open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
הנדסת מערכות תקשורת

**הנדסת מערכות תקשורת** היא תחום בהנדסה הכולל עיסוק באופן העברת נתונים בין רכיבים בודדים (כגון תקשורת בין טלפון סלולרי לתחנת הבסיס של רשת התקשורת) וברמה של רשתות מערכות תקשורת גדולות כגון תכנון המערכות, ניהול המערכות, חקר ביצועים של רשתות, אופטימיזציה ועוד.

## שימושים
הנדסת מערכות תקשורת היא תחום המרכז בתוכו מרכיבים ממדעי המחשב, הנדסת מחשבים והנדסת חשמל. מהנדס מערכות תקשורת עוסק בניתוח, אפיון ופיתוח של מערכות תקשורת ומערכות מידע מרמת הקישור הפיסי ועד לרמת האפליקציה.

עקב דרישה הולכת וגדלה למערכות תקשורת מסוגים שונים, משתנות טכנולוגיות התקשורת כדי לתת פתרונות לביקוש הגואה, ומתמזגות למערכות אינטגרטיביות המצריכות ידע רב וטיפול בין-תחומי. היקף הידע והתשתית המחקרית הדרושה בתחום זה ממצבים את הנדסת מערכות תקשורת כתחום בפני עצמו.

## הכשרה
במוסדות לימוד אקדמאים רבים הנדסת מערכות תקשורת היא התמחות של מקצועות הנדסיים אחרים, בעיקר הנדסת חשמל והנדסת מחשבים.

שטח עיסוק ומחקר זה תופס נתח מהמחקר ומהקורסים בלימודי תואר ראשון ותואר שני במחלקות אלו שיש מוסדות אקדמיים המחזיקים מחלקות נפרדות להנדסת מערכות תקשורת. 

### בישראל
כיום בישראל, קיימים ארבעה מוסדות אקדמיים בהם מוענק תואר בהנדסת מערכות תקשורת - אוניברסיטת בן-גוריון שהייתה הראשונה בישראל להציע תואר מסוג זה (החל משנת 1996), מכון לב בירושלים, המכון הטכנולוגי חולון והמכללה האקדמית להנדסה ע"ש סמי שמעון.

באוניברסיטת בן-גוריון קיימת מחלקה נפרדת להנדסת מערכות תקשורת הפועלת כמחלקה עצמאית בפקולטה להנדסה, מנהלת מחקר ייחודי בתחום ומציעה גם תואר שני ולימודי דוקטורט.

תקופת הלימודים, כמו ברוב מקצועות ההנדסה, אורכת 4 שנים. התואר כולל לימודי קורסים בפיזיקה, מתמטיקה, הנדסת חשמל, מדעי המחשב, הנדסת מערכת, ניהול פרויקטים, סימולציות ונושאים ממוקדים בתורת התקשורת. מהנדס מערכות תקשורת רוכש השכלה בסיסית בתחום רשתות הנתונים (מודל ה-OSI, רשתות IP, תקשורת מולטימדיה ועוד) וכן בתחום התקשורת האלחוטית (תקשורת סלולרית, תקשורת לווינית וכו'). התואר מלווה בקורסים תאורטיים ומעבדות מעשיות בתכנות מעבדי רשת, ניתוח תעבורה, תכן רשתות, ותכנות מערכות תקשורת. ההתמקצעות בתורת התקשורת מחייבת ידע מעמיק בתחומים ממוקדים להם יש תרומה למחקר ולהיבט היישומי של הנדסת מערכות התקשורת, על כן בתוכנית הלימודים נכללים קורסים ייחודיים כגון - תורת הגרפים, תורת התורים, תורת המידע (Information Theroy), וחקר רשתות. בשנת הלימודים האחרונה בוחר הסטודנט להתמחות באחד מהמסלולים המוצעים ומפתח פרויקט בתחום ההתמחות שלו.

תואר שני בתחום יכול לכלול מחקר או תרגול בקורסים או שילוב של שניהם. במהלך התואר השני עוסקים בתחומי מחקר מגוונים כגון רשתות תקשורת אלחוטית, אבטחת רשתות וסייבר, מערכות מבוזרות, למידת מכונה, ארכיטקטורות רשת מתקדמות, מחשוב ענן, תקשורת אלחוטית, ועוד. הלימודים מקנים את התואר מגיסטר בהנדסת מערכות תקשורת M.Sc.

תואר דוקטור טומן בחובו מרכיב מחקרי משמעותי והוא נתפס תדיר כנקודת הכניסה אל האקדמיה. באוניברסיטת בן-גוריון, לעיתים התואר השני משלב קורסים נוספים מהמחלקה להנדסת חשמל ומחשבים או מהיחידה להנדסת אלקטרואופטיקה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
קטגוריה:הנדסת חשמל
קטגוריה:הנדסת מערכות
קטגוריה:טכנולוגיה תקשורתית
אבראהים הראשון

**אִבְּראהים הראשון** (טורקית עות'מאנית **ابراهيم اول**; טורקית **I. İbrahim**, 
5 בנובמבר 1616 – 18 באוגוסט 1648) היה הסולטאן השמונה-עשר של האימפריה העות'מאנית, ושלט בה מ-9 בפברואר 1640 עד 8 באוגוסט 1648.

## ביוגרפיה
אבראהים הראשון היה בנו של הסולטאן אהמט הראשון ורעייתו קסם סולטאן, אחת הנשים החזקות בהיסטוריה העות'מאנית. אבראהים היה אחיו ויורשו של הסולטאן מוראט הרביעי, אשר בהיותו על ערש דווי הורה להוציא את אבראהים להורג, ייתכן משום שסבר כי הוא לוקה בנפשו. ההוראה לא בוצעה ואבראהים היה לסולטאן. הוא דרדר את האימפריה עד סף קריסה בתוך זמן קצר, אם כי אמו הייתה השליטה האמיתית במדינה בתקופה זו ושלטה באמצעות בנה. 

בתקופתו של אבראהים הראשון נלחמה האימפריה ברפובליקה של ונציה אשר כבשה ב-1646 את האי בוזג'אאדה בכניסה למצרי הדרדנלים. אבראהים סבל מדיכאון ומהפרעות נפשיות נוספות, והוא נצפה כשהוא מאכיל דגים בבריכת הארמון במטבעות, ואף השליך את בנו מהמט הרביעי לתוך באר זמן קצר לאחר שנולד, בעקבות מריבה עם אמו. בנוסף הייתה לו אובססיה לנשים שמנות, ואחת מאלה שהובאה מהקווקז הסבה לו הנאה כה גדולה, עד כי העניק לה קצבה ממשלתית, ויש הטוענים שגם משרה ממלכתית כלשהי. בשל כל אלה זכה בכינוי "אבראהים המשוגע" (Deli İbrahim), ולבסוף, כאשר התנהגותו הפכה לפחות ופחות צפויה, הוא הודח על ידי הווזיר הגדול והוצא להורג עשרה ימים לאחר מכן.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:סולטאני האימפריה העות'מאנית
קטגוריה:טורקים ממוצא יווני
קטגוריה:ילידי 1615
קטגוריה:נפטרים ב-1648
רמונד לריס

**רמונד לריס** או רֶמון לריס (בצרפתית: **Raymond Leyris** , 27 ביולי 1912 – 22 ביוני 1961), שנודע כ**שייח' רמונד**, היה מוזיקאי, נגן עוד וזמר יהודי-אלג'יראי שנרצח בידי קנאים מוסלמים.

## קורות חיים
רימונד, נולד לאם נוצרייה ולאב יהודי בקונסטנטין אלג'יריה. בילדותו התייתם מאביו שהיה חייל במלחמת העולם הראשונה, גויר ונמסר למשפחה יהודית. עם השנים הקים רמונד להקה שבה היו חברים מוזיקאים מוסלמים ויהודים (ביניהם אביו של אנריקו מסיאס), והפך למייצג הבולט ביותר של מוזיקת המעלוף האלג'יראית/תוניסאית. הוא כונה "שייח' רמונד" לאות כבוד. הוא היה מורה של סימון תמר.

לריס, שסימל בדמותו את העיר שחציה יהודים וחציה מוסלמים וזכה לפופולריות עצומה באלג'יריה, נרצח בידי קנאים מוסלמים בשנת 1961. בתו של לריס, סוזי, נישאה לזמר היהודי אלג'יראי אנריקו מסיאס.

בשנת 1999 יצא חתנו וממשיך דרכו אנריקו מסיאס בסדרת הופעות מחווה ללריס בה ניגן מבחר משיריו. מחווה זו הוקלטה לדיסק.

## דיסקוגרפיה
*chant d'exil (שירי הנכר), אלבום של 4 הקלטות אותנטיות מ-1955 בהוצאת מגדה
*Hommage à Cheikh Raymond (מחווה לשייח' רמונד) - דיסק של אנריקו מסיאס מ-1999 של שירי לריס

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:זמרים יהודים צרפתים
קטגוריה:זמרים יהודים אלג'יראים
קטגוריה:נגני עוד
קטגוריה:נגנים יהודים אלג'יראים
קטגוריה:מוזיקאים יהודים אלג'יראים
קטגוריה:ילידי 1912
קטגוריה:אלג'יראים שנולדו במאה ה-20
קטגוריה:אלג'יראים שנפטרו ב-1961
שולחן ארוך עם דורון נשר

**"שולחן ארוך"** עם דורון נשר הייתה תוכנית אירוח ששודרה בערוץ הראשון אחת לשבועיים ביום שישי בערב בין 1992 ל-1993. לתוכנית היה קונספט חדשני שהתבסס על אישיותו וכישרונו של המנחה דורון נשר כסטנדאפיסט מפורסם.

כל תוכנית עסקה בנושא מסוים הלקוח מהמציאות הישראלית כשאת מדינת ישראל מייצגת דמות בשם "ישראלה" שגילמה המנחה עינת ארליך. סגנון השאלות של נשר היה ישיר ולעיתים משתעשע על חשבון המרואיין. אפילו התפאורה הייתה משונה יחסית לזמנו וכללה שולחן ארוך מאוד, רצפה ירוקה וצלמי אולפן לבושים בחליפות שלושה חלקים.

