ג'ורג' אורוול

**ג'ורג' אורוול** (באנגלית: **George Orwell**;
25 ביוני 1903 – 21 בינואר 1950) הוא שם עט של הסופר האנגלי **אריק ארתור בְּלֵייר** (Eric Arthur Blair).

## ביוגרפיה
ממוזער|שמאל| אורוול ב-1941
אריק ארתור בלייר נולד במוטיהרי שבהודו. אביו  היה פקיד במערכת השלטון הבריטי בהודו. ב-1904 חזרה אימו לאנגליה, ולקחה עמה את אריק בן השנה ואת אחותו. אביו נשאר בהודו עד פרישתו ב-1912. כשהיה בן 8 חזר האב.

בגיל 5 הוא נשלח,  לבית ספר מנזר אנגליקני בהנלי. בזכות הישגיו הלימודיים במנזר קיבל בלייר מלגות לימודים בבתי ספר יוקרתיים. בגיל 8 עד 14 למד בבית ספר הפרטי סנט סיפריאנס . חוויותיו במוסד זה הותירו בו משקעים של סלידה מאכזריות ממסדית, מעונשים גופניים ומסנוביות מעמדית. הוא סבל גם מרמת ההורעה הגרועה. בגיל 14 עד 18 למד במכללה היוקרתית איטון, בה לא הצטיין בלימודיו הרשמיים וסיים במיקום נמוך יחסית בכיתתו, אך נהנה מחירות אינטלקטואלית. הוא קרא ספרות רבה באופן עצמאי, אימץ חשיבה ביקורתית ופיתח עמדה ספקנית, לעגנית ואנטי-ממסדית כלפי בעלי סמכות

בניגוד לרוב בוגרי איטון, שפנו לאוניברסיטת אוקספורד או לאוניברסיטת קיימברידג', התגייס בלייר למשטרה בהודו ושירת בבורמה במשך 5 שנים עד לשנת 1927. שירותו חשף אותו למציאות הקשה של השלטון הקולוניאלי ולדיכוי האוכלוסייה המקומית. הוא פיתח סלידה עמוקה מהאימפריאליזם הבריטי וחש רגשות אשמה כבדים על חלקו במנגנון הדיכוי והענישה. בשנת 1927, במהלך חופשה באנגליה, החליט להתפטר מהמשטרה כדי להפוך לסופר. המסה "לירות בפיל" מתארת דרך אפיזודה מחייו כשוטר בבורמה את התיעוב שחש למשטר הקולוניאלי הבריטי.

בבורמה החלה התפתחותו הפוליטית של בלייר כאיש שמאל. הוא הרגיש שהקיום של האימפריה הבריטית מבוסס על ניצול, בין אם ניצול הבורמזים ובין אם ניצול מעמד הפועלים הבריטי. בשנתיים הבאות חי בלייר בעוני מבחירה, מפני שחפץ להתקרב למעמד הנמוך ולהתגבר על הרתיעה ממנו שהושרשה בו ומתוך רצון לכפר על תקופתו כמדכא בבורמה. מחורף 1927 עד אביב 1928, חי בלונדון וסביבתה התרועע עם נוודים, פועלים עניים בלונדון ובסביבתה פרוצות וקבצנים, ולפרקים אף היה מחוסר קורת גג. אז עבר לפריז מתוך מטרה לכתוב רומנים ולחיות בזול. לאחר שחסכונותיו נגנבו, חווה עוני קיצוני ונאלץ לעבוד שעות ארוכות כשוטף כלים במסעדות ובמלונות יוקרה. הוא שב לאנגליה בסוף 1929 כשהוא חסר כול. בתחילת שנות ה-30 המשיך לשלב עבודות מזדמנות עם גיחות לעולם הנוודים, לעיתים עד כדי ניסיון מכוון להיעצר כדי לחוות את חיי הכלא.

הוא כתב את הספר "דפוּק וזרוּק בפריז ובלונדון" (1933) שבגרסתו הראשונה נקרא "יומנו של שוטף כלים", על שהותו ברובעי העוני. הספר פורסם תחת שם העט ג'ורג אורוול כיוון שלא רצה לבייש את משפחתו. 

