open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
יסטה אנגסל

**יסטה אנְגְסֶל** (בשוודית: **Gösta Engzell**; 14 בפברואר 1897 – 7 במרץ 1997) היה משפטן ודיפלומט שוודי, הידוע בפעילותו להצלת יהודים במהלך מלחמת העולם השנייה. כיהן כשגריר שוודיה בפינלנד בין השנים 1954–1963 ושירת בתפקידים דיפלומטיים נוספים.

## ביוגרפיה
אנגזל נולד ב-14 בפברואר 1897 בהאלמסטאד, שוודיה, בנם של קרל נילסון, מנהל דואר, ואשתו איימי אנגזל. הוא עבר את בבחינות בסקובדה בשנת 1915 וקיבל תואר במשפטים מאוניברסיטת סטוקהולם בשנת 1919.

## קריירה
אנְגְסֶל החל את דרכו המקצועית בשירות בבית משפט מחוזי במחוז השיפוט וארטופטה ופרוקינד בשנים 1920–1922. בשנת 1926 מונה לאססור בבית הדין לערעורים של יֶטָה. בשנת 1929 שירת כפקיד משפטי בדרגת פיסקאל, ובשנת 1933 התמנה לשופט בבית הדין לערעורים בדרגת hovrättsråd. משנת 1931 שימש כרפרנט שיפוטי, תפקיד שאותו קיבל באופן רשמי בשנת 1936.

במקביל מילא תפקידים מנהליים בכירים, ובהם ממלא מקום מנכ״ל לעניינים מינהליים במשרד המסחר והתעשייה בשנת 1932 ובמשרד האוצר בשנת 1936. בשנת 1938 מונה למנהל כללי בדרגת utrikesråd ולראש המחלקה המשפטית במשרד החוץ.

המחלקה הייתה אחראית על כל נושאי הוויזות וההגירה. זמן קצר לאחר מינויו, ייצג אנגסל את שוודיה בוועידת אוויאן שנערכה באוויאן-לה-בן, צרפת, בין ה-6 ל-15 ביולי 1938 כדי לטפל בבעיית הפליטים היהודים הגרמנים והאוסטרים.

אנגסל מונה לציר דיפלומטי בשנת 1947. הוא היה שליח שוודיה בפולין בין השנים 1949 ל-1951. הוא מילא את אותה משרה בפינלנד בין השנים 1951 ל-1954. לאחר מכן מונה לשגריר שוודיה בין השנים 1954 ל-1963.

### הצלת יהודים במהלך מלחמת העולם השנייה
בשלהי שנות השלושים לא גילו אנגסל והממשלה השוודית עניין מיוחד ביהודים שנאלצו להימלט מגרמניה הנאצית, ולא נעשה כל ניסיון להקל על כניסתם של יהודים לשוודיה ללא אשרה שוודית או לסייע להם בהשגת אשרה כזו. מחלקתו במשרד קיבלה הנחיה להימנע ממתן אפשרות ליהודים להיכנס.

ב־7 בספטמבר 1942 נפגש פליט לטבי בשם גילהל סטורש עם אנגסל ועדכן אותו בדבר ההחמרה המתמשכת במצבם של היהודים בשטחים הכבושים בידי גרמניה. בעקבות פגישה זו החל אנגסל להשפיע על מדיניותה של ממשלת שוודיה באופן שסייע ליהודים באזורי הכיבוש הנאצי. הוא יזם פעולות להצלת יהודים בנורווגיה ובדנמרק.

בנוסף עודד אנגסל את הדיפלומטים השוודים ראול ולנברג, קרל איוואן דניאלסון ופר אנייר לנקוט צעדים להגנת היהודים בבודפשט בשנת 1944. כתוצאה מפעילותם של אנגסל וצוותו ניצלו כ־30,000 עד 40,000 יהודים. 

## חיים אישיים
בשנת 1927, אנגזל נישא לברונית אנה ארנקרונה (ילידת 1903), בתם של סגן אלוף הברון קרל-אריק ארנקרונה וסינה ווסטמן. נולדו להם ארבעה בנים: גוראן (יליד 1928), אולף (יליד 1931), סטיג (יליד 1938) והנס (יליד 1945).

אנגסל נפטר בשנת 1997.

## מורשת
הסרט משנת 2026, הקשר השוודי, מבוסס על פעולותיו להצלת יהודים במהלך מלחמת העולם השנייה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סטוקהולם
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1897
קטגוריה:שוודים שנפטרו ב-1997
קטגוריה:פעילי הצלה בשואה
קטגוריה:דיפלומטים שוודים
קטגוריה:שגרירי שוודיה
סופרסטאר (שיר של אביב גפן)

"**סופרסטאר**" הוא שיר מחאה שנכתב, הולחן ובוצע על ידי הזמר-יוצר הישראלי אביב גפן, אשר יצא לאור בשנת 1997 כסינגל השני מתוך אלבום האולפן השישי שלו, "חלולים" שיצא לאור שנה לאחר מכן.

## רקע
לאחר ששב גפן מלונדון עם אשתו דאז אילנה ברקוביץ' לישראל למטרת קיום הופעה בתל אביב, התחרט הוא והחליט לטוס עמה לניו-יורק. בעקבות תקרית זו בוטלה ההופעה וגפן נתבע. את השיר כתב גפן במטוס במטרה לבקר את ההערצה המוגזמת מצד מעריציו במקום קטן כמו מדינת ישראל.

## הקלטה
"חלולים" הוא האלבום השני של גפן בו לא העניק קרדיט ללהקת התעויוט. במקום חברי הלהקה, בהקלטת השיר נטלו חלק דמויות בולטות במוזיקה הישראלית כגון המפיק המוזיקלי משה לוי אשר הפיק גם את "חלולים", הגיטריסט ברי סחרוף שייעץ לגפן אמנותית וסולן להקת ג'נגו עמיר "ג'נגו" רוסיאנו.

## וידאו קליפ
השיר לווה בווידאו קליפ פרובקטיבי בעל אופי מיני בהשתתפות השחקנית אורלי ויינרמן.

## קבלה
השיר מעולם לא דורג במצעדים למיניהם, אך היה ללהיט היחידי מתוך "חלולים" (לצד "בוקר טוב איראן") אשר נותר מזוהה עם גפן גם שנים לאחר כישלון האלבום.

## משתתפים
* אביב גפן – זמרה, קולות רקע, גיטרה
* משה לוי – מינימוג, סינתיסייזר
* ברי סחרוף – גיטרה
* דני מקוב – תופים, תוף מרים
* ג'נגו – גיטרה בס
* נעם לוי – אפקטים קוליים
* אוריה לוי – אפקטים קוליים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אביב גפן
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אביב גפן
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי אביב גפן
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי משה לוי
קטגוריה:שירי 1997
קטגוריה:סינגלים מ-1997
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הד ארצי
קטגוריה:שירי מחאה בעברית
קטגוריה:שירי רוק אלטרנטיבי
קטגוריה:שירי רוק ניסיוני
ביתן האמנים

שמאל|ממוזער|250 פיקסלים|כרזה לתערוכה בביתן
שמאל|ממוזער|250 פיקסלים|תוכנית להקמת ביתן האמנים
"**ביתן האמנים**" או "**פבליון**", היה גלריה שפעלה בשנים 1933-1932 בשדרות רוטשילד 18, תל-אביב.
## רקע
בראשית שנות ה-30 של המאה ה-20, לאחר התפרקותה של "אגודת אמנים עברית" ומעבר המרכז האמנותי מירושלים לתל-אביב, החלו  תארגנויות שונות של אמנים להצגת יצירותיהן. תערוכות של קבוצת "מסד" או "אגד", הוצגו במקומות שונים בתל-אביב. היו אלו התארגנויות שיובילו להיווצרותה של אגודת הציירים והפסלים בשנת 1934. 

מניע מרכזי להקמת הביתן היה ייסודו של מוזיאון תל אביב, שנפתח באפריל 1932. אולם, עוד קודם לכך, בשנת 1931, ארגן "ועד ייסוד המוזיאון" תערוכה קבוצתית של אמנים ארצישראלים בבניין ברחוב נחלת בנימין פינת ליליינבלום, ששימש כבית-דואר.

השאיפה של האמנים כי המוזיאון ייצג גם את האמנות המקומית, לא יכלה היתה להתממש במוזיאון, שהתהווה תחת קארל שווארץ. "המוזיאון צריך לייחד לפחות חדר אחד שיציג לראווה את יצירותיהם של אמני א"י", כתב שוורץ במאמר ב-1933, "לכשיורחב המוזיאון תעמוד על הפרק השאלה בדבר סידור חדרים מתאימים לתערוכות לעיתים מזומנות". 

## הקמת הביתן ופעולתו
המגרש עליו הוקם הביתן, שדרות רוטשילד 18, היה צמוד אל בית דיזנגוף. באותה עת המגרש, שנרכש בשנת 1925 על ידי אברהם יוסף מינצר, עמד ריק. 

המבנה שהוקם היה כנראה מבנה זמני, כמעין צריף, בשטח של 100-80 מ"ר, ששימש קודם לכן את תערוכת האמנים הארץ ישראלים במסגרת "יריד המזרח" של אותה שנה. מבנה זה והועבר אל "חצר ה' דיזינגוף הסמוכה למוזיאון ת"א".

התערוכה הראשונה שהוצגה היתה תערוכה קבוצתית בשם "תערוכת הסתיו". תערוכות נוספות שידוע כי התקיימו בהן תערוכות יחיד למשה מוקדי ולזאב בן-צבי וכן תערוכה של "קבוצת אמנים מודרנים".
 
בשנת 1934 עלה מינצר עם משפחו לארץ ישראל והחל לבנות על מגרש זה. יש להניח כי פעילות הביתן נפסקה לקראת תאריך זה ותחילת הבנייה על מגרש זה.