התוכנית לא זכתה לאהדה או הבנה בקרב הציבור והיא הורדה מהמסך לאחר עונה אחת בלבד בטענה כי "הקדימה את זמנה". במקומה בימי שישי שבה התוכנית "סופשבוע", שנשר הגיש בה פינה קומית כאשר הנחה אותה ירון לונדון. הפעם התוכנית הייתה בהנחייתם לסירוגין של דודו טופז ורבקה מיכאלי.

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תוכניות אירוח ישראליות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 1992 
קטגוריה:הערוץ הראשון: תוכניות וסדרות
מהמט הרביעי

**מהמט הרביעי** (טורקית **IV. Mehmet**; טורקית עות'מאנית **محمد رابع**;  2 בינואר 1642 – 6 בינואר 1693; כונה גם **"מהמט הצייד"** - **"Avcı Mehmet"** בשל חיבתו לספורט זה) היה הסולטאן התשעה-עשר של האימפריה העות'מאנית, ושלט בה מ-8 באוגוסט 1648 עד שהודח ב-8 בנובמבר 1687.

## חייו
מהמט הרביעי היה בנם של הסולטאן אבראהים הראשון ושל טורהאן הדיג'ה סולטאן. הוא עלה לשלטון באופן רשמי בגיל 6 וחצי בלבד, ואמו הייתה לעוצרת בשמו, והמשיכה כסולטאנה רשמית גם בהמשך, וחלקה עמו את השלטון. לאחר הידרדרות במצבה הצבאי של האימפריה, ספציפית במצרי הדרדנלים במלחמה נגד הוונציאנים, תוצאה משרשרת וזירים חלשים, העבירה טורהאן חדיג'ה סמכויות רבות לוזיר הגדול מהמט פאשא קפרולו, אשר ביצע רפורמות שהחזירו את הכוח לצבא, ומצב זה לא השתנה שוב עד התפרקות האימפריה. למרות זאת, ואולי בשל כך, נמשך שלטונו לאורך 39 שנים, דבר שלא קרה מאז ימי סולימאן הראשון באמצע המאה ה-16.

בשנות שלטונו הראשונות ובהנהגתו של קפרולו, ידעה האימפריה מספר הצלחות, ובין היתר כבשה חזרה את איי הים האגאי מידי ונציה והרחיבה את שטח שלטונה במזרח אירופה. עם זאת, לאחר מות קפרולו ב-1661 הסתבכו העות'מאנים במאבקים מתמשכים נגד מדינות אירופה. כיבוש פודוליה במהלך המלחמה כנגד פולין בין 1672 ל-1676 הוביל למלחמה העות'מאנית-רוסית (1676–1681) בה השיבו הרוסים והאוקראינים לתוקפנות העות'מאנית. מלחמה זו הסתיימה כאשר נחתם הסכם שלום ב-3 בינואר 1681  ואשר קבע את קו הגבול בין המדינות לאורך נהר הדנייפר.

שנתיים בלבד לאחר מכן, ב-1 באפריל 1683, הורו העות'מאנים לצבאם להתקדם לעבר וינה. באמצע חודש יולי החל המצור על העיר ולאחר חודשיים התחולל קרב וינה ב-11 בספטמבר 1683. בקרב זה ניצבה קואליציה נוצרית "קדושה" מול האימפריה העות'מאנית ובנות בריתה, והוא הוכרע ביום המחרת בתבוסה מוחצת של הצבא העות'מאני.

ב-1687 הודח מהמט הרביעי מתפקידו בידי היניצ'רים ונכלא בארמון טופקאפי. הוא הורשה לצאת מהארמון מדי פעם ומת באדירנה ב-1693. במקומו עלה לשלטון אחיו סולימאן השני שהיה צעיר ממנו בשלושה וחצי חודשים.

## קישורים חיצוניים

ממוזער|ימין|250px|מהמט הרביעי
* 
* 

קטגוריה:סולטאני האימפריה העות'מאנית
קטגוריה:ילידי 1642
קטגוריה:נפטרים ב-1693
מורנה (גאוגרפיה)

שמאל|ממוזער|250px|נסיגת קרחון והשפעתו על תוואי הסביבה.
**מוֹרֶנָה** (או **סחופת קרחונים**) היא תל או רכס סלעי קטן של חלקיקים ושברי סלעים שנותרו בעמק קרחוני שעוצב על ידי תנועת קרחון מסחיפה של תוצרי שחיקה ובליה.

קיימים מספר סוגי מורנות:
***מורנה צידית** (Lateral moraines) – גלי סלעים ועפר שהצטברו בצידי הערוץ שבו נע הקרחון. ניתן לראות רכסים כאלו בעמקים בהם קיים קרחון פעיל ואף בעמקים שעוצבו על ידי קרחון מעידן הקרח שנמס.
***מורנה תיכונה** (Medial moraine) – איחוד של כמה יובלי קרחונים לערוץ אחד מרכזי עשוי ליצור רכס סלעים אחד או יותר במרכז הקרחון שמקורם במורנה צידית ביובל.
***מורנת קצה** (Terminal moraine או End moraine) – תל או רכס סלעים אשר נישאו על הקרחון עד חזיתו. במיקום המרבי שאליו התפשט הקרחון מצטבר החומר שהוסע על הקרחון לכדי תל.
***מורנת נסיגה** (Recessional moraine) – סדרה של מורנות קצה שנערמו בעת נסיגה של קרחון. תלים אלה פזורים בתוואי הנסיגה של חזית הקרחון בתום תקופת קרח. הצטברותם לתלים מעידה על שלבי תנוחה. ככל שנסיגת הקרחון מהירה יותר, כל המורנה שנוצרת קטנה יותר.
* **מורנת קרקע** (Ground moraines) – שכבת קרקע שנאספת לעיתים בתחתיתו של קרחון לאורך כל הערוץ. בעת נסיגת הקרחון מתגלה שכבת הקרקע החל ממורנת הקצה ועד למיקומו הנוכחי של קצה הקרחון, או לאורך כל הערוץ במקרה של קרחון שנמס. שכבת הקרקע מורכבת ממשקעי טיל ויוצרת פני שטח לא רגילים.

## קישורים חיצוניים

* תופעת הקרחונים בעולם הרחב – מאמר על קרחונים ומורנות מאת גילי חסקין
* העיצוב הקרחוני – תמונות נופי קרחונים באתר האוניברסיטה הפתוחה
* 

קטגוריה:צורות נוף
קטגוריה:גאולוגיה קרחונית
קטגוריה:גאומורפולוגיה
קטגוריה:גאומורפולוגיה קרחונית
סולימאן השני

שמאל|ממוזער|250px|סולימאן השני
**סולימאן השני** (בטורקית: **II. Süleyman**; בטורקית עות'מאנית: **سليمان ثانى**, 
15 באפריל 1642 – 22 ביוני 1691) היה הסולטאן העשרים של האימפריה העות'מאנית, ושלט בה מ-8 בנובמבר 1687 ועד מותו.

## ביוגרפיה
סולימאן השני היה אחיו של הסולטאן הקודם מהמט הרביעי והיה צעיר ממנו בשלושה וחצי חודשים בלבד. מאחר שעלה לשלטון בגיל 45 שנים, בילה את מרבית חייו בהסגר בקפס על מנת להבטיח שלא ינסה להדיח את הסולטאן השליט. כשבאו להודיעו על הדחת אחיו, סבר שקמו עליו להורגו, וסירב לעזוב את תחומי הארמון. תקופת שלטונו הייתה קצרה ובמהלכה נוהלו ענייני המדינה בידי הוזיר הגדול שבלם מתקפה אוסטרית בסרביה ודיכא מרד בבולגריה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:סולטאני האימפריה העות'מאנית
קטגוריה:בית אומיה
קטגוריה:ילידי 1642
קטגוריה:נפטרים ב-1691
גילאן

**גילאן** (בפרסית: **گیلان**) היא אחת מ-31 פרובינציות איראן. הפרובינציה נמצאת בצפון-מערב איראן, גובלת בים הכספי ובירתה העיר רשת.

שטחה 14,042 קמ"ר. ב-2006 מנתה אוכלוסיית הפרובניציה כ-2,404,861 תושבים.

## יהודי גילאן

יהודי גילאן חיו בחבל הארץ גילאן עד למהפכה האיראנית בשנת 1979. תחילתה של התיישבות יהודים בגילאן אינה ידועה והעדות לנוכחותם באזור נכללת בעיקר ביצירות ספרותיות וביומני מסע. למשל הנוסע בנימין מטודלה שביקר בפרס בסביבות שנת 1071 דווח ביומן המסע שלו על כ-20,000 יהודים ביניהם אנשים עשירים ומשכילים שהתגוררו ברודבר (בפרסית: رودبار) ונלחמו יחד עם שכניהם האסמאעילים נגד דיכוי השלטונות.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
גילאן
אהמט השני

**אהמט השני** (בטורקית **II. Ahmet**; בטורקית עות'מאנית **احمد ثانى**, 
25 בפברואר 1643 – 6 בפברואר 1695) היה הסולטאן העשרים-ואחד של האימפריה העות'מאנית, ושלט בה מ-22 ביוני 1691 ועד מותו.

שלטונו נמשך ארבע שנים בלבד וענייני הממלכה נוהלו בעיקר בידי הווזיר הגדול. בתקופתו איבדה האימפריה את אחיזתה בהונגריה, וונציה כבשה מידיה את האי כיוס בים האגאי.

## חיים אישיים ומשפחה
אהמט השני נולד ב-25 בפברואר 1643 או ב-1 באוגוסט 1642 (לפי גרסאות שונות), כבנו של הסולטאן איברהים הראשון. אהמט השני היה בנו של הסולטאן איברהים הראשון ואחיהם של שני הסולטאנים הקודמים לו מהמט הרביעי וסולימאן השני. אמו, אווה, הייתה יהודיה מפולין. היה זה מנהג מצד סולטאנים עות'מאנים להוליד ילדים עם שפחות ממזרח אירופה, וכך עשה גם אביו הסולטאן איברהים.

