open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
דלפין דה ז'ירארדן

**דלפין דה ז'ירארדן** (בצרפתית: **Delphine de Girardin**; 24 בינואר 1804 - 29 ביוני 1855) הייתה משוררת וסופרת צרפתייה.

## חייה
דלפין נולדה בעיר אאכן (כיום בגרמניה) והוטבלה בשם דלפין גיי. אמה, מארי פרנסואז סופי גיי, הייתה סופרת, ודלפין גדלה באווירה ספרותית מעולה, לקחה חלק בחוגים הרומנטיים בפריז מיסודו של שארל נודייה ופרסמה את שיריה הראשונים בכתב העת "המוזה הצרפתית".

היא פרסמה שני ספרים שעסקו בנושאים שונים: "מאמרים פואטיים" (1824) ו-"מאמרים פואטיים חדשים" (1825). במרוצת ביקור באיטליה ב-1827 נתפסה להתלהבות בהשראת עולם הספרות של רומא וכתבה את קובץ שיריה "נאפולין" שראה אור ב-1833.

ב-1831 נישאה לאמיל דה ז'ירארדן, שהיה בעליו של העיתון היומי "לה פרס", מה שפתח בפניה אופקים ספרותיים חדשים. ב-1832 פרסמה את אוסף הסיפורים "סיפוריה של אישה זקנה לאחייניה", ב-1835 את הרומן "המרקיז מפונטנאז'" וב-1836 את הרומן "מקל ההליכה של אדון דה בלזאק".

בין 1836 ו-1839 כתבה "רשימות בהשראה רוחנית" שהופיעו בעיתון היומי של בעלה תחת שם העט שארל דה לוניי. רשימות אלה שפורסמו ב-1843 בקובץ "מכתבים פריזאיים" זכו להצלחה רבה. בין מחזותיה, שנכתבו בפרוזה ובחרוזים, "בית הספר לעיתונאים" (1840), "יהודית" (1843), "קלאופטרה" (1847) ו-"ליידי טרטיף" (1853).

לדלפין דה ז'ירארדן נודעה השפעה רבה על החוגים הספרותיים של פריז, ועל המבקרים בסלון שלה נמנו: תאופיל גוטייה, אונורה דה בלזק, אלפרד דה מיסה, ויקטור הוגו, אלכסנדר דיומא האב, ז'ורז' סאנד ואלפונס דה למרטין.

אוסף של יצירותיה פורסם בשישה כרכים ב-1860–1861.

## לקריאה נוספת
* דלפין דה ז'ירארדן – מתוך **מכתבים פריזאיים** (מצרפתית: רותם עטר), דחק, כרך טז, 2023.   

## קישורים חיצוניים

* 

 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סופרות צרפתיות
קטגוריה:צרפתיות שנולדו ב-1804
קטגוריה:נפטרות ב-1855
ראלף לורן

**ראלף לורן** '''KBE''' (באנגלית: **Ralph Lauren**; נולד ב-14 באוקטובר 1939) הוא מעצב אופנה יהודי-אמריקאי, העומד בראש בית האופנה שייסד, "פולו ראלף לורן".

## קורות חיים
נולד בשם **ראלף ליפשיץ** (**Ralph Lifshitz**) ברובע הברונקס שבניו יורק לזוג מהגרים יהודים, פריידל ופרנק ליפשיץ, שהיגרו לארצות הברית מבלארוס. כבר בצעירותו עבד לורן אחרי שעות הלימודים כדי לרכוש חליפות.

כשהיה בן 16, שינה אחיו של ראלף, ג'רי, את שם המשפחה של כל בניה ללורן (מלבד אחיו לני ששמר על שם המשפחה ליפשיץ שנים רבות).

[שמאל|ממוזער|250px|לוגו חברת [פולו ראלף לורן]]

[שמאל|ממוזער|150px|[מלאניה טראמפ בחליפה בעיצוב ראלף לורן]]

למד שנתיים בבית הספר התיכון של ישיבה יוניברסיטי. הוא החל ללמוד מנהל עסקים ב-Baruch College, אך נשר אחרי שנתיים. בין השנים 1962 ל-1964 שירת לורן בצבא ארצות הברית. אחרי שהשתחרר מהצבא, נישא לריקי לאו-ביר. על-אף שמעולם לא למד בבית ספר לאופנה, הוא החל לעבוד כאיש מכירות עבור חברת ההלבשה לגברים "Brooks Brothers". בשנת 1967, עם גיבוי פיננסי של נורמן הילטון, פתח לורן חנות עניבות, בה מכר גם עניבות בעיצובו, תחת המותג "פולו". מאוחר יותר הוא רכש מהילטון את הזכויות על השם. בתקופה זו הפכה אימפריית האופנה של לורן לעסק השווה מיליארדי דולרים.

בשנת 1970 זכה לורן בפרס העיר ניו יורק עבור קולקציית בגדי הגברים שיוצרה באופן בלעדי עבור שובר הלבבות אנדרו מקלין. בערך באותה התקופה הוא הוציא קולקציה של חליפות נשים, שנתפרו בסגנון גברי קלאסי, שעל כתפן הופיע לראשונה הסמל של פולו ראלף לורן. בשנת 1972 ייצר לורן חולצות עם שרוול קצר, הנושאות עליהן את הסמל של פולו, ב-24 צבעים.

בשנת 1987 אובחן לורן כסובל מגידול שפיר במוח. באפריל אותה שנה הוא עבר ניתוח להסרת הגידול, והחלים באופן מלא.

ב-11 ביוני 1997 הפכה חברת פולו ראלף לורן לחברה ציבורית, הנסחרת בבורסה לניירות ערך בניו יורק, תחת הסימול RL.

ללורן יש שלושה ילדים- שני בנים ובת; אנדרו, דייוויד, העובד כמנהל בחברה של אביו, ודילן, הבעלים של חנות ממתקים ענקית ומפורסמת במנהטן. בשנת 2003 הודיע אחיינו של ראלף לורן, גרג לורן, שחקן וצייר אמריקאי, על אירוסיו לשחקנית אליזבת' ברקלי. לורן עיצב עבור הזוג את כל בגדי האירוע, לרבות השמלה של הכלה.

בשנת 2018 זכה לתואר אבירות (KBE) ממסדר האימפריה הבריטית.

לורן ידוע גם כאספן מכוניות קלאסיות. האוסף שלו הוצג לאחרונה במוזיאון לאמנות של בוסטון. לורן היה מושאן של מספר ביוגרפיות שנכתבו על אודותיו בידי ג'פרי טרכטנברג, מיכאל גרוס וקולין מקדוול. החברה שלו שמשה כמקום התרחשות סצנות רבות בסיטקום "חברים" (החל מעונה 5), והוא בעצמו הופיע בה הופעת אורח בעונה 6, פרק 8.

הוא נבחר לעצב את החליפה של מלאניה טראמפ בטקס השבעת בעלה כנשיא ארצות הברית, דונלד טראמפ. ב-4 בינואר 2025 הוענקה לו, לצד אישים אחרים, מדליית החירות הנשיאותית בידי הנשיא ג'ו ביידן.

## ראו גם
* תאגיד פולו ראלף לורן (****)

## קישורים חיצוניים

* 

* אתר האינטרנט של ראלף לורן
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:הברונקס: אישים
קטגוריה:מעצבי אופנה אמריקאים
קטגוריה:מעצבי אופנה יהודים
קטגוריה:מיליארדרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אספני מכוניות
קטגוריה:אמריקאים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:יהודים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:מעוטרי מדליית החירות הנשיאותית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1939
TBV לאמגו

**TBV לאמגו** היא קבוצת כדוריד מהעיר לאמגו שבגרמניה. אולמה הביתי של הקבוצה הוא ליפרלנדהל והיא משחקת בליגה הגרמנית בכדוריד. השם הראשון של קבוצה היה **בלספורטורין לאמגו 1911**. מדי הקבוצה הם: כחול ולבן.

## תארים

*אליפות גרמניה
**2 (1997, 2003)

*הגביע הגרמני
**3 (1995, 1997, 2002)

*גביע המחזיקות של אירופה
**1 (1996)

*גביע ה-EHF
**1 (2006)

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קבוצות כדוריד גרמניות
קטגוריה:נורדריין-וסטפאליה: מועדוני ספורט
אנדרטת אדמס

**אנדרטת אדמס** (באנגלית: **Adams Memorial**) היא מצבה הנמצאת בחלקה E בבית הקברות רוק קריק (מאנגלית:rock creek cemetary) שבוושינגטון די. סי. בארצות הברית. חלקה המרכזי של המצבה הוא פסל יצוק מברונזה של הפסל האירי אמריקאי אוגוסטוס סיינט-גודנס. הפסל מתאר דמות מכוסה בבד, אשר יושבת כשגבה אל קיר גרניט.

## היסטוריה
האנדרטה נבנתה בשנת 1891, והקמתה הוזמנה על ידי הנרי אדמס, סופר, עיתונאי והיסטוריון אמריקאי, על מנת להנציח את אשתו, קלובר הופר אדמס.

הנרי אדמס הנחה את סיינט-גודנס להתבסס בעיצוב הפסל על דמויות מן האמנות הדתית הבודהיסטית. הדמות שפיסל סיינט-גודנס שאבה השראה מגלימותיו של קאנון, שמו היפני אוולוקיטשוורה, הבודהיסטווה של החמלה, ובמיוחד מהקונטרסט בין גלימותיו הנשפכות לדמותו השקטה והיציבה כפי שהופיע בציורו של קאנוֹ מוֹטוֹנוֹבּוּ. כמו כן, ייתכן כי סיינט-גודנס הושפע מאמנות הקבורה הפריזאית, בעקבות שהותו בצרפת.

