open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
דראפט ההרחבה של שנת 1988 ב-NBA

**דראפט ההרחבה של שנת 1988 בליגת ה-[[NBA]]** היה דראפט ההרחבה השמיני בתולדות הליגה. הדראפט התקיים ב-23 ביוני 1988 בעקבות הצטרפותן הצפויה של 2 קבוצות חדשות לליגה בעונת 1988/89: מיאמי היט ושרלוט הורנטס.

## תהליך הבחירה
דראפט הרחבה הוא הליך המאפשר לקבוצות חדשות לבחור שחקנים מתוך הסגל של קבוצות קיימות, למעט שחקנים שהקבוצה בוחרת "להגן" עליהם. בדראפט הנוכחי כל קבוצה יכלה להגן על שמונה שחקנים מתוך סגל הקבוצה. לפני ביצוע הדראפט נערכה הטלת מטבע על מנת לקבוע את סדר הבחירה של הקבוצות בדראפט ההרחבה ובדראפט הרגיל. מיאמי קיבלה את זכות הבחירה הראשונה בדראפט ההרחבה ואת הזכות לבחור 12 שחקנים. שרלוט קיבלה את הזכות לבחור 11 שחקנים בדראפט ההרחבה וקיבלה אפשרות בחירה גבוהה יותר בדראפט 1988.

בבחירה הראשונה שלה לקחה מיאמי את ארביד קרמר, שהשתייך לדאלאס מאבריקס מאז דראפט ההרחבה של שנת 1980 ב-NBA, אך מעולם לא שיחק בשורותיה. הבחירה באה בעקבות עסקה בין הקבוצות במסגרתה התחייבה מיאמי לבחור בשחקן בתמורה לבחירת סיבוב ראשון בדראפט. מתוך 12 השחקנים שבחרה הקבוצה רק 4 שיחקו בשורותיה במהלך עונת הבכורה. רק שחקן אחד שיחק בקבוצה למעלה מ-3 עונות (ג'ון סנדוולד).

בבחירה הראשונה שלה לקחה שרלוט את דל קרי מקליבלנד קאבלירס, בנוסף אליו בחרה הקבוצה בשלושה שחקנים שנבחרו בסיבוב הראשון בדראפט: מגסי בוגס, מייקל ברוקס וברנרד תומפסון. מתוך 11 השחקנים שבחרה הקבוצה בדראפט ההרחבה 6 שחקנים שיחקו בעונת הבכורה של הקבוצה בליגה. רק 2 שחקנים שיחקו בקבוצה למעלה מ-3 עונות: קרי ובוגס. קרי שיחק בקבוצה במשך 10 עונות והוא מלך הסלים של המועדון והשחקן עם מספר המשחקים הגבוה ביותר בתולדות המועדון. בוגס, השחקן הנמוך בתולדות הליגה, שיחק בקבוצה במשך 9 עונות ומוביל את המועדון באסיסטים.

## שחקנים שנבחרו בדראפט

## עסקאות
### עסקאות מוקדמות
מיאמי היט ביצעה עסקאות לפני קיום דראפט ההרחבה עם מספר קבוצות:
*הקבוצה הסכימה שלא לבחור בביל ונינגטון, ווי בלאב וסטיב אלפורד מדאלאס מאבריקס בתמורה לבחירת סיבוב ראשון בדראפט. מכיוון שהקבוצה הגנה על 8 שחקני סגל, הדבר השאיר למיאמי רק את ארביד קרמר כאפשרות לבחירה.
*הקבוצה הסכימה שלא לבחור את כרים עבדול-ג'באר מהלוס אנג'לס לייקרס בתמורה לבחירת סיבוב שני בדראפט של 1992.
*הקבוצה הסכימה שלא לבחור את דניס ג'ונסון מהבוסטון סלטיקס בתמורה לבחירת סיבוב שני בדראפט של 1988.
*הקבוצה הסכימה שלא לבחור את דני יאנג מהסיאטל סופרסוניקס בתמורה לבחירת סיבוב שני בדראפט של 1988.

### עסקאות לאחר ביצוע הדראפט
לאחר ביצוע הדראפט ביצעו הקבוצות את העסקאות הבאות:
*מיאמי היט העבירה את פרד רוברטס למילווקי באקס תמורת בחירת סיבוב שני בדראפט של 1989.
*מיאמי היט העבירה את דרנל ולנטיין לקליבלנד קאבלירס תמורת בחירת סיבוב שני בדראפט 1990.
*שרלוט הורנטס העבירה את מייק בראון ליוטה ג'אז תמורת קלי טריפוקה.

## הערות שוליים

קטגוריה:דראפט הרחבה: NBA
קטגוריה:1988 בספורט
קטגוריה:1988 בארצות הברית
אדולפו ולנסיה

**אדולפו חוסה ולנסיה מוסקרה** (בספרדית: **Adolfo José Valencia Mosquera**, נולד ב-6 בפברואר 1968 בבואנוונטורה שבקולומביה) הוא כדורגלן עבר קולומביאני, ששיחק בעמדת החלוץ. 

ולנסיה כונה "הרכבת" עקב עוצמתו הפיזית, שיחק בשבע מדינות שונות, וייצג את קולומביה במונדיאל 1994 ובמונדיאל 1998.

## קריירת מועדונים
בשנת 1988 החל ולנסיה את קריירת הבוגרים שלו בקבוצת אינדפנדיינטה סנטה פה מבוגוטה, בירת קולומביה, שם שיחק חמש עונות, כבש 56 שערים ב-159 משחקים, והביא להתעניינות מקבוצות באירופה בשירותיו. בקיץ 1993 חתם בבאיירן מינכן, וסייע לה לזכות באליפות בעונה היחידה בה שיחק שם, כאשר הוא מסיים כמלך השערים עם 11 כיבושים, בצוותא עם מהמט שול. בתחילת עונת 1994/95 עבר ולנסיה לאתלטיקו מדריד, שם חווה תקרית גזענית, בה סינן כלפיו נשיא המועדון דאז חסוס חיל ש"צריך לחתוך לבחור השחור את הגרון", ובתום עונה אחת, בה כבש שישה שערים, עזב את המועדון.

בקיץ 1995 חזר ולנסיה לאינדפנדיינטה סנטה פה, ובהמשך הקריירה שיחק בקבוצות קולומביאניות נוספות כאמריקה קאלי ואינדפנדיינטה מדיין, בפאוק סלוניקי היוונית, רג'אנה האיטלקית, מטרוסטארס האמריקאית, אוניון מרקאיבו הונצואלית, וז'ג'יאנג לוצ'נג הסינית, בה שיחק שתי קדנציות, וסיים את קריירת המשחק הפעיל בשנת 2004.

## קריירה בינלאומית
ולנסיה החל לשחק בנבחרת קולומביה בכדורגל בשנת 1992, והטורניר הגדול הראשון בו השתתף היה הקופה אמריקה 1993. במוקדמות מונדיאל 1994, כבש בניצחון המפורסם של קולומביה 5-0 על נבחרת ארגנטינה באצטדיון המונומנטל בבואנוס איירס, שהיה צעד משמעותי לעלייה למונדיאל 1994. קולומביה נחשבה לנבחרת חזקה מאוד, וצופה שתעפיל לשלבים המתקדמים של הטורניר, עם שלל כוכבים כוולנסיה, קרלוס ולדרמה, פרדי רינקון, אנדראס אסקובר ופאוסטינו אספרייה, אך אכזבה והודחה בשלב הבתים. ולנסיה שיחק גם במונדיאל 1998, שגם בו הודחה קולומביה בשלב הבתים. אחריו פרש מהנבחרת, כשלכותו 37 הופעות, בהן כבש 14 שערים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים קולומביאנים
קטגוריה:חלוצי כדורגל קולומביאנים
קטגוריה:כדורגלני באיירן מינכן
קטגוריה:כדורגלני אתלטיקו מדריד
קטגוריה:כדורגלני אמריקה קאלי
קטגוריה:כדורגלני אינדפנדיינטה סנטה פה
קטגוריה:כדורגלני ניו יורק רד בולס
קטגוריה:כדורגלני אינדפנדיינטה מדיין
קטגוריה:כדורגלני פאוק סלוניקי
קטגוריה:כדורגלני נבחרת קולומביה
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 1993
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1994
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1998
קטגוריה:ילידי 1968
המוזיאון הלאומי של בחריין

250px|ממוזער|שמאל|העתק אבן דוראנד
**המוזיאון הלאומי של בחריין** (בערבית:** متحف البحرين الوطني**) הוא המוזיאון הגדול ביותר בבחריין ומהמוזיאונים הוותיקים שלה. המוזיאון שוכן בבירה מנאמה והוא נפתח לציבור בדצמבר 1988. עלות בנייתו היא 30 מיליון דולר, והוא משתרע בשני מבנים על שטח של 27,800 מטר מרובע. המוזיאון שוכן ליד התיאטרון הלאומי של בחריין . המוזיאון תוכנן על ידי חברה KHR Arkitekter, חברת אדריכלות מדנמרק. המוזיאון נוסד ביוזמתו של האמיר עיסא בן סלמאן אאל ח'ליפה.

## תצוגה
אוסף המוזיאון כולל ממצאים רבים מאתרים ארכאולוגים בבחריין, אותם אסף מאז פתיחתו, והם מכסים 5000 שנות היסטוריה. במוזיאון 3 אולמות המוקדשים לארכאולוגיה ולתרבות העתיקה של דילמון, שני אולמות המוקדשים לתרבות ולאורח החיים בבחריין בתקופה הקדם-תעשייתית, ותצוגה מיוחדת מוקדשת לאבן דוראנד, אבן מבזלת באורך 80-70 ס"מ המתוארכת לתקופת הכשית בבל. התצוגה כוללת גם אתר קבורה עתיק אשר הועבר ממקומו במדבר ונבנה מחדש במוזיאון. במוזיאון קיימת גם תצוגה המתארת סצנה מתוך עלילות גילגמש, אשר מתייחסת אל דילמון כאל גן עדן.

