open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
צ'רקאסי (מחוז)

**מחוז צ'רקאסי** (באוקראינית: **Черкаська область**) הוא אחד ממחוזות אוקראינה. הוא שוכן במרכז המדינה, ובירתו העיר צ'רקאסי.

שטח המחוז כ-21 אלף קמ"ר. הוא מדורג במקום ה-18 מבין מחוזות אוקראינה, ומהווה כ-3.5% משטחה הכולל של אוקראינה. בשנת 2014 התגוררו במחוז 1,256,770 תושבים, נתון המדרג אותו במקום ה-20 באוקראינה.

אזור צ'רקאסי עשיר במינרלים, מרבצים של חומרי גלם לבניה, פחם, כבול וזרחן. בשל תנאי האקלים החיוביים הצמחייה עשירה באזור, כולל יערות ובעלי חיים שונים. החקלאות מפותחת היטב באזור צ'רקאסי. כל החוות מגדלות דגנים וקטניות, סלק סוכר, תירס ועוד.

המחוז גובל בצפון במחוז קייב במזרח במחוז פולטבה, בדרום במחוז קירובוגרד, ובמערב במחוז ויניצה.
## חלוקה אדמיניסטרטיבית
מיולי 2020, לאחר יישום רפורמה במחוזות משנה של אוקראינה, מחוז צ'רקאסי מחולק ל-4 מחוזות משנה כדלהלן:

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
*
צ'רקאסי
רובנו (מחוז)

**מחוז רובנו** (באוקראינית: **Рівненська область**) הוא אחד ממחוזות אוקראינה, שוכן בצפון-מערב המדינה, ובירתו העיר רובנו.

שטח המחוז, כ-20 אלף קמ"ר, מדורג במקום ה-21 מבין מחוזות אוקראינה, ומהווה כ-3.3% משטחה הכולל של אוקראינה. בשנת 2014 התגוררו במחוז 1,159,296 תושבים, נתון המדרג אותו במקום ה-18 באוקראינה.

שטח המחוז סופח לאימפריה רוסית בשנת 1795, בעקבות חלוקת פולין. לאחר מלחמת העולם השנייה הוא עבר לפולין וסופח לברית המועצות בעקבות הסכם ריבנטרופ–מולוטוב בשנת 1939.

המחוז גובל בצפון בבלארוס במזרח במחוז ז'יטומיר, בדרום במחוזות חמלניצקי, טרנופול, לבוב, ובמערב במחוז ווהלין.

לפני מלחמת העולם השנייה בשטח המחוז התגוררה אוכלוסייה יהודית משמעותית ובמספר יישובים היא הייתה רוב אוכלוססית היישוב (בורקוביץ' למשל יהודים היו 85% מכלל התושבים).
## חלוקה אדמיניסטרטיבית
מיולי 2020, לאחר יישום רפורמה במחוזות משנה של אוקראינה, מחוז רובנו מחולק ל-4 מחוזות משנה כדלהלן:

## קישורים חיצוניים

* 

*
רובנו
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1939
פדרה (רסין)

**פדרה** (בצרפתית, בעקבות יוונית עתיקה: **Phèdre** או **Phèdre et Hippolyte**) הוא מחזה (טרגדיה) מאת ז'אן רסין. המחזה בחמש מערכות, הכתוב כולו בחרוזים אלכסנדרוניים, הועלה לראשונה בהוטל דה בורגון (Hôtel de Bourgogne) ב-1 בינואר 1677 ונחשב ליצירת המופת של רסין בפרט ושל הדרמה הצרפתית בכלל ולאחת מאבני היסוד של התיאטרון העולמי.

## עלילה
את עלילת המחזה טווה רסין לפי טרגדיה של אוריפידס והיא מגוללת את סיפורה של פדרה, בתו של מינוס ורעייתו השנייה של תזאוס. פדרה מתאהבת עד כלות בבנו של תזאוס מנישואיו הראשונים (ובנה החורג) היפוליטוס. היפוליטוס עצמו מאוהב באריקיה, בת שליט אתונה הקודם הכלואה בארמונו של תזאוס, ואינו שם לב כלל לאהבתה של אמו החורגת. פדרה מתנכלת לקשר של היפוליטוס עם אריקיה, מה שגורם רק להתמרמרות מצד היפוליטוס כלפי אמו החורגת.

תזאוס נמצא במלחמה ואל פדרה מגיעה ידיעה על מותו בקרב. היא ממהרת להתוודות בפני היפוליטוס על אהבתה, אך מיד לאחר מכן מתברר כי הידיעה הייתה שקרית ותזאוס עומד לשוב לאתונה. עם שובו של תזאוס לארמון מתגלה מערכת היחסים. הוא מקלל את היפוליטוס, שבורח עם אריקיה, בת-לווייתה של פדרה מתאבדת ופדרה עצמה עומדת על סף מות. אז מגיעה ידיעה על מותו של היפוליטוס. פדרה מתוודה בפני תזאוס על חטאיה ומתה על הבמה.

