open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אזורי המשגה שלך

**אזורי המשגה שלך** (באנגלית: **Your Erroneous Zones**) הוא ספר העזרה העצמית הראשון שכתב ד"ר ויין דייר ופורסם ב-1 באוגוסט 1976. זהו אחד הספרים הנמכרים ביותר בכל הזמנים, ומעריכים שהוא נמכר ב-35 מיליון עותקים.
הספר הופיע ברשימת רבי המכר בניו יורק טיימס במשך 64 שבועות מ-13 בנובמבר 1977, וכן גם הופיע במקום הראשון במכירות בשבוע של 8 במאי אותה שנה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי עזרה עצמית
קטגוריה:ספרי 1976
משה יהושע העשיל אורנשטיין

הרב **משה יהושע העשיל אורנשטיין** (תקל"ד, 1774 – י"א באדר ב' תקפ"ד, 1824) היה רב גליציאני, מחבר הספר "ים התלמוד". אחיו של רבי יעקב משולם אורנשטיין, ה"ישועות יעקב".
[ממוזער|ים התלמוד, [הלברשטאדט 1861]]

## ביוגרפיה
נולד בסטאנוב לרבי מרדכי זאב אורנשטיין. אמו הייתה בתו של רבי אליקים געציל מלוברטוב. בילדותו למד תורה מפי אביו. בגיל 13 התייתם והלך ללמוד יחד עם אחיו רבי יעקב משולם אצל רבי צבי הירש מזמושץ', מחבר שו"ת "תפארת צבי" ורב קהילות אה"ו. נישא לבתו של רבי יוסף הלוי מבראד, אב"ד גלוגא.

לאחר נישואיו שימש כרב בברוד. בתקופה זו עסק בלימוד עם גיסו (חתן חותנו) הרב משה מינץ לימים רבה של אויבן ישן, ועם הרב אפרים זלמן מרגליות (שאשתו הייתה בת דודו). בשנת תקנ"ד התקבל לכהן כאב"ד ראדוויל שבווהלין. בשנת תקס"ח מונה לרבה של טארניגראד שבפולין קטן. בעיר זו ייסד ישיבה, בה למדו רבים אשר לימים היו לגדולי רוסיה ופולין, בהם רבי חיים מצאנז והחידושי הרי"ם מגור.

התפשטות החסידות במקום לא הייתה לרוחו והוא שב לגליציה, והחל לכהן כאב"ד רוהטין. לאחר תקופה קצרה נפטר, בהיותו בן 50 ונקבר ברוהטין. השאיר אחריו בן יחיד, רבי שמואל יעקב אורנשטיין ובת אחת. נכדו, בן בתו, היה הרב אברהם רוטנברג, רבן של זאוויחוואסט ויוזפוף.

הוא כתב דברי תורה רבים, אך בנו, שהצטווה להדפיסם, נפטר אף הוא בצעירותו ולא הספיק להדפיסם. אחיו, ה"ישועות יעקב", מסר את כתבי ידו לאחייניו רבי יוסף שאול נתנזון ורבי מרדכי זאב איטינגא, והם הוציאו את ספרו "ים התלמוד" על מסכת בבא קמא בצירוף הערותיהם בשם "מפרשי הים".

הספר נדפס לראשונה בלבוב, ב-1828, והוא חזר ונדפס בהלברשטאדט 1861, ווארשא 1892, פיטרקוב 1914, ניו יורק 1947, ירושלים 1960, תל אביב 1969.

שאר כתביו אבדו, מלבד העתק מחידושיו על ספר נשים מהיד החזקה, שהגיע לאוצר הספרים של ישיבת חכמי לובלין ושרד לאחר השואה, והודפס בחלקו בקבצים תורניים.

בשל פטירתו בגיל צעיר, לא זכה לפרסום רב, אך גדולי דורו העריצוהו ודיברו בשבחו. כך ניתן לראות בהסכמותיהם של ה"נתיבות המשפט", רבי עקיבא איגר, החתם סופר ורבי מרדכי בנט. רבי שלמה קלוגר כותב באחת מתשובותיו:"...וכן הסכים לדברי הרב הגאון החריף מה' משה העשיל זללה"ה אב"ד דק"ק טארניגראד". רבי אריה יהודה לייב תאומים, רבה של ברוד כתב בתשובה אליו:"מנהיר עיני חכמים והלכה כמותו בכל מקום". רבי חיים אלעזר וקס שכיהן ברבנות טארניגראד כותב:"...אשר בין עיירות גדולות תתחשב, ושם היו רבנים גאונים וגדולים מעולם, בעל תבנית אות יוסף, בעל נועם מגדים ובעל ים התלמוד...", ובתשובה אחרת:"...וגם בעיר טארניגראד אשר שמה ישבו כיסאות למשפט הגדולים אשר בארץ המה כמו... והגאון האדיר בעל ים התלמוד...". רבי חיים מצאנז השתבח בסמיכתו, שקיבל בגיל 13, והזכירה מספר פעמים בתשובותיו כשרצה לבסס את דבריו בחוזקה כנגד רבנים חדשנים. החזון איש הורה במכתב לצעיר, שילמד בכל יום חידוש מספר "ים התלמוד" ובזה יפתחו לו "מסילות לימוד" במסכת בבא קמא.

## לקריאה נוספת
*עלים לתרופה, גיליון תתק"ג, ה' באדר ב' תשע"ד.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
;כתביו
* 
* 
* 
*  - בעריכת הרב יוסף בוקסבוים, מעמוד 71 ואילך

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים גליציאנים
קטגוריה:רבנים אורתודוקסים
קטגוריה:משפחת אורנשטיין (לבוב)
קטגוריה:ילידי 1774
קטגוריה:נפטרים ב-1824
קרלון בראון

**קרלון בראון** (באנגלית: **Carlon Brown**; נולד ב-4 באוקטובר 1989) הוא כדורסלן עבר אמריקאי.

## קריירה
בראון, יליד ריברסייד קליפורניה, החל את קריירת הכדורסל בתיכון על שם מרטין לותר קינג המקומי, וב-2007 עבר לשחק באוניברסיטת יוטה. לאחר שלוש שנים עזב את המכללה, והצטרף לקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת קולרדו, הקולרדו באפלוס מליגת ה-Pac-12, בשנה שלאחר מכן. הוא הוביל את הקבוצה לזכייה בטורניר, כשהוא נבחר לשחקן המצטיין ולחמישיית העונה. בראון סיים את הטורניר עם ממוצע של 12.6 נק', 3.8 ריב', ו-2.0 אסיסטים למשחק. בכך עזר לקבוצה להעפיל אל טורניר אליפות המכללות בכדורסל של ה-NCAA. הייתה זאת העפלה ראשונה של קולורדו מאז 2003, והקבוצה הודחה בסופו של דבר בסיבוב השלישי.

בשל הצטיינותו בטורניר המכללות, הוזמן בראון למספר מחנות קדם עונה של קבוצות NBA. הוא חתם בקבוצת גולדן סטייט ווריורס בספטמבר 2012, אך נופה ממנה לאחר חודש. בסופו של דבר שיחק במהלך עונת 2012/13 בשתי קבוצות מליגת הפיתוח של ה-NBA, סנטה קרוז ווריוז ואיידהו סטמפיד. שם גם פגש את חבריו העתידיים לקבוצה, ג'סטין הרפר וג'וש אוואנס.

ב-11 באוגוסט 2013 חתם בקבוצת הפועל תל אביב, קבוצתו המקצוענית הראשונה בקריירה. הוא היה הזר הראשון שהוחתם במהלך הקיץ, ובלט במהרה. מן השלבים הראשונים של העונה התגלה כשחקן מפתח, וכספק הנקודות העיקרי של הקבוצה. בסיום העונה הסדירה דורג במקום הראשון בדירוג מלך הסלים עם ממוצע של 19.6 נק' למשחק, ובמקום ה-4 בדירוג המדד למשחק. בכך היה מהזרים הבולטים בליגה, ואף הוזמן למשחק האולסטאר הישראלי.

בסיום העונה חתם בבאמברג, אחת הקבוצות הבכירות בבונדסליגה הגרמנית, לעונה אחת. הוא שיחק רק 4 משחקים, ונפצע עד לסיום העונה.

ב-16 ביולי 2015 חתם לעונה אחת ברטיופארם אולם הגרמנית.

ב-14 בפברואר 2019 הודיע באופן רשמי על פרישתו מכדורסל.

## קישורים חיצוניים

* קרלון בראון באתר הפועל תל אביב
* קרלון בראון באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קליפורניה
קטגוריה:כדורסלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורסלני איידהו סטמפיד (ליגת הפיתוח של ה-NBA)
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת יוטה
קטגוריה:כדורסלני ברוזה במברג
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלני רטיופארם אולם
קטגוריה:כדורסלני סנטה קרוז ווריורס
קטגוריה:מלך הסלים של ליגת העל בכדורסל
קטגוריה:קליפורניה: כדורסלנים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1989
המקור (סרט, 1999)

**המקור** (אנגלית: **The Insider**) הוא סרט מתח ביוגרפי אמריקאי משנת 1999 בבימויו של מייקל מאן, ועל פי תסריט מעובד של מייקל מאן ואריק רות' המבוסס על מאמר שפורסם בואניטי פייר בשם "The Man Who Knew Too Much". הסרט מתאר את האירועים שקרו מאחורי הקלעים בתוכנית הטלוויזיה "60 דקות" בנושא תעשיית הטבק והכחשת נזקי העישון. הסרט מבוסס על סיפור אמיתי והועמד לשבעה פרסי אוסקר כולל הסרט הטוב ביותר.

## תקציר העלילה
לואל ברגמן (אל פצ'ינו) הוא מפיק בתוכנית "60 דקות", שמוציא את גפרי ויגנד (ראסל קרואו) למלחמה נגד חברות הטבק. ויגנד הוא מדען של חברת הטבק "בראון ויליאמסון" אשר יכול לתת עדות שתביא לחשיפת האמת שמאחורי תעשיית הסיגריות. השניים מוצאים את עצמם במלחמה עד כדי אובדן התקווה של שניהם. כשמתברר שכסף יכול לגבור על כל אתיקה עיתונאית והחשיפה נגנזת, השניים צריכים לאזור את טיפת הכוח האחרונה כדי להמשיך במאבק.

