open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מנעול צירופים

מסגרת|מבט על הדיסקים המסתובבים. החריצים על גבי הדיסק מצביעים על המספרים בצירוף הנכון. במקרה זה, הצירוף הוא 9-2-4.
**מנעול צירופים**, או **מנעול קוד**, הוא סוג של מנעול המוזן ברצף של מספרים או תווים על מנת לאפשר את פתיחתו. הרצף עשוי להיות מוזן באמצעות חוגה מסתובבת המחוברת למספר דיסקים. ג'ירולמו קרדאנו נחשב כממציאו של מנעול הצירופים.

מנעול צירופים הוא למעשה מנעול תמורות. דרוש רצף נכון של ספרות על מנת לאפשר פתיחה.

## סוגי מנעולים
מסגרת|הדיסקים מקובצים בצד אחד של המנעול, אשר יכול להיות מחובר לקצה של כבל או שרשרת. הצד השני של המנעול, או הכבל, מכיל זיז משונן.
מסגרת|כאשר הזיז מוכנס והדיסקים מסובבים לצירוף שגוי, הצד הפנימי של הדיסקים אינו מאפשר לשלוף את הזיז החוצה.

### מנעולים בעלי שתי חוגות
אחד הסוגים הפשוטים ביותר של מנעול הצירופים, אשר נפוץ במנעולי אופניים, עושה שימוש במספר דיסקים מחורצים ומסתובבים. המנעול מאפשר הכנסת זיז משונן אשר שיניו מתאימות לדיסקים המסתובבים. כאשר החריצים בדיסקים מתאימים לשיניים של הזיז, המנעול נפתח.

מנעול זה הוא אחד המנעולים הפחות בטיחותיים. ניתן לפתוח מנעולים אלה במהירות ללא ידע של הצירוף הנכון. הפתיחה נעשית קלה בשל חוסר אחידות קלה בבניית החלקים של המנעול. אם המנעול אינו בנוי כהלכה, אזי כאשר יימשך הזיז החוצה, אחת השיניים תמשוך חזק יותר מהאחרות המתאימות לדיסק נתון. הדיסק יסתובב עד אשר יישמע צליל נקישה מעומעם, אשר יצביע על כך שהשן הוכנסה לתוך החריץ. באמצעות חזרה על התהליך עבור יתר הדיסקים ניתן למצוא צירוף נכון לפתיחת המנעול בזמן קצר ביותר.

### מנעולים בעלי חוגה בודדת
מנעולי צירופיים המצויים בכספות משתמשים לרוב בחוגה אחת אשר מבצעת אינטראקציה עם מספר דיסקים מקבילים. מנעול מסוג זה ייפתח על ידי סיבוב החוגה בכיוון השעון למספר הראשון, נגד כיוון השעון למספר השני, וכך הלאה לסירוגין עד למספר האחרון. לדיסקים לרוב יש חריץ. כך, כאשר מוכנס הצירוף הנכון, מתלכדים החריצים ומאפשרים לבריח להיכנס לתוכם ולפתוח את המנעול. כתלות באיכות היצור של המנעול, ניתן להביס חלק ממנעולי החוגה הבודדת באופן פשוט.

### סוגים אחרים
בדלתות רבות נעשה שימוש במנעולי צירופים שדורשים הקלדת צירוף ספרות על גבי לוח לחצנים כדי לאפשר כניסה. מנעולים כאלה דורשים בדרך כלל שימוש במעגלים חשמליים. היתרון הראשי של מערכת כזו הוא שאם משתמשים בה לדלת של משרד גדול, כל עובד יכול לקבל מספר שונה. אולם, אם קוד הכניסה מתגלה על ידי גורם זר, או אם הקוד לא משתנה על בסיס קבוע, גורם זר יכול לפתוח את המנעול.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מנעולים
זטואיצ'י

שמאל|ממוזער|250px|
**זטואיצ'י** (באנגלית: Zatoichi, ביפנית: 座頭市) הוא דמות בדיונית העומדת במרכזה של סדרת סרטי קולנוע וטלוויזיה יפניים הקרויים על שמה. 

עלילת הסדרה וכן של הסרטים סובבת סביב מעסה עיוור ומומחה באמנויות לחימה בשם  זטואיצ'י בזמן תקופת האדו ביפן אשר מרוויח את לחמו בעיקר מהימורים. זאטואיצ'י משתמש בחרב מסוג שיקומיצו אשר מוסווית בתוך מקל ההליכה שלו ובעזרתה הוא עוזר לחפים מפשע ומגן עליהם בעיקר מפני איומי כנופיות היאקוזה. זאטואיצ'י משתמש בסגנון לוחמה מיוחד שנקרא איאיידו, וכן מחזיק את החרב בצורה מהופכת - דבר שהופך את סגנון הלוחמה של זאטואיצ'י לייחודי עוד יותר. 

## סרטי הקולנוע
סדרת הסרטים של זטואיצ'י היא אחת מסדרות הסרטים שרצו הכי הרבה זמן ביפן - 25 סרטים שנעשו בין השנים 1962–1973, בנוסף לסרט משנת 1989 וסרט משנת 2003 בבימויו ובכיכובו של טקאשי קיטאנו. השחקן המזוהה ביותר עם הדמות הוא שינטארו קטסו ששיחק את זטואיצ'י בסדרת הטלוויזיה וברוב הסרטים במשך פרק זמן של לא פחות מ-15 שנים. בזכות שינטארו קטסו הפך זטואיצ'י למעין ג'יימס בונד של יפן.

הסרט משנת 2003 הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים של ונציה וזכה לתשבחות רבות ופרסים ברחבי העולם בקטגוריות הפסקול, הצילום האומנותי, הבימוי והכוריאוגרפיה.

## סדרת הטלוויזיה
סדרת הטלוויזיה שודרה למשך ארבע עונות בין השנים 1974–1979 וכללה מאה פרקים.
בפרק החותם את הסדרה, מאור עיניו של זטואיצ'י חוזר אליו אולם ידיו נותרו פגועות והוא אינו יכול להילחם יותר. בניגוד גמור לפרק זה, בסרט ששודר בשנת 1989 לאחר תום הסדרה, זטואיצ'י עדיין עיוור אך ידיו בריאות ושלמות.

## סרטי פרודיה על הדמות
*בסרטם של חבורת מונטי פייתון משנת 1983 "צהוב הזקן", אחת הדמויות, בגילומו של ג'ון קליז הוא הארווי "העיוור" פיו, מחווה לדמותו של זטואיצ'י העיוור
*בשנת 1995 יצא סרט פרודיה בשם ?Getting Any, שאותו ביים טקאשי קיטאנו. הסרט עצמו נשען על סרטי פרודיה אמריקאים דוגמת "טיסה נעימה" של דייוויד צוקר, כאשר בין הסרטים אשר מקבלים התייחסות בסרט נכלל זטואיצ'י. במהלך סצנה מרכזית בסרט, זטואיצ'י מתבלבל ובמקום להרים את חרבו הוא לוקח בטעות כף מרק גדולה ומתחיל להילחם.

## מחוות נוספות לדמות
*הסרט ה-17 במספר בסרטי הקולנוע, "Zatoichi Challenged", עובד לסרט פעולה אמריקאי בשם "נקמה עיוורת", שיצא בשנת 1990 בכיכובם של רוטגר האוור וטרי אוקווין. בסרט זה גילם האוור ותיק מלחמת וייטנאם שנותר עיוור בעקבות המלחמה ואומן בשימוש בחרב החבויה במקל עיוורים.

* סרט האנימה "ג'וביי - סיפורי נינג'ת הרוח" של יושיאקי קוואג'ירי מביא מחווה לדמותו של זטואיצ'י. אחת הדמויות בסרט, אוטסוטסו מוז'ורו, הוא סמוראי עיוור ואחד משמונה השדים של קימון, אשר היה היחיד מביניהם שרחש כבוד בעת קרב.

* בסרט "חסין מוות" של קוונטין טרנטינו משנת 2007, שדרנית הרדיו לוסי קוראת לפעלולן מייק בשם "זטואיצ'י" משום שפספס שלט חוצות בזמן נהיגתו.

## הערות שוליים

קטגוריה:קולנוע ביפן
קטגוריה:דמויות קולנועיות
קטגוריה:סרטים על עיוורים
קטגוריה:סרטי פולחן
מאה (תקופה)

**מאה** היא מושג המציין 100 שנים עוקבות. 

ברוב מערכות התאריכים, מאות ממוספרות באופן עוקב. אולם, המאה הראשונה של מסגרת זמן היא "המאה הראשונה" ולא "מאה 0".

מערכות התאריך העתיקות ביותר עשו שימוש בתאריך סידורי ולא יסודי. במערכות כאלו, ניתן לדבר על השנה הראשונה למלכותו של המלך ג'ון למשל. מאוחר יותר צצו מערכות תאריך שהחלו לתת תאריכים החל מיסודה של שושלת, עיר, או דת. מערכות אלה המשיכו להיות סידוריות. אב אורבה קונדיטה סופרת את השנה 1 כשנת היווסדה של רומא. ספירת הנוצרים רואה בשנת אחד כשנת חייו הראשונה של ישו, אם כי מבחינה היסטורית נראה שישו נולד לפחות ארבע שנים קודם לכן. הלוח המוסלמי רואה בשנת אחד כשנת ההג'רה. הלוח העברי רואה בשנה 1 את בריאת העולם.

בלוח השנה הגרגוריאני, לוח השנה הנפוץ ביותר בעולם, השנה הראשונה היא שנת הולדתו של ישו על פי האמונה הנוצרית. לפי הלוח לא קיימת "שנת אפס". לפיכך, המאה הראשונה מכילה את השנים 1–100 לספירת הנוצרים, האלף הראשון את השנים 1–1000 לספירת הנוצרים וכך הלאה.

מערכות תארוך מודרניות יותר כמו מספור שנים אסטרונומי המשמשת אסטרונומים, מתחילות את הספירה מהשנה אפס. במערכות כאלה נעשה שימוש ב-0 עד 99 לציון המאה הראשונה.

