open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
האיים הבריטיים

ממוזער|270px|תרשים שמפרש את יחסי הכוחות בין '''האיים הבריטיים''' לבין '''האיים של בריטניה''', ובין '''הממלכה המאוחדת''' לבין '''אירלנד'''.
**האיים הבריטיים** (באנגלית: **British Isles**, בריטיש איילס) הם קבוצת איים, ובהם חמש מדינות ושטחים תלויים במערב יבשת אירופה:
* הרפובליקה של אירלנד (בחרה להיפרד מהשלטון הבריטי, לפיכך המונח "האיים הבריטיים" לא מקובל באירלנד)
* הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה וצפון-אירלנד (אנגליה, ויילס וסקוטלנד ביחד עם צפון-אירלנד)
* האי מאן (Isle of Man)
* גרנזי (Bailiwick of Guernsey)
* ג'רזי (Bailiwick of Jersey)

## האיים של בריטניה
מונח שונה, אך דומה באופן מבלבל – **האיים של בריטניה** (באנגלית: **British Islands** בריטיש איילנדס) – כולל את כל מה שעדיין בשליטתה של הממלכה המאוחדת.

האיים הם:
* האי **[[בריטניה הגדולה]]** (מחולק לאנגליה, סקוטלנד, וויילס)
* האיים הצפוניים שבתחום סקוטלנד
****[[איי שטלנד]]** (Shetland)
**פייר אייל (Fair Isle)
****[[אורקני]]** (Orkney)
* רוקול (Rockall)
* **[[ההברידים]]** (Hebrides)
**ההברידים הפנימיים
**ההברידים החיצוניים
* האיים קלייד התחתונים הכוללים את האי אראן והאי בוטה
* האנגליסים הוולשים שבתחום ויילס
* לונדי
* **[[האי וייט (תעלת למאנש)|האי וייט]]** (Isle of Wight)
* איי סילי (Isles of Scilly)
* לינדיספראן
* האי **[[אירלנד (אי)|אירלנד]]** (רק צפון-אירלנד נותר בממלכה המאוחדת, כששאר האי בחזקת הרפובליקה של אירלנד)
* איי אלסטר
* איי קונצ'ט
* איי לנסטר
* איי מנסטר
* **[[איי התעלה]]**
* **[[האי מאן]]** (Isle of Man)

## גלריה

British_Isles_all.svg|**האיים הבריטיים**
British_Islands.svg|**האיים של בריטניה** - חלקה של הממלכה המאוחדת באיים הבריטיים


## ראו גם
* אירלנד (אי) – האי המערבי, מבין האיים הבריטיים
* הרפובליקה של אירלנד – מדינה ריבונית עצמאית השוכנת בעיקר על דרומו של האי האירי
* צפון-אירלנד – חבל-ארץ של המלוכה הבריטית; השוכנת בעיקר על צפונו של האי האירי
* ישויות הממלכה המאוחדת
* חלוקה מנהלית של אנגליה
* אזורי אנגליה
* אנגליה – חבל-ארץ של המלוכה הבריטית
* ויילס – חבל-ארץ של המלוכה הבריטית
* סקוטלנד – חבל-ארץ של המלוכה הבריטית

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:איים באוקיינוס האטלנטי
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: גאוגרפיה
קטגוריה:אירופה: אזורים
קטגוריה:אירלנד: גאוגרפיה
קטגוריה:אירופה: ארכיפלגים
קרח תשע

**קרח תשע** היא להקת רוק ישראלית שפעלה בשנים 1993–1999. שירי הלהקה הושפעו מסגנון הבריטפופ, שאפיין להקות בריטיות כגון סווייד ופאלפ, והיא נחשבת לחלוצה בסגנון זה בישראל.

חברי הלהקה הם נעם רותם (שירה וגיטרות), רועי הדס (גיטרה בס וקולות), אוהד קוסקי (גיטרות וקולות) ואורי מייזלמן (תופים ומצילות). את ההפקה המוזיקלית ערכו משה לוי ואסף תלמודי.

## רקע
קרח תשע הוקמה בשנת 1993 בכפר סבא, כשנעם רותם תקלט במסיבת פורים ופגש את אורי מייזלמן, אוהד קוסקי ורועי הדס. נעם היה בן 19 ושאר חברי הלהקה בני 16. שם הלהקה לקוח מספרו של קורט וונגוט "עריסת חתול", שבו "קרח תשע" הוא גביש הגורם לקפיאת כל המים שעימם הוא בא במגע. ב־1995 הקליטה הלהקה סקיצות בהפקתו של שי להב, חבר להקת מופע הארנבות של ד"ר קספר, ושימשה להקת חימום בהופעות של להקת מוניקה סקס. בין גרסאות הכיסוי שביצעה הלהקה הייתה גרסה ל"אני וסימון ומואיז הקטן" של יוסי בנאי.

ב-1996 הוחתמה הלהקה בחברת התקליטים "אן אם סי". ביולי 1997 הוציאה את אלבום הבכורה שלה, "תחילתם של החיים הנכונים", בהפקתם של משה לוי ושל אסף תלמודי. האלבום הניב כמה להיטי רדיו: "אמהות צעירות", "סרטים" ו"איתו לנצח", הנחשב לאחד מראשוני שירי הפופ ההומוסקסואליים המפורשים שנכתבו בעברית, מה שעורר התעניינות רבה בלהקה ובאלבום, שזכה להצלחה רבה. השיר "איתו לנצח" הגיע למקום ה-28 במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' לשנת תשנ"ז. הלהקה שימשה אז כלהקת החימום בסיבוב ההופעות של אביב גפן והתעויוט. ביוני של אותה שנה חיממה את אחת הלהקות שהשפיעו עליה - סווייד.

בינואר 1999 הוציאה הלהקה את אלבומה השני, "קרח תשע", גם הוא בהפקת לוי ותלמודי, שהניב את הלהיטים "שמש" ו"החברה שלי לשעבר". באלבום התארח שלומי שבן בנגינת פסנתר, בהקלטתו הראשונה באלבום שלא הכיל מוזיקה קלאסית. בשנת 2000 הוציאה הלהקה את להיטה האחרון, "אסף אמדורסקי", שעסק באישה המעריצה את הזמר. אסף אמדורסקי עצמו נהג לשלב את השיר בסיבוב ההופעות שליווה את אלבומו המצליח "מנועים שקטים". חודשים ספורים לאחר צאת הסינגל התפרקה הלהקה.

בתחילת 2001 התאחדה הלהקה למספר הופעות, ואף הקליטה שיר חדש ששמו "אין מספיק לילה". השיר לא הופץ רשמית מעולם, אך ניתן למצוא גרסת בוטלג שלו באינטרנט.

לאחר התפרקות הלהקה המשיך הסולן, נעם רותם, בקריירת סולו. הוא הוציא ארבעה אלבומים: "חום אנושי", "עזרה בדרך", "ברזל ואבנים" ו"נשורת". שאר חברי הלהקה חברו להרכב בשם "קוסקים", שסולנו היה אוהד קוסקי, הגיטריסט ב"קרח תשע". באלבום הבכורה של קוסקים, "נחים בעולמות זריזים", שותף נעם רותם בכתיבת חלק מהשירים ואף ניגן בגיטרה. בשנת 2005 הוציאו קוסקים את האלבום "אברמק", שאת מילות השירים המופיעים בו כתב הנער אברמק קופלוביץ מגטו לודז'. האלבום יצא בשיתוף הנוער העובד והלומד.

בסוף שנת 2012 התאחדה קרח תשע שוב, והקליטה מחדש שיר מאלבומה השני, "אחד מהטובים". הסינגל יצא בראשית ינואר 2013, וב־6 בפברואר אותה שנה ערכה הלהקה מופע איחוד במועדון הבארבי. באותה שנה הקליטה הלהקה גרסה מחודשת לשירה של להקת כוורת "שירות עצמי" עבור הפרויקט של גלי צה"ל "מסיפורי פוגי אפשר ללמוד", שכלל גרסאות מחודשות לשירי אלבומה של כוורת "סיפורי פוגי".

## דיסקוגרפיה
*תחילתם של החיים הנכונים (1997)
*קרח תשע (1999)
*"אסף אמדורסקי" (סינגל) 2000, מצורף כבונוס למהדורה מיוחדת לאלבום השני

## ראו גם
* אברמק
* אל המשורר

## קישורים חיצוניים

* קרח תשע בפייסבוק
* 

;ראיונות
* 
* 

;ביקורות
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:להקות רוק אלטרנטיבי ישראליות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1993
__NOTOC__
אלינור הודג'מן פורטר

**אלינור הודג'מן פורטר** (באנגלית: **Eleanor Hodgman Porter**; 19 בדצמבר 1868 - 21 במאי 1920) הייתה סופרת אמריקאית.

## חייה
אלינור הודג'מן נולדה בליטלטון במדינת ניו המפשייר וחונכה להיות זמרת ואף הופיעה בקונצרטים ובמקהלות הכנסיות. היא למדה בקונסרבטוריון, אך מאוחר יותר עברה להיות סופרת, בעקבות סדרה של סיפוריה שפורסמה במגזינים פופולריים ובעיתונים. ההסבה המקצועית התבטאה בעיקר כשהוציאה את ספרה הראשון, "Cross Currents" ("זרמים מצטלבים").

בשנת 1892 נישאה לג'ון ליימן פורטר (ממנו קיבלה את שם משפחתה השני), ועברה למסצ'וסטס.

הצלחה גדולה נוספת הגיעה בשנת 1911 כשהוציאה את "Miss Billy" (גברת בילי). אך ההצלחה האמיתית הייתה שנתיים לאחר מכן, בשנת 1913, כשהוציאה את הספר "פוליאנה". הספר קיבל תפוצה רחבה וכבר בשנתו הראשונה הודפסו ממנו מיליון עותקים.

