open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
דודס

שמאל|ממוזער|300px|העמדות במשחק הדודס
**דודס** הוא משחק המבוסס על משחק כדור הבסיס האמריקאי, ולפיכך מצריך שתי קבוצות. כלי המשחק הם כפיס עץ קצר, המחודד משני קצותיו, וקרש ארוך יותר ושטוח. אחד מחברי הקבוצה שב"בית" מניח את הכפיס הקצר על הקרקע, וחובט בו באמצעות המקל הארוך כדי שיתרומם. משהתרומם הכפיס באוויר, מנסה החובט לחבוט בו שנית, הפעם למרחק. בגרסה אחרת של המשחק, מגיש החובט את הכפיס כפי שמגישים באמצעות מטקה. מטרת החובט להספיק לעבור ארבע תחנות מסומנות מראש הנמצאות במרחק של כ-20 מטר זו מזו ולחזור חזרה הביתה, לפני שחברי הקבוצה השנייה, קבוצה ה"שדה", יספיקו להביא את הכפיס חזרה לבסיס.

שחקן שלא יצא מבסיס הבית לאחר שלושה ניסיונות חבטה, מכיוון שניסיונות החבטה שלו היו חלשים, והכפיס הוחזר מהר מדי לבית, או שחשש שכך יקרה, נקרא "שרוף". אם הוחזר הכפיס לבית בעת ששחקן היה בדרכו בין שתי תחנות, השחקן שהיה בדרך נשרף. אם נתפס הכפיס באוויר, החובט שרוף. שחקן שחבט ולא הספיק לרוץ את כל התחנות נשאר "תקוע" בתחנה האחרונה אליה הגיע. שחקן כזה רשאי להמשיך לרוץ בפעם הבאה שיוצא לדרך שחקן מקבוצתו. השחקן שחבט מספיק חזק כדי לאפשר לשחקנים תקועים להגיע חזרה הביתה נקרא "מציל".

הקבוצות מתחלפות בתפקידיהן לאחר שכל חברי הקבוצה שבבית סיימו את תורם. קבוצה מפסידה אם כל שחקניה תקועים או שרופים.

מחנכים התנגדו למשחק בכפיס העץ בגלל הסכנות הפיזיות הטמונות בו, שעיקרן פגיעה בעיניים.

## הקפות
משחק בכדור טניס במקום במקל קצר. המחבט עשוי להיות מקל של מטאטא. במסגרת פעילויות שיעורי אימון גופני בבית הספר המשחק מכונה **בית-שדה** או ** (ארבע) תחנות**. הכינוי **הקפות** רווח באמצע המאה העשרים. בחיפה של שנות השלושים עד שנות השישים של המאה העשרים המשחק כונה **כדור הקפה**, וקבוצת השדה הייתה צריכה להביא את הכדור לתחנה הבאה (או לאחת התחנות הבאות) של השחקן הרץ, ולא לבסיס.

כדור חלופי לכדור טניס היה כדור פינג פונג מגומי מלא שנטבל בנפט או בטרפנטין כדי שיתנפח.

## מוכנים

גרסה מפתח תקווה. כהכנה למשחק מציירים בגיר קו ולידו מעגל. החובט עומד על הקו, קורא "מוכנים?" וחובט בכפיס באמצעות המקל הארוך. יתר המשתתפים מנסים לתפוס את הכפיס, המכונה **בולבול**.

תפס שחקן את הכפיס בעודו באוויר - החובט נפסל, והתופס הופך לחובט במקומו.
נחת הכפיס על הקרקע - הראשון שהצליח להגיע אל הכפיס ולזרוק אותו חזרה לתוך המעגל המצויר, פוסל את החובט ותופס מקומו. נחת הכפיס מחוץ למעגל, מותר לחובט להרחיק את הכפיס מן המעגל באמצעות המקל הארוך. 

## ראו גם
*מטקות (משחק ילדים)

## קישורים חיצוניים
*שפה עברית משחקי ילדים בדיאלקט ירושלמי.

## הערות שוליים

קטגוריה:משחקי ילדים
קטגוריה:משחקי מחבט
קטגוריה:משחקי רחוב
מלחמת לפלנד

שמאל|ממוזער|250px|הנסיגה הגרמנית מפינלנד, קיץ 1944
שמאל|ממוזער|250px|"ניצחון בלפלנד" חיילים פינים מניפים את דגל פינלנד על הגבול עם נורווגיה
**מלחמת לפלנד** (בפינית: **Lapin sota**, בגרמנית: **Lapplandskrieg**) היא השם שניתן לסדרת הקרבות בין פינלנד וגרמניה הנאצית בין ספטמבר 1944 ואפריל 1945 בחבל הצפוני ביותר של פינלנד - לפלנד.

כבר בקיץ 1943 החל הפיקוד הגרמני העליון להכין תוכניות למקרה שפינלנד תחתום הסכם שלום נפרד עם ברית המועצות. הגרמנים תכננו להסיג את כוחותיהם צפונה על מנת להגן על מכרות הניקל בקרבת פטסאמו (אז עיר נמל בפינלנד לחוף ים ברנץ, כיום פצ'נגה ברוסיה). במהלך חורף 1943–1944 שיפרו הגרמנים את תשתית הכבישים שבין צפון נורווגיה לצפון פינלנד תוך ניצול כוח אדם מבין שבויי המלחמה (חלק גדול מהם נשבו בדרום אירופה והיו עדיין במדי הקיץ שלהם.כתוצאה מכך רבים גוועו בקור המקפיא של החורף בצפון נורווגיה), כמו כן הוקמו באזור מחסנים בהם נאגרה אספקה רבה. ולכן כאשר בספטמבר 1944 חתמה פינלנד הסכם שלום עם ברית המועצות היו הגרמנים מוכנים.

בעוד שכוחות הקרקע הגרמניים נסוגים צפונה, הצי הגרמני מיקש את מבואות הים לפינלנד וניסה לכבוש את האי הפיני "סורסארי" (Suursaari; בסופו של דבר הגיע לידי רוסיה ונקרא גוגלנד ) שבמפרץ הפיני לפני שייפול בידיים סובייטיות, במבצע כושל המכונה "מבצע טאנה אוסט" (Tanne Ost, אשוח מזרח, על שם ריבוי הטייגה שבאי ומיקומו המזרחי במפרץ פינלנד). על אף שקצינים מהוורמאכט והצבא הפיני ניסו לארגן נסיגה שקטה, פרצו קרבות בין כוחות גרמניים ופיניים אפילו לפני שנחתם הסכם השלום הפיני־סובייטי המקדים. הקרבות התחזקו כשהפינים ניסו לעמוד בדרישה הסובייטית שכל הכוחות הגרמניים יגורשו מפינלנד. הפינים הועמדו במצב דומה לאיטלקים ולרומנים שלאחר שנכנעו לבעלות הברית, נאלצו להילחם על מנת לשחרר את אדמותיהם משלטון הכוחות הגרמניים. משימתם של הפינים הסתבכה בשל הדרישה הסובייטית להשבית את רוב הצבא הפיני, אפילו בזמן המערכה נגד הגרמנים.

המפקד הפיני, גנרל היילמאר סילאסוואו שכוחותיו ניצחו את הצבא האדום בקרב סואמוסאלמי, הוביל את הפעילות כנגד הגרמנים. בין היתר הוא נעזר בדיוויזיית השריון הפינית. באוקטובר ונובמבר 1944 גרש אותם מרוב השטח הצפוני של פינלנד. הכוחות הגרמניים בפיקודו של הגנרל לותר רנדוליץ הגיבו בהרס שטחים נרחבים בצפון פינלנד תוך שימוש בטקטיקה של אדמה חרוכה. יותר משני שלישים ממבני המגורים באזור זה נהרסו ובירת המחוז רובניימי נשרפה עד היסוד. בנוסף לאובדן הרכוש המוערך בשווה ערך ל-$300 מיליון דולר (של שנת 1945), כ-100,000 תושבים הפכו לפליטים, מצב שהחמיר את בעיית השיקום שלאחר המלחמה (לאחר המלחמה הורשע רנדוליץ בפשעי מלחמה ונידון ל-20 שנות מאסר). הכוחות הגרמניים האחרונים גורשו באפריל 1945.

## קישורים חיצוניים

לפלנד
קטגוריה:זירת מזרח אירופה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:1944 בגרמניה
קטגוריה:מלחמת העולם השנייה: 1944
קטגוריה:פינלנד במלחמת העולם השנייה
דרום טאראווה

**דרום טאראווה** (אנגלית: South Tarawa) או **המועצה העירונית טאינאינאנו** (Teinainano) היא בירת הרפובליקה של קיריבטי וגרים בה 63,439 אנשים נכון ל-2020. העיר שוכנת על אטול טאראווה, על מספר איים קטנים באטול בין האי קיריבטי לאי בונריקי. איים אלה מקושרים בסוללות, דבר היוצר אי יוצא דופן בצורתו.

הפרלמנט ממוקם על האי אמבו, ארמון הנשיא ומרבית מוסדות השלטון האדמיניסטרטיביים ממוקמים באי באיריקי, אולם אי זה אינו מהווה יחידה אדמיניסטרטיבית עצמאית, וכן רוב משרדי הממשלה מפוזרים בין איי טאראווה.

## מקור השם
מקור השם "טאינאינאנו" (**Teinainano**) בלשון גילברטית הוא "הורדת המפרש" בשל צורת מפרש שיש לאטול טאראווה.

## תחבורה
שדה התעופה של העיר שוכן על האי בונריקי.

## השכלה
אוניברסיטת דרום האוקיינוס השקט ממוקמת במרכז דרום טאראווה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערי חוף
קטגוריה:אוקיאניה: ערי בירה
קטגוריה:קיריבטי: ערים
פראיה

**פראיה** (בפורטוגזית: **Praia**; "חוף ים") היא בירת איי כף ורדה והעיר הגדולה במדינה. העיר ממוקמת על האי סנטיאגו בארכיפלג סוטוונטו, והיא המרכז המסחרי של כף ורדה.

