מסמכי פנדורה

**מסמכי [[פנדורה]]** הם מסמכים שהופצו בהדלפת ענק במסגרת סדרת תחקירים עיתונאיים בין-לאומיים, באוקטובר 2021, שבהם נחשפו פרטיהם האישיים והעסקיים של אנשי ציבור מרחבי העולם.

בדומה להדלפת מסמכי פנמה, בה הודלפו כ-11.5 מיליון מסמכים, המידע עובד על ידי הקונסורציום הבין-לאומי של עיתונאים חוקרים בשיתוף מאות עיתונאים מ-117 מדינות.
בתחקיר הבין-לאומי נותחו 11,903,676 קבצים, בנפח דיגיטלי כולל של 2.94 TB, שמקורם ב-14 חברות המספקות שירותים במקלטי מס, כגון פנמה, דובאי, מונקו, שווייץ ואיי קיימן. מתוכם היו כ-6.4 מיליון מסמכים פשוטים, 2.9 מיליון תמונות, 1.2 מיליון התכתבויות דואר אלקטרוני, 470 אלף תרשימים וכ-900 אלף סוגי קבצים אחרים.

הוזכרו בהם מעל 100 מיליארדרים, 29,000 חשבונות בנק, 35 מנהיגים ו-330 אנשי ציבור. בנוסף, נחשפו פרטיהם הכלכליים של שרים, שופטים, ראשי ערים, גנרלים וידוענים. מרבית המסמכים הם מהשנים 1996 עד 2020, אך חלקם גם החל מ-1970. תוכן המסמכים כולל רשומות של חברות, תעודות מניות, דוחות כספיים, נכסים, ותיעוד צעדים משפטיים.

המסמכים נקראו על שמה של פנדורה מהמיתולוגיה היוונית במטרה להשוות את חשיפת השערוריות הפיננסיות ברחבי העולם לכדי .

## תוכן המסמכים
בין הדמויות המוכרות שהוזכרו במסמכים היו עבדאללה השני, מלך ירדן, נשיא אזרבייג'ן אילהם אלייב, נשיא אוקראינה וולודימיר זלנסקי, ראש ממשלת צ'כיה אנדריי באביש, נשיא אקוודור גיירמו לאסו, טוני בלייר, מקורבי נשיא רוסיה ולדימיר פוטין, פפ גוארדיאולה וחוליו איגלסיאס.

בין הישראלים שהוזכרו בתחקירים שערך גוף התחקירים "שומרים - המרכז לתקשורת ודמוקרטיה", היו ניר ברקת, חיים רמון, בני שטיינמץ, ארנון מילצ'ן טדי שגיא, יולי וסמי עופר, איתן סטיבה ומשה חוגג ויו"ר עטרת כהנים מתי דן.

אזכור חלק מהדמויות במסמכים נובע מכך שפעלו והחזיקו נכסים במקלטי מס, פעולה שכשלעצמה אינה בהכרח עבירה פלילית.

### ראשי מדינות וממשלות
#### עבדאללה השני
שמאל|לא ממוסגר|118x118px
מלך ירדן, עבדאללה השני, השתמש ב-36 חברות קש על מנת לקנות 14 בתי יוקרה בשווי 68 מיליון דולר. קניית 3 מתוכם התקיימה לאחר האביב הערבי, כשאזרחי מדינתו יצאו להפגין כנגד השחיתות, במקביל למשבר חמור בכלכלת ירדן. את קניית הבתים ביצע דרך עורך דין מאיי הבתולה. לאחר חשיפת התחקיר, עורכי דינו טענו שעל פי החוק הירדני המלך בכלל אינו מחויב במס. בהצהרה רשמית, נטען שהיה ידוע שלמלך יש בתים בעולם. כמו כן, הם נועדו לארח נכבדים זרים ולא פורסמו משיקולי פרטיות ואבטחה.

#### אילהם אלייב
[118x118px|נשיא [אזרבייג'ן, אילהם אלייב|שמאל|לא ממוסגר]]נשיא אזרבייג'ן, אילהם אלייב ומשפחתו רכשו 17 נכסי נדל"ן בבריטניה, בשווי עשרות מיליוני לירות שטרלינג: פנטהאוזים, שטחי משרדים ואפילו טברנה אחת. רכישה של אחד מהנכסים, בניין משרדים בשווי 33 מיליון לירות שטרלינג, בוצעה דרך חברת Mallnick Holdings S.A. שבבעלותו של אחד ממקורבי הנשיא, ואחרות בוצעו על ידי חברות קש כגון Sheldrake Six ו-Fliptag Investments.

בסך הכל, משפחת הנשיאות קנו נכסים בשווי 429 מיליון ליש"ט באמצעות 84 חברות קש שונות. בשנים הסמוכות להדלפה חלק מחברות הקש נסגרו, נכסיהן נמכרו, ושוויים, על סך 125 מיליון ליש"ט, הועבר לנאמנות בשליטת חמו.

#### וולודימיר זלנסקי
113x113px|שמאל|לא ממוסגר
נשיא אוקראינה, וולודימיר זלנסקי, לא דיווח בהצהרת ההון הציבוריות שלו בשנת 2018 על כך שהוא החזיק ב-25% מחברה מחוץ לארץ בשם Maltex. אף על פי שבמסע הבחירות שלו הצהיר שיילחם בשחיתות השלטונית במדינה, סמוך להיבחרו לנשיא במאי 2020 העביר את אחזקותיו בחברה לחברו, סלחי שפיר, שאף מונה לאחר מכן ליועצו הבכיר. פחות מחודש לפני מועד פרסום התחקיר ניצל שפיר מניסיון התנקשות בחייו.

