open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ויליאם סטיבנסון (מושל וירג'יניה המערבית)

**ויליאם ארסקין סטיבנסון** (באנגלית: **William Erskine Stevenson**; ) היה נגר, חוואי ופוליטיקאי אמריקאי מווירג'יניה המערבית, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כנשיא הסנאט של מדינתו בשנים 1864–1869, ולאחר מכן ועד 1871 כמושל וירג'יניה המערבית השלישי.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
ויליאם סטיבנסון נולד בעיר וורן שבפנסילבניה, כבנם של ג'יימס ואליזבת (לבית ארסקין) סטיבנסון, שהיגרו ב-1817 מאירלנד. ב-1829 העביר ג'יימס סטיבנסון את משפחתו הצעירה לפיטסבורג כדי לעסוק שם בנגרות ובייצור ארונות. ויליאם התלמד אצל אביו, ולאחר מכן פתח עסק משל עצמו. ב-1842 הוא נשא לאישה את שרה קולטוורת'י, גם היא דור שני להורים שהיגרו מבלפסט.

### קריירה
כמי שרוב חינוכו בא מלמידה עצמית, החל סטיבנסון לגלות עניין בפוליטיקה כדובר של מעמד הפועלים. הוא היה קשור עם סניף פיטסבורג של אגודת הרפורמה הלאומית (National Reform Association), וקידם יום עבודה של עשר שעות. הוא היה אוהד של המפלגה הרפובליקנית שנוסדה אז, והיה שותף בהצלחותיה המוקדמות כאשר נבחר לבית הנבחרים של פנסילבניה ב-1857. עם זאת, מאוחר יותר באותה שנה הוא רכש חווה קטנה במחוז ווד שבחלקה המערבי של וירג'יניה, ועבר להתגורר שם.

סטיבנסון נותר תומך של מעמד הפועלים, וגם תמך בהמשכיותו של האיחוד. עם התקרב מלחמת האזרחים האמריקאית, הוצא נגדו צו מעצר ב-1859. הוא הואשם בהסתה נגד המדינה על כך שהפיץ ספר בשם "המשבר הממשמש ובא של הדרום" שנכתב על ידי הינטון רואן הלפר , ושמתח ביקורת על מוסד העבדות. מתוך תקווה שיוכל לטעון לחופש המחשבה, ניסה סטיבנסון להסגיר את עצמו לשריף של מחוז ווד, שסירב לעצור אותו. אך מנקודת זמן זו והלאה, הוא נעשה מתנגד תקיף לעבדות ותומך באיחוד.

ב-1860 היה סטיבנסון נציג לוועידה הארצית של המפלגה הרפובליקנית בשיקגו. בווירג'יניה הוא ניהל את מסע הבחירות של אברהם לינקולן. כאשר פרצה המלחמה, הוא היה לתומך בולט של המהלך להקמתה מדינת וירג'יניה המערבית. הוא ייצג את מחוז ווד בוועידות החוקה של המדינה ב-1862 וב-1863. כאשר המהלך להפרדתה של וירג'יניה המערבית מווירג'יניה נחל הצלחה, והיא התקבלה כמדינה באיחוד, הוא נבחר לסנאט המדינתי של וירג'יניה המערבית.

סטיבנסון כיהן בסנאט בשנים 1863–1868, ובמהלך שלוש שנות כהונתו האחרונות בו הוא היה נשיאו. באותה שנה הוא נבחר מטעם המפלגה הרפובליקנית כמושל וירג'יניה המערבית. הוא כיהן בתפקיד שנתיים והפסיד בניסיונו להיבחר לתקופת כהונה שנייה בבחירות של 1870. לאחר תום הקריירה הפוליטית שלו הוא היה לשותף בעיתון Parkersburg State Journal ומנהל של חברת אדמות הנפט של וירג'יניה המערבית.

בשנים 1864 ו-1872 היה סטיבנסון חבר בחבר האלקטורים.

### מותו
ויליאם סטיבנסון נפטר בביתו שבפרקרסבורג ב-29 בנובמבר 1883. הוא נטמן בבית הקברות ריברוויו שבעיר.

## לקריאה נוספת

* Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 1692-1693


## קישורים חיצוניים

* ויליאם סטיבנסון, באתר אגודת המושלים הלאומית 
* ויליאם סטיבנסון, באנציקלופדיה של וירג'יניה המערבית 
* ויליאם סטיבנסון, באתר The Political Graveyard 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי פנסילבניה
קטגוריה:מושלי וירג'יניה המערבית
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי בית המחוקקים של וירג'יניה המערבית
קטגוריה:חברי האספה הכללית של פנסילבניה
קטגוריה:אמריקאים ממוצא אירי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1820
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1883
2009 בספרות

בערך זה מצוינים אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 2009 ונוגעים לתחום הספרות.

## אירועים בולטים

* 21 באפריל – ארגון אונסק"ו משיק את הספרייה הדיגיטלית העולמית אשר מספק גישה חופשית לחומרים כמו כתבי יד, מפות וספרים נדירים.

## ספרים חדשים נבחרים
### סיפורת
* דן בראון – הסמל האבוד
* פיליפה גרגורי – המלכה הלבנה
* הרוקי מורקמי – 1Q84
* קתרין סטוקט – העזרה
* אולגה טוקרצ'וק – על עצמות המתים
* יוקיטו איאטסוג'י – אחר
* אואן קולפר – ועוד משהו...
* מייקל קרייטון – הפיראטים
* רוברט ג'ורדן וברנדון סנדרסון – עם בוא הסער
* סטיבן קינג – מתחת לכיפה השקופה
* הרוקי מורקמי – 1Q84
* ג'יימס דשנר – הרץ במבוך
* אליס סיבולד – מבט מגן עדן 

### ספרי ילדים ונוער
* סוזן קולינס – משחקי הרעב - התלקחות
* פיטר לרנג'יס – גנב החרבות
* ריק ריירדן – פרסי ג'קסון ותקוות האולימפוס
* מייקל סקוט – אשת הכשפים
* ג'וד ווטסון – מעבר לקבר
* שרה רוהל – בחדר הסמוך

## נפטרו
* 1 בינואר – יוהנס מריו זימל, סופר ותסריטאי אוסטרי (נולד ב-1924)
* 27 בינואר – ג'ון אפדייק, סופר אמריקאי (נולד ב-1932)
* 18 בפברואר – טייב סאליח, סופר ספרותי סודני ופרשן תרבות (נולד ב-1929)
* 25 בפברואר – פיליפ ז'וזה פארמר, סופר מדע בדיוני אמריקאי (נולד ב-1918)
* 14 באפריל – מוריס דראון, סופר היסטורי צרפתי (נולד ב-1918)
* 19 באפריל – ג'יימס גראהם באלארד, סופר אנגלי (נולד ב-1930)
* 17 במאי – מריו בנדטי, סופר אורוגוואי (נולד ב-1920)
* 2 ביוני – דייוויד אדינגס, סופר אמריקאי (נולד ב-1931)
* 6 ביולי – וסילי אקסיונוב, סופר רוסי (נולד ב-1932)
* 19 ביולי – פרנק מק'קורט, סופר אירי-אמריקאי, זוכה פרס פוליצר לספרות (נולד ב-1930)
* 4 באוגוסט – בלייק סניידר, תסריטאי וסופר אמריקאי (נולד ב-1957)
* 5 באוגוסט – באד שולברג, תסריטאי וסופר אמריקאי (נולד ב-1914)
* 9 באוגוסט – תיירי ז'ונקה, סופר צרפתי (נולד ב-1954)
* 25 באוגוסט – סרגיי מיכאלקוב, סופר ומשורר רוסי (נולד ב-1913)
* 20 בנובמבר – נעמי פרנקל, סופרת ישראלית ילידת גרמניה (נולדה ב-1918)
* 30 בנובמבר – מילוראד פאביץ', סופר סרבי (נולד ב-1929)

## פרסים
* פרס נובל לספרות: הרטה מולר
* פרס אסטריד לינדגרן: מכון תאמר לחינוך קהילתי
* פרס מאן בוקר: הילרי מנטל, "וולף הול"
* פרס לסיפורת מאת נשים: "הבית" מאת מרילין רובינסון
* פרס דייוויד כהן: שיימוס היני

## קישורים חיצוניים

*
הנרי וורטון קונוויי

**הנרי וורטון קונוויי** (באנגלית: **Henry Wharton Conway**; 18 במרץ 1793 – 9 בנובמבר 1827) היה קצין צי ארצות הברית במהלך מלחמת 1812 ופוליטיקאי בטריטוריית ארקנסו, שנבחר כציר טריטוריאלי (1823–1827) לבית הנבחרים של ארצות הברית לשלושה קונגרסים רצופים. הוא מת בשנת 1827 כתוצאה מפצעים מדו-קרב עם רוברט קריטנדן, חבר ובעל ברית פוליטי לשעבר. 

## ביוגרפיה
קונווי נולד למשפחת בעלי מטעים ב-18 במרץ 1793, כבן של תומאס ואן (לבית הרקטור) קונוויי, במחוז גרין, הטריטוריה הדרום-מערבית והתחנך על ידי מורים פרטיים. היו לו שני אחים צעירים שהלכו אחריו לפוליטיקה במערב.

במהלך מלחמת 1812, קונוויי הוסמך כצוער בצי ארצות הברית, והועלה לדרגת לוטננט בשנת 1813. בשנת 1817, הפך קונוויי לפקיד במשרד האוצר של ארצות הברית. לאחר שחסך כסף למסעו, הוא הצטרף בשנה שלאחר מכן להגירה מערבה לטריטוריית מיזורי. בשנת 1820 עבר לטריטוריית ארקנסו, שם הפך פעיל בפוליטיקה המקומית ויצר חברות וברית עם רוברט קריטנדן. אחיו הצעירים, ג'יימס ס. ואליאס נ. קונוויי, הפכו אף הם לפוליטיקאים בארקנסו לאחר שהפכה למדינה בשנת 1836; הם כיהנו כמושל הראשון והחמישי של המדינה, בהתאמה. בטריטוריית ארקנסו, הוא מונה לתפקיד גובה כספי ציבור ושירת בתפקיד זה בשנים 1820–1821. 

