open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
טיסה 3352 של אירופלוט

**טיסה 3352 של אירופלוט** הייתה טיסת פנים מקרסנודאר לנובוסיבירסק עם עצירת ביניים באומסק שברוסיה. ב-11 באוקטובר 1984, בעת נחיתה בשדה התעופה של אומסק, פגע המטוס ברכב שירות על המסלול. כתוצאה מכך נהרגו 174 אנשים על המטוס ועוד 4 אנשים על הקרקע. התורם העיקרי לתאונה הוא פקח הטיסה שנרדם במהלך המשמרת. זוהי אחת התאונות האוויריות הקשות ביותר שהתרחשה באדמת רוסיה.

## התאונה
בשעה 5:00, טיסה 3352 הייתה בהכנות לנחיתה באומסק. באותו הזמן המטוס שהיה מדגם טופולב Tu-154, היה המטוס היחיד שהתקרב לאומסק והוא קיבל אישור לנחיתה.

בשעה 5:20 ביקש צוות הקרקע אישור לייבש את המסלול עקב הגשם ומחשש להחלקה. פקח הקרקע שהיה בתפקיד נתן להם אישור ונרדם לאחר מכן, הוא שכח להפעיל את אזהרת "מסלול תפוס". בכל מקרה תקנות שדה התעופה אוסרות על סגירת או פתיחת מסלול ללא אישור הפקח הראשי או סגנו, דבר אשר לא התבצע.

צוות התחזוקה התמקם עם 3 רכבים במסלול: טרקטורון, משאית אוראל ומשאית KrAZ. הרכבים הכילו דלק רב על מנת להפעיל מייבש לשימוש על המסלול. הצוות הפר את הוראות הבטיחות בכך שלא הפעיל אורות מהבהבים על גגות הרכבים, הסיבה היא כי האורות הפריעו להם ולכן כיבו אותם כאשר התחילו לעבוד על המסלול.

צוות המטוס לא יכל לראות את העובדים על המסלול, לעומת זאת צוות התחזוקה ראה את המטוס מתקרב ממרחק רב, כאשר אורות הנחיתה שלו דולקים. צוות הקרקע ניסה ליצור קשר 3 פעמים עם פקח הקרקע, אך לא קיבל מענה ולכן החליט להתעלם מהמטוס במחשבה שמדובר במטוס שלא ינחת לבסוף.

בשעה 5:35, טיסה 3352 ביקשה אישור לנחיתה מפקח הגישה. הבקשה נשלחה פעמיים מכיוון שהטייסים הבחינו בעצמים מעורפלים על המסלול, ורצו לוודא שאין בו מכשולים. הפקח אישר שהמסלול פנוי, ואז פנה פקח הגישה לפקח הקרקע ולא קיבל תשובה, במקביל פנה לפקח הטיסה וקיבל תשובה לא שלא נקלט היטב ונשמעה כמו "פנוי" (Free, ברוסית במקור: бодна, במקום נשמע כמו: свободна). פקח גישה הכריז שהמסלול פנוי, למרות שלא היה בקשר עין איתו, ובניגוד לתקנות המחייבות אותו לא לאשר נחיתה אם אין אישור וודאי שהמסלול פנוי. פקח הקרקע היה אמור לראות את המסלול, אך הוא נרדם.

בשעה 5:38 עבר המטוס את הנקודה הנמוכה ביותר בה ניתן לבטל את הנחיתה. המטוס נחת במהירות רגילה של 240 קמ"ש. בנגיעה בקרקע, זיהה צוות המטוס את הרכבים על המסלול וניסה להפנות את המטוס, אך בשלב זה לא היה ניתן למנוע את התאונה. המטוס פגע ב-2 המשאיות והצית 7 טון של דלק שאוחסן בכל אחת מהן, בנוסף למכל הדלק של המטוס. המטוס התהפך והתפרק, השבר במכלי הדלק הבוערים, גרם לדלק בוער להיכנס לתוך גוף המטוס ולשרוף את כל הנוסעים, למעט אחד. תא הטייס נותק מהמטוס והמשיך לנוע על המסלול, כל 4 אנשי הצוות שהיו בו שרדו. 4 אנשי תחזוקה שהיו על הקרקע נהרגו.

## החקירה
החקירה קבעה כי התאונה נגרמה בעקבות שרשרת טעויות, בעקבות רשלנות הפקחים, וכן בעקבות אין ציות לנוהלי הבטיחות והזנחת תחזוקה בסיסית. פקח הקרקע נמצא האשם הישיר מכיוון שנרדם במהלך עבודתו, בנוסף הוא אישר לצוותי התחזוקה להיכנס למסלול ולא סימן אותו כתפוס. נגזרו עליו 15 שנות מאסר והוא התאבד בכלא. בנוסף על מנהל הפקחים נגזרו 15 שנות מאסר, על פקח הגישה 13 שנות מאסר, ועל מנהל התחזוקה בשדה התעופה - 12 שנות מאסר. כל השלושה ערערו על גזר הדין ונדחו.

לא נמצאו טעויות בפעולת צוות המטוס.

## ראו גם

* טיסה 006 של סינגפור איירליינס

אירופלוט, 3352
אירופלוט, 3352
אירופלוט, 3352
קטגוריה:1984 בברית המועצות
אירופלוט, 3352
אירופלוט, 3352
קטגוריה:אומסק
רחוב גלי תכלת

**רחוב גלי תכלת** שבהרצליה פיתוח נחשב לרחוב היקר בישראל. הרחוב ממוקם בחלקה המערבי של הרצליה פיתוח ובנוי על המצוק הנמצא בקו ראשון אל הים.

ברחוב גלי תכלת 82 בתים פרטיים. הבתים שמספרם זוגי נמצאים בחלקו המערבי של הרחוב וצופים אל הים, דבר ההופך אותם ליקרים במיוחד.

## מבנה הרחוב
רחוב גלי תכלת הוא רחוב חד-סטרי. הרחוב מתחיל בצומת המחבר בין רחוב וינגייט לרחוב בזל (בצמוד לכיכר משה דה שליט) וממשיך דרך גינת צבי ברנזון בו נמתחת טיילת הרצליה.

בהמשך הרחוב קיים צומת המחבר את רחוב גלי תכלת עם רחוב המעפילים, ובהמשך מתחבר הרחוב עם רחוב קרן היסוד. קצה הרחוב מסתיים בנקודת מפגש עם רחוב וינגייט, בגן שמואל תמיר.

החל מבית מספר 28 והלאה (בבתים שמספרם זוגי) קיים נוף פתוח לים, וברובם קיימת אף גישה ישירה מחצר הבית אל החוף, דבר המייקר עוד יותר את מחירם של בתים אלה.

## דיירי הרחוב
באופן טבעי, רוב בעלי הנכסים ברחוב הם אנשים אמידים ובעלי הון, ביניהם גם תושבי חוץ רבים.

בשנת 2010 רכש איש העסקים טדי שגיא את הבית היקר ביותר בישראל במחיר של כ-145 מיליון שקלים. מדובר בווילה בשטח בנוי של 2,000 מ"ר על מגרש של כשני דונם, הכוללת מקלט אטומי, חדר כושר, מרתף יינות, קולנוע פרטי, בריכה ומעלית פנימית המובילה לים. במקור, הבית נבנה על ידי איש העסקים מרטין שלאף בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20.

ברחוב ממוקמים גם בתיהם של שגרירי ארצות הברית, אוסטרליה, פנמה, סין והודו, ביתו של שגריר ישראל במצרים לשעבר פרופסור שמעון שמיר (אשר הוא ובתו מחזיקים שני בתים צמודים ברחוב), האדם העשיר בישראל אייל עופר, האוליגרך הרוסי-יהודי ליאוניד נבזלין, אשר רכש את בית אמו של איש העסקים לוני הרציקוביץ', יזם הנדל"ן דורון אביב, עירית שטראוס, ג'ורג' חורש, ד"ר רפי גדרון (ממייסדי כרומטיס) ואיש העסקים נוחי דנקנר.

בשנת 2011 רכש המדען הצרפתי-יהודי (שכיהן כנשיא אורט העולמי) ז'אן דה גינזבורג שני בתים צמודים בסכום של כ-70 מיליון שקלים כל אחד, במטרה לבנות על שני המגרשים בית אחד גדול.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

גלי תכלת, רחוב
קטגוריה:הרצליה פיתוח
אצטדיון ארטמיו פרנקי

**אצטדיון ארטמיו פרנקי** (איטלקית: Stadio Comunale Artemio Franchi) הוא אצטדיון כדורגל בפירנצה, איטליה. ומשמש כאצטדיונה הביתי של פיורנטינה. האצטדיון נחנך בשנת 1931 ומכיל 47,290 מקומות ישיבה. האצטדיון ממוקם בצפון מזרח פירנצה.

## היסטוריה
האצטדיון תוכנן על ידי האדריכל האיטלקי פייר לואיג'י נרווי (Pier Luigi Nervi), ונקרא במקור סטאדיו קומונלה (Stadio Comunale). ב-13 בספטמבר 1931 נחנך האצטדיון משחק בין פיורנטינה לאדמירה וואקר (0-1). אצטדיון נקרא על שמו של נשיא פיורנטינה לשעבר, ארטמיו פרנקי, החל משנת 1991.

האצטדיון לקח חלק באירוח משחקי מונדיאל 1934 ומונדיאל 1990 אשר לקראתו עבר מתיחת פנים שכללה בין היתר את הרחבת קיבולת האצטדיון וביטול מסלולי האתלטיקה. כמו כן, אירח האצטדיון משחקים משלב הבתים של טורניר הכדורגל של אולימפיאדת רומא.

ב-25 בנובמבר 1984 נרשם שיא הצופים למשחק באצטדיון כאשר 58,271 צופים נכחו במשחק בין פיורנטינה לאינטר מילאנו.