ב-1993 נפתח אולם נוסף הכולל תצוגה של נושאים בידיעת הטבע המתמקד בסביבה ובטבע של בחריין. התצוגה כוללת דגימות מהפאונה החי והצומח של בחריין. אולמות אחרים במוזיאון מציגים כתבי יד ישנים של הקוראן, הערות על אסטרונומיה ומסמכים היסטוריים.

המבנים כוללים תשעה אולמות תצוגה גדולים, אולם הדרכה, חנות מתנות וקפטריה. במבנה שוכנים גם חדרי ההנהלה, מעבדות ומחסנים.

## גלריית תמונות

1000px|ממוזער|מרכז|תמונת פנורמה של אולם הקברים

## קישורים חיצוניים

* 

בחריין
בחריין
בחריין
בחריין
מוזיאון
בייסלארד

[ממוזער|בייסלארד שווייצרי מהמאה ה-14, קודמו של ה[פגיון השווייצרי הקלאסי ששימש במאה ה-16.]]
**בייסלארד **(באנגלית: **Baselard**; בגרמנית: **Pasler**) הוא פגיון או חרב קצרה שהיו בשימוש בימי הביניים המאוחרים.

## אטימולוגיה
בשימוש מודרני במילה בייסלארד, המונח משמש לסוג של פגיון מהמאה ה-14 בעל ניצב בצורה של האות האנגלית I שהתפתח מפגיוני האבירים של המאה ה-13. השימוש בשם אינו עקבי, והמונח בצרפתית תיכונה ובאנגלית תיכונה כנראה מתכוון לשורה רחבה של פגיונות גדולים. המונח (בגרסאותיו הרבות) הופיע לראשונה במחצית הראשונה של המאה ה-14. יש ראיות המצביעות על כך שהמונח בייסלארד הוא שיבוש המילה הגרמנית "Basler" שמשמעותה הוא "סכין בזל".

## שימושים היסטוריים
תיאורים של הבייסלארד מהאמצע המאה ה-14 נשמרו כחלק מדמויות קברים (הבייסלארד נחשב כחלק מהלבוש הצבאי של אביר מנוח). באמצע המאה ה-14 הבייסלארד היה נשק פופולרי וביצעו איתו חלק גדול ממקרי האלימות האזרחית, והוא זוהה עם חוליגניות. עדות מוקדמת שלו היא ממסמכי בית המשפט של נירנברג (בשנת 1341) שבו יש תיעוד של משפט נגד אדם שפצע אישה על ידי הכאתה בראשה עם פאסלר (שמו הגרמני של הבייסלארד). כמה תקנוני חוק גרמניים מהמאה ה-14 והמאה ה-15 הוציאו מחוץ לחוק את הבייסלארד בגבולות העיר. בסוף המאה ה-14 הבייסלארד הפך מאוד פופולרי בחלקים נרחבים של מערב אירופה, כולל צרפת, איטליה, גרמניה, ואנגליה. הנס סלואן כתב שיר סאטירי על השימוש בבייסלארד כאביזר אופנה. פריס פלוומאן קישר בין הבייסלארד לססגוניות מיותרת: בסיפורו מסופר על שני כמרים, סר ג'ון וסר ג'פרי, מוצגים כשהם מתרברבים בחגורות הכסף שלהם, ובבייסלארד או בפגיון האונות שלהם עם כפתורים מצופים זהב.

ווט טיילר נרצח עם בייסלארד על ידי ראש העיר של לונדון, ויליאם וולוורת', בשנת 1381.

קטגוריה:פגיונות
ניקולאי דה קאוורי

**ניקולאי דֶה קאוֶורי** (באיטלקית: **Nicolay de Caveri**; חי בתחילת המאה ה-16) היה קרטוגרף יליד הרפובליקה של ג'נובה באיטליה. המפה שערך, מפת קאוורי, היוותה בסיס למפת ולדזמילר משנת 1507 שמנתוניה הוכן גלובוס יגלוניקוס. קאוורי שירת את מלך פורטוגל ובשל כך הייתה לו גישה למידע שהגיע מספנים פורטוגלים.

## שמות
קיימות גרסאות רבות לשמו, כולן מבוססות על חתימתו בגב המפה הנושאת את שמו:
Nicolay Canerio, Nicolo Caveri, Nicolo Canerio, Nicolaus de Caveri, Nicolaus de Caverio, Nicholas de Caveri ו Nicolai de Caveri.

קטגוריה:קרטוגרפים איטלקים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-16
ז'ורז'יניו

**ז'ורז'ה דה אמורים קמפוש** (בפורטוגזית: **Jorge de Amorim Campos**, נולד ב-17 באוגוסט 1964 בריו דה ז'ניירו שבברזיל), המכונה **ז'ורז'יניו** (בפורטוגזית: **Jorginho**), הוא כדורגלן עבר ברזילאי ששיחק בעמדת המגן הימני, ומאמן כדורגל בהווה.

ז'ורז'יניו נחשב לאחד מטובי המגנים הימניים בתקופתו, וזכה עם נבחרת ברזיל בכדורגל במונדיאל 1994, ואף נבחר לנבחרת מצטייני המונדיאל.

## קריירת מועדונים
קריירת הבוגרים של ז'ורז'יניו החלה בשנת 1984, בקבוצת אמריקה מעירו ריו דה ז'ניירו, כאשר היה בן 18. כעבור שנה עבר לפלמנגו, שם שיחק חמש עונות, צבר 188 הופעות, הבקיע שבעה שערים, וזכה באליפות בשנת 1987. בשנת 1989 עזב את ברזיל וחתם בבאייר לברקוזן מליגת הבונדסליגה. בלברקוזן שיחק שלוש עונות, צבר 87 הופעות והבקיע תשעה שערים.

בקיץ 1992 חתם ז'ורז'יניו בבאיירן מינכן, בה שיחק שלוש שנים, והיה חלק מחוליית הגנה קשוחה שכללה את לותר מתאוס, תומאס הלמר ואולף תון. חזרתו של המגן הימני מרקוס באבל לבאיירן מינכן מהשאלה בהמבורג, הביאה לפיחות במעמדו של ז'ורז'יניו בעונתו האחרונה בקבוצה, והוא עזב בקיץ 1995 לאחר שלוש שנים, בהן צבר 67 הופעות, הבקיע שישה שערים, וזכה באליפות בשנת 1994.

בקיץ 1995 חתם ז'ורז'יניו בקאשימה אנטלרס מליגת העל היפנית, ובעונתו הראשונה נבחר לשחקן העונה וזכה באליפות. לאחר שלוש שנים בקבוצה היפנית, בהן צבר 103 הופעות וכבש 17 שערים, בחר לחזור לברזיל, שם שיחק בסאו פאולו, ואסקו דה גאמה, עמה זכה בגביע מרקוסור בשנת 2000, ופלומיננזה, עד לפרישתו ממשחק פעיל בשנת 2002.

## קריירה בינלאומית
ז'ורז'יניו צבר 64 הופעות בנבחרת ברזיל בכדורגל, בהן כבש שלושה שערים. ז'ורז'יניו ייצג את ברזיל בקופה אמריקה 1987, אולימפיאדת סיאול בשנת 1988, בה זכה עם הנבחרת במדליית כסף, מונדיאל 1990 וקופה אמריקה 1995, אך הצלחתו הגדולה ביותר הייתה במונדיאל 1994, בו היה חלק מחוליית הגנה ברזילאית חזקה במיוחד, שהייתה בורג משמעותי מהזכייה של ברזיל באותו מונדיאל. ז'ורז'יניו היה ממצטייני הטורניר ובסיומו נבחר לנבחרת מצטייני הטורניר.

## קריירת אימון
ז'ורז'יניו אימן החל משנת 2006 בעיקר קבוצות ברזילאיות כאמריקה בה החל את הקריירה, גויאס, פיגיירנסה, פלמנגו, פונטה פרטה, באהיה וסיארה. כמו כן היה עוזרו של דונגה באימון נבחרת ברזיל בכדורגל, ואימן בקבוצה היפנית קאשימה אנטלרס ובקבוצת אל-וואסל מליגת העל של איחוד האמירויות הערביות. נכון לשנת 2018, מאמן ז'ורז'יניו בואסקו דה גאמה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים ברזילאים
קטגוריה:מגני כדורגל ברזילאים
קטגוריה:ריו דה ז'ניירו: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני פלמנגו
קטגוריה:כדורגלני באייר לברקוזן
קטגוריה:כדורגלני באיירן מינכן
קטגוריה:כדורגלני קאשימה אנטלרס
קטגוריה:כדורגלני סאו פאולו
קטגוריה:כדורגלני ואסקו דה גאמה
קטגוריה:כדורגלני פלומיננסה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ברזיל
קטגוריה:מאמני כדורגל ברזילאים
קטגוריה:מאמני ואסקו דה גאמה
קטגוריה:מאמני פלמנגו
קטגוריה:מאמני אל-וואסל
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 1987
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת סיאול (1988)
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1990
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1994
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 1995
קטגוריה:מאמני באהיה
קטגוריה:זוכי מדליית כסף אולימפית ברזילאים: כדורגל
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1964
ציבולווקה

**ציבולווקה** (באוקראינית: **Цибулівка**, ציבוליבקה; בפולנית: **Cybulówka**, ציבולובקה; ברוסית: **Цибулевка**) הוא כפר במחוז ויניצה שבאוקראינה, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
## היסטוריה
הכפר, השוכן על גדות נהר, נזכר מהמאה ה-18, ובשנת 1772 נבנתה בו כנסייה. הכפר מחולק לשני חלקים - המכונים "הישן" ו"החדש". לאחר מלחמת העולם הראשונה נכלל היישוב בתחום ברית המועצות.

ביולי 1941 נכבש הכפר בידי הגרמנים והרומנים, ואלו רצחו בו תוך מספר ימים את אלפי תושביו היהודים.

עם סיפוח אזור הכפר לאזור הכיבוש הרומני בטרנסניסטריה, הובאו ליישוב כ-2,470 יהודים שגורשו מבסרביה ומבוקובינה, ואלו רוכזו בגטו מוקף גדר תיל שהוקם ברפתות בו. בשל מגפת טיפוס הבהרות שפרצה בגטו, מתו בו תוך שלושה חודשים כ-2,000 מהיהודים שהובאו אליו, ואלו נקברו בשלושה קברי אחים.