בשנת 1822 נבחר קונווי כנציג טריטוריאלי לקונגרס ה-18, ונבחר מחדש לקונגרסים ה-19 וה-20, וכיהן בסך הכול מ-4 במרץ 1823 ועד למותו.  בעקבות חילוקי דעות פוליטיים בשנת 1825, התרחקו קונוויי וקריטנדן זה מזה, כאשר עימותם הפומבי פורסם בעיתונים.

הסכסוך בין קונוויי לקריטנדן הוביל לדו-קרב שהתקיים ב-29 באוקטובר 1827, בסמוך לעיירה נפוליאון. קונווי נפצע פצעי מוות ונפטר מספר ימים לאחר מכן, ב-9 בנובמבר 1827. הוא נקבר בבית העלמין סקאל, בפוסט ארקנסו, ארקנסו. 

מחוז קונווחי, ארקנסו, נקרא על שמו. 

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1793
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1827
ראש ממשלת תימן

**ראש ממשלת [[תימן]]** (בערבית: **رئيس وزراء اليمن**) עומד בראש הרשות המבצעת של המדינה.

על פי חוקת תימן, נשיא תימן ממנה את ראש הממשלה, אשר יחד עם ממשלתו, נדרש לזכות באמון אספת הנבחרים של תימן.

## סמכויות ותפקידי ראש הממשלה בתימן
חוק הקבינט מס' 20 משנת 1991, מפרט את תפקידיו וסמכויותיו של ראש ממשלת תימן הכוללים:
# **ניהול הקבינט** – ראש הממשלה אחראי על ניהול עבודת הקבינט ומשמש כיו"ר ישיבותיו.
# **קביעת סדר היום** – ראש הממשלה קובע את מועדי ישיבות הקבינט ואת סדר היום שלהן, וחותם על ההחלטות והפקודות שמתקבלות.
# **ייצוג הממשלה** – ראש הממשלה מייצג את הקבינט בכל העניינים הפנימיים והחיצוניים הנוגעים לביצוע מדיניות המדינה ולסמכויות המוקנות לו בחוקה ובחוקים.
# **פיקוח ובקרה** – הוא מפקח על יישום החלטות והוראות נשיא הרפובליקה והקבינט, ומתאם את פעילותם של משרדי הממשלה המרכזיים והמקומיים.
# **הנחיות מחייבות** – ראש הממשלה רשאי להוציא הוראות מחייבות לשרים, למושלים ולראשי משרדי הממשלה, וכן לדרוש מהם דוחות בנוגע לביצוע משימותיהם.
# **השעיית החלטות** – במקרים של התנגשות עם מדיניות הממשלה, ראש הממשלה רשאי להשעות החלטות של גורמים ממשלתיים, בכפוף לאישור הקבינט בתוך חודש.
# **סמכויות חירום** – במקרים חריגים, ראש הממשלה רשאי להוציא החלטות לפני אישורן במועצת השרים, בתנאי שיציג אותן לאישור בישיבה הראשונה לאחר מכן. אם לא יאושרו, הן תבוטלנה.
# **ייפוי כוח** – ראש הממשלה מנפיק מסמכי ייפוי כוח לשרי הממשלה כדי לחתום על הסכמים בינלאומיים ואזוריים בשם המדינה.

## רשימת ראש הממשלה בתימן

## ראו גם
* תימן
* פוליטיקה של תימן
* נשיא תימן

## קישורים חיצוניים
* מדינאי עולם - תימן

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ממשלת תימן
לוז ריוואס

**לוז מריה ריוואס** (באנגלית: **Luz Maria Rivas**; נולדה ב-6 בפברואר 1974) היא פוליטיקאית אמריקאית המכהנת כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-29 של מדינת קליפורניה. בשנים 2018–2024 כיהנה כחברת האספה המדינתית של קליפורניה, תחילה כנציגת מחוז הבחירה ה-39 (2018–2022) ולאחר מכן כנציגת המחוז ה-43 (2022–2024).

## ביוגרפיה
ריוואס נולדה וגדלה בלוס אנג'לס שבקליפורניה, בת למשפחה ממוצא מקסיקני. היא השלימה לימודי תואר ראשון בהנדסת חשמל במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, ולאחר מכן עבדה עבור מוטורולה. בהמשך השלימה לימודי תואר שני בחינוך בבית הספר לחינוך של אוניברסיטת הרווארד. בתום לימודיה הגבוהים ייסדה ריוואס מוסד ללא כוונת רווח בשכונה פקוימה (Pacoima) שבלוס אנג'לס שנועד לעודד תלמידות תיכון לפנות לנתיבה מקצועית בתחומי המדע וטכנולוגיה, הנדסה, ומתמטיקה. היא גם כיהנה כחברת ועדת העבודות הציבוריות של עיריית לוס אנג'לס.

בנובמבר 2017 התפטר ראול בוקאנגרה  מהאספה המדינתית של קליפורניה בשל האשמות בהטרדה מינית. בעקבות זאת הכריזה ריוואס על מועמדותה בבחירות המיוחדות להחלפתו. היא ניצחה בבחירות המיוחדות שנערכו ב-5 ביוני 2018 והושבעה לתפקידה ב-11 ביוני. במהלך כהונתה התנגדה ריוואס להצעות חוק המצמצמות את האסדרה המחמירה על בניית דיור בר-השגה לאורך חופי קליפורניה, אזורים המאופיינים כאמידים ביותר במדינה. בנוסף, היא פעלה לצמצום יכולתן של מוסדות דת לבנות דיור נוסף. ריוואס הייתה חברה בשדולה הפרוגרסיבית של בית המחוקקים המדינתי.

בבחירות 2024 התמודדה ריוואס לבית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס ה-29 של קליפורניה לאחר שנציג המחוז המכהן טוני קארדנאס הודיע על פרישתו מהחיים הפוליטיים. בבחירות מקדימות כלל-מפלגתיות גרפה 43.9% מהקולות והעפילה לבחירות הכלליות לצד יריבה הרפובליקני ריקרדו אנטוניו בניטז. בבחירות הכלליות זכתה ב-77.7% מהקולות ונבחרה לבית הנבחרים האמריקאי. עוד בטרם השבעת הקונגרס ה-119 של ארצות הברית נבחרה ריוואס לייצג את חברי מחזור 2024 בסיעה הדמוקרטית בבית הנבחרים, לאחר שגברה על עמיתותיה שרה אלפרת' ממרילנד ואמילי רנדל מוושינגטון.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קליפורניה
קטגוריה:לוס אנג'לס: אישים
קטגוריה:אמריקאיות ממוצא מקסיקני
קטגוריה:בוגרות המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
קטגוריה:בוגרי המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:חברי בית המחוקקים המדינתי של קליפורניה
קטגוריה:חברות בית הנבחרים של ארצות הברית מקליפורניה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקליפורניה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-119 של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1974
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1974
טילון (טוסטוס)

**טילון** הוא כלי רכב דו גלגלי ישראלי אשר נקרא גם טוסטוס בשפה עממית. הטילון בעל נפח מנוע של 50 סמ"ק, שלושה מצבי הילוכים (N,1,2) ודוושות אשר משמשות להתנעתו. בנוסף ניתן לרכב על הטילון כאופניים באמצעות הדוושות, ללא פעולת המנוע.

## המפעל
מפעל I.C.M (israel cycling manufacturer) פעל בקיבוץ צרעה. המפעל העסיק בראשיתו כ-60 עובדים, ובהמשך הגיע ל-150 עובדים. המפעל יצר כמה סוגים של אופניים ללא מנוע עזר, בנוסף לטילון.

## דגמים

הטילון עבר שינויים במהלך השנים. הדגמים הראשונים נמכרו עם מושב יחיד ומנוע אשר סיפק 1.4 כ"ס, במהלך השנים הוחלף המושב היחיד במושב המתאים לשני נוסעים ומנוע מתוצרת פישטל וסאקס  אשר סיפק 2.4 כ"ס. בנוסף יוצרו מספר נמוך של טילונים אוטומטים, ובאמצע שנות ה-70 יוצרו מספר יחידות של טילון דגם "מוסטנג", אשר היה זהה לטילון הרגיל עם שינוי קל בעיצוב וכמה חלקי ניקל נוספים.

## תפוצה
הטילון היה בשימוש משטרת ישראל וצה"ל במהלך שנות ה-60 וה-70, אך לרוב שימש ככלי רכב עממי, עד שבשנת 1975 יצור הטילונים נפסק עקב קשיים כלכלים במפעל. הטילונים שנותרו נמכרו עד שנת 1979, שבה נמכרו 100 טילונים. על פי ההערכה, סך הכל יוצרו בין השנים 1959-1979 כ-13,700 יחידות. הטילון נחשב רכב אספנות ופיסת היסטוריה ישראלית.

## קישורים חיצוניים

* 

*"מדריך קולי לתערוכת 1965-היום, על היסטורית הטילון" מוזיאון ישראל.

*"טבלת כמות הטילונים שיוצרו על פי שנה/דגם"

*"מורשת הטוסטוסים הישראלית-ישראליאנה" מידע נוסף על היסטורית הטילון והמפעל
* 
קטגוריה:טוסטוסים
קטגוריה:צרעה (קיבוץ)

*"אתר הטילונים הקלאסיים וכל השאר"
האקטיביסט. קרל מרקס

**האקטיביסט. קרל מרקס** (באנגלית: ** The Activist. Karl Marx**) הוא סרט תיעודי על חיי, בבימויו בנימין פריידנברג של ובהפקתו של יאיר קדר משנת 2023 כסרט ה-18 בסדרת הָעִבְרִים. הסרט אף הוקרן בפסטיבל דוקאביב.

