open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Viasat

**Viasat** היא חברת טלוויזיה לוויינית שמפעילה ערוצי טלוויזיה שונים. החברה נמצאת בבעלות התאגיד השוודי Modern Times Group, או בקיצור MTG. מטה החברה הוא בלונדון, אם כי קהל היעד שלה הוא ארצות סקנדינביה והארצות הבלטיות. המתחרה העיקרית של החברה היא Canal Digital.

## שידורי Viasat
את שידורי החברה ניתן לקלוט בשידורי הלוויין באמצעות כל מקלט DVB-S עם NDS VideoGuard. המתחרה העיקרית של Viasat היא Canal Digital.

ל-Viasat אין פלטפורמת שידור מחוץ לסקנדינביה והמדינות הבלטיות. לכן היא צריכה להשתמש במפיץ מצד שלישי על מנת להעביר את שידוריה מחוץ למזרח אירופה ומרכזה.
ממוזער|צלחת לווין של חברת Viasat
בחודש מאי 2016 הודיע תאגיד MTG על השקת ערוץ טלוויזיה העוסק בספורט בטכנולוגיית Ultra HD, שיהיה ערוץ הטלוויזיה הראשון באזור סקנדינביה המשדר בטכנולוגיה זו וערוץ הספורט הראשון שמשדר באיכות השידור מסוג זה. הערוץ ישדר אירועי ספורט נבחרים, ויושק בסתיו בדנמרק, נורווגיה, פינלנד ושוודיה. כמו כן יושק ממיר תומך, על מנת לאפשר את שידורי הערוץ.

מוצרים רבים מופצים תחת מותג TV3

## ערוצים המשודרים במדינות השונות
### המדינות הנורדיות
#### ערוצים חינמיים
* TV3 דנמרק
* TV3 נורווגיה (HD)
* TV3 שוודיה
* TV3+ דנמרק
* TV3 Puls
* TV6 נורווגיה
* TV6 שוודיה
* TV8 שוודיה
* TV10 שוודיה
* Viasat 4 (ב-HD)

#### Viasat Film

ערוצים אלו מועברים בתשלום:
* Viasat Film Action
* Viasat Film Family
* Viasat Film Classic
* Viasat Film Nordic

#### ערוצים בתשלום
* Viasat Series
* Viasat Explore
* Viasat History
* Viasat Nature
* Viasat Sport שוודיה
* Viasat Sport נורווגיה (ב-HD)
* Viasat Fotboll (שוודיה, HD)
* Viasat Motor (שוודיה ונורווגיה)
* Viasat Premier League (שוודיה)
* Viasat Hockey (נורווגיה, שוודיה ופינלנד)
* Viasat Golf
* TV3 Sport 1 (דנמרק)
* TV3 Sport 2 (דנמרק)

### המדינות הבלטיות
* TV3 אסטוניה
* TV6 אסטוניה
* TV3 לטביה
* 3+ לטביה
* TV6 לטביה
* LNT לטביה
* Kanāls 2 לטביה
* TV3 ליטא
* TV6 ליטא

### אחרים
* TV1000 Action East
* TV1000 East
* TV1000 Russkoe Kino
* Viasat Explorer
* Viasat History
* Viasat Nature East
* Viasat Sport Baltic
* Viasat Golf
* Viasat Motor
* Viasat Premier League HD

### מזרח אירופה ומרכזה
#### ערוצים בחינם
* Viasat 3 הונגריה
* Viasat 6 הונגריה

#### ערוצים בתשלום
* TV 1000 Action
* TV 1000 Balkan
* Viasat History
* Viasat Explorer
* Viasat Nature

### ערוצים ייעודיים על פי מדינה
#### דנמרק
* DR1
* DR2
* DR3 (ב-HD)
* DR K
* DR Ramasjang
* DR Ultra
* TV 2 דנמרק
* TV 2 Charlie
* TV 2 Film
* TV 2 News
* TV 2 Zulu
* Kanal 4
* Kanal 5
* 24 Nordjyske
* MTV דנמרק

#### נורווגיה
* NRK1
* NRK2
* NRK3/NRK Super
* TV 2 Norge
* TV 2 Filmkanalen
* TV 2 Nyheter
* TV 2 Sport
* TV3 נורווגיה
* TVNorge
* FEM
* MAX
* VOX
* MTV נורווגיה

#### ליטא
* Lietuvos Rytas TV
* LRT Televizija
* LRT Lituanica
* LNK
* TV1
* BTV
* Sport1

#### סלובקיה
* RTVS

#### שוודיה
* SVT1 (ב-HD)
* SVT2 (ב-HD)
* SVT24 (חולק זמן שידור עם Barnkanalen)
* SVT Barnkanalen (חולק זמן שידור עם SVT24)
* Kunskapskanalen
* TV4
* Sjuan
* TV4 Film
* TV4 Fakta
* TV4 Science fiction
* TV4 Sport
* TV4 Komedi
* TV4 Guld
* TV4 News
* Kanal 5
* Kanal 9
* TV11
* MTV שוודיה
* Nickelodeon שוודיה
* Comedy Central שוודיה

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות תקשורת לווינית
יעקב ראובן נמרוד

**ראובן יעקב נמרוד** (נפטר ב-27 ביוני 2020) היה מקימה ומפקדה הראשון של יחידת משמר הגבול הימ"מ - היחידה המיוחדת ללוחמה בטרור של משטרת ישראל.

## ביוגרפיה
נמרוד נולד בעיר בגדאד שבעיראק למשפחה עשירה. לאביו היה מפעל לסבון.
לאביו היו קשרים חברתיים עם בכירים בממשל העיראקי. עם השפעת הנאצים בעיראק ופרוץ הפרהוד ידידו הערבי של האב הודיע לו שלא יוכל להגן עליו ושחייו בסכנה. האב ברח עם משפחתו לטורקיה ומשם עלה לישראל. המשפחה התגוררה בפתח תקווה. אב המשפחה עסק במסחר ירקות ופירות וראובן סייע לאביו בניהול העסק, ובמקביל למד ועסק במסגרות.

נמרוד התגייס לשירות סדיר בצנחנים וקיבל תפקיד מפקד מחלקת תול"ר ללא דרגת קצונה. עם סיום שירותו הסדיר התגייס למשמר הגבול. הוא סיים קורס קצינים בבה"ד 1, קורס מפקדי פלוגות חי"ר וקורס קצינים בכירים של משטרת ישראל. בתפקידו במשמר הגבול פעל לחשיפתן ולחיסולן של חוליות טרור באופן שזיכה אותו בשבחים רבים מאלוף פיקוד המרכז, משה לוי. מילא תפקידי פיקוד על מספר יחידות מג"ב.

מפקד מג"ב, ניצב חיים לוי, יזם את הקמת יחידת הימ"מ, לאחר אישורי ממשלת ישראל, משטרת ישראל והמטכ"ל.
ניצב חיים לוי הטיל על ראובן יעקב נימרוד להקים את הימ"מ, לאמנה ולפקד עליה בליווי שני קצינים מהמטכ"ל.

ראובן מילא תפקידי קצין אג"מ במספר יחידות.

בתפקידו האחרון בשירות בתי הסוהר שירת כמפקד גוש צפון בדרגת תת-גונדר.
ספג ביקורת רבה עקב בריחת אסירים דרך מנהרה תת-קרקעית שחפרו. למרות ניסיונות השר אביגדור קהלני למנוע את פרישתו, החליט לפרוש כאות מחאה על אי קבלת גיבוי מהממונים עליו.

במשך שנים ארוכות נאבק במחלת הסרטן ונפטר ביום 27 ביוני 2020.

## קישורים חיצוניים
*סיפורה של הימ"מ, באתר משטרת ישראל

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי שירות בתי הסוהר
קטגוריה:מפקדי הימ"מ
קטגוריה:ישראלים ילידי עיראק
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2020
תאלקאן

**תאלקאן** (בפשטו: **طالقان**, תעתיק: **טאלקאן**; בפרסית: **تالقان**) היא עיר בצפון-מזרח אפגניסטן ובירת מחוז תח'אר. תאלקאן מרוחקת כ-250 ק"מ צפון-מזרחית לבירה קאבול ולפי תחזית רשמית לתאריך 21 בספטמבר 2020, התגוררו בה 258,724 בני אדם.

## היסטוריה
[ימין|ממוזער|250px|מטבע שהוטבע בתאלקאן בזמן שלטונו של [מוחמד השני מח'ווארזם (1200–1220), השליט בתקופת הפלישה של ג'ינגיס חאן.]]
בסוף המאה ה-9 העיר היה במרכזו של מרד נגד השלטון בהובלת של מחמד בן אל-קאסם, שלמרות הצלחה ראשונית בסוף הובס.

העיר הישנה הממוקמת מזרחה מגדות נהר הח'אנאבאד תוארה על ידי מרקו פולו בשנת 1275 לספירה: בשנת 1603, תאלקאן ("תלאהאן") זכתה לביקור על ידי חוקר אירופאי נוסף, בנטו דה גויש, שערך מסע בשיירה מקאבול לירקנד (אז בירת קאשגאר).

