open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
פעמונית הדורה

טקסט=פעמונית הדורה - פריחה|ממוזער|פעמונית הדורה - פריחה
**פעמונית הדורה** (שם מדעי: *Campanula peregrina*) היא עשבוני רב-שנתי, השייך לסוג פעמונית ולמשפחת הפעמוניתיים.

## מאפייני המין
כאמור, מדובר בעשבוני רב-שנתי. הצמח יוצר שושנת עלים תמימים ורחבים יחסית עם בוא הסתיו. עם בוא האביב המאוחר, יוצר הצמח עמוד פריחה זקוף (עד מטר וחצי) ממנו מתפתחים פרחים גדולים, אופייניים למשפחה, בגווני כחול-סגול חזק. עלי הכותרת מאוחים בבסיסם. פריחת הצמח ממושכת יחסית, מחודש מאי עד יוני, כאשר בתנאי גידול משופרים הפריחה תתארך אף עד אוגוסט.

פרחיו הגדולים, בעלי הצבע הבולט, מקנים לו מקום של כבוד בין צמחי הבר היפים ביותר של ארץ ישראל.

## תפוצת המין ומציאתו בארץ-ישראל
המין הוא צפון ים-תיכוני אופייני, ומופיע בטורקיה, סוריה, לבנון וקפריסין. הוא גדל בחורשים טחובים, במקומות עם קרינת שמש מופחתת.
המין לא היה ידוע מארץ ישראל, ונחשב בעבר למין שקצה גבול תפוצתו הדרומי הוא דרום לבנון.

בשנת 1984 התגלו לראשונה פרטים של הצמח במורדות נחל כזיב. תצפית זו נחשבת לסנסציונית, שכן נדיר ביותר למצוא מינים חדשים לארץ, בוודאי שמדובר במין טבעי לארץ.
לאחר חששות שקבוצת הצמחים שנמצאה נכחדה, אמיתי אהרוני איתר את הקבוצה בתחילת שנות ה-90, וחשוב מכך, השתלן יואב גרטמן אסף ממנה זרעים. מזרעים אלו הורבו אוכלוסיות של **פעמונית הדורה** ב וכך ניצל המין מכליה בישראל. בעקבות השיטפונות שפקדו את הנחל נעלמו כל הפרטים ולא ידוע על קבוצות אחרות בטבע.

## פעמונית הדורה כצמח נוי
מכאן, הדרך הייתה קצרה לאימוץ הצמח הזה לגן הנוי. תכונותיו של הצמח משלבות חן רב- בגודל העלים, יופי הפריחה ואורכה- יחד עם עמידות לתנאי הארץ ורבייה קלה מזרעים. כיום הוא מגודל על ידי שתי משתלות מסחריות- משתלת בוטניקה ומשתלת נטף, ונראה שעתידו של המין כצמח נוי בארץ, עוד לפניו.

## קישורים חיצוניים

* 
* פעמונית הדורה כצמח נוי באתר משתלת שתילי הר

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1771
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:פעמוניתיים
קטגוריה:ארץ ישראל: פעמוניתיים
קטגוריה:צמחי בר שנכחדו בישראל
קטגוריה:צמחי בר בסכנת הכחדה בישראל
קטגוריה:צמחי נוי
קטגוריה:פרחים סגולים בארץ ישראל
שיקישימה

שמאל|ממוזער|300px|שיקישימה
**שיקישמה** (ביפנית: 敷島; מילולית: שמה הפואטי העתיק של יפן) הייתה אוניית מערכה מסוג פרה-דרדנוט מאוניות המערכה מסדרת שיקישימה, ששירתה בצי הקיסרי היפני. יחד עם אוניות המערכה הנוספות פוג'י, יאשימה, הצוסה, הסאי ומיקאסה היוו אוניות אלה את עמוד התווך של הצי היפני במלחמת רוסיה–יפן בשנים 1904-1905.

## היסטוריה
לאחר מלחמת סין–יפן הראשונה והחזרת חצי האי ליאטונג לידי הסינים, החלה יפן בחיזוק כוחה הצבאי לקראת מערכה נוספת. יפן הכינה תוכנית עשור שהתמקדה בחיזוק כוחה הימי. במספנות התמזה שבאנגליה נבנו שש אוניות מערכה ושש סיירות אשר היוו את עמוד התווך של הצי.

השיקישמה תוכננה על ידי פיליפ וואטס והייתה למעשה שיפור של גרסת אניית הצי הבריטי מסוג מג'סטיק הן בשריון והן בחימוש.

השיקישימה השתתפה בקרב צושימה וספגה 10 פגיעות שגרמו לאבדן חיי 13 אנשי צוות. לאחר מלחמת רוסיה–יפן השיקישימה הוצבה מחוץ לססבו שם תפקדה בסיורי חופי ים סין המזרחי. בשנת 1916 אירע על סיפונה פיצוץ, ופיצוץ נוסף שנה מאוחר יותר.

עם פיתוחן של אוניות מערכה מסוג דרדנוט הפכה השיקישימה להיות מיושנת. בשנת 1920 שימשה השיקשימה ככוח עזר, שעזר לחפות על נחיתת הכוחות היפנים ברוסיה, לאחר סכסוך נוסף בין השתיים בסיביר.

לאחר שחודשה ושופצה בשנת 1921 חזרה השיקשימה לשירות בהגנת החופים כאוניה מן שורה הראשונה. בסוף אותה שנה היא הועברה לשרת כספינת אימונים. בשנת 1923 בעקבות החתימה על אמנת וושינגטון, פורקה האונייה מנישקה ושימשה כבית ספר לאנשי צוות הצוללות. בשנת 1926 נמחקה מרשימת אוניות הצי היפני, אולם נשארה לעגון בססבו שם עדיין השתמשו בה למגורים וכמרכז למידה.

השיקישימה שרדה את הפצצות צבא ארצות הברית במלחמת העולם השנייה בה הייתה נייחת. בשנת 1948 היא פורקה לגרוטאות.

## לקריאה נוספת
*Kowner Rotem, Historical Dictionary of the Russo-Japaneese War, The Scarecrow press, 2006

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ספינות מלחמה יפניות במלחמת רוסיה–יפן
אוסקר טנר

**אוסקר טנר**  (בגרמנית: **Oscar Tenner**; 5 באפריל 1880 – 24 בדצמבר 1948) היה שחמטאי יהודי-גרמני-אמריקאי.

## קריירה
בתחילת הקריירה השחמטאית שיחק טנר במספר תחרויות בגרמניה. הוא ניצח במוקדמות והגיע למקום הרביעי בתחרות המבורג 1910, הגיע שביעי בתחרות ברלין 1911 (קארל אהוס ניצח), חלק מקום 9-10 בתחרות ורוצלב 1912 (ברנהרד גרגורי ניצח) https://web.archive.org/web/20111204043026/http://www.endgame.nl/dsb.htm, חלק מקום שלישי בתחרות יונגבונצלאו בשנת 1913 (קארל הרומאדקה ניצח) וחלק מקום 2-3 עם איליה רבינוביץ, אחרי המנצח הלגואה בתחרות מאנהיים 1914http://www.chessbase.de/nachrichten.asp?newsid=5003.
 
לאחר מלחמת העולם הראשונה חלק טנר מקום 6-7 בתחרות ברלין 1922 (ניצח: פרידריך זמיש) ולאחר מכן היגר לארצות הברית. שם שיחק פעמים רבות בתחרויות מועדון מנהטן ובתחרויות אחרות בניו-יורק. טנר חלק מקום 4-5 בתחרות בשנת 1922 (ניצח: מוריס שפירו), הגיע למקום החמישי בתחרות בשנת 1923 שבה ניצח אוסקר חאייס. טנר חלק מקום 7-8 בתחרות הופאטקונג בשנת 1923 (הקונגרס האמריקאי התשיעי, ניצחו אברהם קופצ'יק ופרנק מרשל http://www.time.com/time/magazine/article/0,9171,716569,00.html.
טנר הגיע שני, אחרי חוסה ראול קפבלנקה וחלק מקום חמישי בתחרות בשנת 1924 בה ניצח אברהם קופצ'יק. בשנת 1925 חלק מקום 6-8 בתחרות בה ניצח אברהם קופצ'יק, בשנת 1926 הגיע למקום העשירי בתחרות בה ניצח גזה מארוצי וחלק מקום 8-9 בתחרות בשנת 1928 בה ניצח אלכסנדר קויץ', באותה שנה הגיע למקום השמיני בתחרות חוף בריידלי (ניצח: אברהם קופצ'יק).

לאחר מלחמת העולם השנייה השתתף טנר באליפות הפתוחה של ארצות הברית בשנת 1948 שם הגיע למקום ה-41, זאת בהיותו בן 68. בתחרות ניצח אדמס ויוור. https://web.archive.org/web/20090103043933/http://www.rogerpaige.me.uk/Tables%2019.htm

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחמטאים יהודים גרמנים
קטגוריה:מהגרים לארצות הברית
קטגוריה:שחמטאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1880
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1948
חניף

**חניף** (בערבית: **حنيف**, רבים: **حنفاء**, חֻנַפָאאְ') הוא מונח ערבי המתייחס למונותאיסט מן התקופה הקדם-אסלאמית שאינו יהודי או נוצרי.

## אטימולוגיה
השורש הערבי חנ"ף מציין "נטייה", ובפרט "נטייה למצב הנכון". לפיכך "חניף" הוא מי שנטה מן הדת הקיימת אל הדת הנכונה – המונותאיסטית.

## בקוראן
המילה חניף נזכרת בקוראן 12 פעמים, 8 מתוכן ביחס לאברהם. כך, למשל, בסורה 3, סורת אל עִמְראן / איה (פסוק) 95: "אמור, אמת אמר אלוהים, לכן לכו בעקבות דת אברהם אשר נהג כחניף ולא היה בין עובדי האלילים". על סמך פסוק זה ואחרים התקבעה דמותו של אברהם כמודל המונותאיסטי האולטימטיבי. במסורת המוסלמית "דת אברהם" (בערבית: ملة إبراهيم) מכונה לעיתים "חניפיה". ההבדל בין חניף לבין יהודים ונוצרים משתקף בסורה 3, סורת אל עִמְראן / איה (פסוק) 67: "אברהם לא היה יהודי ולא נוצרי, אלא היה חניף מוסלמי, ולא היה בין עובדי האלילים". המילה "מוסלמי" בפסוק זה (مسلم), פירושה מי שמתמסר לעבודת האל לבדו, ולא בהכרח מי שמשתייך לדת האסלאם של מוחמד, שטרם הופיעה בזמנו של אברהם.