הסרט הופק על ידי יאיר קדר ויצא בסיוע תאגיד השידור הציבורי, משרד התרבות והספורט, שירות הסרטים הישראלי, מפעל הפיס וקרן רבינוביץ'. הסרט עלה גם ליוטיוב וזכה למעל 32,000 צפיות.
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2023
קטגוריה:סרטים תיעודיים ישראליים
קטגוריה:סרטי יאיר קדר
קטגוריה:קרל מרקס
האספה הכללית של וירג'יניה

**האספה הכללית של וירג'יניה** (באנגלית: **Virginia General Assembly**) היא הגוף המחוקק של מדינת וירג'יניה שבארצות הברית. האספה הוקמה ב-30 ביולי 1619 והיא הרשות המחוקקת הוותיקה ביותר בחצי הכדור המערבי שעדיין פועלת, והאספה המחוקקת הנבחרת הראשונה בעולם החדש.

האספה הכללית היא בית מחוקקים דו-ביתי המורכב מבית הנבחרים של וירג'יניה כבית תחתון (המונה 100 חברים), והסנאט של וירג'יניה כבית עליון (המונה 40 חברים). סנאטורים מכהנים כהונה של ארבע שנים, וחברי בית הנבחרים מכהנים כהונה של שנתיים. בסך הכל האספה הכללית מורכבת מ-140 נציגים הנבחרים ממחוזות וירג'יניה. בראש בית הנבחרים עומד יושב ראש בית הנבחרים, בעוד שבראש הסנאט עומד סגן מושל וירג'יניה. נכון לינואר 2024 המפלגה הדמוקרטית שולטת בשני בתי האספה ברוב דחוק (21 נציגים בסנאט ו-51 נציגים בבית הנבחרים).

העצרת הכללית מתכנסת בקפיטול מדינת וירג'יניה שבריצ'מונד. הקפיטול תוכנן על ידי תומאס ג'פרסון ב-1788 והורחב ב-1904. במהלך מלחמת האזרחים האמריקאית, הבניין שימש את מדינות הקונפדרציה כבית הקונגרס של הקונפדרציה. הבניין שופץ בשנים 2005–2006. משרדי הסנאטורים וחברי בית הנבחרים ממוקמים מצפון לקפיטול, ונפתחו ב-2023. גם מושל וירג'יניה גר בסמוך.

חוקת המדינה קובעת כי האספה הכללית תתכנס מדי שנה, והמושב הרגיל הוא לכל היותר באורך של 60 ימים בשנים זוגיות ו-30 ימים בשנים אי-זוגיות, אלא אם כן הוארך בהצבעה של שני שלישים בשני הבתים. מושל וירג'יניה רשאי לכנס מושב מיוחד של האספה הכללית, ועליו לכנס מושב מיוחד "על פי בקשה של שני שלישים מהחברים שנבחרו לכל בית". על פי חוקת וירג'יניה, חברי האספה חייבים להיות בני עשרים ואחת בזמן הבחירות, תושבי המחוז שהם מייצגים, ובעלי זכות הצבעה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
וירג'יניה
פיניס מקלין

**פיניס יואינג מקלין** (באנגלית: **Finis Ewing McLean**; 19 בפברואר 1806 – 12 באפריל 1881) היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מקנטקי.

## ביוגרפיה
פיניס יואינג מקלין נולד ב-19 בפברואר 1806, ליד ראסלוויל, קנטקי. הוא למד בבתי הספר הכפריים ובאקדמיית לבנון במחוז לוגן, קנטקי. מאוחר יותר, הוא למד משפטים, והתקבל ללשכת עורכי הדין. הוא היה אחיו של ג'ון מקלין ודודו של ג'יימס דייוויד ווקר.

מקלין החל לעסוק במשפטים באלקטון, קנטקי בשנת 1827 ועסק גם בחקלאות.

מקלין היה חבר בית הנבחרים של קנטקי בשנת 1837 ומאוחר יותר גם נבחר כמועמד של המפלגה הוויגית לקונגרס ה-31, וכיהן מ-4 במרץ 1849 עד 3 במרץ 1851. חזר לעסוק בעריכת דין וכן עבד בחקלאות. בשנת 1860 עבר למחוז אנדרו, מיזורי, שם עסק בחקלאות עד 1865. לאחר מכן, בשנת 1865, עבר להתגורר בגרינקאסל, אינדיאנה, שם נפטר ב-12 באפריל 1881. הוא נקבר בבית העלמין פורסט היל בגרינקאסל.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קנטקי
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקנטקי
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הוויגית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1806
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1881
האליפות הלאומית של ארצות הברית בטניס 1936

**האליפות הלאומית של ארצות הברית בטניס 1936** הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי הדשא. תחרויות זוגות התקיימו במועדון הקריקט בפרברי בוסטון. הם החלו ב-24 באוגוסט והסתיימו ב-31 באוגוסט. תחרות הנשים ותחרות הגברים התקיימו במועדון הטניס וסט סייד שבניו יורק. הם החלו ב-3 בספטמבר והסתיימו ב-12 בספטמבר.

אליס מרבל וג'ין מקו זכו ב-2 תחרויות.
## התחרות
### תחרות הגברים
ימין|ממוזער|180px|פרד פרי, מנצח תחרות הגברים
לתחרות זו נרשמו 89 טניסאים שחולקו ל-8 בתים. 13 הטניסאים החזקים קיבלו דירוג (לטניסאים אמריקאים וטניסאים זרים בנפרד) כדלקמן:

מנצח אליפות 1935 וילמר אליסון מארצות הברית לא השתתף בתחרות. במשחק הגמר פרד פרי מממלכה המאוחדת שיחק נגד דון בדג' מארצות הברית וניצח ב-5 מערכות. זה היה ניצחון השלישי האחון של פרי באליפות ארצות הברית. באותה שנה הוא ניצח גם באליפות וימבלדון.

### תחרות הנשים
שמאל|ממוזער|180px|אליס מרבל, מנצחת תחרות הנשים
בתחרות הנשים השתתפו מספר טניסאיות שחולקו ל-4 בתים. 10 הטניסאיות החזקות קיבלו דירוג (טניסאיות אמריקאיות וזרות בנפרד) כדלקמן:

מנצחת תחרות 1935 הלן ג'ייקובס הפסידה במשחק הגמר לאליס מרבל ב-3 מערכות.

### תחרות זוגות גברים
בתחרות השתתפו מספר זוגות. במשחק הגמר דון בדג'/ג'ין מקו (ארצות הברית) מארצות הברית שיחקו נגד מנצחי תחרות 1935 וילמר אליסון/ג'ון ואן רין (ארצות הברית) וניצחו אותם ב-3 מערכות.
### תחרות זוגות נשים
בתחרות השתתפו 24 זוגות. בוצע דירוג הזוגות החזקות:

# שרה פלפרי/הלן ג'ייקובס (), הפסידו בגמר
# '''קרולין בבקוק/מרג'ורי ואן רין () ניצחו בתחרות

במשחק הגמר קרולין בבקוק/מרג'ורי גלדמן רין (ארצות הברית) שיחקו נגד זוג אמריקאי נוסף הלן ג'ייקובס/שרה פלפרי וניצחו אותם ב-3 מערכות.

### תחרות זוגות מעורבים
בתחרות השתתפו 35 זוגות. במשחק הגמר אליס מרבל/ג'ין מקו (ארצות הברית) שיחקו נגד זוג אמריקאי נוסף אליס מרבל/דון בדג' וניצחו אותם ב-2 מערכות.

## קישורים חיצוניים
* Collins, Bud (2010). The Bud Collins History of Tennis (2nd ed.). [New York]: New Chapter Press. pp. 477–482. .
* תחרות גברים
* תחרות הנשים
* זוגות נשים וזוגות מעורבים

## הערות שוליים

1936
ארצות הברית
קטגוריה:1936 בארצות הברית
סיטי מושדה מוליה

**סיטי מוסדה מוליה** (נולדה ב-1958) היא פעילת זכויות נשים אינדונזית ופרופסור לדת. היא הייתה האישה הראשונה שמונתה כפרופסור מחקר במכון האינדונזי למדעים, וכיום היא מרצה למחשבה פוליטית איסלאמית בבית הספר ללימודים מתקדמים באוניברסיטה האיסלאמית של סיאריף הידיאטוללה. מאז 2007, מוסדה משמשת כיושבת ראש הוועידה האינדונזית הלא ממשלתית לדת ושלום, שמטרתה לקדם דיאלוג בין-דתי באינדונזיה. היא גם שימשה כמנהלת של מכון מגוואטי, צוות חשיבה שהוקם על ידי הנשיאה לשעבר מגוואטי סוקרנופוטרי.

## ראשית חייה
מוסדה נולדה ב-בון, דרום סולאווסי, בשנת 1958, למשפחה מוסלמית שמרנית. אביה היה מנהיג איסלאמי מקומי ששירת כמפקד גדוד בדרול האסלאם, בעוד אמה הייתה הילדה הראשונה מהכפר שלה שסיימה בית ספר איסלאמי.

## קריירה
בשנת 1997, הפכה מוסדה לאישה הראשונה שקיבלה דוקטורט במחשבה איסלאמית מאוניברסיטת שריף הידיאטוללה המדינה האיסלאמית. מ-1999 עד 2007 שימשה כיועצת בכירה במשרד לשירותי דת, שם תרמה לטיוטה המשפטית משנת 2004 המערערת על הקוד המשפטי האיסלאמי המוצע של אינדונזיה, והמליצה לתקן אותו כדי לאסור נישואי ילדים ופוליגמיה, ולאפשר נישואים בין-דתיים; בשל הפגנות אלימות, בסופו של דבר בוטלה הטיוטה מחדש. משנת 2000 עד 2005, היא הייתה ראש חטיבת המחקר של מועצת העולמא האינדונזית.

