open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מטווח אנטנות

**מטווח אנטנות** הוא מקום בו נערכים מחקרים, ניסויים ומדידות של המאפיינים של אנטנות.

במטווח אנטנות מוצבת לפחות אנטנה אחת, אשר המאפיינים שלה נבדקים. בנוסף, קיימת במטווח לפחות עוד אנטנה אחת שתפקידה לבצע שידור ו/או קליטה מול האנטנה הנבדקת. מקלט שמחובר לאחת או יותר מהאנטנות שבמטווח מאפשר מדידה של עוצמת השידור הנקלטת - ובכך מסייע בקביעת המאפיינים של האנטנה או האנטנות הנבדקות.

## סוגי מטווחים
קיימים מספר סוגים של מטווחי אנטנות:
# מטווח שדה קרוב.
# מטווח שדה רחוק.
במטווח שדה רחוק, המרחק בין אנטנת השידור לאנטנה הנבדקת צריך להיות לפחות אורך הגל/2D2

כמו כן מחולקים מטווחי האנטנות למטווחים פתוחים או סגורים:

המטווחים הפתוחים ממוקמים בשטח פתוח וללא קורת גג. מקימים אותם לרוב בשטח בקרבתו אין מגורים או תעשייה צפופים, כדי להקטין השפעות חיצוניות. במטווחים אלו קיימות בדרך כלל עדיין הפרעות חיצוניות והחזרות גלים מעצמים שבסביבת המטווח, ובעת קביעת מאפייני האנטנה יש צורך בביטול השפעות אלו.

המטווחים הסגורים הם לרוב מטיפוס תא חסר הד. צידם הפנימי של מטווחים אלה מרופד בחומר בולע קרינה אלקטרומגנטית לניטרול החזרים פנימיים, וכמו כן צידם החיצוני מצופה בשכבה בלתי חדירה לקרינה כדי לנטרל השפעות חיצוניות. כך מתאפשרת מדידה מדויקת של מאפייני האנטנה.

## מדידת עקום קרינה
[שמאל|ממוזער|250px|תורן אנטנות בתחנת בסיס לרשת [טלפון סלולרי|תקשורת סלולרית.]]
מדידת אנטנות מבוצעת בעזרת מטווח אנטנות בו מבוצע מיפוי של עקום הקרינה של האנטנה על ידי סיבובה. המדידה מבוצעת בעזרת מקלט או נתח רשתות (Network Analyser).
תיאור מערך המדידה הוא כדלהלן:
אות היוצא ממשדר מנותב לאנטנת שידור כאשר ביניהם מותקן מגבר הספק במידת הצורך. בצד הקולט, מחוברת האנטנה הנבדקת המותקנת על מסובב אנטנה בעל ציר מדידה אחד או יותר.
על ידי פקודה למבקר המסובב בעזרת מחשב או בצורה ידנית, מסתובבת האנטנה הנבדקת ותפוקת האות נדגמת בכל זווית רצויה. התוצאה המתקבלת היא עקום קרינה.
מתוצאות עקום הקרינה ניתן לקבל מספר פרמטרים:
*רוחב אלומה.
*רמת אונות הצד.
*יחס פנים לאחור.

## מדידת שבח
שבח האנטנה נמדד בדרך כלל ביחס לאנטנה מכוילת בעלת שבח ידוע.
אנטנה מכוילת היא בדרך כלל אנטנת שופר בעלת מפתח סטנדרטי הנקראת STANDARD GAIN HORN.
קימות חברות רבות המייצרות אנטנות שופר סטנדרטיות ולכולן גרף כיול זהה לאותו גודל אנטנה מקובל כשדיוק השבח של השופר הוא 0.5 ± דציבל.
שלבי המדידה הם אלה:
# מדידת עוצמת האות של האנטנה המכוילת בתדר רציף או במספר תדרים בודדים.
# מדידת עוצמת האות של האנטנה הנבדקת.
# חישוב ההפרש בין הוא המדידות.
# הוספה או החסרה של התוצאה לשבח הידוע של אנטנת הכיול. התוצאה המתקבלת היא השבח המוחלט.
דיוק בדיקת השבח תלוי במספר גורמים שהעיקרי ביניהם הוא גורם ההחזרות. על מנת לנטרל גורם זה רצוי לבצע מדידה של האנטנה במספר קיטובים וכן במספר מרחקים שונים בין אנטנת השידור לאנטנה הנבדקת.
ככלל, בתדרים גבוהים דיוק מדידת השבח הוא טוב יותר כיון שאנטנות הכיול הן בעלות אלומה צרה כך שיש פחות החזרות.

קטגוריה:אנטנות
קטגוריה:שיטות מחקר
אברהם פילץ

**אברהם פּילְץ** (1 בספטמבר 1935 – 2 במאי 1994) היה איש עסקים, יזם וקבלן בניין שפעל בעיקר בתל אביב.

## ביוגרפיה
אברהם פילץ, בנו של הקבלן אריה פילץ, נולד ברחוב הירקון 81, שבו נפתח בשנת 1938 "קפה פילץ". באותו בניין נולד והתגורר חברו דב לאוטמן וכן ליאורה לבית פנחל.

אברהם פילץ היה חבר בתנועת הנוער של "המחנות העולים" והדריך בה, ואף היה קומונר שעבר במסגרת הגרעין לקיבוץ גדות, שבו התגורר עם רעייתו לעתיד מאירה פילץ לבית שר.

הוא למד כלכלה באוניברסיטה העברית בירושלים ולאחר מכן הצטרף לעסקי אביו.

במשך שנים רבות היה יד ימינו של אביו. בשנות השישים והשבעים הם בנו ביחד מספר פרויקטים חדשניים, ובהם: "בית הדר דפנה" בשדרות שאול המלך (בתכנון אדריכל רם כרמי), "בית אל על" ברחוב בן-יהודה שהיה מגדל המשרדים הראשון בתל אביב (בתכנון כרמי-מלצר-כרמי), "דיזנגוף סנטר", (בתכנון עליזה טולדו ויצחק ישר), ו"התחנה המרכזית החדשה", מיזם שאותו לא הצליח לסיים (בתכנון רם כרמי).

בסוף שנות השבעים ובראשית שנות השמונים של המאה העשרים היה שותף עם אנשי העסקים אליעזר פישמן ויוסי ריגר בקרן הנאמנות "רונית", שקרסה ברעש גדול בעקבות משבר מניות הבנקים, ובחברות פרטיות שעסקו במימון כספי. בנוסף היה מעורב בעסקה בה רכש מניות של קבוצת רובינשטיין בעת שהונפקו בבורסה ב-1984, בהמשך נחדש כי קנה את המניות עבור אברהם רובינשטיין, בניגוד לכללים, במטרה שישאר בעל השליטה. ב-1991 הועמד אברהם רובינשטיין למשפט, והורשע בפרשה.

לאחר מכן הקים את מתחם הרב מכר בצומת גלילות הידוע כיום בשם "מתחם סינמה סיטי גלילות", וכן את פרויקט המשרדים "בית עוז" ברמת גן, שהחזיק לתקופה קצרה בשיא עולמי של גובה קיר המסך אשר בחזיתו.

היה חבר בוועדת הכספים של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב.

בראשית שנות ה-90 חלה בסרטן ונפטר ב-2 במאי 1994.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי עסקים ישראלים
קטגוריה:קבלני בניין ישראלים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:בוגרי המחנות העולים
קטגוריה:חברי גרעיני נח"ל
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:גדות: אישים
קטגוריה:ישראלים שנפטרו מסרטן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1935
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1994
ברכת המשפט

**ברכת המשפט** היא הברכה האחת עשרה בתפילת שמונה עשרה, אחת משלוש עשרה ברכות הבקשה בתפילה זו, והשנייה מבין הבקשות הנוגעות לנושאים לאומיים ולהשבת קיומו של עם ישראל לחיים עצמאיים (יחד עם ברכת קיבוץ גלויות, ברכת ירושלים וברכת מצמיח קרן ישועה).

## נוסח הברכה
### [[נוסח הספרדים]]

### [[נוסח אשכנז]]

### [[נוסח איטליה]]

### [[נוסח רומניא]]

### [[נוסח פרובאנס]]

### [[נוסח קטלוניה]]

### [[נוסח תימן]]

### [[נוסח ארץ ישראל]]

## שינויים
בעשרת ימי תשובה, במקום המילים "מֶלֶךְ אוֹהֵב צְדָקָה וּמִשְׁפָּט" יאמר "הַמֶּלֶךְ הַמִּשְׁפָּט".

אדם השוגה ואומר בעשרת ימי תשובה "מלך אוהב צדקה ומשפט" אם נזכר לפני סיום העמידה חוזר לברכת השיבה, ואם סיים העמידה לדעת השולחן ערוך חוזר לראש התפילה אך לדעת הרמ"א אינו חוזר מאחר שהזכיר מילת ה'מלך'.

הרב קוק מסביר שינוי זה שנעשה בנוסח התפילה בכך שבכל השנה שופט האל את בני האדם במשפט וברחמים (בצדק), אולם בעשרת ימי תשובה, בהם שערי השמים פתוחים, אם אדם לא חוזר בתשובה, לא יזוכה מן הדין ברחמים אלא יעמוד למשפט.

יש מי שרצו לפרש את הביטוי "המלך המשפט" לא כסומך ונסמך (כי אז היה צריך להיות כתוב 'מלך המשפט') אלא כשני תארים של האל - הוא גם המלך, וגם מקור המשפט. אחרים טוענים כי יש לפרש את הברכה במשמעות של סומך ונסמך (ולא כשני תארים), ואת הימצאותה של ה' הידיעה במילה 'המלך' מתרצים כניסוח נדיר (אך לא יחידאי) או כטעות סופרים שנגררה בעקבות הנוסח של כל השנה - 'האל הקדוש'.

