ינון מגל

[ממוזער|[איילת שקד, אורי אריאל וינון מגל בהתייעצות עם נשיא מדינת ישראל, ראובן ריבלין, לאחר הבחירות לכנסת העשרים]]
**ינון אלישע מגל** (נולד ב-27 באפריל 1969, ט' באייר ה'תשכ"ט) הוא איש תקשורת, מגיש טלוויזיה ורדיו ישראלי. מגיש את "הפטריוטים" בערוץ עכשיו 14 ומשדר תוכנית יומית עם בן כספית בתחנת הרדיו 103fm. בעבר הגיש את מבט בערוץ הראשון והיה העורך הראשי של אתר וואלה, וכן כיהן כחבר הכנסת מטעם מפלגת הבית היהודי בכנסת העשרים.

## ביוגרפיה
מגל נולד בבת ים, אך גדל והתחנך בירושלים. אביו, יוחנן הלוי מגל, היה קצין החימוש של פיקוד מרכז (בדרגת אל"ם), בן למשפחה חקלאית מעפולה. אימו עדנה הייתה מזכירה רפואית. בילדותו למד בבית הספר היסודי בשכונת צמרת הבירה ולאחר מכן עבר לשכונת רמות בירושלים. בנעוריו למד בתיכון ליד האוניברסיטה. יש לו שני אחים ואחות.

מגל שירת בצה"ל כלוחם בגדוד 202 של חטיבת הצנחנים ולאחר מכן כקצין וכמפקד צוות בסיירת מטכ"ל. השתתף בין השאר במבצע עלם חמודות לחטיפת השייח' עובייד.

השתחרר מהצבא בדרגת סרן לאחר שמונה שנות שירות. בשירות המילואים קודם לדרגת רב-סרן.

לאחר שחרורו מצה"ל התקבל לקורס קריינות ב"קול ישראל", שלאחריו החל לעבוד כקריין, ולאחר מכן ככתב חדשות. משם עבר לגלי צה"ל, שם שימש כתב לענייני שטחים. בהמשך החל לעבוד בחדשות 10 ככתב לענייני צבא. בשנת 2004, בעקבות התוכנית "עובדה" עם אילנה דיין, שעסקה ב"פרשת סרן ר'", בה הואשם קצין בהריגתה ללא צורך של פלסטינית בת 14 סמוך לציר פילדלפי, הכין מגל כתבה המציגה את גרסתו של הקצין. בשנת 2005, בעת שסיקר את תוכנית ההתנתקות, האשים מגל את התקשורת בכך שהיא אינה אובייקטיבית בנוגע לתוכנית. על כך ועל חלקו בחשיפת האמת ב"פרשת סרן ר'", זכה ב-2006 בפרס לביקורת התקשורת של האגודה לזכות הציבור לדעת: .

אחד מתפקידיו המשמעותיים ככתב שטח היה סיקור מלחמת לבנון השנייה בערוץ 10.

בין פרסומיו הבולטים של מגל:
*תמונות ראשונות ובלעדיות שהביא מהבונקר הממשלתי בהרי ירושלים.
*ריאיון בלעדי עם העציר הנמלט אברי רן (ממנהיגי "נוער הגבעות") ממקום מחבואו.
*הקלטות הרמטכ"ל דן חלוץ אחרי מלחמת לבנון השנייה.
*הריאיון האחרון עם הרב חנן פורת לפני מותו.

בתחילת 2008 עזב מגל את ערוץ 10 והחל להגיש את "מהדורת מבט" החדשה, לצד מרב מילר, ובמקומם של גאולה אבן-סער וחיים יבין שהגיש את המהדורה במשך כ-40 שנה. הרייטינג של המהדורה נותר יציב לאחר כניסתו לתפקיד. בדצמבר 2011 התמודד לתפקיד מפקד גלי צה"ל, אך לבסוף נבחר ירון דקל. ביוני 2012 עזב את תפקידו כמגיש חדשות ב. מגל טען להתעמרות מצד מנהליו, ובאוקטובר באותה שנה הגיש תביעה נגד הערוץ, שהסתיימה בפשרה לאחר כחמש שנים בפיצוי של כ-70 אלף שקלים.

