open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
תום מיניס

**תום מיניס** (נולדה ב-15 במרץ 2005) הוא שחיינית ישראלית. חברת נבחרת ישראל בשחייה.

## ביוגרפיה
מיניס שחיינית מכבי ראשון לציון, ומתאמנת בהדרכתה של יעל אשכנזי.

### 2024
באליפות אירופה שנערכה בבלגרד שבסרביה ביוני סיימה במקום 12 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:02.96 דקות, במקום 16 במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:17.39 דקות, ובמקום 19 במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 29.73 שניות.

## שיאים אישיים
### בריכה אולימפית
* 50 מטר גב: 29.17 שניות (2025)
* 100 מטר גב: 1:01.97 דקות (2025)
* 200 מטר גב: 2:13.50 דקות (2025)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחייני גב ישראלים
קטגוריה:שחייניות גב ישראליות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-2005
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-2005
ארמון הספורט של קזחסטן

**ארמון הספורט של קזחסטן** (בקזחית: **Qazaqstan sport saraiy**) הוא היכל ספורט באסטנה, בירת קזחסטן.

הארמון משמש כמגרש הבית של קבוצות ההוקי:  ו- וכן של קבוצת ההוקי  מליגת ההוקי הצעירה.

## היסטוריה
ארמון הספורט נבנה בין השנים 1999–2001 והוא נחנך על ידי נשיא קזחסטן נורסולטן נזרבייב ב-6 במרץ 2001. זה היה אחד מאתרי הספורט הראשונים באסטנה והוא כולל (מלבד האולם) בריכת שחייה, מועדון בריאות, משטח הוקי קרח ומועדוני ספורט לחובבים. עד 2008 שימשה זירת ההוקי גם לאירועי ספורט אחרים, כמו אגרוף וכדורסל. עד 2015, הארנה אירחה משחקי בית של קבוצת בריס אסטנה.

ב-2011, מנהלי של ליגת ההוקי של קונטיננטל (ליגה מקצוענית בהוקי קרח הפועלת במזרח אירופה) הכריזו שהזירה בארמון היא בין הגרועות בליגה.

כתוצאה מהמצב, החליטו מנהלי קבוצת "באריס" לבנות את  עם 12,000 מושבים. הוא נפתח לעונת ההוקי 2015-2016.

## מפרט הארמון
נתונים אודות הארמון:
* שטח כולל: יותר מ-22,000 מטרים רבועים
* מבנה בן 4 קומות
* מתקנים עיקריים:
** בריכת שחייה באורך 50 מטר עם 8 מסלולי שחיה
** אולם הוקי עם מקום לכ-4,000 צופים
** בית מלון, מסעדה
* יעילות אנרגטית: החום ממערכת קירור משטח הקרח, משמש לחימום בריכת השחייה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:קזחסטן: ספורט
קטגוריה:קזחסטן: מבנים
קטגוריה:אצטדיונים ומתקני ספורט
קודס (רשת חדשות)

**רשת החדשות קודס** (בערבית: **شبكة قدس الإخبارية**, תעתיק מדויק: שׂבָּכָּה קֻדְס אָלַאָחְ'בָּארְיָה; באנגלית: **Quds News Network**, בראשי תיבות: **QNN**) היא סוכנות חדשות פלסטינית שנוסדה ב-2011.

הרשת זכתה למעקב נרחב ברשתות החברתיות בסביבות 2015, בזכות סיקור וידאו והפצה מהירה של הסלמות בסכסוך הישראלי-פלסטיני, שהפך אותה לפופולרית כמו אל-ג'זירה, ופנתה במיוחד לצעירים פלסטינים.

אתר האינטרנט של רשת קודס נחסם על ידי הרשות הפלסטינית ב-2019, כחלק מ"מאבק נגד התנגדות". חלק מהדפים של הרשת נחסמו גם על ידי כמה אתרי מדיה חברתית ב-2019 ו-2023.

הרשת מצהירה שהיא עצמאית ומממנת את עצמה באמצעות פרסומות, ושמטרתה "לחשוף את מעשי הכיבוש הישראלי". עם זאת, היא צברה מוניטין של הזדהות עם ארגוני טרור, ותוארה כמזוהה עם חמאס.

הרשת מציעה סיקור בשפות ערבית ואנגלית.

## היסטוריה
הרשת הקומה בשנת 2011.

בשנת 2015 דיווח אתר החדשות ה-Christian Science Monitor כי הרשת מנוהלת על ידי 12 כתבים עצמאיים ו-60 כתבי שטח מתנדבים, וכי סיקור הווידאו המהיר שלה ברשתות החברתיות על ההסלמות האחרונות בסכסוך הישראלי-פלסטיני הפך אותה לפופולרית כמו אל-ג'זירה. הרשת התגאתה אז בכ-3.8 מיליון עוקבים בפייסבוק וב-269,000 עוקבים בטוויטר שסיקרו את הסכסוך.

Associated Press דיווחה באותה שנה שישראלים טוענים שהמדיה החברתית הפלסטינית עוזרת לתדלק מעגל של אלימות, בעוד שפלסטינים אמרו שאתרים כאלה רק משקפים את האלימות והכיבוש הישראלי והתסכול הפלסטיני, ושהמדיה החברתית משקפת את המציאות ואינה יוצרת אותה. היא גם דיווחה כי בעוד הרשת טוענת שהיא עצמאית, יש לה מוניטין של קשר עם ארגון הטרור הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני. האתר מייצר הכנסה מפרסומות וממנויים של הודעות טקסט, ועורכיו הצהירו כי הם "אינם מקבלים מימון מאף קבוצה פוליטית וכי הם שואפים לחשוף את מעשי הכיבוש הישראלי".

לפי האתר Mondoweiss, האתר של רשת קודס היה בין 59 אתרי אינטרנט שנחסמו על ידי הרשות הפלסטינית ב-2019, מהלך שהיא תיארה כחלק מדיכוי מתמשך נגד האופוזיציה ומקולות המתנגדים לנשיא אבו מאזן באמצעות צנזורה מקוונת. המהלך זכה לפרסום נרחב לאחר שפלסטינים מחו על החסימות ברשתות החברתיות וברחוב.

טוויטר השעתה לאחר מכן את החשבונות של QNN בנובמבר 2019 כחלק מפעולות רחבות יותר נגד חשבונות הקשורים לארגוני טרור כמו חמאס וחזבאללה. בינואר 2021, טיקטוק חסמה את החשבון של QNN, והצהירה כי מדובר במהלך הקשור לתוכן החשבון. חברת מטא השעתה את העמודים באנגלית ובערבית של QNN לאחר טבח שבעה באוקטובר. סינדיקט החדשות היהודי דיווח ב-2023 כי האגודה היהודית האוסטרלית מתחה ביקורת על האתר כ"פלטפורמת תעמולה אנטישמית אנטי-ישראלית ידועה לשמצה המזוהה עם חמאס".

## עיתונאים בולטים
עיתונאי רשת קדס, יחיא אל-יעקובי, זכה בפרס סמיר קסיר לחופש העיתונות על ידי משלחת האיחוד האירופי ללבנון וקרן סמיר קסיר. הפרס ניתן בקטגוריית מאמר דעה לכבוד מאמרו של אל-יעקוב על הריגתו של איאד אל-חלאק, שכותרתו "אוטיסט, נהרג על ידי משטרת ישראל בדרכו לבית הספר - איאד אל-חלאק, ג'ורג' פלויד הפלסטיני" וכן פורסם על ידי QNN ב-1 במרץ 2021.

מנהלת הרשת, שרי מנצור, והצלם העצמאי חסונה סלים נהרגו בהתקפה אווירית ישראלית על מחנה הפליטים בורייג' במרכז עזה ב-18 בנובמבר 2023 במהלך מלחמת חרבות ברזל, בתקרית שאותה גינתה אונסק"ו וקראה "להגן על אנשי תקשורת ולבצע חקירה עצמאית כדי לקבוע את נסיבות הטרגדיה הזו".

## ראו גם
* מרכז המידע הפלסטיני
* אל-קודס (עיתון)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני
קטגוריה:חמאס: תקשורת
קטגוריה:תקשורת פלסטינית
קטגוריה:תעמולה פלסטינית
הדלקת נפיחות

ממוזער|סרטון של הצתת נפיחה
**הדלקת נפיחות** היא הצתה של הגזים הנפלטים ממערכת העיכול (פלוצים). זו היא פעולה הומוריסטית שנועדה לשעשע.

הלהבה המתקבלת היא לעיתים קרובות בצבע כחול. קבלת להבה בצבעים אחרים כגון כתום וצהוב אפשרית ומשתנה בהתאם לתערובת הגזים שנוצרת במעי הגס.

עם הופעתן של פלטפורמות שיתוף וידאו באינטרנט, מאות סרטונים של הצתת נפיחות הועלו ברשתות חברתיות כמו יוטיוב, בעיקר על ידי צעירים.
 
תועדו מקרים של הדלקת גזים בשוגג במהלך ניתוח אשר גרמה לפציעה של המטופל ואף לסכנת מוות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:הומור
קטגוריה:נפיחה
פהיד א-דיחאני

**פהיד א-דיחאני** (בערבית: **فهيد الديحاني**; נולד ב-11 באוקטובר 1966) הוא קלע ספורטיבי וקצין בצבא הכוויתי. הוא נולד בעיר כווית.

## קריירה אולימפית
א-דיחאני זכה במדליית ארד בתחרות הקליעה "מטרה כפולה" ("Double trap" ירי על שתי מטרות דיסקית נעות, המשוגרות בו זמנית לעבר היורה, ובסדרים שונים.) לגברים באולימפיאדת קיץ 2000 ובכך הוא הפך לכוויתי הראשון שזכה אי פעם במדליית ארד אולימפית. באולימפיאדת הקיץ 2012 הוא זכה במדליית ארד נוספת בתחרות הקליעה לגברים.

