעיתים קודי בלוקים) או באורכים שונים, כמו בקודי דחיסה.

קודים נפוצים לקידוד נתונים:
* קוד מורס – קוד עבור שיטות תקשורת קולית או חזותית בינאריות – שיטות שידור בהן יש שני מצבים: דולק וכבוי.
* קוד בודו – קוד לייצוגם של תווים ששימש בעיקר לאחסון מידע ולהעברתו במכשירי טלפרינטר לסוגיהם, על-גבי סרט מנוקב.
* קוד ASCII – קוד לייצוגם של תווים (ספרות, אותיות האלפבית, סימני פיסוק ועוד) בזיכרון מחשב ובקובצי מחשב.
* קוד גריי – שיטה לקידוד מספרים באופן בינארי שבה כל מספר עוקב שונה מקודמו בספרה בינארית אחת.
* קוד האפמן – שיטה לקידוד סימנים, כגון תווי טקסט, ללא אובדן נתונים. הקוד שייך למשפחה שימושית של קודים המכונה קודי תחיליות, ובמשפחה זו הוא הקוד המספק דחיסת נתונים מרבית, כלומר מאחסן את הסימנים במספר מזערי של סיביות, על פי הקריטריון המפורט בהמשך. השיטה מתבססת על הקצאת אורך משתנה לסימנים על פי שכיחותם, כך שסימן נפוץ יוצג באמצעות מספר קטן של סיביות.
* קוד תיקון שגיאות – קוד המאפשר לשלוח באמצעותו אוסף של נתונים דרך ערוץ תקשורת רועש, ולנטרל במידה מסוימת את השפעת רעשי הרקע על המידע המתקבל. קודי התיקון פועלים על ידי הגדלת ההבדל בין המילים השונות בקוד, וכך הקטנת הסיכוי שרעש חיצוני יגרום לקליטת מילה השונה מהמילה שנשלחה. כאשר ההבדל בין מילות הקוד גדול במיוחד, ניתן אפילו לתקן שגיאות, כל עוד מספר השגיאות קטן מספיק.

## ראו גם
*  (פירושונים)
* מסמן
* 

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:תורת הקודים
*
סנץ (כדורגל)

**סנץ** (**FC Senec**) היה מועדון כדורגל סלובקי מהעיר סנץ שבמערב סלובקיה במחוז ברטיסלבה.  הקבוצה זכתה פעם אחת בגביע הסלובקי בכדורגל בעונת 2001/02.  הבעלים של הקבוצה היה דניאל יאמר שהיה גם הבעלים של קבוצת מכבי נתניה הישראלית אך הוא עזב את סנץ עקב העפלת של מכבי נתניה לגביע אופ"א.  מאמן הקבוצה הוא גוזף ואלוביץ' שהיה מועמד לאמן את מכבי נתניה בעונת 2006/07.

השתתפותה היחידה של הקבוצה במפעיל אירופי היה בגביע אופ"א בעונת 2002/03, אז הקבוצה הוגרלה בסיבוב המוקדם נגד קבוצת שירוקי ברייג מבוסניה והרצגובינה והפסידה לה בשני המשחקים והודחה מהמפעל.

המועדון התקיים בסך הכל 14 שנים ולאחר עונת 2007/08 מוזג עם מועדון דונז'סקה סטרדה.

## שחקנים מפורסמים
* זולטן הארסניי
* לובומיר מיכאליק

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל סלובקיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהתפרקו
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1990
ציסטה

**צִיסְטָה** (באנגלית: **Cyst**; על פי האקדמיה ללשון העברית, **כִּיסְתָה**) היא שק סגור בעל קרום חריג (אבנורמלי) שעלול להימצא בכל איבר או רקמה בגוף. לעיתים נראית הציסטה כמו מוגלה. הציסטה מלאה בחומר נוזלי או מוצק למחצה. בדרך כלל הציסטות אינן מסוכנות, אך לעיתים יש להן השפעות שליליות סביב האזור הנגוע, עם השפעות התלויות באיבר:

* ציסטות בריאה - עשויות להתנקז שם ולהפריע לנשימה ולגרום לבעיות רבות.
* ציסטות בשק האשכים - עלולות להיגרם כתוצאה משתן אשר בורח מן השופכה, תופעה שעלולה להופיע כתוצאה מפציעה באזור זה. במקרה זה ניתן להוציא את הציסטה על ידי ניתוח.
* ציסטות בכליות - נפוצות באופן חריג בקרב עולי תימן.
* ציסטות זעירות בשחלה - קיימות אצל עד 25% מהנשים, אצל חלקן כסימפטום של תסמונת השחלות הפוליציסטיות.

ציסטות עשויות להיווצר כתוצאה מבעיה בעובר במהלך היריון או כתוצאה מזיהום, אולם לעיתים הן עשויות לצמוח באופן ספונטני.

ציסטה חלבית היא קשריר מתחת לפני העור המכיל חומר לבן-צהוב המורכב מחֵלֶב (בלועזית סֶבּוּם) ושרידי עור. הקשריר בדרך כלל שפיר ואינו מזיק. גם במקרה זה הטיפול הוא ניתוחי. ציסטה חלבית עשויה להיווצר בתקופת ההתבגרות, בה הגוף מפריש שומן רב. השומן עלול לסתום נקודות ניקוז חשובות וכתוצאה מכך יתנקזו שומנים ויצרו ציסטה.