## רקע היסטורי ומיקום הברכה
ככל הנראה, אף ברכה זו, בדומה לברכת קיבוץ גלויות, הותקנה עוד לפני חורבן בית שני; ומאחר שהברכה נתקנה בתקופה בה עדיין היו בתי דין יהודיים בארץ ישראל, וכן פעלו בה מוסדות משפטיים כגון הסנהדרין, נראה כי היא מתכוונת לגאולה של אחרית הימים ולא להקמת בתי משפט - וכמו כן נראה שהמילים "שופטים" ו"יועצים" אינן מכוונות לשופטים ומשפטנים למיניהם, אלא קוראות לחידוש חרות לאומית תחת הנהגה עצמאית ראויה, דוגמת זו שבימי שפוט השופטים או זו שבימים הטובים של שלטון בית דוד. מה שמחזק את ההשערה כי מדובר בברכה שענינה תקווה לגאולה זו העובדה שהיא נסמכת על שני קטעים מספר ישעיהו שעניינם גאולה:

אפשר שבדומה לברכת קיבוץ גלויות אשר פותחת בבקשה ל"חרות", כך גם ניסוח ברכת המשפט מרמז לשאיפה להשתחרר מעול שלטונם, חוקיהם ומשפטם של הרומאים (הכוונה לאותם המשפטים שערכו נציבי הרומאים, כגון פונטיוס פילאטוס, ליהודים שונים); ואפשר גם שבעקבות האכזבה ממלכות בית חשמונאי והורדוס, או משלטונם ומשפטם של הכהנים שפעלו בכפיפות לשלטון הרומי, ניסוח הברכה מרמז לשאיפה לחזור לתקופת השופטים - שבה ה' לבדו מלך על ישראל ושפט את העם באמצעות נביאים ושופטים שפעלו בהשראתו הישירה, ולא באמצעות מלך ושושלת שלטונית - תקופה אשר נחשבת במקרא לשלב הראשוני והטהור ביותר של מערכת היחסים בין ה' והעם.

עם חורבן הבית השני קיבלה ברכה זו משמעות נוספת ויתרה - הבעת שאיפה שכחלק משלבי הגאולה, גם הקמת המדינה המחודשת באחרית הימים (לאחר קיבוץ הגלויות) תדמה לתקופת כיבוש הארץ וימי שפוט השופטים, ותתבסס על שחרור מעול שלטון הגויים וחוקייהם (שנכפו על העם בגולה) ועל הקמת מערכת שלטון ומשפט צדק יהודיים עצמאיים בהשראה אלוהית ישירה.

## קישורים חיצוניים
*הרב ירון, '''ברכת המשפט''', אתר קיבוץ בארות יצחק

## הערות שוליים

משפט
ברכת קיבוץ גלויות

**ברכת קיבוץ גלויות** היא הברכה העשירית בתפילת שמונה עשרה, אחת משלוש עשרה ברכות הבקשה בתפילה זו, והראשונה מבין סדרת הבקשות הנוגעות לנושאים לאומיים (יחד עם ברכת המשפט, ברכת ירושלים וברכת מצמיח קרן ישועה).

## נוסח הברכה
נוסח הספרדים ונוסח קטלוניה - תְּקַע בְשׁוֹפָר גָּדוֹל לְחֵרוּתֵנוּ וְשָׂא נֵס לְקָבֵץ גָּלֻיוֹתֵינוּ וְקַבְּצֵנוּ מְהֵרָה יַחַד מֵאַרְבַּע כַּנְפוֹת הָאָרֶץ לְאַרְצֵנוּ. בָּרוּךְ אַתָה ה', מְקַבֵּץ נִדְחֵי עַמּוֹ יִשְׂרָאֵל.
נוסח אשכנז - תְּקַע בְּשׁוֹפָר גָּדוֹל לְחֵרוּתֵנוּ וְשָׂא נֵס לְקַבֵּץ גָּלֻיוֹתֵינוּ וְקַבְּצֵנוּ יַחַד מֵאַרְבַּע כַּנְפוֹת הָאָרֶץ. בָּרוּךְ אַתָּה ה', מְקַבֵּץ נִדְחֵי עַמּוֹ יִשְׁרָאֵל.
נוסח ספרד ונוסח פרובאנס - תְּקַע בְּשׁוֹפָר גָּדוֹל לְחֵרוּתֵנוּ וְשָׂא נֵס לְקַבֵּץ גָּלֻיוֹתֵינוּ וְקַבְּצֵנוּ יַחַד מְהֵרָה מֵאַרְבַּע כַּנְפוֹת הָאָרֶץ לְאַרְצֵנוּ. בָּרוּךְ אַתָּה ה', מְקַבֵּץ נִדְחֵי עַמּוֹ יִשְׂרָאֵל.
נוסח תימן - תְּקַע בְּשׁוֹפָר גָּדוֹל לְחֵרוּתֵנוּ וְשָׂא נֵס לְקַבֵּץ אֶת כָּל גָּלִיּוֹתֵינוּ מֵאַרְבַּע כַּנְפוֹת הָאָרֶץ לְאַרְצֵנוּ. בָּרוּךְ אַתָּה הֳ', מְקַבֵּץ נִדְחֵי עַמּוֹ יִשְׂרָאֵל.
נוסח איטליה - תְּקַע בְּשׁוֹפָר גָּדוֹל לְחֵרוּתֵנוּ וְשָׂא נֵס לְקַבֵּץ גָּלִיּוֹתֵינוּ, (וְקַבְּצֵנוּ יַחַד מְהֵרָה מֵאַרְבַּע כַּנְפוֹת הָאָרֶץ לְאַרְצֵנוּ). בָּרוּךְ אַתָּה הֳ', מְקַבֵּץ נִדְחֵי עַמּוֹ יִשְׂרָאֵל.
נוסח רומניא - תְּקַע בְּשׁוֹפָר גָּדוֹל לְחֵרוּתֵנוּ וְשָׂא נֵס לְקַבֵּץ גָּלִיּוֹתֵינוּ, וּקְרָא דְרוֹר לְקַבְּצֵנוּ מֵאַרְבַּע כַּנְפוֹת כָּל הָאָרֶץ אֶל נְוֵה קָדְשֶךָ. בָּרוּךְ אַתָּה הֳ', מְקַבֵּץ נִדְחֵי עַמּוֹ יִשְׂרָאֵל.

נוסח ארץ ישראל - תְּקַע בְּשׁוֹפָר גָּדוֹל לְחֵרוּתֵנוּ, וְשָׂא נֵס לִקְבּוֹץ גָּלֻיּוֹתֵינוּ. בָּרוּךְ אַתָּה ה' מְקַבֵּץ נִדְחֵי עַמּוֹ יִשְׂרָאֵל.

## הסבר היסטורי
ברכה זו נקבעה עוד בזמן שבית המקדש השני היה קיים (בתקופת הזוגות) אולם גם בתקופה זו התגוררו יהודים רבים בתפוצות. יישובים מבוססים של יהודים התקיימו במצרים (כבר מתקופת גלות יהויכין), בבבל (בעקבות גלות בבל) וכן באזור טורקיה ואיי יוון, ואילו יהודי ארץ ישראל היו נתונים תחת שלטון בית סלאוקוס, וברכה זו מהווה תקווה לגאולה. ברכה זו קיבלה משנה תוקף עם חורבן בית שני.

## מיקום הברכה בתפילה
במסכת מגילה (י"ז, ב) מוסבר שברכה זו נקבעה אחרי ברכת השנים, כיוון שהראשון מסימני הגאולה הוא שנה של פיריון גדול, בהסתמך על הפסוק מספר יחזקאל: .
במסכת סנהדרין (צ"ז, א) נאמר ששנתיים לפני שיבוא המשיח תהיה שנה של שובע גדול, ולכן אחרי שמבקשים בברכת השנים שתהא שנה ובה שובע גדול ("ושבענו מטובה") מבקשים שתבוא הגאולה.

## בתרבות
* **תקע בשופר** - אברהם פריד באלבום חזק!, לחן של יוסי גרין. ללחן גם גרסת כיסוי של זאנוויל ויינברגר עם מקהלת מלכות.

## קישורים חיצוניים
*הרב עוזי קלכהיים, '''מדוע קדמה ברכת השנים לברכת קיבוץ גלויות'''
*הרב ירון, '''ואני תפילתי - ברכת קיבוץ גלויות'''

## הערות שוליים

קיבוץ גלויות
קטגוריה:ארץ ישראל ביהדות
ברכת גאולה

**ברכת הגאולה** היא הברכה השביעית בתפילת שמונה עשרה, לאחר ברכת סליחה ולפני ברכת רפואה. הברכה משתייכת לקבוצת שלוש עשרה ברכות הבקשה שבתפילה בימי חול. עניינה הוא בקשה מבורא עולם שיגאל את המתפלל ואת כלל עם ישראל. ברכת "הגאולה" עוסקת בצרכים רוחניים ואישיים יחד עם ברכת תשובה וברכת סליחה. בחזרת הש"ץ בתענית ציבור אומר החזן לאחר ברכה זו את תפילת עננו.

פתיחת ברכת גאולה מבוססת על הפסוקים: 