רעייתו נקרא רבייה וככל הנראה מתה באיזיד, איסטנבול, ב-14 בינואר 1712, וקבורה במסגד סולימנייה. לזוג נולדו תאומים-איברהים וסלים, ובת נוספת בשם אסיה. איברהים הפך לנסיך הכתר ב-22 באוגוסט 1703.

## תקופת מלכותו
במהלך שלטונו, הקדיש הסולטן אהמט השני את עיקר תשומת ליבו למלחמות נגד ההבסבורגים ולנושאי חוץ, נושאים ממשלתיים וכלכליים הקשורים אליהם. החשובים ביותר היו רפורמות המס והכנסת מערכת חוות המס לכל החיים.

בין המאפיינים החשובים ביותר בתקופת שלטונו הייתה תמיכתו בקופרולוזה פאזיל מוסטפא פשה. הוא אף מינה אותו כווזיר גדול. פאזיל מוסטפא פשה הצליח בתפקידו. ניצחונו בקרב בבלגרד היה הישג צבאי מרכזי שהעניק לעות'מאנים תקווה שההידרדרות הצבאית של שנות ה-1680 - שהובילה לאובדן הונגריה וטרנסילבניה - היא בת תיקון. עם זאת, ההצלחה העות'מאנית הייתה ארעית. ב-19 באוגוסט 1691 ספג פאזיל מוסטפא פאשה תבוסה בקרב סלנקמן מאת לודוויג וילהלם פון באדן, מפקד הכוח ההבסבורגי הראשי ההונגרי, שכונה "טורקנלואה" (לואי הטורקי) בזכות ניצחונותיו נגד העות'מאנים. בקרב, ספגו העות'מאנים הפסדים כבדים: 20,000 איש נהרגו, כולל הווזיר הגדול. כך נחל הסולטן תבוסה מוחצת.

גם תחת יורשיו של פאזיל מוסטפא פאשה, העות'מאנים ספגו תבוסות נוספות. ביוני 1692 כבשו ההבסבורגים את ורד (אוראדיה, רומניה), שלפני כן הייתה תחת שלטון עות'מאני. בשנת 1694 ניסו העות'מאנים לכבוש את ורד מחדש, אך נחלו תבוסה. ב-12 בינואר 1695 הם נכנעו בקרב על גיולה, מרכז סנג'ק, תת-פרובינציה עות'מאנית מאז שנת 1566. עם נפילת גיולה, השטח היחיד שעדיין היה בידי העות'מאנים בהונגריה היה שטח קטן ממזרח לנהר טיסה. כעבור שלושה שבועות, ב-6 בפברואר 1695, אהמט השני נפטר בארמון אדירנה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:סולטאני האימפריה העות'מאנית
קטגוריה:ילידי 1643
קטגוריה:נפטרים ב-1695
מוסטפא השני

שמאל|ממוזער|250px|מוסטפא השני
**מוסטפא השני** (טורקית **II. Mustafa**; טורקית עות'מאנית **مصطفى ثانى**,
6 בפברואר 1664 – 29 בדצמבר 1703) היה הסולטאן העשרים-ושניים של האימפריה העות'מאנית, ושלט בה מ-6 בפברואר 1695 ועד 22 באוגוסט 1703.

## ביוגרפיה
מוסטפא השני נולד ב-6 בפברואר 1664, והיה בנו של הסולטאן מהמט הרביעי. ב-6 בפברואר 1695 הוא ירש את דודו אהמט השני. הוא ניסה לחדש את כוחו של הסולטאן שאבד לטובת הווזיר הגדול מאז אמצע המאה ה-17 אך ללא הצלחה מרובה. בתקופת שלטונו שנמשכה שמונה שנים, המשיכה התדרדרותה של האימפריה העות'מאנית. המלחמה הממושכת עם אוסטריה הוכרעה לרעת העות'מאנים בקרב זנטה  ב-11 בספטמבר 1697, והובילה לחתימת הסכם קרלוביץ ב-26 בינואר 1699. במסגרת ההסכם נאלצו העות'מאנים לערוך ויתורים טריטוריאליים נרחבים, והוא סימן את תחילת סופה של ההגמוניה העות'מאנית בדרום מזרח אירופה ואת הפיכתו של בית הבסבורג לכוח הדומיננטי באזור.

מוסטפא השני ויתר על משרתו ב-22 באוגוסט 1703 ומסרה לאחיו אהמט השלישי, וב-29 בדצמבר אותה שנה הוא מת בקונסטנטינופול.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:סולטאני האימפריה העות'מאנית
קטגוריה:טורקים ממוצא יווני
קטגוריה:אדירנה: אישים
קטגוריה:ילידי 1664
קטגוריה:נפטרים ב-1703
ארדביל (פרובינציה)

**פרובינציית ארדביל** (בפרסית: **استان اردبیل**) היא אחת מ-31 פרובינציות איראן. הפרובינציה נמצאת בצפון-מערב איראן, בגבול עם אזרבייג'ן, ובירתה העיר ארדביל.

שטחה 17,800 קמ"ר, והיא נמצאת בצפון המדינה. ב-2006 מנתה אוכלוסיית המחוז 1,228,155 תושבים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

ארדביל
אספהאן (פרובינציה)

**פרובינציית אספהאן** (בפרסית: **استان اصفهان**) היא אחת מ-31 פרובינציות איראן. הפרובינציה נמצאת במרכז איראן ובירתה היא העיר אספהאן.

שטחה 107,029 קמ"ר. בשנת 2012 מנתה אוכלוסיית הפרובינציה כ-4,879,312 תושבים ונכון ל-2026 מספרם כ-5.5 מיליון, אשר כ-80% מתוכם הם דוברי השפה הפרסית כשפה ראשונה. זהו המחוז השישי בגודלו באיראן. הוא כולל 17 תת-מחוזות ו-60 עיירות המאכלסות קבוצות אתניות ושבטים שונים. לפיכך, פסטיבלים אזוריים שונים כמו פסטיבל מי הוורדים וקאלי שואיאן מתקיימים באזורים שונים במחוז.

זה היה אחד האזורים החשובים באיראן מאז המאה ה-7 לפני הספירה. היישובים המוקדמים באיספהאן מתוארכים לראשית המאה ה-40 לפנה"ס והשרידים שנמצאו בקלטת סיאלק בקשאן מעידים על ההיסטוריה של העיור באזור זה מלפני 7000 שנה. המחוז צמח במהלך ההיסטוריה, אז הפכה לבירת שלוש שושלות בולטות כמו שושלת זייריד בשנים 930–935, שושלת סלג'וק בין השנים 1051-1118 ושושלת ספאוויד החזקה בשנים 1598-1736.

## גבולות
פרובינציית אספהאן גובלת עם הפרובינציות: סמנאן, דרום ח'וראסאן, יזד, פארס, כהגילויה ובויראחמד, צ'הארמחאל ובח'תיארי, לורסתאן, מרכזי וקום.

## יהודי אספהאן
באספהאן בירת הפרובינציה, חיים כיום כ-1,500 יהודים איראניים. בעיר ישנו בית כנסת מרכזי ועוד 13 בתי כנסת קטנים. היהודים באספהאן נמנעים מלעסוק בסוגיות פוליטיות ורואים עצמם איראנים לכל דבר. ליהודים באיראן בכלל ובאספהאן בפרט ישנו חופש דת והם אינם נדרשים להצניע את מורשתם היהודית. רוב יהודי אספהאן ממוצא יהודי ספרדי.

## ראו גם

* נג'פאבאד

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
אספהאן
Portable Executable

**PE** (קיצור של **Portable Executable**) הוא כינוי לפורמט קובץ שפותח על ידי חברת מיקרוסופט עבור קובצי הרצה, קובצי אובייקטים וספריות קישור-דינמי (DLL). הפורמט נועד לשמש את כל הגרסאות של מערכת ההפעלה Windows התומכות במערך 32 ביט (ומאוחר יותר 64 ביט), ומכאן שמו.

## היסטוריה
הפורמט פותח על ידי מיקרוסופט והחליף את פורמט NE, ששימש את הגרסאות הקודמות של חלונות שפעלו במערך 16 ביט. חלקים גדולים ממנו לקוחים מפורמט COFF של יוניקס, ולכן הוא נקרא לעיתים PE/COFF. התמיכה ב-PE החלה עם גרסה 3.1 של חלונות NT וכל הגרסאות שיצאו מאז תמכו בו. על מנת לשמור על תמיכה לאחור במערכת ההפעלה DOS, כל קובץ בפורמט PE נפתח עם מבנה נתונים הזהה לזה של קובצי הרצה במערכת הפעלה זו (קובצי MZ). כיום, רוב קובצי ה-DLL וקובצי ההרצה המיועדים לחלונות כתובים בפורמט זה. מאז פיתוחו פורסמו מספר פורמטים שמרחיבים אותו, בהם פורמט PE32+, .NET PE הפועל בסביבת 64 ביט ומפרט מיוחד לחלונות CE.

## פרטים טכניים
פורמט PE מורכב ממספר מבני נתונים שמופיעים אחד אחרי השני בתוך הקובץ. רוב המבנים האלו מוגדרים בקובץ winnt.h. מבנה הנתונים הראשון נקרא DOS header, וכאמור לעיל הוא זהה לפורמט ששימש את מערכת ההפעלה DOS עבור קובצי הרצה. בדרך כלל המבנה מכיל תוכנית קטנה שמדפיסה שורה המודיעה למשתמש שהתוכנה מיועדת למערכת ההפעלה חלונות, ויוצאת.