## הדמויות
* תזאוס, מלך אתונה
* פדרה, רעייתו
* היפוליטוס, בנו מנישואיו לאנטיופה מלכת האמזונות
* אריקיה, בת שליט אתונה הקודם
* אנונה, בת-לווייתה של פדרה
* תרמנס, מורהו הפרטי של היפוליטוס ואיש סודו
* איסמנה, חברתה ואשת-סודה של אריקיה
* פנופה, בת-לווייתה של פדרה

## הסגנון
כמחזה בעל שורשים קלאסיים שאף הומחז על ידי סנקה (במחזה "פדרה" פרי עטו) כל הדמויות במחזה שייכות לעולם נעלה ונשגב. השפה מליצית מאוד, פיוטית, קשה ועשירה והדיאלוגים והמונולוגים ארוכים ונפתלים. כל המחזה מחורז וכתוב במשקל חרוז אלכסנדרוני. דבר זה הקשה מאוד על תרגום המחזה לשפות זרות.

## עיבודים
ב-1733 חיבר ז'אן-פיליפ ראמו אופרה בשם "איפוליט ואריסי" (*Hippolyte et Aricie*) המבוססת על המחזה. ב-1830 חיבר יוהאן סימון מאייר אופרה נוספת על סמך המחזה, בשם "פדרה". המשורר הבריטי טד יוז חיבר עיבוד חופשי למחזה פרי עטו. ספרו של אמיל זולא *La Curée* ("המחצבה") מבוסס באופן רופף על עלילת "פדרה".

## "פדרה" בעברית
את המחזה תרגם נתן אלתרמן לפי הזמנת תיאטרון הבימה ב-1945. רוב תרגומי המחזה עד אז ניסו לשמר את החרוז האלכסנדרוני הקשה, למעט המתרגם לרוסית ולרי בריוסוב. אלתרמן החליט לוותר על החרוזים (פרט לחלקים מסוימים) ולמעשה כתב מחדש את המחזה בעברית על פי סגנונו, תוך שהוא מקפיד על יכולת השחקנים לבטא את הטקסט הקשה והארוך באופן ברור ומבלי להתעייף ולעייף את הקהל.

במאי המחזה היה צבי פרידלנד, חנה רובינא שיחקה בתפקיד פדרה, אהרן מסקין גילם את תזאוס, שמעון פינקל את היפוליטוס, פאני לוביץ' את אריקיה, אינה גובינסקה את אנונה, יהושע ברטונוב את תרמנס ושושנה דואר את איסמנה. אלכסנדר אוריה בוסקוביץ' חיבר את המוזיקה וישי קולביאנסקי יצר את התפאורה. הצגת הבכורה התקיימה ב-28 באפריל 1945 וקצרה שבחים רבים.

## קישורים חיצוניים

* הטקסט המלא 
* מדריך לשחקנים 
* 
* פדרה (1945), בארכיון תיאטרון הבימה
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מחזות צרפתיים
קטגוריה:טרגדיות
קטגוריה:מחזות מהמאה ה-17
קטגוריה:יצירה שנכתבה על הזמן העתיק
פול ורהאג

**פול יוהנס גרארדוס ורהאג** (בהולנדית: **Paul Johannes Gerardus Verhaegh**; נולד ב-1 בספטמבר 1983) הוא כדורגלן עבר הולנדי ששיחק בעמדת המגן הימני.

## קריירה
### מועדונים
ורהאג שיחק בקבוצת הנוער המקומית של העיירה בה נולד. לאחר מכן עבר בין מחלקות הנוער של פנלו ושל פ.ס.וו. איינדהובן. בעונתו הראשונה ככדורגלן מקצועי, היה שייך לאיינדהובן, והושאל לאפלדורן מליגת המשנה ההולנדית. בעונה אחת במדי אפלדורן הופיע ב-33 משחקים וכבש שער אחד. בשנת 2004 עבר לדן בוס מליגת העל ההולנדית, והופיע ב-32 משחקים בעונתו הראשונה במועדון. באותה עונה ירד המועדון לליגה השנייה. בעונה שלאחר מכן שיחק 24 משחקים בחצי עונה, עד שעזב בחודש ינואר 2006 לויטסה ארנהם מליגת העל ההולנדית. ב-4 וחצי עונות בקבוצה היה לשחקן מפתח בהרכב, והופיע ב-139 משחקים במדי ויטסה.