## נוסח הברכה
נוסח אשכנז: רְאֵה בְעָנְיֵנוּ וְרִיבָה רִיבֵנוּ וּגְאָלֵנוּ מְהֵרָה לְמַעַן שְׁמֶךָ כִּי גּוֹאֵל חָזָק אָתָּה. בָּרוּךְ אַתָּה ה', גּוֹאֵל יִשְׂרָאֵל.
נוסח הספרדים: רְאֵה נָא בְעָנְיֵנוּ וְרִיבָה רִיבֵנוּ וּמַהֵר לְגָאֳלֵנוּ גְּאֻלָּה שְׁלֵמָה לְמַעַן שְׁמֶךָ כִּי אֵל גּוֹאֵל חָזָק אָתָּה. בָּרוּךְ אַתָּה ה', גּוֹאֵל יִשְׂרָאֵל.
נוסח ספרד: רְאֵה נָא בְעָנְיֵנוּ וְרִיבָה רִיבֵנוּ וּגְאָלֵנוּ מְהֵרָה (גְּאֻלָּה שְׁלֵמָה) לְמַעַן שְׁמֶךָ כִּי אֵל גּוֹאֵל חָזָק אָתָּה. בָּרוּךְ אַתָּה ה', גּוֹאֵל יִשְׂרָאֵל.
נוסח איטליה: רְאֵה נָא בְעָנְיֵנוּ וְרִיבָה רִיבֵנוּ וּגְאָלֵנוּ מַלְכֵּנוּ מְהֵרָה לְמַעַן שְׁמֶךָ כִּי (אֵל) גּוֹאֵל חָזָק אָתָּה. בָּרוּךְ אַתָּה ה', גּוֹאֵל יִשְׂרָאֵל.
נוסח רומניא: רְאֵה בְעָנְיֵינוּ ה' אֱלהֵינוּ וְרִיבָה רִיבֵנוּ וּגְאָלֵנוּ מְהֵרָה לְמַעַן שְׁמֶךָ כִּי אֵל מֶלֶךְ גּוֹאֵל וְחָזָק אַתָּה. בָּרוּךְ אַתָּה ה', גּוֹאֵל עַמּוֹ יִשְׂרָאֵל.
נוסח פרובאנס: רְאֵה נָא בְעָנְיֵנוּ וְרִיבָה רִיבֵנוּ וּמַהֵר לְגָאֳלֵנו גְּאוּלָּה שְׁלֵמָה לְמַעַן שְׁמֶךָ כִּי אֵל גּוֹאֵל חָזָק אָתָּה. בָּרוּךְ אַתָּה ה', גּוֹאֵל יִשְׂרָאֵל.
נוסח קטלוניה: רְאֵה (נָא) בְעָנְיֵנוּ וְרִיבָה רִיבֵנוּ וּמַהֵר לְגָאֳלֵנו גְּאוּלָּה שְׁלֵמָה לְמַעַן שְׁמֶךָ כִּי (אֵל מֶלֶךְ) גּוֹאֵל וְחָזָק אָתָּה. בָּרוּךְ אַתָּה ה', גּוֹאֵל יִשְׂרָאֵל.
תימן בלדי: רְאֵה בְעָנְיֵנוּ וְרִיבָה רִיבֵנוּ וּמַהֵר לְגָאֳלֵנוּ כִּי אֵל מֶלֶךְ גּוֹאֵל חָזָק אָתָּה. בָּרוּךְ אַתָּה ה', גּוֹאֵל יִשְׂרָאֵל.
נוסח ארץ ישראל: רְאֵה בְּעָנְיֵנוּ וְרִיבָה רִיבֵנוּ, וּגְאָלֵנוּ לְמַעַן שְׁמֶךָ. בָּרוּךְ אַתָּה ה' גּוֹאֵל יִשְׂרָאֵל.

## מיקום הברכה
ברכה זו היא הברכה השביעית בתפילה בשל חשיבות המספר שבע ביהדות. כיוון שעל פי הגמרא, הגאולה צפויה להיות בשנת השביעית, הוצבה ברכת גאולה במקום השביעי, לאחר ברכת הסליחה. הסבר נוסף למיקום הברכה היא האמונה שהגאולה היא תולדתה של הסליחה, ומבלי סליחה של האל על החטאים לא תבוא הגאולה.

הסבר נוסף למיקום הברכה מתבסס על ספר תהילים:

על פי פסוק זה סדר הדברים הוא: סליחה, רפואה וגאולה, אולם הגמרא מבארת, כי הרפואה המדוברת היא רפואת העונות. הסבר נוסף ייתכן, שהסדר שונה בשל הרצון שברכת גאולה תהא שביעית, הוחלפו הסדר בין הברכות גאולה וברכת רפואה שהיא הברכה השמינית .

## קישורים חיצוניים
* אנציקלופדיה תלמודית, ברכת גאולה ומיקומה
* 

## הערות שוליים

גאולה
דרעא

**דַרְעַא** (בערבית **درعا**) היא עיר בדרום סוריה, המשמשת כבירת מחוז דרעא. העיר ממוקמת כ-100 קילומטר דרומית לדמשק, בגובה 435 מטר מעל פני הים. אוכלוסייתה כ-75,500 נפש. היא נמצאת באגן הירמוך, סמוך לגבול ירדן–סוריה. מולה בשטח ירדן העיירה א-רמת'א.

## היסטוריה
דרעא מזוהה עם העיר אדרעי. התל של אדרעי נמצא במרכז העיר דרעא, צמוד לדרך הראשית מאירביד לדמשק. העיר מוזכרת ברשימת ערי כנען המופיעה בפפירוס אנאסטאזי א, ובהמשך גם במקרא.

במאה ה-7 התקיימה בדרעא קהילה יהודית (רבנית) גדולה. לפי שני מקורות מוסלמיים, שהמהימנות שלהם מוטלת בספק ואינם מאומתים על ידי מקורות יהודיים, שבט בני קינוקאע ושבט בני נדיר, שבטים יהודיים שהתגוררו בעיר מדינה שבחצי האי ערב, התיישבו בדרעא לאחר שמוחמד גירש אותם ממדינה.

בשנת 1908 הוקמה בדרעא תחנת רכבת, ובה מסעף שחיבר את העיר חיפה (דרך מסילת הרכבת דרעא–צמח ומסילת רכבת העמק), עם מסילת הרכבת החיג'אזית שפעלה בין דמשק שבסוריה לבין מדינה שבחג'אז, כיום בערב הסעודית, ושימשה את עולי הרגל המוסלמים בדרכם לעיר המקודשת מכה.

העיר התפרסמה במלחמת העולם הראשונה כמקום שבו נתפס לורנס איש ערב ועונה על ידי הטורקים.

החל מסוף העשור הראשון של המאה ה-21, סבל אזור דרעא, שהוא חקלאי באופיו, ממחסור באספקת מים ומגידול באוכלוסיית העיר כתוצאה ממעבר תושבים ממזרח סוריה אל העיר עקב משבר מים מתמשך באזורם. הדבר עורר במרץ 2011 גל מחאה והפגנות נרחבות בעיר, ודרעא הפכה למוקד של תסיסה נגד המשטר הסורי.. הדבר גרם לנזק ולהרס נרחב. בהתנגשויות אלה מאות אזרחים נהרגו ואלפים נפצעו ונעצרו בידי המשטר הסורי. מאורעות אלו הביאו לפרוץ מלחמת האזרחים בסוריה שנמשכת מעל לשבע שנים וגבתה את חייהם של מעל ל-500 אלף נפש. ב-12 ביולי 2018 כבש צבא סוריה מחדש את העיר. בדצמבר 2024, פתחו המורדים במתקפה באזור שגרמה לנפילתה לידי האופוזיציה הסורית.

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר העיר דרעא 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סוריה: ערים
קטגוריה:יישובים ערביים המשמרים שם עברי
קטגוריה:החורן: יישובים
קרב סכינים

**קרב סכינים** הייתה תוכנית מציאות ישראלית בהנחיית עודד מנשה ששודרה בערוץ 10 בין השנים 2007 -2009. התוכנית מבוססת על התוכנית היפנית "איירון שף".

בתוכנית התחרו לסירוגין זוכי כוכב מישלן השף הצרפתי סטפן פרואה דה וו והשף האיטלקי אלפרדו רוסו בשף ישראלי שהתחלף מתוכנית לתוכנית, כאשר לצדם "סו-שפים" (סגני שף).

צוות השיפוט בתוכנית כלל שני שופטים קבועים: השף ירון קסטנבוים ובעל חברת הקייטרינג רן שמואלי, וצוות שיפוט מתחלף של שלושה ידוענים.

בעונות הראשונה והשנייה זכה השף סטפן פרואה דה וו.

## מבנה התוכנית
בתחילת התוכנית מוצגים לשפים המתמודדים 2 מרכיבים, ועליהם לבחור את המרכיב שישמש אותם בהכנת המנות. המרכיב צריך לשמש הן למנה הראשונה, הן למנה העיקרית והן לקינוח.

הזמן המוקצב להכנת המנות הוא 50 דקות, והוא מתחלק לשלושה חלקים: למנה הראשונה מוקצבות 25 דקות, למנה העיקרית 15 דקות ולקינוח 10 דקות. בתום הזמן הקצוב על השפים להגיש את המנה, בין אם היא מוכנה ובין אם לא. אם אחד השפים מתעכב בהגשת המנה, יופחת לו בהתאם זמן מהזמן המוקצב להכנת המנה הבאה. בזמן הכנת המנות ירון קסטנבוים ורן שמואלי מפרשים את אופן הכנת המנות.

### הניקוד בתוכנית
לאחר סיום הכנת כל מנה אוכלים ומדרגים צוות השיפוט הקבוע וצוות השופטים המתחלף את המנות שהוכנו, אך רק צוות השופטים הקבוע יודע לאיזה מהשפים שייכת כל מנה. על כל מנה יכול השף לקבל עד 30 נקודות בעונה הראשונה ועד 50 נקודות בעונה השנייה. הניקוד ניתן לפי צורת ההגשה, טעמה של המנה ומקוריותה.

בעונה השנייה, שני הפרשנים רן שמואלי וירון קסטנבוים בוחרים לאיזו מנה להעניק את כוכב השף – המכריע את התחרות במקרה של תיקו.

## תוכניות המשך
### קרב סכינים: המשימה
ב-7 בספטמבר 2008 עלתה העונה השלישית בערוץ 10, בשם "קרב סכינים: המשימה". בכל פרק יבצעו השפים סטפן פרואה דה וו, רן שמואלי וירון קסטנבוים משימות שונות שיטילו עליהם חבר השופטים. התוכנית קיבלה רייטינג נמוך ולא הצליחה לשחזר את הצלחת העונות הקודמות ולכן לא המשיכה לעונה נוספת.

### אליפות המסעדות של ישראל
באפריל 2009 עלתה העונה הרביעית בערוץ 10 כאשר הפעם שונה השם ל"אליפות המסעדות של ישראל".

בכל פרק התמודדו ביניהן 8 מסעדות במתכונת הרגילה של קרב סכינים, אלא שהפעם האוכל הוגש מלבד לצוות השופטים, גם לאנשים רגילים במסעדה ומוקצבת למסעדות שעה על מנת להוציא מנה ראשונה עיקרית וקינוח, כאשר הקינוח לא מורכב מהמרכיב שנבחר בתחילת הערב, אלא לפי בחירת המסעדה. למנה הראשונה הוקצו 30 דקות להכנתה (במקום 25 דקות ב"קרב סכינים") ולהכנת המנה העיקרית הוקצו 20.

למנה הראשונה ולמנה העיקרית הוקצו עד שלושים נקודות למנה ולמנת הקינוח עד ארבעים נקודות למנה, סה"כ 100 נקודות.

המסעדות שניצחו עברו לשלב הבא בו הן התמודדו מול סטפן פרואה דה וו. המסעדות שהשיגו את הניקוד הטוב ביותר בשלב זה עלו לחצי הגמר, והמסעדה שעלתה לגמר התמודדה מול השף האמריקאי טוד אינגליש וזכתה בניצחון ובתואר "אלופת המסעדות של ישראל".

המסעדה שזכתה בתואר הייתה "מאראבו" בניצוח השף יואב בר.

