open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
פינוי אוכלוסייה בבריטניה במהלך מלחמת העולם השנייה

**פינוי אוכלוסייה בבריטניה במהלך מלחמת העולם השנייה** הוא תהליך בו פונו אוכלוסייה, סחורות וממון בתחילת מלחמת העולם השנייה מחוץ לטווח ההפצצות.

בין השנים 1939–1941 פונו מרבית ילדי בריטניה מלונדון וערים מופצצות אחרות לאזורי ספר, הועברו סחורות ומשאבים מחוץ לטווח הפצצות בבריטניה ולמושבות בריטיות אחרות.

במסגרת מבצע Pied Piper שהתחיל ב-1 בספטמבר 1939 הועברו כ-3.5 מיליון תושבים, בהם כ-1.4 מיליון ילדים, במהלך יוני 1940 הועברה אוכלוסייה מהחוף המזרחי והמערבי מחשש ממבצע ארי-הים ובספטמבר פונו הערים שהושפעו מהבליץ.

## ראו גם
* פינוי אוכלוסייה בברית המועצות במהלך מלחמת העולם השנייה
* פינוי אוכלוסייה ביפן במהלך מלחמת העולם השנייה
* הטבעת האונייה סיטי אוף בנארס

## קישורים חיצוניים

* BBC
* BBC People's War - Yvonne Devereux 'Evacuated to Canada'
* How We Lived Then - extract from Norman Longmate book
* CLUTCH Club
* History Learning Site
* Lecture transcript on Operation Pied Piper, 31 May 2006
* The Evacuees Reunion Association
* Watch the documentary ''Children from Overseas'' online
* 

קטגוריה:הממלכה המאוחדת במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:פינוי אוכלוסייה
ולרי פטרוב

**ולרי פטרוב** (בבולגרית: **Валери Петров**; 22 באפריל 1920, סופיה, ממלכת בולגריה - 27 באוגוסט 2014, סופיה, בולגריה), היה תסריטאי מחזאי, סופר ילדים, ומשורר בולגרי ממוצא יהודי אשר כיהן גם כחבר הפרלמנט הבולגרי.

## קורות חיים
ולרי פטרוב היה שם העט של **ולרי נסים מבורך** (בבולגרית: Валери Нисим Меворах), אשר נולד בסופיה לעורך הדין פרופסור נסים מבורך שכיהן כשגריר בולגריה בארצות הברית ובאו"ם ולמריה פטרובה שהייתה מורה לצרפתית בבית ספר תיכון. הוא בוגר הפקולטה לרפואה של אוניברסיטת סופיה. ב-1935 הוציא לאור את ספר השירה הראשון שלו ובהמשך, לאחר פרסום החוק להגנת האומה החל לכתוב תחת שם העט ולרי פטרוב, תוך שהוא מאמץ את שם משפחתה של אימו וזאת בשל רדיפות היהודים בבולגריה.

ב-1944, לאחר ההפיכה שהובילה חזית המולדת הבולגרית והצטרפות בולגריה לבעלות הברית, הועסק פטרוב ככתב צבאי. לאחר תום המלחמה נמנה עם מייסדי ועורכי העיתון הסאטירי "Стършел" - "הצירעה" ובהמשך כיהן כנספח התרבות בצירות הבולגרית באיטליה. לאורך הקריירה הוציא לאור פטרוב 12 ספרי שירה, וכתב 19 תסריטים לסרטי קולנוע ואנימציה ו-8 מחזות. הסרט מעבר לכל חלום מתבסס על תסריט שכתב פטרוב ב-1981. כמו כן תרגם ולרי פטרוב מיצירותיהם של יוהאן וולפגנג פון גתה וויליאם שייקספיר לבולגרית. פטרוב זכה להוקרת הממסד האמנותי הבולגרי ולפרסים רבים על תרומתו לתרבות בבולגריה. ב-2007 זכה לפרס הוקרה מיוחד שהוענק לו על ידי ראש ממשלת בולגריה דאז סרגיי סטאנישב וב-2011 בפרס האקדמיה הבולגרית למדעים.

בראשית שנות ה-90 של המאה ה-20 כיהן פטרוב כחבר הפרלמנט הבולגרי ולתקופה קצרה היה סגן יושב ראשו. ולרי פטרוב הלך לעולמו ב-27 באוגוסט 2014 בסופיה, לאחר שלקה בשני אירועים של שבץ מוחי והוא בן 94 שנים.

## קישורים חיצוניים

* ולרי פטרוב - מצפונה של בולגריה, באתר mycentury.tv   ו
* נפטר המשורר ולרי פטרוב, באתר "סוכנות הידיעות של סופיה", אוחזר ב-27 באוגוסט 2014 

קטגוריה:סופרים יהודים בולגרים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע יהודים
קטגוריה:משוררים יהודים בולגרים
קטגוריה:מחזאים בולגרים
קטגוריה:כתבים צבאיים יהודים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע בולגרים
קטגוריה:סופיה: אישים
קטגוריה:מחזאים יהודים
קטגוריה:יהודים חברי הפרלמנט הבולגרי
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים בולגרים
קטגוריה:מתרגמים יהודים בולגרים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סופיה
קטגוריה:בולגרים שנולדו ב-1920
קטגוריה:נפטרים ב-2014
סאיטו מקוטו

**סאיטו מקוטו** (ביפנית: 斎藤 実; 27 באוקטובר 1858 - 26 בפברואר 1936) היה אדמירל בצי הקיסרי היפני, פעמיים מושלה הכללי של קוריאה וראש ממשלת יפן ה-30.

## ראשית חייו
סאיטו נולד בנחלת מוצו (כיום מחוז איווטה) למשפחת סמוראים משבט מיזוסאווה. הוא סיים את לימודיו במחזור השישי של האקדמיה הימית הקיסרית ב-1879, וסיים במקום השלישי בכיתתו, מתוך שבעה-עשר צוערים.

## קריירה צבאית
סאיטו נסע לארצות הברית ב-1884, ושימש שם נספח צבאי. כששב ליפן לאחר ארבע שנים, שירת במטה הכללי של הצי היפני. לאחר קידומו לדרגת לוטננט-קומנדר ב-1893, התמנה סאיטו לסגן מפקד הסיירת "איזומי," ולאחר מכן לסגן מפקד אוניית המערכה "פוג'י."

במהלך מלחמת סין–יפן הראשונה פיקד סאיטו על הסיירות "אקיצושימה" ו"איצוקושימה." הוא התמנה לסגן שר הימייה ב-10 בנובמבר 1898, וקודם לדרגת אדמירל משנה ב-1900.

## קריירה פוליטית
סאיטו כיהן בתפקיד סגן שר הימייה פעם נוספת במהלך מלחמת רוסיה–יפן. בתחילת המלחמה הוא קודם לדרגת תת-אדמירל, וב-1906 קיבל את עיטור מסדר השמש העולה. לאחר המלחמה כיהן סאיטו בתפקיד שר הימייה במשך שמונה שנים, מ-1906 עד 1914, במהלכן סייע בהרחבת הצי.

סאיטו קיבל את תואר הקזוקו "דאנשאקו" (ברון) ב-21 בספטמבר 1907, וקודם לדרגת אדמירל ב-16 באוקטובר 1912. הוא נאלץ להתפטר מתפקידו כשר הימייה ב-16 באפריל 1914, לאחר שהתברר שהיה מעורב בפרשיית שחיתות, בה היה מעורבים הצי היפני וחברת סימנס, ונכנס לשירות מילואים.

ב-1919 התמנה סאיטו למושל הכללי של קוריאה. מינויו אירע זמן קצר לאחר דיכוי תנועת ה-1 במרץ, תנועה לעצמאות קוריאה, ובעקבות זאת מיתן סאיטו את המדיניות היפנית במדינה, ואפשר לתושביה חופש רב יותר. סאיטו כיהן פעמיים כמושל קוריאה, מ-1919 עד 1927, ופעם נוספת מ-1929 עד 1931. הוא קיבל את עיטור מסדר פרחי הפאולוניה ב-1924, ותואר הקזוקו שלו הפך ל"שישאקו" (ויקונט) שנה לאחר מכן.

## ראש הממשלה
בעקבות ההתנקשות בראש הממשלה אינוקאי צויושי ב-15 במאי 1932 על ידי פעיל אולטרה-לאומני, התמנה סאיטו לראשות הממשלה. סדאו אראקי נותר שר המלחמה, ומיד פנה בדרישות אל הממשלה החדשה. במהלך כהונתו של סאיטו, הכירה יפן בעצמאותה של מנצ'וקוו, ופרשה מחבר הלאומים.

ממשלתו של סאיטו הייתה הממשלה היציבה ביותר בתקופה שבין שתי מלחמות העולם, והיא החזיקה מעמד עד ה-8 ביולי 1934, אז נאלצה הממשלה להתפטר בעקבות פרשיית שחיתות. אוקדה קייסוקה החליף את סאיטו בראשות הממשלה.

לאחר פרישתו המשיך סאיטו למלא תפקיד חשוב בפוליטיקה היפנית, והתמנה לשומר חותם הקיסר ב-26 בדצמבר 1935. עם זאת, סאיטו איבד את חייו בהתנקשות במהלך מרד הנפל של 26 בפברואר 1936 בביתו שבטוקיו.

לאחר מותו הוענק לסאיטו עיטור מסדר החרצית.

## לקריאה נוספת

* Bix, Herbert P. **Hirohito and the Making of Modern Japan**, Harper Collins, 2000. .
*Jansen, Marius B. **The Making of Modern Japan**. Harvard University Press, 2000. .


## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:ראשי ממשלת יפן
קטגוריה:אדמירלים יפנים
קטגוריה:מעוטרי מסדר פרחי הפאולוניה
קטגוריה:ויקונטים
קטגוריה:אישים במלחמת רוסיה–יפן
קטגוריה:ילידי 1858
קטגוריה:יפנים שנפטרו ב-1936
יורוקים

**יורוקים** (בטורקית: **Yörük**) הם קבוצה אתנית של נוודים ממוצא טורקי, המגיעים במקור מהאזורים ההרריים שבאנטוליה. כיום ניתן למצוא קבוצות יורוקים במספר מקומות בהם; טורקיה, חבל הבלקן, ברחבי מרכז אסיה ואף במספר מקומות באירופה (בעיקר בארצות השפלה).

היורוקים מזוהים כיום לעיתים עם השבטים הטורקמנים. בטורקיה המונח טורקמנים מזוהה עם שבטים אשר אינם נוודים עוד והתיישבו בכפרים וערים, בעוד שהמונח 'יורוק' מזוהה עם שבטים אשר משמרים את אורח החיים הנוודי. עם זאת, היורוקים הם קבוצה אתנית ייחודית שמשתייכת לעמים הטורקמנים בהגדרתם הרחבה בלבד, שכן ככל הנראה היורוקים שכנו באזור עוד לפני שהשבטים הטורקמנים נדדו דרומה.

## תמונות

Yoeruek16.jpg|אוהלי יורוקים בטורקיה.
AlaDaglarYoruk.jpg|רועה צאן בהרי הטאורוס.
Yoeruek26.jpg|שטיח יורוקי ארוג.
Yoeruek18.jpg|יורוקים עם גמליהם.


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:עמי המזרח התיכון
קטגוריה:עמי אסיה
קטגוריה:שבטים טורקיים
קטגוריה:אנטוליה
יואב קרקובסקי

**יואב קְרָקוֹבְסְקִי** (נולד ב-8 במאי 1975) הוא עיתונאי וכתב רדיו וטלוויזיה ישראלי. לשעבר ראש התחום הפוליטי בתאגיד השידור הישראלי.
[ממוזער|יואב קרקובסקי בוועידת מפלגת העבודה ב-9 באוגוסט 2022, ב[הבית הירוק (תל אביב)|בית הירוק באוניברסיטת תל אביב.]]

## ביוגרפיה
קרקובסקי הוא בנם של ישראל ונילי קרקובסקי.

בוגר תיכון אלון ברמת השרון. שירת כחייל קרבי בלבנון.

ב-1997 החל את עבודתו ברשות השידור, ככתב ברשת ב' של קול ישראל במערכת תל אביב.  

בפברואר 1999, בעקבות מותו של הכתב אילן רועה בדרום לבנון, מונה להחליפו ככתב בצפון למשך שלוש שנים. שימש כתב לענייני איכות סביבה ולאחר חודשים מספר מונה לכתב הפוליטי של רשת ב'. עורך יומנים ותוכניות ונמנה עם מגישיה של התוכנית "כל היום". 

מימי טרום הבחירות לכנסת העשרים החל להגיש תוכנית פוליטית שבועית ברשת ב' בשם "המזנון". היה ממייסדי קבוצת "חדשות ישראל", שהתמודדה במכרז על הקמת ערוץ החדשות הייעודי. לאחר שהמיזם לא יצא לפועל, שב לרשת ב'. כיהן גם ככתב לענייני משטרה בחדשות עשר. 

ב־2007 זכה בפרס מנכ"ל רשות השידור על שם אילן רועה.

החל מ־2010 שימש כמגיש מחליף בתוכניות בערוץ הכנסת, ושימש גם כפרשן בתוכנית "המשחק המרכזי". 

מ־2017 עד פברואר 2018 הגיש את התוכנית "בחצי היום השישי" בכאן ב'.

באוגוסט 2020 הודיע שהוא עוזב את תפקידו כראש התחום הפוליטי ועובר לשמש ככתב מגזין ועורך פרויקטים מיוחדים בתאגיד.

נוסף על תפקידיו בעיתונות, קרקובסקי מדריך מסעות לפולין מטעם "יד ושם".

קרקובסקי נשוי לרויטל יכין, בתה של מירי יכין, שהייתה שנים רבות ראש אגף האירועים והטקסים בכנסת. הזוג מתגורר בתל אביב.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סגל קול ישראל
קטגוריה:זוכי הפרס להצטיינות עיתונאית ע"ש אילן רועה
קטגוריה:סגל תאגיד השידור הישראלי - כתבי כאן חדשות
קטגוריה:סגל כאן ב'
קטגוריה:כתבים ישראלים לענייני איכות הסביבה
קטגוריה:כתבים פרלמנטריים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון אלון (רמת השרון)
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1975
שיר אסירי עכו

"**שיר אסירי עכו**" הוא שירו של זאב ז'בוטינסקי. חובר בתקופת היותו עצור עם חבריו אנשי ההגנה בכלא עכו, על השתתפותם בהגנה על היישוב היהודי ברובע היהודי בעיר העתיקה בירושלים, במאורעות תר"ף 1920; תקופה שאותה תיאר לימים גם ב"אבטוביוגרפיה" מפרי עטו.
נושאי השיר הם אהבת ארץ ישראל, ז'בוטינסקי מונה את האתרים וחבלי הארץ: כתר הר חרמון (רום החרמון), המושבה מטולה, דן, הגלעד ואילת (קיבוץ אילת השחר). הוא מעלה על נס את מותם של גיבורים על משמרת היישוב היהודי, ובכלל זה יוסף טרומפלדור וחבריו במאורעות תל חי שהתחוללו בחורף תר"ף 1920.

ככל שיריו ותרגומיו של ז'בוטינסקי, גם שיר זה נכתב בהברה ספרדית (בשונה למשל מרוב שירתו של ביאליק), מתוך אמונתו בהתאמתה ובעתידה בספרות העברית המתחדשת. על פי פרופ' דן מירון, השיר הוא חלק משירתו הציונית הפוליטית של ז'בוטינסקי, שבה "מצא הז'אנר של ההמנון הציבורי, ...את גיבושו המודרני השלם, ה'קלסי', הראשון"; ז'בוטינסקי הטביע בהם "מוזיקליות", "בהירנות" במבע, ושימוש ב"מילון' הכלל יישובי, ובכלל זה של "השמאל הציוני".

השיר הולחן על ידי יוסף מילט והיה אהוד ביישוב, לזרמיו. נהגו לשיר אותו במסיבות ובהתקהלויות חגיגיות והוא זכה לביצועים רבים.

## לקריאה נוספת
*דן מירון (הקדמה), יוסף קיסטר (מבוא), **אילן מצל בגיא, זאב ז'בוטינסקי ושירתו**, תל אביב: הוצאת המסדר על־שם זאב ז'בוטינסקי, תשס"ו-2005.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי שנות ה-1920
קטגוריה:שירי זאב ז'בוטינסקי
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירי י"א באדר
קטגוריה:תל חי
אלי פרץ

**אלי פרץ** (נולד ב-1960) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, שכיהן כמנכ"ל עיריית קריית מלאכי.

## ביוגרפיה
פרץ נולד במרוקו. משפחתו עלתה לישראל כשהיה בן שנתיים והתיישבה בקריית מלאכי. למד בבית ספר יסודי נצח ישראל, ובתיכון אמי"ת קריית מלאכי. בשנת 1978 התגייס לצה"ל ושירת בחיל ההנדסה הקרבית. פיקד על גדוד 605 ובהמשך כיהן גם כאחראי על ההנדסה (מהנ"פ) בפיקוד צפון, פיקד על בית הספר להנדסה צבאית ועמד בראש חטיבת תורה והדרכה בזרוע היבשה.

במהלך השנים התגורר עם משפחתו בירושלים ובקריית ארבע.

השתחרר מצה"ל לאחר 25 שנים בחיל ההנדסה בדרגת תת-אלוף.

בשנת 2004 מונה לתפקיד מנכ"ל עיריית קריית מלאכי תחת ראש העיר מוטי מלכה.

בשנת 2006 עזב את תפקידו בעירייה ומונה למנכ"ל חברת איזוטסט.

לאחר פרישתו מהחברה שב לעירייה וכיהן בתפקיד עד שנת 2013.

בשנת 2019 עבד בחברה לפינוי מוקשים.

## חיים אישיים
הוא אב לשישה ילדים בהם הסטנדאפיסט מתן פרץ. בוגר תואר ראשון במדעי הרוח באוניברסיטת תל אביב.

## הערות שוליים

קטגוריה:קריית מלאכי: אישים
קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1960
אוקדה קייסוקה

**אוקדה קייסוקה** (ביפנית: 岡田 啓介; 20 בינואר 1868 - 7 באוקטובר 1952) היה אדמירל בצי הקיסרי היפני, פוליטיקאי וראש ממשלת יפן ה-31.

## קריירה צבאית
אוקדה נולד בעיר פוקואי שבמחוז פוקואי למשפחת סמוראים. הוא למד במחזור ה-15 של האקדמיה הימית הקיסרית, וסיים ב-1889 במקום השביעי מתוך 80 צוערים. הוא שירת בתחילת דרכו על סיפון הקורבטה "קונגו" ועל סיפון הסיירת "נאניווה." לאחר שקיבל את דרגת הלוטננט, שירת אוקדה על סיפון הסיירות "איצוקושימה" ו"טקצ'יהו" ועל הקורבטה "היאיי." במהלך מלחמת סין–יפן הראשונה, שירת אוקדה על אוניית המערכה "פוג'י."

