open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
משה מלניק

**מֹשֶׁה מָרוֹם-מֶלְנִיק** (נולד ב-1946) הוא קצין צה"ל בדימוס בדרגת תת-אלוף, טייס קרב ואלוף הפלות בחיל האוויר הישראלי. פיקד על בסיס נבטים ובסיס חצרים.

## ראשית חייו
מלניק נולד וגדל בגבעתיים, למד בתיכון אורט טכניקום, כולל י"ג-י"ד. כנער הצטיין בכדורגל ושיחק כשוער קבוצת הבוגרים של שמשון תל אביב בליגה הראשונה.

## שירות צבאי
בפברואר 1966 התגייס לקורס טיס מס' 54 אותו סיים במגמת קרב בנובמבר 1967. עבר אימון מבצעי על מטוסי אוראגן ובאפריל 1968 שובץ בטייסת 115, טייסת מטוסי סקייהוק. השתתף בגיחות תקיפה במצרים במלחמת ההתשה, באוגוסט 1969 נפגע מטוסו במהלך הפצצת המזח בפורט איברהים והוא נאלץ לבצע נחיתת אונס ברפידים.

באוקטובר 1970 עבר לטייסת העטלף, הטייסת השלישית בחיל שקלטה את מטוסי הפנטום, מטוסי הקרב החדשים והמתקדמים ביותר של חיל האוויר באותה עת. הוא נלחם עם הטייסת במלחמת יום הכיפורים, ביום הקרבות הראשון רשם שתי הפלות, אחת של טיל KSR-2 קלט שנורה ממפציץ טופולב 16 מצרי והשנייה של סוחוי-7 מצרי. ב-17 באוקטובר השיג שלוש הפלות של מטוסי מיג 21 סורים, אחת מהן משותפת עם אשר שניר.

בנובמבר 1975 מונה לסגן מפקד טייסת סקייהוק. ביוני 1976 נשלח לארצות הברית, יחד עם איתן בן-אליהו, בני צינקר, יואל פלדשו ושאול סיימון, להביא את ראשוני מטוסי הF-15 איגל לחיל האוויר. הוא שירת כסמ"ט ב' וכסמ"ט א' בטייסת 133 וכמפקד מגמת קרב בבית הספר לטיסה. ב-27 ביוני 1979 רשם הפלת בכורה עולמית במטוס ה-F-15, כאשר הפיל בקרב אוויר מטוס מיג 21 סורי, הייתה זו גם ההפלה הראשונה באמצעות טיל פיתון 3.

במאי 1981 מונה למפקד טייסת 133, טייסת מטוסי F-15. ביוני 1981 פיקד על מבנה של ארבעה ממטוסי הטייסת שהשתתפו במבצע אופרה, המטוסים חיפו על מטוסי הF-16 שהפציצו את הכור הגרעיני בעיראק. הוא פיקד על הטייסת בתקופת מלחמת לבנון הראשונה, כשתחת פיקודו גם המטוסים והצוותים שהיו מיועדים להקים את טייסת 106, טייסת ה-F-15 השנייה. במהלך המלחמה רשמה הטייסת עשרות הפלות של מטוסי מיג 21, מיג 23 ומסוק איירוספסיאל גאזל. מלניק עצמו רשם שלוש הפלות במלחמה, מיג 21 סורי ב-8 ביוני ושני מיג 21 סורים ב-9 ביוני.

לאחר המלחמה יצא לתקופת לימודים בסיומה מונה לראש מפקדת בקרת איכות (מבק"א) במטה החיל, לאחר מכן שירת כמפקד בסיס נבטים ומפקד בסיס חצרים. הוא מונה ב-1991 לראש להק אוויר, אך לא החל לכהן בתפקיד וקידומו נעצר בעקבות עבירות משמעת של הטסת אישים ללא היתר במטוסי החיל. הוא השתחרר משירות הקבע בנובמבר 1992. בשירות המילואים המשיך לשרת כטייס קרב פעיל וכמדריך במגמת קרב בבית הספר לטיסה עד 2003. סך הכל צבר למעלה מ-6,500 שעות טיסה ורשם 9.5 הפלות.https://www.iaf.org.il/607-19743-he/IAF.aspx

## קריירה
לאחר שחרורו עבד בחברת אינטרפייס גרופ של שלדון אדלסון במשך כשנתיים עד נובמבר 1995. לאחר מכן עסק בתחום ניהול פרויקטים של נדל"ן בישראל ובארצות הברית.

מלניק בעל תואר ראשון בכלכלה מאוניברסיטת בר-אילן ותואר שני במנהל עסקים ומינהל ציבורי מאוניברסיטת הרווארד במסגרת תוכנית קרן וקסנר.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תתי-אלופים בחיל האוויר
קטגוריה:אלופי הפלות ישראלים
קטגוריה:בוגרי אורט טכניקום
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:קציני צה"ל בוגרי תוכנית קרן וקסנר בישראל
קטגוריה:טייסי חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:כדורגלני שמשון תל אביב
קטגוריה:גבעתיים: כדורגלנים
קטגוריה:מפקדי בסיס חצרים
קטגוריה:מפקדי בסיס נבטים
קטגוריה:שוערי כדורגל ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1946
בראזוקה

[שמאל|ממוזער|250px|[ניימאר והבראזוקה במשחק הפתיחה של מונדיאל 2014 בין ברזיל וקרואטיה]]
ה**בראזוקה** (בפורטוגזית: **Brazuca**) הוא כדור המשחק הרשמי למונדיאל 2014 שנערך בברזיל. הכדור מיוצר על ידי חברת אדידס, שהיא אחת מהשותפות העסקיות הבכירות של פיפ"א וספקית כדורי המשחק הרשמיים לגביע העולם בכדורגל מאז 1970. המדינות המספקות את הכדור הן פקיסטן וסין.

הכדור למשחק הגמר הוצג ב-29 במאי 2014. בעוד בהיבט הטכני כדור זה זהה לכדור ששימש בשלבים הקודמים של התחרות, עיצובו של כדור הגמר שונה מעיצובו של הכדור הקודם. בכדור זה השתמשו בצבעי זהב, ירוק ושחור על מנת ליצור כדור ייחודי למשחק הגמר. זאת הייתה הפעם השלישית ברציפות שכדור הגמר היה ייחודי ושונה מכדור שאר שלבי הטורניר.

## השם

הבראזוקה הוא כדור המשחק הרשמי הראשון לגביע העולם בכדורגל, אשר שמו נבחר בהצבעת הציבור. השם נחשף לראשונה ב-2 בספטמבר 2012 לאחר שנקבע על ידי למעלה ממיליון אוהדי כדורגל ברזילאיים. השם "בראזוקה" קיבל 77.8% מהקולות, בעוד שתי אפשרויות ההצבעה האחרות, בוסה נובה (*Bossa Nova*) וקרנבלסקה (*Carnavalesca*), קיבלו 14.6% ו-7.6% מהקולות, בהתאמה.

על פי פיפ"א, "המונח הבלתי רשמי 'בראזוקה' משמש אצל הברזילאים לתיאור הגאווה הלאומית באורח החיים הברזילאי". המונח משמש גם כסלנג שפירושו - "ברזילאי", ונמצא בשימוש רחב הודות למהגרים הברזילאיים ברחבי העולם המכונים כך.

## מאפייני הכדור
כמו כל כדורגל, גם הבראזוקה מורכב משלושה חלקים עיקריים: הכיסוי (השכבה החיצונית ביותר, המגנה על הכדור), הבטנה (שנועדה לשפר את יכולות הניתור והחוזק של הכדור) ושלפוחית הכדור (החלק של הכדור האוצר בתוכו את האוויר).

**הכיסוי** של הבראזוקה מורכב משישה מקטעי פוליאוריטן, ולא מעור, כבכדורים הקודמים. תכונה זו הופכת את הבראזוקה ליותר קל-משקל. למשל, שיעור ספיגת המים של כדור הבראזוקה הוא 0.2% בלבד. כמו כן, הכיסוי של כדור הבראזוקה מורכב משישה טלאים בלבד. ברוב הכדורים יש 12 טלאים ויותר אבל לבראזוקה יש חצי מזה, דבר שאגב מפחית את הסיכויים לחורים, לספיגת מים ולחורים. מספר הטלאים הקטן מגביר את האווירודינמיקה (מה שמקל על "סיבוב" הכדור, הקפצות ונגיחות).

בבראזוקה, ל**בטנה** יש מספר שכבות המורכבות מסוג של פולימרים הקרויים פולי-אמידים (ניילון).

בכדור הבראזוקה ה**שלפוחית** מורכבת מגומי בוטילי. הגומי הבוטילי שומר על האוויר שבתוכו למשך זמן ארוך יותר.

למרות שיש לו פחות צלעות, הצלעות דמויות האצבעות של הבראזוקה מגדילות את אורך התפרים בהשוואה לכדורי הרגל הרשמיים הקודמים של המונדיאלים. התפרים נראים גם עמוקים יותר מאלו של הג'אבולאני והצלעות מלאות במהמורות קטנות, שנועדו להשפיע על האווירודינמיקה של הכדור. לאחר בדיקות במנהרת רוח, התרשמו כי הכדור יותר יציב במעופו, כמו לכדור המסורתי בעל 32 הצלעות.

## קישורים חיצוניים

*
* adidas Brazuca – Name of Official Match Ball decided by Brazilian fans באתר פיפ"א, 2 בספטמבר 2012

## הערות שוליים

קטגוריה:מונדיאל 2014
פפה מל

**חוסה "פפה" מל פרס** (בספרדית: **José "Pepe" Mel Pérez**; נולד ב-28 בפברואר 1963) הוא מאמן כדורגל ספרדי, בעברו כדורגלן ששיחק בעמדת החלוץ במספר מועדונים, בעיקר ספרדיים, ומאמן את קבוצת לאס פאלמאס.

