open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Take off Your Pants and Jacket

**Take Off Your Pants & Jacket** הוא האלבום הרביעי של בלינק-182. הוא יצא ב-12 ביוני 2001 בחברת MCA Records, וכולל בתוכו את הלהיטים "The Rock Show", "First Date", "Stay Together for the Kids", "Anthem Part Two". האלבום מכר יותר מ-10 מיליון עותקים בכל העולם, והגיע למעמד אלבום פלטינה בארצות הברית.
במקור הודפס באלבום בשלוש מהדורות שונות, כל מהדורה כוללת עטיפה ודיסק בצבע שונה. בכל מהדורה יש שירי בונוס שונים, באחד מהם ניתן למצוא שיר רציני ובשני שיר בדיחה.

בדומה לאלבום הקודם, גם השם של האלבום הזה מהווה בדיחה גסה המתבססת על משחק מילים. לכאורה, הפירוש של שם האלבום הוא: לפשוט את המכנסיים והז'קט. אולם, בלשון הדיבור המילה Jacket, נשמעת כמו Jack it, שמשמעו לאונן. ומכאן, שם האלבום הוא לפשוט את המכנסיים ולאונן.

האלבום גרף הצלחה אדירה, הגיע למקום הראשון במצעד בילבורד 200 עם מכירות של יותר מ-350,000 עותקים בשבוע הראשון ליציאתו. זהו האלבום היחיד של הלהקה שהגיע להישגים כאלה.

## רשימת שירים
כל השירים נכתבו על ידי טום דה-לונג', מארק הופוס, וטראוויס בארקר.

* "Stay Together For The Kids" – מארק הופוס (בתים) וטום דה-לונג' (פזמונים).

### שירי בונוס
בנוסף ל-13 שירי האלבום, ישנן כמה מהדורות מיוחדות שיצאו.
בגרסה המקורית, ישנם שלושה דיסקים שונים המכילים כל אחד מהם שיר בונוס שונים:

**ה"גרסה האדומה" (גרסת "Take Off") מכילה את שיר הבונוס:**
* "Time to Break Up" – 3:05

**ה"גרסה הצהובה" (גרסת "Pants") מכילה את שיר הבונוס:**
* "What Went Wrong" – 3:13

**ה"גרסה הירוקה" (גרסת "Jacket") מכילה את שיר הבונוס:**
* "Hold On" (בגרסה המפורשת השיר נקרא "Don't Tell Me It's Over") – 2:33

הגרסה המפורשת לדיסק מכילה שלושה דיסקים שונים הכוללים שני שירי בונוס בכל אחד מהם:

**ה"גרסה האדומה" (גרסת "Take Off") מכילה את שירי הבונוס:**
* "Time to Break Up" – 3:05
* "Mother's Day" – 1:37

**ה"גרסה הצהובה" (גרסת "Pants") מכילה את שירי הבונוס:**
* "What Went Wrong" – 3:13
* "Fuck a Dog" – 1:25
(במהדורה המיוחדת בבריטניה ואירלנד הגרסה הצהובה מכילה גם את השיר " Time to Break Up")

**ה"גרסה הירוקה" (גרסת "Jacket") מכילה את שיר הבונוס:**
* "Hold On" – 2:33
* "Grandpa" – 1:39

## מיקום במצעדים
### אלבום

### סינגלים

## קרדיטים
### חברי הלהקה
* טום דה-לונג' – קולות וגיטרה
* מארק הופוס – קולות וגיטרת בס
* טראוויס בארקר – תופים

### מוזיקאים נוספים
* רוברט ג'וזף מאנינג ג'וניור - קלידים

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:אלבומי בלינק-182
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי פופ-פאנק
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הקנדי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד 200
קטגוריה:אלבומי חברת MCA רקורדס
המטבח האמריקאי

**המטבח האמריקאי** (באנגלית: **American cuisine**) הוא סגנון הבישול הנפוץ בארצות הברית או שמקורו משם.

## הגדרת המטבח האמריקאי
משום שלאורך השנים התקיים בארצות הברית כור היתוך למסורות הקולינריות של עמים ותרבויות רבות, המטבח האמריקאי כיום מגוון במיוחד וקשה להגדרה. דרך אחת לתיאור המטבח האמריקאי היא כ של מטבחים שונים מרחבי-העולם, סגנון בישול אקלקטי אשר אימץ אלמנטים שונים מכל קהילות המהגרים. מצד שני, המטבח האמריקאי מייצא מגוון רב של מאכלים לרחבי העולם, ובמידה רבה ניתן לקבוע כי מטבח זה מוכר ופופולרי כיום בעולם באותה המידה כמו המטבח הסיני, המטבח הצרפתי והמטבח ההודי.

רבים מהמאכלים שנחשבים כיום אמריקאיים מבוססים למעשה במקור על מסורות הבישול של ארצות אחרות. כך למשל, פאי תפוחים, פיצה והמבורגרים, כולם זהים או שמקורם במאכלים אירופאיים, או הבוריטו והטאקו אשר מקורם במטבח המקסיקני. הסיבה לכך היא שמטבחים רבים משפיעים זה על זה ושואבים מאכלים זה מזה. אף על פי כן, מנות רבות הנאכלות בארצות הברית לא תימצאנה במקומות אחרים בעולם.

## מאכלים אמריקאיים מובהקים
[ממוזער|שמאל|250px|ה[צ'יזבורגר נחשב כמאכל אמריקאי מובהק, אף שכנראה הגיע במקור מהמטבח הגרמני וסופח למטבח האמריקאי על ידי המהגרים הגרמניים]]
[שמאל|ממוזער|250px|[הוט דוג - נקניקיה בלחמנייה עם רוטב חרדל.]]
[שמאל|ממוזער|250px|[פיצה בסגנון ניו יורק במטבח האיטלקי-אמריקאי.]]
ממוזער|שמאל| ארוחת מקרוני וגבינה עם תוספת צ'דר ונקניקיות צמחוניות פרוסות
### מאכלי בשר
* בשר באפלו (סטייקים והמבורגרים)
* צ'יזבורגר
* המבורגר
* נקניקייה בלחמנייה
* קציץ בשר
* לוף
* צ'יזסטייק
* קורנדוג
* קציצות דורבן
* כנפי עוף באפלו
* צ'ופ סואי אמריקאי
* לחם נקניקייה

### מאכלי ים
* לובסטר ניוברג
* צ'אודר צדפות
### מאכלי ירקות
* סלט קיסר
* עגבניות ירוקות מטוגנות
* טוגנים
* פוטטו
### מאפים
* בייגלה
* פיצה בסגנון ניו יורק (המטבח האיטלקי האמריקאי)
* שיקגו פיצה פאי (המטבח האיטלקי האמריקאי)
### מנות מתוקות
* פאי תפוחים
* חומיות
* עוגיית שוקולד צ'יפס
* צמר גפן מתוק
* גבינה לבנה
* עוגיית מזל
* פאדג'
* דונאט
* פנקייק
* פאי פקאן
* בוץ מיסיסיפי

### אחרים
* מקרוני עם גבינה
* חמאת בוטנים
* פופקורן
* דגני בוקר
* ארוחת טלוויזיה
* רוטב קפה נוצר לראשונה בשנת 1904
* סלט שבע שכבות

## גלריה

קובץ:Quail 07 bg 041506.jpg|צ'אודר צדפות הוא מאכל המסמל את אזור ניו אינגלנד
קובץ:Giordanos stuffed pizza.jpg|פיצה פאי בסגנון שיקגו במטבח האיטלקי-אמריקאי
קובץ:Chocolate brownies without table.jpg|בראוניז – מסמלי המטבח האמריקאי
קובץ:Fried Fish and French Fries.jpg|פיש אנד צ'יפס מהמטבח האנגלי-אמריקאי
קובץ:CornDog.jpg|קורנדוג
קובץ:Subway 6-inch Ham Submarine Sandwich.jpg|כריכי סאב
קובץ:NCI Visuals Food Hamburger.jpg|המבורגר
קובץ:McDonald's French fries Potato (01).jpg|טוגנים
קובץ:Imos Hampton Deluxe-OliveCanadianbacon.JPG|פיצה בסגנון סנט לואיס במטבח האיטלקי-אמריקאי
קובץ:Greek pizza.jpg|פיצה יוונית במטבח האיטלקי-אמריקאי
קובץ:McD-McChicken.jpg|המבורגר שניצל, מקדונלד'ס
קובץ:KFC Chicken at Home.JPG|עוף וצ'יפס, KFC
קובץ:Baked Ziti (cropped).jpg|בייקד זיטי במטבח האיטלקי-אמריקאי
קובץ:OnionRings.JPG|טבעות בצל
קובץ:New England clam bake.jpg|תבשיל ניו-אינגלנדי של לובסטר, צדפות, תירס ועוד.
קובץ:Recently departed ...from Boston.jpg|בוסטון קרים פאי


## קישורים חיצוניים

* 

*
מטבח
מדגש

שמאל|ממוזער|250px|מדגשים בצבעים שונים והדגמת ישומם
שמאל|ממוזער|250px|מדגשים קטנים במגוון צבעים
** מַדְגֵּשׁ** או **מַרְקֶר** (מאנגלית: **Marker**, טוש) הוא כלי כתיבה המשמש להדגשת קטע על ידי צביעת הרקע בצבע בהיר זוהר. הצבע הצהוב הוא הנפוץ, אך קיימים גם מדגשים בצבעי כתום, ירוק, תכלת, ורוד וסגול. קצה המדגש רחב בדרך כלל על מנת להדגיש קטעים רחבים.

המדגש הראשון נוצר על ידי חברת Carter's Ink Company בשנת 1963. חברת סטאבילו היא החברה הגדולה בעולם בתחום זה.