השם שהוענק לדמות המתוארת בפסל על ידי סיינט-גודנס עצמו הוא  ("The Mystery of the Hereafter and The Peace of God that Passeth Understanding"), אך הוא מוכר יותר בקרב הציבור בכינוי "יגון" ("Grief"). אדמס לא היה מרוצה מהכינוי שדבק בפסל, ובשנת 1908 שלח מכתב לבנו של סיינט-גודנס, בו הוא ביקש ממנו שימנע מהציבור להעניק כינויים לפסל. אדמס אף טען כי סיינט-גודנס התכוון שהפסל יהווה שאלה בלתי פתורה, ולכן אין לכנותו בשם ספציפי.

הפסל זכה לפרסום ונודע בחשיבותו בהיסטוריית הפיסול האמריקאית, והפופולריות שלו היוותה מקור השראה למספר העתקים, והמפורסם בהם הוא הפסל "Black Aggie" (מילולית: אגי השחורה), אשר נקנה על ידי הגנרל האמריקאי פליקס אגנוס והוצב על חלקת הקבר שלו במרילנד בשנת 1925. 

החל מ-16 במרץ 1972 נוספה אנדרטת אדמס למרשם הלאומי של מקומות היסטוריים של ארצות הברית (National Register of Historic Places).

## גלריה

קובץ:Kano White-robed Kannon, Bodhisattva of Compassion.jpg|הציור היפני שנחשב מקור ההשראה המרכזי לאנדרטה


## קישורים חיצוניים

* מידע תיירותי אודות אנדרטת אדמס 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
אדמס
קטגוריה:ארצות הברית: אתרים היסטוריים לאומיים
אלני קאראינדרו

**אלני קאראינדרו** (ביוונית: **Ελένη Καραΐνδρου**; נולדה ב-25 בנובמבר 1939) היא מלחינה יוונית. נודעת בהלחנת פסקולים לסרטיו של הבמאי היווני תיאו אנגלופולוס, בין השאר לסרטו עטור הפרסים "מגדל הדבורים". היא נולדה בכפר טיכו שמרכז יוון וגדלה באתונה, שם גם למדה הלחנה ופסנתר. כמו כן למדה ארכאולוגיה באוניברסיטת אתונה. בין השנים 1969 ל-1974 למדה אתנומוזיקולוגיה בפריז.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה

## הערות שוליים

קטגוריה:ילידות 1939
קטגוריה:יוונים שנולדו ב-1939
קטגוריה:מלחינים יוונים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אתונה
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת אתונה
תומאס נורת'

**תומאס נורת**' (באנגלית **Thomas North**; 1535–1601) היה מתרגם אנגלי.

## תולדות חייו
נורת' נולד בלונדון בשנת 1535, את חוק לימודיו עשה בקולג' "פטרהאוס" שבאוניברסיטת קיימברידג', לאחר סיום לימודיו הצטרף לאכסניית המשפט לינקולן אין שם התעניין לראשונה בתרגום.

נורת' התגייס לצבא האנגלי ונלחם כקצין באירלנד בשנת 1582, השתתף בהגנת הולנד מפני התקפתה של ספרד בשנים 1585–1587 והיה ממונה בשנת 1588 על אימון מיליציה שיועדה להילחם בספרדים במקרה שההארמדה הספרדית תפלוש לאיים הבריטיים. בשנים 1596–1597 נלחם שוב באירלנד ובאותן שנים הוענק לו תואר אבירות על ידי אליזבת הראשונה, מלכת אנגליה.

## עבודתו כמתרגם
נורת' תרגם את ספרו הראשון בשנת 1557, היה זה ספרו של המורליסט הספרדי אנטוניו דה גווארה שנורת' תרגמו מן התרגום הצרפתי ופרסמו בשם "The Diall of Princes". ספר זה עוסק בהגותו של הקיסר הרומי מרקוס אורליוס שנודע כפילוסוף. בשנת 1570 תרגם אוסף איטלקי של משלים מתוך החיבור ההודי משלי בידבה.

נורת' היה הראשון שתרגם את "החיים המקבילים" של פלוטרכוס לאנגלית, מכיוון שלא ידע יוונית הוא השתמש בתרגום בצרפתית מאת ז'אק אמיו. בתרגום זה הוא העביר את סגנונו של פלוטרכוס, שכבר זכה לסגנון רנסאנסי בתרגומו של אמיו, לסגנון אנגלי כאילו החיבור נכתב על ידי סופר אנגלי בן העידן האליזבתני. תרגום זה נחשב כאחת מיצירות המופת של הפרוזה האנגלית באותה תקופה ונודעת לו השפעה רבה על ויליאם שייקספיר שלא רק שספר זה שימש לו כהשראה בעת כתיבת המחזות "יוליוס קיסר", "אנטוניוס וקלאופטרה" ו"קוריולנוס" אלא שהוא אף עשה שימוש בקטעים שלמים מן התרגומים במחזותיו בלא שינוי.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:מתרגמים אנגלים
קטגוריה:ילידי 1523
קטגוריה:נפטרים ב-1601
כתב מושגים

**כתב מושגים** (בגרמנית: **Begriffsschrift**) הוא ספרו הראשון של גוטלוב פרגה, אבי הלוגיקה המודרנית, ואחד מעמודי התווך של הפילוסופיה האנליטית של המאה העשרים.

ממוזער|200px|כריכת הספר המקורית
פרגה הציג מבנה לוגי של מגוון תכנים ושל יחסי הנביעה ביניהם, תוך הצגה חמורה ומדויקת של הוכחות והגדרות. הספר מפתח תחשיב פרדיקאטים מסדר ראשון, אשר נעשה בעקבותיו התחום המרכזי בלוגיקה, ומציג אקסיומטיקה שלמה שלו. כמו כן כלל פרגה הרחבות ללוגיקה מסדר שני. על בסיס זה הגדיר מושגים והוכיח משפטים שהיוו בסיס לעמדה הלוגיציסטית בפילוסופיה של המתמטיקה.

בפרק הראשון מגדיר פרגה מושגי יסוד וסימונים שחלקם שונים מהסימונים הנהוגים כיום:

## לקריאה נוספת
* גוטלוב פרגה, **כתב מושגים**, תרגם גלעד ברעלי, הוצאת שלם: ירושלים, 2004.

## קישורים חיצוניים

*''Begriffsschrift'' להורדה(2.5 MB)
* מבוא לספר מאת גלעד ברעלי ופרק ההקדמה

קטגוריה:חיבורים פילוסופיים
קטגוריה:ספרי מתמטיקה
קטגוריה:ספרי 1879
קטגוריה:ספרי הוצאת שלם
זיפ

250px|ממוזער|שמאל|פחית זיפ
**זיפ** הוא שמה של אבקה להכנת משקה קל ששווקה על ידי חברת עלית בין שנות ה-80 לאמצע שנות ה-90.

האבקה יוצרה מסוכר, חומרי טעם וריח, וצבע מאכל, ונארזה בקופסאות פח עם כפיות מדידה מפלסטיק ובשקיות אטומות לנשיאה. לצורך הכנת המשקה עורבבה האבקה עם מים. האבקה נמכרה בכמה טעמים, לרבות תפוזים, אשכוליות, לימונים, מנגו, פטל ותפוחים.

מסע הפרסום של המוצר נוהל על ידי משרד הפרסום וימר-טמיר-כהן תחת הסיסמה "איזה זיפ שותים היום?". המוצר פורסם ברדיו ובעיתונות הכתובה, ואף בסרטוני פרסום בקולנוע. הזמריר ("נביא הביתה זיפ - והמשקה מוכן; ניקח איתנו זיפ - של עלית כמובן") נכתב על ידי ראובן וימר והולחן על ידי קובי אושרת, וזכה להצלחה רבה.

בשיא ההצלחה נמכרו 1,200 טון אבקת זיפ בשנה, והאבקה אף הוכנסה למנות קרב בצה"ל.

בנוסף לאבקה, זיפ נמכרה בשלב מסוים כסירופ לשתייה.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מותגי מזון
קטגוריה:משקאות
קטגוריה:עלית: מוצרים
קטגוריה:שנות ה-1980 בישראל
פרדריק לאזאר

**פרדריק לָאזָאר** (בצרפתית: **Frédéric Lazard**; 20 בפברואר 1883, מרסיי – 18 בנובמבר 1948) היה שחמטאי יהודי-צרפתי, מחבר בעיות שחמט ועיתונאי, אחיו הצעיר של גוסטב לאזאר.

## ביוגרפיה
פרדריק לאזאר חי בפריז, שם שיחק בתחרויות רבות. הגיע פעמיים למקום הרביעי בשנת 1905, חלק מקום שלישי בשנת 1908, הגיע למקום השלישי בשנת 1909 (ניצח: ארנולד אורבך), חלק מקום שני אחרי ויינשטיין בשנת 1909, ניצח לפני אמדה ג'יבו בשנת 1910, חלק מקום ראשון עם אריסטיד גרומר בשנת 1912, הגיע למקום הרביעי בשנת 1914 וחלק מקום שני, אחרי אלפונס גץ בתחרות ליון בשנת 1914 (אליפות צרפת השנייה לשחמטאים חובבים).

בשנת 1912 סיים לאזאר בתיקו דו-קרב עם אמדה ג'יבו 3-3, והפסיד לאדוארד לאסקר 0.5-2.5. בשנת 1913 סיים בתיקו 1.5-1.5 עם סמירנוב.

לאחר מלחמת העולם הראשונה ניצח לאזאר בתחרות פריז בשנת 1920, הגיע למקום השני בתחרות פריז בשנת 1922 (ניצח: אנדרה מופאנג), הגיע למקום התשיעי באליפות צרפת בשנת 1924 (ניצח: רוברט קרפו), חלק מקום שני-שלישי באליפות צרפת שהתקיימה בעיר ניצה בשנת 1925 (ניצח: רוברט קרפו), חלק מקום ראשון עם אנדרה שרון באליפות צרפת לשחמט בשנת 1926, הגיע למקום ה-13 בתחרות פריז בשנת 1927 (ניצח: אברהם באראץ), חלק מקום 10–11 באליפות פריז בשנת 1928 (ניצח: אברהם באראץ), הגיע למקום השביעי בתחרות פריז בשנת 1929 (ניצח: סבלי גריגורייביץ' טרטקובר), חלק מקום 3–5 באליפות פריז בשנת 1930 (ניצח: יוסף צוקרמן ) והגיע למקום ה-10 בתחרות פריז בשנת 1933 (ניצח: אלכסנדר אלכין).