## קריירת משחק
מל גדל במחלקת הנוער של ריאל מדריד ושיחק בקבוצות משנה של המועדון אך לא הגיע לקבוצה הראשונה. הוא שיחק בשורה של מועדונים ספרדים וסיים את הקריירה באנז'ה הצרפתית.

## קריירת אימון
את קריירת האימון שלו החל מל בקבוצת החובבים קוסלאדה מהקהילה האוטונומית מדריד. ממנה התקדם למרידה, וריאל מורסיה עד שהגיע לטנריפה מהליגה הראשונה אך בהנהגתו הקבוצה ירדה לליגה השנייה. הוא המשיך לתקופות קצרות בחטאפה, דפורטיבו אלאבס ופולידפורטיבו אחידו, וב-2006 הגיע לראיו ואיקאנו. את ואיאקנו העלה מהליגה השלישית לשנייה בעונת  ובעונה הבאה נאבק איתה על עלייה לליגה הראשונה, מאבקים שלא צלחו בסופו של דבר והקבוצה סיימה במקום החמישי. בפברואר 2010, אחרי רצף של הפסדים, פוטר מל מראיו ואיקאנו.

מל עבר לאמן את ריאל בטיס מסביליה באוגוסט 2010 ובעונתו הראשונה, עונת  העלה את הקבוצה מהליגה השנייה לליגה הראשונה. בעונת  סיימה הקבוצה במקום השביעי המוביל לליגה האירופית. מל החל את עונתו הרביעית בריאל בטיס אולם פוטר בדצמבר 2013. בינואר חתם מלעל חוזה לשנה וחצי בווסט ברומיץ' אלביון האנגלית שנאבקה נגד הירידה מהפרמייר ליג. מל סייע לקבוצה להישאר בליגה אך לא המשיך לעונה נוספת במועדון.

## תארים
### כשחקן
;קאסטיון
*הליגה הספרדית השנייה: 1988/1989

### כמאמן
;ראיו ואיקאנו
*הליגה הספרדית השלישית: 2007/2008
;ריאל בטיס
*הליגה הספרדית השנייה: 2010/2011

## קישורים חיצוניים

* 

* 

קטגוריה:חלוצי כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:כדורגלני אוססונה
קטגוריה:כדורגלני ריאל בטיס
קטגוריה:כדורגלני גרנדה
קטגוריה:כדורגלני חטאפה
קטגוריה:כדורגלני אנז'ה
קטגוריה:מדריד: כדורגלנים
קטגוריה:מאמני כדורגל ספרדים
קטגוריה:מאמני ריאל מורסיה
קטגוריה:מאמני טנריפה
קטגוריה:מאמני חטאפה
קטגוריה:מאמני דפורטיבו אלאבס
קטגוריה:מאמני ראיו ואייקאנו
קטגוריה:מאמני ריאל בטיס
קטגוריה:מאמני וסט ברומיץ' אלביון
קטגוריה:כדורגלני ריאל מדריד קסטיליה
קטגוריה:מאמני דפורטיבו לה קורוניה
קטגוריה:מאמני לאס פאלמאס
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1963
מחוז מור (טנסי)

**מחוז מור** (באנגלית: **Moore**) הוא מחוז במדינת טנסי שבארצות הברית. נכון למפקד 2010, מתגוררים במחוז 6,362 תושבים. מרכז המחוז הוא העיר לינצ'בורג, ושטחו 340 קמ"ר (בין המחוזות הקטנים ביותר במדינה, למעט טרוסדייל - **Trousdale**).

המחוז הוקם בשנת 1871, ונקרא על שמו של הגנרל ויליאם מור, תושב ומחוקק ותיק במדינה. במחוז מספר רב של מזקקות ויסקי, בין השאר מיוצר במחוז הויסקי ג'ק דניאל'ס, ומהווה מקור ההכנסה המרכזי של המחוז.

עקב התיקון ה-18 לחוקת ארצות הברית נאסר במחוז מכירת אלכוהול. אף על פי שהתיקון ה-21 לחוקת ארצות הברית ביטל את האיסור על מכירת אלכוהול, מדינת טנסי הגדירה את איסור המכירה בכל המחוזות כברירת מחדל. אם כי חלק מהמחוזות ביטלו את האיסור באופן מקומי, מחוז מור עדיין לא ביטל את האיסור, כך שלמעשה בשטח המחוז עצמו אסורה מכירת המשקאות המיוצרים בו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טנסי: מחוזות
צבי נור

**צבי (צביקי) נור (נויבאור)** (נולד בשנת 1936) הוא אלוף-משנה במילואים צה"ל. כיהן בין היתר כמפקד חטיבה 55, חטיבת צנחנים במילואים.

## שירותו הצבאי
נור נולד וגדל בעין חרוד איחוד. עם גיוסו לצה"ל בשנת 1954, התנדב נור לצנחנים, ושובץ בגדוד 890 בפלוגה א' עליה פיקד תחילה סעדיה אלקיים ולאחר מכן מאיר הר-ציון. תחת פיקודו של הר-ציון השתתף כמפקד חוליה במבצע כנרת. בצנחנים הוא עבר מסלול הכשרה כלוחם, ולאחר מכן עבר קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בהיותו בקורס קצינים השתתף במבצע יהונתן (1956). לאחר הקורס שב לחטיבה ושימש כמפקד מחלקה בסיירת צנחנים, והוביל אותה במלחמת סיני.

במלחמת ששת הימים לחם נור כמפקד פלוגה בקרב על ירושלים. במלחמת יום הכיפורים לחם כמפקד גדוד 416 במילואים בחטיבה 55, בין היתר צלח בראש גדודו את תעלת סואץ במבצע אבירי לב ובקרב סרפאום. בהמשך שימש נור במספר תפקידי פיקוד בחטיבה, ובשנים 1982-1979 התגייס לשירות בקבע ופיקד על חטיבה 55, חטיבת צנחנים במילואים במלחמת לבנון הראשונה ובעת המצור על ביירות.

באמצע שנות השמונים עמד בראש מטה חי"ר באוגדת השריון במילואים 131.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עין חרוד איחוד: אישים
קטגוריה:מפקדי חטיבה 55
קטגוריה:מפקדי חטיבה במילואים
קטגוריה:מפקדי גדודים במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:מפקדי פלוגות במלחמת ששת הימים
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:מפקדי מחלקות במלחמת סיני
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת סיני
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת ששת הימים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1936
הרכבת התחתית של סופיה

**הרכבת התחתית של סופיה** (בבולגרית: **Софийско метро**) היא מערכת הסעת המונים הפועלת בבירה הבולגרית מאז שנת 1998. רכבת תחתית זו כוללת 47 תחנות בארבעה קווים המתפרסים על אורך של 52 קילומטרים. נכון לשנת 2020, זוהי מערכת הרכבת התחתית ה-19 הכי יקרה באירופה.

## היסטוריה
הרכבת התחתית תוכננה עוד בשנות ה-70, שבה היא תוכננה בצורת משולש עם הסתעפויות בסוף הקווים, וקווים שהיו אמורים להיבנות סביב השדרות המעגליות של סופיה, וכשהיא תושלם - הרכבת הקלה (הטראמווי) תוכננה להיסגר לאלתר. תחילת העבודות על בניית הרכבת התחתית הייתה בשנת 1979, והחלק הראשון שלה נפתח כעבור עשרים שנה. בשנת 2000 נפתחה תחנת "סרדיקה", שבה ניתן לראות שרידים תראקים ורומיים. ב-2005 החלו העבודות על הרחבת הקו לכיוון מלאדוסט . פתיחת ההרחבה עוכבה למאי 2009, ופעלה כקו נפרד עד ספטמבר באותה שנה. הבנייה של הקו השני החלה בשנת 2008, וניצלה שתי תחנות שנבנו בעידן הקומוניזם. בשני לאפריל 2015 הוכנס לשירות קו לכיוון נמל התעופה, ובשמיני למאי באותה שנה, הוכנסה לשירות הסתעפות לכיוון דרום סופיה. באוגוסט 2020 נפתח הקו השלישי- M3, קו M2 קוצר והוא לא משרת יותר את נמל התעופה סופיה ואת מזרח העיר, כיום קו M4 משרת את אותם אזורים ומגיע עד לתחנת אובלייה שבמערב העיר. קו M2 משרת כיום את צפון ודרום העיר והוא נוסע מתחנת אובלייה עד לתחנת ויטושה. בנוסף נמצא בתכנון קו חמישי- M5.

## רשת הקווים

## תחנות

## קישורים חיצוניים

* 

סופיה
קטגוריה:סופיה
קטגוריה:בולגריה: תחבורה
מירה אלטמן

**מירה אלטמן **(נולדה ב-1955) היא מנהלת ישראלית. האישה הראשונה שכיהנה כמנכ"לית משרד התיירות ולשעבר מנכ"לית בנייני האומה .

## קורות חיים
אלטמן נולדה וגדלה בקיבוץ מעלה החמישה.
למדה בבית הספר התיכון האזורי הרי יהודה ובנובמבר 1973 התגייסה לצה"ל ושירתה בבה"ד 12 כמפקדת כיתה.

לאחר מספר שנים בהן כיהנה כמנהלת מלון "קריית ענבים" והובילה את הפיכתו למלון בריאות, מונתה למנכ"לית רשת "הארחה בקיבוצים" והייתה אחראית על הובלת המהלך לפיתוח התיירות בכלל הקיבוצים בישראל.
בהמשך הצטרפה לחברת ברטן מקבוצת IDB כסמנכ"לית ומנהלת חטיבת התיירות והייתה אחראית על פיתוח והשקעות והקמת רשת בתי מלון בקבוצה.

בתחילת שנת 2000 מונתה ליועצת לשר התיירות רחבעם זאבי ולאחר מכן מונתה למנכ"ל משרד התיירות, אחת הנשים הראשונות בישראל שכיהנו בתפקיד מנכ"ל במשרד ממשלתי והראשונה במשרד התיירות.