## ראו גם
* פרונקל
* ציסטה שחלתית
* ציסטת ברטולין
* ציסטה בשד
* כיסת גנגליון
* ציסטה נרתיקית
* כיסית מדומה

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פתולוגיה
ראבח מאג'ר

**ראבח מאג'ר** (בערבית: **رابح ماجر**; נולד ב-15 בפברואר 1958) הוא שחקן ומאמן כדורגל אלג'יראי לשעבר, ששיחק בעמדת החלוץ. שיחק בנבחרת אלג'יריה בין השנים 1978–1992 ונחשב כגדול שחקני אלג'יריה בכל הזמנים. הוא שחק בטורנירי המונדיאל בספרד 1982 ובמקסיקו 1986 וכבש 40 שערים ב-87 הופעות בנבחרת.

אחד משעריו המפורסמים והחשובים ביותר היה בניצחון 2:1 על מערב גרמניה במונדיאל 1982 במשחק שנחשב אחד המפתיעים ביותר בתולדות הגביע העולמי (מערב גרמניה סיימה כסגנית מחזיקת הגביע באותו טורניר).
 
את הקריירה שלו, החל ראבח מאג'ר בשכונת הולדתו חוסיין דיי שבאלג'יר. בשנים 1983–1985 שיחק בליגה הצרפתית במדי ראסינג פריז. ב-1985 עבר לקבוצה הצרפתית טור ובעונת  הוא חתם בפורטו מפורטוגל. הוא כבש את שער המשווה במשחק שהביא לפורטו זכייה בגביע אירופה לאלופות באותה עונה, לאחר ניצחון במשחק הגמר על באיירן מינכן 2:1. שער השוויון של מאג'ר, שהושג בדקה ה-79 במשחק, היה נדיר וזכה לשידורים רבים בטלוויזיה גם חודשים רבים אחרי המשחק. מג'אר היה ממוקם מול השוער ברחבת החמש בזמן שקיבל מסירת רוחב משחקן פורטו. למרות פיגור קבוצתו והמעמד המכריע בו נמצא ולמרות שהיה מוקף בשחקנים יריבים, הוא איפשר לכדור לעבור בין רגליו וכשגבו מופנה אל השער, הסיט אותו בנגיעה קלה בעקב נעלו אל פינת השערhttps://web.archive.org/web/20060623043020/http://shw.fotopages.com/6039445/O-calcanhar-de-Madjer-magia-em-Viena.html.

נוסף על זכייתה בגביע האלופות, זכתה פורטו בגביע הביניבשתי ב-1987, לאחר ניצחון על פניארול 2:1, ובאליפות פורטוגל בעונת . מפורטו עבר לשחק בוולנסיה מספרד ובעונת  חזר לפורטו בה סיים את הקריירה שלו. נבחר ב-1987 לכדורגלן השנה באפריקה.

שלוש פעמים כיהן כמאמן נבחרת אלג'יריה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים אלג'יראים
קטגוריה:חלוצי כדורגל אלג'יראים
קטגוריה:אלג'יר: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני ראסינג פריז
קטגוריה:כדורגלני פורטו
קטגוריה:כדורגלני ולנסיה
קטגוריה:כדורגלני מועדון ספורט קטר
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אלג'יריה
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 1980
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת מוסקבה (1980)
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 1982
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1982
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 1984
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 1986
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1986
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 1992
קטגוריה:זוכי פרס כדורגלן השנה באפריקה
קטגוריה:מאמני כדורגל
קטגוריה:מאמני א-ריאן
קטגוריה:מאמני גביע אפריקה לאומות 2002
קטגוריה:אלג'יריה: אישים בספורט
קטגוריה:ילידי 1958
טל השילוני

**טל השילוני** (נולדה באוקטובר 1957) היא עורכת מוזיקה ושדרנית רדיו ישראלית. השילוני עבדה בקול ישראל, ובהמשך בתאגיד השידור הישראלי, במשך כארבעים ושמונה שנה.

## ביוגרפיה
טל השילוני נולדה בגבעתיים לאילנה וגד, אחות בכורה לסיגל ולסוציולוגית יעל השילוני-דולב, והחלה את דרכה בקול ישראל בגיל 19. יחד עם איש הרדיו יואב גינאי, השילוני הקימה את תחנת הרדיו 88FM ושימשה כעורכת המוזיקה הראשית ומנהלת התוכניות ב-14 שנות קיומה הראשונות. בנוסף, הגישה וערכה את תוכניות אחר הצהריים "נעים בכביש", ששודרה מדי יום בין שלוש לארבע, ואת התוכנית "טל השילוני מארחת ב-88FM", בה בכל יום חמישי אירחה אמנים מתחומי היצירה השונים, שבחרו בעצמם את המוזיקה שתושמע בתוכנית. התוכנית "נעים בכביש", שעלתה לשידור לראשונה בשנת 1995, עם הקמתה של 88FM, הפכה לאחת מהתוכניות המזוהות ביותר עם התחנה, ושודרה ברצף מדי יום במשך יותר משני עשורים עד יומה האחרון של 88FM.

לאחר סגירת 88FM ערכה והגישה השילוני את התוכנית "נעים בערב עם טל השילוני" בכאן 88. בדצמבר 2018, אחרי 23 שנים, עזבה השילוני את התחנה ועברה לערוך ולהגיש את התוכנית "נעים בכביש" בכאן תרבות תוכניותיה היו מאופיינות במוזיקה ייחודית אשר לרוב אינה מושמעת בתחנות רדיו ישראליות, ובעריכה מוזיקלית המקשרת בין ז'אנרים שונים. בנובמבר 2024 סיימה השילוני את עבודתה בתאגיד השידור ופרשה לפנסיה.