לאחר שסיים את לימודיו במכללת המטה הימי, עבר אוקדה לשרת על סיפון אוניית המערכה "שיקישימה," והיה סגן מפקד הסיירת "יאֶיאמה." במהלך מלחמת רוסיה–יפן שימש אוקדה סגן מפקד בכמה כלי שיט, עד שקיבל לבסוף, את הפיקוד על הסיירת "קסוגה" ב-25 ביולי 1910. שנתיים לאחר מכן קיבל את הפיקוד על הסיירת "קאשימה."

לאחר שקיבל את דרגת אדמירל משנה ב-1913, מילא אוקדה מספר תפקידי מטה. הוא קודם לדרגת תת-אדמירל ב-1917, ולאדמירל ב-1924. באותה שנה התמנה אוקדה למפקד הצי היפני המשולב.

אוקדה הפך לשר הימייה ב-1927, בממשלתו של טנאקה גיאיצ'י, אך התפטר ב-1929 עבור מקום כיועץ צבאי במועצת המלחמה העליונה של יפן.

אוקדה היה אחד הקצינים הבכירים הבודדים בצי היפני שתמכו באמנת לונדון, שקראה לצמצום מרוץ החימוש בין המעצמות, והוא פעל לאישורה על ידי הממשלה. הוא כיהן פעם נוספת בתפקיד שר הימייה בממשלתו של סאיטו מקוטו ב-1932.

## קריירה פוליטית
לאחר התפטרות ממשלתו של סאיטו בעקבות פרשיית שחיתות, התמנה אוקדה לראשות ממשלת יפן ב-8 ביולי 1934, תוך שהוא מחזיק בו זמנית בתפקיד שר המושבות. הוא היה אחת הדמויות הדמוקרטיות והמתונות ביותר באותה עת, במדינה שהלאומנות גאתה בה, והיה מהמתנגדים העיקריים להרחבת הצבא והצי, גישה שהפכה אותו למטרה בעיני הממסד הצבאי וגורמים לאומנים. הוא ניצל מהתנקשות במהלך מרד הנפל של 26 בפברואר 1936, מכיוון שהרוצחים טעו בזיהויו, ובטעות רצחו את גיסו, שהיה גם מזכירו האישי, קולונל דנזו מצואו. אוקדה יצא ממקום המסתור שלו ב-29 בפברואר, אך התפטר מתפקידו מספר ימים לאחר מכן.

אוקדה היה גם ממתנגדי המלחמה עם ארצות הברית. במהלך מלחמת העולם השנייה הקים אוקדה קבוצה של פוליטיקאים ואנשי צבא בעלי דעות דומות לשלו, שניסו להביא לסיום המלחמה. תבוסת היפנים בקרב מידוויי ובקרב גוודלקנל, קרא אוקדה לפתיחת משא ומתן עם בעלות הברית, ומילא תפקיד מרכזי בהדחת ממשלתו של הידקי טוג'ו ב-1944.

## לקריאה נוספת

* Bix, Herbert P. **Hirohito and the Making of Modern Japan**, Harper Collins, 2000. .
*Jansen, Marius B. **The Making of Modern Japan**. Harvard University Press, 2000. .


## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:ראשי ממשלת יפן
קטגוריה:סמוראים
קטגוריה:אדמירלים יפנים
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1868
קטגוריה:יפנים שנפטרו ב-1952
1835 במדע

## אסטרונומיה
* 5 באוגוסט תצפית ראשון של שביט האלי בחזרתו.
* 25 באוגוסט – תחילת פרסום מאמרי מתיחת הירח הגדולה.

## ארכאולוגיה
* גילוי ופיענוח כתובת ביסותון על ידי הנרי רולינסון, הברונט הראשון

## גאולוגיה
* תחילת סקר גאולוגי מקיף של בריטניה. לראשונה נערך סקר מקיף ברמה ארצית.
* הגדרת סילור וקמבריון

## טכנולוגיה
* ויליאם הנרי פוקס טלבוט לראשונה משתמש בטכנולוגיה של נגטיב-פוזיטיב
* 12 בספטמבר – הוצאת פטנט על טובה
* המצאת אקדח תופי על ידי סמואל קולט
* המצאת קוד מורס על ידי סמואל מורס
## כימיה
* ייצור ויניל כלוריד על ידי יוסטוס פון ליביג 

## מתמטיקה
* סטטיסטיקאי צרפתי אדולף קואלט מגדיר את המונח "בן אדם ממוצע"

## פיזיקה
* חקר דיסקת איירי על ידי ג'ורג' בידל איירי.
* חקר כוח קוריוליס על ידי גספאר קוריוליס.
*חקר מכניקת המילטון על ידי ויליאם רואן המילטון.

## רפואה
* הרופא הצרפתי פייר אלכסנדר פרסם את מחקרו לגבי שימוש מוגזם בהקזת דם בטיפולים רפואיים שונים.

## נולדו
* 12 במרץ – סימון ניוקומב, אסטרונום ומתמטיקאי קנדי (נפטר ב-1909)
* 14 במרץ – ג'ובאני סקיאפארלי, אסטרונום איטלקי (נפטר ב-1910)
* 24 במרץ – יוזף סטפן, מתמטיקאי סלובני-אוסטרי (נפטר ב-1893)
* 2 באוגוסט – אלישע גריי, ממציא אמריקאי (נפטר ב-1901)
* 1 באוקטובר – אדם פוליצר, ביולוג הונגרי-אוסטרי (נפטר ב-1920)

## נפטרו
* 18 באוגוסט – פרידריך שטרומאייר, כימאי גרמני (נולד ב-1776)

## קישורים חיצוניים

*
היאשי סנג'ורו

**היאשי סנג'ורו** (ביפנית: 林 銑十郎; 23 בפברואר 1876 – 4 בפברואר 1943) היה גנרל בצבא יפן, מפקד הצבא היפני בקוריאה במהלך תקרית מוקדן והפלישה היפנית למנצ'וריה, פוליטיקאי וראש ממשלת יפן ה-33.

## ביוגרפיה
היאשי נולד במחוז אישיקווה למשפחת סמוראים. בצעירותו עזב היאשי את לימודיו על מנת להתגייס לצבא היפני בראשית מלחמת סין–יפן הראשונה. לאחר סיום המלחמה הוא למד באקדמיה הצבאית הקיסרית ולאחר סיום הלימודים ב-1897 עבר לשרת ברגימנט חיל הרגלים השביעי. הוא סיים את לימודיו במכללת המטה של הצבא ב-1903, ובמהלך מלחמת רוסיה–יפן השתתף במצור על פורט ארתור.

התפקיד הפיקודי הראשון של היאשי היה הפיקוד על רגימנט הרגלים ה-57, בין 1918 ל-1920, בשנים שלאחר מכן מילא מספר תפקידי מטה והדרכה. ב-1923 ו-1924 היה נציג צבא יפן בחבר הלאומים, ולאחר מכן חזר לבצע תפקידי מטה למשך שנה נוספת.

ב-1925 קיבל היאשי את הפיקוד על חטיבת הרגלים השנייה. שנה לאחר מכן קיבל את הפיקוד על המחנה הצבאי במפרץ טוקיו, ושנה לאחר מכן התמנה למפקד מכללת המטה של הצבא. ב-1929 קיבל את הפיקוד על דיוויזיית המשמר הקיסרי.

ב-1930 הפך היאשי למפקד צבא צ'וסן - חיל המצב היפני בקוריאה. יום לאחר תקרית מוקדן ב-19 בספטמבר הוא הורה לדיוויזיה ה-20 להיכנס לתוך מנצ'וריה, ללא אישור הקיסר או הממשלה. בסופו של דבר נאלצה הממשלה להסכים למהלך, והוא קיבל את אישור הממשלה בדיעבד, ב-22 בספטמבר.

לאחר הפיקוד בקוריאה, שב היאשי ליפן והתמנה לאחראי על האימונים הצבאיים במדינה ולחבר במועצת המלחמה העליונה מ-1932 עד 1934. לאחר מכן הוא תמנה לשר המלחמה.

היאשי כיהן בתפקיד ראש ממשלת יפן לתקופה קצרה ב-1937, ולאחר מכן ישב במועצה הקיסרית. בינואר 1943 לקה היאשי בדימום תוך-גולגולתי ומת בביתו ב-4 בפברואר, מבלי ששב להכרה. לאחר מותו הוענקו לו עיטור מסדר דיית הזהב ועיטור מסדר פרחי הפאולוניה.

## לקריאה נוספת

* Bix, Herbert P. **Hirohito and the Making of Modern Japan**, Harper Collins, 2000. .
*Jansen, Marius B. **The Making of Modern Japan**. Harvard University Press, 2000. .


## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:קצרמר אנשי צבא
קטגוריה:ראשי ממשלת יפן
קטגוריה:שרי החוץ של יפן
קטגוריה:סמוראים
קטגוריה:גנרלים יפנים
קטגוריה:ילידי 1876
קטגוריה:יפנים שנפטרו ב-1943
דוד ישי

**דוד (דדו) ישי** (27 ביוני 1953 – 15 בפברואר 2003) היה כדורגלן ישראלי. שיחק לאורך רוב הקריירה שלו שיחק במדי מועדון בית"ר ירושלים, ושימש כקפטן הקבוצה בתקופה בה זכתה לראשונה בתולדותיה בגביע המדינה, בשנת 1976.

## קריירה
ישי נולד בשכונת מלחה בירושלים להורים עולי תוניסיה. הוא החל את הקריירה בקבוצת הנוער של הפועל ירושלים, ובלט במשחק הראש שלו. אברהם לוי, מנהל בית"ר ירושלים באותם ימים, התרשם מיכולתו, והוא עבר לשחק בקבוצת הנוער של היריבה העירונית.