### היסטוריה מודרנית
תאלקאן הייתה העיר המשמעותית האחרונה ליפול לידי הטליבאן, בינואר 2001, אחרי מצור על העיר שגרם למותם של מאות תושבים. בנוסף, תפיסתה על ידי הטליבאן גרמה לעזיבה המונית של תושבי העיר, שברחו לעיר אימאם סאחב ולעמק פנג'שיר. חיילים לא סדירים של הברית הצפונית הצליחו לעצור את הטליבאן מלהתקדם לצפון העיר ולמזרחה, אבל לא הצליחו להשתלט מחדש על העיר. תאלקאן שוב הייתה תחת מצור, הפעם על ידי חיילי הברית הצפונית, בנובמבר 2001. אז נתגלה גם קבר המוני ובו גופותיהם של 70 נשים וילדים שנרצחו באכזריות וללא כל סיבה מלבד היותם חשודים שהיו קרובים של חיילים שבויים או בגלל היותם פתאנים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אפגניסטן: ערים
קטגוריה:מחוזות אפגניסטן: ערי בירה
חרה

**חרה** בעברית פירושו הכעיס, בספרדית Jara זהו שם משפחה שפירושו לוטם.

קטגוריה:שמות משפחה
סטארוגארד גדנסקי

**סטארוגארד גדנסקי** (בפולנית: **Starogard Gdański**, בגרמנית: **Preußisch Stargard**) היא עיר בצפון פולין, בפרובינציית פומרניה. העיר יושבת על גדות נהר וייז'יצה (Wierzyca) בחבל פומרניה, מונה כ-48,168 אלף תושבים ומכונה המעוז הישן.

העיר ממוקמת במרחק של 40 ק"מ מדרום לעיר גדנסק, 69 ק"מ מהעיר שווייצ'ה, 21 ק"מ מהעיר טצ'ב (Tczew) ו-67 ק"מ צפונית מזרחית לחויניצה (Chojnice).

## היסטוריה
עדויות ארכאולוגיות שנערכו באזור מצביעות על שרידים של התנחלות נאוליתית שהייתה באזור לפני כחמשת אלפים שנים.

סטארוגארד גדנסקי הפכה לעיר בשנת 1198 לאחר שהדוכס של פומרניה, גז'ימיסלב השני, הקים התיישבות עבור ההוספיטלרים.

למרות שהוקמה בשנת 1198, היא הוכרזה רשמית כעיר עצמאית רק בשנת 1227 לאחר שדוכסות פומרניה שהייתה תחת השלטון פולני השיגה את עצמאותה.

בתחילת המאה ה-14 פרצו עימותים צבאיים בין הנסיכויות פומרניה, בוהמיה וברנדנבורג השוכנות ממערב לאזור הבלטי. הטבטונים ניצלו את ההזדמנות ובשנת 1308 השתלטו על דנציג לאחר מצור, וטבחו בתושבים.

בשנת 1348, במסגרת חוק קולם (Prawo chełmińskie) קיבלה סטארוגארד גדנסקי הכרה מחודשת במעמדה כעיר.

בתאריך 31 במרץ 1440 הפכה סטארוגארד גדנסקי לחברה בקונפדרציה הפרוסית ולקחה חלק בהתקוממות נגד המסדר הטבטוני דבר שהוביל למלחמת שלוש עשרה השנים (1454–1466) שהסתיימה בחתימה על הסכם טורון השני שבו המסדר הטבטוני העביר את השליטה על פרוסיה המערבית לידי מלך פולין. סטארוגארד גדנסקי הפכה לישות אוטונומית תחת חסותה של ממלכת פולין.

בתקופת החלוקה ובין שתי מלחמות העולם, היו תושבי העיר לנדבך חשוב בהתנגדות לרפובליקה הפולנית השנייה.

### מלחמת העולם ה-2
ממוזער|244x244 פיקסלים|רחוב בעיר
בין השנים 1939–1945, לאחר הפלישה הגרמנית לפולין, נכבשה העיר, סופחה לגרמניה הנאצית והפכה לחלק ממחוז דנציג (Regierungsbezirk Danzig).

בחודש ספטמבר 1939, החלו הגרמנים לבצע הוצאות להורג של אזרחים פולנים באזור יער שפנגבסקי (Szpęgawski Forest).

מבין הנספים כ-7,000 פולנים, ביניהם חולים רבים מבית החולים הפסיכיאטרי שווייצ'ה וכ-500 ילדים נכים כחלק מתוכנית T4 - אותנסיה.

בין השנים 1940–1944 נספו עוד כ-2,842 בני אדם.

## הקהילה היהודית

## ערים תאומות
לסטארוגארד גדנסקי 3 ערים תאומות:

## קישורים חיצוניים

* 
* האומנת שקיימה את הבטחתה, אתר יד ושם 
* האתר הרשמי של קבוצת הכדורסל העירונית 
* 
* 
* 

קטגוריה:פומרניה (פרובינציה): ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-12
נאיפרו

**נאיפרו** הוא אי באיים המלדיביים, הממוקם 142 ק"מ צפונית מעיר הבירה מאלה. זוהי עיר הבירה והעיר המאוכלסת ביותר באטול לביאני. נאיפרו נודע במלדיביים בעקבות הניב הייחודי לו. 

## היסטוריה
על פי ההיסטוריון המקומי עלי חוסיין, נאיפרו הייתה מאוכלסת כבר מעל ל-400 שנים. הוא הסיק זאת בהתבסס על כמה ממצאים שהוא הבחין בהם, ביניהם:
# מחסור בראיות על היותה של נאיפרו עיר גדולה, כמו בתי הקברות הנטושים, יסודות ותלים סלעיים של סטופות קבורות מתקופת הבודהיזם, ממצאים דומים לקיומם של מקדשים ניתן למצוא גם באיים אחרים ברחבי האטול. בנוסף אין כל תיעוד שמזכיר שנאיפרו היה מקום מאוכלס היסטורית.
# תיעוד כתוב של אסיר פוליטי בשם חוסיין ולינה טקורופנו שגורש לאי בין השנים 1704–1705. מכיוון שאסירים פוליטיים מגורשים לאיים עם אוכלוסיות דלות, עלי חוסיין מסיק מכך שזה היה זמן לא רב מאז שהפך האי למאוכלס.
# תיעוד כתוב של תרומה למסגד מקומי שנמצא באי בשנת 1783. עלי חוסיין משער שייקח לאי כ-200 שנים עד שהוא יהיה מאוכלס מספיק בשביל שתירשם תרומה למסגד.
# תאריכים על מצבות בבית קברות מקומי שמעידים על אנשים שהתגוררו באי עוד במאה ה-17.
בהסתכל על ראיות אלה עלי חוסיין הסיק שהאי אוכלס בשנת 1591 בקירוב. 

## אוכלוסייה
בשנת 1931 בנאיפרו הייתה אוכלוסייה של כ-1800 תושבים; ב-1979 מספר זה עלה ל-2810. 

לפי מפקד האוכלוסין בשנת 2006 נאיפרו מנתה 3,687 תושבים, שהם כ-1.23% מכלל אוכלוסייתה של המדינה. בהשוואה למפקד האוכלוסין בשנת 2000, גידול האוכלוסייה של האי היה שלילי במקצת (0.09%-), זאת בעקבות הגירה לעיר הבירה. ב-31 בדצמבר 2008, נרשם בנאיפרו מספר של 4720 תושבים. ב-31 במאי 2013 עלה המספר ל-5082. האוכלוסייה נכון ליוני 2016 עומדת על 5319 תושבים. 

במפקד האחרון שנערך ב-2014, נרשם באי מספר של כ-4141 אנשים. מספר זה כולל 3844 מלדיביאנים ו-297 בני ארצות זרות. 

נאיפרו היא העיר השישית בגודל אוכלוסייתה במלדיביים, לאחר מאלה, אדו סיטי, פואמולקו, קולחודופשי וטינדו.

## כלכלה
### דיג
דיג היה מקור ההכנסה העיקרי של תושבי האי עוד מראשיתו. המיקום של מפעל שימורי הטונה הראשון במלדיביים נבחר להיות באי הקרוב פליברו בגלל מספר הדיגים הגדול בנאיפרו. דיג עדיין נחשב למקור פרנסה עיקרי באי, למרות שעבודה באתרי נופש צברה פופולריות אצל הצעירים בשנות האלפיים.

### קמעונאות
בנאיפרו יש מעל 120 חנויות ושווקים שמשרתים את אוכלוסיית האי ואת אוכלוסיית האטול. חנויות אלה כוללות חנויות חומרה, חנויות מזון וצרכנות, חנויות אלקטרוניקה, חומרי בנייה, חנויות בד, מכולות וסופרמרקטים ואולמות תצוגה.

### בתי אירוח
ישנם שני בתי אירוח שפועלים בנאיפרו ועוד שנמצאים בהליכי בנייה.
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:המלדיביים: ערים
ג'נגיז אינדר

**ג'נגיז אינדר** (בטורקית: **Cengiz Ünder** ; נולד ב-14 ביולי 1997) הוא כדורגלן טורקי המשחק בעמדת הקיצוני הימני בבשיקטש, בהשאלה מפנרבחצ'ה, ובנבחרת טורקיה.

## קריירת מועדונים

אינדר החל את הקריירה שלו באלטינורדו (קבוצה מהעיר איזמיר) ולאחר מכן עבר לאיסטנבול בשאקשהיר.

ב-14 ביולי 2017, אינדר נקנה על ידי קבוצת הסרייה א', רומא, בעבור 13.4 מיליון יורו. את שערו הראשון בליגה כבש כבר בדקה הראשונה במשחק נגד הלאס ורונה במסגרת המחזור ה-23. באותו החודש, הוא כבש את שער הבכורה שלו בליגת האלופות, בהפסד 1–2 לשחטאר דונייצק במסגרת השלב הראשון של שמינית הגמר, מה שהפך אותו לטורקי הצעיר ביותר שכבש בליגת האלופות.

ב-20 בספטמבר 2020, אינדר הושאל ללסטר מהפרמייר ליג.

ב-4 ביולי 2021 הושאל פעם נוספת, הפעם לאולימפיק מרסיי.

