open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אמבה אלגי

**אמבה אלגי** הוא אמב (מבצר הררי המסתמך על תצורה גאולוגית שכיחה באתיופיה, בצורת הר שולחן המוקף במצוקים תלולים), בצפון אתיופיה, במחוז תיגראי. האמב שולט על הדרך בין העיר מקלה דרומה לעיר מאיצ'ו. בשל מיקומו האסטרטגי היה האמב זירה למספר קרבות חשובים בהיסטוריה האתיופית.

## היסטוריה
### אזכורים ראשונים

הפעם הראשונה בה מופיע שמו של ההר בכתובים הייתה במהלך המאה ה-15 כאשר קיסר אתיופיה באדה מריאם הראשון הוביל מסע צבאי כנגד שבט בשם דובאה ששלט באזור והפריע לנתיבי התחבורה. בתחילת המאה ה-19 השתמש הראס וולדה סלאסי במצודה שעל ההר על מנת לכלוא את גברה גורו, אחיו של סבגדיס שמרד כנגדו. הדרך שסללו הבריטים במהלך המשלחת הצבאית לאתיופיה (1868), מהחוף אל אמבה מריאם, עברה ליד אמבה אלגי. בפברואר 1889 לחם ראס אלולה אנגדה בראס סיום גברה, ובקרב זה נפצע אנגדה.

### קרב אמבה אלגי (1895)

הקרב התרחש במהלך המלחמה האיטלקית-אתיופית הראשונה בדצמבר 1895. ב-7 בדצמבר הביסו האתיופים כוח איטלקי של 2,350 חיילים שהובל על ידי פייטרו טוסלי, וב-8 בדצמבר, גירש הקיסר האתיופי מנליק השני את כוחותיו של הגנרל האיטלקי אורסטה ברטיירי. לאחר התבוסה נסוגו האיטלקים מאמבה אלגי ומגונדר כולה, למבצר מקלה שעליו צר מנליק במשך חמישה עשר ימים.

### קרב אמבה אלגי (1941)

הקרב השני של אמבה אלגי נערך במסגרת המערכה במזרח אפריקה במלחמת העולם השנייה. מתחילת שנת 1941 פתח הצבא הבריטי באמצעות יחידות מצבא הודו הבריטית ועמם כוחות מצבא דרום אפריקה, צבא צרפת החופשית ויחידות נוספות של לוחמי גרילה אתיופים המכונים כוח גדעון במערכה כנגד האיטלקים שהחזיקו באתיופיה, סומליה ואריתריאה. בתנועת מלקחיים איגפו כוחותיו של הגנרל ויליאם פלאט את האיטלקים מצפון, וכוחותיו הדרום אפריקאים של הגנרל אלן קנינגהם את האיטלקים מדרום. האיטלקים נסוגו והתבצרו במבצר אמבה אלגי, שם חצבו מצודה במנהרות באבן הטבעית. תחת פיקודו של המשנה למלך האיטלקי, הנסיך אמדאו הדוכס השלישי מאאוסטה ניהלו האיטלקים במקום קרב מגננה. בתחילת מאי החלו הבריטים לתקוף מצפון, והקיפו את ההר מצידו המזרחי והמערבי. ב-14 במאי הצטרפו אליהם הכוחות הדרום אפריקאים מדרום, וההר הוקף מכל עבריו. הבריטים תכננו לתקוף את המצודה באופן חזיתי, אך פגז שפגע פגיעה ממוזלת במצבור דלק, הביא לזיהום מי השתייה בדלק, ולכניעת מגני ההר ב-15 במאי.

### קרב אמבה אלגי השלישי

ב-1943 התקיים ליד אמבה אלגי הקרב האחרון ב"מרד וויאנה" שכוון כנגד שלטונו של היילה סלאסי. המורדים כבשו את מקלה והמשיכו דרומה אל ההר, בו נתקלו בעשרת אלפים חיילים של ממשלת אתיופיה. בין 18 בספטמבר ל-6 באוקטובר 1943 ניסו המורדים, בהנהגת בלאטה היילה מריאם רדה לכבוש את עמדות חיילי הממשלה בהר, אך לא עמדו בפני הפגזות הארטילריה של הצבא הבריטי שסייע לסלאסי, ובסופו של דבר התפזרו.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:תיגראי
קטגוריה:אתיופיה: היסטוריה
קטגוריה:אתיופיה: קרבות
קטגוריה:אתיופיה: גאוגרפיה
היחידה לספורט הישגי

**היחידה לספורט הישגי** היא הזרוע המקצועית של הוועד האולימפי בישראל. תפקידיה ליישם את מדיניות הוועד האולימפי, לקבוע קריטריונים להשתתפות במשחקים האולימפיים וכן לתחרויות מרכזיות כאליפויות עולם ואליפויות אירופה, ולדאוג להכנתם המקצועית של הספורטאים לתחרויות. בנוסף, שמה לה למטרה לסייע לאיגודי הספורט לתכנן את הכנות הספורטאים, בטווח הארוך ובטווח הקצר, לפקח עליהן ולבקר אותן, לנתח אימונים ותחרויות, ולסייע למאמנים ולאנשי המקצוע הפועלים בסביבת הספורטאים. כן מעניקה היחידה תגמול כספי לספורטאים שעמדו בקריטריונים שהציבה.

היחידה הוקמה בעקבות אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) בידי הוועד האולימפי, רשות הספורט והחינוך הגופני וההתאחדות לספורט בישראל, במטרה לשפר את הישגי של המשלחות הישראליות למשחקים, ולשפר את רמת המקצועיות. עד 1997 עמד בראשה איציק בן מלך, לאחר מכן עמד בראשה יעקב סנדלר, ומאז 2004 עומד בראשה גילי לוסטיג.

היחידה נוהגת לאמץ קריטריונים קשים יותר מהקריטריונים הבינלאומיים, במטרה להביא לכך שרק המצטיינים שבספורטאים ישתתפו במשחקים. ראש היחידה גילי לוסטיג נימק מדיניות זו: . מאז הוקמה היחידה לספורט הישגי השתפרו הישגי הספורטאים הישראלים במשחקים: באולימפיאדת ברצלונה (1992) הייתה יעל ארד לספורטאית הישראלית הראשונה שזוכה במדליה אולימפית, ובאולימפיאדת אתונה (2004) היה גל פרידמן לאלוף האולימפי הישראלי הראשון. יחד עם זאת, על מדיניות היחידה נמתחה גם ביקורת, מאחר שהיא מונעת את השתתפותם של ספורטאים צעירים, שעצם ההשתתפות יכול לסייע להם בעתיד.

## קישורים חיצוניים
* היחידה לספורט הישגי באתר הוועד האולימפי בישראל
* היחידה לספורט הישגי באתר מכון וינגייט
* 

## הערות שוליים

הישגי
קטגוריה:ישראל במשחקים האולימפיים
מוחמד לטיף

שמאל|ממוזער|250px|'''מוחמד לטיף''',  1940

**מוחמד לטיף** (בערבית: **محمد لطيف**; 23 באוקטובר 1909 - 17 במרץ 1990) היה כדורגלן מצרי. הוא שיחק בקבוצות א-זמאלכ ממצרים וריינג'רס מסקוטלנד, וכן בנבחרת מצרים בכדורגל.

## קריירה
לטיף סייע לנבחרת מצרים להעפיל למונדיאל 1934, וכבש שלושה שערים נגד נבחרת ארץ ישראל במוקדמות. הוא אף שיחק במשחקה היחיד של מצרים במונדיאל זה, בשלב שמינית הגמר, נגד הונגריה.

בין 1920 ל-1935 שיחק בא-זמאלכ, וב-1935, לאחר המונדיאל, הובא לריינג'רס על ידי מאמנה הסקוטי של נבחרת מצרים ג'יימס מקריי. בעונת 1935/6 שיחק במשחקו היחיד בליגה הסקוטית, במשחק מול היבס (Hibs). בין 1936 ל-1945 שיחק שוב בא-זמאלכ.

ב-1936 נכלל בסגל נבחרת מצרים ששיחק במשחקים האולימפיים בברלין.

שנים לאחר משחקו נגד נבחרת ארץ ישראל התגייס לצבא המצרי והשתתף בקרבות מלחמת העצמאות באזור כיס פלוג'ה, שבו כותר כוח של הצבא המצרי בעקבות מבצע יואב. לטיף היה אחד מהחיילים המצרים שנשבו על ידי חיילי צה"ל, וכשאלה זיהו את השחקן שהצטיין נגד נבחרתם, שחררו אותו מיד למצרים.

לאחר פרישתו ממשחק פעיל שימש לטיף מאמן בא-זמאלכ.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים מצרים
קטגוריה:חלוצי כדורגל מצרים
קטגוריה:כדורגלני א-זמאלכ
קטגוריה:כדורגלני גלאזגו ריינג'רס
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1934
קטגוריה:משתתפי אולימפיאדת ברלין (1936)
קטגוריה:כדורגלני נבחרת מצרים
קטגוריה:מצרים שנולדו ב-1909
קטגוריה:מצרים שנפטרו ב-1990
דמפסי

**דמפסי** (Dempsey) הוא שם משפחה שמקורו אירי ומשמעותו גאה.

קטגוריה:שמות משפחה
אלברטו בורי

**אלברטו בורי** (באיטלקית: **Alberto Burri**; 12 במרץ 1915 – 15 בפברואר 1995) היה פסל וצייר איטלקי אבסטרקטי.

## ביוגרפיה
נולד בצ'יטה די קאסטלו שבאומבריה. ב-1940 סיים בורי לימודי רפואה מאוניברסיטת פרוג'ה ושימש כרופא צבאי במלחמת העולם השנייה. הוא נעצר על ידי כוחות בעלות הברית בתוניסיה והושם במחנה מעצר בטקסס בשנת 1943, שם שהה כ-18 חודשים ושם גם החל לצייר. הוא שוחרר בשנת 1946 ועבר לרומא, שם המשיך להתגורר עד סוף חייו. הוא הציג ברומא תערוכת יחיד ראשונה בשנת 1947 ב-Galleria La Margherita.

