open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אנמיה חרמשית

**[[אנמיה]] חרמשית** היא מחלת דם תורשתית הגורמת להמוגלובין, המצוי בתאי הדם האדומים ואשר נושא חמצן לכל תאי הגוף, להיווצר בצורה לקויה. שם המחלה נובע מצורתם האופיינית החרמשית של תאי הדם האדומים.

בשנת 2019 דווח על טיפול רפואי ניסיוני אשר, ככל הנראה, הצליח לרפא צעירה שסבלה מאנמיה חרמשית. בשנת 2023 אישרו מנהל המזון והתרופות האמריקאי והסוכנות הבריטית לרגולציה של תרופות ומוצרי בריאות שימוש בתרופה לטיפול באנמיה חרמשית המבוססת על עריכה גנטית.. 
נכון לתחילת 2024 מחיר הטיפול עולה על 2 מיליון דולר, הוא נמשך חצי שנה ומחייב טיפול כימותרפי כדי להשמיד את הכדוריות הפגומות שנותרו. 

## גנטיקה
אנמיה חרמשית נובעת בעיקר מאלל פגום של הגן HBB שנמצא בכרומוזום 11, ומכיל בבני אדם בריאים הוראות לייצור תת-יחידה של חלבון ההמוגלובין. כשמתחוללת מוטציה או כשמורש אלל מוטנטי, החומצה האמינית גלוטמט הנמצאת בחלבון מוחלפת בוולין, מה שגורם להפקת המוגלובין לקוי, שנושא כמות בלתי מספקת של חמצן. כיוון שבכל תא ישנם זוג כרומוזומים הומולוגים, במקרה בו רק אחד מהם נושא גן פגום, הגוף יפיק גם המוגלובין תקין. כשבשני הכרומוזומים יימצאו גנים פגומים, כל התאים האדומים יישאו המוגלובין פגום ואספקת החמצן הלקויה תסכן את חיי החולה. 

### אנמיה חרמשית באפריקה שמדרום לסהרה

עקב היותה מחלה תורשתית, האנמיה החרמשית נפוצה הרבה יותר במקומות מסוימים בעולם, כגון באפריקה.

התפתחות מחלה זו דווקא באזורים אלו נובעת, בין השאר, ממוטציה גנטית שמעניקה עמידות מסוימת בפני מלריה לנשאי הכרומוזום המוטנט. החולשה היחסית של התאים המוטנטים גורמת להפרעה במעברו של טפיל המלריה במחזור הדם. כך מושגת הגנה חלקית מפני מלריה באפריקה שמדרום לסהרה.

## תסמינים
כאשר ההמוגלובין הפגום נמצא במצבו הלא מחומצן (לאחר פריקת החמצן בתאי הגוף), שיירי הוואלין יוצרים ביניהם קשרים שנקראים סטיקי-פאטצ', שגורמים להמוגלובין לשנות את צורתו המרחבית ולהפוך לבלתי מסיס. ההמוגלובין הפגום גורם לתאי הדם האדומים לשנות את צורתם מדיסקית-דו-קעורה לצורת חרמש (תהליך שאורך כ-30 שניות). אם ליבו של חולה באנמיה חרמשית מספיק חזק כדי לגרום לתאי הדם האדומים להגיע חזרה לריאות לפני שהם מספיקים לשנות את הצורה, המחלה לא צפויה לעורר בעיות. מרגע שמפעפע חמצן על ההמוגלובין הפגום, הוא חוזר לצורתו ה"תקינה" והמתפקדת.

התאים האדומים החרמשיים הופכים "דביקים" ויוצרים צברים המפריעים לזרימת הדם. כך המחלה עצמה גורמת להחרפתה, כי אספקת הדם (ועמו החמצן) אל האזור נחסמת, ונוצר חוסר חמצון, שגורם לתאים נוספים להפוך לחרמשיים.
בנוסף, התאים החרמשיים הם בעלי אורך חיים קצר למדי, אשר גורם לאנמיה.
עקב היווצרות הצברים ייווצרו כשלים באספקת הדם לרקמות אשר יגרמו לתופעות הבאות:
*כשל כלייתי
*כאבי בטן
*שיתוק
*שיגרון
*דלקת ריאות
*מחלות לב
*עקב היווצרות הצברים בטחול וחסימה של נימי הכבד, יתפתחו כבד וטחול מוגדלים.
*עקב האנמיה יתרחשו מגוון תופעות מהן סובלים חולי האנמיה, בהן חולשה, תפקוד מוחי פגום והתפתחות נמוכה של הגוף.
*בנוסף, מתפתחת אנמיה המוליטית. זהו תהליך בו תאי החיסון בטחול אינם מזהים את תאי הדם כתאים עצמיים עקב העיוות שנוצר בהם, מה שמוביל לתקיפתם ולירידה בכמות תאי הדם האדומים.

## אנמיה חרמשית בישראל
בישראל המחלה נצפית בעיקר באוכלוסייה הערבית.

## קישורים חיצוניים

* 
* Gina Kolata, "At 16, She’s a Pioneer in the Fight to Cure Sickle Cell Disease". *[[New York Times]]*. January 11, 2020
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנמיות המוליטיות
קטגוריה:מלריה
עתניאל

ממוזער|314x314 פיקסלים|מצפה דפנה על שם דפנה מאיר
**עָתְנִיאֵל** (קראו: עותניאל) היא התנחלות ויישוב קהילתי דתי בדרום הר חברון, השייך למועצה אזורית הר חברון. היישוב נוסד בד' בחשוון ה'תשמ"ד (11 באוקטובר 1983), ונקרא על שם השופט עתניאל בן קנז. היישוב ממוקם בין הערים הפלסטיניות יטא ודאהרייה, ובצמוד אל כביש 60 המחבר את ירושלים ובאר שבע. עתניאל מהווה מרכז אזורי בהר חברון ויש בה מוסדות חינוך רבים: ישיבת הסדר, ישיבה תיכונית, חטיבת ביניים ובית ספר יסודי אזורי לילדי היישוב והאזור. היישובים היהודיים הסמוכים לעתניאל הם בית חגי ואדוריים מצפון ושמעה ומצפה אשתמוע מדרום.

## תיאור
ביישוב מתגוררות כ-170 משפחות. רבים מהתושבים עוסקים בחינוך במוסדות ביישוב או במוסדות חינוך בבאר שבע והסביבה. עתניאל יושבת על קו פרשת המים - לצד מזרח נשקף נוף מדברי, לצד מערב נשקף נחל חברון שמתנקז לנחל באר שבע. כ-2 ק"מ מהישוב נמצאת ח'רבת בית עמרה המזוהה עם יישוב עתיק בית עמר. ממערב לעתניאל ניצב תל רבוד, המזוהה על פי חלק מהחוקרים כדביר המקראית.

ביישוב קיימים שירותים שונים כגון, מכולת, קופת חולים, טיפת חלב, מקווה גברים ונשים, בריכת שחיה, מועדון נוער, חוגים, תלמוד תורה אחר הצהריים, מגרשי ספורט,אולם ספורט, גני שעשועים, סניף בני-עקיבא ומועדון חברים.

ביישוב נמצאת ישיבת ההסדר בית ועד הר חברון - עתניאל בראשות הרב רא"ם הכהן והרב אלחנן שרלו, לשעבר גם הרב בנימין קלמנזון. הרב רא"ם הכהן משמש גם כרב היישוב.

בעתניאל גם ישיבה תיכונית המונה כ-100 תלמידים. בראשות הישיבה עומד הרב חברון שילה, לשעבר ר"מ בישיבת ההסדר ביישוב. הישיבה מתאפיינת בגישה חינוכית המעניקה לתלמידים אחריות, שותפות, חיבור עמוק לתורה וידע כללי רחב במקצועות החול.

## פיגועי טרור ביישוב

ב-27 בדצמבר 2002 התרחש הפיגוע בישיבת עתניאל, במהלכו נרצחו 4 מתלמידי הישיבה, ונפצעו 7 תלמידים נוספים.

בעקבות רצח שלושת הנערים, נוער עתניאל הקימו את עמותת "בשבילם" וסללו סביב היישוב את "שביל בשבילם" ולצדו "עין אבידן" שמנציח שניים מהתושבים, הרב דן מרצבך ואביעד מנצור.

ב-17 בינואר 2016 התרחש פיגוע דקירה בו נרצחה תושבת המקום דפנה מאיר, אם צעירה, בנוכחות ילדיה, על ידי מחבל. לאחר הרצח, נוער עתניאל הקימו במקום ממנו חדר המחבל את "מצפה דפנה", לזכרה של דפנה מאיר.

במהלך מלחמת חרבות ברזל נהרגו כארבעה מתושבי היישוב: אלחנן קלמנזון שנהרג במהלך חילוץ תושבי קיבוץ בארי (בעקבות כך זכה צוות אלחנן בפרס ישראל), פדיה מרק (בנו של תושב היישוב מיכי מרק שנרצח גם הוא) שנהרג במהלך התמרון הקרקעי והאחים אביעד וגדעון ריבלין שנרצחו במסיבת הנובה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ישראל: יישובים קהילתיים
קטגוריה:יישובים דתיים ביהודה ושומרון
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1983
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם אישים
קטגוריה:היאחזויות נח"ל
פיריט

250px|ממוזער|שמאל|פיריט גולמי
**פִּירִיט** הוא צורת המינרל של סולפיד הברזל ונוסחתו ברזל דו-גופריתי FeS2, המורכב מגבישים איזומטריים במבנה בלתי מסודר. הברק המתכתי שלו וצבעו דמוי הפליז הקנו לו את הכינוי "**זהב השוטים**". עם זאת, לעיתים אכן ניתן למצוא לצדו כמויות קטנות של זהב נלווה. פיריטים מסוימים נחשבים כעפרה משובחת להפקת זהב, ארסן, ניקל, קובלט ונחושת.

פיריט הוא הגפרה הנפוצה ביותר. בדרך כלל מוצאים אותו עם סולפידים או תחמוצות אחרות בעורקי קוורץ, סלעי משקע או סלעים מטמורפיים, כמו גם במרבצי פחם ומאובנים.

