open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מיכאיל בלגאי

**מיכאיל בלגאי** (באוקראינית: **Михайло Белегай**; 1914 – 1980) הוא חסיד אומות העולם, תושב הכפר ז'ורוב שבאוקראינה המערבית.

## סיפור מעשה הגבורה
בזמן מלחמת העולם השנייה הסתכן והחביא שלושה יהודים במשך שנה והוא בן 28. בשלב הראשון הוא החביא אותם בצד האחורי של רפת שהייתה ברשותו. בשלב השני, לאחר שהיה חשש שיתגלו, הוא העביר אותם לבור מתחת ערמת הזבל שבחצרו. אף על פי שהיה עני בעצמו, דאג לתת מעט אוכל גם ליהודים המסתתרים בחצרו. שלושת היהודים שהו אצלו מיוני 1943 עד יולי 1944, אז נכנס הצבא האדום לכפר והגרמנים נסוגו. לימים התברר שאחיו ידע על הדבר והזהיר אותו שהוא מסכן בכך את חייו ואת חיי משפחתו אך מיכאיל ענה לו: "גם ליהודים יש נפש". בנוסף ידוע על אדם נוסף שהתחבא בחצרו למשך זמן קצר בתחילת המלחמה.

שמאל|250px|ממוזער|ישראל שריר עם ולדימירה, בתו של חסיד אומות העולם שהציל אותו
לאחר שנים, בשנת 2003, חיפש אחד הניצולים את אותו אדם אלמוני שהציל אותו. הוא הגיע לכפר ילדותו ז'ורוב ולאחר שיחה עם אישה מבוגרת בכפר הצליח לגלות את שם מצילם ואף להיפגש עם ולדימירה בתו. הוא שלח את סיפורו של מיכאיל ליד ושם, וב-26 בינואר 2004 יד ושם העניקה למיכאיל תואר חסיד אומות העולם.

ממוזער|ימין|250px|קבר מיכאיל בלגאי בשנת 2003
ולדימירה התכבדה לקבל בשם הוריה את תעודת ההוקרה והמדליה מידי נציגי יד ושם והשגרירות הישראלית באוקרינה בטקס רשמי בעיר לבוב.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אוקראינים חסידי אומות העולם
קטגוריה:ילידי 1914
קטגוריה:נפטרים ב-1980
יחסי הודו – סנט וינסנט והגרנדינים

[250px|ממוזער|ראש ממשלת הודו [נרנדרה מודי נפגש עם ראש ממשלת סנט וינסנט והגרנדינים רלף גונזלבס בניו יורק, 2015]]
**יחסי הודו–סנט וינסנט והגרנדינים** הם היחסים הדיפלומטיים שבין **[[הודו|הרפובליקה של הודו]]** לבין **[[סנט וינסנט והגרנדינים]]**.

## היסטוריה
היחסים בין הודו לסנט וינסנט והגרנדינים הם יחסים היסטוריים שהחלו עוד במאה ה-19 כאשר שתי המדינות היו מושבות בריטיות. ההודים הראשונים בסנט וינסנט והגרנדינים הגיעו למערב העיר קינגסטאון ב-1 ביוני 1861 על ידי ספינה שכללה 258 אנשי צוות הודים. באותה התקופה, שמונה ספינות הגיעו לסנט וינסנט והגרנדינים, הספינה האחרונה הגיעה ב-22 במאי 1880. בסך הכול הובאו כ-2,500 הודים לסנט וינסנט ולגרנדינים. בשנת 1884, כ-1,000 הודים חזרו להודו והקבוצה שנשארה במדינה מהווה כיום את המקור של הקהילה ההודית-וינסנטאנית.

ב-1 ביוני 2007 ביקר שר החוץ של הודו ויילאר ראבי , בסנט וינסנט והגרנדינים על מנת להשתתף בחגיגות יום הגעת ההודים הראשון במדינה, ביקור זה היה הביקור הראשון של שר הודי במדינה. ראבי ערך גם מספר שיחות יחד עם ראש ממשלת סנט וינסנט והגרנדינים, רלף גונזלבס.

ב-24 בספטמבר 2015, בשולי העצרת הכללית של האו"ם בניו יורק, ערך נרנדרה מודי, ראש ממשלת הודו, שיחה עם גונזלבס. שני המנהיגים הביעו שביעות רצון מהיחסים בין המדינות ואף דנו בדרכים על מנת לפתח את הקשרים הכלכליים והחברתיים שביניהן.

## יחסים כלכליים
### סיוע כלכלי
בתחילת שנת 2006 העניקה הודו לסנט וינסנט והגרנדינים סיוע בשווי 50,000 דולר שכלל בעיקר תרופות. לאחר ההוריקן תומאס שאירע בדצמבר 2010, העניקה הודו למדינה סיוע בשווי 500,000 דולר. כמו כן, בעקבות השיטפונות בסנט וינסנט והגרנדינים בדצמבר 2013, העניקה הודו סיוע בשווי 500,000 דולר. אזרחי סנט וינסנט והגרנדינים זכאים למלגות במסגרת תוכנית שיתוף הפעולה הטכני והכלכלי ההודי.

## ייצוג
* הודו אינה מיוצגת בסנט וינסנט והגרנדינים, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. השגרירות המייצגת את הודו נמצאת בפרמריבו, בירת סורינאם.
* סנט וינסנט והגרנדינים מיוצגת בהודו בדרג הקונסולרי על ידי קונסוליה שהיא מחזיקה בניו דלהי, בירת המדינה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
אל-וואחי

**ווחי** (בערבית: وحي) הוא מונח באסלאם המציין השראה אלוהית.
[ממוזער|שמאל|[הנביא מוחמד מקבל השראה אלוהית מהמלאך גבריאל במהלך קרב]]
**הוואחי לשונית:** ההודעה הנסתרת.

**הוואחי מונחית:** הודעת אללה לאחד משליחיו או נביאיו את רצונות אללה, כך שהשליח או הנביא יבין עד הסוף את רצונות ריבונו.

## סוגי הוואחי
יש מספר סוגים של ווחי:
# כשאללה, שאינו נראה, מדבר ישירות עם שליחו או נביאו באמצעות המלאך גבריאל, או בלי מתווך.
# החלום המתממש: באמצעות חלום שמתגשם מיד לאחר חלימת החלום. למשל חלום אברהם אבינו שהוא שוחט את בנו יחידו ישמעאל .
# ההשראה בזמן הערות, למשל, כפי שהורה אללה לאמו של משה לשים אותו בתיבה, ולהניח את התיבה במי הנילוס.

## מצורות הופעת הוואחי
# המתווך הוא מלאך – למשל, המלאך גבריאל מופיע בפני הנביא מוחמד במערת חִירא בפעם הראשונה.
# המתווך מופיע לא בצורת מלאך אלא בצורת אדם, וכולם רואים לפניהם אדם, ולא חושדים לרגע שהוא מלאך. לאחר שהוא עוזב, מוסר הנביא לנוכחים שזה היה מלאך.
# המתווך אינו מופיע, אך משמיע קולות צורמים כקול הפעמון. הנביא שמע את הקולות והבין אותם. זה היה מצב קשה כי הנביא היה מזיע ופניו היו משתנות.

## חדית' תחילת ההשראה וההתגלות האלוהית
* תחילת ההשראה לנביא מוחמד, הייתה כחלום, חלום שמתגשם באופן מידי.
* תחילת ההשראה האלוהית באמצעות המלאך גבריאל, הייתה במערת "חִירא".
* הנביא לא ידע קרוא וכתוב.
* הפסוקים הראשונים שהורדו היו חמשת הפסוקים הראשונים מסורת "אל-עלק" פרק מספר 96.
* הנביא מוחמד התפרסם בהתנהגותו המצוינת לפני השליחות.
* בספרי הקודש הקודמים לאסלאם יש אזכור לשליחות האחרונה – שליחות הנביא מוחמד .
* חלק מההשראות היו יורדת אל מוחמד בעוצמה רבה.
* בן דודה של ח'דיג'ה (אשת הנביא), , היה נוצרי, מופלג בגילו, עיוור (ולפני עיוורונו קרא ספרים של נצרות ויהדות). הוא בישר שמוחמד יהיה הנביא האחרון, לאחר ששמע ממנו את סיפורו עם המלאך גבריאל במערת חִירא, ואמר שאם יהיה בין החיים הוא יתמוך בו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:תאולוגיה אסלאמית
אלפא רומיאו RZ

**אלפא רומיאו RZ** (באיטלקית: **Alfa Romeo RZ**) היא מכונית ספורט בסגנון רודסטר, מתוצרת יצרנית הרכב האיטלקית **[[אלפא רומיאו]]** בשיתוף פעולה עם "Zagato"  אשר יוצרה בין השנים 1992–1993.

יוצרו 278 יחידות מהן 241 יחידות יוצרו על ידי "אלפא רומיאו" ו-37 יחידות יוצרו על ידי "Zagato" .

## "אלפא רומיאו RZ"
* מכונית רודסטר.
* 2 מושבים.
* 2 דלתות.
* בדגם היו פנסים יוצאי דופן הממוקמים בשלישייה בכל צד.
* תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 7.8 שניות.
* שלושה צבעים רשמיים היו זמינים: אלפא אדום עם פנים קרם, צהוב עם פנים שחור, שחור עם פנים בורדו.
* שלוש יחידות יוצרו בצבע כסף מתכתי.

