קלוד ג'רוויס

**קלוד סקודמור ג'רוויס** (אנגלית: **Claude Scudamore Jarvis**; ). איש צבא בריטי. שירת במזרח התיכון במלחמת העולם הראשונה. היה מושל חצי-האי סינַי מטעם ממשלת מצרים בשנים 1923–1936. סופר פורה ושנון. נודע בכתביו על אורח חייהם של תושבי מדבריות המזרח התיכון.

## קורות חייו
ג'רוויס התגייס כצוער לצי הסוחר הבריטי ב-1896, בהיותו כבן 17. ב-1899, עם פרוץ מלחמת הבורים השנייה, התנדב לשירות בצבא ולקראת סופהּ הועלה לדרגת קצונה. חזר מדרום אפריקה לאנגליה ב-1902, הצטרף לצבא הקבע והוצב באירלנד. בשנים שלפני פרוץ מלחמת העולם הראשונה עסק גם בכתיבה עיתונאית, בעיקר בנושאי טבע, ציד ודיג.
במהלך שירותו במלחמת העולם הראשונה בארץ ישראל ובמצרים, שאז קוּדם לדרגת מייג'ור, גברה התעניינותו בערבים ובשפה הערבית. בתום המלחמה צורף למינהלת מחוזות הסְפַר המצרית החדשה בהמלצת הגנרל רג'ינלד וינגייט , מי שהיה הנציב העליון הבריטי בסודאן ובמצרים. מ-1918 ועד 1922 הועסק בחבלי המדבר המערבי של מצרים, תחילה כמנהל הנפה המקומית מטעם ממשלת מצרים באלעַמרִיָה שממערב לאלכסנדריה, ואחרי כן כמושל נאות המדבר שבגבולות מדבר לוב – בַּחרִיָה, פראפרה דאח'לָה וח'ארגָה. בתקופה זו השתתף במסעות חקירה בחלקים הלא נודעים של האזור. ב-1922 מונה לסגנו של מושל סיני, קולונל אלפרד פרקר (Alfred Chevallier Parker), ושנה לאחר מכן החליף את פרקר בתפקידו כמושל סיני. בתפקיד זה כיהן עד לפרישתו ב-1936 בעקבות תמורות המשטר במצרים.

בשובו מסיני לאנגליה ב-1936 התמסר לטיפוח נחלתו הכפרית ולכתיבה. במשך 14 שנים, עד לפטירתו ברינגווּד, המפשייר, ב-1953, כתב ספרים, בעיקרם על המזרח התיכון, נשא הרצאות וכן שימש כחבר מערכת כתב-העת **' ותרם לו טור קבוע בשם "הערות של איש הכפר" בנושאי טבע וחקלאות, ציד ודיג.

הספרים והמאמרים שפִרסם ג'רוויס על מדבריות המזרח התיכון, ואשר זכו למהדורות לא מעטות, העניקו מידע התחלתי חשוב למדריכים ולחוקרים הישראלים בסיני מיָד אחרי יוני 1967. בתרומותיו לחקר סיני יש למנות את התיאורים של אורחות חיי הבדואים וסדרי החוק במקומותיהם, את תסקיריו על הדרכים העבירות לרכב ממונע ברחבי סיני, את התצפיות בבעלי-חיים – מן ה[[שליו נודד|שלווים הנודדים]] בצפון סיני ועד עקבותיהם החמקמקות של ה[[נמר]]ים בדרום סיני – את הדיווחים על ה[[דיג]] ב[[ימת ברדוויל]], על הדגה בחופי דרום סיני, על כלבי ה[[סלוקי]] (שאותם חיבב באופן מיוחד), על ה[[עז הבית|עז]] ההרסנית ועל המלחמות במכת ה[[ארבה]]. ג'רוויס הקדיש תשומת לב לשרידי עבר– ממבני "[[עפיפון מדבר|עפיפונים]]" לציד בעלי-חיים ועד אתרי הערים העתיקות בנגב, כמו [[חלוצה]], [[שבטה]] ו[[עבדת]]. סברותיו בדבר תוואי [[נדודי בני ישראל במדבר|הנדידה של עם ישראל]] בצאתו ממצרים ואיתורו של [[הר סיני]] נשמעו בקרב חובבים וחוקרים כאחד.

