open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ריקן סייוקאי

שמאל|ממוזער|250px|מטה המפלגה בשנות ה-30
**ריקֶן סֵייוּקאי** (ביפנית: 立憲政友会, מילולית: "ידידי הממשלה החוקתית") הייתה מפלגה באימפריה היפנית בתקופה שלפני מלחמת העולם השנייה.

את המפלגה יסד איטו הירובומי ב-15 בספטמבר 1900, כהמשכה של מפלגת קנסייטו, והיא הייתה למעשה ברית פוליטית של אנשי ממשל ובירוקרטיה. סייוקאי הייתה המפלגה החזקה ביותר בבית התחתון של הדיאט של יפן מ-1900 ועד 1921. המפלגה תמכה בממשלה ריכוזית ובהוצאות גדולות על עבודות ציבוריות. אף על פי שחבריה כינו עצמם ליברלים, במונחים מודרניים נחשבת המפלגה לשמרנית. לעיתים קרובות התנגדו חבריה לרפורמות סוציאליות, ותמכו בשליטה ביורוקרטית ובמיליטריזם על מנת להשיג קולות. סייוקאי ראתה במפלגת ריקן מינסייטו יריבתה העיקרית.

מפלגת סייוקאי תפסה את השלטון באוקטובר 1900, עם הקדנציה הרביעית של איטו הירובומי. תחת מנהיגה השני היה סיונג'י קינמוצ'י שכיהן במשך שתי קדנציות בין 1906 ל-1912, ולאחר מכן תחת ימאמוטו גונבאה בין 1913 ו-1914. מנהיג המפלגה (ולאחר מכן ראש ממשלת יפן) חיזק את קשריה עם הזאיבצו, ובכך חיזק את הבסיס הכלכלי של המפלגה. 

הארה טקאשי, מנהיגה השלישי של המפלגה, היה לראש הממשלה בספטמבר 1918, ומילא את כל ממשלתו בחברי מפלגתו, מלבד שר הצבא, שר הימייה ושר החוץ. המפלגה הגיעה לשיא הפופולריות שלה בשנות ה-20.

לאחר ההתנקשות בחייו של הארה ב-1921, עזב חלק גדול מחברי המפלגה למפלגה אחרת, אך סייוקאי הצליחה לשמור על מרב הקולות בדיאט, ומנהיג המפלגה, טנאקה גיאיצ'י, כיהן בתפקיד ראש הממשלה מ-1927 עד 1929.

מפלגת סייוקאי תקפה את מפלגת מינסייטו, שבראשה עמד ראש הממשלה המאגוצ'י אוסאצ'י, על חתימה על אמנת לונדון, שהגבילה את החימוש הימי. חברי המפלגה טענו השאמנה מפרה את סעיף 11 לחוקת מייג'י, הקובע את הפרדת הממסד הצבאי מזה האזרחי.

לאחר הניצחון בבחירות ב-1932, הקים אינוקאי צויושי ממשלה, העלה את ערך הין ונקט בפעולות אחרות להחייאת הכלכלה היפנית. אך לאחר ההתנקשות באינוקאי בניסיון ההפיכה של 15 במאי 1932, החלו להופיע במפלגה סימני פילוג שהקשו על המשך פעילותה.

חברי המפלגה החליטו לפרק אותה ב-1940, ולהצטרף לטאיסיי יוקוסאנקאי, המפלגה הפשיסטית שהנהיג פומימרו קונואה במשטר החד-מפלגתי שקם ביפן. 

איצ'ירו הטויאמה, שהיה חבר מפלגת סייוקאי, הוביל מספר חברים-לשעבר נוספים, והקים את המפלגה הליברלית ב-1945.

## לקריאה נוספת

* Spencer, David S. *[http://www.jstor.org/stable/pdfplus/29738359.pdf Some Thoughts on the Political Development of the Japanese People: Part V']', in *'The Journal of International Relations''', Vol. 10, No. 3 (Jan., 1920), pp. 313-336.


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:האימפריה היפנית: מפלגות
בית גרימלדי

[שמאל|ממוזער|150px|[שלט אצולה|שלט האצולה של בית גרימלדי]]
**בית גרימלדי** (איטלקית: Grimaldi) הוא בית אצולה מקושר להיסטוריה של הרפובליקה של ג'נובה ושל נסיכות מונקו.

## היסטוריה
### מקור המשפחה
בני משפחת גרימלדי הם צאצאיו של גרימלדו קנלה (Grimaldo Canella), אשר היה מדינאי מג'נובה בזמן מסעי הצלב הראשונים. גרימלדו קנלה הפך להיות הקונסול של ג'נובה בשנים 1160, 1170, ושוב בשנת 1184. צאצאיו הרבים וילדיהם הובילו משלחות ימיות ברחבי הים התיכון, הים השחור והים הצפוני, ועד מהרה הפכה משפחת גרימלדי לאחת המשפחות החזקות ביותר של ג'נובה.

### ברית הגואלפים
בני משפחת גרימלדי חששו כי ראש המשפחה היריבה מג'נובה יכול היה לשבור את האיזון העדין של השלטון בהפיכה פוליטית ולהיות אדון ג'נובה כמו שקרה בערים איטלקיות אחרות, ועקב כך נכנסו לתוך **[[גואלפים וגיבלינים|ברית הגואלפים]]** יחד עם בני משפחת פיאסצ'י על מנת להגן על האינטרסים המשפחתיים. בשנת 1271 נאסר על בני משפחות הקשורות לברית הגואלפים לשהות בג'נובה, ולכן מצאו בני המשפחות מקלט בבניית טירות משלהם באזורי ליגוריה ופרובאנס.

### המעבר הסופי מג'נובה לליגוריה ופרובאנס
עם הזמן חתמו בני גרימלדי על הסכם ברית עם שארל הראשון מלך נאפולי וסיציליה, כדי לכבוש מחדש את השליטה על ג'נובה ובאופן כללי להעניק סיוע הדדי. בשנת 1276 הם קיבלו את הסכם השלום בחסות האפיפיור, אך עם זאת לא הפסיק את מלחמת האזרחים. עם השנים החולפות לא כל בני גרימלדי בחרו לחזור לג'נובה, אלא העדיפו להישאר ולהתיישב בהתיישבויות פיאודליות שאותן בנו, ושם יכלו לגייס צבאות להגנת יישוביהם.

## קישורים חיצוניים
* נטולי

## קישורים חיצוניים

* 

*
גרימלדי
קטגוריה:אצולה איטלקית
קטגוריה:מונקו: היסטוריה
האלון הבודד

[שמאל|ממוזער|250px|"האלון הבודד" במרכז [גוש עציון]]
**האלון הבודד** הוא עץ אלון, ממין אלון מצוי, העומד במרכז גוש עציון קרוב ליישוב אלון שבות שגילו מוערך בכ-700 שנה.

לפני מלחמת העצמאות היה על יד העץ צומת דרכים של יישובי גוש עציון. במלחמת העצמאות כבש הלגיון הירדני את יהודה ושומרון והחריב את יישובי הגוש. חלק מהמגינים נפלו בקרב, וכ-130 מהם נטבחו לאחר שנישבו. הנשים והילדים שפונו בעוד מועד היו לפליטים. האלון הבודד נצפה משטח ישראל וסימל את הכמיהה לשיבה למקום. בין מלחמת העצמאות למלחמת ששת הימים נהגו פליטי גוש עציון וצאצאיהם, לצפות בעץ מאזור נס הרים או מבוא ביתר, ולייחל ליום שבו ישובו לאדמתם.

לאחר מלחמת ששת הימים האלון הפך לסמל לשיבת האזור לשליטה יהודית. קרן קיימת לישראל הקימה ליד האלון אנדרטה למתיישבי גוש עציון. העץ אף מופיע בסמל היישוב אלון שבות, שאף נקרא על שם האלון, בסמל מועצה אזורית גוש עציון, בסמל החברה לפיתוח גוש עציון ובסמלה של המכללה האקדמית הרצוג.

ב-2011 עבר העץ טיפול משמר.

## ראו גם
*אשל אברהם

## קישורים חיצוניים

* מידע על העץ באתר ההנצחה והמורשת בכפר עציון
* (קישור מתוך "סקר עצים בוגרים", משרד החקלאות, 2005)

## הערות שוליים

קטגוריה:עצים עתיקים בארץ ישראל
קטגוריה:עצים מפורסמים
קטגוריה:גוש עציון
קטגוריה:אלון שבות
אסקווייר (תואר)

**אסקווייר** (באנגלית: **Esquire**; בכתיב מקוצר: ****) הוא תואר כבוד לגברים אשר הוענק בעבר בקרב אנשי החברה הגבוהה במערב אירופה. מוצאו של המונח בבריטניה וצפון אירלנד. הוא משמש כיום גם בארצות הברית, כסיומת תואר לעורך דין בעל רישוי רשמי, בהקשר זה המונח משמש כתואר לנשים וגברים כאחד. 

מקור השם אסקווייר בכינוי לנושא הכלים או החניך של האביר. מאז תחילת השימוש בו לא ניתנה לו משמעות מדויקת, והוא שימש בעיקר כתואר הניתן כאדיבות כללית לכל אדם בהקשר רשמי לנושאים שונים.

## ראו גם

* סר

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:תוארי אצולה
שמורת טבע אירוס הביצות נוב

שמאל|ממוזער|250px|שמורת נוב בכניסה לחיספין
**שמורת אירוס הביצות נוב** היא שמורת טבע השוכנת בין יישובים חיספין ונוב ברמת הגולן. השמורה נמצאת באזור מישורי המוגדר כאחו ביצתי וכוללת שתי שלוליות חורף והיא מהווה את אחד השרידים האחרונים של צמחיית ביצות בדרום רמת הגולן. שטח השמורה הוא 752 דונם. תאריך ההכרזה 23 בינואר 2007. השמורה היא השטח היחיד בעולם בו מוגן אירוס הביצות מהכחדה.

