open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
בלמזויווארוש

**בלמזויווארוש** (בהונגרית: **Balmazújváros**, ביידיש:**באלמאז אויוואראש**) היא עיר במחוז היידו-ביהר שבמזרח הונגריה, בצפון המישור הגדול, 23 ק"מ מדברצן ובסמוך להיידוסובוסלו. תושבי העיר הם הונגרים כמעט כולם, אם כי בעיר קיים מיעוט צועני של כ-4%.

## היסטוריה
אזור בלמזויווארוש היה מיושב עוד בתקופה הפרה-היסטורית. שושלת ארפאד שלטה באזור במספר כפרים קטנים באזור ושמות השליטים משושלת זו השתמרו במספר יישובים וכרמים באזור.

היישוב בלמזויווארוש עצמו נוסד אחרי הפלישה המונגולית לאירופה, במהלכה נהרסו רוב היישובים הקטנים באזור. היישוב מוזכר במסמכים אפיפיוריים מהמאה ה-14. במאה ה-15 מוזכר שוב היישוב, בתור יישוב שאותו העניק זיגמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, לאחד מאצילי האימפריה. היישוב שגשג במחצית המאה. הוענקו לו זכויות עיר ממתיאש הראשון, מלך הונגריה, והתפתחה בו כיכר שוק.

העיר נפגעה במהלך המלחמות בין האימפריה העות'מאנית לבין האימפריה הרומית הקדושה באזור, בסוף המאה ה-16 ובתחילת המאה ה-17, אך בשנות ה-20 של המאה ה-17 שבה אוכלוסייתה והשתקמה.

התאוששות העיר נמשכה גם תחת שלטונה של המלכה מריה תרזה. באמצע המאה ה-18 הגיעה לעיר אוכלוסייה גרמנית ובמאה ה-19 התהוו בעיר מעמדות בורגניים של סוחרים ובעלי עיסוקים פיננסיים.

במלחמת העולם הראשונה נספו רבים מתושבי העיר. בשנת 1919 כבשה רומניה את העיר במסגרת הכיבושים והסיפוחים שיצרו את רומניה הגדולה. באוקטובר 1944 שבה העיר לשליטת הונגריה.

לאחר מלחמת העולם השנייה הייתה העיר מוקד לתחילתו של ניסוי ברפורמת קרקעות בהונגריה. בשנת 1950, בעקבות קולקטיביזציה כפויה, נוסדו בעיר קואופרטיבים. הקואופרטיבים, בהם הקואופרטיב על שם לנין והקואופרטיב על שם הכוכב האדום, העסיקו עובדים עד שנות השמונים של המאה ה-20 והיו המעסיקים הגדולים בעיר עד תום התקופה הקומוניסטית.

## קהילה יהודית
האזכור הראשון של יהודים במקום הוא במפקד שנערך בשנת 1784 בו נמנו 16 יהודים בעיר. בשנת 1845 התארגנה הקהילה ובשנת 1850 נבנה בית כנסת במקום ובהמשך אף הוקמה ישיבה בראשות הרב נתנאל פריד שנסגרה בעקבות אנטישמיות בשנת 1938. בשנת 1944 היו בעיר 340 תושבים יהודים מתוך כ-20,000 תושבים. בשנים הראשונות של מלחמת העולם השנייה גויסו גברים יהודים לפלוגות שרות העבודה (עבודות כפייה) בצבא ההונגרי ורבים מהם נספו.

במאי 1944 הוקם גטו בבלמזויווארוש ובו רוכזו יהודים מיישובי הסביבה. ביוני הועברו תושבי הגטו לחווה בהיידוסנטג'ורג'פוסטה (Hajduszentgyörgypuszta) באזור דברצן ושוכנו שם בדירי חזירים. משם גורשו למחנה שטרסהוף שבאוסטריה וחלקם – לאושוויץ.

## ילידי המקום
* **[[מלכיאור לנדייל|מלכיאור (מֶנְיהֵרְט) לנדייל]]** (בהונגרית: **Lengyel Menyhért** בשמו המקורי **לייבוביץ.** בלמזויווארוש, 12 בינואר 1880 - בודפשט, 23 באוקטובר 1974) היה סופר, פובליציסט, מחזאי, תסריטאי, הונגרי-יהודי. הוא היה גם הבמאי המשותף של "תיאטרון מרכז העיר" בבודפשט (1930-1929).

## ערים תאומות
* 

## לקריאה נוספת
*פנקס הקהילות הונגריה, יוסף שוויצר, עמוד 175-176

בלמזויווארוש, בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 57. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944)

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הונגריה: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
קטגוריה:גטאות בהונגריה
קטגוריה:קהילות יהודיות בהונגריה
טראוגוט הר

גנרל **טראוגוט הר** (בגרמנית: **Traugott Herr**; 16 בספטמבר 1890 – 13 באפריל 1976) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
### קריירה מוקדמת
הר נולד ב-16 בספטמבר 1890 בופרלינגן, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1911 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-35 (ברנדנבורג ה-1 - היינריך, נסיך פרוסיה), ולחם בשורותיו במלחמת העולם הראשונה. בקיץ 1916 נפצע הר באורח קשה במהלך הקרבות, ובפברואר 1917 חזר לחזית כמפקד פלוגה ברגימנט הרגלים ה-451, וב-28 בנובמבר 1917 הועלה לדרגת אובר לוטננט. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, צלב האבירים של מסדר בית הוהנצולרן עם חרבות, אות הפציעה בשחור, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה נשאר הר ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באוקטובר 1936 הועלה הר לדרגת אוברסט לוטננט, וב-1 בינואר 1937 מונה למפקד הגדוד ה-3 ברגימנט הרגלים ה-33. ב-1 באוגוסט 1939 הועלה לדרגת אוברסט, ומונה למפקד רגימנט התחלופה ה-13.

### מלחמת העולם השנייה
עם פרוץ המלחמה היה הר מפקד רגימנט התחלופה ה-13, ולחם עמו במהלך המערכה בפולין, כחלק מהדיוויזיה ה-13 במסגרת הקורפוס ה-14. ב-18 בספטמבר 1939 מונה הר למפקד הרגימנט הממונע ה-66, שהיה אף הוא חלק מהדיוויזיה ה-13, ופיקד עליו בהמשך המערכה בפולין. בתחילת המערכה על צרפת לחם הר עם הרגימנט שבפיקודו כחלק מהדיוויזיה ה-13 במסגרת הקורפוס הממונע ה-16, וב-17 באוקטובר 1940 מונה למפקד חטיבת הרובאים ה-13. במהלך מבצע ברברוסה לחם הר עם החטיבה שבפיקודו כחלק מדיוויזיית הפאנצר ה-13 במסגרת הקורפוס הממונע ה-3, וב-2 באוקטובר 1941 קיבל על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-1 בדצמבר 1941 מונה הר למפקד דיוויזיית הפאנצר ה-13, וב-1 באפריל 1942 הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-9 באוגוסט 1942 קיבל הר על פעולותיו תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-31 באוקטובר 1942 נפצע קשה מרסיס בראשו.

ב-1 בדצמבר 1942 הועלה הר לדרגת גנרל לוטננט, וב-29 ביוני 1943 מונה למפקד הקורפוס ה-76 בצרפת, שהפך ב-22 ביולי לקורפוס הפאנצר ה-76. ב-1 בספטמבר 1943 הועלה הר לדרגת גנרל חיל השריון, והועבר לחזית האיטלקית כחלק מהארמייה העשירית במסגרת קבוצת ארמיות C. ב-24 בנובמבר 1944 מונה הר למפקד הארמייה ה-14, וב-18 בדצמבר 1944 קיבל על פעולותיו תוספת חרבות לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. לאחר מכן אושפז הר בבית חולים לצורך ניתוח, וב-16 בפברואר 1945 מונה למפקד הארמייה העשירית. ב-2 במאי 1945 עם כניעת כל הכוחות הגרמניים באיטליה, נכנע הר בראש כוחותיו, ונלקח לשבי הבריטי.

### לאחר המלחמה
הר שוחרר מהשבי במאי 1948. לאחר שחרורו התגורר הר באכטרווהר עד למותו ב-13 באפריל 1976.

## קישורים חיצוניים

* טראוגוט הר באתר lexikon-der-wehrmacht 

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים עם עלי אלון וחרבות
קטגוריה:מעוטרי עיטור בית הוהנצולרן
קטגוריה:מפקדי ארמיות גרמניות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מפקדי גייסות גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1890
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1976
ג'יימס לי ברק

**ג'יימס לי ברק** (באנגלית: **James Lee Burke**;  נולד ב-5 בדצמבר 1936) הוא סופר מותחנים אמריקאי שיצר את דמותו של דייב רובישו, החוקר הפרטי לשעבר ובלש המשטרה.

## חייו
ברק נולד ביוסטון וגדל בלואיזיאנה. הוא בעל תואר ראשון מטעם אוניברסיטת לואיזיאנה בלפאייט ותואר שני מטעם אוניברסיטת מיזורי. בין היתר עבד בתעשיית הנפט, כעיתונאי ועובד סוציאלי. הוא לימד כתיבה יצירתית באוניברסיטת ויצ'יטה. ברק זכה פעמיים בפרס אדגר על ספרים אודות גיבורו דייב רובישו. שניים מספריו, "**[[אסירי גן עדן]]**" (Heaven's Prisoners) ו"**אל תוך הערפל החשמלי עם מתי ה[[קונפדרציית המדינות של אמריקה|קונפדרציה]]**" (In the Electric Mist with Confederate Dead), עובדו לסרטי קולנוע בהם גילמו אלק בולדווין וטומי לי ג'ונס את דמותו של דייב רובישו.

ברק נשוי, אב לשתיים.

## ספריו
ספרי ברק שתורגמו לעברית הם:
* "**[[דרך קנה הסוכר]]**", הוצאת עם עובד, 2004.
* "**[[פגאסוס נוחת]]**", הוצאת אריה ניר, 2008.