## נבחרת טורקיה

אינדר ייצג את נבחרת טורקיה בנבחרות הנוער עד גיל 18, 19 ו-21. בנובמבר 2016 אינדר זומן לראשונה לנבחרת הבוגרת למשחק נגד נבחרת קוסובו. במרץ 2017 הבקיע אינדר הבקיע שערו הראשון, במשחקו השני בנבחרת במסגרת משחק ידידות נגד נבחרת מולדובה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים טורקים
קטגוריה:חלוצי כדורגל טורקים
קטגוריה:כדורגלני איסטנבול בשאקשהיר
קטגוריה:כדורגלני רומא
קטגוריה:כדורגלני לסטר סיטי
קטגוריה:כדורגלני אולימפיק מרסיי
קטגוריה:כדורגלני פנרבחצ'ה
קטגוריה:כדורגלני לוס אנג'לס
קטגוריה:כדורגלני נבחרת טורקיה
קטגוריה:כדורגלני יורו 2020
קטגוריה:ספורטאים זרים באיטליה
קטגוריה:ספורטאים טורקים באנגליה
קטגוריה:ספורטאים זרים בצרפת
קטגוריה:ספורטאים זרים בארצות הברית
קטגוריה:טורקים שנולדו ב-1997
האסכולה הרומנטית בשחמט

**האסכולה הרומנטית בשחמט** היא כינוי לאסכולה שאפיינה את סגנון המשחק של המאה ה-15 עד שנות ה-80 של המאה ה-19. משחקי שחמט בתקופה זו אופיינו כמשחקים מהירים יותר, עם תמרונים טקטיים ופחות משחקים ארוכים עם אסטרטגיות מורכבות. לאחר האסכולה הרומנטית הגיעו האסכולה המדעית, האסכולה המודרנית וההיפרמודרנית. משחקים באותה התקופה כללו לרוב פתיחות המבוססות על 1.ה4 כמו גמביט המלך ופתיחה איטלקית. פתיחות המתחילות מצד המלכה היו מאוד לא נפוצות ושוחקו לעיתים נדירות. לרוב מקשרים את סוף עידן האסכולה הרומנטית עם תחרות אשר נערכה בווינה בשנת 1873, כאשר אלוף העולם, וילהלם שטייניץ, הפך את המשחק העמדתי והמשחק הסגור לפופולריים. השליטה של גישה חדשה זו הובילה לתקופה חדשה הידועה כתקופה המודרנית, שנשארה עד שנות ה-30 של המאה ה-20 עם תחילת התקופה ההיפרמודרנית.

התקופה הרומנטית של השחמט התחילה ככל הנראה עם אלכסנדר מקדונל ולואי שארל דה לה בורדונה, שני שחקני שחמט דומיננטיים בשנות השלושים של המאה ה-19. כעשור לאחר מכן שחקנים מובילים נוספים אימצו את אסכולת משחק זו ובהם: הווארד סטאונטון, אדולף אנדרסן, הנרי בירד לואיס פאולסן ופאול מורפי.

למרות מוניטין האסכולה הרומנטית שמתמקד במשחק טקטי, משחקים עמדתיים ומשחקים סגורים לא נודעו כלל באותה התקופה; משחקים אלה בלטו לראשונה בתחרות שנערכה בלונדון בשנת 1851, שנחשבה על ידי רוב כטורניר השחמט הראשון. פול מורפי התלונן רבות על "משחק שחמט משעמם" וביקר את הפתיחה הסיציליאנית ופתיחות צד המלכה השונות שמובילות למשחק שכזה. מורפי הציב תנאי במשחקיו, שלפחות חצי מהם יהיו חייבים להתחיל בפתיחת 1. ה4 ה5.

בשנות השלושים של המאה ה-20, גרמניה הנאצית, בדומה לברית המועצות, השתמשה בשחמט ככלי פוליטי והפיצה תעמולה שעידן השחמט הרומנטי, שנשלט בעיקר על ידי שחקנים האריים כגון מורפי ואנדרסן, נעקר ונהרס בגלל השיטות "הפחדניות והקמצניות" של שחקני השחמט העמדתיים שהודגשו בהיותם יהודים כמו וילהלם שטייניץ, עמנואל לאסקר ואחרים.

העידן הרומנטי באמנויות (בעיקר מוזיקה קלאסית ושירה) היה מקביל פחות או יותר לתקופת האסכולה הרומנטית בעולם השחמט. האמנויות היו ממוקדות בהתבטאויות רגשיות יותר מאשר בשליטה טכנית. תקופה זו תבוא לסיומה עם סוף המאה ה-19 עם ההתפתחות האמנותית (מוזיקה אימפרסיוניסטית ושירה סימבולית), התפתחות שהייתה מקבילה לתקופה שבו שטייניץ הביא לשינוי בתפיסה בעולם השחמט. מספר שחקני שחמט ידועים אף טענו כי משחק השחמט היא אמנות משל עצמה בנוסף להיותו מדעי.

## ראו גם
* רומנטיקה
* התפתחות משחק השחמט
* משחק האלמוות

## הערות שוליים

קטגוריה:תאוריית שחמט
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
בילי דילי: קיץ מוטרף מתחת לאדמה

**בילי דילי: קיץ מוטרף מתחת לאדמה** (באנגלית: **Billy Dilley's Super-Duper Subterranean Summer**) היא סדרת טלוויזיה מונפשת אמריקאית, אשר נוצרה על ידי אהרון ספרינגר שידוע בעבודתו בסדרות כגון: המעבדה של דקסטר, בובספוג מכנסמרובע, סמוראי ג'ק, ההרפתקאות של בילי ומנדי, גרוויטי פולס, וונדר מציל את העולם ומיקי מאוס.

הסדרה החלה את שידוריה ב-3 ביוני 2017 בדיסני XD בארצות הברית וב-27 באוגוסט 2017 בערוץ דיסני ישראל, והסתיימה בארצות הברית ב-15 ביוני 2017 ובישראל ב-19 בספטמבר 2017.

הסדרה עלתה בדיסני+ לכבוד השקתה בישראל ב-16 ביוני 2022.

## עלילה
בילי דילי אוהב המדע, חבריו זאק ומרשה וחיית המחמד שלו אנקסימנדר מוצאים את עצמם במהלך חופשת הקיץ לכודים בעולם מוזר הממוקם בליבת כדור הארץ.

## הפקה
הסדרה הוכרזה ב-2014 כפיילוט פוטנציאלי. במרץ 2016 הסדרה הוכרזה רשמית על ידי דיסני XD.

ב-2015 מעצב הדמויות רוברטראיין קורי הכריז בעמוד הטאמבלר שלו כי הוא עובד על הסדרה מאז דצמבר 2014.

## דמויות ומדבבים

## שידור

## פרקים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות הנפשה אמריקאיות
קטגוריה:דיסני: סדרות טלוויזיה

קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 2017
פורמולה 1 עונת 1957

[ממוזער|300px|שמאל|[פיטר קולינס, חואן מנואל פנג'יו ומייק הות'ורן על הפודיום בגרנד פרי גרמניה]]
**עונת 1957** היא העונה השמינית בה התקיימה אליפות הפורמולה 1 שאורגנה על ידי הפדרציה הבינלאומית לרכב (FIA). שמונה מרוצים התקיימו במהלך העונה - מרוץ בארגנטינה, מרוץ האינדינפוליס 500, שהתקיים בארצות הברית ושישה מרוצי פורמולה ברחבי אירופה. חואן מנואל פנג'יו, שעבר לנהתחרות בקבוצת מזארטי, זכה בתואר בפעם הרביעית ברציפות.

## המרוצים בעונה

## תקציר העונה
[ממוזער|שמאל|רכבי קבוצת [מזארטי לפני הזינוק לגרנד פרי הבריטי]]
חואן מנואל פנג'יו, שזכה באליפות בעונה הקודמת, שב להתחרות עבור מזארטי. בהיעדרו קבוצת פרארי לא הצליחה לנצח אף מרוץ במהלך העונה. בנוסף, במהלך העונה איבדה הקבוצה שני נהגים: יוג'ין קסטלוטי ואלפונסו דה-פורטגו, שנהרגו בתאונות במהלך מרוצים. המתחרה המרכזי של פנג'יו על התואר היה סטרלינג מוס, שעזב את מזארטי ועבר להתחרות עבור וונוול. פנג'יו ניצח ארבעה מרוצים וזכה באליפות הרביעית ברציפות והחמישית בקריירה.

מלחמת סיני גרמה לעלייה במחירי הדלק באירופה. הדבר השפיע גם על לוח המרוצים המתוכנן בעונה. הגרנד פרי ההולנדי, הבלגי והספרדי, שתוכננו כחלק מתוכנית המרוצים לעונה, בוטלו עקב עליית מחירי הדלק.

בסיום העונה הודיע פנג'יו על פרישתו מהאליפות. גם קבוצת מזארטי סיימה את פעילותה עקב קשיים פיננסיים.

## דירוג האליפות
### שיטת הניקוד
הנקודות בכל מרוץ הוענקו לנהגים שסיימו באחד מחמשת המקומות הראשונים. הניקוד ניתן בהתאם למופיע בטבלה. בנוסף, ניתנה נקודת בונוס לנהג שקבע את זמן ההקפה המהירה בכל מרוץ, במידה ויותר מנהג אחד קבע את זמן ההקפה המהירה ביותר, מחולקת הנקודה באופן שווה בין כל הנהגים שקבעו את ההישג. נהגים שחלקו רכב במהלך מרוץ, קיבלו מחצית מהנקודות, כל אחד. בחישוב נקודות האליפות הובאו בחשבון 5 התוצאות הטובות ביותר בלבד. הנקודות המופיעות בסוגריים כוללות את סך הנקודות שהושגו בעונה.

### דירוג הנהגים
הטבלה כוללת רק נהגים שצברו נקודות במהלך העונה

## קישורים חיצוניים

* תוצאות מרוצי העונה באתר Formula1.com.
* סיכום העונה באתר MotorSport Magazine.

