open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
עיתון מיוחד

שמאל|ממוזער|250px|שער "עיתון מיוחד" בכ"ב בכסלו, שבוע לאחר כ"ט בנובמבר
[שמאל|ממוזער|250px|שער גיליון השבועון, [24 בספטמבר 1948]]
**עיתון מיוחד** הוא שבועון שיצא לאור בין השנים 1933–1952 על ידי המו"ל והעורך אלכסנדר זאובר. השבועון עסק בפלילים וברכילות על חיי האישים בארץ ישראל ונחשב לעיתון הראשון בארץ ישראל שעסק בעניינים רכילותיים. "עיתון מיוחד" הוא העיתון הראשון בארץ ישראל שהשתמש בצבע בהדפסתו. העיתון לא היה מחויב לשום זרם פוליטי וסמלו היה מטבע גרוש עם חור.

## הרעיון
זאובר הגה את הרעיון החדשני של עיתון שיעסוק בפלילים ורכילות לאחר ביקור בבית דפוס, שם ראה את שלמה בן-ישראל משגיח על הדפסתם של ספרי הבלשים של הסופר דוד תדהר, שעסקו בפלילים. הוא הקים את העיתון לאחר שהעיתון הקודם שעבד בו "דואר היום" נסגר.

## העיתון
את רוב השבועון כתב זאובר עצמו תחת שמות שונים (למשל – שם אחד מני רבים הוא "סבירם", שפירושו סבי רב מיכאל על שם סבו, הרב מיכאל שטרנבך). כותרותיו של זאובר היו יוצאות דופן, סנסציוניות, ובנוסח מחורז: "בעל מלון שכיח, נעל את אשתו על מסגר ובריח, עזב את חברתו ושתי ברחוב הטורים, והתחתן עם אסתר העשירה בפורים". בעל בית דפוס, שהתקשה להאמין בהצלחה שחזה זאובר לעיתון כה סנסנציוני, העיר: "כאן לא הונגריה, אין כאן סיפורים כאלה למלא עיתון ומה שיש נדפס כבר בעיתונות הקיימת". על כך הקשה זאובר: "בתי משפט יש כאן?", ובעל בית הדפוס השיב בחיוב. אמר זאובר: "אם יש בתי משפט, אז יש משטרה ובתי סוהר, ויש גנבים מכל הסוגים, אז יש גם מקום לעיתון שיספר על נושאים אלה". אחד הסיפורים שהעיתון כיסה היה רצח אברהם פוגל מייסדי תל אביב, שמעולם לא פוענח.

העיתון היה מעין בטאון בלתי רשמי של "מפלגת המדינה העברית" בהנהגתו של מאיר גרוסמן.
בשלב מסוים הפך לביטאונה הרשמי כשגרוסמן הפך לעורך בפועל של העיתון כשלצידו המשפטן, העיתונאי וחבר מרכז מפלגתו, משה מילר מולאור, משמש כמזכיר המערכת של העיתון.

זאובר השתדל שלא לעסוק במדיניות חוץ, ובכל ימי "עיתון מיוחד" מעולם לא היה בו סיפור בעל גוון מדיני. הדברים השתנו במקצת לאחר קום מדינת ישראל, ולא פעם תקף זאובר את אנשי מפא"י שבשלטון, אף שרבים מאישיה היו ידידיו.

זאובר הבטיח לעוזרו יהודה אדלשטיין שהתאריך בשער העיתון יהיה תאריך עברי בלבד.

יצחק שדה כתב בשבועון בשם העט "י. נודד". כתבים נוספים בעיתון היו מלכיאל גרינוולד, דוד אלמוג, אייזיק רמבה, ברוך ויינשטיין, אביגדור המאירי, ד"ר אברהם מטמון. כתבי העיתון היו אנשי התנועה הרוויזיוניסטית בדומה למו"ל והעורך הראשי זאובר.

## סגירתו

"עיתון מיוחד" זכה לתפוצה גדולה, אך בשל קריאתו של יהודה מוזס לאלכסנדר זאובר להצטרף לסגל "ידיעות אחרונות" החליט זאובר לאחר 19 שנים לסגור את "עיתון מיוחד" ולהמשיך בקריירה העיתונאית שלו ב"ידיעות אחרונות". זאובר הקים את מוסף "7 ימים" שהיווה המשך ישיר לעיתון מיוחד, המוסף קיים עד היום.

## לקריאה נוספת
* מרדכי נאור, **רבותי העיתונות**, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2004, הפרק "ייחודו של 'עיתון מיוחד'", עמ' 305–315.

## קישורים חיצוניים
* אלי אשד, קיצור תולדות הרכילאות והסלבריטאיות העברית, עיתון הרכילות הראשון 
* 
* עיתון מיוחד, באתר "נוסטלגיה אונליין"
## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונות בעברית
קטגוריה:שבועונים בארץ ישראל
קטגוריה:ישראל: שבועונים
קטגוריה:עיתונות בעברית ביישוב
קטגוריה:תרבות ביישוב
מכתש טיכו

**מכתש טיכו** הוא מכתש פגיעה בולט הנמצא בדרום הירח. המכתש קרוי על שמו של האסטרונום הדני טיכו ברהה.
שמאל|ממוזער|250px|מכתש טיכו, נראה במרכז התמונה
שמאל|ממוזער|250px|מכתש טיכו
## מיקום ותכונות

## היווצרות
בעקבות דגימות שנלקחו במשימת אפולו 17, הוערך זמן היווצרות המכתש לפני כ-108 מיליון שנים, גיל צעיר יחסית לעומת מכתשים אחרים בירח. הערכות מצביעות על כך שהאסטרואיד שיצר את המכתש הוא חלק ממשפחת בפטיסטינה, קבוצת אסטרואידים שאחד מהם אחראי להיווצרות מכתש צ'יקשולוב, פגיעה שככל הנראה גרמה להיכחדות הדינוזאורים.

## קישורים חיצוניים

* מכתש טיכו בוויקי-חלל.
* 

קטגוריה:מכתשי פגיעה על הירח
סמל פרו

**[[סמל]]** המדינה של **[[פרו]] או** הסמל הלאומי שלה מופיעים בארבע גרסאות: סמל המדינה הרשמי (Escudo de Armas), הסמל/המגן הלאומי (Escudo Nacional), חותם המדינה הגדול (Gran Sello del Estado), וסמל הצי (Naval Coat of Arms).

ארבעתם בנויים בצורה של מגן הכולל שלושה מאפיינים: בפינה השמאלית העליונה מופיעה הויקוניה המצויה, שהיא בעל החיים הלאומי של פרו, ומאחוריה שדה כחול המייצג את הפאונה של פרו. העץ בפינה הימנית העליונה הוא צינכונה, (המקור לחומר כינין, תרופה ישנה למלריה והמרכיב העיקרי במי טוניק), על רקע לבן המייצג את הפלורה הלאומית. בחצי התחתון מופיעה קרן השפע על רקע אדום, והמטבעות הנשפכים מקרן השפע מייצגים את משאבי המדינה.


Escudo de armas del Perú.svg|סמל המדינה *Escudo de Armas*
Escudo nacional del Perú.svg|הסמל הלאומי  *Escudo Nacional*
Gran Sello de la República del Perú.svg|החותם הלאומי  *Gran Sello del Estado*


## ראו גם

## קישורים חיצוניים

פרו

קטגוריה:פרו: סמלים לאומיים
פרו
קטגוריה:גמליים בתרבות
דברת (דיבור)

**דַּבֶּרֶת** (בלועזית: **לוגוריאה**, **logorrhea** או **Logorrhoea**; מיוונית: **λογορροια**, "שטף מילים") היא דיבור מופרז. במובן הרפואי, הכוונה לפטפטת יתר, פעמים רבות בשפה חסרת היגיון או קוהרנטיות, על רקע הפרעה נפשית, כגון מאניה.

במובן הלא-רפואי, הכוונה לשימוש בלשון מליצית, מכבירת מילים ומיותרת על מנת לגרום למסר פשוט או טפשי להראות כאינטלקטואלי, ובגסות עוקצנית מכנים אותה "שלשול וורבלי" או "שלשול של הפה".

## דברת בהפרעות נפשיות וניורלוגיות
דברת היא הפרעת שפה שמופיעה בשלל בעיות פסיכיאטריות או נוירולוגיות כמו אפאזיה, סכיזופרניה קטטונית ואפקט לבילי. הדברת יכולה להופיע במלמול חדגוני, קטפזיה, שינוי אקראי של נושאי שיחה וכדומה. הגורמים לדברת עדיין אינם ברורים דיים, אך נראה כי מקורה הוא באונה המצחית, שככל הידוע קשורה לשפה והגייה. כמו כן, הדיבור הלא מאורגן משקף לרוב את הפגיעה שהתרחשה במהלך החשיבה בהפרעות אלו.

## דברת בתרבות
בספרו מ-1946, "פוליטיקה והשפה האנגלית", לגלג ג'ורג' אורוול בשימוש המיותר, אבנורמלי ומסווה של מילים, מה שמתקשר לדברת.

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:הפרעות נפשיות והתנהגותיות
קטגוריה:תסמינים וסימנים הקשורים לקול ולדיבור
קטגוריה:תסמינים וסימנים הקשורים להכרה, תפיסה, מצבים רגשיים והתנהגות
קטגוריה:רטוריקה
מנהור קוונטי

**מנהור קוונטי** היא תופעה פיזיקלית מתורת הקוונטים בה חלקיק יכול, בהסתברות נמוכה, לעבור דרך מחסום פוטנציאל. בהמשלה, תופעת המנהור היא תופעה שבה כדור הנזרק לעבר קיר, יעבור דרך הקיר ויופיע בצידו השני. במכניקה הקלאסית התופעה איננה יכולה להתרחש: חלקיקים אינם יכולים להימצא באזור של מחסום פוטנציאל, ואינם יכולים לעבור דרך מחסום הפוטנציאל. התופעה נובעת מאופיים הגלי של החלקיקים על פי תורת הקוונטים, ולכן ניתן לצפות אותה בתנאים בהם מכניקת הקוונטים תקפה, כלומר עבור חלקיקים קטנים ובטמפרטורות נמוכות.