## מתערוכות הביתן

## קישורים חיצוניים
*
*
*
*
*

## הערות שוליים

קטגוריה:שדרות רוטשילד
קטגוריה:ישראל: אמנות
קטגוריה:תל אביב-יפו: גלריות לאמנות
קטגוריה:ישראל: גלריות לאמנות שנסגרו
קטגוריה:מוזיאון תל אביב לאמנות
קטגוריה:תל אביב: היסטוריה
קטגוריה:תל אביב-יפו: מבנים שנהרסו
ג'יימס ברצ'יל ריצ'רדסון

**ג'יימס ברצ'יל ריצ'רדסון** (באנגלית: **James Burchell Richardson**; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מקרוליינה הדרומית, איש המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית, שכיהן כחבר בית הנבחרים של קרוליינה הדרומית בשנים 1792–1802, בשנים 1804–1806, ובשנים 1816–1818, כחבר הסנאט של קרוליינה הדרומית בשנים 1806–1813, וכמושל קרוליינה הדרומית ה-41 בשנים 1802–1804.
## ראשית חייו
ג'יימס ברצ'יל ריצ'רדסון נולד במחוז קלרנדון שבפרובינציית קרוליינה הדרומית, כבנם של בריגדיר גנרל ריצ'רד ריצ'רדסון  שלחם במלחמת העצמאות של ארצות הברית, ושל דורותיאה סינקלייר. הוא התחנך בבתי ספר ציבוריים במחוזו, ולאחר מכן היה לבעל חווה בשם ביג הום.
## קריירה פוליטית
ב-1792 נבחר ריצ'רדסון לבית הנבחרים של קרוליינה הדרומית, וכיהן בו עשר שנים. ב-1802 הוא נבחר על ידי האספה הכללית של קרוליינה הדרומית לתקופת כהונה אחת בת שנתיים כמושל קרוליינה הדרומית. במהלך תקופת כהונתו כמושל, ביטל בית המחוקקים חוקים נגד סחר עבדים, אך אסר על ייבוא של עבדים מתחת לגיל 15 ממדינות אחרות. בתקופת כהונתו נעשה גם ניסיון לחלוקה מחדש של מושבי בית המחוקקים, אך אף על פי שהחוק עבר בבית הנבחרים, הוא נפל בסנאט. באותה תקופה ייסדו הפדרליסטים בקרוליינה הדרומית את העיתון Charlston Courier, שעד מהרה היה לעיתון מפלגתי. מאחר שבחוקת קרוליינה הדרומית מ-1790 היה קיים סעיף הגבלת כהונה שמנעה ממושלי המדינה מלכהן ביותר מתקופת כהונה אחת של שנתיים, הסתיימה כהונתו של ריצ'רדסון.

עם תום כהונתו כמושל ב-1804 שב ריצ'רדסון לבית הנבחרים. ב-1806 הוא נבחר כחבר הסנאט של קרוליינה הדרומית, וכיהן בו עד 1813. בשנים 1816–1818 הוא כיהן בתקופת כהונתו השלישית והאחרונה בבית הנבחרים.
## שנותיו האחרונות
את שארית חייו העביר ריצ'רדסון בחוותו.

ג'יימס ברצ'יל ריצ'רדסון נפטר באחוזתו ב-28 באפריל 1836. הוא נטמן בבית הקברות ריצ'רדסון שליד רימיני, מחוז קלרנדון, קרוליינה הדרומית.
## לקריאה נוספת

* Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, p. 1391.


## קישורים חיצוניים

* ג'יימס ברצ'יל ריצ'רדסון באתר אגודת המושלים הלאומית 
* ג'יימס ברצ'יל ריצ'רדסון באתר The Political Graveyard 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קרוליינה הדרומית
קטגוריה:מושלי קרוליינה הדרומית
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:חברי האספה הכללית של קרוליינה הדרומית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1770
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1836
סמסונג גלקסי S26

**סמסונג גלקסי S26** היא סדרה של סמארטפונים מתקדמים מבוססי אנדרואיד שפותחה, יוצרה ומשווקת על ידי סמסונג אלקטרוניקה כחלק מסדרת סמסונג גלקסי S, והיא הממשיכה של סדרת גלקסי S25. הסדרה כוללת שלושה דגמים: S26, S26, ו-S26 Ultra, שהוכרזו ב-25 בפברואר 2026 באירוע Galaxy Unpacked של סמסונג, ועתידים לצאת לשוק ב-11 במרץ 2026.

## מפרט טכני
לגלקסי S26 יש מסך שטוח בגודל 6.3 ב-(160 מ"מ) (מעט גדול מקודמו). גלקסי S26+ וגלקסי S26 אולטרה מציעים חומרה פנימית וגדלי מסך דומים לקודמיהם, בגודל 6.7 ב-(170 מ"מ) ו-6.9 ב-(180 מ"מ), בהתאמה. סדרת Galaxy S26 מחזירה את חלוקת ערכות השבבים לפי אזורים. דגמי S26 ו-S26+ יופעלו בצפון אמריקה, בסין וביפן באמצעות מעבד Qualcomm Snapdragon 8 Elite Gen 5, ואילו בשאר השווקים בעולם ישולב בהם מעבד Exynos 2600. לעומת זאת, דגם S26 Ultra יגיע עם מעבד Snapdragon זהה בכל השווקים ברחבי העולם. דגמי S26 ו־S26+ ממשיכים לשלב מסגרת אלומיניום עם גב זכוכית, בדומה לעיצוב של הדור הקודם. שני המכשירים מצוידים בזכוכית Gorilla Glass Victus 2 הן בחזית, להגנה על התצוגה, והן בגב המכשיר.

דגם S26 Ultra, לעומת זאת, חוזר לשימוש במסגרת אלומיניום - בדומה ל־Galaxy S23 - ומשלב גב זכוכית. בנוסף, הוא מעוצב עם פינות מעוגלות יותר. המכשיר מצויד בזכוכית Gorilla Glass Armor 2, המשמשת הן להגנה על התצוגה הקדמית והן על הפאנל האחורי. כמו כן, לדגם S26 Ultra יש תצוגת פרטיות מובנית, המאפשרת למשתמשים להפחית את הראות מזוויות מסוימות.

## גודל ומשקל

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פאבלטים
קטגוריה:מכשירי אנדרואיד
S26
קטגוריה:מכשירים שהושקו ב-2026
רמת בולבן

**רמת בולאבן** (בלאית: **ພູພຽງບໍລະເວນ;** בכתיב לטיני **Bolaven plateau)** היא אזור גאוגרפי מוגבה בדרום לאוס. רוב שטח הרמה שוכן במחוז צ'אמפאסאק (Champasak), אם כי שוליה משתרעים גם על פני המחוזות סאלאוואן (Salavan), סקונג (Sekong) ואטאפה (Attapeu). הרמה ממוקמת בין רכס הרי אנאם (Annamite Range), המהווה את הגבול המזרחי של לאוס עם וייטנאם, לבין נהר המקונג ממערב.

## גאוגרפיה ואקלים

הרמה משתרעת על פני שטח של כ-10,000 קמ"ר וגובהה נע בין 1,000 ל-1,350 מטרים מעל פני הים. הטופוגרפיה של האזור מתאפיינת בנהרות רבים החוצים אותה ויוצרים עשרות מפלי מים מרשימים. האקלים ברמה קריר וגשום יותר משאר חלקי לאוס (כ-3,700 מ"מ גשם בשנה), מה שהופך אותה לאזור חקלאי פורה במיוחד.

השם בולאבן מתייחס לקבוצה האתנית לאבן (Laven) אשר שלטה מבחינה היסטורית באזור. עם זאת, הגירות פנימיות מצד הקבוצה האתנית הלאוסית (המהווה כ-50 עד 60 אחוז מאוכלוסיית לאוס) הביאו לנישואין-אתניים נרחבים, ובכך שינו את ההרכב האתני של האזור.

## היסטוריה
לרמת בולאבן הייתה חשיבות היסטורית בשלוש תקופות מרכזיות בתולדות לאוס:

### התקופה הקולוניאלית הצרפתית

הצרפתים החלו לספח שטחים באזור בסוף המאה ה-19 והקימו בה חוות חקלאיות. הם אלו שהחדירו לאזור את גידולי הקפה, הגומי והבננות בתחילת המאה ה-20.

### מרד פו מי בון (Phu Mi Bun)

בין השנים 1901–1907 התחולל באזור מרד של שבטים מקומיים (בני הלאו-תונג) נגד השלטון הצרפתי. המורדים התנגדו למיסוי הכבד ולכפייה התרבותית של המתיישבים.

### מלחמת וייטנאם

בשל מיקומה האסטרטגי וסמיכותה ל"נתיב הו צ'י מין", רמת בולאבן הייתה אחד האזורים המופצצים ביותר בהיסטוריה. חיל האוויר האמריקאי הטיל עליה כמויות אדירות של פצצות במטרה לשבש את נתיבי האספקה של צפון וייטנאם. עד היום קיימת באזור סכנה מתחמושת שלא התפוצצה (UXO), והעיירה המרכזית פאקסונג (Paksong) נחרבה כמעט לחלוטין במהלך המלחמה ונבנתה מחדש.

## כלכלה וחקלאות

הכלכלה המקומית נשענת בעיקר על חקלאות ועל תיירות. הרמה היא מרכז ייצור הקפה של לאוס, ונחשבת לאחד האזורים הטובים בעולם לגידול זני ערביקה ורובוסטה בשל אדמתה הוולקנית הפורייה והאקלים הקריר. מלבד קפה, מגדלים באזור גם תה ירוק, גומי, הל, פלפל שחור ופירות שונים.

בשנים האחרונות הוקמו באזור פרויקטים הידרואלקטריים לייצור חשמל. בשנת 2018 אירע אסון כבד באזור כאשר סכר בפרויקט "Xe-Pian Xe-Namnoy" קרס, מה שהוביל לשיטפונות, הרוגים ונזק רב לרכוש.