לאחר שנתיים כתבה פורטר ספר המשך שנקרא "פוליאנה וג'ימי" או "פוליאנה מתבגרת", שבו מטיילת הגיבורה באירופה וסוללת את דרכה החדשה.

בשנת 1916 הומחז סיפורה של פוליאנה בברודוויי, ולאחר מכן בסרט בשנת 1920.

בשנת 1960 (לאחר מותה של פורטר) נערך סרט על פי הספר בכיכובה של היילי מילס באולפני דיסני, והסרט פופולרי עד היום.

מלבד ספרי הילדים והנוער, כתבה גם ספרי מבוגרים רבים, ובניהם "סיפורו של מרקו", "רק דוד", "מרי מתחתנת", "שחר", "כסף, אהבה וקייט" ועוד.

פורטר נפטרה בקיימברידג', מסצ'וסטס ב-1920.

לאחר מותה הופיעו ספרים נוספים על דמותה של פוליאנה ואף ספרי המשך, אותם כתבו מחברים אחרים.

## ספריה
* **העלמה בילי** (1911) - סיפורה הרגשני-אופטימי של נערה בת עיירה.
* **החלטתה של העלמה בילי** (1912)
* **[[פוליאנה]]** (1913. תרגום: אפרת כרמון, 1961; שולמית לפיד, 1977; יואב לביא, 1983; בינה אופק, 1992) — יתומה בת 11 מאמצת לעצמה "משחק עליז", למצוא בכל דבר את צדו החיובי, ובזכות רוחה הטובה וה"משחק" שלה מצליחה להפיח שמחת-חיים בליבם של אנשים קשי לב ומוכי גורל.
* **נישואי העלמה בילי** (1914)
* **פוליאנה גדלה** (1915. תרגמה אפרת כרמון בשם **פוליאנה וג'ימי**, הוצאת ש. זק, 1964)
* **רק דָּוִד** (1916)
* **הדרך להבנה** (1916)
* **חוות ששת הכוכבים** (1916)
* **הו, כסף! כסף!** (1917)
* **שחר** (1919)
* **מגדלו הקודר של קית** (1919)
* **סיפורו של מרקו** (1920)
* **מרי מתחתנת** (1920)
* **האחות סו** (1921)
* **החוטים הסבוכים** (1923)
* **כסף, אהבה וקייט** (1924)
* **מעבר לשנים** (1924)

## קישורים חיצוניים

* עבודותיה של פורטר בפרויקט גוטנברג.
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי ניו המפשייר
קטגוריה:סופרות ילדים ונוער אמריקאיות
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1868
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1868
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1920
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1920
קצח תרבותי

ממוזער|250px|''Nigella sativa''
שמאל|ממוזער|250px|זרעי הקצח
**קצח תרבותי** (שם מדעי: *Nigella sativa*) נקרא גם **קצח הגינה**, הוא צמח חד-שנתי עשבוני במשפחת הנוריתיים שמקורו בדרום-מערב אסיה. הקצח משמש כתבלין וכצמח מרפא.

## מאפיינים
הקצח נפוץ בדרום אירופה, מערב אסיה, צפון אפריקה והודו. הוא לא גדל בר בישראל אולם ניתן למצוא אותו כפליט תרבות בשולי דרכים ושדות מעובדים.
הקצח מגיע לגובה של 60-80 ס"מ. ענפיו זקופים העלים בצבע ירוק-אפרפר, דומים לעלים מנוצים פעמיים, אבל העלעלים לא מופרדים לחלוטין. העלים צרים וארוכים אך לא דמויי חוט. 

הפרחים הם דו-מיניים, מופיעים בחודשים מרץ-מאי, עדינים, ובדרך כלל בצבע כחלחל או לבן, בעלי חמישה עד עשרה עלי כותרת. 

הפרי הוא הלקט גדול ומנופח בנוי משלוש עד שבע קשוות, כל אחת מכילה מספר רב של זרעים.
זרעי הקצח הם חומים עד שחורים, ניתנים לאיסוף בחודשים יולי עד ספטמבר ומשמשים בתור תבלין. בלשון העממית השם קצח מתייחס לזרעים אלו, ולא לצמח המניב אותם.

הקצח מתפתח בקרקעות דלות באקלים צחיח ובתנאי שמש מלאה והוא עמיד בכפור. בסביבתו לא יתפתחו צמחים ממשפחת הקטניות.

## בשימוש האדם
הקצח משמש כתבלין וכצמח מרפא מזה למעלה מ-2,000 שנה.
הוא מוזכר בתנ"ך בספר ישעיהו פרק כ"ח פסוק כ"ה: "הלוא אם שוה פניה והפיץ קצח וכמון יזרק".

בתקופת המשנה והתלמוד היה נפוץ גידול הקצח בכל חלקי הארץ, וזרעיו שימשו הן כתבלין על הלחם. והן כתרופה יעילה כנגד מחלות לב.
על סגולותיו הרפואיות נאמר בתלמוד (מסכת ברכות, דף מ'): "אמר רב חמא בר' חנינא: הרגיל בקצח אינו בא לידי כאב לב".

הוא משמש זה מאות שנים (כמקור מזון ומקור להפקת שמן) באסיה, במזרח התיכון ובאפריקה לצרכים רפואיים.
באסיה הוא מוכר כ"זרעי בצל שחורים". השימוש המסורתי בו הוא לצרכים של בריאות הריאות, מערכת העיכול, תפקוד הכליות והכבד, מערכת זרימת הדם, שיפור ההרגשה הכללית, שלשול ועוד מחלות רבים.

לפי הנטורופתיה, הקצח משמש לאיזון לחץ הדם, בטיפול בכאבים וגזים במערכת העיכול וכתרופה נגד תולעים במערכת העיכול.

כמו כן הוא גם משמש כתבלין ללחם.

קיים מחקר רפואי המאשר כי לקצח התרבותי השפעות רפואיות. חושבים שרוב ההשפעות קשורות למרכיב בשם תיימוקוויינון (thymoquinone). ההשפעות שנמצאו כללו הורדת לחץ הדם ושיפור הנשימה.

לקצח טעם חזק ומריר, וריחו החלש מזכיר ריח תות שדה. בישראל משתמשים בו לרוב במוצרי מאפה, ובמקומות אחרים בעולם גם לייצור סוכריות וליקרים.

### שמן קצח
שמן קצח טהור משמש בעיקר ברפואה אלטרנטיבית כנגד אלרגיות, אסתמה, מחלות עור כפסוריאזיס ודלקת עור אטופית, לחץ דם גבוה, בעיות במערכת העיכול, לאיזון המערכת החיסונית ולצרכים וטרינריים. את השמן המופק בכבישה קרה ניתן להשיג גם בצורת כמוסות.

## קישורים חיצוניים

* מידע על הקצח בעברית
* מידע מקיף, באתר גאמנון
* תקציר מאמר על השפעה הרפואית של קצח, באתר NCBI 

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:צמחי מרפא
קטגוריה:תבלינים
קטגוריה:נוריתיים
קטגוריה:ארץ ישראל: נוריתיים
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
דימיטרה כריסטודולו

**דימיטרה כריסטודולו** (ביוונית: **Δήμητρα Χ. Χριστοδούλου**; נולדה באתונה בשנת 1953) היא סופרת ומשוררת יוונייה.

## ביוגרפיה

כריסטודולו למדה משפטים ולשון ועוסקת בהוראה. כריסטודולו, הנחשבת ליוצרת מקורית ורגישה פרסמה קבצים אחדים של שירה ושל סיפורים קצרים, אשר זכו להצלחה מרובה בקהל הקוראים ביוון. בין פרסומיה ניתן למנות את: "סוסיו של מִירוֹבְלִיטוֹס" (1974), "אדמה" (1985), "תפילת החוצפן" (1991), "הברוש של החרוצים" (1995) ו"חוף באור החורף" (1996).

בשנת 2008 היא זכתה בפרס ספרותי על יצירותיה.

חלק משיריה ומסיפוריה תורגמו לעברית על ידי רמי סערי.

## קישורים חיצוניים
* קורות חיים
* הסיפור "חולצה ריחנית" בתרגום לעברית
* הסיפור "הרדוף" בתרגום לעברית

## הערות שוליים

קטגוריה:ילידות 1953
קטגוריה:סופרות יווניות
קטגוריה:משוררות יווניות
טקס (לינוקס)

שמאל|ממוזער|250px|Tux כפי שצויר במקור על ידי לארי יואינג
**טַקְס** (Tux) הוא הדמות הרשמית של מערכת הפעלה גנו/לינוקס. טַקס, שנוצר על ידי לארי יואינג (Larry Ewing) בשנת 1996, הוא פינגווין שמנמן הנראה שבע רצון ומסופק.

הרעיון שה"קמע" של לינוקס יהיה פינגווין היה של לינוס טורבאלדס, היוצר של לינוקס. הוא רצה שהקמע יהיה של פינגווין, כי הוא ניסה למצוא משהו חמוד שיתקשר ללינוקס, וחשב על פינגווין שמנמן שזה עתה סיים לאכול ארוחה מלאה. פינגווין היא החיה האהובה על לינוס, למרות שהוא ננשך בעבר על ידי פינגווין קטן. האדם הראשון שהחליט לקרוא לטקס בשם זה הוא ג'יימס היוז (James Hughes). הוא טען שטקס הוא קיצור של "היוניקס של טורבאלדס" ("**T**orvalds' **U**ni**x**").

טקס עוצב כחלק מהתחרות לעיצוב הלוגו של לינוקס. תמונות של מתחרים נוספים בתחרות ניתן למצוא באתר התחרות לעיצוב הלוגו של לינוקס. הלוגו המנצח נוצר על ידי לארי יואינג בעזרת GIMP (תוכנה חופשית לגרפיקה) והופץ תחת התנאי הבא:
:"הרשות להשתמש ו/או לערוך תמונה זו נתונה כל עוד ניתן קרדיט לי - lewing@isc.tamu.edu ול־GIMP, אם מישהו שואל".

