open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
הוראס איטון

**הוראס איטון** (באנגלית: **Horace Eaton**; ) היה רופא ופוליטיקאי אמריקאי מוורמונט, איש המפלגה הוויגית, שכיהן כחבר הסנאט של ורמונט בשנים 1837–1843, מתוכן בשנתיים האחרונות כנשיא הזמני של הסנאט, לאחר מכן ועד 1846 כסגן מושל ורמונט ה-14, ולאחר מכן ועד 1848 כמושל ורמונט ה-18.
## ראשית חייו
הוראס איטון נולד בעיירה ברנרד שבוורמונט, כבנם של הרופא ד"ר אליפז איטון ושל פולי ברנס איטון. ב-1825 הוא סיים את לימודיו במידלברי קולג', לימד באקדמיית מידלברי במשך שנתיים, ואז עבר לכפר אנוסבורג שבעיירה ברקשייר, שם עסק אביו ברפואה. במקביל ללימודיו בקולג' הרפואי קאסלטון, הוא למד רפואה עם אביו, סיים את לימודיו ב-1828, והצטרף למרפאה של אביו. איטון היה נשוי פעמיים: ב-1821 הוא נשא לאישה את קורדליה ה. פולר, ואיתה נולדו לו בן שנפטר כתינוק ובת אחת. ב-1841 הוא נישא בשנית לעדנה פאלמר.
## קריירה פוליטית
איטון היה פקיד העיירה של אנוסבורג. בשנים 1837–1838 ובשנים 1839–1843 הוא היה חבר הסנאט של ורמונט. בשנים 1843–1846 כיהן איטון כסגן מושל ורמונט.

בשנים 1846–1848 כיהן איטון כמושל ורמונט ה-18. הוא היה נציג לוועידת החוקה של ורמונט ב-1848. במהלך תקופת כהונתו כמושל הוא התנגד לקבלתן של מדינות עבדות לארצות הברית, ולמלחמת ארצות הברית-מקסיקו.

איטון היה בעל תפקיד מפתח ביצירת תפקיד המפקח הראשי על החינוך הציבורי בוורמונט, והיה הראשון ששימש בתפקיד בשנים 1845 -1850. ב-1848 הוא מונה כפרופסור לכימיה ולידיעת הטבע במידלברי, תפקיד בו הוא שימש עד 1855.
## מותו
הוראס איטון נפטר במידלברי ב-4 ביולי 1855. הוא נטמן בבית הקברות של אנוסבורג.
## לקריאה נוספת

* Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 1573-1574


## קישורים חיצוניים
* הוראס איטון באתר אגודת המושלים הלאומית 
* הוראס איטון באתר The Political Graveyard 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי ורמונט
קטגוריה:מושלי ורמונט
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הוויגית
קטגוריה:סגני מושלי ורמונט
קטגוריה:חברי האספה הכללית של ורמונט
קטגוריה:בוגרי מידלברי קולג'
קטגוריה:רופאים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1804
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1855
טיסה מסוכנת

**טיסה מסוכנת** (באנגלית: **Flight Risk**) הוא סרט מותחן פעולה אמריקאי משנת 2025 בבימויו של מל גיבסון. בסרט מככבים מארק וולברג, מישל דוקרי וטופר גרייס.

## תקציר העלילה
סגנית המרשל מדולין האריס (מגולמת על ידי מישל דוקרי) עוצרת את רואה החשבון וינסטון (מגולם על ידי טופר גרייס) אשר חשוד בפלילים במיקום מרוחק באלסקה ומשכירה מטוס קטן על מנת להעבירו לניו יורק, שם הוא אמור להעיד במשפט שמתקיים נגד ארגון פשע. את המטוס מטיס הטייס דריל בות' (מגולם על ידי מארק וולברג). במהלך הטיסה האריס מגלה שהטייס הוא למעשה מתחזה אשר נשלח להתנקש בחייו של וינסטון.

## צוות השחקנים
* מארק וולברג בתפקיד מתנקש המתחזה לטייס דריל בות'
* מישל דוקרי בתפקיד סגנית המרשל מדולין האריס
* טופר גרייס בתפקיד וינסטון

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 2025
קטגוריה:סרטים שמתרחשים במטוס
קטגוריה:סרטים בבימויו של מל גיבסון
קטגוריה:סרטי תעופה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים שצולמו באלסקה
שלוש הרוחצות

**שלוש הרוחצות** (בצרפתית: **Trois Baigneuses**) הוא ציור שמן על בד מאת פול סזאן, שנוצר בין השנים 1879–1882 ומוצג כיום במוזיאון הפטי פאלה בפריז. הציור מתאר שלוש נשים עירומות הרוחצות במים, כשהן מוקפות בקשת הנוצרת על ידי שני עצים. הציור מבוצע בסגנון אימפרסיוניסטי אופייני, עם משיכות מכחול קצרות וכבדות וצבעים עזים, והוא מצטיין בהרכב ציורי ובתיאור הצורני.

## רקע
נושא הרוחצים היה מוטיב מרכזי ביצירתו של סזאן והעסיק אותו לאורך כל חייו. במהלך הקריירה שלו יצר כ-200 עבודות שעסקו בדמויות של רוחצים ורוחצות, אשר צוירו בציורי שמן, צבעי מים ורישומים. תיאור הנשים העירומות בסביבה אידיאלית מזכיר סצנות קלאסיות של דמויות חצי-עירומות, כפי שנראו באמנות הרנסאנס הוונציאני.

האמן אנרי מאטיס היה מעריץ גדול של "שלוש הרוחצות" וראה בו יצירה בעלת חשיבות רבה. לדבריו, "שאבתי ממנו את אמונתי ואת התמדתי". בשנת 1899 רכש מאטיס את הציור בעלות כספית גבוהה מסוחר האמנות אמברואז וולאר, והחזיק בו במשך יותר משלושים שנה. הוא נהג להציג את היצירה לתלמידיו באקדמיה מאטיס כמודל ללימוד. לבסוף, בשנת 1936, תרם אותו לפטי פאלה.

## תיאור היצירה
בציור "שלוש הרוחצות", הדגש העיקרי של סזאן הוא על המבנה הצורני וההרכב הציורי. שלוש הדמויות העירומות מתוארות בגוף מוצק ולא כמופת של אידיאל יופי. הקומפוזיציה בנויה בתצורה פירמידלית, כאשר שלוש הדמויות – אחת בלונדינית, אחת כהת שיער ואחת אדמונית – ממוסגרות על ידי שני העצים משני צידי הציור. האור חודר לשטח המיוער מזוויות שונות, מאיר את גופן של הרוחצות ומוחזר במי הבריכה. סזאן השתמש במשיכות מכחול אלכסוניות וסדירות כדי לבנות את המבנה הציורי. כמו כן, הוא בחר בקנבס כמעט מרובע כדי להעניק לתמונה תחושת צפיפות ושפע קומפוזיציוני.

## גרסאות אחרות
סזאן צייר גרסאות רבות של נושא הרוחצים במהלך חייו, בהן "שלוש הרוחצות" משנת 1875 (באוסף פרטי) וגרסה נוספת של "שלוש הרוחצות" (1876–1877), המוצגת כיום בקרן בארנס בפילדלפיה.

הפסל הנרי מור הושפע מיצירה זו ויצר בשנת 1978 פסל ברונזה המבוסס עליה. בנוסף, הוא צייר רישום פחם בשם "הרוחצים של סזאן – מבט מלפנים", הנמצא באוסף קרן הנרי מור.

## הערות שוליים

קטגוריה:פול סזאן
קטגוריה:נשים בציור
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורי עירום
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:מים באמנות
קטגוריה:רחצה באמנות
פדינגטון בג'ונגל

**פדינגטון בג'ונגל**  או **פדינגטון בפרו** (באנגלית: **Paddington in Peru**) הוא סרט קומדיה לייב-אקשן בריטי משנת 2024 המבוסס על ספר הילדים הפופולרי "הרפתקאות הדוב פדינגטון" מאת מייקל בונד. את הסרט ביים דוגאל וילסון. הוא סרט המשך ל"פדינגטון 2" מ-2017. בסרט מככבים בן וישו, אמילי מורטימר, אנטוניו בנדרס ואוליביה קולמן.

## תקציר העלילה
פדינגטון ובני הזוג בראון מחליטים לנסוע לפרו על מנת לפגוש את דודתו האהובה לוסי. אך לאחר שהם מגיעים לבית האבות בו לוסי התגוררה בשנים האחרונות הם מגלים שמאז שלוסי יצאה למסע מסתורי בג'ונגלים של פרו היא נעלמה. פדינגטון מחליט למצוא את הדודה לוסי ולהציל אותה בכל מחיר ובעקבות כך הוא יוצא למסע בג'ונגל יחד עם בני הזוג בראון. 

## צוות השחקנים הראשי
* יו בונוויל בתפקיד הנרי בראון
* אמילי מורטימר בתפקיד מרי בראון
* מדלן האריס בתפקיד ג'ודי בראון
* סמואל ג'וסלין בתפקיד ג'ונתן בראון
* ג'ולי וולטרס בתפקיד גברת בירד
* ג'ים ברודבנט בתפקיד סמואל גרובר
* אוליביה קולמן בתפקיד קלריסה קאבוט / האם הכומרנית
* אנטוניו בנדרס בתפקיד האנטר קאבוט
* קרלה טוס בתפקיד ג'ינה קאבוט
* בן וישו מדבב את קולו של פדינגטון בראון
* אימלדה סטונטון מדבבת את קולה של הדודה לוסי

## הפקה
הסרט צולם בבריטניה, קולומביה ופרו. אמילי מורטימר החליפה בסרט זה את סאלי הוקינס אשר גילמה את מרי בראון בסרטים הקודמים. 