באוגוסט 2012 הצטרף למחלקת החדשות של אתר וואלה. בפברואר 2013, מונה, במקומה של טלי בן עובדיה, לעורך הראשי של האתר, במקביל לתפקידו כמגיש שידורי האולפן, מהם פרש לקראת ריצתו לכנסת ב-2015. בעקבות עבודתו בוואלה העיד בפרשת תיק 4000 על אופי סיקור האתר את ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו ומשפחתו.

### קריירה פוליטית ותקשורתית
[ממוזער|מגל נואם ב[מליאת הכנסת, 2015]]
ב-28 בדצמבר 2014 הודיע מגל על סיום עבודתו ב"וואלה!" ועל הצטרפות למפלגת "הבית היהודי" לקראת הבחירות לכנסת העשרים. הוא שוריין במקום השביעי ברשימה, ובעקבות פטירת השר אורי אורבך קודם למקום השישי. הוא נבחר לכנסת ומונה ליושב ראש הסיעה ולחבר בוועדות החוץ והביטחון, ביקורת המדינה, העבודה, הרווחה והבריאות, קידום מעמד האישה ושוויון מגדרי והכנסת. בין היתר, פעל ללגליזציה של קנאביס.

#### חשדות להטרדה מינית
ב-24 בנובמבר 2015, שישה חודשים לאחר תחילת כהונתו בכנסת, כתבה העיתונאית רחלי רוטנר, שעבדה עם מגל במערכת "וואלה!", פוסט בפייסבוק כי במסיבת סיום תפקידו ב"וואלה!" התוודה בפניה מגל באופן בוטה על משיכתו המינית כלפיה. בתגובה פרסם מגל: "ישנם דברים שנאמרו בין ידידים, לפני הפיכתי לחבר כנסת, ולא הייתי חוזר עליהם כיום. אני מבקש את סליחתו של מי שנפגע". התהודה שהייתה לפרסום זה הביאה עוד באותה יממה לשיחת בירור עם יושב ראש "הבית היהודי" נפתלי בנט, שבסיומה הודיע מגל על פרישתו מתפקידו כיו"ר הסיעה.

המשטרה החלה בבדיקת הטענות כלפיו, בחשד להטרדות מיניות ולמעשים מגונים, ולאחר שתלונות מצד מספר נשים נוספות פורסמו באמצעי התקשורת, הודיע מגל כי הוא בטוח שאין במעשיו היבט פלילי, אולם מאחר שיש שנפגעו מהתנהלותו בעבר, החליט לפרוש מהכנסת. שלוש נשים שהוטרדו העידו במשטרה, ואישה רביעית פרסמה כי הוטרדה על ידו בפומבי. בפברואר 2016 סגרה פרקליטות מחוז ת"א את התיק נגדו. בשני מקרים נימקה זאת בחוסר אשמה, ובמקרה השלישי בחוסר עניין לציבור.

לאחר התפטרותו מהכנסת עסק ביזמות, בין היתר בחברת טורבינות הרוח "אנרגיה לישראל", שהוא אחד מבעליה.

#### חזרה לתקשורת
בנובמבר 2016 חזר לטלוויזיה, והצטרף לעונה השנייה של לילה טוב עם אסף הראל, דבר שגרר ביקורת מצד ארגוני הנשים. יחד יצרו סדרת כתבות, עד לירידת התוכנית בפברואר 2017. בפברואר 2018 הצטרף מגל לתחנת הרדיו 103fm, תחילה כמגיש מחליף של נתן זהבי בתוכנית זהבי עצבני, בהמשך הגיש כשנה תוכנית זוגית מידי בוקר עם ענת דוידוב, אותה החליף לתקופה קצרה רון קופמן. מאז ספטמבר 2019 ועד היום מגיש מגל את התוכנית ינון מגל ובן כספית לצדו של כספית ב-"103fm". בדצמבר 2018 הצטרף מגל לערוץ 20. בתחילה הגיש יחד עם שמעון ריקלין את התוכנית "ריקלין&מגל" במקומו של אראל סג"ל שעזב, ושימש כפרשן במהדורת החדשות של הערוץ. מאז יוני 2019 מנחה את תוכנית "הפטריוטים" שעלתה שוב בערוץ.