ישנם משחקים רבים שבהם טקס הוא הדמות הראשית:
TuxRacer, SuperTuxKart, Tux Paint, Tux Typing, Tux of math command.

בחלק מהמשחקים הוחלט ליצור דמות נשית של טקס, כאשר לבסוף נוצרו שתי דמויות תחת השם גוון (Gown) או פני (Penny). גוון היא טקס בצבע ורוד, קצת פחות שמנה ממנו, לבושה בחצאיות קצרות ויש לה סרטים בשיער. פני, לעומת זאת, היא סגולה ולבנה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:לינוקס
קטגוריה:תוכנה חופשית
קטגוריה:בעלי חיים בדיוניים
קטגוריה:דמותגים
קטגוריה:פינגווינים בתרבות
אוסוניוס

שמאל|ממוזער|250px|פסל של אוסוניוס
**דקימוס מגנוס אוסוניוס** (בלטינית: **Decimius Magnus Ausonius**; 310–395) היה משורר רומי.

## חייו
נולד בעיר בורדיגלה (כיום בורדו שבצרפת), אביו, יוליוס אוסוניוס, היה רופא ממוצא יווני ואמו, אמילה אאוניה (Aemilia Aeonia) ממוצא גאלו-רומי. קיבל חינוך משובח בלטינית, פילוסופיה ותורת הנאום. אחרי שסיים את חוק לימודיו שימש כפרקליט, אך העדיף להיות מורה. ב-334 הקים בית ספר לפילוסופיה בבורדו שבו שימש כפרופסור וזכה לפרסום רב. אחד מתלמידיו, פאוליניוס מנולה, הפך לבישוף בנולה ומקדושי הנצרות.

אחרי כ-30 שנות הוראה, הוזמן ב-367 על ידי הקיסר ולנטיניאנוס הראשון אל העיר טריר (כיום בגרמניה) כדי לשמש מורה פרטי לבנו גרטיאנוס. ב-368 וב-369 לקח חלק לצדו של הקיסר במערכה נגד האלמנים (שבט שעל שמו נקראת גרמניה). ב-375, אחרי מות הקיסר ולנטיניאנוס, ירש בנו גרטיאנוס את האימפריה הרומית המערבית ומינה את אוסוניוס למושל איליריה, איטליה, אפריקה וגליה בזה אחר זה. ב-379 מינה אותו לקונסול. ב-383 הצבא הבריטי בפיקודו של מגנוס מקסימוס הוביל מרד כנגד גרטיאנוס, שבמהלכו נרצח הקיסר סמוך לליון, ואוסוניוס שב לאחוזתו שליד העיר בורדו, ונשאר שם עד מותו ב-395.

## יצירתו
יצירתו המפורסמת של אוסוניוס היא הפואמה "מוזלה", שכתב ב-371 בעת שהיה בדרכו מן העיר בינגן אל העיר טריר. בפואמה זו הוא מתאר את הנוף הכפרי של אזור הנהר מוזל, את הגבעות המכוסות בגפנים, את קריאותיהם של הרועים ואת הדייג המשליך חכתו למימי הנהר. כשפרש לאחוזתו בימי זקנתו המשיך אוסוניוס לכתוב שירה, ובין היתר תיאר את עבודת האדמה, ובמיוחד את גידול הגפנים, באזור מולדתו שבסביבות העיר בורדו, אזור המפורסם גם כיום בתרבות היין שלו.

שירתו של אוסוניוס כתובה בסגנון קל ושוטף, המזכיר את זה של ורגיליוס, ולמרות פרסומו, אוסוניוס לא נחשב מגדולי משוררי הספרות הלטינית. אדוארד גיבון כתב בספרו "שקיעתה ונפילתה של הקיסרות הרומאית", כי "תהילת שירתו של אוסוניוס היא גנאי לטעם דורו" (פרק 27 הערה 1).

אוסוניוס מתאר ב"מוזלה" טחנת מים על גדות יובלו של המוזל, קיל, ששימשה לניסור אבני שיש. אמנם אין זה התיאור הראשון לניצול תנועת המים לשימושים שונים (קדמו לו ויטרוביוס ב"על אודות האדריכלות" ופליניוס הזקן ב"תולדות הטבע"), אך זהו מהאזכורים הבודדים לכך בספרות הרומית.

## קישורים חיצוניים

* 

אוסוניוס
קטגוריה:ילידי 310
קטגוריה:נפטרים ב-395
ערן ריקליס

**ערן ריקליס** (נולד ב-2 באוקטובר 1954) הוא במאי, מפיק ותסריטאי ישראלי. זוכה פרס אופיר.

## ביוגרפיה
ערן ריקליס נולד בבאר שבע, למד בבית הספר לקולנוע וטלוויזיה ע"ש סטיב טיש באוניברסיטת תל אביב ובסיום לימודיו, צילם את הסרט הקצר "בלוז להאזנה קלה" (1977). ריקליס המשיך לימודי קולנוע באנגליה ב-Beaconsfield National Film School, ועם תום לימודיו שם, ביים את הסרט "ביום בהיר רואים את דמשק" (1984).

לאחר מכן ביים סרטי תעודה, סרטי טלוויזיה, סרטוני פרסומות ותשדירי שירות, ועל אחדים מהם זכה אף בפרסים בישראל בעולם ("שיר מעבר" משנת 1988 זכה בפרס ב"פסטיבל ניו יורק לפרסום").

בשנת 1991 ביים את הסרט, "גמר גביע", בהשתתפות משה איבגי שזכה בפרס שני ב"פסטיבל ולנסיה".

ב-1993 ביים את "זהר", שכתבו אמיר בן-דוד ומשה זונדר על פי סיפור חייו של זהר ארגוב, אחד הסרטים הישראלים המצליחים בשנות התשעים.

ביים את הסרט התיעודי "וגבול נתן" (1999, סרט שהיווה בסיס ל"הכלה הסורית") ואת סדרות הטלוויזיה "סטרייט ולעניין" (1993), "ייסורי אפרים" (1995), "המשאית" (2002).

לאחר מכן ביים את הסרטים "צומת וולקן" (1999), "פיתוי" (2002, לפי ספר של רם אורן), "הכלה הסורית" (2004).

ערן משמש גם כמפיק ובשנת 2005 הפיק את סרטו של דוד דרעי, "חתה יסבח סבח", שזכה ב"פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה" בקטגוריית "הדרמה המקורית הטובה ביותר".

הנושאים ביצירתו של ריקליס: הסכסוך הישראלי-ערבי ("גמר גביע", "הכלה הסורית", "עץ לימון"), פערים חברתיים בישראל ("זהר", "המשאית"), מוזיקה פופולרית ושחזור תקופתי ("זהר", "צומת וולקן").
ריקליס נע בין ז'אנרים שונים ובין קולנוע "איכותי" לקולנוע "עממי".

הוא נשוי לבמאית דינה צבי ריקליס והם משתפים פעולה ביצירתם. ב-2006 הפיק את סרט הקולנוע, "שלוש אמהות", בבימויה של אשתו דינה צבי ריקליס.

בשנת 2008 זכה סרטו "עץ לימון" בפרס חביב הקהל ב"פסטיבל ברלין".

בשנת 2009, באמצעות חברת ההפקה שלו יצר ריקליס את הסדרה "שירות חדרים", המשודרת בערוץ 2 במסגרת שידורי רשת.

בשנת 2010 יצא סרטו "שליחותו של הממונה על משאבי אנוש", סרט שזכה ב-5 פרסי אופיר, ובהם בקטגוריית "הבמאי הטוב ביותר" בו זכה ריקליס, ובקטגוריית "הסרט הטוב ביותר", דבר שהביא את סרטו לייצג את ישראל בהתמודדות על פרס אוסקר האמריקאי.

ב-2012 ביים את הסרט "להישאר בחיים", קופרודוקציה ישראלית-בריטית-צרפתית, עם תקציב של 7 מיליון דולר. הסרט מספר על טייס ישראלי שנתפס על ידי אש"ף ומככב בו סטיבן דורף.

סרטו של ריקליס, "ערבים רוקדים (זהות שאולה)", המבוסס על תסריטו וספרו של סייד קשוע, היה אמור להיות סרט הפתיחה של פסטיבל הקולנוע ירושלים ביולי 2014. אך נדחה בגלל מבצע צוק איתן. הקרנתו החלה בנובמבר 2014.

## פילמוגרפיה (רשימה חלקית)
[שמאל|ממוזער|250 פיקסלים|מימין לשמאל: [מכרם ח'ורי וקלרה ח'ורי, השמאלי ביותר ערן ריקליס, בסרט "הכלה הסורית" (צילם יוני המנחם)]]

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* מאיה לוינטר, ערן ריקליס: "כל מי שעל המסך זה גם אני", באתר אפוק טיימס ישראל, 22 ביוני 2013
* 
* 
* 
* ערן ריקליס מתראיין לפודקאסט "היו זמנים בישראל" לרגל 30 שנה וקצת לסרט "זהר", 7 בספטמבר 2024
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:במאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:במאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:מפיקים ישראלים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס אופיר: במאים
קטגוריה:בוגרי תיכון מקיף ג' (באר שבע)
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: קולנוע וטלוויזיה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1954
ריקי שרובר מרקוזה

**ריקי (אריקה) שֶׁרוֹבֶר מַרְקוּזֶה** (אנגלית: Ricky Sherover-Marcuse;  1938–1988) הייתה בלשנית יהודיה אמריקאית, פעילה למען זכויות האדם ונגד הגזענות בדרום קליפורניה, ארצות הברית.

## חייה
נולדה בניו יורק למיליונר ואיל הנפט היהודי מיילס שרובר ולאשתו הראשונה. 

שרובר נולדה בניו יורק, ועברה עם אמה ואחותה למקסיקו סיטי. בשנת 1947 שבה עם משפחתה לניו יורק, שם השלימה את לימודיה. מגיל צעיר גילתה עניין וערנות בלתי מצויים בנושאי השוויון, זכויות האדם והמלחמה נגד הגזענות. המשיכה את לימודיה בריוורדייל ואת לימודי הקולג' שלה עשתה באוברלין קולג', אוהיו.

