קליפטון ברקינרידג'

**קליפטון רודס ברקינרידג**' (באנגלית: **Clifton Rodes Breckinridge**; 22 בנובמבר 1846 – 3 בדצמבר 1932) היה דיפלומט, איש עסקים ותיק בצבא ובצי הקונפדרציה, חבר המפלגה הדמוקרטית, אשר כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית. הוא היה בן למשפחת ברקינרידג' הבולטת, בנו של סגן נשיא ארצות הברית וגנרל הקונפדרציה ג'ון ק. ברקינרידג', ונינו של הסנאטור והתובע הכללי של ארצות הברית ג'ון ברקינרידג'.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
ברקינרידג' נולד ב-22 בנובמבר 1846 ליד לקסינגטון שבקנטקי, והיה בנם של ג'ון קייבל ומרי סייריני בארץ' ברקינרידג'. בילדותו למד בבתי ספר כפריים בעיר הולדתו. משפחת ברקינרידג' כבר התבססה באותה תקופה כשושלת פוליטית. סבו של קליפטון, ג'ון ברקינרידג', היה התובע הכללי תחת הנשיא תומאס ג'פרסון, בעוד שאביו של קליפטון מילא במשך השנים כמה תפקידים ממשלתיים רמי דרג, כולל סגן נשיא ארצות הברית.

עם פרוץ מלחמת האזרחים, הצטרף קליפטון בן ה-15 לצבא הקונפדרציה עם אביו ומאוחר יותר שירת כפרח קצונה בצי הקונפדרציה.

לאחר המלחמה, למד בקולג' וושינגטון בלקסינגטון, וירג'יניה, במשך שלוש שנים, שם נשיא בית הספר, גנרל הקונפדרציה רוברט אדוארד לי, עודד את רצונו לבחור בקריירה של שירות ציבורי. לאחר מכן הצטרף לאחיו הגדול במטע כותנה ליד פיין בלאף שבארקנסו, ועסק בנטיעת כותנה ובעסקי עמלות במשך שלוש עשרה שנים. ב-1876 נישא ברקינרידג' לקתרין קרסון, בת למשפחה אמידה במיסיסיפי, ממנה נולדו לו ארבעה ילדים.

### פוליטיקה
ברקינרידג' החל את הקריירה הפוליטית שלו כשנבחר לראשות מועצת העיר פיין בלוף.

ב-1882 נבחר מטעם המפלגה הדמוקרטית לבית הנבחרים של ארצות הברית, ונכנס לתפקידו ב-1883. ג'ון גריפין קרלייל, יושב ראש בית הנבחרים החדש וידיד בני הזוג ברקינרידג', דאג שחבר הקונגרס החדש יקבל מקום בוועדת הדרכים והאמצעים. הוא נבחר מחדש ב-1884 וב-1886.

הקריירה הפוליטית של ברקינרידג' הייתה נתונה בסכנה גדולה לאחר הבחירות של 1888. הדמוקרטים של ארקנסו נמצאו אשמים בהונאת הצבעה בבחירות למחוז הקונגרס השני של ארקנסו, לאחר שהתגלה כי במחוז קונווי שבארקנסו, הסתערו ארבעה גברים לבנים רעולי פנים וחמושים על מתחם הצבעה של אפרו-אמריקאים בעיקר, ובאיומי אקדח, גנבו את הקלפי אשר כללה רוב גדול של הקולות ליריבו הרפובליקני, ג'ון מ. קלייטון, אחיו של מושל ארקנסו לשעבר והסנאטור פאוול קלייטון. בנסיבות אלו, קלייטון התמודד בבחירות ונסע לפלומרוויל שבארקנסו, כדי להתחיל בחקירה בנושא. עם זאת, בערב ה-29 בינואר 1889, ירה תוקף אלמוני דרך החלון אל החדר בו שהה בפנסיון מקומי והרג אותו מיד. לאחר חקירה של הקונגרס, הוכרז קלייטון כמנצח, ובכך הדיח את ברקינרידג'; עם זאת, בשל מותו של קלייטון, המושב הוכרז פנוי. ברקינרידג' לא נמצא אשם בשום עוול בבחירות המזויפות או בהתנקשות של קלייטון ונבחר למלא את המושב הפנוי ב-1890.

