אשרור הסכם מינסטר

"**אשרור הסכם מינסטר**" (באנגלית: **The Ratification of the Treaty of Münster**) הוא ציור שמן מאת האמן ההולנדי חרארד טר בורך, המתאר את רגע השבועה החגיגי על הסכם השלום שנחתם בין ספרד לרפובליקה ההולנדית בשנת 1648. הציור מתעד את אשרור ההסכם בטקס שנערך ב־15 במאי 1648 בעיר מינסטר שבגרמניה, ומהווה תיעוד חזותי יוצא דופן של הכרזת עצמאות הולנד וסיום מלחמת השמונים שנה.

## רקע היסטורי
ב־30 בינואר 1648 נחתם הסכם שלום נפרד בין ספרד להולנד בעיר מינסטר, כחלק מתהליך סיום מלחמות הדת באירופה. ספרד הכירה בו בריבונות מלאה של הרפובליקה ההולנדית, וסיימה עשרות שנות שליטה וכיבוש. ההסכם אושרר בטקס פומבי ב־15 במאי באולם העירייה של מינסטר, כחלק מההכנות להסכם וסטפליה הכולל, שנחתם באוקטובר באותה שנה.
במהלך האירועים החגיגיים הכריזו חצוצרנים מראש מגדל למברטי על השלום, נערכו מצעדים בכיכר העיר, והציבור השתתף בקריאת נוסח ההסכם מעל במה ציבורית. זהותם של המשתתפים והאולם שבו התרחש הטקס נשתמרו היטב בזיכרון הקולקטיבי ובהיסטוריה העירונית.

## תיאור היצירה
היצירה "אשרור הסכם מינסטר" מתארת את הרגע החגיגי שבו אושרר חוזה השלום בין הרפובליקה ההולנדית לממלכת ספרד, שנחתם ב־30 בינואר 1648 בעיר מינסטר, ואושר בטקס פומבי שנערך ב־15 במאי של אותה שנה באולם העירייה. ציור זה נחשב לאחת העדויות החזותיות החשובות של ראשית הריבונות ההולנדית, ומהווה תיעוד היסטורי של תום מלחמת השמונים שנה. הוא משקף את סיומו של מאבק ממושך בן שמונה עשורים לעצמאות, ואת לידתה של הולנד כישות מדינית עצמאית.

חרארד טר בורך שהה במינסטר מאז שנת 1646 וצייר עשרות דיוקנאות (כ־75) של שליחים ונציגים רשמיים, שרבים מהם שולבו לאחר מכן ביצירה הקבוצתית. את הרגע המתואר בציור – השבועה על ההסכם – בחר האמן לתעד באופן ייחודי: זהו ציור השמן הראשון הידוע שמתאר אירוע פוליטי באופן "עובדתי", ולא כאלגוריה קלאסית או כמחזה הירואי בדיוני. הדמויות מוצבות אמנם בקומפוזיציה מאורגנת, אך הפנים הן פורטרטים נאמנים למקור, והפרטים של האולם, הריהוט והאביזרים תואמים לעדויות כתובות של עדי ראייה.

במרכז הציור ניצבים שמונה שליחים – שישה מהצד ההולנדי ושניים מהצד הספרדי – אשר נשבעים על ההסכם סביב שולחן רחב המכוסה מפה ירוקה. על השולחן מונחת קופסת תכשיטים מהודרת בצבעי אדום וזהב, ובה מצוי עותק החוזה. ניתן להבחין בהבדלים בטקסי השבועה: הנציגים הספרדים, קתוליים, מניחים את ידם הימנית על התנ"ך; לעומתם, הנציגים ההולנדים, קלוויניסטים, מרימים את ידם מבלי לגעת בספר. אחד מהם, ברתולד ואן חנט, מחזיק בגלוי את נוסח השבועה ההולנדי. למעשה, השבועה בוצעה תחילה על ידי הספרדים ואחר כך על ידי ההולנדים, אך טר בורך תיאר את שתי הפעולות בו-זמנית, לצורך יצירת דרמה קומפוזיציונית.

האמן כלל ביצירה גם דיוקן עצמי: דמותו מופיעה בצד שמאל בקדמת הקומפוזיציה, עם שיער בהיר ארוך ושפם אדמוני, מביטה החוצה אל הצופה – כביטוי לנוכחותו האישית כעד ראייה. הוא אף השגיח מקרוב על ההתרחשות והיה עד למעמד שבו נציגי הצדדים נשבעו אמונים על חוזה השלום.

היצירה הועתקה בהמשך בגודל כמעט מקורי באמצעות תחריט על ידי החרטן יונאס סוידרהוף, והפכה לדימוי אייקוני של המעמד. בגרסה זו צורפה כתובת לטינית ארוכה (ICON EXACTISSIMA...), אשר טוענת לדיוק קפדני של התיאור, ומדגישה את אופיו ההיסטורי של המעמד ככינוס רשמי של שליחי מלך ספרד פיליפ הרביעי ושל נציגי המדינות הכלליות של הרפובליקה ההולנדית.