## דמוגרפיה ותרבות

שם הרמה נגזר משמה של קבוצת האתנית לאבן (Laven) שהייתה הקבוצה הדומיננטית באזור מבחינה היסטורית (הפירוש המילולי של "בולאבן" הוא "ביתם של הלאבן"). כיום מתגוררים באזור מיעוטים אתניים רבים השייכים למשפחת השפות מון-קמאר, ביניהם בני ה-Alak, Katu, Taoy ו-Suay.

מרבית הקבוצות הללו דבקות באמונות אנימיסטיות, אם כי חלקן החלו לאמץ את הבודהיזם בעקבות מגע עם קבוצת הלאו-לום (הלאים של השפלה).

## תיירות

רמת בולאבן היא יעד תיירותי פופולרי, המושך מבקרים בזכות הטבע הפראי והתרבות הייחודית:

**מפלי מים:** 
המפל המפורסם ביותר הוא טד פאנה (Tad Fane), הגבוה ביותר בלאוס (כ-120 מטרים). מפלים בולטים נוספים הם טד לו (Tad Lo), טד יואנג (Tad Yuang) וטד פאסואם (Tad Phasuam). 

**סיורי קפה:**
תיירים רבים משתתפים בסיורים במטעי הקפה ונהנים מהתוצרת המקומית. 

**כפרי מיעוטים:** ביקור בכפרים האתניים מאפשר הצצה לאורח החיים המסורתי באזור.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:לאוס: גאוגרפיה
מרקו פלסטרה

**מרקו פלסטרה** (באיטלקית: **Marco Palestra**; נולד ב-3 במרץ 2005) הוא כדורגלן איטלקי המשחק בעמדת המגן הימני בקליארי בהשאלה מאטאלנטה.

## קריירת מועדונים

פלסטרה החל לשחק כדורגל באקדמיית הנוער של אסאגו, שבה נשאר ארבע שנים, עד שאינטר נהנתה משירותיו כשנה אחת בלבד, כאשר מי שהייתה אחראית להליך ההתקדמות שלו הייתה אטאלנטה. במקור, פלסטרה החל את דרכו כקשר מרכזי, אך בגיל 17 הוא הוסת לעמדת הקיצוני ולאחר מכן לעמדת המגן הימני. הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת נרשמה ב-14 בדצמבר 2023 כאשר נכנס כמחליף בניצחון 0–4 על ראקוב צ'נסטוחובה הפולנית במסגרת שלב הבתים של הליגה האירופית.

ב-26 באוגוסט 2025, פלסטרה הושאל לקליארי עד לתום עונת 2025/26. ב-24 בינואר 2026, הוא הבקיע את שערו הראשון בקריירת הבוגרים במסגרת ניצחון החוץ 1–2 על פיורנטינה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מגני כדורגל איטלקים
קטגוריה:כדורגלנים איטלקים
קטגוריה:כדורגלני אטאלנטה
קטגוריה:כדורגלני קליארי
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-2005
לורנצו ונטורינו

**לורנצו ונטורינו** (באיטלקית: **Lorenzo Venturino**; נולד ב-22 ביוני 2006) הוא כדורגלן איטלקי המשחק בעמדת הקיצוני ברומא בהשאלה מגנואה.

## קריירת מועדונים

לאחר שנה באקדמיית הנוער של ארנזאנו, ונטורינו הצטרף לאקדמיית הנוער של גנואה, כשהיה בן שבע. הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת הייתה כאשר נכנס כמחליף בהפסד הליגה 3–1 לרומא ב-17 בינואר 2025.

ב-5 במרץ 2025, הוא חתם על חוזה הבוגרים המקצועני הראשון שלו עבור גנואה עד שנת 2029. חודשיים לאחר מכן, ב-24 במאי, הוא כבש את שעריו הראשונים בקבוצה בוגרת, כאשר הוא הבקיע צמד בניצחון החוץ 1–3 על בולוניה במסגרת המחזור האחרון של העונה הסדירה בליגה. ב-24 בינואר 2026, הוא הושאל לרומא עד לתום העונה. הופעת הבכורה שלו במדי  הג'אלארוסי לא איחרה לבוא, כאשר ערך אותה יום לאחר מכן בתיקו הבית 1-1 מול מילאן, כשנכנס כמחליפו של מתיאס סולה בדקה ה-85.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חלוצי כדורגל איטלקים
קטגוריה:כדורגלנים איטלקים
קטגוריה:כדורגלני גנואה
קטגוריה:כדורגלני רומא
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-2006
טקס פרסי גלובוס הזהב ה-67

**טקס פרסי גלובוס הזהב ה-67** שודר בשידור חי מן מלון הילטון בוורלי ב בוורלי הילס, קליפורניה ב-17 בינואר 2010, על ידי NBC. המארח היה ריקי ג'רווייס. הוענק למרטין סקורסזה פרס ססיל ב. דה מיל על מפעל חיים.

## זוכים ומועמדים
אלה המועמדים לפרסי גלובוס הזהב ה-67. הזוכים רשומים בראש כל רשימה.

### סרט

#### סרטים עם מועמדויות מרובות
16 הסרטים הבאים קיבלו מספר מועמדויות:



#### סרטים עם זכיות מרובות
3 סרטים הבאים זכו במספר פרסים:

### טלוויזיה

### פרס ססיל ב. דה-מיל

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:טקסי פרסי גלובוס הזהב
קטגוריה:2010 בארצות הברית
נוכלת בשירות החוק

**נוכלת בשירות החוק** (באנגלית: **Wild Cards**) היא סדרת טלוויזיה קנדית משטרתית, בהפקה משותפת של רשת הטלוויזיה הקנדית CBC ורשת הטלוויזיה האמריקאית The CW. היא עלתה לראשונה ב-10 בינואר 2024 בקנדה, ולאחר מכן עלתה לראשונה בארצות הברית ב-17 בינואר 2024.

במאי 2024 חודשה הסדרה לעונה שנייה, שעלתה לראשונה ב-8 בינואר 2025 בקנדה, וב-5 בפברואר 2025 בארצות הבריתהסדרה חודשה לעונה שלישית, שעלתה לראשונה בארצות הברית ב-26 בינואר 2026.

## רקע
קול אליס (ג'אקומו ג'אניוטי), בלש שהורד בדרגה לתפקיד ימאי שיטור, נקרא להסיע את מקס מיטשל (ונסה מורגן), נוכלת ותיקה. בזמן שהיא ממתינה למעצרה בתחנה, היא מפענחת עבורו תיק גדול הקשור לחבריו של ראש העיר. לזוג מוצעת הזדמנות לגאולה. לאליס הזדמנות לחזור לתפקידו כבלש ולמקס הזדמנות להישאר מחוץ לכלא, בשביל זה הם פשוט צריכים לעבוד יחד.

## צוות השחקנים והדמויות
### דמויות ראשיות
* ונסה מורגן – מקס מיטשל
* ג'אקומו ג'אניוטי – קול אליס

### דמויות משניות
* טרי צ'ן – המפקד פטריק לי
* מייקל קסבייר – הבלש סימונס
* איימי גודמרפי – הבלשית ייטס
* פלטשר דונובן – ריקי וילסון
* ג'ייסון פריסטלי – ג'ורג' גרהם, אביה של מקס, אותו היא מנסה להוציא מהכלא.
* ג'אקומו באסאטו – הקצין ג'ים
* ג'ונסי – מארק, בן לווייתו של קול, דבון רקס
* קארין קונובל – הנציבה רוסו 
* קרוליין בטיסטה – השוטרת טוני 
* מנואלה סוסה – חוקרת מקרי המוות אוליב 
* מרטין שין – ג'וזף אדוארדס (עונה 2), נוכל בעל קשרים למקס וג'ורג'
* תמרה טיילור – ויויאן מיטשל (עונה 3), אמה של מקס, שנחשבה למתה

## סקירת הסדרה

## הפקה
### פיתוח
בתחילת יוני 2023, CBC הכריזה כי הדרמות החדשות שלה לעונת 2023–24 יכללו סדרה חדשה בשם Wild Cards מאת מייקל קוניבס, מנהל הסדרה. שון פילר ישמש כמפיק בפועל, נואל קרבון כתסריטאית ראשית/מפיקה בפועל, וג'יימס ג'ן כבמאי/מפיק בפועל. מאוחר יותר באותו חודש אושר כי ההפקה והצילומים החלו. הסדרה מופקת על ידי אולפני Blink49, Front Street Pictures ופילר/סגן בשיתוף פעולה עם CBC Television בקנדה; באוקטובר 2023 הוכרז כי The CW בארצות הברית יפיקו גם הם את הסדרה.

### ליהוק
בתחילת אוקטובר 2023 פורסמו ההכרזות הראשונות על ליהוק לשני התפקידים הראשיים, כאשר ג'אקומו ג'אניוטי יגלם את השוטר וונסה מורגן תגלם את הנוכלת. בדצמבר 2023 הוכרז כי ג'ייסון פריסטלי הצטרף לצוות השחקנים.

### צילומים
הצילומים התקיימו בוונקובר, קולומביה הבריטית בין 24 ביולי 2023 ל-27 באוקטובר 2023, ולאחר מכן יום צילומים אחד בטורונטו, אונטריו. צילומי העונה השלישית החלו בוונקובר ב-28 באוגוסט 2025, כפי שאושר בפוסט האחרון בחשבון האינסטגרם של ג'אקומו.

## שחרור
הסדרה "נוכלת בשירות החוק" הוזמנה על ידי חברת השידור הקנדית CBC ורשת הטלוויזיה האמריקאית The CW. העונה הראשונה בת 10 הפרקים שודרה לראשונה ב-10 בינואר 2024 בטלוויזיה CBC בקנדה ובפלטפורמת הסטרימינג הדיגיטלית המשויכת אליה CBC Gem, כמו גם ב-On Demand ובאתרי האינטרנט של שתי הפלטפורמות בקנדה, וב-17 בינואר 2024 ב-The CW, ולמחרת האפליקציה שלה, On Demand ואתר האינטרנט שלה בארצות הברית.