האזור רווי המשקעים השיפוע המתון של והקרקע החרסיתית באזור שמקשה על חלחול מי הגשמים הביאו להיווצרות האזור הביצתי. גובה המים בביצה אינו אחיד והוא תלוי בכמות המשקעים ובעונת השנה. את האחו מנקז נחל נוב הזורם לכיוון צפון מזרח ומנקז מים למאגר נוב.

## הצמחייה בשמורה
השמורה כוללת שטחים ביצתיים וכן שטחים לא ביצתיים ומאופיינת במבחר גדול של צמחים, חלקם צמחים מוגנים ונדירים.

בית הגידול הלח כולל שתי שלוליות חורף רדודות. בין הצמחים הצומחים בשלוליות אפשר למצוא בוציץ סוככני, ורוניקת המים ועדשת המים הגיבנת ויש בו ריכוזים גדולים של אירוס הביצות ונרקיס מצוי.

החלק היבש של השמורה מאופיין בצומח עשבוני צפוף שבתוכו פורחים כלנית מצויה, שפע של עיריוני צהוב, עירית גדולה, רומוליאה סגלולית, דודא רפואי ועוד.

בשמורה נסללה דרך מעגלית שתחילתה במגרש החניה הנמצא בקטע כביש הכניסה לחיספין. הדרך עוברת בין שלוליות השמורה. מעל אחת השלוליות נסלל מעבר של אבנים שהונחו בתוך השלולית.

## גלריית תמונות של השמורה


קובץ:Iris grant-duffii 2.jpg|אירוס הביצות
קובץ:נרקיס מצוי באחו נוב.jpg|נרקיס מצוי
קובץ:תורמוס ההרים באחו נוב.jpg|תורמוס ההרים
קובץ:עירית גדולה באחו נוב.jpg|עירית גדולה
קובץ:Nov Nature reserve (3).jpg|אחת משלוליות החורף, ברקע בתי חיספין
קובץ:תן באחו נוב.jpg|תן
קובץ:ברווזים באחו נוב.jpg|ברווזים
קובץ:שלט מאחו נוב.jpg|אחד השלטים הפזורים בשמורה
קובץ:Israel Hiking Map ביצת חיספין.jpeg|ביצת חיספין


## קישורים חיצוניים

* 
* שמורת טבע אירוס הביצות נוב באתר רשות הטבע והגנים

קטגוריה:רמת הגולן: שמורות טבע
קטגוריה:נוב
ג'ון גריי (יועץ זוגי)

**ג'ון גריי** (באנגלית: **John Gray**; נולד ב-28 בדצמבר 1951) הוא יועץ זוגי, סופר ומרצה אמריקאי, בעל מספר תארים אקדמיים.

החל מ-1969 למד תשע שנים אצל מייסד המדיטציה הטרנסצנדנטלית, מהרישי מהש יוגי. ב-1992 יצא לאור ספרו "גברים ממאדים ונשים מנוגה", שהיה לרב-מכר. הספר עיצב את המשך הקריירה שלו, ונושא הספר היה לציר המרכזי בספריו הבאים.

ספריו של גריי נמכרו במיליוני עותקים ברחבי העולם, כשבד בבד הם גררו ביקורת של אקדמאים שונים, לדעתם גישתו של גריי היא טריוויאליזציה של הדינמיקה של הפסיכולוגיה החברתית בתחום מערכות היחסים.

## ביוגרפיה

גריי נולד ב-1951 ביוסטון, טקסס. אביו היה סוחר עם שמן, ואמו עבדה בחנות ספרי רוחניות.

לאחר שסיים את לימודיו בתיכון, קיבל תואר ראשון ושני במדע האינטליגנציה היצירתית, אך יש דעות שונות אם קיבל את התארים מהמוסד הלא מוכר, האוניברסיטה המהרישית האירופית למחקר; או מהמוסד המוכר האוניברסיטה המהרישית הבינלאומית בפיירפילד, איווה.

את הדוקטורט קיבל גריי ב-1982 מאוניברסיטת קולומביה פסיפיק, אוניברסיטה לא מוכרת שפעלה בקליפורניה, ושנסגרה ב-2000 בצו בית המשפט המקומי; אם כי בפסק בית המשפט נפסק שהתארים שניתנו על ידי האוניברסיטה בין השנים 1978–1997 הם חוקיים.

### קריירה
ב-1969 השתתף בהרצאה על מדיטציה טרנסצנדנטלית, ובעקבותיה היה מאוחר יותר לעוזרו האישי של מהרישי מהש יוגי למשך תשע שנים.

## ספריו

* 1992: **Men Are from Mars, Women Are from Venus** (בעברית: **[[גברים ממאדים ונשים מנוגה]]**)
* 1994: **What Your Mother Couldn't Tell You & Your Father Didn't Know** (בעברית: **מה שאמך לא יכלה לספר לך ואביך לא ידע**)
* 1995: **Mars and Venus in the Bedroom** (בעברית: **מאדים ונוגה בחדר המיטות**)
* 1996: **Mars and Venus Together Forever: Relationship Skills for Lasting Love** (בעברית: **מאדים ונוגה יחדיו לנצח - כישורי זוגיות לאהבה ארוכת ימים**)
* 2017: **Beyond Mars and Venus** (בעברית: **מעבר למאדים ולנגה - מיומנויות לניהול מערכות יחסים בעולם המודרני**).

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1951
רובוקופ 2

**רובוקופ 2** (במקור: **RoboCop 2**) הוא סרט פעולה ומדע בדיוני אמריקאי משנת 1990 בבימויו של ארווין קרשנר ובכיכובם של פיטר ולר, ננסי אלן, דן או'הרליהי, בלינדה באואר טום נונאן וגבריאל דיימון. עלילת הסרט מתרחשת בעתיד הקרוב, במטרופולין הדיסטופי של דטרויט, מישיגן, ומהווה המשך לעלילת הסרט הקודם - "רובוקופ". הסרט מתאר את קורותיו של רובוקופ - קיבורג-שוטר בדטרויט שורצת הפשע הנשלטת בפועל על ידי תאגיד OCP.

זהו הסרט האחרון שביים ארווין קרשנר.

## תקציר העלילה
סם חדש בשם "ניוק" מציף את דטרויט. הסם מופץ על ידי כנופיה שבראשה עומד קיין המכור לסמים, שמשתמש בנער צעיר כדי להפיץ את הסם. רובוקופ נלחם בכנופיה ומתמודד עם הניתוק ממשפחתו עקב מצבו המיוחד. הכנופיה מצליחה ללכוד את רובוקופ ולפרק אותו לחלקים, אך OCP מתקנת אותו. לבסוף, אחרי שרובוקופ הורג את קיין, OCP משתמש במוח שלו עבור מיזם "רובוקופ 2" בהנחה שבגלל ההתמכרות שלו יהיה אפשר לשלוט בו באמצעות התניית הספקת הסם בציות ל-OCP. בערב הסרת הלוט מעל הרובוט החדש מתרחשת תקלה והרובוט יוצא מכלל שליטה. רובוקופ, שמאבטח את האירוע, נלחם ברובוט ולבסוף מביס אותו.

## צוות השחקנים

## ביקורות ותגובות
הסרט קיבל ביקורות שליליות בעיקר מצד מבקרי הקולנוע, לדירוג 34% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, ולציון ממוצע של 4.5 מתוך 10, על פי 32 ביקורות.

## מועמדויות וזכיות בפרסים

## מוזיקה
את המוזיקה לסרט הלחין וכתב המוזיקאי ליאונרד רוזנמן אך שיר הנושא המקורי מהסרט הקודם הולחן ונכתב בידי בזיל פולידורס, המוזיקאי של הסרט הראשון.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי פעולה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 1990
קטגוריה:סרטי מדע בדיוני אמריקאיים
קטגוריה:רובוקופ
קטגוריה:סרטי סייברפאנק
קטגוריה:סרטי רובוטים
קטגוריה:סרטי המשך אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מדע בדיוני מ-1990
קטגוריה:סרטים על קטועי גפיים
קטגוריה:דטרויט בקולנוע
גרנובלסטי

**גרנובלסטי** הוא מרקם של סלע מותמר פנריטי אנהדרלי (סלע הבנוי מגרגירים שאין להם צורת גביש, ההפך מאיאוהדרלי) שגרגיריו בעלי גודל דומה. המרקם הגרנובלסטי אופייני לקוורציט, שיש, הורנפלס, גרנוליט וסלעים מותמרים אחרים שאינם בעלי המבנה העלעלי והם נטולי פורפירובלסטים. מאפיינים המגדירים מרקם גרנובלסטי כוללים: גרגירים הנראים בעין בלתי מזוינת, גבולות הגרגירים תואמים האחד לשני וגרגירים בעלי גודל דומה פחות או יותר. בתנאים אידיאליים מצטלבים הגרגירים בצומת משולשת בזווית של 120°. חריגה מהתוצאות האידיאליות נגרמת מלחץ שמקורו בעלעול במהלך ההתגבשות שתוצאתו מרקם צפחתי.

מקור השם הוא הלחם בסיסים של גרניט והמילה היוונית "בלאסטוס" "ניצן" או "נבט".

## קישורים חיצוניים
*[hhttps://www.alexstrekeisen.it/english/meta/granoblastic.php  Granoblastic Texture] מהאתר של Alessandro Da Mommio.