בעונת 1972/1973 ערך ישי את הופעתו הראשונה במדי קבוצת הבוגרים של בית"ר, ושימש בה בתפקיד קשר ימני. בהמשך שיחק כחלוץ. בעונת 1973/4 החל לשחק באופן קבוע בהרכב. בעונת 1975/1976 הוביל את הקבוצה כקפטן כאשר הגיעה למקום השני בליגה ולזכייה ראשונה בתולדותיה בגביע המדינה. בסיום העונה שלאחר מכן נפצע ישי פציעה קשה, ונאלץ לפרוש ממשחק למשך שלוש שנים.

בזכייתה של קבוצת בית"ר ירושלים בגביע המדינה השני  בעונת 1978/1979, היה חלק מסגל הקבוצה, אך לא שותף בשל פציעתו.

בעונת 1979/1980 השתקם ושב לשחק במדי בית"ר. בתום אותה עונה ירדה הקבוצה לליגה הארצית (הליגה השנייה אז), וישי עבר לשחק בקבוצת בית"ר רמלה, בה נשאר עד לסיום קריירת המשחק שלו. בסך בכל ערך ישי 162 הופעות במדי בית"ר ירושלים, במשך שבע עונות. הוא כבש לאורך השנים 17 שערים.

## אחרי הפרישה
לאחר פרישתו, בשנת 1991/1992, שימש ישי בתפקיד מנהל בית"ר ירושלים למשך עונה אחת.

בשנות הארבעים לחייו לקה ישי בהתקף לב תוך כדי משחק במסגרת הליגה למקומות עבודה. מספר שנים לאחר מכן לקה בדום לב ונפטר בגיל 49.

על שמו נקראת קבוצת הוותיקים של בית"ר בשם "בית"ר נורדיה דוד ישי ירושלים". בכל שנה נערך לזכרו משחק דרבי בין ותיקי בית"ר ירושלים לבין ותיקי הפועל ירושלים, מסורת שבשנת 2015 הוחלפה במשחק בין ותיקי בית"ר ירושלים לבין בית"ר נורדיה ירושלים.
ממוזער|דוד ישי מניף את הגביע המדינה
בצור הדסה קיים לזכרו מגרש כדורגל (מגרש דדו) ובית ספר לכדורגל לילדים בשם "אריות דדו- צור הדסה"

## תארים
;בית"ר ירושלים
* גביע המדינה: 1975/1976, 1978/1979
* אלוף האלופים: 1975/1976

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:קשרי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני בית"ר ירושלים
קטגוריה:ירושלים: כדורגלנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1953
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2003
על בריקדות

**על בריקדות** (בפולנית: **Na barykady**) הוא שיר מהפכנים פולני שלחנו עממי. הוא נכתב בפולנית בשנת 1904 ומחברו אינו ידוע.

השיר קורא להנפת הדגל האדום, דגלם של הסוציאליסטים וקומוניסטים ברחבי העולם. נהגו לשיר אותו, או חלקים ממנו, גם מתורגם לעברית, בחוגי השמאל הציוני בארץ ישראל, כגון קיבוצי "השומר הצעיר".

## מילות השיר
### מילות השיר בעברית

### מילות השיר בפולנית




## קישורים חיצוניים

קטגוריה:המנונים
קטגוריה:הקומוניזם בתרבות ובאמנות
קטגוריה:יצירות שמחברן אינו ידוע
קטגוריה:סוציאליזם
קטגוריה:פולין: תרבות
קטגוריה:פולנית
קטגוריה:שירי 1904
קטגוריה:שירי מחאה
נובויוקי אבה

**נוֹבּוּיוּקִי אַבֶּה** (ביפנית: **阿部 信行**; 24 בנובמבר 1875–7 בספטמבר 1953) היה גנרל בצבא יפן, מושלה הכללי של קוריאה, פוליטיקאי וראש ממשלת יפן ה-36.

## ראשית חייו וקריירה צבאית
אבה נולד בעיר קנאזווה שבמחוז אישיקווה למשפחת סמוראים. הוא עזב את לימודיו בתיכון על מנת להתגייס לצבא במהלך מלחמת סין–יפן הראשונה. לאחר המלחמה למד באקדמיה הצבאית הקיסרית, ולאחר מכן המשיך למכללת המטה הצבאי, שם למד עם סדאו אראקי, לימים קצין לאומני קיצוני. אבה פיקד על רגימנט הארטילריה השלישי מ-1918 עד 1921. יחד עם הרגימנט השתתף בהתערבות מדינות ההסכמה במלחמת האזרחים ברוסיה.

אבה קיבל את הפיקוד על דיוויזיית הרגלים הרביעית ב-22 בדצמבר 1930, ומאוחר יותר שירת כמדריך במכללת המטה, לפני שהפך לסגן שר המלחמה ומנהל האגף לענייני צבא במשרד המלחמה. בשנת 1933 קיבל דרגת גנרל, ובעקבות זאת קיבל את הפיקוד העליון על חיל המצב היפני בטאיוואן. ב-1936 סיים את השירות הפעיל, ונכנס לרשימת המילואים.

## ראש ממשלה
אבה לא היה הבחירה הראשונה להחליף את ראש הממשלה שהתפטר, הירנומה קיאיצ'ירו. מצד האזרחים, היו פומימרו קונואה וקוקי הירוטה עדיפים עליו, בעוד הממסד הצבאי וגורמים לאומניים קיצוניים תמכו בגנרל אוגאקי קזושיגה. לאחר שהכריז הגנרו האחרון, סיונג'י קינמוצ'י, שאין הוא מעוניין באף אחד מהמתמודדים, דחף הצבא את אוגאקי ביתר שאת. אולם, אוגאקי חלה ונאלץ לשהות בבית חולים. לפיכך, הושגה פשרה שלפיה יקבל שר המלחמה המכהן, אבה, את תפקיד ראש הממשלה. אבה לא השתייך לסיעת טוסיי-הא ולא לסיעת קודו-הא, ואף זכה לתמיכת הצי הקיסרי היפני.

אבה הפך לראש ממשלת יפן ב-30 באוגוסט 1939, ובאותה עת החזיק גם בתפקיד שר החוץ. במהלך כהונתו, שנמשכה ארבעה חודשים בלבד, שאף אבה להביא את מלחמת סין–יפן השנייה לסיומה ולשמור על נייטרליות בעימותים באירופה. הוא אף התנגד לכריתת ברית עם גרמניה הנאצית ועם איטליה הפשיסטית.

בשל חוסר תמיכה מצד גורמים צבאיים ומצד מפלגות אחרות, נאלץ אבה להתפטר, ויונאי מיצומאסה החליפו בינואר 1940.

## המשך הקריירה
שלושה חודשים לאחר התפטרותו, שלח הצבא את אבה לסין בתור יועץ לוואנג ג'יוויי, שאותו הציבו היפנים בראש העיר נאנג'ינג, ועל מנת שיבטיח את האינטרסים הכלכליים והצבאיים של יפן בצפון סין. לאחר שובו ליפן ב-1942, הצטרף אבה לבית האצילים של הדיאט של יפן וקיבל תפקיד בכיר במפלגת טאיסיי יוקוסאנקאי. לאחר מכן, הפך למושל הכללי של קוריאה מ-1944 עד 1945.

לאחר מלחמת העולם השנייה סולק אבה ממשרתו הציבורית ונעצר על ידי רשויות הכיבוש האמריקאי. אולם, הוא נמצא חף מפשע ושוחרר תוך זמן קצר.

## לקריאה נוספת

* Bix, Herbert P. **Hirohito and the Making of Modern Japan**, Harper Collins, 2000. .
*Frank, Richard B. ** Downfall: The End of the Imperial Japanese Empire**. Penguin, 1999. .


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ראשי ממשלת יפן
קטגוריה:פוליטיקאים יפנים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:גנרלים יפנים
קטגוריה:מעוטרי מסדר השמש העולה
קטגוריה:יפנים במלחמת האזרחים ברוסיה
קטגוריה:ילידי 1875
קטגוריה:יפנים שנפטרו ב-1953
ג'ייסון אורנג'

**ג'ייסון תומאס אורנג**' (באנגלית: **Jason Thomas Orange**; נולד ב-10 ביולי 1970) הוא זמר, שחקן, מוזיקאי ורקדן בריטי. נודע בעיקר כחבר בלהקת הבנים המצליחה "טייק ד'את", שזכתה לפופולריות בשנות ה-90, והתאחדה בשנת 2005.

## ביוגרפיה
אורנג' נולד בקרמפסול, מנצ'סטר שבבריטניה, ולו חמישה אחים, בהם אח תאום. הוריו התגרשו. אורנג' למד בבית ספר תיכון בדרום מנצ'סטר, ולאחר סיומו עבד בעבודות מזדמנות. 

ב-1990 החל את פעילותו במסגרת להקת הבנים "טייק ד'את", לצד רובי ויליאמס, גארי בארלו, מארק אואן והווארד דונלד. אורנג' שימש בלהקה בעיקר כרקדן והופיע בקולות הרקע, אך לא בתפקידי סולו. הלהקה הקליטה שלושה אלבומים, שזכו להצלחה במכירות ובמצעדים, והופיעה ברחבי העולם. הלהקה התפרקה ב-1996, מספר חודשים לאחר עזיבתו של ויליאמס. 

לאחר הפירוק פנה אורנג' ללימודי משחק. ב-1998 הופיע בתפקיד משנה במיני-סדרה "Killer Net", וב-1999 שיחק במחזה "Gob" בלונדון; לאחר מכן ויתר על קריירת המשחק. בשנים 2001-2003 למד בקולג' דרום טרפורד במנצ'סטר.

