open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ההצעה

**ההצעה** (באנגלית: **The Proposal**) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת הקומדיה הרומנטית, בכיכובם של סנדרה בולוק וראיין ריינולדס, ובבימויה של אן פלטשר, לפי תסריט של פיט צ'אירלי. הסרט יצא לאקרנים ב-18 ביוני 2009 באוסטרליה וב-19 ביוני בצפון אמריקה.

## עלילה
מרגרט טייט היא בוסית קשוחה שמשעבדת את עובדיה בהוצאת ספרים בניו יורק. יום אחד עורכי דינה מודיעים לה שהיא עומדת להיות מגורשת מארצות הברית, משום שאשרת ההגירה שלה מקנדה פגה. הם מוסיפים שמי שיחליף אותה יהיה בוב ספולדינג, עובד שהיא פיטרה מספר דקות קודם לכן. מרגרט מחליטה ליזום פתרון יצירתי, ומודיעה שהיא עומדת להתחתן עם אנדרו פקסטון, העוזר שלה שנקלע בטעות למקום ובכך תקבל גרין קארד ותימנע מגירוש.

מרגרט ואנדרו נשלחים למחלקת ההגירה ושם מודיע להם הפקיד, מר גילברטסון, שהוא יבחן אותם כדי לבדוק האם הם זוג אמיתי או שאלו נישואים פיקטיביים. במהלך השיחה הם מודיעים שהם הולכים לבקר את משפחתו של אנדרו באלסקה לכבוד יום הולדתה ה-90 של סבתו, אנני.

בהתחלה, כשהם מגיעים לאלסקה, מרגרט נרתעת מהמקום וממנהגיו, ששונים מאלה של ניו-יורק. בנוסף, אביו של אנדרו, ג'ו, לא מרוצה מהקשר וחושד שאינו אמיתי. המפנה ביחסה של מרגרט מתחיל כאשר אמו של אנדרו, גרייס, וסבתו, משכנעים אותם להתחתן באלסקה מיד למחרת. מרגרט מתרגשת במיוחד מהיחס של משפחתו של אנדרו כלפיה, ומהססת בנוגע לחתונה.

במהלך החתונה, לפני תחילת הטקס, מרגרט מספרת לכל הנוכחים – ובהם מר גילברטסון – את האמת, למורת רוחו של אנדרו. מרגרט מחליטה לחזור לניו יורק כדי לארוז את חפציה ולאחר מכן לחזור לקנדה. אנדרו מצליח להגיע ברגע האחרון ולהגיד לה שהוא אוהב אותה והוא רוצה להתחתן באמת. הם הולכים שוב למר גילברטסון ואומרים לו שהם אכן מתחתנים. הסרט מסתיים בראיון של שניהם אצל מר גילברטסון.

## צוות שחקנים
*סנדרה בולוק – מרגרט טייט
*ראיין ריינולדס – אנדרו פקסטון
*מולין אוקרמן – גרטרוד
*קרייג טי. נלסון – ג'ו פקסטון
*מרי סטינבורגן – גרייס פקסטון
*דניס או'הר – מר גילברטסון
*בטי ווייט – סבתא אנני
*אוסקר נוניאז – רמון
*אסיף מנדיבי – בוב ספולדינג

## ביקורות והכנסות
עם יציאתו לאקרנים, הסרט זכה לביקורות מעורבות מצד מבקרי הקולנוע. אתר הקולנוע האמריקאי "Rotten Tomatoes" העניק לסרט ציון 46%, בהתבסס על 137 ביקורות. אתר הביקורות "Metacritic" העניק לסרט ציון ממוצע של 48, בהתבסס על ביקורות של 29 מבקרי קולנוע.

חרף הביקורות המעורבות, הסרט זכה להצלחה מסחרית. בשבוע הראשון ליציאתו דורג במקום הראשון ברשימת שוברי הקופות, עם הכנסות של כ-12.7 מיליון דולר. ב-5 בנובמבר 2009, הסרט גרף כ-163.9 מיליון דולר בארצות הברית, ועוד כ-150.7 מיליון דולר בשאר רחבי העולם. בסך הכול, הסרט הכניס כ-314.6 מיליון דולר בעולם.

## הפקה
פיטר קיארלי כתב בתחילה את התסריט לסרט "ההצעה" בשנת 2005. במאי 2007 הוכרז כי סנדרה בולוק קיבלה תפקיד ראשי בסרט. ג'וליה רוברטס לוהקה במקור על ידי המפיקים לתפקיד ראשי בסרט, אך מאוחר יותר סירבה. כמעט חודשיים לאחר ההודעה דווח כי מסתיים המשא ומתן על כך שראיין ריינולדס יככב מול בולוק. בינואר 2008, סרטי טאצ'סטון החתימה את אן פלטשר לביים את הסרט. זה הוקרן בבכורה ב-1 ביוני 2009 בתיאטרון אל קפיטן בהוליווד, קליפורניה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 2009
קטגוריה:סרטי אן פלטשר
קטגוריה:זוכי פרס בחירת הנוער: סרטים
פייטרו טריבונו

**פייטרו טריבונו** (באיטלקית: **Pietro Tribuno**; נפטר בשנת 911) היה הדוכס ה-17 של ונציה. טריבונו כיהן בתפקיד הדוג'ה בין השנים 888 ועד פטירתו.

## קורות חיים
פייטרו היה בנם של דומניקו ואנג'לה טריבונו, ואחיינו של פייטרו קאנדיאנו הראשון, שכיהן כדוג'ה זמן קצר קודם לכן. לאחר מותו של קאנדיאנו בקרב, ולאחר כהונה קצרה של ג'ובאני פרטיצ'יפאציו השני (ששב לכהן כדוג'ה לאחר מותו קאנדיאנו, על אף מצבו הבריאותי), נבחר טריבונו לתפקיד הדוג'ה.

מיד לאחר עלייתו לשלטון, החל טריבונו במשא ומתן עם יורשיו של קרל השמן. ההסכם שהושג הבטיח את זכויותיהם של תושבי ונציה במסחרם עם האימפריה הרומית הקדושה, והעניק סמכות שיפוט לוונציה על הסוחרים הוונציאנים בהיותם ברחבי האימפריה (דבר שהבטיח יציבות חוזית לסוחרים).
בשנת 888 החל המשא ומתן עם ארנולף מקרינתיאה. משא ומתן זה הופסק, והחל בשנית בשנת 891.

משמעות ההסכמים הייתה שגשוג רב לוונציה כתוצאה מהגידול בהיקף המסחר. בתקופת כהונתו של טריבונו הורחבו שטחי העיר על ידי יבוש שטחי ים נוספים.

בשנת 898 פשטו ההונגרים לוונציה לראשונה, ובשנת 899 נערכה תקיפה נוספת על לומברדיה אשר נפלו אחת אחרי השנייה. הדוג'ה אסף את צבאו והמתין למגיארים באלבוילה והביסם. 

לאחר הצלת העיר מפני הפלישה, החל טריבונו לחזק את ביצורי העיר. טריבונו הקים חומה אשר הקיפה את אזור הריאלטו ומתח שרשרת ברזל לאורך התעלה הגדולה בין כנסיית גרגוריו הקדוש שבדורסודורו לאתר בו ממוקם כיום הפאלאצו גאגיה. 

טריבונו נפטר בשנת 911 ונקבר בכנסיית סן זכריה. לאחר מותו נבחר לתפקיד הדוג'ה אורסו פרטיצ'יפאציו השני.

## קישורים חיצוניים

טריבונו, פייטרו
קטגוריה:נפטרים ב-911
קיוקו איוואסאקי

**קיוקו איוואסאקי** (ביפנית: **岩崎恭子**; נולדה ב-21 ביולי 1978) היא שחיינית עבר יפנית, היא האלופה האולימפית הצעירה ביותר בשחייה מעולם, כשזכתה במשחה ל-200 מטר חזה במשחקים האולימפיים בברצלונה בגיל 14 שנים ו-6 ימים.

## קריירת שחייה
איוואסאקי ילידת נומאזו, שיזוקה, זכתה באולימפיאדת ברצלונה (1992) במדליית זהב אולימפית במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:26.65 דקות, בהיותה בת 14 ו-6 ימים בלבד והייתה לשחיינית הצעירה ביותר בתולדות המשחקים האולימפיים שזוכה בזהב בגיל כה צעיר. שנייה סיימה לין לי מסין בתוצאה של 2:26.85 דקות ושלישית סיימה אניטה נול מארצות הברית, שיאנית העולם בתוצאה של 2:26.88 דקות. במשחה ל-100 מטר חזה היא לא הצליחה להתברג לשלב הגמר ולכן שחתה בגמר ב' וסיימה במקום ה-13 הכללי בתוצאה של 1:11.06 דקות. בנוסף, היא השתתפה במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב וסיימה במקום ה-7 בתוצאה של 4:09.92 דקות.

באוניברסיאדה שנערכה בפוקואוקה, יפן (1995) סיימה איוואסאקי במדליית ארד במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:31.85 דקות, אחרי פני היינס מדרום אפריקה 2:28.44 ונדין ניומן מאוסטרליה 2:31.66 דקות.

באולימפיאדת אטלנטה (1996) לא הצליחה איוואסאקי לשחזר את ההצלחה הגדולה שלה מהאולימפיאדה הקודמת ובמשחה ל-200 מטר חזה היא אפילו לא העפילה לשלב הגמר וסיימה במקום ה-10 כללי בתוצאה של 2:29.32 דקות ובמשחה ל-100 מטר חזה היא סיימה במקום ה-22 כללי בתוצאה של 1:11.33 דקות.

## קישורים חיצוניים

* קיוקו איוואסאקי , באתר *Sports123* 

קטגוריה:שחייניות חזה
קטגוריה:שחייניות באולימפיאדת ברצלונה (1992)
קטגוריה:שחייניות באולימפיאדת אטלנטה (1996)
קטגוריה:אלופות אולימפיות יפניות: שחייה
קטגוריה:יפניות שנולדו ב-1978
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1978
סאמי ג'ומאייל

**סאמי ג'ומאייל** (בערבית: **سامي الجميّل**, תעתיק מדויק: סאמי אלג'מיל, בהגייה לבנונית: סַ֫אמִי זְ'מַ֫יֶּל; נולד ב-3 בדצמבר 1980) הוא פוליטיקאי לבנוני וחבר פרלמנט מטעם מפלגת הכתאיב ("הפלנגות הנוצריות"). עורך דין במקצועו.