## צוות השחקנים הראשי
* אל פצ'ינו הוא לואל ברגמן, מפיק בתוכנית 60 דקות.
* ראסל קרואו – ג'פרי ויגנד, מדען שפוטר מחברת הטבק "בראון ויליאמסון".

## קישורים חיצוניים

* ראיון אמיתי עם גפרי וויגנד, באתר יוטיוב.
*  - ביקורות

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:עיתונות בקולנוע
קטגוריה:זוכי פרס פול סלבין
קטגוריה:סרטי אל פצ'ינו
קטגוריה:סרטים זוכי פרסי איגוד מבקרי הקולנוע של לוס אנג'לס
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 1999
קטגוריה:סרטי 1999
קטגוריה:סרטי מייקל מאן
פאינה רנייבסקיה

שמאל|ממוזער|180px|פאינה רנייבסקיה על בול רוסי
**פאינה רנייבסקיה** (ברוסית: **Фаина Раневская**; במקור: **פאני פלדמן**; 27 באוגוסט 1896, טגנרוג 19 ביולי 1984, מוסקבה) הייתה שחקנית תיאטרון וקולנוע יהודייה-סובייטית. זכתה במספר פרסים (שלוש פעמים בפרס סטלין), בתואר האמן העממי של ברית המועצות (1961) ובמספר עיטורים, בהם עיטור לנין (1976). בתרבות הרוסית והסובייטית ידועה במיוחד באמרותיה בנושאים שונים.

## ביוגרפיה
**פאני פלדמן** נולדה בטגנרוג במשפחה יהודית אמידה. אביה היה בעל מספר חנויות ובית חרושת לייצור צבע. היא למדה בגימנסיה עירונית לבנות, אך עזבה אותה מבלי שסיימה באופן רשמי. בגיל 14 החלה ללמוד משחק. בשנת 1915 עזבה את עירה ועברה למוסקבה, שם התיידדה עם מרינה צבטאייבה, אוסיפ מנדלשטם וולדימיר מאיאקובסקי. השחקנית הצעירה חתמה על חוזה עם הרכב תיאטרון שנסע לסבב הופעות בחצי האי קרים, שם קיבלה את שם הבמה **פאינה רנייבסקיה** (על פי דמות מהמחזה "גן הדובדבנים" לאנטון צ'כוב).

בתקופת מלחמת האזרחים ברוסיה השתתפה בהצגות של תיאטראות שונים, בעיקר בדרום רוסיה. אביה, אחותה ואחיה עזבו את רוסיה הסובייטית ועברו לצ'כוסלובקיה. בשנת 1924 חזרה למוסקבה והחלה להופיע על במות העיר.

התנסותה הראשונה בקולנוע הייתה בשנת 1934, כאשר השתתפה בסרט קולנוע של מיכאיל רום. בהמשך, במהלך שנות ה-30 וה-40 השתתפה רנייבסקיה בסרטים רבים וזכתה לפופולריות רבה. משחקה בסרט "עזובית" (*Подкидыш*) משנת 1939 הקנה לה פופולריות מיוחדת. הסרט הוקרן בטלוויזיה עד היום, ולאחרונה אף בוצעה צביעתו הוא הפך לסרט בצבע.

בשנים 1949–1955 ו-1963–1984 נמנתה רנייבסקיה עם סגל התיאטרון במוסקבה שבו עבד יורי זבדסקי כבמאי הראשי. למרות חילוקי דעות בין השניים, רנייבסקיה הייתה בין השחקניות המובילות של התיאטרון. בתקופה זו היא גילמה כמה תפקידים ראשיים בהצגות וצוינה לטובה על ידי מבקרי התיאטרון.

פאינה רנייבסקיה נפטרה בשנת 1984 לאחר התקף לב.

לזכרה של השחקנית, בעיר טגנרוג הוצב פסל, נקרא רחוב על שמה ומתוכננת פתיחת מוזיאון בבית שבו גדלה.
בשנת 1990 צולמה סדרת טלוויזיה תיעודית בת שני פרקים על חייה.

פאינה רנייבסקיה לא הייתה נשואה. בשנות ה-60 שבה אחותה חזרה לברית המועצות והן התגוררו ביחד מספר שנים.

## קישורים חיצוניים

* קורות חיים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה סובייטיות
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה יהודיות רוסיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים סובייטים
קטגוריה:שחקני תיאטרון יהודים
קטגוריה:יהודיות סובייטיות
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:מעוטרי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:שחקניות תיאטרון רוסיות
קטגוריה:אמני העם של ברית המועצות
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין דונסקויה החדש
קטגוריה:ילידות 1896
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1896
קטגוריה:סובייטיות שנפטרו ב-1984
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1984
מדרש תהילים

ממוזער|עמוד השער של מדרש תהילים, הידוע גם בשם מדרש שוחר טוב, פראג, 1613.
**מדרש תהילים** הוא מדרש אגדה על רובו של ספר תהילים  הערוך בעיקר בעברית. המדרש נקרא גם **מדרש שוחר טוב** על שם הפסוק בו פותח המדרש . רש"י כינה את המדרש "**אגדת תְּהִלִים**". 

המדרשים ממזמור קי"ט ועד לסוף הספר, מאוחרים יותר ואינם מקובץ המדרשים הקדום. ההשלמה המאוחרת לא כוללת מדרש על מזמור קכ"ג ומזמור קל"ג.

## מחבר הספר מקורו וזמן חיבורו
קטעים רבים ממדרש תהילים הובאו בילקוט שמעוני. לדעת שלמה בובר מקור המדרש הוא בארץ ישראל והוא מן המדרשים הקדומים, אך רבים מהחוקרים שוללים זאת.

יש המתארכים את המדרש למאה ה-10. לדעת אבי תנועת "חכמת ישראל", יום-טוב ליפמן צונץ, גם החלק הראשון של המדרש שייך למאות האחרונות של תקופת הגאונים, בין היתר משום שהוא מביא ליקוטים מתוך מדרש תנחומא (שצונץ מעריך שנתחבר במאה ה-9) ומדרש פסיקתא רבתי. 

צונץ סבור שמחבר המדרש חי באיטליה, אולי בחלקה הדרומי, וזאת משום שהוא משתמש במדרש תנחומא (שצונץ מעריך שנתחבר באיטליה), מתלונן על רדיפות הנוצרים ושלטון הערבים, וגם מכיר את אפוליה. 

בעקבות כך שהמדרש נזכר לראשונה אצל רב ניסים גאון, רבי נתן מרומי, רש"י ורשב"ם, קובע צונץ כי באמצע המאה ה-11 המדרש היה ידוע לכל. לדעת יעקב אלבוים, המדרש נתחבר לאורך כמה מאות שנים, והחלק הסופי שלו נערך במאה ה-13.

## בתרבות
במדרש מופיעה מעשה - שהתפרסם בשם חלב הלביאה - מעשייה שנודעת שמקורה במדרש תהילים. עיבוד לגרסת המדרש נכנס לספרו של חיים נחמן ביאליק "ויהי היום" ובעקבותיו עובד המדרש גם במסגרת סדרת האנימציה אגדות המלך שלמה.  

מדרש נוסף שהתפרסם וצוטט רבות על ידי אנשי הציונות הדתית, ובין השאר הופיע בספר מכתבים לטליה:
.  

השימוש במדרש זה נעשה הן בהקשר של סמיכות השואה לקום המדינה והן בהקשר של סמיכות יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל ויום העצמאות. 

## קישורים חיצוניים

* 
* Jacob Elbaum, Midrash Tehillim, **[[Encyclopaedia Judaica]]**, encyclopedia.com
* 
* מדרש תהלים, באתר ויקישיבה
;מהדורות צילום של הספר
* באתר דעת
* 
* 
*

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי מדרשים
קטגוריה:מדרשי אגדה
קטגוריה:תהילים
טובי קית'

**טוֹבּי קית' קובאל** (באנגלית: **Toby Keith Covel**; 8 ביולי 1961 – 5 בפברואר 2024) היה זמר קאנטרי, מפיק מוזיקלי ושחקן אמריקאי. אלבומו הראשון, "Toby Keith", יצא באפריל 1993.

קית' נפטר ב-5 בפברואר 2024, לאחר מאבק של שנתיים בסרטן הקיבה.

## קריירה מוזיקלית
קית' החל את דרכו בנאשוויל, טנסי, בשנת 1990. הוא חילק עותקים של הקלטת דמו שעשה, לסוכני חברות תקליטים רבות, לאחר אכזבות חוזרות ונשנות, נשבע קית' כי אם לא ישיג חוזה הקלטות, עד יום הולדתו השלושים הקרב ובא, יוותר על נסיונותיו לפתח קריירה בתעשיית המוזיקה. למזלו, עותק של הקלטה שלו נמסר בידי דיילת אוויר ממעריצותיו להרולד שיד מחברת ההקלטות מרקורי (Mercury Records), בעקבותיה נסע לאחת מהופעותיו והחתים אותו על חוזה ההקלטות הראשון שלו.

קית' נחשב לאיש ימין והוא אחד האמנים הבודדים שהסכימו להופיע בטקס השבעתו הראשונה של נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ ב־2017. עקב כך הוא הוחרם על ידי ארגונים שונים מלהופיע ונעשו ניסיונות להרוס את הופעותיו.

## דיסקוגרפיה
* *Toby Keith* (1993)
* *Boomtown* (1994)
* *Blue Moon* (1996)
* *Dream Walkin*' (1997)
* *How Do You Like Me Now?!* (1999)
* *Pull My Chain* (2001)
* *Unleashed* (2002)
* *[[Shock'n Y'all]]* (2003)
* *Honkytonk University* (2005)
* *White Trash with Money* (2006)
* *Big Dog Daddy* (2007)
* *That Don't Make Me a Bad Guy* (2008)
* *American Ride* (2009)
* *Bullets in the Gun* (2010)
* *Clancy's Tavern* (2011)
* *Hope on the Rocks* (2012)
* *Drinks After Work* (2013)

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת וילאנובה
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:זמרי-יוצרי קאנטרי אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה האמריקאית
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה של בילבורד
קטגוריה:זוכי המדליה הלאומית לאמנויות
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1961
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2024
אני, קלאודיוס (סדרת טלוויזיה)

**אני, קלאודיוס** (באנגלית: **I, Claudius**) היא סדרת טלוויזיה בריטית בת 13 פרקים בני שעה, ששודרה ב-1976, ונכתבה על ידי ג'ק פולמן על פי הרומן באותו שם מאת רוברט גרייבס.

