open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מארי-פול אוקרי

**מארי פול דג'ג' אוקרי** (בצרפתית: **Marie-Paule Djegue Okri**; נולדה ב-1993) היא אגרונומית פעילת זכויות אדם מחוף השנהב. זוכת פרס סימון דה בובואר לשנת 2024.

## ביוגרפיה
אוקרי נולדה ב-1993 באיסיה , חוף השנהב, לאביה היו 14 ילדים. אמה הייתה חסרת השכלה אך אביה דחף אותה ואת שאר אחיה ואחיותיה ללמוד. כשהייתה נערה נפטר אביה אך דודיה המשיכו לעזור לה להשלים השכלה גבוהה.

אוקרי היא אגרונומית בהכשרתה ויועצת אגרואקולוגיה. היא למדה חקלאות טרופית עם התמחות בגידול צמחים באקדמיה הבין-לאומית למדעים וטכנולוגיה באביג'אן והוכשרה כמהנדסת חקלאות במכון הפרטי לחקלאות טרופית בין השנים 2022 עד 2024.

## פעילותה הציבורית
ב-2020 הקימה את עמותה בשם הליגה לזכויות נשים של חוף השנהב, שהתחילה כפעילות ברשתות החברתיות. שם היא נאבקת למען העצמאות הכלכלית והפיננסית של נשים באזורים כפריים. הליגה מעודדת נשים לעזוב את המגזר הבלתי פורמלי ולעסוק בפעילויות מניבות הכנסה, בעיקר במגזר החקלאי. עצמאות כלכלית נתפסת כדרך להילחם באלימות במשפחה על ידי מתן אמצעים לנשים לברוח מבית אלים. בנוסף היא מקדמת השכלה לילדות ונערות ברחבי חוף השנהב, בעיקר באזורים הכפריים.

המחויבות הפמיניסטית שלה היא חלק מנקודת מבט אפרו-פמיניסטית המכירה את המאבקים הספציפיים של נשים אפריקאיות. מארי-פול אוקרי אינה מחשיבה את הפמיניזם כמאבק אוניברסלי אלא כמאבק בהקשר, תוך התחשבות במציאות ובמסורות המקומיות.

## פרסים
בינואר 2024 זכתה בפרס סימון דה בובואר עבור פעילותה לשוויון מגדרי.

## הערות שוליים

קטגוריה:חוף השנהב: אישים
קטגוריה:פעילים חברתיים
קטגוריה:פעילות חברתיות
קטגוריה:ילידות 1993
קטגוריה:ילידי 1993
מיכל סטרטייבסקי

**מיכל סטרטייבסקי** (נולדה בשנת 2003) היא מתעמלת אקרובטית ישראלית. סגנית אלופת אירופה (לוקסמבורג 2025) בתחרות לשלישיית נשים בתרגיל הדינמי.

## ביוגרפיה
סטרטייבסקי מתאמנת באגודת הפועל "בגין" חולון תחת המאמנת שירן וקנין.

### 2024
באליפות העולם שנערכה בגימארייש שבפורטוגל בספטמבר סיימה בתחרות לשלישיית נשים במקום רביעי במוקדמות תרגיל שיווי המשקל בתוצאה של 28.390 נקודות, ובמקום 22 במוקדמות התרגיל הדינמי בתוצאה של 23.510 נקודות, יחד עם ליאה בר נוי וירדן גרינברג. השלישייה לא העפילה לגמר הקרב רב לאחר שסיימה את המוקדמות במקום 14 בציון משוקלל של 51.900 נקודות. בנוסף, השלישייה לא העפילה לגמר תרגיל שיווי המשקל בשל הגבלה של צוות אחד למדינה בגמר.

### 2025
באליפות אירופה שנערכה בלוקסמבורג שבלוקסמבורג זכתה בתחרות לשלישיים נשים במדליית כסף בתרגיל הדינמי בתוצאה של 27.740 נקודות, יחד עם ליאה בר נוי וניקול אלייניק. בנוסף, סיימה השלישייה במקום חמישי במוקדמות תרגיל שיווי המשקל בתוצאה של 28.570 נקודות, ולא העפילה לגמר התרגיל בשל הגבלה של צוות אחד למדינה בגמר. השלישייה לא העפילה לגמר הקרב רב לאחר שסיימה את המוקדמות במקום רביעי בציון משוקלל של 55.660 נקודות, בשל הגבלה של צוות אחד למדינה בגמר.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מתעמלים אקרובטים ישראלים
קטגוריה:מתעמלות אקרובטיות ישראליות
קטגוריה:בוגרי התיכון להייטק ואומנויות ע"ש שמעון פרס תל-אביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-2003
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-2003
ים הפיליפינים המערבי

**ים הפיליפינים המערבי** (בפיליפינית: Kanlurang Dagat ng Pilipinas או Karagatang Kanlurang Pilipinas; בראשי תיבות: WPS) הוא המונח שבו משתמשת ממשלת הפיליפינים לתיאור אותם חלקים מהים הסיני הדרומי הכלולים באזור הכלכלי הבלעדי של המדינה. לעיתים נעשה שימוש שגוי במונח זה כדי להתייחס לכלל הים הסיני הדרומי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ים סין הדרומי
טירת וינדזור ממעבר דאצ'ט בליל חגיגות

**טירת וינדזור ממעבר דאצ'ט בליל חגיגות** (באנגלית: **Windsor Castle from Datchet Lane on a rejoicing night**) הוא ציור גואש מאת פול סנדבי, המתוארך לשנת 1768. היצירה נמצאת באוסף המלכותי.

## תיאור
הציור מתאר את טירת וינדזור בלילה, כשמדורה בוערת בחצר האמצעית של הטירה. בצד שמאל נראית ירח מלא מעל מבנים, ובצד ימין נראה בית המנוע של המלך. בקדמת הציור מופיעה הגדה של הנהר, לאורכה צועדים שלושה חוגגים החוזרים מן הטירה. מדובר בתצפית לילית הכוללת גם זיקוקי דינור ותאורה מלאכותית.

## רקע אמנותי
פול סנדבי התחנך יחד עם אחיו הבכור תומאס בעיר נוטינגהאם. הוא הצטרף אליו כשרטט צבאי בלשכת החימוש במגדל לונדון. בשנת 1747 נשלח פול סנדבי לשירות המיפוי הצבאי בסקוטלנד, שם מיפה את ההיילנדס לאחר דיכוי מרד היעקוביטים. אף ששמר על עניין בנושאים צבאיים לאורך כל חייו, נופי טבע – בצבעי מים, גואש ושמן – הפכו עד מהרה לעיקר עיסוקו.

## מיקום
סנדבי בילה תקופות רבות בוינדזור לאחר שמגינו של אחיו, הדוכס מקמברלנד, מונה לריינג'ר של הפארק הגדול של וינדזור. החל משנות ה־50 של המאה ה־18, יצר סנדבי ציורים רבים של הטירה וסביבותיה.

## פרטי הקומפוזיציה
בציור זה בוערת מדורה בחצר האמצעית של הטירה, ואורה נראה מבעד לחלונות מגדל וינצ'סטר. ירח מלא תלוי מעל מבני הכוכב, שם שוכנת כיום הספרייה המלכותית. אחד החוגגים – שתוי, בגרב רפויה, כובעו נפל לרגליו – רוכב על סוס עץ מאולתר. הוא מובל חזרה לביתו לאורך דרך דאצ'ט  על ידי נושא לפיד, אישה ושני ילדים. מימין מופיע בית המנוע של המלך, שתוכנן בשנת 1718 בידי ג'ון ואנברו, ונועד לשאוב מים אל הטירה.

כמו אמנים טופוגרפיים אחרים, סנדבי שינה את פרטי המציאות לטובת הקומפוזיציה: נקודת המבט מצויה במרחק של כחצי מייל (800 מטרים) מהחזית הצפונית של הטירה, אשר צוירה גדולה בהרבה מממדיה האמיתיים, והמרווח שבין חומת הפארק הקטן לבין הטירה הושאר ריק.

## תיארוך ואירוע
יצירות מתוארכות בידי סנדבי הן נדירות, וייתכן שהציור נועד לתעד אירוע ממשי. בשנת 1768 חל יום הולדתו ה־30 של ג'ורג' השלישי, מלך הממלכה המאוחדת (4 ביוני) וכן נולדה בתו השישית, הנסיכה אוגוסטה סופיה (8 בנובמבר). ליל גאי פוקס (5 בנובמבר) צוין באותה תקופה במדורה בחצר האמצעית. העובדה שהעצים בציור מכוסים עלים, והירח מצויר בגובה נמוך, תומכת בכך שמדובר ביום ההולדת המלכותי. סביר שסנדבי כלל את הירח כדי להוסיף מקור אור נוסף ולא מסיבות אסטרונומיות. ב־23 ביוני 1768 צוין יום הולדת המלך בגבעת טאוור בלונדון בזיקוקים שנחשבו ל"מפוארים ביותר זה שנים רבות", אך לא ידוע כיצד נחגג היום בטירת וינדזור.

## האוסף
באוסף המלוכה שמורות כ־500 יצירות של האחים סנדבי, מתוכן למעלה מ־150 מתארות את וינדזור או פרויקטים בפארקים המלכותיים. לא נראה שג'ורג' השלישי רכש מהן. הבסיס לאוסף הונח רק בידי ג'ורג' הרביעי, שרכש רבות מיצירותיהם דרך בית המסחר קולנגי, לאחר מכירת עזבונם. רכישות נוספות בוצעו במאה ה־19 וה־20, בין השאר במכירת אוספו של סר ג'וזף בנקס בשנת 1876. מועד רכישת ציור זה אינו ידוע. הוא נרשם לראשונה באוסף המלוכה בשנת 1909, כאשר הוצג בתערוכה של האגודה המלכותית לאמנות חובבים תחת הכותרת: "חגיגות 4 ביוני 1768 (?)".