פרט לנושא אחזקותיו בחברת Maltex, השתמש זלנסקי בשתי חברות שהיו שייכות לחבריו בשביל לקנות שלושה נכסים במרכז לונדון.

#### אנדריי באביש
[125x125px|ראש ממשלת [צ'כיה אנדריי באביש|שמאל|לא ממוסגר]]
ראש ממשלת צ'כיה, אנדריי באביש, עמד בעיצומה של מערכת בחירות שבמהלכה נחשף שרכש טירה בשווי 22 מיליון דולר בדרום צרפת דרך חברת השקעות חיצונית. לפי התחקיר, הוא השתמש בחברות הממוקמות באיי הבתולה, וושינגטון ופנמה כדי לרכוש נכסים באמצעות הלוואות ביניהן, מה שהקשה על איתור עקבות הכסף. הוא לא נענה לבקשות לתגובה, אך קונסורציום נדל"ן המקושר אליו, שהשתלט מאוחר יותר על החברות והנכסים, טען שבאביש עמד בכל דרישות החוק. בהמשך באביש עצמו טען שפעל כשורה. בבחירות האופוזיציה זכתה ברוב, כנראה מסיבות מגוונות.

### פוליטיקאים ואנשי עסקים ישראלים
#### ניר ברקת
חבר הכנסת ניר ברקת החזיק במניות בעצמו בכל שנותיו בעיריית ירושלים, וזאת בניגוד להצהרתו כי המניות נמצאות בנאמנות עיוורת. לאחר היבחרו לכנסת העביר לבסוף את מניותיו לנאמנות, שבה הנאמן היה אחיו ושותפו, אלי ברקת.

ברקת טען כי התחקיר מגוחך ונגוע באינטרסים פוליטיים. בנוסף, הוא טען שמשנת 2003 הוא העביר את ניהול כל עסקיו לידי אחיו, על פי חוק, ושכשנבחר לכנסת פנה לוועדת האתיקה, מסר לה את המסמכים לניהול עיוור ואת הצהרת ההון שלו, וביקש את הנחיותיה.

#### חיים רמון ומרטין שלאף
ב-2006 נוצר המיזם התיירותי "Bigova Bay Doo" בקוטור שבמונטנגרו, והוקמה חברה בשם זהה לצורך תפעולו. החברה השקיעה בשטחים באזור, אך נפגעה כלכלית בשל המשבר הכלכלי העולמי בשנת 2008. בשנת 2013, בניסיון להציל את החברה, היא נמכרה לחברה אחרת בבעלות מרטין שלאף. כתוצאה מכך, שלאף שלט בחברה שהחזיקה בקרקעות באזור קוטור, אך הייתה בחובות של 42 מיליון אירו.

בשנת 2016 חובות חברת "Bigova Bay Doo" הצטברו לכדי 52 מיליון אירו. בעקבות כך, שלאף מכר את החברה המפסידה לחברה "DLN.RM" מקפריסין - חברה שאחד ממחזיקי מניותיה היה מני ויצמן, מכר של שלאף וחיים רמון.

מסמכים שנחשפו במסגרת התחקיר רמזו על כך ש-"DLN.RM" מכרה את "Bigova Bay Doo" לחברה של רמון ושותפיו תמורת 1,000 אירו. עם זאת, במקביל שולם לחברה של רמון ושותפיו מעל 1.25 מיליון אירו תמורת סעיף מוגבל בזמן שאיפשר לשלאף להשתלט מחדש על "Bigova Bay Doo" תמורת סכום נוסף של פחות ממיליון אירו. סעיף זה הוארך לאחר מכן ב-2018 תמורת 1.65 מיליון אירו נוספים. מלבדם, הועברו עוד 2.5 מיליון אירו ל-"Bigova Bay Doo" לצורך "מימון ההוצאות השוטפות".

ב-2016 רמון החל בתהליך להסדר החובות של חברת "Bigova Bay Doo". במהלך הליך זה, התברר כי עדיין לא נקבע מועד לתחילת העבודות, מה שעורר ספק בנוגע לקיום היגיון כלכלי ברכישת החברה הכושלת. לבסוף הושג הסדר חוב שבמסגרתו נאסר על החברה לחלק דיבידנדים (אך בכל זאת חברת האם הקפריסאית של רמון ושותפיו תרמה 100,000 דולר להפועל תל אביב, שרמון היה בעל זכויות הניהול שלה בעבר).

רמון הכחיש שהיה איש קש עבור שלאף בעניין חברת "Bigova Bay Doo", טען שכל פעילותיו היו למטרת קידום הפרויקט, ושהטענות שעולות מן התחקיר הן דמיוניות וחסרות קשר למציאות.

## החברות שמהן הודלפו המסמכים

### חלוקה לפי כמות הרשומות שהודלפו

## ראו גם
* מסמכי פנמה
* מסמכי פרדייז

## קישורים חיצוניים
* 
* 
*
*

## הערות שוליים

קטגוריה:הדלפות מסמכים
קטגוריה:שערוריות פוליטיות
קטגוריה:עבירות מס
קטגוריה:2021 בכלכלה