open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מספר טיפולוגי

**מספר טיפולוגי** (נקרא גם **מספר נוסחאי**) הוא מספר בעל מבנה טיפולוגי, כלומר מבוסס על זיקה לסימנים או תופעות מסוימות ובהתאם לכך מייצג תכונות מהותיות הקשורות לתחום זה. למספר טיפולוגי יש משמעות מיוחדת והוא בדרך כלל מסמל קדושה, ייחוד וערך על פי תרבויות, דתות ומיתוסים שונים. המספר משמש בדרך כלל כמספר בעל משמעות סמלית ללא קשר למשמעותו הכמותית המדויקת.

## מספרים טיפולוגיים ביהדות
הקביעה אילו מספרים נחשבים לטיפולוגיים היא תלויית תרבות וזמן. כך למשל במקרא, המספר 7 הוא מספר טיפולוגי: שבעה ימים שבהם נברא העולם והיום השביעי – שבת, השנה השביעית – שמיטה, נפילת חומות יריחו לאחר שבעה סיבובים סביבן, ולאחר שבע שביעיות – יובל. גם המספר 40 הוא מספר טיפולוגי במקרא: משה שהה על הר סיני 40 יום ו-40 לילה, הגשם במבול נמשך 40 יום ו-40 לילה, בספר שופטים נכתב מספר פעמים "ותשקוט הארץ ארבעים שנה", בני ישראל נדדו במדבר 40 שנה ועוד. מספרים נוספים הם 3, שמופיע בשלוש הרגלים ו-12, שמופיע ב-12 שבטי ישראל.

המספר 70 מופיע פעמים רבות, כך למשל בספר בראשית מצוין כי מספר הנפשות של יעקב ובניו היה 70 (), בפרשת נח נזכרים 70 בני נח שהיו לאומות העולם וכך בביטוי שבעים פנים לתורה. תרגום המקרא ליוונית נקרא כך על פי מספר מחבריו, על אף שעסקו במלאכה 72 מחברים.

בספרות חז"ל, המספרים 7 ו-10 הם מספרים טיפולוגיים, כפי שמופיעים במשנה בפרק החמישי במסכת אבות, בעשרת הדברות, בן שלוש עשרה למצוות ועוד. כך גם המספרים 24, 100, 200, 300 ו-1000 שנבחרו בשל היותם מספרים עגולים. בספר מלכים, מפורט כי לשלמה המלך היו 1000 נשים: .

המספר 18 נחשב ביהדות לבר-מזל, כיוון שבגימטריה הוא שווה בערכו למילה ***חי***. יהודים נוהגים לתרום בכפולות של ח"י שקלים (כגון, פעמיים ח"י או ח"י עשרות או ח"י אלפים).

### מילה מנחה

במקרא, חזרה על ביטוי או על מילה מסוימת מספר טיפולוגי של פעמים היא אלמנט ספרותי המקנה לו הדגשה וחשיבות יתרה. חזרה זו מופיעה גם ביצירות שירה ופרוזה כלליות, ומודגשת בעיקר במקרא.

## מספרים טיפולוגיים בנצרות
בתרבויות אירופאיות נוצריות, המספרים 3, 7 ו-12 הם מספרים טיפולוגיים. 7 ו-12 מרכיבים את לוח השנה, ואילו 3 מייצג את השילוש הקדוש.

בנוסף, 13 הוא מספר הנחשב "רע" ומסמל חוסר מזל. על פי האמונה הנוצרית, בסעודה האחרונה של ישוע (שהתרחשה ביום שישי ומסמנת את גזר דינו) סעדו 13 אנשים — ישוע ו-12 השליחים. יש הטוענים כי עקב כך יום שישי ה-13 נחשב ליום מועד לפורענות. בגלל האמונה לגבי המספר 13 (שלעיתים ידועה אפילו בתור "פחד מהמספר 13"), יש יישובים בכמה מדינות מערביות שבהם נמנעים משילוט עם הסימון "13". בערים רבות, שבהן מקובל למספר בתים לאורך הרחוב, לא מופיע ברחוב בית הנושא את המספר 13. אם הרחוב מכיל 13 בתים ומעלה, השילוט "מדלג" מ-12 ישר ל-14. באותו אופן נהוג גם בתוך מבנים "לדלג" על קומה 13. כך קורה שבבניינים עם שלוש עשרה קומות או יותר, הקומות שהן למעשה 13 עד x (הקומה המאוישת הכי גבוהה) מסומנות 14 עד x+1.

## ראו גם
* מספר מעניין

## קישורים חיצוניים
* גשר מפעלים חינוכיים, מספר נוסחאי, טיפולוגי, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח
* פרופ' משה צפור, בשבעים נפש ירדו אבתיך מצרימה , באתר אוניברסיטת בר-אילן
* מאיר בר־אילן, המספרים באגדות התלמוד — הרהורים נומרולוגיים, דרך אגדה יד (תשע"ט, מכללת אפרתה

## הערות שוליים

*
קטגוריה:מספרים
קטגוריה:סמלים
חיים תדמור

**חיים תדמור** (18 בנובמבר 1923 – 11 בדצמבר 2005) היה פרופסור ומייסד החוג לאשורולוגיה ולימודי המזרח הקרוב הקדום באוניברסיטה העברית בירושלים.

## ביוגרפיה
תדמור נולד בשם **חיים פרומשטיין** בחרבין שבסין, שם התיישב אביו כסוחר פרוות טרם מלחמת העולם הראשונה. מוצאו של האב מקרים.

ב-1935, לאחר שאביו נפטר, עלה עם אמו לארץ ישראל וסיים את לימודיו בגמנסיה העברית בירושלים. ב-1943 החל את לימודיו באוניברסיטה העברית. במלחמת השחרור שירת בירושלים. בשנת 1950 סיים את עבודת המוסמך, ולאחר מכן יצא להתמחות באשורולוגיה באוניברסיטת לונדון ובאוניברסיטת שיקגו, שם שהה מ-1954 עד 1957. עבודת הדוקטורט שלו, שאותה הגיש ב-1954, עסקה בכרונולוגיה של המזרח הקדום בתקופת המקרא תוך שילוב חקר המקרא ומקורות אשוריים.

ב-1958 החל להרצות באוניברסיטה העברית בחקר המקרא ובתולדות המזרח הקדום, וב-1965 ייסד את החוג לאשורולוגיה ועמד בראשו. בשנת 1971 הועלה לדרגת פרופסור מן המניין. בשנת 1993 יצא לגמלאות. במשך 35 השנים שעסק בתחום הפך את האוניברסיטה העברית למרכז בינלאומי לחקר מסופוטמיה ותולדות המזרח הקדום. החוג לאשורולגיה משך תלמידים מהארץ ומחו"ל.

כגולת הכותרת של מחקריו נחשבות עבודותיו על הכתובות של תגלת פלאסר השלישי, מלך אשור, שנחשבו קשות ביותר להבנה ופירושו לספר מלכים ב' בסדרת Anchor Bible, שכתב עם מרדכי כוגן. כן ערך את הכרכים האחרונים של האנציקלופדיה המקראית.

בשנת 1985 נבחר כחבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, וכיהן כסגן נשיא האקדמיה מ-1996 עד 2004. הוא נבחר לעמית כבוד של האקדמיה האמריקנית ללימודי היהדות ושל החברה האמריקנית למזרחנות, וכן זכה להוקרה מהאקדמיה הסינית של מחוז הולדתו. בשנת 2000 הוענק לו פרס רוטשילד על מפעל חייו.

זכה בחייו לשני קובצי כבוד של מאמרים (Festschrift), שהשני בהם הוקדש גם לאשתו הארכאולוגית, מרים תדמור. לבני הזוג תדמור שני ילדים: דוד ונעמי.

ארכיונו האישי הופקד בספרייה הלאומית על ידי אלמנתו בשנת 2008, הוא שמור במחלקת הארכיונים של הספרייה.

## מספריו
* **אשור, בבל ויהודה - מחקרים בתולדות המזרח הקדום**, בעריכת מרדכי כוגן, הוצאת מוסד ביאליק.

* *The Inscriptions of Tiglath-pileser III, King of Assyria: Critical Edition with Introduction, Translations and Commentary*, Jerusalem: The Israel Academy of Sciences and Humanities, 1994 (second printing with *addenda et corrigenda* 2007).


## לקריאה נוספת
* **לזכרו של חיים תדמור**, בעריכת יעקב קליין וישראל אפעל, האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, תשע"א.

## קישורים חיצוניים
* כרטיס אישי ואודותיו, האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים
* 
* 
* 
* נופי ארץ ישראל של שנות ה-40 בתערוכת צילום
* נקרולוג, באתר ה-American Academy for Jewish Research] 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אשורולוגים
קטגוריה:חוקרי מקרא ישראלים
קטגוריה:היסטוריונים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי סין
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים
קטגוריה:זוכי פרס רוטשילד
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: ארכאולוגיה והמזרח הקרוב הקדום
קטגוריה:עורכי האנציקלופדיה המקראית
קטגוריה:בוגרי גימנסיה רחביה
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1923
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2005
אנטון פרידריך בישינג

**אנטון פרידריך בישינג** (בגרמנית: **Anton Friedrich Büsching**; 27 בספטמבר 1724 – 28 במאי 1793) היה גאוגרף והיסטוריון גרמני שתרם רבות לתחום הגאוגרפיה. הוא נודע בעיקר בזכות חיבורו "תיאור כדור הארץ" (Erdbeschreibung).

## חייו
בישינג נולד בעיר שטדטהאגן (Stadthagen) במדינת שאומבורג-ליפה. למד תאולוגיה באוניברסיטת האלה. בשנת 1748 התמנה למורה פרטי במשפחת דה לינאר (de Lynars) ונסע עמם לסנקט פטרבורג. לאחר מכן עבר לקופנהגן.

בשנת 1754 החל ללמד באוניברסיטת גטינגן, ובשנת 1757 התמנה לפרופסור. בשנת 1761 חזר לסנקט פטרבורג, שם סייע בהקמת בית ספר ליוצאי גרמניה והזמין מורים גרמנים, ביניהם יוהאן בקמן. ב-1765 שב לגרמניה, ובשנת 1766 התמנה למנהל בית הספר "גרייפריירס גימנזיום" (Greyfriars Gymnasium) בברלין.