## ביוגרפיה
סאמי ג'ומאייל נולד בשנת 1980 בעיירה בכפיא (בערבית: بكفيا) למשפחת מדינאים נוצרים מרונים מהמעמד הגבוה. אביו, אמין ג'ומאייל, היה נשיא לבנון, ואמו, ג'ויס, מעורבת בפוליטיקה גם כן. סבו, פייר ג'ומאייל ייסד את מפלגת הכתאיב. דודו, בשיר ג'ומאייל, נבחר לנשיא לבנון אך נרצח ב-14 בספטמבר 1982 בטרם נכנס לתפקידו. אחיו של סאמי, פייר אמין ג'ומאייל, היה שר התעשייה בלבנון ונרצח בהתנקשות ב-21 בנובמבר 2006.

בתום לימודיו התיכוניים פנה ג'ומאייל ללימודי משפטים באוניברסיטת סנט ג'וזף שבביירות, בשנת 2003 הוא סיים את התואר והתמחה במשפט ציבורי. בתקופת לימודיו האקדמיים, עמד בראש תא הכתאיב באוניברסיטת סנט ג'וזף, ובשנת 2006 נבחר לעמוד בראש מועצת הסטודנטים והצעירים של מפלגת הכתאיב, אשר אביו עומד בראשה. ג'ומאייל היה פעיל מאוד במועצת הכתאיב ונטל חלק משמעותי בארגון הפגנות ועצרות נגד הסדר הסורי בלבנון, מה שכונה מאוחר יותר "מהפכת הארזים" והיה לאחד מראשי הקמפיין הלבנוני לשחרור העצירים הפוליטיים הלבנוניים מבתי הכלא בסוריה.

ג'ומאייל הוא פוליטיקאי ימני והוא נחשב לבעל משנה פוליטית לאומית-לבנונית. הוא חבר בקואליציית ה-14 במרץ, מתנגד לנוכחות זרה בלבנון וקורא למימוש ריבונותה של לבנון כמדינה דמוקרטית וחילונית. להבדיל מהקו שנוקטים רבים מהפוליטיקאים הנוצרים בלבנון כיום, ג'ומאייל מתנגד לערביזציה של לבנון ונחשב למקורב למפלגת הימין "שומרי הארזים". בריאיון, אמר ג'ומאייל כי הוא תומך בהסכם שלום עם ישראל שלא במסגרת יוזמת השלום הערבית, מה שהפנה אליו חיצי ביקורת רבים מהגוש הפרו סורי ("קואליציית ה-8 במרץ").

בנוסף לכך, נמנה ג'ומאייל עם המבקרים החריפים ביותר של חזבאללה וחזית השינוי והרפורמה. בריאיון שהעניק ג'ומאייל לאחר מלחמת לבנון השנייה הוא האשים את חזבאללה בחתרנות והתנהגות בריונית. ג'ומאייל טען כי חזבאללה כופר בריבונות לבנון ומתנהג כמדינה לכל דבר; הארגון מחוקק חוקים דה פקטו משל עצמו ומשליט אותם בבריונות על הציבור, וזאת על-מנת להקים בעתיד בלבנון רפובליקה אסלאמית. ג'ומאייל קרא רבות לפירוק חזבאללה מנשקו והכריז כי לא ישתף פעולה עם הזרם הפטריוטי החופשי בהנהגת מישל עאון, כל עוד שזה תומך במיליציית חזבאללה המזוינת.

בבחירות הכלליות שנערכו בשנת 2009 נבחר ג'ומאייל לפרלמנט הלבנוני כנציג מרוני מטעם מפלגת הכתאיב בנפת מתן שבמחוז הר הלבנון עם 47,688 קולות. הוא אחד מחברי הפרלמנט הלבנונים הצעירים ביותר.

## קישורים חיצוניים

* ראיון עם סאמי ג'ומאייל, באתר Global Politican
* ריאיון עם סאמי ג'ומאייל על יחסי לבנון וישראל, באתר ממרי

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים לבנונים
קטגוריה:נוצרים לבנונים
סאמי
קטגוריה:לבנונים שנולדו ב-1980
אורסו פרטיצ'יפאציו השני

**אורסו פרטיצ'יפאציו השני** (באיטלקית: **Orso II Participazio**) היה הדוכס ה-18 של ונציה. אורסו כיהן כדוג'ה בין השנים 912–932.

## קורות חיים
אורסו נבחר לתפקיד לאחר מותו של קודמו. ככל הנראה לא היה אורסו בן למשפחת האצולה פרטיצ'יפאציו, אשר רבים מבניה היו דוג'ים של העיר.

לאחר בחירתו הוא שלח את בנו פייטרו לקונסטנטינופוליס בירת האימפריה הביזנטית על מנת לחזק את קשריה של ונציה עם האימפריה. 

בתקופת כהונתו, ועל אף השוד הימי שנפץ בים האדריאטי והקשה על המסחר הוונציאני, לא יצא אורסו כנגד השודדים.

אורסו הקים בעיר וונציה את המטבעה הראשונה.

בשנת 932 פרש מכהנותו למנזר פליצ'ה הקדוש באמיאנה, ובו נקבר.

## קישורים חיצוניים

פרטיצ'יפאציו, אורסו השני
מועדון הכדורסל אולדנבורג

ממוזער|ההיכל הביתי '''EWE ארנה'''
**'"EWE" באסקטס אולדנבורג** (בגרמנית: **EWE Baskets Oldenburg**) היא קבוצת כדורסל גרמנית מהעיר אולדנבורג, המתמודדת בבונדסליגה ובליגת האלופות בכדורסל.

## היסטוריה
המועדון הוקם בשנת 1954 כחלק מ"מועדון הספורט אולדנבורגר" ושיחק בשנים הראשונות בליגות הנמוכות של גרמניה. בשנת 2001 שונה שם מועדון הכדורסל למועדון הכדורסל "EWE" אולדנבורג, בעקבות קניית מועדון הספורט על ידי רשת EWE. בנוסף לכך, המועדון עבר לאולם המודרני שנקרא על שם הרשת, במקום אולם הספורט הישן שהכיל כ-1,500 מקומות. בסיום עונת 1999/00 העפיל המועדון לליגת העל הגרמנית ובעונת 2001/02 הגיע עד לחצי גמר הגביע הגרמני. בעונת 2008/09 זכה באליפות היחידה שלו. בעונת 2014/2015 זכתה לראשונה בתולדותיה בגביע הגרמני. את עונת 2018/2019 סיימה הקבוצה במקום השני בליגה ושחקנה ויל קאמינגס זכה בתואר "שחקן מצטיין של הליגה".

הקבוצה משתתפת במסגרת האירופאית מאז עונת 2008/09 ביורוצ'לנג', ביורוליג וביורוקאפ.

אולם הבית של המועדון הוא **EWE ארנה** המכיל כ-4,100 מקומות.

## תארים והישגים
***[[ליגת העל הגרמנית בכדורסל|הבונדסליגה]]**:
**אליפות (1): 2009
**גמר: 2013
**חצי גמר: 2008
***[[הגביע הגרמני בכדורסל|הגביע הגרמני]]**:
**זכייה (1): 2015
**גמר: 2020
**חצי גמר: 2002

## שחקנים
### כדורסלני עבר בקבוצה
*  דיאור פישר
*  דורון פרקינס
*  בילי אדוארד
*  אנתוני גרונדי
*  דן גרונפלד
*  ג'וש קרטר
*  פליפה לופס

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קבוצות כדורסל גרמניות
קטגוריה:סקסוניה התחתונה: ספורט
פייטרו קאנדיאנו השני

**פייטרו קאנדיאנו השני** (באיטלקית: **Pietro II Candiano**;  872 לערך - 939) היה הדוכס ה-19 של ונציה. פייטרו כיהן כדוג'ה בין השנים 932–939.
## חייו
פייטרו קאנדינו נבחר לתפקיד דוג'ה לאחר פרישתו למנזר של קודמו לתפקיד, אורסו פרטיצ'יפאציו השני. פייטרו היה בנו של פייטרו קאנדיאנו הראשון, שכיהן כדוכס זמן קצר והיה הדוכס הראשון שנפל בקרב למען ונציה.

פייטרו החל במדיניות של הרחבת שטחיה היבשתיים של ונציה, והחל במאבק כלכלי כנגד איסטריה.

כמו כן, פייטרו תקף את העיר קומאקו - יריבה מסחרית של ונציה, והחריבה.

פייטרו נשא לאישה את ארקיילדה קאנדיאנו ובנו, פייטרו קאנדיאנו השלישי נבחר לימים לדוג'ה.

לאחר מותו של פייטרו, נבחר פייטרו פרצטיצ'יפאציו לתפקיד הדוג'ה.

## קישורים חיצוניים

קאנדיאנו, פייטרו השני
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-9
קטגוריה:נפטרים ב-939
מחוזות איי ברמודה

מבחינה מנהלית איי ברמודה מחולקים ל-9 מחוזות (parish) ו-2 אזורים עירוניים (municipality) שכלולים בתוך המחוזות.

שמאל|ממוזער|300px|מפת מחוזות ברמודה

## קישורים חיצוניים
* נתוני מפקד 2016

קטגוריה:ברמודה: חלוקה מנהלית
La Roux

**La Roux** היא להקת פופ בריטית. בלהקה חברים אלי ג'קסון כסולנית, ובן ליגמד כמפיק והיוצר. הלהקה מושפעת בעיקר מלהקות סינת'פופ בריטיות, כמו: "The Human League", "Heaven 17", "Blancmange" ו"Yazoo". התירגום מצרפתית של שם ההרכב הוא "הג'ינג'ית" (או The Red). אחרי שהלהקה לא הצליחה זמן מה, אביה של ג'קסון הביא את הקלטות ההרכב למכר שקשור לתעשיית המוזיקה.

