open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
דניאלה קולוט

**דניאלה קולוט-פריש** (בגרמנית: **Daniela Kulot-Frisch**, נולדה ב-1966) היא סופרת ילדים, ציירת ומאיירת גרמנייה. ספריה מאופיינים בסגנון עליז ובהומור בלתי שגרתי.

## ביוגרפיה
קולוט נולדה בעיירה שונגאו שבבוואריה. החלה לצייר כבר בשנות ילדותה המוקדמות, ולדבריה, "ציירה וצבעה בכל מה שנגעו אצבעותיה". למדה עיצוב באוניברסיטת אאוגסבורג למדע שימושי.

קולוט גרה ועובדת בעיר אאוגסבורג שבגרמניה. היא כותבת ספרים מצוירים, מאיירת ספרים של סופרים אחרים, ומציירת. ציוריה הוצגו בתערוכות יחיד בגרמניה ובמדינות אחרות.

בריאיון שנערך עימה השיבה קולוט כי לדעתה, ספרה הטוב ביותר הוא "בולדווין וגונדולה". "אני מאמינה שהצלחתי להעביר נושא לא קל (אבות ואימהות חד-הוריים) בצורה קלילה ולא עצובה."

ספריה תורגמו ליותר מעשרים שפות.

## ספריה שתורגמו לעברית
* **לילה טוב, חברים!** (תרגום: חנה לבנת)
* **מאיפה באה האהבה?** (תרגום: חנה לבנת)
* **המסע המופלא שלנו לגן הילדים** (תרגום: חנה לבנת)
* **התנין הקטן והאהבה הגדולה** (תרגום: דובי לנץ)
* **תנין וג'ירפה - משפחה שכזאת** (תרגום: דובי לנץ)
* **איזה כיף לחטט באף** (תרגום: דובי לנץ)
* **תנין קטן ורגש לו גדול** (תרגום: דובי לנץ)
* **תנין וג'ירפה - זוג מוזר ומאוהב** (תרגום: דובי לנץ)
* **מר שניף מוצא חבר** (עם הורטנזה אולריך)

## קישורים חיצוניים
* 
* הבלוג של דניאלה קולוט באתר וורדפרס (בגרמנית) 
* דניאלה קולוט  באתר האינטרנט של פרויקט קלנדרקה (בספרדית)
* 
* 
* 

קטגוריה:מאיירים גרמנים
קטגוריה:סופרות ילדים ונוער גרמניות
קטגוריה:סופרות גרמניות
קטגוריה:סופרים גרמנים
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1966
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1966
בנימין כספי

**בנימין כספי (סרברניקוב)** (19 במרץ 1885 – 18 במאי 1946) היה מחנך, סופר ופזמונאי עברי.

## חייו
כספי נולד כ**בנימין סרברניקוב** ברוסיה ב-1885. למד בחדר ובישיבה. המשיך בלימודי חול בהומל, בבריסק ועוד. מ-1909 עד 1912 נתן שיעורים פרטיים לעברית, לתנ"ך וכדומה בקייב. ב-1912 החל ללמד בחדר מתוקן של ש"ז פוגצ'וב בוורשה, ועבד שם עד פרוץ מלחמת העולם הראשונה.

נדד בין ערים אחדות, בהן קייב, סראטוב, פטרובסק ומוסקבה ועסק בהוראה. היה מראשוני המורים לעברית למבוגרים, בין השאר באמצעות ספרי לימוד שחיבר. יחד עם ש"ז פוגצ'וב ויצחק אלתרמן היה חבר פעיל בחברת "חובבי שפת עבר" שפעלה במחתרת עקב הגבלות על השימוש בעברית בימי המלחמה. היה מקורב לאנשי "הבימה" במוסקבה, ותרגם למענם את המחזות "הגולם" ו"המבול". עסק גם בכתיבה הומוריסטית. בשלב זה עברת את שם משפחתו לכספי.

בשנת 1926 עלה עם משפחתו לארץ ישראל. תחילה התפרנס מהוראה בשיעורי ערב, אחר כך עבד כמורה בבית החינוך לילדי העובדים בתל אביב, וב-1933 עבר ללמד בבית הספר "אחד העם" בפתח תקווה, שם לימד עד למותו, בעיקר כמחנך לכיתות א'-ב'.
כספי חגג את סדר הפסח בקביעות בקיבוץ בית הערבה עם משפחת בתו, תמר, שנמנתה על מייסדי הקיבוץ.

חיבר דרמה בשם "במדבר: חזיון קדומים מימי ראשית עם ישראל" שיצאה לאור לאחר מותו. כן נמצאו בעזבונו דרמה תנ"כית בשם "דבורה", ושירים ופזמונים רבים. כתב גם שירים לילדים, שהנודעים שבהם הם "השפן הקטן" ו"שישו ושמחו בשמחת חג".

בנימין כספי נפטר בי"ח באייר תש"ו מהתקף לב (1946) ונטמן בבית העלמין סגולה בפתח תקווה. הותיר אחריו בת (תמר כספי-רעיף), בן ונכדים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* עינת אמיתי, חד-גדיא - חלק ב - בפסח זוכרים את בית הערבה..., 14 באפריל 2011

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודים רוסים
קטגוריה:פזמונאים כותבי עברית
קטגוריה:אנשי חינוך שוחרי השפה העברית
קטגוריה:אנשי חינוך שוחרי השפה העברית ביישוב
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:סגל גימנסיה אחד העם (פתח תקווה)
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות סגולה
קטגוריה:ציונים ילידי המאה ה-19: אנשי היישוב
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1886
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1946
אפרים וייל

**אפרים וייל** (15 בפברואר 1926 – 28 ביוני 2011) היה איש רדיו, מוזיקאי ומלחין ישראלי, מראשוני קול ישראל.

## ביוגרפיה
נולד בשנת 1926 במינכן, בנם של קליר ולודויג וייל, בעליו של מוסך במינכן. ב-1939 בעקבות עלית הנאצים והתגברות התנכלותם ליהודים בגרמניה ברחה המשפחה באישון לילה מגרמניה ועלתה לארץ ישראל באניית "גלילאה" שיצאה מנמל המבורג והגיעה לנמל חיפה. תחילה התגוררו בגבעתיים, וכעבור כשנה, עברה המשפחה לרמתיים (שלימים הפך להוד השרון). למד בבית הספר בכפר מל"ל. לאחר שסיים לימודיו בכפר מל"ל נשלח ללמוד מסגרות בבית הספר למקצועות המלאכה ע"ש לודוויג טיץ בקיבוץ יגור. במקביל למד נגינה באבוב בקיבוץ יגור.
בשנת 1945 החל אפרים וייל לעבוד כספרן בתקליטיית " קול ירושלים". כעבור מספר שנים בשנות ה-50 עבר לתל אביב ונמנה עם מקימי התקליטייה של הרדיו בתל אביב.

וייל נמנה עם מקימי חטיבת הבידור של קול ישראל שכללה, בן השאר, את: דרורה בן אב"י, אדי הלפרין, דליה און פריזנט, עופרה סמואל, עזריה רפופורט, משה וילנסקי, יוסף "פפו" אריה, אמיתי נאמן בשנות ה-60 המוקדמות היה אפרים וייל ממקימי "תזמורת הבידור של קול ישראל" ביחד עם אדי הלפרן, משה וילנסקי ואחרים, שליוותה את פסטיבלי הזמר בשנות ה-60. ועסקה בהקלטת וחידוש שירים עבריים ישנים.

במשך עשרות שנים, הפיק וערך תוכניות רדיו רבות בקול ישראל ובהן: "בידור 61-62", "דלת פתוחה" "רגעי קסם" ועוד. כמו כן עסק גם בלווי אמנים באמצעות נגינה באקורדיון. בן האמנים שליווה נמנים: רבקה מיכאלי, רחל אטאס, שולמית לבנת, שושנה דמארי, אורי זוהר ורבים אחרים.

בשנות ה-60 לבקשת ראש עיריית רמלה, מאיר מלמד, הקים את הקונסרבטוריון ברמלה הוא גייס מורים ופיקח עליהם במהלך שיעורי המוזיקה. ילדים מכל רחבי העיר הגיעו לקונסרבטוריון ללמוד מוזיקה.

בשנות ה-80 ערך וייל את תוכנית המוזיקה המיתולוגית "רגעי קסם" למעשה עד פרישתו לגמלאות בסוף שנות ה-80. החליפה אותו בעריכת התוכנית עליזה דיסטניק.

גם לאחר שפרש לגמלאות המשיך וייל לעבוד ברדיו ב וערך את והתוכנית היומית "קלאסי-קל" עד שנתו האחרונה בגיל 85.

זמן מה לפני מותו אושפז בבית חולים. הוא נפטר ב-28 ביוני 2011 בגיל 85 ונטמן בבית העלמין ירקון בתל אביב, ליד קבר רעייתו חסיה שנפטרה בשנת 2001.

הותיר אחריו שלושה ילדים: עודד וייל, אילן וייל, מוזיקאי וזמר, ואורית שריה-וייל וכן נכדים.

## שירים שהלחין
* "**זה עוד לא הכל**" – מילים: אבי קורן
* "**בקרן רחוב**" – מילים: אפרים וייל. בביצוע גדעון גרייף (הושר לראשונה בתוכנית הראשונה של "תשואות ראשונות" 1965.
* "**חג האורות**" – מילים: עודד בורלא
* "**שיר הצחוק**" – מילים: משה דור

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:סגל קול המוסיקה
קטגוריה:אנשי רדיו ישראלים
קטגוריה:מלחינים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:בוגרי בית הספר למקצועות המלאכה ע"ש לודוויג טיץ (יגור)
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות ירקון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1926
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2011
מר דגדוג

**מר דגדוג** או **מר דיגידוג** (באנגלית: **Mr. Tickle**) הוא הספר הראשון בסדרת הספרים "מר וגברת" מאת רוג'ר הרגריבס, אשר יצא לאור בשנת 1971.