מוסדה כתבה גם ספרים, כולל "אסלאם מבקר פוליגמיה*"* (2003), "האנציקלופדיה של האסלאם הרפורמי: מהות רעיונות לפרשנות ופעולה מחדש (2004), ו"אסלאם וההשראה לשוויון מגדרי" (2005). בשנת 2020, היא השיקה מהדורה מעודכנת של "האנציקלופדיה הרפורמית".

מוסדה הביעה דעות מתונות בנושאים איסלאמיים; היא הצהירה שאין הנחיה הדורשת מנשים ללבוש חג'אב, הביעה רגשות ידידותיים ללהט"בים הראתה שפוליגמיה היא חראם, וגם הביעה את דעתה שיש לאפשר לנשים מוסלמיות לפרש בעצמן את תורות האסלאם ולהפוך לעולמא.

## הוקרה
מוסדה קיבלה את אות האומץ הנשי הבין-לאומי לשנת 2007 מממשלת ארצות הברית. בשנת 2008 היא קיבלה את פרס Yap Thiam Hien לזכויות האדם על עבודתה בקידום דיאלוג והכלה באסלאם.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:זוכות אות האומץ הנשי הבין-לאומי
קטגוריה:נשים אינדונזיות
קטגוריה:ילידי 1958
LNER סדרה A4

**LNER סדרה A4** היא סדרת קטרי קיטור אווירודינמיים בעלי סידור גלגלים 4-6-2 שיוצרה על ידי רכבת לונדון וצפון-מזרח לשימוש בקו החוף המזרחי בבריטניה.

ה-A4 פותחו על ידי המהנדס נייג'ל גרזלי עם דגש רב על הגברת מהירות הנסיעה ולכן קיצור זמן הנסיעה. רכבות A4 פעלו לאורך קו החוף המזרחי המרכזי, בעיקר בין תחנת קינגס קרוס בלונדון לניוקסל (דרך יורק) ובהמשך גם לאדינבורו. לאחר הלאמת רכבת לונדון וצפון מזרח ב-1948, קטרי ה-A4 הועברו לשימוש חברת הרכבות הלאומית בריטיש רייל והוכנסו לשימוש בין היתר בקו רכבת האקספרס "הסקוטי המעופף" שסיפק שירות סדיר ומהיר בין לונדון לאדינבורו.

קטר ה-A4 המפורסם ביותר, "מאלרד" (4468), שבר את שיא המהירות לקטר קיטור כאשר ב-3 ביולי 1938 הוא הגיע ל-126 מייל לשעה (202 קמ"ש), בכך שבר את השיא הבריטי של 114 מייל לשעה (183 קמ"ש) ואת השיא העולמי של 124.5 מייל לשעה (200 קמ"ש) שנקבע בגרמניה שלוש שנים לפני כן. שיא זה עודנו עומד בעינו, "מאלרד" מוצג כיום במוזיאון הרכבת הלאומי ביורק, אנגליה. מעבר לשיא שנמדד, קטרי ה-A4 היו מהירים מאוד ביחס לקטרים נפוצים בתקופה ובאופן עקבי נסעו סביב מהירות 100 מייל לשעה.

סך הכל יוצרו 35 קטרים מסדרה A4, מתוכם שרדו שישה שנמצאים כיום בשימור, במצב פעיל או בתצוגה סטטית במוזיאונים שונים. במהלך מחצית שנות ה-60 הוחלפו בהדרגה קטרי ה-A4 בקטרי דיזל-חשמל בריטיש רייל סדרה 55, כאשר אחרוני ה-A4 הוצאו משימוש פעיל בספטמבר 1966.

## קטרי A4 בשימור
[300px|ממוזער|קטר "יוניון אוף סאות' אפריקה" (4488) בקו [הסקוטי המעופף בדרכו מלונדון לאדינבורו, 1951.]]

## ראו גם
* הסקוטי המעופף

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קטרי רכבת
אדמונד רייס (פוליטיקאי)

**אדמונד רייס** (באנגלית: **Edmund Rice**; 14 בפברואר 1819 – 11 ביולי 1889) היה פוליטיקאי אמריקאי. רייס כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הרביעי של מינסוטה מ-4 במרץ 1887 עד 3 במרץ 1889.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
ימין|ממוזער|לוטננט אדמונד רייס, 1847
אדמונד רייס הבן נולד בווייטספילד, ורמונט ב-14 בפברואר 1819, לאדמונד רייס ואלן (דורקי) רייס, שהיו ממוצא אנגלי ושושלתם השתרשה בניו אינגלנד מאז המאה ה-17. בנובמבר 1838 עבר רייס לקלאמזו, מישיגן, כדי ללמוד משפטים. בשנת 1841 מונה לרשם בית המשפט לענייני שוויון, ובשנת 1842 התקבל ללשכת עורכי הדין והחל לעסוק בעריכת דין בקלאמזו. בשנת 1845 מונה לנציב בית המשפט לענייני שוויון. בשנת 1847 התגייס לצבא במסגרת מלחמת ארצות הברית–מקסיקו, וקיבל דרגת לוטננט ראשון ברגימנט הראשון של מתנדבי מישיגן, פלוגה A. רייס היה אחיו הצעיר של הנרי רייס. הוא נישא לאנה מריה אקר ב-28 בנובמבר 1848, ונולדו להם 11 ילדים: אלן רייס, ג'סי רייס, אנני רייס, רייצ'ל רייס, אדמונד רייס השלישי, סטיוארט רייס, סדג'וויק רייס, ויליאם אקר רייס, מריה רייס, וירג'יניה רייס ופיליפ דורקי רייס.

בתו ג'סי התחתנה עם פרנק המילטון קלארק, נשיא מסילת לייק סופיריור ומיסיסיפי וחבר למשפחת הבנקאות קלארק בפילדלפיה, פנסילבניה.

### קריירה פוליטית
ביולי 1849 עבר רייס לסיינט פול, טריטוריית מינסוטה, ומונה לאותו שנה למזכיר המחוז השלישי של בית המשפט העליון של מינסוטה. בשנת 1851 נבחר לחבר בית הנבחרים הטריטוריאלי. רייס המשיך לעסוק בעריכת דין עד שנת 1856, כאשר נבחר לתפקיד נציב מחוז רמזי.

בשנה שלאחר מכן מונה לנשיא חברת הרכבות מינסוטה ופסיפיק, תפקיד שמילא עד שנת 1863. באותה שנה הפך לנשיא חברת הרכבות סיינט פול ופסיפיק ולחברת הרכבות סנט פול ושיקגו. הוא כיהן כנשיא סיינט פול ופסיפיק עד שנת 1872 וכנשיא סיינט פול ושיקגו עד שנת 1877. בשנת 1879 מונה לנאמן של חברת סיינט פול ופסיפיק.

רייס כיהן בסנאט של מדינת מינסוטה בין השנים 1864–1866 ובין השנים 1874–1876, והיה חבר בבית הנבחרים של מינסוטה בשנים 1867, 1872, 1877 ו-1878. הוא נבחר לראש עיריית סיינט פול וכיהן בתפקיד זה מ-1881 עד 1883. רייס נבחר שוב לראשות העיר ב-1885 וכיהן עד פברואר 1887, אז התפטר כדי לכהן בקונגרס ה-50 של ארצות הברית, שבו כיהן מ-4 במרץ 1887 עד 3 במרץ 1889.

בשנת 1879, הוא היה המועמד הדמוקרטי למושל מינסוטה, אולם המושל המכהן ג'ון פילסברי הביס אותו ונבחר לכהונה שלישית.

לאחר שהובס ב-1888, רייס פרש מפעילות ציבורית ופוליטית. הוא מת בוייט ביר לייק, מינסוטה, ב-11 ביולי 1889 ונקבר בבית הקברות אוקלנד בסיינט פול.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי ורמונט
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת ארצות הברית–מקסיקו
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית ממינסוטה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1819
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1889
2010 בספרות

בערך זה מצוינים אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 2010 ונוגעים לתחום הספרות.

## אירועים בולטים

## ספרים חדשים נבחרים
### סיפורת
* קורנליה פונקה – אדם האבן
* שרה גרואן – בית הקופים
* מרגרט פיטרסון הדיקס – בלב הסכנה
* סטיבן קינג – אפלה מוחלטת, אין כוכבים
* איאן מקיואן – סולאר

### ספרי ילדים ונוער
* סוזן קולינס – משחקי הרעב - עורבני חקיין
* ריק ריירדן – הגיבור האבוד
* ריק ריירדן – הפירמידה האדומה
* לינקולן פירס – נייט הגדול: משאיר את הכיתה מאחור