גם אליפות המסעדות לא זכתה לאחוזי צפייה כשל שתי העונות הראשונות ולא זכתה לשיח ציבורי דומה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:תוכניות מציאות ישראליות: בישול
קטגוריה:ערוץ עשר: תוכניות וסדרות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות מבוססות על פורמט יפני
אהרן-יעקב גרינברג

**אהרן-יעקב גרינברג** (15 במרץ 1900 - 2 באפריל 1963) היה חבר הכנסת מטעם המפד"ל.

## ביוגרפיה

גרינברג נולד בעיירה סוקולוב פודלסקי שבפולין, והיה תלמידו וחתנו של האדמו"ר מסוקולוב יצחק זליג מורגנשטרן. עד לעלייתו לארץ-ישראל ב-1934, ניהל גרינברג ישיבה בעיירת הולדתו. היה פעיל מנעוריו בתנועות "צעירי מזרחי" ו"החלוץ המזרחי", וחבר הוועד הפועל של הפועל המזרחי בישראל.

בשנת 1949 נבחר לכנסת הראשונה מטעם החזית הדתית המאוחדת, וכיהן בה כחבר ועדת הכנסת וועדת החוץ והביטחון. לאחר  הפסקה, נבחר מחדש ב-1955 וכיהן כחבר בכנסות השלישית, הרביעית והחמישית מטעם מפד"ל, ושימש סגן יושב ראש הכנסת עד למותו.

גרינברג כתב טור שבועי בעיתון "הצופה" (תחת הפסידונים י' הלוי), שבו ליקט פירושים ודרשות לפי סדר פרשות השבוע. טוריו לוקטו לאחר פטירתו לספר בן שישה כרכים בשם **עיטורי תורה** (הוצאת יבנה).

## לקריאה נוספת
*תורה ועבודה בחזון ובמעש, הוועד הפועל של הסתדרות הפועל המזרחי בארץ ישראל, תשמ"ה, עמוד 363

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:פעילי תנועת המזרחי
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם חזית דתית מאוחדת
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם המפד"ל
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:בעלי טור ישראלים
קטגוריה:סגל הצופה
קטגוריה:חברי הכנסת השלישית
קטגוריה:חברי הכנסת הרביעית
קטגוריה:חברי הכנסת החמישית
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות נחלת יצחק
קטגוריה:סגני יושב ראש הכנסת בכנסת השלישית
קטגוריה:סגני יושב ראש הכנסת בכנסת הרביעית
קטגוריה:סגני יושב ראש הכנסת בכנסת החמישית
קטגוריה:חברי כנסת שמתו במהלך כהונתם
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1900
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1963
אהמט השלישי

**אהמט השלישי** (טורקית **III. Ahmet**; טורקית עות'מאנית **احمد ثالث**, 30 בדצמבר 1673 – 1 ביולי 1736) היה הסולטאן העשרים-ושלושה של האימפריה העות'מאנית, ושלט בה מ-22 באוגוסט 1703 עד 1 באוקטובר 1730. הוא היה בנו של הסולטאן מהמט הרביעי ועלה לשלטון לאחר שאחיו מוסטפא השני ויתר עליו.

בתקופתו שררו יחסים טובים בין האימפריה העות'מאנית לאנגליה ואהמט השלישי העניק מקלט מדיני למלך שוודיה קרל השנים עשר, לאחר שזה הובס ב-1709 על ידי פיוטר הגדול במלחמה הצפונית הגדולה. קרל שכנע את אהמט השלישי לצאת למלחמה נגד האימפריה הרוסית, ובמלחמה שנפתחה כתוצאה מכך ניצחו העות'מאנים בקרב פרוט במולדובה. תוצאות המלחמה שהיו הישג פוליטי וצבאי עצום, הביאו את הרוסים להשיב את אזוב לטורקים, לחדול מהתערבותם בענייני האיחוד הפולני-ליטאי ולהרוס מספר מצודות. לו רצה אהמט השלישי, יכול היה להמשיך את התקדמותו לתוככי רוסיה במצב שנוצר, אך שמועות על פלישה פרסית במזרח הביאו אותו להסב את תשומת לבו לחזית זו שגם בה הגיע להישגים טריטוריאליים.

מלחמה נוספת שהתרחשה בזמנו הייתה נגד אוסטריה, בשנים 1716 עד 1718, במהלכה הובסו הטורקים ואיבדו את השליטה בבלגרד. ב-21 ביולי 1718 נחתם שלום פוז'ארוואץ עם אוסטריה וונציה, אשר הסדיר את הדרישות הטריטוריאליות של שלוש המדינות. למרות שהאימפריה הפסידה שטחים בצפון הבלקן, היא השיבה לעצמה את פלופונסוס ואת כרתים, וההסכם הביא לכך שהשנים שלאחר מכן היו שקטות.

התקופה שבין 1718 ל-1730 ידועה כ"תקופת הצבעונים" (Lâle Devri) וזכתה לשמה בשל כך שצבעונים היו חביבים על הסולטאן ושלטו באופנה באימפריה, ולמעשה באירופה כולה ("שיגעון הצבעונים"). אהמט השלישי השקיע מאמצים בשיפור מצבה של המדינה - הוא הורה על הורדת מיסים, אִפשר השקעה פרטית ושיפר את ביצוריהן של ערי הבלקן. עם זאת, שליטתה של האימפריה במחוזותיה הייתה מוגבלת, ומספר אזורים כמו מצרים ואלג'יריה תפקדו כישויות ריבוניות לכל דבר, למעט שמותיהם.

לקראת סוף תקופת שלטונו פחתה האהדה הציבורית כלפיו בשל אורח חייו הראוותני והבזבזני. מרד של חיל היניצ'רים אשר לווה בתמיכה אזרחית אילץ אותו לוותר על השלטון ולהמליך תחתיו את אחיינו מהמוט הראשון. הוא הסתגר בארמון ומת לאחר שש שנים. תקופתו נחשבת לתקופת שגשוג.

## קישורים חיצוניים

* 
[ימין|ממוזער|220px|אהמט השלישי מקבל את פני השגריר ההולנדי בארמון טופקאפי, 1727; אוסף [רייקסמוזיאום, אמסטרדם]]

קטגוריה:סולטאני האימפריה העות'מאנית
קטגוריה:מנהיגים טורקים שהודחו במהפכה
קטגוריה:טורקים ממוצא יווני
קטגוריה:ילידי 1673
קטגוריה:נפטרים ב-1736
מים פוסיליים

**מים פוסיליים** הם מי תהום האגורים באקוויפר מתקופות קדומות, ומנותקים ממקור ההזנה שלהם.

התופעה מתרחשת כאשר לפחות אחד משני התנאים הבאים מתקיים: האקוויפר מנותק מפני השטח על ידי שכבה אטומה למים (אקוויקלוד), או שתנאי האקלים השתנו ומקורות ההזנה של האקוויפר – המשקעים – פחתו במידה ניכרת או חדלו לגמרי.

## אקוויפרים פוסיליים גדולים בעולם
* אקוויפר אבן החול הנובי - בשטח מצרים, לוב, סודאן וצ'אד
* אגנים נוספים במדבר סהרה
* אגן אוגללה - באזור המישורים הגדולים בארצות הברית
* א-רובע אל-ח'אלי בערב הסעודית

## ראו גם
* הנהר המלאכותי העצום

קטגוריה:מי תהום
מהמוט הראשון

שמאל|ממוזער|250px|מהמוט הראשון
**מהמוט הראשון** (טורקית **I. Mahmut**; טורקית עות'מאנית **محمود اول**, 2 באוגוסט 1696 – 13 בדצמבר 1754) היה הסולטאן העשרים-וארבעה של האימפריה העות'מאנית, ושלט בה מ-1 באוקטובר 1730 ועד יום מותו. הוא היה בנו של הסולטאן מוסטפא השני ואחיינו של הסולטאן שקדם לו ואשר המליכו תחתיו, אהמט השלישי.

שני החודשים הראשונים של תקופת שלטונו היו סוערים והושפעו ממרד היניצ'רים אשר הביא לוויתורו של אהמט השלישי על השלטון ולהמלכתו של מהמוט הראשון, אך זה דוכא לבסוף.

השנים הבאות חלפו בצילן של מלחמות כנגד רוסיה והספווים. במזרח הצליחו הטורקים לשמר את אחזיתם בבגדאד, אך הקווקז עבר לתחום ההשפעה הפרסית. המלחמה העות'מאנית-רוסית בה ניצבה אוסטריה לצד הרוסים, פרצה עקב חילוקי דעות לגבי תוצאות מלחמת רוסיה-פולין של 1733-1735 ועקב פשיטות הולכות ונשנות של הטטרים מקרים. לאחר הצלחות וכישלונות של שני הצדדים גם יחד, חתמו האוסטרים והרוסים על הסכמי שלום נפרדים עם הטורקים. במסגרת הסכם ניסה  בין האימפריה העות'מאנית ורוסיה, קיבלה האחרונה את העיר אזוב אבל נשללה ממנה הזכות להשאיר את הצי הרוסי הקיסרי בים אזוב או לבנות שם ביצורים.

מהמוט הראשון הפקיד את השלטון במידה רבה בידי שריו והתמסר לכתיבת שירה.

הסולטאן מהמוט הראשון נודע כאוהב יהודים. מלכת בוהמיה והונגריה, מריה תרזה, פרסמה בחודש ינואר של שנת 1745 צו מלכותי שגזר גירוש מיידי על יהודי פראג ויהודי בודה, על נשיהם וטפם. היהודים הוכרחו בעיצומו של החורף העז לעזוב את פראג ואת בודה, להתרחק ממרכזי הערים הראשיות ולהגר ליישובים כפריים קטנים בבוהמיה ובהונגריה. במשך שלוש שנים, שממו פראג ובודה מיהודים. במהלך אותן השנים, פנו המגורשים אל הנגיד היהודי יהודה ברוך, בנקאי הארמון של הסולטאן מהמוט הראשון, וביקשו ממנו שיפעל עבורם לקבלת אזרחות עות'מאנית. לשאלת הסולטאן מדוע חפצים כל כך הרבה יהודים להגר לארצו, סיפר הבנקאי שלו על גירושם של היהודים. הסולטאן אוהב היהודים שלח אולטימטום למלכה. המלכה, שהייתה מסובכת בלאו הכי במלחמה קשה, נרתעה מהאיום, ועם תום המלחמה (בשנת 1748) מיהרה להשיב את המגורשים לבתיהם, לאחר שחייבה אותם לשלם קנס הגון. מריה תרזה התנצלה לפני הסולטאן וטענה כי "נפלה אי־הבנה".