## מנכ"לית מרכז הקונגרסים הבינ"ל - בנייני האומה בירושלים
בסוף 2001 מונתה למנכ"לית מרכז הקונגרסים הבינ"ל בנייני האומה ירושלים- ICC. מאז כניסתה לתפקיד הפך מרכז הקונגרסים לרווחי והתקיימו בו כמה אירועים חשובים, בהם חגיגות ה-90 לנשיא המדינה שמעון פרס ואירוח נשיאי ארצות הברית ביל קלינטון וברק אובמה שנאם בפני סטודנטים ישראלים.

אלטמן יזמה, הובילה והביאה לאישור תב״ע את אחד המהלכים הגדולים במרכז הקונגרסים מאז הקמתו והוא תכנון פרוגרמתי, שיפוץ ובינוי מחודש של קומפלקס בנייני האומה. במסגרת התוכנית למתחם ייהרסו 12,000 מ"ר מתוספות הבנייה המאוחרות סביב המבנה המקורי לטובת בנייה מחודשת שתגדיל את שטחי מרכז הכנסים והתערוכות לכ-55,000 מ"ר. במתחם ייבנו שלושה בתי מלון ובהם 800 חדרים עם חזית ל"שדרות האומה", מסחר שני מגדלי משרדים וחיבור תת-קרקעי לתחנת הרכבת "האומה". כמו כן חניון המתחם ייחפר כדי להוסיף 2,000 מקומות חנייה תת-קרקעיים. שני מגדלי משרדים בגובה 40 קומות ולצידם מבנים נמוכים יותר יוקמו בין בנייני האומה לשדרות הרצל (המתחם מוכר בשם "מתחם אגד") סביב רחבה ציבורית שתכונה "כיכר האומה" או "כיכר הרובע" ובה יעבור בעתיד קו נוסף של הרכבת הקלה, שיחבר בין גבעת רם וקריית הלאום להר הצופים דרך מרכז העיר ובהמשך יוארך עד קריית הספורט במלחה. לקראת סיום כהונתה הובילה אלטמן הליך מכירה של 75%ֶ ממניות בנייני האומה בהיקף של מיליוני דולרים.

אלטמן כיהנה במספר תפקידים ציבורים, ביניהם דירקטורית במכון התקנים הישראלי וסגנית נשיא התאחדות המלונות, חברת נשיאות איגוד לשכות המסחר, הוועד המנהל של אלו"ט ושל ״כנפיים עושים אמנות״ ומנכ"לית ומייסדת שותפה בקרן ההשקעה בתיירות M.A.V.S. Ventures.

בעלת תעודה הוראה מהמכללה האקדמית לחינוך ע"ש דוד ילין, בוגרת לימודי מינהל מלונאי בכיר ממדרשת רופין ובעלת תואר שני MBA במנהל עסקים מהמרכז הבינתחומי הרצליה.

מתגוררת כיום בכפר הרי"ף, נשואה ואם לשלושה.

## קישורים חיצוניים

* "בדרך לעבודה עם מירה אלטמן" - מכונית מנהלים, "אנשים", קשת, ערוץ 2 - 12.02.14
* 
* 
* "מירה אלטמן מנכ"ל בנייני האומה: "נשים בעמדות ניהול מעדיפות שהמגרש יהיה בלעדי שלהן"" - רדיו ללא הפסקה, 03.02.14
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מנכ"ליות ישראליות
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:מנכ"לי משרד התיירות
קטגוריה:בנייני האומה
קטגוריה:בוגרי תיכון אזורי הרי יהודה
קטגוריה:בוגרות המכללה האקדמית לחינוך ע"ש דוד ילין
קטגוריה:בוגרי המכללה האקדמית לחינוך ע"ש דוד ילין
קטגוריה:בוגרי המרכז האקדמי רופין
קטגוריה:בוגרות המרכז האקדמי רופין
קטגוריה:מעלה החמישה: אישים
קטגוריה:מנכ"ליות משרדי ממשלת ישראל
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1955
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1955
דורותי דאגלס צ'יימברס

250px|ממוזער|שמאל|משחק הגמר בין צ'יימברס ובות'בי באולימפיאדת לונדון 1908
**דורותיאה קתרין "דורותי" דאגלס למברט צ'יימברס** (באנגלית: **Dorothea Katherine "Dorothy" Douglass Lambert Chambers**;  3 בספטמבר 1878 – 7 בינואר 1960) הייתה טניסאית בריטית. אתר היכל התהילה של הטניס מכנה אותה "הטניסאית הגדולה ביותר של העשור הראשון של המאה ה-20". היא זכתה בשבע אליפויות בגמר אליפות וימבלדון והגיעה לגמר 11 פעם. בנוסף, זכתה במדליית זהב באולימפיאדת לונדון (1908).

## תולדות חייה
נולדה באילינג. בשנת 1900 הופיעה בווימבלדון ושלוש שנים לאחר מכן ניצחה במשחק הגמר את את'ל תומפסון. היא הגנה על תארה גם שנה לאחר מכן, מול שרלוט קופר סטרי. ב-1905 הפסידה במשחק הגמר למיי סטן בונדי וב-1906 שבה וזכתה בגמר וימבלדון. ב-1907 נישאה לרוברט למברט צ'יימברס. ב-1908 זכתה בגמר האולימפי בלונדון מול דורה בות'בי. בשנת 1910 כתבה את ספרה *Tennis for Ladies* ("טניס לנשים") שהיה מדריך מצולם ללימוד טניס לנשים. ב-1911 ניצחה את בות'בי בגמר וימבלדון 6–0, 6–0. היה זה משחק גמר הנשים היחיד בגראנד סלאם שנוצח בלי שהמפסידה תשיג ולו משחקון אחד, עד לגמר אליפות צרפת הפתוחה ב-1988 בו ניצחה שטפי גראף.

בשנת 1919 הגיעה לגמר וימבלדון מול סוזן לנגלן. משחק הגמר היה הארוך ביותר עד אז, הוא ארך 44 משחקונים צמודים לפני שצ'יימברס נוצחה 8–10, 6–4, 9–7. באותה שנה הגיעה גם לגמר הזוגות וגם לגמר הזוגות המעורבים. היא הופיעה בגמר הזוגות גם ב-1920 ואז פסקה כמעט ממשחקי בודד והמשיכה במשחקי זוגות בלבד. עם זאת, הגיעה לרבע הגמר של אליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס ב-1925. בשנים 1924–1926 הייתה קפטנית נבחרת בריטניה לגביע וייטמן (Wightman Cup). ב-1928 פנתה לקריירה של מאמנת.

## הישגים
באליפות וימבלדון

### זכיות

### הפסדים בגמר

## קישורים חיצוניים

* 
* ביוגרפיה באוקספורד אינדקס
* תקציר אולימפי
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טניסאיות בריטיות
קטגוריה:טניסאיות זוכות אליפות וימבלדון
קטגוריה:אלופות אולימפיות: טניס
קטגוריה:אלופות אולימפיות מבריטניה
קטגוריה:טניסאיות באולימפיאדת לונדון (1908)
קטגוריה:טניסאים בריטים
קטגוריה:טניסאים זוכי אליפות וימבלדון
קטגוריה:אלופים אולימפיים: טניסאים
קטגוריה:אלופים אולימפיים מבריטניה
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1878
קטגוריה:בריטיות שנפטרו ב-1960
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1960
קטגוריה:מונצחים בשלט כחול של ארגון המורשת האנגלית
קטגוריה:טניסאים אולימפיים בריטים
אליפות וימבלדון 1905

**אליפות וימבלדון 1905** הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי הדשא של אצטדיוני הטניס בווימבלדון. התחרות התחילה ב-26 ביוני והסתיימה ב-7 ביולי. תוכנית התחרות כללה תחרויות גברים, תחרויות נשים ותחרויות זוגות גברים. במהלך אליפות זו במקום הראשון לראשונה זכתה טניסאית מחוץ לאיים הבריטיים - מיי סאטון בונדי מארצות הברית.

## התחרות
### תחרות הגברים
[שמאל|ממוזער|180px|[לורנס דוהרטי, מנצח תחרות הגברים]]
התחרות נערכה בשני שלבים. בשלב הראשון המתחרים חולקו ל-8 בתים. מנצח השלב הראשון היה עולה להתמודד מול מנצח אליפות וימבלדון 1904 על התואר. לתחרות זו נרשמו 71 טניסאים. בנוסף לטניסאים בריטים בתחרות השתתפו טניסאים מאוסטרליה, ארצות הברית, בלגיה, גרמניה, דרום אפריקה, דנמרק וניו זילנד. בגמר תחרות הגברים נורמן ברוקס (אוסטרליה) ניצח את סידני סמית' הבריטי. במשחק האליפות הוא פגש את לורנס דוהרטי (מנצח אליפות וימבלדון 1904) והפסיד ב-3 מערכות.

### תחרות הנשים
[ימין|ממוזער|180px|[מיי סאטון, מנצחת תחרות הנשים]]
בתחרות הנשים השתתפו 45 טניסאיות שחולקו ל-4 בתים. מיי סאטון (ארצות הברית). במשחק על התואר היא ניצחה את דורותי דאגלס צ'יימברס (מנצחת אליפות וימבלדון 1904) בשתי מערכות ובכך זכתה בתואר האלופה.

### תחרות הזוגות
בתחרות הזוגות השתתפו 31 זוגות שהתחרו על הזכות להתמודד על התואר במשחק נגד האחים דוהרטי, מנצחי אליפות וימבלדון 1904. לתחרות נרשמו זוגות טניסאים ממספר מדינות, כמו בתחרות הגברים. בתחרות זו ניצחו פרנק ריסלי וסידני סמית' (מנצחי אליפות וימבלדון 1902). במשחק על האליפות הם הפסידו ב-4 מערכות לאחים דוהרטי. לאחים דוהרטי זה היה ניצחון שלישי ברציפות ושמיני בחישוב כולל.

