open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
בועות סבון (שארדן)

**בועות סבון** היא סדרת ציורים מאת האמן הצרפתי ז'אן-בטיסט סימאון שארדן, מהבולטים באמני המאה ה־18 בצרפת. הציורים מציגים סצנה שבה צעיר נושף בועת סבון מתוך כוס מים עם סבון, כאשר הציורים מציגים סצנה שבה צעיר נושף בועת סבון מתוך כוס מים סבונית, כאשר פני הבועה השקופה הנוצצת בשלל צבעים לוכדות את אור השמש. ילד נוסף משקיף בדממה על המתרחש, מבלי להפר את אווירת הריכוז השקט.

## מאפיינים סגנוניים ותימטיים
בניגוד למסורת הציור הצפוני האירופי, אשר ייחסה לדימוי של בועות סבון משמעות מוסרית העוסקת בחולפות החיים, ציורו של שארדן ממקם את הסצנה במרחב היום-יומי והפיוטי. באמנות האירופית, דימויים של ילדים נושפים בועות סבון מזוהים לרוב עם רעיון שבריריות החיים וחולפיותם - החיים, כמו בועות סבון, הם קצרים ונעלמים במהרה. עם זאת, שארדן מציג את הנושא באופן החורג ממסר מוסרני פשוט. הצעיר ובן-לווייתו שקועים לחלוטין בפעילותם, והציור עשוי לרמז על הדרך שבה אנו רוכשים ידע על העולם דרך חוויה — ואולי אף על מהות הקשב עצמו.

גישתו של שארדן ניכרת גם בטכניקת הציור – מרקם הצבע הגס והמעודן כאחד יוצר אפקטים מרשימים של שטח פנים, במיוחד בז'קט של הדמות המרכזית, בשערו, במצחו ובידיו.

## גרסאות נוספות
שארדן יצר העתקים של קומפוזיציות מצליחות, וביניהן בועות סבון. גרסאות מאוחרות של הציור מצויות כיום במוזיאון האמנות של מחוז לוס אנג'לס ובגלריה הלאומית לאמנות בוושינגטון.

[250px|ממוזער|שמאל|"[בועות סבון (ג'ון אוורט מיליי)|בועות סבון", ג'ון אוורט מיליי]]
## השוואה בין יצירות אחרות
השוואה בולטת נערכה בין "בועות סבון" של שארדן לבין "בועות סבון", ציור בעל שם זהה שצייר האמן הבריטי ג'ון אוורט מיליי בשנת 1886. שני הציורים מתארים דמות ילד בעת ניפוח בועות סבון, וקשורים למסורת של ציורי ואניטאס, המדגישים את שבריריות החיים וחולפיות הנעורים. בעוד ציורו של שארדן מציג את הילד במסגרת אינטימית וסגפנית, הדימוי של מיליי שואב אסתטיקה ויקטוריאנית עשירה יותר, עם עיבוד טכני מוקפד ורקע דרמטי. יצירתו של מיליי הפכה מאוחר יותר לדימוי פרסומי, אך המוטיבים הסמליים שבה ממשיכים את הקו הרעיוני של שארדן בדבר הפגיעות האנושית והיופי הרגעי של החיים.

## היסטוריה של הבעלות והשבת רכוש
הציור נשדד בפריז על ידי הנאצים מג'יין מנהיימר בשנת 1944 ונרכש באופן בלתי חוקי למוזיאון הפיהרר שתוכנן להקים לכבוד אדולף היטלר. לאחר מלחמת העולם השנייה, היצירה הוחזרה לצרפת בידי השירות הצרפתי להשבת רכוש, בעקבות הסכם עם הקרן ההולנדית לרכוש אמנות . היא הושבה לבעליה החוקיים בשנת 1948 או לאחר מכן.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורי ז'אנר
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-18
קטגוריה:ילדים בציור
יעקב מרדכי

**יעקב "פצ'נגה" מרדכי** (6 בינואר 1950 – 15 ביוני 1975) היה חייל צה"ל, שלחם במחבלים שחדרו לביתו שבכפר יובל ונפל בקרב. על פעולתו שם הוא עוטר בעיטור העוז.

## ביוגרפיה
יעקב מרדכי נולד במחוז קוצ'ין שבהודו, בן למשפחה ובה תשעה ילדים. עלה לישראל עם משפחתו בהיותו כבן ארבע. המשפחה התיישבה בכפר יובל שבגליל העליון. הוא סיים את לימודיו התיכוניים בטבריה. התגייס לצה"ל בנובמבר 1967, לפני שמלאו לו 18. הוא שירת בהצטיינות בפלוגת הסיור של חטיבת גולני והשתתף בפעולות קרביות רבות. במלחמת יום הכיפורים צורף לפי בקשתו ליחידת שריון שנלחמה בסיני ובהמשך הסב את תפקידו הצבאי הקבוע במילואים לאיש שריון. לפני המלחמה נשא אשה והם התגוררו בנווה אטי"ב, אך בהמשך חזרו לכפר יובל. נולד להם בן.

### הפיגוע בכפר יובל

בבוקר ה-15 ביוני 1975 חדרה חוליית מחבלים מלבנון לכפר יובל. אנשיה השתלטו על ביתו של יצחק יוסף-חי, אבי אשתו של מרדכי, ששם התגורר באותה עת עם אשתו שמחה ובנם בן תשעת החודשים. בבית נמצאו בעת הפיגוע גם שמחה, הבן אסף ושני אחיה של שמחה.

יעקב מרדכי יצא לפני כן לעבודתו כנהג אוטובוס, אך כששמע את חילופי האש חזר על עקבותיו. הוא מסר לחיילי גולני שהתכוננו לפרוץ לבית מידע מפורט על מבנהו הפנימי. הוא דרש להצטרף אליהם ובקשתו נענתה. בעת הפריצה הצליח מרדכי להרוג שניים מארבעת המחבלים, אך לאחר מכן נפגע מאישם ונהרג. חיילי הכוח הרגו את המחבלים האחרים. בפיגוע נהרג גם נחמיה אחיה של שמחה, ואילו היא נפצעה ומתה למחרת בבית החולים בצפת.

מרדכי הניח בן, הורים ואחים ואחיות. הוא, אשתו וגיסו הובאו יחד לקבורה בכפר יובל.

יעקב מרדכי חויל לאחר מותו ובהמשך השנה עוטר בעיטור העוז על לחימתו.

## הנצחה
שמו של יעקב מרדכי הונצח באתר ההנצחה לחללי חטיבת גולני, באנדרטת יד לשריון, באנדרטה לנופלי מועצה אזורית מבואות החרמון וכן בבית איל שבאשדות יעקב מאוחד. אנדרטאות לזכרו ולזכר בני משפחתו שנפלו עמו הוקמו ביישובם כפר יובל וכן ליד שמורת תל דן. משפחתו הכניסה לזכרו ספר תורה לבית הכנסת בכפר יובל.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

קטגוריה:מעוטרי עיטור העוז
קטגוריה:חיילי חטיבת גולני
קטגוריה:חיילי חיל השריון
קטגוריה:חיילי צה"ל במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:חללי צה"ל
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:כפר יובל: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים במושבים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1950
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1975
מרדכי חיא בצ'איב

**מרדכי חיא בצ'איב** (1911–2007), שכתב תחת שם העט **מוחיב**, היה משורר יהודי בוכרי.

נולד בעיר מרי (ששמה שונה אל מרב, טורקמניסטן). אביו, חיא בצ'איב, היה כתב העיתון **רחמים** בעירם. המשפחה עברה בהמשך לסמרקנד, שם למד בצ'איב בבית ספר יהודי מסורתי וכן בבית ספר תיכון רוסי. שיריו הראשונים פורסמו בשנת 1927 בכתב העת **רושנג'י**.

בין השנים 1928 ל־1938 פעל במסגרת כתבי עת של יהדות בוכרה. בשנת 1930 מונה למזכיר המערכת של העיתון בַּיְרַקֵ־י מֵהְנַת ("דגל העבודה"). במהלך שנות ה־30 פרסם מספר קובצי שירה, בהם: **אביב אדום** (1931), **כוח הקולקטיב** (1931), ו**קול העבודה** (1932). בצ'איב למד ספרות באוניברסיטה הממלכתית של מרכז אסיה בטשקנט. ביולי 1938 נעצר בחשד ללאומנות בורגנית. הוא שוחרר רק בשנת 1945 ונאסר עליו להתגורר בערים מרכזיות. בשנת 1953 טוהר רשמית ושב להתגורר בדושנבה.

משנת 1954 עבד כמתרגם מרוסית לטג'יקית, ופרש לגמלאות בשנת 1972.

בשנת 1973 עלה לישראל. בארץ החל לקחת חלק בשידורי רדיו בשפת בוכרה וערך עלון חודשי בשפה זו, בו פרסם גם משיריו החדשים. בשנים 1974–1975 חיבר יצירה אוטוביוגרפית בשני כרכים בשם **בתוך שק האבן** (במקור: Dar Juvoli Sangin). בצ'איב נפטר בשנת 2007 בפתח תקווה. בשנה זו ראו אור כל כתביו, בשבעה כרכים.

## קישורים חיצוניים
* ספרי מרדכי חיא בצ'איב באתר הספרייה הלאומית.
* סרטון לזכרו של בצ'איב

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודים בוכרים
קטגוריה:ילידי 1911
קטגוריה:נפטרים ב-2007
אנטון סיומין

**אנטון סיומין** הוא קצין במיל' בצה"ל בדרגת סרן, בעל עיטור העוז שהוענק לו על גבורתו בלחימה בעיירה בינת ג'בייל, במהלך מלחמת לבנון השנייה.