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סולטאני האימפריה העות'מאנית
קטגוריה:אדירנה: אישים
קטגוריה:ילידי 1696
קטגוריה:נפטרים ב-1754
מקדונית

**מקדונית** (**Македонски Makedonski**; ) היא שפה ממשפחת השפות הסלאביות הדרומיות המדוברת בעיקר במקדוניה הצפונית, בה היא שפה רשמית. מקדונית נכתבת באלפבית קירילי ומקורבת לבולגרית, ועמדתה הרשמית של ממשלת בולגריה היא כי מקדונית נחשבת ניב לבולגרית ולא שפה עצמאית.

## הגיית השפה וכתיבתה
### עיצורים

### תנועות

## ראו גם

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:שפות סלאביות דרומיות
קטגוריה:מקדוניה הצפונית: תרבות
עות'מאן השלישי

שמאל|ממוזער|250px|עות'מאן השלישי
**עות'מאן השלישי** (בטורקית **III. Osman**; טורקית עות'מאנית **عثمان ثالث**, 2 בינואר 1699 – 30 באוקטובר 1757) היה הסולטאן העשרים-וחמישה של האימפריה העות'מאנית, ושלט בה מ-13 בדצמבר 1754 ועד יום מותו ב-1757. הוא היה בנו של הסולטאן מוסטפא השני ואחיו של הסולטאן שקדם לו מהמוט הראשון.

## חיים אישיים
עות'מאן השלישי נולד ב-2 בינואר 1699 בארמון אדירנה. אביו היה מוסטפא השני ואימו הייתה סוהר סולטן. הוא היה אחיו למחצה של מחמוד הראשון.

עות'מאן השלישי חי את רוב חייו כאסיר בהרמון, וכנראה כתוצאה מכך הוא נטה לכמה התנהגויות תמהוניות בגיל 55, על כס המלוכה. הוא סלד ממוזיקה וגירש את כל הנגנים מהארמון. כמו כן נודע בשנאתו נשים, לאחר שבילה את רוב שנותיו בהרמון. מסיבה זו וכדי לא לפגוש בנשים, הוא נהג לנעול נעלי ברזל אשר גרמו לצעדיו להישמע למרחוק ולהזהיר נשים על בואו.

## תקופת מלכותו
הפעולה הראשונה של אוסמן השלישי הייתה בחירת פקידי שרים ווזיר גדול.

לאחר הסערה הקשה של מרץ 1756 הוא הורה על הקמת מגדלור אחירקפיי באיסטנבול כדי למנוע בעתיד נזקים דומים.

התהלוכה הראשונה להמלכתו נערכה ב-14 בדצמבר 1754. ההיסטוריונים של אותה תקופה לא כתבו את האירועים שהתרחשו באימפריה בגלל קור עז ומקפיא בינואר 1755. עות'מאן פרסם פירמאן (צו מלכותי) בשנת 1757 בו ציווה לשמר את הסטטוס קוו של אתרים קדושים בארץ הקודש לנוצרים, מוסלמים ויהודים.

בשנה השנייה לשלטונו איבד עוסמאן את אמו, סהוואר סולטן. לאחר מכן, הנסיך הבכור, מחמד, מת ממחלה ב-22 בדצמבר 1756.

בתקופה זו שלח הסולטן צווים נגד שוד באנטוליה ורומליה. ננקטו צעדים מסוימים נגד שבטי בוזולוס וצ'יהאנביי הארמנים עקב אירועים שונים באיראן, ונגד השודדים סביב הערים ארזורום וסיוואס, והמנהיג המפורסם קראוסמנוגלו האצ'י מוסטפא אגא, שנלכד והוצא להורג, וראשו הובא לאיסטנבול ב-5 בדצמבר 1755.

הסולטן התפרסם בבנייתו של מסגד נורואוסמניה. המתחם מורכב משלושה בתי ספר, מדרשות, מפעל, ספריה, מזרקה, פונדק, חנויות ועוד.

עות'מאן השלישי מת בליל ה-30 באוקטובר 1757. בשעות הבוקר המוקדמות נערך טקס הכתרה ובן דודו מוסטפא השלישי הוכתר לסולטאן. הסולטאן החדש הורה לקבור את עוסמאן במסגד מוזוליאום.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סולטאני האימפריה העות'מאנית
קטגוריה:אדירנה: אישים
קטגוריה:ילידי 1699
קטגוריה:נפטרים ב-1757
נפת בר'דתי

**נפת בָּרְ'דַתִי** (בגאורגית: **ბაღდათის მუნიციპალიტეტი**, בּאר'דַתיס מוניציפליטי) היא נפה במחוז אימרתי שבגאורגיה. הנפה גובלת מצפון-מזרח בנפת חרגאולי ונפת זסטפוני, בצפון-מערב עד צפון בנפת טקיבולי, מצפון-מערב בנפת צקאלטובו, ממערב בנפת ואני ומדרום בנפת אדיגני ונפת אחלציחה.

הנהר העיקרי בנפת בר'דתי הוא חניסצקאלי.

עד שנת 1917 נכללה בפלך כותאיסי ("הגוברניה של כותאיסי") במזרה של כותאיסי, משנת 1917–1928 במזרה של כותאיסי, ומשנת 1929 באולקה של כותאיסי. ובשנת 1930 הופרדה כנפה נפרדת. בשנים 1940–1990 נקראה **נפת מאיאקובסקי** (על שם ולדימיר מאיאקובסקי).

בנפה 25 מוסדות ממשלתיים, ביניהם: 23 ספריות, תיאטרון ומוזאון.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

בר'דתי
קטגוריה:אימרתי
מלחמת לנדסהוט

**מלחמת לנדסהוט** (בגרמנית: **Landshuter Erbfolgekrieg**) הייתה מלחמת אזרחים בגרמניה, שהתחוללה על רקע ויכוח על ירושת דוכסות בוואריה-לנדסהוט, (דרום מזרח בוואריה) בין השנים 1503 ו-1505.

## הרקע לפרוץ המלחמה

הדוכס מלנדסהוט, גאורג, דוכס בוואריה ואשתו ידוויגה יגלו, דוכסית בוואריה מתו בזה אחר זה, (1502–1503), ולא השאירו יורש זכר. על פי החוק הקיסרי, נכסים אלו היו "נכסי מתנה" ורק יורש זכר יכול לרשת אותם. בתו של גאורג, אליזבת, שהייתה נשואה לרוזן רופרכט מפפאלץ, בישוף פרייזינג, (בנו של פיליפ, הנסיך הבוחר מפפאלץ) ניסתה יחד עם בעלה ובתמיכת הנסיך לתפוס את השלטון על לנדסהוט. משפחת ויטלסבאך, שהייתה אז השלטת בבוואריה, ובייחוד אלברכט הרביעי, דוכס בוואריה ממינכן, החליטו להעביר את העניין לבית הדין של הקיסר מקסימיליאן הראשון, שהכריע לטובתם. משסירב הרוזן רופרכט, פקד הקיסר לגרשו מגרמניה, וכן את הנסיך הבוחר מפפאלץ. מאותו רגע פרצה מלחמה, שהקיפה את כל חבל הריין, עד לשלהי 1505.

## מהלך המלחמה וסיומה
כוחות פפאלץ היו מלכתחילה קטנים למדי, ומה גם שהקיסר צירף לכוחות בית ויטלסבאך את חייליו השכירים. בהדרגה נחלשו כוחות פפאלץ, עד שבשנת 1505 מתו הרוזן רופרכט ואשתו אליזבת. באספת הממלכה בקלן חילק הקיסר את דוכסות בוואריה-לנדסהוט, כאשר רובה ניתנה לבית ויטלסבאך, ומיעוטה, בעיקר רוזנות פפאלץ-נויבורג, ניתן לבנם של רופרכט ואליזבת, אוטו היינריך, רוזן פפאלץ-נויבורג, וכך נחתם ההסכם ב-30 ביולי 1505.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מלחמות גרמניה
לנדסהוט
קטגוריה:האימפריה הרומית הקדושה
אזוב (עיר)

**אזוב** (ברוסית: **Азов**; בטורקית: **Azak**) היא עיר במחוז רוסטוב בדרום-מערב רוסיה. העיר ממוקמת על היובל הדרומי של נהר דון, 11 ק"מ מזרחית למקום בו הוא נשפך לים אזוב, ו-25 ק"מ דרומית-מערבית לעיר רוסטוב על הדון. בשנת 2010 מנתה אוכלוסיית העיר 82,937 תושבים.

## היסטוריה
בתחילת המאה ה-3 לפנה"ס הוקמה לחוף ים אזוב מושבה יוונית שנקראה טנאיס (Τάναϊς), על שמו היווני של נהר דון, אם כי נקרופוליס שהתגלה באתר מעיד על התיישבות כבר בתקופת הברונזה. טנאיס חרבה בידי הגותים במאה ה-3 וחורבותיה שוכנות מספר קילומטרים מצפון לאזוב.

במאה ה-10 בא האזור תחת שליטתה של נסיכות טמוטראקאן (Тмутаракань) הסלאבית, אך ב-1067, השנה הנחשבת לשנת ייסודה של העיר, השתלטו על המקום הקפצ'אקים (טורקית Kıpçak), בני עם טורקי אשר העניקו לו את השם אזאק, "מקום נמוך". משם זה התפתח השם המודרני שהוחל הן על העיר והן על הים הסמוך. קיימת סברה עממית מקובלת הטוענת כי מקורו של השם הוא בנסיך בשם אזום או אסוף, אשר נהרג בעת הגנת העיר.