## חתימה
הציור חתום ומתוארך בפינה השמאלית התחתונה: P. Sandby 1768.

## ביבליוגרפיה
* האוסף המלכותי: Holbein to Hockney: Drawings from the Royal Collection.

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורים מהמאה ה-18
קטגוריה:ציורי נוף
קטגוריה:טירת וינדזור
שרה גרסיה גרוס

**שרה גרסיה גרוס** (בספרדית: **Sara García Gross**; נולדה ב-1986) היא אקטיביסטית, פסיכולוגית, פמיניסטית ופעילת זכויות אדם מאל סלוודור. היא מתאמת ההסברה של קבוצה אזרחית לדה-קרימינליזציה של הפלות שנוסדה ב-2009. היא גם חברה ברשת הסלבדורית של מגינות זכויות אדם. בשנת 2019 הוענק לה פרס סימון דה בובואר הצרפתי על עבודתה לקידום זכויות הפלות.

## חיים אישיים
שרה גרסיה גרוס נולדה בצ'לצ'ואפה, אל סלוודור בשנת 1986, בילדותה היא חיה במהלך מלחמת האזרחים באך סלוודור בשנים 1979–1992. היא קיבלה תואר בפסיכולוגיה מהאוניברסיטה המרכזית באמריקה. היא התמחתה בלימודי מגדר באוניברסיטה האוטונומית הלאומית של מקסיקו. החל מיוני 2019, היא מתגוררת בבואנוס איירס, שם היא לומדת לתואר שני בזכויות אדם ודמוקרטיזציה באמריקה הלטינית והקריביים באוניברסיטה הלאומית ע"ש גנרל סן מרטין.

## קריירה

העמותה האזרחית לדה-קרימינליזציה של הפלות שהוקמה ב-2009 שעבורה עובדת גרוס, היא ארגון חברתי רב-תחומי הדוגל בשינוי החקיקה של אל סלוודור בנושא הפלות. בנוסף, הם מקדמים חינוך מיני ומגנים על נשים שהואשמו או הורשעו בהפלה או בעניינים נלווים. הארגון הביא 11 מקרים בפני בית הדין האינטר-אמריקאי לזכויות אדם במאמציו לשחרר נשים שהורשעו בהפלה. הפלה באל סלוודור היא בלתי חוקית בחוק העונשין של 1973 למעט חריגים שהוסרו בשינויים בחוק בשנת 1998. אל סלוודור היא אחת מ-6 מדינות באמריקה הלטינית שאוסרות על הפלות. הפלה קשורה לגורמים סוציו-אקונומיים, שכן רוב התביעות במסגרת החוק הוגשו נגד נשים צעירות עניות בעלות השכלה מועטה.

גרסיה התבטאה גם נגד השיעור הגבוה של רציחות נשים ואלימות מינית באל סלבדור, וקבעה קיימת אלימות של המדינה נגד נשים".

## פרסים
בינואר 2019, אוניברסיטת דידרו פריס העניקה לה את פרס סימון דה בובואר על מאמציה לבטל הפלות במקרים של אונס, סחר בבני אדם, כאשר נשקפת סכנה לחייה של האם, או כאשר האם קטינה.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ילידי 1986
בונה הספינות ורעייתו

**"בונה הספינות ורעייתו"** (באנגלית: **The Shipbuilder and his Wife**) הוא ציור שמן על בד שנוצר בידי רמברנדט בשנת 1633. מאז 1970 מזוהים הדמויות בציור כיאן רייקסן (Jan Rijcksen; נולד ב-1560 או 1562 ונפטר ב-1637) ורעייתו חרייט יאנס (Griet Jans). רייקסן היה קתולי, בעל מניות בחברת הודו המזרחית ההולנדית, ומאז שנת 1620 שימש כבונה הספינות הראשי שלה.

## תיאור היצירה
הציור מציג את רייקסן במהלך כתיבה של מסמך שנראה כלקוח ממסה על בניית אוניות, ולא כתרשים טכני. בכתבי היד המופיעים בציור נרשמו שמות הדמות, האמן ותאריך היצירה. כלי השרטוט היחיד שלא ניתן לזיהוי ברור הוא מכשיר המשמש לציור הקימורים של קרשי גוף האונייה. היצירה מתייחדת בכך שהיא מציגה זוג נשוי בדיוקן משותף – בניגוד למוסכמה הרווחת בתקופה, לפיה הוצגו זוגות בדיוקנאות נפרדים. רמברנדט איחד את הדמויות לתוך קומפוזיציה אחת, באופן המאפשר חפיפה בין הדמויות ויוצר אינטראקציה דרמטית: רעייתו של רייקסן נראית פורצת אל החדר, ידה על הדלת, נושאת מסר דחוף בעיניה, בעוד הוא נראה מוטרד מההפרעה. המעמד מביע נימה קומית, שיש להניח כי בני הזוג זיהו בהנאה.
במקביל, ניתן לקרוא את הדינמיקה כתיאור סמלי של השראה – האמן ומוזתו.

## סגנון וטכניקה
הציור נוצר בתקופה שבה רמברנדט נחל הצלחה רבה כצייר דיוקנאות. יצירתו מתאפיינת אז בריאליזם גבוה, במיוחד בתיאור מרקמים ועור – כולל עור מחוספס ושיער לבן מוכתם טבק, ללא אידיאליזציה או החלקה. בעוד שבעבודות אחרות מאותה תקופה השתמש רמברנדט באור באופן מטאפורי להבעת חמימות או רוחניות אנושית, ביצירה זו האור טבעי לחלוטין: הוא זורם מהחלון בצד שמאל, שוטף את החדר בזווית המדגישה פרטים וחומריות. גישה זו השפיעה על תלמידו חריט דאו, כפי שניכר בציורו נערה קוצצת בצל משנת 1647. על הדף המתאר את הספינה נרשמה הכתובת: Rembrandt. f: / 1633.

## בעלות ומיקום
הציור נרכש על ידי לורד יארמות' במכירה הפומבית של לפונטיין (כריסטי'ס, 12 ביוני 1811) בשם ג'ורג' הרביעי, אז הנסיך העוצר. בשנת 1819 תועד בחדר הקטיפה הכחולה בארמון קרלטון , ומופיע גם בפרסום *Royal Residences* של פיין מאותה שנה. בשנת 1841 מוקם בגלריית הציורים בארמון בקינגהאם.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:רמברנדט: ציורים
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:דיוקנאות גברים
קטגוריה:דיוקנאות נשים
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:ציורים באוסף המלכותי של הממלכה המאוחדת
עמית שריקי

**עמית שריקי** (נולדה בשנת 2010) היא מתעמלת אקרובטית ישראלית.

## ביוגרפיה
שריקי מתאמנת באגודת מעופפי חיפה תחת המאמן ינאי כלפה.

### 2025
באליפות אירופה שנערכה בלוקסמבורג שבלוקסמבורג סיימה בתחרות לזוג מעורב במקום שישי במוקדמות תרגיל שיווי המשקל בתוצאה של 27.340 נקודות, יחד עם איליי קדוש. הזוג לא העפיל לגמר התרגיל, בשל הגבלה של צוות אחד למדינה בגמר. במוקדמות התרגיל הדינמי סיים הזוג במקום 12 בתוצאה של 27.000 נקודות. הזוג לא העפיל לגמר הקרב רב, לאחר שסיים את המוקדמות במקום שמיני בציון משוקלל של 54.340 נקודות.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מתעמלים אקרובטים ישראלים
קטגוריה:מתעמלות אקרובטיות ישראליות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-2010
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-2010
אוריין יהודה

**אוריין יהודה** (נולדה בשנת 2008) היא מתעמלת אקרובטית ישראלית. סגנית אלופת עולם (גימארייש 2004) בתחרות לזוג נשים בתרגיל שיווי המשקל.

## ביוגרפיה
יהודה מתאמנת באגודת הפועל "בגין" חולון תחת המאמן אמיר מוזס.

### 2023
בסבב גביע העולם שנערך בשנת 2023 זכתה במדליית כסף בתחרות לזוג נשים בבלגיה.

### 2024
באליפות העולם שנערכה בגימארייש שבפורטוגל בספטמבר זכתה בתחרות לזוג נשים במדליית כסף בתרגיל שיווי המשקל בתוצאה של 28.050 נקודות, יחד עם אלמוג גרין. בנוסף, הזוג סיים במקום שמיני במוקדמות התרגיל הדינמי בתוצאה של 26.250 נקודות, ולא העפיל לגמר התרגיל בשל הגבלה של צוות אחד למדינה בגמר. הזוג לא העפיל לגמר הקרב רב לאחר שסיים את המוקדמות במקום שביעי בציון משוקלל של 53.340 נקודות, בשל הגבלה של צוות אחד למדינה בגמר.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מתעמלים אקרובטים ישראלים
קטגוריה:מתעמלות אקרובטיות ישראליות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-2008
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-2008
נערה קוצצת בצל

**נערה קוצצת בצל** (באנגלית: **A Girl Chopping Onions**) הוא ציור שמן על לוח עץ מאת הצייר ההולנדי חריט דאו, המתוארך לשנת 1646 ונחתם על ידי האמן (GDOV 1646). הציור נמצא באוסף המלכותי הבריטי.

דאו היה מייסד אסכולת ה"פיינשילדרס" שפעלה בליידן. אמני זרם זה התאפיינו בעבודת מכחול דקדקנית, תצפית חדה בפרטים וגימור כה מוקפד.