למגל יותר מ-446 אלף עוקבים ברשת החברתית X (לשעבר טוויטר), ומאות אלפים ברשתות חברתיות אחרות - בהן טיקטוק, טלגרם, אינסטגרם, פייסבוק, יוטיוב ווואטסאפ. הוא הופיע מספר פעמים במקומות הראשונים של רשימת המשפיענים בטוויטר המפורסמת על ידי ליאור מלנבוים, ואף צוין במקום הראשון ברשימה לשנת 2021. בעקבות התקרבותו לציבור החרדי גדלה הפופולריות שלו בקרב ציבור זה ורבים מהציבור החרדי עוקבים אחריו ואחרי פרסומיו.

במאי 2025 חשף ערוץ כאן 11 כי מפלגת "הציונות הדתית" שילמה לידוענים שונים על מנת שיפרסמו אודות ההטבות הניתנות למשרתי המילואים, בצירוף תודה אישית לשר האוצר בצלאל סמוטריץ'. נחשף כי גם מגל קיבל תשלום דומה. הדברים אושרו על ידי מגל.

ביולי 2025 פרצו האקרים את הטלפון הסלולרי של מגל, והפיצו מידע שנשאב מתוכו. חלק ממידע זה פורסם באמצעי התקשורת, עד להוצאת צו איסור פרסום זמני לבקשת מגל.

## עמדות ואידאולוגיה
מגל נחשב לאחד התומכים הגדולים של בנימין נתניהו בתקשורת הישראלית, והעיד על עצמו כי הוא ביביסט שכן לדבריו נתניהו "הוא המנהיג של הגוש האמוני". יחד עם זאת, בנובמבר 2025 הביע ביקורת פומבית על מעורבתם של אשתו ובנו של נתניהו במינוי הפרקליט הצבאי הראשי החדש כשבוע מאוחר יותר פרסם נתניהו הודעה בטוויטר, בה תקף בין היתר את מגל על הביקורת שהשמיע נגד אשתו שרה ובנו יאיר וכתב "אינני יכול להבין או לקבל את ההצטרפות הסדרתית להשתלחויות נגד רעייתי ובני מאנשים כמו ינון מגל... אינני מבין את האובססיה שלו לפגוע בהם שוב ושוב". וכן במרץ 2026 הביע ביקורת חריפה כנגד נתניהו על כך שהקואליציה בראשותו התחייבה להעביר חוק לגיוס חרדים והדבר טרם קרה לפני העברת תקציב המדינה. 

בינואר 2022 יצא בקמפיין מימון המונים למימון הגנתו של בנימין נתניהו במשפטו, במהלכו גויסו כארבעה מיליון ש"ח, אך הכספים הוקפאו מחמת מניעה משפטית. בתחקיר של העיתון TheMarker נטען כי מגל הוא בין השותפים הדומיננטיים במנגנון הפצת המסרים שנועד לשרת את שלטון נתניהו ולתקוף את מי שנתפס כאיום עליו, יחד עם עמית סגל ויעקב ברדוגו וכ-20 אנשי תקשורת שפועלים להפצת המסרים במסגרת מנגנון זה. בראיון לעיתון מקור ראשון אמר מגל כי "אני כלי שדרכו הוא (נתניהו) מעביר דברים לציבור".

בשנת 2024 הופיע מגל בתחילת מספר תוכניות "הפטריוטים" כשלראשו כובע מצחיה ועליו הסיסמה "ניצחון מוחלט", שהיא יעד של מלחמת חרבות ברזל שהציג נתניהו, ואף מכר כובעים כאלה.

ביולי 2024 הושעה מגל מתוכניתו ברדיו 103FM ונרמז לקשר לקריאתו לחרם צרכנים על בנק לאומי בשל העובדה כי הם לא משדרים פרסומות בערוץ 14. ההשעיה הסתיימה לאחר שבוע.