פיריט שנחשף לאוויר ולמים במהלך חציבה מגיב עמם ליצירת חומצה גופרתית, תופעה מסוכנת במכרות. משתמשים בפיריט גם בתעשיית הנייר (לייצור גופרית דו-חמצנית) ולהפקת חומצה גופרתית, אם כי בהיקפים פחותים מבעבר.

השם "פיריט" מקורו במילה היוונית לאש, "פירוס". כנראה בשל הגיצים המופקים בחיכוך של פיריט בפלדה. הכינוי זהב השוטים מקורו בדמיון השטחי של גוון המינרל לזהב שגרם למחפשי זהב בתחילת דרכם לחשוב כי גילו זהב.

## פיריט ומוצא החיים
ישנם חוקרים הסבורים שלפיריט תפקיד חשוב במוצא החיים, על פי התאוריה של הכימאי הגרמני גינטר וכטרסהויזר המכונה "השערת עולם ברזל-גופרית" (Iron–sulfur world hypothesis), התרכובות האורגניות הראשונות נוצרו על גבי שטח הפנים של פיריט. פיריט נוצר ממימן גופרתי (H2S) וממלחי ברזל, תגובה ביניהם משחררת לסביבה אנרגיה המאפשרת יצירת תרכובות אורגניות מפחמן דו-חמצני וחומרים פשוטים אחרים. דבר נוסף שמקל על התהליך הוא שטח הפנים של פיריט, הטעון חיובית ולכן מסוגל לקשור אליו קבוצות כימיות שטעונות במטען שלילי.

## פיריט בעזה בימי השלטון הבריטי בא"י
בשנת 1930 קיבל האנגלי ל.ל. ויליאמס רישיון לניצול הגופרית מדרום לעזה. לאחר שבעומק מסוים נמצאה אבן חול גפסית שחורה, אלום ועורקים שהכילו פיריט.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מינרלי ברזל
קטגוריה:מינרלים סולפידיים
קטגוריה:מינרלים יוצרי סלעים
קטגוריה:מינרלים
קטגוריה:גופרית: תרכובות
סבטוזר מרוביץ'

**סְבֵטוֹזָר מָרוֹבִיץ**' היה הנשיא היחיד של האיחוד המדיני של סרביה ומונטנגרו שהתקיים בשנים 2003–2006, והאחרון מבין חמישה נשיאים שעמדו בראש איחוד מדיני כלשהו של מדינות אלה.

## ביוגרפיה
מרוביץ' נולד ב-31 במרץ 1955 בעיר קוטור שבמונטנגרו. בצעירותו היה עורך דין ועסק במקצוע זה עד להיבחרו לתפקיד.

בשנת 1990 נבחר לחבר הפרלמנט של מונטנגרו ואף כיהן כיושב ראש הפרלמנט במשך שלושה כנסים והפך למממן העיקרי של המפלגה הדמוקרטית הסוציאליסטית של מונטנגרו. לאחר כ-13 שנים, בשנת 2003, נבחר כמו כן לתפקיד **נשיא האיחוד המדיני של סרביה ומונטנגרו**.

לאחר שנבחר, הביע סבטוזר צער בפני נשיא קרואטיה סטייפן מסיץ' על פשעי המלחמה שנעשו כלפי הקרואטים.

ב-3 ביוני 2006, לאחר שאזרחי מונטנגרו הכריעו במשאל עם בעד עצמאות, פורק האיחוד המדיני של סרביה ומונטנגרו ועמו גם התבטלה משרת הנשיא. מונטנגרו וסרביה הפכו למדינות עצמאיות.

מרוביץ' נשוי ואב לשני ילדים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:קצרמר סרביה

קטגוריה:נשיאי סרביה ומונטנגרו
קטגוריה:ילידי 1955
קידה שעירה

**קידה שעירה** (שם מדעי: *Calicotome villosa*) היא מין של שיח קוצני ענף וסבוך ממשפחת הפרפרניים. זהו אחד הצמחים הנפוצים ביותר בחבל הצומח הים תיכוני. השיח מתרבה במיוחד באזורים שבהם ניזוק החורש הטבעי, לכן הוא נחשב כמרכיב הראשי של הגריגה הים-תיכונית. במיוחד בולטת התחדשותו באזורים שנפגעו משריפות, משום שזרעיו נובטים ביתר קלות לאחר שרפה, בעוד שזרעיהם של רבים מהעשבים החד-שנתיים ושל צמחים אחרים ניזוקים באופן חמור.
## מאפיינים
גובהו של השיח מגיע ל-100–180 ס"מ וענפיו מסתיימים בחודים דוקרניים. גבעולים צעירים, בני שנים אחדות, מטמיעים ומקנים לכל הצמח גוון ירוק. העלים תלתניים, כלומר בעלי שלושה עלעלים היוצאים מנקודה אחת; מלבלבים באביב ונושרים עד מהרה בסופו או בתחילת הקיץ. במשך הקיץ מקבלים הענפים הצעירים הירוקים את תפקיד ההטמעה. ענפים אלו נקראים ענפים רותמיים, והם אופייניים לאקלים הים-תיכוני והמדברי. מנגנון ההגנה מפני טורפים של צמח זה הוא ענפיו הקוצניים שמקשים על אכילתו.

הקידה השעירה פורחת באביב, בפרחים פרפרניים צהובים, המואבקים בעיקר על ידי דבורים. הפרי הוא תרמיל, והפצת הזרעים היא עצמית.

פרחי הקידה הצהובים ריחניים. הם מכילים צוף מתקתק, המשמש ב להכנת ריבות.

יש המפרשים את המילה "אזרח", המופיעה בפסוק , כשמה המקראי של הקידה השעירה.

היישוב קידה בבנימין נקרא על שם הקידה השעירה.

שמאל|ממוזער|200px|קידה שעירה
מאל|ממוזער|פירות וזרעים של קידה שעירה[מרכז|ממוזער|600px|קידה שעירה בנוף [גריגה ים-תיכונית]]

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1808
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן היינריך פרידריך לינק
קטגוריה:פרפרניים
קטגוריה:ארץ ישראל: פרפרניים
קטגוריה:פרחים צהובים בארץ ישראל
אמיליה-רומאניה

**אמיליה-רומאניה** (באיטלקית: **Emilia-Romagna**) הוא מחוז בצפון איטליה. בירת המחוז היא העיר בולוניה.

## גאוגרפיה
המחוז מורכב משני מחוזות היסטוריים:  ורומאניה. צורת המחוז היא מעין משולש שצלעותיו נתחמות על ידי הים האדריאטי במזרח, נהר הפו בצפון, והרי האפנינים בדרום. המחוז נחשב לאחד העשירים במדינה.

מזג האוויר במחוז אמיליה-רומאניה הוא יבשתי, קר וערפילי בחורף וחם בקיץ.

## המטבח
למחוז אמיליה-רומאניה מקום של כבוד במטבח האיטלקי. הוא ידוע בטיב האוכל שלו וביינותיו. פני הארץ שטוחים וזרועים בחוות, בשדות חיטה ובכרמים. בעיר פארמה השוכנת במחוז מיוצרת גבינת הפרמזן, בעלת המוניטין בתחום הגבינות הקשות. שדותיו הנרחבים של המחוז הם הבסיס לכמה מהמאכלים האיטלקיים הידועים ביותר: ספגטי בולונז, לזניה וטורטליני. זוהי גם מולדת הפרושוטו (prosciutto – נקניק חזיר) ושל נקניק המורטדלה (mortadella).

## תיירות
חבל אמיליה-רומאניה אינו מהווה בדרך כלל יעד משיכה לתיירים, פרט לערי החוף של החבל, השוכנות לאורך חוף הים האדריאטי. ערים אלה מציעות נופש המבוסס על חופי רחצה וחיי לילה, ובהן: רימיני (Rimini), ריצ'ונה (Riccione) וצ'רוויה (Cervia).

מדרום לחבל שוכנת הרפובליקה הקטנה של סן מרינו, שנוסדה במאה ה־14, והיא בעלת ממשל עצמי נפרד, ומהווה מרכז תיירות הומה.

## ערים באמיליה-רומאניה
* בולוניה (386,419)
* פארמה (191,418)
* מודנה (184,731)
* רג'ו אמיליה (173,680)
* רוונה (159,345)
* רימיני (142,579)
* פרארה (133,214)
* פורלי (118,652)
* פיאצ'נצה (103,206)
* צ'זנה (95,909)
* קארפי (70,582)
* אימולה (69,584)
* פאאנצה  (58,621)
* צ'נטו (35,837)
* ריצ'ונה  (35,014)
* צ'רוויה  (29,066)

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:איטליה: מחוזות
*
השער החדש

שמאל|ממוזער|280px|השער החדש, 2011.
[ממוזער|230px|השער החדש. תמונה מ[http://www.loc.gov/ אתר ספריית הקונגרס האמריקאי].](https://he.wikipedia.org/wiki/%D7%A7%D7%95%D7%91%D7%A5:Damascus_Gate_and_environs._New_Gate_LOC_matpc.00702.jpg)
**השער החדש** (בערבית: **الباب الجديد**, בתעתיק מדויק: **אלבאב אלג'דיד**) הוא אחד משערי ירושלים, הממוקם בחומה הצפון-מערבית של העיר העתיקה של ירושלים. השער, שנפרץ בשנת 1889, מחבר בין המתחם הצרפתי ומנזר נוטר דאם דה ז'רוזלם, הנמצא מחוץ לעיר העתיקה, לרובע הנוצרי, הנמצא בתוך העיר העתיקה. השער נמצא במקום הטופוגרפי הגבוה ביותר מכל שעריה של העיר העתיקה של ירושלים.

בניסיון לכבוש מחדש את העיר העתיקה ב-1948, כמה שבועות לאחר נפילת הרובע היהודי, פרצו במסגרת מבצע קדם לוחמי האצ"ל דרך השער החדש ואף תפסו בו ראש גשר. אולם, מאחר ששאר חזיתות הפריצה נכשלו, נסוגו ממנו הלוחמים.

בין מלחמת העצמאות למלחמת ששת הימים השער היה סגור ולא היה בשימוש שכן הוא נמצא על קו הגבול העירוני בין ישראל לירדן. לאחר מלחמת ששת הימים נפתח השער מחדש לציבור.