## עלילה
סיפורו של מר דגדוג מתחיל כשהוא נמצא במיטה ומכין לעצמו ארוחת בוקר מבלי לקום, הודות לידיו הארוכות בצורה יוצאת דופן. הוא מחליט שאותו יום הוא יום מסוג דגדוג, ובכך מסתובב ברחבי העיר ומדגדג אנשים - מורה, שוטר, ירקן, כרטיסן רכבת, רופא, קצב ודוור. הספר נחתם באזהרה לכך שמר דגדוג עלול לארוב בצד הדלת ולהתכונן לדגדג את הקוראים.

לפי רותה קופפר, ספריו של הרגריבס נרקחו על פי מתכון קבוע ובדוק, ונועדו לשעשע ולא תמיד לחנך. שום מוסר השכל לא מצפה לילד המקשיב לסיפור, רק כמה דגדוגים מפתיעים בסופו.

## תרגומים
הספר תורגם לראשונה לעברית על ידי יורם טהרלב ונקרא "**מר דיגידוג**". לימים תורגם מחדש על ידי אפרים סידון עם הכתיב "**מר דגדוג**", ששימש גם במהדורות הבאות.

הספר מופיע תחת הכותרות הבאות:

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי 1971
קטגוריה:ספרי ילדים ונוער
שמעון גרינפלד

רבי **שמעון גרינפלד** (**מהרש"ג**; 20 באוקטובר 1860, ד' בחשוון תרכ"א – 17 בפברואר 1930, י"ט בשבט ה'תר"ץ) היה רב, ראש ישיבה ופוסק הלכה הונגרי, דיין במונקאטש ורבה של סמיהאלי במשך עשרות שנים. נודע בכינויו **המהרש"ג**.

## ביוגרפיה
נולד בעיר חוסט לרב יהודה גרינפלד שנעשה לימים (1875–1907) רבה של סמיהאלי ומחבר הספר "קול יהודא". למד במשך תשע שנים אצל רבי משה שיק ("המהר"ם שיק") שכיהן אז כרבה של חוסט ועמד בראשות הישיבה בעיר, והיה לתלמידו המובהק. לישיבת חוסט נכנס כבר בגיל 11, ואת תשובתו ההלכתית הראשונה כתב בחוסט בגיל ארבע עשרה שנים בלבד. בגיל עשרים ואחד כתב את חידושיו למסכת שבועות שנדפסו שנים לאחר פטירתו ("חידושי מהרש"ג" – שבועות, ירושלים תשל"ד).

נישא לבתו של יהודי עשיר ממונקאטש ולאחר נישואיו עבר לגור בעיר זו. הוא התמנה לדיין ומורה הוראה במונקאטש וגם הקים בה ישיבה ועמד בראשה. לאחר פטירת אביו בתרס"ז התמנה תחתיו כרבה של סמיהאלי וראש הישיבה בה.

בישיבתו למדו את כל המסכת בתלמוד הבבלי לפי סדרה, סוגיה אחר סוגיה בלימוד שיטתי של הפשט, בניגוד למקובל באותם ימים ברבות מישיבות הונגריה להקיף בכל נושא את כל הסוגיות הקשורות אליו במישרין ובעקיפין ברחבי התלמוד. בישיבתו לא הוקדשו זמנים מיוחדים ללימוד ספרי חסידות או ספרי מוסר, הוא הסביר כי נהג להתפלל שתלמידים כאלו ש"הוויות דאביי ורבא" לא מספיקות כדי להבעיר בקרבם יראת שמים, לא יבואו אליו. הוא היה דייקן בזמנים. ב-1929 למדו בישיבתו כמאה בחורים, לאחר פטירתו הצטמצם מספר התלמידים והישיבה התקיימה עד פרוץ מלחמת העולם השנייה ושואת יהדות אירופה.

## משפחתו
* בנו רבי מרדכי גרינפלד מסווידניק – הכין לדפוס את החלק הראשון של "שו"ת מהרש"ג", וחיבר את הספר "זהב שבא" על התורה. נספה בשואה במחנה ההשמדה חלמנו.
* בתו חיה – נישאה לרב שלמה אליעזר רוטנברג שכיהן כדיין ומו"צ בסמיהאלי, הם נספו באושוויץ עם שמונת בניהם ובנותיהם.

## לקריאה נוספת
* הרב מרדכי גרינפלד, 'הקדמה מבן המחבר המו"ל', בתוך: **שו"ת מהרש"ג**, כרך א, ירושלים תשל"ד (נדפס תחילה בספר **זהב שבא** על התורה)
* אברהם פוקס, **ישיבות הונגריה בגדולתן ובחורבנן**, כרך א, ירושלים תשל"ט, עמ' 255–260
* יצחק יוסף כהן, **חכמי הונגריה והספרות התורנית בה**, מכון ירושלים תשנ"ז, עמ' 527–528
* אהרן סורסקי, **מרביצי תורה מעולם החסידות**, חלק ג, בני ברק תשמ"ז, עמ' ר-רכא

## קישורים חיצוניים
* 
;ספריו
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים הונגרים
קטגוריה:מוקצ'בו: רבנים
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:חסידי צאנז
קטגוריה:רבנים חסידים
קטגוריה:ראשי ישיבה הונגרים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1860
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1930
גרינפלד

**גרינפלד** או **גרינפילד** (בגרמנית: **Grünfeld**; באנגלית: **Greenfield**; ברוסית: **Гринфельд**) הוא שם משפחה שמשמעותו שדה ירוק.

קטגוריה:שמות משפחה
לואי-לאופולד בואיי

[ממוזער|left|לואי-לאופולד בואיי, [דיוקן עצמי, 1794]]
**לואי-לאופולד בואיי** (בצרפתית: **Louis-Léopold Boilly**,  5 ביולי 1761 – 4 בינואר 1845), מוזכר גם כ**בוילי**, היה צייר צרפתי. היה ידוע בשל יכולתו לצייר דיוקנות בצורה מהירה ומדויקת, אך רבות מתמונותיו המפורסמות הן תמונות המתארות סיטואציה.

## ביוגרפיה
בואיי נולד בעיירה לה בסה (La Bassée) שבצפון צרפת. אביו היה פסל עץ. בואיי למד לצייר באופן עצמאי בגיל העשרה, ובשנת 1774, בהיותו בן 13, פרסם את תמונותיו בקרב נזירים אוגוסטינים בעיר דואה (Douai). תוך שלוש שנים הוזמן לעבוד וללמוד אצל הבישוף של אראס. הוא חי שם עד 1787 ויצר כ־300 דיוקנות. אז היגר לפריז. בפריז התפרסם בשל עבודותיו, שהוצגו בין היתר בסלון הפריזאי, ואף קיבל את אות לגיון הכבוד, העיטור החשוב בצרפת. הוא התקבל גם כחבר במכון של צרפת בשנת 1833.

בואיי חי במהלך שינויים פוליטיים רבים בצרפת, ובשנת 1794, בשיא שלטון הטרור, נידון על ידי הממשל בגלל הצביון הארוטי של חלק מהתמונות שצייר. האמן ז'אן-בטיסט ויקאר הוא שהסגיר את בואיי לשלטונות. בואיי ניצל לאחר שבפשיטה לביתו התגלו גם תמונות פטריוטיות, בעיקר ה"ניצחון של מארה".
[200px|ממוזער|ימין|[נערה בחלון (לואי-לאופולד בואיי)|נערה בחלון]]
בואיי מת בשנת 1845 בפריז. בנו אלפונס עסק בתחריט ולמד בניו יורק.

תמונותיו של בואיי מוצגות במוזיאון הלובר בפריז, במוזיאון הארמיטאז' בסנקט פטרבורג, בארמון ליל לאמנויות יפות ועוד.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מעוטרי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:ציירים צרפתים
קטגוריה:ילידי 1761
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1845
פרס פרש הברונזה

**פרס פרש הברונזה** (מאנגלית: **Bronze Wrangler**) או בקיצור **פרש הברונזה** הוא פרס שנתי שמוענק על ידי המוזיאון הלאומי לבוקרים ולמורשת המערב. הפרס מוענק לסרטים, סדרות טלוויזיה, ספרות ומוזיקה בנושא המערב הפרוע ובוקרים.

הפרס הוענק לראשונה בשנת 1961. הפרס מעוצב בצורת בוקר יושב על סוס ועשוי מברונזה. את הפרס עיצב האומן ג'ון פרי.

## קטגוריות הפרס
### טלוויזיה וסרטים
*סרט תיאטרלי
*סרט טלוויזיה עלילתי
*עלילה עובדתית
*תוכנית טלוויזיה עובדתית (הוענק בשנים 1961 - 1989)
*דרמה טלוויזיונית בדיונית
*מערבון דוקומנטרי

### ספרות
*ספר אומנותי
*ספר פולקלור
*ספר נוער
*מאמר במגזין
*סיפור חדשותי
*ספר לא בדיוני
*ספר צילום יוצא דופן
*ספר פואטי
*סיפור קצר
*רומן מערבון

### מוזיקה
*מוזיקה
*יצירה מוזיקלית מערבית יוצאת דופן
*אלבום מוזיקלי מערבי מסורתי יוצא דופן

## קישורים חיצוניים
* האתר הרשמי של הפרס

 
קטגוריה:ארצות הברית: פרסים קולנועיים
פרש הברונזה
קטגוריה:המערב הישן של אמריקה
TV5Monde

**TV5Monde** (נודעה בעבר בשם **TV5**) היא רשת טלוויזיה צרפתית ששידוריה נקלטים במדינות רבות בעולם. לדברי הרשת, היא נמנית, יחד עם CNN ו-MTV, ברשימת שלוש הרשתות הגלובליות הגדולות ביותר.