בשנת 2014, א-דיחאני זכה במדליית כסף בתחרות "מטרה כפולה" במסגרת משחקי אסיה.

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016), א-דיחאני התחרה כ"ספורטאי אולימפי עצמאי" מאחר שנאסר על כווית ההשתתפות באולימפיאדה.

א-דיחאני ניצח את  האיטלקי בתחרות קליעה לגברים, בסגנון "מטרה כפולה" והפך לספורטאי העצמאי והכוויתי הראשון שזוכה במדליית זהב. בשל חילוקי הדעות שהיו לו עם הוועד האולימפי הכוויתי, הוא התבטא: "לא ייצגתי את הוועד האולימפי; אלא ייצגתי את כווית".

בשנת 2018 א-דיחאני הודיע על פרישתו אך ב-28 באוגוסט 2023, הוא הודיע שהוא חוזר לתחרויות בינלאומיות על פי פנייה אישית של ראש ממשלת כווית, אחמד נוואף אל-אחמד אל-סבאח ובמענה לקריאת המולדת לחזור.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:קלעים באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:קלעים באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:קלעים באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:קלעים באולימפיאדת סידני (2000)
קטגוריה:קלעים באולימפיאדת אטלנטה (1996)
קטגוריה:ילידי 1966
מיוזיק בנק

**מיוזיק בנק** (בקוריאנית: **뮤직뱅크**) היא תוכנית מוזיקה דרום קוריאנית המשודרת בכל יום שישי בשעה 17:15 לפי השעון המקומי. החל מ־2015 התוכנית משודרת ביותר ממאה מדינות, דרך האתר של הרשת - KBS World. התוכנית גם מארגנת ומשדרת הופעות חיות, באירוע שנקרא Music Bank World Tour.

## פעילות
שידורי התוכנית החלו ב-16 ביוני 1998. בתחילה התוכנית שידרה את עשרת השירים המובילים לאותו שבוע. ב-2001 עברה לשידור שירים לפי בקשת הקהל. בשנת 2005, התוכנית עברה משידור חי לשידור מוקלט ובספטמבר 2007 חזרה לפורמט של הופעות חיות. ביוני 2008 אורך התוכנית התרחב לכ-70 דקות, ובנובמבר 2008 ל-80 דקות. ב-27 באוגוסט 2010 התוכנית החלה בשידור גלובלי לכ-54 מדינות ברחבי העולם באמצעות האתר KBS World, כולל אפשרויות לאינטראקציות עם הצופים באמצעות טוויטר. באוגוסט 2012 רשת הכבלים האסיאתית האמריקאית Myx TV החלה לשדר את התוכנית בגרסה מדובבת לאנגלית. מ-4 באוקטובר 2024, התוכנית מונחית על ידי הזמרת פארק מין-ג'ו מהלהקה אייליט, והשחקן מון סאנג-מין.

## מצעד המוזיקה של התוכנית
K-Chart הוא המצעד הרשמי של התוכנית. הדירוג מתבסס על מצעדי מוזיקה דיגיטלית (60%), מכירות אלבומים (5%), השידור ברשת של התוכנית- KBS (20%), על מצעדים מבוססי הצבעה ברשת (10%), ועל מצעדים מבוססי רשתות חברתיות (5%). השיר שמגיע למקום הראשון נחשב לשיר הזוכה במצעד ומקבל פרס. במהלך השבוע האחרון של דצמבר, מוענק הפרס Music Bank 1st Place לשיר הפופולרי ביותר במשך השנה.

בשונה מתוכניות אחרות אמנים יכולים לזכות במספר בלתי מוגבל של פרסים על אותו שיר. החל מ-6 בינואר 2023, המצעד עבר להתבסס על המצעד של גאון, במקום המצעד הקודם - Hanteo.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קוריאה הדרומית: תרבות
בורוטו: נארוטו הסרט

**בורוטו: הסרט נארוטו** (ביפנית: **ボルト ナルト・ザ・ムービー**) הוא סרט אמנויות לחימה יפני מונפש משנת 2015 המבוסס על סדרת המאנגה והאנימה נארוטו מאת מסאשי קישימוטו. הסרט בוים על ידי הירויוקי יאמשיטה. זהו הסרט העלילתי ה-11 באורך מלא בזיכיון של נארוטו, והראשון שממוקד בדור ההמשך של הנינג'ות בסדרת ההמשך "בורוטו".

הקרנת הבכורה של הסרט התקיימה ביפן ב-7 באוגוסט 2015. גרסת הסרט עם הדיבוב האנגלי יצא לשווקים בתקליטורי בלו-ריי ו-DVD ב-28 במרץ 2017.

הסרט זכה להצלחה מסחרית וגרף מעל ל-39.5 מיליון דולרים ברחבי העולם.

## תקציר העלילה
עלילת הסרט ממשיכה מהמקום בו הסתיימה הסאגה המקורית של נארוטו ומתמקדת בדור הבא של הנינג'ות, כאשר גיבור הסרט הוא בנו של נארוטו, בורוטו אוזומאקי. בורוטו, מתרעם על התפקיד התובעני של אביו, אשר כעת הוא ההוקאגה השביעי, וסבור שאביו מזניח את משפחתו. בורוטו הופך בהמשך לתלמיד של סאסקה אוצ'יהא ותחת הדרכתו מתאמן לבחינות הצ'ונין. עם זאת, במהלך הבחינות, כפר העלה הנסתר מותקף על ידי שני יצורים רבי עוצמה - מומושיקי וקינישיקי אוצוטסוקי. נארוטו מקריב את עצמו על מנת להגן על הכפר ונשלח לממד אחר. רגע זה משפיע עמוקות על בורוטו, שמבין את עומק מסירותו של אביו. ברוטו, אשר נחוש להציל את נארוטו ולהגן על הכפר, משתף פעולה על סאסקה על מנת להביס את הנבלים ולחלץ את נארוטו.

## קישורים חיצוניים
*  (ביפנית)

## הערות שוליים

קטגוריה:אנימות ומאנגות הרפתקאות
קטגוריה:אנימות ומאנגות פעולה
קטגוריה:סרטי אנימה מ-2015
קטגוריה:סרטי 2015
קטגוריה:סרטי אנימה
קטגוריה:סרטי נארוטו
דלטון קנקט

**דלטון דאגלס קנקט** (באנגלית: **Dalton Douglas Knecht**; נולד ב-19 באפריל 2001) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת לוס אנג'לס לייקרס מליגת ה-NBA, בעמדות הקלע והסמול פורוורד.

## קריירת מכללות
קנקט נולד בפארגו שבדקוטה הצפונית, וגדל בת'ורנטון שבקולורדו. בין השנים 2019–2021 למד ב"קולג' הקהילתי נורת'איסטרן" שבסטרלינג (קולורדו), ובשנתיים בקבוצת הכדורסל שלה קלע 17.5 נקודות בממוצע למשחק. לאורך התקופה גבה בכ-8 ס"מ, לגובה של 1.98 מטרים.

בשנת 2021 עבר לאוניברסיטת צפון קולורדו. בעונתו השנייה בקבוצה, 2022/2023, הוביל את כל שחקני מחוז "Big Sky", עם ממוצע של 20.2 נקודות למשחק.

בשנת 2023 ניצל את זכותו להמשיך לשנה חמישית בליגת המכללות, והצטרף לאוניברסיטת טנסי. בעונתו היחידה בקבוצה הוביל את שחקני מחוז SEC עם 21.7 נקודות בממוצע למשחק, זכה בפרס השחקן המצטיין של המחוז, ואף נבחר לחמישיית העונה של ליגת המכללות כולה ("First-team All-American").

## קריירה מקצועית
קנקט נבחר בבחירה ה-17 של דראפט ה-NBA 2024, על ידי לוס אנג'לס לייקרס. במשחקו ה-11 בליגת ה-NBA, ב-13 בנובמבר 2024, קלע 19 נקודות מול ממפיס גריזליס, כולל 5 מ-5 לשלוש. שלושה ימים לאחר מכן שבר את שיאו האישי כשקלע 27 נקודות (5 מ-10 לשלוש) במשחק מול ניו אורלינס פליקנס, וכעבור שלושה ימים נוספים קלע 37 נקודות (9 מ-12 לשלוש) במשחק מול יוטה ג'אז. במשחק זה השווה את שיא ה-NBA לשלשות של שחקן רוקי במשחק בודד.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי דקוטה הצפונית
קטגוריה:פארגו: אישים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:דקוטה הצפונית: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת טנסי
קטגוריה:כדורסלני לוס אנג'לס לייקרס
קטגוריה:בחירות דראפט של לוס אנג'לס לייקרס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-2001
הארי ליין

**הארי ליין** (באנגלית: **Harry Lane**; 28 באוגוסט 1855 – 23 במאי 1917) היה פוליטיקאי ורופא אמריקאי, חבר המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כראש עיריית פורטלנד וכסנאטור מטעם מדינת אורגון.

ליין נבחר לסנאט של ארצות הברית בנובמבר 1912 והיה תומך נלהב למען זכות בחירה לנשים וליחסים מיטיבים יותר בין הממשלה הפדרלית של ארצות הברית לבין אוכלוסיית האינדיאנים במדינה. הוא התנגד לכניסתה של ארצות הברית למלחמת העולם הראשונה באפריל 1917 וליין מת חודש לאחר מכן, בעודו מכהן בסנאט.