## היסטוריה
התיישבות שהתקיימה במקום נהרסה על ידי פרנסיס דרייק ב-29 בנובמבר 1585, כאשר רק בית החולים המקומי נשאר על תילו. העיירה החדשה נוסדה ב-1615 לאחר שתושבים נוכחו לדעת כי הנמל בסביבת העיר טוב מאוד באיכותו. העיר התפתחה מאוד לאחר שהיגרו אליה תושבים רבים מסידאדה וליה שסבלה מהתקפות פיראטיות. העיר הפכה לבירת האיים ב-1770.

## כלכלה
מנמל העיר מייצאים בעיקר קפה, קנה סוכר ופירות טרופיים.
בעיר ישנה תעשיית דייג מפותחת, וכן מספר רב של חופי ים. כמו כן, בעיר ממוקם המטה הראשי של הבנק המרכזי של כף ורדה.

## אתרים בעלי חשיבות
בעיר ממוקם ארמון הנשיאות שנבנה במאה ה-19 עבור המושל הפורטגזי, כמו כן מצוי בעיר מוזיאון אתנוגרפי (Museu Etnográfico) ואנדרטה לדייגו גומס (Monumento de Diogo Gomes) מגלה האיים.

## תחבורה
נמל התעופה הבינלאומי של פראיה משרת את העיר.

## אוכלוסייה

## ערים תאומות
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אפריקה: ערי בירה
קטגוריה:ערי חוף
קטגוריה:כף ורדה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1615
מחניים

[ממוזער|קיבוץ מחניים, ספטמבר [1946]]
**מַחֲנַיִם** הוא קיבוץ בצפון רמת כורזים, כשלושה ק"מ מצפון-מזרח לראש פינה, בתחום המועצה האזורית הגליל העליון.

## היסטוריה
אדמות היישוב נרכשו בשנת 1891 בידי אגודת "אהבת ציון" של חובבי ציון בגליציה לשם הקמת מושבה במקום. האגודה מכרה מניות ולכל מאה מניות העניקה זכות התיישבות במקום בהגרלה לקונים. טרם הקמת המושבה, הוצע לאגודת אהבת ציון ב-1898 להחליף את המושבה באדמות של הברון בחורן, במטרה להרחיב את משמר הירדן. 

בשנת 1898 התיישבו במקום מספר משפחות מגליציה, בעיקר מאזור בוצ'אץ', בהנהגת אברהם זאלץ וזכריה שפירא מטרנוב. המתיישבים קראו למקום על שם העיר המקראית מחניים שבגלעד. לאחר תקופת התחלה לא קלה נתקבלו רישיונות לבניית הבתים, ונפתחה במקום חנות שמכרה לתושבים ולערביי הסביבה. בסוף שנת 1899 פרסם העיתון חבצלת ידיעה : "22 בתים ורפתות במחניים" והוסיף : "כל בית יהיה משני חדרים ובית-תבשיל, ורפת והגגות עשויים משופעים מזה ומזה ומכוסים ברעפי חרס". אנשי המקום נזקקו לתמיכה לצורך סיום בניית בתיהם וב"חברה לתמיכת בני ישראל עובדי אדמה ובעלי מלאכה בסוריא ובארץ הקודש" התלבטו אם יש למושבה זכות קיום ואם יש טעם לתמוך בה. בשנת 1901 נסגרה חברת אהבת ציון, שהפסיקה לשלוח תמיכה לאיכרים, והמושבה קרסה. בראש פינה הוקם ועד לסיוע לאנשי מחנים בעזרת כסף שהגיע מחוץ לארץ. בשנת 1903 נמכרה אדמת מחנים לחקלאי ראש פינה ומתיישבי מחנים פונו מבתיהם תמורת פיצויים. ניסיון ההתיישבות לא עלה יפה, בגלל חוסר התמצאות בתנאי הארץ, מחסור בהון וחוסר מקצועיות.

בהמשך היה ניסיון של יק"א ליישב במקום פועלים שיגדלו טבק וכן הביאו קבוצת מתיישבים יהודים מן הקווקז לעבד את האדמות ולגדל בעלי חיים. בשנת 1909 הקציב הוועד האודסאי 1,200 פרנק לצורך שכירת מורה עבור המתיישבים, בתקווה שהדבר יקשור אותם למקום, אולם לא נמצא מורה שימלא את התפקיד. בסופו של דבר גם יהודי הקווקז נטשו בשנת 1912 ובמקום ישבו אריסים ערבים של חקלאי ראש פינה. בזמן מלחמת העולם הראשונה בשנת 1916 עלתה למקום קבוצה של פועלים מפועלי ציון, להקמת יישוב פועלים ראשון בגליל העליון. בשנת 1922, מחניים הפך למושב עובדים וכעבור שש שנים נעזב שוב.

ב-23 במאי 1939 נבנתה מחניים בשלישית עם ייסודו של הקיבוץ הנוכחי על ידי חברי קיבוץ "יודפת" אנשי צפת. בשנת 1952 עבר משבר קשה על תנועת הקיבוץ המאוחד והיה פילוג בתנועה, עם הפילוג פרשו ממחניים חלק מן החברים. במקומם הגיע לקיבוץ גרעין של תנועת המחנות העולים. במהלך המחצית השנייה של המאה ה-20 הגיע לקיבוץ בכל שנה גרעין ובו כ-20 חברים מתנועת הנוער העובד והלומד במסגרת חוות הכשרה.

מדרום לקיבוץ נמצא שדה התעופה ראש פינה (המכונה גם "שדה התעופה מחניים"), המשמש לטיסות אזרחיות למרכז הארץ וכן כשדה חירום של חיל האוויר.

מצפון לקיבוץ זורם נחל מחניים הנקרא על שם הקיבוץ. ממערב לקיבוץ צומת מחניים ובו מרכז קניות קטן.

## לקריאה נוספת
* שמשון שטיין, **מחניים : מושבה קצרת ימים**, הוצאת יד יצחק בן צבי, תשל"ח (1978).

## קישורים חיצוניים

* האתר הקהילתי החדש של קיבוץ מחניים
* מחניים במרכז המידע להתיישבות בגליל
* תמונות מאוסף קיבוץ מחניים מתוך האוספים הדיגיטליים של ספריית יונס וסוראיה נזריאן, אוניברסיטת חיפה
*עשרת המתיישבים הראשונים במושבה מחניים (1899), סרטון באתר החינוך של הספרייה הלאומית
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1939
קטגוריה:יישובי חומה ומגדל
קטגוריה:קיבוצים
קטגוריה:אתרי מורשת במחוז צפון
קטגוריה:רמת כורזים
קטגוריה:קיבוצי הקיבוץ המאוחד
קטגוריה:מעוטרי נס הקוממיות
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם יישוב קדום
מורוני

**מורוני** (בערבית: **موروني**) היא עיר הבירה של איי קומורו והעיר הגדולה ביותר בה. משנת 1958 שימשה כבירת הטריטוריה הצרפתית של קומורו, והחל משנת 1975, בירת המדינה העצמאית.
## היסטוריה
העיר נוסדה על-ידי מתיישבים ערבים, ככל הנראה במהלך המאה ה-10. לאחר העצמאות, העיר גדלה בקצב מהיר. בשנת 1990 התגוררו בעיר כ-23,400 תושבים ובשנת 2013 התגוררו בעיר כ-81,329 תושבים. המוסלמים הסונים מהווים 98% מהאוכלוסייה, ויש מיעוט של קתולים. ערבית וצרפתית הן השפות הרשמיות, כאשר אחת השפות המדוברות ביותר היא קומורית.  

כלכלת העיר מבוססת בעיקר על מסחר, תיירות ועל ייצור של מוצרים רבים כגון קקאו וקפה. 

מורוני ממוקמת על החוף המערבי של האי גרנד קומור, לחוף מצר מוזמביק. בעיר נמצא הנמל הראשי של איי קומורו וכן שדה התעופה הבינלאומי מורוני האהאיה. העיר ערבית באופייה ויש בה מספר מסגדים.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אפריקה: ערי בירה
קטגוריה:ערי חוף
קטגוריה:אפריקה: ערי נמל
קטגוריה:קומורו: ערים
מועצה אזורית מבואות החרמון

**מבואות החרמון** (או **מבואות חרמון**, ללא ה״א הידיעה) היא מועצה אזורית במחוז הצפון, ב ובאצבע הגליל, בין צפון הכנרת לגבול לבנון, המאגדת 13 מושבים ויישובים קהילתיים. ממוצע המרחקים בין כל יישובי המועצה הוא 20.9 ק"מ. למועצה 13 חברי מועצה ובראשם עומד יושב ראש המועצה. תחומי המועצה חופפים בחלקם לאלו שבמועצה האזורית הגליל העליון. אזור המועצה הוא אזור תיירותי ותושביו מתפרנסים בין השאר משירותים לתייר.

## היסטוריה
נציגי שמונת המושבים במועצה אזורית גליל העליון הקימו בתחילת שנות ה-70 את ארגון מבואות החרמון שקיים יוזמות כלכליות משותפות למושבים בגליל העליון. בין השאר, הוקם ליד צומת כח, במרכז הכפרי מבואות החרמון, בית אריזה. המושבים פרשו ממועצה אזורית גליל עליון ודרשו הקמת מועצה נפרדת, אולם משרד הפנים לא הסכים והציע שיצטרפו למועצה אזורית מעלה יוסף המרוחקת.

בשנת 1975 הופרדו רבות מהסמכויות של מועצה אזורית הגליל העליון לשני חבלים, חבל א' של הקיבוצים וחלק ב', של המושבים. בשנת 1991 הופרדו המועצות לגמרי ומועצה אזורית מבואות החרמון הייתה למועצה עצמאית.

## יישובי המועצה

## חינוך
בית הספר האזורי המשרת את המועצה הוא "רמת כורזים", שממוקם דרומית למושב אליפלט.

חטיבת בני המושבים בתנועת הנוער העובד והלומד היא תנועת הנוער שפועלת בישובי המועצה.

במועצה קיים מרכז קהילתי הפועל לקידום קהילתי בגיל הרך, נוער, ספורט ועוד.

