open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אילניק

**אילניק** (באוקראינית: **Ільник**; בפולנית: **Ilnik**) הוא כפר במחוז לבוב שבמערב אוקראינה, כ-12 ק"מ מהעיר טורקה, בו שכנה עד השואה קהילה יהודית.

הכפר נוסד במחצית השנייה של המאה ה-15, ובשנת 1507 נזכר קיומה של כנסייה אורתודוקסית במקום.

## יהודי אילניק
בין שתי מלחמות העולם נמנו בכפר 40 משפחות יהודיות. אלה עסקו בחקלאות וברוכלות.

עם כיבוש האזור בידי הגרמנים בתחילת יולי 1941, החלו האוקראינים תושבי האזור לפרוע ביהודי אילניק, ולשדוד את רכושם. כעבור חודש החלו הגרמנים בהחרמת רכוש מיהודי הכפר, ובדצמבר צוו היהודים למסור את פרוותיהם.

בתחילת שנת 1942 אסרו שוטרים אוקראינים מספר צעירים יהודים, ורצחו אותם באכזריות ביער הסמוך לכפר.

בקיץ 1942 גורשו יהודי הכפר לטורקה, ומשם שולחו תוך תקופה קצרה למחנה ההשמדה בלז'ץ. היהודים המעטים שנותרו בכפר הועברו גם הם בשלהי 1942 לטורקה, ומשם לגטו סאמבור.

מספר מיהודי הכפר הסתתרו ביערות הסביבה, וחלקם הוסגר לגרמנים ונרצח. בשלהי 1943 התרכזו כ-60 יהודים מהסביבה בשני בונקרים ביער הסמוך לכפר, ולאחר שנתגלו, נהרגו בקרב שקיימו עם הגרמנים.

## קישורים חיצוניים

* אילניק במרכז מורשת יהדות פולין

קטגוריה:מחוז לבוב: יישובים
קטגוריה:שואת יהודי אוקראינה
קטגוריה:קהילות יהודיות באוקראינה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-15
סטיבן מקינטוש

**סטיבן מקינטוש** (באנגלית: **Steven Mackintosh**; נולד ב-30 באפריל 1967) הוא שחקן אנגלי.

## ביוגרפיה
מקינטוש נולד בקיימברידג' שבקיימברידג'שייר לדורותי פאריס ומלקולם מקינטוש. יש לו אחות אחת, לינדה. הוא נשוי לשחקנית ליזה ג'ייקובס ולהם שתי בנות, מרתה ובליית'.

הופעת הבכורה של מקינטוש בקולנוע הייתה בסרט "זקוף ת'אוזן". אחר כך כיכב בסרטים "ממפיס בל", "הלילה השנים עשר" ובסרטו של דייוויד לילנד "Land Girls" לצידן של רייצ'ל וייס ואנה פריל. בסרטו של גאי ריצ'י "לוק, סטוק ושני קנים מעשנים" שיחק בתפקיד וינסטון. עוד שיחק בסרטים "האם" של רוג'ר מישל, "החליפה", "Good" עם ויגו מורטנסן, בסדרת סרטי מלחמת האופל "מלחמת האופל 2" ו"מלחמת האופל: עלייתם של אנשי הזאב". בסרט "The Escapist" של רופרט וייאט שיחק בתפקיד טוני, ובסרט "The Scouting Book for Boys" בתפקיד קרצר. בגרסה הקולנועית של "היחידה" גילם את דמותו של איוואן לואיס. מקינטוש השתתף בסרט "Set Fire to the Stars" עם אלייז'ה ווד, ובסרטו של הבמאי מייקל קטון-ג'ונס "Urban Hymn".

בטלוויזיה מופיע מקינטוש בתפקיד סמל בילוש וינטר בסדרה "Lucky Man" שנוצרה על ידי סטאן לי עבור קרנבל פילמס ו-Sky TV. הוא שיחק בתפקיד רובו בסדרת הדרמה "From There to Here" מאת פיטר באוקר ברשת BBC, ושיחק כג'ון קוניסטון בסדרה עטורת השבחים "Inside Men". הוא השתתף בתוכניות טלוויזיה רבות בהן "לות'ר", "Lost Christmas", "נערת בולין האחרת", "הבודהה מהפרברים", "החשוד העיקרי" ובמיני סדרה "ידידנו המשותף" עיבוד לרומן באותו שם מאת צ'ארלס דיקנס.

מקינטוש זכה בפרס השחקן הטוב ביותר של "Royal Television Society" והיה מועמד לפרס באפט"א על תפקידו בסרט "Care" של ה-BBC.

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים
* 

* סטיבן מקינטוש באתר Screenonline של מכון הסרטים הבריטי

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אנגלים
קטגוריה:חברי התיאטרון המלכותי הלאומי
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1967
מחוזות קרוליינה הצפונית

במדינת קרוליינה הצפונית שבארצות הברית ישנם 100 מחוזות. ממקומת במקום ה-29 מבחינת שטחה מבין מדינות ארצות הברית, אך היא השביעית בגודלה מבחינת כמות המחוזות המרכיבים אותה.

הגדול שבמחוזות קרוליינה הצפונית הוא מחוז דייר (4,050 קמ"ר), והקטן שבהם הוא מחוז קליי (570 קמ"ר), והמאוכלס שבהם הוא מקלנבורג (944,373 תושבים נכון ל-2010). בירת קרוליינה הצפונית ראלי ממוקמת במחוזות וייק ודורהאם.

## רשימת המחוזות
ממוזער|550px|שמאל|מפת מחוזות קרוליינה הצפונית
ממוזער|550px|שמאל|מפת צפיפות אוכלוסין של קרוליינה הצפונית עם חלוקה למחוזות. מעודכן על סמך נתוני מפקד האוכלוסין של 2010

## קישורים חיצוניים
 

קטגוריה:קרוליינה הצפונית
קרוליינה הצפונית
קטגוריה:קרוליינה הצפונית: גאוגרפיה
אלכסנדרוב קויאבסקי

**אלכסנדרוב קויאבסקי** (בפולנית: **Aleksandrów Kujawski**) היא עיירה במחוז אלכסנדרוב שבפרובינציית קויאוויה-פומרניה בפולין, בה שכנה עד השואה קהילה יהודית.

היישוב נזכר לראשונה במסמך משנת 1489. עד מלחמת העולם הראשונה שימשה העיירה כנקודת גבול עם גרמניה, כאשר תחנת הרכבת המקומית, בה עברו מספר מסילות ברזל, שימשה להטענת סחורות שנעו בין מערב ומזרח אירופה.

## יהודי אלכסנדרוב קויאבסקי
היישוב היהודי בעיירה התפתח עם הקמת תחנת הרכבת במקום, ובסוף המאה ה-19 נחנך במקום בית כנסת.

בתקופה שבין שתי מלחמות העולם פעלו בעיירה ארגונים ציוניים, וכן תנועות נוער ציוניות, ובהן השומר הצעיר. לצדם, פעלו בעיירה אנשי אגודת ישראל ואנשי הבונד. בשנות השלושים סבלו יהודי העיירה מקריאות לחרם על עסקיהם מצד שכניהם הפולנים.

טרם פרוץ מלחמת העולם השנייה חיו בעיירה כ-1,200 יהודים.

### בשואה
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הופצצה העיירה, באופן שגרם להרוגים רבים, ובהם יהודים. יהודים שניסו להימלט מהעיירה נתקלו בדרכים חסומות, ונאלצו לשוב אליה. עם נסיגת הצבא הפולני מהעיירה, החלו התושבים הפולנים להתנכל ליהודי המקום, ולשדוד את רכושם.

עם כניסת הגרמנים לעיירה, וסיפוח האזור לרייך, צוו יהודי העיירה לשלם לגרמנים תשלומי כופר גבוהים, ובית הכנסת של העיירה הועלה באש. כמו כן, בתי היהודים נשדדו, תוך אלימות קשה כלפי יושביהם.

בסוף ספטמבר 1939 נצטוו יהודי העיירה לעזוב אותה, ולא לקחת עמם דבר מרכושם, אף לא דברי מזון. רוב היהודים הועברו לוורשה ולעיירות בסביבתה, וגורלם היה זהה לגורל יתר יהודי מקומות אלו.

## קישורים חיצוניים

* 
* אלכסנדרוב קויאבסקי באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 

קטגוריה:קויאוויה-פומרניה: יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות בפולין
קטגוריה:שואת יהודי פולין: קהילות
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1834
לאוני גולדנברג

**לאוני גולדנברג** (10 בינואר 1929 – 6 בנובמבר 2012) היה צייר ברזילאי–ישראלי, חבר קיבוץ געש.

## ביוגרפיה
גולדנברג נולד בריו דה ז'ניירו שבברזיל לפישל ואניטה (לבית גולדbברג), ילד ראשון למשפחת מהגרים שהגיעה לברזיל מרוסיה הלבנה בתחילת העשור השלישי למאה העשרים.

עם סיום הלימודים בתיכון הצרפתי בריו, גויס גולדנברג לצבא ברזיל, שם שרת בחיל התותחנים.

כשהשתחרר, הצטרף לאביו במוסך וברפדיה שהיו בבעלותו. בערבים למד בקורס לפרסום ועיצוב והשתתף בקורס תאורטי על אמנות בהדרכת פייגה אוסטרובר, אמנית הדפס ידועה בברזיל.

ב-1963 עלה עם משפחתו לישראל והשתקע בקיבוץ געש. בציוריו השתמש רבות בנופי הקיבוץ.

במשך השנים, טרם עלייתו לישראל, השתתף גולדנברג בתערוכות קבוצתיות, בין היתר במוזיאון לאמנויות יפות בריו דה ז'ניירו.

