open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אובאנגי-שארי

ממוזער| אובאנגי-שארי לפני 1910. שימו לב שהגבולות מצטמצמים לחלק הדרום מזרחי של הרפובליקה המרכז אפריקאית של ימינו
**אובאנגי-שארי** (בצרפתית: **Oubangui-Chari**) הייתה מושבה צרפתית במרכז אפריקה, חלק מאפריקה המשוונית הצרפתית.

המושבה נקראה על שם הנהרות אובנגי ושארי שלאורכם היא יושבה. המושבה הוקמה ב-29 בדצמבר 1903 מאובאנגי עילית () ושארי עילית () שהיו חלק מקונגו הצרפתית. שמה של המושבה שונה לרפובליקה המרכז-אפריקאית (CAR) ב-1 בדצמבר 1958, וב-13 באוגוסט 1960 המושבה קיבלה עצמאות.

## היסטוריה
הפעילות הצרפתית באזור החלה בשנת 1889 עם הקמת המאחז בנגי בראש הניווט על האובאנגי.

אובאנגי עילית הוקמה כחלק מקונגו הצרפתית ב-9 בדצמבר 1891. למרות אמנה של צרפת–מדינת קונגו החופשית שקבעה גבול בסביבות קו הרוחב 4 צפון, האזור היה במחלוקת בין השנים 1892–1895 עם מדינת קונגו החופשית, אשר תבעה את האזור ). אובאנגי עילית הייתה מושבה נפרדת מ-13 ביולי 1894 ועד 10 בדצמבר 1899, אז היא צורפה בחזרה לקונגו הצרפתית. אזור שארי עילית הוקם כחלק מקונגו הצרפתית ב-5 בספטמבר 1900. באותה שנה השתלטה חברת סולטנות אובאנגי עילית על 140,000 קמ"ר באובאנגי עילית בוויתור .

השטחים אוחדו כמושבה הנפרדת של אובאנגי-שארי ב-29 בדצמבר 1903, לאחר התבוסה הצרפתית של עבאס השני ממצרים, שתבע את האזור. ב-11 בפברואר 1906, מושבה זו התמזגה עם ההתנחלויות הצרפתיות סביב אגם צ'אד והפכה לטריטוריית **אובאנגי-שארי-צ'אד** (**). בשנת 1909 היא קיבלה את הממשל על סולטנות זמיו ורפאי מקונגו הבלגית.

ב-15 בינואר 1910 אוחד ממשל זה עם קונגו הצרפתית וגבון כאזור אובאנגי-שארי של אפריקה המשוונית הצרפתית (FEA). ב-12 באפריל 1916 היא הפכה שוב למושבה הנפרדת של אובאנגי-שארי, אך ב-1920 איבדה את השטח סביב אגם צ'אד, וב-30 ביוני 1934 שוב צורפה לאפריקה המשוונית הצרפתית. כחלק מאפריקה המשוונית הצרפתית, היא הוכרזה כטריטוריה מעבר לים ב-31 בדצמבר 1937.

בין השנים 1915 ו-1931 הודפסו בולים לשימוש באובאנגי-שארי, ולאחר מכן הודפסו במיוחד עבור המושבה.

במהלך מלחמת העולם השנייה, המושבה נותרה נאמנה לצרפת של וישי מ-16 ביוני עד 29 באוגוסט 1940, לפני שנכבשה על ידי צרפת החופשית. היא קיבלה אוטונומיה כרפובליקה המרכז אפריקאית ב-1 בדצמבר 1958, ועצמאות תחת אותו שם ב-13 באוגוסט 1960.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:הרפובליקה המרכז-אפריקאית: היסטוריה
קטגוריה:אפריקה: מושבות צרפתיות לשעבר
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1903
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהתפרקו ב-1958
קטגוריה:אפריקה המשוונית הצרפתית
גזינה קריגר

**גזינה קריגר** (בגרמנית: **Gesine Krüger**; נולדה ב-25 בפברואר 1959) היא גנרל חיל הרפואה בלופטוואפה. אחת מחמש הנשים הראשונות שקיבלו דרגת גנרל, לצד ורנה פון ויימארן, אריקה פרנקה, אלמוט נולטה וניקול שילינג.

## ביוגרפיה
קריגר נולדה ב-25 בפברואר 1959 בהלמשטדט. היא למדה בבית ספר תיכון במקנהיים, וב-1977 עברה הכשרה כעוזרת רפואה בבית החולים פטרוס בבון. היא למדה רפואה באוניברסיטת בון בין השנים 1980–1986. ב-1987 התגייסה ללופטוואפה ושרתה כקצינת רפואה בכנף ההפצצה 31, וב-1989 עברה הכשרה נוספת בכירורגיה בבית החולים של הבונדסוור בהאם ולאחר מכן בבית החולים הצבאי בקובלנץ. ב-1992 מונתה לראש אגף רפואה בכנף הפצצה 35.

בין השנים 1994–1995 עמדה בראש המרכז הרפואי בהיידה. לאחר מכן מונתה לראש אגף הרפואה בגדוד האימונים ה-3 של הלופטוואפה. ב-1996 החלה לשמש כיועצת לחובשים צבאיים. ב-1998 עברה הכשרה כמנתחת טיסה. בין 2001–2005 שימשה כראש אגף הרפואה בדיוויזיית הלופטוואפה ה-3. בין השנים 2002–2003 שימשה כיועצת רפואית בכוח הייצוב בבוסניה והרצגובינה. ב-2007 מונתה כראש היחידה הרפואית ב-EUFOR. שנה לאחר מכן חזרה לגרמניה ושימשה בתפקידים בכירים בחיל הרפואה ולמדה באקדמיית נאט"ו ברומא. ב-2016 הועלתה לדרגת גנרל חיל הרפואה והפכה לאישה השנייה בבונדסוור שקיבלה דרגת גנרל, אחרי אריקה פרנקה. במקביל הפכה למפקדת האקדמיה הרפואית של הבונדסוור במינכן. ב-2021 פרשה מהבונדסוור והעבירה את הפיקוד על אקדמיית הרפואה לידי הנס-אולריך הולטרם.

## קישורים חיצוניים

* Die Generalin, saechsische.de, 1. Juni 2017

קטגוריה:גנרלים בבונדסוור
קטגוריה:חיילי הלופטוואפה
קטגוריה:רופאות גרמניות
קטגוריה:רופאים צבאיים גרמנים
קטגוריה:גנרליות
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1959
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1959
דוב שפירא

**דוב (ברנרד) שפירא** (באנגלית: **Bernard Schapiro**; 1885 – 31 בדצמבר 1966) היה יהודי אורתודוקסי ואחד מהרופאים האנדרולוגים הראשונים ב.

## ביוגרפיה
[ממוזער|[מגנוס הירשפלד, שפירא וטאו לי בשנת 1930]]
שפירא נולד בשנת 1885 בדווינסק שבלטביה למשפחה יהודית אורתודוקסית. הוא למד בישיבת כנסת ישראל בקובנה, ונחשב תלמיד חכם ועילוי וספג את האידיאלים של תורת המוסר, אידיאלים שהשפיעו עליו כל חייו.

הרב יוסף רוזין - "הרוגוצ'ובר" תמך ברצונו של שפירא ללמוד רפואה ואף שכנע את הוריו לאפשר זאת ולסמוך עליו שישמור על המצוות וערכי היהדות. לאחר שהות קצרה בפרנקפורט הוא רכש בכוחות עצמו את הידע הכללי הדרוש כדי להתקבל ללימודי רפואה באוניברסיטת ציריך, שם למד בין השנים 1913–1919. עבודת הדוקטורט שלו באוניברסיטת ציריך ב-1920 הייתה בנושא יחסים בין אריתמה נודולרית ושחפת. הוא עבר התמחות של שנה במחלקה לרפואת עור בברסלאו, שלזיה, ושנתיים בהכשרה ברפואת עור באוניברסיטת ברסלאו תחת יוזף יאדאסון Jadassohn, רופא עור גרמני ידוע.

בתום הכשרתו עבר ד"ר שפירא לברלין והתמנה למנהל-משותף ב של מגנוס הירשפלד. בתחילה טיפל במחלות המועברות במגע מיני, ובהמשך בסוגיות של התפתחות מינית גברית (למשל אשכים טמירים) והפרעות בתפקוד המיני כולל אימפוטנציה ושפיכה מוקדמת. כחלק מעבודתו פיתח את התרופות Praehormon, Testifortan ו-Praejaculin. הוא היה הראשון שתיאר את ההשפעה ההורמונלית של בלוטת יותרת המוח על אשכים טמירים, טיפול הורמונלי שהוא הבסיס לטיפול המודרני באשך טמיר.

עם עליית היטלר לשלטון בינואר 1933, המכון לסקסולוגיה נפרץ ונבזז ולאחר מכן נסגר על ידי הנאצים. בהיותם אזרחים שווייצרים, ד"ר שפירא החליט לעבור עם משפחתו לציריך, שם הקים מרפאה פרטית שכללה טיפול בזוגות עם בעיות פוריות בגישות רפואיות ופסיכותרפיות כאחד. באותה תקופה ייסד את הסניף השווייצרי של תנועת המזרחי, תנועה ציונית דתית (גברת מרגרט רופין, המטפלת של ילדיו של ד"ר שפירא הייתה אחותו של ארתור רופין, שהיה מנהיג ציוני וכלכלן ידוע שעלה לישראל ב-1908).

ד"ר שפירא ומשפחתו עזבו את אירופה ב-1940 והיגרו לניו יורק, ארצות הברית. עם הגיעו לארצות הברית היה עליו לחזור על בחינות ההסמכה לרפואה. לאחר זמן הצליח לבסס קריירה חדשה כאנדרולוג. עיסוקו שגשג בין היתר בקהילה היהודית היות שסמכו עליו לטפל בחולים יהודים על פי ההלכה.

בשנת 1951 ד"ר שפירא ואשתו עלו לישראל וגרו בירושלים, שם עבד בבתי החולים הדסה ושערי צדק ובנוסף ניהל גם מרפאה פרטית. ד"ר שפירא היה מקור להתייעצות בשאלות של אתיקה רפואית והלכה (המשפט העברי).