קטגוריה:עונות בפורמולה 1
קטגוריה:1957 בספורט
ריי פליקס

**ריימונד דרלינגטון "ריי" פליקס** (באנגלית: **Raymond Darlington "Ray" Felix**; 10 בדצמבר 1930 – 28 ביולי 1991) היה כדורסלן אמריקאי ששיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1953–1962, בעמדת הסנטר. לאורך קריירת ה-NBA רשם ממוצעים של 10.9 נקודות ו-8.9 ריבאונדים למשחק.

## ביוגרפיה
פליקס נולד וגדל בעיר ניו יורק, ולמד באוניברסיטת לונג איילנד בין השנים 1949–1951.

בדראפט ה-NBA לשנת 1953 נבחר פליקס בבחירה הראשונה על ידי קבוצת בולטימור בולטס, אותה אימן מאמנו של פליקס באוניברסיטת לונג איילנד, חבר היכל התהילה לעתיד קלייר בי. בעונת הרוקי שלו הפך במהרה לאחד השחקנים המצטיינים בליגה, כשהעמיד ממוצעים של 17.6 נקודות (חמישי ב-NBA) ו-13.3 ריבאונדים למשחק (רביעי ב-NBA). במהלך אותה עונה נבחר בפעם היחידה בקריירה להשתתף במשחק האולסטאר של ה-NBA, בו קלע 13 נקודות והוריד 11 ריבאונדים, ובכך הפך לשחקן האפרו-אמריקאי השני אי פעם שלוקח חלק במשחק הראווה (אחרי דון בארקסדייל). על אף שקבוצתו סיימה במקום האחרון בליגה, עם מאזן ניצחונות 16–56 (22.2%), זכה פליקס בתואר רוקי השנה.

לקראת עונתו השנייה בליגה נשלח בטרייד לניו יורק ניקס, במדיה שיחק במשך חמש וחצי עונות. בתקופתו עם הניקס שיתף פעולה עם שחקנים בולטים דוגמת הארי גלאטין, קארל בראון, קני סירס וריצ'י גארין, אך הקבוצה דשדשה במרכז טבלת הליגה ורשמה מאזן מצטבר של 203 ניצחונות ו-204 הפסדים בתקופה זו. כשחקן הניקס הציג פליקס יכולת טובה עם ממוצעים של 12.0 נקודות ו-9.1 ריבאונדים למשחק, אך לא הצליח לשחזר את תפוקתו מעונת הרוקי, אשר התבררה בדיעבד כעונתו הטובה בקריירה.

במהלך עונת  נשלח בטרייד למיניאפוליס לייקרס, בה שימש כשחקן ספסל בשתיים וחצי העונות הבאות. בעונתו האחרונה ב-NBA, , העפיל עם הלייקרס לגמר הליגה, בו הפסידה קבוצתו לבוסטון סלטיקס בתוצאה 3–4 על אף יכולת שיא של שחקני הלייקרס אלג'ין ביילור וג'רי וסט. בסיום אותה עונה פרש פליקס ממשחק פעיל, בגיל 31.

פליקס נפטר ב-28 ביולי 1991 כתוצאה מהתקף לב, בגיל 60.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:משתתפי משחק האולסטאר של ה-NBA
קטגוריה:כדורסלני בולטימור בולטס (1944–1954)
קטגוריה:כדורסלני ניו יורק ניקס
קטגוריה:כדורסלני מיניאפוליס לייקרס
קטגוריה:כדורסלני לוס אנג'לס לייקרס
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת לונג איילנד
קטגוריה:ניו יורק: כדורסלנים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1930
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1991
דוד פרץ (רב)

הרב **דוד פרץ** (מאי 1933, ו' בסיוון חג שבועות תרצ"ג – 25 באוגוסט 2017, ג' באלול תשע"ז) היה אב בית דין ורבה הספרדי של טבריה במשך כ-40 שנים.

## ביוגרפיה
נולד במרוקו לרחל וליעיש פרץ. בילדותו למד במוסדות אוצר התורה במרוקו, מאוחר יותר עברו לצרפת ובגיל 13 בחודש נובמבר 1950 (כסלו ה'תשי"א) עלה לישראל יחד עם אמו, והחל ללמוד בישיבת "בית יוסף" בתל אביב אצל הרב הלל ויטקינד. בישיבה למד בין היתר אצל הרב מרדכי מן והרב אהרון ויינשטיין, ובסיום לימודיו עבר ללמוד בישיבת אור תורה בטבריה.

לאחר נישואיו לרחל לחיאני, החל ללמוד בכולל אברכים "אור תורה" בטבריה. בתקופה זו הרב אשר זאב ורנר לקחו תחת חסותו. במקביל מסר הרב פרץ שיעורים בשכונות העיר ופעל להקים בה מוסדות חינוך, ובשנת 1965 (ה'תשכ"ה) החל לשמש כרבה של טבריה עילית וכחבר לשכת הרבנות בעיר.

לאחר פטירת הרב מאיר ועקנין, נבחר ב-30 בדצמבר 1975 לכהן כרבה הספרדי של העיר. טקס ההכתרה נערך ב-17 בפברואר 1976 בבית הכנסת "אוהל נחום" בטבריה, בהשתתפות שר הפנים דאז יוסף בורג, ראש העיר דאז משה צחר ורבנים נוספים. עם בחירתו, הייתה זו הפעם הראשונה שנבחר בטבריה רב ראשי אחד, ללא רב אשכנזי לצידו, וסמכותו חייבה את כלל העדות. בשנת ה'תשל"ח (1978) הוסמך כדיין בידי הרבנות הראשית.

בטבריה פעל לייסד את כולל "זיכרון מאיר" וישיבת "תורת מאיר". כן ייסד בשיכון ד' בעיר כולל אברכים, שבו לומדים אברכים ממוסדות רבי מאיר בעל הנס.

עם הגיעו לגיל 80, סיים את תפקידו הרשמי ברבנות, ומאז עסק בצורכי הדת.

הלך לעולמו בטבריה ב-25 באוגוסט 2017 (ג' באלול ה'תשע"ז) ונקבר בבית העלמין הישן בעיר.

### משפחתו
**בניו:**
* הרב יוסף יחיאל, ראש ישיבת "פני יהושע" בירושלים וראש מוסדות "תורת מאיר" בטבריה.
* הרב שלמה, ראש כולל הרמב"ם בטבריה.
* הרב חיים ראובן, מחבר ספרים רבים.
* הרב יצחק, ר"מ בישיבת "ישמח משה" בירושלים
* הרב רפאל.

#### חתניו
* הרב יוסף יצחק שלוש (בנו של הרב דוד שלוש), חבר מועצת הרבנות הראשית, רב המועצה האזורית דרום השרון ויושב ראש ארגון הרבנים בהתיישבות
* הרב יוסף דנינו, ר"מ בישיבת "אור חדש" ברכסים
* הרב יעקב כהן, ראש ישיבת "קניני התורה" בירושלים
* הרב מרדכי כהן, רב קהילת "בית אברהם" בירושלים.
* הרב ציון כריסי, שימש כרב קהילה בירוחם.
* הרב יעקב ארוש, מנהל תלמוד תורה בנתיבות.
* הרב אליהו הלל בנו של הרב יעקב משה הלל, מרבני ישיבת "אהבת שלום" בירושלים.

## חיבוריו
חיבר מספר חיבורים תורניים, ופרסם מאמר בעניין שאלת זמני הזריחה והשקיעה בטבריה.
* **אהבת דוד** - על התורה, כתב יד
* **וידבר דוד** - על התורה, כתב יד
* **לדוד זרעו** - על התורה, כתב יד

## קישורים חיצוניים
* נבחר רבה של טבריה, בעיתון מעריב, 31 בדצמבר 1975
* הרב דוד פרץ רב ראשי בטבריה, בעיתון דבר, 18 בפברואר 1976
* מאיר הראובני, רב ראשי יחיד לכל העדות, בעיתון מעריב, 10 בפברואר 1976
* 
* 
* משה ויסברג, רבה של טבריה הגאון רבי דוד פרץ זצ"ל, באתר בחדרי חרדים, 26.8.17

## הערות שוליים

קטגוריה:טבריה: רבנים ראשיים
קטגוריה:רבנים מרוקאים ישראלים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1933
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2017
קטגוריה:יהודים הקבורים בבית הקברות בטבריה
משה יצחק טובל

**משה יצחק טובל** (11 בנובמבר 1952 – 6 באוקטובר 1973) היה לוחם בגדוד הנח"ל 904 שנהרג ביומה הראשון של מלחמת יום הכיפורים בעת הקרב על מוצב המזח, כאשר קפץ על רימון יד על מנת להציל שלושה מחבריו. על מעשה זה עוטר לאחר מותו בצל"ש הרמטכ"ל.

## ביוגרפיה
משה יצחק טובל נולד ברחובות ב-11 בנובמבר 1952. הוא התחנך בתלמוד תורה ברחובות ובבני ברק והמשיך את לימודיו בישיבה לצעירים ברמות רמז שבחיפה.

### שירותו הצבאי
בינואר 1971 התגייס טובל לצה"ל ושירת בנח"ל, אחר הטירונות נשלח לתקופת של"ת בנח"ל קוממיות, והמשיך במסגרת הנח"ל המוצנח במשק קוממיות. את תקופת שירותו ביחידה עשה בהצטיינות ראויה לשבח. את חודשי השירות האחרונים שלו עשה במעוז "המזח" ושם גם נמצא בפרוץ מלחמת יום-הכיפורים.