בישראל השתתף גולדנברג בתערוכות קבוצתיות רבות וגם בתערוכות יחיד.

## חיים אישיים
ב-1954 נישא למרייטה קויפמן ולזוג נולדו בברזיל שלוש בנות. נפטר בשנת 2012 ונקבר בקיבוצו. 

## תערוכות
### תערוכות יחיד
* המוזיאון הלאומי לאומנויות יפות, ריו דה ז'ניירו (1954)
* גלריה "כץ", תל אביב (1966)
* גלריה "ליים", תל אביב (1968)
* גלריה הקיבוץ, תל אביב (1968)
* "הבראייקה", סאו פאולו (1972)

### תערוכות קבוצתיות
* **תערוכה קבוצתית נודדת**, ארצות הברית (1969)
* **אגודת הציירים והפסלים**, תל אביב (1973)

## קישורים חיצוניים

* לאוני גולדנברג, באתר תנועת העבודה
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי ברזיל
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:געש (קיבוץ): אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בקיבוצים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1929
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2012
רבקה רובין

**רבקה רובין** (15 במאי 1906, מינסק – 2 במרץ 1987, מוסקבה) הייתה סופרת, מבקרת ספרות ומתרגמת. היא כתבה ביידיש, תרגמה לרוסית מיידיש, בלארוסית ורומנית.

## ביוגרפיה
רובין נולדה בעיר מינסק שבאימפריה הרוסית (כיום בירת בלארוס) למשפחת אמנים.

ב-1930 סיימה לימודי ספרות במכון הפדגוגי של מינסק, יותר מאוחר השלימה את לימודיה באקדמיה למדעים של בלארוס. ב-1931 החלה לפרסם ביקורות ספרותיות בכתב עת "שטערן" ויותר מאוחר ב"סאוועטיש היימלאנד" (שהייתה חברת מערכת שלו מראשיתו) ו"פאלקסשטימע". ב-1934 הצטרפה לאגודת הסופרים של ברית המועצות . ב-1934 עברה למוסקבה והחלה ללמד במחלקה ליידיש במכון הפדגוגי של מוסקבה .

באמצע שנות השלושים החלה לפרסם עבודות ביקורת על יצירותיהם של מספר סופרי יידיש. יחד עם נחום אויסלנדר, אהרן גורשטיין ויחזקאל דוברושין הייתה תרומה נכבדת לחקר הקלאסיקונים של ספרות יידיש. ב-1943 פרסמה ב-ניו יורק קובץ חיבורים בשם "יידישע פרויען" (נשים יהודיות). ב-1949 התפרסם בניו יורק קובץ חיבורים מאת סופרי יידיש סובייטים בשם "אויף נייע וועגן" (על דרכים חדשות), שבו תיארו את שנות מלחמת העולם השנייה, ורובין הייתה אחת ממחבריו.

## משפחתה
[שמאל|ממוזער|200px|דיוקנה של רבקה רובין מאת בעלה, [מאיר אקסלרוד]]
הייתה נשואה לצייר היהודי-סובייטי מאיר אקסלרוד, אחיו של המשורר זליג אקסלרוד.
בתה ילנה אקסלרוד היא משוררת ומתרגמת ישראלית הכותבת ברוסית.
נכדה מיכאל יחילביץ הוא צייר ישראלי.

## קישורים חיצוניים

* ילנה אקסלרוד, 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ילידות 1906
קטגוריה:יהודיות רוסיות
קטגוריה:סופרים כותבי יידיש
קטגוריה:מתרגמים מיידיש לרוסית
קטגוריה:מתרגמים מיידיש
קטגוריה:מתרגמים מרומנית
קטגוריה:מתרגמות סובייטיות
קטגוריה:מבקרי ספרות יהודים
קטגוריה:מבקרי ספרות רוסים

קטגוריה:סובייטיות שנפטרו ב-1987
סיליוס איטליקוס

**טיבריוס קאטיוס אסקוניוס סיליוס איטליקוס** (בלטינית: **Tiberius Catius Asconius Silius Italicus**; 23 לערך – 103 לערך) היה קונסול, נואם, ומשורר רומאי. יצירתו היחידה ששרדה לימינו היא ה"פוניקה" (*Punica*), פואמה היסטורית ב-17 ספרים (פרקים), שנושאה הוא המלחמה הפונית השנייה (218–201 לפנה"ס) וגיבוריה הם המצביאים חניבעל ברקה וסקיפיו אפריקנוס.

## ביוגרפיה
רוב ידיעותינו על איטליקוס מקורן בכתביו של פליניוס הצעיר. ההשערה היא שנולד בין השנים 23 ו-35 לספירה. מקום לידתו אינו וודאי. הוא נודע כנואם מוכשר והיה מקורב לקיסר נירון. שימש כקונסול בשנה בה נירון מת (68 לספירה), ומאוחר יותר היה מיודד עם הקיסר ויטליוס. הוא נודע כאדם ישר ודואג לזולת. איטליקוס פרש מהחיים הפוליטיים וחי חיים שקטים באחוזתו. את זמנו בילה בכתיבת שירים ואיסוף ספרים ופסלים. הוא הרעיב עצמו למוות לאחר שהתגלתה בגופו מחלה חשוכת מרפא.

מבין יצירותיו שרדה בשלמותה אחת בלבד ה"פוניקה", פואמה אפית בת למעלה מ-12,000 שורות, הארוכה ביותר בשפה הלטינית שנשתמרה לנו מן העת העתיקה, ונושאה הוא המלחמה הפונית השנייה. ה"פוניקה" כתובה בסגנון המזכיר מאוד את סגנונו של ורגיליוס, דבר המסתדר עם דברי פליניוס לפיהם איטליקוס העריץ את ורגיליוס והתייחס אל קברו כאל מקדש.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:משוררים רומאים
קטגוריה:קונסולים בקיסרות הרומית
קטגוריה:מחברים כותבי לטינית
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-1
עטלף רפאים

**עטלף רפאים** (שם מדעי: *Macroderma gigas*) הוא אחד מעטלפי החרקים הגדולים ביותר בעולם. הוא חי בטבע באוסטרליה ומהווה מין יחיד בסוגו. בניגוד למיני עטלפים אחרים קטנים יותר הצדים בעיקר חרקים, עטלף זה הוא אוכל בשר הניזון בעיקר ממיני חולייתנים קטנים אותם הוא טורף עם שיניו החדות. שמו ניתן לו עקב הקרום החיוור של כנפיו וכן מנהגו לעוף בלילות.

## מאפיינים
לעטלפי רפאים פרווה אפורה בגב ואפור-חיוור או לבן מלמטה. כנפיהם צרות וארוכות ומגיעות למוטת כנפיים של 60 סנטימטר. הם בעלי אוזניים גדולות, לסת תחתונה חזקה ושיניים חדות וארוכות לאכילת בשר וטפרים ארוכים, אולם אין להם זנב. הם שוקלים 130–170 גרם ואורכם מגיע ל-100–140 מ"מ (10 עד 14 ס"מ), מה שהופך אותם לעטלפי החרקים הגדולים ביותר לאחר הערפד החקיין.

העטלף נפוץ ביערות בצפון אוסטרליה המערבית וכן בטריטוריה הצפונית ובקווינסלנד. הוא ישן במשך היום במערות ונקיקים ויוצא בלילה, מקשיב לצלילי אולטרה סאונד של חיות קטנות ועף אליהם, תופס אותם בטפריו והורג בנשיכה בצוואר. במזונו נכללים עכברים קטנים, עטלפים אחרים, עופות, זוחלים, דו-חיים ועקרבים, ולא חרקים כמו רוב עטלפי החרקים. עם זאת, הוא לא יהסס לתפוס ולטרוף גם חרקים שייקרו בדרכו.

## תמונות

Proceedings of the Zoological Society of London (9515565801).jpg|איור
(1)Ghost bats-6.jpg|עטלפי רפאים
Ghost bat medical closeup.jpg|עטלף רפאים מקבל טיפול רפואי


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ורג' אדוארד דובסון
קטגוריה:ערפדים מדומים
קטגוריה:יונקים יחידים בסוגם
קטגוריה:אוסטרליה: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1880
אולקסנדריה (מחוז רובנו)

**אולקסנדריה** (באוקראינית: **Олександрія**; בפולנית: **Aleksandria**, "אלכסנדריה") היא עיירה במחוז רובנו שבמערב אוקראינה, על שפת נהר הורין, בה שכנה עד השואה קהילה יהודית.

## יהודי אולקסנדריה
היישוב יהודי בעיירה החל עוד לפני גזירות ת"ח ות"ט, אך נהרס בעקבותיו. בישיבת ועד מחוז ווהלין בשנת 1700 הוטל על הקהילה במקום, שהייתה כפופה לקהילת אוסטרוה, מס גולגולת בסך 350 זהובים.

במחצית השנייה של המאה ה-19 היוו היהודים רוב גדול בעיירה, ותרמו לפיתוחו הכלכלי והתעשייתי של היישוב, ובני הקהילה היו מראשוני המצטרפים לתנועה הציונית בווהלין. כמו כן, פעלו בעיירה ספרייה יהודית, ישיבה ובית ספר מרשת תרבות. בשנים שלאחר מלחמת העולם הראשונה סבלו יהודי העיירה מפשיטות הקוזקים, ולאחר מכן, מהתעמרות חיילי הצבא הכחול. בעקבות זאת, רבים מיהודי העיירה עזבוה.
### פעילות ציונית
בשנת 1906 רכש זאב ז'בוטינסקי בית בעיירה, כדי שיוכל להצהיר שהוא בעל-בית באזור ווהלין, ועל ידי כך יזכה באפשרות להעמיד את עצמו לבחירות כנציג התנועה הציונית לבית-הנבחרים האזורי. ז'בוטינסקי סיפר על כך ביומנו:.

