open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
הדיוויזיה ה-211 (ורמאכט)

**הדיוויזיה ה-211** (בגרמנית: **211. Infanterie-Division**), הייתה דיוויזיה של הוורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה, שפעלה בין 1939 ל-1944. בשנת 1944, היא נפרסה מחדש כ**דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-211**, שהייתה פעילה עד 1945.

## היסטוריה
### הדיוויזיה ה-211
דיוויזיית הרגלים ה-211 נפרסה כחלק מגל הגיוס השלישי ב-26 באוגוסט 1939 במחוז הצבאי השישי (מינסטר). היא הורכבה מרגימנט ארטילריה 211 וכן מרגימנטים הרגלים 306, 317 ו-365, שהוקמו באויסקירכן, קלן ובון בהתאמה. היא נפרסה בתחילה כחלק מהקורפוס השישי (אוטו-וילהלם פרסטר) תחת הארמייה החמישית (קורט ליבמן), שהייתה חלק מקבוצת ארמיות C (וילהלם ריטר פון לב). מפקד הדיוויזיה הראשון היה קורט רנר.

רגימנט ארטילריה 211 הועבר לדיוויזיה ה-162 ב-1 בינואר 1940. רגימנט 306 הועבר לדיוויזיית הרגלים ה-557 ב-6 בפברואר 1940. הדיוויזיה שירתה בבריטאן בצרפת הכבושה בתפקיד כיבוש מ-1940 עד 1942.

בינואר 1942 הועברה דיוויזיית הרגלים ה-211 לחזית המזרחית בתגובה למתקפת החורף הסובייטית של 1941/42. החל מפברואר 1942, על הדיוויזיה פיקד ריכרד מילר.

בברית המועצות הוקצתה הדיוויזיה לתפקיד הגנתי בגזרת בריאנסק מפברואר 1942 עד יולי 1943. ב-8 במאי 1942, הוקם רגימנט ארטילריה חדש מכוחות דיוויזיית הרגלים ה-164. בסתיו 1943 אוחדו חלקים מדיוויזיית הרגלים ה-321 שפורקה לתוך דיוויזיית הרגלים ה-211. ב-16 ביולי 1943, מפקד האוגדה ריכרד מילר נהרג בפעולה בקרב קורסק ולאחר מכן הוחלף על ידי יוהאן-היינריך אקהרדט. הדיוויזיה השתתפה בקרב נבל בדצמבר 1943.

הדיוויזיה הייתה מעורבת בפעולות הגנה נגד הכוחות הסובייטיים במהלך מתקפת הקיץ הסובייטית של 1944, מבצע בגרטיון. לאחר קרב הגנתי ברוז'אן נגד כוחות הצבא האדום ב-1944, הדיוויזיה הושמדה ברובה.

### דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-211
הדיוויזיה הוקמה מחדש כ**דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-211** ב-25 בנובמבר 1944. בדצמבר 1944 נפרסה הדיוויזיה מחדש כדיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-211. היא שירתה בהונגריה החל מינואר 1945, שם נכנעה לכוחות האמריקאים והסובייטיים ליד באדווייס במרץ 1945. חלקים מהדיוויזיה נפלו בשבי האמריקאי, השאר הפכו לשבויים של הסובייטים.

## מפקדים
* קורט רנר (1939 עד 1942)
* ריכרד מילר (1942 עד 1943)
* יוהאן-היינריך אקהארדט (1943 עד 1945)

## קישורים חיצוניים
* הדיוויזיה ה-211 באתר lexikon-der-wehrmacht 
* דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-211 באתר lexikon-der-wehrmacht 

## הערות שוליים

211
דיוויזיה 211
II Most Wanted

"**II Most Wanted**" (בעברית: "**השתיים הכי מבוקשות**") הוא שיר של הזמרות-יוצרות האמריקאיות ביונסה ומיילי סיירוס. השיר יצא לאור ב-26 באפריל 2024, על ידי חברות התקליטים פארקווד אנטרטיינמנט וקולומביה רקורדס כרצועה ה-16 מתוך אלבום האולפן השמיני של ביונסה, *[[Cowboy Carter]]*.

השיר נכתב בידי ביונסה וסיירוס יחד עם ראיין טדר ומייקל פולק, והפיקו אותו עם פולק, שון אוורט וג'ונתן ראדו.

## רקע
ב-2008, ביונסה וסיירוס שיתפו פעולה יחד בביצוע שיר הצדקה "" במסגרת הפרויקט "Stand Up to Cancer". ב-28 במרץ 2024, חשפה ביונסה את שם השיר ושיתוף הפעולה כחלק מאלבום האולפן שלה, * Cowboy Carter*. למחרת, ביונסה שחררה את האלבום, והביעה סיירוס בטוויטר את הערצתה לביונסה.

## ביקורות והוקרה
בריטני ספנוס מהמגזין רולינג סטון ציינה ש-"II Most Wanted" הוא השיתוף הפעולה הטוב ביותר מתוך האלבום, *Cowboy Carter*, ובנוסף ציינה כי זה שיא הקריירה של שתי הזמרות.

קייל דניס מהמגזין בילבורד דירג את "II Most Wanted" בתור הרצועה השלישית הטובה ביותר באלבום.

בפברואר 2025 ביונסה זכתה בפרס הגראמי הראשון שלה בקטגוריה של מוזיקת קאנטרי, ביצוע הקאנטרי הטוב ביותר של צמד/להקה, בשנת 2025 יחד עם סיירוס עבור השיר. מדובר בזכייה ה-33 של ביונסה בפרס גראמי. עבור סיירוס, זו זכיית גראמי שלישית.

## הופעות חיות
סיירוס הופיעה בהפתעה בהופעה של ביונסה בפריז, במסגרת סיבוב ההופעות Cowboy Carter Tour, באצטדיון סטאד דה פראנס ב-19 ביוני 2025. השתיים ביצעו לראשונה בהופעה חיה את הדואט. במהלך ההופעה, ביונסה וסיירוס לבשו תלבושות זהות בצבע זהב, ושרו לסירוגין.

## פרסים ומועמדויות

## מיקומי שיא

### מצעדי סוף שנה

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי ביונסה
קטגוריה:שירי מיילי סיירוס
קטגוריה:דואטים
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:בלדות קאנטרי
קטגוריה:שירי זהב בקנדה
היי, זה שחר

**היי, זה שחר** הוא אלבום הבכורה של הזמר-יוצר הישראלי שחר טבוך. האלבום יצא לאור ב-1 באפריל 2024, על ידי חברת התקליטים NMC יונייטד אנטרטיינמנט.

## רקע
לאורך 2022–2024 פרסם שחר סינגלים שנכללו באלבום. 

ב-18 בינואר 2024 הכריז שחר רשמית על שם האלבום, וכן על השקת מופע להשקת האלבום במועדון הגריי שבתל אביב-יפו שנערך ב-15 במרץ 2024. ב-27 במרץ 2024 פרסם שחר תמונה של שם האלבום והודיע על יציאתו לאור ב-1 באפריל.

## רשימת רצועות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-2024
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי Triangle
קטגוריה:אלבומי חברת NMC יונייטד אנטרטיינמנט
קטגוריה:אלבומי שחר טבוך
מוחמד רזא זאהדי

**מוחמד רזא זאהדי** (; 2 בנובמבר 1960 – 1 באפריל 2024), נודע גם בשם **חסן מהדווי**, היה גנרל איראני, מפקד גיס סוריה-לבנון (גיס 18000) של כוח קודס במשמרות המהפכה האסלאמית. בתפקידו היה בקשר קבוע עם מזכ"ל חזבאללה חסן נסראללה. נהרג באפריל 2024 בסיכול ממוקד בתקיפה על הקונסוליה האיראנית בדמשק, במהלך מלחמת חרבות ברזל. בתגובה לתקיפה, ב-13 באפריל תקפה איראן את ישראל בכטב"מים, טילים בליסטיים וטילי שיוט. על כך השיבה ישראל בתקיפת בסיס אווירי באספהאן ב-19 באפריל 2024.

## ביוגרפיה
מוחמד רזא זאהדי נולד באספהאן, איראן.

הוא התגלה כדמות משפיעה במשמרות המהפכה מאז מלחמת איראן–עיראק בשנות ה-80 של המאה ה-20. הוא נחשב לאישיות צבאית מנוסה, שירת בפיקודים שונים והראה מחויבות עמוקה לאידאולוגיה האיראנית. במהלך השנים, פיקד על חטיבת האימאם חוסיין ובהמשך על כוחות היבשה וחיל האוויר והחלל של משמרות המהפכה האסלאמית, כמו גם על אגף המבצעים של הארגון, כשהוא משפיע רבות על המבנה הצבאי והאסטרטגיה של איראן.

לאחר מלחמת לבנון השנייה מונה למפקד פיקוד סוריה ולבנון של כוח קודס, תפקיד שמילא במשך כעשור, לאורך מלחמת האזרחים הסורית עד שנת 2017. בשנים שלפני מותו בסיכול ממוקד שב לתפקיד, והיה המפקח הישיר מטעם טהראן על חזבאללה ועל הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני, והאחראי על האספקה האיראנית לחזבאללה. בתוך כוח קודס היה שני רק למפקד העליון, אסמאעיל קאאני. זאהדי היה אחראי על כל הכוונת הטרור האיראנית בשטח ישראל מכל הזירות – לבנון, סוריה, עיראק, יהודה ושומרון ועזה. עיקר עיסוקו היה פעולות טרור בשטחי ישראל עצמה, בעוד מפקד כוח קודס אסמאעיל קאאני עוסק בטרור איראני בהסתכלות כלל-עולמית. לאחר חיסולו דווח כי היה חבר במועצת השורא של חזבאללה, החבר הלא־לבנוני היחיד בה.