חיבורו העיקרי "תיאור כדור הארץ" פורסם ב-11 כרכים בין השנים 1754-1792. בחיבור זה תיאר בישינג אזורים גאוגרפיים שונים וכלל בו נתונים ומידע היסטורי. לצד עבודתו בגאוגרפיה, עסק גם בהיסטוריה, פילוסופיה, ובחינוך.

הספר הידע שלו, "Erdebeschreibung", הוקדש לגאוגרפיה ו-7 פרקים פורסמו בשנים 1761-1754.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:גאוגרפים גרמנים
קטגוריה:היסטוריונים גרמנים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת גטינגן
קטגוריה:קופנהגן: אישים
קטגוריה:ילידי 1724
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1793
עולמו של רנו פסקאל

**עולמו של רנו פסקאל** הייתה תוכנית קומית ששודרה בערוץ ביפ בשנים 2005–2006. התוכנית בנויה לפי הפורמט של המופע של עלי ג'י - מספר דמויות מנהלות ראיונות עם שאלות הומוריסטיות, בחלקן מביכות ופרובוקטיביות. יובל שגב גילם את מרבית הדמויות בתוכנית.

התוכנית התחילה באתר נענע כקטעים שהופיעו מדי פעם באתר "נענע וידאו".

בסוף העונה הראשונה פיטר רנו פסקאל את הכתבת נתניה פולג מהתוכנית ולאחר מכן היה ניסיון התנקשות בחייו. בתחילת העונה השנייה התגלה שהמתנקשת היא פולג.

לקראת תחילת העונה השלישית יצא קליפ לשיר "אהבה מחשמלת" שכתבו שגב ורועי ארד, שהלחינה וביצעה שרונה פיק.

הסדרה הייתה מעומדת לפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה.
## פינות קבועות
* **אתרים בארץ עם חמיד** - חמיד הוא כתב תיירות קטרי או סעודי שמסקר אתרים שונים בישראל למען הצופים בארצות ערב. חמיד מגיש גם פינה הסוקרת את עולם הטכנולוגיה.
* **ואוו עם נתניה פולג** - נתניה פולג, כתבת אופנה שעירה וגברית, מבקרת בסטים של צילומים ובאירועים חברתיים ומראיינת ידוענים.
* **כיתת אומן עם מלך רובינשטיין** - מלך רובינשטיין הוא אמן מיצג יידי. בכל שבוע הוא מצטרף לאמן מקומי אחר, ויחד הם מבצעים יצירת מחול, נגינה ואמנות פלסטית. לאחר מכן, רובינשטיין מראיין את אורחיו על היצירה שביצעו באנגלית, עברית ויידיש, ובסוף הראיון מנסה לקטוע את הצילום ללא הצלחה.
* **אלכס אקסטרים** (עונה שלישית והלאה) - אלכס הוא יוצא ברית המועצות שמבצע פעלולים פשוטים ולא מסוכנים, ובמהלכם הוא משמיע קולות של מאמץ וסבל. הפינה היא פרודיה על תוכניות פעלולים וספורט אתגרי כמו ג'קאס.
* **חיות מופלאות** - פסקאל מדבב בובה שמספרת בכל פינה על חיה אחרת.
* **פסקאל מחפש אהבה** - רנו פסקאל פגש במשך שישה שבועות דוגמניות אחת בכל שבוע על-מנת ליצור איתה קשר רומנטי. כל הניסיונות נכשלו.
* **קוקוריקו** - תחרות חיקויי בעלי חיים. השופטים בתחרות היו רנו פסקאל, הווטרינר רפי קישון וטופי (שחר רוזנצווייג), קיבוצניקית שתקנית שלגופה רק ביקיני.
* **לוקו ולהקת פאק דה פולין** - לוקו הוא זמר פאנק רוק (Punk rock), שבכל שיר מתריס באופן פרובוקטיבי נגד גופים ממסדיים כגון: רשות הדואר, צה"ל, משטרת ההגירה והממשלה.
* **פסקאל עולמי** - רנו פסקאל מבקר במדינות שונות בעולם ופוגש את תושביהן. בין השאר ביקר פסקאל בהודו וביפן.
***ד"ר שנאפי** - הפסיכולוג אהרון שנאפי משוחח עם אנשים שונים, שואל אותם שאלות מוזרות ומבקש מהם לבצע מטלות שונות.

## פינות שלא נכנסו לתוכנית
* **לבשל עם בוב הכריש** - בוב הכריש מנחה פינת בישול שבה בכל המתכונים יש עלי נענע, כשהכוונה היא לעלי קנאביס.
* **פוליטיכיף** - סרגיי הוא יוצא חבר המדינות, שמציג לילדים נושאים פוליטיים ואקטואליים באמצעות בובות.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2005
קטגוריה:ביפ: תוכניות וסדרות
Bootstrapping

**Bootstrapping** (לעיתים מתורגם לעברית כ**אתחול**) הוא מונח המשמש בתחום מדעי המחשב ומתייחס למנגנון פשוט המפעיל מערכת מורכבת יותר. בפרט, מתייחס המונח לתהליך טעינת מערכת הפעלה שבו הקושחה מאתחלת את החומרה ואת הציוד ההיקפי כדי לטעון תוכנית מסוימת, שבתורה תטען את ליבת מערכת ההפעלה. באופן כללי, מתייחס המונח למקרים המתאפיינים בפרדוקס הביצה והתרנגולת כדוגמת מהדר המשמש לבניית גרסה מאוחרת שלו עצמו.
ממוזער|הברון מינכהאוזן מושך את עצמו ואת הסוס מהביצה.
מקור שם המונח מסיפוריו של רודולף אריך רספה על הברון מינכהאוזן, שהצליח על פי האגדה לחלץ את עצמו מביצה טובענית על ידי משיכה בשערו. בגרסה מאוחרת יותר מסופר כי השתמש באוזן הנעל (באנגלית: Boot strap) כדי לחלץ עצמו מים גואה.

המונח משמש גם בהשאלה בתחום העסקים, לתיאור חברות הזנק הממומנות בשלביהן הראשונים באופן עצמאי ומחושב על ידי היזמים עצמם, ללא עזרה חיצונית ממשקיעים כגון קרנות הון סיכון ואנג'לים.

## ראו גם
* אתחול (מחשוב)

## הערות שוליים

קטגוריה:תכנות
קטגוריה:מונחים בתוכנה
Bootstrap (סביבת עבודה)

alt=דוגמה לעמוד אינטרנט פשוט שנוצר בעזרת Bootstrap.|ממוזער|דוגמה לעמוד אינטרנט פשוט שנוצר בעזרת Bootstrap.|445x445px

**Bootstrap** היא סביבת עבודה בקוד פתוח לצד לקוח, שמכילה אוסף של כלים ליצירת יישומי רשת ואתרים.

Bootstrap שוחררה בשנת 2011 על ידי טוויטר, אחרי שהתחילה כספרייה סגורה שנוצרה לשימוש פנימי בטוויטר.

## מבנה
Bootstrap מורכבת משלושה חלקים:

### CSS
ל-Bootstrap יש אוסף מחלקות CSS, שמתאימות לסיטואציות נפוצות באתרי אינטרנט.

### רכיבי ממשק משתמש
בנוסף לרכיבים הרגילים של HTML, ל-Bootstrap יש רכיבים נוספים שכתובים ב-CSS וב- JavaScript שנועדו להקל על המפתח לייצר ממשק משתמש איכותי.

הרכיבים כוללים: כפתורים, תמונות, מד התקדמות והודעות. כמו כן הם כוללים כלי ליצירת פופאובר.

### JavaScript
ל- Bootstrap יש בנוסף הרבה סקריפטים בצורת תוספים ל-jQuery, שמוסיפים אפשרויות מתקדמות, כמו חלונות קופצים או גרפים.

בין השאר, התוספים יכולים להרחיב פונקציונליות של רכיבים קיימים, ובכך לדוגמה, לייצר תיבת טקסט שמשלימה את הטקסט שרושמים בה.

## התאמה אישית
בנוסף לעיצוב ברירת המחדל של Bootstrap, ניתן להתאים אישית כל חלק בעיצוב, על ידי עריכה של קובצי ה-CSS וה-JavaScript.

ישנם מספר אתרים שמאפשרים הורדה בחינם של עיצובים ל-Bootstrap, דוגמה לאתר כזה הוא bootswatch.

## ראו גם
* JavaScript
* CSS

## קישורים חיצוניים

* 

* האתר הרשמי 
* שלמה גולדברג, מדריך מפורט - בעברית

## הערות שוליים

קטגוריה:תוכנה חופשית
קובה (פירושונים)

קטגוריה:שמות פרטיים
קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה המבוססים על השם יעקב
קרנבל

[ממוזער|קרנבל ב[סלובניה]]
[שמאל|ממוזער|280px|קרנבל בוולפך  [גרמניה]]
[שמאל|ממוזער|280px|קרנבל ב[קולומביה]]
**קַרְנָבָל** הוא פסטיבל תחפושות וריקודים בהשתתפות הקהל. קרנבלים לרוב מלווים בתהלוכה בעלת אלמנטים קרקסיים. קרנבלים מתרחשים לרוב פעם בשנה בזמן קבוע, דוגמת הקרנבל בוונציה, הקרנבל בברזיל, או ה״עדלאידע״ בתל אביב.

## מקורות הקרנבל
אפשר לאתר את שורשי הקרנבל לפני הנצרות, בין השאר בחגיגות היווניות לכבוד דיוניסוס ובחגיגות הרומיות לכבוד סטורנאליה.