קטגוריה:סלעים מותמרים
ליזי קפלן

ממוזער|קפלן, 2012
**אליזבת אן "ליזי" קפלן** (באנגלית: **Elizabeth Anne "Lizzy" Caplan**; נולדה ב-30 ביוני 1982) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה יהודייה-אמריקאית, מועמדת לפרס אמי על תפקידה כוירג'יניה ג'ונסון בסדרה "הסקס של מאסטרס".

## ביוגרפיה
קפלן נולדה בלוס אנג'לס שבקליפורניה, ארצות הברית, למשפחה יהודית-רפורמית ממוצא אשכנזי. קפלן חגגה בת מצווה, ואף הלכה למחנה קיץ יהודי. אביה ריצ'רד קפלן, היה עורך דין, ואמה ברברה (לבית ברגמן), הייתה עוזרת פוליטית שנפטרה מסרטן כשקפלן הייתה בת 13. היא בת הזקונים ולה אח ואחות גדולה.

קפלן למדה באקדמיית המוזיקה של בית הספר התיכון בו למדה בו למדה גם לנגן על פסנתר לפני שהחליטה ללכת על דרמה. הייתה בתיכון גם במועדון הכדורגל.

## קריירה
#### בקולנוע
קפלן התפרסמה לראשונה בקולנוע בשנת 2004 בקומדיית הנעורים "ילדות רעות" של טינה פיי בתור התיכוניסטית ג'ניס איאן.

בשנת 2008 שיחקה בסרט האסונות "קלוברפילד" בתפקיד מרלנה דיאמונד, חברתה של לילי פורד, ובסרט הקומדיה הרומנטית "החברה של החבר הכי טוב שלי" בתפקיד אמי, חברתה של אלכסיס.

בשנת 2010 שיחקה בסרט קומדיית המדע בדיוני "מכונת זמן בג'קוזי". שיחקה גם בסרט הדרמה בבימויו של דני בויל "127 שעות" בתור סוזנה, אחותו של הגיבור ארון רלסטו.

בשנת 2015 שיחקה בקומדיית הפעולה "ראיון סוף" שביימו סת' רוגן ואוון גולדברג. באותה שנה שיחקה בסרט הקומדיה "הלילה שלפני" בתפקיד דיאנה, אהבת נעוריו של איתן.

בשנת 2016 שיחקה במותחן הריגול התקופתי בבימויו של רוברט זמקיס "בעלי ברית", ובתפקיד ראשי בסרט המותחן "האשליה 2".

#### בטלוויזיה
קפלן החלה את קריירת הטלוויזיה שלה בגיל 17, בסדרת ההתבגרות הקומית "זרוקים ויורמים", בה שיחקה בתפקיד שרה חברתו של ניק אנדו פוליס (ג'ייסון סיגל) מחבורת הפריקים.

בשנת 2005 שיחקה בסדרת הדרמה הקומית "קרובות" בתפקיד מארגנת המסיבות הצעירה מרג'י מהאחיות סורלי.

ב-2006 שיחקה בתפקיד קאט וורבלר בקומדיית המצבים "הכיתה", שלא זכתה להצלחה.

בשנת 2008 חזרה לתודעה בארצות הברית בזכות הופעותיה בסדרת הערפדים הפופולרית "דם אמיתי" בתפקיד איימי ברלי המכורה לסמים ולדם ערפדים.

ב-2009 החלה את תפקידה בן שתי העונות בסדרה הקומית "אנשי המסיבות" של פול ראד. בסדרה, הופיעה בתפקיד השחקנית הקומיקאית קייסי קליין.

בשנים 2013–2016 כיכבה בסדרה "הסקס של מאסטרס". על תפקיד זה הייתה מועמדת לפרס אמי לשחקנית ראשית בסדרת דרמה ולפרס סטלייט.

ב-2019 הצטרפה לקאסט העונה השנייה של הסדרה "קאסל רוק".

## חיים אישיים
בשנים 2006–2012 יצאה עם השחקן מת'יו פרי.

קפלן התארסה במאי 2016 בניו יורק לשחקן האנגלי טום ריילי. הם נפגשו בינואר 2015 בזמן צילומי הסרט "האשליה 2" בלונדון. השניים נישאו בספטמבר 2017. בשנת 2021 נולד בנם הראשון.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאים ממוצא יהודי-לטבי
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1982
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1982
ארנב (פו הדב)

**ארנב** או **ארנבי** (באנגלית: **Rabbit**) הוא דמות בדיונית בסדרת ספרי "פו הדב" מאת א.א. מילן.

## אישיות
לארנב פרווה צהבהבה ושאר גופו לבן.

ארנב הוא אחד מחבריו הטובים ביותר של פו הדב אשר לעיתים חולק איתו בדברים ובתמורה הם מחזירים אחד לשני. ארנב הוא רגיש מאוד אבל מבחוץ מביע אחריות, למשל כשהוא תמיד שומר על מעשי חבריו אם כי לפעמים הם מעלים חמתם לא בכוונה אבל הוא מאוד אוהב לעזור.

## הופעותיו של ארנב
### הופעותיו של ארנב בספרים
*"פעוטים היינו" (1924)
*"פו הדב" (1926)
*"אנחנו שנינו" (1927)
*"הבית בקרן פו" (1928)
*"בחזרה ליער מאה העצים" (2009)

### הופעותיו של ארנב בסרטים ובסדרות
*"פו הדב ועץ הדבש" (1966) 
*"פו הדב והיום הסוער" (1968)
*"פו הדב וטיגר גם" (1974)
*"הרפתקאותיו של פו הדב" (1977)
*"פו הדב ויום ההולדת של איה" (1983)
*"פו הדב וחברים" (1985)
*"פו הדב: ההרפתקה הגדולה ביותר" (1997)
*"טיגר" (2000)
*"הסרט הגדול של חזרזיר" (2003)
*"פו הדב: האביב של רו" (2004)
*"פו הדב: סיפורו של פיל נפיל" (2005)
*"פו הדב: הזנב של איור" (2011)
*ארנב הופיע בשנת 1988 בסדרת הטלוויזיה "הרפתקאות פו הדוב" ששודרה בזמן דיסני בערוץ 2, ובסדרה "חבריי טיגר ופו" ששודרה בין השנים 2007–2010.
*"כריסטופר רובין (סרט)" (2018) 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:דמויות ספרותיות
קטגוריה:דמויות מפו הדב
קטגוריה:דיסני: דמויות
קטגוריה:ארנבים בדיוניים
שמורת אלוני שמואל

**שְׁמוּרַת אַלּוֹנֵי שְׁמוּאֵל** היא הצעה לשמורת טבע סמוך למעיין עין פטלים, בקצה הצפוני של נחל לוז ומתחת להר שמואל. גודל השמורה 15 דונם,  השטח בו מרוכזים האלונים הוא כדונם וחצי, השמורה נמצאת ממערב לגדר ההפרדה. שם השמורה, אלוני שמואל, נקרא בשל קרבתה לקבר שמואל הנביא.

בשמורה נמצאת חורשה קטנה של עצים עתיקים - שישה עצי אלון מצוי ועץ אלה ארץ-ישראלית.
האלונים שבשמורה הם מהגדולים ביותר בישראל, שלושה מהם מגיעים לגובה כ- 15 מטר, והיקף הגזע של הגדול שבהם הוא 4 מטר.

ליד האלונים הוקמו ספסלי בטון גדולים, סמוך לאלונים קיים בור מים, ופורחים שדות של סתוונית ירושלים.
 
ב-2009 מת אחד האלונים העתיקים, כנראה בגלל חרקים שנטפלו לגזעו.

## לקריאה נוספת
***הרי בית-אל**, מנחם מרקוס, אתר מס' 7. 
***קום התהלך בארץ**, עמנואל הראובני, ערך: שמורת אלוני שמואל.

## קישורים חיצוניים
* "שמורת אלוני שמואל" באתר "טבע ונופים בישראל"
* מפה טופוגרפית של השמורה וסביבתה
* תמונה של האלונים העתיקים

## הערות שוליים

קטגוריה:עצים עתיקים בארץ ישראל
קטגוריה:יהודה: שמורות טבע
קטגוריה:הרי יהודה
M46

**M46** (מ-**Messier 46**, או **NGC 2437**) הוא צביר פתוח בקבוצת הכוכבים ירכתי הספינה הנמצא במרחק של כ-5,400 שנות אור ממערכת השמש ומכיל כ-500 כוכבים. זהו האובייקט הראשון שנוסף לקטלוג מסיה לאחר פרסום המהדורה הראשונה שלו.

## היסטוריה
הצביר התגלה על ידי שארל מסיה ב-9 בפברואר 1771 ותואר על ידיו כ"צביר של כוכבים קטנים בין הראש של הכלב הגדול והרגליים האחוריות של החד-קרן". כמו כן ציין מסיה שהצביר מכיל גם ערפילית חלשה. ב-1786 צפה ויליאם הרשל בצביר וציין שזהו "צביר יפה, דחוס ועשיר בכוכבים עם בהירויות שונות". ג'ון הרשל צפה בצביר ב-1833 וציין את קיומה של ערפילית פלנטרית בחלקו הצפוני של הצביר.

לצביר דרגת בהירות נראית 6.0 כך שבקושי ניתן לראותו ללא ציוד עזר. באמצעות משקפת ניתן להבחין במספר כוכבים שהבהירים שבהם הם בעלי דרגת בהירות 8.7. באמצעות טלסקופ חובבים ניתן להבחין בלמעלה מ-100 כוכבים שבהירותם נעה בין דרגה 10 לדרגה 13, וכן בערפילית הפלנטרית NGC 2438 שבהירותה היא מדרגה 10.8. מיקומו של הצביר הוא כ-5.3 מעלות מדרום לכוכב α (אלפא) בחד קרן וכ-14 מעלות מזרחית לסיריוס. הצביר M47 נמצא כ-1.3 מעלות ממערב-צפון-מערב לו ולמעשה ניתן לצפות בשניהם ביחד באמצעות משקפת. כ-9 מעלות מדרום ל-M46 נמצא הצביר הפתוח M93.