## קבלה
באתר האינטרנט של Rotten Tomatoes, המאגד ביקורות, העונה הראשונה זכתה לדירוג אישור של 100% בהתבסס על 5 ביקורות מבקרים.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות טלוויזיה קנדיות
קטגוריה:The CW: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות משטרה ופשע
קטגוריה:CBS: תוכניות וסדרות
ארתור אטה

**ארתור אטה** (בצרפתית: **Arthur Atta**; נולד ב-14 בינואר 2000) הוא כדורגלן צרפתי ממוצא בניני המשחק בעמדת הקשר ההגנתי באודינזה מהסרייה א'.

## קריירת מועדונים

אטה מגיע ממחלקות הנוער של סן ז'אק, סטאד רן ומץ הצרפתיות. כנער, הוא תופקד בעמדות השוער, הקיצוני והחלוץ המרכזי, לפני שעבר לשחק כקשר הגנתי באופן קבוע. הוא קודם לקבוצת המילואים של מץ בשנת 2021. את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת של מץ הוא ערך ב-26 בדצמבר 2022 בתיקו המאופס מול ניור במסגרת ליגת המשנה; באותו המשחק, אטה נבחר לשחקן המצטיין. ב-25 בינואר 2023, הוא חתם על חוזה הבוגרים המקצועני הראשון שלו עבור מץ עד שנת 2026.

ב-30 באוגוסט 2024, אטה הצטרף לשורותיה של אודינזה מהסרייה א' בהשאלה עם אופציית רכישה. בתום העונה, אודינזה מימשה אופציה זו והחתימה את אטה על חוזה לארבע שנים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:קשרי כדורגל צרפתים
קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:כדורגלני סטאד רן
קטגוריה:כדורגלני מץ
קטגוריה:כדורגלני אודינזה
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-2000
סגן ראש מטה ההגנה (הממלכה המאוחדת)

**סגן** **ראש מטה ההגנה** (באנגלית: **Vice Chief of the Defence Staff**) הוא סגנו של ראש מטה ההגנה של הכוחות המזוינים של בריטניה. סגן ראש מטה ההגנה הוא קצין בדרגת גנרל, הממונה על ידי ראש הממשלה בהמלצת מזכיר ההגנה. סגן ראש המטה חבר בוועדת ראשי המטות ומכהן כקצין השני בבכירותו בשרשרת הפיקוד של הכוחות המזוינים הבריטים. מתוקף תפקידו, סגן ראש מטה ההגנה חבר גם במועצת ההגנה.

## תפקידים

#### בין תפקידיו של סגן ראש מטה ההגנה:

* ממלא מקום ראש מטה ההגנה בהיעדרו
* ריכוז תהליכי קבלת ההחלטות בדרגים הבכירים, הטמעתם ומעקב אחר התקדמות הביצועים.
* הובלת תהליכי בניין הכוח והפיתוח הצבאי העתידי של הכוחות המזוינים.
* משמש כ"נותן חסות" לפרויקטים ומיזמי התעצמות.
* נציג מועצת ההגנה האמון על תחומי הכוח אדם, ההכשרות, והמילואים.
* אחראי על גיבוש עמדות הצבא והצגת צרכיו במסגרת סקירת הביטחון וההגנה האסטרטגית.
* אחראי על הסדרת היחסים בין הדרג הצבאי לדרג המדיני יחד עם ראש מטה ההגנה.

## ראו גם

* סגן ראש המטה הכללי
* סגן ראש כוחות ההגנה (אוסטרליה)

## הערות שוליים

קטגוריה:הכוחות המזוינים של בריטניה
קטגוריה:ראש מטה ההגנה (הממלכה המאוחדת)
רשימת הפרקים של הסוכן הנרי

**הסוכן הנרי** (באנגלית: **Henry Danger**) היא סדרת טלוויזיה קומית אמריקאית שנוצרה על ידי דן שניידר ודנה אולסן ושודרה בערוץ ניקלודיאון בין ה-26 ביולי 2014 ל-21 במרץ 2020. בסדרה מככבים אנסמבל שחקנים, ביניהם ג'ייס נורמן, שון ריאן פוקס, קופר בארנס, אלה אנדרסון, ריאל דאונס ומייקל ד. כהן.

## סקירת הסדרה

## הפרקים

### עונה 1 (2014–15)

### עונה 2 (2015–16)

### [[הסוכן הנרי עונה 3|עונה 3]] (2016–17)

### עונה 4 (2017–18)

### עונה 5 (2018–20)

## הפרקים בשידוריהם בישראל
בישראל, סידור הפרקים היה שונה בגלל טעויות שידור ישראליות רבות לאורך הסדרה. בגלל טעויות שידור אלה, הפרקים בישראל נראים בכך שיש 128, אלא אם בגרסה המקורית האנגלית יש בעצם 121. להלן הפרקים בשידור הישראלי שלהם:

### עונה 1

### עונה 2

### עונה 3

### עונה 4

### עונה 5

## ראו גם

* הסוכן הנרי
* ג'ייס נורמן
* שון ריאן פוקס
קטגוריה:פרקי טלוויזיה
הרופא (חריט דאו)

**הרופא ("רופא בוחן בקבוק")** הוא ציור שמן משנת 1653 מאת אמן תור הזהב ההולנדי חריט דאו, והוא כיום חלק מגלריית האמנות של כרייסטצ'רץ'. הוא קיים בשתי גרסאות: אחת (שמן על יריעת נחושת) בגלריית האמנות של כרייסטצ'רץ'  והשנייה במוזיאון לתולדות האמנות בווינה. 

הציור *הרופא* מתאר רופא הקובע את אבחנתו באמצעות בדיקת שתן (אורוסקופיה), שיטה שהייתה מקובלת ברפואה האקדמית של המאה ה־17. עם זאת, האופן התיאטרלי והדמיוני שבו מוצגת הדמות מרמז כי מדובר בשרלטן, וכך נוצרת אירוניה בין הסמכות המדעית לכאורה לבין אופיו המפוקפק של המוצג.

## תיאור היצירה
במרכז הקומפוזיציה ניצב רופא המחזיק בקבוק ובו נוזל כתום ומרים אותו אל האור כדי לבחון את תכולתו. הנושא הוא בדיקת שתן רפואית, מנהג נפוץ ברפואה של התקופה, הידוע בהולנדית בשם *piskijker*. מאחורי הרופא מציצה אישה, ככל הנראה משרתת או מטופלת, הסקרנית לגלות מה עולה מן הבדיקה.

הרופא מתואר בדמותו של דאו עצמו. מתחת לאדן החלון מופיע תבליט של ילדים מאת פרנסואה דוקנואה, מוטיב שדאו שב ושילב בציורי הגומחה שלו. ברקע נראה כלוב ציפור, המסמל אהבה כלואה, ואילו פסלון של כרובים המשחקים בעזים רומז לעונג חטא. ספר פתוח המונח בסצנה הוא ספרו של אנדראס וזאליוס, *De humani corporis fabrica*, שראה אור בשנת 1543 ואויר בידי וזאליוס וסטפן פון קלקר מן האסכולה של טיציאן.

## הקשר אמנותי
דאו נמנה עם אמני ליידן שכונו  פיינשילדרס ("הציירים העדינים"), שיצירתם התאפיינה בדיוק רב ובתיאור מוקפד של פרטים. הוא עבד בחומרים משובחים במיוחד, ובהם מכחולים בני שלוש שערות בלבד, וצייר על לוחות עץ או נחושת ששטחם חלק יותר מבד.

הציור מדגים את התמחותו בתיאורי דמויות לבושות בהידור העוסקות בפעילויות יומיומיות במסגרת אדריכלית מצומצמת. גרסה נוספת של היצירה מצויה במוזיאון לתולדות האמנות בווינה.

## תולדות והתקבלות
יצירותיו של דאו היו מבוקשות בקרב אספנים ברחבי אירופה, ובהם כריסטינה, מלכת שוודיה בסטוקהולם ובית מדיצ'י בפירנצה. המלך צ'רלס השני מאנגליה הציע לו לשמש כצייר חצר, הצעה שדחה. על אף המוניטין הבין־לאומי שלו, כמעט שלא עזב את ליידן.

הציור הובא לקנטרברי במחצית השנייה של המאה התשע עשרה בידי ארנסט גריי, ובשנת 1964 הוריש צאצאו הית' הלמור את היצירה לגלריה.


קובץ:Dou_Arzt_1653@Kunsthist._Museum_Wien.jpg|טקסט=Version in Vienna| הגרסה בווינה
קובץ:De_dokter,_objectnr_A_11845.tif|טקסט=Version owned by Étienne François, duc de Choiseul| הגרסה בבעלות אטיין פרנסואה דה שואזל, דוכס שואזל


## הערות שוליים

קטגוריה:חריט דאו: ציורים
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורי ז'אנר
קטגוריה:גברים בציור
קטגוריה:דיוקנאות עצמיים
קטגוריה:מלאכים באמנות
כובסות על שפת הנהר (אז'ן בודן)

**כובסות על שפת הנהר** הוא ציור שמן על לוח מאת אז'ן בודן, שנוצר בקירוב בין השנים 1880–1885. היצירה נמסרה בעיזבון אלפרד שוואבאכר, מינכן, ציריך וניו יורק, באמצעות קרן התרבות אמריקה-ישראל.

## רקע אמנותי
בודן נודע ביכולתו החריגה להתבונן בטבע ולתעד את השינויים החולפים של אור ואטמוספירה, תכונה שזיכתה אותו במעמד של מבשר האימפרסיוניזם. אף שבפלטת הצבעים ובטכניקה נותר במסגרת המסורת שייסד קורו, משיכות המכחול הרחבות שלו, ויתורו על פירוט עודף ובחירתו בנושאים בני זמנו השפיעו עמוקות על הדור הצעיר. קלוד מונה ראה בו מורה דרך והצהיר לא אחת כי הוא חב לו את יסודות דרכו.