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 2024
קטגוריה:סרטי הרפתקאות
קטגוריה:סרטי קומדיה בריטיים
קטגוריה:סרטים על דובים
קטגוריה:סרטים על משפחות
קטגוריה:סרטי קולומביה
קטגוריה:סרטים בריטיים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטי המשך
מרי אינגלס

**מרי אמיליה אינגלס** (באנגלית: **Mary Amelia Ingalls**; 10 בינואר 1865 – 20 באוקטובר 1928) הייתה אחותה הגדולה של הסופרת לורה אינגלס וילדר, הידועה בסדרת ספרי "בית קטן בערבה" שלה.

## ביוגרפיה
מרי אינגלס נולדה ליד העיירה פפין, ויסקונסין ב-10 בינואר 1865, ביום הולדתו ה-29 של אביה. בתם הראשונה של קרוליין וצ'ארלס אינגלס.

אחיה הצעירים היו לורה אליזבת, קרוליין סלסטיה (קארי), צ'ארלס פרדריק (פרדי) שנפטר בהיותו תינוק וגרייס פרל.

בגיל 14, אינגלס סבלה ממחלה - לכאורה שנית - שגרמה לה לעיוורון. מחקר רפואי משנת 2013 הגיע למסקנה שדלקת מוח נגיפית למעשה שיבשה את ראייתה, בהתבסס על עדויות מדיווחים ממקור ראשון ודיווחים בעיתונים על מחלתה, כמו גם רישומי בתי ספר רלוונטיים ונתונים אפידמיולוגיים על עיוורון ומחלות זיהומיות. בין 1881 ל-1889, אינגלס למדה בבית הספר לברייל וראייה של איווה בוינטון, איווה .

התיעוד ההיסטורי אינו מראה מדוע אינגלס לא למדה בבית הספר במהלך שנה אחת מאותה תקופה, אך היא סיימה את הלימודים בשנת 1889 אז השלימה את לימודיה. לאחר מכן חזרה הביתה להוריה בעיירה דה סמט, דקוטה הדרומית, ותרמה להכנסה המשפחתית על ידי יצירת רשתות זבובים לסוסים.

לאחר שאביה נפטר ב-1902, היא ואמה השכירו חדר בביתם להכנסה נוספת. בעקבות מות אמה באפריל 1924, היא גרה זמן מה עם אחותה, גרייס אינגלס דאו במנצ'סטר, דרום דקוטה .

לאחר מכן היא נסעה לקיסטון, דרום דקוטה, כדי לחיות עם אחותה הצעירה השנייה קארי אינגלס סוואנזי. שם לקתה בשבץ מוחי, וב-20 באוקטובר 1928 נפטרה מדלקת ריאות בגיל 63. גופתה הוחזרה לדה סמט, שם נקברה בחלקת משפחת אינגלס ליד הוריה בבית הקברות דה סמט.
שמאל|ממוזער|140x140 פיקסלים| חלקת משפחת אינגלס, בית הקברות דה סמט, דרום דקוטה
שמאל|ממוזער|140x140 פיקסלים| המצבה של מרי אינגלס בבית הקברות דה סמט, דרום דקוטה

## בתרבות הפופולרית
אינגלס הוצגה בסדרת הטלוויזיה "בית קטן בערבה" על ידי השחקנית מליסה סו אנדרסון. בגרסת הטלוויזיה מרי אינגלס הפכה למורה בבית ספר לעיוורים ונישאה למורה עיוור. מרי אינגלס האמיתית מעולם לא הפכה למורה ולא נישאה, אבל חזרה לדה סמט כדי לגור עם הוריה לאחר שסיימה את לימודיה בוינטון.

## קישורים חיצוניים

* "עידן מרי אינגלס 1877-1889." בית ספר וינטון לעיוורים.
* על משפחת אינגלס (שרה ס. אוטהוף)
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:עיוורים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא אנגלי
קטגוריה:אמריקאים ילידי ויסקונסין
קטגוריה:בית קטן בערבה: דמויות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1865
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1865
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1928
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1928
דיוקנה של אן, נסיכת דנמרק

**דיוקנה של אן, נסיכת דנמרק** הוא ציור שמן על בד מעשה ידי הצייר הפלמי פול ואן זומר.

## תיאור היצירה
הדיוקן מציג את אן, נסיכת דנמרק, בעמידה, כאשר ידה השמאלית מונחת על שולחן מכוסה קטיפה אדומה, ובידה הימנית היא מחזיקה מניפת נוצות יען מפוארת. המלכה לובשת מחוך עם שרוולים ארוכים המשתלשלים מטה, עשוי משי לבן המעוטר במוטיבים פרחוניים קטנים בצבעי אדום וזהב. החצאית עשויה מאותו בד ומקופלת בקפלים רחבים על פני קרינולינה עגולה – סגנון לבוש שאן חיבבה במיוחד. על צווארונה התחרתי הגבוה היא עונדת תכשיטים מפוארים בצורת האות S מוכתרת, רמז לאמה, סופיה ממקלנבורג-גיסטרו, וכן האותיות C4, מתנה מאחיה, כריסטיאן הרביעי, מלך דנמרק,  שניתנה לה בשנת 1611. בנוסף, היא עונדת סיכה עם הכיתוב IHS מתחת לצלב.

הרקע של הדיוקן מציג מבנה אדריכלי מפואר, אך נראה כי הוא אינו פרי יצירתו של הצייר ואן זומר, ואינו מהווה ייצוג של תכנונו של איניגו ג'ונס לשיפוץ קצהו המערבי של קתדרלת סנט פול – פרויקט שבוצע רק בתקופתו של המלך צ'ארלס הראשון.

## היסטוריה ורקע
הציור נוצר בין השנים 1617–1618, והוא עשוי להיות הדיוקן שתועד בשנת 1649 בארמון המפטון קורט, כבן זוג לדיוקן אחר (RCIN 404446). ראש המלכה צויר על גבי פיסת בד נפרדת אשר שובצה בקנבס המקורי, דבר המרמז על כך שדמותה הפכה לדימוי פופולרי. גרסאות נוספות של הדיוקן מופיעות ברקע פשוט יותר.

## מוצא ובעלות
הציור נוצר ככל הנראה עבור המלכה אן או בעלה. הוא נמכר ב-23 באוקטובר 1651 בארמון המפטון קורט תמורת 15 ליש"ט לרוכש בשם ג'קסון ואחרים (רישום מס' 24). ייתכן כי זהו הציור שתואר כ"המלכה אן בעמידה, מאת ואן זומר", שהוערך ב-20 ליש"ט והוחזק על ידי תומאס ביוצ'אמפ בעת הרסטורציה האנגלית. הציור הופיע ברשימות האחסון בארמון וייטהול בשנת 1666 (רישום מס' 632). במהלך המאה ה-18 ככל הנראה הוצג בגלריה בוינדזור, עד שהועבר לגלריית המלכה בארמון קנזינגטון בשנת 1818, שם הוא מופיע ברשימות 'הרזידנציות המלכותיות' של פיין משנת 1819 (RCIN 922155).

## ביבליוגרפיה

קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:דיוקנאות נשים
קטגוריה:דיוקנאות של משפחת המלוכה הבריטית
קרוליין אינגלס

**קרוליין לייק אינגלס** (באנגלית: **Caroline Lake Ingalls**; לבית **קווינר**; 12 בדצמבר 1839 – 20 באפריל 1924) הייתה מורה אמריקאית, אמה של לורה אינגלס וילדר, מחברת ספרי "בית קטן בערבה". היא מתוארת כדמות האם "Ma" בספרים ובסדרת הטלוויזיה.

## ביוגרפיה
### ילדות
ממוזער| סימן היסטורי במקום הולדתה של קרוליין אינגלס
קרוליין נולדה ב-1839 15 מייל מערבית למילווקי, ויסקונסין, בעיירה ברוקפילד, מחוז ווקשה. היא הייתה החמישית מתוך שבעת ילדיהם של הנרי ושארלוט קווינר. אחיה היו ג'וזף, הנרי ותומס, ואחיותיה היו מרתה ואלייזה.(הבת הראשונה של בני הזוג קווינר, מרתה מורס קווינר, מתה ב-1836).

כשקרוליין הייתה בת 5, אביה מת בזמן ששירת על ספינה שהתהפכה וטבעה בימת מישיגן ליד מצרי מקינאק. לא היו ניצולים. בשנת 1849 נישאה אמה לחוואי פרדריק הולברוק. נולדה להם ילדה אחת ביחד, לוטי הולברוק. קרוליין כנראה אהבה וכיבדה את אביה החדש, ולימים תכבד את זכרו בכך שתקרא לבנה על שמו. בגיל 16 וחצי, קרוליין התחילה לעבוד כמורה.

### נישואין
ב-1 בפברואר 1860 בגיל 21 היא נישאה לצ'ארלס פיליפ אינגלס בקונקורד, ויסקונסין. יחד נולדו להם חמישה ילדים: מרי אמיליה, לורה אליזבת, קרוליין סלסטיה (קארי), צ'ארלס פרדריק (פרדי) וגרייס פרל.

צ'ארלס פרדריק "פרדי" אינגלס נולד ב-1 בנובמבר 1875 בוולנוט גרוב, מינסוטה, ומת ב-27 באוגוסט 1876 בדרום טרויה, מינסוטה, מסיבות בלתי מוגדרות.

באוטוביוגרפיה שלה, "Pioneer Girl", לורה זוכרת ש"האח הקטן היה חולה וש"יום נורא אחד, הוא יישר את גופו הקטן ומת". חוקר וילדר וויליאם אנדרסון ציין: "כמעט ארבעים שנה לאחר מותו של פרדי, אמא התאבלה עליו, ואמרה לקרובים כמה הכל היה שונה 'אם פרדי היה חי'".