## מאפייני הצביר

מרחקו של M46 ממערכת השמש מוערך בכ-5,400 שנות אור וגודלו הזוויתי הנראה הוא כ-27 דקות קשת – מעט פחות מקוטרו של הירח המלא, כך שקוטרו הוא כ-30 שנות אור.

הצביר מכיל כ-500 כוכבים, בהם כוכבים צעירים מסוגים ספקטרליים A ו-B, חלקם כוכבי הסדרה הראשית וחלקם תת-ענקים וענקים, כך שגילו מוערך בכ-300 מיליון שנים. הערפילית הפלנטרית NGC 2438 שנראית כאילו היא בתוך הצביר לא קשורה אליו והמרחק אליה מוערך בפחות מ-3,000 שנות אור כך שהצביר נמצא ברקע שלה. כמו כן, כוכבי הצביר מתרחקים ממערכת השמש במהירות של כ-41 קילומטרים בשנייה בעוד שהערפילית מתרחקת במהירות של כ-77 ק"מ בשנייה, כך שלא ייתכן שהם נעים יחד.

## קישורים חיצוניים

* M46 בקטלוג מסיה באתר SEDS.
* 

46
קטגוריה:קבוצת הכוכבים ירכתי הספינה
46
אנדרטת פלס"ר 7

**אנדרטת פלס"ר 7** היא אנדרטה לזכר חללי פלוגת הסיור של חטיבה 7 שנפלו במערכות השונות. האנדרטה ממוקמת באזור הר חרמונית היכן שנערך אחד מהקרבות הקשים בו השתתף הפלס"ר, ב-9 באוקטובר 1973 במהלך קרבות הבלימה במלחמת יום הכיפורים.

האנדרטה מתפרשת על פני רחבה לצד כביש 98, על צומת הפניה לכיוון הר חרמונית, דרומית ליישוב בוקעאתא. רחבת האנדרטה מורכבת מבימת בטון המזכירה בצורתה נגמ"ש, עליה הוצב אחד הנגמ"שים הפגועים ששימשו את חיילי היחידה בקרבות הבלימה באזור (נגמ"ש מסוג M113). מאחורי בימת הבטון מוצבים שני לוחות שנלקחו ככל הנראה מטנקי שוט, על האחד מצוינים שמות 20 החללים במהלך מלחמת ששת הימים ואחריה, ועל השני מצוינים שמות 24 החללים שנפלו במהלך מלחמת יום הכיפורים. עמוד ברזל נוסף מוצב ליד האנדרטה על קוביית בטון לבנה ועליו חקוקים שמות 24 לוחמי הפלס"ר שנפלו בקרבת מקום בקרב קשה שנערך ב-9 באוקטובר 1973.

## קישורים חיצוניים

* 

פלס"ר 7
פלס"ר 7
קטגוריה:חטיבה 7
קטגוריה:שביל הגולן
אבומיניישן

**אַבּוֹמִינֶיישֶׁן** (באנגלית: **Abomination** – תועבה) הוא דמות בדיונית של נבל-על שהופיעה בחוברות הקומיקס הענק הירוק ביקום מארוול קומיקס. דמותו נוצרה על ידי הכותב סטן לי והמאייר גיל קיין והופיעה לראשונה בחוברת *Tales to Astonish #90* מאפריל 1967.

אבומיניישן הוא האלטר אגו של אמיל בלונסקי, סוכן ק.ג.ב. ומרגל שחשף את עצמו במכוון לאותה קרינת גמא שהפכה את ברוס באנר לענק הירוק. הוא הופך ליצור דמוי אנוש בעל קשקשים, הגדול בקצת מגודלו של הענק הירוק. בשלב מאוחר יותר הוכה בלונסקי למוות על ידי הענק האדום בארץ מולדתו, רוסיה, וחזר לחיים בקצרה באירועי "מלחמת הכאוס" בטרם נהרג שנית בידי מרלו ג'ונס. גופתו שומשה ככלי-נשק חסר בינה בידי "המסדר העתיק של המגן", והופעלה נגד הענק הירוק עד ששוגרה למסלול הכבידתי של כוכב צדק.

גופתו של בלונסקי נלקחה בידי סיעה עריקה בתוך צבא ארצות הברית, הנחושה בדעתה להשמיד את הענק הירוק. גופתו שימשה ליצירת רקמת תאים דמוית חליפה, הפועלת בדומה לסימביוט ונום ומעניקה ללובש אותה את כוחותיו של אבומיניישן. החליפה החייתה את ריק ג'ונס בדמות אבומיניישן הגרוטסקי, שהובס בידי הענק הירוק וחזר למצבו הקודם כשהחליפה נקרעה ממנו. אולם, הגנרל רג'ינלד פורטין נגע בחליפה ונעשה לאבומיניישן, ונהרג בניסיון לחסל את הענק הירוק.

דמותו של אבומיניישן מדורגת במקום ה-54 ברשימת מאה נבלי-העל הגדולים של כל הזמנים, לפי אתר IGN. את דמותו של בלונסקי בסרט הלייב אקשן "הענק הירוק" גילם השחקן טים רות', ששב לגלם את הדמות בסדרת הטלוויזיה "שי-האלק: עורכת דין בשירות החוק" של שירות הסטרימינג דיסני+. האלטר אגו של בלונסקי, אבומיניישן, הופיע בסרט "שאנג-צ'י ואגדת עשר הטבעות".

## קישורים חיצוניים
* דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס
* דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

## הערות שוליים

קטגוריה:נבלי על במארוול קומיקס
קטגוריה:הענק הירוק
קטגוריה:מורים בדיוניים
אבוליה

**אַבּוּלְיָה** (לפי מונחי האקדמיה ללשון העברית: **רִפְיוֹן הָרָצוֹן**; בלועזית: **Abulia** או **Aboulia**; ביוונית: **αβουλία** – אי רצון), הוא מונח המתאר מצב נוירופסיכיאטרי פתולוגי של שיתוק כוח הרצון, איבוד המוטיבציה ואיבוד היכולת ליזום פעולות מונחות מטרה, לקבוע מטרות ולהחליט החלטות. המונח היפרבוליה (Hyperbulia) מציין את המצב ההפוך של אבוליה.

מבחינה פילוסופית ישנו הבדל גדול בין תרגום המונח ל"רפיון הרצון" לבין תרגומו ל"אי רצון". רפיון הרצון הוא מצב מוכר ברפואה במקרים של הפרעות פסיכולוגיות כגון דיכאון סכיזופרניה דמנציה ועוד, שבהם נחלש כח הרצון. היעלמות מוחלטת של כח רצון היא רעיון מופשט שלמעשה לא יכול להיות קיים אצל בן אנוש בצורה מוחלטת. אי רצון מוחלט פירושו היעלמות החוויה והזהות, וגם אם נראה שהוא יכול להתקיים לרגעים מסוימים מצב תמידי שלו לא אפשרי. ישנה היחלשות בכוח הרצון או עיוותים שלו אך לא יתקיים מצב של חוסר רצון מוחלט.

לאיבוד הרצון והתשוקה קיים גם היבט חיובי בהשקפות שונות בבודהיזם ודתות קרובות, המוזכרת כדרך המביאה את האדם למצב של נירוונה.

## היסטוריה של המונח
המונח הופיע לראשונה בספרות הפסיכיאטרית ב-1847 לערך, אז הוגדר כ"היעדר של רצון, סוג של אי-שפיות, שבו התסמין הוא דומיננטי". הפסיכולוג הצרפתי תאודול ריבו תיאר מצב זה במחצית השנייה של המאה ה-19, כ"מחלה טהורה של רצון, בהּ היכולת של הפרט לעשות מעשה – בוטלה, והוא או היא צומצמו לפרט של 'שכל טהור'". נוירופסיכולוגים רבים באותה תקופה הסכימו על הרעיון של אבוליה, אך הייתה מחלוקת לגבי השאלה אם הפרעה זו נגרמת בשל ליקוי בקוגניציה, כתוצאה של תפקוד לקוי במערכת ספציפית בתוך המוח האחראית על המוטיבציה. בתחילת המאה העשרים היו שהשתמשו במונח זה בהקשר משפחתי, כגון בטענות של הורים כלפי ילדיהם הבוגרים או הסטודנטים באשר ל"אבוליה" שלהם. למרות זאת, המונח הנוירופסיכיאטרי של הפרעות הרצון לא היה בשימוש רב בתקופה זו, ועד סוף מלחמת העולם הראשונה הוא לא הופיע בסיווגים פסיכיאטרים.

לפי ספר הלימוד הנוירופסיכאטרי האמריקני, החל שימוש מחודש במונח זה בסוף המאה ה-20. ב-1984 השתמש בו אחד מחלוצי הנוירולוגיה, צ'ארלס מילר פישר (אנ'), כתיאור לבעיות של ספונטניות (רצון חופשי) כתוצאה מבעיות מוחיות; הוא הדגים זאת במקרה הקיצוני של אילמות אקינטית  (Akinetic mutism – אילמות של חוסר תנועה).