## קישורים חיצוניים
* 

* .
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרי מתח ואימה אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס אדגר
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת לואיזיאנה בלפאייט
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מיזורי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1936
דרך קנה הסוכר

**דרך קנה הסוכר** (באנגלית: **Purple Cane Road**) הוא הספר האחד-עשר בסדרת הספרים של הסופר האמריקני ג'יימס לי ברק אודות דייב רובישו, אשר יצא לאור בשנת 2004.
## עלילה
כאשר סרסור בניו איבריה, לואיזיאנה, שאל את בלש המשטרה רובישו אם הוא בנה של מיי גילורי, זונה שנרצחה בידי אנשי משטרה שלושים שנה קודם לכן וגופתה הושלכה לביצה בצד דרך קני הסוכר, רובישו מגיב באלימות יוצאת דופן. אזכור מותה של אמו מביא את רובישו, אשר שירת בצבא ארצות הברית כלוטננט בחיל הרגלים ולחם במלחמת וייטנאם, וחברו קליט פורסל, נחת לשעבר שלחם אף הוא בווייטנאם והיה שותפו של רובישו במחלק הרצח של משטרת ניו אורלינס, לפתוח בחקירה במטרה לאתר את השוטרים המושחתים שרצחו את אמו.

## קישורים חיצוניים
* .
* 
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:חוקרים פרטיים בדיוניים
קטגוריה:ספרות בלשית
קטגוריה:ספרי 2006
קטגוריה:ספרי הוצאת עם עובד
קטגוריה:ספרים אמריקאיים
ברלינר שטאדטשלוס

ממוזער|עבודות שחזור הארמון. 2015
**ברלינר שטאדטשלוס** (בגרמנית: **Berliner Stadtschloss**, ארמון העיר ברלין) הוא ארמון בארוק מלכותי השוכן באי המוזיאונים במרכז ברלין ומשמש כיום כמוזיאון פורום הומבולדט.

## היסטוריה
בניית הארמון המקורי החלה בשנת 1443 והסתיימה בשנת 1451. הארמון הורחב כמה פעמים כשהפעם האחרונה הייתה ב-1894.

הארמון נפגע קשות במלחמת העולם השנייה, וביולי 1950 נהרס לחלוטין, ועל שטחו נבנה ארמון הרפובליקה.

לאחר איחוד הגרמניות הוחלט לבנות את הארמון מחדש ולשחזר את חלקו החיצוני. בין 2006–2008 נהרס ארמון הרפובליקה. שחזור ארמון ברלין החל ב-2013 והסתיים בשנת 2020.

נכון לשנת 2019, עלות הבנייה מחדש של הארמון היא כ-770 מיליון אירו.

### פורום הומבולדט
הארמון המחודש מכיל את פורום הומבולדט , מוזיאון לאמנות לא-אירופאית הקרוי על שם האחים וילהלם ואלכסנדר פון הומבולדט. המוזיאון נפתח דיגיטלית בדצמבר 2020, אך נותר סגור לקהל עקב מגפת הקורונה.

## קישורים חיצוניים

250px|ממוזער|ימין|הארמון בשנות העשרים

## הערות שוליים

קטגוריה:ברלין: ארמונות
קטגוריה:פרוסיה
קטגוריה:מבני בארוק
קטגוריה:אי המוזיאונים
קטגוריה:מבנים בגרמניה שנהרסו במלחמת העולם השנייה
איי חוואר

**איי חַוואר** (בערבית: **جزر حوار**) הוא ארכיפלג בבחריין המונה שלושים ושישה איים מדבריים. הם ממוקמים סמוך לחופה המערבי של קטר, במזרח מפרץ בחריין שבמפרץ הפרסי.
## גאוגרפיה
האיים מרוחקים כ-1.1 קילומטרים מקטר, וכ-16 ק"מ מהאיים המרכזיים של בחריין. למרות קרבתם היחסית לקטר, משתייכים האיים לבחריין. השליטה באיים הייתה במחלוקת בין המדינות, עד שנפתרה בשנת 2001. בעבר היו האיים יחידה מנהלית נפרדת במחוזות בחריין, אך כיום הם משתייכים למחוז הדרומי.

שטח האיים הוא 50.6 קמ"ר. האי הראשי הוא חוואר, אורכו 18 ק"מ ורוחבו נע בין 5.2 ל-0.9 ק"מ. לפי מפקד האוכלוסין שנערך בשנת 2011, התגוררו באיים 3,875 תושבים.

בשנת 1997 הוכרזו האיים כאתר ראמסאר על פי אמנת ראמסאר. בשנת 2002 ניסתה ממשלת בחריין לפעול להכרזת הארכיפלג כאתר מורשת עולמית, בשל הסביבה הייחודית ובית הגידול למינים בסכנת הכחדה. האיים מהווים בית גידול למינים רבים של ציפורים, בעיקר לקורמורן סוקוטרה. באיים מצויים עדרים של ראם לבן וצבי החול, ובחופים הסמוכים מצויה אוכלוסייה גדולה של תחש המשכן.

בתחילת המאה ה-19 התגוררו באיים בדואים משבט דאוואסיר. האיים נסקרו לראשונה בשנת 1820, אז נקראו בשם "איי וורדן", והיו בהם שני כפרים. כיום מרבית האיים אינם מיושבים, מלבד חיל מצב ובית מלון באי הראשי. האיים מהווים אתר פופולרי לצוללנים ולצפרים. הגישה מוגבלת לחלק מהאיים.

## קישורים חיצוניים

* אתר מידע על איי חוואר 
* Hawar Islands Protected Area: Management Plan, 2003
* Case concerning maritime delimitation and territorial questions between Qatar and Bahrain. ICJ. 16 March 2001
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
חוואר
איי חוואר
קטגוריה:אסיה: ארכיפלגים
קטגוריה:גבול בחריין–קטר
קטגוריה:איים במפרץ הפרסי
מפרץ בחריין

**מפרץ בחריין** (בערבית: **خليج البحرين**) הוא מפרץ בדרום המפרץ הפרסי, הוא גובל בבחריין בצפון, בקטר במזרח, ובערב הסעודית בדרום ובמערב. בקצהו הדרומי נמצא מפרץ סלווא, היוצר הפרדה צרה בין ערב הסעודית וקטר. בצפון-מערב המפרץ נבנה גשר המלך פהד, מערכת של גשרים וסוללות המקשר בין בחריין לערב הסעודית. במזרח המפרץ, סמוך לחופה המערבי של קטר, שוכן הארכיפלג איי חוואר, השייך לבחריין.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:המפרץ הפרסי
קטגוריה:קטר: גאוגרפיה
קטגוריה:בחריין: גאוגרפיה
קטגוריה:ערב הסעודית: גאוגרפיה
קטגוריה:גבול בחריין – ערב הסעודית
קטגוריה:גבול ערב הסעודית – קטר
קטגוריה:גבול בחריין–קטר
דייב רובישו

**דייב רובישו** (באנגלית: **Dave Robicheaux**) הוא דמות בדיונית של חייל לשעבר, חוקר פרטי לשעבר ובלש משטרה שהוא הפרוטגוניסט של סדרת ספרי מתח בלשיים פרי עטו של הסופר האמריקאי ג'יימס לי ברק. שניים מן הספרים אודות רובישו, "**[[אסירי גן עדן]]**" (Heaven's Prisoners) ו"**אל תוך הערפל החשמלי עם מתי ה[[קונפדרציית המדינות של אמריקה|קונפדרציה]]**" (In the Electric Mist with Confederate Dead), עובדו לסרטי קולנוע בהם גילמו אלק בולדווין וטומי לי ג'ונס את דמותו של דייב רובישו.
## ביוגרפיה דמיונית
דייוויד "דייב" רובישו נולד וגדל בניו-איבריה, לואיזיאנה. אמו, מיי גילורי, עזבה את משפחתה ונרצחה בעת שעבדה כיצאנית בידי אנשי משטרה מושחתים. אביו טבע למוות בעת שעבד על אסדת קידוח נפט. רובישו שירת בצבא ארצות הברית כלוטננט בחיל הרגלים ולחם במלחמת וייטנאם. בהמשך דרכו שירת כבלש משטרה במשטרת ניו אורלינס ועבד כחוקר פרטי. בשל המלחמה סבל רובישו מתסמונת פוסט טראומה ומהתמכרות לאלכוהול והימורים. אשתו הראשונה, אנני, נרצחה. והוא נישא בשנית לנזירה לשעבר בשם מולי. השניים מגדלים את בתם המאומצת, אלאפייר. לאורך סדרת הספרים הוא מתגלה כחוקר חד-מחשבה נחוש, וכאיש פעולה ובשעת הצורך אף איש אגרוף, וכצלף הבקיא היטב בשימוש באקדח קולט M1911.
רובישו נוהג להיעזר בחקירותיו בבלש הפרטי קליטוס "קליט" פרסל, שותפו לשעבר במחלק הרצח וחיל הנחתים האמריקני לשעבר.