### מלחמת יום הכיפורים
יחד עם יתר מוצבי התעלה הותקף מוצב המזח מתחילת המלחמה. תעודת צל"ש הרמטכ"ל שקיבל טובל לאחר מותו מתארת את הנסיבות שבהן נפל:

לאחר נפילת מוצב המזח נלקחה גופתו על ידי צבא מצרים. בשנת 1979 לאחר חתימת הסכם השלום עם מצרים, הובאה גופת טובל לישראל והוא נקבר בבית הקברות הצבאי קריית שאול.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חללי צה"ל במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:מעוטרי צל"ש הרמטכ"ל במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:ישראלים שקפצו על רימון
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הצבאי קריית שאול
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1973
שלצדף אמריקני

**שלצדף אמריקני** (שם מדעי: *Haematopus palliatus*) הוא מין של עוף מים ממשפחת השלצדפיים המצוי באמריקה. 

אורכו של השלצדף 42-45 ס"מ ומוטת כנפיו 76 ס"מ. הוא בעל ראש וחזה שחורים, מקור אדום חזק וארוך, עיניים צהובות, כנפיים חומות, רגליים ורודות בהירות ובטן לבנה. 

השלצדף הוא עוף שוכן חופי ימים פתוחים המצוי מחופי ניו אינגלנד ופלורידה עד לחופי ארגנטינה וצ'ילה. הוא מצוי גם בגדות של אגמים ומקווי מים מתוקים שונים אך מעדיף חופי ימים ואיים שונים.

השלצדף ניזון בעיקר מרכיכות אותם הוא מוצא בחוף הים. הוא ניזון מצדפות שונות אותם הוא פותח על ידי הכאה במקורו החזק עד שהם נשברות אך כמה קבוצות מצליחות לפתוח את הצדפות על ידי הכאה מהירה של השריר הסוגר את הקונכייה, כך שהרכיכה יכולה להישלף החוצה מבלי לפגוע בצדף. כמו כן הם ניזונים מתולעים שוכנות חופים. השלצדף נפוץ בעיקר בחופי סלעים אך גם בחופים חוליים.

הוא עצמו איננו יכול לשחות ולכן כשהגאות מגיעה כל עופות החוף עפות ומחכות לשפל.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1820
קטגוריה:שלצדפיים

קטגוריה:ארצות הברית: עופות
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קונרד יאקוב טמינק
אנפית מנגרובים

**אנפית מנגרובים ** או **אנפת מנגרובים** (שם מדעי: *Butorides atricapilla*) היא מין אנפה קטנה החיה באזור הטרופי של העולם. בעבר תפוצתה בישראל הייתה מוגבלת לאזור מפרץ אילת בלבד, אך עם השנים התפשטה צפונה; בעיקר לאורך מישור החוף.

בעבר הייתה שייכת למין אחד שנקרא באנגלית , שכלל בנוסף אליה גם את המינים אנפה מפוספסת (*Butorides striata*) מאמריקה הדרומית, אנפת הלבה מאיי הגלאפגוס והאנפה הירוקה מאמריקה הצפונית.

## תיאור
240px|ממוזער|צעירה
אורכה 40–46 ס"מ ומשקלה 200–250 גרם. היא בעלת נוצות אפורות-סגולות וראש צהוב עם מקור ארוך בצבע צהוב ואפור. הרגליים ארוכות וכתומות ואין להם קרומי שחייה.

## התנהגות
האנפה מצויה בטבע מאפריקה ויפן ועד לאוסטרליה, וגם בכמה איים כמו איי מריאנה. היא נפוצה גם בישראל. היא מצויה בביצות, ביצות מיוערות ומנגרובים, אגמים ומקווי מים שקטים ובהם היא אורבת לטרף בגדה. האנפה מפתה את טרפה להגיע אליה על ידי זריקת פיתיון למים כגון פירורי לחם. דגים קטנים מתקרבים ללחם, במקרים רבים בפארקים בהם אנשים מאכילים את הדגים, ונתפסים על ידי האנפה. היא ניזונה גם מצפרדעים, חרקי מים וסרטנונים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:אנפתיים
קטגוריה:ארץ ישראל: אנפתיים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: עופות
קטגוריה:בעלי חיים בביצות מנגרובים
אנפה ירוקה (סוג)

**אנפה ירוקה** (שם מדעי: *Butorides*) היא סוג של עופות ממשפחת האנפתיים החיים במקווי מים טרופיים הן במים מתוקים והן במים מלוחים כמו גם במים מליחים בשפכי נהר או ביצות מנגרובים.

לאנפות אלה גוף עגלגל, ראש עם ציצה בולטת וכנפיים ירוקות או סגולות. הפנים צהובות והמקור עבה. הן ניזונות מטרף שהן תופסות במים וחלקן משתמשות בפתיון כדי לתפוס את צידן.

## מינים
*אנפית מנגרובים (*Butorides striata*)
*אנפה ירוקה (*Butorides virescens*)
*אנפת לבה (*Butorides sundevalli*)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1852
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אדוארד בליית
קטגוריה:אנפתיים
הפרס הבין-לאומי על שם פרידריך ניטשה

**הפרס הבין-לאומי על שם פרידריך ניטשה** (בגרמנית: **Internationalen Friedrich-Nietzsche-Preises**) הוא פרס גרמני-שווייצרי, המוענק מדי שנתיים ליוצרה של עבודה פילוסופית מדעית או ספרותית בשפה הגרמנית.

## היסטוריה
ראשיתו של הפרס הייתה ב-1995, עת נוסד על ידי ממשלת מדינת סקסוניה-אנהלט שבגרמניה, אשר בה ממוקמת העיר נאומבורג, שבה חי ניטשה חלק ניכר מחייו. גובה הפרס היה 15 אלף אירו והוא הוענק מדי כשנתיים על ידי ראש ממשלת סקסוניה-אנהלט לזוכה שבחר חבר שופטים.

לאחר 2012 נעשה ארגון מחדש של הפרס והוא קיבל את שמו הנוכחי. הוא ניתן כעת על ידי קרן פרידריך ניטשה, אגודת פרידריך ניטשה, קרן אליזבת ג'ני משווייץ, עיריית נאומבורג ועיריית בזל שבשווייץ  - שתי הערים שבהן בילה ניטשה את מרבית חייו. סכום הפרס נותר ללא שינוי והוא מוענק מדי שנתיים, בטקס שייערך באחת משתי הערים לסירוגין. הזוכה בפרס נבחר על ידי חבר שופטים ובו נציגים לכל אחד מחמשת הגופים השותפים לפרס.

## זוכים

* 1996 – וולפגנג מולר-לאוטר , ברלין
* 1998 – קורט פול יאנץ , בזל 
* 2000 – רודיגר ספרנסקי , ברלין
* 2002 – מארי לואיז האז, ברלין ; ומייקל קולנבך, בזל
* 2004 – דורס גרינביין, ברלין
* 2006 – סילביו ויאטה , הילדסהיים
* 2009 – לוגדר לוקהאוס , פרייבורג
* 2012 – אנדראס אורס זומר , היידלברג
* 2015 – מרטין וולסר , אוברלינגן
* 2017 – וולפרם גרודק, ציריך
* 2019 – אגנש הלר, ניו יורק/בודפשט (לאחר מותה)
* 2022 – בטינה שטנגנט, המבורג
* 2024 – , ברלין

## קישורים חיצוניים
*  

## הערות שוליים

קטגוריה:פרסים גרמניים
קטגוריה:פרסים שווייצריים
קטגוריה:פרסי פילוסופיה
קטגוריה:פרידריך ניטשה
צולל מצויץ

**צולל מצויץ** (שם מדעי: *Aythya fuligula*) הוא מין ברווז מהסוג צולל, השייך לתת-משפחת הצוללים.

אורכו של הצולל 40-56 ס"מ, מוטת כנפיו 68-89 ס"מ ומשקלו 500-1,400 גרם. הוא בעל ראש שחור וגדול עם ציצה אחורית, עיניים צהובות גדולות, מקור אפור עד לבן וגוף וכנפיים שחורים. הבטן לבנה. הברווז שוחה היטב על פני המים וגם יכול לצלול לעומק בחיפוש מזונו. הברווז הזכר גדול ומקושט יותר מהנקבה החומה שגם לה ציצה אחורית.

הצולל מצוי בארצות הברית, קנדה ובצפון אירואסיה עד לבריטניה. הוא מצוי באגמים, ביצות עשב, בריכות וגם סביב חופים רגועים ולגונות. הברווז צולל במים בחיפוש אחרי רכיכות שונות, תולעים ויצורי מים קטנים. הוא ניזון גם מצמחים.

בישראל הוא חורף וחולף שכיח למדי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

ימין|ממוזער|נקבת הצולל

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:ברווזי צלילה
קטגוריה:ארץ ישראל: אווזאים
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
N-אציל הומוסרין לקטון

**N-אציל הומוסרין לקטון** (באנגלית: **N-Acyl homoserine lactone** ובקיצור **AHL** או **N-AHLs**) הוא סוג של מולקולת איתות (משרן עצמי - Autoinducer) המעורבת בחישת מניין אצל חיידקים גראם שליליים. חישת צפיפות היא יכולת תקשורת בין חיידקים המאפשרת תיאום התנהגות חברתית המבוססת על צפיפות האוכלוסייה. מולקולת האיתות מביאה למעבר בין שתי תבניות שונות של ביטוי גנים - מהתנהגות אינדיבידואלית בצפיפות חיידקים נמוכה להתנהגות חברתית בצפיפות חיידקים גבוהה.

## מבנה
250px|ממוזער|המבנה הכימי הכללי של N-אציל הומוסרין לקטון
ה-N-AHL מורכב מקבוצת אציל בעלת שרשרת חומצות שומן (R) משתנה, הקשורה בקשר אמידי להומוסרין לקטון. קיימות אפשרויות רבות לזהותה של שרשרת ה-R, דבר היוצר מגוון מבני רחב של מולקולות N-AHLs המסונתזות על ידי חיידקים שונים ואפילו על ידי אותו החיידק עצמו. אורכה של שרשרת האציל יכול לנוע בין 4 ל-16 פחמנים, לרוב על ידי הוספה של שתי יחידות פחמניות בכל פעם (C4, C6, C8 וכן הלאה); שרשרת R בעלת 16 פחמנים מסונתזת למשל על ידי החיידק *[[Rhodobacter capsulatus]]*. בנוסף, לפחמן השלישי של שרשרת האציל יכולה להתווסף קבוצת קרבוניל, וזו יכולה להיות במצב מחומצן (עם קבוצת הידרוקסיל) או במצב מחוזר.