עד ינואר 1942 נותרו בחיים בגטו כ-200 יהודים בלבד. אוכלוסייה זו נלקחה מדי יום לעבודות כפייה מפרכות, בתנאי רעב והתעללות. בהמשך הובאו לגטו כמה מאות מגורשים יהודים נוספים גם ממקומות אחרים שהמצב בהם היה גרוע אף יותר. האוכלוסייה המקומית, למרות האהדה והרחמים שרחשה למגורשים, נמנעה מלעזור להם מפחד הגרמנים שהוצבו במפקדה הגרמנית במקום.

לאחר שהחל להגיע לציבולווקה סיוע מוועדת העזרה היהודית בבוקרשט, ארגן הוועד היהודי שהוקם במקום בית תמחוי.

על-פי רשימות של ועדת העזרה היהודית (האוטונומית) בבוקרשט במרס 1943 היו בציבולווקה 490 מגורשים. לפי הנתונים של מיפקדת הז'נדרמריה בטרנסניסטריה, בספטמבר 1943 היו במקום 390 מגורשים, 373 מהם מבוקובינה ו-17 מבסרביה.

במרץ 1944 שוחרר הכפר בידי הצבא האדום.

## לקריאה נוספת
* 

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גטאות באוקראינה
קטגוריה:מחוז ויניצה: יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות באוקראינה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1600
פרידריך אוגוסט השלישי, מלך סקסוניה

**פרידריך אוגוסט השלישי, מלך סקסוניה** (בגרמנית: **Friedrich August III**; 25 במאי 1865 – 18 בפברואר 1932), מלך סקסוניה האחרון (15 באוקטובר 1904 - 13 בנובמבר 1918) לבית וטין. קודם עלייתו לשלטון, הייתה לפרידריך אוגוסט קריירה צבאית מוצלחת, שבמהלכה פיקד על כוחות בצבא הסקסוני.

## ביוגרפיה
### ילדותו
פרידריך אוגוסט השלישי נולד ב-25 במאי 1865 בדרזדן כבנם של הנסיך גאורג, שהיה מאוחר יותר מלך סקסוניה, ומריה אנה, נסיכת פורטוגל, בתם של פרננדו השני, מלך פורטוגל ומריה השנייה, מלכת פורטוגל.

### קריירה צבאית
בשנת 1877 הצטרף פרידריך אוגוסט לצבא הסקסוני, שהיה חלק מצבא האימפריה הגרמנית, והתגייס לרגימנט הגרנדירים ה-100 (הסקסוני ה-1 - המשמר), ובשנת 1883 הועלה לדרגת אובר לוטננט. בשנת 1887 הועלה פרידריך אוגוסט לדרגת האופטמן, ובשנת 1889 הועלה לדרגת מיור. בשנת 1891 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט, ומונה למפקד הגדוד ה-1 ברגימנט הרובאים ה-108. בשנת 1892 הועלה לדרגת אוברסט, ומונה למפקד רגימנט הרובאים ה-108. בשנת 1894 הועלה פרידריך אוגוסט לדרגת גנרל מיור, ומונה למפקד חטיבה ה-45 (הסקסונית ה-1). בשנת 1898 הועלה לדרגת גנרל לוטננט, ומונה למפקד הדיוויזיה ה-23 (הסקסונית ה-1). בשנת 1902 מונה למפקד הקורפוס ה-12 (הסקסוני ה-1), ובשנת 1904 הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים.

### תקופת שלטונו
ב-15 באוקטובר 1904 עלה פרידריך אוגוסט לשלטון, לאחר מות אביו גאורג, מלך סקסוניה. במהלך שלטונו הועלה פרידריך אוגוסט לדרגת גנרל אוברסט, וב-11 בספטמבר 1912 הועלה לדרגת גנרל-פלדמרשל בצבא האימפריה הגרמנית.

ב-13 בנובמבר 1918 לאחר תבוסת גרמניה במלחמת העולם הראשונה, התפטר פרידריך אוגוסט מרצונו הטוב מהמלוכה. ב-18 בפברואר 1932 מת פרידריך אוגוסט בזיבילנורט שבשלזיה התחתית, והובא לקבורה בדרזדן.

## משפחתו
ב-21 בנובמבר 1891 התחתן פרידריך אוגוסט עם לואיזה, ארכידוכסית אוסטריה, בתם של פרדיננד הרביעי, הדוכס הגדול של טוסקנה ואליס, נסיכת פארמה. ממנה היו לו 7 ילדים:
* גאורג, נסיך הכתר של סקסוניה (1893–1943).
* פרידריך כריסטיאן, מרקיז מייסן (1893–1968), התחתן עם אליזבת הלן, נסיכת טורן וטקסיס.
* ארנסט היינריך, נסיך סקסוניה (1896–1971), התחתן עם סופיה, נסיכת לוקסמבורג, ולאחר מותה התחתן עם וירג'יניה דולון.
* מריה אליקס קרולה (22 באוגוסט 1898).
* מרגרטה קרולה, נסיכת סקסוניה (1900–1962), התחתנה עם פרידריך, נסיך הוהנצולרן.
* מריה אליקס, נסיכת סקסוניה (1901–1990), התחתנה עם פרנץ יוזף, נסיך הוהנצולרן-אמדן.
* אנה, נסיכת סקסוניה (1903–1976), התחתנה עם יוזף פרנץ, ארכידוכס אוסטריה, ולאחר מותו התחתנה עם רג'ינלד קזנג'יאן.

בשנת 1903 גאורג, מלך סקסוניה אביו של פרידריך אוגוסט כפה עליו להתגרש מאשתו, לאחר שברחה מהבית בזמן ההריון של ילדה האחרון (בשנת 1907 היא התחתנה עם אנריקו טוסלי).

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אבירי מסדר גיזת הזהב
קטגוריה:מלכי סקסוניה
קטגוריה:בית וטין
קטגוריה:סקסוניה
קטגוריה:גנרל-פלדמרשלים בצבא הקיסרות הגרמנית
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1865
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1932
נורברט אדר

**נורברט אדר** (בגרמנית: **Norbert Eder**; 7 בנובמבר 1955 – 2 בנובמבר 2019) היה כדורגלן גרמני, ששיחק בעיקר בנירנברג ובבאיירן מינכן בעמדת המגן. היה שותף לשלוש זכיות באליפות וזכייה בגביע יחד עם באיירן מינכן.

## קריירת מועדונים
### נירנברג
אדר נולד בביברגאו שבגרמניה המערבית. הוא הצטרף לקבוצת הנוער של נירנברג בגיל 18, וכעבור שנה, בשנת 1974, עלה לקבוצה הבוגרת, ששיחקה אז בליגת הבונדסליגה השנייה בה העביר ארבע עונות. בשנת 1978 אדר העפיל עם נירנברג אל הבונדסליגה אשר ירדה בחזרה כעבור עונה אחת. בעונת 1980 נירנברג עם אדר העפילה שוב אל הבונדסליגה, כאשר היא זוכה באליפות הבונדסליגה השנייה, ואדר משמש כאחד השחקנים החשובים בקבוצה, כאשר בשנים האחרונות שלו בקבוצה שיחק בעיקר כקשר. אדר שיחק בנירנברג במשך עשור, צבר 301 הופעות וכבש 27 שערים.

### באיירן מינכן
בשנת 1984 חתם אדר בבאיירן מינכן, ששילמה עבורו 150 אלף מארק גרמני. אדר הפך לאחד השחקנים החשובים ביותר בבאיירן מינכן בשנות ה-80, זכה עמה בשלוש אליפויות רצופות ובגביע מקומי אחד, והעפיל עמה לגמר גביע אירופה לאלופות 1987, בו הפסידה 1–2 לפורטו, כשאדר משחק 90 דקות. סך הכל אדר השלים ארבע שנים בבאיירן מינכן, וכבש שישה שערים ב-132 הופעות.

### פ.צ. ציריך
בשנת 1988 חתם אדר בפ.צ. ציריך, בה שיחק עונה אחת, וכבש שני שערים ב-25 הופעות. בקיץ 1989 פרש אדר ממשחק פעיל, ונשאר לעבוד בפ.צ. ציריך בתפקידים ניהוליים, בעיקר בקבוצות חובבים.

## קריירה בינלאומית
לאדר 9 הופעות במדי נבחרת גרמניה המערבית. אדר היה שחקן הרכב קבוע בנבחרת במונדיאל 1986, בו הפסידה בגמר לנבחרת ארגנטינה.

## קריירת אימון
לאחר הפרישה, אדר התנסה באימון, בעיקר במועדונים קטנים כ-DJK רוזנהיים, פ.צ. גרמיש-פרטנקירכן, 1860 רוזנהיים ו-TuS הולצקירכן.

נפטר ב-2 בנובמבר 2019.

## תארים
עם נירנברג:
* אליפות הבונדסליגה השנייה: 1979/80

עם באיירן מינכן:
* אליפות הבונדסליגה (3) 1984/85, 1985/86, 1986/87
* הגביע הגרמני: 1985/86

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מגני כדורגל גרמנים
קטגוריה:כדורגלנים גרמנים
קטגוריה:כדורגלני נירנברג
קטגוריה:כדורגלני באיירן מינכן
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. ציריך
קטגוריה:מאמני כדורגל גרמנים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת גרמניה המערבית
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1986
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1955
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-2019
מוזיאון משחקי המחשב (ברלין)

ממוזער|חזית המוזיאון
**מוזיאון משחקי המחשב ברלין** (בגרמנית: **Computerspielemuseum Berlin**) הוקם בשנת 1997. בין השנים 1997-2000, הוא פעל באופן קבוע בברלין, גרמניה. לאחר מכן הוא הפך למוזיאון מקוון בלבד. הוא נפתח שוב החל משנת 2011 בשכונת פרידריכסהיין בברלין.