באולימפיאדת השחמט 1924, אולימפיאדת השחמט הלא רשמית הראשונה שהתקיימה במקביל לאולימפיאדת פריז (1924). השיג לאזאר 6.5 נקודות מ-13 משחקים וסיים במקום ה-16.

לאזאר שיחק בצבע השחור בשנת 1922 את המשחק הבא, שנחשב לאחד הקצרים ביותר אי-פעם: 1. ד4 ד5 2. ב3 פו6 3. פד2 ה5 4. ד:ה5 פז4 5. ח3 פה3 ולבן נכנע.

## אטיוד שחיבר
אטיוד  משנת 1913, הלבן נוסע וזוכה.   

אם 1...מ:ו2 אז:

לאזאר חיבר כ-600 בעיות שחמט, ובשנת 1928 פרסם ספר עם הטובות שבהן: "Mes problèmes et études d'échecs".

אטיוד  משנת 1913, ההסבר אחרי 20:05 דקות, יוטיוב

## לבן: [[אמדה ג'יבו]] שחור:  פרדריק לאזאר

המשחק מטה נחשב למשחק הקצר ביותר שאי פעם התקיים בין שני אמני שחמט, כאן הלבן מתעלם מעקרונות פתיחה בסיסיים ונענש מיידית על כך. 

בפרסומים מאוחרים יותר נטענו טענות שונות, שהמשחק ארך חמישה מסעים ולא ארבעה, שהמשחק היה משחק ידידותי בין השניים לאחר ארוחת צהרים דשנה, שהשחקן בלבן לא היה אמדה ג'יבו אלא אחר וכדומה. 

## קישורים חיצוניים

* מידע כללי
* פרדריק לאזאר, באתר Heritage des Echecs Francais.
* פרדריק לאזאר, באתר arves
* ביוגרפיה קצרה באתר, chesscomposers

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונאים יהודים צרפתים
קטגוריה:שחמטאים יהודים צרפתים
קטגוריה:שחמטאים שהשתתפו באולימפיאדת השחמט
קטגוריה:פרובלמאים צרפתים
קטגוריה:פרובלמאים יהודים
קטגוריה:פריז: אישים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1883
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1948
קשרים הנדסיים

**קשרים הנדסיים** (באנגלית: **Richard Hammond's Engineering Connections**) היא תוכנית טלוויזיה תעודית בריטית שבועית המשודרת בערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק, שהחלה את דרכה בשנת 2008, ומוגשת על ידי הבדרן האנגלי ריצ'רד האמונד.

## על התוכנית
בתוכנית, האמונד יוצא לשלל מקומות ברחבי העולם כדי לחקור ולגלות את ההיבט המדעי וההנדסי שמאחורי המצאות שונות. האמונד בוחן ומסביר על שיטת הפעולה של מבנים מיוחדים, המצאות יוצאות דופן ומכונות שונות, באמצעות ניסויים, הדרכה והסברים שונים. במהלך ההסברים הוא משווה את הרעיונות והעקרונות שבסיס הפלאים ההנדסיים למקרים אחרים, יומיומיים או מן העבר, המיושמים על עקרונות אלה.

באחד מן הפרקים האמונד מציץ אל מאחורי ההנדסה של מטוס האיירבאס A380 (מטוס הנוסעים הגדול בעולם), ובפרק אחר מבקר האמונד בגורד השחקים טאיפיי 101 (לשעבר גורד השחקים הגבוה בעולם), ומסביר על הייחוד שמאחורי ההנדסה של הבניין. בין היתר, האמונד חוקר גם את הקשרים ההנדסיים של: טלסקופ החלל האבל, אסדת קידוח ועוד.

התוכנית שודרה לראשונה ב-15 במאי 2008 כחלק מרצועת השידורים המכונה: "שני הגדול" ("Big New Mondays"), ומשודרת גם בערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק שבישראל.

## קישורים חיצוניים
* 

* אתר התוכנית מתוך אתר נשיונל ג'יאוגרפיק (באנגלית)
* אתר התוכנית מתוך אתר נשיונל ג'יאוגרפיק ישראל

קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה בערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק
זיכרון פרוספקטיבי

"**זיכרון פרוספקטיבי**" הוא מושג מתחום הפסיכולוגיה הקוגניטיבית המתאר מנגנון זיכרון שמטרתו זכירת דברים שצריכים להתבצע על ידי הפרט בזמן מסוים בעתיד, כמו משימות שונות. זהו מעין "היומן הפנימי" של האדם, שמזכיר לו אילו פעולות עליו לבצע בכל רגע נתון, באילו זמנים ובאילו הקשרים. יש המגדירים את סוג הזיכרון הזה כ"זיכרון לזכור". 

זיכרון פרוספקטיבי שונה מזיכרון רטרוספקטיבי. זיכרון רטרוספקטיבי מאחסן מידע על פעולות ואירועים שהתרחשו בעבר, בעוד בזיכרון הפרוספקטיבי מאוחסן מידע לגבי הפעולות שיש לזכור לבצע בעתיד.

הגירויים המפעילים את הזיכרון הפרוספקטיבי יכולים להיות אירועים או זמנים שונים. דוגמה אחת לזיכרון המופעל על ידי גירוי זמן, היא של אדם הזוכר שבשעה 14:00 ביום מסוים יש לו פגישה עם הרופא. דוגמה לזיכרון המופעל על ידי גירוי אירוע היא של אישה הזוכרת שכאשר תפגוש את עורך הדין שלה, עליה למסור לו מעטפה. 
 
מחקרים רבים העוסקים בזיכרון הפרוספקטיבי דנים בשאלה כיצד ניתן להתגבר על כשלים במנגנון הזיכרון הזה, וכיצד ניתן לשפר את תפקודו.

עם התפתחותה של הטכנולוגיה, פותחו אמצעים רבים ושונים שיאפשרו לבני האדם לזכור דברים שעליהם לעשות מבלי להשתמש באופן פעיל בזיכרון הפרוספקטיבי שלהם, למשל: שימוש ביומנים אלקטרוניים, תזכורות ושעונים מעוררים. שימוש באפליקציה סלולרית המתריאה על צורך בקיום משימה מסוימת, מאפשר למוח האנושי "לנוח" מכיוון שהוא לא נדרש לזכור לבצע את המשימות הללו.

## ראו גם
* זיכרון עבודה
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:זיכרון
אברהם נניקשווילי

**אברהם נניקשווילי** (בגאורגית: **აბრამ ნანიკაშვილი**, אבּרָם נָניקַשווילי; נולד ב-1960) הוא איש עסקים ישראלי.

## ביוגרפיה
נניקשווילי נולד בגאורגיה למשפחה יהודית, הבכור מבין ארבעה ילדים. עלה לישראל עם הוריו בגיל צעיר. תחילה התגוררה המשפחה באור יהודה, ומשם עברה לאשדוד.

למד בישיבת פוניבז', ולאחר מכן שירת בצה"ל בחיל המודיעין. החל לעבוד בבנק דיסקונט. לאחר שאפרים גור נבחר לסגן ראש עיריית אשדוד, הוא העביר את ניהול סוכנות הביטוח שלו לנניקשווילי. בסוכנות הביטוח הכיר נניקשווילי את ג'קי בן-זקן בן ה-16, שלימים הפך לשותפו בחברות רבות.

בשנת 1992 החל בפעילות עסקית בגאורגיה וברוסיה, את הונו הגדול עשה בייצוא גז מרוסיה. הקים חברה לסחר ולהובלה של נפט עם אפרים גור.

ביולי 2005 רכשו נניקשווילי ובן-זקן תמורת חצי מיליון דולר 85% משלד בורסאי בבורסה לניירות ערך בתל אביב, ושינו את שמו למנופים פיננסיים בע"מ. לביסוס החברה השקיעו בה השניים 8 מיליון ש"ח. בפברואר 2007 רכשו את קניון ארנה הרצליה תמורת כ-540 מיליון ש"ח. בנוסף השקיעו השניים בנדל"ן בארצות הברית, בעיקר באמצעות הלוואות נון ריקורס. באשדוד הקימו השניים את הקניון "סטאר סנטר". מנופים פיננסיים רכשה את השליטה בשלד הבורסאי מאקפל. נניקשווילי הוא עדיין בעל עניין בחברת מנופים פיננסיים, הפועלת התחום הנדל"ן, שבשנת 2013 נרשמה לה הערת עסק חי. נניקשווילי ובן-זקן וחברת מנופים פיננסיים הם בעלי עניין בחברת שמן משאבי נפט וגז בע"מ, הנסחרת בורסה לניירות ערך בתל אביב. קידוח "ים 3" של החברה התגלה ככושל בסוף 2013.

דרך בן-זקן הכיר נניקשווילי את חבר הכנסת בנימין בן אליעזר, וקשר איתו קשרים הדוקים. במסגרת קשרים אלה נתן נניקשווילי לבן אליעזר סכום נכבד למימון רכישת ביתו ביפו. בן אליעזר היה מועמד בבחירות לנשיאות ישראל, אך לאחר שארבעה ימים לפני הבחירות זימנה אותו המשטרה לחקירה באזהרה בעניין כספים אלה, הודיע בן אליעזר על פרישתו מהבחירות לנשיאות. נניקשווילי עמד לדין ובאוגוסט 2019 הורשע במתן שוחד בסך 400 אלף דולר לבן אליעזר, וכן בהלבנת הון. בדצמבר 2019 נגזרו עליו 14 חודשי מאסר בפועל וקנס בגובה מיליון ש"ח. בינואר 2022 התקבל בבית המשפט העליון ערעור המדינה על קולת העונש, והוא הועמד על 21 חודשי מאסר. לאחר שוועדת שחרורים החליטה על קיצור מאסרו, הוא צפוי להשתחרר למעצר בית במרץ 2024.