## (La Roux (2009
הסינגל הראשון של הלהקה הוא "Quicksand" שיצא ב-15 בדצמבר 2008. השיר הגיע ל-200 השירים הנמכרים ביותר בבריטניה. במצעדים בקנדה, הוא הגיע למקום 18 שזה מיקום השיא שלו. אך הפריצה הגיעה רק בסינגל השני "In for the Kill" שיצא ב-16 במרץ 2009. השיר נכנס למצעדים בכל רחבי העולם ואף הגיע למקום שני בבריטניה. הסינגל הצליח גם באוסטרליה ואירלנד והוא הפך לסינגל זהב עם מכירות של למעלה מחצי מיליון. הסינגל השלישי "Bulletproof" שיצא ב-22 ביוני 2009 הגיע אף למיקום יותר גבוהים במצעדים מאשר הסינגל השני והוא הפך להיות הסינגל הראשון שלהם שהגיע למקום הראשון בבריטניה. ב-29 ביוני 2009 יצא אלבום הבכורה שלהם, "La Roux". האלבום מכר כ-70,000 עותקים בשבוע הראשון ליציאתו. הסינגל הרביעי שלהם "I'm Not Your Toy" הצליח מאוד בכל רחבי העולם.

## (Trouble in Paradise (2014
אחרי 5 שנים של הפסקה, ביולי 2014 שוחרר האלבום השני של הלהקה. בתהליך העבודה על האלבום החדש, הרגישה אלי שהיא הולכת בדרך יצירתית שונה מבן לנגמייד שותפה לאלבום הבכורה ובן זוגה לשעבר. בסופו של דבר החליטה הזמרת להקליט את האלבום עם הטכנאי **Ian Sherwin**, שלקח את מושכות ההפקה. הסינגל הראשון של האלבום השני היה "Let Me Down Gently", בלדת אווירה נוגה, אשר זכה לביקורות מצוינות. הסינגל השני הוא "Kiss and not tell". האלבום דורג במקום הראשון במצעד 30 האלבומים הטובים ביותר לשנת 2014 במגזינים הנחשבים "טיים אאוט - לונדון" ו"הניו יורק פוסט".

## Let Me Down Gently

## קישורים חיצוניים

* 

* 

קטגוריה:צמדים מוזיקליים בריטיים
קטגוריה:להקות פופ בריטיות
קטגוריה:אמני אינטרסקופ רקורדס
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 2008
קטגוריה:זוכי פרס גראמי למוזיקת דאנס ואלקטרונית
אלימות פוליטית

[ממוזער|טקסט=טיעונים נגד אלות|300px| חבר [בית הנבחרים של ארצות הברית פרסטון ברוקס תומך העבדות מכה את הסנאטור צ'ארלס סאמנר במקל ופוצע אותו קשה, ב-1856, על רקע המחלוקת על העבדות בארצות הברית. פשרת מיזורי שהוסכמה ב-1820 הסתיימה עקב חוק קנזס נברסקה  מ-1854, שהוביל לפרשת "קנזס המדממת" ולתקרית האלימה בסנאט. התקרית החריפה את הקיטוב הפוליטי בארצות הברית שלפני מלחמת האזרחים, כאשר הצפוניים גינו את האלימות בסנאט ואילו הדרומיים ראו בברוקס גיבור. 7 שנים מאוחר יותר פרצה מלחמת האזרחים האמריקנית]]
**אלימות פוליטית** היא התנהגות כוחנית שבבסיסה עומדת מטרה פוליטית. האקט האלים עשוי לכלול אלימות מילולית, הפגנה ללא רישיון, עימות פיזי עם כוחות הביטחון, פגיעה ברכוש, גרימת נזקים גופניים, רצח פוליטי וטרור. מטרותיה של האלימות הפוליטית עשויות להיות מאבק על זכויות ומשאבים, ערעור על הלגיטימיות של הממשל או של נושאי התפקידים בשלטון, החלפת השלטון וכן הפצת אידאולוגיות. אלימות פוליטית עשויה להיות מופעלת בידי יחידים או קבוצות.

## הגדרת התנהגות כאלימות פוליטית
מספר מחלוקות נוגעות להגדרה של התנהגות כאלימות פוליטית:
* *מחלוקת בנוגע למושג אלימות* עשויה להתגלות כאשר ההתנהגות מתקיימת בתגובה למציאות פוליטית הנחווית כאלימה.
* *מחלוקת בשאלה מי מגדיר פעולה כאלימה* נוגעת למידה שבה פעולות כנגד השלטון או בעלי הכוח מוגדרות כאלימות פוליטית, בעוד שהפעלת כוח מטעם השלטון זוכה להגנה חוקית ונתפסות כפעולות לגיטימיות ואף נחוצות לשמירה על הסדר החברתי.

## תגובה שלטונית לאלימות פוליטית
* "משטרים דיקטטורים" מעצם הגדרתם אינם סובלנים להתנגדות, כל שכן להתנגדות אלימה. משטרים אלו יפעלו לדיכוי ההתנגדות, באמצעים כגון כליאה, עינויים ואף הוצאה להורג. הצלחתה של ההתנגדות האלימה עשויה להוביל להפיכה.
* "משטרים דמוקרטים" מתמודדים עם דילמה בנוגע למידת הסובלנות הראויה והתגובה המתאימה לאלימות פוליטית. הם נאלצים לאזן בין ערכי הדמוקרטיה וזכויות האדם לבין הזכות לחיים ולביטחון של שאר האזרחים והשאיפה להגן על המשטר הדמוקרטי. דילמה נוספת קשורה לדעת הקהל, אשר עשויה לנטות לטובת היענות לדרישותיהם של מפעילי האלימות או לדרוש נקיטת תגובה חריפה כנגדם.

## אי-אלימות
ערך מורחב: אי-אלימות
גישה השואפת לקדם שינוי חברתי תוך התנגדות להפעלת אלימות, בין שמסיבות פילוסופיות-מוסריות ובין שמסיבות אסטרטגיות, נקראת אי-אלימות. טקטיקות של מאבק לא אלים כוללות, בין השאר, חינוך ושכנוע, אי-ציות אזרחי, פעולה ישירה ואי-שיתוף פעולה עם רשויות פוליטיות, כלכליות וחברתיות.
כנגד אי-האלימות נטען לעיתים שהיא יעילה פחות מהתנגדות אלימה ומאפשרת למצבים דכאניים להמשך זמן רב יותר, על כל המחירים הכרוכים בכך. מאידך, נטען כי אלימות פוליטית שומטת את הקרקע מתחת לבסיס המוסרי של המאבק. כמו כן נטען כי מאבק בלתי אלים מסייע לחשוף את האלימות השלטונית.

## אלימות פוליטית בישראל

במסגרת הסכסוך הישראלי-ערבי התרחשו אירועים רבים של אלימות פוליטית, הן לפני והן אחרי הקמת מדינת ישראל.

גם באוכלוסייה היהודית התרחשו אירועי אלימות פוליטית. בין הבולטים שבהם נמנים הסזון, פרשת אלטלנה, רצח אמיל גרינצווייג וכן רצח יצחק רבין.

## אלימות פוליטית בהיסטוריה היהודית
* רצח גדליהו בן אחיקם שהביא לגלות בבל
* מלחמת המכבים במתייוונים
* הסיקריים שרצחו את מתנגדי המרד ברומאים
* מלחמתם של המתנגדים בחסידים, שלוותה בהטלת חרמות והלשנה לשלטונות הזרים (רוסיה הצארית, פולין)

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:מונחים ומושגים בפוליטיקה
Watertown

**Watertown** הוא אלבום מאת הזמר האמריקני פרנק סינטרה. זהו אלבום האולפן ה-56 של סינטרה וה-29 שרואה אור בחברת ההקלטות רפרייז רקורדס. האלבום ראה אור בשנת 1970.

האלבום, Watertown, נחשב לאלבום הנושא השאפתני ביותר של סינטרה, על ידי כך שבאלבום מסופר סיפור שלם מתחילתו ועד סופו. בנוסף זה הניסיון הברור ביותר של סינטרה להוציא אלבום הנשען על סגנון הרוק.

המלחין הראשי של האלבום, בוב גאודיו, שנודע בלהיטי להקת ארבע העונות, "Can't Take My Eyes Off You", "Walk Like a Man," ו "Big Girls Don't Cry". עם עזרתו של ג'ק הולמס, יצר גאודיו מחזור שירים העוסקים בגבר בגיל העמידה, מעיירה קטנה שאשתו עזבה אותו עם ילדיו. השירים מסודרים כמעין תמונות מחייו של הגבר, הנקראים כמכתבים או כמונולוגים. פסגת כל שיר היא תחושת הבדידות האופפת את הגיבור, בדידות ללא אהבה ובלי הרבה תקווה. זהו קולו של אדם שבור.

## משתתפים
* פרנק סינטרה - קולות
* בוב גאודיו - מלחין, מעבד מוזיקלי, מנצח
* ג'ק הולמס - מילים
* צ'ארלס קאללו - מפיק

## רשימת השירים

# Watertown
# Goodbye
# For a While
# Michael & Peter
# I Would Be in Love
# Elizabeth
# What a Funny Girl
# What's Now Is Now
# She Says
# The Train

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי פרנק סינטרה
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת רפרייז רקורדס
ניית'ן ג'וואי

**ניית'ן ג'וואי** (באנגלית: **Nathan Jawai**; נולד ב-10 באוקטובר 1986 בסידני, ניו סאות' ויילס) הוא כדורסלן אוסטרלי המשחק עבור דרווין סולטיס בעמדת הסנטר. גובהו 2.08 מטרים. לג'וואי אזרחות של גינאה ביסאו.

## ביוגרפיה
ג'וואי החל את דרכו המקצועית בקבוצת קאיירנס טייפנס האוסטרלית, שקודם לכן, שיחק עימה במחלקות הנוער השונות. בעונת 2007/08, עונתו הראשונה בקבוצת הבוגרים, ג'וואי העמיד ממוצעים של 17.3 נקודות, 9.4 ריבאונדים וחסימה אחת ל-30 דקות משחק כשהוא קולע 57% מזריקותיו לסל, שדירגו במקום השני בטבלת ליגת ה-NBL באחוזים מהשדה. בסיום העונה, ג'וואי דחה הצעות רבות מקבוצות בכירות מאירופה ונרשם לדראפט ה-NBA ב-2008, ונבחר בבחירה מספר 41 בסיבוב השני על ידי האינדיאנה פייסרס. למרות זאת, זכויותיו הועברו ביחד עם ג'רמיין אוניל בעסקה לטורונטו ראפטורס עבור טי ג'יי פורד, מייסאו באסטון, ראשו נסטרוביץ' ובחירה מספר 17 באותו דראפט, שלבסוף נבחר בו, רוי היברט.