סיפור המסגרת, בו מתחיל ומסתיים כמעט כל פרק בסדרה, עוסק בקיסר רומא קלאודיוס הזקן, הכותב את ההיסטוריה של השושלת היוליו-קלאודית למען הדורות הבאים. בסדרה השתתפו כמה מן הגדולים בשחקני התיאטרון והטלוויזיה בבריטניה. דרק ג'קובי גילם את קלאודיוס המעוות והמגמגם, הן כמספר בערוב ימיו, והן לאורך חייו כפי שהם משתקפים במהלך סיפורו המשתרע על 77 שנים, משנת 23 לפנה"ס ועד שנת 54 לספירה.

קלאודיוס, על פי הספר והסדרה, היה אדם נבון, שהשתמש בפגמיו הגופניים האמיתיים, צליעה, גמגום ועוויתות, על מנת לשרוד בזמנים קשים כמי שאינו מהווה איום על השלטון. הוא עלה לשלטון כנגד רצונו, משום שלא נחשב לאיום על שליטים קודמים, ולכן היה הגבר היחיד ממשפחתו שלא נרצח. אולם, כל רצונו היה להשיב לחיים את הרפובליקה הרומית שכמעט גוועה.

## עלילה
הסדרה עוקבת אחרי ההיסטוריה של רומא, ומלווה בקריינות של קלאודיוס המבוגר, החל ממותו של מרסלוס, אחיינו ובנו החורג של אוגוסטוס, בפרק הראשון, עד מותו של קלאודיוס עצמו בפרק האחרון.

הסדרה מתחילה עם אוגוסטוס, שליט רומא המנסה למצוא יורש, ואשתו ליוויה, המנסה לגרום לכך שבנה טיבריוס יהיה היורש.

המזימות והבגידות ממשיכות עשורים רבים, דרך המזימה של סיאנוס (בגילומו של פטריק סטיוארט באחד מתפקידיו הראשונים) ושלטונו של הקיסר קליגולה המטורף (בגילומו של ג'ון הרט). לבסוף, לאחר סדרת חיסולים של יורשי עצר, עולה קלאודיוס לשלטון.

שלטונו הנאור של קלאודיוס נהרס על ידי בגידותיה של אשתו הבוגדנית מסלינה וחברו אגריפס. בסופו של דבר, ההתנקשות הבלתי נמנעת בחייו של קלאודיוס יוצאת לפועל ומביאה לעלייתו לשלטון של בנו המשוגע, נירון.

דמותו של מלך יהודה אגריפס הראשון, רעו ובן גילו של קלאודיוס (הקרוי בסדרה "הורדוס אגריפה" ומגולם על ידי ג'יימס פוקנר), המופיעה במספר פרקים לאורך חייהם המשותפים, משמשת לשם שזירת סיפור ראשית הנצרות והתסיסה ביהודה במסגרת עלילת האימפריה הרומית.

## אופי הסדרה
את הסדרה ביים הבמאי הבריטי הרברט וייז, שהורה במפורש לשחקניו לשחק באופן תיאטרלי ואמין אך לא מלאכותי וקלאסי, עם דיבור עכשווי, במטרה לקרב את הדמויות לעולמו של הצופה. העיבוד של פולמן גם היה חף מקלישאות ומנאומים נמלצים שאפיינו סרטים תקופתיים לפני כן.

הסדרה הייתה חדשנית ופורצת דרך בזמנה בבוטות שהביאה למדיום הטלוויזיוני. הייתה זו הסדרה הראשונה שהציגה מין ואלימות בוטים יחסית לתקופה שבה שודרה והציגה מסגרת סיפורית של שושלת. בכך הייתה המבשרת של סדרות כגון "הבורג'ס", "רומא" ו"הסופרנוס".

## צוות השחקנים

## שידור בישראל
בישראל שודרה הסדרה לראשונה ב החל מ-3 ביוני 1977, בימי שישי בערב. ב-1980 אחרי שהחלו שידורי טלוויזיה חלקיים בצבע, שודרה הסדרה שנית. הטלוויזיה החינוכית שדרה את הסדרה מספר פעמים החל מ-1989.

## קישורים חיצוניים

* אתר המוקדש לסדרה 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:האימפריה הרומית
קטגוריה:מכון הסרטים הבריטי: מאה תוכניות הטלוויזיה הבריטיות הטובות ביותר
קטגוריה:סדרות דרמה בריטיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות שעלו לשידור בשנות ה-1970
מפרץ סן סבסטיאן

**מפרץ סן סבסטיאן** (בספרדית: **Bahía de San Sebastián**) הוא מפרץ בעל צורת חצי עיגול בחוף המזרחי בצפון האי הגדול של ארץ האש, בשטח ארגנטינה.

המפרץ הוא חלק מים ארגנטינה בתוך האוקיינוס האטלנטי. חלק ממפתח המפרץ כלפי ים ארגנטינה חסום על ידי חצי האי אל פראמו , מקום בו התגלה זהב במחצית השנייה של המאה ה-19.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ארץ האש
סן סבסטיאן
וויו טודורוביץ'

**שמואל לרר**, או בשמו הפרטיזני **ווֹיוֹ טוֹדוֹרוֹבִיץ**' (בסרבו-קרואטית: **Vojo Todorović**, בסרבית קירילית: **Војо Тодоровић**; 12 במרץ 1914, מוסטר, האימפריה האוסטרו-הונגרית – 3 באוקטובר 1990, בלגרד, יוגוסלביה) היה פרטיזן יוגוסלבי, חבר במפלגה הקומוניסטית של יוגוסלביה וגנרל יהודי בצבא העממי היוגוסלבי.

## קורות חיים
לרר נולד ב-1914 במוסטר. גדל בסרייבו למשפחה יהודית ממעמד הפועלים. סיים תיכון ב-1933, ולאחר מכן למד וטרינריה ואגרונומיה בזאגרב. באוקטובר של אותה שנה הפך לחבר בתנועת הנוער הקומוניסטית, ושנה לאחר מכן חבר במפלגה. לצד הפעילות הקומוניסטית היה חבר גם בארגונים היהודים. ב-1936 הוא נעצר בחשד לפעילות נגד השלטון, אך שוחרר עקב חוסר ראיות. ב-1937 נסע לספרד ולחם במלחמת האזרחים במסגרת הבריגדות הבינלאומיות לצד הרפובליקאים. לאחר הפסדם במלחמה הוא נכלא במחנה ריכוז בצרפת. ב-1941 הוברח מהמחנה בפקודת המפלגה ושב ליוגוסלביה תחת כיבוש מדינות הציר.

ביוגוסלביה הוא הקים את המחתרת האנטי-פשיסטית בבוסניה, ועלה לדרגת מפקד אוגדה. ב-1942 הוא פקד על מבצע לשחרור אזור אגמי פליטביצה. הכוחות השונים בפיקודו כבשו ערים מרכזיות בבוסניה, חדרו לעומק השטח בשליטת הגרמנים ושבו אלפי חיילים גרמנים. במבצע נודע באוגוסט 1943 כבשו חייליו את שדה התעופה "ראיילובאץ" ליד סראייבו, והשמידו על הקרקע 34 מטוסי אויב. שלושת אחיו נספו בהיותם פרטיזנים, שניים מהם נפלו בקרב ואחד מהם נרצח במחנה ההשמדה יאסנובאץ.

לאחר המלחמה זכה לעיטור "גיבור יוגוסלביה". טודורוביץ' כיהן כסגן ראש המטה הכללי של הצבא ובהמשך, פיקד על המחוזות הצבאיים ה-3 וה-4. הוא כיהן כחבר המטה הכללי של חיל היבשה היוגוסלבי . ב-1965 מונה לחבר ועדת הביקורת של המפלגה הקומוניסטית וב-1967 מונה לחבר מועצת הפדרציה היוגוסלבית (Савет федерације). בין 1958 ל-1969 השתתף בצוות העריכה של האנציקלופדיה הצבאית של יוגוסלביה. טודורביץ' הגיע לדרגת גנרל-פּוּקוֹבְנִיק וב-1974 סיים את שירותו הצבאי.

וויו טודורוביץ' נפטר ב-1990, ונקבר בשדרת גיבורי העם בבית העלמין החדש בבלגרד.

## לקריאה נוספת
*מנחם שלח (עורך), **תולדות השואה – יוגוסלביה**, יד ושם, תש"ן, עמ' 438

## קישורים חיצוניים

* וויו לרר - טודורוביץ, באתר ארכיון בית לוחמי הגטאות
* שמואל לרר וויה טודרוביץ', באתר ארגון הפרטיזנים, לוחמי המחתרות ומורדי הגיטאות
* מפקד של יחידת מחץ פרטיזנית שהשמידה 34 ממטוסי האויב, באתר ההתנגדות היהודית בשואה

## הערות שוליים

קטגוריה:פרטיזנים יהודים מיוגוסלביה
קטגוריה:פרטיזנים יהודים מבוסניה
קטגוריה:גנרלים יהודים בצבא יוגוסלביה
קטגוריה:סרייבו: אישים
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים יוגוסלבים
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים בוסנים
קטגוריה:מעוטרי גיבור יוגוסלביה
קטגוריה:מעוטרי עיטור כוכב הפרטיזנים
קטגוריה:יהודים במלחמת האזרחים בספרד
קטגוריה:ילידי 1914
קטגוריה:יוגוסלבים שנפטרו ב-1990
ניקולאי ריז'קוב

**ניקולאי ריז'קוב** (ברוסית: **Николай Иванович Рыжков**; ) היה מדינאי סובייטי, שכיהן כראש ממשלת ברית המועצות בין השנים 1985–1990.
## ביוגרפיה
ניקולאי ריז'קוב נולד בכפר באזור דונצק (אז בברית המועצות כיום באוקראינה) למשפחת כורה פחם. בשנים 1953–1959 הוא למד באוניברסיטה טכנית בעיר סברדלובסק ולאחר סיומם החל לעבוד במפעל "אוראלמאש" לייצור מכונות כבדות בעיר.

