open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
האגודה לרווחת הפלאשים

**האגודה לרווחת הפלאשים** (באנגלית: **Falasha Welfare Association**, ר"ת: **FWA**) הוא גוף בין ארגוני שהתקיים ומימן פעילויות רווחה וסיוע בקרב ביתא ישראל באתיופיה בהם את בתי הספר של בית ישראל, פעילות דתית, פרויקטים חקלאיים והתיישבותיים ומרפאות.

150px|שמאל|ממוזער|נורמן בנטוויץ'
בשנת 1960 קיבל הקונגרס היהודי העולמי בקשת עזרה מראשי ביתא ישראל ושלח את נורמן בנטוויץ' לבירור מצבם. שנה לאחר מכאן ביקר בנטוויץ' באתיופיה ולאחר זאת הקים בישראל את הוועד הציבורי לסיוע לפלשים שריכז את הפעילים למען ביתא ישראל. כנשיא כבוד של הוועד כיהן הנשיא יצחק בן-צבי כאשר יושב הראש היה אריה טרטקובר, ציר ירושלים בקונגרס היהודי. בראשיתו פעל הארגון למען עליית ביתא ישראל, אך בעקבות התנגדות ממשלת ישראל לקח על עצמו לסייע לקהילה בצורות אחרות.

במקביל לפעילות הוועד בישראל פעל בנטוויץ' בבריטניה וגייס מספר ארגונים כאשר בשלהי מאי 1967 התכנסה ועידה של הארגונים בלונדון שהפכה לאחר מכאן לגוף בין ארגוני בשם "הוועידה הנמשכת לארגונים המעוניינים ברווחת הפלאשים שבאתיופיה" (Standing Conference of Organizations Interested in the Welfare of the Falashas of Ethiopia). הארגונים שנכללו בגוף היו: אליאנס, הקרן הבריטית המרכזית לסעד יהודי עולמי, ג'וינט, ההתאחדות האנגלו-יהודית, אוז"ה, הסוכנות היהודית, החברה היהודית להתיישבות, הקונגרס היהודי העולמי ואורט. בנוסף קיבל הארגון מימון מארגונים פילנתרופיים בצפון אמריקה בהם הוועד האמריקאי למען הפלאשים והחברים של קהילת ביתא ישראל שבאתיופיה וזאת בנוסף לזרוע הישראלית של הארגון, הוועד הציבורי לסיוע לפלשים, וממשלות זרות בהן ארצות הברית, קנדה, גרמניה המערבית, שווייץ והולנד.

לאחר מותו של בנטוויץ' ב-1971 הפך דייוויד קסלר לראש הארגון ושינה את שמו ב-1972 ל"אגודה לרווחת הפלאשים". עד ל-1971 הנציג הרשמי של הגוף באתיופיה היה יונה בוגלה ולאחר מכאן, בעקבות סכסוכים בינו לבין ראשי וכהני הקהילה, הועבר תפקידו לנציגים מחוץ לקהילה.

ב-1977 לקחו על עצמם הארגונים אורט וג'וינט מערבות גדולה יותר בגוף.
הגוף סיים את פעילותו באתיופיה ב-1981 כאשר גורש על ידי השלטונות לאחר שעודד ועזר ביציאתם של ביתא ישראל לסודאן במסגרת מבצע אחים וזאת בעקבות הוראות שקיבל מישראל. במהלך שנות ה-80 הסתפח הארגון אל הקרן הבריטית המרכזית וחדל מלהתקיים.

## הערות שוליים

קטגוריה:ארגונים למען יהודי אתיופיה
קטגוריה:יהדות בריטניה: ארגונים
קטגוריה:עליית ביתא ישראל
סרגיי צ'וכראי

**סרגיי צ'וכראי** (ברוסית: **Сергей Алексеевич Чухрай**; 31 במאי 1955) היה קיאקיסט סובייטי. הוא זכה באליפות ב-3 אולימפיאדות: (מונטריאול 1976, מוסקבה 1980. באליפויות העולם  הוא זכה ב-3 מדליות זהב.

## ביוגרפיה
סרגיי צ'וכראי נולד בבלוגורסק שבמחוז אמור. לאחר מספר שנים המשפחה עברה להתגורר לעיירה נובאיה קחובקה בדרום אוקראינה. בעיירה זו סרגיי סיים את בית הספר והתאמן במועדון חתירה המקומי. לאחר סיום בית הספר הוא למד בבית הספר להנדסאים בעירו וסיים אותו בשנת 1974 תוך קבלת הסמכה כחשמלאי. לאחר גיוס לתבא הסובייטי הוא החל להתאמן במועדון של צי הים השחור.

בשנת 1974 סרגיי צ'וכראי לראשונה זכה באליפות ברית המועצות, נכלל בנבחרת ארצו וזכה במדליית כסף באליפות העולם (חתירת שליחים ל-500 מ'). בשנת 1976 הוא נסע לראשונה למשחקים האולימפיים וזכה במדליית זהב בתחרות רביעיות. בשנת 1979 שותפו בתחרויות זוגות חלה והיה צורך למצוא מחליף. סרגיי צ'וכראי החל להתאמן עם ולדימיר פרפנוביץ' ובאולימפיאדת מוסקבה הם זכו ב-2 מדליות זהב.

סרגיי צ'וכראי המשיך להתחרות עד לשנת 1983 בתחרויות זוגות ורביעיות. החל מאותה שנה הוא עבר לעסוק באימון. כמאמן צ'וכראי הגיעה לאולימפיאדות סאול וברצלונה. ספורטאים שהוא אימן זכו במספר מדליות באולימפיאדות ואליפויות העולם.

לאחר התפרקות ברית המועצות סרגיי צ'וכראי אימן נבחרת קיאקים של אוקראינה.

## הופעות האולימפיאדות
במונטריאול 1976 סרגיי צ'וכראי הגיע כחלק של רביעיית החותרים הסובייטים. בתחרות הם הצליחו להקדים את הרביעייה בספרדית ב-20 מילישניות וזכו במקום הראשון.

למוסקבה 1980 סרגיי צוכראי הוצב בתחרויות זוגות עם שותפו ולדימיר פרפנוביץ'. הם השתתפו בתחרויות ל-500 מ' ול-1000 מ' וזכו במקום הראשון.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלופים אולימפיים: קאנו/קיאק
קטגוריה:אלופים אולימפיים מברית המועצות
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:מעוטרי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:קיאקיסטים סובייטים
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1955
ג'יורג'יו

ממוזער|שמאל|ג'יורג'יו בשנת 1837
**ג'יורג'יו** (ברומנית: **Giurgiu**, בבולגרית: **Гюргево**, בטורקית: **Yergöğü**) היא עיר נמל בדרום רומניה, על החוף השמאלי של הדנובה, סמוך לגבול עם בולגריה. העיר היא גם בירת מחוז ג'יורג'יו והגדולה בערי המחוז.

נכון ל-2011 יש בג'יורג'יו 61,353 תושבים. 83.87% מהתושבים הם רומנים ו-4.5% צוענים.

בשנת 2005 רכשו אנשי העסקים הישראלים האחים אביחי ומירי סטולרו, מידי הממשלה הרומנית, 51% מהון המניות של הנמל החופשי בג'ורג'יו, וקיבלו גם שליטה מלאה על קו הספנות והמרכז הלוגיסטי במקום, המשמש להעברת סחוחות מים השחור לאורך הדנובה ומשם לבוקרשט. 

גשר הידידות ג'יורג'יו-רוסה מעל הדנונבה מחבר את העיר עם בולגריה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:רומניה: ערים
קטגוריה:ערי נמל על הדנובה
קטגוריה:רומניה: ערי נמל
קטגוריה:גבול בולגריה–רומניה
המקדש הלבן

**המקדש הלבן** (בתאית: **วัดร่องขุ่น**, בתאית צפונית: **[[קובץ:LN-Wat Rong Khun.png|60px]]**, תעתיק לעברית: **ואט רונג קון**) הוא מקדש בודהיסטי אשר שוכן במרחק של כ-13 קילומטרים דרומית לעיר צ'יאנג ראי שבתאילנד.

המקדש תוכנן על ידי האמן התאילנדי צ'אלרמצ'אי קוסיתפיפאט, שרצה ליצור מחווה למלך תאילנד, ראמה התשיעי, ומימן את בנייתו. האמן נולד למשפחה סינו-תאית באזור צ'יאנג ראי. בתחילת דרכו הוא היה צייר ולאחר מכן הפך לאדריכל. צ'אלרמצ'אי מאמין שהמקדש יזכה אותו בחיי נצח, והוא ממשיך לבנות אותו. מימון רב מגיע מכספי תרומות של מיליוני מבקרים, מאמינים ותיירים המשאירים באתר תרומות ומשלמים דמי כניסה אל המקדש. באתר ניתן לקנות "עלי כסף" הנתלים לשם ברכה ומזל על פרגולה ייעודית.

## סגנון
מקדש זה מיוחד בצבעו הלבן, אשר מסמל את טוהר הבודהה. המקדש בנוי מתשעה בניינים המעניקים לו חזות יוצאת דופן. עיצובו של המקדש בולט בין המקדשים המוזהבים השכיחים ברחבי תאילנד, והוא מושפע מעלילות מדע בדיוני. על קירותיו של המקדש הלבן משובצות מיליוני מראות קטנות הזוהרות בשמש ומשוות למקדש מראה של ארמון שלג מאגדות דמיוניות. במקדש המרכזי, הבוט, מצויים ציורי קיר מיוחדים וביניהן שובצו דמויות של גיבורי על, כגון סופרמן, וגם דמויות אהודות על ילדים, כמו הארי פוטר והלו קיטי. מטרת הציורים לדמות את האדם המודרני הנוטה לחמדנות ותאווה. מידות רעות עליהן חייב האדם להתגבר לפי הבודהיזם. באותו המקדש הוצבו כמה דמויות יושבות של בודהה ונזיר ידוע, כולם בתנוחת מדיטציה.

המקדש נפתח למבקרים ב-1997 ובנייתו הייתה צפויה להסתיים בשנת 2008. עם זאת, הבנייה לא הסתיימה והעבודה על מתחם המקדש עתידה להסתיים רק בשנת 2070.