הקרנבל התפתח בנצרות. המילה "קרנבל" משמעותה "סילוק הבשר" או "פרידה מהבשר" (מלטינית: carni = בשר, vale = פרידה). באירופה נהגו הנוצרים הקתולים להתנזר מבשר ומכל הנאה גופנית אחרת במשך 40 יום או שישה שבועות לפני חג הפסחא, כהזדהות עם סבלו של ישו, תקופה הידועה כ'לנט'. לפני צום הבשר התקיימו חגיגות זלילה וחטאים, שבאיטליה, שווייץ, צרפת, פורטוגל וספרד התלוו למסיבות רחוב של ריקודים, תחפושות ומסכות. הקרנבל הגיע לשיאו בימי הביניים, אז היה נחוג במקומות רבים באירופה. בערים הגדולות התארכו החגיגות עד שלושה חודשים.

ניתן למצוא סימנים לדעיכת הקרנבל האירופי, בעיקר במישור הסמלי, החל מתקופת הרנסאנס, מאז נחוג יותר כמסורת ולא כחג דתי.

במאמרו "רבלה וזמנו" מנסה הוגה הדעות הרוסי מיכאיל בכטין להצביע על ההשפעה העצומה של הקרנבל על הספרות בכלל ועל זרם המניפאה בפרט. בכטין מרחיב את יסוד הקרנבל לרמה הבלשנית. לדידו מהות הקרנבל היא חציית הקווים המוכרים והפיכת הסימנים על פיהם. השולי הופך למרכזי: פעולות הגוף והפרשותיו נהיים מוקד עניין, המעמדות הנמוכים תופסים את מרכז הזירה, העבד מוכתר למלך. הקרנבל מוגדר על ידי המציאות היומיומית המשמימה ומשמש כאנטיתזה מאתגרת עבורה, בכך שהוא פותח לדיון מחודש את סמליה. בכטין טוען שהקרנבל מלא בסמלים אמביוולנטיים. "סמלים שמכילים דואליסטיות ומאחדים שני קטבים מנוגדים של שוני ואסון".

הקרנבל אליו התייחס בכטין היה החגיגה שלפני צום ששת השבועות, שמקדים את חג הפסחא הנוצרי. בכטין ייחס לקרנבל משמעות עמוקה על חיי הקהילה בהציבו אלטרנטיבה פרועה, משוחררת ומאתגרת לשגרת היומיום, המאופיינת בהיררכיה ובניכור חברתי. ה"אחר" משתחרר ותופס את מרכז הבמה. הכנסייה ומוקדי הכוח הפיאודליים הופכים ליעד של בוז, לעג ופרודיה. הקרנבל מאופיין על ידי מופעי ראווה חזותיים, קומדיה ופרדוקסים מילוליים. כל המחסומים החברתיים הרגילים נפרצים, הבדלי מין, גזע וגיל נמחקים. נותרת תקשורת חדשה בגובה העיניים שמבוססת על "מגע חופשי ומוכר".

## מבחר קרנבלים בעולם
* הקרנבל בברזיל: חגיגה שנתית בת ארבעה ימים, המתקיימת ארבעים יום לפני חג הפסחא ברחבי ברזיל.
* קרנבל המסכות בוונציה
* מרדי גרא
* עדלאידע: קרנבל פורים שראשיתו בראשית ימי תל אביב, היה לאירוע המוני בתקופת היישוב וחודש בימי המדינה.
* הקרנבל של טרינידד וטובגו
* הקרנבל הדומיניקני
* קרנבל סנטה קרוס דה טנריפה
* קרנבל נוטינג היל

## ראו גם
* פסטיבל

## לקריאה נוספת
* רונית יואלי טללים (עורכת). **קרנבלים: איים בים השגרה**. 1995, הוצאת מסע אחר

## קישורים חיצוניים

*
*
* 
* 
*רחל הרט, "מאורעות פורים בראשיתה של תל אביב", עמ' 143–164, "קשר" מספר 56, אביב 2021, אוניברסיטת תל אביב, המכון לחקר העיתונות והתקשורת היהודית
* 
## הערות שוליים

*
קטגוריה:טקסים
קטגוריה:מועדים נוצריים
קטגוריה:מצעדים
קטגוריה:פסטיבלים
קטגוריה:תרבות רחוב
אליהו קראוזה

[שמאל|ממוזער|250px|אחוזת הקבר של אליהו קראוזה ובני משפחתו ב[בית הקברות טרומפלדור בתל אביב]]
**אליהו קרָאוּזֶה** (ג' באלול תרל"ח, 23 באוגוסט 1878 – י"ט באייר תשכ"ב, 22 במאי 1962) היה אגרונום מומחה, מנהל חוות סג'רה מטעם יק"א ומנהלו של בית הספר החקלאי מקוה ישראל.

## קורות חיים
נולד בברדיאנסק. עלה מחצי האי קרים שברוסיה לארץ ישראל יחד עם אחיו, אפרים, בעלייה הראשונה, ב-1892. הם נרשמו ללימודים בבית הספר החקלאי מקוה ישראל. כשסיים את לימודיו בהצטיינות נשלח קראוזה מטעם יק"א לאיזמיר שבטורקיה, לידה הקים בית ספר חקלאי ליהודים – "אור יהודה". בין 1901 ל-1913 היה קראוזה מנהל חוות סג'רה, היה האגרונום שלה וטיפח את יער אלוני בית קשת. הוא עודד תעסוקה של נשים ואכן בין 18 חברי הקולקטיב היו שש נשים. אף שהחווה נועדה להגשמת אידיאלים כגון הכשרת חקלאים לעבודה עברית ולשמירה עברית, כשהגיעו לגור בחווה אנשי ארגון בר גיורא, סירב קראוזה לאפשר להם לשמור על החווה בעצמם. במהלך שנת 1907 אנשי הארגון בר גיורא גנבו בסג'רה את סוסתו האצילה של קראוזה. כאשר העירו אותו, הוא לא הצליח לאתר את השומר הצ'רקסי, שהלך לישון והם הציעו לו שישמרו במקומו. הם החזירו את הסוסה וקיבלו את עבודת השמירה.

ב-1914, עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, התמנה לנהל את "מקוה ישראל" ונשאר בתפקיד זה במשך 42 שנה. מהקמת בית הספר לימדו בו בצרפתית בלבד, אך ב-1918, עם תום מלחמת השפות, שכנע קראוזה את חברת כל ישראל חברים, בעלת בית הספר, לעבור להוראה בעברית.

קראוזה נשא את חיה בת יהודה ליב חנקין (אחותו של יהושע חנקין) ונולדו להם שלושה ילדים – יהודית מרקה-קראוזה, אשר נחשבת לארכאולוגית הצברית הראשונה; עמיצור קראוזה, שנפטר בצעירותו; ונועה שדמון, מהנשים הראשונות בארץ שלמדו ועסקו בעריכת-דין.
הוא נפטר בשנת 1962, בגיל 84, ונקבר בבית הקברות טרומפלדור בתל אביב.

על שמו של קראוזה קרויים רחובות במספר ערים בישראל, לרבות רחוב קראוזה בחולון המוביל לכניסה הראשית למקווה ישראל ו"מדרחוב קראוזה" בנתניה. כמו כן קרוי על שמו מושב תלמי אליהו, שהוקם ב-1970.

## לקריאה נוספת
* רחל ינאית בן-צבי, **אליהו קראוזה: אבי החינוך החקלאי בארץ**, ירושלים: האגף לחינוך חקלאי במשרד החינוך והתרבות והנהלת מקוה ישראל, תשכ"ג 1963
* רות ושאול דגן, **ראשונים תמיד, בכיבוש הקרקע, העבודה והשמירה**, חיפה 2019. אליהו קראוזה איש האדמה, עמ' 51–57
*ורד נבון, **[https://verednavon.com/project/the-boulevard/ השדרה – שדרות ירושלים בעיני הצלמים]**, בהוצאה עצמית, מהדורה שנייה, אוגוסט 2021, עמ׳ 28–29

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי העלייה הראשונה
קטגוריה:אגרונומים ישראלים
קטגוריה:חברי אספות הנבחרים
קטגוריה:אנשי חינוך שוחרי השפה העברית ביישוב
קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות טרומפלדור
קטגוריה:אישים שעל שמם יישובים בישראל
קטגוריה:סגל בית הספר החקלאי מקוה ישראל
קטגוריה:בוגרי בית הספר החקלאי מקוה ישראל
קטגוריה:מנהלי בתי ספר של כי"ח
קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה הרוסית
קטגוריה:אילניה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1878
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1962
פרס למדן

**פרס למדן** הוא פרס על שם יצחק למדן לספרות ילדים ונוער שחולק בין השנים 1954–1983 על ידי עיריית רמת גן בשיתוף עם אגודת הסופרים העבריים.

יצחק למדן (1899–1954) תרגם, ערך, אסף מעשיות ואגדות עמים מספרות העולם, והוציא אותן לאור בשורה של ספרים. הפרס חולק לראשונה בתחום ספרות ילדים ונוער מעט לאחר פטירתו של למדן, בשנת תשי"ד (1954). מאז חולק הפרס באופן שנתי, אך נדחק לשוליים ולא חולק עוד לאחר שנת 1983. באוגוסט 2009 הודיעה עיריית רמת גן על ייסוד פרס רמת גן לספרות כהרחבתו של פרס למדן.

## זוכים

## לקריאה נוספת
* אפרים תלמי, 'פרסים בספרותנו לילדים', **ספרות לילדים ונוער** ב (חשוון תשל"ה).

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

למדן
קטגוריה:רמת גן: תרבות
קטגוריה:ספרות ילדים ונוער
*

__NOTOC__
קונצרט (אלבום)

**קונצרט** הוא אלבום הסולו השני של המוזיקאי והזמר הישראלי שלמה גרוניך. האלבום הוקלט בהופעה חיה והוא משלב בין סגנונות מוזיקליים רבים, דבר אופייני לגרוניך.
## הפקה
באלבום מבצע גרוניך את השיר "אל מלא רחמים" שהלחין למילים של המשורר יהודה עמיחי, וכן שני שירים מוכרים מאלבומו הראשון: "רוזה מרציפן" ו"אל נא תלך". שירים 6–11 מושרים באנגלית ונלקחו מתוך המחזה "אמריקה" שהלחין גרוניך בסוף שנות ה-70 בעת שהותו בניו יורק. את המחזה כתב המחזאי והמשורר יורם לוי פורת. המחזה מבוסס על יצירתו של פרנץ קפקא באותו שם.