## תיאור היצירה
הציור מציג משרתת קוצצת בצל, נושא שהיה חביב במיוחד על דאו, לא רק בשל ההזדמנות להדגים את יכולותיו בציור טבע דומם, אלא גם לצורך עיסוק בנושאים אלגוריים. בנות־שירות זכו לטיפול קומי ואף אירוטי בספרות ההולנדית של המאה ה־17, ולעיתים גם באמנות החזותית, תוך שימוש ברמזים מתוך ספרי סמלים ופתגמים בני התקופה. בציור זה מופיעים סמלים מרומזים לרמיזות מיניות: כלוב הציפורים ריק, כסמל לאובדן בתולין, עוף מת – כרמז כפול (המילה vogel בהולנדית שימשה גם כסלנג ליחסי מין), וכן פריטים נוספים כמו נר, עלי ומכתש, וקנקן – שכולם נושאים קונוטציות מיניות. המשרתת מביטה ישירות בצופה בעוד היא עוסקת בקציצת הבצל – ירק שנחשב אז לאפרודיזיאק. ייתכן שהילד הקטן הניצב לידה מייצג את התמימות, בעוד שהנערה מגלמת את הניסיון.

## פרשנות
בעת שהציור הוצג בצרפת במאה ה־18, הוא זכה לפרשנות שונה. בתחריט שיצר פייר לואי סורוז' הוצמד לו דיאלוג דמיוני בין הדמויות, שבו הילד, המפורש אולי כקופידון אומר לנערה: "אני מוכן להאמין שאת בקיאה באמנות התבשילים / אך אני חומד אותך אף יותר מן התבשיל שאת מכינה." מוטיב קציצת הבצל הופיע לראשונה ביצירתו של דאו "המטבח" (1645 בקירוב, הגלריה הלאומית של דנמרק, קופנהגן), שבה מופיע גם אותו ילד. ב"נערה קוצצת בצל" מושג מבט אל תוך המטבח בזכות וילון מורם – אלמנט אשלייתי שציירים הולנדים החלו להכניס ליצירותיהם בשנות ה־40 של המאה ה־17.

## קשר לרמברנדט
הציור נקשר ליצירתו של רמברנדט, "בונה הספינות ורעייתו" משנת 1633, שבה נעשה שימוש באור טבעי השוטף את הסצנה מהחלון. לפי הטקסט המקורי, היה זה סוג האור שבו השתמש רמברנדט, אשר פותח והועמק על ידי תלמידו דאו – והדבר מתבטא במיוחד בציור "נערה קוצצת בצל". התאורה המדויקת, המדגישה את החומריות והפרטים, מהווה חוליה מקשרת בין שתי היצירות, הן מבחינה סגנונית והן מבחינה היסטורית.

## בעלות ומיקום
במאה ה-18 הציור עבר בין אוספים פרטיים בצרפת – גניא, שואזל, נסיך קונטי ושואזל-פראסלן – ולאחר מכן נכנס לאוסף של יאן גילדמייסטר באמסטרדם ולבסוף לאוסף בארינג בלונדון. בשנת 1814 נרכש על ידי ג'ורג' הרביעי מאת סר תומאס בארינג, כחלק מקבוצת ציורים הולנדיים ופלמיים. בשנת 1819 תועד באולם הסמוך לחדר האוכל באחוזת קרלטון (מס' 95), וב־1841 הועבר לגלריית הציורים בארמון בקינגהאם (מס' 136).

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:טבע דומם
קטגוריה:ציורים באוסף המלכותי של הממלכה המאוחדת
קטגוריה:בעלי חיים באמנות
קטגוריה:ציורי ז'אנר
קטגוריה:ילדים בציור
קטגוריה:חריט דאו: ציורים
אילי חיון

**איליי חיון** (נולדה ב-14 באפריל 2004) היא ג'ודוקא ישראלית המתחרה בקטגוריית המשקל של עד 52 ק"ג.

## קריירה
ב-2020 במהלך מגפת הקורונה בישראל חלו מגבלות על קיום אירועים ספורט, ובתחרות מיוחדת בתל אביב הגיעה לגמר נשים ב' עד 53 ק"ג, שם הפסידה לגפן פרימו.

באליפות ישראל בג'ודו בדצמבר 2023 זכתה במדליית ארד יחד עם יולי שניר.

זכתה במדליית ארד באליפות ישראל בג'ודו שנערכה בינואר 2025 למשקל עד 57 ק"ג. חיון צפויה להשתתף באליפות אירופה 2025 שתיערך באפריל בפודגוריצה שבמונטנגרו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ג'ודוקא ישראלים
קטגוריה:ג'ודוקא ישראליות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-2004
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-2004
אבובאקר בארי

**אבובאקר בארי** (באנגלית: **Abubakr Barry**; נולד ב-2 ביולי 2000 בבנג'ול שבגמביה) הוא כדורגלן גמביאני המשחק בעמדת הקשר בקבוצת אוסטריה וינה מהבונדסליגה האוסטרית ובנבחרת גמביה.

## קריירת מועדונים
בארי גדל באקדמיית סופרסטארס בגמביה, ובשנת 2018 הצטרף למחלקת הנוער של מכבי חיפה. בהמשך שיחק בקבוצות הבוגרים של הפועל נוף הגליל, הפועל כפר שלם, הפועל ניר רמת השרון, הפועל כפר סבא ובני יהודה תל אביב במסגרת הליגה הלאומית. הוא ערך 125 הופעות בליגה הלאומית במשך חמש עונות, והבקיע 14 שערי ליגה.

ב-29 ביוני 2024 חתם בארי על חוזה לשתי עונות באוסטריה וינה מהבונדסליגה האוסטרית.

## קריירה בין-לאומית
ב-15 בנובמבר 2024 ערך בארי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גמביה, בהפסד 2-1 לנבחרת קומורו במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2025.

## חיים אישיים
אחיו הוא הכדורגלן חמזה בארי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים גמביאנים
קטגוריה:קשרי כדורגל גמביאנים
קטגוריה:כדורגלני הפועל נוף הגליל
קטגוריה:כדורגלני הפועל כפר שלם
קטגוריה:כדורגלני הפועל רמת השרון
קטגוריה:כדורגלני הפועל כפר סבא
קטגוריה:כדורגלני בני יהודה תל אביב
קטגוריה:כדורגלני אוסטריה וינה
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:כדורגלני נבחרת גמביה
קטגוריה:גמביאנים שנולדו ב-2000
ואסיל טרזייב

**ואסיל אלכסנדרוב טֶרְזִייֶב** (בבולגרית: **Васил Александров Терзиев**; נולד ב-9 ביוני 1978, סופיה, הרפובליקה העממית של בולגריה) הוא פוליטיקאי, יזם, פילנתרופ, ואיש עסקים בולגרי, אשר נמנה עם מייסדי חברת טלריק, ומכהן מ-2023 כראש עיריית סופיה, בירת בולגריה.

## קורות חייו
טרזייב נולד בסופיה. הוריו היו קצינים בוועדה לביטחון המדינה. סבו לוטננט גנרל ואסיל פאבלוב טרזייב  היה פרטיזן חבר המפלגה הקומוניסטית, אשר כיהן כמפקד יחידת הריגול הנגדי בבולגריה, והיה בן דודו של פטר מלאדנוב. ואסיל אלכסנדרוב טרזייב רכש השכלה תיכונית בבית הספר האנגלי בסופיה , וב-2001 רכש תואר בוגר אוניברסיטה במנהל עסקים באוניברסיטה האמריקאית בסופיה .

ב-2002 נמנה טרזייב עם מייסדי חברת התכנה טלריק, אשר ב-2014 נמכרה לחברת "Progress Software" בסכום של 262.5 מיליוני דולרים. לאחר מכירת טלריק עסק טרזייב בייעוץ לחברות סטארטאפ, ובמקביל תמך כלכלית במספר פרויקטים חברתיים וחינוכיים.

ב-2023 הצטרף למפלגת אנחנו ממשיכים בשינוי בראשות קיריל פטקוב ורץ מטעמה לבחירות לראשות עיריית סופיה שנערכו באוקטובר 2023. בנובמבר 2023 נבחר לראשות העירייה לאחר סיבוב בחירות שני.

טרזייב מתגורר בסופיה, נשוי ואב לשני ילדים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים בולגרים
קטגוריה:נדבנים
קטגוריה:יזמים
קטגוריה:ראשי עיריית סופיה
קטגוריה:בולגרים שנולדו ב-1978
המכתב (טר בורך)

**המכתב** (בהולנדית: **De Brief**) הוא ציור שמן על בד מאת הצייר ההולנדי חרארד טר בורך, שנוצר בקירוב בין השנים 1660–1665. הציור שמור באוסף המלכותי הבריטי, לאחר שנרכש בשנת 1814 על ידי המלך ג'ורג' הרביעי מאוסף הבנקאי הבריטי סר . קודם לכן, בשנת 1805, נרכש הציור על ידי אביו של ברינג, בתקופה שבה נמכרו ציורים הולנדיים רבים מן המאה ה־17 אל מחוץ למדינה.

## תיאור והמודלים
הציור מתאר שלוש דמויות – שתי נשים ונער – סביב שולחן שעליו מונחים חפצים שונים. בחזית הציור מופיעה כורסה שעליה ישן כלב קטן. יתרת החדר שרויה באפלה, אך נברשת נראית בהשתקפות. אף על פי שפנים החדר מתואר במעורפל, הוא טיפוסי לעיצוב הולנדי.

האישה היושבת מימין, הלבושה בבגדים אופנתיים, מוארת באור חזק ומהווה את הדמות המרכזית. היא קוראת מכתב, בעוד הנער שבאמצע והאישה שמשמאל (שייתכן שגם היא כתבה מכתב) מביטים בה בדריכות, ועוקבים אחר תגובתה. המשמעות הפסיכולוגית של הסצנה נותרת עלומה ומסורה לפרשנותו של הצופה.