בצעירותו הכיר בודן אמנים מן האסכולה הרומנטית ומאסכולת ברביזון, ובהמשך למד מן המאסטרים ההולנדים של המאה השבע עשרה בפריז. קשר משמעותי במיוחד היה לו עם יוהאן בארטולד יונגקינד, עמו עבד בשנת 1862, ושעמו חלק עניין בתנודות האור המשתנות ובהשפעת האטמוספירה על המראה הכללי.

## נושא היצירה
בן למשפחת ימאים, בודן נמשך לתיאורי מים, נמלים, חופים ונהרות בנורמנדי מולדתו. לצד סצנות חוף מודרניות שתיארו חברה אופנתית בבילוי נופש, יצר גם תיאורים של כובסות, נושא שנכנס ליצירתו בשנות השישים של המאה התשע עשרה. משנת 1878 ואילך התמקד בדמויות נשים עובדות אלה, המתוארות מקרוב.

## תיאור היצירה
בציור זה נראות כובסות העומדות או כורעות על שפת הנהר, גבן כפוף, בעודן מקרצפות, מכות או שוטפות את הכביסה. סליהן מונחים לצדן. הדמויות נראות מאחור, והן לבושות מצנפות וסינרים. ככל הנראה מדובר בנשות ימאים, שספינותיהם נראות באופק. שקועות בעבודתן, הן אינן מודעות לאור הזהוב של שקיעת השמש המשתקף בעננים ובמי הנהר.

מעטות הן הסקיצות ששרדו בנושא זה, ועל כן מסתבר כי בודן צייר את העבודות ישירות בצבעי שמן, לרוב על לוח, שאותו העדיף על פני בד. דרך עבודה בלתי אמצעית זו מעניקה ליצירה רעננות וספונטניות המאפיינות את הציור.

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורי ז'אנר
קטגוריה:ציור אימפרסיוניסטי
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:מים באמנות
קטגוריה:נשים בציור
נגו היאנג

**נגו היאנג** (במנדרינית: **五香**; באנגלית: **Ngo Hiang**) מאכל מסורתי מהמטבח ההוקייני שמקורו בדרום סין, הנפוץ גם במדינות דרום מזרח אסיה: אינדונזיה, מלזיה, הפיליפינים, סינגפור ותאילנד.

המאכל מורכב מתערובת של בשר טחון, לרוב חזיר בשילוב שרימפס או דג, המתובלת בתערובת חמשת התבלינים, שעל שמה נקרא המאכל (五香粉), המטוגנת בשמן עמוק.

נהוג להגיש את המאכל כארוחת בוקר או צהריים, בליווי אטריות אורז דקות מטוגנות ורוטב צ'ילי מתוק וחריף.

בשנת 2019, הוגש המאכל לספורטאים במסגרת משחקי דרום מזרח אסיה שנערכו בפיליפינים ועורר סערה לאחר שהועלו טענות כי ספורטאים מוסלמים קיבלו מנות המכילות חזיר, טענה שנדחתה על ידי הוועד האולימפי של סינגפור שהבהיר כי לא הוגש בשר חזיר לספורטאים המוסלמים.

## קישורים חיצוניים

* מתכון של המאכל נגו היאנג, באתר Kitchenstories

## הערות שוליים

קטגוריה:המטבח הסיני
קטגוריה:המטבח הפיליפיני
דיוקן פליקס פיסארו

**דיוקן פליקס פיסארו** הוא ציור שמן על בד מאת קאמי פיסארו משנת 1881. היצירה מתארת את פליקס־קמיל פיסארו, בנו בן השבע של האמן, במבט אינטימי ומרוכז. היצירה חתומה ומתוארכת לשנת 1881 בפינה השמאלית העליונה. היא מצויה באוסף הראשי של הגלריה הלאומית בלונדון, בהשאלה מגלריית טייט, מתנת ירושה של לוסיאן פיסארו משנת 1944. מספר המצאי של היצירה הוא L722, והיא אינה מוצגת כיום.

## תיאור הדמות
הילד מוצג במבט של שלושה רבעים, מסיט את עיניו במקצת הצדה באופן המביע היסוס. שערו הארוך יוצר מעין מסך סביב פניו, והוא מציץ מתחת לפוני. ראשו מכווץ הרחק ממשענת הכיסא הגבוהה, וכתפיו שקועות בתוך חולצתו הכהה. זרועותיו משולבות זו בזו במחווה מגוננת. אף על פי שתנוחתו סגורה ומכווצת, הדמות משדרת נוכחות ברורה. נוכחות זו מודגשת באמצעות הצבת הילד בזווית אלכסונית על רקע שטוח, ובאמצעות הצללים העמוקים המוטלים מאחורי הכיסא.

## אופי הציור והעמדת המודל
הציור קטן ומרוכז באופיו, ומדגיש את האינטימיות שבדיוקן. ייתכן כי הוא משקף את חוסר רצונו של הילד לשבת למול אביו לצורך הציור, ולא רק את בחירתו המכוונת של האמן בהעמדת הדמות. הדיוקן מדגים את עניינו של פיסארו בציור אנשים רגילים בסביבתם הטבעית, ללא עיטור או הדגשה של פאר והדר.

פיסארו, ממייסדי התנועה האימפרסיונית, הניח את הצבע באמצעות ריבוי נגיעות מכחול קטנות ועדינות. נקודות לבנות מוסיפות הבהקים ובהירות לפני השטח. לצבעוניות תפקיד מרכזי בעיצוב האווירה ובהעצמת תחושת הנוכחות של הילד. הסגול שבכומתה והוורודים הכהים שבצעיף הקשור סביב צווארו מהדהדים גוונים בשערו ומבליטים את קלות השפתיים. כתמי כחול ושחור המשובצים בטפט הירקרק שברקע מתכתבים עם צבע עיניו של הילד.

250px|ממוזער|שמאל|הנערה הכפרית הקטנה

## הקשר משפחתי
פליקס־קמיל, שכונה במשפחה טיטי, היה בנו השלישי של פיסארו ואשתו ז’ולי. הוא שימש נושא מועדף על אביו, והדיוקן נמנה עם כמה ציורים ורישומים שלו. פיסארו סבר כי פליקס הוא המוכשר ביותר מבין שבעת ילדיו, שישה מהם נעשו אמנים. פליקס עצמו פעל כצייר, תחריטאי וקריקטוריסט תחת שם העט ז’אן רוש. הוא נפטר משחפת בשנת 1897, בגיל עשרים וארבע, בעת שהתגורר בקיו שבאנגליה.

## הקשר ליצירות נוספות
בין ילדיו האחרים של האמן הופיע גם לודוביק רודולף בציור הנערה הכפרית הקטנה, שצויר בשנה שלאחר מכן ונמצא כיום בטייט בלונדון.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:דיוקנאות
קטגוריה:הגלריה הלאומית (לונדון)
קטגוריה:ילדים בציור
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:קאמי פיסארו: ציורים
מכ"ם קדיר

**מכ"ם קדיר** (בפרסית: **رادار آرایه فازی قدیر**) היא מערכת מכ"ם איראנית, ארוכת טווח המסוגלת לזהות מטרות בטווח של עד כ־1,100 קילומטר ולעקוב אחר עצמים בגובה של עד כ־300 קילומטר.

המכ"ם נחשף לראשונה בשנת 2014, על ידי משמרות המהפכה האסלאמית ונוסתה בתרגיל הנביא הגדול מספר 6.

נכון לשנת 2023, על פי מקורות מודיעין גיאו-מרחבי, נמצא כי לפחות שבע מערכות הוצבו ברחבי איראן.

במהלך מבצע עם כלביא, השמיד צה"ל בסיס המכיל מכ"ם קדיר בעיר קודס.

## ראו גם
* מכ"ם
* מכ"ם גל רציף

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מכ"ם
קטגוריה:איראן: צבא וביטחון
פרזאד אסמאעילי

**פרזאד אסמאעילי** (בפרסית: **فرزاد اسماعیلی**; נולד בשנת 1972) הוא בריגדיר גנרל בכוחות המזוינים של איראן, שכיהן כמפקד חיל ההגנה האווירית של צבא איראן.

## קריירה
החל את שירותו הצבאי בחיל האוויר האיראני בשנת 1993.

בשנת 2011 מונה למפקד חיל ההגנה האווירית, תפקיד בו כיהן עד שנת 2018 והיה אחראי על על פיתוח מערכי ההגנה האווירית של איראן.

בשנת 2018 סיים את תפקידו, הוחלף על ידי סגנו, עלי-רזא סבאחי פרד ומונה לעוזרו של המנהיג העליון של איראן.

בחודש פברואר 2026, מונה לנשיא אוניברסיטת הפיקוד והמטה של צבא איראן .

## פרטים אישיים
נולד בעיר רודסאר.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי צבא איראנים
קטגוריה:איראנים שנולדו ב-1972
על אגם אטרזה

**על אגם אטרזה** הוא ציור שמן על בד משנת 1900 מאת גוסטב קלימט. מידות היצירה 80.2×80.2 ס״מ. היצירה שמורה במוזיאון לאופולד, וינה.

## תיאור היצירה

בעת יצירתו נחשב נוף זה לתיאור יוצא דופן ונועז של אגם אטרזה, אשר היה אהוב במיוחד על קלימט. פני המים תופסים כמעט את מלוא שטח הבד ומוצגים כקומפוזיציה צבעונית הקרובה להפשטה. הגלים מתוארים ככתמים טורקיזיים קטנים, ההולכים ומתכווצים ככל שהם עולים במעלה הציור, ובכך נוצרת אשליית עומק. בפינה הימנית העליונה נראים צמרות העצים הכהות של אי ליצלברג, והן האלמנט המוגדר היחיד בקו האופק. מבין ציורי הנוף של קלימט, יצירה זו נחשבת לנקודה שבה הרחיק לכת ביותר לעבר אמנות מופשטת.

