open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אורי שני (מנהל)

**אורי שני** (נולד ב-29 בינואר 1947) הוא מנכ"ל ישראלי. היה מקורבו של ראש הממשלה אריאל שרון, וכיהן כמנכ"ל מפלגת הליכוד וראש לשכת ראש הממשלה. הורשע בעבירה של הפרת אמונים בתאגיד.

## ביוגרפיה
שני גדל ברשפון ובקיבוץ יפעת. בבגרותו היה חקלאי במושב שדה משה וניהל חוות כבשים ותרנגולים לצד גידולי אפרסקים וגפנים. עם גיוסו לצה"ל התנדב לשייטת 13. הוא עבר טירונות צנחנים והודח ממסלול ההכשרה בשייטת. בהמשך עבר הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. שני לחם כקצין בחטיבת גולני במלחמת ששת הימים. הוא התיידד עם אריאל שרון במהלך מלחמת יום הכיפורים, בעת ששימש כמפקד פלוגת סיור באוגדתו. לאחר שחרורו מצה"ל התגייס לשב"כ ושימש כמאבטח באל על.

בעת שאריאל שרון כיהן כשר המסחר, שני ניהל מאבק ציבורי במסגרת תנועת המושבים והקשר ביניהם התהדק. שני עזב את תחום החקלאות והפך לעוזרו של שרון. בהמשך מונה ליו"ר חברת עמידר (בשנים 1990–1992), ואחר כך ניהל עסקים שונים בתחום הנדל"ן. בעקבות דו"ח מבקר מדינה חריף נגד משרד השיכון של הליכוד ונגד שני, תפסה תאוצה הסיסמה "מושחתים נמאסתם" שהפכה לאבן פינה בתעמולת הבחירות של המערך בבחירות 1992. נגד שני הוגש ב-1995 כתב אישום שבו יוחסו לו 8 אישומים, בגין מעשים שביצע לכאורה בתקופת כהונתו כיו"ר מועצת המנהלים של חברת עמידר. בין האישומים, הפרת אמונים בתאגיד, עבירת מנהלים בתאגיד, מרמה והפרת אמונים וכן קבלת דבר במרמה. ב-1997 הורשע בבית משפט השלום בשתי עבירות של הפרת אמונים ולאחר ערעור לבית משפט המחוזי נותרה על כנה הרשעה אחת של הפרת אמונים בתאגיד על כך שעשה שימוש לצרכים פרטיים בנהג שהעמידה עמידר לרשותו. השופטים ציינו כי יש בעבירות גוון ברור של שחיתות. על שני הוטל קנס בסך 10,000 שקל ועונש מאסר על תנאי.

שני מונה למנכ"ל מפלגת הליכוד ב-1999. לאחר ניצחונו של שרון בבחירות מונה לראש לשכתו, עם כניסתו לתפקיד ראש הממשלה במרץ 2001. הוא פרש במפתיע מתפקיד זה באפריל 2002, לאחר שהתפתחה מתיחות בינו לבין מקורבים אחרים של ראש הממשלה. עם זאת, המשיך לשמש יועצו הקרוב של שרון בהחלטות מדיניות ופוליטיות, בין השאר במסגרת "פורום החווה" שכלל מספר מקורבים לשרון. בשנים 2002–2005 כיהן שני כמנכ"ל חברת שיכון עובדים מקבוצת אריסון השקעות, ובין 2005–2007 כמנכ"ל חברת שיכון ובינוי.

בדצמבר 2007 מונה למנהל כלל עסקיו של איש העסקים ארקדי גאידמק בישראל ובעולם, אך הוא עזב את תפקידו לאחר מספר חודשים. לאחר מכן היה ממקימי "קרן גדעון", זרוע של מוסדות מנהליים לגביית חובות וניהל אותה עד אוקטובר 2009, אז מונה למנכ"ל חברת "פולאר השקעות". ערכה של "פולאר השקעות" ירד מאז כניסתו של שני לתפקיד בעשרות אחוזים, בין השאר בשל הסתבכות החברה בפרויקט הנדל"ן הולילנד בירושלים. הוא הגיש את התפטרותו מהתפקיד במאי 2013 והתפטרותו נכנסה לתוקף בנובמבר 2013.

לאחר הבחירות בינואר 2013, שני מונה למנהל המשא ומתן הקואליציוני מטעמו של יאיר לפיד ומפלגתו יש עתיד, זאת במקביל להמשך תפקידו בפולאר השקעות. בנובמבר 2013 מונה ליו"ר וייעוץ לקבינט הדיור.

## חיים אישיים
שני נשוי לאורלי ואב לארבע בנות. הוא מתגורר בתל ברוך.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מנהלים ישראלים
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:פעילי הליכוד
קטגוריה:מנהלי לשכת ראש הממשלה
קטגוריה:פעילי יש עתיד
קטגוריה:אישי ציבור ישראלים שהורשעו בדין
קטגוריה:מורשעים בעבירות מרמה והפרת אמונים בישראל
קטגוריה:אנשי השב"כ
קטגוריה:רשפון: אישים
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
פגי ווד

** מרי מרגרט ווד** (באנגלית: ** Mary Margaret Wood**; 9 בפברואר 1892 – 18 במרץ 1978) הייתה שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאית מועמדת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ופרס גלובוס הזהב לשנת 1965 על תפקידה בסרט "צלילי המוסיקה".

## ביוגרפיה
ווד נולדה ברובע ברוקלין למרי גרדנר ולעיתונאי יוג'ין ווד.
ווד היא צאצאית ישירה של החלוץ האמריקאי דניאל בון.
החלה את דרכה כנערה על בימות התיאטרון של ברודוויי ואוף ברודוויי.
בקולנוע התפרסמה ווד לראשונה בסרט "פלא של אישה" ובהופעה קטנה בדרמה "כוכב נולד".
בשנת 1957 זכתה ווד לביקורות טובות ולמועמדות לפרס אמי על הופעתה בסדרת הדרמה הקומית "Mama".
ב-1960 הופיעה ווד בעיבוד הקולנועי של הנרי קוסטר למגילת רות, "סיפורה של רות" בתפקיד הדמות המקראית נעמי.
את הופעתה הקולנועית האחרונה והמפורסמת ביותר ערכה ווד בשנת 1965 בסרט המוזיקלי הקלאסי "צלילי המוסיקה".
עבור הופעתה בתפקיד אם המנזר הייתה ווד מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ולפרס גלובוס הזהב.

ווד נישאה והתאלמנה פעמיים במהלך חייה.
נישאה לראשונה בשנת 1924 לתסריטאי ג'ון וובר שמת בגיל 44, לזוג נולד ילד אחד.
בעלה השני היה איש העסקים וילי וולינג לו הייתה ווד נשואה במשך 27 שנים עד למותו.

ווד מתה ב-19 במרץ 1978 משבץ בגיל 86 בעיר סטמפורד שבקונטיקט.
על פי צוואתה גופתה של ווד נשרפה.

## פילמוגרפיה נבחרת
* פלא של אישה (1929)
* כוכב נולד (1937)
* הסיפור של רות (1960)
* צלילי המוסיקה (1965)

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:ברוקלין: אישים
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אמריקאיות
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1892
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1892
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1978
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1978
אורי שני (פרופסור)

**אורי שני** (נולד ב-1950) הוא חוקר ישראלי בתחום המים באוניברסיטה העברית. כיהן כמנהל הראשון של רשות המים (כונתה לפני כן "נציבות המים"), בשנים 2007 - 2011. פרופסור בפקולטה לחקלאות, רחובות.

## ביוגרפיה
נולד בירושלים. ב-1976 קיבל תואר ראשון בפקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית ברחובות במדעי הקרקע, המים וכלכלה חקלאית, ב-1981 קיבל תואר שני במדעי הקרקע והמים, וב-1987 סיים דוקטורט בתחום זה. בשנים 1984 - 1986 עבר לארצות הברית ולמד לפוסט-דוקטורט באוניברסיטת יוטה. מאוחר יותר, בשנים 1993 - 1994, היה מרצה אורח באוניברסיטת קליפורניה בריברסייד.

מ-1997 החל לעבוד כמרצה וחוקר בפקולטה למדעי החקלאות, המזון ואיכות הסביבה של האוניברסיטה העברית ברחובות, ונחשב למומחה בנושאי קרקע ומים. כיהן בעבר כראש החוג למדעי הקרקע והמים באוניברסיטה העברית. פרסם כ-50 מאמרים בכתבי עת מקצועיים.

שני כיהן לאורך השנים גם בתפקידי ניהול, בהם מנכ"ל המכון למחקר ופיתוח בערבה ויו"ר הוועד המנהל של "מחלבות יוטבתה". ב-2007, במסגרת הרפורמה בנציבות המים, נוסדה רשות המים, שריכזה את פעילות משק המים בישראל, ושני מונה למנכ"ל. בתקופת כהונתו התמודד עם ייצוב הרשות לאחר הרפורמה, ועם שנות הבצורת בישראל ומצוקת המים בעקבותיהן. הוא הוביל להגדלת היקפי התפלת מים בישראל ל-750 מיליון מ"ק לשנה.

לאחר סיום תפקידו חזר לחוג למדעי הקרקע והמים באוניברסיטה העברית, וכן החל לכהן כיו"ר ועדת ההיגוי של פרויקט תעלת הימים. בנוסף מונה לראש חטיבת הטכנולוגיות החקלאיות של "מכתשים אגן".

שני נשוי ואב לשני בנים.