אורדת הזהב (Altın Orda Devleti) המונגולית שלטה בחופי ים אזוב במהלך המאה ה-13 וה-14, אך לסוחרים מוונציה ומג'נובה הותר להתיישב באתר העיר המודרנית, וב-1316 הם הקימו מושבה לה קראו טאנה בהשפעת השם היווני הקדום. ב-1471 כבשו העות'מאנים את טאנה והקימו בה את מצודת "אזק" או "אזוב". ממועד זה ובמשך מאות שנים, הייתה מצודת אזוב לנקודת מפתח ב השונות ועברה מיד ליד מספר פעמים.
הקוזקים כבשו אותה ב-1637 ועמדו במצור של כוחות טורקים בראשות אבאזה סיאבוש פאשה הראשון, אך השיבו אותה בסופו של דבר לעות'מאנים ב-1642 אחרי שהחריבו אותה. פיוטר הגדול ניסה לכבשה שוב ב-1695 והצליח בכך ב-1696, אולם לאחר ניצחון הטורקים במלחמת רוסיה-טורקיה הרביעית שבה העיר לחזקתם ב-1711. לאחר מלחמת רוסיה-טורקיה החמישית נחתם הסכם ניסה ורוסיה קיבלה את העיר לשליטתה אבל נשללה ממנה הזכות לבצרה. לאחר תקופת עצמאות קצרה של חצי האי קרים שכלל גם את אזוב סופחה העיר לרוסיה על ידי יקטרינה הגדולה.

## קישורים חיצוניים

* 
* פורטל לעיר
* 

קטגוריה:מחוז רוסטוב: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-11
מוסטפא השלישי

**מוסטפא השלישי** (טורקית **III. Mustafa**; טורקית עות'מאנית **مصطفى ثالث**,  28 בינואר 1717 – 21 בינואר 1774) היה הסולטאן העשרים-ושישה של האימפריה העות'מאנית, ושלט בה מ-30 באוקטובר 1757 ועד יום מותו. הוא היה בנו של הסולטאן אהמט השלישי ואחיינם של הסולטאנים שקדמו לו עות'מאן השלישי ומהמוט הראשון.

הוא נחשב לסולטאן מתקדם אשר ביקש לחדש את הצבא ואת מנגנון השלטון כדי להתאימם לנורמה אירופית. עם זאת, משימה זו הייתה בגדר הבלתי אפשרי בשל מצבה המדורדר של המדינה ובשל התנגדות טבועה של גורמים שמרניים כמו חיל היניצ'רים ואנשי דת מוסלמים, אשר כל ניסיון לשינוי מרחיק לכת הביאם אל סף מרד. מנגד הוא הצליח לבסס את מעמדם של אנשי צבא זרים כדי שאלו יחלו לקדם רפורמות בחיל הרגלים ובחיל תותחנים, וכן הקים אקדמיות להוראת המדעים.

בשנות שלטונו האחרונות התרחשה המלחמה העות'מאנית-רוסית (1768–1774), אשר החלה בעקבות חדירת קוזקים לשטחי האימפריה. ב-25 בספטמבר 1768 הכריז מוסטפא השלישי מלחמה על הרוסים בה ניצבו לצד העות'מאנים גורמי אופוזיציה פולנים, ואילו אנגליה צידדה ברוסיה. יוון ולאחר מכן מצרים וסוריה מרדו כנגד השלטון העות'מאני ונעזרו בעובדה כי הצי הרוסי השמיד כמעט לחלוטין את הצי העות'מאני. ב-21 ביולי 1774, זמן קצר לאחר מותו של מוסטפא השלישי, חתם יורשו אבדילהמיט הראשון על הסכם בקוצ'וק קאינרג'י. על פי תנאי ההסכם ניתנה לחצי האי קרים אוטונומיה מן השלטון הטורקי, לרוסיה שולמו פיצויים בסכום של 4.5 מיליון רובל והיא זכתה בשני נמלי מפתח שאפשרו לה גישה ישירה אל הים השחור.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:סולטאני האימפריה העות'מאנית
קטגוריה:ילידי 1717
קטגוריה:נפטרים ב-1774
איבר האפס

**איבר האפס** הוא מונח אלגברי לציון איבר במבנה אלגברי שהוא איבר היחידה ביחס לפעולת החיבור המוגדרת במבנה. כלומר איבר המסומן 0 ומקיים a+0 = 0+a = a לכל איבר a במבנה.

דוגמאות:
* במספרים הטבעיים, בחוג המספרים השלמים, בשדה המספרים הרציונליים, בשדה המספרים הממשיים ובשדה המספרים המרוכבים, המספר 0 הוא איבר האפס, כמתבקש משמו.
* בחוג הקווטרניונים, המספר 0 הוא איבר האפס.
* בשדה הפונקציות הממשיות, הפונקציה \ f(x) \equiv 0 היא איבר האפס.
* בחוג המטריצות הריבועיות מגודל נתון, מטריצת האפס היא איבר האפס.
* בחוג של קבוצות עם הפרש סימטרי כפעולת החיבור, הקבוצה הריקה היא איבר האפס.

## תכונות
בחוג כללי יש תמיד איבר אפס אחד בדיוק (מה שמצדיק את השם "איבר **ה**אפס"). הוכחה: נניח ש-0_r ו-0_s הם שני איברי אפס בחוג. אז לפי הגדרת איבר אפס: 0_r=0_s+0_r=0_s.

תכונה נוספת של איבר האפס בחוג היא תכונת הבליעה ביחס לכפל: לכל a בחוג a\cdot 0 = 0\cdot a = 0. הוכחה: a\cdot 0 = a\cdot (0+0) = a\cdot 0 + a\cdot 0. אם נצמצם את שני האגפים ב-a\cdot 0 נקבל: 0=a\cdot 0. ההוכחה לכפל משמאל אנלוגית.

חוג עם איבר אחד הוא החוג הטריוויאלי שהאיבר היחיד בו הוא איבר האפס המהווה גם את איבר היחידה ביחס לכפל. לעומת זאת בחוג עם שני איברים לפחות מתקיים תמיד ש-0\ne 1 (כש-1 הוא איבר היחידה הכפלי). הוכחה: יהי a איבר בחוג שאינו איבר האפס (קיים מכיוון שקיים רק איבר אפס אחד). אז a\cdot 1 = a\ne 0 = a\cdot 0 ולכן 0\ne 1.

מן הטענה האחרונה ומתכונת הבליעה ניתן להסיק שבחוג עם שני איברים לפחות איבר האפס תמיד אינו איבר הפיך, כלומר לא ניתן לחלק באפס.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:אלגברה
קטגוריה:אפס
יזד (פרובינציה)

**פרובינציית יזד** (בפרסית: **استان یزد**) היא אחת מ-31 פרובינציות איראן. הפרובינציה נמצאת במרכז איראן, ובירתה היא העיר יזד. כמו כן, נמצאת בה העיר ארדכאן.

659 תוכניות ופרויקטים כלכליים ותשתיתיים עם אשראי של מעל ל-22 מיליון דולר מתוכננים לפעול בפרובינציית יזד. הפרויקטים הם בתחום האריחים, אספקת הגז לפארקי התעשייה, התכת מתכות, ענף התרופות ותוספי המזון, השלב הראשון של בית החולים חאתם אל-אנביה באבארוך, חקלאות, 130 מערכות השקיה חדשות, שלב 1 של רכבת באפק-זרין שחר, השלמת שלושה כבישים מהירים, הגדלת קיבולת תחנת הכוח של צ'אדמארלו, 354 פרויקטים בתחום התקשורת, פיתוח כיסוי רשתות טלפון סלולריות ושירותי אלקטרוניקה כפריים, פרויקט צינור הגז, ופרויקטים לענייני ספורט ונוער.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
יזד
מיקאל סילבסטרה

**מיקאל סאמי סילבסטרה** (בצרפתית: **Mikaël Samy Silvestre**; נולד ב-9 באוגוסט 1977 בצ'אמברי-לס-טורס, צרפת) הוא כדורגלן עבר צרפתי ששיחק בעמדת המגן. שיחק בין השנים 2001 ל-2006 בנבחרת צרפת.
## קריירה
את דרכו בכדורגל, החל סילבסטרה בגיל 18 בקבוצת ראן מהליגה הצרפתית. לאחר שלוש שנים במדי ראן, בהם בעיקר צבר ניסיון, חתם לעונת  בקבוצת אינטר מילאנו האיטלקית ולאחר עונה סבירה קיבל הצעת חוזה בשווי 3.5 מיליון פאונד מקבוצת הצמרת האירופית מנצ'סטר יונייטד וכחודש לאחר תחילת העונה חתם בקבוצה.

במשך תשע עונות שיחק סילבסטרה ביונייטד וזכה עימה בכל תואר אפשרי מלבד אליפות העולם לקבוצות. בקיץ 2008 עבר לארסנל כשלזכותו 10 שערים ב-361 הופעות במדי היונייטד. הופעת הבכורה שלו במדי ארסנל הייתה גם הופעתו ה-250 בפרמייר ליג. סילבסטרה שיחק בארסנל במשך שתי עונות, אולם לא היווה גורם משמעותי ובעונת  עבר לשחק בוורדר ברמן הגרמנית.

בפברואר 2013 חתם סילבסטרה לשנתיים בפורטלנד טימברס מה-MLS. ב-28 בינואר 2014 שוחרר מהקבוצה.

לסילבסטרה 40 הופעות בנבחרת צרפת, בהן הבקיע 2 שערים. עם הנבחרת הופיע בין היתר במונדיאל 2002, יורו 2004 ובמונדיאל 2006, בו הגיעה צרפת עד לגמר, אך הפסידה לאיטליה בדו-קרב בעיטות עונשין.

## תארים
### קבוצתיים
;מנצ'סטר יונייטד
*אליפות הפרמייר ליג (5): 2000-1999, 2001-2000, 2003-2002, 2007-2006, 2008-2007
*הגביע האנגלי (1): 2004
*גביע הליגה האנגלית (1): 2006
*גביע מגן הקהילה (2): 2003, 2007
*ליגת האלופות (1): 2008-2007
*הגביע הביניבשתי (1): 1999

### בינלאומיים
;נבחרת צרפת
*גביע הקונפדרציות (2): 2001, 2003

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מגני כדורגל צרפתים
קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:כדורגלני סטאד רן
קטגוריה:כדורגלני אינטר מילאנו
קטגוריה:כדורגלני מנצ'סטר יונייטד
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:כדורגלני ורדר ברמן
קטגוריה:כדורגלני פורטלנד טימברס
קטגוריה:כדורגלני צ'נאיין
קטגוריה:כדורגלני נבחרת צרפת
קטגוריה:כדורגלני גביע הקונפדרציות 2001
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2002
קטגוריה:כדורגלני גביע הקונפדרציות 2003
קטגוריה:כדורגלני יורו 2004
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2006
קטגוריה:ספורטאים צרפתים באיטליה
קטגוריה:ספורטאים צרפתים באנגליה
קטגוריה:ספורטאים צרפתים בגרמניה
קטגוריה:ספורטאים זרים בארצות הברית
קטגוריה:ספורטאים זרים בהודו
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1977
גרהרד ארטל

**גרהרד ארטל** (גרמנית: **Gerhard Ertl**; נולד ב-10 באוקטובר 1936 בשטוטגרט) הוא כימאי פיזיקלי גרמני, פרופסור אמריטוס במחלקה לכימיה פיזיקלית במכון פריץ האבר, אגודת מקס פלאנק בברלין, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 2007, "על מחקריו בתחום התהליכים הכימיים על משטחים מוצקים".