נבחרת איטליה שיחקה באצטדיון, המשחק הראשון היה ב-7 במאי 1933 בניצחון 2-0 על צ'כוסלובקיה. האצטדיון אירח שני משחקי מוקדמות יורו 2012.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אצטדיוני כדורגל באיטליה
קטגוריה:אצטדיוני מונדיאל 1990
קטגוריה:פירנצה: מבנים
קטגוריה:פירנצה: ספורט
קטגוריה:פיורנטינה
דובר הקרמלין

**דובר הקרמלין** הוא **מזכיר ה[[עיתונות]] של [[נשיא רוסיה]]** (ברוסית: **Пресс-Секретарь Президента Российской Федерации**) ומשמש כדוברו של נשיא רוסיה. תפקיד זה נחשב לאחד הבכירים ביותר בצוות העובדים של הקרמלין.

## סמכויות
תפקידו העיקרי של הדובר הוא הצגת סדר יומו ועמדת של הנשיא בפני התקשורת, כמו גם ארגון מסיבות עיתונאים נשיאותיות. המידע הנמסר לתקשורת כולל תקציר של סדר היום של הנשיא, עם מי נפגש הנשיא באותו יום ועמדת הקרמלין בנוגע לאירועים שונים.

דובר הקרמלין אחראי להפקת אירועי תקשורת של שו"ת ומסיבות עיתונאים שנתיים של הנשיא המשודרים בשידור חי בטלוויזיה.

מזכירי העיתונות הנשיאותיים מתפקדים כשופר ההסברה של הנשיא הרוסי.

## דוברי הקרמלין לדורותיהם

## ראו גם
*דובר הבית הלבן
*דובר ראש הממשלה (ישראל)
*תא כתבי הקרמלין

## קישורים חיצוניים
* 
* הדף הרשמי באתר נשיא רוסיה
* הודעות שוטפות של הדובר באתר הקרמלין

*
גביע דייוויס 1997

**[[גביע דייוויס]] 1997** הייתה התחרות ה-86 במניין מאז ייסוד התחרות.

לתחרות נרשמו 127 נבחרות. התחרות נערכה בחסות חברת אלקטרוניקה יפנית NEC.

מחזיקת הגביע נקבעה במשחקי הבית העליון בו נכללו 16 נבחרות. יתר הקבוצות שובצו בבתים אזוריים (בית אירופה/אפריקה, בית אמריקה ובית אסיה/אוקיאניה). הבתים האזוריים חולקו לתת-הבית העליון ו-2 תתי-הבית התחתונים תוך הסדרת העברות בינם. הקבוצות החזקות של הבתים האזוריים (4 מבית אירופה/אפריקה, 2 מבית אמריקה ו-2 מבית אסיה/אוקיאניה) קיבלו זכות להתמודד נגד 8 קבוצות של הבית העליון על העלייה לבית העליון.

מחזיקת הגביע נבחרת צרפת הודחה בסיבוב הראשון. המשחק על התואר התקיים בין נבחרת שוודיה לבין ארצות הברית בגטבורג. הוא הסתיים עם התוצאה 0:5 לטובת שוודיה שניצחה בתחרות בפעם ה-6 בסך הכול.

## משחקי הבית העליון

### משחק הגמר

### העברות לקראת שנת 1998
בעקבות המשחקים בין 8 נבחרות שהפסידו בשלב המוקדמות של הבית העליון לבין הקבוצות שעלו מהבתים האזוריים:
* ברזיל, גרמניה, רוסיה, הודו ושווייץ נותרו בבית העליון
* בלגיה, סלובקיה וזימבבואה עלו לבית העליון
* צרפת, מקסיקו, ורומניה ירדו לבתים האזוריים

## ישראל בגביע דייוויס
בתחרות שנת 1997, נבחרת ישראל שיחקה בבית אירופה. במשחקה הראשון היא שובצה נגד נבחרת סלובקיה והפסידה. בעקבות ההפסד היא שובצה נגד נבחרת מרוקו, זכתה בניצחון טכני ובכך נותרה בבית אירופה.

## קישורים חיצוניים
* אתר התחרות

קטגוריה:תחרויות טניס ב-1997
1997
1997
1997
1997
1997
1997
1997
1997
1997
1997
בניין עירייה

[שמאל|ממוזער|250px|[בניין העירייה של ניו יורק, בניין העירייה הקדום ביותר הפועל ברציפות בארצות הברית. נבנה בשנת 1812.]]
[שמאל|ממוזער|250px|[בניין עיריית טורונטו, הנודע במבנהו שצורתו - כצורת סמל העיר.]]
[שמאל|ממוזער|250px|[בניין עיריית סטוקהולם, בו נערך נשף פרסי נובל.]]
**בניין עירייה** מהווה המבנה המרכזי של מושב השלטון המקומי או מרכז האדמיניסטרציה העירונית (מוניציפלית) בכל עיר, עיירה או מועצה מקומית.

בבריטניה ואוסטרליה מכונה הבניין לעיתים "בית הגילדות" (guildhall).

הבניין משמש את משרדו של ראש העיר וכן את חדר ההתכנסויות של מועצת העיר, וכן את משרדי העירייה, ומשרדי מתן השירות לתושבי העיר או העיירה.

## היסטוריה
בתקופת התנ"ך מתוארים זקני העיר היושבים בשער העיר, ומנהלים למעשה את העיר, ואולם בערי הממלכה במזרח התיכון ניהול העיר בוצע על ידי מוסדות השלטון של המלוכה ששלטה בעיר.

בתקופת האימפריה הרומית נבנו בערים מבני בזיליקה ששימשו כבתי משפט, שווקים וכן כאתרי מסחר וחלפנות כספים.

בימי הביניים נבנו בערים "אולמות ראשיים" בארמונו או טירתו של האציל הפאודלי ששלט בעיר והוא נתן שירותי שלטון (לרוב שירותי משפט) לתושבי העיר.

בשלהי ימי הביניים, בערים החופשיות של אירופה וכן בערי השוק נבנו מבני שוק ששימשו גם להתכנסויות תושבי העיר, ונתנו שירותים לתושבים. מבנים אלה היו למעשה המבנים הראשונים של שירותים מוניציפליים. בניין עיריית קלן נבנה בשנת 1135 והוא דוגמה למבנה ראשון מסוג זה. גם הפאלאצו פובליקו שנבנה בעיר סיינה באיטליה בשנת 1297 והפאלאצו וקיו שנבנה בעיר פירנצה בשנת 1299. היו אלה מבנים מבוצרים שכללו מגדל גבוה, אולם התכנסות גדול וכן מספר חדרי משרדים שנתנו שירותים עירוניים וכללו ארכיונים עירוניים. שני מבנים אלה הפכו לדגם המקובל באירופה של בניין עירייה. לימים בראש מגדלי העירייה הוצבו שעונים אשר דה פקטו כיוונו את חייהם ועבודתם של תושבי העיר. בניין עיריית בריסל שנבנה במאה ה-15 הכולל מגדל שעון שגובהו 96 מטרים, שימש אבטיפוס למבני העירייה שנבנו באירופה ברחבי המאה ה-19, כגון בניין עיריית וינה.

במהלך המאה ה-19 החלו מבני העירייה לכלול "חדרי קריאה" במטרה להשכיל את תושבי העיר, ואלה לימים התפתחו לספריות עירוניות.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:שלטון מקומי
אנגקור תום

250px|ממוזער|השער הדרומי של העיר אנגקור תום
[שמאל|ממוזער|250px|[מקדש באיון]]

**אנגקור תום** או **אנגקור ת'ום** (בקמרית: **អង្គរធំ** - מילולית "העיר הגדולה") הוא מיקומה של הבירה העתיקה של ממלכת אנגקור הקדומה.

## היסטוריה
עם מותו של סוריאוָארמאן השני, בערך בשנת 1150, השתרר במדינה הקמרית מצב של אנרכיה, סכסוכים פנימיים ולחץ חיצוני, שהגיע לשיאו בשנת 1177, כאשר בני עם הצ'אמפה, ששלטו בווייטנאם של היום באותה תקופה, פשטו דרך נהר המקונג ודרך אגם טונלה סאפ, בזזו את עיר הבירה יאשודהארפורה והרגו את המלך. המלך ג'איאוָרמאן השביעי הצליח להדוף את התוקפים בסדרת קרבות בים וביבשה. בשנת 1181 עלה ג'איאוארמן על כס המלכות, וכדי לחגוג את ניצחונו בנה על חורבות יאשודהארפורה את הבירה החדשה אנגקור תום, בה נבנו מקדשי ענק ובהם מקדש באיון וכן ארמון מלכותי. בעיר התגוררו בין 80,000 ל-150,000 תושבים.

המקדש האחרון שנבנה בעיר היה מקדש מנגלרתה בשנת 1295. לאחר מכן החלה שקיעת העיר, ומבני העיר עשויים עץ לא שרדו עד ימינו. העיר נותרה בירת הממלכה עד שננטשה בשנת 1609 ואבדה בג'ונגלים.

## גאוגרפיה
[שמאל|ממוזער|250px|[טרסת הפילים שבמרכז העיר]]
שמאל|ממוזער|250px|מפה של מרכז אנגקור תום
העיר אנגקור תום נבנתה על גדתו המערבית של נהר סיאם ריפ, אחד מהנהרות המזינים את אגם טונלה סאפ.

העיר נבנתה שלה צורה רבועה, וארבעה שערים בחומותיה - אחד לכל כיוון, כאשר כל שער מוליך לאחד משני הרחובות החוצים את העיר בצורת צלב. שער נוסף שכונה "שער הניצחון" נבנה 500 מטרים צפונית לשער המזרחי, והוא מוביל לדרך המקבילה לדרך הראשית, והמקשרת בין שער זה לארמון במרכז העיר. לעיר נבנו חומות שגובהם 8 מטרים, והם מוקפות בחפיר. אורך כל צלע מחומות העיר 3 ק"מ, ושטחה של העיר 9 קמ"ר. השער הדרומי של העיר מצוי כ-7.2 ק"מ צפונית לעיר סיאם ריפ של ימינו, ו-1.7 ק"מ צפונית לאנגקור ואט. בראש כל אחד משערי העיר מגדל שגובהו 23 מטרים, ועליהם פניו של המלך בתקופתן נבנו. בחזית כל שער, בצד שמאל נמצאים פסלים של יצורים שמימיים טובים (דֶוָוס) ובצד ימין פסלים של יצורים שמימיים רעים (אסוּרָאס), וכל שורת פסלים אוחזת בנאגה כמו במשחק משיכות. ייתכן כי זו רמיזה לסיפור חביצת ים החלב במיתולוגיה ההודית.