ריז'קוב עבד במפעל זה במשך 25 שנים. במהלך התקופה הוא התקדם מתפקיד מהנדס מן השורה למהנדס ראשי של המפעל ובשנים 1971–1975 היה המנהל הכללי של המפעל. על הישגיו בתחום ההנדסי ריז'וקב פעמיים (בשנת 1969 וב-1979) זכה בפרס ברית המועצות.

בשנת 1975 הוא עבר למוסקבה ומונה לסגן ראשון של שר לבניית מכונות כבדות. ריז'קוב עבד במשרדי הממשלה הסובייטית עד לשנת 1982.

בנובמבר 1982 יורי אנדרופוב קידם אותו לתפקיד מזכיר הוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית והוא היא אחראי על התחום הכלכלי. בהתאם לזכרונותיו, אנדרופוב ביקש ממנו וממיכאיל גורבצ'וב להכין תוכניות לרפורמה בכלכלה הסובייטית.

כאשר במרץ 1985 גורבצ'וב קודם לתפקיד המזכיר הכללי, הוא מינה את ריז'וקב לתפקיד ראש ממשלת ברית המועצות. בהיותו בתפקיד זה הוא ניסה לקדם את הרפורמות ופעל לצד מיכאיל גורבצ'וב. יחד עם זה הוא התנגד לחלק של היוזמות של גורבצ'וב, למשל מערכה נגד שתיית יתר של משקאות חריפים שאכן לא תרמה לשום תועלת של ממש. בשנת 1988 ריזקוב פעל רבות לשיקום ארמניה הסובייטית לאחר רעידת האדמה בספיטק ועל פעילות זו בשנת 2008 הוענק לו תואר "גיבור לאומי של ארמניה".

בשנת 1990 על רקע משבר קשה בכלכלה הסובייטית היו ויכוחים לגבי הרפורמות הדרושות. באותה תקופה התנהל מאבק בין התוכנית שהוצעה על ידי הממשלה בראשות ריז'קוב לבין תוכנית שהוצעה על ידי גריגורי יבלינסקי. ב-26 בדצמבר 1990 ריז'קוב עבר התקף לב והועבר מתפקידו.

בשנת 1991 הוא התמודד לתפקיד "נשיא הרפובליקה הרוסית" מול בוריס ילצין אך זכה ב-16% מהקולות בלבד.

ריז'קוב פעל בתפקידים ציבוריים שונים ובשנת 1995 נבחר לדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית. במהלך השנים כיהן ריז'קוב בתפקידים שונים בפרלמנט הרוסי. הוא כיהן במועצת הפדרציה של רוסיה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:פוליטיקאים סובייטים
קטגוריה:חברי הפוליטביורו של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות
קטגוריה:פוליטיקאים רוסים
קטגוריה:חברי הדומה הממלכתית
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:מעוטרי עיטור מהפכת אוקטובר
קטגוריה:מעוטרי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:מעוטרי עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה
קטגוריה:ארמניה: גיבורים לאומיים
קטגוריה:מועמדים לנשיאות רוסיה
קטגוריה:רוסים שמחלקת האוצר של ארצות הברית הטילה עליהם סנקציות
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין טרויקורובסקויה
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1929
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2024
זרימה לא מתאפסת

**זרימה לא מתאפסת** בגרף מכוון מעל חבורה אבלית היא השמה של אברי החבורה לקשתות של הגרף כך שבכל קודקוד סכום  הקשתות היוצאות יהיה שווה לסכום הקשתות הנכנסות, ואף קשת אינה מקבלת את הערך 0. דרישה זאת נקראת לעיתים "חוק קירכהוף". בגרף לא מכוון, נוסף להשמה לקשתות צריך להוסיף אוריינטציה (כיוון) לקשתות. אם קיימת זרימה לא מתאפסת של חבורה מסוימת עם אוריינטציה אחת של הגרף אז קיימת  זרימה לא מתאפסת עם אוריינטציה אחרת, מכיוון שחבורה סגורה להופכי. לכן ניתן לדבר על קיום זרימה לא מתאפסת ללא ציון האוריינטציה.

השאלה החשובה בהקשר של זרימה לא מתאפסת היא באיזה גרפים קיימת זרימה לא מתאפסת של חבורה נתונה. לכל חתך של גרף סכום הקשתות מתאפס. לכן בגרף עם גשר (קשת שאם מורידים אותה מספר רכיבי הקשירות גדל) אין זרימה לא מתאפסת מעל כל חבורה. מאידך, בכל גרף ללא גשר (שנקרא 2-קשיר) קיימת זרימה לא מתאפסת, מכיוון שקיימת אוריינטציה של הקשתות שהופכת אותו לקשיר היטב.  משפט המפתח שהוכיח ויליאם טאט (Tutte) הוא כי קיום הזרימה תלוי אך ורק בגודל החבורה ולא במבנה שלה וכי אם יש זרימה מעל חבורה מסוימת אז יש זרימה מעל חבורה גדולה יותר. לכן ניתן להגדיר זרימת-k לא מתאפסת של גרף בתור זרימה לא מתאפסת מעל חבורה כלשהי בגודל k.

לגרף יש זרימה-2 לא מתאפסת אם ורק אם הוא אוילרי.  טאט שיער ב-1954 כי לכל גרף נטול גשרים יש זרימת-5 לא מתאפסת. ידוע בעקבות עבודותיהם של פרנסואה ז'גר ופול סימור כי כל גרף נטול גשרים יש זרימת-6 לא מתאפסת.

לזרימה לא מתאפסת קשרים הדוקים עם צביעת קודקודים וצביעת קשתות של גרפים. היא נחקרה לראשונה כגישה להוכחת משפט ארבעת הצבעים. ניתן להראות כי לגרף מישורי ללא גשרים שמשוכן במישור יש זרימת-k לא מתאפסת אם ורק אם לגרף הדואלי (המתאים לפנים של הגרף המשוכן) יש צביעה בקודקודים עם k צבעים.   בגרף ללא גשרים שלכל קודקודיו דרגה 3 ניתן לצבוע את קשתותיו ב-3 צבעים אם ורק אם יש לו זרימת-3 לא מתאפסת. ניתן לראות זאת על ידי שימוש בחבורת הארבעה של קליין \ \mathbb{Z}_2 \times \mathbb{Z}_2.
לכן משפט ארבעת הצבעים שקול לטענה כי כל גרף מישורי ללא גשרים לכל קודקודיו דרגה 3 ניתן לצבוע את קשתותיו עם שלושה צבעים. בעיית ההכרעה האם גרף שדרגתו 3 ניתן לצביעה עם שלושה צבעים היא שלמה לNP (כפי שהראה הולייר http://epubs.siam.org/doi/abs/10.1137/0210055) ומכאן שגם שאלת קיום זרימת-3 לא מתאפסת היא NP שלמה.  
## ראו גם
* סנרק (תורת הגרפים)
* רשת זרימה

קטגוריה:תורת הגרפים
קטגוריה:בעיות NP-שלמות
Birthday (שיר של קייטי פרי)

**Birthday **(בעברית:** יום הולדת**)** **הוא שיר של הזמרת קייטי פרי מאלבום האולפן הרביעי שלה, Prism. השיר נכתב על ידי פרי, בוני מקי, סירקט, ד"ר לוק, ומקס מרטין והופק על ידי השלושה האחרונים. לפני הוצאת האלבום, תיארה פרי את השיר כ"שיר שמריה קארי הייתה מכניסה לאלבום הבכורה שלה". לאחר הוצאת האלבום, זכה השיר לביקורות חיוביות רבות. ב-3 באפריל 2014, אישרה פרי בחשבון הטוויטר שלה כי זהו הסינגל הרביעי מהאלבום, ובנוסף פרסמה את עטיפת הסינגל. השיר יצא לאור כסינגל ב-21 באפריל 2014.

הקליפ לשיר יצא לאור ב-24 באפריל, ובו מצולמת פרי בחמש מסיבות יום הולדת, בכל אחת מופיעה פרי כדמות אליה התחפשה.

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי קייטי פרי
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ד"ר לוק
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מקס מרטין
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי סירקט
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי קייטי פרי
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי ד"ר לוק
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי מקס מרטין
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי סירקט
קטגוריה:שירים על ימי הולדת
קטגוריה:שירים על מזון ושתייה
קטגוריה:שירים על מיניות
קטגוריה:שירים על מסיבות יום הולדת
קטגוריה:שירי דיסקו אמריקאיים
קטגוריה:סינגלים בהוצאת קפיטול רקורדס
קטגוריה:שירי פלטינה כפולה באוסטרליה
מלונות קיסר פרמייר ישראל

**מלונות קיסר פרמייר ישראל** היא רשת בתי מלון המפעילה שלושה בתי מלון:
* **מלון קיסר [[אילת]]** - זהו המלון הגדול ביותר של הרשת מבחינת מספר החדרים (239 חדרים, מתוכם 4 סוויטות).
* **מלון קיסר [[ירושלים]]** - המלון הקטן של החברה מבחינת מספר החדרים (150 חדרים).
* **מלון קיסר [[טבריה]]** - מלון עם 220 חדרים (9 מתוכם הם חדרי סוויטה).

מלון קיסר בים המלח שהשתייך בעבר לרשת, נמכר ב-2007 לרשת ישרוטל ושמו שונה ל"ישרוטל נבו". פתאל ניהול מלונות בקשו גם הם לרכוש את המלון, אך הדבר לא עלה בידם.