## מספרי הסדרה
* ג'יימס לי ברק, "**[[דרך קנה הסוכר]]**", הוצאת עם עובד, 2004.
* ג'יימס לי ברק, "**[[פגאסוס נוחת]]**", הוצאת אריה ניר, 2008.
## קישורים חיצוניים
* .
## הערות שוליים

קטגוריה:דמויות ספרותיות
קטגוריה:ספרות בלשית
קטגוריה:חוקרים פרטיים בדיוניים
קטגוריה:ניו אורלינס: דמויות בדיוניות
פגאסוס נוחת

**פגאסוס נוחת** (באנגלית: **Pegasus Descending**) הוא הספר החמישה-עשר בסדרת הספרים של הסופר האמריקני ג'יימס לי ברק אודות דייב רובישו, אשר יצא לאור בשנת 2008.
## עלילה
עלילת הספר נפתחת בשנות השמונים כאשר בלש המשטרה רובישו היה מסופח למשטרת מחוד זייד שבפלורידה. רובישו שירת בצבא ארצות הברית כלוטננט בחיל הרגלים ולחם במלחמת וייטנאם, סובל בעקבות המלחמה מתסמונת פוסט טראומה ומהתמכרות לאלכוהול והימורים. חברו לשתייה ולהימורים הוא דאלאס קליין, טייס מסוקים לשעבר שלחם אף הוא בווייטנאם ועוטר על גבורתו בלב הארגמן וכוכב הכסף. קליין נרצח מול עיניו של רובישו במהלך שוד בנק. עשירים וחמש שנים לאחר מכן נדרש רובישו לחקור מספר פרשיות במקביל: התאבדות של צעירה בשם איבון, מותו של אלמוני שגופתו התגלתה בשולי הכביש וחקירה בגין שטרות מסומנים, שמקורם בבנק המקושר למאפיה, שמפיצה טריש, בתו של קליין. נראה שלכל הפרשיות יש מכנה משותף שאותו מנסה רובישו לגלות.

## קישורים חיצוניים
* .
* דף הספר באתר "טקסט".

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרות בלשית
קטגוריה:ספרי 2006
קטגוריה:חוקרים פרטיים בדיוניים
קטגוריה:ספרים אמריקאיים
קטגוריה:ספרי אריה ניר הוצאה לאור
American Oxygen

**American Oxygen** (בעברית: **חמצן אמריקאי**) הוא שיר של הזמרת הברבדית ריהאנה שיצא ב-14 באפריל 2015. הוא נכתב על ידי אלכסנדר גרנט, קנדיס פיליי, סם האריס וריהאנה עצמה, והופק על ידי קניה וסט.

השיר נכתב במהלך שנה, ולקח השראה מהשיר ".Born in the U.S.A" מ-1984 של הזמר ברוס ספרינגסטין. מילות השיר מייצגות תוכן פטריוטי על אמריקה חדשה ועל רדיפה אחר החלום האמריקאי. מבקרי מוזיקה שיבחו את הבגרות של התוכן הלירי. הווידאו קליפ של השיר יצא ב-6 באפריל באתר טיידל. הוא מתאר רגעים רבים מההיסטוריה של ארצות הברית בעוד שריהאנה שרה מול דגל גדול של ארצות הברית. מבקרים ציינו את התחושה הפטריוטית של הקליפ, והשוו אותו לקליפ של הסינגל "We Didn't Start the Fire" מ-1989 של הזמר בילי ג'ואל.

## יציאה
השיר הופיע לראשונה בפרסומות שקידמו את טורניר אגף הכדורסל של הגברים המאורגן על ידי התאחדות ספורט הקולג'ים הלאומי. מאוחר יותר, הפך השיר לזמין לסטרימינג ב-5 באפריל 2015, דרך טיידל, שירות להזרמת מדיה בבעלות משותפת של ריהאנה יחד עם אמני מוזיקה נוספים כולל ג'יי זי, ביונסה ומדונה. ב-14 באפריל, הפך השיר לזמין להורדה דיגיטלית ברחבי העולם באמצעות חנות ה-iTunes. בקנדה וארצות הברית הוא יצא יומיים אחרי ב-16 באפריל.

## הצלחה מסחרית
"American Oxygen" לא שחזר את ההצלחה של הסינגלים הקודמים של ריהאנה. השיר דורג לראשונה במקום 91 במצעד הפזמונים הרשמי של ארצות הברית, בילבורד הוט 100 ב-2 במאי 2015. הוא מכר 20,000 עותקים לשבוע והוזרם במדיה 2.1 מילון פעמים. בשבוע השני, עלה השיר למקום 78 במצעד ונשאר שם במשך שני שבועות.
## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי ריהאנה
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ריהאנה
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי קניה וסט
קטגוריה:שירים על ארצות הברית
יהודה מודרן

רבי **יהודה מודרֶן** (או **יודלה מודרין**; ח' בטבת ה'תק"פ, 26 בדצמבר 1819 – ד' בחשוון ה'תרנ"ד, 14 באוקטובר 1893) היה למדן וראש ישיבה הונגרי מגדולי תלמידי החת"ם סופר ומחבר הספרים "זיכרון שמואל" ו"פרי העץ". התפרסם בעיקר בשל הגהותיו והערותיו בשולי הספר "תרומת הכרי" של סב אשתו, רבי יהודה כהנא הלר.

## ביוגרפיה
נולד לרב ישעיהו מודרן בעיירה הקטנה "מודרה"  שליד פרשבורג ונימול בידי רבי משה סופר, ה"חתם סופר". היה תלמידם של רבי מהר"ם א"ש, רבה של אונגוואר; ורבי משה טייטלבוים מאוהלי. בהמשך נעשה תלמידו ומקורבו של ה"חתם סופר". בגיל 13 נתייתם מאביו. בגיל 15 סמך אותו רבו לרבנות. לפי ר' יוסף הכהן שוורץ, הוא השתעשע רבות עם רבו בדברי תורה עד שאמרו שמן הסתם יינשא בעתיד לאחת מבנותיו.

לפי הצעת רבו, הרב משה טייטלבוים, נישא בשנת ה'תקצ"ז (1837) לחיה ראכל בתו היחידה של הגביר הלמדן ר' שמואל זנוויל כהנא מסיגט, חתנו של רב העיר, רבי יהודה כהנא הלר. הוא סירב לקבל משרות רבנות ועסק כל ימיו בתורה בסיגט ובה הדפיס את ספריו. בישיבתו בסיגט למדו גדולי תורה כמו הרב שלמה יהודה טבק, מחבר "תשורת ש"י". בשנת ה'תרכ"ז הדפיס את ספרו "זיכרון שמואל" על מסכת גיטין. ובשנים ה'תרמ"ה-ה'תרמ"ז את חיבורו "פרי העץ" על המקרא.

במהלך השנים התקרב לחסידות ואף היה נוסע לאדמו"רים שונים, וביניהם האדמו"ר מנחם מנדל הגר מוויז'ניץ (ה"צמח צדיק"). נפתלי בן מנחם סבור שרבו החת"ם סופר הקפיד עליו בשל כך.

נפטר בד' בחשוון ה'תרנ"ד, 14 באוקטובר 1893, ונקבר בבית הקברות היהודי בסיגט.

נכד נכדתו הוא הרב יהודה עמיטל.

## לקריאה נוספת
* נפתלי בן מנחם, פרקי הגר: א. ר' יהודה מודרין, סיני, כרך סג, עמ' קעב-קעו.
* יצחק יוסף כהן, **חכמי טראנסילוואניה**, ירושלים: מכון ירושלים, תשמ"ט, עמ' מד.
* דוד שן, **שוחרי השם בהרי הקרפטים**, עמ' 214–215.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי ישיבה הונגרים
קטגוריה:משפחת כהנא הלר
קטגוריה:תלמידי החתם סופר
קטגוריה:בוגרי ישיבת פרשבורג
קטגוריה:סיגט: רבנים
קטגוריה:מחברי ספרות תורנית
קטגוריה:רבנים רומנים
קטגוריה:רבנים חסידים
קטגוריה:יהודים הקבורים בבית הקברות בסיגט
קטגוריה:ילידי 1819
ארדאפפל

ממוזער|350px|מרטין בהיים עם הארדאפפל
[ממוזער|250px|פאקסימיליה של הגאוגרף ארנסט רוונשטיין 1912 [היטל (ייצוג גרפי)|היטל הארדאפפל]]
**ארדאפפל** (מגרמנית **Erdapfel** "תפוח הארץ") הוא גלובוס שיוצר על ידי האסטרונום והגאוגרף הגרמני מרטין בהיים ( Martin Behaim ) בין השנים 1491–1493. הוא הגלובוס העתיק ביותר ששרד עד תקופתנו, ואחת עבודות הקרטוגרפיה האחרונות בהן יבשת אמריקה עדיין לא מופיעה, שכן קולומבוס חזר ממסעו הראשון במרץ 1493. 

בארדאפפל מתוארת אירופה באופן מדויק, אם כי לא בפרופורציות נכונות. גם חופיה הצפוניים והמערביים של אפריקה מתוארים היטב, מה שמעלה את הסברה שברשות בהיים הייתה מפה של ספנים פורטוגזים, או שהשתתף בעצמו במסעות לחופיה המערביים של אפריקה. קיימים דיווחים סותרים לגבי השתתפותו באחד ממסעותיו של מגלה הארצות הפורטוגלי דיוגו קאו בין השנים 1482-1486 וסביר להניח שאם הפליג הרי עשה זאת עם ספן פורטוגלי אחר שהכיר את הנתיב של קאו. העובדה שבהיים לא הכיר הייטב חלקים אחרים בעולם מתגלה ככל שמתקדמים מזרחה. המפה מאבדת מדיוקה עד כדי-כך שקשה להבחין בתת-היבשת ההודית ומזרחה ממנה מופיעים איים שאינם תואמים את מזרח אסיה כלל. יפן או בשמה על הגלובוס 'זיפנגו' (Cipangu), גדולה בהרבה מאשר במציאות ונמצאת דרומית למיקומה האמיתי. בדומה למפה אחרת מאותה תקופה, של קרטוגרף גרמני בשמו הלטיני הנריקוס מרטלוס גרמנוס (Henricus Martellus Germanus), ממזרח למלזיה מופיע חצי-אי ענקי. אי הדיוקים לגבי הודו ומזרח אסיה מראים שבהיים לא קרא את יומניו של מרקו פולו למרות שהיו מפורסמים ונגישים בדפוס. כעורכי מפות נוספים, הוא המשיך להסתמך על מקורות ישנים.