בראשית שנות השישים שהתה בישראל, כמתנדבת בקיבוץ עין החורש. היא עבדה בענפי המשק השונים והתמסרה במיוחד לעבודה בפרדס ובכרם. מיילס שרובר העביר אז את ביתו לירושלים יחד עם אשתו השנייה, הנדבנית הידועה גיטה שרובר, שלימים הייתה בין התורמים והבונים הגדולים של ירושלים. 

את לימודי הבלשנות והפילוסופיה החלה ריקי שרובר באוניברסיטת ברנדייס. שם גם פגשה לראשונה את הפילוסוף היהודי גרמני המפורסם הרברט מרקוזה, מדמויות המפתח באסכולת פרנקפורט. ואחר כך למדה אצלו בסן דייגו בשנות השבעים. ההיכרות הקרובה ביניהם, חרף הפרש השנים הרב, כארבעים שנה, נמשכה ואף הפכה לנישואים. לאחר שהתאלמן מרקוזה מאשתו השנייה, נישאו בשנת 1976. הרברט מרקוזה נפטר זמן קצר לאחר נישואיהם, בשנת 1979.

ריקי שרובר מרקוזה שלטה היטב בכמה לשונות, ובהן ספרדית, צרפתית, גרמנית ועברית. הייתה גם זמרת חובבת, נגנית גיטרה וסטנדאפיסטית. ספרה הגדול בפילוסופיה עוסק במשנתו של מרקס הצעיר. מפעל חייה היה הקמת מרכז להבנה ולהכרה הדדית, בין אמריקאים והיספנים, שהוקם בדרום קליפורניה. נפטרה ממחלת הסרטן בשנת 1988. לאחר פטירתה בדמי ימיה, נקרא המוסד על שמה, ואחותה ממשיכה לנהל את המרכז.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:פעילות חברתיות אמריקאיות
קטגוריה:פעילים חברתיים אמריקאים
קטגוריה:פעילות חברתיות יהודיות
קטגוריה:בלשנים ולשונאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:בלשניות ולשונאיות יהודיות
קטגוריה:בלשניות ולשונאיות אמריקאיות
קטגוריה:בלשנים ולשונאים אמריקאים
קטגוריה:בוגרות אוברלין קולג'
קטגוריה:בוגרי אברלין קולג'
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת ברנדייס
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ברנדייס
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1938
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1938
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1988
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1988
שפם

[שמאל|ממוזער|220px|המהפכן [פנאיוט היטוב היה ידוע בזכות שפמו הארוך והמטופח.]]
שמאל|ממוזער|220px|סוגי זקנים ושפמים שונים
[ממוזער|220px|[צ'ארלי צ'אפלין, היה מדביק שפם מזויף מסוג שפם מברשת שיניים כתחפושת של הנווד.]]**שפם** הוא שיער הפנים שנמצא מעל לשפה העליונה, ומתחת לאף. בעל שיער באזור זה הוא בעל שפם. עם זאת נהוג לכנות בתיאור 'בעל שפם' אדם שמגלח את שיער הפנים והזקן אך לא את אזור השפם. 

הסיבות לגידול שפם מגוונות. ברוב המקרים מדובר בעניין אסתטי התלוי באופנה. במקרים אחרים מדובר בעניין תרבותי, דתי או נובע מסיבות פסיכולוגיות, כגון רצון להסתרה של חלק מהפנים.

החל מאמצע המאה ה-19 קצינים באנגליה ובצבאות נוספים באירופה החלו לגדל שפם משום שלא יכלו לגדל זקן בזמן לחימה, והשפם שימש עבורם כתחליף לזקן כסמל לגבריות. בחלק מהצבאות אף הפך גידול השפם לחובה. תרם לכך הקושי של בעלי זקן להשתמש במסכת גז. האווירה הצבאית בסוף המאה ה-19 וראשית המאה ה-20 הביאה לכך ששליטים רבים, מלכים ורודנים בחרו להחליף את הזקנים המסורתיים ולעטר עצמם בשפמים כסימן לעוצמה. במיוחד זכה השפם לפופולריות בציבור הרחב לאחר מלחמת העולם הראשונה, בשנות ה-20 וה30 של המאה ה-20. לאחר מלחמת העולם השנייה ירד קרנו של השפם לטובת מראה מגולח. בשנות ה-80 זכה השפם לעדנה, עם דמויות מפורסמות בתרבות הפופולרית כגון טום סלק ופרדי מרקורי, ובמידת מה גם בשנות ה-2000, בתרבות ההיפסטרית.

בשנת 1999 נוסדה במלבורן, אוסטרליה מסורת בשם מובמבר (Movember הלחם של המילים Moustache (שפם) ונובמבר) כאירוע שנתי שנערך בחודש נובמבר, ובו מגדלים גברים רבים שפם כדי לעורר מודעות ולאסוף תרומות לנושאי בריאות הגבר.

שפם "מטופח" הוא שפם שבעליו מקדיש לו זמן ומאמצים. הטיפוח מתבטא בעיקר בגזימה שיטתית ומדויקת של גבולותיו. כמו כן יש שמנים וקרמים שמריחתם על גבי השפם מעשירה את מראהו ומקנה לו ברק. נפוצה ביותר היא "שעוות שפם" או "ווקס לשפם" שנועדה להחזיק את השפם. שפם "דק" הוא שפם שנוצר על ידי השארת החלק הצמוד לשפה העליונה וגילוח החלק הקרוב לאף.

שפם אצל נשים נחשב בתרבויות רבות לחיסרון אסתטי ולכן נשים בעלות שפם מנסות בדרך כלל להיפטר ממנו בשיטות מגוונות. הסרת שפם אצל קוסמטיקאית נחשבת לטיפול שגרתי.

## סוגי שפמים
שפמים שונים נבדלים זה מזה בסגנון הגילוח ובעיצובו.
* שפם עפרון
* שפם מכחול
* שפם כידון
* שפם גנרי
* שפם מברשת שיניים

## בישראל
בקרב האוכלוסייה היהודית החילונית בישראל גידול שפם איננו אופנתי כיום, אך היה נפוץ בעבר, בייחוד בקיבוצים. בשנים האחרונות חזרה הפופולריות של השפם בקרב המזדהים כהיפסטרים. בקרב האוכלוסייה היהודית הדתית מקובל יותר לגדל זקן מלא. בקרב האוכלוסייה הציונית דתית בישראל גידול שפם היווה סממן אופנתי בשנות השמונים והתשעים. בעל שפם קיבל את הכינוי החברתי "מזרוחניק".

בעבר התירו פקודות מטכ"ל לחיילים לגדל שפם מבלי להזדקק לאישור מיוחד, כל עוד השפם הולם את הופעתו הצבאית של החייל. כיום נדרשים חיילים לקבלת אישור לגידול שפם. השפם היווה את אחד מסימני ההיכר של נגד המשמעת בתרבות הפופולרית הישראלית.

גידול שפם נפוץ יותר בקרב ערביי ישראל, אם כי בקרב מוסלמים אדוקים נהוג דווקא לגדל זקן ולגלח את השפם.

## ראו גם
*שפם - מונח דומה של מספר בעלי חיים
*שפם מזויף
*גילוח
*מובמבר

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* גידול שפם לקידום בריאות הגבר – הרצאה מאתר TED 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:שער פנים
אלכס פארקס

**אלכסנדרה רבקה פארקס** (אנגלית: **Alexandra Rebecca Parks**; נולדה ב-26 ביולי 1984) היא זמרת וכותבת שירים שנולדה וגרה בכפר הקטן מאונט הוק שליד טרורו שבקורנוול, אנגליה.

פארקס מוכרת לציבור הרחב בזכות זכייתה ב־Fame Academy 2, תוכנית מציאות בריטית משנת 2003 שניסתה לאתר ולקדם את הזמר וכותב השירים המצליח הבא בתעשיית המוזיקה. כמו כן, פארקס מוכרת בזכות הסינגלים והאלבומים שהוציאה לאחר הזכייה בתוכנית.

## חיים וקריירה
פארקס היא לסבית מוצהרת מאז גיל 14. היא החלה לכתוב שירים כשנה לאחר שיצאה מהארון. במכללה היא למדה תיאטרון ואמנות ההופעה והתמחות בליצנות. התחביב שלה, בזמנו, היה להופיע עם להקה מקומית, בשם "One Trick Pony", כזמרת ראשית. במסגרת הזמן שבילתה עם הלהקה, נחשפה פארקס למוזיקה מסוגים שונים וצברה ניסיון בכתיבת שירים ונגינה בגיטרה. לאחר זמן מה התפרקה הלהקה, אך פארקס המשיכה לכתוב שירים.

אביה של פארקס, סטפן פארקס, שלח בשמה פנייה מאולתרת ל-Fame Academy של ה-BBC, אשר העניק למשתתפיו בין השאר חינוך מוזיקלי, פיתוח קול, ופרסום בכלי התקשורת. בסופו של דבר זכתה פארקס בתחרות וניתנה לה ההזדמנות להוציא את הסינגל הראשון שלה "Maybe That's What It Takes", אותו כתבה בזמן שהותה באקדמיה. ואכן, השיר יצא לאור לחנויות ב-17 בנובמבר 2003, והגיע למקום השלישי במצעד הבריטי (UK Top 40) שבוע לאחר מכן.

Introduction, אלבום הבכורה של פארקס, מכר למעלה מ-400,000 עותקים. לאחר שהוציא לאור את הסינגל השני מתוך האלבום, שמו "Cry", התרחקה פארקס מאור הזרקורים כדי לפנות זמן לעבודה על האלבום השני שלה "Honesty". השירים באלבום נכתבו על ידי פארקס ובשיתוף עבודה עם כותבים ומפיקים אחרים, כמו גרג וולס, ג'ון ריינולדס, פיטר ג'ון וטס וג'ודי צוק.