השימוש בקו זמן כרונולוגי המבוסס על ספירת הנוצרים הצליח ליצור אחידות בדיווח על האירועים שונים מההיסטוריה האנושית. שימוש ב**שנים**, **[[עשור]]ים**, **מאות** ואף **[[אלף (תקופה)|אלפים]]** להגדרת תקופות היסטוריות מהווה קנה מידה למיקום האירועים מסוימים על ציר הזמן.

השימוש בשנים ובעשורים מתאר אירועים נקודתיים ומגמות לאורך מספר שנים. תקופות היסטוריה ארוכות יותר דוגמת מאות, נפוצו בתקופה המודרנית, תרומת בכך שהשימוש במאות מאפשר לתאר מהלכים היסטוריים ארוכי טווח דוגמת שלטונן של אימפריות שונות לאורך ההיסטוריה האנושית, מי שלט באילו שטחים לאורך ההיסטוריה האנושית ולאורך אילו תקופות היסטוריות ועוד. שימוש ביחידות זמן של אלפים שנים אינו נפוץ בקרב הקהל הרחב, אלא בעיקר בקרב היסטוריונים החוקרים בין השאר תנועת אוכלוסיות, שינויי אקלים, התפתחות והכחדת מינים וכדומה.

## רשימת מאות לפני הספירה

## רשימת מאות לספירה

## מקורות

* "The Battle of the Centuries", Ruth Freitag, U.S. Government Printing Office. Available from the Superintendent of Documents, PO Box 371954, Pittsburgh, PA 15250- 7954. Cite stock no. 030-001-00153-9.

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:יחידות זמן
בלארוס (טרקטור)

ממוזער|Video: Belarus MTZ-82-L
**בֵּלָארוּס** הוא שמה של סדרת טרקטורים שאותם מייצר מפעל לטרקטורים שבמינסק משנת 1950.

הדגמים המפורסמים ביותר הם 50 ו-80. טרקטורים "בלארוס" מאוד נפוצים בחבר המדינות ובמדינות שבמזרח אירופה.

המפעל הוקם חמש שנים אחרי מלחמת העולם השנייה, והתפתח לאחרונה לאחד המפעלים הגדולים בעולם בתעשיית הטרקטורים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציוד חקלאי
קטגוריה:טרקטורים
קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-1950
אמה איימס

**אמה איימס** (אנגלית: **Emma Eames**; 13 באוגוסט 1865 - 13 ביוני 1952) הייתה זמרת סופרן אופראית.

## חייה
איימס, בתו של פרקליט טוען בבתי משפט בינלאומיים, נולדה בשאנגחאי שבסין. את הכשרתה בשירה קיבלה בבוסטון, אצל המורה המפורסמת מתילדה מרקזי, אם כי בהמשך ניסתה להמעיט בערך השפעתה של מרקזי על קולה. לאחר זמן הוזמנה לשיר בתפקיד הראשי ב"רומיאו ויוליה" של שארל גונו באופרה של פריז. לאחר הופעת הבכורה שלה בשנת 1889, המשיכה להופיע בתפקיד זה עוד פעמים רבות בשנתיים הבאות, עד שחדלה ממנו לבסוף ב-1891 מסיבות אישיות.

באותה שנה הופיעה לראשונה במטרופוליטן אופרה בניו יורק, שוב בתפקיד יוליה. בניו יורק זכתה לתהילה הרבה ביותר, ושם המשיכה להופיע באופרות עד לפרישתה בשנת 1909. כמו כן, הופיעה בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן בלונדון. כשהתפנתה אחרי שפרשה מן המטרופוליטן אופרה, יצאה למסעות קונצרטים ברחבי ארצות הברית, עד שלבסוף הסתלקה מעסקי השירה מכול וכול בשנת 1916.

בשנת 1929 כתבה איימס אוטוביוגרפיה, "זכרונות והרהורים".

אומרים שאיימס לא הייתה מרוצה מקולה כפי שנשמע בהקלטות, אם כי ב-1939 הופיעה בתוכנית רדיו, השמיעה כמה מתקליטיה המפורסמים ביותר ודיברה עליהם שלא בצניעות יתירה. אפשר לשמוע את איימס גם ב"גלילי מייפלסון".

הרפרטואר של איימס היה רחב יריעה וכלל את אאידה של ורדי, לוהנגרין של וגנר, טוסקה של פוצ'יני, אבירות כפרית של מסקאני, נישואי פיגארו ודון ג'ובאני של מוצרט ופאוסט של גונו.

## חייה האישיים
איימס נישאה פעמיים, תחילה לצייר ג'וליאן סטורי ואחר לבריטון המפורסם אמיליו די ג'יגורזה, שעמו הקליטה כמה תקליטים. בשני המקרים הסתיימו הנישואין בגירושין ובמרירות רבה. לא נולדו לה ילדים, אבל באוטוביוגרפיה שלה הודתה כי נכפה עליה "הליך רפואי".

איימס עקרה את מושבה לניו יורק בשנת 1936, שם עשתה לה שֵם כמורה לפיתוח קול. בניו יורק נהנתה ללכת להצגות בתיאטראות ברודוויי. אמה איימס מתה בשנת 1952, בגיל 86.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרות סופרן אמריקאיות
קטגוריה:זמרות אמריקאיות
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:זמרות אופרה אמריקאיות
קטגוריה:מורים למוזיקה באמריקה
קטגוריה:מורות למוזיקה
קטגוריה:זמרות סופרן
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1865
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1865
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1952
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1952
אסון נאות הכיכר

250px|ממוזער|שמאל|שמות הנספים מופיעים על האנדרטה לזכר אסון נאות הכיכר
250px|ממוזער|שמאל|תמונת הצריף באנדרטת נאות הכיכר
**אסון [[נאות הכיכר]]**, שהתרחש ב-30 בדצמבר 1970, הוא אסון הטבע החמור ביותר שהתרחש במדינת ישראל עד השרפה בכרמל ב-2010. גושי סלע שניתקו מצוק מחצו מבנה ששימש כחדר אוכל בבסיס צבאי. 

באסון נספו 20 ישראלים (19 חיילים ואזרח אחד), ועשרה חיילים נפצעו (שלושה מהם קשה).

## רקע
בשנת 1968 התפרקה קבוצת נאות הכיכר, שהוקמה בסוף שנות החמישים, ונטשה תמורת פיצויים את הצריפים ששימשו אותה באזור המוצא של נחל אמציה למלחת סדום. מחנה הצריפים עבר לידי צה"ל, שהקים במקום, הסמוך לגבול עם ירדן, נקודת משמר.

## האירוע ופעולות ההצלה
ביום רביעי, 30 בדצמבר 1970, בשעה 12:15 בצהריים, התמוטט לפתע חלק מצוק בגובה 12 מטר ופגע בצריף ששימש מטבח ושק"ם של היחידה. מיד לאחר מכן התמוטט כל הצוק, שהיה מורכב מסלעי חוואר הלשון, ונפל על חדר האוכל בשעה שחיילי הבסיס אכלו ארוחת צהריים. 

חיילים ששהו מחוץ לחדר האוכל הזעיקו עזרה, וכעבור פחות משעה כבר נחת במקום מסוק ראשון של חיל האוויר עם צוות רפואי. 

פינוי הסלעים שמחצו את הצריף (בגובה של כשלושה מטרים ורוחב של ארבעה עד חמישה מטרים) חייב שימוש בציוד מכני כבד. תחילה הגיע למקום ציוד מכני ממפעלי ים המלח הנמצאים בסמוך, ובהמשך הגיעו גם כלים של חיל ההנדסה.

העבודות נמשכו ברציפות והתנהלו בלילה לאור זרקורים ולפידים. עד חצות הוצאו כל הפצועים וההרוגים שהיו קבורים מתחת ל-1,500 טונות של סלעים ועפר.

במהלך פעולות ההצלה ביקרו במקום שר הביטחון משה דיין, הרמטכ"ל חיים בר-לב, אלוף פיקוד הדרום אריאל שרון והרב הצבאי הראשי שלמה גורן. 

אלוף פיקוד הדרום מינה ועדת חקירה לבדיקת נסיבות האירוע.

## מסקנות החקירה
ועדת החקירה, שכללה גם גאולוגים ומהנדסים, הגיעה למסקנה כי האסון נבע מתופעה מוכרת באזור: גשמים שירדו באזור בימים שלפני ההתמוטטות, ערערו את יציבות המצוק.
בדיווחים עיתונאיים צוין כי עשר שנים לפני כן התמוטט סלע והרס צריף באכסניית הנוער בסדום (באירוע זה נפצעה אישה אחת). בעקבות זאת נאבק הממונה על מחוז הדרום במשרד הפנים כדי לפנות את כל המבנים שנמצאו בסמוך למצוקים שבאזור. ואכן, בסופו של דבר פונו כל המבנים האזרחיים מאזורי הסכנה.

אמצעי התקשורת טענו שצה"ל היה חייב להיות מודע לסכנה ולפנות את המבנים מבעוד מועד, פעולה שהייתה מונעת את האסון.

הבסיס הצבאי עמד במקומו עד 1997. במקום האסון תחת הסלעים שהתמוטטו הוקמה אנדרטה לזכר הנופלים. תושבי היישובים נאות הכיכר ועין תמר עורכים מדי שנה את טקס יום הזיכרון לחללי צה"ל במקום.

בראשית שנות ה-70 הוקם מושב נאות הכיכר במקומו הנוכחי, ליד מוצא נחל הערבה. 

האסון בנאות הכיכר היה אסון רב-נפגעים שני שהתרחש באותה שנה בפיקוד הדרום. קדם לו אסון משאית התחמושת באילת (24 בינואר 1970).

## קישורים חיצוניים

* 
*
* 
* 
* 

קטגוריה:צה"ל: היסטוריה
נאות הכיכר
קטגוריה:1970 בישראל
קטגוריה:אסונות ב-1970
מרי גארדן

שמאל|ממוזער|מרי גארדן
**מרי גארדן** (באנגלית: **Mary Garden**; 20 בפברואר 1874, אברדין – 3 בינואר 1967, אינברורי) הייתה זמרת סופרן סקוטית חשובה, בעלת קריירה נכבדה בצרפת ובאמריקה בשליש הראשון של המאה ה-20. היא תוארה כ"שרה ברנאר של האופרה".