אי הדיוקים והפרטים המומצאים מלמדים על האמונות שרווחו באותה תקופה. באותן שנים המלומדים הסתמכו על שיטתו של פטולומאיוס קלאודיוס וחישוביו של פוסידוניוס לפיהם רדיוס כדור הארץ היה קטן בחצי מגודלו האמיתי. בנוסף, אירופה ואסיה צוירו גדולות מדי והים התיכון ארוך מדי. עקב כך, היה צורך לצמצם את האוקיינוס שממערב לאירופה ושהפריד כביכול בינה לבין אסיה. ממילא לא נותר מקום ליבשת נוספת. באוקיינוס זה מאויר האי המיתולוגי סט. ברנדן על שם ברנדן מקלונפרט על פי אמונה שהוא ותלמידיו גילו אי זה במסעותיהם הימיים להפצת הנצרות. 

הגלובוס הוא דוגמה לאיכות עבודתם של בעלי המלאכה בנירנברג באותה תקופה. קוטר הגלובוס 51 ס"מ. לייצורו הוכן כדור מחימר עליו דחסו ארבע שכבות פשתן מודבקות. לאחר שייבשו, נחתך הכדור לשניים על קו שעתיד להיות קו המשווה וחובר מחדש בטבעת עץ. על הכדור הודבק קלף ועליו מפת הנייר שצוירה על ידי גאורג גלוקנדון (Georg Glockendon) בצבעים מרהיבים עם 111 מיניאוטורות של חיות ואנשים ויותר מ 1,100 שמות מקומות.

הסיבה לייצורו של הגלובוס אינה ידועה. ייתכן ששימש כאמצעי המחשה למטרות סחר וגילוי ארצות או היה אבטיפוס לייצור סדרתי. סברה אחרת היא ששימש למטרות אקדמיות, להצגת הידע של אותם ימים בהתאם לרוח ההומאניזם של התקופה. כיום ארדאפפל נמצא במוזיאון הגרמני של נירנברג. הוא עבר סריקה דיגיטלית.


קובץ:Behaim_Globus.jpg|
קובץ:Behaims_Erdapfel.jpg|
קובץ:Martin Behaim 1492 Ocean Map.png|ייצוג הנתונים בגלובוס בבירור
קובץ:Carte_behaim.JPG|מפת העולם על פי ארדאפפל 1492



## ראו גם
*גלובוס האנט-לנוקס
*גלובוסים של קורונלי

## קישורים חיצוניים

* הסבר מפורט על ארדאפפל באנגלית http://cartographic-images.net/Cartographic_Images/258_Behaim_Globe.html 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:גאוגרפיה
קטגוריה:קרטוגרפיה
קטגוריה:ניווט
קטגוריה:מפות
חיים יחיאל מיכל ביק

רבי **חיים יחיאל מיכל ביק** (א' בשבט ה'תרמ"ח, ינואר 1888 - י"ד בסיוון ה'תשכ"ד, 25 במאי 1964) היה רבה של מז'יבוז' ורב בארצות הברית.

## ביוגרפיה
נולד במז'יבוז' ונקרא על שם אביו שנפטר לפני שנולד (נפטר בכ"א בתמוז ה'תרמ"ז). בהיותו בן עשרים ושתים, בשנת ה'תרע"א (1911) נבחר לכהן כרבה של עיר הולדתו. בעקבות מלחמת העולם הראשונה ותנאי החיים היהודיים הקשים ברוסיה הסובייטית, היגר לארצות הברית אליה הגיע בשנת ה'תרפ"ה, 1925.

הוא נבחר כרבן של שלש קהילות של יוצאי מז'יבוז' בניו יורק, משנת תרצ"ג רב של קהל אנשי צדק בברוקלין, ומשנת תרצ"ו רב של קהל אהבת אחים בברוקלין, היה נשיא 'ועד הרבנים דנוא יארק רבתי' וממנהיגי 'אגודת הרבנים דארצות הברית וקנדא' והיה משיב בהלכה בכל תחומיה. עיקר מומחיותו הייתה בתחומי חושן משפט ואבן העזר. שהרבה לישב בדיני תורות. אחרי השואה נרתם למאמץ להתרת עגונות מלחמת העולם השנייה ועסק גם בשאלת העגונים הגברים שלא מצאו את נשותיהם ובשל חרם דרבנו גרשום לא יכלו להינשא.

נפטר בי"ד בסיוון ה'תשכ"ד, 25 במאי 1964.

כתביו הרבים לא נדפסו בחייו, ומהם מתפרסמים מעת לעת בכתבי עת תורניים שונים.

## משפחתו
* בנו, הרב משה צבי אריה ביק (תרע"א, 1911 - י"ט באלול ה'תש"ן, 9 בספטמבר 1990) היה אף הוא רב בארצות הברית שהשיב לשאלות הלכתיות. כיהן משנות ה-30 של המאה ה-20 כרב קהילת יוצאי קרושניק בברונקס, ומשנות ה-70 התגורר בבורו פארק והיה מעורב בפולמוס העירוב בשכונה.
* בנו ישעיהו ביק, ממנהיגי תנועת המזרחי בארצות הברית. בנו של ישעיהו - הרב עזרא ביק, רב בישיבת הר עציון.
*בנותיו טשארנא מויטשיין, הנרייטה ברלינר, ובתיה פירסט

## לקריאה נוספת
*יעקב שלמה ביק, **[https://www.hebrewbooks.org/66613 קונטרס חיים למוצאיהם]** : תיאר תולדות חייו של הגאון רבי חיים יחיאל מיכל ביק, אבד"ק מעזיבוזש.
* תולדות המחבר בתוך אוצר החיים על התורה.

## קישורים חיצוניים
* 
* ספר אוצר החיים על פרשיות הקיץ.

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודים שהיגרו מרוסיה לארצות הברית
קטגוריה:רבנים רוסים
קטגוריה:מז'יבוז': רבנים
קטגוריה:רבנים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1889
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1964
ניסים אליאס בנימין עזרא

[ממוזער|השער של עיתון [מבשר ישראל משנת 1929.]]
**ניסים אליאס בנימין עזרא** (1883–1936) אשר נודע גם בכינוי **N.E.B. Ezra**, היה מוציא לאור יהודי ממוצא עיראקי אשר התבסס בשאנגחאי. ייסד את "האגודה הציונית של שאנגחאי", ואת העיתון "מבשר ישראל". עזרא שימש כעורך של העיתון במשך יותר מ-30 שנה עד מותו.

## קורות חיים
עזרא נולד בשנת 1883, מוצא משפחתו היה מהעיר בגדאד שבעיראק. המשפחה עקרה להודו הבריטית, ועזרא נולד בלאהור (כיום בפקיסטן). מאוחר יותר עקר לעיר שאנגחאי שבסין. הקהילה היהודית בשאנגחאי נוסדה בשנת 1844. לאחר מלחמת האופיום הראשונה וחתימת חוזה נאנקינג, הסכמי הכניעה הסינית התירו למעצמות אירופה לפתוח בשאנגחאי תחנות סחר אקס-טריטוריאליות שיפוטית, ולמעשה אוטונומיה מערבית. אוטונומיה זו משכה סוחרים ותעשיינים. עם הבריטים הגיעו תעשיינים יהודים רבים ממוצא עיראקי ובראשם משפחות עשירות כגון ששון, כדורי, חרדון ואחרות ואיתם יהודים ספרדים שהגיעו מסוריה, עיראק והודו (בדומה לקהילות בהונג קונג ויאנגון).

בשאנגחאי, ייסד עזרא בשנת 1903, את "האגודה הציונית של שאנגחאי". שנה לאחר מכן, הקים עזרא את עיתון "מבשר ישראל", בשפה האנגלית, שהיה הביטאון הרשמי של האגודה. עזרא שימש כעורך הראשי של העיתון במשך שלושים שנה, ותחת הנהגתו הפך העיתון לאחד מהעיתונים היהודיים המתוחכמים ביותר במזרח הרחוק. הוא הופץ אף בארצות הברית, שם ייצב את מעמדו כקול הסמכותי ביותר של יהודי מזרח אסיה. אחייניו של עזרא האחים סרגון (בנימין, יוסף ודוד), שחיו בבומביי שבהודו, קיבלו השראה רבה ממבשר ישראל, ובהשראתו הוציאו לאור בשנת 1930 את ה-"Jewish Tribune", שהפך לעיתון היהודי המוביל בהודו.

עזרא שימש גם כמנהיג של "האגודה הציונית של שאנגחאי", האגודה זכתה לתמיכה כספית נלהבת מאיל ההון היהודי אליעזר כדורי. אולם מרבית יהודי הקהילה בשאנגחאי לא התעניינו בציונות והארגון כלל בשיאו רק 100 חברים. עם זאת הארגון זכה לתמיכה מצד פעילים סינים בולטים כגון סון יאט-סן. זה האחרון שלח מכתב לעזרא בשנת 1920 בו הוא כותב: "כל אוהבי הדמוקרטיה לא יכולים לעזור, אבל תומכים בלב שלם ומברכים בהתלהבות את התנועה לשחזר את האומה הנפלאה והיסטורית שלך, שתרמה כל כך הרבה לציוויליזציה של העולם ושראויה בצדק למקום של כבוד במשפחת העמים."

בחלק ממאמריו, הביע עזרא פסימיות כלפי עתידה של אירופה. במיוחד בתקופתו שבה נשלטה ברית המועצות בידי סטלין, גרמניה בידי היטלר, איטליה בידי מוסוליני וספרד בידי פרנקו. עזרא הביע אהדה כלפי תרבות אסיה שהולידה מנהיגים מוסריים כמו קונפוציוס, בודהה וזרתוסטרא. לדעת עזרא סין תוכל להשפיע בעתיד רבות על העולם, ולהפוך אותו למוסרי יותר. דעתו זו סבלה מביקורות קשות, שהיו מוצדקות בהתחשב בכך שבאותה תקופה סבלה סין קשות מהאימפריאליזם היפני. ב-15 בספטמבר 1933, שלח עזרא מכתב לשר החוץ היפני ממורו שיגמיטסו, בו הוא מציע ליפן לרכז במנצ'וריה את המוני היהודים שנמלטו מרדיפות הנאצים בגרמניה. תוכנית זו אכן הייתה אמורה להיות מיושמת וזכתה לכינוי "תוכנית דג הפוגו".