## השכלה
בין 1955 ל-1957 למד באוניברסיטה הטכנית של שטוטגרט; המשיך לאוניברסיטת פריז (1957–1958) ואוניברסיטת לודוויג מקסימיליאן במינכן (1958–1959). קיבל תואר מוסמך בפיזיקה מהאוניברסיטה הטכנית בשטוטגרט ב-1961, ותואר דוקטור ב-1965, מהאוניברסיטה הטכנית של מינכן.

## קריירה אקדמית
לאחר השלמת תואר הדוקטור, היה לעוזר ולמרצה באוניברסיטה הטכנית, בין השנים 1965 ל-1968. בין 1968 ל-1973 היה פרופסור ומנהל באוניברסיטה הטכנית בהנובר. משם המשיך למשרת פרופסור במכון לכימיה פיזיקלית, באוניברסיטת לודוויג מקסימיליאן במינכן (1973–1986). במהלך שנות ה-70 וה-80, עבד כמרצה אורח (כ-Visiting Professor) במכון הטכנולוגי של קליפורניה, באוניברסיטת ויסקונסין-מילווקי, ובאוניברסיטת קליפורניה בברקלי.

ב-1986 מונה לפרופסור באוניברסיטה החופשית של ברלין ובאוניברסיטה הטכנית של ברלין. באותה שנה מונה כמנהל במכון פריץ האבר, אחד ממכוני אגודת מקס פלאנק והחזיק בתפקיד זה עד פרישתו לגמלאות ב-2004. ב-1996 מונה לפרופסור באוניברסיטת הומבולדט בברלין.

## מחקר
ארטל נודע בזכות גילוי מנגנוני התגובה ברמה המולקולרית, של הסינתזה הקטליטית של אמוניה על גבי ברזל (תהליך האבר-בוש), והחמצון הקטליטי של פחמן חד-חמצני על גבי פלדיום (תהליך המתרחש בממיר קטליטי). במהלך המחקר גילה את התופעה החשובה של תגובות מחזוריות על משטחי פלטינה; בעזרת מיקרוסקופיה פוטואלקטרונית הצליח לצלם בפעם הראשונה את השינויים המחזוריים במבנה פני השטח והכיסוי שלהם במהלך התגובות.

זכה בפרס וולף בכימיה ב-1998 יחד עם גאבור א. סומורג'אי מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי, "על תרומותיהם הניכרות לתחום מדע פני השטח באופן כללי, ובפרט על גילוי המנגנונים הבסיסיים של תגובות קטליטיות הטרוגניות על משטח גביש יחיד."

בשנת 2007 זכה בפרס נובל לכימיה, "על מחקריו בתחום התהליכים הכימיים על משטחים מוצקים".

## קישורים חיצוניים

* גרהרד ארטל, באתר מכון פריץ האבר, מכון מקס פלנק (אנגלית)
* פרס וולף בכימיה לשנת 1998 
* 

קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה הטכנית של ברלין
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מינכן
קטגוריה:זוכי פרס וולף לכימיה
קטגוריה:זוכי פרס נובל לכימיה
קטגוריה:כימאים גרמנים
קטגוריה:זוכי פרס נובל גרמנים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת מינכן
קטגוריה:גרמנים חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:חברי האקדמיה הרוסית למדעים
קטגוריה:מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
קטגוריה:כימאים פיזיקליים
קטגוריה:זוכי פרס יפן
קטגוריה:סגל אוניברסיטת לייבניץ בהנובר
קטגוריה:זוכי פרס לייבניץ
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1936
קטגוריה:חברי האקדמיה אירופיאה
בית ויטלסבאך

**בית ויטלסבאך** (בגרמנית: **Haus Wittelsbach**) הוא בית אצולה אירופאי ושושלת גרמנית שמוצאה מממלכת בוואריה. המשפחה החזיקה בתארים ותפקידים רבים, כשהחשובים בהם היו דוכסי בוואריה (1180–1623) הנסיכים הבוחרים של בוואריה (1623–1805), מלכי בוואריה (1805–1918) ומלכי שוודיה (1654–1720). בנוסף לכך מלך אחד מבני המשפחה כמלך יוון (המלך אותון, 1815–1867) ושניים נבחרו לתפקיד קיסר האימפריה הרומית הקדושה (לודוויג הרביעי וקרל השביעי).

## מוצא
מייסד שושלת ויטלסבאך היה לואיטפולד, רוזן בוואריה (מת בשנת 907), המצביא ובן דודו של ארנולף מקרינתיה. באותה התקופה נקראה משפחתו בית לואיטפולדינג, על שמו. בנו ברתולד, רוזן בוואריה המשיך את השושלת ונכדו אוטו השני, רוזן דכאו רכש את טירת ויטלסבאך, שהפכה למעון הרשמי של המשפחה בשנת 1119 והעניקה לה את שמה. נכדו של אוטו השני היה הראשון לבית ויטלסבאך שקיבל את התואר "דוכס בוואריה", שהיה שייך עד אז לבית ולף. טירת ויטלסבאך עצמה חרבה בשנת 1209, לאחר הירצחו של פיליפ משוואביה, מלך גרמניה, בידי אחד מבני המשפחה.

## שושלות
במשך השנים, התפצלה המשפחה לשושלות משנה. בתחילת המאה ה-14, לודוויג הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה הקים את שושלת בוואריה, ואחיו, רודולף הראשון, דוכס בוואריה, הקים את השושלת הפלטינית, שהתפצלה במאה ה-15 לשתי שושלות אחרות (זימרן וצווייבריקן). השושלת הבווארית התפצלה גם היא לשלוש שושלות – דוכסות בוואריה-מינכן, דוכסות בוואריה-לנדסהוט ודוכסות בוואריה-אינגולשטאדט. אחר כך, השושלת הפלטינית העמידה את רוב האישים המפורסמים במשפחת ויטלסבאך.

## ציוני דרך ואישים
המשפחה העמידה לגרמניה שני קיסרים לאימפריה הרומית הקדושה, ומלך אחד.
רופרכט, מלך גרמניה (מהשושלת הפלטינית) (מלך 1400 - 1410), לודוויג הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה (בוואריה) (קיסר 1314 - 1347), וקרל השביעי (בוואריה - מינכן) (קיסר 1742- 1745).

ענף של השושלת הפלטינית, מצאצאי רופרכט, מלכו בשוודיה (החל מ-1654), מהמלך קרל העשירי עד למלך קרל השנים עשר ואחותו אולריקה אלאונורה שהיו אחרוני המלכים בשוודיה לבית ויטלסבאך (1741).

נכדו של רופרכט, כריסטוף היה מלך בדנמרק, שוודיה ונורווגיה (1440-1448). מענף אחר של השושלת יצא פרידריך החמישי, הנסיך הבוחר מפפאלץ, שהיה לתקופה קצרה מלך בוהמיה.

נוסף על כך, החל מסוף המאה ה-16 ועד לאמצע המאה ה-18, היו בני המשפחה ארכיבישופים של קלן, ובתור שכאלה גם נסיכים בוחרים. השפעתה של בוואריה הייתה חזקה לאורך כל השנים, ולכן בתקופות מסוימות, ובעיקר במאה ה-17, קיבל אחד מבניה מעמד של נסיך בוחר.

בשנת 1503 פרצה מלחמה בבוואריה על רקע ירושת לנדסהוט, היא מלחמת לנדסהוט. בשנת 1777, נכחדה שושלת בוואריה. עקב כך, הייתה מלחמה נוספת, בין בוואריה לאוסטריה, היא מלחמת הירושה הבווארית, על רקע רצונה של בוואריה לקבל מעמד עצמאי, לאחר השתלטותה של אוסטריה על הקיסרות. בסופו של דבר השליטה על בוואריה עברה לשושלת הפלטינית. לאחר מכן, היו בני משפחת ויטלסבאך מלכי בוואריה, הם המשיכו למשול בה עד שהודחו בשנת 1918 במהלך המהפכה הגרמנית.

כיום ראש שושלת ויטלסבאך וכן הטוען לכתר בוואריה הוא פרנץ, דוכס בוואריה (נולד ב-1933).

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:בוואריה: היסטוריה
ויטלסבאך
כרמאן (פרובינציה)

**פרובינציית כרמאן** (בפרסית: **استان کرمان**) היא אחת מ-31 פרובינציות איראן. הפרובינציה נמצאת בדרום איראן, ובירתה כיום היא העיר כרמאן.

שטחה 180,726 קמ"ר. ב-2011 מנתה אוכלוסיית הפרובינציה 2,938,988 תושבים.

ערים מרכזיות בפרובינציה: כרמאן (בירת הפרובינציה), בם, ג'ירופת, , זאראנד, רפסנג'אן.

טרם בוא האסלאם לאיראן, היו רוב תושבי האזור זורואסטרים. קהילה של נוצרים נסטוריאנים הייתה פעילה גם כן. לאחר כיבושי האסלאם, הפכו רוב התושבים למוסלמים, וכיום רובם המכריע משתייך לאסלאם השיעי, אם כי עדיין קיימת שם קהילה זורואסטרית קטנה. במאה ה-19, השתייכו רבים מתושבי האזור לאסכולה השיח'ית, ולאחריה גם לתנועה הבאבית.

## גבולות
פרובינציית כרמאן גובלת עם הפרובינציות: סיסתאן ובלוצ'סתאן, הורמוזגאן, פארס, יזד ודרום ח'וראסאן.

## נגישות
כרמאן, בירת פרובינציית כרמאן מרוחקת כ-1,250 קילומטרים מבירת איראן, טהראן. ניתן להתנייד בשתי דרכים: לנסוע על כביש 84 ולהחליף לכביש 71 עד טהראן, נסיעה של כעשר וחצי שעות. לחלופין אפשר לטוס משדה התעופה של כרמאן המרוחק ממנה כתשעה קילומטרים, טיסה של כשעה וחצי עד לנמל התעופה הבין-לאומי האימאם חומייני.