### מסעות ושנים מאוחרות יותר
משפחת אינגלס נסעה בעגלה מכוסה מוויסקונסין, קנזס (טריטוריה אינדיאנית), בר אוק, איווה ומינסוטה. ב-1879 הם התיישבו בדה סמט שבטריטוריית דקוטה.
שמאל|ממוזער|180x180 פיקסלים| ביתה האחרון של קרוליין אינגלס, שנבנה על ידי צ'ארלס ב-1887, וממוקם בדה סמט, דרום דקוטה
לאחר שהגיעו לדה סמט, קרוליין ומשפחת אינגלס גרו בביתו של המודד המקומי וכן בחנות באזור מרכז העיר, עד שעברו מחוץ לעיר בחווה ליד סילבר לייק. כאשר משפחת אינגלס מכרה את החווה עקב דפוס מתמשך של שנים יבשות, צ'ארלס בנה עבורם בית ברחוב השלישי בדה סמט, הידוע מאוחר יותר כ"הבית שאבא בנה". לאחר מותו של בעלה ממחלת לב ב-1902 בגיל 66, השכירו אינגלס ובתה הבכורה, מרי, את אחד החדרים להכנסה נוספת. לאחר מחלה ממושכת נפטרה קרוליין אינגלס ב-20 באפריל 1924, בגיל 84.

## במדיה
סדרת הספרים הבדיונית The Caroline Years מאת מריה ד' ווילקס וסיליה ווילקינס, עוקבת אחרי קרוליין הולברוק משנתה החמישית ועד שנות העשרה המאוחרות שלה, ועד לאירוסיה עם צ'ארלס. הספר הראשון בסדרה הוא "בית קטן בברוקפילד".

הרומן "Caroline: Little House, Revisited" של שרה מילר עוקב אחר מעבר משפחת אינגלס מפפין, ויסקונסין לטריטוריית קנזס מנקודת המבט של קרוליין. הרומן אושר על ידי הקרן למורשת בית קטן בערבה.

קרוליין אינגלס הוצגה בעיבודים של "הבית הקטן בערבה" על ידי:
* קארן גראסלי בסדרת הטלוויזיה "בית קטן בערבה" וסרטי ההמשך שלה
* לינדזי קראוס בסרטי טלוויזיה מעבר לערבה: הסיפור האמיתי של לורה אינגלס ויילדר

## קישורים חיצוניים

* מא אינגלס מתארת את חיי המשפחה ב-1861, מכתב מהאגודה ההיסטורית של ויסקונסין
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי ויסקונסין
קטגוריה:בית קטן בערבה: דמויות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1839
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1839
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1924
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1924
1999 בטלוויזיה

בערך זה מצוינים אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 1999 ונוגעים לעולם הטלוויזיה.

## אירועים בולטים

100px|ממוזער|הסמליל של TiVo
* 29 במאי – תחרות האירוויזיון התקיימה בירושלים שבישראל. בתחרות זכתה שוודיה, עם השיר "Take Me to Your Heaven" שבוצע על ידי הזמרת השוודית שארלוט פרלי.
* טכנולוגיות ה-TiVo וה-DVR נכנסות לראשונה לשווקים בשנת 1999 ומשנות באופן מהותי את האופן בו הצופים צורכים את תוכני הטלוויזיה.

## סדרות ותוכניות טלוויזיה חדשות ב-1999

;**בארצות הברית**
להלן כמה מההפקות הטלוויזיוניות האמריקאיות הבולטות ביותר ששודרו לראשונה בארצות הברית במהלך שנת 1999. תאריך העלייה לשידור שמצוין בטבלה מתייחס לתאריך בו הסדרה שודרה לראשונה בארצות הברית. לרשימה מקיפה יותר של סדרות טלוויזיה אמריקאיות ששודרו בארצות הברית לראשונה בשנה זו, ראו **[[:קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 1999]]**.



File:The Sopranos Top 25 Best Lines - The Sopranos - HBO.webm|"הסופרנוס"



;**בישראל**
להלן כמה מההפקות הטלוויזיוניות הישראליות הבולטות ביותר ששודרו לראשונה בישראל במהלך שנת 1999. לרשימה מקיפה יותר של סדרות טלוויזיה ישראליות ששודרו בישראל לראשונה בשנה זו, ראו **[[:קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 1999]]**.

;**במדינות אחרות**

## סדרות ותוכניות בולטות שבוטלו או הסתיימו ב-1999

;**בארצות הברית**

## נולדו

* 18 בינואר – קראן בראר, שחקן אמריקאי
* 9 באפריל – אייזיק המפסטד-רייט, שחקן אנגלי
* 11 במאי – סברינה קרפנטר, שחקנית, וזמרת
* 28 במאי – קמרון בויס, שחקן אמריקאי (נפטר ב-2019)
* 27 ביוני – צ'נדלר ריגס, שחקן אמריקאי
* 30 ביולי – ג'ואי קינג, שחקנית אמריקאית
* 9 בנובמבר – קרול סבייה, שחקנית, זמרת ויוטיוברית מקסיקנית
* 10 בנובמבר – קירנן שיפקה, שחקנית אמריקאית

## נפטרו

* 8 במאי – דיינה פלטו, שחקנית אמריקאית שהתפרסמה בתפקיד קימברלי דראמונד בקומדיית המצבים "על טעם ועל ריח" (נולדה ב-1964)
* 11 ביוני – דפורסט קלי, שחקן אמריקאי אשר נודע בעיקר מתפקידו כדוקטור ליאונרד "עצמות" מק'קוי בסדרת הטלוויזיה "מסע בין כוכבים" (נולד ב-1920)
* 11 בנובמבר – מרי קיי ברגמן, מדבבת יהודייה-אמריקאית שמרבית עבודתה התמקדה בסדרת ההנפשה למבוגרים, "סאות' פארק" (נולדה ב-1961)

## פרסים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים
מרלן ארנס

**מרלן ארנס אוסטרטאג-אבנשפרגר** (בספרדית ובגרמנית: **Marlene Ahrens Ostertag-Ebensperger**; 27 ביולי 1933 – 17 ביוני 2020) הייתה אתלטית צ'יליאנית, סגנית אלופה אולימפית (מלבורן 1956) ופעמיים אלופת המשחקים הפאן-אמריקאיים (שיקגו 1959 וסאו פאולו 1963) בהטלת כידון.

## ביוגרפיה
ארנס נולדה בקונספסיון שבצ'ילה להורים מהגרים מגרמניה.

### 1956
#### סגנית אלופה אולימפית
באולימפיאדת מלבורן שנערכה בנובמבר-דצמבר הייתה ארנס נושאת הדגל של המשלחת הצ'יליאנית, והייתה לאישה היחידה במשלחת. היא זכתה במדליית כסף בהטלת כידון בתוצאה של 50.38 מטר, אחרי אינסה יאונזמה (53.86 מטר) ולפני נדז'דה קוניאיבה (50.28 מטר), שתיהן מברית המועצות.

### 1959
#### אלופת המשחקים הפאן-אמריקאיים
במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בשיקגו שבאילינוי, ארצות הברית, באוגוסט-ספטמבר, זכתה במדליית זהב בהטלת כידון בתוצאה של 45.38 מטר.

### 1960
גם באולימפיאדת רומא שנערכה באוגוסט-ספטמבר נשאה ארנס את דגל המשלחת הצ'יליאנית. היא סיימה במקום 12 בהטלת כידון בתוצאה של 47.53 מטר.

### 1963
#### אלופת המשחקים הפאן-אמריקאיים
במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו באפריל-מאי בסאו פאולו שבברזיל זכתה במדליית זהב בהטלת כידון בתוצאה של 49.93 מטר.

ב-17 ביוני 2020 מתה ארנס כתוצאה מאי-ספיקת לב.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מטילות כידון
קטגוריה:אתלטיות צ'יליאניות
אתלטיות באולימפיאדת מלבורן
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת רומא (1960)
קטגוריה:זוכות מדליית כסף אולימפית: אתלטיקה
קטגוריה:ילידות 1933
קטגוריה:נפטרות ב-2020
רואה החשבון 2

**רואה החשבון 2** (באנגלית: **The Accountant 2**) הוא סרט מתח-פעולה משנת 2025, בבימויו של גאווין אוקונור ובכיכובם של בן אפלק, סינתיה אדאי רובינסון, ג'יי קיי סימונס, דניאלה פינדה, רוברט מורגן וג'ון ברנטל. מהווה סרט המשך לסרט "רואה החשבון".

העלילה עוקבת אחר כריסטיאן וולף (בן אפלק), רואה חשבון מבריק בעל תסמונת אספרגר ותסמונת סוואנט נלווית, שמשתמש בכישוריו גם בעולם הפשע. הפעם הוא מגויס לחקור את המניע לרציחתו של בכיר במחלקת האוצר האמריקנית, לצד אחיו המנוכר.

הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית על ידי אולפני האחים וורנר ב-25 באפריל 2025. בישראל הומלצה הצפייה בסרט מגילאי 14 ומעלה.

## עלילה
ריי קינג, לשעבר מנהל הרשות לאכיפת פשעים פיננסיים (FinCEN), נפגש עם המתנקשת המסתורית אנאיס כדי לבקש את עזרתה באיתור משפחה מסלבדור, כשהוא מציע רק תמונה ישנה של ההורים ובנם הצעיר. אנאיס לא מגיבה להצעה אך מזהירה את קינג שעוקבים אחריו. קינג נרצח במהלך קרב יריות, בעוד אנאיס יוצאת ללא פגע. מדינה, protégée של קינג והמנהלת הנוכחית של FinCEN, מזהה את גופתו ורואה את הכיתוב "מצא את רואה החשבון" על זרועו, ומחליטה לקחת על עצמה את החקירה.