לאחר מכן מופיעים שני מבנים נוספים, File header ו-Optional header, שמכילים מידע עבור מערכת ההפעלה, כמו סוג המעבד וגרסת מערכת ההפעלה שעליהם התוכנה מיועדת לרוץ, מספר המחלקות בקובץ, הכתובת שממנה מתחילה ריצת התוכנה ותכונות שונות של הקובץ. שאר הקובץ בנוי ממחלקות שונות, בהן מחלקת הקוד שבה נמצא קוד ההרצה של התוכנה, מחלקת הנתונים שבה נמצאים המשתנים בהם התוכנה משתמשת, מחלקת המשאבים שבה מוגדרים תפריטים, תיבות דו-שיח, סמני עכבר וכולי, מחלקת ייבוא ומחלקת ייצוא שמהוות רשימה של פונקציות ומשתנים שהתוכנה אמורה לייבא מקובצי PE אחרים או לייצא אליהם.

## שימושים במערכות הפעלה אחרות
הפורמט משמש גם את מערכת ההפעלה ReactOS, שתוכננה לתמוך בכל פורמט הנתמך על ידי חלונות. בנוסף, מספר מערכות הפעלה, בהן SkyOS ו-BeOS R3, השתמשו בעבר בפורמט PE, אך הן עברו בסופו של דבר לפורמט ELF המשמש כיום את רוב מערכות ההפעלה המבוססות על יוניקס. סביבת הפיתוח מונו מיועדת להיות מתואמת עם Micorosoft .NET, ולכן היא משתמשת בהרחבה שנוצרה לפורמט PE עבור סביבת NET..

## ראו גם
* קובץ הרצה
* חלונות
* Executable and Linkable Format

## קישורים חיצוניים

* מפרט טכני המתאר את מבנה הפורמט
* כתבה על PE מאת מאט פייטרק: חלק 1 חלק 2
* חבילה הכוללת מסמך עם הסבר מפורט על מבנה הפורמט וקטעי קוד לניתוח קבצים בפורמט PE

קטגוריה:פורמטי קבצים
בושהר

**פרובינציית בושהר** (בפרסית: **استان بوشهر**) היא אחת מ-31 פרובינציות איראן. הפרובינציה נמצאת בדרום-מערב איראן, ובירתה העיר בושהר. שטח הפרובינציה כ-22,743 קמ"ר ומתגוררים בה כמיליון תושבים (נכון לשנת 2011). מבחינה מנהלית לפרובינציה שייך גם אי ח'ארג שבו נבנה טרמינל ענק לייצוא נפט.

עיר הנמל המחודשת של בושהר, בנדר בושהר, היא הנמל הימי העיקרי השני של איראן, אחרי נמל בנדר עבאס.

## היסטוריה
מחוז בושהר היה חלקה הדרומי של ממלכת עילם הקדומה. שמה העילמי של העיר בושהר היה לין או 'hamanu'. חצי האי עליו בנויה העיר בושהר, נקרא בעבר בפרסית 'רי-שהר', מצודת העיר ושרידים של עתיקות המקום מתקופת ממלכת עילם נמצאים היום בדרום העיר על שפת הים, מדרום לחוף הפרחים וממזרח לנמל התעופה הישן של העיר ומצפון לנמל הישן.

נמלי האזור היו נקודה חשובה בנתיב השייט באזור. שרידים של נמל עתיק נמצאו באזור סיראף.

באוגוסט 2010 החל לפעול בבושהר הכור הגרעיני הראשון של איראן, והוא היה הכור הראשון שפוקח על ידי הסוכנות הבינלאומית לאנרגיה אטומית.

## גבולות
מחוז בושהר גובל עם מחוזות פארס, הורמוזגאן, כהגילויה ובויראחמד וח'וזסתאן. כל גבולו המערבי של המחוז הוא חוף עם המפרץ הפרסי.

## יהודים בבושהר
בבושהר קבור המקובל רבי אברהם שלום חמוי (ה'תרמ"ח),שחיבר למעלה מחמישים ספרים, כולל ספרים על קבלה מעשית.

## המסדרון התעשייתי של אסאליה
כ -70,000 מהנדסים וטכנאים זרים עובדים כיום באזור תעשייה זה, שנמצא 270 ק"מ מדרום לבירה המחוזית בושהר. אזור תעשייה זה נמצא סמוך לשדה הגז המפורסם של דרום פראס בו השקיעה איראן מאות מיליוני דולרים בתשתיות. שדה הגז דרום פארס הוא שדה הגז הטבעי הגדול ביותר בעולם.

אזור התעשייה של אסאליה נחשב כה רווחי, שאפילו חברות אמריקאיות כמו American Allied International Corp ו-Halliburton עקפו את הסנקציות האמריקאיות כדי להיות מעורבות באזור.

## רעידות אדמה
ב-9 באפריל 2013 התרחשה רעידת אדמה בעוצמה 6.1 בסולם ריכטר במחוז בושהר. ברעידה נהרגו לפחות 37 בני אדם ונפצעו כ-850.

## קישורים חיצוניים
* 

* 

## הערות שוליים

בושהר
*
סיסתאן ובלוצ'סתאן

**פרובינציית סיסתאן ובַלוּצִ'סְתאן** (בפרסית: **استان سیستان و بلوچستان**) היא אחת מ-31 פרובינציות איראן והגדולה בשטחה, 181,785 קמ"ר. הפרובינציה נמצאת בדרום-מזרח איראן, ובירתה היא העיר זאהדאן. הפרובינציה היא מוקד הפעילות של ג'ונדאללה, ארגון טרור בלוצ'י-סוני.

## גבולות
פרובינציית סיסתאן ובלוצ'סתאן גובלת עם הפרובינציות כרמאן, הורמוזגאן ודרום ח'וראסאן.
היא גובלת גם במדינת פקיסטן ממזרח ואפגניסטן מצפון מזרח.

## דת ואוכלוסייה
שמה של פרובינציית סיסתאן ובלוצ'סתאן נגזר משמן של שתי קבוצות אתניות שמושבן באזור. המחוז הוא חלק מחבל הארץ בלוצ'יסטן ורוב האוכלוסייה שייכים לקבוצה האתנית בלוצ'ים, ומדברים בשפה הבלוצ'ית. בצפון הפרובינציה יש ריכוז פרסי שמדבר ניב של השפה הפרסית המכונה סיסתאני. בלוצ'ים הם מוסלמים סונים וכיוון שאיראן היא מדינה שיעית השלטונות מדכאים את האוכלוסייה הבלוצ'ית, ועמדות השליטה והכוח בפרובינציה נמצאות בידי הפרסים השיעים דוברי הסיסתאני.

## ארגון ג'ונדאללה

ארגון ג'ונדאללה הוא ארגון טרור בלוצ'י סוני שמתקומם נגד דיכוי הבלוצ'ים באיראן. מרכז פעילותו בתוך איראן הוא במחוז סיסתאן ובַלוּצִ'סְתאן. הארגון פועל גם דרך המדינות אפגניסטן ופקיסטן ומונה כמה מאות לוחמי גרילה המבצעים פיגועים נגד השלטונות באיראן. ביוני 2010 הוציאה להורג ממשלת איראן את מנהיג הארגון עבד אל-מלכ ריג'י שנעצר בפברואר באותה שנה כשטס מדובאי לקריגיסטאן. ריג'י הואשם ב-79 סעיפים של פשעים שונים ונגזר עליו עונש מוות בתלייה. בין הפיגועים הידועים של הארגון באיראן:
* ב-18 באוקטובר 2009: פיגוע במחוז סיסתאן ובלוצ'סתאן נגד צמרת הפיקוד של משמרות המהפכה האסלאמית שהגיע לביקור בעיר פישאן בדרום-מזרח איראן הקרובה לגבול פקיסטן. בפיגוע נהרגו 15 בכירים במשמרות המהפכה. אחד הבכירים שנהרגו היה גנרל נור עלי שושתרי, סגן מפקד הכוחות הקרקעיים של משמרות המהפכה. הרוג נוסף היה מפקד מחוז סיסתאן ובלוצ'סתאן של משמרות המהפכה, מוחמד זאדה. כמו כן, בפיגוע נהרגו 40 אזרחים איראנים.
* ב-15 ביולי 2010 נטל הארגון אחריות על פיגוע התאבדות כפול בעיר זהדאן בירת מחוז סיסתאן ובלוצ'סטאן. בפיגוע נהרגו 28 בני אדם ונפצעו למעלה מ-306. בין הנפגעים היו גם אנשי משמרות המהפכה. שני הפיצוצים אירעו מחוץ למסגד הגדול בזאהדאן.
* ב-15 בדצמבר 2010: הארגון ביצע פיגוע במסגד שיעי בעיר ג'ובהאר שבמחוז סיסתאן ובלוצ'סתאן. בפיגוע נהרגו 39 בני אדם ולמעלה מ-100 נפצעו.

## כלכלה
כיום הפרובינציה היא אחת הפרובינציות הנחשלות והעניות ביותר של איראן. עם זאת, קיימות תוכניות של ממשלת איראן המיועדות לשינוי המצב.

## נגישות
העיר זאהדן מחוברת לקואטה בפקיסטן כבר כמאה שנים ברכבת. קיימת גם רכבת מהעיר באם שבמחוז כרמאן לעיר זאהדאן. במחוז גם שני שדות תעופה, שדה התעופה זאהדאן שנמצא במזרח העיר זאהדאן ושדה התעופה צ'אבהאר הנמצא בדרום המחוז.

## משקעים
מחוז סיסתאן ובלוצ'סטן מהווה כיום את אחד האזורים היבשים ביותר באיראן, עם עלייה קלה בגשם ממזרח למערב, ועלייה ניכרת של לחות באזורי החוף. המחוז כפוף לרוחות עונתיות מכיוונים שונים.

## רעידת האדמה בסיסתאן ובלוצ'סתאן (2013)

ב-16 באפריל 2013, בשעה 3:14 אחר-הצהריים, רעידת אדמה במגניטודה 7.5 הכתה את הפרובינציה. 34 הרוגים ו-80 פצועים דווחו כתוצאה מאסון טבע זה.