## ראו גם
* אבוליציה
* אדישות
* דיכאון
* מוטיבציה

## לקריאה נוספת
* C. Edward Coffey ,Thomas W. McAllister ,Jonathan M. Silver, **Guide to Neuropsychiatric Therapeutics**, USA 2007, 2 page
* אוליבר סאקס, **יקיצות** (מילון מונחים בסופו), הוצאת זמורה ביתן, 1987, עמ' 279.
* Stuart C. Yudofsky ,Robert E. Hales, **The American Psychiatric Publishing Textbook of Neuropsychiatry** (הוצאה חמישית) American Psychiatric Publishing 2008, page 164
* Marit, R. S., & Wilkosz, P. A. (2005). Disorders of diminished motivation. [Article]. Journal of Head Trauma Rehabilitation, 20(4), 377-388

## הערות שוליים

קטגוריה:מחלות מערכת העצבים
קטגוריה:תסמינים וסימנים הקשורים להכרה, תפיסה, מצבים רגשיים והתנהגות
גיגאנטספינוזאורוס

ממוזער|איור אפשרי
**גיגאנטספינוזאורוס** (שם מדעי: *Gigantspinosaurus*) הוא סוג של דינוזאור אוכל עשב מקבוצת הסטגוזאורים שהתקיים בתקופת היורה לפני 161 עד 155 מיליון שנה מהיום באסיה. הוא נחשב לחבר פרימיטיבי בקבוצה ולא השתייך למשפחת הסטגוזאוריים.

## תיאור
גיגאנטספינוזאורוס היה דינוזאור קטן יחסית (יחסית לקבוצתו). אורכו הגיע ל-4.2 מטרים ומשקלו ל-700 קילוגרם. שתי הגפיים האחוריות היו ארוכות מן הקדמיות. לאורך גבו וזנבו נמשכו שני טורים של לוחות קרניים מעוינים שעמדו זקופים. בנוסף, דוקרן ענקי עמד על כתפו ואחת הלוחיות הייתה ארוכה מהאחרות.

## בתרבות
דינוזאור זה הופיע במשחקי המחשב Jurassic World Evolution וJurassic World Evolution 2.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סטגוזאוריה
קטגוריה:דינוזאורים שחיו ביורה עליון באסיה
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1992
בטי רוס

**אליזבת' "בטי" רוס** (באנגלית: **Elizabeth "Betty" Ross**) היא דמות בדיונית המופיעה בחוברות הקומיקס הענק הירוק ביקום מארוול קומיקס. דמותה הופיעה לראשונה בחוברת *The Incredible Hulk #1* ממאי 1962 ונוצרה על ידי הכותב סטן לי והמאייר ג'ק קירבי.

רוס היא מושא אהבתו ולאחר מכן אשתו של ברוס באנר. היא בתו היחידה של גנרל תדאוס "ת'נדרבולט" רוס. במשך שנות פרסומה של הדמות, היא שינתה את צורתה מספר פעמים - בתור הארד של הקומיקס, היא נחטפה בידי נבל-העל מודוק ונחשפה לקרינת גמא שגרמה לה להפוך להרפיה. במהלך קשת הסיפור "נפילת הענקים" משנת 2010, בטי רוס עוברת תהליך שינוי צורה בדומה לזה שעבר אביה אל הענק האדום, והופכת לענקית האדומה (באנגלית: Red She-Hulk). במהלך קשת הסיפור "ענק הגמא" של שנים 2015-2014, שבה באנר נורה בראשו וניצל בזכות וירוס אקסטרמיס של טוני סטארק - מה שהפך אותו לחכם יותר ודיכא את אישיות הענק שבתוכו - כוחותיה של הענקית האדומה בוטלו בידי באנר. לאחר מלחמת האזרחים השנייה של שנים 2017-2016, בטי נורתה ובעזרת קרינת הגמא שבגופה עברה מוטציה לגרסה אדומה של הרפיה.

את דמותה של בטי רוס גילמו בסרטי הלייב אקשן "הענק" (2003) ו"הענק הירוק" (2008) השחקניות ג'ניפר קונלי וליב טיילר, בהתאמה. טיילר שבה לגלם את הדמות בסרט "קפטן אמריקה: עולם חדש מופלא".

## קישורים חיצוניים
* דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס
* דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

קטגוריה:הענק הירוק
המשרד לשירותים אסטרטגיים

[ממוזער|שמאל|350px|גנרל [ויליאם דונובן|ויליאם ג'יי. דונובן סוקר מסדר של אנשי מבצעים בקבוצה מיוחדת במרילנד בטרם יצאו לסין בשנת 1945.]]
**המשרד לשירותים אסטרטגיים** (באנגלית: **Office of Strategic Services**; בראשי תיבות: **OSS**) היה ארגון הביון, המודיעין הצבאי והמבצעים המיוחדים של ארצות הברית במלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
ראשיתו של המשרד בשנת 1942 עבר איסוף המודיעין מצבא ארצות הברית לידי סוכנות ה-OSS (המשרד לשירותים אסטרטגיים), אשר עיבדה את המידע והציגה אותו בפני ממשל המדינה. כחצי שנה לאחר כניסת ארצות הברית למלחמת העולם השנייה החליט הנשיא פרנקלין רוזוולט להקים משרד מיוחד לאיסוף מודיעין ממדינות האויב. בראש המשרד עמד ויליאם ג'יי. דונובן. דונובן היה פרקליט מצליח וחבר אישי של רוזוולט, אשר שימש במלחמת העולם הראשונה כמפקד גדוד בחטיבת החי"ר ה-69 של המשמר הלאומי, ובהמשך מונה למפקד החטיבה בדרגת קולונל. על פועלו במלחמת העולם הראשונה הוענקו לדונובן מדליית הכבוד, צלב השירות המצוין ועיטור לב הארגמן.

עם מינויו הועלה דונובן לדרגת גנרל. בשיא תקופתו מנה הארגון שבראשו עמד כ־12,000 אנשי צוות. בין היתר הפעיל הארגון סוכני שטח, אשר הצניח ברחבי אירופה. הסוכנים, אשר פעלו במסגרת מבצע ג'דבורו, על שום העיר ג'דבורו שבסקוטלנד שבסמוך לה הוכשרו הסוכנים, שימשו כקציני קישור למחתרות כמו המחתרת הצרפתית וגייסו סוכנים ומרגלים. כמו כן פעלו כיחידות קומנדו וביצעו פשיטות על מטרות צבאיות של גרמניה הנאצית. אנשי המשרד עברו הכשרה נרחבת בתחומים כגון: לוחמת גרילה, חבלה, קומנדו ולוחמה זעירה.

לזכות המשרד נזקפו הצלחות רבות בתחום המודיעין. בין היתר ניתן למנות את גיוס מדענים העוסקים בפיתוח האטום, הפעלת הסוכן פריץ קולבה, אשר סיפק מידע על מרגלים גרמנים ועל מטוס הסילון הגרמני החדשני מסרשמיט 262 וכן את הקמתו של כוח של לוחמי גרילה עליו פיקדו אנשי המבצעים של המשרד במערכה על בורמה. כמו כן ביצעו אנשי המשרד במהלך המלחמה גם את מבצע פייפרקליפ לגיוס מדענים גרמנים וסובייטים.

הארגון פורק בתום המלחמה, ב-20 בספטמבר 1945. בין האישים שעבדו בשירות המשרד היו בין היתר אלן דאלס וויליאם קולבי (אשר שירתו בהמשך כראשי ה-CIA), ל. פלטשר פראוטי, באד שולברג, ולטר לנגר, קרל צוקמאייר, ברינגטון מור, אהרון בנק (איש צוותי הג'דבורו אשר פיקד על קבוצת הכוחות המיוחדים הראשונה), אריק אריקסון.

לאחר פירוק הארגון החליט הנשיא הארי טרומן, בשנת 1947, להקים את סוכנות הביון המרכזית, כסוכנות האמונה על הריגול המודיעיני של ארצות הברית, הפועלת לאיסוף מידע ביטחוני מחוץ לגבולות ארצות הברית. המשרד היווה את הבסיס להקמתן של יחידות כוחות מיוחדים רבות ובהן הכוחות המיוחדים של צבא ארצות הברית, האגף לפעולות מיוחדות ואריות הים.

בשנת 1992 נחנכה אנדרטה לחללי המשרד, שהוקמה במטה סוכנות הביון המרכזית במדינת וירג'יניה.

במרץ 2018 העניק הקונגרס האמריקאי את מדליית הזהב של הקונגרס לכבוד אנשי הארגון.

## לקריאה נוספת
* טים ויינר, **[[מורשת של אפר]] - CIA**, רסלינג, 2009.
* רוני ברבש, **לוחמה חשאית במלחמת העולם השנייה**, אוריון הוצאת ספרים, 2023, חלק שני – המודיעין האמריקני, עמ' 193–225.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

*
*
קטגוריה:ארצות הברית: ארגונים ממשלתיים
קטגוריה:קהילת המודיעין האמריקאית
קטגוריה:ארצות הברית: צבא וביטחון
קטגוריה:ביון במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:ארצות הברית במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מעוטרי מדליית הזהב של הקונגרס
דוק סמסון

**דוק סמסון** (באנגלית: **Doc Samson**) הוא דמות בדיונית של גיבור-על המופיעה בחוברות הקומיקס הענק הירוק ביקום מארוול קומיקס. דמותו הופיעה לראשונה בחוברת *The Incredible Hulk #141* מיולי 1971 ונוצרה על ידי הכותב רוי תומאס והמאייר הרב טרימפ.

דוק סמסון הוא האלטר אגו של לאונרד "ליאו" סקיבורסקי, פרופסור בעל תואר לפסיכולוגיה שנחשף לקרינת גמא בעת שעבד עם ברוס באנר על מציאת תרופה. שיערו הארוך הפך לירוק, וכוחו התעצם לרמה על-אנושית. נקרא על שמה של הדמות התנכית שמשון.