## קישורים חיצוניים
* האתר הרשמי של אליפות וימבלדון
* תוצאות משחקי גברים
* תוצאות משחקי זוגות
* תוצאות משחקי נשים

קטגוריה:אליפויות וימבלדון
וימבלדון
קריית הממשלה באר שבע

שמאל|ממוזער|250px|מבט ממערב לכיוון הכיכר שבין קריית הממשלה ובית המשפט, שם נערכות לעיתים הפגנות.
**קריית הממשלה המחוזית, באר שבע** היא מבנה משרדים ומרכז קניות בבאר שבע.

המבנה המוארך בכיוון דרום-צפון, מצוי בין רחוב קרן היסוד (ממזרח) ובין מדרחוב התקווה (ממערב). מצפון לו הוא גובל ברחוב הנרייטה סולד. מדרום לקריית הממשלה, במרחק של כ-150 מטר, נמצאת תחנת הרכבת באר שבע מרכז. בצמוד לקריית הממשלה, ממערב לה, ניצבים היכל המשפט ובניין הביטוח הלאומי. המבנה משתרע על 73 דונם, והוא כולל 13 משרדי ממשלה וחניון תת-קרקעי.

המבנה הפוסט-מודרניסטי תוכנן על ידי האדריכלים רות להב, טוני ריג ולן וורשאו שזכו בתחרות לתכנון הבניין שנערכה ב-1995. את המבנה והקומפלקס הקימו בשנים 1997–2000 החברות "שיכון ובינוי" ו"אשטרום". ב-2005 זכה המבנה בפרס דוד עזריאלי לתכנון אורבני של המועצה לישראל יפה.

בין קריית הממשלה לבית המשפט נמצאת כיכר שקועה. בכיכר והרחבה שבהמשכה נערכות לעיתים הפגנות.

## קישורים חיצוניים

* קריית הממשלה המחוזית, באר שבע, באתר ד. איתן/ר. להב-ריג אדריכלים מתכנני ערים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:באר שבע: מרכזי קניות
קטגוריה:ישראל: קריות ממשלה
קטגוריה:המרכז האזרחי של באר שבע
דוד כהן (קצין)

**דוד כהן** (1940 – 4 במרץ 2025, ד' באדר ה'תשפ"ה) היה תת-אלוף בצה"ל. שירת כמפקד סיירת גולני ואוגדת יהודה.

## ביוגרפיה
עם גיוסו לצה"ל, ב-1959, שובץ בחטיבת גולני. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בתום הקורס שימש מפקד מחלקה ובהמשך שימש מפקד פלוגה בגדוד 12 (ברק). בשנת 1965 מונה למפקד סיירת גולני, בין היתר בפעולות התגמול. לאחר מכן שימש כמדריך בבה"ד 1. במלחמת ששת הימים הצטרף לכוח הסיירת ולחם בין היתר בקרב תל פאחר.

לאחר מכן שימש כמפקד גדוד 51 של חטיבת גולני במלחמת ההתשה. בדצמבר 1969 פיקד על מבצע פלצור - פשיטה גדודית כנגד יעדי מחבלים בהר דב (ג'בל רוס) ובדצמבר 1970 הוביל פשיטה גדודית על הכפר יאטר שבלבנון. במלחמת יום הכיפורים לקח חלק במבצע דוידקה. בתום המלחמה קיבל את הפיקוד על מחוז מירון בגבול לבנון מהר דב מערבה, ובמסגרת תפקידו פיקד על הכוחות שהרגו את המחבלים שביצעו את הפיגוע בקריית שמונה. לאחר מכן פיקד על חטיבת כרמלי. בשנים 1980–1982 פיקד על אוגדת יהודה.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מפקדי סיירת גולני
קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת ששת הימים
קטגוריה:חיילי צה"ל במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:מפקדי חטיבת כרמלי
קטגוריה:מפקדי עוצבת חירם
קטגוריה:מפקדי אוגדת יהודה
קטגוריה:מפקדי גדוד 51
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1940
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2025
משפט פאפוס

ממוזער|350px|נרצה לחשב באמצעות משפט פאפוס את נפח הגוף שיתקבל אם נסובב את האליפסה סביב הישר.
**משפט פאפוס** הוא משפט בחשבון אינפיניטסימלי הקובע כי אם נסובב צורה דו-ממדית סביב ישר מסוים, נקבל שנפח גוף הסיבוב מתקבל לפי הנוסחה

V=2 \pi  R_{CM} A

כאשר: 
* 
R_{CM}
 הוא המרחק של מרכז הכובד של הצורה הדו-ממדית מן הישר.
*
A הוא שטח הצורה.
באמצעות משפט זה ניתן לחשב את נפחם של גופים מורכבים (סימטריים סביב ציר הסיבוב) על ידי מבט על החתך שלהם וסיבובם סביב אחד הצירים (או כל ציר אחר, לפי הנוחות).

יש בנוסף את משפט פאפוס הראשון דן על מציאת שטח הפנים של קו אשר מסובבים סביב ציר.

## דוגמה
נניח שעלינו לחשב את נפח העקומה הבאה:  (x-2)^2+4(y-1)^2=1  המסובב סביב הישר y=3x-1.
זוהי למעשה טבעת בעלת חתך אליפטי.

ראשית, נרצה למצוא את שטח האליפסה A, אותו נוכל למצוא על ידי הנוסחא לשטח אליפסה - S=ab \pi  כאשר a,b הם אורכי הצירים בצורה הקנונית של האליפסה. 
במקרה זה אורכי הצירים הם a=1 , b=0.5 ולכן שטח האליפסה הוא S=0.5 \pi . 
כעת נרצה למצוא את מרכז הכובד של האליפסה. מרכז הכובד של האליפסה יהיה במרכזה, כאן בדוגמה שלנו (2,1).

נרצה למצוא כעת את המרחק של האליפסה מהישר. זאת נקבל על פי נוסחת מרחק נקודה מישר עבור נקודת המרכז:
d= \frac{\sqrt{A^2+B^2} }   \rightarrow  d=\frac{\sqrt{1^2+3^2}}  \rightarrow 
d=\frac{\sqrt{10}}  \rightarrow 
d=\frac{4}{\sqrt{10}} 

לסיום, כל מה שנותר לנו הוא להציב את הכל בנוסחא ולקבל: 
V=2 \pi  \times \frac{1}{ 2} \pi  \times  \frac{4}{ \sqrt{10} }  \rightarrow V= \frac{4}{ \sqrt{10}} \pi ^{2}  \rightarrow V \approx  1.265\pi ^{2}
 

## קישורים חיצוניים

* 

משפט פאפוס
אליפות וימבלדון 1906

**אליפות וימבלדון 1906** הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי הדשא של אצטדיוני הטניס בווימבלדון. התחרות התחילה ב-25 ביוני והסתיימה ב-5 ביולי. תוכנית התחרות כללה תחרויות גברים, תחרויות נשים ותחרויות זוגות גברים. זו הייתה האליפות האחרונה בה השתתפו אחים דוהרטי שבמהלך השתתפותם בתחרויות וימבלדון זכו ב-17 תארים (מהם 8 בתחרויות זוגות).

## התחרות
### תחרות הגברים
שמאל|ממוזער|180px|לורנס דוהרטי, מנצח תחרות הגברים
התחרות נערכה בשני שלבים. בשלב הראשון המתחרים חולקו ל-8 בתים. מנצח השלב הראשון היה עולה להתמודד מול מנצח אליפות וימבלדון 1905 על התואר. לתחרות זו נרשמו 69 טניסאים, מהם 61 מבריטניה. בגמר תחרות הגברים ארתור גור ניצח את פרנק ריסלי. במשחק האליפות הוא פגש את לורנס דוהרטי (מנצח אליפות וימבלדון 1905) והפסיד ב-4 מערכות.

### תחרות הנשים
[ימין|ממוזער|180px|[דורותי דאגלס צ'יימברס, מנצחת תחרות הנשים]]
בתחרות הנשים השתתפו 48 טניסאיות בריטיות שחולקו ל-4 בתים. בגמר התחרות דורותי דאגלס צ'יימברס (מנצחת תחרות בשנים 1903, 1904) נפגשה עם שרלוט קופר (מנצחת בשנים 1895, 1896, 1898, 1901)  וניצחה אותה ב-2 מערכות. במשחק על התואר היא פגשה את מיי סאטון (מנצחת אליפות וימבלדון 1905) וניצחה אותה ב-2 מערכות.

### תחרות הזוגות
בתחרות הזוגות השתתפו 28 זוגות שהתחרו על הזכות להתמודד על התואר במשחק נגד האחים דוהרטי, מנצחי אליפות וימבלדון 1905. לתחרות נרשמו זוגות טניסאים ממספר מדינות, כמו בתחרות הגברים. בתחרות זו ניצחו פרנק ריסלי וסידני סמית' (מנצחי אליפות וימבלדון 1902). במשחק על האליפות הם ניצחו את האחים דוהרטי (מנצחי אליפות וימבלדון 1905) ב-4 מערכות. בכך הם זכו באליפות בפעם השנייה.

## קישורים חיצוניים
* האתר הרשמי של אליפות וימבלדון
* תוצאות משחקי גברים
* תוצאות משחקי זוגות
* תוצאות משחקי נשים

קטגוריה:אליפויות וימבלדון
וימבלדון
הורייט

[250px|ממוזער|[עמוד שער|עמוד השער של העיתון, 27 ביוני (טורקית: Haziran) 2011]]
**הוּרִייֵט** (בטורקית: **Hürriyet**; מילולית: חירות) הוא עיתון יומי טורקי רב-תפוצה בעל קו מרכזי ליברלי, חילוני ולאומי. העיתון, שנוסד בשנת 1948 שייך לקבוצת המדיה דואן (Doğan Yayın Holding). הוא מודפס בשש ערים בטורקיה (אנקרה, איסטנבול, איזמיר, אדנה, אנטליה וטרבזון) וכן בפרנקפורט שבגרמניה, עבור הקהילה הטורקית הגדולה שם. נכון לשנת 2012 אתר האינטרנט של העיתון הוא אתר העיתונות השלישי באירופה מבחינת מספר גישות ייחודיות (למעלה מ-10 מיליון בנובמבר 2011, אחרי הדיילי מייל והגרדיאן הבריטים).