## קישורים חיצוניים
* דף המרצה של אורי שני, באתר האוניברסיטה העברית
* אורי שני - קורות חיים והרצאה, באתר האוניברסיטה העברית
* 
* פרופ' אורי שני, מנהל רשות המים, הוא איש השיווק של החודש, 13 באוקטובר 2009, באתר דה מרקר
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: חקלאות, מזון וסביבה
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: חקלאות
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1950
בומברדייה CRJ700

סדרת **מטוסי בומברדיה CRJ700, CRJ900, CRJ1000** הם מטוסי נוסעים צרי-גוף מתוצרת חברת בומברדיה הקנדית. לאחר חתימת הסכם העברת זכויות, בומברדיה מכרה את הסדרה לחברת מיצובישי ב-1 ביוני 2020.

## פיתוח
לאחר הצלחת הדגם הקודם (CRJ 200), החליטה החברה לפתח שלושה דגמים גדולים יותר.

### סדרת CRJ700
העבודה על עיצוב CRJ700 החלה על ידי בומברדיה כבר בשנת 1995 והתוכניות הושקו באופן רשמי בינואר 1997. CRJ700 היא גרסה מוגדלת של CRJ200 שבה עלה מספר המושבים מ-50 לכ-70. ל-CRJ700 גם עיצוב כנפיים חדש ומשופר.

המטוס מצויד בשני מנועי ג'נרל אלקטריק CF34-8C1. המהירות המקסימלית היא מאך 0.85 (556 מייל / שעה, 895 ק"מ / שעה) בגובה מרבי של 41,000 רגל (12,500 מ'). עם מטען, הטווח המרבי של CRJ700 הוא 2,250 מייל (3,620 ק"מ) עם מנועי CF34-8C1, עם הגרסה החדשה של המנועים CF34-8C5 יוכל המטוס להגיע לטוח של עד 2,895 מייל (4,660 ק"מ).

CRJ700 מגיע בשלוש גרסאות: סדרה 700, סדרה 701 ו-702. 700 מוגבל ל-68 נוסעים, 701 ל-70 נוסעים, 702 ל-78 נוסעים. ל-CRJ700 יש גם שלוש גרסאות משקל שונות: רגיל, ER ,LR. לגרסת ER יש עלייה בקיבולת הדלק, כמו גם המשקל המרבי, אשר מאפשרת טווח מוגדל. גרסת LR (Long Range) מיועדת לטווחים ארוכים אף יותר.

טיסתו הראשונה של המטוס נערכה ב-27 במאי 1999. החברה ייצרה 331 מטוסים מדגם זה.

### סדרת CRJ900
CRJ900 הוא הגרסה המוגדלת של ה-CRJ700 ומכילה 76-90 מושבים. המטוס בעל שני מנועי ג'נרל אלקטריק (CF34-8C5 ,13,360 lbf 59.4 kN). המטוס מבוסס באופן חלקי על סדרת CRJ200 עם כמה שיפורים משמעותיים. המטוס הוא ידידותי לסביבה כשהוא מותאם מבחינת טמפרטורות בתא הנוסעים באמצעות מאוורר אשר מסייע בקירור וחימום. המנועים נשלטים על ידי שליטה דיגיטלית במקום כבלי שליטת הבקרה של יחידת הדלק. רצפת התא הונמכה בכ-2 אינץ' דבר המאפשר ראות טובה יותר דרך החלונות. מוטת הכנפיים ארוכה יותר. המהירות הממוצעת של המטוס היא בין 450–500 קשר, שיפור משמעותי לעומת קודמו. החברה ייצרה 257 מטוסים מדגם זה.

### סדרת CRJ1000
בשנת 2007 השיקה החברה את גרסת ה-CRJ1000 של המטוס עם מעל ל-100 מושבים. החברה שיפרה את יכולות המטוס וייעלה את רווחיות המפעילות על כל מושב. הגרסה הנ"ל ארוכה יותר גם בגוף המטוס וגם במוטת הכנפיים. החברה ייצרה 23 מטוסים מדגם זה.

## תאונות ותקריות
* ב-1 במאי 2018, טיסה 3413 של Endeavour Air, במטוס מסדרת CRJ900LR עליה היו 60 אנשים, התנגשה בטיסה 212 של דלתא איירליינס, במטוס בואינג 767 בנמל התעופה הבין-לאומי ג'ון פ' קנדי . ה-767 ספג נזק קל, בעוד שה-CRJ900 ניזוק באופן משמעותי. שני המטוסים תוקנו והוחזרו לפעולה .
* ב-10 בספטמבר 2024, טיסה 5526 של Endeavour Air (שפעלה כ-דלתא קונקשיין), מטוס CRJ900, הנושא 59 אנשים על הסיפון מנמל התעופה הבינלאומי הרטספילד-ג'קסון לנמל התעופה האזורי בלפאייט, התנגש באיירבוס A350-900 נוסעת של דלתא איירליינס. ה-A350 תלש את המייצב האנכי של ה-CRJ900 והמטוס ניזוק באופן משמעותי.
* ב-29 בינואר 2025, טיסה 5342 של אמריקן איגל, במטוס מ CRJ700, התנגשה במסוק סיקורסקי UH-60 בלאק הוק של צבא ארצות הברית בזמן נחיתה בנמל התעופה רונלד רייגן וושינגטון נשיונל והתרסקה בנהר הפוטומק, לפחות 28 נהרגו. זו הייתה התאונה הקטלנית הראשונה שבה מעורבת סדרת בומברדייה CRJ700.
*ב-17 בפברואר 2025, טיסה DL4819 במטוס מסדרת CRJ900 של חברת דלתא איירליינס התהפך במהלך נחיתה בנמל התעופה הבין-לאומי טורונטו-פירסון, שמונה בני אדם נפצעו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מטוסי נוסעים
CRJ700
ארוויד יאנסונס

**ארוויד יאנסונס** (בלטבית: **Arvīds Jansons**  10 באוקטובר 1914 - 21 בנובמבר 1984) היה מנצח לטבי, אביו של המנצח מאריס יאנסונס.

יאנסונס למד נגינה בכינור משנת 1929 עד 1935 בקונסרבטוריון של עיר הולדתו לייפאיה, ואחר המשיך בלימודי הלחנה וניצוח אצל לאו בלך בקונסרבטוריון של ריגה (1940 - 1944), במקביל לעבודתו ככנר בבית האופרה של ריגה. ב-1944 התמנה למנצח האופרה של ריגה ואחר למנצח תזמורת הרדיו של לטביה (1947 - 1952). ב-1952 התמנה למנצח מחליף ולמנצח סיור של הפילהרמונית של לנינגרד לצד יבגני מראווינסקי וקורט זנדרלינג.

יאנסונס היה מנצח אורח ראשי של תזמורת האלה משנת 1965. הוא התמוטט ומת בשעת ניצוח על קונצרט עם תזמורת האלה. הוא קבור בבית הקברות וולקובו בסנקט פטרבורג.

## הקלטות
### חברת מלודיה
* סזר פרנק: סימפוניה
* פרנץ ליסט: פואמה סימפונית "טאסו", הפילהרמונית של לנינגרד
* פיוטר איליץ' צ'ייקובסקי: סוויטה מס' 1 והסימפוניה השלישית של צ'ייקובסקי, תזמורת צ'ייקובסקי של רדיו מוסקבה
* מנואל דה פאיה: "האהבה הקסומה" עם אירינה ארקינפובה

### חברת קפריס [[שוודיה]]
* הילדינג רוזנברג: קונצ'רטו לכינור מס' 2, לאון שפירר, סטוקהולם

## ארכיוני רדיו
### בי.בי.סי.
* דמיטרי שוסטקוביץ': הסימפוניה החמישית, צ'ייקובסקי: היפהפייה הנרדמת (1971)
* גוסטב מאהלר: הסימפוניה החמישית (1984, ביצוע אחרון, ארכיון צליל של הספרייה הבריטית

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מנצחים
יאנסונס
קטגוריה:מוזיקאים לטבים
קטגוריה:מנצחים רוסים
קטגוריה:מנצחים שנפטרו על הבמה
קטגוריה:ילידי 1914
קטגוריה:נפטרים ב-1984
תזמורת צ'ייקובסקי

**תזמורת צ'ייקובסקי** (ברוסית:**Большой симфонический оркестр имени П. И. Чайковского**) -  תזמורת סימפונית רוסית, שנוסדה בשנת 1930 במוסקבה. בשמה המקורי, התזמורת הסימפונית של רדיו מוסקבה, שימשה כתזמורת הרשמית של רשת הרדיו של ברית המועצות. לאחר התפרקות ברית המועצות בשנת 1993, שינה משרד התרבות הרוסי את שם התזמורת לאות הכרה בתפקיד המרכזי שממלאת המוזיקה של צ'ייקובסקי ברפרטואר התזמורת. 
המנהל המוזיקלי הנוכחי של התזמורת הוא **ולדימיר פֶדוֹסֵיֵיב**, המחזיק בתפקיד זה מאז 1974.