בתקופה זו החל לפרסם את מאמריו וביקורותיו הראשונים, תחת השם א. א. בלייר, בכתבי עת באנגליה ובצרפת, תוך שהוא מגבש את סגנונו העיתונאי, הישיר והביקורתי. 

אורוול הוא נישא פעמיים וכמה שנים לפני מותו אף אימץ בן.

בשנים הבאות כתב כמה ספרים, ובהם "ימי בורמה" (1934), "שאו את נס האספידיסטרה" (1936), שראה אור בעברית (כנרת, 1989), ו"הדרך לרציף ויגן" (1937) על חיי הכורים בצפון אנגליה ועל התפתחות גישתו של אורוול כלפי הסוציאליזם. במהלך שנות ה-30 ועד סוף חייו פרסם גם מאמרים רבים, ביקורות ספרים וסרטים. אף שחלק גדול מפרסומיו הופיע בפורומים בעלי נטייה לשמאל הפוליטי, רבים מהם לא התקבלו בעין יפה בקרב הסוציאליסטים האנגלים שאותם ביקר לעיתים קרובות. עד פרסום ספרו "חוות החיות" (1945) היה שמו של אורוול מוכר בחוגים הספרותיים בלבד, וספריו, למרות מאמצי המו"ל שלו ויקטור גולנץ, זכו לתפוצה דלה למדי.

בשנת 1936 עזב אורוול לספרד כדי לסקר כעיתונאי את מלחמת האזרחים בספרד. כאשר הגיע לשם החליט להצטרף לכוחות הרפובליקנים, וצורף לשורות מיליציית POUM המרקסיסטית. הוא קיבל הדרכה צבאית בסיסית, נשלח להילחם, נורה בגרונו וכמעט נהרג. לאחר כמה חודשים חזר לברצלונה ולחרדתו גילה כי העיר שבה למצבה הבורגני הקודם. לא רק זאת, אלא שהמפלגה הקומוניסטית הסיתה נגדו ונגד המיליציה שבה שירת בטענה של תמיכה בפשיזם. אורוול לחם בברצלונה בקרבות ימי מאי, ולאחר מכן ברח לצרפת כדי להימנע מרדיפת הסטליניסטים. ב-1938 פרסם את הספר מחווה לקטלוניה, שבו תיאר את חוויותיו מהחזית ומברצלונה ואת מסקנותיו הפוליטיות ממלחמת ספרד. ספר זה, הנחשב כיום ליצירת מופת, זכה להתעלמות כמעט מוחלטת עם הופעתו, בעיקר בשל חשבון הנפש הנוקב שעשה אורוול עם השמאל העולמי. אוסף המאמרים "בבטן הלוויתן" הופיע ב-1940, וכלל שלושה מאמרי ביקורת ספרותית ותרבותית משפיעים. מסוף 1940 עד 1943 הועסק אורוול ב-BBC בהפקת תוכניות ששודרו להודו בזמן מלחמת העולם השנייה. לאחר שעזב את ה-BBC ועד תחילת 1945, שימש אורוול כעורך הספרותי של העיתון "טריביון", שבו גם היה לו טור קבוע. ב-1945 פרסם מאמר נגד אנטישמיות, בו כינה את התופעה "מחלה" וקרא לפתוח במאמץ מחקרי לגילוי מקורותיה והסיבות להתגברותה באנגליה מתחילת מלחמת העולם השנייה. עם תום מלחמת העולם שירת אורוול ככתב של שבועון ה"אובזרבר" באירופה.

האירועים שחווה בספרד הפכו את אורוול למתנגד נחרץ למשטר הסטליניסטי בברית המועצות. בין היתר, ב-1 בספטמבר 1944 פרסם מאמר חריף על אדישותה של ברית המועצות לקורבנות הפולנים הרבים שלהם נמנעה מלסייע במאבקם בצבא הכיבוש הגרמני. במיוחד תקף את עמיתיו העיתונאים, שנמנעו מלהביא מידע זה לקוראיהם.

