פרוטוקול פריז

**הפרוטוקולים הכלכליים של פריז** (ידועים גם בשמות **פרוטוקול פריז** ו**הסכמי פריז**) הם הסכם כלכלי בין ישראל לאש"ף שנחתם ב־29 באפריל 1994. בספטמבר 1995 הוא שולב בהסכם אוסלו ב', עם תיקונים קלים בנושאי מיסוי. הפרוטוקול נחתם במסגרת הסכם קהיר, והיה תקף רק באזור יריחו ורצועת עזה ("עזה ויריחו תחילה"). עם חתימת הסכם אוסלו ב' בספטמבר 1995 הורחב לכל השטחים הפלסטיניים. הפרוטוקול שילב בין הכלכלה הפלסטינית והכלכלה הישראלית באמצעות איחוד מכסים ב"מעטפת המכס", שליטה ישראלית בגבולות הרשות, והסדרת מערכת היחסים בין ישראל לרשות הפלסטינית במכס, מיסוי, עבודה, חקלאות, תעשייה ותיירות.  

## פרטי ההסכם והשלכותיו
במקור, פרוטוקול פריז היה אמור להיות בתוקף רק כ-5 שנים בלבד, אך נותר בתוקף. מגבלת הזמן נועדה לעודד את הצד הפלסטיני לחתום על הסכם קבע. מלבד זאת, ישראל החשיבה את פרוטוקול פריז כתנאי המאפשר המשך העסקת עובדים פלסטינים בישראל. מאז עימות חמאס-פת"ח ברצועת עזה והשתלטות חמאס על רצועת עזה, הוטל הסגר על רצועת עזה. לכן, לא ניתן לאכוף את הפרוטוקול באופן מלא ברצועה, עם זאת כמה מיבואני עזה עדיין משלמים לישראל מכס, מע"מ וכן מסי קנייה על סחורות שהם מייבאים דרך ישראל.

בפרוטוקול פריז נקבע כי השקל החדש הוא הילך חוקי ויכול לשמש כאמצעי תשלום לכל מטרה, וניתן לקבלו מידי מוסדותיה של הרשות בהן רשויות מקומיות ובנקים, וכי לרשות אסור לייצר מטבע פלסטיני עצמאי. בנוסף לכך פורט בפרוטוקול על הגבלות של סחורות שיהיו בפיקוח ישראלי, ועל כך שהסחר הפלסטיני יתקיים רק דרך נמלים ימיים ונמלי תעופה ישראלים, או מעברי גבול בין הרשות לירדן, ומעבר רפיח שעל גבול מצרים. כל המעברים נמצאים בבעלות ישראלית או בפיקוח ישראלי וכן אישר את הקמת רשות מוניטארית שתטפל בתיווך הפיננסי ולהעסיק עובדים בהמגזר הציבורי, בתחום התיירות כלל הסכם התחייבות של אש"ף ושל ישראל לשמר את אתרי המורשת שבתחומי הרשות.

חלק עיקרי נוסף בפרוטוקול פריז הוא מערכת המס. בפרוטוקול נקבע כי ישראל תגבה ותעביר לרשות הפלסטינית את מיסי היבוא על סחורות שיועדו להגיע לשטחים הפלסטיניים, אך כי לישראל יש את הזכות לשנות באופן חד צדדי את המיסים המוטלים על טובין מיובאים, וכי אם ישראל מחליט להעלות את המע"מ שלה, הרשות צריכה לעשות צעד דומה.

## היסטוריה
כבר בשנת 1997 החלה ישראל להסדיר באופן חד צדדי שטרות שלא שולמו על ידי פלסטינים, ולא הרשות עצמה אשר כוללות בעיקר קנסות. הסיבות הפוליטיות לאי תשלום הקנסות היו הן דרישה להכרה בינלאומית, הן בגלל התוצאות המסעירות של הבחירות לרשות המחוקקת הפלסטינית 2006 והן פיוס בין הפת"ח לחמאס במספר הזדמנויות.

בספטמבר 2011, בעת המשא ומתן בין ישראל לפלסטינים הודיע יו"ר הרשות הפלסטינית, מחמוד עבאס כי ידרוש לפתוח את הפרוטוקול לשינויים, וטען כי "פרוטוקול פריז אינו הוגן ויש בו סעיפים המונעים מהכלכלה הפלסטינית להתייצב ולהתפתח ואת התוכנית שלנו להפסיק להיתמך על ידי סיוע חיצוני". עבאס חזר על דבריו גם בנאומו בעצרת הכללית של האו"ם. לדעת ראש ממשלת הרשות הפלסטינית, מוחמד אשתייה, אשר היה בעברו כלכלן, הסכמי פריז יצרו תלות כמעט מוחלט של המשק הפלסטיני בישראל.

ביולי 2012 חתם שר האוצר, יובל שטייניץ, על עדכון ההסכם עם ראש הממשלה הפלסטיני, סלאם פיאד. העדכון הסדיר את העברת המידע בין גופי המיסוי והבקרה הישראליים והפלסטינים על מנת למנוע העלמות מס וכן על הגברת המאבק בהברחת סחורות. בדצמבר 2018 ביקשה הרשות באופן רשמי לפתוח את הפרוטוקול. בפברואר 2019 פורסם כי ישראל הסכימה עקרונית. אולם התהליך נבלם עקבר משבר כלכלי שהחל עם התפרצות נגיף הקורונה ברשות הפלסטינית. ההסכמים מהווים עוגן כלכלי למשק הפלסטיני ומאפשרים להעסיק אלפי פועלים פלסטינים בישראל, וביטולם יגרור אבטלה נרחבת. באוגוסט 2021 נועד שר הביטחון בני גנץ עם נשיא הרשות הפלסטינית, מחמוד עבאס, ובפגישה ביניהם הועלו שוב הנושא והבקשה לפתוח מחדש את הסכמי פריז.

## ראו גם
* ועדת הקישור אד-הוק לסיוע כלכלי לרשות הפלסטינית
* יוזמת עמק השלום

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:דפים עם תרגומים שלא נסקרו
קטגוריה:הסכמי אוסלו
קטגוריה:הסכמי סחר
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: כלכלה
קטגוריה:הסכסוך הישראלי-פלסטיני: הסכמים
קטגוריה:ישראל: אמנות והסכמים
פריז (1994)