תחילה צייר בורי באופן פיגורטיבי, אולם כמו רבים מבני דורו באיטליה פנה אל עבר הציור המופשט. 
יחד עם ג'וזפה קאפוגרוסי , אטורו קולה  ואמנים נוספים חתם על מנשר של קבוצה בשם Origine, אשר הייתה בו קריאה לאסתטיקה לא-פיגורטיבית. 

בורי נודע בשימוש בחומרים לא שגרתיים ביצירותיו כמו זפת, פומיס, פלסטיק תעשייתי, ברזל, צמר שרוף, פחיות ישנות מפח, ויוטה. יצירתו מושפעת מזרמים כמו האבסטרקציה לירית, האקספרסיוניזם המופשט האמריקאי והטאשיזם האירופאי. 

אחת מיצירותיו המפורסמות היא סדרת ה-Sacchi (שקים), אותה החל ליצור בשנת 1949 והיא מורכבת משקי יוטה התפורים בגסות זה לזה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 


* Laura Cumming, Alberto Burri: Form and Matter – review


קטגוריה:רופאים איטלקים במאה ה-20
קטגוריה:פסלים איטלקים במאה ה-20
קטגוריה:ציירים איטלקים במאה ה-20
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1915
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1995
לוצ'ו פונטנה

**לוצ'ו פונטנה** (באיטלקית: **Lucio Fontana**; ) היה צייר, פסל ותאורטיקן איטלקי. הוא מוכר בזכות סגנון ה, שהוא נחשב למייסדו ובזכות קשריו לקבוצת הארטה פוברה.

## ביוגרפיה
לוצ'ו נולד ברוסאריו שבסנטה-פה שבארגנטינה להורים איטלקים. אביו, לואיג'י, היה פסל, צייר וארכיטקט. לוצ'ו בילה את ילדותו במילאנו שבאיטליה, אולם חזר לארגנטינה בשנת 1905, שם התגורר עד שנת 1922. בנעוריו החל לעזור לאביו בפיסול ואחר כך החל לפסל בעצמו. בשנת 1926 השתתף לראשונה בתערוכה בארגנטינה. בין השנים 1928 ל-1930 למד ב-Accademia di Brera שבמילאנו. הוא למד שם אצל הפסל אדולפו ווילדט (Adolfo Wildt), והוא הושפע ממנו רבות. במהלך מלחמת העולם השנייה חזר לארגנטינה והקים שם בית ספר לאמנות בשם Academia Altamira יחד עם כמה מחבריו. בשנת 1948 חזר לאיטליה.

הציג בביאנלה לאמנות בסאו פאולו ובביאנלה של ונציה. לאחר מותו נערכו רטרו-פרספקטיבות לעבודותיו על ידי אוסף פגי גוגנהיים, במרכז ז'ורז' פומפידו,

## קישורים חיצוניים

* דף המוקדש לעבודותיו באתר המוזיאון לאמנות מודרנית

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פסלים איטלקים במאה ה-19
קטגוריה:פסלים איטלקים במאה ה-20
קטגוריה:ציירים איטלקים במאה ה-19
קטגוריה:ציירים איטלקים במאה ה-20
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1899
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1968
וריד מתלה המעי העליון

**וריד מתלה המעי העליון** (TA: vena mesenterica superior), הנקרא גם לפי ראשי התיבות באנגלית **SMV**, הוא כלי דם המנקז דם מהמעיים. בסיומו, מאחורי צוואר הלבלב, הוא חובר לווריד הטחול (vena splenica, vena lienalis) ושניהם יוצרים את וריד שער הכבד. וריד מתלה המעי העליון נמצא לימינו של עורק מתלה המעי העליון, שמקורו מאבי העורקים הבטני. 

## ורידים המתנקזים אל וריד מתלה המעי העליון

ורידים המתמזגים אל וריד מתלה המעי העליון מנקזים את המעיים הדקים, המעי הגס בחלקו, הקיבה, הלבלב והתוספתן. הם כוללים את הבאים:

* וריד הקיבה והפדר הימני
* ורידי התריסריון והלבלב התחתונים
* ורידים מהמעי הריק (jejunum)
* ורידים מהמעי העקום (ileum)
* וריד המעי הגס האמצעי - המנקז את המעי הגס הרוחבי
* וריד המעי הגס הימני - המנקז את המעי הגס העולה
* וריד המעי הקום והמעי הגס

## פתולוגיות
פקקת של וריד מתלה המעי העליון היא יחסית נדירה, אולם מהווה סיבה משמעותית לאירוע איסכמי של מתלה המעי ויכולה להיות קטלנית. כ-10% עד 15% מהאירועים האיסכמיים הם כתוצאה מפקקת כאמור. 

קטגוריה:ורידים
קיסמאיו

**קיסמאיו** (בסומלית: **Kismaayo**; בערבית: **كيسمايو**) היא עיר נמל בחופה הדרום מערבי של סומליה. העיר היא העיר השלישית בגודלה בסומליה, והנמל הוא אחד החשובים בקרן אפריקה. העיר נמצאת בסמוך לשפך נהר הג'ובה. בין השנים 2006-2012 העיר לא הייתה בשליטתה של הממשלה המרכזית הסומלית, אלא היוותה מרכז לארגונים איסלאמיים, ביניהם "א-שבאב" שפרש מהממשלה המרכזית. בספטמבר 2012 הצבא הלאומי הסומלי וכוחות  (משלחת האיחוד האפריקאי לסומליה) כבשו מחדש את העיר מידי א-שבאב. עד לשנת 2002 גרו בעיר כ-200,000 אזרחים, אך בשל הקרבות והשתלטות ארגונים איסלאמיים קיצוניים רבים מהם עזבו את העיר, וב-2009 התגוררו בעיר 70,000 תושבים בלבד. נכון ל-2017 אוכלוסיית העיר מונה 166,667 תושבים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סומליה: ערים
קטגוריה:האוקיינוס ההודי: ערי נמל
מחנה המעצר מזרעה

[שמאל|ממוזער|280px|קבוצה ממעפילי האונייה [דריאן 2 שנעצרו במחנה מזרעה, 1941 (מרדכי רמון עומד ראשון משמאל).]]
**מחנה המעצר מזרעה** הוקם והופעל על ידי ממשלת המנדט מצפון לעכו, ושימש לכליאתם של אסירים ועצירים מנהליים. 
## היסטוריה
מחנה המעצר נוסד בשנת 1939, עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, ושימש למעצר, בצווים מנהליים, של חברי כנופיות ערביות, נתיני אויב וחשודים בריגול. באביב 1940 החלה כליאתם של אסירים יהודים במחנה, ולעיתים נכלאו בו גם מעפילים. ב-1940 נכלאו בו מ"ג אסירי ההגנה ושלושים ושמונה אסירי קורס המפקדים של האצ"ל. האסירים שוכנו בצריפים, שכל אחד מהם הכיל 25 אסירים.

עם העצורים במחנה נמנו אנשי לח"י יצחק שמיר ואליהו גלעדי (שהצליחו לברוח מהמחנה ב-1942), נפתלי לובינצ'יק, מתתיהו שמואלביץ', הרצל עמיקם, נתן ילין-מור ועמנואל הנגבי, אנשי בית"ר ערי ז'בוטינסקי והלל צור, מעפילים אבא ברדיצ'ב ושולמית שמיר (שהכירה במחנה מעצר זה את בעלה, יצחק שמיר). 

מחנה המעצר נסגר בדצמבר 1942, ואסיריו הועברו למחנה המעצר בלטרון. 

כיום פועל במקום המרכז הרפואי לבריאות הנפש - מזרע.

## קישורים חיצוניים
* 

מזרעה
מזרעה
Groovy

**Groovy** (**גְּרוּבִי**) היא שפת תכנות מונחית-עצמים עבור הפלטפורמה של ג'אווה. זוהי שפה דינמית, בעלת מאפיינים דומים לשפות Python, Ruby, Perl ו-Smalltalk. השפה יכולה לשמש גם כשפת תסריט עבור הפלטפורמה של ג'אווה.

Groovy משתמשת בתחביר מבוסס סוגריים מסולסלים בדומה לשפת Java. קוד המקור של השפה עובר הידור דינמי ל-bytecode עבור המכונה הווירטואלית של ג'אווה (JVM), והוא יכול לעבוד עם קוד וספריות שנכתבו בשפת Java. כמו כן, ברוב המקרים קוד Java יחשב תקין תחבירית גם ב-Groovy. גרסה 1.0 של Groovy שוחררה ב-2 בינואר 2007.

## מאפייני השפה
מרבית קובצי Java התקינים (valid), אבל לא כולם, הם גם קובצי Groovy תקינים. למרות ששתי השפות דומות, הקוד של Groovy יכול להיות קומפקטי יותר בגלל שהוא לא דורש את כל האלמנטים שג'אווה דורשת. זה מאפשר למתכנתי ג'אווה ללמוד את שפת Groovy בצורה הדרגתית על ידי התחלה מתחביר מוכר של ג'אווה, לפני שהספיקו להכיר את כל הדקויות של השפה החדשה.

בין המאפיינים של Groovy שלא קיימים ב-Java, נכללת תמיכה בטיפוסים סטטיים ובטיפוסים דינמיים (באמצעות המילה השמורה *def*), העמסת אופרטורים, תחביר מובנה לרשימות ומילונים, תמיכה מובנית בביטויים רגולריים, איטרטורים פולימורפיים, ביטויים המוטמעים בתוך מחרוזות, מתודות עזר נוספות, וניווט בטוח באמצעות האופרטור "`.?`" שמבצע בדיקה אוטומטית האם מצביעים ל-null (לדוגמה: `()variable?.method` או `variable?.field`).