מגל טען שהניסיון של הדתיים לשנות את התקשורת מבפנים נכשל ושהרוב הגדול של הדתיים והחרדים שנכנסו לתקשורת "התכופפו ונטמעו והתבוללו ומשרתים את האליטה", ולכן "אף אחד לא מעריך אותם". לטענתו, הערכה לאיש תקשורת נוצרת אם הוא בא עם תפיסת עולם משלו ועומד עליה. בעיניו ערוץ 14 "שמייצג את הימין הליכודי יותר, הפריפריאלי, הביביסטי, המזרחי, הפחות אליטיסטי" מצליח משום שעבור הרבה אנשים הוא מהווה "מפלט שבו הם יכולים לשמוע ולקבל את מה שהם חושבים, את מה שנראה להם סביר ונורמלי".

בינואר 2026 אמר מגל "אני נגד נשים בצבא באופן כללי. זה אירוע גברי". בפברואר 2026 אמר לעיתונאי הדתי-לאומי עמיחי אתאלי הפועל למען גיוס חרדים "אל תדברו על החרדים כשהבנות של הציונות הדתית לא עושות צבא, וכשיש הסדרניקים שלא עושים צבא שלם - אל תדבר על החרדים".

### אתיקה עיתונאית ויחסו לתקשורת
החל משנת 2018 מציג מגל את עצמו לסירוגין כעיתונאי וכמי שאינו עיתונאי. לאורך השנים הצהיר ברשתות החברתיות ובראיונות כי הוא "עיתונאי ימני", "מגיש", בעל "פוזיציה", ולעיתים כי אינו רואה עצמו כעיתונאי כלל. בשנת 2022 ובשנת 2023 הצהיר כי הוא לא רואה עצמו כעיתונאי אלא כמי שיש לו "פוזיציה". חודשיים לאחר מכן, בעדות שלו בפרשת תביעת דיבה שהגיש נגדו רביב דרוקר, הוא אמר שהוא רואה את עצמו כעיתונאי וכך גם הציג את עצמו במשפט נתניהו. במאי 2024, פרסם סרטון שנחזה כתיעוד מעזה והתברר שצולם בהרצליה, טען כי הוא עיתונאי וכי ערוץ "ינון ניוז" הוא כלי תקשורת עצמאי. בתוכנית מהצד השני עם גיא זהר נטען כי מגל מבקש ליהנות מיוקרת התואר עיתונאי מבלי להיות מחויב לכללי אתיקה עיתונאית - לדוגמה לשווק מוצרים בערוץ שלו או לא לתקן טעויות. בתגובה הגדיר עצמו מגל "חצי עיתונאי". בשנת 2025, בעקבות ביקורת על תשלום שקיבל עבור פרסום מטעם בצלאל סמוטריץ', אמר: "אני לא עיתונאי - אני אנטי עיתונאי".

לטענת מגל הביקורת על שלל התבטאויותיו היא רק מצד "התקשורת השמאלנית", והרייטינג שלו מוכיח שהוא "עושה דברים שיש להם הרבה קהל".

במשדר מיוחד לרגל יום השואה 2024 השווה עיתונאים וכלי תקשורת ליהודים שפגעו בעם ישראל בתקופות של מצוקה גדולה, כגון קאפואים בשואה, מלשינים לאינקוויזיציה ושורפי אסמים בזמן המצור על ירושלים. מגל כתב דברים דומים גם בחשבון הטוויטר שלו, וספג ביקורת מעמיתים למקצוע.

בראיון ב-2025, בתגובה לשאלה מדוע ערוץ 14 צובע את המציאות בארץ בוורוד, אמר מגל שהוא לקח על עצמו "לעשות הנדסת תודעה, להעביר מסרים שאנחנו מאמינים בהם, להילחם בתודעה הנגדית, להביא קונטרה, לשנות את המציאות".

ביולי 2025 פורסם כי מגל היה בקשר עם חברים במדגם לפיו נקבע הרייטינג בערוצי הטלוויזיה, עקב כך החליטה ועדת המדרוג להפסיק את ההתקשרות עמם

### התבטאויות שנויות במחלוקת
בספטמבר 2020 אמר במהלך תוכניתו עם בן כספית ברדיו 103FM כי ראש הממשלה בנימין נתניהו צריך לירות בעיתונאים שמבקרים אותו: "אני במקומו כבר מזמן הייתי מוציא תת מקלע ויורה ב… לא רוצה להגיד שהייתי יורה בכולכם, בך לא, אבל בכל השאר, יורה. צרורות כמו ברמבו, עם השרשראות שיורד, כל העיתונאים ששנים צולבים אותו, כל יום שישי, צרורות... רימונים". לאחר שספג ביקורת על ההתבטאות טען ינון כי התבטא בהומור.