## ביוגרפיה
### שנותיו המוקדמות
הארי ליין נולד ב־28 באוגוסט 1855 בעיר קורבאליס שבטריטוריית אורגון. אביו, נתניאל ליין, היה איש עסקים מצליח ואמו אלייזה ג'יין. משפחתו השתייכה לשושלת פוליטית בולטת באורגון: סבו, ג'וזף ליין, היה המושל הטריטוריאלי הראשון של אורגון, מועמד לסגן הנשיא בבחירות 1860, ושמו מונצח במחוז ליין. דודו, לפאייט ליין, כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית.
לאחר שהשלים לימודים תיכוניים בקורבאליס למד באוניברסיטת וילאמט (1876) ובשנת 1878 קיבל תואר ברפואה. לאחר מכן המשיך בלימודים מתקדמים בניו יורק, אירופה וסן פרנסיסקו.

### קריירה רפואית
ליין פתח קליניקה רפואית בפורטלנד והפך לדמות מוכרת כרופא הקהילה. ב־1887 מונה על ידי המושל סילבסטר פנוייר למנהל בית החולים הפסיכיאטרי המדינתי. מאבקו בשחיתות עורר התנגדות פוליטית וב־1891 אולץ להתפטר. לאחר מכן חזר לרפואה פרטית ונודע כרופא לעניים, שטיפל לא פעם בחינם.

### ראש עיריית פורטלנד
ב־1905 נבחר ליין לראש עיריית פורטלנד וכיהן שתי כהונות עד 1909. אף שהתקשה להשיג רוב במועצת העיר, נודע כלוחם למען רפורמות, שקיפות ושוויון. בתקופתו אירח ועידת זכויות נשים והיה תומך מוצהר בזכות בחירה לנשים. ב־1908 מינה את לולה בולדווין לאחת משוטרות המשטרה הראשונות בארצות הברית. הוא נחשב ל"אבי פסטיבל הוורדים של פורטלנד".

### חבר הסנאט של ארצות הברית
ב־1912 נבחר לסנאט מטעם המפלגה הדמוקרטית, בניצחון מפתיע במדינה רפובליקנית, וכיהן עד מותו ב־1917. ליין היה פרוגרסיבי בדעותיו, תמך בזכויות נשים, התנגד לשחיתות תאגידית ותמך בבעלות ציבורית על תשתיות. הוא נודע כלוחם למען זכויות הילידים האמריקאים וטען שמדיניות הממשל כלפיהם היא "שגויה, הרסנית ויקרה".

בענייני חוץ נקט קו אנטי־אימפריאליסטי, התנגד להתערבות האמריקאית בפיליפינים ובמקסיקו, והתנגד לכניסת ארצות הברית למלחמת העולם הראשונה. באפריל 1917 היה אחד משישה סנאטורים בלבד שהצביעו נגד הכרזת המלחמה על גרמניה.

### מותו ומורשתו
זמן קצר לאחר הצבעה זו התמוטט בשל מחלת כליות ומחלת עורקים מתקדמת, ונפטר ב־23 במאי 1917 בסן פרנסיסקו בדרכו לפורטלנד. הוא נקבר בבית העלמין לון פיר בפורטלנד. אחריו מונה צ'ארלס מקנרי להשלים את כהונתו.

אוספי מכתבים ומסמכים של ליין שמורים בספרייה ההיסטורית של אורגון.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אורגון
קטגוריה:ראשי עיריות באורגון
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מאורגון
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת וילאמט
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1855
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1917
טיל בליסטי מוטס

[250px|ממוזער|שמאל|טילי סקייבולט נישאים על ידי מפציץ [B-52 סטרטופורטרס]]
[250px|ממוזער|שמאל|טיל קינז'אל נישא על ידי מטוס [מיג 31]]
**טיל בליסטי מוטס** או **טיל בליסטי הנורה מהאוויר** הוא טיל בליסטי המשוגר ממטוס הנושא אותו. טיל כזה מאפשר למטוס השיגור לפעול במרחק רב מהמטרה שלו, ולהשאיר אותו מחוץ לטווח נשק הגנתי, כגון טילים נגד מטוסים ומטוסי יירוט. בעבר היה טיל מסוג זה חסין יירוט, מפני שהיו בנמצא טילים אנטי-בליסטיים מעטים בעלי יכולת ליירט טילים כאלה, ואותם מעטים שהייתה להם יכולת כזאת נמצאו בעמדות נייחות ידועות. שילוב זה של תכונות אפשר למפציץ אסטרטגי להציג יכולת מרתיעה, בתקופה שבה נדמה ששיפור אמצעי ההגנה נגד מטוסים הפך את המפציצים הקונבנציונליים למיושנים. בשנות ה-90 של המאה ה-20 השתכללה טכנולוגיית טילי הקרקע-אוויר עד כדי כך שאפשרה גם יירוט של טילים בליסטיים מוטסים.

## היסטוריה
הרעיון של טיל בליסטי מוטס נחקר בארצות הברית במטרה להבטיח את היעילות והשרידות של צי המפציצים הגדול שלה. לאחר תכנונים ניסיוניים, כחלק ממיזם  בשלהי שנות ה-50 של המאה ה-20, שבהם פותחו האבטיפוס  והטיל , שנוסו גם כנשק נגד לוויינים, החל חיל האוויר של ארצות הברית בפיתוח הטיל, שלו טווח של כ-1,850 קילומטרים. הכוח הצבאי הנוסף היחיד שהסתמך על מפציצים אסטרטגיים היה חיל האוויר המלכותי, ואף הוא בחר בסקייבולט לחימוש צי מפציצי V  שלו. 

בסופו של דבר נכשל סקייבולט בכמה מבחני מפתח, בעוד הטיל פולאריס של צי ארצות הברית, המשוגר מצוללות, הציע את אותם יתרונות. מיזם סקייבולט בוטל ב-1962, מה שהוביל למשבר ולהסכם למכירת טילי פולריס לצי המלכותי כחלק מ.  

פיתוח הרעיון התנהל באיטיות עד שנות ה-70 של המאה ה-20, כאשר ראשי נפץ של טילים בליסטיים בין-יבשתיים החלו להיות מדויקים מספיק כדי לתקוף בסיסים של טילים בליסטיים בין-יבשתיים. ארצות הברית ערכה ניסויים באמצעות טילים קיימים שהופלו ממטוסי מטען, אך בסופו של דבר נטשה לחלוטין את קו הפיתוח הזה. 

בתחילת שנות ה-70 בחן חיל האוויר של ארצות הברית שיגור של הטיל הבליסטי LGM-30 מיניטמן ממטוס תובלה C-5 גלקסי. ב-24 באוקטובר  1974 ערך ארגון מערכות החלל והטילים  בהצלחה בדיקת היתכנות אווירית, שבה מטוס C-5 גלקסי הפיל באוויר את הטיל, שמשקלו 39 טון, מגובה 20,000 רגל מעל האוקיינוס השקט. הטיל נפל לגובה של 8,000 רגל לפני שהמנוע הרקטי שלו הופעל. פעולת המנוע במשך 10 שניות נשאה את הטיל לגובה של 20,000 רגל לפני שנפל לאוקיינוס. הניסוי הוכיח את היתכנות שיגור טיל בליסטי בין יבשתי מהאוויר. הפריסה המבצעית בוטלה עקב קשיי הנדסה ואבטחה, אף שהיכולת שימשה כנקודת משא ומתן בשיחות סאל"ט להגבלת הנשק האסטרטגי. לא בוצע פיתוח אסטרטגי נוסף על ידי ארצות הברית, וסוג טילים זה לא הגיע לשימוש מבצעי.

בשנת 2018 חשפה רוסיה טיל בליסטי מוטס מדגם Kh-47M2 קינז'אל, שלו טווח של 2,000 ק"מ. במרץ 2022 שימש טיל קינז'אל לראשונה בלחימה על ידי רוסיה במלחמת אוקראינה–רוסיה.

חברת רפאל מערכות לחימה מתקדמות פיתחה סדרה של טילים בליסטיים מוטסים בשם "אנקור", שנועדו בתחילה לדימוי טיל קרקע-קרקע עבור ניסויים של המערכת נגד הטילים "חץ". אמצעי התקשורת ייחסו לחיל האוויר הישראלי שימוש בטילים בליסטיים מוטסים בתקיפה באיראן במבצע ימי תשובה באוקטובר 2024.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

*
*
פיטר קלאפי

**פיטר קלאפי** (באנגלית: **Peter Claffey**; נולד ב-28 ביולי 1996) הוא שחקן טלוויזיה, קולנוע ושחקן רוגבי אירי לשעבר.

## ביוגרפיה
קלאפי נולד בפורטומנה, במחוז גאלווי, הוא למד בקולג' גארבלי ושיחק ברוגבי עבור "Galwegians RFC".

## רוגבי
קלאפי שיחק רוגבי עבור Ballinasloe RFC בליגה הבכירה. ב-2015. הוא שיחק בנבחרת הלאומית של אירלנד עד גיל 20 ושיחק באליפות שש האומות עד גיל 20 ב-2016. הוא חתם על חוזה מקצועי עם Connacht Rugby בשנת 2018. בשנת 2019, הוא חתם במכללת "Terenure".

## משחק
קלאפי למד משחק באקדמיית "Bow Street" בדבלין. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בבמה המקצועית בשנת 2022 כשגילם את איגי במחזה "משרוקית בחושך" של טום מרפי בתיאטרון אבי בדבלין.

הקריירה שלו על המסך החלה בשנת 2022 עם הופעות בטלוויזיה בסדרות הארי ווילד ובקומדיה האפלה Bad Sisters. באותה שנה, הוא שיחק את קורמק בסדרת הקומדיה Wreck, עבורה צילם סדרה שנייה ב-2023.

קלאפי מופיע בעונה השלישית של הסדרה ויקינגים: ולהאלה ובסרטו של קיליאן מרפי Small Things Like These.