הקוראן מפציר במוחמד לנהוג כחניף, שכן זוהי הצורה הטבעית (בערבית: فطرة, בתעתיק מדויק: פִטְרה) בה ברא אלוהים את האדם (סורה 30, סורת א-רוּם / איה 30). גם שאר בני האדם נקראים לנהוג כחניפים (סורה 22, סורת אל-חג' / איה 31; סורה 98, אלבינה / איה 5).

## במסורת המוסלמית
המסורת המוסלמית מזהה דמויות נוספות כחניפים, קרי, מונותאיסטים, מן התקופה הקדם-אסלאמית שנהגו לפי דתו של אברהם (החניפיה). בין השאר נזכרים שמותיהם של ורקה בן נופל , עביד אללה בן ג'חש , עת'מאן בן חוארת'  וזיד בן עמר בן נפיל. מסופר כי חלק מעובדי האלילים טענו שהם חניפים, למרות שקיימו רק חלק מהטקסים של דת החניפיה, כמו העלייה לרגל למכה וביצוע ברית מילה.

המילה "חניף" משמשת לעיתים כמקבילה למילה "מסלם" (مسلم, כלומר: "מוסלמי"), והצורה "חניפיה" כמתייחסת לדת האסלאם. משמעויות אלה צמחו על רקע התפיסה שהאסלאם הוא המשכה האמיתי של הדת המונותאיסטית הטהורה של אברהם.

## במקורות חוץ-אסלאמיים
בספרות המדרשית השורש חנ"ף מקושר למינים, ובסורית הצורה "חנפא" מציינת עובדי אלילים לא-נוצרים. על רקע זה השתמשו כותבים נוצרים מהתקופה העבאסית במונח "חניף" ככינוי גנאי למוסלמים.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מושגים באסלאם
קטגוריה:דתות מונותאיסטיות
הפארק האולימפי (לונדון)

שמאל|ממוזער|250px|מבט אווירי על הפארק האולימפי בלונדון, יוני 2011
**הפארק האולימפי** (באנגלית: **Olympic Park**) הוא מתחם הממוקם בסטרטפורד שבניוהאם, טאוור האמלטס, וולת'אם פורסט והאקני, רובעי לונדון, ונבנה עבור המשחקים האולימפיים שנערכו בעיר החל מ-27 ביולי 2012.

## מבנה הפארק והקמתו
הפארק תוכנן על ידי קונסורציום EDAW, קבוצת ארופ ו-WS Atkins PLC. באוקטובר 2007 אושרו תוכניות הבנייה של הפארק, ובנייתו הושלמה בשנת 2011.

הפארק כולל את האתרים הבאים:
* **[[האצטדיון האולימפי (לונדון)|האצטדיון האולימפי]]**, שבו התקיימו תחרויות אתלטיקה קלה וטקסי הפתיחה והנעילה של האולימפיאדה.
* **[[מרכז ספורט המים (לונדון)|מרכז ספורט המים]]**, שבו בריכות לתחרויות שחייה, קפיצה למים, שחייה אמנותית וכדורמים.
* **פארק רכיבה על [[אופניים]] ([[ולופארק (לונדון)|ולופארק]])**, שבו ולודרום לאופני מסלול ומסלול לאופני BMX.
***[[ריברבאנק ארנה]]**, שבו שני מגרשים ובהם 15,000 ו-5,000 מקומות ישיבה, בהם נערכו התחרויות בהוקי שדה.
* **[[הארנה לכדורסל (לונדון)|הארנה לכדורסל]]**, אולם בעל 12,000 מקומות, בו התקיימו המוקדמות ורבע הגמר בטורניר הכדורסל ושלבי חצי גמר וגמר בכדוריד.
* **[[קופר באקס]] ("תיבת עופרת")**, אולם בעל כ-6,000 מקומות, בו התקיימו המוקדמות ורבע הגמר בכדוריד ותחרויות קליעה וסייף במסגרת קרב חמש מודרני.
* **[[הכפר האולימפי (לונדון)|הכפר האולימפי]]**, בו 3,300 יחידות דיור עבור 17,320 ספורטאים וחברי משלחות.
* **מרכז עיתונות ושידור** לצוותי תקשורת מרחבי העולם.
* מגרשי אימונים לטניס.

במרכז הפארק מתנשא מגדל התצפית העגול ארסלורמיטאל אורביט. גובהו של המגדל הוא 115 מטר והוא נקרא על שם קונצרן המתכת העולמי, ארסלורמיטאל, שמימן את חלק הארי של עלות הקמת המגדל.

## קישורים חיצוניים

* 
* מידע על פיתוח הפארק האולימפי
* 

מרכז|ממוזער|850px|מבט פנורמי על הפארק האולימפי בלונדון, מרץ 2012

קטגוריה:לונדון: אצטדיונים ומתקני ספורט
קטגוריה:אולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:ניוהאם
יהושע חריף

רבי **יהושע חריף** (וילנה של"ח, לערך 1578 – קראקא כ"ז במנחם אב ה'ת"ח, 1648) היה מרבני פולין וליטא, ונודע על שם ספרו "מגיני שלמה".

## ביוגרפיה
[ממוזער|שמאל|מצבת קברו (בצד שמאל) ב[בית הקברות היהודי העתיק בקרקוב. בסמוך אליו (במרכז התמונה) נקבר מאוחר יותר רבי העשיל מקראקא.|374x374 פיקסלים]]
נולד בווילנה לרבי יוסף ומרת היצל. למד תורה מחכמי וילנה, מרבי שמואל מפשמישל, מרבי יהושע פלק כץ בעל הסמ"ע, וכן בלובלין אצל המהר"ם לובלין. 

כיהן ברבנות בטיקטין, בגרודנא בפשמישל, בלבוב. משנת ה'שצ"ט עד לפטירתו, כיהן כראש ישיבה ורב בקראקא במקומו של הרב נתן שפירא בעל "מגלה עמוקות", ושם נקבר, בבית הקברות היהודי העתיק. 

נודע כחריף מופלא, ובקיא בחכמת הקבלה, והחליף מכתבים עם רבי שמשון מאוסטרופולי. לא לקח משכורת עבור משרתו כרב עיר, היות והיה עשיר גדול.

בין תלמידיו הרבים היו רבי שבתי כהן ('הש"ך'), רבי גרשון אשכנזי בעל "עבודת הגרשוני", רבי מנחם מנדל אוירבך בעל "עטרת זקנים", ורבי אריה לייב "הארוך" מקראקא.

הרב יהושע חיבר ספר שנקרא "מגיני שלמה" המגן על רש"י מקושיות התוספות. בהקדמה לספרו נכתב כי רש"י נגלה אליו בחלום והודה לו על כך. כן כתב גם ספר בקבלה, ביאור על ספרו של הרמ"ע מפאנו "עשרה מאמרות".

לאחר פטירתו יצאה לאור באמסטרדם אסופה של שאלות ותשובות בשם "פני יהושע", בידי נכד המחבר וקרוביו, בדומה לשם ספר החידושים הנודע פני יהושע של נינו, הרב יעקב יהושע פאלק, שנקרא על שמו (השם יעקב נוסף לו מאוחר יותר עקב מחלה).

## דרכו בהלכה
דרכו בפסיקת ההלכה הייתה להתבסס בעיקר על דברי התלמוד והפוסקים הראשונים, מקורות אלו היו לחם חוקו, אף שנהג להסתמך גם על פסיקות האחרונים: השולחן ערוך והרמ"א, זאת שלא כגאונים אחרים מדור זה, ובהם רבו מהר"ם מלובלין שהתנגדו להסתמכות ופסיקה על פי ה"שולחן ערוך". יחד עם זאת, במקום שהיה נראה לו אחר העיון שאין דברי השולחן ערוך נכונים לפי הדין לא היסס לחלוק על דבריהם. 

כך כתב בתשובה לידידו הרב שמואל זיינהוויל, אב"ד ניאסוויז', שתמה על שחלק על השולחן ערוך: . 

אף על הראשונים הוא חולק לעיתים, ובמקום אחד כתב על דברי התוספות: "לא יצאו דברים אלו מפי התוספות כלל אלא אחד מן המתחילין כתבן...".

## משפחתו
היה מצאצאי רבי יוסף בכור שור שהיה מבעלי התוספות, ותלמידו של רבינו תם.

לדעת רוב חוקרי המשפחה כיום היו לו אחד עשר ילדים מאשתו היצל, בת רבי יהודה לייב מטיקטין (נפטרה כ"ה באב ה'ת').

* אחיו רבי מרדכי, כיהן ברבנות ובראשות ישיבה בטומשוב ונרצח בפרעות ת"ח ות"ט.
* חתנו רבי יצחק אייזיק, אב"ד בפרעמיסלא
* בנו רבי חיים, אב"ד בקולומיאה (נפטר כ"ו באדר ה'תל"ג)
* בנו רבי משה, כיהן כדיין בעיר קארקא משך ארבעים שנה. (נפטר בכ"ח באדר ה'תמ"ח)  
* חתנו הרב אברהם הלוי, היה סבו של הרב יעקב יהושע פלק מחבר ספר פני יהושע, שנקרא על שמו.

## לקריאה נוספת

* שמואל אבא הורודצקי, **שלש מאות שנה של יהדות פולין** (הוצאת דביר, תל אביב, תש"ו): "רבי יהושע בר' יוסף", עמודים 86-92.

## קישורים חיצוניים
* שלמה באבער, '''אנשי שם''', עמודים 82-85.
* '''כלילת יופי''', עמודים א-ל"ח.
* .
* 
;מכתביו
* 
* .
* .
* .