## ביוגרפיה
נולד באלמה-אטה שבברית המועצות (כיום עיר אלמטי בקזחסטן). בשנת 2002, לאחר סיום בית ספר התיכון עלה לארץ עם משפחתו. בשנת 2003 התגייס לשירות חובה בצה"ל. התנדב לשרת בצנחנים. הוצב בגדוד 890. במהלך אימון מתקדם נפצע קשה בתרגיל צניחה. לאחר שהחלים מהפציעה התעקש לחזור לשירות קרבי, למרות שבהתחלה נקבע לו פרופיל רפואי נמוך. סיים קורס מ"כים וקורס קצינים. שירת כמפקד מחלקה בפלוגת החוד של גדוד 890. לאחר פרוץ מלחמת לבנון השנייה הועבר עם יחידתו מאזור חברון לגבול הצפון.

ב-7 באוגוסט 2006 לחם גדוד 890 בעיירה בינת ג'בייל. סגן משנה אנטון סיומין הוביל כוח סריקה לטיהור ביתי הכפר. בבית אחד נתקל הכוח בפיקודו בחוליית מחבלים שפתחה באש לעברם מתוך אחד החדרים הפנימיים בבית. תוך חילופי האש הבין אנטון סיומין כי אחד מחייליו נעדר. סיומין זחל תחת אש לחדר הפנימי שהיה אפוף עשן, גישש בידיו עד שמצא את גופת החייל וגרר אותה החוצה. לאחר מכן המשיך בטיהור הבית. בחדר האחרון של הבית, שאליו נכנס לבדו, הוא זיהה מחבל תוך כדי ירי. סיומין והמחבל ירו זה בזה מטווח קצר מאוד; המחבל נהרג ואנטון סיומין נפצע בפניו, בכתפו ובאצבעות ידיו. למרות פציעתו הוא המשיך לפקד על חייליו עד לחילוץ כל הלוחמים מתוך המבנה.

על מעשה זה הוענק לו בספטמבר 2007 עיטור העוז על ידי הרמטכ"ל גבי אשכנזי.

לאחר המלחמה המשיך אנטון סיומין בשירות קבע. הוא מונה לסגן מפקד הפלוגה בגדוד 890. במהלך השירות יצא ללימודים לתואר ראשון במדעי החברה באוניברסיטת בר-אילן. עם תחילת מבצע עופרת יצוקה עזב את הלימודים והצטרף אל לוחמי גדוד 890. השתתף בלחימה בצפון רצועת עזה, במהלכה נפצע. בסיום הלימודים שירת כמפקד פלוגת ההכשרות בחטיבת הצנחנים. השתתף במבצע עמוד ענן. בשנת 2013 עבר מחטיבת הצנחנים ליחידה לשיתוף פעולה של חיל האוויר. בתחילת 2014 סיים את שירות הקבע שלו בררגת סרן. באותה שנה השתתף כקצין במילואים במבצע צוק איתן.

## משפחתו
אנטון סיומין נשוי ואב לשלושה ילדים.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* "זכה בעיטור עוז בלבנון ונפצע בלחימה ברצועה" כתבה אודות פציעתו של אנטון סיומין בלחימה ברצועת עזה באתר nrg ב־11 בינואר 2009.

קטגוריה:חיילי חטיבת הצנחנים
קטגוריה:מעוטרי עיטור העוז במלחמת לבנון השנייה
קטגוריה:ישראלים ילידי ברית המועצות
קטגוריה:עולים בשנות ה-2000
דב אלעד

**דב (דֹבי) אלעד** (24 במאי 1927 – 9 ביוני 1979) היה כימאי אורגני ישראלי ופרופסור בפקולטה לכימיה במכון ויצמן למדע, שכיהן כיו"ר ועדת ההוראה לכימיה במדרשת פיינברג. נודע כמומחה לפוטוכימיה אורגנית סינתטית.

## ביוגרפיה
דב אלעד נולד וגדל ברחובות בשם **דב גוטליב**, בנם של שרה (לבית קובינסקי) ואברהם גוטליב, אח לשולמית ורות. הוא נקרא ע"ש סבו מצד אביו.

ב-1945 התגייס לשורות הפלמ"ח ובמלחמת העצמאות לחם במסגרת יחידה של בני רחובות. ב-1952 השלים את לימודיו לתואר שני בכימיה (במסלול ישיר) באוניברסיטה העברית בירושלים, בהנחיית פרופ' פליקס ברגמן וד"ר שלום ישראלשוילי (לימים פרופ' שלום שראל). אז גם עברת את שם משפחתו לאלעד.

המשיך ללימודי תואר שלישי בכימיה במכון ויצמן למדע, בהנחיית פרופ' דוד גינצבורג. עבודת הדוקטורט שלו, שהוגשה ב-1954, נשאה את הכותרת "סינתזה בשורת המורפין" וזיכתה אותו במלגה ע"ש חיים ויצמן. לאחר מכן ביצע שתי השתלמויות בתר דוקטורט: האחת באוניברסיטת קולומביה, בהנחיית פרופ' גילברט סטורק , והשנייה באימפריאל קולג' בלונדון, בהנחיית פרופ' דרק ברטון, לימים חתן פרס נובל לכימיה.

עם שובו לישראל ב-1956 הצטרף אלעד לסגל המחלקה לכימיה אורגנית במכון ויצמן, וב-1965 מונה לפרופסור חבר. כיהן בוועדות שונות של המועצה המדעית במכון, וכן בוועדה מיוחדת שהחליטה על פתיחת מחנה הקיץ הראשון לנוער שוחר מדע ב-1964. ב-1976 התמנה ליו"ר ועדת ההוראה לכימיה במדרשת פיינברג.

## מחקר
מחקרו של אלעד בשנותיו הראשונות כחוקר עצמאי הוקדש לחקר פוטוכימיה אורגנית סינתטית, בו יישם עקרונות פיזיקליים וכימיים מתחום הפוטוכימיה לצורך פתרון בעיות סינתטיות. בהמשך פנה לתחום הפוטוביולוגיה וחקר היבטים שונים של השפעת קרינה על-סגולה על מערכות ביולוגיות. תוצאות מחקריו קידמו את הבנת הנזקים שנגרמים לחומר גנטי על ידי קרינה וכן את הסבר התהליכים הכרוכים בתיקון נזקים אלה.

עם תלמידיו נמנים פרופ' יוסי שפרלינג ופרופ' צבי ליבנה ממכון ויצמן, פרופ' אטה ליבנה מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב, וד"ר דוד לאונוב, שכיהן כמדען הראשי של חברת מכתשים אגן.

## חיים אישיים
משנות ה-50 עד לפטירתו ב-1979, אלעד היה נשוי לריבה (לבית לוריה), מורה, נכדה למייסדי רחובות ויוצאת הפלמ"ח (נפטרה ב-2024). היה אב לשלושה והתגורר ברחובות. נפטר באופן פתאומי בגיל 52, ונטמן בבית העלמין בעירו.

לזכרו של אלעד מוענק מדי שנה פרס לתלמידי מחקר במדרשת פיינברג, וכמו כן נקרא על שמו חדר עיון בבניין זיו במכון ויצמן.

## הערות שוליים

קטגוריה:כימאים ישראלים
קטגוריה:לוחמי הפלמ"ח
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור ממכון ויצמן למדע
קטגוריה:סגל מכון ויצמן למדע: כימיה
קטגוריה:רחובות: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1927
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1979
קטגוריה:אישים הקבורים ברחובות
אלזה מיידנר

**אלזה מיידנר** (בגרמנית: **Else Meidner**, נולדה בשם **Else Meyer**;  2 בספטמבר 1901 – 7 במאי 1987) הייתה ציירת גרמנייה-יהודייה אקספרסיוניסטית. עבודותיה, שהתמקדו בעיקר בדיוקנאות רגישים ובנושאים קודרים כבדידות, מוות וכוח, נחשבות לגוף יצירה ייחודי, אם כי נותרה בצלו של בעלה המפורסם, הצייר לודוויג מיידנר.

## קורות חיים
אלזה מיידנר נולדה בברלין למשפחה אמידה. אביה היה הרופא ד"ר היינריך מאיר ואמה מרגרטה לבית פירסט. היא התחנכה באקדמיה לאמנות בברלין וקיבלה עידוד מדמויות בולטות בעולם האמנות כמו קתה קולביץ ומקס סלבוגט. בשנות ה-20 למדה ציור בסטודיו של לודוויג מיידנר, לימים בעלה.

ב-1927 נישאה ללודוויג מיידנר, וב-1929 נולד בנם, דוד. עם עליית הנאצים לשלטון, נאסר על אלזה להציג את עבודותיה בפני קהל שאינו יהודי. בעקבות כך עברה המשפחה לקלן, שם לימד לודוויג בבית ספר יהודי.

באוגוסט 1939, זמן קצר לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה, היגרה המשפחה ללונדון. בתקופת המלחמה, בזמן שלודוויג נאסר כאזרח מדינת אויב, עבדה אלזה כמשרתת. חיי הנישואין של בני הזוג ידעו שפל, וב-1953 חזר לודוויג לגרמניה לבדו. אלזה נשארה באנגליה, שם קיבלה אזרחות בריטית וסירבה לשוב לגרמניה. ב-1963 ביקרה את בעלה החולה, אך שבה ללונדון, שם חיה עד מותה.

## קריירה אמנותית
אלזה מיידנר פיתחה שפה אמנותית עצמאית וייחודית שהתמקדה בדיוקנאות, נופים ודימויים סמליים בעלי אופי טראגי ומלנכולי. היא תיארה את עצמה כאוטודידקטית, וטענה כי לעולם לא צייתה להנחיות מוריה. אחד ממאפייני יצירתה היה המתח בין דמות הצופה לנושא הציור.

בשנות ה-20 זכתה להכרה ראשונית: בשנת 1928 זכתה בפרס בתחרות גרפית של קבוצת האמנים "די שאפנדן" על תחריט דיוקן של הסופר אלפרד דבלין. ב-1932 קיימה תערוכת יחיד בגלריה היוקרתית "יורי-פרייה" בברלין, וזכתה לשבחי הביקורת.