ב-18 בינואר 2024 הכנסת הוארה בכתום לציון יום הולדתו הראשון של התינוק כפיר ביבס כתום השיער, שנחטף יחד עם אחיו בזרועות אימם, ונרצח בשבי על ידי ארגון הטרור חמאס, כפי שהתברר מאוחר יותר. מגל הגיב על המחווה בציוץ: "באיחור עצוב של 19 שנה הכנסת בכתום". כתום היה הצבע שבו הזדהו המתנגדים לתוכנית ההתנתקות ב-2005.

במאי 2024 שיתף סרטון שבו אדם אוחז נשק, לבוש מדים ורעול פנים פונה אל נתניהו כביכול מעזה, וטוען שהוא מדבר בשם 100 אלף חיילי מילואים שלא יישמעו לשר הביטחון יואב גלנט ולרמטכ"ל הרצי הלוי אלא רק לנתניהו. לובש המדים היה פעיל הליכוד שלא היה במילואים באותו זמן, ולאחר מכן הודח ממילואים.

במאי 2024, ביום הזיכרון לשואה ולגבורה, אמר כי המתנגדים לנתניהו, והתקשורת הישראלית כולה, הם "שונאי ישראל המתנהגים כמשתפי הפעולה עם הנאצים". בעקבות דבריו פתחה הרשות השנייה בהליך הפרה לרדיו 103fm. במרץ 2025 אמר שוב דברים דומים ובמאי, כחודשיים לאחר מכן, טען כי העיתונאי אמנון אברמוביץ' אשם בטבח השבעה באוקטובר.

ביוני 2025, לאחר שארבע בנות משפחה אחת נהרגו בטמרה כתוצאה מפגיעה של טיל איראני ו-23 נפצעו, אמר כי "רוב האנשים בטמרה נגד ישראל". בעקבות זאת, פתחה הרשות השנייה בהליך הפרה נגד ערוץ 14. בתגובה לתלונות רבות של צופים כתב נציב תלונות הציבור: "מצאתי כי התלונות מוצדקות, דבריו של מגל היו גזעניים, פוגעניים ומכלילים כלפי האוכלוסייה הערבית בישראל".

בנובמבר 2025, כאשר הפרקליטה הצבאית הראשית יפעת תומר-ירושלמי נמצאה לאחר שאבד הקשר עימה, פרסם מגל בדף הטוויטר שלו שאפשר להמשיך את הלינץ' התקשורתי עליה, בצירוף אמוג'י של קריצה. עקב כך הגיש חבר הכנסת ולדימיר בליאק תלונה במשטרה.

בפברואר 2026 התייחס לרצח אישה ערביה וכתב בערוץ הטלגרם שלו: "רצח אישה במגזר הערבי. ככה הם לא יגיעו ל-15 מנדטים". אמירה זו גררה ביקורת ציבורית רחבה.

## תביעות דיבה
לאחר שמגל ייחס לליאור חורב רצון לחבור פוליטית לגדי איזנקוט, הגיש חורב תביעת לשון הרע נגדו. בתגובה הגיש מגל תביעה נגדית נגד חורב. מגל לא הגיש כתב הגנה ובית המשפט קיבל את התביעה וחייב אותו לפצות את חורב ב-150 אלף ש"ח ולמחוק את הציוץ נשוא התביעה. בהמשך בוטלה הפסיקה והושגה פשרה, לפיה מגל וחורב ימשכו את התביעות ההדדיות ויתנצלו זה בפני זה.

תביעת דיבה שהגיש רביב דרוקר כנגד מגל ושמעון ריקלין נדחתה ב-6 בספטמבר 2023 ברובה הגדול, וכנגד פיצוי של 5,000 ש"ח לטובת דרוקר, פסק השופט הוצאות של 5,000 ש"ח לטובת הנתבעים.