ד"ר שפירא נפטר ב-31 בדצמבר 1966 בירושלים, נקבר בהר המנוחות ועל מצבתו נכתב: 'הוא נותר תלמיד סלבודקה כל ימי חייו'.

## חיים אישיים
שפירא התחתן עם תהילה לבית פויכטוונגר בשנת 1922. נולדו להם ארבעה ילדים בברלין – נעמי, חנה, רפאל, ורות.
בשנת 1970 בנו רפאל ומשפחתו עלו לישראל ומשפחות ילדיהם ונכדיהם גרים בישראל עד היום.

## קישורים חיצוניים
* ברנרד שפירו באתר הספרייה הלאומית לרפואה של ארצות הברית

## הערות שוליים

קטגוריה:סקסולוגים יהודים
קטגוריה:רופאים יהודים גרמנים
קטגוריה:רפובליקת ויימאר: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1885
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1966
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
אלכסנדר קלנטירסקי

**אלכסנדר יבסייביץ' (סשה) קלנטירסקי** (ברוסית: **Александр Евсеевич Калантырский**; 30 ביולי 1941 – 19 בינואר 2022) היה מהנדס ישראלי ממוצא רוסי ששימש בתפקיד מפתח בבנייתו של "הסרקופג", כיפת הבטון שנוצקה מעל הכור הגרעיני הדולף באסון צ'רנוביל. לאחר עלייתו לישראל כיהן קלנטירסקי כיושב ראש עמותת "ברית ליקווידטורים צ'רנוביל" שפעלה לקידום זכויותיהם של העוסקים במלאכת איטום הכור ונטרולו.

## ביוגרפיה
קלנטירסקי נולד במוסקבה.

בעת מלחמת העולם השנייה התגורר עם משפחתו בכפר בבשקורטוסטן, ולאחר תום המלחמה שבו לביתם במוסקבה. את לימודיו עשה במכון להנדסה ובנייה, ולאחר מכן השתלב במכון קורצ'טוב, שהיה אז מכון מחקר ופיתוח מוביל בתחום האנרגיה האטומית בברית המועצות.

### פעילותו באסון צ'רנוביל
ב-26 באפריל 1986, יום אסון צ'רנוביל, סייר קלנטירסקי בין אתרי בנייה במוסקבה. כאשר שב למשרדו התקשר אליו אחד מחבריו ועדכן אותו בפרטי האירוע. לאחר כשבועיים, הוטלה על קלנטירסקי ומשרדו הקמתה של כיפת בטון גדולה שתכסה את הכור הדולף ותבלום את התפשטות הקרינה.

בין החודשים יוני ונובמבר 1986 עבדו (באופן כולל) תחת שרביטו של קלנטירסקי כ-10,000 פועלים ב-12 מחלקות, אשר עבדו שבעה ימים בשבוע, ללא חופשות. על תפקידו, כך סיפר, נאבקו עשרות אנשים, וזאת מתוך תחושת פטריוטיות. העוסקים במלאכת איטום הכור ונטרולו כונו "ליקווידטורים" (ברוסית: ликвида́торы). קלנטירסקי תיאר את החוויה באזור מוכה האסון: . אכן, התברר כי קלנטירסקי ספג רמות קרינה גבוהות, מעבר למותר, אך לא ביקש שחרור מהמשימה. בשלב מסוים לקה בדימום פנימי ואושפז בבית חולים במוסקבה, ולמשך שארית חייו סבל מהפרעת קצב. עם זאת, לא סבל ממחלת הסרטן, בניגוד לרבים מהליקווידטורים.

### העלייה לישראל ושארית חייו
בשנת 1992 עלה קלנטירסקי לישראל עם רעייתו ז'נטה ושתי בנותיהם והמשפחה התיישבה בעיר בת ים. למרות השכלתו וניסיונו, וכמו רבים מהעולים באותן שנים, לא מצא קלנטירסקי עבודה כמהנדס והועסק בעבודות שונות. הוא עמד בראש עמותת "ברית ליקווידטורים צ'רנוביל" המאגדת כ-1,400 ליקווידטורים שעלו מברית המועצות לשעבר וחיים בישראל. במסגרת פעילותו בעמותה, נלחם למתן מעמד רשמי לליקווידטורים ולהעברת סיוע כספי עבורם, מאבק שצלח וסיומו בחקיקת "חוק המסייעים לנטרול תוצאות אסון צ'רנוביל, התשס"א–2001", פרי הצעתו של חבר הכנסת יורי שטרן. כמו כן, נאבק בסירוב של חברות הביטוח בישראל לבטח את חיי הליקווידטורים, ופעל למען ביטוחם בחברת הביטוח הממשלתית ענבל, יחד עם חברת הכנסת קסניה סבטלובה.***'

בשנת [[2016]] שב קלנטירסקי לראשונה לאזור האסון יחד עם הרופאה פולינה פולסקי וצוות חדשות. הוא הלך לעולמו בינואר 2022, לאחר שלקה ב[[שבץ מוחי|שבץ]], ונטמן ב[[בית העלמין ירקון]].

== לקריאה נוספת ==
* ***'

## הערות שוליים

קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות ירקון
קטגוריה:אסון צ'רנוביל: אישים
קטגוריה:בת ים: אישים
קטגוריה:יושבי ראש ונשיאי עמותות
קטגוריה:ישראלים ילידי ברית המועצות
קטגוריה:עולים בשנות ה-1990
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1941
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2022
טנשוגייראס

**טנשוגייראס** () היא שלישייה מוזיקלית שהוקמה על ידי איידה טריו והתאומות מאניירו, אולאיה וסבלה. ההרכב מבצע את שיריו בעיקר בשפה הגליסית, המזוהה עם מקום מגוריהן של השלושה, גליסיה. הן החלו להוציא מוזיקה לאור באופן מסחרי בשנת 2016.

הלהקה מתמחה במוזיקה הגליסית המסורתית. אולם בשילוב עם צלילים מודרניים, הז'אנר המתקבל הוא שילוב של המוזיקה המסורתית עם מוזיקת עולם ואף פופ. היא מאדירה את נושא הפמיניזם והעצמה נשית.

## קריירה
חברות טנשוגייראס התפרסמו כשווידאו בו הן מופיעות לצד "Banda das Crechas" בהופעתם בגלאזגו הופץ בשלהי 2016 והפך לוויראלי ברשתות החברתיות.

בשנת 2018 הוציאה הלהקה לאור את האלבום הבכורה שלה, *Tanxugueiras*, שזכה בפרס MIN בקטגוריית "האלבום הגליסיני הטוב ביותר". באותה השנה, לאחר כמה שיתופי פעולה עם אמנים רבים דוגמת NAO וסונדארואה, יצאה לסיבוב הופעות עולמי במדינות כמו קובה, הודו, שווייץ וסקוטלנד.

בשנת 2019 קיבלו חברות טנשוגייראס את פרס Martín Codax da Música. בנובמבר אותה השנה יצא אלבומן השני, *Contrapunto*.

בשנת 2021 הכריזה רשות השידור הספרדית כי הלהקה תשתתף בקדם הלאומי לאירוויזיון 2022, בנידורם פסט. שירה לאירוע, "Terra", יצא לאור ב-21 בדצמבר. ב-26 בינואר 2022 ביצעה הלהקה את "Terra" בחצי הגמר הראשון של הקדם. היא הגיעה למקום השני עם 93 נקודות, והעפילה לשלב הגמר. עם תום ספירת הקולות בגמר הגיעו חברות טנשוגייראס למקום השלישי עם 90 נקודות.

## דיסקוגרפיה
* 2018: *Tanxugueiras*
* 2019: *Contrapunto*

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:להקות ספרדיות
קטגוריה:שלישיות מוזיקליות
אולריקה פיצר

**אולריקה פיצר** (בגרמנית: **Ulrike Fitzer**; נולדה ב-1982) היא מיור בלופטוואפה, והאישה הראשונה שהפכה לטייסת קרבית בגרמניה.

## ביוגרפיה
פיצר נולדה ב-1982 באיידלינגן, כ**אולריקה פלנדר** (**Flender**) היא בתם של מהנדס חשמל ומהנדס אזרחי. בילדותה היא חלמה להיות אסטרונאוטית, וכבר בבית הספר החלה ללמוד טיסה. ב-2003 סיימה את לימודיה ולפי הצעת אביה הגישה בקשה להיות צוערת קצינה בלופטוואפה. היא השלימה את טיסתה הקרבית הראשונה במאי 2005 עם טייסת האימונים ה-3 של הלופטוואפה במרכז אימוני התעופה אריזונה (Airline Training Center Arizona) בנמל התעופה פיניקס גודייר  בגודייר באריזונה שבארצות הברית במטוס מדחף מסוג גרוב G-120 חד מנועי.

היא המשיכה באימוני הטיסה שלה במשך שלושה עשר חודשים החל מפברואר 2007, בבסיס חיל האוויר שפרד ליד ויצ'יטה פולס שבטקסס. בתקופה זו התאמנה על מטוסים מסוג ססנה T-37 וT-38 טאלון. ב-22 בספטמבר 2007 קיבלה את רישיון הטיס הצבאי שלה והפכה לטייסת הקרבית הראשונה של הלופטוואפה. היא אמרה על כך:  לאחר מכן היא התאמנה על מטוס פאנאוויה טורנדו בבסיס חיל האוויר הולומן ליד אלמוגורדו בניו מקסיקו. באותה שנה הופק סרט תיעודי בשם Mission am Limit העוסק בחייה.

בשנת 2008 היא הוצבה בכנף הפצצה 32 בבסיס אוויר לכפלד ליד אאוגסבורג. באוקטובר 2013 סיימה את ההסבה לטייסת יורופייטר טייפון והפכה לאישה הראשונה בעולם שהטיסה מטוס זה. לאחר מכן היא הוצבה בכנף 73 של חיל האוויר הטקטי "שטיינהוף", ומאז נובמבר 2014 היא משמשת כמדריכת טיסה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טייסות גרמניות
קטגוריה:טייסי הלופטוואפה
קטגוריה:חיילי הבונדסוור
קטגוריה:טייסים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1982
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1982
אויסקירכן

**אויסקירכן** (בגרמנית: **Euskirchen**) היא בירת מחוז אויסקירכן, נורדריין-וסטפאליה, גרמניה. היישוב במקום קיבלה מעמד של עיר עוד ב-1302. בדצמבר 2007 התגוררו בעיר כ-55,446 תושבים. משמעות המילה אויסקירכן היא "כנסייה על שפלת הנהר".