בשנות העשרים והשלושים פעלו בעיירה תנועות נוער ציוניות, ובהן השומר הצעיר, החלוץ הצעיר, גורדוניה ובית"ר. מבין בוגרי תנועות אלה היו שעלו לארץ, והקימו את קיבוץ גלאון.

מיד עם תום מלחמת העולם הראשונה, מונה המחנך הנודע שמואל רוזנהק, שאחר כך היה מנהל רשת החינוך "תרבות" בפולין, למנהל בית הספר היסודי על שם אליעזר בן-יהודה בעיירה. בבית ספר זה, כמו בכל רשת "תרבות", דיברו כמעט אך ורק עברית ולימדו בו "עברית בעברית". כתוצאה מכך דיבור העברית באולקסנדריה, שהחל עוד לפני מלחמת העולם הראשונה, במקביל להשתרשותה של העברית בארץ ישראל, הלך והתבסס בין שתי מלחמות העולם, רוב יהודי אולקסנדריה דיברו עברית שוטפת. כך כאשר רבים מהם עלו לארץ ישראל, הם השתלבו במהירות וקלות.

### בשואה
[שמאל|ממוזער|250px|[אנדרטה לזכר יהודי אולקסנדריה שנספו בשואה, בבית העלמין בחולון]]
טרם פרוץ מלחמת העולם השנייה חיו בעיירה כ-1,300 יהודים, רוב תושביה.

עם פרוץ מבצע ברברוסה החלו יהודים להימלט מהעיירה, וב-29 ביוני 1941 נכנסו לעיירה הגרמנים. עם כניסתם, החלו הגרמנים, ביחד עם תושבי המקום האוקראינים, בביזת רכוש היהודים בעיירה, תוך רצח יהודים, התעללות בהם, ושרפת וחילול בתי הכנסת שבעיירה וספרי התורה שבהם. כמו כן, צוו יהודי העיירה לשאת סימן מזהה, והם הועסקו בעבודות כפייה באזור, תוך שהוטל עליהם תשלום כופר בזהב ובחפצי ערך.

ב-31 ביולי 1941 נרצחו בעיירה 85 יהודים, ובימים שלאחר מכן נמשכו רציחות בודדים. בספטמבר 1941 מונה יודנרט בעיירה, ובאוגוסט 1942 הוקם בעיירה גטו, בו שוכנו למעלה מאלף איש במספר קטן של בתים מטים לנפול. ב-23 בספטמבר 1942 לפנות בוקר כותר הגטו, וכ-900 יהודים הובלו לבורות ירי ליד הכפר סווט, שם נרצחו. אנשי היודנרט שסידרו את בגדי הנספים נרצחו לאחר מכן.

ב-28 באוקטובר 1942 נורו בעיירה 85 יהודים שנותרו בה או שנתפסו.

הצבא האדום נכנס לעיירה ב-31 בינואר 1944. מקהילת העיירה שרדו 11 איש שהסתתרו בסביבותיה, וכ-40 איש שנמלטו לברית המועצות.

## לקריאה נוספת
* **פנקס אלכסנדריא - ספר יזכור**, שמואל יזרעאלי ונתן לבנה, יצא לאור על ידי הוצאת ועד יוצאי אלכסנדריא, 1972.
## קישורים חיצוניים

* 
* אלכסנדריה באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* אלכסנדריה באתר האיגוד העולמי של יוצאי ווהלין בישראל
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גטאות באוקראינה
קטגוריה:מחוז רובנו: עיירות יהודיות
קטגוריה:קהילות יהודיות שמונצחות בבית העלמין הדרום
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
עטלף הבולדוג

**עטלף הבולדוג** או **עטלף שפת ארנבת** (שם מדעי: *Noctilio*) הוא סוג של עטלפים החיים באמריקה המרכזית והדרומית וידועים במנהגם הייחודי לצוד דגים בנהרות שביערות הגשם הטרופיים. זהו הסוג היחיד במשפחת **עטלפי הבולדוג**. המשפחה הקרובה אליהם ביותר היא האשפיים.

## מאפיינים
העטלפים נפוצים ממקסיקו עד ארגנטינה וגם באיים הקאריביים ביערות שסמוכים לנהרות או בריכות מים.

אורכם של העטלפים 7–14 ס"מ בממוצע. הם עטלפים חומים, בעלי רגליים ארוכות ובעלי טפרים חדים וארוכים וכנפיים גדולות. הם בעלי אוזניים קטנות, שפתיים המשתפלות מעלה ומזכירות שפתי ארנבת (ומכאן שמם השני) ובתוכן שיניים חדות כתער, להריגת הדגים. השם בולדוג נגזר מלחיים הבולטות כמו כלבי הבולדוג.

העטלף מרגיש את הדגים מתחת למים באמצעות אדוות שהדגים יוצרים ונקלטות באוזני העטלף ואז הוא עף לעבר המים ועף על קו המים כשטפריו מתחת למים ונתפסים על מה שנוגע בהם. מרגע שהוא תופס את הדג הוא מעבירו ללסתותיו והורגו ואז עף לעבר הענף הקרוב לאכול אותו. עטלף אחד יכול לצוד 20 דגים בלילה.

בנוסף לדגים הוא ניזון גם מחרקים גדולים, זוחלים קטנים וצפרדעים.

## מינים
*עטלף בולדוג גדול (*Noctilio leporinus*)
*עטלף בולדוג קטן (*Noctilio albiventris*)
**Noctilio lacrimaelunaris* - נכחד

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1766
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:משפחות מונוטופיות
אינובלודז'

**אינובלודז**' (בפולנית: **Inowłódz**) הוא כפר במחוז טומשוב מזובייצקי שבפרובינציית לודז' בפולין, בסמוך לנהר פיליצה, בו שכנה עד השואה קהילה יהודית.

## תולדות היישוב
היישוב נזכר לראשונה במסמך משנת 1145, ובמאה ה-14 הוענקו לו זכויות מגדבורג. בשל מיקומו האסטרטגי של היישוב על המעבר שבנהר פיליצה, המקום בוצר, ונבנתה סביב היישוב חומה.

באמצע מאה ה-17 נהרס היישוב על ידי הפולשים השוודים. לאחר חלוקת פולין השתייך לשטחי פולין הקונגרסאית, ובשנת 1870 נשללו מהיישוב זכויות העיר שלו, בעקבות מרד ינואר.

בתחילת מלחמת העולם הראשונה נפגע היישוב קשות, בשל קרבתו לחזית.

## יהודי אינובלודז'
התיעוד הראשון לישיבת יהודים ביישוב הוא משנת 1537, אך זו נקטעה במהלך המאה ה-17, וחודשה רק במחצית השנייה של המאה ה-18. קהילה יהודית עצמאית התקיימה במקום מראשית המאה ה-19.

מסוף המאה ה-19 הפך היישוב ליעד קיט מועדף ליהודי הסביבה, והדבר שימש כמקור פרנסה מרכזי ליהודי המקום, לצד חייטות.

בשנות העשרה של המאה ה-20 שימש כרב הקהילה הרב יחזקאל הלשטוק, ואחריו ועד השואה כיהן בה הרב א"י גינגולד. טרם פרוץ מלחמת העולם השנייה ישבו בכפר 426 יהודים, ועם הגעת פליטים יהודים מהסביבה, עלה מספרם לכ-600 בשנת 1941.

באוגוסט 1942 הועברו יהודי הכפר לגטו טומשוב מזובייצקי, וגורלם היה זהה לגורל יתר יהודי המקום. בית הכנסת העתיק של הכפר נשרף במהלך המלחמה.

## קישורים חיצוניים

* אינובלודז' באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 
* 

קטגוריה:לודז' (פרובינציה): יישובים
קטגוריה:שואת יהודי פולין: קהילות
קטגוריה:לודז' (פרובינציה): עיירות יהודיות
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
כדורגל בקזחסטן

**[[כדורגל]] ב[[קזחסטן]]** מנוהל על ידי הגוף הלאומי פדרציית הכדורגל של קזחסטן, אשר מארגנת את תחרות הכדורגל לגברים, ולנשים ולנבחרות הלאומיות.

## היסטוריה
כדורגל בקזחסטן הופיע לראשונה בעיר סמיי לפני מלחמת העולם הראשונה, כאשר סוחרים בריטים הביאו את המשחק לאזור. בין השחקנים הראשונים היה הסופר מוחתאר אואזוב, ששיחק במועדון הכדורגל 'יארייש', הגדול ביותר באותה תקופה. קבוצות נוסדו במהרה בערים פבלודר וטראז, טרם הופעתה הרשמית של נבחרת הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הקזחית בשנת 1928. בשנות ה-30 השתתפו המועדונים הקזחים באופן קבוע בליגות הנמוכות של הכדורגל הסובייטי.

לאחר מלחמת העולם השנייה החלה תחרות גביע שנערכה לסירוגין החל משנת 1946. ליגה סדירה הונהגה בשנת 1948. התאחדות כדורגל קבועה של הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הקזחית הוקמה בשנת 1959. המועדון המוביל קאיראט אלמטי הפך בשנת 1960 למועדון הקזחי הראשון שהתחרה בליגת העל הסובייטית. בשנת 1963 היה קאיראט גם למועדון הקזחי הראשון שהגיע לחצי הגמר של הגביע הסובייטי, ההישג הגדול ביותר של קבוצה קזחית במסגרת זו. הקבוצה גם זכתה באליפות הליגה הסובייטית הראשונה בשנת 1976.