## שנים ראשונות, לימודים וקריירה
מרי גארדן נולדה בסקוטלנד והיגרה עם משפחתה לשיקגו, אילינוי בארצות הברית כשהייתה בת תשע.
כזמרת צעירה נראה שצפונה בה הבטחה ואחרי הכשרה אצל טובי המורים בשיקגו נשלחה לפריז להמשיך בהשתלמותה שם. הופעתה הפומבית הראשונה הייתה באפריל 1900, בתפקיד הראשי ב"לואיז" של גוסטב שרפנטייה באופרה קומיק, תפקיד שעמו זוהתה במידה רבה.

כעבור שנתיים, בחר בה קלוד דביסי לשחק את התפקיד הנשי הראשי בהצגת הבכורה באופרה קומיק של "פליאס ומליסנד" שלו. הופעותיה של גארדן זכו לשבחים רבים מצד הביקורת. היא עוררה סנסציה גם בהופעתה כ"סאלומה" של ריכרד שטראוס בגרסה הצרפתית של האופרה.

מרי גארדן הופיעה לראשונה בארצות הברית בבית האופרה של מנהטן ב-1907 בתפקיד הראשי ב"תאיס" של ז'יל מאסנה.

גארדן כיכבה באופרה העירונית של שיקגו משנת 1910 עד 1931, השנה שבה פרשה מבימת האופרה. היא המשיכה להופיע ברסיטלים, בהרצאות ובכיתות אמן במשך עוד עשרים שנה.

## חיים אישיים
כפי שתואר הן באוטוביוגרפיה שלה והן בביוגרפיה של מייקל טרנבול (ראו להלן), גארדן הייתה דיווה טיפוסית, שידעה בדיוק איך להשיג את חפצה. היו לה כמה וכמה סכסוכים קשים עם עמיתים שונים מעולם המוזיקה, שמהם יצאה תמיד וידה על העליונה ובסופו של דבר החזיקה בידה את השליטה באופרה של שיקגו. בהיותה תועמלנית חסרת-רחם לפרסומה היא, אירע לעיתים קרובות, שתשומת הלב לברק הרעשני של חייה האישיים העיבה על זו שקיבלו הופעותיה הפומביות ופרשיות האהבים שלה עם גברים, אמיתיות או מדומות, נטו להתפרסם כשמועות שערורייתיות בעיתונות.

האוטוביוגרפיה שלה, "סיפורה של מרי גארדן" (1951) נגועה באי-דיוקים. מאז ומתמיד נטתה לקשט ולהגזים, וכשכתב היד היה בשלבי הכנה, כבר גלשה לטירוף דעת.

מרי גארדן מתה באיברורי, סמוך לאברדין, שם עשתה את 30 השנים האחרונות בחייה. גן זיכרון קטן מוקדש לה בקצה המערבי של אברדין, ובו אבן קטנה חרותה וספסל.

## הקלטות וסרטים
מרי גארדן הקליטה מספר רב של תקליטים בין 1903 ל-1929, לחברות G&T, קולומביה וויקטור. תקליטיה מופצים עדיין ומעוררים עניין בקרב חובבי אופרה היסטורית, אף כי גארדן עצמה, לפי הנאמר, הייתה מאוכזבת מתוצאות עבודתה באולפן ההקלטות. (עניין מיוחד יש בהקלטות עם פסנתר מאת המלחין קלוד דביסי).

מרי גארדן הופיעה בשני סרטים אילמים - "תאיס" (1917) ורומנס של ימי מלחמת העולם הראשונה בשם "החוטאת המזהירה" (1918). ללא קול שירתה, התקבל משחקה בביקורתיות ושני הסרטים כאחד לא נחלו הצלחה.

## מקורות

* Fletcher, J B: Garden, Mary in 'The New Grove Dictionary of Opera', ed. Stanley Sadie (London, 1992) 
* Garden, M and Biancolli, L: Mary Garden's Story (New York, 1951)
* Turnbull, Michael TRB: Mary Garden (Portland, Oregon, 1997)


## קישורים חיצוניים

* מרי גארדן, זמרת סופרן סקוטית-אמריקאית, אתר הכולל תמונות רבות
* מרי גרדן באתר Jules-Massenet.com, ביוגרפיה קצרה עם תמונה יוצאת דופן
* הקלטות של מרי גארדן כולל דוגמאות שמע
* 
* 

קטגוריה:זמרי סופרן
קטגוריה:זמרות בריטיות
קטגוריה:זמרים בריטים
קטגוריה:מוזיקאים סקוטים
קטגוריה:זמרות במוזיקה הקלאסית
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1874
קטגוריה:בריטיות שנפטרו ב-1967
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1967
המנון זימבבואה

**ברוכה תהיה אדמת זימבבואה** (באנגלית: **Blessed be the Land of Zimbabwe**, בשונה: **Simudzai Mureza wedu WeZimbabwe**) הוא **[[המנון לאומי|ההמנון הלאומי]] של [[זימבבואה]]**. ההמנון נכתב בשנת 1994 על ידי סולומון מוצוואיירו והולחן על ידי פרד צ'נגונדגה במסגרת תחרות שמטרתה הייתה לכתוב המנון, שיחליף את ההמנון הקודם הכלל־אפריקאי בהמנון לאומי. ההמנון אומץ רשמית באותה שנה.

ההמנון מושר בשתי שפות הרשמיות בזימבבואה, אנגלית ושונה, וכמו כן הוא תורגם גם לשפת הנדבלה, שמעמדה הוא שפה אזורית מוכרת.

## מילות השיר

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:זימבבואה: סמלים לאומיים
זימבבואה
זלאגרסגי ט.א.

**זלאגרסגי ט.א.** (בהונגרית: **Zalaegerszegi TE**) הוא מועדון כדורגל מהוותיקים ביותר בהונגריה מהעיר זאלאגרסג, בירת מחוז זאלה שבמערב הונגריה. המועדון הוקם בשנת 1912 וזכה בשני תארים מקומיים בתולדותיו – האליפות ההונגרית בעונת 2001/02, וכן בגביע ההונגרי בעונת 2022/2023. כמו כן המועדון הגיע לגמר הגביע ההונגרי בשנת 2010 והפסיד. המועדון ירד מליגת העל ההונגרית לליגה השנייה בסוף עונת 2011/2012 לאחר 18 שנה בליגת העל ההונגרית. בסיום עונת 2018/2019 חזרה לליגת העל ההונגרית.

## היסטוריה
הקבוצה הוקמה כבר בשנת 1912, עוד בימי האימפריה האוסטרו-הונגרית. תחילה הקבוצה לא כללה כדורגלנים מקצוענים אלא שימשה כקבוצה של סופרים ואנשי רוח. הקבוצה הייתה מצויה בפריחה מתמדת בתחילת המאה ה-20 אך הפריחה נקטעה על ידי מלחמת העולם הראשונה בה הייתה מעורבת האימפריה האוסטרו-הונגרית. בשנת 1920 זלאגרסגי TE, או "מועדון האתלטיקה של זלאגרסג", הוקם באופן רשמי.

ההיסטוריה של הקבוצה בסבב הליגות של הונגריה, החלה בשנת 1924, אז נרשמה הקבוצה לליגה השנייה בהונגריה. המועדון זכה עשר שנים לאחר מכן, בשנת 1934 בתואר "אלופת ליגת המשנה" והקבוצה עלתה לראשונה בתולדותיה לליגה הבחירה בהונגריה. במהלך מלחמת העולם השנייה, וההרס הרב שהיא גרמה בהונגריה, הקבוצה נפגעה קשות, מבחינת ציוד ומתקנים בעיקר, ולכן השנים שלאחר מלחמת העולם השנייה היו עונות שפל יחסית בשביל הקבוצה. בשנת 1957 התאחדה הקבוצה עם עוד שני מועדונים מקומיים ובכך בעצם סימלה את נקודת המפנה בהתנהלותה מקבוצה קטנה וחלשה לקבוצה משמעותית יותר בהונגריה.

למרות ההתחזקות הקבוצה עדיין לא התרוממה מבחינת הישגים ממשיים שכן הליגה נשלטה בעיקר על ידי קבוצות פרנצווארוש, MTK הונגריה, אויפשט ובודפשט הונבד ולכן עד שנת 1994 לערך לא נחשבה זלאגרסג לקבוצה צמרת משמעותית בליגה ההונגרית. הקבוצה זכתה באליפות היסטורית בעונת 2001/02 כאשר הקבוצה עוקפת לקראת סיום הליגה את פרנצווארוש הגדולה בדרך לתואר הראשון הממשי שלה בהונגריה. מאז הקבוצה התאזנה מעט והפכה לקבוצת מרכז טבלה רגילה בהונגריה עם נטייה למעלה הטבלה.

## הופעות באירופה
הקבוצה החלה את הופעותיה באירופה בעונת 2002/03 במוקדמות ליגת האלופות, אז הוגרלה בסיבוב השני המוקדם מול קבוצת NK זאגרב מקרואטיה ועברה אותה אך בסיבוב השלישי המוקדם הוגרלה מול קבוצת מנצ'סטר יונייטד מאנגליה ולמרות ניצחון ביתי 0–1 הקבוצה הפסידה באנגליה 5-0 ועברה לסיבוב הראשון של גביע אופ"א במקום. בסיבוב הראשון של גביע אופ"א הוגרלה הקבוצה מול קבוצת דינמו זאגרב מקרואטיה והפסידה לה הפסד ביתי 1–3 והפסד חוץ 0–6 והודחה מהמפעל.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל הונגריות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1912
אורי כהן-מינץ

**אוּרי יוסף כהן-מינץ** (נולד ב-1 באוגוסט 1973) הוא כדורסלן עבר ישראלי, ששיחק בעמדת הפאוור פורוורד. בנו של הכדורסלן תנחום כהן-מינץ.

## קריירה
כהן-מינץ גדל בקבוצת הנוער של מכבי תל אביב. הוא שיחק עונה אחת בקבוצה הבוגרת, בעונת , העונה בה הפסידה את אליפות המדינה, ועזב בסיום העונה.