לאחר המלחמה הציגה בגלריות שונות באנגליה ובגרמניה, בהן גלריית בן אורי בלונדון, גלריה האנה בקר פון ראט בפרנקפורט, גלריית מת'יסן, Beaux Arts והגלריה לסטר.

החל מאמצע שנות ה-60 חדלה מיידנר לעסוק באמנות, ככל הנראה בשל בריאותה הירודה ותחושת אכזבה מחוסר ההכרה.

## תערוכות נבחרות
* 1932 – תערוכת יחיד ב"יורי-פרייה", ברלין
* שנות ה-50–60 – תערוכות בגלריה בן אורי, לונדון
* שנות ה-60 – תערוכות בגלריה האנה בקר פון ראט, פרנקפורט

## הנצחה
חלק מיצירותיה שמורות בארכיון לודוויג מיידנר שבמוזיאון היהודי בפרנקפורט, גרמניה. לאחר מותה, התעוררה מחדש ההתעניינות ביצירתה, בעיקר בהקשרים של חקר אמניות יהודיות ומודרניזם נשי באירופה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ניצולי השואה: גרמניה
קטגוריה:ציירים יהודים גרמנים
קטגוריה:ציירות יהודיות
קטגוריה:מהגרים מגרמניה לממלכה המאוחדת
קטגוריה:ציירים יהודים בריטים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1901
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1987
גביע המלך הספרדי 2024/2025

**גביע המלך 2024-25**, היה הטורניר ה-123 של גביע המלך. גם הזוכים וגם הסגניות מעפילים לסופר קופה דה ספרד 2026, בהשתתפות ארבע קבוצות.

אתלטיק בילבאו הייתה האלופה המכהנת, לאחר שניצחה את מיורקה בגמר של העונה הקודמת, אך הודחה בשמינית הגמר על ידי אוסאסונה .

הגמר נערך באצטדיון לה קרטוחה בסביליה בין ברצלונה לריאל מדריד ב-26 באפריל 2025, כאשר הקטאלונים ניצחו את יריבתם 3-2 לאחר הארכה וזכו בתואר ה-32. כמנצחות, ברצלונה הבטיחה את מקומה בשלב הליגה האירופית של אופ"א לעונת 2025–26; עם זאת, מכיוון שכבר העפילה לתחרות האירופית באמצעות טבלת הליגה, מקומה הועבר לקבוצה שסיימה במקום השביעי בלה ליגה, והמקום בליגת אופ"א ששימש לקבוצה שסיימה במקום השמיני בליגה הוענק לקבוצה שסיימה במקום השמיני.

## חצי הגמר
### הגרלה
הגרלת חצי הגמר נערכה ב-12 בפברואר 2025, במטה RFEF בלאס רוזאס .

משחקי השלב הראשון נערכו ב-25 וב-26 בפברואר, ומשחקי השלב השני נערכו ב-1 וב-2 באפריל 2025.

### תקציר

## גמר
26 אפריל 2025 (26-04-2025) 23:00 שעון ישראלברצלונה 3–2 ריאל מדריד (תוספת זמן)


## מלך השערים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:תחרויות כדורגל בספרד
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2024
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2025
קטגוריה:2024 בספרד
קטגוריה:2025 בספרד
נוף הקשת בענן

**נוף הקשת בענן** הוא ציור מאת פטר פאול רובנס, המתאר את הנוף הכפרי של חבל ברבנט הפלמית סביב אחוזתו "הט סטין" שבין בריסל לאנטוורפן. הציור נוצר ככל הנראה בין השנים 1636–1640, כאשר רובנס שהה במקום בקיץ, למחצה בפרישה, עד מותו.

## תיאור היצירה
הציור מציג מראה פנורמי מרהיב של נוף חקלאי אידילי. ברקע נראים איכרים העוסקים בקציר, בקר מובל בשביל כפרי, ברווזים שטים על פני פלג מים, וחולבות מחייכות ופועל חווה מקדמים בברכה עגלון עגלה עמוסת חציר. צללים מוארכים מרמזים כי היום עומד להסתיים, והאווירה הרגועה מודגשת בנוכחות קשת כפולה החוצה את השמיים ומשווה לציור תחושת פיוס ורוחניות. מוטיב זה רומז אולי לשאיפתו של רובנס להביא שלום לארצות השפלה, במסגרת פעילותו הדיפלומטית.

הנוף מוצג מזווית מבט גבוהה – תצפית עילית – שבן אחיינו של רובנס, פיליפ רובנס, תיאר כ"צויר עד קצה האופק". לדברי פיליפ, האמן הקדיש עצמו להתבוננות בנוף ולציורו בשעות שונות של היום.

[250px|ממוזער|שמאל|[נוף הט סטין בשעות הבוקר המוקדמות]]
## יצירה בת זוג
הציור נחשב ליצירה משלימה ל"נוף הט סטין בשעות הבוקר המוקדמות" , המוצגת בגלריה הלאומית בלונדון. שתי היצירות נוצרו יחד ונועדו להיות מוצגות בצוותא, ככל הנראה באחוזת הט סטין עצמה. הן מציגות את אותה אחוזה בשעות שונות של היום – האחת בשעות הבוקר המוקדמות, והשנייה בשעת ערב – וביחד יוצרות מבט כולל, כמעט פואטי, על נוף הכפר הברבנטי כפי שראה וחווה אותו רובנס. לאחר מותו של רובנס, הופרדו לזמן קצר, אך התאחדו שוב במדריד בסוף המאה ה־17, ולאחר מכן הועברו לגנואה בראשית המאה ה־18.

## תולדות הבעלות
בשנת 1803 הובאו שתי היצירות ללונדון על ידי סוחרי האמנות אירווין, צ'מפרנון וביוקנן, שהציעו למכור אותן למדינה – אך ללא הצלחה. בסופו של דבר הופרדו הציורים: "נוף הט סטין" נרכש עבור סר ג'ורג' בומונט, שתרם אותו לגלריה הלאומית, ואילו "נוף הקשת בענן" נמכר לג'ורג' ווטסון טיילור, בעל מטעים בריטי, שברשותו היו גם יצירות של אנתוני ואן דייק ורמברנדט. לאחר מכירת אוספו של טיילור בשנת 1823 נרכש הציור על ידי הורשיו וולפול, הרוזן השלישי מאורפורד, והוצג בחדר האוכל הראשי בבית וולטרטון שבנורפוק.
ניסיון לרכוש את הציור מחדש עבור הגלריה הלאומית נעשה בשנת 1856 במכירה הפומבית של הרוזן הרביעי מאורפורד, אולם נבלם על ידי הצעת מחיר גבוהה במיוחד של המרקיז הרביעי מהרטפורד, שזכה בו לבסוף תמורת 4,550 לירות שטרלינג.

## הערות שוליים

קטגוריה:פטר פאול רובנס: ציורים
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורי נוף
קטגוריה:ציורים באוסף וולאס
זלמן שטן

ר' **זלמן** **שָׂטָן** (נכתב בטעות לעיתים **שטיין****, שאטן,** נפטר קצ"ו, 1436) היה רב וראש ישיבה שפעל במיינץ ובאופנהיים, מהתלמידים הקרובים ביותר למהרי"ל. רבים מרבני יהדות גרמניה בדורו היו תלמידיו.

## ביוגרפיה
שטן הוא אחד משמות המשפחה הקדומים ביותר ביהדות אשכנז, והוא מובא כדוגמה לשם משפחה שיש לדון אם לכתבו בגט, בסדר הגט של ר' יעקב מרגליות. מקור השם בתרגום לעברית של השם הגרמני Teufel שמשמעותו "שטן". בחלק מהתעודות ר' זלמן מכונה בלועזית "דופל" או דאופל".

לא ידוע כיום על ראשית חייו של ר' זלמן או על בית אביו. במסמכי העיר מיינץ הוא מוזכר החל משנת ק"ע (1410). בשנת קע"ד (1414) הוא היה נשוי מוכתר בתואר "חבר" השמור לתלמידי חכמים ברמה יוצאת דופן. בשנת קע"ח (1418) הוא עדיין מכונה "חבר" ובשנת קפ"א (1421) הוא עזב את מיינץ. הוא היה אמיד ביחס לשאר היהודים והתפרנס כנראה מהלוואה בריבית. כמו כן הוא גבה שכרי לימוד מתלמידיו לכיסוי ההוצאות השוטפות של אחזקת הישיבה. ממיינץ הוא עבר לאופנהיים ואחרי פטירת המהרי"ל כנראה שהוכתר בתואר "מורנו"- התואר הגבוה ביותר שניתן לת"ח באשכנז בימים ההם וכך מכנה אותו תלמידו ר' זלמן משוטיגוורא.

במיינץ הוא החזיק ישיבה זעירה בה לימד את צעירי התלמידים המיועדים להיכנס לישיבת המהרי"ל ברמה המתאימה להם. בשו"ת מהרי"ל ישנו תיאור של השיעור הניתן לתלמידים בביתו: 

לדעת מרדכי ברויאר הכוונה היא שהוא העביר לתלמידיו שיעור על דרך שיטת הפלפול, אך אחרים העירו שאין זה משמע מהכתוב אלא שהוא העיר את לב התלמידים לקושיות הפשוטות העולות מהסוגיה (כמו שיטת בעלי התוספות).