## רקע
מוזיאון משחקי המחשב שנפתח בשנת 1997 בברלין, היווה את התערוכה הראשונה הקבועה בעולם לתרבות הדיגיטלית האינטראקטיבית. מעל 30 תערוכות לאומיות ובינלאומיות התקיימו במוזיאון. המוזיאון מכיל כ-16,000 משחקי מחשב, כ-10,000 מגזיני מחשבים, מחשבים ביתיים וקונסולות משחקים היסטוריים אשר נמכרו באירופה, וכן פריטים נוספים כגון: סרטוני וידאו, פוסטרים וחוברות הסברים. הוא מהווה את אחד האוספים הגדולים באירופה של תוכנה וחומרת בידור.

ישנם מעל 300 מוצגים אינטראקטיביים המציגים את היסטוריית משחקי המחשב. אחד מהם הוא משחקיית וידאו משנות ה-80 עם משחקי ארקייד מקוריים. כל קונסולות המשחקים מוצגות במוזיאון החל מאודיסיאה משנת 1972 ועד קונסולות חדשות כמו נינטנדו או סדרת פלייסטיישן.

המוזיאון חבר במועצה הבינלאומית למוזיאונים.

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:מוזיאונים למחשוב
קטגוריה:ברלין: מוזיאונים
סכסוך הטפילד-מק'קוי

שמאל|ממוזער|250px|משפחת הטפילד ב-1897
**סכסוך הטפילד-מק'קוי** היה סכסוך משפחות מפורסם בשנים 1863 עד 1891, בין שתי משפחות שחיו בסמיכות על גבול וירג'יניה המערבית וקנטקי לאורך נהר טאג פורק, יובל משנה של נהר אוהיו. הסכסוך גבה לאורך השנים את חייהם של 12 אנשים. 7 בני משפחת מק'קוי, 4 בני משפחת הטפילד ועוזר שריף.

משפחת הטפילד שחיה בווירג'יניה המערבית הונהגה על ידי ויליאם אנדרסון הטפילד שכונה "Devil Anse Hatfield" ומשפחת מק'קוי שחיה בקנטקי הונהגה על ידי רנדולף מק'קוי. המעורבים בסכסוך משתי המשפחות היו צאצאים של אפרים הטפילד שנולד ב-1765 וויליאם מק'קוי שנולד ב-1750.

הסכסוך נכנס ללקסיקון הפולקלור האמריקאי כמטונימיה לכל סכסוך מר עם סממנים של כבוד המשפחה, צדק ונקמה.

## תולדות הסכסוך
הסכסוך האלים החל עם מותו של אסא הרמון מק'קוי שחזר ממלחמת האזרחים האמריקאית ונרצח על ידי כנופיה של יוצאי צבא הקונפדרציה. ויליאם הטפילד היה בתחילה חשוד ברצח אך מאוחר יותר הוכח כי שכב חולה בביתו. רוב החוקרים סבורים כי דודו, חבר הכנופיה ג'ים ואנס, ביצע את הרצח.

## בתרבות
ב-2012 שודרה מיני סדרת הטלוויזיה "הטפילדס ומקויס" של ערוץ ההיסטוריה העוסקת בסכסוך. ביל פקסטון גילם את ראש משפחת מקוי רנדולף מקוי לצידו של קווין קוסטנר שגילם את ראש משפחת הטפילד ויליאם אנדרסון הטפילד.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:פולקלור אמריקאי
קטגוריה:קנטקי: היסטוריה
קטגוריה:אלימות
המדינה החופשית סקסוניה-אלטנבורג

ימין|ממוזער|200px|המדינה החופשית סקסוניה-אלטנבורג
**המדינה החופשית סקסוניה-אלטנבורג** (בגרמנית: זקסן-אלטנבורג; **Freistaat Sachsen-Altenburg**), הייתה מדינה קטנה ברפובליקת ויימאר, שהתקיימה תקופה קצרה עד למיזוגה במדינת תורינגיה.

## היסטוריה
ב-13 בנובמבר 1918 התפטר ארנסט השני, דוכס סקסוניה-אלטנבורג מתפקידו, בעקבות המהפכה הגרמנית והתבוסה במלחמת העולם הראשונה. לאחר ביטול הדוכסות, הפכה המדינה למדינה חופשית ברפובליקת ויימאר.

בשנת 1920 הצטרפה המדינה למדינת תורינגיה, לאחר שפרלמנט המדינה הכריע בעד המהלך, והפכה לאזור אלטנבורג בתורינגיה.

קטגוריה:גרמניה: מדינות לשעבר
קטגוריה:תורינגיה
סקסוניה-אלטנבורג
SCR-584

[left|ממוזער|300x300px|מערכת SCR-584 שנפרשה לשימוש ב[הקרב על פלליו|קרב על פלליו במלחמת העולם השנייה. זווית ההגבהה הגדולה יחסית מצביעה על כך שהמכ"ם במצב סריקה אליפטי.]]
left|ממוזער|200x200px|עמדות איוש של מערכת SCR-584
**SCR-584** (ראשי תיבות של: **S**ignal **C**orps **R**adio #584) הוא מכ"ם אוטומטי על בסיס גלי מיקרו שפותח על ידי "Rad Lab" (או בשמה הרשמי MIT Radiation Laboratory) במהלך מלחמת העולם השנייה. הוא החליף מערכת מכ"ם קודמת ומסובכת ממנה בסדר גודל בשם "SCR-268" בתור מערכת המכ"ם הראשית של צבא ארצות הברית לטיווח מטוסים, בקצב הכי מהיר שניתן היה (קצב הייצור המואץ של המערכות).

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אמצעי לחימה אמריקאיים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מכ"ם: מערכות קרקעיות
ISO/IEC 17025

**ISO/IEC 17025 – דרישות כלליות לכשירות מעבדות בדיקה וכיול** (**General requirements for the competence of testing and calibration laboratories**) הוא תקן ISO בינלאומי.

תקן זה ניתן למעבדה על ידי גוף החבר בארגון ILAC – International Laboratory Accreditation Cooperation.

בישראל גוף ההסמכה של מעבדות החבר ב-ILAC הוא הרשות הלאומית להסמכת מעבדות. מעבדה שהוכיחה כשירות טכנית בהתאם לדרישות תקן ISO/IEC 17025 לביצוע הבדיקות מקבלת מגוף ההסמכה תעודה בשם Scope of accreditation. תעודה זו מפורסמת לעיון הציבור באתר גוף ההסמכה.

גוף ההסמכה מסמיך את המעבדה לביצוע בדיקות ספציפיות, אשר מפורטות ב-"Scope".

מעבדה שרוצה לבצע הערכת תואמות Conformity assessment נדרשת לקבל הסמכה גם לתקנים:
* **ISO/IEC 17065**:2012 Conformity assessment – Requirements for bodies **certifying** products, processes and services
* **ISO/IEC 17020**:2012 Conformity assessment – Requirements for the operation of various types of bodies performing **inspection**

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תקני ISO/IEC
פיגוע הירי בסן ברנרדינו (2015)

**פיגוע הירי בסן ברנרדינו** (באנגלית: **2015 San Bernardino shooting**) היה פיגוע טרור שהתבצע ב-2 בדצמבר 2015, במרכז הקהילתי "אינלנד" בסן ברנרדינו, קליפורניה שבארצות הברית, בו נרצחו 14 בני אדם ו-21 נפצעו. מבצעי הטבח ההמוני היו מוסלמי יליד ארצות הברית ואשתו, מהגרת פקיסטית-סעודית.

## המתקפה וחקירת האירוע
פיגוע הירי התרחש בשעה 10:59 בבוקר (שעון מקומי) במהלך אירוע מוקדם לרגל חג המולד, שנערך במרכז הקהילתי עבור עובדי המחלקה לבריאות הציבור בסן ברנרדינו. לפי הדיווחים התפרצו לתוך המרכז גבר ואישה חמושים בכלי ירייה, ופתחו בירי ללא הבחנה אל החוגגים. לפחות 31 בני אדם נפגעו, מהם 14 נהרגו.

היורים נמלטו מהמקום ברכב שטח SUV, ונהרגו במהלך קרב יריות עם המשטרה המקומית בתום מרדף ממושך אחריהם. לאחר הריגתם זוהו גופותיהם והתברר כי המפגעים הם סייד פארוק ואשתו טשפין מאליק, בעל ואישה מוסלמים תושבי ארצות הברית. פארוק יליד ארצות הברית בן למשפחה שהיגרה מפקיסטן, ורעייתו מאליק פקיסטנית.

חוקרי ה-FBI הודיעו כי המקרה נחקר כאירוע טרור, ונמצא כי מבצעת הפיגוע נשבעה אמונים לארגון "המדינה האסלאמית" ברשתות החברתיות. נשיא ארצות הברית ברק אובמה הודיע ב-5 בדצמבר כי אכן מדובר בפיגוע טרור.

## ראו גם
* טרור בארצות הברית

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* עמודי השער של עיתונות העולם מדווחים על , באתר ניוזיאום

## הערות שוליים

סן ברנרדינו
קטגוריה:2015 בארצות הברית
קטגוריה:מעשי רצח בקליפורניה
סן ברנרדינו
סן ברנרדינו
סן ברנרדינו
מריה פרדריקה, נסיכת הסן-קאסל

**מריה פרדריקה, נסיכת הסן-קאסל** (בגרמנית: **Marie Friederike, von Hessen-Kassel**; 6 בספטמבר 1804 – 1 בינואר 1888), הייתה דוכסית סקסוניה-מיינינגן על ידי נישואיה לברנהרד השני, דוכס סקסוניה-מיינינגן.

## ביוגרפיה
מריה פרדריקה נולדה ב-6 בספטמבר 1804 בקאסל לאביה וילהלם, שהיה מאוחר יותר הנסיך הבוחר מהסן, ולאמה אוגוסטה, נסיכת פרוסיה, בתו של פרידריך וילהלם השני, מלך פרוסיה.

בנעוריה הייתה מריה פרדריקה מועמדת להינשא לאוסקר הראשון, מלך שוודיה, אך לבסוף הוא התחתן עם ז'וזפין לויכטנברג.