האלבום והסינגל הראשון מתוכו ראו אור באוקטובר 2005. מעריציה של פארקס זעמו על כך שפולידור, חברת ההפקות שלה, ביטלה את הוצאת השיר על גבי דיסק, ואפשרו הורדה של הסינגל באמצעות האינטרנט בלבד.

פארקס ערכה מסע הופעות בבריטניה במטרה לקדם את אלבומה החדש. כרטיסי ההופעות אזלו מבעוד מועד, וההופעות נערכו בלונדון, אדינבורו, מנצ'סטר, ברמינגהאם וקורנוול.

הסינגל השני מתוך האלבום "Honesty", יצא לאור בינואר 2006, והגיע למקום 56 במצעד הבריטי. מעריציה של פארקס הטילו את האשמה על חברת ההפקות שלה, בטענה שלא תרמה מספיק כדי לקדם את פארקס.

פארקס ופולידור הודיעו על סיום שיתוף הפעולה ביניהם בפברואר 2006, מיד לאחר שנערכה הופעה של פארקס ב"שפרדס בוש אמפייר", הופעה שהייתה מלאה עד אפס מקום. פארקס הודיעה באתר הרשמי שלה על כך שהיא לוקחת הפסקה בזמן הקרוב, בין השאר, כדי לשקול מספר הצעות שקיבלה מחברות הפקה שונות.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:זמרות בריטיות
קטגוריה:להט"בים בריטים
קטגוריה:פזמונאים להט"בים
קטגוריה:ערכים בלי תמונה
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1984
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1984
צינור הזרע

במערכת הרבייה הגברית, **צינור הזרע** הוא כל אחד מזוג צינורות שמובילים תאי זרע מעילית האשך אל השופכה בזמן פליטת זרע. לצינורות אלה דופן שרירי עבה שהתכווצויותיו מסייעות לפליטה.

כריתה של צינור הזרע היא הליך כירורגי אותו מבצעים גברים כאמצעי מניעה דרסטי וכמעט בלתי-הפיך. כריתת צינור הזרע מאפשרת לגבר לקיים יחסי מין עם נשים ללא שימוש באמצעי מניעה כלשהם וללא חשש להכנסת האישה להריון.

שמו בלועזית: seminiferous tubules, vas deferens, vas efferens, ductus deferens.

## תרשים מערכת הרבייה הזכרית

## ראו גם
* היעדר מולד של צינור הזרע

## קישורים חיצוניים

* צינור הזרע באתר "ויקיסקס, האנציקלופדיה למיניות"
* 

קטגוריה:מערכת הרבייה הגברית
שופכה

ה**שופכה** (TA: Urethra) היא צינור שרירי בעל דפנות דקות הממוקם באגן ובתחתיתו של חלל הבטן אצל היונקים. תפקידה הוא להוביל את השתן משלפוחית השתן אל מחוץ לגוף דרך פתח השופכה.

אצל הזכר השופכה מורכבת ממספר חלקים ועוברת בתחילת דרכה דרך בלוטת הערמונית, המקיפה את חלקה העליון בעת חיבורה עם צינור הזרע, לאחר מכן היא ממשיכה לעבר הפין ומגיעה לבסיס השריר שלו, שם היא מצטלבת עם צינור הזרע ולאחר מכן היא הופכת לליבה המרכזית של הפין, שם היא ממוקמת במרכזו של הגוף הספוגי עד הגיעה לסוף העטרה. אורכה הכולל כ-20 ס"מ. מלבד שתן, היא יכולה להוביל גם את נוזל הזרע.

אצל הנקבה אורכה של השופכה קצר יותר, כ-4 ס"מ. הקצה שלה הוא בפתח השופכה בפות, שנמצא בין הדגדגן לנרתיק.

## תרשים מערכת הרבייה הזכרית

## ראו גם
* מערכת השתן 
* יחסי מין
* פיום שופכה

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מערכת השתן
קטגוריה:אגן
קטגוריה:פין
קטגוריה:פות
מערכת העצבים הסימפתטית

ממוזער|250px|העצבוב של מערכת העצבים הסימפתטית
**מערכת העצבים הסימפתטית** היא תת-מערכת במערכת העצבים האוטונומית. היא פועלת לתגובות מיידיות במצבי לחץ, חירום ומתח, ומכינה את הגוף למאבק או לנסיגה בהתאם לתגובת "הילחם או ברח". כמו כן היא מעכבת את פעולות התת-מערכת המנוגדת לה – מערכת העצבים הפאראסימפתטית.

## תפקידים ואופן פעולה
למערכת זו סיבי עצב שיוצאים ממערכת העצבים המרכזית דרך שרשרת של גנגליונים קרוב לחוט השדרה באזורי החזה והמותניים. העצבים מגיעים אל כלי הדם, בלוטות הזיעה, בלוטות הרוק, הלב, הריאות, המעי ואיברי המין.

כאשר אדם נמצא במצב של סכנה או לחץ, המערכת מגבירה את קצב הלב ואת הספקת הדם לשרירים ומעלה את לחץ הדם. משימתה של המערכת היא להבטיח "יכולת הישרדות", וככזו היא פועלת פעולה מיידית לפי הדרוש. היא אינה מתחשבת בטווח הארוך או הבינוני, וכן אינה מתחשבת בבעיות העלולות להיווצר מפעולותיה, דוגמת שימור אנרגיה ואגירתה או מהיכן תבוא האנרגיה הדרושה לפעולותיה; תפקיד זה היא מותירה למערכת הפאראסימפתטית.

את פקודותיה מבצע בעיקר הנוירוטרנסמיטר נוראפינפרין, המקורב להורמון המתח אפינפרין המופרש מבלוטת יותרת הכליה (אדרנלין). מערכת העצבים הסימפתטית מקושרת גם לבלוטת האצטרובל.

דוגמאות לפעולות המערכת הסימפתטית: כאשר אדם ניצב בפני סכנה מוחשית, אישוני עיניו מתרחבים, קצב הלב ולחץ הדם מתגברים ושערותיו סומרות. כל אלה הם תוצאות של פעולות המערכת הסימפתטית האינסטינקטיבית.

## ראו גם
* מערכת העצבים ההיקפית
* אינטרוספציה

## לקריאה נוספת
* קרול הווארד, **מסע שלא ייאמן**, הד ארצי 2000.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מערכת העצבים האוטונומית
עמוס לוין

**עמוס לוין** (נודע גם בכינויו הספרותי **אריה דקר**; 7 ביולי 1921 – 6 ביולי 1991) היה משורר, מחזאי וסופר ישראלי.

## תולדות חייו

עמוס לוין נולד בליטא (1921) את ילדותו ונעוריו עשה בממל, עם שני אחיו וללא אב. אמו פרנסה את המשפחה בעבודה בבתי עשירים. הוא סיים את בית הספר הגרמני בממל ויצא לעבוד בגיל 14.
לוין שאף כל חייו להשכלה, ללימוד, לקריאה ולאומנות. בגיל 19 עלה לארץ ישראל עם אחיו הצעיר בעליית הנוער ולמד בכפר הנוער בן שמן.

עוד בהיותו בממל כפועל מתלמד נפגש עם רעיונות מרקסיסטיים, ובייחוד הושפע מאחיו הבכור שהיה חבר בברית הנוער הקומוניסטי המחתרתי בליטא.
בשל דעותיו השמאליות גורש עמוס לוין מבן שמן והגיע לתל אביב, בה גר רוב חייו.

בתום מלחמת העולם השנייה נודע לו, כי אמו שנותרה בודדה ללא ילדיה נרצחה על ידי הנאצים, וכי אחיו הבכור נהרג בשורות הצבא האדום כחייל בקיץ 1941.

לוין עבד כרתך וגויס במלחמת העצמאות כמתקן טנקים.

בהיותו אוטודידקט כפייתי, החל לעבוד בעיתון "קול העם" ככתב-צלם לענייני עובדים. מאז המשיך בעבודה זו עשרות שנים ועבד גם ב"זו הדרך". את שני ספריו הראשונים פרסם ב-1963 (ביחד עם רעייתו, רות לוין): "סימטה יורדת אל הים", שני מחזות ו"הרפתקאותיו של מצפון". את שיריו החל לפרסם ב"קול העם" ובשנת 1969 יצא לאור קובץ שיריו הראשון: "עצים מתחדשים במותם", עליו חתם בשם אריה דקר. הקובץ השני בשם "שירים" יצא בשנת 1978. הקובץ האחרון בשם "והתשובות שותקות" יצא לאור בשנת 1988.

## מיצירתו: "עצים מתחדשים במותם"

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:מחזאים ישראלים
קטגוריה:מחזאים כותבי עברית
קטגוריה:ישראלים ילידי ליטא
קטגוריה:עולים בעליית הנוער
קטגוריה:עולים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:בוגרי כפר הנוער בן שמן
קטגוריה:זוכי פרס יציב
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1921
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1991
פקודות מטכ"ל

**פקודות מטכ"ל** (ובראשי תיבות: **פ"מ**) הן פקודות כלליות שמוציא הרמטכ"ל, והקובעות פרטים בנושאים האמורים בהוראות הפיקוד העליון. חייל הפועל בניגוד לפקודת מטכ"ל עובר עבירה ועלול לעמוד עליה לדין משמעתי או בפני בית דין צבאי.  

פקודות מטכ"ל הן כאמור פירוט של הוראות עקרוניות מדרג גבוה יותר, ועוסקות בנושאים שונים ומגוונים, ביניהם ארגון הצבא, המינהל, המשטר והמשמעת והבטחת הפעילות התקינה של הצבא. פקודות מטכ"ל מהוות מקור חשוב ועיקרי, אם כי לא יחיד, הקובע זכויות וחובות של חיילים (ראו למשל: שינה בצה"ל).