אחרי עונה אחת בהפועל גבת, עבר לליגת המכללות האמריקאית ושיחק עונה אחת (1995) במדי נבחרת הכדורסל של אוניברסיטת קונטיקט, לצדם של דורון שפר וריי אלן. הקבוצה זכתה באותה עונה באליפות ליגת הביג איסט. לאחר מכן חזר לישראל, והחליף קבוצה מדי עונה. בין השנים 2003–1996 שיחק במכבי ירושלים, בעירוני רמת גן, בבני הרצליה, שוב בעירוני רמת גן, בהפועל ירושלים, ובאליצור אשקלון. בעונת  הגיע להפועל תל אביב, ששיחקה בליגה הלאומית. כהן-מינץ מונה לקפטן הקבוצה, שעלתה לליגת העל בסיום העונה. בשנת 2003 עבר לצרפת, בה שיחק בקבוצת אלאן שאלון במשך שלוש עונות. ב-2006 חזר לישראל והצטרף לקבוצת הפועל עפולה, ובעונת  שיחק בשורותיה של עירוני קריית אתא מהליגה הלאומית איתה העפיל לליגת העל.

בעונת  החל לשחק בקבוצת הפועל עפולה מהליגה הלאומית, עימה העפיל לליגת העל והמשיך עונה נוספת.

כהן-מינץ שיחק בנבחרות הנוער והעתודה של ישראל. הוא גם שותף ב-67 משחקים של הנבחרת הבוגרת בין השנים 1997–2005, וקלע במדיה 192 נקודות.

במקביל להיותו שחקן כדורסל, סיים בשנת 2000 לימודי צילום בקמרה אובסקורה ואף זכה בפרס ע"ש שרת מטעם קרן התרבות אמריקה-ישראל.

## קישורים חיצוניים

* פרופיל שחקן, אתר המנהלת

קטגוריה:כדורסלני נבחרת ישראל
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת קונטיקט
קטגוריה:כדורסלני עירוני קריית אתא
קטגוריה:כדורסלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורסלני הפועל גבת
קטגוריה:כדורסלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורסלני הפועל ירושלים
קטגוריה:כדורסלני מכבי עירוני רמת גן
קטגוריה:כדורסלני בני השרון
קטגוריה:כדורסלני הפועל עפולה
קטגוריה:כדורסלני אליצור יבנה
קטגוריה:כדורסלני אלאן שאלון
קטגוריה:כדורסלני מכבי ירושלים
קטגוריה:כדורסלנים ישראלים בליגת המכללות בארצות הברית
קטגוריה:כדורסלנים ישראלים בצרפת
קטגוריה:בוגרי תיכון ליידי דייוויס (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי קמרה אובסקורה - בית הספר לאמנות
קטגוריה:אישים ממוצא יהודי-לטבי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1973
סמדר קילצ'ינסקי

**סמדר קילצ'ינסקי** (נולדה ב-8 ביוני 1963) היא שחקנית, דוגמנית, ציירת ומרצה ישראלית.

## שנותיה הראשונות
קילצ'ינסקי נולדה בשכונת שייח' מוניס שבתל אביב-יפו. היא בתם של פנינה עדן (אחותה של הזמרת נתנאלה), ושל הצייר יליד-פולין אנדריי קילצ'ינסקי, שנודע בדעותיו הלאומיות על אף שאביו (סבה של סמדר) היה קתולי שלימים הוכר כחסיד אומות העולם. כשהייתה בת שלוש התגרשו הוריה, ואביה קיבל עליה את האפוטרופסות. ב-1976 בגיל 13 הייתה בקשר יעקב אלפרון (ראש משפחת אלפרון), ובגיל 15 עברה לגור איתו למשך שנתיים. באותה עת אלפרון היה אסיר משוחרר בן 24.

## משחק
בשנות השמונים והתשעים כיכבה בסרטי קולנוע המובילים של אותה תקופה - "הפנימייה" (1983) לצד אלון אבוטבול, "בר 51" (1985) של עמוס גוטמן, סרטיו של אסי דיין - "פוטו רומן" (1987) ו"החיים על פי אגפא" (1992) לצד שמיל בן-ארי וגילה אלמגור, "דשאים סגולים" (1998) של דינה צבי-ריקליס ו"כרוניקה של אהבה" ו"שקרים לבנים" (1999).

בשנות ה-2000 השתתפה בסרטיו של חיים בוזגלו – "פגישה עיוורת" (2003) ו"דיסטורשן" (2005), לצד עמוס לביא. במקביל, ביססה קריירה טלוויזיונית בדרמות הטלוויזיוניות "בן-גוריון" לצד רונית אלקבץ, "לילה ללא לולה" (2001) של שי כנות, לצד איילת זורר, "1000 קלוריות" (2001) ו"ביי ביי לאהבה" (2006), לצד אביטל דיקר, ובסדרות הטלוויזיה "האישה האחרת" (2000) של שמי זרחין, לצד יונה אליאן, "צימרים" (2003), לצד גלית גוטמן, "אהבה מעבר לפינה" (2004), לצד יהודה לוי ו"כתב פלילי" (2005) של חיים בוזגלו, לצד אורי גבריאל. ב-2007 כיכבה ב"כבוד" של חיים בוזגלו.

בשנת 2016 שיחקה בסרטו של דורון ערן "סנאפשוט", והשתתפה בסדרה "עקרון ההחלפה", דרמת מתח של ערוץ HOT3.

ב-2018 כיכבה בסרט הקצר "מז'ינקע", בבימויה של רחל אליצור, בתפקיד האם יחד עם דניאל גל ומלך זילברשלג.

בקולנוע החרדי השתתפה בסרט "על קרח דק" לצד עדי הימלבלוי ומרים זוהר. בנוסף, שיחקה בסרטו של אריאל כהן "מי את", לצידה של נטשה מנור.

## דוגמנות
קילצ'ינסקי התפרסמה לראשונה בגיל 14 כשהופיעה כנערת שער בשבועון "העולם הזה".

לאורך השנים פיתחה קריירת דוגמנות מצליחה, הובילה את מסעות הפרסום של "סופט טאץ'" ו"דופלו", כיכבה על שערי מגזינים בארץ ובעולם ובשנים האחרונות הרצתה בנושאי קוסמטיקה, ניתוחים אסתטיים, מכשירי חיטוב וכושר ואופנה.

## חיים אישיים
היא נישאה לאסי דיין, והתגרשה ממנו לאחר כשנה. כמו כן הייתה נשואה לשחקן שרון אלכסנדר, עמו הביאה לעולם בת וזוג תאומים. בתקופת נישואיהם ניהלו השניים בית ספר למשחק. לאחר גירושיה מאלכסנדר ניהלה מערכת יחסים עם הסופר גדי טאוב.

בסוף 2012 הגישה בקשה לבית המשפט להכריז עליה כפושטת רגל, לאחר ששקעה בחובות.

היא עוסקת גם בציור, ובשנת 2005 ערכה תערוכה מציוריה. ב-2008 הופיעה בתוכנית הדוקו של קשת "למה כולם מתגרשים", העוסקת בתופעת הגירושים.

מ-2022 החלה לתת ב"מרכז המרצים לישראל" - הרצאה בשם - "אני כאן, למרות הכל".

## קישורים חיצוניים

* סמדר קילצ'ינסקי באתר מגזין יופי
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:דוגמניות ישראליות
קטגוריה:דוגמנים ישראלים
קטגוריה:משפחת דיין
קטגוריה:שחקניות קולנוע חרדי
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1963
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1963
ששת (להקה)

**"ששת"** היה הרכב רוק מתקדם ישראלי, אשר פעל במשך תקופה קצרה ב-1977. עם חבריו נמנו, בין השאר, שם-טוב לוי ויהודית רביץ, אז בתחילת דרכה.

"ששת" היה גם שם אלבומו היחיד של ההרכב, אשר למרות כישלונו המסחרי עם צאתו, זכה עם השנים להכרה ולהערכה על איכותו ומקוריותו. משירי האלבום היותר ידועים, נמנים: "ענבלים" ו"בלילות הסתיו".

## ההרכב
הרכב "ששת" הוקם בתל אביב, בסוף 1976, על ידי שם-טוב לוי. לוי כבר היה אז מוזיקאי בעל שם, אך פרט לשמוליק ארוך, נגן בס מנוסה אף הוא, היו שאר חברי ההרכב צעירים בני 20–21, משוחררים טריים מלהקות צבאיות. ההרכב במלואו כלל את יהודית רביץ (שירה, גיטרות וקונגוס), שם-טוב לוי (שירה, חליל צד וחליליות), עדי רנרט (קלידים), שמוליק בודגוב (גיטרה), שמוליק ארוך (בס), ואיקי לוי (תופים).

מיד עם הקמתו השתתף ההרכב בהקלטת הפסקול לסרטו של ג'אד נאמן, "מסע אלונקות" (באותו שם: מסע אלונקות), אשר הולחן ועובד כולו על ידי שם-טוב לוי והיווה למעשה את הקלטת הבכורה שלהם. באלבום הפסקול שולבו גם קטעים בעיבוד יתר חברי ההרכב, אליהם הצטרפו בין השאר מתי כספי בכלי הקשה וגידי גוב כסולן שיר הנושא.

לאחר שישה חודשי עבודה גיבשו חברי "ששת" תוכנית מופע, אך נתקלו בקושי שיווקי עקב טענת האמרגנים כי החומר המוזיקלי אינו מסחרי, בהכירם את קהל המאזינים באותה תקופה אשר לא היה פתוח לחידושים. היחיד שעמד לרשותם ונתן בהם אמון היה שאול גרוסברג, מפיק ההופעות במועדון הרוק האלטרנטיבי בבית ליסין, אשר אפשר להם להופיע במקום. 

הרכב "ששת" הופיע פעמים ספורות בלבד לפני שהתפרק עוד באותה שנה וחבריו פנו איש לדרכו המוזיקלית העצמאית.

