open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
שלצדף החוף

ממוזער|ביצה של שלצדף החוף

**שַׁלְצֶדֶף הַחוֹף** (שם מדעי: *Haematopus ostralegus*) הוא מין של עוף ממשפחת השלצדפיים. תפוצתו בעולם הישן בקרבת חופים ובמערב אסיה. הוא חורף בחופי אפריקה, ערב הסעודית הודו ודרום סין. הצעירים דומים לבוגרים, אך צבע גופם העליון דהוי יותר.
בישראל הוא חולף. חורף יחסית נדיר בחופי הים התיכון ואילת. כמעט אף פעם לא נראה בפנים הארץ.

כמו לכל המינים בסוג שלצדף, לשלצדף החוף מקור ייחודי דמוי להב, המשמש אותו להלימה ופתיחה של צדפות, וחלק מהפרטים, בעלי המקור החד יותר, מנפצים אותן. מלבד צדפות הוא אוכל רכיכות, חלזונות וכאשר הוא ביבשה הוא אוכל תולעים.

אורכו של שלצדף החוף מגיע עד 45 ס"מ עם מוטות כנפיים של 80 ס"מ. צבע כנפיו וראשו שחור, גופו לבן ומקורו כתום.

לשלצדף החוף 4 תת-מינים:
* *Haematopus ostralegus buturlini*
* *Haematopus ostralegus longipes*
* *Haematopus ostralegus osculans*
* *Haematopus ostralegus ostralegus*

בעבר זוהו שני תת-מינים נוספים (*H. o. occidentalis* ו-*H. o. malacophaga*) אך הוחלט לאחדם עם תת-המינים האחרים.

שלצדף החוף הוא הציפור הלאומית של איי פארו שם היא נקראת **tjaldur**.

## קישורים חיצוניים

* 
* שלצדף החוף באתר תצפית

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:שלצדפיים
קטגוריה:תוניסיה: עופות
קטגוריה:גרמניה: עופות
קטגוריה:בלגיה: עופות
קטגוריה:דנמרק: עופות
קטגוריה:בוסניה והרצגובינה: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
חוקי המרקיז מקווינסברי

ממוזער|קריקטורה של המרקיז מקווינסברי
**חוקי המרקיז מקווינסברי** או בקיצור **חוקי קווינסברי** הוא שמם של כללי התנהגות הנהוגים בענף האגרוף. החוקים קרויים על שמו של ג'ון דאגלס, המרקיז התשיעי של קווינסברי, שנודע כמי שאימץ את יישום החוקים, אף שהוגה החוקים היה ספורטאי בשם ג'ון גראהם צ'יימברס. חוקי קווינסברי היו הראשונים לשלב את השימוש בכפפות אגרוף כחלק מהאגרוף המודרני. החוקים נועדו לשמש הן לאגרוף מקצועי והן לאגרוף חובבני, מה שמבחין אותם מחוקי המשחק שהונהגו באמריקה, ואשר נועדו באופן מפורש לצורכי אגרוף חובבני בלבד. כיום, משמש המושג 'חוקי קווינסברי' בשפה האנגלית בעיקר כדי לתאר פעולות המשקפות 'משחק הוגן' או רוח ספורטיבית. 

## היסטוריה
חוקי האגרוף האמורים נכתבו בידי ג'ון גרהאם צ'יימברס מוויילס, וטיוטה שלהם נכתבה בלונדון בשנת 1865, לפני שפורסמו באופן רשמי בשנת 1867 תחת השם "חוקי קווינסברי לספורט האגרוף". חוקים אלה החליפו את 'חוקי זירת האגרוף המחודשים של לונדון' משנת 1853, אשר בעצמם החליפו את 'חוקי זירת האגרוף של לונדון' משנת 1743. חוקים אלה התייחדו בכך ששכנעו את המתאגרפים כי "אל לכם להילחם רק כדי לנצח; לחימה ללא חוקים ומגבלות היא אינה הדרך; אתם חייבים לנצח לפי החוקים". בשנת 1889, חוקי קווינסברי הוכנסו לשימוש גם בארצות הברית ובקנדה.

## החוקים
#יש לנהל משחק אגרוף הוגן בזירה ברוחב 7.315 מטר (24 רגל), או כמה שיותר קרוב לגודל הזירה הזה.
#אסור להתגושש או להיצמד ליריב.
#כל סבוב יימשך 3 דקות, ותתקיים הפסקה של דקה אחת בין סיבוב לסיבוב.
#כאשר אחד מהמתמודדים נופל בשל חולשה או בשל סיבה אחרת, עליו לקום ללא סיוע תוך פחות מ-10 שניות, בזמן שהמתמודד השני יושב בפינתו, וכאשר המתמודד שנפל עומד שוב על רגליו יש להמשיך בסיבוב עד תום 3 הדקות. אם אחד המתמודדים נפל ולא הצליח לקום תוך 10 שניות, לשופט תהיה הסמכות להעניק את הניצחון לזכות המתמודד האחר. 
#מתמודד הנשען על החבלים חסר ישע, כאשר בהונות רגליו אינן נוגעות בקרקע, ייחשב כאילו נפל.
#לא ייערכו חילופים ולא ייכנס כל אדם אחר לזירה במהלך הסבבים.
#אם התחרות תיפסק בשל נסיבות בלתי צפויות, השופט יקבע את הזמן והמקום הסמוכים ביותר לצורך המשך התחרות, וזאת כדי להכריע את המשחק, אלא אם המהמרים על המשחק מוכנים לבטל את ההימורים שלהם.
#כפפות האגרוף יהיו בגודל הסטנדרטי, מהאיכות הטובה ביותר ובמצב חדש.
#אם כפפת אגרוף נקרעת או נשמטת, יש להחליפה באופן שיספק את רצונו של השופט.
#מתמודד על ברך אחת נחשב כמי שנפל ואין להכותו, ואם איסור זה מופר ייחשב כמי שניצח לצורך ההימור על המשחק.
#אין להכניס נעליים או מגפיים שמוצמדים אליהן מסמרים.
#כל יתר ההיבטים של התחרות ינוהלו לפי "חוקי זירת האגרוף של לונדון".

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:אגרוף (ספורט)
צבי אריה טברסקי

רבי **צבי אריה טברסקי** (תר"נ, 1890 – י"ח באב תשכ"ח, 12 באוגוסט 1968) היה האדמו"ר מזלטיפולי ובהמשך גם האדמו"ר מצ'ורטקוב בתל אביב.

## תולדותיו
נולד לרבי מרדכי יוסף, האדמו"ר מזלטיפולי, נכדו של רבי יוחנן טברסקי, מקים חסידות רחמסטריווקה. נישא בצעירותו לחוה בתו של רבי ישראל פרידמן מצ'ורטקוב. החתונה התקיימה בצ'ורטקוב ורוב אדמו"רי בית רוז'ין הגיעו עם חסידיהם. חותנו כיבדו והעריכו מאוד. עבר לווינה בזמן מלחמת העולם הראשונה יחד עם חמיו. לאחר פטירת אביו בשנת תרפ"ט (1929) רצו חלק מחסידיו להכתירו לממלא מקומו אך סירב. גם לאחר פטירת חותנו בשנת תרצ"ד (1933) רצו חלק מחסידיו להכתירו ושוב סירב.

בשנת תרצ"ח (1938) נשלח לדכאו יחד עם גיסו רבי נחום מרדכי מצ'ורטקוב. חסידי צ'ורטקוב הצליחו להוציאו משם ורבי צבי אריה עלה לארץ ישראל דרך פולין והתגורר ברחוב מרכז בעלי מלאכה בתל אביב. בתל אביב החל להתנהג באדמו"רות, ואף שהיה פשטן בהליכותיו היה עורך שולחנות בדרכם של אדמו"רי רוז'ין.

בהוראת חמיו הוציא ספרים להפריך את ספרי גיסו, רבי מנחם נחום פרידמן מאיצקאן. בשנת תרצ"ג הוציא את ספרו "הטוב והתכלית" על תכלית האדם והדרך הטובה. בשנת ת"ש הוציא את ספרו "אמונה ודעת" בו מבאר את דרך השגת האמונה על פי השכל. ספריו זכו להערצת רבי משה פרידמן, האדמו"ר מבויאן קראקא. רבי ירחמיאל יהודה מאיר קאליש, האדמו"ר מאמשינוב התבטא: "תל אביב לא יודעת להעריך מה יש בתוכה".

בשנת תשי"ז (1957) לאחר פטירת אחיינו רבי שלמה, התמנה על ידי חסידי צ'ורטקוב לכהן כאדמו"רם. נפטר בשנת תשכ"ח ונקבר בהר הזיתים.

השאיר בת יחידה, מלכה, שנישאה לרב פנחס ביברפלד , רב במינכן ובנו של רבי חיים רב בברלין. בנם, הרב חיים מיכאל, מכהן כאדמו"ר מזלטיפולי-צ'ורטקוב בשכונת טוטנהאם לונדון.

## לקריאה נוספת
*
*
*מאיר הלחמי, **תולדות החסידות בארץ ישראל**, חלק א', בית רוז'ין.

## הערות שוליים

קטגוריה:אדמו"רי רחמסטריווקא
קטגוריה:אדמו"רי צ'ורטקוב
קטגוריה:רבנים אוקראינים
קטגוריה:וינה: רבנים
קטגוריה:תל אביב-יפו: רבנים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקות החסידים
קטגוריה:אדמו"רים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1890
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1968
בית הקברות של הקונגרס

שמאל|ממוזער|250px
**בית הקברות של הקונגרס** (באנגלית: **Congressional Cemetery**) הוא בית קברות היסטורי בעיר וושינגטון, בירת ארצות הברית. הוא נפתח בשנת 1807 ונקברו בו רבים מחברי הקונגרס של ארצות הברית, אישים בכירים מזרועות הממשל האחרות של ארצות הברית וכן רבים ממתכנניה ובוניה של וושינגטון בראשית המאה ה-19. למרות שמו הוא איננו בית קברות רשמי של הקונגרס ואיננו נמצא בבעלותו.