### ספרי עיון
* ג'ורג' בוש – Decision Points
* סם האריס – הנוף המוסרי: כיצד יכול המדע לקבוע ערכי אנוש

## נפטרו
ממוזער|181x181 פיקסלים| ג'יי. די. סלינג'ר
* 17 בינואר – אריך סגל, סופר, מחזאי, תסריטאי, עורך וחוקר ספרות יהודי-אמריקאי (נולד ב-1937)
* 18 בינואר – רוברט ב. פארקר, סופר בלשי אמריקאי (נולד ב-1932)
* 20 בינואר – אברהם סוצקבר, משורר ישראלי יליד פולין מהחשובים במשוררי היידיש (נולד ב-1913)
* 27 בינואר – ג'יי. די. סלינג'ר, סופר אמריקאי ממוצא יהודי (נולד ב-1919)
* 27 בינואר – הווארד זין, היסטוריון אמריקאי (נולד ב-1922)
* 31 בינואר – תומאס אלוי מרטינס, סופר ארגנטינאי (נולד ב-1934)
* 7 בפברואר – ויליאם טן, סופר מדע בדיוני יהודי-אמריקאי (נולד ב-1920)
* 13 בפברואר – לוסיל קליפטון, משוררת אמריקאית (נולדה ב-1936)
* 14 בפברואר – דיק פרנסיס, סופר בריטי (נולד ב-1920)
* 12 במרץ – מיגל דליבס, סופר ספרדי (נולד ב-1920)
* 15 במרץ – פטרישיה רייטסון, סופרת ילדים אוסטרלית (נולדה ב-1921)
* 1 ביוני – אנדריי ווזנסנסקי, משורר רוסי וסובייטי (נולד ב-1933)
* 18 ביוני – ז'וזה סאראמאגו, סופר פורטוגזי וחתן פרס נובל (נולד ב-1922)
* 2 ביולי – בריל ביינברידג', סופרת אנגלית (נולדה ב-1932)
* 4 ביולי – רוברט באטלר, רופא וסופר אמריקאי (נולד ב-1927)
* 12 ביולי – הארווי פיקאר, כותב קומיקס יהודי-אמריקאי (נולד ב-1939)
* 6 באוגוסט – טוני ג'אט, היסטוריון אנגלי (נולד ב-1948)
* 18 באוגוסט – אפרים סבלה, סופר, עיתונאי, כותב תסריטים ובמאי יהודי-רוסי (נולד ב-1928)
* 21 באוגוסט – רודולפו פוגוויל, סופר ארגנטינאי (נולד ב-1941)
* 12 באוקטובר – בלווה פליין, סופרת יהודייה-אמריקאית (נולדה ב-1915)
* 30 באוקטובר – הארי מוליש, סופר הולנדי (נולד ב-1927)
* 5 בנובמבר – אדריאן פאונסקו, סופר ומשורר רומני (נולד ב-1943)
* 29 בנובמבר – בלה אחמדולינה, משוררת רוסית (נולדה ב-1937)

## פרסים
* פרס נובל לספרות: למריו ורגס יוסה
* פרס אורנג' לספרות: ברברה קינגסולבר, הלקונה

## קישורים חיצוניים

*
צ'ג'ו אייר

**צ'ג'ו אייר** (בקוריאנית: **제주항공**; באנגלית: **Jeju Air**) היא חברת התעופה הבין-לאומית הגדולה ביותר בקוריאה הדרומית.

## היסטוריה
חברת התעופה נוסדה על ידי Aekyung Group וממשלת מחוז ג'ג'ו ב-25 בינואר 2005. היא הוקמה תחת השם הקוריאני 제주에어 (ג'ג'ו אייר). היא קיבלה רישיון עסק ב-25 באוגוסט 2005, מה שהפך אותה לחברת התעופה השלישית בגודלה במדינה אחרי קוריאן אייר ואסיאנה איירליינס. החברה רכשה את המטוס הראשון שלה ב-2 במאי 2006, וב-5 ביוני 2006 הייתה הטיסה המסחרית הראשונה שלה. עד סוף 2006 היו לה חמישה מטוסים.

פעולות הטיסה של החברה הושפעו מהתפרצות נגיף הקורונה. בנובמבר 2020 היו כ-3,100 עובדים בחברת התעופה. באוגוסט 2021, מכרה החברה מניות וגייסה כ-180 מיליון דולר עבור פעולות מימון.

בשנת 2024, במדד שביעות רצון הלקוחות הלאומי (NCSI) שאורגן על ידי מטה הפרודוקטיביות של קוריאה, החברה דורגה במקום הראשון בקטגוריית LCC זו בשנה השלישית ברציפות.

## צי המטוסים
[ממוזער| מטוס [בואינג 737 הדור הבא|בואינג 737–800 של החברה]]
[ממוזער| [בומברדייה דאש 8 של החברה בשנת 2007.]]
צי המטוסים של החברה נכון לדצמבר 2024:

## תאונות ותקריות
* ב-12 באוגוסט 2007, טיסה 502 של החברה, מטוס בומברדייה דאש 8, ביצע חריגה ממסלול הנחיתה בנמל התעופה הבין-לאומי פוסאן גימהה. כל 74 הנוסעים וחמישה אנשי הצוות שרדו, אך ארבעה נוסעים נפצעו. למטוס נגרם נזק משמעותי והוצא משירות.
* במרץ 2022, משרד הקרקעות, התשתיות והתחבורה של קוריאה הדרומית עצר שתי טיסות של החברה למשך 27 ימים, מכיוון שלא פעלו לפי פרוטוקול הבטיחות.
* ב-29 בדצמבר 2024, טיסה 2216 של החברה, מטוס בואינג 737-8AS, שחזר מנמל התעופה סוברנבהומי בבנגקוק, תאילנד, התרסקה בגדר המערכת בשדה התעופה. המטוס החליק במורד המסלול לפני שפגע בקיר בטון מזוין והתפוצץ. 4 אנשי צוות וכל 175 הנוסעים נהרגו, בעוד ש-2 אנשי צוות שרדו ופונו לבית החולים בסיאול. ההנחה הייתה שהתאונה נבעה ממכת הציפורים שגרמה לכשל בפריסת כן הנסע, אך הסיבה המדויקת עדיין בבדיקה. מדובר בתאונה הקטלנית ביותר על אדמת קוריאה הדרומית והקשה ביותר מאז 1997. מנכ"ל החברה התחייב "לתקן את האמון ולחזק את אמצעי הבטיחות במסיבת עיתונאים בעקבות התקרית".

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אסיה: חברות תעופה
קטגוריה:חברות דרום קוריאניות
קטגוריה:קוריאה הדרומית: תעופה
סמואל מקמילן

**סמואל ג'יימס רנוויק מקמילן** (באנגלית: **Samuel James Renwick McMillan**; 22 בפברואר 1826 – 3 באוקטובר 1897) היה עורך דין, שופט ופוליטיקאי אמריקאי, חבר המפלגה הרפובליקנית. הוא כיהן כשופט בבית המשפט המחוזי של מינסוטה ובבית המשפט העליון של מינסוטה וכחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מינסוטה.

## ביוגרפיה
מקמילן נולד בבראוניסוויל שבפנסילבניה ב-22 בפברואר 1826. הוריו תומאס לונג וג'יין מקמילן (לבית גורמלי) היו ממוצא סקוטי ואירי. הוא למד באוניברסיטת פיטסבורג (שנודעה אז בתור האוניברסיטה המערבית של פנסילבניה) בפיטסבורג ולאחר מכן למד משפטים אצל אדווין סטנטון, והשלים את לימודיו ב-1846. בשנת 1850 התחתן עם הרייט באטלר. ב-1852 מקמילן ואשתו עברו לטריטוריית מינסוטה, בתחילה התיישבו בסטילווטר ואחר כך עברו לסיינט פול.

כאשר מינסוטה הפכה למדינה ב-1858, מונה מקמילן לשופט הראשון של בית המשפט המחוזי החדש שהוקם במינסוטה. במהלך מלחמת דקוטה ב-1862, שירת מקמילן כלוטננט משנה ביחידת מיליציה שנקראה "משמר הגבול של סטילווטר", שהייתה פעילה לפרק זמן קצר בלבד. בשנת 1864 מונה לשופט בבית המשפט העליון של מינסוטה כאחד משני שופטים חדשים, שהחליפו את השופטים צ'ארלס יוג'ין פלנדרו ואייזק אטווטר שהתפטרו באותה העת. בשנת 1874 קודם לתפקיד נשיא בית המשפט העליון, במקום כריסטופר ג'. ריפלי, שגם התפטר. בשנת 1875, בחר בו בית המחוקקים של מינסוטה לכהן כחבר הסנאט של ארצות הברית. הוא כיהן בקונגרסים ה-44, ה-45, ה-46, ה-47, ה-48 וה-49 מ-4 במרץ 1875 ועד 3 במרץ 1887.

מקמילן לא עמד לבחירה מחדש ב-1886 וחזר לעסוק בעריכת דין לאחר תום כהונתו. הוא מת בסיינט פול שבמינסוטה ב-3 באוקטובר 1897 ונקבר בבית הקברות אוקלנד בסיינט פול, מינסוטה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי פנסילבניה
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פיטסבורג
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית ממינסוטה
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1826
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1897
אסעד חסן א-שיבאני

**אסעד חסן א-שיבאני** (בערבית: **أسعد حسن الشيباني**) הוא פוליטיקאי סורי המכהן כשר החוץ והגולים בממשלת המעבר הסורית מאז 21 בדצמבר 2024 תחת ראש הממשלה מוחמד אל-בשיר, לאחר נפילת משטר אסד.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו והשכלה
א-שיבאני נולד בשנת 1987 למשפחה ערבית השייכת לשבט באנו שיבאן מהאזור הכפרי המזרחי של אל-חסכה.

הוא עבר עם משפחתו להתגורר בדמשק וסיים את לימודיו באוניברסיטת דמשק ב-2009 בשפה וספרות אנגלית.

בשנים 2022–2024 קיבל תואר שני ודוקטורט במדעי המדינה ויחסים בינלאומיים מהאוניברסיטה הפרטית סבהטין זעים באיסטנבול. הוא עודו תלמיד לתואר שני במנהל עסקים באוניברסיטה אמריקאית.

### בזמן מלחמת האזרחים הסורית
א-שיבאני לקח חלק פעיל במחאות האביב הערבי בסוריה ב-2011 והצטרף לארגוני האופוזיציה. הוא היה מוכר במסגרת פעילותו המחתרתית בכינויים שונים, ביניהם "נאסים", "אבו עאיישה", "אבו עמאר אל-שאמי", "חוסאם אל-שאפיעי", והנפוץ מביניהם "זייד אל-עטאר".

הוא היה חלק ממקימי ממשלת ההצלה הסורית ב-2015 באידליב, הקים את המשרד המדיני שלה ושימש כראשו, אז צבר ניסיון בפעילות דיפלומטית מול האו"ם, ארגונים בינלאומיים בולטים וגורמים רשמיים מהעולם. במסגרת תפקיד זה, הוביל גם את תהליך "המיתוג מחדש" של ארגון ג'בהת אל-נוסרה המזוהה עם אל-קאעדה לתצורתו החדשה היאת תחריר א-שאם (HTS).