מבין התושבים הבולטים שהתגוררו בעיר, ניתן למנות את הרמן אמיל פישר, וילי גראף, היינץ פלוהה ובטינה ויגמן.
ימין|ממוזער|250x250 פיקסלים| השוק הישן של אויסקירכן

בשנת 1994 התרחש הטבח בבית המשפט אויסקירכן.

## כלכלה
החיבור למערכת התחבורה הארצית משמעותי לכלכלה המקומית. באויסקירכן יש שדות חקלאיים רחבים. סלק סוכר הוא אחד הגידולים המשמעותיים בשדות אלו, ומשנת 1879 ישנו מפעל לייצור סוכר.

בנוסף על החקלאות, יש בעיר גם אזורי תעשייה משמעותיים הכוללים בין השאר מפעלים של פרוקטר אנד גמבל ו-Miele. בעבר התקיימה בעיר גם תעשייה לייצור בדים. בעיר פועל גם מטה של חברת התקשורת דויטשה טלקום.

## ערים תאומות
הערים התאומות של אויסקירכן הן 
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נורדריין-וסטפאליה: ערים
אינגו גרהרץ

250px|ממוזער|גרהרץ ומפקד חיל האוויר הישראלי עמיקם נורקין באנדרטה במחנה הריכוז דכאו לאחר "מטס זיכרון לעתיד", אוגוסט 2020
**אינגו גרהרץ** (בגרמנית: **Ingo Gerhartz**; נולד ב-9 בדצמבר 1965) הוא המפקד הנוכחי של הלופטוואפה.

## ביוגרפיה
גרהרץ נולד בקוכם ב-9 בדצמבר 1965. ב-1 ביולי 1985 ההוא התגייס ללופטוואפה והוצב בגדוד האימונים ה-2. לאחר מכן, בין 1986 ל-1987, הוא למד בבית הספר לקצינים של חיל האוויר בפירסטנפלדברוק. בין השנים 1988–1989 סיים את הכשרתו כטייס והתאמן על מטוסי T-38 טאלון וססנה T-37. כחלק מאימון טייס סילון משותף של יורו נאטו בבסיס חיל האוויר שפרד (טקסס, ארצות הברית), ובין 1989–1990 התאמן על מטוס מקדונל דאגלס F-4 פנטום בבסיס חיל האוויר ג'ורג' ליד ויקטורוויל, קליפורניה. משנת 1990 עד 1998 מילא משימות שונות כטייס קרב וקצין מטה מבצעים בכנף קרב 71 "ריכטהופן" בוויטמונד. בין 1998–2000 למד באקדמיית הבונדסוור בהמבורג.

בין השנים 2000–2003 שימש כמפקד הקבוצה האווירית ה-73 "שטיינהוף". בתקופה זו למד לטוס במיג-29. בין 2003–2005, שימש כקצין מדיניות ותכנון עבור מערכות נשק מוטסות במשרד ההגנה הפדרלי בבון. גרהרץ כנציג משרד ההגנה הגרמני בפיתוח יורופייטר טייפון. בין 2005–2007 שימש כדובר כוח הסיוע הביטחוני הבינלאומי בברלין. משנת 2008 עד 2010 היה גרהרץ מפקד טייסת 31 "בוהלקה". לשם כך למד מחדש את השימוש במטוס פאנאוויה טורנדו. הוא גם הוביל את ההסבה של הטייסת ל-EF-2000 בתקופה זו. לאחר מכן, בין השנים 2010 ל-2012, שימש כראש קבוצה לתכנון ופריסה של מטוסי קרב בפיקוד חיל האוויר בקלן. משנת 2012 עד 2013, מילא תפקידי מנהל בכירים במטה חיל האוויר. לאחר מכן מונה כראש מחלקת תכנון ופיתוח של חיל האוויר. משנת 2014 הועסק שוב בצוות העיתונות וההסברה של משרד ההגנה הפדרלי, הפעם כסגנו של דובר המשרד וראש מחלקת העיתונות.

ב-1 בספטמבר 2015 הוא הועלה לדרגת בריגדה-גנרל ומונה לראש לשכת המפקח הכללי של הבונדסוור פולקר ויקר. ב-1 באוקטובר 2017 הוא הועלה לדרגת גנרל-מיור ומונה לסגן ראש מחלקת אסטרטגיה ותפעול במשרד ההגנה. ב-29 במאי 2018 הוא הועלה לדרגת גנרל-לויטננט ומונה למפקח הכללי של הלופטוואפה, הצעיר ביותר שכיהן בתפקיד.

באוגוסט 2020, בעיצומה של התפרצות נגיף הקורונה בגרמניה, הוביל גרהרץ, תרגיל משותף בשם Blue Wings 2020 יחד עם משלחת של חיל האוויר הישראלי בהובלת מפקד חיל האוויר עמיקם נורקין. ב-18 באוגוסט 2020, במהלך התרגיל, גרהרץ ונורקין הובילו את "מטס זיכרון לעתיד" - מטס של מטוס נחשון מטייסת 122 ושני מטוסי ברק מטייסת 105 בלוויית שני מטוסי יורופייטר טייפון גרמנים אשר עבר מעל מחנה הריכוז דכאו ומעל בסיס חיל האוויר פירסטנפלדברוק, המקום בו נרצחו תשעה ישראלים בטבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן ב-1972. באוקטובר 2021, בעת ביקורו בישראל, הרמטכ"ל אביב כוכבי העניק לו אות הערכה מטעם הרמטכ"ל.

## קישורים חיצוניים

* אינגו גרהרץ באתר הלופטוואפה
*

## הערות שוליים

קטגוריה:גנרלים בלופטוואפה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1985
ויקר פארק (שיקגו)

**ויקר פארק** (באנגלית: **Wicker Park**) היא שכונה הממוקמת בעיר שיקגו שבארצות הברית. השכונה ידועה בהיות אחד ממרכזי חיי לילה, המוזיקה והאופנה של העיר.

השכונה נמצאת ממערב לכביש קנדי ופארק פולאסקי, צפונית מערבית לאזור הלופ, צפונית לשכונות איסט וילג' ויוקרייניאן וילג', מזרחית לאזור פארק הומבולדט, ודרומית לבקטאון.

## בתרבות הפופולרית
הסרט "3 בפארק"  משנת 2004 בכיכובם של ג'וש הארטנט ורוז ביירן מתרחש בתחומי השכונה.

## גלריית תמונות

קובץ:View_of_the_Flat_Iron_Arts_Building_from_the_Coyote_Tower_(5266790849).jpg|מבט על שדרת מילווקי ושדרת נורת' באזור ויקר פארק, כשברקע נראה קו הרקיע של מרכז שיקגו
קובץ:Chopin_Exterior_2.jpg|תיאטרון שופן
קובץ:Wickerparknorthave.JPG|ויקר פארק


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שיקגו
רוג'רס פארק (שיקגו)

**רוג'רס פארק** (באנגלית: **Rogers Park**) הוא אחד מ-77 תתי-אזורים של העיר שיקגו אשר נמצא בחלק הצפון מזרחי של העיר לצד אגם מישיגן.

אזור רוג'רס פארק גובל בעיר אוונסטון מצפון, שדרות רידג' ממערב, שדרת דבון ושכונת אדג'ווטר מדרום ואגם מישיגן ממזרח. באזור רוג'רס פארק ממוקמת אוניברסיטת לויולה.

## גלריית תמונות

קובץ:Foster_Beach,_Edgewater,_Chicago.jpg|חוף פוסטר
קובץ:Loyola-CTA-Plaza.jpg|אוניברסיטת לויולה


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שיקגו
רמת וידין

[ממוזער| [פסגת מיזייה; גבעת זמן בחזית התמונה]]
[ממוזער| מפה טופוגרפית של [ליווינגסטון (אי)|האי ליווינגסטון והאי סמית'.]]
**רמת וידין** (באנגלית: **Vidin Heights**; בבולגרית: **Видински възвишения**) היא רמה המכוסה קרח בחצי האי וארנה, במזרח האי ליווינגסטון באיי שטלנד הדרומיים, שבאנטארקטיקה.

גובהה של הרמה 604 מטרים מעל פני הים.

אורכה של הרמה 8 קילומטרים, האורך שבין הקצה הצפוני של אוכף לזלי גאפ לכיוון מזרח - צפון-מזרח ועד נקודת אינוט. או 9.6 קילומטרים בין אוכף לזלי גאפ לכיוון צפון - צפון-מזרח ועד לנונאטאק סאייר.

שיא גובהה של הרמה היא בפסגת מיזייה: פסגת מיזייה ממוקמת 9.25 קילומטרים צפונית - מזרחית להר בוולס;

פסגת מיזייה ממוקמת 4.24 קילומרים צפונית - צפון-מזרחית מגבעת לזלי;

פסגת מיזייה ממוקמת 9.47 קילומטרים מנקודת ויליאמס;

ו-7.52 קילומטרים מערבית מגבעת אדינבורו.

בשטח הרמה מצויה גם פסגת שארפ.

הרמה מתנשאת מעל שדה השלג סדינני שמצפון-מערבה לה; מעל קרחון רוז ואלי, שמצפון - מזרח לה; מעל קרחון דבלט וקרחון פאנגה שמדרום - מזרח לרמה; ומעל קרחון קאליאקרה, שמדרום לרמה.

## היסטוריה
הרמה מופתה לראשונה בשנת 1968 על ידי סוכנות הסקר הבריטית שמעבר לים (UK Directorate of Overseas Surveys). הרמה מופתה בשנית באופן גס, בשנת 1980 על ידי סוקרים ארגנטינאיים, וכן על ידי הסקר הטופורגפי הבולגרי Tangra 2004/05, ושוב על ידי סוקרים בולגריים בשנת 2005 ובשנת 2009.