האלבום הוקלט במהלך הופעה חיה במועדון צוותא בתל אביב בספטמבר 1979, ויצא ביוני 1980. היוזמה להקלטת האלבום הייתה של המפיק נעם סמל, שהבחין בהתלהבות בה התקבלה הופעה של גרוניך ב'צוותא' באוגוסט 1979, בעת חופשת קיץ בישראל בזמן שהיה בלימודים בארצות הברית. והתקבלה החלטה לקיים הופעות נוספות ולהקליט אלבום המנציח אותם. גרוניך חזר ללימודים בארצות הברית ולכן לא היה מעורב בהחלטה על עיצוב עטיפתו של האלבום.

בשנת 1993 יצא האלבום לראשונה על גבי תקליטור.  

## השירים באלבום
# שיר אהבה טרי
# תלמיד בית ספר תיכון באירופה
# אל נא תלך
# אל מלא רחמים
# רוזה מרציפן
# רעמסס
# מאמא
# אני מנסה
# שיר אהבה ישן
# איש ההמצאות
# דיסקין

## משתתפים
*שלמה גרוניך - שירה, פסנתר, פנדר, סינטיסייזר
*אילן גרוניך - כינור
*יצחק קלפטר - גיטרה חשמלית
*מיקי שביב - גיטרה בס, קולות וכלי הקשה
*מאיר ישראל - תופים
*מורטון קם - קלרינט, סקסופון
*איתמר ארגוב - חצוצרה
*אדי קלובסקי - טרומבון
*זאב ברטוק - טובה
*צחי אוסטרובסקי  - צילומי עטיפה

## קישורים חיצוניים

* האלבום באתר הרשמי של שלמה גרוניך

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי הופעה בעברית
קטגוריה:אלבומי רוק ישראליים
קטגוריה:אלבומי שלמה גרוניך
קטגוריה:אלבומי חברת הד ארצי
פארק בושי

שמאל|ממוזער|פארק בושי - תחריט משנת 1827
**פארק בושי** או **הפארק מלא השיחים** (באנגלית: **Bushy Park**) הוא הפארק המלכותי השני בגודלו בעיר לונדון. הפארק מצוי ברובע ריצ'מונד שעל התמזה שבדרום מערב העיר. 

שטחו של הפארק 4.5 קמ"ר והוא מצוי צפונית לארמון המפטון קורט ולפארק המפטון קורט.
בפארק ישנם אזורי דיג ואגמים המשמשים לשייט סירות, אזורי רכיבה על סוסים וכן שמורת טבע רבות בהם גדלים חיות בר כגון אייל אציל ויחמור אירופי.

## היסטוריה
בשטח הפארק התגלו שרדי התיישבות מתקופת הברונזה וכן שרידים של התיישבות מימי הביניים.
כאשר המלך הנרי השמיני השתלט על ארמון המפטון קורט בשנת 1529 הוא השתלט גם על השטחים המהווים כיום את הפארק. באותה עת היה מדובר בשלושה שטחים נפרדים: "שטח גידול הארנבות" (Hare Warren), "הפארק האמצעי" (Middle Park) ו"פארק השיחים" (Bushy Park). הנרי השמיני הפך את הפארקים לאזור צייד איילים מלכותי.
המלך צ'ארלס הראשון בנה במקום את נהר לונגפורד - תעלה שאורכה 19 ק"מ אשר שימשה אמצעי להובלת מים לארמון. שדרה המובילה אל הארמון, הקרויה "שדרת הערמונים" תוכננה על ידי סר כריסטופר רן.

במהלך מלחמת העולם הראשונה שימש אזור הפארק כבית חולים שדה, ובמהלך מלחמת העולם השנייה שימש אזור הפארק כמקום ריכוז כוחות, ובו הייתה מפקדתו של דווייט דייוויד אייזנהאואר שבה תכנן את הפלישה לנורמנדי.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ריצ'מונד שעל התמזה
בושי
דגל האי מאן

**[[דגל]] [[האי מאן]]** מורכב מטריסקל - שלוש הרגלים של סמל האי מאן, במרכזו של דגל אדום. הרגלים מחוברות בירך ומכופפות בברך. כדי שהאצבעות יצביעו לכיוון השעון בשני צידי הדגל, משתמשים בסמל דו-צדדי. הטריסקל הוא גרסה של סמל שמש או צלב קרס ששימש תרבויות עתיקות.

הדגל דומה בצורתו לדגל סיציליה.

## ראו גם
* סמל האי מאן

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:האי מאן
מאן
מאן
מאן
רודיניה

ממוזער|281x281px
בגאולוגיה, **רודיניה** (מרוסית "Родить", כלומר 'ללדת' או "Родина", 'המולדת') הוא שמה של יבשת-על קדומה שנוצרה והתפרקה בנאופרוטרוזואיקון, כך על פי תאוריית נדידת היבשות של אלפרד וגנר. רודיניה נוצרה ככל הנראה לפני כמיליארד שנים וכללה את כל השטח היבשתי של כדור הארץ. הדעה המקובלת היא שהיבשת התפרקה לשמונה יבשות לפני כ-750 מיליון שנה.

למרות שאין הסכמה נרחבת בין הפלאוגאוגרפים על הפרטים, יש הסכמה כללית שהקראטונים היבשתיים מהם הורכבה רודיניה התרכזו סביב לאורנטיה (פרוטו אמריקה הצפונית) בליבתה של רודיניה. החוף המזרחי של לאורנטיה היה בסמוך לחוף המערבי של דרום אמריקה. אוסטרליה, יחד עם אנטארקטיקה, נשענו על החוף המערבי של לאורנטיה.

תנועת היבשות לפני יצירת רודיניה אינה ברורה. עם זאת, תנועת גושי היבשות מאז התפרקותה של רודיניה מוסכמת ומובנת יחסית ונחקרת על ידי גאוגרפים וגאולוגים. שמונה היבשות שהרכיבו את רודיניה התחברו מאוחר יותר כדי ליצור את יבשת העל פנוטיה , ומאוחר יותר, פעם נוספת, כדי ליצור את פנגיאה.

## ראו גם
*טקטוניקת הלוחות

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:יבשות קדומות
קטגוריה:תאוריות גאולוגיות
התפלגות ברנולי

בסטטיסטיקה ובתורת ההסתברות, **התפלגות ברנולי**, על שם המתמטיקאי השווייצרי יאקוב ברנולי, היא התפלגות בדידה של משתנה מקרי המקבל ערך X=1 או ערך X=0 בהסתברות \Pr(X=1)=p ו-\Pr(X=0)=1 - p. מקרה פרטי של התפלגות זו מתאים לתיאור מערכות בהן יש שני מצבים – הצלחה או כישלון. במקרה זה מקובל לסמן את ההסתברות להצלחה באות p, ואת ההסתברות המשלימה ב-q (כלומר: q = 1-p).

למשל, בקובייה הוגנת ההסתברות לנפילה על 6 היא\frac 16, ולפיכך ההסתברות המשלימה המתייחסת לכל שאר התוצאות (1,2,3,4,5) היא \frac 56. אם תסומן התוצאה 6 כהצלחה וכל שאר התוצאות האחרות ככישלון, אז המשתנה המציין את המאורע המתאים הוא בעל התפלגות ברנולי עם פרמטר p=\frac 16.

את העובדה שלמשתנה מקרי X יש התפלגות ברנולי מסמנים X \sim\ \text{b}(p) (לעיתים X \sim\ \text{Bernoulli}(p)). והשונות שלו היא \operatorname{Var}(X)= p\cdot (1-p). משתנה בעל התפלגות ברנולי מקיים את התכונה X^n=X לכל n (שהרי הערכים 0 ו־1 מקיימים שוויון זה), ומכאן שכל המומנטים של משתנה כזה שווים ל־p.

משתני ברנולי הם אבני הבניין של ההתפלגות הבינומית. סכום של n משתני ברנולי בלתי תלויים בעלי הסתברות הצלחה p הוא בעל התפלגות בינומית כללית, B(n,p) (ובפרט, ההתפלגות B(1,p) היא התפלגות ברנולי).

## תכונות
אם X הוא משתנה מקרי המתפלג ברנולי, אזי:

:\Pr(X=1) = p = 1 - \Pr(X=0) = 1 - q.

פונקציית הסתברות f של התפלגות זו, עבור ערך אפשרי k היא:
: f(k;p) = \begin{cases}
 p & \text{if }k=1, \\
 q = 1-p & \text {if } k = 0.
 \end{cases}

צורה שקולה לביטוי זה היא:
:f(k;p) = p^k (1-p)^{1-k} \quad \text{for } k\in\{0,1\}
או:
:f(k;p) = pk+(1-p)(1-k) \quad \text{for } k\in\{0,1\}.

בצורה זו ניתן להבחין בדמיון הרב להתפלגות בינומית, אשר התפלגות ברנולי היא מקרה פרטי עבור n = 1.

גבנוניות ההתפלגות שואפת לאינסוף עבור ערכים גבוהים או נמוכים של p. עבור ערכי 0 \le p \le 1 ההתפלגות יוצרת משפחה מעריכית ואומד הנראות המרבית של p עבור מדגם מקרי הוא ממוצע הדגימה.

## תוחלת
התוחלת של משתנה מקרי X המתפלג ברנולי היא:

\mathbb{E}[X]= p

זאת משום שעבורX בו \Pr(X=1)=p יחד עם \Pr(X=0)=1-p מתקבל:

:\mathbb{E}[X] = \Pr(X=1)\cdot 1 + \Pr(X=0)\cdot 0
:= p \cdot 1 + (1-p)\cdot 0 = p.

## שונות
השונות של משתנה מקרי X המתפלג ברנולי היא:
:\operatorname{Var}[X] = pq = p(1 - p)

#### הוכחה
ראשית,
:\mathbb{E}[X^2] = \Pr(X=1)\cdot 1^2 + \Pr(X=0)\cdot 0^2 = p \cdot 1^2 + q\cdot 0^2 = p
ומכאן:
:\operatorname{Var}[X] = \mathbb{E}[X^2]-\mathbb{E}[X]^2 = p-p^2 = p(1-p) = pq
כמובטח.