ב-23 במרץ 1825 התחתנה מריה פרדריקה עם ברנהרד השני, דוכס סקסוניה-מיינינגן, ממנו היו לה 2 ילדים. לאחר מלחמת פרוסיה-אוסטריה בשנת 1866 נאלץ בעלה ברנהרד השני, דוכס סקסוניה-מיינינגן להתפטר מתפקידו, ובנה גאורג השני, דוכס סקסוניה-מיינינגן עלה לשלטון במקומו. ב-1 בינואר 1888 מתה מריה פרדריקה במיינינגן, והיא בת 83 שנים.

## משפחתה
ב-23 במרץ 1825 התחתנה מריה פרדריקה עם ברנהרד השני, דוכס סקסוניה-מיינינגן, בנו של גאורג הראשון, דוכס סקסוניה-מיינינגן ולואיזה אלאונורה, נסיכת הוהנלוהה-לאנגנבורג, ואחיה של אדלייד, מלכת הממלכה המאוחדת. ממנו היו לה 2 ילדים:
* גאורג השני, דוכס סקסוניה-מיינינגן (2 באפריל 1826 - 25 ביוני 1914), שהתחתן עם שרלוטה, נסיכת פרוסיה, ולאחר מותה התחתן עם פאודורה, נסיכת הוהנלוהה-לאנגנבורג, ולאחר מותה התחתן בנישואים מורגנטיים עם אלן פרנץ.
* אוגוסטה, נסיכת סקסוניה-מיינינגן (6 באוגוסט 1843 - 11 בנובמבר 1919), שהתחתנה עם מוריץ, נסיך סקסוניה-אלטנבורג.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:בית הסן
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1804
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1804
קטגוריה:נפטרות ב-1888
נמל התעופה הבין-לאומי תוניס-קרתגו

**נמל התעופה הבין-לאומי תוניס-קרתגו** (בערבית: **مطار تونس قرطاج الدولي**; בצרפתית: **Aéroport de Tunis-Carthage**) הוא נמל התעופה של העיר תוניס, בירת תוניסיה. הוא נמל התעופה העמוס ביותר במדינה. בשנת 2011 עברו בו 3,994,705 נוסעים.

הנמל נקרא על שם העיר הקדומה קרתגו, שחורבותיה נמצאות בקרבתו.

## נמל התעופה
נמל התעופה ממוקם כשמונה קילומטרים מצפון-מזרח למרכז העיר תוניס, מעט מצפון לגדתו הצפונית של אגם תוניס. תחילת דרכו הייתה בשנות ה-20 של המאה ה-20, כאשר האגם שימש כאתר לנחיתות והמראות של מטוסי ים. נמל התעופה עצמו נפתח ב-1938 ונקרא בתחילה תוניס-אל אעוינה (Tunis-El Aouina).

במהלך מלחמת העולם השנייה שימש הנמל את חילות האוויר של צבא ארצות הברית. תחילה השתמש בו חיל האוויר ה-12 כבסיס לטיסות קרביות במהלך המערכה על איטליה; מאוחר יותר הפך הנמל לבסיס לטיסות תובלה. ב-1944 נבנה הנמל מחדש במימון מלא של צרפת.

כיום משרת הנמל כ-25 חברות תעופה, והוא משמש כבסיס פעולה מרכזי של חברת תוניסאייר. פועלים ממנו קווי תעופה ליעדים בצפון אפריקה, טורקיה והמפרץ הפרסי. כמו כן יוצאות ממנו טיסות ליעדים רבים בצרפת ובאירופה של חברת תוניסאייר אך גם של החברות אייר פראנס, לופטהנזה ואליטליה.

ב-7 במאי 2002 התרסקה טיסה 843 של איג'יפטאייר בקרבת הנמל בעת ניסיון נחיתה בו. 14 מבין 62 יושבי המטוס נספו.

### מבנה הנמל
בנמל שני מסלולי טיסה מצטלבים באורך של 3,200 ו-2,840 מטרים. טרמינל הנוסעים הראשי ממוקם בחלקו הדרום-מערבי. ב-1997 הושלמה הרחבת הטרמינל לשטח של 57,448 מטרים רבועים ולקיבולת של 4.4 מיליון נוסעים בשנה. ב-2005 הוגדל ב-5,500 מטרים מרובעים נוספים ולקיבולת של 4.9 מיליון נוסעים בשנה. בטרמינל מותקנים שמונה גשרי עלייה למטוסים.

ב-2006 נחנך בנמל טרמינל לטיסות שכר.

אמצעי התחבורה אל הנמל וממנו כוללים כלי רכב אך לא קו רכבת.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

תוניס-קרתגו
קטגוריה:תוניס
קטגוריה:תוניסיה: תחבורה
קטגוריה:תוניסיה: מבנים
ברנהרד השני, דוכס סקסוניה-מיינינגן

**ברנהרד השני, דוכס סקסוניה-מיינינגן** (בגרמנית: **Bernhard II, von Sachsen-Meiningen**; 17 בדצמבר 1800 – 3 בדצמבר 1882) היה דוכס של סקסוניה-מיינינגן בין השנים 1803–1866.

## ביוגרפיה
### ילדותו
ברנהרד נולד ב-17 בדצמבר 1800 במיינינגן שהשתייכה לדוכסות סקסוניה-מיינינגן, לגאורג הראשון, דוכס סקסוניה-מיינינגן, וללואיזה אלאונורה, נסיכת הוהנלוהה-לאנגנבורג, בתו של כריסטיאן אלברכט, נסיך הוהנלוהה-לאנגנבורג. ברנהרד היה הבן היחיד במשפחה, ואחיהם של אדלייד, מלכת הממלכה המאוחדת ואידה, נסיכת סקסוניה-ויימאר-אייזנך.

### שלטונו
ב-24 בדצמבר 1803 מת גאורג הראשון, דוכס סקסוניה-מיינינגן, ובמקומו עלה ברנהרד לשלטון, תוך שאמו משמשת כעוצרת עד לשנת 1821.

בשינויים שחלו במדינות תורינגיה לאחר מותו של פרידריך הרביעי, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג ללא יורשים, קיבל ברנהרד נחלות שהשתייכו לדוכסות סקסוניה-הילבורגהאוזן ולדוכסות סקסוניה-קובורג-זאלפלד.

במלחמת אוסטריה–פרוסיה תמך ברנהרד באוסטריה, ובעקבות התבוסה נאלץ להתפטר ולהעביר את השלטון לבנו גאורג השני, דוכס סקסוניה-מיינינגן.

ב-3 בדצמבר 1882 מת ברנהרד בעיר מיינינגן, והוא בן 82 שנים.

## משפחתו
ב-23 במרץ 1825 התחתן ברנהרד עם מריה פרדריקה, נסיכת הסן-קאסל, בתם של וילהלם השני, הנסיך הבוחר מהסן ואוגוסטה, נסיכת פרוסיה. ממנה היו לו 2 ילדים:
* גאורג השני, דוכס סקסוניה-מיינינגן (2 באפריל 1826 - 25 ביוני 1914), שהתחתן עם שרלוטה, נסיכת פרוסיה, ולאחר מותה התחתן עם פאודורה, נסיכת הוהנלוהה-לאנגנבורג, ולאחר מותה התחתן בנישואים מורגנטיים עם אלן פרנץ.
* אוגוסטה, נסיכת סקסוניה-מיינינגן (6 באוגוסט 1843 - 11 בנובמבר 1919), שהתחתנה עם מוריץ, נסיך סקסוניה-אלטנבורג.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:דוכסים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1800
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1882
צ'רי

**צ'רי** (Cherry) הוא שם משפחה שמקורו באנגלית ומשמעותו דובדבן.

קטגוריה:שמות משפחה
מחנה מחפשי נפט הר אבנון

מחנה מחפשי הנפט הדרומי - מבט מדרום|שמאל|ממוזער|250px
מחנה מחפשי הנפט הצפוני - מבט מצפון (ברקע המחנה הדרומי והדרך בין שני המחנות)|שמאל|ממוזער|250px

**מחנה מחפשי נפט הר אבנון** הוא אתר מגורים בקרבת ירוחם שהקימה חברת הנפט העיראקית (IPC) ב-1941 עבור עובדיה שעסקו בחיפוש נפט במכתש הגדול.

## רקע
חברת הנפט העיראקית הייתה פעילה בחיפוש וניצול משאבי נפט במזרח התיכון ובין השאר שאפה לפעול גם בפלשתינה. ב-1938 פרסם השלטון המנדטורי את "הפקודה לכריית שמן" וב-1939 חילקו השלטונות 31 רישיונות לפיתוח תשתית להפקת נפט (11 רישיונות ל"חברת הנפט העיראקית", 18 רישיונות ל"החברה לפיתוח הנפט בארץ ישראל" ו 2 רישיונות לתאגיד "הירדן"). בעקבות היתר זה ביצעה "החברה לפיתוח הנפט בארץ ישראל" (שהייתה חברת בת של חברת הנפט העיראקית) סקרים גאולוגים בארץ בשנות ה-30 וה-40 ובין השאר העריכה שיש סיכויים טובים להימצאות נפט לכוד מעל מי התהום שברכס חתירה בו שוכן המכתש הגדול. בעקבות כך הוחלט בחברה לקדוח בתחתית המכתש תוך ניצול העובדה שהמכתש עצמו הוא מעין "קידוח טבעי" ענק המקרב את פני הקרקע אל מרבצי הנפט.

## עבודות בשטח
על מנת להגיע לאתר הקידוח סללו הבריטים כביש (שנקרא אז כביש הנפט) מצומת הנגב למכתש. הכביש נבנה כדרך סולינג שחצתה את המכתש. כ-2 ק"מ מדרום לכביש זה יצקו מהנדסי החברה משטח בטון עליו אמור היה לעמוד מגדל הקידוח. מחוץ למכתש, למרגלות הר אבנון, בנתה החברה מחנה מגורים עבור עובדי הכביש והקידוח. המחנה נחלק למחנה הצפוני ובו כ-6 מבנים בגדלים שונים והמחנה הדרומי (בקרבת המצוק) ובו 2 מבנים גדולים.