תיעודים מחייו יש לנו מתלמידו ר' זלמן משוטיגוורא, שר' זלמן שטן ערך את חופתו וקידושיו באופנהיים. ר' זלמן משוטיגוורא היה מקורב אליו וכנראה עבר לאופנהיים בעקבותיו והוא כתב מספר אנקדוטות מחייו של ר' זלמן: למשל, הוא מספר כי בניגוד למנהג הנפוץ בגרמניה להתחיל את מנהגי האבילות של ספירת העומר בראש חודש אייר, המהרי"ל החמיר על תלמידיו להתחילם כבר מפסח. ר' זלמן, שלא הסכים עם חומרא זו נהג להתגלח בביתו בהנחה שמהרי"ל לא ישים לכך לב. בנוסף מסופר כי ר' זלמן ניסה להתווכח עם המהרי"ל אודות מקורה של חומרא שהמהרי"ל הנהיג בהלכות מצות אך "לא נתברר הדין...". ר' זלמן היה אחד התלמידים הקרובים למהרי"ל ושימש אותו. למשל מסופר כי ר' זלמן יצא לקניות עם המהרי"ל ולמד כיצד המהרי"ל בוחר כלי כשר לפסח שצלילותו מעידה עליו שעדיין של השתמשו בו. כמו כן, ר' זלמן שימש כחזן ובהוראת מהרי"ל הוא התעטף בטלית מהודרת מצמר גפן. פעם הוא אף ביקש מהמהרי"ל שיגלה את הכוונות הקבליות לקטע מסוים בתפילת ראש השנה אך המהרי"ל לא רצה לגלות לו. כמו כן הוא השתתף בחתונת ר' שמעון ס"ל בן המהרי"ל שנערכה בשבת בפרנקפורט. המהרי"ל כינה אותו "בחור חשוב אחד מחבריי". היה קרוב משפחתו של ר' נתן אפשטיין.

### תלמידיו
* ר' נתן אפשטיין, רבה של פרנקפורט.
* ר' זלמן משוטיגוורא, מחבר הספר "מנהגי מהרי"ל".
* ר' מנחם מאן בכרך, רבה של וורמס.
* ר' ווייביש, רבה של קלן.
* ר' שמעון כ"ץ, רבה של פרנקפורט.

## לקריאה נוספת
* ישראל יובל, **חכמים בדורם**, הוצאת מאגנס עמ' 115- 122.
* **מבוא לספרי מהרי"ל**, מכון ירושלים, עמ' 205- 207.
## הערות שוליים

קטגוריה:ראשוני אשכנז
קטגוריה:מגנצא: רבנים
קטגוריה:חזנים גרמנים
קטגוריה:נפטרים ב-1436
קטגוריה:יהודי אשכנז במאה ה-15
עמנואל קונדה

**עמנואל ג'רום קונדה** (בצרפתית: **Emmanuel Jérôme Kundé**; 15 ביולי 1956 – 16 במאי 2025) היה כדורגלן קמרוני מקצועי ששיחק בעמדת הבלם. הוא שיחק ברוב הקריירה שלו במועדון קאנון יאונדה, וכן ייצג את נבחרת קמרון בשני טורנירי גביע העולם בכדורגל – מונדיאל 1982 ומונדיאל 1990.

קונדה היה שותף לזכייתה של קמרון בגביע אפריקה לאומות 1984 ובגביע אפריקה לאומות 1988. בגמר של 1988 כבש את שער הניצחון מול ניגריה מבעיטת עונשין.

במונדיאל 1990, במשחק רבע הגמר מול אנגליה, הבקיע שער שוויון זמני (1–1) מבעיטת עונשין נוספת. קונדה השתתף גם בטורניר גביע אפריקה לאומות 1992, כששיחק עבור אולימפיק מווליה.

## תארים
### מועדונים
**קאנון יאונדה**
* אליפות קמרון: 1982, 1985, 1986
* גביע קמרון: 1983
* גביע אפריקה למחזיקי גביע: סגנות 1984

**פרוויאנס יאונדה**
* גביע קמרון: 1990

**אולימפיק מווליה**
* גביע קמרון: 1992

### נבחרת
* גביע אפריקה לאומות: 1984, 1988; סגנית אלופת 1986

### מאמן
* קופה דו גבון: 1999, 2003 (עם הקבוצה US Bitam)

## ראו גם
* שיאני הופעות בנבחרות כדורגל לאומיות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 1982
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 1984
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 1986
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 1988
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 1990
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 1992
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1990
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1982
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984)
קטגוריה:כדורגלני סטאד ריימס
קטגוריה:כדורגלני לאוואל
קטגוריה:כדורגלני קאנון יאונדה
קטגוריה:ספורטאים קמרונים בצרפת
קטגוריה:כדורגלני נבחרת קמרון
קטגוריה:קמרונים שנולדו ב-1956
קטגוריה:קמרונים שנפטרו ב-2025
פלסטין TV

**פלסטין TV** או **ערוץ הלוויין הפלסטיני** הוא ערוץ טלוויזיה לווייני פלסטיני, המהווה הערוץ הראשי של תאגיד השידור הפלסטיני של אש"ף.

פלסטין טי וי, שהוקמה בשנת 1994, פועלת לצד תחנת רדיו, קול פלסטין, שהושקה בשנת 1995. הטלוויזיה הפלסטינית משדרת בטלוויזיה יבשתית מקומית בשטחים הנמצאים תחת הרשות הפלסטינית, שם ישנם כ-11 מגדלים לחיזוק הגל היבשתי בערים הפלסטיניות.

הערוץ החל לשדר בשנת 1999 מרצועת עזה על ידי הרשות הפלסטינית במסגרת הסכמי אוסלו משנת 1994.

## תדרי שידור
ערוץ הלוויין של פלסטין TV משדר ברחבי העולם דרך Nilesat ניילסאט, Arabsat וחמשת הלוויינים הבאים:

### אירופה
לווין Hot Bird 4
* תדירות: 12.654 מגהרץ, מיקום מסלולי: 13° מזרח
* קיטוב: אופקי, קצב קידוד 27.5 מילישניות
* קידוד (FEC): 3/4

### אסיה
אסיאסט 3S
* תדירות: 3.880 מגהרץ, מיקום מסלולי: 105.5° מזרח, קיטוב: אופקי, קצב קידוד 27.5 מילישניות
* קידוד (FEC): 3/4

### דרום אמריקה
Hispasat 1C
* תדירות: 12.132 מגהרץ, מיקום מסלולי: 30° מזרח, קיטוב: אופקי, קצב קידוד 27.5 מילישניות
* קידוד (FEC): 3/4

### צפון אמריקה
גלקסי 19
* תדירות: 11.898 מגהרץ, מיקום מסלולי: 97° מערב, קיטוב: אנכי, קצב קידוד 22.0 מילישניות
* קידוד (FEC): 3/4

### אפריקה
NSS - 7
* תדירות: 4.171 גיגה-הרץ, מיקום מסלולי: 333° מזרח, קיטוב: RHCP, קצב קידוד 27.5 מילישניות
* קידוד (FEC): 7/8

**Nilesat**
* תדר: 12466 גיגה-הרץ, מיקום מסלולי: 7 מערב, קיטוב: קצב סמלים אנכי: 27500

פלסטין TV משדרת גם בטלוויזיה יבשתית מקומית בשטחים הנמצאים תחת הרשות הפלסטינית, שם ישנם כ-11 מגדלים לחיזוק הגל היבשתי בערים הפלסטיניות.

## ראו גם
* רשות השידור הפלסטינית

## קישורים חיצוניים
* 
* אתר רשמי
* פלסטין TV, באתר פייסבוק
* שידור חי של הערוץ

## הערות שוליים

קטגוריה:ערוצי טלוויזיה ערביים
קטגוריה:תקשורת ערבית
אתה חייב לקרוא את זה!

**אתה חייב לקרוא את זה!** היא תוכנית טלוויזיה ישראלית שבמסגרתה פאנל של שלושה מפורסמים פוגשים אורח שמחפש מה לקרוא, כאשר כל אחד מהם מנסה לשכנע אותו לבחור בהמלצה שלהם לספר. התוכנית משודרת החל מ-22 במאי 2025 בכאן 11.

ביולי 2025, התוכנית חודשה לעונה שנייה.

## פורמט
בכל פרק, שני פאנלים של שלושה מפורסמים פוגשים כל אחד אורח שונה. כל אורח הוא בעל סיפור חיים מיוחד שמחפש לקרוא ספר מסיבה מסוימת. הפנאל מקשיב לסיפור האורח, שואל שאלות ואוסף מידע. לאחר מכן כל אחד מחברי הפנאל ממליץ לאורח על ספר על פי המידע שאסף. מטרתם היא לשכנע אותו לבחור בהמלצה שלהם.

## סקירת התוכנית

## פרקים
### עונה 1 (2025)

### עונה 2 (2026)

## משתתפים והמלצות
### עונה 1

### עונה 2

## ביקורת
גילי איזיקוביץ מעיתון "הארץ" כתבה על התוכנית שהיא .

עם עלייתה של העונה השנייה נכתב ב״וואלה!״ כי ״נמצאה התכנית התכנית שהיא הסיבה הטובה ביותר לקיומו של השידור הציבורי״. ובאתר ״טיים אאוט״ נכתב כי היא ״מחזירה את הגרוב לעולם הספרים״ וכי ההצלחה הגדולה של כאן 11 היא לא רק בסדרות הגדולות והמושקעות, אלא גם ואולי בעיקר בשפה החדשה שהיא מפתחת בפורמטים קטנים כמו "אתה חייב לקרוא את זה", תוכנית שובבה וחכמה שעושה את הבלתי ייאמן ומעוררת חשק לקרוא ספרים.

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

; ביאורים

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2025
קטגוריה:כאן 11: תוכניות וסדרות
מינה קונדו

**מינה קונדו** (ביפנית: **近藤ミネ**; 1 בספטמבר 1910 – 20 במאי 2025) הייתה יפנית שהייתה האדם החי השלישי בגילו בעולם מאז מותה של אוקאגי האיאשי.

## ביוגרפיה
קונדו נולדה ב-1 בספטמבר 1910 בכפר איקומה, לימים חלק מהעיר טויוטה.

בגיל 20 נישאה לבעלה וילדה 9 ילדים, ששלושה מתוכם נפטרו בגיל צעיר. היא עבדה כחקלאית במשך רוב חייה, ובמקביל גידלה טוואי המשי ויצרה נייר בעבודת יד.

ב-2 במרץ 2023 קונדו הפכה לאדם החי המבוגר ביותר במחוז אאיצ'י לאחר מותה של שיזו נריטה.

