open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ריצ'רד ד'וילי קארט

**ריצ'רד ד'וילי קארט** (באנגלית: **Richard D'Oyly Carte**; 3 במאי 1844 – 3 באפריל 1901) היה סוכן אמנים, מפיק תיאטרון, מלחין ומלונאי, במחציתה המאוחרת של התקופה הוויקטוריאנית.
## חייו
ד'וילי קארט החל את דרכו בהוצאת המוזיקה של אביו וכן בבניית כלי נגינה. בתחילת דרכו גם עסק בהלחנה, אך עד מהרה עבר לקדם אמנים אחרים. ד'וילי קארט האמין כי אסכולת התיאטרון הקומי האנגלי תוכל להוריש את האופרטה הצרפתית, אשר באותה עת הייתה דומיננטית ביותר על במות לונדון בשנות ה-70 של המאה ה-19. באותה עת גם החל את השותפות המפורסמת של הצמד גילברט וסאליבן, והפיק רבות מן האופרות הקומיות שלהם. כמו כן הוא גם הקים בעבור השותפות את חברת האופרה ד'וילי קארט, ובנה בעבורם את תיאטרון סבוי אשר הוקדש לאופרות שלהם.

בנוסף, בנה ד'וילי קארט גם את מלון סבוי בלונדון, וניהל מלונות נוספים. הוא גם בנה את "תיאטרון הארמון" בלונדון, אשר תוכנן להיות בית לאסכולה של חדשה של גרנד אופרה אנגלית. שאיפתו האחרונה אמנם הסתכמה רק בהפקת גרנד אופרה אחת מאת ארתור סאליבן, בדמות האופרה "אייבנהו"; אך שיתוף הפעולה עם גילברט וסאליבן וטיפוחה הביא להפקתן של אופרות קומיות אשר זכו להצלחה חסרת תקדים בתולדות התיאטרון המוזיקלי. חברת האופרה שפתח קידמה והציגה את האופרות למעלה ממאה שנים, והן עודן מבוצעות באופן קבוע בימינו.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מפיקים מוזיקליים בריטים
קטגוריה:אמרגנים
קטגוריה:אנשי עסקים בריטים
קטגוריה:תיאטרון בריטי
קטגוריה:אופרה
קטגוריה:מלונאים
קטגוריה:מונצחים בשלט כחול של ארגון המורשת האנגלית
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1844
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1901
דם, יזע ודמעות

ממוזער|וינסטון צ'רצ'יל
**דם, יזע ודמעות** (במקור האנגלי: **Blood, Toil, Tears and Sweat**: "דם, עמל, דמעות ויזע"; או בקצרה **Blood, Sweat and Tears**) הוא נאום שנשא וינסטון צ'רצ'יל, ראש ממשלת בריטניה בזמן מלחמת העולם השנייה, בפני בית הנבחרים הבריטי של הפרלמנט הבריטי ב-13 במאי 1940, במהלך הימים הראשונים של הניצחון הגרמני על צרפת, ועל חיל המשלוח הבריטי.

באותה העת גירשו הגרמנים את בעלות הברית מנורווגיה והחלו בהתקפה, תוך תנופה אדירה, על הולנד, בלגיה, לוקסמבורג וצרפת. צ'רצ'יל נכנס לתפקידו ממש בעצם אותם ימים בהם החלה ההתקפה הגרמנית האמורה. 

צ'רצ'יל נודע בנאומיו הנלהבים, אשר "דם, יזע ודמעות" היה הראשון שביניהם, והצליח למשוך אחריו את העם הבריטי ולהפיח בו תקווה במלחמה מול מדינות הציר – גרמניה, איטליה, יפן ועוזרותיהן. הוא נקט במדיניות עקבית של "לא מדברים עם אויבים".

כמעט מאה שנה קודם לכן, ב-2 ביולי 1849, נשא ג'וזפה גריבלדי נאום לכוחותיו בטרם עלו על רומא, ובו מוטיבים דומים למדי, לפיהם הוא מציע להם אך רעב, צמא, צעדות מאומצות, קרבות ומוות. ייתכן שאלה עלו בזיכרונו של צ'רצ'יל, אם אמנם ידע עליהם, והוא השתמש בהם, במודע או שלא במודע.

## פסקת הפתיחה של הנאום



## ראו גם
* הייתה זו שעתם היפה ביותר
* נילחם בחופים

## קישורים חיצוניים
*
*דם, יזע ודמעות - הנאום באתר צ'רצ'יל

קטגוריה:מילים וביטויים באנגלית
קטגוריה:מלחמת העולם השנייה: 1940
קטגוריה:נאומי וינסטון צ'רצ'יל
קטגוריה:הממלכה המאוחדת במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:1940 בממלכה המאוחדת
קטגוריה:דם
קטגוריה:זיעה
קטגוריה:דמעות
טנק להביור

[שמאל|ממוזער|250px|טנק להביור ב[קרב איוו ג'ימה|איוו ג'ימה]]
**טנק להביור** הוא טנק המצויד בלהביור ומשמש בעיקר ללחימה כנגד ביצורים או מכשולים אחרים. במלחמת העולם השנייה הגיעו טנקים מסוג זה לשיא השימוש והתפוצה כאשר מדינות רבות, ובהם ארצות הברית, ברית המועצות, גרמניה הנאצית, יפן, איטליה והממלכה המאוחדת הצטיידו בטנקים בעלי להביור.

טנק הלהביור נתמך לרוב על ידי חיל רגלים כמו בקרב איוו ג'ימה. בשדה הקרב רגיל הלהביור לרוב חסר תועלת בשל טווחו המצומצם.

בהשוואה למטולי להביור ניידים, טנקי להביור נשאו כמות דלק רבה יותר והיו מסוגלים לירות לטווח ארוך יותר. בזכות יכולתם להתקרב לעמדות אויב בבטיחות יחסית, הם היו בעלי ערך רב בפינוי מבצרים כבדים של חיל רגלים. לדוגמה, מאחר שתותחי הטנקים האמריקניים לא הצליחו לחדור את הבונקרים העבים שהקימו המגינים היפנים באיים כמו טאראווה ואיוו ג'ימה, נעשה שימוש בטנקי להביור במקום זאת, בעוד שחיילי רגלים סיפקו את האבטחה הנדרשת במהלך הפעלתם.

ממוזער

## היסטוריה
לראשונה נעשה שימוש בטנקי להביור בצבא ארצות הברית בקיץ 1944 במהלך הקרבות באזור נורמנדי, במהלך הקרב על ברסט, ובסיוע להבסת חיל מצב של הצנחנים הגרמנים במצור על מבצר מונטרי ב-16 בספטמבר 1944. באותו חודש, קיבל צבא ארצות הברית את טנקי הלהביור מדגם שרמן M4. טנקים אלה הוקצו לגדוד הטנקים ה-70 של הצבא האמריקני ונכנסו לפעולה ב-18 בספטמבר 1944.

בשנת 1945, בקרב איוו ג'ימה הבינו נחתי ארצות הברית שכלי הנשק הקונבנציונליים לא יעילים נגד המגננים היפנים, ובעזרת הלהביורים ורימוני יד כדי להוציא חיילים יפנים מהמנהרות. אחד מהחידושים הטכנולוגיים של הקרב הייתה שימוש בשמונה טנקים מדגם שרמן M4A3R3 בינוניים שהותקנו עליהם להביורים (המכונים "רונסון" או "זיפו"). טנקים אלה היו יעילים מאוד בפינוי עמדות יפניות. השרמנים היו קשים לנטרול, ולכן לעיתים קרובות נאלצו המגינים היפנים לתקוף אותם בשטח פתוח, שם נחשפו לאש המלאה של רובים ומקלעים של הנחתים.

הטווח המקסימלי של להביור היה לרוב פחות מ-150 מטרים. בשל מגבלה זו, להביורים היו כמעט חסרי תועלת בשדה קרב פתוח. עם זאת, הם היוו נשק פסיכולוגי חזק נגד חיילים מבוצרים. במקרים רבים, חיילים נכנעו או נסוגו כשראו טנק להביור יורה, מחשש להישרף חיים.

בתחילת מלחמת העולם השנייה, רוב יחידות החי"ר היו מצוידות בכלים שהיו יעילים למדי נגד מטרות משוריינות בטווחים של 30–50 מטרים, כמו רובים נגד טנקים. לקראת סוף המלחמה הוכנסו לשימוש כלי נשק חזקים יותר כמו בזוקה וכדומה שהיו קטלניים לטנקים בטווחים ארוכים יותר ממה שיכלו להביורים של הטנקים להגיע.
ממוזער|חברי דיוויזיית השריון הקנדית הרביעית מדגימים את השימוש בטנקי להביור, אוקטובר 1944.

## דגמי טנקי להביור טרום מלחמת העולם השנייה
[שמאל|ממוזער|250px|טנק [M48 פטון#M67|M67 מצויד בלהביור ומקלע M1919 בראונינג]]
**צבא גרמניה ([[ורמאכט]])**
* פאנצר סימן 2 - השימוש בו הופסק עקב ביצועים לא מספקים והכלים הוסבו לכלי תקיפה או משמידי טנקים.
* Flammpanzer 38
* שאר B1
* פאנצר סימן 3
* Sd.Kfz. 251
* StuG III

**[[צבא איטליה]]**
* L3 Lf flame tank
* L6 Lf flame tank

**צבא יפן**
* Type SS (אנ)
* Type 97 Chi-Ha (אנ)

## ראו גם
* סוגי טנקים
* נפאלם

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חיל השריון
קטגוריה:טנקים לפי סוג
M67

**M67** (מ-**Messier 67**) או **NGC 2682** הוא צביר פתוח בקבוצת הכוכבים סרטן הנמצא במרחק של כ-2,700 שנות אור ממערכת השמש ומכיל כ-500 כוכבים. גילו המשוער הוא כ-4 מיליארד שנים כך שזהו אחד הצבירים הפתוחים הזקנים ביותר המוכרים כיום.