בתוך העיר נבנתה מערכת של תעלות שהזרימו מים מכיוון צפון מזרח לדרום מערב, לשימוש תושבי העיר.

מבני המגורים בעיר, העשויים עץ לא שרדו עד ימינו, וכיום שטח העיר מכוסה עצי ג'ונגל.

במרכז העיר שרדו מספר מקדשים ובהם מקדש באיון וכן מבנה טרסת הפילים ששימשה למצעדים צבאיים וכשטח אימונים עבור הצבא.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ערים עתיקות שנהרסו
קטגוריה:קמבודיה: אתרי מורשת עולמית
נובי בצ'יי

**נוֹבִי בֶּצֶ'יי** (בסרבית בכתב קירילי: **Нови Бечеј**, בסרבית בכתב לטיני: **Novi Bečej**) היא עיר ורשות מקומית בסרביה השוכנת במחוז באנאט המרכזי אשר בפרובינציית וויבודינה.

## היסטוריה
במהלך המאה ה-9 הוקם במקום מנזר בנדיקטיני. בשלהי המאה ה-11, עת נשלט האזור על ידי ממלכת הונגריה מתועד לראשונה ישוב במקום. ב-1551 נכבש היישוב על ידי צבאו של סולימאן הראשון, סולטאן האימפריה העות'מאנית. לאחר מלחמת האימפריה העות'מאנית-הליגה הקדושה (1683–1699) עברה נובי בצ'יי לחזקת ממלכת הבסבורג שתחת האימפריה הרומית הקדושה. במהלך המאה ה-19 נשלט האזור על ידי האימפריה האוסטרית ובהמשך האימפריה האוסטרו-הונגרית. לאחר מלחמת העולם הראשונה הועבר האזור לחזקת ממלכת יוגוסלביה.

באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה פלשה גרמניה הנאצית ליוגוסלביה והכניעה אותה תוך ימים אחדים. יוגוסלביה חולקה למספר אזורי כיבוש ואזור הבאנאט ובכללו העיר נובי בצ'יי נותר בחזקת הגרמנים. בשלהי 1944 שוחררה העיר על ידי צבא השחרור העממי של יוגוסלביה ולאחר המלחמה נכללה בשטחי הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה. בראשית שנות ה-90 של המאה ה-20, לאחר התפרקות יוגוסלביה נכללה נובי בצ'יי בשטחי סרביה.

## הקהילה היהודית
יהודים הגיעו לנובי בצ'יי ככל הנראה בראשית המאה ה-19 וב-1828 הוקם במקום בית עלמין. ב-1839 נמנו בעיר 154 יהודים. ב-1865 הוקם בית הכנסת של הקהילה. ב-1910 התגוררו בנובי בצ'יי 228 יהודים.

לאחר מלחמת העולם הראשונה נרשמה בנובי בצ'יי פעילות ציונית והוקמו סניף של ההסתדרות הציונית ביוגוסלביה וארגוני נוער וכן הופץ עיתון קהילתי בהונגרית. בפרוץ מלחמת העולם השנייה התגוררו בנובי בצ'יי 204 יהודים.

לקהילה זו השתייכו יהודי הכפר בּאוֹדְרָה (סרבית: Beodra) אשר אוחד לאחר מלחמת העולם השנייה לשטחי הכפר נוֹבוֹ מִילוֹשֶבוֹ. קהילה נוסדה שם במחצית השנייה של המאה ה-19. ב-1880 הוקם בית כנסת. הקהילה חרבה בשואה. ב-1941 נהרס מבנה בית הכנסת.

לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית הוחל ברדיפת יהודים. נערכו אקציות בעיר ובכפרי הסביבה ובהן נעצרו מרבית התושבים היהודים. הם רוכזו בבית הכנסת בנובי בצ'יי ומשם גורשו לבלגרד ולפנצ'בו. שם מצאו חלקם את מותם והשאר גורשו אל מחנות ההשמדה ונרצחו שם. הקהילה לא חידשה את פעילותה וב-1961 התגוררו בנובי בצ'יי שלושה יהודים. ב-1947 נהרס מבנה בית הכנסת.

## קישורים חיצוניים

* 
* רשימת נרצחים בשואה מהעיר נובי בצ'יי, במאגר המידע של יד ושם
* Aleksandra Terzić ,Željko Bjeljac, The extermination of jewish population and heritage in BAČKA region of ap vojvodina-serbia 

## הערות שוליים

נובי בצ'יי
נובי בצ'יי
יכליהו

**יְכָלְיָהוּ** היא דמות מקראית, אמו של עוזיהו מלך יהודה ואשת אמציה.

בספר דברי הימים שמה מופיע כיכיליה ( קרי:יְכָלְיָה). יש מפרשים את השם כה' יכול או מְכַלְכֵּל, וזאת על פי הכתוב בתהילים: . השם יכליהו הוא שם יחידאי בתנ"ך.

רש"י בפירושו ל מבאר כי הייתה לה השפעה פוליטית: .
ואילו בפירוש ל הוא מפרש:  

אחד הנחלים המתנקזים לנחל אמציה באזור הערבה הוא נחל יכליה שנקרא על שמה.

## לקריאה נוספת

* שמואל ייבין, "משפחות ומפלגות בממלכת יהודה", **[[תרביץ]]** יב [ד] (תמוז תש"א), עמ' 241–267. 

## קישורים חיצוניים
* הגבירה במקרא ובמזרח הקדום מאת גליה סמו. אתר מקראנט

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודי המאה השמינית לפנה"ס
קטגוריה:נשים בספרי הכתובים
קטגוריה:אישים בספר דברי הימים
קטגוריה:נשות מלכי יהודה
יהועדן

**יְהוֹעַדָּן** היא דמות מקראית, אשת יואש ואמו של אמציה מלך יהודה אשר מלך אחריו. מוצאה של יהועדן מירושלים. שמה מופיע ב.

## פירוש שמה
השם יהועדן הוא שם תאופורי. יש הסוברים כי גרסת הקרי במלכים ב' י"ד, ב - יהועדין עדיפה ופירושה: "יהו(ה) עדין". אך בפירוש זה יש קושי, כי שם תואר כזה מתייחס לאדם ולא לאל. יש הגורסים כי יש לפרש את השם יהועדן לפי השורש באוגריתית ע-ד-ן, אשר פירושו "האל בעל משקה את האדמה". ייתכן כי אפשר לפרש את השם כך: "ה' משקה את האדמה". פירוש זה תואם את הכתוב בתהילים:  

כמו כן התגלה חותם ממקור לא ידוע הנושא את הכתוב: "למעדנה בת המלך", אך זיהויו עם יהועדן אינו ודאי, וזאת משום שזהות האב אינה ידועה. 

יש הסוברים כי פירוש השם מתאר שאלוהים נותן חיים נעימים או השם הוא ביטוי לתפילה שהאל יעדן את החיים. 

גבעות יועדן בנגב נקראות על שמה.

## לקריאה נוספת

* שמואל ייבין, תרביץ: רבעון למדעי היהדות, **משפחות ומפלגות בממלכת יהודה**, המכון ליהדות ע"ש מנדל, תש"א 267-241.

## קישורים חיצוניים
* 	הגבירה במקרא ובמזרח הקדום מאת גליה סמו. אתר מקראנט

## הערות שוליים

קטגוריה:נשות מלכי יהודה
קטגוריה:יהודי המאה התשיעית לפנה"ס
מסור שרשרת

250px|ממוזער|מסור שרשרת בעל מנוע בנזין
**מסור שרשרת** הוא מסור אשר חותך באמצעות שורה של שיניים מחוברות לשרשרת אשר מסתובבת במהירות. השימושים העיקריים בו הם כריתת עצים וניסורם. לעיתים משתמשים בו לניסור קרח, במטרה ליצור פסלי קרח, כמו גם לניסור בטון.

יש מסורי שרשרת המופעלים על ידי מנוע חשמלי, ויש כאלו המופעלים על ידי מנוע בנזין שתי פעימות או ארבע פעימות.

## תחזוקת מסורי שרשרת
מסורי שרשרת עם מנוע בנזין עושים שימוש ב-2% - 5% מהשמן הדרוש לפעולתם לשימון המנוע, ומסורי שרשרת עם מנוע חשמלי באים משומנים למשך שנים רבות. ישנם גם שמנים נפרדים לשימון השרשרת. יש לשמן השרשרת נטייה להיגמר מהר, מפני שרובו מועף כתוצאה מהכוח הצנטריפוגלי. כדי למנוע זאת, השמן הוא דביק וסמיך במיוחד. אחד מהגורמים הנפוצים ביותר לנזק למסורים הוא חוסר שימון השרשרת, אשר גורם לשחיקתה ולעיתים להתנתקותה מהמסור. שמן מנועים הוא תחליף נפוץ לשמן השרשרת, אך הוא נצרך מהר יותר, מה שמביא ליותר נזקים בטווח הארוך.

בנוסף על כך, כדי לנסר ביעילות צריך לוודא ששיני המסור חדות. שיני המסור מתקהות בדרך כלל במגע עם אדמה, אבנים, עץ ומתכת. נזקי ההתקהות כוללים יותר שבבי עץ, וקושי רב יותר לכרות עצים ולנסרם. כדי להפחית את התקהות שיני המסור ישנן שרשרות בהן השיניים עשויות מטיטניום, שהיא מתכת חזקה במיוחד.