ב-2007 אלבום ההרכב יצא בהוצאה מחודשת, בסדרת "סימני דרך", של חברת NMC.
## דיסקוגרפיה

* ששת (1977)

## חברי ההרכב
*יהודית רביץ (גיטרה אקוסטית, כלי הקשה, קולות ושירה)
*שם טוב לוי (חליל, חליליות, קולות ושירה)
*שמוליק בודגוב (גיטרה חשמלית ואקוסטית, קולות)
*עדי רנרט (פסנתר, פנדר רודס, האמונד, סינתיסייזר, קולות)
*שמוליק ארוך (בס, כלי הקשה, קולות)
*איקי לוי (תופים וכלי הקשה)

## קישורים חיצוניים

* "ששת" באתר הרוק המתקדם העברי
* 
*

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי רוק ישראליים
קטגוריה:להקות רוק מתקדם ישראליות
ים הרוגע

[מסגרת|מפה של ים הרוגע. החצים הצבעוניים מסמנים את מקום הנחיתה של [לונה 21, אפולו 15 ואפולו 17.]]
**ים הרוגע** (בלטינית: **Mare Serenitatis**; באנגלית: **Sea of Serenity**) הוא ים ירחי הנמצא מזרחית לים הגשמים, המכתש השני בגודלו בירח. הקואורדינטות הסֶלֶנוֹגרפיות של ים הרוגע הן &lrm;28° 00'&lrm; צפון, &lrm;17° 30'&lrm; מזרח, וקוטרו 707 קילומטרים.

ים הרוגע הוא חלק מאגן הרוגע שהתהווה בעידן הנקטריאני. חומר המכתש הוא בן עידן האמבריאני העליון, והחומר המקיף אותו הוא בן עידן האמבריאני התחתון. הבזלת המכסה את רובו של ים הרוגע גולשת אל אגם החלומות הנמצא מצפון-מזרח לו. התוואי הבולט ביותר בים הרוגע הוא מכתש פוסידון הנמצא בשוליו הצפון-מזרחיים. התצורה הטבעתית ממערב לים הרוגע אינה מצטיינת במאפיינים מיוחדים מלבד הרי הימוס. ים הרוגע מתחבר אל ים השלווה מדרום מזרח וגובל בים האדים מדרום מערב. ים הרוגע הוא דוגמה של ריכוז מסה , אזור בעל חריגוּת כבידתית על הירח.

החלליות לונה 21 ואפולו 17 נחתו שתיהן בקרבת הגבול המזרחי של ים הרוגע באזור הרכס הרי טאורוס.

ים הרוגע מוזכר בסיפור "הזקיף", מאת סופר המדע הבדיוני ארתור סי. קלארק.

הגשושית הישראלית בראשית של SpaceIL, תוכננה לנחות ב-11 באפריל 2019 בים הרוגע אך לבסוף, עקב תקלה, התרסקה.
ממוזער|תצלום של ים הרוגע

## ראו גם
*הגאולוגיה של הירח
*סלנוגרפיה

## קישורים חיצוניים

רוגע
וימייל

שמאל|ממוזער|מעטפת וימייל אפריל 1945
שמאל|ממוזער|מכתב וימייל שעליו חותמות הצנזורה
**וימייל** הייתה שיטה להעברת דואר מהחיילים האמריקנים בחזית אל העורף במהלך מלחמת העולם השנייה. שיטת ההתכתבות בווימייל כללה צילום כמויות גדולות של דואר מצונזר, הקטנת כל התמונות לגודל מזערי ואז הכנסתן לתוך סלילים של מיקרופילם, אשר משקלו היה זניח לעומת משקלו המקורי של הדואר. סלילי הפילם הועברו לארצות הברית שם הם נשלחו ליעדים מוגדרים מראש לצורך פיתוח והדפסה. הדפסת המכתבים בוצעה על גבי נייר צילום קל משקל. השחזור של המכתבים היה לגודל של בערך רבע מהגודל המקורי. הדואר המוקטן נשלח אל הנמען.

הווימייל היה מכתב שהתקפל לכדי מעטפה. כותב המכתב היה כותב את הודעתו באזור מוקצה מראש, לאחר מכן היה מקפל את המכתב וממען אותו.

לטענת מוזיאון הדואר הלאומי של ארצות הברית  לא זו בלבד ששיטת הווימייל הפחיתה משקל וחסכה נפח מטען אלא שהשיטה גם הפחיתה את הסיכון שמרגלים ישלחו דוחות באמצעות מיקרו נקודות או דיו נעלם. אילו היה נעשה שימוש במיקרו נקודה הצילום לא היה מתעד אותה בשל מגבלות רזולוציה.

אף על פי ששיטת הווימייל הבטיחה העברת כמות גדולה יותר של דואר, חיילים רבים לא מצאו די מקום לכתוב את אשר על לבם באזור המצומצם שהוקצה.

## לקריאה נוספת

* *Smithsonian Magazine*, March, 1994, Around the Mall, vol 24:12 pg 16


## קישורים חיצוניים

* וימייל
* וימייל במוזיאון הדואר
*מוזיאון המהנדסים המלכותיים המקורות של האירגרף הבריטי

קטגוריה:מלחמת העולם השנייה: לוגיסטיקה
קטגוריה:ארצות הברית: דואר
משה מרק

**משה מרק** (22 ביוני 1904 – 18 בדצמבר 1998) היה חבר קבוצת כנרת. היה מפקדה של ספינת המעפילים יגור.

## קורות חיים
משה מרק נולד במוסקבה (1904). הוא עלה לארץ ישראל ב-1922. ב-1931 נישא לחנה.

היה חבר קבוצת כנרת. היה מפקדה של ספינת המעפילים יגור. הוא התמנה לתפקיד על ידי שאול אביגור, ראש המוסד לעלייה ב'. בחודש יולי 1946 יצאה הספינה ממרסיי שבצרפת לכיוון ארץ ישראל ועליה כ־750 מעפילים, רובם ככולם ניצולי מחנות ההשמדה. לא רחוק מחופי הארץ נעצרה הספינה על ידי הבריטים ואנשיה הוגלו לאחר מאבק לקפריסין.
משה מרק הוברח מהמחנה על ידי אנשי ההגנה והגיע עם עוד אחדים בסירה קטנה לחופי נהריה.

דגם של הספינה "יגור" הובא ב-2006 לארץ והוצב בעתלית.

ב-1951 נבחר למזכיר בכנרת.

בשנים 1954–1955 היה נספח בשגרירות ישראל במוסקבה ועסק ביצירת ושמירת קשר עם היהודים שם. עקב פעילות זו, נדרש על ידי השלטונות הסובייטיים לעזוב את מוסקבה באיום שיוכרז "אישיות לא רצויה".

משה מרק היה ממייסדי ענף המדגה בארץ, הקים את חוות הניסיונות לגידול דגים על יד גנוסר והדריך דורות של מגדלי דגים.

מרק נפטר ב-1998 בקבוצת כנרת ונקבר בבית הקברות כנרת.

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:קבוצת כנרת: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות כנרת
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1904
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1998
איוואן שישמן, קיסר בולגריה

**איוואן שישמן** (בבולגרית **Иван Шишман**; 1350 – 3 ביוני 1395) היה קיסר האימפריה הבולגרית השנייה בין השנים 1371 ל-1395, בן לאם יהודיה שהתנצרה.

## חייו
איוואן שישמן היה בנם הבכור של איוואן אלכסנדר קיסר בולגריה ואשתו השנייה שרה תאודורה, קיסרית בולגריה, אשר הייתה יהודייה שהתנצרה. אף שכבר היה לאביו בן קודם, מנישואיו הראשונים, איוואן סרצימיר, הוא מינה את איוואן שישמן כיורש רשמי והצהיר עליו כקיסר משותף בשנת 1355. המינוי הביא לפילוג המלכות הבולגרית בין בניו של איוואן אלכסנדר לאחר מותו.

איוואן שישמן ירש את האזורים המרכזיים של בולגריה, כולל עיר הבירה וליקו טרנובו ואילו אחיו למחצה קיבל את דוברוג'ה במזרח ווידין בצפון בולגריה. 

בשנת 1386 הביס איוואן שישמן והרג את דן הראשון מלך ולאכיה, שהייתה בעבר חלק מבולגריה, אך גם לאחר מלחמה זו הוא לא הצליח להחזיר את דוברוג'ה.

## מלחמתו בעות'מאנים
בשנת 1371, שנת עלייתו של שישמן לשלטון, אצילי סרביה ובולגריה הובסו ב**קרב מריצה** בידי העות'מאנים. איוואן שישמן נאלץ עם עלייתו להיות וסאל של האימפריה העות'מאנית, כאשר הסולטאנים מורט הראשון ובאיזיט הראשון ממשיכים לכבוש את ערי ממלכת בולגריה. 

ניצחון של הסרבים והבוסנים על העות'מאנים ב**קרב פלוצ'ניק** ב-1387 גרם לו להחליט למרוד בהם. הסולטאן מורט הראשון הגיב מיד למרד ושלח צבא ענק כדי להכניע את הקיסר הבוגד. שישמן נאלץ להסכים לקבל שוב את תואר וסאל הסולטאן. זה מצדו החזיר לו את כל האזורים שאיבד, חוץ מהעיר סיליסטרה. שישמן ניסה למרוד שוב נגד הסולטאן, אך גם הפעם נכשל וכתוצאה מכך, חיל מצב עות'מאני הוצב דרך קבע, בכל הערים והמצודות בבולגריה.