## היסטוריה
בשנת 1779 פרסם האסטרונום הגרמני יוהאן אלרט בודה קטלוג של ערפיליות שנצפו על ידי האסטרונום הגרמני יוהאן גוטפריד קלר. ערפילית מספר 19 בקטלוג תוארה כ-"ערפילית בולטת עם צורה מאורכת ליד הכוכב α בסרטן. ב-6 באפריל 1780 צפה שארל מסיה בצביר ותיאר אותו כ"צביר של כוכבים קטנים עם ערפיליות, מתחת לצבת הדרומית של הסרטן. המיקום נקבע ביחס לכוכב α". ככל הנראה מסיה לא היה מודע לגילויו המוקדם של הצביר על ידי קלר כאשר כלל אותו בקטלוג מסיה. בשנת 1784 ציין ויליאם הרשל שהצביר יפה במיוחד וכולל לפחות 200 כוכבים.

## מאפייני הצביר
קוטרו של M67 הוא כ-20 שנות אור ומרחקו ממערכת השמש הוא כ-2,700 שנות אור כך שגודלו הזוויתי הוא כ-30 דקות קשת - כקוטרו של הירח המלא. צורתו מעט אליפטית והוא מכיל כ-500 כוכבים שהבהירים מביניהם הם מדרגת בהירות 9-10. גילו של הצביר כ-4 מיליארדי שנים והוא מבוגר יחסית לצבירים פתוחים, כך שכמעט כל כוכבי הסדרה הראשית שבו הם מסוג ספקטרלי K, G, F ו-M. כמו כן יש בו כ-10 ענקים כתומים ואדומים וכ-200 ננסים לבנים. כ-100 מכוכבי הצביר הם כוכבים דומים לשמש.

## תצפית
M67 נמצא כ-1.7 מעלות ממערב לכוכב α בסרטן. עם בהירות מדרגה 6.1 הוא ניתן לצפייה ללא ציוד עזר רק בתנאים מיטביים. משקפת פשוטה מאפשרת להבחין בו בקלות וטלסקופ חובבים מאפשר להבחין במאות מכוכבי הצביר הבהירים.

## קישורים חיצוניים

* M67 בקטלוג מסיה באתר SEDS.
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
67
67
קטגוריה:קבוצת הכוכבים סרטן
המסדר הליבוני

**המסדר הליבוני** (בגרמנית: Brüder der Ritterschaft Christi von Livland, בלטינית: Fratres miliciae Christi de Livonia) היה ארגון של אבירים גרמנים שהתקיים בשטחים לאורך החוף הבלטי בשנים 1237–1561. פעל כשלוחה של המסדר הטבטוני.
שמאל|ממוזער|250px|אבירי המסדר
שמאל|ממוזער|200px|חותמת של המגיסטר הגדול
המסדר הוקם בשנת 1237 לאחר תבוסת המסדר של נושאי המגן בקרב סאולה. היות שבקרב זה נהרגו המגיסטר הגדול של המסדר וכשליש מאבירי המסדר, הוא כבר לא היה עצמאי ופעל כשלוחה של המסדר הטבטוני. חברי המסדר היו אחים-אבירים (לוחמים), אחים-כמרים (אנשי דת) ואחים-חברים (נושאי כלים ועובדי המלאכה). הלוחמים לבשו בגד לבן עם צלב אדום ומגן. 

המסדר כבש שטחים בשטחי לטביה ואסטוניה של היום. ניסיונות להתרחב לכיוון שטחים שהיו בשליטת רפובליקת נובגורוד לא הצליחו, והמסדר נחל מספר תבוסות בקרבות.
שמאל|ממוזער|מפת השטחים בשליטת המסדר|200px
במהלך מלחמת ליבוניה המסדר ספג תבוסות קשות. המגיסטר של המסדר החליט על פיזורו. על חלק מהשטחים שהיו בשליטת המסדר הוא הקים את דוכסות קורלנד וסמיגליה. השטחים הצפוניים הועברו לשליטת שוודיה ודנמרק. יתר השטחים סופחו על ידי הדוכסות הגדולה של ליטא. 

## ציוני דרך בהיסטוריית המסדר
* 1237 - הקמת המסדר כשלוחה של המסדר הטבטוני
* 1237–1290 - כיבוש שטחים בקורלנד, ליבוניה וסמיגליה
* 1242 - הפסד בקרב על הקרח מול כוחות רפובליקת נובגורוד
* 1268 - תבוסה בקרב רקובור מול כוחות רפובליקת נובגורוד
* 1283 - הקמת העיר ויליאנדי שהפכה להיות אחד ממרכזי המסדר
* 1346 - רכישת שטחים באסטוניה ממלך דנמרק
* 1435 - הפסד בקרב מול הכוחות המשותפים של הדוכסות הגדולה של ליטא ופולין
* 1558 - תחילת מלחמת ליבוניה
* 1571 - פיזור המסדר

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:לטביה: היסטוריה
קטגוריה:אסטוניה: היסטוריה
קטגוריה:מסדרים צבאיים נוצריים
דניאל פראניץ'

**דניאל פראניץ**' (בקרואטית: **Danijel Pranjić**; נולד ב-2 בדצמבר 1981) הוא כדורגלן עבר קרואטי אשר שיחק בעמדת הכנף.

## קריירה
פראניץ' שיחק ב-5 קבוצות בקרואטיה; נאשק, פאפוק, בלישצ'ה, אוסייג'ק, ובשנת 2004 עבר לדינמו זגרב, שם שיחק שנה.

ב-2005 עבר להירנביין ההולנדית.

את עונת 09–2008 פתח פראניץ' עם שער לאחר 3 משחקים. פראניץ' הבקיע גם בגביע ההולנדי בניצחון 0–7 ב-12 בנובמבר 2008.

ב-31 בינואר 2009 כבש את שער הניצחון מול אייאקס. חודש לאחר מכן כבש בניצחון הירנביין 2–3 על פ.ס.ו. איינדהובן. ביוני 2009 סיכם פראניץ' את תנאיו בבאיירן מינכן.

ב-13 ביולי 2012, סיכם פראניץ' לשלוש שנים בספורטינג ליסבון. בינואר 2013 הושאל לקבוצה הספרדית סלטה ויגו עד סוף העונה. ב-2 בספטמבר 2013 חתם למשך שלוש עונות במועדון היווני פנאתינאיקוס.

ב-11 בספטמבר 2016 חתם בקופר מליגת העל הסלובנית. ב-21 ביולי 2017 חתם באנורתוסיס פמגוסטה הקפריסאית. ב-1 ביולי 2019 חתם באיה נאפה מהליגה הקפריסאית השנייה.

פראניץ' שיחק גם בנבחרת קרואטיה מ-2004 והשתתף עם הנבחרת ביורו 2008.
ב-12 באוגוסט 2011 גורש פראניץ' מנבחרת קרואטיה על ידי המאמן סלאבן ביליץ' משום שסירב ללחוץ ידיים עמו אחרי התיקו 0:0 עם  באצטדיון אביבה שבדבלין, ב-10 באוגוסט 2011.

ב-10 בנובמבר 2013 זומן בחזרה לנבחרת למשחק הפלייאוף נגד איסלנד במוקדמות מונדיאל 2014. בסיכום שני המשחקים העפיל למונדיאל 2014 עם נבחרתו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים קרואטים
קטגוריה:מגני כדורגל קרואטים
קטגוריה:קשרי כדורגל קרואטים
קטגוריה:כדורגלני אוסייק
קטגוריה:כדורגלני דינמו זאגרב
קטגוריה:כדורגלני הירנפיין
קטגוריה:כדורגלני באיירן מינכן
קטגוריה:כדורגלני ספורטינג ליסבון
קטגוריה:כדורגלני סלטה ויגו
קטגוריה:כדורגלני פנאתינאיקוס
קטגוריה:כדורגלני קופר
קטגוריה:כדורגלני אנורתוסיס פמגוסטה
קטגוריה:כדורגלני איה נאפה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת קרואטיה
קטגוריה:כדורגלני יורו 2008
קטגוריה:כדורגלני יורו 2012
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2014
קטגוריה:ספורטאים קרואטים בהולנד
קטגוריה:ספורטאים קרואטים בגרמניה
קטגוריה:ספורטאים זרים בפורטוגל
קטגוריה:ספורטאים קרואטים בספרד
קטגוריה:ספורטאים קרואטים ביוון
קטגוריה:ספורטאים קרואטים בסלובניה
קטגוריה:ספורטאים קרואטים בקפריסין
קטגוריה:קרואטים שנולדו ב-1981
אתרי מורשת עולמית בישראל

זוהי **רשימה של [[אתר מורשת עולמית|אתרי מורשת עולמית]] ב[[ישראל]]**, כפי שנרשמו ברשימת אתרי המורשת העולמית של אונסק"ו. 

## אתרי מורשת עולמית
ישראל הצטרפה לארגון אונסק"ו ב-1999, ובשנת 2000 הגישה לארגון רשימת אתרים המועמדים להיחשב כאתר מורשת עולמית. נכון ל-2024, ישנם בישראל עשרה אתרי מורשת עולמית שהוכרו בידי אונסק"ו, כולם נכסי מורשת תרבותית (ולא אתרי טבע). העיר העתיקה של ירושלים וחומות ירושלים הוכרו אף הן כאתר מורשת עולמית, אך אונסק"ו אינה מכירה בריבונות הישראלית על העיר ולכן מונה רק תשעה מהם כאתרים ישראליים. ההכרה בעיר העתיקה של ירושלים כאתר מורשת עולמית נעשה בהמלצת ירדן, וברישום האתר לא צוינה אף מדינה שבשטחה הוא נמצא.

בנוסף, הוכרו חמישה אתרי מורשת עולמית בשטחי הרשות הפלסטינית וביהודה ושומרון.