העיתון התרחב להדפסה, הפצה, שירותים מקוונים, פרסום ספרים, מודעות מסווגות, הפקות טלוויזיה ושיווק לאורך השנים באמצעות חברות בנות וחברות קשורות, בהתאם להתפתחויות ולדרישות הענף.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טורקיה: עיתונים
מפתח (אופטיקה)

[ממוזער|ב[טלסקופ רדיו|טלסקופ־רדיו זה, המפתח הוא קוטר הצלחת]]
באופטיקה, **מִפְתַח** (באנגלית: **aperture**) הוא הרוחב של רכיב במערכת אופטית המשמש לקליטת אות.

על פי רוב המפתח הוא פשוט הקוטר של העדשה, המראה או הפתח של הצמצם עליהם נופלת הקרינה, אך ישנם מקרים, כגון אינטרפרומטר, בהם אין הדבר כך.
המפתח קובע גבול עליון לכושר ההפרדה של המכשיר. זאת על פי הנוסחה:
: \theta = 1.22 \frac{\lambda}{D}

כאשר:
* \theta היא הפרדה זוויתית ברדיאנים
* \lambda היא אורך הגל של האות
* D היא המפתח

[ממוזער|במערך זה של רדיו־טלסקופים המפתח הוא 36 קילומטר, מפתח זה מתקבל מעיבוד האותות המתקבלים מכל צלחת ב[אינטרפרומטריה|אינטרפרומטר]]
במכשירים בהם האות נקלט על ידי אלמנט מרכז יחיד (עדשה, מראה או אנטנת "צלחת") גודל המפתח קובע גם את יכולת איסוף האות, כלומר ככל שהפתח רחב יותר כך עוצמת האות המתקבל תגדל ביחס ישר לריבוע המפתח.

בצילום למפתח משמעות כפולה: בנוסף להשפעה שהוזכרה לגבי איסוף האור, המפתח קובע את עומק השדה, כלומר את טווח המרחקים בו עצמים יהיו ממוקדים, לעומת שאר המרחקים בהם הדמות המתקבלת מטושטשת. הסיבה לכך היא שהמפתח קובע את מקבילותן של הקרניים הנכנסות דרכו. מפתח צר מעביר דרכו קרני אור ברמת מקבילוּת גבוהה, ומאפשר כך לקבל מוקד חד במישור הדמות על טווח מרחקים רחב. במפתח רחב נכנסות גם קרניים שמקבילוּתן מועטה, מה שיוצר מוקד חד רק עבור תחום מצומצם באזור בו העצם נמצא. במצלמה ניתן לשלוט במפתח בעזרת הצמצם המובנה בעדשה, וצלמים משתמשים במאפיינים אלה, לדוגמה על מנת להבליט עצם בודד בתוך רקע עמוס.

## ראו גם
* צמצם שדה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אנטנות
קטגוריה:עיבוד אותות
קטגוריה:אופטיקה פיזיקלית
LG G3

**LG G3** (בתעתיק לעברית: **אל-ג'י ג'י 3**) הוא סמארטפון פרימיום שהיה מכשיר הדגל השלישי בסדרת G של LG אלקטרוניקה.

במכשיר מסך מגע IPS LCD בגודל 5.5 אינץ' וברזולוציה Quad HD 1440X2560, מצלמת 13 מגה פיקסל אחורית ומיקוד בלייזר, מצלמה 2.1 מגה פיקסל קדמית, מעבד סנאפדרגון 801 של קוואלקום במהירות 2.5 ג'יגה-הרץ, וסוללת 3,000 מילי אמפר-שעה. המכשיר הושק במהלך יוני ויולי 2014 ברוב המדינות,  עם מערכת ההפעלה אנדרואיד 4.4.2 (קיטקט), ובמהלך השנים שודרגו גרסאות האנדרואיד.

## תכונות
### תוכנה
ה-LG G3 רץ על מערכת ההפעלה אנדרואיד 4.4.2 המכונה קיטקט, עם הממשק המותאם של LG. למכשיר יש תכונות כגון:

**KnockON** המפעילה את המכשיר כאשר האצבע מקישה על המסך פעמיים,

**Knock Code** המפעילה אותו ופותחת אותו מנעילה לפי הקשה מותאמת אישית על מספר אזורים במסך (ישנן מעל 80,000 התאמות כאלו).

**Smart Notice** - עוזרת וירטואלית שלמעשה "לומדת" את המשתמש ויודעת להתנהג בהתאם למצב. לדוגמה, אם נכנסת שיחה והמכשיר נכנס למצב שקט כי הוא יודע שאתה בקולנוע, הוא יזכיר לך מאוחר יותר לחזור לאותו אדם ואף יציע להוסיף אותו לאנשי הקשר אם הוא לא שמור כאיש קשר. המכשיר יציע לשחרר זיכרון על ידי מחיקת אפליקציות שלא בשימוש ויודע מתי יש להכניס את המכשיר למצב חיסכון בסוללה. המכשיר יזהיר מפני שינויים קיצוניים במזג האוויר, וידע להציע לנו פרטי לבוש מתאימים בהתאם למזג האוויר ולמיקום,

** Smart Keyboard**, ששמה דגש על כך שהמשתמש לא ירים את העין או האצבע מעל המקלדת, כך שמעתה בחירת המילה לתיקון האוטומטי תתבצע על ידי מחוות החלקה למעלה על המקלדת או באמצעות לחיצה ארוכה על מקש הרווח. ניתן גם לשנות את גובה המקלדת, ולבחור תווים לשימוש מהיר.

## חומרה
המכשיר בעל מסך 5.5 אינץ' מסוג IPS+ LCD ברזולוציית 1440X2560 Quad HD, המספק צפיפות פיקסלים של 538 ppi, החדות הגבוהה בעולם בזמן השקת המכשיר. המסך מוגן על ידי זכוכית מוקשחת מסוג גורילה גלאס 3. המכשיר רץ על מעבד מרובע ליבה סנאפדרגון 801 מתוצרת קוואלקום, במהירות 2.5GHz, עם 2 ג'יגה בייט או 3 ג'יגה בייט זיכרון לבחירה, כאשר הדגם עם ה-2GB מגיע עם 16GB אחסון פנימי ואילו הדגם בעל 3GB מגיע עם 32GB אחסון פנימי, עם חריץ הרחבה ל-Micro SD המאפשר עוד 128GB. מצלמת המכשיר האחורית היא ברזולוציית 13 מגה פיקסל עם צילום ווידאו 4K, עם פלאש כפול וחיישן מיקוד אוטומטי השולח קרן לייזר אל עבר האובייקט המצולם וכך מחשב את המרחק בזמן המיקוד הקצר בעולם - 276 אלפיות השנייה, יותר מהיר ממצמוץ עין אנושית. המכשיר תומך מלבד רשתות דור 2 ודור 3.5 גם ברשת דור 4 LTE. המכשיר כולל את כל הקישוריות: Wi-Fi עד תקן ac, בלוטות' 4.0, NFC (תקשורת טווח-אפס), GPS ועינית IR המשמשת כשלט למכשירים תומכי אינפרא-אדום כגון מזגן, טלוויזיה ומסך מחשב. למכשיר סוללת יוני ליתיום בנפח 3,000 מילי אמפר-שעה, ויכולת הטענה אלחוטית. המכשיר נמכר בצבעים שחור, לבן, זהב, ורוד וסגול, כשגוף המכשיר עשוי פלסטיק בגימור מטאלי.

## ראו גם
*LG G2
*LG G4
*LG G5
*LG G6

## קישורים חיצוניים

* 
* העמוד הרשמי של ה-LG G3, באתר LG האמריקאי.
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מכשירים שהושקו ב-2014
קטגוריה:טלפונים חכמים מסדרת G של LG
קטגוריה:פאבלטים
פורטונה קלן

**מועדון כדורגל פורטונה קלן** הוא מועדון כדורגל גרמני, מהעיר קלן שבגרמניה. המועדון משחק בליגה האזורית מערב.

## היסטוריה
המועדון נוסד בשנת 1948 מאיחוד של 3 מועדוני כדורגל. המועדון שיחק לאורך השנים בליגות אזוריות. בעונת 1972/1973 הגיע לרבע גמר גביע הליגה הגרמנית והפסיד לקבוצת איינטרכט פרנקפורט. בסוף העונה העפיל לעונתו היחידה עד כה בליגת העל הגרמנית. בעונת 1973/1974 הגיע לשמינית גמר הגביע הגרמני והפסיד לקבוצת הנובר 96. בסוף העונה ירד מליגת העל הגרמנית לליגה הגרמנית השנייה.

המועדון שיחק 26 עונות ברציפות בליגה הגרמנית השנייה מעונת 1974/1975 ועד עונת 1999/2000. בעונת 1974/1975 הגיע לרבע גמר הגביע הגרמני והפסיד לקבוצת איינטרכט פרנקפורט. בעונת 1982/1983 הגיע בפעם היחידה עד כה לגמר הגביע הגרמני והפסיד ליריבה העירונית קבוצת פ.צ. קלן. בעונת 1986/1987 הגיע לשמינית גמר הגביע הגרמני והפסיד לקבוצת דרמשטדט. בעונת 1987/1988 הגיע לרבע גמר הגביע הגרמני והפסיד לקבוצת בוכום. בעונות 1988/1989, 1991/1992, 1994/1995 הגיע לשמינית גמר הגביע הגרמני והפסיד לקבוצות ורדר ברמן, בורוסיה מנשנגלדבך, ופ.צ. קייזרסלאוטרן בהתאמה.

בסוף עונת 1999/2000 ירד מהליגה הגרמנית השנייה לליגה השלישית שהייתה ליגה אזורית.  בסוף עונת 2001/2002 ירד לליגה הרביעית ובסוף עונת 2004/2005 ירד לליגה החמישית. בסוף עונת 2010/2011 עלה מהליגה החמישית לליגה הרביעית. בסוף עונת 2013/2014 עלה מהליגה הרביעית לליגה הגרמנית השלישית.