לאחר הניצחון בקרב קוסובו הסולטאן באיזיט הראשון, החל להתכונן לכיבוש סופי של בולגריה. בשנת 1393 הוא פלש וצר במשך שלושה חודשים, על עיר הבירה וזו נפלה לאחר קרב קשה ועקוב מדם. שישמן ברח לניקופול (בולגריה) ושלט בעיר בתקווה שמסע הצלב נגד האימפריה העות'מאנית יחזיר לו את ממלכתו שאבדה לו, אבל אחרי ההפסד בוולאכיה, באיזיט הראשון ציווה לערוף את ראשו של שישמן.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קיסרי האימפריה הבולגרית השנייה
קטגוריה:אישים שהוצאו להורג בעריפת ראש
קטגוריה:ילידי 1350
קטגוריה:נפטרים ב-1395
סורת אל-אח'לאץ

**סורת אל-אִחְ'לאץ** (ערבית: **سورة الإخلاص**), או סורת טוהר האמונה, היא סורה מספר 112 בקוראן. סורה קצרה זו מונה ארבעה פסוקים (אַיַא֫ת) בלבד, ולפי האמונה המוסלמית היא הורדה למוחמד באמצעות המלאך גִ'בְריל (جبريل), כפי הנראה, במכה. לפי ספרו של אבּן אלצֻ'רַיְס, **פַצָ'אאִ'ל אלקֻראן** (מהמאה ה-10), המיוחס לפרשן הקוראן עַטָאא' אלחֻ'ראסאני (בן המאה ה-8), הורדה סורה זו אחרי סורת א-נאס ולפני סורת א-נג'ם. סורה זו מהווה הצהרה קצרה בדבר אמונת הייחוד (בערבית: توحيد, תַוְחיד), המבססת את האסלאם כדת מונותאיסטית. שם הסורה, "טוהר האמונה", מתייחס לחובה להישאר טהור ונאמן, או במצב של היטהרות מאמונות לא-אסלמיות, כגון עבודת אלילים או פוליתאיזם.

## נוסח

## פירוט
אין הסכמה בקרב הפרשנים אם סורה זו נתגלתה למוחמד במכה או במדינה. התומכים בכך שהסורה ניתנה במכה מצביעים על רמז בדבריו של העבד בִלאל אבן רבאח, אחד מהצחאבה, בני לווייתו של מוחמד, אשר קרא "יחיד, יחיד!" בהתייחסו לאללה, עת עונה על ידי אדונו משום שקיבל את האסלאם טרם עשו זאת אנשי מכה. בנוסף, מוסר אוביי בן כעב, אף הוא מבני לווייתו של מוחמד ומנכבדי המוסלמים הראשונים, כי סורה זו נתגלתה לאחר שעובדי האלילים בשבט קורייש ביקשו ממוחמד להמציא לפניהם את שושלת היוחסין ואת דימויו החיצוני של אדונו, אללה.

בכל אחד מפסוקי הסורה נוצרה בעיה הנובעת מהצורך לבצע חריזה בסורה. כך, למשל, בפסוק הראשון, האל מתואר בתואר אַחַדֻ (أَحَدٌ, "אחד"), על אף שבפסוקים אחרים בקוראן המתייחסים למונותיאיזם הוא מתואר בשם "וֵאחִדֻ" (وَاحِدٌ, "יחיד"). הפסוק השני כולל שתי מילים בלבד: اللَّهُ الصَّمَدُ (אללהֻ א-צַּמַדֻ). המילה "צַּמַדֻ" היא מילה יחידאית בקוראן. ישנם מספר רב של פירושים למילת תואר זו. תפסיר אל-ג'לאלין הסוני טוען כי מדובר ב"זה שפונים אליו בעת צרה". תפסיר תנויר אל-מקבאס, המבוסס על דברי אבן עבאס, מפרש את "צמד" כאדון שפארו בשיאו וכל ברואיו זקוקים לו. משמעויות נוספות על פי אבן עבאס הן: זה שאינו שותה או אוכל, זה שאין לו מראה חיצוני וזה שקיים לנצח. תפסיר אבן-כאתִ'ר מוסיף על סמך חדית' מאוביי בן כעב כי "צמד" משמעותו גם "זה שלא נולד ולא ימות ולא ישאיר ירושה אחריו". בפסוק השלישי היה ראוי לציין ראשית שאללה לא הולד, ורק אחר כך שאללה לא הוליד. הפסוק הרביעי: "שווה לו אין גם אחד", הוא הצהרה מהותית על נשגבותו של אללה התומכת ברעיון התנזיה. סדר המילים התקין בפסוק זה אמור היה להיות "וּלַם יַכֻּן לַהֻ כֻּפֻוַּן אַחַדֻן", כלומר, "אין גם אחד שווה לו", אך הוא היה צריך להשתנות עקב החריזה. לפיכך, סורה זו מבססת את ייחודו של הבורא, היא אמונת הייחוד. מוכרז בה כי אין שווה לאללה, כי אין לו ראשית (לא נולד) או סוף, וכי אין שני לו. המסורת האסלאמית רואה את סורה זו כשקולה לשליש מהקוראן כולו. נוסף על כך, שינונה מאתיים פעם כמוהו כחמש מאות שנה של קיום מצוות.

עבד אל-מלכ בן מרואן, הח'ליף החמישי מבית אומיה, אשר בתקופת שלטונו נבנתה כיפת הסלע בירושלים, חקק בה סורה זו.

## קישורים חיצוניים

## ביאורים

## הערות שוליים

אח'לאץ
איה (פסוק)

**אַ֫יַה** (**آيَة**, תעתיק מדויק: אַאיַה), ברבים **אַיַא֫ת** (**آيَات**, תעתיק מדויק: אַאיַאת), היא מילה ערבית שפירושה "אות" או "מופת". המילה מתייחסת בדרך כלל ל-6,236 פסוקי הקוראן (6,349 אם סופרים גם את הבסמאללה שפותחת כל סורה). המוסלמים מאמינים כי כל איה היא סימן מאללה ומכאן שמה.

מאחר שהקוראן אינו מסודר לפי סדר כרונולוגי, קיים קושי לקבוע מה הייתה האיה הראשונה שנמסרה למוחמד. עם זאת, מרבית חוקרי האסלאם מסכימים כי האיה הראשונה שנמסרה למוחמד הייתה האיה הראשונה מסורת אל-עַלַק (סורת טיפת הדם): 

רבים סבורים כי סורת א-נַצְר (סורת הניצחון) הייתה הסורה האחרונה שקיבל מוחמד, שהאיה האחרונה שלה היא: 

 ולפיכך הייתה זו האיה האחרונה שקיבל מוחמד מהאל.

האיה הארוכה ביותר בקוראן היא איה מספר 282 בסורת אל-בקרה המכילה 129 מילים, ואילו האיות הקצרות ביותר מכילות שתי אותיות בלבד, וישנן כמה כאלו. לדוגמה האיה הראשונה בסורת טה הנקראת על שם הפסוק הראשון שבה, שמכיל אך ורק את צמד האותיות המסתוריות ט.ה.  

## ראו גם
*סורה
*אייתוללה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:הקוראן
מסגד קטן בערבה

**מסגד קטן בערבה** (**Little Mosque on the Prairie**) היא קומדיית מצבים קנדית.

סדרה זו מתרחשת בעיירה הבדיונית "מרסי" בססקצ'ואן אשר ממוקמת בערבות קנדה.

הסדרה עוקבת אחרי קהילה של מוסלמים אדוקים המונהגים על ידי קבלן בניין מקומי בשם יאסיר חמודי אשר נשוי לשרה, נוצרייה לשעבר העובדת כיחצ"נית ראש העיירה.
דמויות נוספות בסדרה הן רופאה פמיניסטית בשם ריאן, בתם הבכורה של יאסיר ושרה, פרקליט לשעבר בשם עמאר ראשיד המתפקד כאימאם העיירה ומרצה לכלכלה בשם באבר סדיקי המתואר כמוסלמי שמרני מאוד.
הסדרה עוקבת אחרי מערכות היחסים בתוך הקהילה וכן בין הקהילה לקהילה נוצרית סמוכה.

הפרק הראשון שודר ב-9 בינואר 2007. יוצרת הסדרה היא זרקא נוואז, קנדית ממוצא פקיסטני.
הפרק הראשון והשני צולמו בססקצ'ואן, ושאר הסדרה מצולמת בטורונטו. הסדרה מופקת על ידי שירות השידור הקנדי. רשת הטלוויזיה פוקס בארצות הברית הודיעה שבכוונתה להפיק גרסה משלה לסדרה. ב-2 באפריל 2012 שודר הפרק האחרון של הסדרה.

ארבע העונות הראשונות שודרו בישראל ב-yes ובערוץ 33.

שם הסדרה הוא משחק מילים על הסדרה האמריקאית הפופולרית "בית קטן בערבה" ששודרה בשנות ה-70 וה-80. אין קשר בין הסדרות, פרט לעיצוב דומה של אותיות הכותרת בתחילת כל פרק.

## קישורים חיצוניים
* 

* העונה הראשונה מתורגמת לעברית, לצפייה ישירה

קטגוריה:סדרות טלוויזיה קנדיות
קטגוריה:קומדיות מצבים קנדיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה קנדיות שעלו לשידור בשנות ה-2010
קטגוריה:אמריקה הצפונית: אסלאם
קת

**קת** הוא החלק המשמש לאחיזה בכלי עבודה או בכלים אחרים בזמן השימוש.

החל מהתקופה הפלאוליתית התיכונה, החלו לייצר קתות ממגוון חומרים, כגון עץ, עצם, קרניים וגם משנהב, ומאוחר יותר, אף ממתכת. בימים אלו הקת עשויה גם מחומרים פלסטיים שונים או מגומי לאחיזה טובה, למניעת החלקה וכן לבידוד תרמי או חשמלי לפי הצורך.

קת מהודרת של הג'מביה (פגיון מסורתי תימני), עשויה מקרן של קרנף והיא סמל של מעמד חברתי גבוה.

## בנשק קל
[ממוזער|300px|רובה [M1 קרבין משנת 1943. בחלקו האחורי נמצאת הקת]]
קת היא בפרט החלק האחורי של נשק קל (כגון רובים, מקלעים קלים וכו'), המשמש לאחיזתו. הקת נתפסת על ידי שקע הכתף, כדי לספוג את הרתע ולהגדיל את הדיוק בירי. פעמים רבות מחוברת אל הקת רצועה, המאפשרת את תליית הרובה על הכתף. לעיתים מיוצרת קת מתקפלת, המאפשרת טלטול נוח של הרובה כאשר היא מקופלת.

ברובה M16 ניתנה לקת פונקציה נוספת: על מנת לענות על הצרכים של חיילי צבא ארצות הברית במלחמת וייטנאם, עוצבה הקת כך שתשמש את החיילים כמשוט בנהרות. בדגמים המקוצרים והמודרניים יותר של ה-M16, כגון ה-M4, הקת היא טלסקופית, כלומר, ניתנת לקיפול פנימה בזמן שהנשק לא בשימוש. קיימת אפשרות לפתוח את הקת למספר מצבי ביניים, הרלוונטיים לטכניקות ירי שונות.