ב-27 במאי 2010 עזב את ורהאג את ויטסה וחתם באאוגסבורג מהבונדסליגה השנייה. בעונתו הראשונה באאוגסבורג שיחק ברוב משחקי הקבוצה, 33 משחקים, בהם כבש שער אחד. בסיום עונת  עלתה אאוגסבורג לבונדסליגה הראשונה. מאז נשאר ורהאג השחקן העדיף בעמדת המגן הימני, ובסך הכל ב-4 עונות בקבוצה שיחק 113 משחקים וכבש 6 שערים בכל המסגרות. ב-7 באוגוסט 2017 חתם בוולפסבורג. ב-5 ביוני 2019 חזר להולנד לאחר תשע שנים וחתם בטוונטה לעונה אחת.

### נבחרת הולנד
ורהאג היה חלק מנבחרת הולנד עד גיל 21 ב-2006, אז זכתה הנבחרת באליפות אירופה עד גיל 21.

הופעת הבכורה של ורהאג בנבחרת הולנד הבוגרת הייתה ב-15 באוגוסט 2013, במשחק ידידות נגד , שנגמר בתוצאת שוויון 1-1. בנוסף, הוא גם זומן לסגל הולנד למונדיאל 2014.

## קישורים חיצוניים

* פרופיל השחקן באתר הרשמי של אאוגסבורג

קטגוריה:כדורגלנים הולנדים
קטגוריה:מגני כדורגל הולנדים
קטגוריה:כדורגלני פ.ס.וו. איינדהובן
קטגוריה:כדורגלני AGOVV אפלדורן
קטגוריה:כדורגלני דן בוס
קטגוריה:כדורגלני ויטסה ארנהם
קטגוריה:כדורגלני אאוגסבורג
קטגוריה:כדורגלני וולפסבורג
קטגוריה:כדורגלני טוונטה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת הולנד
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2014
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1983
חורחה לואיס פינטו

**חורחה לואיס פינטו אפנדור** (בספרדית: **Jorge Luis Pinto Afanador**; נולד ב-16 בדצמבר 1952 בסן חיל, קולומביה) הוא מאמן קולומביאני המאמן את נבחרת איחוד האמירויות הערביות בכדורגל.

## קריירה
פינטו אימן מספר קבוצות בקולומביה משנת 1984 ועד 1996. ב-1996 עבר לאמן את אליאנסה לימה איתה זכה באליפות פרו, 17 שנים לאחר האליפות הקודמת שלהם. בתום העונה חזר לקולומביה ואימן את מיונאריוס. לאחר שנה בקבוצה, שב לאמן את אליאנסה לימה וזכה איתה באליפות נוספת ב-1999. ב-2002 עבר לאמן את אלחואלנסה מליגת העל של קוסטה ריקה וזכה איתה ב-3 אליפויות במשך שתי עונות. 

ב-2004 עבר לאמן את הנבחרת הלאומית של קוסטה ריקה אותה הוביל לרבע גמר קופה אמריקה 2004, מלבד טורניר קופה אמריקה, כשל המאמן ועבר ב-2006 לאמן את קוקוטה דפורטיבו איתה זכה באליפות קולומביה. ב-2007 מונה למאמן הנבחרת הלאומית של קולומביה, מינוי שזכה לביקורת מצד תושבי קולומביה. בתחילה לא הצליח לנצח עם קולומביה ואף הודח בשלב הבתים בקופה אמריקה 2007. אולם תחילת המוקדמות למונדיאל 2010 היה מוצלח עם 10 נקודות מתוך 16. בהמשך כשלה הנבחרת הקולומביאנית להעפיל למונדיאל 2010 כשסיימה במקום השביעי במוקדמות.

ב-2009 חזר לאמן בקוקוטה ולאחר מכן אימן את אל נסיונל מאקוודור ואת דפורטיבו טאצ'ירה מוונצואלה איתה זכה באליפות ונצואלה בשנת 2011.

ב-2011 שב לאמן את נבחרת קוסטה ריקה והעפיל איתה למונדיאל 2014 לאחר שסיים במקום השני במוקדמות המונדיאל. במונדיאל הצליח לעלות מהמקום הראשון בבית שכלל את ,  ו. בשמינית הגמר הוביל את נבחרתו לניצחון על  בפנדלים.

בשנת 2014 מונה למאמן נבחרת .

## תארים
;אליאנסה לימה
* אליפות פרו (**2**): 1997, 1999 קלאוסורה

;אלחואלנסה
* אליפות קוסטה ריקה (**3**): 2002 אפרטורה, 2003 אפרטורה, 2003 קלאוסורה

;קוקוטה דפורטיבו
* אליפות קולומביה: 2006

;דפורטיבו טאצ'ירה
* אליפות ונצואלה: 2010/1

;קוסטה ריקה
* קופה סנטרואמריקאנה: 2013

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מאמני כדורגל קולומביאנים
קטגוריה:מאמני מיונאריוס
קטגוריה:מאמני אינדפנדיינטה סנטה פה
קטגוריה:מאמני דפורטיבו קאלי
קטגוריה:מאמני אליאנסה לימה
קטגוריה:מאמני אתלטיקו בוקרמנגה
קטגוריה:מאמני ג'וניור ברנקייה
קטגוריה:מאמני נבחרת קוסטה ריקה בכדורגל
קטגוריה:מאמני נבחרת קולומביה בכדורגל
קטגוריה:מאמני נבחרת איחוד האמירויות הערביות בכדורגל
קטגוריה:מאמני מונדיאל 2014
קטגוריה:מאמני קופה אמריקה 2004
קטגוריה:מאמני קופה אמריקה 2007
קטגוריה:קולומביאנים שנולדו ב-1952
ליאון נימוי