בעבר היה שותף בחברת טריפל M שמחזיקה בתחנת הכוח IPM בבאר טוביה. ב-2016 נאלץ למכור את החזקותיו בחברה עקב עברו הפלילי.

בשנת 2005 הוערך הונו ב-3.35 מיליארד ש"ח.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי עסקים ישראלים
קטגוריה:אנשי עסקים יהודים גאורגים
קטגוריה:בוגרי ישיבת פוניבז'
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:אשדוד: אישים
קטגוריה:מורשעים בעבירות שוחד בישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1960
אואוראד, מלך הפיקטים

**אואוראד** או **פראט בן בארגויט** (באנגלית: **Uurad** או **Ferat son of Bargoit** בגאלית סקוטית: **Uurad mac Bargoit**; נפטר ב-842 לערך) היה מלך הפיקטים (מלך פורטריו). אואוראד מלך כשלוש שנים, החל מעלייתו לשלטון בשנת 839 ועד מותו.

הגרסאות השונות של "דברי ימי הפיקטים" נותנות תעתיקים שונים של שמו של אואוראד או פראט, וייתכן ששמו היה פראדאך.

בניו של אואוראד היו ברידיי שמלך אחריו, וכן קיניאוד ודרסט שמלכו לאחר מכן, ונלחמו על השליטה בממלכת הפיקטים כנגד ברידיי מק פוקל וקנת מק אלפין.

## קישורים חיצוניים
* דברי ימי אלסטר 
* דברי ימי אלסטר (תרגום לאנגלית)
* דברי ימי הפיקטים

קטגוריה:מלכי סקוטלנד
קטגוריה:מלכי הפיקטים
קטגוריה:נפטרים ב-842
ברידיי השישי, מלך הפיקטים

**ברידיי השישי** (באנגלית: **Bridei VI**; נפטר ב-842 לערך), בנו של אואוראד היה מלך הפיקטים (מלך פורטריו). ברידיי מלך זמן קצר של פחות משנה, בשנת 842, החל מעלייתו לשלטון ועד מותו.

ברידיי עלה לשלטון לאחר מות אביו, ועל פי "דברי ימי הפיקטים" נפטר זמן קצר לאחר מכן, ואחיו, קיניאוד עלה לשלטון במקומו.

## קישורים חיצוניים
* דברי ימי הפיקטים

קטגוריה:מלכי סקוטלנד
קטגוריה:מלכי הפיקטים
קטגוריה:נפטרים ב-842
גוסטב לאזאר

**גוסטב לָאזָאר** (בצרפתית: **Gustave Lazard**; 1876–1949) היה שחמטאי ומחבר בעיות שחמט יהודי-צרפתי. אחיו הבכור של פרדריק לאזאר.

## חייו
לאזאר חי בפריז שם שיחק בתחרויות רבות. הוא חלק מקום 5–6 בתחרות 1907 (ניצח: פרנק מרשל), הגיע למקום השמיני בתחרות 1908 (ניצח: גרומר), הגיע למקום התשיעי בתחרות 1909 (ניצח: ארנולד אורבך), הגיע שביעי בתחרות 1909 (ניצח: ויינשטיין), הגיע שביעי בתחרות 1910 (ניצח: פרדריק לאזאר) והגיע תשיעי בתחרות 1912 (ניצחו: פרדריק לאזאר וגרומר).

לאחר מלחמת העולם הראשונה חלק לאזאר את המקום השביעי בתחרות פריז בשנת 1920 (ניצח: פרדריק לאזאר), הגיע שמיני בתחרות 1922 (ניצח: אנדרה מופאנג), הגיע למקום ה-12 בתחרות פריז בשנת 1926 (ניצח: לאון שוורצמן), חלק מקום 10–12 בתחרות פריז בשנת 1927 (ניצח: אברהם באראץ), הגיע למקום ה-12 באליפות פריז בשנת 1928 (ניצח: אברהם באראץ), וחלק מקום 3–5 באליפות פריז בשנת 1930 (ניצח: יוסף צוקרמן).

לאזאר היה נשיא מועדון השחמט על שם פרנסואה אנדרה פילידור.

## הערות שוליים

קטגוריה:פרובלמאים יהודים
קטגוריה:שחמטאים יהודים צרפתים
קטגוריה:פרובלמאים צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1876
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1949
או'קונור

**או'קונור** (בכתיב לועזי: **O'Connor**), במקור Ua Conchobair (אירית: נכדו של קוֹנְחוֹבָּר), הוא שם משפחה אירי. 

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה איריים
ברידיי השביעי, מלך הפיקטים

**ברידיי השביעי** (באנגלית: **Bridei VII**; נפטר ב-845 לערך), בנו של אואות'ויל (Uuthoil) או פוכל (Fochel) היה מלך הפיקטים (מלך פורטריו). ברידיי מלך כשלוש שנים, החל מעלייתו לשלטון בשנת 842, ועד מותו.

על פי "דברי ימי הפיקטים" נאבק ברידיי עם קנת מק אלפין על כס המלוכה.

לאחר מותו עלה לשלטון דרסט העשירי

## קישורים חיצוניים
* דברי ימי הפיקטים

קטגוריה:מלכי סקוטלנד
קטגוריה:מלכי הפיקטים
קטגוריה:נפטרים ב-845
דאוס (להקה)

**דאוס** (dEUS) היא להקת רוק אלטרנטיבי בלגית. הלהקה שינתה את הרכבה מספר פעמים, ורק הזמר טום ברמן (Tom Barman) והכנר והקלידן קלאס יאנזונס (Klaas Janzoons) היו חברים בכולם.

## היסטוריה
הלהקה הוקמה באנטוורפן בשנת 1991. תחילה היא הופיעה כלהקה של גרסאות כיסוי לשירים של הוולווט אנדרגראונד והפיקסיז, אך עם הזמן החלה לנגן שירים מקוריים באנגלית שנכתבו על ידי כל אחד מחבריה והשתלבו בהם סגנונות שונים - רוק, ג'אז ואוונגרד.

בשנת 1993 יצא המיני-אלבום של דאוס, Zea. האלבום משך את תשומת לבה של חברת איילנד רקורדס האנגלית שהזמינה את הלהקה להופעות בלונדון. האלבום המלא הראשון של הלהקה, Worst Case Scenario יצא בשנת 1994 ולמרות סגנונו הקשה והאקלקטי, קיבל ביקורות משבחות והניב מספר להיטים ב-MTV וברדיו: Via, Suds & Soda, Right as Rain ו-Hotellounge. בין המאפיינים הייחודיים של האלבום הייתה נגינת הכינור של יאנזונס, דבר נדיר ברוק אלטרנטיבי. בנוסף לברמן ויאנזונס באלבום השתתפו הבסיסט סטף קמיל קרלנס (Stef Kamil Carlens), הגיטריסט רודי טרובה (Rudy Trouvé), והמתופף ז'יל דה בורגר (Jules de Borgher), שגם השתתפו בכתיבת השירים. בעקבות הצלחת שירי האלבום בישראל, הלהקה הופיעה בשנת 1995 בפסטיבל בתל אביב ובצמח שעל הכנרת.

בשנת 1995 יצא המיני-אלבום השני של הלהקה, My Sister = My Clock. הוא הופץ על תקליטור שבו הייתה רצועה אחת בלבד של 25 דקות שהורכבה משירים קצרים ואוונגרדיים פרי עטם של כל חברי הלהקה.

האלבום המלא השני של דאוס יצא בשנת 1996 ונקרא In a Bar Under the Sea הוא הניב להיט אחד גדול - Little Arithmetics ושני להיטים אלטרנטיביים ששודרו רבות ב-MTV בשעות הלילה - Theme from Turnpike ו-Roses. רודי טרובה השתתף בהקלטת חלק מהשירים באלבום, אך קרייג וורד (Craig Ward) האנגלי החליף אותו בתפקיד הגיטריסט הקבוע.

למרות שסטף קמיל קרלנס לקח חלק משמעותי בשירה ובכתיבת השירים באלבומים הראשונים של הלהקה, הוא פרש ממנה לקראת הוצאת אלבומה שלישי, אבל המשיך להשתתף כאורח בהקלטות. בתפקיד הבסיסט החליף אותו דני מומנס (Danny Mommens).

האלבום The Ideal Crash יצא בשנת 1999. להבדיל מהאלבומים הראשונים של הלהקה שהופקו על ידי צמד המפיקים הבלגיים האוונגרדיים פטר ורמירש (Peter Vermeersch) ופייר ורוולוסם (Pierre Vervloesem), האלבום השלישי הופק על ידי המפיק הקנדי דייוויד בוטריל שעבד עם טול וקינג קרימזון והתאפיין בצליל נקי יותר. הוא הניב את הלהיטים Sister Dew, Instant Street ו-The Ideal Crash.

בעקבות יציאת האלבום הזה הלהקה יצאה לסיבוב הופעות, שבמהלכו הופיעה שוב בתל אביב ובחיפה. לאחר מכן הפסיקה את פעילותה הקבועה וחבריה התרכזו בפרויקטי-צד שונים במוזיקה ובקולנוע.

בשנת 2004 עזבו את הלהקה קרייג וורד ודני מומנס, שהוחלפו על ידי מאורו פבלובסקי (Mauro Pawlowski) ואלן גווארט (Alan Gevaert). בהרכב הזה הלהקה הוציאה בשנת 2005 את האלבום Pocket Revolution, שהצליח במכירות, אך זכה לביקורות פושרות יותר מהאלבומים הקודמים. בשנה הזאת הלהקה הופיעה בירושלים ובתל אביב.