## צידוד (Skewness)
הצידוד של משתנה מקרי X מפולג ברנולי הוא: 

\gamma_{1} = \frac{q-p}{\sqrt{qp}}=\frac{1-2p}{\sqrt{qp}}

## ראו גם
* משפט לה קם

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
ברנולי
ביומכניקה

[ממוזער|עמוד מתוך אחד הספרים הראשונים על ביומכניקה De Motu Animalium מאת [ג'ובאני אלפונסו בורלי]]
**ביומכניקה** היא ענף מדעי בינתחומי החוקר את התכונות המכניות של אורגניזמים חיים ומנתחים את עקרונות ההנדסה הפועלים בתפקוד המערכות הביולוגיות. היא דנה ביחסים בין מבנים ובין תפקודים בכל רמות הארגון של החומר החי החל ממולקולות כגון הקולגן או האלסטין ועד רקמות ואיברים. הביומכניקה מתארת את התגובות במרחב ובזמן של החומרים הביולוגיים, מוצקים, נוזלים או ויסקו-אלסטיים, לפעולתה של מערכת כוחות ולחצים פנימיים וחיצוניים.

פרט למכניקה הקלאסית, הביומכניקה פונה לעוד תחומי מדע וטכניקה כמו ראולוגיה – כדי לחקור את התנהגות הנוזלים ביולוגיים כמו הדם, חוזק החומרים – כדי ליצור מודלים של הלחצים המופעלים על רקמות כגון סחוס המפרקים או העצמות, מכניקת המוצק כדי לנתח את המיומנויות המוטוריות והתנועתיות – החל מהתאים הבודדים וכלה האורגניזמים השלמים.

דוגמאות למחקר ביומכני כוללות חקירה של הכוחות שפועלים על הצלעות, האווירודינמיקה של ציפורים ומעוף חרקים, ההידרודינמיקה של פעולה השחייה של דגים ובאופן כללי פעולת התנועה של כל צורות החיים, החל מתא בודד ועד אורגניזם שלם. הביומכניקה של בני אדם היא חלק מרכזי במדע הקינסיולוגיה.

## היסטוריה
הפילוסוף היווני אריסטו יכול להחשב כביומכניסט הראשון. הוא כתב את הספר הראשון על תנועה של בעלי חיים, וראה את הגוף של בעלי החיים לא רק כמערכת מכנית, אלא חקר שאלות כגון ההבדל הפיזיולוגי בין דמיון של ביצוע פעולה לבין עשיית הפעולה עצמה.

איש הרנסאנס לאונרדו דה וינצ'י עסק אף הוא בביומכניקה וניתח את העקרונות הפיזיקליים והמכניים שבתנועת בני אדם ובעלי חיים. נושא מחקר ידוע שלו היה תעופת העופות.

## קישורים חיצוניים

* ביומכניקה
* 
* 

קטגוריה:פיזיולוגיה
קטגוריה:תחומים בביולוגיה
לורן

**לורן** או **לורנה** (בצרפתית: **Lorraine**; בגרמנית: **Lothringen**) היה אחד מ-27 החבלים בצרפת, בין 1972 לסוף שנת 2015. בירתו הייתה מץ. שטחו היה כ-23,547 קמ"ר, ואוכלוסייתו מנתה ב-2004 כ-2,329,000 נפש. הוא כלל 4 מחוזות, 19 רבעים ו-157 קנטונים.

בתחילת 2016 החבל אוחד עם החבלים אלזס ושמפאן-ארדן במסגרת רפורמה מנהלית שעברה צרפת המטרופוליטנית החבל המאוחד נקרא זמנית אלזס-שמפאן-ארדן-לורן ולאחר מכן קיבל את השם גראנד אסט.

## ראו גם
*אלזס-לורן
*לותרינגיה
*נאנסי
*לונוויל

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

ממוזער|ימין|בית כנסת, לונוויל

*
קטגוריה:צרפת: חבלים לשעבר
קטגוריה:גראנד אסט
אודליסק

[250px|ממוזער|שמאל|דימוי האודליסק בציור [אישה מלטפת תוכי מאת אז'ן דלקרואה]]
ה**אודליסק** היו השפחות הבתולות בהרמונו של הסולטאן, שנועדו לשרת את פילגשיו. הן היו בתחתית הסולם החברתי בהרמון. בדרך כלל ניתנה האודליסק לסולטאן במתנה, והייתה יכולה להפוך לאחת מפילגשיו.
השימוש הפופולרי במילה בדרך כלל מתייחס לפילגש בהרמון.

מקור המילה, הקיימת בצרפתית, הוא מהמילה הטורקית "odalık" שפירושה חדרנית.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:האימפריה העות'מאנית
קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: היסטוריה
קטגוריה:שפחות
המלוריאן

**המלוריאן** היא סדרת ספרי פנטזיה אפית בת חמישה ספרים (פנטלוגיה), אשר נכתבה על ידי סופר הפנטזיה האמריקאי דייוויד אדינגס. הסדרה מהווה המשך ישיר לסדרת הבלגריאד.

עלילת הסדרה מתמקדת בגאריון הבוגר, גיבור הבלגריאד, שהפך למלך האי ריבא, ובארנד, נער עם עבר מסתורי, כאשר צילו של ילד אופל חדש מאיים על חייהם ועל גורל עולמם.

כל ספרי הסדרה תורגמו לעברית בהוצאת אופוס.

## ספרי הסדרה
### שומרי המערב
הספר המקשר בין הבלגריאד למלוריאן. בספר מתוארת גדילתו של הנער ארנד תחת חסותם של פולגרה הקוסמת ובעלה, דורניק. במקביל לומד גאריון את תפקידו כמלך ריבא וכבעלה של צ'נדרה, מלכתו. גאריון וארנד מוזהרים מפני ילד האופל החדש, זנדרמאס. בזמן שגאריון נמצא במלחמה בחרק עם שאר המלכים נגד כת הדוב בשל תקיפת צ'נדרה, מתגנב ילד האופל לארמון וחוטף את בנו של המלך הצעיר. גאריון וחבריו יוצאים בעקבותיו.

### מלך המורגו
המשך עלילותיהם של שומרי המערב שממשיכים במרדף אחרי ילד האופל המסתורי, זנדרמאס. במערות האולגו פוגשים ארנד וגאריון באול, אבי האלים, והוא מחליף את שמו של ארנד לאריונד. להפתעתם, מגלים גאריון ופולגרה שזנדרמאס היא אישה. חברים נוספים מצטרפים לחבורה, מונעים על ידי הנבואה הקדומה. המרדף מוביל את החבורה לארמונו של מלך המורגו החלש, השקוע במלחמה עם קיסר מלוריאה. גאריון וחבריו מגלים עובדה מדהימה לגבי מוצאו של המלך, שמשנה לחלוטין את המצב הפוליטי באזור.

### שר השדים של קרנדה
קיסר מלוריאה לוכד את החבורה, והם יוצאים לכיוון בירתו של הקיסר, שמתגלה כאדם מורכב עד מאוד. בין הקיסר קאל זאקאת' לבין גאריון נרקמים קשרי ידידות זהירים, שנקטעים בפתאומיות כאשר בני החבורה נאלצים לעזוב את העיר בשל מגפה נוראית שפרצה בה. הם ממשיכים במרדפם עד לביתו של טוראק באשבא, אויבו הקדום של גאריון. שם הם מגלים את אורבון, שליחו אחרון של טוראק, שבטירופו מכר את נשמתו לשר השדים נהאז. גאריון וחבורתו עוזבים את המקום וממשיכים את מסעם הנואש נגד הזמן.

### המכשפה מדרשיווא
הספר הרביעי של הסדרה מקרב את גאריון וחבריו למטרתם הסופית. הפער בין גאריון לזנדרמאס הולך ומצטמצם, והרמזים הולכים ומצטברים, רמזים שיאפשרו להם לגלות היכן אמורה להתרחש הפגישה הסופית שתכריע את גורל הבריאה כולה: מקום מסתורי בעל שם פרדוקסלי - "המקום שאינו עוד". הזמן הולך ואוזל. למרבה ההפתעה, מצטרף זאקאת' לחבורה, נענה אף הוא לקריאתה של הנבואה. בסוף הספר מועלה דורניק לדרגת שליח של האל אלדור, מצטרף בכך לבלגראת', בלדין, פולגרה, בלקירא ובלטירא, לאחר שהוא מביס את שר השדים נהאז.

### החוזה מקל
הספר האחרון של הסאגה מוביל את החבורה למקום שאינו עוד לאחר מאמצים כה רבים. החברה האחרונה שמצטרפת היא פולדרה, אשתו של בלגראת, שחשב שהיא מתה לאחר לידתה של פולגרה ובלדראן. במקום שאינו עוד מתרחשת הפגישה האחרונה בין ילד האור לילד האופל, ובפגישה זו בוחרת החוזה מקל בילד האור, ומביאה בכך לגירוש האופל אחת ולתמיד. אריונד הופך לאלוהי האנגראקים, גאריון וצ'נדרה לוקחים את בנם בחזרה לריבא והחבורה מתפזרת.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:סדרות ספרי פנטזיה
קטגוריה:ספרי פנטזיה אפית
קטגוריה:ספרי הוצאת אופוס
מאו II

**מאו II** הוא רומן מאת הסופר האמריקאי הפוסט מודרניסטי דון דלילו.

הספר, שיצא לאור בשנת 1991, כ-10 שנים לפני פיגועי 11 בספטמבר, מתאר, ויש האומרים מנבא, את העתיד לבוא שנים מאוחר יותר. הספר מתאר את אמריקה המפוחדת מטרור, ומטרור אסלאמי קיצוני בפרט, ונמצאת בעידן של אי ודאות. דלילו אף מזכיר בספר את מרכז הסחר העולמי שבמגדלי התאומים בניו יורק, שלימים התמוטטו, כמקום מרכזי המייצג את המערב, ולכן נתון בסיכון ומועד לפורענות.