### בממשלת המעבר הסורית
ב-27 בנובמבר 2024, פתחו כוחות המורדים שבאידליב במתקפת פתע על מחוז חלב. ההתקפה הביאה תוך שעות לקריסת צבא אסד במחוז, והמורדים התקדמו במהירות לכיוון ערי המפתח חמה וחומס, לצד התעוררות תאי מורדים במקומות אחרים (בדרום ובמזרח), עד לנפילת הבירה דמשק ב-8 בדצמבר ובריחת הנשיא אסד ומשפחתו מהמדינה.

מיד עם בריחת אסד מהמדינה, הטיל מנהיג "היאת תחריר-א-שאם" אבו מוחמד אל-ג'ולאני על ראש ממשלת ההצלה, מוחמד אל-בשיר, להקים ממשלה חדשה לסוריה לתקופה של 3 חודשים. ב-21 בדצמבר מונה א-שיבאני לשר החוץ בממשלת המעבר הסורית בראשות אל-בשיר, הנשלטת ברובה על-ידי אנשי "היאת-תחריר א-שאם". זה היה מינוי טבעי לאור העובדה שהיה שר החוץ בפועל של "ממשלת ההצלה" באידליב.

עם כניסתו לתפקיד, פיקח אל-שיבאני על פתיחתן מחדש של שגרירויות רבות בדמשק, ביניהן של האיחוד האירופאי, טורקיה וקטר.

נסיעתו הרשמית הראשונה מחוץ למדינה הייתה לערב הסעודית ב-1 בינואר 2025. במסגרת ביקור זה התבטא לראשונה בקשר לישראל ואמר כי קיומה באזור הוא "עובדה" וכי סוריה מוכנה לנהל משא-ומתן ישיר עם ישראל כדי "להגיע להבנות", ברקע מבצע חץ הבשן. התבטאות זו היוותה שינוי מדיניות תקדימי בהיסטוריה של שתי המדינות, שכן מאז תחילת המגעים הרשמיים ביניהן בוועידת מדריד, המגעים התקיימו באמצעות מתווכות בלבד.

## ראו גם
* מועצת השרים של סוריה
* ממשלת המעבר הסורית

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שרי החוץ של סוריה
קטגוריה:פוליטיקאים סורים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דמשק
קטגוריה:ילידי 1987
נשיא סורינאם

**נשיא סורינאם** (בהולנדית: **President van de Republiek Suriname**) הוא ראש המדינה וראש הממשלה של סורינאם, והמפקד העליון של הצבא הלאומי שלה.

נשיאת סורינאם הנוכחית היא יניפר חרלינגס–סימונס, המכהנת בתפקידה מאז 16 ביולי 2025.

## היסטוריה
משרד הנשיא נוסד עם ב-1975. עד 1987, הנשיאות הייתה ברובה תפקיד סמלי, שמילא את רוב התפקידים שהוטלו בעבר על המלוכה של הולנד.

נשיא סורינאם הראשון היה יוהאן פרייה, מורה בבית ספר ופוליטיקאי ותיק שכיהן כמושל מאז 1968. הוא התפטר מהתפקיד באוגוסט 1980, מספר חודשים לאחר ההפיכה במדינה. מאז ועד 1988, הנשיאים היו חברים של המפקד הצבא דסי באוטרסה, ששלט כדיקטטור צבאי ללא הפרדת רשויות.

ב-1987, זמן קצר לאחר אישור החוקה הנוכחית, עזב באוטרסה את התפקיד. הנשיאות הפכה לתפקיד מבצע, עם חובות ואחריות. ב-24 בדצמבר 1990, יומיים לאחר עזיבתו של בוטרס הכמפקד הצבא, הצבא יצר קשר עם ראמסוואק שנקר כדי להודיע לו שהוא והקבינט שלו הודחו מתפקידו, בהפיכה נוספת; מפקד המשטרה וממלא מקום מפקד הצבא איוון גראנוגסט מונה לנשיא בפועל. ב-27 בדצמבר 1990, הפך יוהנס קראג לנשיא. הצבא החזיר את השלטון לאזרחים ב-1991, ומאז הנשיא נבחר בחופשיות.

## בחירה
הנשיא וסגן הנשיא נבחרים על ידי רוב מיוחס של לא פחות משני שלישים מהחברים באספה הלאומית למנדט של חמש שנים. במהלך תקופת כהונתם, על הנשיא לוותר על כל תפקיד נוסף בפוליטיקה או בעסקים.

## כניסה לתפקיד
על המועמד להיות אזרח סורינאמי (תושב במדינה לפחות שש שנים) שגילו לפחות 30. הוא חייב לזכות לפחות בשני שלישים מהקולות באספה כדי להיבחר. אם אף מועמד לא זוכה בשני שלישים לאחר שלושה סיבובים, ההצבעה עוברת לקונגרס העממי המאוחד, המורכב מהאסיפה וכולל גם פקידי ממשל מקומיים. במקרה זה נדרש רוב רגיל.

## סמכויות וחובות
לנשיא סמכויות נרחבות. הוא יכול למנות ולפטר שרים, לחתום על הצעות חוק ולפטר צוותים דיפלומטיים. הוא יכול להכריז מלחמה ומצבי חירום עם אשרור האספה הלאומית. בנוסף, הוא ממלא תפקידים טקסיים כגון הענקת פרסים, קבלת דיפלומטים זרים, ומתן חנינות.

## רשימת הנשיאים

## קישורים חיצוניים

* 

## ביאורים

## הערות שוליים

*
הפיגוע במועדון הלילה בקווינס

**הפיגוע במועדון הלילה בקווינס** התרחש ב-1 בינואר 2025 בסביבות השעה 23:30 (זמן מקומי) כאשר 3 חשודים ירו לעבר אנשים במועדון "אמאזורה" בניו יורק ופצעו 11 אנשים.

## רקע
יום לפני הפיגוע התרחש פיגוע משולב בניו אורלינס בהשראת המדינה האסלאמית, בפיגוע 15 אנשים נהרגו ולפחות 36 אנשים נפצעו.

## הפיגוע
ב23:30 בזמן שהתרחש במועדון "אמאזורה" אירוע פרטי שלפי דיווחים היה היום הולדת של טאריון מונגו שנפצע בפיגוע ב-26 באוקטובר 2024 כ-3 חשודים נכנסו למועדון "אמאזורה" ברובע קווינס שבניו יורק. החשודים ירו 30 כדורים לעבר האנשים במועדון ופצעו 11 אנשים, טאריון ו-2 אנשים נוספים נפגעו באופן אנוש.

מיד לאחר שירו את כל הכדורים שהיה להם החשודים ברחו מהאזור והמשטרה הגיעה לאזור וחסמה כבישים.

## מרדף אחר החשודים
לאחר הפיגוע המשטרה המקומית כבשה כבישים באזור אבל לא הצליחה למצוא את החשודים, המשטרה אמרה בהצהרה שתשתמש בכל יכולותיה למצוא את אלו שאחראים על הירי, וכי נבדק אם יש קשר בין הפיגוע לקבוצות פשע מקומיות.

## הערות שוליים

2025 01
קטגוריה:פיגועי טרור בארצות הברית
קטגוריה:2025 בארצות הברית
קטגוריה:פעולות טרור ב-2025
קטגוריה:אלימות פוליטית בארצות הברית בשנות ה-2020
ג'יילן ולס

**ג'יילן ולס** (באנגלית: **Jaylen Wells**; נולד ב-26 באוגוסט 2003) הוא כדורסלן אמריקאי בקבוצת ממפיס גריזליס מליגת ה-NBA. הוא שיחק בליגת המכללות עבור קבוצות סונומה סטייט סיוולבס ו-וושינגטון סטייט קוגרס.

## חיים מוקדמים וקריירת תיכון
ולס גדל בסקרמנטו, קליפורניה, ולמד בבית הספר התיכון פולסום. בשנתו האחרונה בתיכון, הוא רשם ממוצע של 26.3 נקודות, 3.2 ריבאונדים ו-1.2 אסיסטים למשחק. הוא זכה בתואר שחקן השנה באזור על ידי העיתון "The Sacramento Bee". ולס התחייב לשחק בליגת המכללות עבור סונומה סטייט, בקטגוריית דיוויזיה II.

## קריירת מכללות
ולס החל את קריירת המכללות שלו כששיחק עבור סונומה סטייט סיוולבס. בעונתו הראשונה הוא קלע בממוצע 12.6 נקודות למשחק. לאחר מכן, הוא זכה בתואר שחקן השנה של ההתאחדות האתלטית של קליפורניה (CAA) לאחר שרשם ממוצע של 22.4 נקודות למשחק בעונתו השנייה. לאחר העונה, הוא נכנס לפורטל המעברים של ה-NCAA.

ולס עבר לוושינגטון סטייט והחל את עונתו השלישית כשחקן פותח בעמדת הסמול פורוורד של הקוגרס. הוא רשם בממוצע 12.6 נקודות ו-4.6 ריבאונדים למשחק. לאחר העונה, ולס הכריז על כוונתו להיבחר בדראפט ה-NBA של 2024, תוך שמירה על זכאותו לשחק בקולג'. בהמשך הוא נכנס שוב לפורטל המעברים. בסופו של דבר, ולס החליט להישאר בדראפט.

## קריירה מקצועית
### ממפיס גריזליס (2024–הווה)
ב-27 ביוני 2024, ולס נבחר על ידי ממפיס גריזליס במקום ה-39 בדראפט ה-NBA של 2024; ב-6 ביולי הוא חתם עם הגריזליס.