הציור ככל הנראה נוצר בביתו של טר בורך בעיר דֵוֶונְטֶר, שם יצר רבות מיצירותיו. שניים מהמודלים הם בני משפחתו: הנער במרכז הוא אחיו־למחצה מוזס, והאישה הקוראת את המכתב היא אחותו־למחצה גזינה, ששימשה מודל קבוע עבורו. טר בורך הרבה להשתמש בקרוביו ובמכריו כמודלים. גם הכלב שבציור ככל הנראה היה כלבו האישי, והוא מופיע בציורים נוספים.

## ניתוח
הציור מבוצע בסגנון האופייני לציירי ה"פיינשילדרס" ההולנדים, ומתאפיין ברמת פירוט גבוהה. מרקמי הבדים, בעיקר בלבושה של הדמות המרכזית, מעובדים בקפידה. ההשתקפויות המטאליות של צבעי כחול וזהב מצביעות על עושר מסוים. הפרטים המעודנים, כגון רקמת שולי השמלה, נדירים לאותה תקופה.

כמו ביצירות אחרות של טר בורך, ניכרת תשומת לב קפדנית לפרטים: מגש ופמוט בידיו של הנער, קסת הדיו על השולחן, ואף דמות הנברשת המטושטשת ברקע האפל. האווירה המרוסנת והמאופקת מודגשת על ידי פיזור האור, ויוצרת תחושת דיוק ומיומנות רבה. התוצאה הכללית ריאליסטית מאוד, עם דגש על הפשטות ההרמונית של חיי היום־יום.

טר בורך הרבה ליצור ציורים אנקדוטליים דומים, לעיתים קרובות עם אותם מודלים ואלמנטים חוזרים. דמויות הקוראות או כותבות מכתבים מופיעות ביצירות רבות. הקשרים הפסיכולוגיים ביניהן יוצרים תחושת אינטימיות שממנה מודר הצופה, שאינו יכול אלא לנחש את נסיבות האירוע. רמזים סמליים, לעיתים בעלי משמעות רומנטית, היו שכיחים באמנות התקופה, וניתן לזהותם גם ביצירותיהם של אמנים נוספים בני זמנו.

## לקריאה נוספת

* Judikje Kiers, Fieke Tissink, Der Glanz des Goldenen Jahrhunderts. Dutch Art of the 17. Jahrhunderts, Zwolle: Waanders, 2000.
* Bob Haak, Hollandse schilders in de Gouden Eeuw, אמסטרדם: Meulenhoff/Landshoff, 1984.


## קישורים חיצוניים

* דף היצירה באתר האוסף המלכותי הבריטי

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורים באוסף המלכותי של הממלכה המאוחדת
קטגוריה:ציורי ז'אנר
קטגוריה:כלבים באמנות
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:חרארד טר בורך: ציורים
מזרח ומערב

**מזרח ומערב יבוא ושיווק בע"מ** היא חברה ישראלית ותיקה המתמחה בייבוא, שיווק והפצה של מגוון מוצרי מזון, משקאות, כלי בישול והגשה ואביזרים מקצועיים למטבח האסייתי. החברה נחשבת לחלוצת ייבוא מוצרי המזון האסיאתי לשוק הישראלי ומובילה בתחום זה. בדצמבר 2024 דווח על רכישת החברה על ידי חברת ישרקו מקבוצת טיב טעם.

## רקע והיסטוריה
חברת "מזרח ומערב" הוקמה בדצמבר 2000 כחברה פרטית. רשת חנויות "מזרח ומערב" החלה את דרכה כחנות אחת בשוק הכרמל בתל אביב, שהוקמה בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20. בתחילת דרכה, קהל הלקוחות העיקרי של החנות כלל עובדים תאילנדים ופיליפינים שחיפשו מוצרי מזון אסיאתיים. עם השנים, "מזרח ומערב" התפתחה לרשת חנויות הממוקמות בערים הגדולות בישראל, ומגוון המוצרים שלה התרחב. כיום, מרבית לקוחות החברה הם ישראלים המעוניינים במוצרים וטעמים מהמזרח הרחוק. החברה מייבאת מוצרים מקוריים ומסורתיים מרחבי אסיה, ארצות הברית, אירופה ועוד. כמו כן, היא מייצגת חברות בינלאומיות.

## פעילות החברה
"מזרח ומערב" עוסקת בייבוא, שיווק והפצה של מאות מוצרים שונים, הכוללים בין היתר: רטבים, כגון רוטבי סויה. קרם וחלב קוקוס, נודלס, ממרחים ומחיות קארי, שימורים, תבלינים וצמחי תיבול, אורז, קטניות ומוצרי קמח, אצות וחטיפי אצות, מוצרים לסושי, טופו, כלי בישול והגשה. מרבית המוצרים של החברה הם בכשרות. "מזרח ומערב" פונה לאלפי לקוחות בשוק המוסדי בישראל, הכולל מסעדות, בתי מלון, חברות קייטרינג, מעדניות, חנויות המתמחות במזון אסייאתי, וכן משווקת לרשתות הקמעונאות הפונות לצרכן הפרטי. לחברה שני סניפים מרכזיים בתל אביב: בשוק הכרמל ובשרונה מרקט.

## רכישת "מזרח ומערב" על ידי טיב טעם
בדצמבר 2024 דיווחה חברת ישרקו מקבוצת טיב טעם על רכישת מלוא מניות חברת "מזרח ומערב" תמורת סכום המוערך בכ-121 מיליון שקלים. הרכישה בוצעה בשתי פעימות. עודד כליף היה הבעלים של חברת "מזרח ומערב" ושימש גם כמנכ"ל החברה. מנכ"ל ובעל השליטה בטיב טעם, חגי שלום, ציין כי רכישה זו מהווה נדבך נוסף באסטרטגיית הצמיחה של הקבוצה. הוא הוסיף כי "מזרח ומערב" תמשיך לפעול כחברה ייעודית ומתמחה בתוך הקבוצה. במסגרת העסקה נקבע כי עודד כליף ימשיך בתפקידו כמנכ"ל לפחות לשנה. רשות התחרות אישרה את הרכישה באפריל 2025. "מזרח ומערב" מעסיקה כ-100 עובדים ומנהלת את פעילותה מנכס במודיעין. מכירות החברה במחצית הראשונה של שנת 2024 הסתכמו בכ-116.5 מיליון שקלים עם קצב שנתי של כ-235 מיליון שקלים ורווח נקי של כ-7.3 מיליון שקלים.

## קישורים חיצוניים
* אדם כהן, ישרקו רוכשת את חברת ׳מזרח ומערב׳ באתר פאנדר, 16 בדצמבר 2024

## הערות שוליים

קטגוריה:רשתות מרכולים בישראל
קטגוריה:המטבח האמריקאי
בילי קמפבל

**בילי קמפבל** (באנגלית: **Billy Campbell**; נולד ב--7 ביולי 1959) הוא שחקן אמריקאי.

## ביוגרפיה
קמפבל נולד בשארלוטסוויל, וירג'יניה.

בשנת 1991 שיחק את הגיבור הראשי בסרט "הרפתקאות רוקטיר" ושנה לאחר מכן גילם את קווינסי בסרט "דרקולה".

הוא הופיע בפרק של קומדיית המצבים "קשרי משפחה", תפקידו הבולט הראשון היה כמאהב של סטיבן קרינגטון בסדרה "שושלת", לאחר מכן הוא שיחק תפקיד קבוע בסדרת הפשע "Crime Story", הוא היה הבחירה הראשונה לגילום התפקיד של ויליאם רייקר אך לבסוף הפסיד את התפקיד לג'ונתן פרייקס, אך עם זאת הוא התארח בפרק של הסדרה "מסע בין כוכבים: הדור הבא".

בשנת 2002 הוא שיחק את בעלה המתעלל של ג'ניפר לופז בסרט "עד כאן".

מ-2004 ועד 2007 שיחק בסדרת המדע הבדיוני "ה-4400".

בשנת 2008 שיחק עורך דין בסרט הקומדיה "עיר רפאים".

בשנים 2017–2020 גילם קמפבל במשך ארבע עונות את דמותו של הבלש ג'ון קרדינל בסדרת הפשע הקנדית "קרדינל" מבית רשת הטלוויזיה "CTV". עבור תפקידו היה מועמד קמפבל לפרס אמי הבין-לאומי לשחקן הטוב ביותר לשנת 2018. 

בשנת 2022 שיחק קמפבל בסרט המפלצות הנורווגי "טרול" בתור ד"ר דיוויד סקורד ושיחק בסרט נורווגי נוסף "נרוויק" אודות המערכה על נרוויק שם גילם את ג'ורג' גיבס.

בשנת 2024 ביצע הופעת אורח בסדרה "מר וגברת סמית'" מבית שירות הסטרימינג "פריים וידאו" בתור פארקר מרטין.

בשנת 2025 שיחק בסרט האימה "אני יודע מה עשית בקיץ האחרון" בתור גרנט ספנסר ושיחק במותחן "Trust" בתור פיטר. 

## חיים אישיים
קמפבל היה מאורס לשחקנית ג'ניפר קונלי, בין השנים 1991 ל-1996.

כיום הוא גר עם אשתו, אן, ושני ילדיהם בחוות משפחתה בעיירת החוף מוס בנורווגיה.

קמפבל מחזיק במעמד של תושב קבע בקנדה, וחי במשך מספר שנים בונקובר, קולומביה הבריטית.