## שמות השער
השער נקרא "השער החדש" מכיוון שהוא החדש בין שערי העיר העתיקה. הוא נפרץ בחומה בשנת 1889, לפי בקשת כמרים נוצרים ובהשתדלות השגריר הצרפתי בשער העליון, כדי להקל על הקשר בין המנזרים הנמצאים באזור זה משני צדי החומה.

בערבית נקרא השער "**אלבאב אלג'דיד**" (השער החדש) וגם "**באב עבד אלחמיד**", על שם הסולטאן העות'מאני עבדול חמיד השני, שהסכים לפריצת השער.

מיד לאחר מלחמת ששת הימים הציע משה דיין להבקיע שער חדש יותר כדי לסמל את הניצחון הגדול, ואף הציע לו שם – "שער השבות", אך התוכנית נגנזה.

## לקריאה נוספת
* רוני אלנבלום, **על חומותייך ירושלים - מסלולי סיורים**, הוצאת יד בן צבי, עמ' 29–30

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
חדש
קטגוריה:הרובע הנוצרי
קטגוריה:ירושלים: מבנים עות'מאניים
מערכת הביוב של לונדון

**מערכת הביוב של לונדון** עד המאה ה-19 הייתה נהר התמזה, שכל שפכי העיר זרמו אליו. לאחר "הסירחון הגדול של לונדון" בשנת 1858 החליט הפרלמנט הבריטי לפתור את בעיית הביוב של לונדון על ידי הקמת מערכת ביוב מודרנית.
שמאל|ממוזער|250px|תחנת שאיבה לביוב בלונדון
הפרלמנט מינה את המהנדס סר ג'וזף בזלגט כאחראי על הקמת מערכת הביוב. בזלגט תכנן מערכת ביוב מסועפת, המעבירה את הביוב של העיר לונדון במורד הנהר, ושופכת אותו בנקודה רחוקה מהעיר. לצורך הקמת מערכת ביוב זו, הוקמו לאורך גדות התמזה רציפים, שתחתיהם נבנתה מערכת איסוף הביוב (עד אותה עת כל הביוב זרם ישירות לנהר).

הקמת רציפים אלה אפשרה הקמת דרכים לאורך הנהר, ופתרה את בעיות פקקי התנועה של אותה עת. כמו כן נבנו גנים ציבוריים על רציפים אלה.

במאה ה-20 בוצעו עבודות שיפור למערכת הביוב על מנת להפחית את הזיהום של שפך התמזה ושל הים הצפוני.

## מערכת הביוב של לונדון בספרות
עלילת ספרו של ניל גיימן "לעולם-לא-עולם" מתרחשת ברובה בתוך מערכת הביוב של לונדון.

לונדון
קטגוריה:לונדון התת-קרקעית
רקפת (פגז)

שמאל|ממוזער|250px|פגז APAM בקצה תרמיל לא מתכלה המכיל את חומר הנפץ ההודף
**רקפת**, או בשמה הרשמי **105mm APAM-MP-T M117/1 Cartridge**  (APAM-MP-T – ראשי תיבות של Anti-Presonnel Anti-Material Multi-Purpose Tracer) היא כדור טנק רב-תכליתי מתוצרת תעש, שנועד להחליף את הפלאשט. הרקפת נמצאת בשימוש בטנקים עם תותחים בקוטר 105 מ"מ כמו מרכבה סימן 2 וטנקי מגח במילואים. גרסה נוספת לפגז המותאמת לתותחים בקוטר 120 מ"מ הנמצאים בטנקים חדישים יותר נקראת "כלנית".

השימוש המבצעי הראשון בפגזי הרקפת נערך במלחמת לבנון השנייה על ידי טנקים מחטיבה 7.

## אופן הפעולה
הרקפת נועדה לשמש הן כפגז נ"א (נגד אדם) והן כפגז נפיץ, וזאת על מנת לחסוך בפגזים ובשטח אחסון בטנק.
הפגז מכיל שישה מטענים בצורת דסקיות, וניתן לירות בארבעה מצבי ירי, שניתן לכוונם באמצעות מנגנון הנמצא על קצה הרש"ק, בדומה לפלאשט. ארבעת מצבי הירי הם:
* נפיץ: כל שש הדסקיות מתפוצצות עם הפגיעה במטרה. משמש נגד מטרות רכות (ג'יפים, נגמ"שים וכו').
* נגד אדם: הדסקיות מתפזרות מעל המטרה, מתפוצצות באוויר ומפזרות מסדרון רסס של כ-200 מטרים על חי"ר מחופר. פעולה זו מבטלת את חסרונו הבולט של הפלאשט – העובדה שחיציו נורים בצורה אופקית ומאפשרים הסתתרות על-מנת להימנע מפגיעה.
* נגד מסוקים: הדסקיות מתפזרות בנקודה שנקבעה מראש ומתפזרות ברדיוס קטן על מנת לפגוע ברוטור המסוק.
* לפגיעה בתוך מבנה: הדסקיות מועפות קדימה מעבר לטווח שנקבע (בדרך כלל החלון) ויוצרות רסס בתוך המבנה.

## קישורים חיצוניים
*105mm APAM-MP-T M117/1 Cartridge - Multi-Purpose - Anti-Personnel/Anti-Materiel, באתר התעשייה הצבאית
* קולקציית המלחמה החדשה, אתר יד לשריון, 11 ביוני 2018

## הערות שוליים

רקפת
קטגוריה:אמצעי לחימה ישראליים
קטגוריה:התעשייה הצבאית: פגזים
תחום אי-רציפות

שמאל|ממוזער|250px|תחומי אי רציפות
**תחום אי-רציפות** הוא מונח גאולוגי הבא לתאר גבול דמיוני בין שכבות כדור הארץ השונות. גבול זה מתאפיין בשינוי מהירות, זווית או עוצמה בגלים הסייסמיים הרגילים. דבר שיש בו כדי להעיד על מצב צבירה או צפיפות שונה. 

**תחומי אי-רציפות הידועים כיום:** 
*תחום אי-רציפות מוהורוביצ'יץ' בין קרום כדור הארץ למעטפת (מסומן באות **A**)
*תחום אי-רציפות להמן בעומק שבין 190–250 ק"מ
*תחום אי-רציפות וייכרט-גוטנברג בין המעטפת לגלעין (מסומן באות **B**)
*תחום אי-רציפות ג'פריס בין הגלעין החיצוני הנוזלי לגלעין הפנימי והמוצק (מסומן באות **C**)

## ראו גם
* גלים סייסמיים
* מבנה כדור הארץ
* קרום כדור הארץ
* מעטפת כדור הארץ
* גלעין כדור הארץ

קטגוריה:גאופיזיקה
קטגוריה:כדור הארץ
המקלטים העמוקים של לונדון

שמאל|ממוזער|250px|הכניסה למקלט סטוקוול - כיום אנדרטה
ממוזער|250px|שמאל|הכניסה למקלט ברחוב גוג'
**המקלטים העמוקים של לונדון** הם שמונה מקלטים עמוקים תת-קרקעיים בלונדון, בריטניה, שמטרתם הייתה התגוננות מפני מתקפה אווירית. מקלטים אלה נבנו מתחת לרכבת התחתית של לונדון במלחמת העולם השנייה. 

כל מקלט מורכב משתי מנהרות מקבילות, בקוטר 5.3 מטרים ובאורך 3.7 ק"מ. כל מנהרה מחולקת לשני מפלסים, ותוכננה להכיל 8,000 אנשים. על פי התכנון, לאחר המלחמה היו המנהרות אמורות להיות חלק מקו רכבת תחתית מהירה.

התכנון היה לבנות עשרה מקלטים, אולם לבסוף נבנו שמונה, בתחנות הרכבת:

* פארק בלסייז 
* קמדן טאון 
* רחוב גוג' 
* צ'נסרי ליין 
* סטוקוול 
* תחנת קלפהם צפון 
* תחנת קלפהם קומון 
* תחנת קלפהם דרום 

שני מקלטים שבנייתם החלה ולא הושלמה נמצאים מתחת לתחנת סנט פול , ותחנת אובל .

בנייתם של המקלטים החלה בשנת 1940, והסתיימה בשנת 1942.

בתחילה השתמשו במקלטים רק עובדי ממשלת בריטניה, אולם ככל שהתגברו ההפצצות האוויריות על לונדון, נפתחו חמישה מקלטים לשימושו של הציבור הרחב בשנת 1944: סטוקוול, קלפהם צפון, קמדן טאון, בלסייז פארק וקלפהם דרום.

המקלט מתחת לתחנת הרכבת התחתית ברחוב גוג' שימש את מפקדתו של הגנרל אייזנהאואר, והמקלט מתחת לתחנת הרכבת התחתית צ'נסרי ליין שימש מרכז תקשורת של הצבא.

גם לאחר תום מלחמת העולם השנייה, המשיך הצבא הבריטי להשתמש במקלט מתחת לתחנת גוג'. המקלט מתחת לתחנת צ'נסרי ליין הפך למרכזיית טלפון.

## ראו גם

* מצודות צבאיות בלונדון
* לונדון התת-קרקעית

## קישורים חיצוניים

* המקלטים העמוקים של לונדון 

קטגוריה:לונדון התת-קרקעית
קטגוריה:לונדון: מבנים
קטגוריה:הגנה אזרחית
נחל אל על

שמאל|ממוזער|266x266px|המפל השחור
[שמאל|ממוזער|200px| [צב ביצות מצוי|צב ביצות שנצפה בבריכת המפל הלבן]]
ממוזער|268x268 פיקסלים|המפל הלבן ממבט רחוק
**נַחַל אֶל עָל** הוא הנחל האיתן הדרומי ביותר ברמת הגולן. החלק הקניוני של הנחל, בין המושבים אלי-עד ואבני איתן, הוגדר כשמורת טבע "אלי על" שמשתרעת על שטח של כ-2,107 דונם. חלקו העליון של הנחל נקרא בערבית: **ואדי דופילה** (נחל ההרדופים) וחלקו התחתון **ואדי א-שבאב** (נחל הנערים).