עד 1977 לא היה כדורגלן קזחי ששיחק בנבחרת ברית המועצות בכדורגל. בשנה זו ערך מגן קאיראט, אלמטי סילדה בישקוב את הופעת הבכורה שלו במוקדמות המונדיאל נגד הונגריה. בשנת 1986 סיימה קאיראט אלמטי במקום השביעי בליגת העל הסובייטית, המקום הגבוה ביותר של מועדון קזחי, בכל הזמנים, בליגות הסובייטיות. שחקן הקבוצה, איאוגניי יארובנקו, השתתף גם בנבחרת הסובייטית שזכתה באולימפיאדת סיאול (1988).

בשנת 1992, מיד לאחר נפילתה של ברית המועצות בסוף 1991, הוקמה התאחדות הכדורגל הקזחית והתקבלה במהרה לפיפ"א ולקונפדרציית הכדורגל של אסיה. הנבחרת הלאומית הקזחית הוקמה זמן קצר לאחר מכן. בשנת 2002 עזבה פדרציית הכדורגל של קזחסטן את קונפדרציית הכדורגל של אסיה והצטרפה לאופ"א.

## ליגות מקומיות
הליגה העיקרית במדינה היא ליגת העל הקזחית, שהוקמה בשנת 1992 מאזור הרמה השלישית של הכדורגל הסובייטי, עם מועדונים קזחים נוספים שהצטרפו. הזוכה בליגת העל מעפילה לסיבובים המוקדמים של ליגת האלופות. הליגה הקזחית הראשונה נוסדה בשנת 1994 והיא הליגה השנייה בקזחסטן. הגביע הקזחי הוא הגביע הלאומי, והזוכה בו מעפילה לסיבובים מוקדמים של קונפרנס ליג. הסופר קאפ הקזחי הוא משחק בו נפגשות אלופת המדינה ומחזיקת הגביע.

## מערכת הליגות

## נבחרת לאומית

אף על פי שהנבחרות המקומיות השתתפו במשחקים נגד נבחרות אחרות של ברית המועצות, הופעת הבכורה הרשמית של נבחרת קזחסטן הייתה ב-1 ביוני 1992, בניצחון 0–1 על טורקמניסטן. הנבחרת משחקת באצטדיון אלמטי סנטר, וטרם העפילה לטורניר גדול.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קזחסטן: כדורגל
קטגוריה:קזחסטן: ספורט
חנרל גואמס

**חנרל גואמס** (בספרדית: **General Güemes**), או בקיצור **גואמס**, היא עיר במרכז פרובינציית סלטה בארגנטינה. נכון לשנת 2010 מתגוררים בה 47,738 תושבים.

## רקע
העיר ממוקמת 45 ק"מ צפונית מערבית מסלטה, בירת הפרובינציה, סמוך לכביש הלאומי מספר 9. העיר נקראת על שמו של הקאודיו מרטין מיגל דה גואמס, איש צבא ארגנטינאי שמילא תפקיד מכריע במלחמת העצמאות של ארגנטינה.

בשנת 2008, העיר קיבלה תשומת לב תקשורתית לאחר דיווחים של תושבים על תצפיות של יצור דמיוני בשם גנום.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סלטה: ערים
פיקו טרונקדו

**פיקו טרונקדו** (בספרדית: **Pico Truncado**; לעיתים מקוצר ל**טרונקדו**) היא עיירה בפרובינציית סנטה קרוס שבארגנטינה. העיירה נמצאת בצפון הפרובינציה, במרחק של כ-50 קילומטרים מהעיר קלטה אוליביה.

בשנת 1921, תחנת הרכבת במקום הייתה אחת מנקודות העימות בין צבא ארגנטינה לאנרכיסטים במהלך שביתת הפועלים הכללית בארגנטינה, שם היה ההרוג היחיד של צבא ארגנטינה במהלך כל העימותים.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:סנטה קרוס: ערים
אויאזד (פרובינציית לודז')

**אויאזד** (בפולנית: **Ujazd**) היא עיירה במחוז טומשוב מזובייצקי שבפרובינציית לודז' בפולין, השוכנת כ-11 ק"מ צפונית מערבית לטומשוב מזובייצקי, בה שכנה עד השואה קהילה יהודית.

היישוב נזכר לראשונה בשנת 1283, ומעמד עירוני הוענק לו בשנת 1428 על ידי המלך ולדיסלב השני יגיילו.

## יהודי אויאזד
בשנת 1764 נמנו בעיירה 14 משפחות יהודיות, ואלה עבדו, לעיתים ללא שכר, עבור אנשי האצולה הפולנים שהחזיקו בעיירה.

בשלהי המאה ה-18 נפתחו בעיירה מחסני ברזל, אשר בהם הועסקו גם יהודים רבים. כמו כן, השתלבו היהודים בתעשיית האריגה בעיירה. במאה ה-18 השתייכו לקהילת אויאזד גם יהודי העיירה הסמוכה אינובלודז' והכפרים הסמוכים. בין הרבנים הראשונים בעיירה היה הרב יחזקאל קליינבאום (נפטר ב-1828), אשר ישב על כס הרבנות 20 שנה. בשנת 1855 נבנה בעיירה בית כנסת חדש.

בשנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי העיירה מהחרם הכלכלי על יהודי פולין, ואירעו בה מספר תקריות אנטישמיות, ובהן שוד ורצח היהודייה שיינה גבירץ ביולי 1937, שלאחריו הפגינו הפולנים המקומיים ואיכרי הסביבה לשחרור רוצחיה, תוך איום לפגיעה ביהודים.

### בשואה
עם פלישת הגרמנים לפולין, בספטמבר 1939, חיו בעיירה כ-800 יהודים. בימי המלחמה הראשונים הופצצה העיירה קשות, ורוב בתיה נהרסו. חלק מיהודי העיירה עזבו אותה ללודז', ובהם גם רב הקהילה, הרב ברוך לאזנובסקי.

ביוני 1941 החלו פליטים ומגורשים יהודים להגיע לעיירה, ובסתיו 1942 הגיע מספר היהודים בה לכאלף.

גטו באויאזד הוקם כנראה בקיץ 1942, ויהודיו הועסקו בעבודות כפייה על ידי הגרמנים, ובעיקר בפינוי ההריסות בעיירה. כעשרים יהודים נרצחו בעת גירושים למחנות עבודה.

באוקטובר 1942 גורשו מרבית תושבי הגטו למחנה ההשמדה טרבלינקה.

החל מנובמבר 1942 ריכזו הגרמנים בגטו חדש שהוקם בעיירה כ-2,000 יהודים מכפרי הסביבה, אשר נמלטו ליערות בזמן הגירושים. גטו זה חוסל ביום 6 בינואר 1943. כל תושביו גורשו לטרבלינקה, וכ-70 יהודים נרצחו בעיירה עצמה, ונקברו בשדות הסמוכים אליה.

## קישורים חיצוניים

* 
* אויאזד באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 
* 

קטגוריה:לודז' (פרובינציה): יישובים
קטגוריה:לודז' (פרובינציה): עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות בפולין
עטלף הפטיש

**עטלף הפטיש** (שם מדעי: *Hypsignathus monstrosus*) הוא מין של עטלפי פירות הנפוץ ביערות וביצות במרכז אפריקה וראשו מזכיר צורת פטיש. הוא מין יחיד בסוג *Hypsignathus*.
## מאפיינים
זה העטלף הגדול ביותר באפריקה, עם מוטת כנפיים של 680–970 מ"מ ואורך של 195–285 מ"מ. משקלם של הזכרים גדול מהנקבות והם שוקלים 228–450 גרם בעוד הנקבות שוקלות רק 218–377 גרם. ישנה דו צורתיות זוויגית בין המינים, כשהזכר בעל ראש, גרון וחזה גדולים במיוחד והוא מפיק קולות גבוהים לחיזור לנקבות, שלהן ראש עטלף פירות טיפוסי.

העטלפים אפורים-חומים עם צוואר וכתפיים לבנבנים. הפנים חומות וליד השפתיים ישנם שערות. הראש וארך ובעל שפתיים גדולות ביותר והשיניים בנויות מיוחד, כך שהמלתעה השנייה והטוחנת השנייה הם בגדלים דומים. העיניים גם גדולות.

כמו רוב בני משפחתם, גם עטלפים אלה הם אוכלי פירות כמו תאנה, מנגו, בננה, וגויאבה. הם בעלי מעיים ארוכות בשביל לספוג יותר חלבונים מהפירות. הם אוכלים את רוב הפרי ומוצצים את המיץ, אך אינם נחשבים מפיצי זרעים טובים והם אינם אוכלים את הזרעים. הם מחפשים מזון בטווח של עד 10 ק"מ לכל כיוון.

טורפיהם העיקריים הם עופות דורסים שונים וגם אנשים שצדים אותם והם גם נפגעים מהרבה טפילים. סכנה נוספת שלהם היא התחממות יתר במסעם לחיפוש פירות טובים, לכן הם יורדים להתרחץ במים תוך כדי תעופה. אף על פי כן, הם אינם נמצאים בסכנת הכחדה כלשהי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי הריסון אלן
קטגוריה:עטלפי פרי
קטגוריה:יונקים יחידים בסוגם
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1861
קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: יונקים
קטגוריה:יונקים ביערות הגשם האפריקאים
ערפד חקיין

**ערפד חקיין** או **זיזף אוזנן שעיר**. (שם מדעי: *Vampyrum spectrum*) הוא מין עטלף גדול ביותר בתת-סדרת עטלפי חרקים שבסדרת העטלפים - היונקים המעופפים. הוא חי בטבע בג'ונגלים של דרום ומרכז אמריקה. למרות שמו הוא אינו שייך לקבוצת הערפדים, אלא לסוג יחידי דומה, אך הוא ניזון מיצורים קטנים כמותם - מה שנתן לו את שמו. הוא המין הגדול ביותר מבין עטלפי החרקים וכן הגדול ביותר מעטלפי העולם החדש.