**ליאון נימוי** (באנגלית: **Leon Nemoy**; 29 בדצמבר 1901 – 1997) היה חוקר מדעי היהדות וביבליוגרף יהודי אמריקאי ממוצא רוסי - אוקראיני. 

## קורות חיים
נולד בשנת 1901 בבאלטה שבאימפריה הרוסית (אוקראינה של היום). למד שפות קלאסיות ושפות סלאביות באוניברסיטת אודסה. עבד כספרן ב"אגודה לקידום ידע" באודסה (1914-21), בספרייה האקדמית של אודסה (1919-21) ובספרייה האוניברסיטאית של לבוב (1922-23). בשנת 1923 נסע לארצות הברית והשלים תואר שני ודוקטורט בשפות שמיות באוניברסיטת ייל.

לאחר השלמת לימודיו שימש בתור האוצר של האוספים העבריים והערביים בספרייה של אוניברסיטת ייל, והיה לראשון למלא משרה זו. בתקופתו רכשה האוניברסיטה אוספים חשובים של ספרות יהודית, ובכך הוכנה התשתית להפיכתה של ייל למרכז חשוב לחקר מדעי היהדות. בשנת 1945 פרסם קטלוג של אוסף ספרות היידיש והעברית הגדול שנתרם לייל על ידי שלום אש. בשנת 1956 פרסם קטלוג של כתבי יד ערביים בספריית ייל. לאחר פרישתו מאוניברסיטת ייל עבר לשמש כחוקר אורח באוניברסיטת דרופסי. 

עיקר מחקריו של נימוי עסקו ביהדות הקראית בימי הביניים. פרסומו הגדול ביותר הוא מהדורה מדעית בת חמישה כרכים ל"כִּתָאב אלאָנוָאר וָאלמָראקב" (ספר האורות והמגדלים) ליעקב הקירקיסאני בן המאה העשירית. בשנת 1952 פרסם תרגום לאנגלית של מבחר טקסטים קראיים מעברית, ערבית וארמית (*Karaite Anthology*, 1952). תחומים נוספים אותם הוא חקר הם פילולוגיה ערבית, רפואה יהודית ומוסלמית בימי הביניים, יחסי רבניים-קראיים ועוד.

כיהן כעורך לכתב העת החשוב Jewish Quarterly Review, כעורך ל-Yale Judaica Series וכעורך לנושאים קראיים באנציקלופדיה יודאיקה. 

נפטר בארצות הברית בשנת 1997, בגיל 96.

## לקריאה נוספת

*S. Brunswick (ed.), *Studies in Judaica, Karaitica and Islamica: Presented to Leon Nemoy on his Eightieth Birthday*, Ramat-Gan : Bar-Ilan University Press (1982).
*Judah Goldin, "Leon Nemoy", *The Jewish Quarterly Review*, New Series, Vol. 73, No. 2, Essays in Honor of Leon Nemoy (Oct., 1982), pp. 97-100 
* Philip Miller and Hayim Sheynin, "Addenda to "Bibliography of Leon Nemoy" by S. R. Brunswick", *The Jewish Quarterly Review*, New Series, Vol. 73, No. 2, Essays in Honor of Leon Nemoy (Oct., 1982), pp. 101-104



## קישורים חיצוניים
*
*
*NEMOY, LEON in  *Encyclopaedia Judaica* (2008)

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודים שהיגרו מרוסיה לארצות הברית
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת ייל
קטגוריה:חוקרי יהדות יהודים אמריקאים
קטגוריה:חוקרי יהדות ארצות האסלאם
קטגוריה:מזרחנים יהודים אמריקאים
קטגוריה:ספרנים ומידענים יהודים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אודסה
קטגוריה:ביבליוגרפים יהודים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1901
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1997
פרידריך אוגוסט וילהלם פון בראוס

**פרידריך אוגוסט וילהלם פון בראוס** (בגרמנית: **Friedrich August Wilhelm von Brause**; 10 בספטמבר 1769 – 23 בדצמבר 1836) היה גנרל פרוסי שלחם בצבא ממלכת סקסוניה בתקופת המלחמות הנפוליאוניות. בראוס נודע בכך שבמהלך קרב לייפציג סירב פקודה ושלח את החיילים הסקסוניים שהיו תחת פיקודו להילחם לצד הקואליציה במקום לצד הצרפתים. בראוס אף עיכב את כוחותיו של עמנואל דה גרושי בקרב ליני ובכך אפשר לגבהרד לברכט פון בליכר לאחד את כוחותיו עם אלו של ארתור ולסלי, הדוכס הראשון מוולינגטון ובכך לנצח בקרב ווטרלו.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אנשי צבא במלחמות נפוליאון
קטגוריה:גנרלים בצבא הפרוסי
קטגוריה:ברונים גרמנים
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:מעוטרי אות מסדר העיט האדום
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1769
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1836
ויקטור איברבו