בחלקו המזרחי הרדוד, נתפסים מימיו של נחל אל על במאגר בני ישראל בסמוך לחיספין, מגדולי מאגרי המים בגולן. הנחל עובר בשמורה בערוץ שהולך ומעמיק תוך כדי מורד הנחל ויוצר במהלכו כמה מפלי מים, ביניהם "המפל הלבן" ו"המפל השחור", וכמה בריכות טבעיות ומלאכותיות, ביניהם "גבעת הפרה" הטבעית ו"עין נוקד" ו"עין כיף" המלאכותיות שמקבלות את מימיהן מנביעה מצלעות הערוץ. נחל אל על מתלכד יחד עם ואדי סמך ויוצר את נחל סמך הנשפך לכנרת. אמת מים שאורכה 25 קילומטרים הוליכה בעבר את מי הנחל לעיר סוסיתא בתקופה ההלניסטית.

סמוך לנחל, בקצה המערבי של השמורה, נמצא אתר קדום (מתקופת הברונזה הקדומה - כ-3000 לפני הספירה) הקרוי "מתחם ברדוויל".

## מקור השם
הנחל נקרא על שם כפר סורי עזוב ששכן מדרום לנחל (אל-על).

## מפלי הנחל
המפל השחור - גובהו 8 מטרים ונקרא על שם הנביעה מבין סלעי הבזלת.

המפל הלבן - גובהו 14 מטרים ונקרא על שם הנביעה מבין סלעי הגיר.

## קישורים חיצוניים

*נחל אל-על: מסלול טיול, מתוך הבלוג צ'ק אין אאוט.
*נחל אל על: מים בין גיר לבזלת, באתר טיולי, 17 ביוני 2018
* 
* 
* 
* 
*  

קטגוריה:יובלי הירדן
אל על
אידוי

**[[בישול באידוי]]** הוא בישול של מזון שחימומו מתבצע באמצעות אדים של מים.ממוזער|שמאל|250px|שני סוגים של כלי אידויהאידוי מתבצע באמצעות כלי אידוי בעל מספר מפלסים או כלים נפרדים המונחים זה מעל זה. במפלס התחתון מים רותחים, אשר אדיהם מבשלים את המזון המונח במפלסים העליונים.

האידוי מתאים למגוון רחב של מזונות, כולל ירקות, דגים, אורז, ביצים ועוד. השיטה מקובלת במטבחים מסורתיים של תרבויות רבות, כולל המטבח הסיני, המטבח היפני והמטבח הים-תיכוני, בהם נהוג להכין מגוון מנות באידוי כדי לשמור על בריאות וטעם המזון.

ישנם גם מכשירי בישול אשר פועלים בעזרת אוויר חם בלבד, ולעיתים גם שיטת בישול זה מכונה אידוי, אם כי היא שונה באופייה ואינה עושה שימוש באדים; ההבדל העיקרי הוא בשיטת הבישול: באוויר חם משתמשים בחום יבש בלבד, בעוד שהאידוי הקלאסי משתמש באדים כדי ליצור סביבת בישול לחה.

## היסטוריה
שימוש באדים לבישול מזון קיים כבר אלפי שנים. כלי אידוי עתיקים, עשויים מבמבוק או חרס, נמצאו באתרים ארכאולוגיים ברחבי סין, המתוארכים עוד לשנת 5000 לפני הספירה. כלי בישול אלו שימשו בעיקר לאידוי אורז ודגנים אחרים.

טכניקות האידוי התפתחו והשתכללו. במאה ה-17 ספינות קיטור החלו להשתמש באידוי להכנת מזון עבור צוותיהן. במאה ה-19 התנורים הראשונים המונעים בגז ובחשמל פותחו, והביאו איתם נוחות רבה יותר לבישול במטבחים ביתיים.

## יתרונות האידוי
אידוי נחשב לאחת משיטות הבישול הבריאותיות ביותר, מכיוון שהוא שומר על הערכים התזונתיים של המזון בצורה מיטבית, וכן אינו מביא להשחמה של המזון. אדי המים אינם מוסיפים שומן או קלוריות למזון, בניגוד לטיגון או בישול בשמן. בשונה מבישול במים, תמציות המזון נשארות במזון ואינן אובדות אל מי הבישול. האידוי מאפשר שמירה על טעמם הטבעי של המרכיבים, מה שהופך אותו לפופולרי במטבחים מסורתיים רבים ברחבי העולם. בין היתר, השיטה נחשבת ליעילה במיוחד לשמירה על ויטמינים ומינרלים בירקות ומזונות אחרים.

אידוי מאפשר שמירה על צבע, מרקם וטעם המזון. בעת האידוי המזון מתבשל בטמפרטורות נמוכות יחסית ובאופן אחיד. 

מכשירי אידוי מודרניים מאפשרים גם שליטה מדויקת בטמפרטורה, מה שמייעל את תהליך הבישול ומבטיח תוצאות טובות יותר.

## דוגמאות אידוי
* במטבח הסיני - אידוי של ג'יאוזי למשל, מתבצע באמצעות כלי במבוק המונחים זה מעל זה, מעל ווק על כירה ובו מים רותחים.
* במטבח הצפון אפריקאי - בישול קוסקוס נעשה באמצעות אידוי בסיר "קוסקוסייר" (או "קוסקוסייה"), סיר כפול שבתחתיתו מרק ירקות בתוספת בשר עוף, בשר בקר וחומוס, ובחלקו העליון גרגירי הסולת, מונחים מעל תחתית מחוררת.
* במטבח ההודי - אידוי של אידלי (Idli) – מעין לחמניות אורז, נעשה בכלי אידוי מיוחד המיועד לכך. האידלי נפוצים כמאכל ארוחת בוקר בדרום הודו ונאכלים עם סמבר (מרק עדשים) וצ'אטני (רוטב).

## מאכלים נפוצים המבושלים באידוי
* ג'יאוזי
* שיאולונגבאו וסוגים נוספים של באוזי
* קוסקוס
* אורז דביק
* מוצ'י
* אידלי
* מאנדו
* צ'וואנמושי

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שיטות בישול
כירורג

שמאל|ממוזער|200px|כירורגים בניתוח
**כירורג** (על פי האקדמיה ללשון העברית: **רופא מנתח**) הוא רופא העוסק בכירורגיה.

## היסטוריה
בהיסטוריה המוקדמת, מקצוע הכירורג לא היה קיים כמקצוע עצמאי, אלא היה קשור למקצוע הספרות. הכירורג, שהיה בימים אלו גלב ולא רופא, היה מספר שיער וגם מנתח, תוך שימוש בכלי החיתוך שלו לביצוע הליך כירורגי, בדרך כלל בשדה הקרב או בחצר המלכות. עם התקדמות הרפואה והפסיכולוגיה, מקצועותיהם של הגלב והכירורג התבדלו זה מזה, ובמאה ה-19 המקצוע המשולב גלב-כירורג נעלם לחלוטין. תפקיד הכירורג בשדה הקרב נמשך, ונוסף תפקיד של כירורג או מנתח כללי לקציני הבריאות הממשלתיים.

## התמחויות
התמחות בכירורגיה דורשת ידע אנטומי מקיף, סיבולת ניכרת המאפשרת לכירורג לעמוד על רגליו ברציפות, ללא הפסקה, במשך שעות רבות, וידיים יציבות.

התמחות בכירורגיה כללית אורכת כ-6 שנים, והיא עוסקת בעיקר בניתוחי חרום (טראומה), ניתוחי בטן (דופן חלל הבטן, מערכת העיכול, טחול, רטרופריטוניאום), נגעי עור ושד, טירואיד ופארטאירואיד. לאחריה ניתן להמשיך לתת-התמחות במספר מקצועות כגון:
*נוירוכירורגיה
*כירורגיית ילדים
*כירורגיית לב-חזה
*כירורגיית כלי דם
[שמאל|ממוזער|150px|''קליניקת הגרוס,'' 1875, [מוזיאון לאמנות וגם אקדמיה של פנסילבניה לאמנויות יפות]] 
מקצוע הכירורגיה מכיל תתי התמחויות, כגון אלה:
*כירורגיית ילדים
*כירורגיית לב-חזה
*כירורגיית כלי דם
*נוירוכירורגיה
*כירורגיית פה ולסת
*כירורגיה פלסטית
*ניתוחי השתלות
*כירורגיה אורתופדית
*כירורגיה בריאטרית

חלק מהרופאים שתחום ההתמחות שלהם הוא רפואת משפחה או מיון מסוגלים לבצע טווח מוגבל של ניתוחים קטנים או נפוצים וכן ניתוחי חירום. לעיתים קרובות הרדמה מלווה את הניתוח. לכל מנתח יש צוות שעוזר לו במהלך הניתוח שהמורכב מאח כירורגי, עוזר ראשוני ומחלקת תפעול מתרגלים - כולם אנשי מקצוע המאומנים כך שיוכלו לסייע למנתח בצורה הטובה ביותר.

התמחויות אחרות שהן כירורגיות כוללות רפואת עיניים, רפואת אף-אוזן-גרון, רפואת נשים ואורולוגיה.

## כירורגים פורצי-דרך במהלך ההיסטוריה
[שמאל|ממוזער|150px|הכירורג הרוסי [ניקולאי פירוגוב מנתח בשדות קרב]]
[שמאל|ממוזער|150px|ויקטור הורסלי פיונארד - [נוירוכירורגיה|נוירוכירורג]]
*סושרוטה - הראשון לתעד פעולת ניתוח אף פתוח.
*אבו קאסם אל-זאהראוי - ידוע כאבי הכירורגיה המודרנית.
*צ'ארלס קלמן - המציא פאקואמולסיפיקציה, הטכניקה של ניתוח הקטרקט המודרני.
*ויליאם סטיוארט האלסטד - יזם בלימודי ההתמחות הכירורגית בארצות הברית, חלוץ בתחומים רבים.
*אלפרד פלולאק - המנתח הראשון שהצליח בניתוח לב פתוח ב-1944.
*קלרנס וולטון לילהי - מוכר כאבי ניתוח הלב הפתוח).
*סר ויקטור הורסלי - (נוירוכירורגיה).
*ניקולאי פירוגוב - אבי ניתוחי השדה.
*כריסטיאן בארנרד - ניתוחי לב, השתלת לב הראשונה.
*ויקטור צ'אנג - מחלוצי השתלות הלב באוסטרליה.
*גאזי יסרקאלי - נוירוכירורג טורקי, מייסד המיקרוכירורגיה.
*מייקל דבייקי - היה מנתח לב וכלי דם וממציא אמריקני, שנחשב לאחד החלוצים בעולם בתחומו.