בשנת 2008 הוציאה דאוס את האלבום Vantage Point, שהחזיר לה את אהדת המבקרים. את המתופף ז'יל דה בורגר החליף באלבום הזה סטפן מיסגרס (Stéphane Misseghers).

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:להקות בלגיות
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה של MTV אירופה
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1991
בלאנקיזם

שמאל|ממוזער|200px|לואי אוגוסט בלאנקי
**בלאנקיזם** הוא תפיסה מהפכנית המיוחסת למשנתו של לואי אוגוסט בלאנקי, שגרס כי מהפכה סוציאליסטית צריכה להתבצע בידי קבוצה קטנה יחסית של קושרי קשר מאורגנים היטב וסודיים. לאחר שייקחו את השלטון, על המהפכנים להשתמש בכוח המדינה על מנת להנהיג סוציאליזם או קומוניזם. תפיסה זו היא אחת מהתפיסות הסוציאליסטיות הדוגלות בהפיכה.

נדיר שאדם יאמץ את הבלאנקיזם כהגדרה עצמית. המושג שימש בעיקר למטרת התנצחות, על מנת להאשים מהפכן כלשהו בכישלון הנחלת ראיית עולמו בקרב מעמד הפועלים. קרל מרקס ופרידריך אנגלס דאגו להבדיל את תפיסת המהפכה שלהם מבלאנקיזם. כפי שאנגלס ניסח במאמרו "התוכנית של הנמלטים הבלאנקיסטים מהקומונה הפריזאית"

חלק ממבקריו של לנין גורסים כי ראיית העולם המהפכנית שלו הייתה אליטיסטית ובמהותה "בלאנקיסטית". רוזה לוקסמבורג, לדוגמה, כחלק מקטע ארוך יותר על בלאנקיזם במאמרה "לניניזם או מרקסיזם?", כותבת:

יש לציין שבאומרה "סוציאל-דמוקרטיה", לוקסמבורג מתכוונת לשימוש המקורי של המושג על פי כתבי מרקס, והוא זהה ל"סוציאליזם". מושג רדיקלי הרבה יותר מהשימוש שלו כיום. היא ראתה במפלגה הסוציאל-דמוקרטית, מפלגה שמבוססת על מאבק של מעמד הפועלים.

למרות זאת, לנין התכחש לבלאנקיזם:

קטגוריה:קומוניזם
קטגוריה:סוציאליזם
קטגוריה:מרקסיזם
קטגוריה:אידאולוגיות על שם אישים
דרסט העשירי, מלך הפיקטים

**דרסט העשירי** (באנגלית: **Drest X**; בגאלית סקוטית: **Drust**; נפטר ב-848), בנו של אואוראד, היה מלך הפיקטים (מלך פורטריו). דרסט מלך כשלוש שנים, החל מעלייתו לשלטון בשנת 845 ועד מותו. דרסט עלה לשלטון לאחר מותו של קודמו, ברידיי השביעי.

על פי "דברי ימי הפיקטים" נאבקו דרסט וקנת על השלטון, ובעקבות ניצחונו של השני, ומותו של דרסט עלה קנת לשלטון.

## קישורים חיצוניים
* דברי ימי הפיקטים

קטגוריה:מלכי סקוטלנד
קטגוריה:מלכי הפיקטים
קטגוריה:נפטרים ב-848
כאמל הנו

השייח' **כאמל הנו ** (בערבית: **كامل هنو**; 1917–1973) היה מזכיר בית הדין השרעי הדרוזי הראשון וממכובדי העדה הדרוזית. עודד השכלה ועשה רבות למען קידומה בעדה הדרוזית. בנו השייח' נעים כאמל הנו מכהן כיום כקאדי בית הדין השרעי.

## ביוגרפיה
הנו נולד בכפר הדרוזי ג'וליס שב בשנת 1917, למשפחה דתית ומרכזית בכפרו. אביו נפטר עוד בהיותו ילד, אימו גידלה אותו על ערכי דת ואמונה של העדה הדרוזית.

לפני קום המדינה היה שותף מרכזי יחד עם מנהיגי העדה אז בשמירה על המסורת והמקומות הקדושים של העדה הדרוזית. היה עוזרו של השייח אמין טריף, שהיה אז נשיא בית דין שרעי ומנהיג הרוחני של העדה הדרוזית.

בשנת 1963 הוקם בית דין שרעי הדרוזי, בהכרה של מדינת ישראל בעדה הדרוזית כדת נפרדת מהאסלאם, השייח' סלמאן טריף היה אז בתפקיד קאדי בית הדין השרעי. הוא כיהן בתפקיד מזכיר בית הדין השרעי.

הנו היה ממקורבי השופט הדרוזי פארס חמוד פלאח. היה ממכובדי העדה, ופעל להכניס השכלה לקרב בני העדה שלו.

הנו היה מועמד לתפקיד קאדי בית דין שרעי דרוזי, אך בגלל פטירתו בגיל צעיר התמנה בנו, שייח' נעים כאמל הנו, למזכיר בית דין שרעי ולאחר מכן לתפקיד קאדי בית דין השרעי הדרוזי.

שייח' כאמל יוסף הנו נפטר ב-22 בספטמבר 1973. יום אחרי מותו נערך טקס קבורה מיוחד בהשתתפות המונים מבני העדה הדרוזית ובני עדות אחרות, שהוקירו לו כבוד והערכה.

קטגוריה:דרוזים ארץ-ישראלים
קטגוריה:אנשי דת דרוזים ישראלים
קטגוריה:ג'וליס: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1917
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1973
אראזם לורבק

**אראזם לורבק** (בסלובנית: **Erazem Lorbek**; נולד ב-21 בפברואר 1984 בליובליאנה, יוגוסלביה) הוא כדורסלן עבר סלובני ששיחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר. גובהו של לורבק הוא 2.10 מטר. אראזם הוא אחיו הבכור של הכדורסלן דומיין לורבק.

## קריירה
אראזם לורבק החל לשחק במחלקת הנוער של אולימפיה ליובליאנה בהיותו בן 15. לאחר שלוש שנים בסלובניה עבר ללמוד באוניברסיטת המדינה של מישיגן שבארצות הברית, ושיחק עבור קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה שכונתה "הספרטנים". בעונת הרוקי שלו בקבוצה הוא העמיד ממוצעים של 6.4 נקודות ו-3.3 ריבאונדים למשחק. אף על פי כן, הוא בחר לחזור לאירופה לאחר שנה אחת בלבד באוניברסיטת המדינה של מישיגן.

לאחר זמן קצר, לורבק חתם בקבוצת פורטיטודו בולוניה מליגת העל האיטלקית. הוא שיחק בבולוניה במשך שלוש עונות, בהן זכה עם הקבוצה באליפות הליגה ובסופר קאפ האיטלקי, וכמו כן היה שותף להישג השיא של הקבוצה מחוץ לאיטליה: העפלה לגמר היורוליג, בו לבסוף פורטיטודו הובסה על ידי מכבי תל אביב. בשנת 2005 נרשם לורבק לדראפט ה-NBA ונבחר במקום ה-46 הכללי על ידי האינדיאנה פייסרס, אך לא השיג חוזה בקבוצה, ועקב כך המשיך לשחק בבולוניה עונה נוספת.

ב-2006 הוא לורבק עבר לקבוצת אוניקאחה מאלגה מליגת העל הספרדית, אך לא זכה לדקות משחק רבות. בינואר 2007 הוא הושאל לבנטון טרוויזו, אך ההשאלה בוטלה על ידי התאחדות הכדורסל האיטלקית עקב הפרה של תקנון הליגה. מספר ימים לאחר מכן הוא עבר ללוטומטיקה רומא.

לורבק השתלב היטב ברומא, והפך לשחקן מפתח של הקבוצה ואף לאחד משחקני הקו הקדמי הטובים באירופה. צסק"א מוסקבה חשקה בשירותיו והחתימה אותו לשלוש עונות בשנת 2008, בעקבות יכולתו של לורבק כנגדה בשלב ה"טופ 16" של היורוליג. בעונתו היחידה בצסק"א הוא העפיל עמה לגמר היורוליג ונבחר לחמישיית העונה השנייה של המפעל. באוגוסט 2009 חתם לורבק בברצלונה מליגת העל הספרדית לשלוש עונות.

בקיץ 2012 חתם לורבק לשנתיים נוספות בקבוצה. בקיץ 2014 לורבק עזב את ברצלונה בעקבות פציעה כרונית בברך, ומאז הוא שחקן חופשי. הוא חתם בקיץ 2016 בלימוז', אך נכשל בבדיקות הרפואיות.

לורבק חבר בנבחרת הלאומית של סלובניה מאז שנת 2005. עם הנבחרת הוא השתתף באליפות אירופה של 2005 ושל 2007.

## תארים והישגים בקריירה

**עם ברצלונה:**
* אליפות ספרד: 2010/11, 2011/12, 2013/14 
* הגביע הספרדי: 2010, 2011, 2013 
* הסופר קאפ הספרדי: 2009, 2010, 2011 
* זכייה ביורוליג: 2009/10 
**עם פורטיטודו בולוניה:**
* אליפות הליגה האיטלקית: 2004/05
* גביע הסופרקאפ האיטלקי: 2004/05
**עם לוטומטיקה רומא:**
* סגנות הליגה האיטלקית: 2007/08

## קישורים חיצוניים

* פרופיל באתר פיב"א אירופה
* 

קטגוריה:כדורסלנים סלובנים
קטגוריה:כדורסלני נבחרת סלובניה
קטגוריה:כדורסלני אולימפיה ליובליאנה
קטגוריה:כדורסלני פורטיטודו בולוניה
קטגוריה:כדורסלני אוניקאחה מאלגה
קטגוריה:כדורסלני בנטון טרוויזו
קטגוריה:כדורסלני וירטוס רומא
קטגוריה:כדורסלני צסק"א מוסקבה
קטגוריה:כדורסלני ברצלונה
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת המדינה של מישיגן
קטגוריה:בחירות דראפט של אינדיאנה פייסרס
קטגוריה:סלובנים שנולדו ב-1984
The Israel Project

שמאל|ממוזער|סמל הארגון

**The Israel Project** ("**פרויקט ישראל**") היה ארגון הסברה פרו-ישראלי. הארגון הוקם בשנת 2002 על ידי ג'ניפר לאסלו מזרחי, אשת יחסי ציבור ופעילה ציבורית יהודית-אמריקאית, במטרתה לספק מידע לעיתונאים ולמנהיגים בנושאי ישראל והמזרח התיכון, כדי לקדם דעה חיובית על מדינת ישראל. 