השם ניתן לרמה על ידי משלחת הסקר הטופוגרפי הבולגרי Tangra 2004/05. הרמה נקראת על שם העיר וידין שבצפון מערב בולגריה. השם אומץ רשמית ב-19 באוגוסט 1997.

## לקריאה נוספת
• Ivanov, Lyubomir. (2006). Climb Magazine. 89-91., **[https://www.researchgate.net/publication/319006551_Antarctica_Livingston_Island_first_ascents  Antarctica: Livingston Island (first ascents)]**, Climb Magazine. 89-91

## קישורים חיצוניים
* הגאזט האנטארקטי הבולגרי 
* רמת וידין באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* מפת אזור רמת וידין
* תצלום לוויין של אזור הרמה, תוך סימון אתרים נוספים באזור באתר copernix
* רמת וידין באתר mindat

## הערות שוליים

וידין
וידין
אונו אייכלסהיים

**אונו אַייכֶלסהיים** (בהולנדית: **Onno Eichelsheim**; נולד ב-1966) הוא גנרל הולנדי, המשמש מאז 15 באפריל 2021 כראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של צבא הולנד.

## ביוגרפיה
אייכלסהיים נולד בסכידם ב-1966. הוא גדל בברחאמבאכט ולמד בחטיבת הביניים בסכונהובן. באוגוסט 1986 התגייס לצבא הולנד, למד באקדמיה הצבאית המלכותית כצוער של חיל האוויר המלכותי של הולנד, ועבר הכשרה כטייס מסוקים. בשנת 1990 סיים את לימודיו באקדמיה הצבאית, השלים את הכשרתו כטייס מסוקים, והוצב בטייסת 299 של בסיס אוויר דילן. בתקופה זו למד להטיס בואינג AH-64 אפאצ'י ולאחר מכן שירת בטייסת 301. ב-1995 מונה לסגן מפקד הטייסת הראשונה. יחד עם הטייסת השתתף באימונים בפורט הוד, טקסס.

בשנת 2000 מונה למפקד כוח המסוקים הבינלאומי של משלחת האו"ם לאתיופיה ולאריתריאה. לאחר מכן מונה למפקד מסוקי האפאצ'י של הבריגדה האווירית ה-11. ב-2005 מונה למפקד הטייסת ה-301. בין 2009–2011 מונה לאחראי על הרכש של חיל האוויר ההולנדי. בתפקידו זה פיקח אייכלסהיים על החלפת מסוקי הבואינג CH-47 צ'ינוק הישנים של חיל האוויר במסוקים חדשים מדגם NHI NH90. בין השנים 2011–2013 מונה לראש מחלקת המבצעים בפיקוד המסוקים של חיל האוויר.

בתחילת אפריל 2016 מונה למנהל שירות המודיעין והביטחון ההולנדי והועלה לדרגת גנרל-מיור. ב-1 ביולי 2019 הועלה לדרגת גנרל-לוטננט ומונה לסגן ראש ההגנה. במקביל היה חבר במועצת אבטחת הסייבר – הגוף העצמאי המייעץ לממשלת הולנד, שאחראי על אבטחת הסייבר במדינה. ב-5 במרץ 2021 הודיעה ממשלת הולנד כי אייכלסהיים מיועד לתפקיד ראש ההגנה הבא. שלושה ימים לאחר מכן הוא התפטר מתפקידו כסגן ראש ההגנה, כדי להתכונן לתפקידו החדש. הוא נכנס לתפקיד ב-15 באפריל, ובמקביל הועלה לדרגת גנרל.

## קישורים חיצוניים

* אונו אייכלסהיים באתר הצבא ההולנדי

קטגוריה:ראש ההגנה (הולנד)
קטגוריה:גנרלים הולנדים
קטגוריה:טייסים צבאיים
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1966
הבסיס הרב-לאומי בתרין כות

**הבסיס הרב-לאומי בתרין כות** היה בסיס צבאי בתרין כות שבאפגניסטן, ששימש את כוח הסיוע הביטחוני הבינלאומי בין השנים 2004–2020. הבסיס שימש בתחילה את חיל הנחתים האמריקני ולאחר מכן את צבא הולנד וצבא אוסטרליה. לאחר פינוי כוחות נאט"ו מאפגניסטן ב-2020 שימש הבסיס לזמן קצר את הצבא האפגני הלאומי.

## היסטוריה
ב-2004 הוקם המחנה בידי חיל הנחתים של ארצות הברית. הוא נקרא בתחילה בסיס ההפעלה הקדמי (Forward Operating Base). ב-2005 עזבו האמריקנים את המחנה ואת מקומם תפסו חיילים מצבא הולנד שהרחיבו את המחנה ושינו את שמו ל"מחנה הולנד" (Kamp Holland). הכוח ההולנדי כלל 1,300 חיילים, וכן מסוקי בואינג AH-64 אפאצ'י ותותחי הוביצר ממוכנים בקוטר 155 מ"מ. אל הכוח ההולנדי שבמחנה הוכפפו גם מספר מטוסי F-16 של חיל האוויר ההולנדי שהוצבו בשדה התעופה בקנדהאר.

בדצמבר 2009 הצטרפו אל ההולנדים כ-390 חיילים אוסטרלים. הכוח האוסטרלי עסק בעיקר בפעולות ביטחון ושיקום במחוז אורוזגאן. הכוחות בבסיס היו כפופים למפקדה המחוזית באורוזגאן, אשר הועברה לסירוגין בין קנדה, הולנד ובריטניה.

ב-2010 עזבו החיילים ההולנדים את הבסיס, והוא חזר לידי האמריקנים שניהלו אותו ביחד עם האוסטרלים, וכן עם כוחות מסלובקיה וסינגפור. בתחילת 2020 עזבו הכוחות ההולנדיים והאוסטרליים את אפגניסטן והמחנה הועבר לשליטת הצבא האפגני הלאומי. בתחילת 2021 נכבשה אפגניסטן בידי הטליבאן והצבא האפגני הלאומי פורק.

## ראו גם
* כוח המשימה באורוזגאן

## קישורים חיצוניים

*Photo impression Neth. Marine Corps Kamp Holland 2010.
*Listen live on-line to Uruzgan FM, the local Dutch TFU broadcasting station.
*Dutch MoD info about TFU.
*Video Task Force Uruzgan.
*Video Air Task Force.
*Info about the Australian forces in Uruzgan.

קטגוריה:מלחמת אפגניסטן (2001–2021)
קטגוריה:הולנד: היסטוריה צבאית
קטגוריה:אוסטרליה: היסטוריה צבאית
קטגוריה:בסיסים ומתקנים צבאיים
כוח המשימה באורוזגאן

[ממוזער|החייל ההולנדי טימו סמיהוייז'ן קצת יותר משעה לפני שנרצח בפיגוע תופת בסמוך ל[הבסיס הרב-לאומי בתרין כות|בסיס הרב-לאומי בתרין כות (15 ביוני 2007)]]
**כוח המשימה ב[[אורוזגאן]]** היה כוח צבאי מיוחד של צבא הולנד אשר השתתף במלחמת אפגניסטן בין השנים 2006–2010.

## היסטוריה
ב-2006 אישר הפרלמנט של הולנד שליחת 1,200 חיילים לאפגניסטן במסגרת כוח הסיוע הביטחוני הבינלאומי. החיילים היו אמורים להישלח למחוז אורוזגאן ככוח שמירת שלום שנועד גם לפתח תשתיות להקמת דמוקרטיה אפגנית ומשטרה אפגנית עצמאית. מרבית החיילים ההולנדים הוצבו בסמוך לבירת מחוז אורוזגאן תרין כות בבסיס הרב-לאומי בתרין כות שנודע גם בכינוי "קמפ הולנד". השאר הוצבו במספר מחנות קטנים בכפרים הסמוכים.

במהלך השנים הוגדל הכוח ההולנדי באפגניסטן, והוא כלל בשיאו 1,400 חיילים. הכוח ההולנדי היה מצויד גם בכלי רכב משוריינים, שישה מסוקי בואינג AH-64 אפאצ'י, חמישה מסוקי Eurocopter AS532 Cougar, ותותחי הוביצר ממוכנים בקוטר 155 מ"מ. אל הכוח ההולנדי הוכפפו גם מספר מטוסי F-16 של חיל האוויר ההולנדי שהוצבו בשדה התעופה בקנדהאר. לצד החיילים ההולנדים כלל הכוח גם 390 חיילים אוסטרלים ובהמשך גם חיילים מהצבא האפגני הלאומי.

ביוני 2007 פתח הטליבאן במתקפה גדולה באורוזגאן כנגד ההולנדים. המתקפה הפכה לסדרת קרבות קשים שבמהלכם נהרגו 25 חיילים הולנדים ו-140 נפצעו. בין ההרוגים היה גם בנו של הגנרל פיטר ואן אום, שנהרג בפיגוע יום אחד בלבד לאחר שאביו הפך לרמטכ"ל הצבא ההולנדי. ב-29 במאי 2009 הוענקה למרקו קרון, אחד מחיילי הכוח, מדליית המסדר הצבאי של וילם - עיטור הגבורה הגבוה ביותר של צבא הולנד, שלא הוענק למעלה מ-50 שנה.

ב-2010 נגמר המנדט שהעניק הפרלמנט ההולנדי לפעילות הכוח באורוזגאן, והחיילים ההולנדים עזבו את הארץ. הולנד הפכה למדינה הראשונה שסיימה את פעילותה המבצעית באפגניסטן.

## קישורים חיצוניים

* מידע על הלחימה באפגניסטן באתר משרד ההגנה ההולנדי

קטגוריה:מלחמת אפגניסטן (2001–2021)
קטגוריה:הולנד: היסטוריה צבאית
קטגוריה:יחידות צבא הולנדיות
פליינאס

**פליינאס** (בערבית: **طيران ناس**, לשעבר **נאס אייר**) היא החברה לטיסות חסך הגדולה ביותר בסעודיה. המשרד הראשי של החברה ממוקם בריאד.