## אסונות טבע
ב-26 בדצמבר 2003, בשעה 5:26 (לפי השעון המקומי), רובה של העיר בם, כולל מצודתה, נהרסו ברעידת אדמה. עוצמת הרעידה נאמדה ב־6.6 בסולם ריכטר, ודווח כי 70% ממבני העיר נהרסו. מספר ההרוגים הרשמי עומד על 26,230 איש. בנוסף, דווח על כ־30,000 פצועים. סוכנות הידיעות האיראנית דיווחה כי המצודה חרבה עד היסוד.

ב-22 בדצמבר 2017 בשעה 20:34, פגעה רעידת אדמה בעוצמה של 5.2 בסולם ריכטר באזור המחוז קוהבנן.

ב-1 בדצמבר 2017, פגעה רעידת אדמה בעיר ראוואר (Ravar). האזור נפגע מכמה רעידות אדמה, בעוצמה שנעה בין 4 ל-6.2 בסולם ריכטר.

ב-11 בינואר 2018 טילטלה רעידת אדמה בעוצמה 5.1 בסולם ריכטר את כל פרובינציית כרמאן.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
כרמאן
*
אהרן אורלנסקי

**אהרן אורלנסקי** (ה'תרי"ד, 1854 – י"ח בחשוון ה'תרע"א, 20 בנובמבר 1910) היה רבה של פתח תקווה בשלושת העשורים הראשונים להיווסדה.

## תולדותיו
אהרן הכהן אורלנסקי נולד בביאליסטוק. למד בישיבה בביאליסטוק, שם נסמך לרבנות. בשנת תרמ"ד (1884) עלה לארץ ישראל, שנה לאחר קבוצת בני ביאליסטוק, (אליהם הצטרף עוד בתרמ"ג שרכשו נחלות בפתח תקווה, והתיישב באופן זמני בירושלים. בעת עלותו לארץ ישראל קיבל מכתב הסכמה מהרב מאיר שמחה הכהן בו כתב עליו שהוא הצטיין בשקידה עצומה בלימוד תורה והוא ראוי להורות הלכה, וזו לשונו: 

עוד באותה שנה מינו בני פתח תקווה את הרב אורלנסקי לרב המושבה, והוא כיהן בתפקיד במשך 27 שנים, עד פטירתו בשנת ה'תרע"א (1910). במקביל לכהונתו ברבנות היה גם בעל כרם.

את עיקר משנתו ייחד למצוות התלויות בארץ, והיה לאחד הפוסקים החלוצים בתחום זה. בנושא השמיטה עמד במשא ומתן הלכתי מסועף עם גדולי הרבנים, בתוכם: הרב שמואל מסלנט, הרב קוק, הרב מרדכי גימפל יפה ואחרים.

ייסד בפתח תקווה קופת גמ"ח בשם "זיכרון מרדכי" (ע"ש הרב מרדכי גימפל יפה), שהתפתחה ונעשתה אחד ממוסדות החסד החשובים במקום.

נקבר בחלקת הראשונים בבית הקברות סגולה בפתח תקווה. על שמו רחוב בפתח תקווה.

לאחר מותו כינס בנו הרב אברהם יעקב אורלנסקי את כתבי אביו והוציאם בספר "תקות אהרן".

## התנגדותו להיתר המכירה
הרב אורלנסקי התנגד לשימוש בהיתר המכירה בשמיטת תרמ"ט לצורך עבודת הקרקע וטען שאין בה צורך, מכיוון שממילא יש לתת לאדמה לנוח ולאפשר לחקלאים זמן להשקיע במשק החי.

## קישורים חיצוניים
* תקות אהרן, ספר מכתבים של הרב אורלנסקי כולל מכתבים אל חכמי דורו. לספר הסכמה של הרב קוק והתייחסות של הרב קוק לדברים בספר.
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי העלייה הראשונה
קטגוריה:פתח תקווה: רבנים ראשיים
קטגוריה:רבנים ביישוב
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות סגולה
קטגוריה:רבני מושבות
קטגוריה:ביאליסטוק: אישים
קטגוריה:פקידי הברון רוטשילד
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1854
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1910
היפריון (עץ)

[ממוזער|דוגמה לעצים ב[פארק לאומי רדווד (אין תמונה של העץ "היפריון" עצמו).]]
**"היפריון"** הוא העץ הגבוה בעולם (נכון ל-2011). גובהו במדידה האחרונה 115.92 מטרים. העץ הוא מהמין סקוויה נאה, והוא גדל בפארק לאומי רדווד שבאזור החוף בצפון-מערב קליפורניה. העץ נקרא על-שם היפריון - דמות מהמיתולוגיה היוונית.

העץ התגלה ב-8 בספטמבר 2006 על ידי חוקר הטבע כריס אטקינס וחובב הטבע מייקל טיילור באזור מרוחק ב"פארק הלאומי רדווד". גובהו של העץ אומת על ידי ד"ר סטיבן סילֶט (Stephen C. Sillett), בוטנאי אמריקאי מומחה לסביבת גידול טבעית ביערות עצים עתיקים, וכן מומחה לעצים גבוהים. 
המיקום המדויק של העץ לא נחשף לציבור, מחשש שתנועה רבה של אנשים תפריע למערכת האקולוגית סביב העץ ואף תפגע בה.

חוקרים טוענים שנזק של נקר בראשו מנעה מ"היפריון" להגיע ל-115.8 מטרים בזמן שאומת גובהו על ידי ד"ר סילט. לפי מחקר ביולוגי משנת 2004, שיא הגובה האפשרי לעץ הוא 130-120 מטרים. 

נפחו של העץ בזמן אימות גובהו היה 502 מ"ק עץ. העץ הוא בן 600 שנים, והוא ממשיך לצמוח, כך שהוא יגדל ויגבה עוד באופן משמעותי.

ב-2 באוגוסט 2022 נאסרה הגישה לעץ, לאחר שהושחת על ידי תיירים.

## הערות שוליים

קטגוריה:קליפורניה: עצים מפורסמים
קטגוריה:שיאי עולם
2002 במדע

בערך זה מצוינים אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 2002 ונוגעים לעולם המדע.

## ביולוגיה
* גילוי בקטריה Desulforudis audaxviator המתקיימת בעומק של כ-3 ק"מ ואינה זקוקה לאור השמש לקיום חייה

## חקר החלל
*הגשושית האמריקאית 2001 מארס אודיסיי מבצעת מיפוי במאדים, ובמהלכו מתגלות כמויות גדולות של קרח
* 4 ביולי – התגלה כוכב הלכת המינורי קווה-וואר השוכן בחגורת קויפר

## ביולוגיה
* קווין ווריק חיבר למחשב חלק ממערכת העצבים

## מתמטיקה
[ממוזער|[גריגורי פרלמן מפרסם הוכחה להשערת פואנקרה]]
* 12 בנובמבר – גרגורי פרלמן פרסם פתרון להשערת פואנקרה

## רפואה
* תחילת מגפת סארס בסין

## טכנולוגיה
* מערכת נאוטילוס הצליחה ליירט פגז של תותח
* הפעלת רשת טלפון סלולרי מדור השלישי

## פרסים
* פרס נובל
** פרס נובל לפיזיקה - ריימונד דייוויס (ארצות הברית), מסטושי קושיבה (יפן), על תרומה חלוצית באסטרופיזיקה ובמיוחד על גילוי נייטרינואים קוסמיים; ריקרדו ג'אקוני ארצות הברית, על תרומה חלוצית באסטרופיזיקה ובמיוחד על גילוי מקורות לקרינת X קוסמית. 
** פרס נובל לכימיה - קורט וותריך (שווייץ), ג'ון פן (ארצות הברית), קואיצ'י טנקה (יפן), על פיתוח שיטות לזיהוי וניתוח מבנה של מאקרו-מולקולות ביולוגיות
** פרס נובל לפיזיולוגיה ורפואה - סידני ברנר (דרום אפריקה/בריטניה/סינגפור), רוברט הורביץ (ארצות הברית), ג'ון א. סולסטון (בריטניה), על שקבעו את הסדר המדויק של חלוקה ומות התאים בתולעת Caenorhabditis elegans ועל הבהרת התהליך של אפופטוזה.
** פרס נובל לכלכלה
*** דניאל כהנמן (ישראל/ארצות הברית) על הכנסת תובנות מהמחקר הפסיכולוגי למדע הכלכלי, בייחוד בקשר לשיפוט אנושי וקבלת החלטות תחת אי-ודאות.
*** ורנון סמית' (ארצות הברית) על מיסוד ניסויי מעבדה ככלי לניתוח כלכלי אמפירי, בייחוד במחקר של מנגנוני שוק אלטרנטיביים. 
* מדליית פילדס: ולדימיר וויבודסקי (ברית המועצות/ארצות הברית), לורן לפורג (צרפת)
*פרס טיורינג: רונלד ריבסט (ארצות הברית), עדי שמיר (ישראל), לאונרד אדלמן (ארצות הברית) - על תרומה מקורית בהפיכת הצפנה אסימטרית לבת-קיימא (RSA).

## נפטרו

* 8 בינואר – אלכסנדר פרוכורוב, פיזיקאי סובייטי, חתן פרס נובל, (נולד ב- 1916)
* 6 בפברואר – מקס פרוץ, ביולוג בריטי, חתן פרס נובל (נולד ב-1914)
* 18 באפריל – תור היירדאל - ביולוג ימי נורווגי שעסק באתנולוגיה. הוא התפרסם בשל מסע "קון-טיקי".
* 4 ביולי – לורן שוורץ, מתמטיקאי צרפתי זכה במדליית פילדס (נולד ב-1915)
* 6 באוגוסט – אדסחר דייקסטרה, מדען מחשבים הולנדי (נולד ב-1930)
* 31 באוגוסט – ג'ורג' פורטר, כימאי בריטי חתן פרס נובל (נולד ב-1920)
* 29 בספטמבר – ג'וליאנה טסורו, כימאית איטלקית שרשמה במהלך חייה מעל ל-125 פטנטים (נולדה ב-1921)
*25 באוקטובר, רנה תום, מתמטיקאי נורווגי, זכה במדליית פילדס (נולד ב-1923)

## קישורים חיצוניים

*