חוקרים מצאו מאפיין נוסף בשרשרת ה-R הקיים אצל מינים שונים והוא קשר כפול באמצע השרשרת, למשל אצל החיידק *[[Rhodobacter sphaeroides]]*, לו שרשרת R בעלת 14 פחמנים וקשר כפול בין פחמנים 7-8. מאפיין זה נתגלה גם אצל החיידק *[[Rhizobium leguminosarum]]*, גם לו שרשרת R בעלת 14 פחמנים (אם כי מיקום הקשר הכפול לא נתברר במדויק).

בשנת 2000 גילתה לראשונה קבוצת חוקרים אצל אותו החיידק, *Rhizobium leguminosarum*, שרשרת אציל-HSL בעלת 7 פחמנים. מקורה של תגלית מפתיעה זו של מספר פחמנים אי זוגי בשרשרת האציל, טרם נתברר די צורכו.

## הערות שוליים

קטגוריה:מיקרוביולוגיה
גזרן אמריקני

ממוזער|גזרן במהלך דיג
**גזרן אמריקני** (שם מדעי: *Rynchops niger*) הוא מין של עוף מים ממשפחת הגזרניים המצוי באמריקה הצפונית, אמריקה המרכזית ואמריקה הדרומית. הוא נודד בחורף גם לקריביים.

עוף זה מגיע לאורך 40-50 ס"מ ומוטת כנפיו 107-127 ס"מ. משקלו 212-447 גרם בממוצע והוא בעל גוף שחור עם גרון ולחיים לבנות וראש שחור עם מקור ארוך ואדום בעל לסת תחתונה ארוכה מהעליונה. קצות המקור שחורים. העיניים קטנות.

הגזרן מעופף בלהקות בינוניות בחופי ימים רדודים, לגונות, גדות אגמים ונהרות איטיים ובביצות ושם מחפש את מזונו. הגזרן מעופף מעל המים במהירות כשקצה מקורו נמצא מתחת למים, הוא ממשיך לעופף הלוך ושוב לאורך אזור הדיג עד שמרגיש משהו שנוגע במקור ואז סוגר אותו בחבטה מהירה. הוא ניזון מדגים קטנים, סרטנים וחרקי מים.

גזרנים אלה בונים את קינם על גדות מקווי המים. בתטולה יש 3-7 ביצים. זוג ההורים דואג לצאצאים למזון של דגים וסרטנים או רכיכות.

מצב השימור של גזרן זה הוא ללא חשש.

לגזרן זה יש 3 תת-מינים:
* Rynchops niger niger
* Rynchops niger cinerescens
* Rynchops niger intercedens

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:גזרניים
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
קטגוריה:עופות ימיים
מוריס סטאנס

**מוריס הוברט סטאנס** (באנגלית: **Maurice Hubert Stans**; 22 במרץ 1908 – 14 באפריל 1998) היה רואה חשבון ופוליטיקאי אמריקאי. הוא כיהן כאחראי על המימון ב"וועדה לבחירה מחדש של הנשיא" ריצ'רד ניקסון, והיה דמות פריפריאלית בפרשת ווטרגייט.

## קורות חייו ודרכו
סטאנס נולד ב-22 במרץ 1908 בעיר שקופי שבמדינת מינסוטה, לג'יימס הוברט סטאנס ומטילדה ניסן סטאנס. אביו היה בנם היחיד של יאן הנדריק סטנס ומריה קתרינה קריינס, זוג בלגי שעלה לארצות הברית בשנת 1880. את לימודיו התיכוניים סיים בשנת 1925. 

הוא עבד בבית היציקה המקומי לפני שנסע לשיקגו שבאילינוי כדי למצוא עבודה עם חברו. באותה השנה הוא החל לעבוד כסטנוגרף וכמנהל חשבונות של יבואן משיקגו, בעודו לומד שיעורי ערב באוניברסיטת נורת'ווסטרן. בשנת 1928 הוא הצטרף לחברת רואי החשבון המוסמכים של שיקגו, והמשיך את לימודיו הזמניים באוניברסיטת קולומביה בעת שעבד במשרד בניו יורק. באוניברסיטת קולומביה למד בשנים 1928-1930. הוא היה שותף בכיר במשרד עורכי הדין אלכסנדר גרנט ושות' מ-1940 עד 1955. הוא היה רואה חשבון מוסמך ומורשה במדינת ניו יורק, אוהיו ווירג'יניה והיה נשיא המכון האמריקאי לרואי חשבון בשנים 1954-1955. הוא צורף להיכל התהילה של החשבונאות בשנת 1960.

## בממשל דוויט אייזנהאואר
מאוחר יותר הוא כיהן כסגן מנהל שירות הדואר של ארצות הברית בשנים 1955-1957, בממשלו של הנשיא דווייט אייזנהאואר. שימש כסגן מנהל משרד הניהול והתקציב 1957-1958, וכמנהל המשרד בשנים 1958-1961, עדיין תחת הנשיא אייזנהאואר. הוא הצטרף לממשלו של ריצ'רד ניקסון כמזכיר המסחר של ארצות הברית בשנים 1969-1972. בשנת 1961, סטנס היה אחד ממייסדי קרן חיות הבר האפריקאיות.

## פרשת ווטרגייט
באמצע פברואר 1972 התפטר מתפקידיו כמזכיר המסחר וכאחראי המימון של "ועדה לבחירה מחדש של הנשיא" ריצ'רד ניקסון. בחשבון הבנק של אחד מן הפורצים למתחם ווטרגייט נתגלתה המחאה על סך 25,000 דולר, שיועדה במקורה לוועדה לבחירה מחדש של הנשיא. הקשר אל מטהו של הנשיא החל להתבהר מכמה כיוונים; הסתבר שההמחאה נכתבה לפקודתו של מזכיר המסחר סטאנס. התובע הכללי ג'ון מיטשל וסטאנס זוכו מהאשמות לקשירת קשר ולשיבוש הליכי חקירה בבית המשפט המחוזי בניו-יורק.

## מותו
מוריס סטאנס נפטר בעיר פסדינה שבקליפורניה ב-14 באפריל 1998, בגיל 90, מאי-ספיקת לב.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מינסוטה
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:רואי חשבון
קטגוריה:ראשי משרד הניהול והתקציב
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל ריצ'רד ניקסון
קטגוריה:מזכירי המסחר של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1908
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1998
נאט וולף

**נת'ניאל מרווין "נאט" וולף** (באנגלית: **Nathaniel Marvin "Nat" Wolff**; נולד ב-17 בדצמבר 1994) הוא שחקן ומוזיקאי אמריקאי ממוצא יהודי. הוא התפרסם תחילה כשחקן ילד, בסדרה המוקומנטרית "להקת האחים העירומים" (2007–2009) מבית ניקלודיאון. לאחר מכן, התפרסם בשלל מתפקידים, בין היתר בסרט "ערים של נייר" (2015), וגילום דמותו של לייט טרנר / קירה (אנ') בסרט הלייב-אקשן "מחברת המוות" (2017) מבית נטפליקס.

## ביוגרפיה
וולף נולד בלוס אנג'לס, קליפורניה שבארצות הברית, לפסנתרן הג'אז מייקל וולף (אנ') ולשחקנית והבמאית פולי דרייפר (אנ'). הוא אחיו הגדול של השחקן והמוזיקאי, אלכס וולף (אנ'). אביהם הוא יהודי, ואמם היא מרקע נוצרי; וולף סיפר שהוא גדל גם כ"יהודי מבחינה תרבותית".

סבו מצד אמו הוא איש ההון סיכון והמנהיג האזרחי ויליאם הנרי דרייפר השלישי (אנ'), והוא גם אחיינו של איש ההון סיכון טימותי קוק דרייפר (אנ'), דודן של משקיעת ההון סיכון ושחקנית בעברה ג'סי דרייפר (אנ'), ונינו של הבנקאי והדיפלומט ויליאם הנרי דרייפר ג'וניור (אנ').

## קריירה
בשנת 2005 וולף כילד צעיר התפרסם לראשונה כשכיכב בסרט הקומדיה המוזיקלי "להקת האחים העירומים: הסרט" בתור נט.

בשנים 2007–2009 וולף הופיע גם בסדרת-ההמשך מבית ניקלודיאון "להקת האחים העירומים", בה כיכב לצד אחיו אלכס וולף, במשך שלוש עונות.

בשנת 2011 גילם את ג'ייק הדסון בסרט "על אהבה ואי הבנה" ושיחק בתפקיד קטן בסרטו של גארי מרשל "סילבסטר בניו יורק".

בשנת 2012 גילם את ראסטי בורגנס בסרט "כותבים, סיפור אהבה".

בשנת 2013 שיחק בתור ג'רמייה בסרט הקומי "טעות ברישום" לצד טינה פיי ופול ראד. לאחר מכן, גילם את פרד בסרט הדרמה "פאלו אלטו", וגילם את סימון בסרט "השומרים האחרונים".

בשנת 2014 שיחק בסרט "אשמת הכוכבים" בתור אייזק; הסרט, אשר בוים על ידי ג'וש בון , מבוסס על הרומן בעל אותו שם מאת ג'ון גרין. לאחר מכן, כיכב בתור ריק סטיבנס בסרט הקומדיה "משתוללת" לצד סלינה גומז.

בשנת 2015 הוא כיכב בתור קוונטין בסרט "ערים של נייר" המבוסס על ספר באותו השם, לצד השחקנית הבריטית קארה דלווין. לפני כן, שיחק בתור אד בסרט "אשבי" לצד מיקי רורק.