## תמונות

קובץ:Alfa RZ.jpg | "אלפא רומיאו RZ"
קובץ:Alfa Romeo Zagato Roadster.jpg | "אלפא רומיאו RZ"
קובץ:AZHAR AvD Oldtimer GP Nurburgring 2012 1592.jpg | "אלפא רומיאו RZ"
קובץ:The frontview of Alfa Romeo RZ.JPG | "אלפא רומיאו RZ"
קובץ:Alfa Romeo RZ engine room.jpg | מנוע "אלפא רומיאו RZ"
קובץ:Alfa-Romeo-RZ.jpg | "אלפא רומיאו RZ"
קובץ:Alfa Romeo RZ Roadster Zagato (22447353203).jpg | "אלפא רומיאו RZ" מדגם "Roadster Zagato"


## ראו גם
* אלפא רומיאו
* אלפא רומיאו SZ

## לקריאה נוספת
*  "אלפא רומיאו RZ"  - תמונות
*  "אלפא רומיאו RZ" - תמונות (gocar.be/en/autovlan/second-hand-car-used/Alfa-Romeo/RZ-il-Mostro-1992)

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות ספורט
קטגוריה:מכוניות קבריולה
RZ
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1992
קטגוריה:כלי רכב איטלקיים
יחסי ברבדוס–הודו

**יחסי ברבדוס–הודו** הם היחסים הדיפלומטיים שבין **[[ברבדוס]]** לבין '''הרפובליקה של הודו'''.

## היסטוריה
בתחילת המאה ה-20, הודים רבים שמקורם מגוג'ראט ובנגל, היגרו לברבדוס. לדברי ההיסטוריון סביר נחודה, ההודי הראשון שהגיע לברבדוס היה בשארט עלי דיואן, שהיגר לברבדוס בשנת 1910. היחסים הדיפלומטיים בין המדינות כוננו ב-30 בנובמבר 1996 היום בו ברבדוס זכתה בעצמאותה מבריטניה.

ביולי 1996, משלחה הודית ביקרה בברבדוס על מנת להשתתף בפסגת קאריקום. ברבדוס נוהגת לתמוך בהודו בהצבעות שונות של האו"ם, כמו כן, ממשלת ברבדוס הצביעה למועמדותה של הודו לחברת מועצה לא קבועה במועצת הביטחון של האו"ם בשנים 2011-2012.

שר החוץ של ברבדוס, ביקר בהודו פעמים רבות על מנת להשתתף בכנסים בינלאומיים שונים. שר המדינה לענייני חוץ ההודי ביקר בברבדוס ביוני 2003, שם פגש את סגן ראש ממשלת ברבדוס ואת היועץ המשפטי לממשלה. במהלך הביקור, שתי הממשלות חתמו על הסכם בדבר שיתוף הפעולה בין משרדי החוץ. ב-6 באוקטובר 2015, ברבדוס והודו חתמו על הסכם בדבר השירותים האוויריים, הסכם זה מאפשר לחברות תעופה הודיות וברבדיאניות לקיים טיסות ישירות בין המדינות.

## יחסים כלכליים
* בשנת 2016, שווי הסחורה שיוצאה מהודו לברבדוס הגיעה לסך 18.8 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה מכוניות, משאיות, חלקי רכב, שנאים, שסתומים, ריבה, מיצי פירות, נעלי עור, נעלי גומי, פלפל, תבלינים, פירות טרופים, אורז, ענבים, תרופות, סבון, מוצרי שיער ועוד. באותה השנה, שווי הסחורה שיוצאה מברבדוס להודו הגיעה לסך 7.46 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה תרופות, תרכובות חמצן, גרוטאות ברזל, מכשירים אורתופדיים, נייר ממוחזר, כלי ניתוח כימיים, חלקי רכב ומכסי פלסטיק.
* בשנת 2015, שווי הסחורה שיוצאה מהודו לברבדוס הגיעה לסך 16.7 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה מכוניות, חלקי רכב, צינורות ברזל, גרוטאות ברזל, תבלינים, פירות טרופים, אורז, פלפל, דגי פילה, ריבה, מוצרים אפויים, סרטנים, בגדים, תכשיטים ועוד. באותה השנה, שווי הסחורה שיוצאה מברבדוס להודו הגיעה לסך 5.99 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה כותנה, כותנה גולמית, מוצרי ברזל, גרוטאות אלומיניום, מכשירים אורתופדיים, סיבים, נגדים חשמליים, נייר ממוחזר ותה.

## ייצוג
* הודו אינה מיוצגת בברבדוס בדרג השגרירות. הודו מיוצגת בברבדוס בדרג הקונסולרי על ידי קונסוליית כבוד בהולטאון. כמו כן, השגרירות המייצגת את הודו נמצאת בפרמריבו, בירת סורינאם.
* ברבדוס מיוצגת בהודו על ידי קונסוליה במומבאי.

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
הר יהורם

ממוזער|מצפה הר יהורם לזכרם של ירון בר-דור וערן עופר, לוחמים ביחידה מובחרת שנפלו בעת מילוי תפקידם בניווט באוכף שבין הר יהורם להר שלמה ב-1992.
**הר יהורם** הוא הר בהרי אילת. זהו רכס הרים צר, שכיוונו ממערב למזרח ושיא גובהו 680 מטר. רכס הרים זה תחום ממערב על ידי הר יואש וממזרח על ידי הר שלמה. מורדותיו תלולים ביותר, ומובילים מצפון אל קניון נחל נטפים ומדרום אל נחל שלמה.

הר יהורם בנוי מסלעי גיר בהירים בניגוד להר שלמה, הצמוד אליו והבנוי מסלעי גרניט כהים. באוכף המפריד בין ההרים ניתן להבחין בקו התפר בין הסלעים.

הר יהורם נקרא על שם יהורם (הנקרא גם יורם) מלך יהודה, בדומה לשמות של רוב ההרים ברכס הרי אילת, הנקראים אף הם על שם מלכי יהודה. שם זה ניתן על ידי ועדת השמות הממלכתית כבר בשנות ה-50, מכיוון שנכתב עליהם שהם שלטו באילת.

## טיולים ותצפיות
בהר יהורם נמצא חניון לילה המומלץ כנקודת פתיחה לקטע האחרון של שביל ישראל, קטע המוביל מהר יהורם לאילת. זהו מסלול טיול פופולרי, אך מתאים למטיבי לכת בלבד.

ברכס זה נמצא אחד השבילים המובילים לפסגת הר שלמה. האוכף בין הר יהורם להר שלמה מהווה גם את תחילתו של השביל נחל שלמה.

מפסגת ההר, ניתן לצפות בתצפית מרהיבה, בעיקר מזרחה, לכיוון הרי אדום וצפונה, לכיוון הרי אילת.

באחת מפסגות הרכס, ניתן לראות לוח תצפית לזכרם של שני לוחמי סיירת מטכ"ל, שנהרגו באזור זה כתוצאה ממכת חום בעת אימון מאומץ במאי 1992.

## קישורים חיצוניים
* נחל שלמה, באתר מפה
* מחניון יהורם להרי אילת, באתר טיולי
* 

## הערות שוליים

יהורם
שלמה קדר

**שלמה קדר** (1 בספטמבר 1913 – 5 בפברואר 1987) היה מדריך בכיר בהגנה, פעיל ציוני ודיפלומט אשר שימש כציר ישראל בצ'כוסלובקיה. שימש בין השאר כנציב תלונות הציבור המוניציפלי הראשון בירושלים ולאחר מכן כמנכ"ל הראשון של העירייה.

## ביוגרפיה
שלמה קדר נולד בשם פריץ קסלר במינסטר גרמניה, השני מתוך שלושה אחים, הני קסלר בלוך הבכורה והצעיר קרל קסלר. אביו, זיגפריד קסלר, ניהל סמינר למורים יהודים. כאשר היה בן 12 עברה המשפחה למינכן, שם קיבל האב משרה של רב ליברלי בעיר.

בשל האנטישמיות הגואה במדינה, הצטרף קדר לתנועת נוער ציונית בעיר.

בשנת 1930 נשלח לאוטרכט שבהולנד על מנת לרכוש ידע במקצוע החקלאות, שם שהה עד שנת 1933.

בשנת 1933 עלה לארץ ישראל דרך ארגון עליית הנוער והתיישב בקיבוץ נען, ובשל ניסיונו החקלאי היה אחד ממקימי הרפת.

### פעילות ציבורית
פעילותו המדינית-ביטחונית של קדר החלה עוד בשנת 1943, כאשר שימש כמדריך בכיר בארגון ההגנה בירושלים. בשנת 1946 עבד בסוכנות היהודית ושימש כמאבטח בקונגרס היהודי בבזל.

ממוזער|הזמנה למושב הכרזת העצמאות של מנהלת העם
בשנת 1948 מונה קדר לתפקיד העוזר הראשי למזכיר הממשלה, זאב שרף. במסגרת זו שימש כאחד ממארגני טקס הכרזת העצמאות ובתום הטקס לקח את מגילת העצמאות והטמין אותה בכספת של בנק א.פ.ק שברחוב הרצל בתל אביב. בנוסף הוא היה בעל תפקיד במזכירות הממשלה וארגן את הטסת ארונותיהם של הרוזן ברנדוט והקולונל סארו לרודוס.

בשנת 1949 מונה על ידי ראש הממשלה דוד בן-גוריון לארגן את אירועי יום העצמאות הראשון ובשל כישלונו של המצעד הצבאי שהיה האירוע המרכזי במהלך החג הודח מתפקידו כחלק ממסקנותיה של ועדת החקירה שמונתה לבדוק את הנושא.

קדר הצטרף אל משרד החוץ ובמסגרת זו נשלח לצרפת לשמש כמזכיר ראשון של השגרירות הישראלית בפריז. מינויו לתפקיד דיפלומטי עוררה ביקורת מסוימת בציבור, שראה בכך מעין פרס למי שהוחלט להטיל עליו עונש

בין השנים 1951–1953 שימש כ**מזכיר ראשון** בשגרירות ישראל בבלגיה. בשנת 1953 החל את שליחותו המדינית בצ'כוסלובקיה ושימש כ**נציג ישראל** במדינה.

בשנת 1956 **הועלה לדרגת ציר**. כציר ישראל בצ'כוסלובקיה, קדר היה פעיל בשחרורם של היהודים אשר נכלאו במסגרת משפטי סלנסקי קדר שימש בתפקיד זה עד שנת 1957, ולאחר מכן שב עם משפחתו ארצה.

בשנת 1958 שימש **כמפקח על שגרירויות ישראל** בעולם.

באותה שנה פרש משירות החוץ ומונה למנכ"ל הראשון של עיריית ירושלים בזמן כהונתו של מרדכי איש-שלום כראש העיר. קדר שימש בתפקיד זה עד 1963.