Groovy מספקת תמיכה מובנית בשפות תגיות כגון XML ו-HTML, באמצעות תחביר DOM מובנה (inline). תכונה זו מאפשרת להגדיר ולשלוט על נתונים מסוגים שונים תוך שימוש בסינטקס ומתודולוגיות תכנות אחידים ותמציתיים.

קוד המקור של Groovy ניתן להרצה כסקריפט (שלא עבר הידור), אם הוא מורכב מקוד שנמצא מחוץ להגדרה של מחלקה, או אם זוהי מחלקה עם מתודת *main*, או אם זה *Runnable GroovyTestCase*.
סקריפט Groovy עובר ניתוח (parsing) והידור במלואו לפני שהוא רץ (בדומה ל-Perl ו-Ruby). זה מתרחש מאחורי הקלעים, והגרסה המהודרת אינה נשמרת כתוצר של התהליך.

GroovyBeans הם גרסה של Groovy ל-JavaBeans. מנוע השפה מייצר מתודות *get* ו-*set* באופן מרומז (implicitly). בדוגמת הקוד שלמטה, המתודות `(setColor(String color` ו-`()getColor` נוצרות באופן מרומז; בשורות 7 ו-8 מודגמת קריאה מפורשת למתודות אלה, ובשורות 10 ו-11, שבהן נראה כאילו ניגשים למשתנה `color` בצורה ישירה, בעצם מתבצעת קריאה מרומזת למתודות ה-*get* וה-*set*. 


```groovy
class AGroovyBean {
  String color
}

def myGroovyBean = new AGroovyBean()

myGroovyBean.setColor('blue') // 7
assert myGroovyBean.getColor() == 'blue' // 8

myGroovyBean.color = 'red' // 10
assert myGroovyBean.color == 'red' // 11
```


Groovy מספקת תחביר פשוט ואחיד לטיפול במבני נתונים של רשימות ומילונים (maps), אשר מזכיר את הסינטקס של ג'אווה למערכים:

```groovy
def movieList = ['Dersu Uzala', 'Ran', 'Seven Samurai']  //looks like an array, but is a list
assert movieList[2] == 'Seven Samurai'
movieList[3] = 'Casablanca'  //adds an element to the list
assert movieList.size() == 4

def monthMap = [ 'January' : 31, 'February' : 28, 'March' : 31 ]  //declares a map
assert monthMap['March'] == 31  //accesses an entry
monthMap['April'] = 30  //adds an entry to the map
assert monthMap.size() == 4
```


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:שפות תכנות
ישראל במשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012)

**[[המשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012)]]** היו הפעם ה-14 שבה השתתפה משלחת ישראלית במשחקים הפאראלימפיים, מאז החלה את השתתפותה במשחקים בשנת 1960. ישראל דורגה במקום 45 עם 8 מדליות בסך הכל מהן 1 זהב, 2 כסף ו-5 ארד. 

## חברי המשלחת
במשלחת הישראלית 25 ספורטאים שהתחרו בתשעה ענפים.

### [[אופני יד]]

### [[אתלטיקה]]

### [[חתירה (ספורט)|חתירה]]

### [[טניס כיסאות גלגלים]]

### [[טניס שולחן]]

### [[קליעה]]

### [[רכיבה על סוסים|רכיבה]]

### [[שחייה]]

### [[שיט]]

(בסוגריים - השיוט הגרוע שאינו נחשב בדירוג הכולל)

## מדליות

## קישורים חיצוניים
* האתר הרשמי של המשחקים הפאראלימפיים בלונדון

2012
קטגוריה:2012 בישראל: ספורט
עיצור ענבלי, חוכך, קולי

**עיצור [[עיצורים ענבליים|ענבלי]] [[עיצורים חוככים|חוכך]] [[קוליות|קולי]]** הוא צליל עיצורי הנפוץ בשפות מדוברות רבות. סימן ה-IPA לעיצור הוא R לטינית גדולה מהופכת /ʁ/, ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ-R. העיצור נפוץ בעברית מודרנית ומיוצג על ידי האות ר. 

## התרחשות

## ראו גם

קטגוריה:עיצורים
חג (שיר)

שמאל|150px|ממוזער|רחל בלובשטיין-סלע
"**חג**" הוא שירה של המשוררת רחל. התחבר בשבט תרצ"א 1931.

השיר נעשה אהוב ביישוב היהודי בארץ ישראל, הולחן על ידי יהודה אנגל, על ידי פנחס גולדמן, ועל ידי דוד זהבי. נהגו לשיר אותו ביחיד או בצוותא באירועים חגיגיים.

נושא השיר הוא עמל היצירה השירית, המניעים להקמתה ולו בייסורים, המושווים לחרישה וזריעה, והבשלתה לתועלת בני האדם, בקציר בחג השבועות. מאז פרסומו, מעט לאחר חיבורו, צורף השיר אל מסכתות, סדרי פסח, הקראות שירה בציבור.

## מילות השיר

## תכנים ואמירות
"חג" הוא שיר ארספואטי בסגנון מחורז. המשוררת, הדוברת בגוף ראשון יחיד, מספרת על חווייתה כיוצרת. בשיר גלומות שאלה ותשובה, מדוע תכתב היצירה? ומה היא תועלתה? באשר היא כרוכה בצער ואף עינוי פנימי: „בְּמַעֲנִית לֵבָב”, שאותם ביטאה המשוררת בשיריה האחרים („צריחות שצרחתי נואשת, כואבת”). בדומה לשיריה האחרים ולתפיסת עולמה, המשילה רחל את היצירה הספרותית שלה, לעבודת כפיים של החקלאי. המשלה זו נעשית בשני מעגלי חוויה וקיום. האחד, מעגל האני: החקלאות הייתה משאת נפשה, אולם נלקחה ממנה כאשר חלתה בשחפת, ונאלצה לעזוב את דגניה א', ולעבור להתגורר בתל אביב. והשנייה, מעגל החברה: על פי תפיסתו של א"ד גורדון, מנהיג בתנועת העבודה בארץ ישראל, אשר חי בדגניה ושעמו התכתבה, עבודת הכפיים ובמיוחד עבודת האדמה היא החשובה והעיקרית.

בבית הראשון, מדמה המשוררת את המילים והביטויים - „נִיבִים” - המעוררים אותה להצמיח מהן יצירה חדשה, לזרעים קטנים אשר מוטמנים בקרקע בסתיו; ואשר יצמחו, בלשון הפואטית: „לְשִׁבֳּלֵי זָהָב” - לגבעולים גבוהים הנושאים גרעינים רבים, צהובים, בצמח החיטה ודגנים אחרים, שמהם מכינים דברי מאפה מזינים ומשביעים. הדימויים החקלאיים: החרישה והזריעה, במאמץ וללא וודאות, הם מטפורה לעצם השאלה: מדוע תכתב היצירה?; ומאידך, בדימוי החקלאי תשובה ראשונה עקרונית וערכית, הניתנת להתפרש כך בהקשר הרעיוני ההיסטורי של שירת רחל ותקופתה, לסבל ולהקרבה הנלווים אל מעשה היצירה.

בבית השני, האני השרה מתארת תשובה מלאה לשאלת סבל היצירה, ומתנבאת שבעתיד, יהיו זרעי-המילים שהפכו לשירים-שיבולים - פורחים בידיו של ילד - ובכך מתקיימת הקבלה בין פריחת השיבולת לבין הילדות; ונקצרים בידיהם של הבוגרים העוברים ושבים בתחילת הקיץ - ב„חַג קָצִיר”, חג השבועות - והתוכן והיופי שבהם הוא כמזון רוחני בפיהם - ובכך מתקיימת הקבלה פואטית נוספת בין בשלות השיבולים לבגרות.

בבית השלישי, המשוררת מפיקה מסקנה כוללת מיצירתה, יצירת הרוח, באשר לפעולות הנכונה של האדם בעולם: עליו לעמול, לזרוע ולחרוש, הגם שיחווה את המאמץ הקשה, הסבל ואי הוודאות, וההקרבה, למען השביע רעבונם של האחרים, קרובים או רחוקים: „זָר וָרֵעַ”. היא קובעת בכך כלל נוסף במערך המניעים ומאוויים בתהליך היצירה - העמל בה והענקתה לכלל אינה תלויה ביחסיה עם הנהנים, העתידיים והצפויים, של יצירתה.

## לקריאה נוספת
* רחל בלובשטיין, חג, **[[שירת רחל (ספר)|שירת רחל]]**, תל אביב: הוצאת דבר, תרצ"ה-1935, עמ' קנה.

## קישורים חיצוניים

* בארי צימרמן, '''מאמר שבעה ימים''' (ועל „ניבים דוברים אלי”), באתר bananot

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 1931
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי רחל המשוררת
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי דוד זהבי
עיצור סדקי, חוכך, אטום

**[[עיצור]] [[עיצורים סדקיים|סדקי]] [[עיצורים חוככים|חוכך]] [[קוליות העיצורים|אטום]]** הוא צליל עיצורי הנפוץ בשפות מדוברות רבות. סימן ה-IPA לעיצור הוא H לטינית קטנה /h/, ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ-h. זהו הצליל לאות **[[ה]]**.

## התרחשות

## ראו גם

קטגוריה:עיצורים
דוד אגמון

[ממוזער|250px|שמאל|דוד אגמון ורוני מרץ שובתים רעב באוהל המחאה של המטה למען החטופים בכניסה ל[משכן הכנסת 21 בינואר 2025]]
[ממוזער|דוד אגמון נואם בהפגנה למען שחרור [החטופים במלחמת חרבות ברזל|החטופים וסיום המלחמה בעזה]]
**דוד אגמון** (נולד ב-1947) הוא תת-אלוף במילואים בצה"ל ששירת כמפקד יחידת הקישור ללבנון וכקצין חי"ר וצנחנים ראשי, לשעבר מנהל לשכת ראש ממשלת ישראל.

## ביוגרפיה
אגמון נולד בקזבלנקה שבמרוקו. מצד אביו הוא נצר לרב אליהו בן-אמוזג. ב-1948 עלה עם משפחתו לישראל, גדל בשכונת הפועל המזרחי בראשון לציון ולמד בבית הספר הממלכתי-דתי סיני בעיר ובגימנסיה הריאלית.