## מותו

ב-1 באפריל 2024, ברקע מלחמת חרבות ברזל ותקיפת בסיס חיל הים באילת על ידי כלי טיס בלתי מאויש שחדר מעיראק כמה שעות קודם לכן, נהרג זאהדי בתקיפה אווירית על ידי שישה טילים ששוגרו ממטוסי F-35I אדיר שכוונו אל בניין הקונסוליה הסמוך לשגרירות איראן בדמשק. היעד היה "פגישה סודית" של גורמי מודיעין איראניים בכירים מכוח קודס, לצד בכירים בג'יהאד האסלאמי הפלסטיני. חמישה עד 13 בני אדם נהרגו בתקיפה האווירית, שגרמה להרס מסיבי לבניין הקונסוליה וכן לנזק למבנים סמוכים.

זאהדי הוא קצין משמרות המהפכה הבכיר ביותר שנהרג מאז חיסולו של קאסם סולימאני על ידי ארצות הברית בינואר 2020.

איראן וסוריה מיהרו להאשים את ישראל בחיסול. ישראל לא קיבלה אחריות על המבצע באופן רשמי, אך גורמים ישראליים אישרו ל"ניו יורק טיימס" כי התקיפה בוצעה בידי צה"ל.

בתגובה לחיסולו הגיבו האיראניים בתקיפה אווירית נרחבת וחסרת תקדים משטח איראן נגד ישראל, תחת הכותרת "הבטחה אמיתית". התקיפה הייתה ראשונה מסוגה במסגרת הסכסוך המתמשך בין המדינות.

## ראו גם
* סיכולים ממוקדים במלחמת חרבות ברזל

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי משמרות המהפכה האסלאמית
קטגוריה:אנשי משמרות המהפכה האסלאמית שנהרגו בידי ישראל
קטגוריה:אישים שנהרגו בתקיפות אוויריות ישראליות
קטגוריה:התנקשויות במהלך החזית הצפונית במלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:פעילי טרור שנהרגו במלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:איראנים שנולדו ב-1960
קטגוריה:איראנים שנפטרו ב-2024
קטגוריה:מבצע עם כלביא
קטגוריה:מבצע שאגת הארי
Un Mechón de Pelo

***Un Mechón de Pelo*** הוא אלבום האולפן החמישי של הזמרת-יוצרת הארגנטינאית טיני. האלבום יצא לאור ב-11 באפריל 2024, על ידי חברות התקליטים 5020 רקורדס, סוני מיוזיק לטין והוליווד רקורדס.

טיני הגתה את האלבום זמן קצר לאחר שסיימה את העבודה על *[[Cupido]]* (2023) והמשיכה לפתח אותו במהלך סיבוב ההופעות השלישי שלה, "Tini Tour" (2022–2023). זהו האלבום הראשון שלה שאינו מכיל שיתופי פעולה. מתוך האלבום יצא הסינגל "Pa" ב-1 באפריל 2024.

## רקע והכרזה
אלבום האולפן הרביעי של טיני, *[[Cupid]]*, יצא לאור ב-16 בפברואר 2023. האלבום זכה להצלחה מסחרית וזכה לתגובות ביקורתיות חיוביות בדרך כלל. מתוך האלבום יצאו מספר סינגלים, אשר הגיעו למצעד ארגנטינה הוט 100 במקום הראשון ביניהם "Miénteme", "Bar", ו-"La Triple T". מה שזה הפך את טיני לשחקנית הארגנטינאית הראשונה מאז מיגל קאלו ב-2016 שהופיע לראשונה בעשירייה הראשונה של מצעד אלבומי הפופ הלטיניים. *Cupido* זכה למעמד פלטינה כפולה (לטינית) בארצות הברית על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי. טיני יצאה לסיבוב ההופעות של טיני לתמיכה באלבום ובקודמו "Tini Tini Tini" (2020), שכלל 60 הופעות ברחבי דרום אמריקה, צפון אמריקה ואירופה, שהחל במאי 2022 עד נובמבר 2023.

במרץ 2023, חשפה טיני שהיא עובדת על מוזיקה חדשה. פגישות ההקלטה החלו באותו חודש כשטיני עבדה עם המפיקים הוותיקים אנדרס טורס ומאוריסיו רנגיפו. בראיון למגזין "El Diaro" בנובמבר 2023, חשפה טיני שמאבקים אישיים שהיו לה במהלך השנים האחרונות השפיעו בעיקר על אלבומה החדש. היא הצהירה שהיא רוצה "להיפתח" לציבור באמצעות האלבום, אשר חשפה שיסמן את יציאתה באופן קולי מהסאונד של המוזיקה הקודמת שלה. בפברואר 2024 זכתה בטקס "Premio Lo Nuestro" עבור "אלבום האורבני/פופ של השנה עבור האלבום *Cupido*"; בנאום הזכייה שלה, חשפה שהפרויקט המוזיקלי הבא שלה עומד בפתח, אותו היא "מעולם לא תיארה לעצמה" שהיא "הייתה [מעזה]" לעשות זאת.

בציפייה למוזיקה חדשה, טיני הסירה את המדיה החברתית שלה ב-15 במרץ 2024 ושיתפה תמונה של קומה מלאה בקווצות שיער קצוץ לסטורי שלה באינסטגרם.כעבור מספר ימים, היא פרסמה תמונות מצילומים על רקע חדר האמבטיה; הם תיארו את הליך מהפך השיער שלה לבלונדינית. ב-23 במרץ היא העניקה הצצה למוזיקה החדשה. ב-26 במרץ 2024, טיני הכריזה על אלבום האולפן החמישי שלה, *Un Mechón de Pelo*, ועל תאריך יציאתו. ההודעה לוותה בתמונת קידום מכירות שלה מביטה במראה.

## הוצאה וקידום
לאחר הכרזתו, יצא טריילר לאלבום ברשתות החברתיות ולערוץ היוטיוב של טיני ב-27 במרץ 2024. בו ניתן לראות את טיני מתייפחת בשקט בזמן שהיא חותכת את שערה, עם קריינות על ידיה של מחשבותיה על נושאים של בריאות הנפש. עטיפת האלבום ורשימת הרצועות של האלבום נחשפו יממה למחרת.

## רשימת רצועות

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומים בספרדית
קטגוריה:אלבומי חברת סוני מיוזיק לטין
קטגוריה:אלבומי חברת הוליווד רקורדס
קטגוריה:אלבומי טיני
הדיוויזיה ה-715 (ורמאכט)

**הדיוויזיה ה-715** (בגרמנית: **715. Infanterie-Division**), הייתה דיוויזיה של הוורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
ממוזער| אנדרטה על צריף פאץ'
דיוויזיית הרגלים ה-715 (הסטטית) הופעלה ב-8 במאי 1941, ונשלחה לדרום מערב צרפת באותו הסתיו. בסוף קיץ 1943, היא השתלטה על גזרת קאן-ניס על חוף הים התיכון כאשר גורמים מהארמייה הרביעית האיטלקית חזרו הביתה. בינואר 1944 נשלחה הדיוויזיה ה-715 לאיטליה בעקבות נחיתות בעלות הברית באנציו ונלחמה שם עד יוני, תוך שהיא סופגת אבדות כבדות כאשר בעלות הברית פרצו מראש החוף וכבשו את רומא. היא נשלחה לעורף, שם נבנתה מחדש, בעיקר מחיילים של רגימנט הגרנדירים המחוזק 1028 ומדיוויזיית הצללים Wildflecken, שאותם קלטה. הדיוויזיה נלחמה בקרבות הקו הגותי בספטמבר והועברה לגזרה האדריאטית זמן קצר לאחר מכן. במהלך תקופה זו לחם גדוד ברסליירי האיטלקי "ממלי" בפיקודו של דיוויזיית הרגלים ה-715. הדיוויזיה נבנתה מחדש בפברואר 1945, וכללה כעת את רגימנטים הגרנדירים 725, 735 ו-774 (שני גדודים כל אחד), רגימנט ארטילריה 671 (שלושה גדודים), גדוד הרובאים 715, גדוד ההנדסה 715, גדוד משחיתי הטנקים 715, פלוגת קשר 715 וגדוד תחלופה 715. בתחילת 1945 היא נשלחה לארמיית הפאנצר הראשונה בחזית המזרחית, נלחמה בשלזיה עילית ונכנעה לסובייטים באזור טאבור - פיסק בצ'כוסלובקיה ב-2 במאי.

## מפקדים

* ארנסט ונינג (2 במאי 1941 – 1 ביוני 1942)
* קורט הופמן (1 ביוני 1942 – 5 בפברואר 1944)
* הנס-גאורג הילדברנדט (5 בפברואר 1944 – 1 ביולי 1944)
* הנס פון רוהר (1 ביולי 1944 – 18 בספטמבר 1944)
* הנס-יואכים אהלר (18 בספטמבר 1944 – 18 בספטמבר 1944)
* הנס פון רוהר (30 בספטמבר 1944 – 2 במאי 1945)

## קישורים חיצוניים
* הדיוויזיה ה-715 באתר lexikon-der-wehrmacht 

715
ריכרד מילר

**ריכרד מילר** (בגרמנית: **Richard Müller**; 4 בנובמבר 1891 – 16 ביולי 1943) היה היה מפקד בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
### קריירה מוקדמת
מילר נולד ב-4 בנובמבר 1891 באמזלך, שהשתייכה לקיסרות הגרמנית. בשנת 1908 התגייס מילר לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לגדוד ההנדסה ה-9, עמו לחם במהלך מלחמת העולם הראשונה. על פעולותיו בקרבות הוא קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף מילר לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 ביוני 1933 הוא הועלה לדרגת מיור, וב-1 במרץ 1936 הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט. ב-1 באוגוסט 1938 הוא הועלה לדרגת אוברסט, וב-20 בנובמבר אותה שנה מונה למפקד גדוד ההנדסה ה-62.