ב-2005 התאחדה הלהקה, והחלה לצאת לסיבובי הופעות ולהקליט אלבומים נוספים. באלבום שיצא ב-2006, "Beautiful World", הוא שר לראשונה בתפקיד מרכזי, בשיר "Wooden Boat". באלבום "The Circus" שיצא ב-2008 הוא שר סולו בשיר "How Did It Come To This". בהופעות הלהקה הוא הופיע בהמשך גם בנגינה על גיטרה.

בשנת 2014 עזב אורנג' את הלהקה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1970
ביירון קייטי

**ביירון קתלין מיטשל** (באנגלית: **Byron Kathleen Mitchell**), הידועה בעיקר בשמה **ביירון קייטי** (נולדה ב-6 בדצמבר 1942), היא סופרת, מרצה ומורה רוחנית אמריקאית, מפתחת שיטת "העבודה של ביירון קייטי" (The Work Of Byron Katie).

## ביוגרפיה
קייטי מעידה שהחל משנות השלושים לחייה חוותה כעשור של דיכאונות עמוקים והתמכרויות לאלכוהול ולאכילה. ב-1986, בעודה מאושפזת במוסד לנשים עם הפרעות אכילה, חוותה קייטי התעוררות רוחנית, שבעקבותיה הגיעה לתובנות אותן תרגמה לשיטת ה"עבודה" אותה היא מלמדת.

## שיטת העבודה
שיטת העבודה היא טכניקה מדיטטיבית לזיהוי מחשבות ואמונות שגורמות לנו לסבל, ולחקירתן. מהותה של "העבודה" על פי קייטי היא להבין שהמחשבות שלנו פוגעות בנו, מביאות לנו סבל, ולא המציאות. תרגול העבודה תומך בנו כשאנחנו מבררים את המחשבות שלנו ולומדים לפגוש את המציאות - בעבר, בהווה ובעתיד - מתוך חוסן פנימי, גמישות מחשבתית והכרת הטוב. התהליך מאפשר למתרגל לראות אפשרויות חדשות מעבר לסבל. הטכניקה יכולה להיות מתורגלת לבד, בזוגות, באופן תהליכי או חד פעמי, וכן בקבוצות.

שיטת העבודה בהגדרתה אינה טיפול, וכך גם מדגישה קייטי. המלווים בתהליכי העבודה נקראים "מאפשרים". ישנן מספר תוכניות להסמכת מאפשרים בעולם, כולל בישראל. השיטה מכוונת את הקליינט למשאבים העצמיים שלו ולתשובות שלו, ותומכת בו כשהוא לומד את הגישה אליהם ומפתח שיח פנימי ותחושת חוסן וערך עצמי. עם זאת יש גם מטפלים עם הסמכה טיפולית אקדמית בתחום בריאות הנפש, כגון עובדים סוציאליים, מטפלים באמנות ופסיכולוגים, שמאמצים את השיטה ככלי תומך במסגרת שירותיהם.

## ספרים
קייטי כתבה 17 ספרים, עשרה מהם תורגמו לעברית:
* **לאהוב את מה שיש** (עם סטיבן מיטשל) (הוצאת פראג), רב-מכר
* **אהבתך נחוצה לי - האם זאת האמת?** (עם מייקל כץ) (הוצאת מטר), 2006
* **אלף שמות לאושר** (הוצאת מטר), 2007
* **טיגר-טיגר האם זאת האמת?** (הוצאת פראג), 2009, ספר ילדים
* **על אהבה ומערכות יחסים** (הוצאת העבודה) 2010
* **על הורים וילדים** (הוצאת העבודה) 2010
* **על בריאות מחלה ומוות** (הוצאת העבודה) 2010
* **על כסף ועבודה** (הוצאת העבודה) 2010
* **על הארה וידיעה עצמית** (הוצאת העבודה) 2010
* **תודעה חוזרת הביתה** (הוצאת מטר), 2019

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:העידן החדש
קטגוריה:מורים רוחניים
קטגוריה:סופרות אמריקאיות
קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1942
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1942
גארי בארלו

שמאל|ממוזער|250px|גארי בארלו, 2012
**גארי בארלו** (באנגלית: **Gary Barlow**; נולד ב-20 בינואר 1971) הוא זמר-יוצר, פסנתרן ומפיק מוזיקלי בריטי. נודע בעיקר כזמר המוביל בלהקת הבנים המצליחה "טייק ד'את", שזכתה לפופולריות בשנות ה-90, והתאחדה בשנת 2005. מאז פירוקה הקליט אלבומים והופיע גם במסגרת קריירת סולו. בנוסף הופיע ב-2011 כשופט בתוכנית הכישרונות הבריטית המצליחה "אקס פקטור".

## ביוגרפיה
בארלו נולד בפרודשם, צ'שייר שבבריטניה. בילדותו למד בעצמו לנגן בקלידים, וכנער שר והופיע במועדונים קטנים.

ב-1990 החל את פעילותו במסגרת להקת הבנים "טייק ד'את", לצד רובי ויליאמס, ג'ייסון אורנג', מארק אואן והווארד דונלד. בארלו היה הזמר המוביל בלהקה ושר את מרבית השירים באלבומים ובהופעות. הוא גם כתב את רוב השירים שהוקלטו באלבומי הלהקה. הלהקה הקליטה שלושה אלבומים, שזכו להצלחה במכירות ובמצעדים, והופיעה ברחבי העולם. הלהקה התפרקה ב-1996, מספר חודשים לאחר עזיבתו של ויליאמס.

לאחר הפירוק פנה בארלו לקריירת סולו, וב-1996 יצא אלבומו "Open Road", שהגיע למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי ולמכירות של שני מיליון עותקים ברחבי העולם. לעומת זאת, אלבומו השני "Twelve Months, Eleven Days", שיצא ב-1999, נחל כישלון במכירות והגיע רק למקום ה-34 במצעד. בארלו גם כתב לאורך השנים שירים רבים לאמנים אחרים.

ב-2005 התאחדה להקת "טייק ד'את", והחלה לצאת לסיבובי הופעות ולהקליט אלבומים נוספים. בארלו ממשיך לכתוב ולהוביל בה כזמר, לצד רובי ויליאמס, שזכה לקריירת סולו מוצלחת מאוד לאחר הפירוק. במקביל החלו השניים לשתף פעולה גם מחוץ ללהקה, וב-2011 הקליטו דואט בשם "Shame", שזכה להצלחה בבריטניה וברחבי העולם. בהמשך הופיע בארלו במספר הופעות סולו.

ב-2006 יצאה אוטוביוגרפיה שכתב, "My Take". ב-2007 יצאה מהדורה מעודכנת של האוטוביוגרפיה, העוסקת גם באיחוד של "טייק ד'את" מנקודת מבטו.

ב-2009 נבחר בסקר שנערך בבריטניה לכותב השירים הטוב ביותר.

ב-2011 החליף בארלו את סיימון קאוול כשופט בסדרת הטלוויזיה הפופולרית "אקס פקטור", וזכה לביקורות חיוביות.

ב-2012 נבחר על ידי אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת, לארגן את חגיגות יובל היהלום (60 שנה) למלכותה. בארלו נסע ברחבי ממלכות חבר העמים הבריטי בעולם כדי להרכיב את שיר החגיגות הרשמי, "Sing", וארגן את הקונצרט החגיגי שהתקיים לפני ארמון בקינגהאם ה-4 ביוני 2012 בהשתתפות מיטב האמנים. בעקבות תרומתו לחגיגות ועבודת הצדקה בה הוא עוסק, הוענק לבארלו באותה שנה התואר OBE (מסדר האימפריה הבריטית) על ידי המלכה.

בארלו הופיע עם חבריו ללהקת טייק ד'את באחד משירי טקס הנעילה של אולימפיאדת לונדון בשנת 2012. לקראת סוף אותה שנה יצא למסע הופעות מצליח ברחבי בריטניה.

## חיים אישיים
בארלו נישא בשנת 2000 לרקדנית דון, שהופיעה עם להקת "טייק ד'את" בהופעותיה. לזוג שלושה ילדים (בתו הרביעית מתה בלידה ב-2012).

## דיסקוגרפיה
;אלבומי אולפן
* *[[Open Road]]* (1997)
* *[[Twelve Months, Eleven Days]]* (1999)
* *[[Sing]]* (2012)
* *[[Since I Saw You Last]]* (2013)
* *[[Music Played by Humans]]* (2020)
* *[[The Dream of Christmas]]* (2021)

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרים-יוצרים בריטים
קטגוריה:שופטי אקס פקטור
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1971
ל' סוברמניאם

שמאל|ממוזער|250px|ל. סוברמניאם, צילום מ-2015
**לקשימינריאנה סוברמניאם** (באנגלית: **Lakshminarayana Subramaniam**, בטמילית: **லக்ஷ்மிநாராயண சுப்பிரமணியம்**, בקנאדה: **ಲಕ್ಷ್ಮಿನಾರಾಯಣ ಸುಬ್ರಮಣ್ಯಂ**; נולד ב-23 ביוני 1947 במדרס) הוא כנר, מלחין, מעבד, מנצח ומורה הודי, ממוצא טמילי. הוא רופא בהכשרתו. הוא נודע כאמן של המוזיקה הקרנטית ווירטואוז של הכינור שהקליט בהקשרים הודיים ושל מוזיקת פיוז'ן עם מבצעי מוזיקה קלאסית, ג'אז, מוזיקת עולם ועוד.