ברקינרידג' נבחר שוב לבית הנבחרים ב-1890 וב-1892. הוא היה אחד ממחברי החקיקה לביטול חוק רכישת הכסף של שרמן ואימץ את חוק התעריפים של וילסון-גורמן. הוא נבחר מחדש לאחר "פרשת קלייטון" וזכה לכבוד רב כחבר קונגרס. מאמר מפורסם ב-*[[הארפר'ס ויקלי|Harper's Weekly]]* תיאר אותו כ"אחד האנשים הראשונים בבית הנבחרים". במהלך הפאניקה של 1893–1894, תמך ברקינרידג' בתוקף בהגנתו של הנשיא גרובר קליבלנד על תקן הזהב. חקלאי ארקנסו, שרובם תמכו בכסף חופשי, סירבו לתמוך במועמד המכהן לקדנציה נוספת וברקינרידג' הפסיד בפריימריז הדמוקרטי לג'ון סבסטיאן ליטל שזכה בבחירות.

### דיפלומט
#### שגריר לרוסיה
[ימין|ממוזער| השגריר האמריקאי קליפטון ר' ברקינרידג' בהכתרתו של [ניקולאי השני, קיסר רוסיה ב-1896 לבוש במכנסי ברך, בהם חש לא בנוח.]]
ברקינרידג' התפטר מבית הנבחרים ב-1894 לפני תום כהונתו האחרונה כדי לקבל את מינויו של הנשיא קליבלנד כשגריר לרוסיה, שם כיהן עד 1897. כשגריר הוכיח שהוא מסוגל לשלוח דיווחים על מטרות רוסיה בחזרה לוושינגטון הבירה אזהרותיו על סיום יחסי הידידות בין רוסיה לסין עקב התרחבותה של רוסיה לסין לא השפיעו על כל שינוי במדיניות החוץ של ארצות הברית בשל הבידוד הרווח אז. בשל כך, ברקינרידג' התמודד במידה רבה עם בעיות שגרתיות של מסחר והגירה. הוא הצליח פחות בטיפול בהיבטים הטקסיים והחברתיים של הדיפלומטיה בסנקט פטרבורג, שכן הוצאות האירוח בתוך הפאר של הבירה הרוסית האריסטוקרטית היו מעבר ליכולתו. זה היה נכון במיוחד במהלך החגיגות העשירות לרגל הכתרתם של הצאר ניקולאי השני והקיסרית אלכסנדרה פיודורובנה ב-1896. לצערו, בעת ההכתרה, ברקינרידג' נאלץ ללבוש מכנסי ברך טקסיים הנדרשים לפי הפרוטוקול. ברקינרידג' חשש שבוחריו לשעבר בארקנסו לעולם לא יבינו את הלבוש המוזר שלו.

#### ועדת דוז
לאחר שוויליאם מקינלי, עמיתו לשעבר מוועדת הדרכים והאמצעים של בית הנבחרים, נכנס לתפקידו כנשיא בשנת 1897, מקינלי החליף את ברקינרידג' באית'ן היצ'קוק הרפובליקני והוא חזר לפיין בלאף, ארקנסו. עם זאת, בשנת 1900, מקינלי מינה אותו לתפקיד בוועדת דוז לחמשת השבטים המתורבתים בטריטוריה האינדיאנית. בהינתן האחריות לחלוקת הקצאות בודדות של אדמות שבטיות לצ'רוקי, ברקינרידג' ונציבים אחרים הואשמו ברכישת אדמות אינדיאניות במרמה בשנת 1903. חקירה שטופלה על ידי משרד המשפטים ניקתה את ברקינרידג' מפעולות בלתי חוקיות והוא עזב את הוועדה ב-1905.

### אחרית חייו ומותו
לאחר שהתפטר מוועדת דוז, הקים ברקינרידג' את חברת ארקנסו ואלי נאמנות בפורט סמית', ארקנסו, שבה כיהן כנשיא עד 1914. הוא היה ציר לוועידה החוקתית של ארקנסו בין השנים 1917 ל-1918, שם שכנע את חברי הנציגים לאשר בית מחוקקים חד-ביתי, אולם ההצבעה בוטלה מאוחר יותר. הוא התאלמן ב-1921 וחי בפורט סמית' עד 1925, אז עבר להייידן שבקנטקי כדי לגור עם בתו, מרי ברקינרידג', מייסדת שירות האחיות Frontier Nursing. בהתחלה הם גרו במרפאת המיילדות הראשונה עם האחיות בזמן שהבקתה הגדולה נבנתה בוונדובר. קליפטון טיפל בסוסים עבור האחיות הראשונות.

הוא נפטר בוונדובר ב-3 בדצמבר 1932, בגיל 86. הוא נקבר בבית הקברות לקסינגטון לצד כמה מבני משפחתו, כולל אשתו וילדיו. ביתו בפורט סמית' רשום במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קנטקי
קטגוריה:לקסינגטון (קנטקי): אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת וושינגטון ולי
קטגוריה:בנקאים אמריקאים
קטגוריה:שגרירי ארצות הברית ברוסיה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1846
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1932