הטורקיז החריג שבציור מזכיר יצירות בני התקופה של האימפרסיוניסט הצרפתי קלוד מונה, ובה בעת משקף את תנאיו הטופוגרפיים הייחודיים של אגם אטרזה, שבו מופיעים גוונים אלה בשעות הבוקר בקיץ.

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורי נוף
קטגוריה:גוסטב קלימט
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-20
קטגוריה:ציורים ימיים
קטגוריה:מים באמנות
זוג איכרים אוכלים אפונים

**זוג איכרים אוכלים אפונים** (באנגלית: **Peasant Couple Eating Peas**) הוא ציור שמן על בד מאת הצייר הצרפתי ז'ורז' דה לה טור, המתוארך ל־1622 בקירוב. היצירה נמנית עם ציורי היום הריאליסטיים המוקדמים של האמן, המתמקדים בדמויות מן השכבות הנמוכות בדוכסות לורן.

## תיאור היצירה
הציור מציג שני איכרים קשישים כדמויות חצי גוף כמעט בגודל טבעי, חתוכות בקו המותניים, כאילו נעצרו לרגע באמצע ארוחה דלה של אפונים מפוצלים צהובים מקערות חרס חומות ובכפות קצרות. הגבר מימין כפוף קדימה, מבטו מורד וקודר והוא אוחז בכף ביד מחוספסת המתוארת כמסובלת מצנית. האישה מקרבת כף לפיה, פיה כבר פעור והצוואר מתוח, והיא מביטה החוצה אל הצופה בעיניים שקועות.

## פרשנות
היצירה מציגה רגע יומיומי לכאורה, אך טעון בממד דרמטי ושקט כאחד. שני האיכרים מתוארים כדמויות חצי גוף כמעט בגודל טבעי, מנותקות מסביבה מוגדרת, ובכך מתמקדת תשומת הלב במפגש הישיר בינם לבין הצופה. הארוחה הדלה של אפונים מפוצלים, הקערות החרס והכפות הקצרות מדגישות את חיי המחסור של בני השכבות הנמוכות בלורן במאה השבע עשרה. תנוחתו הכפופה של האיש, מבטו המורד ואחיזתו המתוחה בכלי האכילה, לצד פניה הקפואות של האישה ותנועתה הקטועה, יוצרים תחושת מתח פנימי והשהיה בזמן.

האור הצדדי הקר מעניק לדמויות נפח פיסולי ומבליט את קמטי העור, את המרקם המחוספס של הפנים ואת הבהקי הלובן בבדים. באמצעות צמצום מכוון של הרקע והימנעות מתיאור סביבתי, מועצמת נוכחותן של הדמויות והסצנה מקבלת אופי מרוכז וחמור. השילוב בין ריאליזם חד לבין פישוט צורני יוצר תמונה שבה המחווה האנושית הפשוטה של אכילה נעשית לביטוי מרוכז של קיום חומרי ודלות חיים, תוך הדגשת הממד האנושי והגופני של הדמויות.

## השוואות והקשרים אמנותיים
היצירה משתלבת במסורת ציורי חצי הדמות שנקשרה בקאראווג'ו, הן בצמצום הרקע והן בהעמדת הדמויות בקדמת המרחב באופן היוצר מפגש ישיר עם הצופה; מסורת זו ייתכן שהגיעה אל דה לה טור דרך יצירותיהם של הנדריק טר ברוחן או ז’ראר סחרס. במישור הנושאי, הציור קשור למכלול רחב של דימויי איכרים, קבצנים ומוזיקאים נודדים שמקורם בארצות השפלה במאה השש עשרה והופצו בלורן בראשית המאה השבע עשרה באמצעות הדפסים, וכן ליצירות הולנדיות מאוחרות יותר כגון אלו של יאן ואן דה ונֶה, יאן ווטרז סטאפ ופיטר פדס. בה בעת נמנית היצירה עם קבוצת עבודות מוקדמות של דה לה טור עצמה, ובהן זוג איכרים בסן פרנסיסקו, סדרת השליחים באלבי, נגן העוגב מברג וקטטת המוזיקאים במרכז גטי, הנחשבות קרובות לה מבחינה אמנותית, נושאית וכרונולוגית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:גמלדה-גאלרי: ציורים
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורי ז'אנר
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:נשים בציור
קטגוריה:גברים בציור
קטגוריה:ציורי מזון ומשקאות
דרך משמר הסוסים

**דרך משמר הסוסים** (באנגלית: **Horse Guards road**) היא דרך ברובע הסיטי של ווסטמינסטר שבלונדון. הרחוב משתרע משדרת המאל בצפון ועד לרחובות בירדקייג' ווק ורחוב גרייט ג'ורג' בדרום. ממערב לכביש נמצא פארק סנט ג'יימס. ממזרח, בין דרך משמר הסוסים לוויטהול, נמצאים מבני ממשלה שונים, כולל חמשת מבני האדמירליות המחוברים זה לזה. בניין משמר הסוסים, שהושלם בשנת 1759, בסמוך אליו נמצאת, רחבת משמר הסוסים,שם נערך טקס הענקת הדגל השנתי בנוכחות המלך המכהן.

בין משרדי הממשלה הממוקמים בדרך משמר הסוסים נמצא אוצר הוד מלכותו, המשרד לענייני צפון אירלנד הממוקמים ברחוב משמר הסוסים 1. המבנה נבנה בין השנים 1899–1915, ושימש במרתף כחדרי המלחמה של הקבינט במהלך מלחמת העולם השנייה. חלק תת-קרקעי של חדרי המלחמה נפתח לציבור בשנת 1984 ומשמש כיום כמוזיאון.

ממזרח, רחוב משמר הסוסים עובר לאורך צידו של רחוב דאונינג ומפריד בינו לבין פארק סנט ג'יימס. החומה והגניים האחוריים של דאונינג 10 גובלים ישירות ברחוב, שבו ממקומים גם שערי ברזל המאפשרים גישה לחלקו האחורי של המתחם. כמו כן, נמצאים משרד הקבינט, ומשרד החוץ וחבר העמים.

## גלריה

קובץ:New Government Offices, Horse Guards Road, London-geograph-5347512.jpg|בניין דרך משמר הסוסים 1 – בניין אוצר הוד מלכותו ומתחתיו מוזיאון חדרי המלחמה של צ'רציל
קובץ:Horse Guards Road - geograph.org.uk - 6966076.jpg|הדרך מכיוון מערב למזרח
קובץ:London , Westminster - Horse Guards Road - geograph.org.uk - 1739666.jpg|הצד האחורי של רחוב דאונינג
קובץ:Horse Guards Road, London - 2023-05-04.jpg|דרך משמר הסוסים מעוטרת בדגלי מדינות חבר העמים הבריטי


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:וסטמינסטר: רחובות
רחוב בירדקייג' ווק

**רחוב בירדקייג' ווק** (באנגלית: **Birdcage Walk**) הוא רחוב ברובע הסיטי של וסטמינסטר בלונדון. הרחוב מקשר בין דרך משמר הסוסים, בניין אוצר הוד מלכותו, ומלון בירדקייג' ווק וואן במזרח לבין ארמון בקינגהאם במערב. הרחוב תוחם את הצד הדרומי של פארק סנט ג'יימס. בקצה המערבי של הרחוב נמצא קסרקטיני ולינגטון בו מוצבות שלוש פלוגות רגלים מדיוויזיית הצנחנים והמשמר, שהיא אוגדת משמר המלך.

## גלריה

קובץ:View of Wellington Barracks from Birdcage Walk - geograph.org.uk - 7828617.jpg
קובץ:London , Westminster - Buckingham Gate Crossing - geograph.org.uk - 2114594.jpg
קובץ:London , Westminster - Birdcage Walk - geograph.org.uk - 1739635.jpg
קובץ:Birdcage Walk, Westminster.jpg
קובץ:Birdcage Walk - geograph.org.uk - 7169152.jpg


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:וסטמינסטר: רחובות
שלמה מרום

**שלמה (טומי) מרום** (1929– 10 ביוני 2012) היה איש מודיעין ודיפלומט ישראלי ששירת באמ"ן בדרגת אלוף־משנה ובמוסד. בשנת 1988 מונה לשגריר ישראל בהונגריה לאחר חידוש היחסים הדיפלומטיים בין המדינות.

## ביוגרפיה
### ילדות ונעורים
מרום נולד בשנת 1929 בבודפשט, בן יחיד ליצחק (איזידור) והלן (הלקה). אביו, קצין בצבא האוסטרו-הונגרי במלחמת העולם הראשונה, אימץ את שם המשפחה ההונגרי Marosi, שמקורו באזור נהר המרוש. להוריו הייתה חנות לחומרי בניין, והמשפחה התגוררה בדירה מעליה. בשנת 1939, בעקבות חוקי הגזע, נסגרה החנות ואביו נלקח לעבודת כפייה. מרום למד בגימנסיה היהודית, בעקבות הגבלת מכסת התלמידים היהודים לכ־4%. ברחבי הונגריה. בנובמבר 1944 הופרד מהוריו ונשלח לצעדת המוות מערבה, אך הוחזר לבודפשט בשל גילו הצעיר. לאחר שחרור העיר בפברואר 1945 שב לגימנסיה, שבה נותרו רק כחמישית מן התלמידים שלמדו בה לפני הכיבוש. הוריו נרצחו בשואה.

### עלייה לישראל ושירות ביטחוני
לאחר המלחמה הצטרף לתנועת נוער ציונית, שבה הכיר את חוה, לימים אשתו. השניים עלו לישראל בשנת 1949. מרום התגייס לצה"ל והתקדם עד לדרגת אלוף־משנה בחיל המודיעין. בשנת 1969 מונה לסגן ראש מחלקת המחקר.

### במשרד החוץ
ממוזער|1988 טקס בכיכר הגיבורים עם המינוי לשגריר
בספטמבר 1975 הקתבל מרום לשירות החוץ הישראלי. שימש כעוזר להערכה במרכז למחקר מדיני ומנהל המחלקה לאסטרטגיה (1975–1979) ומנהל המחלקה להיבטים צבאיים במרכז (1979). ב־1979 מונה
כיועץ ולאחר מכן ציר-יועץ בשגרירות ישראל בוושינגטון (עד 1984).