## עלילת הספר
הרומן מתאר את חייו של ביל גריי, סלבריטי וסופר מפורסם. גריי שקוע מזה שנים בכתיבת ספר שאפתני, ומסתגר מן העולם. אל תוך פרטיותו של גריי מגיעה צלמת בשם בריטה נילסון, ששמה לה למטרה להנציח בתמונות את הסופר המפורסם והמתבודד. הופעתה של בריטה מסמנת את סופו של עידן ההסתרה עבור ביל גריי, ואת חדירת המציאות המאיימת לבועה המוגנת שבא הוא חי. גריי עד לחטיפתו של משורר צעיר על ידי טרוריסטים מוסלמים, ובהמשך יוצא למסע חיפוש אובססיבי הלוקח אותו לניו יורק, ללונדון, לאתונה ולבסוף לביירות השסועה של שנת 1991.

## דיון
אמריקה של דלילו ב-1991 דומה עד כדי להדאיג לזו של ימינו. היא מאוימת על ידי מעשי טרור, פונדמנטליזם דתי ומבוכה פוליטית. היא עסוקה בסלבריטאות כערך, סוגדת לייצוג, לדימוי, לשטחי.

"מאו II" נחשב למשל אפל ומרתק על כוחו של הטרור בעידן הפוסט מודרני. הוא מציב את השאלות שבהן מתלבטת האנושות בעידן שאחרי הטרור: הקשר בין תקשורת המונים לטרור המונים, תפקיד הסופר מול פולחן הסלבריטאות, והיחלשותה המתמדת של הזהות מערבית.

## קישורים חיצוניים
* "נביא בעירו" - עיתון תל אביב, מדור ספרות, 8.10.04
* 
* הפרק הראשון מתוך "מאו II" מתוך אתר kinblog
* 

קטגוריה:רומנים (סוגה ספרותית)
קטגוריה:ספרי 1991
קטגוריה:ספרי זמורה ביתן
ספקטרופוטומטר

ממוזער|שמאל|200px|ספקטרופוטומטר
**ספקטרופוטומטר** הוא מכשיר מדידה, המאפשר למדוד את בליעת האור של תמיסה נבדקת באורכי גל שונים. מאחר שלכל חומר ישנו תחום אנרגיות עירור ספציפיות לו (וכתוצאה מכך אורכי גל מסוימים שהוא בולע), יש חשיבות לאורך הגל הנמדד. לכן ממקור האור יוצאת אלומת אור אל מנסרה, המפרקת את האור הלבן ומפרידה בין אורכי הגל השונים. על ידי סיבוב המנסרה אפשר להביא את קרן האור בעלת אורך הגל הרצוי אל מול סדק, דרכו עובר האור אל החומר הנבדק.
באמצעות הנתונים המתקבלים מהמדידה, ניתן לקבל מידע על אופי החומר וכן על ריכוזו בתמיסה.
חישובי ריכוזים באמצעות ספקטרוסקופיה (קרויה גם ספקטרופוטומטריה) מתבססים על האזור הליניארי של חוק בר-למברט. מרבית הספקטרופוטומטרים מודדים בתחום העל סגול ובאור נראה. קיימים גם מכשירים המודדים בתחום התת-אדום.

## מבנה כללי
כיום קיימים מכשירי ספקטרוסקופיה רבים ומגוונים אך קיים מבנה בסיסי המשותף לכולם.
* מקור אור - מספק אנרגיה למערכת.
* מונוכרומטור - מסנן אורכי גל. מעביר טווח צר של אורכי גל.
* תא דוגמה - בתוכו נמצא החומר הנמדד.
* גלאי - מגלה את עוצמת האור שעבר את תא הדוגמה וממיר את הערך לסיגנל חשמלי.
* צג - מציג את ערך הבליעה.

מקור האור מקרין טווח רחב של אורכי גל, בשיטות שונות ניתן לסנן את אורכי הגל ולקבל אלומת אור בעלת טווח צר של אורכי גל. האלומה פוגעת בדוגמה הנמצאת בתא. כתוצאה מאינטראקציה בין האור לחומר שבדוגמה עוצמת האור פוחתת. הגלאי מזהה את עוצמת האור העוברת את הדוגמה ומחשב את היחס בין עוצמת האור שעברה את הדוגמה לעוצמה שנכנסה אליה (גודל המכונה "העברה"). בעבר היה הספקטרופוטומטר מכוון לאורך גל אחד ובו הייתה מתבצעת המדידה. בספקטרופוטומטרים חדשים, היא מתבצעת בטווח של אורכי גל (מכשיר סורק), וכך ניתן למצוא פרטים על חומר בלתי מזוהה (בדיקה איכותנית).

הקשר בין ריכוז החומר הנבדק ובין הפלט שמתקבל מהמכונה (הבליעה של החומר הנבדק) מתואר על ידי חוק בר-למברט: A=\epsilon_\lambda Cb.
## ספירת חיידקים בתמיסה
ספירת חיידקים בתמיסה על פי עכירות תרבית נוזלית למציאת ריכוז תאים בתרבית. ככל שעולה מדד הבליעה כך יש יותר תאים של חיידקים בתמיסה.

**יתרון:** ספירה מהירה, תוך דקות ספורות.

**חסרונות:** החיסרון של שיטה זו היא שלא יודעים אם החיידקים חיים או מתים.
בנוסף לכך שיטה זו יעילה רק כאשר מספר החיידקים מגיע ל-107 במ"ל (עשרה מיליון חיידקים במ"ל). מתחת למספר זה העכירות אינה ניכרת.

## ראו גם
* ספקטרוסקופיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מכשירי מדידה
קטגוריה:כימיה אנליטית
קטגוריה:כלי מעבדה
אצטדיון ימק"א

[שמאל|ממוזער|250px|אצטדיון [ימק"א בשנת 1958]]
[250px|ממוזער|אצטדיון [ימק"א ירושלים ממבט על, בשנות ה-30 של המאה ה-20]]
**אצטדיון ימק"א** היה אצטדיון כדורגל אשר שימש כמגרשה הביתי של קבוצת הכדורגל בית"ר ירושלים ובהמשך גם של הפועל ירושלים (לאחר שהפועל ירושלים עזבה את מגרש קטמון). האצטדיון נבנה על-ידי תנועת צעירי הנוצרים הבינלאומית "ימק"א" (YMCA), בחצר בניין ימק"א ירושלים לצורך הפעילות הספורטיבית של האגודה.

## היסטוריה
הנדבן האמריקאי ג'יימס נאבגין ג'רווי הניח את אבן הפינה של האצטדיון ב-23 באוגוסט 1926. בניית האצטדיון הסתיימה רק ב-1933, אך השימוש בו החל קודם לכן. בנובמבר 1935 התקיימה באצטדיון האליפות הראשונה באתלטיקה. בשנות ה-30 של המאה ה-20 שיחקו במגרש קבוצות חיילים וקבוצות מקומיות מלאומים שונים. המגרש נחשב אז למודרני, משוכלל ונוח. אולם, כעבור חצי מאה הוא כבר היה מיושן. במשך השנים אירח המגרש משחקים מרכזיים רבים, ובהם הדרבי של ירושלים. בשנת 1991 עזבו שתי הקבוצות הירושלמיות את האצטדיון ועברו אל אצטדיון הכדורגל החדש בעיר, אצטדיון טדי. במשחק הדרבי האחרון במגרש ימק"א ניצחה הפועל והורידה את בית"ר לליגת המשנה.

האצטדיון הוזכר בשני מערכונים של שלישיית הגשש החיוור, ב"אופסייד סטורי" וב"שירים שערים וטכנאים". האצטדיון מופיע גם בקומיקס רב המכר, "אהלן וסהלן".

ב נהרס מתחם האצטדיון יחד עם מתחם מגרשי הטניס שהיו בצמוד לאצטדיון, ובשטחו נבנה מתחם מגורים יוקרתי בשם "כתר דוד" הכולל כ-200 דירות לצד גינה ציבורית ומרכז ספורט תת-קרקעי שמופעל על ידי ימק"א. במרכז יש גם בריכת שחייה חליפית לבריכה המקורה של המתחם. קטע קטן מחומת האצטדיון נותר כהנצחה למגרש הכדורגל.

## אווירה
באצטדיון שררה אווירה ייחודית של מטען תרבותי ונוסטלגי, לצד עזובה ומתקנים פרימיטיביים. מגרש הכדורגל שבאצטדיון היה קצר במטר וחצי מהתקן הבינלאומי, הטריבונות היו בלויות ומכיוון שנמכרו כרטיסים רבים יותר מהמקומות על הטריבונות, כמעט תמיד היו צופי כדורגל שישבו על העצים שבצד המגרש. באזור הטריבונות היה גם ריח חזק של שתן משום שרבים מן הצופים לא טרחו להגיע אל חדרי השירותים. סביב האצטדיון הייתה חומת אבן גבוהה שבראשה גדר תיל, ננעצו שברי זכוכית במלט בנדבך העליון שלה, בכדי למנוע הסתננויות, דבר שהיה ידוע בכניסת אוהדים דרך פרצות בחומה. בשנותיו האחרונות כמגרש כדורגל פעיל עליבותו של האצטדיון הייתה אנטיתזה למבנה ימק"א המפואר שבחצרו שכן:

## ראו גם
* ימק"א ירושלים
* ימק"א (YMCA)

## לקריאה נוספת
* רון עמיקם, מאיר גבאי ורוני דיאון, **אני אוהב אותך בית"ר**, מדיה 14, 2007.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

ימק"א
קטגוריה:בית"ר ירושלים
קטגוריה:הפועל ירושלים
קטגוריה:ירושלים בתקופת המנדט הבריטי
קטגוריה:ימק"א
קטגוריה:ירושלים: מבנים שנהרסו
ימק"א
כוכב בית לחם

[ממוזער|[שמי הלילה מעל בית לחם בחודש דצמבר במאה הראשונה לפני הספירה - תקופת הולדתו של ישו הנוצרי לערך]]
**כוכב בית לחם** הוא גרם שמימי שעל פי הברית החדשה הופיע מעל שמי בית לחם לבשר על הולדתו של ישו ולהורות לשלושת האמגושים את הדרך למקום הולדתו של ישו.