## מנהלים מוזיקליים
* ולדימיר פדוסייב (1974 - )
* גנאדי רוז'דסטוונסקי (1961-1974)
* אלכסנדר גאוק (1953-1961)
* ניקולאי גולובאנוב (1937-1953)
* אלכסנדר אורלוב - (1930-1937)
 
## רשימת הקלטות
### התזמורת הסימפונית של רדיו מוסקבה

* פיין: מוזיקה סימפונית של אירווינג פיין דלוס DE 3139
* גוסטב מאהלר: הסימפוניה התשיעית ברה מז'ור  BIS BIS-CD-632 Orchestral
* מחזור צ'ייקובסקי (מארז בן 6 תקליטורים)  (NTSC) Arthaus Musik 102119 Classical Concert
* צ'ייקובסקי: הסימפוניה הראשונה / וריאציות רוקוקו (מחזור צ'ייקובסקי, אלבום 1) (NTSC) Arthaus Musik 102121 Classical Concert
* צ'ייקובסקי: הסימפוניה השנייה / "יבגני אונייגין" (קטעים) (מחזור צ'ייקובסקי, אלבום 2)  (NTSC) Arthaus Musik 102123 Classical Concert      
* צ'ייקובסקי: הסימפוניה השלישית / אגם הברבורים (קטעים) (מחזור צ'ייקובסקי, אלבום 3) (NTSC) Arthaus Musik 102125 Classical Concert
* צ'ייקובסקי: הסימפוניה הרביעית / הקונצ'רטו לכינור (מחזור צ'ייקובסקי, אלבום 4) (NTSC) Arthaus Musik 102127 Classical Concert
* צ'ייקובסקי: הסימפוניה החמישית / הקונצ'רטו לפסנתר מס' 2 (מחזור צ'ייקובסקי, אלבום 5))  (NTSC) Arthaus Musik 102129 Classical Concert
* צ'ייקובסקי: הסימפוניה השישית / הקונצ'רטו לפסנתר מס' 1 (מחזור צ'ייקובסקי, אלבום 6) (NTSC) Arthaus Musik 102131 Classical Concert

## תזמורת צ'ייקובסקי של רדיו מוסקבה
### נאקסוס
* פבלובה: סימפוניות מס' 2 ו-4, Naxos 8.557566 Orchestral
* פבלובה: סימפוניה מס' 5 / אלגיה Naxos 8.570369 Orchestral

## קישורים חיצוניים

* 

מוסקבה
מוסקבה
קטגוריה:תזמורות רוסיות
קטגוריה:מוסדות מוזיקה ברוסיה
קטגוריה:פיוטר איליץ' צ'ייקובסקי
רדיו לבאנט צרפת החופשית

[שמאל|ממוזער|220px|הבניין ברח' רבי עקיבא 39–41 בשכונת [הדר הכרמל בחיפה ממנו שידרה תחנת "רדיו לבאנט צרפת החופשית"]]
**רדיו לבאנט צרפת החופשית** (בצרפתית - **Radio Levant France Libre**) הייתה תחנת רדיו חשאית שפעלה מחיפה בתקופת מלחמת העולם השנייה בשנים 1940–1941, והופעלה על ידי אנשי צבא צרפת החופשית בשיתוף פעולה עם אנשי "ההגנה".
## היסטוריה
לאחר תבוסת צרפת במערכה על צרפת, הקמת צרפת של וישי שלהלכה שמרה על נייטרליות, אך למעשה הייתה משטר של שיתוף פעולה עם הנאצים, והחלטת מנהיגי השלטון הצרפתי בשטחי המנדט הצרפתי בסוריה ובלבנון לשמור אמונים למשטר וישי, החליט שירות המודיעין של הצבא הבריטי לשתף פעולה עם ארגון "ההגנה" ועם אנשי צבא צרפת החופשית שהתנגדו למשטר וישי, בהקמת תחנת רדיו חשאית.

אחד ממפקדי המודיעין הבריטי, בריגדיר אילטיד קלייטון, פנה אל דוד הכהן, ששימש אז איש הקשר בין "ההגנה" ובין המודיעין הבריטי, וביקש ממנו לשתף פעולה בהקמת תחנת רדיו חשאית. התחנה, ששידרה בגלים קצרים הוקמה בחיפה ושידרה מביתו של דוד הכהן בשכונת הדר הכרמל (המצוי כיום ברח' רבי עקיבא 39–41 בחיפה), מתוך רצון שהשומעים יאמינו כי היא משדרת מתוך סוריה או לבנון. התחנה הוקמה בסדנה שהופעלה בביתו של דב הוז על ידי המהנדס מישה גורדין מחומרים שהוברחו מגרמניה, שווייצריה, טורקיה וארצות הברית. גורדין, שכונה "המהנדס הגדול" היה מהנדס מנוסה, שכבר התקין את תחנת השידור החשאית של ההגנה שכונתה "קול ישראל" בשנת 1940. דוד הכהן העיד כי שמע את שידורי התחנה בטווחים של 1000 קילומטר, בדרום עד לוקסור שבמצרים ובצפון עד קונסטנטינופול שבטורקיה.

בספטמבר פתחה התחנה בשידוריה. את התחנה הפעילו קצינים צעירים בצבא צרפת החופשית, ובהם ריימון שמיטלן, שלימים היה סגן יושב ראש הפרלמנט הצרפתי, פרנסואה קולה (Francois Coulet) שלימים עלה לדרגת גנרל, ופאול רפיטון-פרנף (Paul Repiton-Préneuf). וכן פייר ז'ילבר שלימים שימש כשגריר צרפת בישראל.

כאשר הצליחה פעולת התחנה, נוספו לה שידורים בבולגרית ובההונגרית שכוונו אל תושבי בולגריה והונגריה וכללו תעמולה אנטי-נאצית, וכן שידורים בערבית שיועדו אף הם לסוריה וללבנון, ובהם קריין ערבי מדמשק שהיה סוכן בריטי.

שמאל|ממוזער|220px|שלט על הבניין ברח' רבי עקיבא 41 בחיפה ממנו שידרה תחנת הרדיו
לאחר המערכה בסוריה ובלבנון נלקחו המשדרים לביירות שכן הסתבר שאנשי וישי פוצצו את משדרי הרדיו בביירות. המשדרים שימשו מאז את רדיו ביירות, תחנת הרדיו הרשמית של שלטונות צרפת החופשית בלבנון.

על הבניין ממנו שידרה התחנה לוחית זיכרון ועליה נכתב: "משנת 1941 ועד תום מלחמת העולם השנייה שידרה מכאן תחנת השידור של צרפת החופשית".

## קישורים חיצוניים

* אוסף פרנסואה קולה - רדיו צרפת החופשית בארכיון המדינה.
* אוסף תחנת השידור צרפת החופשית חיפה בארכיון המדינה.

## הערות שוליים

קטגוריה:אסיה: תחנות רדיו
קטגוריה:צרפת החופשית
קטגוריה:המערכה בסוריה ובלבנון במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:סוריה: היסטוריה
קטגוריה:לבנון במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חיפה: תקשורת
קטגוריה:חיפה: מבנים
קטגוריה:הדר הכרמל
אפקט מתי

בסוציולוגיה, **אפקט מתי** (באנגלית: **Matthew effect**), שהוא אפקט **היתרון המצטבר**, הוא תופעה בה העשירים מתעשרים והעניים נעשים עניים יותר. הן בשימוש המקורי והן בשימוש השכיח, המונח מתייחס בצורה מטפורית לסוגיות של תהילה או מעמד, אך עשוי להיות גם בשימוש מילולי לתיאור יתרון מצטבר של צבירת הון. המונח נטבע לראשונה ב-1968 על ידי הסוציולוג רוברט קינג מרטון, ונקרא על שם משפט ב: 

## סוציולוגיה של המדע
בתחום הסוציולוגיה של הידע המדעי, "אפקט מתי" הוא מונח שטבע רוברט קינג מרטון כדי לתאר כיצד, בין השאר, מדענים דגולים זוכים לקבל יותר קרדיט מחוקר פחות ידוע יחסית, גם אם העבודה שלהם דומה; המשמעות היא גם שהקרדיט ייפול בחלקם של חוקרים שכבר מפורסמים. לדוגמה, פרס כמעט תמיד יוענק לחוקר הבכיר ביותר בפרויקט, גם אם כל העבודה נעשתה על ידי סטודנטים לתארים שאינם תארים מתקדמים.

## דוגמאות
במדע, כשמוענק קרדיט, טענות ספציפיות לאפקט מתי בדרך כלל שנויות במחלוקת. הדוגמאות  להלן מציגות מקרים בהם מדענים מפורסמים יותר זכו לקרדיט על תגליות כתוצאה מתהילת העבר שלהם, אפילו אם מדענים אחרים, פחות נודעים, הקדימו אותם בממצאים (חוק האפונימים של סטיגלר).
* ניתוח צפיות והורדות יצירות מוזיקליות מהרשת וכן עיון ברשימות רבי-מכר של ספרים מלמד שיוצרים פופולריים הם אלה שזוכים להצלחה רבה ולא תמיד היא מלמדת על איכות היצירה.
* הזוכים בפרס נובל לכימיה בשנת 2000 "על גילוי ופיתוח פולימרים מוליכים". זו דוגמה הקלאסית של אפקט מתי, ועדת הפרס, באופן בלתי מוסבר, התעלמה כמעט לחלוטין מגוף קודם שביצע עבודה דומה, תוך מתן קרדיט על הגילוי לחוקרים חדשים בולטים יחסית. חלק מהעבודה הקודמת אף נחשבה מתקדמת יותר משל חתני הפרס. כך, פרופסור גיאורגי אינזלט מאוניברסיטת בודפשט ציין כי בעוד לחתני הפרס בהחלט מגיע קרדיט על הפרסום והפופולריזציה של התחום, פולימרים מוליכים "הופקו, נלמדו ואפילו הגיעו לכדי יישום, הרבה לפני עבודתם".
* בתחום תורת האינפורמציה האלגוריתמית, סיבוכיות קולמוגורוב נקראת על שמו של אנדריי קולמוגורוב, על אף העובדה שהתגלתה ופורסמה באופן עצמאי על ידי ריי סולומונוף שנה לפני קולמוגורוב.
* יש דוגמאות רבות השנויות במחלוקת לאפקט מתי בתחום המתמטיקה, בהן עבודתו של מתמטיקאי אחד (המתועד היטב ככזה),מיוחסת למתמטיקאי מאוחר יותר (לעיתים מאוחר הרבה יותר), מתמטיקאי מפורסם שעבד על אותו הנושא.
* מודל להתקדמות קריירה כולל באופן כמותי את אפקט מתי על מנת לחזות את התפלגות אורך הקריירה של אדם במקצועות תחרותיים. תחזיות המודל מאומתות על ידי ניתוח ההתפלגות האמפירית של אורך הקריירה, לקריירות בתחום המדעים והספורט המקצועני (למשל מייג'ור ליג בייסבול). כתוצאה מכך, הפער בין מספר גדול של קריירות קצרות, למספר המועט יחסית של קריירות ארוכות מאוד, יכול להיות מוסבר על ידי מנגנון "העשיר נעשה עשיר יותר" אשר במסגרתו מספק לאנשים מנוסים יותר ובעלי מוניטין רב יותר, יתרון תחרותי בקבלת הזדמנויות קריירה חדשות.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סוציולוגיה
קטגוריה:חוכמת חיים
קטגוריה:ריבוד ואי שוויון
קטגוריה:עושר
קטגוריה:עוני
עוד שירי אהבה