### מלחמת העולם השנייה
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה מונה מילר למפקד רגימנט ההנדסה ה-511, ופיקד עליו במהלך הקרבות השונים. ב-4 בפברואר 1942 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-211 בחזית המזרחית, וב-1 במרץ אותה שנה הועלה לדרגת גנרל-מיור. ב-1 בינואר 1943 הוא הועלה לדרגת גנרל-לויטננט, וב-7 במרץ 1943 הוא קיבל על פעולותיו בקרבות את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. מילר נהרג ב-16 ביולי 1943 צפונית מזרחית לאוריול, במהלך קרב קורסק.

## קישורים חיצוניים

* ריכרד מילר באתר oocities

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:גרמנים שנהרגו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים בקרב קורסק
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1891
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1943
זבדיה כהן

[ממוזער|הרב זבדיה כהן בביקור חיזוק ביישוב [מעגלים בעוטף עזה עם הרב הראשי לישראל הרב קלמן בר]]
[ממוזער|הרב זבדיה כהן בהתייעצות הלכתית עם רב היישוב מעגלים בנושא עגונות ב[מלחמת חרבות ברזל]]
הרב **זבדיה כהן** (נולד בי"ב בתשרי תשכ"ד, 1963) הוא ראש אבות בתי הדין בתל אביב.

## ביוגרפיה
נולד בתשכ"ד לאליעזר, גבאי בית כנסת, ולשושנה כהן, וגדל בשכונת בית ישראל בירושלים. בילדותו למד בתלמוד תורה בני ציון, לאחר מכן המשיך לישיבת פורת יוסף הגדולה והקטנה שם למד אצל הרב שלום כהן, לאחר נישואיו למד בכולל "לוית חן" שעמד בנשיאות הרב עובדיה יוסף, לאחר מכן למד דיינות אצל הרב דוד יוסף בהמשך פתח כולל לדיינות בשם "היכל דוד" ועמד בראשו עד להתמנותו לדיין.

באדר תשס"ז מונה לדיין על ידי הרב עובדיה יוסף, בתשע"ו מונה על ידי הרב יצחק יוסף לראש אבות בתי הדין בתל אביב בשבט תשפ"ד מונה על ידי הרב דוד לאו לדיין במינוי זמני בית הדין הרבני הגדול עד יוני 2025.

עיקר התמחותו הוא בדיני משפחה.

בנוסף הרב כהן הוא בעל מדור באתר כיכר השבת, ושימש כאב"ד העדה הבוכרית בישראל.

ב-2023 הוצע שמו כמועמד לתפקיד הראשון לציון. ב-2025 החל בהתמודדות לתפקיד הרב הראשי לתל אביב-יפו.

## פסיקות בולטות
בפרשת גיורי הרב דרוקמן באלול ה'תש"ע, השתתף במותב שבו דעת הרוב (הרבנים בן שמעון וכהן) ביטלה את ביטול הגיורים שפסק דייני בית הדין הרבני הגדול, וקבעה כי גיורי הרב דרוקמן תקפים, ומתחו ביקורת חריפה כנגד דייני בית הדין הגדול. הרב כהן לא הצטרף לפסק הדין הספציפי על נשואת הדיון, וקבע בדעת מיעוט שאין בידו לאשר את הגיור או לפוסלו.

ב-2020 פתח במבצע גיור לילדים שנולדו על ידי תרומת ביצית בשל החשש שהביצית הגיעה מאם לא יהודיה מה שלפי מספר פוסקים הופך את הילד לגוי.

ב-2022 ביטל נישואין של אישה שהייתה נשואה להומו בארון, זאת בשביל להסיר ממנה את מעמד "גרושה" ובכך להתירה להנשא לכהן.

ביולי 2024 פורסם כי הרב כהן הוביל תיק גירושין מורכב של גבר ששינה את מינו לנקבה תוך שימוש בלשון נקבה בלבד, ואף נמנע מלהשתמש בתעודת הגירושין בשם הלידה של האדם.

## חיים אישיים
הרב כהן נשוי, אחיו הם הרבנים זמיר כהן וזוהר כהן ראש ישיבת עטרת ראובן.

## קישורים חיצוניים

* ממאמריו באתר דין תורה
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי ישיבת פורת יוסף
קטגוריה:בוגרי תלמוד תורה בני ציון
קטגוריה:דייני בית הדין הרבני הגדול
קטגוריה:אבות בית הדין הרבני בתל אביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1963
ז'אן ז'נבייב גרנרן

ממוזער| מסייה ומאדאם גרנרן 1803
ממוזער| קהל צופה בגרנרן עולה בכדור פורח ב-28 במרץ 1802. יצירות אמנות שפורסמו בשנות ה-70 במגזין אופנה פריזאי היסטורי.
[שמאל|ממוזער| תיאור סכמטי של המצנח הראשון של גרנרן בשימוש בירידה ב[פארק מונסו ב-22 באוקטובר 1797. האיור הוא מתחילת המאה התשע-עשרה.]]
שמאל|ממוזער| ז'אק גרנרן משחרר את הבלון שלו ויורד בעזרת מצנח, 1797. איור מסוף המאה ה-19.
**ז'אן ז'נבייב לאברוס גרנרן** (בצרפתית: **Jeanne Geneviève Labrosse** 7 במרץ 1775 – 14 ביוני 1847) הייתה טייסת כדורים פורחים וצנחנית צרפתייה. היא הייתה הראשונה שביצעה צניחה מכדור פורח (בתוך סל), מגובה של 900 מטרים ב-12 באוקטובר 1799.

לאברוס טסה לראשונה ב-10 בנובמבר 1798 והייתה אחת הנשים הראשונות שטסו בכדור פורח. היא הייתה אשתו של אנדרה-ז'אק גרנרן, מפיץ בלוני מימן וממציא המצנח חסר המסגרת.

## ביוגרפיה
ז'אן לאברוס הייתה בקהל שצפה בטיסת בלון המימן הראשונה של אנדרה-ז'אק גרנרן ובצניחה בפארק מונסו, פריז ב-22 באוקטובר 1797. היא הכירה אותו, הפכה לתלמידה שלו וטסה איתו ב-10 בנובמבר 1798 בפארק מונסו. נהוג לתארה כאישה הראשונה בעולם שטסה בבלון, אם כי אליזבת טיבל ביצעה טיסה חופשית ב-1784 וסלסטין אנרי טסה עם גרנרן ב-8 ביולי 1798, ארבעה חודשים קודם לכן.

ב-12 באוקטובר 1799 עלתה לאברוס בסל עם בלון לפני שניתק את הבלון וירד בגונדולה בצניחה מגובה של 900 מטר. בכך היא הפכה לאישה הראשונה שצנחה. היא המשיכה והשלימה עליות רבות וירידות צניחה בעיירות ברחבי צרפת ואירופה.

### פטנט על מצנח
ב-11 באוקטובר 1802, היא הגישה בקשה לפטנט בשם בעלה על: " מכשיר הנקרא מצנח, שנועד להאט את נפילת הסל לאחר התפוצצות הבלון. הציוד החיוני הוא כובע בד התומך בסלסלה ומעגל עץ מתחת ומחוצה למצנח המשמש להחזיק אותו פתוח בזמן הטיפוס: עליו לבצע את משימתו ברגע ההפרדה מהבלון, על ידי שמירה על עמוד אוויר"*.*

### באנגליה
אנדרה-ז'אק גרנרן החזיק בתפקיד האווירונאוט הרשמי של צרפת והיה ידוע באופן לא רשמי בשם *aérostatier des fêtes publiques*, בעקבות תפקידו בני הזוג ביקרו באנגליה ב-1802 במהלך הסכם אמיין. הם השלימו מספר טיסות הדגמה, כולל הטיסה הראשונה שלו שעלתה ממגרש המתנדבים ברחוב אודלי הצפוני, כיכר גרוונור, וצניחה לשדה ליד סנט פנקראס. טיסה זו הולידה את השיר האנגלי הפופולרי (תרגום חופשי):

: גרנרן הנועז עלה
: מה שהגדיל את המוניטין שלו
: והגיע בשלום ארצה
: במצנח הגדול שלו.

ז'אן גרנרן ליוותה אותו בטיסתו השלישית מעל לונדון. אחת מהצניחות שלה הוערכה בגובה של 2,438 מ'. כאשר התחדשה המלחמה בין צרפת לבריטניה ב-1803, נאלצו בני הזוג לעזוב את אנגליה ולחזור לצרפת, שם המשיכה לבצע טיסות וצניחות.

## חיי משפחה
בעלה של גרנרן נפטר ב-1823. מאוחר יותר פגשה גרנרן את הגיבורה הצרפתייה מארי תרז פיגור , מאדאם סן-ז'ן, שנלחמה במלחמות המהפכה הצרפתית ובמלחמות נפוליאון, איתה פתחה על פי הדיווחים מסעדה בצרפת.