## גלריית תמונות

Wat Rong Khun-pano-1.jpg
Wat Rong Khun-pano-2.jpg
Wat Rong Khun - Chiang Rai.jpg


Wat Rong Khun-001.jpg
Wat Rong Khun-002.jpg
Wat Rong Khun-003.jpg
Wat Rong Khun-004.jpg
Wat Rong Khun-005.jpg
Wat Rong Khun-006.jpg
Wat Rong Khun-007.jpg
Wat Rong Khun-008.jpg
Wat Rong Khun-009.jpg
Wat Rong Khun-010.jpg
Wat Rong Khun-011.jpg
Wat Rong Khun-012.jpg
Wat_Rong_Khun_Hell.jpg
The White Temple, Wat Rong Khun, Chiang Rai, Thailand.jpg
Wat-rong-koon01.jpg
Wat_Rong_Khun2.jpg
White Temple in Thailand.jpeg
Interior_view_of_the_Wat_Rong_Khun.jpg


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:תאילנד: מקדשים בודהיסטיים
קטגוריה:מבני דת
סופי עבדאללה

**סופי עבדאללה** (בערבית: **صوفي عبد الله**; 15 בינואר 1925 – 29 בספטמבר 2003) הייתה סופרת ועיתונאית מצרייה.

עבדאללה נולדה בעיר פיום למשפחה אמידה ומשכילה. היא התחנכה במוסדות חינוך זרים ולמדה שיעורי ערבית עם מורה פרטי מגיל צעיר. היא החלה לכתוב סיפורים בשנת 1942 ואף זכתה בפרס מטעם משרד החינוך המצרי בשנת 1947. משנת 1948 עבדה כעורכת וככותבת בכתבי עת בהוצאת דאר אל-הילאל, ומינואר 1955 כתבה טור שבועי בכתב העת לנשים "חוואא", תחת הכותרת "בעייתך".

כתיבתה התמקדה פעמים רבות בהבעת העולם הרגשי - אהבה, חופש, שבירת מוסכמות. סגנונה היה פעמים רבים ריאליסטי ורומנטי.

היא הייתה למחזאית המצרית הראשונה, עת כתבה את המחזה "הרווחנו את הפרימו". החל משנות ה-50 של המאה ה-20 פרסמה סיפורים קצרים ורומנים. רבים מהם עוסקים בבעיות הנוגעות לחברה המצרית, ובעיקר למקומה ומעמדה של האישה בעולם הנשלט על ידי גברים.

סיפורה הקצר "שמונה עיניים" נכלל על ידי משרד החינוך הישראלי בתוכנית הלימודים לחטיבות הביניים. הסיפור נכתב ב-26 במרץ 1971.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מחזאים מצרים
קטגוריה:סופרות מצריות
קטגוריה:עיתונאיות מצריות
קטגוריה:מצריות שנולדו ב-1925
קטגוריה:מצרים שנולדו ב-1925
קטגוריה:נפטרות ב-2003
קטגוריה:נפטרים ב-2003
ולדימיר פרפנוביץ'

**ולדימיר פרפנוביץ**' (ברוסית: **Владимир Владимирович Парфенович**; 2 בדצמבר 1958) היה קיאקיסט סובייטי ממוצא בלארוסי. הוא זכה ב-3 מדליות זהב במוסקבה 1980. באליפויות העולם הוא זכה ב-9 מדליות זהב.

## ביוגרפיה
ולדימיר פרפנוביץ' נולד במינסק. בילדות הוא החל להתאמן בהיאבקות אך ללא הצלחה יתרה. בשנת 1974 ולדימיר החל להתאמן החתירה. בתחרות הראשונה הוא בטעות הוצב בקבוצת גיל גבוהה ממנו אך להפתעת כולם ניצח. בגיל 18 פרפנוביץ' נכלל בנבחרת ברית המועצות. בשנת 1978 הוא לראשונה השתתף אליפות העולם וזכה במדליית כסף בתחרות יחידים.

בשנת 1979 סרגיי צ'וכראי נישאר ללא שותף בתחרויות זוגות וסוכם לצרף אותו לוולדימיר פרפנוביץ'. ביחד הם זכו ב-2 מדליות אולימפיות במשחקי מוסקבה 1980.

במשך מספר שנים פרפנוביץ' היה זוכה באליפות העולם בתחרות יחידים וב-2 מדליות זהב נוספות בתחרויות זוגות. בשנים 1980-1983 הוא זכה בתואר "ספורטאי השנה" של בלארוס.

לאחר סיום השתתפות בתחרויות פרפנוביץ' הועסק במספר תפקידים בממסד הבלארוסי. בשנת 2000 פרפנוביץ' השתתף בבחירות לפרלמנט וזכה. בהיותו חבר פרלמנט פרפנוביץ' הצטרף לשורות האופוזיציה. ביוני 2004 הוא הכריז על שביתת רעב כאות מחאה לאי-מתן זכות השתתפות בדיוני מושב הפרלמנט הבלארוסי. השביתה הסתיימה לאחר 18 ימים כאשר חברי הפרלמנט הצביעו נגד שובתי הרעב. לאור השתתפותו באופוזיציה לשלטון, הוועד האולימפי הבלארוסי ניסה להוציא את ולדימיר פרפנוביץ' מחברות בוועד אך לא הצליח. בשנת 2005 פרפנוביץ' איבד את תפקידו כיושב ראש איגוד החתירה הבלארוסי.

בשנת 2010 פרפנוביץ' היגר לרוסיה בה הוא מועסק כמאמן קיאקים.

## השתתפות האולימפיאדות
ולדימיר פרפנוביץ' השתתף רק במוסקבה 1980 וזכה בה ב-3 מדליות זהב. בכך הוא היה ראשון הקיאקיסטים שזכה ב-3 מדליות זהב באולימפיאדה בודדת.

בתחרויות זוגות הוא התחרה לצד סרגיי צ'וכראי שזכה במדליית זהב השלישית שלו.

לאחר שהתברר לפרפנוביץ' שברית המועצות לא תשתתף במשחקים אולימפיים של שנת 1984 הוא פרש מספורט תחרותי.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלופים אולימפיים: קאנו/קיאק
קטגוריה:אלופים אולימפיים מברית המועצות
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:קיאקיסטים סובייטים
קטגוריה:בלארוסים שנולדו ב-1958
נשמת השכיבה

**נַשֶּׁמֶת השכיבה** (בלועזית: **אוֹרְתוֹפְּנֵאָה**, **orthopnea**) היא קוצר נשימה המתרחש בעת שכיבה במאוזן. זהו לרוב תסמין של אי-ספיקת לב שמאלית ובצקת ריאות, שאז החדר השמאלי אינו מצליח לדחוף די דם למחזור הדם הסיסטמי, וכתוצאה מכך, בשילוב עם מעבר של נוזלים ממחזור הדם הסיסטמי בבטן ובגפיים התחתונות למחזור הדם הריאתי בעת שכיבה, עולה הלחץ בנימי הריאה ונוזלים יוצאים אל חללי האוויר ורקמת הריאה. כמו כן, תסמין זה יכול גם להופיע במקרים של אסתמה, דלקת סימפונות כרונית, דום נשימה בשינה, התקף חרדה וחולשה ניכרת של שריר הסרעפת. קוצר הנשימה מוקל בעת ישיבה או בעת שכיבה על מספר כריות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תסמינים וסימנים הקשורים למערכת הנשימה ולמערכת ההובלה
קטגוריה:נשימה
קוצר נשימה לילי התקפי

**קוצר נשימה לילי התקפי** (באנגלית: **paroxysmal nocturnal dyspnea**, ובראשי תיבות: **PND**) הוא מצב של התקפים חריפים של קוצר נשימה חמור ושיעול, אשר בדרך כלל מתרחשים בלילה ומעירים את האדם שחווה אותם משינה, על פי רוב כשעה עד שלוש שעות מעת שהאדם הלך לישון. להבדיל מנשמת השכיבה המוקלת בישיבה זקופה, השיעול והצפצופים אצל חולים עם קוצר נשימה לילי התקפי נמשכים גם לאחר המעבר משכיבה לישיבה.

קוצר נשימה לילי התקפי יכול להיגרם בחלקו עקב דיכוי של מרכז הנשימה בגזע המוח בזמן השינה, דיכוי אשר יכול להפחית את לחץ החמצן בעורקים, במיוחד בחולים עם מחלות ריאה אינטרסטיציאליות והיענות ריאתית נמוכה. בנוסף, מצב השכיבה המאוזן מביא למעבר של נוזלים ממחזור הדם הסיסטמי בבטן ובגפיים התחתונות אל מחזור הדם הריאתי, ובכך הוא מביא לקוצר נשימה. אולם, בעוד שבאופן תקין לדבר אין השפעה של ממש, בחולים שהחדר השמאלי שלהם אינו דוחף מספיק דם בשל מחלה, ישנה ירידה משמעותית בקיבולת החיונית ובהיענות הריאתית, אשר מביאה בסופו של דבר לקוצר הנשימה. כמו כן, בחולים עם אי-ספיקת לב מחזור הדם הריאתי ממילא גדוש בשל כישלונו של החדר השמאלי, והדבר מביא לבצקת ריאות. 

קטגוריה:תסמינים וסימנים הקשורים למערכת הנשימה ולמערכת ההובלה
קטגוריה:נשימה
בזיליקת דל ווטו נאסיונל

ממוזער|250px|שמאל|בזיליקת דל ווטו נאסיונל בלילה
ממוזער|150px|שמאל|התכנון האדריכלי של הבזיליקה
**בזיליקת דל ווטו נאסיונל** (בספרדית: **Basílica del Voto Nacional**, בתרגום: בזיליקת הנדר הלאומי) היא כנסייה קתולית נאו-גותית הממוקמת במרכז ההיסטורי של קיטו, אקוודור. זוהי הבזיליקה הנאו-גותית הגדולה ביותר באמריקה.