**מדגש יבש** מתאים להדגשה בדפים דקיקים, כך שהצבע לא ייראה גם בצידו השני של הדף ולהדגשה זמנית. מדגש זה מדגיש באמצעות סרט (בדומה לסרט של קלטת וידאו ביתית) ולכן ניתן למחיקה, בניגוד למדגשים הרגילים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ציוד משרדי
קטגוריה:אמצעי כתיבה
קטגוריה:כלי סימון
ישיבה תיכונית חיספין

**ישיבה תיכונית חיספין** (בראשי תיבות הנפוצים: ישת"ח) היא ישיבה תיכונית ביישוב חיספין, שהוקמה בשנת 1982 על ידי הרב יגאל אריאל. ישיבת חיספין היא חלק ממוסדות שונים השייכים למוסדות 'רוח הגולן'. בישיבה לומדים כ-450 תלמידים בכיתות ט'-י"ב.

ממוזער|משמאל ראש הישיבה לשעבר הרב מוטי פרנקו ומימין הרב אלדד כהן – ר"מ לשעבר בישיבה.

## היסטוריה

מייסד הישיבה, הרב יגאל אריאל, התווה את דרכה של הישיבה בשנותיה הראשונות כישיבה חקלאית ופתוחה. הרב אריאל פרש לאחר כמה שנים מראשות הישיבה ומשמש עד היום כראש הוועד המנהל של הישיבה ומוסדותיה. מחליפו, הרב מאיר צוקרמן נתקל בהתנגדות מצד הצוות החינוכי שלא הסכים עם דרכו החינוכית וסירב לשתף פעולה. בשל כך צוקרמן פרש לאחר כשנתיים.
ראש הישיבה הבא היה הרב משה אגוזי, שכיהן עד אז כמדריך חינוכי ולאחר מכן כר"מ בישיבה. הרב אגוזי המשיך לפתח את גישתה החינוכית של הישיבה, וזכה לשבחים רבים מצד רבנים ואישי חינוך רבים. לאחר כעשר שנים כראש הישיבה פרש הרב אגוזי לטובת הקמת "בית למדרש התורה" ללימודי תורת הקבלה. לאחר פרישתו של הרב אגוזי מונה הרב פלטיאל גרנות ("פלטי") לכהן כראש הישיבה. חזונו של הרב פלטי היה להפוך את הישיבה לישיבה תורנית דמוקרטית (ית"ד), ובכך להופכה למודל של חינוך המתאים לפסוק "חנוך לנער על פי דרכו" (). בשנת הלימודים תשס"ו פרש הרב גרנות מתפקידו ובמקומו מונה הרב חיים טרבלסי. בסוף שנת הלימודים תשס"ח פרש הרב טרבלסי ובשנת הלימודים תשס"ט חזר הרב אגוזי לעמוד בראשות הישיבה. בשנת הלימודים ה'תשע"ד פרש הרב אגוזי מראשות הישיבה ובמקומו התמנה הרב מוטי פרנקו. בסיום שנת הלימודים ה'תשע"ח סיים הרב מוטי פרנקו את תפקידו כראש הישיבה ובמקומו התמנה הרב חיים אייזנטל. מנהל התיכון הוא שמוליק מזוז שהחליף בשנת תשפ"ו את אופיר בן אילוז והמנכ"ל הוא גבריאל (גבי) חמו.

## ראו גם
* בוגרי ישיבה תיכונית חיספין

## קישורים חיצוניים
* 
* פרוטוקול סיור ועדת החינוך והתרבות בישיבה

חיספין
קטגוריה:רמת הגולן: חינוך
קטגוריה:חיספין
טוש

[ממוזער|שמאל|250px|טושים בעלי חוד דק ([עטי-טוש) בצבעי שחור, אדום, כחול, ירוק]]
ממוזער|שמאל|250px|טושים צבעוניים, המשמשים בעיקר לציור
טקסט=חבילת טושים צבעוניים|ממוזער|חבילת טושים צבעוניים
**מַצְבֵּעַ** (בלשון הדיבור: **טוּשׁ**, מגרמנית: Tusche - סוג דיו שחור שמקורו באסיה, או **לוֹרְדּ**) הוא עט עשוי גליל פלסטיק שבתוכו חומר ספוגי (לעיתים לֶבֶד) טבול בצבע.

## סוגי דיו
טושים רגילים מיועדים לכתיבה על נייר ואינם מחיקים ממנו, אם כי הצבע עשוי לדהות עם הזמן. הם אינם מתאימים לכתיבה על חומרים חלקים מאוד כגון זכוכית וסוגי פלסטיק מסוימים, מכיוון שהדיו אינה נותרת על גבי המשטח. הם גם אינם מתאימים לכתיבה על עץ מכיוון שהדיו עלולה להיספג בצורה לא אחידה, וקשה ולעיתים בלתי אפשרי להסירה מהעץ. 
**טושים מחיקים** מכילים דיו שאינה נספגת במשטח הכתיבה הייעודי (לוח לבן או זכוכית), כדי לאפשר שימוש חוזר בו.
**טושים תמידיים** או **טושים בלתי מחיקים** מיועדים לסימון שדרוש כי ישרוד ולא ידהה או ימחק. למשל, לשרטוט שקפים ולסימון ציוד. 

**טושים עם דיו בלתי נראה** מיועדים לסימון רכוש יקר למקרה של גנבה. הדיו נראה רק באור אולטרה סגול כך שאינו מכתים את המוצר, אך ניתן לחשוף אותו לצורך זיהוי בעלות במקרה שהרכוש נגנב ואותר על ידי רשויות החוק.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציוד משרדי
קטגוריה:אמצעי כתיבה
קטגוריה:טכניקות גרפיות
קטגוריה:טכניקות ציור
קטגוריה:ארצות הברית: המצאות
חיי מדף

[ממוזער|שמאל|200px|אריזת מקלות [בייגלה ("מקלות מלוחים"). על האריזה מודפס תאריך אחרון למכירה ותאריך תפוגה]]

בלוגיסטיקה, **חיי מדף** של מוצר הוא פרק הזמן שבו ניתן **לאחסן** את המוצר ממועד ייצורו כך שעדיין יישאר בר שימוש (ואילו המושג משך השימוש מתייחס לפרק הזמן הצפוי שניתן יהיה **להשתמש** במוצר לאחר שיצא מהאריזה). חיי המדף של מוצר מוגבלים בעיקר עקב תהליכים כימיים, כגון קורוזיה, הפוגעים בתפקודו גם בלא שנעשה בו שימוש. גורם נוסף המשפיע על חיי המדף של מוצרים מסוימים הוא יציבות הטכנולוגיה: במוצרים שבהם התקדמות הטכנולוגיה מהירה מאוד, המוצר עשוי להפוך תוך זמן לא רב לחסר ערך גם אם מבחינה פונקציונלית הוא תקין לחלוטין.

לחיי המדף של מוצר חשיבות בתכנון מלאי של מוצר זה, בעת החזקתו במחסן, בחנות וכדומה.

הארכת חיי המדף של מוצר נעשית בשלבים אחדים במחזור החיים שלו:
* בשלב הייצור: שימוש בחומרים המבטיחים חיי מדף ארוכים יותר, לעיתים הוספת חומרים שזו מטרתם, כגון הוספת חומר משמר למוצרי מזון.
* בשלב האריזה: שימוש באריזות המבטיחות חיי מדף ארוכים יותר, כגון אריזת ואקום או הוספת סיליקה ג'ל לאריזה של מוצרי אלקטרוניקה לשם צמצום הלחות באריזה.
* בשלב האחסון: אחסון בתנאים אופטימליים מבחינת טמפרטורה, לחות, תאורה וכדומה.

## חיי מדף של מזון

באזורים מסוימים בעולם מחויבים יצרנים להוסיף תאריך אחרון לשיווק או לצריכה על אריזת מוצרי מזון ותרופות. במוצרי חקלאות המונח מתייחס לפרק הזמן שבו המוצר טרם נרקב. במוצרי מזון אחרים המונח חיי מדף של מזון הוא בעל משמעות שונה. המונח חיי מדף מתייחס לאיכות המזון, בעוד המונח "תאריך תפוגה" מתייחס לרמת הבטיחות בצריכתו. לעיתים קרובות, מזון אשר עבר את "זמן המדף" שלו עדיין בטוח לצריכה, אך איבד את איכותו המרבית. בחנויות רבות חותרים למכירה בשיטת נכנס ראשון יוצא ראשון, כך שמוצרים הקרובים יותר לסוף חיי המדף שלהם יהיו קרובים יותר לצרכן מאשר מוצרים מאותו סוג בעלי חיי מדף ארוכים יותר. במקרים רבים, מכירת מוצר שפג תוקפו עשויה לגרור אחריה קנס לחנות.

בבישול נעשה לעיתים שימוש משיקולי חיסכון במוצרים בסוף חיי המדף שלהם, אשר כבר לא ניתן להשתמש בהם כפי שהם, להכנת מאכלים אחרים, בעלי איכויות שונות. כך למשל מכינים מלחם יבש פרנץ' טוסט, ובמדינות רבות במערב מקובלת "ארוחת שאריות", עם מאכלים כמו "בַּאבֵּל אֵנְד סְקְוִויק" (לביבת ירקות מהמטבח הבריטי) המוכנים משאריות תבשילי ירקות ובשר.

## ראו גם
* שימור מזון
* אובדן מזון
* התיישנות מתוכננת

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ניהול מלאי
קטגוריה:בטיחות ובריאות מזון
קטגוריה:מדעי הרוקחות
קטגוריה:אריזה
תחנת הרכבת חיפה – בית המכס

**תחנת הרכבת חיפה – בית המכס** היא תחנת נוסעים מתוכננת של רכבת ישראל, העתידה לשרת את העיר חיפה. התחנה תמוקם בצפון־מזרח העיר חיפה, בסמוך לקריית הממשלה ע"ש יצחק רבין, על מסילת הקו הראשי של רכבת ישראל.