## תולדות האתר
בית הקברות הוקם בחלקה הדרום-מזרחי של וושינגטון, ליד גדת נהר אנקוסטיה. הוא הוקם על ידי אנשים פרטיים, אשר העבירו בהמשך את הבעלות בו לידי כנסיית הצלוב (Christ Church) האפיסקופלית בוושינגטון, שנתנה לו תחילה את השם **בית הקברות של קהילת וושינגטון**. שטחו המקורי היה קטן בהרבה מזה הנוכחי (כ-145 דונם) והוא הורחב מספר פעמים, לאחרונה ב-1869. 

בבית הקברות הוקמו מצבות זיכרון (Cenotaphs) בעיצוב ייחודי לזכר חברי הקונגרס שנפטרו בשנים 1833-1870 בעת שהיה מכונס לישיבות, אך נקברו במקומות אחרים. הן מכונות **מצבות לטרוב** על שם המתכנן שלהן, האדריכל הנאו-קלאסי בנג'מין לטרוב (Benjamin Latrobe).

בית הקברות מנוהל, מתוחזק ומשומר כיום על ידי **האגודה לשימור בית הקברות ההיסטורי של הקונגרס** (APHCC), המסתייעת בעבודתם של כ-500 מתנדבים מדי שנה. חלק נכבד מתקציב התחזוקה של בית הקברות מתקבל ממכירת היתרים להולכת כלבים בשטחו (בכפוף לתקנון).

ב-1969 נרשם בית הקברות במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים (National Register of Historic Places) וב-2011 הוכרז כאתר היסטורי לאומי (National Historic Landmark).

בצמוד לבית הקברות ממוקם בית הסוהר של מחוז קולומביה.

## האישים שנקברו בבית הקברות
שמאל|ממוזער|250px|מצבות לטרוב
בבית הקברות נמצאים כ-55 אלף קברים. נקברו בו 19 סנאטורים ו-71 חברי בית הנבחרים של ארצות הברית, סגן נשיא, שופט של בית המשפט העליון, שישה משרי ממשלת ארצות הברית, בוני בניינים ומתכננים של וושינגטון, אחדים מראשי העירייה שלה ומאות מוותיקי מלחמת האזרחים ומכל מלחמותיה של ארצות הברית. 

בין האישים שנקברו בבית הקברות נמנים:
*אלברידג' גרי – סגן נשיא ארצות הברית (תחת הנשיא ג'יימס מדיסון) ומן החותמים על הכרזת העצמאות של ארצות הברית (1744-1814)
*ג'ייקוב בראון – גנרל מפקד של צבא ארצות הברית וגיבור מלחמת 1812 (1775-1828)
*ג'ון פורסית' – מזכיר המדינה של ארצות הברית (1780-1841)
*פיליפ פנדלטון ברבור – חבר בית הנבחרים ושופט בית המשפט העליון של ארצות הברית (1783-1841)
*אבל אפשור – מזכיר המדינה של ארצות הברית (1790-1844)
*רוברט מילס – אדריכל, מתכנן אנדרטת וושינגטון (1781-1855)
*מת'יו בריידי – צלם עיתונות נודע ממלחמת האזרחים (1822-1896)
*בלווה אן לוקווד – עורכת דין, האישה הראשונה שטענה בפני בית המשפט העליון של ארצות הברית (1830-1917)
*ג'ון פיליפ סוזה – מלחין ומנצח, "מלך המארשים הצבאיים" (1854-1932)
*אדית רוג'רס – חברת בית הנבחרים של ארצות הברית, מהנשים הראשונות שנבחרו לכהן בקונגרס (1881-1960)
*ג'יי אדגר הובר – המנהל הראשון של ה-FBI  (1895-1972)
*טום לנטוס – חבר בית הנבחרים של ארצות הברית, ניצול שואה (1928-2008)

שלושה מנשיאי ארצות הברית נקברו בבית הקברות בקבורה ארעית:
*ג'ון קווינסי אדמס – הנשיא הששי
*ויליאם הנרי הריסון – הנשיא התשיעי
*זאכרי טיילור – הנשיא השנים עשר.

## קישורים חיצוניים

* 

* אתר בית הקברות

*
קונגרס
קטגוריה:וושינגטון די. סי.
קטגוריה:הקונגרס של ארצות הברית
מקור שלישוני

**מקורות שלישוניים** הם מקורות מידע המספקים סקירה של נושאים שונים על ידי איסוף, שילוב ותימצות של מידע שנאסף ממקורות ראשוניים או מקורות משניים, או משניהם.

דוגמאות בולטות למקורות שלישוניים:
* אנציקלופדיות
* אלמנכים
* ספרי הדרכה
* מדריכים למשתמש

## ראו גם
* מקור ראשוני
* מקור משני
* מחקר
* היסטוריוגרפיה
* מקור היסטורי

## קישורים חיצוניים

* מקורות ראשוניים, שניוניים ושלישוניים, אתר אוניברסיטת ג'יימס קוק, אוסטרליה

## הערות שוליים

קטגוריה:היסטוריוגרפיה
קטגוריה:פרקטיקות מבוססות ראיות
רחל טבת-ויזל

ממוזער|שמאל|טבת-ויזל נואמת באודיטוריום הכנסת, 2018
ממוזער|תא"ל (מיל') רחלי טבת ויזל, נציבת קבילות החיילים. צילום: אוהד רומנו, לשכת הפרסום הממשלתית
**רחל טבת-ויזל** (נולדה ב-16 באוגוסט 1963) היא נציבת קבילות החיילים, וקצינת צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף. בעלת תואר ראשון ושני במשפטים באוניברסיטת בר-אילן ובוגרת תוכנית למנהלים בכירים של "קרן ווקסנר". בתפקידה האחרון בשירות הקבע שימשה כיועצת הרמטכ"ל לענייני מגדר. לאחר סיום שירותה הצבאי, שימשה כמנכ"לית הרלב"ד, מכהנת החל מחודש פברואר 2021 כנציבת קבילות החיילים והיא האישה הראשונה בתפקיד זה.

## ביוגרפיה
טבת-ויזל גדלה והתחנכה בבית דתי בקריית אונו, למדה באולפנת צפירה ולאחר מכן בתיכון הדתי בבני ברק. אביה, יצחק טבת, היה פעיל בעלייה היהודית מצפון אמריקה ושימש כשליח הסוכנות היהודית ובני עקיבא באנגליה ובארצות הברית.

טבת-ויזל החלה לשרת בצה"ל כמורה חיילת מטעם המחלקה לתרבות תורנית. כשהתגייסה נחשבה לחיילת בודדה משום שהמשפחה שהתה בניו יורק בשליחות מטעם הסוכנות היהודית. לאחר מספר חודשים הרגישה שאינה ממצה את עצמה ואת השירות. היא חזרה לבה"ד 12 וביקשה לשנות שיבוץ. נשלחה לקורס מ"כיות. ולאחר מכן החלה את שירותה במערך הח"ן (כיום מערך מגל) בו שירתה במגוון תפקידי פיקוד עד לתפקיד מפקדת קורס קציני פיקוד שלאחריו השתחררה מצה"ל.

לאחר שחרורה מצה"ל למדה משפטים באוניברסיטת בר-אילן ועברה התמחות במשרד מסחרי, לאחר זמן מה חזרה לצה"ל כתובעת בפרקליטות הצבאית. שירתה כתובעת בפיקוד מרכז, שופטת בבית הדין הצבאי ביפו, ונשיאת בית הדין הצבאי של פיקוד הצפון, פיקוד המרכז, חיל האוויר וחיל הים וכנשיאת בית הדין הצבאי המיוחד.

בשנים 2012 עד 2016 שירתה כיועצת הרמטכ"ל לענייני מגדר. במהלך שירותה בתפקיד זה החל לפעול מרכז לנפגעי תקיפה מינית בצה"ל בצריפין, התומך בחיילים ובחיילות שנפגעו על רקע מיני. המרכז מספק מענה משולב של סיוע וליווי לצד טיפול רגשי הניתן על ידי צוות טיפול ייחודי. כמו כן הובילה הליכים שקידמו שירות נשים דתיות בצה"ל, הוספת גדודי לחימה מעורבים, העלאת מספר הנשים המשרתות בתפקידים טכנולוגיים וקביעת נהלים הנוגעים לשילוב האוכלוסייה הלהט"בית בצה"ל. במהלך כהונתה הובילה לשינוי שם המערך שבפיקודה ל"יוהל"ם" - יועצת הרמטכ"ל לענייני מגדר, במקום "יוהל"ן" - יועצת הרמטכ"ל לענייני נשים. המהלך אושר על ידי הרמטכ"ל, רב-אלוף גדי איזנקוט. אחר שחרורה מצה"ל, מונתה ב-2017 למנכ"לית הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.

בדצמבר 2020 החליט שר הביטחון בני גנץ למנות אותה לנציבת קבילות חיילים. ב-16 בפברואר 2021 הושבעה לתפקיד זה והיא האישה הראשונה המכהנת בו.

טבת-ויזל נשואה ואם לשלושה. מתגוררת בשוהם.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קצינות צה"ל בדרגת תת-אלוף
קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:יועצות הרמטכ"ל לענייני מגדר
קטגוריה:שופטי בתי הדין הצבאיים
קטגוריה:שופטות בתי הדין הצבאיים
קטגוריה:מנהלות ישראליות
קטגוריה:מנהלים ישראלים
קטגוריה:בוגרות אולפנת צפירה
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני דתי בני ברק
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת בר-אילן: משפטים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן: משפטים
קטגוריה:קציני צה"ל בוגרי תוכנית המנהיגות הבכירה של קרן וקסנר
קטגוריה:קצינות צה"ל בוגרות תוכנית המנהיגות הבכירה של קרן וקסנר
קטגוריה:נציבי קבילות החיילים
קטגוריה:קריית אונו: אישים
קטגוריה:שוהם: אישים
קטגוריה:חיילי צה"ל במלחמת לבנון הראשונה
קטגוריה:חיילי צה"ל במלחמת לבנון השנייה
קטגוריה:מנכ"לי הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1963
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1963
אלף בית (שיר)

"**אָלֶף בֵּית**" (ידוע גם כ"**בני השש ובני השבע**") הוא שיר בחרוזים שכתבה והלחינה המשוררת נעמי שמר ויצא ב־1974 באלבום מיוחד שהקדישה שמר לשירי ילדים.