פקודת מטכ"ל 1.0101 מחייבת לאפשר לכל חייל שיבקש, לעיין בפקודות והוראות הצבא. צה"ל מחויב להמציא הפקודות וההוראות לעיון החייל ולאפשר מקום וזמן לעיון בהן. חובתם של קציני השלישות ביחידה לסייע לדרישה לעיין בפקודות והוראות הצבא.

לכל אחת מהפקודות יש מספר ושם, המאפשרים התייחסות אליה.

מעמדן של פקודות המטכ"ל במדרג הנורמטיבי הוא מתחת להוראות הפיקוד העליון (הפ"ע), חוק השיפוט הצבאי (חש"צ), וחוקי היסוד, אך פקודות מטכ"ל עדיפות על הוראות כלליות אחרות.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:צה"ל: חוק ומשפט
קטגוריה:שירות בצה"ל
מפרץ ניוארק

[275px|ממוזער| מפרצים ומעברי ים בעיר ניו יורק: 1. [הדסון (נהר)|נהר הדסון, 2. איסט ריבר, 3. מצר לונג איילנד, 4. מפרץ ניוארק, 5. מפרץ ניו יורק העליון, 6. מפרץ ניו יורק התחתון, 7. מפרץ ג'מייקה, 8. האוקיינוס האטלנטי]]

**מפרץ ניוארק** (באנגלית: **Newark Bay**) הוא מפרץ בארצות הברית, המצוי בשפך נהר פאסאיק ונהר הקנסאק אל מפרץ ניו יורק העליון, בין המדינות ניו ג'רזי וניו יורק.

המפרץ מתמלא במי גאות הים, ומקושר אל האוקיינוס האטלנטי באמצעות קיל ואן קול (מצר ים ואן קול) המחבר את המפרץ למפרץ ניו יורק, וכן באמצעות ארתור קיל (מצר ים ארתור) המחבר את המפרץ למפרץ רריטאן.

על גדת המפרץ נמצא נמל ניוארק אליזבת מארין; ממערב למפרץ נמצאות הערים ניוארק ואליזבת, ובמזרחו הערים באיון וג'רזי סיטי שבניו ג'רזי. בדרומו של המפרץ נמצאים סטטן איילנד והאי שוטרז המהווים את רובע סטטן איילנד של העיר ניו יורק.

עומקו של המפרץ מאפשר מעבר מכליות סוחר בו. גשר מפרץ ניוארק עובר מעל המפרץ ומקשר את שתי גדותיו.

## קישורים חיצוניים

ניוארק, מפרץ
ניוארק, מפרץ
ניוארק
קטגוריה:ניו יורק: גאוגרפיה
תמ"י

**תמ"י** (**תנועת מסורת ישראל**) הייתה מפלגה סקטוריאלית שפנתה לקהל יעד עדתי מזרחי-דתי, פעלה בשנות השמונים ובמרכז מצעה עמד רעיון שוויון ההזדמנויות.

## היסטוריה
המפלגה הוקמה ב-1981 על ידי שר הדתות מטעם המפד"ל אהרן אבוחצירא, אשר, לאחר שזוכה מתביעה שהוגשה נגדו, הודיע בסוף הכנסת התשיעית על כוונתו לרוץ בנפרד מהמפד"ל בבחירות לכנסת העשירית, וזאת עקב יחסים עכורים בינו ובין מנהיג המפד"ל יוסף בורג. אל הרשימה החדשה הצטרף בן-ציון רובין, שהיה אף הוא חבר כנסת מטעם המפד"ל, וכעבור זמן גם אהרון אוזן - חבר מפא"י לשעבר. המפלגה הפכה להפתעה הגדולה של הבחירות כשקיבלה שלושה מנדטים והכניסה נוסף על אבוחצירא, גם את רובין, ואת אהרן אוזן, שהיה בעבר חבר כנסת מטעם מפא"י בכנסת השישית, מזכיר תנועת המושבים ושר החקלאות בממשלת רבין הראשונה. לאחר הבחירות, קיבל אבוחצירא את תיק הקליטה ואת תיק העבודה והרווחה.

ב-1982 התפטר אבוחצירא מהממשלה לאחר שבית משפט הרשיעו בקשירת קשר לביצוע פשע, הפרת אמונים, קבלת דבר במרמה ועוד. הוא הוחלף על ידי מספר 2 בתנועה, אהרן אוזן. בבחירות לכנסת האחת עשרה הצליחה המפלגה להכניס רק את אהרן אבוחצירא לכנסת, בגלל ריצתה במקביל למפלגת ש"ס, שהייתה בעלת אופי מזרחי חרדי, אשר קיבלה ארבעה מנדטים.

מפלגת תמ"י הביאה לחיים הפוליטיים את המזכיר הכללי שלה בנימין בן אליעזר, שלימים היה לשר ביטחון בממשלת אריאל שרון ולזמן מה יושב ראש מפלגת העבודה. דוברת תמ"י הייתה הפעילה לזכויות המזרחיים בישראל, ויקי שירן, שטבעה את הסיסמה "בקומה זקופה". ב-1988 התמזגה תמ"י אל תוך הליכוד ואבוחצירא היה לחבר כנסת מטעמה.

## נציגי המפלגה בכנסת

**הכנסת העשירית (1981)** 
3 מנדטים: אהרן אבוחצירא, אהרן אוזן, בן-ציון רובין

**הכנסת ה-11 (1984)** 
מנדט אחד: אהרן אבוחצירא 

**הכנסת ה-12 (1988) במסגרת הליכוד** 
מנדט אחד: אהרן אבוחצירא 

**מועמדי המפלגה לכנסת ה-13 (1992) במסגרת הליכוד** 
אהרן אבוחצירא

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: מפלגות היסטוריות
קטגוריה:סיעות בכנסת
קטגוריה:מפלגות יהודיות דתיות בישראל
קטגוריה:ישראל: מפלגות עדתיות
קטגוריה:סיעות החברות בממשלת ישראל ה-19
קטגוריה:סיעות החברות בממשלת ישראל ה-20
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-1981
מועצה אזורית חבל אילות

[שמאל|ממוזער|250px|קיבוץ [קטורה]]
[250px|ממוזער|היישוב הקהילתי [באר אורה]]
**מועצה אזורית חבל אֵילוֹת** שוכנת במחוז הדרום בדרום הנגב והיא המועצה האזורית הדרומית ביותר בארץ. בתחומי המועצה 12 יישובים, מתוכם 10 קיבוצים. שטחה כ־2.2 מיליון דונם. ממוצע המרחקים בין כל יישובי המועצה הוא 19.6 ק"מ. למועצה 14 חברי מועצה ובראשה עומד ד"ר חנן גינת. עיר המחוז, שהיא רשות מקומית נפרדת, היא אילת. שם המועצה ניתן לה בנובמבר 1962 על ידי ועדת השמות הממשלתית. במרבית יישובי חבל אילות פועלת תנועת הנוער המחנות העולים ובוגריה משולבים כמדריכים במערכות החינוך הבלתי פורמליות בקיבוצים, במסגרת הקואופרטיב לחינוך - גוף משותף למועצה, ליישובים, לתנועת המחנות העולים ולמתנ"ס חבל אילות.

בניין המועצה האזורית נמצא מול הכניסה לקיבוץ יטבתה.

## גאוגרפיה
חבל אילות הוא אזור מדברי צחיח. בחורף קיים מיעוט ניכר של משקעים, ובקיץ ניתן למדוד טמפרטורות של מעל 40°. הצומח והחי אופייניים למדבר. בשטח נרחב מתחום המועצה האזורית חבל אילות, נמצאת שמורת הטבע בקעת תמנע. האזור, המרוחק ממרכז הארץ, אינו מחובר לרשת המים הארצית, והמים לשתייה ולהשקיה מותפלים מים סוף, במתקן התפלה של חברת מקורות. מקור נוסף של מים הוא קידוח מי תהום בנחל פארן, שגם הם מלוחים מעט, וגם הם עוברים התפלה.

גבולות תחום שיפוט המועצה הם:
* בצפון: הערבה התיכונה, מועצה אזורית הערבה התיכונה ומועצה אזורית רמת הנגב
* בדרום: העיר אילת, גבול מצרים
* במזרח: גבול ירדן
* במערב: גבול מצרים והנגב המרכזי.

## היסטוריה
ב־2004 נחתם הסכם גבולות בין אילת לבין חבל אילות, במסגרתו הועברו לאילת נמל התעופה רמון, הפרויקט התיירותי "אקוואריה", מעברי הגבול טאבה, רבין, ונטפים, ושטחי בסיס צה"ל.

בנובמבר 2025 נחתם הסכם בין המועצה לעירייה להעברת המכונים הימיים והמרכז המסחרי ליד קיבוץ אילות לאילת.

## יישובי המועצה

## נתוני המועצה

### חינוך
בית הספר היסודי של תלמידי החבל נקרא "נוף אדום" ונמצא בסמוך למבנה המועצה האזורית. חטיבת הביניים ובית הספר התיכון של תלמידי החבל נקרא "מעלה שחרות" ונמצא בסמוך לשטח קיבוץ יטבתה. בית ספר נוסף בחבל הוא בית ספר יסודי לתלמידי קיבוץ נאות סמדר.

## ראשי המועצה
* אבינועם פינקלמן מקיבוץ יטבתה (1963–1970)
* עידו אלוני מקיבוץ יטבתה (1970–1974)
* בילו מישורי מקיבוץ יטבתה (1974–1982, 1995–1999)
* דובי הלמן מקיבוץ יטבתה (1981–1985)
* שלמה טושינסקי מקיבוץ אילות (1985–1995)
* אהוד עמיאל (אודי) גת מקיבוץ קטורה (2000–2016)
* חנן גינת מקיבוץ סמר (מ-2016)

## קישורים חיצוניים

* אתר המועצה האזורית חבל אילות
* 
* סיפור מקומי - חבל אילות מסע בזמן
* 
* מועצה אזורית חבל אילות באתר מידעפון אילת
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1964
קטגוריה:כביש 12
קטגוריה:כביש 10
קטגוריה:הנגב: יישובים
קטגוריה:הערבה: יישובים
אירוויזיון 1993

**אירוויזיון 1993** הייתה תחרות האירוויזיון ה-38, ונערכה ב-15 במאי 1993 במילסטריט שבאירלנד, עם המנחה האירית פינולה סוויני. מילסטריט היא עיירה קטנה עם פחות מאלפיים תושבים, והיא העיירה הקטנה ביותר שאירחה את תחרות השירים האירופאית, מתוך גישה יצירתית להרחבת אופקים תרבותית.