## אתרים ברשימה הטנטטיבית
בנוסף לאתרים הרשומים ברשימת אתרי המורשת העולמית, המדינות החברות באונסק"ו יכולות לנהל רשימה של אתרים ארעיים שהן עשויות להגיש מועמדות עבורם. מועמדויות לרשימת אתרי המורשת העולמית מתקבלות רק אם האתר היה רשום בעבר ברשימה הטנטטיבית. נכון ל-2015, ישראל רשמה 18 אתרים ברשימה הטנטטיבית שלה:

## ראו גם
* תיירות בישראל
* אתר מורשת עולמית

## קישורים חיצוניים

* 

* מרכז המורשת העולמית של אונסק"ו - ישראל

## הערות שוליים

*
ישראל
קטגוריה:ישראל: אתרי מורשת
FAMAS

שמאל|ממוזער|250px|חייל צרפתי מצויד ב־FAMAS עם כוונת טלסקופית
ה-**FAMAS** (ראשי תיבות בצרפתית: **F**usil d**'A**ssaut de la **M**anufacture d**'A**rmes de **S**aint-Étienne) הוא רובה סער בתצורת בולפאפ אשר תוכנן ויוצר בצרפת ב-1978. הוא מוכר בקרב החיילים הצרפתיים בשם *Le Clairon* (הביוגל) בגלל צורתו הייחודית.

## היסטוריה
רובי הבולפאפ הצרפתים הראשונים פותחו בין השנים 1946–1950 ב-AME ו-MAS (חברות נשק).
ה-FAMAS F1 החליף את MAS 49 ואת MAT-49 הישנים בשנת 1978 ויוצרו בסביבות ה-400,000 רובי FAMAS F1

ה-FAMAS G2 פותח בשנת 1994 במטרה לשפר את הרובה ולהתאים למחסניות של נאט"ו, אך למרות ייצור ה-FAMAS G2, ה-FAMAS F1 עדיין נשאר הנשק הסטנדרטי של צבא צרפת.

## משתמשים
*: בשימוש על ידי צבא צרפת מאז 1979, עם למעלה מ-700,000 רובים שנרכשו (מכל הדגמים). גם בשימוש על ידי מספר סוכנויות לאכיפת החוק.
*
*: בשימוש על ידי קבוצות צוללנים וכוחות מיוחדים.
*: בשימוש על ידי כמה יחידות של צוללנים טקטיים של חיל הים הארגנטיני.
*
*
*: בשימוש על ידי המשטרה הלאומית הפיליפינית ופעולות חיל מיוחדות.
*
*
*
*: בשימוש על ידי יחידת כוחות משטרה מיוחדים PTJ (היחידה ללוחמה בטרור), ובעבר שימשה את JSOU (יחידת המבצעים המיוחדים).
*
*: בשימוש על ידי אנשי המשמר הנשיאותי התוניסאי.

## קישורים חיצוניים

* חוברת הדרכה

קטגוריה:רובי סער
קטגוריה:רובי בולפאפ
קטגוריה:נשק קל צרפתי
פר הרפורד

**פר הרפורד** (באנגלית: **Hereford**) הוא זן של בקר הנפוץ בעולם באזורי אקלים ממוזג ומשמש בעיקר כבקר לבשר. מקורו של הזן הוא ממחוז הרפורדשייר (Herefordshire) באנגליה ועל שמו הוא נקרא.

גידול פרות מזן הרפורד נפוץ באזורים ממוזגים של אוסטרליה, במרכז ומזרח ארגנטינה, אורוגוואי וניו זילנד, שם הם מהווים את רובו של משק הבקר. הזן אף נפוץ בדרום מערב ארצות הברית. אף שמוצאו של הזן מאזור קריר ולח באי הבריטי, פרות מזן הרפורד מצליחות לשגשג אף בתנאים קשים יותר כמעט בכל היבשות. קיים תת-זן חסר קרניים של פרות הרפורד אשר טופח בארצות הברית. קיים אף זן קרוב, פרות הרפורד זעירות, זן הידוע באיכות הבקר ובתכונותיו האימהיות הטובות.

בבריטניה פועלת מועצת הרפורד העולמית, המפקחת על שימור וטיפוח הזן, וחברות בה 19 מדינות וכן 7 מדינות שאינן במעמד חבר, בכל אחת ממדינות אלה פועלות אגודות מקומיות לטיפוח הזן.

## קישורים חיצוניים

* מועצת הרפורד העולמית

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:גזעי בקר
קטגוריה:הרפורדשייר
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: יונקים
וסילי הראשון, נסיך ולדימיר

**וסילי הראשון** (1241–1276) (ברוסית: **Василий Первый  Ярославич **) בנו של יארוסלאב השני היה נסיך ולדימיר, אך מעשית ישב בקוסטרומה.

עוד בתקופת אביו קיבל נסיכות בקוסטרומה. לאחר פטירת אחיו, בשנת 1272 קיבל נסיכות ולדימיר, אך לא עבר לעיר זו. בתחילת שלטונו החל במתקפה על רפובליקת נובגורוד. לאור מצוקתם הם הסכימו לכל דרישותיו והכירו בו כשליט. לאחר התבססות בנובגורוד הוא נסע לאורדת הזהב לפגישה עם החאן החדש. לאחר חזרתו מנסיעה זו נפטר בשנת 1276.

בתקופת שלטונו פקידי אורדת הזהב בוצעו מפקד אוכלוסין בנסיכות לצורך הסדרת גובה התשלום המגיע לחאן. בשנת 1274 נערכה אספת ראשי הכנסייה הרוסית.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:נסיכי ולדימיר
קטגוריה:ילידי 1241
קטגוריה:נפטרים ב-1276
הירוגליף

ממוזער|כתב חרטומים מצרי
[ממוזער|150x150px|כתב הירוגליפי מ[טיקאל, עיר תרבות המאיה]]
[ממוזער|אלפבית הירוגליפי [לווית|לווי בכתובת אזתוד]]
**הִיֵרוֹגְלִיף** (מיוונית: **ἱερογλύφος**: היירוס – קדוש, גליף – תחריט או כתב מגולף) הוא מונח המתייחס לתווים או סימנים גרפיים שיוצרים דמויות מצוירות, בעיקר ציורי חיות או חפצים. תווים אלה שימשו בסיס לכתב קדום אשר היה מותאם לחריטה על חרס, אבן או עץ.

ההירוגליפים הקדומים התגלו במסופוטמיה באלף הרביעי לפנה"ס באזור שומר או עילם. הם שימשו בתחילה לתיעוד הייצור החקלאי ובהמשך הובילו עבודות מלאכת היד של התושבים ליצירת כתב היתדות, שהיה בשימוש נרחב לאחר מכן על ידי השומרים, האשורים, האכדים והבבלים. אזור נוסף בו תועדה התפתחות של כתב הירוגליפי הוא מצרים העתיקה, הכתב ההירוגליפי באזור זה החל להתפתח באלף השלישי לפנה"ס. כתב זה שונה מהכתב שהתפתח במסופוטמיה, והיה מבוסס על ציורים של גרמי שמיים, תופעות טבע, חיות, צמחים, אלים, בני אדם וצורות מגורים. הכתב המצרי העתיק היה בשימוש לאורך כ-3,000 שנה.

המונח הירוגליף מקורו ביוון העתיקה ומשמעותו **כתבי הקודש** וזאת על שום תפקידו העיקרי שהתבטא בעבודת האלים במקדשים; המונח הירוגליף שימש במקור לתיאור כתב החרטומים המצרי, אולם הוא הורחב והוא מתייחס עתה לכל כתב שמבוסס על ציורים.

כתב הירוגליפי התפתח גם במרכז אמריקה בתרבות המאיה, שהתקיימה באזור המדינות מקסיקו וגואטמלה של היום. הכתב החל להתפתח במאה השלישית לספירה והיה בשימוש עד למאה ה-16 זמן קצר לאחר הכיבוש הספרדי.

## ראו גם
* לוגוגרמה
* פיקטוגרף
* כתב חרטומים
* כתב יתדות
* כתב הברות
## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:כתב
קטגוריה:כתב במצרים העתיקה
לוצ'אנו ספאלטי

**לוצ'אנו ספאלטי** (באיטלקית: **Luciano Spalletti**; נולד ב-7 במרץ 1959 בקרטאלדו) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל איטלקי המאמן את יובנטוס מהסרייה א'.

## קריירה
ספאלטי התמנה לאימון רומא בשנת 2005 לאחר עונה מצוינת עם אודינזה, במהלכה סיימה הקבוצה במקום הרביעי המוביל למוקדמות ליגת האלופות. כמאמן רומא הוביל אותה במשך 3 עונות רצופות למקום השני בסרייה א', ולארבעה גמרי קופה איטליה רצופים (בין השנים 2005–2008), וזכה בשניים מהם בשנים 2007 ו-2008. כמו כן השתתפה הקבוצה ארבע פעמים בסופרקופה איטליה (מפעל הסופר קאפ האיטלקי), אולם הפסידה בכולם לאלופה אינטר מילאנו. בזירה האירופאית העפיל ספאלטי פעמיים לרבע גמר ליגת האלופות (בעונות  ו-) והודח בשתיהן על ידי מנצ'סטר יונייטד. בעונת  העפילה רומא לשמינית גמר המפעל, והודחה לאחר דו-קרב בעיטות עונשין על ידי ארסנל. בשנים 2006 ו-2007 זכה בתואר מאמן השנה של הסרייה א' בעקבות הצלחותיו עם רומא.

כמאמן זניט סנקט פטרבורג, הוא זכה בדאבל לשנת 2010 – הן באליפות ליגת העל הרוסית והן בגביע הרוסי והיה למאמן הזר השני בתולדות רוסיה שזוכה באליפות המדינה, לאחר שגם המאמן הזר הראשון בתולדות המדינה, היה מאמן זניט (דיק אדבוקאט). ב-2014 פוטר עקב רצף כישלונות בליגת האלופות ובליגה הרוסית.

במהלך עונת  מונה בפעם השנייה למאמן רומא, לאחר סיום עונת  התפטר מתפקידו, על אף שרומא סיימה במקום השני בליגה האיטלקית.