בשנת 1965 התגייס לצה"ל והתנדב לצנחנים. הוא עבר מסלול הכשרה כלוחם וקורס מ"כים חי"ר. לאחר קורס קציני חי"ר מונה למפקד מחלקה בפלס"ר 7 ולחם בראשה במלחמת ששת הימים. בהמשך שירת בסיירת אגוז כמפקד פלוגה והשתתף בפשיטה על מפקדת המחבלים בכפר עינתא הסמוך לבינת ג'בייל, פשיטה רגלית בלילה קר וגשום במיוחד, בה נהרגו כחמישה מחבלים. בינואר 1971 פיקד על חוליית הפריצה בפשיטה לאל-ח'יאם, שבה פוצצה המפקדה של אזור דרום הפתחלנד. בפעולה נהרג קצין ונפצעו שלושה מהלוחמים, בהם אגמון שנפצע בידו. לאחר מכן נתמנה לסגן מפקד היחידה והשתתף במבצע קלחת 4 מורחבת ובמלחמת יום הכיפורים. בהמשך הקריירה הצבאית שלו שימש כמפקד גדוד 450 (האריה המעופף), מפקד בית הספר למ"כים, מפקד חטיבה, קצין אג"ם של פיקוד הצפון במלחמת לבנון הראשונה ומפקד אוגדה. בשנים 1986 עד 1988 פיקד על יחידת הקישור ללבנון ובשנים 1988 עד 1991 כיהן כקצין חי"ר וצנחנים ראשי. ב-1993 מונה ליועץ לרמטכ"ל לענייני אינתיפאדה.

לאחר שחרורו מצה"ל פעל כאיש עסקים. הוא ניהל את חברת "חבר לחייל" שזכתה במכרז לניהול הגרלות האגודה למען החייל, אך התמוטטה והותירה חובות רבים בפעילות אחרת שיווק קרקעות באי ונואטו.

בשנים 1996–1997 כיהן במשך מספר חודשים כראש לשכת ראש הממשלה בנימין נתניהו. לאחר מכן היה חבר במפלגת "קדימה" ושימש יו"ר מרחב ראשון לציון של המפלגה. ב-2012 הביע תמיכה במועמדותו של שאול מופז לראשות המפלגה.

בשנת 2023 נמנה עם המוחים נגד הרפורמה המשפטית ונאם בהפגנות נגדה.

היה נשוי לאווה עד למותה ב-2021 ואב לשלוש בנות. בתו  נפטרה ב-1993 מסרטן במהלך שירותה כקצינה בחיל המודיעין, ולאחר מאבק משפטי שניהלה המשפחה, היא הוכרה כחללת צה"ל.

## קישורים חיצוניים

* נחום ברנע, איך לנהל לא-מדינה, כותרת ראשית,  6 ביולי 1989.

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי מרוקו
קטגוריה:לוחמי סיירת אגוז
קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:מפקדי יק"ל
קטגוריה:קציני חיל רגלים וצנחנים ראשיים
קטגוריה:פעילי מפלגת קדימה
קטגוריה:מפקדי חטיבת ביסלמ"ח
קטגוריה:מנהלי לשכת ראש הממשלה
קטגוריה:בוגרי בית ספר סיני (ראשון לציון)
קטגוריה:בוגרי הגימנסיה הריאלית
קטגוריה:אבות שכולים: חללי צה"ל
קטגוריה:מפקדי מחלקות במלחמת ששת הימים
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:חיילי חיל השריון במלחמת ששת הימים
קטגוריה:חיילי פלס"ר 7
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
על הגורן

ממוזער|השיר בכתב ידה של רחלשמאל|ממוזער|150px|המשוררת רחל בלובשטיין-סלע
"**על הגֹרן**" הוא שירה של רחל המשוררת, שנכתב בתמוז תר"ץ 1930 והוקדש לחיה זלצר.

"על הגֹרן" מושתת על חוויותיה של המשוררת בתקופת העלייה השנייה, כאשר הייתה פועלת חקלאית בחוות כנרת ובדגניה א' ולנה עם חבריה "על הגורן", חוויה שאותה תיארה לימים במאמרה "קרבנות?". האני השרה פונה אל חברתה מאז, ומעלה זכרונות משותפים מימים עברו. המשוררת מתארת באמצעות חווייתה העצמית, כברוב שיריה, את חווייתם ותודעתם של חבריה, חלוצות וחלוצים, אנשי תנועת העבודה וחברי מפלגות הפועלים הציוניות, אשר כללה התמסרות ליעדי האומה ואהבת חיי עבודה בחקלאות בארץ ישראל.
השיר, שהולחן על ידי יהודה שרת, הושר ביישוב בקהילות בחגים ובמועדי זיכרון ובתנועות הנוער, במיוחד של תנועת העבודה, אשר הועידו את חניכיהן לצאת ל"הכשרה" ולחיי התיישבות חקלאית בקיבוץ ולהוקיר את חיי הקבוצה והקיבוץ ולהעריך את מאמץ החלוצים המייסדים.

השיר הולחן גם על ידי ברוך קוביאס בביצוע זמרת האופרה לוטה קריסטל.

## מילות השיר

## .לקריאה נוספת
* רחל בלובשטיין, פגישה, חצי פגישה, **[[שירת רחל (ספר)|שירת רחל]]**, תל אביב: הוצאת דבר, תרצ"ה-1935, עמ' קכט.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

* על הגורן-לוטה קריסטל לחן ברוך קוביאס

קטגוריה:שירי 1930
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי רחל המשוררת
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי יהודה שרת
קטגוריה:העלייה השנייה
וסט ג'ט

[ממוזער|שמאל|250px|[בואינג 737 הדור הבא|בואינג 737-800]]
[ממוזער|שמאל|250px|[בואינג 767-300ER של החברה]]
**וסט ג'ט** (באנגלית: **WestJet**) היא חברת תעופה לטיסות חסך קנדית המפעילה רשת של טיסות פנים וטיסות בינלאומיות ליעדים בארצות הברית, מקסיקו, האיים הקריבים ואירופה. החברה היא חברת התעופה השנייה בגודלה בקנדה (אחרי אייר קנדה), כשהיא מטיסה בממוצע 66,000 נוסעים בכ-777 טיסות ליום. בשנת 2017 הטיסה החברה מעל ל-24 מיליון נוסעים.

## היסטוריה
החברה נוסדה בשנת 1996 כשלרשותה 3 מטוסי בואינג 737-200 משומשים. לאחר תקופת זמן החליפה החברה את המנכ"ל והציעה לציבור לקנות חלק מן החברה ב-10$ למנייה.
בעקבות שינוי שחל בתעופה האזרחית בקנדה הרחיבה את החברה את יעדיה לכל רוחבה של קנדה, ומאוחר יותר גם לארצות הברית, מקסיקו והאיים הקריבים.

בשנת 2006 האשימה אייר קנדה את וסט ג'ט בריגול תעשייתי, החברה הודתה ושילמה לאייר קנדה פיצוי בגובה חמישה וחצי מיליון דולר קנדי.

בשנת 2013 פתחה החברה קו טרנס אטלנטי ראשון בין סנט ג'ונס לדבלין.

## צי המטוסים
צי המטוסים של החברה, נכון לדצמבר 2020:

## השירות במטוס
בכל מטוסי הבואינג של החברה הותקנו מסכים אישיים לצפייה בתשלום בטלוויזיה בשידורים חיים של החברות: Global TV, CTV, CBS, Citytv, Treehouse TV, ABC, NBC, CBC, TSN.
בכל מטוסי החברה פועלת התוכנית "קנה במטוס", המאפשרת לנוסעים לקנות אוכל, שתייה ומשקאות אלכוהול.

## קישורים חיצוניים

* 

*  מדיה וקבצים בנושא וסט ג'ט באתר Airliners.net

קטגוריה:חברות לטיסות חסך
קטגוריה:חברות תעופה קנדיות

## הערות שוליים
האדמו"ר מביאלא

**האדמו"ר מביאלא** הוא ראש **[[חסידות ביאלא]]** (הקרויה על שם העיירה בה נוסדה, ביאלא פודולסק שבפולין), או ראש חצר חסידית המהווה ענף בחסידות (אף אם נקראת בשם אחר).

קטגוריה:פירושון אדמו"רים
רוג'רס קולה

**רוג'רס קולה** (באנגלית: **Rodgers Kola**; נולד ב-4 ביולי 1989 בלוסקה שבזמביה) הוא כדורגלן זמבי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת זנאקו. ערך 20 הופעות במדי נבחרת זמביה.

## קריירה
קולה גדל במחלקת הנוער של זנאקו בזמביה. בשנת 2008 חתם בספרטק נלצ'יק הרוסית, אך נאלץ לחזור לזנאקו בשל בעיות אישור כניסה. לאחר מכן שיחק עונה אחת בקבוצת גולדן ארוז מדרום אפריקה.

בשנת 2009 הגיע קולה לישראל וחתם בקבוצת הפועל בני לוד מהליגה הלאומית, לאחר שנה עבר לקבוצת הפועל ראשון לציון איתה העפיל לליגת העל אחרי שהייתה 8 שנים בליגות הנמוכות. בקיץ 2011 עבר למועדון ספורט אשדוד והיה שותף לעונה הטובה של אשדוד כאשר סיים עם 7 שערים ב-31 משחקים.