## ביוגרפיה
לקשימינריאנה סוברמניאם נולד במשפחה של מוזיקאים טמילים. אביו ו. סוברמניאם היה מוזיקאי ידוע, כנר, זמר ופדגוג, נציג המוזיקה המסורתית הקרנטית מדרום הודו. אמו סיטלקשמי הייתה מנגנת בווינה, כלי לאומי של תושבי האזור. גם שני אחים של לקשימינריאנה, ואידיאנטהן ושנקר - הם כנרים.
ל' סוברמניאם גדל בסרי לנקה, בג'פנה, בה לימד אביו במכללה המקומית למוזיקה. לקשימינריאנה למד לנגן בכינור מילדותו אך בנעוריו נרשם ללימודי רפואה במכללה לרפואה במדרס. אחרי שסיים עם תואר של רופא, לא עבד במקצוע זה והקדיש את עצמו לעיסוק במוזיקה בלבד. סיים מאוחר יותר תואר שני במוזיקה קלאסית מערבית במכון לאמנויות בקליפורניה.

## פעילותו המוזיקלית
ל' סוברמניאם הקליט מעל 150 דיסקים, לרבות הקלטות משותפות עם מוזיקאים ידועים בעולם, כמו יהודי מנוחין, סטפן גרפלי, רוג'יירו ריצ'י, כמו כן לארי קורייל, סטנלי קלארק, הרבי הנקוק, טוני ויליאמס, קרסטן פוגל ומוזיקאי פיוז'ן אחרים, עם מיינרד פרגוסון, יוברט לוס, באד שאנק וכו'.

הוא הלחין קונצ'רטו לכינור, סימפוניות (למשל "הסימפוניה הגלובלית") וקטעי מוזיקה קרנטית.

ה"פנטזיה בנושא שיר ודי" בוצעה על ידי הפילהרמונית של ניו יורק בניצוחו של זובין מהטה.

יצירתו "טובולנס" נוגנה על ידי תזמורת סוויס רומאנד והקונצ'רטו לשני כנורות בוצע על ידי הפילהרמונית של אוסלו.

ל. סוברמניאם הלחין גם מוזיקה לקולנוע כמו הפסקול לסרטים "סלאם בומביי!" ו"מיסיסיפי מסאלה". הופיע ככנר הסולן בסרטו של ברטולוצ'י,"בודהה הקטן" וגם בסרט "קוטון מרי".

הוא כתב גם ספרים על המוזיקה הקרנטית.

## פרסים ואותות כבוד
*1988 - עיטור פאדמה שרי
*2001 - עיטור פאדמה בהושאן

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מוזיקאים הודים
קטגוריה:אישים טמילים
קטגוריה:מלחינים
קטגוריה:כנרים
קטגוריה:מקבלי עיטור פאדמה שרי
קטגוריה:הודים שנולדו ב-1947
שלום שמואלוב

**שלום שמואלוב** (נולד ב-27 ביולי 1959 בגבעתיים) הוא שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה ישראלי.

## ביוגרפיה
נולד למשפחה בוכרית וגדל בגבעתיים. כבר בצעירותו השתתף במספר הצגות ילדים. את שירותו בצה"ל עשה בתיאטרון צה"ל ולאחר שחרורו למד בסטודיו למשחק ניסן נתיב.

לאורך קריירת המשחק לא נמנה שמואלוב עם צוות שחקנים של תיאטרון אחד. הוא גילם שלל תפקידים במחזות שונים במספר תיאטראות, בהם הבימה, התיאטרון הקאמרי, תיאטרון חיפה, תיאטרון באר שבע, החאן, בית ליסין, פסטיבל עכו, תיאטרון אנסמבל הרצליה ופסטיבל תיאטרון קצר בצוותא, שאותו ייסד ב-1995 ושימש כמנהלו האמנותי עד לפרישתו בשנת 2011.

בטלוויזיה שיחק במספר סדרות, בהן "הבורגנים", "עספור" ו"רון", וכן בקומדיית המצבים "חצי המנשה" שם גילם את אחת מדמויותיו הזכורות ביותר, שלח בן-שילה.

בשנת 2014 שיחק שמואלוב בסדרת המתח "כפולים", וגילם את דמותו של ראש ממשלת ישראל.

משנת 2011 הוא מלמד באקדמיה לאמנויות המופע בתל אביב. באותה שנה התפקד למפלגת העבודה הישראלית והודיע על תמיכתו בשלי יחימוביץ'.

החל משנת 2018 משחק שמואלוב במחזמר "סלאח שבתי".

בשנת 2024 דיבב את דמותו של שלמה בוכריס בתסכית "שישה באוקטובר".

שמואלוב נשוי לשחקנית והמורה למשחק רות שמואלוב, ואב לשניים.

## פילמוגרפיה
### קולנוע
* 1986 – אוונטי פופולו
* 1996 – "לילה לבן" – צ'ארלי (תפקיד ראשי)
* 2001 - "אינג'יל"
* 2003 - "להיות כוכב"
* 2007 – "מדוזות" – מנחם
* 2013 – "היפה והגלדיאטור" (דיבוב)
* 2016 - "נמל בית"
* 2017 – "רוח חדשה"

### טלוויזיה
* 1975 – ״גם אנו שופטים״, כוכב הפרק "מוזיקה לחבורת רחוב".
* 1978 – "קובי ומלי"
*1991 – "סיפורים לשעת לילה מאוחרת", הפרק: "העוזרת"
* 1994 – "עניין של זמן" ־ עבריין
* 1995 – "סיטון" – מאיר בן בסט
* 1996 – "חצי המנשה" ־ שלח בן שילה
* 1997 – "מצליח" (סרט טלוויזיה) – גרשון
* 2000 – "החבר'ה הטובים" ־ חבר של ענת
* 2000-2001 – "הבורגנים" – זוהר
* 2004 – "החיים זה לא הכל" – בעלה לשעבר של אורלי
* 2007 - "וסרמן איש הגשם" - צדוק, מזכיר המושב
* 2009 – "גירושים נפלאים" – איתן
* 2009 – "אווטאר: כשף האוויר האחרון" (דיבוב)
* 2009-2010 – "מנדלבאום בלש פרטי" – ניצב וולפסון
* 2010 – "עספור" – דוד אלברט
* 2012 – "גאליס" – מנהל קמפיין
* 2013-2018 – "חברות" – איסר
* 2015 – "רון" – אביו של רון
* 2015 – "כפולים" – ראש הממשלה
* 2019 – "לה פמיליה" – הבוס של רמי

### תיאטרון

*1986 - "שוליים קשים" מאת נייג'ל וויליאמס , תיאטרון חיפה
*1987 - "שידוכים" מאת ניקולאי גוגול, תיאטרון חיפה
*1991 – "הכבש השישה עשר" מחזה ובימוי: מיכאל גורביץ', תיאטרון הקאמרי
* 2014 – "שפתיים צמודות" הצגת יחיד מאת עמית ארז על פי ולדימיר נבוקוב, בבימוי אוהד שחר
* 2016 – "מולאן" תיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער
* 2018 – "סאלח שבתי"
* 2023 – לאופולד-שטאט ב"הבימה"

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי תיאטרון צה"ל
קטגוריה:בוגרי הסטודיו למשחק ניסן נתיב
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1959
The B-Side Collection

**The B-Side Collection** הוא אלבום אוסף של להקת הפופ רוק מארון 5. האלבום יצא לאור ב-18 בדצמבר 2007. האלבום דורג במקום ה-51 במצעד בילבורד 200 בשבוע הראשון לצאתו.

## רשימת רצועות

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי מארון 5
קטגורי:אלבומי אוסף באנגלית
קטגוריה:מהדורות אייטונס בלעדיות
מקטפה

**מקטפה** הוא מכשיר לקטיפת פירות ומשמש בין השאר לקטיף הדרים, מלונים ובציר ענבים. המקטפה הקלאסית היא מכשיר דמוי מספריים ששתי ידיותיו מחוברות בקפיץ הפותח חזרה את להבי החיתוך לאחר פעולת החיתוך.

לרוב, קטיפת כל פרי דרש שתי פעולות חיתוך, אחת לניתוק הפרי מהעץ והשני להסרת שיירי הענף המחוברים לפרי, על מנת למנוע פגיעה בפירות אחרים.

במשך שנים רבות היה נהוג לחייב שימוש במקטפה בעת קטיף הדרים ומלונים, מחשש לפגיעה בפרי בתלישה ידנית. בעונות הקטיף 1969/1970 ו-1970/1971 נעשו בישראל ניסויים לבדוק האם אכן יש צורך בשימוש במקטפה לצורך עמידות הפרי. בניסויים לא נמצא הבדל בין פירות שנתלשו ידנית ובין פירות שנקטפו במקטפה ובעקבות זאת התירה המועצה לשיווק פרי הדר שיווק אשכוליות שנתלשו, אך לא תפוזים שנתלשו. הקטיף ללא מקטפה היה לנושא לוויכוח בין גורמים שונים בישראל במשך מספר שנים.

כיוון נוסף לייעול הקטיף הייתה הצעת מקטפות יעילות יותר. חברת יחיעם הציעה למכירה מקטפה טלסקופית עם שרוול התופס את הפרי בעת הורדתו לקוטף. כן הוצעו מקטפות אחרות.

השימוש במקטפה היה סמל לעבודה בחקלאות. כאשר יצחק בן אהרן בקש לבקר את הנהגת ההסתדרות אשר אינה קרובה אל העובדים, כתב: 

## הערות שוליים

קטגוריה:כלים חקלאיים
חידון האשליות

**חידון האשליות** (במקור: **Quiz Show**) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1994 בבימויו של רוברט רדפורד ובכיכובם של ג'ון טורטורו, רוב מורו, רייף פיינס ופול סקופילד.