בשנת 2001 דיווח מלון קיסר ירושלים על קיצוץ 80% ממצבת כוח האדם, כתוצאה מהידרדרות ענף המלונאות עקב המצב הביטחוני באותה עת.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רשתות בתי מלון ישראליות
קינקי בוטס (סרט)

**קינקי בוטס** ("מגפיים מוזרים", באנגלית: **Kinky Boots**) הוא סרט קומדיה בריטי-אמריקאי שנכתב על ידי ג'ף דין וטים פירת' ומבוסס על סיפור אמיתי. הסרט מביא את סיפורו של צ'ארלי (ג'ואל אדגרטון) יצרן נעליים כושל מנורת'האמפטון שמחליט לנסות קו ייצור חדש של נעלי פטיש בניסיון אחרון להציל את העסק המשפחתי לפני פשיטת רגל.

## תקציר העלילה
אביו של צ'ארלי נפטר ומוריש לו את העסק המשפחתי לייצור נעליים. צ'ארלי אינו מצליח לנהל את העסק כראוי וזוכה גם לבוז ולזלזול מצד עובדי המפעל. מפגש מקרי עם דראג קווין העונה לשם לולה (צ'ואיטל אג'יופור) מוביל אותו לרעיון חדש: ייצור נעלי נשים חזקות שיתאימו לגברים. הוא מבקש עזרה מלולה, זו נמנעת תחילה אך לבסוף מתרצה והופכת לשותפה לעסקים של צ'ארלי.

## רקע
ההשראה לסרט נשאבה מתוך פרק ששודר בסדרה הדוקומנטרית "צרות בפסגה" של ערוץ ה־BBC. הפרק שודר ב-24 בפברואר והביא את סיפורו של יצרן נעליים בשם סטיב פטרמן מנורת'האמפטון שיצר קו נעלי פטיש לגברים על מנת להציל את מפעל הנעליים שלו שעמד בפני סגירה, ולבסוף ייצר מותג נעליים מצליח העונה לשם "דיוויין".

## פרסים
השחקן צ'ואיטל אג'יופור היה מועמד לפרס גלובוס זהב בקטגוריית השחקן הטוב ביותר בסרט קומדיה או מוזיקלי.

## עיבוד למחזמר

בשנת 2013 יצאה לבמות ברודוויי גרסת המחזמר של הסרט בהפקתו של הארווי פיירסטיין. עם מילים ולחנים שנכתבו על ידי סינדי לאופר. המחזמר זכה בשישה פרסי טוני כולל פרס "המחזמר הטוב ביותר" לשנת 2013.

## שחקנים

## קישורים חיצוניים
* 

* 

קטגוריה:סרטי 2005
קטגוריה:סרטי להט"ב אמריקאיים
קטגוריה:סרטי להט"ב בריטיים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים המבוססים על סיפור אמיתי
קטגוריה:סרטים בריטיים המבוססים על סיפור אמיתי
קטגוריה:סרטי דרמה קומית
קטגוריה:סרטי קומדיה בריטיים
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
דורית נאור

**דורית אשכנזי-נאור** (נולדה ב-7 בפברואר 1970) היא אתלטית ישראלית, היא זכתה 19 פעמים בתואר אלופת ישראל (משנת 1992) ושיאנית ישראל בהטלת כידון. 3 פעמים אלופת המכביה (2001, 2009 ו-2013) ושיאנית המכביה הנוכחית (2017) בהטלת כידון.

## ביוגרפיה
נאור נולדה בשם **דורית אשכנזי**. היא למדה בגבעתיים. היא החלה להתאמן בהטלת כידון בגיל 15 בשנת 1985 בהפועל פתח תקווה, בהדרכת ז'ק כהן.

בתחרויות האתלטיקה של המכביה ה-13 שנערכו ביולי 1989 זכתה נאור במדליית ארד בהטלת כידון בתוצאה של 37.20 מטר, אחרי קלרה סימון (40.02 מטר) ומיטל בראל (38.40 מטר).

### אלופת ישראל
באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה בשנת 1991, זכתה נאור במדליית זהב בקרב 7 בתוצאה של 4006 נקודות ושנה לאחר מכן, באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה בשנת 1992, היא זכתה במדליית זהב בהטלת כידון, בתוצאה של 44.14 מטר (כידון ישן), לראשונה בקריירה שלה, מתוך 19 תארים.

בתחרות שנערכה בשנת 2000 קבעה נאור בהטלת כידון שיא ישראלי חדש של 43.67 מטר, שיא זה החזיק מעמד כ-6 שנים ונשבר על ידי חן אדרי (43.75 מטר). 3 שנים לאחר מכן, בתחרות שנערכה ב-14 בפברואר 2009, היא החזירה לעצמה את השיא והעמידה אותו על תוצאה של 43.85 מטר. חודש וחצי לאחר מכן, היא החלה במסע לשיפור השיא הישראלי שלה בהטלת כידון וקבעה עוד 4 שיאים ישראלים חדשים. בתחרות שנערכה ב-28 במרץ 2009 היא קבעה שיא ישראלי חדש של 44.13 מטר. שלושה שבועות לאחר מכן, ב-18 באפריל היא קבעה שיא ישראלי חדש של 44.72 מטר, ב-12 במאי 2010 היא קבעה שיא ישראלי חדש של 44.90 מטר ושבועיים לאחר מכן, במסגרת תחרות הזמנה שנערכה באצטדיון הדר יוסף ב-3 ביוני, היא שיפרה את שיאה הישראלי והעמידה אותו לבסוף על תוצאה של 45.50 מטר (השיא הנוכחי 2014).

פרשה לאחר זכייה באליפות ישראל ב-2014.

## חייה האישיים
נאור נשואה לשחר, מתכנן אתרי בנייה ואם לשתי בנות דביר ויובל ומתגוררת עם משפחתה בראש העין. היא בעלת דוקטורט בחינוך גופני, מרצה להוראה בסמינר הקיבוצים ומתאמנת בהדרכת אמנון גור.

## שיאים אישיים
* הדיפת כדור ברזל: 11.52 מטר (1997)
* הטלת כידון (חדש): 45.50 מטר (2010) **שיא ישראל בעבר**
* הטלת כידון (ישן): 49.56 מטר (1997) **שיא ישראל**

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* אלופי ואלופות ישראל באתלטיקה באתר *gbrathletics* 
* דורית אשנכזי נאור באתר *[[ההתאחדות הבינלאומית לאתלטיקה]] (IAAF)* 
* 50 התוצאות הטובות בכל הזמנים - הדיפת כדור ברזל באתר איגוד האתלטיקה בישראל
* 50 התוצאות הטובות בכל הזמנים - הטלת כידון באתר איגוד האתלטיקה בישראל

## הערות שוליים

קטגוריה:אלופות ישראל בהטלת כידון
קטגוריה:אלופות המכביה: אתלטיות
קטגוריה:שיאניות ישראל באתלטיקה
קטגוריה:סגל סמינר הקיבוצים
קטגוריה:ראש העין: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1970
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
דמיאן לוקאשיק

**דמיאן לוקאשיק** (בפולנית: **Damian Łukasik**; נולד ב-26 בפברואר 1964) הוא כדורגלן עבר פולני ששיחק בעמדת הבלם, וכיום מאמן כדורגל.

## קריירה
לוקאשיק החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של פולוניה לשנו, וכשהיה בן 19 חתם בקבוצת הפאר לך פוזנן, במדיה שיחק יותר מעשור ברציפות ועמה זכה בחמש אליפויות ובארבעה גביעים.

באמצע עונת 1993/1994 הגיע לוקאשיק לישראל, כשהוחתם בהפועל תל אביב על ידי המאמן משה סיני. בהפועל תל אביב שיחק לוקאשיק לצד שני שחקנים פולנים נוספים ששיחקו עמו לפני כן בלך פוזנן - השוער ירוסלב באקו והקשר קז'ימיש מוסקאל. ב-5 במרץ 1994 כבש לוקאשיק את שער הבכורה שלו בהפועל תל אביב, בניצחון 2–1 על מכבי עירוני אשדוד. לקראת סוף העונה הבקיע שער נוסף, בתיקו 1–1 מול בית"ר ירושלים, ובעונה שלאחר מכן כבש שער אחד בגביע המדינה. בעונת 1995/1996 היה שותף למשחקיה הראשונים של הפועל תל אביב אי פעם בגביע אופ"א.

בשנת 1996 חזר לוקאשיק לפולין וחתם בקבוצת דיסקובוליה, אך לאחר תקופה קצרה חזר לקבוצת נעוריו, לך פוזנן, ובשנת 1998 פרש ממשחק פעיל.

לוקאשיק הוא שחקנה לשעבר של נבחרת פולין. ב-5 בפברואר 1985 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, במשחק ידידות מול נבחרת מקסיקו. בסך הכל ערך לוקאשיק 27 הופעות במדי הנבחרת, האחרונה במשחק ידידות מול נבחרת צרפת שנערך ב-15 באוגוסט 1990.

לאחר פרישתו שימש כעוזר מאמן בלך פוזנן, וביולי 2012 מונה למאמנה של גורניק קונין מהליגות הנמוכות בפולין. בשנת 2013 מונה למאמן ספרטה קונין. בעונת  אימן את ספרטה שאמוטולי מהליגה החמישית, ולאחר מכן מונה למאמן דרבצה נובה מיאסטו מהליגה הרביעית. בשנת 2016 אימן לתקופה קצרה את קבוצת MKS אלק, ובעונת 2016/2017 אימן את הוריקן פובידיסקה מהליגה החמישית.

## תארים
;לך פוזנן
* אליפות פולין: 1982/1983, 1983/1984, 1989/1990, 1991/1992, 1992/1993
* הגביע הפולני: 1983/1984, 1987/1988
* סופר קאפ: 1990, 1992

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים פולנים
קטגוריה:בלמי כדורגל פולנים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת פולין
קטגוריה:כדורגלני לך פוזנן
קטגוריה:כדורגלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:מאמני כדורגל פולנים
קטגוריה:ספורטאים פולנים בישראל
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1964
תעלומה בכחול

"**תעלומה בכחול**" (באנגלית: **The Deep Blue Good-by**) הוא רומן מאת ג'ון ד. מקדונלד, שיצא בעברית בשנת 1966 בהוצאת שוקן. גיבור הספר הוא גיבורו הקבוע של מקדונלד, הבלש הפרטי טראביס מק-גי. זהו הספר הראשון בסדרת הספרים שכתב מקדונלד אודותיו.