עד סוף מלחמת העולם השנייה היו רוב הקתות עשויות מעץ ונמצאו בגובה נמוך מן הקנה, על מנת לאפשר ליורה להשעין את הלחי על הקת כך שהעין תהיה בגובה הכוונת. עם המעבר לרובים אוטומטיים נתגלה חיסרון מרכזי בקונפיגורציה זו: הרתע גרם לרובה להסתובב סביב הידית האחורית וכך להוצאת הרובה מכיוון על המטרה. כדי להתגבר על בעיה זו כללו הרובים החדשים קת בגובה הקנה, כך שהרתע עובר בקו ישר אל הקת ומשם אל שקע הכתף, דבר המאפשר דיוק רב יותר בירי אוטומטי.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כלי עבודה
קטגוריה:כלי ירייה - מבנה ופעולה
קטגוריה:כלי אחיזה
ביצה עלומה

[שמאל|ממוזער|250px|ביצים עלומות, [מלח שולחן|מומלחות, על קלי.]]
**ביצה עלומה** היא ביצה שנשלקה ללא קליפתה במים חמים, עד שחלבונה נקרש.

## משמעות השם
ביצה עלומה נקראת כך היות שבתבשיל המוכן לא ניתן לראות את חלמון הביצה (ואת מידת רכותו), בניגוד למאכלים כגון ביצת עין. כמו בהכנת ביצה רכה או קשה, מידת רכותו של החלמון נמדדת בעיקר במשך זמן השליקה.

## דרך ההכנה
על מנת להכין ביצה עלומה יש לשבור ביצה טרייה מעל כלי נמוך (כמו מחבת) ובו מים חמים מאוד, אך לא רותחים. יש המוסיפים מעט חומץ למים. בדרך כלל שולקים עד שהחלבון נקרש, ומיד מוציאים. ביצה עלומה טובה, על פי שפים מומחים, היא ביצה שחלמונה עדיין נוזלי וחלבונה קרוש לחלוטין.

## מתכונים מבוססי ביצים עלומות
* ביצים בנוסח בנדיקט
* ביצים בנוסח פלורנטיני

## קישורים חיצוניים

* 
* דנה שיין, גראטן תפו"א עם ביצה עלומה , אתר וואלה
* אמיר כלפון, ביצה עלומה על חציל ביוגורט, באתר "אכול ושתה"
* שרית שמואלי, אסף שליטא, סלט ביצה עלומה עם בצל קונפי, מגזין את
*
* מדריך להכנת ביצה עלומה בוויקיספר 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מאכלי ביצים
בסיס גדנ"ע צלמון

**בסיס גדנ"ע צלמון** הוא בסיס גדנ"ע השוכן בצפון הגליל התחתון, סמוך לנחל צלמון. הבסיס נמצא במועצה אזורית משגב בין סלאמה, דיר חנא, מע'אר ולוטם.

## שגרת מחנה
בבסיס משרתות מפקדות נוער, ומגיעים אליו תלמידי תיכון ומכינות קדם-צבאיות, לביצוע אימון התנסות בחיי הטירונות.

האימון כולל: שגרת מחנה, מאפייני משמעת צבאית, אימוני שדאות, שיעורי נשק, מטווח ומורשת קרב לקראת הגיוס לצה"ל.

## הכשרה
**מפקדי הנוער** בבסיסים עוברים הכשרה הכוללת טירונות וקמ"ד (קורס מפקדי נוער) בסיס בבה"ד החינוך, שבעיר הבה"דים. ההכשרה אורכת כשלושה חודשים ובתוכם תרגיל אמצע (4 ימים) ותרגיל סוף (5 ימים).

**[[מפקד מחלקה|מ"מ]] [[גדנ"ע]]**- לתפקיד המ"מ בבסיסי הגדנ"ע מגיעים מפקדי נוער ומש"קיות הו"ד שנמצאו מתאימים לקצונה. בהכשרת המ"מ שני חלקים: בחלק הראשון עוברים הצוערים קורס קצינים במגמת נחשון/ מעוז בבה"ד 1 ובחלק השני עוברים השלמת מ"מ גדנ"ע בבה"ד החינוך. ההכשרה כוללת תרגיל אמצע ותרגיל סוף, כשבוע כל תרגיל.

## היסטוריה
*1976 – צלמון הוקם כהיאחזות נח"ל.
*1979 – הבסיס שימש כמפקדת גדוד 904 של הנח"ל, גדוד האחזויות בגליל.
*1983 – צלמון שופץ והפך לבסיס גדנ"ע.
*1991 – הבסיס חזר לפיקוד הנח"ל ושימש בסיס טירונים לעולים חדשים.
*1997 – הבסיס הוקם שנית כבסיס גדנ"ע לביצוע שבוע אימון התנסות ומתפקד באותה צורה עד היום. תלת
*2006 - בסיס צלמון שימש כמחנה ביניים זמני לחיילי חטיבת הנח"ל במלחמת לבנון השנייה.

## קישורים חיצוניים
*שבוע אימון התנסות בגדנ"ע - מידע כללי, באתר חיל החינוך והנוער
*הכנת בית הספר לשבוע ההתנסות- מנהל חברה ונוער
*סרטון היאחזות 1978 http://www.youtube.com/watch?v=vTu_zT1b9jc גרעין אשד, גרעין יהד, גרעין פרוד

## הערות שוליים

צלמון
קטגוריה:גדנ"ע
קטגוריה:הגליל התחתון
שרדינג

שמאל|ממוזער|200px|הגיטריסט הרמן לי משתמש לעיתים קרובות בשרדינג
**שרדינג** (באנגלית: **Shredding**) הוא סלנג נפוץ בעיקר בקרב גיטריסטים ובאסיסטים לצורת נגינה המתעלת יכולת נגינה טכנית גבוהה, מדויקת ומהירה. 

שרדינג התחיל להיות נפוץ בשנות השמונים בתת-סוגות השונות של המטאל - תחילה בסוגות ההארד רוק (כמו אצל אדי ואן היילן) ובסוגת המטאל הנאו-קלאסי (כמו אצל ינגוויי מלמסטין), אך במהרה התפשט לתחומים רבים אחרים, כגון גלאם מטאל ות'ראש מטאל. היום ניתן לראות מספר רב של להקות מטאל המנגנות קטעים מסוימים מהשירים שלהם במהירויות גבוהות מאוד, בעיקר בקטעי סולו וקטעים אינסטרומנטליים. בשנים האחרונות התפשט ביטוי זה גם בקרב נגני כלי מיתר אחרים.

## טכניקות
ממוזער|הדגמה של שרדינג
בתוך השרדינג ישנן שתי טכניקות הנקראות טאפינג (tapping) וסוויפינג (sweep-picking). בטאפינג צורת הנגינה היא הקשה עם האצבע הפורטת על אחד המיתרים במהירות רבה כאשר היד השמאלית מבצעת טכניקת "פול אוף". סוויפינג היא טכניקת נגינה על גיטרה ידועה ומסובכת יחסית, ביצועה נעשה על ידי מפרט ונגינת קטע מהיר מתאפיינת בפריטה אחידה על כל המיתרים בבת אחת, כאשר יד שמאל מבצעת סולו מלודי או מהיר כביכול.

קטגוריה:גיטרה
ScummVM

**ScummVM** (קיצור של: **SCUMM** **V**irtual **M**achine) היא מנוע שחזור (ולא אמולציה) הרצת משחקי מחשב הנכללים ברשימה מוגדרת מראש. מרבית המשחקים הנתמכים ב-ScummVM הם משחקי הרפתקאה מסוג "הַצְבַּע וְהַקְלֵק" ("Point & Click") נודעים משנות ה-80 וה-90 שפותחו על גבי מנוע SCUMM , ומשחקים דומים.

כמכונה וירטואלית חוצה-פלטפורמות, ScummVM מדמה סביבת הרצה התואמת את דרישות המשחקים הנתמכים בה, וכך מאפשרת להם לרוץ באופן תקין בכל פלטפורמת מחשוב שעבורה ScummVM זמינה (כאשר רבים מהמשחקים הנתמכים יועדו במקור למערכת ההפעלה DOS). כיום ScummVM זמינה למערכות הפעלה מודרניות שונות, כגון גרסאות אחרונות של Windows, לינוקס, Mac OS X ורבות אחרות.

ScummVM נועדה בראשיתה להריץ משחקים שפותחו על גבי מנוע SCUMM מבית חברת לוקאס ארטס (ומכאן שמה), ובהמשך הרחיבה את תמיכתה גם במשחקים שפותחו על גבי מנועים אחרים, כמו Adventure Game Interpreter  ו-Sierra's Creative Interpreter  מבית Sierra Entertainment, ורבים נוספים.

## פיתוח

התוכנה כתובה בשפת .

החל מגרסה 2.2.0 מספטמבר 2020 תומך ממשק התוכנה בהצגת הטקסט מימין לשמאל בשפות כגון עברית.