ג'רוויס החל בכתיבת ספריו בעידודו של הסופר [[רודיארד קיפלינג]], חסיד "האימפריאליזם הנאור", שהכיר את רשימותיו בעיתונות ואף התארח בביתו ב[[אל עריש]]. כתיבתו של ג'רוויס רבת חן ושנונה, ויש בעמדותיו כאלה השוברות מוסכמות. אכזבתו מאורחם ורבעם של הבדואים הביאה את ג'רוויס לדברי ביקורת נוקבים (כינה את הבדואי "אבי המדבר" משום שהוא-הוא המדרדר את סביבתו לכלל [[מדבור|שממה]]; רגז על מצבן של הנשים בחברה הבדואית), ואולי גם לטעויות בהבנת מנהגיהם. ג'רוויס גילה חמלה כלפי מצוקתם של יהודי אירופה בשנות ה-30 ונטה אהדה גלויה להתיישבות הציונית בארץ-ישראל.

== ג'רוויס בסינַי ==

תפקידים רבים מילא ג'רוויס בהיותו מושל סינַי: גם בונה דרכים, גשרים וסכרים, גם דואג לחקלאות, לגידול מקנה וצאן, גם פקיד מכס, גם קצין משטרה וגם מפקח על החינוך. ג'רוויס התמסר במיוחד לפיתוח החקלאות המדברית, שבה ראה מוצא מחיי המחסור של תושבי המדבר. האמונה בהיתכנות חקלאות במדבר הצחיח באה לג'רוויס מהכרת שרידי המערכות החקלאיות העתיקות בנגב ובסיני. הודות לשיקום המערכות הללו נוצרה נאת קודיראת, ובעת פרישתו ב-1936 היו בה כ-1200 דונם מעובדים ונטועים, בעיקר [[זית אירופי|זיתים]]. ג'רוויס יזם את בניית [[סכר הרואיפה|סכר רואפעה]] על [[נחל אל עריש]].
כמו כן ערך ניסיונות בייצוב חולות על ידי גידור. בקִרבת ביתו באל עריש הקים גן ירק לדוגמה; תחילה נשאבו מים להשקיה ב"[[אנטיליה|סַקִיָה]]" ואחרי כן – במשאבה מנועית. מפעליו אלה הוזנחו, ובשׁיבָה לסינַי ב-1967 התברר כי הבדואים "זוכרים את ג'ארוויס, אך את תורתו זנחו". את שירותו בסינַי סיכם במילותיו של [[ג'ונתן סוויפט|סוויפט]]: "אשר יוכל להצמיח שתי שבלי דגן או שני קני-עשב במקום בו לפנים לא צמח כי אם אחד – יעשה שירות גדול יותר לאנושות מכל המון המדינאים יחד".

ידיעותיו ב[[ערבית]] והֵכרותו את מנהגי ה[[בדואים]] אפשרו לג'רוויס [[ביי]], ככינויו בפיהם, ליישב בהצלחה סכסוכים שבטיים, הן מקומיים והן חוצי גבולות, ולהשליט סדר ברחבי סיני. בתקופתו נבלמו ה[[סחר בסמים]] אסורים ומעשי השוד. לזכותו נזקפה הדברת מחלת הקדחת בסיני. בדאגתו לרווחת הבדואים ביקש ליצור עבורם תשתית חקלאית. מפעלו הגדול היה הבנייה והשיקום של הסכרים והמדרגות, מאגורות המים ("חרבות") והתעלות שבאפיק ואדי קודיראת, דרומית ל[[תל ניצנה|ניצנה]], שבאמצעותם נוצרה [[נווה מדבר|נאת המדבר]] הגדולה בסיני. ג'רוויס עסק לא מעט בשיפור הדרכים (עד זמנו לא היו דרכים סלולות ל[[כלי רכב מנועי|רכב מנועי]] בסיני). הוא יזם וליווה את סלילת הכביש שבין [[רפיח]] ל[[פורט סעיד]], ובין היתר דאג לסלילת כביש ראוי ב[[מעבר המיתלה]] ושִכלל את המעבר ב[[מעבר נטפים|ראס אלנקב]] שעל ה[[דרב אל-חג'|דרך]] מסיני ל[[עקבה]].