ב-9 ביוני 2017 מונה למאמן קבוצת הכדורגל אינטר מילאנו. ב-30 במאי 2019 ספאלטי עזב את אינטר, לאחר שהוביל את אינטר פעמיים למקום הרביעי המוביל לליגת האלופות ולכישלון בליגת האלופות (הדחה בשלב הבתים).

ב-29 במאי 2021 מונה למאמן נאפולי, עימה זכה באליפות איטליה בעונת 2022/2023. הוא עזב את הקבוצה בסיום העונה ומונה באוגוסט 2023 למאמן נבחרת איטליה. ביוני 2025 פוטר בעקבות הפסד הנבחרת ל.
## תארים
;רומא:
*קופה איטליה (2):2007,2008
*הסופר קאפ האיטלקי:2007

;זניט:
*הגביע הרוסי:2010
*אליפות הליגה הרוסית:2010
*הסופר קאפ הרוסי:2010
;נאפולי
*אליפות איטליה: 2023

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:קשרי כדורגל איטלקים
קטגוריה:כדורגלנים איטלקים
קטגוריה:כדורגלני ספציה
קטגוריה:כדורגלני אמפולי
קטגוריה:מאמני כדורגל איטלקים
קטגוריה:מאמני סמפדוריה
קטגוריה:מאמני ונציה
קטגוריה:מאמני אודינזה
קטגוריה:מאמני רומא
קטגוריה:מאמני זניט סנקט פטרבורג
קטגוריה:מאמני כדורגל זרים ברוסיה
קטגוריה:מאמני נאפולי
קטגוריה:מאמני נבחרת איטליה בכדורגל
קטגוריה:מאמני יורו 2024
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1959
אי הכרישים

שמאל|ממוזער|250px|מבט ללידריץ מ"אי הכרישים"
**אי הכרישים** (בגרמנית: **Haifischinsel**) הוא חצי אי קטן לחופי העיירה לידריץ שבנמיביה. בעבר הוא היה אי, אך הפך לחצי אי בשנת 1906, אז הוא חובר ללידריץ במעבר יבשתי רחב, שהכפיל את שטחו. כיום הוא אתר תיירותי.

בין השנים 1904–1907 שכן בו מחנה ריכוז לבני השבטים הרֶרֶו ונאמה (נאמקווה). במהלך שלוש שנות פעילותו של המחנה הומתו בו על ידי הגרמנים כ-3,000 בני אדם. הוא נחשב כמחנה מוות משום שמטרתו הייתה לטהר את בני השבטים האלה משטחי דרום מערב אפריקה הגרמנית. עובדי כפייה מהמחנה בנו את העיר לידריץ ואת מסילות הרכבת המקומיות. מחנות נוספים הוקמו בערים אחרות באפריקה הגרמנית סווקופמונד, וינדהוק ואוקהנדג'ה. רצח העם של ההררו והנאמה הוכר על ידי האומות המאוחדות וגרמניה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מחנות ריכוז
קטגוריה:נמיביה: גאוגרפיה
קטגוריה:דרום-מערב אפריקה הגרמנית
קטגוריה:אפריקה: חצאי איים
קטגוריה:כרישאים בתרבות
קטגוריה:אפריקה הדרומית הממוזגת
קטגוריה:איים לשעבר
בריט אייר

**בריט אייר** (צרפתית **Brit Air**) הייתה חברת תעופה אזורית צרפתית בבעלות חברת התעופה אייר פראנס.

החברה נוסדה בשנת 1973 והחלה לפעול בשנת 1975. בתחילה הפעילה החברה טיסות לאנשי עסקים ממערב צרפת.
בשנת 1979 השיקה החברה קו סדיר אל נמל התעופה לונדון גטוויק. בשנת 1995 החלה החברה לבצע טיסות בעבור אייר פראנס. בשנת 2000 אייר פראנס קנתה את החברה.

החברה חדלה להתקיים בשנת 2013, עת אוחדה עם שתי חברות נוספות לחברת תעופה אזורית חדשה של אייר פראנס, בשם הופ!.

## צי המטוסים (ספטמבר 2009)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות תעופה צרפתיות שנסגרו
קטגוריה:אייר פראנס-KLM
קרב טור

**קרב טור** (בצרפתית: **Bataille de Tours**; ידוע גם כ**קרב פואטייה**, בצרפתית: **Bataille de Poitiers**) הוא קרב שהתרחש ב-10 באוקטובר
732 בין המוסלמים המורים לבין הפרנקים בגאליה.

## רקע
ב-732 הצליחו המוסלמים המורים מאל-אנדלוס לחצות את הרי הפירנאים (הגבול הנוכחי בין צרפת וספרד), התקדמו צפונה והגיעו עד עמק הלואר (במרכז צרפת, בו זורם נהר הלואר, הארוך בנהרות צרפת). שום דוכס מקומי, אף לא "אודו הגדול", דוכס אקיטן, שהנחיל לערבים תבוסה מוחצת בקרב טולוז לא הצליח לבלום את התקדמותם. אי לכך אודו נאלץ להיעזר בקרל מרטל ("הפטיש"), דוכס הפרנקים והשליט בפועל של ממלכתם. בתמורה נאלץ אודו להפוך לוואסל של האימפריה הפרנקית.

## הקרב
קרל מרטל, דוכס הפרנקים, יצא כנגד צבא המוסלמים בראשותו של עבד א-רחמן אל-ע'אפקי, שליט אל-אנדלוס. הקרב נערך ב-732 בין הערים טור (Tours) ופואטייה (Poitiers), באזור החיץ שבין דוכסות אקיטן (אקוויטניה) לבין האימפריה הפרנקית.
בקרב נהרג אל-ע'אפקי והלוחמים המוסלמים נהדפו חזרה. בעיני העולם הנוצרי, קרל נהפך לגיבור הגדול שהציל את אירופה מאיום הכיבוש המוסלמי, והוא כונה מאז "הפטיש" (מרטל), בדומה ללא מעט גיבורי מלחמה קדמונים (ראו ערך יהודה המכבי).

## השפעת הקרב
בקרב פואטייה הגיעו למעשה המוסלמים לשיא התקדמותם; לאחר תבוסתם בקרב זה, הם נהדפו אחורה וחזרו עד הרי הפירנאים – גבול צרפת–ספרד. לימים, הם נהדפו משם והמשיכו לשלוט על חצי האי האיברי, ספרד ופורטוגל דהיום, עד סוף המאה ה-15, כשסולקו סופית מכל ספרד.

## ראו גם
* קרב טולוז

## קישורים חיצוניים

* 

טור
טור
גארודה אינדונזיה

שמאל|ממוזער|250px|בואינג 400–747 של החברה בסכימת הצביעה הישנה
**גארודה אינדונזיה** (באנגלית: **Garuda Indonesia**) היא חברת התעופה הלאומית של אינדונזיה. בסיסה הראשי נמצא בנמל התעופה הבינלאומי סוקרנו-האטה הסמוך לבירה לשעבר, ג'קרטה. החברה נקראת על שם הגארודה, שהוא עוף מיתי שמקורו במיתולוגיה ההינדואית ובמיתולוגיה הבודהיסטית והוא מוכר כמלך הנשרים.

החברה זכתה בשנת 2018 במקום התשיעי בתואר "חברת התעופה הטובה ביותר".

## תולדות החברה
החברה החלה בפעילות חלקית במלחמת העצמאות האינדונזית בשנת 1940 כשהיא מפעילה מטוס דאגלס DC-3 דקוטה. החברה נוסדה באופן רשמי בינואר 1949 ובשנת 1953 כבר החזיקה בצי שכלל 46 מטוסים.

בתחילת שנות ה-60 קיבלה החברה את מטוסי הסילון הראשונים שלה ובעקבות כך החלה לטוס להונג קונג ולאירופה לערים אמסטרדם ופרנקפורט.

המשבר הכלכלי באסיה בסוף שנות ה-90 פגע קשות בחברה, ובעקבות כך היא חדלה מלטוס לאירופה וצפון אמריקה.
לאחר ההתאוששות מהמשבר הכלכלי, השיקה החברה בשנת 2001 חברה בת לטיסות חסך (Low Cost) "סיטילינק" המפעילה טיסות פנים באינדונזיה.

בשנת 2010 חתמה גרודה אינדונזיה על הסכם להצטרפות לברית התעופה SkyTeam עד 2014. הם הפכו לחברת התעופה הבינלאומית העשרים שהצטרפה לברית.

## צי המטוסים
צי המטוסים של החברה נכון לינואר 2021:

## קישורים חיצוניים

* 

*  מדיה וקבצים בנושא גארודה אינדונזיה באתר Airliners.net

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות תעופה לאומיות
קטגוריה:חברות אינדונזיות
קטגוריה:חברות תעופה אינדונזיות
א.א.ק. אתונה (כדורסל)

**א.א.ק. אָתוּנָה** (ביוונית: **AEK**, קיצור של **Αθλητική Ένωσις Κωνσταντινουπόλεως** – איגוד הספורט של קונסטנטינופוליס) הוא מועדון כדורסל יווני מהעיר אתונה, המתמודד בליגת העל היוונית ובליגת האלופות.

## היסטוריה
המועדון צמח להיות אחד ממועדוני הפאר היוונים, תוך זכייה ב-8 אליפויות הליגה היוונית, 5 פעמים בגביע היווני והשתתפות בגמר הליגה האירופית. במועדון שיחקו טובי הכדורסלנים באירופה ובהם: ג'ייק צאקאלידיס, ג'ון רוברט הולדן, קורט רמביס ורבים אחרים. בסיום עונת 2010/2011 ירדה הקבוצה לליגה אתניקי A2, שהיא ליגת המשנה היוונית. ולאחר עונה אחת ירדה לליגה השלישית. בסיום עונת 2012/2013 העפילה לליגה השנייה. ובסיום עונת 2013/2014 העפילה בחזרה לליגת העל. בעונת 2015/2016 התמודדה הקבוצה ביורוקאפ, שם סיימה את דרכה בשלב הבתים הראשון במקום החמישי בבית ו'.