## ראו גם
* כירורגיה
* כירורגיה פלסטית
* כירורגיית לב-חזה
* כירורגיית פה ולסת
* כירורגיית כלי דם
* כירורגיה של היד
* כירורגיה אורתופדית
* כירורגיה רובוטית
* כירורגיה בריאטרית

## קישורים חיצוניים

* 

## ביאורים

## הערות שוליים

*
קטגוריה:כירורגיה
קטגוריה:מקצוע הרפואה
טאלי

שמאל|ממוזער|190px|טאלי

**טאלי** (בהינדי: **थाली**) היא צלחת מתכת גדולה או מגש גבה-שוליים בהם מוגשות ארוחות עממיות בהודו. האופן בו מסודר האוכל בצלחת משתנה ממקום למקום ברחבי הודו. 

מגש האוכל האישי הקרוי טאלי מגיע עם שלוש מנות שונות לפחות. לרוב תהיינה המנות אורז לבן, דאל (תבשיל מעדשים) ו"סאבג'י" שהוא תבשיל ירקות. שאר המנות נוספות בהתאם למטבח המקומי באותו אזור בהודו. לצד כל אלו מוגשים עם צלחת הטאלי מספר צ'פאטי (לחם בהינדית, פיתה דקיקה שמכינים מעל אש) או פאפד (מין קרקר מקומי). לפעמים מגיעה גם צלוחית "קֶארד" (יוגורט) שעוזרת להקהות את החריפות.

בלשון הדיבור המילה משמשת לכינוי הצלחת, צורת ההגשה ואף הארוחה עצמה ("ארוחת טאלי"). ארוחת טאלי היא הארוחה היומית של כמעט כל פועל בתת-היבשת ההודית, ברוב המקומות מוגשות תוספות רבות יותר. במסעדות פועלים מקומיות ניתן לקבל תוספת של אורז ושל חלק מהתוספות ללא הגבלה, באותו המחיר. מחירה העממי של הטאלי וערכה התזונתי הגבוה הפך אותה לאחת המנות הפופולריות בקרב תרמילאים בתת-היבשת ההודית.

## ראו גם
* המטבח ההודי

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מאכלים
קטגוריה:המטבח ההודי
קטגוריה:המטבח הנפאלי
קטגוריה:צלחות
צ'אי מסאלה

שמאל|ממוזער|200px|צ'אי
**צ'אי מסאלה** (בכתב דוונאגרי: **चाय**), המכונה גם **צ'אי הודי**, הוא תה שחור המתובל בתבלינים הודיים ומוגש עם חלב מורתח. מקורו של המשקה בהודו ושם הוא פופולרי אף יותר מאשר קפה או תה רגיל. מילולית משמעות השם היא תה מתובל, כאשר משמעות המילה צ'אי בהינדי היא תה ומשמעות המילה מסאלה היא תערובת תבלינים. ישנם מתכונים רבים להכנת צ'אי מסאלה, כמעט כולן עושות שימוש בתה שחור, זנגביל והל, וחלקם הגדול מכילים גם ציפורן, אניס וקינמון ופלפל אנגלי.

## קישורים חיצוניים
*ההיסטוריה של הצ'אי ההודי, באתר food.ndtv.com

קטגוריה:תה
קטגוריה:המטבח ההודי
קטגוריה:משקאות
קטגוריה:משקאות חלב
ויקיספר

**ויקיספר** (באנגלית: **Wikibooks**) הוא מיזם רב-לשוני של קרן ויקימדיה ליצירת ספרי לימוד ומדריכים חופשיים, שיתופיים ומהימנים שכל אחד יכול לתרום ליצירתם ופיתוחם. ויקיספר העברי החל דרכו ב-30 ביולי 2004 ומאז מתווספים אליו ערכים שונים על ידי הגולשים.

מטרת הפרויקט היא שכל אדם יוכל ללמוד ולפתח את ידיעותיו בכל נושא שירצה ולא יצטרך לשלם לאף אחד בשביל לעשות זאת, לאפשר לאנשים ללמוד איך להשתמש במחשב ולשפר את הנגישות שלהם למידע הקיים באינטרנט.

## מדריכים וספרים מומלצים בוויקיספר
* HTML – מדריך ליצירת אתרים
* אבטחת מידע – מדריך להגנה על המחשב
* שפת C – מדריך ללימוד שפת C

## קישורים חיצוניים

* 
* המהדורה העברית של ויקיספר
* פורטל ויקיספר בכל השפות

ספר
קטגוריה:ספריות דיגיטליות
קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-2004
תחום אי-רציפות מוהורוביצ'יץ'

**תחום האי-רציפות** על-שם **מוהורוביצ'יץ**' (ובקיצור "המוהו") הוא אחד משלושת תחומי האי-רציפות שנמצאו בכדור הארץ. תחום זה נמצא בעומק של 5–35 ק"מ (תלוי בסוג הקרום – יבשתי או ימי) מתחת לפני השטח, והוא נחשב לגבול המפריד בין קרום כדור הארץ למעטפת.

התחום נתגלה על ידי החוקר הקרואטי אנדריה מוהורוביצ'יץ' בשנת 1909 ונקרא על שמו. מוהורוביצ'יץ' מצא שמערכות גלים סייסמיים הנוצרים ברעידות אדמה אינם מגיעים לתחנה הסייסמולוגית ביחידת רצף אחת שמראה על מהירות אחת. לכן הניח מוהורוביצ'יץ' הנחה (שאושרה ברבות הימים על ידי תצפיות רבות) שבעומק מסוים קיים תחום אי-רציפות, המפריד בין שכבה עליונה בעלת רמת צפיפות נמוכה ומהירות הגלים הנמוכה לבין שכבה תחתונה בעלת רמת צפיפות גבוהה והעלייה במהירות הגלים הסייסמיים.

קרוב למקור, הגל המגיע ראשון לתחנות הסייסמיות הוא גל ישיר, כלומר גל שמתקדם כולו על הקרום היבשתי, בעל מהירות הגלים האיטית יותר. אך החל ממרחק מסוים, הגל הראשון שמגיע לתחנות הוא גל שהתקדם תחילה דווקא מטה לכיוון המעטפת, שם המהירות גדולה יותר, ומשם חזר למעלה לתחנות הקליטה (גל רפרקציה). לכן החל ממרחק מסוים מהמקור, הגלים שמגיעים מוקדם יותר מהאחרים עוברים דרך השכבה הצפופה והעמוקה. צפיפות החומר משפיעה על מהירות הגלים וכן מעל המוהו, החומר העיקרי הוא בזלת ומתחתיו פרידוטיט או דוניט (dunite), הבדלים שאחראיים גם הם להבדלי המהירויות של הגלים הסייסמיים, שמתקדמים במהירות שונה בכל חומר. הם מגיעים מוקדם יותר מאשר הגלים שמגיעים בקו ישר דרך השכבה העליונה. המרחק והזמן מהפעלת מקור הגלים, בו גל הרפרקציה עוקף את הגל המהיר,  עוזר לקבוע את עומק המוהו. 

## ראו גם
* תחום אי-רציפות וייכרט-גוטנברג
* מבנה כדור הארץ
* גלעין כדור הארץ
* פרויקט מוהול

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:גאופיזיקה
קטגוריה:מבנה כדור הארץ
ENSA

ה-**ENSA** (ראשי תיבות: Entertainments National Service Association) **התאחדות שירות לאומי לבידור**, הוא ארגון שהוקם על ידי הממשלה הבריטית בשנת 1939, במטרה לספק לכוחות הצבא הבריטיים (שהיו בנויים מחיילים ממדינות שונות) בידור, במשך מלחמת העולם השנייה. מכל מדינה שכוחותיה הצבאיים עזרו במאמץ המלחמה לטובת הבריטים, הובאו זמרים כדי להנעים את זמנם של החיילים הלוחמים.

ה-ENSA פעל גם לטובת חיילי הבריגדה היהודית, שבאו מארץ ישראל במטרה ללחום בגרמנים. ל-ENSA של הבריגדה היהודית קראו ה**[[מעין זה]]**. ההצגה הגדולה ביותר של המעין זה, נערך בפיוג'י שליד רומא. הזמרים שהובאו מישראל לאיטליה למעין זה, הופיעו גם במקומות בהם החיילים התאמנו ונלחמו, אך גם בבית החולים הצבאי בו שהו הפצועים היהודיים.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:הממלכה המאוחדת: צבא וביטחון
קטגוריה:מלחמת העולם השנייה בתרבות
יארד

ממוזער|שמאל|250px|יארד מוצג לצד רגל, 6 אינצ'ים ו-3 אינצ'ים
**יארד** (באנגלית Yard; בראשי תיבות yd) היא יחידת מידה לאורך הנהוגה בארצות הברית ובמדינות נוספות. יארד אחד שווה באורכו לשלוש רגל, ל-36 אינצ'ים או ל-91.44 סנטימטרים. 

בעבר, ערכו של היארד היה מעט שונה אך משנת 1959 הוחלט שערכו יעוגל ל-0.9144 מטרים. ארצות הברית, בריטניה, אוסטרליה, ניו זילנד ודרום אפריקה הסכימו לאמץ פשרה זו שהוצעה על ידי קנדה.

## שימוש כיום
ביארד נעשה שימוש במדינות שלא אימצו את השיטה המטרית להבדיל ממרבית מדינות אירופה או אסיה. מדידה ביארדים נעשית בעיקר כדי למדוד אורך של חלקות אדמה או מגרשים. איגודי ספורט שונים בארצות הברית ובבריטניה עושים בו שימוש רב, דוגמת איגודי כדורגל, קריקט וכן מועדוני גולף שונים.

בנוסף נעשה שימוש ביארד למדידת שטח (יארד רבוע) וגם נפח (יארד מעוקב). נהוג לציין את המילה יארד ברבים עבור מידות אלה, כאשר לא נעשה שימוש במילים רבוע או מעוקב שמושמטות. כך למשל על מערבל בטון קנדי או אמריקאי יהיה כתוב שתכולתו היא 11 יארדים (רבועים) או 1.5 יארדים (מעוקבים).

בצדי דרכים, מופיעים שלטי הנחיה ביארדים למרחקים הקצרים ממייל בארצות הברית ובבריטניה.