## ראו גם

* בלוצ'ים באיראן
* בלוצ'יסטן
* איראנשהר

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
סיס
פרשת קורנילוב

**פרשת קורנילוב** התרחשה באוגוסט 1917 ברוסיה והיוותה זרז רציני ובלתי צפוי למהפכת אוקטובר.

## ניסיון ההפיכה
המפקד העליון של הצבא הרוסי, גנרל לאוור קורנילוב, היה שותף לאמונה הרווחת כי הפסד צבאי בחזית המזרחית למעצמות המרכז יוביל להרס הכבוד והגאווה הרוסית. לנין, כך הוא טען, צריך להתלות יחד עם "מרגליו הגרמנים".

מהבירה פטרוגרד נשלח מסר מעורפל (אולי במכוון), בו נאמר כי הבולשביקים רומסים את השלטון בבית. במסר זה הורה כביכול ראש ממשלת המעבר, אלכסנדר קרנסקי לקורנילוב לכפות סדר בבירה ולארגן מחדש את הממשלה. קורנילוב הורה לגיס הפרשים ה-3 להיכנס לפטרוגרד ולהנהיג ממשל צבאי. ב-9 בספטמבר  הדיח קרנסקי את קורנילוב משום שחשב כי האחרון מגיע כדי להשליט דיקטטורה צבאית. קרנסקי מעולם לא העביר מסר בהול לקורנילוב על בעיות שליטה בבירה. 
קורנילוב היה משוכנע לחלוטין (תוך שהוא מתעלם מדעתו של בוריס סאווינקוב, סגנו של קרנסקי, כי מדובר באי הבנה כוללת) שקרנסקי לא התכוון להדיחו אלא נהג כך משום שהיה תחת לחץ - אסור על ידי הבולשביקים. קורנילוב קרא לחייליו "להציל את מולדתם הגוועת". 

קרנסקי לא ידע אם יוכל לסמוך על שאר מפקדיו כנגד ה"פלישה" של קורנילוב ונאלץ לבקש עזרה מה"גווארדיה האדומה" של הבולשביקים.
בהתקרב חיל הפרשים ה-3 לפטרוגרד הורה קרנסקי למפקד הגיס, גנרל קרימוב (שלוחו של קורנילוב), לעצור את התקדמותו. כאשר קרימוב הבין כי אין חשש לשליטה בולשביקית, ציית לקרנסקי. קרנסקי שעדיין האמין כי חיל המצב חפץ להדיחו ולכונן ממשל צבאי, עצר ואסר את קורנילוב ו-7000 מתומכיו. 

בעקבות פרשה זו איבד קרנסקי מכוחו הפוליטי, חיזק בצורה משמעותית את הבולשביקים ואת תמיכת הפועלים בהם, וסלל את דרכם לשלטון במהפכת אוקטובר. לולא פרשה זו ייתכן (כך לפי קרנסקי עצמו ומספר חוקרים) והבולשביקים לא היו מגיעים לשלטון, זאת מאחר שזמן קצר לפני הפרשה הפופולריות של הבולשביקים הייתה בשפל (לאור חשיפת קשריהם עם הגרמנים בעיתונות) ומנגד המורל של החיילים בחזית היה במגמת שיפור. כמו כן נראה שקרנסקי יצא "קירח" משני הצדדים שכן הסוציאליסטים המתונים ראו בו מעתה שליט רופס בעוד שהקצונה הצבאית ראתה בו כמי שתקע לה סכין בגב ולפיכך הללו נמנעו מלסייע לו לאחר מכן.

## ראו גם
* מהפכת אוקטובר
* אלכסנדר קרנסקי
* גאורגי לבוב

## קישורים חיצוניים
* ריאיון עם קרנסקי 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:רוסיה: היסטוריה
קורנילוב
קטגוריה:1917 ברוסיה
ישיבת בית מתתיהו

**ישיבת בית מתתיהו** (בעגה ישיבתית: **בייס מאתע'ס**) היא ישיבה גדולה בבני ברק המשתייכת לזרם החרדי-ליטאי. ראש הישיבה הראשון ומייסדה היה הרב ברוך ויסבקר. כיום עומדים בראשות הישיבה בנו הרב צבי ויסבקר יחד עם אחיו הרב יהודה ויסבקר האחראי על ענייני החינוך בישיבה.

## תולדותיה
הישיבה הוקמה בשנת תשמ"א (1981) על ידי הרב ברוך ויסבקר, אשר כיהן קודם לכן כר"מ בישיבות קול תורה ובית התלמוד. הישיבה שוכנת בבניין ישיבת בית יוסף - נובהרדוק בגבעת רוקח אשר הייתה הישיבה הראשונה בבני ברק, והיא קרויה על שם הרב מתתיהו שצ'יגל, מייסדה ומנהלה של ישיבת "בית יוסף".

הישיבה הוקמה בעידודם של הרב יעקב ישראל קניבסקי והרב אלעזר מנחם מן שך שאף היה נשיא הישיבה וחתום על מגילת היסוד שלה. בין חברי העמותה הראשונים היו הרב אהרן לייב שטיינמן והרב גרשון אדלשטיין.

בעבר כיהנו כמשגיחים הרב אורי וייסבלום, הרב שלמה כהן והרב נפתלי קפלן. בעבר כיהנו כר"מים הרב גבריאל יוסף לוי (שפרש והקים את ישיבת באר התורה), הרב יהודה אריה הרשלר (עד פטירתו בתשע"ז) והרב יהודה אריה רפפורט (עזב את הישיבה בשנת תשפ״ג).

נכון לשנת הלימודים תשפ"א למדו בישיבה למעלה מ-650 תלמידים.

בשנת תשפ"ד לאחר פטירת מייסד וראש הישיבה הרב ברוך ויסבקר, מונו בניו הרב צבי ויסבקר והרב יהודה ויסבקר לראשי הישיבה.

## שיטת הלימוד
הישיבה מדגישה את לימוד העיון במידה מרובה יותר מרוב הישיבות ולומדים בה שני סדרי עיון, בבוקר ובלילה. השיעור הכללי של ראש הישיבה מתמקד בהיגיון שמאחורי היסודות בסוגיה.

## ישיבות בת
מלבד ישיבת האם בבני ברק הקים הרב ויסבקר ישיבות נוספות:
* **ישיבת מאור יצחק** - הוקמה בשנת תשנ"ח, במושב חמ"ד, ובראשה עומד הרב מנחם יעקובזון, חתנו של הרב ויסבקר.
* **ישיבת [[תפארת חיים]]** - הוקמה בשנת תשס"ז, ויועדה לבני עדות המזרח. הישיבה שכנה במוסדות ישיבת הרמב"ם ובית יוסף בשכונת הדר יוסף בתל אביב. אחד מראשי הישיבה היה הרב יהודה ויסבקר, בנו של הרב ברוך ויסבקר. הישיבה נסגרה בשנת תשע"ד.

## בוגרי הישיבה

## קישורים חיצוניים

* שיעורי הישיבה באתר קול הלשון
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ישיבות גדולות בישראל
קטגוריה:ישיבות ליטאיות בישראל
קטגוריה:בני ברק: ישיבות
הנסיכה הצפרדע

**הנסיכה הצפרדע** הוא ספר מאת הסופרת אליזבת דוסון בייקר. עלילת הספר נכתבה בהשראת המעשייה "הנסיך-צפרדע" של האחים גרים. הסרט "הנסיכה והצפרדע" של אולפני וולט דיסני משנת 2009 מבוסס על גרסתה של בייקר.

## תקציר
הנסיכה אמרלדה, המכונה אמה, היא יורשת העצר של ממלכת גרינסוורד. המאפיין הבולט ביותר שלה הוא צחוקה הדומה לנעירת חמור. היחידה שמעריכה אותה היא דודתה גראסינה, המכשפה הירוקה הנוכחית. כאשר מאלצים אותה להתחתן, בורחת הנסיכה ופוגשת בנסיך אידריק ממונטה ויסטה העליונה, שקולל על ידי המכשפה מודין והפך לצפרדע. הנסיכה מנשקת אותו במטרה לנסות ולהפוך את הכישוף, אך הופכת בעצמה לצפרדע, והשניים יוצאים למסע הרפתקאות במטרה לנסות ולהפוך את הכישוף, כשאחריהם רודף כלב עקשן.

## עלילה
הנסיכה אמרלדה (המכונה אמה) ממלכת גרינסוורד אינה מרוצה מחייה. היא מגושמת, צחוקה נשמע כמו נהירת חמור והיא מתקשה בביצוע קסמים בניגוד לדודתה, המכשפה הירוקה גראסינה. כאשר הנסיך חורחה המתנשא מגיע לביקור, אמה מתגנבת אל הביצה. בביצה, היא פוגשת צפרדע מדברת שטוענת שהיא הנסיך אדריק ממונטה ויסטה. הוא קולל על ידי מכשפה רעה על שביקר את חוש האופנה שלה, ורק נשיקה מנסיכה יכולה לשבור את הכישוף. מכיוון שאינה מעוניינת לנשק צפרדע שזה עתה פגשה ולא מרוצה מהגישה שלו, אמה חוזרת הביתה כדי לדבר עם דודתה, גראסינה על המפגש.

למחרת, המלכה מגלה שהיא אירסה את אמה לנסיך חורחה. נואשת למישהו לדבר איתו, אמה חוזרת לביצה ומסכימה לנשק את אדריק. להפתעתה, היא הופכת גם היא לצפרדע. לאחר שהתרגלה לצורתה החדשה, היא ואדריק יוצאים למצוא את המכשפה ולבקש ממנה להפוך אותם חזרה לבני אדם.

עם הגעתם למקום בו קולל אדריק, הם מוצאים מכשפה, אך מבינים מאוחר מדי שהיא לא זו שהפכה אותו לצפרדע. הם נלכדים ונלקחים לבקתה של המכשפה שם היא כלאה כל מיני חיות. עטלף מגלה להם שהמכשפה השתלטה על הבקתה אחרי שמודין (המכשפה שקיללה את אדריק) חלתה ונעלמה בעשן לפני שנה. המכשפה מתכננת להשתמש בלשונות ובבהונות הרגליים של הצפרדעים בכישוף כדי להפוך את עצמה לצעירה ויפה לנצח.