**סגונדו ויקטור איברבו גררו** (בספרדית: **Segundo Víctor Ibarbo Guerrero**; נולד ב-19 במאי 1990) הוא כדורגלן קולומביאני המשחק בקבוצת אמריקה קאלי ובנבחרת קולומביה בעמדת החלוץ.

## קריירת מועדונים
איברבו הוחתם על ידי נסיונל מדיין בגיל צעיר ושיחק בה בין השנים –, וזכה איתה באליפות האפרטורה של הליגה הקולומביאנית. במהלך התקופה שלו בנסיונל, אודינזה מהסרייה א' גילתה בו עניין ורצתה להחתימו. בשלב מסוים דווח כי איברבו חתם בשורותיה תמורת 4 מיליון דולר, אך בסופו של דבר המשא ומתן בין הקבוצות עלה על שרטון ואיברבו נשאר בנסיונל.

ביולי 2011 השחקן עבר לאיטליה כשחתם בקליארי עבור 2.3 מיליון דולר. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ב-17 בספטמבר בניצחון על נובארה. ב-4 בדצמבר הוא כבש את שערו הראשון נגד קטניה. ב-10 במרץ 2013 כבש שלושער בניצחון על סמפדוריה. בכך היה לקולומביאני השני שמבקיע שלושה שערים במשחק אחד בליגה האיטלקית הבכירה, אחרי שפאוסטינו אספרייה עשה זאת בשנת  כששיחק בפארמה. ב-11 במאי באותה שנה, איברבו כבש שער נגד האלופה יובנטוס כשהוא רץ על פני כמעט מגרש שלם, עקף את קלאודיו מרקיזיו ואת אנדראה ברצאלי והכניע את מרקו סטורארי.

ב-2 בפברואר 2015 הושאל איברבו מקליארי לרומא עד סוף העונה תמורת 2.5 מיליון אירו, עם אופציה לרכישת כרטיס השחקן תמורת 12.5 מיליון אירו.

ב-1 בספטמבר 2015 הושאל איברבו לווטפורד העולה החדשה לפרמייר ליג. ב-19 בינואר 2016 הושאל איברבו לאתלטיקו נסיונל עד לסוף העונה. ב-30 ביוני 2016 הושאל לפנאתינאיקוס.

## קריירה בינלאומית
בשנים 2007–2010 איברבו צבר 8 הופעות בנבחרת קולומביה עד גיל 20 וכבש חמישה שערים. בנבחרת הבוגרת הוא משחק מאז 2010. על אף שלא שותף במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014, הוא כן זומן לסגל של הנבחרת במונדיאל 2014 ואף פתח בהרכב בשני המשחקים הראשונים בשלב הבתים נגד  ו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים קולומביאנים
קטגוריה:חלוצי כדורגל קולומביאנים
קטגוריה:כדורגלני אתלטיקו נסיונל
קטגוריה:כדורגלני קליארי
קטגוריה:כדורגלני רומא
קטגוריה:כדורגלני ווטפורד
קטגוריה:כדורגלני פנאתינאיקוס
קטגוריה:כדורגלני סגאן טוסו
קטגוריה:כדורגלני אמריקה קאלי
קטגוריה:כדורגלני נבחרת קולומביה
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2014
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2015
קטגוריה:קולומביאנים שנולדו ב-1990
מיגל דה אלבה

ממוזער|דון מיגל דה אלבה
**מִיגֶל רִיקַרְדוֹ דֶה אָלָבָה** (בספרדית: **Miguel Ricardo de Álava**; 7 בפברואר 1772 ויטוריה, ספרד – 14 ביולי 1843 בארז', צרפת), הידוע גם בכינוי **גנרל אלבה** (General Álava), היה גנרל ספרדי, מגיבורי מלחמת חצי האי והמלחמות הנפוליאוניות בצד הספרדי. אלבה היה גם ידיד קרוב של וולינגטון. הוא היה האדם היחיד שהשתתף בשני קרבות מכריעים, בים וביבשה, משני צדדי המתרס: בקרב טרפלגר, כקצין ימי, מן הצד הצרפתי-ספרדי כנגד הבריטים, ובקרב ווטרלו, כקצין צבא היבשה, מן הצד של בעלות הברית כנגד הצרפתים.