בצדו של האולם שבו התרחש הטקס מופיעה הכתובת: PAX OPTIMA RERUM – "השלום הוא הטוב העליון". ביטוי זה לקוח מהאפוס הלטיני Punica מאת סיליוס איטליקוס (26–101 לספירה), ומובא שם מפי סנאטור קרתגי כאזהרה מפני המשך המלחמה. בכך טמון גם מימד ערכי ליצירה: לא רק תיעוד של רגע פוליטי, אלא גם הצהרה על חשיבותו של השלום באירופה הסוערת של התקופה.

הציור מתאר לא רק את הדרמה המדינית, אלא גם את האווירה של העיר מינסטר בעת ההתרחשות: חצוצרנים בראש מגדל למברטי הכריזו על השלום, חמש קומפניות של חיילים ואזרחים ניצבו בכיכר העיר והצדיעו לשיירות הדיפלומטיות. ביום שלמחרת הוקראה נוסח ההסכם בפומבי מן הבמה לפני קהל רב. בתגובה, פעמוני הכנסיות צלצלו, והאווירה הייתה חגיגית במיוחד. ספרד ויתרה באופן רשמי על תביעתה לשלוט בהולנד, כולל בערים ברגן אופ זום, ברדה, מאסטריכט, הרטוגנבוש, ושפך הנהר סכלט.

היצירה, שנחשבת ליצירת מופת של הציור האירופי, מוצגת כיום בגלריה הלאומית בלונדון, ומהווה מקור חשוב להבנת טקסים פוליטיים, ייצוג דיפלומטי ותפיסות של שלום וריבונות בתקופה המודרנית המוקדמת.

## חשיבות היסטורית ואמנותית
הציור "אשרור הסכם מינסטר" נחשב ליצירה פורצת דרך בתולדות האמנות האירופית, שכן מדובר בציור השמן הראשון הידוע שתיעד אירוע פוליטי עכשווי בצורה ריאליסטית ותיעודית. בניגוד למסורת המקובלת בתקופה, שבה נהגו אמנים להציג סצנות מדיניות כאלגוריות מיתולוגיות, טר בורך בחר להציג את הדמויות כפי שהיו – בלבוש התקופתי, בסביבה האמיתית שבה התרחש הטקס, ועם דיוקנאות מדויקים של המשתתפים. למרות שהעמדת הדמויות בציור מלאכותית ונועדה לאפשר לצופה לזהות בקלות את הנציגים המרכזיים, הרי שכל אחד מהם צויר על סמך תצפיות ישירות ופורטרטים שנעשו במקום. תיאור האולם, הריהוט, קופסת ההסכם והלבוש – כולם תואמים לפרטים הידועים לנו מתוך עדויות עדי ראייה, דבר שהקנה ליצירה ערך תיעודי מובהק.

עיריית מינסטר עצמה הגדירה את הציור כ"יצירת מופת של הציור האירופי", וציינה כי טר בורך תיעד את הרגע ההיסטורי "עד לפרטים הקטנים". הוא לא רק היה נוכח באירוע, אלא שילב את דיוקנו העצמי בציור – כסמל לעדות אישית ולמהימנות התיאור.

הבחירה של טר בורך לתאר את רגע השבועה כסצנה סימולטנית – על אף שבמציאות הספרדים נשבעו תחילה וההולנדים לאחר מכן – מדגישה את כוונתו ליצור קומפוזיציה דרמטית, מבלי לוותר על אמינות היסטורית. בכך, הוא הצליח לשלב בין אסתטיקה אמנותית לבין דיוק דיפלומטי, וליצור יצירה שהיא גם עדות פוליטית וגם הישג אמנותי.

## מיקום הציור
הציור "אשרור הסכם מינסטר" שמור כיום בגלריה הלאומית בלונדון תחת מספר הרישום NG 896. הוא מוצג כחלק מאוסף הקבע של המוזיאון ומוצג לציבור בתצוגה פתוחה. הגלריה מגדירה את היצירה כ"עדות חזותית נדירה לאירוע מדיני מכריע בתולדות אירופה" ומדגישה את חשיבותה כיצירה שחוצה גבולות בין אמנות, פוליטיקה והיסטוריה.
בזכות ההקפדה של טר בורך על תיעוד פרטים, משמש הציור גם מקורות מחקריים לחוקרי דיפלומטיה, לבוש, עיצוב פנים וטקסים פוליטיים של המאה ה־17. חלק מהפריטים המופיעים בציור – כולל קופסת ההסכם האדומה-זהובה – שרדו עד היום ונשמרים באוספים ציבוריים.

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורי היסטוריה
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:הגלריה הלאומית (לונדון)
קטגוריה:רייקסמוזיאום
קטגוריה:חרארד טר בורך: ציורים