הארגון העסיק צוות של מומחים המספק מידע לעיתונאים בנושאים הקשורים לישראל, לסכסוך הישראלי-ערבי ולמזרח התיכון ובנוסף קיים תדריכי עיתונאים בהשתתפות נציגים ישראלים. 

לארגון היה סניף בירושלים שעבד עם עיתונאים זרים שדיווחו מישראל, וכן סניף מרכזי בארצות הברית. הסניף הירושלמי נהג לארגן סיורים במסוק לעיתונאים, במטרה לאפשר להם תצפית אווירית.

בשנת 2011 החל הארגון לפעול גם במזרח הרחוק.

ביולי 2018 סגר המשרד את משרדו בישראל ושלח מכתבי פיטורים לכל העובדים בשל מחסור בתרומות. מאז 2016 כמות התרומות שהוא קיבל החלה לרדת ובשנת 2019 כמעט התאפסה.

בנובמבר 2018 חשף תחקיר של אל-ג'זירה שהפרויקט הציג את עצמו כפרויקט עצמאי אמריקאי, אך למעשה נוהל ומומן במשך שנות קיומו על ידי המשרד לעניינים אסטרטגיים.

## עמדות

הארגון היה מזוהה עם הימין הפוליטי בישראל, וטען שהסברת העמדה התומכת בהתנחלויות צריכה להתבסס על שיקולים ביטחוניים ולא על ציטוטים מהתנ"ך. פעילי הארגון הונחו לומר שפינוי התנחלויות הוא סוג של גזענות או דרישה לטיהור אתני. 

## קישורים חיצוניים

* אתר הארגון
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:ארגונים ציוניים
קטגוריה:הסכסוך הישראלי-פלסטיני: ארגונים
קטגוריה:יהדות ארצות הברית: ארגונים
קטגוריה:ציונות בארצות הברית
קטגוריה:יחסי ארצות הברית – ישראל: ארגונים
מוס (נורווגיה)

**מוֹס** (באנגלית ובנורווגית: **Moss**) היא עיירת חוף ורשות מקומית השוכנת במחוז אסטפולד בדרום נורווגיה. נכון ל-2023 העיירה מנתה כ-51,240 תושבים. מוס ממוקמת בצד המזרחי של האוסלו פיורד ונחשבת למרכז המסחר הגדול ביותר במחוז אסטפולד.

## היסטוריה
ימין|ממוזער|250px|איורים של מוס משנת 1885
ממצאים ארכאולוגיים מעידים על התיישבות באזור מוס לפני למעלה מ-7,000 שנה – התיישבות זו התקיימה באזור זה באופן רציף במהלך תקופת הברזל, תקופת הוויקינגים ועד היום. במהלך תקופת הוויקינגים, היישוב אשר התקיים באזור זה נודע בשם "וארנה" (Varna) והוחזקו בו ספינות קרב מטעם המלך על ידי התושבים המקומיים.

האזכור הספרותי הראשון לעיירה בשם מוס הוא משנת 1390 - באותה העת העיירה היוותה מרכז מסחר והכילה בעלי מלאכה ומפעלים רבים. בהמשך המזקקות למשקאות חריפים הפכו לאחת מן התעשיות הדומיננטיות במוס. בשנת 1607 לאחר שנורווגיה עברה את תהליך הרפורמציה הפרוטסטנטית הוקמה לראשונה במוס כנסייה.

בשנת 1716, במסגרת המלחמה הצפונית הגדולה, נערך קרב חשוב בכיכר העיר מוס במהלכו כוחות נורווגיים בפיקודו של וינסנט בודה (Vincent Budde) הצליחו להביס את הכוחות השוודיים הפולשים אשר נשלחו על ידי קרל השנים עשר על מנת לכבוש את מבצר אקשהוס (Akershus) בקריסטיאניה.

בשנת 1814 נחתמה במוס אמנת מוס, אשר שמה קץ לממלכת דנמרק-נורווגיה. פעולה זו האיצה למעשה את הפיתוח הכלכלי באזור אשר נמשך עד עצם היום הזה.

## מקור השם
מקור השם "מוס" הוא מנהר ה"מוסאלבה" (Mosseelva) אשר חוצה את היישוב. הצורה הנורדית העתיקה בה נהגה שם העיירה הוא מורס (Mors). השם נחשב לעתיק מאוד והמשמעות שלו איננה ברורה באופן מוחלט.

## תעשייה
העיירה ידועה בעיקר בשל מפעלי הנייר הפועלים בה. כמו כן קיימים בעיירה גם מפעלי מתכת ומפעלים נוספים. המשרדים הראשיים של החברה הנורווגית ליצור טקסטיל "הלי האנסן" (Helly Hansen) ממוקמים במוס, וכמו כן, המשרדים הראשיים של יצרן המפתחות הבינלאומי "טריו וינג" (Trio Ving).

## גאוגרפיה
ב-1 בינואר 1838 קיבלה מוס מעמד של עיירה. ב-1 ביולי 1943 אוחד שטח השיפוט של מוס עם היישוב הכפרי בחצי האי יילאוי (Jeløy) הסמוך. שטח השיפוט של העיירה משתרע גם על פני שטחים ממזרח לעיר, כגון האי דילינגאוי (Dillingøy) והאגם וואנשו (Vansjø).

## תחבורה
בסתיו 2007 הסתיימה ההסבה של שדה תעופה צבאי בפאתי העיירה לשדה התעופה אזרחי. שדה התעופה נקרא בשם "Moss lufthavn".

קיים גם קו מעבורת אשר חוצה את האוסלו פיורד ועובר בין העיירה מוס אשר ממוקמת בצידו המזרחי של האוסלו פיורד לבין העיירה הורטן אשר ממוקמת בצידו המערבי של האוסלו פיורד במחוז וסטפולד.

## ערים תאומות
* .
* 
* .
* .
* 
* .
* .

## גלריה

תמונה:Part of the old factory part of Moss, Norway, with cinema and library.jpg|מתחם טחנות הקמח הישן של העיר אשר הוסב במהלך העשור האחרון לספרייה המקומית ולאולמות קולנוע
תמונה:Moss, Norway.jpg|נמל מוס
תמונה:Moss station 01.JPG|תחנת הרכבת של מוס


## קישורים חיצוניים

* 

* אתר האינטרנט של העירייה בנורווגית ובאנגלית
* foto-moss.com - תמונות מן העיירה
* 

קטגוריה:נורווגיה: ערים
קטגוריה:נורווגיה: ערי חוף
קטגוריה:מזרח נורווגיה: ערים
קטגוריה:מזרח נורווגיה: ערי חוף
אברמוביץ'

**אברמוביץ** הוא שם משפחה מזרח אירופאי שמשמעותו בן-אברהם.

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה המבוססים על השם אברהם
אדוארד פון באך

הברון **אדוארד פון באך** (בגרמנית: **Eduard Freiherr von Bach**; 1815–1884) איש אצולה אוסטרי שהתמנה כמושל השלישי של בוקובינה עם היפרדותה של זו מגליציה.

אדוארד שימש כמושל בוקובינה זמן קצר והוחלף בחודש יולי באותה השנה על ידי הברון אדלברט הניגר פון זיברג.

ב-4 במאי 1851 התמנה פון באך למושל אוסטריה עילית (כיום מדינה פדרלית ברפובליקה של אוסטריה) ושימש בתפקידו עד 22 במאי 1862.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אצולה אוסטרית
קטגוריה:מושלי בוקובינה
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1815
קטגוריה:נפטרים ב-1884
בז ארקטי

240px|ממוזער|בז ארקטי על טרפו בגרינלנד
ממוזער|'' Falco rusticolus'' 

**בז ארקטי**, **בז לבן** או **בז צפון** (שם מדעי: *Falco rusticolus*) הוא מין של עוף דורס מהסוג בז. הוא המין הגדול ביותר בין מיני הסוג בז, והוא הציפור הלאומית של איסלנד. 
## מראה
אורכו של הבז הוא 48–64 ס"מ, משקלו 800–2100 גרם ומוטת כנפיו מגיעה עד ל-123 ס"מ. במהלך תעופתו רגליו הצהובות יוצרות צורת V בצידו התחתון. מין זה הוא בעל דו-צורתיות זוויגית.

מין זה מופיע בכמה צבעים הנעים בין לבן עם כתמים שחורים לחום כהה ואפור. לבזים הבוגרים יש דוגמאות מפוספסות על הגב, הכנפיים והזנב, והבטן מנוקדת. מקורו שחור. נוצות הזנב בגוון לבנבן עד חום חולי דהוי, ולרוחבן פסים בצבע חום חולי משתנה: בקצה הזנב ובקצה גופו צבע חום חולי בהיר, הנוטה מעט ללבנבן (כמו צבע שאר הנוצה). לעומת זאת, בקצה העליון של זנבו הצבע עובר לעיתים מחום חולי עד לחום בכהות בינונית ואף לחום כהה.