אמה מצליחה להשתמש באחד מספרי הכישופים של מודין כדי לשחרר את כל החיות. היא מחליטה לחזור הביתה כדי לשאול את גראסינה איך להפוך בחזרה לבני אדם. העטלף ונחש בשם פאנג מלווים אותם כהגנה במהלך מסעם ביער. בטירה, גראסינה מגלה שכאשר אמה נישקה את אדריק, היא ענדה צמיד קסום שגראסינה נתנה לה כדי להגן עליה מלחשים של מכשפות. כדי לחזור להיות בני אדם, אמה ואדריק יצטרכו להתנשק שוב בזמן שהיא עונדת את הצמיד. אמה נזכרת שהוא נגנב על ידי לוטרה כשהיא הפכה לצפרדע, אז השלושה הולכים לביצה כדי לאסוף אותו.

אמה מתחפשת ל"פיה מהביצה" כדי לשכנע את הלוטרה למסור את הצמיד. היא עונדת את הצמיד ומנשקת את אדריק בעוד הכלב שרדף אחריהם לאורך כל מסעם מתקרב. השניים הופכים בחזרה לבני אדם וגם הכלב משתנה, ומתגלה כסוסו של אדריק, ברייט קאנטרי, שגם הוא קולל על ידי מודין. הם מוצאים את גראסינה עם הלוטרה, אותה היא מזהה כמחזר לשעבר שלה, הייווד, אשר קולל על ידי סבתה של אמה לפני שנים רבות. שני הזוגות מתכננים לשכנע את הוריהם שמצאו את אהבתם האמיתית.

## קישורים חיצוניים
* 
קטגוריה:ספרי ילדים ונוער
שמואל וינברג

**שמואל אליהו וינברג** (י"ח בתשרי ה'תרפ"ג, 10 באוקטובר 1922 – כ"ב באב ה'תשנ"ט, אוגוסט 1999) היה ראש עיריית בני ברק.

## ביוגרפיה
נולד בוורשה, לשושנה בת דוד וינפלד ולרב אברהם יהושע העשיל וינברג שכיהן כאדמו"ר מסלונים בתל אביב לאחר השואה. בשנת 1935 עלה לארץ ישראל עם הוריו והמשפחה התיישבה בתל אביב. התחנך בתלמודי התורה "סיני" ו"יבנה" בתל אביב.

בתקופת מאורעות 1936–1939 הצטרף לתנועת ברית החשמונאים, חויל לאצ"ל ומשם עבר ללח"י. בשני הארגונים היה פעיל בגיוס נוער דתי. נתפס על ידי משטרת המנדט בעת שהדביק כרוזים בתל אביב ונשלח למחנה המעצר בלטרון, שם נכלא לכחצי שנה. היה בין תלמידי המחזור הראשון של ישיבת היישוב החדש בראשות הרב משה אביגדור עמיאל, ובמקביל למד גם כלכלה והנהלת חשבונות. במלחמת העצמאות עבד במנגנון הגיוס של משרד הביטחון.

בשנת 1949 נישא לאסתר בת הרב משה אקשטיין. השתייך לתנועת פועלי אגודת ישראל, והיה ממנהיגיה, כיהן מטעמה כיו"ר וכחבר הדירקטוריון של בנק פועלי אגודת ישראל. בשנים 1947–1966 שימש גזבר עיריית בני ברק. ובמקביל שימש כיו"ר ועד בית הכנסת "קהל חסידים".

באמצע שנת 1966 התפטר ראובן אהרונוביץ' מראשות העיר וממועצת העירייה ועימו התפטר חבר המועצה שלמה כהן, על מנת לאפשר לוינברג להיכנס למועצה ולכהן כראש עיר. הוא החזיק בתפקיד עד יולי 1968, אז התפטר במסגרת הסכם רוטציה כדי לפנות מקום לשמעון סירוקה מאגודת ישראל. וינברג שב לכהונת ראש העיר בשנים 1978–1983 לאחר שהרב יעקב לנדא בתמיכת הרב חיים גריינימן החליט להציבו בראש הרשימה החרדית.

בבחירות הפנימיות באגודת ישראל ב-1976 עמד וינברג בראשות סיעה בשם נאמני התנועה, שזוהתה עם חסידות סלונים. הסיעה קיבלה כ-2.5% מהקולות.

הקים את בית ההחלמה ליולדות "אם וילד" בבני ברק כמפעל חסד אישי שבראשו עמדה רעייתו אסתר.

וינברג אב לחמישה ילדים, בהם: משה, מרצה, דוד, חשב בעיריית בני ברק, ושרה זלבסקי, אשתו של היוצר צבי זלבסקי.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי עיריית בני ברק
קטגוריה:משפחת וינברג
קטגוריה:בוגרי ישיבת היישוב החדש
קטגוריה:פעילי פועלי אגודת ישראל
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית

קטגוריה:יהודים בלארוסים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות פוניבז'

קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1922
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1999
פורמולה 1 עונת 1993

במסגרת **[[פורמולה 1]] של שנת [[1993]]** התקיימו 16 מרוצים. באליפות העולם זכה אלן פרוסט. קבוצת ויליאמס-רנו זכתה באליפות העולם ליצרנים.
אלן פרוסט חזר לאחר עונה אחת בה לא השתתף כלל במרוצי פורמולה 1 ואילו איירטון סנה נותר ללא קבוצה והועסק ברגע האחרון על ידי קבוצת מקלארן על בסיס מרוצים פרטניים. סנה סיים בסופו של דבר במקום השני בדירוג האליפות, אם כי פרוסט ניצח בהפרש גדול. ריקארדו פטרזה, הנהג בעל הכי הרבה מרוצים בפורמולה 1 (עד לעונה זו) פרש בסוף העונה.
היות שנייג'ל מנסל שהיה אלוף העונה הקודמת פרש, הרי שלא הייתה אף מכונית עם המספר "1" שכן מספר זה שמור לאלוף העולם. קבוצת ויליאמס השתמשה במספרים "0" ו-"2". מקרה זה קרה גם בעונה לאחר מכן, בעקבות פרישתו של פרוסט. ניצחונו של איירטון סנה בגרנד פרי האוסטרלי היה לאחרון בקריירה שלו.

כבכל עונה, חלו מספר שינויים בתקנון. העיקריים שבהם היו:
* שינוי מקצי הדירוג: שני מקצי דירוג, אחד ביום ששי ואחד ביום שבת, באורך שלושת רבעי השעה כל אחד. 30 רכבים יכולים להשתתף במקצי הדירוג. 26 המדורגים הראשונים ישתתפו במרוץ.
* הרוחב מקסימלי של הרכב הוגבל ל-200 מילימטר במקום 215 קודם לכן.
* הקטנת קוטר הצמיגים. קוטר הצמיגים האחוריים המקסימלי הוגבל ל-381 מ"מ במקום 457 קודם לכן.
* גובה מינימלי לכנפון הקדמי: 40 סנטימטר מעל רצפת הרכב במקום 25 קודם לכן.

## מרוצי עונת 1993

## דירוג נהגים סופי

## דירוג קבוצות סופי

## קישורים חיצוניים

* תוצאות מרוצי העונה באתר Formula1.com.
* סיכום העונה באתר MotorSport Magazine.

קטגוריה:עונות בפורמולה 1
קטגוריה:1993 בספורט
נפת ואני

**נפת ואני** (בגאורגית: **ვანის მუნიციპალიტეტი**, ואניס מוניציפליטי) היא נפה במחוז אימרתי שבגאורגיה. הנפה גובלת מצפון בנפת צקאלטובו, מצפון-מערב בנפת סמטרדיה, ממזרח וצפון-מזרח בנפת בר'דתי ומדרום בנפת צ'וחטאורי.

עד שנת 1917 נכללה בפלך כותאיסי ("הגוברניה של כותאיסי") במזרה של כותאיסי, משנת 1917–1928 במזרה של כותאיסי, ומשנת 1929 באולקה של כותאיסי. ובשנה 1930 הופרדה כנפה נפרדת בשמה הנוכחי.

בנפה 39 מוסדות ממשלתיים, ביניהם: 34 סיפריות, 4 תיאטראות ו-4 מוזאונים. וכן שני בתי ספר לא ממשלתיים.

## אתרים
* כנסיית גיאורגי הקדוש בשואמתה (შუამთა)
* כנסיית השילוש הקדוש בדיחאשחו (დიხაშხო)

קובץ:Vani, Georgia. Archaeological museum (Photo A. Muhranoff).jpg|המוזיאון הארכאולוגי של ואני
קובץ:Tabidze Museum.jpg|בית המוזיאון של טיציאן טאבידזה וגלקטיון טאבידזה (כפר צ'קווישי)


## קישורים חיצוניים
* 

ואני
קטגוריה:אימרתי
זמן החלום

במיתולוגיה האבוריג'ינית, **זמן החלום** הוא מונח המתייחס לתקופת בריאת העולם. למילה חלום מספר משמעויות בתרבות האבוריג'ינית: המשמעות הראשונה היא "היצורים שנולדו מן האדמה" והחלו ללכת ותוך כדי כך יצרו את העולם כפי שהוא כיום. המשמעות השנייה מתייחסת לתקופה שבה התרחשו אירועים אלה. המשמעות השלישית היא היחסים שבין בני האדם והחיות. האבוריג'ינים משתמשים בריקוד, בנגינה, בפנטומימה ובחפצים מקודשים, על מנת "להיכנס" ו"לצאת" מזמן החלום ולהיפגש עם אבותיהם. 