**עוד שירי אהבה** ובאנגלית **MORE LOVE POEMS** הוא אסופת שירים של המשורר הישראלי יהודה עמיחי בהוצאת שוקן בירושלים ותל אביב בתשנ"ד 1994, והוקדשה ל"חנה".
השירים באסופה ראו אור בשתי שפות: עברית ואנגלית, חלקם בתרגום המשורר, שיש בו ממד פרשני עצמי ליצירתו. השירים באסופה נלקחו מספריו של המשורר בהוצאת שוקן: **שירים 1962-1948**, **עכשיו ברעש**, **ולא על מנת לזכור**, **מאחורי כל זה מסתתר אושר גדול**, **הזמן**, **שולווה גדולה: שאלות ותשובות**, **שעת החסד**, **מאדם אתה ואל אדם תשוב**, **גם האגרוף היה פעם יד פתוחה ואצבעות**.
חלק מהשירים הולחנו ונעשו אהודים בחברה הישראלית.

נושאי השירים שכונסו באסופה הם המשמעות והעניין שמוצא האדם בחייו על עלי אדמות, שאלות מהותיות על מושגי הזמן והמקום, מעגל החיים: לידה, ילדות, בגרות ומוות, היחסים בין בני האדם והעניין שהם מוצאים בזולתם. 
המשורר מתאר באסופת השירים את מנעד הרגשות והחוויות הכלול במילה "אהבה", בעמדה הנראית כאילו כמתוך ניסיונו האישי, בתיאור שסגנונו קונקרטי ומלווה בכמו שלווה או השלמה. ורובם של השירים נכתבו כגוף ראשון יחיד. ועם זאת, טון הווידוי האישי והמסקנות המוכמנות במילים, על גבול ההיגד הפילוסופי, תובע כביכול קריאה אינדוקטיבית מכלילה, ועיון כמעט הגותי במקומם של 
רגשות האהבה, ארוטיקה ומעשה האהבה בחיים האנושיים. 
כמו בשיריו האחרים, למשל אלהים מרחם על ילדי הגן, גם באסופת "עוד שירי אהבה", מתאר המשורר לפרטיהם קווים ונימים של מצבים ורגשות אהבה ותשוקה, אשר מתעוררות ומתקיימות בנפש יחד עם ידיעת הקץ וההכרה באובדן הבין-זוגי או הסביבתי העלול להתרחש. עמיחי אינו נרתע ואף מוכיח לקהל מאזיניו את אפשריות הצבתן של התשוקה והחרדה זו לצד זו; מבלי שתמנענה האחת את השנייה, ולעיתים אף תופענה אחת בעטיָה של השנייה. 

## שירים בקובץ

## קישורים חיצוניים
*  

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי שירה
קטגוריה:ספרי 1994
קטגוריה:ספרי הוצאת שוקן
קטגוריה:ספרי יהודה עמיחי
מוחארק

**מוחארק** (בערבית: **المحرق**; בתעתיק מדויק: **אלמחרק**) היא העיר השלישית בגודלה בבחריין ושימשה, עד שנת 1923, כבירת המדינה. בשנת 2012 התגוררו בה כ-176,583 איש. העיר שוכנת על אי הנושא שם זהה – האי מוחארק, צפונית-מזרחית לבירה מנאמה שאליו היא מחוברת בשלוש סוללות נושאות גשרים. על האי, המהווה את אחד ממחוזות המדינה, שוכן גם נמל התעופה הבינלאומי בחריין.

במוחארק שכן יישוב אנושי בתקופת דילמון, לפני כ-5,000 שנים. היישוב הגיע לשיאו בתקופה הסלאוקית, אז שימשה מוחארק כמרכז פולחנו של "אוואל", האל הכריש, כאשר תושבי האי, שהיו תלויים בימאות ובמסחר לפרנסתם, הקימו לכבודו פסל גדול. במאה ה-5 הייתה מוחארק למרכז נוצרי-נסטוריאני, אשר התפשטה לאורך חופו הדרומי של המפרץ הפרסי, מחוץ להישג ידם של ביזנטים. כיום, ישנם מספר כפרים באי מוחארק הנושאים שמות המשמרים את המורשת הנוצרית של האזור.

לאחר שנכבשה על ידי הפורטוגזים ב-1521 ועל ידי הפרסים ב-1602, העניקו הבריטים את מוחארק לידי שושלת בית ח'ליפה ביחד עם כל האי בחריין בשנת 1820.

החל במאה ה-2 ועד שנות ה-30 של המאה ה-20 שימשה העיר כמרכז לתרבות גידול, עיבוד והסחר בפנינים. בשנת 2012 הוכרזו אחד-עשר מבנים בעיר ושלושה אזורים בים הפתוח שמצפון לה, שבהם נישלו הפנינים, כאתר מורשת עולמית של ארגון אונסק"ו בשם תרבות הפנינים בבחריין.

## כלכלה
המטה של גאלף אייר ממוקם במוחארק, והמטה של בחריין אייר היה בעבר במרכז מוחמד במוחארק. גם מטה של Al Muntazah, רשת מרכולים הגדולה במדינה ממוקם בעיר.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:בחריין: ערים
רמון שמיטלן

[ממוזער|שמיטלן עם ראש ממשלת ישראל [לוי אשכול בעת ביקור האחרון באספה הלאומית של צרפת, 1964]]
**רמון שמיטלן** (בצרפתית: **Raymond Schmittlein**;  19 ביוני 1904 - 29 בספטמבר 1974) היה קצין ופוליטיקאי צרפתי, מאנשי צרפת החופשית במלחמת העולם השנייה ולאחריה שימש כחבר הפרלמנט הצרפתי והיה בין היתר סגן יושב ראש הפרלמנט הצרפתי, ושר בממשלת צרפת.

## חייו
שמיטלן נולד למשפחה ממוצא גרמני מאלזס. הוא גילה כישרון לשפות, ולמד גרמנית, פינית רוסית ואנגלית. לאחר שהשלים את לימודיו בפריז ובברלין שימש מספר שנים כמפקח על החינוך הצרפתי בחוץ לארץ. הוא לימד בקובנה, ריגה וסטוקהולם. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נקרא לשירות צרפת, וגויס להיות נספח צבאי בלטביה ולמעשה הממונה על שירותי הביון הצרפתי במדינות הבלטיות. עקב פעילות זו נעצר, וגורש לסטוקהולם, משם הצטרף לכוחות צבא צרפת שפעלו במסגרת המערכה בנורווגיה בקרב על נרוויק.

לאחר התבוסה הצרפתית במערכה על צרפת הצטרף אל כוחות צרפת החופשית במצרים. ב-1941 שהה בחיפה ושם הפעיל בשיתוף פעולה עם ההגנה ועם דוד הכהן תחנת רדיו בשם רדיו לבאנט צרפת החופשית ששידרה שידורי תעמולה לאנשי צרפת של וישי בסוריה ובלבנון. הוא שימש שם כשדרן ביחד עם פרנסואה קולה (Francois Coulet) שעלה לאחר מכן לדרגת גנרל, ופאול רפיטון-פרנף (Paul Repiton-Préneuf). לאחר המערכה בסוריה ובלבנון נשלח לברית המועצות ושימש שם אחד מנציגי צרפת החופשית. בין 1943 ל-1944 שירת במפקדתו של הגנרל דה גול באלג'יר. לאחר מכן שירת בדרגת ליטננט קולונל במערכה באיטליה, ובלחימה בדרום צרפת ובאלזס.

בין 1945 ל-1951 שימש כאחראי על ענייני החינוך והתרבות בשטח הכיבוש הצרפתי בגרמניה.

ב-1951 נבחר לחבר הפרלמנט הצרפתי מטעם המפלגה הגוליסטית "מצעד העם הצרפתי" (RPF). הוא עסק בייחוד בנושאי חינוך ובנושאים הקשורים למושבות. ב-1 ביוני 1954 שימש במשך יום אחד כשר לענייני הודו סין בממשלתו קצרת הימים של ז'וזף לניאל ובין 20 בינואר ל-23 בפברואר 1955 כשר לענייני צי הסוחר בממשלתו של פייר מנדס פראנס.

ב-1956 נחל כישלון במאמציו להיבחר מחדש, אך הצליח לשוב ולהיבחר ב-1958. ב-1962 נבחר לסגן יושב ראש האספה הלאומית. הוא מילא תפקיד זה עד 1967 שאז נחל תבוסה בבחירות ולא נבחר מחדש. ב-1973 ניסה להיבחר מחדש כחבר "תנועת הרפורמה", שהתנגדה לגוליזם, אך נכשל. ב-1974 מת.

שמיטלן היה מידידיה הטובים של מדינת ישראל בפרלמנט הצרפתי. קשרי הידידות שיצר כאשר שהה בארץ ישראל בתקופת ההכנה למערכה בסוריה ולבנון השפיעו עמוקות על יחסו למדינת ישראל הוא ייסד את אגודת הידידות הפרלמנטרית ישראל צרפת, ביקר פעמים רבות בישראל, ועמד לצידה במאבקיה לקבלת תמיכה במישור הבינלאומי.

