משה יגר

**משה יגר** (30 באוקטובר 1930 – 28 בנובמבר 2025) היה דיפלומט ישראלי, היסטוריון של האסלאם בדרום-מזרח אסיה וחוקר תולדות היישוב והציונות בתקופת המנדט הבריטי, וכן של תולדות מדיניות החוץ של ישראל ומשרד החוץ בשנים הראשונות למדינה.

## ביוגרפיה
ממוזער
ממוזער|330x330 פיקסלים
אביו של יגר, יעקב יגר, נולד בשנת 1902 בעיירה גליניאני שבגליציה המזרחית (אז בפולין, כיום באוקראינה). למד בסמינר העברי למורים של לבוב והוסמך להיות מורה למקצועות יהדות. בשנת 1929 התחתן עם חוה לבית קליין. הזוג הצעיר נסע לבואנוס איירס שבארגנטינה, ושם נולד משה. יעקב יגר, גיסו משה קליין ועוד מורה עברי מקומי הקימו את בית הספר העברי הראשון ח"נ ביאליק בבואנוס איירס. בשנת 1935, עלתה המשפחה לארץ ישראל לזיכרון יעקב. בשנת 1941 עברה המשפחה לחיפה, שם למד משה יגר בבית הספר הריאלי. שירת בצה"ל בגדנ"ע ובנח"ל. אחר-כך, למד לימודי האסלאם, מדע המדינה והיסטוריה כללית באוניברסיטה העברית בירושלים וקיבל תואר דוקטור בתולדות עמי האסלאם בדרום מזרח אסיה.

במאי 1956, הצטרף יגר למשרד החוץ בתור מתמחה (צוער) במחזור השלישי להכשרת דיפלומטים. הוא החל את שירותו הדיפלומטי ברומניה, לאחר מכן הועבר לבורמה (לימים: מיאנמר). ב-1965 שהה במאלזיה לשם נשלח להקים משרד כלכלי-מסחרי שהיה כיסוי לנוכחות דיפלומטית ישראלית ראשונה (ואחרונה) במדינה מוסלמית זו. המשרד נסגר בראשית 1966. לאחר מכן שימש כקונסול ישראל בלוס אנג'לס (1966–1969), כקונסול כללי בפילדלפיה (1969–1972), כקונסול כללי בניו יורק (1985–1988), כשגריר ישראל בשוודיה (1988–1990) וכשגריר בצ'כיה (1994–1995). בין שליחות אחת לשנייה בחוץ-לארץ מילא תפקידים בכירים בישראל, בהם מנהל מחלקת ההסברה במשרד החוץ (1975–1978), סמנכ"ל אגף מידע ותקשורת (1980–1985) וסגן מנהל כללי לענייני אסיה, אפריקה ואוקיאניה (1990–1993). ב-1 בנובמבר 1995 פרש יגר לגמלאות.

במשך תשע השנים הבאות, יגר לימד באוניברסיטה העברית בירושלים את תולדות דרום-מזרח אסיה כמרצה מן החוץ. כן, היה עמית מחקר במכון טרומן.

נפטר ב-28 בנובמבר 2025. הותיר אחריו אישה, ד"ר דבורה ברזילי-יגר, היסטוריונית, בן ובת.

## פרסים
* האקדמיה הצ'כית למדעים, מדליית זהב על שם פ. פאלאצקי, על מחקריו באסלאם של דרום-מזרח אסיה (1994).
* המכון לענייני אסיה והפסיפיק על שם פרופ' מ"ל סונדהי, ניו דלהי, פרס למדיניות בינלאומית, על חלקו בכינון יחסי ישראל–הודו (2013).
* פרס ז'בוטינסקי לספרות ולמחקר על הביוגרפיה הציונית "קולונל ג'ון פטרסון" (2019).
* ב-2020 זכה בפרס מולדובן לספרות צבאית חדשה לשנת 2019 על ספריו: גיון הנרי פטרסון הגדודים העבריים והציונות, ריצ'רד מיינרצהאגן והציונות, הספר אורד וינגייט קורותיו והציונות.