באפריל 2024, קלאפי לוהק לסדרת הספין אוף של "משחקי הכס", האביר משבע הממלכות לתפקיד הראשי של סר דאנקן הגבוה.

בשנת 2024, ניתן היה לראות אותו בעונה השנייה של Bad Sisters, בדמות ג'ו וולש, מושא האהבה לבקה (איב יוסון).

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני רוגבי
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אירים
קטגוריה:אירים שנולדו ב-1996
נחשנון משוייש

**

**נְחַשְׁנוּן מְשֻׁיָּשׁ** ([[שם מדעי]]: ''Callechelys marmorata'') הוא מין של [[דג]] [[ים|ימי]] ממשפחת ה[[אפעוניים]] שבסדרת ה[[צלופחאים]] החי במימי [[האזור האינדו-פסיפי]], וגדל עד לאורך של 87 ס"מ. באנגלית, נקרא גם בשם **צלופח נחש משויש'''.

הנחשנון המשוייש שוכן בקרקעית חולית ובוצית קרוב לשוניות החוף, מעומק של מטר עד 37 מטרים, וכן הוא גם פעיל לילה. הוא נפוץ באופן נרחב בכל המים הטרופיים של האוקיינוס ההודי, כולל הים האדום, ועד למערב האוקיינוס השקט.

בישראל, ניתן למצוא את הנחשנון המשוייש במפרץ אילת.

## מבחר תמונות

קובץ:Marbled snake eel (Callechelys marmorata).jpg
קובץ:Marbled snake eel (Callechelys marmorata) 1.jpg
קובץ:Marbled snake eel (Callechelys marmorata) (37534978372).jpg
קובץ:Marbled Snake Eel (Callechelys marmorata) (14225883120).jpg


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פיטר בליקר
קטגוריה:דגים במפרץ אילת
קטגוריה:אפעוניים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1854
ניבן ברוד

**

**נִיבָן בָּרֹד** ([[שם מדעי]]: ''Gymnothorax buroensis'') הוא מין של [[צלופח]] גדול מהסוג [[ניבן]] שבמשפחת ה[[מורניים]]. הוא מצוי ב[[שונית אלמוגים|שוניות אלמוגים]] ב[[האוקיינוס השקט|אוקיינוס השקט]] וב[[האוקיינוס ההודי|אוקיינוס ההודי]]. הוא תואר לראשונה על ידי [[פיטר בליקר]] בשנת [[1857]], ובאנגלית ידוע גם בשם **ניבן נודד'''.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1857
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פיטר בליקר
קטגוריה:מורניים
קטגוריה:דגים במפרץ אילת
במרחבים

**במרחבים** (באנגלית: **In the Distance**) הוא רומן משנת 2017 מאת הסופר הרנן דיאז. הסיפור מגולל את חייו של האקאן, מהגר שוודי שמופרד מאחיו בעת מסעם לארצות הברית, במחצית המאה ה-19. האקאן נודד ברחבי המערב האמריקאי, בתנאים קשים וכשהוא חסר פרוטה, במטרה למצוא את אחיו בניו יורק.

## כתיבת הרומן
כתיבת הרומן נמשכה על פני שש שנים. דיאז נמשך לז'אנר המערבון מכיוון שחש כי הוא לא "מימש את מלוא ההבטחה והפוטנציאל שלו". דיאז כתב את הספר במנהטן ובברוקלין.

## ביקורת ופרסים
הסופרת קאריס דייוויס כתבה מאמר ביקורת על הספר בעיתון הגרדיאן, בו תיארה את הרומן כבעל "נרטיב מרגש, מלא בפיתולים". הסופרת קתרין טיילור שיבחה את הספר במאמר שפרסמה בפייננשל טיימס, ותיארה אותו כ"סיפור אפי יוצא דופן".

הרומן היה מועמד לפרס פוליצר וכן לפרס PEN/פוקנר לספרות.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי מערבונים
ניבן אפור

**

**נִיבָן אָפֹר** ([[שם מדעי]]: ''Gymnothorax buroensis'') הוא מין של [[צלופח]] גדול מהסוג [[ניבן]] שבמשפחת ה[[מורניים]]. הוא מצוי ברחבי מערב [[האוקיינוס ההודי]] עד עומקים של 40 מטר. באנגלית נקרא גם **ניבן גאומטרי'''.

אורכו של הניבן האפור הוא עד 65 ס"מ, והוא פונדקאי של הטפיל Ichthyoxenus puhi, מין של שווה-רגלאים. צבעו בדרך כלל, סגול חיוור, לבן או חום, עם ראש אפרפר ועליו קווים ברורים של נקודות שחורות.

בישראל, ניתן למצוא את הניבן האפור במפרץ אילת.

## מבחר תמונות

קובץ:Geometric moray, Gymnothorax griseus, Перечная мурена..DSCF6044WIK.jpg
קובץ:Geometric moray, Gymnothorax griseus, Перечная мурена..DSCF6042WI.jpg
קובץ:The geometric moray, Gymnothorax griseus at Pona do Ouro, Mozambique -SCUBA -pictures -underwater (6654419023).jpg
קובץ:Morena pimienta (Gymnothorax griseus), mar Rojo, Egipto, 2023-04-19, DD 54.jpg


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ברנר-ז'רמין דה לספד
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1803
קטגוריה:מורניים
קטגוריה:דגים במפרץ אילת
הרוח במעטפת 2: תמימות

**הרוח במעטפת 2: תמימות** (ביפנית: **イノセンス**) הוא סרט אנימה יפני מסוגת הסייברפאנק שיצא בשנת 2004, המבוסס באופן רופף על מאנגה באותו שם מאת מסאמונה שירו. הסרט נכתב ובוים על ידי מאמורו אושיי והוא סרט ההמשך לסרטו עטור השבחים של אושיי משנת 1995 "הרוח במעטפת".

הסרט הופק על ידי Production IG והופץ על ידי חברת טוהו. הקרנת הבכורה של הסרט התקיימה ביפן ב-6 במרץ 2004.

הסרט הוקרן בפסטיבל קאן 2004 והיה לסרט האנימה הראשון והיחיד בהיסטוריה שהתחרה על דקל הזהב.

## תקציר העלילה
עלילת הסרט, אשר מתרחשת בשנת 2032 בעולם בו בני האדם ויצורים קיברנטיים חיים זה לצד זה, מתמקדת בבלש הסייבורג באטו אשר חוקר סדרה של רציחות מזעזעות שבוצעו על ידי אנדרואידים שמכונים "גינואידים" אשר רצחו את בעליהם ולאחר מכן השמידו את עצמם. הבלש בן האנוש טוגוסה מצטרף אל באטו בפענוח התעלומה.

החקירה מובילה אותם לגלות בהמשך שתאגיד לוקוס סולוס, אשר ייצר את הגינואידים הפגומים, השתיל באופן לא חוקי תודעה אנושית בגינואידים.

## שחקנים ודמויות
* אקיו צוקה בתפקיד באטו, בלש סייבורג שהוא הגיבור הראשי בסרט.
* קויצ'י יאמדרה בתפקיד טוגוסה, השותף של באטו שהוא בן אנוש.
* אטסוקו טנאקה בתפקיד מוטוקו קוסאנאגי
* יוטאקה נאקאנו בתפקיד אישיקאווה

## ראו גם
* הרוח במעטפת

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי אנימה המבוססים על סדרות מאנגה
קטגוריה:סרטי 2004
קטגוריה:סרטי מדע בדיוני מ-2004
קטגוריה:סרטי אנימה מ-2004
קטגוריה:סרטי אנימה
יעל ברקאי

**יעל ברקאי** (12 ביוני 1940 – 1 בנובמבר 2024) הייתה מטפלת בתנועה ישראלית. ממייסדות תחום טיפול בתנועה בישראל וממייסדות האיגוד הישראלי לטיפול בהבעה ויצירה (יה"ת).

## ביוגרפיה
ברקאי נולדה בישראל, גדלה בקריית ביאליק ולאחר מכן עברה להתגורר בתל אביב, היא הייתה נשואה לדן ולהם בן ובת.

### הכשרתה
יעל ברקאי הוכשרה תחת מריאן צ'ייס בבית החולים סנט אליזבת בארצות הברית בשנים 1966–1967. קיבלה תואר שני בייעוץ זוגי ומשפחתי באוניברסיטת ויסקונסין בשנת 1986 ולמדה ריפוי בתנועה ומחול באוניברסיטת האנימן בפילדלפיה בשנים 1978 -1979.

### תרומתה לטיפול בתנועה בישראל
יעל ברקאי הייתה ממייסדי האיגוד הישראלי לטיפול בהבעה ויצירה (יה"ת) ושירתה כיושבת הראש במשך כהונה אחת.

יעל ברקאי הייתה חלוצה בפיתוח התחום של חינוך גופני לחינוך מיוחד בגיל הרך וכן לאוכלוסיות עם צרכים מיוחדים.

בשנת 1993 ברקאי ייסדה וניהלה את תוכנית ההכשרה למטפלי טיפול בתנועה במכללת סמינר הקיבוצים, שם לימדה למעלה משני עשורים והכשירה דורות רבים של מטפלים. במסגרת תפקידה פיתחה תוכנית לימודים מקיפה וחדשנית הכוללת גישות ומודלים שונים.