בדצמבר 2023 הגיש מגל תביעת דיבה בסך 300 אלף ש"ח נגד איל נוה, ממייסדי "אחים ואחיות לנשק", על שטען שמגל השתמט ממילואים בגיל 30. נוה הגיש תביעה נגדית בסך 500 אלף ש"ח. לאחר גישור ביטלו מגל ונוה את תביעותיהם.

בפברואר 2024 הגיש מגל תביעת לשון הרע נגד משה רדמן ממובילי המחאה נגד הרפורמה המשפטית.

בתביעת לשון הרע שהגיש פעיל המחאה דרור גביש נגד מגל, חויב מגל ביוני 2025 לשלם לגביש 30,000 ש"ח.

במרץ 2026 הגיש נגדו יאיא פינק תביעה על לשון הרע והסתה בסך חצי מיליון שקלים.

## חיים אישיים
מגל, שגדל בבית חילוני, החל תהליך של חזרה בתשובה בשנת 2003, אחרי טיול בהודו ולאחר מות אביו. הוא סיפר ששני דברים שהשפיעו עליו בחזרתו בתשובה הייתה השתתפות, בהיותו חייל, בהופעה של הרב שלמה קרליבך וכן כאשר בטיול בהודו באמצע מדיטציה ראה חבר שהשתחווה לפסל הבודהה והזדעזע מכך. בשנת 2023 סיפר שהוא נע בין אורח-חיים כדתי וכמסורתי. מגל לומד גמרא ובנוסף לומד חסידות כל שבוע עם הרב אור זיו - שליח חב"ד בשכונת קטמון שבירושלים. מגל שומר שבת וטהרת המשפחה.

בשנת 2005 נישא לגיתית, מעצבת פנים, ולזוג נולדו ארבעה בנים. בשנת 2022 פורסם כי הם נפרדו אולם בתוכנית הרדיו שלו בנובמבר 2025 אמר מגל כי הוא נשוי לרעייתו באושר.

מגל מתגורר בשכונת למד בתל אביב.

למגל תואר ראשון בלימודי אסלאם, המזרח התיכון ומחשבת ישראל מהאוניברסיטה העברית בירושלים, אותו השלים בסוף 2011.

## לקריאה נוספת
*

## קישורים חיצוניים

* אתר yinonews
* קבוצת החדשות ינוניוז ב-WhatsApp
* 
* עמוד התוכנית ינון מגל ובן כספית, באתר 103FM
* דף תוכנית הפטריוטים, באתר עכשיו 14
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*  ינון מגל: המניעים של האויב לא מעניינים אותי, אנשים באתר מאקו, 20 באוקטובר 2015
* 
*  צבי יחזקאלי מארח את ינון מגל, תוכנית "נקודה טובה" באתר יוטיוב, 24 בנובמבר 2015
*  
* 
* 
* 
*  
* 
* 
* 
* רות מרגלית, Netanyahu’s Media Poison Machine, הניו יורקר, 13 בינואר 2025
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:הערוץ הראשון: שדרנים ומנחים
קטגוריה:זוכי הפרס הישראלי לביקורת התקשורת
קטגוריה:חברי הכנסת העשרים
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם הבית היהודי
קטגוריה:לוחמי סיירת מטכ"ל
קטגוריה:מגישי חדשות ישראלים
קטגוריה:מנחי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:משתתפי הזמר במסכה (תוכנית טלוויזיה ישראלית)
קטגוריה:פוליטיקאים ישראלים שהשתתפו בתוכניות מציאות ישראליות
קטגוריה:סגל גלי צה"ל
קטגוריה:סגל וואלה!
קטגוריה:סגל ערוץ 20
קטגוריה:סגל קול ישראל
קטגוריה:סגל 103fm
קטגוריה:ערוץ עשר: שדרנים, שחקנים ומנחים
קטגוריה:קרייני רדיו ישראלים
קטגוריה:בוגרי התיכון ליד האוניברסיטה
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:עיתונאים ישראלים שחזרו בתשובה
קטגוריה:סגל עכשיו 14
קטגוריה:שיכון בבלי: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1969