## פעילות ציבורית
לאחר פרישתו לגמלאות שימש:
* יושב-ראש הנהלת בית עגנון בירושלים (4 שנים)
* יושב ראש הנהלת תזמורת הבארוק ירושלים
* יושב ראש המכון לתרגום ספרות עברית

## פרסומים
יגר כתב ארבעה-עשר ספרים עיוניים בעברית וארבעה ספרים באנגלית. ספריו תורגמו לאנגלית, בנגלית, בורמנית, צ'כית וערבית. כמו כן, כתב עשרות מאמרים עיוניים ובנושאי אקטואליה בכתבי-עת שונים בישראל ובחו"ל.

במקביל לפעילותו הדיפלומטית ולימודיו האקדמיים, יגר עסק בכתיבה בתחומים הבאים:
# פרשיות היסטוריות ואישים בתולדות הציונות ותולדות היישוב.
# תולדות משרד החוץ, החל מהמחלקה המדינית של הסוכנות היהודית לפני קום מדינת ישראל ועד מלחמת ששת הימים, 1967; דמותו ותפקידיו של הדיפלומט הישראלי; עבודת ההסברה בחוץ-לארץ.
# יחסי החוץ של ישראל עם מדינות המזרח-הרחוק ובמיוחד עם הודו, סין, מאלזיה, סינגפור, בורמה ויפן; וכן, עם שוודיה וצ'כוסלובקיה בהן שירת יגר כשגריר.
# ביוגרפיות של קצינים בריטים שתמכו בציונות וביישוב היהודי בתקופת המנדט הבריטי בארץ-ישראל: אורד צ'ארלס וינגייט, קולונל ריצ'רד מיינרצהגן וג'ון הנרי פטרסון.
# מחקרים על האסלאם בדרום-מזרח אסיה.

## תרגום לעברית
משה יגר (תרגום), **פר אנגר, עם ראול ולנברג בבודפשט, זכרונות משנות המלחמה בהונגריה**, הוצאת כרמל, 2017

## ספרים
# Moshe Yegar, The Muslims of Burma : a study of a minority group, Wiesbaden : O. Harrassowitz, 1972 ( (במקור באנגלית; תורגם לבורמזית (2002), ולבנגלית (2022)))
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
#**ג'ון הנרי פטרסון, הגדודים העבריים והציונות**, מכון ז'בוטינסקי בישראל, 2018
#ביחד עם דבורה ברזילי-יגר, **משבר "אוגנדה" בציונות**, הוצאת כרמל, 2020
#**ראשיתו של שירות החוץ 1948–1967**, הוצאת כרמל, ירושלים, 2021

## ספרי ילדים
יגר תרגם לעברית ועיבד לפרסום שמונה ספרי אגדות עם וסיפורים לילדים.

# סיפורי עם ואגדות מאסיה, הספרייה למדריך, מוסד סאלד למען הילד והנוער, ירושלים, 1965.
# המסע אל השמש ועוד סיפורים, ניצנים, ירושלים ותל אביב, 1976.
# בעל הספינה הקמצן והמלח העקשן ועוד סיפורים, ניצנים, ירושלים ותל אביב, 1976.
# אגדות אפריקה, ניצנים, ירושלים ותל אביב, 1977.
# אגדות עמים, הדר הוצאת ספרים, תל אביב, 1985.
# טרולים ובני אדם: סיפורי עם ואגדות שוודיים, הוצאת כרמל, ירושלים, תשנ"ה-1995.
# מי הגיבור מכל? אגדות עם אינדיאניות, הוצאת כרמל, ירושלים, תשנ"ז-1997.
# סיפורים מארץ רחוקה, הוצאת יובלים, ירושלים, תשנ"ז-1997 (יחד עם דבורה יגר).

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* ספריו של משה יגר בהוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עובדי משרד החוץ
קטגוריה:היסטוריונים ישראלים
קטגוריה:שגרירי ישראל בשוודיה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:שגרירי ישראל בצ'כיה
קטגוריה:קונסולי ישראל בלוס אנג'לס
קטגוריה:קונסולי ישראל בניו יורק
קטגוריה:זוכי פרס ז'בוטינסקי
קטגוריה:זוכי פרס מולדובן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1930
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2025