## קישורים חיצוניים

* רמון שמיטלן אתר אספת הנבחרים הצרפתית.

## הערות שוליים

קטגוריה:צרפת החופשית: אנשי צבא
קטגוריה:פוליטיקאים צרפתים
קטגוריה:חברי ממשלת צרפת בתקופת הרפובליקה הרביעית
קטגוריה:מעוטרי צלב המלחמה
קטגוריה:מפקדים בלגיון הכבוד
קטגוריה:מעוטרי מדליית הרזיסטנס
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1904
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1974
נטליה רודריגס

**נטליה רודריגס מרטינס** (בספרדית: **Natalia Rodríguez Martínez**; נולדה ב-2 ביוני 1979 בטרגונה) היא אתלטית ספרדייה, המתחרה בריצת 1500 מטר.

## ביוגרפיה
רודריגס החלה להשתתף בתחרויות בינלאומיות בסוף שנות ה-90. היא השתתפה באולימפיאדת סידני (2000), אך סיימה במקום ה-37 ולא עברה את שלב המוקדמות. באליפות העולם שנערכה באדמונטון רשמה הופעה מוצלחת יותר, וסיימה במקום השישי. גם באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה ב-2002 במינכן סיימה במקום השישי. באליפות העולם שנערכה ב-2003 בפריז לא הצליחה להעפיל לגמר, ובאולימפיאדת אתונה (2004) סיימה במקום העשירי.

בשנת 2005 רשמה את תוצאת השיא שלה, 3:59.51 דקות, במהלך תחרות ברייטי שבאיטליה. באותה שנה סיימה במקום השישי באליפות העולם שנערכה בהלסינקי. לאחר היעדרות ממושכת מתחרויות גדולות, שבה רודריגס והשתתפה באולימפיאדת בייג'ינג (2008). בשנת 2009 זכתה במדליית הכסף באליפות אירופה באולם, שנערכה בטורינו.

באליפות העולם שנערכה בברלין ב-2009 סיימה במקום הראשון, אך דקות ספורות לאחר סיום המירוץ הודיעו השופטים על פסילתה, מאחר שכ-200 מטרים לפני סיום המירוץ חסמה את הרצה האתיופית גלטה בורקה, שמעדה עקב כך וסיימה במקום האחרון.

בשנת 2010 זכתה במדליית הכסף באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה בדוחה ובמדליית הארד באליפות אירופה שנערכה בברצלונה. באליפות העולם שנערכה בטגו ב-2011 זכתה במדליית ארד נוספת.

## קישורים חיצוניים

* נטליה רודריגס באתר האולימפי

קטגוריה:אתלטיות ספרדיות
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת סידני (2000)
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:ספורטאיות אולימפיות ספרדיות
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:רצות 1500 מטר
קטגוריה:ספרדיות שנולדו ב-1979
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1979
תחזוקת מבנים

ממוזער|ניקוי רצפות היא חלק מהאחזקה השוטפת של מבנה
[ממוזער|[צבע (מקצוע)|צביעת קירות היא חלק מעבודות האחזקה של מבנה]]
**תחזוקת מבנים** היא התחום שבמסגרתו מתבצעות עבודות ופעולות עבודות במבנה לשם שמירה על תפקוד תקין של מסד המבנה ומערכותיו.

## רמות תחזוקה
### תחזוקה שוטפת
כוללת ביצוע פעולות בתדירות קבועה בדרך כלל, כגון ניקיון, גינון, שימון וגירוז מערכות וכיוצא בזה. ישנן מערכות כגון מעליות, גנרטורים ומאגרי מים אשר אופן התחזוקה השוטפת שלהם מוסדר בחוק ומתבצע על ידי בעלי מקצוע מוסמכים המחזיקים ברישיון מתאים. מעבר לתחזוקה השוטפת, מערכות מסוימות - בעיקר מהסוג המשמש בשעות חירום ותקלות או כאלה הנוגעות לבטיחות וחיי אדם - טעונות ביקורת קבועה המתבצעת על ידי בדיקות תקופתיות והפעלות יזומות המדמות את מצב החירום שבו המערכת אמורה לפעול וספק מענה. 
תחזוקה שוטפת מבטיחה הארכת חיי מערכות הבניין השונות ומסייעת בהפחתת עלויות תיקונים באמצעות איתור תקלות כבר כשהן מתחילות להופיע ובמקרים מסוימים אף לפני הופעתן, מה שמאפשר לבצע טיפולי מנע.

### תחזוקת שבר
הוא כינוי לדרך תחזוקה בה פעולות מבוצעות אד-הוק, אך ורק במקרה של תקלה, קלקול או שבר, מבלי לבצע תחזוקת מנע. לשיטה זו עלויות נמוכות בטווח הקצר הודות להימנעות מפעולות מנע, טיפולים וביקורות, אך קיים בה סיכון כלכלי גבוה יחסית, שכן במקרים של קלקול, תקלה או שבר, עלולה עלות התיקון להיות גבוהה משמעותית מהעלות שנחסכה באי ביצוע פעולות תחזוקת המנע, וכן עלות התיקון עלולה להיות גבוהה יותר מאשר העלות שהייתה נדרשת אילו בוצעה תחזוקת מנע שוטפת.

## תפעול
בעבר העיסוק בתחום היה מצומצם בעיקר למבנים תעשייתיים ומסחריים דוגמת מפעלים, בתי מלון וכיוצא בזה. תמורות שחלו בענף הבניה הביאו להתרחבות של התחום גם אל בנייני משרדים וכיום אף לבנייני מגורים. בבניינים מודרניים המתאפיינים בשטח נרחב, ריבוי קומות ומערכות מורכבות, ענייני התחזוקה מופקדים בידי חברות המתמחות בתחום.
 
בבניינים משותפים מרובי דירות,  שבהם ועד הבית המסורתי אינו בעל הכלים, הידע והזמן להתמודד עם המשימה, נהוג לשכור שירותים של חברת ניהול ותחזוקה. חברות מסוג זה, בשונה מחברות תחזוקה "רגילות", מטפלות גם בהיבטים ניהוליים של הנכס כגון גביית דמי ניהול מבעלי הנכסים, ממשק מול רשויות מוניציפליות, עניינים משפטיים וכיוצא בזה.

## ראו גם
* שרת (מקצוע)
* שימור מבנים

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:תחזוקה
קטגוריה:מבנים
קטגוריה:נותני שירות
החברה לחקר יהדות ספרד ופזורתה

**החברה לחקר יהדות ספרד ופזורתה** היא אגודה למחקר ולהפצת ידע מגוון על יהדות חצי האי האיברי, אשר הוקמה בשנת 2009. תחומי ההתעניינות החברה כוללים את יהדות ספרד עד לגירוש בשנת 1492 ויהדות פורטוגל, והפזורה הספרדית, בימי הביניים והעת החדשה. צאצאי מגורשי ספרד נפוצו לכל עבר, אל צפון אפריקה, אל מערב, מרכז ומזרח אירופה, אל האימפריה העות'מאנית וארץ ישראל ואל ארצות העולם החדש, בהם יבשת אמריקה, והקימו בהם קהילות חדשות והשפיעו רבות על מקומותיהם החדשים ועל הקהילות היהודיות הוותיקות.

החברה קשורה אל מכון בן צבי לחקר הקהילות היהודיות במרחב דובר הערבית.

עד פטירתו עמד בראשה פרופ' יום טוב עסיס מהאוניברסיטה העברית. 
## קישורים חיצוניים
* 

*     החברה לחקר יהדות ספרד ופזורתה, באתר יד יצחק בן-צבי

יהדות ספרד
ספרד
קטגוריה:יהדות ספרד
קטגוריה:יד יצחק בן-צבי
סוקומימוס

**סוקומימוס** (שם מדעי: *Suchomimus*; מילולית: "מחקה תנין") הוא סוג דינוזאור תרופוד ממשפחת הספינוזאוריים, ובו מין יחיד, *Suchomimus tenerensis*.

## מאפיינים
הסוקומימוס היה דינוזאור טורף ומשערים שחי באזורי ביצה וגדות נהרות, וחי לצד דינוזאורים כמו הזאורופוד הענק ניז'רזאורוס, ולצד תנינים פרהיסטוריים ענקיים כגון הסרקוסוכוס.

אורכו של הסוקומימוס הוא כ-12 מטרים, והוא חי באפריקה לפני 112-121 מיליון שנים.

דינוזאור זה תואר בשנת 1998 על ידי הפלאונטולוג האמריקאי פול סרנו (Paul Callistus Sereno) ממאובנים שנמצאו בניז'ר.

## בתרבות
*הסוקומימוס מוזכר בפארק היורה 3 כזיהוי שגוי של הספינוזאורוס בידי בילי. הוא היה אמור להופיע גם בעולם היורה אך נחתך מההופעה (אם כי נראה במחשב) וייתכן ששרדו כמה אוכלוסיות באי בעולם היורה: נפילת הממלכה שהועברו ליבשת. עם זאת הוא לא נראה באף סרט על המסך. הוא מופיע גם בסדרה עולם היורה: תאוריית הכאוס.
*הוא מופיע גם במשחקי מחשב של הסדרה, לרבות בעולם היורה: המשחק, "Jurassic World Evolution", "Jurassic Park Builder", "Jurassic Park: Operation Genesis" ובJurassic World: Alive וכן במשחק הפלייסטיישן: "Warpath: Jurassic Park".
*סוקומימוס מופיע בתוכנית הנשיונל ג'יאוגרפיק "סופר קרוק". שלד שלו נראה גם בתוכניות הנשיונל ג'יאוגרפיק "Beyond 2000 The Explorers" ו-"when crocs ate dinosaurs", בו פרט סוקמימוס מותקף בידי סרקוסוכוס.
*בסרט "הקרודים 2: עידן חדש" נראה דינוזאור בשם "סוקו", אף שהוא בעל מאפייני עופות יותר מאשר סוקומימוס.
*בסרט "Dinocroc" נראה היבריד בין סוקומימוס לסרקוסוכוס.
*הסוקומימוס מופיע בכמה מפרקי האנימה מלך הדינוזאורים.
*בסרט "nova: bigger than t. rex" מ-2014 מופיע שלד סוקומימוס בהשוואה לשלד ספינוזאורוס, קרובו.
*הוא מופיע במשחק המחשב "Savage Quest".