עם התיישבות האבוריג'ינים לראשונה ביבשת אוסטרליה לפני יותר מ-40,000 שנים, החלו להיווצר גם אגדות "זמן החלום", המתארות את בריאת אוסטרליה והמועברות בעל פה מדור לדור. אגדות אלו מתארות רוח עליונה או כוח עליון, אשר ראשית ברא את האדמה ואת מזג האוויר, את הצמחים והחיות ולבסוף את בני האדם. את בורא העולם מסמלת לעיתים קרובות קשת בענן. תיאור ההתרחשויות של תהליך בריאת העולם, כגון יצירת האדמה והאקלים, התפתחות הצמחים והחיות והופעתם של בני האדם, דומות לאלו המופיעות בסיפור הבריאה בספר בראשית כמו גם עם חלקים מתאורי המדע המודרני.

## ראו גם
* מיתולוגיה אבוריג'ינית
* בריאת העולם 
## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מיתולוגיה
קטגוריה:אבוריג'ינים
קדמה (תנועה חברתית)

**קדמה - לקידום השוויון בחינוך ובחברה בישראל ע"ר** היא עמותה ישראלית, אשר מתמקדת בהעלאת רמת ההשכלה של בני נוער מהשכונות ומעיירות הפיתוח. את השם קדמה, שהתייחס לכיוון מזרח ולמונח קִדְמָה, הציע המשורר סמי שלום שטרית, ממייסדי העמותה ומי שהקים וניהל את תיכון קדמה בשכונת התקוה.

## היסטוריה
עמותת קדמה הוקמה בשנת 1993 כתולדה של פעילות במסגרת עמותת הל"ה- הורים למען החינוך, ושמה לה כמטרה מרכזית "להעלות, בצורה משמעותית, את רמת ההשכלה של בני נוער מהשכונות ומעיירות הפיתוח על ידי הקמה של בתי-ספר עיוניים איכותיים באזורים אלו. בתי ספר אלו יכינו את כל התלמידים לתעודת בגרות מלאה וללימודים אקדמאיים, יחזקו את הדימוי העצמי ותחושת השייכות, ירחיבו את טווח השאיפות והציפיות של התלמידים ויפתחו תודעה חברתית וחשיבה ביקורתית".

העקרונות המנחים את העמותה הם: האמונה שרוב ילדי השכונות ועיירות הפיתוח מסוגלים, בתנאים המתאימים, להשיג תעודת בגרות וללמוד באוניברסיטה; הרצון לשמור על המסגרת הקהילתית וחיזוקה באמצעות מתן שירותי חינוך ברמה גבוהה בקהילה; ויצירת תרבות ישראלית, דמוקרטית ופלורליסטית.

הרעיון המקורי היה להקים רשת חינוך ארצית חדשה של 15 בתי ספר תיכון עיוניים בשכונות מצוקה ובעיירות פיתוח, זאת מאחר שלטענת יזמי קדמה, תוכנית האינטגרציה בחינוך שיושמה בישראל מאז 1968 נכשלה מכיוון שהיא הביא לכך שהתלמידים החלשים נחלשים, והתלמידים החזקים מתחזקים. החזון היה להקים רשת חינוך מזרחית שתהווה אלטרנטיבה לרשת אל המעיין של מפלגת ש"ס. שר החינוך דאז, אמנון רובינשטיין, תמך ברעיון ואישר את הקמת הרשת של קדמה.

במסגרת זו, הוקמו בתי ספר עיוניים של קדמה בשכונות מצוקה בתל אביב-יפו, קריית מלאכי ובירושלים. בית ספר קדמה קדמה ירושלים החל לפעול בספטמבר 1994. בית הספר קדמה תל אביב הוקם באותה שנה אך נסגר בינואר 1999. בית ספר בקריית מלאכי הוקם ב-1995, אך נסגר תוך שנה.

ב-1998 הוקמה עמותה בשם **עמותת הידידים שליד בית הספר קדמה**, שנועדה לתמוך בבית הספר בירושלים. בהמשך שונה שמה ל-"קדמה - לשוויון בחינוך ובחברה בישראל". פעולותיה העיקריות של העמותה הן פיתוח תוכניות לימוד, הכשרה של צוותי הוראה וסיוע לפעילות בית הספר קדמה בירושלים. מאז שנת 2007 מעניקה "קדמה" את פרס "פועל/ת צדק" עבור "עשייה חינוכית בעלת מודעות חברתית". בראש ועדת הפרס עומדת קלרה יונה-משומר ובין החברים בה לאורך השנים: שלמה סבירסקי, אסתר הרצוג ויוסי שריד .

החל משנת 2012 מעורבת העמותה בניהול בית הספר נווה חוף בראשון לציון.

בשנת 2014, זכה בית ספר תיכון קדמה בירושלים בפרס החינוך ארצי לבתי ספר על יסודיים מצטיינים. נכון ל-2014 מאז הקמת קדמה ירושלים 74% מבוגרי בית הספר הגיעו לבגרות מלאה וכ–30% מהם המשיכו למוסדות להשכלה גבוהה.

## ראו גם
* קדמה ירושלים
* קדמה תל אביב

## קישורים חיצוניים
* 
* אתר עמותת קדמה
* 
* 
* 
* 
* 
*בית הספר קדמה ירושלים

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: ארגונים חברתיים
קטגוריה:ישראל: ארגוני חינוך
קטגוריה:אקטיביזם מזרחי
המנזר הציסטרציאני של פונטנה

**מנזר פונטנה** (בצרפתית: **Abbaye de Fontenay**) הוא מנזר ציסטרציאני הממוקם בקומונת מונבאר (Montbard) במחוז קוט-ד'אור (Côte-d'Or) בצרפת.

## היסטוריה
המנזר נוסד על ידי ברנרד מקלרבו ב-1118, מספר שנים אחרי שעזב את מנזר סיטו (Cîteaux Abbey) כדי לייסד את מנזר קלרבו (Abbaye Clairvaux). המנזר ממוקם בעמק מיוער כ-60 ק"מ צפון-מערבית לדיז'ון. המנזר שגשג במאות ה-12 וה-13. פונטנה זכה להגנה של מלכי צרפת אך נבזז במהלך מלחמת מאה השנים ומלחמת הדתות. מאוחר יותר, ההון שלו ירד, וחדר האוכל נהרס בידי הנזירים ב-1745. המנזר נסגר במהלך המהפכה הצרפתית ונהפך למפעל לייצור נייר עד 1902 שהיה רוב הזמן בבעלות משפחת מונגולפיה (Montgolfier).

המנזר נרכש ב-1905 על ידי אדוארד אנאר (Édouard Aynard) ושוחזר. מלבד חדר האוכל ההרוס, הוא שמר על כל הבניינים המקורים: הכנסייה, המעונות, הקלויסטר, אולם האספות (האולם הקפיטולרי), חדר החימום, הקולומבריום (בניין בו משוכנות יונים) והנפחייה - כולם בנויים בסגנון רומנסקי. תוספות מאוחרות יותר ששרדו כוללת את מגורי אב המנזר ובית החולים. מנזר זה הוא אחד מהמנזרים הציסטרציאניים העתיקים והשלמים ביותר באירופה וב-1981 הפך לאתר מורשת עולמית של אונסק"ו.

כנסיית המנזר נבנתה בשנים 1139–1147 ונחנכה בידי האפיפיור אאוגניוס השלישי ב-1147. תוכנן בצורת כצלב לטיני עם ספינה ראשית באורך 66 מטר ורוחב 8 מטר, ושתי ספינות משניות, עם בית רוחב באורך 19 מטר. ממדי הקלויסטר (חצר מרובעת המוקפת בארקדות) הם 36 על 38 מטר. בית המועצה מקורה בקמרונות בעלי צלעות כבדות. חדר המעונות הגדול מקורה בגג מעץ Chestnut מהמאה ה-15.

## גלריה

Abbaye de Fontenay - Abbatiale.JPG|פנים הכנסייה
Abbaye de Fontenay - le cloitre.jpg|קלויסטר
Fontenay_le_dortoir.jpg|המעונות
Abbaye de Fontenay.JPG|הקולומבריום


## קישורים חיצוניים

* 
* תמונות והיסטוריה

קטגוריה:צרפת: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:צרפת: מנזרים
קטגוריה:בורגון: מבנים
קטגוריה:בורגון-פראנש-קונטה: מבנים
טריאדה (פשע מאורגן)

שמאל|ממוזער|250px|מבנה ארגוני נפוץ של טריאדה
ה**טריאדות** הסיניות הוא שם של מספר ארגוני פשע שמקורם בהונג קונג, ושפועלים גם בטאיוואן, בסין ובארצות נוספות שבהן אוכלוסייה סינית גדולה. פעילויותיהן כוללות סחר בסמים, רציחות מוזמנות, מכבסת כספים, הימורים בלתי חוקיים, סחיטה ועבירות מחשב.

שמם של הטריאדות הוא תרגום של הביטוי סאן הֵא הוּאִי (סינית: 三合會, פין-יין: *Sān Hé Huì*), שמשמעו הוא "חברת האיחוד המשולש", ביטוי שרומז על מהמבנה הארגוני שלהן המבוסס על שלשות. את מבנה זה, כמו גם המיתולוגיה, ההיסטוריה והטקסים שלהם שואבות הטיראדות מארגוני התנגדות של חקלאים למשטר שושלת צ'ינג שנקראו  (סינית מפושטת: 天地会, פין-יין: *Tiandihui*). למרות שהמיתולוגיה שלהם מבוססת על ארגוני התנגדות עממים, לרוב הטריאדות אין מטרות פוליטיות.

מקור ההכנסה המרכזי של הטריאדות כיום הוא ענף הזיופים של תוכנות מחשבים, תקליטורים וסרטי די-וי-די. בנוסף לכך, כמו ארגוני פשע רבים עוסקות חלק מהטריאדות ב"עסקים לגיטימיים" ואפילו הצליחו לבסס מונופול כלכלי בתחומים מסוימים כגון תעשיית הקולנוע המקומית בהונג קונג. מספר החברים בארגונים השונים נע בין 50 בארגונים הקטנים ועד ל-30,000 בארגון הגדול ביותר.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:סין: תרבות
קטגוריה:המאפיה
קטגוריה:פשע מאורגן
אליפות אירופה בכדורסל 1946

**אליפות אירופה בכדורסל 1946**, המכונה גם **[[יורובאסקט]] 1946**, הייתה האליפות הרביעית שארגנה פיב"א אירופה, והראשונה מאז 1939 בגלל מלחמת העולם השנייה. עשר נבחרות הוזמנו על ידי פיב"א להשתתף בתחרות.