## היסטוריה
הרשת החלה לפעול ב-2 בינואר 1984, בשם TV5, ושדרה בחמישה ערוצים: שלושה בצרפת, אחד בשווייץ ואחד בבלגיה (חמשת ערוצים אלה הם המקור לספרה 5 בשם הרשת). ב-18 בדצמבר 1985 נמנתה הרשת עם ארבעת ערוצי הכבלים הראשונים בצרפת. ב-1 בספטמבר 1988 החלה לפעול רשת "TV5 Québec Canada" בקנדה, וב-1991 החלה לפעול "TV5 Afrique". בינואר 1992 עברה הרשת שינוי נרחב, שכלל מיתוג מחדש בשם TV5Monde, שבא להדגיש את אופייה כרשת גלובלית. הרשת המשיכה להרחיב את שידוריה, לאמריקה הלטינית, לאסיה, לארצות הברית ולמזרח התיכון. ב-1999 פיצלה הרשת את פעילותה באירופה לשתי חטיבות: TV5 France Belgique Suisse פנתה למדינות הדוברות צרפתית באירופה, ו-TV5 Europe פנתה לכל יתר מדינות אירופה.

ב-8 באפריל 2015 הותקפה הרשת בידי האקרים ששייכו עצמם למדינה האסלאמית, ובמתקפת סייבר, שכללה חדירה לרשת המחשבים הפנימית של החברה, השביתו את שידורי הרשת למשך שלוש שעות, והשתלטו על פעילות הרשת בפייסבוק ובטוויטר.

בישראל הערוץ משודר ב-yes ובפרטנר TV.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערוצי טלוויזיה צרפתיים
קטגוריה:שידור ציבורי
עין על מלזיה

**עין על מלזיה** (מאנגלית: **Eye on Malaysia**) היה גלגל ענק נייד במלזיה. הגלגל החל לפעול בקואלה לומפור בשנת 2007, ולאחר מכן עבר למלאקה בשנת 2008. הגלגל הענק התנשא לגובה של 60 מטרים. בשנת 2010, בעקבות סכסוך משפטי בין בעליו לבין מפעיליו, פורק הגלגל.

## בקואלה לומפור
הגלגל החל לפעול לראשונה בקואלה לומפור, ולעולים עליו הייתה אפשרות לחזות בתצפית פנורמית של 360 מעלות על מרכז העיר ומעל 20 הקילומטרים שסביבה ואת המבנים שבה, ביניהם מגדל מנרה קואלה לומפור, איסטנה בוודאיה, מגדלי פטרונס ועוד. סיבוב נמשך 12 דקות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מלזיה: מבנים
קטגוריה:גלגלי ענק
קטגוריה:קואלה לומפור
בניין פישר

**בניין פישר** (באנגלית: **Fisher Building**) הוא גורד שחקים הממוקם בשדרת וסט גרנד 3011, דטרויט, מישיגן, ארצות הברית. הבניין מתנשא לגובה של 135.47 מטרים והוא בעל 30 קומות. הוא תוכנן בידי האדריכל ג'וזף נתניאל פרנץ' (Joseph Nathaniel French) בסגנון האר דקו ונבנה בין השנים 1927–1928.

הבניין הוא בעל מעמד מבנה היסטורי לאומי מה-29 ביוני 1989. בין היתר פועלים בו תיאטרון פישר ורשת בתי ספר ציבוריים של דטרויט.

## היסטוריה
ממוזער|ימין|200px|פרטים אדריכליים בחזית
בשנת 1919 רכשה חברת ג'נרל מוטורס 60% מחברת פישר בודי, שייצרה כ-370,000 שלדות רכב וסיפקה אותן לחברות אמריקאיות שונות. מספר שנים לאחר הרכישה, החליטו האחים פישר להעביר את המפעל לצד בניין ג'נרל מוטורס, המוכר כיום כקדילאק פלייס. שני בניינים אלו עודדו פיתוח של מרכז מסחר חדש בדטרויט.

במקור תכנן האדריכל ג'וזף נתניאל פרנץ' מכלול של 3 בניינים, שכלל 2 בניינים בני 30 קומות ובניין נוסף בן 60 קומות. אולם, השפל הגדול גרם לצמצום הפרויקט. לבסוף נבנה רק בניין אחד מתוך השלושה - בניין פישר. הבניין חופה בחזיתותיו באריחים מוזהבים, אך אלו הוסרו במהלך מלחמת העולם השנייה, בשל החשש שהם יהיו נר לרגליהם של מפציצי אויב. במקומם הודבקו אריחי אפוקסי ירוקים והחל משנות ה-80 של המאה ה-20 הם מוארים בלילות בתאורה המקנה להם מראה זהוב. ביום פטריק הקדוש התאורה מוחלפת לצבע ירוק ובשנים האחרונות מואר בצבע אדום כחלק מחגיגות הפלייאוף של ליגת ה-NHL מתוך כבוד לקבוצה העירונית, דטרויט רד וינגס.

בשנת 1974 נרכש הבניין יחד עם הבניין הסמוך, New Center Building, בידי Tri-Star Development בסכום המוערך בכ-20 מיליון דולר אמריקאי (במונחים כלכליים של 1974).

## אדריכלות
בניין פישר בעל 30 קומות וגובה כולל של 135.47 מטרים. רצפת הקומה הגבוהה ביותר שלו היא במפלס 103 מטרים ובו 21 מעליות. הבניין תוכנן בידי האדריכל ג'וזף נתניאל פרנץ' מ"משרד האדריכלים אלברט קאהן", בהשראת מגדל הטריביון של אליאל סארינן (Eliel Saarinen's Tribune Tower design). כינויו של הבניין הוא "יצירת האומנות הגדולה ביותר של דטרויט".

בשנת 1929 זכה בניין פישר למדליית כסף מטעם הליגה האדריכלית של ניו יורק.

לובי הבניין מתנשא לגובה של 3 קומות, הוא בעל תקרת קמרון חבית ומחופה ב-40 סוגי שיש שונים.

## גלריה

קובץ:FisherBldg Detroit New center.jpg|חזית הכניסה הפונה לשדרת וסט גרנד
קובץ:FisherBldgDetroit.jpg|מבט מקדילאק פלייס על בניין פישר
קובץ:FischerBldg entrance from west Grand.jpg|חזית הכניסה
קובץ:Interior of Fisher Building, Detroit.JPG|מסדרון בקומה השלישית


## ראו גם
* גורדי שחקים מוקדמים

## קישורים חיצוניים

* 
* New Center Council
* Metro Times review of American City: Detroit Architecture
* Boxoffice Magazine 1962 story on Fisher Theatre remodel
* Motion Picture News 1929 Fisher Theatre pictorial

## הערות שוליים

### ביבליוגרפיה
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:דטרויט: מבנים
קטגוריה:ארצות הברית: מבנים בסגנון האר דקו
תתנם לחרפה

**תתנם לחרפה** הוא פיוט מסוג שמתא - פיוט קללה לגויים. שם הפיוט נלקח משתי המילים הפותחות אותו. יש קהילות ששילבו את הפיוט, בימי הביניים, בתפילת יום הכיפורים.

שורות הפיוט מסודרות בסדר אלפביתי יורד (תשר"ק) לפי האות השנייה שבכל שורה, שתי שורות לכל אות. כל אחת מהשורות מסתיימת בהברה "מה".

## מחבר הפיוט
המהרש"ל, בן המאה ה-16, מייחס את כתיבת הפיוט לרש"י בעקבות גזירות תתנ"ו, שהתרחשו בשנת 1096, אך חוקרים (למשל אברהם גרוסמן) מטילים ספק בכך. יום-טוב ליפמן צונץ שיער שהפיוט חובר בצרפת, אולי במאה ה-12. אברהם פרנקל משער שפייטן איטלקי כתב את הפיוט במאה העשירית או אף לפני כן.

הפיוט, שנשמר בכתב יד נדפס לראשונה בשנת ה'תש"א. מביאו לדפוס, אברהם חיים פריימן ציין כי 'תתנם לחרפה' "לא נתפרסמה עד היום בדפוס מפני דרכי שלום". יום-טוב ליפמן צונץ שיער שבתקופת חיבורו של הפיוט טרם למדו חכמי אומות העולם עברית, ולכן לא נפל פחדם על מחבר הפיוט.

## קישורים חיצוניים
* אברהם חיים פריימן, "תתנם לחרפה: תוכחה לרש"י ז"ל", **[[תרביץ]]** י"ב, אב ת"ש, עמ' 70–74 .
* 
* אברהם פרנקל, טיפיוט 8 - האם חיבר רש"י את ה'שמתא' ליום כיפור 'תתנם לחרפה'?, מתוך אתר "טיפיוט", בארכיון האינטרנט
* אברהם פרנקל, שעיר וחותנו סערוני: מלכויות וגזרותיהן בפיוטי איטליה הקדומים, **[[תרביץ]]** פב (תשע"ד), עמ' 291-292
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פיוטים
קטגוריה:קללות ביהדות
קטגוריה:פיוטי יום הכיפורים
בניין בנק הנטינגטון

**בניין בנק הנטינגטון** (באנגלית: **Huntington Bank Building**), הנקרא במקור **בניין יוניון טראסט** (באנגלית: **Union Trust Building**), הוא גורד שחקים הממוקם בשדרת אוקלידס 925, קליבלנד, אוהיו, ארצות הברית. הבניין מתנשא לגובה של 88 מטרים והוא בעל 21 קומות. הוא תוכנן בידי משרד האדריכלים גראהם, אנדרסון, פרובסט ווויט ונבנה בין השנים 1921-1924. בעת חנוכתו היה לבניין המשרדים השני בשטחו בעולם. בנוסף, מכיל בתוכו את לובי הגדול בעולם של סניף בנק. הלובי כולל עמודי שיש בעלי כותרת קורינתית, תקרת קמרון חבית וציורי קיר של הצייר ז'ול גרין (Jules Guérin).

בשנת 1975, שופץ באופן נרחב תחת פיקוחו של האדריכל פטר ון דייק (Peter van Dijk) ושופץ שוב בשנת 1991.

ביוני 2010 רכשה אופטימה אינטרנשיונל את הבניין תמורת 18.5 מיליון דולר אמריקאי.