זמן קצר לאחר העסקה, הראפטורס החתימו את ג'וואי בחוזה לשנתיים ב-11 ביולי 2008. ב-17 בדצמבר 2008, נמצא כי ג'וואי סבל ממספר פציעות בעיבר שמנעו ממנו לשחק ואף להתאמן באימונים פיזיים עם הקבוצה, עד שייבדק בדיקות נוספות באזור הלב. ג'וואי נבדק ויצא שלילי, וב-21 בינואר 2009, ג'וואי ערך את הופעת הבכורה של בליגת ה-NBA, במשחק מול הדטרויט פיסטונס. ב-26 בפברואר, ג'וואי החל לשחק בקבוצת ליגת הפיתוח של ה-NBA שנתמכת על ידי הראפטורס, איידהו סטמפייד. עם הקבוצה רשם ממוצעים דו־ספרתיים שהחזירו אותו ב-23 במרץ של אותה שנה לסגל הראפטורס. ג'וואי שיחק עונה אחת במדי הראפטורס ועימה העמיד ממוצעים של חצי נקודה וחצי ריבאונד ב-8 משחקים.

ב-9 ביולי 2009, הועבר בעסקה לעבר הדאלאס מאבריקס, שבה עורבו גם אורלנדו מג'יק וממפיס גריזליס.

## קישורים חיצוניים

* גלריית תמונות השחקן

קטגוריה:כדורסלנים אוסטרלים
קטגוריה:כדורסלנים מגינאה ביסאו
קטגוריה:כדורסלני טורונטו ראפטורס
קטגוריה:כדורסלני מינסוטה טימברוולבס
קטגוריה:כדורסלני פרטיזן בלגרד
קטגוריה:כדורסלני אוניקס קאזאן 
קטגוריה:כדורסלני ברצלונה
קטגוריה:כדורסלני גלאטסראיי
קטגוריה:כדורסלני נבחרת אוסטרליה
קטגוריה:כדורסלני איידהו סטמפיד (ליגת הפיתוח של ה-NBA)
קטגוריה:כדורסלני סו פולס סקייפורס (ליגת הפיתוח של ה-NBA)
קטגוריה:בחירות דראפט של אינדיאנה פייסרס
קטגוריה:כדורסלני אנדורה
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1986
עצם העורף

שמאל|ממוזער|250px|פנים הגולגולת במבט מלמעלה; עצם העורף למטה בצבע תכלת, בתוכה נקב העורף הגדול
**עצם העורף** (TA: Os occipitale) היא העצם האחורית תחתונה של הגולגולת. בחלקה התחתון נמצא נקב העורף הגדול (Foramen magnum) בו עובר גזע המוח להתחבר לחוט השדרה. האזור מאחורי הנקב נקרא קשקשת העורף (Squama occipitalis) והאזור מקדימה לו נקרא החלק הבסיסי של עצם העורף (Pars basilaris ossis occipitalis). האזורים משני צדי הנקב קרויים החלקיים הצידיים של עצם העורף (Pars lateralis ossis occipitalis). 

ממרכז קשקשת העורף בולט אחורה גבשון העורף החיצון (Protuberantia occipitalis externa). הוא יותר בולט בגברים מאשר בנשים.

## קישורים חיצוניים

* מפה מפורטת של תחתית הגולגולת
* 

עורף
יהודה הירשברג

**יהודה הירשברג** (30 בנובמבר 1903 – 20 בספטמבר 1960) היה כימאי ישראלי, פרופסור במכון ויצמן. עסק בתחום הפוטוכימיה, ונודע בזכות מחקריו של תופעת הפוטוכרומיזם - שינוי הפיך של צבען של מולקולות בעקבות חשיפה לאור; הירשברג גם העניק לתופעה את שמה. בין השנים 1948–1955 היה הירשברג יושב ראש הסתדרות הכימאים בארץ ישראל, לימים החברה הישראלית לכימיה.

## ביוגרפיה
יהודה הירשברג נולד ב-1903 בפולין ועלה לארץ ישראל כחלוץ בשנת 1923. בשנותיו הראשונות בארץ עבד בכמה קיבוצים. בשנת 1925, עם פתיחת האוניברסיטה העברית בירושלים נרשם ללימודים שם ולאחר סיום לימודיו במחזור הראשון של בוגרי האוניברסיטה יצא לבלגיה להמשיך בלימודיו שם במלגת לימודים. לאחר סיום לימודיו באוניברסיטה החופשית של בריסל וקבלת תואר דוקטור (1931) התמנה לאסיסטנט שם.

עם הקמת מכון זיו ברחובות בשנת 1933 נענה הירשברג להזמנתו של חיים ויצמן והצטרף לצוות עובדיו הראשונים, ככימאי הפיזיקלי היחיד במכון. מאז ועד יומו האחרון עבד במוסד, שהיה עם הזמן למכון ויצמן והיה לראש המעבדה לפוטוכימיה וספקטרוסקופיה. 

בשנת 1952 זכה הירשברג בפרס ויצמן למחקרים במדעים מדויקים של עיריית תל אביב-יפו על תגליותיו בתחום הפוטוכרומיזם.

הירשברג נפטר בסתיו 1960 ממחלת לב, בגיל 56. נקבר בבית העלמין הישן ברחובות. הותיר אישה, פרנקה, רופאת עיניים.

## פרסומיו
בעריכתו:
* יהודה הירשברג (עורך), **מחקרים בכימיה**: מוגשים על ידי הסתדרות הכימאים בארץ ישראל לפרופ’ חיים וויצמן ליום הולדתו השבעים, ירושלים; (תל אביב: דפוס הפועל הצעיר), תש"ה 1944

## לקריאה נוספת
* חוברת שהוציא מכון ויצמן למדע ביום השנה הראשון למותו של פרופ' יהודה הירשברג:
 Hirshberg, Yehuda, in: Who's who Israel, 1956, p. 219.


## קישורים חיצוניים
* ביטאון החברה הישראלית לכימיה, מספר 17, בו תולדות חייהם של יושבי-ראש ונשיאי החברה
* 
* 
* 


* The Israel Chemical Society: Dr. Yehuda Hirshberg 1948-1955, [  https://web.archive.org/web/20131005195716/http://www.chemistry.org.il/booklet/17/pdf/abstracts.pdf http://www.chemistry.org.il/booklet/17/pdf/abstracts.pdf *Chemistry in Israel* 17 (December 2004)], 33, באתר החברה הישראלית לכימיה


## הערות שוליים

קטגוריה:כימאים ישראלים
קטגוריה:בוגרי המחזור הראשון של האוניברסיטה העברית
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה החופשית של בריסל (1834–1969)
קטגוריה:סגל מכון ויצמן למדע: כימיה
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
יהודה
קטגוריה:נשיאי החברה הישראלית לכימיה
קטגוריה:אישים הקבורים ברחובות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1903
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1960
שאהין (טיל)

**שאהין** (באורדו: **شاهين**; באופן מילולי: בז נודד) היא סדרת טילים בליסטיים מתוצרת פקיסטן.

## שאהין 1
שאהין 1 הוא טיל בליסטי לטווח קצר (SRBM) שטווחו האופטימלי 750 קילומטר. הטיל מונע באמצעות דלק מוצק, וההערכה היא שמדובר בטיל מדויק למדי (בעל CEP של 25 מטרים). משקל הטיל 10 טונות. הטיל יכול לשאת ראש נפץ קונבנציונלי או לא קונבנציונלי במשקל כולל של כ-1000 קילוגרם.

הניסוי הראשון בטיל נערך ב-15 באפריל 1999 והטיל נכנס לשירות בצבא פקיסטן בשנת 2003.

## שאהין 2

שאהין 2 הוא טיל בליסטי לטווח בינוני (IRBM). זהו הטיל המתקדם ביותר המצוי כיום בשירותו של צבא פקיסטן. הוא עושה שימוש במנוע רקטי דו שלבי המבוסס על דלק מוצק. ההערכה היא שרמת הדיוק של הטיל גבוהה (CEP של 50 מטרים).

ניסוי ראשון בטיל נערך ב-9 במרץ 2004. בשלבי פיתוח גרסת טיל מרובה ראשי נפץ.

## שאהין 3
שאהין 3 הוא טיל בליסטי לטווח בינוני (IRBM) הנמצא בשלבי פיתוח מתקדמים. הטווח המתוכנן הוא 4,000-4,500 קילומטר. הפיתוח החל בשנת 2002.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:טילים בליסטיים
קטגוריה:תוכנית הגרעין של פקיסטן
קימצ'י

**קִימְצִ'י** (בהנגול: **김치**) הוא סוג של מאכלים קוריאנים המורכבים מירקות מותססים. בגרסתו הנפוצה ביותר המאכל עשוי כרוב מזן נאפה המותסס  במי מלח עם פלפל חריף קוראני מיובש, רוטב דגים ושום, אך ישנן גרסאות נוספות שאינן מכילות מרכיבים אלו.

הקימצ'י מהווה מרכיב חשוב במטבח הקוראני ומוגש לרוב כמתאבן, אך גם משמש כמרכיב במספר מנות ותבשילים, כגון נזיד קימצ'י ואורז מטוגן עם קימצ'י.

## היסטוריה
[שמאל|ממוזער|150px|גרסאות עתיקות של קימצ'י, מוזיאון הקימצ'י ב[סיאול]]
[שמאל|ממוזער|150px|[כדים ששימשו בעבר לאחסון מאכלים כגון קימצ'י, ממרח סויה ועוד]]
שמאל|ממוזער|150px|קימצ'י לבן
קימצ'י קיים מהעת העתיקה, והפך לנפוץ בתקופת שושלת סילה (57 לפנה"ס - 935 לספירה) בעקבות התחזקות הבודהיזם בתקופה זו ואיתה הצמחונות. קימצ'י מוזכר בספר השירה הסיני הראשון, "שי ז'ינג". בספר זה הוא מוזכר בשמו הקדום, "ז'י". בתקופת שלוש הממלכות של קוריאה שונה השם ל-צ'ימצ'אה, דימצ'אה, טימצ'אה. בהמשך שונה השם לז'ימצ'י וכעת הוא קימצ'י.