## ביוגרפיה
בתחילת דרכו שירת בחיל הרגלים, אולם כעבור זמן מה עבר לחיל הים. הוא התיידד עם האדמירל פדריקו גראווינה והיה שותף לתוכניתו של נפוליאון לכבוש את בריטניה, אולם מפקד הצי הצרפתי פייר וילנב חשש להפליג מהנמל בקדיס עד שהודיעו לו שנפוליאון שלח להחליף אותו אז יצא הצי מהנמל היישר אל זרועותיהם של הבריטים תחת פיקודו של לורד נלסון המתינו שם והתחולל קרב טרפלגר במהלך הקרב הוצבו אלבה וגראווינה על סיפונה של **פרינסיפה דה אסטוריאס** שהותקפה בידי שלוש ספינות בריטיות. גראווינה נפגע בזרועו, ואלבה דאג שיפנו אותו לחוף ואז התפנה גם הוא.

לאחר שצרפת בגדה בבעלת בריתה ספרד ופלשה לתחומיה לחם אלבה בכוחות הצרפתיים וסירב להכיר בז'וזף בונפרטה, אחיו של נפוליאון, כמלך ספרד. מששמעו על כך שלטונות הכיבוש גררו אותו אל כיכר העיר, ושם, באיומי כידונים, אולץ לשנות את דעתו. לאחר מאורע זה נמלט אלבה למדריד שם עודד מרידות נגד הכובשים הצרפתיים אחר כך עבר לפורטוגל שם הכיר את ארתור ולסלי, הדוכס הראשון מוולינגטון והשניים נעשו ידידים בלב ובנפש. אלבה המשיך להילחם בצרפתים כשהוא מפקד לחלופין על יחידות ספרדיות בריטיות ופורטוגליות.

לאחר קרב לייפציג והגלייתו של נפוליאון לאי אלבה מונה אלבה לשגריר ספרד בהולנד אולם הואשם באשמות שאו בידי המלך פרננדו השביעי אולם שוחרר משנתבררה חפותו מששמע שנפוליאון חזר מגלותו מיהר והשתתף בקרב ווטרלו יחד עם וולינגטון ובליכר לאחר הקרב כיהן לזמן קצר כשגריר ספרד בצרפת ולאחר מכן התנגד למלך וגורש לפריז עד שקיבל חנינה שאפשרה לו לחזור את שארית חייו הקדיש לפוליטיקה והחזיק במשרות ממשלתיות שונות.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:גנרלים ספרדים
קטגוריה:שגרירי ספרד
קטגוריה:שגרירי ספרד בצרפת
קטגוריה:פוליטיקאים ספרדים
קטגוריה:אנשי צבא במלחמות נפוליאון
קטגוריה:מסדר האמבט: אבירים וגבירות מפקדים
קטגוריה:ילידי 1772
קטגוריה:ספרדים שנולדו במאה ה-18
קטגוריה:נפטרים ב-1843
קטגוריה:ספרדים שנפטרו במאה ה-19
Punk'd

**פאנק'ד** (באנגלית: **Punk'd**) היא תוכנית טלוויזיה אמריקאית מסוגת המציאות המצולמת בעזרת מצלמה נסתרת ובה נמתחים ידוענים. התוכנית שודרה לראשונה בערוץ הטלוויזיה MTV בשנת 2003 ונוצרה על ידי ג'ייסון גולדברג ואשטון קוצ'ר שהוא גם מפיק ומנחה התוכנית. תוכנית זו נשאה דמיון לתוכנית דומה מהעבר בשם *Candid Camera* שבה היו מותחים ידוענים. המילה *Punk'd* היא מהמילה 'prank' (אנגלית: מתיחה) ומשמשת כסוג של סלנג המתאר את הקורבן במתיחה.

ב-29 במאי 2007, פרק הסיום עלה לאוויר ב-MTV. לאחר הפסקה של חמש שנים, הסדרה חודשה כאשר פרק הבכורה שודר ב-29 במרץ 2012. התוכנית המחודשת הונחתה על ידי ידוען שונה כל שבוע. העונה התשיעית הסתיימה ב-7 ביוני 2012.

ב-25 במאי 2013, החברה שמאחורי התוכנית *Katalyst Media*, הודיעה שהעונה העשירית בתהליכי צילום. נכון למאי 2014, לא פורסם מידע נוסף לגבי העונה העשירית.

## היסטוריה ופורמט
במקור, MTV ואשטון קוצ'ר פיתחו סדרה בשם *Harassment* (אנגלית: הטרדה), תוכנית מצלמה נסתרת שבה נמתחים אנשים רגילים. אולם, בינואר 2002 במתיחה שנערכה על ידי קוצ'ר במלון בעמק לאס וגאס שבנבדה, גופה מזויפת הייתה מעורבת במתיחה והזוג שנמתח תבע את קוצ'ר ,MTV ואת המלון ב-10 מיליון $. מאוחר יותר קונספט הסדרה עובד מחדש ובו הוחלט למתוח ידוענים. המתיחות נערכו במגוון מקומות, פרטיים וציבורים. המתיחה הראשונה נערכה בביתו של הזמר והשחקן האמריקאי ג'סטין טימברלייק, במתיחה טימברלייק שוכנע שסוכני הממשלה מחרימים את רכושו עקב מיסים שלא שילם. מגזין טיים מיקם את המתיחה במקום השלישי ברשימת 32 הרגעים הכי אפים בהיסטוריה של תוכניות המציאות.