תוכניות הקידוח של הבריטים לא יצאו לפועל עקב התערערות המצב הביטחוני ופריצת מלחמת העצמאות והם נטשו את האתר. עם הקמת המדינה חידשו חברות נפט את הניסיונות להפקת נפט במכתש אך בסופו של דבר לא נמצא נפט והקידוחים ננטשו.

## מצב המחנה כיום
כל הבניינים במחנה המגורים נהרסו ונותרו רק מספר קירות עומדים. משטח הבטון עבור מגדל הקידוח עדיין קיים בתחתית המכתש. דרך הסולינג מצומת הנגב זופתה והוארכה עד קרבת עין ירקעם. מספר קילומטרים ממזרח למחנה הוקמה ב-1951 העיירה ירוחם.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
***[https://shimur.org/wp-content/uploads/2018/01/עיתון-אתרים-גיליון-56-אפריל-2016.pdf מחנה מחפשי נפט הר אבנון]** באתר המועצה לשימור אתרים, גיליון מספר 56, באפריל 2016, עמוד 10

## הערות שוליים

קטגוריה:חברת הנפט העיראקית
קטגוריה:הנגב: מבנים
קטגוריה:אתרי מורשת במחוז דרום
קטגוריה:בנייה ופיתוח בתקופת המנדט
קטגוריה:הנגב: תעשייה
קטגוריה:הנגב: היסטוריה
אז'ן השני, נסיך לינייה האחד עשר

**אז'ן למורל**, ובתוארו הרשמי **אז'ן השני, נסיך לינייה האחד עשר** (בצרפתית: **Eugène II Frédéric Marie Lamoral, 11e prince de Ligne**, 10 באוגוסט 1893 – 26 ביוני 1960) היה אציל מבית לינייה , בית אצולה בלגי, וחסיד אומות העולם.

## ביוגרפיה
[250px|ממוזער|שמאל|הנסיך [מישל דה לינייה  נכדו של אז'ן בטקס בבית הנשיא עם ראובן ריבלין ושישה ניצולי שואה שניצלו על ידי סבו:  אברהם ברומברג, אלברט רסימורה, אברהם סביון, אברהם קפוטקה, יצחק ירושלמי ואפרים אלקוך]]

### ראשית חייו
אז'ן השני נולד ב-10 באוגוסט 1893 בבראילפון, והיה בנם הבכור של ארנסט, נסיך לינייה העשירי ודיאן דה קוסה-בריסאק (de Cossé-Brissac). הוא למד פילוסופיה, הוכשר כדיפלומט וסיים את לימודיו בהצטיינות. הוא נשלח לבוקרשט, פריז, מדריד, לונדון ווושינגטון הבירה. בשנת 1917 נישא לפיליפין דה נואייה (de Noailles), ונולדו להם שני בנים ושתי בנות.

עם מות אביו בשנת 1937, הפך אז'ן לנסיך אז'ן השני, נסיך לינייה האחד עשר.

### מעורבותו בפעילות הצלה בתקופת השואה
בעת כיבוש בלגיה בידי הגרמנים בשנת 1940 לחם אז'ן בצבא הבלגי. לאחר שפורקה בלגיה מנשקה עבדו אז'ן ואשתו בסיוע חומרי לנזקקים במדינה. הם הפכו את טירת בלל (Château de Belœil) שבמערב בלגיה למקום מקלט לילדים יהודים, בהם בלגים וכן זרים. איז'ן ואשתו דאגו לחינוכם של הילדים והקנו להם טיפול רפואי ככל שנדרש. אז'ן היה בן דודו של לאופולד השלישי, מלך הבלגים, וכך התאפשר לו לזמן את רופאו האישי של המלך בכל עת שנדרשו לכך הילדים החולים שתחת חסותו.

### לאחר המלחמה
לאחר המלחמה היה אז'ן השני שגריר בלגיה בהודו ובספרד. ב-26 ביוני 1960 מת אז'ן בבלאיל, ובנו בודואן, נסיך לינייה השנים עשר ירש את תאריו.

בשנת 1975 העניק יד ושם לאז'ן השני לבית לינייה את אות חסידי אומות העולם.

## משפחתו
ב-28 בפברואר 1917 התחתן אז'ן עם פיליפין דה נואייה, ממנה נולדו לו 4 ילדים:
* בודואן, נסיך לינייה השנים עשר (1918–1985)
* איזבלה, נסיכת לינייה (1921–2000)
* יולנדה, נסיכת לינייה (נולדה ב-1923), התחתנה עם קרל לודוויג, ארכידוכס אוסטריה
* אנטואן, נסיך לינייה השלושה עשר (1925–2005)

## קישורים חיצוניים

* על פועלו של אז'ן השני לבית לינייה להצלת יהודים, באתר יד ושם 

קטגוריה:אבירי מסדר גיזת הזהב
קטגוריה:בלגים חסידי אומות העולם
קטגוריה:אצולה בלגית
קטגוריה:מצילים בשואה: בלגיה
קטגוריה:מעוטרי צלב המלחמה הבלגי
קטגוריה:מפקדים בלגיון הכבוד
קטגוריה:ילידי 1893
קטגוריה:בלגים שנפטרו ב-1960
בקרה בחוג פתוח

**בַּקָּרָה בְּחוּג פָּתוּחַ** (open loop control system) היא סוג של בקרה אשר מקבלת כקלט רק את ערכי המצב ומודל המערכת. במסגרתה אין משוב (feedback) מיחידת המדידה המשפיע על מנגנון ההפעלה באשר לתוצאות הביצוע של התהליך. כלומר, הבקרה אינה עוקבת אחר פלט התהליך של המערכת עליה מבצעת את הבקרה ואינה משווה בין הערך הרצוי למצוי. בשל כך מערכות המבוססות בקרה בחוג פתוח אינם נכללים בתחום הלמידה חישובית ולא ניתן לתקן בהן שגיאות או לבצע "פיצויים" אחר תקלות במערכת.

סוג בקרה אשר מושפע מתוצאות התהליך, מכונה **" "**.

## שימושים
בקרה מחוג פתוח, יחסית לשאר סוגי הבקרות, פשוט ליישום וזול. עם זאת, הבקרה פחות מדויקת ומושפעות משינויים סביבתיים, משתמשים בהן כאשר אין דרישות גבוהות לביצועי התהליך המבוקר.

דוגמאות למערכות המבוססות בקרה בחוג פתוח:
* מסלול לרחיצת מכוניות אוטומטית – זמן השטיפה מוגדר מראש ואינו תלוי ברמת ניקון הרכב בסוף התהליך.
* ממטרה – פעולת ההשקיה של מערכת זו מבוצעת באופן רציף ואינו תלוי בכמות המים בסביבתה. גם ביום גשום תשקה באותה כמות מים, כמות עודפת מהדרוש.
* תנור מיקרוגל – פעולת חימום המזון של מערכת זו תלוי בזמן בלבד, ולא בטמפרטורת המזון או באיכותו המזון להגשה.

משתמשים במערכת בקרה בחוג פתוח גם כאשר ניתן לממש מודל מתמטי המחשב את הקשר בין הקלט והפלט. לדוגמה חישוב המתח המוזן למנוע חשמלי על מנת להביא אותו למהירות סיבוב מסוימת.

## ראו גם
* תורת הבקרה

## קישורים חיצוניים
* הסבר אודות אלגוריתם הבקרה – בקרה בחוג פתוח שנכתב על ידי עודד רייכספלד
*מבוא לבקרה לחוגי בקרה

קטגוריה:מערכות בקרה
קטגוריה:תורת הבקרה
קמח חומוס

ממוזער|שמאל|250px|קמח חומוס
[ממוזער|שמאל|250px|משולשי [פאינה]]
[ממוזער|שמאל|250px|[פקורה]]
**קמח חומוס** הוא קמח העשוי מגרגרי חמצה (חומוס) מיובשים או קלויים, וטחונים.

בכמה מדינות באסיה מכונה קמח זה "גראם". זהו מוצר יסוד במטבח ההודי, והבנגלי, פקיסטני והוא נפוץ גם במטבח הפרסי.

לקמח חומוס ערך קלורי גבוה יותר משל קמחים אחרים ושיעור חלבון רב יותר.

## שימושים
במטבח הטבעוני משמשת בלילת קמח חומוס ומים בין השאר כתחליף ביצה בתבשילים שונים, למשל להכנת חביתה טבעונית והכנת ציפוי לשניצל טופו.

במטבחי דרום אסיה קמח החומוס פופולרי מאוד ומשמש במאכלים רבים כגון סב, בונדה, צ'ילה (חביתית מקמח חומוס המשמשת כמאכל רחוב בהודו), לאדו, פקורה, פאפאדומס, פטרה ועוד.

באנדרה פרדש משמש קמח חומוס במאכלי קארי הנאכלים לרוב בארוחות בוקר חורפיות יחד עם צ'פאטי או פורי.

לאורך חופי הים הליגורי משמש קמח חומוס להכנת חביתית אפויה הנקראת "פארינטה" באיטליה, "פאינה" בג'נובה ו"סוקה" בצרפת.

במטבח הסיציליאני משמש קמח חומוס להכנת פריטר "פנאלה". במטבח הספרדי הוא משמש להכנת פריטר חסילונים.

במטבח היווני והקפריסאי הוא משמש כעיטור לקוליבה - מאכל טקסי בלוויות בכנסייה האורתודוקסית המזרחית.

במטבח הפרסי משלבים קמח חומוס בקציצות גונדי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

חומוס
קטגוריה:מוצרי יסוד
קטגוריה:חומוס
קטגוריה:חומרי גלם (מזון)
המדינה החופשית סקסוניה-ויימאר-אייזנך

ימין|ממוזער|200px|המדינה החופשית סקסוניה-ויימאר-אייזנך
**המדינה החופשית סקסוניה-ויימאר-אייזנך** (בגרמנית: זקסן-ויימאר-אייזנך, **Freistaat Sachsen-Weimar-Eisenach**) הייתה מדינה קטנה ברפובליקת ויימאר, שהתקיימה תקופה קצרה עד למיזוגה במדינת תורינגיה.