## בטיחות בשימוש במסורי שרשרת
למרות אביזרי המגן השונים, עדיין ישנן פציעות רבות, כתוצאה מהכוחות הגדולים הפועלים בעת השימוש, משיני השרשרת המסתובבת במהירות, ומהרעש הרב המופק בעת הפעלתו.

גורם פציעה נפוץ הוא התנתקות השיניים מהשרשרת ונעיצתן בגזע העץ. כתוצאה מכך המסור נהדף לכיוונו של המפעיל. גורם פציעה זה אחראי למקרי מוות רבים מדי שנה.

עוד תקלה נפוצה נוצרת כתוצאה מהתנתקות העץ ונפילתו לפני סיום החיתוך. כתוצאה מכך, כורת העץ יכול להילכד או להיפצע כשהגזע ייפול עליו. גורם פציעה זה יכול גם להרוג אנשים אחרים שנמצאים בסביבה, תוצאה מנפילת הגזע לכיוון לא מתוכנן.

סכנה נוספת היא שבירת השרשרת בזמן פעולה כתוצאה מחוסר תחזוקה או ניסיון לחתוך חומר לא מתאים.

כתוצאה מהסכנות מפעילי מסורי שרשרת נוהגים ללבוש ביגוד המותאם לשימוש עם מסורים מסוג זה. בנוסף על כך, חברות רבות דורשות רישיון שימוש במסורי שרשרת כתנאי להעסקת עובדים המשתמשים במסורים כאלו.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
שרשרת
קטגוריה:שרשראות
תסמונת וורקני 2

**תסמונת וורקני** היא תסמונת הנובעת מטריזומיה של כרומוזום מספר 8 – דהיינו מצב שבו מצויים שלושה עותקים של כרומוזום מספר 8, בכל תא בגוף, או בחלק מהתאים, במקום שני עותקים בלבד. נשא של טריזומיה יחלה במחלות קשות או יסבול ממומים קשים. כמו פגם שכלי או פיזי. יתאפיין בפגם מוחי, מקרוצפליה וספסטיות. ברבים מהמקרים מתרחשת הפלה בשלבים מוקדמים מאוד של ההיריון.

היא נקראה על שם יוסף וורקני.
## קישורים חיצוניים

* U.S. National Library of Medicine: Warkany Syndrome 2


וורקני 2
קטגוריה:מחלות כרומוזומליות
סנטליים

**סַנְטָלִיִּים** (שם מדעי: Santalaceae) היא משפחת צמחים בעלי פרחים מסדרת הסנטלניים. המפורסם בין מיניה הוא הסנטל הלבן – *Santalum album* – אלגום, אשר ממנו מופק שמן הסנטל המשמש בתעשיית בשמים, תמרוקים ותרופות. המשפחה הופיעה לראשונה לפני 70 מיליון שנים בתקופת הקרטיקון.

הסדרה מונה כ-50 סוגים וכ-1000 מינים.

## מקורות
* מיכאל זהרי, כל עולם הצמחים, הוצאת עם עובד, 1978; ״משפחת הסנטלניים", עמ' 463
* דר. אסף רוזנטל, אַלְגֹּם, הידען

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1810
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי רוברט בראון
קטגוריה:סנטלניים
קטגוריה:משפחות צמחים
סנטלניים

**סַנְטָלָנִיִּים** (שם מדעי: Santalales) היא סדרת צמחים בעלי פרחים, אשר מרבית משפחותיה טרופיות. רבים מהמינים הם צמחים טפילים או טפילים למחצה, ולחלק מאלה ניתן השם העממי דבקון.

על פי מערכת המיון APG III מ-2009, הסדרה מונה שבע משפחות:
*סנטליים (Ranunculales)
* Balanophoraceae
* הרנוגיים – Loranthaceae
* Misodendraceae
* Olacaceae
* Opiliaceae
* Santalaceae
* Schoepfiaceae

## מקורות
* מיכאל זהרי, כל עולם הצמחים, הוצאת עם עובד, 1978; ״סדרת הסנטלניים", עמ' 463

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1820
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פרידריך פון ברכטולד
קטגוריה:סדרות צמחים
סופי תומפסון

**סופי תומפסון** (באנגלית: **Sophie Thompson**; נולדה ב-20 בינואר 1962) היא שחקנית אנגלייה זוכת פרס אוליבייה.

## ביוגרפיה
תומפסון היא בתם השנייה של השחקנית פילידה לאו והשחקן אריק תומפסון, ואחותה הצעירה של השחקנית אמה תומפסון.

הופעת הבכורה שלה הייתה בגיל 15 במחזה "A Traveller in Time", עוד לפני שהחלה ללמוד משחק בבית הספר למשחק בריסטול אולד ויק.

על מסכי הקולנוע הופיעה תומפסון בסרטים "ארבע חתונות ולוויה אחת", "לאכול, להתפלל, לאהוב", "אמה", "רוקדים בלונאסה", "פארק גוספורד", "Fat Slags", "הכל יחסי באהבה" ובסרט "". ב-2010 שיחקה בסרט הארי פוטר ואוצרות המוות בתפקיד מפאלדה הופקירק. תומפסון כיכבה לצידם של הקומיקאים אלן דייוויס בסדרה "ג'ונתן קריק" ולי אוונס בסדרה . עוד השתתפה בסרט "אהבה כמוסה", עיבוד לרומן "הטיית לב" של ג'יין אוסטן, בתפקיד אורח בסדרות הטלוויזיה "רציחות במידסומר", "הרפתקאותיו של שרלוק הולמס", "A Harlot's Progress" ובסרט הטלוויזיה "מגנוליה". ב-2007 שיחקה בתפקיד מיס ברטלט בסרט הטלוויזיה "חדר עם נוף", עיבוד של אנדרו דייוויס לרומן באותו שם מאת א.מ. פורסטר. תומפסון הופיעה בפרק האחרון בעונה הרביעית של הסדרה "דוק מרטין".

בשנים 2006–2007 שיחקה בתפקיד סטלה קרופורד באופרת הסבון הבריטית "איסטאנדרס".

ב-2009 השתתפה תומפסון בסיטקום "Big Top" של BBC One. ב-2012 הופיעה במיני סדרה בת שלושה חלקים "Love Life" של ITV וכן בהפקה של ITV של "Lightfields". ב-2020 שיחקה בסדרת הטלוויזיה "מיי וג'ורג'".

על הבמה הופיעה תומפסון כגברת הרדקאסל ב-"She Stoops To Conquer" בבימויו של ג'יימי לויד שעלה בתיאטרון הלאומי, ובתפקיד דוקטור מתילדה פון צאהנד ב"הפיזיקאים" בהפקת ג'וסי רורקס.

ב-2011 שיחקה ב-"Clybourne Park", הפקה של דומיניק קוקס בתיאטרון רויאל קורט, ובהמשך בתיאטרון וינדהם. ב-1996 הייתה תומפסון מועמדת לפרס אוליבייה על משחקה בתפקיד אמי במחזה "Company", הפקה מחודשת של סם מנדס בתיאטרון דונמר ורהאוס. ב-1999 היא זכתה בפרס אוליבייה כשחקנית הטובה ביותר על משחקה במחזמר "אל תוך היער" בתפקיד אשת האופה. עוד גילמה את אופליה בהפקה של "המלט" של להקת תיאטרון רנסאנס בשנת 1988, תחילה בברמינגהאם ואחר כך בסיבוב הופעות ברחבי אנגליה. סר דרק ג'קובי ביים את ההצגה בכיכובו של קנת בראנה (שהיה נשוי לאחותה אמה) כהמלט, ריצ'רד איסטון בתפקיד קלאודיוס ודירבלה מולוי כגרטרוד. במהלך ההפקה והחזרות צולם סרט תיעודי בשם "מגלים את המלט", שיצא ב-1990, בפורמט DVD בשנת 2010.

תומפסון השתתפה בתוכנית מאסטר שף ב-2014, וניצחה בשלב הגמר את המועמדים האחרים.

### חיים אישיים
תומפסון נשואה לשחקן ריצ'רד לומסדן מאז 1995. לבני הזוג יש שני בנים והם מתגוררים באיסט פינצ'לי שבצפון לונדון.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## תפקידים בתיאטרון
* המלט - בתפקיד אופליה
* כטוב בעיניכם - בתפקיד רוזלינד
* סוף טוב הכל טוב - בתפקיד הלנה
* Wildest Dreams - רויאל שייקספיר קומפני הייתה מועמדת לפרס אוליבייה
* קומפני - בתפקיד אמי; הייתה מועמדת לפרס אוליבייה
* אל תוך היער - בתפקיד אשת האופה; זכתה בפרס אוליבייה לשחקנית הטובה ביותר במחזמר
* מידה כנגד מידה - בתפקיד איזבלה
* Female of the Species - לונדון 2008; זכתה בפרס חביב הקהל
* Clybourne Park - בתפקיד בוו
* She Stoops to Conquer - גברת הרדקאסל; התיאטרון הלאומי; לונדון 2012

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אנגליות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אנגליות
קטגוריה:חברי הלהקה השייקספירית המלכותית
קטגוריה:בוגרות בית הספר למשחק בריסטול אולד ויק
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1962
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1962
יוסף ג'בארין

**יוּסף תיסיר ג'בארין** (בערבית: **يوسف تيسير جبارين**; נולד ב-23 בפברואר 1972) הוא פוליטיקאי ערבי-ישראלי. כיהן כראש הוועדה לזכויות הילד וכחבר הכנסת מטעם מפלגת חד"ש. במקצועו הוא דוקטור למשפטים.

## ביוגרפיה
בשנת 1995 קיבל תואר ראשון במשפטים מהאוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1997 קיבל תואר שני במשפטים מאמריקן יוניברסיטי בוושינגטון. בשנת 2003 קיבל תואר דוקטור למשפטים מאוניברסיטת ג'ורג'טאון. הוא מתמחה בזכויות אדם ובזכויות מיעוטים. בשנת 2004 הצטרף לסגל הפקולטה למשפטים באוניברסיטת חיפה. במקביל לימד ג'בארין ב, שם היה ראש התוכנית לחינוך חברתי. בעבר היה ראש מרכז "דיראסאת", מרכז ערבי למשפט ומדיניות בנצרת.