זו הייתה התחרות האחרונה שתוצאות ההצבעה בה נמסרו באמצעות שיחות טלפון.

לראשונה, מסיבות פוליטיות, אופשר למדינות מזרח אירופה להשתתף בתחרות. ב-3 באפריל 1993 נערך בלובליאנה, בירת סלובניה, משדר טלוויזיוני בו 7 המדינות החדשות: אסטוניה, קרואטיה, הונגריה, סלובקיה, רומניה, סלובניה ובוסניה-הרצגובינה, הציגו את שירן לתחרות. בתום הצבעה צמודה נבחרו להשתתף בתחרות קרואטיה, בוסניה-הרצגובינה וסלובניה. כך התווספו ל22 המדינות משנה שעברה עוד 3 מדינות והערב כלל 25 שירים ממדינות אירופה.

בתחרות עצמה נרשמו מספר נציגויות עבר, כמו טומי סיבאך מדנמרק (השתתף בשנים 1979 ו-1981), קטרי הלנה מפינלנד (השתתפה ב-1979) וטוני וגאס מאוסטריה שזו השתתפותו השנייה ברצף (ייצג את אוסטריה גם באירוויזיון 1992).

את ישראל נבחרו לייצג להקת שירו, עם השיר "שירו". השיר הגיע למקום ה-24 עם 4 נקודות: 3 נקודות מפורטוגל ו-1 מצרפת.

בנוסף זו הייתה השתתפותה האחרונה של אחת ממייסדות האירוויזיון, לוקסמבורג, שפרשה כיוון שהפסיקה את חברותה באיגוד השידור האירופאי ובכך איבדה את הזכות להשתתף בתחרות.
לוקסמבורג חזרה לתחרות שוב באירוויזיון 2023.

## השירים המשתתפים

## קדם אירוויזיון 1993

קדם אירוויזיון 1993 נערך ב-1 באפריל 1993 והונחה על ידי נתן דטנר. בתחרות זכו להקת שירו עם שרהל'ה שרון בתום מאבק מותח מול השיר "ריח וצבע" של דורון מזר. אמנים בולטים נוספים שהשתתפו בתחרות: צביקה פיק, אדם, שימי תבורי ודורית ראובני.

## קישורים חיצוניים

* 
* אירוויזיון 1993, באתר האירוויזיון הרשמי
* היסטוריית ההצבעות של אירוויזיון 1993

*
1993
1993
קטגוריה:1993 במוזיקה
קטגוריה:אירלנד: תרבות
לייב מלאך

**לייב (ליבל) מלאך** הוא שם העט של **אריה ליב זלצמן** (1894, ליד ראדום, פולין – 16 ביוני 1936, פריז), סופר, משורר ומחזאי יידיש.

## תולדות חייו ויצירתו

לייב מלאך נולד למלמד עני שסחר בסוסים. למד אצל אביו, ובגיל עשר התייתם מאמו. את שם משפחתה, **מלאך**, אימץ לעצמו כשהחל לפרסם את יצירותיו. לאחר מות אמו עבר לבית סבו, ובהיותו בר מצווה הגיע לוורשה. החל לעבוד בגיל צעיר, והיה בין היתר גם שוליית אופה, מדביק טפטים ועוזר למלטש מראות. בוורשה החל בכתיבת סיפורים ומערכונים ביידיש, ושם התפרסמו יצירותיו הראשונות ביידיש.

בשנת 1922 היגר לארגנטינה, והשתקע בבואנוס איירס. בבואנוס איירס פרסם מחזות ראשונים שזכו להצלחה, והשתתף בשבועון לילדים יידישאי בשם 'פאר גרויס און קליין' (יידיש: "לגדול ולקטן"). בעשר השנים האחרונות לחייו נדד הרבה בין הקהילות היהודיות בעולם. בין השנים 1926–1936 ביקר לייב מלאך בספרד, בהולנד, בפולין ובארצות הברית, והגיע גם לארץ ישראל. בשנת 1935 ישב בארץ, ועבד כפועל חקלאי וכפועל בניין. על ביקורו בארץ פרסם ספר מסעות בשם 'רפורטז'ות מארץ ישראל' (ביידיש: "פאלעסטינע-רעפארטאזשן"). בעת ביקורו בארץ קשר קשרים עם מתרגמים עבריים.

לייב מלאך כתב ביידיש לילדים, שירים ובלדות, סיפורים עממיים מעובדים וביוגרפיות. יצירותיו לילדים התפרסמו ברחבי העולם היהודי. המחזות שכתב לתיאטרון היידיש היו מלודרמטיים, ועסקו בין השאר בנושאים שלא היה נהוג להזכירם במחזות, כגון הזנות ברחוב היהודי.

לייב מלאך נפטר באופן פתאומי ב-1936, בגיל 42. השאיר אחריו כעשרים כרכים של יצירה מגוונת. אלמנתו, לוטי פידלר-מלאך, הוציאה לאור לאחר מותו את יצירותיו בלוס אנג'לס ובהוצאת י"ל פרץ בתל אביב. אחדות מהן גם תורגמו לאנגלית. יצירותיו ומחזותיו מהווים מוקד לעיסוקם של חוקרי יידיש מודרניים.

ארכיונו מופקד במחלקת הארכיונים בספרייה הלאומית בירושלים.

## כתביו
### מחזות
***איבערגוס**: דראמע אין פיר אקטן, בואנוס איירס: [דפוס ג"פ סאליטא], 1926.
***דער ווארשטאט** (א פיעסע פאר קינדער אין צוויי אקטן), שיקגו: מ' צעשינסקי, [1934?].

### סיפורת
***א מאל א מאל**: עפיק, ורשה: א. גיטלין, 1922.
***אפפאל**, ורשה: שיקארע, 1922.
*** ראטשילד** (א מעשהלע), וילנה: נייע יידישע פאלקסשול, 1928.
***דן-דאמינגאס קרייצוועג**' (ראמאן), וילנה: קלעצקין, 1930.
***אלטערס יוגנט-יארן**, ורשה: ליטעראטור בלעטער, 1934.
***דן-דאמינגאס קרייצוועג**: ראמאן, [תל אביב]: פארלאג י"ל פרץ, 1969.

### שירים
***אין פוילען**: פאעמע, ורשה: א' גיטלין, 1919.
***די טויטע חופה**: באלאדע, ורשה: א' גיטלין, 1921.

### ספרי מסע
***פאלעסטינע-רעפארטאזשן**, ורשה: ליטערארישע בלעטער, 1935.
***פון שפאניע ביז האלאנד** (מערב-אייראפעישע רעפארטאזשן), [ורשה]: ליטערארישע בלעטער, [1937].
***פון פוילן ביז טערקיי**: רעפארטאזשן, פריז: א"ב צעראטא, 1939.

### יצירתו שתורגמה לעברית
***האזיני תבל**: דרמה ב-3 מערכות ו-14 תמונות (תרגום מכתב יד: בן יחזקאל [=ישראל רבקאי]), תל אביב: דרך הפועל, 1934.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים יהודים פולנים
קטגוריה:סופרים יהודים ארגנטינאים
קטגוריה:סופרים כותבי יידיש
קטגוריה:משוררים כותבי יידיש
קטגוריה:משוררים יהודים ארגנטינאים
קטגוריה:מחזאי יידיש
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער יידישאים
קטגוריה:משוררי ילדים כותבי יידיש
קטגוריה:משוררי ילדים ארגנטינאים
קטגוריה:משוררי ילדים יהודים
קטגוריה:מהגרים מפולין לארגנטינה
קטגוריה:סופרי יידיש הידועים בשם עט
קטגוריה:סופרים פולנים הידועים בשם עט
קטגוריה:ילידי 1894
קטגוריה:נפטרים ב-1936
בנדונאון

ממוזער|200px|נגן בנדונאון
ממוזער|שמאל|קונצרטים של קמניצר כלי דומה לבנדונאון
שמאל|ממוזער|200px|
**בַּנְדוֹנֵאוֹ֫ן** (בספרדית: **Bandoneón**) או **בנדוניון** (**Bandonion**) בשמו האירופי הוא כלי נגינה אופייני וחיוני במוזיקת הטנגו. הבנדונאון קבע במידה רבה את קצב הטנגו. מוזיקת המילונגה הייתה מהירה מדי עבור נגני הבנדונאון שלא יכלו לעמוד בקצב של נגני הגיטרה, הכינור והחליל, לכן הקצב הואט כדי לאפשר להם להצטרף לנגינה וכך נוצר קצב הטנגו.

הבנדונאון הגיע לארגנטינה במחצית השנייה של המאה ה-19 כנראה מגרמניה שם מייצרים כלי דומה הנקרא . ב-1930 ייצאה גרמניה לארגנטינה 25,000 בנדוניונים. בתחילה היו לכלי שלושה טורי לחצנים ובדגמים מאוחרים יותר המספר גדל ל-71 לחצנים, חמישה טורים ביד שמאל ושישה ביד ימין. כל כפתור בבנדונאון מפיק שני צלילים: אחד כשהמפוח נפתח ושני כשהוא נסגר. הכלי מנגן תווים טוב יותר מאשר אקורדים והוא כלי קשה ללימוד.

