זקנה מטגנת ביצים

**אישה זקנה מבשלת ביצים** (בספרדית: **Vieja friendo huevos**; באנגלית: **An Old Woman Cooking Eggs** או **Old Woman Frying Eggs**) הוא ציור שמן משנת 1618 מאת הצייר הספרדי דייגו ולאסקס. היצירה צוירה כאשר האמן היה בקושי בן תשע־עשרה ונמנית עם ציורי המטבח המוקדמים שלו מסוג בודגון (), ז'אנר ספרדי המתאר אנשים פשוטים האוכלים או מכינים מזון לצד כלי המטבח המשמשים לכך. הציור מציג אישה זקנה המבשלת ביצים בכלי חרס מעל אש פחמים ולצדה נער צעיר, והוא מדגים את יכולתו של ולאסקס לצייר בני אדם וחפצים יומיומיים מתוך התבוננות ישירה במציאות ואת שליטתו בתיאור חומרים ומרקמים שונים.

## תיאור היצירה
במרכז הקומפוזיציה יושבת אישה מבוגרת לפני כלי חרס קטן שבו היא מבשלת ביצים מעל אש פחמים. היא מחזיקה כף מעל המחבת ובידה השנייה ביצה שלמה, בעוד חלבוני הביצים שבנוזל הרותח מתחילים להיקרש. האמן מתאר בפרטים רבים את תווי פניה של האישה, את הצעיף שעל ראשה ואת הבעתה המרוכזת. משמאל מופיע נער צעיר המחזיק ביד אחת כלי זכוכית מלא נוזל ובידו האחרת מלון גדול. שתי הדמויות אינן יוצרות קשר עין זו עם זו, והמחוות הקפואות והמבט המנותק ביניהן מעניקים לסצנה תחושה של שקט מתוח.

הציור כולל מספר רב של חפצים מן המטבח המסודרים כך שעינו של הצופה יכולה לעבור ביניהם בזה אחר זה. בין החפצים נראים מלון, כלי זכוכית, כף עץ, כלי חרס, מחבת מתכת, ביצים, קערה, שום, בצל, מכתש פליז, כדים וכלים נוספים. האור החזק הנכנס מצד שמאל מאיר את החפצים ומבליט אותם על רקע כהה, כך שכל אחד מהם נראה בנפרד ומודגש במרחב הציור.

## רקע היסטורי

הציור נוצר בראשית דרכו האמנותית של ולאסקס בעיר סביליה. האמן נולד בשנת 1599, ובגיל אחת־עשרה החל ללמוד אצל הצייר והוגה האמנות פרנסיסקו פאצ'קו. פאצ'קו לימד אותו את יסודות הרישום והציור, וכן ציור טבע דומם ודיוקנאות. בשנת 1617 סיים ולאסקס את תקופת החניכות והקים סדנה משלו, ובשנת 1618 נשא לאישה את חואנה, בתו של פאצ'קו.

כמה שנים לאחר מכן, בשנת 1623, הוזמן ולאסקס לצייר דיוקן של מלך ספרד פליפה הרביעי. הצלחת הדיוקן הובילה למינויו כאחד מציירי החצר המלכותית, והמלך המשיך להזמין ממנו דיוקנאות נוספים.

## פרשנות

הציור מדגיש את מגוון החומרים והמרקמים של החפצים המתוארים בו. ולסקס מציג חומרים שונים כגון חרס, עץ, זכוכית, פליז ונחושת ומראה כיצד האור פוגע בהם בדרכים שונות. חלק מן המשטחים מחזירים את האור ואחרים נותרים כהים ואטומים יותר, וכך נוצרת סדרה של הברקות והשתקפויות על פני המתכת, הזכוכית והקרמיקה.

העין נעה מחפץ לחפץ ומתעכבת על פרטים שונים, כגון קליפת הבצל המבריקה, הברק של כלי המתכת והמשטח המזוגג של כלי החרס. בתוך הסיר נראות הביצים המתבשלות, כאשר חלבון הביצה מתפשט סביב החלמון ונעשה בהדרגה אטום. התאורה הניגודית מאפשרת לאמן להבליט כל חפץ בנפרד בעוד שאר הסצנה נותרת בצל.

בנוסף לתיאור הדמויות, מוקד מרכזי בציור הוא תיאור החפצים הדוממים וכלי המטבח. בין החפצים ניתן לראות מכתש ועלי, קערות, מצקות, כדים וכלים נוספים. האמן מדגיש גם את מרקמי החומרים, כגון קליפת הביצה, קש הסל התלוי ברקע, קליפת המלון, הבצל המונח על השולחן והבד של בגדי הדמויות.

## השוואות לציורים אחרים

הציור משתייך למסורת ציורי הבודגון הספרדיים מן המאה השבע־עשרה, שבהם מתוארים אנשים מן השכבות הפשוטות לצד כלי מטבח ומזון. ביצירות מסוג זה מופיעות לעיתים קרובות דמויות העוסקות בהכנת מזון או בפעולות יומיומיות בסביבה ביתית.

הרקע הכהה והאור הממוקד בציור קשורים גם לשימוש בתאורה דרמטית שנעשה באמנות הבארוק, במיוחד ביצירתו של קאראווג'ו. תאורה זו מאפשרת להבליט חפצים ודמויות מסוימים ולהשאיר חלקים אחרים של הסצנה בחשכה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:דייגו ולסקס