אורכו של עטלף זה 12.5–13.5 ס"מ ומוטת הכנפיים 60–91 ס"מ. משקלו הממוצע 145–190 גרם, מה שהופך אותו לגדול שבעטלפי החרקים. הוא חום כהה או ערמוני מלמעלה ואפור חיוור או צהוב בהיר מלמטה והפרווה קצרה. יש לו רגליים חזקות ובעלות טפרים מעוקלים אבל אין לו זנב. הראש מוארך ומלא שיניים חדות והשפתיים וחלל האף והנחיריים גדולים. עיטור העלה האפי שלו מקומט לשני חלקים.

עטלף זה חי בעיקר ביערות שונים, כולל באזורי חופים באמריקה הלטינית ממקסיקו לפרו ואקוודור ועד לברזיל, סורינאם, גיאנה והאי טרינידד. הם יוצאים לצוד בלילות ועוקבים אחרי טרפם על ידי קולות וכנראה על ידי ריחות.

הוא ניזון מחיות קטנות (ולא רק מחרקים כמו עטלפים אחרים) בעיקר מיונקים קטנים, כולל עטלפים אחרים וכן עופות קטנים ולעיתים זוחלים ודו-חיים. הטרף נתפס מענפים או מגזעים חלולים. הם עוקבים בשקט אחרי טרפם ועטים עליו מלמעלה כמו ינשופים, תופסים אותו בטפרים והורגים על ידי נשיכה חזקה בצוואר. בלסתותיו החזקות הוא יכול להרים חיה שמשקלה כמעט כמשקלו.
ואולם למרות שהוא אוכל בשר הוא אינו מוצץ דם כמו הערפדים האמיתיים.

## ראו גם
*עטלף רפאים
*ערפדים
*עטלפי חרקים

## קישורים חיצוניים

* ערפד חקיין באתר batphile

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:זיזפיים
קטגוריה:יונקים טורפים
קטגוריה:יונקים יחידים בסוגם
קטגוריה:טרינידד וטובגו: יונקים
קטגוריה:אקוודור: יונקים
קטגוריה:קוסטה ריקה: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
קטגוריה:ברזיל: יונקים
קטגוריה:קולומביה: יונקים
זיזף חוטמני

**זיזף חוטמני** (שם מדעי: *Platalina genovensium*) הוא מין של עטלף חרקים יחיד בסוגו, האנדמי למדינת פרו שבאמריקה הדרומית וניזון בעיקר מצוף פרחי קקטוסים ומפירותיהם. 
לא ידוע רבות על מין זה ותפוצתו, אבל מחקרים מעריכים שהוא קרוב לסיכון, עקב אובדן בית הגידול.
## מאפיינים
הזיזף החוטמני גדול למדי. אורכו 7.2–8.9 ס"מ והוא בעל מוטת כנפיים של . משקלו 12.8–26.5 גרם; הזכר כבד מן ההנקבה.

פרוותו של הזיזף בצבע חום בהיר בצד העליון ולבנבן בצד התחתון; בחלק האחורי של הגוף, יש מעט מאוד שיער ובין הרגליים האחוריות וסביב הזנב יש קרום עור דק. לשונו ארוכה במיוחד וחוטמו מוארך ובעל עלה אפי בקצהו.

הזיזף החוטמני נפוץ בדרום הרי האנדים של פרו מפיורה בצפון לטאקנה בדרום. הוא נפוץ עד גובה של 2,500 מטר וגם מותאם לחיי מדבר עם קקטוסים.

הזיזפים פעילים בלילה וניזונים מצוף ואבקות של פרחי הקקטוסים מסוג *Weberbauerocereus* שמהווים כמעט את כל תזונתם; בנוסף, הם ניזונים גם מפירות הקקטוס וכן מחיפושיות קטנות שנמצאות בפרחים. הזיזפים מאביקים את הקקטוסים יחד עם כמה מיני קוליבריים ובשנה אחת יכולים להתקיים מקקטוס אחד עד חמישה זיזפים (בשנה גשומה).

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אולדפילד תומאס
קטגוריה:זיזפיים
קטגוריה:יונקים יחידים בסוגם
קטגוריה:פרו: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים בהרי האנדים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1928
פרנק ויליאם וולבנק

thumb
**פרנק ויליאם וולבנק** (באנגלית: **Frank William Walbank**; 10 בדצמבר 1909 - 23 באוקטובר 2008) שנודע גם בכינוי **F. W. Walbank** היה היסטוריון בריטי.

## ביוגרפיה
וולבנק נולד בבינגלי שבמחוז יורקשייר. הוא למד היסטוריה של העת העתיקה באוניברסיטת קיימברידג'. הוא היה פרופסור להיסטוריה עתיקה באוניברסיטת ליברפול, ופרס ספרים רבים העוסקים בתקופה הקלאסית. בין ספריו נכללות ביוגרפיות על אראטוס מסיקיון ופיליפוס החמישי, וכן ספר פרושים (Commentary) לפוליביוס בשלושה כרכים. הוא נפטר בקיימברידג' בשנת 2008.

## כתביו

קטגוריה:היסטוריונים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1909
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2008
אדריאן גולדסוורת'י

**אדריאן קית גולדסוורת'י** (באנגלית: **Adrian Keith Goldsworthy**; נולד בשנת 1969) הוא סופר, והיסטוריון בריטי. המתמחה בתולדות רומא העתיקה.

## ביוגרפיה
גולדסוורת'י נולד בוויילס, והתחנך בבית הספר בעיירת הנופש פנארת' . הוא למד היסטוריה צבאית באוניברסיטת אוקספורד. עבודת הדוקטורט שלו עסקה בצבא הרומי, והוא השתמש בה כבסיס לספרו "The Roman Army at War 100 BC – AD 200". הוא מעביר הרצאות וקורסים בעיקר בתחום רומא העתיקה, אם כי גם על מלחמת העולם השנייה. על פי עדותו הוא נהנה יותר מכתיבה מאשר מהוראה. כמו כן הוא מופיע בשעשועוני היסטוריה, ובסרטים תיעודיים של ערוץ ההיסטוריה.

בשנת 2010 החל לכתוב סדרה של רומנים צבאיים העוסקים בתקופת נפוליאון בונפרטה, שמותיהם של מרביתם לקוחים מתוך שירי לכת צבאיים בני התקופה. הוא מתגורר בדרום ויילס.

## כתביו

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סופרים בריטים
קטגוריה:היסטוריונים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1969
סרז' לנסל

**סרז' לנסל** (בצרפתית: **Serge Lancel**; 5 בספטמבר 1928 - 9 באוקטובר 2005) היה ארכאולוג, פילולוג והיסטוריון צרפתי.

## קורות חייו ופועלו
לנסל היה בנו של אדריכל, הוא נולד בקובה בעת שאביו שהה שם במסגרת עבודתו. בתיכון לואי הגדול בפריז והמשיך באקול נורמל סופרייר ובסורבון. עבודת הדוקטורט שלו עסקה בוועידה הכנסייתית שהתקיימה בקרתגו ב-411. לנסל לימד, בין היתר, באוניברסיטת פריז, ויצא למשימות ארכאולוגיות רבות, בהן בתיפאזה שבאלג'יריה ובקרתגו, תוניסיה, במסגרת מיזם שהושק בידי אונסק"ו לגילוי שרידיה של קרתגו. במסגרת זו חשף יישוב פוני, במורד גבעת בירסה, שמאוחר יותר כונה "אזור חניבעל". בשנת 2001 זכה בעיטור לגיון הכבוד. לנסל נפטר בשנת 2005 בגרנובל, שבאוניברסיטה שלה לימד שנים רבות.

## כתביו

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:היסטוריונים צרפתים
קטגוריה:ארכאולוגים צרפתים
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1928
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-2005
מערכת עזר לבלימה

**מערכת עזר לבלימה** (באנגלית: **Emergency brake assist**, בראשי תיבות: EBA; נקרא גם: **Brake Assist**, בראשי תיבות: BA או BAS) היא מערכת לסיוע בבלימה במכוניות המגבירה את עוצמת הבלימה במקרי חירום. היישום הראשון של מערכת זו בוצע במשותף על ידי חברות דיימלר AG ו-TRW. מחקר שנערך ב-1992 בסימולטור של מרצדס-בנץ בברלין, העלה כי יותר מ-90% מהנהגים אינם מפעילים לחץ חזק מספיק על הבלמים במקרי חירום.

המערכת מזהה שהנהג מנסה לבצע בלימת חירום על ידי ניתוח העוצמה והמהירות שמופעלת על דוושת הבלם, ואם הדוושה אינה מופעלת במלואה, המערכת מתערבת ומפעילה את הבלמים בעוצמה מלאה עד שהמערכת למניעת נעילה בבלימה (ABS) נכנסת לפעולה ומונעת את נעילת הגלגלים.

## הערות שוליים

קטגוריה:טכנולוגיה תחבורתית
עזר לבלימה
יונתן בטשא

**יונתן בטשא** (נולד ב-6 בספטמבר 1996) הוא אלוף ישראל בשחייה במשחה ל-200 מטר פרפר. אלוף המכביה העשרים (2017) במשחה ל-400 מטר חופשי.

## ביוגרפיה
בטשא שחיין מכבי חיפה, התאמן בפנימיית המחוננים במכון וינגייט בהדרכתו של לאוניד קאופמן. אביו הוא השחיין נדב בטשא וסבו הוא צבי בטשא, פרופסור למדע המדינה.

### 2013
בתחרויות השחייה של המכביה התשע-עשרה שנערכו בבריכת השחייה החדשה שבמכון וינגייט ביולי 2013 זכה בטשא במדליית כסף, במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:02.05 דקות, אחרי איתי גורביץ' מהפועל ירושלים (2:01.03 דקות) ולפני אבי כהן (2:02.40 דקות).