עזרא נפטר בשאנגחאי בשנת 1936.

## לקריאה נוספת

*
*
*
*
*


## הערות שוליים

קטגוריה:יהודים סינים
קטגוריה:יהדות שאנגחאי
קטגוריה:יהודים הודים
קטגוריה:מו"לים יהודים
קטגוריה:עורכי עיתונים יהודים
קטגוריה:פעילים ציונים בסין
קטגוריה:סינים שנולדו ב-1883
קטגוריה:נפטרים ב-1936
ורנר אולק

**ורנר אולק** (בגרמנית: **Werner Olk**, נולד ב-18 בינואר 1938 באוסטרודה אין אוסטפרויסן שבגרמניה, כיום אוסטרודה שבפולין) הוא כדורגלן ומאמן עבר גרמני, ששיחק בעיקר בבאיירן מינכן בעמדת המגן, ושימש קפטן הקבוצה בין השנים 1965–1970.

## קריירת מועדונים ונבחרת
אולק החל את קריירת הבוגרים שלו בקבוצת ארמיניה הנובר בשנת 1956, וכעבור ארבע שנים חתם בבאיירן מינכן. אולק שיחק במשך כל שנות ה-60 בבאיירן מינכן, וזכה עמה בשלושה גביעים מקומיים, אליפות אחת, וגביע אירופה למחזיקות גביע בשנת 1967, לאחר ניצחון על גלאזגו ריינג'רס בגמר. אולק צבר 266 הופעות במדי באיירן מינכן וכבש ארבעה שערים. בשנת 1970 עבר לשחק באראו מליגת העל השווייצרית, בה הפך למאמן-שחקן, וסיים שם את קריירת המשחק הפעיל שלו בשנת 1973.

לאולק הופעה אחת במדי נבחרת גרמניה, במוקדמות מונדיאל 1962.

## קריירת אימון
אולק כאמור אימן את אראו השווייצרית, ולאחר מכן אימן במשך כשני עשורים בקבוצות רבות, כפרויסן מונסטר, אאוגסבורג, איינטרכט בראונשווייג, דרמשטאדט 98, פרייבורג, קרלסרוהה, וסנט גאלן.
בשנת 1990 מונה אולק למאמן נבחרת מרוקו, אותה אימן בגביע אפריקה לאומות 1992  אשר נערך בסנגל, ובטורניר הכדורגל של אולימפיאדת ברצלונה בשנת 1992. בשנת 1995 מונה למאמן א-זמאלכ מליגת העל המצרית, שם אימן שנתיים, ולאחריהן פרש מאימון.

## תארים
עם באיירן מינכן:
* אליפות הבונדסליגה: 1968/69
* הגביע הגרמני (3): 1965/66, 1966/67, 1968/69
* גביע אירופה למחזיקות גביע: 1966/67

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מגני כדורגל גרמנים
קטגוריה:כדורגלנים גרמנים
קטגוריה:כדורגלני באיירן מינכן
קטגוריה:כדורגלני אראו
קטגוריה:כדורגלני נבחרת גרמניה המערבית
קטגוריה:מאמני כדורגל גרמנים
קטגוריה:מאמני אאוגסבורג
קטגוריה:מאמני איינטרכט בראונשווייג
קטגוריה:מאמני פרייבורג
קטגוריה:מאמני קרלסרוהה
קטגוריה:מאמני דרמשטאט 98
קטגוריה:מאמני נבחרת מרוקו בכדורגל
קטגוריה:מאמני א-זמאלכ
קטגוריה:מאמני גביע אפריקה לאומות 1992
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1938
אדולף פגו

**אדולף פגו** (13 ביוני 1889 – 31 באוגוסט 1915) היה מדריך טיס וטייס צרפתי, אלוף ההפלות הראשון בהיסטוריה הודות להישגיו במהלך מלחמת העולם הראשונה.

## ביוגרפיה
250px|ממוזער|שמאל|גלויה גרמנית מלפני המלחמה בה מוצג פגו מבצע את תמרון הלולאה שלו

אדולף סלסט פגו נולד ב-13 ביוני 1889 במונטפרט צרפת. שירת בצבא צרפת משנת 1907 עד 1913. תאריך השחרור שלו היה 13 בפברואר 1913, מיד לאחריו השתלם בשיעורי טיס והוציא רישיון טיס ב-1 במרץ 1913. פגו הוא הטייס הראשון שביצע צניחה ממטוס. במהלך הצניחה, הוא צפה במסלול הטיסה של המטוס שנטש, ראה שהמטוס ביצע לולאה, וכך עלה לראשו הרעיון לבצע תמרון לולאה בטיסתו הבאה. לאחר צניחתו אמר לעיתונאים: "ראיתי אותו, לבדו, טס בלולאה. כך שאתם רואים שזה אפשרי. בנוסף, אנסה זאת בעצמי!".

בתור טייס ניסוי בחברת המטוסים של לואי בלריו, הקדיש את כל מאמציו כדי להשיג את מטרתו והתאמן עד קצה גבול היכולת במטוס מדגם בלריו XI. מטוסו האישי עבר מקצה שינויים, והוא התאמן על הקרקע בשהייה במהופך - כל אלה על מנת לטוס במהופך ב-1 בספטמבר 1913.

ב-21 בספטמבר ביצע תמרון לולאה באוויר, בהאמינו כי הוא הטייס הראשון שעושה זאת. פגו ואנשים רבים האמינו שהוא הטייס הראשון בהיסטוריה שביצע את התמרון הקשה, אך למעשה היה זה הטייס הרוסי פיוטר נסטרוב שביצע תמרון לולאה מעל בסיס חיל אוויר בקייב ב-9 בספטמבר 1913. פגו היה הטייס הראשון שהתמחה בביצוע תמרוני לולאה. זמן קצר לאחר טיסתו ב-21 בספטמבר, הוא הוזמן על ידי הצאר הרוסי להפגין את יכולתיו בפני טייסי חיל האוויר הרוסי.

פגו נהפך למדריך טיס אהוד בקרב טייסים צרפתיים ואירופאים.

250px|ממוזער|פגו מקבל את עיטור "צלב המלחמה" הצרפתי

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, פגו התנדב לשרת בחיל האוויר הצרפתי, ובמהרה שובץ בתור טייס סיור. ב-5 בפברואר 1915, הוא והרובאי שלו הפילו שני מטוסים גרמנים ואילצו מטוס גרמני שלישי לנחות. פגו החל להטיס מטוסים חד-מושביים במהרה ובאפריל השיג שתי הפלות נוספות. הפלתו השישית הושגה ביולי.

לא ידוע בוודאות כמה מטוסי אויב פגו הצליח ל"השמיד" לחלוטין, מאחר שקרבות האוויר הראשונים היו נדירים והחוזר מהם קיבל קרדיט על אילוץ היריב לנחות. עם זאת, זוהי עובדה ודאית שפגו, ולא רולאן גארוס (שהפיל "רק" ארבעה מטוסי אויב), הוא הטייס הצרפתי הראשון שהיה זכאי לקבל תואר של אלוף הפלות.

ב-31 באוגוסט 1915, פגו הופל על ידי אחד מחניכיו לשעבר, הגרמני וולטר קנדולסקי, בעודו מנסה ליירט מטוס סיור גרמני. במותו היה בן 26. הצוות של מטוס סיור זה הטיל זרי קבורה מעבר לקווי צרפת. במהלך המלחמה קמה שמועה שקרית שוולטר יורט על ידי טייס צרפתי אחר, אך בפועל וולטר קנדולסקי שרד את המלחמה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות מונפרנאס
קטגוריה:טייסי חיל האוויר הצרפתי
אלופי הפלות
קטגוריה:אנשי צבא צרפתים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:צרפתים שנהרגו במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:חיל האוויר הצרפתי
קטגוריה:אלופי הפלות במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1889
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1915
סרג'י סאמפר

**סרג'י סאמפר אי מונטניה** (בקטלאנית: **Sergi Samper i Montaña**, נולד ב-20 בינואר 1995 בברצלונה שבספרד) הוא כדורגלן ספרדי-קטלאני המשחק בעמדת הקשר האחורי במוטור לובלין מליגת העל הפולנית.

## קריירה
### קריירת מועדונים
סאמפר נולד וגדל בברצלונה, בירת קטלוניה, והצטרף למחלקת הנוער של ברצלונה בגיל 6, ב-2001. סאמפר התקדם בין קבוצות הנוער השונות עד שקודם לקבוצת המילואים של המועדון, ברצלונה אתלטיק, בקיץ 2013. ב-17 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה בברצלונה ב', ששיחקה אז בליגה השנייה, בהפסד למירנדס. סאמפר הפך לבורג משמעותי בקבוצה, אותה אימן אוסביו סקריסטן, ובמהלך עונת 2013/2014 הופיע ב-40 משחקים, עוזר לקבוצתו להגיע למקום ה-3 בליגה, הישג שיא בהיסטוריית ברצלונה ב'.

ב-17 בספטמבר 2014 ערך סאמפר את הופעת הבכורה במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון, כשפתח בהרכב במשחק שלב הבתים של ליגת האלופות בו ניצחה ברצלונה 1-0 את אפואל ניקוסיה. בהמשך פתח בשני משחקי גביע המלך נגד וסקה, ונכנס כמחליף במשחק נגד אלצ'ה. במקביל, המשיך סאמפר לשחק בקבוצת המשנה, תוך שהוא משתתף ב-34 משחקים במהלך עונת 2014/2015, והוא לא הצליח לעזור לקבוצתו להימנע מירידה לליגה השלישית בסוף העונה. במקביל, זכתה הקבוצה הבוגרת של המועדון בטרבל - זכייה באליפות ספרד, בגביע ובליגת האלופות.