זוהי תופעה גלית שאינה קשורה דווקא למכניקת הקוונטים, הנקראת צימוד גלים כָּלים (evanescent wave coupling).

שמאל|ממוזער|250px|סימולציה של תהליך המנהור. חלקיק מתקרב לקיר פוטנציאל, רוב פונקציית הגל של החלקיק מוחזרת על ידי הקיר, אולם חלק קטן ממנה מצליח לבצע מנהור דרך הקיר ולעבור לצדו השני.

שמאל|ממוזער|250px|תהליך המנהור הקוונטי במקרה חד־ממדי. ב-<math>x=0</math> ניצב מחסום פוטנציאל דק; ניתן לראות שלמרות הפוטנציאל הגבוה, כמחצית מפונקציית הגל של החלקיק עוברת את הקיר כתוצאה מהמנהור.

## הסבר התופעה
על פי תורת הקוונטים חלקיק מתואר על ידי פונקציית גל המתארת את ההסתברות למצוא את החלקיק בכל מקום. בתוך מחסום פוטנציאל, מקום שעבורו באופן קלאסי חלקיק לא יכול להימצא, ההסתברות למצוא את החלקיק אכן קטנה במהירות, אך מכיוון שפונקציית הגל היא רציפה, אזי הפונקציה איננה יכולה להתאפס בבת אחת. במקום זאת היא דועכת לרוב בצורה מעריכית. מכאן שכאשר מחסום הפוטנציאל איננו רחב מדי, פונקציית הגל של החלקיק לא תדעך דרכו ל-0, ולכן תהיה הסתברות כלשהי למצוא את החלקיק בעברו השני של מחסום הפוטנציאל גם באופן מעשי.

לתופעה יש תקביל קלאסי באופטיקה: ניקח חומר שאינו מעביר אור דרכו ואינו בולע אור, כלומר מחזיר את כל האור, וניצור פרוסה דקה ממנו. מבעד לפרוסה נקבל העברה חלקית של אור. ההסבר לכך הוא אותו הסבר: אור הוא למעשה שדה חשמלי ושדה מגנטי המתנדנדים בזמן. השדה החשמלי הוא פונקציה רציפה ולכן בכניסה לחומר השדה אינו יכול להתאפס בבת אחת, ובמקום זה הוא דועך בתוך החומר באופן מעריכי. אם החומר דק, אזי השדה החשמלי לא ידעך לגמרי בתוך החומר ואור יעבור דרכו.

## היסטוריה
תופעת המנהור התגלתה על ידי פרידריך הונד ויושמה על ידי גאורג גאמוב שהשתמש בה בשביל להסביר את תופעת ההתפרקות אלפא. התפרקות אלפא היא תהליך של התפרקות רדיואקטיבית שבה גרעין האטום פולט חלקיקי אלפא, שהם למעשה אטומי הליום מיוננים (שני פרוטונים ושני נייטרונים). על מנת שתהיה קרינת אלפא, חלקיקי האלפא צריכים לעבור דרך מחסום הפוטנציאל של הכח החזק ("קיר") הלוכד את חלקיקי האלפא בגרעין. בעקבות הרצאה שנתן גאמוב בנושא, בנו ג'ון קוקרופט וארנסט וולטון מאיץ חלקיקים המגיע לאנרגיה של כמה מיליוני אלקטרון וולט, ובעזרתו הצליחו לראשונה לבקע את הגרעין (תגלית שעבורה הם זכו בפרס נובל לפיזיקה בשנת 1951). אנרגיית המאיץ לא הספיקה בשביל לעבור את מחסום הפוטנציאל שיוצר גרעין האטום, אך בזכות תופעת המנהור היה ניתן לפרק את הגרעין בכל זאת. ניסוי זה החל עידן חדש בפיזיקה – עידן מאיצי החלקיקים. גאמוב גם הבין שתופעת המנהור היא תופעה קוונטית כללית, שאיננה מיוחדת רק לקרינה גרעינית.

לתופעת המנהור קיימים היום שימושים רבים. מיקרוסקופ מנהור סורק, לדוגמה, משתמש בתופעה על מנת לסרוק פני שטח של חומרים. על בסיס התופעה עובד זיכרון מסוג זיכרון הבזק, כאשר מתאפשר מעבר של אלקטרונים בין הדקי טרנזיסטורים המהווים בורות פוטנציאל.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:מכניקת הקוונטים
אנטוני הופקינס (מלחין)

**אנטוני הופקינס** (באנגלית: **Antony Hopkins**; 21 במרץ 1921 – 6 במאי 2014) היה מלחין, פסנתרן ומנצח אנגלי.

## ביוגרפיה
נולד בלונדון ובנעוריו שינה את שם משפחתו להופקינס מהשם ריינולדס (Reynolds). הוא נודע בעיקר בזכות ספרי האנליזה שלו למוזיקה קלאסית ולתוכניתו בתחנת הרדיו של ה-BBC - "Talking About Music" (מדברים על מוזיקה). יצירותיו המפורסמות הן האופרות "ליידי רוהסיה" (Lady Rohesia), "האיש מטוסקנה" (The Man from Tuscany) ו"חברת שלושה" (Three's Company); הבלט- Café des Sports; וסצנה אופראית לסופרן וכלי קשת (מאוחר יותר עובד לשלושה קולות ותזמורת).
הוא כתב גם מוזיקה לסרטים כמו בילי באד (1962).

## ספריו
* Beating Time 
* Downbeat Music Guide
* Music all Around Me
* Musicamusings
* Music Face to Face (יחד עם אנדרה פרווין)
* Pathway to Music 
* Sounds of the Orchestra: A Study of Orchestral 
* Texture 
* Talking About Concertos 
* Talking About Sonatas 
* Talking About Symphonies
* The Nine Symphonies of Beethoven 
* The Seven Concertos of Beethoven 
* Understanding Music

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה קצרה על אנטוני הופקינס.

קטגוריה:מלחינים אנגלים
קטגוריה:מפקדים במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1921
קטגוריה:אנגלים שנפטרו ב-2014
שארפ (חברה)

**שארפ** (**SHARP**) הוא תאגיד יפני המייצר מוצרי חשמל ואלקטרוניקה בידורית, לשוק הפרטי והתעשייתי.
## היסטוריה
החברה החלה את דרכה בשנת 1912, עם המוצר הראשון שלה שהיה עט שנשא את שם החברה. בין הפיתוחים החשובים של החברה במהלך השנים, ניתן למצוא את הרדיו הראשון ביפן, הטלוויזיה הראשונה ביפן (1953), פיתוח תנור מיקרוגל הביתי הראשון, המצאת טכנולוגיית ה-LCD בשנת 1973, פיתוח ויצור של סירי אידוי אורז לשוק היפני, פיתוח מקרנים מתקדמים בשיטת ה-DLP, פיתוח רכבי שטח סולאריים המונעים בעזרת אנרגיית השמש בלבד, יצור מסך LCD הגדול בעולם בשנת 2008, ועוד.

בין המוצרים הבולטים של החברה בעשור הראשון של המאה ה-21 ניתן למנות מסכי LCD, מקררים, מצלמות וידאו מסדרת "ויוקום" (שהיו הראשונות שהשתמשו במסכי LCD צבעוניים בעלי רזולוציה גבוהה), מכשירי מיקרוגל וטיהור אוויר, מערכות קולנוע ביתיות, נגני Blu-ray, מסכי מגע, צגים אלחוטיים, רכבי שטח סולאריים, צגי LCD מקצועיים לשימושים מיוחדים, ועוד.

החברה חתמה הסכם הפצה ליצור מסכי LCD עבור חברת Pioneer שבמסגרתו יתאפשר שיתוף פעולה בין החברות, בכל מה שנוגע לשיתוף פעולה בין שתיהן בפסי הייצור, ושימוש טכנולוגי. דוגמה לשיתוף פעולה זה נראה לראשונה בשנת 2008 כאשר החברות הציגו את מסך ה-LCD מסדרת SX.

בדירוג ה-Global 500 של המגזין פורצ'ן לשנת 2011, מוקמה שארפ במקום ה-253. בשנת 2012 צברה החברה הפסדים גדולים שהציבו סימן שאלה על יכולתה של החברה לשרוד.

בישראל נציגת החברה והיבואנית הבלעדית היא חברת ראלקו.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חברות אלקטרוניקה יפניות
קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בטוקיו
קטגוריה:מותגים יפניים
A Moment of Silence

**A Moment of Silence** הוא אלבום האולפן המלא השני של להקת המטאל הישראלית סיילם. האלבום, שיצא בשנת 1998, היווה את ההפקה הגדולה ביותר של סיילם עד אז. הוא הופק בידי קולין ריצ'רדסון, שהתפרסם עוד קודם לכן על רקע עבודתו עם להקות מטאל כמו פיר פקטורי ומאשין הד. האלבום יצא תחת חברת התקליטים הישראלית .B.N.E, עמה עבדה הלהקה בשנים 1998-2001.

האלבום כולל שילוב בין שירי דום מטאל/מטאל גותי עם השפעות של להקות משנות השמונים כמו הסמיתס והקיור (כמו "Winter's Tear"), לשירי דת' מטאל (כמו "Flames"). ריצ'רדסון ביקש מהלהקה "להוסיף גרוב" לשירים, שהיו איטיים וכבדים יותר בגרסאותיהם המקוריות ודומים יותר לשירי הדום מטאל של האלבום הקודם, "קדיש".

שיר הנושא "A Moment of Silence" ("דקת דומייה") תואר בידי הלהקה כשיר זיכרון המוקדש הן לאנשים שהלכו לעולמם והן לזמנים שנשכחו. "Winter's Tear" הוא אחד משיריה הראשונים של הלהקה הכוללים שילוב של שירתו הגרונית של זאב טננבוים עם שירה נקייה. השיר כולל השפעות גותיות ושירה של המתופף אמיר נויבך שמושפעת מזו של סולן להקת הקיור, רוברט סמית'. נויבך עזב את סיילם מיד לאחר הקלטתו של האלבום, והחליף אותו ניר נקב, מתופף הלהקה עד היום.