### 2015
#### אלוף ישראל
באליפות ישראל בשחייה שנערכה במכון וינגייט באוגוסט 2015 זכה בטשא במדליית זהב, במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 1:58.78 דקות, לפני תום קרמר (1:59.74 דקות), וגל נבו (1:59.97 דקות), שניהם מהפועל ירושלים.

## קישורים חיצוניים

* יונתן בטשא, באתר *Swimrankings* 

קטגוריה:שחייני חופשי ישראלים
קטגוריה:אלופי ישראל בשחיית פרפר
קטגוריה:שחייני גב ישראלים
קטגוריה:אלופי ישראל בשחייה
קטגוריה:אלופי המכביה: שחיינים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1996
נשפון דייג

**נשפון דייג** (שם מדעי: *Myotis vivesi*) הוא מין עטלף ממשפחת הנשפוניים הייחודי בכך שהוא ניזון בעיקר מדגים וסרטנים קטנים. הוא נפוץ בעיקר במדינת מקסיקו. הוא נמצא בסכנה.

זהו המין הגדול מסוגו באמריקה ומגיע למשקל 25 גרם. הוא בעל כנפיים ארוכות, רגליים ארוכות עם טפרים חדים, פרווה עבה וחומה בהירה עד אפורה כהה בצבע וחיוורת מלמטה והראש גדול ובעל שיניים חדות.

הוא נפוץ לאורך חופי מפרץ קליפורניה בסונורה, באחה קליפורניה ובאחה קליפורניה הדרומית ובאיים ליד וכן בכמה חופים בחצי האי באחה קליפורניה.

הוא אוכל דגים ימיים, סרטנים כולל לובסטרים קטנים וכן מחרקים מעופפים. כמו רוב העטלפים הוא נמצא במשך היום במערות ומייצר גואנו מהאוכל שמבוסס על דגים, כמו עופות ים. לעיתים הם ישנים גם בין סלעים חופיים ויחד עם יסעוריים קטנים.

## ראו גם
*נשפוניים
*נשפון הגדות
*עטלף הבולדוג

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:נשפוניים
קטגוריה:יונקים טורפים
קטגוריה:מקסיקו: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1901
אסופות (ספר שנה)

**אסופות** היה ספר שנה למדעי היהדות שיצא לאור בירושלים במסגרת יד הרב נסים במשך חמש עשרה שנים, בין השנים ה'תשמ"ז-ה'תשס"ג, 1987-2003.

ספר השנה החל לראות אור בעקבות הוצאתו לאור בשנת ה'תשמ"ה של ספר הזיכרון לרב יצחק נסים בשישה כרכים. בעקבות היענותם של כותבים רבים לכתוב מאמרים עבור ספר הזיכרון, הועלה הרעיון ליצור כתב עת שיעסוק בשלל נושאי מדעי היהדות, מכיוון שעד אותה שנה לא היה כתב עת בעברית שלא התמקד בענף ספציפי מענפי התחום.

עורך ספר השנה לכל אורך שנות פעילותו היה מאיר בניהו.

## כותבים
בין הכותבים הבולטים בכרכי ספר השנה: אפרים א' אורבך, ישראל תא-שמע, אריה מורגנשטרן, ברכה ריבלין, צבי לנגרמן, אברהם גרוס, שאול רגב, עזרא פליישר, יוסף פאור, יצחק טברסקי, אליאב שוחטמן, יהודה רצהבי, יעקב שמואל שפיגל, דב שוורץ, דבורה ברגמן, אברהם בן יעקב, אבריאל בר-לבב, דוד הנשקה, חביבה פדיה, בועז הוס ומשה סמט. אדמיאל קוסמן ודוד גולינקין.

## קישורים חיצוניים
* אודות "אסופות", ואינדקס לנושאי הכרכים, באתר יד הרב נסים
;כרכי ספר השנה
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:ישראל: כתבי עת
קטגוריה:ספרי שנה
קטגוריה:ישראל: כתבי עת למדעי היהדות
מרדכי כומטיאנו

הרב **מרדכי כומטיאנו** (ה'ק"ץ, 1430 בערך, קונסטנטינופול (כיום איסטנבול) - ה'ר"מ 1480 בערך) היה מחכמי טורקיה במאה ה-15.

## ביוגרפיה
נולד בסביבות שנת 1430 בקונסטנטינופול לרב אליעזר כומטיאנו, וגר בה שנים רבות. בצעירותו למד אצל הרב חנוך סאפורטה (צפורטא), מגדולי חכמי קטלוניה שהיגר לטורקיה. בשלב מסוים עבר להתגורר באדריאנופול.

חיבר את הספר "כתר תורה" על המקרא, ופירושים לכתביהם של חכמים מן הראשונים, בהם: ספר "יסוד מורא", "ספר השם" ו"ספר האחד" של רבי אברהם אבן עזרא; "מורה הנבוכים" ו"ביאור מילות ההגיון" של הרמב"ם. השגות שכתב על דברי אבן עזרא עוררו עליו ביקורת, והוא התפלמס בעניין זה עם הרב שבתי כהן בן מלכיאל.

בין תלמידיו היו גם חכמים קראיים כמו אליהו בשייצי, יוסף רביצי וכלב אפנדופולו, והוא כתב כי קיבל במסורת מחכמי ספרד שאין להימנע מללמד תורה לבני הקראים.

## לקריאה נוספת
* יהודה הלוי לעוויק (יה"ל), **תולדות הרה"ח ר' מרדכי כומטינו ז"ל** (בעקבות הח' חיו"ג ז"ל), בתוך תלפיות, ברדיטשוב תרנ"ה. מספור עצמי 1-34.
* דב שוורץ ואסתי אייזנמן, **פירוש קדמון על מורה הנבוכים: ביאורו של ר׳ מרדכי בן אליעזר כומטינו למורה הנבוכים לרמב״ם,** אוניברסיטת בר-אילן, 2016. עמ' 7–32; הנ"ל, פירושו של ר' מרדכי בן אליעזר כומטינו לפתיחת מורה הנבוכים, **[[מסורה ליוסף]]** ט (תשע"ו) עמ' 352-339, זמין בספריית אסיף.
*ז'ן-כריסטוף אטיאס, **הפירוש כדיאלוג: מרדכי בן אליעזר כומטינו על התורה, קושטא, 1460**, ירושלים, הוצאת מאגנס, תשס"ז.

## קישורים חיצוניים
* 
* , 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מחברי ספרות תורנית
קטגוריה:אדירנה: רבנים
קטגוריה:אסטרונומים
קטגוריה:רבנים טורקים
קטגוריה:איסטנבול: רבנים
קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: רבנים
קטגוריה:נפטרים ב-1487
קטגוריה:מפרשי פירוש האבן עזרא
קטגוריה:יהודי האימפריה העות'מאנית במאה ה-15
Battle Born

**Battle Born** הוא אלבום האולפן הרביעי של להקת הרוק האמריקאית הקילרס. האלבום יצא לאור לראשונה בבריטניה ב-17 בספטמבר 2012 דרך חברת התקליטים ורטיגו רקורדס, ויום לאחר מכן בארצות הברית, דרך חברת התקליטים איילנד רקורדס. שם האלבום לקוח מהכיתוב שעל דגל נבדה, והוא גם שמו של אולפן ההקלטות של הלהקה, שבו הוקלט רוב האלבום.

הלהקה, שלקחה הפסקה של שנה לפני תחילת העבודה, עבדה יחד עם חמישה מפיקים על האלבום. אלבום זה הוא האלבום הראשון של הלהקה ששיריו לא נכתבו על ידי חברי הלהקה בלבד.

האלבום הגיע למקום השלישי במצעד האלבומים של ארצות הברית בילבורד 200, לאחר שמכר 113,000 עותקים.

## רקע
בינואר 2010, לאחר סיום סיבוב ההופעות לקידום אלבום האולפן השלישי של הלהקה, *[[Day & Age]]*, הודיעה הלהקה על יציאתה להפסקה. במהלך ההפסקה הוציאו סולן הלהקה ברנדון פלאוורס והבסיסט מארק סטורמר אלבומי סולו. אלבומו של פלאוורס, *[[Flamingo (ברנדון פלאוורס)|Flamingo]]*, יצא לאור בשנת 2010, ואלבומו של סטורמר, *Another Life*, יצא לאור בשנת 2011. בנוסף, המתופף של הלהקה, רוני ונוצ'י, הוציא אלבום עם להקתו בשנת 2011.

באוקטובר 2011 החלה הלהקה לעבוד על אלבומה הרביעי באולפן ההקלטות שלה בלאס וגאס, Battle Born Studios. האלבום יצא לאור שנה לאחר מכן, בספטמבר 2012.

## רשימת רצועות

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי הקילרס
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי סטיוארט פרייס
קטגוריה:אלבומי רוק אלטרנטיבי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי
קטגוריה:אלבומי זהב באוסטרליה
קטגוריה:אלבומי זהב בקנדה
קטגוריה:אלבומי חברת איילנד רקורדס
ג'יבריל

**ג'יבריל** הוא הגרסה הערבית לשם גבריאל.

קטגוריה:שמות משפחה ערביים
גביע סורוגה בנק

שמאל|ממוזער|200px|לוגו המפעל בין השנים 2008 ועד 2018
**גמר אליפות גביע הליגה היפנית/גביע סודאמריקנה**, (נקרא עד 2018 "גביע סורוגה בנק" או "אליפות סורוגה בנק"; ביפנית: スルガ銀行チャンピオンシップ; באנגלית: Suruga Bank Championship), היה טורניר בינלאומי רשמי בן משחק אחד, המפגיש בין מחזיקת גביע סודאמריקנה ובין זוכת גביע הליגה היפנית. הטורניר מאורגן על ידי CONMEBOL והתאחדות הכדורגל היפנית, והוא משוחק במגרשה הביתי של הקבוצה היפנית, בדרך כלל בחודש אוגוסט.