ב-24 בנובמבר 2015 ערך את הופעתו השנייה בליגת האלופות, עת נכנס כמחליף במשחק נגד רומא, אז ניצחה ברצלונה 6-1. בחצי גמר אליפות העולם לקבוצות מול גואנגג'ואו אוורגראנד נכנס כמחליף במחצית השנייה ועזר לקבוצתו להעפיל לגמר, שם היא ניצחה את ריבר פלייט 3-0 וזכתה בתואר. ב-12 במרץ 2016 ערך את הופעת הבכורה בליגה הספרדית כשנכנס כמחליף במקומו של אנדרס אינייסטה, בניצחון 6-0 על חטאפה.

ב-26 באוגוסט 2016 הושאל סאמפר לגרנדה עד לסוף העונה. בעונה שאחרי הושאל ללאס פאלמס, אך עקב פציעה חמורה מיעט לשחק.

במרץ 2019 ברצלונה הודיעה על התרת החוזה של סאמפר במועדון ועל שחרורו באופן מיידי. בהמשך החודש סאמפר חתם בקבוצת ויסל קובה, מליגת העל היפנית.

### קריירת נבחרות
בקיץ 2014 השתתף סאמפר עם נבחרת ספרד עד גיל 19 באליפות אירופה עד גיל 19 והוא פתח בשני משחקים בשלב הבתים, אותו לא הצליחה נבחרתו לעבור. ב-30 במרץ 2015 ערך את הופעת הבכורה במדי נבחרת ספרד עד גיל 21, במשחק ידידות נגד .

## סטטיסטיקה
נכון ל-19 בפברואר 2019

## תארים
*הגביע הספרדי (2): 2014/2015, 2015/2016
*ליגת האלופות (1): 2014/2015
*אליפות העולם לקבוצות (1): 2015
*לה ליגה (2): 2014/2015, 2015/2016
*הסופר קאפ הספרדי (1): 2016

## קישורים חיצוניים

* פרופיל השחקן באתר הרשמי של מועדון הכדורגל ברצלונה

קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:כדורגלנים קטלאנים
קטגוריה:קשרי כדורגל ספרדים
קטגוריה:קשרי כדורגל קטלאנים
קטגוריה:ברצלונה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני ברצלונה
קטגוריה:כדורגלני ברצלונה אתלטיק
קטגוריה:כדורגלני גרנדה
קטגוריה:כדורגלני לאס פאלמאס
קטגוריה:כדורגלני ויסל קובה
קטגוריה:ספורטאים זרים ביפן
קטגוריה:ספורטאים זרים באנדורה
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1995
לורה האדוק

**לורה ג'יין האדוק** (באנגלית: **Laura Jane Haddock**; נולדה ב-21 באוגוסט 1985) היא שחקנית אנגלייה. היא מוכרת בעיקר מתפקידיה כקייסי קרטר בסדרת הטלוויזיה "Honest", בת'אן בסרט הטלוויזיה "The Colour of Magic", לוקרציה בסדרת הדרמה "הסודות של דה וינצ'י", נטשה בדרמה הקומית "Monday Monday", סם בסיטקום " How Not to Live Your Life" וכאליסון בקומדיה "קרועים".

## ביוגרפיה
האדוק נולדה ברובע אנפילד שבלונדון וגדלה בהרפנדן שבמחוז הרטפורדשייר. היא למדה בבית הספר סנט ג'ורג' בהרפנדן. בגיל 17 עזבה את בית הספר ועברה לחיות בלונדון כדי ללמוד משחק. היא למדה בבית הספר למשחק "Arts Educational School" שבצ'יזוויק.

### קריירה
בשנת 2007, האדוק ביצעה את הופעת הבכורה שלה בטלוויזיה בפיילוט "Plus One" שהיה חלק מהתוכנית הקומית "Comedy Showcase".
באותה שנה שיחקה בסרט הטלוויזיה "The Colour of Magic" והתארחה בפרק בסדרה "המשפחה שלי". ב-2008, התארחה בשני פרקים בסדרה "הארמון", ובפרק מסדרת "מיס מארפל" (Marple: A Pocket Full of Rye), ובסדרת הטלוויזיה "Honest" בה שיחקה בתפקיד הראשי כקייסי קרטר.
עוד השתתפה בפרק הפיילוט של הסדרה " Life Is Wild", גרסה אמריקנית לסדרה הבריטית "לב פראי". בדרמה הקומית של ITV1 "Monday Monday" כיכבה האדוק בתפקיד הראשי, וכמו כן היא השתתפה בעונה השנייה והשלישית של הסדרה "How Not to Live Your Life" אחרי שהחליפה את השחקנית שינייד מויניהן.

בתיאטרון שיחקה האדוק בשנת 2009 במחזה "Famous Last" שהיה חלק מפרויקט "Sky Arts" תיאטרון בשידור חי. עוד הופיעה במחזה "רתרפורד ובנו" בתיאטרון נורת'רן סטייג' שבניוקאסל.

ב-2011 הופיעה האדוק בדרמה "Strike Back: Project Dawn" של סינמקס / סקיי TV, וגילמה את הבת החטופה של סוחר בנשק בלתי חוקי. בסדרה "הסודות של דה וינצ'י" היא משחקת בתפקיד לוקרציה דונטי, הפילגש של לורנצו דה מדיצ'י ואהובתו של לאונרדו דה וינצ'י.

בשנת 2016, שיחקה את דמותה של היילי בסדרה "המישור". ב-2017, שיחקה בסרטים "שומרי הגלקסיה: חלק 2" ו"רובוטריקים: האביר האחרון". ב-2019, שיחקה את דמותה של האנה במיני סדרה "הלכידה". ב-2020, כיכבה בתפקיד הראשי בסדרה "קווים לבנים".

בשנת 2022 לוהקה לתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה הרכש החדש.

### חיים אישיים
ב-2011, החלה האדוק לצאת עם השחקן סם קלאפלין. הם הכירו באודישן לסרט "השבוע שלי עם מרילין". ביולי 2013 נישאו השניים בטקס פרטי. בדצמבר 2015, נולד בנם פיפ, ובפברואר 2018 נולדה בתם מרגוט. הזוג התגרש באוגוסט 2019.

בשנת 2020, החלה לצאת עם השחקן טום ריס האריס שמשחק לצידה ב"קווים לבנים".

בשנת 2022, השתתפה בתפקיד ראשי בסדרה ״הרכש החדש״ שיצאה נטפליקס, בתפקיד מקס, לצד נואה סנטינאו.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## תיאטרון

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אנגליות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אנגליות
קטגוריה:בוגרות בתי ספר למשחק באנגליה
קטגוריה:שחקנים ביקום הקולנועי של מארוול
קטגוריה:אנגליות שנולדו ב-1985
צייד החתולים

**צייד החתולים** (באנגלית: **Cat Chaser**) הוא הספר מאת הסופר האמריקני אלמור לנארד, אשר יצא לאור בשנת 1990. בשנת 1989 עובד הספר לסרט קולנוע בבימויו של אייבל פרארה ובכיכובם של קלי מקגיליס, פיטר ולר וצ'ארלס דרנינג.	
## עלילה
עלילת הספר נפתחת בשנות השמונים כאשר ג'ורג' מוראן' איש עסקים גרוש החי במיאמי אשר שירת בעבר בנחתים, מפרסם מודעה במטרה לאתר לוחמת חופש אשר שש-עשרה שנים קדם לכן ארבה לו ולחבריו לכוח המשלוח האמריקני לרפובליקה הדומיניקנית בעת המהפכה. מוראן מסתבך במזימה בינלאומית הכוללת רצח. מוראן נדרש להתמודד עם פושעים ונוכלים מסוגים שונים ונסמך לשם כך על הכשרתו מימי הנחתים.

## קישורים חיצוניים
* .
## הערות שוליים

קטגוריה:ספרות בלשית
קטגוריה:ספרי 1982
קטגוריה:ספרי אלמור לנארד
קטגוריה:ספרי זמורה ביתן
קטגוריה:ספרים אמריקאיים
קטגוריה:ספרים שעובדו לסרטים
XM25

ממוזער|חייל אוחז במטול רימונים מסוג XM25 במרכז הניסויים באברדין. בחלקו העליון של המטול ניתן לראות את הכוונת הכוללת מד טווח לייזר
**XM25 CDTE** (ראשי תיבות של: **C**ounter **D**efilade **T**arget **E**ngagement - מערכת לטיפול במטרות ממוגנות. נקרא גם **Punisher**, תרגום "מעניש", או **Individual Semiautomatic Air Burst System**) הוא מטול רימונים אמריקאי בתצורת בולפאפ, שפותח מקו הייצור של XM29. הוא נוסה מבצעית במלחמה באפגניסטן ב-2010 ותוכנן להיכנס לשימוש מבצעי בסוף 2015, אולם אתגרים טכנולוגיים וקיצוצים בתקציב דחו את תאריך היעד לתחילת 2017.

מטול ה-XM25 נועד לתת פתרון למצב שבו נדרש לפגוע במטרה המסתתרת מאחורי מחסה, באמצעות רימון מטול המפזר רסס. הפגיעה במטרה מתבססת על פיצוץ רימון המטול בעודו בשלב המעוף, באמצעות מרעום השהייה, לפני שפגע במחסה שאחריו מסתתרת המטרה או בעצם אחר בסביבתה.

## עקרון הפעולה
עקרון הפעולה של המטול מתבסס ראשית על הפעלת מד טווח לייזר (המובנה בגוף כוונת המטול), לצורך מדידה מדויקת של הטווח בין היורה לבין המטרה. לאחר מכן, מתוך ידיעת הטווח ומהירות הלוע של רימון המטול, מחשבת מערכת המטול את זמן המעוף הצפוי של הרימון, מרגע שיגורו ועד להגעתו לקרבת המטרה. לאחר מכן, מערכת המטול מכוונת את מרעום ההשהיה של הרימון המיועד לשיגור בהתאם לזמן שחישבה. כאשר היורה לוחץ על ההדק, רימון המטול נורה ומרעום ההשהיה שלו מתחיל לספר לאחור. כאשר מרעום ההשהיה מתאפס הוא יוזם את פיצוץ הרימון.