ב-23 באוקטובר 2024, ולס ערך את הופעת הבכורה שלו ב-NBA, כששיחק בניצחון 126–124 על יוטה ג'אז במשחק הפתיחה של העונה. ב-31 באוקטובר, הוא ערך את פתיחת הקריירה הראשונה שלו נגד מילווקי באקס, שם קלע שיא קריירה עם 16 נקודות. ב-3 בדצמבר, ולס זכה בתואר רוקי החודש במערב עבור משחקים ששוחקו באוקטובר ונובמבר. זו הפעם ה-16 ששחקן ממפיס גריזליס זוכה בכבוד זה והעשירי שעושה זאת, אחרי ג'ה מוראנט (3 פעמים), פאו גאסול (3 פעמים), או. ג'יי. מאיו (פעמיים), שריף עבדול-רחים (פעמיים), רודי גיי, ניק קלאת'ס, טרנס קינסי ודרו גודן. ב-20 משחקים, ולס רשם בממוצע 12.2 נקודות, 3.3 ריבאונדים ו-1.9 אסיסטים ב-25 דקות משחק, כשהוא קולע ב-45.4% מהשדה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קליפורניה
קטגוריה:סקרמנטו: אישים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:קליפורניה: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת המדינה של וושינגטון
קטגוריה:כדורסלני ממפיס גריזליס
קטגוריה:בחירות דראפט של ממפיס גריזליס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-2003
אמפלוס

**אמפלוס** (ב יוונית עתיקה : **Ἂμπελος**, מיוונית "גפן") או אמפלוס (בלטינית) הייתה האנשה של הגפן ומאהבו של דיוניסוס ביוונית ובככוס במיתולוגיה הרומית. הוא היה סאטיר שהפך לקבוצת כוכבים או לגפן הענבים, בשל דיוניסוס.

## מיתולוגיה
באטיולוגיה של נונוס, אמפלוס הוא נער סאטיר יפהפה, שהיה אהוב על ידי דיוניסוס, ושהאל חזה את מותו.

ישנן שתי גרסאות למותו ולתגובתו של דיוניסוס אליו. לדברי נונוס, אמפלוס נהרג למוות על ידי שור הבר לאחר שלעג לאלה סלנה.
דיוניסוס האבל הפך את אמפלוס לגפן היין הראשונה ויצר יין מדמו.

הגרסה השנייה לפי אובידיוס כוללת גפני ענבים באופן שונה. הנער נפל בקטיף ענבים ודיוניסוס הרים אותו אל הכוכבים והפכו לקבוצת כוכבים (רועה דובים).

במיתולוגיה הייונית מופיע אמפלוס כסוג של דריאדה.

## ראו גם
*אמפלוגרפיה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מיתולוגיה
מאיר ברדוגו

**מאיר ברדוגו** הוא איש תקשורת, דובר ומנהל ישראלי. בין תפקידיו שימש ככתב משטרה בערוץ 10, ראש מטה במשרד התרבות והספורט. ברדוגו מכהן כמנכ"ל הטוטו (המועצה להסדר ההימורים בספורט).

## ביוגרפיה
ברדוגו נולד בירושלים בשנת 1975.

את דרכו המקצועית החל ברדוגו במקומון הירושלמי "כל העיר", שם שימש ככתב הפלילים של העיתון, ובמקביל שימש כפרשן לענייני משפט ומשטרה ברדיו ירושלים. בשנת 2005, כשנתיים לאחר שמילא את תפקיד סגן העורך במקומון "ירושלים" של רשת ידיעות תקשורת, חזר למקומון הירושלמי "כל העיר", והפעם כאשר מונה לתפקיד עורך המשנה של העיתון. לאחר מכן עמד בראש מחלקת החדשות של "ידיעות ירושלים".

בשנת 2008 מונה לתפקיד כתב המשטרה של ערוץ 10 (כיום רשת 13), עד לשנת 2010.

לאחר מכן שימש כדובר וראש מערך הדוברות וההסברה של שרת הספורט לימור לבנת, וראש המטה שלה.

בין השנים 2012–2015 שימש גם כמרכז פעילות הוועדה הממשלתית הבין-משרדית לענייני סמלים וטקסים של מדינת ישראל, וכן היה חבר בוועדה הציבורית לבחירת מדליקי המשואות[^7].

בשנת 2015 מונה לתפקיד מנהל אגף רייסר בטוטו, האחראי על תחום מרוצי הסוסים.

בשנת 2018 מונה לתפקיד מנהל אגף רגולציה ופיתוח עסקי בטוטו.

בשנת 2022 מונה לתפקיד מנכ"ל הטוטו, לאחר יעל אלמור-ליאון, מנכ"לית הטוטו שקדמה לו, ביקשה לסיים את תפקידה לאחר כ-3 שנים.

## הערות שוליים

קטגוריה:מנהלים ישראלים
קטגוריה:אנשי תקשורת ישראלים
קטגוריה:דוברים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1975
אבי רוזן

**אברהם חרוז'ינסקי** (נולד בשנת ה'תשל"ח – 1978) המוכר בשם העט **אבי רוזן** הוא עיתונאי ויזם תקשורת חרדי. ממייסדי ומנכ"ל לשעבר בתחנות רדיו קול חי. נמנה עם מייסדי ערוץ 2000 ותחנות רדיו קול ברמה.

## ביוגרפיה
רוזן נולד בבני ברק לחיים בצאלאל ונחמה חרוז'ינסקי. למד בישיבת ברכת יוסף (הרב סגל).

את דרכו התקשורתית החל כשדרן ומנהל התוכניות בערוץ 2000. לאחר כשנה וחצי, היה ממייסדי רדיו קול חי ומהשדרנים הראשונים בערוץ, שם הגיש תוכנית אישית "חי חזק".

בשנת 2002 התמנה לעורך ראשי ברשת קו עיתונות במשך כעשור עד סוף מאי 2011.

ב-1 במרץ 2012 שב לרדיו קול חי ומונה למנהל התוכניות. בפברואר 2013 מונה למנכ"ל רדיו קול חי. בתפקיד זה שימש עד סוף 2024.

## חיים אישיים
מתגורר באלעד, נשוי לסופרת דבורה לאה לבית תעיזי, המוכרת בשם העט דבורה רוזן ולהם שבעה ילדים, בתו חני מוכרת כזמרת חרדית. 

מורו ורבו הרוחני הוא הרב מרדכי גרוס.

## הערות שוליים

קטגוריה:אלעד: אישים
קטגוריה:סגל רדיו קול חי
קטגוריה:עורכי עיתונים חרדים
קטגוריה:עורכי עיתונים ישראלים
קטגוריה:עיתונאים חרדים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1978
פוסי גאלור

**פוסי גאלור** (באנגלית: **Pussy Galore**) היא דמות בדיונית בסדרת ספרי וסרטי ג'יימס בונד. היא מופיעה ברומן "גולדפינגר", שנכתב על ידי איאן פלמינג ויצא לאור ב-1959. כמו כן, היא מופיעה בסרט המבוסס על הרומן, שם היא מגולמת על ידי אונור בלקמן.

הדמות מבוססת על , ג'מייקנית ממוצא יהודי שהייתה בת זוגו של פלמינג בשנותיו האחרונות.

דמותה של אלוטה פג'ינה בסרט "אוסטין פאוורס: מרגל עם סגנון", המגולמת על ידי פביאנה אודניו, מבוססת על דמותה של פוסי גאלור.

## הערות שוליים

קטגוריה:ג'יימס בונד
קטגוריה:דמויות ספרותיות
קטגוריה:דמויות קולנועיות
נקר לוזון

**נקר לוזון** (שם מדעי: *Chrysocolaptes haematribon*) הוא מין של עוף ממשפחת הנקריים ומהסוג Chrysocolaptes .

## מידע כללי
אורכו של הנקר הוא עד 29 סנטימטרים. לזכרים של מין זה יש גב בצבע אדום, בטן בצבע צהבהב וציצה בצבע אדום ואילו לנקבות יש ציצה בצבע שחור. הצוואר בצבע שחור לבן והזנב שחור. לנקבה אין ציצה אדומה בניגוד לזכר. נקר זה נחשב בעבר כתת-מין של המין Chrysocolaptes guttacristatus  שפוצל לשמונה מינים נפרדים. הנקר ניזון מזחלים, גלמים ונמלים. לעיתים קרובות הוא נראה מחפש מזון על עצים גדולים. הנקר מנקר ודופק בעץ כדי למצוא חרקים. הנקר נראה לעיתים בזוגות או קבוצות קטנות לצד המינים נקר צפוני מפויח  ונקר לבן-בטן . הנקר מקנן בחללי עצים ועונת הרבייה מתרחשת מינואר עד מאי. הנקבה מטילה שתיים עד חמש ביצים, אשר בוקעות תוך חודש.

הנקר אנדמי לפיליפינים ובעיקר ללוזון ואיים קרובים. בתי הגידול שלו הם יערות שפלה לחים טרופיים ולעיתים רחוקות גם יערות הררים טרופיים עד גובה של 1,500 מטרים. האיום העיקרי של הנקר הוא אובדן בתי גידול וסחר בלתי חוקי בחיות בר. הרשימה האדומה של IUCN העריכה שמצב השימור שלו הוא ללא חשש בגלל תפוצתו הגדולה ביערות הפיליפינים עם זאת מעריכים שהאוכלוסייה שלו נמצאת בירידה עקב בירוא יערות. הנקר נמצא במספר אזורים מוגנים בפיליפינים כמו הר בנאהאו, הר מאקילינג, הר איסרוג, הפארק הלאומי בטאן ופארק צפון סיירה מדרה.

נקר זה תואר למדע ב-1827 על ידי הזואולוג יוהאן גאורג ווגלר .

## קישורים חיצוניים

*

## הערות שוליים

קטגוריה:נקריים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1827
קטגוריה:הפיליפינים: עופות
קטגוריה:הפיליפינים: מינים אנדמיים
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן גאורג ווגלר
האליפות הלאומית של ארצות הברית בטניס 1937

**האליפות הלאומית של ארצות הברית בטניס 1937** הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי הדשא. תחרויות זוגות התקיימו במועדון הקריקט בפרברי בוסטון. הם החלו ב-24 באוגוסט והסתיימו ב-31 באוגוסט. תחרות הנשים ותחרות הגברים התקיימו במועדון הטניס וסט סייד שבניו יורק. הם החלו ב-2 בספטמבר והסתיימו ב-11 בספטמבר. 