בשנת 1967 מונה על ידי טדי קולק **לנציב תלונות הציבור הראשון** של ירושלים ולאומבודסמן המוניציפלי **הראשון בעולם**.

בשנת 1977 פרש לגמלאות בגיל 64.

מפרישתו עד יום מותו שימש כבורר מקצועי בבתי הדין לעבודה.

בשנת 1987 נפטר ממחלת לב.
## חיים אישיים
בשנת 1935 התחתן עם Auguste Scheyer, ונולדה להם בת. בשנת 1936 הזוג התגרש.

בשנת 1938 נישא ללו קדר, מזכירתה ויד ימינה של גולדה מאיר, והיו נשואים כ-7 שנים, עד שנישא בשלישית בשנת 1945 למריזה פסילי שאיתה נשאר עד יום מותו בשנת 1987. לפסילי ולקדר נולדו שתי בנות.
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:דיפלומטים ישראלים
קטגוריה:שגרירי ישראל בצ'כוסלובקיה
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1913
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1987
מרסדס, נסיכת אורליאן

**מרסדס, נסיכת אורליאן** (בצרפתית: **Mercedes d'Orléans**; 24 ביוני 1860 – 26 ביוני 1878), הייתה נכדתו של לואי פיליפ, מלך הצרפתים, ואשתו של אלפונסו השנים עשר, מלך ספרד.

## ביוגרפיה
מרסדס נולדה ב-24 ביוני 1860 במדריד, לאנטואן, דוכס מונפנסייה ולהאינפנטה לואיסה פרננדה, דוכסית מונפנסייה, בתם של פרננדו השביעי, מלך ספרד ומריה כריסטינה, נסיכת שתי הסיציליות. סנדקיה היו דודיה איזבלה השנייה, מלכת ספרד ובעלה פרנסיסקו, דוכס קאדיז, ובילדותה היא גדלה באנדלוסיה.

בשנת 1868 הודחה דודתה המלכה איזבלה מהשלטון, ובעקבות כך עזבה משפחתה של מרסדס את ספרד, ועברה להתגורר בצרפת. בשנת 1872 היא פגשה את בן דודה אלפונסו, נסיך אסטוריאס, אשר הוכתר בשנת 1874 כאלפונסו השנים עשר, מלך ספרד, וב-23 בינואר 1878 התחתנו השניים במדריד. זמן קצר לאחר ירח הדבש חלתה מרסדס בקדחת הטיפוס, ואף הפילה במהלך מחלתה, וב-26 ביוני 1878 היא מתה במדריד. בשנת 1879 התחתן אלפונסו בשנית עם מריה כריסטינה, ארכידוכסית אוסטריה, ובתם הבכורה מרסדס, נסיכת אסטוריאס נקראה על שמה.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:בית אורליאן
קטגוריה:נשות מלכים ספרדים
קטגוריה:ילידות 1860
קטגוריה:נפטרות ב-1878
מוות בבאר שבע

ממוזער|250px|פנים התחנה המרכזית בבאר שבע
**מוות בבאר שבע** הוא סרט תיעודי שיצא לאור בשנת 2016 ובוים על ידי טלי שמש ואסף סודרי. הסרט עוסק בפיגוע בתחנה המרכזית בבאר שבע שאירע בשנת 2015, ובמותו של הבטום זרהום, אזרח אריתריאה שנקלע לזירת הפיגוע, נורה בטעות ועבר ניסיון לינץ' בידי עוברי אורח. הסרט הופק עבור Yes דוקו ושודר בו לראשונה ביוני 2016.

## רקע
באוקטובר 2015 אירע פיגוע ירי על ידי בדואי אזרח ישראל שירה בעוברי אורח שחלפו לעת ערב בתחנה המרכזית של העיר באר שבע. בפיגוע נרצח חייל צה"ל ונפצעו רבים אחרים. הבטום זרהום, מבקש מקלט בן 29 מאריתריאה, שהסתנן לישראל כארבע שנים קודם לכן והיה בדרכו לחדש את אשרת השהייה, נחשד בטעות כמחבל ונורה. בעודו שוכב פצוע הוכה בידי עוברי אורח.

הסרט מביא את עדויותיהם של הנוכחים בזירת הפיגוע. נוסף על כך הסרט מציג תצלומים ממצלמות אבטחה שהיו פזורות בתחנה. הסרט שודר לראשונה ביוני 2016 בערוץ יס דוקו.

## משתתפים
* **דניאל הרוש** – חייל שהיה בזירת האירוע, הסתתר בתוך השירותים ונפצע קשה בפיגוע.
* **רונן כהן** – קצין שירות בתי הסוהר, שהה סמוך לתחנה המרכזית, שמע את היריות ונכנס לתחנה המרכזית על מנת לסייע. הואשם בהשתתפות בלינץ' כנגד זרהום.
* **משה כוכבי** – מתנדב בקיבוץ סמר, היה בשעת האירוע בדרכו לקיבוץ. ניסה למנוע מן המכים את זרהום לעשות כן.
* **ליהי לוי** – עובדת בחנות בתחנה המרכזית, סטודנטית לסיעוד, סייעה בטיפול בפצועים.
* **חוסני קומבז** – עובד בדוכן פלאפל בתחנה המרכזית, שהה בזירת האירוע וצילם את הלינץ' בזרהום.

## פרסים
* פרס פסטיבל IDFA – הסרט הטוב ביותר באורך בינוני (2016)
* פסטיבל דוקאביב – הסרט הטוב ביותר (2016)
* פרס אופיר – הסרט התיעודי הקצר הטוב ביותר (2016)

## קישורים חיצוניים

* מוות בבאר-שבע, באתר הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה
* ניסים קלדרון, בתנועה לאחור: על הסרט "מוות בבאר שבע", באתר תקריב - כתב עת לקולנוע דוקומנטרי, דצמבר 2016
* 
* 
* 
* "מוות בבאר שבע״, ביקורת, באתר סינמסקופ, 26 במאי 2016

## הערות שוליים

קטגוריה:באר שבע: תרבות
קטגוריה:סרטים תיעודיים ישראליים
קטגוריה:סרטים תיעודיים העוסקים בסכסוך הישראלי-פלסטיני
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2016
קטגוריה:סרטי טלי שמש
קטגוריה:זוכי פרס הקולנוע הדוקומנטרי הישראלי
יחסי הודו–ניקרגואה

[ממוזער|שגריר ניקרגואה סאול ארנה קסטיון מגיש את [כתב האמנה|כתב האמנתו לנשיאת הודו פרטיבה פטיל, 2010]]
**יחסי הודו–ניקרגואה** הם היחסים הדיפלומטיים שבין **[[הודו|הרפובליקה של הודו]]** לבין **[[ניקרגואה|רפובליקת ניקרגואה]]**.

## היסטוריה
בשנת 1989, יו"ר הלוק סבהה ביקר בניקרגואה במסגרת הפורום האיגוד הבין-פרלמנטרי, ביקור זה היה ביקורו הראשון של שר הודי בניקרגואה. שנתיים לאחר מכן, שר העבודה והרווחה ההודי, ראם וילאס פסואן, נכח בהשבעת הנשיאה הניקרגואית ויולטה צ'מורו. בשנת 2013, שר החוץ הניקרגואי, סמואל סנטוס לופס, ביקר בהודו על מנת להשתתף ב-SICA. סנטוס נהג לערוך שיחות עם שר החוץ ההודי סלמאן קורשיד, מה שהועיל לשיפור היחסים בין המדינות ולפיתוח הסחר והיחסים הכלכליים שביניהן. בנוסף, שיחות אלו אפשרו לאנשי עסקים הודים להשקיע בפרויקט תעלת בניקרגואה.

## יחסים כלכליים
* בשנת 2016, שווי הסחורה שיוצאה מהודו לניקרגואה הגיעה לסך 90.7 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה מכוניות, אופנועים, חלקי רכב, טרקטורים, גלגלי גומי, מכסי פלסטיק, תרופות, סוכרים, ערכות קפה ותה, מוצרים אפויים, שנאים, טלפונים, חוטים מבודדים, מעגלים חשמליים, צינורות ברזל, ענבים, פלפל ועוד. באותה השנה, שווי הסחורה שיוצאה מניקרגואה להודו הגיעה לסך 2.69 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה עץ מנוסר, עץ קשה, בטריות חשמליות, נעלי עור, גרוטאות אלומיניום ועוד.
* בשנת 2015, שווי הסחורה שיוצאה מהודו לניקרגואה הגיעה לסך 123 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה מכוניות, חלקי רכב, אופנועים, טרקטורים, גלגלי גומי, מוצרי פלסטיק, חלקים של מנועים חשמליים, שסתומים, משאבות נוזלים, מוצרים אפויים, סוכרים, צינורות ברזל, תיקים ועוד. באותה השנה, שווי הסחורה שיוצאה מניקרגואה להודו הגיעה לסך 5.39 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה עץ קשה, עץ מנוסר, בטריות חשמליות, בגדים משומשים, נפט מזוקק ועוד.

## ייצוג
* הודו אינה מיוצגת בניקרגואה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. השגרירות המייצגת את הודו נמצאת בפנמה.
* ניקרגואה אינה מיוצגת בהודו בדרג השגרירות, ניקרגואה מיוצגת בהודו על ידי קונסוליה במומבאי ועל ידי קונסליה כללית בניו דלהי, בירת המדינה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
קידומת טלפון במצרים

**20** הוא קוד החיוג הבינלאומי של מצרים.

## טלפון נייח

## מספרי טלפונים סלולריים
נכון ל-2018, יש ארבעה מפעילים לרשתות סלולריות במצרים: אורנג', וודאפון, אתיסאלאת, ו-We (בבעלות טלקום מצרים).