## היסטוריה
תחנת הרכבת תוכננה במסגרת התוכנית להקמת קריית הממשלה במחוז חיפה. כחלק מתנאי המכרז, היזמיים יכלו לבנות גם משרדים להשכרה, מסחר וחניונים בתשלום. והיזם גם היה אמור להתחייב לבנות תחנת רכבת פרוורים על חשבונו (ולא מתקציב המדינה) מול הקריה בשם "**חיפה בית המכס**". לתחנה הוצעו גם השמות הבאים: "**חיפה קריית הממשלה**" ו"**חיפה - מגדל המפרש ע"ש [[יצחק רבין]]**". הפרויקט היה אמור לנצל את "זכויות האוויר" מעל המסילה והתחנה. להיבנות בשטח של 25 אלף מ"ר, מתוכם 18 אלף מ"ר משרדים, כ-3,000 מ"ר מסחר, 1,000 מ"ר שיוקדשו להקמת תחנת הרכבת, 450 מקומות חניה, וכן גשר מעל דרך העצמאות שיחבר את התחנה לקריה. התחנה הייתה אמורה להשתלב עם תחנת רכבת קלה בדרך העצמאות.

במאי 2001 פורסם המכרז להקמת התחנה.

ב־5 בפברואר 2002 אישרה הוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה חיפה את התוכנית.

הפרויקט לבסוף לא יצאה לפועל, מאחר שלמרכז ההקמה לא ניגשה אף חברה, עקב חוסר כדאיות כלכלית ליזמים.

ביוני 2015, שר האוצר משה כחלון וראש עיריית חיפה יונה יהב חתמו על הסכם לפיתוח חיפה ההסכם, כולל שיקוע מסילת הרכבת בעיר והקמת תחנת בית המכס בעלות של 1.3 מיליארד שקל. מועצת עיריית חיפה אישרה את הסכם בנובמבר 2015.

בדצמבר 2017, הוצעה תוכנית חדשה, במסגרת התוכנית לריבוע מסילת החוף עד תחנת מרכזית המפרץ, על פיה בשטח העיר חיפה הרכבת תעבור במנהרה חדשה מתחת לכרמל שתחל בחוף הכרמל ותסתיים בסמוך לתחנת חיפה – בית המכס העתידית, שתהיה תחנה תת-קרקעית, תחנות חיפה – מרכז השמונה וחיפה – בת גלים תיסגרנה והתחנה החדשה תופעל במקומן. הנושא נמצא במחלוקת מקצועית ופוליטית בין עיריית חיפה, רכבת ישראל ומשרדי התחבורה והאוצר וקיימות מספר חלופות תכנוניות.

בדצמבר 2021, הוועדה לתשתיות לאומיות אישרה את מתווה התוכנית למנהור מסילות הרכבת בחיפה ("תת"ל 65/ב"). על פי תוכנית זאת שתי מסילות הרכבת הקיימות ועוד שתיים חדשות ייבנו במנהרה שתעבור מצומת פז שבמזרח העיר ותגיע עד לחוף הכרמל, תחנת הרכבת מרכז השמונה תבוטל, ותחנת "בית המכס" (כנראה בשם תחנת "קריית הממשלה") תבנה במקומה.

## ראו גם

*תחנת הרכבת לב המפרץ

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

חיפה בית המכס
בית המכס
קטגוריה:קריית הממשלה (חיפה)
אגדת דשא (סדרת טלוויזיה)

**אגדת דשא** היא סדרת דרמה ישראלית שנכתבה על ידי גל פרידמן, בוימה על ידי עופר ויצמן והועלתה לשידור בערוץ 10 בדצמבר 2006. העונה השנייה עלתה באפריל 2007.

## עלילה
הסדרה עוסקת בניהולה של קבוצת כדורגל ובתככים בין חברי הקבוצה וההנהלה. עינת, (דניאלה וירצר) היא אשת עסקים נחשבת ומצליחה שיורשת את קבוצת הכדורגל של אביה שנפטר ומחליטה לסגור אותה. שחקני הקבוצה אינם רוצים שהקבוצה תיסגר ומחליטים לנסות למנוע זאת. דמות מרכזית נוספת בסדרה היא דמותו של אסי (סמי הורי), כדורגלן על סף פרישה. אסי שותף ליוזמת השחקנים למנוע את סגירת הקבוצה.
לעינת יש חבר בשם שחר (נבו קמחי), עורך דין מצליח העובד איתה.
עינת מתלבטת אם להכניס משקיע שימנע את סגירת הקבוצה, שחר מתנגד לכך בגלל שאסי שכב פעם עם עינת.

### עונה ראשונה (פרקים 1 - 13)
עינת היא ברוקרית נחשבת שגרה בדירה בתל אביב עם חברה שחר, עו"ד שעובד איתה. הסדרה מתחילה לאחר מותו הפתאומי של אביה, איתו לא הייתה בקשר מאז ילדותה. עינת יורשת מאביה קבוצת כדורגל כושלת וכאשת עסקים מחושבת, ועל מנת להרחיק מחייה כל קשר לעבר הכואב, מחליטה עינת לפרק את הקבוצה. הירושה הופכת את חייה של עינת ומאלצת אותה להתמודד עם הגברים בחייה. אלה כוללים בעיקר את שחר ואת אסי, שחקן הקבוצה העומד על סף פרישה. אסי, ערס באופיו, נאבק יחד עם שחקני הקבוצה כדי למנוע את סגירתה. לקראת סוף העונה מחליטה עינת לא לסגור את הקבוצה.

### עונה שנייה (פרקים 14 - 26)
בפתח העונה השנייה מחפשת עינת משקיע לקבוצת הכדורגל שלה. היא מבקשת משחר להשקיע, אבל הוא מסרב כי הוא גילה שעינת בגדה בו עם אסי, שחקן הקבוצה. עם הגילוי שחר מנתק איתה את הקשר אך לבסוף הם משלימים.
שחר נשוי, ומגיע לרבנות להתגרש כדי שיוכל להתחתן עם עינת. ברגע האחרון מחליט שאשתו הנוכחית היא היחידה שמבינה אותו והיא האישה הטובה ביותר עבורו ומבטל את הגירושין. שחר נפרד מעינת והחתונה שלהם מבוטלת.
באמצע העונה הראשונה פגש אסי את תמי (גלית גיאת), אם חד הורית לילד בן 6. השניים מכירים בדייט, יוצאים יחד ובמהלך העונה השנייה עוברים לגור ביחד. אסי מציע לתמי להתחתן איתו והיא מסכימה.
תמי מגלה שאסי התנשק עם עינת וכאשר היא שואלת אותו אם הוא מאוהב בה הוא אומר לה שלא. תמי אינה מאמינה לו והולכת לשאול את עינת. גם עינת אומרת לה שאינה מאוהבת באסי, אך תמי מחליטה בכל זאת לבטל את החתונה שלה ושל אסי. בהמשך היא מתחרטת ושניהם ממשיכים בהכנות לחתונה.
בפרק האחרון בעונה עינת מודה שהיא אוהבת את אסי, אך הוא מתחתן עם תמי.

## דמויות ושחקנים

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
*נעימת הנושא של הסדרה - יונתן בר גיורא

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2006
קטגוריה:סדרות דרמה ישראליות
קטגוריה:ערוץ עשר: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה על כדורגל
אריק שגב

**אריק שגב** (נולד בשם: **אריה הרשקוביץ**'; 22 בספטמבר 1975 – 8 בדצמבר 2025) היה תסריטאי, עורך, עיתונאי, סאטיריקן וסטנדאפיסט ישראלי.

## ביוגרפיה
שגב, יליד תל אביב, החל בגיל 19 להופיע בקטעי סטנד-אפ, ובאחת ההופעות אותר על ידי חבר מערכת בתוכנית "לילה גוב", שהזמין אותו לכתוב לתוכנית. שגב, שהיה לכותב הצעיר ביותר בטלוויזיה באותה תקופה, כתב לתוכנית עד ירידתה מהמסכים בשנת 1998.

בשנת 2000 הצטרף להקמת אתר "נונסנס", שהעלה מדי יום קטעי אנימציה סאטיריים לאינטרנט. את האתר ערך ערן זרחוביץ' שהיה לשותפו של שגב לכתיבה בשנים הבאות. ביחד החלו השניים לכתוב לתוכניות כגון "ערב אדיר", "החטא ועונשו", ו"כוכב נולד". לשיאם הגיעו בתוכנית "ארץ נהדרת" לה כתבו בעונה השנייה והשלישית, ובין השאר כתבו לה את הדמות הפרודית "אומלטה", המבוססת על אודטה, ואת דמויותיהם של הפועלים הרומנים המנחים את תוכנית הבוקר "גוטי מורצה ישראל".

בשנת 2004 כתב לסדרה "ראש גדול" בערוץ הילדים, יחד עם ערן זרחוביץ', במשך שתי עונות, ולאחר מכן כתב לסדרה וערך אותה בלעדיו.

ב-2007 החליטו שגב וזרחוביץ' על סיום הקשר המקצועי ביניהם, עקב החלטתו של זרחוביץ' להצטרף כשחקן בתוכנית "מסודרים".

שגב יצר וכתב ביחד עם מיכל קופר-קרן את סדרת הדרמה הקומית "אולי הפעם" ששודרה בערוץ yes ישראלי. בכתיבת סדרה זו עבד על הדיאלוגים, על עריכה סגנונית של התסריט ובצד ההומוריסטי.

בשנת 2010 יצר וכתב את סדרת הדרמה קומית-סאטירית: "15 דקות".

בשנת 2014 שב להופיע בקטעי סטנד-אפ.

בין השנים 2011–2016 היה הכותב הראשי בגרסה הישראלית לסדרה "בנות הזהב".

בשנים 2014–2018 היה היוצר והכותב הראשי של הסדרה "שבט צוצלת".