מדינה, למרות חוסר האמון שלה בפעילויות הלא-חוקיות של כריסטיאן וולף, מבקשת את עזרתו באיתור המשפחה שבתמונה. וולף מרכיב קולאז' של מידע שמצביע על כך שהמשפחה ברחה מאל סלבדור ללוס אנג'לס, תוך כדי התמודדות עם סכנות רבות. קוב, שנשלח להרוג את אנאיס וקינג, מדווח למפקדו בורק, שמורה לו להמשיך לעקוב אחרי אנאיס מחשש שתבין מה עשה לה.

כריסטיאן מזמין את אחיו המנוכר, בראקסטון, שעדיין עובד כמתנקש, לעזור. ג'סטין, שעדיין גרה במתחם בניו המפשייר שם פגשה את כריסטיאן, עובדת עם קבוצת ילדים אוטיסטים כדי לפרוץ למערכות טכנולוגיות ולסייע לכריסטיאן. הקבוצה מצליחה למצוא תמונה של אנאיס, אך לא לזהות אותה. מדינה, שמתקשה עם שיטות הפעולה הבלתי חוקיות, עוזבת את הקבוצה. היא מבקרת בבית חולים שמוזכר בדוחות של קינג ומגלה שאנאיס היא למעשה האם מהתמונה. אנאיס הייתה מעורבת בתאונה קשה, איבדה את זיכרונה, ופיתחה כישורי לחימה יוצאי דופן לפני שנמלטה. באטו, קבלן רוצחים שכירים, מוציא חוזה על מדינה, אך בראקסטון מסרב לבצעו. ג'סטין מזהירה את וולף והוא מגיע לאחר שאנאיס פוצעת את מדינה.

בראקסטון וכריסטיאן מגלים שבנה האוטיסט של אנאיס, אלברטו, עדיין חי ומוחזק במחנה כליאה בחוארז יחד עם ילדים נוספים של קורבנות סחר בבני אדם. הם תוקפים את המחנה, מצילים את אלברטו ואת שאר הילדים לאחר שהרגו את קוב ואת שומרי המחנה. ג'סטין סוחטת את באטו לבטל את החוזה על מדינה. אנאיס, שמשיבה חלק מזיכרונה, מבינה שבורק הוא זה שכלא את בנה והרג את בעלה בחוארז. היא מוצאת את בורק במחבוא והורגת אותו. ג'סטין והילדים האוטיסטים מתכוננים לקבל את אלברטו במתקן בניו המפשייר, ובראקסטון וכריסטיאן מתכננים טיול קמפינג.

## צוות השחקנים
* **[[בן אפלק]]** בתפקיד כריסטיאן וולף
* **[[ג'יי קיי סימונס|ג'יי. קיי. סימונס]]** בתפקיד ריי קינג
* **[[ג'ון ברנטל]]** בתפקיד ברקס
* **סינתיה אדאי רובינסון** בתפקיד מאריבת' מדינה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי האחים וורנר
קטגוריה:אוטיזם בקולנוע
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 2025
קטגוריה:סרטי המשך אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מתח אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פעולה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים שצולמו בקליפורניה
נייג'ל דה ברולייר

**נייג'ל דה ברולייר** (באנגלית: **Nigel De Brulier**; 8 באוגוסט 1877 – 30 בינואר 1948) היה שחקן אנגלי-אמריקאי שהחל את הקריירה שלו בבריטניה לפני שהיגר לארצות הברית.

## ביוגרפיה
דה ברולייר נולד בפרוור בעיר בריסטול שבאנגליה, בשם **פרנסיס ג'ורג' פאקר** (**Francis George Packer**). הוא החל את הקריירה שלו כזמר וכשחקן בתיאטרון וב-1898 עבר לארצות הברית והתאזרח כאמריקאי ב-20 בינואר 1899. תפקידו הראשון בקולנוע היה בסרט "" מ-1914.

ב-1921 גילם את הקרדינל רישלייה בסרט "שלושת המוסקטרים". בנוסף שיחק, בין היתר, בסרטים "אי-סובלנות", "הגיבן מנוטרדאם", "כנפיים", "בית רוטשילד" ו"בין שתי ערים".

דה ברולייר נפטר בלוס אנג'לס בגיל 70 ונקבר בגלנדייל.

היה נשוי לנטלי ונולדה להם בת.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מהגרים מבריטניה לארצות הברית
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא אנגלי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1877
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1948
מצפור תומר

**מצפור תומר** הוא אתר הנצחה לזכרו של תומר מרדכי, שנפל בעת מילוי תפקידו כשוטר משטרת ישראל בצומת הרחובות הנביאים וחיל ההנדסה בירושלים. המצפור מנציח את פועלו של תומר ואת גבורתו במניעת פיגוע המוני.

## הרקע להקמת המצפור
תומר מרדכי, תושב תל אביב, שירת כחייל בשירות חובה במשטרת ישראל. ביום כ' בניסן תשס"ב (1 באפריל 2002), בעת שפעל במחסום ביטחוני בירושלים, ניגש לבדוק רכב חשוד ובמהלך הבדיקה הופעל מטען חבלה ברכב. בפעולתו מנע תומר פיגוע המוני והציל חיי רבים. על גבורתו הוענק לו לאחר מותו עיטור המופת.

## תיאור האתר
המצפור ממוקם ברחבה מוגבהת, המשקיפה לעבר אזור הנפילה ולעבר העיר העתיקה של ירושלים. לצד המדרגות המובילות למצפור, חרוט על החומה המקיפה את השטח שם המקום. בתוך הערוגה המרכזית, סמוך למדרגות, מוצבת מצבת אבן הנושאת את סמלי צה"ל ומשטרת ישראל, לצד פרטי הנופל ונסיבות נפילתו. ברחבת המצפור נמצאים סככת צל, ספסל אבן ושלט התמצאות המפרט את פרטי האירוע. על קיר המצפור קבוע לוח שיש ובו פרטי האירוע, שם הנופל ונוסח עיטור המופת שהוענק לו.

## הקמת האנדרטה
המצפור הוקם ביוזמת משפחתו של תומר מרדכי ובסיוע משטרת ישראל, כאות הוקרה לפועלו ולזכרו.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ירושלים: אנדרטאות לזכר חללי מערכות ישראל
קטגוריה:נקודות תצפית בירושלים
קטגוריה:אנדרטאות לחללים באירועים בודדים
קטגוריה:מוסררה
אלי פירשט

**אלי פירשט** (1947 – 13 באפריל 2021) היה אדריכל ומתכנן ערים ישראלי. עיצב מבנים רבים לצד שותפו אדם מזור וכיהן כמרצה בכיר וכפרופסור ב"בצלאל". כיהן בין 2014 ל-2017 כיושב ראש "התאחדות האדריכלים ובוני הערים בישראל".

## קורות חיים
פירשט נולד ב-1947 בגרמניה שלאחר מלחמת העולם השנייה להורים ניצולי השואה. הם עלו לישראל ב-1949, והשתכנו בשכונת נווה עמל בהרצליה.

במלחמת יום הכיפורים שירת כמפקד בחטיבת גולני, ובהמשך כמפקד גדוד במילואים. למד אדריכלות ב"בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים" וסיים לימודי תואר שני באוניברסיטת מניטובה בקנדה.
[ממוזער|273x273px|[אדם מזור – שותף ותיק של פירשט]]
ב-1986 הצטרף פירשט למשרד האדריכלות של אדם מזור, לימים "מזור-פירשט, אדריכלים ומתכנני ערים", ומאז היו לשותפים במיזמים רבים במרחב העירוני בישראל. תכננו בין השאר את גורדי השחקים "מגדל טויוטה", "מגדל מרגנית" ואת תוכנית ההתחדשות העירונית ללב תל אביב-יפו.

בין השנים 2014 ל-2017 כיהן כיושב ראש "התאחדות האדריכלים ובוני הערים בישראל", והחליף את ברוך ברוך. פירשט שם לו למטרה בתפקיד לגוון את מנעד הגילאים של העוסקים בתחום, לקדם נטילת אחריות מקצועית, אתית וחברתית בקרב אדריכלים, וכן לקדם פיתוח שכונות קיימות, במקביל או בתיעדוף לשכונות החדשות המוקמות באזורים לא-מיושבים. בראיון לנעמה ריבה לאחר בחירתו, גינה את שיטת תחרויות האדריכלות הסגורות וקרא לדמוקרטיזציה של הליך התכנון ושילוב של אדריכלים צעירים בשוק. אחריו כיהן בתפקיד האדריכל דוד קנפו.

## עבודות נבחרות
רשימת מיזמים בולטים שפירשט תכנן יחד עם אדם מזור במשרד "מזור-פירשט":

#### תוכניות מתאר
* קריית אונו
* אור יהודה
* רעננה
* בוקעתא
* אעבלין
* רובע הקריה ("הסיטי"), אשדוד

#### תוכניות אב
* לב תל אביב-יפו (התחדשות עירונית), 1983–1994
* ראשון לציון
* רחובות

#### מבנים
* מגדל טויוטה, תל אביב-יפו
* מגדל מרגנית, מחנה רבין, תל אביב-יפו
* ולודרום סילבן אדמס, תל אביב-יפו

קובץ:Toyota Tower IMG 2867.jpg|מגדל טויוטה
קובץ:Marganit.jpg|מגדל מרגנית


## חיים אישיים
פירשט היה נשוי לחנה ולהם 2 ילדים. 
מנישואיו השניים לשרי 4 ילדים. בתו, מעין פירשט, היא אדריכלית ושותפה במשרד האדריכלות "מזור-פירשט", והיא מנהלת אותו בשותפות עם בנו של שותפו הוותיק, אורי מזור.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:אדריכלים ישראלים
קטגוריה:מתכנני ערים ישראלים
קטגוריה:סגל בצלאל
קטגוריה:בוגרי בצלאל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2021
קטגוריה:מתכנני העיר אשדוד
קטגוריה:יושבי ראש התאחדות האדריכלים ובוני הערים בישראל
I Said I Love You First

***I Said I Love You First*** (בעברית: "**אמרתי אני אוהב/ת אותך קודם**") הוא אלבום האולפן משותף של הזמרת-יוצרת האמריקאית סלינה גומז והמוזיקאי והראפר היהודי-אמריקאי בני בלנקו. האלבום יצא לאור ב-21 במרץ 2025, על ידי חברות התקליטים אינטרסקופ רקורדס, SMG מיוזיק ו-Friends Keep Secrets.