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשוני האחרונים
קטגוריה:רבנים פולנים
קטגוריה:רבנים ליטאים
קטגוריה:טיקטין: רבנים
קטגוריה:לבוב: רבנים
קטגוריה:קרקוב: רבנים
קטגוריה:פשמישל: רבנים
קטגוריה:יהודים הקבורים בבית הקברות היהודי העתיק בקרקוב
קטגוריה:ילידי 1578
קטגוריה:נפטרים ב-1648
קטגוריה:יהודים במאה ה-16
קטגוריה:יהודי פולין במאה ה-17
טיבור רוזנבאום

**פנחס טִיבּוֹר רוזנבאום** (בהונגרית: **Rosenbaum Tibor**;  2 בנובמבר 1923 – 23 באוקטובר 1980) היה איש עסקים יהודי-הונגרי רב ופעיל ציוני אשר היה אחראי להצלת מאות יהודים בזמן השואה.

## קורות חיים
רוזנבאום נולד בהונגריה. אביו, הרב שמואל רוזנבאום, שימש כרב העיר קישווארדה (קליינוורדין). כשהיה רוזנבאום בן 18 הוסמך לרבנות על ידי הרב יצחק אייזיק הלוי הרצוג. נמנה עם חברי ההנהלה הארצית של "בני עקיבא" בהונגריה. במהלך מלחמת העולם השנייה קשר קשרים ראשונים עם התנועה הציונית ובראשם ועדת העזרה וההצלה בבודפשט של ישראל קסטנר ועסק בהצלת יהודים בדרכים נועזות ותוך סיכון חיים יומיומי, כאשר הוא מתחפש לקצין צלב החץ וגסטפו.

לאחר סיום המלחמה שימש תקופה קצרה רב העיר קישווארדה, במקום אביו שנספה ב. כן ליווה את הרב הרצוג במסעותיו באירופה, לאיתור ילדים שניצלו והוסתרו. בתום המלחמה עלה רוזנבאום לארץ ישראל והתיישב בקיבוץ, אך כעבור חודשים ספורים ירד מישראל וקבע את מקום מושבו בז'נבה שבשווייץ.

קשריו של רוזנבאום עם הציונות נמשכו שנים ארוכות. בשווייץ שימש נשיא ההסתדרות הציונית העולמית והסוכנות היהודית. במהלך השנים היה חבר הוועד הפועל הציוני, גזבר הקונגרס היהודי העולמי וחבר ההנהלה העולמית של תנועת המזרחי. כמו כן פעל במסגרת החברה לישראל לגיוס כספים עבור המדינה. בשנת 1958 ייסד רוזנבאום בז'נבה, בתמיכת משפחת רוטשילד, את הבנק הבינלאומי לאשראי (Banque du Crédit International) ושימש כנשיאו. שנים ארוכות היווה הבנק, שקיים סניפים בלונדון, בניו יורק ובאיי הבהאמה, כלי למימון פעולות המוסד למודיעין ותפקידים מיוחדים עד לקריסתו בשנת 1974 בשל פרשת שחיתות בה היה מעורב מיכאל צור מנכ"ל משרד התעשייה והמסחר באותה עת. דמותו של רוזנבאום זכתה להתייחסות במערכון ששודר בתוכנית "ניקוי ראש" מייד לאחר חשיפת הפרשה.

רוזנבאום היה בעל השקעות רבות בישראל, בהיקף של כ-9 מיליון דולר. בשנת 1955 נרכשו על ידיו כשישית ממניות חברת "ק.ב.ע. - קבוצת בוני ערים" ("חברת אשדוד"). בשנת 1963 נרכשו על ידיו 51% ממניות מפעלי "אתא" ו"לודז'יה" החזיק מניית יסוד בת מיליון דולר בחברה לישראל. כמו כן היה בעל מניות ב"בנק קופת עם", שותף בחברת המסחר "אוניון ישראל-שווייץ", שותף במפעל "אגן" לייצור אמבטיות, שותף בחברת "גאס רסקו", בעל מפעל בתל אביב בתחום הקונפקציה, משקיע במפעל פיינארטס ברעננה להדפסת טקסטיל, משקיע בחברת רמת"ם לתעשייה ומסחר, משקיע בחברת "מקור" למסחר בניירות ערך וממייסדי "אלקון" לייצור שפופרות אלומיניום. בשנים 1964–1975 היה עמוס מנור נציגו של רוזנבאום בישראל.

רוזנבאום היה חבר מועצת המנהלים של אוניברסיטת בר-אילן. בזכות קשריו בליבריה עם הנשיא ויליאם טאבמאן הוא היה בעל דרכון דיפלומטי ליברי.

טיבור רוזנבאום נפטר מהתקף לב ב-23 באוקטובר 1980, בגיל 57, ונטמן בבית הקברות בהר המנוחות.

## קישורים חיצוניים
* מנחם מיכלסון, פנחס רוזנבאום
* רוזנבוים הרב פנחס (טיבור) סגל ליטש מתוך אנציקלופדיה יהודית דעת
* תאוריית הקשר בין הפשע המאורגן ורצח קנדי - 1
* דורון נבות, שחיתות ציבורית והמאבק בה, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי עסקים יהודים הונגרים
קטגוריה:בנקאים יהודים הונגרים
קטגוריה:יהודים בשואה: הונגריה
קטגוריה:יהודים שפעלו להצלה בתקופת השואה
קטגוריה:ראשי ההסתדרות הציונית
קטגוריה:פעילים ציונים בשווייץ
קטגוריה:פעילים ציונים בהונגריה
קטגוריה:רבנים הונגרים
קטגוריה:רצח ג'ון פ. קנדי
קטגוריה:פעילי הצלה בשואה
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1923
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1980
דת אזרחית

**דת אזרחית** מוגדרת כאמונה ופולחן המאפיינים מערכות סוציו-פוליטיות חילוניות. בכל מערכת פוליטית וחברתית זוכים נושאים שונים למעמד של "קדושה", מתמנים "קדושים" ונקבעים ימי חג ומועד.

## דוגמאות לדת אזרחית
הרואים בישראל מדינה חילונית, יצביעו על כך שישנה בה דת אזרחית מפותחת יחסית הכוללת את יום העצמאות, יום הזיכרון לשואה ולגבורה ויום הזיכרון לחללי מערכות ישראל. עקב היעדר ההפרדה בין דת למדינה בישראל, החגים היהודיים קיבלו צביון ממלכתי וטקסים ממלכתיים שונים קיבלו גוון דתי.

בארצות הברית, בשנת 1941 הכריז הקונגרס של ארצות הברית על חג ההודיה כחג לאומי. חג זה משותף לכל האמריקנים: כל אחד על פי דרכו, פרוטסטנטי, קתולי, יהודי או בודהיסט, נקרא להודות לאלוהיו על שהביא אותו או את אבותיו אל ארץ החופש והשפע.

ב-1986 חקק הקונגרס חוק המגדיר את יום מרטין לותר קינג כיום שבתון רשמי, כדי לכבד את זכרו של מרטין לותר קינג ושל התנועה לזכויות האזרח של ארצות הברית שעמד בראשה וכדי להעניק לקהילת האפרו-אמריקאים תחושת שותפות בקולקטיב. כיום, יום מרטין לותר קינג הוא חלק מן הדת האזרחית האמריקנית. 

בצרפת ניסה רובספייר ליצור דת אזרחית: הוא הקים, באמצעות חקיקה באספה הלאומית את הכנסייה הלאומית וקבע את פולחן הישות העליונה. ימי זיכרון, חג ומועד שהוקדשו לערכים פוליטיים ומשפחתיים, נקבעו ונחוגו בטקסים מפוארים.

## לקריאה נוספת
*אליעזר דון יחיא וישעיהו ליבמן, **הדילמה של תרבות מסורתית במדינה מודרנית: תמורות והתפתחויות ב'דת האזרחית' של ישראל**, מגמות כ"ח, 4 (1984), עמ' 461-485.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:סוציולוגיה פוליטית
קטגוריה:יחסי דת ומדינה
אנדריי סילנוב

**אנדריי סילנוב** (ברוסית: **Андрей Сильнов**; נולד ב-9 בספטמבר 1984) הוא אתלט רוסי. הוא האלוף האולימפי באולימפיאדת בייג'ינג (2008) ואלוף אירופה בקפיצה לגובה.

## ביוגרפיה
סילנוב נולד מחוז רוסטוב ברוסיה. הוא זכה באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בגטבורג, שוודיה בשנת 2006 לאחר שקפץ לגובה של 2.36 מטר, באותה שנה השיג גם את התוצאה הטובה ביותר בענף כשקפץ לגובה של 2.37 מטר בתחרות במונקו. את שיאו האישי 2.38 מטר השיג בתחרות הסופר גרנד פרי בלונדון ביולי 2008.

באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכה סילנוב במדליית זהב בתוצאה של 2.36 מטר לאחר שעבר את כל הגבהים בקפיצתו הראשונה.

באליפות העולם באולם בשנת 2012 שהתקיימה באיסטנבול זכה סילנוב במדליית כסף לאחר דמטריוס צונדרוקוקיס היווני, כשעבר גובה של 2.33 מטר בניסיון השני.

ביולי 2012, סיים במקום השני באליפות רוסיה באתלטיקה, כשעבר גובה של 2.37 מטר והבטיח את מקומו באולימפיאדת לונדון. באולימפיאדה סיים במקום ה-12 בלבד.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלופים אולימפיים: קפיצה לגובה (גברים)
קטגוריה:קופצים לגובה רוסים
קטגוריה:אלופים אולימפיים מרוסיה
קטגוריה:אלופי אירופה באתלטיקה
קטגוריה:מעוטרי עיטור הידידות (רוסיה)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1984
לקרוא את לוליטה בטהרן

**לקרוא את לוליטה בטהרן** הוא ספר שחיברה הסופרת האיראנית, פרופסור אזאר נפיסי.

הספר יצא לאור בשנת 2003, היה ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס במשך מאה שבועות ותורגם ל-32 שפות, בהן עברית.