השיר "Set the Controls for the Heart of the Sun" הוא גרסת כיסוי לשירה של להקת פינק פלויד מ-1968.

## רשימת השירים
*כל השירים מאת זאב טננבוים, ליאור מזרחי, אמיר נויבך ומיכאל גולדשטיין, אלא אם כן מצוין אחרת.
# A Moment of Silence
# Winter's Tear 
# Hour Glass 
# Flames
# Set the Controls for the Heart of the Sun (רוג'ר ווטרס)
# In Another Dimension 
# The Worst To Come
# An Unwanted Guest 
# Symbiosis
# Eyes To Match A Soul
#?Who Will Comfort Me Now

## מבצעים
* זאב טננבוים - שירה
* אמיר נויבך - תופים, שירה
* מיכאל גולדשטיין - גיטרה בס
* ליאור מזרחי - גיטרה
* ערן מיטלמן - קלידים
* גיורא הירש - סולו גיטרה ב"A Moment of Silence"

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי מטאל
קטגוריה:אלבומי סיילם
קטגוריה:אלבומי חברת BNE
תנות אמון

**תְּנוּת אָמוֹן** היה פרעה ומלך מצרים ממוצא נובי בין השנים 664 לפנה"ס - 656 לפנה"ס. הוא היה בנו של שבכה ואחרון מלכי השושלת העשרים וחמש של מצרים.

הניצחון של האשורים בשנת 669 לפנה"ס על צבאו של תהרקה, אילץ את הנובים לסגת בחזרה אל גבולות ממלכתם מדרום לאשד הראשון של נהר הנילוס.
עם נסיגת הנובים, מינו האשורים את נכו הראשון בתור שליט בובה מטעמם ונסוגו צפונה לעבר ארץ ישראל. להזדמנות הזאת בדיוק חיכה תנות אמון וברגע שעזבו אחרוני חייליו של אשורבניפל את אדמת מצרים, הורה לצבאו לשוט במעלה הנילוס ולהשתלט מחדש על ערי מצרים. תנות אמון השתלט על העיר תבאי וקבע שם את בירתו החדשה. לאחר מכן פנו הנובים צפונה לעבר העיר מוף (בירת ממלכת נוביה-מצרים בתקופת שלטון אבותיו), וכבש אותה. נכו הראשון עצמו נהרג באותה המערכה.

כששמע אשורבניפל על המתרחש שיגר מיד את צבאו חזרה לעבר מצרים והצליח להביס את תנות אמון בסדרה של מערכות באזור הדלתה של הנילוס ומיד פנה דרומה ליתר הערים שהיו בשליטת הנובים במעלה הנילוס. הנקודה הדרומית ביותר אליה הגיע האשורים הייתה העיר תבאי, שאף אותה הצליחו לכבוש. כיבוש תבאי אילץ את תנות אמון לסגת בפעם נוספת אל גבולות ממלכת כוש.

תוצאות הכיבוש האשורי שמו קץ לשלטון הנובי במצרים לתמיד, אולם יחד עם זאת השפעתו של תנות אמון עדיין הורגשה במצרים העליונה עד לשנת 656 לפנה"ס, בה הצליח פסמתיך הראשון לאחד מחדש את מצרים ולהשתחרר מההשפעה הנובית בדרום.

תנות אמון המשיך לשלוט בממלכת כוש בלבד שלוש שנים נוספות, עד שנפטר בשנת 653 לפנה"ס. הוא בחר להקבר יחד עם אבותיו בבית הקברות המלכותי באל-קורו, דרום מערבית לבירה נפאטה.

## לקריאה נוספת
***[[נשיונל ג'יאוגרפיק ישראל]]**, גיליון מס' 117, פברואר 2008, עמ' 54–79. 
*Michael Roaf, **Cultural Atlas Of Mesopotamia and the ancient near east**, 1991

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פרעוני השושלת ה-25
קטגוריה:כוש
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-7 לפנה"ס
אטלנטיק איירווייז

**אטלנטיק איירווייז** (באנגלית: **Atlantic Airways**) היא חברת תעופה שמרכזה בנמל התעופה ואוגר באיי פארו, והיא חברת הדגל של טריטוריה זו. החברה מקיימת טיסות למספר יעדים בסקנדינביה, בבריטניה ובאיסלנד, וכן טיסות פנים ברחבי איי פארו המתבצעות במסוק. בנוסף מפעילה החברה טיסות שכר וכן את קו הטיסה בין נמל התעופה רייקיאוויק לנמל התעופה נרסארסואק שבגרינלנד בשותפות קוד עם חברת פליגפיילג איסלנדס.

## תולדות החברה
בשנות ה-80 הועלה הרעיון להקים חברת תעופה מקומית, אשר תתמודד על הפעלת הקו בין נמל התעופה ואוגר לנמל התעופה הבינלאומי קופנהגן-קסטרופ, שנשלט עד אותה עת על ידי חברת מארסק אייר הדנית. אטלנטיק איירווייז נוסדה בנובמבר 1987 ובשלב מוקדם למדי השתלטה ממשלת איי פארו על החברה, והקימה עבורה מתקן תחזוקה בנמל התעופה ואוגר. החברה בחרה לרכוש מטוסי BAe-146 המותאמים לנחיתה ולהמראה במסלולים קצרים יחסית, שכן אורכו של מסלול ההמראה בוואוגר הוא 1,250 מטר בלבד. החברה החלה בשירות סדיר לקופנהגן ב-28 במרץ 1988. שירות המסוקים הפנימי ברחבי איי פארו הופקד באחריותה של אטלנטיק איירווייז בשנת 1994, אך רק מסוק אחד מבין השלושה שברשותה מופעל לשם כך, בעוד ששני האחרים מיועדים למשימות חיפוש והצלה. ב-1995 החלה החברה לטוס לנמל התעופה רייקיאוויק והחל ב-1997 החלה לשרת יעדים נוספים בדנמרק, נורווגיה ובבריטניה.

ב-10 באוקטובר 2006 עלה מטוס BAe-146-200 של החברה באש, לאחר שהחליק מהמסלול בנמל התעופה בעיר סטורד בנורווגיה מיד לאחר נחיתה. במטוס שהיה בטיסה RC670 היו 16 בני אדם, וארבעה מהם מצאו את מותם באירוע.

## צי המטוסים
צי המטוסים של החברה נכון לנובמבר 2018:

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות תעופה לאומיות
קטגוריה:איי פארו: תחבורה
קטגוריה:דנמרק: תעופה
קטגוריה:חברות תעופה דניות
פרונסיס

**פרונסיס** (יוונית φρόνησις) ב"אתיקה של אריסטו" היא המעלה של חשיבה מוסרית, בדרך כלל מתורגמת כ"תבונה מעשית", ולעיתים כ"פיקחות". 

אריסטו מבחין בין שתי מעלות אינטלקטואליות: *סופיה* ו*פרונסיס*. *סופיה* (מתורגמת לעיתים קרובות כ"חוכמה עיונית") היא היכולת לחשוב בצורה טובה על טבעו של העולם, לראות מדוע נוהג העולם באופן שהוא נוהג (עניין זה מזוהה בדרך-כלל עם מדע); *סופיה* כוללת דיון בנוגע לאמיתות אוניברסליות. *פרונסיס* היא היכולת להתייחס לאופן הפעולה על מנת ליצור שינוי, בעיקר לשפר את איכות החיים. למרות זאת, אריסטו טוען כי *פרונסיס* אינה סוג של מיומנות, מכיוון שהיא אינה כוללת רק את היכולת להחליט כיצד להשיג תכלית מסוימת, אלא גם את היכולת להביט ולקבוע מהי אותה תכלית (הנקודה האחרונה נדחית על ידי מבקרים אחדים, אשר טוענים כי אריסטו ראה בתכלית הנחשקת, האושר, כנתונה בפנינו, כך ש*פרונסיס* היא היכולת בלבד להשיג תכלית זו). 

לדבריו של אריסטו, כדי להשיג *פרונסיס* יש להגיע לבגרות: 

*פרונסיס* נקשרת עם מקרים פרטניים משום שהיא נוגעת לאופן שבו יש להתנהג במצבים מסוימים. אדם יכול ללמוד את עקרונות הפעולה, אולם יישומם בעולם האמיתי, במצבים שאדם עשוי שלא לצפות אותם, דורש ניסיון והכרה של העולם. לדוגמה, אם אדם יודע שיש להיות ישרים וכנים, הוא עלול לנהוג במצבים מסוימים בדרך פוגעת ומעליבה; היכולת ליישם יושר וכנות באופן מאוזן בשילוב עם שיקולים אחרים ובהקשר מסוים דורשת ניסיון. 

החשיבות של אריסטו לתפישה האירופית של ימי הביניים הובילה את הפרונסיס להיכלל כאחת מארבע מידות המוסר העיקריות (אומץ, מתינות, תבונה, וצדק).

בנט פלוביאר, בספרו "כיצד להפוך את מדעי החברה למשמעותיים", טען כי במקום לנסות לאמץ את המדעים הטבעיים, יש לתרגל את מדעי החברה כפרונסיס. מדעי חברה פרונטיים מתבססים על ארבע שאלות היגיון ערכיות: (1) לאן מועדות פנינו? (2) מי מרוויח ומי מפסיד, ובאמצעות אילו מנגנונים של כוח? (3) האם ההתפתחות רצויה? (4) מה עלינו לעשות בנוגע לכך? 

בספרו "מעבר למידה הטובה", אלסדייר מקינטאייר יוצא בקריאה דומה למדע חברתי פרונטי, בשילוב עם ביקורת כבדה על ניסיונות של סוציולוגיים לאמץ את מדעי הטבע. הוא מציין כי על כל הנחה של תאוריית מדע חברתי קיימת דוגמה נגדית שסותרת אותה. דבר זה נובע מאי היכולת לצפות את התנהגותם של בני האדם, ומתוך העובדה שבן אדם אחד בלתי-צפוי עשוי להוות השפעה מהפכנית לעולם. בעקבות פסקל, הוא מציין כי מבנה אפה של קלאופטרה שינה את פני ההיסטוריה, שהרי אם צדודיתה לא הייתה בעלת יופי קלאסי, אזי סיכוי קלוש שמרקוס אנטוניוס היה מחזר אחריה, דבר שהיה משנה באופן משמעותי את ההיסטוריה הפוליטית של הקיסרות הרומית.