## היסטוריה
הבזיליקה קמה מן הרעיון, שהוצע על ידי האב חוליו מאטובלה בשנת 1883, של בניית מונומנט שיזכיר את ההקדשה של אקוודור ללב הקדוש. בשנת 1883 הנשיא הוציא את ההוראה לבנות, והבנייה החלה בשנת 1884. הקונגרס, בהתאם לתקציב השנתי, הקדיש 12,000 פסוס לבנייה - 1,000 פזוס לכל חודש מתחילת 1884. בשנת 1885, המועצה המחוזית הוציאה צו שהפך את בניית הבזיליקה להתחייבות דתית בשם המדינה כולה. להמשך הבנייה, התקבלו תרומות ממאמינים שסיפקו אבנים בתמורה לאזכור שמם על האבן.

אבן הפינה הונחה בשנת 1892 ובשנת 1895, המדינה יזמה מס על מלח כדי לממן את המשך הבנייה. בין השנים 1892–1909 נבנתה קתדרלת הלב של מרים. הבניין תוכנן על ידי אמיליו טרליאר בעלות של 40,000 פרנק צרפתי. טרליאר שאב את ההשראה שלו לבניין מקתדרלת בורז'. הבזיליקה בורכה על ידי האפיפיור יוחנן פאולוס השני בשנת 1985, ונפתחה רשמית ב-12 ביולי 1988.

## תיאור
הבזיליקה היא המבנה החשוב ביותר של אדריכלות נאו-גותית אקוודורית ואחת הבולטות ביותר בכל אמריקה. זוהי הבזיליקה הגדולה ביותר בעולם החדש. הבניין נודע בשל הגרוטסקאות בצורת חיות אקוודוריות מקומיות כמו ארמדילואים, איגואנות וצבי גלאפגוס.

### מידות ונתונים
* אורך: 140 מטר
* רוחב: 35 מטר
* גובה הטרנספט 74 מטר
* גובה המקדש 30 מטר
* גובה הקפלות 15 מטר
* גובה המגדלים 115 מטר

במקדש קיימים 14 פסלי ברונזה המייצגים את אחד עשר שליחים ושלושה אוונגליסטים. בקריפטה קיים פנתיאון המכיל את השרידים של מספר ראשי מדינה.

מבקרים יכולים לראות את המקדש בעבור תשלום סמלי, בעוד הגישה לשאר הבזיליקה עולה קצת יותר. ניתן להעלות למרומי המגדלים. מהנקודה הגבוהה ביותר של המגדל הראשי ניתן לראות את כל העיר וההרים המקיפים אותה.


center|500px|

center|500px|

center|500px|

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:מבני התחייה הגותית
קטגוריה:אקוודור: מבנים
דל ווטו נאסיונל
קטגוריה:אמריקה הדרומית: כנסיות
קטגוריה:קיטו
ניקולאי זימיאטוב

**ניקולאי זימיאטוב** (ברוסית: **Николай Семёнович Зимятов**; נולד ב-28 ביוני 1955) הוא ספורטאי סובייטי בעבר, בענף סקי למרחקים (קרוס קאנטרי). הוא אלוף אולימפי, בעל 5 מדליות, מהן 4 זהב. 

ניקולאי זימיאטוב זכה מספר פעמים בתואר אלוף ברית המועצות בתחרויות אישיות ומרוצי שליחים.

## ביוגרפיה
ניקולאי זימיאטוב נולד בעיירה רומיאנצבו במחוז מוסקבה. הוא היה ילד חולני ואימו רשמה אותו לבית הספר למוזיקה.

בשנת 1969 זימיאטוב החל להתאמן בסקי למרחקים. תחילה הוא לא בלט בין יתר הילדים. בשנת 1970 הוא השתתף באליפות מחוז מוסקבה וסיים במקום השלישי. בשנת 1972 באליפות ברית המועצות לנערים זימיאטוב הגיע למקום השלישי. למרות ההישג הוא לא נכלל בנבחרת הנוער של ארצו ועוד שנה המשיך אצל מאמנו. בשנת 1973 זימיאטוב ניצח באליפות ברית המועצות לנערים וגם זכה במדליית כסף באליפות אירופה. בשלב זה עזב את מאמנו הראשון והחל להתאמן אצל מאמני הנבחרת. אומנם הם נותרו קשורים ובמשך כל הקריירה הוא המשיך להתייעץ עם מאמנו הראשון.

בשנת 1978 זכה במדליית כסף באליפות העולם ונכלל בין חברי המשלחת ללייק פלאסיד 1980. הוא לא היה ידוע במיוחד ומדליית כסף נחשבה כהפתעה טובה. למרות הציפיות הנמוכות זימיאטוב הצליח באולימפיאדה זו לזכות ב-3 מדליות זהב. בכך הוא היה הספורטאי הראשון שזכה באולימפיאדה בודדת ב-3 מרוצים שונים.

במרץ 1980, לאחר הזכייה במשחקים האולימפיים, זימיאטוב זכה במדליית זהב באליפות ברית המועצות. לאחר עונה מוצלחת זו הוא לא בלט במיוחד במשך מספר עונות ולא היה ברור כלל האם הוא יוצב במשחקים האולימפיים של שנת 1984. בתקופה זו הוא התחתן ולמד במכון לספורט במסלול מאמנים. היקף האימונים שלו ירד אך בכל זאת הוא המשיך להתאמן. 

בתחילת עונת שנת 1984 הוא נשלח לתחרויות משניות ולהפתעת כולם ניצח ב-2 מרוצים. גם בתחרויות של גביע המדינה זימיאטוב ניצח. לאחר ניצחונות נוספות הוחלט להחזיר אותו לנבחרת ולשלוח לסרייבו 1984. באולימפיאדה זו הוא ניצח במרוץ יחידים וזכה במדליית כסף במרוץ שליחים.

לאחר סיום הקריירה בספורטיבית זימיאטוב היה מאמן.

## השתתפות באולימפיאדות
המרוץ הראשון בו השתתף זימיאטוב בלייק פלאסיד 1980 היה מרוץ ל-30 ק"מ. לקראת הקילומטר העשירי הוא היה מוביל המרוץ וסיים אותו במקום הראשון. במרוץ השני ל-15 ק"מ זימיאטוב הגיעה למקום הרביעי. המרוץ ל-50 ק"מ הוא בין היוקרתיים במרוצי סקי למרחקים. עד לשנת 1980 הספורטאים הסובייטים לא הצליחו לנצח במרוץ זה. זימיאטוב היה הראשון שהצליח במרחק זה. במרוצי שליחים זימיאטוב הוצב במקום ה-4 וזכה עם הנבחרת במדליית זהב אולימפית.

המרוץ הראשון בו השתתף זימיאטוב בסרייבו 1984 היה מרוץ ל-30 ק"מ. זימיאטוב החל את המירוץ בין האחרונים והצליח לסיים אותו במקום הראשון. אומנם לאחר הצלחה זו, במרוצים ל-50 ק"מ ול-15 ק"מ זימיאטוב לא הצליח להתברג לעשירייה הראשונה. במרוץ שליחים זימיאטוב היה אחרון בין רצי הנבחרת וביחד עם נבחרתו זכה במדליית כסף.

## קישורים חיצוניים

* סיכום הופעות של זימיאטוב באתר של איגוד הסקי
* 

קטגוריה:גולשי סקי למרחקים סובייטים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: סקי למרחקים
קטגוריה:אלופים אולימפיים מברית המועצות
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:גולשי סקי למרחקים באולימפיאדת לייק פלאסיד (1980)
קטגוריה:גולשי סקי למרחקים באולימפיאדת סרייבו (1984)
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1955
כנסיית פטרוס הקדוש (לוון)

ממוזער|300px|פנים הכנסייה, מבט מזרחה
שמאל|ממוזער|300px|מבט על הכנסייה מכיכר השוק
**כנסיית פטרוס הקדוש** (פלמית: Sint-Pieterskerk) בלוון, בלגיה, ממוקמת על כיכר השוק (Grote Markt) ממול לבית עיריית לוון המקושט. המבנה נבנה ברובו במהלך המאה ה-15 בסגנון הגותי הברבאנטי. לכנסייה יש תוכנית לרצפה בצורת צלב ומגדל פעמונים נמוך שאף פעם לא הושלמו.

## היסטוריה
הכנסייה הראשונה באתר, שהייתה עשויה מעץ ונבנתה בשנת 986, נשרפה בשנת 1176. היא הוחלפה על ידי כנסייה רומנסקית, עשויה אבן, בעלת חזית מערבית שבקצוותיה 2 מגדלים, בדומה לבזיליקת גבירתנו שבמאסטריכט. מהמבנה הרומנסקי נותרה רק הקריפטה המצויה מתחת לכנסייה כיום.

הבנייה של המבנה הגותי הנוכחי, הגדול משמעותית מהמבנה שקדם לו, החלה בשנת 1425, ונמשכה למעלה ממחצית המאה, בסגנון בנייה אחיד, תוך שהיא מחליפה את הכנסייה הישנה בצורה הדרגתית מהמזרח למערב. תקופת הבנייה חפפה בזמן את בניית בית העירייה של לוון, שממול לכיכר השוק. בראשית הבנייה שני הבניינים אף חלקו את אותם האדריכלים. בשנת 1497 הבניין כמעט והושלם לגמרי, למרות ששינויים, בעיקר באגף המערבי, המשיכו להתבצע.

### מגדלים
ממוזער|החזית המערבית עם המגדלים שלא הושלמו
בשנת 1458, שרפה פרצה במגדלים הרומנסקים הישנים שעדיין התנוססו בחלק המערבי והלא גמור של הבניין. הארגון הראשון למגדל חדש התגבש במהרה, אך לא מומש לעולם. בשנת 1505 הוצעה תוכנית שאפתנית לבנות 3 מגדלי ענק, שהיו יוצרים אפקט מרהיב, כשהמגדל המרכזי היה מוגבהה לגובה של 170 מטר, דבר שהיה הופך אותו לגבוה ביותר בעולם בזמנו. קרקע לא מספיק יציבה ומחסור במימון הוכיחו את התוכנית הזאת כלא ישימה, כשהמגדל המרכזי הגיע לכשליש מגובהו המתוכנן, לפני שהתוכנית הוזנחה לגמרי בשנת 1541. לאחר שהגובה הונמך עוד יותר על ידי קריסות חלקיות בשנים 1570 עד 1604, המגדל הראשי מתנוסס כיום בקושי מעבר לגג הכנסייה. למרות מצבם הלא גמור, המגדלים מוזכרים כחלק מהאתר למורשת עולמית של מגדלי הפעמונים של בלגיה וצרפת.