את דמותו של לאונרד סמסון גילם בסרט הלייב אקשן "הענק הירוק" השחקן טיי בארל.

## קישורים חיצוניים
* דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס
* דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

קטגוריה:הענק הירוק
קטגוריה:גיבורי-על במארוול קומיקס
קטגוריה:מורים בדיוניים
בית בנימיני

"**בית בנימיני – המרכז לקרמיקה עכשווית**" הוא מרכז לאמנות קרמית וגלריה.
## היסטוריה
המרכז נפתח ב-16 ביוני 2011 בבניין שנרכש בקריית המלאכה תל אביב-יפו, שופץ והותאם בעזרת קרן מעזבון יהודית ויששכר בנימיני, שהיו אמני קרמיקה.

בשנת 2012 החל המרכז להעניק את "פרס קרן אליכס דה רוטשילד" ו"פרס מוד פרידלנד לאמנות קרמית" על שם מוד פרידלנד.
טקסט=פתיחת התערוכה "חמור", בית בנימיני, תל אביב, 30.8.2012|ממוזער|פתיחת התערוכה "חמור", בית בנימיני, תל אביב, 30.8.2012
המרכז מציג תערוכות תערוכות קבוצתיות לצד תערוכות יחיד בשלושת גלריות התצוגה, ומקיים ימי עיון, המרחיבים את הדיון באספקטים שונים של השדה הקרמי ותחום התרבות החומרית.

בשנת 2025 התקיים יום העיון "קרמיקה ישראלית במציאות משתנה" – פאנל דוברים בהשתתפות ד"ר שלומית באומן וקרמיקאים נוספים ובהנחיית יהודה רחנייב, יזם בתחום התרבות ומגיש תוכנית שבועית בתחום האמנות. יוזם כנסי "תרבות הרוח החדשה", ושירה סילברסטון, עורכת כתב העת המקוון "טקסטורה" ומנהלת התוכנית העיונית של בית בנימיני.

"מעל ומתחת לפני השטח", זוהי סדרת המפגשים השנתית של בית בנימיני שמתקיימת בשנים 2024-25. סדרת ההרצאות וההדגמות כוללת שבעה מפגשים עם יוצרות ויוצרים, חוקרות וחוקרים של תחום הקרמיקה והעיצוב.

תוכנית שהות אמן בבית בנימיני פועלת כבר מספר שנים והתארחו בה יוצרים בכירים מישראל ומהזירה הבין לאומית. התכנית הנה פרי שיתוף פעולה בין בית הספר לאמנות הקרמיקה והגלריה בבית בנימיני.זוכי מלגת שהות אמן מקבלים עמדת עבודה בחלל הסדנה, חומרי גלם וליווי מקצועי בתחום הקרמיקה על פי הצורך. האמנים מקיימים הרצאה לקהל הרחב, ועבודות נבחרות מתוך התכנית מוצגות בגלריית בית בנימיני. שלושת זוכי המלגה לתוכנית שהות אמן – קיץ 2024, בבית בנימיני הם אמי ספרד, מרב קמל וחליל בלבין.

בית בנימיני מקיים שיחי גלריה וסיורים. בבניין פועל בית ספר המציע סדנאות וקורסים לקרמיקה המיועדים ליוצרים חובבים ולאמנים. למרכז גם ספרייה עיונית הפתוחה לציבור המבקרים.

בבית בנימיני מתקיימות פעילויות למען החברה כמו למשל מכירת ציורים שהכנסותיהם קודש לפעילותה של ספריית לוינסקי.

## קישורים חיצוניים

*
*טקסט=שנה לפתיחת בית בנימיני, פתיחת התערוכות "תה לשניים" ו"דו", 21 ביולי 2012|ממוזער|שנה לפתיחת בית בנימיני, פתיחת התערוכות "תה לשניים" ו"דו", 21 ביולי 2012

## הערות שוליים

קטגוריה:תל אביב-יפו: גלריות לאמנות
קטגוריה:קרמיקה ישראלית
קטגוריה:קריית המלאכה
ויליאם דונובן

מייג'ור גנרל **ויליאם ג'וזף דונובן** (**William Joseph Donovan**; 1 בינואר 1883 – 8 בפברואר 1959) היה ראש המשרד לשירותים אסטרטגיים במלחמת העולם השנייה. 

דונובן לחם במלחמת העולם הראשונה כמפקד גדוד בחטיבת החי"ר ה-69 של המשמר הלאומי, ובהמשך מונה למפקד החטיבה בדרגת קולונל. על פועלו במלחמת העולם הראשונה הוענקו לו מדליית הכבוד, צלב השירות המצוין ועיטור לב הארגמן. 

בשנת 1919 נשלח לרוסיה, שם שימש כנציג אמריקאי במטה של אדמירל אלכסנדר קולצ'ק. בשנים 1922–1927 עבד כעורך דין במסגרת הממשל של ארצות הברית.

בשנת 1942, במהלך מלחמת העולם השנייה, החליט נשיא ארצות הברית פרנקלין דלאנו רוזוולט להקים משרד מיוחד לאיסוף מודיעין ממדינות האויב. בראש המשרד, שנקרא המשרד לשירותים אסטרטגיים (OSS) הועמד דונובן, שהיה וחבר אישי של רוזוולט. עם מינויו הועלה דונובן לדרגת מייג'ור גנרל. הוא כיהן בתפקיד זה עד 1 באוקטובר 1945.

ב-4 בספטמבר 1953 מונה לשגריר ארצות הברית בתאילנד, וכיהן בתפקיד זה עד 21 באוגוסט 1954.

לאחר מותו בשנת 1959 נקבר בבית הקברות הלאומי ארלינגטון.
[200px|ימין|ממוזער|דונובן סוקר מסדר של אנשי מבצעים ב[כוחות מיוחדים|קבוצה מיוחדת במרילנד בטרם יצאו לסין בשנת 1945.]]

## לקריאה נוספת
* רוני ברבש, **לוחמה חשאית במלחמת העולם השנייה**, אוריון הוצאת ספרים, 2023, הפרק "מייג'ור ג'נרל ויליאם ג'וזף דונובן", עמ' 195–203.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:באפלו: אישים
קטגוריה:קצינים אמריקאים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גנרלים אמריקאים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי המשרד לשירותים אסטרטגיים (OSS)
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ניאגרה
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:מעוטרי מדליית הכבוד
קטגוריה:מעוטרי צלב השירות המצוין
קטגוריה:מעוטרי לב הארגמן
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הלאומי ארלינגטון
קטגוריה:אבירי מסדר מלטה
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין (צבא ארצות הברית)
קטגוריה:מעוטרי כוכב הכסף
קטגוריה:מעוטרי צלב המלחמה
קטגוריה:מפקדים בלגיון הכבוד
קטגוריה:מעוטרי צלב המלחמה הצ'כוסלובקי
קטגוריה:אמריקאים במלחמת האזרחים ברוסיה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1883
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1959
קומנדו המזרח התיכון

**קומנדו המזרח התיכון** הייתה יחידה שפעלה כמסגרת ייעודית עבור יחידות קומנדו בריטיות, ששירתו בזירת המזרח התיכון בשנים 1941–1942.

## היסטוריה
היחידה החליפה את Layforce ("כוח ליי") , שהיה כוח קומנדו בסדר כוחות של בריגדה, בפיקוד רוברט לייקוק. הכוח נשלח לזירת המזרח התיכון בפברואר 1941, אך פורק באוגוסט 1941 לאחר שספג אבדות כבדות. לייקוק הצליח לשכנע את צ'רצ'יל, שהיה חסיד נלהב של הפעלת כוחות מיוחדים, להקים מחדש את הפיקוד שלו תחת שם חדש – "קומנדו המזרח התיכון". הסד"כ של כוח זה היה קטן בהרבה מסדר הכוחות המקורי של "כוח ליי", והוא כלל רק שש פלגות, בסד"כ 60–70 לוחמים כל אחת. שתיים מהפלגות של "קומנדו המזרח התיכון" שימשו כבסיס להקמת שירות האוויר המיוחד (SAS), ופלגה שלישית הפכה לשירות הסירות המיוחד (SBS), שהתמחה בביצוע פשיטות קומנדו מהים. אף על פי ש"קומנדו המזרח התיכון" המשיך להתקיים על הנייר גם לאחר כישלון מבצע פליפר בנובמבר 1941, במידה רבה כדי לרצות את צ'רצ'יל, רוב הלוחמים שנותרו במסגרת זו נקלטו ביחידות מיוחדות אחרות שפעלו בזירה. לייקוק הועלה לדרגת בריגדיר, ומונה למפקד "בריגדת השירות המיוחד" של פיקוד המזרח התיכון.

## פעילות היחידה
**[[מבצע הסכמה]]** (באנגלית: Operation Agreement) היה פשיטה קרקעית ואמפיבית של כוחות צבא, צי ויחידות מיוחדות ממדינות חבר העמים הבריטי על נמל טוברוק שבלוב. הפשיטה נערכה בין ה־13 ל־14 בספטמבר 1942, במסגרת המערכה במדבר המערבי במלחמת העולם השנייה.