## רשימה של קודים אחרים

קטגוריה:מספרי טלפון
קטגוריה:מצרים: תקשורת
כיפת רחפן

**כיפת רחפן** היא מערכת הגנה אווירית נגד רחפנים וכלי טיס זעירים שפותחה ומיוצרת על ידי חברת רפאל - מערכות לחימה מתקדמות הישראלית. זוהי מערכת מתקדמת ליירוט רחפנים באמצעות גילוי, זיהוי, עקיבה ונטרול באמצעות לייזר של רחפנים עוינים המופעלים באזורים האסורים לטיסה. המערכת מוצבת בדרך כלל במתחמים קרקעים כמו בסיסים וכן על כלי רכב וכלי שיט.

מערכת כיפת רחפן כוללת את מערכת Sky Spotter, שמשתמשת באמצעים אלקטרואופטיים, לאתר ולאכן עצמים מעופפים זעירים בהם רחפנים, טיסנים ועפיפוני תבערה.

ביוני 2018 דווח שהמערכת נכנסת לשירות בצה"ל. בדצמבר 2018 דווח כי מערכת מסוג זה הוצבה בנמל התעופה לונדון גטוויק בממלכה המאוחדת לאחר שרחפנים בלתי מזוהים גרמו להשבתת נמל התעופה במשך 36 שעות . בריטניה אף השתמשה במערכת לשם הגנה על כינוס ה-G7 בקורנוול ב-2021.

ב-12 בפברואר 2020 השלימה רפאל סדרת ניסויים במערכת. בינואר 2023 שידרגה רפאל את המערכת, טווח הגילוי הורחב ל-150 ק"מ וטווח השיבוש ל-70 ק"מ.

## הערות שוליים

קטגוריה:רפאל: מוצרים
קטגוריה:מערכות הגנה אווירית ישראליות
קטגוריה:אמצעי לחימה מבוססי לייזר
המועמד (סרט, 2018)

**המועמד** הוא סרט תיעודי ישראלי משנת 2018 המתעד את ההערכות לבחירות לכנסת ה-20 של מפלגת כולנו בשנת 2015. הסרט מלווה את יו"ר המפלגה משה כחלון ואת צוות הקמפיין בהכנות לבחירות, ומביא ראיונות עימם שצולמו לאחר הבחירות. את הסרט ביימו אסף סודרי וטלי שמש.

## רקע
בחודש אוקטובר 2012  הודיע משה כחלון  על פרישתו מן החיים הפוליטיים, ועל כך שהוא לא יתמודד במסגרת הליכוד בבחירות לכנסת התשע עשרה. בשנת 2014 הודיע כי הוא חוזר לפוליטיקה. לקראת הבחירות לכנסת העשרים הודיע כחלון כי הוא מקים מפלגה חדשה שתתמקד בפן החברתי. לאחר מכן הודיע כחלון כי שם מפלגתו יהיה "כולנו".
הסרט השתתף בפסטיבל דוקאביב ושודר לראשונה בערוץ יס דוקו ב-20 ביוני 2018.

## עלילה
בסרט צילומים מתוך מטה הבחירות של המפלגה והוא מתמקד במשה כחלון יו"ר המפלגה, אודי פרידן פרסומאי ששימש כאיש מקצוע במטה, ואבי גבאי ששימש ראש מטה המפלגה.
המפלגה שסקרים ניבאו לה בתחילה הצלחה, החלה לרדת בסקרים. בעקבות חוסר ההצלחה בקמפיין מובא האסטרג ליאור חורב. הסרט מתמקד גם בהבאתו של יואב גלנט כמספר 2 במפלגה ובמהלכים לשיבוץ חברים נוספים ברשימה לכנסת. בסיום מערכת הבחירות השיגה המפלגה בעשרה מנדטים.

בסרט משובצים קטעי ראיונות שהתקיימו לאחר הבחירות עם משה כחלון בעודו שר האוצר, עם אודי פרידן שהביע אכזבתו מן המפלגה ועם אבי גבאי, לימים שר מטעם מפלגת "כולנו" ולאחר מכן יו"ר מפלגת העבודה.

## ראו גם
* כל אנשי הקמפיין

* הרצוג (סרט)

## קישורים חיצוניים
* המועמד, באתר פסטיבל דוקאביב
* 
* 

קטגוריה:סרטים תיעודיים ישראליים
קטגוריה:סרטי 2018
קטגוריה:תעמולת הבחירות לכנסת
קטגוריה:הבחירות לכנסת העשרים
קטגוריה:הפוליטיקה הישראלית בתרבות
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2018
קטגוריה:2018 בפוליטיקה הישראלית
קטגוריה:סרטי טלי שמש
מרגלית גפני

**מרגלית גפני** (נולדה בדצמבר 1959) היא חלילנית ישראלית.

## ביוגרפיה
גפני נולדה בשנת 1959 בקיבוץ גזית. אביה גיטריסט חובב ואמה הייתה מורה למוזיקה. החלה לנגן בחלילית בכיתה ב' ובגיל 12 עברה לחליל צד. למדה לנגן בכלי זה בעפולה ומשם לטבעון, בהדרכתו של רענן אילון. שלוש שנים לאחר מכן החלה ללמוד אצל אורי שוהם, החלילן הראשון בתזמורת הפילהרמונית הישראלית. בגיל 16 הופיעה לראשונה כסולנית בתזמורת הסימפונית ירושלים. הופיעה כסולנית עם התזמורת הקאמרית הקיבוצית בניצוחו של נעם שריף, בקונצרטים בישראל ומחוצה לה. הייתה הזוכה הראשונה בפרס פרנסואה שפירא, הפרס החשוב ביותר במוזיקה הניתן לאמנים ישראלים בישראל. ומאז סיירה פעמים רבות באירופה ובהצלחה רבה בקרב הקהל ואצל המבקרים כאחד. כן זכתה בפרס רשות השידור לאמן מבצע ופרס ארמסטרונג של רשות השידור הציבורית בארצות הברית.

גפני למדה באקדמיה הישראלית למוזיקה בירושלים, באוניברסיטת ייל, בבית הספר ג'וליארד ובאוניברסיטת אינדיאנה שם זכתה בתואר אמן.

גפני הופיעה בצפון אמריקה ובדרומה, הופעתה שודרה בערוץ הרדיו הציבורי של ארצות הברית, וכן ברשת הטלוויזיה של גרמניה המערבית, עוד הופיעה כסולנית עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית בניצוח זובין מהטה, בקונצרט שהוקלט ושודר בארצות רבות בעולם. היא הופיעה בקונצרטים קאמריים בדרום אמריקה, בצפון אמריקה ובישראל. בין היתר הופיעה בפסטיבלים רבים בקנדה, פורטוגל, ארצות הברית, גרמניה ועוד.

בשנת 1987 יסדה וניגנה בהרכב "אופוס 3" הכולל חליל, צ'לו ופסנתר. ההרכב הופיע רבות בניו יורק ואוהיו, והמשיך בפעילותו עד 2008.

בשנת 1989, כששבה לישראל, היא הקימה שלישייה המופיע בישראל ובארצות אחרות. בנוסף להופעות עם ההרכב מרבה גפני להופיע בהרכבים קאמריים שונים, הוזמנה ללמד בכיתות אמן בארצות הברית, בספרד ובארגנטינה.

מרגלית גפני הייתה החלילנית הראשונה בתזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון בין השנים 1989 - 2025.  כמו כן הרבתה להופיע כסולנית בתזמורת ראשון לציון, במגוון יצירות לחליל סולו ותזמורת.

בשנת 2018 ניגנה בבכורה עולמית את הקונצ'רטו מס 2 לחליל ולתזמורת מאת עודד זהבי. היצירה, המבקשת לקחת את המאזינים למסע רגשי במרחב הזמן דרך השיח בין החליל והתזמורת, נכתבה עבור גפני והמנצח דן אטינגר. 

### חייה האישיים
גפני היא אם לשתי בנות העוסקות באומנות. היא מתגוררת בתל אביב.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חלילניות ישראליות
קטגוריה:גזית (קיבוץ): אישים
קטגוריה:בוגרי תיכון אזורי עמקים-תבור
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת אינדיאנה בלומינגטון
קטגוריה:בוגרי בית הספר למוזיקה של אוניברסיטת אינדיאנה בלומינגטון
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1959
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1959
ח'אלידה ברוהי

**ח'אלידה ברוהי** (אורדו: خالدہ بروہی; נולךדה ב-1988) היא פעילה למען זכויות נשים ויזמית חברתית פקיסטנית.

## ביוגרפיה
ברוהי נולדה בכפר קטן בבלוצ'יסטן, מחוז שבטי פרובינציאלי סמוך לגבול אפגניסטן. היא הייתה הילדה הראשונה בכפר ללמוד בבית ספר, ולמדה בקראצ'י. בשנת 2004, כשברוהי הייתה בת 16, חברה שלה נרצחה על רקע "כבוד המשפחה". חברתה נהרגה כי רצתה להתחתן עם אדם שהיא אוהבת במקום מישהו שמשפחתה בחרה בו. ברוהי החלה למחות נגד מנהג הרצח על רקע חילול כבוד המשפחה בעת שהותה בקראצ'י, והכעיסה בכך אנשים רבים, כולל את מנהיגי השבט בבלוצ'יסטן. היא נאלצה לברוח מקראצ'י ב-2008.

ברוהי מספרת שאביה אמר לה, בתגובה, "אל תבכי, תבני אסטרטגיה". ואז היא החליטה שבמקום מחאה, היא יכולה לפעול באופן ישיר לסיוע לנשים, אשר בתורן יתחזקו כלכלית וחברתית, ובהתאם, יהיו פחות חשופות לדיכוי. היא הקימה את "סוגהאר - עמותה להעצמה", ארגון ללא כוונת רווח אשר מסייע לנשים בפקיסטן ללמוד מיומנויות הקשורות לצמיחה כלכליות ואישית. המילה "סוגהאר" פירושה "אישה מיומנת ובעלת ביטחון" באורדו. אמונתה היא שכל אישה היא "סוגהאר", היא רק צריכה את ההזדמנות לשחרר את הפוטנציאל שלה, וארגונה בא לספק הזדמנויות אלה. "המשימה שלי היא ליצור חברה שבה נשים לא נהרגות על כבוד, אלא יש כלפיהן כבוד והן זוכות למעמד שווה". האגודה מספקת לנשים בכפרים המרוחקים הכנסה עבור עבודתן, שעיקרה היא מלאכת יד כמו רקמה, אשר ברוהי פיתחה לקו אופנה, שמטרתה "להילחם באמונות תרבותיות שליליות באמצעות חינוך ומידע על זכויות הנשים". עד 2013, כבר היו 23 מרכזים של האגודה, המשרתים לפחות 800 נשים אשר לומדות על "שוויון מגדרי, מניעת אלימות במשפחה, חינוך לבנות וזכויות נשים," מטרתה של ברוהי היא להגיע באמצעות "סוגהאר" למיליון נשים בתוך עשור.

