אל-ג'יב

300px|ממוזער|מפת "מובלעת ביר נבאללה" בה כלוא הכפר מוקף מכל צדדיו בגדר ההפרדה
**אל-ג'יב** (מערבית: ** الجيب**) הוא כפר ערבי-מוסלמי בנפת אל-קודס של הרשות הפלסטינית, כ-4 ק"מ מדרום מערב לרמאללה, סמוך ליישוב גבעון החדשה. המקום מזוהה עם העיר המקראית גבעון. בכפר חיים 4,933 תושבים, נכון ל-2016.

## היסטוריה

ארכאולוגים מעריכים כי הכפר היה מיושב בתקופת הברונזה המוקדמת ובמרבית תקופת הברונזה התיכונה (בערך 3000 עד 1550 לפנה"ס). משלהי תקופת הברונזה המאוחרת (1550 עד 1200 לפנה"ס).

מקובל לזהות את גבעון המקראית עם הכפר אל-ג'יב ששימר את שמה. זיהוי זה נתמך בכך שנמצאו במקום 63 מרתפי יין מהמאה השמינית והשביעית לפנה"ס, ועל כדי היין נמצאו כתוֹבות בעברית שמאששות את זיהוי המקום כגבעון.

### התקופה העותמאנית
הכפר היה מיושב במאה ה-16 והשתייך ליישובי ירושלים. בשנת 1552 הוקדשו מעשרות הכפר למוסד העימארה אל-עאמרה, בית התמחוי שהקימה הורם סולטאן, אשתו המועדפת של סולימאן הראשון בירושלים בתקופה העות'מאנית.  תעודת ההקדש העתיקה מוסרת כי הורם סולטאן הקדישה "500 דרהם ממעשר הכפר הקרוי ג'יב מיישובי אל־קדס אל־שריף." 

על פי מפקד אוכלוסין עות'מאני משנת 1596, 106 משפחות התגוררו בכפר. בשנת 1870, לפי חוקר ארץ ישראל ויקטור גרן, גרו בכפר 88 משפחות.

החוקר הצרפתי ויקטור גרן ביקר באל-ג'יב בשנת 1863 וכתב כי בכפר גרו 500 תושבים. בכפר ראה בתים רבים הרוסים למחצה, שנראו לו עתיקים מאוד, ובניין קטן הנחשב ככנסייה נוצרית לשעבר. בנוסף, הוא תיאר את התל הקרוב לכפר, אתרה של גבעון הקדומה, כמקום ה"מעובד ועוטה עצי זית ורימון נהדרים", ובסמוך לו "מעיין שופע מסוגר במערה מוארכת" ו"ברכה עתיקה, מלבנית". בסמוך ראה עמק הנטוע עצי זית, תאנה ורימון, וגם חיטה או שעורה.

הכפר מוזכר בסקר של הקרן לחקר ארץ ישראל משנת 1883.

### בתקופת המנדט הבריטי
במפקד אוכלוסין מ-1922 שנערך על ידי המנדט הבריטי, אוכלוסיית אל-ג'יב מנתה 465 תושבים, כולם מוסלמים. במפקד 1931 מנתה אוכלוסיית הכפר 643 תושבים, ב-153 בתים.
בשנת 1945 מנתה האוכלוסייה 830 תושבים, שבבעלותם 8,205 דונם של קרקע, על פי סקר הכפרים של המנדט הבריטי בארץ ישראל.

ב-13 במאי 1948, במהלך מלחמת העצמאות, פונה הכפר לפי הוראת הלגיון הערבי.

### לאחר 1967
מאז מלחמת ששת הימים ב-1967, אל-ג'יב נמצאת תחת שלטון ישראלי.

בשנת 1977 הוקמה במחנה צבאי ירדני הנטוש הצמוד לכפר ההתנחלות גבעון, ובשנת 1981 הוקמה בסמוך גבעון החדשה.

בהסכם אוסלו ב', השטח הבנוי של אל-ג'יב סווג כשטח B.

בזמן האינתיפדה השנייה בשנת 2003, החלה ישראל בהקמתה של גדר הפרדה. הכפר כותר על ידי הגדר בתוך "מובלעת ביר נבאללה", תוך איבוד חלק מהשטחים החקלאיים שלו. ב-1998 החל להיבנות על אדמות הכפר, סמוך להתנחלות גבעת זאב, בית כנסת המכונה "איילת השחר" על אדמה פרטית וללא היתרי בנייה. ב-2008 החלה בניית מבנה נוסף, המשמש כולל לחוזרים בתשובה של עמותת "בניך ציון". המתחם כולו יושב על אדמותיו של רבאה אללטיף, תושב אל-ג'יב. ביולי 2008 עתר אללטיף לבג"ץ ודרש שהמנהל האזרחי יאכוף את צווי ההריסה שהוצאו למקום. בתגובה לעתירה טענו בגבעת זאב כי רכשו את הקרקע, אולם התברר כי מסמכי הרכישה זויפו. לבסוף נקבע כי המדינה תהרוס את בית הכנסת והכולל.

## שכונת אל-ח'לאיילה
שכונת אל-ח'לאיילה נמצאת בצד המערבי של הכפר ממערב לכביש 436. השכונה מוקפת בהתנחלויות גבעת זאב מצפון ושני חלקי גבעון החדשה ממערב ומזרח. בשנת 2002, חסם הצבא בערמות עפר וסלעים, את הכביש המחבר בין אל-ג'יב לכביש 436 ושכונת אל-ח'לאיילה. ב-2005, הוקמה גדר הפרדה והוצב מחסום ("מחסום אל-ג'יב") שאויש בשוטרי משמר הגבול וחברות אבטחה פרטיות באופן קבוע. על תושבים הוטלו ההגבלות תנועה במחסום, מעבר פלסטינים היוצאים מרמאללה דרכו אסור למעט תושבי שכונת אל-ח'לאילה, תושבי א-נבי סמואיל, שזוהי דרך הגישה היחידה שלהם לרמאללה ולכפרים שבצפון-מערב ירושלים, וכן פלסטינים בעלי היתר לעבודה בהתנחלות גבעת זאב ועובדי או"ם העוברים בכלי רכב של האו"ם.

## לקריאה נוספת
* אהוד תגרי ויהודית אופנהיימר, *[http://www.ir-amim.org.il/sites/default/files/עקורים%20בעירם.pdf עקורים בעירם: מדיניות ישראל במזרח ירושלים והשפעתה על השכונות הפלסטיניות הירושלמיות שמעבר לגדר ההפרדה]*', עמותת עיר עמים, יוני 2015

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נפת אל-קודס
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: יישובים
קטגוריה:יישובים ערביים המשמרים שם עברי