ב-26 באפריל 2025 קונדו הפכה לאדם החי המבוגר ביותר ביפן לאחר מותה של אוקאגי האיאשי.

נפטרה ב-20 במאי 2025.

## הערות שוליים

קטגוריה:אישים שהגיעו לגיל 110
קטגוריה:נשים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:יפנים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:ילידות 1910
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1910
קטגוריה:יפניות שנפטרו ב-2025
קטגוריה:יפנים שנפטרו ב-2025
החטיפה (פול סזאן)

**החטיפה** (בצרפתית: **L’Enlèvement**) הוא ציור שמן על בד מאת האמן הצרפתי פול סזאן, שנוצר בשנת 1867. הציור נמצא כיום באוספו של מוזיאון פיצוויליאם בקיימברידג', ומושאל לקינגס קולג' במסגרת אוסף קיינס.

## תיאור היצירה
הציור מציג סצנה של חטיפה או נשיאה בכוח. גבר עירום ומוצק נושא אישה עירומה שנראית מחוסרת הכרה או חסרת תנועה. גופו של הגבר צבוע בעיקר בגוונים אדמדמים-חומים, בעוד גופה של האישה בהיר יותר. שערה השחור של האישה משתפל לאורך גבה.

ברקע נראית סצנת נוף כהה ואטמוספירית עם עצים ירוקים כהים ורמז למים בקדמת הציור, שם ממוקמות הדמויות. בפינה השמאלית התחתונה נראות דמויות קטנות ומטושטשות במים – ייתכן שמדובר בדמויות של רוחצים נוספים. השמיים בגוון כחול עמוק. הסגנון הוא אימפרסיוניסטי, עם משיחות מכחול גלויות ושימת דגש על אווירה ואור יותר מאשר על פירוט מדויק.

## נושא הציור
נושא הציור מעורר דיון פרשני. תיאוריה אחת מזהה את הדמויות כהרקולס ואלקסטיס, אשר נחלצה מהשאול בזכותו. עם זאת, הגרסה הרווחת יותר היא שזהו תיאור של חטיפת פרספונה על ידי פלוטו, לפי מטמורפוזות של אובידיוס.

## הקשר ביוגרפי
הציור נוצר בשנת 1867 בפריז, בביתו של הסופר אמיל זולא, חברו הקרוב של סזאן, והיה בבעלותו. בתחילת אותה שנה כתב סזאן לזולא כי הוא רוצה לצייר משהו "עצום", וייתכן כי ראה בציור זה ניסיון להוכיח כי מסורת ציור ההיסטוריה עדיין חיה.

## סגנון ותקופה
בין השנים 1866 ל־1871 עסק סזאן בנושאים כמו חטיפה, אונס ורצח – נושאים שהטרידו אותו והופיעו תדיר ביצירתו. נושאים של אלימות, ארוטיקה ופנטזיה רומנטית בולטים ביצירה זו ובאחרות מאותה תקופה. *החטיפה* הוא אחד הציורים הבולטים ביצירתו המוקדמת של סזאן, בעיקר בשל עוצמתו הפנימית הטעונה, שלעיתים נדמה כי אינה נשלטת. ציורי הדמויות מהתקופה הזו נחשבים לקשים לחדירה: הם אפלים, עם תשוקה סוערת המבעבעת מתחת לפני השטח. רבים מהציורים שנותרו מתקופה זו – מלבד דיוקנאות וטבע דומם – מבוצעים בצבעים כהים, סגנון תוסס, קצבי, מלא שכבות עבות של צבע. הסגנון המאופק והאובייקטיבי יחסית של יצירותיו המאוחרות אינו ניכר כאן. סזאן היה באותה עת בתהליך חיפוש וגיבוש טכניקה אישית, והעבודות מגוונות מאוד מבחינה סגנונית.

## קריאה פסיכואנליטית
בשנת 1995, במסגרת תוכנית הרדיו "Mise au point", התראיין הפסיכואנליטיקן מישל ארטייר (Michel Artières), מחבר הספר Cézanne ou l’inconscient maître d’œuvre. בהתייחסותו לציור החטיפה, תיאר את הדמות המרכזית כגבר הנושא גופת אישה, "כאילו התשוקה הארוטית מובילה למוות". לדבריו, הדחקת התשוקה אצל סזאן "גרמה לו הרבה קושי", והוא "נאבק במשך 30 שנה עם הגוף האנושי, שאותו עיוות ופורר".
עוד סיפר ארטייר כי כאשר היה צעיר, המודלים ששימשו לו לציור עירום עוררו בו מבוכה כה רבה עד שהיה "מוציא אותם החוצה". הוא תיאר את סזאן כמי שנע כל חייו על גבול דק בין עולמו הפנימי – "הרגש" – לבין המציאות החיצונית – "המוטיב".

## הערות שוליים

קטגוריה:פול סזאן
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים המבוססים על המיתולוגיה היוונית
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:מים באמנות
רות רייך

**רות רייך** (בגרמנית: **Ruth Reich**) היא אתלטית יהודייה-גרמנייה, אלופת המכביה השנייה (1935) בריצת שליחות 4x100 מטר.

## ביוגרפיה
רייך התאמנה בקבוצת מכבי ברלין.

במכביה השנייה שנערכה באפריל 1935 זכתה רייך במדליית זהב בריצת שליחות 4x100 מטר ביחד עם לילו בוקופצר, לורה מאייר ואלן קנדזיורה בתוצאה של 55.8 שניות, לפני פולין (56.0 שניות) ואוסטריה (57.4 שניות). נוסף לכך, היא סיימה במקום שישי בקפיצה לרוחק בתוצאה של 4.62 מטר

## קישורים חיצוניים
* תמונה של רות רייך שנייה משמאל, צילם אברהם פיזרק 
* Maccabiah Games before World War II 

## הערות שוליים

קטגוריה:אתלטיות יהודיות
קטגוריה:אצניות יהודיות
קטגוריה:אתלטיות גרמניות
קטגוריה:אצניות גרמניות
קטגוריה:ספורטאים יהודים גרמנים
קטגוריה:אלופות המכביה
איזבל רוזה פריירה

**איזבל רוזה פריירה** (בפורטוגזית: **Izabel Rosa Pereira**; 13 באוקטובר 1910 – 24 בספטמבר 2025) הייתה הברזילאית המבוגרת ביותר בעולם מאז מותה של אינה קנבארו לוקאס.

## ביוגרפיה
איזבל רוזה פריירה נולדה ב-13 באוקטובר 1910 בחווה שבמינאס ז'ראיס, ברזיל.

רוזה פריירה הייתה בתם של מנואל פינטו מוריירה ופרנסיסקה לאוקדיה מוריירה, הרביעית מבין חמישה אחים.

רוזה פריירה נישאה לאנטוניו חוסה פריירה. לאנטוניו, שהיה אלמן באותה התקופה, כבר היו שלושה ילדים: איבגניה בת שמונה, קונסייסאו בן שש וחוסה בן שנתיים. היא התאלמנה באפריל 2001.

יחד, לאיזבל ולאנטוניו היו שנים עשר ילדים. איזבל בילתה כל חייה במקום הולדתה. במהלך השנים, משפחתה של רוזה פריירה רכשה אדמה משלה.

נכון לפברואר 2024, הייתה סבתא ל-30 נכדים, סבתא רבתא ל-23 נינים, וסבתא רבתא רבתא ל-8 חימשים.

החל מ-30 באפריל 2025, לאחר מותה של אינה קנבארו לוקאס בת ה-116, היא הייתה האדם החי המבוגר ביותר בברזיל.

איזבל רוזה פריירה נפטרה ב-24 בספטמבר 2025. התגוררה במינאס ז'ראיס שבברזיל.

## הערות שוליים

קטגוריה:אישים שהגיעו לגיל 110 בעת החדשה
קטגוריה:ילידות 1910
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1910
קטגוריה:נפטרות ב-2025
קטגוריה:ברזילאים שנפטרו ב-2025
סנטינו מארלה

**אנתוני קארלי** (באנגלית: **Anthony Carelli**; נולד ב-14 במרץ 1974), הידוע יותר בשם הבמה שלו, **סנטינו מארלה**, הוא מתאבק קנדי, המופיע בארגון ההיאבקות Total Nonstop Action Wrestling (TNA), שבו הוא מתפקד כמנהל הסמכות של הארגון. הוא מוכר בעיקר בשל תקופתו בארגון ההיאבקות ה-WWE. בנוסף, הוא המייסד של Battle Arts Academy, המשמש כמתקן אימונים לאמנויות לחימה והיאבקות מקצועית במיסיסוגה, אונטריו, והשגריר הרשמי של ג'ודו קנדה.

קארלי עבד בארגון ההיאבקות Ohio Valley Wrestling (OVW) במשך כשלושה שבועות, כאשר לאחר תקרית עם המקדם של OVW באותה התקופה, ג'ים קורנט, הוא התלונן על היחס אליו בפני ה-WWE, כשל-OVW היה הסכם פיתוח בהכשרה של כישרונות חדשים. ארגון ה-WWE ניסה לחפש לשנות את ההסכם עם OVW, שכלל את הדחת קורנט; ה-WWE ניצל את תקרית זו של קארלי כדי לאלץ את קורנט לעזוב את התפקיד. כתוצאה מהתקרית, קארלי חתם על חוזה ב-WWE. הופעת הבכורה שלו בארגון הגיעה בתוכנית *[[WWE Raw|Raw]]* במהלך פרק ששודר בשידור חי ממילאנו, איטליה. תחת שם הבמה, סנטינו מארלה, שהיה אוהד שנבחר מהקהל לקרב, הוא גבר על האלוף הבין-יבשתי, אומאגה וכתוצאה מכך זכה בתואר זה בקרב הבכורה שלו. במהלך שהותו ב-WWE, הוא זכה פעם אחת נוספת באליפות הבין-יבשתית, פעם אחת באליפות ארצות הברית ופעם אחת באליפות הזוגות של ה-WWE. קארלי פרש מהיאבקות פעילה בזירה בשנת 2014, כששוחרר מה-WWE בשנה שלאחר מכן.