לאחר שהשתמש במד טווח הלייזר כדי למדוד את הטווח למטרה, היורה מסיט מעט את המטול כך שרימון המטול לא יפגע במחסה שאחריו מסתתרת המטרה, אלא יחלוף בסמוך אליו ויתפוצץ באוויר לאחר שעבר את המחסה. כך הרסס שייווצר בפיצוץ הרימון יפגע במטרה המסתתרת.

עקרון פעולה זה מאפשר לפגוע בחייל אויב המסתתר בתוך חדר שבקירו יש חלון או דלת פתוחים או בחייל אויב המסתתר מאחורי קפל קרקע או פינת מבנה.

מלבד היותה כבדה יותר, יקרה יותר, חשופה יותר לתקלות (בהשוואה למטול רימונים רגיל, כדוגמת מטול רימונים M-203) ומצריכה סוללות, החיסרון בעקרון פעולת מטול ה-XM25 הוא שלאחר מדידת הטווח למטרה לפני הירי, אסור ליורה או למטרה לשנות מיקום משום שזה יביא לשינוי הטווח ביניהם ויחייב מדידה חדשה. בנוסף לכך, מערכת מדידת הטווח באמצעות לייזר מתקשה לפעול בתנאי אובך או אבק. מאחר שהמערכת מיועדת לשימוש על ידי חייל חי"ר, שככל הנראה ירה במצב כריעה או שכיבה על האדמה, הרי שסביר שתנאי אבק ישפיעו על יכולתה של מערכת מדידת הטווח לפעול כראוי (זאת בניגוד, לדוגמה, למערכת מדידת טווח באמצעות לייזר הפועלת מעל גבי כלי טיס).

## קישורים חיצוניים

* נשק שובר שוויון: רובה סער חדש וקטלני שנכנס לשימוש, באתר גלובס, נובמבר 2015 

קטגוריה:רובי בולפאפ
קטגוריה:ארצות הברית: צבא וביטחון
יהודית וינקלר

**יהודית (ג'ודי) וינקלר** (17 במאי 1937 - 27 באוקטובר 2015) הייתה עיתונאית ישראלית. כתבה בעיתונים "הארץ", "מעריב", "חרות" ו"היום".

## ביוגרפיה
יהודית וינקלר נולדה בבודפשט לאולגה לבית אשרוביץ וארנסט וינקלר.
בשנת 1944, בהיותה בת שבע, נלקח האב למחנה כפייה באזור הגבול בין אוסטריה להונגריה, שהוקם על ידי הונגרים פרו־נאצים, ועקבותיו אבדו.
יהודית ואמה נמלטו לבלגרד, שביוגוסלביה, שם הוסתרה במנזר.
בשנת 1948 עלו שתיהן לארץ ישראל. היא למדה במוסד החינוכי של קיבוץ גן שמואל. את שירותה הצבאי עשתה בחיל האוויר. התגוררה בתל אביב ברחוב סירקין, ואחר כך ברמת גן.

בשנת 1959 הצטרפה לעיתון "חרות" ועבדה בו עד לסגירתו ב-1965.
בעיתון כתבה בנושאים שונים: העיר תל אביב וכל מוסדותיה, לרבות העירייה, סעד, בריאות, תיירות ואירועים מיוחדים, מוסדות תרבות ציבוריים, מרכז השלטון המקומי, הדואר וארגונים והתאחדויות עולים. ערכה את המדורים "לאשה ולמשפחה" ו"פסיפס תל אביבי". במקביל, כתבה כפרילאנסר בעיתונים "הארץ", "מעריב" ו"לאישה".

ב-1965 עברה לעיתון "היום", ביטאונה של מפלגת גח"ל, כעורכת המדור "עולם האשה" וככתבת המסקרת את המתרחש בתל אביב.
אחר כך הייתה לכתבת פוליטית.
במרס 1968 נשלחה לארצות הברית לסיקור האו"ם, במסגרת "מלגת עבודה לעיתונאים באו"ם ע"ש דאג המרשלד".
ב-1969 הייתה בצוות שכיסה את מערכת הבחירות בישראל, שעמדה בסימן פרישתו של שמואל תמיר והקמת "המרכז החופשי".

ב-1970 החלה לעבוד בעיתון "הארץ" ככתבת לעניינים מוניציפליים.
בנובמבר 1972 ייצגה את ישראל בכנס העיתונאים הבינלאומי השני, שהתקיים במקסיקו סיטי. לאחר מכן עברה לסקר את נושא העולים החדשים, ובנובמבר 1973 נשלחה להכין סדרת כתבות על יהדות ארצות הברית בתקופת מלחמת יום כיפור ולאחריה.
לאחר מכן עסקו כתבותיה בהסתדרות הכללית, יחסי העבודה במשק הישראלי ונושאים כלכליים כלליים.
. כמו כן, שימשה כיושבת ראש "תא הכתבים לענייני עבודה" באגודת העיתונאים בתל אביב, שהייתה פעילה נמרצת בה.

בשנים 1995-1992 שימשה כשליחת "הארץ" בבון, משם דיווחה על המתרחש בגרמניה ובאירופה.

בשנת 1997 פרשה לגמלאות. המשיכה לכתוב מעת לעת ב"הארץ" על בעיות השעה שהעסיקו אותה, ועל ניצולי השואה - נושא שהיה קרוב ללבה.

## מפרסומיה
* 
* 
* 
* יהודית וינקלר, "ר"צ מתמסדת", **הארץ**, 10 ביולי 1974
* 

* יהודית וינקלר, שושי פריאל, **ט"ו בשבט**, תל אביב: המרכז לטכנולוגיה חינוכית, הטלוויזיה החינוכית הישראלית, תשמ"ט 1988.

## קישורים חיצוניים

* כרזה: (עיתון) חרות בע"פ, 1 באפריל 1964 בבית שמשון, תל אביב. משתתפים: יהודית וינקלר, דן מרגלית, עודד זערור, יצחק פרנקל, באתר ארכיון מכון ז'בוטינסקי בישראל

## הערות שוליים

קטגוריה:ניצולות השואה: הונגריה
קטגוריה:סגל היום
קטגוריה:סגל חרות
קטגוריה:סגל הארץ
קטגוריה:ישראליות ילידות הונגריה
קטגוריה:ישראלים ילידי הונגריה
קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:בוגרי המוסד החינוכי גן שמואל
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1937
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1937
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2015
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2015
אנדרה גליקסמן

**אנדרה גליקסמן** (לעיתים נכתב: **גלוקסמן**; בצרפתית: **André Glucksmann**; 19 ביוני 1937 – 10 בנובמבר 2015) היה פילוסוף, אקטיביסט וסופר יהודי-צרפתי. נמנה עם דור הפילוסופים החדשים  של הפילוסופים הצרפתים.

## תפיסותיו
ממוזער|250px|שמאל|אנדרה גלוקסמן. 2012
נולד בבולון למשפחה יהודיה אשכנזית ממוצא אוסטרו-הונגרי, אביו נולד בבוקובינה ממנה עבר לרומניה ואמו הייתה ילידת פראג.

בעת מלחמת העולם השנייה היו הוריו פעילים בתנועת ההתנגדות הצרפתית ואמו התנדבה בבית יתומים יהודי.

בראשית דרכו היה גליקסמן מרקסיסט, בהמשך דחה את הקומוניזם בספרו הפופולרי על הגולאג משנת 1975 "Comestor Cuisinière et d'Hommes". מאוחר יותר היה למבקר חריף של הממשל הרוסי. למרות היותו הוגה שמאלי בדעותיו, לא היו דעותיו הכתובות מקובלות לגמרי על השמאל הצרפתי, שביכר באותה תקופה לא למתוח ביקורת גלויה על המשטר הסובייטי, אך הוא עורר ביקורת של ממש רק כאשר תמך בהצבת טילים אמריקאיים על אדמת אירופה בטענה להגנה על שלום המערב.

משנות ה-70 עסק גליקסמן בעיקר בזכויות אדם והגנה על מיעוטים: צוענים בצרפת, פליטים מרואנדה, וייטנאם (אנשי הסירות ), מלחמת בוסניה וצ'צ'ניה. הוא תמך בניקולה סרקוזי בבחירות לנשיאות של 2007, אך אחרי הבחירות התאכזב ממנו ותקף אותו בשל שיתוף הפעולה שלו עם רוסיה ונשיאה ולדימיר פוטין.

בסוף שנות ה-90 חבר לבני לוי וברנאר-אנרי לוי לייסוד מכון לחקר משנתו של עמנואל לוינס בירושלים.

ביחד עם ילנה בונר , פעילת זכויות אדם ורעייתו של אנדריי סחרוב, כתב ספר על היהודים (לא תורגם).

גליקסמן נפטר בפריז בגיל 78 בנובמבר 2015.

## מספריו

* אנדרה גלוקסמן, **שיח השנאה** (תרגם: אבנר להב, אחרית דבר: "אנדרה גלוקסמן: דרכו של מתפכח", דניס שרביט), ירושלים, הוצאת כרמל, 2008.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בוגרי אקול נורמל סופרייר
קטגוריה:סופרים יהודים צרפתים
קטגוריה:פילוסופים יהודים צרפתים
קטגוריה:פעילים חברתיים צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1937
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-2015
הפיינליסימה

ה**פיינליסימה** (באנגלית: **Finalissima**, בספרדית: **Finalísima**, בתרגום חופשי "הגראנד פינאלה/הגמר הגדול") היא תחרות רשמית משותפת לאופ"א וקונמבול המפגישה בין אלופת אירופה ואלופת דרום אמריקה. התחרות החלה להתקיים מחדש החל משנת 2022, לאחר שבעבר התקיימה פעמיים תחת השם **גביע ארטמיו פרנקי** ב-1985 ו-1993. הייתה זו המקבילה הרשמית למשחק הגביע הבין-יבשתי, שהפגיש בין הזוכה בגביע אירופה לאלופות לזוכה בגביע ליברטדורס.