## ביבליוגרפיה

* 
* 
* 
* 


קטגוריה:הקומנדו הבריטי
קטגוריה:בריטניה: יחידות מובחרות
קטגוריה:יחידות צבא בריטניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:קרבות זירת צפון אפריקה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:דפים עם תרגומים שלא נסקרו
אגרופן

[ממוזער|250px|שמאל|אגרופן בו השתמש שומר הראש של [נשיא ארצות הברית אברהם לינקולן.]]
**אגרופן** הוא סוג של נשק קר. האגרופן עשוי לרוב ממתכת, בדרך כלל ברזל, ומעוצב כך שיתאים לאחיזה ביד כאשר חלקו בולט מעבר לפרקי האצבעות. לעיתים, על מנת שלא להחשף בגלאי מתכות, מיוצרים אגרופנים מפלסטיק קשיח. האגרופן נועד להגברת העוצמה של מכת אגרוף, ולשמירה על ידו של המכה בה בעת. בעת מתן מכת אגרוף תוך שימוש באגרופן מעוצב האגרופן כך שיגרום לשטח מגע קטן יותר ונוקשה יותר עם היריב, וכתוצאה מכך נגרם נזק רב יותר. האגרופן גם סופג חלק ניכר מעוצמת המכה, ובכך מגן על אצבעותיו של התוקף.

## האגרופן בחוק
החוק בישראל (חוק העונשין סעיף 186) אוסר על אדם להחזיק אגרופן (בדומה להחזקת סכין), מחוץ לרשותו. זוהי עבירה פלילית שעונשה עד 5 שנות מאסר, אלא אם המחזיק הוכיח שהחזקה זו לא נועדה לפגיעה באנשים.

## ראו גם
* Bagh nakh

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:נשק קר
קטגוריה:כפות ידיים
רז הימן והלל סגל

[שמאל|ממוזער|350px|רז הימן והלל סגל, קו הסיום של [ראלי דקר 2012]]

**רז הימן** (נולד ב-18 באפריל 1964) ו**הלל סגל** (נולד ב-2 ביוני 1949) הם צמד נהגי שטח ישראלים, שהשתתפו במרוצים חשובים בתחום הראלי בארץ ובעולם, בהם ראלי דקר.

## ביוגרפיה
הימן וסגל הם צמד (נהג ונווט) מרוצי שטח הפועלים יחדיו משנת 2005.

הימן נשוי ואב ל-4 ילדים, תושב פרדס חנה. הוא השתתף במרוצים רבים בארץ ובעולם, בהם 'ראלי הפרעונים' (6 פעמים), 'ראלי תוניס' (פעמיים), 'ראלי איחוד האמירויות', 'ראלי מרוקו' (פעמיים) 'ראלי פריז-דקר', אליפות העולם למרוצי אנדורו 2000 (ספרד), 2004 (פולין), ראלי דרך המשי (בה זכה פעמיים במקום הראשון), באחה 1000 מקסיקו, וראלי דקר - דרום אמריקה 2012. הימן הוא הבעלים של חברת "תנועה מערכות מחשוב וניווט בע"מ", ומספק תמיכה שוטפת לאנשי ספורט מוטורי דו-גלגלי וארבע-גלגלי בענייני מכשירי ניווט ועוד.

סגל נשוי ואב ל-3 ילדים, תושב כפר תבור. מבעלי חברת ‘ליוגב בע"מ’. השתתף גם הוא במרוצים רבים בעולם, בהם באחה 1000 מקסיקו, 'פריז-איסטנבול', 'פריז-דקר' (3 פעמים), 'ראלי הפרעונים' (4 פעמים), ראלי "דרך המשי" (זכה פעמיים במקום הראשון) וראלי דקר - דרום אמריקה 2012.

הצוות נוהג ברכב אבטיפוס מבנייה עצמית, בעל שלדת צינורות עליה הורכבו מכלולים מכניים של מיצובישי פאג’רו. לרכב מנוע טורבו דיזל מתוצרת ב.מ.וו בנפח 3,000 סמ"ק, המנוהל בידי תוכנת מרוצים מיוחדת.

משרד התרבות והספורט העניק לצמד את פרס שרת התרבות והספורט לספורטאים מצטיינים לשנת 2009 על הישגים מיוחדים בתחום, ומענק של 300 אלף ש"ח.

בשנת 2012 הפכו השניים לישראלים הראשונים שהשתתפו במרוץ הראלי הקשה ביותר בעולם, ראלי דקר, מחופה המזרחי של דרום אמריקה עד לחופה המערבי (מארגנטינה דרך צ'ילה אל פרו). כחלק מההכנות למרוץ, הם שיפרו ורעננו את רכב השטח שלהם, צירפו למנוע גיר חדש, ורעננו את המתלים ושיכוך הזעזועים. הקטגוריה בה התחרה הצוות היא T1.2 (T1 מתייחס לרכבים בבנייה עצמית, ו-2 מתייחס למנועי דיזל). רכב התחרויות בו התחרה הצמד בראלי דקר הוצג בתערוכת "אוטומוטור" 2012

[שמאל|ממוזער|500px|הימן וסגל במהלך תחרות [ראלי דקר 2012]]

## היסטורית מרוצים בישראל ובעולם

## קישורים חיצוניים
* האתר הרשמי של רז הימן והלל סגל - צוות מרוצים
* רז הימן והלל סגל בדרך לראלי דקאר 2012, באתר "cartube", 18 בדצמבר 2011
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נהגי מכוניות מרוץ ישראלים
טבלן מצויץ

thumb |Podiceps cristatus
ממוזער| ''Podiceps cristatus''
[300px|שמאל|ממוזער|טבלן בדיג ב[סקוטלנד]]
**טבלן מצויץ** (**טַבְלָן מְצֻיָּץ**, שם מדעי: *Podiceps cristatus*) הוא מין של עוף מים ממשפחת הטבלניים.

פירוש השם המדעי: Podiceps - "רגליים באחוריים", Cristatus - "מצוייץ". שם בערבית: עאטאס מתואג כביר. טבלן זה הוא הגדול מבין בני המשפחה הנראים בישראל.

## תיאור

**מידות**: אורך גוף: 46 - 51 ס"מ. מוטת כנפיים: 59 - 73 ס"מ. משקל: 900 - 1,200 גרם. הזוויגים דומים.

בלבוש הקיץ - עונת הרבייה - הסימן הבולט ביותר הוא "צווארון" בולט משני צדי הצוואר בצבע כתום-זהוב. כמו כן, משני צדי כיפת הראש, שמשחירה, צומחות שתי ציציות המתרחבות למעין קרניים לכיוון העורף. לבוש החורף פחות צבעוני: נעלמים הצווארון הכתום והציציות. הכיפה שחומה ושוליה האחוריים מזדקרים מעט. חלקי הגוף העליונים ועורף הצוואר שחומים בהירים. קדמת הצוואר, הגחון וצידי הגוף לבנבנים-אפרפרים. הצעירים דומים לבוגרים בלבוש חורף.

גופו של הטבלן הזה גלילי ומוארך. בעת השחייה רובו שקוע במים ויוצר צללית נמוכה מאוד. הצוואר הארוך נישא אז בזקיפות. המקור ישר, בינוני בגדלו, מגושם ומחודד בקצהו. צבעו חום-אדמדם. הרגליים קבועות באחורי הגוף. פיסת הרגל פחוסה. לכל אחת מ-4 האצבעות אונת שחייה רחבה ונפרדת, אף שהאצבע האחורית מנוונת למדי. הכנף קצרה וצרה. הזנב קצר מאוד. צבע קשתית העין אדום. הרגליים ירקרקות-זיתניות.

## רבייה
כמו אצל רוב הטבלנים, גם לטבלן המצוייץ טקס חיזור, והוא אחד המיוחדים במשפחה: הזוג המונוגמי נוצר באפריל או מאי, בנדידה או בבית הגידול, ומתחיל בטקס חיזור קולני ביותר. בני הזוג משמיעים קריאות צרחניות, נכנסים למים ומתחילים במחוות הדדיות של ניעור הראש, תצוגת "חתול" עם ראש מונמך, ושחייה מקבילה בגוף זקוף. בנוסף, הם מגישים זה לזו צמחי מים ומחככים אותם אלה באלה. הטקס מגיע לשיאו בריקוד "פינגווין", בו הם מרימים את כל הגוף למצב זקוף ומצמידים חזה אל חזה.

## תפוצה ומגמות אוכלוסין

הטבלן המצוייץ נפוץ מאד. תפוצתו משתרעת מאוסטרליה במזרח ועד מערב אירופה ואפריקה. בישראל הוא חורף וחולף שכיח למדי. רוב החורפים מתרכזים בכנרת ובסביבתה. עד לשנות ה-60 הוא דגר בביצות החולה ובאתרים אחרים. על פי רוב הוא שוהה לבדו או בזוגות, ורק לעיתים נדירות רואים אותו בקבוצות קטנות ודלילות (עד 5 פרטים). הוא ניזון מדגיגים אך גם מסרטנים וממזון צמחי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:טבלניים
קטגוריה:ארץ ישראל: טבלניים
קטגוריה:עופות שחדלו לקנן בישראל
קטגוריה:דנמרק: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
גדעון סאנדבק

שמאל|ממוזער|250px|תרשים הפטנט המקורי לרוכסן המודרני של סאנדבק, שהוגש בשנת 1917
**אוטו פרדריק גדעון סאנדבק** (**Sundbäck**; 24 באפריל 1880 – 21 ביוני 1954) היה ממציא אמריקאי ממוצא שוודי. ידוע בעיקר בזכות השיפורים שהמציא שהביאו לפיתוח הרוכסן.
## ביוגרפיה
נולד באודסטוגו בשוודיה, כבנם של אוטו יונאס מגנוסון, חקלאי אמיד, ואשתו כריסטינה קרולינה קלסדוטר. סאנדבק למד הנדסת מכונות בבית הספר הפוליטכני בבינגן בגרמניה וסיים את לימודיו בשנת 1903. בשנת 1905 היגר לארצות הברית, שם עבד בחברת "Westinghouse Electric" בפנסילבניה.