סדרות אחרות להן כתב: ביחד עם ערן זרחוביץ': "המופע המרכזי", ו"רמי ורד",
לבדו: "לילה גוב 2", "יצפאן".

היה גם בין היתר עורך המוזיקה של תוכנית הרדיו "ציפורי לילה מנקרות" בכיכובם של שרון טייכר וערן זרחוביץ' ששודרה בגלי צה"ל, כמו כן כתב ביקורות מוזיקה בעיתון "אנשים", וטורים אישיים במוסף התרבות של עיתון מעריב. היה עורך המשנה של מגזין הילדים "כולנו".

שגב סיפר כי בעשור הראשון של המאה ה-21 התגלו בגופו שתי מחלות אוטו-אימוניות סופניות. הוא הופיע בקטעי סטנדאפ כדי להקל על ההתמודדות. הוא נפטר כתוצאה מהמחלות ב-8 בדצמבר 2025, בגיל 50.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תסריטאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:סטנדאפיסטים ישראלים
קטגוריה:קומיקאים יהודים ישראלים
קטגוריה:עורכים מוזיקליים ברדיו הישראלי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1975
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2025
רונית סופר-פרידמן

**רונית סופר-פרידמן** (נולדה ב-24 באוקטובר 1965) היא תסריטאית ישראלית.
## קריירה
סופר יצרה בשנת 2001 את הטלנובלה "לגעת באושר", וב-2002 יצרה את הטלנובלה "לחיי האהבה" ששודרה בערוץ 3. 

בשנת 2003 היא יצרה את סדרת הטלוויזיה "אהבה מעבר לפינה" יחד עם בעלה התסריטאי והיוצר גל פרידמן. 

רונית סופר פרידמן הייתה בין הכותבים של העונה השנייה של "החרצופים". 

בשנת 2004 יצרה וכתבה ביחד עם מיכל קופר-קרן וגל פרידמן את סדרת הילדים "ראש גדול". 

בשנת 2007 כתבה את הסדרה "ראש גדול" כתסריטאית ראשית ועורכת התסריט. בעונתה החמישית (2009) של "ראש גדול" היא השתתפה כעורכת התסריט ועורכת סגנונית. בשנה זו גם יצרה עם בעלה את הסדרה "נשות הטייסים" ושימשה גם כעורכת תסריט של הסדרה. 

בשנת 2010 שימשה כעורכת תסריט של הסדרה "דאוס".

בשנת 2017 כתבה ויצרה את העונה השישית של "ראש גדול" שנקראת "ראש גדול - ראש חדש". 

## חיים אישיים

סופר נשואה ליוצר ולתסריטאי גל פרידמן, בשנת 1999 נולדו להם בן ובת. 
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:תסריטאיות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תסריטאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1965
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1965
Blink-182 (אלבום)

**Blink-182** הוא האלבום החמישי של בלינק-182. הוא יצא ב-18 בנובמבר 2003.

האלבום ללא כותרת או אלבום עם שם עצמי. נאמר שאלבום זה מייצג צד בוגר יותר של הלהקה משנראה בעבר, כגון שהוא לא מכיל הומור בתי שימוש או שירי בדיחה.
באלבום, ישנה עזיבה של אווירת המוזיקה הקלילה שנוצרה באלבומים הקודמים, והוא מתואר כ"מדיטציה עצמית ברקבון רומנטי".

הלהקה החדירה אלמנטים ניסיוניים למוזיקת הפופ פאנק שלהם, בהשראת השינויים בחייהם (שלושת חברי הלהקה הפכו לאבות לפני צאת האלבום) והפרויקטים הצדדיים (בוקס קאר רייסר וטראנספלאנטס).
אורך האלבום הוא כמעט 50 דקות, וזהו האלבום הארוך ביותר של בלינק-182.

האלבום מכיל קולות אורח של סולן להקת הקיור, רוברט סמית' בשיר "All of This". האלבום מכר מעל ל-5 מיליון עותקים, וקיבל ביקורות טובות מהמבקרים, אשר כינו אותו "הבשלה מבורכת ולא צפויה".
האלבום מכר 313,000 עותקים בשבוע הראשון ליציאתו בארצות הברית.

## הכנת האלבום
כתיבת והקלטת האלבום נמשכה מינואר עד אוקטובר 2003. זהו הזמן הכי ארוך של הלהקה להקלטת אלבום. כל חברי הלהקה היו לחוצים לסיים את האלבום במהרה. בזמן שכתיבת השירים נמשך זמן רב, הקלטת המיקסים הסופיים נמשכו רק כחודש לפני יציאת האלבום. האלבום הופק על ידי המפיק ג'רי פין.

## שם האלבום
בשל חוסר ההסכמה של חברי הלהקה, שם האלבום (או יותר נכון חוסר השם) הביא לכעס וויכוחים בקרב המעריצים. חלק חשבו שהאלבום הוא עם שם עצמי, כמו שהוראה במקורות: האתר הרשמי של הלהקה וחנויות אונליין כמו אמזון. אחרים חשבו שהאלבום הוא ללא כותרת, בגלל שחברי הלהקה אמרו זאת או מראיונות עמם. עד שהלהקה תסביר זאת באופן רשמי, נושא זה ימשיך לעורר מחלוקת והשם הרשמי נותר: Untitled.

## לוגו הפרצוף המחייך
כדי לפרסם את האלבום החדש, הלהקה יצרה לוגו חדש לחלוטין. כך נוצר הפרצוף המחייך.
לוגו זה שיקף את הסטייל החדש והבוגר שנוצר ללהקה. הלהקה קיבלה תלונות שהלוגו החדש נלקח מהלוגו של הפרצוף המחייך של נירוונה. בארקר טען שהלוגו עוצב על ידו ועל ידיד מעצבים מקו האופנה האישי שלו. הוא רצה להוציא אייקון ללהקה.

## רשימת שירים

### שירי בונוס
* בונוס בינלאומי: "Anthem Part Two" (הופעה בשיקגו)
* בונוס שיצא רק בבריטניה: "Not Now"
* בונוס שיצא רק ביפן: "The Rock Show" (הופעה בשיקגו)
* בונוס שיצא רק באוסטרליה בלעדי לסיבוב הופעות: "The Rock Show" (הופעה במיניאפוליס)
* בונוס שיצא רק באוסטרליה בלעדי לסיבוב הופעות: "I Miss You" (הופעה במיניאפוליס)

## מיקום במצעדים
### אלבום

### סינגלים

## קרדיטים
### חברי הלהקה
* טום דה-לונג' – קולות וגיטרה
* מארק הופוס – קולות וגיטרת בס
* טראוויס בארקר – תופים

### מוזיקאים נוספים
* רוברט סמית' - קולות

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי בלינק-182
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי פופ-פאנק
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הקנדי
קטגוריה:אלבומי חברת גפן רקורדס
לונגיירבין

**לונגיירבין** (בנורווגית: **Longyearbyen**) היא עיר הבירה של הארכיפלג סבאלברד שבאוקיינוס הארקטי, ושוכנת באי שפיצברגן. אוכלוסיית העיר מונה יותר מ-2,000 תושבים, והיא נחשבת ליישוב הקבע הצפוני ביותר בעולם המונה יותר מ-1,000 איש (למעלה מ-1,300 ק"מ צפונית לחוג הארקטי).

לונגיירבין הוקמה וקרויה על שמו של התעשיין האמריקאי ג'ון מונרו לונגייר (John Munro Longyear). לונגייר ביקר בשפיצברגן כתייר ב-1901, ונפגש עם משלחת שחיפשה פחם. ב-1903 חזר לשפיצברגן וקיבל דגימות ומידע על שדות פחם. יחד עם מקורבו פרדריק אייר, לונגייר קנה את הזכויות לכריית פחם באי. בשנת 1906 חברת Arctic Coal, שבסיסה בבוסטון, עם אייר ולונגייר כבעלי המניות העיקריים, החלה לכרות פחם באי. מאז ועד שנת 2017, עת פחת הביקוש לפחם, כריית הפחם היוותה מרכיב משמעותי בכלכלת העיר.

מבחינה פוליטית ומדינית, הארכיפלג שייך לנורווגיה, ודגל האי הוא כדגל המדינה.

בגלל מיקומה הצפוני של העיר, לילות חוג הקוטב בעיר מתחילים בסוף חודש אוקטובר ונמשכים עד אמצע חודש פברואר (כשלושה וחצי חודשים), וימי חוג הקוטב מתחילים בה באמצע אפריל ומסתיימים באמצע אוגוסט.

רוב התיירים המבקרים בלונגיירבין מגיעים בתקופת האביב והקיץ (מאי-אוגוסט). האביב הוא הזמן המועדף על התיירים, מכיוון שבתקופה זו זהו אחד המקומות הבודדים בנורווגיה שמותר לנסוע בו באופנוע שלג בחופשיות. אולם, עקב החוקים המחמירים בנוגע לאיכות ושמירת הסביבה, לא כל האזורים סביב העיר ובאי נגישים.

לונגיירבין היא מקום המושב של מושל סבאלברד והמרכז המינהלי של הארכיפלג.

## ראו גם
*המרפסט

## קישורים חיצוניים

* 
* לונגיירבין באתר נורווגיה
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:נורווגיה: ערי חוף
קטגוריה:נורווגיה: ערים
קטגוריה:מקומות יישוב נידחים
קטגוריה:סבאלברד: יישובים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1906
קטגוריה:נורווגיה: ערי נמל
קטגוריה:אוקיינוס הקרח הצפוני: ערי נמל
יסמין קדר

**יסמין קדר** (נולדה ב-1 ביוני 1969) היא קומיקאית, זמרת ושחקנית ישראלית.

## ביוגרפיה
קדר היא בתם של הצייר דן קדר והאוצרת ציונה קדר. שירתה בלהקת חיל האוויר יחד עם ירדן בר כוכבא וקרן הכט. למדה בסטודיו למשחק ניסן נתיב.