## ראשי המועצה
* ישעיהו ויינר משדה אליעזר (1975–1982)
* שלום רובין מרמות נפתלי (1982–1992)
* יצחק עלי מאליפלט (1992–1997)
* שלום רובין (1997–2002)
* בני בן-מובחר משדה אליעזר (2002–)

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

[ימין|ממוזער|250 פיקסלים|מראה היישוב [משמר הירדן (מושב)|משמר הירדן]]
[ימין|ממוזער|250px|מטעים במושב [יובל (מושב)|יובל]]
[ימין|ממוזער|250px|מושב [כחל]]

## הערות שוליים

*
מבואות החרמון
פו (נהר)

**פּוֹ** (באיטלקית: **Po**) הוא נהר בצפון איטליה. אורכו הכולל כ-652 ק"מ, והוא הארוך בנהרות איטליה.

## נתונים גאוגרפיים

אגנו של הפו משתרע על פני רוב חלקיו של צפון איטליה. מוצא הנהר במונטה ויזו שבמחוז פיימונטה. ב-30 הקילומטרים הראשונים שלו יורד הנהר כ-1,600 מטרים. בדרכו אל הים האדריאטי מצטרפים אליו נחלים ויובלים רבים המנקזים את המדרונות הדרומיים של הרי האלפים והמדרונות הצפוניים של הרי האפנינים. הנהר עובר דרך כמה ערים, ביניהן טורינו, קרמונה ופרארה, ולבסוף יוצר דלתה במקום בו הוא נשפך אל הים; אזור זה ידוע בצלופחיו.

## עמק הפו

עמק הפו הרחב סביב הפו הוא האזור המתועש ביותר באיטליה, והוא מיושב בצפיפות.

עמק הפו התחתון יושב בידי בני תרבויות פלאוליתיות ונאוליתיות, שבנו בתיהם על סוללות לאורך גבולות הנהר הבוציים. מאוחר יותר ניסתה התרבות המקומית להטות את מי הנהר לצורכי השקיה מלאכותית. הישגים אלו אינם של הרומאים, וחוקרים מייחסים אותם לתרבות האטרוסקית.

## שמות הנהר
שמו הקלטי של הפו היה בּוֹדִינקוּס שפירושו "ללא תחתית". הרומאים כינו אותו בשם פאדוס (Padus).

## שמורה ביוספרית
דלתת הפו הוכרזה על ידי אונסק"ו כשמורה ביוספרית ב-2015.

## השפעות אקלימיות
עקב מחסור בגשמים ושינויים אקלימיים, דווח ביוני 2022, שמפלס המים ירד והנהר הצטמצם והתייבש בחלק מגדותיו, מה שיוצר בעיה לחקלאות באזור ולהיקף צריכת מי השתייה
שמאל|ממוזער|פסל המסמל את נהר הפו, בעיר טורינו בצפון איטליה

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:איטליה: נהרות
קטגוריה:נהרות הנשפכים לים האדריאטי
אבי גנור

**אָבִי גַּנּוֹר** (נולד ב-8 באוקטובר 1950) הוא אמן ויוצר ישראלי.

## ביוגרפיה
גנור נולד ב-1950 ברמת השרון. החל לצייר מגיל צעיר ולמד ציור בנעוריו אצל רפי לביא. למד הנדסה אווירונאוטית בטכניון ומנהל עסקים באוניברסיטה העברית. לאחר מכן נסע לארצות הברית ולמד צילום במכון פראט (Pratt Institute) אשר בניו יורק ובמכון סן פרנסיסקו לאמנות (San Francisco Art Institute). ב-1977 שב לישראל, בין השנים 1996–1998 למד לימודי מדיה דיגיטלית באוניברסיטת רייכמן.

בשנים 1975–1980 התמקד גנור בצילומי רחוב בצבע, תוך כדי תנועה ערה ובשילוב מקורות אור נוספים על אור השמש. במהלך השנים 1980–1985 פנה גנור לצילומים אינטימיים בבית ולשימוש במצלמות חובבים והגדלות ענק. אותה תקופה סוכמה בתערוכת יחיד שאצר מיכה בר-עם במוזיאון תל אביב ב-1985. ב-1990 הוצגה התערוכה "הר כשלעצמו" במוזיאון ישראל שאצר ניסן פרז. בשנת 2011 הציג גנור תערוכת יחיד במוזיאון תל אביב לאמנות בשם "RealityTrauma" אוצרת התערוכה הייתה נילי גורן.

גנור מתמודד בעבודתו עם מורכבות היחסים בין תמונה ומציאות, צילום ומטאפורה, בזמן, מולו ובתוכו, לתיאור חוויית חיים של היות אדם בעולם.

גנור הוא מחבר משותף של הספרים:
* "Taste of Israel" עם רון מיברג
* "The Grill" עם קרן הנדלר-קרמרמן וארז קומרובסקי
* "גן" עם פרופ' אדיר כהן ופיליפ בולקיה
* "מאנטה-ריי" - הספר
* RealityTrauma - קטלוג התערוכה במוזיאון תל אביב
* אלגברה של צילום (בכתובים) 2022

יזם ביחד עם חיים לוסקי ומכון שפילמן לצילום את האנתולוגיה RealityTrauma וההגיון הפנימי של צילום, וכן את תרגומו של הספר **[http://www.realitytrauma.org.il/book/flusser.pdf לקראת פילוסופיה של הצילום]**, בהוצאת רסלינג.

גנור צילם את עטיפות התקליטים "יחס חם" של דני ליטני (1978), "רוק תל אביב" של מני בגר (1980), סוף היום של מתי כספי (1981), צמר גפן מתוק של שלמה גרוניך (1982), על פני האדמה של שלום חנוך (1983), דרך ארץ של גידי גוב (1987), ואלבום הבכורה של החברים של נטאשה (1989).

גנור עסק בייעוץ לחברות עסקיות בתחומי המיתוג והאסטרטגיה. הוא לימד בבצלאל פרסום, מיתוג וארט דיירקשן במחלקה לתקשורת חזותית, בקמרה אובסקורה, בבית צבי ובמדרשה לאמנות.

אשתו עפרה גנור היא הבעלים של מסעדת "מאנטה ריי" ושל "שי-שי".

## קישורים חיצוניים

* אבי גנור ב-kinnernet2005
* 
* אתר RealityTrauma
* מורן שוב־רובשוב, צָפוּן בָּרֵךְ | באיזה אופן יכול ספר להיות אינסופי, באתר "מעלה", דצמבר 2022 - על "אלגברה של צילום"

## הערות שוליים

קטגוריה:צלמים ישראלים
קטגוריה:סגל בצלאל
קטגוריה:זוכי פרס אנריקה קבלין
קטגוריה:בוגרי תיכון רוטברג (רמת השרון)
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל: הנדסת אווירונאוטיקה
קטגוריה:בוגרי מכון פראט
קטגוריה:בוגרי המכון לאמנות של סן פרנסיסקו
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1950
קטגוריה:זוכי פרס אריק איינשטיין: אמנות פלסטית
נייטיביזם (פסיכולוגיה)

בפסיכולוגיה **נייטיביזם** הוא תפיסה על פיה כישורים או יכולות מסוימים הם 'טבעיים' או מולדים. השקפה זו עומדת בניגוד לתפיסת "לוח חלק" (או "טאבולה ראסה") הגורסת כי למוח יכולת מולדת מועטת וכמעט הכול נלמד דרך אינטראקציה עם הסביבה.

הנייטיביזם קשור לאסכולה הרציונליסטית בפילוסופיה, שרואה בכללי החשיבה הרציונלית כללים מולדים. הפילוסוף המזוהה ביותר עם גישה זו הוא רנה דקארט. 

ההשקפה הנייטיביסטית מיוחסת ברובה לעבודותיהם של נועם חומסקי וסטיבן פינקר, הטוענים כי אנו נולדים עם "דגמים" קוגניטיביים (יכולות פסיכולוגיות מיוחדות המורשות גנטית) מסוימים המאפשרים לנו ללמוד ולצבור כישורים מסוימים (כגון שפות). לדעתם, יכולות וכישורים מסוג זה היו נפגמים קשות ללא התרומה הגנטית.

הפסיכולוגית אנט קרמילוף-סמית טוענת כנגד נייטיביזם כה קיצוני. בתאוריה המוכרת בשם "המודל ההתפתחותי התיאור מחדש הייצוגי" (Representational Redescription model of developement) היא מציעה כי המוח עשוי להפוך מודולרי דרך התנסות במרחבים שונים (כגון אינטראקציה חברתית או תפישה ויזואלית) ולא במודלים מוגדרים מראש גנטית.

קטגוריה:תאוריות פסיכולוגיות
משחק חברה

**משחקי חברה** הם משחקים קבוצתיים המתקיימים לשם מטרות שונות ומגוונות: העברת זמן, גיבוש קבוצתי, פתיחת נושאי שיחה מורכבים ועוד. בגילים צעירים משחקים אלה נפוצים מאוד במסיבות, אך בגילים בוגרים משמשים בעיקר למטרות פדגוגיות. רוב משחקי החברה יכולים להתאים, בשינויים קלים או ללא שינויים, לטווח רחב של גילים.

משחקים אלו מצריכים בדרך כלל שטח קטן יחסית למספר המשתתפים. ישנם גם משחקים שאינם מצריכים חומרים נוספים מלבד המשתתפים עצמם (אפילו לא דף ועפרון). משחקי חברה מסוימים כוללים מגע פיזי ומסייעים לגיבוש הקבוצה וליצירת אמון בין חבריה. בגילים מבוגרים יותר, הם עשויים לכלול אלמנטים מיניים. משחקים מסוימים דורשים מדריך או מנחה שיעביר את המשחק ולא ישתתף בו על מנת שיהיה נייטרלי, ואילו משחקים אחרים אינם דורשים זאת.

הבחירה של משחקי החברה צריכה להתאים לקבוצה, לאופייה, לתחומי העניין שלה, לגודלה וכו'. למשל, משחקי חברה מסוימים בנויים למספר גמיש של משתתפים, וניתן להמשיך לשחק בהם גם אם התווספו משתתפים במהלך המשחק או אם עזבו חלק מן המשתתפים. בקבוצות מסוימות, בעיקר בגילים נמוכים יש חשיבות להפעלת חלק גדול מן המשתתפים במשך חלק גדול מן הזמן.