## רקע הכרזה
ב-11 בדצמבר 2024, הודיעה סלינה גומז הודיעה על אירוסיה לבני בלנקו. חודשיים לאחר מכן, היא חשפה שהם עבדו על אלבום אולפן שיתופי, וכתבה בפוסט באינסטגרם: "האלבום החדש שלי *I Said I Love You First* עם החבר הכי טוב שלי @itsbennyblanco, יצא ב-21/3". על פי הודעה לעיתונות, האלבום יחגוג את "סיפור האהבה של השניים": "הוא מתאר את כל הסיפור שלהם - לפני שהם נפגשו, התאהבו ומסתכלים על מה צופן העתיד".

## סינגלים
ב-13 בפברואר 2025, "Scared of Loving You" יצא לאור בהפתעה לרגל יום האהבה והוצא כסינגל שיווקי הראשון של האלבום, לצד סרטון מילים רשמי. זוהי בלדה אופטימית שנכתבה עם פיניאס או'קונל. הסינגל המוביל "Call Me When You Break Up" ביחד עם גרייסי אברמס הוכרז במגזין Interview ויצא לאור ב-20 בפברואר.

## הוצאה
האלבום *I Said I Love You First* שוחרר ב-10 גרסאות דיגיטליות שונות, רבות מהן עם חומרים בונוס, והיה זמין לרכישה לזמן מוגבל גם בחנות של גומז וגם באייטונס. גרסאות הדלוקס כללו שירים חיים, גרסאות מואטות ומורחבות, גרסת קריינות של גומז, וגרסאות אינסטרומנטליות. גם גרסאות CD רבות שוחררו – כולל גרסה חתומה וקופסת אספנים עם מרצ'נדייז.

## רשימות סוף שנה

## ביצועים מסחריים

האלבום *I Said I Love You First* נכנס למקום השני במצעד בילבורד 200 וצבר 120,000 יחידות בשבוע הראשון – השבוע החזק ביותר לשני האמנים מאז החלו להימדד מכירות אלבומים לפי יחידות (מדצמבר 2014). מתוך סך היחידות: 71,000 ממכירות פיזיות, 48,000 מהזרמות (שוות ערך ל-64 מיליון השמעות), ו-1,000 ממכירות רצועות בודדות. זהו האלבום השביעי של גומז בעשיריה הפותחת במצעד, והראשון של בני בלנקו. מכירות התקליטים הגיעו ל-21,000 – השבוע החזק ביותר בוויניל עבור גומז ובלנקו.

## פרסים ומועמדויות

## רשימת רצועות

;הערות
* "Call Me When You Break Up" לא כולל את גרייסי אברמס במהדורות פיזיות.

## מיקומי שיא

### מצעדי סוף שנה

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

### ביאורים

קטגוריה:אלבומי סלינה גומז
קטגוריה:אלבומים משותפים
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי בני בלנקו
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי טייני
קטגוריה:אלבומי חברת אינטרסקופ רקורדס
קטגוריה:אלבומי חברת גפן רקורדס
מצלמת אירועים

ממוזער|מצלמת אירועים של חברת Prophesee
**מצלמת אירועים**, הידועה גם כמצלמה **נוירומורפית**, **רשתית סיליקון**, או **חיישן ראייה דינמית**, היא חיישן הדמיה המגיב לשינויים מקומיים בבהירות. מצלמות אירועים אינן מצלמות תמונות באמצעות תריס כפי שעושות מצלמות קונבנציונליות (פריים). במקום זאת, כל פיקסל בתוך מצלמת אירועים פועל באופן עצמאי וא-סינכרוני, מדווח על שינויים בבהירות כשהם מתרחשים, וכבוי בכל זמן אחר.

## תיאור פונקציונלי
פיקסלים של מצלמת אירועים מגיבים באופן עצמאי לשינויים בבהירות כשהם מתרחשים. כל פיקסל מאחסן רמת בהירות ייחוס (סף יחוס), ומשווה אותה באופן רציף לרמת הבהירות הנוכחית. אם ההבדל בבהירות חורג מסף היחוס, אותו פיקסל מאפס את רמת ההתייחסות שלו ויוצר אירוע. אירוע הוא פקטה מכילה את מיקום הפיקסל בתמונה ואת חותמת הזמן בו נוצר. אירועים עשויים להכיל גם את הקוטביות (הגדלה או ירידה) של שינוי בהירות, או מדידה מיידית של רמת ההארה, בהתאם לדגם החיישן הספציפי. לפיכך, מצלמות אירועים מוציאות זרם אסינכרוני של אירועים המופעלים על ידי שינויים בתאורת הסצנה.
ממוזער|השוואה בין הנתונים המופקים על ידי מצלמת אירועים ומצלמה קונבנציונלית
מצלמות אירועים עובדת בדרך כלל ברזולוציה זמנית של מיקרו-שניות, טווח דינמי של 120 דציבל (dB), ורגישות פחותה לטשטוש כתוצאה מתנועות מהירות מאשר מצלמות פריים. זה מאפשר להן לעקוב אחר תנועת האובייקט והמצלמה (זרימה אופטית) בצורה מדויקת יותר. מכיוון שפיקסלים בודדים מופעלים באופן אסינכרוני, מצלמות אירועים מתאימות לשילוב עם ארכיטקטורות מחשוב אסינכרוניות כגון מחשוב נוירומורפי.בעוד המצלמה מדווחת על אירועים ברזולוציית מיקרו-שניות, הרזולוציה הזמנית בפועל (או, לחלופין, רוחב פס החישה) היא בסדר גודל של עשרות מיקרו-שניות עד כמה מילישניות, בהתאם לניגודיות האות, תנאי התאורה ועיצוב החיישן.

## הערות שוליים

קטגוריה:צילום ומדע
גביע ליידי בינג

**הגביע לזכר ליידי בינג** (באנגלית: **Lady Byng Memorial Trophy**) הוא גביע שמוענק מדי שנה, מאז 1925, לשחקן ליגת ה-NHL שהפגין התנהגות ספורטיבית ומכובדת בשילוב עם רמה גבוהה של יכולת משחק.

הגביע נתרם על ידי אוולין בינג, אשת המושל הכללי של קנדה, ג'וליאן בינג, שהייתה מוכרת בתואר "ליידי בינג של וימי".

ההצבעה מתבצעת בתום העונה הסדירה על ידי סקר של איגוד עיתונאי ההוקי קרח, וכל בוחר בודד מדרג את חמשת השחקנים המועמדים בשיטת 10–7–5–3–1 נקודות. שלושה מועמדים נקראים והגביע מוענק בטקס פרסי ה-NHL לאחר פלייאוף גביע סטנלי.

ביל קוקנבוש, ג'ייקוב סלייווין, רד קלי ובראיין קמפבל הם המגינים היחידים שזכו בגביע.

## הזוכים

## הערות שוליים

קטגוריה:ארצות הברית: הוקי קרח
קטגוריה:קנדה: הוקי קרח
קטגוריה:תחרויות הוקי קרח
קטגוריה:NHL
דיוקנה של העלמה ליזר

**דיוקנה של העלמה ליזר** (בגרמנית: **Bildnis Fräulein Lieser**) הוא דיוקן שיצר גוסטב קלימט. הציור, שהושלם בשנת 1917, נותר בלתי חתום בסטודיו של קלימט כאשר נפטר בשנת 1918. במשך שנים רבות נחשב לאבוד או שנהרס, עד שהתגלו עקבותיו בשנת 2024 במצב משביע רצון. באפריל 2024, הציור נמכר על ידי בית המכירות הפומביות "im Kinsky" בווינה תמורת 30 מיליון אירו.

## תיאור היצירה
הציור, שנעשה בשלושה רבעים, מציג אישה צעירה בתנוחה חזיתית על רקע אדום. גלימה המעוטרת בפרחים עוטפת את כתפיה. פלטת הצבעים מאפיינת את יצירותיו המאוחרות של קלימט.

הצעירה המופיעה בציור נחשבת לבת משפחת ליזר, משפחה של תעשיינים וינאיים. לפי בית המכירות הפומביות, האישה המתוארת בציור איננה מרגרטה קונסטנס ליזר, בתה של סילביה ליזר, כפי שסברו עד כה, אלא הלנה, בת דודתה ובתם של יוסטוס והנרייטה ליזר ההסבר לכך הוא שהציור לא הוזמן על ידי סילביה, אלא על ידי גיסתה הנרייטה, שכונתה "לילי".

טוביאס ג. נאטר, אחד המומחים הבולטים בעולם ליצירותיו של קלימט, טוען כי ניתן להוכיח שהעלמה ליזר היא דווקא מרגרטה. לדבריו: קיימות עדויות חיוניות ועצמאיות התומכות בזיהוי זה, בהן עדותו של בנו של אספן האמנות החשוב בווינה, אריך לדורר, וכן עדותה של אשתו השנייה של האנס ליזר, אחיה של מרגרטה, אשר התבקשה פעמיים לזהות את הדמות בציור ובשתיהן השיבה: מרגרטה.אריקה יעקובוביץ, המנהלת התרבותית של הקהילה היהודית בווינה, סבורה כי יש לעכב את המכירה עד שתתברר זהות הדמות שבציור ומקורו באופן חד-משמעי.