## היסטוריה
חברת הטיסה "סעודיה" הייתה חברת התעופה היחידה במדינה עד 2006, כאשר בשנה זו ניתנו הרישיונות לחברות הלואו-קוסט נאס אייר וסאמה איירליינס. פעילות "נאס אייר" החלה בסוף 2007. במקביל, החברה הזמינה רכישת 20 מטוסים ממשפחת איירבוס A320.

בנובמבר 2013 נאס אייר שינתה את שמה ל"פליינאס". בינואר 2017 פליינאס חתמה על הסכם להזמנת 80 מטוסי איירבוס A320neo שמסופקים באופן הדרגתי מ-2018 עד 2026. המטוס הראשון ממהזמנה אכן הגיע בנובמבר 2018.

## יעדים
היעדים הראשונים של החברה בעת הקמתה היו אסיוט ושארם א-שייח' במצרים. בשנת 2011 פליינאס פתחה שלושה קווים בטורקיה: אדנה, אנטקיה ואיסטנבול. בפברואר 2013 נחנך קו בין ינבוע לדמאם. באותו חודש נחנך קו מדמאם לחרטום (הקו הבינלאומי הראשון לדמאם). 

בפברואר 2014 פליינאס הציגה תוכנית לטיסות לואו קוסט בין ג'דה ליעדים באפריקה, אסיה ואירופה, וכן לטיסות מוזלות לתיירים דתיים לסעודיה. במרץ 2014 החלה החברה לחכור מטוסי איירבוס A330. באותה העת פליינאס גם תכננה להוסיף את ה-Airbus A350 לצי שלה.

פליינאס היא חברת הלואו-קוסט הראשונה שהפעילה קו בין סעודיה לממלכה המאוחדת, כשהשיקה את הטיסות מג'דה לנמל התעופה לונדון גטוויק. קו זה, שנחנך ב-2014, היה גם הקו האירופי הראשון של פליינאס. באותה העת תוכננו קוים גם לג'קרטה, קואלה לומפור, קזבלנקה, מנצ'סטר, קהיר, איראן, הודו, סין, הפיליפינים, ניגריה, דרום אפריקה, צרפת, ארצות הברית ואיסלמבאד.  במאי 2014 מנצ'סטר הפכה ליעד השני בבריטניה, אך פעילות הקו הופסקה לאחר שלושה חודשים בלבד. באוקטובר הופסקו רוב הטיסות הארוכות מסיבות כלכליות.  

### הסכמי קוד
לפלייאנאס יש הסכם שיתוף קוד עם איתיחאד איירווייז מ-2012. במאי 2016 חתמה החברה על הסכם שיתוף קוד עם פגאסוס איירליינס. 

בפברואר 2020 פליינאס הצטרפה ליאט"א.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות לטיסות חסך
קטגוריה:ערב הסעודית: תעופה
Somebody to Love (שיר של ג'סטין ביבר)

"**Somebody to Love**" (בעברית: "**מישהו לאהוב**") הוא סינגל של הזמר-יוצר הקנדי ג'סטין ביבר. זהו הסינגל השני מתוך אלבום האולפן הראשון של ביבר, My World 2.0. הוא נכתב על ידי ביבר, בשיתוף הת'ר ברייט ו"הסטריאוטיפים" והופק על ידי האחרונים. בתחילה הוא הוקלט כדמו על ידי הזמר אשר, שהיה המנטור של ביבר, אך לאחר שאלבומו התעכב הוא בחר להעניק אותו לביבר, תוך שהוא מבצע קולות רקע. ביוני 2010 הקליט אשר רמיקס רשמי לשיר, בהפקתו של בני בלנקו.

עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-15 במצעד הבילבורד הוט 100.

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 2009
קטגוריה:סינגלים מ-2010
קטגוריה:שירי ג'סטין ביבר
קטגוריה:שירי אשר
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ג'סטין ביבר
קטגוריה:וידאו קליפים שבוימו על ידי דייב מאיירס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת איילנד רקורדס
ראונד רובין (מסמך)

250px|יישור=שמאל|ממוזער|מסמך ראונד רובין של ג׳סי דה פורסט משנת 1621
[250px|יישור=שמאל|ממוזער|מסמך ראונד רובין של [ספן אנגלי משנת 1600]]
**ראונד רובין** הוא מסמך שנחתם על ידי מספר משתתפים במעגל כדי להקשות על זיהוי סדר החותמים וגילוי המובילים.

## מקור
מקור המונח ב מצרפתית *Rond ruban* (סרט מעוגל). המונח מתאר חתימה על עצומות נגד סמכות (בדרך כלל פקידי ממשל במוחים כנגד הכתר) בצורה מעוגלת בה אין היררכיה ולא ניתן לגלות מיהו המנהיג.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מסמכים
קטגוריה:מחאה
Ariana Grande: Dangerous Woman Diaries

***Ariana Grande: Dangerous Woman Diaries*** (בעברית: **יומני אישה מסוכנת**) היא סדרה דוקומנטרית מ-2018 על הזמרת-יוצרת האמריקאית אריאנה גרנדה.

הסדרה, שנוצרה על ידי אלפרדו פלורס, הופצה לראשונה ב-29 בנובמבר 2018 ביוטיוב פרימיום, והיא מתעדת את הזמרת האמריקאית אריאנה גרנדה, הרקדנים מסיבוב ההופעות שלה, צוות ההנהלה, מפיקי אלבומיה, חברים ובני משפחתה, כשהם מתחילים את סיבוב ההופעות "Dangerous Woman Tour" (2017).

## רקע

ב-22 במאי 2017 אירע פיגוע במנצ'סטר ארנה, עם תום הופעתה של גרנדה במקום, ובזמן יציאת הקהל מהאולם. בפיגוע נהרגו 22 איש ורבים אחרים נפצעו. גרנדה חוותה התקפי חרדה רבים בעקבות הפיגוע וביטלה את שבע ההופעות הבאות שהיו אמורות להתקיים במסגרת סיבוב ההופעות. גרנדה ארגנה מופע צדקה תחת השם "One Love Manchester", במהלכו הצליחו לגייס למעלה מ-17 מיליון יורו.

לאחר מכן, המשיכה גרנדה בסיבוב ההופעות עד לסיומו ב-21 בספטמבר 2017.

## פרקים

## ראו גם
* One Love Manchester

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אריאנה גרנדה
קטגוריה:סרטים תיעודיים על זמרים
קטגוריה:יוטיוב
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי 2018
דוד אורן

שמאל|ממוזער|250px|דוד אורן

**דוד אורן** (1915 – 7 במאי 2021) היה מפקד אג"א תחזוקה בדרגת אלוף-משנה בצה"ל, סגן ראש העיר נתניה ונשיא מועדון רוטרי ישראל בשנות ה-80.
## קורות חייו
נולד בשם דוד בלהרי בבסרביה. עבר הכשרה ברומניה, עלה בשנת 1935 לארץ ישראל במסגרת עליית הנוער והצטרף לגרעין התיישבות "קיבוץ עין הגליל" של הנוער הציוני ביבנאל שבגליל התחתון. לאחר התפרקות הקיבוץ נשאר ביבנאל, שירת במשטרת היישובים, והיה מפקד התחנה ביבנאל.

ב-1940 התנדב לחיל החפרים בצבא הבריטי. נשלח במסגרתה עם כוח המשלוח הבריטי ליוון. למרות שרוב הכוח נכנע לגרמנים בסוף אפריל 1941 ונפל בשבי, הצליח אורן עם חבריו לפלוגה לעלות על ספינה אוסטרלית בנמל קלמטה ולהגיע לכרתים ומשם למצרים. באביב 1942 פורקה פלוגת חיל החפרים והוא המשיך בשירותו ביחידה אחרת.
עם הקמת הבריגדה היהודית בקיץ 1944 הצטרף אליה ויצא לאיטליה. היה שותף בלחימה בצפון איטליה ובחודשים יוני-יולי 1945 סייע להברחת ניצולי השואה לכיוון ארץ ישראל. משם הועבר להולנד והשתחרר מהצבא הבריטי בדרגת סרג'נט מייג'ור (מפקד מחלקה) ב-1946.

לקראת מלחמת העצמאות שוכנע על ידי חברו, בנץ פרידן, להצטרף ל"" כמ"פ מפקדה.
עם הקמת צה"ל הצטרף לחטיבת "אלכסנדרוני" ושימש כקצין אפסנאות במטה מפקדת מחוז ב'. לאחר המלחמה נשאר בצה"ל ושימש כקצין תחזוקה בפיקוד המרכז. הועבר בהמשך לצוות ההקמה של פיקוד הדרום, שם שימש כקצין אפסנאות בדרגת סא"ל. סיים הכשרה במחזור הראשון של המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה.
בזמן מלחמת סיני שימש כרמ"ח תחזוקה באג"א ובהמשך הפך לראש אג"א תחזוקה בסגל הפיקוד הכללי.

לאחר פרישתו מצה"ל ב-1963 בדרגת אלוף-משנה הקים את מלון "החוף הירוק" בנתניה (שבה התיישב כבר בשנת 1948) וכיהן תחילה כיושב ראש מלונאי נתניה ובשנות ה-70 כיו"ר איגוד מנהלי בתי המלון בישראל. ב-1964 פתח עם שותף את תחנת הדלק "השחר" על כביש החוף בדרום נתניה.
במשך 15 שנים היה חבר מועצת העיר נתניה, חמש שנים שימש כסגן ראש העיר והממונה על תיק התיירות וקשרי החוץ.
כאיש תיירות יזם פרויקטים להכשרת עולים חדשים לעבודה בענף המלונאות.

### פעילות בקהילה
הצטרף לארגון "רוטרי" ושימש כנגיד במשך שנתיים (1985/6). במהלך תקופה זו יזם יחד עם חבריו מספר פרויקטים למען הקהילה כגון: חלוקת מלגות לסטודנטים, חלוקת מזון לכ-150 משפחות נזקקות מדי חודש, תרומת איברים, הקמת מכון שמיעה ב"לניאדו - מרכז רפואי צאנז".
על פעילותו זו זכה מטעם עיריית נתניה בתואר "יקיר העיר נתניה" בשנת 2001.
היה נשוי לחנה.