אחייניתה של גרנרן, אליסה גרנרן שנולדה ב-1791, למדה להטיס כדורים פורחים בגיל 15 וביצעה 39 צניחות מקצועיות מ-1815 עד 1836 באיטליה, ספרד, רוסיה, גרמניה וצרפת.

## מורשת
ב-17 באוקטובר 2006 נקראה על שמה רחוב ז'אן גרנרן בוויסוס, צרפת.

## ראו גם

* סופי בלנשאר
* סלסטין אנרי
* אליזבת טיבל
* אליסה גרנרן

## לקריאה נוספת
* 

## קישורים חיצוניים

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:טייסות צרפתיות
קטגוריה:חלוצות התעופה
קטגוריה:טייסים צרפתים
קטגוריה:חלוצי התעופה
קטגוריה:נשים ראשונות בתעופה
קטגוריה:צרפתיות שנולדו ב-1775
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1775
קטגוריה:נפטרות ב-1847
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1847
דייל וולף

**דייל אדוארד וולף** (באנגלית: **Dale Edward Wolf**; ) היה איש עסקים ופוליטיקאי אמריקאי מדלאוור, איש המפלגה הרפובליקנית שכיהן כסגן מושל דלאוור ה-22 בשנים 1989–1992, וכמושל דלאוור ה-70 במשך שלושה שבועות מדצמבר 1992 ועד ינואר 1993.
## ראשית חייו
דייל וולף נולד בעיר קרני שבנברסקה, כבנם של הארי ואירן וולף. הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת נברסקה–לינקולן עם תואר בחקלאות. ב-מלחמת העולם השנייה הוא לחם כלוטננט ראשון בצבא ארצות הברית, ועוטר בכוכב הארד ובלב הארגמן בקרב אוקינאווה. ב-1945 נשא וולף לאישה את קלריס איליין מרשל, ולשניים נולדו ארבעה ילדים.
## קריירה מקצועית ופוליטית
לאחר המלחמה קיבל וולף תואר דוקטור לפילוסופיה בחקלאות מאוניברסיטת ראטגרס, ועד מהרה החל לעבוד בחטיבת המחקר החקלאי של חברת דופונט. הוא היה ליושב ראש מועצת המנהלים לעסקי תרופות של דופונט וסגן נשיא הקבוצה לעסקי חקלאות. בינתיים, הוא היה בזמנים שונים יושב ראש של איגוד החקלאיות הכימית הלאומית, יושב ראש של איגוד החקלאות הכימית הבינלאומית, וחבר המועצה של אגודת הייצור הפרמצבטי. ב-1987 הוא פרש מדופונט כדי לקבל מינוי ממושל דלאוור מייק קאסל כמנהל הפיתוח המדינתי, אחראי על תקצוב ההון, שיכון לעניים, תיירות ופיתוח כלכלי.
## סגן מושל ומושל דלאוור
ב-1988 היה וולף בחירתו של מושל דלאוור המכהן מייק קאסל לתפקיד סגן המושל, ונבחר לתפקיד בבחירות לאחר שהביס את מועמד המפלגה הדמוקרטית קארי א. הינדס. הוא כיהן בתפקיד תקופת כהונה אחת מ-20 בינואר 1989 ועד 31 בדצמבר 1992. בשנת סיום כהונתו הוא בחר שלא להתמודד על משרת המושל מול מועמד הדמוקרטים טום קרפר. אך כאשר המושל קאסל התפטר כדי לאייש מושב שנבחר אליו בבית הנבחרים של ארצות הברית, הושבע וולף כממלא מקומו למשך 20 הימים הנותרים לתקופת כהונתו המתוכננת של קאסל.
## שנותיו האחרונות
בהמשך שימש וולף כיושב ראש דיינל אינטרנשיונל, קבוצת ייעוץ שמסייעת לחבורת שמתעניינות בקשרים עסקיים עם סין. ב-1995 הוא התגורר בגואנגג'ואו, בה הוא הקים משרד עבור חברת עורכי הדין "מזולו-מקקנדיש", שבה הוא היה יועץ בינלאומי בכיר. הוא היה סגן יושב ראש מועצת המנהלים של תאגיד הביו-חקלאות אמרלד, חברת חקלאות ביו-טכנולוגית בלאנסינג, מישיגן, והחל מ-1998 סגן יושב הראש של התאגיד הפיננסי WSFS. הוא ישב בראש המועצה המתאמת הראשונה של דלאוור לפגיעות סמים ואלכוהול, והיה יושב הראש של SURJ (תמוך במה שצודק ונכון), ארגון המקדיש עצמו לשיפור מערכת המשפט הפלילי בדלאוור.

דייל וולף נפטר בווילמינגטון ב-20 במרץ 2021.

## קישורים חיצוניים

* דייל וולף באתר אגודת המושלים הלאומית 
* דייל וולף באתר The Political Graveyard 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי נברסקה
קטגוריה:מושלי דלאוור
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:סגני מושלי דלאוור
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת נברסקה–לינקולן
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת ראטגרס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1924
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2021
A Posteriori

***A Posteriori*** (בעברית: **בְּדִיעֲבַד**) הוא אלבום האולפן השישי של הפרויקט המוזיקלי הגרמני אניגמה, בראשות המוזיקאי והמפיק הרומני-גרמני מיכאל קרצו, שיצא לאור ב-22 בספטמבר 2006 בהוצאת וירג'ין רקורדס ברחבי העולם ובהוצאת כריזמה רקורדס בארצות הברית. מתוך האלבום יצא סינגל אחד בלבד.

בדצמבר 2006, האלבום הועמד לפרס גראמי בקטגוריית "אלבום העידן החדש הטוב ביותר" בטקס שאירע בשנת 2007. בעוד שהאלבום הקודם, *[[Voyageur]]*, הכיל כמויות מזעריות של צלילי החותם של הפרויקט, *A Posteriori* מכיל רק את צלילי "קרן האניגמה" ("קרן הערפל") בדקת הפתיחה של האלבום, וגם אז מדובר בקטע מהיר.

## רקע
חדשות ומידע אודות שם האלבום ורשימת הרצועות שלו פורסמו לראשונה ב-18 ביולי 2006 דרך אתר האינטרנט *Crocodile-Music.de* והפורומים של *EnigmaMusic.com*, בעוד שעטיפת האלבום פורסמה לציבור עשרה ימים לאחר מכן. הרצועה הראשונה שהתפרסמה לציבור הייתה "Hello and Welcome", שיצא כסינגל עצמאי בשנת 2006. ההנהלה של אניגמה הצהירה לאחר מכן כי גרסה חדשה תיכלל בתקליט, בעוד שהסינגל המוביל מהאלבום עצמו יהיה "Goodbye Milky Way".

### הקלטה
*A Posteriori* הפך לאלבום הראשון של אניגמה שהוקלט באולפן ההקלטות הנייד החדש של המפיק המוזיקלי הגרמני-רומני מיכאל קרצו.

### אטימולוגיה
"A posteriori" הוא ביטוי לטיני המתורגם כ"לאחר מעשה", מתייחס לידע אמפירי, התפיסה האפיסטמולוגית של הוצאת ידע מניסיון העבר. "Eppur si muove", מאוית לסירוגין "", הוא ביטוי איטלקי שתורגם ל"ואף על פי כן נוע תנוע", המיוחס לגלילאו גליליי לאחר שנגזר עליו לחזור בו מאמונתו במודל ההליוצנטרי.

## ביקורת
ת'ום יורק מ-*[[AllMusic]]* כתב, .

## רשימת רצועות

## קרדיטים
אלא אם כן צוין אחרת, המידע מותאם מהערות האלבום.
;אניגמה
* מיכאל קרצו – לחן, כתיבה, שירה , הפקה, תכנות, הנדסה
;מוזיקאים נוספים
* לואיזה סטנלי – קריינות 
* אנדרו דונלדס – שירה 

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי 2006
קטגוריה:אלבומי אניגמה
קטגוריה:אלבומי קונספט
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי מיכאל קרצו
קטגוריה:אלבומי חברת וירג'ין רקורדס
קטגוריה:אלבומי חברת כריזמה רקורדס
Secret Land

"**Secret Land**" (בעברית: "**אֶרֶץ סוֹדִית**") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הגרמנייה סנדרה, מתוך אלבום האולפן השלישי שלה,  (1988). הוא יצא לאור בספטמבר 1988, בהוצאת חברת התקליטים וירג'ין רקורדס, כסינגל השני מתוך האלבום. הוא זכה להצלחה רבה במדינות אירופה. זהו עיבוד מחודש לשיר "Trenchcoat Man" בהפקת הוברט קמלר ב-1987 שהוקלט על ידי הלהקה הגרמנית קצרת המועד פבריק, שחברים בה היו גרונאו והוינג.

השיר דורג בעשיריות הפותחות בגרמניה ובשווייץ, ודורג ב-20 העליונים במספר מדינות אחרות באירופה. בשנת 1999, יצא רמיקס רשמי לשיר כחלק מאלבום האוסף *[[My Favourites]]* של סנדרה. הוא פורסם כסינגל לקידום האלבום, אך זכה להצלחה מינורית רק בגרמניה. הרצועה הופקה מחדש עבור האוסף שלה *[[Reflections]]* משנת 2006.