## לקריאה נוספת
* להצטרף לתנועה של האחר - מפגש עם יעל ברקאי - סמינר הקיבוצים
* **[https://www.israelitherapy.com/טיפול-בתנועה/ חמישים שנות טיפול בתנועה עם יעל ברקאי] -** פודקאסט
מאמרים
* גם הידיים מדברות: מפגש בין טיפול זוגי לטיפול בתנועה - יעל ברקאי (2023)

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון
קטגוריה:נשים הקבורות בבית הקברות ירקון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1940
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1940
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2024
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2024
אריה פינק

**אריה פינק** (13 בספטמבר 1925 – 2 באוקטובר 2024) היה סמנכ"ל משרד הביטחון וראש אגף השיקום במשרד הביטחון. נחשב לאחד מאבות ספורט הנכים בישראל, ופעל רבות לקידומו.

## ביוגרפיה
פינק נולד בפולין ב-13 בספטמבר 1925. הוא שרד את מחנה ההשמדה אושוויץ ואת צעדת המוות מאושוויץ למחנה בוכנוואלד, שם שוחרר על ידי הצבא האמריקאי ב-11 באפריל 1945. הוריו ואחותו נספו בשואה. לאחר המלחמה הכיר פינק את רבקה (לבית ידלובקר) במחנה העקורים בסנט אוטיליין שבגרמניה. הם נסעו יחד לצרפת, שם עבד תקופה קצרה בג'וינט, ולאחר מכן עלו לישראל ונישאו.

פינק התחיל את עבודתו בשירותי השיקום של משרד הביטחון בשנת 1952, ובשנת 1954 מונה לעמוד בראש שירותי השיקום במשרד הביטחון.
בשנת 1968 הקים את אגף השיקום במשרד הביטחון ומונה לעמוד בראשו. הוא כיהן כראש אגף השיקום עד לפרישתו בשנת 1990. בתקופת כהונתו הורחבה החקיקה בנושא השיקום, ובעקבותיה נוספו זכאים חדשים ושירותים רבים לאגף.

במסגרת תפקידו כראש אגף השיקום פעל לייסוד ספורט הנכים בישראל. הוא היה יו"ר הוועדה המארגנת של המשחקים הפאראלימפיים בתל אביב שהתקיימו ב-1968, שימש בהתנדבות כיו"ר ההתאחדות הישראלית לספורט נכים, שימש בהתנדבות כסגן יו"ר הפדרציה הבינלאומית לספורט נכים (סטוק מנדוויל), והיה נשיא קונגרס השיקום העולמי.

פינק נפטר ב-2 באוקטובר 2024, והותיר אחריו בת ובן, נכדים ונינים. 

## הוקרה ופרסים
* על פועלו בתחום ספורט הנכים זכה פינק לקבל את התואר יקיר ארגון נכי צה"ל ועמית כבוד של בית הלוחם.
* פינק זכה ב"פרס השיקום הבינלאומי של ותיקי המלחמות" ב-1994. במעמד הטקס סיפר פינק כי שוחרר מבוכנוולד באפריל 1945 על ידי הצבא האמריקאי. נשיא ועדת הפרס, השופט הפדרלי האמריקאי היוברט וויל, סיפר בקול חנוק כי ב-11 באפריל 1945 הוא היה בין חיילי הצבא האמריקאי ששחררו את מחנה בוכנוולד. השניים התחבקו ארוכות ושמרו על קשר.
* בשנת 2017 זכה פינק בפרס מפעל חיים מטעם הוועד הפראלימפי.
* בשנת 2014 קיבל את אות מפעל חיים מטעם תנועת אומ"ץ.

## קישורים חיצוניים
* גאולה פארן, לילך רוזנברג־פרידמן, אבי עורי, הרפואה השיקומית בישראל בראי המלחמות
* פרופ' אבי עורי, מומחה לרפואה שיקומית, משוחח עם אריה פינק, ממייסדי אגף השיקום במשרד הביטחון

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי אגף השיקום במשרד הביטחון
קטגוריה:ישראל: ספורט נכים
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:ניצולי השואה: פולין
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז אושוויץ
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1925
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2024
ניבן נקוד

**

**נִיבָן נָקֹד** ([[שם מדעי]]: ''Gymnothorax punctatus'') הוא מין של [[צלופח]] גדול מהסוג [[ניבן]] שבמשפחת ה[[מורניים]]. הוא מצוי ב[[שונית אלמוגים|שוניות האלמוגים]] ב[[ים סוף]]. הוא תואר לראשונה על ידי [[מרקוס אליעזר בלוך]] בשנת [[1801]], ובאנגלית נקרא גם בשמות **מורנה מנוקדת-לבנה של הים האדום** ו**מורנה מנוקדת-לבנה'''.

בישראל, ניתן למצוא את הניבן הנקוד במפרץ אילת.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן גוטלוב שניידר
קטגוריה:דגים במפרץ אילת
קטגוריה:מורניים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1801
וינצ'נצו סקוטי

**וינצ'נצו סקוטי** (באיטלקית: **Vincenzo Scotti**, נולד ב-16 בספטמבר 1933) הוא פוליטיקאי איטלקי. הוא היה שר הפנים ושר חוץ של איטליה.

## ביוגרפיה
וינצ'נצו סקוטי נולד בנפולי. בשנת 1955 הוא סיים לימודי כלכלה בספיינצה – אוניברסיטת רומא. לאחר הלימודים סקוטי עבד במערכת איגודים מקצועיים של איטליה.

סקוטי התחיל בקריירה פוליטית ונבחר פרלמנט האיטלקי בשנת 1968. בשנת 1978 הוא מונה לשר העבודה. בשנת 1981 הוא מונה לשר התרבות. הוא כיהן במספר תפקידים במערכת של המפלגה הדמוקרטית-נוצרית. בשנת 1984 הוא נבחר לראש העיר של נפולי.

בשנות ה-80 של המאה ה-20 סקוטי הואשם בניצול לא תקין של כספי ציבור שהופנו לשיקום אחרי רעידת אדמה. החקירה הופסקה עקב התיישנות. הוא נחקר פעם נוספת בהקשר לכספים שהועברו לארגון מונדיאל 1990 אך גם חקירה זו הופסקה.

בשנת 1990 סקוטי חזר לרומא ומונה לשר הפנים. בשיתוף פעולה עם ג'ובני פלקונה ורודי ג'וליאני הוא הקים במשטרה יחידה מיוחדת שתפקידה היה לחימה עם קאמורה. בשנת 1992 הוא הוחלף על ידי ניקולה מנצ'ינו והחל לכהן כשר חוץ לתקופה של מספר חודשים.

בשנת 2006 סקוטי מונה ליושב ראש של "מפלגת המרכז". בבחירות 2008 המפלגה הצטרפה לסילביו ברלוסקוני. לאחר הבחירות סקוטי קיבל תפקיד במשרד החוץ. הוא עזב את המשרה בשנת 2011 והקים מפלגה "אנחנו הדרום".

במקביל לקריירה פוליטית סקוטי היה מלמד באוניברסיטה פרטית ברומא בשנים 1969–1995.

## קישורים חיצוניים

* וינצ'נצו סקוטי באתר הפרלמנט האיטלקי

קטגוריה:פוליטיקאים איטלקים
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של איטליה
קטגוריה:שרי החוץ של איטליה
קטגוריה:שרי הפנים של איטליה
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1933
ניבן טבעות

**

**נִיבַן טַבָּעוֹת*' ([[שם מדעי]]: *Gymnothorax rueppelliae'') הוא מין של צלופח גדול מהסוג ניבן שבמשפחת המורניים. הוא מצוי בשוניות אלמוגים, וצבעו אפור חיוור עם 16-21 פסים כהים על הגוף, כשראשו בצבע צהוב עז, עם כתם כהה בזווית הפה. כמו כן, הוא מגיע עד לאורך של 80 ס"מ.

ניבן הטבעות חי בלגונות ובשוניות אלמוגים מהים האדום ומזרח אפריקה ועד להוואי, איי טואמוטו, איי מרקיז, מצפון לאיי ריוקיו ומדרום לשונית המחסום הגדולה. הוא פעיל לילה וחיי בעומקים של מטר עד 40 מטרים. הוא ניזון מדגים, סרטנאים וחסילונים.

בישראל, ניתן למצוא את ניבן הטבעות במפרץ אילת.

## מבחר תמונות

קובץ:Gymnothorax rueppelliae.jpg
קובץ:FMIB 41079 Gymnothorax waialuae Type.jpeg
קובץ:Muraena rüppellii - 1864 - Print - Iconographia Zoologica - Special Collections University of Amsterdam - UBA01 IZ15300025.tif


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון מקקללנד
קטגוריה:מורניים
קטגוריה:דגים במפרץ אילת
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1844
לא להתאבסס

"**לא להתאבסס**" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית אנה זק. את השיר הוציאה ב-29 באוקטובר 2024 לאור חברת התקליטים די-מיוזיק כסינגל שלא מתוך אלבום אולפן.

## רקע וכתיבה
"לא להתאבסס" נכתב והולחן על ידי זק, בר אלמליח, ים רפאלי, עמית מרדכי ועידו נצר. השניים האחרונים, מרדכי ונצר המוכרים כצמד "Triangle", הפיקו אותו מוזיקלית. השיר בעל מסר ברור, הנוגע לאתגרים רגשיים אחרי פרידה. בטקסט, מציעה זק לחברה (או לעצמה) לשכוח את העבר, להימנע מפיתוח אובססיה ולבחור להתקדם, עם הומור חד וציניות. ביטויים כמו "טוסט לא יחזור להיות לחם" מדגישים שדברים לא יכולים לחזור למצבם הקודם ולכן עדיף להפסיק להילחם במציאות.

ברקע, השיר מלווה ברמזים עוקצניים, שנראה כמכוון אל נועה קירל. הוא נפתח בשורה "קומי תעשי לך נס", כמעין עקיצה לשיתוף הפעולה בין קירל לקפה נמס עלית, שאף נתנה חסות רשמית לווידאו קליפ של "אני". בשורות "משנה בחור משנה מזל / את אמרת I do כשהוא לא שאל" מתייחסת זק לבן זוגה לשעבר של קירל, יהונתן מרגי, לשאר אהוביה לשעבר, ולארוסה הטרי דניאל פרץ.