דוד אורן נפטר בראש פינה ב-2021, בגיל 106, והובא למנוחות בבית העלמין שיכון ותיקים בנתניה. הותיר אחריו שני ילדים, ארבעה נכדים, ותשעה נינים.

## קישורים חיצוניים
* ביוגרפיה, באתר מוזיאון הלוחם היהודי במלחמת העולם השנייה
* ביוגרפיה, באתר "מורשת נתניה"

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:אנשי משטרת היישובים העבריים
קטגוריה:לוחמי הבריגדה היהודית
קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:חברי מועצת העיר נתניה
קטגוריה:נתניה: אישים
קטגוריה:יקירי נתניה
קטגוריה:מלונאים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:יהודים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:אישים הקבורים בנתניה
קטגוריה:נגידי רוטרי ישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1915
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2021
דרכון פולני

[ממוזער|החלק הקדמי של [דרכון ביומטרי פולני]]
**דרכון פולני** () הוא מסמך נסיעה, המונפק לאזרחי פולין המאפשר להם לצאת אל מחוץ לגבולות פולין, ומזכה את נושאו להגנה וסיוע קונסולרי של פולין מול גורמים זרים. נכון לינואר 2022, נושאי דרכון פולני מורשים להיכנס ל-182 מדינות וטריטוריות ללא צורך באשרת כניסה ופולין מדורגת במקום ה-10 במדד הנלי לדרכונים.

הדרכון מונפק על ידי משרד הפנים הפולני. מאז אמצע 2006 הדרכונים הפולניים הם דרכונים ביומטריים התקפים לעשר שנים. דרכונים שאינם דרכונים ביומטריים עדיין תקפים על פי תאריך התוקף שלהם, אולם הם נחשבים כפחות בטוחים חלק מהמדינות שעשויות להפעיל מדיניות שונה (למשל בקנדה מאושרת כניסה ללא אשרה לבעלי דרכון פולני רק אם הוא דרכון ביומטרי). דרכונים לקטינים תקפים לתקופה של עד חמש שנים. קיימים גם דרכונים זמניים, התקפים לשנה אחת בלבד.

ממוזער|מרכז|497x497 פיקסלים|

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

פולני
קטגוריה:פולין: יחסי חוץ
קטגוריה:פולין: חוק ומשפט
רוברט פלאדי

**רוברט פלאדי** (במקור **פראגר,** בהונגרית: **Palágyi Róbert**; צ'אקטורניה, 29 באוגוסט 1887 – בודפשט, 15 במרץ 1971) היה עורך דין יהודי-הונגרי.

## ביוגרפיה
רוברט פראגר נולד במשפחה יהודית כבנם של החייט מור פראגר ושל ינקב היינריך. הוא השלים את כיתות בית הספר התיכון שלו בנג'קניז'ה, את לימודיו באוניברסיטה בבודפשט (כיום אוניברסיטת אטווש לוראנד) וב-1913 קיבלתואר במשפטים. פראגר שינה את שם משפחתו לפלאדי ב-1910. הוא גויס ושירת בצבא מפרוץ מלחמת העולם הראשונה ועד שחרורו בסוף המלחמה. כמשפטן הוא עסק בעיקר בסוגיות הנכללות בגדר "זכויות יוצרים", "דיני הוצאה לאור" ו"דיני תחרות בלתי הוגנת". הוא היה:
* היועץ המשפטי של "איגוד המחזאים ההונגרי",
* היועץ המשפטי של "האיגוד הלאומי של בעלי בתי הקולנוע ההונגרי".
* המזכ"ל הראשי של הסניף ההונגרי של "האגודה הבינלאומית לספרות ואמנות".

ב-7 בינואר 1914 נישא לואלריה סטקול בליובלינה, ליובליאנה. מותו נגרם כתוצאה מאי ספיקת לב ונקבר בבית העלמין פרקשרטי. 

## פרסומיו, ספריו
* מדריך כיס לזכויות יוצרים בהונגריה
* חוזים של סרטי מלחמה

## לקריאה נוספת
* לקסיקון לאמנויות הבמה הונגריות (1929-1931, עורך. אלאדר שופפלין)
* רוברט פלאדי במוזיאון הספרותי פטפי

## ראו גם
במקור:
* Ki-kicsoda? Kortársak lexikona. Budapest, Béta Irodalmi Rt., 1937.
* Keresztény magyar közéleti almanach I-II. [3. köt. Erdély. 4. köt. Délvidék.]. Fel. szerk. és kiadó Hortobágyi Jenő. Budapest, 1940.
* Szentmiklóssy Géza (szerk.): A magyar feltámadás lexikona (Budapest, 1930)
בתרגום:
* מי זה מי? לקסיקון של בני זמננו. בודפשט, הוצאת ביתא, 1937.
* אלמנך חיי הציבור ההונגרי הנוצרי I-II. [3. לִקְשׁוֹר. טרנסילבניה. כרך 4 אזור דרומי. ]. פל. ed. ו-Jenő Hortobágyi להשכרה. בודפשט, 1940.
* גזה סנטמיקלושי (עורך): לקסיקון התחייה ההונגרית (בודפשט, 1930)

## קישורים חיצוניים

* רוברט פלאדי: מדריך כיס לזכויות יוצרים בהונגריה. 1957
* רוברט פלאדי: חוזי סרטי מלחמה. 1928 באתר CONTENTA
* Franco-Hungarian Literary Relations רוברט פלאדי כעורך הדין של הסופר ועיתונאי ינה הלטאי

## הערות שוליים

קטגוריה:עורכי דין יהודים הונגרים
קטגוריה:יהודים בצבא האוסטרו-הונגרי במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אטווש לוראנד בודפשט
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1887
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1971
תהילים ל"ב

**תהילים ל"ב** הוא המזמור ה-32 בספר תהילים ומיוחס לדוד המלך. המזמור הוא אחד מארבעה עשר מזמורים הפותחים במילה 'לדָוִד'. קריאת הפרק הומלצה בספרי הסגולות כמועילה בבקשת רחמים, והוא חלק מהתיקון הכללי.

## תוכן המזמור

מזמור ל"ב מורכב מאחד עשר פסוקים ומחולק לשלושה חלקים:

### א'-ב'

המשורר פותח בקריאות "אשרי" המשבחות את האיש שאין לו פשעים ועוונות: "אַשְׁרֵי נְשׂוּי פֶּשַׁע כְּסוּי חֲטָאָה" (א').

### ג'-ח'

בפסקה השנייה מתאר המשורר את מה שקרה לו. המשורר מתאר כי חווה ייסורים קשים: "בָּלוּ עֲצָמָי בְּשַׁאֲגָתִי כׇּל הַיּוֹם" (ג'). בעקבות כך הוא מודה על החטאים שלו בפני אלוהים: "אָמַרְתִּי אוֹדֶה עֲלֵי פְשָׁעַי לַה'" (ה'), לאחר מכן המשורר מתאר כי אלוהים סלח לו: "וְאַתָּה נָשָׂאתָ עֲו‍ֹן חַטָּאתִי סֶלָה" (ה').

כעת, המשורר מסביר איך ירא אלוהים צריך להתנהג: "עַל זֹאת יִתְפַּלֵּל כָּל חָסִיד אֵלֶיךָ לְעֵת מְצֹא רַק לְשֵׁטֶף מַיִם רַבִּים אֵלָיו לֹא יַגִּיעוּ" וממשיך להתפלל ולהתחנן מאלוהים שימשיך להושיע אותו ולשמור עליו: "אַתָּה סֵתֶר לִי מִצַּר תִּצְּרֵנִי רָנֵּי פַלֵּט תְּסוֹבְבֵנִי" (ז').

### ט'-י"א
[ממוזער|שלט עם הכיתוב "[עם ישראל חי" לצד פסוק י' מתוך ספר תהילים ל"ב "רבים מכאובים לרשע והבוטח ביהוה חסד יסובבנו" - צולם במהלך מלחמת חרבות ברזל ברמת גן]]

המשורר מפציר בשומעיו לא להתנהג כבהמה חסרת מעצורים: "כְּסוּס כְּפֶרֶד אֵין הָבִין בְּמֶתֶג וָרֶסֶן עֶדְיוֹ לִבְלוֹם בַּל קְרֹב אֵלֶיךָ", אלא להבין שכל הבוטח באלוהים - הוא יתחסד אליו בחזרה כגמולו: "רַבִּים מַכְאוֹבִים לָרָשָׁע וְהַבּוֹטֵחַ בַּה' חֶסֶד יְסוֹבְבֶנּוּ" (י').

המשורר חותם את המזמור בקריאה לשמוח ולגיל בה': "שִׂמְחוּ בַה' וְגִילוּ צַדִּיקִים וְהַרְנִינוּ כָּל יִשְׁרֵי לֵב" (י"א).

## בתפילה היהודית
לדעת הגר"א ולמנהג הפרושים, מזמור זה הוא שיר של יום ליום הכיפורים.

לדוד משכיל הוא השני מעשרת המזמורים המרכיבים את התיקון הכללי.

## בתרבות
* ב-6 באוקטובר 2011 הועלה לאתר יוטיוב ביצוע של ליאור נרקיס למזמור "לדוד משכיל" כמחווה לתיקון הכללי של רבי נחמן מברסלב. השיר הולחן על ידי יניב דהרי וליאור נרקיס
* המזמור כפיוט שהולחן על ידי יהדות בבל, בביצועו של משה חבושה
* המזמור כפיוט שהולחן על ידי יהדות מרוקו, בביצועו של חיים לוק
* המזמור כפיוט שהולחן על ידי יהודי עדות המזרח בירושלים, בביצועו של עזרא ברנע

### במוזיקה החסידית
* **האט ביטחון** - ליפא שמלצר באלבומו בלי עין הרע.

## קישורים חיצוניים

* שיעור מפי חגי בן ארצי באתר יוטיוב

## הערות שוליים

ל"ב
קטגוריה:שיר של יום
ל"ב
מאלבורק

**מאלבורק** (בפולנית: , בגרמנית: , **מַרִיאֶנְבּוּרְג**) היא עיירה בצפון פולין הממוקמת באזור ההיסטורי של פומרליה . העיירה היא בירת מחוז מאלבורק בפרובינציית פומרניה. נכון ל-2018 היו בה 38,723 תושבים.