בשנת 2016 שיחק בסרטו של ג'יימס פרנקו "פירות המאבק".

בשנת 2017 גילם את דמותו של קירא/לייט טרנר בסרט הלייב אקשן "מחברת המוות" מבית נטפליקס המבוסס על אנימה באותו השם. בהמשך אותה שנה שיחק בקומדיה הרומנטית "כולם חוזרים הביתה".

בשנת 2019 שיחק בסרט "סמפר פיי" לצד לייטון מיסטר, ובסרט המלחמה "המחסלים".

בשנת 2020 שיחק בסרט האימה "מצלמת גוף" לצד מרי ג'יי בלייג', ושיחק במיני-סדרה "העמדה", שמבוסס על ספרו באותו שם של סטיבן קינג.

בשנת 2023 החל לככב לצד כריסטוף ואלץ בסדרת המתח והריגול "היועץ" מבית רשת אמזון פריים וידאו.

בשנת 2024 כיכב בסרט הקומדיה הרומנטית "*[[Which Brings Me to You]]*" , לצדה של לוסי הייל.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

### תיאטרון

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אמריקאים
קטגוריה:שחקנים ילדים אמריקאים
קטגוריה:מוזיקאים אמריקאים
קטגוריה:זמרים-יוצרים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס בחירת הנוער
קטגוריה:אמריקאים ממוצא יהודי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1994
נדב הלפרין

**נדב הלפרין** (נולד ב-25 ביולי 1994) הוא משורר, מתרגם, שדרן רדיו ופובליציסט ישראלי. מגיש את התוכנית "אש זרה" בתאגיד השידור הישראלי.

## ביוגרפיה
הלפרין נולד וגדל בראש העין למשפחה ציונית דתית, והוא נינו של הרב אברהם חיים נאה. למד בתיכון אמי"ת גוש דן.

בשנת 2009 החל לפרסם מאמרי דעה בעיתונות הכתובה והאלקטרונית ומאוחר יותר באותה השנה טור דעה קבוע באתר nrg בנושאי יהדות ואקטואליה. בשנת 2011 החל לפרסם שירים בעיתונות ובכתבי עת, בין השאר בעיתונים: הארץ, מקור ראשון וידיעות אחרונות.

ב-2013 התגייס הלפרין לתחנת גלי צה"ל, בה שירת כעורך ומפיק במחלקת התוכניות ובין השאר ערך את תוכניתו של המשורר דורי מנור "בעקבות הזמן האבוד", כתב את פינות "דקה ישראלית", והגיש את רצועת "ציפורי לילה מוזיקליות". ביולי 2016 צורף הלפרין לתאגיד השידור הישראלי ובפרט לצוות תחנת כאן תרבות. בספטמבר באותה השנה היה מיוצרי סדרת סרטוני השירה "כאן שיר" אותה הגה. עם פתיחת שידורי התאגיד במאי 2017 החל להגיש את התוכנית היומית "אש זרה" המשלבת בין הגות יהודית ושירה בכאן מורשת, בכאן תרבות ובכאן ב', לערוך תוכניות בנושאי יהדות הגות וספרות, ולהגיש פינות שעניינן פרשת השבוע, שירה ואירועים היסטוריים בערוץ כאן 11. ב-2019 החל להגיש סדרת סרטונים בשם "#כאן_אורייתא" בעמוד הפייסבוק של כאן.

ב-2023 החל לפרסם טור בשם "תחום שבת" בעיתון מקור ראשון.

ב-2019 שיחק בסדרה "הנערים".

## חיים אישיים
במאי 2021 התחתן עם המשוררת נועה שורק, בתו של יואב שורק.

## קישורים חיצוניים

* פודקאסט הרגע שבו הבנתי שאני לא מבין כלום, 27 בדצמבר 2016
*עמוד הפודקאסט של אש זרה
* טוריו של הלפרין, באתר nrg
* 
* ריאיון עם הלפרין בעלון עולם קטן
* שירה צעירה עם נדב הלפרין: ריאיון בבלוג תאגיד השידור הישראלי

## הערות שוליים

קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:סגל nrg
קטגוריה:חיילי גלי צה"ל
קטגוריה:ציונות דתית: אישים
קטגוריה:פובליציסטים ישראלים
קטגוריה:בוגרי אמי"ת גוש דן
קטגוריה:סגל תאגיד השידור הישראלי - שידורי הרדיו
קטגוריה:משפחת נאה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1994
סמואל ברנט

**סמואל ברנט** (באנגלית: **Samuel Barnett**; נולד ב-25 באפריל 1980) הוא שחקן בריטי ממוצא יהודי. הופיע בתיאטרון, קולנוע, טלוויזיה ורדיו, וזכה להכרה בהופעתו על הבמה ובסרט הקולנוע של המחזה "נערי ההיסטוריה" מאת אלן בנט. בטלוויזיה שיחק ברנט בסדרה הקומית "2012" ובסדרת הדרמה של שואוטיים "פני דרדפול". ב-2016 לוהק ברנט לתפקיד דירק ג'נטלי בעיבוד של BBC America לסדרת הספרים "סוכנות הבילוש של דירק ג'נטלי" מאת דאגלס אדמס.

## ביוגרפיה
ברנט נולד בוויטבי, צפון יורקשייר שבאנגליה לאב יהודי ולאם נוצרית-קווייקרית. משפחתו בת חמישה ילדים. הוא החל להופיע בגיל צעיר עד לפני שעבר ללונדון ללמוד משחק באקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון (LAMDA).

## קריירה
ברנט השתתף בהפקה המקורית בלונדון של המחזה "נערי ההיסטוריה" מאת אלן בנט, כמו גם בהצגות שהועלו בתיאטראות ברודוויי בניו יורק, סידני, ולינגטון והונג קונג. הוא גם גילם את אותה דמות בגרסה הקולנועית של המחזה ובתסכית הרדיופוני. הוא היה מעורב בהפקה של "נערי ההיסטוריה" החל מהקריאה הראשונה של המחזה.

ב-2009 גילם ברנט את דמותו של ג'ון אוורט מיליי בסדרת הטלוויזיה של ה-BBC "רומנטיקנים נואשים", ושיחק בתפקיד ג'וזף סוורן בסרט "כוכב בהיר".

ב-2010 שיחק ברנט במחזה "Women Beware Women" מאת תומאס מידלטון שהוצג בתיאטרון המלכותי הלאומי. מיולי 2012 הופיע בדמות אליזבת וודוויל במחזה "ריצ'רד השלישי" מאת שייקספיר שהוצג עם צוות שחקנים הכולל גברים בלבד בתיאטרון הגלוב בלונדון לצדו של מארק ריילנס בתפקיד הראשי. כמו כן גילם ברנט את סבסטיאן במחזה "הלילה השנים עשר". המחזה הועבר לתיאטרון אפולו בווסט אנד החל מ-2 בנובמבר 2012. שני המחזות "הלילה השנים עשר" ו"ריצ'רד השלישי" הועלו בברודוויי ב-2013 בתיאטרון בלסקו והוצגו על פברואר 2014. בהפקה בברודוויי שיחק ברנט שוב בתפקיד אליזבת וודוויל, אולם במחזה "הלילה השנים עשר" הופיע בתפקיד ויולה.

בשנת 2015 שיחק בסרט הקולנוע "הליידי בקרוואן" (**The Lady in the Van**) לצדה של השחקנית זוכת פרס אוסקר מגי סמית'. את הסרט ביים ניקולס הייטנר.

ב-2017 החל לשחק בעיבוד הטלוויזיוני החדש לסדרה "דירק ג'נטלי" בה הוא מככב.

### מועמדויות ופרסים
ב-2002 היה ברנט מועמד לפרס איבנינג סטנדרד לשחקן החדש המבטיח ביותר על תפקידו במחזה "נישואי פיגארו". הוא זכה בפרס בחירת הקהל לשחקן החדש הטוב ביותר ולשחקן המשנה הטוב ביותר של Whatsonstage.com על הופעתו במחזה "נערי ההיסטוריה". הוא היה מועמד לפרס אוליבייה להופעה הטובה ביותר בתפקיד משנה. ב-2006 זכה בפרס דרמה דסק והיה מועמד לפרס טוני על הופעתו בהפקה בברודוויי.

ברנט היה מועמד לפרס הקולנוע הבריטי העצמאי לשנת 2006 לשחקן החדש המבטיח ביותר (על המסך) על הופעתו בגרסה הקולנועית של "נערי ההיסטוריה".

ב-2014 היה ברנט מועמד לפרס טוני לשחקן הטוב ביותר על תפקידו במחזה "הלילה השנים עשר".

## חיים אישיים
סמואל ברנט הוא הומוסקסואל. בן זוגו הוא במאי התיאטרון אדם פנפורד.

## תפקידים בתיאטרון

## פילמוגרפיה
### טלוויזיה

### קולנוע

## תפקידים ברדיו

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אנגלים
קטגוריה:בוגרי האקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון
קטגוריה:אישים זוכי פרס דרמה דסק
קטגוריה:שחקנים הומוסקסואלים
קטגוריה:שחקנים להט"בים בריטים
קטגוריה:בריטים ממוצא יהודי-פולני
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1980
מפלגת העם למען חופש ודמוקרטיה

**מפלגת העם למען חופש ודמוקרטיה** או **VVD **(ראשי תיבות בהולנדית של: ***V'''olkspartij voor '''V'''rijheid en'' ***D*'emocratie*) היא מפלגה שמרנית-ליברלית הממוקמת במרכז-ימין בהולנד.

VVD, שהיא ממשיכת דרכה של מפלגת החופש PvdV שהתפרקה בשנת 1948, דוגלת בשוק חופשי, קידום עסקים פרטיים וליברליזם כלכלי, מצדדת בזכויות להט"ב ונשים, ותומכת באיחוד האירופי ובברית נאט"ו.