בשנים 1984–1986 היה חניך במכללה לבטחון לאומי, ומ־1986 עד 1988 היה סגן מנהל המרכז למחקר מדיני.

בנובמבר 1987 מונה להקים משרד אינטרסים ישראלי בבודפשט שפעלה בחסות שגרירות שוויץ, לאחר נתק דיפלומטי של כ־21 שנה בין המדינות. בספטמבר 1989 הועלה דרג היחסים לשגרירות ומרום מונה לשגריר הראשון.
ממוזער|1988, טקס בכיכר הגיבורים עם המינוי לשגריר 

### חיים האישיים
בשנת 1991 שב לישראל ועד פרישתו עבד במוסד. מרום נפטר בשנת 2012. אשתו חוה נפטרה בשנת 2022. הם הותירו אחריהם שתי בנות, שבעה נכדים ואחד־עשר נינים.

## לקריאה נוספת
*

## הערות שוליים

קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:שגרירי ישראל בהונגריה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1929
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2012
קטגוריה:יהודים בשואה: הונגריה
קטגוריה:ניצולי השואה: הונגריה
קטגוריה:אנשי המוסד
גטו דנציג

**גטו דנציג** (בפולנית: **Getto w Gdańsku**) היה גטו יהודי אשר שכן בדנציג (כיום גדנסק). הגטו פעל מ-1939 עד 1940 ושימש כבית אבות מ-1940 עד 1945.

## היסטוריה
תחילה, הגטו שכן בבית אבות במילצ'קנגסה, אך לאחר מכן הועבר למאוסנגסה 7. מעצרים של פולנים ויהודים בעיר התרחשו ב-1 בספטמבר 1939. הגטו שכן באזור שלפני כן היה אסם. יהודים מדנציג, מלודז' ומבודפשט הועברו לגטו.

להבדיל מגטאות אחרים בפולין, גטו דנציג שכן במבנה אחד בלבד, והכיל כ-140 אנשים. ממרץ 1941 עד אמצע 1943, אנשי הגטו שעדיין היו בחיים והועברו לגטו טרזיינשטט ולגטו ורשה, ומשם הועברו למחנות השמדה כגון אושוויץ ושטוטהוף. רק 20 יהודים נשארו בחיים לאחר מלחמת העולם השנייה.

התנאים בגטו דנציג, בדומה לגטאות אחרים, היו קשים, ומבוגרים רבים אשר שהו בו מתו תוך שבועות עד חודשים. במהלך התקיפות האוויריות שהתרחשו במצור על דנציג ב-1945, הגטו נהרס כליל. ב-7 בדצמבר 2023, מבנה הנצחה נבנה באזור שבו שכן הגטו, עם כיתוב בפולנית, עברית, אנגלית וגרמנית.

## ראו גם

* קהילת יהודי גדנסק
* בית הכנסת הגדול (גדנסק)

## הערות שוליים

קטגוריה:גטאות בפולין
קטגוריה:גדנסק: היסטוריה
אוסקר נוימן

טקסט=|ממוזער|מסעותיו של נוימן באתיופיה ובסודן
**אוסקר רודולף נוימן** (3 בספטמבר 1867 בברלין – 17 במאי 1946 בשיקגו) היה אורניתולוג וחוקר אפריקה גרמני, שהתפרסם במיוחד בזכות אוספיו האורניתולוגיים והזואולוגיים. הוא סייר במזרח אפריקה, אסף מינים רבים של בעלי חיים ופרסם תרומות חשובות לתחום הסיסטמטיקה, במיוחד של עופות ויונקים.  (Onychognathus neumanni) וכמה מינים נוספים נקראים על שמו.

כיהודי, נוימן היה נתון לאיום גובר בגרמניה לאחר 1933. יוליוס רימר, תעשיין ואספן, קיבל את נוימן לביתו ודאג לארגון בריחתו מגרמניה. כך הצליח נוימן להגר לשיקגו, שם יכול היה להמשיך את עבודתו המדעית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1867
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1946
יוליוס רימר

**יוליוס רימר** (בגרמנית: **Julius Riemer**; 4 באפריל 1880 ברלין, הקיסרות הגרמנית – 17 בנובמבר 1958 ויטנברג, גרמניה) היה תעשיין גרמני, אספן אספן היסטוריה של הטבע והאתנולוגיה ומייסד מוזיאון.

## חיים ויצירה
רימר חי בברלין והחזיק במפעל למוצרי עור. במקביל הפך לאחד האספנים הפרטיים הבולטים של תקופתו. בסקרנות בלתי נדלית אסף במשך עשרות שנים פריטים טבעיים ואתנולוגיים מרחבי העולם. לאחר מלחמת העולם השנייה שימשה אוספתו בסיס למוזיאון שהקים בוויטנברג, הקיים עד היום.

## התנגדות למשטר הנאצי
רימר התנגד למשטר הנאצי, ושמר על קשר גלוי עם מדענים יהודים, ובהם הזואולוג אוסקר נוימן. הוא קיבל אותו לביתו וסייע לו להימלט לארצות הברית.

## הערות שוליים

קטגוריה:ברלין: אישים
קטגוריה:תעשיינים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1958
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1880
פרגים, איי שולס

**פרגים, איי שולס** (באנגלית: **Poppies, Isles of Shoals**) הוא ציור שמן על בד משנת 1891 מאת צ'יילד האסאם. היצירה מוצגת בגלריה הלאומית לאמנות.

## תיאור היצירה
הציור, בעל פורמט כמעט מרובע, מציג מבט רחב מעל קו חוף סלעי המכוסה שפע פרגים באדום עז, ורוד סמוק ולבן. שדה הפריחה מכסה את השליש התחתון של הקומפוזיציה. הפרחים מצוירים במשיחות חופשיות וכתמי צבע, כך שפרטיהם אינם מוגדרים במדויק. לגבעולים הארוכים גוון ירוק המזוהה כירוק מרווה, והם מוצללים בנגיעות כחול כהה. בקצה הימני מציץ שיח בגווני ירוק וכחול ומוסיף עומק וצבע לשוליים.

מעבר לשדה הפרחים נפרש גוף מים בגוון כחול בהיר. בתוכו נראים מערכי סלע נמוכים ורחבים, המתוארים כגושים שטוחים הנראים כמתגלגלים על פני המים. הסלעים צבועים בלבן עם נימות ורוד, כחול וירוק, ולאורך שוליהם מופיעים כתמי חלודה כתומים. בליטה סלעית נוספת במרחק משמאל מכוסה כתמים בגווני ירוק אפונה וצהוב כנרית. תצורת סלע מרכזית כמעט חוצה את רוחב היצירה. מעבר לה שטה סירה קטנה בעלת מפרשים לבנים, המרמזת לנוכחות אנושית. בקו האופק נמתחת רצועת יבשה בהירה בגוון לבן צדפה, המשתרעת על פני מחציתו השמאלית של האופק ומגיעה לשני שלישים מגובה הקומפוזיציה. השליש העליון של הציור ממולא בשמיים בהירים בגוון לבן חלבי, ובתוכם נראית ציפור בודדת במעופה. לאורך השוליים התחתונים ניכרים אזורים שבהם הבד נותר חשוף, והאמן חתם ותיארך בפינה השמאלית התחתונה: “Childe Hassam 1891”.

## רקע והקשר יצירה
האסאם היה מבקר קבוע באיי שולס, קבוצת תשעה איים סלעיים וחסרי עצים מול חופי ניו המפשייר. היכרותו עם המקום נקשרה למשוררת סליה תקסטר, שביתה באי אפלדור שימש מוקד קיץ לאמנים, סופרים ומוזיקאים. בין השנים 1890 ל־1894, עד שנת מותה של תקסטר, יצר האסאם במקום עבודות רבות. חלק מן היצירות תיארו את פנים ביתה, ואילו רובן הציגו סצנות חוץ בגינת הפרחים המוערכת שלה או בסביבתה.

המראה המתואר ביצירה מתמקד בבליטת סלע המכונה Babb's Rock, שהייתה מן הנופים המועדפים על האמן והוא שב וצייר אותה פעמים רבות. אף שבסביבת הגן ניכרו סימני נוכחות אנושית, האסאם נהג להשמיטם מציוריו. ביצירה זו מופיעה רק סירת מפרש חולפת כרמז לכך שאין מדובר במרחב פראי לחלוטין.

## קומפוזיציה וטכניקה
הקומפוזיציה מחולקת לשלושה אזורי רוחב שווים, שבכל אחד מהם דומיננטיות קבוצות צבע שונות: ירוק ואדום באזור הפרחים, כחול, סגול ולבן באזור הסלעים והמים, ותכלת חיוור באזור השמיים. משיחות המכחול משתנות בין האזורים, ממשיכות עשירות וצבעוניות בפרחים ועד משיכות ארוכות של צבע המבליטות את פני הסלעים הרבגוניים. השארת חלקים מן הבד חשופים בתחתית מוסיפה שכבת צבע ומרקם נוספת.

מבקר בן התקופה תיאר את הצפייה בציורי איי שולס של האסאם כחוויה הדומה להסרת משקפיים כהים, ולאפשר לאור השמש המלא של הטבע ולצבעיו להציף את העין.

## הערות שוליים

קטגוריה:צ'יילד האסאם: ציורים
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורי נוף
קטגוריה:ציורי פרחים
קטגוריה:ציורים ימיים
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
גלי הים, איי שולס

**גלי הים, איי שולס** (באנגלית: **Surf, Isles of Shoals**) הוא ציור שמן על בד משנת 1913 מאת צ'יילד האסאם. היצירה מצויה באוסף מוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק.