במאה ה-12 החלו להוסיף תבלינים לגיוון, ביניהם בעלי טעמים מלוחים ומתוקים וצבעים כלבן וכתום. עם הבאת תבלינים מהעולם החדש נוסף לקימצ'י גם פלפל חריף.

ב-2008 טייסת החלל אי סו-יון לקחה איתה למשימת סויוז TMA-12 קימצ'י שהונדס על ידי המכון הקוריאני לחקר התעופה והחלל להיות מזין ומעוקר, מחשש שבקטריות Lactobacillus acidophilus החיוניות לתהליך התסיסה יעברו מוטציה כתוצאה מחשיפה לקרינה קוסמית.

## הכנה
גרסאות הקימצ'י השונות נבדלות בעיקר על פי הירקות העיקריים המשמשים להכנתן ותערובת התבלינים המשמשת לתיבולן. הגרסה הנפוצה עשויה מכרוב נאפה, שהוא אחד משני הזנים הנפוצים הנקראים כרוב סיני, עם גיוונים מקומיים ועונתיים. כמו כן מקובלות גרסת קימצ'י עשויה קוביות צנון, גרסת בצל ירוק, גרסת מלפפון חריפה וגרסה עשויה שכבות עשבי תיבול (ממשפחת השפתניים).

במוזיאון הקימצ'י בסיאול מתועדות 187 גרסאות היסטוריות ועכשוויות של קימצ'י. ברוב הגרסאות הקימצ'י מותסס במי מלח, עם עשבי תיבול ותבלינים. לרוב התיבול כולל זנגביל, בצל, רוטב דגים ומאכלי ים.

## גרסאות
באזורים הדרומיים של קוריאה קימצ'י מכיל יותר מלח ופלפל צ'ילי ומתובל באנשובי או חסילונים במי מלח שהותססו או רוטב דגים. בעבר השתמשו גם במאכלי ים נוספים מומלחים ומותססים אך הצרכנות המודרנית הפכה את השימוש דווקא באנשובי או חסילונים למשתלם ונוח ביותר.

מאכלי הים המלוחים ומותססים אינם מוספים לתערובת התבלינים של הקימצ'י אלא מבושלים בטכניקת "צמצום" כדי להמעיט את ריחם ולהפחית עפיצות ושומנים ואחר כך מעורבבים עם מעבה כגון אורז או עמילן חיטה. השימוש בטכניקה זו פוחת בעשורים האחרונים.

באזורים הצפוניים הקימצ'י מכיל פחות מלח ופחות צ'ילי אדום ולרוב אינו מתובל במאכלי ים במי מלח. לעיתים קרובות הוא מכיל גם נוזלים.

קימצ'י לבן הוא קימצ'י כרוב ללא פלפל צ'ילי, ולכן אינו אדום ואינו חריף. גם קימצ'י צנון לבן פופולרי ואף הוא אינו חריף. גרסאות הקימצ'י הלבן הן מימיות ומשמשות מרכיב במאכלים אחרים כגון נודלס קרים עם קימצ'י. בחלק מהאזורים למאכל מוסיפים בומדונג.

## קישורים חיצוניים

* איציק יונה, היום יום הקימצ'י – הפלאפל של קוריאה, בבלוג ״הקוריאנים״
* 
* איציק יונה, ראש כרוב!, בבלוג "הקוריאנים"
* 
*יונית נפתלי קו-אל, קימצ'י: המדריך המלא, על השולחן, 30 ביולי 2019

## הערות שוליים

קטגוריה:המטבח הקוריאני
קטגוריה:חמוצים
קטגוריה:מאכלים חריפים
קטגוריה:מאכלים לאומיים
קטגוריה:מאכלי כרוב
קטגוריה:מאכלי ירקות
יהודה אסאד

רבי **יהודה אַסאָד** (מבוטא: אסוֹד; 1794, ה'תקנ"ד - 1866, כ"ג בסיון ה'תרכ"ו) היה אב"ד, ראש ישיבה, פוסק ומנהיג אורתודוקסי בהונגריה.

## ביוגרפיה
שמאל|ממוזער|250px|ציונו של רבי יהודה אסאד
נולד באסוד לישראל וטשארנה. למד בישיבתו של רבי מרדכי בנט בעיר ניקלשבורג. נישא לאסתר (נפטרה בתרכ"ז, בגיל 65) לבית רגנר. היה אב בית דין בעיירות ראגנדארף וסמניץ, לאחר מכן שימש כאב בית הדין בדונה-סרדהלי והקים בה ישיבה גדולה, ובה למדו מאות תלמידים. התכתב עם רבי משה סופר מחבר ספר "חתם סופר", ונחשב לפוסק הדור בהונגריה לאחר פטירת החתם סופר.

בשנת ה'תרכ"ד (1864) הוא השתתף במשלחת רבנית לקיסר פרנץ יוזף, שביקשה לבטל את התוכנית להקים בית מדרש לרבנים מטעם המדינה.

רבי יהודה אסאד נפטר בכ"ג בסיוון תרכ"ו. ובנו רבי אהרן שמואל אסאד ירש את מקומו ברבנות העיר.

## צילום תמונת הדיוקן
לטענת הרב משה ליב ליטש-רוזנבוים, ביצעו בני קהילת סרדהלי בגופת רבם ציור או צילום פוסט-מורטם, כדי למכור הדפסים שלו ולממן ע״י זה את נישואי בנותיו הרווקות. על פי עדות נכדו רבי יהודה גאלדשטיין, הדבר נעשה על ידי תלמידיו ש"רצו את תמונתו, שיישאר להם לזכר". בעקבות מקרה זה התעורר דיון ציבורי הלכתי בקרב רבני הונגריה. מסופר כי כל המעורבים בצילום נפטרו באותה שנה.
## ספריו
רבי יהודה אסאד כתב למעלה מ-50 ספרים, אך כתבי היד נשרפו בידי הנאצים במהלך השואה.

בנו רבי אהרן שמואל, הביא לדפוס את שו"ת מהרי"א - 'יהודה יעלה', הכולל 884 סימנים. כרך א' נדפס בלמברג תרל"ג (1873) ובו תשובות על שני חלקי השולחן ערוך, אורח חיים 68 דפים 214 סימנים ויורה דעה 141 דפים, 387 סימנים. כרך ב' נדפס בפרשבורג תר"מ (1880) על אבן העזר וחושן משפט 111 דפים, 283 סימנים. בה'תשכ"ה (1965) הודפס הספר בניו יורק במהדורת כרך אחד. מהדורה חדשה ומתוקנת, יצאה לאור על ידי מכון שלמה אומן בשלושה כרכים בין השנים תשע"ז-תשע"ט.

**ספריו שהודפסו**:
* **חידושי מהרי"א**
* **דברי מהרי"א**
* שו"ת **יהודה יעלה**

## משנתו התורנית

בדרשה לשבת תשובה מהר"י אסאד קרא לבני קהילתו לשמור על כבודם של הגויים המקומיים, מאחר שהם מארחים את בני ישראל בארצם, ועוד שהם רובם מאמינים בייחוד ה' והשגחתו:

## לקריאה נוספת
***אריאל** פרקים מחיי ה'מהר"י אסד', י' בן צבי, בהוצאת האגודה להנצחת קהילות ואישים, בני ברק, תשמ"ט.
***עלי זיכרון** גיליון 48, על רבי יהודה אסאד, מכון "זיכרון" להנצחת יהדות הונגריה, בני ברק, תשע"ח.
* **שו"ת יהודה יעלה**, מהדו' מכון שלמה אומן, מבוא לחלק אורח חיים, עמ' 19 ואילך.

## קישורים חיצוניים
* יהודה אסאד, באתר ויקישיבה
* 
* רבי יהודה אסאד, באתר mytzadik
* 
* הרב יואל קטן, "על הגאון רבי יהודה אסאד זצ"ל וספרו 'יהודה יעלה'", **שו"ת מהרי"א – יהודה יעלה**, חלק אורח חיים, מבוא, שעלבים: מכון שלמה אומן, תשע"ט, עמ' 19–38
* 
### ספריו
* שו"ת "יהודה יעלה" (נקרא גם שו"ת מהר"י אסאד) באתר hebrewbooks.org
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי ישיבה הונגרים
קטגוריה:רבנים אורתודוקסים
קטגוריה:רבנים הונגרים
קטגוריה:דונאיסקה סטרדה: רבנים
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:אבות בתי דין
קטגוריה:אסוד (יישוב): אישים
קטגוריה:ילידי 1794
קטגוריה:נפטרים ב-1866
לזלי ג'ונס (כדורגלן)

**לזלי ג'נקין ג'ונס** (באנגלית: **Leslie Jenkin Jones**; 1 ביולי 1911 – 11 בינואר 1981) היה שחקן ומאמן כדורגל ולשי.

## קריירה
ג'ונס נולד באברדייר, והחל את הקריירה שלו במועדון המקומי אברדייר אתלטיק, במקביל לעבודתו באטליז של אביו. הוא הצטרף לקארדיף סיטי באוגוסט 1929, וערך את הופעת הבכורה שלו בהפסד 0 - 1 לסוונסי טאון בדרבי של דרום ויילס. למרות שקארדיף לא שיחקה היטב בתקופה שבה שיחק שם, הוא הצליח להבקיע 31 שערים ב-142 משחקי ליגה. בינואר 1934 הוא עבר לקובנטרי סיטי, והבקיע 27 שערים בעונתו המלאה הראשונה במועדון, שבזכותם זומן למשחק הראשון (מתוך 11 בסך הכל) במדי נבחרת ויילס. בשל מספר השערים הרב שהבקיע הוא זכה גם להתעניינות רבה של מועדונים בכירים יותר, ולבסוף עבר לארסנל ב-1937 לאחר שהנהלת קובנטרי דחתה הצעה של טוטנהאם הוטספר על סך 7,000 לירות שטרלינג.

הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בארסנל בהפסד 1 - 2 לגרימסבי טאון ב-6 בנובמבר 1937, בו הבקיע את השער היחיד לטובת קבוצתו. הוא סייע למועדון לזכות באליפות בעונתו הראשונה שם; ג'ונס שיחק כחלוץ שני נסוג עבור ארסנל, ובשל כך הבקיע רק שלושה שערים ב-31 משחקים באותה עונה. הוא זכה עם ארסנל במגן הצדקה בעונה שלאחר מכן, אך הקריירה הרשמית שלו שם נקטעה בשל פריצת מלחמת העולם השנייה.

במהלך המלחמה הוא שירת בחיל האוויר המלכותי, אך למרות זאת הצליח להשתתף ב-71 משחקים לא רשמיים במדי ארסנל, ובחמישה משחקים של נבחרת ויילס. עם סיום המלחמה הוא היה בן 35, ומשחקו האחרון במועדון היה מול וסטהאם יונייטד בגביע ה-FA ב-9 בינואר 1946.

הוא שוחרר מארסנל בהעברה חופשית ב-1946, והצטרף לסוונסי טאון כמאמן-שחקן. תקופתו בסוונסי הייתה קצרה, והוא עזב על מנת למלא את אותו תפקיד בבארי טאון שמחוץ לפוטבול ליג, וסיים את הקריירה שלו במועדון המקצועני ברייטון אנד הוב אלביון.

ביוני 1950 הוא התמנה לתפקיד המאמן של סקנתורפ יונייטד, והפך למאמן הראשון של המועדון במסגרת משחקיו בפוטבול ליג. הוא הביא לסקנתורפ שחקנים רבים חדשים, בעיקר כאלו מוויילס. סקנתורפ סיימה במקום ה-12 באותה עונה, שהיה הגבוה ביותר מבין ארבע הקבוצות שהצטרפו אז לשתי החטיבות של הליגה השלישית. אולם, לקראת סוף העונה נתגלעו מחלוקות בינו לבין הנהלת המועדון, והוא עזב בקיץ 1951 בעקבות ביקורות שנאמרו עליו.

## קישורים חיצוניים

* היכל התהילה של קובנטרי סיטי
* מידע באתר של סקנתורפ יונייטד

קטגוריה:כדורגלנים ולשים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ולשים
קטגוריה:כדורגלני קארדיף סיטי
קטגוריה:כדורגלני קובנטרי סיטי
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:כדורגלני ברייטון אנד הוב אלביון
קטגוריה:מאמני כדורגל ולשים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1911
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1981
פייטרו קאנדיאנו הרביעי

**פייטרו קאנדיאנו הרביעי** (באיטלקית: **Pietro IV Candiano**; נפטר בשנת 976) היה הדוכס ה-22 של ונציה. פייטרו כיהן כדוג'ה בין השנים 959–976.

## חייו
פייטרו היה בנו הבכור של פייטרו קאנדיאנו השלישי אשר כיהן כדוג'ה לפניו. פייטרו הרביעי כיהן תקופה קצרה במקביל לאביו, כמקובל, ולאחר מות אביו נבחר לתפקיד הדוג'ה וירש אותו.

הורשת התפקיד לא עברה על מי מנוחות. כאשר פייטרו קאנדיאנו השלישי ניסה להכריז על בנו כיורש באספת עם, זעמו אנשי ונציה על הניסיון להפוך את עירם למונרכיה וכמעט הרגו את הדוג'ה. פייטרו הרביעי התערב והציל את חיי אביו.

פייטרו הרביעי זכה לפופולריות רבה לאחר שהגן על העיר מפני התקפה עליה, וזמן קצר לאחר מכן נבחר לדוג'ה.

לאחר בחירתו, עיוור וגירש את הבישוף של קסטלו שהואשם בשוחד דתי. ביוני 960 כינס אספת עם ואישר חוק האוסר על סחר עבדים בוונציה.

משיקולים פוליטיים גירש פייטרו את אשתו הראשונה, יואן, ושלח אותה למנזר הסמוך לכנסיית סן זכריה. מיואן נולדו לו שני ילדים: בן - ויטאלה, לימים דוג'ה, ובת אשר נישאה לטריבונו ממו, לימים דוג'ה נוסף.

בשנת 966 נשא פייטרו לאישה את ואלדראדה, בתו של הוברט, דוכס ספולטו, וקרוב משפחה של קיסר האימפריה הרומית הקדושה אוטו הראשון. ואלדראדה, שהייתה קרובת משפחה של מלך איטליה, הביאה עימה נדוניה גדולה שכללה את הערים טרוויזו, פרולי ופרארה.

ב-2 בדצמבר 967 פייטרו נשא ונתן עם הקיסר וקיבל זכויות מסחר רבות, הן עבור הסוחרים הוונציאנים בכלל, אולם גם עבור בני משפחתו ועצמו. זכויות אלה גרמו לקרע ביחסי ונציה עם קיסר האימפריה הביזנטית יוחנן הראשון צימיסקס. יוחנן איים לפתוח במלחמה כנגד ונציה, בעיקר לאור קשרי המסחר של הוונציאנים עם המוסלמים (כנגדם נלחם יוחנן). בעקבות הלחץ הביזנטי הסכים פייטרו בשנת 971 להפסיק את הסחר של ונציה עם האסלאם.

בשנת 973 נפטר הקיסר הקארולינגי אוטו הראשון אשר העניק חסות לפייטרו הרביעי. יורשו, אוטו השני, השקיע את זמנו בהרגעת מרידות בגרמניה, ותושבי ונציה ניצלו את ההזדמנות להדיח את פייטרו השנוא, והם נעלו אותו בארמונו ושרפו את הארמון עליו. 

השרפה התפשטה במהרה ופגעה בבזיליקת מרקוס הקדוש הסמוכה, ואף שרפה חלקים ניכרים מרובע סן מרקו של העיר.
גופתו של פייטרו הרביעי, ובנו הצעיר (ילדה של ואלדראדה) נמצאו לאחר השרפה, והם נקברו בכנסיית סנט'אילאריו. ואלדראדה שרדה את השרפה ופייטרו אורסאולו הראשון, הדוג'ה הבא, לא פגע בירושה שלה (בין היתר על מנת שלא להכעיס את קיסר האימפריה הרומית הקדושה ומלך איטליה).

ויטאלה, בנו הבכור של פייטרו, נמלט לסקסוניה ומשם פעל להדיח את פייטרו אורסאולו.

קאנדיאנו, פייטרו הרביעי
קטגוריה:נפטרים ב-976
סטיב גטינג

**סטיבן פול גטינג** (אנגלית: **Stephen Paul Gatting**; נולד ב-29 במאי 1959 בלונדון) הוא כדורגלן עבר אנגלי ששיחק בעמדות הקישור.
## קריירה
גטינג החל את הקריירה שלו בארסנל, אליה הצטרף כשחקן חובב ביולי 1975. הוא חתם על חוזה מקצועני ב-1977, וערך את הופעת הבכורה שלו כשעלה כמחליף במשחק מול לוקומוטיב לייפציג בגביע אופ"א ב-13 בספטמבר 1978, שהסתיים בניצחון 3 - 0 לטובת ארסנל. הוא הפך לשחקן הרכב קבוע בארסנל, ובעונת 1978/1979 השתתף ב-30 משחקים בסך הכל, אך לא שותף בניצחון 3 - 2 על מנצ'סטר יונייטד בגמר גביע ה-FA של אותה עונה.

הוא המשיך לשחק בארסנל גם בשתי העונות הבאות, אך היה שחקן משני בלבד בגלל יכולתו הגבוהה של בריאן טלבוט. בספטמבר 1981, לאחר 76 משחקים ושישה שערים, הוא עזב את ארסנל והצטרף למועדון ברייטון אנד הוב אלביון, ששילם תמורתו סכום של 200,000 לירות שטרלינג. הוא הוביל את מועדונו החדש לגמר גביע ה-FA ב-1983, שהסתיים בהפסד למנצ'סטר יונייטד לאחר משחק חוזר. הוא היה אחד השחקנים הבולטים בברייטון במשך תקופה של 10 שנים, וערך למעלה מ-300 הופעות במדי המועדון. בסופו של דבר הוא עזב את ברייטון, שיחק במשך שתי עונות בצ'רלטון אתלטיק, ולבסוף פרש מכדורגל ב-1993.

לאחר שפרש הוא החל לעבוד כמאמן. הוא אימן בבית ספר בשם Christ's Hospital במשך שבע שנים, וביולי 2007 הצטרף כמאמן לקבוצת הנוער של ארסנל תחת הדרכתו של שחקן העבר סטיב בולד. בעונת 2009/2010 הוא עתיד להדריך בעצמו את קבוצת הנערים עד גיל 16.

אחיו הוא שחקן הקריקט לשעבר מייק גטינג, ובנו ג'ו משחק עבור מועדון הקריקט סאסקס.

## קישורים חיצוניים

* מידע באתר הרשמי של ארסנל.

קטגוריה:קשרי כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:כדורגלני ברייטון אנד הוב אלביון
קטגוריה:כדורגלני צ'רלטון את'לטיק
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1959
Sinatra & Company

**Sinatra & Company** הוא אלבום מאת הזמר האמריקני פרנק סינטרה. זהו אלבום האולפן ה-57 של סינטרה וה- 30 הרואה אור בחברת ההקלטות רפרייז רקורדס. האלבום ראה אור בשנת 1971.
## הפקה
בשנת 1969 החל סינטרה להקליט את האלבום השני שלו עם אנטוניו קרלוס ז'ובים. מסיבות שאינן ידועות החליטה חברת רפרייז לא להוציא את כל עשרת השירים שהוקלטו. במקום זאת שבעה שירים נבחרו והם מופיעים על צידו הראשון של האלבום שמוקדש כולו לסגנון הבוסה נובה.

סגנון השירים שונה מהאלבום הקודם בו שיתפו השנים פעולה Francis Albert Sinatra & Antonio Carlos Jobim. המפיק המוזיקלי אומיר דאודטו, ארגן את השירים בצורה חופשית, קלילה ורגועה יותר מזו של המפיק הקודם, קלאוס אוגרמן.