לרוב, בכל פרק בשתי העונות הראשונות, חבר צוות בסדרה, העמיד פנים כמראיין באירועי השטיח האדום, אך במקום לראיין, לעג להם. קטע זה ככל הנראה נלקח מקטעים משנות ה-80 בתוכנית הרדיו של הווארד סטרן בהם סטרן וכותביו שולחים מתמחים לשאול ידוענים שאלות מביכות בשטיח האדום. במהלך העונה הראשונה של פאנק'ד, נשלח ראיין פינקסטון שהיה אז נער בן 15 שהתחזה לכתב מתוכנית טלוויזיה לילדים ולעג לידוענים. במהלך העונה השנייה, המפיקים בחרו מראיין זר שהתלווה על ידי מתורגמן שהיה שואל את המרואיינים שאלות מטורפות.

### התוכנית המחודשת
באוקטובר 2010, מגזין ניו יורק חשף שהתוכנית תחודש עם ג'סטין ביבר כמנחה התוכנית במקום אשטון קוצ'ר, ושקוצ'ר יישאר כמפיק בפועל של התוכנית. בפרק הראשון של העונה התשיעית, ביבר היה מנחה אורח, המתיחות בהשתתפות ביבר צולמו בסוף אוגוסט 2011. ב-31 בדצמבר 2011, MTV אישרה שהסדרה תחודש ב-2012, ושכל פרק יונחה על ידי ידוען אחר, עד כה מבין המנחים המשתתפים נמנים ידוענים כמו: טיילר, דה קריאייטור, ג'סטין ביבר, באם מרג'רה, היידן פנטייר, לוסי הייל, ניק קאנון, דאקס שפרד, מיילי סיירוס, האת'ר מוריס, קלן לוץ, דניאל טוש, ומק מילר. אשטון קוצ'ר חזר להנחות בפרק יחיד שבו זכה למתוח שוב.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:תוכניות מציאות אמריקאיות
קטגוריה:מתיחות
קטגוריה:MTV: תוכניות וסדרות
קטגוריה:זוכי פרס בחירת הנוער: סדרות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 2020
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 2012
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 2015
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 2003
סאלי ג'ול

**שרה מרגרט "סאלי" ג'ול** (באנגלית: **Sarah Margaret "Sally" Roffey Jewell**; נולדה ב-21 בפברואר 1956) היא אשת עסקים אמריקאית ילידת בריטניה, שכיהנה כמזכירת הפנים של ארצות הברית בממשלו של ברק אובמה בין השנים 2013 ל-2017. ג'ול היא האישה השנייה שכיהנה בתפקיד זה, לאחר גייל נורטון. היא מהנדסת בהשכלתה. עבדה בעברה בתעשיית הנפט והבנקאות, ולאחר מכן שימשה כנשיאה וכמנכ"לית תאגיד הקמעונאות REI.

## ביוגרפיה
סאלי ג'ול נולדה בלונדון, אנגליה ב-1956 בשם סאלי רופי, להוריה אן ופיטר רופי. בגיל 4 עברה עם משפחתה לארצות הברית לאחר שאביה, רופא מרדים, קיבל משרה באוניברסיטת וושינגטון. ב-1973 סיימה את לימודיה התיכוניים, וב-1978 השלימה לימודי תואר בהנדסת מכונות באוניברסיטת וושינגטון.

בשנים 1978–1981 עבדה ג'ול בחברת הנפט מוביל (לימים אקסון מוביל) באוקלהומה. ב-1981 הצטרפה לבנק ריינייר בסיאטל, ועבדה במגזר הבנקאות במשך כ-20 שנה, במוסדות שונים. במקביל, התמנתה ב-1996 לחברת דירקטוריון בתאגיד REI, וב-2005 מונתה למנכ"לית התאגיד. שימשה בנוסף חברת דירקטוריון בגופים שונים.

ב-6 בפברואר 2013 נבחרה על ידי נשיא ארצות הברית, ברק אובמה, להחליף את מזכיר הפנים המכהן, קן סלזאר. ב-21 במרץ אושר מינויה בוועדת הסנאט לענייני אנרגיה ומשאבי טבע. ב-10 באפריל אישר הסנאט את מינויה, ברוב של 87 תומכים מול 11 מתנגדים. יומיים לאחר מכן, ב-12 באפריל 2013, החלה בכהונתה.