### מלחמה ולאחר המלחמה
הכנסייה סבלה מנזקים חמורים בשתי מלחמות העולם. בשנת 1914, שרפה גרמה לקריסת הגג ובשנת 1944, פצצה הרסה חלק מהצד הצפוני של הכנסייה. שחזור הגג כלל בניית תוספת מיוחדת באזור החצייה של הספינה הראשית והטרנספט. התוספת מתמזגת בצורה טבעית עם שאר הכנסייה. בשנת 1998 נוסף אוטומציה מוזהבת, שמצלצל בפעמון בצורה עקבית בטרנספט הדרומי.

## ראו גם
* מגדלי הפעמונים של בלגיה וצרפת

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בלגיה: כנסיות
קטגוריה:כנסיות בסגנון גותי
פסטיבל רנסאנס במבצר יחיעם

**פסטיבל רנסאנס** למוזיקה עתיקה התקיים מאז שנת 1992 במבצר יחיעם, גן לאומי בגליל המערבי. בפסטיבל, שהתקיים בחול המועד סוכות במשך 23 שנים, הופיעו נגנים והרכבים מקומיים לצד אורחים מחו"ל. לצד הקונצרטים השונים קיים הפסטיבל מופעי רחוב, סדנאות יצירה, אמנויות עתיקות ומלאכות קדומות ברחוב של בעלי מלאכה. המוזיקאים ניגנו בכלים אותנטיים ובתלבושות תקופתיות, בסביבות המבצר.

פסטיבל הרנסאנס חדל להתקיים בשנת 2015.

באתר שרידים של מצודה צלבנית קטנה מהמאה השתים עשרה, שנהרסה בכיבוש המוסלמי. ממרום המצודה נשקף נוף של האזור כולו. 

## קישורים חיצוניים
* אתר הפסטיבל

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: פסטיבלי מוזיקה
קטגוריה:ביצוע אותנטי
קטגוריה:הגליל המערבי
קטגוריה:יחיעם
ארז מלצר

**ארז מלצר** (נולד ב-20 במרץ 1971) הוא אתלט ישראלי בעבר. אלוף ישראל ושיאן ישראל בעבר בקרב עשר. שיאו הישראלי בקרב עשר, 7096 נקודות, החזיק מעמד 26 שנים (1994–2020). הוא האתלט הישראלי הראשון שהשיג במקצוע זה מעל 7000 נקודות.

## ביוגרפיה
מלצר גדל במושב כפר הס. הוא שרת בסיירת מטכ"ל ובין היתר השתתף בתרגיל באסון צהלים. התאמן בקבוצת הפועל עמק חפר ואחר כך בקבוצת מכבי נתניה.

### 1989
בתחרות שנערכה בתל אביב ב-17 ביוני 1989 זכה מלצר במדליית כסף בקפיצה לגובה בשיא אישי חדש של 2.04 מטר.

### 1993
#### אלוף ישראל ושיאן ישראל
באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה בתל אביב בסוף יוני 1993 זכה מלצר במדליית זהב בקרב עשר בשיא ישראלי חדש של 6610 נקודות (100: 11.87 שניות, רוחק: 7.10 מטר, ברזל: 10.94 מטר, גובה: 1.98 מטר, 400: 52.51 שניות, 110 משוכות: 15.76 שניות, דיסקוס: 31.42 מטר, מוט: 3.95 מטר, כידון: 47.50 מטר, 1500: 4:43.64 דקות).

בתחרות שנערכה בקייזרסלאוטרן שבגרמניה ב-24 ביולי אותה שנה קבע מלצר במסגרת תחרות קרב עשר בקפיצה לרוחק שיא אישי חדש של 7.20 מטר. שבועיים לאחר מכן, בתחרות שנערכה בשו-דה-פון ב-8 באוגוסט הוא סיים במקום תשיעי בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.22 מטר אבל בסיוע של רוח גבית מעל 2 מטר לשנייה.

### 1994
באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה בתל אביב בסוף אפריל 1994 זכה מלצר במדליית זהב בקרב עשר בשיא ישראלי חדש של 7003 נקודות (100: 11.34 שניות, רוחק: 7.00 מטר, ברזל: 11.88 מטר, גובה: 1.99 מטר, 400: 52.58 שניות, 110 משוכות: 14.91 שניות, דיסקוס: 32.72 מטר, מוט: 4.30 מטר, כידון: 49.26 מטר, 1500: 4:44.60 דקות) ובכך היה לאתלט הישראלי הראשון שצבר יותר מ-7000 נקודות בתחרות זו. כחודשיים לאחר מכן, בתחרות שנערכה בתל אביב ב-25 ביוני הוא זכה במדליית ארד בהטלת כידון בשיא אישי חדש של 55.36 מטר. בתחרות שנערכה בניוול ב-23 ביולי הוא זכה במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בשיא ישראלי חדש של 14.67 שניות, שיפור לשיא בן ה-7 שנים של אילן גולדווסר (14.81 שניות). שבוע לאחר מכן, בתחרות שנערכה במארקט-שוובן (*Markt Schwaben*) שבגרמניה בסוף יולי הוא זכה במדליית זהב בשיא ישראלי חדש של 7096 נקודות, (100: 11.13 שניות, רוחק: 7.08 מטר, ברזל: 11.94 מטר, גובה: 1.92 מטר, 400: 50.94 שניות, 110 משוכות: 14.91 שניות, דיסקוס: 35.96 מטר, מוט: 4.30 מטר, כידון: 47.80 מטר, 1500: 4:49.18 מטר).

## חיים אישיים
מלצר גרוש ואב לשניים, מהמומחים המובילים בארץ בהדרכות סיור והישרדות ועוסק בכך במסגרת גופי הביטחון השונים החל משנות ה-90. בוגר קורס הנחיית קבוצות במכון וינגייט.

## שיאים אישיים
* קרב עשר: 7096 נקודות (1994) **שיא ישראל בעבר**
* ריצת 110 מטר משוכות: 14.67 שניות (1994) **שיא ישראל בעבר**
* קפיצה לגובה: 2.04 מטר (1989)
* קפיצה במוט: 4.30 מטר (1994)
* קפיצה לרוחק: 7.20 מטר (1993); 7.22 מטר בסיוע רוח גבית מעל 2 מטר/לשנייה (1993)
* הטלת כידון: 55.36 מטר (1994)

## קישורים חיצוניים
* שיאי ישראל לגברים  באתר איגוד האתלטיקה בישראל
* ארז מלצר באתר *[[ההתאחדות הבינלאומית לאתלטיקה]] (IAAF)* 
* אלופי ואלופות ישראל באתלטיקה באתר *gbrathletics* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אלופי ישראל באתלטיקה
קטגוריה:אלופי המכביה: אתלטים
קטגוריה:מתחרים ישראלים בקרב עשר
קטגוריה:שיאני ישראל באתלטיקה
קטגוריה:כפר הס: אישים
קטגוריה:לוחמי סיירת מטכ"ל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1971
שמואל איס

**שמואל איס** (נולד בשנת 1963) הוא אתלט ישראלי בעבר. אלוף ישראל ושיאן ישראל בריצת 110 מטר משוכות ובריצת 400 מטר משוכות.

## ביוגרפיה
איס גדל בראשון לציון והתאמן במועדון האתלטיקה של הפועל תל אביב, בהדרכתו של דוד איפרמשווילי.

### 1980
באליפות ישראל לנוער שנערכה ברמת גן בתחילת יוני 1980 זכה איס במדליית כסף בריצת 110 מטר משוכות בשיא אישי חדש של 15.47 שניות, אחרי צפריר מינצר שקבע שיא ישראלי חדש של 15.45 שניות, שניהם שיפרו את השיא הישראלי הוותיק בן ה-6 שנים של יובל אור (15.50 שניות).

שלושה שבועות לאחר מכן, באליפות ישראל שנערכה בסוף יוני אותה שנה הוא זכה במדליית כסף בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 16.17 שניות, אחרי צפריר מינצר (16.04 שניות) ולפני הלמוד שמואל מהפועל עמק חפר (18.81 שניות).

### 1981
באליפות ישראל שנערכה בתחילת יולי 1981 זכה איס במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בשיא ישראלי חדש של 15.77 שניות לפני צפריר מינצר מהפועל עמק חפר (15.94 שניות). שבוע לאחר מכן, בתחרויות האתלטיקה של המכביה ה-11 שנערכו ביולי 1981 הוא זכה בשתי מדליות ארד, בריצת 110 מטר משוכות בשיא ישראלי חדש של 15.64 שניות, אחרי ויליאם לופסיי מארצות הברית (15.09 שניות) וגורדון אורליקו מקנדה (15.14 שניות) ובריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 54.81 שניות, אחרי בריאן מונדשיין מארצות הברית שקבע שיא מכביה חדש של 52.07 שניות ובוריס קריצשטיין שקבע שיא ישראלי חדש של 52.70 שניות. בתחרות בין נבחרת הנוער של ישראל לנבחרת הנוער של יוון שנערכה באוגוסט הוא קבע בריצת 400 מטר משוכות, שיא ישראלי חדש לנוער של 53.76 שניות.