את חלקו השני של האלבום הפיק דון קוסטה והוא כולל בתוכו שני שירים של ג'ון דנוור, כל השירים הם בסגנון הפופ הקלאסי. דבר זה יצר ניגוד מוחלט לסגנון הבוסה נובה שבצידו הראשון וכמה מבקרי מוזיקה טענו כי אלבום זה הוא למעשה איחוד של שני אלבומים שונים. לסברת אותם מבקרים, איכות השירים שבידי חברת רפרייז לא הספיקה כדי ליצור שני אלבומים בסגנונות שונים, דבר שאילץ אותם לאחדם לכדי לאלבום אחד.

## משתתפים
* פרנק סינטרה - קולות
* אנטוניו קרלוס ז'ובים - גיטרה, קולות רקע
* דון קוסטה - מפיק מוזיקלי, מנצח (שירים 8–14)
* אומיר דאודטו - מפיק מוזיקלי (שירים 1–7)
* מוריס סטולוף - מנצח (שירים 1–7)

## רשימת השירים
# Drinking Water
# Someone to Light up My Life
# Triste
# Don't Ever Go Away
# This Happy Madness
# Wave
# One Note Samba
# I Will Drink the Wine
# They Long to Be Close to You
# Sunrise in the Morning
# Bein' Green
# My Sweet Lady
# Leaving on a Jet Plane
# Lady Day

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי פרנק סינטרה
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת רפרייז רקורדס
פייטרו פרטיצ'יפאציו

**פייטרו באדואר פארטיצ'יפאציו** (באיטלקית: **Pietro Badoer Participazio**) היה הדוכס ה-20 של הרפובליקה של ונציה. פייטרו כיהן כדוג'ה בין השנים 939–942.

פייטרו היה בנו של הדוג'ה אורסו פרטיצ'יפאציו השני. הוא נפטר שלוש שנים לאחר בחירתו לדוג'ה ונקבר בכנסיית סן פליצ'ה די אמיאנה, בסמוך לאביו.

## קישורים חיצוניים

* כרונולוגיית דוכסי ונציה (באנגלית)

פרטיצ'יפאציו, פייטרו
קטגוריה:ילידי 939
קטגוריה:נפטרים ב-942
פייטרו קאנדיאנו השלישי

**פייטרו קאנדיאנו השלישי** (באיטלקית: **Pietro III Candiano** ) היה הדוכס ה-21 של ונציה. פייטרו כיהן כדוג'ה בין השנים 942–959.

בשנת 948 יצא פייטרו בראש צי הכולל 33 ספינות מלחמה לתקוף את שודדי הים הפאגאנים (שכונו "נארנטינים" על ידי הוונציאנים) אשר תקפו את אוניות הסוחר הוונציאניות ששטו בים האדריאטי מזה שנים רבות (פעולה אותה לא נקטו דוג'ים קודמים). ניסיונותיו של פייטרו להביס את שודדי הים כשלו, וגם מערכה צבאית נוספת נכשלה, נכרת לבסוף הסכם שלום עם הנארנטינים ולה סרניסימה הסכימה לשלם מס לשודדי הים על מנת להבטיח את שלום ספינות הסוחר. המס שולם במשך 50 שנה עד כהונתו של הדוג'ה פייטרו אורסאולו השני.

## קישורים חיצוניים

קאנדיאנו, פייטרו השלישי
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-10
הר סולימאן

שמאל|ממוזער|250px|המראה מההר לעבר אוש. מבט לכיוון דרום-מערב מהמוזיאון להיסטוריה ולתרבות
**הר סולימאן** (בקירגיזית: **Сулаймантоо**; באוזבקית: **Sulaymon tog**) הוא הר המתנשא בליבה של העיר אוש שבעמק פרגנה במערב קירגיזסטן. ההר ידוע גם בכינויים "כס סולימאן", "סלע סולימאן" או "כתר סולימאן", על שמו של הנביא סולימאן, הוא המלך שלמה, שלפי המסורת קבור בו. לפי מסורת נוספת הנביא מוחמד התפלל במקום. בשנת 2009 הוכרז הר סולימאן כאתר מורשת עולמית.

## גאוגרפיה
סולימאן הוא הר סלעי וצחיח שצורתו בבסיסו היא כשל מעוין. אורכו של ההר ממזרח למערב הוא קילומטר וחצי, ורוחבו מצפון לדרום הוא 800 מטרים. ההר בן חמש הפסגות מתנשא לגובה של 1,175 מטר מעל פני הים, והוא צופה על העיר שמסביבו מגובה של כ-250 מטר. כביש סלול מטפס אל חלקו המרכזי של ההר.

## היסטוריה
על ההר, ובמיוחד בצידו המזרחי, התגלו 101 ריכוזים של פטרוגליפים, המתארים בעלי חיים, בני אדם, דרקונים, צורות גאומטריות וגרמי שמים כמו השמש והירח. יצירות אלה של אמנות סלע מתוארכות לתחילת היישוב במקום בתקופת הברונזה האמצעית. בהיותו הר בודד, סימן הר סולימאן את מיקומה של העיר אוש בליבו של עמק פרגנה, והיה מעין מגדלור יבשתי לבאים אליה בדרך המשי. 

ההר היה למקום עלייה לרגל כבר לפני 1500 שנים, דהיינו זמן רב לפני הגעת האסלאם לאזור, והפולחן הנוהג במקום מערב יסודות מוסלמים עם יסודות קדם-מוסלמים. על ההר קמו שבעה-עשר מקומות פולחן הנמצאים עדיין בשימוש והמחוברים זה לזה בשבילים, ומקומות נוספים רבים שננטשו. מכיוונים מסוימים מזכיר ההר אישה הרה כורעת, וייתכן שדימוי זה הוליד את המסורת כי נשים שלא הצליחו ללדת, יזכו בילד אם יפקדו את המקום. עוד גורסת המסורת כי נשים הרות ילדו ילד בריא אם יבקרו בו. נוסף על סגולות אלה, יוחסה להר הקדוש היכולת לרפא כאבי ראש וכאבי גב ולהעניק אריכות ימים. 

ממוזער|250px|"בית באבור" על פסגת ההר (מימין)
האתר הידוע ביותר על ההר הוא "מסגד תח'ת-א סולימאן" ("כס שלמה") או "בית באבור", שראשיתו בשנת 1497, כאשר באבור, מלך פרגנה ולימים מייסד האימפריה המוגולית, הקים לעצמו בקתה ומסגד פרטי על פסגתו המזרחית של ההר (מסומן על ידי הדגל על הפסגה הימנית שבתמונה בתבנית). עם השנים השתלבו המסורות אודות סולימאן ובאבור. המבנה חרב ברעידת אדמה בשנת 1853 אך נבנה מחדש. בשנות ה-60 של המאה העשרים נהרס המבנה בהתפוצצות מסתורית, שיש המייחסים אותה למשטר הסובייטי שביקש להילחם במעמדו הקדוש של ההר, והוקם שוב לאחר עצמאות קירגיזסטן ב-1991. בנוסף שוכן על ההר מוזיאון להיסטוריה ולתרבות שנחצב בדופן ההר (הפסגה השנייה משמאל בתמונה בתבנית) בתקופה הסובייטית (הכביש העולה להר מוביל אליו ושם הוא מסתיים). 

למרגלותיו המזרחיות של ההר שוכנים בית קברות מוסלמי, מוזיאון לתולדות דרך המשי, המאוזוליאום של אסף בן ברכיה (יועץ למלך שלמה, לפי המסורת המוסלמית) ומסגד רבאט עבדוללה ח'אן.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:קירגיזסטן: גאוגרפיה
סולימאן
מנהרת תשתיות

שמאל|ממוזער|250px|מנהרת תשתיות בחיפה
**מנהרת תשתיות** היא מנהרה המיועדת להנחת תשתיות תת-קרקעיות. שיטה זו מאפשרת הטמנת מכלול תשתיות במנהרה משותפת. המנהרה עשויה ממובל בטון (צינור או קופסה מאורכת) ועשויות להתרכז בה תשתיות מסוגים שונים כדוגמת צנרת מים, ביוב או ניקוז, וכבלי חשמל, טלפון, תשתית לרמזורים ועוד.

## יתרונות
* קלות תפעול ובקרה על התשתית הקיימת
* נגישות לצנרת ותשתיות אחרות
* איתור תקלות וכשלים המאפשר היערכות מתאימה בזמן אמת
* תוואי לתשתית עתידית וקלות השמתה
* מתן מענה לתקלות ללא צורך ב"פתיחת כביש" וחסימת עורקי תחבורה
* הטמנת המנהרה מאפשרת בנייה עתידית מעלייה
* צמצום דליפות בצנרת (לדוגמה בהולכת מים) וחסכון לטווח הקצר והארוך

## שיטות הקמה
שמאל|ממוזער|250px|אלמנט טרומי של מנהרה שכבר הונח בתעלה, מסומן בחץ אדום
* **צנרת בדחיקה** – בשיטה זו, מוחדר צינור באמצעות בוכנות הידראוליות (ג'קים) אל מעבה הקרקע. אלמנטים טרומיים של חלקי המנהרה, ידחקו (ידחפו) בכוח כנגד קיר בולם, האחד אחרי השני, כך שיחדיו ייצרו מנהרה להעברת תשתיות.
* **Cut and Cover** – שיטה זו מיועדת להטמנת מנהרת תשתיות, מתחת לציר תנועה קיים.
* **חפירה והטמנה** – שיטה זו מאפשרת הטמנת מנהרה בשטח פתוח, באמצעות כלים הנדסיים מכניים (ציוד עבודות עפר). בתחילה תחפר תעלה אורכית ולאחר מכן יונחו בה אלמנטי המנהרה (אלמנטים טרומיים או יצוקים באתר).

## בישראל
בניית מנהרות תשתית בישראל הפכה נפוצה יותר בעשור הראשון של המאה ה-21, כחלק מפרויקטי הסדרה ואחזקת תשתיות. דוגמאות לפרויקטים:
* **חיפה** – חברת יפה נוף, ביצעה עבור עיריית חיפה מנהרת תשתיות בעיר התחתית, ברחוב העצמאות. המנהרה מחליפה תשתיות ותיקות שתחזוקתן גבוהה, כמו גם תשתיות עתידיות (רכבת קלה, מערכת רמזורים ועוד).
* **נתניה** – חברת מי נתניה ביצעה עבור עיריית נתניה מנהרת תשתיות מתחת לכביש מספר 2. המנהרה בוצעה בשיטת הדחיקה ובתוכה הושחלו צנרת ביוב ומים.