## וידאו קליפ
את הווידאו קליפ הרשמי של "Secret Land" ביים בול ברנד והוא צולם באזורים הצרפתיים של נורמנדי ובריטני, בהתאמה במפרץ מון-סן-מישל ולאורך חופי עיר הנמל המוקפת חומה סן-מאלו . הוא נכלל באלבום הווידאו של סנדרה  ב-1992, וכן ב-*The Complete History* משנת 2003.

קליפ חדש צולם לרמיקס משנת 1999, בבימויו של תומאס ג'וב, שנכלל גם ב-*The Complete History*.

## ביקורת
ביקורת שפורסמה במוזיקה & מדיה קבעה כי .

## רשימת השמעה

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סינגלים מ-1999
קטגוריה:שירי סנדרה
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מיכאל קרצו
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי מיכאל קרצו
קטגוריה:סינגלים בהוצאת וירג'ין רקורדס
ארתור מלט

**ארתור קלווין מלט** (באנגלית: **Arthur Calvin Mellette**; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מדקוטה הדרומית, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל דקוטה הדרומית הראשון, ולפני כן כמושל טריטוריית דקוטה האחרון.
## ראשית חייו
ארתור מלט נולד במחוז הנרי שבאינדיאנה, כבנו של צ'ארלס מלט. הוא התחנך באקדמיית מריון שבמריון, אינדיאנה. ב-1862 הוא החל ללמוד באוניברסיטת בלומינגטון אינדיאנה, וסיים את לימודיו ב-1863. ב-6 באוקטובר 1864 הוא התגייס לפלוגה H של רגימנט המתנדבים התשיעי של אינדיאנה, ושירת עד שחרורו ב-28 בספטמבר 1865. שירותו הצבאי היה כמחליף לאחיו הבכור הנכה וכתוצאה מכך הוא סבל השפלות רבות. ב-1866 סיים מלט את לימודיו בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת אינדיאנה, ועבר להתגורר בעיר מונסי, שם הוא החל לעסוק בעריכת דין יחד עם תומאס בריידי. באותה שנה הוא נשא לאישה את מרגרט ויילי.
## קריירה
מלט נבחר כפרקליט מחוז דלאוור שבאינדיאנה. ב-1870 הוא רכש את העיתון מונסי טיימס, שהפך לעיתון בעל השפעה ומשגשג תחת ניהולו. באותה שנה הוא נבחר כמפקח הראשי של בתי הספר במחוז.

כאשר חלתה רעייתו, ביקר מלט במדינות המערב כדי למצוא מקום עם אקלים שיסייע להחלמתה. בסופו של דבר השתקעה המשפחה בספרינגפילד שבטריטוריית דקוטה (כיום בתחומי דקוטה הדרומית) למשך שנתיים, ומלט שימש כרשם של משרד הקרקעות של ארצות הברית בעיר, עד שהמשרד עבר ב-1880 לעיר ווטרטאון.
## מושל טריטוריית דקוטה ודקוטה הדרומית
באוקטובר 1885 בחרו הרפובליקנים במלט כמועמדם למשרת מושל טריטוריית דקוטה. בנובמבר אותה שנה הוא התמודד ללא יריבים מולו בבחירות הכלליות ונבחר כמושל. באותה מערכת בחירות בחר ציבור הבוחרים בעיר יורון כבירה הזמנית של הטריטוריה. ב-1889 אושרה במשאל עם חוקת דקוטה הדרומית ומלט נבחר כמושל דקוטה הדרומית הראשון. ב-2 בנובמבר 1889 חתם נשיא ארצות הברית בנג'מין הריסון על צירופה של דקוטה הדרומית כמדינה ה-40 של ארצות הברית.
## מותו
ארתור מלט נפטר בעת ששהה בפיטסבורג, קנזס ב-25 במאי 1896. הוא נטמן בבית הקברות מאונט הופ שבווטרטאון.

על שמו של מלט נקראו עיר ומחוז בדקוטה הדרומית. פסל בדמותו הוצב ב-2012 בבירת המדינה פיר בחזית בניין בית המשפט המחוזי. ביתו לשעבר בווטרטאון משמש כמוזיאון.
## לקריאה נוספת

* Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, p. 1447.


## קישורים חיצוניים

* ארתור מלט באתר אגודת המושלים הלאומית 
* ארתור מלט באתר The Political Graveyard 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי אינדיאנה
קטגוריה:מושלי דקוטה הדרומית
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אינדיאנה בלומינגטון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1842
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1896
ערים ברצועת עזה

ממוזער|300x300 פיקסלים|מפת רצועת עזה
**ה[[עיר|ערים]] ב[[רצועת עזה]]**, כלולות בחמש נפות הרשות הפלסטינית, שנוהלו על ידי ממשל חמאס ברצועת עזה מאז השתלטות חמאס על רצועת עזה ב-2007 ועד מלחמת חרבות ברזל.

## רשימה
[שמאל|ממוזער| [עזה לפני מלחמת חרבות ברזל, כשהייתה העיר הגדולה והמרכזית ברצועה]]
להלן רשימה של כל הערים ברצועת עזה, שנוהלו על ידי ארגון הטרור חמאס, נפותיהן, תחומי השיפוט שלהן, ואוכלוסייתן המוערכת בידי גורמים שאינם בהכרח אמינים, כמו משרד הפנים של הרשות, בשנים 2006 ולאחר מכן ב-2017.

## ראו גם
* ערים בישראל
* רצועת עזה

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקה פלסטינית
קטגוריה:יישובים ברשות הפלסטינית: רצועת עזה
*
רצועת עזה
Seven Lives Many Faces

***Seven Lives Many Faces*** (בעברית: **שִׁבְעָה חַיִּים, פַּרְצוּפִים רַבִּים**) הוא אלבום האולפן השביעי של הפרויקט המוזיקלי הגרמני אניגמה, בראשות המוזיקאי והמפיק הרומני-גרמני מיכאל קרצו, שיצא לאור ב-19 בספטמבר 2008 בהוצאת וירג'ין רקורדס ברחבי העולם ובהוצאת כריזמה רקורדס בארצות הברית. מתוך האלבום יצאו שלושה סינגלים.

קרצו הצהיר שהאלבום יכלול צליל רב-תרבותי שלא דומה לשום דבר שהוציא עד לאותה הנקודה. ב-12 בספטמבר, האלבום הועלה לעמוד המייספייס של אניגמה להאזנה מוקדמת. לאחר שזכה להצלחה רבה באתר (עם למעלה מ-400,000 האזנות ביומיים), מספר אתרי *[[MTV]]* ו-*[[VH1]]* בין-לאומיים החלו להשמיע את האלבום גם כן.

*Seven Lives Many Faces* יצא גם בפורמט DVD עם סאונד 5.1 סראונד, בדומה לאלבומם הקודם *[[A Posteriori]]*.

## רקע והצלחה
שני הסינגלים הראשונים מהאלבום הם "Seven Lives" ו-"La Puerta del Cielo". הסרטונים של כל שיר משתמשים בסצנות מסרטונים קודמים של אניגמה, "Push the Limits" עבור "Seven Lives" ו-"Age of Loneliness" עבור "La Puerta del Cielo". "" פורסם כסינגל שלישי מתוך האלבום. המילים של השיר "La Puerta del Cielo" ("שער השמים"), מבוצעת בשפה הקטלאנית. השיר הנוסף של האלבום שנכתב בשפה זו הוא "Between Generations". שני השירים נכתבו בשיתוף מיכאל קרצו ומרגלידה רו.

האלבום הופיע לראשונה במקום ה-92 במצעד הבילבורד 200 ובמקום הראשון במצעד אלבומי העידן החדש. *Seven Lives Many Faces* נמכר ביותר מ-6,000 עותקים בשבוע הראשון ליציאתו. האלבום נמכר בלמעלה מ-85,000 עותקים בארצות הברית נכון לספטמבר 2016.

## ביקורת
ג'יימס כריסטופר מונגר מ-*[[AllMusic]]* העניק לאלבום שלושה כוכבים מתוך חמישה; הוא שיבח את הסינגלים "Seven Lives" ו-"La Puerta del Cielo" וכינה אותם .

## רשימת רצועות

## קרדיטים
אלא אם כן צוין אחרת, המידע מותאם מהערות האלבום.
* מיכאל קרצו – לחן, כתיבה, שירה, הפקה, תכנות, עיבודים, הנדסה
* אנדרו דונלדס – שירה , כתיבה משותפת 
* נאנוק – שירה , קריינות 
* ניקיטה סי. – שירה 
* סבסטיאן סי. – שירה 
* מרגריטה רו – שירה , כתיבה משותפת 
* רות'-אן בויל – שירה 
;צוות נוסף
* רוזמרי רובן – צילום
* דירק רודולף – עטיפה

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי 2008
קטגוריה:אלבומי אניגמה
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי מיכאל קרצו
קטגוריה:אלבומי חברת וירג'ין רקורדס
קטגוריה:אלבומי חברת כריזמה רקורדס
ממש מפחיד לאללה

**ממש מפחיד לאללה** (באנגלית: **Pretty Freekin Scary**) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית, מסוגת קומדיה, פנטזיה ואימה, אשר הופקה על ידי ג'ייסון האוזר. הסדרה מבוססת על דמויות שנוצרו על ידי Pretty Freekin Scary, אשר לקחה חלק בהפקת יחד עם Kickstart Entertainment, Apt. 11H Productions ו-CakeStart Entertainment.