לאות הוקרה על פועלו העניק לו מלך מצרים [[פואד הראשון]], ב-1931, את עיטור [[מסדר הנילוס]] (בדרגת מפקד). ב-1933 הוענקה לו דרגת קצין (OBE) ב[[מסדר האימפריה הבריטית]] ואחרי פרישתו לגמלאות ב-1936 – דרגת עמית (CMG) ב[[מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש]]. על פיתוח סיני עוטר ב-1938 ב"מדליית [[לורנס איש ערב|לורנס]]" על ידי החברה המלכותית הבריטית לענייני אסיה.

== ספריו ==
<div style="direction: ltr;">
*''Yesterday and To-day in Sinai'' (1931)
*''Three Deserts''. Experiences in Egypt (1936)
* ''Oriental Spotlight'': A humorous guide to travel in the East (under the pseudonym Rameses; 1937)
* ''Desert and Delta'': An account of modern Egypt (1938); ''The Back Garden of Allah'' (1939)
* ''Through Crusader Lands'' (1939)
* ''Arab Command'': The biography of Lieutenant-Colonel F. W. Peake Pasha (1942)
* ''Scattered Shots'' (1942)
* ''Heresies and Humours'' (1943)
* ''Half a Life'': Reminiscences (1943)
* ''Happy Yesterdays'' (1948)
* ''Innocent Pursuits'' (1953)
</div>
ג'רוויס תרם מאמרים  לרבעון של [[הקרן לחקר ארץ ישראל]] (PEQ), לכתב-העת של החברה המלכותית למרכז אסיה ''Royal Central Asian Journal'' ולכתב-העת ''Antiquity''.

מתוך כתביו הרבים הופיע  הספר **שבטי ערב** (1946) – לקט פרקים מספריו הנוגעים לבדואים. פרק מתורגם מתוך ספרו ''Desert and Delta'' נכלל בחוברת **ואדי קודיראת** ([[מדרשת שדה בוקר]], 1967).

== ראו גם==
* [[נמר סיני]]

== לקריאה נוספת ==
* מ.א. ([[מיכאל אסף]]), "מיומנו של מושל אנגלי", [[דבר (עיתון)|דבר]], חלק א' 23.5.1937 עמ' 2–3, חלק ב' 24.5.1937 עמ' 2–3
* צ.ס. ז'ארויס, **שבטי ערב** (תרגום: [[זאב שרף]]), הוצאת עֹפֶר, ירושלים, 1946; בספר כונסו פרקים מכתביו הנוגעים לבדואים
* [[צבי אילן]], **סיני ורצועת עזה – דרכים ואתרים**, מפעלי תרבות וחינוך, 1968 (בייחוד פרק 10, "עין קודיראת וקוסיימה – 'הנס הירוק' של קדש ברנע", עמ' 97–111)
* ק.ס. ג'ארויס, **עין קודיראת*' (פרק מתוך הספר *Desert and Delta* בתרגום אבנר עופר), [[מדרשת בן-גוריון|מדרשת שדה בוקר]] – [[בית ספר שדה שדה בוקר|בית ספר שדה]], נובמבר 1967

== קישורים חיצוניים ==

* [http://merhav.nli.org.il/primo_library/libweb/action/search.do?fn=search&ct=search&initialSearch=true&mode=Basic&tab=default_tab&indx=1&dum=true&srt=rank&vid=NLI&frbg=&vl%28freeText0%29=C.S.+Jarvis&scp.scps=scope%3A(NNL%29 רשימת ספריו  בספרייה הלאומית]
* 
 מהדורת 1932 של הספר *Yesterday and To-day in Sinai*
* Ronald Wingate, "[https://doi.org/10.1093/ref:odnb/34160 Jarvis, Claude Scudamore]", *Oxford Dictionary of National Biography'', (2004) 2012

## הערות שוליים

קטגוריה:סיני
קטגוריה:מצרים: היסטוריה
 קטגוריה:קצינים בריטים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:סופרים בריטים
קטגוריה:מעוטרי אות השירות המצוין
קטגוריה:מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש: עמיתים
קטגוריה:קצינים במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1879
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1953