## לקריאה נוספת
*  אלסדייר מקינטאייר, **מעבר למידה הטובה**, 2006, הוצאת שלם.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אריסטו
קטגוריה:אתיקה
נמל התעופה נרסארסואק

**נמל התעופה נרסארסואק** (בגרינלנדית: **Mittarfik Narsarsuaq**) הוא נמל תעופה סמוך לעיירה נרסארסואק בדרום גרינלנד, בה מתגוררים כ-180 איש. משמעות השם "נרסארסואק" בגרינלנדית היא "מישור גדול", אם כי האתר הוא למעשה קצהו של פיורד הכלוא בין ההרים הסובבים אותו. הנמל עצמו ממוקם בסמוך לדלתת הנהר הזורם בעמק, והוא משמש כיום בעיקר לתנועת תיירים.

## היסטוריה
[ימין|ממוזער|250px|מטוס [בואינג 757 של אייר גרינלנד בנרסארסואק]]
השדה הוקם כבסיס חיל האוויר האמריקאי במלחמת העולם השנייה. עבודות ההקמה החלו ב-6 ביולי 1941, והמטוס הראשון נחת במקום ב-24 בינואר 1942. הבסיס האווירי זכה לשם הקוד "בלואי ווסט ואן" (Bluie West One או BW1), ומשימתו העיקרית הייתה לאפשר ליווי אווירי לשיירות האוניות שחצו את האוקיינוס האטלנטי ולאתר צוללות נאציות. בשנת 1943 הוקם באתר בית חולים צבאי ובו 250 מיטות. סך הכל מנתה אוכלוסיית הבסיס בתקופת המלחמה כ-4,000 איש וחלפו דרכו כ-10,000 מטוסים. 

ב-1949 החל הבסיס לשמש גם תנועת מטוסים אזרחיים, וב-27 באפריל 1951 חתמו דנמרק וארצות הברית על הסכם בעניין הגנתה של גרינלנד, והמקום החל לשמש גם את חיל האוויר הדני. הצבא האמריקאי עזב את השדה בנובמבר 1958 והבסיס נסגר, אך שנה לאחר מכן, בחודש נובמבר 1959 החליטו הדנים לחדש את פעולת השדה, בעיקר למטרת חילוץ והצלה. 

בשנת 1960 הוקמה חברת התעופה גרינלנדייר (כיום אייר גרינלנד), אשר החלה בהפעלת שירותי תעופה לנרסארסואק במטוסים ובמסוקים. החל ב-1 בינואר 1988 נמסר השדה לידיה של הממשלה האוטונומית המקומית, והיא מפעילה אותו מאז באמצעות "רשות שדות התעופה של גרינלנד" (Mittarfeqarfiit; Grønlands Lufthavnsvæsen). 

חברת אייר גרינלנד מפעילה טיסות מנרסארסואק לרחבי גרינלנד ולקופנהגן, ואילו פליגפיילג איסלנדס ואטלנטיק איירווייז מפעילות קו תעופה לשדה התעופה רייקיאוויק שבאיסלנד.

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר רשות שדות התעופה של גרינלנד 
* אודות שדה התעופה

## הערות שוליים

קטגוריה:גרינלנד: שדות תעופה
Resident Evil 5

**Resident Evil 5** (בעברית: **האויב שבפנים 5**; ביפנית: **バイオハザード5**, מופץ ביפן בשם **Biohazard 5**) הוא משחק וידאו מסוגת יריות בגוף שלישי, השביעי בסדרת משחקי *[[Resident Evil]]*, שפותח והופץ על ידי קאפקום ב-5 במרץ 2009 לקונסולות המשחקים Xbox 360 ופלייסטיישן 3, ב-17 בספטמבר 2009 למערכת ההפעלה Microsoft Windows, ב-19 במאי 2016 למזרים המדיה Nvidia Shield TV, ב-28 ביוני 2016 לקונסולות המשחקים Xbox One ופלייסטיישן 4 וב-29 באוקטובר 2019 לקונסולת המשחקים הניידת נינטנדו סוויץ'. המשחק הוכרז בשנת 2005, השנה בה המשחק הקודם בסדרה, *[[Resident Evil 4]]*, יצא לאור. העלילה סובבת סביב חקירה בעקבות איום בטרור, אשר מנוהלת על ידי סוכני ה-Bioterrorism Security Assessment Alliance, כריס רדפילד ושיבה אלומר בקיג'וג'ו, מחוז בדיוני באפריקה. כריס לומד כי עליו להתעמת עם עברו בצורת אויבו, אלבר וסקר ושותפתו לשעבר, ג'יל ולנטין.

המשחקיות של *Resident Evil 5* זהה למשחק הקודם בסדרה, אף על פי שהוא הראשון בסדרה שתוכנן למשחק שיתופי של שני שחקנים. כמו כן הוא המשחק הראשון בסדרה אשר נטש את סוגת ההישרדות אימה, כאשר הביקורות ציינו כי המשחקיות דומה יותר למשחק פעולה. זהו גם המשחק הראשון בסדרה אשר משתמש בלכידת תנועה ובמערכת מצלמות וירטואליות. מספר מפתחים אשר היו מעורבים בפיתוח המשחק הראשון בסדרה, *[[Resident Evil (משחק וידאו, 1996)|Resident Evil]]*, השתתפו בפיתוח המשחק. גרסת המחשב האישי פותחה על ידי חברת Mercenary Technology.

*Resident Evil 5* זכה לביקורות חיוביות, אף על פי שהביקורות ציינו לשלילה את מכניקת השליטה בדמויות וטענו כי קיימת במשחק גזענות, אך הדבר נחקר על ידי BBFC ולא נמצאה אמת בכך. נכון לספטמבר 2020, נמכרו למעלה מ-7.7 מיליון עותקים של המשחקים. גרסה מיוחדת למשחק, הנקראת "הגרסה המוזהבת" (Gold Edition) נמכרה בלמעלה מ-4.2 מיליון עותקים, כך שסך העותקים של המשחק שנמכרו מזנק ל-11.9 מיליון. זהו המשחק הנמכר ביותר בסדרת המשחקים וכן עד מרץ 2018 היה המשחק הנמכר ביותר שפותח בלעדית על ידי קאפקום, עד שזה הפסיד את התואר למשחק הווידאו *[[Monster Hunter: World]]*. ב-2016 יצא לאור משחק ההמשך, *[[Resident Evil 6]]*.

## קישורים חיצוניים
* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:משחקי יריות ממוחשבים (גוף שלישי)
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2009
קטגוריה:משחקי Windows
קטגוריה:משחקי Xbox 360
קטגוריה:משחקי Xbox One
קטגוריה:משחקי פלייסטיישן 3
קטגוריה:משחקי פלייסטיישן 4
קטגוריה:משחקי נינטנדו סוויץ'
קטגוריה:משחקי פעולה-הרפתקאות
קטגוריה:משחקי הישרדות-אימה
קטגוריה:משחקי וידאו קואופרטיבים
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו ביפן
מרחב פיקוח תעופתי

ממוזער|200px|חלוקת גרמניה מרחבי פיקוח עיליים
ממוזער|200px|חלוקת גרמניה למרחבי פיקוח תעופתי (השכבה התחתונה)
שמאל|ממוזער|200px|מרחבי הפיקוח התעופתי באיטליה - רומא, ברינדיזי ומילאנו שלה שני מגזרים (במילאנו ובפאדובה)
בתעופה אזרחית, **מרחב פיקוח תעופתי** (באנגלית: **Flight Information Region** ר"ת **FIR**) הוא מרחב אווירי בעל גבולות מוגדרים, שבו מוענקים לכל הפחות שירותי מידע טיסה (Flight Information Service או FIS) ושירותי חירום (Alerting Service או ALS). השירותים זמינים לכל מטוס הנמצא באזור מידע הטיסה. 

החלוקה למרחבי פיקוח תעופתי היא החלוקה העליונה של המרחב האווירי בעולם, וכל חלק מהאטמוספירה שייך למרחב פיקוח תעופתי מוגדר. החלוקה למרחבי פיקוח תעופתי אינה נעשית לפי מפתח חלוקה קבוע; יש אומנם מדינות ששטחן חופף למרחב פיקוח תעופתי בודד, אך קיימות מדינות גדולות המחולקות למספר אזורים, ומדינות קטנות החולקות את אותו מרחב. מרחב הפיקוח מעל לאוקיינוס מחולקים ל"מרחבי פיקוח אוקיאניים" (Oceanic Information Regions), ומופקדים באחריותן של המדינות הסמוכות. חלוקת האחריות בין הרשויות נעשית בהסכמים בינלאומיים במסגרת פעולתו של הארגון הבינלאומי לתעופה אזרחית (ICAO).

מרחב פיקוח תעופתי מתחיל בגובה הקרקע (GND). לעיתים מחולקת האטמוספירה לשתי שכבות של מרחבי פיקוח תעופתי, ובמקרה זה קרויה השכבה העליונה בכינוי "מרחב פיקוח עילי" (Upper Information Region או UIR), ותחילתה בגובה של 7,500 מטר. אין הכרח לקיומה של חפיפה גאוגרפית בין מרחבי פיקוח תעופתי למרחבי הפיקוח העיליים. 

השירותים המוענקים בכל מרחב פיקוח תעופתי מופקדים באחריותו של אזור בקרה מרחבית (Area Control Center או ACC) שבדרך כלל מעניק את שמו לאזור מידע הטיסה עליו הוא אחראי, והממוקם בשדה תעופה בתחומי האזור. ייתכנו מספר מרכזי בקרה אזוריים במרחב פיקוח תעופתי אחד.