מארק רוטה הנהיג את המפלגה מאז 31 מאי 2006 וב-14 באוקטובר 2010 הפך לראש הממשלה הראשון מטעם המפלגה. הקבינט הראשון של רוטה הושג בעזרת רוב המורכב מהמפלגה הנוצרית-דמוקרטית והמפלגה למען החירות, אבל רוב זה הפך לא יציב, כאשר האחרונה סירבה לתמוך בצעדי הצנע שהוצעו לטיפול במשבר החוב האירופי. כתוצאה מכך נערכו בחירות בספטמבר 2012, בהן VVD נשארה המפלגה הגדולה ביותר, עם 41 מושבים. מנובמבר 2012 עד מרץ 2017 הייתה VVD שותף בכיר ב"קבינט רוטה השני", קואליציה "סגולה" (ביטוי פוליטי המשמש בעיקר בהולנד, בבלגיה ובארצות הברית לשילוב של כוחות פוליטיים אשר הצבעים המייצגים שלהם הם אדום וכחול) עם מפלגת העבודה. VVD נשארה המפלגה הגדולה גם בבחירות של 2017, אך ירדה ל-33 מנדטים. כיום מנהיגת המפלגה היא דילאן ישילגוז.

בבחירות 2021 זכתה המפלגה ב-34 מנדטים.

בבחירות 2023 ירדה המפלגה ל-24 מנדטים.

הפוליטיקאי היהודי-הולנדי אורי רוזנטל חבר ב-VVD ושימש כשר החוץ של הולנד מ-14 באוקטובר 2010 עד 5 בנובמבר 2012.

## חברי קבינט

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הולנד: מפלגות
קטגוריה:הולנד: מפלגות ליברליות
מרדכי-מוטל צ'צ'יק

**מרדכי (מוטל) צ'צ'יק** (11 בנובמבר 1914 – 27 בפברואר 2003) היה רופא ישראלי, פנימאי, נפרולוג, מנהל מחלקה פנימית ג' בבית החולים הדסה תל אביב, הקים בשנת 1965 את היחידה הנפרולוגית בבית החולים "הדסה תל אביב" אשר שירתה את כל שלושת בתי החולים העירוניים-ממשלתיים (איכילוב, הדסה, בית יולדות הקריה). היה הנפרולוג הראשון של בתי החולים העירוניים-ממשלתיים של תל אביב.

## ביוגרפיה
צ'צ'יק נולד ברוסיה ב- 1914 ועלה לארץ ישראל בשנת 1925 עם משפחתו. למד בבית הספר לבנים אחד העם ואת לימודיו התיכוניים עשה והשלים בגימנסיה העברית רחביה בירושלים. עוד כתלמיד התנדב ל"הגנה" ושירת כקשר במפקדה בירושלים.

למד רפואה באוניברסיטת מונפלייה במונפלייה ואוניברסיטת ליון, צרפת. בתום לימודיו חזר לארץ ישראל.

בספטמבר 1939, בתחילתו של מלחמת העולם השנייה, התגייס לצבא הבריטי, תחילה כרופא אזרח, ובהמשך סיים קורס קצינים ושירת כרופא צבאי. במסגרת המערכה במזרח אפריקה צורף ליחידת הגרילה בפיקודו של צ'ארלס וינגייט שפעלה באתיופיה שם נרקמו יחסי ידידות בינו לבין יורש העצר בן הקיסר היילה סילאסי בסוף 1944 הועבר לעזה ולאחר מכן צורף לדיוויזיה המוטסת השישית (ה"כלניות") שחנתה בדרום הארץ. סיים את שירותו בדרגת סרן.

במלחמת העצמאות שירת בצה"ל כקצין רפואה בחזית הדרום בדרגת רב-סרן.

לאחר שירותו התמחה בבית החולים הדסה תל אביב ברפואה פנימית במחלקתו של הפרופ' גאורג צונדק. כיהן כעשר שנים כסגן מנהל מחלקה פנימית.

בשנת 1964 יצא לקליבלנד שבארצות הברית להשתלמות בנפרולוגיה, מקצוע רפואי שעד לתקופה ההיא לא היה קיים בבתי החולים העירונים בתל אביב, ובעולם היה בחיתוליו.

בסוף שנת 1965 התמנה למנהל מחלקה פנימית ג', ובנוסף הקים וניהל את היחידה לנפרולוגיה בבית החולים "הדסה", יחידה ששירתה את כל שלושת בתי החולים העירוניים-ממשלתיים בתל אביב.

בשנת 1980 פרש לגמלאות. לאחר פרישתו, היה במשך מספר שנים רופא של בית הספר התיכון תיכון חדש, בתל אביב.

בשנת 1996 הוענק לו אות יקיר העיר תל אביב-יפו.

מתלמידיו: פרופ' דוד מודעי.

צ'צ'יק היה נשוי לשושנה ואב לשלושה. התגורר ב"שיכון הקצינים" בתל אביב. נפטר ב-27 בפברואר 2003 ונטמן בבית העלמין קריית שאול.

## מפרסומיו המדעיים
* ממאמריו של צ'צ'יק מ. (אתר pubmed)

## לקריאה נוספת
* "רופאיה של ארץ-ישראל 1948-1799", נסים לוי, יעל לוי, הוצאת איתי בחור, מרץ 2012, מהדורה שנייה, ערך: מרדכי (מוטל) צ'צ'יק, עמוד 358

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה הרוסית
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:בוגרי בית הספר אחד העם (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי גימנסיה רחביה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטאות ומכללות בצרפת
קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:מתנדבי היישוב לצבא הבריטי
קטגוריה:רופאים צבאיים יהודים
קטגוריה:יהודים בצבא הבריטי במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:רבי-סרנים בצה"ל
קטגוריה:נפרולוגים ישראלים
קטגוריה:רופאים פנימיים ישראלים
קטגוריה:תל אביב-יפו: רפואה
קטגוריה:סגל בית החולים הדסה תל אביב
קטגוריה:סגל תיכון חדש
קטגוריה:יקירי תל אביב-יפו לשנת 1996
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1914
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2003
פיאט 2401 קנזה

שמאל|ממוזער|300px|תרשים חלקיו של טרוליבוס: שני מוטות (13) מובילים את האנרגיה אל בסיסם (15) ומשם היא מועברת אל המנוע. המוטות מתחברים באמצעות תופסנים (12) אל חוט החשמל (1), וכאשר אינם בשימוש ניתן לקבעם אל גג הרכב (14). שני חוטים מתוחים (11) מושכים את המוטות אל מרכז הרכב לאחר שאלה נעים לצדדים בשל אילוצי הדרך, והחוט מאוחסן בשני תופים (10)

**פיאט 2401 קנזה** (באיטלקית: **Fiat 2401 Cansa**) הוא אוטובוס חשמלי מסוג טרוליבוס אשר יוצר על ידי חברת פיאט האיטלקית בין השנים 1953–1958. הדגם מונע באמצעות רשת חשמל, מושך חשמל באמצעות כבל חשמלי תקרה המחובר לרשת המספקת חשמל.

דגם הטרוליבוס "פיאט 2401 קנזה" דומה בחזותו ובמבנהו לאוטובוס רגיל, אך הוא מצויד במנוע חשמלי. 

את מרכב הדגם ביצעה חברת "Cansa".

## פיאט 2401 קנזה
בדגם ה"פיאט 2401 קנזה" נבנו 21 מושבים. סך הכל הדגם יכול להכיל 70 נוסעים. מושב הנהג מימין. אורך הדגם 10.5 מטר.

לדגם 2 דלתות צדדיות.

ה"פיאט 2401 קנזה" יוצא לברזיל, מקסיקו ומספר ארצות באסיה.

## טרוליבוס
טרוליבוס הוא סוג של אוטובוס חשמלי אשר מושך חשמל מכבל תקרה. מעל גג האוטובוס מחובר מוט לרשת החשמל. ה"טרוליבוס" נבדל מסוגים אחרים של אוטובוסים חשמלים אשר מסתמכים על סוללה חשמלית.

על רשת החשמל המזינה את הטרוליבוס לכלול שני חוטי חשמל מקבילים הסוגרים מעגל חשמלי.

בדרך כלל המתח החשמלי הנפוץ הוא 600 וולט מתח ישר (DC).

נתיב הנסיעה הוא תמיד קדימה (דגמי הטרוליבוס לא מסוגלים לנסוע אחורנית).

בניגוד לחשמלית שהיא כלי תחבורה ציבורית הנעה על מסילה ברחובות ערים, ה"טרוליבוס" נע על כביש אספלט ללא צורך במסילה.

באיטלקית ה"טרוליבוס" קרוי: "Filobus".

## מכירות ותפוצת דגם "פיאט 2401 קנזה" באיטליה
* אנקונה - 5 יחידות (סדרה 17-21)
* אבלינו - 4 יחידות
* בולוניה - 10 יחידות (סדרה 1408-1417)
* קליארי - 6 יחידות
* ליבורנו - 4 יחידות (סדרה 56-59)
* מודנה - 2 יחידות (סדרה 27-28)
* פארמה - 16 יחידות (סדרה 001-16)
* רימיני - 3 יחידות 
* טורינו - 12 יחידות (סדרה 1000-1111)

## גלריה

קובץ:Filobus di Alessandria 02.jpeg| פיאט 2401 קנזה


## ראו גם
* טרוליבוס

## לקריאה נוספת
*  פיאט 2401  (מאת: Andrea Cozzolino)
*    דגמי טרוליבוס באיטליה    ( L'Italia in filovia - Stagniweb)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

2401 קנזה
קטגוריה:טרוליבוס
קטגוריה:כלי רכב איטלקיים