בקיץ 2012 חתם קולה בגנט מליגת העל הבלגית, במדיה שיחק עונה וחצי, ובינואר 2014 חזר לישראל והושאל לעירוני קריית שמונה. קולה כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה ב-28 בינואר, מול הפועל עכו בסיבוב ח' של גביע המדינה. קולה כבש גם ברבע הגמר מול בית"ר ירושלים וגם בחצי הגמר מול הפועל באר שבע, וזכה עם עירוני קריית שמונה בגביע הראשון בתולדותיה, על אף שלא שותף במשחק הגמר מול מכבי נתניה. קולה כבש את שערו הראשון במפעל אירופאי ב-31 ביולי 2014, במשחק חוץ בסיבוב המוקדמות השלישי של הליגה האירופית נגד דינמו מוסקבה הרוסית, אשר הסתיים בתוצאה 1-1. בעונת  כבש 11 שערי ליגה והיה שותף לעונה מוצלחת של הקבוצה, אשר סיימה במקום השני בליגה.

לאחר עונה וחצי בקריית שמונה סיים קולה את דרכו במועדון, ולקראת עונת  הושאל לקבוצת וריה מליגת העל היוונית.

באפריל  קולה חזר לזמביה וחתם בזנאקו.

קולה החל את הקריירה הבינלאומית שלו בנבחרת זמביה עד גיל 20, ולקח חלק בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20 כאשר סיים עם שני שערים. החל משנת 2008 משחק קולה בנבחרת הבוגרת של זמביה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים זמבים
קטגוריה:חלוצי כדורגל זמבים
קטגוריה:כדורגלני זנאקו
קטגוריה:כדורגלני הפועל בני לוד
קטגוריה:כדורגלני הפועל ראשון לציון
קטגוריה:כדורגלני מועדון ספורט אשדוד
קטגוריה:כדורגלני גנט
קטגוריה:כדורגלני עירוני קריית שמונה
קטגוריה:כדורגלני וריה
קטגוריה:כדורגלני הפועל רעננה
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:כדורגלני נבחרת זמביה
קטגוריה:ספורטאים זרים בדרום אפריקה
קטגוריה:ספורטאים זמבים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים בבלגיה
קטגוריה:ספורטאים זרים ביוון
קטגוריה:ספורטאים זרים בטנזניה
קטגוריה:זמבים שנולדו ב-1989
פטר קונוויטשני

**פטר קונוויטשני** (בגרמנית: **Peter Konwitschny**, נולד ב-21 בינואר 1945 בפרנקפורט) הוא במאי אופרה ותיאטרון גרמני.

## ביוגרפיה
פטר קונוויטשני גדל בלייפציג, שם כיהן אביו, פרנץ קונוויטשני, כמנצח ראשי של תזמורת הגוונדהאוס של לייפציג. אחרי שהפסיק את לימודי הפיזיקה שהחל בהם, למד קונוויטשני בברלין בימוי תיאטרון, משנת 1965 עד 1970.

בשנות ה-70 עבד קונוויטשני כעוזר במאי עם רות ברגהאוס (Ruth Berghaus) ב"ברלינר אנסמבל". משנת 1980 ואילך הוא עובד בעיקר כבמאי עצמאי (פרי-לאנס). במהלך תקופה זו ביים הן הפקות אופרה והן הצגות תיאטרון בברלין, האלה, גרייפסוואלד ורוסטוק. משנת 1986 עד 1990 היה במאי ראשי של ה"לאנדסתיאטר האלה". הפקות הנדל שלו, "רינאלדו", "אקיס", "גאלאתיאה ופוליפמו" ו"טאמרלאנו", כמו גם ריגולטו של ורדי וכרמן של ביזה, זכו בשבחים רבים.

אף על פי שקונוויטשני ביין כבר אופרות במערב גרמניה ("טירת כחול הזקן" של בארטוק בקאסל, 1987) ובשווייץ (פידליו של בטהובן בבזל, 1989), הרי רק לאחר נפילת חומת ברלין החלה הקריירה הבינלאומית שלו לנסוק. לאחר אופרות של פוצ'יני ורוסיני בגראץ, לייפציג ובזל, פנה קונוויטשני לווגנר: פרסיפאל (1995, האופרה הממלכתית של בוואריה), טנהויזר (1997, זמפר-אופרה בדרזדן), לוהנגרין (1998, האופרה של המבורג), טריסטן ואיזולדה (1998, האופרה של בוואריה) והפקה עתירת שבחים של דמדומי האלים (2000, האופרה של שטוטגרט).

אחרי "לוהנגרין" חזר קונוויטשני להמבורג לעבוד שם עם המנצח אינגו מצמאכר על "לולו" של אלבן ברג, אמני השירה מנירנברג של וגנר ו"משה ואהרון" של ארנולד שנברג. בשנת 2004 ביים את "ההולנדי המעופף" של וגנר בתיאטרון בולשוי במוסקבה, ב-2005 את "אלקטרה" של ריכרד שטראוס בקופנהגן וב-2009 את "סאלומה" של שטראוס באמסטרדם. משנת 2008 כיהן קונוויטשני כבמאי ההפקות הראשי של האופרה של לייפציג, בחוזה שהיה אמור להימשך עד 2014, אך בסוף דצמבר 2011 הודיע על פרישתו בינואר 2012 עקב חילוקי דעות עם שירמר, מנהל האופרה.

## פרסים ואותות הוקרה
* פרס האמנות של מזרח גרמניה, 1988
* "פרס קונרד וולף" מטעם האקדמיה לאמנויות בברלין, 1992
* אות המצוינות של ממשלת גרמניה (Bundesverdienstkreuz) , 1997
* "במאי השנה", מגזין "עולם האופרה", 1998
* במאי השנה, מגזין "עולם האופרה", 1999
* במאי השנה, מגזין "עולם האופרה", 2000
* פרס התיאטרון של ברלין, 2005

## קישורים חיצוניים
* ריאיון עם פטר קונוויטשני ברשת וגנר-אופרה
* מאמר בבלוג "אופרה קייק" על הודעת ההתפטרות של פטר קונוויטשני מן האופרה של לייפציג בינואר 2012

## הערות שוליים

קטגוריה:מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
קטגוריה:במאי אופרה גרמנים
קטגוריה:במאי תיאטרון גרמנים
קונוויטשני
קטגוריה:לייפציג: אישים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1945
מנחם לנדאו

שמאל|ממוזער|250px|מנחם לנדאו, 2012
**מנחם לנדאו** (נולד ב-17 במרץ 1948) הוא פעיל ציבור ישראלי, יו"ר עמותת גבעת התחמושת, לשעבר ראש אגף בשירות הביטחון הכללי.

## ביוגרפיה
לנדאו גדל בפתח תקווה, למד בישיבת "מרום ציון" בירושלים ובתיכון ישורון בפתח תקווה. שירת בחטיבת הצנחנים. בוגר החוג למדעי המדינה ויחסים בינלאומיים באוניברסיטת חיפה.

במשך 32 שנים שירת בשב"כ בתפקידים מגוונים. בהתחלה בארכיון, אחר­ כך הועבר למגזר הערבי, היה אנליסט במרחב ירושלים והתקדם במערך המבצעי. בהמשך עבר למגזר היהודי, טיפס והגיע לתפקיד ראש החטיבה היהודית (עוד לפני שהייתה חטיבה). בתקופת מלחמת לבנון הראשונה היה ממונה על הלוגיסטיקה של השב"כ, אחר­ כך מונה כאחראי על כוח ­האדם בשירות. כמו כן עמד בראש מערך האבטחה הישראלי באירופה ובראש האגף לסיוע ביטחוני ומינהלת סייענים ומשת"פים וסיים את השירות בתפקיד ראש אגף ביטחון ומבצעי­ קרקע. ב-2001 פרש מהשירות.

לאחר פרישתו הקים יחד עם אפי איתם את "עמותת מים" לזהות יהודית. שימש כחבר בדירקטוריון עמידר, חבר בוועד המנהל של המזרחי העולמי. עמית יועץ של המכון לאסטרטגיה ציונית. חבר בוועדת ביטחון, משק לשעת חירום ופס"ח בעיריית ירושלים. חבר בוועד המנהל של העמותה הבינלאומית להקמת כפרי ילדים בסיכון אס.או.אס וחבר עמותת "מלח הארץ-עשיה חינוכית". משמש גם כנציג ראש העיר ירושלים בוועד המנהל של הקרן למורשת הכותל. מ-2012 מכהן כיו"ר עמותת גבעת התחמושת. הוביל את המאבק למניעת סגירת אתר גבעת התחמושת מחוסר תקציב והפיכתו לאתר מורשת לאומי.

לנדאו תושב ירושלים, נשוי ואב לארבעה.

## מעורבות פוליטית
בבחירות המוניציפליות 2003 לעיריית ירושלים, ריכז את מטה הבחירות של המפד"ל.

ב-2006 הוזכר שמו בין אישי הציבור מקרב הציונות הדתית שהביעו תמיכה במפלגת קדימה.

ב-2008 היה חבר במפלגת אח"י.

בבחירות המוניציפליות 2008 לעיריית ירושלים היה במקום השמיני בסיעתו של ראש העיר הנבחר ניר ברקת אשר זכתה בבחירות אלה ל-6 מנדטים. לנדאו ריכז בהתנדבות את מטה יום הבחירות של הסיעה.

ב-2012 בעקבות הודעת מטה אורלב על התפקדותו של לנדאו למפלגת הבית היהודי ותמיכתו במועמדותו של זבולון אורלב ליו"ר המפלגה, הבהיר לנדאו כי הוא בכלל לא התפקד למפלגה, אין לו כוונה לעשות זאת בעתיד ואין בכוונתו להיכנס למפלגה כלשהי.

מעת לעת מרואיין לנדאו בנושאים הקשורים לביטחון מסכל, במסגרת זו התראיין גם כלפי פעולות תג מחיר וכלפי פגיעה בצה"ל על ידי גורמי ימין קיצוני. כך למשל טען באפריל 2014, שיש לטפל באלימות ביצהר כמו בטרור הערבי, "מטילים עוצר, שמים מחסומים ועוברים מבית לבית".