## קריירה
לאחר שהשתחררה מהצבא, בסוף 1989, החלה להשתתף במחזמר "פצצת טום", שהיה מבוסס על שירי הזמר-יוצר האמריקאי טום לרר.

קדר שרה קולות רקע באלבום "אלפנט" של המוזיקאי יוסי אלפנט שראה אור בשנת 1991, והייתה חברה בלהקה "לולה" יחד עם אבי גרייניק, ירדן בר-כוכבא ועידן אלתרמן. אלבומה היחיד של הלהקה, "ימים של שקט", יצא בשנת 2000.

ב-1993 שיחקה בסדרת הטלוויזיה לילדים "קופיקו", שם גילמה את לילי העוזרת בפרק "הלו לילי".

ב-1997 השתתפה בתוכנית הסאטירה "שערורייה".

ב-1998 השתתפה בתפקיד אורח בעונה הראשונה בסדרת הטלוויזיה "20 פלוס" גילמה את הדס, חברה של מיקי.

היא הופיעה בדמויות שונות לצד אלי יצפאן בתוכניות הבידור "הערב עם אלי יצפאן" ו"יצפאן עובר כל גבול", וכיכבה בהצגת הבידור "מכבס תולה" לצד אבי קושניר.

ב-1999 גילמה קדר את יעל בן צור בסדרת הטלוויזיה "פאזל", וכן השתתפה בתוכנית האלתורים הקומיים "של מי השורה הזאת?" (2001), אשר שודרו בערוץ 2.

ב-2004 השתתפה בסרט "היה נהדר" ששודר גם בתוכנית "שיעור מולדת".

בשנים 2006–2007 גילמה את דמותה של נטע אביבי בסדרת הטלוויזיה "בשורות טובות", בה כיכבה לצד שי אביבי.

## חיים אישיים
מאז 2008 קדר מתגוררת עם בעלה באמסטרדם שבהולנד.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:קומיקאים יהודים ישראלים
קטגוריה:חברות להקת חיל האוויר
קטגוריה:חברי להקת חיל האוויר
קטגוריה:זמרות ישראליות
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:זמרות השרות בעברית
קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:בוגרות הסטודיו למשחק ניסן נתיב
קטגוריה:בוגרי הסטודיו למשחק ניסן נתיב
קטגוריה:ישראלים שהיגרו להולנד
קטגוריה:קומיקאיות ישראליות
קטגוריה:קומיקאים ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1969
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1969
פרנץ שמידט

**פרנץ שמידט** (גרמנית: **Franz Schmidt**; 22 בדצמבר 1874 - 11 בפברואר 1939), מלחין, פסנתרן וצ'לן אוסטרי.

## חייו
פרנץ שמידט נולד בפרסבורג שבאימפריה האוסטרו-הונגרית (כיום ברטיסלאבה, בירת סלובקיה). שמידט למד אך מעט עם תאודור לשטיצקי, היות שהתעמת איתו. מאוחר יותר, כשעבר עם משפחתו בשנת 1888 לווינה, למד שמידט בקונסרבטוריון שבעיר הלחנה עם רוברט פוקס, צ'לו עם פרדיננד הלמסברגר ותאוריית המוזיקה עם המלחין אנטון ברוקנר. בשנת 1896 סיים את לימודיו בהצטיינות.

לאחר מכן גבר על שלושה-עשר אחרים בקבלה לתפקיד צ'לן בתזמורת של אופרת החצר הווינאית, בה עבד עד 1914, לעיתים קרובות עם גוסטב מאהלר. מאהלר העניק לשמידט בדרך כלל את כל התפקידי הסולו של הצ'לו, אף שפרידריך בוקסבאום היה רשמית נגן הצ'לו הראשי של התזמורת. שמידט היה גם נגן מבוקש בהרכבי מוזיקה קאמרית. בינו לבין המלחין ארנולד שנברג התפתחו קשרים מיוחדים, על אף ההבדל הגדול בין סגנונותיהם.

בשנת 1914 קיבל שמידט תואר פרופסור האקדמיה למוזיקה בווינה. בשנת 1925 מונה למנהל האקדמיה, ולאחר שנתיים לרקטור. מצבו הבריאותי המחמיר אילץ אותו לפרוש לגמלאות בשנת 1937. לאחר שנתיים, ב-11 בפברואר 1939, נפטר שמידט ממחלתו.

## יצירות נבחרות שהלחין
**[[אופרה|אופרות]]**
*"נוטרדאם" ("Notre Dame")
*"פרדיגונדיס" ("Fredigundis")

**[[אורטוריה|אורטוריות]]**
*"הספר בעל שבע החותמות" ("Das Buch mit sieben Siegeln")

**[[קנטטה|קנטטות]]**
*"תחייה גרמנית" ("Deutsche Auferstehung")

**[[סימפוניה|סימפוניות]]**
*סימפוניה מס' 1 במי מז'ור
*סימפוניה מס' 2 במי דיאז מז'ור
*סימפוניה מס' 3 בלה מז'ור
*סימפוניה מס' 4 בדו מז'ור

## קישורים חיצוניים

* פרנץ שמידט באתר AEIOU (באנגלית וגרמנית)
* פרנץ שמידט באתר naxos

קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות המרכזי בווינה
קטגוריה:מלחינים אוסטרים
קטגוריה:סגל האוניברסיטה למוזיקה ואמנויות הבמה של וינה
קטגוריה:חברי מסדר פרנץ יוזף
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1874
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1939
המלין

**המלין** (בגרמנית: **Hameln**; נהגה "הַמֵלְן") היא עיר הבירה של מחוז המלין-פירמונט, במדינת סקסוניה התחתונה שבגרמניה. העיר מרוחקת כ-50 ק"מ מהעיר הנובר ונחצית על ידי נהר הווזר. אוכלוסייתה נאמדה בסוף 2013 ב-56,260 תושבים.

המלין ידועה מחוץ לגרמניה בעיקר בזכות היותה זירת ההתרחשות לסיפור העממי מימי הביניים "החלילן מהמלין", שנכלל במעשיות האחים גרים. הַמְחָזָה של הסיפור מוצגת במרכז העיר מדי יום ראשון בקיץ.

## היסטוריה
בתחילת המאה ה-9 הוקמה במקום כנסייה לשימושם הפרטי של אצילים מקומיים. ב-851 הוקם במקום מנזר. כפר שהתפתח סמוך למנזר הפך לעיירה במאה ה-12. במאה ה-15 וה-16 הייתה העיר שותפה משנית לברית ערי ההנזה. במאה ה-16 ידעה העיר פריחה כלכלית כעיר מסחר, שנקטעה במלחמת שלושים השנים כאשר הייתה יעד לכיבושים חוזרים. חלקים גדולים ממרכז העיר ההיסטורי, שנבנו במאה ה-16 ואף קודם לכן, עודם עומדים על תילם כיום. במהלך המאות ה-17 וה-18 חוזקה הגנת העיר והיא הוקפה במבצרים, והייתה העיר המבוצרת ביותר בנסיכות הנובר, שאף כונתה "גיברלטר של הצפון". צבא צרפת הנפוליאונית נכנס לעיר ללא קרב לאחר ניצחונו בקרב ינה-אאורשטדט והחריב את חומותיה ומגדליה.

בראשית המאה ה-20 הייתה העיר מרכז של תעשיית הרכב.

במלחמת העולם השנייה נכלאו בכלא המלין אסירים פוליטיים. כ-200 מהם נרצחו במאסר, ומספר גדול יותר מתו בצעדת מוות שכפו עליהם הנאצים לקראת סוף המלחמה. העיר נפלה לידי כוחות ארצות הברית ב-7 באפריל 1945, לאחר קרב שנמשך כיומיים. לאחר המלחמה החזיקו כוחות הכיבוש הבריטיים בכלא המלין פושעי מלחמה נאציים, בעיקר מפקדים ממחנה ברגן-בלזן. בתקופת המלחמה הקרה שימשה המלין בסיס גדול של הצבא הבריטי.

בשנת 1133 נבנה בית הספר התיכון בהמלין שקיים עד היום.

## אוכלוסייה
אוכלוסיית העיר מונה כ-58,500 נפש, נתון שנותר יציב מאז 1998. כ-50% מן התושבים הם פרוטסטנטים, כ-35% קתולים, והיתר חסרי-דת או בני דתות אחרות. כ-9% מן התושבים הם מהגרים וצאצאיהם.

## ראו גם

*גליקל מהמלין

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר הבית של העיר המלין
* 
* 

קטגוריה:סקסוניה התחתונה: ערים
יעקב אריה מיליקובסקי

הרב **יעקב אריה ישעיה מִּילִיקוֹבְסקִּי** (נולד ב-9 באוגוסט 1947, כ"ג באב ה'תש"ז) הוא האדמו"ר מאמשינוב.

## ביוגרפיה
נולד בארצות הברית לרב חיים מיליקובסקי, ליטאי מתלמידי ישיבת מיר שהיה לימים ראש ישיבת שם עולם אמשינוב בירושלים, ולחיה נחמה, בתו של האדמו"ר רבי ירחמיאל יהודה מאיר קאליש מאמשינוב. השידוך החריג בין תלמיד הישיבה הליטאי לבת האדמו"ר נערך בתקופת מלחמת העולם השנייה, בעת שהותם בשאנגחאי שבסין.

בילדותו עלה עם הוריו וסבו לירושלים ולמד בתלמוד תורה עץ חיים ובישיבת בריסק.

בב' באלול תש"ל, בגיל עשרים ושלוש, נשא את בתו של האדמו"ר רבי אברהם איגר מלובלין. לזוג שנים עשר ילדים. בנם הגדול נפטר בנערותו לאחר מחלה ממושכת.