תיאור זה מנסה להתאים עצמו לנבואת הכוכב המופיעה בספר במדבר ומאוזכרת במגילות מדבר יהודה.

## תיאור האירוע על פי הברית החדשה
בבשורה על-פי מתי שבברית החדשה מתואר כי הגיעו אנשים חכמים מן המזרח לעיר ירושלים ושאלו: "מי הוא זה אשר נולד מלך היהודים? אשר ראינו את כוכבו אשר זרח, ובאנו לעבוד אותו" (פרק ב' פסוק 2).
בספר "הבשורה על פי לוקאס" מופיעים פרטים נוספים, לפיהם בעת הלידה הופיע כבוד ה' ומלאכים בשמיים בישרו על הלידה לרועים בשדה: "בְּאוֹתוֹ חֶבֶל אֶרֶץ הָיוּ רוֹעִים שֶׁנָּהֲגוּ לָגוּר בַּשָֹדֶה וְלִשְׁמֹר עַל עֶדְרָם בְּאַשְׁמוּרוֹת הַלַּיְלָה. לְפֶתַע נִצַּב עֲלֵיהֶם מַלְאַךְ ה' וּכְבוֹד ה' נָגַהּ סְבִיבָם..." (פרק ב' פסוק 9).
ממוזער|כוכב בית לחם המשוחזר בחזית מלון ירושלים (כיום דריסקו)

## כוכב בית לחם באמנות
תיאורים של כוכב בית לחם ניתן לראות לרוב באמנות המתארת את סגידת האמגושים בצורה כזאת או אחרת. בציור פרסקו של האמן ג'וטו די בונדונה, כוכב בית לחם מתואר ככוכב שביט. בעבודת הטפטין (אריגה) של האמן אדוארד ברן-ג'ונס (28 אוגוסט 1833 - 17 יוני 1898, אנגליה), מופיע הכוכב כאשר הוא מוחזק בידיו של המלאך.

בכנסיית המולד, כוכב בעל ארבע עשרה אלומות, מציין על פי המסורת את מקום הולדות של ישו.

כוכב בית לחם משמש כאביזר קישוט עבור צליינים נוצרים המבקרים בארץ הקודש, הוא מיוצר בעיקר מעץ זית וניתן למצוא אותו בחנויות מזכרות לתיירים בעיר העתיקה בירושלים ובעיר בית לחם. בעץ חג המולד נהוג לשלב קישוטים מוזהבים מנייר, פלסטיק או מתכת בדגם כוכב בית לחם. בנוסף משמש כקישוט המיוצר על ידי צורפים כעגילי אוזניים ותליונים לצוואר.

בעבודות השחזור והשימור של מלון דריסקו במושבה הגרמנית ביפו, אשר נקרא בעבר מלון ירושלים, נעשה שחזור של כוכב בית לחם על פי תמונה המתוארכת לסביבות שנת 1910, המראה את ראשי קהילת הטמפלרים ביפו ושרונה בחזית המלון. הכוכב, אשר שוחזר על ידי סטודיו תכלת לשימור ציורי קיר, נעשה על פי תמונה  יחידה וכוכבי בית לחם דומים אחרים, בטכניקה של יציקת פליז. עם חניכת מלון ירושלים החדש בשנת 2018, הושב אחר כבוד כוכב בית לחם למקומו מעל דלת הכניסה למלון.

## ניסיונות מדעיים להסביר את האירוע
אף שהאירוע מתואר רק בברית החדשה, ואין עדויות חיצוניות המתארות אותו, ניסו מדענים נוצרים להסביר את התופעה כתופעת טבע מדעית. הדבר נעשה בהתעלמות מאגדות דומות בדבר הופעת כוכב בעת הולדתו של הקיסר הרומי אלכסנדר סוורוס.

בין התאוריות שהוצעו היו ליקוי כוכבי לכת כגון הליקוי של צדק ושבתאי בשנת 7 לפנה"ס, וכן הליקוי בין שבתאי ונגה בשנת 2 לפנה"ס. הסבר נוסף מתייחס לשביט האלי שעבר בקרבת כדור הארץ בשנת 12 לפני הספירה. יוהאנס קפלר הציע שמדובר היה בסופר נובה.

על פי תאוריה נוספת, בשנת 5 לפנה"ס היו הכוכבים צדק ונגה קרובים זה לזה ועשויים היו להיראות יחד עם הירח ככוכב אחד.

## קישורים חיצוניים

*ניסיונות להסביר את הופעת הכוכב באופן מדעי
*אתר אסטרונומי על הכוכב
* 

קטגוריה:מיתולוגיה נוצרית
קטגוריה:בית לחם
בית לחם
רית'ם אנד בלוז

**רית'ם אנד בלוז** (באנגלית: **Rhythm and blues**, ובראשי תיבות **R&B**; משמעות: קצב ובלוז, נקרא לפעמים גם "קצב ועצב") הוא סוגה מוזיקלית אשר פותחה על ידי מוזיקאים אפרו-אמריקאים ששילבו בין ג'אז לבלוז. את הרית'ם אנד בלוז מאפיין קצב החוזר על עצמו ומלודיות פשוטות.

הריתם אנד בלוז העמיד במרכז את הגיטרה החשמלית, הסקסופון והפסנתר לצד הרכב ג'אז מצומצם מסורתי.

## אטימולוגיה
ג'רי וקסלר ממגזין בילבורד טבע את המונח "רית'ם אנד בלוז" לראשונה בשנת 1948 בארצות הברית. המונח החליף את המונח "מוזיקת גזעית" (Race Music), שבא במקור מתוך הקהילה השחורה, אך נחשב פוגעני בעידן שאחרי מלחמת העולם השנייה. דוגמאות לאומני רית'ם אנד בלוז מפורסמים הם ריי צ'ארלס, אריתה פרנקלין, אוטיס רדינג ועוד.

## היסטוריה
ההגירה הגדולה של השחורים מדרום ארצות הברית לאזורים עירוניים ותעשייתיים בשיקגו, דטרויט, ניו יורק ולוס אנג'לס בשנות ה-20 ושנות ה-30 של המאה ה-20 יצרה מעמד פועלים עירוני חדש ושינתה את הדינמיקה החברתית. ההתפתחות הטכנולוגית באותן שנים שברה את האוליגופול בתעשיית המוזיקה ואפשרה לכל אחד לפתוח אולפן הקלטות. מבשרי הרית'ם אנד בלוז הגיעו מעולמות הג'אז והבלוז שהתקרבו אחד לשני בשנות ה-30. האר אנד בי התפתח כסגנון קצבי לריקודים בשעה שהג'אז התקדם לעבר סגנון אמנותי ו"מתקדם" יותר, הביבופ.

מוזיקאים שחורים בשנות הארבעים תרמו למעבר מסגנון הביג בנד לסגנון חדש, קרוב יותר לרית'ם אנד בלוז, "ג'אמפ בלוז" (Jump blues). הם שילבו בין הבלוז לג'אז, שילבו כלים חדשים בהרכב ויצרו מוזיקה בסגנון אורבני. בין הבולטים שבהם ניתן למנות את לרוי קאר, ביג ג'ו טרנר, אילינוי ג'אקט ולואיס ג'ורדן. אומנם חלוצי האר אנד בי הגיעו מחברות התקליטים העצמאיות, שנפתחו בשנות מלחמת העולם השנייה. רבות מהחברות היו ממוקמות במרכזי הבידור – ניו יורק ולוס אנג'לס, אך אחרות פעלו באופן מקומי. בין החברות הבולטות ניתן למנות את "Savoy", "קינג",
"אימפריאל", "Specialty", "צ'ס" ו"אטלנטיק". הפריצה הגדולה של הרית'ם אנד בלוז הגיעה לאחר המלחמה.

הרית'ם אנד בלוז תרם להתפתחות של הרוק אנד רול. החל מאמצע שנות ה-50 המונח "אר אנד בי" מתייחס בעיקר למוזיקת נשמה, מוזיקת גוספל וסגנונות שהתפתחו מהבלוז החשמלי (אלקטריק בלוז). החל משנות ה-70 המונח מתייחס בעיקר למוזיקת נשמה ולפאנק.

## רית'ם אנד בלוז עכשווי

החל משנות ה-80, לאחר דעיכת הדיסקו, התפתח סגנון מוזיקלי חדש – "רית'ם אנד בלוז עכשווי". המונח מתייחס בעיקר לסגנון מוזיקלי חדש, מוזיקת פופ שמושפעת ממוזיקת נשמה ופאנק.

## ראו גם
*שירי R&B

## לקריאה נוספת

## קישורים חיצוניים

*רית'ם אנד בלוז, באתר AllMusic 
*רית'ם אנד בלוז, באתר New Georgia Encyclopedia 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מוזיקה שחורה
קטגוריה:הקהילה האפרו-אמריקאית
האייל הקורא

שמאל|ממוזער|250px|לוגו "האייל הקורא"
**האייל הקורא** הוא כתב עת מקוון אשר עלה לרשת ב-12 בספטמבר 1999 (ערב ראש השנה תש"ס). כתב העת דן בענייני תרבות ואקטואליה (כגון פוליטיקה, ספרים, מוזיקה ומדע).

## היסטוריה
ב"האייל הקורא" מתפרסמים מאמרים, עדכוני חדשות וסקרים, והגולשים דנים ביניהם בנושאי המאמרים במערכת הדומה לפורום. כותבי המאמרים באתר אינם זוכים לתשלום, ומאמריהם נערכים על ידי צוות העורכים – העושים, גם הם, את מלאכתם בהתנדבות – קודם לפרסומם. בעבר היה לאתר עורך ראשי, דובי קננגיסר, אולם בהמשך העבודה התחלקה בין מספר עורכים.

כל מאמר באתר משמש במה לדיונים ממושכים בהם מתפרסמות מאות ואלפי תגובות. לעיתים הדיונים זוכים לחיים משל עצמם והם הולכים ומתפתחים גם כאשר הנושא בו הם עוסקים הולך ומתרחק מנושא המאמר המקורי.