בהובלת המאמן דרגן שקוטה הקבוצה זכתה בעונת 2017/2018 בליגת האלופות בכדורסל ובאותה עונה זכתה גם בגביע היווני.

## תארים והישגים
* **[[ליגת העל היוונית בכדורסל|הליגה היוונית]]**:
**אליפות (8): 1958, 1963, 1964, 1965, 1966, 1968, 1970, 2002
**מקום שני: 1955, 1967, 1969, 1971, 1974, 1997, 2003, 2005
* **[[הגביע היווני בכדורסל|הגביע היווני]]**:
**זכייה (5): 1981, 2000, 2001, 2018, 2020
**גמר: 1976, 1978, 1980, 1988, 1992, 1998, 1999
* **[[גביע ספורטה]]**:
**זכייה (2): 1968, 2000
* **[[סופרוליג]]:
**מקום שני: 1998
* **ליגת האלופות**:
**זכייה (1): 2018
* **הגביע הבין-יבשתי''':
**זכייה (1):2018

## ראו גם
* א.א.ק. אתונה - קבוצת הכדורגל של המועדון

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:קבוצות כדורסל יווניות
כדורסל
סוזנה לותר

**סוּזָנֵה לוֹתָר** (בגרמנית: **Susanne Lothar**; 15 בנובמבר 1960  – 21 ביולי 2012) שחקנית תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה גרמנייה. שיחקה בתיאטרון ה"דויטשס שאושפילהאוס" של המבורג במשך שנים רבות, וזכורה במיוחד מהופעותיה ב"מחזות לולו" של פרנק ודקינד. לותר היא אלמנתו של השחקן אולריך מיהה, והם אף שיתפו פעולה בתפקידים ראשיים בסרטיו של מיכאל הנקה "הטירה" ו"משחקי שעשוע". בדומה למיהה, הפכה לותר למעין שחקנית קבועה של הנקה והופיעה בסרטיו "המורה לפסנתר" ו"הסרט הלבן". היא זכתה במספר פרסים על משחק.

## ביוגרפיה
לותר נולדה בהמבורג כבתם של זוג שחקנים, היא למדה בבית ספר לדרמה בעירה.

בשנת 2008 גילמה את אמו של הדמות הראשית מיכאל ברג בסרט "נער קריאה" המבוסס על רומן מאת ברנהרד שלינק.

בשנת 2009 שיחקה בתפקיד קטן בסרט הדרמה והמסתורין "סרט לבן" שביים וכתב מיכאל הנקה.

בשנת 2011 הופיעה לצד אוגוסט דיל ואלכסנדר פהלינג בסרט הדרמה "Wer wenn nicht wir" בתור האם אנסלין.

היא הייתה נשואה לשחקן אולריך מיהה ונולדו להם שני ילדים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה גרמניות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון גרמניות
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1960
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1960
קטגוריה:נפטרות ב-2012
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-2012
נקבת נפטון

**נִקבּת נפטון** (גרמנית: Neptungrotte) היא מבנה גן בגני סנסוסי בפוטסדאם שבגרמניה, בחלקו המזרחי של הפארק, בצורת נִקבּה מלאכותית. תכנן אותה האדריכל גאורג ונצסלאוס פון קנובלסדורף לבקשתו של מלך פרוסיה פרידריך הגדול, והיא נבנתה בשנים 1757-1751. את הנִקבּה המלאכותית והפסלים שבה פיסל החל משנת 1754 הפסל יוהאן פטר בנקרט. 
## מבנה
על גג מבנה הגן ניצב פסל של נפטון, שתי נאידות ושני טריטונים, עשוי שיש לבן וורוד משלזיה. הפסל, שהושלם בידי בנקרט בשנת 1760, עשוי ככל הנראה לפי מודל של הפסל גאורג פרנץ אבנהך, שהיה הראשון שקיבל את המשימה אך לא השלימה מסיבות בריאותיות. 

משני צדי המבנה ערוכים צדפים בצורת אשדות, שעליהם היו אמורים לזרום כבמפל מימי נהר ההאפל. אלא שבשל קשיים טכניים תכנון זה לא עלה יפה, ורק כמאה שנה מאוחר יותר, בתקופת פרידריך וילהלם הרביעי, אחרי שנבנתה משאבה מונעת בכוח הקיטור, הופעל מפל מלאכותי זה. 

את חלל המבנה עיטר בנקרט בגבישי קריסטל הררי מהרי ההרץ ומשלזיה ובאלמוגים וצדפים מהולנד. במסגרת שיפוץ שנערך בשנים 1840-1842 הוחלפו אלה בקישוטים מפורצלן ועל פתח המבנה הותקן סריג ברזל. פסל של ונוס ממדיצ'י בחלל המבנה ושני טריטונים שניצבו לצד המבנה לא השתמרו. בשיפוץ נוסף בשנת 1850 הוחלף פסלה של ונוס בפסל "יובל מלמד את הילדים לגלף חלילים", מסדנתו של הפסל ויוצר הטרה-קוטה וילהלם קוך. במקום פסל של ונוס מוזהבת, שניצב במקום עד שנת 1945, הוצב אחד מפסלי הצדף הגדולים משיש שתכנן קנובלסדורף.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סנסוסי
קטגוריה:גרמניה: מבנים
קטגוריה:הארמונות והגנים בפוטסדאם-ברלין
קטגוריה:נפטון (אל)
טורניר אוקלנד בסבב ה-WTA

**טורניר אוקלנד** (או בשמו הרשמי : **ASB Classic**) הוא טורניר טניס מהקטגוריה הבינלאומית בסבב ה-WTA הנערך מאז שנת 1986 בעיר אוקלנד שבניו זילנד. הטורניר משוחק על מגרשים קשים ופתוחים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:טורנירים בסבב ה-WTA
קטגוריה:תחרויות טניס בניו זילנד
קטגוריה:אוקלנד (ניו זילנד)
גרובן מאליץ'

**גרובן מאליץ**' (סרבית: Gruban Malić) הוא דמות בדיונית מתוך הרומן "גיבור על חמור" מאת מיודראג בולאטוביץ'. גרובן מצטייר כאאוטסיידר וכמאצ'ו.

בעוד שהרומן וכותבו אינם מוכרים בעולם, גרובן זכה להכרה כאשר הוגש נגדו כתב אישום בעוון פשעי מלחמה בבית הדין הפלילי הבינלאומי ליוגוסלביה לשעבר. לפי כתב האישום אנס גרובן את "F" וגרם לה לסבל רב במחנה אומרסקה.

מסתבר שמקור האישום הייתה מתיחה שמתח כתב המלחמה הסרבי נבוישה יבריץ' את עמיתו האמריקני. האישום לא היה בלתי הגיוני לחלוטין - אדם בשם גרובן- Momcilo Gruban - הואשם באותו כתב אישום כמפקח במחנה השבויים המדובר. ההאשמות כנגד גרובן מאליץ', הדמות הבדיונית, הוסרו במאי 1998.

מי שעמד בראש בית הדין הפלילי הבינלאומי וחתם על כתב התביעה היה המשפטן הבינלאומי ריצ'רד גולדסטון.

## הערות שוליים

קטגוריה:דמויות ספרותיות
קטגוריה:אישים בדיוניים
Power User

**Power User** הוא משתמש במחשב אישי שיש לו יכולת חלקית לבצע משימות תכנות, בכלים שנועדו למשתמש מסוגו.

ה-Power User כותב בעצמו תוכניות פשוטות הנדרשות לעבודתו ללא צורך בעבודה של תוכניתנים או מנתחי מערכות. משתמש מסוג זה הוא בדרך כלל איש מקצוע מומחה בתחומו והעיבודים הנכתבים על ידו נכתבים בכלי פיתוח פשוטים בעלי פונקציות בסיסיות מוכנות בתחום הקרוב לעיסוקו.

לעיתים קרובות ניתנות למשתמשים מסוג זה הרשאות לביצוע שינויים במערכת, כולל אצל משתמשים אחרים, למשל התקנת תוכנות עבורם.

דוגמאות: סטטיסטיקאים או כלכלנים הכותבים בגיליון אלקטרוני כגון Excel או מפתחים עיבודים סטטיסטיים ב-SAS או ב-SPSS; מתמטיקאים או פיזיקאים המפתחים תוכנה ב-Matlab.
## ראו גם
* טכנולוגיית מידע צללים

קטגוריה:מחשוב
Legend of the Black Shawarma

**Legend of the Black Shawarma** (בעברית: **אגדת השווארמה השחורה**) הוא האלבום השביעי של הרכב הטראנס הפסיכדלי הישראלי אינפקטד מאשרום. האלבום יצא ב-8 בספטמבר 2009. ההשראה לכותרת האלבום הגיעה ממסעדת שווארמה חזן בה נהגו חברי הלהקה לאכול בעיר לידתם, חיפה.
## הפקה
תחילה תכננה הלהקה שהאלבום יהיה אלבום קונספט, בנושא האוכל האהוב על הלהקה. לפיכך, נוצרו הרצועות Poquito Mas, Saeed, Franks ו-The Legend of the Black Shawarma, ששמותיהן שאובים משמות מסעדות. אולם, הלהקה החליטה לנטוש את הקונספט, ויתר רצועות האלבום אינו קשור למזון. עם זאת, האיור שבעטיפת האלבום מציג יצורי יער מיתיים המחכים בתור כדי לאכול שווארמה, ומכאן המילה "Legend" בשם האלבום.

ברוב הרצועות באלבום יש דגש רב על הטמעת אלמנטים מתוך הרוק והרוק הכבד לתוך הטראנס.

אלבום זה מכיל את הרצועה "Smashing The Opponent" שיצא כסינגל לפני צאת האלבום בו אינפקטד מאשרום משתפים פעולה עם ג'ונתן דייוויס, סולנה של להקת Korn.