קמפבל הוא חובב רוגבי, לאחר ששיחק במועדון הרוגבי של וירג'יניה, במועדון הרוגבי של שיקגו ליונס ובמועדון הרוגבי של סנטה מוניקה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1959
אלינה דרוטמן

**אלינה דרוטמן** (נולדה ב-19 בנובמבר 2001) היא אתלטית ישראלית, אלופת המכביה (2022) ואלופת ישראל (2024 ו-2025) בריצת 100 מטר ובריצת 200 מטר.

## ביוגרפיה
דרוטמן נולדה באוקראינה ועלתה לישראל בשנת 2018. בן זוגה הוא האתלט איוון אנדריינקו.

### 2020
באליפות ישראל שנערכה ביולי סיימה במקום שישי בריצת 200 מטר בתוצאה של 27.13 שניות, ובמקום עשירי בריצת 100 מטר בתוצאה של 12.67 שניות.

### 2021
באליפות ישראל שנערכה ביוני סיימה במקום רביעי בריצת 100 מטר בתוצאה של 12.16 שניות, ובמקום רביעי בריצת 200 מטר בתוצאה של 25.29 שניות.

באליפות אירופה עד גיל 23 שנערכה בטאלין שבאסטוניה ביולי השתתפה בריצת שליחות 4x100 מטר יחד עם אילנה דורפמן, עדן פינקלשטיין וניצן לוי, אך הרביעייה לא הצליחה לסיים את הריצה בשלב המוקדמות.

### 2022
באליפות ישראל שנערכה ביוני זכתה בשתי מדליות כסף: בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.90 שניות, אחרי דיאנה ויסמן (11.28 שניות) ולפני אילנה דורפמן (12.13 שניות), ובריצת 200 מטר בתוצאה של 24.64 שניות, אחרי עדן פינקלשטיין (24.08 שניות) ולפני ניצן אסס (24.83 שניות).

במכביה העשרים-ואחת שנערכה ביולי זכתה בשתי מדליות זהב: בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.91 שניות, לפני אילנה דורפמן (11.99 שניות) וניצן אסס (12.05 שניות), ובריצת 200 מטר בתוצאה של 24.51 שניות, לפני ניצן אסס (24.59 שניות) ואילנה דורפמן (24.63 שניות).

### 2023
באליפות ישראל שנערכה ביולי זכתה בשתי מדליות כסף: בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.91 שניות, אחרי אילנה דורפמן (11.70 שניות) ולפני ניצן לוי (12.17 שניות), ובריצת 200 מטר בתוצאה של 24.71 שניות, אחרי אילנה דורפמן (24.21 שניות) ולפני ניצן לוי (25.13 שניות).

### 2024
באליפות ישראל שנערכה ביוני זכתה בשתי מדליות זהב: בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.72 שניות, לפני אילנה דורפמן (12.02 שניות) ומרסי יה אפריפה (12.05 שניות), ובריצת 200 מטר בתוצאה של 24.08 שניות, לפני נועה לוי (24.54 שניות) ואילנה דורפמן (24.59 שניות).

### 2025
באליפות ישראל שנערכה ביולי זכתה בשתי מדליות זהב, בריצת 100 מטר ובריצת 200 מטר.

## שיאים אישיים
### אצטדיון
* ריצת 60 מטר: 7.52 שניות (2025)
* ריצת 100 מטר: 11.55 שניות (2025)
* ריצת 200 מטר: 23.84 שניות (2025)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אתלטים ישראלים
קטגוריה:אתלטיות ישראליות
קטגוריה:אלופי ישראל בריצה
קטגוריה:אלופות ישראל בריצה
קטגוריה:אלופות המכביה: אתלטיות
קטגוריה:ישראלים ילידי אוקראינה
קטגוריה:ישראליות ילידות אוקראינה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-2001
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-2001
ורוניקה צ'יינוב

**ורוניקה צ'יינוב** (נולדה ב-26 באוגוסט 2002) היא אתלטית ישראלית, אלופת ישראל שלוש פעמים ברציפות (2022–2024) בקפיצה לגובה.

## ביוגרפיה
צ'יינוב מתאמנת בקפיצה לגובה באגודת אתלטי הנגב.

### 2016
בתחרות שנערכה בחודש מאי קבעה בקפיצה לגובה שיא ישראל חדש עד גיל 16 עם תוצאה של 1.75 מטר.

באליפות ישראל שנערכה ביוני זכתה במדליית כסף בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.69 מטר, יחד עם ברקת דרהי, ואחרי מעיין שחף (1.86 מטר).

### 2017
בפסטיבל האולימפי האירופי לנוער שנערך בגיור שבהונגריה קבעה בקפיצה לגובה תוצאה של 1.30 מטר.

### 2018
באליפות מדינות הבלקן עד גיל 18 שנערכה ביוני זכתה במדליית זהב בקפיצה לגובה בשיא ישראל עד גיל 18 חדש של 1.79 מטר.

באליפות אירופה עד גיל 18 שנערכה בגיור ביולי סיימה במקום 14 בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.74 מטר.

באולימפיאדת הנוער בואנוס איירס שנערכה באוקטובר סיימה במקום שביעי בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.79 מטר.

### 2019
בפסטיבל האולימפי האירופי לנוער שנערך בבאקו שבאזרבייג'ן ביולי סיימה במקום 11 בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.74 מטר.

### 2020
באליפות ישראל 2020 שנערכה ביולי זכתה במדליית ארד בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.70 מטר, אחרי דניאל פרנקל (1.75 מטר) ומעיין שחף (1.75 מטר).

### 2021
באליפות ישראל 2021 שנערכה ביוני סיימה במקום רביעי בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.70 מטר.

### 2022
באליפות ישראל שנערכה ביוני זכתה במדליית זהב בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.77 מטר, לפני שובל שר (1.60 מטר) ואביב אלבז (1.60 מטר).

### 2023
באליפות ישראל 2023 שנערכה ביולי זכתה במדליית זהב בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.78 מטר, לפני דניאל פרנקל בריינר (1.75 מטר) ורוני חובב (1.60 מטר).

### 2024
באליפות ישראל 2024 שנערכה ביוני זכתה במדליית זהב בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.75 מטר, לפני דניאל פרנקל בריינר (1.70 מטר) ורוני חובב (1.65 מטר).

## שיאים אישיים
### אצטדיון
* קפיצה לגובה: 1.83 מטר (2024)

### אולם
* קפיצה לגובה: 1.78 מטר (2025)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אתלטים ישראלים
קטגוריה:אתלטיות ישראליות
קטגוריה:אלופי ישראל בקפיצה לגובה
קטגוריה:אלופות ישראל בקפיצה לגובה
קטגוריה:ספורטאיות ישראליות באולימפיאדת הנוער
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-2002
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-2002
בלטו בלאו

**בלטו בלאו** (נולדה ב-1 בינואר 2005) היא אתלטית ישראלית, אלופת ישראל (2022) וסגנית אלופת המכביה (2022) בהטלת כידון.

## ביוגרפיה
בלאו נולדה באתיופיה, ועלתה יחד עם משפחתה לישראל בגיל שבע. המשפחה התמקמה בבאר שבע.

מתאמנת באגודת אתלטי הנגב.

### 2018
באליפות ישראל שנערכה ביולי סיימה במקום חמישי בהטלת כידון בתוצאה של 33.04 מטר.

### 2019
באליפות ישראל שנערכה ביולי סיימה במקום שישי בהטלת כידון בתוצאה של 34.40 מטר.

### 2020
באליפות ישראל שנערכה ביולי סיימה במקום חמישי בהטלת כידון בתוצאה של 32.76 מטר, במקום חמישי בזריקת דיסקוס בתוצאה של 20.19 מטר, ובמקום שביעי בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 7.93 מטר.

### 2021
באליפות ישראל שנערכה ביוני סיימה במקום רביעי בהטלת כידון בתוצאה של 35.15 מטר, ובמקום שישי בזריקת דיסקוס בתוצאה של 29.02 מטר.

### 2022
באליפות ישראל שנערכה ביוני זכתה במדליית זהב בהטלת כידון בתוצאה של 38.90 מטר, לפני כריסטין דוסו (36.61 מטר) ועדי אונייליסי (34.19 מטר). בנוסף, סיימה במקום שישי בזריקת דיסקוס בתוצאה של 27.70 מטר.

במכביה העשרים-ואחת שנערכה ביולי זכתה במדליית כסף בהטלת כידון בתוצאה של 40.28 מטר, אחרי כריסטין דוסו (42.25 מטר) ולפני עדי אונייליסי (35.59 מטר).

### 2023
באליפות ישראל שנערכה ביולי זכתה במדליית ארד בהטלת כידון בתוצאה של 36.75 מטר, אחרי מרגריטה דורוז'ון (49.70 מטר) וכריסטין דוסו (37.27 מטר).

### 2024
באליפות ישראל שנערכה ביוני זכתה במדליית כסף בהטלת כידון בתוצאה של 42.02 מטר, אחרי מרגריטה דורוז'ון (52.43 מטר) ולפני עדי אונייליסי (39.38 מטר).

## שיאים אישיים
### אצטדיון
הטלת כידון: 42.02 מטר (2024)

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אתלטים ישראלים
קטגוריה:אתלטיות ישראליות
קטגוריה:מטילי כידון ישראלים
קטגוריה:אלופי ישראל בהטלת כידון
קטגוריה:אלופות ישראל בהטלת כידון
קטגוריה:באר שבע: ספורטאים
קטגוריה:ישראלים ילידי אתיופיה
קטגוריה:ישראליות ילידות אתיופיה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-2005
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-2005
דוד עם ראשו של גוליית (גווידו רני)

**דוד עם ראש גוליית** (באיטלקית: **Davide con la testa di Golia**) הוא ציור שמן על קנבס מאת האמן האיטלקי גווידו רני, שצויר בסביבות שנת 1605. היצירה מוצגת כיום בגלריית אופיצי בפירנצה, בחדר המוקדש לקראווג'ו.