## תפוצה ובית גידול
תפוצתו משתרעת בעיקר על פני הטונדרה הארקטית. אולם בחורף רבים מהבזים נודדים דרומה. בתי הגידול שלו מורכבים בעיקר משדות פתוחים, קווי חוף, דיונות ושיחים.

.נפוץ בצפון מרכז

## ציד ותזונה
הבז הארקטי צד במגוון שיטות, לעיתים הוא עף גבוה ותוקף מלמעלה, לעיתים עומד על הקרקע ותוקף בגובה פני הקרקע אך לרוב הוא מתקרב אל טרפו בתעופה נמוכה ובמהירות. הבז הארקטי יכול לצוד טרף הגדול ממנו פי שניים.

מזונו מורכב בעיקר מציפורים בינוניות וגדולות (שכווי השלג, שחפים, ברווזים ואווזים), ויונקים קטנים (למוסיים, מרמיטות וארנבות).

## רבייה
הבזים הארקטיים מקננים על צוקים, לרוב בקנים ישנים שנבנו על ידי ציפורים אחרות, ולעיתים הם מקננים על מדפי סלע חשופים ללא קן מסודר.

בכל הטלה ישנם בין 2 ל-5 ביצים. גם הזכר וגם הנקבה דוגרים על הביצים. לאחר בערך 35 ימים מתרחשת הבקיעה. בשבועות הראשונים לאחר הבקיעה הנקבה שומרת על הגוזלים בעוד הזכר מביא מזון, ולאחר כ-3 שבועות לעיתים הם מתחלפים בתפקיד והנקבה מביאה את המזון בעוד הזכר שומר על הגוזלים. הגוזלים מתחילים לעוף כ-45 ימים לאחר הבקיעה ומתחילים לצוד לבד לאחר בערך שישה שבועות. שני המינים מגיעים לבגרות מינית לאחר בערך שנתיים.

## לקריאה נוספת

* Gyrfalcon באתר Environment Alaska
* Gyrfalcon באתר hawkwatch

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:בזיים
קטגוריה:ציפורים לאומיות
קטגוריה:איסלנד: סמלים לאומיים
קטגוריה:האזור הארקטי: עופות
קטגוריה:דנמרק: עופות
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: עופות
קטגוריה:רוסיה: עופות
קטגוריה:סין: עופות
קטגוריה:יפן: עופות
קטגוריה:קנדה: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
נתיב (כתב עת)

שמאל|ממוזער|250px|שער כתב העת
**נתיב** היה כתב עת ישראלי שעסק בחשיבה מדינית, חברה ותרבות. נתיב היה דו-ירחון שיצא לאור משנת 1987, והגיליון המודפס האחרון יצא לאור בדצמבר 2008. 

נתיב יצא לאור בהוצאת מרכז אריאל למחקרי מדיניות ובעריכתו של אריה סתיו.  ארכיון המאמרים הועלה לרשת האינטרנט ומאמרים נוספים המשיכו להופיע באתר האינטרנט של כתב העת.

מאמריו הפוליטיים של נתיב התמקדו בהתרעה בפני הסכנות הצפויות למדינת ישראל לטענת כותביו מן העולם המוסלמי. דגש חזק מושם על דעת הכותבים כי תהליך השלום הוא חסר תועלת וניסיון להראות כי יש בו הונאה - הן מן הצד הערבי והן הונאה עצמית לכאורה של אנשי השמאל היהודי. מאמרים רבים בנתיב מוקדשים לניסיונות להוכיח זיקה שבין המאבק הפלסטיני בעבר ובהווה לנאציזם ולאנטישמיות האירופאית. וזאת במקביל למאמרים רבים שהוקדשו לשלילת קיומו של העם הפלסטיני.  

כתב העת עסק גם בתהליך השלום עם סוריה, עקב אחר התחמשות מדינות ערב ובראשן מצרים, ואחר התקשורת הערבית וקריקטורות אנטי-ישראליות בו. 

לכתב העת מדור תרבותי ובו מפורסמת שירה עברית, שירה מתורגמת וקטעי פרוזה. את המדור ערך משה שמיר, ואחריו דרור אידר.

## קישורים חיצוניים
* ארכיון נתיב, אתר מרכז אריאל למחקרי מדיניות
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: כתבי עת
אברהם לעווי

רבי **אברהם לעווי** (ה'תקל"ה, 1775, כ"ד בכסלו ה'תקצ"ב, 29 בנובמבר 1831, פוזנן (פוזנא), פולין) היה רב פולני.

## קורות חייו
תחילת לימודו היה אצל אביו, ר' שלמה זלמן, עד שזה נפטר. לאחר שנפטר אביו נלקח תחת חסותו של דודו הרב צבי הירש. למד בפוזנא בישיבתו של רבי יוסף "הצדיק" מפוזנא, חתנו של הנודע ביהודה, ואחר כך נשלח בידי אמו ללמוד אצל דודו רב אייזל חריף אב"ד פיורדא שם נודע ר' אברהם בלמדנותו הרבה. לאחר נישואיו, נסע ללמוד עם רב שלמה זלמן הכהן אב"ד ורשה ובעל ה"חמדת שלמה". כעבור עשר שנים חזר לעירו פוזנא, וכאביו בשעתו הסתיר עצמו מעין מכיריו.

דברי תורתו כונסו בספרים **"אבני קודש"** ו**"בית לאבות**".

## בניו
רבי אברהם הותיר אחרי פטירתו חמישה בנים ובת אחת. כל בניו כיהנו כרבנים במקום מגוריהם. יהודי פוזנא נהגו לכנותם **"חמישה חומשי תורה"**.

בניו של אברהם לפי סדר גילם:
* רבי שלמה זלמן לעווי, אב"ד זלאטשוב.
* רבי אשר לעמיל לעווי, אב"ד גאלין ובסוף ימיו ראב"ד בירושלים.
* רבי נחום לעווי, אב"ד שאדיק. מח"ס **"אבני קודש"**.
*גיטל (לעוי) ליסנער
* רבי יעקב יהודה לייב לעווי, אב"ד שלשין. לאחר עלייתו שימש עשרות בשנים כראב"ד בירושלים מח"ס **"בית לאבות"**, מייסד כולל פולין בירושלים.
* רבי ישראל לעווי.

## קישורים חיצוניים
*הסיפור ביידיש במלואו עם ה"חוזה מלובלין" – אתר אידישע וועלט.
*העץ המשפחתי של ר' אברהם פוזנר – אתר Bazach.

## הערות שוליים

קטגוריה:משפחת לעוי-וייספיש-בהר"ן
קטגוריה:ראשוני האחרונים
קטגוריה:רבנים פולנים
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1775
קטגוריה:נפטרים ב-1831
נחל אשלים

**נַחַל אֲשָׁלִים** (בערבית: ואדי אוּם טַארֶפֳה) הוא נחל קניוני בנגב.
## גאוגרפיה
מוצאו של הנחל ביובלים רדודים שמתחתרים במישור רותם הממוקם בפינה הצפון מזרחית של הנגב, בקצהו הצפוני של קמר חצרה, בגובה 484 מטר מעל פני הים. יובלים אלו מתאחדים לערוץ ראשי, אשר מתחתר בסלעים מתקופת טורון וקנומן עליון.

בהמשך נופל הערוץ במפל בגובה של 100 מטר ואחריו, מפתח מעוק באורך כשני קילומטר, בסלעי הדולומיט. בתוך המעוק מכתשות וגבים המתמלאים לאחר שיטפון. בסוף המעוק, מפלס הנחל את דרכו בתוך סלעי חוואר הלשון של דרום מישור עמיעז. הנחל נשפך בעבר לים המלח, סמוך לשער של מפעלי ים המלח, אך כיום מופנה לתעלה שמנקזת אותו דרומה לאזור נחל אדמון ומלחת סדום. שטח אגן הניקוז של הנחל הוא כ-80 קילומטר רבוע. יובליו העיקריים, מקבילים לו מצפון, והם נחל עמיעז, יחד עם יובלו הגדול נחל חמרמר, ונחל עזגד.

## זיהום הנחל
ב-30 ביוני 2017 זוהם הנחל על ידי זרימת שפכי גבס חומציים ממפעל רותם אמפרט כתוצאה מקריסת קיר בגובה 60 מטרים במאגר שפכים במפעל. בעקבות הדליפה נחסם לסירוגין במשך 24 שעות קטע בכביש 90 שבין מפעלי ים המלח לצומת כיכר סדום. על פי אומדנים שפורסמו על ידי רותם אמפרט זרמו כ-100 אלף קוב של שפכים לאורך 20 קילומטרים בנחל אשלים. הדליפה גרמה למותם של בעלי חיים, בכללם כשליש מהיעלים בנחל אשלים. המשרד להגנת הסביבה פתח בחקירה פלילית
כנגד רותם אמפרט ומנהליה.

המים המזוהמים זרמו לברכות אגירה בתחומי מפעלי ים המלח ומפעל המגנזיום, בשטח נוצר אגם חדש מדרום למפעל המגנזיום. בשטח קיים חשש כי מי הזיהום יפגעו במי מלחת סדום.

באותה עת נערכו מספר הפגנות נגד חברת כימיקלים לישראל, האחראית העיקרית לזיהום נחל אשלים.

ביוני 2020 נפתח הנחל מחדש למבקרים לאחר סדרת בדיקות שהראתה שלמבקרים בנחל לא נשקפת סכנה ממזהמים ובפרט לא מפלואוריד.

ארבע שנים לאחר הזיהום בנחל אשלים, מחקר מראה שסביבתו עדיין נגועה בחומרים רעילים. הזיהום פוגע בין השאר ביכולת נביטת זרעים של צמחים, וגורם נזק לקרומים ביולוגיים על הקרקע החיוניים להתפתחות הצומח והחי בסביבה מדברית. הזיהום בנחל עצמו נותר משמעותי והוא יוסיף להשפיע לרעה על הצומח והחי עוד עשרות שנים לפחות.