## ראו גם
* גורדי שחקים מוקדמים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:קליבלנד: מבנים
מפרץ טרה נובה

**מפרץ טרה נובה** (באנגלית: **Terra Nova Bay**) הוא מפרץ נטול-קרח לעיתים קרובות, באורך כ-64 ק"מ, הנמצא בין כף וושינגטון ולשון הים דריגאלסקי לאורך חופה של ארץ ויקטוריה, אנטארקטיקה. את המפרץ גילתה משלחת דיסקברי (הידועה גם בשם המשלחת הבריטית הלאומית לאנטארקטיקה, בפיקודו של רוברט פלקון סקוט, 1904-1901, שקרא לו על שם ה"טרה נובה", אחת מאוניות האספקה והחילוץ של המשלחת. תחנת זוקלי האיטלקית שוכנת דרך קבע במפרץ, וכמוה גם תחנת ג'אנג בוגו של קוריאה הדרומית.

## אזור אנטארקטי מוגן במיוחד
אזור ימי של 29.4 ק"מ מן המפרץ, הכולל רצועה צרה של מי חופים באורך 9.4 ק"מ מדרום לתחנת זוקלי, ומשתרע למרחק של 7 ק"מ מן החוף לכל היותר, הוכרז אזור אנטארקטי מוגן במיוחד (ASPA 161). זהו אתר חשוב למחקר ארוך-טווח באקולוגיה הימית של קהילות בנטיות (דהיינו קהילות של אורגניזמים, החיים בתחתית של גופי מים). נוסף לקהילות עשירות ומורכבות של ספוג ואנתוזואה, האתר נותן מחסה למושבה של פינגווין אדלי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

טרה נובה
סטפן מיטרוביץ'

**סטפן מיטרוביץ**' (בסרבית: **Стефан Митровић**; נולד ב-22 במאי 1990) הוא כדורגלן סרבי המשחק בעמדת הבלם בגנט.

## קריירת מועדונים
מיטרוביץ' החל את הקריירה המקצוענית שלו במדי פטרז'לקה הסלובקית בשנת 2010. ב-2011, שיחק תקופה קצרה בקבוצת זברויובקה ברנו מצ'כיה, לפני שעבר במהלך העונה למועדון הסרבי מטאלץ. ב-9 ביוני 2012, מיטרוביץ' חתם על חוזה לשלוש שנים במועדון הבלגי קורטרייק. אחרי עונה אחת בלבד בבלגיה, מיטרוביץ' חתם על חוזה ל-5 שנים בקבוצה הפורטוגלית בנפיקה ליסבון. במהלך ששת חודשיו הראשונים בפורטוגל, מיטרוביץ' הופיע רק בסגל קבוצת המילואים של מועדונו החדש. ב-22 בינואר 2014, הוא הושאל עד לסיום העונה לריאל ואיאדוליד מהלה ליגה הספרדית. ב-16 ביולי 2014, מיטרוביץ' נרכש על ידי פרייבורג, תמורת 1.175 מיליון אירו. הוא ערך את הופעת הבכורה במועדון הגרמני, ב-4 באוקטובר 2014, במשחק מול ורדר ברמן. 

## קריירה בינלאומית
מיטרוביץ' ערך את הופעת הבכורה שלו עבור נבחרת סרביה ב-31 במאי 2014, במשחק מול פנמה. ב-14 באוקטובר 2014, מיטרוביץ' החל מהומה בינלאומית, כאשר במהלך משחק טעון מול נבחרת אלבניה שנערך בבלגרד, במסגרת מוקדמות יורו 2016, הוריד בידיו דגל של "אלבניה הגדולה", לאחר שזה התנוסס מעל כר הדשא על ידי מזל"ט. לאחר שתפס והוריד את הדגל מהמכשיר, הוא הותקף על ידי שחקני הנבחרת האלבנית, כאשר אוהדים סרבים פרצו למגרש והחלה מהומה אלימה בין שני הצדדים.

נכלל בסגל נבחרת סרביה לטורניר מונדיאל 2022.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים סרבים
קטגוריה:בלמי כדורגל סרבים
קטגוריה:בלגרד: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני פטרז'לקה
קטגוריה:כדורגלני זברויובקה ברנו
קטגוריה:כדורגלני קורטרייק
קטגוריה:כדורגלני בנפיקה ליסבון
קטגוריה:כדורגלני ריאל ואיאדוליד
קטגוריה:כדורגלני פרייבורג
קטגוריה:כדורגלני גנט
קטגוריה:כדורגלני שטרסבורג
קטגוריה:כדורגלני חטאפה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת סרביה
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2022
קטגוריה:סרבים שנולדו ב-1990
מגדל טרמינל

**מגדל טרמינל** (באנגלית: **Terminal Tower**) הוא גורד שחקים הממוקם בכיכר פבליק 50, קליבלנד, אוהיו, ארצות הברית. הבניין מתנשא לגובה של 235 מטרים והוא בעל 52 קומות. הוא תוכנן בידי משרד האדריכלים גראהם, אנדרסון, פרובסט וויט, נבנה בין השנים 1923–1930 והיה לבניין הרביעי בגובהו בעולם בעת פתיחתו לציבור. בנוסף, היה הבניין הגבוה בותר באוהיו עד השלמת הקי טאואר בשנת 1991.

## ראו גם
* גורדי שחקים מוקדמים

## לקריאה נוספת

## קישורים חיצוניים

* Cleveland Union Terminal Collection
* Giralda Towers in the United States (Includes Terminal Tower and many NYC buildings)
* Terminal Tower livecam

קטגוריה:קליבלנד: מבנים
מתיאס סוארס

**מתיאס אסקיאל סוארס** (בספרדית: **Matías Ezequiel Suárez**; נולד ב-9 במאי 1988) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק כחלוץ במועדון הכדורגל הארגנטינאי ריבר פלייט.

## קריירת מועדונים
### בלגראנו

סוארס התחיל את הקריירה המקצוענית שלו ב-2005, בקבוצת בלגראנו מעיר הולדתו קורדובה. הוא היה הכובש המצטיין של בלגראנו בליגת המשנה הארגנטינאית בעונת 2007–2008. לאחר עונה זו, הוא זכה להתעניינות רבה ממועדונים שונים באירופה, בין היתר ארסנל האנגלית הביעה בו התעניינות.

### אנדרלכט

ב-2008, סוארס השלים את מעברו למועדון הבלגי אנדרלכט. אחרי זמן התאקלמות באירופה, סוארס ביסס לעצמו מעמד של שחקן מפתח בקבוצתו החדשה, תוך כדי שהוא כובש ומבשל שערים רבים למועדונו. מעמדו אף עלה בקיץ 2011, לאחר עזיבתו של כוכב הקבוצה דאז רומלו לוקאקו לצ'לסי האנגלית. עונת 2011–2012, הסתיימה נפלא עבורו, לאחר שזכה עם אנדרלכט בליגת העל הבלגית ובחירתו כ**שחקן העונה בבלגיה** על ידי כדורגלני הליגה. אחרי העונה המוצלחת הזו, חתם סוארס בצסק"א מוסקבה הרוסית, תמורת סכום שלא פורסם. ההעברה הזו בוטלה לבסוף, בשל כך שלא עבר את הבדיקות הרפואיות בצסק"א. סוארס לבסוף נשאר לשחק באנדרלכט.

### ריבר פלייט
בינואר 2023 חתם בריבר פלייט ובמהלך השנים זכה איתה בשתי אליפויות ליגת העל הארגנטינאית (2021 ו-2023) ובתארים נוספים.

## תארים
### מועדונים
### אנדרלכט
* ליגת העל הבלגית (4): 2009-2010, 2011-2012, 2012-2013, 2013-2014
* הסופר קאפ הבלגי (4): 2010, 2012, 2013, 2014

### ריבר פלייט
* רקופה סודאמריקנה (1): 2019
* גביע ארגנטינה (1): 2019
* הסופר קאפ הארגנטינאי (1): 2019 (שוחק ב-2021)
* ליגת העל הארגנטינאית (2): 2021, 2023
* טרופאו דה קמפאונס (2): 2021, 2023

### אישיים
* * כדורגלן השנה בבלגיה: 
* מלך השערים בליגת העל הבלגית (1): 2011

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:חלוצי כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:כדורגלנים ארגנטינאים
קטגוריה:קורדובה (ארגנטינה): כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני בלגראנו
קטגוריה:כדורגלני אנדרלכט
קטגוריה:כדורגלני ריבר פלייט
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ארגנטינה
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2019
קטגוריה:זוכי נעל הזהב הבלגית
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1988
אלכסנדר איגניובסקי

**אלכסנדר איגניובסקי** (סרבית: Александар Игњовски; נולד ב-27 בינואר 1991) הוא כדורגלן עבר סרבי ששיחק כקשר הגנתי.

## קריירת מועדונים

נולד בעיר פנצ'בו, סרביה, יוגוסלביה דאז, איגניובסקי החל לשחק כדורגל מקצועני בשנת 2008 בקבוצת OFK בלגרד מליגת העל הסרבית. בעונתו הראשונה בבוגרים, שיחק 23 משחקי ליגה וכבש 3 שערים. ב-8 ביולי 2009, הוא הושאל לקבוצת מינכן 1860 מהבונדסליגה השנייה בגרמניה. אחרי תקופת ההשאלה, הוא חתם בקבוצת ורדר ברמן. לקראת עונת 2014/2015 הצטרף איגניובסקי לאיינטרכט פרנקפורט. ב-16 ביוני 2016 חתם בפרייבורג.

בקיץ 2018 חתם איגניובסקי בפ.צ. מגדבורג, העולה החדשה לבונדסליגה השנייה. כעבור עונה עבר להולשטיין קיל, אף היא מליגת המשנה.