## דוגמאות למשחקי חברה
[250px|ממוזער|ילדים משחקים [תופסת]]
[250px|ממוזער|קבוצה משחקת [קלפים נגד האנושות]]
* כסאות מוזיקליים
* הרצל אמר - הנקרא גם "דוד אמר" או "המלך אמר"
* בינגו
* מעולם לא (Never)
* אמת או חובה
* ארץ עיר
* טלפון שבור
* הרוח נושבת על...
* קונטקט
* דג מלוח
* אני יושב/ת תחת עץ רענן
* אסוקונו
* 
* קווה קווה דה לה אומה
* קוואקה דה לאומה תנועות
* גלגל המזל
* שבע בום
* מלך השירים
* חדר בריחה
* פתקיות
* הרוצח - מוכר גם כ"מאפיה" או "העיירה"
* סלט פירות -
* כל מיני משחקי ספורט (בדרך כלל משחקי כדור למיניהם)
* Charades - מטרת המשחק היא לנחש מילה או ביטוי מסוים באמצעות פנטומימה בלבד.
* תן קו - משחק שנוצר בהשראת המשחק שריידס בו השחקנים מציירים את המילים או הביטויים שהשחקנים האחרים צריכים לנחש

## ראו גם
* משחק חברה ממוחשב

## קישורים חיצוניים

*אתר העוסק במשחקי חברה

*
קטגוריה:הדרכה
מוצב

שמאל|ממוזער|250px|מוצב של צה"ל המאבטח את הכביש (בין גוש עציון לחברון)
[שמאל|ממוזער|250px|חייל [צבא הגנה לישראל|צה"ל במוצב הבופור, 1987]]
**מוּצב** בעבר נקרא גם **מִשלט**, הוא מערך מוגן המורכב ממספר עמדות המשמשות ברובן לתצפית ולחימה (בדרך כלל הגנתית). עמדות המוצב סמוכות זו לזו כדי שיהיה קשר עין וקול ביניהן וזאת על מנת להקשות ניסיון חדירה למוצב. את המוצב מאיישים כוחות לחימה בסדר גודל של כיתה עד פלוגה.

למרות שהמוצב משמש גם כבסיס צבאי, הוא איננו מוגדר ככזה. מוצב איננו מתפקד (למעט במקרים חריגים ביותר) בתור מפקדה של הכוחות, אלא בתור מקום הצבתם של הכוחות הלוחמים עצמם. לעיתים משתמשים במונח מוצב במשמעות מושאלת גם לפיקוד הגבוה, למשל "מוצב הפיקוד העליון" (מצפ״ה). היחידות הקרביות בצה"ל והלוחמים בלבד הם אלו שתופסים את אותם מוצבים ומבצעים בהם משימות ביטחון שוטף, מוצבים בגזרות שונות כמו יהודה ושומרון והערים שבו, לבנון, סוריה ועזה. שאר תומכי הלחימה תופסים מוצבים למטרות לוגיסטיקה, מפקדה, קשר וכדומה.

## הרחבה
ישנם מספר סוגים של מוצבים: **מוצב היקפי**, **מוצב קווי** ו**מוצב היקפי קווי** המשלב את שתי השיטות במוצב אחד. בתורת ההגנה והביצורים המוצב נחשב כתא היסוד של מערך ההגנה הקבועה, ומספר מוצבים בעלי סמיכות ביניהם מהווים "מתחם מוגן".

לרוב מסודרים כל המוצבים בקו גבול מסוים במה שנקרא "קו מוצבים קדמי" וכל השטח שביניהם לבין הגבול משמש כשטח אש פוטנציאלי לבלימת האויב. לרוב זהו המצב משני צדי הגבול וכך נוצר שטח שאין עוברים בו בין שני קווי המוצבים (no man's land). "קו בר-לב" היה קו מוצבים שבנתה ישראל לאורך תעלת סואץ החל מסוף שנת 1968, לשם הגנה על חיילי צה"ל המאבטחים את הגבול שבין ישראל למצרים לאורך התעלה.

ביהודה ושומרון קימים מוצבים המאבטחים כלי רכב הנעים בצירים המרכזים, מפני פיגועי ירי.

מוצבים מוקמים במיקומים אסטרטגיים - בנקודות גבוהות שקל יחסית להגן עליהן ושאחיזה בהן משמעותה שליטה בשטח גדול יותר. בדרך כלל, חשוב לתוקף לכבוש מוצב בה במידה שחשוב למגן להחזיק בו. פינוי מוצב או אובדנו, כפי שקרה לצה"ל במלחמת יום הכיפורים, מהווים נזק משמעותי בעת קרב. יוצאי דופן הם מקרים בהם המוצב שולט על שטח של האויב, אך נשלט על ידי נקודות בשטח של המגן. במקרה זה, מעבר המוצב לידי התוקף אינו מעניק לתוקף שליטה על המגן, אלא רק מונע את שליטת המגן על התוקף באמצעות המוצב.

המילה מוצב מקורה בתנ"ך, ופירושה מגדל שמירה מעץ ויש הקושרים אותה עם המושג "חיל מצב".

## מוצבים מפורסמים במערכות ישראל
* גבעת התחמושת – מוצב גדול של הצבא הירדני.
* מוצב החרמון – למעשה לא היה מוצב אלא עמדת תצפית גדולה כאשר נכבש על ידי הסורים במלחמת יום הכיפורים.
* מעוז בודפסט – בצפון קו בר-לב ליד תעלת סואץ.
* מוצב המזח – בדרום קו בר-לב ליד תעלת סואץ.
* מוצב טרמית – בציר פילדלפי ברצועת עזה.
* מוצב בופור – בדרום לבנון
* מוצב ריחן – בדרום לבנון
* מוצב נחל עוז – בעוטף עזה.

## ראו גם
* מוצב גבול

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מערכות ביצורים
קטגוריה:בסיסים ומתקנים צבאיים
גע גע גע

**גע גע גע** או בשמו המקוצר **גע גע** הוא משחק ילדים המיועד לקבוצה ומצריך כדור ומשטח ישר.

בעת המשחק, זורקים את הכדור באוויר ונותנים לכדור לפגוע בקרקע שלוש פעמים, באותו הזמן המשתתפים קוראים "נגע גע גע" או לחלופין "אחת שתיים שלוש" בהתאם לקצב פגיעת הכדור בקרקע. לאחר שהכדור פגע בקרקע שלוש פעמים, מותר לגעת בו והמשחק מתחיל. לפי גרסה אחת של המשחק יש לחבוט את הכדור כך שיפגע ברגלי המשתתפים בלבד. מותרות שלוש פסילות, ומצבו של השחקן מוגדר על פי מספר הפסילות שנפסל, בדומה למשחק חולה גוסס מת.

לפי גרסה אחרת המשתתפים זורקים את הכדור זה על זה. כאשר פגע כדור בשחקן ולאחר מכן פגע ברצפה, השחקן יוצא מהמשחק. כאשר שחקן יוצא מהמשחק, כל השחקנים שהוא פסל חוזרים לשחק. מנצח מי שנשאר אחרון (שבהכרח גם פסל את כולם). לפי גרסה זו אסור ללכת עם הכדור, למעט "רגל ציר", כלומר רגל אחת חייבת להישאר על הקרקע עד שהשחקן זורק את הכדור.

כללים נוספים:
* נגיעה כפולה אסורה (הכדור נוגע בשחקן, נוגע ברצפה ושוב בשחקן) ומביאה לפסילה.
* פגע הכדור בשחקן אחד ונתפס על ידי שחקן אחר - יפסל השחקן שזרק את הכדור.
* פגע הכדור בשני שחקנים ואז ברצפה - יפסל השחקן האחרון שבו נגע הכדור.
* כאשר מתמעט מספר השחקנים, ניתן להקטין את המגרש וזאת על מנת להימנע מהתמשכות המשחק יתר על המידה.

## ראו גם
* מחניים
* כדורגל סיני
* חיי שרה

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:משחקי ילדים
קטגוריה:משחקי פגיעה בכדור
קטגוריה:משחקי רחוב
עוצר

[ממוזער|300px|שמאל|חיילים [המנדט הבריטי|בריטיים אוכפים עוצר בתל אביב לאחר הפיצוץ במלון המלך דוד שבירושלים, ביולי 1946]]
250px|ממוזער|שמאל|חייל צה"ל אוכף עוצר בחברון בשנת 1969
ממוזער|300px|שמאל|אישור מעבר בעוצר. הוצא על ידי המפקד הצבאי הבריטי בפלשתינה המזרחית, 1946
**עוצר** (במלעיל) הוא הוראתו של גוף בעל סמכות על שטח מסוים אשר אוסרת על תנועת אנשים ברחובות. העוצר יכול לחול במשך שעות אחדות של היממה בלבד (למשל **עוצר לילה**), או באופן רצוף.

מטרת העוצר היא שמירה על הסדר הציבורי (למשל בעת הפסקת החשמל בצפון אמריקה בשנת 2003), או דיכוי פעילותן של קבוצות מסוימות. בכלי זה נעשה שימוש במגוון מצבים:

## שימושים
### בישראל
* שלטונות המנדט הבריטי נהגו להטיל עוצר לילה בערים מסוימות בארץ ישראל.
* ב-22 באוגוסט 1948 במסגרת מבצע בצר הוטל עוצר על העיר תל אביב לצורך תפיסת משתמטים ועריקים משירות צבאי.
* ב-8 בנובמבר 1948, בזמן מפקד האוכלוסין הראשון בישראל, הוטל עוצר על האוכלוסייה.
* בעת שהוטל עוצר על היישובים הערביים עם פתיחת מבצע קדש, ב-29 באוקטובר 1956, אירע טבח כפר קאסם.
*בסיומו של פיגוע אוטובוס הדמים בכביש החוף, ב-11 במרץ 1978, הוכרז עוצר על יישובים בגוש דן ובדרום השרון בגלל אי ודאות לגבי מספר המחבלים וחשש שאחדים מהם עדיין חיים.
* בשנות האינתיפאדה השנייה וגם קודם לכן, נהג צה"ל להטיל עוצר על ערים פלסטיניות בזמן פעילות ביטחונית.
* ב-8 באפריל 2020, ערב חג הפסח ה'תש"ף, ממשלת ישראל החליטה להטיל עוצר מלא בכל רחבי מדינת ישראל עקב התפשטות נגיף הקורונה בישראל והחשש במשרד הבריאות שליל הסדר יהווה שרשרת הדבקה בקרב המשפחות. העוצר החל בשעה 15:00 עד השעה 07:00 בבוקר ביום שלמחרת.