## המרות נוספות
* יארד אחד הוא 0.9144 מטרים.
* מייל בינלאומי הוא 1,760 יארדים, או 1,609.344 מטרים.
* 2 יארדים שקולים לפאתום אחד. 
* רבע יארד נקרא ספאן (Span).
* מטר אחד הוא 1.09361 יארד.
* מייל ימי אחד הוא 2,025.37 יארד.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:יחידות מידה: אורך
קטגוריה:יחידות מידה המבוססת על גוף אדם
לאונהרד פרנק

[ממוזער|לאונהרד פרנק בציורו של [ארנסט לודוויג קירכנר, 1915]]
**לאונהרד פרנק** (**Leonhard Frank**; 4 בספטמבר 1882 - 18 באוגוסט 1961) היה סופר גרמני.

פרנק נולד בווירצבורג שבגרמניה בשנת 1882, ולמד ציור וגרפיקה במינכן. בזמן מלחמת העולם הראשונה עבר לשווייץ, חזר לגרמניה ואחרי עליית הנאצים לשלטון נאלץ שוב לצאת לגלות. פרנק היה מאמין מושבע בסוציאליזם, וספריו הוחרמו בגרמניה הנאצית. בשנת 1950 חזר לארצו.

יצירתו של פרנק מתאפיינת בתיאור ריאליסטי בעל סגנון דחוס, וגם אקספרסיוניסטית (מדגישה הבעה של מהות, תוך עיוות המציאות).

## ספריו
* *Neimandsland*
* *The Robberband* ("חבורת השודדים")
* *The Cause of The Crime* ("סיבת הסיבות לפשע")
* *A Middle-Class Man* ("אדם מהמעמד הבינוני")
* *In The Last Coach* ("במרכבה האחרונה")
* *Carl and Anna* ("קרל ואנה")
* *Deutsche Novelle* ("נובלה גרמנית")

### ספריו שתורגמו לעברית
* **טוב הוא האדם** / לאונהרד פרנק; תרגום א.ל. יעקבוביץ, ורשה: דפוס הצפירה, 1920.
* **שלשה מתוך שלשה מיליונים** / תרגם מגרמנית: יצחק למדן, תל אביב: א"י שטיבל, תרצ"ב.
* **קרל ואנה**: ספור / ליאונרד פרנק; תרגם: מ"ז ולפובסקי, [עין-חרוד]: הקיבוץ המאוחד, תש"ה.
* **כליל ספורים** / ג'ק לונדון, רומן רולן, א' קופרין, מ' גורקי, ליאונרד פרנק, [תל אביב]: הוצאת הקיבוץ המאוחד, תש"ז.
* **שליחי ישו**: רומאן / ליאונארד פרנק; עברית: רות ליבנית, מרחביה: הקיבוץ הארצי השומר הצעיר, 1951.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
קטגוריה:סופרים גרמנים
קטגוריה:זוכי פרס קלייסט
קטגוריה:בוואריה: אישים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1882
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1961
להב (קיבוץ)

**לַהַב** הוא קיבוץ בצפון הנגב, כ-20 ק"מ צפונית מזרחית לבאר שבע ובקרבת היישוב להבים. הקיבוץ מצוי בגובה של כ-470 מטר מעל פני הים וסביבו יער להב. הקיבוץ משתייך לזרם הקיבוץ הארצי ולמועצה האזורית בני שמעון. בשנת 2013 התגוררו בקיבוץ כ-500 תושבים כאשר כמחצית מהם חברי קיבוץ. 28 משפחות מתגוררות בשכונת ההרחבה בתוך שטח הקיבוץ.

הקיבוץ נוסד בשנת 1952 למרגלות "תל חליף", ובתחילה נקרא "צקלג", על שם עיר מקראית בשם זה ששכנה בסמוך. מאוחר יותר שונה שמו ל"להב", על שם גרעין הנח"ל שהקים אותו.

בשנת 2009 עבר הקיבוץ שינוי באורחות החיים. כיום הוא ממשיך ומקיים מסורות, שירותים ומוסדות קיבוציים ותיקים ובהם: חדר האוכל המשותף, מרפאה, מכבסה, חגים משותפים, מערכת חינוך מגיל 0 עד גיל 18 ועוד.

## כלכלה
החקלאות בקיבוץ כוללת גידולי שדה (בשותפות עם קיבוץ כרמים) וכן חוות גידול ומשחטת חזירים לצורך ייצור ושיווק מוצרי בשר לבן.

בקיבוץ פועל מכון מחקר בשם "מוסד ומכון למדע ולמחקר החי", שנוסד בשנת 1963 עם חקיקת חוק איסור גידול חזיר, עמותה רשומה שמטרתה "עידוד וקידום המדע והמחקר של בעלי חיים, תזונתם, ריבויים ודרכי הטיפול בהם וניצולם לצורך האדם". בדיר החזירים תועדו במספר מקרים תנאי צפיפות והתעללות.

הקיבוץ שותף עם קיבוץ דביר הסמוך בבעלות על מפעל "דולב" לייצור מכלי פלסטיק. בפאתי הקיבוץ ממוקם מרכז ג'ו אלון לתרבות ולמורשת הבדואים בנגב שמוחזק על ידי המועצה האזורית.

## חינוך
תלמידי בית הספר היסודי בלהב לומדים בבית הספר האזורי המועצתי "יובלי הנגב" הנמצא בגבעות בר. תלמידי חטיבת הביניים והתיכון לומדים בקמפוס בית הספר האזורי מועצתי "מבואות הנגב" בקיבוץ שובל. כמאה מילדי הקיבוץ מתחנכים ומדריכים בקן השומר הצעיר בקיבוץ.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* סיפור מקומי -קיבוץ להב, ארכיון קהלתי מבוסס על ציר זמן עם תמונות ומסמכים
* 
* קיבוץ להב באתר המועצה האזורית בני שמעון
* אתר מוצרי הבשר הלבן תוצרת הקיבוץ
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1952
קטגוריה:קיבוצים
קטגוריה:קיבוצי הקיבוץ הארצי
קטגוריה:הנגב: יישובים
קטגוריה:קיבוצים במחוז הדרום
*
קטגוריה:יישובים במחוז הדרום
קטגוריה:שביל ישראל
רובין הוד: גברים בגטקעס

**רובין הוד: גברים בגטקעס** (באנגלית: **Robin Hood: Men in Tights**) הוא סרט פרודי משנת 1993 שבוים על ידי מל ברוקס. הסרט מהווה פרודיה על אגדת רובין הוד וייצוגיה בקולנוע ההוליוודי. הסרט לועג בעיקר לסרט "רובין הוד: נסיך הגנבים", וכמו כן גם לסרטים "הרפתקאות רובין הוד" והסרט "רובין הוד" משנת 1973 של חברת וולט דיסני. הוא מבוסס בחלקו על קומדיית המצבים של מל ברוקס משנת 1975, "כשדברים היו רקובים".

## עלילה

רובין הוד נתפס ונאסר במהלך מסעות הצלב ועובר עינויים בשביל לגלות את מיקום המלך ריצרד לב ארי. אבל בעזרתו של חברו לתא, אשר נכלא באשמת חציית כביש שלא במעבר חצייה, הוא מצליח לברוח מהכלא ולחזור לאנגליה. עם הגעתו לאנגליה הוא מגלה שהנסיך ג'ון השתלט על אנגליה בהיעדרו של אחיו המלך החוקי ריצ'רד לב הארי ומטיל מיסים כבדים על המון העם הפשוט של אנגליה. כאשר רובין מגיע לטירת משפחתו הוא מגלה לתדהמתו שהיא עוקלה עקב פיגור בתשלום המיסים למלך ושכל משפחתו מתה (כולל שלל חיות המחמד שלו). בעזרתו של המשרת העיוור שלו בלינקין, והסטודנט הזר אטְ'צוּ (אפצ'י, פארודיה על עזים), הוא יוצר כנופיה של גנבים במטרה לתקן את עוולות הנסיך ולהסירו מהשלטון.

בו בזמן, הוא מושך על עצמו את זעמו של השריף מרוטינגהאם (חזיר מרקיב - משחק מילים על השריף מנוטינגהאם שהופיע בסיפור המקורי), ואת אהבתה של העלמה מריאן. חבורת הגנבים שלו מתגלה כקבוצת כפריים מטומטמים, והוא נאלץ להשקיע זמן ומאמץ מרובים בניסיון להכשירם למלחמה. רובין הוד מצליח לבסוף להביס את השריף והנסיך, ולהתחתן עם אהבתו מריאן, רק כדי לגלות שהיא מוגנת בחגורת צניעות אותה הוא לא יכול לפתוח.

## קטעים פרודיים על המקור
*באימון הכפריים בחץ וקשת הם עושים דברים מטופשים (למשל מתיחת הקשת עד שבירה ואי הגעה לאשפת החצים)
*תחרות החץ וקשת מהספר מופיעה בסרט, כולל חציית החץ שבמרכז המטרה על ידי רובין- אבל לאחר שהחץ גורם ל"גל" באצטדיון. 
*דו-קרב המקלות בין רובין לג'ון על גשר הנהר
*הנזיר טאק שנשבה עם עגלה מלאה חביות הבירה מוחלף ברב טוכמן (מל ברוקס) עם חביות יין לקידוש- והוא גם מחתן את רובין ומריאן.
* הקטע של מימוש הנישואים של השריף מרוטיגהאם מופיע- אבל מופרע על ידי חגורת צניעות.
*המלך ריצ'רד מופיע באמצע החתונה- ומתעקש לנשק את הכלה

## שחקנים
* רובין הוד - קרי אלווס
* המלך ריצ'רד לב-הארי - פטריק סטיוארט
* אטצ'ו - דייב שאפל
* השריף של רוטינגהאם - רוג'ר ריס
* העלמה מריאן - איימי יסבק
* רבי טאקמן (המבוסס על הנזיר טאק) - מל ברוקס
* הנסיך ג'ון - ריצ'רד לואיס
* המכשפה לאטרין - טרייסי אולמן

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטי מסעי הצלב
קטגוריה:סרטי 1993
קטגוריה:סרטי מל ברוקס
קטגוריה:סרטי פרודיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי רובין הוד
קטגוריה:סרטי קולומביה
קטגוריה:סרטי פוקס המאה ה-20
קטגוריה:סרטי ברוקספילמס
חורבת אלערק

**חורבת אלערק** או **ח'רבת ערק**, היא חורבה של עיירה גדולה מן התקופה הרומית ומן התקופה הביזנטית, מצפון-מערב לאופקים, ליד היישוב הבדואי אלהוזיל, על גדותיו של נחל גרר.