הספר מתאר קבוצת קריאה שאירחה נאפיסי בביתה שבטהראן אחרי שעזבה את משרתה כמרצה באוניברסיטה, כאשר לא יכלה עוד ללמד בתנאים הבלתי אפשריים של המהפכה האסלאמית. בקבוצת הקריאה נטלו חלק שבע מהטובות בתלמידותיה של נאפיסי, שנפגשו בביתה מדי שבוע במשך שנתיים, בין 1995 ו-1997, כדי לשוחח על יצירות ספרותיות אסורות של סופרים מערביים: הנרי ג'יימס, ולדימיר נבוקוב, ג'יין אוסטן ואחרים. במקביל, שוחחו רבות גם על המצב באיראן בתקופה שאחרי המהפכה האסלאמית, על האופן שבו ניפצה המהפכה את חלומותיהן ועל שלטון של דיכוי, הפחדה ואלימות שבו הפכו חייהן לסיוט מתמשך. שני קווים מקשרים בין היצירות הספרותיות שעליהן דנות נאפיסי והסטודנטיות שלה לבין המצב באיראן: הדמיון בין המהפכה והחיים באיראן לחלק מהיצירות וההשראה שסיפקו חלק מהיצירות לנאפיסי ותלמידותיה לנסות ולשמור על עצמאותן ולמרוד, ולו רק במעט ובהיחבא, ברדיפה ובדיכוי של השלטונות.

עוד מספרת נאפיסי על חייה שלה שהפכו נסבלים פחות ופחות לאחר המהפכה, עד ליום שבו עזבה את איראן והיגרה לארצות הברית.

## עיבוד קולנועי
הסרט "לקרוא את לוליטה בטהראן", הוצג במאי 2023 לשיווק בשוק הסרטים בקאן. הסרט מבוים על ידי הבמאי זוכה הפרסים ערן ריקליס ונכתב על ידי מרג'ורי דייוויד. השחקניות הראשיות כוללות את גולשיפתה פאראהני , זאר אמיר-אברהימי  ומינה כאוואני . הסרט מהווה שיתוף פעולה איטלקי-ישראלי בהפקת מיכאל שרפשטיין, מריקה סטוקי, משה אדרי, סנטו ורסאצ'ה, ג'אנלוקה קורטי וריקליס. בין חברות ההפקה נמצאות United King Films, Topia Communications, Minerva Pictures ו-RAI Cinema. הסרט צולם באיטליה. אברהימי התמודדה עם ביקורת מצד עמיתיה הפלסטינים על שיתוף הפעולה עם במאים ישראלים, אך הדגישה שהפרויקט הוא ביטוי להתנגדות אמנותית למלחמות. נפיסי ציינה שהסרט מתחבר למאבקים באיראן, במיוחד לאחר מותה של מהסא אמיני, והסלוגן "אישה, חיים, חירות". נפיסי ציינה שהסרט נועד להעביר את המסר שהממשלות האיראנית והישראלית מובילות למלחמות לא רק בארצן אלא בכל האזור, והסרט מדגיש את המסר "ששנאה לא תעבוד".

ב-1 באוקטובר, כאשר איראן תקפה בטילים את ישראל, ריקליס היה בתל אביב ועסק בהכנות להקרנת הבכורה של הסרט בפסטיבל הסרטים ברומא. ב-27 באוקטובר, יום לאחר תקיפה חוזרת של ישראל באיראן, זכה הסרט בפרס חביב הקהל ובפרס מיוחד מטעם חבר השופטים ברומא.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* החיים בישראל 2025, באתר "חופש"
*
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרות איראנית
קטגוריה:ספרי עיון
קטגוריה:ספרי 2003
קטגוריה:צנזורה באיראן
קטגוריה:ספרי הוצאת משכל
קטגוריה:המהפכה האיראנית בתרבות
קטגוריה:טהראן: חינוך
לס קורטס

**מגרש לס קורטס** (בקטלאנית: **Camp de Les Corts**, ובספרדית: **Campo de Las Cortes**) היה אצטדיון ספורט בברצלונה שבקטלוניה, ספרד. הוא שימש כמגרשה הביתי של קבוצת ברצלונה, עד מעברה לקאמפ נואו ב-1957.

לס קורטס נבנה על פי תוכנית לטווח-הארוך של נשיא המועדון, ז'ואן גאמפר, במטרה לספק למועדונו אצטדיון משלו. האצטדיון החליף את "קרר אינדסטריה" כבית המועדון. ב-1922 נפתח האצטדיון עם תכולה תחילית של 20,000 צופים. המשחק הראשון שנערך בו היה בין ברצלונה לסנט מירן. ב-13 במאי 1923 אירח האצטדיון את גמר גביע המלך בין אתלטיק בילבאו לסי.אי יורופה. ב-21 בדצמבר 1924 שיחקה נבחרת ספרד מול נבחרת אוסטריה בלס קורטס.

ב-24 ביוני 1925, בזמן משחק, קידמו אוהדי ברצלונה בבוז את המנון ספרד. כתוצאה מכך, האשים הדיקטטור מיגל פרימו דה ריברה את ז'ואן גאמפר בקידום לאומיות קטלאנית. האצטדיון נסגר לשישה חודשים, וגאמפר גורש מספרד.

בעקבות הצלחה גדולה של הקבוצה בסוף שנות ה-40, היה נראה שלס קורטס הוא קטן מדי בשבילה. האצטדיון הורחב מספר פעמים עד לתכולה סופית של 60,000 מקומות, אך לא היה די בכך וב-1950 החלו תוכניות להקמת אצטדיון חדש, הקאמפ נואו.

## קישורים חיצוניים

* היסטוריה של לס קורטס באתר הרשמי של מועדון הכדורגל ברצלונה

קטגוריה:אצטדיוני כדורגל בספרד
קטגוריה:ברצלונה: אצטדיונים ומתקני ספורט
קטגוריה:ברצלונה (כדורגל)
קטגוריה:אצטדיונים ומתקני ספורט לשעבר
בירת התרבות הערבית

**בירת התרבות הערבית** (בערבית: **عاصمة الثقافة العربية**) היא יוזמה של ארגון אונסק"ו במסגרת תוכנית הבירות התרבותיות, שמטרתה לקדם את התרבות הערבית ולקדם שיתוף פעולה במדינות ערב. היוזמה החלה בשנת 1996, ובמסגרתה נבחרת מדי שנה עיר ערבית המשמשת כמוקד לפעילות תרבותית.

## רשימת בירות התרבות הערביות
שמאל|ממוזער|250px|דמשק, בירת התרבות הערבית לשנת 2008
* 1996 -  קהיר, מצרים
* 1997 -  תוניס, תוניסיה
* 1998 -  שארג'ה, איחוד האמירויות הערביות
* 1999 -  ביירות, לבנון
* 2000 -  ריאד, ערב הסעודית
* 2001 -  כווית סיטי, כווית
* 2002 -  עמאן, ירדן
* 2003 -  רבאט, מרוקו
* 2004 -  צנעא, תימן
* 2005 -  ח'רטום, סודאן
* 2006 -  מאסקט, עומאן
* 2007 -  אלג'יר, אלג'יריה
* 2008 -  דמשק, סוריה
* 2009 -  אל-קודס, "פלסטין"
* 2010 -  דוחה, קטר
* 2011 -  סירת, לוב
* 2012 -  מנאמה, בחריין
* 2013 -  בגדאד, עיראק
* 2014 -  טריפולי, לוב
* 2015 -  קונסטנטין, אלג'יריה
* 2016 -  ספקס, תוניסיה
* 2017 -  לוקסור, מצרים 
* 2018 -  בצרה, עיראק
* 2019 -  פורט סודאן, סודאן
* 2020 -  בית לחם, הרשות הפלסטינית
* 2021 -  אירביד, ירדן
* 2022 -  כווית סיטי, כווית
* 2023 -  טריפולי, לבנון
* 2024 -  אבו דאבי, איחוד האמירויות הערביות
* 2025 -  רמאללה, הרשות הפלסטינית

## ראו גם
* בירת התרבות של אירופה

## קישורים חיצוניים

* 
* האתר הרשמי - אלג'יר 2007
* האתר הרשמי - דמשק 2008
* כתבה באל-ג'זירה אודות מינויה של דמשק לבירת התרבות הערבית לשנת 2008
* האתר הרשמי - ירושלים 2009

## הערות שוליים

קטגוריה:תרבות ערבית
תזמורת כלי הנשיפה באר שבע

"**תזמורת כלי הנשיפה באר שבע, על שם ניסים אלשיך**" היא תזמורת כלי נשיפה הפועלת בבאר שבע. היא הוקמה בשנת 1996 על ידי נסים אלשיך ושרונה קפון ושמה הוסב על שם מייסדה ומנהלה, כהוקרה לו, עם הגיעו לגבורות.

## היסטוריה
התזמורת הוקמה על מנת לתת מענה לבוגרי תזמורת הנוער העירונית בבאר שבע, תלמידי הקונסרבטוריון העירוני, שהיו מעוניינים להמשיך ולנגן בגוף תזמורתי גם לאחר סיום שירותם הצבאי, וכן לנגנים אחרים, שחיפשו מסגרת מסודרת ורצינית עבור נגנים חובבים. 

במהלך השנה הראשונה לייסודה נאסף לתזמורת גרעין נגנים מבוגרי תזמורת הנוער העירונית באר שבע. התזמורת, שהוקמה בתחילה בחסות הקונסרבטוריון העירוני, וזכתה עם השנים להכרה ולמימון מעיריית באר שבע.

בין השנים 1996–2010 שימש אלשיך כמנצח התזמורת ומנהלה האמנותי. קפון שימשה כמנהלת האדמיניסטרטיבית וחברת ועד נגני התזמורת ב-12 השנים הראשונות לקיומה של התזמורת. 

בקונצרט חגיגי שהתקיים במשכן לאמנויות הבמה בבאר שבע ב-1 ביולי 2010 העביר אלשיך את שרביט הניצוח למיכה דוד, נגן התזמורת בעבר, אשר שימש גם כמנצח משנה של התזמורת בשנים 2008–2010.