### 1983
בתחרות שנערכה בתל אביב ב-2 באפריל 1983 זכה איס במדליית כסף בריצת 110 מטר משוכות בשיא ישראלי חדש של 15.0 שניות (ידני), שיפור לשיא הישראלי בן השנה של בוריס קריצשטיין (15.25 שניות). חודש לאחר מכן, בכינוס הפועל ה-12 שנערך תל אביב בתחילת מאי, הוא סיים במקום רביעי (ראשון בין הישראלים) בריצת 110 מטר משוכות בשיא אישי חדש של 15.39 שניות (אלקטרוני) וקבע בריצת 400 מטר שיא אישי חדש של 48.98 שניות, לאחר שניצח את המקצה החלש. חודש לאחר מכן, בתחרות שנערכה בדולמן ב-5 ביולי הוא זכה במדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות, בשיא ישראלי חדש של 51.8 שניות (ידנית). שבועיים לאחר מכן, באליפות ישראל שנערכה בתל אביב הוא קבע בריצת שליחים 4x400 מטר ביחד עם אלון אלייקים, עוז כץ ומארק הנדלסמן שיא ישראלי חדש של 3:10.74 דקות, שיא שהחזיק 19 שנים.

### 1984
בתחרות שנערכה בברחלו שבנורווגיה ב-1 ביולי 1984 קבע איס בריצת 400 מטר משוכות שיא ישראלי חדש של 52.49 שניות, שיפור לשיא הישראלי בן ה-3 שנים של קירצשטיין (52.70 שניות).  שבוע לאחר מכן, באליפות ישראל שנערכה בהדר יוסף ב-7 ביולי הוא זכה בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב, בריצת 400 מטר משוכות בשיא ישראלי חדש של 51.97 שניות. מדליית ארד, בריצת 400 מטר בתוצאה של 49.10 שניות, אחרי יואב מקל שקבע שיא ישראלי חדש של 48.13 שניות ואלון אלייקים (48.49 שניות).

## שיאים אישיים
### אצטדיון
* ריצת 400 מטר: 48.98 שניות (1983)
* ריצת 110 מטר משוכות: 15.0 שניות, ידני (1983); 15.39 שניות, אלקטרוני (1983) **שיא ישראלי בעבר**
* ריצת 400 מטר משוכות: 51.8 שניות, ידני (1983); 51.97 שניות, אלקטרוני (1984) **שיא ישראלי בעבר**

## הערות שוליים

קטגוריה:אלופי ישראל בריצת 110 מטר משוכות
קטגוריה:אלופי ישראל בריצת 400 מטר משוכות
קטגוריה:שיאני ישראל בריצה
קטגוריה:ספורטאי הפועל תל אביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1963
מלזיה במשחקים הפאראלימפיים

**[[מלזיה]]** השתתפה לראשונה ב בהיידלברג (1972), לאחר מכן נעדרה עד  המשחקים הפאראלימפיים סיאול (1988) ומאז לוקחת חלק במשחקים דרך קבע. במשחקי החורף לא נטלה מלזיה חלק מעולם.

מלזיה זכתה במדליית זהב ראשונה (לאחר שבע מדליות כסף וארד) ב, אז זכו שלושה מספורטאיה בתחרויות האתלטיקה.

## מדליות לפי אולימפיאדה

## ראו גם
* מלזיה במשחקים האולימפיים
* מלזיה במשחקים האולימפיים לנוער

## קישורים חיצוניים
* מלזיה באתר הוועד הפאראלימפי הבינלאומי

## הערות שוליים

קטגוריה:מדינות במשחקים הפאראלימפיים
קטגוריה:מלזיה: ספורט
סולטאן קוסן

**סולטאן קוסן** (בטורקית: **Sultan Kösen**; נולד ב-10 בדצמבר 1982) הוא האדם הגבוה ביותר החי כיום, ואחד מחמשת האנשים הגבוהים בהיסטוריה. גובהו במדידה האחרונה שנערכה לו הוא 2.51 מטרים.

צמיחתו המוגברת היא תוצאה של גידול בבלוטת יותרת המוח. גובהו הרב אינו מאפשר לו יציבה נאותה ולכן הוא צריך להיעזר במקל הליכה.

## ביוגרפיה
סולטאן גר עם הוריו ועם שלושת אחיו ואחיותיו - כולם בעלי גובה ממוצע. הוא לא הצליח לסיים את לימודיו בשל גובהו החריג ועבד במשרה חלקית כחקלאי. הוא סיפר שגובהו אינו מפריע לו לנהל אורח חיים רגיל ושהוא נהנה לשחק במשחקי מחשב עם חבריו. בנוסף, הוא תיאר את היתרונות שבמצבו: הוא יכול להשקיף למרחק רב יותר מאחרים וקל לו יותר במשימות ביתיות כגון החלפת נורה או סידור של הווילונות. החסרונות בגובהו לדבריו: הוא מתקשה למצוא בגדים שיתאימו לו (אורך הרגל שלו היא 113 ס"מ ואורך הזרוע שלו היא 97 ס"מ) וכן הוא מתקשה להיכנס למכונית נוסעים רגילה.

החל משנת 2010, סולטאן מקבל טיפולים רדיולוגיים לגידול במוחו באוניברסיטת וירג'יניה וכן תרופה שנועדה לשלוט ברמת הורמון הגדילה בגופו. אם כי הטיפול צריך להימשך יותר משנתיים, נכון לשנת 2011 רמת הורמון הגדילה בגופו הייתה נורמלית. בחודש מרץ 2012 אושר שהטיפול הרפואי שסולטאן קיבל היה יעיל בעצירת צמיחתו.

באוקטובר 2013 התחתן קוסן עם מרב דיבו, צעירה סורית בת 20, שגובהה כ-172 סנטימטרים "בלבד".

## שיאים
קוסן מחזיק בשיא גינס ל"גבר הכי גבוה עלי אדמות". במדידה שנערכה על ידי ספר השיאים של גינס ב-9 בפברואר 2011 נמצא שגובהו של סולטאן הוא 2.51 מטרים. הוא גם מחזיק בשיא "הידיים הגדולות ביותר" מפני שאורך כפות ידיו הוא 27.5 ס"מ, וכן בשיא "הרגליים הגדולות ביותר" - אורך כף רגלו השמאלית היא 36.5 ס"מ ואורך כף רגלו הימנית היא 35.5 ס"מ.

## ראו גם
* רוברט וודלו

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שיאני גינס
קטגוריה:טורקים
קטגוריה:טורקים שנולדו ב-1982
די רויטע וועלט

**די רויטע וועלט** (יידיש: 'העולם האדום') היה כתב עת ביידיש שיצא לאור בעיר חרקוב שבברית המועצות בין ספטמבר 1924 ל-1933.

כתב העת יצא לאור ביוזמת משה רביץ' צ'רקסקי ומוטל קיפר, העורכים היו רביץ' צ'רקסקי וחנוך קזקביץ'. במערכת כתב העת בתקופות שונות השתתפו לייב קוויטקו, איציק פפר ועזרא פינינברג. על גבי דפיו של כתב העת סוקרו נושאים, אבל חלקה של התרבות החל לתפוס יותר מקום עם הזמן.

בין 1929 ל-1931 ערך את כתב העת שכנא אפשטיין אחרי חזרתו מארצות הברית. העורך האחרון של כתב העת היה המשורר היידי חיים גילדין.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:עיתונים סובייטיים
קטגוריה:כתבי עת ביידיש
העמותה לגיימינג תחרותי בישראל

**העמותה לגיימינג תחרותי בישראל** (באנגלית: **Israeli Electronic Sports Association**, ר"ת: IESA) היא גוף ללא מטרות רווח האחראי לארגון וקידום ענף הגיימינג התחרותי ("ספורט אלקטרוני", "Esports") במדינת ישראל. העמותה נוסדה בשנת 2010, ובנויה כהתאגדות ספורטיבית לענף הגיימינג התחרותי בישראל. היא חברה במספר ארגוני ספורט אלקטרוני בינלאומיים. העמותה מארגנת תחרויות לאומיות, מנהלת את נבחרת ישראל בגיימינג, ופועלת להשגת הכרה רשמית לענף הספורט האלקטרוני כענף ספורט בישראל.

## היסטוריה
העמותה לגיימינג תחרותי הוקמה בשנת 2010 על ידי דיקשטיין ניצן, אורי גילגון ואולג גלוזמן כמלכ"ר והתאגדה כעמותה המוקדשת לקידום ענף הספורט האלקטרוני (גיימינג תחרותי) בישראל. מיד לאחר הקמתה הגישה בקשה להתקבל כחברה מלאה בפדרציה הבינ"ל לספורט אלקטרוני (IESF), שהוקמה שנתיים קודם לכן, ואף הזמינה את נשיא הפדרציה הבינלאומית לביקור בישראל ולפגישה עם משרד הספורט. הבקשה התקבלה בדצמבר 2010 לאחר הצבעה שנערכה באליפות העולם למשחקי וידאו שארגנה הפדרציה הבינלאומית בדרום קוריאה. מאז, העמותה פועלת לבנות את ענף הספורט האלקטרוני בישראל באמצעות ארגון תחרויות, הפעלת מערכ דירוג שחקנים ארצית, ומאמצי הסברה וקידום מול גורמים ממשלתיים.

## מבנה ארגוני
הארגון פועל כעמותה ישראלית, עם ועד מנהל הקובע את מדיניות העמותה ומנהל את עסקיה השוטפים. יו"ר העמותה הוא עידו ברוש, שמכהן מאז פרישתו של ניצן דיקשטיין, בינואר 2014. מבנה העמותה כולל גם **ועדת שחקנים**, **ועדת ביקורת** ו**ועדת חוקה**. כלל הוועדות בעמותה מורכבות ממתנדבים, ואין לעמותה מקבלי שכר. העמותה מחזיקה בתעודת ניהול תקין מרשם העמותות.

## פעילות
### אליפות ישראל
העמותה מארגנת את "אליפות ישראל בספורט אלקטרוני", תחרות שנתית במגוון כותרי משחקים. האליפות הראשונה התקיימה בשנת 2010 ומהווה, בדרך כלל, את התחרות הקובעת לזהות נבחרת ישראל שתשתתף באותה שנה באליפויות עולמיות.

### נבחרת ישראל בגיימינג
העמותה לגיימינג תחרותי אחראית למינוי והכשרת **נבחרת ישראל בגיימינג**, המשתתפת בתחרויות בינ"ל למדינות בענף, כולל "אליפות העולם בספורט אלקטרוני" של ארגון ה-IESF. הליך הבחירה של שחקני הנבחרת משתנה, וכולל קיום תחרות מקדימה בישראל, או ועדת איתור, והנבחרת מקבלת תמיכה לוגיסטית והכשרתית מטעם העמותה.