## בישראל
בישראל מופקדת רשות התעופה האזרחית על הענקת שירותי תעבורה אווירית. המנהל מגדיר את מרחב הפיקוח התעופתי של ישראל, כדלקמן:

## קישורים חיצוניים

* רשות התעופה האזרחית באתר משרד התחבורה

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בקרה אווירית
קטגוריה:משפט בין-לאומי
בית שימוש בחלל

[ממוזער|בית שימוש ב[תחנת החלל הבינלאומית]]
**בית שימוש בחלל** (באנגלית: **Space toilet**) הוא בית שימוש המותקן בחללית מאוישת או בתחנת חלל. בית שימוש כזה צריך לענות על מספר דרישות:
*יכולת לעבוד בתנאים של חוסר משקל או של כבידה חלשה.
*חיסכון במים ובאוויר, המהווים מצרכים יקרי ערך בחללית.
*שמירה על הגיינה מקסימלית על מנת למנוע סכנת מחלה בעת השהות בחלל.

לצורך הקטנת השימוש בבית השימוש בחללית, האסטרונאוטים נתונים לדיאטה מיוחדת לפני צאתם לחלל.

## מבנה כללי
מצב של חוסר משקל אופייני לחלליות שנמצאות במרחק גדול מכדור הארץ או לחלליות שנמצאות במסלול סביב כדור הארץ (למשל מעבורת חלל או תחנת החלל הבינלאומית). חוסר משקל מקשה על האסטרונאוטים להישאר במקום אחד בעת השימוש בשירותים, ומסכן את בריאותם במקרה שהפסולת לא נאספת כראוי ונפלטת לתוך חלל התא בו הם שוהים. על מנת שהאסטרונאוטים לא יזוזו בעת השימוש במתקן, הם נחגרים בחגורה מיוחדת הקושרת אותם אליו. 

בבתי שימוש בחלל קיימת בדרך כלל הפרדה בין מתקן המיועד לאיסוף שתן ובין מתקן הנועד לאיסוף צואה. קיימות שתי צורות של מתקן לאיסוף נוזלים - מתקן בצורת משפך המיועד לגברים, ומתקן בצורת קערית המיועד לנשים. איסוף הפסולת למקום מרוכז נעשה בדרך כלל באמצעות שימוש בזרם אוויר. לרוב האוויר ממוחזר - לאחר ניקוי ניתן להשתמש בו לצרכים אחרים.

בתחנת החלל הבינלאומית, הפסולת המוצקה נחשפת לריק בחלל על מנת להרוג את החיידקים, ומועברת לאחת מחלליות האספקה הבלתי מאוישות שמגיעות מדי פעם לתחנה. בעת החדירה לאטמוספירה, הפסולת משוחררת מחללית האספקה, מתחממת ומתאדה.

## קישורים חיצוניים

* האסטרונאוט הקנדי כריס הדפילד מספר על בית שימוש בחלל באתר יוטיוב 

קטגוריה:בתי שימוש
קטגוריה:האדם בחלל
פלאנט טרור

**פלאנט טרור** (באנגלית: **Planet Terror**) הוא סרט אימה משנת 2007 שבוים ונכתב על ידי רוברט רודריגז. הסרט הוא אחד מתוך שני סרטי הקולנוע שבפרויקט , בו רודריגז, קוונטין טרנטינו ובמאים בולטים אחרים בתעשיית הסרטים ההוליוודית ניסו ליצור גרסאה משלהם לחוויית הקולנוע בשנות ה-70, ובייחוד זו של בתי הקולנוע הזולים מסוג "גריינדהאוס" שהציגו "סרטי ניצול". הסרט הוא מסוגת האימה המוקצנת ולעיתים הדברים המופיעים בו הם אף אבסורדים או סוריאליסטים למדי, בניסיון לחקות את איכותם הנמוכה של סרטי הגריינדהאוס המקוריים.

## עלילה
הסרט מספר על רקדנית גו-גו צעירה בשם צ'רי דארלינג (רוז מק'גוון), שמאבדת את רגלה בתאונה מסתורית ונלקחת לביה"ח, שם היא מגלה שביה"ח מוצף באנשי העיירה הסובלים מפצעים על כל גופם וממבט ריקני בעיניהם. יחד עם חברה לשעברה, אל-ריי (פרדי רודריגז) ורופאה שבעלה נפל קורבן לנגיף, הם יוצאים למסע חיסולים. הם מגלים שהצבא ובראשם מולדון (ברוס ויליס), עסק בנשק ביולוגי שיצא מכלל שליטה והפך את קהילתם השלמה לזומבים. החבורה יוצאת למאבק נגד הזומבים ובאנשי הצבא.

## שחקנים ודמויות

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטי 2007
קטגוריה:סרטי אימה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי אימה מ-2007
קטגוריה:סרטי זומבים
קטגוריה:סרטי ניצול
קטגוריה:סרטי פעולה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים על קטועי גפיים
פאקרד בל (מחשבים)

ממוזער
ממוזער
**פאקרד בל** (באנגלית: **Packard Bell**) הייתה חברה אמריקאית לייצור ושיווק מחשבים. החברה הוקמה ב-1986 כעסק קטן להרכבת מחשבים שהוזמנו לפי מידות ספציפיות (כלומר לפי דרישת הלקוח) ונוסדה על-ידי שלושה יזמים ישראלים-אמריקאים, אך מאז נרכשה והחלה לשמש כחברת-בת של Acer הטאיוואנית.

## היסטוריה
עד שנות ה-60 של המאה ה-20 התקיימה חברה אמריקאית לייצור מקלטי רדיו וטלוויזיה ששמה היה **[[פאקרד-בל]]** (Packard Bell). במהלך שנות ה-70, עקב חוסר גמישות וחוסר יכולת להתחרות עם הייצור מהמזרח הרחוק (מזרח-אסיה), הפסיקה החברה את פעולתה העסקית.

מייסדיה הם שלושה אנשי העסקים הישראלים-אמריקאים: בנימין (בני) אלג'ם, יחד עם אלכס סנדל וג'ייסון ברזילי – שרכשו את השם המסחרי והחלו למכור מערכות מחשב אישי.

החברה נחלה הצלחה, ובשנת 1994 הייתה ליצרן המחשבים הגדול בארצות הברית, והרביעי בגודלו בעולם. אולם, חברת קומפאק החלה לנגוס בנתח השוק שלה באמצעות מחירי היצף, ובתגובה מיזג אלג'ם את פאקרד-בל עם חברת NEC בשנת 1996, ונותר בתפקיד נשיא חטיבה בחברה המאוחדת. בספטמבר 1997 לקה אלג'ם באוטם שריר הלב ושנה לאחר מכן, כשברקע עומדים ההפסדים המאמירים, עזב אלג'ם את החברה. בהצהרה הרשמית על העזיבה היא הוסברה בנסיבות בריאותיות, אך מאוחר יותר סיפר אלג'ם כי הגורם היה אי-הסכמות עם משקיעים ומנהלי החברה האחרים.

לאחר הצלחה של מספר שנים – ב-1996 נמכרה פאקרד בל לחברת NEC היפנית – ואחר כך ב-2008 נמכרה לחברת Acer.

## ראו גם
* בנימין (בני) אלג'ם 

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יצרני חומרה אמריקאים
שיקגו ברס

**שיקגו ברס** (באנגלית: **Chicago Bears** - "הדובים") היא קבוצת פוטבול אמריקאית מליגת ה-NFL שבסיסה בעיר שיקגו שבמדינת אילינוי.

במהלך שנות קיומה זכתה הקבוצה ב-9 אליפויות (8 אליפויות טרום איחוד ה-NFL וה-AFL, ובסופרבול אחד), יותר מכל קבוצה אחרת, מלבד הגרין ביי פאקרס. הברס היא אחת משתי הקבוצות המקוריות היחידות שנותרו מאז הקמת ה-NFL (השנייה היא אריזונה קרדינלס). נכון ל-2016 שווי הקבוצה מוערך ב-2.7 מיליארד דולר, מה שמציב אותה במקום השמיני מבין קבוצות הפוטבול המקצועניות.

## היסטוריה
הקבוצה הוקמה ב-1919 בשם "Decatur Staleys" על ידי תאגיד ייצור מזון מאילינוי, וב-1920 הייתה חלק מ-14 קבוצות שייסדו את ליגת הפוטבול המקצוענית, ה-NFL. ג'ורג' הלס מונה למאמן ומנהל הקבוצה, ושנה מאוחר יותר רכש אותה במחיר של 100 דולר. ב-1921 עברה הקבוצה לשיקגו, ושמה שונה בהתאם ל-"Chicago Staleys". באותה שנה זכתה הקבוצה באליפות הראשונה בתולדותיה. ב-1922 שונה שמה לשיקגו ברס ("הדובים"), שם שנועד ליצור קשר לקבוצת הבייסבול בעיר, השיקגו קאבס ("גורי הדובים"), והקבוצה עברה לשחק בריגלי פילד, אצטדיונם של הקאבס.

בשנות ה-30 ובשנות ה-40 של המאה העשרים זכתה הקבוצה ב-7 תארים נוספים, וב-1963 זכתה באליפות האחרונה שלה תחת הלס כמאמן. ב-1967 הוא פרש מאימון אך המשיך לשמש בתפקידים ניהולים עד מותו ב-1983. לאחר מותו הפכה בתו ויקטוריה לבעלת השליטה בקבוצה, בעלה מונה למנכ"ל ובנה לנשיא המועדון; המשפחה מחזיקה נכון ל-2008 ב-80% מהמניות.

לאחר האיחוד עם ליגת ה-AFL ב-1970, הצטרפה הקבוצה לבית המרכזי בחטיבת ה-NFC (שב-2002 שונה שמו לבית הצפוני), יחד עם יריבותיה גרין ביי פאקרס, מינסוטה ויקינגס ודטרויט ליונס. באותה שנה עברה הקבוצה למשכנה החדש, אצטדיון סולג'ר פילד.