חבר הוועד המנהל של סיכוי - לקידום שוויון אזרחי. פעיל במפלגת חד"ש. בשנת 2013 השתתף בכנס בנושא "האפרטהייד הישראלי" שהתקיים בנצרת, ודיבר על "הגזענות בתחומי הקו הירוק".
בבחירות לכנסת ה-20 הוצב במקום העשירי של הרשימה המשותפת שקיבלה 13 מנדטים ונכנס לכנסת.

ביולי 2019 היה אורח בכנס של הארגון האסלאמי "ידידי אל אקצה" בבריטניה, שעסק בין השאר בקידום BDS ומאבק בין-לאומי נגד מדינת ישראל. בהמשך פורסם באתר "מקור ראשון", כי מקור המימון לנסיעתו הוא אתר התקשורת "Middle East Monitor", כלי תקשורת פרו-פלסטיני המקושר לתנועת האחים המוסלמים ולחמאס.

בבחירות לכנסת ה-21 הוצב במקום השישי ברשימת חד"ש-תע"ל ונכנס פעם נוספת לכנסת. גם במערכות הבחירות לכנסות ה-22 ו-23 נכנס לכנסת לאחר שהוצב במקום ה10 ברשימה המשותפת.

ביולי 2020 מונה ג'בארין לעמוד בראשות הוועדה לזכויות הילד בכנסת העשרים ושלוש.

לקראת הבחירות לכנסת ה-24 הוצב במקום הרביעי ברשימת חד"ש ובמקום השמיני ברשימה המשותפת ולא נבחר לכנסת.
[ממוזער|יוסף ג'בארין בעצרת ב[לוד לציון שנה להריגתו של מוסא חסונה]]

## חיים אישיים
ג'בארין נשוי ואב לארבעה. תושב אום אל-פחם.

## קישורים חיצוניים
* 
* יוסף ג'בארין, באתר הפקולטה למשפטים של אוניברסיטת חיפה
* עמוד הפייסבוק של ג'בארין
* ערוץ היוטיוב של ג'בארין
* מזל מועלם, ח"כ ג'בארין: החקיקה הישראלית בכללותה יוצרת מעמד נחות לערבים באתר אל-מוניטור, 8 באפריל 2015
* 
* 

### מכתביו
* על הזכות להשפיע על החינוך בהקשר של המיעוט הערבי־הפלסטיני בישראל, בתוך: **הכשרת מורים בחברה הפלסטינית בישראל: פרקטיקות מוסדיות ומדיניות חינוכית** (א. אגבאריה, עורך, 2013), עמ' 49–75.
* שני סוגים של שוויון: לקראת תאוריה ביקורתית טרנספורמטיבית במשפט הישראלי, **המרחב הציבורי** 7: עמ' 37–65, 2012
* על מעמדו החוקתי של המיעוט הערבי בישראל: הצעה חדשה לסדר, **מדינה וחברה** 7(1), עמ' 105–140
* הארגונים הלא ממשלתיים כאלטרנטיבה פוליטית – מבט ביקורתי, **המיעוט הערבי בישראל והבחירות לכנסת ה-17** (אלי רכס, עורך), אוניברסיטת תל אביב, 2007.
* 
* 
* המיעוט הערבי במשפט הישראלי, סדרת "לומדים ביחד", באתר mako 
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סגל אוניברסיטת חיפה: משפטים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באמריקן יוניברסיטי
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת ג'ורג'טאון
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת ג'ורג'טאון
קטגוריה:בוגרי אמריקן יוניברסיטי
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם חד"ש
קטגוריה:חברי הכנסת העשרים
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם הרשימה המשותפת
קטגוריה:משפטנים ישראלים
קטגוריה:חברי כנסת ערבים
קטגוריה:אום אל-פחם: חברי הכנסת
קטגוריה:חברי הכנסת העשרים ואחת
קטגוריה:חברי הכנסת העשרים ושתיים
קטגוריה:חברי הכנסת העשרים ושלוש
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1972
קטגוריה:חברי הכנסת: משפטנים
ברוך לאווסקי

רבי **ברוך לאווסקי** (ה'תר"א, 1841, לומז'ה - ה'תרס"ג, 1903, קריניק) היה רב ולמדן ליטאי, רבה של קריניק. נודע על שם ספרו, **ה"מנחת ברוך"**.

## ביוגרפיה
נולד בלומז'ה לרב שמואל מאיר לאווסקי, בצעירותו למד אצל אביו, ועמד בקשרים תורניים עם רבי משה יהושע יהודה לייב דיסקין, שכיהן אז כרבה של לומז'ה. בהמשך למד בישיבת וולוז'ין אצל הנצי"ב מוולוז'ין ורבי רפאל שפירא.

לאחר נישואיו בלומז'ה, התמנה בשנת תרמ"ג (1883) לכהן כרבה של קריניק, בהמלצת ידידו רבי זלמן סנדר כהנא שפירא שכיהן אז כרבה של קוברין.

הוא נחשב למומחה בדיני ממונות, במשפט העברי ובמשפט הכללי ושימש כבורר במקרים משפטיים סבוכים רבים, והיה מקובל על אנשי עסקים ועשירים גדולים כמו חרשתן הטבק שרשבסקי מהורדנה.

ספרו הראשון והיחיד שיצא בחייו, "מנחת ברוך", הוא ספר שאלות ותשובות בהלכות חלק אורח חיים, ובו גם חידושים על הלכות קרבן פסח ושיעורי תורה. הספר היה פופולרי בין למדני ליטא מיד עם צאתו בוורשה בשנת תרנ"ו, הקנה למחברו שם בקהילה הלמדנית והוא קיבל כתבי רבנות מקהילות נחשבות כמו קהילת פוניבז', אך שמר אמונים לקהילתו, וכיהן בקריניק במשך עשרים שנה עד פטירתו בחורף תרס"ג. הוא נקבר בקריניק במעמד קהל רב מהעיירות הסמוכות. וידידו רבי זלמן סנדר כהנא שפירא בא למלא את מקומו ברבנות קריניק.

לאחר פטירתו, הופיע בוורשה בשנת תרס"ד ספר שני מעזבונו, בשם "נחלת ברוך" המכיל 22 פרקים מחידושיו וקטעי שו"ת על חלק יורה דעה. שאר כתביו אבדו.

## קישורים חיצוניים
* 
* משה צינוביץ, 'על שני אב"דים': ר' ברוך לאווסקי, בתוך: דב רבין (עורך), **פנקס קרינקי**, תל אביב תש"ל, עמ' 48–49 (, תמונות 52–53).
;ספריו
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים ליטאים
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:רבנים פולנים
קטגוריה:בוגרי ישיבת וולוז'ין
ביג מאמא

**ביג מאמא** (באנגלית: **Big Momma's House**) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 2000. הסרט עוסק בסוכן FBI המתחזה לאישה מבוגרת המכונה "ביג מאמא" במטרה ללכוד פושע נמלט.

## עלילה

הסרט נפתח בזירת קרבות כלבים לא חוקית בקוריאה, כאשר סוכן ה-FBI ג'ון מקסוול נתפס. מלקולם טרנר, סוכן FBI המתמחה בהסוואה, יוצא לעזרתו של ג'ון בעוד סוכני FBI נכנסים לאזור.
בינתיים, לסטר וסקו, פושע במאסר עולם המואשם בשוד מזוין ורצח, נמלט בהצלחה מהכלא.

ג'ון ומלקולם, במסגרת משימה ללכידת לסטר, מגיעים לעיירה בג'ורג'יה, מתוך הציפייה שלסטר יבוא לבקר את בת-זוגו לשעבר שרי, שככל הנראה סייעה לו בשוד בכך שנתנה לו מפתח לכספת, ובנה טרנט.
מלקולם וג'ון משקיפים על ביתה של אישה דרומית גדולת ממדים, האטי מיי פירס, המוכרת יותר בכינוייה ביג-מאמא", שעל פי הציפיות תארח את שרי בביתה. להפתעתם, ביג-מאמא עוזבת בפתאומיות את העיירה. כדי להמשיך במשימה, מלקולם מחליט להתחזות לביג-מאמא, ולארח במקומה את שרי ובנה.

במהלך המשימה, מלקולם בטעות נפגש עם שרי ללא תחפושת. כדי לא לעורר חשד, הוא מעמיד פנים שהוא חשמלאי. הוא אף מתיידד עם שרי וטרנט, בתור עצמו, והולך איתם לדוג באחד מהימים.

בהמשך, מכרים של ביג-מאמא מארגנים לה מסיבת יום הולדת בהפתעה, בזמן שביג-מאמא האמיתית חוזרת מוקדם מהצפוי. במהלך המסיבה, מלקולם מבחין בכסף גנוב המושתל במזוודתו של טרנט. שרי, שנמצאת במקום, מבינה שלסטר השתיל את הכסף ללא ידיעתה, ובא עבורו. היא בנוסף מספרת למלקולם את מה שבאמת קרה בשוד: היא לא נתנה ללסטר את המפתח לכספת, אלא הוא גנב אותו ממנה. שרי, שפחדה שתפוטר מעבודתה עקב איבוד המפתח, לא סיפרה כלום.
מאוחר יותר, לסטר מגיע לביתה של ביג-מאמא. הוא לוקח איתו את שרי וטרנט, אך נתפס על ידי ג'ון ומלקולם לפני שמספיק לעזוב. בנוסף, התחפושת של מלקולם נהרסת בזמן התקרית, כאשר ביג-מאמא האמיתית ושרי עדים. שרי כועסת עליו שהתחזה לביג-מאמא, אך הוא מצליח לגשר איתה.