## היסטוריה
העיירה נוסדה על ידי אבירי המסדר הטבטוני בשנת 1274. בתחילה הקים המסדר טירה גדולה על נהר הנוגט . הטירה שימשה כמִפקדה של מסדר האבירים. הבניין נחשב לטירת הלבֵנים הגדולה בעולם ולמבנה הגותי המבוצר הגדול באירופה, והוא הוכרז כאתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו בשנת 1997.

בצמוד לטירה התפתח במקור היישוב מריאנבורג. ההכנסה העיקרית של מריאנבורג נבעה בתחילה ממסחר בענבר, וכמו גם ממסים שנגבו מהתנועה בנהר. מריאנבורג עברה לשלטון פולני באמצע המאה ה-15. ב-1871 עברה השליטה במריאנבורג לקיסרות הגרמנית. במשאל העם שבוצע לאחר מלחמת העולם הראשונה הצביעו 9,641 מתושבי היישוב בעד השתייכות לפרוסיה המזרחית, ו-165 הצביעו בעד השתייכות לפולין.

מריאנבורג וטירתה נהרסו קשות בתום מלחמת העולם השנייה, כאשר קרבות עזים התרחשו בתחומיה. רוב האוכלוסייה האזרחית הצליחה להימלט מערבה, אך כ-1,840 תושבים נספו במהלך המלחמה. בסוף 2008 התגלו קברי אחים בתחום העיירה עם כמויות גדולות של שרידי גופות. ישנן אינדיקציות רבות לכך שמדובר בקורבנות של מעשי טבח.

בוועידת פוטסדאם ב-1945 הוחלט שהעיירה תעבור לשליטה פולנית. בעקבות כך שוּנה שמה של העיירה למאלבורק.

## הקהילה היהודית
יהודים הגיעו לראשונה לעיר בסביבות 1815. בית הקברות היהודי נפתח ב-1819 ובית הכנסת הראשון ב-1830. הקהילה צמחה בהדרגה עד שהגיעה לשיא גודלה ב-1871, אז נמנו בה כ-340 יהודים שהיו יותר מ-3% מהאוכלוסייה הכללית, אך לאחר מכך החלה ירידה הדרגתית. ב-1898, לאחר השקעה נדיבה של הקהילה, נחנך בית כנסת חדש. לאורך הזמן קמו מוסדות קהילתיים רבים וסניפים של ארגונים יהודיים ארציים בגרמניה ובפרוסיה המזרחית בפרט.

בעת עליית הנאצים לשלטון ב-1933 הקהילה הצטמצמה לכ-130 יהודים, והמגמה רק התגברה בשנים שלאחר מכן כך שבערב מלחמת העולם השנייה התגוררו בה 34 יהודים בלבד. בית הכנסת המקומי הוחרב באירועי ליל הבדולח ב-1938, וידוע על 31 מיהודי המקום שנרצחו בשואה. במהלך המלחמה הנאצים השמידו את בית הקברות והפכו אותו לשדה גידולים, ולאחר המלחמה האוכלוסייה המקומית השתמשה בהריסות המצבות לצורכי בנייה.

## ערים תאומות
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## גלריה

קובץ:Statue of Casimir IV Jagiellon in Malbork.JPG|פסלו של המלך הפולני קז'ימייז' הרביעי
קובץ:Malbork 3036.JPG|בית העירייה הישן
קובץ:SM Malbork Kościół św Jana Chrzciciela ID 636779.jpg|כנסיית יוחנן המטביל הקדוש
קובץ:636785 Malbork Brama Gancarska 01.JPG|שער החרס
קובץ:Brama Mariacka w Malborku.jpg|שער מריאצקה
קובץ:Malbork (DerHexer) 2010-07-14 354.jpg|מגדל המים
קובץ:1529 Malbork, gimnazjum męskie, ul.17. Marca 4 02 front.jpg|בית המשפט המחוזי
קובץ:Malbork 17 marca 21.jpg|בית בסגנון ארט נובו
קובץ:Malbork, Tadeusza Kościuszki, informační centrum.JPG|מרכז מידע לתיירים
קובץ:Alte Synagoge Marienburg.jpg|תצלום של בית הכנסת המקומי בסביבות 1900


## קישורים חיצוניים

* 
*  
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פומרניה (פרובינציה): ערים
תקיפת זאב ערבות

[ממוזער|250px|[זאב ערבות מזרחי, זן כלאיים עם זאב אפור המגיע לגודל רב ויכול לצוד לעיתים אנשים.]]
[ממוזער|250px|זאב ערבות עירוני ב[קליפורניה. הקרבה לאדם גורמת לזאבי ערבות להפוך לתוקפניים.]]
**[[תקיפת בני אדם על ידי בעלי חיים|תקיפת]] זאב ערבות** או **תקיפת קויוט** נגרמת בידי זאבי ערבות באמריקה הצפונית במקרים די נדירים, אך בכמה מדינות כמו בקליפורניה הם הופכים לתכופים יותר ויותר. לאורך 30 השנים האחרונות דווח על מעל 160 תקיפות, רובן במחוז לוס אנג'לס. לפי מחלקת הדגה וחיות הבר של קליפורניה (California Department of Fish and Wildlife) ושאר מקורות מדווחים על 41 תקיפות בין 1988 עד 1997 ועוד 48 תקיפות בין 1998 עד 2003, מרביתם בדרום קליפורניה. ואולם בניגוד לזאבים הגדולים יותר, זאבי ערבות לא יהרגו אדם בקלות. למעשה מכל התקיפות הללו רק 2 תקיפות היו קטלניות, של ילדה בת 3, קלי קין , שנטרפה בלוס אנג'לס לאחר שנחטפה מפתח ביתה, ובקנדה של הזמרת טיילור מיטשל  שהותקפה על ידי זאבי ערבות מזרחיים בנובה סקוטיה ומתה מאובדן דם.

זאבי ערבות מזרחיים הם בני כלאיים עם זאבים, מה שהופך אותם לגדולים יותר ולנועזים יותר מזאבי ערבות אחרים, מה שמדרבן אותם לתקוף. כמה חוקרים סוברים שתקיפות של זאבי ערבות מצפון-מזרח אמריקה הצפונית לרבות מפנסילבניה, ניו יורק, ניו אינגלנד ומזרח קנדה היו של זאבי ערבות מזרחיים, בני כלאיים, בעוד שזאבי ערבות רגילים לא היו תוקפים אנשים.

## תקיפות
זאבי הערבות הופכים לתוקפניים בעיקר עקב התרגלות לאדם ואובדן הפחד ממנו, נוסף לעובדה שחלק מזאבי הערבות מקבלים מזון מאנשים בגינות וברחובות, או כשהם מחפשים מזון באשפה עירונית. אט אט, זאבי הערבות הופכים לציידים שתוקפים עוברי אורח, מתעמתים עם בעלי כלבים ועוקבים אחרי ילדים קטנים או אנשים חלשים. במספר מקרים זאבי ערבות תקפו ילדים קטנים בניסיון לטרוף אותם, אך ברוב המקרים פצעו אותם בדרגות שונות והקורבנות שרדו. במקרים אחרים התקיפות היו לשם הגנה עצמית (למשל כשזאב ערבות מופתע מנוכחות האדם), או להגנה על טריטוריה. לפעמים זאבי הערבות חולים בכלבת, אז התקיפה מסוכנת יותר  ועלולה להיות קטלנית. היו גם אנשים שהותקפו כשניסו להציל חיות מחמד מטריפה.

## הגנה
כדי למנוע תקיפות, יש להיזהר שלא להאכיל זאבי ערבות, ולא להשאיר זבל אורגני או מזון לחתולים בקרבת הבתים. גם יש להימנע מהאכלת סנאיים שימשכו בתורם זאבי ערבות. לרוב פקחים הורגים זאבי ערבות נגועי כלבת שנשכו אנשים, אך לא את כלל האוכלוסייה.

במקרה שזאב ערבות מתקרב ומנסה לתקוף עדיף לאיים ולהרעיש כדי להפחיד אותו וומומלץ שלא לברוח, הואיל והבריחה תעורר את האינסטינקט של הטורף. שימוש באמצעי רעש ובתרסיסים יכול למנוע תקיפה ולעיתים כלבים יגוננו על בעליהם מתקיפה. עם זאת לרוב זאב הערבות קטן מכדי לגרום לפגיעה חמורה (למעט מחלות), כך שאדם בוגר יכול לפגוע בזאב ערבות תוקף ולהינצל.

## ראו גם
*תקיפת זאב
*זאב ערבות מזרחי

## קישורים חיצוניים
*Coyotes and people: What to know if you see or encounter a coyote 
*HOW TO AVOID CONFLICTS WITH COYOTES באתר "urban coyote research" 

## הערות שוליים

קטגוריה:תקיפות בני אדם על ידי בעלי חיים
קטגוריה:כלביים בתרבות
ניר וסט סייד (שיקגו)

**ניר וסט סייד** (באנגלית: **Near West Side**) הוא אחד מ-77 תתי-אזורים של העיר שיקגו אשר נמצא בחלק המערבי של העיר.

אזור ניר וסט סייד ממוקם ממערב לנהר שיקגו וסמוך לאזור הלופ. השריפה הגדולה של שיקגו ב-1871 החלה במקור באזור הזה של העיר.

באזור זה ממוקמת בין היתר אוניברסיטת אילינוי בשיקגו, מכללת שיקגו-קנט למשפטים ומכללת מלקולם אקס. מבנים בולטים נוספים באזור זה כוללים את תחנת הרכבת שיקגו יוניון, מרכז התחבורה אוגילבי, והיכל הספורט יונייטד סנטר.

תושבים בולטים בעבר ובהווה כוללים בין היתר את השחקנית והזמרת קלואי בנט (סוכני S.H.I.E.L.D.), ראש עיריית שיקגו לשעבר קרטר הריסון והשחקן דייוויד שווימר ("חברים").