דעותיו על כישלון הניסיון הסובייטי בוטאו באלגוריה "חוות החיות", שיצאה לאור ב-1945, ומתוכה לקוח המשפט הנודע "כל החיות שוות, אך יש חיות ששוות יותר מאחרות". בשל הביקורת החריפה שכולל הספר על מימוש הקומוניזם בברית המועצות, ניסו תומכי ברית המועצות בבריטניה, ומו"לים בעלי נטיות שמאליות, להניא את אורוול מפרסום ספרו. בשנת 1946 כתב: "הדבר שהכי רציתי לעשות לאורך כל עשר השנים האחרונות הוא להפוך כתיבה פוליטית לאמנות".

בשנת 1949 יצא לאור ספרו הדיסטופי הנודע "1984". הספר הוא רומן המציג שלטון טוטליטרי קיצוני, ומתאר מציאות שבה אסורה אפילו מחשבה אשר אינה תואמת את קו המפלגה השלטת. הספר שימש עבור רבים אזהרה חריפה נגד הקומוניזם. התיאור של חוסר האינדיבידואליות ושטיפות המוח הבלתי פוסקות, חוסר הפרטיות, הרעיונות הפילוסופיים, וכן מושגים כגון חדר 101, שיחדש, האח הגדול ומשטרת המחשבות חדרו לשיח התרבותי והשפיעו עליו השפעה רבה, עד כדי כך שעולם הדומה לתיאור זה מכונה לעיתים "אורווליאני".

ג'ורג אורוול נפטר בלונדון ב-1950 משחפת, שבה לקה כנראה בתקופה אותה תיאר בספר דפוּק וזרוּק בפריז ובלונדון.

## השקפותיו
### פוליטיקה
אורוול היה אנטי-סובייטי ונגד קומוניזם באופן מובהק. הוא תקף בחריפות את ברית המועצות ואת הטוטליטריזם בספריו המפורסמים, 1984 וחוות החיות. בהקדמה לספרו חוות החיות, תקף את הקהילה הספרותית האנגלית של תקופת סוף מלחמת העולם השנייה, ותקופה קצרה אחריה, על כך שהיא יודעת על פשעים סובייטים אבל בוחרת להתעלם, להסתיר פרטים ואפילו להתנהג בהערצה לברית המועצות, הכול כדי לשמור על בעלי הברית במלחמה.

יחד עם זאת, אורוול לא התנגד לסוציאליזם או לעצם הרעיון של המהפכה ובמכתב שכתב לחברו התבטא כך: "מובן שהתכוונתי בעיקר לסאטירה על המהפכה הרוסית... אם אנשים חושבים שאני מגן על הסטטוס קוו, זה רק בגלל שהם נהיו פסימיים והניחו שאין חלופה מלבד דיקטטורה או קפיטליזם של לסה-פר". אורוול המשיך לתמוך כל חייו בסוציאליזם ובין השאר כתב כך: "כל שורה ביצירה רצינית שכתבתי מאז 1936 נכתבה, באופן ישיר או עקיף, נגד טוטליטריזם ובעד סוציאליזם דמוקרטי, כפי שאני מבין אותו".

יחסו ליהודים אמביוולנטי: חלק מפרסומיו כוללים טקסטים בעלי נטייה אנטישמית ברורה ובאחרים טקסטים עם דחייה נחרצת של אנטישמיות.

## כתביו העיקריים
* דפוק וזרוק בפריז ובלונדון (1933, באנגלית: Down and Out in Paris and London), תרגם דורון לבנה, הוצאת כנרת, 1984; תרגום חדש סמדר מילוא, הוצאת כנרת זמורה-ביתן, 2010. התרגום הצרפתי זכה לשם La Vache enragée ואת ההקדמה כתב פנאיט איסטרטי.
* ימי בורמה (1934, באנגלית: Burmese Days), תרגמה לחן הלברטל, בהוצאת צמרת יוני 2021, כולל הערות המתרגמת ולקסיקון.
* הריגת פיל (1936 באנגלית: Shooting an Elephant), בתוך: מתחת לאף שלך.
* שאו את נס האספידיסטרה (1936) (Keep the Aspidistra Flying), תרגמה הדר בן אהרון, הוצאת כנרת, 1989.
* הדרך לרציף ויגן (1937, באנגלית: The Road to Wigan Pier)
* מחווה לקטלוניה (1938, באנגלית: Homage to Catalonia), תרגם יוסי מילוא, אחרית דברים: אלי שאלתיאל, ספרית אופקים, עם עובד, 2012.
* בבטן הלוויתן (1940, באנגלית: Inside the Whale)
* האריה והחד-קרן (1941, באנגלית: The Lion and the Unicorn)
* חוות החיות (1945, באנגלית: Animal Farm), תרגמה לאה זגגי, הוצאת עם עובד, תשי"ב (בשם: אחוזה של בעלי-חיים, ההדפסה השנייה (1969) נדפסה בשם חוות החיות. תרגום נוסף: אברהם יבין, הוצאת עם עובד, 2001.
* מסות ביקורתיות (1946, באנגלית: Critical Essays)
* פוליטיקה והשפה האנגלית (1946, באנגלית: Politics and the English Language)
* כיצד העניים מתים (1946, באנגלית: How the Poor Die)
* האנגלים (1947, באנגלית: The English People)
* "1984" (1949), תרגמה ג. אריוך, הוצאת עם עובד, 1971.