התחרות אורגנה על ידי התאחדויות הכדורגל של שתי היבשות, אופ"א האירופית ו-CONMEBOL מאמריקה הדרומית. המפעל הוא מעין מהדורה מוקדמת לגביע המלך פהד ששוחק לראשונה ב-1992, ושינה את שמו לגביע הקונפדרציות כשפיפ"א החלה לארגן אותו בשנת 1997. המפעל קרוי על שמו של ארטמיו פרנקי, נשיא אופ"א בין השנים 1972 ל-1983, שנהרג בתאונת דרכים.

ב-2022 חודשה התחרות לאחר שלושה עשורים כמעט שלא התקיימה. הקבוצות שהשתתפו היו ארגנטינה, אלופת דרום אמריקה ב-2021, ואיטליה, אלופת אירופה ב-2020. ארגנטינה ניצחה 0–3.

המשחק הבא, עתיד להתרחש במרץ 2026, בין ארגנטינה, שזכתה בקופה 2024, לבין ספרד שזכתה ביורו 2024.

## מהדורת 1985
המפעל שוחק לראשונה בשנת 1985, והפגיש בין  שזכתה ביורו 1984 לבין  שזכתה בקופה אמריקה 1983. המשחק התקיים באצטדיונה הביתי של אלופת אירופה, הפארק דה פראנס בפריז, ב-21 באוגוסט 1985.

### פרטי המשחק

## מהדורת 1993
המהדורה השנייה של הטורניר הפגישה בין , מחזיקת קופה אמריקה 1991, לבין , שהפתיעה וזכתה ביורו 1992. המשחק נערך באצטדיון חוסה מריה מינלה שבמאר דל פלאטה, ארגנטינה ב-24 בפברואר 1993. שופט המשחק, סאנדור פול ההונגרי, נבחר לשמש כשופט בגמר מונדיאל 1994, כשנה וחצי מאוחר יותר.

## מהדורת 2022

## קישורים חיצוניים

* 
* תוצאות הטורניר באתר RSSSF

## הערות שוליים

ארטמיו פרנקי
קטגוריה:פריז: תחרויות כדורגל
קטגוריה:תחרויות כדורגל בארגנטינה
אולה (שירות מקוון)

ממוזער|שמאל|הלוגו של Ola
**אוֹלָה מוניות** (באנגלית: **Ola Cabs**), או פשוט **אולה**, היא אפליקציה למכשירים ניידים הנותנת שירות הסעות ללקוחות פרטיים בהודו. היא החלה כאפליקציה המכילה רשימת מוניות במומבאי, והיא כעת אחד העסקים המתפתחים המובילים בהודו.

היא נוסדה בסוף 2010 על ידי באוויש אגרוואל (המכהן כמנכ"ל) ואנקיט באטי. בשנת 2014 כבר הכילה יותר מ-200,000 כלי רכב רשומים נותני שירות ב-85 ערים שונות.

בספטמבר 2015 כבר העסיקה מעל 5,000 עובדים, ושוויה הוערך בכ-5 מיליארד דולר.

בשנת 2018 החברה החלה לפעול באוסטרליה וניו זילנד ובשנת 2019 בבריטניה.
## ראו גם
* אוּבּר

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:חברות תחבורה
קטגוריה:חברות אינטרנט
קטגוריה:חברות הודיות
קטגוריה:מוניות
קטגוריה:יישומונים בתחום התחבורה
דידי (חברה)

**דידי** (או **דידי צ'אושינג**, בעבר גם **דידי קואיידי**; באנגלית: **DiDi**; בסינית: **滴滴快的**) היא רשת תחבורה סינית עם משרדים ראשיים בבייג'ינג. בשנת 2020 הוערכה, יחד עם ByteDance כאחת משתי החברות הפרטיות הגדולות בעולם, עם שווי מוערך של מעל 60 מיליארד דולר.

## היסטוריה
החברה הוקמה כמיזוג של חברת Didi Dache עם Kuadi Dache. לפני המיזוג שתי החברות יחד חלשו על נתח שוק גדול במיוחד וזה עוד גדל לאחר המיזוג.

ביוני 2015 פרסמה חברת התקשורת הסינית Caixin כי בשוק הרכבים להשכרה חלשה דידי קואיידי על 80.2% מהשוק. עד ספטמבר 2015 כבר החזיקה ב-80% מהשוק לרכבים פרטיים ו-99% למוניות וסיפקה את השירות בכמעט 200 ערים שונות.

באוקטובר 2015 פורסם כי דידי קואיידי גייסה הון מצטבר של כ-4 מיליארד דולר ושיא גיוסים בסבב אחד של 2 מיליארד, עם קבוצות משקיעים בולטות בענף הטכנולוגיה כמו "Temasek Holdings", קבוצת עליבאבא, ו-Tencent. סבב הגיוסים העמיד את שווי החברה המוערך על כ-15 מיליארד דולר. החברה משקיעה בחברות מקומיות בתחום הנסיעות על מנת להתרחב בשוק העולמי, כשב-2015 השקיעה החברה באפליקציות Grab ממלזיה וב-Ola מהודו ו-Lyft וב-2017 השקיעה באפליקציית 99 מברזיל, Taxify מאסטוניה ו-Careem מדובאי.

ביוני 2016, השלימה החברה סבב גיוס מוגדל של 7.3 מיליארד דולר מאפל, עליבאבא וחברות נוספות ושוויה כמעט הוכפל לרמה של 28 מיליארד דולר.

באוגוסט 2016 רכשה את הפעילות של אובר בסין ושוויה קפץ בעקבות זאת בכ-35 מיליארד דולר.

דידי סימנה כבר בשנת 2018 את כוונתה לחבור ליצרני רכב לייצור רכבים אישיים מותאמים אישית לשירות החברה. בסין מקווים שהרכבים החשמליים יציגו אפשרות יעילה יותר מבעלי דלק מסורתיים. היא מארחת כבר כמיליון רכבים חשמליים, שיכולים לנצל רשת טעינה ארצית צומחת, ומפעילה עד 60 מיליון נסיעות מדי יום.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות סיניות
קטגוריה:חברות תחבורה
קטגוריה:חברות חד-קרן
נקדן מורפיקס

**נקדן מורפיקס** הוא אתר אינטרנט מסחרי לניקוד אוטומטי של טקסט עברי, בבעלות חברת מלינגו. 

תוכנת האתר היא פיתוח של תוכנת הניקוד "נקדן טקסט", שפותחה בשנת 1996 במט"ח (המרכז לטכנולוגיה חינוכית) על ידי פרופ' יעקב שויקה ויוני נאמן, ואף זכתה בפרס איל"א ליישומי מחשב. תוכנה זו הופצה בעבר כתקליטור.

נקדן מורפיקס מבוסס על אוצר המילים של מילון רב-מילים, וכולל מערכת לניתוח מורפולוגי המנתחת ומנקדת כל מילה וכל צורת נטייה על פי ההקשר. האתר כולל גם ממשק לתיקוני הגהה ללא צורך בהקלדת תווי ניקוד, על ידי בחירה באפשרות המתאימה מתוך אפשרויות הניקוד השונות המוצגות לכל מילה. 

השימוש באתר כרוך בתשלום דמי מינוי.

## קישורים חיצוניים
* אתר הבית של נקדן מורפיקס

קטגוריה:קצרמר מחשבים
קטגוריה:ניקוד עברי
קטגוריה:שירותי אינטרנט
קטגוריה:מלינגו
כוכב עולה

**כוכב עולה** (באנגלית: **The hot kid**) הוא הספר מאת הסופר האמריקני אלמור לנארד, אשר יצא לאור בשנת 2007.
## עלילה
הספר מתרחש בשנות השלושים וגיבורו הוא המרשל קַרֵל (קרלוס) וֵבּסְטֵר. ובסטר, שהרג לראשונה כבר בגיל 15, הוא אקדוחן מיומן השואף לגדולות ולפרסום. הצלחתו הראשונה מגיעה בהורגו את שודד הבנקים והרוצח  אמט לונג והוא זוכה לפרסום תקשורתי ניכר. בהמשך הספר רודף ובסטר אחר ג'ק בלמונט, שודד בנקים מתוחכם.
## קישורים חיצוניים
* .
* דף הספר באתר "טקסט". 
## הערות שוליים

קטגוריה:ספרות בלשית
קטגוריה:ספרי 2005
קטגוריה:ספרים אמריקאיים
קטגוריה:ספרי אלמור לנארד
קטגוריה:ספרי ספריית מעריב
פרונטו (ספר)

**פרונטו** (באנגלית: **Pronto**) הוא ספר מאת הסופר האמריקני אלמור לנארד, אשר יצא לאור בשנת 1993. בשנת 1997 עובד הספר לסרט קולנוע בבימויו של אייבל פרארה ובכיכובם של פיטר פאלק, לואיס גוזמן, ג'יימס לה גרוס וגלן הדלי.	
## עלילה
עלילת הספר נפתחת בשנות התשעים כאשר מוטל על המרשל הפדרלי רַיילֵן גִיבֵנס, איש בחיל הנחתים לשעבר להגן  על הארי, סוכן הימורים של המאפיה האיטלקית במיאמי ההופך לעד מדינה. גיבנס, קאובוי מודרני המתהלך כשלראשו כובע בוקרים מסוג סטֵטסוֹן, הוא צלף מיומן. במהלך הספר הוא נדרש להתמודד עם מתנקש המאפיה, טומי המחסל, שהרג את חברו של גיבנס לנגד עיניו. העימות ביניהם הופך ללב הספר.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרות בלשית
קטגוריה:ספרי 1993
קטגוריה:ספרים אמריקאיים
קטגוריה:ספרי אלמור לנארד
קטגוריה:ספרים שעובדו לסרטים