## גלריה

CCM Suchomimus 2018.jpg|שלד משוחזר
Suchomius.jpg
Suchomimus BW.jpg
Dino - Suchomimus - 2.jpg
Suchomimus2.jpg
Erlhaz Formation.jpg|סוקומימוסים תופסים דגים בנהר לצד עדר ניז'רזאורוסים


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1998
קטגוריה:ספינוזאוריים
קטגוריה:דינוזאורים שחיו בקרטיקון תחתון באפריקה
קטגוריה:ניז'ר: מאובנים
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פול סרנו
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1998
נתן חץ

**נתן חץ** (נולד ב-7 באוקטובר 1952) הוא יזם נדל"ן ישראלי. משמש כמנכ"ל של חברת אלוני חץ, הנמצאת בבעלותו ובבעלות משפחת ורטהיים.

## ביוגרפיה

נולד וגדל ברמת גן כנתן חייצ’וק. שירת כטייס קרב בחיל האוויר. סיים תואר ראשון בכלכלה ומנהל עסקים באוניברסיטת בר-אילן, ובעל תואר ראשון בחשבונאות באוניברסיטת תל אביב, אותו סיים בשנת 1980.

החל את דרכו בעולם העסקים כחשב בקבוצת כלל. לאחר מכן מונה לסמנכ"ל הכספים ובהמשך למנכ"ל של קבוצת אקרשטיין תעשיות. 
בשנת 1989 הקים את חברת אלוני חץ העוסקת בהשקעות נדל"ן. בשנת 1993 החלה החברה להיסחר בבורסה ובשנת 1996 נכנס אליה מוזי ורטהיים כשותף. ביחד מחזיקים השניים בכ-45% מהשליטה החברה, בעוד שהציבור שולט בשאר המניות. כיום לחברה נכסים במערב אירופה, בישראל ובצפון אמריקה. בשנת 2005 רכשה החברה כ-80% ממניות אמות השקעות, אשר כיום משמש חץ כיו"ר שלה.

חץ משמש כחבר בוועד הפועל איגוד החברות הציבוריות והוא חבר בחבר הנאמנים של אוניברסיטת תל אביב. בעבר שימש כדירקטור בבנק המזרחי. נשוי לקלרה ומתגורר ברמת גן.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952
קטגוריה:אנשי עסקים ישראלים
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:יזמי נדל"ן ישראלים
קטגוריה:אלוני חץ
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
ההגבלות היהודיות

ממוזער|ציור של יהודים גרמניים, עם כובע מיוחד המציין את יהדותם בציבור
**ההגבלות היהודיות** היו הגבלות חוקיות שצוו נגד היהודים בתקופת ימי הביניים. הן כללו הנחיות שהנחו את היהודים ללבוש ביגוד ספציפי ומזהה לרבות כובע יהודי, טלאי צהוב, והגבילו את היהודים לערים ועיירות מסוימות או בחלקים מסוימים של הערים (גטאות), ומנעו מיהודים להיכנס לעסקים מסוימים (למשל מכירת ביגוד חדש בשוודיה של ימי הביניים).

ההגבלות כללו גם מיסים מיוחדים שהוטלו על יהודים, בידודם מהחיים הציבוריים, חסמים בביצוע טקסים דתיים וצנזורה על ספרים עבריים. חלק מהמדינות אף הרחיקו לכת וגירשו לחלוטין יהודים, לדוגמה גירוש אנגליה (יהודים הורשו לחזור אליה ב-1655) וגירוש ספרד ב-1492 (היהודים הורשו לחזור ב-1868).

ההגבלות הוסרו עם תחילת האמנציפציה ליהודים בשלהי המאה ה-18 ובמאה ה-19. ב-1791, צרפת המהפכנית הייתה המדינה הראשונה שביטלה את ההגבלות לגמרי, ואליה הצטרפה גם פרוסיה ב-1848. האמנציפציה ליהודים בממלכה המאוחדת הושגה בשנת 1858, לאחר מאבק של 30 שנה שבראשו עמד סר אייזק ליון גולדסמיד, כשהתאפשר ליהודים לכהן בפרלמנט עם העברת חוק ההקלה ליהודים של 1858. האימפריה הגרמנית המאוחדת החדשה ביטלה את ההגבלות היהודיות ב-1871.

המתיישבים היהודים הראשונים בצפון אמריקה הגיעו למושבה ההולנדית ניו אמסטרדם ב-1654. נאסר עליהם להחזיק משרד ציבורי, לפתוח חנות קמעונאית או להקים בית כנסת. המגבלות לא הוסרו כשהמושבה נכבשה על ידי הבריטים בשנת 1664, אך ב-1671 היה אשר לוי היהודי הראשון ששירת בחבר מושבעים בצפון אמריקה.

באימפריה הרוסית, בעלת האוכלוסייה הגדולה ביותר של יהודים בכל אירופה, בוטלו ההגבלות היהודיות לחלוטין אחרי מהפכת אוקטובר ב-1917, שליהודים היה בה תפקיד בולט.

## הערות שוליים
קטגוריה:יהודים ויהדות בימי הביניים
קטגוריה:חקיקה אנטישמית
קטגוריה:קצרמר היסטוריה
גשר הרכבת מעל עמק הארזים

**גשר הרכבת מעל עמק הארזים** הוא גשר במסילת הרכבת בקו הרכבת המהיר לירושלים. הוא מכונה גם **גשר 10** כיוון שהוא הגשר העשירי והאחרון במניין הגשרים בקטע המסילה בין כפר דניאל לירושלים. השימוש בגשר החל בספטמבר 2018 עם חנוכת קו הרכבת.

אורכו של הגשר, העובר מעל כביש 1 בעמק הארזים (לשעבר כביש 9), מגיע ל-975 מטרים. הוא מתחיל בקצה המזרחי של מנהרה 3A המובילה מכיוון מבשרת ציון ומסתיים בכניסה למנהרה 4 בסמוך לשדרות בן-גוריון לכיוון תחנת הרכבת ירושלים - יצחק נבון. הגשר מחזיק בתואר הגשר הגבוה בישראל.

הגשר הכפול עומד על 14 ניצבים, הרחב שבהם הוא הניצב השישי מפתח מנהרה 3A – רוחבו 14 מטרים, אך הגבוה שבהם הוא הניצב שאחריו – ניצב 7, שגובהו כולל הקורות שמעליו מגיע לכ-86.5 מטר. בנקודה זו נוסעים נוסעי הרכבת בגובה של כ-90 מטר מעל פני הקרקע, ולפיכך הגשר עוקף בגובהו את גשר עכברה שליד צפת, שעד לבנייתו היה הגשר הגבוה בישראל. רכבות יכולות לנוע על הגשר במהירות של עד 160 קילומטר לשעה אך בפועל הן נוסעות במהירות נמוכה יותר בגלל הקרבה לתחנת נבון.

## ביצוע
הגשר בוצע בשילוב בין שיטת הדחיקה לשיטת היציקה המאוזנת. מניצב 14 הסמוך לכניסה למנהרה 4 ועד ל-9 ומניצב 1 הסמוך למנהרה 3A עד ל-6 הגשר נבנה בשיטת הדחיקה, ובמרווח שבין הניצבים 6 ל-9, באורך של 125 מטר בשיטת היציקה המאוזנת.

עלות הקמת הגשר הייתה כ-138 מיליון שקלים, והוא בוצע על ידי חברת טר ארמה. בספטמבר 2016 הושלמה בנייתו.

## גלריה

TelAvivJerusalemNewRailroadBridgeNo10ArazimSept202022 01.jpg|הגשר - ספטמבר 2022
TelAvivJerusalemNewRailroadBridgeNo10ArazimSept202022 02.jpg|הגשר - ספטמבר 2022
TelAvivJerusalemNewRailroadBridgeNo10ArazimSept202022 03.jpg|הגשר - ספטמבר 2022
Arazim Train Bridge 1.jpg|הכניסה למנהרה לכיוון תחנת נבון, ברקע ירושלים ומימין כביש 1
אף הדחיקה בגשר 10.jpg|בניית המקטע הראשון בדחיקה בקצה הסמוך לשדרות בן-גוריון. בעמק נראה כביש 1 שעליו הגשר יעבור.
מבט מכיוון כביש 1 על גשר 10.jpg|מבט מכיוון שדרות בן-גוריון על גשר 10
באר יסוד 8 גשר 10 - 1.jpg|בניית יסודות לניצב 8 של הגשר
יער מנופי גשר 10.jpg|מבט על תוואי הגשר והמנופים שמקימים את ניצביו מפתח מנהרה 4. באופק ממול פתח מנהרה 3A.
עמוד של הגשר.JPG|אחד מעמודי הגשר בנוי
גשר 10 כולל ניצב 9.jpg|ניצבי הגשר בבנייה, נובמבר 2013


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

עמק הארזים
קטגוריה:קו הרכבת המהיר לירושלים
קטגוריה:עמק הארזים
קטגוריה:כביש 1: אתרים
קטגוריה:ירושלים: גשרים
אופיוליט

[שמאל|ממוזער|250px|מחשוף אופיוליט ב[הפארק הלאומי גרוס מורן|פארק הלאומי גרוס מורן]]
**אוֹפּיוּליט** הוא מקטע של קרום אוקייני הנחשף על פני השטח בגבול בין לוחות טקטוניים. לעיתים נחשפים עמו גם סלעים מן המעטפת העליונה הצמודים לחלקו התחתון של הקרום הימי.