### תחרויות קהילתיות
העמותה תומכת בתחרויות שמתקיימות על ידי קהילות השחקנים במשחקים השונים באמצעות **התוכנית להכרה במארגנים**, שמעניקה הכרה רשמית, קידום, ומימון לפעילות. פרויקט "קרן הגיימינג", שהחל פעילות ב-2024, מתקצב מענקים לטובת קיום תחרויות גיימינג בארגון קהילתי ומעודד השתתפות של שחקנים חובבים.
העמותה גם מנהלת **דירוג ארצי לשחקנים**, המשלבת את התוצאות מתחרויות שונות לטבלת אלופים ארצית.

## נוכחות בינלאומית
העמותה לגיימינג תחרותי היא חברה פעילה במספר ארגונים בינלאומיים, כולל הפדרציה הבינ"ל לספורט אלקטרוני, הפדרציה האירופאית לספורט אלקטרוני ("Esports Europe") והפדרציה הגלובלית לספורט אלקטרוני (GEF, Global Esports Federation). נבחרת ישראל השתתפה באליפות העולם של ה-IESF מאז 2010, ובשנת 2020 ו-2021 האליפות הזו התקיימה בישראל, בעיר אילת, בארגון העמותה לגיימינג תחרותי ובשיתוף מכבי תנועה עולמית ועיריית אילת.
העמותה היא ארגון מייסד של הפדרציה האירופאית לספורט אלקטרוני.

## קישורים חיצוניים
* 
* ישראל מצטרפת לפדרציה העולמית לספורט אלקרטוני אתר ויגיימס, 2010
* 
* אליפות ישראל למשחקי וידאו ומוקדמות אליפות העולם 2012 הסתיימה, אתר ויגיימס אוגוסט 2012
## הערות שוליים

גיימינג
קטגוריה:תרבות משחקי הווידאו
אהרון דיטשר

**אהרון (האווי) דיטשר** (**Howard Deitcher**; נולד ב-27 בפברואר 1955) הוא מרצה בכיר בגמלאות בבית ספר לחינוך באוניברסיטה העברית בירושלים וחבר סגל במכון מנדל למנהיגות. ניהל את מרכז מלטון לחינוך יהודי ואת "תוכנית רביבים" באוניברסיטה העברית.

## קורות חיים
דיטשר נולד במונטריאול בקנדה. הוא למד בישיבה יוניברסיטי והיה תלמידה של נחמה ליבוביץ.

דיטשר ניהל את המרכז לחינוך יהודי באוניברסיטה העברית על שם מלטון בשנים 2002-2008. כמו כן עמד בראש תוכנית עמיתי ירושלים במכון מנדל למנהיגות בשנים 1996-2001.

דיטשר חוקר ומרצה בתחומים: תפיסתו של הילד את הסיפור המקראי, שאלות תאולוגיות והוראת המקרא, טקסי מעבר כחוויה חינוכית ודגמים של מנהיגות חינוכית בימינו. הוא פרסם רבות בנושאים אלו ומנהל מספר פרויקטים חינוכיים בקהילות שונות בצפון אמריקה, אירופה ואוסטרליה. הוא ערך שלושה ספרים ומעביר השתלמויות מורים בקהילות שונות בעולם.

עד יציאתו לגמלאות בשנת 2022 שימש כמנהל החינוכי של תוכנית רביבים להכשרת מורים מצטיינים ללימודי היהדות באוניברסיטה העברית בירושלים.

דיטשר נשוי לחני, פסיכולוגית קלינית ולהם שלושה ילדים.

## לקריאה נוספת
* אהרון דיטשר ואדם טננבאום, **סוגיות חינוכיות וטקסטים יהודיים קלאסיים (עיונים בחינוך היהודי כרך ה)**, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, 1991
* אהרון דיטשר ומרלה ל' פרנקל, **הבנת המקרא בימינו: סוגיות בהוראתו (עיונים בחינוך היהודי כרך ט)**, הוצאת מאגנס, 2004
* Alex Pomson and Howard Deitcher, editors, **Jewish Day Schools, Jewish Communities: A Reconsideration**, The Littman Library of Jewish Civilization, Oxford, England, 2009

## קישורים חיצוניים
* אהרן דיטשר באתר האוניברסית העברית
* הרצאות באתר לפיתוח מקצועי לגננות בישראל

קטגוריה:ישראלים ילידי קנדה
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: חינוך
קטגוריה:חינוך יהודי
קטגוריה:בוגרי ישיבה יוניברסיטי
קטגוריה:אפרת: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1955
מחלת לב מסתמית

ממוזער|תרשים המתאר את קולות הלב, בין היתר במחלות לב מסתמיות שונות.
**מחלת לב מסתמית** היא מחלה המתאפיינת בפגיעה באחד מארבעת מסתמי הלב. מחלות אלו, בעלות אופי מולד או נרכש, יכולות לערב מסתם אחד או יותר מבין מסתמי הלב. ככלל, מבין המחלות המסתמיות, המחלות המערבות את מסתמי הלב השמאליים – המסתם הצניפי ומסתם אבי העורקים – נפוצות יותר מן המחלות המערבות את מסתמי הלב הימניים – המסתם התלת-פסיגי ומסתם עורק הריאה, כאשר המחלה המסתמית הנפוצה ביותר היא אי-ספיקת המסתם הצניפי.

מחלות הלב המסתמיות נחלקות באופן גס למחלות היצרות מסתם ולמחלות אי-ספיקת מסתם. ישנן גם הפרעות משולבות עם היצרות ואי-ספיקה יחד באותו המסתם. במחלות היצרות, המסתם מעובה ואינו נפתח מלוא רוחבו, דבר הדורש מפל לחץ גבוה יותר על מנת להזרים את הדם על פני המסתם. להבדיל, במחלות אי-ספיקה, חלה דליפה, או , של דם על פני המסתם, בזמן שזה אמור להיות סגור, והדבר מעמיס נפח על המדור הקודם למסתם במחזור הדם. מצבים רפואיים נוספים המסווגים תחת מחלות לב מסתמיות ואינם גורמים בהכרח להיצרות מסתם או לאי-ספיקה שלו הם מסתם ותיני דו-פסיגי וצניחה של המסתם הצניפי. סיכום של המחלות המסתמיות השונות מובא בטבלה:

הסיבה העיקרית למחלות מסתמיות היא הסתיידות של המסתם על רקע גיל מבוגר, וכן מצבים מולדים כמו מסתם ותיני דו-פסיגי. השכיחות של מחלת לב שיגרונית היא כיום נמוכה מאוד בעולם המפותח בשל מניעה ראשונית של קדחת שיגרונית, אולם במדינות המתפתחות זו עדיין סיבה נפוצה להתפתחות מחלות מסתמיות.

מחלות מסתמיות בדרגת חומרה קלה אינן גורמות לתסמינים ואינן מצריכות טיפול רפואי, אלא מעקב. לעומת זאת, מחלות מסתמיות בדרגת חומרה קשה מביאות בדרך כלל להופעת תסמינים של אי-ספיקת לב, תעוקת לב ותסמינים נוספים כתלות במחלה. האזנה לקולות הלב במסכת היא השיטה הנפוצה ביותר לסיקור של מחלות לב מסתמיות. שיטה זו מבוססת על כך שהפרעות בתפקוד המסתמים גורמות לשינויים אופייניים בקולות הלב ולהופעת אוושות.

הטיפול התרופתי במחלות מסתמיות קשות אינו תמיד מספיק כדי למנוע את החמרתן, ובמקרים רבים נדרשת התערבות ניתוחית לתיקון המסתם או להחלפתו. מחלות לב מסתמיות הן הגורם לכ-10%–20% מכלל ניתוחי הלב המבוצעים בארצות הברית. כשני שלישים מהניתוחים הם החלפה של מסתם אבי העורקים, רובם בשל היצרותו. ניתוחים במסתם הצניפי מבוצעים בעיקר בשל אי-ספיקה של המסתם ומתבצעים בגישה מלעורית. המסתם המושתל יכול להיות מסתם ביולוגי, שמקורו בבעל חיים, או מסתם לב מלאכותי.

## ראו גם
* דלקת פנים הלב

## לקריאה נוספת

* Catherine M. Otto, Robert O. Bonow, Valvular Heart Disease, **Braunwald's Heart Disease**, 9th Edition, Elsevier Saunders, 2012, pp. 1468-1539
* Patrick O'Gara, Joseph Loscalzo, Valvular Heart Disease, **Harrison's Principles of Internal Medicine**, 18th Edition, McGraw-Hill Companies, 2012, Vol. 2 pp. 1929-1950


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
בתי הספר של בית ישראל

**בתי הספר של ביתא ישראל** הייתה רשת חינוך יסודית שפעלה באתיופיה למען קהילת ביתא ישראל בין השנים 1955 ו-1981. הרשת מומנה בתחילת והופעלה על ידי הסוכנות היהודית, לאחר מכאן על ידי האגודה לרווחת הפלאשים ולבסוף הארגונים אורט וג'וינט. 

ראשיתה של הפעילות החינוכית שהביאה ליצירת הרשת החלה ב-1953 כאשר הגיע שליח המחלקה לתרבות וחינוך תורניים בגולה של הסוכנות היהודית, הרב שמואל בארי, לאתיופיה והקים יחד עם יונה בוגלה שהתפטר מתפקידו במשרד החינוך האתיופי את בית הספר למען נדחי ישראל באסמרה שתפקידו היה להכשיר מורים ולשמש כבית ספר ופנימייה לתלמידים. במסגרת פעילות זו נשלחו לישראל שתי קבוצות של תלמידים, האחת ב-1955 והשנייה ב-1956, לתוכנית הכשרת מורים בכפר בתיה.