העבודה שלה עם "סוגהאר" הוכרה על ידי כתב העת העסקי פורבס, בו היא נמנתה ברשימת "30 מתחת ל-30" בשנת 2014. ב-2014, היא נבחרה כעמיתה ב-MIT Media Lab, תוכנית של המכון הטכנולוגי של מסצ' וסטס. ברוהי היא גם הנושא של סרט תיעודי יצירת שרמין עובייד-צ'ינוי, *Seeds of Change*, משנת 2014. באוקטובר 2014, היא העבירה TED Talk ב-TEDGlobal שבו היא סיפרה על אקטיביזם שלה למיגור תופעת רצח על רקע כבוד המשפחה. היא זכתה בנוסף בפרס למנהיגות מתפתחת מטעם אוניברסיטת נורתווסטרן, פרס אישה משפיעה מטעם קרן נשים בעולם, ובפרס ANGEL של מרכז ד"ר מרטין לותר קינג. מגזין ניוזוויק כלל אותה ברשימת "25 מתחת ל-25 - נשים משפיעות".

לצד ההכרה שזכתה לה, ברוהי גם קיבלה איומים רבים על חייה, ואף ירו לכיוונה, ופוצצו את מקום עבודתה.

ב-2014, התארסה ברוהי לדייוויד בארון, אמריקאי אשר המיר דתו לאסלאם בעקבות הכרותם. מאז השניים נישאו, וחיים בסדונה, שבאריזונה. שם הקימה ברוהי את הקרן-האחות האמריקאית לסוגהאר, ויחד עם דייוויד, פתחו מרכז קהילתי-חברתי בשם The Chai Spot' המוקדש לבניית הבנה "מתוך אהבה" בין כל תרבויות העולם, לו שלושה מיקומים, ואשר גם יצא למסע ברחבי ארצות הברית ב-2016, "להשקות את כל העולם בצ'אי". ברוהי ממשיכה עם מיזם האופנה ומשמשת כנואמת ציבורית.

## קישורים חיצוניים
* 

* Sughar העצמה בחברה.
* אני מתחתן עם בת כפר פקיסטני

## הערות שוליים

קטגוריה:פמיניסטיות פקיסטניות
קטגוריה:יזמות חברתיות
קטגוריה:פעילות חברתיות אמריקאיות
קטגוריה:פעילים חברתיים אמריקאים
קטגוריה:נשים יזמות
קטגוריה:פעילות זכויות נשים פקיסטניות
קטגוריה:פקיסטניות שנולדו ב-1988
קטגוריה:פקיסטנים שנולדו ב-1988
פריץ זימרוק

**פרידריך אוגוסט זימרוק**, המוכר יותר בשם **פריץ זימרוק** (בגרמנית: **Fritz Simrock**  2 בינואר 1837, בון – 20 באוגוסט 1901, אושי) היה מו"ל מוזיקה גרמני, שירש את בית ההוצאה נ' זימרוק מסבו, ניקולאוס זימרוק. נודע בעיקר בהוצאת רוב המוזיקה של יוהנס ברהמס ואנטונין דבוז'אק.

זימרוק הוציא לאור כמעט את כל היצירות של ברהמס, מאופוס 16 עד אופוס 120, ועמד בקשרי ידידות קרובים עם ברהמס, שעמו אף יצא לחופשות באיטליה. זימרוק שילם בדרך כלל ביד רחבה לברהמס על המוזיקה שלו, אבל בקשריו עם דבוז'אק מיאן לא פעם להוציא לאור יצירות תזמורתיות, למשל, הסימפוניה השמינית שלו. מעורבותו של זימרוק בחייהם של מוזיקאים ידועי-שם הייתה רבה כל כך, שיוזף יואכים השתכנע, שאשתו אמלי בוגדת בו עם זימרוק וברהמס צידד בחפותה של אמלי ב"מכתב ארוך" מפורסם, "שהוצג כעדות במשפט הגירושין של הזוג יואכים". הגירושין לא אושרו.

על פי המלצת ברהמס, ניאות זימרוק לבחון את סיכוייו עם אנטונין דבוז'אק הצעיר. כבר אחרי היצירות הראשונות שהוציא משל דבוז'אק השתלם הניסוי – דבוז'אק נעשה עד מהרה לאחד המלחינים הפופולריים ביותר באירופה. כך היה זימרוק למו"ל הראשי של יצירות דבוז'אק במשך רוב שנות הקריירה של המלחין. עם זאת, יחסיהם היו מתוחים לא אחת, מכמה וכמה סיבות, בהן דרישתו הלא-מתפשרת של זימרוק שדבוז'אק יכתוב יותר יצירות קלילות, מיניאטוריות (כגון "מחולות סלאביים", אופוס 46, הפופולריים והמצליחים מאוד מבחינה מסחרית), בעוד שהמלחין הביע את רצונו להלחין יצירות תזמורתיות רחבות-יריעה, שלא נמכרו, לטענת זימרוק. זאת ועוד, זימרוק הביך לא אחת את דבוז'אק בהתנגדותו הבוטה לסנטימנטים הצ'כיים, שהיו מקובלים בזמן ההוא בקרב גרמנים אתניים באימפריה ההבסבורגית. דבוז'אק, מצדו, דבק ביושרה המוזיקלית והמוסרית שלו, הגיב בשלוות-נפש על מכתביו הנגועים בלאומנות של זימרוק והוכיחו על פניו בשל ניסיונותיו לכפות את דעתו על תהליך ההלחנה שלו. במכתב למו"ל בנוגע לקובץ שני של מחולות סלאביים פסק: "כל עוד אינני בהלך רוח מתאים לכך, איני יכול לעשות דבר". מכל מקום, ככל שגברה הפופולריות של דבוז'אק, החלו להגיע אליו הזמנות ליצירות רחבות-ממדים ממו"לים אחרים, בייחוד נובלו ושות' (Novello & Co) באנגליה, שקרצו לו יותר ויותר, על אף החוזה המילולי שלו עם זימרוק, שקבע כי יהיה זימרוק המו"ל היחיד שלו. בניגוד לחוזה זה, החל דבוז'אק לקבל הזמנות מנובלו ושות', על כך איים זימרוק בתביעה משפטית, אך לא הוציא את האיום לפועל.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מו"לים גרמנים
קטגוריה:מוציאים לאור של מוזיקה

קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1837
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1901
נטעי גבריאל

**נטעי גבריאל** היא סדרת ספרים בהלכה מאת הרב גבריאל צינר.

הספרים עוסקים בנושאים שונים בהלכה היהודית, בהתייחסות מקיפה למנהגי האשכנזים תוך ירידה לפרטי המנהגים של קהילות וחצרות חסידיות שונות, לצד פסקי ההלכה שבספרי מחברים בני זמננו בהלכות תפילה, בדיני שבת, חג וכדומה. הספרים כוללים עיסוק בכל מיני אנקדוטות יומיות שאין להן התייחסות בספרי ההלכה המקובלים, ובשל כך זכו הספרים למהדורות חוזרות.

## על הספר
בשונה מספרי הלכה אחרים, עוסק הספר נטעי גבריאל בדברי הלכה שאינם ידועים, לדוגמה בהלכות ראש השנה לא מובא שמצוה לתקוע בשופר וכן לא מופיעים עיקרי הדינים של תקיעת שופר, אבל מובא ליקוט הלכות ומנהגים בקשר לווידוי בלחש באמצע התקיעות.

בהלכות על מועדים כתובים בעיקר דברים הנוגעים לתנאי החיים של היום, לדוגמה בהלכות יום טוב לא מובאות הלכות שחיטה ביום טוב, שלפי מצב החיים היום הוא לא מצוי.

## ההסכמות לספר
הסכמות רבות ניתנו לספרי נטעי גבריאל, שמובא בחלק מהכרכים, בין הרבנים הם: הרב יוסף גרינוולד, הרב אפרים אליעזר יאלעס, הרב אברהם דוד הורוביץ, הרב בצלאל שטרן, הרב יעקב יצחק ניימן, הרב יצחק שלמה אונגר, הרב יצחק אייזיק ליבס, הרב ישראל גרוסמן, הרב שמואל הלוי ואזנר, הרב יוחנן סופר ועוד.

## רשימת הספרים בסט

בנוסף יצאו לאור גם כמה ספרים נוספים, ביניהם:
* נטעי גבריאל, ביאורים וחידושים על מסכת בבא קמא, תשמ"ג
* שאלות ותשובות, תשפ"א

## קישורים חיצוניים
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי הלכה
קטגוריה:סדרות ספרים בעברית
קטגוריה:ספרי מנהגים
לוטה ורביק

**לוטה ורביק** (בשפת המקור: **Lotte Verbeek**; נולדה ב-24 ביוני 1982) היא שחקנית, רקדנית ודוגמנית הולנדית. היא מוכרת בעיקר מהופעותיה בדמות ג'וליה פארנזה בסדרה "הבורג'ס" של ניל ג'ורדן, ובתפקיד גיליס דאנקן בסדרת הדרמה "זרה" של ערוץ Starz.

## ביוגרפיה
ורביק נולדה בעיר ונלו שבהולנד. היא למדה בגימנסיום קולגיום מריאנום בוולנו, וב-2008 סיימה לימודים בבית ספר למשחק באמסטרדם. החל מ-1999 למדה ורביק באקדמיה למחול בארנהם ובאקדמיית אמסטרדם לתיאטרון ומחול ג'אז/מוזיקלי, וסיימה בשנת 2006. ורביק קיבלה שיעורי זימרה והשתתפה בסדנאות קול. בתקופת הלימודים עבדה כרקדנית וכדוגמנית עבור הצלם ארווין אולאף.