הכלי אינו אקורדיון אלא מעין קונצרטינה, וחייבים להניע את המפוח כדי שיופק צליל מתנועת האוויר בין לשוניות המתכת. לכלי יש עד שבעה טונים דו-קוליים או 14 לשוניות (קנים) מרובעות על לוח אבץ או אלומיניום. הכיוון המדויק של כל אוקטבה על קנה בודד יוצר צליל יבש. מבנהו של הכלי הופך אותו קשה לתיקון וכל תיקון חייב להיעשות בכלים מיוחדים על ידי מומחה, בניגוד לאקורדיון הקל יותר לתיקון.
## גלריה

File:BandoneonApart1.jpg
File:BandoneonApart2.jpg
File:BandoneonApart3.jpg
File:BandoneonApart4.jpg
File:BandoneonApart5.jpg


## ראו גם
* טנגו
* אסטור פיאצולה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:כלי מקלדת
קטגוריה:כלי מפוח
קטגוריה:גרמניה: המצאות
קאקורו

ממוזער|300px|תשבץ קאקורו קל
ממוזער|300px|פתרון התשבץ

**קאקוּרוֹ** (ביפנית: **カックロ**) הוא תשבץ מספרים (כמו סודוקו) שמקורו ביפן. בקאקורו צריך לשבץ את הספרות מ-1 עד 9 (או חלקן), כך שסכום המספרים בשורה או בטור יהיה שווה לתוצאה הרשומה בסוף השורה או הטור. גם כאן, כמו בסודוקו, אין לחזור על ספרה יותר מפעם אחת בטור או בשורה (או חלק מהטור/השורה שנתחם בתוצאה), רק שבקאקורו החידה מורכבת יותר ולעיתים אף דורשת מחשבון.

כך לדוגמה, נניח שצריכים להגיע לסכום של 8 באמצעות שלוש משבצות. התוצאות האפשרויות על פי הכללים לעיל הם:
* 1, 2, 5
* 1, 3, 4
* כל אחד מהצירופים הנ"ל בשינוי סדר הספרות. לדוגמה 4, 3, 1.
צירוף של 3, 3, 2 אינו בא בחשבון כי מופיעה בו פעמיים אותה ספרה.

## עובדות המסייעות בפתרון קאקורו
* תוצאה המחייבת שיבוץ ספרת מינימום.
::למשל, בעבור 14 ב-2 משבצות לא ניתן לשבץ ספרה הקטנה מ-5.

צירופים קבועים לקבלת תוצאה מסוימת עבור מספר קבוע של משבצות:

ואפשר לחשב את המשלים ל-45 עבור חמש עד שבע משבצות.
* בדוגמה הנ"ל בה סכום הספרות בשלוש משבצות צריך להיות 8, אם הצלחנו לגלות שבמשבצת מסוימת מהשלוש נמצאת הסיפרה 2, אזי הפתרון של 1,3,4 על כל צירופיו יורד מהפרק, ונשאר לשבץ את 1,5 בשתי המשבצות האחרות.
:אם הסיפרה שהצלחנו לשבץ היא דווקא 1 ולא 2, אזי שני הפתרונות יישארו בתוקף, אם כי מספר האפשרויות לשתי המשבצות הנותרות קטן.

## ראו גם
* סוק"ק - שילוב של סודוקו וקאקורו
* היטורי
## קישורים חיצוניים

*אתר לתשבצי היגיון אונליין. עשרות תשבצים חדשים מדי יום
*קאקורו ברשת
*אתר למשחק קאקורו ברשת - Kakurolive
*קאקורו בעברית ברשת

קטגוריה:חידות
קטגוריה:משחקי חשיבה
קטגוריה:שעשועי מתמטיקה
קטגוריה:תשבצי מספרים
קאיקיליוס מטלוס

**קאיקיליוס מטלוס** או **קיקיליוס מטלוס** (Caecilius Metellus) הייתה משפחת אצולה רומית רבת השפעה בתקופת הרפובליקה הרומית.

בני משפחת מטלוס היו ממוצא פלבאי שעלו לעמדת השפעה וכוח במהלך המאה ה-2 לפנה"ס. כיום ידוע על כ-30 אישים מקרב בני מטלוס שכיהנו כמגיסטראטים במוסדות הרפובליקה. חלק מהמטלים הגיעו לעמדות חשובות כקונסולים ושמשו כמצביאי רומא בכמה מהמלחמות המפורסמות שלה. בני המשפחה היו שייכים לרוב לסיעת האופטימאטים.

המטלים היו כנראה הפטרונים של משפחתו של גאיוס מריוס ואף תמכו בו במהלך הקריירה הפוליטית שלו, עד לשבר בינו לבין מפקדו במלחמת יוגורתה, קוינטוס קיקיליוס מטלוס.

תאודור מומזן מתאר את המשפחה כ"אדירה ורבת השפעה" שבניה מחזיקים ב"דעות קבועות ושמרניות", ואינם "יודעים רחם".

## אישים בולטים מקרב בני המשפחה
* קווינטוס קאיקיליוס מטלוס נומידיקוס
* קווינטוס קאיקיליוס מטלוס פיוס
* לוקיוס קאיקיליוס מטלוס

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:רומאים בתקופת הרפובליקה
קטגוריה:משפחות ושושלות רומיות
יומן קולנוע

ממוזער|250px|יומן קולנוע משנת 1965
**יומן קולנוע** הוא יומן אירועים מצולם שנהוג היה בעבר להקרינו בבתי הקולנוע לפני הקרנת הסרט, וכן בבתי קולנוע שעסקו רק בהקרנה של יומני קולנוע.

יומן הקולנוע היה יומן אירועים מצולם בן כעשר דקות, שהוקרן בבתי הקולנוע לפני הקרנת הסרט העיקרי. היומן ימיו כימי הקולנוע והיה מוקרן בבתי הקולנוע עוד מימי הסרט האילם, ה"ראינוע". היומן היה אקטואלי ושיקף את אירועי השבוע שחלף. בימים שלפני היות הטלוויזיה הייתה ליומן השפעה עצומה על קהל הצופים, שחזה באופן מוחשי באירועים הפוליטיים, הצבאיים והתרבותיים בעולם וכן באירועי הספורט. לשיא השפעתו הגיע היומן בימי מלחמת העולם השנייה כאשר צילומי הקרבות מכל החזיתות הוקרנו בפני הקהל בעורף.

בעולם הרחב היו ידועים "יומן פוקס" בארצות הברית ו"יומן מוביטון" בבריטניה. על השפעתו הגדולה של היומן מעיד הסיפור, שנכלל בספרו של אפטון סינקלר "מלך המכוניות", אודות לואי ב. מאייר, ממייסדיה של מטרו גולדווין מאייר, שהצליח בשנות העשרים לאלץ את הנרי פורד לחדול ממסע אנטישמי שערך, בכך שהבליט ביומניו את תאונות הדרכים שהיו מעורבות בהן מכוניות פורד.

שמאל|ממוזער|100px|נתן אקסלרוד
בארץ ישראל הופיעו היומנים החל מ"יומן מולדת" של נתן אקסלרוד בסוף שנות העשרים ובהמשך "יומן אגא" שהופק על ידי ברוך אגדתי בשנים 1931–1934 ו"יומן כרמל" שנוסד על ידי נתן אקסלרוד בשנת 1935, שהפך ליומן מדבר בשנת 1936. בתקופת המדינה הפך היומן ליומן כרמל - הרצליה. צילומי היומן, שנשמרו בחלקם, מהווים מקור רב ערך לתולדות היישוב. הסרט "עץ או פלסטיין" של אורי זוהר משנת 1962, סוקר את תולדות היישוב עד לאותה עת, כפי שהשתקפו ביומניו של אקסלרוד.

החל מהתרחבות שידורי הטלוויזיה, בארצות הברית מראשית שנות ה-50 ובישראל מסוף שנות ה-60 של המאה ה-20, התייתרו היומנים עד שהפקתם נפסקה כליל.

## ראו גם
* סדרת קולנוע (שימוש היסטורי אחר בקולנוע)

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* לאן נעלמו יומני הקולנוע?
* 

קטגוריה:מונחים בקולנוע
קטגוריה:היסטוריה של הקולנוע
קטגוריה:תקשורת המונים
Corrosion of Conformity

**Corrosion of Conformity** (קורוז'ן אוף קונפורמיטי, בראשי תיבות CoC) היא להקת מטאל אמריקאית הפועלת ביוסטון שבטקסס.

הלהקה הוקמה בצפון קרוליינה, והחלה את דרכה כלהקת הארדקור פאנק וקרוסאובר ת'ראש . בהמשך, הלהקה עברה לסגנון שמזוהה איתה יותר, המושפע מדום מטאל ומרוק דרומי.

אפשר לשמוע את מייק דין שר בפרויקט המטאל של דייב גרוהל מ-2004, פרובוט, ואת פפר קינן בפרויקט-הצד של פיליפ אנסלמו, סולן פנטרה לשעבר, דאון.

## חברי ההרכב
* פפר קינן (שירה / גיטרה)
* וודי ות'רמן (גיטרה)
* מייק דין (שירה / בס)
* סטנטון מור (תופים)

### חברים לשעבר
* אריק אייק (שירה) (נפטר ב-2017)
* סיימון בוב (שירה)
* קרל אגל (שירה)
* פיל סווישר (בס)
* ריד מאלין (תופים)
* ג'ימי באואר (תופים)

## דיסקוגרפיה

* Eye For An Eye – 1984
* Animosity – 1985
* Technocracy – 1987 (מיני-אלבום)
* Blind – 1991
* Deliverance – 1994
* Wiseblood – 1996
* America's Volume Dealer – 2000
* In the Arms of God – 2005
* Corrosion of Conformity – 2012
* IX – 2014
* No Cross No Crown – 2018


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:להקות רוק אמריקאיות
קטגוריה:להקות דום מטאל
קטגוריה:להקות ת'ראש מטאל
קטגוריה:רביעיות מוזיקליות