באוקטובר 2022 הוכרז על הפקת הסדרה, אשר החלה את שידוריה במקור בארצות הברית בערוץ דיסני ב-15 ביוני 2023. חלק מפרקי הסדרה הופצו בבכורה בשירות הסטרימינג דיסני+. בישראל הסדרה צפויה להתחיל את שידוריה בערוץ דיסני ב-16 באפריל 2024. ביוני 2024, הודיעו שהסדרה בוטלה אחרי עונה 1.

ב-27 בספטמבר 2024, הסדרה הוסרה מדיסני+ בארצות הברית בלי שום אזהרה מוקדמת ובישראל הסדרה הפסיקה שידורים כליל ב-10 באוקטובר, כאשר עשרת הפרקים האחרונים של הסדרה לא שודרו.

## תקציר העלילה
לפרנקי ריפ בת ה-14 היו חיים מושלמים - משפחה טובה, אח קטן מציק, חבר פופולרי והחברה הכי טובה שאפשר לסמוך עליה. עם זאת, חייה קיבלו תפנית מפתיעה לאחר תקרית מצערת בגיהנום. לאחר ויכוח סוער בעולם המתים עם מלאכית המוות בכבודה ובעצמה, פרנקי נאלצת להסתגל לחייה עם שומרי השאול החדשים שלה.

## צוות השחקנים והדמויות
* **פרנקי** (**אליאנה סואה**) - ילדה בת 14 שמסתגלת לחייה החדשים והמשונים שלאחר המוות.
* **פריטי** (**קיאן סמואלס**) - אחד משומרי השאול של פרנקי. יש לו כוח מיוחד שיכול לרפא אנשים.
* **סקרי** (**לאה גולד**) - אחת משומרי השאול של פרנקי. יש לה כוח מיוחד שיכול לעצור את הזמן.
* **רמי** (**יונס קיבראב**) - האח הצעיר של פרנקי והיחיד שמודע לנוכחות של הגרים ריפ. הוא מנהיג מועדון כלשהו בעיר.
* **ניקס** (**אמה שאנון**) - נערה גותית המאמינה בעל-טבעי, שהופכת לחברה הטובה החדשה של פרנקי. היא מתגלה כבתה של המנהלת פפרס ב"לוקר ליפ".

## שידור

## פרקים
### עונה 1

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 2023
קטגוריה:סדרות פנטזיה אמריקאיות
קטגוריה:סדרות אימה אמריקאיות
קטגוריה:סדרות קומדיה אמריקאיות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה באנגלית
קטגוריה:ערוץ דיסני: תוכניות וסדרות
חורשת הנ"מ

**חורשת הנ"מ** היא חורשת עצי אקליפטוס הצמודה לשדה התעופה בהרצליה והייתה חלק מבסיס של מערך ההגנה האווירית של ישראל שהוקם בתקופת מלחמת העצמאות. ברחבי החורשה פזורים חמישה בונקרים ששימשו לאחסנת התחמושת של הבסיס ומוגדרים כאתרי מורשת על ידי המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל ומיועדים לשימור.

## ההיסטוריה של החורשה
במהלך מלחמת העצמאות החל חיל האוויר להקים שדה תעופה בקרבת הרצליה עבור טייסת 101 בפיקודו של מודי אלון. מאחר שהבריטים עדיין שלטו בארץ החלה בניית הבסיס באופן סודי.

במקביל להקמת שדה התעופה הוקם בסמוך לו בסיס נ"מ שנועד להכיל תותחי נ"מ להגנת שדה התעופה. במסגרת הקמת בסיס הנ"מ נבנו בתחומו בונקרים לאחסון התחמושת עבור תותחי הנ"מ. כדי להסוות את הבסיס והבונקרים מעיני הבריטים ומתקיפה מהאוויר ניטעו בו עצי אקליפטוס רבים. הבסיס שימש להדרכת נ"מ, וב־1956 הוקם בו גדוד 883, שהפך לבית הספר לנ"מ.

בשנות ה-70 של המאה ה-20 נקלטו בצה"ל מערכות טילי קרקע-אוויר מדגם MIM-23 הוק שחלקם הוצבו בבסיס בהרצליה כשחלק מהטילים אוחסנו בבונקרים.

ב-1993 הועבר בית הספר לנ"מ מהרצליה לנגב בעקבות ההחלטה על סגירת שדה התעופה הצבאי במקום והסבתו לשימוש אזרחי.

## החורשה כיום
החורשה פתוחה לשימוש הקהל ומשמשת את אוכלוסיית הרצליה. ברחבי החורשה ניצבים עדיין חמישה בונקרים המוגדרים כאתרי מורשת המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל ומגודרים כדי למנוע השחתה.

עקב מחירי הקרקעות הגבוהים באזור מתוכננת במקום הקמת שכונת מגורים גדולה תמ"ל 1083 בשם "קריית מסלול". מתנגדי התוכנית טוענים שהתוכנית פוגעת באתרים ההיסטוריים (המסלול, מגדל הפיקוח, מבנים היסטוריים וחורשת הנ"מ) ובעצם מנתקת את הקשר ביניהם.

מספר קבוצות אזרחיות התארגנו לתמיכה בשימור החורשה, בין השאר קבוצה בשם "שומרי העצים בהרצליה" וקבוצה בשם "ותיקים בסביבה". כמו כן נטען שהחורשה משמשת להשלכת פסולת וכן הועלתה התנגדות כלפי מספר עסקים שנפתחו בשולי החורשה בטענה שהם פוגעים בחורשה ובשוהים בה ושחלקם פועל ללא רישיון

## קישורים חיצוניים

* חורשת הנ"מ, באתר "עמוד ענן"
* חורשת הנ"מ, בדף "סע וטייל ברחבי ישראל" באתר "פייסבוק"

## הערות שוליים

קטגוריה:בסיסי חיל האוויר הישראלי שנסגרו
קטגוריה:הרצליה: מבנים
קטגוריה:הרצליה: גאוגרפיה
קטגוריה:הרצליה: גנים ופארקים
קטגוריה:מערך ההגנה האווירית
כפיר כהן (מנכ"ל)

**כפיר כהן** (נולד ב-22 בנובמבר 1982) הוא מנכ"ל משרד התרבות והספורט. לפני כן ראש מטה מנכ"ל משרד התרבות והספורט. מנהל תחום הספורט של החברה למתנ"סים הארצית. מנהל אגף הספורט במועצה אזורית גוש עציון.

## ביוגרפיה
נולד במעלות-תרשיחא. השני מתוך שלושה אחים. כשהיה בן חמש הוריו התגרשו. הוא גדל והתחנך בכפר הילדים עפולה עלית. ב-28 במרץ 2001 התגייס לצה"ל ושירת בנ"מ בחיל האוויר.

לאחר שחרורו מצה״ל התגורר עם אמו בדירת עמידר במעלות, ושימש כמדריך כדורגל בפנימייה מדי שבוע.

בשנים 2007–2010 שימש מדריך בית הבוגרים לכפר הילדים עפולה עלית במסגרת המפעל להכשרת ילדי ישראל המקום בו התחנך וגדל.

לאחר נישואיו המשיך כהן לעבוד בפנימייה יחד עם אשתו, והשניים ניהלו משפחתון.

בהמשך ניהל את אגף הספורט במועצה אזורית גוש עציון. לאחר מכן ניהל את תחום הספורט של החברה למתנ"סים הארצית.

ב-2023 מונה לראש המטה של מנכ"ל משרד התרבות והספורט תחת השר מיקי זוהר.

ביוני 2023 עם עזיבתו של מנכ"ל משרד התרבות והספורט כפיר סויסה על מנת לרוץ בבחירות לרשויות המקומיות מונה לממלא מקומו במשך כחצי שנה.

ב-10 בדצמבר 2023 מינה שר התרבות והספורט, מיקי זוהר, את כהן למנכ"ל משרדו.

הוא בוגר לימודי תעודה מנכ"ל בכיר בספורט מטעם וינגייט. בעל תואר ראשון בחינוך התמחות בספורט מהקריה האקדמית אונו.

## חיים אישיים
כהן נשוי לרחלי ואב לשלושה. מתגורר בירושלים.

## קישורים חיצוניים

* כפיר כהן, באתר משרד התרבות והספורט

## הערות שוליים

קטגוריה:מנכ"לי משרד התרבות והספורט
קטגוריה:בוגרי הקריה האקדמית אונו
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1982
תשובה?

"**תשובה?**" הוא אלבום האולפן השלישי של הזמרת נרקיס שיצא לאור בסוף מרץ 2024. נדב (נאבי) אהרוני הפיק את האלבום.

## הפקה
שירי האלבום נכתבו על ידי נרקיס יחד עם צליל קליפי. מרבית השירים נכתבו לפני טבח השבעה באוקטובר, אל לדבריה של נרקיס, האירועים נתנו משמעות נוספת לשירים.

השיר "הבלדה למחכות" יצא לאור ב-5 בנובמבר 2023 בצל מלחמת חרבות ברזל והגיע למקום הרביעי במצעד של מדיה פורסט. לאחר יציאת האלבום הוציאה את השיר "הכל לטובה" שעוסק בהתמודדות האישית שלה בחיי הרווקות.

השיר "גן המשחקים" עוסק באירוע תקיפה מינית אותו חוותה בגיל 5 בגן משחקים.

יציאת האלבום לוותה בשלושה וידאו קליפים שצולמו בהאנגר בפולין. הקונספט המשותף לשלושת השירים הוא של הופעה לפני מסך בגובה 12 מטר אך עם חלל ריק מאדם נבחר כמשל על האדם הקטן מול האלוקות, ועל הפרופורציות החדשות שנוצרו בעקבות המלחמה.