### בעולם
* על סטודנטים ממוצא יפני בקמפוסים בחוף המערבי של ארצות הברית הוטל עוצר במהלך מלחמת העולם השנייה.
* בארצות הברית הוטל עוצר על אפרו-אמריקאים בערים רבות בזמן החלת חוקי ג'ים קרואו.
* במהלך המהומות בצרפת ב-2005 הסמיכה הממשלה בחקיקת חירום ראשי עיריות להטיל עוצר לילי על מנת למנוע מהומות והצתות של כלי רכב בידי המהגרים האפרו-מוסלמים.
*במהלך המהפכה במצרים בשנת 2011 הוטל עוצר לילה על מנת למנוע התקהלות, אך המפגינים התעלמו ממנו והצבא לא אכף אותו.
*עקב המאבק במגפת הקורונה, הוטל עוצר במדינות שונות.
* במהלך מחאות ג'ורג' פלויד הוטל עוצר לילי ב־21 ממדינות ארצות הברית ובכ-40 ערים ברחבי המדינה.

## קישורים חיצוניים

* 
## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:משפט צבאי ואתיקה צבאית
קטגוריה:משפט חוקתי
קטגוריה:פגיעה בזכויות האדם
קטגוריה:רדיפות פוליטיות
קטגוריה:משפט ציבורי
מועצה אזורית לב השרון

**מועצה אזורית לב שרון** היא מועצה אזורית באזור השרון של מחוז המרכז בישראל. המועצה נוצרה ממיזוג, בראשון ליוני 1984, של המועצה האזורית הדר השרון והמועצה האזורית השרון הצפוני. המועצה כוללת 18 יישובים כפריים, משרדיה נמצאים ליד מחלף דרור, ובראשה עומד, החל מפברואר 2024, אלי אטון מהישוב ניצני עוז.

## היסטוריה
בשנת 1967 עלתה ההצעה לאחד את מועצה אזורית הדר השרון עם מועצה אזורית השרון הצפוני במטרה להגיע לכך שכל מועצה אזורית תכיל כ-10,000 תושבים, אך הדבר לא יצא אז אל הפועל. המועצה הוקמה ביוני 1984 בשטחי מרכז השרון כתוצאה מאיחוד של מועצה אזורית הדר השרון ומועצה אזורית השרון הצפוני. בשנת 1997 הוצא היישוב צורן מהמועצה ונהפך למועצה מקומית.

במועצה 18 יישובים ושטח השיפוט שלה הוא 57,000 דונם. המועצה גובלת בצפון במועצה אזורית עמק חפר, בכפר יונה ובפרדסיה, בדרום במועצה אזורית דרום השרון, במערב בנתניה,קדימה, תל מונד ובאבן יהודה ובמזרח בטירה, בקלנסווה ובמועצה אזורית שומרון. בתחום המועצה נמצאת מובלעת ובה היישוב צורן. היישוב הגדול במועצה הוא מושב צור משה, שנחשב למושב הגדול בארץ.

במועצה 6 בתי ספר יסודיים ובית ספר על-יסודי אחד. בתי הספר היסודיים הם: הדר השרון (חרות), בין ההדרים (חרות), לב הפרדס (גאולים), בכר רוסו (צור משה), שכטרמן (כפר יעבץ) ואור השרון (תנובות). בית הספר העל-יסודי שבמועצה הוא קריית החינוך דרור שבבני דרור, שהוא בית הספר העל-יסודי הגדול ביותר בארץ (נכון לשנת תשע"ב) ומכיל 2294 תלמידים מכל יישובי המועצה ומפרדסיה. בבית הספר מתקיימות פעילויות רבות של המועצה, ושם גם מופיעות הצגות רבות בהיכל הפיס של בית הספר. אולם בית הספר משמש גם כאולמה הביתי של קבוצת הכדורסל המייצגת את לב השרון "הפועל לב השרון".

## יישובי המועצה

## אוכלוסייה

## ראשי המועצה (רשימה חלקית)
ממוזער|250px|שמאל|בניין המועצה האזורית לב השרון
* 1988-1984, צבי חרות (ממושב חרות).
* 07/2007-1988, ישועה יצחק (ממשוב חרות).
* 12/2007-07/2007, יאיר מדר (ממושב ינוב).
*12/2007 - 02/2024 עמיר ריטוב (ממושב חרות). 12.2019-09.2016 כהן כיו"ר מרכז המועצות האזוריות.
*02/2024 - מכהן אלי אטון (מושב ניצני עוז)

## ערים תאומות
לב השרון היא תאומה של הערים:
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* טיול ביישובי לב השרון, באתר הטיולים "טבע ונופים בישראל"

## הערות שוליים

*
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1984
קטגוריה:השרון: מועצות מקומיות ואזוריות
מלחמת אגודלים

ממוזער|200px|דוגמה למלחמת אגודלים
**מלחמת אגודלים** הוא משחק ילדים לשניים. המשחק מתאים למקומות בהם הילדים חייבים לשבת במקומם, למשל במכונית או במסעדה.

כהכנה למשחק, כל משתתף כורך את ארבע אצבעותיו (פרט לאגודל) באופן ספירלי יחד עם אצבעותיו של המשתתף השני, שניהם בכף היד של אותו צד. לאות תחילת המשחק, השחקנים אומרים "1, 2, 3, 4 קרב אגודלים הנה זה בא" כאשר אגודלם משנה מקום בכל ספרה: פעם על אצבעם ופעם על אצבעו של היריב. לאחר שנגעו את הנגיעה השלישית הם מנסים למנוע את חופש התנועה מאגודלו של היריב למשך פרק הזמן הדרוש לספירה עד שלוש.

המשחק משמש לעיתים להכרעת גורלות כחלופה למשחקי מזל כדוגמת אבן נייר ומספריים, אן דן דינו. לעיתים הוא משמש גם כסיבוב אחרון במשחק קווה קווה דה לה אומה, בין שני האחרונים. המשחק אינו הגרלה הוגנת:
*תוצאת המשחק תלויה בכישורי השחקנים.
*במשחק בו ידם השלטת של השחקנים אינה אותה יד, לשחקן המשחק בידו השלטת יש יתרון.
*לשחקן בעל אגודל ארוך יותר יש יתרון מוחץ: הוא יכול להגיע אל האגודל של השחקן ובכך להכריע את היריב השני ולסיים את המשחק מיידית.
*לאדם בעל כח חזק יותר יהיה יתרון כאשר יוכל להכריע את היריב מהר יותר.

נעשו ניסיונות שונים למסחר את המשחק. עוצבו דמויות משחק וזירות היאבקות מקרטון, אך אלה לא שיפרו את משחק הילדים הפשוט.

## ראו גם
*אצבעות קסם
*הורדת ידיים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:משחקי ילדים
קטגוריה:משחקי ידיים
קטגוריה:אגודלים
מספר חסר

**מספר חסר** (באנגלית: **Deficient number**) הוא מספר טבעי \ n  אשר מקיים \ \sigma(n) כאשר \ \sigma(n) היא פונקציית המחלקים: סכום כל המחלקים החיוביים של \ n, כולל \ n עצמו. הערך  \ 2n-\sigma(n) נקרא **החסרות של** \ \mathbf{n}.

חלוקת המספרים ל"שופעים", "חסרים" ו"משוכללים" מופיעה לראשונה אצל ניקומאכוס, בסביבות שנת 100. המספרים החסרים הראשונים הם 1, 2, 3, 4, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 13, ... .

ישנם אינסוף מספרים חסרים זוגיים ואי-זוגיים. לדוגמה, כל המספרים הראשוניים, כל החזקות של הראשוניים (עם מעריך טבעי) וכל המחלקים של מספרים חסרים או משוכללים הם מספרים חסרים.

## ראו גם
*מספר שופע
*מספר כמעט משוכלל

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
חסר
פינוקיו (משחק ילדים)

**פינוקיו** (מכונה גם **פינוקיו שמי**) הוא משחק ילדים המיועד לקבוצה. מטרת המשחק לדרוך על כפות רגליהם של יתר המשתתפים.

המשתתפים אוחזים ידיים במעגל, סבים וקוראים "פי-נו-קיו". בהברה האחרונה הם מנתקים ידיהם וקופצים לאחוריהם. לפי סדר מוסכם וקבוע מראש, מקבל כל אחד את תורו. בהגיע תורו מבצע השחקן קפיצה אחת או הזזת רגל אחת. אם ביצע השחקן קפיצה המאיימת על שחקן אחר, מותר לשחקן האחר לבצע קפיצת נסיגה, אך רק לאחר שהשחקן שזה תורו החל לקפוץ לעברו.

שחקן נפסל אם שחקן אחר דרך על כף רגלו. המנצח הוא זה שנשאר אחרון.

במשחק זה, כמו במשחק הלוח רברסי, ניצב כל זוג שחקנים בפני בעיה משותפת, כאשר הם שואפים לפתרונות סותרים. בתחילה יפתרו השחקנים את הבעיה יחד: הם יקפצו זה לעומת זה ויצמצמו את המרחק, כדי להגיע למשחק מעניין יותר. ניגוד האינטרסים מתחיל כאשר השחקנים נמצאים במרחק של כשתי קפיצות זה מזה. במצב זה, אם השחקן שזה תורו יקפוץ קפיצה מלאה לכיוון רעהו, הוא יאפשר לו תקיפה נוחה בהגיע תורו הוא. מסיבה זו, ובגלל מגוון התנוחות היחסיות בהן עשויים השחקנים למצוא עצמן, המשחק מהווה משחק טקטי עתיר מצבים שאינם חוזרים על עצמם בנקל. התנוחות עשויות להיות לא יציבות, כמו במשחק פלונטר.