על פי אחת הסברות, במקום זה שכנה העיר אורדה, בירת סלטוס גרריתיקוס (מחוז גרר) בזמן התקופה הביזנטית. עיר הבירה אורדה שימשה לתחנת משמר בתקופה הרומית, ואף למקום מושבו של הנציב האזרחי של סלטוס גרריתיקוס.

ממצאים ארכאולוגיים שנמצאו בחורבת אלערק הם: אבני פסיפס, בורות מים ובארות, אבני ריחיים, שרידי בית מרחץ שבו נמצאו שרידי תנורים, כותרות ובסיסים של עמודים, ברכות, יסודות מבנים ושרידי בית בד.

אטלס כרטא לתקופת בית שני והתלמוד מזהה חורבה זאת עם העיר העתיקה "עורדה".

## הערות שוליים

קטגוריה:הנגב המערבי: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:בקעת באר שבע: אתרים ארכאולוגיים
תל הרור

**תל הֲרוֹר** (בערבית: **תַל אַבּוּ הַרַיְרַה**) הוא תל גדול בנגב המערבי, השוכן בגדתו הצפונית של נחל גרר, ליד מושב שיבולים. התל משתרע על שטח של 150 דונם, ומתחלק לשני חלקים - העיר התחתונה והעיר העליונה. בראש התל יש בית קברות טורקי מזמן מלחמת העולם הראשונה. עד למלחמת העצמאות של מדינת ישראל, נהגו תושבי האזור הערביים לעלות לקבר ולהקריב שם קורבנות, במשך שבוע ימים. לפי אחת הסברות, תל הרור היא מקומה של העיר המקראית **גְּרָר** המוזכרת מתקופת נדודי האבות, ובמפת מידבא מן המאה ה-6 בתור **סיאטוס גררטיקוס**. בפסגת התל קבר המיוחס לשיח' אבו הרירה, מתלמידי מוחמד הנערץ על הבדואים, ומכאן שמו בערבית.

## ארכאולוגיה
250px|ממוזער|תצפית מראש תל הֲרוֹר
חפירות באתר התקיימו בין השנים 1982–1988 על ידי "משלחת ארץ גרר" מטעם אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, בשיתוף עם המרכז הצרפתי למחקר מדעי בירושלים ואוניברסיטת ברנדייס. את החפירות ניהל אליעזר אורן. החפירות חשפו כי בתקופת הברונזה התיכונה התקיים היישוב בחלקו הנמוך של התל, ולקראת סוף תקופת הברונזה הצטמצם היישוב צפונה. בתקופת הברזל ואליך התקיים היישוב על התל הגבוה בלבד.

### תקופת הברונזה
בתקופת הברונזה התיכונה II (בין 2000-1550 לפנה"ס) התקיים על שטחו של התל הנמוך יישוב גדול, שהיה בין היישובים הגדולים ביותר בדרום הארץ. היישוב היה מבוצר בסוללת עפר גדולה, שבשלב מאוחר יותר נבנתה עליה חומת אבן אדירה. בין הממצאים מתקופה זו הם שרידים של מקדש שלו מספר שלבים. במקדש זה נמצאו עדויות רבות לקורבן בעלי חיים וכמות גדולה של כלי חרס. על פי העדויות מהחפירות האתר לא נחרב אלא ניטש בשלהי תקופת הברונזה התיכונה. בתקופת הברונזה המאוחרת, המשיך להתקיים היישוב, כשמרכזו עבר לחלק הדרום-מזרחי של האתר, על גבי הביצורים מהתקופה הקודמת ובסמוך למעיינות גרר. שטח היישוב העיקרי הוא כ-4 דונם בלבד. נמצאו שרידים מבנים ובהם אולי שרידים של מצודה ושל אסם לאחסון תבואה. הכלים שנמצאו מתקופה זאת מתוארכים לתקופה שבין 1550 - 1300 לפנה"ס וכוללים כלים רבים שיובאו מקפריסין. נמצא גם אוסטרקון ובו כתב היראטי שמקורו במצרים העתיקה.

### תקופות הברזל והפרסית
בחלק קטן של התל הנמוך נמצאו שרידים של יישוב פלשתי מבוצר, שהתקיים בתקופת הברזל הקדומה (1200 - 1000 לפנה"ס). שטחו של היישוב היה בין 2–3 דונם. בשאר חלקי התל הנמוך נמצאו עדויות נוספות לפעילות אנושית מאותה התקופה שכללו בעיקר בורות אשפה ומתקנים שונים. בתקופת הברזל המאוחרת, בסביבות המאה ה-8 לפנה"ס, לאחר הכיבוש האשורי בידי תגלת-פלאסר השלישי, נבנה בתל הגבוה יישוב מבוצר. מערכת הביצורים של יישוב זה הייתה אדירה וכללה סוללה, חומה בעובי 4 מטרים, חלקלקה, מגדלי שמירה ומצודות פינתיות. ליישוב זה היה גם רובע מחסנים גדול שבו כלים רבים, בהם נמצא כלי חרס שעליו הכתובת "לבגד", הסיפרה 8 בכתב היראטי וסמל ענח' מצרי. כלים מתרבויות שונות כגון התרבות הפיניקי והאדומית נמצאו באתר. לדעת החופר הקמת היישוב המבוצר בתל הרור היה חלק ממאמציה של אשור ליצור אחיזה על ארץ פלשת. היישוב חרב בשרפה במאה ה-7 או המאה ה-6 לפנה"ס.

לאחר הכיבוש הפרסי במאה ה-6 לפנה"ס התקיים באתר יישוב גדול, ואולי גם מתוכנן, בו נמצאו כלים רבים המיובאים מאזור יוון. מערכת הביצורים האדירה שנבנתה על ידי האשורים יצאה מכלל שימוש.

## קישורים חיצוניים

* Bar-Oz G, Nahshoni P, Motro H, Oren ED (2013) Symbolic Metal Bit and Saddlebag Fastenings in a Middle Bronze Age Donkey Burial. PLoS ONE 8(3): e58648. doi:10.1371/journal.pone.0058648 באתר PLOS
* 
* 

## הערות שוליים

הרור
קטגוריה:אתרי המקרא
קטגוריה:תלים מקראיים
קטגוריה:אתרים ארכאולוגיים כנעניים בארץ ישראל
קטגוריה:הנגב: אתרי המקרא
ריגורוזיות

**ריגורוזיות** (מלטינית: **Rigor**) או **מדוקדקות** היא תואר לדבר או תהליך שמבוצע באופן קפדני, מסודר, מדויק ומבוסס לוגית. המונח נמצא בשימוש בעיקר בתחומי המתמטיקה, הלוגיקה והפילוסופיה. כיום, ריגורוזיות היא הסטנדרט המקובל וההכרחי לעבודה מתמטית על מנת שתהיה קבילה ומבוססת.

שימוש זה נפוץ בייחוד להגדרות והוכחות והוא משמש כתואר חיובי:
* ניסוח ריגורוזי הוא ניסוח קפדני ומדוקדק.
* הוכחה ריגורוזית היא הוכחה שמבוססת היטב, מנוסחת בדקדקנות ובקפידה, וכל צעד בה מנומק היטב מבחינה לוגית. במובן מסוים, הוכחה ריגורוזית היא ההוכחה האידיאלית (מבחינה צורנית) במתמטיקה.

לעומת ה"ריגורוזיות", ישנה גישה של "נפנופי ידיים" (או "על הגל הקל"). מדובר בהסבר או בהוכחה הנסמכים על אינטואיציה, ללא בחינה מדוקדקת, באמצעות הצדקות רופפות, ניסוח מרושל, השארת פערים וחורים בהוכחה, התעלמות מפרטים קטנים וממקרי קצה ואף עקיפת כללי היסק פורמליים. הוכחה כזו לא נועדה להחליף הוכחה ריגורוזית אלא לספק רק רעיון של הוכחה או הצדקה רופפת שלה כאשר ישנן מגבלות טכניות (כמו זמן או רמת ידע) בהסברת הנוסח הריגורוזי והמלא של ההוכחה.

הוכחות רבות החלו את דרכן כ"נפנופי ידיים" ועברו תהליך של "ריגוריזציה" שבה הושלמו החורים בהוכחות, תוקנו הפרטים הקטנים, והכול בוסס לוגית. דוגמה ידועה לכך היא פיתוח החשבון האינפיניטסימלי, שהחל בידי אייזק ניוטון וגוטפריד וילהלם לייבניץ ללא ביסוס סביר, ובוסס בהמשך בצורה ריגורוזית בעיקר באמצעות הגדרת הגבול על פי קושי.

## ראו גם
* משפט (מתמטיקה)
* היסטוריה של המתמטיקה
* חשיבה חישובית
* פתרון בעיות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מושגים במתמטיקה
קטגוריה:לוגיקה
קטגוריה:הוכחה
חורבת פטיש

[שמאל|ממוזער|250px|חורבת פטיש ב[מפת הקרן לחקר ארץ ישראל, 1880]]
250px|ממוזער|שמאל|מערת פטיש
**חורבת פטיש** (בערבית: "ח'רבת פוטיס") היא חורבה גדולה ממזרח לעיר אופקים; שטחה הכולל הוא 1,000 דונם.

בתקופה הביזנטית, התקיימה בחורבת פטיש עיר ששמה פוטיס (זהו שמה בערבית; בעברית שמה הוא כמו שמו של התל - פטיש), שנזכרה גם במפת מידבא שמן המאה ה-6. ממצאים ארכאולוגיים שהתגלו בחורבת פטיש הם כותרות ובסיסים של עמודים, בורות מים עתיקים, פסולת של תנורי צריפה, שרידי מבנה ציבורי, חומת אבן, כתובת גדולה המספרת על אדם שתרם תרומה נכבדת ביותר לבניית כנסייה באזור, ומערכת אגירת מים מרשימה ביותר מן התקופה הביזנטית.