## רקע והקשר יצירה
חופשותיו הקיציות של האסאם באיי שולס, כעשרה מיילים ממזרח לפורטסמות', ניו המפשייר, נמנו עם התקופות הפוריות ביותר בקריירה הארוכה שלו והניבו קרוב לעשרה אחוזים מכלל יצירתו. הוא נהג לבקר באיים כמעט בכל קיץ, עד לאחר פטירת ידידתו הקרובה, סופרת שהתגוררה במקום. האיים שימשו מוקד מפגש לאמנים ולאנשי ספרות, אשר החליפו רעיונות, יצירות ושירה באווירה רגועה ובלתי רשמית. השלווה שאפיינה את המקום אפשרה לו להתרחק מחיי הערים האמריקאיות ההולכות ומתעצמות. אף שראה בהתפתחות הערים ביטוי להצלחה ולחיוניות, הבין כי עליו להימלט מהן מעת לעת כדי שלא לאבד את הקשר עם הטבע. ביצירה זו בחר להתמקד בטבע בלבד, ובכך הדגיש את זיקתו למסורת האימפרסיוניסטית הצרפתית.

## תיאור היצירה
הציור מציג מבט רחב על בריכת גאות המוקפת סלעים. גלי הים פורצים אל החוף ומעלים רסס הניתז מן המפגש בין המים לסלע. פני המים מתוארים בעושר כרומטי ובגיוון צבעוני ניכר, ואילו באופק נראים איים מרוחקים המשתלבים במרחב הימי. היצירה נמנית עם העבודות הבולטות שיצר האסאם באיי שולס ומשקפת את עומק היכרותו עם המקום ואת מרכזיותו בחייו וביצירתו.

## הערות שוליים

קטגוריה:מים באמנות
קטגוריה:צ'יילד האסאם: ציורים
קטגוריה:מוזיאון המטרופוליטן לאמנות
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים ימיים
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-20
קטגוריה:ציורי נוף
או לה פופה

"**או לה פופה**" (מצרפתית: "**Oh Là Poupée**") הוא סינגל מאת הזמרת הישראלית נועה קירל, אשר יצא ב-17 בפברואר 2026 בסמוך להכרזה על מופע נוסף בפארק הירקון שנקבע ל-7 במאי באותה שנה. זהו שיר פופ קצבי העוסק בהעצמה נשית.

## רקע
"או לה פופה" נכתב והולחן על ידי קירל בשיתוף עם צליל קליפי ונדב (נאבי) אהרוני, אשר שימש גם כמעבד וכמפיק מוזיקלי של השיר. בנוסף אהרוני היה אחראי על הקלידים, התכנותים, המיקסינג והמאסטרינג, וכי אביב מור ניגן בגיטרות.

## ניתוח מוזיקלי
אפרת קרסנר מ"סרוגים" תיארה את היצירה כשיר פופ עכשווי וקצבי, המשלב סאונד בין-לאומי עם יסודות המוגדרים כ"חוצפה" ישראלית. מילות השיר מציגות דמות נשית המוגדרת כ"בובה" של שנת 2026, אשר שמה "השתק" על הרעשים מסביב ואינה מושפעת מהערות או ביקורת. עוד נזכרים במילים דימויים כגון "007 פאם פאטאל בחליפה של אדידס" והתייחסות לטרנד הדיאטה 16/8, וכן שורות כגון "אף אחד לא יכול לערבב אותך מלח בקפה".

יוסי חרסונסקי הרחיב בביקורותו על משמעות הביטוי "או לה פופה", כתעתיק של הביטוי הצרפתי "Oh là là, poupée", שמשמעותו "אוי לה לה, בובה" בטון פלרטטני או מחמיא. לטענתו, השיר אינו מבקש להעמיק ברובד קיומי, אלא מתמקד באנרגיה, ביטחון וסטייל. המילה "פופה" נטענת במשמעות כפולה, הן ככינוי אסתטי והן כאובייקט למבט, כאשר השיר מציג מהלך של ניפוץ דימוי נשי שטחי והפיכתו לסמל של שליטה וכוח. עוד ציין כי השפה בשיר ישירה ומושפעת משיח רשתות חברתיות, וכי הזירה המוצגת בו היא תודעתית ודיגיטלית.

## ביקורות
בביקורת שפרסם יוסי חרסונסקי, קיבל השיר ציון של 3.5 מתוך 5. חרסונסקי תיאר את "או לה פופה" כשיר שאינו שואף לעומק רעיוני אלא למעמד איקוני, והגדיר אותו כקליט, אנרגטי ומשדר ביטחון. לדבריו, מדובר בשיר פופ שמודע לעצמו ופועל במסגרת שבה סגנון ואסתטיקה מהווים חלק מרכזי מן המסר.

עוד ציין חרסונסקי כי השירה בשיר אינה נשענת על גובה ווקאלי אלא על שפה יומיומית המזכירה סטורי ברשתות חברתיות, וכי הדימויים כגון "מלח בקפה" או "007 פאם פטאל עם חליפה של אדידס" משלבים בין תרבות פופולרית בין-לאומית לבין יומיומיות מקומית. הביקורת מתייחסת גם למתח בין מסר של העצמה לבין עיסוק במראה ובגוף, ומגדירה את השיר כ"פופ-פמיניזם קליל" המתאים לזמן ולפלטפורמה.

## מיקומי שיא

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 2026
קטגוריה:סינגלים מ-2026
קטגוריה:שירי נועה קירל
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי נדב אהרוני
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי נועה קירל
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי צליל קליפי
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי נדב אהרוני
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי נועה קירל
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי צליל קליפי
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי נדב אהרוני
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד העברי של מדיה פורסט
קטגוריה:סינגלים בהוצאת NMC יונייטד אנטרטיינמנט
יאניס קרומינש

**יאניס קרומינש** (בלטבית: **Jānis Krūmiņš**; 30 בינואר 1930 – 20 בנובמבר 1994) היה כדורסלן סובייטי ממוצא לטבי, ששיחק בעמדת הסנטר. עם נבחרת ברית המועצות בכדורסל זכה במדליית כסף בשלוש אולימפיאדות ובשלוש מדליות זהב באליפות אירופה בכדורסל.

בשנת 2023 נכלל בהיכל התהילה של פיב"א.

## ביוגרפיה
יאניס קרומינש נולד בכפר ראיסומס, בקרבת צסיס, לטביה. בבגרותו החל לעבוד בתעשיית העץ. עקב גובהו משך את תשומת לבם של מספר מאמני ספורט, אך ללא הצלחה בתחילה. בשנת 1953 נוצר הקשר בין קרומינש לאלכסנדר גומלסקי. קרומינש היה אז בן 23 ולא שיחק כדורסל לפני כן. גומלסקי הצליח לטפח אותו לכדורסלן מצליח.

בשנת 1955 קבוצתו, א.ס.ק. ריגה, זכתה באליפות ברית המועצות בכדורסל גברים ושחזרה הישג זה ארבע פעמים ברציפות. בשנת 1958 זכתה הקבוצה בהעונה הראשונה של גביע אירופה לאלופות (לימים היורוליג). קרומינש זכה בתואר ה-MVP של התחרות. הקבוצה זכתה גם בעונת 1958/1959 ובעונת 1959/1960, והפסידה בגמר עונת 1960/1961.

בשנת 1964 עבר קרומינש לVEF ריגה וזכה עם קבוצתו במדליית ארד באליפות ברית המועצות בכדורסל גברים.

קרומינש נכלל בסגל נבחרת ברית המועצות בכדורסל בשנת 1955. הוא זכה במדליית כסף במלבורן 1956, ברומא 1960 ובטוקיו 1964. כמו כן זכה עם הנבחרת באליפות אירופה בכדורסל 1959, אליפות אירופה בכדורסל 1961 ואליפות אירופה בכדורסל 1963.

קרומינש הכיר את אשתו, שהייתה פסלת וקיבלה הזמנה ליצור פסל בדמותו. לזוג נולדו שלושה ילדים.

קרומינש נפטר בשנת 1994.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורסלנים לטבים
קטגוריה:כדורסלנים סובייטים
קטגוריה:מעוטרי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:אלופים אולימפיים סובייטים: כדורסל
קטגוריה:כדורסלנים באולימפיאדת מלבורן (1956)
קטגוריה:כדורסלנים באולימפיאדת רומא (1960)
קטגוריה:כדורסלנים באולימפיאדת טוקיו (1964)
קטגוריה:ילידי 1930
קטגוריה:נפטרים ב-1994
חברים שלי

"**חברים שלי**" הוא שיר של הראפר והיוצר הישראלי ליעד מאיר, אשר זכה לחשיפה רחבה בפלטפורמת טיקטוק ונכנס למצעד "היטליסט" ולמצעד "העשירייה". השיר התפרסם תחילה באמצעות סרטון קצר שהעלה מאיר לרשת החברתית, ובהמשך הפך לטרנד מקומי שכלל אלפי סרטונים המשתמשים בקטע ממנו.

## רקע
החשיפה הראשונית לשיר התרחשה עוד בטרם יציאתו הרשמית, כאשר מאיר פרסם בחשבון הטיקטוק שלו סרטון שבו הוא מסובב כוס זכוכית במטבח, בצירוף הכיתוב "pov: למדת כשפות כוס". משחק המילים שבכיתוב, לצד הקטע המוזיקלי שהושמע ברקע, עוררו תגובות רבות מצד משתמשי הפלטפורמה והובילו ליצירת טרנד, במסגרתו גולשים נוספים ניסו לשחזר את פעולת סיבוב הכוס ולעשות שימוש בסאונד של השיר.

במהלך התקופה הראשונית להפצת הטרנד הצטברו קרוב ל-6,000 סרטונים שעשו שימוש בקטע מן השיר בטיקטוק. השיר תואר על ידי גיל משעלי מ"מאקו" באותה עת כמרכזי בזירת הטיקטוק המקומית, בפלטפורמה שהוגדרה כ"פלייליסט החדש".

## מיקומי שיא

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 2026
קטגוריה:סינגלים מ-2026
קטגוריה:שירים בעברית