## עלילת הספר
עלילת הספר נפתחת כאשר הבלש הפרטי הקשוח טראביס מק-גי, גיבורו הראשי של מקדונלד, נשכר על ידי קאטי בר, קאטי בר שגורלה לא שפר עליה. אביה מת בכלא הצבאי לאחר שנאסר על שרצח קצין. נוסף על כך הנוכל אמברוז "ג'וניור" אלן, גבר חייכני וחסון, אשר שבר את ליבה, גנב את כספה והצליח להניח את ידו על האוצר הנסתר שאביה החביא מאז ימי מלחמת העולם השנייה. מק-גי מגלה עד מהרה כי בעברו של "ג'וניור" אלן לא מעט פשעים ומעשים אכזריים, בעיקר כנגד נשים. מק-גי, העובד למען השבת רכוש שנגזל, לבעליו החוקיים, תוך שהוא מקבל כשכר את מחצית הרכוש המושב, מבטיח לסייע לקאטי בתמורה למחצית מן הרכוש שישיב.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ספרות בלשית
קטגוריה:ספרי 1964
קטגוריה:חוקרים פרטיים בדיוניים
קטגוריה:ספרים אמריקאיים
קטגוריה:ספרי הוצאת שוקן
מצר דמיטרי לאפטב

**מצר דמיטרי לאפטב** (ברוסית: **Пролив Дмитрия Лаптева**; באנגלית: **Dmitry Laptev Strait**) הוא מצר ים ברוסיה (ברפובליקת סאחה-יקוטיה) הממוקם בין האי בולשוי ליאחובסקי  (הגדול באיי ליאחובסקי ) לחופה הצפוני של יבשת אירואסיה. המצר מקשר בין ים לאפטב שמערבה לו לבין ים סיביר המזרחי שמזרחית לו.

רוחבו של המצר בנקודה הצרה ביותר הוא 50 קילומטרים. עומקו נע בין 16 מ' ל-11 מ'. אורכו – 115 ק"מ.

המצר שמכוסה קרח מרבית ימות השנה קרוי על שמו של דמיטרי לאפטב (1701–1771) , מגלה ארצות רוסי שחקר את האזור הארקטי וגילה אותו בשנת 1740.

## קישורים חיצוניים
* אנציקלופדיה גאוגרפית: לאפטב דמיטרי, מצר, באתר dic.academic.ru 

דמיטרי לאפטב
דמטרי לאפטב
קטגוריה:סאחה: גאוגרפיה
טראוויס מק-גי

**טראוויס מק-גי** (באנגלית: **Travis McGee**) הוא דמות בדיונית של חייל לשעבר וחוקר פרטי, הוא הפרוטגוניסט של סדרת ספרי מתח פרי עטו של הסופר ג'ון ד. מקדונלד. הסדרה כוללת 21 ספרים, כאשר בכל שם ספר נכללת צבע מסוים (בדומה של סדר א-ב של סדרת ספרים של סו גרפטון).
## רקע
הסופר ג'ון ד. מקדונלד נולד בפנסילבניה בשנת 1916 ולמד באוניברסיטת סירקיוז, שבמדינת ניו יורק. שם פגש את דורותי ונישא לה ב-1937. נולד להם בן אחד. ב-1939 הוא סיים תואר שני (MBA) באוניברסיטת הרווארד. במהלך מלחמת העולם השנייה שירת מקדונלד ב-OSS האמריקאי (הארגון שקדם ל-CIA), בחזית המזרח הרחוק והגיע עד לדרגת לוטננט קולונל (סגן-אלוף). מקדונלד חי מרבית ימיו בפלורידה, אשר הייתה גם הרקע למרבית ספרי הבלשים והמתח שלו. הוא מת בגיל 70, במילווקי, ויסקונסין, כתוצאה מסיבוכים לאחר ניתוח מעקפים בלב. הוא כתב 78 ספרים, בנוסף לכ-500 סיפורים קצרים. סרט הקולנוע המצליח פסגת הפחד, שזכה לשתי גרסאות שונות (1962 ו-1991) נעשה על פי ספר פרי עטו. בעיקר ידוע מקדונלד בגלל סדרת הספרים אודות **טראוויס מק-גי**. מקדונלד החל לכתוב סדרה זו ב-1964, כשהופיע הספר "**[[תעלומה בכחול]]**". בסך הכל כתב 21 ספרים שגיבורם הוא מק-גי, האחרון שבהם ב-1985, שנה לפני מותו, היה "**[[גשם הבדידות הכסוף]]**".

## ביוגרפיה דמיונית

"תעלומה בכחול" הוא הספר הראשון בסדרת הספרים אודות הבלש הפרטי טראוויס מק-גי. מק-גי, חייל לשעבר, אשר שירת בצבא ארצות הברית, לחם במלחמת קוריאה ואף עוטר בכוכב הכסף ובלב הארגמן, החי לו בחוף בהיה-מר, שבלודרדייל, פלורידה, ומתגורר בספינה בשם "העביט". מק-גי פועל כחוקר פרטי קשוח העובד למען השבת רכוש שנגזל, לבעליו החוקיים, תוך שהוא מקבל כשכר את מחצית הרכוש המושב. הוא מתואר אמנם כאיש ציני וקשוח; אך מעבר לחיצוניות זאת מסתתר אדם טוב לב ונדיב, המעוניין להילחם ברע, ולהחזיר לעולם את הטוב והצודק שבו. לאורך סדרת הספרים הוא מתגלה כאיש פעולה ובשעת הצורך אף איש אגרוף, וצלף הבקיא היטב בשימוש באקדח ורובה.

בסך הכל נכתבו בסדרת ספנסר 21 ספרים.

## מספרי הסדרה
* "**תעלומה בכחול**" ("**The Deep Blue Good-by**"), תרגום חיים לב, 1966, ספרי שין שין שין.
* "**סיוט בורוד**" ("**Nightmare in Pink**") תרגום יואב פרידמן, 1966, ספרי שין שין שין.
* "**המוות הוא סגול**" ("**A Purple Place for Dying**"), תרגום יואב פרידמן, 1966, ספרי שין שין שין.
* "**עור קינמון**", ("**Cinnamon Skin**"), 1984, הוצאת הוצאת זמורה ביתן.
* "**נפילה חופשית בארגמן**" ("**Free Fall in Crimson**"), תרגום שלמה גונן, 1983, הוצאת זמורה ביתן.
* "**גשם הבדידות הכסוף**" ("**The Lonly Silver Rain**"), תרגום דוד שחם, 1989, הוצאת זמורה ביתן.
## קישורים חיצוניים
* .
* מועדון חובבי טראוויס מק'גי.
* "הפנקס השחור הקטן של טראוויס מק'גי", באתר Thrilling Detective.
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:דמויות ספרותיות
קטגוריה:ספרות בלשית
קטגוריה:חוקרים פרטיים בדיוניים
ערב א-סמניה

**עַרַבּ א-סַּמְנִ֫יּה** (בערבית: **عرب السمنية**, בתעתיק מדויק: **ערב אלסמניה**; מכונה גם **خربة الصّوانة**, בתעתיק מדויק: **ח'רבת אלצֻוַאנה**, בתעתיק חופשי: **ח'רבת א-סוּוַאנה**) היה כפר ערבי בגליל המערבי שנכבש ותושביו גורשו או נמלטו במהלך מלחמת העצמאות. הכפר מוקם בנפת עכו (המנדט), 19.5 קילומטר צפון מזרחית לעיר עכו.

## לפני 1948
על פי סקר הכפרים שהתקיים בשנת 1945 הוערך מספר תושבי הכפר בכ-200 איש, ושטח הכפר הוערך בכ-1872 דונם עות'מאני.

הכפר מוקם על גבעת סלעים בסמוך לכביש המקשר בין ראס אל נאקורה לבין צפת. בתי הכפר היו עשויים מאבן.  בני הכפר התפרנסו מגידול דגנים, תאנים וזיתים.

## מלחמת העצמאות
הכפר נכבש על ידי חטיבה 7 וחטיבת כרמלי ב-31 באוקטובר 1948 במבצע חירם. במהלך המבצע תושבי הכפר גורשו או שנמלטו, ובתי הכפר חרבו. בשנת 1950 הוקם על חורבות ערב א-סמניה המושב יערה.

## ראו גם
* סעסע

## קישורים חיצוניים

* ערב א-סמניה באתר palestine remembered

## הערות שוליים

קטגוריה:הגליל העליון: קהילות ויישובים ערביים שנחרבו במלחמת העצמאות
נונה אורבך

**נונה אורבך** (נולדה ב-29 במאי 1953) היא אמנית ישראלית רב-תחומית, מטפלת בכירה באמנות ומדריכה, ומרצה במכון לאמנות במכללת אורנים.

## ביוגרפיה
אורבך היא בתם של צפורה ואברהם פצ'ורניק. תלמידתם של אבשלום עוקשי, יעקב דורצ'ין, אריה נבון ומיכאל גרוס.
ב-1984 הקימה את המרכז לאמנות בקריית טבעון. כתבה ב-1997 עם לילך גלקין את "רוח החומר" בהוצאת אח - כלי עבודה המסייע לאמנים, מורים לאמנות ומטפלים.
פיתחה גישה פדגוגית המבוססת על כתביה של חוקרי התפתחות הילד, מלכה האס וראובן פוירשטיין, חתן פרס ישראל לחינוך. היא משלבת את תחומי הידע השונים שלה בהוראה במכללת אורנים ובהדרכה וליווי יוצרים ומטפלים.
היא הציגה במגוון תערוכות בישראל ומחוצה לה, ובמבחר מוזיאונים: תערוכות יחיד מוזאליות: מוזיאון הרצליה 1992, המוזיאון הימי הלאומי, חיפה 2001, מוזיאון ע"ש וילפריד, הזורע, 2009, מיצב- מיצג במוזיאון ישראל [2013].
עבודה שלה הוצגה ונרכשה לאוסף המוזיאון היהודי של ניו יורק וכן לאוסף מוזיאון חיפה.