## אתרים בולטים
* אוניברסיטת אילינוי בשיקגו (UIC) - האוניברסיטה היא הגדולה ביותר באזור שיקגו אשר מכילה מעל ל-34,000 סטודנטים. האוניברסיטה נוסדה בשנת 1965.
* יונייטד סנטר - היכל ספורט ובידור הממוקם באזור ניר וסט סייד. יונייטד סנטר הוא אולם הבית הרשמי של קבוצת ליגת ה-NBA שיקגו בולס וקבוצת ה-NHL שיקגו בלאקהוקס. ביונייטד סנטר נערכים באופן תדיר גם מגוון אירועי תרבות כולל קונצרטים של אמנים נודעים. יונייטד סנטר מכיל בין 20 אלף ל-23 אלף מקומות בהתאם לאירועים המתקיימים בו.
* גריקטאון  (Greektown) - שכונה הממוקמת באזור ניר וסט סייד ואשר מהווה את מרכז הקהילה היוונית של שיקגו.

## גלריית תמונות

קובץ:The_finished_National_Hellenic_Museum.jpg|המוזיאון ההלני הלאומי
קובץ:United_Center_-_Chicago,_IL_2013-11-10_11-00.jpg|היכל הספורט יונייטד סנטר
קובץ:Ogilvie_Transportation_Center_070729.jpg|תחנת הרכבות הפרווריות אוגילבי


## ראו גם
* הלופ - רובע העסקים המרכזי של שיקגו אשר ממוקם ממזרח לאזור ניר וסט סייד.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שיקגו
__noTOC__
רובן אום ניובה

**רובן אום ניובה** (בצרפתית:**Ruben Um Nyobè**; (1913 - 13 בספטמבר 1958) פעל להשגת עצמאות קמרון ונרצח על ידי הצרפתים בשנת 1958.

## ביוגרפיה
רובן אום ניובה נולד בשנת 1913 כאשר שטח של קמרון של היום היה בשליטת האימפריה הגרמנית. לאחר סיום מלחמת העולם הראשונה השטח חולק בין בריטניה לבין צרפת ומשפחתו התגוררה בשטח בשליטת צרפת. רובן הצעיר למד בבית הספר הנוצרי ואחרי סיומו למד באוניברסיטה באדיאה אותה סיים בשנת 1939. בהמשך הוא התגורר באדיאה ועסק במשפטים.

עוד בסוף שנות השלושים הוא התחיל להתעניין בפוליטיקה. הוא היה פעיל בארגון שהוקם על ידי השלטונות נגד תעמולה הנאצית. בהמשך הוא התקרב לקבוצה לאומנית שהייתה תחת השפעה מרקסיסטית וראתה את המטרה שלה בלחימה נגד "נאציזם, גזענות וקולוניאליזם".

בשנת 1946 רובן אום ניובה נשלח לבמקו כנציג האיגודים המקצועיים לכנס "איגוד הדמוקרטי של אפריקה".

בשנת 1947 הוא היה מעורב בהקמת ארגון CGT שפעל נגד חלוקת המדינה לשטח בשליטת צרפת ובריטניה. הוא היה פעיל בארגונים המקצועיים ובשנת 1947 נבחר לראש האיגוד המקצועי של קמרון. בשנת 1948 רובן אום ניובה פעל להקמת UPC, המפלגה החדשה של קמרון. בנובמבר 1948 הוא נבחר לעמוד בראש המפלגה.

בשנת 1952 המפלגה הקימה ארגון נשים ובשנת 1954 תנועת נוער. למפלגה היו שלוש עתונם שהתרכזו נושאים כמו עצמאות, איחוד הקמרון הגרמני וצדק חברתי.

בשנים 1952 ו-1954 רובן אום ניובה נעם בישיבות של האומות המאוחדות. בתחילת דרכו הוא התנגד למאבק מזוין, אך בהמשך המפלגה החלה במאבק זה. ב-13 ביוני 1955 המפלגה הוצא מחוץ לחוק ופעילי המפלגה ירדו למחתרת. ב-13 בספטמבר 1958 רובן אום ניובה נהרג על ידי צבא צרפת.

בשנת 1960 הקמרון זכתה לעצמאות וכעבור מספר שנים חלק מקמרון הגרמני שהיה תחת שליטת בריטניה צורף למדינה. בתחילת דרכה של המדינה, שמו של רובן אום ניובה נאסר ליזכור, בהמשך זה השתנה. כיום הוא נחשב לגיבור לאומי. בשנת 2007 הוקמה אנדרטה לזכרו שכוללת פסל בגובה של 6 מ' המוצב על בסיס בגובה של 5 מ'. בשנת 2019 הזמר בליק באסי הוציא אלבום לזכרו.

## קישורים חיצוניים

* תיאור פעלותו
* ביוגרפיה

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קמרונים
קטגוריה:מהפכנים
קטגוריה:ילידי 1913
קטגוריה:נפטרים ב-1958
בייאואולו

**בייאואולו** (בטורקית: **Beyoğlu**) הוא רובע הממוקם בחלק האירופי של העיר איסטנבול שבטורקיה, מצפון לקרן הזהב וממול העיר העתיקה של איסטנבול (חצי האי ההיסטורי של קונסטנטינופול). בימי הביניים ועד למאה ה-20 נודע בשם **פֶּרָה** (Πέρα, ביוונית: מֵעֵבֶר ל-).

רובע בייאואולו הוא מרכז האמנות, הבידור וחיי הלילה הפעיל ביותר באיסטנבול.

[ממוזער|מפת קונסטנטינופול משנת [1422, לפני נפילתה בידי העות'מאנים]]

## גלריית תמונות

קובץ:Istiklal_Avenue_in_Istanbul_-_Turkey.jpg|שדרת איסטיקלאל בבייאואולו
קובץ:Istiklal_busy_afternoon.JPG|שדרת איסטיקלאל בבייאואולו ביום שישי אחר הצהריים בחודש מאי
קובץ:Taksim_Square.jpg|כיכר טקסים
קובץ:Istiklal_Tunel.JPG|החשמלית האדומה ההיסטורית


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:איסטנבול: רבעים
גרות כמהם

250 פיקסלים|שמאל
**גֵרוּת כִּמְהָם (כתיב: כמוהם)** אשר אצל בית-לחם הוא מקום בו יוחנן בן קרח ואנשיו התיישבו עם הפליטים ממצפה לפני בריחתם למצרים כמסופר ב: "וַיֵּלְכוּ וַיֵּשְׁבוּ בְּגֵרוּת כמוהם [כִּמְהָם] אֲשֶׁר אֵצֶל בֵּית לָחֶם לָלֶכֶת לָבוֹא מִצְרָיִם. מִפְּנֵי הַכַּשְׂדִּים כִּי יָרְאוּ מִפְּנֵיהֶם כִּי הִכָּה יִשְׁמָעֵאל בֶּן נְתַנְיָה אֶת גְּדַלְיָהוּ בֶּן אֲחִיקָם אֲשֶׁר הִפְקִיד מֶלֶךְ בָּבֶל בָּאָרֶץ". 

## פירוש השם
פרוש השם **גֵרוּת כִּמְהָם** שנוי במחלוקת: את המילה גרות פרשו כמלון-אורחים או חאן, ומאידך מנוסח תרגום השבעים והפשיטא עולה הנוסח 'גרנות', ומיוסף בן מתתיהו ועקילס הנוסח נראה 'גדרות'. חשובה לעניין הזיהוי גם השאלה אם יש לשם קשר לכמהם\ן בן ברזילי הגלעדי, כעולה מתרגום יונתן בן עוזיאל. אם המקום אכן קשור לכמהם בן ברזילי ולימי דוד המלך, ואם הוא התקיים אז כיישוב, יש לצפות לאתר שהחל קיומו בתקופת הברזל 2א, אולם אין לדעת זאת בבירור.

## זיהוי אפשרי
כיוון שעצם מהותו ושמו המדויק של היישוב הנדון נתונים בספק, כל הצעת זיהוי אינה לעת עתה אלא אפשרות בלבד. במחקר לא אותר כל שם גאוגרפי עכשווי שעשוי לשמר את שם היישוב, ובסקר החירום בהר יהודה לא הועלתה כל הצעה בעניין. מאוחר יותר, בסקר הר יהודה, נמצא אתר המתאים מאד לגרות כמהם של יוחנן בן קרח, הן בתקופת קיומו והן במיקומו בהקשר של פרשת הבריחה למצרים. אתר זה הוא רס אל-כביר המצוי כ-2,300 מ' מערבית לאתרה הקדום של בית-לחם, בולט ומוגן היטב מ-3 כיוונים, ובראש נתיב העובר מערבה ויורד לשפלה, כלומר הנתיב הסביר ביותר לקבוצה הנמצאת סמוך לבית לחם ובכוונתה לצאת לכיוון הדרך הקדומה מארץ ישראל למצרים. יצוין כי בהמשך הנתיב התגלה ונחפר אתר נוסף מאותה תקופה, ח'רבת אַבּו טְוֵין שמו, ובו יישוב ואף מצודה מאותה תקופה. רס אל-כביר התקיים רק בשלהי תקופת הברזל ולכן אינו מתאים לקשר האפשרי לכמהם בן ברזילי ולימי דוד, ככל שהמסורות עליו משקפות אכן את המאה ה-10 לפנה"ס; אולם אין גם שום אתר אחר המתאים לזאת. לפיכך, רס אל-כביר הוא הצעת הזיהוי הנוכחית במחקר, אמנם כהשערה בלבד, לגרות כמהם של ימי ירמיהו.   

האתר נמצא בנ"צ 1674.1237, גובה מוחלט 840 מ', גובה יחסי 2 מ', תצפית טובה, שטח מרבי כ-5 ד'. ראשית היישוב בתקופת הברזל 2ד, כלומר בסמוך לימי חורבן בית ראשון,  ושטחו מוערך אז בכ-3 דונם. הוא ממשיך להתקיים בתקופה הפרסית (כ-5 ד'), בתקופה ההלניסטית (כ-2 ד'), ולאחר פער יישובי חוזר להתקיים בתקופה הביזנטית (כ-5 ד') ובימי הביניים (כ-2 ד').   

## הערות שוליים

קטגוריה:אתרי המקרא
קטגוריה:ספרי נביאים
קטגוריה:יהודה: אתרים ארכאולוגיים