## הישגים
* **[[הגביע הגרמני]]**:
** גמר (1): 1982/1983 

* **גביע הליגה הגרמנית**:
** רבע גמר (1): 1972/1973

## שחקנים בולטים
*  הנס יורגן גדה
*  יוהנס לינסן
*  דירק לוטנר
*  תומאס ברדריץ'
*  ויקטור פסולקו
*    מיקל בק

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל גרמניות
קטגוריה:קלן: מועדוני כדורגל
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1948
קטגוריה:פורטונה קלן
אלון גילון

**אלון גילון** (8 בינואר 1942 – 9 באוקטובר 2014) היה משפטן ישראלי, מזכיר ורשם בית המשפט העליון וסגן מנהל מערכת בתי המשפט הישראלית.

## ביוגרפיה
גילון נולד בשנת 1942, בנם של זוג משפטנים: קולין גילון (גלקמן), פרקליט המדינה השלישי, וסעדה (לבית פרומקין), יועצת משפטית במשרדי הממשלה והמשנה ליועץ המשפטי לממשלה. מצד אמו הוא נכדו של השופט גד פרומקין, שהיה השופט היהודי היחיד בבית המשפט העליון בימי המנדט הבריטי, ונינם של ישראל דוב פרומקין, מחלוצי העיתונות העברית בארץ ישראל, עורך עיתון "החבצלת", ושל אהרן אייזנברג, חלוץ, איש העלייה הראשונה, ממקימי המושבה רחובות. אחותו היא יעל שילוח ואחיו הצעיר הוא כרמי גילון.

את לימודיו התיכוניים עשה בבית הספר החקלאי הכפר הירוק. למד משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים וסיים בשנת 1968. במהלך לימודיו התפרנס כפקיד עזר בבית המשפט. התמחה בפרקליטות המדינה וב־1969 הוסמך כעורך דין. ב־1973 התמנה כמזכירו הראשי של בית המשפט העליון. בדצמבר 1977 התמנה שופט שלום, תוך כוונה למנותו לסגן רשם בבית המשפט העליון, במקביל למינויו כשופט שלום. בשנים 1983–1985 כיהן כמרכז ועדת בכור לחקירת רצח ארלוזורוב.

ב־1995 קודם לתפקיד רשם בית המשפט העליון. ב־1996 החל מכהן כסגן מנהל מערכת בתי המשפט. בתפקיד זה החזיק עד פרישתו לגמלאות ב־2011.

במשך שנים רבות, גם בהיותו שופט, שיחק כדורסל במסגרת קבוצת בית הנוער העברי הירושלמי. היה חבר דירקטוריון בחברת המתנ"סים והמרכזים הקהילתיים "בית הנוער העברי בירושלים".

## חיים אישיים
גילון נישא תחילה למאיה, וממנה היה אב לבן ולבת. לאחר גירושיו נישא בשנית לאילנה.
גילון התגורר במבשרת ציון. הוא נפטר ב-9 באוקטובר 2014, בגיל 72, לאחר שנים שבהן היה חולה סרטן. הותיר אחריו את אשתו אילנה גילון, ושני ילדים. נקבר בבית העלמין גבעת שאול בירושלים. השף קולין גילון הוא בנו של אלון.

## קישורים חיצוניים

* 
* אורי ישראל פז, השופט אלון גילון הלך לעולמו בגיל 72, תקדין, 12 באוקטובר 2014

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי הכפר הירוק
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:שופטי בית משפט השלום בירושלים
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:בתי משפט בישראל: נושאי תפקידים
קטגוריה:משפחת אהרן אייזנברג
קטגוריה:משפחת ב"ק
קטגוריה:משפחת פרומקין
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1942
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2014
מרדכי שפס

**מרדכי שפס** (נולד בשנת 1957) הוא אלוף-משנה במילואים בצה"ל, שירת כמפקד גדוד 12 (ברק) וכמפקד חטיבת הגזרה המערבית של יחידת הקישור ללבנון.

## שירות צבאי
שפס למד בפנימייה הצבאית שליד בית הספר הריאלי בחיפה.עם גיוסו לצה"ל בשנת 1975 שובץ שפס בחטיבת גולני. בגולני עבר שפס מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שב לחטיבה ושימש כמפקד מחלקה. בהמשך שימש כמפקד פלוגה ובשנים 1982-1981 פיקד על פלנ"ט גולני. לאחר מכן שימש כקצין המבצעים של חטיבת גולני ולחם במלחמת לבנון הראשונה. לאחר מכן שימש כמפקד גדוד 12 (ברק) והוביל אותו בעת הלחימה בדרום לבנון. בהמשך פיקד על החטיבה המערבית ביחידת הקישור ללבנון, חטיבת ירושלים וכמפקד גדוד צוערי חי"ר בבה"ד 1.

## הערות שוליים

קטגוריה:מפקדי החטיבה המערבית ביחידת הקישור ללבנון
קטגוריה:מפקדי גדוד 12
קטגוריה:בוגרי הפנימייה הצבאית לפיקוד חיפה
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת לבנון הראשונה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1957
דרהאם (קרוליינה הצפונית)

**דרהאם** (באנגלית: **Durham**) היא עיר בקרוליינה הצפונית, ארצות הברית. בעיר מתגוררים 233,000 תושבים (נכון למפקד האוכלוסין שנערך ב-2011), מה שהופך את דרהאם לעיר הרביעית בגודלה במספר תושביה בקרוליינה הצפונית, ולמדורגת במקום ה-85 בארצות הברית כולה.

שטח שיפוטה הוא 249.8 קמ"ר (49.9 מיילים מרובעים), כשמתוכם 0.7 קמ"ר (0.3 מייל) הוא מים. האדמה אינה מתאימה לחקלאות, ואקלים העיר מסווג כאקלים סובטרופי גשום על פי שיטת קפן. דרהאם היא מקום מושבן של האוניברסיטה המרכזית של קרוליינה הצפונית ושל אוניברסיטת דיוק.

דרהאם קרויה על שמו של ברטלט ס. דרהאם, רופא אמריקאי.

## היסטוריה
הרבה לפני שאזור דרהאם של היום נקראה "דרהאם", התקיימה באזור פעילות אקטיבית. עוד לפני הגעת האירופאים לאזור, הילידים האמריקאים גרו באזור וניהלו בו משק חקלאי.

טרם הגעת הרכבת לאזור, היה כמעט כל שטח העיר דרהאם של היום בשימוש חקלאי; בנוסף לעסקים ספורים ששירתו את העוברים ושבים באזור, בעיקר את הנהגים בשירות המשק החי המקומי. עסקים אלה שכנו לאורך רחוב הילסבורו, רחוב שהיה חלק מהדרך הראשית שחצתה את קרוליינה הצפונית ממזרח למערב מאז ימי הקולוניאליזם ועד לבניית מערכת הכבישים הבין-מדינתיים.

ב-1827 הוקם באזור סניף דואר. עם הגעת הרכבת לאזור, נוצר צורך בדפו שישמש כתחנת אספקה של עצים ומים (לשימוש במנועי הקיטור) לרכבות שנסעו בין ראלי להילסבורו. לאחר סחבת שנגרמה כתוצאה מסירוב בעלי העסקים המקומיים להקדיש קרקע לבניית הדפו, התחנה הוקמה בסוף ב-1849. תחנת דרהאם, כפי שהיא נקראה בעשרים שנותיה הראשונות, לא שימשה ליותר מייעודה המקורי במשך עשרות שנים עד לתחילת אפריל 1865 כשצבא האיחוד כבש במסגרת מלחמת האזרחים את ראלי, בירת קרוליינה הצפונית. הקהילה שהתגבשה סביב תחנת דרהאם, שלפני מלחמת האזרחים גדלה באופן איטי, צמחה בעקבותיה במהירות, תודות לתעשיית הטבק ששגשגה במקום.

אוכלוסיית הקהילה בתחנת הרכבת המשיכה לגדול משמעותית, וב-10 באפריל 1869 הפכה התחנה לעיירה, כשהעיירה מקבלת את שמה "דרהאם" אחר ברטלט ס. דרהאם שתרם כעשרים שנה קודם לכן את השטח לבניית תחנת הרכבת. דרהאם הייתה אז עיירה במחוז אורנג', אך לאחר שהעיירה גדלה באופן שהקשה על היותה תחת השלטון המקומי של אורנג', נוסד מחוז דרהאם על שמה של העיר, ושהורכב משטחים מוניציפליים של מחוזות קיימים.

בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20 תעשיית הטבק שיחקה תפקיד ראשי בצמיחתה המהירה של דרהאם. הצמיחה המהירה והשגשוג של חברות הטבק בדרהאם, התבטאו בצמיחתה של העיר. חברת הטבק "W. Duke & Sons Tobacco Company" הייתה למונופול ברחבי ארצות הברית עד ל-1900, ובהמשך הפכה חברה זו לתאגיד הענק "Americam Tobacco", כשמרכז הייצור המשיך להיות בדרהאם. הפרסומות של "Americam Tobacco" ברדיו ובטלוויזיה שהתנוססו תחת כל עץ רענן - היוו את התדמית של דרהאם אצל האומה האמריקאית למשך עשרות שנים עד לעשורים האחרונים של המאה ה-20, אז החלה אוניברסיטת דיוק לתפוס את מקומה של תעשיית הטבק בתדמיתה של העיר.

## אקלים

## ערים תאומות
לדרהאם חמש ערים תאומות:
* 
*  
*  
*  
* 

## לקריאה נוספת
* אלי נ. אוואנס, **אנשי הפרובינציה**: תולדות היהודים בדרום ארצות-הברית מזווית אישית. מאנגלית: גד לוי. ירושלים: מאגנס, 1985. פרק א' "עיר רגילה למראה", עמ' 15–30.