800px|ממוזער|מרכז|מתקן אגירה אשלים ובו מילוי מי הזיהום מאסון זיהום הנחל|טקסט=

## מסלול הליכה
הנחל הוא חלק מסלול הליכה מעגלי פופולרי למיטבי לכת. חלקו של נחל עזגד, כ-5 קילומטר, מסומן בסימון שבילים ירוק, והוא מתחבר לנחל אשלים לעוד כ-5 קילומטר המסומן בסימון שבילים כחול. המסלול כולל שימוש ביתדות וכניסה לגבים מלאי מים.
בתחילת המסלול, במפגש עם נחל עזגד, אזור מגודר החשוד בסחף מוקשים.

## גלריית תמונות

קובץ:Capparis aegyptia at Ashalim stream (Nahal Ashalim), Judean Desert, Israel (4).JPG|צלף מצרי בערוץ הנחל
קובץ:Shita slil.JPG|שיטה סלילנית על קונגלומרט מניפת הסחף הקדומה
קובץ:Tachana romit.JPG|שרידי מבנה מתחנת הדרכים הקדומה
קובץ:IHM נחל אשלים.jpeg
קובץ:IHM נחל אשלים 6.jpeg|גב בנחל
קובץ:IHM נחל אשלים 4.jpeg | גב בנחל


## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הנגב: נחלים
קטגוריה:אסונות סביבתיים בישראל
קטגוריה:שביל ישראל
מונטנגרו במשחקים האולימפיים

**[[מונטנגרו]]** השתתפה לראשונה ב**[[המשחקים האולימפיים|משחקים האולימפיים]]** באולימפיאדת בייג'ינג (2008), כשנתיים לאחר שהכריזה על עצמאותה. עד אז, השתתפו הספורטאים המונטנגרים במשחקים כחלק מהמשלחת היוגוסלבית (ובאולימפיאדת אתונה (2004), כחלק ממשלחת סרביה ומונטנגרו). לאורך השנים, זכו ספורטאים מונטנגרים כחלק מנבחרות יוגוסלביה בכדורסל, כדורמים, כדורגל, כדורעף וכדוריד, אך לא בענפי ספורט אישיים.

המשלחת המונטנגרית לבייג'ינג כללה 31 ספורטאים. להישג הגבוה ביותר הגיעה נבחרת הכדורמים, שהפסידה לנבחרת סרביה 6-4 במשחק טעון על מדליית הארד וסיימה במקום הרביעי. ארבע שנים קודם לכן היוו שתי הנבחרות נבחרת אחת, נבחרת סרביה ומונטנגרו, שזכתה במדליית הכסף.

באולימפיאדת לונדון (2012) זכתה נבחרת הנשים בכדוריד במדליה האולימפית הראשונה לזכותה של מונטנגרו. הנבחרת זכתה במדליית הכסף, לאחר שגברה בחצי הגמר על נבחרת ספרד 26-27 והפסידה במשחק הגמר לנבחרת נורווגיה 26-23. נבחרת הגברים בכדורמים שוב פגשה את נבחרת סרביה במשחק על מדליית הארד, ושוב הפסידה (12-11) וסיימה במקום הרביעי. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) סיימה נבחרת הכדורמים המונטנגרית במקום הרביעי בפעם השלישית ברציפות, הפעם אחרי הפסד לקרואטיה 12-8 בחצי הגמר, והפסד לאיטליה 12-10 במשחק על המקום השלישי.

בשנת 2010 השתתפה מונטנגרו לראשונה באולימפיאדת חורף, אולימפיאדת ונקובר. היא יוצגה בידי ספורטאי אחד, גולש הסקי האלפיני בויאן קוסיץ'.

## מדליות

### לפי אולימפיאדה
**באולימפיאדות הקיץ:**

### לפי ענף

**בענפי הקיץ:**

## ראו גם
* יוגוסלביה במשחקים האולימפיים
* מונטנגרו במשחקים הפאראלימפיים
* מונטנגרו במשחקים האולימפיים לנוער

## קישורים חיצוניים

* אתר הוועד האולימפי המונטנגרי 

## הערות שוליים

קטגוריה:מונטנגרו: ספורט
קטגוריה:מדינות במשחקים האולימפיים
יחס סימטרי

במתמטיקה, ובפרט בתורת הקבוצות, יחס בינארי \mathcal{R} מעל קבוצה A ייקרא **יחס סימטרי** אם מ-a\mathcal{R}b נובע b\mathcal{R}a; תנאי זה שקול לכך ש-\mathcal{R}=\mathcal{R}^{-1} (היחס ההופכי).

**לדוגמה**: יחס השוויון הוא יחס סימטרי, וכך גם כל יחס שקילות. יחס סימטרי הוא גם יחס אנטי-סימטרי אם ורק אם הוא מוכל (כקבוצה) ביחס השוויון.

## תכונות של יחסים סימטריים
החיתוך של אוסף יחסים סימטריים הוא סימטרי. לכן לכל יחס בינארי \mathcal{R} קיים יחס סימטרי קטן ביותר המכיל אותו; יחס זה, הנקרא **הסגור הסימטרי** של \mathcal{R}, שווה ל-\mathcal{R}\cup\mathcal{R}^{-1} (האיחוד של \mathcal{R} עם היחס ההופכי לו). 

הרכבה של יחסים סימטריים היא סימטרית. 

כהכללה להגדרה שבראש הערך, יחס n-ארי הוא סימטרי אם הוא כולל כל תמורה של כל n-יה בתוכו.

## ראו גם
*יחס אנטי-סימטרי

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:תורת הקבוצות
קטגוריה:יחסים מתמטיים
קטגוריה:סימטריה במתמטיקה
יצחק לוין (פסיכולוג)

**יצחק לוין** (1 באוקטובר 1924 – 15 בינואר 2008, ח' בשבט תשס"ח) היה חלוץ בחקר השינה והחלום, מייסד המחלקה לפסיכולוגיה באוניברסיטת בר-אילן ו"המעבדה לחקר השינה והחלום", ממניחי היסוד של "המכללה האקדמית יהודה ושומרון" (לימים אוניברסיטת אריאל).

## קורות חיים

יצחק לוין נולד בחיפה לחוקר התלמוד בנימין מנשה לוין (ב"מ לוין).

בשנת 1950 הוסמך באוניברסיטה העברית בירושלים בפילוסופיה, פסיכולוגיה וביולוגיה. את הדוקטורט שלו סיים במחלקה לפסיכולוגיה באוניברסיטת המדינה של ויין (Wayne State University) בדטרויט שבארצות הברית, עם דיסרטציה שכותרתה: "The effect of reward on the experience of pain". שהה כעמית מחקר והמשיך לתוכנית בתר-דוקטורט באוניברסיטת סטנפורד בקליפורניה.

מאוחר יותר חזר לישראל, ובשנת 1966 ייסד את המחלקה לפסיכולוגיה באוניברסיטת בר-אילן, ועמד בראשה עד שנת 1969. בנוסף ייסד את המעבדה לחקר השינה והחלום שהייתה הראשונה מסוגה בישראל. לוין כיהן כדקאן הפקולטה למדעי החברה באוניברסיטת בר-אילן, ובהמשך שימש ראש החוג המשולב למדעי החברה שם. בשנים 1975 עד 1978 שימש כדקאן הפקולטה למדעי החברה באוניברסיטת בר-אילן ולאחר-מכן עמד בראש החוג הרב-תחומי למדעי החברה.

עיקר מחקריו היו בתחום של הפסיכולוגיה של שינה וחלומות, שבהן כתב מספר ספרים. לוין אף חקר את חלומותיהם של לוחמים תחת מצבי מתח וקרבות. התמחותו של פרופ' לוין בחקר החלום הקנתה לו מעמד בינלאומי בתחום זה, והוא הוזמן לשמש כפרופסור אורח במספר אוניברסיטאות באירופה, ארצות הברית וקנדה.

פרופ' לוין ומשפחתו נמנו עם קבוצת המשפחות הראשונות שהתיישבו בשנת 1976 בקדומים. זמן קצר לאחר שהתיישב בקדומים, החל פרופ' לוין ללמד בביתו קורסים בפסיכולוגיה לקבוצה מתושבי היישוב. ביוזמתו של פרופ' לוין, התקבלה בסנאט של אוניברסיטת בר-אילן ביוני 1976 החלטה להכיר בקורסים שניתנו בביתו של פרופ' לוין בקדומים כקורסים של אוניברסיטת בר-אילן; בכך למעשה נטמן הזרע ממנו נבטה והתפתחה אוניברסיטת אריאל.

עם התפתחות מכללת יהודה ושומרון בקדומים, ולאחר-מכן באריאל, המשיך פרופ' לוין ללמד קורסים בפסיכולוגיה, שימש בתפקיד ראש החוג לפסיכולוגיה וחינוך, והיה פעיל במוסדות השונים של המכללה. בשנים 1986–1987, שימש בתפקיד הראש האקדמי הראשון של המכללה.

## חיים אישיים
היה נשוי לשרה לבית הרטמן, ואב לבן ולשתי בנות. נפטר ב-15 בינואר 2008 בגיל 83, והובא למנוחות בבית העלמין של קדומים.

## מספריו
* יצחק לוין, **הפסיכולוגיה של החלום**, תל אביב: ספרית דקל, 1980.
* יצחק לוין, אברהם פלג, **עולם השינה והחלומות**, תל אביב: ספרית מעריב, 1981.

## מתרגומיו
* דורוין קרטרייט, א’ זנדר (עורכים), **דינמיקה קבוצתית: מחקר ותאוריה** (ערך בעברית חנן רותם), תל אביב: הוצאת יחדיו, תשכ"ח-תשל"ב.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:פסיכולוגים ישראלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של ויין
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בר-אילן: פסיכולוגיה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת אריאל בשומרון: מדעי החברה והרוח
קטגוריה:קדומים: אישים
קטגוריה:חוקרי שינה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1924
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2008