## הצלחה
השירים "הכל לטובה" ו"אמן" הצליחו להיכנס למצעדי הפזמונים השונים.

"אמן" הגיע למקום השני במצעד העברי של מדיה פורסט בשבוע ה-24 של שנת 2024, ו"הכל לטובה" הגיע למקום השני במצעד של השבוע ה-19 של אותה השנה.

## רשימת רצועות

## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי נרקיס
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי נדב אהרוני
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי עטר מיינר
קטגוריה:אלבומי חברת ארומה מיוזיק
הדיוויזיה ה-718 (ורמאכט)

**הדיוויזיה ה-718** הייתה דיוויזיית חי"ר של הצבא הגרמני במלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה ב-30 באפריל 1941, והועברה ביוני ליוגוסלביה, שם הייתה בתחילה תחת פיקוד הקורפוס ה-51 במסגרת הארמייה השנייה. ביולי הוכפפה לקורפוס ה-65 במסגרת הארמייה ה-12 בסרביה, כדי לנהל פעולות אנטי-פרטיזנים וביטחון פנים. היא הייתה מעורבת במבצע שלישייה, מבצע אנטי-פרטיזני שהתרחש באפריל 1942. בפברואר 1943 הועברה הדיוויזיה לאזור סרייבו, שהיה חלק מהמדינה העצמאית של קרואטיה, ובמרץ 1943 הוכפפה לקבוצת ארמיות E. ב-31 במרץ 1943 הפכה הדיוויזיה לדיוויזיית היגר ה-118, לאחר ארגון ועיצוב מחדש.

## מפקדים
* יוהאן פורטנר (30 באפריל 1941 – 15 במרץ 1943)
* יוזף קיבלר (15 במרץ 1943 – 31 במרץ 1943)

## קישורים חיצוניים
* הדיוויזיה ה-718 באתר lexikon-der-wehrmacht 

718
ASCA

**ASCA** (**Advanced Satellite for Cosmology and Astrophysics**, ידוע גם כ-** ( ASTRO-D**)) היה הטלסקופ הרביעי של יפן שפעל בתחום קרני רנטגן והיה טלסקופ חלל השני ששוגר כמשימה משותפת של יפן וארצות הברית. 

הלוויין פעל תוך העברת נתונים כ-7 שנים. הקשר איתו אבד בשנת 2000 במהלך סערה גאומגנטית. הוא נכנס לאטמוספירה ונשרף בשנת 2001.

## משימה
הטלסקופ שוגר ב-20 בפברואר 1993 ממרכז החלל אוצ'ינורה בעזרת משגר M-3C. הלוויין פעל בגובה של כ-550 ק"מ.

על המכשיר הותקנו 4 מכשירים:
* 2 טלסקופים עם ספקטרומטר שמבוססים על גז. הם היו בעלי רגישות בתחום kEv  10 - 0.7. המכשירים נבנו באוניברסיטת טוקיו.
* 2 טלסקופים עם ספקטרומטר שמבוססים על CCD. הם היו בעלי רגישות בתחום kEv  10 - 0.4. המכשירים נבנו באוניברסיטת אוסקה בשיתוף פעולה עם מדעני המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס.

חלק משמעותי של הפרויקט מומן על ידי נאס"א. בתמורה מדענים אמריקאים קיבלו כ-40% מזמן פעילות. כ-10% ניתנו למדעני סוכנות החלל האירופית. היתר היה ברשות מדענים יפניים.

בתקופת פעילות הלוויין בוצעו כ-3,000 תצפיות על גרמי שמיים שונים. על בסיס תצפיות אלו פורסמו כ-1,000 מאמרים מדעיים.

## קישורים חיצוניים

* תיאור פעילות
* נתונים מאתר נאס"א
* מאמר על פעילות הלוויין

קטגוריה:טלסקופי חלל בחלקים הבלתי נראים של הספקטרום
קטגוריה:לוויינים יפניים
אל-חדת'

**אל-חדת**' (בערבית: **قناة الحدث**, באנגלית: **Al-Hadath** בתרגום חופשי: "האירוע") הוא ערוץ חדשות סעודי המתמקד באירועים פוליטיים בארצות ערב. הוא זמין בשירות Freeview הבריטי דרך שירות הסטרימינג Vision TV.

הערוץ יוצר תחרות מול אל-ג'זירה, במיוחד לאחר ההצלחה שלהם בסיקור מלחמת האזרחים בסוריה ואירועי האביב הערבי אחרים.

## היסטוריה
הערוץ נוסד בינואר 2012 במטרה לעקוב אחר המצב הפוליטי במדינות ערב ולסקר באופן נרחב יותר את המהפכות הערביות שהחלו ב, ולאפשר לערוץ אל-ערביה להמשיך בסיקור השוטף ובתוכניות שלו.

ביולי 2020 הודיע משרד הפנים של הרשות הפלסטינית על איסור פעילות ערוצי אל-חדת' ואל-ערביה ברצועת עזה, לאחר ששידרו דיווחים המעידים על מעצר חוליה מגדודי עז א-דין אל-קסאם עקב האשמות בריגול עבור ישראל, משרד הפנים ותנועת החמאס אישרו באמצעות חבר הלשכה המדינית מוסא אבו מרזוק, את מעצרה של חוליה באשמת שיתוף פעולה עם ישראל, הם גם הכחישו שיש ביניהם קשר משותף, ושהם אינם מנהיגים בתנועת חמאס או באל-קסאם.

ב-28 במרץ 2022, הצטרף הערוץ רשמית לרשת הטלוויזיה אל-ערביה.

בנובמבר 2023 עבר הערוץ לשדר מריאד, בירת ערב הסעודית.

## ראו גם
* אל-ערביה

## קישורים חיצוניים
* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערוצי חדשות
קטגוריה:ערוצי טלוויזיה ערביים
קטגוריה:ערב הסעודית: תקשורת
טורקים בעולם הערבי

[ממוזער|320x320 פיקסלים| מפה של העולם הערבי. מבוסס על [ארצות ערב|ההגדרה הטריטוריאלית הסטנדרטית של העולם הערבי, הכוללת את המדינות והשטחים של הליגה הערבית.]]
**הטורקים בעולם הערבי** מתייחסים לקבוצות אתניות של טורקים בעולם הערבי. ישנן אוכלוסיות טורקיות משמעותיות הפזורות ברחבי צפון אפריקה, הלבנט וחצי האי ערב.

בלוב, חלק מהקבוצות מזהות את עצמן בתור טורקים, או צאצאים של חיילים טורקים שהתיישבו באזור בימי האימפריה העות'מאנית יש גם מיעוט טורקי משמעותי במצרים.

גם בלבנט, הטורקים חיים ברחבי האזור. בעיראק ובסוריה נהוג לכנות את המיעוטים הטורקים "טורקמנים", ו"טורקומנים"; מבחינה היסטורית, מונחים אלה שימשו לציון דוברי טורקית באזורים ערביים, או מוסלמים סונים באזורים שיעים. רוב הטורקמנים העיראקים והטורקמנים הסורים הם צאצאים של מתיישבים טורקים עות'מאנים. ולחלוק קשרים תרבותיים ולשוניים הדוקים עם טורקיה, במיוחד האזור האנטולי. ישנם גם מיעוטים טורקים בירדן ובלבנון. הטורקים הלבנונים חיים בעיקר בכפרים איידאמון וקואצ'רה בנפת עכאר, כמו גם בבעלבכ, ביירות וטריפולי.

## אוכלוסיית מיעוטים טורקים

## לקריאה נוספת

* 
* 


## קישורים חיצוניים

* Republic of Turkey: Ministry of Foreign Affairs
* Republic of Turkey: Ministry of Labour and Social Security
* Dış İlişkiler ve Yurtdışı İşçi Hizmetleri Genel Müdürlüğü


## הערות שוליים

קטגוריה:טורקמנים
קטגוריה:עמים מוסלמיים
CRITICAL

**קריטיקל** או ***CR:IT:IC:AL***, היא סדרת דרמה רפואית בריטית ששודרה בערוץ Sky 1 מ-24 בפברואר עד 19 במאי 2015. הסדרה מתרחשת במרכז טראומה ראשי (MTC) בדיוני, בית החולים "סיטי ג'נרל", המטפל בחולים במצב קריטי. כל פרק מתמקד בחולה אחד ובמאמצים להציל את חייו תוך שעה אחת. הסדרה נוצרה על ידי ג'ד מרקוריו (שחיתות), ומתעדת את צוות המקצוענים הרפואיים בזמן שהם מתמודדים עם החלטות שיכולות להציל חיים. שם הסדרה מתייחס למצב קריטי, המצב הרפואי הכי חמור, כמו גם להחלטות ופעולות הצוות, כל מה שנעשה בשעה הראשונה קריטי ביותר ויכול לקבוע אם חולה יחיה או ימות ולכן שם הסדרה מופרד בנקודיים כמו שמוצג בשעון דיגיטלי. ההפקה של הסדרה בוטלה ב-15 ביולי 2015 לאחר שהממוצע היה 192,000 צופים בלבד.