השילוני שימשה גם כעורכת ומגישת מוזיקה בתוכניות אחרות של קול ישראל, בהן הכל דיבורים ברשת ב'. הייתה חברת הוועדה האמנותית של פסטיבל "ג'אז תל אביב", ובשנת 2012 שימשה כמנהלת אומנותית של פסטיבל "מוזיקה בעיר הלבנה". בעבר עסקה טל השילוני בקריינות ובעריכת פסי-קול לסרטים ולהצגות.

## קישורים חיצוניים

* טל גורדון, נעים בכביש, ריאיון עם טל השילוני, באתר הבמה, 30 בינואר 2007

## הערות שוליים

קטגוריה:שדרניות רדיו ישראליות
קטגוריה:עורכות מוזיקליות ברדיו הישראלי
קטגוריה:סגל קול ישראל
קטגוריה:סגל תאגיד השידור הישראלי - שידורי הרדיו
קטגוריה:שדרני רדיו ישראלים
קטגוריה:עורכים מוזיקליים ברדיו הישראלי
קטגוריה:בוגרות תיכון שמעון בן צבי (גבעתיים)
קטגוריה:בוגרי תיכון שמעון בן צבי (גבעתיים)
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1957
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1957
ג'רי גולדסמית'

**ג'רלד (ג'רי) קינג גולדסמית**' (באנגלית: **Jerrald (Jerry) King Goldsmith**; 10 בפברואר 1929 - 21 ביולי 2004), היה מלחין סרטים אמריקאי יהודי, שנודע בעיקר כמלחין של פסקול סרטי "מסע בין כוכבים".

## קורות חיים
ג'רי גולדסמית' החל את הקריירה הענפה שלו, הכוללת מאות סרטים וסדרות טלוויזיה, עוד בשנות ה-50 המוקדמות. הוא נולד בלוס אנג'לס ולמד מוזיקה עם יעקב גימבל והפסנתרן-מלחין-מוזיקאי מריו קסטלנואובו טדסקו. הוא התאהב בהלחנת מוזיקה לאחר צפייה בסרט 'Spellbound' ("בכבלי השיכחה"), ב-1945. את לימודיו עשה באוניברסיטת דרום קליפורניה אצל מיקלוש רוז'ה זוכה האוסקר. ב-1950 התקבל לעבודה ובתחילה עבד כפקיד הקלדה ב-CBS אך בהמשך התקדם לעבודה בשידורי רדיו חיים, והלחין תסכיתים. בהמשך החל להלחין פסקולים לסדרות טלוויזיה ובהם ל"אזור הדמדומים" (1959).

הקריירה שלו המריאה בשנות ה-60 עם מספר רב של סרטים שהגיעו להצלחה ושעליהם שקד, בהם סרטו של ג'ון יוסטון - "פרויד" (1962), אשר הביא לו מועמדות ראשונה לפרס האוסקר כן הלחין את הפסקול לסרט "חמש נזירות וגבר אחד", "הפרס" (1963), "טלאי כחול" (1965), "חיים בשנית" "היאנגצה הגועש" (1966), "הצרה עם מלאכים" "טורה! טורה! טורה!" (1970), "חטיפה במדבר" (1975), "ימים של תהילה" (1986), "בית רוסיה" (1990)", "לישון עם האויב" (1991), ו"כל הפחדים כולם" (2002). גולדסמית' היה חדשן ובעבודתו שילב אלקטרוניקה שהעניקה לעבודתו רב צדדיות רבה שזכתה להצלחה, לדוגמה בסרט "כוכב הקופים" המקורי שיצא ב-1968. בנוסף נהג להלחין מוזיקה קצבית, עם הרבה כלי נשיפה ותופים, דבר שהיקנה לפסקוליו ממד מאיים ומסתורי, בשל כך נודע גולדסמית' כמלחין של סרטי מדע בדיוני וסרטי מלחמה.

## מועמדויות וזכיות
* 18 מועמדויות לפרס האוסקר (זכייה אחת על "אות משמיים", ב-1977)
* 9 מועמדויות לפרס גלובוס הזהב
* 5 מועמדויות לפרס גראמי
* 4 זכיות בפרס אמי (מתוך 4 מועמדויות)
* 17 מועמדויות ל-Academy of Science Fiction, Fantasy & Horror Films, USA (זכייה אחת)
* 14 זכיות ב-BMI Film & TV Awards (מתוך 14 מועמדויות)

## מסרטיו הידועים
* החשפנית (1963)
* קח אותה, היא שלי (1963)
* הפרס (1963)
* שבעה ימים במאי (1964)
* טלאי כחול (1965)
* חיים בשנית (1966)
* היאנגצה הגועש (1966)
* כוכב הקופים (1968)
* פטון (1970)
* צ'יינהטאון (1974)*
* חטיפה במדבר (1975)
* אות משמיים (1976) שכלל שיר Ave Satani
* הנערים מברזיל (1978)
* הנוסע השמיני (1979)
* מסע בין כוכבים: הסרט (1979)
* רמבו (1982)
* אזור הדמדומים (1983)
* גרמלינס (1984)
* ימים של תהילה (1986)
* וול סטריט (1987)
* זיכרון גורלי (1990)
* בית רוסיה (1990)
* לישון עם האויב (1991)
* אינסטינקט בסיסי (1992)
* נהר הפרא (1994)
* הרוח והאפלה (1996)
* סודות אל איי (1997)
* שבע שנים בטיבט (1997)
* מולאן (1998)
* אייר פורס 1 (1997)
* המומיה (1999)

