ח'רבת זנוטה

**ח'רבת זנוטה** (בערבית: **خربة زنوتا**, שמו נכתב לעיתים "זנותא") הוא כפר פלסטיני בנפת חברון. הממוקם 20 ק"מ דרומית לחברון. באתר נמצא אתר ארכאולוגי.

## היסטוריה
בשנת 1809 תיאר אולריך יאספר זֶטצן את זנוטה כמקום המיושב האחרון מדרום לחברון, זטצן מצא כי במקום התגוררו מספר משפחות במרתפים ובמערות בין חורבות בתים ומבנה שלם אחד שכונה מסגד למרות ששימש ללינת אורחים. האתר תועד כבר במאה ה-19 על ידי קונדר במהלך שליטת העות'מאנים ומתועד גם בארכיוני הסקר של ישראל, יהודה ושומרון. האתר נסקר על ידי משה כוכבי בסקר החירום תשכ"ח (1968 "ע,) ש. גוטמן בסקר המשלים בשנת 1969, כמו גם בידי אבי עופר בסקר הר – יהודה. בסקר החירום מתואר האתר כחורבה ובה שרידי מבנים, בהם בולט מבנה מודרני של אורווה בצפון האתר, מבנה מאבנים מזוייזות במרכז החורבה, ומבנה מאבנים מזוייזות, עם קירוי קשתות וחרכי ירי, בדרום החורבה. בנוסף תועדו מערות וגדרות ששימשו כבר בתקופת הסקר וכנראה גם הרבה לפני כן, כמכלאות צאן. ממצא החרסים מעיד על יישוב קיים מתקופת הברזל – מאה 7 – 8 לפנה"ס ושל יישוב מהתקופה הביזנטית באופן רציף עד היום.

בתקופה הביזנטית האתר מגיע לשיאו כאשר הוא מקיף שטח של כ-35 דונם מיושבים, הפזורים על שטח נרחב יותר של כ-50 דונם. בימי הביניים והתקופה העות'מאנית הצטמצם השטח ונראה כי האתר לבש את אופיו כפי שנתגלה לסוקרים המודרניים, מכוכבי (1968) ועד אל אבי עופר (1982): יישוב של רועים ופלאחים המתגוררים בשרידי המבנים הקדומים ומערות המגורים שלידם.

### מאבק משפטי
מבני הכפר, כמו ברוב הכפרים הפלסטינים בשטח C, נבנו במהלך השנים ללא תוכנית מתאר מסודרת. בנימוק זה הוציא המנהל האזרחי צווי הריסה לכל המבנים בכפר, בהם גם אוהלים, דירים, סוכות, בתי שימוש ובורות מים.

בנובמבר 2007 הגישו התושבים הפלסטינים עתירה לבג"ץ במטרה למנוע את הריסת המבנים שבשטח האתר הארכאולוגי. במרץ 2008 הורה בג"ץ על הקפאת צווי ההריסה עד להכרעה בעתירה, בתנאי שהמשך הבנייה במקום תוקפא. למרות זאת, המשיכו תושבי המקום בבנייה.

בספטמבר 2017, הודיעה המדינה כי צווי ההריסה לא יאכפו עד שימוצו הניסיונות להסדרת המאחז, ובכפוף לכך שלא תורחב הבנייה במקום. אולם גם לאחר מחיקת העתירה, נמשכה הבנייה בכפר, ובכלל זה הוקם בית ספר במקום. בדצמבר 2018 עתרה תנועת רגבים לבית המשפט המחוזי בדרישה להריסת מבנה בית הספר. אולם בפועל הדרישה לא נאכפה.

לטענת עמותת רגבים, הבנייה בכפר גרמה נזק לאתר הארכאולוגי. בין השאר, נסללו דרכים על ידי כלים כבדים, האתר כוסה בפסולת ועתיקות נשדדו מפני השטח ומחללים תת-קרקעיים. בחלק מהמבנים החדשים נעשה שימוש באבני בניין עתיקות שנלקחו מהשרידים הארכאולוגיים. על פי ד"ר דביר רביב מהמחלקה לארכאולוגיה באוניברסיטת בר-אילן, הבנייה הבלתי חוקית גרמה לנזק בלתי הפיך לאתר הארכאולוגי במקום.