בכ"ז באייר תשל"ו נפטר סבו, והחסידים מינו אותו לאדמו"ר תחתיו, בניגוד לרצונו. מספר אדמו"רים, בהם רבי ישראל אלתר מגור ורבי משה מרדכי בידרמן מלעלוב, שכנעו אותו לקבל על עצמו את עול האדמו"רות. על אף שהוא נעתר לבקשתם, לחלק מהחסידים הקוראים לו "רבי" הוא נוהג עד היום להשיב שהוא אינו רבי.
[ממוזער|בית המדרש המרכזי של חסידות אמשינוב ב[בית וגן, הסמוך לבית האדמו"ר]]
[ממוזער|האדמו"ר עם האדמו"ר רבי [יוחנן טברסקי (טולנא)|יוחנן טברסקי מטולנא]]
הרב מיליקובסקי מתגורר בסמיכות למרכז החסידות, בשכונת בית וגן בירושלים, ומוסר שיעורים בישיבת "שם עולם" שהקים סבו.

## אישיותו
סדר יומו ייחודי, עד כדי שסדרי השבת שלו מסתיימים לפעמים ביום שלישי. מלבד שהוא מאריך מאוד בתפילתו, הוא נוהג להתכונן זמן רב לפני קיום מצוות ותפילות, פעמים רבות הרבה מעבר לזמני ההלכה המקובלים לפי השולחן ערוך, בעקבות כך מתקיים במגזר החרדי דיון ציבורי סביב הנהגותיו.

קבלת הקהל הציבורית נערכת בדרך כלל בשעות המאוחרות של הלילה, עד לפנות בוקר.

בכל מוצאי שבת נהג למסור שעורים בפירוש הרמב"ן לתורה.

בין תלמידיו: הרב מאיר ברנדסדורפר, מראשי בד"ץ העדה החרדית (למרות השתייכותו לקהילה אחרת); הרב צבי מאיר זילברברג; האדמו"ר רבי אריה רוזנפלד מפינסק קרלין, שאף משתתף לעִתים בטישים שעורך; שמואל יצחק בורנשטיין האדמו"ר מסוכטשוב וגיסו רבי שלמה אייגר האדמו"ר מלובלין.

## חיבוריו
תלמידו הרב שמואל נחום הלחמי (ויסברוד) הוציא את באורו לפירוש הרמב"ן לתורה על ידי מוסד הרב קוק, וגם באורו לפירוש אור החיים - שניהם בשם אור לעיניים. 

## קישורים חיצוניים

* מידע רב אודותיו הכולל תמונות עובדות וסיפורים בפורום אוצר החכמה.
* הרב משה שילת, פשוט להיות יהודי  שיחת חג עם כ"ק האדמו"ר מאמשינוב שליט"א, בעלון קרוב אליך
* 'הדברים שלא היה לי את מי לשאול', שיחות באמונה החרדית. ספר שיחות של אבי תפילינסקי עם האדמו"ר מאמשינוב. במגזין של יוצאים לשינוי.

## הערות שוליים

קטגוריה:ירושלים: אדמו"רים
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי ישיבת עץ חיים
קטגוריה:אדמו"רי אמשינוב
קטגוריה:בית וגן: רבנים
קטגוריה:משפחת קאליש
קטגוריה:מפרשי פירוש הרמב"ן לתורה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
חיריק

**חִירִיק** (גם: **חִירֶק**) הוא סימן ניקוד טברני וניקוד העברית בת ימינו, שמסמן את צליל האות הלטינית i. הוא נראה כמו נקודה מתחת לאות. חיריק מלא (עם האות י' אחריו כאם קריאה) נחשב לתנועה גדולה, וחיריק חסר (ללא י' אחריו כאם קריאה) נחשב תנועה קטנה.

## הגיה
בכל המסורות הידועות של הגיית העברית, צליל החיריק זהה: i.

## הקלדה
כך מקלידים את החיריק במערכות הפעלה שונות:
* Windows 8 וגרסאות חדשות יותר, ומערכות לינוקס (ת"י 1492 2012): צירוף של מקש Alt ימני והאות ח
* Windows 7 וגרסאות ישנות יותר: בזמן ש־Caps lock דלוק, לחיצה על Shift-4
* macOS: Alt-4
* אנדרואיד (מקלדת Gboard): הקשה ארוכה על האות ח'

## ייצוג בכתיב חסר־ניקוד
בכתיב מנוקד החיריק יכול להיות מלא (גדול) או חסר (קטן). כאשר החיריק מלא, נכתבת אחריו האות י בתור אם קריאה, למשל במילה **תִּינוֹק**. כאשר החיריק חסר, לא נכתבת אחריו שום אם קריאה.

הכללים לכתיבה של הצליל i בכתיב חסר ניקוד נקבעים על־ידי האקדמיה ללשון העברית. בכתיב חסר־ניקוד, האות י נכתבת לציון צליל החיריק:
* כאשר היא נכתבת בכתיב המנוקד, למשל: **תינוק** (לא *תנוק); **נימה** (לא *נמה)
* כאשר היא לא נכתבת בכתיב המנוקד, אבל אין אחריה שווא נח: **אישה** (אִשָּׁה); **מילה** (מִלָּה); **סיפור** (סִפּוּר); **הינה** (הִנֵּה).
* בצורות הנטויות של מילות היחס עם (**עימו**, **עימנו**) ואת (במובן של "עם": **איתו**, **איתנו**).
* בצורות הנטויות של מילים שאין בצורת היסוד שלהן תנועת i: אֵם ← **אימו**, **אימהות**; לב ← **ליבו**; אמת ← **אמיתי**; עת ← **עיתים**.
* בסיומות של שמות ב־ִיָּה שהאות האחרונה בשורש שלהן היא י: **בנייה** (אבל: בניה = הבנים שלה), **סטייה**, **שנייה**, **ראייה**.
* במילה **סיסמה** (אף שיש בה שווא נח).
* במילים לועזיות: (המספר) **מיליון** (לא *מליון); **היסטוריה** (לא *היסטוריה).
האות י לא נכתבת לציון צליל החיריק:
* במילים **אם**, **עם**
* במילת היחס **מן** ובנטייתה, כגון **ממנו**, **ממך**, **מכם**, ובמילית **מִ־**, למשל **מקופסה** (לא *מיקופסה)
* בצורות הנטויות של המילה **בת**, למשל **בתו**, **בתנו** (לא *ביתו, *ביתנו)
* במילים במשקל של בית, זית, וכיוצא בזה (נכתבת שם י אחת והיא עיצורית)
* לפני צירוף האותיות ־יו־, שמציין את הצלילים yu או yo, למשל **דיון**, **כיור**.
* בהברות שמסתיימות בשווא נח. דוגמאות:
** למשל שמות העצם **שמחה** (למשל "שמחת חיים") ו**סדרה** (למשל "סדרת טלוויזיה"). לעומת זאת, הפעלים "(היא) שימחה" ו"(היא) סידרה" נכתבים באות יו"ד בכתיב חסר־ניקוד, משום שאחרי הצליל i יש בהם שווא נע לא שווא נח. כמו כן, מילה נוספת הנכתבת ביו"ד היא המילה סיסמה.
** תחיליות של פעלים:
*** בבניין קל – **תכתוב** (תִּכְתֹּב; לא *תיכתוב)
*** בבניין נפעל – **נכתב** (נִכְתַּב, נִכְתָּב לא *ניכתב בזמן עבר והווה; אבל בזמן עתיד: ניכתב [נִכָּתֵב])
*** בבניין הפעיל – **הכתיב** (הִכְתִּיב; לא *היכתיב)
*** בבניין התפעל – **התכתב** (הִתְכַּתֵּב; לא *היתכתב).
** תחיליות של שמות: **מכתב** (מִכְתָּב; לא מיכתב); **מדרון** (לא *מידרון); **[[תשלובת]]** (לא *תישלובת)
** במילים עם שורשים בעלי ארבע אותיות: לגלוג לגלג (לא *ליגלוג, *ליגלג)
** במילים במשקל קִטְלוֹן: **יתרון** (לא *יתרון), **דמיון** (לא *דמיון), **פתרון** (לא *פתרון), **צביון** (לא *ציביון). אבל במילים שיש בהן קמץ באמצע המילה כן תיכתב י: חיזיון, זיכרון, ביטחון, וכו'.
** במילים במשקל קִטְלָן: **בניין** (לא *ביניין), **כבשן** (לא *כיבשן), **לפתן** (לא *ליפתן), **עניין** (לא *עיניין), **גזען** (לא *גיזען).

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ניקוד עברי
אובייקט אינג'קטיבי

במתמטיקה, ובמיוחד בתורת הקטגוריות, אובייקט *Q* בקטגוריה *C* נקרא **אובייקט אינג'קטיבי** אם לכל מונומורפיזם \,f:X\rightarrow Y ב-*C*, ובהינתן מורפיזם \,g:X\rightarrow Q קיים מורפיזם \,h:Y\rightarrow Q כך ש- \,h\circ f = g.

לדוגמה, בקטגוריה של מודולים, מודול *Q* הוא אינג'קטיבי אם קיים הומומורפיזם של מודולים \,h:Y\rightarrow Q ההופך את הדיאגרמה הבאה (בה השורה העליונה היא סדרה מדויקת) לקומוטטיבית:
::commutative diagram defining injective module Q

בהינתן קטגוריה *C*, אומרים כי ב-*C* יש מספיק אובייקטים אינג'קטיבים, אם לכל אובייקט *X* בקטגוריה, יש מונומורפיזם מ-*X* לאובייקט אינג'קטיבי כלשהו. בקטגוריה אבלית בה יש מספיק אובייקטים אינג'קטיבים ניתן להגדיר פונקטורים נגזרים.

קטגוריה:תורת הקטגוריות
לויד בנקס

שמאל|ממוזער|250px|לויד בנקס
**כריסטופר צ'ארלס לויד** (אנגלית: **Christopher Charles Lloyd**; נולד ב-30 באפריל 1982) הידוע כ**לויד בנקס** הוא ראפר אמריקאי, החבר בקבוצת ההיפ-הופ ג'י יוניט.