אופיוליטים נחשפים במקומות רבים בעולם המצויים בגבול בין לוחות טקטוניים. בהרי הטרואודוס בקפריסין ניתן לראות שטח נרחב המורכב מאופיוליטים.

לחשיפתם של מקטעים אלה חשיבות רבה בהבנת תנועת הלוחות הטקטוניים והרכבם של הקרום והמעטפת העליונה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סלעי יסוד
דרכנו (שבועון)

ממוזער
**דרכנו** היה שבועון של אגודת ישראל, שיצא לאור בוורשה בירת פולין בין השנים תרצ"ד-תרצ"ו. המוטו של השבועון היה "כלי מבטאה המרכזי של אגודת ישראל העולמית".

עורך העיתון היה אלכסנדר זושא פרידמן ומזכיר המערכת אלימלך שטייאר. בעיתון היו כותבים מלונדון, ארץ ישראל, פולין, רוסיה ועוד.

## הכותבים
מלבד העורך הרב אלכסנדר זושא פרידמן, נמנו על כותביו רבים מהרבנים, ההוגים והסופרים החרדים הידועים, בהם, הרב חיים ישראל אייז, הרב יצחק מאיר לוין, יעקב רוזנהיים, הרב יהודה לייב צירלסון, הלל זיידמן, הרב טוביה הורוביץ, ד"ר יצחק ברויאר, מאיר שוורצמן, הרב שמואל פליסקין, הרב יהודה מאיר אברמוביץ.

## ראו גם
דגלנו (פולין)

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:אגודת ישראל: תקשורת
קטגוריה:עיתונות חרדית
קטגוריה:יהדות פולין
קטגוריה:בין שתי מלחמות העולם
סביל אבו נבוט ב'

**סביל אבו נבוט ב**', המכונה **אבו נאפורה** בקרב הקהילה הערבית, הוא סביל השוכן ממערב למסגד מחמודיה ביפו העתיקה. מתקן מים זה הוא למעשה 'קיוסק' או משקית בעברית 
## היסטוריה
הסביל נבנה בשנת 1815, על ידי מושל יפו, מחמוד אגא א-שאמי (שכונה "אבו נבוט"), ושכן ליד הכניסה למסגד, אולם עם הרחבת הכביש הוא הוזז כ-20 מטר מערבה והוצב בליבו של מעין כיכר. השם "סביל אבו נבוט ב'" נטבע בידי זאב וילנאי, כדי להבדילו מסביל אבו נבוט הנמצא בדרך בן צבי.

בעבר היה זה מבנה מפואר הדומה לסביל בכניסה למסגד אל-ג'זאר בעכו. הסביל עצמו עשוי בצורת משושה מקושט בלוחות שיש וסביבו שישה עמודים הנושאים כותרות חטובות, כנראה בשימוש משני. העמודים תומכים בשש קשתות הנושאות כפה. במקום אין כתובות כפי שיש בסביל אבו נבוט א'. הכיכר סביב הסביל שימשה, יחד עם המסגד הסמוך, כמרכז חיי המסחר והציבור של תושבי העיר, כפי שאפשר להתרשם מהציור משנת 1870.  המבנה שמעל הסביל נהרס בנסיבות בלתי ידועות והסביל עצמו, אף כי שרד, יצא משימוש. 

הארכאולוג קלרמון-גנאו איתר את קברו של אבו נבוט, ליד סביל זה. הקבר השתמר עד 1950 לפחות ואבד. (המקור: ערך ויקיפדיה סביל אבו נבוט ב בערבית) 

בשנת 2011 הוחל בשחזור הסביל על ידי האדריכל אייל זיו אשר שחזר אותו לפי ציורים מהמאה ה-19. ביצוע עבודות השחזור על ידי חברת אבנר גלעד בע"מ, עלות השחזור כ-700,000 ש"ח והוא כלל הקמת כיפת הסביל מנחושת ועיטורה בעיטורי עץ. תוך הסביל הותקנו ברזי מים פעילים לשטיפת ידיים וסביבו נבנתה רחבת הולכי רגל והוצבה תאורה לילית. ב-2012 הוא נחנך ומשמש כיום מתקן שתייה פעיל למטיילים באזור.

## גלריה

קובץ:ציור של סביל אבו נבוט ב'.jpg|ציור משנת 1870 של סביל אבו נבוט ב' על רקע צריח מסגד מחמודיה
File:Sebil Abu-Nabut B', Jaffa.JPG|סביל אבו נבוט ב' על רקע צריח מסגד מחמודיה
קובץ:בסיס שיש של סביל ליד מסגד מחמודיה ביפו.jpg|סביל אבו נבוט ב' לפני השחזור


## לקריאה נוספת
***[[זאב וילנאי]]: תל אביב-יפו**, הוצאת אחיעבר, 1965

## קישורים חיצוניים

* סביל אבו נבוט, באתר עיריית תל אביב-יפו
* מבנה סביל אבו נבוט, באתר חברת ארכו

## הערות שוליים

קטגוריה:יפו העתיקה
קטגוריה:יפו: מבנים
קטגוריה:אתרי מורשת במחוז תל אביב
טורו נגאשי

[ממוזער|פנסי נייר צפים בנהר ב[הירושימה, כחלק מטקסי יום השנה להפצצה הגרעינית על העיר במלחמת העולם השנייה.]]
**טורו נגאשי** (ביפנית: **灯籠流し**; באופן מילולי: שיט מנורה) הוא טקס יפני בו משיטים עששיות נייר יפניות (צ'וצ'ין) במורד נהר. 

טקס זה מתקיים בעיקר בסוף פסטיבל אובון, מתוך אמונה שהדבר מדריך את רוחות המתים חזרה לעולם הבא. הפסטיבל נחוג באזורים שונים ביפן בתאריכים שונים, כאשר התאריך הרווח ביותר הוא בסמוך ל-15 באוגוסט או ל-15 ביולי. בטקס מושטות המנורות הלבנות עבור אנשים שמתו בשנה החולפת מאז הפסטיבל הקודם. אמונה יפנית מסורתית נוספת גורסת כי מוצא בני האדם הוא מהים, כך שהמנורות גם מייצגות את גופם החוזר למים. 

טקסי טורו נגאשי מתקיימים גם באירועים אחרים, למשל בהירושימה ב-6 באוגוסט, יום השנה להטלת פצצות האטום על הירושימה ונגסאקי. טקס נוסף מתקיים לזכרם של הרוגי טיסה 123 של ג'פאן איירליינס. טקס דומה מתקיים גם בהוואי, לציון סיום מלחמת העולם השנייה.

## גלריית תמונות

File:Tōrō nagashi by Kids in Hiroshima.JPG|מנורות שהוכנו בידי ילדים, לקראת הציפה בהירושימה. בולטים בהם סמלי שלום ואחווה. 
File:Tōrō nagashi and Atomic Bomb Dome in Hiroshima.JPG|טורו נגאשי על רקע אנדרטת השלום בהירושימה


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:יפן: תרבות
קטגוריה:מילים וביטויים ביפנית
קטגוריה:מנהגי אבלות והנצחה
פארק השלום בנגסאקי

**פארק השלום בנגסאקי** (יפנית: 平和公園) הוא פארק זיכרון בנגסאקי, יפן, לציון הטלת פצצת האטום על העיר ב-9 באוגוסט 1945, בסוף מלחמת העולם השנייה. הפארק הוקם ב-1955, בסמוך למוקד הפיצוץ של הפצצה הגרעינית, והוא ממוקם בסמוך למוזיאון הפצצה האטומית והיכל הזיכרון הלאומי לזכר קורבנות פצצת האטום. מדי שנה ב-9 באוגוסט, יום השנה לפצצה, נערך טקס זיכרון מול הפסל, וראש עיריית נגסאקי נושא הכרזת שלום לעולם.

## פסל השלום
בקצה הצפוני של הפארק ניצב פסל בגובה 9.7 מטרים, פרי עבודתו של הפסל סייבואו קיטמורה. ידו הימנית של הפסל, המצביעה מעלה, מסמלת את האיום הגרעיני, בעוד ידו השמאלית, המושטת קדימה, מסמלת את הרצון לשלום. הפנים השלוות מסמלות חסד עליון, והעיניים העצומות למחצה מסמלות תפילה עבור נשמות קורבנות הפצצה.

## לוח זיכרון

בסמוך למוקד הפיצוץ ניצב לוח זיכרון עליו מתוארים נזקי הפצצה:

## מזרקת השלום
בקצה הדרומי של הפארק נמצאת מזרקת השלום. המזרקה הוקמה באוגוסט 1969, כתפילה למנוחת נשמות הקורבנות שמתו בחיפוש אחר מים. לפני המזרקה עומד לוח זיכרון ובו חרוטות מספר שורות משיר שכתבה סאצ'יקו ימאגוצ'י, שהייתה בת תשע ביום ההפצצה. הכיתוב: "הייתי צמאה באופן בלתי נסבל. היה משהו שמנוני על פני המים, אך רציתי מים כל כך ששתיתי אותם."