הטורניר נוסד בשנת 2008, והוא מומן בין השנים 2008 ועד 2018 על ידי בנק סורוגה. המניע היפני ליצירת התחרות היה העובדה שאליפות ליגת העל היפנית וזכייה בגביע הקיסר מעניקות כרטיס השתתפות בליגת האלופות האסיאתית, בעוד זכייה בגביע הליגה היפנית לא העניקה כרטיס דומה.

במהדורתו הראשונה גברה ארסנאל דה סארנדי הארגנטינאית על גמבה אוסקה היפנית.

## היסטוריה
הגביע הוקם בתחילת 2008 בשם "**J.League Cup / Copa Sudamericana** **Championship**", על ידי ההתאחדות היפנית לכדורגל (JFA), הקונמבול והJ. League, שבעצם איגוד שלוש הליגות הבכירות ביפן וכוללת את ה-J1, J2, ו-J3, שאחד הספונסרים שלה הוא בנק סורוגה היפני. התחרות היא למעשה משחק גמר אחד שמארחת אלופת ה-J. League בעונה החולפת באצטדיונה הביתי, נגד אלופת הגביע סודאמריקנה בעונה החולפת.

המשחק הראשון של הטורניר במהדורתו הראשונה נערך ב-30 ביולי 2008 באצטדיון נגאי שבאוסקה, אצטדיונה הביתי של גמבה אוסקה, שהפסידה לארסנאל דה סרנדי הארגנטינית בתוצאה 1-0. גם במהדורה השנייה זכתה הקבוצה הדרום אמריקאית, אינטרנסיונל הברזילאית, אך מאז, במשך חמש מהדורות, זכו הנציגות היפניות. ב-2015 שב הגביע לדרום אמריקה, עם זכייתה של ריבר פלייט. ב-2016 זכתה אינדפנדיינטה סנטה פה הקולומביאנית. ב-2017 חזר הגביע ליפן כשאוראווה רד דיימונדס זכתה בו כשניצחה את שאפקואנסה הברזילאית. ב-2018 זכתה אינדפנדיינטה והחזירה את הגביע לארגנטינה בפעם השלישית (הגביע התקיים בפעם האחרונה בשם "סורוגה בנק"), וב-2019 זכתה בו אתלטיקו פרנאאנסה הברזילאית. ב-2020 היה אמור להתקיים הגמר בין קוואסקי פורנטלה לאינדפנדיינטה דל ואיה האקוודורית אך הגמר לא נערך עקב מגפת הקורונה העולמית.

## משחקי גמר גביע סורוגה בנק

## אליפויות לפי קבוצה

## אליפויות לפי מדינה

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:תחרויות כדורגל בין-לאומיות למועדונים
קטגוריה:אמריקה הדרומית: כדורגל
קטגוריה:תחרויות כדורגל ביפן
זיזף חוטמני סוסיר

**זיזף חוטמני סוסיר** (שם מדעי: *Leptonycteris*) הוא סוג של עטלפים החיים במדבריות ויערות דלילים באמריקה ומאביקים פרחי קקטוסים כמו קקטוס סגווארו (*Carnegiea gigantea*) והקקטוס *Stenocereus thurberi*, אותם הם מאביקים בלילות בנדידותיהם הליליות במדבר. ביום הם נוהגים לנוח במערות.

## מינים
בסוג שלושה מינים:
*זיזף חוטמני דרומי (*Leptonycteris curasoae*) - מצוי באמריקה הדרומית בקולומביה, בוונצואלה ובכמה איים.
*זיזף חוטמני גדול (*Leptonycteris nivalis*) - מצוי במדבריות מקסיקו ובפארק הלאומי ביג בנד בדרום ארצות הברית. מצוי בסכנת הכחדה.
*זיזף חוטמני קטן (*Leptonycteris yerbabuenae*) - מצוי במדבריות מקסיקו ובדרום ארצות הברית.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1891
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ריצ'רד ליידקר
קטגוריה:זיזפיים
אנדז'ייבו (מזוביה)

**אנדז'ייבו** (בפולנית: **Andrzejewo**; ביידיש: **אנדז'עייעבו**) הוא כפר במחוז אוסטרוב מזובייצקה שבפרובינציית מזוביה בפולין, כ-21 ק"מ מזרחית לאוסטרוב מזובייצקה, בו שכנה עד השואה קהילה יהודית.

הכפר נזכר לראשונה במסמך מתחילת המאה ה-13, ובמחצית הראשונה של המאה ה-16 הוענקו לו זכויות מגדבורג, והיישוב היה בבעלות האצילים ממשפחת אנדז'יי קשיצקי. זכויות העיר ניטלו מן המקום בשנת 1869, בעקבות מרד ינואר.

## יהודי אנדז'ייבו
קהילה עצמאית התארגנה ביישוב במחצית השנייה של המאה ה-19, לאחר ביטול ההגבלות על מגורי יהודים בפולין, ויהודי המקום התפרנסו בעיקר מרוכלות וממלאכה. ביישוב התקיימו בית כנסת ובית עלמין.

בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20 כיהן במקום הרב אריה-ליב אלגאזי. במהלך מלחמת העולם הראשונה גורשו יהודי הכפר ממנו באופן זמני, ורב הקהילה ומספר מנכבדיה נרצחו בידי קוזקים.

במפקד 1921 נמנו בכפר 277 יהודים, כשליש מסך תושביו. בתקופה שבין מלחמות העולם כיהן בכפר הרב יעקב יהודה הכהן.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה גורשו יהודי הכפר לערי הסביבה, וגורלם היה זהה לגורל היהודים במקומות אלו.

## קישורים חיצוניים

* אנדז'ייבו באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 

קטגוריה:מזוביה: יישובים
קטגוריה:שואת יהודי פולין: קהילות
קטגוריה:מזוביה: עיירות יהודיות
זיזף ארך-לשון מקסיקני

**זיזף ארך-לשון מקסיקני** (שם מדעי: *Choeronycteris mexicana*) הוא מין של עטלף ממשפחת הזיזפיים שיחד עם בני הסוג זיזף ארך-חוטם הוא מעטלפי החרקים היחידים שניזונים מאבקת פרחים וכן מאביקי הקקטוס הענקי סאגווארו. הוא המין היחיד בסוגו.
## מאפיינים
לעטלפים אלה לשון ארוכה שלא כרגיל, כדי להיכנס דרך פרחי הקקטוסים, בהם הם משתמשים כדי "לתדלק" במהלך מעופיהם הליליים במדבריות הקשים והאכזריים של אמריקה. כמו כן הם נמצאים ביערות לחים באמריקה הלטינית.

הם נמצאים בארצות הברית (בקליפורניה, ניו מקסיקו ואריזונה), מקסיקו, הונדורס, גואטמלה, אל סלוודור וגבול תפוצתו הדרומי הוא בוונצואלה שבאמריקה הדרומית.


File:Long-Tongued Bat at hummingbird feeder cropped.jpg|עטלף מקסיקני ארך-לשון מלקק מזון מעמדת האכלה.


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1844
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן יקוב פון טשודי
קטגוריה:זיזפיים
קטגוריה:יונקים יחידים בסוגם
קטגוריה:מקסיקו: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים במדבר קולורדו
מרגלים ותיקים (ספר)

**מרגלים ותיקים** (באנגלית: **Old Boys**) הוא ספר מאת הסופר, העיתונאי ואיש ה-CIA האמריקני צ'ארלס מק'קרי.

## עלילה
עלילת הספר נפתחת כאשר פול כריסטופר, איש מבצעים לשעבר בשורות ה"ארגון", כפי שמכונה בספר סוכנות הביון של ארצות הברית, וקודם לכן לוטננט בחיל הנחתים, אשר לחם במלחמת העולם השנייה בקרב אוקינאווה ועוטר בכוכב הכסף ולב הארגמן, נעלם מביתו. זמן מה לאחר מכן נמסר אפרו לקונסוליה האמריקנית בבייג'ינג. אולם בן דודו, הוראס האבארד, אף הוא איש מבצעים ב"ארגון" אשר שירת קודם לכן בחיל הנחתים, מסרב להאמין כי כריסטופר אכן מת. הוא מגייס ארבעה מחבריו הוותיקים לשירות ב"ארגון" במטרה לחקור את נסיבות היעלמותו של כריסטופר. עד מהרה מתברר לצוות כי כריסטופר יצא למסע במטרה לעצור טרוריסט ערבי בשם אבן עוואד, שנחשב למת, מלהניח את ידו על פצצות גרעין, ובמקביל לאתר את אמו, לורי, שנעלמה בגרמניה בשנת 1940. על הצוות לאתר את כריסטופר, לגלות מה אירע לאמו ולמנוע מאבן עוואד להגשים את תוכניתו.

## קישורים חיצוניים
* דף הספר באתר "סימניה".
* דף הספר, באתר "נוריתה".
* דף הספר, באתר "טקסט".
* פאר פרידמן, המרגלים האמיצים, גרסת הקשישים, מעריב, 2 בספטמבר 2005.

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי מתח
קטגוריה:ספרי ריגול
קטגוריה:ספרי 2004
קטגוריה:ספרי אריה ניר הוצאה לאור
זיזף תאנה ג'מייקני

**זיזף תאנה ג'מייקני** (שם מדעי: *Ariteus flavescens*) הוא מין של עטלף קטן במשפחת הזיזפיים האנדמי לאי ג'מייקה.

## מאפיינים
אורכו הממוצע של הזיזף 5–7 ס"מ ומשקלו 11–13 גרם (הנקבות גדולות מהזכרים). כנפיהם קצרות אך רחבות וזנבם כמעט לא נראה. הם בעלי פרווה חומה אדמדמה עם כתם לבן על הכתפיים, וכמו רוב מיני הזיזפיים יש להם "זיז" דמוי עלה גדול על האף ולו צורה מפותלת מעט (עלה אפי).