## הרצועות באלבום

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי אינפקטד מאשרום
אבשלום (סיני)

**אבשלום** היה התנחלות ויישוב בפתחת רפיח שבחצי האי סיני, אשר ננטש עם פינוי סיני בעקבות הסכם השלום בין ישראל למצרים ב-1982. 

אבשלום הוקם ב-1973, דרום מזרחית לימית. תחילה נקרא "מרכז שדות", ולאחר מכן "יד און" (לזכר לוחמי המחתרות הלאומיות היהודיות נגד המנדט הבריטי שהיו כלואים באזור רפיח). ב-1975 נקבע כי היישוב ישמש כמרכז כפרי למושבי הסביבה. השם הסופי של היישוב נקבע ב-1979 כ"אבשלום", על שמו של אבשלום פיינברג, אשר נרצח ונקבר באותו אזור. בשנה זו גם החל יישוב קבע. היישוב כאמור פונה ב-1982. 

ב-1990 הוקם בחבל שלום יישוב באותו שם.
ימין|ממוזער|250px|בית הספר האזורי לילדי פתחת רפיח שהוקם באבשלום.

קטגוריה:סיני: התנחלויות
קטגוריה:ישראל: יישובים לשעבר הקרויים על שם אישים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1973
קטגוריה:חבל ימית
קטגוריה:יישובים הקרויים על שם חללי מערכות ישראל
דמיטרי, נסיך ולדימיר

**דמיטרי** (ברוסית: Дмитрий; 1250–1294) בנו של אלכסנדר נבסקי היה נסיך ולדימיר ונסיך נובגורוד במשך מספר תקופות. בנוסף לכך, במשך כ-40 שנים היה נסיך פריאסלאבל ורוב הזמן התגורר בעיר זו.

בשנת 1257 החלה התקוממות עממית ברפובליקת נובגורוד. הסיבה הייתה רצונה של אורדת הזהב להרחיב את קבלת המיסים גם לשטחי נובגורוד שמעשית לא נכבשו על ידה. מרבית אצולת העיר התנגדה להתקוממות. אלכסנדר נבסקי הגיע לעיר ביחד עם נציגי החאן ודיכא את התקוממות. את דמיטרי השאיר בעיר בתור נציגו. עם פטירת אלכסנדר נבסקי בשנת 1263 עזב דמיטרי את העיר וקיבל את נסיכות פריאסלאבל. בעיר זו שלט במשך יותר מ-40 שנים.

בשנת 1268 השתתף בקרב רקובור בו הכוחות של נובגורוד הביסו את המסדר הליבוני.

בשנת 1276 התמנה לנסיך ולדימיר. במשך כל תקופת שלטונו הוא ניהל מאבק מול אחיו, אנדרי. לקבלת תמיכה האחים פנו לחאן אורדת הזהב, דבר שהביא לפלישות חוזרות ונשנות. 
בשנים 1281-1282 דמיטרי גורש מכס נסיך ולדימיר בתמיכת החאן טוגה-מנגו. בשנת 1283 דמיטרי הצליח להחזיר לעצמו את השלטון באמצעות כוחות של חאן נוגאי. בשנת 1293 גורש סופית מכס נסיך ולדימיר על ידי אחיו תוך תמיכת החאן טוטן.

נפטר בשנת 1294.

## קישורים חיצוניים

* קורות חיים (ברוסית)

קטגוריה:נסיכי ולדימיר
קטגוריה:ילידי 1254
קטגוריה:נפטרים ב-1294
קווקיניו

**קווקיניו** (בפורטוגזית: **Cavaquinho**) הוא כלי מיתר ממשפחת הגיטרות האירופאיות, בעל ארבעה מיתרים. הוא נקרא גם: מאצ'ימבו, מאצ'טה, מאנצ'טה, מארצ'טה, בראגינייה או קווקו.

בברזיל הכלי משמש בעיקר לשני סוגי מקצב עיקריים: הסמבה והשורו.

הקווקיניו הוא כלי מיתר עיקרי במוזיקה הפורטוגלית, הברזילאית, וכן באזור האי כף ורדה שבאפריקה.

הקווקיניו, דומה בצורתו החיצונית ובצליליו ליוקללה מהוואי.

בישראל אמן הגיטרה אורי הרפז מצמד הפרברים מפורסם בנגינתו על כלי זה. גם האמנית סזריה אבורה משתמשת בו ברוב שיריה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כלי פריטה
קטגוריה:ברזיל: תרבות
קטגוריה:כף ורדה: מוזיקה
קטגוריה:מילים וביטויים בפורטוגזית
סוטאן שהריר

**סוטאן שהריר** (באינדונזית: **Sutan Syahrir**; 5 במרץ 1909 – 9 באפריל 1966) היה ראש הממשלה הראשון של אינדונזיה.

שהריר נולד בפאדאנג פאנג'אנג שבמערב סומטרה. אביו שימש יועץ לסולטאן של "מדינת דלי" בעיר מידאן. את לימודיו קיים במדן ובבאנדונג, בסיומם למד משפטים באוניברסיטת ליידן שבהולנד. שהותו בהולנד הייתה בשלהי שנות העשרים של המאה העשרים ובה הוא נחשף לערכים סוציאליסטיים והיה חבר באיגודי עובדים במסגרת עבודותיו השונות. זמן קצר עמד שהריר בראש ארגון הסטודנטים בהולנד של יוצאי אינדונזיה.

בשנת 1931 שב שהריר לאינדונזיה, בטרם סיים לימודיו, ולקח חלק בהקמת המפלגה הלאומית האינדונזית (Partai Nasional Indonesia). השלטון הקולוניאליסטי של הולנד אסר אותו פעמיים בנובמבר 1934 בגין פעילותו, ומאוחר יותר שוב ב-1941. בתקופת שלטון יפן באינדונזיה הצטמצמה פעילותו הציבורית.

ב-17 באוגוסט 1945 הכריזה אינדונזיה על עצמאותה. ב-14 בנובמבר מונה שהריר לראש ממשלת אינדונזיה על ידי הנשיא סוקרנו, בזכות מה שכתב שהריר את עלונו PERJUANGAN KITA (במלאית: "(ה)מאבק שלנו / מאבקנו"), וכנראה גם עקב כך שמועמד אחר לתפקיד, היה בכיר ששמו היה סופריאדי היה בגדר נעדר בקרב מאז 14 בפברואר 1945 מאז "מרד בליטאר" נגד הכבוש היפני. שהריר שימש בתפקיד עד יוני 1947 וצלח את פרשת תאן מאלאקא, ב-3 ביולי 1946. בשנת 1948 ייסד את המפלגה האינדונזית הסוציאליסטית (Partai Sosialis Indonesia), אשר הוחרמה בהוראת הנשיא סוקרנו בשנת 1960. לפי טענות של אינדונזי אלמוני, תמכו חלק מאנשי מפלגת PSI, לא רק שהריר, במרידות PRRI\PERMESTA ב-16 בינואר או ב-17 בינואר 1962 נאסר שהריר ללא משפט. בעניינו אמר סובאנדריו "לאנשים כמוהו אין מקום בחברתנו". בשנת 1965 לקה שהריר בשבץ בכלאו. הותר לו לנסוע אל שווייץ לצורך טיפול רפואי. בשנת 1966 נפטר בהיותו בגלות בשווייץ, ביום מותו 9 באפריל, הכריזו סוקרנו כגבור לאומי. ב 17 באפריל 1966, הגיעה גופתו אל שדה התעופה "כמאיוראן" בג'קארטה. בין הנוכחים בלויתו הייתה אשתו פופי, שאמרה בבכי: "לפני כמה ימים מאסר, ועכשו גבור", אחרים שהיו שם היו שלטאן יוגיקרטה האמנגקובווונו ה 9, הגנראל סוהארטו, ומחמד האתא שספד לו: "אחי סוטאן שהריר...".

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי ממשלת אינדונזיה
קטגוריה:סוציאליסטים
קטגוריה:ילידי 1909
קטגוריה:אינדונזים שנולדו במאה ה-20
קטגוריה:נפטרים ב-1966
קטגוריה:אינדונזים שנפטרו במאה ה-20
נוטבורגה

**נוטבורגה** (בגרמנית: **Notburga**; 1265 לערך – 16 בספטמבר 1313), המכונה גם **נוטבורגה מ[[רטנברג (טירול)|רטנברג]]** או נוטבורגה מאבן היא קדושה אוסטרית עממית מאזור טירול של ימינו. היא נחשבת לפטרוניתם של המשרתות והאיכרים.

נוטבורגה נולדה ברטנברג שבטירול, אביה היה כובען. על פי האגדה, היא הייתה טבחית בטירה המקומית. נוטבורגה נהגה לתת לעניים משאריות המזון של האחוזה, אך גבירתה ציוותה עליה לחדול מכך ולתת את המזון לחזירים. נוטבורגה החליטה להפחית מן המזון שלה ולהעניק אותו לעניים. באחת מן הפעמים תפסה אותה גבירתה וציוותה עליה להראות לה מה באמתחתה. נוטבורגה צייתה, אך במקום אוכל ראתה הגברת קליפות, במקום היין - חומץ. נוטבורגה פוטרה, אך מיד לאחר מכן נפלה אדוניתה למשכב. נוטבורגה נשארה לצידה וסעדה אותה על ערש דווי.

היא מתה בבוך שליד ינבך שבטירול.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:נשים במאה ה-13
קטגוריה:נשים במאה ה-14
קטגוריה:קדושות נוצריות
קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:ילידי 1265
קטגוריה:נפטרים ב-1313
אדריאנוס השלישי

**אדריאנוס השלישי** (בלטינית: Sanctus **Hadrianus III**; מת ב-8 ביולי 885) כיהן כאפיפיור בין 17 במאי 884 עד למותו ביולי 885.

## ביוגרפיה
אדריאנוס נולד ברומא למשפחת האצולה קולונה מטוסקולום, כמו האפיפיורים אדריאנוס הראשון ואדריאנוס השני. ב-17 במאי 884 מונה לאפיפיור, במקומו של מרינוס הראשון, שמת יומיים קודם לכן. אדריאנוס מת בספטמבר 885 במודנה בדרכו למועצת הרייכסטג בוורמס (כיום בגרמניה). בפגישת המועצה הוא היה אמור לפגוש את קרל השמן ולסייע לו לפתור מחלוקת ירושה שהתעוררה באימפריה הרומית הקדושה ולדון בבעיית הסרצנים.