שווייץ נבחרה לארח את האליפות בפעם השנייה, בזכות נייטרליותה במהלך מלחמת העולם. העיר ז'נבה אירחה את האליפות.

בתחרות זכתה נבחרת  בפעם הראשונה בתולדותיה לאחר שגברה במשחק הגמר על .

## מהלך התחרות
עשר הנבחרות חולקו לשלושה בתים – אחד בעל ארבע נבחרות, ושניים בעלי שלש נבחרות. כל נבחרת שיחקה משחק אחד מול כל נבחרת אחרת בבית שלה.

שתי הראשונות בבית א' (בן 4 הנבחרות), הראשונה בבית ב' (בן 3 הנבחרות) והראשונה בבית ג' (בן 3 הנבחרות) העפילו לחצי הגמר, הנבחרות שסיימו במקום השני בבתים ב' וג' שיחקו ביניהן במשחק על המקום החמישי ושתי האחרונות בבית א' והאחרונות בבתים ב' וג' שיחקו ביניהן על מקומות 7–10.

### שלב הבתים
#### בית א'

#### בית ב'

#### בית ג'

### משחקי דירוג

### חצי גמר

### משחק הגמר

## שחקנים מצטיינים
* השחקן המצטיין - פרנץ נמת', 
* מלך הסלים - פבל סטוק,  - 12.6 נק' בממוצע במשחק

## דירוג סופי

## קישורים חיצוניים
* האליפות, באתר פיב"א
* אליפות אירופה 1946
* תיאור משחק הגמר
* נתונים מאתר linguasport

קטגוריה:אליפויות אירופה בכדורסל
קטגוריה:1946 בספורט
קטגוריה:ז'נבה: ספורט
קטגוריה:תחרויות כדורסל בשווייץ
−1

**** (במילים בלשון זכר: **מינוס אחד**; בלשון נקבה: **מינוס אחת**) במתמטיקה, הוא המספר השלם השלילי הגדול ביותר, הבא אחרי  ולפני 0.

בבניית מערכת המספרים השלמים מתוך המספרים הטבעיים,  מוגדר כמספר הנגדי למספר 1, כלומר המספר שסכומו עם 1 יהיה 0. צירוף המספר  וכפולותיו – המספרים השליליים השלמים, למערכת המספרים הטבעיים (כולל 0), מאפשר את הגדרת פעולת החיסור. מערכת המספרים החדשה שנוצרת – המספרים השלמים, מקיימת מספר תכונות אלגבריות שהופכות אותה לחוג.

## תכונות
לפי חוק הפילוג במספרים השלמים, לכל מספר x מתקיים השוויון:
:\ x + (-1) \cdot x = (1 + (-1) ) \cdot x = 0
או באופן שקול:
:\ (-1) \cdot x = -x
בפרט, כיוון שיחידות הנגדי מבטיחה שמתקיים \ - ( -x ) = x לכל x, ניתן לקבל את הנוסחה:
:\ (-1) \cdot (-1) = 1
כלומר -1 הוא איבר הפיך בחוג השלמים ולמעשה האיבר ההפיך היחיד חוץ מ-1.

תכונות חשובות אלו (מלבד היותו ההפיך הלא טריוויאלי היחיד) מתקיימות גם במקרה הכללי של \ -1 בחוג כלשהו (כלומר האיבר הנגדי לאיבר היחידה הכפלי).

במספרים מרוכבים מופיע -1 פעמים רבות כיוון ש- \ i, היחידה המדומה, הוא השורש הריבועי של -1. כמו כן -1 הוא שורש יחידה פרימיטיבי מסדר 2, ולכן גם שורש יחידה מכל סדר זוגי. לפי זהות אוילר, e^{i\pi}=-1.

בתכנות, נפוץ השימוש ב- -1 כערך אליו מאתחלים משתנים שמקבלים ערכים חיוביים, כדי לסמן שהמשתנה לא מכיל עדיין שום מידע שימושי.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:1 (מספר)
קטגוריה:מספרים אלגבריים
אויגורית

**אויגורית** היא שפה ממשפחת השפות הטורקיות, שרוב דובריה חיים במחוז שינג'יאנג בצפון־מערב הרפובליקה העממית של סין. השפה מדוברת גם בקזחסטן. 8 מיליון וחצי דוברים חיים במחוז שינג'יאנג, ו־300 אלף בקזחסטן. בנוסף יש קהילות דוברים קטנות באפגניסטן, פקיסטן, קירגיזסטן, טג'יקיסטן, אוזבקיסטן, מונגוליה, אינדונזיה, טאיוואן, ערב הסעודית, אוסטרליה, מערב אירופה וצפון אמריקה. 

## [[פונולוגיה|הגיית השפה]] וכתיבתה
אויגורית נכתבת בכמה אלפביתים. יש שיטות כתיבה באמצעות הכתב הערבי, הקירילי, והלטיני. אויגורית מוכרת כשפה רשמית במחוז שינג'יאנג, שם מקובל לכתבה באלפבית הערבי.

## קישורים חיצוניים

*אויגורית באתר אומניגלוט 
*אויגורית באתר אתנולוג 
* 

קטגוריה:שפות טורקיות
קטגוריה:שינג'יאנג
קטגוריה:סין: תרבות
קטגוריה:אויגורים
ג'רלד וילקינס

**ג'רלד ברנארד וילקינס** (באנגלית: **Gerald Bernard Wilkins**; ) הוא כדורסלן עבר אמריקאי. גובהו 1.98 מטר, והוא שיחק בעמדת הקלע/סמול פורוורד. וילקינס שיחק בתחילה באוניברסיטת צאטנוגה, טנסי, ולאחר מכן בליגת ה-NBA.

## קריירה
ג'רלד וילקינס, יליד אטלנטה, ג'ורג'יה, הוא אחיו הצעיר של הכדורסלן לשעבר דומיניק וילקינס, ואביו של הכדורסלן דמיאן וילקינס. הוא היה שחקן המפתח של קבוצת הניו יורק ניקס בשנות ה-80 המאוחרות, ותמיד זכה להיות השחקן המוביל השני בנק' בקבוצה אחרי פטריק יואינג. וילקינס נבחר בדראפט 1985 על ידי ניו יורק ניקס. ג'רלד הלך בעקבות אחיו הבכור והשתתף פעמיים בתחרות ההטבעות (1986 ו-1987).

בתחילה ג'רלד וילקינס שיחק בחמישייה הפותחת של הניקס, אך בעקבות הגעתם של הקלע ג'ון סטרקס בשנת 1990 והסמול פורווד אקסבייר מקדניאל בשנת 1992 שהיו לשחקנים נערצים על הקהל, עבר להיות שחקן ספסל. הוא הוכיח את עצמו במשחק ההגנה שלו ואת יכולת הקליעה שלו והפך לשחקן מעולה שעולה לשחק מהספסל, אך לאחר עונת 1991/92 נהיה לשחקן חופשי לאחר שהניקס לא ראו בו צורך ושחררו אותו. ג'רלד נרשם לקבוצת הקליבלנד קאבלירס, שבאותה עת שיחקו בה כוכביה מארק פרייס, לארי נאנס וברד דוהרטי. הקאבלירס קיוו שווילקינס יהיה זה שיהפוך את הקבוצה למושלמת וישחק את משחק ההגנה הידוע שלו ובכך סוף סוף יוכלו לנצח את השיקגו בולס של מייקל ג'ורדן ואף כונה "עוצר מייקל" ("The Jordan Stopper"). אולם בשנת 1993, בוועידת חצי גמר המזרח, הבין וילקינס כי ההגנה שלו לא תועיל, ומייקל ג'ורדן לא הפסיק לקלוע למרות ששמר עליו ובכך הביך אותו וגרם לכישלון תוכניתם של הקאבלירס. מייקל ג'ורדן המשיך לקלוע ללא הרף במהלך כל סדרת חצי הגמר ובכך מצאו הקאבלירס את עצמם מחוץ לגמר. ג'רלד נשאר בקבוצה כמה שנים נוספות, אך נחלש בעקבות פציעות רבות, במיוחד בעונת 1994/95 אז לא שיחק כלל. 

בשנת 1995, ג'רלד וילקינס נבחר בדראפט המורחב על ידי הממפיס גריזליס, והייתה זו לשנה גרועה במיוחד עבורו עקב פציעות. בעונה זו שיחק רק 28 מ-82 משחקים ששוחקו. שנה לאחר מכן חתם באורלנדו מג'יק כשחקן חופשי, והקבוצה ראתה בו שחקן אמין ומבטיח. בעונת 1997/98 החתימו אורלנדו מג'יק שוב את ג'רלד וילקינס הפעם על חוזה בסכום של $300,000. בשנת 1999 שודרג שכרו בשנית כאשר חתם על חוזה חדש לשלוש שנים בסכום כולל של 7 מיליון דולר. זאת הייתה השנה האחרונה שבה שיחק עם אחיו הבכור, דומיניק, בקבוצה, למרות שעבור שניהם מדובר היה בשנים הפחות טובות.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמריקאים ילידי ג'ורג'יה
קטגוריה:אטלנטה: אישים
קטגוריה:כדורסלני ניו יורק ניקס
קטגוריה:כדורסלני קליבלנד קאבלירס
קטגוריה:כדורסלני אורלנדו מג'יק
קטגוריה:כדורסלני ונקובר גריזליס
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:בחירות דראפט של ניו יורק ניקס
קטגוריה:ג'ורג'יה: כדורסלנים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1963