אחרי שסיימה את בית הספר התיכון פתחה ורביק בקריירת משחק ושיחקה בתפקידים ראשיים בסרטים הולנדים כגון "Moes" (מ-2006) ו-"LEFT" (מ-2007), שבו גילמה חמש דמויות.

ב-2009 זכתה ורביק בפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של לוקרנו על הופעתה בתפקיד אן בסרט ההולנדי "Nothing Personal" בבימויה של אורסולה אנטוניאק. על תפקיד זה זכתה ורביק בפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של מרקש באותה שנה, והייתה מועמדת לפרס עגל הזהב לשחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הסרט ההולנדי.

ב-2010 זכתה ורביק בפרס "Shooting Stars", פרס המשחק השנתי מאת European Film Promotion במסגרת פסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין. באותה שנה לוהקה להפקה של "Le Ragazze dello Swing" ("נערות הסווינג") מיני-סדרה איטלקית זוכת פרסים המבוססת על סיפורן של טריו לסקנו. על תפקידה בדמות ג'ודית לסקן זכתה ורביק בפרס נימפת הזהב לשחקנית הטובה ביותר לצדן של אנדראה אוסבארט ואליזה שאאפ בפסטיבל הטלוויזיה של מונטה קרלו.

בשנים 2011 עד 2013 גילמה ורביק את דמותה של ג'וליה פארנזה בדרמה התקופתית של רשת שואוטיים "הבורג'ס", לצדו של ג'רמי איירונס בתפקיד האפיפיור אלכסנדר השישי. את הסדרה יצר ניל ג'ורדן והיא צולמה בבודפשט.

ב-2012 שיחקה ורביק בתפקיד כפול של תאומות בשם תרז ואנג'ליק במותחן האירוטי "Suspension of Disbelief" שכתב וביים מייק פיגיס והוקרן בפסטיבל הסרטים של רומא.

בתיאטרון הופיעה ורביק בהפקה של המחזה "מריה מגדלנה" מאת ויין טראוב בסיור הופעות באירופה שנערך ב-2009. ורביק שרה בקול סופרן, אבל בסרט "Le Ragazze dello Swing" ביצעו את השירים להקת The Blue Dolls.

ב-2014 החלה ורביק לגלם את גיליס דאנקן בדרמה הטלוויזיונית "זרה" של רשת Starz. עוד ב-2014 לוהקה לתפקיד הלנה בסרט "צייד המכשפות האחרון" לצדו של וין דיזל.

ב-9 באוקטובר 2015 פורסם בקומיק קון בניו יורק שוורביק תשחק בתפקיד אנה ג'רוויס, אשתו של אדווין ג'רוויס, בעונה השנייה של הסדרה "הסוכנת קרטר".

### חיים אישיים
ורביק דוברת הולנדית, אנגלית, צרפתית, גרמנית ואיטלקית.

## פילמוגרפיה

## תיאטרון

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה הולנדיות
קטגוריה:דוגמניות הולנדיות
קטגוריה:רקדניות הולנדיות
קטגוריה:הולנדיות שנולדו ב-1982
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1982
לא נרדם בלילות

**לא נרדם בלילות** הוא ספר עיון אוטוביוגרפי בהוצאת ידיעות ספרים, מאת האלוף במילואים גיורא איילנד, המתאר את קורות חייו של איילנד מתחילת דרכו בצה"ל ועד סיום תפקידיו כעבור 33 שנות שירות, בדרגת אלוף, דרך כל רמות הפיקוד שאותם עבר. בין היתר, הוא היה גם ראש אגף המבצעים, ראש אגף התכנון וחבר במטכ"ל. לאחר מכן התמנה לראש המטה לביטחון לאומי בתקופה של ארבע וחצי שנים מינואר 2002 עד יוני 2006.

## תוכן
איילנד התגייס לצה"ל ב-1970, התנדב לצנחנים, ושובץ בגדוד 890. בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם והשתתף באימונים ופעילות מבצעית במסגרת הגדוד והחטיבה, וכן עבר קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. לאחר סיום הקורס שב לחטיבה ושימש כמפקד מחלקה בגדוד 890. בספר הוא מתאר את מלחמת יום הכיפורים כמפגש הראשון שלו בקרב קשה עם האויב. הוא השתתף בקרב של החווה הסינית, במבצע אנטבה, במלחמת לבנון הראשונה, באינתיפאדה הראשונה, באינתיפאדה השנייה ועוד. הוא מתאר את כל תפקידיו מדרגת מפקד מחלקה, מפקד פלוגה, מפקד גדוד, מפקד חטיבה ועד לדרגת אלוף. הוא מתאר את פעילותו כקצין בבה"ד 1 ולאחר מכן כמפקד הבסיס. בספר איילנד שוטח את משנתו הצבאית, את ביקורתו כלפי החברה ואת דרכי הפתרון שלו.

## ביקורת
עמוס ידלין אמר על הספר, בדברי ברכה בערב המוקדש לספר: .

## קישורים חיצוניים
* 
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:אוטוביוגרפיות עבריות
קטגוריה:ספרי 2018
קטגוריה:ספרות ישראלית
קטגוריה:ספרי ידיעות ספרים
קטגוריה:צה"ל: ספרים
אליפות ישראל בשחמט 1976

**אליפות ישראל בשחמט 1976** הייתה האליפות ה-12 של ישראל בשחמט, היא אורגנה על ידי האיגוד הישראלי לשחמט והשתתפו בה 16 שחמטאים. התחרות החלה במאי 1974.

האליפות התקיימה בשיטת ליגה שכללה משחק בודד בין המשתתפים. עבור ניצחון הוענקה נקודה וחצי נקודה הוענקה עבור תוצאת תיקו.

האמן הבינלאומי נתן בירנבוים, שצבר 11 נקודות מ-15 אפשריות, זכה בתחרות.

## תוצאות

1. נתן בירנבוים - 11

3-2. שמעון כגן - 10.5

3-2. מאיר רום - 10.5

4. מלכיאל פרץ - 9.5

6-5. משה צ'רניאק - 8.5

6-5. דוד ברנשטיין - 8.5

7. יצחק רדשקוביץ' - 8

11-8. יהודה גרינפלד - 7

11-8. אריה לב - 7

11-8. שלמה גיטרמן - 7

11-8. ויקטור מיביץ - 7

12. צדוק דומניץ - 6

14-13. ישראל גלפר - 5.5

14-13. דוד בן ציון - 5.5

15. ראובן מינסקר - 5

16. יעקב משיאן - 3.5

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:תחרויות שחמט ב-1976
קטגוריה:אליפויות ישראל בשחמט
קטגוריה:1976 בישראל: ספורט
אלפא רומיאו מונטריאול

**אלפא רומיאו מונטריאול** (באיטלקית: **Alfa Romeo Montreal**) היא מכונית ספורט בתצורת קופה מתוצרת יצרנית הרכב האיטלקית **[[אלפא רומיאו]]** בשיתוף קבוצת "Gruppo Bertone"  אשר יוצרה בין השנים 1970–1977.

יוצרו 3,925 יחידות.

בשנת 2014 נחשבה "אלפא רומיאו מונטריאול" כמכונית אספנות מבוקשת.

## "אלפא רומיאו מונטריאול"
 
* מושבים: 2+2.
* 2 דלתות.
* מנוע קדמי.
* הנעה אחורית.
* תאוצה בין 0-100 קמ"ש היא 7.6 שניות.
* שם נוסף לדגם: "Alfa Romeo Montreal Coupé".

## תמונות

קובץ:Alfa Romeo Montreal (2012-07-04 4791 b).JPG | "אלפא רומיאו מונטריאול"
קובץ:1974 Alfa Romeo Montreal - yellow - fvr.jpg | "אלפא רומיאו מונטריאול" שנת 1974
קובץ:Alfa Romeo Montreal.jpg | "אלפא רומיאו מונטראל"
קובץ:1973 Alfa Romeo Montreal - rvl-1 (4637129647).jpg | "אלפא רומיאו מונטריאול" שנת 1973
קובץ:Alfa Romeo Montreal - Cockpit.JPG | "אלפא רומיאו מונטראל" - מבט לתא הנהג
קובץ:Alfa Romeo Montreal by Bertone. (8969612414).jpg |  "אלפא רומיאו מונטריאול" - מבט לתא הנהג
קובץ:RM Sotheby’s 2017 - Alfa Romeo Montreal - 1973 - 003.jpg | "אלפא רומיאו מונטריאול" שנת 1973
קובץ:RM Sotheby’s 2017 - Alfa Romeo Montreal - 1973 - 001.jpg  | "אלפא רומיאו מונטריאול" שנת 1973
קובץ:RM Sotheby’s 2017 - Alfa Romeo Montreal - 1973 - 002.jpg  | "אלפא רומיאו מונטריאול" שנת 1973
קובץ:RM Sotheby’s 2017 - Alfa Romeo Montreal - 1973 - 005.jpg  | "אלפא רומיאו מונטריאול" שנת 1973
קובץ:Bonhams - The Paris Sale 2012 - Alfa Romeo Montreal Coupé - 1977 - 005.jpg | "אלפא רומיאו מונטריאול" שנת 1977
קובץ:Bonhams - The Paris Sale 2012 - Alfa Romeo Montreal Coupé - 1977 - 003.jpg | "אלפא רומיאו מונטריאול" שנת 1977
קובץ:Bonhams - The Paris Sale 2012 - Alfa Romeo Montreal Coupé - 1977 - 007.jpg | "אלפא רומיאו מונטריאול" שנת 1977


## ראו גם
* אלפא רומיאו
* אלפא רומיאו 33 סטרדלה
## לקריאה נוספת
*  "אלפא רומיאו מונטריאול" - תמונות

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות ספורט
קטגוריה:מכוניות קופה
מונטריאול
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1970
קטגוריה:כלי רכב איטלקיים
תחנת הרכבת רחובות – ששת הימים

**תחנת הרכבת רחובות – ששת הימים** היא תחנת נוסעים מתוכננת של רכבת ישראל שעתידה לשרת את העיר רחובות. התחנה היא חלק ממסילת לוד-אשקלון. התחנה תמוקם ליד מתחם סנטרו במחלף דרך הים, - דרך ששת הימים - דרך גד פינשטיין.