## שחקנים

## סרטי המשך
*ביג מאמא 2
*ביג מאמא 3: הבן כמו האבא 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים על גנבת זהות
קטגוריה:סרטי פוקס המאה ה-20
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 2000
קטגוריה:סרטי ראג'ה גוסנל
צילום בחשיפה ארוכה

[ממוזער|הכיכר המרכזית ב[רוטנבורג על הטאובר. החשיפה הארוכה בצילום מטשטשת את הולכי הרגל, והבניינים מופיעים בצורה חדה]]
**צילום בחשיפה ארוכה** היא שיטת צילום המתבצעת על ידי האטת מהירות תריס המצלמה כך שבאופן יחסי יותר אור נכנס למצלמה ומגיע לחיישן.

משתמשים בשיטה זו על מנת להתגבר על תנאי תאורה חלשים, ליצירת אפקט מריחה והדגשת תנועה.
לעיתים ניתן להשתמש גם במפתח צמצם שונה על מנת להכניס יותר אור לתמונה, אך הדבר יכול לפגוע בעומק השדה הרצוי.

## טכניקה
החשיפה הארוכה הרצויה תלויה בתנאי תאורה סביבתיים ובעיקר נתונה לתוצאה אליה רוצה להגיע הצלם.

צילום בחשיפה ארוכה יהיה קל יותר להשיג בתנאים של תאורה נמוכה, שכן חשיפה ארוכה תעזור להשיג את כמות האור הדרושה. חשיפה ארוכה מידיי, או במהלך היום למשל, תכניס עודף אור לתמונה שתצא שרופה וחסרת פרטים. מעבר לאובייקט ה"מרוח" את יתר התמונה הצלם רוצה לתפוס בחדות ולצורך זה נדרש שימוש בחצובה.

### הדגשת תנועה
שימוש בחשיפה ארוכה מכניסה דינאמיות ותפיסה של תנועה, כך שהאובייקט המצולם מקבל אפקט מריחה. וכך, במקום לקבל אובייקט שקפא. את מידת המריחה יהיה ניתן לקבוע לפי משך הזמן בו בחרנו להשאיר את התריס פתוח. משך זמן ארוך מדי יביא למריחה עודפת של האובייקט ולחלופין אף להיעלמותו.

### צילומי לילה
כשישנם תנאים נמוכים מאוד של תאורה, צלמים עשויים להשתמש בחשיפה ארוכה יותר של החיישן על ידי כך השארת התריס פתוח לזמן ממושך יותר. יצירת תמונה בחשיפה ארוכה בתנאים לקויים תעזור לתפיסת הטווח דינאמי מלא על גביי חיישן האור של המצלמה.
[ממוזער|חגיגות ב-20 באוגוסט לזכרו של [אישטוואן הראשון, מלך הונגריה|אישטוואן הקדוש בהונגריה.]]

## ציוד
ניתן להשתמש בכל מצלמה המאפשרת שליטה ידנית על זמן החשיפה, צמצם ורגישות ISO. כמו כן נדרשת חצובה, ופילטר ND לצילומי חשיפה ארוכה ביום.

## ראו גם
* צילום
* צילום דיגיטלי
* מצלמה

## לקריאה נוספת
* אלון קירה, **צילום בחשיפה ארוכה**, אלון קירה בית ספר לצילום.
*רועי גליץ, **מדריך לצילומי לילה**, גליץ בית ספר לצילום.

## קישורים חיצוניים

* צילום בחשיפה ארוכה, באתר (dizzo)
* חשיפה ארוכה בצילום - מדריך , באתר (tamir bibi)
* מיפתח צמצם, באתר (סודות הצילום הדיגיטליים).
* ND Filter, באתר (http://www.naturephoto.co.il/).
* חשיפה ארוכה , באתר (cliki).

## הערות שוליים

קטגוריה:צילום
קטגוריה:טכניקות דיגיטליות
נורית קורן

250px|ממוזער|שמאל|נורית קורן, 2015
**נורית קורן** (נולדה ב-24 בפברואר 1960) היא חברת הכנסת לשעבר מטעם מפלגת הליכוד, ששימשה יו"ר הוועדה המיוחדת לפרשת היעלמותם של ילדי תימן, מזרח והבלקן.

## קורות חיים
קורן (לבית מנצורה) נולדה בשכונת מחניים בירושלים, להורים יוצאי תימן. יש לה ארבעה אחים. אביה היה פועל, נהג משאית ונהג מונית. המשפחה הייתה מסורתית וקורן עצמה למדה בבית ספר חרדי מרשת בית יעקב. בשנת 1971 עברה משפחתה לקריית ארבע, ובתיכון למדה בפנימיית גבעת ושינגטון.

בגיל 38 נרשמה ללימודי תואר ראשון במדעי החברה והרוח באוניברסיטה הפתוחה, וסיימה אותם לאחר חמש שנים, בהצטיינות. לאחר מכן סיימה תואר ראשון ושני במשפטים, מטעם הקריה האקדמית אונו ואוניברסיטת בר-אילן בהתאמה וקיבלה רישיון עריכת דין.

קורן הייתה מנהלת לשכתו של גלעד ארדן בשנים 2010–2012, בעת כהונתו כשר להגנת הסביבה. הייתה ממייסדות עמותת אחל"ה (איכות חיים לתושבי השרון) ופעילה חברתית למען אוכלוסיות חלשות ואנשים עם מוגבלות..

### כחברת הכנסת
ניסתה לרוץ לכנסת ה-18 וה-19 ברשימת הליכוד אך נבחרה למקום לא ראלי ולא נכנסה לכנסת. לקראת הבחירות לכנסת העשרים נבחרה בשלישית ברשימת הליכוד, הפעם במקום ה-28, המוקצה לנציג מחוז מישור החוף, ונכנסה לכנסת העשרים לאחר שהמפלגה קיבלה 30 מנדטים.

לאחר בחירתה לכנסת נבחרה לשמש כסגנית יו"ר הכנסת עד ל-1 ביוני 2016. שימשה כחברת הוועדה לבחירת שופטים וכמו כן כחברה בחמש ועדות כנסת נוספות. קורן פעלה למען הרכב מגוון יותר של בית המשפט העליון בדגש למינוי נשים ומזרחים מהזרם השמרני והימני. בנוסף, קורן הייתה יושבת-ראש הוועדה המיוחדת לפרשת היעלמותם של ילדי תימן, מזרח והבלקן וממובילות המאבק בכנסת. כן יזמה יזמה הקמת מאגר גנטי של דנ"א של משפחות ומאומצים בשיתוף פעולה של חברת MyHeritage, ונכון לינואר 2017 המאגר מונה למעלה מ-600 דגימות. בשנת 2017 לאחר הקמת מאגר דגימות ה-DNA, מצא יהודה קנטור את משפחתו. דגימות ה-DNA שלו נמצאו מתאימות לבני משפחה תימנית שדגימותיהם היו אף הן במאגר שהוקם, אם כי בדיעבד נתברר שנמסר לאימוץ על ידי אימו. החל מפברואר 2017 שימשה קורן יושבת ראש הוועדה הפרלמנטרית המיוחדת לפרשת היעלמותם של ילדי תימן מזרח והבלקן.

בנוסף קורן כיהנה כיושבת-ראש השדולה למען זכויות אנשים עם מוגבלויות, יושבת-ראש השדולה לקידום העלייה והקליטה של עולים מצרפת, יושבת-ראש השדולה להליכי גבייה הוגנים בהוצאה לפועל.

בבחירות לכנסת ה-21 שובצה במקום ה-43 ברשימת הליכוד (לאחר האיחוד עם מפלגת כולנו הוזזה למקום ה-45 בבחירות לכנסת ה-22 ו-23) ולא נכנסה לכנסת. קורן מוקמה במקום ה-44 ברשימת הליכוד לכנסת ה-24 ולא נכנסה לכנסת.

## חיים אישיים
בגיל 17 נישאה לאלי קורן, ועברה איתו להתגורר בהרצליה, שם לימדה בתיכון הראשונים, עד שפרשה ממנו לאחר שהרתה. גרה בהרצליה עד היום ואם לארבעה ילדים.

## קישורים חיצוניים

* 
*שרון יונתן, פוליטיקה בקטנה, אתר לוקאל, 1 בנובמבר 2012
*להב הרקוב, Meet the new MK: Nurit Koren, ג'רוזלם פוסט, 30 במרץ 2015
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות הכנסת העשרים
קטגוריה:חברי הכנסת העשרים
קטגוריה:חברות הכנסת מטעם הליכוד
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם הליכוד
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה הפתוחה
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה הפתוחה
קטגוריה:בוגרות הקריה האקדמית אונו: משפטים
קטגוריה:בוגרי הקריה האקדמית אונו: משפטים
קטגוריה:חברי כנסת מתנחלים
קטגוריה:חברות כנסת מתנחלות
קטגוריה:סגני יושב ראש הכנסת בכנסת העשרים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1960
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1960
קטגוריה:נציגי הכנסת בוועדה לבחירת שופטים
קוזיאטין

**קוזיאטין** (באוקראינית: **Козятин**) היא עיר במחוז ויניצה אוקראינה.

## היסטוריה
העיר הוקמה כמושבם של סוללי מסילת הרכבת באמצע השני של המאה ה-19. ב-1905 פועלי הרכבת המקומיים לקחו חלק פעיל במהפכת 1905, ודוכאו קשות על ידי המשטרה הרוסית.

בין 15 ביולי 1943 ל-28 בדצמבר 1943 הייתה קוזיאטין תחת כיבוש גרמני.

## יהודי העיר
בין מלחמות העולם נמנו בעיר כ-2,650 יהודים, ובתקופה הסובייטית פעלו בה קולחוז יהודי, מועצה יהודית ממלכתית ובית ספר יידי. רבים מיהודי העיר עבדו בסדנאות הרכבת בעיר ובמפעלי התעשייה שהוקמו בה.

עם כיבוש העיר בידי הגרמנים במהלך מבצע ברברוסה, רצחו בה אלו בו ביום 385 יהודים. כעבור מספר שבועות רוכזו יהודי העיר שלא הספיקו להימלט ממנה בגטו בן שלושה רחובות שהוקם בה, ממנו נלקחו מדי יום לעבודות כפייה.