אדריאנוס השלישי נחשב לקדוש נוצרי, אם כי ההגיוגרפיה שלו אינה מלאה. נטען כי סייע לבני רומא להתגונן מפני בצורת. יום הקדוש שלו מצוין ב-8 ביולי, שרידיו טמונים בכנסיית סן-סילבסטרו ליד מודנה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:אפיפיורים בימי הביניים
קטגוריה:אפיפיורים איטלקים
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-9
קטגוריה:נפטרים ב-885
טורניר צ'ארלסטון בסבב ה-WTA

**טורניר צ'ארלסטון** (או בשמו הרשמי : **גביע מעגל המשפחה** - **Family Circle Cup**) הוא טורניר טניס מהקטגוריה העליונה בסבב ה-WTA הנערך מאז שנת 1973 בעיר צ'ארלסטון במדינת קרוליינה הדרומית שבארצות הברית. הטורניר משוחק על מגרשי חימר ירוק פתוחים.

האלופה הנוכחית של הטורניר היא סלואן סטיבנס.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:טורנירים בסבב ה-WTA
קטגוריה:תחרויות טניס בארצות הברית
קטגוריה:קרוליינה הדרומית
יעקב לסלוי

**יעקב לסלוי** (20 באפריל 1896 פולין – 1987, תל אביב). ממנהיגיה הבולטים של תנועת הפועל המזרחי. הוגה דעות, רב, בנקאי ויו"ר החברה קדישא בת"א.

## ביוגרפיה
### בפולין
לסלוי נולד ב-20 באפריל 1896 (ז' באייר ה'תרנ"ו) בעיירה צנסטוכוב שבפולין. בהיותו בן 13 בלבד עזב את ביתו ונסע ללמוד בישיבותיה המפורסמות של פולין. מעט מאוחר יותר התייתם מאביו ועול פרנסת הבית הוטל עליו. בשנת 1917 בגיל 21 התחיל בפעילות ציבורית, והקים את ישיבת עץ חיים ששילבה לימודים כלליים עם לימודי קודש, וזאת במטרה לפתור את בעיית בני הנוער היהודי בעיר, אשר בימי מלחמת העולם הראשונה הסתובבו בעיר ללא יד מכוונת. לאחר מכך הקים את סניף תנועת צעירי מזרחי בעירו. סניף צעירי המזרחי בצ'נסטוחוב, זכה למוניטין כסניף פעיל במיוחד. אורגנו בו פעולות תרבותיות, שיעורי תנ"ך, עברית, היסטוריה של עם ישראל, ותלמוד. כן, נוסדה ספרייה שהכילה ספרים בכל המקצועות ונפתח אולם קריאה. ב-29 ביוני 1923 נישא לסלוי לחיה לבית גראנק. לסלוי העריך את רעייתו מאוד, וטען שלה שייכות זכויות החינוך של ילדיהם, שכן רוב זמנו היה מוקדש לפעילות ציבורית, בבנק בתנועה ובמועצה הדתית.

### בארץ ישראל
לסלוי עלה ארצה ב-3 בספטמבר 1924, וגר בירושלים בשכונת בית ישראל עד שנת 1933. בירושלים פתח לסלוי את "מטבח הפועלים הדתיים" בשכונת "שערי פינה". משנת 1926 פועל לסלוי כחבר באספת הנבחרים של הוועד הלאומי, מטעם הפועל המזרחי. משנת 1932 הוא חבר ועד הקהילה של יהודי ירושלים, וכן בהתאחדות עולי פולין. לאחר מכן עם העברת מרכז הפועל המזרחי מירושלים לתל אביב עובר גם לסלוי לגור בתל אביב. היה מראשי המתנגדים להצטרפות תנועת "הפועל המזרחי" להסתדרות העובדים הכללית. שימש כחבר הוועד הפועל של "הפועל המזרחי" וכגזברו הראשון. הקים את חברת הבנייה "עולים בונים" והיה גם ממקימי קופת המלווה של הפועל המזרחי, שלימים הפכה לחלק מבנק המזרחי המאוחד, שבהנהלתו ישב. כמו כן הוא היה חבר מועצת השחיטה בתל אביב שהפכה למועצה הדתית.

## לקריאה נוספת
* ד"ר יצחק אלפסי, ספר יעקב לסלוי -שער ח' **בנתיבי חיים** עמ' 439–504, תשמ"ה.

## קישורים חיצוניים
* יוחנן בן יעקב-כפר עציון, ,הציונות הדתית בפולין, 

קטגוריה:פעילי תנועת המזרחי
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:ראשי מועצות דתיות בישראל
קטגוריה:זוכי פרס הרב אונטרמן
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:מנהלים ישראלים
קטגוריה:בנקאים ישראלים
קטגוריה:חברי אספות הנבחרים
קטגוריה:יקירי תל אביב-יפו לשנת 1977
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות נחלת יצחק
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1896
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1987
טורניר ברמינגהאם בסבב ה-WTA

**טורניר ברמינגהאם** (או בשמו הרשמי : **AEGON Classic**) הוא טורניר טניס מהקטגוריה הבינלאומית בסבב ה-WTA הנערך מאז שנת 1982 בעיר ברמינגהאם שבבריטניה. הטורניר משוחק על מגרשי דשא פתוחים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:טורנירים בסבב ה-WTA
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: תחרויות טניס
קטגוריה:ברמינגהאם: ספורט
דחיית איבר

**דחיית איבר** או **דחיית שתל** הוא מצב בו הגוף דוחה איבר שאמור להיות מושתל בו, לרוב תתבצע הדחייה בחצי השנה הקרובה להשתלה. 

## רקע
מערכת החיסון של הגוף היא מעין מחסום בין ההשתלה להצלחתה. מטרת מערכת החיסון היא להגן על הגוף ולהילחם בגורמים זרים. מנגנון זה של מערכת החיסון מכוון גם לדחות איברים, אשר מסומנים על ידיה כאויבים לגוף. הבנתו של מנגנון מערכת החיסון חשוב בסיוע למטפלים כיצד להגן על גוף המושתל כדי למנוע, לדחות או לחסום דחיית שתל.

## אימונוביולוגיה של דחייה
האנטיגנים מגיבים לדחייה בעדינות ומשנים רקמות רכות אשר קוראות לאנטיגנים מתאימים, הם מתאימים את הגנים התואמים. אנטיגנים תואמים נמצאים ביותר מ-40 מקומות, אבל התגובה של מקומות האלו להשתלה מתורם זר, מגיבים מהר כי הם מגלים במהירות סיבוך במקום שלהם. בבני אדם זה נקרא: אנטיגנים לויקוציטיים אנושיים (באנגלית: HLA).

## מנגנונים של דחייה
התגובות החיסוניות לאיבר מושתל מערבות דחייה תאית (של לימפוציטים) והומאראלית (של נוגדנים). גם סוגי תא אחרים מעורבים, תא לימפוציט T מעורב במרכזה של הדחייה. תגובות הדחייה מערבות גרימת רגישות בדרגה מסוימת לא משפיעה במיוחד ומשפיעה באופן מרכזי.

## דחייה תאית חמורה
כאשר לימפוציטים מקבלים הוראה לתקוף את האיבר של התורם, הם נכנסים למצב שהאנטיגנים תוקפים את התא.

## דחייה חמורה של נוגדנים
כאשר שתל נדחה הוא מפסיק לתפקד כראוי או בכלל. הדחייה של הנוגדנים מציגה גם דחייה נגד השתל שקורה בדרך כלל אחרי ההשתלה מיידית או במהלך השבוע.

## דחייה כרונית
לפעמים באה כמה חודשים או שנים לאחר ההשתלה. היא מוצגת כליפת על האיבר המושתל ואיבר מושתל (מצולק) מאוד כתוצאה מהליפת.

## גורמי סיכון לדחייה כרונית
# דחייה אקוטית (חמורה) קודמת.
# דיכוי לא הולם של מערכת החיסון.
# התחלה קודמת של דחייה.
# בעיות בגוף התורם לפני ההשתלה (גיל, לחץ דם גבוה וכו')
# עומס יתר על האיבר המושתל.
# איסכמיה ממושכת לאיבר.
# זיהומים לאחר ההשתלה.

## ראו גם
*מחלת השתל נגד המאכסן

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:השתלת איברים
מייסה

**מייסה** (בכתיב לועזי: **Meissa**), שנקרא גם **הקה** (**Heka**) או **λ באוריון** הוא הכוכב המייצג את ראשו של אוריון והוא אחד הכוכבים העמומים שזכו לשם משלהם.

פרוש שמו של הכוכב הוא בערבית "הזוהר", בניגוד להיותו אחד הכוכבים העמומים יותר בקבוצה. השם במקור היה שייך לכוכב אלהנה בקבוצת תאומים (קבוצת כוכבים), אך מסיבה לא ידועה עבר לכוכב זה. שמו השני של הכוכב נגזר גם כן מערבית (الهقعة, אל-הַקְעה) ופירושו "הכתם", אולי בשל היות הכוכב מוקף בערפילית פליטה ואולי משום שהקבוצה ייצגה בעבר כבשה שחורה עם כתם לבן, אותו ייצג הכוכב.

## תכונות
מייסה הוא כוכב זוגי במרחק של כ-1,100 שנות אור המורכב מזוג כוכבים כחולים וחמים. את מייסה מקיפה טבעת של גז בין-כוכבי מיונן מעוצמת הקרינה של מייסה, בקוטר של כ-150 שנות אור. לא ברור אם מקור הגז הוא בחומר הבין-כוכבי שממנו נוצר מייסה או שמדובר בשרידים של כוכב נוסף במערכת שהתפוצץ כסופרנובה לפני מספר מיליוני שנים.