השיר זכה לגרסאות כיסוי רבות, והותאם לנושאים שונים, וכן לביצועים של שמר עצמה, אופירה גלוסקא, האחים והאחיות, עוזי חיטמן, חני נחמיאס, מיקי קם, חיים צינוביץ', רינת גבאי, גיא פרידמן, רונן גולדפרב פלד, שפיטה, יעל דואני, אסף אשתר וטל מוסרי. השיר זכה לאזכור במהלך מחאת האוהלים בקיץ 2011, כאשר השימוש בטקסט "אלף אוהל, בית זה בית" קיבל משמעות נוספת במחאה על יוקר המחיה והדיור.

כמו כן, במהלך מחאת האוהלים, הוציאו חברת התוכן שרוטונים שיר מחאה בלחן השיר.

זהו שיר אלף בית שמציג את האותיות באלפבית העברי בסדר עולה, לכל אות מוצמדת מילה המתחילה באותה האות. כך **א** - **א**והל, ו**י** - **י**ופי. בחלק מהמקרים צמד אותיות הופך לצמד מילים, כך "**זין** - **חית** שתיהן ביחד...זהו **ז**ר **ח**בצלות".

בבית האחרון נאמר "ד"ש לכל המשפחה" או "ד"ש למשפחה שלך".

את השיר ניתן לקרוא גם כאקרוסטיכון חלקי והוא בנוי משישה בתים, שלושה צמדי בתים שלאחריהם מופיע פזמון חוזר המתחיל ב"בני השש ובני השבע". ובו חריזה מסורגת של אב אב גב גב וחזרתיות באפיפורה ואנאפורה לצמד המילים "אלף-בית", חזרה המתקיימת לאורך כל השיר.
:

## ראו גם
* אלפון

## קישורים חיצוניים

* 
* איריס לוין, "אלף –אוהל, בית זה בית, גימל זה גמל גדול ...: מה מפיקים ילדים בגיל הרך מידיעת שמות האותיות", מתוך: פ. קליין (עורכת). שפה, למידה ואוריינות בגיל הרך. הוצאת רמות.

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אופירה גלוסקא
קטגוריה:שירי האחים והאחיות
קטגוריה:שירי עוזי חיטמן
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי נעמי שמר
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי נעמי שמר
קטגוריה:שירי ילדים
קטגוריה:שירי רשימה
קטגוריה:שירים על השפה העברית
קטגוריה:חינוך באמצעות מוזיקה
קטגוריה:יום הלשון העברית
החברה להחזקת המקומות ההיסטוריים בארץ ישראל

**החברה להחזקת המקומות ההיסטוריים בארץ-ישראל** הייתה ניסיון ממוסד ראשון מסוגו לקניית אחיזה באתרים המסמלים את זיקתו הדתית, ההיסטורית והלאומית של העם היהודי לארץ אבותיו.

החברה נוסדה בירושלים בפסח תרע"ב (אפריל 1912), ופעלה בחשאיות למעלה משנתיים (1914-1912). היוזמה להקמתה צמחה מקרב בני היישוב היהודי בארץ-ישראל, אך בעבודתה היו שותפים חברים מכל זרמי היהדות בתפוצות. במהלך פעילותה התבססה החברה על בעלי-הון ואנשי אקדמיה ותפקדה כמעין "מועדון חברים" ללא פרסום וגיוס כספים המוני. לאחר שלב ההתארגנות וניסוח תקנותיה, ערכו ראשי החברה תוכנית עבודה להגשמת יעדיה, וגיבשו רשימת אתרים-היסטוריים המיועדים לרכישה, שיקום ופיתוח. בשל פרוץ מלחמת העולם הראשונה נקטעה הפעילות ולא חודשה עוד לאחריה.

## לקריאה נוספת
* דותן גורן, "החברה להחזקת המקומות ההיסטוריים בארץ-ישראל 1914-1912", עת־מול, 201 (אוקטובר 2008), עמ’ 15-11.

קטגוריה:ארגונים ומוסדות ביישוב
קטגוריה:גאולת אדמות בארץ ישראל
יגאל זקס

**יִגָּאֵל זקס** (נולד ב-20 בספטמבר 1967 בישראל) הוא שחקן תיאטרון וטלוויזיה, במאי ומחזאי ישראלי.

## ביוגרפיה
שירת בצה"ל כקצין תותחנים. לאחר סיום שירותו הצבאי, למד בבית הספר הגבוה לאמנויות הבמה בית צבי ברמת גן (1991-1994).

שיחק במרבית התיאטראות הרפרטוארים בישראל: התיאטרון הקאמרי, תיאטרון בית ליסין, תיאטרון הבימה, תיאטרון באר שבע, תיאטרון הספרייה, תיאטרון אנסמבל הרצליה, תיאטרון נוצר ובאנסמבל "קבוצת עבודה".

שיחק בדרמות וסדרות טלוויזיה ביניהן: ״המזח״, ״בת השוטר״, ״החממה", "לגעת באושר", "כנפיים", "עכשיו או לעולם לא", "כתב פלילי", "השיר שלנו" ,"המשרד", ובסרטי הקולנוע ביניהם "הטבעת", "ברדחוב" ועוד.

מחזהו "מאה" זכה בתחרות המחזאים הצעירים "משישה יוצא אחד" של התיאטרון הקאמרי בשיתוף קרן התרבות אמריקה-ישראל, והועלה בשנת 2007 בתיאטרון הקאמרי בבימויו של אבישי מילשטיין בכיכובו של שלמה בר-שביט. מחזה אחר פרי עטו - " באהבה" השתתף בשנת 2011 במסגרת "קוראים בקפה" של תיאטרון הבימה. המחזה "דו"ח התקדמות", אותו כתב, על פי הסיפור "פרחים לאלג'רנון" מאת דניאל קיז, עלה ב-2016 בכהצגת יחיד בהשתתפותו, בהפקת "קבוצת עבודה", במסגרת פסטיבל ישראל/ מרכז הבמה. מחזהו "אידיאליזם" עלה בבימויו בתיאטרון תמונע בשנת 2016, בהפקת "קבוצת עבודה".

משנת 2001 החל לביים הצגות תיאטרון כיוצר עצמאי, בבתי ספר למשחק, ובתיאטרונים שונים. ההצגה הראשונה אותה ביים בשנת 2001, הייתה הקומדיה "נימפות בערפל", על-פי מחזה אותו כתב אחיו, יורם זקס, שגם עובד בהמשך לקולנוע. בשנת 2012 יזם והקים את עמותת "קבוצת עבודה" במסגרתה ניהל את הקרן לפיתוח מחזאות ישראלית מיסודו של מפעל הפיס, וכיום משמש כבמאי ומנהל אמנותי באנסמבל התיאטרון "קבוצת עבודה".

בשנת 2021 הפיק וביים עם נעם גיל כבמאי שותף, את סרט הקולנוע "ליידי עמר".

## תפקידים בתיאטרון

## פילמוגרפיה

### טלוויזיה

### קולנוע

## בימוי תיאטרון

### בימוי בתיאטרון

## קישורים חיצוניים

*אתר "קבוצת עבודה" 
*יגאל זקס, באתר "מחזאי ישראל"
*יגאל זקס, באתר "שירלי פוטרמן – סוכנות שחקנים"
*
*יוצרים.ות מציאות, פסטיבל תמונע, 2020
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:במאי תיאטרון ישראלים
קטגוריה:מחזאים ישראלים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:בוגרי התיכון האזורי עמי אסף
קטגוריה:בוגרי בית צבי
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה הפתוחה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1967
גרד וסיג

**גרד וסיג** (בגרמנית: **Gerd Wessig**; נולד ב-16 ביולי 1959) הוא אתלט עבר ממזרח גרמניה. הוא אלוף אולימפי ושיאן עולם בקפיצה לגובה.

## ביוגרפיה
וסיג נולד בלובץ שבמחוז לודוויגסלוסט-פרכים שבמדינת מקלנבורג-מערב פומרניה.

### אלוף אולימפי ושיאן עולם
באולימפיאדת מוסקבה (1980) זכה וסיג במדליית זהב בקפיצה לגובה בשיא עולם חדש של 2.36 מטר, שיפור ב-1 ס"מ לשיאו בן החודשיים ושבוע של יאצק ושולה מפולין שקבע תוצאה של 2.31 מטר ובן ארצו ירג פריימות (2.31 מטר). שיא עולם זה החזיק מעמד 3 שנים ונשבר על ידי ז'ו ג'יאנהואה מסין (2.37 מטר).

לאחר המשחקים האולימפיים התחרה וסיג בקרב עשר ובתחרות שנערכה ב-23 במאי ב-1983 הוא קבע שיא אישי של 8015 נק' (7974 נק' לפי תיקון בשנת 1985). לאחר מכן, חזר להתחרות בקפיצה לגובה.

בגביע אירופה באתלטיקה שנערך במוסקבה, ברית המועצות בשנת 1985 זכה וסיג במדליית כסף בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.29 מטר.

באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בשטוטגרט, מערב גרמניה בשנת 1986 סיים וסיג במקום שביעי בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.25 מטר.

בשנים 1988 ו-1989 זכה וסיג באליפות מזרח גרמניה בקפיצה לגובה.

בגביע הביניבשתי של IAAF שנערך בברצלונה, ספרד בשנת 1989 סיים וסיג במקום רביעי בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.20 מטר.

## חייו האישיים
וסיג התחתן עם כריסטנה שימה, קופצת למרחק מצטיינת בעלת שיא אישי של 6.96 מטר (1984), שסיימה במקום שביעי באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה באתונה, יוון בשנת 1982. בנם, דניאל וסיג, שחקן נבחרת הנוער של גרמניה בכדוריד.