## היסטוריה
ב-9 בנובמבר 1918 התפטר וילהלם ארנסט, הדוכס הגדול של סקסוניה-ויימאר-אייזנך מתפקידו, בעקבות המהפכה הגרמנית והתבוסה במלחמת העולם הראשונה. לאחר ביטול הדוכסות, הפכה המדינה למדינה חופשית ברפובליקת ויימאר.

בשנת 1920 הצטרפה המדינה למדינת תורינגיה, לאחר שפרלמנט המדינה הכריע בעד המהלך, והפכה לאזור ויימאר ואייזנך בתורינגיה.

## קישורים חיצוניים
* המדינה החופשית סקסוניה-ויימאר-אייזנך 

קטגוריה:גרמניה: מדינות לשעבר
קטגוריה:תורינגיה
קטגוריה:ויימאר: היסטוריה
סקסוניה-ויימאר-אייזנך
נענע ריחנית

**נענע ריחנית** (שם מדעי: *Mentha suaveolens*, ידועה באנגלית גם כ-Apple Mint, נענע תפוחית) הוא מין של נענע הנפוץ באירופה וחלקים מהמזרח התיכון (טורקיה). מין זה אותר בחרמון על ידי הבוטנאי אבינעם דנין בשנת 2003, אך הוא אינו נמנה עם צמחי הבר של ארץ ישראל.

## מאפיינים
לנענע הריחנית גבעולים גבוהים (40 ס"מ עד מטר) עם עלים מנוגדים וצמודים בגוון ירוק בהיר. צורת העלים מעוגלת יותר ממחודדת, שפתם משוננת, אורכם בין 3–5 ס"מ ורוחבם 2–4 ס"מ. העלים יכולים להראות מעין פלומה מאוד דקה מעל או מתחת לעלה. הפרחים אבקניים ופרחים עלייניים (צמח חד-ביתי)

התפרחות בצורה חרוטית בקצה הגבעול, ומכילות מספר רב של פרחים קטנים בגוון לבן או ורוד בהיר. טעם העלים פירותי ומתקתק יותר ממיני נענע אחרות מסוגן.
## תפוצה
נענע ריחנית נפוצה ברחבי מערב ודרום אירופה, והתאקלמה באזורים רבים במזרח התיכון. הנענע הריחנית מעדיפה סביבות לחות לגידול, עם שמש מלאה או חלקית.
## מיני כלאיים
נענע ריחנית מוכלאת בקלות עם מיני נענע אחרים ליצירת מיני כלאיים חדשים. נענע ריחנית ונענע קרחת מניבים נענת תפוח, ונענע חריפה עם נענע ריחנית מניבים נענת אשכולית.

יש גם מגוון זנים מתורבתים של נענע ריחנית שלהם מופעים שונים במקצת של העלים, הריח והפריחה, למשל נענע אננסית שלה עלים מגוונים בירוק ולבן.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שפתניים
קטגוריה:צמחי גן
המדינה החופשית קובורג

**המדינה החופשית קובורג** (בגרמנית: **Freistaat Coburg**) הייתה מדינה קטנה ברפובליקת ויימאר, שהתקיימה תקופה קצרה עד למיזוגה במדינת בוואריה.

## היסטוריה
ב-14 בנובמבר 1918 התפטר קרל אדוארד, דוכס סקסוניה-קובורג-גותה מתפקידו, בעקבות המהפכה הגרמנית והתבוסה במלחמת העולם הראשונה. לאחר ביטול הדוכסות, התפצלו דוכסויות קובורג וגותה, ואזור קובורג הפך למדינה חופשית ברפובליקת ויימאר.

בשנת 1920 הצטרפה המדינה למדינת בוואריה, לאחר משאל עם שנערך על מנת לקבוע האם להצטרף לפרוסיה, לתורינגיה, או לבוואריה.

## קישורים חיצוניים
* המדינה החופשית סקסוניה-קובורג 

## הערות שוליים

קטגוריה:גרמניה: מדינות לשעבר
קטגוריה:בוואריה: היסטוריה
קטגוריה:רפובליקת ויימאר: מדינות
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1918
לויקוציטוזיס

**לוֹיְקוֹצִיטוֹזִיס** (לפי מונחי האקדמיה ללשון העברית: **רִבּוּי כַּדּוּרִיּוֹת לְבָנוֹת** או **רִבּוּי תָּאֵי דָּם לְבָנִים**, בלועזית: **leukocytosis**) הוא מדד מעבדתי המשקף עלייה בספירת תאי הדם הלבנים בדם מעבר לטווח התקין. העלייה במספר תאי הדם הלבנים נגרמת ברוב המקרים כתוצאה ממצבי דלקת, למשל כתוצאה מזיהום, אך לעיתים היא גם קשורה בסיבות נוספות, בין אם פיזיולוגיות כגון פעילות גופנית, היריון ומצבי דחק אחרים, ובין אם אחרות כגון ממאירויות, במיוחד של תאי הדם הלבנים, ותופעת לוואי של תרופות. נהוג לסווג לויקוציטוזיס לפי סוג תאי הדם הלבנים הנמצאים בעודף: נויטרופיליה (ריבוי נויטרופילים), לימפוציטוזיס (ריבוי לימפוציטים), מונוציטוזיס (ריבוי מונוציטים), אאוזינופיליה (ריבוי אאוזינופילים) ובאזופיליה (ריבוי באזופילים).

טווח ערכי הייחוס המקובל לספירת תאי דם לבנים בדם הוא 4,300–10,800 תאים למיקרוליטר (4.3–10.8 מיליארד תאים לליטר) באדם בוגר, אולם טווח זה יכול להשתנות ממעבדה אחת לאחרת, ובילדים הוא גם תלוי גיל. חריגה מהטווח בכיוון מעלה מוגדרת כלויקוציטוזיס. כאשר מספר תאי הדם הלבנים עולה על 30,000–50,000 תאים למיקרוליטר, מצב זה נקרא תגובה לוקמואידית. למרות השם, אין הכרח כי ספירה חריגה זו של תאי הדם הלבנים נובעת מלוקמיה. בספירת תאי דם לבנים של למעלה מ-100,000 תאים למיקרוליטר מדובר בהיפרלויקוציטוזיס, אשר עלול להוביל להגברת צמיגות הדם וללויקוסטזיס. לעיתים, ריבוי תאי הדם הלבנים מלווה ביציאה של תאי דם לבנים לא בשלים ממח העצם למחזור הדם, בשל הדרישה הגוברת לתאי דם לבנים או בשל עודף של תאים צעירים במח העצם על רקע ממאירות. מצב זה מכונה "סטייה שמאלה".

## ראו גם
* לויקופניה
* פוליציטמיה
* תרומבוציטוזיס

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מחלות דם והפרעות במנגנון החיסון
פרידריך אוגוסט השני, מלך סקסוניה

**פרידריך אוגוסט השני, מלך סקסוניה** (בגרמנית: **Friedrich August II Albert Maria Clemens Joseph Vincenz Aloys Nepomuk Johann Baptista Nikolaus Raphael Peter Xavier Franz de Paula Venantius Felix**; 18 במאי 1797 – 9 באוגוסט 1854), היה מלכה השלישי של סקסוניה, בין השנים 1836–1854.

## ביוגרפיה
### ילדותו
פרידריך אוגוסט נולד ב-18 במאי 1797 בפילניץ שהייתה חלק מנסיכות הבוחר מסקסוניה, לנסיך מקסימיליאן, שהיה מאוחר יותר נסיך הכתר של סקסוניה, ולקרולינה, נסיכת פארמה, בתו של פרננדו, דוכס פארמה.

בצעירותו לחם פרידריך אוגוסט כקצין במלחמת הקואליציה השישית, אך הוא לא גילה עניין בענייני הצבא.

### נסיך הכתר של סקסוניה
אחרי מהפכת יולי בצרפת בשנת 1830, החלו בסתיו הפגנות אף בסקסוניה, בעיקר נגד החוקה הישנה. כתוצאה מההפגנות, ויתר מקסימיליאן, נסיך הכתר של סקסוניה על זכותו לרשת את המלוכה, לטובת בנו פרידריך אוגוסט.

### ממלכת סקסוניה
ב-6 ביוני 1836 מת אנטון, מלך סקסוניה ללא יורשים זכרים, ובמקומו עלה פרידריך אוגוסט לשלטון. פרידריך אוגוסט היה פופולרי מאוד על אזרחי סקסוניה, ואת הבעיות הפוליטיות העדיף להשאיר בידי שריו.

פרידריך אוגוסט יצר את החוק הפלילי של שנת 1836. בתקופת מהפכות 1848 (אביב העמים), מינה פרידריך אוגוסט שרים ליברלים בממשלה, הפחית את הצנזורה. אך מאוחר יותר שינה את דעתו, וב-28 באפריל פיזר את הפרלמנט. בשנת 1849 נאלץ פרידריך אוגוסט לברוח למבצר קניגשטיין, שם שהה עד שדוכא המרד במהלך מאי על ידי סיוע מהצבא הפרוסי.

בשנת 1844 ביקר פרידריך אוגוסט, מלווה על ידי רופאו האישי קרל גוסטב קרוס, באנגליה וסקוטלנד. על אף שהביקור לא היה ביקור ממלכתי, התארח פרידריך אוגוסט אצל המלכה ויקטוריה והנסיך אלברט בטירת וינדזור.

ב-8 באוגוסט 1854 נפצע פרידריך אוגוסט במהלך מסע בטירול, כתוצאה מסוס שדרך על ראשו, ולמחרת מת בקרשטן. מכיוון שמת ללא יורשים, עלה לשלטון במקומו אחיו יוהאן, מלך סקסוניה.

## משפחתו
ב-26 בספטמבר 1819 התחתן פרידריך אוגוסט על ידי שליח עם מריה קרולינה, ארכידוכסית אוסטריה, בתם של פרנץ הראשון, קיסר אוסטריה ומריה תרזה מנאפולי וסיציליה, וב-7 באוקטובר באותה שנה מומשו הנישואים בדרזדן. אך היא מתה ב-22 במאי 1832 ללא ילדים.