### תכונות מייסה A
מייסה A הוא ענק כחול בעל סיווג ספקטרלי O8 עם מסה של כ-25 מסות שמש ורדיוס של כ-7 פעמים רדיוס השמש. טמפרטורת פני הכוכב היא כ-35,000 קלווין כך שאף על פי שעוצמת הארתו הכוללת היא פי 65,000 מעוצמת השמש, כמעט כל הקרינה היא בתחום העל-סגול, כך שבאור נראה הוא מאיר "רק" פי 4,100 מהשמש.

בשל מסתו העצומה צפוי הכוכב לסיים את חייו כסופרנובה.

### תכונות מייסה B
מייסה B הוא כוכב הסדרה הראשית כחול חם למדי מסוג ספקטרלי B0.5. הוא נמצא במרחק זוויתי של כ-4 שניות קשת ממייסה A, שמהווה כ-1,350 יחידות אסטרונומיות. בהירותו הנראית היא מדרגה 5.6, וניתן להבחין בו באמצעות טלסקופ חובבים. עוצמת הארתו הכוללת היא פי 5,500 מעוצמת השמש, אך רק כעשירית מעוצמה זו היא בתחום הנראה לעין, מה שמביא לעמימותו.

מסתו של מייסה B מוערכת בפחות מ-10 מסות שמש, כך שככל הנראה הוא יסיים את חייו כננס לבן מסיבי המורכב מחמצן וניאון.

## קישורים חיצוניים
* 

* מייסה באתר של ג'ים קלר

## הערות שוליים

קטגוריה:ענקים מסוג O
קטגוריה:כוכבי הסדרה הראשית מסוג B
קטגוריה:כוכבים כפולים
קטגוריה:קבוצת הכוכבים אוריון
רבי יוסי דמן יוקרת

**רבי יוסי דמן יוקרת** (או **רבי יוסי דמן יוד קרת**) היה אמורא מהדור השלישי, ורבו של רבי יוסי בר אבין. שֵם מקומו, "יוקרת", כנראה השתבש ואינו ידוע כיום, אולם יש מייחסים זאת למקום היישוב איקרית של היום, הידועה בעברית בשם **יוקרת**.

בתלמוד מסופרים שלושה סיפורים אודותיו. שני סיפורים מתוכם עוסקים באדיקותו, שהגיעה עד כדי אכזריות כלפי ילדיו. האחד נוגע לבנו, שלפי האגדה התפלל והוציא בן-רגע לפועליו תאנים מעץ סמוך (גרם לתאנה להבשיל פירות שלא בזמנם). כששמע אביו את הנעשה, כעס עליו, ואמר: "בני, אתה הטרחת את קונך להוציא תאנה פרותיה שלא בזמנה, יאסף (יהרג) שלא בזמנו". הרמ"ע מפאנו מבאר על דרך הקבלה כי נשמתו של אלישע התגלגלה ברבי יוסי דמן יוקרת, שהמית את בנו ובתו והוא אלישע הנביא ש"גירה דובים בתינוקות ועתה גירה המות בבנו".

השל"ה הקדוש מעיד במכתב, שראה ליד קברו של רבי יוסי דמן יוקרת תאנה הנותנת פירות שלא בזמנם.

סיפור נוסף הוא אודות בתו היפה של רבי יוסי, שבהזדמנות אחת ראה אדם שמנסה להביט בה בהיחבא. לשאלת רבי יוסי ענה אותו אדם: "רבי, אם ללוקחה לא זכיתי, לראותה לא אזכה?!" הגיב רבי יוסי, ואמר לבתו: "בתי, מצערת אַת אֶת הבריות, שובי לעפרך ולא יכשלו בך בני אדם". זה הביא, לפי המסופר, את תלמידו, רבי יוסי בר אבין, לזנוח את רבו, וללכת ללמוד אצל רב אשי (או רב אסי). כששאל רב אשי את רבי יוסי בר אבין על הסיבה לעזיבתו את רבו, אמר: "אדם שאינו חס על בנו ועל בתו, היאך יחוס עלי?!"

סיפור פלאי נוסף נכתב בתלמוד אודותיו; שהיה משכיר חמור לאנשים, ובסוף כל יום היה חוזר אליו בעצמו עם שכרו מונח על גבו. יום אחד שכחו עליו זוג סנדלים שלא היו שייכים לרבי יוסי, והחמור לא זז ממקומו, משום שלא היה יכול לגנוב את הסנדלים.

על פי סתמיות בתוצאות ארץ ישראל, באיגרת יחוס האבות מאלמוני (יחוס הצדיקים). קבורתו נמצאת בקיומה. כפי שמתאר האלמוני: 

מנחם כץ וישראל רוזנסון סברו שרבי יוסי דמן יוקרת אינו דמות היסטורית – פגישה בין רב אשי לרבי יוסי בר אבין אינה סבירה היסטורית; אף שרבי יוסי דמן יוקרת מעוצב כדמות ריאלית, התוכחה המוסרית שהסיפור אודותיו מציג חריפה מכדי להיות משויכת לחכם היסטורי; ואף על פי שעל פי הסיפור, רבי יוסי דמן יוקרת הוא מורו של רבי יוסי בר אבין, אמורא חשוב, לא מובאים לא דברי הלכה ולא דברי אגדה משמו. לדעתם, מטרת הבאת הסיפורים על אודותיו בתלמוד הבבלי להסביר את ירידת המרכז הארץ-ישראלי ועליית בבל כמרכז יהודי. תלמידי החכמים שבארץ-ישראל, שמוצגים כנעימים ביחס לתלמידי החכמים הבבליים, לא חסו על בניהם דווקא מתוך צדיקותם וחסידותם.

## לקריאה נוספת
* 
## ראו גם
* יוד קרת קא חזינא הכא

## הערות שוליים

קטגוריה:הדור השלישי לאמוראי ארץ ישראל
קטגוריה:הדור הרביעי לאמוראי ארץ ישראל
ברנדה פריקר

**ברנדה פריקר** (באנגלית: **Brenda Fricker**; נולדה ב-17 בפברואר 1945) היא שחקנית קולנוע אירית, זוכת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 1989 על משחקה בסרט "כף רגלי השמאלית".

## ביוגרפיה
פריקר נולדה בדבלין, אירלנד לבילה, מורה במכללה מקומית ולדזמונד, פקח במשרד החקלאות האירי ועיתונאי במגזין "הטיימס" האירי.

עוד כשהייתה ילדה קיוותה פריקר ללכת בדרכי אביה ולהפוך לעיתונאית, לפני שהפכה לשחקנית עבדה פריקר בתור עוזרת העורך של מגזין ה"טיימס" האירי וזאת במטרה להפוך לכתבת.

פריקר החלה את קריירת המשחק שלה בגיל 19 בבימות תיאטרון מקומיות באירלנד לפני שעברה למופעים הגדולים יותר בלונדון.

כשהגיעה לאנגליה החלה פריקר להופיע במופעים מקומיים ובינלאומיים במסגרת הלהקה השייקספירית המלכותית.

בשנת 1989 בגיל 45 לאחר השתתפות במספר סרטים מקומיים והפקות BBC הגיעה פריקר אל הנחלה לה קיוותה להגיע במשך למעלה מ-20 שנות קריירה וזכתה בפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר תוך כדי שהיא גוברת על שחקניות בעלות שם עולמי בתחום הקולנוע כגון ג'וליה רוברטס ואנג'ליקה יוסטון. את הפרס קיבלה פריקר עבור תפקידה בדרמה הביוגרפית האירית זוכת שני פרסי אוסקר "כף רגלי השמאלית" המבוססת על חייו של הסופר והצייר האירי קריסטי בראון, בסרט גילמה פריקר את דמותה של אמו של כריסטי (דניאל דיי-לואיס). כמו כן קיבלה פריקר על התפקיד גם מועמדות לפרס גלובוס הזהב.

במהלך שנות ה-90 הספיקה פריקר לשחק במגוון סרטים שהבולטים ביניהם הם "השדה", "עת להרוג" ו"שכחו אותי בבית 2".

בשנת 2003 שיחקה פריקר בהפקה המשותפת של ג'ואל שומאכר וג'רי ברוקהיימר "ורוניקה גארין", בסרט גילמה פריקר את דמותה של ברני, אמה של ורוניקה גארין (קייט בלאנשט).

## חיים אישיים
פריקר גרה בדבלין. בעבר הייתה נשואה לבמאי בארי דייוויס. לדבריה, אהבותיה כוללות את כלבי המחמד שלה, שתיית גינס, קריאת שירה ומשחק סנוקר.

## פילמוגרפיה
* כף רגלי השמאלית (1989)
* השדה (1990)
* שכחו אותי בבית 2 (1992)
* אז התחתנתי עם רוצח (1993)
* איש חסר חשיבות (1994)
* מלאכים באזור השער (1994)
* עת להרוג (1996)
* אשף המוחות (1997)
* המטאור של פיט (1998)
* קונספירציית השקט (2003)
* ורוניקה גארין (2003)
* טרומה (2004)
* אני רוקד בפנים (2004)
* סגורים בזירה (2007)
* *How About You* (2007)
*אבן הגורל (2008)
* *Locked In* (2010)
* שבר ענן (2011)
*אלברט נובס (2011)
**A Long Way from Home* (2013)
*סלח לי (2013)
*נשים ונפלאות (2023)

### טלוויזיה
* כלותיו של ישו (1991) - מיני סדרה
**Journey* (1995) - סרט טלוויזיה של CBS
*קופידון וקייט (2000) - סרט טלוויזיה של CBS
*עלייתה ונפילתה של היידי פליס (2004) - סרט טלוויזיה של USA Network

## הערוץ שוליים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה איריות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון איריות
קטגוריה:ילידות 1945
קטגוריה:אירים שנולדו ב-1945
קטגוריה:זוכי אוסקר: שחקנית המשנה הטובה
קטגוריה:אישים זוכי פרסי איגוד מבקרי הקולנוע של לוס אנג'לס