כאמנית, היא עוסקת רבות בשאלות הקשורות לארכאולוגיה ולזיכרון. היא המציאה תל וירטואלי בשם "תל-נונה" בו היא החופרת, הנחפרת והממצאים. בהתאם לכך, היא יוצרת ארכיבים במדיות מסורתיות כגון: ציור, פיסול, תחריט וצילום ווידאו. אך גם פועלת בתוך העולם הווירטואלי ובמרחבים ציבוריים.
משנת 2011, היא יוצרת באופן מתמשך עבודת אמנות אינטרנטית בשם Blog as Artwork. הארכיב מתייחס רבות לספריית אלכסנדריה הגדולה ומחייה אותה באופן מטפורי. בתוכו היא מפגישה בין זמנים ותרבויות, מקומות וזמנים ומערבת מציאות ודמיון.

לצורך היצירה זו היא מפעילה גם פסבדונים בשם Mound Hacker המתערב ומשאיר אוסטרקונים באתרים ארכאולוגיים בעולם. השארת האוסטרקון האמנותי היא מעין התערבות בסדר הזמנים של האתר.
הלינק הכתוב על החרס השבור מוביל לBlog as Artwork המשמש מעין נר זיכרון לאיוולת האנושית על אובדן הידע האנושי בספרייה העתיקה באלכסנדריה.

קטגוריה:מטפלים באמצעות אמנויות
קטגוריה:אמניות ישראליות
קטגוריה:סגל אורנים - המכללה האקדמית לחינוך
קטגוריה:משפחת פצ'ורניק
קטגוריה:אמנים ישראלים
קטגוריה:מטפלות באמצעות אמנויות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1953
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1953
בוסתן בתים

**בוסתן בתים** הוא פסל סביבתי עשוי מאבני ארץ ישראל מאת הפסלת והציירת ציונה שמשי והמייצג את שבעת המינים ובנוסף גם את עץ התפוז. הפסל נחנך בשנת 1991 בשכונת אזורי חן בצפון מערב תל אביב.

הפסל עשוי משמונה עמודים אשר כל עמוד מייצג את אחד משבעת המינים, כאשר הראשון מימין הוא התאנה ומשמאלו לפי הסדר עץ הזית, הגפן, החיטה, התמר, עץ התפוז, הרימון, והשעורה. העמוד הנוסף שאינו מייצג את אחד משבעת המינים הוא עץ התפוז. כשמתבוננים בפסל קיימת תחושה של אקראיות, שהאבנים המסותתות כקוביות והמרכיבים את העמודים הונחו כקוביות לגו, ועם דחיפה קלה הם יכולים להתמוטט. בולט במיוחד העמוד המייצג את החיטה הנוטה לצד שמאל וכאילו נוטה ליפול. כאשר בוחנים את הצורות מגלים שיש להן משמעות אסוציאטיבית וכן שמתקרבים לפסל ונוגעים בעמודים נוכחים לדעת שהם בנויים ביציבות ולא ניתן להזיזם ממקומם.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:פיסול ישראלי
קטגוריה:פסלים (יצירות)
קטגוריה:תל אביב-יפו: פסלים
ג'וניפר לי

**ג'וניפר לי** (באנגלית: **The Life and Times of Juniper Lee**) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית אשר שודרה לראשונה ב-30 במאי 2005, הופקה ושודרה על ידי Cartoon Network. בישראל הסדרה שודרה בערוץ הילדים.

## תקציר העלילה
הסדרה מתמקדת בנערה בת 11 בשם ג'וניפר לי, אשר חייה בעיר בו ישנה פעילות קסומה של מפלצות ושדים שונים, טובים ורעים. שני העולמות השונים - האנושי והקסם הופרדו על ידי מחסום קסום המונע מבני אדם רגילים לראות את העולם הקסום. ג'וניפר קיבלה את התואר ה"טה שוואן זי" החדשה בגיל 8. תפקיד זה הוא המגן והמאזן בין שני העולמות. בביצוע תפקידה היא חזקה, גמישה ומהירה יותר מבני אנוש אחרים, אך היא גם מסוגלת להשתמש בקסמים. השמירה על האיזון לפעמים מפריעה לה בחייה האישיים אך מצליחה לשמור על זה.

## דמויות
* **ג'וניפר לי** (מיה אלון) - ילדה סינית - אמריקאית בת 11, נהפכת לטה שוואן זי, ג'וניפר היא יחסית חסרת השכלה בעולם הקסם ובעיקר מסתמכת על כוחה הפיזי, סבתה, כלבה הקסום ועוד כדי להביס את אויביה. היא יורשת את תפקידה של סבתה (אשר במקור אביה היה צריך לרשת).
* **יסמין לי** - סבתה של ג'וניפר וטה סואן זי הקודמת, בת 69 המסייעת לקהילה הקסומה בבעיות. 
* **ריי ריי לי** (עידו דנקנר) - אחיה בן ה-8 של ג'וניפר, כמו ג'וניפר גם הוא יכול לראות את העולם הקסום. שובב, היפראקטיבי ורשלן. ריי ריי מעורב מאוד בעולם הקסם ובעל יריבות גדולה עם אחיו דניס.
* **מונרו** - כלב קסום ודי משכיל בעולם הקסם, בן מאות שנים וסייע לכל הטה שוואן זי לדורותיהם. 
* **דניס לי** (יובל סגל) - בן 14 ואחיה הגדול של ג'וניפר וריי ריי. אוהב משחקי וידאו ולא אוהב שנוגעים לו בדבריו. דניס לא מודע כלל לעולם הקסום ולכוחות של משפחתו, למרות שהוא הצליח לגשת לחפצים קסומים וכמה ידע שצבר ממשחקי תפקידים וקסם מזויף.
***מייקל וברברה לי** - הוריה של ג'וניפר.
***אופליה רמירז** - חברה של ג'וניפר וגותית.
* **ג'ודי ארווין** (טליה ברקאי) - חברתה הטובה ביותר של ג'וניפר, ג'וניפר עושה כמיטב יכולה כדי לא לאכזב את ג'ודי אך לא תמיד מצליחה עקב תפקידה. ג'ודי היא יהודייה.

## קישורים חיצוניים
* 

* 

קטגוריה:ערוץ הילדים: תוכניות רכש
קטגוריה:סדרות הנפשה אמריקאיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 2005
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: תוכניות: הישגים באנימציה
קטגוריה:Cartoon Network: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות מונפשות עם השפעות אנימה
מזנון (רהיט)

[שמאל|ממוזער|200px|מזנון מ[עץ (חומר גלם)|עץ]]
**מזנון** הוא סוג של רהיט מאורך שניתן להגיש על גביו מזון בחדר האוכל, ומיועד גם להצגת כלי הגשה כגון כלי הגשה מכסף, ולאחסון חפצים.

המזנון מורכב בדרך כלל מסט ארונות, ומגירה אחת או יותר, המשטח העליון של המזנון מסוגל לשאת בצורה נוחה מזון, כלי הגשה ואפילו תאורה. גובה המשטח העליון של המזנון בערך בגובה המותן.

## ראו גם
* מזנון (ארוחה)

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ריהוט
הפרש ריבועים

[ממוזער|הצגה של הפרש ריבועים באמצעות הפרשי שטחי [ריבועים: שטח ריבוע בעל צלע a ערכו a^2 ושטח ריבוע בעל צלע b ערכו b^2. לכן הפרש השטחים ערכו הפרש ריבועי הצלעות a,b בהתאמה.]]
במתמטיקה, **הפרש ריבועים** הוא ביטוי מהצורה a^2-b^2.

## זהות הפרש הריבועים
אחת הזהויות המוכרות ביותר באלגברה בסיסית היא a^2-b^2=(a+b)(a-b) לכל זוג מספרים a,b.

**הוכחה:** נפתח את הסוגריים בביטוי (a+b)(a-b) לפי חוק הפילוג:
:(a+b)(a-b)=(a+b)a-(a+b)b=a^2+ba-ab-b^2
מכיוון שכפל הוא פעולה חילופית (כלומר ab=ba) מתקיים ba-ab=0, ולכן:
:(a+b)(a-b)=a^2+(ba-ab)-b^2=a^2-b^2
והתקבלה הזהות הרצויה.

בהוכחת הזהות השתמשנו במעט מאוד תכונות של מספרים; התכונות היחידות שנדרשנו להן הן חוק הפילוג, חוק הקיבוץ וחילופיות הכפל. תכונות אלו מתקיימות בכל חוג חילופי, ולכן בחוג כזה מתקיימת זהות הפרשי הריבועים. מהוכחת הזהות נובע שגם ההפך נכון: חוג שמתקיימת בו זהות הפרש הריבועים לכל זוג איברים הוא חילופי.

בשדה המספרים המרוכבים זהות הפרש הריבועים מאפשרת לפרק גם סכום של ריבועים. מאחר ש-i^2=-1 אזי מתקיים לכל a,b מרוכבים:
:a^2+b^2=a^2-(bi)^2=(a+bi)(a-bi)
לכל מספר מרוכב z=a+ib (כאשר a,b ממשיים) מוגדר מספר צמוד: \bar{z}=a-bi וערך מוחלט: |z|=\sqrt{a^2+b^2} (זהו המרחק של z מ-0 במישור גאוס). לפי פירוק סכום הריבועים מתקיימת הזהות: |z|^2=z\bar{z}.

## הפרש של ריבועי טבעיים
שאלה בסיסית בתורת המספרים היא אלה מספרים טבעיים ניתנים להצגה כהפרש של שני מספרים ריבועיים. לשאלה זו פתרון פשוט יחסית בזכות קיומה של הזהות האלגברית הפשוטה.