## שיאיו האישיים
**אצטדיון פתוח**
* קפיצה לגובה: 2.36 מטר (1980)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קופצים לגובה גרמנים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: קפיצה לגובה (גברים)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת מוסקבה (1980)
קטגוריה:אלופים אולימפיים מזרח גרמנים: אתלטיקה
קטגוריה:שיאני עולם מזרח גרמנים: אתלטיקה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1959
יאצק ושולה

**יאצק ושולה** (בפולנית: **Jacek Roman Wszoła**; נולד ב-30 בדצמבר 1956) הוא אתלט עבר פולני. הוא אלוף אולימפי ושיאן עולם בקפיצה לגובה.

## ביוגרפיה
ושולה נולד בוורשה.

### אלוף אולימפי
באולימפיאדת מונטריאול (1976) תוך כדי גשם עז, זכה ושולה במדליית זהב בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.25 מטר, לפני גרג ג'וי מקנדה (2.23 מטר) ושיאן העולם דווייט סטונס מארצות הברית (2.21 מטר).

באוניברסיאדה שנערכה בסופיה, בולגריה בשנת 1977 זכה ושולה במדליית זהב בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.22 מטר.

### שיאן עולם
בתחרות שנערכה באבשטדט, מערב גרמניה ב-25 במאי 1980 קבע ושולה בקפיצה לגובה שיא עולם חדש של 2.35 מטר, שיפור ב-1 ס"מ לשיאו בין השנתיים של ולדימיר ישצ'נקו מברית המועצות. שיא זה החזיק מעמד חודשיים ושבוע עד אולימפיאדת מוסקבה (1980). במשחקים האולימפיים עצמם, הוא זכה במדליית כסף בתוצאה של 2.31 מטר, אחרי גרד וסיג ששיפר את שיאו העולמי והעמיד אותו על 2.36 מטר ולפני ירג פריימות (2.31 מטר), שניהם ממזרח גרמניה ולא הצליח להגן עת תוארו.

באליפות העולם הראשונה באתלטיקה שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 1983 סיים ושולה במקום 13 בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.23 מטר.

## שיאיו האישיים
**אצטדיון פתוח**
* קפיצה לגובה: 2.35 מטר (1980)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קופצים לגובה פולנים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: קפיצה לגובה (גברים)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת מונטריאול (1976)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת מוסקבה (1980)
קטגוריה:שיאני עולם פולנים: אתלטיקה
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1956
מטה קסם

[שמאל|ממוזער|250px|מטה קסם עשוי [ברזל וברונזה שנמצא בקברו של כהן שמאני בשוודיה]]
שמאל|ממוזער|250px|מטה קסם
**מטה קסם**, **מטה קסמים** או **שרביט קסמים** הוא שרביט המשמש קוסם, מכשף או פיה למתן אות להתרחשות הקסם שהוא עושה.

שרביט קסמים משמש קוסם בעת מופע קסמים שהוא עורך, והוא מופיע פעמים רבות בסיפורי פנטזיה, בשימושם של הקוסמים, המכשפים והפיות המאכלסים סיפורים אלה.

נהוג לחלק את המטות לשני סוגים:
* מטה קסם (staff) - מוט ארוך (בגובה אדם ומעלה), בדרך כלל עשוי מעץ עתיק או מתכת נדירה.
* שרביט קסמים (wand) - מוט קצר (באורך של כ-30 ס"מ).

## אזכורים בדת
* בספר שמות מסופר על תחרות מטות קסמים, (במילה מטה הכוונה מקל הליכה העוזר להליכה ברגל) בין משה ואהרן לבין חרטומי פרעה:
:

## תרבות פופולרית
* בסדרת ספרי שר הטבעות, הן גנדלף והן סארומן הם בעלי מטה קסם באמצעותו הם מבצעים את קסמיהם. כאשר גנדלף האפור הופך לגנדלף הלבן, מטה הקסם שלו הופך ממטה עץ פשוט למטה עץ לבן וחזק יותר. המטה של גנדלף משמש לו גם כמקל הליכה וכלי נשק בו הוא מכה באויביו.
* בסדרת ספרי נרניה, למכשפה בסיפור "האריה, המכשפה וארון הבגדים" יש מטה קסם, אשר באמצעותו היא, בין השאר, יוצרת רחת לוקום ומשקה שוקולד על מנת לפתות את אדמונד, וכן היא משתמשת במטה שלה על מנת להפוך יצורים חיים לפסלי אבן.
* בסדרת ספרי ארץ-ים, נערים הרוצים להתחנך כקוסמים נשלחים ללמוד בבית הספר הגבוה לאומנות הכישוף באי בצר למשך מספר שנים. החל משלב מסוים, החניכים הופכים לחרשי-כשפים, שם ניתנת הבחירה האם להמשיך ולהתעמק באומנויות הגבוהות או לסיים את לימודיו בטרם עת ולהפוך ל**חרש-כשפים**, דהיינו קוסם שאינו נושא מטה. מי שמסיים את לימודיו באופן מלא, הופך לקוסם לכל דבר ועניין ומקבל מטה-קסמים בגובהו, מגולף מעץ, מידי הרב-מג של בצר בעצמו (ומכונה בהתאם **קוסם** או **מכשף**, בניגוד ל"חרש-הכשפים" שאינו נושא מטה). 
* בסדרת ספרי הארי פוטר, שרביט קסם הוא הכלי החשוב ביותר, המשמש קוסם או מכשפה לתעל את כוחותיהם בצורה אפקטיבית. התוצאות הטובות ביותר מושגות כאשר השרביט "בוחר" את הקוסם. כאשר שני שרביטים עם אותה ליבת קסם משמשים בדו-קרב, הם לא יפעלו בצורה טובה ואחד מהשרביטים יגרום לשני להציג תיעוד של כל הכשפים שבוצעו דרכו. אם קוסם מנצח קוסם אחר בדו-קרב השרביט של הקוסם המנוצח יעביר את נאמנותו, ברוב המקרים, לקוסם המנצח.
* השיר "מקל קסמים" שכתבה אפרת פרץ והלחין נחום היימן. שבשיר עצמו לדובר יש מקל קסמים שבעזרתו הוא מורה לסביבתו לציית לפקודותיו.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:פריטי קסם
קטגוריה:מאגיה
קסם
מדוכות עשן

[שמאל|ממוזער|250px|[טנק מרכבה סימן 3 יורה מדוכות עשן]]
**מדוכות עשן** הן אמצעי הגנה על גבי רכב קרבי משוריין המשגר רימוני עשן על מנת למסך את הכלי ולהקשות על הפגיעה בו, בין השאר על ידי שיבוש לייזר של טילי נ"ט. המדוכות באות בדרך כלל בקופסאות המחוברות לדפנות הכלי (אם מדובר בטנק, אז לדפנות הצריח) ומתופעלות באופן חשמלי מתוך הכלי. בניגוד למיסוך באמצעות המנוע, האפשרי בטנקי מערכה מודרניים, שלוקח זמן עד שיוצר עשן, המדוכות משגרות רימוני עשן היוצרים מיסוך עשן תוך פרק זמן של שניות בודדות ואפילו פחות.

רוב מדוכות העשן בעולם מתבססות על מיסוך באמצעות זרחן לבן המתלקח במגע עם החמצן באוויר ויוצר במהירות עשן לבן.

בישראל, התעשייה הצבאית וחיל החימוש פיתחו מערכת מדוכות עשן בשם "פטל", המאפשרת יצירת מסך עשן מיידי והפעלה בטוחה יותר.

## ראו גם

* מסך עשן
* פצצת זרחן
* הסוואה

## קישורים חיצוניים

* מאמר ובו בין השאר מידע על פיתוח מערכות מיסוך עשן בצה"ל, באתר חיל החימוש
* 

קטגוריה:טכנולוגיה צבאית
קטגוריה:תחמושת
קטגוריה:תחמושת טנקים
קטגוריה:נשק תבערה
קטגוריה:עשן
מקור ראשוני

[שמאל|ממוזער|220px|ציור קיר זה שנמצא בעיר הרומית [פומפיי הוא דוגמה למקור ראשוני הממחיש כיצד נראו האנשים שחיו בפומפיי בתקופה הרומית.]]
**מקור ראשוני** הוא מסמך מקור (כלומר, שלא נוצר על סמך מסמך אחר) או חפץ פיזי אשר נכתב או נוצר בתקופה הנחקרת ואשר מספק מידע ממקור ראשון, עדות ישירה, לאירוע מסוים.

מקורות ראשוניים נבדלים ממקורות משניים אשר מכילים ניתוח, פרשנות ו/או שילוב מידע ממקורות ראשוניים.

להלן דוגמאות לסוגים שונים של מקורות ראשוניים:
* מסמכי מקור: יומנים, נאומים, עדויות בכתב, מכתבים אישיים, , הקלטות שמע, קטעי וידאו, תצלומים, אוטוביוגרפיות, תכתובת דואר אלקטרוני, פרוטוקולים, נתונים רשמיים
* יצירות: שירה, רומנים, מוזיקה, אמנות
* חפצים או שרידים ארכאולוגיים: כלי חרס, מטבעות, רהיטים, בגדים, מבנים

## ראו גם
* מקור משני
* מקור שלישוני
* מחקר
* היסטוריוגרפיה
* מקור היסטורי

## קישורים חיצוניים

* מקורות ראשוניים, שניוניים ושלישוניים, אתר אוניברסיטת ג'יימס קוק, אוסטרליה

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:היסטוריוגרפיה
קטגוריה:מונחים בחפירה ארכאולוגית
קטגוריה:מונחים בפילוסופיה
קטגוריה:מונחים ספרותיים
שמאי מכריע

**שמאי מכריע** הוא שמאי מקרקעין שהתמנה על ידי שר המשפטים לכהן בתפקיד מעין שיפוטי של הכרעה בסכסוכים שומתיים ואשר חלים עליו מגבלות עיסוק חמורות בדומה לשופט.