## ראשית חייו

אנתוני קארלי נולד במיסיסוגה, אונטריו למשפחה ממוצא איטלקי. הוא למד בבית הספר היסודי הקתולי סנט בזיל, ולאחר מכן בבית הספר התיכון הקתולי פיליפ פוקוק ובאוניברסיטת קונקורדיה. קארלי התאמן בג'ודו בגיל תשע.

## קריירת היאבקות מקצועית
### תחילת הקריירה (2002–2005)

אנתוני קארלי החל את הקריירה שלו בארגוני ההיאבקות העצמאיים של אונטריו בתור ג'וני ג'יאו באסקו, כשהוא ערך את קרב הבכורה שלו בניצחון כתוצאה מפסילה ב-17 באוגוסט 2002. בשנת 2004, קארלי הופיע בארבעה קרבות עבור ארגון ההיאבקות היפני Battlarts. באותה התקופה, הוא התחרה בנוסף באמנויות לחימה משולבות, כשלפי טענתו בשנת 2006 יש לו מאזן של שישה ניצחונות לצד הפסד אחד, אם כי רק קרב אחד אושר.

## חיים אישיים

לקארלי ולאשתו לשעבר, פטרינה, יש בת בשם ביאנקה, שעובדת כמתאבקת מקצועית תחת שם הבמה אריאנה גרייס. בנובמבר 2015, קארלי נישא בשנית עם מתחרת כושר ביקיני, אנה באביג'.

## אליפויות והישגים
[שמאל|250px|ממוזער|מארלה הוא פעמיים [האליפות הבין-יבשתית (WWE)|האלוף הבין-יבשתי]]
* **הישגים בעיתון הבולטימור סאן**
** תגלית השנה (2007)
* **הישגים בארגון ההיאבקות DDT Pro-Wrestling**
** אליפות איירון מן במשקל הבי מטאל (פעם אחת)
* **הישגים בארגון ההיאבקות Ohio Valley Wrestling – OVW**
** אליפות הטלוויזיה של OVW (פעמיים)
* **הישגים במגזין ההיאבקות Pro Wrestling Illustrated – PWI**
** PWI דירג אותו במקום ה-60 מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר לשנת 2012
* **הישגים בארגון ההיאבקות World Wrestling Entertainment – WWE**
** האליפות הבין-יבשתית (פעמיים)
** אליפות ארצות הברית (פעם אחת)
** אליפות הזוגות של ה-WWE (פעם אחת)  - עם ולדימיר קוזלוב
** באטל רויאל "מיס רסלמניה" (2009)
* **הישגים במגזין ההיאבקות Wrestling Observer Newsletter – WON**
** הגימיק הטוב ביותר (2007, 2008)

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מתאבקים מקצוענים קנדים
קטגוריה:מתאבקי ה-WWE
קטגוריה:מתאבקי Impact Wrestling
קטגוריה:קנדים ממוצא איטלקי
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1974
לילו בוקופצר

**לילו בוקופצר** (בגרמנית: **Lilo Bukofzer**) היא אתלטית יהודייה-גרמנייה, אלופת המכביה השנייה (1935) בריצת שליחות 4x100 מטר. 

## ביוגרפיה

במכביה השנייה שנערכה באפריל 1935 זכתה רייך בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב בריצת שליחות 4x100 מטר ביחד עם רות רייך, לורה מאייר ואלן קנדזיורה בתוצאה של 55.8 שניות, לפני פולין (56.0 שניות) ואוסטריה (57.4 שניות) ומדליית ארד בקרב חמש בתוצאה של 133 נקודות, אחרי מרילה פרייוולד (166 נקודות) וסוניה לוין (162 נקודות), שתיהן מפולין. נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.25 מטר. 

## הערות שוליים

קטגוריה:אתלטיות יהודיות
קטגוריה:אצניות יהודיות
קטגוריה:אתלטיות גרמניות
קטגוריה:אצניות גרמניות
קטגוריה:ספורטאים יהודים גרמנים
קטגוריה:אלופות המכביה
יהושע שטרימלינג

**יהושע שטרימלינג קוריאל** (נולד ב-19 במרץ 2004) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הבלם בקלוב אמריקה מליגת העל המקסיקנית.

## קריירת מועדונים
### הפועל כפר סבא
שטרימלינג נולד ב-19 במרץ 2004 במקסיקו סיטי. הוא שיחק בקבוצת הנוער של הפועל כפר סבא.

ב-20 במרץ 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של הפועל כפר סבא, כשפתח בהרכב בהפסד הבית 0–1 לעירוני קריית שמונה מסגרת המחזור ה-28 של עונת 2020/2021 בליגת העל. עד סוף העונה שיחק עוד שלושה משחקים בליגת העל. בתום העונה ירדה הפועל כפר סבא לליגה הלאומית.

בעונת 2021/2022 המשיך שטרימלינג לשחק בקבוצת הנוער, ובמקביל ערך 4 הופעות במדי הקבוצה הבוגרת.

### קלוב אמריקה
ב-5 ביולי 2024 חתם בקלוב אמריקה מליגת העל המקסיקנית. ב-17 בינואר 2025 ערך את הופעת הבכורה בתיקו הבית 1-1 מול טיחואנה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:כדורגלנים מקסיקנים
קטגוריה:בלמי כדורגל ישראלים
קטגוריה:בלמי כדורגל מקסיקנים
קטגוריה:ישראלים ילידי מקסיקו
קטגוריה:כדורגלני הפועל כפר סבא
קטגוריה:כדורגלני קלוב אמריקה
קטגוריה:כדורגלנים ישראלים באמריקה הצפונית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-2004
יחיאל פלדי

**יחיאל פלדי** (**הנריק אייזנשטארק**; 16 בדצמבר 1905 – 4 בפברואר 1989) היה אדריכל נוף ישראלי ממוצא בלגי, אשר תכנן וביצע את הגינון של מכון זיו, בית ויצמן ובשנים הראשונות של מכון ויצמן למדע ברחובות.

## ביוגרפיה
יחיאל פלדי נולד כהנריק אייזנשטארק, בעיר לודז', שבמרכז פולין. כתינוק עבר עם משפחתו לבלגיה, שם סיים את לימודיו בבית הספר הגבוה לאדריכלות נוף, ולאחר מכן הצטרף לצוות העובדים בגנים המלכותיים.

בשנת 1933 הגיע חיים ויצמן, אז נשיא ההסתדרות הציונית העולמית לפגישה עם אלברט הראשון, מלך הבלגים. במהלך הפגישה סיפר ויצמן על כוונותיו להקים מכון מחקר מדעי בארץ ישראל שיהיה כ"גן פורח במדבר". אנשי הארמון שהכירו את הגנן היהודי הצעיר שעבד בגני המלכותיים, יצרו ביניהם את הקשר.

הפגישה של הנריק הצעיר עם ד"ר ויצמן הייתה עבורו פגישה משנה חיים. ד"ר ויצמן הזמין את אדריכל הגנים הצעיר לעלות לארץ ישראל ולתכנן ולהקים את הגנים במכון המדעי החדש, אשר היה צפוי להיפתח ברחובות, במימונם של הלורד ישראל משה זיו וליידי רבקה זיו, ונקרא על שם בנם, דניאל זיו, שנפטר בגיל צעיר. "ידעתי מעט מאוד על פלשתינה ומעולם לא שמעתי את של ד"ר ויצמן, אבל נעניתי להצעה לנסוע לשלושה חודשים...", סיפר פלדי. ויצמן היה גם זה שהעניק להנריק את שמו העברי, כינה אותו בחיבה "חיליק", והתייחס אליו כבן משפחה.

בתיווכו של ויצמן, גם נוצר קשר אישי בין פלדי לבין הלורד והליידי זיו. פלדי עיצב את הגנים הרחבים סביב וילה זיו, ביתם שבתל מונד, בו התגוררו בעת ששהו בישראל
,
ולימים גם היה נציג הרשמי של המשפחה בישראל
.

במקביל לטיפוח הגן במכון זיו, תכנן וביצע פלדי את הגנים סביב בית ויצמן, הבית הפרטי שעיצב האדריכל אריך מנדלסון לדוקטור וויצמן, אשר לימים היה משכן הנשיא הראשון של מדינת ישראל.

הגנים שעיצב פלדי הביאו לפרסומו, והוא קיבל הזמנות רבות: לחזור לעבוד לגני המלך הבלגי, למשרה בחצרו של הנציב העליון בירושלים ואף להצטרך למאיר דיזנגוף בתכנון גנים בתל אביב - אך הוא שמר אמונים לד"ר ויצמן, למכון ולרחובות.

עם צמיחתו של מכון זיו, המשיך פלדי להיות ארדיכל מוביל בתכנון, ביצוע וטיפוח של הגנים בקמפוס הגדל של מכון ויצמן למדע, והמשיך לעבוד במכון עשרות שנים עד צאתו לגמלאות. בשנת 1984, באירוע לרגל חגיגות היובל למכון ויצמן, קיבל פלדי תעודת הוקרה מיוחדת (תעודת ראשונים).

פלדי היה ממייסדי אגודת אדריכלי גנים ונוף בישראל. הוא עיצב את גן המייסדים ברחובות (בהתנדבות) והיה שותף לתכנון גן סאקר בירושלים, עם אדריכלי הנוף האחראיים ליפא יהלום ודן צור.

פלדי היה גם חובב מוזיקה מושבע, ניגן ולימד נגינה בכלי מיתר (בעיקר מנדולינה), שפט בתחרויות נגינה מקומיות, ניצח על תזמורות חובבים, ביניהן תזמורת "הפועל" ברחובות בשנות ה-30, ואף הקים את תזמורת המנדולינות ברחובות.