גווידו רני, יליד בולוניה (1575–1642), נודע כאמן שעיצב אידיאל של יופי קלאסי במאה ה־17, תוך דגש על הרמוניה בפרופורציות ודיוק ברישום. סגנון זה נבע מהשכלתו האמנותית, שהושפעה ממודלים של רפאל ומתורתם של בני משפחת קאראצ'י. בגיל צעיר הצטרף רני לאקדמיה של האינקאמינטי – מוסד אמנותי שהוקם בבולוניה והתמקד בלימודי אנטומיה ורישום מהחיים, בהשראת אמני המאה ה־16.
[250px|ממוזער|ימין|[דיוקן עצמי כדוד עם ראש גוליית, ציור מאת יוהאן זופאני]]
בתחילת המאה ה־17, בעת שהותו ברומא, נחשף רני לסגנון של קרוואג'ו ואימץ לזמן קצר מרכיבים כמו ניגודי אור-צל חזקים והעדפה לנושאים היסטוריים אלימים. גם אז שמר על אלגנטיות מלנכולית ואיפוק רגשי. הציור "דוד עם ראש גוליית" ממחיש את המתח שבין סגנונו הקלאסי של רני לבין השפעת הקרוואג'יסטים. דוד מוצג כדמות מעודנת, חובש כובע אדום עם נוצה, עטוי בגלימה עשירה, וגופו מואר באור רך המזכיר אור ירח. הוא מביט בראשו הכרות של גוליית בתנוחה הרהורית ולא דרמטית, כשהמעשה האלים כבר הושלם, והתחלף בהרהור שקט. לציור נודעה הצלחה רבה. גרסה נוספת קיימת בלובר, והנושא שוחזר בעותקים נוספים במוזיאונים שונים באירופה.

## ייצוג גוליית
בציורו של גווידו רני, גוליית מתואר באופן השונה מהייצוגים המסורתיים של הדמות כענק פראי ובוטה. הוא מופיע בפרופיל שקט ואצילי, בעל זקן מסודר והבעה מאופקת. הפצע שמביא למותו אינו גלוי לעין, וסימני הדם מופיעים ברמז בלבד. ראשו מונח על סלע שטוח המזכיר בצורתו מצבת שיש – פרט שחוקרים שונים ראו בו אזכור חזותי למנהג של הצבת ראש אויב על גבי אבן כאקט סמלי. אף שאין עדות ישירה לכך שזו הייתה כוונתו של רני, הדימוי מתחבר למסורת קומפוזיציונית רחבה יותר, שבה מופיע ראש גוליית על גבי סלע הדומה למזבח – כפי שנראה גם בציוריהם של גוארצ'ינו, "דוד עם ראשו של גוליית" ושל יוהאן זופאני. הבחירה להציב את ראש גוליית בצורה זו מעניקה לסצנה נופך טקסי או אלגורי, המטעין את הרגע במשמעויות החורגות מן ההיבט הסיפורי בלבד.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורי התנ"ך
קטגוריה:דוד בציורים
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:גווידו רני: ציורים
Before the Dawn (להקה)

**Before the Dawn** (בעברית: **לפני ה[[שחר]]**) היא להקת דת' מטאל מלודי פינית שהוקמה על ידי תומאס סאוקונן, והתחילה כפרויקט סולו. הלהקה מאופיינת במלודיות מלנכוליות ובליריקה אפלה, וסגנונה מושפע במידה רבה ממטאל גותי.

בינואר 2013 תומאס הכריז על סיום כל הלהקות והפרויקטים המתמשכים שלו, והכריז על תחילתה של להקה חדשה בשם Wolfheart  (אשר התאפיינה בצליל דת' מטאל כבד יותר). אם זאת, הלהקה התאחדה בשנת 2021.

## היסטוריה
ללהקה(אשר הוקמה כפרויקט סולו) נוספו החברים פאנו ווילמאן (גיטרה ושירה נקייה), מייק אוג'אלה, וקימו נורומי ויחד הם הוציאו את שני האלבומים הראשונים
ב-2005 החליט להחליף את כל חברי הלהקה עקב כך שהוא הרגיש חוסר מקצועיות ומוטיבציה מצידם,
כך שנוספו ללהקה במקומם לארס איקינד(שירה נקייה ובאס), יוהו ראיהה(גיטרה), ג'ואל מקינן (קלידים) והמתופף אאטו מוקה.
ב-2006 הוציאה הלהקה את האלבום The Ghost ומסשן כתיבתו נשארו מספר שירים נוספים יותר מלנכוליים ואיטים מהסגנון של הלהקה אותם תומאס החליט להוציא עם לארס כזמר ועצמו כנגן כל הכלים תחת הפרויקט שחר של נחמה(Dawn of Solace),

הלהקה פורקה ב-2013 עקב רצונו של תומאס להתמקד בוולפהארט,
לאחר איחודה של הלהקה מחדש בשנת 2021, תומאס עבר להיות מתופף הלהקה וגיטריסט רק בסטודיו.
ב-2022 עזב לארס את הלהקה ובמקומו גייסה הלהקה את מתמודד דה וויס פינלנד פאבו לאפוטי. 
והרכב זה הוציא את האלבומים Stormbringers ב-2023 וCold Flame Eternal ב-2025.

## דיסקוגרפיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:להקות דת' מטאל
קטגוריה:להקות מטאל גותי
קטגוריה:להקות פיניות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1999
גמבואה (פנמה)

**גמבואה** (בספרדית: **Gamboa**) היא עיירה ב בפנמה. העיירה קרובה לתעלת פנמה והיא נבנתה באזור תעלת פנמה, כדי לאכלס את העובדים בתעלה. כיום משמש המקום כמרכז תיירות אקולוגית.

## מיקום וגאוגרפיה
גמבואה שוכנת כ-34 קילומטרים צפונית מערבית לפנמה סיטי, לצד עיקול חד של נהר צ'אגרס לכיוון . דרומית לגמבואה תעלת פנמה נפגשת עם קו פרשת המים של אמריקה וכך על אף שגמבואה קרובה יותר לצד האוקיינוס השקט היא "שייכת" לצד האוקיינוס האטלנטי.
ממוזער|הגשר החד-נתיבי הישן (עם רמזור).
בעבר, התחבורה לגמבואה הייתה באמצעות גשר ברזל ועץ חד נתיבי שחצה את הצ'אגרס. באוקטובר 2018 הושלם גשר דו-מסלולי חדש בסמוך לגשר המקורי.

## אטימולוגיה
השם גמבואה הוא שמו של עץ ממשפחת החבושים.
## היסטוריה
גמבואה נבנתה ליד כפר שאינו קיים, בשם: סנטה קרוז. שלושה קילומטרים משם הייתה עיירה בשם Las Cruces, שבה, במאה ה-19 היו יורדים מדוברות נוסעים ומטענים ומשם צועדים עם פרדות. מסילת הרכבת של תעלת פנמה הושלמה בשנת 1855 אך לא עצרה במקום ובעלוני הרכבת לא צוינה אף עיירה במיקומה הנוכחי של גמבואה.

גמבואה של ימינו נבנתה בשנת 1911, במהלך בניית התעלה. היא אוכלסה על ידי כ-700 עובדים, בני משפחה ונותני שירותים ממוצא אפרו-אנטילאים ואחרים (לא ישבו בה לבנים).

בשנת 1914, לאחר סיום פעולות בניית התעלה, פחתה אוכלוסיית גמבואה עד ל-173 נפש והעיירה כללה תחנת משטרה, שני בתים וכמה קרונות רכבת ישנים ששימשו לשכן העובדים.

ב-1936, בתמיכתו של האמריקאי ג'ון ג' קלייבורן , מנהל מחלקת החפירה של חברת תעלת פנמה, מוקמה מחלקת החפירה בגאמבואה. המחלקה עסקה בתחזוקת התעלה (פינוי אדמת סחף ומשקעים). בתוך שנה עלה מספר התושבים ל-1,419, ובשנת 1942 הגיעה גאמבואה לשיא אוכלוסייתה – 3,853 תושבים.

בעיירה, כמו ברוב העיירות באזור התעלה, היה מושל, סניף דואר, בית ספר, כנסיות, תחנת רכבת, תחנת כיבוי אש ותחנת דלק.

בהמשך, עקב צמצום כוח האדם הדרוש לתחזוקת התעלה, הלך ופחת מספר התושבים ובהדרגה התיישבו בה אנשי צבא ארצות הברית ומשפחותיהם, בשל מחסור בדיור בבסיסים הצבאיים המקומיים. האמריקאים המשיכו להתגורר בגמבואה עד לנסיגה המוחלטת של חיילי ארצות הברית מפנמה ב-1999.
## גמבואה במאה ה-21
העיירה גמבואה מיושבת עם מספר קטן של תושבים, רבים מהבתים אינם מאוכלסים וחלק ממבני ציבור אינם בשימוש. במקום נמצאת הנהלת חטיבת החפירה של רשות תעלת פנמה. הנמל של חטיבת החפירה משמש מעבורות קלות כדי להגיע אל  (STRI) שנמצא באי  שנמצא כ-23 קילומטרים (בקוו אווירי) מערבית לגמבואה.

## תיירות
גמבואה נחשבת למיקום אטרקטיבי לתיירות אקולוגית. באזור גדלים קיימנים, קרוקודילים, איגואנות וכמה מאות מיני ציפורים. מיקומה ב"סוף הדרך" והכביש היחיד המחבר אותו לשאר אזור התעלה, גמבואה צמודה לשטחים גדולים של יער גשם, יחסית לא מופרע. שביל העוקב אחר צינור ישן ("Pipeline Road") נחשב לאחד סיורי הצפרות הטובים ביותר בפנמה ובכל מרכז אמריקה. צופי ציפורים חובבים רבים מצטרפים לאורניתולוגים לספירת ציפורים שנתית, המתקיימת ליד גמבואה.