## הסדרה בחוק
פעילותם של השמאים המכריעים הוסדרה ביוזמת המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, עו"ד שרית דנה, לנוכח קשיים בהתנהלות הערעורים על גובה היטל ההשבחה וחשש לניגודי עניינים של העוסקים בקביעת גובהו. ההסדרה נעשתה בתיקון 84 לחוק התכנון והבניה שנכנס לתוקפו ב-1 במאי 2009. מטרת החיקוק הייתה יצירת מנגנון יעיל להכרעה בסכסוכים שומתיים על ידי בעלי מקצוע בעלי ניסיון ורקע מתאים, שאין בו חשש לניגודי עניינים, המתנהל בפרקי זמן קצרים (ביחס להכרעות בסכסוכים דומים) ושהתנהלותו שקופה. על אף החשש הרב שנלווה להקמת המנגנון, נמצא כי המנגנון יעיל ומספק לציבור שירות מקצועי בטווחי זמן ראויים.

## תחומי ומאפייני העיסוק
השמאים המכריעים מחליטים בסוגי הסכסוכים הבאים:
*ערעור בדבר גובה היטל השבחה
*תביעת פיצויים לירידת ערך מקרקעין לפי סעיף 197 לחוק התכנון והבניה
*חבר בהרכב אשר פוסק בערעור נוסף ("השגה שנייה") על שומות שנערכו מטעם מינהל מקרקעי ישראל
*חבר בהרכב אשר פוסק בערעור על פיצויי הפקעה שמציעה המדינה לשלם לנפקעים
*ייעוץ לוועדת ערר שליד הוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה (שמאי מייעץ)
*בקשה לחוות דעת שנתבקשה על ידי בית המשפט בכפוף לאישור שר המשפטים
*טיפול בתיקים אחרים שאישר שר המשפטים

ניתוב הבקשות להכרעה שומתית מופנים על ידי הציבור אל מועצת שמאי המקרקעין שבמשרד המשפטים וזו משמשת מעין מזכירות בית דין אשר פותחת את התיקים ומנתבת אותם לשמאים המכריעים השונים, מווסתת את העבודה ומטפלת בבעיות אדמיניסטרטיביות ומשפטיות שוטפות.

לאחר שמועבר תיק לשמאי המכריע מתנהל הליך שנקבע בתקנות סדרי הדין בפרקי זמן מרביים קבועים. על פי התקנות פרוטוקולי הדיונים נמסרים לצדדים וההחלטות מתפרסמות באתר משרד המשפטים ובמאגרים משפטיים אלקטרוניים כגון נבו.

השמאים המכריעים מנועים במהלך כל תקופת כהונתם מלעסוק בעיסוקים אחרים בדומה לשופטים אלא בנסיבות מיוחדות ובאישור מראש של שר המשפטים (למשל הרצאות באקדמיה או פעילות התנדבותית).

## בחירת השמאים המכריעים, כהונתם ושכרם
השמאים המכריעים נבחרים בהליך איתור מיוחד על ידי "ועדה מייעצת לשר" שבה שמונה חברים חלקם עובדי מדינה וחלקם נציגי ציבור.
תקופת כהונתם של שמאים מוגבלת ל-10 שנים או עד לגיל 70 המוקדם בהם.
שכר השמאי המכריע משולם על ידי הצדדים המתדיינים בפניו. גובה השכר נגזר מגובה התביעה הכספית וקבוע בתקנות באופן שבו אין לשמאי המכריע אפשרות להשפיע על גובה שכרו. שיעור השכר המרבי הוא 3% בתביעות שהיקפן הכספי קטן והולך ופוחת עד מתחת ל-1% בתביעות בהיקף כספי גדול. שיעור השכר נקבע במטרה להביא להשתכרות של שופט בבית המשפט המחוזי.

## משמעויות כלכליות
מנגנון השמאי המכריע הוא מנגנון מעין שיפוטי אשר התנהלותו שונה מהתנהלות מערכת בתי המשפט ומכאן ייחודיותו:
* ההכרעות ניתנות על ידי בעלי מקצוע שנבחרו כבעלי כישורים וניסיון רב.
* שכרם של השמאים המכריעים משולם על ידי הצדדים כשיעור מגובה התביעה הכספית שנקבע בתקנות. לשמאי המכריע אין אפשרות להשפיע על שכרו.
* השמאים המכריעים מחויבים על פי התקנות להכריע בסכסוך המובא בפניהם בפרקי זמן הקבועים בחוק שנחשבים לקצרים מאוד ביחס לנהוג כיום במערכת בתי המשפט בישראל.

## קישורים חיצוניים
*תקנות התכנון והבניה (סדרי הדיון פני שמאי מכריע ושמאי מייעץ) התשס"ח- 2008
*ההחלטות שמאים מכריעים באתר משרד המשפטים
*רשימת שמאים מכריעים מכהנים באתר משרד המשפטים

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: שמאות מקרקעין
קטגוריה:משרד המשפטים
קטגוריה:שיטות אלטרנטיביות ליישוב סכסוכים
נחל ברקת

ממוזער|חרבת חני ונוף הבתה בחלקו העליון של נחל ברקת
**נַחַל בָּרֶקֶת** הוא נחל אכזב שתחילתו בהדום השומרון באזור רנטיס וסופו עם השפכו לנחל בית עריף דרומית למושב טירת יהודה בשפלה. הנחל הוא היובל הצפוני ביותר של נחל איילון וצפונית לו מתחיל אגן הניקוז העיקרי של נחל הירקון.

## תוואי הנחל
ממוזער|נבי כיפל בחלקו התחתון של נחל ברקת
יובליו העליונים של הנחל מצויים באזור גדר ההפרדה מזרחית לכפר רנטיס. הנחל מנקז את האזור שבין יער קולה, כביש חוצה בנימין, רנטיס, נחל בית עריף והשכונות הצפוניות של שוהם. שם הנחל מורכב משני ערוצים ללא שם המדורגים בטרסות, ככל הנראה מהתקופה הביזנטית. בין שני הערוצים, על גב השלוחה עובר הקטע טירת יהודה - א-לובן מהדרך הרומית לוד - שכם ובמרכזה חרבת על.

הערוצים מתחתרים ממזרח למערב, ומתמזגים לנחל ברקת ממזרח לכביש 6. על גדתו הדרומית נבנה בתקופה הביזנטית מנזר אנה הקדושה (חרבת חני).

כביש 6 חוצה את הנחל ומערבית משם מטשטש ערוץ הנחל עקב מחצבה עד כביש 444. מערבית לכביש 444 מצויה בגדתו הצפונית שרידי סוללה של מסילת רכבת מפורקת שחיברה את המחצבה למסילה המזרחית. הנחל נכנס לשפלה הפנימית ומשם משנה את כיוונו לצפון דרום ואפיקו הופך רדוד. הוא מקיף את מושבים ברקת וטירת יהודה, עובר ליד קבר השיח נבי כיפל ומתמזג עם נחל בית עריף.

## חי וצומח
בחלקו העליון עובר הנחל בנוף בתה שהשתמר היטב ולאחר מכן ביער אורנים נטוע. מאז בניית גדר ההפרדה התרבו באזור הצבאים.

בחלקו התחתון עובר הנחל בנוף של שדות מעובדים ובאפיקו כמה קבוצות קנה.

## שרידי אדם וארכאולוגיה
בחלקו העליון מרובים שרידי חקלאות הררית, במפגש הדרך הרומית עם גדר ההפרדה מצויים שרידי מבצר מתקופת הברזל, מהתקופה הרומית-ביזנטית מצויים שרידים רבים ובניהם שרידי חווה בחרבת על, שרידי מנזר בחרבת חני ושרידי דרך רומית.
מהתקופה הצלבנית והעות'מאנית נבנה על הרכס שבין נחל ברקת ונחל מזור מבצר ועליו כפר בקולה, בחלקו המרכזי קיימים שרידים רבים לפעילות החציבה ושריפת הסיד מהתקופה העות'מאנית ואילך, בחלקו התחתון היה קיים עד מלחמת העצמאות הכפר א-טירה ולידו נבנה קבר השיח נבי כיפל.

## חשיבות אקולוגית
חלקו העליון של הנחל הוא בתה כמעט לא מופרעת וחלק מהמסדרון האקולוגי המחבר את האזורים הים תיכוניים במערב ארץ ישראל, ערוץ הנחל מאפשר מעבר יונקים וזוחלים גדולים בכבישים 6 ו 444.

## מסלולים בנחל
חלקו העליון של הנחל עובר בשטח אש, במגבלות אלו ניתן לטייל לאורכה של הדרך הרומית והערוצים בחלקו העליון לכל אורכם.
בחלקו התחתון של הנחל עוברת דרך סלולה המתחילה בטירת יהודה ומסתיימת בנבי כיפל.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:השומרון: נחלים
קטגוריה:נחל איילון
קטגוריה:שפלת יהודה: נחלים
אלכס קומן

**אלכס קומן** (נולד ב-1956) הוא מרצה בכיר בפקולטה לניהול של אוניברסיטת תל אביב ובמכללה האקדמית תל אביב-יפו. תחום מחקרו הוא מערכות מידע ויצירת ערך כלכלי. קומן אימץ מודלים מתחום מדעי המחשב לניתוח אסטרטגיה עסקית ומערכות תומכות החלטה. נוסף על עיסוקיו האקדמיים, משמש קומן כפרשן כלכלי במספר תוכניות רדיו וטלוויזיה, בהן "24 היום שהיה" בגלי צה"ל.

## ביוגרפיה
אלכס קומן נולד בבוקרשט בשנת 1956. משפחתו עלתה לישראל בשנת 1961 והתיישבה בשכונת "מחנה דוד" שבחיפה לאחר מכן עברה המשפחה למרכז הכרמל. קומן הוא בעל תואר ראשון מהטכניון במדעי המחשב, MBA במסחר בינלאומי מאוניברסיטת NYU ודוקטורט מבית הספר לניהול על שם דרוקר באוניברסיטת קלרמונט, קליפורניה. עבודת הדוקטורט שלו עסקה בקבלת החלטות בקבוצה – יצירתיות וניהול קונפליקטים.