## הנצחה
עיריית רחובות קראה רחוב על שמו במזרח העיר, לא רחוק מבית הנשיא הראשון.

## חיים אישיים
יחיאל פלדי נישא ללילי לבית וגמן (שנולדה בוויסבאדן, גרמניה), באנטוורפן, בלגיה, בשנת 1932, ויחד עלו ארצה, בעקבות המשימה של ויצמן ישר למושבה רחובות, שם נולדו לזוג שני בנים, וחיו כל חייהם. פלדי נפטר ב-1989 והובא לקבורה ברחובות.

## ראו גם
* מכון ויצמן למדע
* בית ויצמן
* וילה זיו

## קישורים חיצוניים
*יחיאל פלדי, מתוך אתר הארכיון לתולדות רחובות.
* 

## הערות שוליים


קטגוריה:אדריכלי נוף ישראלים
קטגוריה:מכון ויצמן למדע
קטגוריה:יהודים פולנים
קטגוריה:רחובות: אישים
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:אישים הקבורים ברחובות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1905
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1989
אליאס (משחק קופסה)

**אליאס** (**Alias**) הוא משחק קופסה קבוצתי פופולרי שפותח בשנת 1989 על ידי חברת המשחקים הפינית **Tactic Games**. מטרת המשחק היא להסביר מילים לחברי הקבוצה מבלי להשתמש במילה עצמה או בנגזרותיה, במסגרת זמן מוגבל. המשחק נפוץ במדינות רבות, זכה לגרסאות רבות לאורך השנים, ונחשב לאחד ממשחקי הקופסה הפופולריים ביותר בפינלנד, סקנדינביה, ואירופה בכלל. 

המשחק דומה למשחק הקופסה "טאבו", אך במקום רשימה של מילים שאין להשתמש בהן, אסור להשתמש רק במילה שאותה צריך לנחש.

קיימות גרסאות בעברית המשווקות בישראל על ידי חברת "הקובייה משחקים בע"מ".

## שם
מקורה של המילה "alias" הוא בלטינית, במשמעות "בזמן אחר", "במקום אחר" או "באופן אחר". מן הלטינית התגלגלה המילה לשפות רבות, בכללן אנגלית ופינית, והיא משמשת במשמעות של "ידוע גם בשם" או כינוי/שם עט.

## עקרון
המשחק מיועד לשתי קבוצות ומעלה, וכולל לוח, כרטיסיות עם מילים, שעון חול, וקובייה. בתורם, שחקן אחד מכל קבוצה מנסה להסביר כמה שיותר מילים מהכרטיסיות מבלי לומר את המילה עצמה. חברי הקבוצה צריכים לנחש נכון את המילים בזמן שהוקצב. הקבוצה מתקדמת על לוח המשחק לפי מספר המילים שניחשו נכונה. קיים מרכיב של תחרות, אך גם דגש חזק על כישורי שפה, חשיבה יצירתית, ושיתוף פעולה קבוצתי.

## גרסאות
מאז השקתו הופצו מספר גרסאות של המשחק, המיועדות לקהלים שונים:
***אליאס האדום** – גרסה קלאסית ומשחק המקור שרוב האוכלוסייה מכירה.
***אליאס ישראל** – גרסה עם מילים "ישראליות", מותאמת גם לילדים החל מגיל 6 בקלפים עם תמונות.
* **Junior Alias** – גרסה מותאמת לילדים בגילאי 5–10, עם מילים פשוטות ותמונות.
* **Family Alias** – מיועדת למשפחות ומשלבת מילים לילדים ולמבוגרים.
* **Party Alias** – גרסה הומוריסטית הכוללת אתגרי פעולה משולבים.
* **Travel Alias** – גרסת נסיעות מוקטנת וקלה לנשיאה.

## הפצה וזמינות
המשחק פותח על ידי חברת Tactic Games הפינית, והופץ מאז ביותר מ־40 מדינות. הוא תורגם לשפות רבות. בהן אנגלית, גרמנית, צרפתית, ספרדית, רוסית, עברית וערבית.

## ביקורות וקבלה
אליאס נחשב לאחד ממשחקי המסיבה הפופולריים בפינלנד ובמדינות סקנדינביה. באתר BoardGameGeek, נרשמו מעל ל־6,000 דירוגים של שחקנים מרחבי העולם, והמשחק קיבל ציון ממוצע של 6.1 מתוך 10. גרסאות הילדים שלו זכו להמלצות במסגרות חינוכיות, עקב הדגש על פיתוח שפה וחשיבה אסוציאטיבית. במדינות רבות נכלל המשחק ברשימות "המשחקים המומלצים לשולחן משפחתי" או "מתנות חינוכיות".

לקראת יום כיפור תשפ"ו (2025) חלה עלייה חדה בפופולריות ברשתות החברתיות, כאשר רבים חיפשו בו תחליף לפעילות ללא טלפונים במהלך הצום. חנויות רבות דיווחו על מחסור במלאי, והמשחק נמכר בין אנשים פרטיים במחירים גבוהים מהרגיל, שהגיעו אף למאות שקלים.

במערכות חינוך, המשחק משמש לעיתים ככלי עזר לפיתוח אוצר מילים, מיומנויות שיח, ועבודת צוות. 

## קישורים חיצוניים

* ההבדלים בין סוגי האליאס השונים באתר המפיץ הרישמי בישראל

* עמוד המשחק, באתר BoardGameGeek
* עמוד המשחק, באתר Tactic Games

## הערות שוליים

קטגוריה:משחקי קופסה
ז'ואן גרסיה

**ז'וֹאָן גרסיה פונס** (בספרדית ובקטלאנית: **Joan García Pons**; נולד ב-4 במאי 2001) הוא כדורגלן ספרדי-קטלאני המשחק בעמדת השוער בברצלונה מהלה ליגה ובנבחרת ספרד.

## קריירת מועדונים
### קריירה מוקדמת
גרסיה נולד בסאליין, שבמחוז ברצלונה, בקטלוניה. והחל את הקריירה שלו במועדון המקומי CE סאליין, בתור ילד הוא שיחק כשחקן שדה אך בהשפעת אחיו עבר לשחק כשוער. לאחר מכן שיחק גם במחלקות הנוער של מנרסה ודאם ובשנת 2016, בגיל 15, הצטרף למחלקת הנוער של אספניול.

### אספניול
ב-28 בספטמבר 2019 ערך גרסיה את הופעת הבכורה שלו בבוגרים במדי קבוצת המילואים של אספניול, ששיחקה אז בליגה הספרדית השלישית. הוא פתח במשחק שהסתיים בתיקו 1–1 נגד קבוצת המילואים של ולנסיה. ושיחק בסך הכל בשני משחקים באותה עונה. בעונתו השנייה במועדון הוא זכה ליותר קרדיט כששיחק ב-15 משחקים.

בעונת 2021/2022 עבר לקבוצה הבכירה של המועדון וב-1 בדצמבר 2021, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה, בניצחון 2–3 על סאלארס-מדיו קודיו במסגרת גביע המלך. ב-10 בינואר 2022 ערך את הופעת הבכורה בלה ליגה בהפסד 1–2 לאלצ'ה. ובסך הכל בעונת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון הוא שותף בארבעה משחקים. ביוני 2022 לאחר ששוער הקבוצה אוייר אולאסבל עזב את המועדון, קיבל גרסיה את החולצה מספר 1 לקראת עונת 2022/2023, אך גם בעונה זו שימש רק כמחליף ושותף בארבעה משחקים בסך הכל, שלושה במסגרת גביע המלך, ומשחק ליגה אחד. ובסיום העונה ירד עם הקבוצה לליגה השנייה. ב-16 בנובמבר 2023 חתם על הארכת חוזהו במועדון עד שנת 2028. במרץ 2024 הפך לשוער הראשון של הקבוצה, ואת העונה הוא סיים עם 21 הופעות שסייעו לאספניול לשוב ללה ליגה. כמו כן לאחר שזכה בתואר שחקן החודש של המועדון במשך שלושה חודשים ברציפות, ממרץ עד מאי 2024, נבחר על ידי אוהדי הקבוצה לשחקן העונה של המועדון. בעונת 2024/2025 המשיך לשמש כשוער הראשון של הקבוצה כששיחק בכל 38 המשחקים של הקבוצה בליגה במהלך העונה, ואף זכה פעמיים ברציפות בפרס הצלת החודש בלה ליגה בחודשים פברואר ומרץ.

### ברצלונה
ב-18 ביוני 2025 חתם גרסיה על חוזה ל-6 שנים בברצלונה ששילמה תמורתו לאספניול 25 מיליון אירו. ב-16 באוגוסט 2025 ערך גרסיה בכורה במשחק רשמי בברצלונה בניצחון 3–0 על מיורקה במסגרת מחזור הפתיחה של עונת 2025/2026 בלה ליגה.

## קריירה בינלאומית
גרסיה ייצג את נבחרות ספרד הצעירות בגילים עד 17, עד 18, עד 19 ועד 21. וביולי 2024, הוא זומן לסגל ספרד עד גיל 23 לאולימפיאדת פריז 2024. אך הוא לא שותף במהלך הטורניר, טורניר בו זכתה ספרד במדליית הזהב האולימפית.

ב-20 במרץ 2026 זומן גרסיה לראשונה לסגל הבוגר של נבחרת ספרד, לקראת צמד משחקי ידידות נגד סרביה ומצרים. ב-31 במרץ 2026 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, בתיקו 0–0 עם מצרים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:שוערי כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלנים ספרדים באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:אלופים אולימפיים ספרדים: כדורגל
קטגוריה:כדורגלני אספניול
קטגוריה:כדורגלני ברצלונה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ספרד
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-2001
Fancy That

***Fancy That*** הוא המיקסטייפ השני של הזמרת-יוצרת והמפיקה המוזיקלית הבריטית PinkPantheress. המיקסטייפ יצא לאור ב-9 במאי 2025 על ידי חברת התקליטים וורנר רקורדס בריטניה. הוא כולל תשעה שירים באורך כולל של כ-20 דקות, ומשלב סגנונות מוזיקליים כגון גראז' בריטי, ג'אנגל, אימו, ופופ.