בעיירה וסביבתה הותאמו בתים לאירוח תיירים וכן נבנה מלון ברמה גבוהה Gamboa Rainforest Resort.

## גמבואה בסרטים
בסרט  השחקן הראשי פירס ברוסנן שוהה באתר נופש בגמבואה ונראה אוכל במסעדה על שפת המים. לאחר מכן נראה גשר הברזל והעץ המוביל לגמבואה, כשמאחוריו ספינה גדולה.
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פנמה: ערים
קטגוריה:תעלת פנמה
אחת ממיליון

"**אחת ממיליון**" הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפר הישראלי רון חיון. הוא יצא לאור ב-9 בפברואר 2025 באופן עצמי, כסינגל שלא מתוך אלבום אולפן.

## רקע וכתיבה
"אחת ממיליון" נכתב והולחן במהלך שנת 2024 על ידי חיון, זיו שביט, ליעד מאיר ויובל ניאזוב (הראפר והמפיק המוזיקלי דודא) שגם הפיק את השיר.

חיון סיפר כי כתב את השיר בעקבות פציעתו של אחיו במהלך שירותו הצבאי. לדבריו, הוא התקשה לפרסם את השיר עד לבשלות רגשית.

בשונה משיריו הקודמים שהתאפיינו בעיקר בסגנון היפ-הופ קצבי וטקסטים קלילים, "אחת ממיליון" הוא שיר בזאנר האפרוביט ומציג גוון אישי, חשוף ומלודי יותר. חיון תיאר את השיר כנקודת מפנה בקריירה שלו.

## הצלחה וביקורות
עם יציאתו, זכה "אחת ממיליון" להצלחה רבה, צבר מעל מיליון צפיות ביוטיוב תוך חודשיים, והגיע למקום הראשון במצעד "היטליסט" מאקו ורדיו תל אביב. בנוסף, הגיע ב-15 במאי למקום הראשון ב.

## מיקומי שיא

### מצעדי סוף שנה

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הרשמי של גלגלצ
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בהיטליסט
ג'ואני אוהבת את צ'אצ'י

**ג'ואני אוהבת את צ'אצ'י** (באנגלית: **Joanie Loves Chachi**) היא קומדיית מצבים אמריקאית ששודרה במקור ברשת ABC בין 23 במרץ 1982 עד 24 במאי 1983. הסדרה הייתה ספין אוף של קומדיית המצבים הפופולרית "ימים מאושרים" והיא התמקדה במערכת היחסים הרומנטית של הדמויות ג'ואני קנינגהם וצ'אצ'י ארקולה אשר גולמו על ידי ארין מורן וסקוט באיו. הסדרה בוטלה לאחר 17 פרקים, במהלך עונתה השנייה, עקב רייטינג נמוך.

## תקציר העלילה
הסדרה התמקדת בג'ואני וצ'אצ'י אשר עוזבים את מילווקי ועוברים לשיקגו, שם הם מקימים להקה.

## צוות השחקנים הראשי
* ארין מורן בתפקיד **ג'ואני קנינגהאם**, חולמת להיות זמרת. אחותו הצעירה של ריצ'י קנינגהאם.
* סקוט באיו בתפקיד **צ'אצ'י ארקולה**, מוזיקאי שאפתן. בן דודו של פונזי.
* אל מולינארו בתפקיד **אל דלבקיו**, הבעלים של מסעדת "ארנולד'ס" ב"ימים מאושרים".
* אלן טרבולטה בתפקיד **לואיזה דלבקיו**, אמו של צ'אצ'י ואשתו החדשה של אל.
* ארט מטרנו בתפקיד **ריקו מאסטורלי**, אחיה של לואיזה והבעלים של המסעדה בו ג'ואני וצ'אצ'י מופיעים.
* ויניפרד פרידמן בתפקיד **אנט מאסטורלי**, בת דודתו של צ'אצ'י אשר היא חברה בלהקה של ג'ואני וצ'אצ'י.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה שמתרחשות בשיקגו
קטגוריה:אולפני CBS: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות ספין-אוף אמריקאיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 1982
דוד עם ראשו של גוליית (גוארצ'ינו)

**דוד עם ראשו של גוליית** הוא ציור שמן על קנבס מעשה ידי האמן האיטלקי גוארצ'ינו, שצויר בסביבות שנת 1650. היצירה משתייכת לתקופתו המאוחרת של האמן ונחשבת לדוגמה מובהקת לאיכויותיו האמנותיות ולייחוסה ההיסטורי.

הציור מוזכר ברישומי סדנתו של גוארצ'ינו לשנת 1650, שם נכתב כי צויר עבור לודוביקו פרמי מפיאצ'נצה. מאוחר יותר, בשנת 1680, הופיע ברשומות הרכוש של משפחת פארנזה כאחת היצירות שבאוספו של ראנוצ'ו פארנזה השני, דוכס פארמה. בהמשך עבר בירושה למלכי בית בורבון של ממלכת שתי הסיציליות, ומשם עבר דרך מספר אספנים פרטיים עד שנרכש על ידי המוזיאון הלאומי לאמנות מערבית בטוקיו בשנת 1999.

הקומפוזיציה של היצירה נחשבת לנדירה באיקונוגרפיה של דוד: במקום לתאר את דוד כרב-עוצמה גאה בניצחונו על גוליית, הוא מוצג כאן ברגע של התבוננות פנימית והכרת תודה לאל. הצבע הכחול הכהה ברקע – גרסה מוחשכת של פיגמנט הלַפִּיס לַזוּלִי – היה סממן מובהק של עבודות גוארצ'ינו מאותה תקופה, וצבע זה מקושר מסורתית לאלוהות ולשמיים. השימוש בו מחדד את הדילמה הרגשית של דוד בעקבות ניצחונו יוצא הדופן.

היצירה זכתה לפופולריות כבר מיום יצירתה, וידועות לפחות שתי גרסאות נוספות שלה שצוירו על ידי תלמידיו של גוארצ'ינו. הציור נחשב ליצירה החשובה ביותר של האסכולה הבולונזית באוסף תקופת הבארוק של המוזיאון בטוקיו.

## ייצוג גוליית
אחד המרכיבים הבולטים בציורו של גוארצ'ינו "דוד עם ראשו של גוליית" הוא האופן שבו מונח ראשו של גוליית על גבי אבן שטוחה, הדומה למזבח, מה שמעניק לסצנה מימד סמלי של קורבן או תודה לאל. אלמנט זה מופיע גם בציורים נוספים של הנושא. בציורו של גווידו רני, דוד עם ראשו של גוליית (1605–1606), מונח ראשו של גוליית על עמוד אבן גבוה, המשמש כבסיס פיסולי לתצוגה. בציורו של יוהאן זופאני, דיוקן עצמי כדוד עם ראש גוליית (1756), חוזר המוטיב של הסלע השטוח – בדומה לגרסתו של גוארצ'ינו – והראש מוצג עליו באופן שמזכיר שוב אבן מזבח. בשלושת הציורים, אם כן, הסלע או העמוד שעליו מונח ראשו של גוליית ממלא תפקיד מרכזי בבניית המשמעות: מגוף מובס למעין אובייקט סמלי, המוצג לצופה כעדות לניצחון ולעיתים גם כמעשה של הקרבה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורי התנ"ך
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:גוארצ'ינו: ציורים
קטגוריה:דוד בציורים
סנטה ברברה (סדרת טלוויזיה)

**סנטה ברברה** (באנגלית: **Santa Barbara**) היא אופרת סבון אמריקאית ששודרה במקור ברשת NBC מ-30 ביולי 1984 עד 15 בינואר 1993. הסדרה נוצרה על ידי ברידג'ט וג'רום דובסון.

לאורך השנים הסדרה שודרה במעל ל-40 מדינות ברחבי העולם. הסדרה זכתה לאורך השנים ב-24 פרסי אמי לבידור בשעות היום.

בישראל הסדרה שודרה במשך תקופה קצרה בערוץ 2 בשנים 1995 ו-1996.

## עלילה
עלילת הסדרה, אשר מתרחשת בסנטה ברברה שבקליפורניה, התמקדה בעיקר בחייהם הדרמטיים של משפחת קאפוול האמידה ורבת ההשפעה. משפחות בולטות נוספות בסדרה כללות את משפחת לוקרידג' אשר היו יריביהם של משפחת קאפוול, והמשפחות אנדרדה ופרקינס.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אופרות סבון אמריקאיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 1984
האלה תומאסדוטיר

**האלה תומאסדוטיר** (באיסלנדית" **Halla Tómasdóttir**; ) היא אשת עסקים ופוליטיקאית איסלנדית, שמכהנת כנשיאת איסלנד מאז אוגוסט 2024.
## ראשית חייה
האלה תומאסדוטיר נולדה ברייקיאוויק. ב-1986 היא סיימה את לימודיה בבית הספר התיכון המסחרי ורזלו  ברייקיאוויק, ולאחר מכן עברה לארצות הברית כסטודנטית זרה, שם היא למדה בבית הספר התיכון שבאוונסוויל, אינדיאנה, וסיימה ב-1993 לימודי בוגרת אוניברסיטה במנהל עסקים עם התמחות במשאבי אנוש באוניברסיטת אוברון  במונטגומרי, אלבמה. ב-1995 היא קיבלה תואר מוסמכת אוניברסיטה במנהל עסקים ב ע"ש  של אוניברסיטת המדינה של אריזונה.