בשנת 2010 זכתה התזמורת במקום ראשון בתחרות בינלאומית בהונגריה ובפברואר 2015 זכתה התזמורת בפרס שני בפסטיבל בינלאומי לכלי נשיפה שנערך בפראג, צ'כיה.

בעשור השני של המאה ה-21, משמש אולם הקונסרבטוריון העירוני באר שבע כאולם הבית של התזמורת ובו נערכות גם חזרותיה.

התזמורת ממומנת ממספר מקורות: עיריית באר שבע, תרומות מפעלים ועסקים בבאר שבע, דמי חבר המשולמים על ידי הנגנים ותמיכת עמותת ידידי תזמורת כלי נשיפה באר שבע על שם נסים אלשיך. כל חברי התזמורת, ובכללם המנצח, פועלים בהתנדבות מלאה.

## הרפרטואר
התזמורת מנגנת יצירות מסגנונות מגוונים, שעובדו עבור תזמורות כלי נשיפה: מוזיקה קלאסית, ג'אז, שירי לכת ומוזיקה פופולרית קלה. ברפרטואר התזמורת גם יצירות מקוריות ועיבודים מאת המנצח, המלחין והמעבד חיים גפטר, בוגר תזמורת הנוער העירונית, שבמשך מספר שנים היה חבר פעיל בתזמורת.

התזמורת מופיעה, מדי שנה, בקונצרטים משותפים עם תזמורות כלי נשיפה אחרות, בהן התזמורות העירוניות של קריית אונו, כפר סבא, ראשון לציון, תזמורת משטרת ישראל, תזמורת צה"ל ותזמורת בוגרי תזמורת צה"ל וכן בקונצרטים ובאירועים עירוניים בבאר שבע.

נכון לסיום עונת הקונצרטים 2016–2017 מונה התזמורת כ-73 נגנים, בטווח גילאים גדול ומכל שכבות החברה, מבאר שבע, מיישובים אחרים בסביבה וגם סטודנטים מרחבי הארץ הלומדים במוסדות ההשכלה הגבוהה בבאר שבע.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

באר שבע
קטגוריה:באר שבע: מוזיקה
רולנדו אילה

**רולנדו אילה** (בספרדית: **Rolando Illa**; 6 בספטמבר 1880 – 3 במאי 1937) היה שחמטאי ארגנטינאי יליד ארצות הברית.

## ביוגרפיה
אילה נולד בניו יורק למשפחה קובנית, היגר לארגנטינה והתאזרח שם בשנת 1904. היה בין שני המייסדים של מועדון השחמט Club Argentino בבואנוס איירס.

בשנת 1910 ניצח אילה באליפות המועדון, וחזר על הישג זה בין השנים 1912 עד 1919. הוא ניצח בדו-קרב את יוליו לינץ' 3.5-1.5 והפסיד בדו-קרב לבוריסלב קוסטיץ' 0-6. שני הדו קרבות התקיימו בשנת 1913.

אילה חלק מקום ראשון עם פורטלה בתחרות בואנוס איירס 1917, הגיע למקום השני אחרי קארנצה בתחרות בואנוס איירס 1920, חלק מקום 2–4 בתחרות מונטבידיאו 1921 (אליפות דרום אמריקה, ניצח: רוברטו גראו ) והגיע למקום החמישי בתחרות בואנוס איירס 1922 (ניצח: בניטו וילגאס).

אילה השתתף שלוש פעמים באליפות ארגנטינה: בשנת 1921 הגיע למקום החמישי (ניצח: דמיאן רקה), חלק מקום 6–7 בשנת 1923 (גם בשנה זו ניצח דמיאן רקה). ומקום 7–9 בשנת 1924. (המנצח: ריכרד רטי).

בשנת 1926 חלק אילה מקום שני ביחד עם בניטו וילגאס בתחרות בואנוס איירס. (המנצח: אלכסנדר אלכין).

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחמטאים קובנים
קטגוריה:שחמטאים ארגנטינאים
קטגוריה:שחמטאים אמריקאים
קטגוריה:ילידי 1880
קטגוריה:נפטרים ב-1937
החלפת משתנה

**החלפת משתנה** היא הליך מתמטי בו מוחלף חלק מביטוי מתמטי נתון (בכלל זאת, אחד מהמשתנים המאפיינים בעיה מסוימת) במשתנה עזר אשר לא הופיע בתיאור הבעיה המקורית. לאחר ביצוע הליך זה, מתקבל ביטוי מתמטי חדש, שקול אל הקודם, התלוי במשתנה המוחלף המאפיין את אותה הבעיה. משמעות הדבר היא כי פתרון הבעיה בצורתה החדשה זהה לפתרון אשר היה מתקבל אלמלא היה נעשה שימוש בהליך זה. לרוב, להחלפת משתנה אין משמעות מתמטית משום שהיא איננה משנה את משמעות הביטויים בהם היא מעורבת, אלא את דרך הצגתם.

לעיתים, מוביל הליך זה לקבלת ביטוי "נוח יותר" על ידי קיצורו או על ידי שינוי המבנה שלו. לפיכך, החלפת משתנה היא שיטה נפוצה לפישוטן של בעיות רבות מתחומים שונים, ביניהם פתרון משוואות (אלגבריות, דיפרנציאליות או אינטגרליות), חישוב אינטגרלים וגבולות ועוד.

## כללים הנוגעים להחלפת משתנה
בחישובים מסוימים, בפרט בחשבון אינפיניטסימלי, ישנה חשיבות לא רק למשתנה בו עוסקת הבעיה אלא גם לנתונים נוספים לגביו, כגון הדיפרנציאל שלו או ערך מסוים אליו הוא שואף. במקרים כאלו, בעת ביצוע החלפת המשתנה, יש לעדכן את הנתונים הרלוונטיים. כך, למשל, בעת החלפת משתנה באינטגרל מסוים מתעדכנים גבולות האינטגרציה והדיפרנציאל.

## דוגמאות לשימוש בהחלפת משתנה
* פתרון משוואה ממעלה שלישית או משוואה ממעלה רביעית במקרה הכללי דורש שימוש במספר החלפות משתנה. ראו את הערכים משוואה ממעלה שלישית ומשוואה ממעלה רביעית להרחבה.
* במקרה הפרטי של משוואה ממעלה רביעית מהצורה \ a x^4 + b x^2 + c = 0 (משוואה זו נקראת לעיתים "משוואה דו-ריבועית") ניתן להחליף את המשתנה הריבועי באחר, נניח \ t, ולקבל משוואה ריבועית \ a t^2 + b t + c = 0. באופן דומה ניתן להכליל שיטה זו לפתרון משוואות מהצורה \ a x^{2n} + b x^n + c = 0 על ידי ביצוע החלפה \ x^{n}=t שתניב אף היא משוואה ריבועית.
* אחת מהשיטות לחישוב אינטגרלים היא שיטת ההצבה בה מחליפים את משתנה האינטגרציה. ראו את הערך שיטות למציאת אינטגרלים לא מסוימים להרחבה.
* את המשוואה \ -e^{2x}-5e^x+6=0 ניתן לפתור על ידי סימון \ e^x=t ופתירת המשוואה הריבועית \ -t^2-5t+6=0. לאחר פתירת המשוואה הריבועית מתקבלים הפתרונות \ t_1=-6,t_2=1. כיוון שמתקיים \ e^x=t וכיוון שפונקציה מעריכית היא חיובית בכל תחום ממשי של הגדרתה, הפתרון \ t=e^x=-6, נפסל עבור x ממשי (אין שום x ממשי עבורו שוויון זה מתקיים). מהפתרון השני מתקבל \ t=e^x=1 \Rightarrow x=0. ניתן לראות כי לסימון \ e^x=t אין משמעות מתמטית משום שניתן היה לפתור את המשוואה באותה הדרך עבור המשתנה \ e^x גם מבלי לסמנו באות אחרת, כך שהיתרון בשינוי הסימון הוא בעיקר פישוט הכתיבה.

## ראו גם
* אלגברה בסיסית
* שיטות אינטגרציה
* התמרת קואורדינטות
קטגוריה:אלגברה בסיסית
אולם הספורט של אוניברסיטת בייג'ינג לטכנולוגיה

**אולם הספורט של המכון לטכנולוגיה של בייג'ינג** הוא אולם ספורט הממוקם בקמפוס האוניברסיטה לטכנולוגיה של בייג'ינג ברובע צ'או-יאנג של העיר בייג'ינג, בירת הרפובליקה העממית של סין.

## היסטוריה
האצטדיון נבנה במיוחד על מנת לארח את תחרויות הבדמינטון וההתעמלות האמנותית של המשחקים האולימפיים שנערכו בבייג'ינג בשנת 2008.

שטחו של המבנה 24,383 מ"ר ובו מקומות ישיבה ל-7,500 צופים (5,767 קבועים; 1,741 זמניים). גובהו של האולם המרכזי - 25.9 מטרים. כמו כן  במבנה מגרש חימום שגובהו 15.5 מטרים. גובהו הכולל של המבנה - 4 קומות מעל הקרקע, וקומה אחת מתחתיה.

הקמת המבנה הושלמה בספטמבר 2007, ומשחקי הבדמינטון הראשונים נערכו במבנה בין ה-10 וה-14 באוקטובר באותה שנה במסגרת משחקי "מזל טוב בייג'ינג".

במבנה כיפה תלויה שקוטרה 93 מטרים. כיפה זו היא הכיפה התלויה הגדולה בעולם, ואולם היא בנויה מפלדה קלה במיוחד, ומשקלה הכולל של הכיפה פחות מ-1,200 טונות (בממוצע 60 ק"ג למ"ר).

בשל הדרישות הנוקשות הנדרשות על מנת לקיים משחק בדמינטון על פי נוהלי המשחק, נדרשת שמירה על טמפרטורה קבועה באולם של 25 מעלות צלזיוס, מחד, ומניעת רוחות בתוך האולם מאידך. מערכת מיזוג אוויר ייחודית, הכוללת פתחי מיזוג אוויר מתחת לכל אחד ואחד מכיסאות (הקבועים) של הצופים, נבנתה על מנת לקיים תנאים אלה.