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי השב"כ
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:פעילים פוליטיים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון ישורון (פתח תקווה)
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1948
סמל שלזוויג-הולשטיין

**סמל שלזוויג-הולשטיין** (בגרמנית: **Wappen Schleswig-Holsteins**) הוא סמלה הרשמי של המדינה הגרמנית שלזוויג-הולשטיין. הסמל נקבע בחוקת המדינה ב-1957 ועיצובו מתבסס על סמלי הנסיכויות ההיסטוריות שבשטחיהן מתקיימת המדינה כיום.
המגן מחולק לשני חלקים: החצי הימני מראה שני אריות כחולים פוסעים בשדה זהב כשפניהם מכוונות אל מחציתו השנייה של המגן. זהו סמלו ההיסטורי של מחוז שלזוויג שעוצב בהשראת סמל דנמרק ששלטה באזור בעבר. בחציו השמאלי של המגן מוטען עלה סרפד לבן בשדה אדום, סמלה ההיסטורי של הולשטיין.

## ראו גם
* דגל שלזוויג-הולשטיין

## קישורים חיצוניים

* הסמל באתר המדינה
* הסמל באתר דגלי העולם

שלזוויג-הולשטיין
קטגוריה:שלזוויג-הולשטיין
Hair (שיר של ליידי גאגא)

"**Hair**" (בעברית: "**שיער**") הוא סינגל של זמרת הפופ האמריקאית ליידי גאגא. השיר יצא כסינגל שיווקי מתוך אלבום האולפן השלישי שלה, Born This Way בשנת 2011.

בשיר מספרת גאגא על ילדותה, בה למדה בבית ספר קתולי דתי, בו הייתה תלבושת אחידה צנועה, והדרך היחידה שלה להביע את עצמה הייתה דרך השיער שלה. השיר יצא כסינגל שיווקי מהאלבום, לאחר שהשיר, "The Edge of Glory" שהיה לסינגל השיווקי הראשון, יצא כסינגל רשמי לאחר שזכה להצלחה רבה ולביקורות משבחות.

לשיר יצאה הקלטת שמע בערוצה הרשמי של גאגא ב-Vevo בתאריך ה-16 במאי 2011 וקיבלה עד חודש אוגוסט 2017 מעל כ-17 מיליון צפיות.

## הופעות קידום
ב-27 במאי 2011 הופיעה גאגא עם השיר בליווי פסנתר בתוכנית "בוקר טוב אמריקה". בתוכנית "The Paul O'Grady Show" גאגא הופיעה עם השיר ב-17 ביוני 2011, כששיערה נצבע לירוק בליווי פסנתר. ההופעה קיבלה ביקורת טובה ממבקר מאתר המוזיקה "Digital Spy" שאמר: "זאת רק גאגא מנגנת בפסנתר, אתה לא יכול לעזור לה אלא רק להתרשם ממנה". בחודש יוני בצרפת גאגא הופיעה בתוכנית הטלוויזיה "Taratata" עם השיר ושינתה את התלבושת שלה לפני ההופעה.

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי ליידי גאגא
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ליידי גאגא
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי ליידי גאגא
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי רדוואן
קטגוריה:שירי להט"ב
קטגוריה:שירים על שיער
קטגוריה:שירי דיסקו אמריקאיים
מערות הכומר

**מערות הכומר** (באוקראינית: **Озерна**; "אגם", על שם האגמים במערה) הן מערכת גדולה של מערות גיר, נמצאות כ-450 ק"מ (280 מייל) ממערב לקייב, וכ-5.5 ק"מ (3.4 מייל) מדרום לבורשצ'יב שבאוקראינה. זוהי אחת ממערכות המערות הארוכות ביותר בעולם עם יותר מ-124 ק"מ (77 מייל) של מסדרונות וחדרים.

במהלך מלחמת העולם השנייה התחבאו בהן יהודים שחיו בסודיות ובחושך מוחלט, וכך הצליחו להינצל.

## המערה כמקלט בשואה
בשנים 1942–1944, בעת הכיבוש הנאצי והכפפת המדינה לנציבות הרייך אוקראינה, חיו בתוך המערות כמה משפחות יהודיות ולא עזבו אותן במשך 344 ימים, מה שהפך אותם למקרה המתועד הארוך ביותר של חיים במערה ברציפות. חלק מהיהודים נתפסו ונרצחו על ידי הנאצים, אך 38 מהם הצליחו לשרוד את שואת יהודי אוקראינה עד שהאזור שוחרר על ידי הצבא האדום באפריל 1944.

אנשים אלה קרוב לוודאי לא היו שורדים אלמלא היו מוצאים מקלט במערות, יתר על כן, קבוצה זו כללה שתי משפחות שלמות, דבר שהופך את הישרדותם למיוחדת יותר, בתחילה הם התחבאו במערת ורטבה (Verteba), אולם לאחר שהגרמנים גילו את נוכחותם שם, הם עברו למערות הכומר (אשר כונו כך משום שנמצאו על אדמה בבעלות פרטית של כומר הקהילה), שם הצליחו לשרוד תחת הכיבוש הגרמני באזור. כמה אוקראינים מקומיים סייעו ליהודים בכך שמכרו להם אוכל, אולם אחרים ניסו למנוע מהם להסתתר במערה. בשלב מסוים אף אירעה תקיפה בנשק נגד גברים יהודים שהביאו שקי תבואה למערה בלילה.

המשפחות ארגנו את חייהן בקפידה על מנת לשרוד, כאשר רק הגברים יוצאים מדי פעם מהמערות על מנת לקנות אוכל ומצרכים נוספים, ואילו הנשים והילדים לא יצאו כלל. מנות המזון הקצובות חולקו כך שהגברים, שעבדו קשה יותר, קיבלו מנות כפולות, כפי שקרה (בקנה מידה גדול הרבה יותר) גם בקבוצת האחים ביילסקי.

יושבי המערה חיו בעלטה מוחלטת. נרות ודלק היו יקרי מציאות, והיה עליהם לכפות על עצמם משמעת קיצונית בצריכתם, כך שהם הרשו לעצמם להאיר את המערה רק על מנת להכין את הארוחות כמה פעמים ביום. פפקלה בליצר, אחת הניצולות שהייתה בת ארבע כאשר היא ומשפחתה מצאו מקלט במערות מהנאצים, העידה לאחר מכן כי שכחה לגמרי את מראה השמש או אור יום. בסופו של דבר, בתחילת אפריל 1944, מצא אחד מהמסתתרים בקבוק על האדמה מתחת לכניסה למערה. בפנים היה מסר מאיכר אוקראיני ידידותי, אשר כתב: "הגרמנים הלכו". כמה ימים לאחר מכן, כל הקבוצה, שמנתה 38 אנשים, יצאה. רוב הניצולים מן המערה היגרו לצפון אמריקה, שם עדיין חיים צאצאיהם.

## גילוי הסיפור ופרסומו
הסיפור נשאר עלום עשרות שנים לאחר המלחמה ונתגלה במקרה בשנת 1993, כאשר צעיר אמריקאי בשם כריסטוס ניקולא חקר מערות באזור, וגילה סימנים לכך שאנשים מצאו בהן מקלט. הוא תחקר תושבים מקומיים, וקיבל רסיסי מידע שהובילו אותו לחקור את המערות, בהן מצא עדויות נוספות על היהודים שחיו שם. כשחזר לביתו בקווינס, ניו יורק, בילה ניקולא עשר שנים בחיפוש אחר מידע שיאמת את הסיפור. קצה החוט היה כשהצליח לאתר ניצול שגר כמה קילומטרים ממנו בקווינס, שהוביל אותו לפגישה עם ניצולים יהודיים שנותרו בחיים, והוא הקליט את חוויותיהם.

הדבר הוביל ליצירתו של סרט בשם "No Place On Earth", המספר את סיפורם של הניצולים, ואת סיפורו של ניקולא שהקדיש לנושא שנים מחייו. בנוסף התפרסם הסיפור בכתבה במגזין נשיונל ג'יאוגרפיק.

## קישורים חיצוניים

* הסרט 'No Place On Earth' עם כתוביות בעברית - סיפור ההישרדות של המשפחות היהודיות במערת הכומר

## הערות שוליים

קטגוריה:אירופה: מערות
קטגוריה:אוקראינה: גאוגרפיה
קטגוריה:שואת יהודי אוקראינה
קטגוריה:אתרי מסתור ומקלט ליהודים בשואה
קורנדון איירליינס

[ממוזער|שמאל|250px|[בואינג 737-800 של קורנדון איירליינס עם הלוגו הקודם]]
**קורנדון איירליינס** (באנגלית: **Corendon Airlines**) היא חברת תעופה טורקית והולנדית שבסיסה הראשי וההנהלה נמצאים באנטליה שבטורקיה וסניף נוסף בהולנד. החברה נמצאת בקשרי שותפות עם סוכנות הנסיעות הטורקית Detur.

החברה טסה לכ-30 יעדים סדירים מנמל התעופה הבינלאומי של אנטליה ועוד שני יעדי צ'ארטר ליוון.

## היסטוריה
החברה נוסדה בנובמבר 2004 והחלה את פעולותיה באפריל 2005. מאז הקמתה חלה עלייה חדה בכמות הנוסעים וברווחי החברה. בשנת 2007 הטיסה החברה 780,000 נוסעים לעומת 2006 שבה הטיסה 470,000 נוסעים.

## חברות בת
* **קורנדון איירליינס הולנד** - נוסדה בשנת 2011, מפעילה טיסות ליעדי נופש מנמל התעופה אמסטרדם סכיפהול ומאסטריכט. קוד היאט"א של החברה הוא CD, קוד האיקא"ו הוא CAI ואות הקריאה הוא DUTCH CORENDON.
* **קורנדון איירליינס אירופה** - נוסדה בשנת 2017, רשומה במלטה, ומפעילה טיסות שכר ברחבי אירופה. קוד היאט"א של החברה הוא XR, קוד האיקא"ו הוא CXI ואות הקריאה הוא TOURISTIC.