## תקציר העלילה
הסרט, אשר מתרחש בסוף שנות ה-50 של המאה ה-20, מתמקד בחשיפה של אחת מהתרמיות הגדולות ביותר בטלוויזיה האמריקאית: שערוריית ההונאה בחידון "21".

במהלך הסרט מגלה חוקר הקונגרס דיק גודווין (רוב מורו), לאחר חקירה אינטנסיבית, כי שעשועון הטלוויזיה הפופולרי "עשרים ואחת" של רשת NBC הוא למעשה מבוים. על מנת להעלות את הרייטינג הצונח של התוכנית, נוהגים המפיקים להעביר מבעוד מועד את התשובות לפרופסור יפה התואר צ'ארלס ואן דורן (בגילומו של רייף פיינס) - המתחרה הפופולרי הקבוע והאלוף הנוכחי של התוכנית - כדי שיוכלו להשיג רייטינג גבוה במיוחד, ועל מנת שואן דורן יצליח להביס את הרב סטמפל (בגילומו של ג'ון טורטורו) - המתחרה היהודי הלא-פופולרי, אך מוכשר באופן פנומנלי - האלוף הוותיק.

הסרט מבוסס על סיפור אמיתי והיה מועמד לארבעה פרסי אוסקר כולל הסרט הטוב ביותר, הבמאי הטוב ביותר ושחקן המשנה הטוב ביותר (פול סקופילד).

## צוות השחקנים הראשי
* ג'ון טורטורו בתפקיד הרב סטמפבל
* רוב מורו בתפקיד דיק גודווין
* רייף פיינס בתפקיד צ'ארלס ואן דורן
* פול סקופילד בתפקיד מארק ואן דורן

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1994
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים המבוססים על סיפור אמיתי
קטגוריה:מחוננות בקולנוע
קטגוריה:שערוריות בידור
קטגוריה:סרטים שצולמו בניו ג'רזי
קטגוריה:סרטי דרמה היסטורית אמריקאיים
קטגוריה:סרטים בבימויו של רוברט רדפורד
יורקי קאטאינן

**יורקי טאפאני קאטאינן** (בפינית: **Jyrki Tapani Katainen**; נולד ב-14 באוקטובר 1971 בסיליניירבי) הוא פוליטיקאי ומדינאי פיני, שכיהן כראש ממשלת פינלנד בשנים 2011–2014.
הוא יושב ראש מפלגת "האיחוד הלאומי" השמרנית.

## ביוגרפיה
קאטאינן למד באוניברסיטת טאמפרה. חבר במפלגה השמרנית "האיחוד הלאומי", החל משנת 1993 היה חבר במועצת עיר הולדתו, סיליניירבי ובשנת 1999 נבחר לפרלמנט. בשנת 2004 נבחר ליושב ראש שלה.
ב-19 באפריל 2007 התמנה לשר האוצר וסגן ראש הממשלה בקבינט שבראשותה של מארי קיביניימי. בבחירות לפרלמנט בשנת 2011 תחת הנהגתו השיגה מפלגתו 20.4 % מהקולות והפכה למפלגה החזקה הפרלמנט. בעקבות זאת החליף קאטאינן את מארי קיביניימי בראשות הממשלה.
ב-5 באפריל 2014 הודיע כי יפרוש מתפקידו בקרוב ולא יתמודד בבחירות הקרובות במדינה. ב-24 ביוני 2014 סיים את כהונתו כראש ממשלה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פוליטיקאים פינים
קטגוריה:ראשי ממשלת פינלנד
קטגוריה:שרי האוצר של פינלנד
קטגוריה:מעוטרי מסדר הוורד הלבן של פינלנד
קטגוריה:פינים שנולדו ב-1971
דבר שאינו מתפרש במקומו ומתפרש במקום אחר

המידה **דבר שאינו מתפרש במקומו ומתפרש במקום אחר** (או **סתום מן המפורש**) היא מידה ה-17 בל"ב המידות של רבי אליעזר בנו של רבי יוסי הגלילי.

לפיה, יש מקומות במקרא שהכתוב אינו מפרש במה מדובר במקום אלא "סותם" את העניין, ואילו במקום אחר במקרא הכתוב מרחיב את הדיבור וכך ייוצר "פירוש" והרחבה לסתימת הכתוב שבמקום אחר.

## דוגמאות

, לא כתוב בספר בראשית שהקדוש ברוך הוא נטע גם "חופות של זהב ואבנים טובות ומרגליות" בתוך הגן עדן. ואילו בספר יחזקאל המקרא מפרש שאמנם כן עשה השם "בעדן גן אלהים היית **כל אבן יקרה מסוכתך**".

כמו כן לפי מידה זו דורשים כי המצריים לקו עשר מכות על ים סוף, על פי ההרחבה של ביטוי הפלשתים בספר שמואל "אלה הם האלהים המכים את מצרים בכל מכה במדבר (שמואל א, ד ח)" -חז"ל פירשו שמדובר במכות במדבר ים סוף.

## הערות שוליים

 

קטגוריה:מידות שהתורה נדרשת בהן
קטגוריה:פרשנות המקרא
מארי קיביניימי

**מארי יוהאנה קיביניימי** (בפינית: **Mari Johanna Kiviniemi**; נולדה ב-27 בספטמבר 1968) היא פוליטיקאית ומדינאית פינית. היא כיהנה כראשת ממשלת פינלנד בין 22 ביוני 2010 ל-22 ביוני 2011, כמנהיגתה של מפלגת המרכז.

## ביוגרפיה
מארי קיביניימי היא בת לחקלאים מן העיירה סייניוקי במערב פינלנד. בשנת 1988 החלה לימודי כלכלה באוניברסיטת הלסינקי, ורכשה תואר שני במדעי החברה. היא נשואה לאיש פרסום ואם לשני ילדים.

## קריירה פוליטית
קיביניימי שימשה כמזכ"לית אגודת הסטודנטים של מפלגת המרכז בשנים 1990–1991. היא נבחרה לראשונה לפרלמנט בשנת 1995. בשנים 2004–2005 שירתה כיועצת המדיניות הכלכלית של ראש הממשלה. היא הייתה שרת מסחר החוץ והפיתוח בשנים 2006–2005, ושרת המנהל הציבורי בשנים 2007–2010. ביוני 2010 נבחרה ליושבת ראש מפלגת המרכז ולתפקיד ראש הממשלה, בעקבות התפטרותו של מאטי ואנהאנן.

קיביניימי היא האישה השנייה שכיהנה כראש ממשלת פינלנד אחרי אנלי יטנמקי (2003). היא עמדה בראש ממשלת קואליציה שהוקמה בשנת 2007 המורכבת ממפלגת המרכז, מפלגת האיחוד הלאומי, ברית הירוקים ומפלגת העם השוודית. לאחר תבוסת מפלגתה בבחירות בשנת 2011 פינתה את ראשות הממשלה ליורקי קאטאינן שהיה שר האוצר בממשלתה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הלסינקי
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת הלסינקי
קטגוריה:פוליטיקאיות פיניות
קטגוריה:ראשי ממשלת פינלנד
קטגוריה:פינלנד: היסטוריה
קטגוריה:נשים בראשות ממשלה
קטגוריה:ראשי ממשלות
קטגוריה:פיניות שנולדו ב-1968
קטגוריה:פינים שנולדו ב-1968
לואי-ניקולה ווקלן

**לואי-ניקולה ווקלן** (בצרפתית: **Louis-Nicolas Vauquelin**; 16 במאי 1763 – 14 בנובמבר 1829) היה רוקח וכימאי צרפתי.

## קורות חייו
נולד ב-12 במאי 1763 בסנט אנדרי ד'הברטו (Saint-André-d'Hébertot) שבנורמנדי, לניקולה ווקלן וקתרין לבית לה-שארטייה. הוריו היו ממעמד האיכרים הנמוך, האב היה מנהל העבודה בטירת סנט אנדרי ד'הברטו. לואי-ניקולה עצמו היה אוטודידקט. תחילת הכשרתו המקצועית הייתה כלבורנט בבית מרקחת ברואן בשנים 1777 עד 1779. ב-1783 עבר לפריז ושם הפך לבן חסותו של אנטואן פורקרואה (Antoine François, comte de Fourcroy), כימאי ופוליטיקאי צרפתי, שתמך בו כלכלית, דאג להשכלתו וקידם אותו במערכת המדעית. עד 1791 הועסק כלבורנט בז'רדן דו רואה. ב-1791 התמנה לחבר באקדמיה המלכותית למדעים. בעזרת קשריו המדעיים והפוליטיים של Fourcroy התמנה לתפקידים מגוונים: מפקח המכרות, פרופסור בבית הספר למכרות, פרופסור באקול פוליטקניק. בהמשך היה גם פרופסור לכימיה בקולז' דה פראנס ובז'רדן דה פלאנט. מ-1809 ועד מותו כיהן כפרופסור לכימיה בפקולטה לרפואה בסורבון. ב-1827 נבחר לפרלמנט כנציג מחוז קלבדוס.

נפטר ב-14 בנובמבר 1829, במהלך ביקור בעיירת הולדתו.

## פעילותו המדעית
היה מחלוצי השיטה לקביעת ריכוז חומרים בתמיסה באמצעות "תהליך הסתירה". מ-1791, כשמונה חבר באקדמיה המלכותית למדעים, היה שותף לעריכת כתב העת הצרפתי למדע הכימיה ה-Annales de Chimie. ב-1797 גילה את היסוד כרום אותו הפיק מבצר עופרת ממכרה בהרי אורל. ב-1798 גילה את היסוד בריליום אותו הפיק מאמרלד. ב-1806 גילה את האספרגין, גילוי ראשון של חומצת אמינו.