## ביוגרפיה
בנקס נולד בבולטימור, מרילנד וגדל בשכנות ג'מייקה הדרומית בקווינס, ניו יורק. הוריו היו צעירים ולא נשואים. אמו הייתה פורטוקנית ואביו אפרו-אמריקאי. במשך תקופת ילדותו אביו היה בכלא ואימו עבדה ברוב שעות היממה והוא היה צריך לטפל באחיו הקטן. לויד בנקס גר קרוב ל-50 סנט וטוני יאיו והתחיל לכתוב שירי ראפ בגיל צעיר. הוא פרסם את שיריו בקלטות. 

בספטמבר 2001 הוא נורה 2 פעמים בזמן קרב יריות שהתחולל בשכונתו. 
50 סנט הקים את ג'י יוניט ביחד עם בנקס, טוני יאיו ויאנג באק. 
50 סנט הקים את חברת התקליטורים ג'י יוניט שכללה את שלושת חבריו. 
חברת התקליטורים ג'י יוניט הוציאו את האלבום Beg For Mercy שמכר כ-4 מיליון עותקים ברחבי העולם ונחשב כהצלחה בינונית. 
באלבום השתתפו בנקס, 50 סנט ויאנג באק. לפני הקלטת הדיסק טוני יאיו נשלח לכלא בגלל החזקת נשק ללא רישיון, הוא השתחרר שנתיים אחר כך על תנאי. 

לויד בנקס הוציא 3 אלבומים והוא מתכנן אלבום רביעי. 
לויד בנקס מוציא שירי הקנטות רבים עם ג'י יוניט, בין הנעלבים כוללים: ג'ה רול, דה גיים, פאט ג'ו ונאז.

## דיסקוגרפיה
* 2004 – The Hunger for More
* 2006 – Rotten Apple
* 2007/08 – Gang Green

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מרילנד
קטגוריה:בולטימור: אישים
קטגוריה:אמני אינטרסקופ רקורדס
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:ראפרים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1982
במצולות הים עם דלפי

**במצולות הים עם דלפי/דלפי וחבריו** (בספרדית: **Delfy y Sus Amigos**, "דלפי וחבריו") היא סדרת אנימציה ספרדית. הסדרה בת 52 הפרקים (בגרסה הספרדית המקורית היו 91 פרקים) הופקה במקור לטלוויזיה ב-1992. 

הסדרה שודרה בישראל בטלוויזיה החינוכית ב-1994.

את שיר הפתיחה והסיום העברי של הסדרה ביצעה חני נחמיאס.

## עלילה
הסדרה מתמקדת בדלפי הדולפין וחבריו ובהרפתקאותיהם ברחבי הים כאשר בכל פרק הם נאלצים להגן על הסביבה המימית שלהם מפני מזימותיו של נשר חמדן בשם מירשוע והעוזר שלו בוינג הקנגורו וקבוצת כרישים.

## הדמויות הראשיות
### הטובים
* **דלפי** (Delfy) – דולפין חכם ואמיץ. הדמות הראשית בסדרה. 
* **דולפינה** (Chees) – החברה של דלפי.
* **פני צפרדע** (Froggy) – דג ירוק דמוי צפרדע ומכאן שמו. חברו הטוב ביותר של דלפי.

### הרעים
* **רב חובל מירשוע** (Captain Vinager) – נשר חמדן. דמות הנבל הראשית בסדרה.
* **בוינג** (Boing) – קנגורו טיפש. עוזרו של מירשוע. 
* **כרישי** (Sharky) – כריש-שודד ים ושכיר חרב של מירשוע. 
* **כרישון** (Sharko) – ידידו של כרישי שמבין שדלפי יגבר עליו ומנסה לשמור מרחק ממזימותיו של כרישי ולהזהיר אותו. הוא מיואש מהאפשרות לטרוף דגים ואוכל פצפוצי תירס.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סדרות הנפשה ספרדיות
קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית - תוכניות רכש
קנטור

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה ביהדות ספרד ופורטוגל
קטגוריה:שמות משפחה לפי עיסוק
זכות קדימה (תחבורה)

[שמאל|ממוזער|150px|[תמרור "תן זכות קדימה!" בישראל וארצות נוספות]]
**זכות קְדימה** היא זכות שעל נוהגים ברכב לתת למשתמשים אחרים בדרך. חוקי התעבורה מסדירים את עדיפויות הכניסה לדרך כדי למנוע אי בהירות וחשש להתנגשות בעת הגעת שני כלי רכב או יותר לנקודה מסוימת (כאשר הנוהג רואה את שאר המשתמשי הדרך שעליו לתת להם זכות קדימה, אך הוא יכול להשתלב בה מבלי לגרום להם לשנות את מהירותם או מסלולם, מותר לו להשתלב לפניהם). בעיקר נדרשת קביעת העדיפות בהגיעו לצומת או במפגש בין דרכים שונות. זכות הקדימה מפורטת בחוקי מדינת ישראל בתקנות התעבורה סימן ט' סעיף 64 ובסעיפים נוספים.

עבור כלי שיט מקובל המונח פינוי דרך . התקנות הבינלאומיות למניעת התנגשויות בים , עליהן אחראי ארגון הימאות הבינלאומי, כוללות כללי ההתנהגות בין שני כלי שיט הנמצאים בסכנת התנגשות וכן מוסכמות איתות, סימון ותאורה. קיימות תקנות ומוסכמות לאמצעים אחרים (לדוגמה, קייטסרפינג) ולספורט ימי.

## תקנות התעבורה
התקנות מבחינות בין מתן זכות קדימה במקומות ללא תמרור וכאלה עם תמרור.
; ללא תמרור:
*כאשר כלי רכב מתקרבים לצומת מכיוונים שונים ובצומת אין תמרורים, כל נהג צריך לתת זכות קדימה לרכב הנמצא מימינו.
*כאשר נהג פונה שמאלה או מבצע פניית פרסה, עליו לתת זכות קדימה לרכב הבא מימינו או ממולו.
*כאשר נהג יוצא מדרך לא סלולה, חניון, חצר וכדומה הוא צריך לתת זכות קדימה להולכי הרגל ולכלי הרכב המתקרבים.
; עם תמרור:
*כאשר נהג מגיע לצומת שבו מוצב לפניו תמרור "תן זכות קדימה" עליו לתת זכות קדימה.
*לתת זכות קדימה כאשר נהג מגיע לצומת שבו מהבהב לעומתו רמזור צהוב. ברמזור "אדום" עליו לעצור.
*כאשר נהג מתקרב לצומת שבו מוצב לפניו תמרור "עצור", חייב לעצור ולתת זכות קדימה.
; מקרים נוספים:
התקנות קובעות גם מצבים נוספים בהם יש להעניק עדיפות לרכב אחר, כגון: רכב החונה בצד הדרך ומתחיל בתנועה; בכביש תלול וצר ייתן הרכב היורד זכות קדימה לרכב העולה; מתן זכות קדימה להולכי רגל במעבר חצייה; כאשר נהג מגיע לכביש חסום, הוא צריך לתת זכות קדימה לרכב הבא מולו; עדיפות במעבר בגשר צר על סמך תמרור, עדיפות תנועה בדרך ועוד.

## תמרורי עדיפות
התמרורים המורים על עדיפות השימוש בדרך נקבעו במסגרת אמנה בינלאומית: "כנס וינה לתמרורים" בשנת 1968. במסגרת זו הוגדרו סדרת תמרורים אשר מדינות רבות בעולם כללו אותם בחוקי התעבורה שלהן, ביניהן שישה תמרורים בקבוצת תמרורי העדיפות. תמרורים אלה כוללים את התמרור "עצור" (שונה מהתמרור "עצור" הישראלי), מתן זכות בדרך ואחרים. התמרור "תן זכות קדימה" נקבע כמשולש "הפוך" (עומד על קודקודו) עם מסגרת אדומה וקידמה בצבע לבן או צהוב. בזכות הצורה היוצאת דופן שנבחרה, גם נהגים הנמצאים בזווית שבה אי אפשר לראות את פני התמרור ואת המודפס עליו יכולים לקרוא אותו ולזהותו לפי צורתו ולהסיק ממנו על מהלך התנועה, אם מתעורר היסוס. בגלריה מוצגות תמונות של תמרורים כאלה:

תמונה:Yellow yield.jpg|תמרור "זכות קדימה" ישן מאזור כפרי בורמונט, ארצות הברית
תמונה:Sweden road sign B1.svg|תמרור "זכות קדימה" המקובל במספר ארצות באירופה
תמונה:PedestrianSignalFlashing.gif|תמרור להולכי רגל המוצב במעבר חצייה
תמונה:The Jerusalem Center for the Performing Arts - A.jpg|תמרור פעיל להולכי רגל בסמוך לתיאטרון ירושלים


## ראו גם
*אמנת וינה בנושא תעבורה בדרכים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ניהול תחבורה
קטגוריה:תמרורים
קטגוריה:דיני תעבורה
The Open Door

***The Open Door*** (בעברית: "**הדלת הפתוחה**") הוא אלבום האולפן השני של להקת אוונסנס. האלבום הופק על ידי Wind-up Records ומכר קרוב ל-5 מילון עותקים.