הרשת החלה לפעול ב-1955 כאשר הכהנים שלמדו בבית הספר למען נדחי ישראל שבאסמרה הקימו בתי ספר של מורה אחד או שניים ביישובי הקהילה. שנה לאחר מכאן החליף יהודה סיוון את הרב בארי וששימש בתפקיד עד ראשית 1958. ב-1957 נסגר בית הספר באסמרה ובשנה העוקבת הועבר אל מחוז בגמדר, שבו חייתה רוב הקהילה, והיה למרכז הרשת. במקביל נפתחו בתי ספר נוספים על ידי נערי ביתא ישראל שהשתלמו בכפר בתיה. בינואר 1958 הוחלף סיוון במשה בר יודא שניהל את הרשת עד אוגוסט ובתקופתו הרשת נקלעה למשבר כאשר הסוכנות היהודית החלה לקצץ בתקציבה והביאה לכך שכל בתי הספר נסגרו פרט למרכזי. לאחר בר יודא היה יונה בוגלה למנהל הרשת.

בראשית שנות ה-60 החלו לתמוך ברשת ארגונים יהודיים בריטים ובעיקר יק"א שגויסו על ידי נורמן בנטוויץ' ובתי הספר נפתחו מחדש. משנת 1967 ועד 1977 הארגון העיקרי שתמך ברשת היה האגודה לרווחת הפלאשים שכלל בתוכו את כל הארגונים שפעלו למען ביתא ישראל. בשנת 1976 מונה גרשון לוי מטעם האגודה למנהל הרשת במקומו של בוגלה ושנה לאחר מכאן הגבירו הג'וינט ואורט את מערבותם באגודה והחלו לפעול באופן ישיר. הארגונים באו במשא ומתן עם ממשלת אתיופיה שהתנתה את פעילותם בהנגשת הרשת לאוכלוסייה הכללית.

סופה של הרשת הגיע ב-1981 שבה גורשו מהמדינה הארגונים שתמכו בה וזאת לאחר שמוריה ועובדיה עודדו ועזרו ליהודים לצאת לסודאן במסגרת מבצע אחים בהוראת ישראל.

## הערות שוליים

קטגוריה:רשתות בתי ספר
קטגוריה:בתי ספר יהודיים בתפוצות
קטגוריה:תולדות ביתא ישראל
פינג (נהר)

**פינג** (בתאית: **แม่น้ำปิง**) הוא נהר הזורם בצפון-מערב תאילנד ומוצאו בגבול תאילנד-מיאנמר. נהר פינג הוא אחד משני היובלים העיקריים של נהר צ'או פראיה.

## גאוגרפיה
מקור הנהר ברכסי ההרים אשר בגבעות צפון תאילנד בפרובינציית צ'יאנג מאי. לנהר מספר יובלים והעיקרי מביניהם הוא נהר הוואנג.

בעיר נאקון סאוואן, נפגש נהר זה יחד עם נהר הנאן ומשילובם נוצר נהר צ'או פראיה הזורם דרומה כ-624 קילומטרים.

אגן הניקוז של נהר פינג הוא השני בגודלו מבין יובלי נהר צ'או פראיה. על נהר הפינג נמצא סכר ינאי. מספר ערים שוכנות על גדות הנהר וביניהן קמפהנג פט, צ'יאנג מאי וטק.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:תאילנד: נהרות
צ'יבי

**צ'יבי** (**Csibi**) הוא ספר ילדים מאת הסופר היהודי-הונגרי בלה סנש.
הספר נחשב לקלאסיקה, והיה פופולרי מאוד בשנות החמישים בישראל.

הספר המספר על מאבקו של בן-עניים ישר ואמיץ, שילדי הכיתה בני-העשירים הטילו עליו חרם, עד שרכש את אהדת הכיתה והביא לה תהילה.

הספר אויר בגרסאותיו המוקדמות על ידי פולה טיבור (Pólya Tibor) ובגרסאותיו המאוחרות על ידי המאייר הצ'כי אונדז'יי סקורא .

## עלילה
250px|ממוזער|שמאל|כריכת הספר המקורי בהונגרית

סיפורו של ילד עני יתום מאביו, אישטוואן הורבץ', שמכורח הנסיבות נאלץ לעזוב את בית הספר שלו ואת חבריו, ולעבור לבית ספר בשכונת פאר, שם עובדת אמו במשק בית.
בבית הספר החדש הגימנסיה ברחוב הזיכרון, בכיתה החמישית, מתקבל צ'יבי בשנאה ובלעג על ידי התלמידים והמורים.
חברו היחיד בבית ספרו החדש הוא טיבור לוי ("שפנפן"), ילד קטן וחלוש שסופג גם הוא התעללויות מילדים אחרים.

הילד מכונה על ידי חבריו "צ'יבי" ככינוי גנאי לפרחח (בהונגרית):
"צ'יבי כינוי לטף, אך גם כינוי זילזול של המילה "צ'בס" שפרושה פרחח, גונב תרנגולות, קונדס" (הסבר בגוף הספר).

אולם הילד הדחוי פילס את דרכו בחברה באמצעות יושר, חריצות, כוח רצון ומנהיגות הבאים לידי ביטוי סביב משחק הכדורגל.

המספר מזכיר בסיפורו ספרי ילדים אחרים וביניהם את הספר הנערים מרחוב פאל המתרחש גם הוא בבודפשט.

## השראה
הכדורגלן היהודי הונגרי יוז'ף בראון, שכונה צ'יבי, היווה ההשראה לספר..
הספר ראה אור בשנת 1919 – השנה שבה היה בראון בן ה-18 לכוכב החדש של הכדורגל בהונגריה וגיבור לאומי בהונגריה.
צ'יבי בראון שיחק כמו הדמות הספרותית במ.ט.ק. הונגריה וזכה בה לתהילה.
למרות שנות התהילה, הוא מת בעבודות כפייה בגדודי העבודה ההונגריים בחזית הרוסית במלחמת העולם השנייה.

## הקשר היהודי
בספר לא מוזכר כל קשר יהודי אך הסופר, מקור ההשראה, וחברו היחיד של הגיבור בסיפור הם יהודים.
גם משמו של הגיבור נרמז שהוא יהודי.
שם משפחתו, הורבץ', הוא שם שאימצו היהודים במקום השם יהודי הגלוי הורוביץ (המורה הקשוח מתבלבל בין שמות אלו).

המחבר בלה סנש, האמין מאוד בהשתלבות היהודים בחברה בהונגריה, והספר מקרין אופטימיות לאפשרות זו.
אולם גורלם של בתו של המחבר חנה סנש, של מקור ההשראה לספר יוזף (צ'יבי) בראון ושל שאר יהדות הונגריה היה אכזר מאוד.

## תרגומים לעברית
הספר ראה אור בתרגום עברי מאת אביגדור המאירי בהוצאת הקיבוץ המאוחד בשנת תש"י (1950), מלווה באיוריו של אונדז'יי סקורא (Ondřej Sekora). בשנת תשמ"ג-1983 הופיעה מהדורה ה' מחודשת של הספר.

## קישורים חיצוניים
* '''צ'יבי''', בתרגום אביגדור המאירי, בפרויקט בן-יהודה
* "צ'בי", הוצאת הקיבוץ המאוחד. פרטי הספר באתר ההוצאה
* 
* רונן דורפן, "צ'בי", בלוג "תופעת דורפן"  באתר ספורט 5, 2008, פורסם במקור בישראל היום.
* עדי רובינשטיין, "יוזף "צ'יבי" בראון 1901–1943", אתר תרבות, 2013.
* בלוג, "האבא של המיתוסים", בלוג תפוז, 2011.

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי 1919
קטגוריה:ספרי ילדים ונוער
קטגוריה:ספרות יהודית
קטגוריה:ספרות הונגרית
קטגוריה:יהדות הונגריה
קטגוריה:הוצאת הקיבוץ המאוחד: ספרי ילדים
יחסי דנמרק–ישראל

[ממוזער|280px|שמאל|ראשי הממשלה [לוי אשכול וקראג, 1965]]
[ממוזער|280px|שמאל|[ראובן ריבלין בפגישה עם שר החוץ של דנמרק, אנדרס סמואלסן , מאי 2017]]
בין מדינת ישראל ודנמרק מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים החל משנת 1949. כמו כן, שתי המדינות מקיימות שיתוף פעולה נרחב בנושאים שונים, בין היתר בתחומי תיירות ומסחר. לישראל יש שגרירות רשמית בקופנהגן, בעוד שלדנמרק יש שגרירות רשמית בתל אביב.

## היסטוריה
[ממוזער|280px|שמאל|ה[צוללת הישראלית "אח״י תנין" לאחר הוצאתה משירות, על מבדוק צף ב בצפון דנמרק, 28 ביולי 2011]]
עוד לפני מלחמת העולם השנייה התקיימו בין דנמרק לבין ארץ ישראל יחסי מסחר ענפים, כאשר דנמרק ייבאה מהארץ פירות הדר, אשלג ושיניים תותבות, וייצאה אל היישוב שמנים, מוצרי מזון, נייר וחקלאות. עוד במהלך ימיה של מלחמת העולם השנייה, בעת שדנמרק נכבשה על ידי גרמניה הנאצית, פעלה בדנמרק תנועת מחתרת נרחבת, אשר בין היתר סייעה בהברחת יהודי דנמרק לשוודיה הנייטרלית. הודות למבצע זה אשר הסתייע בתמיכה רחבה מצד אזרחי דנמרק, ניצלו למעלה מ-90% מיהודי דנמרק, ובסך הכל כ-7,200 איש הועברו לשוודיה. הודות למבצע זה הוכרה המחתרת הדנית כולה בתואר "חסידת אומות העולם" על ידי מוסד "יד ושם".

בהצבעה על תוכנית החלוקה בנובמבר 1947 הצביעה הצביעה בעד התוכנית, וב-2 בפברואר 1949 הכירה במדינת ישראל. שתי המדינות פתחו צירויות בבירותיהן. בין שתי המדינות יש יחסי תיירות ומסחר ענפים, בין היתר במסגרת האיחוד האירופי בו דנמרק חברה. במסגרת היחסים, בשנת 1966 נחתמה אמנה למניעת כפל מס בין שתי המדינות.