## קישורים חיצוניים

* 

* אתר הנצחה
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מנצחים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מלחיני קולנוע יהודים
קטגוריה:מלחיני קולנוע אמריקאים
קטגוריה:מלחינים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא יהודי-רומני
קטגוריה:זוכי אוסקר: הפסקול הטוב
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: פסקול
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: פסקול למיני-סדרה או לסרט טלוויזיה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הילסייד ממוריאל פארק
קטגוריה:אמני דקה רקורדס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1929
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2004
פלייליף

**פלייליף** (באנגלית: **Flyleaf**) היא להקת רוק אלטרנטיבי ומטאל שנוסדה בשנת 2002 בטמפל/בלטון, טקסס. הלהקה וחבריה ניגנו תחת כמה שמות שונים כמו: Listen, Sporos, The Grove, and Passerby. הם התפרסמו תחת השם Passerby אך בשל סיבות חוקיות הם שינו את השם לפלייליף. הם הופיעו בארצות הברית ב-2003 עד לשחרור האלבום הראשון שלהם ב-2005. האלבום נהפך לאלבום פלטינה לאחר שנמכרו יותר ממיליון עותקים. פלייליף שחררו את אלבומם השני ממנטו מורי (תרגום לעברית: תזכור שאתה תמות) ב-10 בנובמבר 2009 שדורג במקום ה-8 במצעד הבילבורד. ב-30 באוקטובר 2012 יצא לאור האלבום השלישי שלהם. ב-22 באוקטובר הודיעה לייסי על עזיבתה מהלהקה. ב-2 באוקטובר הלהקה הודיעה שקריסטן מיי הצטרפה ללהקה בתור הסולנית הבאה.

## דיסקוגרפיה
* Broken Wings (EP) - 2002
* 2005 - Flyleaf
* Much Like Falling (EP) - 2007
* 2009 - Memento Mori
* Remember To Live (EP) - 2010
* New Horizons - 2012

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:להקות רוק אמריקאיות
קטגוריה:להקות רוק אלטרנטיבי
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 2002
קטגוריה:טקסס: להקות
מדליית החירות הנשיאותית

**מדליית החירות הנשיאותית** (באנגלית: **Presidential Medal of Freedom**) היא, יחד עם מדליית הזהב של הקונגרס, אחד משני העיטורים האזרחיים הגבוהים ביותר בארצות הברית. תפקידה להכיר ב"תרומה משובחת במיוחד לביטחון או לאינטרס הלאומי של ארצות הברית, שלום עולמי, לתרבות או יוזמות ציבוריות או פרטיות אחרות".

## היסטוריה
הענקת המדליה נקבעה בצו נשיאותי של הנשיא ג'ון פ. קנדי ב-1963, עת החליפה מדליית החירות הנשיאותית את מדליית החירות שהוענקה בין 1945–1961. היא מוענקת מאז פעם בשנה, ב-4 ביולי או בסמוך לו, או מעת לעת לפי שיקול דעתו של הנשיא.

מקבלי המדליה נבחרים על ידי הנשיא מיוזמתו או על פי המלצה. המקור העיקרי להמלצות היא מועצה העוסקת בפרסים על שירות ציבורי מכובד, שנוסדה בכח אותו צו של קנדי.

אדם יכול לזכות במדליה יותר מפעם אחת: אלסוורת' באנקר וקולין פאוול זכו לכבוד הכפול. ג'ון קנת גלבריית קיבל את מדליית החירות שקדמה למדליה הנוכחית, מהנשיא טרומן וחמישים וארבע שנים לאחר מכן קיבל את מדליית החירות הנשיאותית מהנשיא ביל קלינטון.

רשימת מקבלי הפרס ארוכה. היא כוללת אישים מכל תחומי החיים: בדרנים כבוב הופ, לוסיל בול וברברה סטרייסנד; מדענים כיונה סאלק ואדוארד טלר לצד עיתונאים כוולטר קרונקייט ואדוארד מורו וכדורסלנים כמייקל ג'ורדן ושופטים כארתור גולדברג, ואף פוליטיקאים כדיק צ'ייני והנשיא לינדון ג'ונסון. כעניין של שגרה מעניקים נשיאים את המדליה לחברים בולטים של מפלגתם. מצב שכיח אחר הוא הענקת המדליה לאישים ידועים הנוטים למות, כמו במקרה של ג'ון פוסטר דאלס. במקרים נדירים יותר היא מוענקת לאחר המוות, כפי שהוענקה למשל לנשיא קנדי עצמו ולסנאטור ג'ון צ'ייפי.

## ישראלים המעוטרים במדליית החירות הנשיאותית
שישה ישראלים עוטרו במדליית החירות הנשיאותית, מהם שניים שחיים בישראל:

* ב-1946 קיבלה רחל הראל דידי רוס את אות החירות כולל עלי הזית ממעל מידי הנשיא אייזנהאואר על גבורתה במלחמה באזור ארנהיים שבהולנד.