שרה פלפרי ודון בדג' זכו ב-2 תחרויות.
## התחרות
### תחרות הגברים
ימין|ממוזער|180px|דון בדג', מנצח תחרות הגברים
לתחרות זו נרשמו 84 טניסאים שחולקו ל-8 בתים. 16 הטניסאים החזקים קיבלו דירוג (לטניסאים אמריקאים וטניסאים זרים בנפרד) כדלקמן:

 

מנצח אליפות 1936 פרד פרי מבריטניה לא השתתף בתחרות. במשחק הגמר דון בדג' (ארצות הברית) שיחק נגד גוטפריד פון קראם (גרמניה) וניצח ב-5 מערכות. באותה שנה הוא ניצח גם באליפות וימבלדון.

### תחרות הנשים
שמאל|ממוזער|180px|אניטה ליזאנה, מנצחת תחרות הנשים
בתחרות הנשים השתתפו מספר טניסאיות שחולקו ל-4 בתים. 16 הטניסאיות החזקות קיבלו דירוג (לטניסאים אמריקאים וטניסאים זרים בנפרד) כדלקמן:

מנצחת תחרות 1936 אליס מרבל הודחה ברבע הגמר. במשחק הגמר אניטה ליזאנה (צ'ילה) שיחקה נגד ידוויגה אנדז'ייובסקה מפולין וניצחה ב-2 מערכות.

### תחרות זוגות גברים
בתחרות השתתפו מספר זוגות. במשחק הגמר גוטפריד פון קראם/הנר הנקל (גרמניה הנאצית) שיחקו נגד מנצחי תחרות 1936 דון בדג'/ג'י מקו (ארצות הברית) וניצחו אותם ב-3 מערכות. 
### תחרות זוגות נשים
בתחרות השתתפו 27 זוגות. מספר זוגות זכו בדירוג נפרד למשתתפות אמריקאיות ומתתפות זרות.

במשחק הגמר אליס מרבל/שרה פלפרי (ארצות הברית) שיחקו נגד זוג אמריקאי נוסף קרולין בבקוק/מרג'ורי גלדמן רין שהיו מנצחי תחרות 1936 וניצחו אותם ב-2 מערכות. לשרה פלפרי זה היה הניצחון החמישי בתחרות.

### תחרות זוגות מעורבים
בתחרות השתתפו 45 זוגות. במשחק הגמר שרה פלפרי/דון בדג' (ארצות הברית) שיחקו נגד סילבי יונג הנרוטין/איבון פטרה (צרפת) וניצחו אותם ב-3 מערכות.

## קישורים חיצוניים
* Collins, Bud (2010). The Bud Collins History of Tennis (2nd ed.). [New York]: New Chapter Press. pp. 58–60. .
* תחרות הגברים
* תחרות הנשים
* זוגות מעורבים וזוגות נשים

## הערות שוליים

1937
ארצות הברית
קטגוריה:1937 בארצות הברית
2011 בספרות

בערך זה מצוינים אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 2011 ונוגעים לתחום הספרות.

## אירועים בולטים

## ספרים חדשים נבחרים
### סיפורת
* אי. אל. ג'יימס – חמישים גוונים של אפור
* הרוקי מורקמי – 1Q84
* ג'ורג' ר. ר. מרטין – ריקוד עם דרקונים
* ורוניקה רות' – מפוצלים
* אנדי ויר – לבד על מאדים
* סטיבן קינג – 22/11/63

### ספרי ילדים ונוער
* אנתוני הורוביץ – Scorpia Rising
* גורדון קורמן, פיטר לרנג'יס, ריק ריירדן, וג'וד ווטסון – הווספרים באים
* כריסטופר פאוליני – הירושה
* ריק ריירדן – כס האש
* ריק ריירדן – בן נפטון

### ספרי עיון
* יובל נח הררי – קיצור תולדות האנושות
* דניאל כהנמן – לחשוב מהר, לחשוב לאט
* זלאטן איברהימוביץ' ודייוויד לגרקרנץ – אני זלאטן איברהימוביץ'

## נפטרו
170px|ממוזער|כריסטופר היצ'נס
* 11 בינואר – מרסל טרודל, היסטוריון וסופר קנדי (נולד ב-1917)
* 26 בפברואר – ארנושט לוסטיג, סופר יהודי-צ'כי (נולד ב-1926)
* 28 בפברואר – נתיבה בן-יהודה, סופרת ישראלית (נולדה ב-1928)
* 5 במרץ – אלברטו גרנאדו, ביוכימאי וסופר קובני יליד ארגנטינה (נולד ב-1922)
* 14 במרץ – גיורא לשם, משורר ומתרגם ישראלי (נולד ב-1940)
* 26 במרץ – דיאנה וין ג'ונס, סופרת בריטית שכתבה בעיקר ספרי פנטזיה לילדים ומבוגרים (נולדה ב-1934)
* 30 באפריל – ארנסטו סאבטו, סופר ארגנטינאי (נולד ב-1911)
* 4 במאי – פראנס סאמוט, סופר מלטזי (נולד ב-1945)
* 25 במאי – לאונורה קרינגטון, ציירת וסופרת מקסיקנית ילידת בריטניה (נולדה ב-1917)
* 7 ביוני – חורחה סמפרון, סופר ופוליטיקאי ספרדי (נולד ב-1923)
* 10 ביוני – סר פטריק לי פרמור, סופר אנגלי (נולד ב-1915)
* 27 ביולי – אגוטה קריסטוף, סופרת שווייצרית ממוצא הונגרי, שכתבה בצרפתית (נולדה ב-1935)
* 21 בנובמבר – אן מק'קפרי, סופרת אמריקאית שכתבה בעיקר ספרי מדע בדיוני עם אלמנט של פנטזיה (נולדה ב-1926)
* 15 בדצמבר – כריסטופר היצ'נס, עיתונאי וסופר אמריקאי יליד אנגליה ממוצא יהודי (נולד ב-1949)

## פרסים
* פרס נובל לספרות: תומאס טראנסטרמר
* פרס מאן בוקר: ג'וליאן בארנס, "The Sense of an Ending"
* פרס דייוויד כהן: ג'וליאן בארנס

## קישורים חיצוניים

*
לאוד

בלגנדריום של טולקין, **לֵאוֹד** () היה שר האֵאוֹתֵאוֹד ה-24.

## ביוגרפיה
לֵאוֹד נולד בארץ האֵאוֹתֵאוֹד לצאצאו של פְרָם בשנת 2459 לעידן השלישי. לאחר מות אביו ירש אותו ועסק בעיקר באילוף סוסי בר. הייתה לו הרבה תעסוקה, כי היו בארץ האֵאוֹתֵאוֹד סוסי בר רבים.

יום אחד הוא תפס סייח לבן, שגדל מהר מאוד להיות גדול וחזק. לֵאוֹד החליט לאזור עוז ולרכוב עליו, אך הסוס השליך אותו מעל גבו וברח. ראשו של לֵאוֹד פגע בסלע והוא נהרג.

הוא נהרג בגיל 42. במותו ירש אותו בנו, אֵאוֹרְל, שכונה "הצעיר" משום שירש את אביו בגיל 16.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:רוהירים
יום שישי (סרט)

**יום שישי** (באנגלית: *Friday*) הוא סרט דרמה וקומדיה אמריקאי משנת 1995 בבימויו של פ. גארי גריי, ובכיכובם של אייס קיוב וכריס טאקר. הסרט נכתב על ידי אייס קיוב ודיג'יי פו (DJ Pooh) והוא הראשון בסדרת סרטי "יום שישי".

הסרט מתרחש ביום שישי אחד בדרום מרכז לוס אנג'לס, ועוקב אחר קרייג (אייס קיוב) וסמוקי (כריס טאקר), שני חברים שמנסים להתמודד עם חובותיהם כלפי סוחר סמים לאחר שסמוקי מעשן את הסחורה במקום למכור אותה.

## עלילה
קרייג, שמפוטר מהעבודה ביום חמישי הקודם בעקבות האשמה על תקרית גניבה, מבלה את יום שישי בבית יחד עם סמוקי, חברו שמכור למריחואנה. השניים מסתבכים עם דיבו, בריון מקומי, ומנסים להימנע מעימותים עמו תוך שהם מתמודדים עם בעיות משפחתיות ורומנטיות.

## שחקנים ראשיים
* **אייס קיוב** – קרייג
* **כריס טאקר** – סמוקי
* **ניאיה לונג** – דבי
* **טייני "זאוס" ליסטר ג'וניור** – דיבו
* **ג'ון וית'רספון** – אביו של קרייג

## הפקה
הסרט צולם בעיקר בדרום מרכז לוס אנג'לס בתקציב נמוך יחסית של כ-3.5 מיליון דולר. הוא זכה להצלחה מיידית, הן בקרב קהל הצופים והן בקרב המבקרים, בעיקר בזכות ההומור הייחודי והכימיה בין הדמויות הראשיות. בעקבות הצלחת הסרט, הופקו לו שני המשכים: יום שישי הבא (2000) ויום שישי אחרי הבא (2002).

## השפעה ומורשת
"יום שישי" נחשב לקלאסיקה של קולנוע אפרו-אמריקאי בשנות ה-90. הוא תורם לתרבות ההיפ הופ והפך לסרט פולחן עם ציטוטים שנכנסו לשפה היומיומית. הסרט היווה מקפצה לקריירות של אייס קיוב וכריס טאקר, וסייע לביסוס מעמדו של פ. גארי גריי כבמאי מוביל בהוליווד.

## קישורים חיצוניים
*  במסד הנתונים הקולנועיים IMDb
* יום שישי באתר Rotten Tomatoes

קטגוריה:סרטי ניו ליין סינמה
קטגוריה:לוס אנג'לס בקולנוע
קטגוריה:סרטי 1995