## הצלחה מסחרית
"לא להתאבסס" הושמע רבות בתחנות הרדיו השונות בישראל. הוא הגיע בשיאו למקום השני במדיה פורסט, המבוסס על נתוני איירפליי שבועיים במדינה. כמו כן, ב דורג במקום החמישי בהתאם להחלטת המצביעים. במצעד ה"היטליסט", המורכב מנתוני השמעות בפלטפורמות הסטרימינג השונות וביוטיוב, הגיע "לא להתאבסס" למקום ה-46.

השיר שולב במופע "SING פסטיגל" שהתקיים בחנוכה 2024 כחלק ממחרוזת שהורכבה משיריה של זק בחלקו האומנותי של המופע. בעקבות כך הורדו כמה שורות מהשיר ונעשתה התאמה במיוחד למחרוזת, זאת בעקבות כך שהפסטיגל מיועד לילדים ולכל המשפחה.

## מיקומי שיא

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אנה זק
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אנה זק
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי Triangle
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי אנה זק
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי Triangle
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי Triangle
קטגוריה:שירי דיס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת די-מיוזיק
משה היל

**משה (מוריס) היל** (7 ביוני 1930 – 25 באוגוסט 1986) היה מתכנן ערים ואזורים ופרופסור מן המניין בפקולטה לארכיטקטורה ובינוי ערים בטכניון. מחלוצי חקר תכנון הערים והאזורים בישראל.

## ביוגרפיה
משה (מוריס) היל נולד בג'ורג' שבדרום אפריקה, בנם של ליאון גילברט (בשמו העברי אליעזר גרשום) וברטה היל. בצעירותו היה חבר בתנועת הבונים. ב-1949 עלה לראשונה לישראל, אולם לאחר תקופה קצרה שב לדרום אפריקה לאחר שאמו נהרגה בתאונת דרכים.

את השכלתו האקדמית רכש בארצות הברית, בתחילה באוניברסיטת צ'אפל היל בקרוליינה הצפונית ולאחר מכן באוניברסיטת פנסילבניה, שם השלים ב-1966 את עבודת הדוקטורט שלו בתכנון ערים ואזורים. המנחים שלו היו פרופ' בנג'מין סטיבנס ופרופ' ג'רלד קרות'רס. ב-1968 עלה בשנית לישראל, הצטרף לסגל הטכניון והשתקע בעיר חיפה.

ב-1970 היל ייסד בטכניון את תוכנית הלימודים הראשונה והיחידה בישראל לנושאי תכנון עירוני ואזורי וכן את המרכז לחקר העיר והאזור ע"ש קלצניק, שהוא מרכז המחקר הראשון בישראל לנושאים אלה. במשך שנים רבות הוא ניהל הן את תוכנית ההוראה למתכננים והן את המרכז לחקר העיר והאזור. בשנים 1972–1974 כיהן כיושב ראש איגוד המתכננים בישראל והיה ממנתבי פרויקט שיקום שכונות לצד פרופ' רחל אלתרמן ופרופ' נעמי כרמון.

היל נהרג בתאונת דרכים ביוהנסבורג, בעת ששהה בביקור אקדמי וחברתי בדרום אפריקה, והוא בן 56 בלבד. על שמו נקראה קרן מחקר שמנוהלת על ידי הפדרציה הציונית של דרום אפריקה בישראל, ומעניקה פרסים לתלמידי מחקר בתחום תכנון הערים והאזורים. משפחות רבות בישראל שמוצאן בדרום אפריקה, זקפו לזכותו של היל את עובדת עלייתן לישראל.

## מחקר

היל נודע בזכות שיטה שפיתח להערכת תוכניות אלטרנטיביות, הידועה בשם "מטריצת השגת יעדים" (Goals Achievement Matrix, ובראשי תיבות GAM). שיטת הערכה זו משלבת שיקולים של יעילות כלכלית וצדק חברתי. היא מתייחסת לתועלות ועלויות, כמותיות ואיכותיות, ובוחנת אותן מנקודות הראות של כל הקבוצות המשפיעות על התוכנית ומושפעות ממנה, כולל קבוצות חסרות כוח פוליטי וכלכלי. בשיטה זו, אזורים איכותיים נחשבים בתור סוכני שינוי לקידום צדק חברתי, צמיחה כלכלית וערים ואזורים בני קיימא בישראל ובעולם כולו.

מחקריו של היל כללו גיבוש הנחיות לתכנון שירותי ציבור, הערכת פרויקט התחדשות עירונית, חידושים בעריכת מדיניות סביבתית, ועוד. בין תלמידיו לדוקטורט פרופ' רחל אלתרמן, שציינה לחיוב את השפעתו המכרעת על דרכה האקדמית, וכן פרופ' אמנון פרנקל. 

## חיים אישיים
היל היה נשוי ליהודית (ג'ודי ויויאן) לבית ברנר, ד"ר ואשת חינוך שניהלה את בית הספר הפתוח ע"ש בארי בחיפה. נולדו להם שתי בנות ובן.

הוא נטמן בבית העלמין כפר סמיר בעירו.

## לקריאה נוספת

* Shefer, Daniel and Tsubari, Varda, '''A Brief Biography of Morris (Moshe) Hill'''. Journal of Planning Education and Research, 1990
* רחל אלתרמן ונירה ארני, '''פרופ' מוריס (משה) היל'''. בתוך "הפקעות קרקע: היחיד מול צורכי הציבור", הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל, 1995
## הערות שוליים

קטגוריה:מתכנני ערים ישראלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת פנסילבניה
קטגוריה:סגל הטכניון: אדריכלות
קטגוריה:הרוגי תאונות דרכים
קטגוריה:חיפה: אישים
קטגוריה:ישראלים ילידי דרום אפריקה
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1930
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1986
בני סודקוב

**בני סודקוב** (נולד באוקטובר 1969) הוא מתמטיקאי ישראלי, המתמחה בתורת הגרפים ובקומבינטוריקה קיצונית והסתברותית.

## ביוגרפיה
הוא נולד בטביליסי, גאורגיה, והשלים את לימודי התואר הראשון שלו באוניברסיטת טביליסי ב-1990. לאחר עלייתו לישראל, השלים תואר שני בהצטיינות יתרה באוניברסיטת תל אביב בשנת 1993, ובשנת 1999 קיבל תואר דוקטור תחת הנחייתו של פרופ' נוגה אלון (זוכה פרס וולף). באוניברסיטת תל אביב. משנת 1999 עד 2002, ביצע את פוסט הדוקטורט והחזיק בתואר פרס מחקר וובלן, תפקיד משותף בין אוניברסיטת פרינסטון והמכון למחקר מתקדם. עד 2007, הוא היה פרופסור עוזר באוניברסיטת פרינסטון. עד 2014, הוא היה פרופסור באוניברסיטת קליפורניה, לוס אנג'לס . ביולי 2013, סודאקוב הצטרף ל- ETH ציריך כפרופסור מן המניין.

לסודקוב יש תחומי עניין רחבים בתחום הקומבינטוריקה, לאחר שכתב מאמרים על קומבינטוריקה קיצונית, תורת רמזי, יישומי קומבינטוריקה במדעי המחשב התאורטיים, גרפים אקראיים, מבנים אקראיים ומשחקי מיקום.

הוא נשא הרצאה מוזמנת בקונגרס הבינלאומי של מתמטיקאים בשנת 2010 בהיידראבאד, בנושא "קומבינטוריקה".

בשנת 2012, הוא הפך לעמית של האגודה האמריקאית למתמטיקה.

פרס הומבולדט בשנת 2014

חברות באקדמיה האירופית בשנת 2019

מחקריו השפיעו רבות על התפתחות הקומבינטוריקה המודרנית, והוא נחשב לאחד המובילים בתחום זה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי גאורגיה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:עמיתי האגודה האמריקאית למתמטיקה
קטגוריה:סגל המכון הטכנולוגי של ציריך
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1969
יחידת אבטחת הסייבר של משמרות המהפכה

**יחידת אבטחת הסייבר של משמרות המהפכה האסלאמית** אחראי על לוחמת סייבר ואבטחת סייבר. היא נוסדה בשנת 2006 והפיקוד שלה הוקם בשנת 2015.

## סנקציות
הממשלה הבריטית הטילה סנקציות על הארגון בשנת 2023 עקב חששות לגבי רגרסיה של זכויות אדם ואיומים נתפסים.

ארצות הברית הטילה עליה סנקציות גם על דיכוי זכויות אדם והתערבות בבחירות.

## היסטוריה
בשנת 2006 איראן הקימה את היחידה לאחר מתקפות סייבר ישראליות ואמריקאיות.

בשנת 2022 אתרי היחידה נפרצו וזהויות חברי היחידה פורסמו.

במהלך השנים היחידה ביצעה מספר סוגים של מבצעים:
* Mozzellin (Enemies)
* Mersad (Ambush)
* Darkoob (Woodpecker)
* Spider

## קישורים חיצוניים
* התוכן בקישור, באתר (שם האתר)

## הערות שוליים

2024 11
קטגוריה:משמרות המהפכה האסלאמית
שגרירות איחוד האמירויות הערביות בישראל

**שגרירות איחוד האמירויות הערביות בישראל** היא הנציגות הדיפלומטית של איחוד האמירויות הערביות בישראל. השגרירות, שהוקמה בשנת 2021, ממוקמת בתל אביב. מוחמד מחמוד אל-חאג'ה הוא השגריר הראשון של איחוד האמירויות בישראל ומכהן בתפקיד מ־1 במרץ 2021. השגרירות ממוקמת בבניין הבורסה לניירות ערך.