אחרי סיום המשחקים האולימפיים המבנה עומד לרשותו של האוניברסיטה הטכנולוגית, וכן משמש כמתקן לאימון קבוצות הבדמינטון של סין.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:בייג'ינג: מבנים
מייקל הקים ג'ורדן

**מייקל-הקים ג'ורדן** (באנגלית: **Michael-Hakim Jordan**; נולד ב-24 ביוני 1977) הוא מאמן וכדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדת הרכז. ג'ורדן החל להשתמש בשמו המלא, מייקל הקים, לאחר שמאס בהשוואות לשחקן ה-NBA הידוע מייקל ג'ורדן.

ג'ורדן התבלט לראשונה במדי קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת פנסילבניה, שם אף זכה לתואר "שחקן השנה של ליגת הקיסוס" במהלך עונת . לאחר שסיים את לימודיו ניסה את מזלו בליגות החצי-מקצועניות של ארצות הברית. בשנת 2000 ניסה להתקבל לקבוצות ה-NBA פילדלפיה 76' ובוסטון סלטיקס, אך לא נבחר בדראפט וכשל במאמציו אלו.

במקום זאת החל ג'ורדן לשחק בקבוצות אירופיות ודרום אמריקאיות מהליגות העליונות המקומיות. בין השאר שיחק בקבוצות כגון ארטלנד דרגונס הגרמנית, שרלרואה הבלגית, קאנטו האיטלקית ופאוק סלוניקי היוונית. ב-2008 הצטרף לקבוצת עירוני אשקלון בליגת העל בכדורסל, אך עזב אותה באמצע העונה לקלן מליגת העל הגרמנית בכדורסל.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמריקאים ילידי פנסילבניה
קטגוריה:פילדלפיה: אישים
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלני ספירו שרלרואה
קטגוריה:כדורסלני עירוני אשקלון
קטגוריה:כדורסלני קאנטו
קטגוריה:כדורסלני קלן
קטגוריה:כדורסלני פאוק סלוניקי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פנסילבניה
קטגוריה:פנסילבניה: כדורסלנים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1977
קטגוריה:כדורסלני אליצור אשקלון
לוי מוואנוואסה

**לוי פטריק מוואנוואסה** (באנגלית: **Levy Patrick Mwanawasa**; 3 בספטמבר 1948 – 19 באוגוסט 2008) היה נשיא זמביה בשנים 2002–2008.

## ביוגרפיה
מוואנוואסה נולד במופולירה שבצפון רודזיה למשפחה בת 12 נפשות. הוא סיים לימודי משפטים באוניברסיטת זמביה ובשנים 1974–1978 עבד בעריכת דין כשכיר. לאחר מכן הוא הקים משרד עצמאי, שבראשו עמד עד מרץ 1992. באותן שנים הוא החל בפעילות ציבורית, בהיותו הסניגור הציבורי הראשי של זמביה (1985–1986). בדצמבר 1991 הוא מונה לסגן נשיא המדינה תחת פרדריק צ'ילובה. תאונת דרכים שעבר בסמוך למינויו נקשרה בניסיון להתנקשות בחייו על ידי מתנגדים פוליטיים, לאור הפופולריות הרבה שלה הוא זכה, הן במפלגתו והן בקרב הציבור.

בשנת 1994 התפטר מוואנוואסה מתפקיד סגן הנשיא. הוא התמודד בשנת 1996 ללא הצלחה לראשות מפלגת השלטון, התנועה הדמוקרטית הבין-מפלגתית. בשנת 2000 הוא נבחר על ידי התנועה כמועמדה לנשיאות ובשנת 2001 נבחר לתפקיד על ידי 29% מהבוחרים. כהונתו כנשיא נמשכה בין 2002 ועד למותו בשנת 2008. מערכת הבחירות שבה נבחר מוואנוואסה הייתה נתונה תחת ביקורת באשר לאי סדרים וספסרות בקולות, לצד סיקור עיתונאי מוטה ושימוש במשאבי המדינה על ידי מפלגת השלטון לצורך הטיית התוצאות. בית המשפט העליון של זמביה קיבל את עתירתם של שלושה מועמדים וקבע כי התקיימו אי-סדרים בבחירות, אך בשנת 2005 נחתם המשפט בקבלת התוצאות. באותה שנה (2005) הוא נבחר גם לראשות התנועה הדמוקרטית הבין-מפלגתית ובשנת 2006 נבחר בשנית למשרת הנשיא.

מוואנוואסה לקה בשבץ ראשון בשנת 2006 ובשבץ נוסף בשנת 2008 שהוביל לפטירתו. הוא הוחלף בתפקידו על ידי סגן הנשיא רופיה באנדה.

## חיים אישיים
מוואנוואסה נישא פעמיים והיה אב לשישה ילדים.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:נשיאי זמביה
קטגוריה:ילידי 1948
קטגוריה:נפטרים ב-2008
חלוץ (אונייה)

**חלוץ** הייתה ספינת דיג משנת 1925, הראשונה בבעלות חברה עברית ("אגודת הים") שנרשמה בנמל יפו בארץ ישראל כנמל בית. חלוץ הייתה איתות חמישי ביישוב וסימן דרך חשוב בפיתוח ענף הספנות והדיג העברי בארץ ישראל ובהתפתחותו של הצי העברי.

הספינה הייתה מפרשית עם מנוע עזר. היא נקראה על שם האונייה העברית הראשונה משנת 1920 "החלוץ" של החברה לאסדות וספנות חופית בע"מ, ולזכר יוסף טרומפלדור שנפל בתל חי. טרומפלדור היה חברו האישי של בעל החברה והספינה, רב החובל אריה באייבסקי. בזכות פגישה אקראית של השניים בקושטא הגיע באייבסקי לארץ ישראל, התגייר והקים בה משפחה, קבוצה דיג עברית וחברה עברית.  

בעיות ארגוניות וקשיי מימון הכריחו את באייבסקי לפזר את קבוצת הדיג ולמכור את הספינה. 

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:כלי שיט בתקופת היישוב
קטגוריה:ספינות דיג
קטגוריה:הנצחת יוסף טרומפלדור
הלגואה

**בוהור הלגואה** (בטורקית: **Bohor Hallegua**; נולד ב-1880) היה שחמטאי יהודי-טורקי.

בשנת 1914 שיחק הלגואה בשלוש תחרויות חשובות באירופה. בתחרות שהתקיימה בפריז, בקפה קונטיננטל הגיע למקום הרביעי, אחרי פרנק מרשל, אלכסנדר אלכין ואנדרה מופאנג. והגיע למקום השני, בתחרות בקפה דה לה רז'אנס. הלגואה הוביל בתחרות המשנה במאנהיים לפני איליה רבינוביץ ואוסקר טנר עד שנפסקה עקב פרוץ מלחמת העולם הראשונה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחמטאים יהודים
קטגוריה:שחמטאים טורקים
קטגוריה:טורקים שנולדו ב-1880
קטגוריה:נפטרים ב-1950
פדיון (עסק)

**פדיון** הוא מונח בכלכלה המתאר את ההכנסה הגולמית של עסק כתוצאה מפעילותו העסקית הרגילה לאורך תקופה מוגדרת, הנמדדת על פי רוב בשנים, רבעונים או חודשים, ללא ניכוי העלויות שנדרשו לשם יצירת הכנסה זו. 

על פי רוב מתאר המונח הכנסות ממכירות של מוצרים או שירותים ולכן לעיתים קרובות נעשה שימוש במונח כשם נרדף להכנסות ממכירות. בדוח רווח והפסד מופיע הפדיון בדרך כלל בשורה הראשונה, ולכן הוא מכונה לעיתים "השורה העליונה", בהקבלה לכינוי "השורה התחתונה", המתייחס לרווח נטו של העסק.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:כלכלה
אולם הספורט של האוניברסיטה לחקלאות של סין

**אולם הספורט של האוניברסיטה לחקלאות של סין** הוא מתקן ספורט אשר תוכנן ונבנה עבור המשחקים האולימפיים שנערכו בבייג'ינג, בירת הרפובליקה העממית של סין בשנת 2008. המתקן, הממוקם בקמפוס האוניברסיטה לחקלאות של סין, אירח את תחרויות האגרוף.

שטחו של המבנה 23,950 מ"ר ובו מושבים ל-8,200 צופים, אשר יופחתו בתום התחרויות ל-6,000 מושבים קבועים. לאחר סיום המשחקים האולימפיים ישמש המבנה את האוניברסיטה לחקלאות. 

עבודות הבנייה החלו בשנת 2005 והסתיימו ב-18 באוגוסט 2007. בין ה-21 באוגוסט ועד ה-26 באוגוסט 2007 אירח המבנה את תחרויות אליפות העולם לנוער באגרוף. שמאל|ממוזער|250px|תרשים של המבנה

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:בייג'ינג: מבנים
נמר ערפילי בורנאי

**נמר ערפילי בורנאי** (שם מדעי: *Neofelis diardi*) הוא מין בסוג נמר ערפילי. מצוי בבורנאו, בסומטרה ובאיי באטו.
ממוזער|שמאל|תמונת ראש של הנמרון

## מאפיינים
למרות שהיה מוכר למדע עוד מהמאה ה-19, יונק זה נחשב בעבר כתת-מין של נמר ערפילי מצוי ורק ב-2006 זוהה כמין נפרד לאחר סדרה של בדיקות גנטיות. במשקל ממוצע של 25 ק"ג, נמר זה הוא הטורף הגדול ביותר בבורנאו. את מרבית טרפו הוא מוצא על עצים ולכן בעל יכולות טיפוס מעולות. רגליו הקצרות והגמישות, טלפיו הגדולים, וציפורניו החדות מאפשרות אחיזה טובה מאוד ויציבות גבוהה בזמן הטיפוס. עם ניבים באורך של כ-5 ס"מ הוא בעל הניבים הארוכים ביותר יחסית לאורך הגולגולת ממשפחת החתוליים.
האיומים המרכזיים על הנמר הערפילי הבורנאי הם אובדן שטחי היערות בעקבות כריתת עצים למטרות תעשייה, שריפות גדולות המכלות את שטחי המחיה, וציד שלו (בעבור פרוותו היפה) ושל טרפו.
ביולי 2007 הצליחו חוקרים בפארק הלאומי "Sebangau" להשיג תיעוד ראשוני של זכר בוגר ממין זה באזור הפארק.