על פי ההערכות, הדמות שבציור ביקרה בסטודיו של קלימט תשע פעמים בין אפריל למאי 1917.

הציור בגודל 140 על 80 סנטימטרים. ברקע הציור מופיעות צורות בעיפרון קלושות, המעידות כי קלימט תכנן להוסיף פרטים נוספים.

לדברי ההיסטוריון דובאי, הקומפוזיציה ותנוחת הידיים מזכירות דיוקנאות קודמים של קלימט, כגון דיוקנה השני של אדלה בלוך-באואר ואליזבת באכופן-אכט.

## מקור והיסטוריית בעלות
קלימט צייר את "דיוקנה של העלמה ליזר" בשנת 1917. הציור נותר בלתי חתום בסטודיו שלו לאחר מותו בשנת 1918 והועבר למשפחת ליזר.

לאחר תערוכה של קלימט בנויה גאלרי בווינה בשנת 1925, הציור עבר לאוסף פרטי. התיעוד היחיד של הציור היה צילום בשחור-לבן מאותה תקופה. ההנחה הייתה כי הציור היה בבעלות אדולף או הנרייטה ליזר.

לאחר סיפוחה של אוסטריה לגרמניה הנאצית בשנת 1938 ("האנשלוס"), נרדפה משפחת ליזר במסגרת חוקי הגזע האנטי-יהודיים. נכסיה ובתיה הופקעו במסגרת תהליך ה"אריזציה". הנרייטה ליזר גורשה לגטו ריגה ב-11 בינואר 1942 ונרצחה שם ב-3 בדצמבר 1943.

הציור נרכש בסביבות שנת 1960 ולבסוף עבר לידיו של אזרח אוסטרי אנונימי. בשנת 2024 הציור "נתגלה מחדש" כאשר הבעלים הנוכחי פנה לבית המכירות הפומביות "im Kinsky". מסלולו של הציור בין השנים 1925 ל-1960 אינו ידוע.

המכירה הפומבית התקיימה באפריל 2024. ויויליאם דה גלסי, קרוב משפחתו של מצויר הדיוקן, חיפש אחר הציור כל חייו, אך הוא נמצא רק שנה לאחר מותו. סוגיה זו עוררה שאלות בנוגע לעיתוי הופעתו מחדש של הציור. דה גלסי נפטר ללא יורשים, ולמרות זאת, הציור נמכר על ידי הבעלים הנוכחי ללא מעורבות של צאצאים ישירים ממשפחתו. המכירה נערכה בהתאם ל"עקרונות וושינגטון", מאחר שבעלות הציור וההיסטוריה שלו בתקופת השלטון הנאצי אינן ברורות לחלוטין. ב-24 באפריל 2024 נמכר הציור במכירה פומבית בווינה תמורת 30 מיליון אירו.

## תערוכות
הציור צפוי להיות מוצג באופן פומבי בגרמניה, הונג קונג, שווייץ ובריטניה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:דיוקנאות נשים
קטגוריה:גוסטב קלימט
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים משנות ה-1910
קונסטנדינוס טסולאס

**קונסטנדינוס טסולאס** (ביוונית: **Κωνσταντίνος Τασούλας**; נולד ב-17 ביולי 1959) הוא פוליטיקאי ועורך דין יווני המכהן כנשיא יוון החל מ-13 במרץ 2025. בין השנים 2019–2025 שימש כיושב ראש הפרלמנט ההלני, לאחר שמשנת 2000 שימש כחבר הפרלמנט ההלני. שימש במשך תקופה קצרה כשר התרבות והספורט של יוון בממשלתו של אנטוניס סמאראס.

## ביוגרפיה
טסולאס נולד ביואנינה שביוון. הוא למד בבית הספר למשפטים באתונה של האוניברסיטה הלאומית על שם קפודיסטריה באתונה, ובשנת 1981 השלים תואר ראשון במשפטים. הוא עבד כעורך דין באתונה ובלונדון.

בשנת 1981 הצטרף למפלגת דמוקרטיה חדשה, ושימש כמזכיר מיוחד במשרדו של הפוליטיקאי הוותיק אוונגלוס אברוף . בשנת 1990 נבחר לחבר מועצת קיפיסיה , ובשנת 1994 נבחר לראש עיריית קיפיסיה.

בשנת 2000 נבחר טסולאס כחבר הפרלמנט ההלני מטעם היחידה האזורית של יואנינה. בשנת 2006 מונה לנציג הפרלמנטרי של מפלגת דמוקרטיה חדשה, ובשנת 2010 נבחר למזכיר הכללי של המפלגה. בשנת 2007 שימש כסגן שר הביטחון של יוון, ובמשך תקופה קצרה בין השנים 2014–2015 שימש כשר התרבות והספורט של יוון בממשלתו של אנטוניס סמאראס.

לאחר הבחירות הפרלמנטריות ביוון (2019) נבחר טסולאס ליושב ראש הפרלמנט ההלני בשיא של 283 קולות.

בחודש ינואר 2025 הגיש ראש ממשלת יוון קיריאקוס מיצוטאקיס לפרלמנט ההלני את מועמדותו של טסולאס לנשיאות יוון. טסולאס אישר את מועמדותו, שנתקלה בביקורת מהאופוזיציה. ב-12 בפברואר 2025, לאחר ארבעה סבבי הצבעה, נבחר טסולאס לנשיא יוון, לאחר שזכה ברוב של 160 קולות מתוך 300 חברי פרלמנט. ב-13 במרץ הושבע כנשיא יוון.

## חיים אישיים
טסולאס נשוי לפאני סטאטופולו ואב לשני ילדים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אתונה
קטגוריה:נשיאי יוון
קטגוריה:פוליטיקאים יוונים
קטגוריה:עורכי דין
קטגוריה:שרי ממשלת יוון
קטגוריה:יושבי ראש של פרלמנטים
קטגוריה:יוונים שנולדו ב-1959
הנרייטה אמלי ליזר

**הנרייטה אמלי ליזר** (ידועה בשם **לילי ליזר**; 4 ביולי 1875, וינה – 3 בדצמבר 1943, גטו ריגה) הייתה פטרונית אמנות יהודיה-אוסטרית שנרצחה בשואה.

## ביוגרפיה
ממוזער|160x160 פיקסלים|ארמון ברחוב ארגנטיניירשטראסה 20a בו התגוררה לילי
לילי לנדאו, נולדה להורים אמידים, אלברט ופאני לנדאו. בנובמבר 1896 נישאה לתעשיין וחבר המועצה הקיסרית יוסטוס ליזר, מבעלי חברת HITIAG, ולזוג נולדו שתי בנות: הלן (1898–1962) ואני (1901–1972). נישואיהם הסתיימו בגירושין בשנת 1905. הלן הייתה האישה הראשונה באוסטריה שקיבלה דוקטורט במדע המדינה בשנת 1920, ואילו אני נישאה לאוסטרי הנס סידוניוס בקר.

בין השנים 1910–1915 הייתה ליזר מיודדת עם אלמה מאהלר, וקיץ בתיהן בעיירת הקיט ברייטנשטיין היו סמוכים זה לזה. השתיים נסעו יחד לשֶוֶונִינְגֶן, ולילי אף תמכה באלמה בעת שעברה הפלה. בין היתר, ליזר תמכה כלכלית במלחין ארנולד שנברג ואפשרה לו להתגורר ללא תשלום בביתה שבוינה ברחוב גלורייטגאסה 43, ברובע היטצינג, בין השנים 1915–1918. אותה עת, היא עצמה התגוררה בארמון ברחוב ארגנטיניירשטראסה 20a. בנוסף, סיפקה לשנברג קצבה חודשית של 500 קרונות ואורגן הרמוניום שיובא מארצות הברית.

בשנת 1925 סייעה ליזר כלכלית למלחין אלבן ברג במימון הדפסת האופרה שלו "ווצק", אותה הקדיש לאחר מכן לאלמה מאהלר.

## הפקעת רכושה ורציחתה בשואה
לאחר סיפוחה של אוסטריה לגרמניה הנאצית בשנת 1938, נרדפה משפחת ליזר במסגרת חוקי הגזע הנאציים. רכושה ובתיה הוחרמו במסגרת תהליך ה"אריזציה". בין חפציה שהוחרמו נמנו רהיטים, כלי נגינה ויצירות אמנות, ובהן ציורים של מוריס אוטריו. בנותיה הצליחו לברוח לאנגליה ולארצות הברית, אך ליזר עצמה גורשה לגטו ריגה ב-11 בינואר 1942 ונרצחה שם ב-3 בדצמבר 1943. על פי מקורות אחרים, היא נשלחה למחנה ההשמדה אושוויץ ושם נרצחה.

## מורשת
בדרמה "אלמה" מאת יהושע סובול מופיעה הנרייטה אמלי ליזר בדמותה של לילי ליזר (כך במקור), חברה של אלמה מאהלר, והשתיים דנות בתפקידה של ליזר במימון הדפסת האופרה "ווצק" מאת אלבן ברג.

ציור דיוקנה של העלמה ליזר (1917) מאת גוסטב קלימט מתאר ככל הנראה את אחת מבנותיה או את אחייניתה של לילי ליזר. בשנת 1925 הציור היה בביתה ברחוב ארגנטיניירשטראסה 20 והוצג בתערוכה בגלריה "נויה גאלרי" של אוטו קאליר. הבעלות על הציור בתקופת השלטון הנאצי אינה ידועה במלואה. בשנת 2023 הופיע הציור באופן מפתיע למכירה בבית המכירות הפומביות "אִים קינסקי". בית המכירות הודיע כי הבעלים הנוכחיים, שזהותם לא נמסרה, הגיעו להסכם עם יורשי משפחת ליזר.