## קריירה בינלאומית
משנת 2009, איגניובסקי שיחק עבור נבחרת סרביה עד גיל 21. עקב מוצאו המקדוני, במרץ 2010, מאמנה של הנבחרת המקדונית, מירסד יונוז, הכריז על רצונו לצרף את איגניובסקי לנבחרתו. ניסיון זה לא נשא פרי בסופו של דבר. במקום זאת, איגניובסקי ערך את הופעת הבכורה שלו עבור סרביה ב-28 בפברואר 2012, במשחק ידידות מול ארמניה שנערך בלרנקה, קפריסין.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים סרבים
קטגוריה:מגני כדורגל סרבים
קטגוריה:קשרי כדורגל סרבים
קטגוריה:כדורגלני OFK בלגרד
קטגוריה:כדורגלני מינכן 1860
קטגוריה:כדורגלני ורדר ברמן
קטגוריה:כדורגלני איינטרכט פרנקפורט
קטגוריה:כדורגלני פרייבורג
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. מגדבורג
קטגוריה:כדורגלני הולשטיין קיל
קטגוריה:כדורגלני נבחרת סרביה
קטגוריה:סרבים שנולדו ב-1991
עורך הדין

ממוזער|250px|שמאל|עמוד השער של הגיליון הראשון של "עורך הדין"
**"עורך הדין"** הוא כתב עת משפטי היוצא לאור מטעם לשכת עורכי הדין בישראל.

כתב העת יוצא לאור מאז דצמבר 2008, ומפרסם מאמרים קצרים בתחום המשפט, בדגש על התייחסות לנושאים אקטואליים, וכן ראיונות עם אנשי מפתח בתחום. רובם של המאמרים נכתב על ידי עורכי דין, אנשי אקדמיה ושופטים. 

מאז ינואר 2013 יוצא לאור בתחילת כל שנה גיליון מיוחד בו כותבים משפטנים בכירים על פסקי הדין החשובים ביותר של השנה החולפת.

עורכו הנוכחי של כתב העת הוא מנחם שטאובר.

כתב העת מופץ מדי מספר חודשים בדואר לכלל חברי לשכת עורכי הדין. גיליונותיו זמינים לכל בפורמט דיגיטלי באתר האינטרנט של לשכת עורכי הדין.

בדומה למגזינים הפונים לציבור הרחב, כתב העת עשיר בפרסומות.

עורכו הראשון של כתב העת, משה גורלי, הציג בפתח הגיליון הראשון את חזונו:
:לשלב איכות מקצועית בתוך אריזה מגזינית, צבעונית וידידותית. לשלב תכנים מקצועיים לצד תכנים אקטואליים. לשלב בין כל תחומי המשפט: ציבורי, פרטי, פלילי, משפחה, עבודה, נזיקין ומיסים. ועל הלחם הוספנו קצת דבש - תרבות, סאטירה ופניני משפט מהתרבות הכללית מהפסיקה הישראלית.

## קישורים חיצוניים
* דף הבית של כתב העת "עורך הדין", באתר לשכת עורכי הדין בישראל.

## הערות שוליים

קטגוריה:לשכת עורכי הדין בישראל: כתבי עת משפטיים
כף וושינגטון

**כף וושינגטון** (אנגלית: **Cape Washington**) הוא כף בולט המזדקר לגובה 275 מטר ומציין את הקצה הדרומי של המפרץ, המפריד בין מפרץ ווד למפרץ טרה נובה בארץ ויקטוריה, אנטארקטיקה. הוא מפריד בין חוף בורכגרווינק מצפון לחוף סקוט מדרום. 

את הכף גילה קפטיין ג'יימס קלארק רוס מן הצי המלכותי בשנת 1841 וכינה אותו על שם קפטיין וושינגטון, הצי המלכותי, שהיה מזכיר החברה הגאוגרפית המלכותית בשנים 1840-1836.

## קישורים חיצוניים

וושינגטון
אבי קובר

**אבי קובר** (נולד ב-22 בספטמבר 1950) הוא חוקר בתחום הצבא והביטחון. מתמחה בתפיסת הביטחון הישראלית ובמחשבה צבאית כללית וישראלית. עד יציאתו לגמלאות ב-2018 היה פרופסור במחלקה למדעי המדינה באוניברסיטת בר-אילן ועמית מחקר בכיר במרכז בגין-סאדאת למחקרים אסטרטגיים.

## קורות חיים
קובר נולד בחיפה להורים יוצאי גרמניה. התגורר במושב גני עם. אביו, יוסף קובר, לחם בשורות ארגון ההגנה בחיפה. קובר התחנך בבית הספר הריאלי בחיפה. בוגר לימודי התואר הראשון במדע המדינה ויחסים בינלאומיים, האוניברסיטה העברית, 1974. בוגר תואר שני ביחסים בינלאומיים, האוניברסיטה העברית, 1976.

עם סיום לימודיו הצטרף למערכת הביטחון ושירת באגף התכנון במטה הכללי וביחידה לביטחון לאומי במשרד הביטחון. לאחר מכן התגייס לצבא קבע ושירת כעורך ספרים במערכות, בית ההוצאה לאור של צה"ל. בשנת 1992, עם שחרורו מצה"ל בדרגת רס"ן, סיים דוקטורט ביחסים בינלאומיים באוניברסיטה העברית. בשנת 1995-1994 השלים את הפוסט-דוקטורט שלו במחלקה למדעי המדינה ותוכנית PIPES (Program on International Politics, Economics & Security), באוניברסיטת שיקגו. מאז 1996 היה חבר המחלקה למדעי המדינה באוניברסיטת בר-אילן. בנוסף הרצה קובר בבית ספר לאודר לממשל, דיפלומטיה ואסטרטגיה במרכז הבינתחומי הרצליה, ובמשך תקופה ממושכת לימד גם במכללה הבין-זרועית לפיקוד ומטה ובמכללה לביטחון לאומי. 

קובר נשוי לגילה קובר, אחות אונקולוגית, והוא אביהם של המתרגם עפר קובר והמאייר שחר קובר.

## פרסומים
אבי קובר חיבר כמה ספרים, פרסם פרקים בספרים, ערך קובצי מאמרים מדעיים, וכתב עשרות מאמרים בכתבי עת מקצועיים.

##### ספרים
* Avi Kober, *Practical Soldiers: Israel’s Military Thought and Its Formative Factors*, Brill, 2015
* Avi Kober,* Israel's Wars of Attrition: Attrition Challenges to Democratic States*, Routledge, 2009
* Avi Kober,* Coalition Defection: The Dissolution of the Arab Anti-Israeli Coalitions in War and Peace,* Praeger ,2002
* אבי קובר, הכרעה: הכרעה צבאית במלחמות ישראל-ערב 1948-1982, מערכות, 1995

## פרסים
*פרס צ'צ'יק למחקרים על ביטחון ישראל 2004
*פרס יצחק שדה לספרות צבאית 1996
*פרס צ'צ'יק למחקרים על ביטחון ישראל 1995
*פרס כרמון, 1989

## קישורים חיצוניים

* 
* אבי קובר, באתר המחלקה למדעי המדינה בבר-אילן
* 

קטגוריה:גני עם: אישים
קטגוריה:בוגרי בית הספר הריאלי
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בר-אילן: מדעי המדינה
קטגוריה:סגל המרכז הבינתחומי הרצליה: ממשל, דיפלומטיה ואסטרטגיה
קטגוריה:זוכי פרס יצחק שדה
קטגוריה:סגל מרכז בגין-סאדאת למחקרים אסטרטגיים
קטגוריה:זוכי פרס צ'צ'יק
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1950
Carew Tower

**Carew Tower** הוא גורד שחקים הממוקם בויין סטריט 441, סינסינטי, אוהיו, ארצות הברית. הבניין מתנשא לגובה של 175 מטרים והוא בעל 49 קומות. הוא תוכנן בידי האדריכל וולטר ויליאם וולשלגר (Walter William Ahlschlager) ונבנה בין השנים 1927–1930.

ה-Carew Tower בעל מעמד מבנה היסטורי לאומי מה-5 באוגוסט 1982. הוא תוכנן בסגנון אר דקו צרפתי והיווה מודל לבניין אמפייר סטייט בניו יורק. עד שנת 2010 היה הבניין הגבוה ביותר בסינסינטי.

Carew Tower משמש בחלקו עבור בית מלון הילטון סינסינטי הולנד פלאזה (Hilton Cincinnati Netherland Plaza), המוכר גם בשמו הקודם אומני הולנד פלאזה (Omni Netherland Plaza).

## גלריה

קובץ:Carew Tower Full.jpg|Carew Tower הוא הבניין השני בגובהו בסינסינטי ומהווה דוגמה לאר דקו צרפתי
קובץ:Carew Tower 2.jpg|מבט על Carew Tower מהאטריום של ה-Tower Place
קובץ:Cincinnati-ohio-carew-tower-elevator-lobby.jpg|מעליות בלובי הכניסה של בית מלון הילטון סינסינטי הולנד פלאזה וביניהן תיבת דואר מקורית בסגנון האר דקו
קובץ:Cincinnati-view-north.jpg|מבט מצידה הצפוני של קומת התצפית
קובץ:Taste Of Cincinnati 2007.JPG|Taste of Cincinnati, (פסטיבל אמנות הבישול הוותיק ביותר בארצות הברית) כפי שנראה מקומת התצפית


## ראו גם
* גורדי שחקים מוקדמים

## קישורים חיצוניים

* National Historic Landmarks Program: Carew Tower-Netherland Plaza Hotel
* Carew Tower & adjoining Netherlands Hotel
* Carew Tower-Netherland Plaza Hotel - *[[University of Cincinnati]]*
*  360 degree interactive panorama from the top of Carew Tower
* Louis Grell Foundation

## הערות שוליים

קטגוריה:סינסינטי: מבנים
חזית פוליסריו

[ממוזער|מפת [סהרה המערבית המחולקת בין שליטת מרוקו ושליטה של חזית פוליסריו]]
**חזית פוליסריו** (בספרדית: **Frente Polisario** וגם **FRELISARIO**, ראשי תיבות של Frente **Po**pular de **Li**beración de **Sa**guía el Haamra y **Rí**o de **O**ro; בתרגום מילולי לעברית: החזית העממית לשחרור סאגיה אל חמרה וריו דה אורו; בערבית: **جبهة البوليساريو**) היא תנועה התובעת הכרה בריבונות ועצמאות מדינית של תושבי חבל סהרה המערבית. שמה הערבי המלא של התנועה הוא: الجبهة الشعبية لتحرير الساقية الحمراء ووادي الذهب, בתעתיק לעברית: אל-ג'בהה א-שעביה לתחריר א-סאקיה אל-חמראא' וואדי א-דהב (בניב הערבי המקומי, האות "ק" נהגית "ג"; השם "ריו דה אורו" הוא תרגום מילולי לספרדית של השם הערבי "ואדי א-דהב").