## קריירה
האלה הייתה חברה מייסדת של אוניברסיטת רייקיאוויק  ב-1998. היא גם הייתה בין המייסדים של חברת ההשקעות אודור קפיטל . היא שימשה כמנהלת בכירה של "צוות B" , קבוצה גלובלית של מנהיגים בתחומי העסקים והחברה האזרחית שעובדים לקידום התנהלות עסקית המתמקדת באנושות ובאקלים.
## נשיאת איסלנד
ב-17 במרץ 2016 הודיעה האלה על מועמדותה למשרת נשיאת איסלנד. בבחירות הכלליות היא קיבלה 27.9 אחוזים מהקולות, והגיעה למקום השני לאחר גודני יוהאנסון שקיבל 39.1 אחוזים.

ב-1 ביוני 2024 ניצחה האלה בבחירות לנשיאות, והביסה את ראשת הממשלה לשעבר, קתרין יקובסדוטיר בהפרש קולות של 10 אחוזים. מסע הבחירות שלה התמקד בסוגיות כמו השפעת המדיה החברתית על בריאות הנפש של הנוער, פיתוח התיירות, ותפקיד הבינה המלאכותית בחברה. ב-1 באוגוסט 2024 היא הושבעה לתפקידה.

## חיים אישיים
האלה נשואה לביורן סקולסון, ולשניים שני ילדים.

## קישורים חיצוניים
* 

* האלה תומאסדוטיר באתר נשיא איסלנד 

## הערות שוליים

קטגוריה:נשיאי איסלנד
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת אובורן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אובורן
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת המדינה של אריזונה
קטגוריה:ילידי 1968
קטגוריה:ילידות 1968
איימי רפאלי

**איימי רפאלי** (נולדה בשנת 2008) היא מתעמלת אקרובטית ישראלית, סגנית אלופת עולם (גימארייש 2024) וסגנית אלופת אירופה (לוקסמבורג 2025) בתחרות לזוג מעורב בתרגיל הדינמי, סגנית אלופת עולם (גימארייש 2024) בתחרות לזוג מעורב בתרגיל שיווי המשקל, ואלופת אירופה (לוקסמבורג 2025) בתחרות לזוג מעורב בקרב רב.

## ביוגרפיה
רפאלי מתאמנת באגודת הפועל "בגין" חולון תחת המאמן אמיר מוזס.

### 2023
בסבב גביע העולם שנערך בשנת 2023 זכתה במדליית זהב בתחרות לזוג מעורב בבלגיה, ובמדליות כסף בתחרות לזוג מעורב בפורטוגל ובפולין.

### 2024
בסבב גביע העולם שנערך בשנת 2024 זכתה במדליות ארד בתחרות לזוג מעורב בבולגריה ובפורטוגל.

באליפות העולם באקרובטיקה שנערכה בגימארייש שבפורטוגל בספטמבר זכתה בשתי מדליות כסף בתחרות לזוג מעורב יחד עם יונתן פרידמן: בתרגיל שיווי המשקל בתוצאה של 28.610 נקודות, ובתרגיל הדינמי בתוצאה של 28.170 נקודות. בתרגיל המשולב סיים הזוג במקום חמישי בתוצאה של 28.430 נקודות. בנוסף, זכתה במדליית ארד קבוצתית.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מתעמלים אקרובטים ישראלים
קטגוריה:מתעמלות אקרובטיות ישראליות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-2008
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-2008
ויין דובאל

**ויין דובאל** (באנגלית: **Wayne Duvall**; נולד ב-29 במאי 1958) הוא שחקן אמריקאי הידוע בעיקר בזכות הופעתו כהומר סטוקס בסרט "אחי, איפה אתה?". כן הופיע במגוון סדרות טלוויזיה כגון: "מטלוק", "מקגייוור", "פרקליטי אל איי", "תיקים באפלה", "ER", "ג'אג", "סברינה המכשפה הצעירה", "שבעה ימים", "נאש ברידג'ס", "שיקגו הופ", "המשפט של איימי", "NYPD Blue", "הבית הלבן", "CSI", "חוק וסדר", "חוק וסדר: כוונה פלילית", "חוק וסדר: מדור מיוחד", "", "אווטאר", "הוואי חמש-אפס", "אימפריית הפשע", "האישה הטובה", "מבוקש", "צווארון לבן", "אלמנטרי", "גיהנום על גלגלים", "גות'האם", "מזכירת המדינה", "פארגו", "Suits", "פירסון", "מיליארדים", "הנותרים" ו"חסרי מוח".

דובאל למד באוניברסיטת מרילנד והחל את קריירת המשחק שלו ב-1991.

הוא גם הופיע בשלל סרטים, דוגמת: "בדרך למטה", "נשיאים בצרות", "הצד העמוק של האוקיינוס", "אפולו 13", "אבולוציה", "בעמק האלה", "גאווה ותהילה", "אסירים", "המטבח", "משחק כפול", "לינקולן", "ריצ'רד ג'ול", "מקום שקט 2" ו"משפט השבעה משיקגו", כמו גם בהפקות תיאטראות ברודוויי.

דובאל נשוי לדניס גילה מאז שנת 2002. בן דודו מדרגה שנייה הוא השחקן רוברט דובאל.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקנים בסרטי ג'יימס בונד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1958
סירת המלכות של צ'ארלס השני

ממוזער|סירת המלכות של המלך צ'ארלס השני
**סירת המלכות של צ'ארלס השני** (באנגלית: **State Barge of Charles II**) היא סירת משוטים שנבנתה בסביבות 1670 עבור צ'ארלס השני, מלך אנגליה. עד הופעת מסילות הברזל היו סירות נהר אמצעי התחבורה העיקרי באנגליה כמו במקומות אחרים, וסירת השרד המלכותית שימשה להסעת המלך ובני לווייתו לאירועים ולטקסים בהשתתפותו. הסירה המשיכה לשרת את מלכי אנגליה, ולימים בריטניה, גם לאחר מותו. בינואר 1806 הובילה את ארונו של אדמירל נלסון  מגריניץ' אל בניין האדמירליות , מלווה על ידי למעלה מ-60 סירות נוספות. בעשור של 1870 היא הועברה לתצוגה באוניית המלחמה "ויקטורי" בפורטסמות', ונשארה בה עד 1920 לערך. כיום היא מוצגת במוזיאון הימי הלאומי של הצי המלכותי בפורטסמות' .

## תיאור הסירה
הסירה (barge) היא מסוג סירות המשוטים הידועות באנגליה בשם "שאלופ" . יש לה קנה חרטום מעוגל וירכתיים מרובעות. היא מונעת על ידי חמישה משוטים בכל צד, הנשענים על סדי משוטים (rowlocks). גב הספסל בירכתי הסירה מעוטר בציור של לואיז דה קֶרוּאַיי , דוכסית פורטסמות', שהייתה פילגשו של צ'ארלס.

## לקריאה נוספת

* Norton, Peter (1972). *State Barges*. National Maritime Museum Greenwich.


## ראו גם
* סירת המלכות של הנסיך פרדריק
* סירת המלכות של המלכה מרי

## קישורים חיצוניים


* "Royal Boats owned by Charles II" in: Voyager of History. Accessed April 19, 2025.
* " The Roal Barge: A Vessel of Kings and Heroes" in: National Museum of the Royal Navy.


## הערות שוליים

קטגוריה:מוזיאונים ימיים
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: מוזיאונים
קטגוריה:סירות
קטגוריה:בית סטיוארט
אליוט וולפולק מייג'ור

**אליוט וולפוק מייג'וֹר** (באנגלית: **Elliott Woolfolk Major**; ) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מהמפלגה הדמוקרטית במיזורי, שכיהן כמושל ה־33 של מיזורי בין השנים 1913–1917. קודם לכן כיהן כתובע הכללי של מיזורי מ-1909 עד 1913.

## ביוגרפיה
מייג'ור נולד בשנת 1864 במחוז לינקולן שבמיזורי. הוא למד בבתי הספר הציבוריים של המחוז ולאחר מכן למד בסמינר ווטסון שבמחוז פייק. לאחר לימודי משפטים התקבל ללשכת עורכי הדין של מיזורי בשנת 1885. דרכו הפוליטית החלה בהיבחרו לסנאט של מיזורי, בו כיהן בין השנים 1897–1901. בין השנים 1909–1913 כיהן כתובע הכללי של מיזורי. בנובמבר 1912 ניצח בבחירות לתפקיד מושל מיזורי, אחרי שגרף 48.20% מקולות הבוחרים. הוא גבר על סגן מושל מיזורי לשעבר ג'ון מקינלי, מועמד המפלגה הדמוקרטית, שגרף 31.15% מהקולות.

מייג'ור נכנס לתפקידו ב-13 בינואר 1913. במהלך כהונתו הוקמו מספר גופים חדשים במדינה, ובהם ועדת התחבורה של מיזורי, מועצת חנינות, ועדה לסיוע לעיוורים ורשות השירותים הציבוריים של מיזורי. בנוסף, בתקופתו הוצג באופן רשמי דגל מיזורי והתקבלו חוקים חדשים לשיפור תנאי העבודה במדינה.

עם תום כהונתו בינואר 1917, פרש מהחיים הפוליטיים ושב לעסוק בעריכת דין בעיר סנט לואיס. הוא היה נשוי לאליזבת' מאיירס, ואב לשלושה ילדים. מייג'ור נפטר ב-9 ביולי 1949 בעיר יוריקה, ונקבר בבית העלמין העירוני בבאולינג גרין שבמיזורי.

## קישורים חיצוניים

* אליוט וולפולק מייג'ור, באתר אגודת המושלים הלאומית 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מיזורי
קטגוריה:חברי האספה הכללית של מיזורי
קטגוריה:התובעים הכלליים של מיזורי
קטגוריה:מושלי מיזורי
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1864
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1949