## פעילות החברה בישראל
בעבר הפעילה טיסות צ'ארטר עונתיות בין אנטליה ובודרום לתל אביב.

## צי המטוסים
צי המטוסים של החברה נכון לדצמבר 2019:

## תקריות ותאונות
* ב-2 במרץ 2010 נעצר טייס החברה בנמל התעופה סכיפהול שבאמסטרדם לאחר שהתגלה שטס במשך 13 שנה עם רישיון טיסה שפג תוקפו בשנת 1997. הטייס הוצא מן המטוס וטייס אחר החליף אותו וביצע את הטיסה.
* ב-2 באוקטובר 2010 החטיא מטוס בואינג 737-400 של החברה את מסלול הנחיתה בנמל התעופה סכיפהול ונעצר רק כשגלגלי המטוס פגעו בקרקע. כל הנוסעים פונו ללא פגע.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות תעופה טורקיות
מטמברה

[שמאל|ממוזער|250px|מטמברה במילוי [ביצה קשה]]
**מָטָמְבְּרֶה** (בספרדית: matambre; למשמעות השם, ראו בהמשך) הוא מאכל בשר בקר מהמטבח הארגנטינאי. זוהי גלילת סטייק שריר בטן של בקר, ממולאת ירקות, ביצים קשות ועשבי תיבול. מילוי אופייני כולל גזר, פלפל, בצל, ביצים ופטרוזיליה. יש החותמים את הגלילה באמצעות תפירה או נעיצת קיסמים, כדי למנוע פתיחתה בעת הבישול.

את הגלילה מבשלים או צולים בתנור או על מחבת. בשל עוביו של נתח הבשר נדרש בישול ממושך של כשלוש שעות כדי לרככו.

זהו מאכל מסורתי בתקופת חג המולד. ניתן להגישו חם כמנה בפני עצמה או קר, כמתאבן בשר פרוס. פריסת המטמברה מציגה מראה צבעוני בזכות מילוי הירקות. מטבמרה מוגשת בדרך כלל עם רוטב צ'ימיצ'ורי. כמנה בשרית היא נחשבת שומנית ומוגשת לרוב בלווית ירקות.

מטבמרה היא מנה פופולרית בארגנטינה, אורוגוואי ופרגוואי. מאכלים דומים קיימים גם בצ'ילה (המאכל נקרא malaya), במקסיקו (suadero ,Sobrebarriga) ובקולומביה (Sobrebarriga).

בפרו נהוג להכין את המטמברה בדומה לפיצה – הבשר נצלה כאשר הצד השומני שלו מונח כלפי מטה ועל צידו העליון מפזרים עגבניות, תבלינים וגבינה.

השם מטמברה (בספרדית: matambre) הוא הלחם של המילים "mata" ו-"hambre", מילולית - "הורג רעב", זאת משום שנהוג להגישה כמתאבן.

## קישורים חיצוניים

שמאל|ממוזער|250px|מטמברה פיצה

## הערות שוליים

קטגוריה:המטבח האורוגוואי
קטגוריה:המטבח הארגנטינאי
קטגוריה:אמריקה הלטינית: מטבחים
קטגוריה:מאכלי בשר
Network Access Server

**Network Access Server** (או **שרת גישת רשת**) - או בראשי תיבות **NAS** הוא מונח בתקשורת מחשבים המתייחס לנקודת גישה יחידה למשאבי מערכת חיצוניים. שרת המשמש כ-NAS יהיה שרת הגישה אליו יתחבר המשתמש בניסיונו ליצור קשר עם משאב הנמצא ברשת מרוחקת, אשר אינה הרשת שאליה מחובר המשתמש. התחברות זו מתבצעת באמצעות פרוטוקולים ודרכים שונות.

## מאפיינים
*NAS מבוסס על תקשורת חיוג נכנסת ויוצאת. שרת כזה עשוי להכיל קישורים דיגיטליים ואנלוגיים ויכול אף להכיל אלפי קישורים בו-זמנית.
*מעבד תקשורת אשר מקשר התקנים א-סינכרונים לרשתות LAN או WAN, דרך רשת ותוכנות הדמיית טרמינל. מקיים ניתוב סינכרוני וא-סינכרוני לפרוטוקלים נתמכים. 
*ה-NAS אמור לשמש בתור שער גישה, אשר מגן על משאבים. משאבים אילו יכולים להיות מכל סוג שהוא, החל ברשת טלפוניה, מדפסות או האינטרנט.
*הלקוח מתחבר ל-NAS. ה-NAS מתחבר למשאב אחר ומוודא האם הלקוח מספק נתוני הזדהות מאושרים. בהסתמך על כך ה-NAS מאפשר או לא מאפשר גישה למשאבים המוגנים.

## שימושים
דוגמאות לסוגים שונים של שימושים:

ספקית אינטרנט אשר מספקת גישה לרשת באמצעות מודם סטנדרטי או התקני דמויי מודם, יהיו אלו PSTN, DSL, אינטרנט בכבלים או GPRS/UMTS - יכולה להשתמש בהתקן NAS אחד או יותר, אשר מקבל תקשורת PPP, PPPoE, או PPTP, בודק את פרטי ההזדהות (שם משתמש וסיסמה) ומתעד את פרטי החשבון באמצעות RADIUS אחורי, מאפשרת גישה למשתמשים באמצעות קישור זה.

דוגמה נוספת היא שיטת פורטל אחיזה אשר בשימוש על ידי ספקיות אלחוטיות, כאשר משתמש מבקש גישה לאינטרנט באמצעות רשת אלחוטית ופותח את הדפדפן שלו ה-NAS מזהה, שהמשתמש אינו מאושר כעת לגישה לאינטרנט וכך ה-NAS מבקש מהמשתמש את שם המשתמש והסיסמה שלו באמצעות דף אינטרנט. המשתמש מספק אותם ושולח אותם חזרה ל-NAS. ה-NAS משתמש בפרוטוקול RADIUS ומתחבר לשרת אימות חשבון (AAA) ומוסר את שם המשתמש והסיסמה. שרת ה-RADIUS מחפש במאגרי המידע שלו ומאתר את פרטי ההזדהות ומאמת אותם ומדווח ל-NAS שיאפשר גישה. אז ה-NAS מעניק גישה למשתמש לרשת האינטרנט.

שימוש נוסף ב-NAS הוא VoIP. עם זאת, במקום להשתמש בשם משתמש וסיסמה, פעמים רבות יעשה שימוש במספר טלפון או בכתובת IP. אם מספר הטלפון מאומת, המשתמש יכול להתקשר. שימוש אחרים יכולים להיות במקרה ומספר הטלפון בעל יכולת חיוג חוץ-אזורית או שאילתא של מספר הדקות, אשר נשארו בכרטיס טלכרט.

## פרוטוקולים משויכים
אף על פי שאין זה נדרש, התקני NAS ישתמשו כמעט בבלעדיות בשרתי אימות (authentication), אישור (authorization) ושירותי חשבון (accounting) - המסומנים בראשי התיבות AAA. מתוך פרוטקולי ה-AAA הקיימים, RADIUS נוטה להיות בשימוש נרחב. פרוטוקל מבוסס Diameter מאפשר לשירותי RADIUS באמצעות מתן דוחות שגיאה ותקשורת בתוך הדומיין. פרוטוקול זה בשימוש ברשתות דוגמת IMS.

## ראו גם
* שרת פרוקסי
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סוגי שרתים
נימצקה מוקרה

**נימצקה מוקרה** (אוקראינית: Німецька Мокра) הוא כפר במחוז זקרפטיה באוקראינה. בשנת 2004 היו בכפר 540 תושבים.
## היסטוריה
הכפר נוסד ב-1775 על ידי קבוצת אנשים מהעיירות אישל (Ischl), אבנזה (Ebensee) וגמונדן ממחוז זאלצקמרגוט שנשלחו על ידי הקיסרית מריה תרזה לעבוד ביערות של הרי הקרפטים באוקראינה. קבוצה של 220 איש עזבה את אוסטריה ב-6 באוקטובר 1775 והקימה את הכפר "דויטש מוקרה".

נימצקה מוקרה נמצא באותו מחוז ביחד עם הכפר השכן רוסקה-מוקרה (Руська Мокра) שנקרא בגרמנית "רוסיש מוקרה" (Russich-Mokra).

השפה המדוברת בכפר הייתה בווארית, השפה המדוברת באוסטריה ובבוואריה גם כיום.

בשנת 1815 הוקמה מושבת-בת של עיירה זו. מושבה זו נקראה קניגספלד (Königsfeld).

בגרמנית, הכפר נקרא Deutsch-Mokra, בבווארית, הכפר נקרא Daidsch-Mokra. על ידי התושבים הסלאבים וההונגרים של האזור הוא נקרא "נימצקה מוקרה".

בהתאם למפקד אוכלוסין משנת 1910 כ-90% מתושבי הכפר היו גרמנים. עד למלחמת העולם הראשונה הכפר היה בתחום האימפריה האוסטרו-הונגרית. לאחר התפרקותה הוא סופח לצ'כוסלובקיה ובשנת 1945 לברית המועצות. זמן קצר לאחר סיפוחה, תושבים גרמנים הואשמו בשיתוף פעולה עם הנאצים ונשלחו למחנות גולג. לאחר סיום תקופה מעצרם רובם לא חזרו לכפר ועברו להתגורר בגרמניה המזרחית. לאחר הכיבוש הקומוניסטי שם הכפר שונה לקומסומולסק עד ששמו המקורי הושב ב-2016.