* ב-15 בדצמבר 2006 קיבל נתן שרנסקי את המדליה מידי ג'ורג' בוש, והיה ללא אמריקני הרביעי הזוכה במדליה, אחרי נלסון מנדלה, האפיפיור יוחנן פאולוס השני, והאם תרזה, שקיבלו את שני העיטורים האמריקניים החשובים ביותר של הנשיא והקונגרס - מדליית הזהב של הקונגרס ומדליית החירות הנשיאותית.
* ב-13 ביוני 2012 העניק ברק אובמה את המדליה לנשיא מדינת ישראל, שמעון פרס, כהוקרה על מפעל חייו ודוגמתו האישית.
* ב-20 בנובמבר 2013 העניק ברק אובמה את המדליה לפרופ' דניאל כהנמן.
* יצחק פרלמן, כנר ישראלי - אמריקאי קיבל את המדליה בשנת 2015.
* בנובמבר 2018 העניק הנשיא דונלד טראמפ את המדליה למרים אדלסון.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:עיטורי כוכב
חירות נשיאותית
קטגוריה:ארצות הברית: אותות ועיטורים אזרחיים
נתן מילשטיין

**נתן מירונוביץ' מילשטיין** (31 בדצמבר 1903 - 21 בדצמבר 1992) היה כנר יהודי יליד רוסיה, שקיבל אזרחות של ארצות הברית בשנת 1942, לאחר שהתגורר בה רוב ימיו. מילשטיין נחשב לאחד הכנרים הראשונים במעלה במאה ה-20.

## חייו
נתן מילשטיין נולד באודסה. בילדותו אילצה אותו אמו לקבל שיעורי כינור כדי למנוע אותו ממעשי שובבות. כילד, למד אצל פיוטר סטוליארסקי (שהיה גם מורו של דוד אויסטרך). כאשר היה בן 11, הזמין אותו ליאופולד אאואר להימנות עם תלמידיו בקונסרבטוריון של סנקט פטרבורג. הוא היה אחרון תלמידיו של אאואר שעסק בנגינה באופן פעיל.

כאשר נסע אאואר לנורווגיה בשנת 1917, חזר מילשטיין לאודסה. בשנת 1921 יצא לקייב, שם פגש את הפסנתרן ולדימיר הורוביץ. השניים ניגנו בצוותא ונקשרה ביניהם ידידות אמיצה. בשנת 1925 יצאו יחד למסע קונצרטים במערב אירופה. בערך באותה תקופה נעשה מילשטיין לתלמידו של אז'ן איזאיי למשך כמה חודשים. 

מילשטיין הופיע לראשונה בארצות הברית בשנת 1929, עם לאופולד סטוקובסקי ותזמורת פילדלפיה. בסופו של דבר השתקע בניו יורק, אם כי יצא שוב ושוב לסיורי הופעות ברחבי אירופה.

מילשטיין נודע בעיקר בפרשנויותיו לסונאטות ללא ליווי של באך וליצירות מן התקופה הרומנטית. עוד נודע בקריירה הארוכה שלו: הוא המשיך להופיע בפומבי עד אמצע שנות ה-80 לחייו, ופרש רק לאחר שידו נשברה.

מילשטיין היה גם מעבד ומלחין, שעיבד יצירות רבות לכינור וכתב קדנצות משלו לקונצ'רטי רבים. אחד מעיבודיו הנודעים ביותר הוא "פגניניאנה".
בשנת 1960 הגיע מילשטיין להופעות בישראל עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית.

הוא קיבל פרס גראמי בשנת 1975 ואת אות לגיון הכבוד מממשלת צרפת בשנת 1968.

נתן מילשטיין נפטר בלונדון עשרה ימים לפני יום הולדתו ה-89.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

* נתן מילשטיין, באתר IDAGIO (באנגלית)

קטגוריה:יהודים שהיגרו מרוסיה לארצות הברית
קטגוריה:כנרים אמריקאים
קטגוריה:יהודים זוכי פרס גראמי
קטגוריה:כנרים רוסים
קטגוריה:כנרים יהודים
קטגוריה:מוזיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: מוזיקה
קטגוריה:זוכי פרס מרכז קנדי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1904
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1992
רינה פרנק מיטרני

**רינה פרנק מיטרני** (נולדה ב- בחיפה) היא סופרת ומפיקה ישראלית.

## ביוגרפיה

רינה פרנק (בילדותה פרנקו) נולדה ב-1951, להורים יהודים יוצאי רומניה. גדלה בחיפה בשכונת ואדי סאליב. את שנות התיכון עשתה בבית הספר "ליאו בק" ואחר כך, למדה בבית הספר להנדסאים שליד הטכניון בחיפה.

הייתה מפיקת תוכניות ילדים בערוץ 2 של הטלוויזיה, בינן הסדרה פלטפוס. כמו כן הפיקה את סרט הטלוויזיה "החצי השני" ואת "האישה האחרת" בבימויו של אורי ענבר.

מיטרני החלה לכתוב בסביבות גיל 50, לאחר מות אחותה בתאונת דרכים, והעלתה את זכרונות ילדותה בספר "**כל בית צריך מרפסת**".

## כל בית צריך מרפסת
בשנת 2005, הוציאה לאור מיטראני את הספר "כל בית צריך מרפסת" בהוצאת ידיעות אחרונות. הספר זכה למסע פרסום אינטנסיבי והיה לרב-מכר. הספר הופץ גם בחו"ל.

הספר מתרחש בשני מישורים שונים בחייה של המספרת: האחד, ילדותה הענייה בשכונת ואדי סאליב בעיר חיפה, והשני, נישואיה לגבר אמיד מברצלונה וההתמודדות עם מחלה קשה במשפחה.