ב-1985 זכתה הקבוצה בסופרבול הראשון בתולדותיה, זאת תוך כדי הצגת דומיננטיות על כר הדשא, בייחוד בצד ההגנתי; הקבוצה סיימה את העונה הסדירה במאזן של 15 ניצחונות והפסד בודד, והביסה את ניו אינגלנד פטריוטס בסופרבול בתוצאה של 46-10. הקבוצה של 1985 נחשבת לאחת הקבוצות הטובות בהיסטוריה של הליגה.

הברס לא הצליחו להעפיל לסופרבול נוסף עד 2006, אז הפסידו בגמר לאינדיאנפוליס קולטס בתוצאה 29-17.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* ההיסטוריה של שיקגו ברס 

## הערות שוליים


קובץ:Soldier fieldusgs.png|אצטדיונה המחודש של השיקגו ברס, Soldier Field
קובץ:1924bears.jpg|קבוצת שיקגו ברס, 1924
קובץ:Chicago Bears vs Tennessee Titans 11-09-08.jpg|שיקגו ברס (בתלבושת בצבעי כתום-שחור), במשחק נגד טנסי טייטאנס, 2008


*
קטגוריה:שיקגו: מועדוני ספורט
קטגוריה:דוביים בתרבות
הוראות הפיקוד העליון

**הוראות הפיקוד העליון** (בראשי תיבות: **הפ"ע**) הן הוראות כלליות שמוציא הרמטכ"ל באישור שר הביטחון, והקובעות עקרונות הנוגעים לארגון הצבא, למינהל, למשטר ולמשמעת בו ולהבטחת פעולתו התקינה. הוראות הפיקוד העליון הן חלק מ"פקודות הצבא" לפי חוק השיפוט הצבאי.
חייל הפועל בניגוד להוראות הפיקוד העליון עובר עבירה ועלול לעמוד עליה לדין משמעתי או בפני בית דין צבאי.

חוק השיפוט הצבאי קובע כי אין חובת פרסום ברשומות של פקודות הצבא אך יש להביאן לידיעת הנוגעים בדבר בדרך שיורה הרמטכ"ל. פקודת מטכ"ל 33.0101 קובעת כי יש לאפשר לכל חייל, לעיין בפקודות הצבא. צה"ל מחויב להמציא הפקודות לעיון החייל ולאפשר מקום וזמן לעיון בהן. חובתם של קציני השלישות ביחידה לסייע לדרישה לעיין בפקודות הצבא.

לכל אחת מההוראות מספר ושם, המאפשרים התייחסות אליה.

הוראות הפיקוד העליון הן הפקודות הכלליות הבכירות במדרג פקודות הצבא, ולפיכך הן עדיפות על פני כל פקודה כללית אחרת.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

קטגוריה:צה"ל: חוק ומשפט
קטגוריה:צה"ל
יורוליינס

[שמאל|ממוזער|250px|אוטובוס של החברה בקו [טאלין-שטוטגרט]]
**יורוליינס** (באנגלית: **Eurolines**) הוא ארגון של חברות אוטובוסים המפעילות קווים בינלאומיים למרחקים ארוכים ברחבי אירופה. נכון ל-2008, החברות בארגון מפעילות כ-500 קווים בינלאומיים העוברים ב-25 מדינות באירופה. יורוליינס מפעילה גם קווים המחברים בין אירופה למרוקו אך זו המדינה היחידה מחוץ לאירופה שיורוליינס פועלת בה. בנוסף מציעה יורוליינס לציבור נוסעיה כרטיסים לנסיעה בלתי מוגבלת בין 40 ערים אירופיות למשך 15 או 30 יום המכונים "יורוליינס פאס" (Eurolines Pass).

## המדינות בהן עוברים קווי יורוליינס

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אירופה: תחבורה
קטגוריה:חברות אוטובוסים
הקווקז הגדול

**רכס הרי הקווקז הגדול** או **רכס הרי הקווקז הראשי** הוא רכס ההרים העיקרי של הרי הקווקז. הרכס משתרע על 1,200 ק"מ מצפון-מערב מערב לדרום-מזרח מזרח, בין חצי האי טאמאן שלחוף הים השחור ועד לחצי האי אבשרון שלחוף הים הכספי; מאתר המורשת העולמית, הקווקז המערבי, שבסביבת סוצ'י שבחוף המזרחי של הים השחור ועד ליד העיר באקו שלחוף הים הכספי.

הרכס מחולק באופן מסורתי לשלושה חלקים:
* הקווקז המערבי – מהים השחור עד להר אלברוס
* הקווקז המרכזי – מהר אלברוס עד להר קזבק
* הקווקז המזרחי – מהר קזבק עד לים הכספי

הגבול בין רוסיה לגאורגיה ואזרבייג'ן נמתח לאורך רוב אורכו של הרכס. הדרך הצבאית הגאורגית (מעבר דריאל), הדרך הצבאית האוסטית והדרך הטרנס-קווקזית חוצות את רכס ההרים בגובה של כ-3,000 מטר מעל פני הים.

## הרים
* אלברוס – 5,642 מטר (ההר הגבוה ביותר באירופה)
* דיח-טאו – 5,205 מטר
* קושטאן-טאו – 5,151 מטר
* שותא רוסתוולי – 4,859
* שחארה – 5,201
* קזבק – 5,047
* טבולי – 4,493
* דיקלו – 4,285
* בזרדודו – 4,466
* בבדג – 3,629
* תתנולד

## מעברי הרים
* מעבר דריאל
* מעבר ממיסיוני

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קווקז הגדול
קווקז הגדול
קווקז הגדול
קווקז הגדול
קווקז הגדול
קווקז הגדול
קטגוריה:חבל מנהלי קרסנודאר: גאוגרפיה
קטגוריה:צפון אוסטיה - אלניה: גאוגרפיה
סילבוס

**סילבוס** (מלטינית: **syllabus**, כלומר "רשימה"; בעברית: **עיקרי תוכנית הלימודים** או **תוכנית הקורס**) הוא מסמך המפרט את תוכנית הלימודים ונושאי ההרצאות של קורס אקדמי. הסילבוס נכתב לרוב על ידי המרצה המעביר את הקורס, ובדרך כלל מתפרסם קודם לפתיחת הקורס או שניתן לתלמידים בתחילת הקורס.

לרוב יכיל הסילבוס מידע ספציפי על הקורס ועל דרכי קשר עם המרצה ועוזרי ההוראה, הסברים כלליים על הקורס ותוכנו, רשימות הקריאה, לוח זמנים לשיעורים ומטלות אחרות, המדיניות לפיה יקבלו התלמידים את ציוניהם, כללים ספציפיים לגבי התנהגות בכיתה וכדומה. הסילבוס מספק מידע המאפשר לתלמידים לבחור בעת הרישום לקורסים או בשלבים מוקדמים של הקורס אם ברצונם לקחת בו חלק. בסילבוס מקוון, ישולבו רשימות הקריאה, בקישורים אליהם או לקבצים בהם מופיע החומר.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אקדמיה
קטגוריה:תוכניות לימודים
אל-פונדוק

שמאל|ממוזער|200px|שמורת שלולית פונדוק חורף תשס"ט
שמאל|ממוזער|200px|הגל עד לזכר עידו זולדן – מימין לכביש – גל מאבנים רגילות – ביציאה המזרחית של הכפר – במקום בו נרצח
**אל-פונדוק** (בערבית: **الفندق**, בתעתיק מדויק: **אַלְפֻנְדֻק**) הוא כפר פלסטיני, במערב השומרון, במרחק כ-15 ק"מ ממזרח לקלקיליה וכ-13 ק"מ מדרום-מערב לשכם. בגובה ממוצע של כ-470 מטר מעל פני הים. הכפר נמצא בנפת קלקיליה של הרשות הפלסטינית. בשנת 2012 החליטה הרש"פ שאל-פונדוק והכפר הסמוך ג'ינסאפוט יהיו תחת מועצה מקומית אחת. ההחלטה בוטלה ב-19 בינואר 2016.

שטח הכפר מסווג כשטח B, אך כביש 55 העובר במרכז הכפר נמצא בשטח C בו האחריות האזרחית והביטחונית בידי ישראל.

## מקור השם
יש מספר הסברים למקור השם:

# במקום היה פונדק על הדרך הקדומה לשכם. בערבית: فندق פונדוק (פ רפויה) הוא פונדק אכסניה, מלון וכדומה.
# וילנאי מביא שמקור השם פוּנְדוּק (פ' רפויה) הוא במלה היוונית העתיקה – פונדוקיון (ביוונית מודרנית פָנְדוֹקִיוֹ πανδοχείο) שמשמעותה: אכסניה.

## היסטוריה
בכפר ובסביבתו נמצאו שרידים וחרסים מהתקופה הביזנטית, ונטען שזה היה המקום פונדקה, שהיה פעם מיושב בשומרונים ואף הועלתה השערה שמדובר במקום שהוזכר בתלמוד הירושלמי לעניין אכילת יבול בא"י: "עד היכן פונדקא דעמודא פונדקא דטיבתא עד כפר סבא".

בתקופה הצלבנית הכפר היה מיושב במוסלמים.

בשנת 1596 הופיע הכפר פונדוק בפנקסי המס העות'מאניים, ככפר במחוז שכם.

בספרו של ז'קוטן, במפת הפלישה של נפוליאון בשנת 1799, הופיע כפר פונדוק, ליד הדרך מיפו לשכם.

בשנת 1882, בסקר ה-PEF תואר הכפר כ"כפר עני קטן ליד הכביש הראשי, עם בארות מצפון ושני מקומות קדושים, ניצב על אדמה גבוהה", במחוז בני צאב.

## אוכלוסייה

## קרקעות, חקלאות ומים

בשנת 1596 שילמו תושבי הכפר לשלטונות העות'מאניים מס בשיעור קבוע של 33.3% על תוצרת חקלאית, בנוסף להכנסות מזדמנות וסכום קבוע לתושבי שכם, סך של 10,500 אקצ'ה.

לאחר הסכמי אוסלו בשנת 1995, 4.8% מאדמות הכפר סווגו כשטח B, והשאר – 95.2% – כשטח C.