לפני 1948, נמצא באזור הזה כפר בדואי קטן שבו גרו חברי חמולת אל-קודיראת משבט תיאהא. כפר זה נמצא ליד "ואדי פוטיס" לאורך כביש באר שבע-עזה, מקום אסטרטגי בו הקימה המצודה פוטיס ב-1894. תושביו הבדואים רעו כבשים ועיזים וגידלו חיטה, שעורה ואבטיחים. לאחר מבצע אנ-פאר, אחרי אמצע יולי 1948, היה האזור בשליטת צה"ל. התושבים הבדואים נמלטו לכפר אל-מוחרקה ומשם גורשו לרצועת עזה. הכפר הבדואי הנטוש נהרס על ידי צה"ל בספטמבר או אוקטובר 48 מסיבות שנטען כי הן "צבאיות".

בחודש נובמבר 2013 נערכו חפירות ארכאולוגיות באתר ונחשפו שכונת מגורים ושרידי יישוב, כמו גם מספר קברים.

## מצודת פטיש
במהלך המאה ה-19 היו סכסוכים רבים בין שבטי הבדואים, בעיקר על רקע רעיית עדרים בשטחים בנגב הצפוני. סכסוכים אלו הגיעו לידי שפיכות דמים ולסכסוכי נקמת דם ולכן נאלץ השלטון העות'מאני להזרים כוחות צבא לאזור, ולשם שיכונם לבנות בשנת 1894 מצודה במרכז האזור הבדואי. במצודה שכנו גם כוחות מכס, משטרת גבולות, כוחות לאבטחת דרכי הסחר ומערכת שיפוט. המצודה נקראה בפי הטורקים "אלג'היר" ובפי הבדואים "קלעת אל-פוטיס" – "מצודת פטיש". המצודה כללה מבנה אבן ארוך ובו שני אולמות גדולים.

מלבד מצודת פטיש, בנו הטורקים עוד שתי מצודות: קצר א-ראשד (על גדות נחל באר שבע) ואל-עימרה (בקיבוץ אורים).
מתחת לשרידי המצודה, השולטת על סביבתה, מערת מחצבה גדולה מן התקופה הביזנטית. ליד האזור יש כמה בורות מים סתומים.
כל השרידים והאזור שלידם כלול בתוך שמורת נחל אופקים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בקעת באר שבע: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:אופקים: מבנים
קטגוריה:פטיש (מושב)
נוקואלופה

**נוקואלופה** (בטונגאית: **Nuku'alofa**) היא עיר הבירה של טונגה. בעיר מתגוררים כ־23,200 תושבים (נכון ל־2016). העיר ממוקמת על חוף האי טונגטפו, ומהווה מרכז הכלכלה, המסחר, העסקים וכן המרכז התחבורתי והתרבותי של טונגה. בעיר ממוקם ארמון המלוכה וכן כל בנייני הממשלה.

עיקר כלכלת העיר מתבססת על ייצוא קופרה, בננות, וניל, ועבודות יד.

## היסטוריה
האזור נבחר כמקום מגורי בית המלוכה על ידי טואי קאנאקופולו (Tu'i Kanokupolu) בשנת 1795 לערך, בשל הנמל הסמוך, ובית המלוכה עבר ממואה לנוקואלופה, אף שמואה נותרה הבירה הרשמית. טופו מאלוהי בנה במקום מצודה בתחילת המאה ה-19.

בשנת 1837 כבש ג'ורג' טופו הראשון את המקום, ולוחמיו קיבלו אדמות סביב המצודה, והחלה להתפתח העיר. העיר הפכה רשמית לבירה על ידי טאופאאהו הראשון בשנת 1845.

רק אחרי שנות ה-60 של המאה ה-20 החלה העיר להתפתח ולגדול.

## תחבורה
העיר מהווה מרכז התחבורה המדינתי, ומתחנת האוטובוסים המרכזית שבעיר יוצאים אוטובוסים לכל חלקי המדינה (אף שאין מערכת מסודרת של קווי אוטובוס או זמני יציאה של אוטובוסים).

בעיר עצמה אין מערכת קווי אוטובוסים, והתחבורה הציבורית כוללת מוניות פרטיות בלבד (מספר בתי מלון מפעילים אוטובוסים פרטיים למבקרים המתגוררים בהם).

מרבית תושבי העיר מחזיקים בבעלותם מכוניות, ומסיבה זו פקקי התנועה בעיר גדולים.

נמל העיר הוא נמל המים העמוקים היחיד באי (וזו הסיבה שבית המלוכה עבר להתגורר במקום זה).

## אקלים
האקלים בנוקואלופה מוגדר כאקלים משווני טרופי (Af לפי שיטת קפן). ברוב השנה, הטמפרטורה בעיר נעה בין 20 ל־30 מעלות צלזיוס. משקעים יורדים במשך כל השנה. החודשים הגשומים והחמים יותר הם דצמבר–אפריל. כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא מעל 1,700 מ"מ.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אוקיאניה: ערי בירה
קטגוריה:טונגה: ערים
קטגוריה:ערי חוף
קטגוריה:אוקיאניה: ערי נמל
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1795
קטגוריה:האוקיינוס השקט: ערי נמל
שוק לדנהול

**שוק לֶדנהול** (אנגלית: Leadenhall Market) הוא שוק מזון מקורה, הממוקם בסיטי של לונדון, בעיר לונדון באנגליה.

כיום, רוב מוכרי מוצרי המזון עזבו את השוק, והשוק המשופץ מהווה מרכז קניות, ואטרקציה תיירותית, בשל הגג המעוטר של השוק, ורצפת האבן שלו. מבנה השוק הוא אתר היסטורי מוכרז מאז שנת 1972.

## היסטוריה
השוק ממוקם במקום בו היה, בתקופת לונדון הרומית הפורום של העיר. השוק החל להתפתח באמצע המאה ה-14, כשוק מזון של הסיטי של לונדון, ונקרא על שם בית אחוזה בעל גג עופרת (lead) שעמד בקרבת מקום.

מבנה השוק הנוכחי תוכנן בשנת 1881 על ידי האדריכל סר הוראס ג'ונס (אשר תכנן גם את שוק בילינגסגייט ואת שוק סמית'פילד). מבנה יפהפה זה הוא גורם עיקרי בהיות השוק אתר תיירות. בין השנים 1990–1991 שופץ מבנה השוק.

במבנה השוק צולמו מספר סצנות בסדרת סרטי הארי פוטר, על פיהם ממוקם השוק בסמוך לסמטת דיאגון. כמו כן צולמו במבנה סצנות מהסרטים "Tinker Tailor Soldier Spy" (המבוסס על הספר החפרפרת מאת ג'ון לה קארה), "Love Aaj Kal" ו-"The Imaginarium of Doctor Parnassus", וכן כרקע לוידאו קליפ של להקת אירייז'ר "Love to Hate You".



Leadenhall Market entrance Illustrated London New 1881.jpg|חזית השוק בשנת 1881 מתוך מגזין אילוסטריטד לונדון ניוז
Leadenhall Market Illustrated London News 1881.jpg|פנים השוק בשנת 1881 מתוך מגזין אילוסטריטד לונדון ניוז
Leadenhall market city london outside.jpg|הכניסה המערבית של השוק
Leadenhallmarket.JPG|תקרת המבנה



## קישורים חיצוניים

* 

* אתר רשמי (כחלק מאתר תאגיד העיר לונדון) 

## הערות שוליים

לדנהול
תושיה (יישוב)

**תּוּשִׁיָּה** הוא יישוב כפרי דתי בנגב הצפוני-מערבי, השוכן 5 ק"מ מנתיבות, וממזרח לכפר מימון. היישוב משתייך למועצה האזורית שדות נגב. שם היישוב מן התנ"ך, מהפסוק  שבספר משלי.

## היסטוריה
נוסד בשנת 1957 בשם "שובה ה'" (ששונה מאוחר יותר) כחלק מגוש ההתיישבותי של יישובי "השובות" (שובה א', שובה ב' שהפך לזמרת, שובה ג' שהפך לשוקדה, שובה ד' שהפך לצומחה, תקומה ויושיביה)

במתקפת הפתע על ישראל ב-7 באוקטובר 2023 מסוקי תובלה עם חיילים שנחתו סמוך ליישוב, נלחמו בעשרות מחבלים שהתכוונו לתקוף את היישוב והרגו אותם. סא"ל במיל' איציק עמר רבש"צ תושייה וסגנו שהיו היחידים עם נשקים ארוכים, שבו שני מחבלים שחדרו ליישוב מהשער האחורי.

### גודל היישוב
היושב היום מונה כ-100 משפחות, רוב המשפחות ביישוב הם משפחות צעירות עם ילדים בגלאים מגוונים.

ביישוב הייתה הרחבה לפני כעשור, והרחבה שנייה מתוכננת בקרוב.

היישוב צמוד לכפר מימון, וחלק נכבד מן השירותים הקהילתיים משותפים לשני היישובים. ישיבת בני עקיבא "בית יהודה", הידועה כישיבת כפר מימון, ממוקמת למעשה בתושיה.
### אופיו
האוכלוסייה ביישוב היא דתית תורנית, רוב התושבים עובדים במקצועות חופשיים, ומקצתם אף עובדים כמורים וגננות ביישוב עצמו.

חיי הקהילה מגוונים ומשותפים לשני היישובים, תושיה וכפר מימון הסמוך, וכוללים תלמוד תורה, חוגים ועוד.

## גלריית תמונות

Bnei akiva yeshiva in Tushya Kfar Maymon.jpg|ישיבת בני עקיבא בית יהודה
Tushya street.jpg|רחוב ביישוב

## קישורים חיצוניים

* אמירת סליחות של תלמידי ישיבת " בית יהודה" בכפר השיקומי "עדי נגב"
* ישיבת בית יהודה - האתר הרשמי
* 
* תושיה באתר המועצה האזורית שדות נגב
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הנגב: יישובים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1958
קטגוריה:יישובים דתיים בישראל
קטגוריה:עוטף עזה
קטגוריה:מישור החוף הדרומי: יישובים קהילתיים
קטגוריה:עוטף עזה: יישובים
קטגוריה:יישובים בדרום ישראל שפונו במלחמת חרבות ברזל