## פרסים
מיטרני זכתה בפרס זהב ופלטינה מאת התאחדות הסופרים בישראל על ספרה "כל בית צריך מרפסת"..

## מספריה
* 2000 "גבר אחר" - הופיע בהוצאת ידיעות אחרונות
* 2005 "כל בית צריך מרפסת"
* 2005 "בעיניים עצומות" הופיע בהוצאת ידיעות אחרונות. הביקורת ציינה לחובתו את דמיון היתר לספרה הראשון.
* 2007 "חיים שבירים" - הופיע בהוצאת ידיעות אחרונות
* 2011 "ג'ירפה לא עפה" - הופיע בהוצאת כנרת

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרות מרכז חינוך ליאו באק
קטגוריה:בוגרי מרכז חינוך ליאו באק
קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרות כותבות עברית
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:אישים ממוצא יהודי-רומני
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1951
וילם מנגלברך

שמאל|ממוזער|וילם מנגלברך
**וילם מנגלברך** (בהולנדית: **Willem Mengelberg**; 28 במרץ 1871, אוטרכט, הולנד – 22 במרץ 1951, כור, שווייץ) היה מנצח הולנדי, מנצחה הראשי של תזמורת הקונצרטחבאו המלכותית משנת 1895 עד 1945.

## ביוגרפיה

בשנת 1902 פגש את גוסטב מאהלר והתיידד עמו; היה לו חלק חשוב בהבאת רוב יצירותיו של מאהלר להולנד והוא שביסס את מסורת מהלר רבת השנים בתזמורת הקונצרטחבאו המלכותית. מהלר ביקר בקביעות בהולנד להציג את יצירותיו לקהל ההולנדי. למעשה, הוא ערך חלק מן הסימפוניות שלו בהיותו בהולנד כדי שיישמעו טוב יותר באקוסטיקה של הקונצרטחבאו וייתכן שזו אחת הסיבות לכך, שאולם קונצרטים זה ותזמורתו מפורסמים במסורת מהלר שלהם.

עם זאת, חשיבותו של מנגלברך כמנצח איננה נובעת רק מפרשנויותיו למהלר. הוא הצטיין במיוחד בביצוע יצירותיו של ריכרד שטראוס, למשל, והקלטותיו לפואמה הסימפונית של שטראוס, "חיי גיבור", נחשבות עד היום, לדעת המבקרים, בין הטובות ביותר - אם לא המעולות בה"א הידיעה - שנעשו ליצירה זו בכל הזמנים. נוסף לכך הותיר אחריו הקלטות של סימפוניות מאת בטהובן וברהמס וכן פירוש שנוי מאוד במחלוקת אך מרתק למתאוס פסיון של באך.

שיתוף הפעולה של מנגלברך עם הכיבוש הנאצי בהולנד במהלך מלחמת העולם השנייה הביא לכך, שממשלת הולנד אסרה עליו לנצח במדינה זו בשנת 1945, וכן נשללו ממנו אותות הכבוד שלו ודרכונו. הוא פרש לגלות בשווייץ, שם נשאר עד מותו.

וילם מנגלברך היה דודם של המוזיקולוג והמלחין רודולף מנגלברך ושל המנצח, המלחין והמבקר קארל מנגלברך, שהוא אביו של פסנתרן האלתור והמלחין מישה מנגלברך.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מנצחים הולנדים
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1871
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-1951
באדו זאכי

**באדו א-זאכי** (בערבית: **بادو الزاكي**, תעתיק מדויק: "באדו א-זאכי"; נולד ב-2 באפריל 1959 בסידי קאסם, מרוקו) כדורגלן ומאמן כדורגל מרוקאי.
## קריירה
זאכי היה שוער נבחרת מרוקו עימה שיחק במונדיאל 1986. בין השנים 1978–1986 שיחק בקבוצת וידאד קזבלנקה, בין השנים 1986–1990 שיחק בספרד במדי מיורקה איתה הגיע לגמר גביע המלך הספרדי. בין השנים 1990–1992 שיחק זאכי במדי FUS רבאט. מאז פרישתו ב-1993 משמש כמאמן ובין השנים 2002–2005 שימש כמאמן נבחרת מרוקו.

## תארים
*פעמיים אלוף מרוקו
*1986- כדורגלן השנה באפריקה
*1986-7 הזר המצטיין בליגה הספרדית
*1988-9 ו-90–1989 שחקן ההגנה המצטיין בליגה הספרדית
*קפטן מאיורקה 1986–1990
*קפטן נבחרת מרוקו 1986–1992

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים מרוקאים
קטגוריה:שוערי כדורגל מרוקאים
קטגוריה:כדורגלני וידאד קזבלנקה
קטגוריה:כדורגלני מיורקה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת מרוקו
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 1980
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 1986
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 1988
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 1992
קטגוריה:מאמני כדורגל מרוקאים
קטגוריה:מאמני וידאד קזבלנקה
קטגוריה:מאמני נבחרת מרוקו בכדורגל
קטגוריה:מאמני גביע אפריקה לאומות 2004
קטגוריה:זוכי פרס כדורגלן השנה באפריקה
קטגוריה:מרוקאים שנולדו ב-1959
ניסויי מנגלה בתאומים

ממוזער|ביתן 10 שבו מנגלה ערך ניסויים
**ניסויי מנגלה בתאומים** היו ניסויים פסאודו-מדעיים אכזריים שערך יוזף מנגלה בתאומים באושוויץ על דעת עצמו וללא הקשר למדע בתקופתו. המונח "מחקרי תאומים" מתייחס בדרך כלל למחקר פסיכולוגי או מחקרים בתורשה; הניסויים שערך מנגלה היו חריגים לכלל זה. מנגלה לא הגיע לכל מסקנה ב"מחקריו" אלה, ולא פרסם אותם בירחון מדעי. בדומה לרוב ה"מחקר" שבוצע במסגרת ניסויים בבני אדם על ידי הנאצים, הניסויים שערך היו בחלקם הגדול ניסיון לאשש את תורת הגזע.