## רקע
רשמית, העבודה על האלבום נפתחה בספטמבר 2005. את ההקלטות, 16 במספר, החלו בראשית 2006 באולפני The Record Planet. החומרים עובדו ב-Ocean Way Studios במרץ של אותה שנה.
האלבום יצא בשלושים בספטמבר באוסטרליה, בשני באוקטובר באירופה ולמחרת בצפון אמריקה. אורכו 51:15.
מספר שירים נחתכו מהגרסה הסופית: Together Again, If You Don't Mind ו־The Last Song I'm Wasting On You, כשהאחרון מופיע כבונוס בחלק מההפצות המוקדמות של הדיסק, לצד ריאיון עם איימי.
לאחר אסון רעידת האדמה בהאיטי יצא לאור השיר השני Together Again שנחתך מהאלבום למען תרומות להאיטי.
האלבום הוכתר עד כה כאלבום פלטינה ומכר מעל 5 מיליון עותקים ברחבי העולם.
הוא זכה לפתיחה הגבוהה ביותר בשבוע בו יצא (500,000 עותקים) והגיע למקום הראשון בבילבורד. 
האלבום הוכתר כאלבום השנה בטקס MTV Australia Video Music Awards.
כלי המיתר הוקלטו בקפלה עתיקה על ידי Seattlemusic.

## רשימת רצועות
# "Sweet Sacrifice"
# "Call Me When You're Sober"
# "Weight of the World"
# "Lithium"
# "Cloud Nine"
# "Snow White Queen"
# "Lacrymosa" (מבוסס על לחן הלקרימוסה מן הרקוויאם של מוצרט)
# "Like You"
# "Lose Control"
# "The Only One"
# "Your Star"
# "All That I'm Living For"
# "Good Enough"
* "The Last Song I'm Wasting On You" הוא בי-סייד שנחתך מרשימת השירים באלבום. השיר נכתב על ידי איימי לי אודות בן מודי, והופץ בדיסק הסינגל של "Call Me When You're Sober".

## הצוות
* איימי לי - אורגן, פסנתר, עיבודים למקהלה, כתיבה, שירה.
* טרי בלסאמו - גיטרה, כתיבה.
*ג'ון ליקומפט - גיטרה, כתיבה.
*רוקי גריי - תופים.
*ויליאם בויד - גיטרה בס.
*DJ Lethal - תכנות.
* בון האריס - תכנות.
*ווזלי סיידמן - עוזר טכנאי.
*קארי ולורי לי - קולות שניים בשיר Call Me When You're Sober.
*דייווידיקמבפל - מנצח מקהלה וכלי מיתר.
*דייב פורטמן - מפיק.
*"מקהלת המילניום" מלוס אנג'לס: סוזן יונגבלוד, טליה טריגוורס, מרי גפני, עליסה קמפבל, ביבי גורדון, מלאני ברונו, דוויט סטון, אריק קסטרו, דאריל פינסי, תמרה ברנרד, קווין דלבי, מרצ'לה קרמונה, טניה ת'ימן, ג'ואן פרטור, ליסה וול אורגרו - קולות רקע.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:אלבומי אוונסנס
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי רוק אלטרנטיבי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים האוסטרלי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד 200
קטגוריה:אלבומי פלטינה בברזיל
השריר הרום קוצי

שמאל|ממוזער|200px|כתף שמאל במבט אחורי. 3.הגב הרחיב, 5.העגול הגדול, 6.העגול הקטן, '''7.השריר הרום קוצי''', 8.המך קוצי, 13.הראש הארוך של התלת ראשי של הזרוע.
**השריר הרוּם קוֹצִי** (TA: Musculus supraspinatus) הממוקם בחלקה האחורי-עליון של עצם השכם הוא אחד מהשרירים מסובבי הכתף. שמו של השריר ניתן לו על פי מיקומו על עצם השכם, מעל לקוץ השכם וזאת בדומה לשריר המך הקוצי הממוקם מתחת לקוץ השכם.

השריר פועל על מפרק הזרוע יחד עם שריר הדלתא כמרחיק של הזרוע וכן בסינרגיה עם יתר מסובבי הכתף כמייצב של המפרק.

פגיעה בשלמותו של השריר הרום קוצי היא אחת הממצאים הנפוצים ביותר בדימות רפואי של מפרקי כתף כאובים (שלא אובחנו כשבר או פריקה). תאוריות שונות מתייחסות למעברו בחלל הצר בין ראש עצם הזרוע לשיא הכתף כגורם לפגיעותו של השריר ובדרך כלל מייחסים את הפגיעה בשלמותו כמקור לכאבי כתפיים מסוימים, אך ממצאים שונים מטילים ספק בקשר בין ממצאי בדיקות דימות של השריר לתסמינים הקשורים לכתף.

## תיאור
תחילתו של השריר הרום קוצי בגומץ הרום קוצי אשר בעצם השכם.

חלקו המרוחק של השריר עובר מתחת לקשת שיא הכתף והבריח ומסתיים בחיבור לחלקה העליון של הגבשושית הגדולה של עצם הזרוע.

## עצבוב
השריר הרום קוצי מעוצבב על ידי שורשי העצב הצוואריים הרביעי, החמישי והשישי (C4, C5, C6) דרך **עצב רום עצם השכם** (Nervus suprascapularis).

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

רום קוצי
לשכות העזרה

שמאל|ממוזער|350px|מקום העזרה בבית המקדש (בכחול)
270px|ממוזער|דגם הלשכות בעזרת נשים והלשכות בכניסה לעזרת ישראל
**לשכות העזרה** חדרים בעזרה, בחצר בית המקדש – מקום בו היו הטהורים מבני ישראל רשאים להיכנס לתחומו.
בעזרה היו שש לשכות, שלוש בצפון ושלוש בדרום.

במבנה בית המקדש מבחינים בין חלקי ההיכל:
* האולם - המבוא למקדש
* ההיכל - המקום העיקרי לעבודת הפולחן הרגילה
* הדביר (קודש הקודשים) - משכן ארון הברית והכרובים.

מסביב להיכל הייתה קיימת מחיצה, אשר הגדירה את השטח הכללי הנקרא עזרה (או 'חצר'). בעזרה נמצאו מזבח העולה, והכיור והלשכות. שטח העזרה נחשב למקודש פחות מן ההיכל.

## מיקום הלשכות
שמאל|ממוזער|350px|חלקי העזרה השונים
### לפי המשנה
לפי משניות קהתי:

### לפי התלמוד הבבלי
גרסה סותרת נמצאת בציטוט של משנה זו בתלמוד הבבלי במסכת יומא:

גרסה זו מסומנת בתרשים לשיטת "תפארת ישראל", ראו בתוספות יום טוב וכן לפי הרמב"ם.

### לפי הרמב"ם
הרמב"ם קיבל את גרסת התלמוד הבבלי:

## מיקום לשכות נבחרות
על מנת להעריך איזה קבוצת לשכות בצפון ואיזה בדרום, יש למצוא היש אפשרות לשייך לשכה מסוימת למקום מסוים.

### לשכת הגזית
במסכת יומא נאמר:

מכאן למדים כי לשכת הגזית בצד מזרח של העזרה. רק בצד זה היא הייתה יכולה להיות "חציה בקדש וחציה בחול". הרמב"ם, לפי התרשים, משער כי הלשכה הייתה בפינה הצפון-מזרח - מתאים לנאמר בתלמוד הבבלי. פרופ' יוסף פטריך, מהמכון לארכאולוגיה, באוניברסיטה העברית הביע את דעתו כי סביר להניח כי הלשכות ששרתו את בית המטבחים: לשכת המלח ולשכת המדיחין יהיו בצד צפון, קרוב לבית המטבחים. יוצא מכאן כי מיקום לשכת הגזית אמור להיות בצד הנגדי: בדרום.

### לשכת הגולה
לשכת הגולה עליה נאמר: שם היה בור הגולה, והגלגל נתון עליו, ומשם מספקין מים לכל העזרה. יוסף פטריך הביע את דעתו באשר למיקום לשכת הגולה. בשנת 1866, ביצע צ'ארלס וילסון הבריטי מיפוי מפורט, הכולל, בין השאר את הבורות בשטח הר הבית ובחלקו הצפוני נמצא בור מים אחד גדול. הבור מסומן במפות בתור "בור מספר 5" מסקנתו היא שאם לשכת הגולה עומדת על בור המים, ובקרבה לשער המים אז העזרה הייתה צפונית מאבן השתיה המזוהה בימינו.

### לשכת המלח, לשכת הפרוה ולשכת המדיחין
ב**[[לשכת המלח]]** הוכן המלח לצורך הקרבנות. ב**[[לשכת הפרווה|לשכת הפרוה]]** היו מולחין עורות קָדָשִׁים. לשכת המדיחין שם היו מדיחין קרבי קדשים. שלוש הלשכות קשורות לתפעול בית המטבחים, הנמצא בצפון. (ראו תרשים מטה)

## הבהרות לתרשים המקדש

### בהקשר לתוכן הערך
# מִקוּם בית המטבחים הוא בצפון
# הלשכות המשרתות את בית המקדש: לשכת המלח, לשכת הפרוה ולשכת המדיחין, אמורות להיות קרובות אליו, ולכן הן גם בצפון.
#**יוצא שמיקום לשכת הגזית צריך להיות, בצד הנגדי, בדרום.**
# מיקום **לשכת הפרוה**. כמו שאר הלשכות המשרתות את בית המקדש, אמור להיות בצפון ולא בדרום כמו בתרשים.
# שער המים הוא בדרום. סביר להניח כי יהיה צמוד לבור המים הגדול שבלשכת הגולה.
# הכיור, הניזון מהמים, ממוקם בדרום.

## חיוב מזוזה בלשכות
בתלמוד הובאה ברייתא הפוטרת את הלשכות שבמקדש ממזוזה, הפטור נלמד מן הפסוק "על מזוזות ביתך" "מה בית שהוא חול אף כל שהוא חול יצאו אלו שהן קודש".

## ראו גם
* זיהוי מקום המקדש

## קישורים חיצוניים
* דובר האוניברסיטה העברית, '''ממצאים ישנים-חדשים מצביעים על מיקומו המדויק של בית המקדש''', קן פנים, עיתון האוניברסיטה העברית, 2 במאי 2007
* לבית המקדש יש כתובת - כתבה על שיטת פטריך בזיהוי מקום המקדש, באתר nrg יהדות
* 

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:לשכות המקדש