## קישורים חיצוניים

* 

* durhamnc.gov האתר הרשמי של העיר
* DURHAM HISTORY AT A GLANCE - היסטוריה של העיר באתר הרשמי
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קרוליינה הצפונית: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1869
אייל אסרף

**אייל אסרף** (נולד ב-24 בינואר 1972) הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה, המשמש מפקד מגמת אוגדות בבית הספר לפו"ש (פיקוד ושליטה) בזרוע היבשה. קודם לכן שימש סגן מפקד עוצבת געש ומפקד חטיבת עודד.

## שירותו הצבאי
אסרף נולד וגדל בקריית גת להורים שעלו ממרוקו. לאחר סיום לימודיו התיכוניים למד בישיבת עטרת ירושלים. התגייס לצה"ל בשנת 1991, שובץ בחטיבת גולני והתקבל לסיירת גולני. עבר הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בסיום הקורס מונה למפקד צוות בבה"ד 1. באוגוסט 1994 שב לסיירת ושירת כמפקד צוות. לאחר סיום התפקיד פרש מצה"ל. בשנת 1999, לאחר שנתיים כאזרח, חזר לשירות צבאי כמפקד פלוגה בגדוד נצח יהודה. לאחר מבצע חומת מגן מונה למפקד פלנ"ט גולני. לאחר מכן שימש כסגן מפקד גדוד 51. בהמשך מונה לסגן מפקד בא"ח גולני. לאחר מכן שימש כקצין אג"ם של חטיבת גולני, בין היתר במהלך מלחמת לבנון השנייה.

לאחר לימודים, הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד 906, ושימש בתפקיד בין השנים 2006–2008. בהמשך חזר לחטיבת גולני ומונה בשנת 2010 למפקד בא"ח גולני, תפקיד בו שירת עד שנת 2012. לאחר מכן מונה לסגן מפקד חטיבת גולני בין השנים 2012–2013. בשנת 2013 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת עודד, ובמקביל מונה למפקד צוות בקורס מפקדי פלוגות, בתפקידיו שירת עד שנת 2015. בשנת 2015 מונה לסגן מפקד עוצבת געש, ושימש בתפקיד עד שנת 2017. בשנת 2018 מונה למפקד מגמת אוגדות בבית הספר לפו"ש בזרוע היבשה.

## חיים אישיים
אסרף מתגורר ביישוב עלי, נשוי לתמר, לשעבר דוברת מועצה אזורית מטה בנימין, ואב לחמישה ילדים.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:לוחמי סיירת גולני
קטגוריה:מפקדי חטיבת עודד
קטגוריה:בוגרי ישיבת עטרת ירושלים
קטגוריה:קריית גת: אישים
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:חיילי צה"ל במלחמת לבנון השנייה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1972
צ'ארלס קאודן קלארק

**צ'ארלס קאודן קלארק** (באנגלית: **Charles Cowden Clarke**; 15 בדצמבר 1787 - 13 במרץ 1877) היה סופר וחוקר שייקספיר אנגלי.

## חייו
אביו של קלארק, ג'ון קלארק, היה מנהל באקדמיית קלארק באנפילד, שבין תלמידיה היה ג'ון קיטס. צ'ארלס קלארק לימד את קיטס קרוא וכתוב ועודד את אהבתו לשירה. הוא הכיר את צ'ארלס ומרי לם, ובהמשך התוודע אל שלי, לי האנט, סמיואל טיילור קולרידג', ויליאם האזליט, ויליאם מקרדי, צ'ארלס דיקנס, ויליאם גודווין ודאגלס ג'רולד. קלארק היה למו"ל מוזיקה, שותפו של אלפרד נובלו, וב-1828 נשא לאישה את אחות שותפו, מרי ויקטוריה, בתו הבכורה של וינסנט נובלו, שתתפרסם בהמשך חייה בקונקורדנציה שלה לשייקספיר, עבודה בה החלה בשנה שלאחר נישואיה.

קאודן קלארק הוציא לאור מספר רב של ספרים שימושיים וערך את הטקסט למהדורה של ג'ון ניקולס של משוררים בריטיים. עבודתו החשובה ביותר עסקה בהרצאות שניתנו בין 1834 ל-1856 על שייקספיר ונושאי ספרות אחרים. כמה מן הסדרות הבולטות ביותר יצאו לאור, בהן "דמויות ממחזות שייקספיר", בעיקר המשניות שבהן (1863), ו"דמויות ממחזות מולייר" (1865). בשנת 1859 הוציא לאור כרך של שירים מקוריים בשם "כרמינה מינימה".

בשנת 1832 יזם שחקן הקריקט ג'ון ניירן שיתוף פעולה עם קלארק, שתיעד את זיכרונותיו של ניירן מתקופת המבלדון ופרסם אותם בהמשכים בכתב עת שנקרא "העיר". כעבור שנה, הופיעה סדרת המאמרים "שחקני הקריקט של זמני" כחלק ספר הדרכה בשם "המדריך לשחקן הקריקט הצעיר". הספר היה למקור חשוב להיסטוריה ולאישים של הקריקט בתקופת ג'ורג' השלישי והרביעי ועם הזמן נחשב לקלאסיקה הראשונה בספרות העשירה כיום של תולדות הקריקט.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:סופרים בריטים
קטגוריה:משפחת נובלו
קטגוריה:מוציאים לאור של מוזיקה
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1787
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1877
בז שחור

**בז שחור** (שם מדעי: *Falco Concolor*) הוא עוף דורס מהסוג בז השייך למשפחת הבזיים.

## תיאור
[ממוזער|בז שחור צעיר, [מדגסקר]]
צבע נוצות הגב, הכנפיים והראש של הבזים הבוגרים הוא אפור כחלחל, ואצל הצעירים קצוות הכנפיים והראש בהירים יותר. נוצות הבטן צהובות עם פסים אפורים. הגרון, העורף והלחיים בצבע צהוב קרם. כנפי הבז ארוכות ושפיציות וזנבו ארוך. אורכו כ-35 סנטימטרים, ומשקלו כ-150 גרם. בלסתו העליונה בליטה דמוית שן, ובמקביל לה נמצאת פגימה בלסת התחתונה. הנחיריים מעוגלים ויש פגימה ביניהם. הבז השחור תופס את טרפו באוויר.

## תפוצה ובתי גידול
הבז השחור מקנן באזור קרן אפריקה, חצי האי ערב והמזרח התיכון. חורף בעיקר במדגסקר ובחופים המזרחיים של דרום אפריקה.

הבז השחור מקנן בסביבות חמות וצחיחות: צוקים, איים סלעיים קטנים והרי מדבר. תקופת הרבייה היא בסתיו, עם נדידות ציפורים קטנות מהן הבז ניזון. את שאר השנה, מבלה הבז במרחבי דשא, ובמרחבים פתוחים עם עצים.

הבז השחור מקנן בישראל בדרום מדבר יהודה, בנגב ובאילת.

בעבר המידע עליו היה מועט ולכן גם הניחו שאין סכנה משמעותית לקיומו. לאחר מחקרים שנערכו לפני שנים אחדות נמצא שאוכלוסיית הבזים השחורים מצויה בסיכון. העובדה כי האוכלוסייה המקננת מרוכזת במספר קטן יחסית של מושבות תורמת למצב העדין של הבזים השחורים. רוב המושבות מצויות במקומות לא נגישים ולכן רוב הסכנות אורבות לבזים השחורים דווקא בשטחי החריפה ובנתיבי הנדידה.

## מבנה החברה ורבייה

הבז נודד בדרך כלל ביחידות, בזוגות או בלהקות קטנות. הוא מבלה את רוב יומו בתוך קינו. הוא מקנן בסוף יולי או באוגוסט, במושבות. העיתוי של הקינון מאוחר בשנה, מה שמאפשר לספק לאפרוחים ציפורי שיר כטרף. גודל התטולה נעה בין שתיים לשלוש ביצים, ותקופת הדגירה נעה בין 27 ל-30 ימים. הגוזלים מצמיחים נוצות כ32–38 ימים לאחר שהם בוקעים. הנקבה מטפלת במטלות הדגירה, והזכר מספק לה ולאפרוחים אוכל.

## קישורים חיצוניים

*Sooty Falcon. *Global Raptors.org*
*M.J. McGrady, M. Gschweng & W.A. Al-Fazari. Report on fieldwork to study the status and distribution of breeding sooty falcons (Falco concolor) on the northern islands of Oman. 2010

## הערות שוליים

קטגוריה:ארץ ישראל: בזיים
קטגוריה:בזיים
קטגוריה:מצרים: עופות
קטגוריה:בחריין: עופות
קטגוריה:בעלי חיים במדבריות המזרח התיכון
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קונרד יאקוב טמינק
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1825
מגה-עיר

**מגה-עיר** (Megacity), או: **עיר-ענק**, הוא מונח המשמש להגדרת מטרופולין גדולה, בעלת אוכלוסייה כוללת העולה על עשרה מיליון (10,000,000) בני אדם. גם אגד-ערים או אגד-מטרופולינים יכולים להיכלל בהגדרה זו.

נכון ל-2024 קיימות ברחבי העולם 44 מגה-ערים, בהן אזורי מטרופולין כמו אלה של טוקיו, דלהי, מקסיקו סיטי וניו יורק, וערי-ענק כמו גואנגג'ואו ושאנגחאי.

## היסטוריה
בראשית המאה ה-19, רק 3 אחוזים מכלל אוכלוסיית העולם, חיה בערים. עד 1850, עלה אחוז העירוניים באוכלוסיית העולם ל-6.4%, ועד סוף המאה (1900) לכדי 13.6%. ב־1950 התגוררו בערים כ־743 מיליון איש (29% מכלל אוכלוסיית העולם). ב־1970 הגיע נתח זה לכדי 38.6% מאוכלוסיית העולם וב־1985 התגוררו בערים 1.98 מיליארד תושבים (41% מכלל אוכלוסיית העולם). אוכלוסיית הערים העולמית בשנת 2008 כללה כ־3.4 מיליארד בני-אדם, המהווים כחצי מאוכלוסיית העולם. תהליך העיור מואץ משנה לשנה, ואם המגמה תימשך, צופים גורמי מחקר של האו"ם, כי בסביבות שנת 2030 שלושה מתוך חמישה בני אדם יגורו בערים. האוכלוסייה העירונית שעמדה במפנה המאות ה-20 וה-21 על כ-3 מיליארד בני אדם, תגדל, ותעמוד על כ-5 מיליארד.