## היסטוריה
שגרירות איחוד האמירויות הערביות בישראל הוקמה בשנת 2021 בעקבות הסכמי אברהם. השגריר הראשון, מוחמד מחמוד אל-חאג'ה, הגיש את כתב האמנתו לנשיא ראובן ריבלין במרץ 2021. השגרירות נחנכה ביולי 2021 בטקס בהשתתפות נשיא המדינה יצחק הרצוג.

באוקטובר 2025 פורסם על הכוונה להקים מבנה קבע של השגרירות בהרצליה פיתוח.

## שגרירים

## ראו גם
* יחסי איחוד האמירויות הערביות – ישראל
* שגרירות ישראל באבו דאבי

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* UAE Embassy in Israel ברשת החברתית X.
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יחסי איחוד האמירויות הערביות – ישראל
קטגוריה:נציגויות דיפלומטיות בישראל
ריחוד האמירויות הערביות
ניבן ג'ונסון

**

**נִיבַן ג'וֹנְסוֹן*' ([[שם מדעי]]: *Gymnothorax johnsoni'') הוא מין של צלופח גדול מהסוג ניבן שבמשפחת המורניים. הוא מצוי במערב האוקיינוס ההודי. הוא תואר לראשונה על ידי ג'יימס לאונרד בריארלי סמית' בשנת 1962.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'יימס לאונרד בריארלי סמית'
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1962
קטגוריה:מורניים
קטגוריה:דגים במפרץ אילת
סרגיי פוקין

**סרגיי אלכסנדרוביץ' פוקין** (ברוסית: **Сергей Александрович Фокин**; נולד ב-26 ביולי 1961) הוא כדורגלן עבר סובייטי-רוסי ששיחק בעמדת המגן בצסק"א מוסקבה ובנבחרת ברית המועצות. היה בסגל הנבחרת האולימפית של ברית המועצות, אשר זכתה במדליות זהב באולימפיאדת סיאול.

## ביוגרפיה
### קריירת מועדונים
פוקין נולד בעיר אוליאנובסק, וזמן קצר לאחר לידתו עברה המשפחה לבישקק. הוא למד בבית ספר לכדורגל ובגיל 17 התחיל לשחק במועדון אלגא מליגת המשנה הסובייטית, ותפס במהרה מקום בהרכב הקבוע של הקבוצה. בשנת 1984 עבר פוקין לקבוצת צסק"א מוסקבה במדיה שיחק 8 שנים וזכה עמה באליפות ובגביע ברית המועצות.

בשנת 1992 עזב את רוסיה לגרמניה, שם חתם בקבוצת איינטרכט בראונשווייג מהבונדסליגה השנייה, בה שיחק עד שנת 2000, אז פרש ממשחק פעיל. לאחר פרישתו מכדורגל נשאר להתגורר עם משפחתו בגרמניה.

### נבחרת
בשנת 1987 זומן פוקין לנבחרת האולימפית של ברית המועצות. הוא הצטיין במשחקי מוקדמות אולימפיאדת סיאול, לכן נכלל בסגל הנבחרת לאולימפיאדה עצמה. בטורניר האולימפי שותף במשחק אחד בלבד - משחק רבע גמר נגד נבחרת .

בשנת 1989 זומן לנבחרת הבוגרת. השתתף בשלושה משחקי ידידות (אחד מהם נגד נבחרת ישראל). הוא נכלל בסגל הנבחרת למונדיאל 1990, אך לא שותף באף אחד ממשחקי הנבחרת בטורניר.

## תארים
* מקום ראשון באולימפיאדת סיאול - 1988
* אליפות ליגת העל הסובייטית - 1991
* גביע ברית המועצות - 1991

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מגני כדורגל סובייטים
קטגוריה:כדורגלנים סובייטים
קטגוריה:מגני כדורגל רוסים
קטגוריה:מוסקבה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלנים רוסים
קטגוריה:כדורגלני צסק"א מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני איינטרכט בראונשווייג
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ברית המועצות
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת סיאול (1988)
קטגוריה:אלופים אולימפיים סובייטים: כדורגל
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1990
קטגוריה:מהגרים מרוסיה לגרמניה
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1961
ניבן הדור

**

**נִיבָן הָדוּר*' ([[שם מדעי]]: *Gymnothorax elegans'') הוא מין של צלופח גדול מהסוג ניבן שבמשפחת המורניים. הוא מצוי בשוניות אלמוגים באוקיינוס השקט ובאוקיינוס ההודי. הוא תואר לראשונה על ידי בליס ב-1883. 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1883
קטגוריה:מורניים
קטגוריה:דגים במפרץ אילת
דקסטר סול אנסל

**דקסטר סול אנסל** (באנגלית: **Dexter Sol Ansell**; נולד ב-16 בספטמבר 2014) הוא שחקן אנגלי.

## ביוגרפיה
אנסל נולד בלידס, יורקשייר בצפון אנגליה, הוא בנו של מנחת הטלוויזיה דבי קינג ושל הזמר ג'ונתן אנסל (אנ'), סולן להקת הפופ-אופרה "G4".

## קריירה
ביוני 2019 אנסל החל לשחק באופרת הסבון הבריטית "אמרדייל" (אנ') בתפקיד בנו של ג'ימי קינג קרל הולידיי בין ינואר למאי 2016. הוא חזר לשחק בסדרה ביוני 2019, כשגילם את בנו של דון טיילור, לוקאס טיילור, תפקיד אותו המשיך לשחק עד מרץ 2021.

בשנת 2023 שיחק בתפקיד של קוריולאנוס סנואו הצעיר בסרט "משחקי הרעב: בלדה לנחשים וציפורי שיר". הוא הופיע בסדרות "The Midwich Cuckoos", הסיטקום "Hullraisers" בערוץ 4, ובסרט האימה "The Moor" בשנת 2023. הוא גם הופיע בסרט נטפליקס "Christmas on Mistletoe Farm". בשנת 2024 שיחק בסרט "כאן ולתמיד" של הבמאי רוברט זמקיס, ובסרט הקומדיה המשפחתית "Robin and the Hoods".

באפריל 2024, הוא לוהק לתפקיד הראשי של אייגון "אג" טארגאריין בסדרה "האביר משבע הממלכות".

באוקטובר 2024 לוהק לצד ביל ניי, מייזי וויליאמס ורומן גריפין דייוויס לתפקיד בסרט "500 מיילים" באוקטובר 2024.

## פילמוגרפיה

### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:שחקנים ילדים אנגלים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-2014
ניבן צהוב-לוע

**

**נִיבָן צְהֹב-לֹעַ*' ([[שם מדעי]]: *Gymnothorax nudivomer'') הוא מין של צלופח גדול מהסוג ניבן שבמשפחת המורניים. הוא יכול להגיע עד לאורך של 180 ס"מ, אם כי לרוב הפרטים הנצפים קטנים יותר. אחד המאפיינים הבולטים ביותר של הניבן, כשמו כן הוא, הוא הצבע הצהוב של הפה הפנימי שלו.

## מאפיינים
צבע הגוף המפותל שלו הוא חום כשהוא מנוקד בכתמים לבנים קטנים המעוגלים בחום כהה יותר מבצע הרקע. גודלם של כתמים אלה קטן יחסית בראש, והם הולכים וגדלים לכיוון הזנב. פתח הזימים הוא בצבע חום כהה. הניבן הצהוב-לוע הוא מתבודד ופעיל לילה, כשהוא צד את טרפו הכולל בעיקר דגים, ברחבי השונית.

## תפוצה ובתי גידול
הניבן הצהוב-לוע נפוץ בכל האזור האינדו-פסיפי ממזרח אפריקה, כולל הים האדום, עד פולינזיה והוואי ומדרום יפן עד קלדוניה החדשה. הוא חי במדרונות החיצוניים של שוניות האלמוגים, שם הוא יושב בנקיקים בעומק של מטר עד 272 מטרים. עם זאת, הוא נראה בדרך כלל בעומקים של כ-30 מטר.

בישראל, ניתן למצוא את הניבן הצהוב-לוע במפרץ אילת.

## מבחר תמונות

קובץ:Gymnothorax nudivomer 1866.jpg
קובץ:Gymnothorax nudivomer.jpg
קובץ:Yellowmouth Moray Eel.jpg
קובץ:Starry moray at Northern Pinnacle DSC05864a.jpg


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אלברט גינטר
קטגוריה:מורניים
קטגוריה:דגים במפרץ אילת
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1867
ניבן דק-זנב

**

**נִיבָן דַּק-זָנָב*' ([[שם מדעי]]: *Gymnothorax angusticauda'') הוא מין של צלופח גדול מהסוג ניבן שבמשפחת המורניים. הוא מצוי באוקיינוס השקט ובאוקיינוס ההודי, בים האדום ובסביבת אינדונזיה. הוא תואר לראשונה ב-1916.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי מקס קרל וילהלם ובר
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1916
קטגוריה:דגים במפרץ אילת
קטגוריה:מורניים
מוזיאון השואה (בואנוס איירס)

**מוזיאון השואה** בבואנוס איירס שבארגנטינה, הוקם בשנת 1994 כדי לשמר את זיכרון השואה ולתעד מה שאירע במהלכה לעם היהודי. במוזיאון קיים ארכיון גדול של מסמכים, וכן חפצים אישיים שנתרמו על ידי מהגרים מאירופה.

## היסטוריה
הפעילות להקמת המוזיאון החלה באמצע שנות ה-90, כאשר הקרן לזיכרון השואה החלה לאסוף סיפורים, עדויות, מסמכים וחפצים אישיים של ניצולי שואה תושבי ארגנטינה.