ב-24 באפריל 1833 התחתן פרידריך אוגוסט עם מריה אנה, נסיכת בוואריה, בתם של מקסימיליאן הראשון יוזף, מלך בוואריה וקרולינה מבאדן. אך גם ממנה לא היו לו ילדים.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אבירי מסדר גיזת הזהב
קטגוריה:מלכי סקסוניה
קטגוריה:בית וטין
קטגוריה:אביב העמים: אישים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1797
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1854
יוהאן, מלך סקסוניה

**יוהאן, מלך סקסוניה** (בגרמנית: **Johann Nepomuk Maria Joseph Anton Xaver Vincenz Aloys Franz de Paula Stanislaus Bernhard Paul Felix Damasus**; 12 בדצמבר 1801 – 29 באוקטובר 1873), היה מלכה הרביעי של סקסוניה, בין השנים 1854–1873.

## ביוגרפיה
### ילדותו
יוהאן נולד ב-12 בדצמבר 1801 בדרזדן שהייתה חלק מנסיכות הבוחר מסקסוניה, לנסיך מקסימיליאן, שהיה מאוחר יותר נסיך הכתר של סקסוניה, ולקרולינה, נסיכת פארמה, בתו של פרננדו, דוכס פארמה.

יוהאן הפך ליורש העצר של סקסוניה, לאחר עליית אחיו פרידריך אוגוסט לשלטון בשנת 1836.

### ממלכת סקסוניה
ב-9 באוגוסט 1854 מת פרידריך אוגוסט השני, מלך סקסוניה ללא יורשים זכרים, ובמקומו עלה יוהאן לשלטון. יוהאן פיתח מאוד את המדינה, הקים רשת מסילות ברזל והביא למסחר חופשי במדינה.

יוהאן פעל לקידום השליטה של אוסטריה בגרמניה, ובמלחמת אוסטריה–פרוסיה בשנת 1866 שלח את צבאו להילחם לצד אוסטריה בבוהמיה ולא השאיר אותו להגן על שטח הממלכה. משום כך, בסיום הלחימה ביקשה אוסטריה מפרוסיה שלא לספח את סקסוניה כמחוות כבוד, ופרוסיה נעתרה לבקשה, והותירה את סקסוניה כמדינה עצמאית. מאוחר יותר באותה שנה הצטרפה סקסוניה על דעת עצמה לקונפדרציה הצפון-גרמנית. מלחמת צרפת–פרוסיה בשנת 1871 הובילה לשיוך חברות הקונפדרציה אל האימפריה הגרמנית ויוהאן נותר בתפקידו והוכפף לקיסר האימפריה הגרמנית.

ב-29 באוקטובר 1873 מת יוהאן בדרזדן, ובמקומו עלה לשלטון בנו אלברט, מלך סקסוניה.

## משפחתו
ב-10 בנובמבר 1822 התחתן יוהאן על ידי שליח עם אמליה אוגוסטה, נסיכת בוואריה, בתם של מקסימיליאן הראשון יוזף, מלך בוואריה וקרולינה מבאדן, וב-21 בנובמבר באותה שנה מומשו הנישואים בדרזדן. ממנה היו לו 9 ילדים:
* מריה, נסיכת סקסוניה (22 בינואר 1827 - 8 באוקטובר 1857).
* אלברט, מלך סקסוניה (23 באפריל 1828 - 19 ביוני 1902), התחתן עם קרולה מוואסה.
* אליזבת, נסיכת סקסוניה (4 בפברואר 1830 - 14 באוגוסט 1912), התחתנה עם הנסיך פרדיננדו מסבויה, דוכס ג'נובה, ולאחר מותו התחתנה עם ניקולו מרצ'ס ראפאלו.
* ארנסט, נסיך סקסוניה (5 באפריל 1831 - 12 במאי 1847).
* גאורג, מלך סקסוניה (8 באוגוסט 1832 - 15 באוקטובר 1904), התחתן עם מריה אנה, נסיכת פורטוגל.
* זידוניה, נסיכת סקסוניה (16 באוגוסט 1834 - 1 במרץ 1862).
* אנה, נסיכת סקסוניה (4 בינואר 1836 - 10 בפברואר 1859), התחתנה עם פרדיננד הרביעי, הדוכס הגדול של טוסקנה.
* מרגרטה, נסיכת סקסוניה (24 במאי 1840 - 15 בספטמבר 1858), התחתנה עם קרל לודוויג, ארכידוכס אוסטריה.
* סופיה, נסיכת סקסוניה (15 במרץ 1845 - 9 במרץ 1867), התחתנה עם קרל תאודור, דוכס בבוואריה.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אבירי מסדר גיזת הזהב
קטגוריה:מלכי סקסוניה
קטגוריה:בית וטין
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1801
קטגוריה:נפטרים ב-1873
נורברט נאכטוואי

**נורברט נאכטוואי** (בגרמנית: **Norbert Nachtweih**, נולד ב-4 ביוני 1957 בזנגרהאוזן שבגרמניה המזרחית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדת הקשר בעיקר באיינטרכט פרנקפורט ובבאיירן מינכן. נאכטוואי התפרסם בכך שערק מגרמניה המזרחית לגרמניה המערבית בתקופת מסך הברזל ביחד עם חברו הכדורגלן יורגן פהל, וזכה בתארים רבים כשחקן מזרח גרמני בגרמניה המערבית.

## קריירת מועדונים
### כמי האלה
נאכטוואי, יליד גרמניה המזרחית, שיחק במועדון הנוער של כמי האלה (כיום פ.צ. האלשר), הממוקם בעיר האלה, השוכנת בסקסוניה-אנהלט, אחת מהמדינות שהרכיבו את גרמניה המזרחית. בשנת 1974, עלה נאכטוואי לבוגרים של כמי האלה, כאשר הקבוצה בדיוק העפילה אל ליגת העל המזרח-גרמנית. בשתי עונותיו בקבוצה הבוגרת כבש שני שערים ב-35 הופעות.

### העריקה לגרמניה המערבית והחתימה בפרנקפורט
בשנת 1976, נאכטוואי עבר לגרמניה המערבית, וחתם באיינטרכט פרנקפורט. לא היה מדובר במעבר קבוצה רגיל. בגרמניה המזרחית היה איסור לחצות את הגבול לגרמניה המערבית בעידן מסך הברזל, ונאכטוואי, ביחד עם חברו לכמי האלה, יורגן פהל, ניצלו הזדמנות שנקרתה בדרכם ככדורגלנים המשתתפים בטורנירים בינלאומיים. באוקטובר 1976 שיחקו נאכטוואי ופהל בנבחרת גרמניה המזרחית, וטסו לטורקיה על מנת לערוק ממנה לגרמניה המערבית, וכשנחתו בה, חתמו שניהם באיינטרכט פרנקפורט. נאכטוואי שיחק שש עונות בפרנקפורט, וכבש 26 שערים ב-120 הופעות. נאכטוואי אף זכה בגביע אופ"א עם איינטרכט פרנקפורט בשנת 1980, לאחר ניצחונות במפגשים כפולים מול באיירן מינכן בחצי הגמר ומול בורוסיה מנשנגלדבך בגמר. כעבור שנה, זכה נאכטוואי עם פרנקפורט בגביע הגרמני, לאחר ניצחון 3-1 בגמר על קייזרסלאוטרן.

### באיירן מינכן
בקיץ 1982 חתם נאכטוואי בבאיירן מינכן, בה שיחק שבע עונות, צבר 220 משחקי בונדסליגה וכבש 20 שערים. נאכטוואי נחשב לאחד השחקנים החשובים בקבוצה בשנות ה-80, וזכה עמה בארבע אליפויות, מתוכן שלוש ברצף, ובשני גביעים מקומיים. נאכטוואי פתח במשחק גמר גביע אירופה לאלופות 1987, בו הפסידה באיירן מינכן 2-1 לפורטו.

### קאן
בשנת 1989 חתם נאכטוואי בקאן מליגת העל הצרפתית, שם שיחק שתי עונות. נאכטוואי שיתף פעולה בקאן עם הכוכב העולה זינדין זידאן, וסייע לקבוצה להעפיל לגביע אופ"א לראשונה בתולדותיה.

### סיום הקריירה
בשנת 1991 חזר לתקופה קצרה לאיינטרכט פרנקפורט, ובהמשך השנה חתם בוולדהוף מנהיים מליגת הבונדסליגה השנייה, שם שיחק ארבע עונות, ופרש מכדורגל מקצועני בשנת 1995. בהמשך, שיחק במספר מועדוני חובבים.

## קריירה בינלאומית
נאכטוואי שיחק בנבחרת הצעירה של גרמניה המזרחית, אך עקב העריקה לגרמניה המערבית, נאסר עליו לשחק בנבחרת לפי חוקי פיפ"א הנוקשים, שלא התירו לשחק בנבחרת גרמניה המערבית לשחקן עם עבר בנבחרת גרמניה המזרחית. זאת על אף שנחשב לאחד הכדורגלנים המצליחים ביותר בגרמניה המערבית באותה תקופה.

## תארים
עם איינטרכט פרנקפורט:
* גביע אופ"א: 1979/80
* הגביע הגרמני: 1980/81

עם באיירן מינכן:
* אליפות הבונדסליגה (4): 1984/85, 1985/86, 1986/87, 1988/89
* הגביע הגרמני (2): 1983/84, 1985/86

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים מזרח גרמנים
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. האלשר
קטגוריה:כדורגלני איינטרכט פרנקפורט
קטגוריה:כדורגלני באיירן מינכן
קטגוריה:כדורגלני קאן
קטגוריה:כדורגלני וולדהוף מנהיים
קטגוריה:קשרי כדורגל מזרח גרמנים
קטגוריה:קשרי כדורגל גרמנים
קטגוריה:כדורגלנים גרמנים
קטגוריה:עריקים
קטגוריה:עריקים מהגוש המזרחי
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1957