סקרים ותחזיות מצביעים על כך שהצמיחה העירונית הגדולה במהלך 25 השנים הבאות, תהיה במדינות מתפתחות. תופעה זו תורמת להיווצרותן של מגה-ערים, גם במדינות בהן הכלכלה המקומית מתקשה לעמוד בנטל ניהולן של ערים מסדר גודל כזה, על אוכלוסייתן. מיליארד אנשים, כמעט שביעית מאוכלוסיית העולם, חיו בראשית העשור השני של המאה ה-21 בתנאי עוני בערים. מעל 90% מהאוכלוסייה העירונית של אתיופיה, מלאווי ואוגנדה, כבר חי בשכונות עוני.

## ערי ענק
[ממוזער|שמאל|300px|[טוקיו, המגה-עיר הגדולה בתבל. אוכלוסייתה מונה קרוב ל-35,000,000 איש]]
[ממוזער|שמאל|300px|[שאנגחאי, סין]]
[ממוזער|שמאל|300px|[מנילה, הפיליפינים]]
[300px|ממוזער|שמאל|[ג'קרטה, אינדונזיה]]

## ראו גם
* מגלופוליס

## לקריאה נוספת
* מאירה שגב וצביה פיין, **אנשים ויישובים: ספר לימוד בגאוגרפיה**. תל אביב: מט"ח, תשס"ז 2007. (בעיקר: יחידה ד, פרק שלישי). .

## קישורים חיצוניים

* אתר "כח משימה למגה-ערים", המכיל מידע רב על מגה-ערים ברחבי העולם.
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערים: מונחים
קטגוריה:גאוגרפיה עירונית
הליכה על חבל

שמאל|ממוזער|250px|הליכה על חבל בסגנון Slacklining
שמאל|ממוזער|290px|הליכה על חבל בין שני צוקים
**הליכה על חבל** היא מיומנות הדורשת שיווי משקל וריכוז רבים. ההליכה מתבצעת לרוב ברגליים יחפות או בנעלי בד רכות.

## סגנונות הליכה על חבל
* Slacklining - ספורט של הליכה על רצועת חבל אלסטית.
* Tightwire - הליכה על כבל מתוח, לרוב עם מוט לשיווי משקל.
* Highwire - הליכה על חבל בגבהים. לגובה אין הגדרה רשמית אך מקובל לחשוב שחבל המתוח מעל גובה שישה מטרים נחשב ל-Highwire.

## אמני הליכה על חבל בולטים
* פיליפ פטי - הולך חבל צרפתי בסגנון Tightwire, מפורסם בעיקר בשל הליכתו בין שני מגדלי התאומים בשנת 1974.
* דין פוטר - הולך חבל בסגנון Slacklining, מטפס הרים וקופץ בסיס אמריקאי.
* מרי ספלטריני - האישה הראשונה שצעדה מעל מפלי ניאגרה.

## השאלה
המושג משמש כביטוי לעיסוק בנושא רגיש "הולכת על חבל דק".

## קישורים חיצוניים

* סרט דוקומנטרי על דין פוטר, באתר יוטיוב
* Man On Wire, סרט דוקומנטרי על פיליפ פטי, באתר יוטיוב

קטגוריה:הליכה
קטגוריה:קרקס
קטגוריה:רגליים יחפות
אצטדיון באלאידוס

**האצטדיון העירוני באלאידוס** (גליסית: **Estadio Municipal de Balaídos**, תעתיק: באלאיד'וס), הידוע גם בשם **אבנקה-באלאידוס** (בספרדית: **Abanca-Balaídos**) מטעמי חסות, הוא אצטדיון כדורגל בעיר ויגו שבספרד, ומשמש כאצטדיונה הביתי של קבוצת הכדורגל סלטה ויגו, מהליגה הספרדית.
## היסטוריה
ב-1924 קבוצה של אנשי עסקים עשתה צעד ראשון לבניית האצטדיון ורכשה שטח של 75,000 מטר מרובע שעליו עתיד היה להיבנות האצטדיון. לאחר שנתיים הוקמה החברה שעסקה בבניית האצטדיון בפועל.

האצטדיון נחנך לראשונה ב-30 בדצמבר 1928 כאשר המשחק הראשון היה בין סלטה ויגו הביתית לקבוצה הבסקית ריאל אוניון. במשחק נכחו 22,000 צופים ושחקנה של סלטה ויגו, גראסיליאנו, היה לכובש הראשון בהיסטוריה של האצטדיון. המשחק הסתיים בתוצאה 7-0 לקבוצה הביתית.

לקראת מונדיאל 1982 עבר האצטדיון שיפוץ, שני במספר, כאשר אחד היציעים נבנה מחדש, שניים שופצו ובנוסף נבנה יציע חדש.
במונדיאל האצטדיון אירח שלושה משחקים בסיבוב הראשון במסגרת בית א':
* 14 ביוני:   0-0  
* 18 ביוני:   1-1  
* 23 ביוני:   1-1  

בעונת 2002/2003 העפילה סלטה ויגו לראשונה בתולדותיה לליגת האלופות, ובשל כך נאלץ לעבור שיפוץ על מנת לעמוד בדרישות של אופ"א לאירוח משחקים במפעל.

שיא הצופים למשחק באצטדיון נקבע בשנת 1982, כאשר 45,000 צופים נכחו במשחק מול חטאפה.

בשנת 2015 החל האצטדיון לעבור תהליך מודרניזציה הדרגתי במסגרתו יבנו היציעים מחדש קרוב לכר הדשא, גג חדש יותקן מעל היציעים ומעטפת האצטדיון תחודש. בשנת 2023 הסתיימה בנייתו מחדש של היציע המזרחי.

## גלריה

קובץ:Grada Gol.JPG|היציע המערבי
קובץ:Grada Marcador.JPG|היציע הדרומי לפני שנבנה מחדש
קובץ:Balaidos Celta-Juve Champions.jpg|היציע הדרומי, 2000


## קישורים חיצוניים

* האצטדיון ב-Stadiumguide

## הערות שוליים

באלאידוס
קטגוריה:גליסיה: מבנים
קטגוריה:ויגו: ספורט
באלאידוס
קטגוריה:סלטה ויגו
הארמייה השביעית (ורמאכט)

**הארמייה השביעית** הייתה ארמייה גרמנית שפעלה במלחמת העולם השנייה. הארמייה השתתפה במערכה על צרפת ב-1940, ונשארה לתפקד ככוח שמירה בצרפת הכבושה. ביוני 1944, הארמייה השתתפה בקרבות שהתרחשו במהלך הפלישה לנורמנדי, וכמעט וחוסלה בקרב פאלז באוגוסט 1944. היא השתתפה בקרב על הבליטה בדצמבר 1944. היא נכנעה לכוחות אמריקאיים ב-8 במאי 1945.

## היסטוריה
הארמייה השביעית הוקמה ב-25 באוגוסט 1939, בשטוטגרט. במערכה על צרפת ב-1940, הייתה הארמייה חלק מקבוצת ארמיות C בפיקודו של גנרל וילהלם פון לב. עם סיום המערכה, נשארה הארמייה בצרפת הכבושה, ושימשה ככוח שמירה.

במהלך הפלישה לנורמנדי ב-6 ביוני 1944, נפל חלק גדול מעול הלחימה על הארמייה השביעית. עד ה-18 ביוני, איבדה הארמייה 97,000 איש, לרבות 7 גנרלים. ב-28 ביוני מת מפקד הארמייה, גנרל פרידריך דולמן מהתקף לב.

תחת לחץ בלתי פוסק מצד בעלות הברית, נסוגו הגרמנים לאט מנורמנדי, והארמייה השביעית, יחד עם הארמייה ה-15 נלכדו בכיס פאלז באוגוסט 1944, שם הארמייה השביעית איבדה את מרבית הציוד שלה וכמעט וחוסלה. שרידים מהארמייה נמלטו מהכיס לעבר הגבול הגרמני. במהלך חודשי סתיו 1944, הארמייה תפסה עמדות מגננה באזור גבול בלגיה-לוקסמבורג.

הארמייה השביעית הייתה אחת משלוש הארמיות ששימשו למתקפה בארדנים, בקרב על הבליטה, בדצמבר 1944. תפקידה היה להגן על אגפה הדרומי של ארמיית הפאנצר החמישית. היא התגוננה למול המתקפה של הארמייה השלישית האמריקנית, אך לא הצליחה למנוע מהאמריקאים להתקדם לעבר האגף הדרומי של הבליטה. בשלביה האחרונים של המערכה בארדנים נסוגה הארמייה השביעית לעבר החומה המערבית.

הארמייה השביעית נכנעה לארמייה השלישית האמריקנית בבוהמיה ב-8 במאי 1945.

## מפקדים
* פרידריך דולמן (25 באוגוסט 1939 - 28 ביוני 1944)
* פאול האוסר (28 ביוני 1944 - 21 באוגוסט 1944)
* היינריך אברבאך (21 באוגוסט 1944 - 31 באוגוסט 1944)
* אריך ברנדנברגר (31 באוגוסט 1944 - 21 בפברואר 1945)
* הנס פלבר (22 בפברואר 1945 - 25 במרץ 1945)
* הנס פון אובסטפלדר (26 במרץ 1945 - 8 במאי 1945)

## קישורים חיצוניים
* הארמייה השביעית, באתר Axis History
* הארמייה השביעית באתר lexikon-der-wehrmacht 

7
קטגוריה:זירת מערב אירופה במלחמת העולם השנייה