בשנת 1906 הועסק בחברת "Universal Fastener" בהובוקן שבניו ג'רזי. כישורי רישום טובים ונישואים עם אלווירה אהרונסון, בתו של אחראי הפרויקטים, הובילו את סאנדבק לתפקיד המעצב הראשי בחברה, והופקדה בידו המשימה לשפר את הרוכסן שפותח על ידי המהנדס האמריקאי וייטקומב ג'דסון. דגם זה התבסס על מערכת של לולאות ועיניים, ונטה להיפרד בקלות רבה מדי. ניסיונות הפיתוח הראשונים של סאנדבק, שעדיין התבססו על מערכת לולאות, לא היו משביעי רצון וסבלו מאותם פגמים של הדגם הראשון.

לאחר פטירת אשתו בשנת 1911, הקדיש את עצמו לחלוטין לעבודה על הרישומים, ועד חודש דצמבר 1913 מצא פתרון לבעיה של יציבות הסגר: מערכת המבוססת על מהדקים קפיציים במקום לולאות קטנות מצטלבות, שהממציא העניק לה את השם "Hookless Fastener N° 1" (אל-לולאה מס' 1). סאנדבק הגדיל את מספר המרכיבים הסוגרים מארבעה לאינץ' ל-10 או 11, ותכנן למוצר שתי שורות של שיניים אחת מול השנייה שהפכו למקשה אחת על ידי הסליידר, כדי להקל על ההתקנה.

בשנת 1914 שיפר סאנדבק את המצאתו בדגם חדש – "אל-לולאה מס' 2", שהוא למעשה אב טיפוס של הרוכסן המודרני. בדגם זה כל שן הכילה גומה בקצה התחתון וחרוט קטן בקצה העליון; רכיבים אלה, בצדדים מנוגדים, נסגרים זה על זה בזמן שהחלק המתכתי במרכז אוסף את שני הצדדים ביחד למרכז. מערכת כזו מבטיחה אחיזה טובה של שני הקצוות, ומאפשרת סגירה מושלמת. הדגם נרשם בשנת 1917 כפטנט מספר 1219881 במשרד הפטנטים בארצות הברית. באותה שנה החל חייט בניו יורק בשם סיימון וארי להשתמש במכשיר החדש לחגורה עם כיסים עבור מלחים אמריקאים, ונמכרו 24,000 רוכסנים. מאז שנות ה-30 ועד ימינו משמש הרוכסן כמרכיב חשוב בתעשיית הטקסטיל.

סאנדבק פיתח גם מכונות לייצור תעשייתי של הרוכסן שהמציא והפך לנשיא של חברה בשם "Lightning Fastener Company", שישבה בקנדה, ובמקביל המשיך להתגורר בארצות הברית ולהחזיק באזרחות אמריקאית. סאנדבק מת בשנת 1954 מהתקף לב בעיר מידוויל שבפנסילבניה, ונקבר בבית הקברות המקומי.

עוד בחייו קיבל סאנדבק את מדליית הזהב של האקדמיה המלכותית השוודית למדעי ההנדסה לשנת 1951. לאחר מותו, כאות הוקרה על תרומתו להמצאה, נכלל בהיכל התהילה הלאומי של הממציאים בארצות הברית. ב-24 באפריל 2012, לרגל יום השנה ה-132 להולדתו, הוקדש לו גוגל דודל.

## קישורים חיצוניים

* 
## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ממציאים אמריקאים
קטגוריה:מהנדסים אמריקאים
קטגוריה:מהגרים משוודיה לארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1880
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1954
חצי האי וירג'יניה

**חצי האי וירג'יניה** (באנגלית: **Virginia Peninsula**) הוא חצי אי המשתרע בדרומה של המדינה האמריקנית וירג'יניה. חצי האי גובל בצפונו בנהר יורק, בדרומו בנהר ג'יימס, במפרץ צ'ספיק והמפטון רודס במזרחו.

אזור חצי האי עשיר בהיסטוריה מהתקופה הקולוניאלית האמריקנית עוד מיסודו של ישוב בקבע הבריטי הראשון באמריקה הצפונית בשנת 1607, העיר ג'יימסטאון.
## קישורים חיצוניים

וירג'יניה
קטגוריה:ויליאמסבורג (וירג'יניה)
קטגוריה:וירג'יניה: גאוגרפיה
הסריס האתיופי

**הסריס האתיופי** או **הסריס הכושי** הוא אדם המוזכר בברית החדשה, אשר הגיע מאתיופיה העתיקה או מכוש ומכאן כינוייו.

בספר מעשי השליחים מוזכר כי מלאך דיבר אל פיליפוס המבשר ואמר לו ללכת דרומה לכיוון עזה. בדרכו הוא פגש בסריס של קנדק , מלכת כוש, שבא להשתחוות בבית המקדש והיה בדרכו חזרה במרכבה תוך שהוא קורא בספר ישעיהו. פיליפוס ניגש אל המרכבה ושאל את הסריס אם הוא מבין את אשר הוא קורא, הסריס השיב לו שלא ואמר לפיליפוס שיקריא לו. פיליפוס החל בשיחה עם הסריס על ישו עד שהסריס השתכנע וביקש להיטבל.

שמאל|ממוזער|250px|פיליפוס מטביל את הסריס

## פרשנות
לפי מספר חוקרים הסריס מכוש היה יהודי מכוש שבא להתפלל בבית המקדש, דבר אשר מרמז על קיומה של קהילה יהודית בממלכת כוש. במסורת האתיופית הסריס נחשב לנוצרי האתיופי הראשון ולאדם שהביא את הנצרות לאתיופיה. פרשנות זו של הכנסייה האתיופית באה מתוך המקרא שתרגם את השם "כוש" לשם "אתיופיה" ואינה תואמת את המחקר מכיוון שממלכת כוש שכנה בצפון סודאן ולא בחבש שזו זוהתה עם השמות אתיופיה/כוש רק יותר מאוחר. לפי מסורות אתיופיות אחרות, לרבות הכבר נגשת אף המלכה קנדק המוזכרת בקטע זוהתה עם מלכת שבא.

## קישורים חיצוניים

*מעשי השליחים
*

## הערות שוליים




קטגוריה:הברית החדשה
קטגוריה:קדושים אתיופים
קטגוריה:כושים
קטגוריה:סריסים
פרנצ'סקו קווין

**פרנצ'סקו דניאל קווין** (באנגלית: **Francesco Daniele Quinn**; 9 בספטמבר 1963- 5 באוגוסט 2011) היה שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.
התפרסם בזכות הופעותיו בסרט "פלאטון" ובסדרות הטלוויזיה ג'אג ו-24.

## ביוגרפיה
קווין נולד ברומא לכוכב הקולנוע זוכה שני פרסי אוסקר אנתוני קווין ולאשתו השנייה, השחקנית ומעצבת התחפושות לולנדה אדולורי.

## קריירת משחק
### קולנוע
בשנת 1986 התפרסם לראשונה בדרמה האנטי מלחמתית של אוליבר סטון "פלאטון" בתפקיד רב"ט ראה בן חסותו של סמל המחלקה אליאס (וילם דפו).
במהלך הצילומים בפיליפינים נקלע קווין למריבה עם דפו שאף התפתחה לקרב אגרופים.
בהמשך שיתף פעולה עם אביו בסרטים "סטראדיבארי", "הזקן והים" ו"כוכב לשניים" ועם דיאן ליין בסרט "חלום אהבה".
ב-2008 השתתף קווין בהפקתו של קוונטין טרנטינו "נסיעת המוות" בתפקיד מאצ'טה.
את תפקידו האחרון עשה קווין בשובר הקופות "רובוטריקים 3: אפלת הירח" בו דיבב את קולו של הרובוטריק דינו.

### טלוויזיה
החל את דרכו כשחקן בשנת 1985 במיני סדרה האיטלקית המבוססת על הרומן "קוו ואדיס".
ב-1997 הופיע במיני סדרת המלחמה של ג'ון מיליוס "הרוכבים הנועזים" ושיחק בסדרת הדרמה המשפטית "ג'אג".

בשנת 2000 שיחק במשך עונה אחת באופרת הסבון "צעירים חסרי מנוח" בתפקיד תומאס דל קארו.
ב-2003 שיחק בעונה השנייה של סדרת דרמת הפעולה "24" בתור הטרוריסט סעיד עלי.
ב-2005 השתתף במיני סדרה התקופתית בהפקתו של סטיבן ספילברג "אל תוך המערב" בתפקיד קפטן סלמנקה.

## חיים אישיים
קווין היה חובב ספורט אתגרי בזמנו הפנוי והתנסה בסקי, גלישת רוח, טיפוס הרים וסנואובורד.
קווין היה אב לבן ולבת מאשתו ג'ולי מק'יין.

קווין נפטר בתחילת באוגוסט 2011 בגיל 48 לאחר שלקה בהתקף לב במהלך ריצה עם בנו.

## פילמוגרפיה נבחרת
* פלאטון (1986)
* סטראדיבאר (1988)
* חלום אהבה (1988)
* קזבלנקה אקספרס (1989)
* כוכב לשניים (1991)
* יריבים קטלניים (1993)
* טופ דוג (1995)
*Cannes Man (1996)
* כמעט אישה (2001)
* פארק (2006)
* אבירים אפגנים (2007)
* התחייבות של אקדוחן (2008)
* נסיעת המוות (2008)
* רובוטריקים 3: אפלת הירח (2011)

## טלוויזיה
* קוו ואדיס (1985)
* ג'אג (1997–2002)
* הרוכבים הנועזים (1997)
* צעירים חסרי מנוח (2000–2001)
* 24 (2003)
* אל תוך המערב (2005)
* המגן (2008)
* הגליידס (2010–2011)

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:מהגרים מאיטליה לארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1963
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2011