## תרגומים נוספים לעברית
* **מדוע אני כותב ועוד מסות** - מבחר מאמרים, תרגם אפרים ברוידא, הוצאת עם עובד, 1984.
* **[[מתחת לאף שלך]] - מבחר מאמרים** - תרגם יועד וינטר-שגב, הקדמה והערות היסטוריות מאת גיורא גודמן, הוצאת דביר, 2005.
***וידויים של מבקר ספרות** ועוד מסות קטנות על ספרים, על המדינה ועל חירות היצירה, תרגמה והוסיפה אחרית דבר, סמדר גונן, נהר ספרים, 2023.

## ראו גם
* ערכים בקטגוריה כתבי ג'ורג' אורוול

## לקריאה נוספת
* אביבה קרינסקי, **בעקבות הכוכב האבוד - עיון והנחיה בקריאת [[הנסיך הקטן]]**, תל אביב: אור-עם, 1992 (בפרק: "התשובה שמציבים לעולם ג'ורג' אורוול (1984), אלבר קאמי (הדבר) ואנטואן דה סנט אכזופרי (הנסיך הקטן)")

## קישורים חיצוניים

* ג'ורג' אורוויל באתר עם עובד
* מתחת לאף שלך: דף המאגד הקדמה, מספר ביקורות על הקובץ העברי "מתחת לאף שלך" ופרטים נוספים
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*  ("זמן תל אביב")
* 
* 
* 
* 
* אריק גלסנר, על "מחווה לקטלוניה", של ג'ורג' אורוול, באתר "מבקר חופשי", פורסם לראשונה במוסף "שבעה לילות" של ידיעות אחרונות, 9 בדצמבר 2012
* 
* 
* 
* שגיא ברמק, שבעים שנה ל-1984: על חייו וכתביו של ג'ורג' אורוול, אתר מידה, 11 במאי 2019
* 
* 
* 

* שני פוקר, "איך לכתוב על הפוליטי?", באתר "מעלה", יוני 2023 - על “וידויים של מבקר ספרות״
* 

**מפרי עטו:**
* כל כתבי ג'ורג' אורוול 

* פוליטיקה והשפה האנגלית - אחד ממאמריו הידועים של ג'ורג' אורוול, בתרגום יועד וינטר-שגב (דביר 2005)
* 
* חוות החיות, עם עובד
* 1984, עם עובד 1971
* "חופש העיתונות" (הקדמה ל'חוות החיות'), באתר מידה
* תרבות ודמוקרטיה, בתרגום דפנה לוי, בכתב העת תלם, גיליון מס' 2.

## הערות שוליים

קטגוריה:אמנים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:סופרים בריטים
קטגוריה:סופרים אנגלים
קטגוריה:מסאים אנגלים
קטגוריה:סופרים בריטים הידועים בשם עט
קטגוריה:בריטים במלחמת האזרחים בספרד
קטגוריה:סופרי מדע בדיוני בריטים
קטגוריה:בוגרי איטון קולג'
קטגוריה:אנגלים שנפטרו משחפת
קטגוריה:מונצחים בשלט כחול של ארגון המורשת האנגלית
*
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1903
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1950