## שחקנים
* לני ג'יימס בתפקיד גלן בויל, יועץ טראומה וראש צוות 
* קתרין ווקר בתור פיונה לומס, רשמת כירורגית כלי דם ועמיתת טראומה 
* קימברלי ניקסון בתור ד"ר אנגרד בנט-אדוארדס 
* ניב מקינטוש בתפקיד ניקולה היקלין, אחות יועצת, ממלא מקום מוביל קליני וסגן מוביל קליני
* ג'ון מקמילן בתפקיד ג'סטין קוסטלו, אחות צוות
* דני קיראן בתור בילי פינלי, מפעיל חדר ניתוחים
* פרסנה פואנרג'ה בתור רמקרישנה צ'נדרמוהן, רושם הרדמה
* פיטר סאליבן בתור קלייב ארצ'רפילד, יועץ ראשי קליני וקצין תקריות גדולות
* מאלי האריס בתור נריס מריק, אחות ראשית
* פול בזלי בתור ג'יילס דילון, מנהל טראומה
* אמה פרייר בתור רבקה אוסגוד, רשמת אורתופדיה
* ג'ולייט אולדפילד בתפקיד שלי אימס, רדיוגרפית
* ג'ק פורטון בתור רוברט סטריט, יועץ ניתוח כללי
* קלייר סקינר בתור לוריין רפפורט, יועץ מנתח טראומה, יועץ מנתח כלי דם וראש צוות טראומה 
* אוריון לי בתור בריאן ז'או, רדיוגרף CT

### הופעות אורח
* מאיה ברקוט בתור טסה יארווד (4 פרקים)
* דפני צ'ונג בתור דבי וונג (4 פרקים)
* אנה קובל בתור אניה דובצ'ק (4 פרקים)
* קירסטן פוסטר בתור דליסי גוינטו (3 פרקים)
* גארי מריוט בתור לויד ווטסון, פרמדיק (2 פרקים)
* אליוט קואן בתפקיד טום פארו, יועץ O/G (2 פרקים)
* טים פאראדיי בתור בוב וובסטר (6 פרקים)

## ביקורות
ביקורות היו בעיקר חיוביות,  תוך ציון הסגנון והמבנה פורץ הדרך של הסדרה; אולם כמה מבקרים הביעו העדפה לגישה מסורתית יותר לדרמה רפואית. 

## גופי שידור בינלאומיים
באוסטרליה, הסדרה עלתה לראשונה ב־BBC First ב-28 ביולי 2015.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות שעלו לשידור בשנות ה-2010
סלוואן מומיקה

**סלוואן סבאח מתי מומיקה** (בסורית: ܣܠܘܢ ܨܒܚ ܡܬܝ ܡܘܡܝܟܐ; בערבית: **سلوان صباح متى موميكا**; תעתיק מדויק: סלואן צבאח מתי מומיכא; 23 ביוני 1986 – 29 בינואר 2025) היה פליט עיראקי ממוצא אשורי ומבקר האסלאם. נודע בארגון הפגנות בשוודיה, שם שרף בפומבי את הקוראן ועורר זעם בקרב העולם המוסלמי, מה שהוביל לרציחתו.

## ביוגרפיה
סלוואן מומיקה נולד למשפחה נוצרית אשורית בעיר קרקוש (במקור הארמי: ܒܝܬ ܟܘܕܝܕܐ, בית חודידא) שבמחוז נינוה בצפון עיראק, אך הגדיר עצמו כאתאיסט. מומיקה הגיע לשוודיה כפליט, לאחר שהיה פעיל פוליטי בעיראק, שם היה חלק מכוחות הגיוס העממיים (PMF) שנלחמו נגד המדינה האסלאמית. הוא הופיע בסרטונים במדי המיליציה בשבועת אמונים לגדודי האימאם עלי, הזרוע הצבאית של התנועה האסלאמית בעיראק, שכוחות הגיוס העממיים פעלו תחתיה. לאחר מכן הוא הציג עצמו כקצין של מיליציה בשם "בריגדת רוחו של האל ישוע, בן מרים ". הוא גם ייסד מפלגה של האיחוד הדמוקרטי הסורי והכוחות הסוריים של הווקס, מיליציה חמושה שהוקמה ב-2014 והייתה מזוהה עם המיליציה הפסאודו-נוצרית "גדודי בבל" .

מומיקה הגיש בקשה לוויזה בשוודיה בשנת 2018, ונרשם כמהגר מעיראק באפריל 2021. הוא קיבל אישור שהייה למשך שלוש שנים. בשוודיה הוא נפגש עם חברת פרלמנט ממפלגת השוודים הדמוקרטים, ג'וליה קרונליד. מומיקה הצהיר מאוחר יותר כי הוא רוצה להתמודד לריקסדאג כמועמד המפלגה.

### שרפת הקוראן

בשנת 2023 מומיקה ארגן סדרה של הפגנות כביקורת על האסלאם, במהלכן הוא השחית את הקוראן על ידי שרפתו בחסות המשטרה השוודית שאפשרה זאת. פעולות אלה לוו בהתקפות כלפי מומיקה. 

בעקבות כך ביקשה ממשלת עיראק את הסגרתו, אך ממשלת שוודיה התנגדה כיון ששרפת הקוראן אינה פשע בשוודיה.

באותה שנה החליטה סוכנות ההגירה השוודית כי מומיקה יורחק מהמדינה, בשל הצהרה לא נכונה בטופס בקשת המקלט שלו. אך לא ניתן היה לבצע את ההחלטה עקב איומים נגדו בעיראק, ולכן הוא קיבל אישור שהייה זמני חדש עד אפריל 2024.

### עמדתו בסכסוך הישראלי-פלסטיני
במרץ 2024 כתב מומיקה בחשבונו ברשת X: "האדמה שעליה מתגוררים הפלסטינים, שלה הם קוראים פלסטין, היא ארץ היהודים, הארמים והכנענים. מבחינה היסטורית, הם נעקרו על ידי מוסלמים, ועלינו לעמוד לצד היהודים כדי להחזיר את כל אדמתם".

## רציחתו
ב-29 בינואר 2025 הוא נרצח ביריות בדירתו בעיר סודרטלי  שליד סטוקהולם.

מומיקה היה במהלך שידור חי ברשת החברתית טיקטוק, בו צפו למעלה מ-2,000 צופים. סמוך לשעה 23:11 שעון מקומי (22:11 GMT) ב-29 בינואר 2025, מומיקה אמר לצופיו כי הוא יוצא למרפסת לעשן. זמן קצר לאחר מכן נשמעו חמש יריות. מומיקה נמצא בידי המשטרה עם מספר פצעי ירי בראשו ופונה לבית החולים, למחרת נקבע מותו. השידור החי תיעד את השוטרים נכנסים לדירה, ומסיימים את השידור החי.

בסמוך לרצח עצרה המשטרה המקומית מספר חשודים, והועבר דיווח גם למשטרת דנמרק. מאוחר יותר טען ראש ממשלת שוודיה אולף קריסטרסון כי ייתכן שהרצח "קשור בגורמים מחוץ למדינה".

ב-16 באוקטובר 2025 פורסם כי רוצחו הוא אזרח סורי שהתגורר בשוודיה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מהגרים לשוודיה
קטגוריה:סטוקהולם: אישים
קטגוריה:קורבנות רצח
קטגוריה:מיתות מצולמות
קטגוריה:עיראקים שנולדו ב-1986
קטגוריה:עיראקים שנפטרו ב-2025
שמורת נבי נון

**שמורת נבי נון** (בערבית: **نبي نون**) היא שמורת טבע שבמרכזה מקאם שעל פי מסורת מקומית מיוחס לנון, אביו של יהושע בן נון. המתחם ממוקם מזרחית לכפר יאנון ודרומית לגבעת ארנון שבמזרח השומרון, על רכס הרי ארומה.

## השמורה
השמורה משתרעת בכיפת גבעה הנמצאת כ-600 מטרים מזרחית לכפר יאנון וכ-850 מטרים דרומית לגבעת ארנון שבמזרח השומרון. בשמורה גדלים עצים עתיקים סביב המקאם, בעיקר אלון מצוי וחרוב מצוי.

בין העצים נמצא אזור טרשים בו גדלים בעיקר צמחי סירה קוצנית. בשטח הטרשי שבגבעה גדלים גאופיטים שונים, ובהם חצב מצוי, עירית גדולה וכדן סגול. במורדות הגבעה נטועים עצי שקד מצוי ועצי פרי נוספים.

הגבעה מהווה חלק מקו פרשת המים של גב ההר.

## המקאם
ממוזער|פיר המערה בנבי נון, שעומקה כ-15 מטרים. מהמערה נפלט אוויר חם.
בשמורה מצוי מקאם שעל פי מסורת מקומית מיוחס לנון, אביו של יהושע בן נון, בשל הדמיון לצליל שמו של הכפר יאנון. עם זאת, יש המציעים כי הכפר משמר את שמו של היישוב המקראי ינוח, הנזכר בספר יהושע כנקודת גבול בין השבטים אפרים ומנשה. את קבריהם של יהושע ואביו נון מקובל לזהות בכפר כיפל חארת' שליד אריאל או בתל תבנה שליד נוה צוף.

הכניסה למקאם היא מצפון-מזרח דרך פתח מקומר. בצידו הצפוני של המבנה ישנו פיר של חפירה חצובה בעומק של כ-15 מטרים מתחת לפני הקרקע, ממנה נפלט אוויר חם לחלל המבנה. במבנה אין מצבת קבר.

כארבעים מטר מדרום למבנה נמצאים שרידי מסגד חרב המיוחס על פי המסורת המקומית לקברו של יהושע בן נון, ולצידו שלוש אלות אטלנטיות גדולות. הגבעה עליה בנוי המקאם צופה לעבר הכפר יאנון.

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: שמורות טבע
קטגוריה:השומרון: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:השומרון: שמורות טבע
קטגוריה:רכס גדעונים