## היסטוריה
ממוזער|פסל לזכר תאומי מנגלה ביד ושם
לצורך מחקריו נעזר מנגלה בצוות של רופאים בעלי התמחויות שונות - בחלקם הגדול אסירים יהודים, ובבעלי מקצוע אחרים.

הורים מסרו את ילדיהם למנגלה, כי קיוו שילדיהם יזכו ליחס מיוחד ויגדלו סיכוייהם להינצל ממוות, שנועד לכל יהודי באשר הוא בגרמניה הנאצית. גם תאומים בוגרים ידעו שהם לכאורה מעוררים עניין מבחינה מדעית, והתנדבו להשתתף בניסויים בתקווה ליחס משופר. התאומים שהו במכלאות והותר להם להשתמש בבגדיהם האזרחיים.

במהלך מחקריו רצח מנגלה (לפי אחד מהאומדנים) כ-200 זוגות תאומים בגילאים שונים. וזאת בנוסף לנמוכי קומה שחקר בנפרד, וניסויים רפואיים אחרים שערך. חלק מההמתות נעשו בתאום ששימש קבוצת בקרה כאשר אחיו מת כתוצאה מהניסוי, וזאת באמצעות הזרקת פנול דרך הצלעות ישירות ללבו. את זריקת ההמתה היה בחלק מהמקרים מבצע מנגלה בעצמו. לאחר ההמתה היה מבצע מנגלה נתיחה בגופות שני התאומים ומשווה אנטומית ביניהם. בין היתר עסק בהרעלת תאומים בחומרים שונים ומדד את הזמן שנדרש לרעל להמיתם. בנוסף, ניסה לשנות צבע עיניים באמצעות הזרקת כימיקלים לעיני ילדים או טפטוף על פני גלגל העין. בנוסף, הזריק חומרים לאשכיהם של הילדים.

מטרותיהם האמיתיות של מחקרי מנגלה ברובן אינן ידועות. לכאורה, מטרותיו הרשמיות של מנגלה במחקר התאומים שערך הייתה מציאת הסיבה הגנטית ללידת תאומים, מתוך הנחה שאם ימצא מהי הדרך בה נוצרים תאומים יוכלו ליזום לידות תאומים, וכך יוכלו להיוולד יותר גרמנים אריים.

על משמעותן של פעולותיו כותב לורנס רייט:

ניצולות השואה אווה מוזס קור ואחותה התאומה מרים מוזס צייגר, שהיו שתיהן קורבנות לניסויי מנגלה, ייסדו בשנת 1984 את "נצח תאומי אושוויץ" - ארגון שמטרתו לתמוך בניצולי אושוויץ עליהם נערכו ניסויים רפואיים בהיותם ילדים. הודות לארגון זה איתרה מוזס-קור 122 תאומי מנגלה נוספים. ב-1995 הוקם מוזיאון חינוכי בשם CANDLES שמטרתו להנציח את זכר הילדים קורבנות הניסויים שערך מנגלה. בשנת 2003 המוזיאון נשרף על ידי אדם שרצה לפגוע בזיכרון השואה וב-2005 הוקם מחדש.

## ראו גם
* ניסויים בבני אדם על ידי הנאצים
* יונה לקס
* אווה מוזס קור
* פיטר גרינפלד

## לקריאה נוספת
* 
* 

## קישורים חיצוניים
* הלנה קוביצה, פשעיו של יוזף מנגלה, באתר יד ושם
* 
* עדות צביקה ויזל, ניצול שואה מתאומי מנגלה, באתר YouTube

## הערות שוליים

*
קטגוריה:אושוויץ
קטגוריה:ניסויים בבני אדם על ידי הנאצים
שרלרואה

**שרלרואה** (בצרפתית: **Charleroi**, בוולונית: **Tchålerwè**) היא העיר הגדולה באזור ולוניה שבבלגיה. נכון ל-1 בינואר 2008 מנתה העיר 227,067 תושבים, וביחד עם פרבריה כחצי מיליון תושבים.

## גאוגרפיה
העיר ממוקמת באזור "הארץ השחורה" של מכרות הפחם שבדרום בלגיה, על הנהר סאמבר, שמקורו בצפון צרפת. היא נמצאת 46 ק"מ דרומית לבריסל, במרכזה של רשת תחבורה מסועפת הכוללת כבישים מהירים, קווי מסילות ברזל ושדה תעופה. תעלת המים המתחילה בשרלרואה עוברת דרך בריסל ומחברת את הנהרות סאמבר וסכלדה.

## היסטוריה
תחילתה של העיר בכפר קטן בשם שרנואה. ב-1666 הפכו הספרדים, שחששו מהכנותיו הצבאיות של לואי הארבעה עשר מלך צרפת, את הכפר למקום מבוצר ושינו את שמו משרנואה לשרלרואה, על שם קרלוס השני מלך ספרד שהיה אז בן חמש שנים, ושנה אחר כך כבש הצבא הצרפתי את המקום. וובאן, שהיה המהנדס הצבאי של לואי הארבעה עשר, השלים את הביצורים והרחיב את חומות העיר. בשנת 1678 עבר המקום שוב לידי ספרד על פי הסכמי ניימכן.

הצבא הצרפתי כבש שוב את שרלרואה ב-1693, 1746 ו-1794. נפוליאון שהה בעיר יומיים לפני קרב ווטרלו (1815). ההולנדים הקימו במקום מבצר חדש שהותקף ונכבש על ידי תושבי העיר בעת מהפכה הבלגית של 1830.