חזית פוליסריו הוקמה ב-10 במאי 1973 במטרה לאלץ את ספרד לשחרר את סהרה המערבית. ב-1975, לאחר הסכמי מדריד וסיום שלטון ספרד בחבל, מרוקו ומאוריטניה השתלטו על סהרה המערבית, וחזית פוליסריו פתחה במלחמת גרילה נגדן, בתמיכת אלג'יריה. ב-27 בפברואר 1976 הכריזה הפוליסריו על עצמאות רפובליקת סהרה הערבית הדמוקרטית, אך שולטת רק על חלק מהחבל. מ-1979 מוכרת חזית פוליסריו על ידי האומות המאוחדות כנציגת תושבי סהרה המערבית, והיא גם חברה משקיפה באינטרנציונל הסוציאליסטי.

## ראו גם

* סהרה המערבית
* האיחוד הלאומי של נשים סהרוואיות
* רפובליקת סהרה הערבית הדמוקרטית

## קישורים חיצוניים

* 

* 

קטגוריה:גרילה
קטגוריה:סהרה המערבית
קטגוריה:תנועות בדלניות
קיר הפלא אשר בוורמייזה

**קִיר הַפֶּלֶא אֲשֶׁר בְּוֶרְמַיְזָה** היא בלדה מאת שאול טשרניחובסקי, שנכתבה בשנת 1924 בעקבות אגדה ידועה על אמו של רש"י (או אמו של רבי יהודה החסיד; האגדה התגלגלה לאישים נוספים).

## האגדה
נוסח האגדה בספר "מעשה נסים" שליקט בשנת 1670 ר' יפתח יוזפא מנצפך (מכונה יוזפא השמש):

האגדה נחתמת בשורה "על הנס הזה נמצא כתוב בספר שלשלת הקבלה", על אף שבספר "שלשלת הקבלה" אין אזכור לאם הרה, אלא מסופר בו על רבי יהודה החסיד עצמו שהנס אירע עמו. 

כיום מוכרת יותר גרסה נוספת ומאוחרת של האגדה, המייחסת את סיפור הנס לאמו של רש"י. ידוע שרש"י נולד בטרוייש, אך אי-התאמה זו נפתרת בטענה שבעת הריונה שהתה אמו זמן מה בוורמייזא. גרסאות נוספות מספרות את האגדה על אמו של הרמב"ם ועל אמו של הגר"א (בהתאמות המתבקשות של מקום האירוע).

## הבלדה
את הבלדה "קִיר הַפֶּלֶא אֲשֶׁר בְּוֶרְמַיְזָה" כתב שאול טשרניחובסקי בשנת 1924 בסווינמינדה שבגרמניה (כיום סווינוצ'י שבפולין). הבלדה כוללת 17 בתים בני שלוש שורות כל אחד. שתי השורות הראשונות בכל בית חרוזות.

13 הבתים הראשונים של הבלדה מספרים את האגדה, בלי לנקוב בזהותה של האישה היהודייה שבה מדובר. בתים אלה מסתיימים בתיאור הנס:

ארבעת הבתים האחרונים עוברים להווה, ומסתיימים בקביעה:

האופטימיות ששידר המשורר 32 שנים מוקדם יותר, בשירו "אני מאמין" (), התחלפה בבלדה שלפנינו בפסימיות - המשורר איבד את אמונו באדם, והוא חש שהרשע האנושי הופך אפילו את הטבע למרושע.

## לקריאה נוספת
* יעקב בהט, "עיון בבאלאדה "קיר הפלא אשר בוורמיזא" לש' טשרניחובסקי": עשרים שנה לפטירת המשורר, **אוּרים**: ירחון לשאלות חינוך ותרבות, כא, א (164) (תשרי תשכ"ד, אוקטובר 1963), עמ' 2–4.

## קישורים חיצוניים
* שאול טשרניחובסקי, קִיר הַפֶּלֶא אֲשֶׁר בְּוֶרְמַיְזָה, באתר פרויקט בן-יהודה
* השיר בכתב ידו של המשורר באתר הספרייה הלאומית
* יהושע מונדשיין, מי לא מכיר את הכוך שבקיר?, באתר שטורעם.נט
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אגדות יהודיות
קטגוריה:רש"י
קטגוריה:בלדות
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי שאול טשרניחובסקי
קטגוריה:שירי שנות ה-1920
קטגוריה:נסים ביהדות
קטגוריה:יהדות וורמייזא (וורמס)
שמואל הפטר

[קברו של שמואל הפטר בחלקת השומרים ב[בית הקברות כפר גלעדי - תל חי|בית הקברות של כפר גלעדי|שמאל|ממוזער|250px]]
**שמואל הפטר** (15 ביולי 1887 ורשה, פולין – 21 בפברואר 1963 תל יוסף) היה חלוץ ציוני שעלה לארץ ישראל במסגרת העלייה השנייה והיה פעיל בארגון השומר. ממקימי הקואופרציה במרחביה ותל עדשים. פעל תקופת מה באירופה בסיוע לארגון החלוץ וכן ברכש ומשלוח נשק לארץ ישראל. היה חבר קיבוץ תל יוסף.

## ביוגרפיה
שמואל הפטר נולד ב-1887 בעיר ורשה שבפולין הרוסית ליונה וטובה הפטר. אביו היה סוחר בחומרי בניין, ובמקביל שקד על לימוד תורה. הבית היה פתוח לפעילות ציונית. ב-1906 עלה הפטר לארץ ישראל במסגרת העלייה השנייה, והצטרף לארגון השומר. תחילה עבד ושמר ברחובות, מסחה, סג'רה, כנרת, ופוריה וב-1911 הצטרף לקואופרציה במרחביה שם שהה שנתיים וב-1913 היה ממקימי תל עדשים שם עבד 4 שנים.

בתקופת מלחמת העולם הראשונה נאסר הפטר על ידי השלטונות העות'מאנים במהלך פעילות השלטונות נגד מחתרת ניל"י, ריצה שנת מאסר בדמשק וחזר ארצה לתל עדשים. כאן היה שותף לפילוג בארגון השומר כשמצד אחד עמדו הפטר וחיים שטורמן שרצו להחזיק ולשפר את הקיים בתל עדשים ומולם עמדו ישראל שוחט ואלכסנדר זייד שחיפשו מקום חלופי לתל עדשים שנראתה להם מקובעת מדי (ולבסוף הקימו את כפר בר גיורא בצפון הגליל).

עם סיום המלחמה פעל הפטר עם יהושע חנקין, חיים שטורמן וצבי וולף לרכישת אדמות עמק יזרעאל. בנוסף היה פעיל בתקופה זו בגדוד העבודה על שם יוסף טרומפלדור.

ב-1920 הופיע הפטר בפני ועד הצירים כדי להביע את מצוקתם של מגיני תל חי בפני הוועד. ב-1921 נשלח על ידי אחדות העבודה לסייע לארגון החלוץ בפולין ואף עבד כשבועיים בחוות ההכשרה בגרוכוב. ב-1922 נשלח על ידי ארגון הקיבוץ לווינה כדי לסייע ברכישת נשק. במסגרת תפקידו החל לשלוח את הנשק שקנה במסלול ימי לנמל ביירות ומשם דרך היבשה לכפר גלעדי.

לאחר שחזר לארץ ישראל הצטרף ב-1923 לקיבוץ תל יוסף והיה פעיל בענפי חקלאות שונים ואף נשלח על ידי הקיבוץ לעזור ולייעץ לקיבוצים צעירים.

## חייו האישיים
הפטר נישא לשושנה לבית וולפסון (1894–1975) ולזוג נולד בן (קומם (ממיק) הפטר) ובת (יהודית הפטר). נכדם, איל הפטר, נהרג במלחמת יום כיפור.

שמואל נפטר ב-1963 והובא למנוחות בחלקת "השומר" בבית הקברות בכפר גלעדי.

## קישורים חיצוניים

* שמואל הפטר, באתר קיבוץ תל יוסף
* שמואל הפטר, באתר "אלבום עמק יזרעאל" (אורכב)

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:אנשי העלייה השנייה
קטגוריה:אנשי השומר
קטגוריה:אישים הקבורים בחלקת השומר בכפר גלעדי
קטגוריה:מרחביה: אישים
קטגוריה:תל יוסף: אישים
קטגוריה:תל עדשים: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1887
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1963
חוף בורשקרווינק

**חוף בורשקרווינק** (באנגלית: **The Borchgrevink Coast**) הוא קטע החוף של ארץ ויקטוריה שבין כף אדייר לכף וושינגטון, אנטארקטיקה.

## תוואי נוף
**פסגת אגייט** היא פסגת הר באזור הנמצא דרומית-מזרחית לאינטנשן נונאטאקס, בשוליים הדרום-מערביים של Evans Névé, הקרוי על שם אדגר אוונס, בפנים חוף בורכגרווינק. הוועדה הניו זילנדית מתן שמות באנטארקטיקה נתנה שם זה לפסגה משום שאכטיס ואבנים אחרות יקרות למחצה נמצאו כאן על ידי קבוצת הדרום של משלחת הסקר הגאולוגי האנטארקטי של ניו זילנד לאנטארקטיקה, 1967-1966.

## היסטוריה
### מקור השם
שמו של החוף ניתן לו בהמלצת ועדת השמות האנטארקטית של ניו זילנד, בשנת 1961.

החוף נקרא על שם קאשטן בורשקרווינק, חבר המשלחת של הנריק יוהאן בול לאזור זה, בשנים 1895-1894, ומנהיג משלחת צלב הדרום 1900-1898, הראשונה שחרפה על היבשת, בכף אדייר.