## היסטוריה
התוכנית להקמת התחנה עלתה לראשונה בשנת 2001, כחלק מתוכנית החומש של רכבת ישראל. לאחר שיזמי "קניון אמריקן סיטי" האחים משה ויגאל גינדי התחייבו לממן את הקמת התחנה כחלק ממיזם הקניון (בדומה למודל שבה נבנו תחנות חוצות המפרץ ולב המפרץ), הודיע מנכ"ל רכבת ישראל, עמוס עוזני, כי המימון הכספי יזרז את הקמת התחנה וניתן יהיה לפתוח אותה ב-2002 במקום ב-2005.

מיזם "קניון אמריקן סיטי" נכשל מבחינה מסחרית, מאחר שהתגלה כי לקניון יש היתר בנייה לתעשייה בלבד, רוכשי החנויות במתחם לא יכלו לקבל רישיון עסק. בנייתו של הקניון לא הסתיימה לפי התכנון והאחים משה ויגאל גינדי לא מימנו את הקמת התחנה.

בשנת 2007 הוכרז על תחילת פרויקט להקמת הפרדה מפלסית באזור התחנה והסדרת הגישה לתחנת הרכבת העתידית, כך שרחוב גד פיינשטיין יעבור מעל מסילת לוד-אשקלון. בפועל הקמת ההפרדה המפלסית החלה בשנת 2013 והסתיימה רק בשנת 2016, אך עבודת ההכנה להקמת התחנה לא החלו.

ב-26 בפברואר 2018 הודיע שר התחבורה ישראל כץ בדיון בוועדת הכספים של הכנסת כי התחנה מתוכננת לקום בשנת 2019, ועם זאת העבודות להקמת התחנה לא החלו.

בפברואר 2024 הוועדה המקומית לתכנון ובניה ברחובות אישרה להפקדה את התוכנית המפורטת להקמת התחנה. על פי המוצע התחנה תפעל בשם "רחובות - פארק הורוביץ", על שם מתחם העסקים הסמוך.

במרץ 2025 פורסם כי התחנה תבנה במימון עיריית רחובות, כאשר התקציב לפרויקט יגיע מדמי השבחה שייגבו מהגדלת זכויות בנייה של פרויקטים בסביבת התחנה.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

רחובות – ששת הימים
קטגוריה:רחובות: תחבורה
קטגוריה:רחובות: מבנים
קטגוריה:מישור החוף הדרומי: מיזמי תחבורה עתידיים
אליפות ישראל בשחמט 1978

**אליפות ישראל בשחמט 1978** הייתה האליפות ה-14 של ישראל בשחמט, היא אורגנה על ידי האיגוד הישראלי לשחמט והשתתפו בה 16 שחמטאים. התחרות החלה ב-16 באפריל 1978 והסתיימה ב-4 במרץ 1978.

האליפות התקיימה בשיטת ליגה שכללה משחק בודד בין המשתתפים. עבור ניצחון הוענקה נקודה וחצי נקודה הוענקה עבור תוצאת תיקו.

רומן ג'ינג'יחאשווילי, שצבר 13 נקודות מ-15 אפשריות, זכה בתחרות.

## טבלת סיכום

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:תחרויות שחמט ב-1978
קטגוריה:אליפויות ישראל בשחמט
קטגוריה:1978 בישראל: ספורט
חואנה אנריקס

**חואנה אנריקס** (בספרדית: **Juana Enríquez**; 1425 - 13 בפברואר 1468), הייתה אשתו של חואן השני, מלך אראגון ואמו של פרננדו השני, מלך אראגון.

## ביוגרפיה
חואנה נולדה בטורלובטון בשנת 1425, לפאדריקה אנריקס, רוזן מנדוסה ולמריאנה פרנאנדס דה קורדובה אי איאלה, בתם של דייגו פרנאנדס דה קורדובה, לורד באנה הראשון ואינש דה איאלה אי טולדו.

באפריל 1444 התחתנה חואנה עם חואן מאראגון, אשר שלט באראגון בשם אחיו אלפונסו החמישי, מלך אראגון ששהה בממלכת נאפולי, וממנו נולדו לה שני ילדים. בשנת 1450 חזר חואן השני עצמו לשלוט ישירות על נווארה, שנשלטה עד אותה העת על ידי בנו קרלוס, נסיך ויאנה, בעידודה של אשתו השאפתנית חואנה, שביקשה להבטיח את הירושה לבנה פרננדו (אשר לעתיד יקרא פרננדו "הקתולי"). כתוצאה מכך פרצה מלחמת אזרחים אשר בה הצד החזק של האגראמונטים תמך במלך ובמלכה; והצד של הבומונטים - הקרוי של מנהיגם חואן דה בומונט - תמך במועמדותו של דון קרלוס. תושבי ההרים תמכו בנסיך ויאנה, ואילו תושבי המישורים תמכו במלך. הנסיך דון קרלוס האומלל הובס על ידי אביו באייבר בשנת 1451, ונאסר לשנתיים, שבמהלכן כתב את ספרו המפורסם "קורות נווארה" אשר מהווה מקור עיקרי לידע על התקופה. לאחר שחרורו, הוא ביקש לשווא את עזרתו של שארל השביעי, מלך צרפת וכן את עזרת דודו אלפונסו החמישי, מלך אראגון (אשר גר אז בנאפולי).

ב-27 ביוני 1458 מת גיסה אלפונסו החמישי, מלך אראגון, ובעלה חואן עלה במקומו לשלטון, מלבד בממלכת נאפולי שם עלה בנו של אלפונסו פרדיננדו הראשון, מלך נאפולי לשלטון. בשנת 1460 נאסר שוב בנו קרלוס בהתעקשותה של אשתו חואנה, אך לשמע הדבר התמרדו הקטלונים והוא שוחרר והושם כמושל קטלוניה. קרלוס מת בשנת 1461 ללא בנים יורשים שיוכלו לכבוש חזרה את ממלכת נווארה; לפני מותו מינה את אחותו בלאנקה כיורשת, אך היא נאסרה עם מותו ומתה בשנת 1464.

ב-13 בפברואר 1468 מתה חואנה בטרגונה מסרטן השד, ובשנת 1469 התחתן בנה פרננדו מאראגון עם איזבלה הראשונה, מלכת קסטיליה, ובכך החלו את איחוד ספרד.

## משפחתה
באפריל 1444 התחתנה חואנה עם חואן השני, מלך אראגון, ממנו נולדו לה 2 ילדים:
* פרננדו השני, מלך אראגון (1452–1516)
* חואנה מאראגון, מלכת נאפולי (1454–1517)

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:נפטרות מסרטן השד
קטגוריה:מלכות רעיות
קטגוריה:נשות אצולה במאה ה-15
קטגוריה:ילידי 1425
קטגוריה:נפטרים ב-1468
נבחרת אורוגוואי בכדורגל חופים

**הנבחרת הלאומית של אורוגוואי בכדורגל חופים** מייצגת את אורוגוואי בתחרויות כדורגל חופים בינלאומיות ונמצאת בפיקוחה של התאחדות הכדורגל האורוגוואית.

## הסגל הנוכחי
*סגל נכון לאליפות העולם בכדורגל חופים 2019*

מאמן:  מיגל אגירה זבאלה

## שיא תחרותי
### מוקדמות גביע העולם בכדורגל חופים (CONMEBOL)
*לא כולל את החיבור לפדרציית [[CONCACAF]] בשנים 2005 ו-2007*

## הישגים
**גביע העולם בכדורגל חופים**
* **סגנית (3)**: 1996, 1997, 2006

**קופה אמריקה**
* **מקום שלישי (1)**: 2018

**[[מונדיאליטו (כדורגל חופים)|מונדיאליטו]]**
* **מקום שלישי (1)**: 1999

**קופה לטינה**
* **אלופה (1)**: 2011

## קישורים חיצוניים
* דף הנבחרת באתר הרשמי של כדורגל החופים
* דף הנבחרת באתר הרשמי של כדורגל החופים 

אורוגוואי
קטגוריה:אורוגוואי: כדורגל
לאונור מפורטוגל, קיסרית האימפריה הרומית הקדושה

**לאונור מפורטוגל, קיסרית האימפריה הרומית הקדושה** (בפורטוגזית: **Leonor de Portugal, Imperatriz Romano-Germânica**; 18 בספטמבר 1434 - 3 בספטמבר 1467), הייתה בתו של דוארטה, מלך פורטוגל, ואשתו של פרידריך השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.

## ביוגרפיה
לאונור נולדה בטוריז' וד'ראש ב-18 בספטמבר 1434, לדוארטה, מלך פורטוגל וללאונור מאראגון, מלכת פורטוגל, בתם של פרננדו הראשון, מלך אראגון ולאונור אורקה מקסטיליה, רוזנת אלבורקרקה. בשנת 1438 מת אביה, ואחיה אפונסו החמישי, מלך פורטוגל ירש את כס המלכות.

ב-16 במרץ 1452 התחתנה לאונור ברומא עם פרידריך השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, בנישואין שהוסדרו על ידי דודתה איזבלה מפורטוגל, דוכסית בורגונדי. הועלתה גם הצעה לחתנה עם לואי, דופן צרפת, אולם היא העדיפה את התואר קיסרית על פני התואר מלכה. לאונור ופרידריך היו שונים ומעולם לא היו מאושרים. היא הייתה אישה שאפתנית ומכוונת, שלעיתים קרובות השתתפה בתככים. פרידריך, לעומת זאת, היה אדם מפוכח וחסר השראה. תחומי העניין שלה בריקודים, הימורים וציד לא היו אהודים על פרידריך, והקשר שלהם הושפע מההבדלים ביניהם. פרידריך שלח את הפמליה הפורטוגזית העצומה של לאונור הביתה אחרי החתונה בגלל עלות החזקתם הגבוהה. בנוסף, הוא האשים אותה על שגרמה למותם של כמה מילדיהם בכך שהניחה להם לאכול מזון פורטוגזי.