בשנת 1999 הוקמה בכפר רשת המים ציבורית ואליה מחוברים כ-99% מהבתים. מי השקיה לחקלאות, מסופקים מבורות, בארות וכמה מעיינות.

## אתרים
מצפון לכפר מצויה מערת נטיפים הכלולה ב"שמורת מערת לאקף".

בדרך היוצאת מהכפר לעמנואל נמצאת שלולית חורף בשם בִּרִכֶּת אֶל-פֻנְדֻק ובה מצוי ריכוז נדיר של הצמח דמסון כוכבני, וכן של המין הדו-חי חפרית מצויה. בפי תושבי המקום השלולית נקראת "בִּירְכֶּת עַסְכּוּר" בדומה לשמה של הח'ירבה הסמוכה.
## אישים
לפי ההיסטוריון דיא א-דין אל-מקדסי , בכפר נולד ונקבר מלומד חנבלי בשם אחמד בן עבד אל-דיים אל-מקדסי אל-חנבלי (1180–1270). בין השנים 1146–1223 התגוררו בכפר גם חסידי המלומד החנבלי איבן קודמה, ובתקופה זו התגורר באל-פונדוק גם שייח' מוסלמי בעל ניסים שהיה ידוע בשם "עבד אללה מאל-פונדוק".

## אירועי טרור
* ב-19 בנובמבר 2007 נרצח בכפר עידו זולדן, בן 29 משבי שומרון. במקום הרצח הוצב גל-עד לזכרו.
* ב-25 באוקטובר 2022 נרצח בכפר שלום סופר בדקירה בחנות.
* ב-6 בינואר 2025 אירע פיגוע הירי בפונדוק שבו נרצחו 3 ישראלים ונפצעו 6, בהם 1 באורח קשה, בפיגוע ירי לעבר אוטובוס שעבר בכפר.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

פונדוק
פונדוק
קטגוריה:יישובים שומרוניים לשעבר
בית ליד (נפת טולכרם)

**בית ליד** (בערבית: **بيت ليد**) הוא כפר פלסטיני במערב הרי השומרון, בנפת טולכרם ובמרחק של כ־10 ק"מ דרומית-מזרחית לעיר טולכרם, בגובה של כ־450 מטר מעל פני הים.

בשנות ה-60 של המאה ה-19 העניקו השלטונות העות'מאניים לכפר חלקת אדמה חקלאית ממערב ליישוב ועליו קמה ח'רבת בית ליד, במקום בו נמצאת כיום צומת השרון (לשעבר: צומת בית ליד) ומושב נורדיה. במלחמת השחרור עזבו תושבי הכפר את המקום וחלקם מצאו מקלט בכפר האם.

## מקור השם
לדעת וילנאי מקור השם אינו ידוע.

תושבי הכפר טוענים שבתקופה הרומית שם הכפר היה בית-לוד, כלומר "בית המפקד" ולאחר מכן שונה לבית ליד.

## היסטוריה
בכפר ובסביבתו נמצאו חרסים מהתקופה הביזנטית.

בית ליד, כמו כל ארץ ישראל רבתי, שולב באימפריה העות'מאנית בשנת 1517. על שער המסגד הישן, חקוקה כתובת המנציחה את בניית המסגד ומתוארכת לתקופה הממלוכית המאוחרת, או העות'מאנית המוקדמת.

בשנת 1882, במסגרת סקר ה-SWP תוארה בית ליד כ"כפר קטן בגודלו, בנוי על גבעה המתנשאת לגובה 600 רגל מעל העמק שמדרום לו. הבתים עשויים אבן, ומסופקים על ידי באר בדרום-מזרח, למטה. כמה זיתים גדלים סביב הכפר".

## אוכלוסייה

## אדמה, חקלאות ומים
על פי רשומי המס של שנת 1596, התושבים שילמו מס קבוע בשיעור של 33.3% על תוצרת חקלאית, סך של 17,310 אקצ'ה. מחצית מההכנסות הלכו לווקף.

שטח הקרקע בשנת 1945 היה 16,753 דונם, והגידולים החקלאיים היו דגנים ועצי פרי, בעיקר זיתים, שקדים ותאנים.

השטח הבנוי של הכפר, היה כ־25 דונם, בשנת 1945 ובשל הריבוי הטבעי, גדל השטח הבנוי ליותר מ־150 דונם. בשנת 1980 הבתים נשקו לבתי הכפר הסמוך - ספארין.

בשנת 1993 נפרסה בכפר רשת מים לשתייה ולצורכי הבית (מחוברת לרשת המים של הרש"פ). כמות המים לחקלאות תלויה בעיקר במי גשמים ויש גם כמה בארות פרטיות.

## אתרים
בכפר ובסביבתו מספר אתרים ארכאולוגיים:
* ח'רבת קָרְקָף (خربة قرقف) ממוקמת על תל, צפונית מזרחית לעיירה. חורבה גדולה בת כמה עשרות דונם, שבה מפוזרים גלי אבנים, שרידי קירות, אבנים גדולות מסותתות ושרידי ביצורים.
* ח'רבת אל-דֻוֵויר (خربة الدّوير) ממוקמת מזרחית, דרום-מזרח לכפר. חורבה קטנה יחסית, כוללת שרידי חומה וסביבה בורות מים חצובים בסלע, חרסים ושרידי כלים מבזלת.
* מקאם - מסגד קטן מדרום-מערב לכפר שנקרא אל-מָזָאר (المزار) ובו מחראב שעל פי מאפייניו, מניחים שהוא מתוארך לתקופה העות'מאנית.
* ברכת אגירה שנחצבה בסלע, במרחק קילומטר דרום מערבית לכפר, וסביבה שרידי מחצבות אבן קדומות.

## אנשי דת ורוח קשורים לכפר
* עבדאללה בן עומר בן מג'לי בן עבד אל-חאפז אל-בית-לידי אל-מנופי, (عبد الله بن عمر بن مجلي بن عبد الحافظ البيت ليدي المنوفي - שנת 798).
* עבדאללה בן מוחמד בן יחיא בן עבד אל-חאפז אל-בית-לידי (عبد الله بن محمد بن يحيى بن عبد الحافظ البيت ليدي - 840-776).
* עבד אלרחמן בן עמר בן מג'לי בן עבד-אל-חאפז אל-בית-לידי (عبدالرحمن بن عمر بن مجلي بن عبد الحافظ البيت ليدي נפטר בשנת 803).
* שיהאב אל-דין אחמד אל-חנבאלי (شهاب الدين أحمد الحنبلي - נפטר בשנת 1179). תואר כאימאם ומלומד.
* חסן בן ח'ליל אל-בית-לידי אל-סליחי אל-חנבאלי (حسن بن خليل البيت ليدي الصالحي الحنبلي) חי במאה העשירית, שימש כמטיף במסגד בית ליהיא בדמשק וכן היה בעל תפקיד צבאי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:נפת טולכרם
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: יישובים
American Me

**American Me** הוא סרט קולנוע משנת 1992 שבויים על ידי אדוארד ג'יימס אולמוס (סרטו הראשון כבמאי) ואשר נכתב על ידי פלויד מוטרוקס ודזמונד נאקאנו. אולמוס גם מככב כדמות הראשית בסרט. הסרט מתאר את ההיווסדות הבדיונית של המאפיה המקסיקנית במערכת בתי הסוהר של קליפורניה בין שנות ה-50 של המאה ה-20 אל תוך שנות ה-80 של המאה ה-20.

## עלילת הסרט
הסרט אשר מציג שלושים שנה בחיי כנופיות הרחוב המקסיקניות במזרח לוס אנג'לס תוך שמתמקד בנער מקסיקני-אמריקאי בשם מונטוייה סאנטנה (מגולם על ידי אדוארד ג'יימס אולמוס) ובידידיו - מונדו וג'יי.די (שאינו ממוצא מקסיקני אלא "לבן"). בתחילת הסרט, בעודם בגיל 16, ג'יי.די מקים את הכנופיה שלהם. הכנופיה נעצרת זמן קצר לאחר מכן לאחר במהלך שוד אותו ביצעו והם נשלחים לבית מעצר לקטינים (Youth detention center). בהמשך סאנטנה מסתבך שוב ומועבר אל בית הסוהר "Folsom State Prison" בקליפורניה למאסר ארוך טווח, שם הוא מעביר שמונה עשרה שנים מחייו והופך למנהיג של כנופיה בעלת השפעה בתוך כותלי הכלא ומחוצה לו. כאשר הוא משתחרר לבסוף הוא מנסה להסתגל לחיים בחוץ ומגלה שהעולם השתנה רבות מאז שהוא נכנס לכלא.

## רקע
### הבסיס לסרט
דמותו של מונטיה סאנטנה התבססה באופן רופף על סיפור חייו של רודולפו קדנה , מנהיג כנופיית בית סוהר אשר כונתה "La Eme", אשר מוכרת כמאפיה המקסיקנית. קאדנה נדקר למות על ידי חברי הכנופיה היריבה "Nuestra Familia" לאחר שניסה לאחד את כנופיית "La Eme" עם כנופיית "Nuestra Familia". דמותו של ג'יי.די מבוססת על ג'ו מורגן  אשר נחשב כ"סנדק" של המאפיה המקסיקנית אשר מוצאו היה קרואטי-אמריקאי.

### [[ליהוק]]
אדוארד ג'יימס אולמוס ליהק בסרטו אסירים אמיתיים כניצבים כאשר צילם את הסצנות בבית הסוהר.

## צוות השחקנים
* אדוארד ג'יימס אולמוס (מונטוייה סאנטנה)
* ויליאם פורסיית' (ג'יי.די)
* פפה סרנה (מונדו)
* דניאל הארו (הוארו)
* סאל לופז (פדרו סאנטנה)
* וירה מונטז (אספרנצה סאנטנה)
* רוברטו מארטין מארקיז (אצ'ה)
* דיאנה אורטלי (יולנדה)
* אבלינה פרננדז (ג'ולי)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטי 1992
קטגוריה:סרטי אולפני יוניברסל
קטגוריה:סרטים ביוגרפיים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי בית סוהר אמריקאים
כפר רמאן

**כפר רומאן** (בערבית: **كفر رُمّان**) הוא כפר פלסטיני, בגובה 271 מטר מעל פני הים, במערב הרי השומרון, ק"מ אחד צפונית-מזרחית לענבתא, 15 ק"מ דרומית-מזרחית מטולכרם, על כביש 57 בקטע שכם–טולכרם. לפי רישומי הרשות הפלסטינית מספר התושבים נאמד בשנת 2006 ב-869.