## גירוש התושבים והריסת בתי הכפר
ממוזער|בית הספר בח'ירבת זנוטה לאחר שנהרס בידי מתנחלים, דצמבר 2023
ח'רבת זנוטה נמצאת בקרבת הקו הירוק, בסמיכות ליישובים דאהרייה מצפון-מערב וח'רבת שוויקה מצפון-מערב, כמו גם שתי התנחלויות, טנא עומרים ממערב ושמעה ממזרח. אזור התעשייה מיתרים ממוקם ממזרח לכפר. בשנת 2013 התגוררו בכפר 130 תושבים. ארבע המשפחות העיקריות הן א-סאמאמה, אל-תל, אל-בטאט ואל-קייסיה. במשך שנים רבות לא היו בכפר בתי ספר, מתקני בריאות או בתי מרקחת, והתושבים נוהגים לנסוע 10 ק"מ עד דאהרייה כדי להשיג שירותים אלה. החקלאות היא הפעילות הכלכלית העיקרית, המעסיקה את מרבית תושבי הכפר. השטח הכפר הכולל הוא כ-12,000 דונם, מתוכם כ-3,000 מעובדים, לרוב בגידולי שדה. משנת 2015 הרשויות הישראליות לוחצות על התושבים לעזוב.

בנובמבר 2023 נטשו התושבים את המקום בעקבות תקיפות אלימות חוזרות מצד יושבי המאחזים בסביבתם.

בתחילת דצמבר 2023 נכנסו אזרחים ישראלים שהגיעו מכיוון המאחז חוות מיתרים, והרסו בעזרת דחפור עשרה מבנים בכפר, ואת בית הספר המקומי. בימים שלאחר מכן שבו לכפר והרסו מבנים נוספים. תושבי הכפר הורשו לשוב לחורבות הכפר, אך המנהל האזרחי אוסר עליהם לשקם את בתיהם ההרוסים. בין היתר נדחתה בקשת התושבים למתוח יריעת בד במקום הגגות שנהרסו, כדי לגונן מהשמש.

בפברואר 2024 הטילה ארצות הברית עיצומים על ינון לוי, מתנחל שארגן תקיפות נגד תושבי המקום.

ביולי 2024 הצהירה המדינה בפני בית המשפט כי תאפשר לתושבים לשוב לכפר. באוגוסט 2024 שבו התושבים ליישוב בעקבות פסיקת בג"ץ שחייבה את צה"ל והמשטרה להגן עליהם מאלימות מתנחלים.

באוקטובר 2024 דווח כי הכפר הרוס ונטוש. בית הספר בכפר שרוף בחלקו, חלונותיו מנופצים והקירות מרוססים גרפיטי בעברית. הבתים הופשטו מכל חפציהם, קירותיהם שבורים וגגותיהם שרופים. מספר תושבים ניסו לשוב לכפר ולשקם את ההריסות, אך חיילי צה"ל ותושבים אלימים מההתנחלויות הסמוכות מנעו זאת מהם.

לאור אי-יכולת התושבים לחזור לכפרם על אף שכך הובטח להם בבית המשפט, הוגשה תביעה לבג"ץ בגין בזיון בית המשפט, ובפברואר 2025 הורה בג"ץ למדינה לאפשר לתושבים לחזור לכפר, לשקם מבנים שנהרסו ולדאוג להרחקת מתנחלים מהכפר ומאדמותיו "באופן מתמשך ובשקידה הראויה".

## קישורים חיצוניים

* שולי הרטמן, חוות דעת בנושא ח'רבת זנוטה, יולי 2012, באתר במקום
* לא לפגוע בכבשת הרש – לא להרוס את הכפר ח'רבת זנוטה, 17 ביולי 2013, באתר האגודה לזכויות האזרח בישראל
* 
* קמר מישרקי אסעד, מיסוד פירות האלימות בשטחים הכבושים – המקרה של זנותא, שיח.זכויות@מינרבה, 12 במרץ 2026

## הערות שוליים

*