## חלק מהמשחקים הנתמכים
### משחקי לוקאס ארטס
* זאק מקראקן (1988)
* אינדיאנה ג'ונס ומסע הצלב האחרון (1989)
* האורגים (1990)
* שלושת המשחקים הראשונים בסדרת אי הקופים:
** הסוד של אי הקופים (1990)
** אי הקופים 2: נקמתו של לה צ'אק (1991)
** אי הקופים 3: קללת אי הקופים (1997)
* אינדיאנה ג'ונס וגורלה של אטלנטיס (1992)
* אחוזת המטורפים (1987) ויומו של הטנטקל (1993)
* סם ומקס מתגלגלים בדרכים (1993)
* Full Throttle (1995)
* החפירה (1995)

### משחקים של חברות אחרות
* הקדרה השחורה
* הטירה של ד"ר מוח
* האי של ד"ר מוח

* מלחמות עתידיות (1989)
* שלושת המשחקים הראשונים בסדרת הגובלינים (1991, 1992, 1993)
* סדרת משחקי דברי ימי קירנדיה:
** דברי ימי קירנדיה: אגדות ושדים (1992)
** דברי ימי קירנדיה: יד הגורל (1993)
** דברי ימי קירנדיה: נקמתו של מלקולם (1994)
* תחת שמי ברזל (1994)
* שני המשחקים הראשונים בסדרת שוליית המכשף:
** שוליית המכשף (1993)
** שוליית המכשף: האריה, המכשף והזמנ-תחה (1995)
* הרפתקאות מלכת האמזונס (1995)
* שני המשחקים הראשונים בסדרת החרב השבורה (1996, 1997)
* ששת המשחקים הראשונים בסדרת King's Quest
* חמשת המשחקים הראשונים בסדרת Space Quest
* ארבעת המשחקים הראשונים בסדרת הרצון לעוצמה
* ששת המשחקים הראשונים בסדרת Leisure Suit Larry
* המשחק הראשון והשני בסדרת עולם הדיסק

## ראו גם
* DOSBox

## קישורים חיצוניים

*  
## הערות שוליים

קטגוריה:משחקי הרפתקה ממוחשבים
קטגוריה:תוכנה חופשית
קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-2001
בנייה תואמת אקלים

[שמאל|ממוזער|250px|ניו אורלינס מוצפת אחרי [הוריקן קתרינה]]
**בנייה תואמת אקלים** תחום בקלימטולוגיה היישומית. המטרה של העוסקים בתחום היא התאמת הבנייה לתנאי הסביבה.

בנייה תואמת אקלים מוכרת ממקומות שונים בעולם, בעיקר בבנייה מסורתית: במדבריות נבנו הבתים תוך התחשבות בכיווני השמש, הרוחות וסופות האבק. האינואיטים, למשל, יצרו את האיגלו - מבנה המותאם לתנאי האקלים הקוטבי. באזורים מסוימים בסין נבנו מבנים תת-קרקעיים ועוד.

בנייה תואמת אקלים מצמצמת את כמות המשאבים הנדרשים לחימום וקירור, את הסבל מרוחות עזות, מהצפות ועוד.

ב-1976 השתמשו הבדואיים בטכנולוגיה לטובת בניית בתים.

דוגמאות לתכנון אקלימי לקוי:
* העיר ניו אורלינס בארצות הברית הוצפה על ידי הנהר משום שנבנתה בגובה נמוך מפני הים.
* אזור התעשייה במפרץ חיפה נבנה במפרץ שבו תנאי המיקרו-אקלים מקשים על פיזור המזהמים והתוצאה: זיהום אוויר חריף המסכן את תושבי האזור.
* מלון המלך שלמה ומלון מלכת שבא באילת נבנו עם חזית זכוכית לכיוון דרום, דבר המגדיל באופן משמעותי את הוצאות מיזוג האוויר של המלונות.

הפרמטרים בהם מתחשבים בבנייה תואמת אקלים:
* טמפרטורה ולחות יחסית (עומס חום)
* כיוון הרוח ועוצמתה
* עוצמת קרינת השמש
* משקעים - כמות, עוצמה, וכיוון הרוח בעת הגשמים.
* תופעות מיוחדות: סופות אבק, זיהום אוויר, מטרדי ריח, סכנות הצפה.

שיפור איכות החיים בבנייה תואמת אקלים וסביבה נעשה באמצעים אחדים:
* בנייה סולרית - מניעת חדירת קרני השמש לתוך הבית בקיץ, ניצול השמש לחימום בחורף, לחימום מים ולחשמל.
* התאמת גודל הפתחים לאקלים - באזורים חמים הפתחים יהיו קטנים למניעת חדירת קרני שמש לבית.
* בידוד ואיטום קירות וגגות.
* שימוש בצמחייה ליצירת צל ולהורדת הטמפרטורות. יצירת צל גם על ידי סככות ופרגולות המורידות באופן משמעותי את הטמפרטורה.
* התחשבות בכיווני הרוח - לקירור הבית או להימנעות מסופות אבק. באזור ארץ ישראל לא מומלץ למשל לבנות חלונות לכיוון מזרח בגלל הרוחות המזרחיות החמות שנושאות אבק ("שרקיה").

אך מעט שכונות ובתים נבנים בהתאם לעקרונות אלו. בישראל ישנם מספר מקומות בהם יושמו עקרונות אלו: כמה מבסיסי צה"ל (שיזפון, שדה בוקר), קיבוצים ויישובים קטנים: יטבתה, נאות סמדר, לוטן, כליל, שיקום שכונות בירוחם ובבית שאן ובשכונה הקהילתית נווה צין בשדה בוקר.

הסיבות לקשיים ביישום עקרונות הבנייה תואמת האקלים קשורות בראש ובראשונה בעלות בנייה גבוהה בהרבה, בפגיעה בנוחות השימוש במבנים, וחוסר רצון של הרוכשים להיות "שפני ניסיון". יש המציעים כפיית בנייה תואמת אקלים באמצעות חקיקה שתאלץ קבלנים להתמודד עם האתגר הזה ורוכשים לשלם את העלות הנוספת.

## קישורים חיצוניים
* המועצה הישראלית לבנייה ירוקה
* בנייה תואמת אקלים, באתר האוניברסיטה הפתוחה
* בנייה בת קיימא
* בונים ירוק - עיתון העמותה הישראלית לבניה ירוקה
* Heat Island Group Home Page
* 

קטגוריה:אקלים
אקלים
המנון דנמרק

**ישנה ארץ נפלאה** (בדנית: **Der er et yndigt land**) הוא ההמנון הלאומי האזרחי של דנמרק. בטקסים בהם משפחת המלוכה נוכחת שרים את ההמנון המלכותי, "קונג קריסטיאן".

בשימוש המקובל, שרים רק את הבית הראשון ואת שלושת המשפטים האחרונים של הבית הרביעי. את החצי הראשון של הבית האחרון שומעים לעיתים נדירות. על כל משפט שלישי חוזרים פעמיים.

המילים נכתבו בשנת 1819 על ידי אדם גוטלוב אוהלנשלאגר כחלק מתחרות לבחירת ההמנון של דנמרק. כשההמנון פורסם לראשונה, היו בו 12 בתים. בגרסאות מאוחרות יותר קוצר ההמנון לבתים הראשון, השלישי, החמישי והאחרון בלבד. המוזיקה הולחנה בשנת 1835 על ידי הנס ארנסט קרויר. מאוחר יותר, תומאס לאוב וקרל נילסן חיברו מנגינות חלופיות, אולם אף אחת מהן לא אומצה וכיום הן אינן מוכרות בקרב הציבור הרחב.

## מילות השיר

## מדיה

## ראו גם
* דגל דנמרק
* סמל דנמרק

## קישורים חיצוניים

* קובץ שמע
* קובץ שמע גרסה קולית

קטגוריה:דנמרק: סמלים לאומיים
דנמרק
סטייק טרטר

[250px|ממוזער|שמאל|סטייק טרטר המוגש עם [ביצה, בצל וצלפים]]
**סטייק טרטר** הוא מאכל העשוי בשר בקר נא המוגש קצוץ דק או טחון. מנת סטייק טרטר מוגשת בדרך כלל עם בצל קצוץ, צלפים כבושים ותבלינים (בהם פלפל שחור טחון ורוטב ווסטרשייר) לעיתים מגישים את המאכל אף עם ביצה בלתי מבושלת. בניגוד לקרפצ'יו, העשוי מפרוסות דקות של בשר נא, סטייק טרטר עשוי מבשר טחון או קצוץ דק. בגרסה המקסיקנית הבשר מושרה במיץ ליים, בדומה לסביצ'ה הדרום אמריקאי.

טרטר נחשב כמאכל משובח במסעדות עילית. המאכל אהוד במיוחד באזור בנלוקס, צרפת ושווייץ, שם הוא מכונה בשם "פילה אמריקאי" (בצרפתית: **Filet américain**). המאכל מוגש במסעדות כמנה עיקרית ולצדו בדרך כלל מוגש לחם קלוי או טוגנים. הרכבת המנה נעשית על ידי המלצר ליד השולחן, או על ידי הסועד עצמו. במדינות אלה ניתן לקנות סטייק טרטר אף בקצביות בתוך כריך. אף במטבח הדני קיימת גרסה של סטייק טרטר הנקראת "טרטרמד" שבה הבשר מוגש יחד עם לחם שיפון ותוספות שונות.

מקור ההמבורגר במאכל דומה שכונה סטייק המבורג, ובעבר מסעדות רבות אשר הגישו המבורגרים היו מוכנות להגיש לסועד גם סטייק המבורג, אף אם המנה לא הופיעה בתפריט המסעדה. בשנים האחרונות ירדה צריכת סטייק טרטר עם עליית המודעות בדבר הסכנה הבריאותית שבאכילת בשר נא, באופן מיוחד סכנת זיהום הבשר בחיידקים. ניתן לבשל את הבשר הקצוץ עד אשר צבעו הופך מאדום לאפרפר, וכך להפחית במידה רבה את סכנת הזיהום, אולם התוצאה המתקבלת איננה סטייק טרטר. השרייה בתמיסה חומצית, למשל מיץ ליים או חומץ, מפחיתה את סכנת הזיהום החיידקי.

על פי גרסה אחת השם מיוחס למיתוס בדבר צורת הכנת הבשר המועדפת על לוחמים מונגולים וטטרים שהיה פופולרי במאה ה-13. לפי המיתוס, צורת ההכנה המועדפת על הלוחמים הטטרים הייתה להניח נתח בקר קשה מתחת לאוכפם על מנת שיתרכך במהלך הרכיבה, ואז היו אוכלים אותו נא. מיתוס זה הופץ על ידי ז'אן דה ז'ואנוויל, אף על פי שמעולם לא פגש במונגולים או טטרים, ככל הנראה על מנת לשוות להם תכונות ברבריות. ייתכן שמקורו של המיתוס במנהג להניח פרוסות בקר מתחת לאוכף כדי למנוע שפשופים.

## ראו גם
* קרפצ'יו
* יוקהו

## קישורים חיצוניים

* מתכון לסטייק טרטר באתר התוכנית "שום, פלפל ושמן זית"
קטגוריה:בשר נא