ב-4 ביוני 1942 פשטו על הגטו שבעיר שוטרים גרמנים ואוקראינים, והעבירו את למעלה מ-500 יושביו למחנה שבויים סמוך, תוך ירי במנסים להימלט. למעט כ-30 יהודים שעברו סלקציה, נרצחו כל היהודים בבורות ירי ליד הכפר טלימונובקה. יתר היהודים נרצחו בדצמבר 1942, תוך מצוד אחר יהודים נוספים מהעיר שהסתתרו בה ויהודים מהעיר סמהורודוק.

## ערים תאומות
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:בורות ירי בשואה
קטגוריה:גטאות באוקראינה
קטגוריה:מחוז ויניצה: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות באוקראינה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1870
The Desired Effect

**The Desired Effect** הוא אלבום האולפן השני של הזמר האמריקאי ברנדון פלאוורס, סולן להקת הקילרס, כאמן יחיד. האלבום יצא לאור ב-15 במאי 2015. האלבום הוקלט ב-Battle Born Studios שבנבדה, והופק על ידי אריאל רכטשיד ופלאוורס.

האלבום הגיע לפסגת מצעד האלבומים של בריטניה לאחר שמכר 31,077 עותקים בשבוע הראשון להוצאתו, והיה לאלבום הסולו השני של פלאוורס שהגיע לפסגת מצעד זה.

## סינגלים
* **Can't Deny My Love** - יצא לאור ב-23 במרץ 2015 כסינגל הראשון מהאלבום. לפני הוצאתו פרסם פלאוורס מספר קטעים מהקליפ לשיר, המבוסס על הסיפור "גודמן בראון הצעיר" של נתניאל הות'ורן.
* **Still Want You** - יצא לאור ב-13 באפריל 2015 כסינגל השני מהאלבום. השיר זכה לביקורות חיוביות, בין היתר על ידי המגזין "בילבורד" שתיאר אותו כ"שיר מדהים", ו-Stereogum, שם תואר השיר כהמשך "התחייה היצירתית שסולן הקילרס חווה באלבומו החדש, The Desired Effect".
* **Lonely Town** - יצא לאור כסינגל השלישי מהאלבום ב-27 באפריל 2015.

## ביקורות

האלבום זכה בעיקר לביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה. ב-Metacritic קיבל האלבום ציון ממוצע של 76 מתוך 100, בהסתמך על 23 ביקורות. מאט ייטס מהמגזין Q תיאר את האלבום כ"בדיוק מה שאלבום פופ מעולה צריך להיות". ניל מקורמיק מהטלגרף כינה אותו "סט של פופ-רוק מושחז בצורה מושלמת ממורק עם מקהלות עצומות" וכתב כי "כל רצועה באלבום מציעה תערובת חכמה של מילים נמרצים והוקים קליטים". מארק בומונט מ-NME כתב כי "The Desired Effect הוא אוסף מרשים באופן עקבי".

## רשימת רצועות

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי רוק אלטרנטיבי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי
Bush

**Bush** הוא אלבום האולפן ה-13 של הראפר האמריקאי, סנופ דוג. האלבום, שהופק על ידי פארל ויליאמס, יצא לאור ב-12 במאי 2015.

## רקע
ב-28 באוגוסט 2014 פורסמה הצצה לשיר עליו עבדו סנופ דוג ופארל ויליאמס יחד. חודש לאחר מכן, הודיע סנופ דוג בחשבון האינסטגרם כי הוא עובד על אלבום חדש עם ויליאמס. אלבום זה הוא אלבום ההיפ הופ הראשון של סנופ דוג מאז "Doggumentary", שיצא לאור ב-29 במרץ 2011.

בינואר 2015, במהלך תערוכת ה-CES בלאס וגאס, הכריז סנופ דוג על שם האלבום, "Bush", ועל הסינגל הראשון ממנו, "Peaches N Cream".

## סינגלים
* **Peaches N Cream** - יצא לאור ב-10 במרץ 2015 כסינגל הראשון מהאלבום. בשיר משתתף הזמר צ'ארלי וילסון.

## רשימת רצועות

## קישורים חיצוניים
* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי סנופ דוג
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי פארל ויליאמס
קטגוריה:אלבומי חברת קולומביה רקורדס
גביע דייוויס 1998

**[[גביע דייוויס]] 1998** הייתה התחרות ה-87 במניין מאז ייסוד התחרות.

לתחרות נרשמו 131 נבחרות. התחרות נערכה בחסות חברת אלקטרוניקה יפנית NEC.

מחזיקת הגביע נקבעה במשחקי הבית העליון בו נכללו 16 נבחרות. יתר הקבוצות שובצו בבתים אזוריים (בית אירופה/אפריקה, בית אמריקה ובית אסיה/אוקיאניה). הבתים האזוריים חולקו לתת-הבית העליון ו-3 תתי-הבית התחתונים תוך הסדרת העברות בינם. הקבוצות החזקות של הבתים האזוריים (4 מבית אירופה/אפריקה, 2 מבית אמריקה ו-2 מבית אסיה/אוקיאניה) קיבלו זכות להתמודד נגד 8 קבוצות של הבית העליון על העלייה לבית העליון.

המשחק על התואר התקיים בין נבחרת שוודיה לבין נבחרת איטליה במילאנו. הוא הסתיים עם התוצאה 1:4 לטובת שוודיה שניצחה בתחרות בפעם השנייה ברציפות ובפעם ה-7 בסך הכול.

## משחקי הבית העליון

### משחק הגמר

### העברות לקראת שנת 1999
בעקבות המשחקים בין 8 נבחרות שהפסידו בשלב המוקדמות של הבית העליון לבין הקבוצות שעלו מהבתים האזוריים:
* אוסטרליה, ברזיל, צ'כיה, הולנד, רוסיה וסלובקיה נותרו בבית העליון
* צרפת ובריטניה עלו לבית העליון
* הודו, ודרום אפריקה ירדו לבתים האזוריים

## ישראל בגביע דייוויס
בתחרות שנת 1998, נבחרת ישראל שיחקה בבית אירופה. במשחקה הראשון היא שובצה נגד נבחרת אוסטריה.

בעקבות ניצחון זה נבחרת ישראל עלתה למשחק נגד נבחרת צרפת על עליה לבית העליון. הנבחרת הפסידה במשחק ונותרה בבית אירופה.

## קישורים חיצוניים
* אתר התחרות

קטגוריה:תחרויות טניס ב-1998
1998
1998
1998
1998
1998
1998
1998
1998
1998
1998
1998
1998
עבדאללה אבו מערוף

**עבדאללה אבו מערוף** (בערבית: **عبد الله أبو معروف**; נולד ב-30 בדצמבר 1956) הוא פוליטיקאי דרוזי-ישראלי, שכיהן כחבר הכנסת בכנסת ה-20 בסיעת הרשימה המשותפת מטעם מפלגת חד"ש. רופא במקצועו.

## קורות חיים
ד"ר עבדאללה אבו מערוף נולד ביישוב הדרוזי ירכא בגליל. 

אבו מערוף נמנה עם ראשוני סרבני המצפון בעדה הדרוזית. למד רפואה בלנינגרד (כיום סנט פטרסבורג) שבברית המועצות באמצעות מלגה שקיבל מהמפלגה הקומוניסטית הישראלית וקיבל רישיון כללי לעיסוק ברפואה בישראל ב-1988, סיים התמחות באורולוגיה, וקיבל דוקטורט במדעים ופילוסופיה PhD בלנינגרד. נמנה עם מנהיגי ועד היוזמה הדרוזי. הוא פעיל בארגון רופאים לזכויות אדם. עובד בבית חולים כרמל ובשירותי בריאות כללית כרופא משפחה בירכא ואורולוג במרפאה המקצועית בעיר נהריה.

אבו מערוף התמודד במסגרת מפלגת חד"ש בבחירות לכנסות ה-17, ה-18 וה-19, אך לא נבחר בהן לכנסת עקב הצבתו במיקום לא ריאלי. בבחירות לכנסת ה-20, במסגרת התמודדות מטעם חד"ש ברשימה המשותפת, הוצב במקום ה-13 ונבחר לכנסת. מייצג גם את ועד היוזמה הדרוזי.

ב-9 באוגוסט 2017 הגיש את התפטרותו מן הכנסת, במסגרת הסכם רוטציה, במקומו נכנס סעיד אלחרומי מרע"ם.

## חיים אישיים
אבו מערוף נשוי לג׳וליה, ומתגורר בירכא.

## קישורים חיצוניים

* 
* עבדאללה אבו מערוף באתר האינטרנט של חד"ש

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי הכנסת מטעם חד"ש
קטגוריה:חברי הכנסת העשרים
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם הרשימה המשותפת
קטגוריה:חברי כנסת דרוזים
קטגוריה:רופאים דרוזים ישראלים
קטגוריה:פוליטיקאים דרוזים ישראלים
קטגוריה:ירכא: חברי הכנסת
קטגוריה:חברי הכנסת: רופאים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1956
אחוזת בית - דיור מוגן

**אחוזת בית רעננה (דיור מוגן)** היא אחד מבתי הדיור המוגן הראשונים בישראל. הוא נוסד ב-1993 ברעננה, על ידי פרופ' יוסף לוי, יוחאי שניידר ויוסף שלגי.

אחוזת בית ממוקמת ברחוב אחוזה 269 בסמוך לפארק רעננה. הפרויקט כולל גם מרכז מסחרי. יוזם הקמת בית הדיור המוגן בשטח שדות התותים במערב רעננה, היה פרופ' יוסף לוי, רופא בכיר ומנהל מחלקה בבית החולים השרון; הוא הקים אותו ב-1993 בשיתוף עם יוחאי שניידר ויוסף שלגי מחברת "מליבו ישראל" בע"מ (כיום: אחוזת בית רעננה - דיור מוגן בע"מ).
לוי שימש כמנהל הרפואי הראשון של הבית, עד לפרישתו.