## היסטוריה
כפר רמאן שוכן על תל קדום (25 דונם) שהתקיים מאז ימי ממלכת ישראל ואילך. בסקר ארכאולוגי שנעשה בכפר לאחר מלחמת ששת הימים, נמצאו במקום חרסים מתקופת הברזל II, התקופה הפרסית, הרומית-ביזנטית, ימי הביניים והתקופה העות'מאנית.

כפר רומאן נזכר ברשימות מס עות'מאניות מסוף המאה ה-16 ככפר ובו 20 בתי אב. נראה שהגרעין הקדום של הכפר נבנה במאות ה-16 וה-17, והוא כולל מבנים גבוהים ומבוצרים. 

בשנות ה-1980 וה-1990 התפשט הכפר מזרחה וכיום הוא למעשה חלק מהיישוב הסמוך ענבתא.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:נפת טולכרם
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: יישובים
מוזיאון ואסה

**מוזיאון ואסה** (בשוודית: Vasamuseet) הוא מוזיאון ימי בסטוקהולם שבשוודיה. הוא מציג את "ואסה", אוניית מפרשים מלחמתית מן המאה ה-17, היחידה מסוגה הקיימת בימינו. האונייה טבעה בהפלגת הבכורה שלה ב-1628, ונמשתה מקרקעית הים ב-1961 כשהיא שלמה כמעט לחלוטין.

## פעילות
המוזיאון, שנבנה באי דיורגורדן (Djurgården) מעל מבדוק ישן של הצי, נפתח רשמית ב-15 ביוני 1990, ועד שנת 2007 ביקרו בו (על פי נתוני המוזיאון) למעלה מ-25 מיליון איש. האונייה "ואסה" נמצאת באולם הראשי, המכיל גם תצוגת ממצאים ארכאולוגיים שונים מן האונייה ומשוודיה של המאה ה-17. לגוף האונייה ששרד הוסיפו את החלקים התחתיים של כל שלושת התרנים, מוט חרטום חדש, מעטה מפרשי סערה וחלקים מסוימים נוספים במקום אלה שאבדו או ניזוקו ללא תקנה. החלקים החדשים שנוספו לא נצבעו, כך שניתן להבחין בבירור בינם לבין חלקי העץ המקוריים שכהו לאחר שלוש-מאות שנים מתחת למים.

במוזיאון מוצגות גם ארבע אוניות מוזיאון צפות: שוברת הקרח "סנקט אריק" (Sankt Erik), שהושקה ב-1915, אוניית המגדלור "פינגרונדט" (Finngrundet) מ-1903, ספינת הטורפדו אה"מ ספיקה (HMS Spica) מ-1966, וסירת החילוץ ברנרד אינגלסון (Bernhard Ingelson) מ-1944.

## גלריה

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
ואסה
ואסה
נחל תאנים

[שמאל|ממוזער|250px|מבט למערב מהר חמד שבקדומים. הפסגה ברקע היא "שיח אחמד א-תבן", לשעבר משלט של הצבא ה[ירדן|ירדני מזרחית למבצר בני ג'יוס בכפר כור, בגובה 408 מטר מעל פני הים, מעל כוכב יאיר]]
[שמאל|ממוזער|250px|גשר הרכבת של [המסילה המזרחית ההיסטורית מעל נחל תאנים]]

**נַחַל תְּאֵנִים** (בערבית: ואדי א-תנין) הוא נחל אכזב גדול במערב השומרון, אחד מיובליו העיקריים של נחל אלכסנדר. אגן ההיקוות שלו תחום בין קו פרשת המים של השומרון (העובר בהר גריזים), ובין אגני ההיקוות של נחל שכם בצפון, ונחל קנה בדרום. במהלכו מנקז הנחל את המרחב שבין אזור קדומים ובית ליד ממזרח, הכפרים כור וכפר צור מדרום, וא-לבד וטולכרם מצפון. 

תחילת הנחל בהר גריזים. הנחל עובר מצפון לתל ולסרה. מסרה ממשיך הנחל בכיוון צפון-מערב. כביש 55 חוצה את הנחל בנקודה זו, ובמרחק קצר לאחריו מצפון לקדומים חוצה את הנחל כביש 60 (קטע עוקף שכם דרום). לאחר מכן ממשיך מערבה בתוואי מפותל מדרום לבית ליד וספארין. כביש 557 חוצה את הנחל ממזרח למעבר תאנים. לאחר מכן עובר הנחל בין אירתאח לפרעון. הנחל חוצה את גדר ההפרדה ממערב לפרעון, בסמוך למסוף המשמש למעבר פועלים וסחורות לטול כרם, תלבין מושב ניצני עוז ושער אפרים. בנקודה זו נמצאים גם שרידי גשר רכבת עתיק של המסילה המזרחית, וגשר של כביש 6 מעל הנחל. נחל תאנים נשפך לנחל אלכסנדר ממזרח לבורגתה.

באזור הסמוך לניצני עוז מתוכננת הקמת טיילת לאורך הנחל.

כביש עוקף טול כרם (כביש 557) מטפס מאזור מעבר תאנים ליישוב ענב, תוך התבססות על תוואי של כמה מיובלי נחל תאנים. 

נחל תאנים ונחל שכם הם יובליו העיקריים של נחל אלכסנדר. באגן הניקוז של הנחל, המשתרע על שטח של כ-600 קמ"ר, נקווים מי גשמים בכמות של כ-350 מיליון ממ"ק (בממוצע רב-שנתי). זרימה זו גרמה ליצירת ביצות עמק חפר, עד לניקוז הביצות באזור בתחילת המאה ה-20. 

## קישורים חיצוניים

* מצגות על חלקו המערבי של נחל תאנים, בסמוך לניצני עוז - אתר מועצה אזורית לב השרון.
*  

תאנים
קטגוריה:השרון: גאוגרפיה
קטגוריה:ניצני עוז
גאורג בנדה

**גאורג אנטון (ייז'י אנטונין) בנדה** (בגרמנית: **Georg Benda**; 30 ביוני 1722 – 6 בנובמבר 1795) היה מנצח ומלחין בוהמי-גרמני.

## ביוגרפיה
בנדה נולד בסטארה בנאצקי, בוהמיה, והיה בן 19 כאשר פרידריך השני, מלך פרוסיה, מינה אותו לכנר שני בקאפלה של ברלין. בשנה שאחריה נקרא בנדה לפוטסדאם כמלחין ומעבד לאחיו הבכור פראנץ, שהיה מלחין וכנר ידוע-שם. כעבור שבע שנים, ב-1749, התקבל לשירות הדוכס מגותה כמנצח הקאפלה, שם טיפח בהתמדה את כשרונותיו לקומפוזיציה והתמחה במוזיקה דתית. 

מלגה מן הדוכס אפשרה לו יציאה למסע לימודים לאיטליה.

בנדה הצליח בעיקר בצורה של בידור מוזיקלי בימתי, המלודרמה, שהשפיעה על מוצרט. המלודרמה "אריאדנה בנקסוס" נחשבת בדרך כלל לטובה ביצירותיו. בהצגת הבכורה שלה, ב-1775, קיבלה האופרה ביקורות נלהבות בגרמניה ובהמשך, בכל אירופה. מבקרי מוזיקה הפנו את תשומת הלב אל המקוריות, האופי המלבב והביצוע הכן ועתיר ההמצאה של האופרה. מלבד מלודרמות, כתב בנדה יצירות אינסטרומנטליות רבות, ביניהן כמה סונאטינות.

גאורג בנדה מת בקסטריץ, גותה, בגיל 73. בנו, פרידריך לודוויג בנדה (1752–1796) המשיך לזמן קצר במסורת המוזיקלית המשפחתית, כשכיהן כמנהל מוזיקלי בהמבורג ואחר במקלנבורג, לפני שהתמנה בסופו של דבר לכנר ראשי בקניגסברג. הוא מת פחות משנה אחרי אביו.

## יצירות אופראיות
* Xindo riconosciuto (לברית מאת ג'ובאני אנדראה גאלטי, אופרה סריה, 1765, גותה)
* Il buon marito (לברית מאת ג'ובאני אנדראה גאלטי, אינטרמצו, 1766, גותה)
* "מנצח התזמורת החדש" (אינטרמצו, 1766, גותה)
* "אריאדנה בנקסוס" (לברית מאת יוהאן כריסטיאן ברנדס , מלודרמה, 1775, גותה)
* "השוק השנתי" (Der Dorfjahrmarkt/Lukas und Bärbchen) (לברית מאת פרידריך וילהלם גוטר , זינגשפיל, 1775, גותה)
* "מדיאה" (לברית מאת פרידריך וילהלם גוטר, מלודרמה, 1775, לייפציג)
* Walder (לברית מאת פרידריך וילהלם גוטר, זינגשפיל, 1776, גותה)
* "רומיאו ויוליה", (לברית מאת פרידריך וילהלם גוטר, זינגשפיל, 1776, גותה)
* Der Holzhauer oder Die drey Wünsche, (לברית מאת פרידריך וילהלם גוטר, מלודרמה, 1779, גותה)
* "פיגמליון", (לברית מאת פרידריך וילהלם גוטר, מלודרמה, 1779, גותה)
* Das tartarische Gesetz, (לברית מאת פרידריך וילהלם גוטר, זינגשפילך, 1787, מנהיים)

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:בוהמיה: אישים
קטגוריה:גרמנים מבוהמיה
קטגוריה:מלחינים גרמנים במאה ה-18
קטגוריה:ילידי 1722
קטגוריה:נפטרים ב-1795