## קישורים חיצוניים
* חוף בורשקווינק באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* החוף באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה

## הערות שוליים

*
בורשקרווינק
בורשקרווינק
זיהוי קצוות

**זיהוי קצוות** היא פעולה מתמטית מרחבית שמטרתה למצוא את קווי הקצה של עצמים בתמונה דיגיטלית. קווי קצה (שפות) מוגדרים כגבול בין רמות בהירות שונות. בדרך כלל, השוני בין רמות בהירות שבינן עוברת שפה הוא חד.
זיהוי קצוות הוא כלי בסיסי בעיבוד תמונה וראייה ממוחשבת, המשמש בסיס לאלגוריתמים רבים לזיהוי עצמים וצורות בתמונות.

## מוטיבציה
באמצעות גילוי שפות, ניתן להגדיר גבולות של אובייקטים בתמונה, צללים, לקבוע אוריינטציה של משטחים ועוד.
כמו כן, ניתן לחבר נקודות על שפות לכדי קונטור שלם או קו ארוך. קווים מסוג זה יכולים לשמש לזיהוי אובייקטים (כפי שאנשים מסוגלים להבחין בין חפצים שונים לפי קווי התאר שלהם בלבד).
שפות מבדילות בין אזורים בעלי צבע שונה וטקסטורה שונה ובכך זיהוי שלהן יכול לתרום לסגמנטציה של תמונה, שהיא בעיה קשה בראייה ממוחשבת.

בנוסף, העין האנושית טובה בזיהוי שפות ובאפיון תמונה אך ורק לפי השפות. מעוניינים לשחזר בתכונה משמעותית וחזקה זו בראייה ממוחשבת.

## מהי שפה
שפה מוגדרת כשינוי חד בבהירות התמונה לאורך עקום.

מקורות לשפות בתמונה יכולים להיות שונים: גאומטריה של אובייקטים (קוי מתאר), הסתרות בין אובייקטים שונים בתמונה (סוס על רקע עצים מסתיר אותם ויוצר שפה בינו לבין העצים), שינויי צבע וטקסטורה וכו'.
## שיטות
* אלגוריתם קני
* אופרטור סובל
* אופרטור פרוויט

## ראו גם
* ראייה ממוחשבת
* עיבוד תמונה
* סגמנטציה (מחשוב)

## לקריאה נוספת
* בן-צבי דורון, **עיבוד ספרתי של תמונות**, תל אביב : האוניברסיטה הפתוחה, תשנ"ו 1996.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:גרפיקה ממוחשבת
קטגוריה:ראייה ממוחשבת
דרשת לחם החיים

**דרשת לחם החיים** (ביוונית: ἄρτος τῆς ζωῆς) היא אירוע מחייו של ישו, בו הוא מכריז על עצמו כ"לחם החיים", כפי שמתואר בבשורה על-פי יוחנן שבברית החדשה ().

האירוע מתואר מעט אחרי תיאורו של נס הלחם והדגים, בו הצליח ישו להזין 5,000 איש בחמש כיכרות לחם ושני דגים. ישו, שידע שהציבור שהיה נוכח בנס ירצה להמליכו, הלך להתבודד ולהתפלל על ההר. למחרת, ראו התלמידים את ישו הולך על פני המים, וכך עבר לכפר נחום. הציבור שאל את ישו מה עליהם לעשות על מנת שגם הם יוכלו לחולל נסים כאלו, וישו ענה שעליהם להאמין באלוהים ובמי שאלוהים שלח (כלומר בישו עצמו). העם ביקש נס נוסף, והזכיר את נס המן של בני ישראל במדבר. בתגובה ענה ישו כי גם במן של משה וגם בנס הלחם והדגים, לא האדם הוא שחולל את הנס אלא אלוהים. העם לא הבין את המשל והמשיך לבקש את נס הלחם כמעשה יומי. אז ענה ישו כי הלחם המדובר אינו עשוי מקמח ולא נועד לאכילה; ישו הכריז על עצמו כי הוא "לחם החיים", כלומר ישו עצמו הוא המן האמיתי, אשר כל מי שאוכל אותו ושותה את דמו שוכן בישו וישו שוכן בו.

העם הביע פקפוק בישו, ובתגובה ציטט ישו פסוק מספר ישעיהו. בהמשך, הגדיר ישו מי יוושע ומי לא - רק מי שיאכל את בשרו של ישו וישתה את דמו. דבריו עוררו מחלוקת, בעיקר אצל אלו שעדיין זהותם היהודית הייתה חזקה מזהותם היהודית-נוצרית, ולכן הם וחלק נוסף מתלמידיו פרשו. לבסוף נותרו רק שנים-עשר השליחים.

## קישורים חיצוניים
*פרק 6 במלואו, בתרגום פרנץ דליטש

## הערות שוליים

קטגוריה:משלים בנצרות
קטגוריה:לחם בתרבות
מגדל סמית'

**מגדל סמית**' (באנגלית: **Smith Tower**) הוא גורד שחקים הממוקם בשדרה השנייה 506, סיאטל, מדינת וושינגטון, ארצות הברית. הבניין מתנשא לגובה של 140 מטרים והוא בעל 38 קומות. הוא תוכנן בידי משרד האדריכלים גג'ין וגג'ין (Gaggin & Gaggin) ונבנה בין השנים 1911–1914. בזכות כך היה לבניין הגבוה ביותר בסיאטל עד שנת 1931 - עם השלמת בנייתו של בניין קנזס סיטי (Kansas City Power and Light Building).

## ראו גם
* גורדי שחקים מוקדמים
* מחט החלל

## קישורים חיצוניים

* 

* The Chinese Room at Smith Tower

## הערות שוליים

סמית', מגדל
בניין העירייה של לוס אנג'לס

**בניין העירייה של לוס אנג'לס** (באנגלית: **Los Angeles City Hall**) הוא גורד שחקים הממוקם בנורת' ספרינג 200, לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית. הבניין מתנשא לגובה של 138 מטרים והוא בעל 32 קומות. הוא תוכנן בידי משרד האדריכלים .AC Martin Partners, Inc ונבנה בסגנון אר דקו בין השנים 1926–1928.

## ראו גם
* גורדי שחקים מוקדמים

## קישורים חיצוניים

* LA City Hall on White Argyle
* History of and guide to Los Angeles City Hall—with maps and photos

## הערות שוליים

לוס אנג'לס
קטגוריה:לוס אנג'לס: גורדי שחקים
קטגוריה:ארצות הברית: מבנים בסגנון האר דקו
קטגוריה:קליפורניה: פוליטיקה
דומינטור

ה**דומינטור **הוא כלי טיס בלתי מאויש (כטב"ם) המיוצר על ידי חברת אירונאוטיקס. כלי הטיס מבוסס על דגם של מטוס נוסעים מסוג דיימונד DA42. הדומינטור משמש לצורך פעולות מודיעין, מעקב וסיור.

## היסטוריה
כלי הטיס ביצע את טיסת הבכורה שלו ביולי 2009. כלי הטיס מסוגל לטוס 28 שעות ברציפות עם מטען של 410 ק"ג, במהירות של 140 קמ"ש ובגובה מרבי של 30,000 רגל.

## מדינות בהן נמצא הדומינטור בשימוש
*  - כלי טיס לצורך סיור בגבולות.
*  - שני כלי טיס לצורך סיור בגבולות.
* - הזמנה ב-2018

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כלי טיס בלתי מאוישים ישראליים
קטגוריה:אירונאוטיקס
Kill

**kill** היא פקודת מחשב במגוון מערכות הפעלה לשליחת סיגנל לתהליך, בדרך כלל על מנת לבקש את סיומו.

## Unix
במערכת ההפעלה יוניקס ובמערכות הפעלה דמויות יוניקס, `kill` היא פקודה לשליחת סיגנל לתהליך. הפקודה `kill` היא עטיפה לפקודת המערכת kill(), המאפשרת שליחת סיגנל לתהליך או קבוצת תהליכים על פי מזהה תהליך (*PID*), או על פי מזהה קבוצת תהליכים (*PGID*). כברירת מחדל, הסיגנל שנשלח לתהליך הוא סיגנל הסיום (*SIGTERM*), אשר מבקש מהתהליך לעצור את פעולתו ולמות.

`kill` קיים ככלי עצמאי בכל מערכת הפעלה דמוית יוניקס, והוא חלק מתקן POSIX. למרות זאת, רוב מעטפות הפקודה מממשות פקודת `kill` מובנת, השונות במעט אלו מאלו.

קיימים מגוון סיגנלים אשר ניתן לשלוח לתהליך, כאשר המרכזיים שבהם הם *SIGTEM* ו-*SIGKILL*. תוכנות יכולות להגיב לסיגנל *SIGTERM* לפני מותם, ולעשות פעולות שונות לסיום, הכוללות בדרך כלל ניקיון של קבצים, שמירת קונפיגורציות, וכדומה. לעיתים, תהליכים משתבשים באופן כזה שאינם מצליחים להגיב כיאות לסינגל. לשם כך משתמשים לעיתים בסיגנל *SIGKILL*, אשר תוכניות אינן יכולות להגיב לשליחתו, ומסיים את התהליך בצורה מיידית. על פי התקן, הסיגנל *SIGTERM* מסומן במספר 15, והסיגנל *SIGKILL* מסומן במספר 9.

### דוגמה

```bash
$ kill PIDNUMBER # Sends SIGTERM to the process identified by PIDNUMBER
$ kill -9 PIDNUMBER # Sends SIGKILL to the process identified by PIDNUMBER
```


## Microsoft Windows
במפרש שורת הפקודה של מערכת ההפעלה Microsoft Windows, Windows PowerShell, הפקודה `kill` משמשת כהפניה לפקודה `Stop-Process`. 