הנמר הערפילי הבורנאי מטפס עצים מעולה (כפי שהוזכר) והוא ניזון בעיקר מקופי מקוק, חזירי בר ואיילים.

ארגון השימור CIMTROP נלחם להגנתו של הנמר הערפילי הבורנאי.

הנמר הערפילי הבורנאי הוא הגדול מבין שלושה חתולים המצויים באזור, ואחד האתגרים של ארגון השימור הוא לבדוק האם הם מתחרים על טרף וטריטוריה ביער.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1823
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ז'ורז' קיווייה
קטגוריה:חתולים גדולים
קטגוריה:יונקים ביערות הגשם של דרום-מזרח אסיה
קטגוריה:בורנאו: יונקים
קטגוריה:יונקים: טורפי-על
בית אבי (2008)

**בית אבי** (ביידיש: **מיין טאטע'ס שטוב**) הוא סרט קולנוע ישראלי דובר יידיש מ-2008.

הסרט, דרמה באורך 40 דקות, הוא פרויקט הגמר של הבמאי והתסריטאי דני רוזנברג, בבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה. העבודה על הסרט, שכולו ביידיש בניב לודז'אי, ארכה שלוש שנים והוא הוקרן לראשונה בפסטיבל הקולנוע ירושלים.

## עלילה
הסרט מתאר את סיפורו של לולק, ניצול שואה צעיר (בגילומו של איתי טיראן), המגיע לישראל בשנת 1948 ומגויס למלחמת העצמאות. זר לשפה ולזהות החדשה שניתנה לו, הוא מוצב על ראש גבעה מדברית, נתון למרותו הבלעדית של מפקדו (בגילומו של מיקי לאון), המנסה ביד קשה להפוך אותו לצבר כמוהו. בסופו של הסרט חוזר לולק בדמיונו לביתו שבפולין ושם נפרד בפעם האחרונה מאביו ואמו (נטשה מנור).

## על היידיש
הסרט דובר במלואו יידיש בניב לודז'אי, והוא אחד הסרטים המעטים דוברי-היידיש שהופקו בעולם מאז פרוץ מלחמת העולם השנייה. השחקנים איתי טיראן ומיקי לאון התכוננו במשך חודשים לתפקיד ולמדו יידיש על בוריה בעזרתו של הסופר, המשורר והעיתונאי הוותיק משה סחר (אשר תרגם בין השאר את שיריו של איציק מאנגר).
שירו של מאנגר "אויפן וועג שטייט א בוים" ("על הדרך עץ עומד") מופיע בסרט בביצועו של איתי טיראן.

## קבלת הסרט
הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הקולנוע ירושלים. בשנת 2008 הוקרן הסרט בקביעות בסינמטקים בישראל. בשנת 2009 הוקרן הסרט בפסטיבלים ובתי קולנוע ברחבי העולם והוצג בבכורה טלוויזיונית בערוץ 10.
בשנה זו נבחר הסרט במקום השני ברשימת עשרים סרטיו הנבחרים של בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה בכל הזמנים, כפי שנבחרו על ידי 20 מנהלי פסטיבלים גדולים ואוצרי מוזיאונים בינלאומיים מרכזיים, במסגרת חגיגת 20 שנות פעילות לבית הספר.

## לקריאה נוספת
* ליאת שטייר-לבני, **[https://www.magnespress.co.il/book/שתי_פנים_במראה-2324 שתי פנים במראה: ייצוג ניצולי השואה בקולנוע הישראלי]**, הוצאת מאגנס, עמ' 199–204.

## קישורים חיצוניים

* טריילר וקליפ מתוך הסרט בית אבי.
* כתבה על הסרט בחדשות ערוץ 10
* "לונדון את קירשנבאום" מארחים את איתי טיראן ודני רוזנברג.
* 
* מאמר ב"Daily Forward" מאת רחל שכטר 
* מאמר ב"Zeek" מאת פרופסור שי גינזבורג 
* "בית אבי" באתר "אישים"
* ביקורות:
** ביקורת של מאיר שניצר, מעריב
* 
** 
* 
** ביקורת של אלון רוזנבלום, אתר סרט
* 
* 
* חגיגות ה-20: עשרים הסרטים המובילים בכל הזמנים, אתר בית הספר סם שפיגל

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 2008
קטגוריה:סרטי דרמה ישראליים
קטגוריה:סרטי יהדות
קטגוריה:סרטים ביידיש
קטגוריה:סרטים על השואה
קטגוריה:סרטים על ניצולי השואה
קטגוריה:סרטים ישראליים קצרים
קטגוריה:סרטי סטודנטים
קטגוריה:צה"ל בקולנוע
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2008
אנרי קרטן

**אנרי פול קרטן** (צרפתית: Henri Paul Cartan; 7 ביולי 1904 - 13 באוגוסט 2008) היה מתמטיקאי צרפתי, אחד מגדולי המתמטיקאים של המאה ה-20, ממייסדי הקבוצה ניקולא בורבאקי. קרטן תרם רבות לטופולוגיה אלגברית ולאלגברה הומולוגית, בפרט בפיתוח האופרטורים הקוהומולוגיים, ולאנליזה מרוכבת. היה חבר ביותר מתריסר אקדמיות לאומיות, ובהן אלו של צרפת, ארצות הברית ויפן. חתן פרס וולף לשנת 1980, על עבודתו המקצועית ועל הובלת דור שלם של מתמטיקאים.
## ביוגרפיה
אנרי קרטן, בנו של המתמטיקאי אלי קרטן, נולד בנאנסי וגדל בפריז שם לימד אביו בסורבון. למד באקול נורמל סופרייר והתיידד עם אנדרה וייל שהשפיע עליו בבחירת כיווני מחקר. לימד בכמה אוניברסיטאות בצרפת, ועשה את עיקר חייו המקצועיים בפריז. בין תלמידיו: ז'ן-פייר סר ורנה תום. היה ממובילי חידוש הקשר בין הקהילות המתמטיות בצרפת ובגרמניה לאחר מלחמת העולם השנייה. הוביל סמינר מפורסם שנקרא על שמו "סמינר קרטן" שהפך למרכז עולמי לחידושים בתחום הטופולוגיה האלגברית.

## קישורים חיצוניים

* 1999 ריאיון עם קרטן ב- Notices of the AMS
* 

קטגוריה:חברי האקדמיה המלכותית השוודית למדעים
קטגוריה:עמיתים זרים בחברה המלכותית
קטגוריה:צרפתים חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:חברי האקדמיה הצרפתית למדעים
קטגוריה:חברי האקדמיה הרוסית למדעים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת ליל צפון צרפת
קטגוריה:סגל אוניברסיטת שטרסבורג
קטגוריה:טופולוגים
קטגוריה:בוגרי אקול נורמל סופרייר
קטגוריה:מתמטיקאים צרפתים
קטגוריה:זוכי פרס וולף למתמטיקה
קטגוריה:צרפתים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:פריז: אישים
קטגוריה:זוכי מדליית הזהב של CNRS
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1904
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-2008
המשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008)

בשנת 2008 התקיימו ב**בייג'ינג** בפעם ה-13 **[[המשחקים הפאראלימפיים]]**. במשחקים השתתפו 3,591 ספורטאים מ-146 מדינות שונות, מספר שיא של מדינות בהשוואה למשחקים פאראלימפיים קודמים. המשחקים הפאראלימפיים החלו ב-6 בספטמבר והסתיימו ב-17 בספטמבר 2008.

את המשחקים הפאראלימפיים בבייג'ינג ייצגה סיסמת אולימפיאדת הקיץ "עולם אחד, חלום אחד", אשר נבחרה על ידי הוועדה האולימפית בבייג'ינג ב-26 ביוני 2005.

## המשחקים
### ענפי הספורט
20 ענפי ספורט בתוכנית:

ענף החתירה הופיע לראשונה במשחקים הפראלימפיים במשחקים הנ"ל.

### לוחות זמנים

### מדינות משתתפות

### מדליות

מתוך 148 המדינות המשתתפות, 76 מדינות זכו במדליות ו-72 מדינות נותרו בלא מדליות.
;עשר המדינות המובילות:

## ראו גם
* אולימפיאדת בייג'ינג (2008)
* ישראל במשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008)

## קישורים חיצוניים

* 
* האתר הרשמי של המשחקים הפאראלמפיים בבייג'ינג

קטגוריה:אולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:2008 בספורט
קטגוריה:בייג'ינג: תחרויות ספורט
בייג'ינג (2008)
קטגוריה:המשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008)
קטגוריה:2008 ברפובליקה העממית של סין
דורה וקרולה

**דורה** ו**קרולה** (Dora 4 ,Carola 3) הן שתי אוניות גרמניות זהות, שהגיעו לחופי ארץ ישראל בשנת 1933 תחת דגל גרמניה הנאצית והפכו לאוניות משא עבריות בשירות היישוב.

## היסטוריה
בשנת 1933 הקימו חמישה יהודים גרמנים חברה לספנות, בעיקר לשם הוצאת הונם מגרמניה טרם עליית המפלגה הנאצית לשלטון. החברה נרשמה בהמבורג בשם Orient Shipping Line. הם רכשו שתי אסדות משא בנות שמונה שנים (משנת 1925), עם כושר לשאת כ-240 טון, ועליהן התקינו מנועים. על סיפוני האסדות נבנו מגורי צוות וחוברו מנופים ימיים. רבי החובלים של האוניות היו גרמנים, והקצינים הראשונים יהודים. על כל אחת מהאוניות שירתו כשבעה אנשי צוות יהודים.