קומן מתמקד במודלים ליצירת ערך בארגונים. הוא פיתח מספר מודלים: מודל Arena למיפוי הזירה העסקית; מודל FAST לדיאגנוסטיקה ארגונית; מודל Intensity-Polarity-Value-Model לניהול קונפליקטים בקבוצה ומודל Xenogamy ליצירתיות טכנולוגית.

בשנים 1989-1993 ריכז את תחום מערכות מידע בפקולטה להנדסת תעשייה וניהול של הטכניון. בשנים 1994-1997 היה בצוות המקים של המכללה האקדמית עמק יזרעאל, שם הקים וריכז את תחום מערכות מידע.

מאז 2010 הוא חבר בפאנל העורכים של כתבי העת "International Journal of Project Organisation and Management" ו-"International Journal of Information Technology Project Management".

קומן פרסם עשרות מאמרים בכתבי עת אקדמיים בינלאומיים ולימד בארצות הברית, הולנד ואיטליה. כמו כן, שימש מדען אורח במרכז המחקר "ווטסון" של IBM בארצות הברית.

קומן מרבה להתראיין בתוכניות טלוויזיה ורדיו בנוגע לנושאים כלכליים אקטואליים. הוא פרשן קבוע בתוכנית "24 היום שהיה" בגלי צה"ל, בהגשתו של אפי בן אברהם,
וכן בתוכניות "לילה כלכלי" בערוץ 10, "העולם הבוקר" ו"מאחורי הכסף" ברשת 13. הוא התארח פעמים רבות גם בתוכנית הבוקר של דן שילון וטלי מורנו בערוץ 2 וב"לונדון את קירשנבאום", וכמו כן גם השתתף ככוכב אורח בסדרת הקומדיה "הקודחים". בנוסף הוא בעל הטור "תמצית מנהלים" בעיתון גלובס ובעל פינה ברדיו חיפה.

## חיים אישיים
קומן מתגורר בתל אביב. נשוי לחנה קומן, מייסדת והאוצרת הראשית של גלריה צדיק. יש להם שלושה ילדים, שני בנים ובת, ביניהם המוזיקאי אדם קומן והמרצה יותם קומן. 

## קישורים חיצוניים
*האתר של קומן 
*דף מרצה באתר הפקולטה לניהול באוניברסיטת תל אביב
*דף מרצה באתר להב פיתוח מנהלים

## הערות שוליים

קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: ניהול
קטגוריה:פרשנים כלכליים ישראלים
קטגוריה:סגל המכללה האקדמית תל אביב-יפו
קטגוריה:ישראלים ילידי רומניה
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קלרמונט
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1956
הלורקס

** הלורקס** (באנגלית: **Dr. Seuss' The Lorax**) הוא סרט קומי-מוזיקלי באנימציה ממוחשבת בהפקת אולפני יוניברסל, המבוסס על ספרו רב-המכר של ד"ר סוס באותו השם משנת 1972. הסרט הופץ על ידי אולפני יוניברסל ויצא לאקרנים בארצות הברית ב-2 במרץ 2012.

## תקציר העלילה
ההרפתקה עוקבת אחר ילד בן 12 ששמו טד בחיפושו אחר עץ אמיתי שבאמצעותו הוא מתכוון לכבוש את לבה של אודרי, נערת חלומותיו. כדי למצוא את העץ הוא צריך למצוא את אז-לי, שמספר לו כיצד נעלמו כל העצים ומה אפשר לעשות כדי להחזירם.
הסרט מותח ביקורת קשה על התנהלות הכלכלה האנושית, אף שהוא קומי וחביב.

## צוות שחקנים
* דני דה ויטו – הלורקס (מדבב: יוסי קאנץ)
* זאק אפרון – טד (מדבב: לי בירן)
* טיילור סוויפט – אודרי (מדבבת: רוני דלומי)
* אד הלמס – אז-לי (צעיר: גילן שחף, זקן: דור צויגנבום)
* בטי וייט – סבתא נורמה (מדבבת: דינה דורון)
* ג'ני סלייט – אמו של טד (מדבבת: הילה סורג'ון)
* רוב ריגל – מר אוהר (מדבב: חיים זנאתי)

## ביקורות והכנסות
הסרט זכה לביקורות מעורבות ממבקרי הקולנוע. אתר Rotten Tomatoes המרכז ביקורות קולנוע העניק לסרט דירוג משוקלל של 58%. בסוף השבוע הראשון לצאתו הכניס הסרט 70 מיליון דולר, הפתיחה השלישית בטיבה לחודש מרץ בארצות הברית, והשמינית הטובה ביותר לסרט אנימציה נכון למרץ 2012.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 

קטגוריה:סרטי 2012

קטגוריה:סרטי אולפני יוניברסל
קטגוריה:סרטים המבוססים על ספרי דוקטור סוס
קטגוריה:סרטי הנפשה מוזיקליים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטי אילומיניישן הפקות
קטגוריה:סרטי אנימציה של אולפני יוניברסל
קטגוריה:סרטי אנימציה על ידידות
קטגוריה:סרטי אנימציה על מוזיקה ומוזיקאים
קטגוריה:סרטי אנימציה על ציפורים
יהודית גריסרו

**יהודית גְרִיסָרוֹ** של (נולדה ב-1962) היא תת-אלוף במילואים. כיהנה כיועצת הרמטכ"ל לענייני נשים בין ספטמבר 2006 – יוני 2009.

## ביוגרפיה
גריסרו ילידת קריית שמונה והתגוררה במקום עד גיוסה לצה"ל.

היא התגייסה לצה"ל בשנת 1981 ואת רוב שירותה עשתה בחיל האוויר. היא החלה את שירותה בקורס חשמלאות מטוסים, אשר נפתח בפני נשים בצה"ל ביוזמת קצינת ח"ן ראשית אל"ם דליה רז. כחשמלאית מטוסים הוצבה בטייסת מסוקים בטרם יצאה לקורס קצינות בבה"ד 12. כקצינה שירתה במגוון תפקידי מנהלה וכוח אדם. היא הייתה שלישת טייסת, קצינת ניהול וקצינת ח"ן. כקצינה בכירה הייתה מפקדת טייסת מנהלה בבסיסים רמת דוד ותל נוף, האישה הראשונה בתפקיד זה בחיל האוויר. היא שימשה ראש מחלקת תכנון ומקורות במטה חיל–האוויר.

טרם מינויה ליוהל"ן שירתה כראש מחלקת הסגל באגף כוח האדם במטכ"ל, בדרגת אל"ם. בשנת 2005 הייתה שופטת בהרכב בית הדין הצבאי המיוחד, בראשות השופט אמנון סטרשנוב, אשר הרשיע את אל"ם עאטף זאהר בבעילה תוך ניצול מרות. בחודש ספטמבר 2006 מונתה על ידי הרמטכ"ל דן חלוץ ליועצת הרמטכ"ל לענייני נשים. היא המשיכה בתפקידה זה אף תחת פיקודו של הרמטכ"ל גבי אשכנזי עד שחרורה מצה"ל. במסגרת תפקידה כיוהל"ן הבליטה את המאבק בהטרדה מינית בצה"ל והשוואת זכויות חיילים וחיילות במהלך השירות.

לאחר שחרורה מצה"ל התמנתה לראש אגף השירות בטיסה בחברת אל על, ובחודש נובמבר 2010 מונתה למנהלת חטיבת השירות בחברה. ב-2017 מונתה לסמנכ"ל משאבי אנוש ומינהל, ובסוף שנת 2022 סיימה את עבודתה בחברה. מאז מרץ 2017 מגישה ברדיו ללא הפסקה (103FM) את התוכנית "תחשבו טוב", תחילה לצד דרור רפאל, ומאז יוני 2019 לצד גדעון אוקו. גריסרו היא יו"ר הדירקטוריון של עזרה ובצרון.

גריסרו נשואה ואם לשלושה, בעלת תואר ראשון במדע המדינה ותואר שני בתוכנית למנהלים באוניברסיטת תל אביב.

## קישורים חיצוניים

* נועם גוטמן, יהודית גריסרו שוב עושה היסטוריה, 27 בפברואר 2006
* רני סנה, האמא של החיילות, במקור באתר צה"ל, 14 בינואר 2009; בארכיון האינטרנט "archive.today"

## הערות שוליים

קטגוריה:קצינות צה"ל בדרגת תת-אלוף
קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:יועצות הרמטכ"ל לענייני מגדר
קטגוריה:עובדי אל על
קטגוריה:סגל 103fm
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1962
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1962
יחזקאל סומך

**יחזקאל סומך** (1927 - 13 באפריל 2008) היה קצין בדרגת תת-אלוף בצה"ל, כיהן כסגן מפקד חיל האוויר במלחמת ההתשה.

## ביוגרפיה
סומך נולד ב-1927 לאסתר ויעקב, בעיראק ועלה לארץ ישראל ב-1935. באוגוסט 1948, בתחילת שירותו בצה"ל, נשלח סומך עם קבוצה של חניכים לבית הספר לטיסה אליקא באורבה שבאיטליה. בפברואר 1950 צורפו חניכי הקורס לחניכים ששבו מקורס טיס בצ'כוסלובקיה לקורס טיס מס' 1 של חיל האוויר. לאחר הקורס שירת בבסיס רמת דוד כטייס קרב. ב-1951 שימש מדריך בקורס מדריכי טיסה ופיקד על שלב ראשוני בבית הספר לטיסה. בספטמבר 1955 מונה למפקד טייסת 110 שהייתה הטייסת האחרונה בחיל האוויר שעדיין הטיסה מטוסי קרב מוסקיטו. הטייסת הודממה במאי 1956, אך חודש לאחר מכן נקרא סומך להכניס אותה מחדש לכוננות לקראת מבצע קדש. במלחמת סיני פיקד על הטייסת שהשתתפה בגיחות רבות בחזית. בלילה הראשון של הלחימה יצא בעצמו לגיחת סיור, בה עשתה הטייסת את טבילת האש שלה במלחמה כאשר הפציץ שיירה של צבא מצרים בסיני. במהלך המלחמה הוביל סומך מבנה של רביעיית מטוסים להפצצת שארם א-שייח'. לאחר המלחמה קלטה הטייסת בפיקודו את מטוסי הווטור הראשונים בחיל האוויר ועברה לעידן מטוסי הסילון.