ב-3 בספטמבר 1467 מתה לאונור בווינר נוישטאדט, והיא נקברה במנזר הציסטרציאני בעיר.

## משפחתה
ב-16 במרץ 1452 התחתנה לאונור עם פרידריך השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ממנו נולדו לה 5 ילדים:
* כריסטוף (1455–1456).
* מקסימיליאן (1459–1519).
* הלן (1460–1462).
* קוניגונדה (1465–1520).
* יוהנס (1466–1467).

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:בית אביש
קטגוריה:נשות קיסרי האימפריה הרומית הקדושה
קטגוריה:נשות אצולה פורטוגזיות
קטגוריה:נשות אצולה במאה ה-16
קטגוריה:ילידי 1434
קטגוריה:נפטרים ב-1467
יחסי גואטמלה–הודו

[ממוזער|נשיא גואטמלה [ג'ימי מוראלס נפגש עם סגן נשיא הודו וניקאיאח נאידו בעת ביקור האחרון בגואטמלה, 2018]]
**יחסי גואטמלה–הודו** הם היחסים הדיפלומטיים שבין **[[גואטמלה|רפובליקת גואטמלה]]** לבין **[[הודו|הרפובליקה של הודו]]**. שתי המדינות הן חברות מלאות בארגון המדינות הבלתי-מזדהות.

## היסטוריה
היחסים הדיפלומטיים בין גואטמלה להודו כוננו רשמית בשנת 1972. ביוני 2007, שר המדינה לענייני חוץ, שרי אנאנד שארמה, ביקר בגואטמלה, ביקור זה הביקור הראשון של שר הודי בגואטמלה. לאחר הביקור, שתי הממשלות החליטו לפתוח את שגרירויותיהן אחת אצל השנייה. הודו פתחה את שגרירותה בגואטמלה סיטי ב-29 באפריל 2011 וגואטמלה פתחה את שגרירותה בניו דלהי ב-9 באפריל 2013. שתי המדינות הן מגדולות יצרניות התבלינים בעולם, ומשום כך קיימת תחרות אינטנסיבית בין המדינות, שמכונה בידי מומחים רבים כ"מלחמת התבלינים".

### הסכמים דיפלומטיים
* הסכם בדבר הסחר ושיתוף הפעולה הכלכלי - 1981
* הסכם בדבר ביטול דרישות ויזה למחזיקי דרכונים דיפלומטיים רשמיים - מאי 2015

## יחסים כלכליים
* בשנת 2016, שווי הסחורה שיוצאה מגואטמלה להודו הגיעה לסך 23.1 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה חולצות לנשים, אגוזי מוסקט, זרעים, קפה, עץ קשה, שמן דקלים, נייר ממוחזר, גרוטאות ברזל אלומיניום ופסולת, מעגלים משולבים, שוקולד ועוד. באותה השנה, שווי הסחורה שיוצאה מהודו לגואטמלה הגיעה לסך 281 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה אופנועים, מכוניות, משאיות, תרופות, בגדי כותנה, אגוזים, גלגלי גומי, מוצרי פלסטיק, פלפל, תבלינים ועוד.
*בשנת 2015, שווי הסחורה שיוצאה מגואטמלה להודו הגיעה לסך 12.7 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה אפר, נייר ממוחזר, מקליטי וידאו, זרעים, מקררים, אגוזי מוסקט, בגדים משומשים, חולצות ועוד. באותה השנה, שווי הסחורה שיוצאה מהודו לגואטמלה הגיעה לסך 291 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה אופנועים, מכוניות, בגדי כותנה, תרופות, וזלין ועוד.

## ייצוג
* הודו מיוצגת בגואטמלה על ידי שגרירות שהיא מחזיקה בגואטמלה סיטי. בירת המדינה.
* גואטמלה מיוצגת בהודו על ידי קונסוליה כללית במומבאי וכן על ידי שגרירות שהיא מחזיקה בניו דלהי, בירת המדינה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
פלופנאזין

**פלופנאזין** (**Fluphenazine**) היא תרופה אנטי-פסיכוטית טיפוסית המשמשת בעיקר לטיפול בסכיזופרניה, במאניה, בשיטיון ובמחלות נפש אחרות המלוות בפסיכוזה. 
התרופה משווקת בישראל תחת השם **פלודקאט**, והיא נמצאת ברשימת התרופות החיוניות של ארגון הבריאות העולמי.

תופעות לוואי:

* תנועות מעוותות או בלתי נשלטות של העיניים, השפתיים, הלשון, הפנים, הזרועות או הרגליים.
* קשיחות בצוואר, לחץ בחזה, קשיי נשימה או בליעה.
* חולשה פתאומית או תחושה לא טובה, חום, צמרמורות, כאב גרון, חניכיים נפוחות, כאבי פה, כאבים בעת בליעה, פצעים בעור, תסמיני הצטננות או שפעת, שיעול, שטפי דם קלים או דימום.
* תחושת התעלפות (ואף עילפון), דופק איטי, דופק חלש, נשימה איטית.
* התקפי עוויתות.
* ראייה מטושטשת, כאבי עיניים, ראיית הילות סביב אורות.
* שתן כהה, צואה בצבע חימר, צהבת (הצהבה של העור או העיניים).

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:תרופות אנטי-פסיכוטיות טיפוסיות
קטגוריה:תרופות לפי א'-ב'
קטגוריה:רשימת התרופות החיוניות של ארגון הבריאות העולמי
מפגש השייח'

**מפגש השייח**' היא רשת מאפיות וקונדיטוריה בירושלים. הרשת נוסדה בשנת 1990 על ידי שי נאור.

המאפייה מוכרת מגוון מאפים הנאפים באמצעות טאבון אבן מיוחד ובהם פיתות, בייגלה, פיצות, טוסטים וסמבוסק.

## היסטוריה
מקור השם "מפגש השייח'" הוא בכיכר ב בירושלים שהיה מקום מפגש בקרב בני הנוער בשנות ה-80 בימי שישי בשם "אצל השייח'" שהיה בבעלות ערבית.

לאחר פרוץ האינתיפאדה הראשונה ובמיוחד בזמן האינתיפאדה השנייה שחלקה הגדול לווה באירועים ביטחוניים בעיר ובמיוחד בעיר העתיקה בירושלים, לא ניתן היה להגיע למקום זה.

בשנת 1990 פתח שי נאור את המאפייה באזור התעשייה תלפיות, שהכיל גם מועדוני בילוי ירושלמיים והמפורסם שבהם – האומן 17, מה שמשך את בני הנוער להיפגש במקום ולאכול.

המאפייה המקורית הוקמה ברחוב צרת בתלפיות וב-2003 הועתק הסניף לרחוב האומן, והתרחב להיות קונדיטוריה עם מאפים מתוקים. לאחר מכן מכר נאור זיכיונות והתרחב בירושלים וסביבתה (מבשרת ציון, מעלה אדומים ועוד), וב-2008 אף נפתח סניף ראשון מחוץ לסביבת ירושלים בטיילת שבאילת, לשם עבר נאור עם משפחתו על מנת לעסוק בנדל"ן, אך סניף זה נסגר לאחר כ-10 שנות פעילות.

נכון ל-2025, למאפייה סך הכל 8 סניפים.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

מפגש השייח'
קטגוריה:ירושלים: חברות
אל-חוכם א-שרעי א-תכליפי

**אַלחֻכֻּם א-שַרְעִי א-תַכְּלִיפִי** (תרגום לעברית: פסיקות ההלכה המחייבות) הם בתורת המשפט האסלאמי: נאום אללה, שהמעשים של המחויבים קשורים בהם, כציווי או בחירה.

## הסבר ההגדרה
;נאום אללה: הפסוקים או המסורות

;המעשים של המחויבים קשורים במילת אללה: הכוונה שזה אשר מוסר את הצווים לכל מה שקשור במעשים של המחויבים.

;המחויבים: צורת הרבים של מחויב, והוא המוסלמי בעל הבגרות השכלית.

;ציווי: הכוונה לציווי על מימוש או ציווי על איסור.

;בחירה: הכוונה כי המוסלמי בוחר אם יעשה את המעשה או שימנע מעשייתו, והוא חופשי בבחירתו.

## חלקי הפסיקה האסלאמית הכוללת מחויבות/איסור
אנו מסיקים שסוגי החקיקה האסלאמית הם חמישה והם:

# חובת הביצוע (אל-וואג'יב) – דינו שעושהו יתוגמל מאללה ויוענש זה שלא עושה אותו (למשל חמש תפילות החובה, צום הרמדאן).
#האסור (אל-חראם) – האסור באופן מוחלט, ודינו שעוזבו מתוגמל מאללה, ועושה מוענש על ידי אללה (שתיית אלכוהול, זנות, אי-כיבוד הורים)
# המועדף (מוסתחבּ או מנדובּ) – מה שהתבקשו המוסלמים לעשות, ועוזבו אינו מוענש, אך עושהו כן מתוגמל מאללה (למשל ההתקלחות לפני תפילת הצהריים ביום שישי, או תפילת "א-דוחא")
# הלא רצוי (המכּרוה) – מה שאללה אינו אוהב אותו. דינו של מי שעוזבו מתוגמל מאללה, ומי שעושהו אינו מוענש (כמו תספורת חלק משיער הראש והשארת חלק אחר)
# המותר (אל-מֻבּאח) – דבר שזכות הבחירה ניתנת בו לאדם. דברים שאין העושה מתוגמל או מוענש, ואין העוזב את המעשה מתוגמל או מוענש. כמו משחקי כדורגל או שתיית מיץ תפוזים. אם המוסלמי יעשה את המעשה המותר בכוונה לקבל גמול מאללה, אללה יתגמל אותו על כך.

הפרוגרמה הבאה מסכמת את דיני המוסלמי הבוגר:

## הערות שוליים

קטגוריה:אסלאם
קטגוריה:אסלאם סוני