## בספרות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אספני אמנות יהודים
קטגוריה:פטרוני אמנות
קטגוריה:וינה: אישים
קטגוריה:יהודים אוסטרים
קטגוריה:יהודיות אוסטריות
קטגוריה:נספים בגטאות
קטגוריה:נספות השואה
קטגוריה:אסירים בגטו ריגה
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1875
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1943
עדינה פייטן

**עדינה פייטן** (באנגלית: **Adina Paytan**) היא פרופסור במחלקה למדעי כדור הארץ ומדעים פלנטריים באוניברסיטת קליפורניה בסנטה קרוז. היא ידועה במחקר על המחזור הביוגאוכימי בהווה ובעבר. יש לה למעלה מ-330 פרסומים מדעיים בכתבי עת כגון: Science, Nature, Proceedings of the National Academy of Sciences ו-Geophysical Research Letters.

## חינוך וקריירה מוקדמת
פייטן נולדה וגדלה בישראל. כסטודנטית לתואר ראשון, פייטן "פגשה" בגאוכימיה שהיא משווה לפאזל מורכב גדול. היא השיגה תארים ראשונים בגאולוגיה וביולוגיה (1985) ותואר .M.Sc בחינוך מדעי ממכון ויצמן למדע (1987) ותואר .M.Sc באוקיינוגרפיה ומדעי כדור הארץ (1989) מהאוניברסיטה העברית בירושלים. הדוקטורט של פייטן. הוא ממכון סקריפס לאוקיינוגרפיה שבסן דייגו (1996), שם עבדה עם מרים קסטנר על שימוש בבריט כמתעד של הכימיה באוקיינוס. לאחר עבודת פוסט דוקטורט באוניברסיטת קליפורניה, סן דייגו, היא עברה למחלקה למדעי הגאולוגיה והסביבה באוניברסיטת סטנפורד, ולאחר מכן לתפקיד באוניברסיטת קליפורניה, שבסנטה קרוז.

## קריירה
פייטן היא מדענית בין-תחומית וגם תומכת בחינוך STEM והסברה ציבורית. היא משתמשת בחתימות איזוטופיות וכימיות כדי לבחון מחזוריות ביו-גיאוכימית גלובלית. זה כולל מחקרים על הזרמת מי תהום למערכות החוף, מחזוריות תזונה, התחמצנות האוקיינוסים ופליאוקיאנוגרפיה. מחקרים אלה כוללים מדידות ברזולוציה גבוהה של איזוטופי פחמן ו-גופרית, כדי לאפיין שינויים במחזור הפחמן הימי והאטמוספירי. זאת באמצעות איזוטופים של סטרונציום בתוך בריט, וכדי להסיק על שינויים במחזור הפחמן העולמי על פני זמן גאולוגי, ותוך חקירות מודרניות של הזרמת מי תהום, כמקור של חומרים מזינים לחופי האוקיינוסים ולשוניות האלמוגים.
מרכז|ממוזער|עדינה פייטן במהלך מחקר על בריאות אלמוגים במפרץ אילת.
במסגרת מאמציה בכיוון של חינוך STEM והסברה ציבורית, פייטן משמשת כחונכת של המרכזים למצוינות במדעי האוקיינוסים(COSEE), שם דוגלת בתפקידן של אוניברסיטאות בניהול הסברה ציבורית. פייטן התחילה את תוכנית GeoKids באוניברסיטת סטנפורד, על מנת לחנך את ילדי בית הספר היסודי למדע. פייטן גם מנחה מאסטרנטים ודוקטורנטים במעבדה שלה.

## פרסים והוקרות
* פרס טומי ואיווט אדמונדסון לשירות מיוחד מטעם האגודה למדעי הלימנולוגיה והאוקיינוגרפיה ASLO 2024
* תואר פרופסור לשם כבוד מטעם אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, 2023
* מדליית וורנאדסקי מטעם האיחוד האירופאי למדעי הביוגאולוגיה - EGU עבור תרומות יוצאות דופן למדעי הביוגאולוגיה 2022.
* מלגת פולברייט למשאבים ימיים פורטוגל 2020
* פרס א.ג. האנטסמן למצוינות במדעים ימיים 2019
* עמיתת האיגוד הגאופיזיקלי האמריקאי - AGU 2018
* עמיתת האגודה למדעי הלימונולוגיה והאוקיינוגרפיה (ASLO, 2016)
* פרס דאנסגארד לאמצע הקריירה בפליאוקיינוגרפיה מטעם AGU (Advancing Earth & Space Sciences) לשנת 2015
* עמיתת החברה הגאוכימית 2014
*הרצאה על שם רייצ'ל קרסון של האיחוד הגיאופיזי האמריקאי - AGU לשנת 2013
*פרס פיטרסון מטעם הקתדרה למצוינות של קרן פרופ' ד"ר וורנר פיטרסון, GEOMAR Helmholtz Centre for Ocean Research Kiel 2013
*פרס האיחוד הגאופיזי האמריקאי - AGU למדעי הים לחוקרים צעירים 2002

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אוקיינוגרפים
קטגוריה:צרפתיות שנולדו ב-1961
בית הספר לנגדים

**בית הספר לנגדים** הוא בית הספר לפיקוד לנגדים הפועל תחת המכללות הצבאיות. בית הספר מהווה את מרכז ההכשרה והפיתוח למנהיגות של הנגדים בצה"ל. ייעודו של בית הספר הוא להוות מרכז להכשרה בין זרועית אחודה של הנגדים בצה"ל למקצוע הפיקוד הצבאי ולפעול לקידום מערך הנגדים כמפקדים.

בסוף שנת 2017 לאחר החלטת הרמטכ"ל רב-אלוף גדי איזנקוט, הוחלט על פתיחת בית הספר לנגדים, בו יעברו נגדים לקראת קבע מובהק קורס, ונגדים בכירים קורס פו"ם.

## מבנה
בבית הספר שני קורסים, פו"ם גדעון ופו"ם איתן. הקורסים הוא הזדמנות עבור הנגדים לפתח את עצמם כמנהיגים וכמפקדים ביחידות בהם הם משרתים. בקורס הם זוכים להזדמנות לאתגר את עצמם, להוביל, להנהיג וללמוד כיצד להיות נגדים מובילים, משפיעים ומודל לחיקוי לחיילים שלהם.

* **פו"ם איתן** – קורס כניסה לקבע מובהק – מיועד לנגדים בשלב הכניסה לקבע מובהק. מטרתו היא להכשיר את הנגדים למקצוע הפיקוד הצבאי בקבע מובהק להצלחתו הארגונית והמבצעית של צה"ל בשגרה, בחירום ובמלחמה. משך הקורס הוא ארבעה שבועות.
* **פו"ם גדעון** – קורס פו"ם נגדים – מיועד לנגדים בכניסתם למסלול בכיר ומטרתו להכשיר את הנגד כמפקד בכיר במקצוע הפיקוד הצבאי וכחלק מהקבוצה המרכזית המובילה את צה"ל. משך הקורס הוא שישה שבועות.

## הערות שוליים

קטגוריה:המכללות הצבאיות
שאול ודוד (ציור)

**שאול ודוד** הוא ציור שמן על בד מאת רמברנדט או הסטודיו שלו, כיום מאוריצהאוס ומתוארך בין 1651 ל-1658.

## תיאור היצירה
הציור מתאר את שאול, מלך ישראל הראשון, ברגע דרמטי המתואר בספר שמואל א'(ט"ז 14–23; י"ח 8–11). על פי הכתובים, לאחר שהודח ממלכותו של שאול על ידי אלוהים, סרה ממנו רוח ה' ובמקומה נשלחה אליו רוח רעה מאת האלוהים, אשר גרמה לו למצוקה נפשית. על מנת להקל על סבלו, זומן דוד, לימים מלך ישראל, אל חצר המלוכה. נגינתו בנבל סייעה להרגיע את רוחו של שאול ולהפיג את חרדתו. בהמשך, דוד נשא לאישה את מיכל, בתו של שאול, ולבסוף ירש את מקומו כמלך ישראל.

### "שאול ודוד" – יצירה שנויה במחלוקת
### מצבה הפיזי של היצירה ושחזורה
הציור, המתאר את המלך שאול ודוד הצעיר ברגע דרמטי של מתח פסיכולוגי, היה במשך שנים רבות אחת היצירות המוערכות ביותר שיוחסו לרמברנדט, בעיקר הודות לאברהם ברדיוס, מנהל מוזיאון מאוריצהאוס לשעבר, שרכש את היצירה בשנת 1898. עם זאת, ב-1969 קבע הורסט גרסון  היסטוריון האמנות כי אין לייחס את הציור לרמברנדט עצמו, אלא, לכל היותר, לבית מדרשו. ביקורתו של גרסון הייתה חריפה:"הציור הזה, שאין לו היסטוריה קדומה, זכה למעמד מיתולוגי, בעיקר בשל חיבתו של הציבור ההולנדי לציורים מקראיים מהסוג שהתחבב על בני דורו של הצייר יוזף ישראלס, ולא בהכרח בשל איכותו האמנותית."

מבנה הציור מסובך במיוחד, שכן בד הקנבס שעליו צויר נחתך בעבר לשניים, ולאחר מכן חובר מחדש. כמו כן, נוסף לו חלק עליון כדי להשלים את הקומפוזיציה. מחקרי רנטגן שבוצעו בשנות ה-70 גילו כי היצירה מורכבת מעשרה חלקים שונים של בד, כולל תוספת שנלקחה מציור אחר – ככל הנראה העתק מוקדם של דיוקן "איזבלה קלרה אויג'ניה" מאת אנתוני ואן דייק.