מחקריו הראשונים התפרסמו תחת השם של אנטואן פורקרואה הפטרון שלו, בהמשך פורסמו במשותף. החל מ-1790 החל לפרסם באופן עצמאי, מאז פרסם 376 מאמרים.

## אותות הוקרה
* מהחברים הראשונים בלגיון הכבוד הצרפתי.
* חבר במסדר סן-מישל.
* המינרל ווקלניט נקרא על שמו.
* סוג הצמחים ווקלניה (Vauquelinia) נקרא על שמו.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה של ווקלן באתר  היסטוריה צרפתי 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי האקדמיה המלכותית השוודית למדעים
קטגוריה:מדענים צרפתים
קטגוריה:סגל אקול פוליטקניק
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1763
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1829
אנלי יטנמקי

ממוזער|אנלי יטנמקי מציגה את עצמה (באנגלית)
**אנלי טוליקי יטנמקי** (בפינית: **Anneli Tuulikki Jäätteenmäki**; נולדה ב-11 בפברואר 1955, לאפואה) היא פוליטיקאית ומדינאית פינית. הייתה האישה הראשונה שכיהנה כראשת ממשלת פינלנד אף שהיה זה לתקופה קצרה בין 17 באפריל 2003 ל-24 ביוני 2003. משפטנית בהכשרתה.

## חייה
אנלי יטנמקי עבדה כעורכת דין בשנים 1981–1987. בשנת 1987 נבחרה לפרלמנט מטעם מפלגת המרכז (Suomen Keskusta).
כיהנה כשרת המשפטים בשנים 1994–1995. בין השנים 2000–2003 הייתה יושבת ראש מפלגת המרכז.

בזמן הקצר של כהונתה כראשת ממשלה הייתה פינלנד המדינה היחידה בעולם שבה גם ראש המדינה (נשיאה במקרה של פינלנד) וגם ראש הממשלה היו נשים, בנוסף לכך שמחצית השרים בממשלה היו נשים.

### פרשת "עיראק-גייט"
ב-18 ביוני 2003 התפטרה יטנמקי מראשות הממשלה כתוצאה מלחצים שהופעלו עליה בעקבות פרשת "עיראק-גייט", שעוררה סערה בפינלנד. היא הואשמה בכך ששיקרה לפרלמנט ולציבור בקשר לדרך בה השיגה מסמכים סודיים של משרד החוץ, בהם עשתה שימוש לצרכים פוליטיים במערכת הבחירות. המסמכים כללו מידע דיפלומטי ממפגש בין נשיא ארצות הברית ג'ורג' וו. בוש וראש ממשלת פינלנד, פאבו ליפונן בנוגע לעמדת פינלנד כלפי מלחמת עיראק.

אנלי יטנמקי השתמשה במסמכים כדי לרמוז כי יריבה, ראש הממשלה דאז ליפונן, הציע בחשאי את תמיכת פינלנד בקואליציית המלחמה נגד עיראק בהנהגת ארצות הברית. למעשה האשימה אותו בהפרת המדיניות הרשמית של פינלנד בדבר נייטרליות בענייני חוץ, ותמיכה במלחמה שפינים רבים ראו בה מלחמה תוקפנית בלתי חוקית.

יטנמקי הפרה את המסורת של אחדות וחשאיות בנושאי מדיניות ביטחון. בבחירות שהתקיימו במרץ 2003, זכתה מפלגת המרכז בראשותה בניצחון דחוק על הסוציאל-דמוקרטים השולטים, שחשדו כי מערכת הבחירות הלא קונבנציונלית שניהלה יטנמקי הכריעה את הכף. הדבר העכיר את היחסים בין שתי מפלגות שהיו שותפות אז בקואליציה.

ליפונן, ראש הממשלה היוצא שהובס בבחירות וכן שר החוץ שלו Erkki Tuomioja הכחישו בתוקף כל שינוי במדיניות החוץ הנייטרלית של המדינה. לדבריהם, הבטיחו שהפינים יוכלו לעזור בשיקום של עיראק אבל לא לקחת חלק בפעולות צבאיות.

השערורייה קיבלה תפנית חדשה כאשר יטנמקי הצהירה בנאום בפרלמנט שלא חיפשה באופן פעיל את המסמכים הסודיים. אולם, כמה שעות לאחר הדיון בפרלמנט, מרטי מננן, עוזר הנשיאה טאריה הלונן, אמר שיטנמקי ביקשה ממנו את המסמכים.

מחוקקים מכל הקשת הפוליטית דרשו הצבעת אמון או את התפטרותה האישית. ב-18 ביוני, שלושה חודשים בלבד לאחר שהפכה לראש הממשלה הראשונה של פינלנד, אנלי יטנמקי הודיעה על התפטרותה.

לאחר התפטרותה מראשות המפלגה ומראשות הממשלה, נבחר במקומה מאטי ואנהנן. מאוחר יותר היא נבחרה כחברת הפרלמנט האירופי.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הלסינקי
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת הלסינקי
קטגוריה:פוליטיקאיות פיניות
קטגוריה:ראשי ממשלת פינלנד
קטגוריה:נשים בראשות ממשלה
קטגוריה:שרי המשפטים של פינלנד
קטגוריה:נשים ראשונות בתפקידים ציבוריים
קטגוריה:פיניות שנולדו ב-1955
דון סטארק

**דונלד "דון" סטארק** (באנגלית: **Donald "Don" Stark**; נולד ב-5 ביולי 1954) הוא מפיק ושחקן יהודי-אמריקאי. ידוע בשל תפקידו כבוב פינסיוטי, אביה של דונה בסדרה "מופע שנות ה-70".

## ביוגרפיה
סטארק נולד בניו יורק שבארצות הברית. הוריו הם נייט סטארק, בורסקאי ומנהל חנות ממוצא איטלקי, והארייט, עקרת בית יהודייה ממוצא גרמני. לו אח אחד, פרנק, ושתי אחיות, אניטה וברברה. סטארק סיים את לימודיו בבית הספר התיכון קליבלנד שבקליפורניה בשנת 1972. בזמן ששהה שם, בנוסף להיותו שחקן פוטבול, נבחר למספר תפקידים ראשיים בתאטרונים המקומיים של לוס אנג'לס. כמו כן שיחק בתפקיד הראשי במחזה של שייקספיר, אותלו, שזיכה אותו בפרסים מקומיים.

## קריירה
### משחק
לסטארק יש רקע עשיר בריקודים, פיתוח גוף וכן ידע עשיר באמנות לחימה. ככל הנראה, תפקידו הגדול ביותר של סטארק הוא בוב פינסיוטי, אביה של דונה בסדרת הטלוויזיה "מופע שנות ה-70". בנוסף, גילם מספר תפקידים קטנים בסדרות כגון "תרגיע", "הבולשת", וכן שיחק בסרטים "מסע בין כוכבים 8: המפגש" ו"קפה סוסייטי". בנוסף השתתף בפרק של הסדרה "CSI". בסדרת הטלוויזיה "היפה והחיה" השתתף כאחד החוטפים של קתרין, ששמרו אותה בסנטרל פארק, היכן שוינס (החיה) מצא אותה וטיפל בה.

בשנת 2013 החל לגלם את אוסקר בסדרת הדרמה "על המגרש" ברשת VH1 למשך שלוש עונות, בכיכובו של דין קיין. בשנת 2015 שיחק בסרט הדרמה "אור בטוח" את דמותו של ג'ק קמפבל, לצד אוון פיטרס.

### הפקות
סטארק הפיק מספר סדרות טלוויזיה קטנות. אולם, הוא השתתף כמפיק שותף של הסדרה "חברים" בין השנים 1998–2000.

## חיים אישיים
סטארק מאמן את נבחרת הכדור בסיס שבה משחקת בתו.

הוא נישא לג'ולי סטארק ולשניים שתי בנות. לאחר מספר שנים התגרשו.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:שחקני תיאטרון יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא גרמני-יהודי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של קליפורניה בנורת'רידג'
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1954
קדימה (שיר)

"**קדימה**" או "**דגל אדום**" (ברוסית: "**Авиамарш**") הוא שיר רוסי שתורגם לעברית על ידי מתרגם לא ידוע.
נכתב בשנת 1923 על ידי יולי חאייט (הלחנה) ופאבל גרמן (מילים). בשנת 1933 הוא התקבל כהמנון של חיל האוויר הסובייטי. השיר קורא להתגייסות העובדים: חקלאים ופועלי תעשייה, ברוח התעמולה הסובייטית, תחת סמלה הבינלאומי של המהפכה הקומוניסטית: הדגל האדום.

ביישוב היהודי בארץ ישראל נהגו לשיר אותו בעברית חוגים אוהדי ברית המועצות, כגון בקיבוצי "הקיבוץ הארצי השומר הצעיר", וגם חוברה לו גרסה היתולית עממית.

## מילות השיר בעברית

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שירים שתורגמו מרוסית לעברית
קטגוריה:שירים סובייטים
עין ח'ושניה

**עֵין ח'וּשְׁנִיָה** הוא קבוצת נביעות כקילומטר מזרחית לכפר ח'ושנייה הנטוש. המעיינות נובעים במספר נקודות על פני שטח של כחצי קמ"ר, הנביעה המרכזית נמצאת בגובה 790 מטר וספיקת המים הממוצעת בה הוא 15 מ"ק לשעה. עד לשנת 1986 מי המעיין נשאבו על ידי חברת מקורות, ושימשו כחלק ממי השתייה של היישוב קשת. .מי המעיין זורמים מערבה לכיוון אגן נחל יהודיה.

מעיינות עין ח'ושנייה נמצאים בתחומי שמורת הטבע אירוס ח'ושנייה.

## הערות שוליים

חושניה