ניתן לשחק את המשחק גם בשני משתתפים, אך ככל שהקבוצה גדולה יותר גדל מגוון התנוחות היחסיות, והמשחק הופך מעניין יותר. מאידך, כאשר הקבוצה גדלה, גדל השטח עליו מתפרשת הקבוצה, ומידת העניין לפרט פוחתת. גודל קבוצה מעניין למשחק זה הוא, לפיכך, כשלושה עד עשרה משתתפים.

בארצות הברית קיים משחק דומה בשם *Pepsi Cola 1, 2, 3* ("פפסי קולה 1, 2, 3"), שבו הקריאה שקוראים הילדים היא כשם המשחק, והילדים קופצים אחורה 3 פעמים – פעם אחת בכל פעם שנאמר מספר.

## צעדים
**צעדים** הוא משחק קרוב, המיועד לשני שחקנים בלבד. השחקנים צועדים זה לעבר זה, עקב בצד אגודל, לאורך קו דמיוני. המנצח הוא השחקן שדרך על כף רגלו של רעהו. בגרסה זו אין מן הטקטיקה והיא מבוססת מזל בעיקר.

## הערות שוליים

קטגוריה:משחקי ילדים
SOS

[ממוזער|שמאל|250px|[אלחוטאי משדר במפתח מורס]]
[ממוזער|שלט עם הכיתוב S.O.S ב[הפגנה למען השבת החטופים מול שגרירות ארצות הברית במהלך מלחמת חרבות ברזל]]

**SOS** (אס-או-אס) הוא אות המצוקה הבין־לאומי הימי בקוד מורס המורכב משלוש נקודות, שלושה קווים ושלוש נקודות (**· · · – – – · · · **) (). האיתות זהה לזה של האותיות O, S ו־S, פרט לכך שהוא נשלח כאות בודדת. משמעות הקריאה – סכנת חיים מיידית לנמצאים על כלי שיט או כלי טיס, וכל השומע את הקריאה נדרש להגיע מיד ולסייע בפעולות החילוץ.

## מקור הקיצור וההיסטוריה שלו
למרות שמקובל לחשוב כי משמעות האות Save Our Souls (הצילו את נפשותינו) או Save Our Ship (הצילו את ספינתנו) או Survivors On Shore (ניצולים על החוף), למעשה הוסכם על הסימן רק משום שהוא קל לשימוש או לזיהוי גם לחובבן וגם בליווי הפרעות. בנוסף, העובדה כי האיתות משודר כאות בודדת ולא כשלושה אותות נפרדים מורה כי אין מדובר בקיצורה של מילה.

אות המצוקה המקורי ברדיו היה CQD. הוא הוצע בידי חברת מרקוני תקשורת ימית בינלאומית ואומץ ב־1904. CQ היה הערה כללית לתשומת לב שנועדה להורות לצד השני לחדול מלשדר ולהקשיב, ו־D עבור distress (מצוקה). פרשנות עממית למשמעות הקוד הייתה כי הוא ייצג "Come Quick, Distress" (באנגלית: "בואו מהר, מצוקה"), או לחלופין "Come Quick, Danger" (באנגלית: "בואו מהר, סכנה"). קריאות דחופות שאינן קריאות חירום השתמשו בתחילית XXX. הודעות הנוגעות לבטיחות בים השתמשו בתחילית TTT. אות ה־CQD לא היה תקף לזמן רב. בכינוס הבינלאומי בברלין ב־1906 התקן הגרמני של SOS אומץ, ואושר ב־1908. אות ה־CQD היה בשימוש לעוד מספר שנים, במיוחד בידי מפעילים בריטיים אשר היו אלה שהציעו אותו לראשונה.

ההצלה המשמעותית הראשונה אשר הגיעה בעקבות אות מצוקה התרחשה בינואר 1909 כאשר 1500 איש ניצלו מהתנגשויות הספינות **ריפבליק** ו**פלורידה** בידי ה**באלטיק** לאחר ששמעה את איתות ה־CQD. השימוש המפורסם ב־SOS היה בטביעת האונייה טיטניק ב־15 באפריל 1912, כאשר מפעילי רדיו על סיפון הספינה השתמשו בו בנוסף לאיתותי מצוקה ישנים.

באוויר קוד החירום הוא "מיידיי" (Mayday).

בישראל נעשה שימוש במושג בשני ארגונים מרכזיים: האחד SOS חיות – ארגון להגנת בעלי חיים והשני SOS אלימות המתמקד בהתמודדות ובמניעת אלימות בית־ספרית.

## ראו גם
* מיידיי
* פאן-פאן

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* SOS חיות – ארגון להגנה ואימוץ של כלבים וחתולים

קטגוריה:אותות מצוקה
דו-סוכר

ממוזער|מולקולת סוכרוז – דו-סוכר המורכב ממולקולת גלוקוז ומולקולת פרוקטוז
**דו-סוכר** (בלועזית: **דיסכריד** – **Disaccharide**) הוא פחמימה המורכבת משתי מולקולות של חד-סוכר. הדו־סוכרים נוצרים לרוב על ידי תגובות דחיסה (קונדנסציה) של חד-סוכרים. סיווגם מתבצע על פי מולקולות החד-סוכר שמהן הם בנויים ועל פי טיב הקשר בין שתי אבני הבניין – מספרי הפחמנים המחוברים והאיזומריה – אלפא או בטא. ניתן לפרק דו-סוכר לחד-סוכרים המרכיבים אותו על ידי הידרוליזה. בדומה לחד-סוכרים, הדו-סוכרים הם לרוב מתוקים, מסיסים וגבישיים. חלקם מתקבלים כתוצאה מפירוק רב-סוכרים.

הדו-סוכרים הנפוצים בטבע הם:
*סוכרוז (סוכר לבן) – מורכב ממולקולת גלוקוז ומולקולת פרוקטוז.
*לקטוז (סוכר חלב) – מורכב ממולקולת גלוקוז ומולקולת גלקטוז.
*מלטוז (סוכר לתת) – תוצר פירוק של עמילן המורכב משתי מולקולות גלוקוז המחוברות בקשר 1–4 אלפא.
*טרהלוז – מצוי במספר פטריות ומורכב משתי מולקולות גלוקוז המחוברות בקשר 1–1 אלפא.
*צלוביוז – תוצר פירוק תאית המורכב משתי מולקולות גלוקוז המחוברות בקשר 1–4 בטא.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
ג'ינקס

המילה **ג'ינקס** משמשת כמין משחק במילים לילדים ונוער. כאשר שני ילדים או יותר הוגים מילה כלשהי בו-זמנית, או מגלים כי לשניהם חפץ או בגד זהה, אחד מהם יכול לומר לאחר את מילת הקוד "ג'ינקס". בעקבות זאת על הילד האחר עשויה להיות מוטלת מטלה או הגבלה כתוצאה מכך. מטלה נפוצה היא להעניק לילד הראשון שקל על כל מילה. הגבלה נפוצה היא איסור דיבור, עד ששמו של הילד האחר מבוטא על ידי אחד מהילדים האחרים (במקרה או במתכוון). במקרה בו הילד דיבר לפני ששמו נאמר בקול - הוא מחויב להעניק ממתק, או להבדיל (בגרסאות האלימות), הוא "זוכה" למכה מהילד שקרא במילת הקוד. בישראל מוכר המשחק בשמות אחרים (ראו להלן).

## תזמון
את המשחק אפשר לשחק כבדרך אגב, כלומר כאשר בדרך מקרה מגיעים הילדים למצב של צירוף מקרים בו ניתן להפעיל את מילת הקוד.
תזמון המילה יכול להיות במשך ה-5 דקות הקרובות. עם זאת, המשחק עשוי להתחיל כרוח סערה - כעיסוק אינטנסיבי לקבוצת ילדים, לאחר שהתוודעה לאפשרויות הגלומות במשחק (השגת ממתקים). ילדים עשויים לדחוף במכוון להגעה למצב בו שניהם הוגים את אותה מילה בו-זמנית. למשל, הם עשויים לשאול שאלה שהתשובה עליה ידועה, כגון "כמה זה שתיים ועוד שתיים".

## מקור המילה וגרסאותיה
מילת הקוד "ג'ינקס" עברה שינויים רבים בגלגוליה ברחבי הארץ. עם זאת, מקור המילה מאנגלית: *Jinx*, שמשמעה מזל רע או דבר הגורם למזל רע. מקורה של מילה זו בשפה האנגלית אינו ברור. ייתכן כי מקור המילה בשמו הלטיני של הסבראש (Jynx), ציפור המסוגלת לסובב את צווארה בכ-180 מעלות, ונחשבת כקשורה בכשפים. מקור אחר למילה הוא שיר עממי אמריקאי על קפטן ג'ינקס שמזלו רע, ועל שרשרות של מקרי ביש שהוא עובר.  

בישראל זכה המשחק לשמות שונים ומגוונים, אשר משתנים כתלות במקום ובתקופה, וחלקם מהווים סילוף של המילה "ג'ינקס". "מילת הקוד" אותה יש לומר בעת "הפעלת" המשחק כוללת בגרסאות שונות של המשחק את המילים "ג'ינס פרטי", "ג'ינס פרטי שלי", "טוגנים", "צ'יפס עליך", "דיפס", "צ'יק", "סטופ" (המילה האנגלית ל"עצור"), "טיפ", "טיפ פרטי", "ביס פרטי", ״סטופ ג׳ינס פרטי״, ״צ׳יפס צ׳יגלה מסטיק פרטי״, ״צ׳יפס על המסטיק״, ״מסטיק פרטי״, ״צ׳יפס מסטיק פרטי״, ״נוקנוקיה״ ועוד. לעיתים מתווסף למילת הקוד גם שם של ממתק ("מסטיק בזוקה", "מקופלת") - המציין כי המפר את שתיקתו מחויב בהענקת הממתק למי שקרא במילת הקוד.