## אזור סמלי השלום
העיר נגסאקי חנכה את אזור סמלי השלום ב-1978, משני צדי הפארק, והזמינה את מדינות העולם להציב בו אנדרטאות לשלום. האנדרטאות המוצבות באזור הן:
* "הקלה של חברות" מפורטו, פורטוגל (עיר תאומה של נגסאקי), 1978
* "הנאת החיים" מצ'כוסלובקיה, 1980
* "קריאה" מבולגריה, 1980
* "אנדרטה לידידות האנשים" מגרמניה המזרחית, 1981
* "הגנה על עתידנו" ממידלבורג, הולנד, 1983
* "פסל השלום" מברית המועצות, 1985
* "נערת השלום" מסין, 1985
* "פרח האהבה והשלום" מפולין, 1986
* "מזמור לחיים" מפיסטויה, איטליה, 1987
* "עגור השמש של השלום" מקובה, 1988
* "אנדרטת השלום" מסנטוס, ברזיל (עיר תאומה של נגסאקי), 1988
* "אינסוף" מאנקרה, טורקיה, 1991
* "קונסטלציית כדור הארץ" מסיינט פול, מינסוטה, ארצות הברית (עיר תאומה של נגסאקי), 1992
* "ניצחון השלום על המלחמה" מסן איסידרו, בואנוס איירס, ארגנטינה, 1996
* "גלימת השלום" מניו זילנד, 2006

## ראו גם
* פארק השלום בהירושימה

## קישורים חיצוניים

* 
* שלום והפצצה הגרעינית, באתר העיר נגסאקי.
* אנדרטאות שלום בנגסאקי.

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אנדרטאות ואתרי הנצחה להטלת פצצות האטום על הירושימה ונגסאקי
קטגוריה:יפן: אנדרטאות למלחמת העולם השנייה
קטגוריה:נגסאקי
קטגוריה:יפן: אטרקציות תיירותיות
מחלף עתלית

**מחלף עתלית** הוא מחלף המקשר בין כביש 2 לכביש 721 ולכביש 7110, סמוך ליישוב עתלית.

המחלף נפתח לתנועה בשנת 1969 עם סלילת כביש 2 בקטע שבין חדרה לחיפה. מבנה המחלף הוא בתצורת מחלף יהלום ובו גשר עילי החוצה את כביש 2 ממזרח למערב ובשני קצות הגשר צמתים למען הפונים לכביש 721 הפונה מזרחה אל יישובי רכס הכרמל או הפונים לכביש 7110 הפונה מערבה אל היישובים עתלית ונווה ים.

בסמוך לצדו המערבי של המחלף בצמוד לכביש 7110, נמצאת שמורת טבע חורבת קרתא.

## קישורים חיצוניים

עתלית, מחלף
עתלית
קטגוריה:עתלית: תחבורה
צינור הנפט חבשאן–פוג'יירה

**צינור הנפט חבשאן–פוג'יירה** (בערבית: **خط أنابيب نفط حبشان الفجيرة**, הידוע גם כ**צינור הנפט הגולמי של אבו דאבי** –באנגלית: **Abu Dhabi Crude Oil Pipeline**, או בקיצור **ADCOP**) הוא צינור נפט המוביל נפט גולמי משדה הנפט היבשתי חבשאן  שבאמירות אבו דאבי לנמל הנפט פוג'יירה שבמפרץ עומאן. מטרת הצינור לעקוף את מצר הורמוז דרך היבשה. עלות הצינור היא 3.3 מיליארד דולר, אורכו 360 קילומטר, בנייתו החלה בשנת 2008 והושלמה בשנת 2012.

## היסטוריה
הצינור הוזמן על ידי החברה הבינלאומית להשקעות בנפט  שמושבה בדובאי במטרה להגביר את ביטחון האספקה ולהקטין את כמויות הנפט הזורמות דרך מצר הורמוז. עיצוב הקונספט של הצינור הושלם בשנת 2006 והחוזים הקשורים לבנייתו ניתנו בשנת 2007. בניית הצינור החלה ב-19 במרץ 2008 והושלמה ב-מרץ 2012. אולם הפעלתו התעכבה מספר פעמים והוא הופעל רק ביוני 2012.

## מפרט טכני
אורכו של הצינור הוא 360 ק"מ (220 מייל), קוטרו 1,219 מילימטר (48 אינץ'). הקיבולת של הצינור כ-1.5 מיליון חביות נפט ביום. לצינור 3 תחנות שאיבה. הצינור אמור לספק נפט גולמי לבתי הזיקוק לנפט בפוג'יירה וכן לנמלי היצוא שלה.

## הערות שוליים

חבשאן-פוג'יירה
קטגוריה:איחוד האמירויות הערביות: כלכלה
קטגוריה:פוג'יירה
בית מטבחיים

שמאל|ממוזער|250px|כניסת בקר לתא השחיטה
שמאל|ממוזער|250px|שחיטה כשרה בציור מן המאה ה-15

שמאל|ממוזער|250px|בקר בתהליכי הייצור בעבר
**בית מטבחיים** או בשמו הנוסף "**משחטה**" הוא מפעל לעיבוד בשר, אליו מביאים בעלי חיים המיועדים לאכילה, ממיתים אותם לצורך אכילתם, ובהמשך התהליך מנקים את הבשר, מפרקים אותו לחלקיו, עד לאריזתו ושיווקו לצרכן.

ביהדות שוחטים בשחיטה כשרה, ולאחר בדיקת כשרות בעל החיים, מולחים את הבשר, ורק לאחר מכן הוא מפורק ונארז. גם באסלאם יש דרישה לבשר "חלאל" אשר הומת בשחיטה לפי חוקי השריעה. במשחטות שאינן כשרות בעלי החיים מומתים בדרך כלל במכת חשמל, או בבעלי חיים קטנים (בעיקר כבשים וחזירים) על ידי נחירתם (חיתוך עורק הלב).

במשחטות כשרות שוחטים בעיקר פרות, עגלים, כבשים, תרנגולות ותרנגולי הודו. ישנן משחטות אחרות בהן ממיתים לאכילה גם בעלי חיים נוספים, כגון סוסים וגמלים.

## התהליך
בתי המטבחיים נדרשים לפיקוח וטרינרי הדוק, למניעת הפצת חיידקים ומחלות כגון: אנתרקס, ברוצלוזיס, ספגת המוח ועוד בעיקר בבקר, ומחלות כמו שפעת העופות ועוד בעופות. לאחר הגעת בעל החיים לבית המטבחיים הוא נבדק על ידי וטרינר כדי לעמוד על מצב בריאותו.

לאחר הבדיקה בעל החיים מוכנס לתא ההמתה, שם הוא מומת. לאחר המתתו תולים את בעל החיים על אונקלים עד ליציאת כל הדם מגופו, משם ממשיכים להפשטת העור ולהוצאת האיברים הפנימיים. לאחר מכן ממשיך הבשר לשטיפה יסודית שלאחריה הוא מוכנס לקירור של 4°C למשך כיממה וממשיך לתהליכי הפירוק והעיבוד עד לאריזתו.

במקביל, האיברים הפנימיים הראויים לאכילת אדם נשטפים ונארזים, ואלו שאינם ראויים למאכל אדם משמשים לתעשיית מזון לבעלי חיים.

חלק מהבשר נמכר כבשר טרי, בצורה של חצי או רבע בהמה, אשר מגיע לקצב שממשיך בטיפול. חלק אחר עובר הקפאה בקור של 40°C- לפני שיווקו לצרכן.

## השימושים השונים
תפוקת הבשר של המשחטה תלויה בדרך כלל בנפח הכולל של המקררים לאחסון הבשר, ולכן ברוב המשחטות קיימים שטחים נרחבים ביותר המשמשים לבתי קירור.
בסך הכל כ-40% עד 45% מבעל החיים מיועד לאכילת אדם, עוד כ-30% מועבר לתעשיות שונות, והשאר הוא פסולת.
החֵלב יכול לשמש לייצור ביודיזל או חימום שמן, העור והעצמות משמשים בין השאר לייצור ג'לטין וכן לתעשיית מזון לבעלי חיים.

## איכות הסביבה
כמויות המים הנצרכות בבית מטבחיים הן גדולות ביותר, וברוב בתי המטבחיים בעולם מטהרים את המים לפני פינויים. בבתי מטבחיים רבים אף ממחזרים חלק מהמים.

ברוב מדינות העולם המערבי ישנו פיקוח חמור על פינוי פסולת בתי המטבחיים באופן שלא יזיק לסביבה.

## משחטות בישראל
המשחטות הכשרות בישראל כפופות למחלקת הכשרות הרבנית המקומית של האזור, ועליהן לתאם אל מול הרבנות הראשית מחלקת השחיטה את נוהלי הכשרות. לכל משחטה יש רב אחראי, והוא אמור למנות צוות של שוחטים ומשגיחים המפקחים על הכשרות במקום.

בישראל קיימים מספר רב של משחטות לעופות (פטם והודו), כגון: משחטת עוף העמק, עוף ירושלים וזוגלובק; ומספר מועט של משחטות לבקר וכבשים, כגון: משחטת תנובה בבית שאן ומשחטת סאלח דבאח ובניו בדיר אל אסד.

## סביבת עבודה
על פי נתונים משנת 2016 של המוסד האמריקאי לבטיחות ובריאות בעבודה (OSHA), עובדי תעשיית הבשר ובתי מטבחיים בארצות הברית נמצאים בסיכון של פי 2.5 יותר מהממוצע הלאומי, להיפצע ולחלות בעבודה. מחקר שבחן נתונים מהשנים 1994–2002 בארצות הברית, מצא שככל שמספר העובדים בבתי מטבחיים עולה בקהילה מסוימת, כך עולה גם מספר המעצרים בקהילה זו על עבירות אלימות ומין.

## קישורים חיצוניים

* נוהלי הרבנות הראשית להפעלת משחטות עופות
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בשר
קטגוריה:מוצרים מן החי