במרץ 1960 מונה סומך למפקד בית הספר לטיסה ומילא תפקיד זה עד יולי 1962. ב-1964 מונה למפקד בסיס רמת דוד. הוא יזם את הקמתה מחדש של טייסת 107 כטייסת מטוסי אוראגן. במלחמת ששת הימים פעלו בכנף בפיקודו שלוש טייסות קרב: טייסת 109, טייסת 110 וטייסת 117, וטייסת נוספת, טייסת 107, הייתה תחת אחריותן המנהלית. סומך השתתף בעצמו בגיחות מבצעיות במלחמה, בהם תקיפת שדה התעופה דמייר בסוריה ושדה התעופה H-3 בעיראק. לאחר המלחמה, ביולי 1967, סיים את תפקידו ויצא ללימודים.

במרץ 1969 מונה לראש מחלקת אוויר במפקדת חיל האוויר, תפקיד שהיה למעשה סגן מפקד החיל, ושירת בתפקיד זה במהלך מלחמת ההתשה בה מילא חיל האוויר תפקיד מרכזי. ב-1971 הוחלף על ידי בני פלד ויצא ללימודים, ומשלא מונה למפקד החיל השתחרר משירות הקבע.

אחרי מלחמת יום הכיפורים עמד בראש ועדה לבדיקת תפקוד חיל האוויר בחזית הצפון. ב-1978 היה חבר בצוות הבדיקה (יחד עם יונה אפרת ושבתאי לוי) אשר נתמנה לבדוק את תפקוד צה"ל בפיגוע כביש החוף.

לאחר שחרורו מצה"ל עבד כטייס אזרחי בחברת אל על, וב-1976 מונה לסמנכ"ל המבצעים של החברה אך לאחר מספר חודשים נאלץ להתפטר, בשל התנגדות ועד העובדים בחברה שבתפקיד ניהולי זה ישמש טייס פעיל והוא חזר לעבוד כטייס מהשורה. ב-1984 מונה שוב לסמנכ"ל המבצעים של החברה ושימש בתפקיד זה עד לפרישתו לגמלאות ב-1987.

יחזקאל סומך נפטר באפריל 2008 ונטמן בבית העלמין מורשה ברמת השרון.

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:ישראלים ילידי עיראק
קטגוריה:טייסי חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:תתי-אלופים בחיל האוויר
קטגוריה:מפקדי בית הספר לטיסה של חיל האוויר
קטגוריה:מפקדי בסיס רמת דוד
קטגוריה:ראשי להק האוויר
קטגוריה:טייסי אל על
קטגוריה:חיילי חיל האוויר במלחמת ששת הימים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות מורשה
קטגוריה:רמת השרון: אנשי צבא
קטגוריה:חיילי חיל האוויר במלחמת סיני
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1927
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2008
יום הולדת שמח, אדוני הנשיא

שמאל|ממוזער|250px|מרילין על הבמה שרה את השיר
**יום הולדת שמח, אדוני הנשיא** (באנגלית: **Happy Birthday, Mr. President**) הוא שיר שביצעה השחקנית והזמרת מרילין מונרו בחגיגת יום הולדתו ה-45 של נשיא ארצות הברית, ג'ון פיצג'רלד קנדי. החגיגה נערכה ביום שבת, 19 במאי 1962, במדיסון סקוור גרדן שבניו יורק, עשרה ימים לפני יום ההולדת בפועל (29 במאי).

השיר זכור במיוחד הודות לסגנון המפתה בו בחרה מונרו לשיר את גרסתה ל"יום הולדת שמח". מונרו המשיכה את השיר עם קטע מהשיר הקלאסי, "Thanks for the Memory" (תודה על הזיכרון) עבורו כתבה במיוחד מילים שהותאמו לקנדי, פועלו ועוצמתו מתוקף תפקידו.

לאחר מכן, עלה הנשיא קנדי אל הבמה, התבדח על השיר ואמר כי עתה הוא יכול לפרוש מהחיים הפוליטיים, לאחר ששרו לו שיר יום הולדת באופן כה מתוק.

השיר והביצוע של מונרו הוזכרו רבות מסיבות שונות. ראשית, הייתה זאת אחת ההופעות הגדולות האחרונות של מונרו (היא נפטרה ב-5 באוגוסט 1962). בנוסף, נפוצו שמועות כי קנדי ומונרו ניהלו רומן, מה שהעניק לביצוע ולאופיו משמעות נוספת.

לנה דל ריי ואייסאפ רוקי ביצעו שיר בשם "National Anthem" בו דל ריי מגלמת בין השאר את מונרו ואייסאפ רוקי את קנדי.

## הרקע לאירוע
חגיגות יום ההולדת של הנשיא קנדי נערכו במדיסון סקוור גרדן ב-19 במאי 1962. באירוע, שהיה גם אירוע התרמה למדיסון סקוור גרדן, השתתפו למעלה מ-15,000 איש, בהם ידוענים רבים, ביניהם מרילין מונרו. אשתו של קנדי, ג'קי קנדי, לא הייתה נוכחת.

שמלתה של מונרו הוכנה במיוחד בגוון צבע העור ולתוכה נתפרו 2500 אבנים נוצצות. מכיוון שהשמלה הייתה הדוקה במיוחד, היה צריך לתפור חלק ממנה על גופה של מונרו, ומתחתיה היא לא לבשה דבר. תחת אור הזרקורים הבד הבהיר נעלם ונותרו רק האבנים המנצנצות. עם השנים, השמלה הפכה לסמלו של השיר ונמכרה בשנת 1999 במכירה פומבית בניו יורק, בסכום של 1,260,000 דולר. ב-17 בנובמבר 2016, המיליארדר הקנדי ג'ים פטיסון רכש את השמלה ב-4.8 מיליון דולר.

מכיוון שמונרו הגיעה לאירוע באיחור של מספר שעות, הציג אותה פיטר לאופורד כ"late Marilyn Monroe", משחק מילים, שכן המילה Late היא גם מאחרת וגם מנוח (נהוג להציג אדם לאחר פטירתו באופן זה). פטירתה של מונרו לאחר מספר חודשים הטעינה מחדש את המשפט שנאמר בהומור.

ב-2 במאי 2022 התקיים בניו יורק נשף המט גאלה השנתי במוזיאון המטרופוליטן לאמנות. קים קרדשיאן הגיעה לאירוע בשמלה האייקונית שלבשה מונרו 60 שנים לפני.

## קישורים חיצוניים

*

## הערות שוליים

קטגוריה:1962 בארצות הברית
קטגוריה:שירי 1962
קטגוריה:שירי מרילין מונרו
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על ימי הולדת
קטגוריה:שירים על מסיבות יום הולדת
קטגוריה:ג'ון פ. קנדי
קטגוריה:ארצות הברית: תרבות
אליפות העולם באתלטיקה 1991

שמאל|150px
**[[אליפות העולם באתלטיקה]] 1991** הייתה אליפות העולם השלישית באתלטיקה, שנערכה בין 23 באוגוסט ל-1 בספטמבר 1991 בטוקיו שביפן. בתחרות השתתפו 1,517 אתלטים ואתלטיות מ-167 מדינות, ב-43 תחרויות. 

## אירועים בולטים
**[[ארצות הברית]]** () זכתה לראשונה במקום הראשון עם 10 מדליות זהב ו-26 מדליות בסך הכל. ברית המועצות () שדורגה שנייה עם 9 מדליות זהב אך צברה את מרב המדליות, עם 29 מדליות בסך הכל. 

### שיאי עולם
באליפות זו נקבעו 3 שיאי עולם חדשים לגברים: 
* **[[קרל לואיס]]** () שבר את שיא העולם בריצת 100 מטר
* **נבחרת ארצות הברית** () שברה את שיא העולם בריצת שליחים 4x100 מטר 
* **[[מייק פאוול]]** () שבר את שיא העולם הוותיק של בוב בימון () מאולימפיאדת מקסיקו 1968 בקפיצה לרוחק.

### האתלטיות המצטיינות
* **[[קטרין קראבה]]** () שזכתה ב-4 מדליות, 2 זהב ו-2 ארד. מדליות זהב בריצות ל-100 מטר ול-200 מטר ומדליות ארד בריצות שליחות 4x100 מטר ו-4x400 מטר.
* **[[טטיאנה דורובסקיך]]** () שהגנה על תוארה בריצת 3000 מטר. 
* **[[ג'קי ג'וינר קרסי]]** () שהגנה על תוארה בקפיצה לרוחק.

### האתלטים המצטיינים
* **[[קרל לואיס]]** (), פעם שלישית ברציפות האתלט המצטיין של האליפות, לאחר שזכה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב בריצת 100 מטר ובריצת שליחים 4x100 מטר ומדליית כסף בקפיצה לרוחק. 
* **[[גרג פוסטר]]** () שזכה בפעם השלישית ברציפות בריצת 110 מטר משוכות
* **[[סרגיי בובקה]]** () שזכה בפעם השלישית ברציפות בקפיצה במוט. 
* **[[בילי קונצ'לה]]** () שהגן על תוארו בריצת 800 מטר.
* **[[ורנר גינתר]]** () שהגן על תוארו בהדיפת כדור ברזל.
* **[[מאוריציו דמילנו]]** () שהגן על תוארו בהליכה ל-20 ק"מ.

## תוצאות
### נשים
#### מקצועות המסלול

#### מקצועות השדה

### גברים
#### מקצועות המסלול

#### מקצועות השדה

## נבחרת ישראל
### נשים

### גברים

## טבלת מדליות

## קישורים חיצוניים
* התוצאות הרשמיות של אליפות העולם באתלטיקה 1991 באתר IAAF

1991
קטגוריה:1991 בספורט
קטגוריה:טוקיו: תחרויות ספורט
קטגוריה:טוקיו: אתלטיקה
קטגוריה:יפן: תחרויות אתלטיקה
טקילה סאן רייז (קוקטייל)

**טקילה סאן רייז** (מאנגלית: **Tequila Sunrise**) הוא קוקטייל המוכר רשמית על ידי איגוד הברמנים הבינלאומי המורכב מ 45 מ"ל טקילה, 90 מ"ל מיץ תפוזים, 15 מ"ל גרנדין.