### דוגמה

```powershell
PS C:\>taskkill /pid PIDNUMBER # Ask the process identified by PIDNUMBER to terminate
PS C:\>taskkill /f /pid PIDNUMBER # Forces process identified by PIDNUMBER to terminate
PS C:\>taskkill /im explorer.exe # Ask the process explorer.exe to terminate
```


## קישורים חיצוניים
* `[http://pubs.opengroup.org/onlinepubs/9699919799/utilities/kill.html kill]` באתר The Open Group.

## הערות שוליים

קטגוריה:פקודות יוניקס
מבקר פנים

**מבקר פנימי** הוא מבקר אשר מתמנה על ידי הדירקטוריון במטרה לבצע ביקורת פנימית והוא נמנה עם שומרי הסף של הארגון. המבקר יכול להיות עובד חברה עצמה או מומחה חיצוני העוסק בביקורת פנימית.

למרות שהמבקר הפנימי נבחר על ידי ההנהלה, עצמאות היא המפתח המרכזי לביצוע ביקורת פנימית, התפשרות בנושא זה עלולה להטות את הביקורת.

## בישראל
על פי חוק הביקורת הפנימית, בכל גוף ציבורי, תאגיד בנקאי ותאגיד ביטוח יש חובה למנות מבקר פנימי ובהתאם לתנאים הבאים:
* המבקר הפנימי הוא תושב ישראל
* לא הורשע בעבירה שיש עמה קלון
* בעל תואר ראשון או עורך דין או תואר במנהל ציבורי בתחום ביקורת פנימית וציבורית או רואה חשבון
* הוא רכש ניסיון של שנתיים בעבודת ביקורת
מינוי המבקר הפנימי נקבע על ידי דירקטוריון של הגוף הציבורי, על פי המלצת ועדת הביקורת. הממונה על המבקר הפנימי הוא יושב ראש הדירקטוריון או המנכ"ל. יוצאת מן הכלל בעניין זה היא אוניברסיטת בן-גוריון בנגב. בחוקתה נכתב ש-"אין על המבקר מרות, אלא של החוק, החוקה (חוקת האונ') והתקנון הכללי".

לרוב, התואר **המבקר הפנימי** או **המבקר הפנימי הראשי** מתייחס למבקר הראשי של הארגון, ואילו התואר **מבקר**, מתייחס לעובד יחידת הביקורת הכפוף למבקר הראשי.

## ראו גם
* חוק לעידוד טוהר המידות בשירות הציבור
* משרד התחבורה נגד חברת החדשות הישראלית בע"מ

## קישורים חיצוניים
* 
* ביקורת פנימית - חקיקה ורגולציה בישראל

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ביקורת פנימית
קטגוריה:תפקידים
אלכסנדר ז'ידקוב

**אלכסנדר ויטלייביץ' ז'ידקוב** (ברוסית: **Алекса́ндр Вита́льевич Жидко́в**; נולד ב-16 במרץ 1965) הוא כדורגלן עבר סובייטי ואזרי ממוצא רוסי ששיחק בעמדת השוער. ז'ידקוב שיחק בקבוצות נפטצ'י באקו ודינמו קייב בתקופת ברית המועצות, ובשנות ה-90 שיחק שש עונות בקבוצת הפועל צפרירים חולון הישראלית. כמו כן שיחק במשך ארבע שנים בנבחרת אזרבייג'ן. אחרי פרישתו ממשחק פעיל עבר לאימון, ושימש כמאמן שוערים במספר קבוצות בליגה הרוסית.

## קריירה
ז'דקוב התחנך בפנימייה לכדורגלנים בעיר רוסטוב על הדון. בגיל 16 החל לשחק בקבוצת "אטוממש וולגודונסק" מהליגה השנייה של ברית המועצות (למעשה הליגה השלישית בחשיבותה במדינה). בגיל 18 הוזמן לשחק בקבוצת נפטצ'י באקו מליגת העל הסובייטית, תחילה כשוער שני ולאחר מכן כשוער ראשון. בשנת 1987 שוכנע על ידי ולרי לובנובסקי לעבור לדינמו קייב. ז'דקוב היה בסגל של דינמו קייב ארבע עונות, אך זכה לשחק במשקים מעטים, שכן השוער הראשון של הקבוצה היה ויקטור צ'אנוב. בשנת 1991 התירה דינמו קייב את החוזה עם ז'ידקוב, והוא שיחק כמה חודשים בקבוצת ניבה ויניצה מליגת העל האוקראינית. לאחר מכן נסע לאוסטריה, שם שיחק בקבוצה מהעיר מדלינג. 

בשנת 1993 הגיע ז'דקוב לישראל והצטרף לקבוצת הפועל צפרירים חולון. במשך כחמש עונות וחצי היה ז'דקוב השוער הראשון של הקבוצה, ששיחקה ברוב אותן השנים בליגה הבכירה (מלבד עונת 1997/1998), ובמדיה ערך 151 הופעות.

במהלך עונת 1998/1999 עזב ז'ידקוב את צפרירים ועבר לקבוצת אנז'י מחצ'קלה ששיחקה אז בליגת המשנה הרוסית, ובשנת 2000 עלה עם הקבוצה לליגת העל הרוסית. בשנת 2002 עבר ז'דקוב לקבוצת טום טומסק, ששיחקה אז בליגת המשנה הרוסית. בתום שתי עונות פרש ממשחק פעיל, ולאחר מכן שימש כמאמן שוערים ועוזר מאמן בקבוצות שונות.

### נבחרת לאומית
ז'דקוב זומן כמה פעמים לנבחרות הצעירות של ברית המועצות, אך לא שותף באף משחק רשמי של הנבחרת. בשנת 1988 זומן לנבחרת הבוגרת והשתתף בשני משחקים לא רשמיים באיטליה, אך לא שותף במשחקים רשמיים.

בשנת 1994 קיבל פנייה ממאמן נבחרת אזרבייג'ן דאז, אשר שיחק בעברו עם ז'דקוב בנפטצ'י באקו. כדי לשחק בנבחרת ויתר ז'דקוב על אזרחות אוקראינית וקיבל אזרחות אזרית. לזכותו של ז'ידקוב 21 הופעות במדי הנבחרת, ועמה השתתף במוקדמות מונדיאל 1998 ובמוקדמות יורו 1996.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים אזרים
קטגוריה:כדורגלנים סובייטים
קטגוריה:שוערי כדורגל אזרים
קטגוריה:שוערי כדורגל סובייטים
קטגוריה:כדורגלני דינמו קייב
קטגוריה:כדורגלני נפטצ'י באקו
קטגוריה:כדורגלני אנז'י מחצ'קלה
קטגוריה:כדורגלני טום טומסק
קטגוריה:כדורגלני אדמירה ואקר
קטגוריה:כדורגלני צפרירים חולון
קטגוריה:כדורגלני ניבה ויניצה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אזרבייג'ן
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:מאמני שוערים
קטגוריה:ספורטאים זרים באוקראינה
קטגוריה:ספורטאים זרים באוסטריה
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1965
Tomorrow We Die Alive

**Tomorrow We Die Alive** (מאנגלית: **מחר אנחנו מתים בחיים**) הוא האלבום הרביעי של להקת הדת'קור האמריקאית בורן אוף אוסיריס. האלבום יצא לאור באוגוסט של שנת 2013.

## רשימת שירים
כל השירים נכתבו והולחנו על ידי להקת בורן אוף אוסיריס.

## מבצעים
**בורן אוף אוסיריס**
*רוני סניזרו - שירה
*לי מקיני - גיטרה
*דייוויד רוצ'ה - גיטרה בס
*קמרון לוסש - תופים
*ג'ו בורס - סינתסייזר, קלידים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי בורן אוף אוסיריס
הסניגור

**הסניגור** הוא כתב עת משפטי אשר נוסד בשנת 1996, ויוצא לאור כירחון על ידי סקירה משפטית, חברת הוצאה לאור של ספרות משפטית, בשיתוף עם הסניגוריה הציבורית. כתב העת מפרסם תקצירי פס"ד, תמצית פסיקה ומאמרים בתחומי המשפט הפלילי. נכון לינואר 2018, פורסמו 262 גיליונות של כתב העת. עורכת הירחון היא עו"ד יעל לוי-פרי וצוות עורכי המאמרים מטעם הסניגוריה הציבורית  הם ד"ר חגית לרנאו, המשנה לסניגור הציבורי הארצי, ד"ר אלקנה לייסט, הסניגור הציבורי המחוזי (בפועל) של מחוז תל אביב, ד"ר איילת עוז, מנהלת תחום בכירה - המשפט המנהלי בסניגוריה הציבורית הארצית ועו"ד יגאל בלפור מהסניגוריה הציבורית הארצית.

## מאפיינים ותחומי עיסוק

בכל גיליון מתפרסמים תקצירי פסקי-דין, מאמר מקורי, עדכוני ספרות וחקיקה מתחום המשפט הפלילי.

כתב העת מפרסם מאמרים בנושאים שונים אשר קשורים לתחום המשפט הפלילי ולתחומים משיקים, לרבות בנושאים של דיני העונשין, סדר הדין הפלילי, דיני הראיות, עבירות צווארון לבן, דיני תעבורה, דיני מעצרים ועוד. בנוסף, כתב העת סוקר פסיקה פלילית אקטואלית מכלל ערכאות השיפוט בישראל, חידושים בתחום החקיקה הפלילית וכן עניינים של משפט השוואתי בתחום הפלילי.

כותבי המאמרים הם ברובם הגדול עורכי דין, אנשי אקדמיה ושופטים.

כתב העת מדורג במדד ירושלים לסיווג כתבי-עת במשפטים, ומאמריו מצוטטים דרך קבע בפסיקת בית המשפט העליון ובספרות המשפטית.

כתב העת זמין למנויים בתשלום בלבד, אך חלק נרחב ממאמריו זמין לכל באתר האינטרנט של כתב העת, ובאתר משרד המשפטים.

## ראו גם
* הסניגוריה הציבורית

## קישורים חיצוניים
* 
* רשימת כל המאמרים שהתפרסמו בכתב-העת עד גיליון מס' 200 (נובמבר, 2013)

קטגוריה:ישראל: כתבי עת משפטיים