השתיים הגיעו לחופי ארץ ישראל תחת דגל נאצי עם צלב קרס המתנוסס על תורן הירכתים, ועל התורן המרכזי דגל החברה  - רקע לבן עם מגן דוד כחול ובמרכזו האות הלועזית 'O'. בנמל חיפה עזבו רבי החובלים הגרמנים את האסדות המוסבות, והקצינים הראשונים היהודים הועלו לדרגת רב חובל. שתי האוניות הוכנסו לשירות מקומי ועסקו בהובלה של מלט, שמן וסבון ממפעלי "נשר" ו"שמן" שבחיפה אל נמלי לבנון, סוריה, יוון ומצרים. אף שהספינות היו עדיין ברישום גרמני, כדי להימנע מנפת הדגל הנאצי נהגו האוניות להפליג בין נמלי הים התיכון כשדגל החברה בלבד מונף על התורן (תקנה להנפת דגל מנדטורי הוצאה רק בשנת 1935).

בתקופה הזו הועסק נוער עברי בימאות. חלקו רצה להגיע לתחום הימאות וראה הזדמנות באפשרות להשתכר תוך כדי לימוד. רבים מאלה הפכו לימים לימאים, חובלים ומכונאים בצי הבריטי, בפלי"ם, בחיל הים הישראלי ובצי הסוחר הישראלי.

כמו גורלה של "גוזל", לימים נקלעה החברה לתקופה קשה של תזרים מזומנים על רקע מחירי תובלה נמוכים ויורדים ומעט ביקוש למטען בסוף שנת 1934. משעובדיה הימאים החלו מחפשים פרנסה אחרת ועוזבים אותה, התפרקה החברה ושתי האוניות נמכרו. דורה נמכרה לחברה בקפריסין וזו מכרה את האונייה לחברה ישראלית בשם 'חברה ישראלית לספנות ואספקה' בנמל חיפה. דורה הפליגה במתחם הנמל עד שנות השישים לאספקת מי שתייה לאוניות העוגנות בנמל. קרולה נמכרה לחברה יוונית בנמל פורט סעיד במצרים, שם פעלה כדוברת פחם. שמה הוחלף ל-Nikitas Dendriuos ובשנת 1939 שוב הוחלף ל-Evangelistria וכך פעלה עד שנגרטה בשנת 1956. 

## לקריאה נוספת
* רב חובל הלל ירקוני, **75 שנות ספנות עברית**.
* רב חובל זאב הים, **ספינות מספרות**. תל אביב, הוצאת ספרים אחיאסף בע"מ, 1968. עמ' 104-102.

## קישורים חיצוניים
* דורה וקרולה באתר המוזיאון הימי בחיפה.

קטגוריה:כלי שיט בתקופת היישוב
קטגוריה:אוניות משא
דיוקן משפחת בללי

**דיוקן משפחת בללי** הוא ציור שמן מאת הצייר הצרפתי אדגר דגה. הציור מהווה דוגמה ליצירתו המוקדמת של האמן, לפני אימוץ הסגנון האימפרסיוניסטי. 
## היצירה
הציור מתאר את משפחת דודתו של דגה, לאורה, בעלה הברון בללי (Bellelli) ושתי בנותיהם - ג'וליה וג'יובאנה. המשפחה ניצבת בחדר ביתי. האם, לבושה בשחור לאחר מות אביה, אוחזת באחת מבנותיה, ואילו הבת השנייה יושבת על כיסא במרכז הציור. בצד התיאור, בגבו אל הצופה, מתואר הברון בללי, לבוש בבגד בהיר ומתבונן לכיוון אשתו. על קיר החד מתוארת מראה, הניצבת על גבי אח, שעון מפואר ופמוטים. דרך המראה משתקפים חלון וציור ממוסגר הנמצאים בחדר. 

הציור משקף את התעניינותו של דגה בציור ההולנדי, בעיקר עבודתו של אנתוני ואן דייק. הדבר בא לביטוי בסקאלת הצבעים המאופקת ובקומפוזיציה. מרחב החדר הוא מצומצם, דבר המעצים את תנוחת הדמויות ויוצר מתח פסיכולוגי. בנוסף, משתמש דגה בקיטוע של הסצנה, אלמנט אשר מעניק לקומפוזיציה דינאמיות.

## קישורים חיצוניים

* דיוקן משפחת בללי, אתר מוזיאון ד'אורסה.

קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:מוזיאון ד'אורסה: יצירות אמנות
קטגוריה:אדגר דגה: ציורים
קטגוריה:ציור מודרניסטי
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:ציורי זוגות
ריבוד אגמים

ממוזער|ריבוד באגמים
**ריבוד (או שיכוב) אגמים** (Lake stratification), בתורת הלימנולוגיה, הוא חלוקת עמודת המים באגם לשכבות שונות בעלות מאפיינים פיזיקליים וכימיים שונים:
#אפילמיניון - השכבה העליונה הקרובה לפני השטח.
#מטלמיניון (או תרמוקלינה) - שכבת הביניים שעומקה יכול להשתנות במהלך היום.
#היפולימניון - השכבה התחתונה הקרובה לקרקעית האגם.

## ריבוד
ריבוד תרמי של אגמים הוא שינוי בטמפרטורה בעומקים שונים של עמודת המים באגם. השינוי בטמפרטורה מעונה לעונה כתוצאה מהשינוי בקרינת השמש משפיעים על ריבוד האגם ויוצרים סוגי אגמים שונים:

### אגם הולומיקטי
אגמים העוברים ערבול של שכבות המים עד לקרקעית לפחות פעם אחת בשנה כתוצאה משינוי בטמפרטורת האוויר או מפעילות הרוח. קיימים אגמים הולומיקטיים מסוגים שונים:
*: עוברים ערבול עד לקרקעית פעם אחת בשנה. אגמים אלה נחלקים לשני טיפוסים:

#אגמים מונומקטיים קרים – נפוצים באזור הארקטי ומכוסים בקרח במשך מרבית ימות השנה. אגמים אלו מתערבלים בתקופה אחת בשנה, בה הקרח נמס, וטמפרטורת המים נשארת 4°C או פחות. לא מתרחש ריבוד תרמי בתקופת הקיץ הקצרה, שכן שכבת המים העליונה לא מספיקה להתחמם.
#אגמים מונומקטיים חמים – אגמים אלו אינם קופאים בחורף, ובעלי ריבוד תרמי במשך מרבית השנה. בקיץ, שכבת מי השטח () חמה יותר ממי העומק הקרים (ההיפולימניון), וההבדלים בצפיפות החומר גורמים להיווצרות שכבות וריבוד מי האגם. בסתיו ובחורף, הבדלי הצפיפויות קטנים ויש ערבול של האגם עד לקרקעית. באביב נוצר הריבוד מחדש. אגם הכנרת הוא אגם מונומקטי חם.
*: אגמים המכוסים בקרח בחורף ומתחתיהם מים בטמפרטורה של 4°C. באביב הקרח נמס (המסה מהירה של ימים עד שבוע), ויש ערבול של המים עד הקרקעית ל-4°C או פחות. עם התקדמות הקיץ נוצר ריבוד תרמי לשכבת מי שטח (אפילמיניון) ומי עומק (היפולמיניון). בסתיו מתקררת השכבה העליונה ויש ערבול עד הקרקעית, ובחורף קופאת השכבה העליונה. האגם עובר שני אירועי ערבול – בסתיו ובאביב.

### אגם מרומיקטי
אגמים אלו לא עוברים ערבול של שכבות המים עד לקרקעית.
*אגמים אמיקטיים: אגמים המכוסים באופן קבוע בשכבת קרח. לעולם לא עוברים ערבול אך לא מרובדים. אגמים רדודים עלולים לקפוא עד לקרקעית, אך באגמים עמוקים יותר השכבה העליונה קופאת ומתחתיה מים בטמפרטורה של 4°C. אם הקרח שקוף (עוביו עשוי להגיע למטר), ישנה חדירה של אור ומתחתיו מתבצעת פוטוסינתזה. אגמים מסוג זה נפוצים בעיקר באנטארקטיקה וגם באזור הארקטי ובהרי האלפים.
*אגמים פולימקטיים: אגמים אלו רדודים מכדי לפתח ריבוד תרמי ולכן הם עוברים ערבול עד הקרקעית באופן מתמיד. הבדלי הטמפרטורה בין יום ולילה עשויים להשפיע על ערבול יומי וכן פעילות של הרוח. אגמים אלו עשויים להיות קרים (מכוסים בקרח דק מפשיר וקופא) או חמים.
*אגמים אוליגומקטיים: אגמים טרופיים המתאפיינים בריבוד תרמי קבוע, למרות שהפרש הטמפרטורה בין הקרקעית לפני המים קטן. אחת למספר שנים עשוי להתרחש אירוע ערבול עד הקרקעית שיגרום להרס הריבוד.
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ימות ואגמים
קטגוריה:לימנולוגיה
שירות ימי ארץ ישראלי

**שירות ימי ארץ-ישראלי** חברת ספנות עברית שנוסדה בסוף שנת 1932. החברה הוקמה ביוזמתו של רב חובל אליעזר חודורוב שותפיו היו רב חובל ישראלי (ישראליתן), עו"ד פרברשטיין גזבר הנהלת אגודת יורדי ים זבולון וקצין ים מבלגיה. 

החברה רכשה בעיראק אוניית 'משא משולבת נוסעים' מבעלים יווני ורשמה אותה בשם 'כרמל', ופתחה קו שיט קבוע בין נמלי ארץ ישראל ומצרים, סוריה וקפריסין. 

תחרות קשה מצד ספינות המפרש הערביות, גרמה לחברת הספנות העברית להפסיק פעילותה ובאביב שנת 1934 החברה פורקה. ספינות המפרש הערביות היו מותאמות לסחר חופים והופעלו בצוות קטן. הן הפליגו באיטיות יחסית אך פרקו בכל חוף. אוניות הקיטור מהירות יותר, אך נדרשו בהוצאות גבוהות למכונאים וחומרי דלק. בנוסף נצטרכו למעגן פריקה, שם נפרקו בעלות נוספת על ידי סירות פריקה, או נצטרכו לנמל שם שילמו את עלויותיו. 'כרמל' נמכרה לחברה המצרית מוחמד אמין ומוחמד סרחאן. (Mohamed Ameen & Mohamad Sarhan).

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:חברות ספנות ביישוב