בהמשך, לאחר שחברת החשמל האיטלקית-ארגנטינאית  הפסיקה את פעילותה במפעל המשנה "מונטווידאו" של החברה, בשכונת רקולטה, הוחלט על ידי הממשל להקים במקום מוזיאון, וב-25 בספטמבר 2000, התקיימה חנוכת הבית, עם תערוכה המוקדשת לזכר אנה פרנק. היה זה זמן קצר לאחר פתיחת המוזיאון היהודי בברלין על ידי דניאל ליבסקינד.

## המוזיאון
במוזיאון מעל 5500 חפצים מקוריים, כ-5000 ספרים, ו-770 קטעי ווידאו. אחד מהפריטים הבולטים בתערוכת הקבע, הוא ספר תורה עתיק, שלאחר גירוש ספרד הגיע לאי רודוס, ומשם לבואנוס איירס, תערוכה נוספת, מחזיקה אוסף תצלומים שצילם הקצין הנאצי היינץ יוסט בגטו ורשה, בשנת 1941.

לאחרונה נערך שיפוץ מקיף בבניין, שלאחר השלמתו, בחנוכת הבית שנערכה ב-1 בדצמבר 2019, השטח כולל של המוזיאון הוא 3154 מ"ר, מהם אזור התערוכה המרכזית הוא בגודל 780 מ"ר, משרדי המוזיאון בשטח של כ-600 מ"ר, ו-563 מ"ר נוספים יינתנו לשימוש קרן צדקה.

המוזיאון פרוס בבניין המרכזי, בשלשה קומות. קומת המרתף, קומת הקרקע וקומת ביניים, ואילו בקומות העליונות של הבניין נמצאים משרדי הקרן. בנוסף קיים בניין נוסף בעל מפלס אחד המשמש את המוזיאון.

## פעילות נוספת
המוזיאון עורך מחקרים רבים על תקופת השואה, וכן סיורים לתלמידי בית הספר במוזיאון. ב-17 בנובמבר 2024, נתפס בסיוע של צוות המוזיאון מחסן גדול שאכסן נשק נאצי וחפצים רבים נוספים הקשורים לשואה ולנאציזם.

## ראו גם
* יהדות ארגנטינה

## קישורים חיצוניים
* 

* האתר הרשמי של המוזיאון
* סיור וירטואלי במוזיאון באתר הרשמי, 
* על המוזיאון ביוטיוב

## הערות שוליים

קטגוריה:ארגנטינה והשואה
בואנוס איירס
בואנוס איירס
קטגוריה:בואנוס איירס
עקרבים בארץ ישראל

[ממוזער|250x250 פיקסלים|[נבו יריחו - העקרב הלאומי של ישראל והגדול בעקרבי ישראל]]
[ממוזער|250x250 פיקסלים|[פנחס אמתי|פנחס אמִתַּי, מצטלם עם עקרב-חול אמיתי, עקרב הקרוי על שמו]]
[ממוזער|250x250 פיקסלים|[עקצן צהוב - העקרב הארסי ביותר בישראל]]
[ממוזער|333x333 פיקסלים|עקרב מואר באור [אולטרה סגול בחולות ניצנים]]
**ב[[ארץ ישראל]] תועדו כ-25 מיני [[עקרבאים]]** (אחד מהם נכחד לאחרונה), מגוון גדול יחסית לשטחה הקטן. 25 מינים אלו שייכים לארבע משפחות שונות, והם נפוצים בכל בתי הגידול היבשתיים, מהר חרמון ועד אילת, כשמחצית מהם חיים במדבר. הצבעים הבולטים ביותר אצל עקרבים אלו הם שחור, חום וצהוב, ככל הנראה עקב ההתאמה לסביבה בה הם חיים. ב-2018 יצא לאור מדריך שדה לעקרבי ישראל הראשון.

היחס לעקרבים בישראל מצד האדם הוא מורכב והיה נתון לשינויים לאורך השנים. בכל שנה, כמאות אנשים נעקצים מעקרבים, חלקם מגיעים למצב קשה, ובשל כך העקרבים זוכים ליחס ציבורי גרוע.

פנחס אמתי היה אנטומולוג (חוקר פרוקי-רגליים) שהתמחה בחקר העכבישנים, ותרם רבות אודות חקר העקרבים בישראל. ב-1955 התפרסם מאמרו הראשון על עקרבים כפולי עוקץ, וב-1959 התפרסם מאמרו על תגלית דרכי הרבייה אצל עקרבים בפעם הראשונה במחלקה לזואולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים. עקב הצורך בפיתוח חיסון פסיבי נגד עקיצות עקרבים, פיתח אמיתי מכשיר חשמלי שכונה "מחלבת העקרבים" ואִפשר הפקת ארס עקרב לשם פיתוח תרכיב החיסון. עקרבים שונים נקראים בעברית בשמות שהעניק להם אמיתי, בניהם: עב-יד כושי, נבו יריחו, קטלן דו-גוני. אמיתי אף זכה לעקרב הקרוי על שמו - עקרבחול אמִתַּי.

## גאוגרפיה

## הכחדה ומאמצי שימור
כיום, ישנם גורמים שונים המאיימים על העקרבים בישראל כשהעיקריים בהם הם הרס בית הגידול, הרעלות ואיסופים מהטבע לצורכי מסחר בלתי חוקי. נבו יריחו לדוגמה, בגלל גודלו המרשים ומזגו הנוח, הוא מין בולט שנאסף לצורך מסחר בלתי חוקי, דבר הפוגע באוכלוסייה המקומית.

כמו כן, העקרבים בישראל אינם מוגדרים כ"ערך טבע מוגן", ועל כן אינם זוכים להגנות הנלוות. עם זאת, הם נחשבים מוגנים בתחומי שמורות הטבע והגנים הלאומיים בישראל.

## יחסי גומלין עם האדם
מתוך 25 מיני העקרבים בארץ ישראל, מתוכם כ-3 נחשבים למסוכנים לאדם: עקצן צהוב, קטלן דו-גוני וקטלן עב-צבתות. הסיכון מתייחס לאדם בוגר ושאינו סובל מרגישויות. בדומה לכל פגיעה מבעל חיים ארסי, גופם של ילדים ובעלי רגישויות (אלרגיות לארס או לארס מסוג מסוים) עלול להגיב באופן חמור יותר עד קיצוני. עקב כך, כל שנה מגיעים כ-270 ילדים לבתי החולים עקב עקיצת עקרב.

ב-2018, פעוט כבן שנה מהפזורה הבדואית נהרג עקב עקיצת עקרב.

עם זאת, עם השנים הפכו העקרבים למוקדי עניין, וכיום גם נערכים סיורים סביבם לקהל הרחב. בנוסף, ב-2018 נערך קמפיין לבחירת העקרב הלאומי של ישראל, במסגרתו נבחר העקרב נבו יריחו.

### בתרבות

קובץ:Scorpions, Snakes and a Lizard.jpg|פטרוגליף המציג נחשים, עקרבים ולטאה ברכס הר כרכום
קובץ:Israel Batch 3 (280) (cropped).JPG|מזל עקרב בפסיפס בבית הכנסת בבית אלפא
קובץ:BALNAM 444 Emblem.svg|סמל יחידת הבלנ"מ


## עקרבים בארץ ישראל
### משפחת ה[[עקצניים]]
ממשפחה זו 19 מינים ב-9 סוגים המופיעים בישראל:

### משפחת ה[[עב-ידיים]]
ממשפחה זו ארבעה מינים מסוג אחד בישראל:

### משפחת ה[[נבואיים]]
ממשפחה זו מין יחיד בישראל:

### משפחת ה[[עקרב-סומאיים]] †
במשפחה זו מין אחד בלבד (נכחד):

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

*עקרבים בארץ ישראל
ניבן מנומר

**

**נִיבָן מְנֻמָּר*' ([[שם מדעי]]: *Gymnothorax undulatus'') הוא מין של צלופח גדול מהסוג ניבן שבמשפחת המורניים. הוא מצוי באזור האינדו-פסיפי ובמזרח-מרכז האוקיינוס השקט עד עומקים של 30 מטר. הוא יכול להגיע עד לאורך של 1.5 מטר.

## מאפיינים
ניתן לזהות בקלות את הניבן המנומר לפי ראשו הצהוב והכתמים החומים המכסים את גופו. הוא משתמש בפה הגדול שלו כדי לשאוב מים אל הזימים, כשכיסוי הזימים הוא חור קטן להגנה על הזימים העדינים. כמו רוב הצלופחאים, הוא חסר סנפירי חזה ואגן על מנת לנוע בקלות יותר דרך חריצי השונית. הסנפירים האחרים שלו מצוידים בעור עבה יותר כדי להגן מפני שריטות. הוא נע בצורת S כדי להיות מסוגל לנוע קדימה ואחורה דרך השונית. השיניים שלו מעוצבות כך שיוכל לאחוז בטרף ולהזיזו לאחור בקלות לצורך עיכול.

## תפוצה ובית גידול
ניתן למצוא את הניבן המנומר באוקיינוס השקט ובמזרח אפריקה. הוא חי בשוניות ובלגונות בעומקים של מטר עד 50 מטרים. הוא פעיל לילה, שכן הוא מסתתר במהלך היום ויוצא לצוד מזון בלילה.

בישראל, ניתן למצוא את הניבן המנומר במפרץ אילת.

## מבחר תמונות

קובץ:Gymnothorax undulatus Maldives.jpg
קובץ:Gymnothorax undulatus, de nuit.jpg
קובץ:FMIB 42389 Gymnothorax undulatus (Lacepede).jpeg
קובץ:Undulated Moray (100 cm).png


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ברנר-ז'רמין דה לספד
קטגוריה:דגים במפרץ אילת
קטגוריה:מורניים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1803