ב-1914, בתחילת מלחמת העולם הראשונה, התחוללו בשרלרואה קרבות כבדים, והעיר נפלה בידי הגרמנים.

## כלכלה
תעשיית זכוכית קיימת בשרלרואה מאז המאה ה-16. פני העיר השתנו במהלך המהפכה התעשייתית במאה ה-19. מרבצי הפחם המצויים סביבה הביאו להתפתחותה המהירה, והוקמו בה בתי יציקה למתכות, ייצור ועיבוד פסי מתכת, בתי חרושת לסכינים, מסמרים וחוטי פלדה, וכיום ניתן למצוא בה גם בתי דפוס ותעשיות כימיקלים ותרופות.
## ספורט
### כדורסל
בעיר פועלת קבוצת הכדורסל ספירו שרלרואה שזכתה שמונה פעמים בליגת העל הבלגית.
### כדורגל
בעיר פועל מועדון הכדורגל שרלרואה שמשחק בליגת העל הבלגית.
## ערים תאומות
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## ראו גם

* נמל התעופה שרלרואה-בריסל דרום

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:ולוניה: ערים
*
רועד חומפס

**רועד חומפס** (שם מדעי: *Holocnemus pluchei*) הוא מין של עכביש בעל גוף קטן ורגליים ארוכות ודקיקות. העכביש בעל פס חום רחב לאורך הגחון. לאחר ההפריה הביצים מוטלות לתוך סלסילה כמעט שקופה הנישאת עד ידי הנקבה כשהיא מוחזקת בגפי הפה שלה בין הבחנינים. נפוץ בישראל בעיקר באזורים מיושבים. טווה קורים דקים בעזרתם הוא תופס את טרפו.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'יובאני אנטוניו סקופולי
קטגוריה:רעדניים

קטגוריה:ארץ ישראל: עכבישאים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1763
אוכמנית

**אֻכְמָנִית** (שם מדעי: *Vaccinium sect. Cyanococcus*) היא שיח נשיר וגבוה, הנושא פירות בתצורת ענבה כדורית בצבע סגול כהה. השיח יכול להתנשא לגובה של עד שלושה מטרים. נפוץ ביערות אירופה, אמריקה הצפונית ובמזרח אסיה. בישראל מגדלים אוכמניות בחממות ברמת הגולן.

## מקור השם
שמה העברי ניתן לה בשל צבע פריה, ובהשראת הארמית: "אוּכְמָא" בהוראת כהה, שחור.

באנגלית קרויה האוכמנית; **Blueberry** על שם צבעה הכחול-סגול שבו היא מתאפיינת בשל תכולת הפיגמנט אנתוציאנין בריכוזים גבוהים.

## עונת הגידול
מדינות רבות מגדלות אוכמניות, בהן ארצות הברית, קנדה וצ'ילה. עונת הקטיף שלהן היא בין חודש מאי לאוקטובר באמריקה, ובין דצמבר למרץ בניו זילנד. את הפירות ניתן לאחסן לתקופה של שבועות ספורים במקום קריר ויבש, וניתן להקפיאם לפרק זמן ממושך יותר.

## ייבוא וגידול מקומי
ייבוא האוכמניות וגידולן נמצא במגמת עלייה.

ב-2019 יובאו לישראל כ-90 טונות אוכמניות. ב-2020 גדל הייבוא כמעט פי שישה לכ-510 טונות ואילו הגידול המקומי של הפרי בשנת 2019 הסתכם ב-300 טונות וב-2020 גדל לכ-400 טונות.

ארצות הייבוא הן ארגנטינה וצ'ילה, והייבוא נדרש טרם הגעתו ארצה לאידוי במתיל ברומיד, חומר הדברה רעיל שמדינות רבות הוציאו משימוש ונחשב לאחד הגזים שפוגעים בשכבת האוזון.

במרץ 2022 פרסם משרד החקלאות קול קורא ליבואנים לקבלת היתרי יבוא ממדינות נוספות שהיו אסורות עד כה ביבוא כגון ארצות הברית, דרום אפריקה, ספרד, פולין ופרו.

## שימושים נפוצים בבישול
ממוזער|תיאור בוטני של אוכמניות

אף על פי שאוכמניות נפוצות לאורך כל השנה, אחת מהריבות הפופולריות ביותר היא ריבת אוכמניות, לרוב בשילוב עם פירות יער אחרים כגון אוסנה. זאת הודות לצבע העמוק המופק מהן, המקנה לריבה מראה מושך יותר ללא צורך בצבעי מאכל.

אוכמניות הן גם תוסף מקובל ונפוץ במוצרי מאפה רבים, כגון מאפין ופנקייק, על מנת להוסיף צבע ולהוסיף בטעמן המתוק חמצמץ את המתיקות של הסוכר. בשל טעמן, הן נחשבות כציפוי מתאים על עוגות גבינה קרות, לעיתים בשילוב עם פירות יער נוספים בעלי טעם חמצמץ עוד יותר כגון חמוציות.

## ראו גם
* אוכמנית שחורה

## קישורים חיצוניים

* אינפומד, מחקר חדש: מיץ אוכמניות מגן מפני זיהומים חוזרים במערכת השתן , infomed.co.il
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1846
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אסא גריי
קטגוריה:גרגרי יער
קטגוריה:אברשיים
גלריית דגלי ויילס

דגלי ויילס:

## דגלים לאומיים

## נסיך ויילס

## אחרים

## ראו גם
* גלריית דגלי הממלכה המאוחדת

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:ויילס: סמלים לאומיים
ויילס