הפרויקט כולל כיום כ-340 יחידות דיור, בגדלים שונים (מדירות סטודיו ועד דירות גן ופנטהאוז).

באחוזת בית קיים רצף טיפולי גם לדיירים שעם השנים חלה ירידה במידת עצמאותם. בנוסף לדיור המוגן, קיים בה מתחם של דיור תומך, וכן אגף סיעודי הפועל ברישיון משרד הבריאות ובו מחלקה סיעודית ומחלקה לתשושי נפש.

באחוזת בית כ-150 עובדים. המנהל הרפואי הוא פרופ' אברהם אדונסקי, מנהל המערך הגריאטרי בבית החולים שיבא (תל השומר). מנהלת הבית היא איריס כהן.

אחוזת בית נכנסה אל הבורסה לניירות ערך בתל אביב וביצעה בחודש דצמבר 2014 הנפקה של איגרות חוב בשווי של כ-200 מיליון ₪.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ישראל: דיור מוגן
אוגוסט השלישי, מלך פולין

**אוגוסט השלישי (הסקסוני), מלך פולין** (פולנית: **August III Sas**;) היה מלך פולין והדוכס הגדול של ליטא החל מ-30 ביוני 1734, הנסיך הבוחר מסקסוניה החל מ-11 בפברואר 1733 תחת שם **פרידריך אוגוסט השני**.

## התואר המלא
תוארו המלא בלטינית: *Augustus tertius, Dei gratia rex Poloniae, magnus dux Lithuaniæ, Russiæ, Prussiæ, Masoviæ, Samogitiæ, Kijoviæ, Volhiniæ, Podoliæ, Podlachiæ, Livoniæ, Smolensciæ, Severiæ, Czerniechoviæque, nec non-hæreditarius dux Saxoniæ et princeps elector*.

תוארו המלא בעברית: "אוגוסט השלישי, מלך פולין בחסדו של האל, הדוכס הגדול של ליטא, רוסיה, פרוסיה, מזוביה, סמוגיטיה, קייב, ווהלין, פודוליה, פודלסקיה, ליבוניה, סמולנסק, צ'רניהיב והדוכס היורש והנסיך הבוחר של סקסוניה".

## ביוגרפיה
פרידריך אוגוסט נולד ב-7 באוקטובר 1696 בדרזדן, והיה בנו החוקי היחיד של אוגוסט השני וכריסטיאנה אברהרדינה מברנדנבורג-ביירוית, בתם של כריסטיאן ארנסט, מרקיז ברנדנבורג-ביירוית וסופיה לואיזה מוירטמברג. פרידריך אוגוסט חונך על ידי אמו כריסטיאנה, שגידלה אותו כפרוטסטנטי. בזמן טיולו ב-1712 בגרמניה, צרפת ואיטליה הוא המיר בסתר את דתו לקתוליות במטרה לרשת את מלכות פולין מאביו. הוא גילה את דבר המרתו ב-1717, מה שגרם לאי שביעות רצון מצד האצולה הפרוטסטנטית בסקסוניה.

בשנת 1733 מת אביו אוגוסט השני, מלך פולין, ופרידריך אוגוסט ירש את נסיכות הבוחר מסקסוניה. לעומת זאת בפולין פרצה מלחמת הירושה הפולנית, עקב נסיונותיו של לואי החמישה עשר, מלך צרפת להכתיר שוב את סטניסלאב לשצ'ינסקי למלך פולין. אולם לבסוף הוכתר אוגוסט השלישי למלך פולין, בסיוע האימפריה הרוסית והאימפריה הרומית הקדושה, אשר ניצחו את ממלכת צרפת בשנת 1738.

אוגוסט בילה את רוב זמנו בציד, אופרה, ואיסוף יצירות אמנות, וכמעט לא ביקר בפולין.

לאחר מותו ב-5 באוקטובר 1763 בנו פרידריך כריסטיאן ירש את תפקידו בתור הנסיך הבוחר מסקסוניה, ואילו את כתר פולין קיבל סטניסלאב פוניאטובסקי, אחרון מלכי פולין והדוכסים הגדולים של ליטא.

## משפחתו
בשנת 1719 התחתן אוגוסט עם מריה יוזפה מאוסטריה, בתם של יוזף הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ווילהלמינה אמליה מבראונשווייג, ממנה נולדו לו 15 ילדים:
* פרידריך אוגוסט (1720–1721)
* יוזף אוגוסט (1721–1728)
* פרידריך כריסטיאן, הנסיך הבוחר מסקסוניה (1722–1763)
* בת (1723)
* מריה אמליה מסקסוניה (1724–1760), התחתנה עם קרלוס השלישי, מלך ספרד
* מריה מרגרטה (1727–1734)
* מריה אנה סופיה מסקסוניה (1728–1797), התחתנה עם מקסימיליאן השלישי יוזף, הנסיך הבוחר מבוואריה
* פרנץ קסאפר, נסיך סקסוניה (1730–1806)
* מריה יוזפה, נסיכת סקסוניה (1731–1767), התחתנה עם לואי פרדיננד, דופן צרפת
* קרל מסקסוניה, דוכס קורלנד (1733–1796)
* מריה כריסטינה, נסיכת סקסוניה (1735–1782)
* מריה אליזבת, נסיכת סקסוניה (1736–1818)
* אלברט קזימיר, דוכס טשן (1738–1822)
* קלמנס ונצלאוס, נסיך סקסוניה (1739–1812)
* מריה קוניגונדה מסקסוניה (1740–1826)

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מלכי פולין
קטגוריה:מעוטרי עיטור אלכסנדר נבסקי (האימפריה הרוסית)
קטגוריה:מעוטרי עיטור אנדריי הקדוש
קטגוריה:אבירי מסדר הפיל
קטגוריה:אבירי מסדר העיט השחור
קטגוריה:אבירי מסדר גיזת הזהב
קטגוריה:ילידי 1696
קטגוריה:נפטרים ב-1763
הפיגוע במוזיאון הלאומי בארדו

**הפיגוע במוזיאון הלאומי בארדו** היה פיגוע ירי ומיקוח שהתרחש ב-18 במרץ 2015 במוזיאון הלאומי בארדו בתוניס בירת תוניסיה. הפיגוע תואר כאחת המתקפות החמורות בתוניס בעתות שלום, והחמור ביותר מאז פיגוע התופת בבית הכנסת אלגריבה בו נהרגו 21 בני אדם.

## ההתקפה
קבוצת טרוריסטים חמושים ברובי קלשניקוב ורימוני יד תקפה את מתחם המוזיאון הלאומי בארדו בתוניס, בסביבות השעה 12:30 לפי השעון המקומי, ירתה ופגעה במספר בני אדם ותפסה בני ערובה. התיירים הותקפו בעת רדתם מאוטובוס כדי לבקר במוזיאון, עשרות תיירים ששרדו את הירי מחוץ למוזיאון רצו פנימה כדי לתפוס בו מחסה, אך התוקפים רצו בעקבותיהם ולקחו אותם כבני ערובה בתוך המתחם. כוחות הביטחון התוניסאיים צרו כשלוש שעות על המתחם ובסופן פרצו פנימה והשתלטו על חלק מהחוטפים. במתקפה נהרגו 22 בני אדם רובם תיירים אירופים ונפצעו עשרות. שניים מהמחבלים נהרגו במהלך פריצת כוחות הביטחון, אך חלקם נמלטו ולפי דיווחי המשטרה התנהל מרדף אחרי שני מחבלים נוספים.

במהלך האירוע הופסקה פעילות הפרלמנט התוניסאי השוכן בבניין סמוך למתחם המוזיאון הלאומי.

ב-29 במרץ, 11 ימים לאחר הפיגוע, נערכה ברחובות תוניס הפגנת מחאה המונית שקראה "העולם הוא בארדו" (العالم باردو). בראש ההפגנה, שהחלה בעיר העתיקה והסתיימה במוזיאון בארדו, עמד נשיא המדינה דאז, אל-באג'י א-סבסי, שלווה בראשי מדינות, בהן אלג'יריה, הרשות הפלסטינית, צרפת, איטליה ופולין.

## אחריות
לאחר הפיגוע במוזיאון, בוצעו פיגועים נוספים במדינה, ביניהם הפיגוע בסוסה ופיגוע התאבדות באוטובוס בתוניס.

ארגון הטרור המדינה האסלאמית נטל אחריות על פיגועים אלה.

## ההרוגים לפי מדינות מוצאם
ממוזער|450px|שמאל|מצבת זיכרון להרוגי הפיגוע (מוצבת מול הכניסה למוזיאון)

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:פעולות טרור ב-2015
קטגוריה:פיגועי טרור בתוניסיה
קטגוריה:תוניס
מוזיאון הלאומי בארדו
קטגוריה:2015 באפריקה
טלריק

**טלריק** (באנגלית: **Telerik**; בבולגרית: **Телерик АД**) היא חברה בולגרית המציעה כלי תוכנה המסייעים למפתחי אפליקציות לרשת, למכשירים ניידים ולמחשבים שולחניים. בנוסף החברה מפתחת כלים לפיתוח תוכנה חוצה-פלטפורמות. החברה נוסדה בשנת 2002 עם התמקדות בטכנולוגיית  אך מאז הוסיפה מגוון טכנולוגיות לשירותיה.

באוקטובר 2014 הודיעה "Progress Software" על רכישת טלריק. העסקה יצאה לפועל באוקטובר 2014, כאשר סכום הרכישה היה מעל 262 מיליון דולר.

## רכישות ומיזוגים
* ***2008***
** רכישת Vanatec GmbH, ספקית ORM גרמנית
* ***2010***
** מיזוג עם ArtOfTest האמריקאית
** רכישת TeamPulse הקנדית בשיתוף עם Imaginet
* ***2012***
** רכישת כלי הניתוח לרשתות Fiddler
* ***2013***
** רכישת EQATEC Analytics הדנית

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:חברות תוכנה