כדי להכין את המשקה, מוזגים את המרכיבים להייבול מלאה בקרח, ולבסוף מוסיפים את הגרנדין.

## מקור השם
המשקה קיבל את השם "טקילה סאן רייז" ("זריחת טקילה"), על שם צבעו, הדומה לזריחה מפני שהגרנדין הכבד שוקע למטה וצובע את התחתית באדום ואילו התפוזים מעליהם בצבע צהוב ומפני שהמרכיב האלכוהולי בקוקטייל הוא טקילה.

## לקריאה נוספת
* עופר קורן, **69 קוקטיילים**, פרדס חנה כרכור: הוצאת אלרן, 2003, עמ' 38

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:קוקטיילים
סן פרנסיסקו (קוקטייל)

**סן פרנסיסקו** (מאנגלית: **San Francisco**) הוא שם למספר קוקטיילים דומים. גרסה מפורסמת אחת המורכבת מ-45 מ"ל ג'ין, 90 מ"ל מיץ תפוזים, 15 מ"ל גרנדין. גרסאות רבות מוסיפות בנוסף גם ליקר בננה ומחליפות את ג'ין בוודקה. גרסה אחרת מכילה 60 מ"ל וודקה, 15 מ"ל טריפל סק, 15 מ"ל ליקר בננה, 45 מ"ל מיץ תפוזים, 45 מ"ל מיץ אננס ו7.5 מ"ל גרנדין. קוקטייל שונה לחלוטין עם שם זהה מכיל סלו ג'ין, ורמוט מתוק, ורמוט יבש, וביטרס תפוזים.

כדי להכין את המשקה, מוזגים את המרכיבים להייבול מלאה בקרח, ולבסוף מוסיפים את הגרנדין ומקשטים בפרוסת תפוז.

## לקריאה נוספת
* עופר קורן, **69 קוקטיילים**, פרדס חנה כרכור: הוצאת אלרן, 2003, עמ' 40 (שתי גרסאות של הקוקטייל)

## ראו גם
* טקילה סאן רייז (קוקטייל)
## הערות שוליים

קטגוריה:קוקטיילים
קובאן (גואטמלה)

**קובאן** (**Cobán**) היא עיר במרכז גואטמלה, בירת מחוז אלטה וראפאס, כ-90 קילומטרים מצפון מזרח לגואטמלה סיטי.  בשנת 2014 התגוררו בה כ-250,000 תושבים, וכ-8,000 תושבים נוספים חיו בכפרים שבתחום השיפוט שלה.

## היסטוריה
העיר הוקמה על ידי נזירים דומיניקנים ב-1543, והמלך קרל החמישי העניק לה מעמד של העיר. שמה של העיר נגזר מהמילה קוב אן (Cob An) בשפת הק'אקצ'י, שפירושה "מקום מעורפל". ב-1599 הוקמה בעיר בישופות. סביב העיר התפתחו גידולי קפה, שתרמו לשגשוגה. ב-1895 נחנכה מסילת ברזל שחיברה בין העיר לבין אגם איסבאל, לשם שינוע התוצרת. מסילת הברזל פעלה עד 1963. 

גידולי הקפה משכו גם מהגרים גרמנים רבים לעיר, וב-1930 מנתה הקהילה הגרמנית כ-2,000 תושבים. ב-1941 החליט נשיא גואטמלה חורחה אוביקו לגרש את התושבים הגרמנים. הסיבה הרשמית הייתה תמיכתה של גואטמלה בארצות הברית במלחמת העולם השנייה, והכרזת המלחמה שלה על גרמניה הנאצית בעקבות המתקפה על פרל הארבור (הכרזה שלא הייתה לה נפקות מעשית). עם זאת, יש הסבורים שאוביקו ניצל את המאורעות כדי להשתלט על נכסי הגרמנים וקרקעותיהם באזור. חלק מהגרמנים הועברו למחנות מעצר בטקסס, והועברו לגרמניה במסגרת עסקת חילופי שבויים.

## תרבות
מדי חודש יולי מצוין בקובאן "החג הילידי הלאומי של גואטמלה" (La Fiesta Nacional Indígena de Guatemala), פסטיבל פולקלור הכולל תחרות יופי לבחירת מלכת היופי הילידית של גואטמלה. 

בעיר פועל מועדון כדורגל אחד, קובאן אימפריאל, שזכה באליפות המדינה בשנת 2004.

## ערים תאומות
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר העירייה 
* 

קטגוריה:גואטמלה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
גיורא גורן

**גיורא גורן** (נולד ב-1944) הוא טייס קרב ישראלי בדימוס שכיהן כראש להק המודיעין ונספח חיל האוויר בוושינגטון. השתחרר בדרגת תת-אלוף.

## ביוגרפיה
גורן (במקור חומסקי), נולד וגדל בקיבוץ מסילות. ב-1962 התגייס לצה"ל והחל בקורס טיס מס' 44. לאחר שסיים את הקורס ואת קורס האימון המבצעי מונה למדריך בטייסת מטוסי אוראגן. הוא שירת כטייס קרב בשתי טייסות מיסטר. באפריל 1965 שובץ בטייסת 110 ("אבירי הצפון") כטייס ווטור. בשירותו בטייסת השתתף בגיחת תקיפה במהלך הקרב על המים. במלחמת ששת הימים החמיץ את התקיפות בגל הראשון של מבצע מוקד בשל תקלה במטוסו, וגיחתו הראשונה במלחמה הייתה הפצצת שדה התעופה קהיר מערב. ביום השני של המלחמה נפגע מאש נ"מ במהלך גיחת הפצצה ברמת הגולן ונאלץ לנטוש את מטוסו.

במלחמת ההתשה השתתף בגיחות מבצעיות רבות בחזית המצרית, בהם מבצע בוקסר 1 ביולי 1969, כטייס מיראז' 3 בטייסת 117 ("הסילון הראשונה"). גורן היה ממקימי טייסת 110 כטייסת מטוסי סקייהוק. ב-1972 מונה לסגן מפקד טייסת 144 ("עוף החול"), טייסת מטוסי נשר בבסיס עציון. עם פרוץ מלחמת יום הכיפורים שימש כמפקד שלב ראשוני בבית הספר לטיסה. הוא חזר לטייסת בבסיס עציון ורשם במלחמה 60 גיחות, במהלכן הפיל מטוס סוחוי 17 סורי ומטוס מיג 17 מצרי. לאחר המלחמה, באוגוסט 1974, מונה למפקד הטייסת. ב-1977 חזר לבית הספר לטיסה כמדריך ראשי וסגן מפקד בית הספר, יצא ללימודים במכללת חיל האוויר האמריקאי באלבמה וב-1981 מונה למפקד בית הספר לטיסה.

ב-1985 מונה למפקד בסיס חצור ואחר כך שירת כראש להק המודיעין בדרגת תת-אלוף. תפקידו האחרון בשירות היה נספח אווירי בוושינגטון. השתחרר ב-1991. סך הכל רשם כ-350 גיחות מבצעיות ומעל 6,000 שעות טיסה.

בשנים 1992 עד 1997 כיהן כמנכ"ל בית התפוצות ואחר כך מונה למנהל ההקמה של מרכז יצחק רבין לחקר ישראל. כיהן כחבר מועצת מכבים-רעות, חבר הנהלת המועצה לשלום ולביטחון וחבר המועצה הציבורית של תנועת עתיד כחול לבן הדוגלת בעמדת שתי מדינות לשני עמים.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:טייסי חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:מפקדי בית הספר לטיסה של חיל האוויר
קטגוריה:מפקדי בסיס חצור
קטגוריה:ראשי להק המודיעין
קטגוריה:חברי מועצת מכבים-רעות
קטגוריה:נספחי חיל האוויר בארצות הברית
קטגוריה:מנכ"לים יוצאי שירות קבע בצה"ל
קטגוריה:מסילות (קיבוץ): אישים
קטגוריה:תתי-אלופים בחיל האוויר
קטגוריה:חיילי חיל האוויר במלחמת ששת הימים
קטגוריה:חיילי חיל האוויר במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:חיילי חיל האוויר במלחמת לבנון הראשונה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1944
בית הכנסת הגדול בבריסל

**בית הכנסת הגדול בבריסל** (בצרפתית: **Grande synagogue de Bruxelles**), הידוע מאז שנת 2008 אף בשם **בית הכנסת הגדול באירופה** (**Grande synagogue d’Europe**) הוא בית הכנסת המרכזי של בריסל, בירת בלגיה.

בניין בית הכנסת תוכנן בשנת 1875 בסגנון אדריכלות רומנסקית-ביזנטית על ידי האדריכל דזירה דה קייזר, ונבנה בשנת 1878. בניין בית הכנסת ניצב ברחוב לה רג'נס (Rue de la Regence) מספר 32 בבריסל. הבניין שרד את תקופת מלחמת העולם השנייה, עת 25,000 מיהודי בלגיה נספו בשואה. הרב הראשי של בית הכנסת וקהילת בריסל הוא הרב אברהם (אלברט) גיגי. נכון לשנת 2008, בקהילה היהודית של בריסל כ-15,000 נפש.

בכנס רבני אירופה, שנערך בבריסל ב-4 ביוני 2008, שונה שם בית הכנסת והוא נקרא "בית הכנסת הגדול באירופה". טקס נערך במעמד רבנים ונשיא הנציבות האירופית, ז'וזה מנואל ברוזו. בטקס שרה מקהלת אירופה ונישאה תפילה לאירופה. בתפילה ביקשו הרבנים ממנהיגי אירופה לנהוג בצדק ביצירת איחוד רוחני ואיחלו אושר לאזרחי אירופה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בלגיה: בתי כנסת
קטגוריה:בריסל: מבנים