## רקע והפקה
המיקסטייפ נכתב והופק על ידי PinkPantheress בשיתוף פעולה עם מפיקים נוספים, בהם אקסל ארוויד, קאונט בלדור, פיל, אוסקר שלר ודה דייר. הפרויקט כולל שימוש נרחב בדגימות ושילובים ממקורות שונים, כולל קטעים מ-"Dark & Long (Dark Train Mix)" של אנדרוורלד, "Romeo" של בייסמנט ג'קס, ו-"Do You Know What I'm Seeing?" של פאניק! אט דה דיסקו. העיצוב הגרפי של עטיפת המיקסטייפ מציג את PinkPantheress חובשת את כתר המדינה הבריטי, מוקפת בפרחים, כמחווה לאסתטיקה בריטית קיטשית.

## קידום וסינגלים
הסינגל הראשון מתוך המיקסטייפ, "Tonight", יצא ב-4 באפריל 2025. השיר משלב דגימה מ-"Do You Know What I'm Seeing?" של פאניק! אט דה דיסקו, ומציג סגנון דאנס-פופ עם השפעות בייסליין. הווידאו קליפ לשיר, בבימויה של שרלוט ראת'רפורד, מציג אסתטיקה בהשראת תקופת הריג'נסי.

הסינגל השני, "Stateside", יצא ב-25 באפריל 2025, ומתאפיין בסגנון דאנס-פופ עם השפעות Y2K. השיר מתאר קשר רומנטי עם גבר אמריקאי, ומשלב הומור בריטי עם נושאים של זהות תרבותית.

## ביקורות
*Fancy That* התקבל בחיוב על ידי מבקרי המוזיקה, וזכה לציון ממוצע של 82 מתוך 100 באתר *[[Metacritic]]*, בהתבסס על 11 ביקורות. המבקרים שיבחו את השילוב בין סגנונות מוזיקליים שונים, השימוש בדגימות נוסטלגיות, והכתיבה הלירית החדה של PinkPantheress. המיקסטייפ נחשב לצעד משמעותי בהתפתחותה האמנותית, המשלב בין השפעות מהעבר לבין גישה מודרנית וחדשנית.

האלבום נכלל ברשימה "50 האלבומים הטובים ביותר של שנת 2025 עד כה" של מגזין בילבורד.

### רשימות סוף שנה

## רשימת רצועות

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי חברת וורנר רקורדס
נבחרת גביע בילי ג'ין קינג של הונגריה

**נבחרת גביע בילי ג'ין קינג של הונגריה** היא נבחרת הטניס של הונגריה המשחקת בגביע בילי ג'ין קינג (גביע הפדרציה) ומורכבת משחקניות הטניס הבכירות שלה.

הנבחרת משחקת בגביע הפדרציה החל משנת 1963, כאשר התחרות הוקמה. ההישג של הנבחרת הוא השתתפות במשחקי רבע הגמר (1963, 1985)

נכון לשנת 2025 שיחקה הונגריה מאז תחילת השתתפותה בגביע בילי ג'ין קינג/גביע הפדרציה ב-168 משחקים בינלאומיים, מהם ניצחה ב-89 מפגשים.

## הישגי הנבחרת.
הנבחרת השתתפה במשחקי הדרג העליון ב-19 תחרויות, בפעם האחרונה בשנת 2002. פעמיים היא היחשה בשלב רבע הגמר.

## קישורים חיצוניים

* נבחרת טניס הנשים של הונגריה - דף הנבחרת מאתר גביע בילי ג'ין קינג

## הערות שוליים

הונגריה
טניס
קטגוריה:הונגריה: טניס
אילייב

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה בולגריים
קטגוריה:שמות משפחה פטרונימיים
קטגוריה:שמות משפחה המבוססים על השם אליהו
שושני מים בפריחה

**חבצלות מים בפריחה** (בצרפתית: **Nymphéas en fleur**) הוא ציור שמן על בד מאת האמן הצרפתי קלוד מונה, אשר נוצר בין השנים 1914 ל־1917. היצירה שייכת לסדרת ציורי שושני המים, אך עומדת בפני עצמה ונחשבת לאחת היצירות הבולטות מבין העבודות המאוחרות של מונה.

## תיאור היצירה
הציור מתאפיין בממדים גדולים (מעל מטר וחצי לכל צד), במכחול חופשי ובצבעוניות עזה הכוללת גוונים של כחול, סגול, ירוק ולבן. הקומפוזיציה מציגה את פני שטח המים, עליהם צפות חבצלות, לצד השתקפויות של ענפי ערבה משתפלת. הצורות נפרשות במישור הציורי כולו, ללא קו אופק, ומייצרות מתח צורני בין תנועה אופקית ואנכית.

מונה יצר את היצירה סמוך לבריכת הגן שנטע בז’יברני, כשהבד הגדול הוצב בשטח הפתוח תחת מטריית גן. הוא השתמש בפלטה רחבה ובמכחולים חדשים שיוחדו לציורים אלה.

## הרקע ליצירה
מונה חזר לציור בתחילת 1914, לאחר הפסקה ממושכת שנבעה מטרגדיות אישיות ומבעיות ראייה. באותה תקופה, עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, שקע בעבודה אינטנסיבית. לדבריו, הציור שימש עבורו מפלט מהמציאות:

היצירה לא הוצגה במהלך חייו של מונה, והוא שמר אותה בסטודיו שלו בז'יברני. היא נשארה בידי משפחתו במשך יותר מעשרים וחמש שנה לאחר מותו.

## מכירה והכרה
בשנת 2018 נמכרה היצירה במכירה פומבית של אוסף דייוויד ופגי רוקפלר בבית המכירות כריסטי'ס בניו יורק. היא נרכשה בידי אספן פרטי תמורת 81.7 מיליון דולר - הסכום הגבוה ביותר ששולם עד אז עבור יצירה של קלוד מונה.

## הערות שוליים

קטגוריה:קלוד מונה
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-20
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:מים באמנות
קטגוריה:ציורי פרחים
כרם נבות (ארגון)

**כרם נבות** הוא חברה לתועלת הציבור שהוקמה בשנת 2012 ומתארת עצמה כ"גוף אזרחי שמתמקד במעקב, מחקר ופרסום עובדות ודו"חות אודות מפעל ההתנחלויות ומדיניות האדמות הישראלית בגדה המערבית. עיקר עבודת הארגון מתבצעת בשטח C, המתפרש על כ-61% מכלל הגדה המערבית." הארגון מציין כי הוא"מבקש לערער את יסודות מפעל גזל האדמות שמדינת ישראל מקיימת בגדה המערבית".

## שם הארגון
שם הארגון לקוח מסיפור כרם נבות, סיפור מקראי המופיע ב. על פיו, אחאב מלך ישראל חשק בכרמו של נבות היזרעאלי, ששכן בסמוך לארמון המלך ביזרעאל, והציע לנבות למכור לו אותו. נבות סירב להצעה. כששמעה על כך איזבל, אשתו של אחאב, החליטה לעשות מעשה. היא ארגנה משפט ראווה שבסופו נבות הוצא להורג, ובזכות זאת התאפשר לאחאב לרשת את הכרם. לאחר המעשה התגלה אליהו הנביא לאחאב, הטיל עליו את האחריות לפשע, טבע את האימרה "הרצחת וגם ירשת, ובישר לאחאב על עונשו: מותו והכרתת שושלתו. אחאב הפגין חרטה ובעקבותיה נדחתה השמדת שושלתו לימי בנו, אך עונשו הפרטי נותר בעינו, וכעבור שלוש שנים הוא נהרג בקרב נגד ארם על רמות גלעד.

## היסטוריה
הארגון הוקם בשנת 2012 על ידי דרור אטקס, המשמש מנכ"ל הארגון. יו"ר חבר המנהלים של הארגון הוא ההיסטוריון אילן שטייר, וחברים בו הצלם אלכס ליבק, האנתרופולוגית פרופ' אפרת בן זאב, הפרופסור ללימודי אסיה יגאל ברונר, הבמאי אבי מוגרבי ועוד.

מפרסומי הארגון:
* "גן נעול - הכרזה על שטחים סגורים בגדה המערבית", מרץ 2015
* "מכת מדינה - צווי הפינוי של המנהל האזרחי מאדמות מדינה בשנים 2005-2018", מאי 2020
* בשנת 2021 פרסמו "כרם נבות" ו"בצלם" דו"ח משותף שכותרתו "זה שלנו, זה גם כן - מדיניות ההתנחלות הישראלית בגדה המערבית".
* "משכוכית - רעייה, פריעה וביזה על ידי ישראלים בגדה המערבית, מאי 2022
* "הופקע מהקשרו - צווי הפקעה צבאיים בגדה המערבית בשנים 1967-2022", דצמבר 2022
* "השומרוני הרע - ביזת קרקעות על ידי מתנחלים בגדה המערבית באמצעות רעיית צאן ובקר", מרץ 2025.

הארגון קיבל תמיכה כספית מקרן רוזה לוקסמבורג ומהקרן החדשה לישראל.

בעקבות פוסט של "כרם נבות" שבו נטען כי צבי בר יוסף הוא "מתנחל אלים שבכל מקום נורמלי היה מן הסתם מזמן מועמד לדין", הגיש בר יוסף תביעת דיבה נגד "כרם נבות". בית משפט השלום בבית שמש קיבל את התביעה, אך פסק דין זה בוטל בערעור לבית המשפט המחוזי בירושלים, ובר יוסף חויב לשלם ל"כרם נבות" הוצאות משפט בסך 15 אלף ש"ח.

## קישורים חיצוניים
* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הסכסוך הישראלי-פלסטיני: ארגוני שמאל ישראליים
קטגוריה:מפעל ההתנחלות
קטגוריה:ישראל: חברות לתועלת הציבור