## הקהילה היהודית
יש עדויות לקהילה קטנה מאוד של יהודים בכפר החל מ-1880, אז נספרו בה 6 יהודים מתוך כ-550 תושבים. ב-1910 הקהילה הגיעה לשיא של 20 נפשות, ויש מחלוקת האם ב-1941, ערב שואת יהודי הונגריה, האם ישבו בה בכלל יהודים; לפי מקור אחד לא ישבו בה יהודים מאז 1930, ולפי מקור אחר ישבו בה שבעה יהודים מתוך יותר כ-1,200 תושבים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מחוז זקרפטיה: יישובים
קטגוריה:אוקראינה: כפרים
יואב היימן

[שמאל|ממוזער|180px|יואב היימן בהצגה "[מולי סוויני", בבימויה של ג'יטה מונטה, תיאטרון החאן, 2011]]
[שמאל|ממוזער|180px|יואב היימן ו[שמרית לוסטיג (מימין) ונילי רוגל (באמצע), בהצגה "תעלולי סקפן", בבימויו של אודי בן-משה, החאן, 2009]]
[שמאל|ממוזער|180px|יואב היימן ו[ארז שפריר, בהצגה "חוקר פרטי", מאת ובבימויו של מיקי גורביץ', החאן, 2011]]
[שמאל|ממוזער|180px|יואב היימן, [ארז שפריר ושרון שטרק בהצגה "אהובת הדרקון", בבימויו של מיקי גורביץ', החאן, 2007]]
**יואב היימן** (נולד ב-21 בדצמבר 1974) הוא שחקן ישראלי.

## ביוגרפיה
יואב היימן נולד בוושינגטון די. סי., ארצות הברית, בגיל שלוש הגיע עם הוריו לישראל, הוא גדל בתל אביב, שם הוא חי כל חייו מאז. אמו, תחיה אדר, הייתה עיתונאית במשך שנים רבות; אביו, ג'רי היימן, הוא שחקן, קריין ופרסומאי, הידוע בזכות סדרות הטלוויזיה ללימודי אנגלית Sing a song ו-Rent a song, אותן הנחה ביחד עם סוזי מילר. יואב היימן למד במגמת תיאטרון בתיכון עירוני א' בתל אביב, בצבא שירת בחיל התחזוקה ומייד אחר-כך החל ללמוד בסטודיו למשחק ניסן נתיב בתל אביב. הוא סיים את לימודיו בשנת 1998. במהלך לימודיו זכה במלגות קרן שרת אמריקה ישראל בשנים 1998–1999.

מייד בתום לימודיו נכנס לתיאטרון החאן הירושלמי, בו הוא משחק והופיע מאז ועד היום (מאי 2012) ב-23 הפקות. בין ההצגות בהן שיחק הייתה "עירם של האנשים הקטנים" מאת שלום עליכם בבימויה של אופירה הניג, שהייתה בסיבוב הופעות בניו יורק ובפולין ו"אדמה קדושה"- מאת המחזאי האלג'יראי מוחמד קסימי ו"מלחמה על הבית", מחזה שהתבסס על שלושה מחזות יווניים והיה סאטירה על המצב הפוליטי במדינת ישראל.

מלבד החאן שיחק היימן בכמה הצגות פרינג' ("אהובתי הנשואה", "התקלה" ו"מר קולפרט") ובתפקידים שונים בטלוויזיה ("הראשון בדרמה", "כן או לא", "פאזל" ו"החיים זה לא הכל").

יואב היימן שיחק בסרט העלילתי הארוך "דילמת הדריין" בבימוי של ארז לאופר, שמתרחש בתקופת מלחמת העולם השנייה ומספר את סיפורה האמיתי של אוניית המעפילים "דריין", שבזמן יותר מאלף יהודיה ניצולי השואה וחיכו לאוניה שתעלה אותם לישראל. בהנהגת הישוב הוחלט למכור את האוניה לבריטים על-מנת לסייע להם במאמצי המלחמה ועל מאמצי המוסד לעלייה ב' להעלות אותם לישראל. יואב היימן גילם את דמותו של יהודה ארזי, שעמד בראש השלוחה של המוסד לעלייה ב' באיטליה.

בסוף דצמבר 2012 עלתה בפסטיבל תיאטרון קצר בצוותא ההצגה "שש" פרי עטו של היימן, בבימויו של מולי שולמן.

היימן חי בזוגיות עם השחקנית ומורת התיאטרון מרב שפר ולהם שני ילדים.

## תפקידים
### [[תיאטרון החאן הירושלמי]]

### תיאטרון הפרינג'

### טלוויזיה
* "הראשון בדרמה" -"על אש קטנה" – בימוי: דינה צבי-ריקליס, דרמה לטלוויזיה, ערוץ 3, 2001 .
* "כן או לא".
* "פאזל".
* "החיים זה לא הכל".
* "דילמת הדריין"- בימוי: ארז לאופר.
* סרט במרכז מורשת מנחם בגין (בתפקיד בגין הצעיר) - בימוי: אבי אמבר.

### דיבוב
כרובי (רחוב סומסום)

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* יעקב בר-און, ריאיון: הרבה שנים דיגדג לי לכתוב, באתר הבמה, 23 בדצמבר 2012
* יואב היימן, באתר תיאטרון החאן
* 
* 
* יואב היימן, באתר אידיבי

קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:מדבבים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני א' (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי הסטודיו למשחק ניסן נתיב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1974
כוכב קסם

**כוכב קסם** מסדר n הוא ריבוע קסם בצורת כוכב משוכלל בעל n צלעות. בכוכב קסם המספרים ממוקמים בקודקודים ובנקודות ההצטלבות של הצלעות, כך שסכום ארבעת המספרים לאורך כל צלע קבוע ושווה לקבוע הקסם: M = 4n + 2.

היות שלא ניתן לבנות כוכב קסם אשר מספר קדקודיו פחות משישה, הסדר הנמוך ביותר של כוכב קסם הוא n = 6.

## דוגמאות

קובץ:Magic6star-sum26.svg|הקסגרמה קסם (n = 6, M = 26)
קובץ:magic7star-sum30.svg|הפטגרם קסם (n = 7, M = 30)
קובץ:magic8star-sum34.svg|אוקטגרם קסם (n = 8, M = 34)


## ראו גם
* ריבוע קסם
* משושה קסם

## קישורים חיצוניים

* Marian Trenkler's Magic Stars  
* Gianni Sarcone's Magic Star 
* 

קטגוריה:שעשועי מתמטיקה
ארקולף

**ארקולף** (**Arculf**) או **ארקולפוס** (**Arculfus**) היה צליין פרנקי אשר פקד את ארץ ישראל והלבנט במחצית השנייה של המאה ה-7. על פי המקור הראשי המספר אודותיו, הוא שימש כבישוף של העיר פריגה בדורדון שבגאליה. על פי מקור אחר, הוא היה חבר מנזר.

ארקולף ביקר בקונסטנטינופוליס בשנת 670 בערך.
בסוף שנות ה-70 נסע מזרחה. סמוך לשנת 680 ביקר בירושלים.

לפי בדה ונרביליס, ספינתו של ארקולף נטרפה בדרכו חזרה מארץ הקודש אל חופי האי איונה  במערב סקוטלנד, והוא התקבל על ידי אדאמנן  (אדאמנאנוס), אב-המנזר המקומי, במנזר באי איונה הייתה ספרייה מפורסמת והוא נחשב באותה תקופה למרכז פרשנות לכתבי הקודש בלטינית. ארקולף סיפר את תולדות מסעו לאדאמנן בפירוט, והאחרון כתב על-בסיס זה חיבור בן שלושה ספרים בשם "De Locis Sanctis" (אודות המקומות הקדושים"), אשר הוקדשו לירושלים, בית לחם ולמספר מקומות קדושים נוספים בארץ ישראל, וכן לקונסטנטינופוליס ולאלכסנדריה. עותק מהחיבור נמסר בשנת 698 לאלדפירת' מלך נורת'מבריה.
[שמאל|ממוזער|250px|[כנסיית הקבר כפי שצייר אותה אב המנזר אדאמנן, לפי תיאוריו של ארקולף]]
ארקולף היה הנוסע הראשון שביקר בארץ ישראל אחרי הכיבוש הערבי ושחיבורו שרד, ומכאן חשיבותו להבנת מצבם של ארץ ישראל ותושביה אחרי הכיבוש.
על ירושלים כתב:

הקובץ "אוצר מסעות" מ-1926 מתאר אותו כדלקמן:
:

## לקריאה נוספת
*אורה לימור, "במו עיניו: עולה הרגל מספר", התפרסם ב**קתדרה** וכן ב**וזאת ליהודה**, תשס"ג, עמ' 383–409, וב**עלייה לרגל : יהודים, נוצרים, מוסלמים - אסופת מאמרים**, האוניברסיטה הפתוחה, תשס"ה

## קישורים חיצוניים
* אודות ארקולף באנציקלופדיה קתוליקה
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ארץ ישראל: נוסעים נוצרים
גרטל ירושלמי

[שמאל|ממוזער|100px|מוחמד עלי פאשה חוגר אבנט. מצרים ([1840)]]
[שמאל|ממוזער|100px|חסיד ירושלמי חוגר גארטל. מאה שערים ([2009)]]
**גרטל ירושלמי** הוא מין סוג של גרטל (אבנט) הנלבש מעל הקפוטה ("קֵאפְטֶן") על ידי חרדים בני היישוב הישן הלובשים את הלבוש המסורתי.
## היסטוריה

האבנט היה נלבש במדינות ערב וכן בארץ ישראל על ידי התושבים הערבים שהתגוררו בישראל לפני קום המדינה. עם התפתחות המודרניזציה החלו גם במדינות ערב לחדול מלהמשיך ללבוש פריט זה אולם אבות וראשי המשפחה המכובדים המשיכו עם בגדיהם המסורתיים. כמו עוד מלבושים ערביים, אומצה חגורה זו על ידי יהודי ירושלים.

## מראהו ושימוש
גובהו של האבנט הוא כ-18 סנטימטר. בשונה מן הגארטל האבנט רחב היה רבה יותר וגם עבה יותר, פסיו מופנים לאורכו ולא לרוחבו בדרך כלל בצבעי שחור ותכלת.

## קישורים חיצוניים

*זרמים וקבוצות משנה באוכלוסייה החרדית, אנשים ישראל
*לבוש גברים בחברה החרדית, אנשים ישראל

קטגוריה:לבוש חרדי
קטגוריה:היישוב הישן
קטגוריה:בגדי גברים
קטגוריה:חגורות