## ראו גם
* פעם שלישית גלידה

## קישורים חיצוניים

*
*
*December 17, 2006 comic strip from *[[Big Nate]]* in which the characters play a game of Jinx


קטגוריה:משחקי ילדים
קטגוריה:משחקי מיומנות דיבור
תאית

ממוזער|330px|קטע מולקולת צלולוזה
**תאית** (או צלולוזה, מ-Cellulose) היא פחמימה, רב-סוכר, ביופולימר המורכבת משרשראות ארוכות של מולקולות גלוקוז-בטא. התאית היא אחת משתי התרכובות האורגניות הכי נפוצות בטבע, משמשת כמרכיב מרכזי בדפנות התאים בצמחים, ומהווה כשליש מהמסה של הצומח בכדור הארץ.

מספר בעלי חיים, במיוחד טרמיטים ומעלי גירה, מסוגלים לעכל תאית באמצעות חיידקים סימביוטיים, יש גם מספר מינים של בקטריות המסוגלות לייצר צלולוז. תאית אינה ניתנת לעיכול על ידי אדם, ויש לה ערך תזונתי שלילי. עם זאת יש לפיזור שלה במעי ערך כשל "סיבים תזונתיים". תוצר תיעוש תהליך הפקת אנרגיה מתאית (בניגוד למדורה מעץ) נקרא ביו-דלק ונפוץ יותר כביודיזל.

תאית התגלתה כמרכיב מרכזי בדפנות התא הצמחי ב-1838 על ידי הכימאי הצרפתי אנסלם פאיין . בצורתה הטהורה ביותר, מופיעה התאית בסיבי כותנה. ברוב הצמחים האחרים היא מופיעה בצירוף ליגנין והמיצלולוז.

## מבנה כימי
הנוסחה הכימית של תאית היא C6H10O5)n), כאשר *n* הוא מספר יחידות הגלוקוז במולקולה. מולקולות הגלוקוז מחוברות בתאית באמצעות קשרים גליקוזידיים בין הפחמנים 1 ו- 4, כלומר קשרי בטא-1,4. המבנה הוא שרשרת ישרה ללא ליפופים. במיקרופיברילות המרכיבות את דפנות התא הצמחי, שרשראות התאית מחוברות יחד על ידי קשרי מימן, מה שתורם למבנה חזק המאפשר לשמור על קשיות התאים הצמחיים. קשיות זו תורמת, בסופו של דבר ליכולת הצמיחה לגובה של הצמחים. הפירוק של התאית לתתי היחידות שלה מתבצע על ידי האנזים צלולאז.

## שימושים בתעשייה
התאית משמשת בין השאר לייצור ניטרוצלולוזה, מרכיב מרכזי באבק שרפה נטול ריח. התאית משמשת גם לייצור צלופן וזהורית. תאית משמשת לכרומטוגרפיה במעבדות הכימיות. מתאית מייצרים נייר, ממחטות נייר ונייר טואלט.

## ערך תזונתי

רוב בעלי החים אינם מסוגלים לפרק צלולוז ולהפיק ממנו אנרגיה, רוב פירוק התאית בטבע מבוצע על ידי חיידקים ופטריות. בעלי חיים הניזונים מעשב כדוגמת מעלי הגירה חיים בסימביוזה עם חיידקים מפרקי תאית במערכת העיכול. חיידקים אלו מפרישים אנזימים המפרקים את הפולימר לדו סוכר צלוביוז ובהמשך לגלוקוז. באופן דומה, מנצלים את התאית גם בעלי חיים אחרים הניזונים מחלקי צמחים עתירי תאית כדוגמת צבים או איגואנות. עיכול באמצעות חיידקים של תאית שמקורה באצות נמצאה גם בפטישן טיבורו, נראה שהמקור האבולוציוני ליכולת פירוק התאית זו של מין שנחשב בעבר לטורף הוא בסימביוזה עם חיידקים מפרקי כיטין הבונה את שריון הסרטנים שהם מרכיב משמעותי בתזונה של כריש זה. כמה מיני טרמיטים הם בעלי החיים היחידים בהם מתקיים פירוק תאית במערכת העיכול ללא תלות בחיידקים. 

תאית ניתן למצוא בעיקר בירקות ירוקים, אך היא קיימת בכל תא צמחי. התאית היא אינרטית, אינה מגיבה בבישול, כלומר נשמרת בבישול גם בתנאים חומציים. התרככות הירק בבישול אינה נובעת מהתרככות התאית, אלא מריכוך פולימר אחר בתא הצמחי - ההמיצלולוז, הסופח מים בעת הבישול ותורם לריכוך הירק. ירקות אכילים בעלי תכולת תאית גבוהה הם חסה, כרוב ומלפפון.

## ראו גם
*ננוצלולוז

## קישורים חיצוניים

* מדענים באוניברסיטה העברית פיענחו את סוד התאית בטבע, "מעריב", 21 בדצמבר 1987, באתר עיתונות יהודית היסטורית
* איתי נבו, לייצר פלסטיק מעץ - פיתוח ישראלי מאפשר ייצור תחליף פלסטיק ידידותי לסביבה מפסולת של תעשיית הנייר, המאור הקטן, רשת ב', נובמבר 2013
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רב-סוכרים
רובה אוויר

ממוזער|300px|מטווח בו קלעים יורים מרובה אוויר
**רובה אוויר** הוא רובה שמשתמש בגז דחוס על מנת לירות קליע קטן (לרוב בקוטר של 4.5 מ"מ) בעוצמה דרך קנה מחורק (בעל סלילים). כדורים של רובי אוויר הם לרוב כדורים מעופרת, בעלי מבנה חלול בחלק האחורי, כשחלקם הקדמי שטוח, עגול, או מחודד. צידי הקליע מחורצים. הגז הדחוס הוא לרוב פחמן דו-חמצני או אוויר.

יש להבדיל בין רובי האוויר היורים תחמושת מעופרת, המוגדרים ככלי נשק לכל דבר ומחייבים ברישיון ממשרד הפנים, לבין רובי איירסופט היורים כדורי פלסטיק במהירויות קטנות ומהווים אביזרי ספורט. ירי ברובה אוויר הוא ספורט אולימפי: קליעה במשחקים האולימפיים.

## היסטוריה
רובי אוויר פשוטים ניתן למצוא כבר במאה ה-15 אך רק בסוף המאה ה-18 חלה התקדמות בתחום רובי האוויר. ה"ווינדבושס" (רובה הרוח) הוא הרובה המשמעותי ביותר שפותח בתקופה זו על ידי ברתולומאוס גירנדוני (1744 - 1799). הרובה היה באורך 1.2 מטר ושקל 4.5 קילוגרמים, בערך באותו הגודל של רובה המוסקט באותה תקופה. הרובה ירה כדורי עופרת בגודל 13 מילימטר שהוכנסו לתוך מחסנית מתאימה.

בשנות ה-90 של המאה ה-19 השתמשו לראשונה ברובים בתחרויות קליעה למטרה בכמה פאבים בברמינגהאם, אנגליה. הספורט החדש התפתח ובתחילת המאה ה-20 היו כ-4,000 קבוצות של קליעה למטרה עם רובה אוויר ברחבי בריטניה.

## מנגנון הפעולה של רובה אוויר
רוב רובי האוויר המשמשים בקליעה למטרה הם רובים שבהם נדחס האוויר ומוחדר הכדור באופן ידני. ישנם גם רובי אוויר עם מחסנית ופעולה חוזרת, אך זה נדיר יותר ברובים, ונפוץ יותר באקדחי אוויר הפועלים על קפסולות של CO2.

ברובה אוויר עם כדור בודד ישנם שלושה שלבי פעולה: 
* דריכת הנשק - על ידי משיכת הקנה היושב על ציר, או ידית שדוחסת אוויר. ברובים מסוימים הכדור נכנס לקנה באותה פעולה.
* הכנסת הכדור לקנה והשבת את הקנה למקומו.
* לחיצה על ההדק - הכדור נורה

## שימושים
רובי אוויר משמשים כיום בעיקר למטרות הנאה ומשחק, למשל משחק הפיינטבול שבו המטרה היא לפגוע בכמה שיותר משחקני הקבוצה היריבה באמצעות כדורי צבע הנפלטים מרובי אוויר. קיימות קבוצות רבות של קליעה למטרה עם רובי אוויר ומטווחים רבים מחזיקים כאלה. קליעה עם רובה אוויר היא ספורט אולימפי. 
אך רבים משתמשים ברובה אוויר כדי לצוד ציפורים וארנבות לשם אימון והנאה, ויש המחזיקים רובים אלו לשם ציד מזיקים למיניהם, כמו סנאי אפור, ארנבות וחולדות.

## ראו גם
*פיינטבול
*איירסופט
*נשק קר

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:נשק קר
קטגוריה:רובים
המנון אוגנדה

**הו אוגנדה, ארץ היופי** (באנגלית: **Oh Uganda, Land of Beauty**) הוא **ה[[המנון לאומי|המנון הלאומי]] של [[אוגנדה]]**. ההמנון נכתב והולחן על ידי ג'ורג' ווילברפורס קקומה ואומץ בשנת 1962 .

## מילות השיר

## מדיה

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אוגנדה: סמלים לאומיים
אוגנדה, המנון
טריגאן

**טריגאן** (יפנית: **トライガン**, אנגלית: **Trigun**) היא סדרת מאנגה ואנימה שנכתבה על ידי יאשוהירו נאייטאו (Yasuhiro Nightow) בת 26 פרקים שהועלתה לשידור בשנת 1998 בערוץ "TV Tokyo" ביפן ובארצות הברית ב-Adult Swim (חלק מערוץ Cartoon Network).

הסדרה מעולם לא שודרה בישראל.