## ראו גם
*קידוח כווני

## קישורים חיצוניים

* מנהרת תשתיות מתחת לכביש 2 (בשיטת הדחיקה)
* מנהרת תשתיות (בשיטת Cut&Cover)
* 
* 
* 
* השר אלי כהן וח"כ משה גפני חנכו את מנהרת התשתיות בבני ברק, באתר המחדש, 30 במרץ 2025
* 
* הנדסה – מנהרת תשתיות, עיר תחתית חיפה באתר civileng
* קבוצת שפיר זכתה במכרז לניהול ותפעול מנהרת התשתיות במפרץ חיפה אתר של חברת שפיר הנדסה
* חנ״י: שפיר תנהל ותתפעל את מנהרת התשתיות במפרץ חיפה באתר port2port

קטגוריה:הנדסה אזרחית
תשתית
52 (מספר)

**52** (במילים בלשון זכר: **חמישים ושניים**; בלשון נקבה: **חמישים ושתיים**) הוא המספר הטבעי הבא אחרי 51 ולפני 53.

## במתמטיקה
**52** הוא מספר זוגי, מספר חסר, מספר דקגונאלי ומספר בלתי נגיע. 52 הוא מספר בל החמישי.

## במדע
* **52** הוא המספר האטומי של היסוד הכימי טלור.
* **כרום-52** (24 פרוטונים ו-28 נייטרונים) הוא האיזוטופ הנפוץ של כרום בטבע.

## בלוחמה ובתעופה
[ממוזער|220px|מפציץ [B-52 סטרטופורטרס|B-52]]
* **[[B-52 סטרטופורטרס|B-52]]** (בשמו המלא B-52 Stratofortress: מבצר הסטרטוספירה) - מפציץ כבד, מתוצרת חברת בואינג האמריקנית.
* '''Jagdgeschwader 52''' (בקיצור JG 52) - הייתה כנף מטוסי הקרב הקטלנית ביותר של הלופטוואפה במלחמת העולם השנייה.
* מרגמה 52 - כלי ירי ארטילרי קצר קנה בקוטר 52 מ"מ, נטען לוע ותלול מסלול לטווחים קצרים יחסית.
* STS-52 - המשימה ה-13 של קולומביה וה-51 בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א.
* MGM-52 Lance (לאנס) - טיל קרקע-קרקע בליסטי המונע בדלק נוזלי תוצרת ארצות הברית.

## בקולנוע
* **52 Pick-up** הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1986.
* **52 Olympia** הוא סרט קולנוע צרפתי תיעודי משנת 1952.
* **אזור 52** הוא מיקומו של מוצב הפיקוד של פרויקט "סטארגייט", על פי הסרט.

## בתחומים אחרים
[ממוזער|80px|[B-52 (קוקטייל)|B-52
]]
* בשנה יש **52 שבועות שלמים** (52 שבועות הם 364 ימים).
** אורך השנה בלוח השנה במגילות קומראן הוא בדיוק 52 שבועות.
* המספר **52** מהווה מרכיב חשוב בלוח השנה של המאיה.
* **[[רחוב 52]]** (באנגלית: **52nd Street**) הוא רחוב המשתרע ממזרח למערב ברובע מנהטן של העיר ניו יורק במדינת ניו יורק שבארצות הברית.
* האלבום השישי של הזמר בילי ג'ואל נקרא בשם **"52nd Street"**.
* **[[B-52 (קוקטייל)|B-52]]** הוא קוקטייל בשכבות המוכן בשיטת ההצפה.
* **[[The B-52's]]** היא להקה אמריקנית המתמחה בשירי רוק ופופ והפועלת מסוף שנות ה-70.
** The B-52's (אלבום) הוא אלבום הבכורה של להקת הגל החדש מאת'נס, ג'ורג'יה, The B-52's.
* **Bee 52** הוא משחק מחשב ששווק על ידי נינטנדו בשנת 1992.
* בפסנתר יש **52 [[כלי מקלדת|קלידים]] לבנים**.
* בחפיסת משחק קלפים יש **52 [[קלף משחק|קלפים]]** שונים (ללא ג'וקרים).
* **52** הוא קידומת החיוג הבינלאומי של מקסיקו.
* **[[גדוד 52]]** - גדוד בצה"ל.
* מספרי החולצה של הכדורסלנים גרג אודן ובראד מילר הוא **52**.
* **[[M52]]** בקטלוג מסיה הוא צביר פתוח בקבוצת הכוכבים קסיופאה.
* בקוד ASCII, התו ה- **52** הוא 4 (מספר).
* לווייתן ה-52 הרץ - לווייתן ייחודי שקורא בתדירות של 52 הרץ.

## קישורים חיצוניים

* על המספר 52 באתר wisdomportal

קטגוריה:מספרים טבעיים
מוסדות כלל חסידיים

ממוזער|ישיבת חזון נחום
**מוסדות כלל חסידיים** הם קבוצת מוסדות תורניים (ישיבות ותלמודי תורה לבנים, בתי ספר וסמינרים לבנות), המיועדים עבור הציבור החסידי חרדי מחצרות חסידיות קטנות שאין באפשרותן להקים מוסדות משל עצמם.

## מקור התופעה
תופעת המוסדות הכלל חסידיים החלה בתחילת שנות התשעים, הורים לבחורי ישיבות מחצרות חסידיות בינוניות וקטנות חיפשו לעצמם מסגרות חינוכיות שאינן משתייכת לקבוצה חסידית מוגדרת (לדוגמה גור, ויז'ניץ וכדומה) או לציבור הליטאי, והקימו ישיבות 'כלל חסידיות'. בין הישיבות הראשונות ניתן למנות את ישיבת טשיבין, ישיבת חכמי לובלין, ישיבת חזון נחום וישיבת נזר התורה.

## התפתחות התופעה
ברבות השנים, ולאור הצלחת הרעיון, עקב כך שלישיבות אלו היו פחות מחויבויות קהילתיות מצומצמות, החלו להיווסד תלמודי תורה, בתי ספר וסמינרים 'כלל חסידיים' לבנות כמעט בכל ריכוזי היהדות החרדית, ברבים מן המקרים נפתחו המוסדות תחת אותו שם ("תלמוד תורה כלל חסידי" למשל) ללא קשר ניהולי בין המוסדות.

הצלחת המוסדות גרמה לכך שאף חסידים מקבוצות שלהן מוסדות משל עצמן, העדיפו לעיתים את המסגרות הכלל חסידיות.

*
קטגוריה:חסידות
קטגוריה:מוסדות לימוד תורניים
קטגוריה:חינוך חרדי
MVP של משחק האולסטאר של ה-NBA

[ממוזער|שמאל|170px|[קובי בראיינט זכה בפרס ארבע פעמים בקריירה שלו.]]
**השחקן המצטיין במשחק האולסטאר של ה-NBA על שם קובי בראיינט** (באנגלית: **NBA All-Star Game Kobe Bryant Most Valuable Player**) הוא פרס שנתי מטעם ליגת ה-NBA המחולק לשחקן שקיבל את מרב הקולות בתור המצטיין במשחק האולסטאר של ה-NBA. הפרס נוסד בעונת , כאשר פקידי ה-NBA החליטו לציין MVP בכל שנה. לאחר היווסדותו, נבחרו גם השחקנים המצטיינים של שני משחקי האולסטאר שקדמו לו ב- (אד מקאולי) וב- (פול אריזין). ההצבעה מנוהלת על ידי חברי פאנל תקשורתי, המצביעים ל-MVP שלהם במשחק. השחקן שקיבל את מרב הקולות זוכה בתואר. ב- לא נבחר MVP מאחר שמשחק האולסטאר התבטל מכיוון שהליגה הושבתה.

בוב פטיט וקובי בראיינט זכו בתואר 4 פעמים. אוסקר רוברטסון, מייקל ג'ורדן, שאקיל אוניל ולברון ג'יימס זכו בתואר 3 פעמים כל אחד. בוב קוזי, ג'וליוס ארווינג, אייזיאה תומאס, מג'יק ג'ונסון, קארל מלון, אלן אייברסון, ראסל וסטברוק, קווין דוראנט וסטף קרי זכו בתואר פעמיים כל אחד. לברון ג'יימס שזכה בתואר ב- כשהוא בן 21, הוא השחקן הצעיר ביותר שזכה בו. בארבעה מקרים שני שחקנים זכו בתואר - אלג'ין ביילור ופטיט ב-, ג'ון סטוקטון ומלון ב-, טים דאנקן ואוניל ב- ובראיינט ואוניל ב-. אוניל הוא היחיד שזכה פעמיים בתואר משותף. לקבוצת לוס אנג'לס לייקרס היו אחת עשרה זכיות ולבוסטון סלטיקס תשעה. יאניס אדטוקומבו היווני, הוא השחקן היחיד שזכה בפרס עד כה שאינו מחזיק באזרחות אמריקאית.

בפברואר 2020 הודיע קומישינר ה-NBA אדם סילבר על שינוי שם הפרס ל-"MVP של משחק האולסטאר של ה-NBA על שם קובי בראיינט", כהוקרה לשחקן אשר נהרג מספר שבועות קודם לכן.

## הזוכים

[ממוזער|שמאל|170px|חבר היכל התהילה [וילט צ'מברלין זכה בפרס במשחק האולסטאר של שנת 1960.]]
[ממוזער|שמאל|170px|חבר היכל התהילה [צ'ארלס בארקלי זכה בפרס במשחק האולסטאר של שנת 1991.]]
[ממוזער|שמאל|165px|חבר היכל התהילה [מייקל ג'ורדן זכה בפרס שלוש פעמים בקריירה שלו.]]
[ממוזער|שמאל|170px|[שאקיל אוניל זכה בפרס שלוש פעמים בקריירה שלו.]]
[ממוזער|שמאל|170px|[לברון ג'יימס שזכה בפרס ב-2006 כשהוא בן 21, הוא השחקן הצעיר ביותר שזכה בו. הוא זכה גם ב-2008.]]

## קישורים חיצוניים
* תוצאות כל משחקי האולסטאר באתר ה-NBA

## הערות שוליים

קטגוריה:פרסי NBA
NBA
קטגוריה:קובי בראיינט