במאי 1958 הועלה דרג היחסים הדיפלומטיים, ונפתחה שגרירות בקופנהגן. צבי אבנון היה השגריר הראשון של ישראל בדנמרק.
בינואר 1962 ביקר ראש ממשלת דנמרק ויגו קמפמן בישראל – ביקור ראשון בה של אישיות דנית בכירה.

במהלך מבצע עופרת יצוקה בתחילת שנת 2009, התקיימו הפגנות רחבות בערי דנמרק, לרבות בבירה קופנהגן, במחאה על פעולות צה"ל ברצועת עזה, במשטרת דנמרק הוערך כי בין 500 ל-600 איש הפגינו מול שגרירות ישראל בקופנהגן, כ-400 אנשים הפגינו באורהוס, וכ-500 הפגינו באודנסה. בסקר דעת קהל שנערך נמצא כי מספרם של הדנים התומכים בפעולת צה"ל גדול מאלו המתנגדים לה.

במהלך חודש אוקטובר 2013 הגיע יורש העצר הדני, הנסיך פרדריק, לביקור בישראל, במהלכו נפגש עם נשיא מדינת ישראל שמעון פרס. במהלך הפגישה, הביע הנשיא פרס את הכרת תודתה של מדינת ישראל לעם הדני, על פעולותיו להצלת יהודים בשואה.

במרץ 2021 ביקרה ראש ממשלת דנמרק מדה פרדריקסן בישראל ונפגשה עם ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו וקנצלר אוסטריה סבסטיאן קורץ. במהלך הפגישה סוכם כי ישראל, אוסטריה ודנמרק ישתפו פעולה בנושא מחלת הקורונה ויקימו תאגיד משותף להקמת מפעל מחקר פיתוח וייצור חיסונים נגד מוטציות הקורונה.

ב-12 בנובמבר 2023, במהלך מלחמת חרבות ברזל, הגיע שר החוץ הדני לארס לקה ראסמוסן לביקור בישראל לשם הבעת הזדהות ותמיכה ונפגש עם שר החוץ אלי כהן.

ב-14 בדצמבר 2023 כוחות ההגנה של דנמרק בהכוונת השב"כ והמוסד עצרו בשטח דנמרק 7 פעילי חמאס שתכננו לבצע פיגוע כנגד ישראלים.

## ראו גם
* יהדות דנמרק
* הצלת יהודי דנמרק

## לקריאה נוספת
* אורנה קרן־כרמל, **ישראל וסקנדינביה – ראשית היחסים**, פרדס הוצאה לאור, חיפה, תשפ"א 2021.

## קישורים חיצוניים

* האתר הרשמי של שגרירות דנמרק בישראל
* האתר הרשמי של שגרירות ישראל בדנמרק
* 
* יחסי סחר ישראל – דנמרק, באתר "המכון הישראלי לייצוא ולשיתוף פעולה בינלאומי"
* דנמרק, באתר משרד הכלכלה
* טור אורח: דנמרק וישראל, סיפור אהבה/ מגנוס מרקוסן, באתר גלי צה"ל

## הערות שוליים

*
למען נדחי ישראל

**למען נדחי ישראל** היה בית ספר עברי, סמינר למורים ופנימייה שפעל למענם של ביתא ישראל בעיר אסמרה שבאריתריאה, אז כחלק מפדרציה עם אתיופיה, בשנות ה-50 של המאה ה-20.

בית הספר הוקם ב-27 בדצמבר 1953 על ידי שליח המחלקה לתרבות וחינוך תורניים בגולה של הסוכנות היהודית, הרב שמואל בארי, והיה כמרכז להכשרת מורים ומוסד חינוכי ולימודי לקהילת ביתא ישראל. המוסד הופעל על ידי הרב בארי ששימש כמורה ויונה בוגלה שהתפטר מתפקידו במשרד החינוך האתיופי והיה לסגנו ולמורה. ב-1956 הוחלף הרב בארי ברב יהודה סיוון. תוכנית הלימודים לתלמידים כללה שיעורים ביהדות, דינים, אגדה, עברית, מולדת וחשבון.

תוכנית הכשרת המורים שהופעלה במוסד עם הקמתו כללה חמישה כהנים בנוסף לשליחתם של שתי קבוצות של תלמידים, האחת ב-1955 והשנייה ב-1956, לתוכנית הכשרת מורים בכפר בתיה. תוכנית הכשרת הכהנים הסתיימה ב-1955 שלאחריה קמה רשת של בתי ספר בישובי הקהילה, לאחר מכאן עם חזרתה של הקבוצה הראשונה מהכשרתה בכפר בתיה נפתחו בתי ספר נוספים.

המוסד חדל מלהתקיים ונסגר ב-1957 ופעילותו הועברה אל מחוז בגמדר, שבו חייו רובם של ביתא ישראל, והיה למרכזה של רשת בתי הספר שהוקמה.

## הערות שוליים

קטגוריה:יהדות אריתריאה
קטגוריה:בתי ספר יהודיים בתפוצות
קטגוריה:תולדות ביתא ישראל
מלאבס (זמר)

**ליר מלאבס איירון** (המוכר בשם הבמה **מלאבס**; נולד ב-23 במרץ 1987) הוא זמר רוק ויוצר ישראלי.

## קריירה
מלאבס, יליד שכונת אחדות, פתח תקווה, החל להופיע לראשונה בסוף שנת 2002, בעת לימודיו בתיכון בן-גוריון. בשנת 2003 החל לכתוב שירים, רובם בעברית. חלק מהשירים שכתב באותה תקופה הוקלטו באולפן מקצועי ויצאו כתקליט ראשון לרדיו בשנת 2004. בהתחלה, נסיונותיו להשתלב בתעשיית המוזיקה הישראלית בעברית לפני הגיוס לא צלחו. בשנת 2005 התגייס לצה"ל ושירת בחיל האוויר בדרום.

אלבומו המקצועי הראשון של מלאבס איירון באנגלית - Standing By Your Side הופק בין השנים 2011 - 2013 ויצא לאור בשנת 2013. האלבום לא נחל הצלחה מסחרית, חרף השמעות הסינגלים בתחנות רדיו פופולריות. לקראת סוף אותה שנה החל מלאבס לעבוד עם משרד יחסי ציבור בולט בלונדון אשר דרכו הפיץ סינגלים מתוך אלבום זה כמו Natural Disaster, Hold You Again וזכה להשמעות רדיו רבות.

אלבומו השני Toxic Love כמו הראשון גם בהפקתם המוזיקלית של ראובן חיון, גל דוידסון (Electric Zoo) האלבום יצא כ EP בשנת 2016 (אלבום מלא הופץ בין 2021-2022) עם כמה סינגלים כמו Our Way Out שנבחר לשיר השבוע בתחנת הרדיו כאן 88 בתוכנית של השדרן גדי לבנה "ערב עירוני". עוד סינגל בולט כמו Toxic Love שיצא באותו EP. בנוסף הופץ סינגל זה בחו"ל בעיקר בבריטניה וזכה לשידורי רדיו רבים. 

ב-אוגוסט 2019 השיק מופע חדש משותף בו חבר ללהקות אינדי רוק, איתם יזם ביחד פסטיבלים עצמאיים קטנים במועדוני רוק בתל אביב. בשנת 2019 החל להופיע עם להקת הליווי החדשה שלו בשם סאונדגרם. 

ב 1 בינואר 2022 שחרר סינגל כפול Monster,One Last Promise מתוך האלבום השלישי Matching Color לתחנות הרדיו בישראל והפצה בינלאומית לקליפ Monster בערוצי רשתות ה MTV בבריטניה וארצות הברית, סינגלים אלו שודרו ברצועת הרוק של שדרן הרדיו מנשה סעד ב רדיו ירושלים "ירושלים בדיסטורשן"

במהלך שנת 2022 החל להפיק אירועי מוזיקה עצמאית במסגרת הליין "Rockadance" בו ארח להקות ומוזיקאים בתעשייה.
באותה שנה בעקבות אירועים שונים נדחה השקת האלבום לשנת 2023 ובעקבות מלחמת חרבות ברזל השקת האלבום נדחתה ל-11 במרץ 2024

בחודש פברואר 2024 הפיק אירוע מוזיקה בשם Rock & Art Festival בו אירח בין היתר את הצייר יעקב קרצ'ין (גלריית TikvaKovsky) אשר צייר בלייב את הציור "War" שצולם בהמשך כעטיפת הסינגל "War" שיצא ב 1 באפריל 2024
אותה שנה בחודש מרץ יצא הסינגל הראשון "Hostage" שכיכב במצעד הפלייליסט של רדיו זה רוק.

בפורים 23 במרץ הקים יחד עם בעלי אולפני המוזיקה "הבונקר" בפ"ת את ליין ההופעות "פסטיבל ברגמן" באזור תעשייה סגולה בפ"ת, שם האירוע נקרא על שם חבורת ברגמן והרחוב עצמו - קבוצת מוזיקאים ויוצרים הפועלים בפ"ת ולוקחים חלק באירוע תרבות ומוזיקה והפקות משותפות בעיקר במתחם הבונקר.

באוגוסט 2025 הוציא את הקליפ 'Clouds Are Gery' שנכנס לפלייליסט ערוצי המוזיקה בטלוויזיה בישראל ושודר רבות וכן גרף מאות אלפי צפיות ברשתות החברתיות.

## דיסקוגרפיה
### אלבומים
* 2013: *[[Standing By Your Side]]*
* 2021: *[[Toxic Love]]*
* 2023: *[[Matching Color]]*
* 2024: *[[MellabesExpress]]*

## קישורים חיצוניים

* יוסי חרסונסקי כותב על הסינגל החדש של מלאבס
* יוסי חרסונסקי ביקורת על הסינגל הראשון מתוך האלבום השלישי של מלאבס
* שיר השבוע ב88FM
* מלאבס איירון - אתר רשמי

קטגוריה:זמרי רוק ישראלים
קטגוריה:פתח תקווה: אישים
קטגוריה:בוגרי תיכון בן-גוריון (פתח תקווה)
קטגוריה:אמנים ישראלים הידועים בשם במה
קטגוריה:פתח תקווה: מוזיקאים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1987