## תקציר העלילה
הסדרה מספרת על אקדוחן פורע חוק בשם וואש הרמוס (Vash the stampede) בעולם עתידני/מערבוני בכוכב בשם גאנסמוק (Gunsmoke, "עשן רובה"), שעל ראשו מונח פרס של 60,000,000,000 דולרים כפולים (המטבע בסדרה). במהלך הסדרה נרדף וואש על ידי ציידי ראשים בשל הפרס הגבוה באשמת הרס העיר "יולי" (July), אם כי וואש סובל משיכחון למוקדם ואינו זוכר דבר מהאירוע. במסעותיו משתדל וואש להימנע מפגיעה באנשים ומשתמש בשיטות לא קטלניות כנגד רודפיו. את וואש מלוות שתי ידידותיו, מריל סטרייף ומילי תומפסון, העובדות עבור סוכנות הביטוח "אגודת ברנרדלי" (Bernardelli Insurance Society) ומנסות לצמצם את הנזקים שגורמת הופעתו, שנגרמים בעיקר מצד ציידי הראשים במהלך ניסיונותיהם לחסלו.
במהלך הסדרה נפגש וואש עם ניקולאס.ד וואלפווד (Nicholas.D Wolfwood), וניצוד על ידי אחיו התאום נייבס (Knives) ופקודיו.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:סדרות אנימה
קטגוריה:סדרות מאנגה
קטגוריה:שונן
קטגוריה:סדרות אנימה משנות ה-1990
קטגוריה:סיינן
קטגוריה:קראנצ'ירול: סדרות וסרטי אנימה
קטגוריה:סדרות אנימה המבוססות על מאנגה
תריודוטירונין

**טריודותירונין** (T3= **Triiodothyronine**) הוא הורמון המופרש מבלוטת התריס יחד עם ההורמון תירוקסין (T4), ויחד שניהם משתתפים בוויסות קצב חילוף החומרים בגוף ובעירור מערכת העצבים הסימפתטית. צורה זו של הורמון בלוטת התריס היא הצורה הפעילה יותר לעומת תירוקסין, משום שלהורמון זה אפיניות גבוהה יותר לאתרי המטרה התוך-תאיים. כמו כן, תירוקסין המופרש מבלוטת התריס הופך בתוך התאים לתריודוטירונין. הוא התגלה בשנת 1952 על ידי צוות בהשתתפות ג'ק גרוס.

טריודוטירונין נוצר בשני מסלולים מקבילים. האחד מתחיל בחלל הזקיק של בלוטת התריס מצימוד של מונויודוטירוזין ודיודוטירוזין על גבי החלבון תירוגלובולין. כאשר תירוגלובולין נכנס חלל הזקיק חזרה אל תא הזקיק, מפורק ממנו תריודוטירונין בליזוזום. תריודוטירונין הוא מולקולה הידרופובית ויציאתה לזרם הדם אינה מתווכת. בזרם הדם נקשר תריודוטירונין לחלבונים הקושרים הורמוני בלוטת התריס כגלובולין קושר תירוקסין וכטרנסתירטין. בנוסף הוא נקשר גם לאלבומין. ישנו גם שיעור קטן של הורמונים אשר חופשי בדם, וזה אותו שיעור שבסופו של דבר משקף פעילות ביולוגית, משום שהוא זה שיכול להיכנס לתאים. לתאים ההורמון נכנס דרך נשא של הורמוני תריס. המסלול השני הוא בתוך תאי המטרה של הורמון בלוטת התריס, שם תירוקסין, אשר עבר את המסלול שפורט לעיל עבור תריודוטירונין, עובר דה-יודינציה על ידי אנזים דה-יודינאז לטריודותירונין.

בתא המטרה טריודותירונין חודר לגרעין התא ושם משפיע על רמת השעתוק של גנים שונים, בין אם בהגברה או בעיכוב. לטריודוטירונין אפיניות גבוהה יותר מתירוקסין לקולטנים, והוא ההורמון הפעיל יותר ביולוגית. הדבר גם מאפשר בקרה נוספת על רמת ההורמון, שכן רוב הורמון התריס המופרש מהבלוטה הוא בצורת תירוקסין. תריודוטירונין מגביר בתא את הייצור של ATPase ובכך את הניצול של ATP במטבוליזם. הדבר משחרר אנרגיה, שחלקה משתחררת בתור חום, ולכן הורמון זה מעלה חום גוף. פירוק ה-ATP דורש פיצוי בצורת צריכת חמצן מוגברת. העלייה בחום הגוף גוררת עלייה בזרימת הדם ההיקפית, דופק מואץ והזעה במטרה להיפטר מעודף החום. הגברת קצב המטבוליזם גם גורמת לירידה במשקל, למרות העלייה בתיאבון שכן הניצול הקלורי בחילוף החומרים עולה על צריכת הקלוריות במזון. כמו כן, ההורמון מעודד את השעתוק של הורמון גדילה.

במערכת העצבים הסימפתטית גורם ההורמון לשעתוק מוגבר הקולטנים לקטכולאמינים והעלאת מספרם, ובהינתן רמת קטכולאמינים תקינה הדבר יגרום לפעילות יתר של המערכת הסימפתטית עם סימנים של עצבנות ורעד, חוסר מצמוץ ודופק מואץ, בנוסף על האצת הדופק שנגרמת במנגנון הגברת המטבוליזם.

טריודוטירונין מבקר את רמתו באמצעות מנגנון משוב שלילי על ההיפותלמוס, שם מיוצר הורמון משחרר תירוטרופין, אך בעיקר על בלוטת יותרת המוח, שם מיוצר ההורמון תירוטרופין.

כטיפול, ההורמון קיים בטבליות (ציטומל או צינומל) ומשמש לטיפול בחולים בתת פעילות של בלוטת התריס אשר קיימת אצלם בעיה בהמרת ההורמון תירוקסין לטריודוטירונין, או כאשר נדרש טיפול לזמן קצר. זאת במקום השימוש המקובל בכדורי התירוקסין (אלטרוקסין).

קטגוריה:הורמונים
DSM

**DSM** (ראשי תיבות באנגלית של **Diagnostic and Statistical Manual of Mental Disorders**; בעברית: מדריך לאבחון וסטטיסטיקה של הפרעות נפשיות) הוא ספר האבחנות הפסיכיאטריות האמריקאי, שמטרתו לאבחן ולסווג את הפרעות הנפש על פי תסמיניהן. את הספר מוציאה לאור האגודה הפסיכיאטרית האמריקאית.

מטרת הסיווג של ה-DSM היא ליצור שפה אחידה ולשמש כלי עזר לתקשורת המקצועית. הסיווג יועד להיות מדריך פרקטי גמיש ותפקודי עבור האבחנות הפסיכיאטריות, אשר יכול לשמש לצרכים של הקלינאי, לצורכי חינוך לחוקרים במקצועות הרפואה, הביולוגיה, הפסיכולוגיה ובמקצועות בריאות הנפש, ולאנשי מינהל ומשפט.

## היסטוריה
ממוזער|250px|מהדורות DSM-5 ו־DSM-IV-TR
אף שהספר מקובל מאוד ואולי דווקא משום כך, התעוררו מחלוקות עזות סביב חלקים ממנו. דוגמה בולטת לכך היא הקביעה שהופיעה במהדורה השנייה (DSM-II), ולפיה הומוסקסואליות היא הפרעה נפשית. קביעה זו הוסרה בשנת 1973 במסגרת שינויים רבים בספר, שהנהיג עורכו של ה-DSM השלישי, רוברט שפיצר.
* **DSM-I** – המהדורה הראשונה, יצאה לאור בשנת 1952, ונכללו בה 60 הפרעות נפשיות.
* **DSM-II** – המהדורה השנייה, יצאה לאור בשנת 1968, נכללו בה 145 הפרעות.
* **DSM-III** – המהדורה השלישית, יצאה לאור בשנת 1980, נכללו בה 230 הפרעות.
* **DSM-III-R** – המהדורה השלישית המתוקנת, יצאה לאור בשנת 1987.
* **DSM-IV** – המהדורה הרביעית, יצאה לאור בשנת 1994.
* **DSM-IV-TR** – המהדורה הרביעית המתוקנת, יצאה לאור בשנת 2000.
* **[[DSM-5]]** – המהדורה החמישית, יצאה לאור במאי 2013.
* **DSM-V-TR** – המהדורה החמישית המתוקנת, יצאה לאור בשנת 2022.

DSM-5, מקובלת ורווחת ברוב העולם המערבי: מרבית הפסיכולוגים והפסיכיאטרים לומדים אותה ופועלים לפיה. זהו המצב גם באקדמיה בישראל, אך במערכת הבריאות הישראלית מקובל לאבחן מחלות פסיכיאטריות על פי סעיפיהן ב־ICD (במהדורתו הנוכחית ICD-11) של ארגון הבריאות העולמי.

האבחון עד למהדורה האחרונה (DSM-5) נערך על פי חמישה צירים:

* ציר I – ההפרעות הנפשיות העיקריות ולקויות למידה (כולל רוב הפרעות ההתפתחות, סכיזופרניה, דיכאון מז'ורי ועוד)
* ציר II – הפרעות אישיות ופיגור שכלי
* ציר III – בעיות רפואיות שמשפיעות על ההפרעה
* ציר IV – תנאים סביבתיים שתורמים להפרעה
* ציר V – הערכת תפקוד כוללת (GAF) מ-0 עד 100

האבחון על פי שיטת צירים זו בוטל במהדורה הנוכחית, DSM-5. במקומה נקבעת אבחנה על פי מידת החומרה והפגיעה התפקודית של ההפרעה.

שיטת הסיווג נועדה במקור לצורכי אבחון ומחקר, אך בהמשך החלה לשמש גם את חברות הביטוח.

## ביקורת

יש הטוענים כי לספר כוח רב בכל הקשור בעצם הגדרת הנורמליות בחברה המערבית. תופעות שנמצאות בו, מוכרות לשם הכרה ביטוחית הן של חברות פרטיות והן של המדינה, התופעות המתוארות מאפשרות טיפול והתערבות (גם בכפייה) רפואית ולמעשה מהווה ספר זה תשתית להפעלת כוח על יחידים מתוך מטרה להבריא אותם. נקודת המבט הפילוסופית של הספר היא כי התופעות הפתולוגיות המצויות בו אינן היסטוריות אלא אובייקטיביות, וככאלה הן מצדיקות התערבות.

## ראו גם
* ICD

## לקריאה נוספת

## קישורים חיצוניים

* 
* סיווג מקוצר של כלל ההפרעות ב-DSM-IV-TR וב-DSM-5
* 
* 
* צור ארליך, אי-שפיות זמנית: לקראת המהדורה החדשה של המדריך האבחוני להפרעות נפש, במקור ראשון
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פסיכיאטריה
קטגוריה:ספרי עיון
קטגוריה:ספרי 1952
קטגוריה:פסיכולוגיה: ספרי מדע