אף מספר מהצורה n=4k+2 אינו הפרש של שני מספרים ריבועיים. טענה זו פשוטה להוכחה בעזרת חשבון מודולו 4:
:0^2\equiv_40,\quad1^2\equiv_41\quad2^2\equiv_40\quad3^2\equiv_41
לכן מבדיקת כל האפשרויות עולה:
:a^2-b^2\not\equiv2\equiv n\,(\!\bmod4)
כל מספר אי-זוגי n=2k+1 הוא הפרש של שני מספרים ריבועיים:
:(k+1)^2-k^2=(k+1+k)(k+1-k)=2k+1=n
גם כל מספר מהצורה n=4k הוא הפרש שני מספרים ריבועיים:
:(k+1)^2-(k-1)^2=(k+1+k-1)(k+1-k+1)=2k\cdot2=n
המסקנה היא שמספר טבעי הוא הפרש של שני מספרים ריבועיים אם ורק אם הוא משאיר שארית שונה מ-2 בחלוקה ב-4.

אלגוריתמים רבים לפירוק מספר שלם לגורמים מבוססים על התובנה שאם n=ab הוא מספר אי-זוגי אז:
:n=\left(\frac{a+b}{2}\right)^2-\left(\frac{a-b}{2}\right)^2

## הכללה
זהות הפרש הריבועים היא מקרה פרטי של זהות כללית של הפרש חזקות:
:a^n-b^n=(a-b)(a^{n-1}+a^{n-2}b+\cdots+ab^{n-2}+b^{n-1})=(a-b)\sum_{k\,=\,0}^{n-1}a^{n-1-k}b^k
את הזהות ניתן להוכיח על ידי פתיחת סוגריים וצמצום הסכום הטלסקופי המתקבל.

## ראו גם
*סכום של שני ריבועים
*פירוק לגורמים בעזרת הפרש ריבועים

קטגוריה:אלגברה בסיסית
קטגוריה:משפטים באלגברה
קטגוריה:משוואות דיופנטיות
קטגוריה:זהויות במתמטיקה
יואל ריפל

**יואל ריפל** (נולד ב-26 בנובמבר 1948) הוא עורך דין, הומוריסטן, סטנדאפיסט ופזמונאי ישראלי.

## קורות חיים
ריפל נולד ב-1948 בחבל בוקובינה שברומניה. אביו פוטר ממשרתו על שהגיש בקשה לעלייה לישראל.
עלה לישראל עם משפחתו ב-1961. כשהגיע לישראל לא ידע עברית.
הם גרו שנתיים בקריית ים, שם למד בכיתות ז'-ח' בבית הספר היסודי "זבולון" ומשם עברו לשכונת מחנה יהודה בפתח תקווה. בנעוריו שיחק כדורגל והחל לשחק כדורעף בעקבות דרישת הוריו. בהמשך אף שיחק בליגת העל בכדורעף.

למד משפטים באוניברסיטת תל אביב ובאותו זמן החל לפרסם שם סאטירה, בעיתון הסטודנטים "יתוש". כמו כן היה חבר, בתקופת לימודיו, בוועדת התרבות של אגודת הסטודנטים וכתב ללהקת הומור וסאטירה שהקימו הסטודנטים.

בסיום לימודיו פתח משרד עורכי דין בפתח תקווה, המתמחה בתחום המעמד האישי. בהמשך העביר משרדו לתל אביב ולאחר מכן לרמת גן.

כתב שירים ומערכונים לכוכבי בידור רבים: דודו טופז, חנה לסלאו, מיקי קם, ציפי שביט, טוביה צפיר, דובי גל, ספי ריבלין, דודו דותן, יגאל בשן, יהורם גאון, להקות צבאיות, שוקולד מנטה מסטיק, דורי בן זאב ועוד. השיר הידוע ביותר שכתב הוא "לילה בלי כוכב" ללחן של עוזי חיטמן בביצוע שימי תבורי. בנוסף כתב שירי ילדים, בהם "מבולבלי".
באמצע שנות ה-70 נפסל להשמעה השיר "בחיק הטבע", שכתב ללהקת הנשמות הטהורות, ואשר עוסק בשימוש בסמים.
השתתף בתוכניות טלוויזיה פופולריות ושעשועוני בידור דוגמת "תשע בריבוע", "זה הסוד שלי" ואחרות.
כתב תסריטים עבור תוכניות הטלוויזיה "זהו זה!" ו"מוצ"ש".
על השתתפותו בתוכנית הרדיו "לצון נופל על לצון" זכה בפרס רשות השידור.

היה חבר קרוב של דודו טופז משנות ה-70 ועד למותו של טופז. הוא אף ביקר את טופז לבקשת האחרון, מספר ימים לפני התאבדותו.

במרץ 2014 יצא לאור ספרו ההומוריסטי "אנחנו הרומנים". ב-2015 יצא לאור ספרו השני "אנחנו הישראלים".

## חיים אישיים
יואל ריפל מתגורר בשכונת בבלי בתל אביב, נשוי לשנית, עורכת דין, ולהם שלוש בנות. בתו, תמר ריפל-מנור, היא עיתונאית ועורכת בעיתון "ישראל היום" וכתבת ושדרנית בערוץ הספורט וברדיו חיפה.

## ספריו
* **אנחנו הרומנים**, סטימצקי, בני ברק, 2014
* **אנחנו הישראלים**, סטימצקי, תל אביב, 2015
## קישורים חיצוניים
* 

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סטנדאפיסטים ישראלים
קטגוריה:פזמונאים כותבי עברית
קטגוריה:ישראלים ילידי רומניה
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:בוגרי גימנסיה אחד העם (פתח תקווה)
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: משפטים
קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:סאטיריקנים ישראלים
קטגוריה:הומוריסטנים ישראלים
קטגוריה:שיכון בבלי: אישים
קטגוריה:פתח תקווה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1948
פרואיט איגו

**פרואיט-איגו** (באנגלית: **Pruitt–Igoe**) הוא שמו של פרויקט שיכון ציבורי שהוקם בשנת 1954 בסנט לואיס, מיזורי. הפרויקט כלל 33 מבנים בגובה 11 קומות, אך לאחר שנים אחדות מסיומו הפך למוקד אלימות, פשע וסגרגציה. בשל בעיות אלו ננטש כמעט לגמרי בסוף שנות השישים ונהרס כליל על ידי פיצוץ דינמיט בתאריך 15 ביולי 1972. הפרויקט הפך ידוע לשמצה בתחומי התכנון העירוני, דיור ציבורי וחידוש עירוני. כיום משמש השטח למספר בתי ספר.

את סכמת המגורים הציעו ויליאם פרואיט וונדל איגו, ותוכננה על ידי האדריכל מינורו ימסאקי, שתכנן בין היתר את מגדלי התאומים בניו יורק.

הריסתו של פרואיט-איגו היה מהראשונים שנעשו על אדריכלות מודרנית, וכך בישר על סופו של עידן או כפי שכינה זאת היסטוריון האדריכלות הפוסט מודרנית צ'ארלס ג'נקס: 'היום בו מתה אדריכלות מודרנית'. הייתה זו הכתיבה של ג׳נקס, מילות ההספד שלו עליה, שהפכה את הפרויקט לאבן דרך בהיסטוריה ותרבות של אדריכלות, בלעדיו כנראה היה נשאר הפרויקט עלום שם. לפי ג'נקס, ההריסה של פרויקט פרויט-איגו (Pruitt-Igoe), או יותר נכון רגע פיצוץ הדינמיט באמצע שנות ה־70, הוא גם הרגע בו מודרניזם הפך לעבר וגם רגע תחילתו המובהקת של הפוסט מודרניזם כהתנגדות להגמוניה המודרניסטית.

## קישורים חיצוניים

* המיתוס של Pruitt-Igoe - סרט דוקומנטרי

## הערות שוליים

קטגוריה:סנט לואיס: מבנים
מסיל אל-ג'יזל

**מסיל אל-ג'יזל** (בערבית: **مسيل الجزل**) היה כפר ערבי בנפת ביסאן ששכן שישה קילומטרים מדרום מזרח לבית שאן. הכפר הותקף ב-31 במאי 1948 במהלך מלחמת העצמאות, כחלק ממבצע גדעון, ותושביו נמלטו.

בסקר הכפרים 1945 בארץ ישראל הוערכה אוכלוסייה לתושבי הכפר ביחד עם כפר רופין. על פי הסקר, הכפר מנה כ-100 תושבים מוסלמים, בעוד שבכפר רופין היו כ-180 תושבים יהודים. כמו כן נאמר בסקר שבשנת 1931 הכפר מנה 197 תושבים..

אנשי הכפר התפרנסו מגידול דגנים וירקות. לפני שאנשי הכפר ברחו, היו בו כ-47 בתים העשויים מלבני בוץ.

## קישורים חיצוניים

* מסיל אל ג'יזל באתר palestine remembered

## הערות שוליים

קטגוריה:כפר רופין
קטגוריה:קהילות ויישובים ערביים שנחרבו במלחמת העצמאות
לקסוס LFA

**לקסוס LFA** היא מכונית-על יפנית מתוצרת לקסוס. 500 יחידות של הדגם יוצרו בין דצמבר 2010 לדצמבר 2012.

## נתונים טכניים
ל-LFA יש מנוע 10 צילינדרים קדמי בתצורת V בנפח 4.8 ליטר, מגיעה ל-560 כ"ס, גוף פולימרי מחוזק בסיבי פחמן, תיבת שישה הילוכים רובוטית והנעה אחורית. והיא מאיצה מעמידה ל-100 קמ"ש בתוך 3.7 שניות.

## מעמד ה-LFA
ה-LFA נחשבת לאחת ממכונית העל הסדרתיות היקרות בעולם כאשר מחירה הוא 375 אלף דולר (1.4 מיליון שקלים לפני מיסים) ובהשוואה ללמבורגיני אוונטאדור שעולה 255 אלף יורו (1.2 מיליון שקלים לפני מיסים). ה-LFA היא המכונית הכי מהירה של לקסוס והמכונית הסדרתית הכי מהירה בנורבורגרינג  כאשר גרסת נורבורגרינג של ה-LFA מגיעה ל-562 כ"ס לעומת 552 בדגם הרגיל, ומחירה 445 אלף דולר (1.7 מיליון שקלים לפני מיסים) לעומת הדגם הרגיל שעולה 375 אלף דולר.

## קישורים חיצוניים
* 
קטגוריה:מכוניות ספורט
קטגוריה:מכוניות על
LFA
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2010
קטגוריה:כלי רכב יפניים