מחקרים חדשים המבוססים על טכניקות מתקדמות של מיפוי זוויות האריגה (weave angle maps) חשפו כי התמונה הייתה במקור רחבה וגבוהה יותר. השוואת דפוסי הקנבס מעידה כי החלקים העיקריים של היצירה הם אכן מאותו מקור, מה שמחזק את ההשערה כי מדובר ביצירה מקורית ששונתה לאורך השנים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מאוריצהאוס: ציורים
קטגוריה:רמברנדט: ציורים
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורי התנ"ך
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:כלי נגינה באמנות
1992 בטלוויזיה

בערך זה מצוינים אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 1992 ונוגעים לעולם הטלוויזיה.

## אירועים בולטים

* 9 במאי – תחרות האירוויזיון התקיימה במאלמה שבשוודיה. בתחרות זכתה אירלנד, עם השיר "" ("למה אני?) בביצוע הזמרת האירית לינדה מרטין.
* 22 במאי – ג'וני קרסון פורש מהטונייט שואו אותה הוא הנחה במשך 30 שנים ברציפות. רשת NBC בחרה בג'יי לנו כמחליפו, למרות שהבטיחה את התפקיד לדייוויד לטרמן.
* 24 בספטמבר – ערוץ הטלוויזיה Syfy מתחיל את שידוריו בארצות הברית.
* 1 באוקטובר – ערוץ Cartoon Network מתחיל את שידוריו בארצות הברית, ובכך הפך לערוץ הטלוויזיה הראשון שמשדר סדרות אנימציה 24 שעות ביממה.

## סדרות ותוכניות טלוויזיה חדשות ב-1992

;**בארצות הברית**
להלן כמה מההפקות הטלוויזיוניות האמריקאיות הבולטות ביותר ששודרו לראשונה בארצות הברית במהלך שנת 1992. תאריך העלייה לשידור שמצוין בטבלה מתייחס לתאריך בו הסדרה שודרה לראשונה בארצות הברית. לרשימה מקיפה יותר של סדרות טלוויזיה אמריקאיות ששודרו בארצות הברית לראשונה בשנה זו, ראו **[[:קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 1992]]**.

;**בישראל**
להלן כמה מההפקות הטלוויזיוניות הישראליות הבולטות ביותר ששודרו לראשונה בישראל במהלך שנת 1992. לרשימה מקיפה יותר של הפקות טלוויזיוניות ישראליות ששודרו בישראל לראשונה בשנה זו, ראו **[[:קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 1992]]**.

;**במדינות אחרות**
;

;

## סדרות ותוכניות בולטות שבוטלו או הסתיימו ב-1992

;**בארצות הברית**

## נולדו

* 19 בינואר – לוגאן לרמן, שחקן קולנוע יהודי-אמריקאי
* 23 בינואר – ג'ק ריינור, שחקן קולנוע אירי
* 9 בפברואר – אוון ג'וגיה, שחקן אמריקאי-קנדי
* 11 בפברואר – טיילור לאוטנר, שחקן אמריקאי
* 14 בפברואר – פרדי היימור, שחקן אנגלי
* 10 במרץ – אמילי אוסמנט, שחקנית וזמרת אמריקאית
* 13 במרץ – קאיה סקודלריו, שחקנית אנגליה
* 4 באפריל – אלקסה ניקולס, שחקנית אמריקאית
* 26 ביוני – ג'נט מקארדי, שחקנית אמריקאית
* 22 ביולי – סלינה גומז, שחקנית, זמרת ודוגמנית אמריקאית
* 4 באוגוסט – דילן וקול ספראוס, שחקנים אמריקאיים
* 8 באוגוסט – קייסי קוט, שחקן אמריקאי
* 12 באוגוסט – קארה דלווין, דוגמנית ושחקנית בריטית
* 20 באוגוסט – דמי לובאטו, זמרת, כותבת, נדבנית ושחקנית אמריקאית
* 24 באוגוסט – אליאנה תדהר, שחקנית ישראלית
* 16 בספטמבר – ניק ג'ונאס, זמר, מוזיקאי, פזמונאי, דוגמן ושחקן אמריקאי מלהקת האחים ג'ונאס
* 12 באוקטובר – ג'וש האצ'רסון, שחקן אמריקני
* 18 בנובמבר – נייתן קרס, שחקן ומדבב אמריקאי
* 23 בנובמבר – מיילי סיירוס, שחקנית, זמרת, פזמונאית ונדבנית
* 24 בנובמבר – ליהי קורנובסקי, שחקנית ישראלית
* 18 בדצמבר – ברידג'יט מנדלר, שחקנית וזמרת אמריקאית

## נפטרו

ממוזער|בובת שעווה בדמותו של בני היל
* 19 באפריל – בני היל, שחקן טלוויזיה וקומיקאי בריטי (נולד ב-1924)

## פרסים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים
פיליפ באוקנכט

**פיליפ באוקנכט** (בגרמנית: **Philipp Bauknecht**; 16 במרץ 1884, ברצלונה – 26 בפברואר 1933, דאבוס) היה צייר ואמן גרמני בסגנון האקספרסיוניזם. מרבית יצירותיו מתמקדות בנופים וטבע דומם.

## ביוגרפיה
באוקנכט נולד בברצלונה, שם עבד אביו כשען וצורף. בשנת 1893 חזרה משפחתו לעיר מולדתה, שרמברג. לימים השלים חניכות בבית הספר לנגרות בנירנברג, ולאחר מכן למד באקדמיה הממלכתית לאמנות יפה בשטוטגרט , שם היה תלמידו של ברנהרד פאנקוק. עם סיום לימודיו, הצטרף לצוות ההוראה של האקדמיה.

סביב שנת 1910 אובחן כחולה בשחפת ועבר להתגורר בדאבוס, עיירת מרפא בשווייץ, שם התיידד עם הסופרים קלאבונד וארווין פשל. נופי הרי האלפים השווייצריים ומחלתו שימשו לו השראה ליצירות שעסקו בהרים, נופים, כפרים, החלקה על הקרח, טיולים רגליים, חיי הכפר, חולי ומוות.

למרות שמצבו הבריאותי השתפר, סירב לשוב לגרמניה בשל התנגדותו למלחמה. הוא חי בעוני רב, ככל הנראה בבקתה עץ, והכנסותיו מתערוכתו הראשונה הוחרמו לשם כיסוי חובותיו. בתקופה זו נעשה למיזנתרופ קיצוני, ולעיתים קרובות לגלג בציוריו על תושבי דאבוס והאורחים שהגיעו לעיירת המרפא. בשנת 1917 ביקר במקום הצייר המפורסם ארנסט לודוויג קירכנר. תחילה היו השניים ידידים, אך בהדרגה הפכו ליריבים. באוקנכט טען כי קירכנר אינו מסוגל לצייר אלא תחת השפעת אלכוהול ודחה את הרעיון כי סגנונו הושפע ממנו.

משנת 1920 ועד מותו הציג את ציוריו ותחריטיו על גבי עץ בתערוכות ברחבי שווייץ וגרמניה. בשנת 1925 נישא לאדה ואן בלומסטיין, אישה הולנדית אמידה, ונסע עמה להולנד. לשניים נולד בן. אף על פי שמצבו הכלכלי השתפר, בריאותו הידרדרה והוא שב לדאבוס, שם נפטר בשנת 1933 במהלך ניתוח לטיפול בסרטן הקיבה.

לאחר מותו העבירה אדה את יצירותיו הנותרות לעיר בארן שבהולנד, והסתירה אותן מידי הנאצים. בגרמניה. בגרמניה הוכרזו ציוריו כ"אמנות מנוונת", וחלקם הוצגו בתערוכת האמנות המנוונת במינכן בשנת 1937. מרבית יצירותיו שהיו בגרמניה הושמדו או אבדו. רק בשנת 1960 התגלו יצירותיו מחדש וזכו להערכה מחודשת.

## ציורים נבחרים

קובץ:Bauknecht-Floral.jpg|טבע דומם פרחים עם ספר
קובץ:Bauknecht-Dance.jpg|יריד אלפיני, ריקוד
קובץ:Bauknecht-Farmers.jpg|חקלאים בשדה
קובץ:Bauknecht-Autumn.jpg|סתיו בהרים


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1884
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1933
בריגיטה האס

**בריגיטה האס** (; נולדה בשנת 1964) היא פוליטיקאית ועורכת דין מליכטנשטיין המכהנת כראש ממשלת ליכטנשטיין החל מ-10 באפריל 2025.

## ביוגרפיה
האס גדלה בשאן שבליכטנשטיין. היא השלימה התלמדות במנהל המדינה של ליכטנשטיין, ולאחר מכן למדה משפטים באוניברסיטת ציריך. בין השנים 2004–2019 שימשה כסגנית מנכ"ל לשכת המסחר והתעשייה של ליכנשטיין, והחל מאוגוסט 2019 משמשת כמנכ"לית הלשכה.

האס הייתה מועמדת מפלגת האיחוד הפטריוטי של ליכטנשטיין בבחירות לפרלמנט בשנת 2025, בהן זכתה מפלגתה. היא הושבעה לתפקיד ראש ממשלת ליכטנשטיין ב-10 באפריל 2025, והיא האישה הראשונה שמשמשת בתפקיד זה.

## חיים אישיים
האס מתגוררת בוואדוץ שבליכטנשטיין ונשואה להוברט אוספלט.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ציריך
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת ציריך
קטגוריה:ראשי ממשלת ליכטנשטיין
קטגוריה:נשים בראשות ממשלה
קטגוריה:ילידות 1964