באפריל 2010, בטור מאת דובי קננגיסר, נמסר ש"מנגנון התגובות החדשות יושבת, והאייל יהפוך לאתר סטאטי", כלומר – אתר שבו ניתן יהיה לעיין בתכנים ישנים אך לא להוסיף תוכן חדש. בעקבות הודעה זו התארגנה קבוצת משתמשים לפתוח מחדש את האתר, והודעה על פתיחתו מחדש פורסמה ב-9 באוגוסט 2010.

נכון לנובמבר 2024 האתר עודנו פעיל ומפרסם נושאי שיחה חדשים מעת לעת כמו סקרים בעמוד הראשי.

## קישורים חיצוניים
* 
* דובי קננגיסר, אודות האייל הקורא
* 
* אלי אשד, האייל ששאג, מאמר על האייל הקורא, במקור באתר "רשימות"
* דינוזאוריות רשת, אתר אחד: האייל הקורא, פרק בפודקאסט

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: כתבי עת
קטגוריה:כתבי עת מקוונים ישראליים
קטגוריה:אתרי אינטרנט ישראלים שהושקו ב-1999
קטגוריה:איילים בתרבות
ג'רלדין צ'פלין

**ג'רלדין צ'פלין** (באנגלית: **Geraldine Chaplin**; נולדה ב-31 ביולי 1944) היא שחקנית אמריקאית, בתו של השחקן והבמאי צ'ארלי צ'פלין. היא הייתה מועמדת לשלושה פרסי גלובוס הזהב על משחקה בסרטים "דוקטור ז'יוואגו" (1965), "נאשוויל" (1975) ו"צ'פלין" (1992), שם גילמה את סבתה, אימו של אביה; האנה צ'פלין.

## ביוגרפיה
ג'רלדין צ'פלין נולדה בסנטה מוניקה שבארצות הברית; היא בתו הראשונה של צ'ארלי צ'פלין מאשתו הרביעית אונה אוניל (בתו של המחזאי יוג'ין או'ניל). בתה של ג'רלדין מנישואיה לצלם הקולנוע הצ'יליאני פטריסיו קסטייה, היא השחקנית אונה צ'פלין.

כבר בגיל שמונה השתתפה צ'פלין בסרטו של אביה, "אורות הבמה"; באותה התקופה משפחתה עברה לשווייץ; היא קיבלה שם חינוך בפנימיה ובין השאר למדה צרפתית וספרדית. אחרי שחלומה להפוך לרקדנית בלט לא התגשם, עברה לקריירת משחק.

הבמאי דייוויד לין בחר בה כשחקנית שתגלם את דמותה של טוניה (אשתו של יורי ז'יוואגו) בסרט "דוקטור ז'יוואגו" (1965).

בשנת 1992 שיחקה בסרט הביוגרפי "צ'פלין", אודות אביה והיא שיחקה בו בתפקיד סבתה, ואימו של אביה, צ'ארלי.

בשנת 2008 גילמה את הסבתא בסרט הדרמה הספרדי "וידוייה של נימפומנית" מאת הבמאי כריסטיאן מולינה.

בשנת 2014 שיחקה בסרט הדרמה והפנטזיה "Amapola", סרטו הראשון כבמאי של מעצב ההפקה הארגנטינאי אאוחניו זאנטי (אנ').

שיחקה ב-2018 בסרט "עולם היורה: נפילת הממלכה" כאיריס, המשגיחה של בנג'מין לוקווד (ג'יימס קרומוול).

[שמאל|ממוזער|200px|ג'רלדין צ'פלין בסרט [דוקטור ז'יוואגו (סרט)|דוקטור ז'יוואגו]]

צ'פלין גם השתתפה בתשעה סרטים של הבמאי הספרדי קרלוס סאורה, שאיתו ניהלה רומן מתמשך ולהם שני ילדים.

## מסרטיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:זוכי פרס גויה: שחקנית המשנה הטובה
קטגוריה:צ'ארלי צ'פלין
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1944
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1944
חדר ייחוד

טקסט=|שמאל|270x270 פיקסלים
**חדר ייחוד** הוא נוהג בנישואים הלכתיים לפיו חתן והכלה שוהים לבדם במקום מסוים לאחר החופה וקידושין. נוהג זה מקובל ביהדות תימן וביהדות אשכנז, ונחשב שם הכרחי מבחינה הלכתית כדי להחשיב את הזוג כנשוי כדת וכדין, אך לא בכל יהדות ספרד.

## הצורך בחדר ייחוד

תהליך הנישואים ההלכתי מתחלק לקידושין (הנקראים בלשון התורה אירושין), אשר אחריהם הזוג מאורס ואינו נחשב לנשוי, ולנישואים, שהם כניסת האישה לרשותו המלאה של הבעל. המרחב ברשות החתן אליו נכנסת לראשונה הכלה כדי לקיים את הנישואים נקרא "חופה".

החופה בתקופת התלמוד הייתה חדר שהיה בבעלות החתן. במשך הדורות הטקסים השתנו, והתעוררו מחלוקות מהי המקבילה התקפה ל'חופה' המקורית. לפי דעה אחת, העובדה שבחופה המקורית החתן והכלה היו מתייחדים היא מרכזית, ומאחר שבחופה המודרנית אין ייחוד, צריך להתייחד לאחר טקס הקידושין.

נהוג להדר ולבצע מספר פעולות כדי לוודא שהכלה אכן נכנסה לרשות הבעל בהתאם לכל הדעות. יש סוברים שהחופה אינה תקפה אם החדר אינו בבעלות החתן, שכן המטרה בחופה היא הכנסת האישה לרשות החתן. מאחר שמרבית טקסי החתונה כיום מתקיימים באולם אירועים, ממילא החתן שוכר מבעל האולם חדר זה.

## הנוהג כיום
200px|ממוזער|שני עדים שומרים מחוץ לחדר ייחוד

לאחר טקס החופה החתן והכלה נכנסים לחדר סגור ושוהים שם יחד משך זמן מסוים, ללא אנשים אחרים. שני עדים כשרים (לרוב עדי הקידושין) מופקדים לוודא מראש שהחדר אכן סגור וריק, ולאחר כניסת החתן והכלה ונעילת הדלת, הם "שומרים" מבחוץ למשך מספר דקות על החדר. מטרת בדיקת החדר והשמירה עליו היא ליצור מציאות בו יכולים החתן והכלה לממש פיזית את הנישואין ("ייחוד הראוי לביאה"). עם זאת, הנוהג הוא שהחתן והכלה מנצלים זמן זה רק לשיחה ולאכילה (לאחר הצום הנהוג ביום הנישואין).

מנהג חדר הייחוד נפוץ בכל קהילות יהדות אשכנז. בחלק מקהילות יהדות ספרד לא מקובל מנהג זה, אך יש מקפידים שתהיה עדות על כך שהזוג התייחד בפועל בליל הכלולות לאחר החתונה. מנגד, יש הסוברים שאסור לבני יהדות ספרד לערוך חדר ייחוד באולם השמחות, משום צניעות. הבדלי נוהגים אלו בין העדות הובילו במספר מקרים לעימותים במהלך חתונה.

אם בזמן טקס החתונה הכלה נידה ('חופת נידה'), לא ניתן הלכתית לאפשר מצב של ייחוד (אף על פי שאיסור ייחוד לא קיים בזוג נשוי כשהאישה נידה, בזוג טרי קיימת חומרה מאחר שבני הזוג לא קיימו עדיין יחסי אישות). במקרה זה נהוג להשאיר את דלת חדר הייחוד פתוחה (או לא-נעולה), או לצרף ילדים לזוג. בשל אי-הנעימות הכרוכה בכך, נהוג להצניע התנהלות זו.

בחתונות רבות נערכים בימינו צילומים בחדר הייחוד, לאחר זמן מסוים בו שוהה הזוג לבדו.

## ראו גם
* קידושין
* חופה וקידושין
* איסור ייחוד

## קישורים חיצוניים

* הרב יוסף אלנקווה, חדר ייחוד חובה ?, אתר מורשת
* 
* הרב אליעזר מלמד, הלכות קניין הנישואין ג', אתר ישיבה

## הערות שוליים

ייחוד
קטגוריה:נישואים ביהדות
ייחוד
הנריק פונטופידן

ממוזער|שמאל|הנריק פונטופידן
**הנריק פונטופידן** (בדנית: **Henrik Pontoppidan**; 24 ביולי 1857, פרדריסיה, יוטלנד – 21 באוגוסט 1943, שארלוטנלונד, דנמרק) היה סופר דני, מחבר רומנים בעל השקפת עולם סוציאליסטית, זוכה פרס נובל לספרות.

## ביוגרפיה
הנריק פונטופידן נולד במשפחת כמרים מזה דורות. הוא השתוקק להיות מהנדס ולהשתתף במשלחת מדעית לגרינלנד, אך לא הצליח בכך. הוא קטע את לימודיו בטכניון של קופנהגן והתחיל לעבוד בהוראה בבית ספר כפרי. התחתן עם בת כפר והתיישב באחוזה כפרית.

יצירתו הראשונה, הרומן "כנפיים סמוכות", עוררה את תשומת לבם של גדולי הספרות בסקנדינביה באותה תקופה, גיאורג בראנדס והנריק איבסן ושניהם שיבחו את הרומן. ביצירותיו יש הבנה עמוקה לחיי האיכרים הדנים. הוא מעביר ביקורת מרירה על הניוון התרבותי והמוסרי של ארצו.

בשנת 1917 הוענק לו, יחד עם קרל גילרופ, פרס נובל לספרות על "תיאורו הנפלא לדניה של המאה העשרים".

## מיצירותיו
***כנפיים סמוכות**
***קרקע** (1891)
***הארץ היעודה** (1892)
***אדם הישיש** (1894)
***יום הדין** (1895)
***שיר השירים** (1896)
***פר (Per) בר המזל**
***ממלכת המתים** (1916)

## אודות

* Paul Pinchas Maurer, **Jüdische Gestalten im Werk von Henrik Pontoppidan**, Jerusalem 2020

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:סופרים דנים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לספרות
קטגוריה:זוכי פרס נובל דנים
קטגוריה:דנים שנולדו ב-1857
קטגוריה:דנים שנפטרו ב-1943