הזיזפים חיים אך ורק ביערות גדולים וכן במטעי בננות וקוקוס בכל רחבי האי. הם ניזונים בעיקר מפירות רכים כמו תאנה ובננה וגם מחרקים.

מצב השימור של הזיזף הוא "ללא חשש".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון אדוארד גריי
קטגוריה:זיזפיים
קטגוריה:יונקים יחידים בסוגם
קטגוריה:ג'מייקה: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1831
זיזף יבלתי

**זיזף יבלתי** (שם מדעי: *Trachops cirrhosus*) הוא מין של עטלף חרקים גדול החי באמריקה המרכזית והדרומית ביערות טרופיים. הוא המין היחיד בסוגו.

## מאפיינים
לזיזף ישנם שפתיים בעלי בליטות דמויות יבלות על שפתיו ומכאן שמו. צבע הפרווה חום אדמדם והבטן אפורה. הוא בינוני בגודלו: משקלו מגיע ל-32 גרם ואורך גופו 76 עד 88 מ"מ. זנבו הקצר הוא בגודל 12 עד 21 מ"מ, ועיטור העלה האפי שלו דמוי זיז עם קצוות משוננים. שיניו הן חדות ביותר ויש לו 2 זוגות חותכות ו-3 טוחנות. לו כנפיים רחבות, ואמת ידיו באורך של 57 עד 64 מ"מ. אוזניו גדולות וארוכות מראשו. רגליו גדולות ולהן טופרים קצרים. אין הבדלים מורפולוגיים בין הזכרים לבין הנקבות.

הזיזף היבלתי נמצא ביערות שונים ממקסיקו ועד בוליביה וצפון ברזיל. הוא נתלה על עצים ביום ויוצא לצוד בלילה ומחפש לשם כך אזורי נחלים ואגמים. מזונו העיקרי הוא חרקים, אך עקב גודלו הוא יוצא לצוד גם צפרדעים, לטאות ואוכל גם פירות וזרעים. בשביל לצוד הוא מקשיב לקריאות החיזור של חרקים וצפרדעים ועט עליהם מבין הענפים.

הם מגיעים לבגרות בין בגיל 9 עד 12 חודשים. הזכרים המגיעים לבגרות מינית מפרישים ריח מיוחד, המסייע לתקשר עם בני מינם ובבחירת בנות זוג. תקופת הרבייה היא בתקופה היבשה, בדרך כלל בין ינואר ליוני. בטרינידד נצפו מתרבים גם בדצמבר, ובאקוודור במהלך פברואר.

הם חיים בלהקות של עד שישה פרטים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1823
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן בפטיסט פון ספיקס
קטגוריה:זיזפיים
קטגוריה:יונקים יחידים בסוגם
קטגוריה:יונקים טורפים
קטגוריה:ברזיל: יונקים
קטגוריה:יונקים ביער האמזונאס
נץ עטלפים

**נץ עטלפים** המכונה לעיתים **דאת עטלפים** (שם מדעי: *Macheiramphus alcinus*) הוא מין של עוף דורס ממשפחת הנציים, המתמחה בציד עטלפים. למרות שהוא קרוי נץ הוא אינו שייך לסוג נץ אלא ממויין כסוג ומין יחיד בתת-משפחת הדאות. 

תפוצתו של נץ זה הוא באפריקה שמדרום לסהרה, בדרום-מזרח אסיה ובאי גינאה החדשה. הוא מעדיף שטחים פתוחים, אך חי בכל אזור, מיערות טרופיים לערבות צחיחות. 

צבעו של הנץ שחור או חום כהה וכתם לבן על החזה והגרון. כל עין מוקפת בפסים לבנים. פס שחור עובר מתחת לסנטר. אורכו מגיע ל-45 ס"מ וכנפיו רחבות ומעוגלות כדי לתמרן ביער.

כמו ששמו מרמז, הנץ ניזון בעיקר מעטלפים שיוצאים בשעות בין הערביים וזוהי השעה בה הנץ יוצא לציד - דבר ייחודי בין דורסי היום. הנץ עט על להקת העטלפים בצלילה חדה ומנסה לתפוס עטלף שלא מספיק לברוח. שיטה זו גוררת הרבה הצלחות לנץ.

בנוסף הוא יצוד כמו כל נץ, עופות אחרים - בעיקר סיסים, תחמסים סנוניות ואף חרקים גדולים.

## ראו גם
* הפארק הלאומי מרוג'ג'י

## קישורים חיצוניים

ממוזער|מרכז|400px|נץ עטלפים בעת ציד מתוך להקת עטלפים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1850
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי שארל לוסיאן בונפרטה
קטגוריה:דאות
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: עופות
קטגוריה:אתיופיה: עופות
קטגוריה:סודאן: עופות
קטגוריה:ליבריה: עופות
קטגוריה:ניגריה: עופות
קטגוריה:קמבודיה: עופות
קטגוריה:עופות יערות הגשם של דרום-מזרח אסיה
קטגוריה:בורנאו: עופות
קטגוריה:מדגסקר: עופות
אוספרי הוצאה לאור

**אוספרי** (באנגלית: **Osprey Publishing**) היא הוצאה לאור בשפה האנגלית המוציאה לאור ספרים בהיסטוריה צבאית. עד עתה יצאו לאור בהוצאה זו למעלה מ-2,300 ספרים העוסקים כולם בקרבות, במלחמות או ביחידות צבאיות. בספרים איורים, תמונות ומפות.
## היסטוריה
אוספרי הוקמה בשנת 1960 ויעודה המקורי היה הוצאת ספרים קצרים העוסקים במטוסי קרב. הספר הראשון נקרא "North American P-51D Mustang in USAAF-USAF Service" (נורת' אמריקן P-51D מוסטנג בשירות חילות האוויר של צבא ארצות הברית וחיל האוויר של ארצות הברית), ובעקבותיו יצאו עוד ספרים. ההוצאה הוציאה ספרים העוסקים ביחידות קרביות. הספר הראשון בסדרה זו נקרא "Men-at-Arms". ב-22 בדצמבר 2014 נמכרה החברה לבלומסברי הוצאה לאור.

## קישורים חיצוניים
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:הוצאות ספרים בממלכה המאוחדת
החנוכייה הלאומית של ארצות הברית

ממוזער|200px|החנוכייה הלאומית, 2014
**החנוכייה הלאומית של ארצות הברית** (באנגלית: **National Menorah**) היא חנוכייה הממוקמת ברביע הדרום מזרחי של האליפסה (פארק הממוקם דרומית לבית הלבן) שבוושינגטון, בירת ארצות הברית. החנוכייה הודלקה לראשונה בשנת 1978 על ידי נשיא ארצות הברית ג'ימי קרטר, ומאז היא מודלקת בחג החנוכה מדי שנה בשנה על ידי שלוחי חב"ד ובהשתתפות נשיא ארצות הברית. עם השנים הוגדלה החנוכייה, וכיום גובהה הוא 9.1 מטרים.

## היסטוריה
[ממוזער|200px|ההדלקה הראשונה בשנת 1978 בהשתתפות [נשיא ארצות הברית, ג'ימי קרטר. משמאל, הרב אברהם שם טוב]]
בשנת 1974 רבי מנחם מנדל שניאורסון (הרבי מליובאוויטש) קרא להגדלת המודעות הציבורית בארצות הברית לחג החנוכה (המתרחש לרוב בסמוך לחג המולד, לו מודעות ציבורית רבה מאוד בארצות הברית).

בראשית פעילותו בעניין זה זכה רבי מנחם מנדל שניאורסון לביקורת רבה של ארגונים ליברליים יהודיים בארצות הברית. בשנת 1979 הציע הרב אברהם שם טוב, חסיד חב"ד, להקים את החנוכייה בחזית הבית הלבן. מזכיר הפנים של ארצות הברית, ססיל ד. אנדרוס התנגד להצעה ולא התיר את הקמת החנוכייה, בטענה כי הדבר סותר את התיקון הראשון לחוקת ארצות הברית, אולם לאחר התעקשותו של הפוליטיקאי היהודי סטיוארט איזנשטאט הותרה הצבת החנוכייה והדלקתה.

במהלך חג החנוכה, יצא נשיא ארצות הברית ג'ימי קרטר לסיור בפארק לפאייט, שבמהלכו הדליק את השמש של החנוכייה שהוצבה בפארק על ידי חב"ד. אירוע זה הפך למסורת במסגרתו מדי שנה משתתף נשיא ארצות הברית בהדלקת החנוכייה, כאשר קרטר היה הראשון לעשות זאת.

בשנת 1982 הכריז הנשיא רונלד רייגן כי החנוכייה היא "החנוכייה הלאומית של ארצות הברית".

בשנת 2013 הוצבה במקום חנוכייה בגובה 9.1 מטרים, על במה שגובה 61 ס"מ.

## אירוע הדלקת החנוכייה
החנוכייה ממוקמת מדי שנה מחדש על ידי שלוחי חב"ד, ואירוע הדלקתה על ידי נשיא ארצות הברית מוקרן בערוצי החדשות. הטקס מלווה בשירי חנוכה המנוגנים על ידי תזמורת של צבא ארצות הברית.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:חנוכה
קטגוריה:ארצות הברית: דת
קטגוריה:וושינגטון די. סי.
קטגוריה:חסידות חב"ד
קטגוריה:חנוכיות מפורסמות