ב-2020, הצטרפה לדירקטוריון של חברת קוסטקו.

## חיים אישיים
נשואה לוורן ג'ול, מהנדס, ואם לשניים. בני הזוג מתגוררים בסיאטל, וושינגטון.

ג'ול חובבת החלקה על סנואובורד ושיט קיאקים, וטיפסה על הר וינסון מסיב, ההר הגבוה באנטארקטיקה.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה באתר מחלקת הפנים של ארצות הברית
* 

קטגוריה:מזכירות הפנים של ארצות הברית
קטגוריה:מזכירי הפנים של ארצות הברית
קטגוריה:חברות המפלגה הדמוקרטית (ארצות הברית)
קטגוריה:חברי המפלגה הדמוקרטית (ארצות הברית)
קטגוריה:פוליטיקאיות אמריקאיות
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל ברק אובמה
קטגוריה:מהגרות מבריטניה לארצות הברית
קטגוריה:מהגרים מבריטניה לארצות הברית
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת וושינגטון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת וושינגטון
קטגוריה:מנכ"ליות אמריקאיות
קטגוריה:מנכ"לים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1956
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1956
דגי ריאות אוסטרליים

**דגי ריאות אוסטרליים** (שם מדעי: Ceratodontiformes) היא סדרה של דגי ריאות. כיום ישנו רק מין אחד ששרד מהסדרה - דג ריאות אוסטרלי (*Neoceratodus forsteri*), המצוי בנהרות באוסטרליה. בעבר היו מינים נכחדים רבים מהסדרה שהתפתחו החל מהדבון.

המאפיין העיקרי שלהם הוא היותם בעלי ריאה אחת בלבד (אשר נמצאת בשלפוחית אוויר) ולא שניים, כמו אצל בני הסדרה המקבילה בעלי שתי ריאות, אשר בניה מצויים כיום באפריקה ואמריקה הדרומית והם מצוידים יותר לחיי יבשה. סדרה זו נחשבת לפרימיטיבית יותר. עם זאת היא עדיין מותאמת יותר לחיי יבשה מרוב הדגים. דג הריאות האוסטרלי יכול להשתמש בריאה זו כדי לשרוד בעת שהנהרות בהם חי מתייבשים.

## מיון
*משפחה Asiatoceratodontidae - נכחדה
*משפחה **בעלי ריאה אחת** (Ceratodontidae)
**סוג ומין יחיד דג ריאות אוסטרלי (*Neoceratodus forsteri*)
**סוג ארגנודוס (*Arganodus*) - נכחד
**סוג *Epiceratodus *– נכחד
**סוג *Equinoxiodus *– נכחד
**סוג *Metaceratodus  *– נכחד
**סוג *Mioceratodus *– נכחד
*משפחה Ptychoceratodontidae - נכחדה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1940
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי לב ברג
קטגוריה:דגי ריאות
קופה סנטרואמריקנה

**קופה סנטרואמריקנה** (בספרדית: **Copa Centroamericana**) הוא טורניר כדורגל לנבחרות לאומיות מאמריקה המרכזית המנוהל בידי UNCAF. בעבר נקרא **גביע UNCAF לאומות**. בקופה סנטרואמריקנה משתתפות כל שבע הנבחרות של מרכז אמריקה ללא מוקדמות: , , , , ,  ו.

הטורניר משמש גם כטורניר העפלה לגביע הזהב.

הטורניר נערך מדי שנתיים מאז שנת , והנבחרת לה מרב הזכיות בגביע היא נבחרת קוסטה ריקה.

הטורניר האחרון נערך ב-2017, ולאחר מכן נקלט בליגת האומות של CONCACAF.

## מבנה
הקופה סנטרואמריקנה מחולק לשני בתים, באחד משחקות ארבע נבחרות ובשני שלוש. בכל בית משוחק משחק אחד בין כל זוג נבחרות (ולכן כל נבחרת בבית שבו ארבע נבחרות משחקת שלושה משחקים ובבית שבו שלוש נבחרות כל נבחרת משחקת שני משחקים), שני המקומות הראשונים מכל בית ממשיכים לחצי הגמר שמשוחק בשיטת נוקאאוט במשחק אחד והמנצחות בחצי הגמר משחקות ביניהן בגמר והמנצחת מהשתיים זוכה בגביע. נערך גם משחק על המקום השלישי בין שתי המפסידות בחצי הגמר ומשחק על המקום החמישי בין שתי המסיימות במקום השלישי בשלב הבתים.

ארבע הראשונות מעפילות לגביע הזהב, והנבחרת שסיימה חמישית מתמודדת על כרטיס נוסף מול המקום החמישי בגביע הקריביים.

## היסטוריה

## מספר זכיות
*  - 8 זכיות (4 פעמים מקום שני)
*  - 4 זכיות (3 פעמים מקום שני)
*  - 1 זכיות (5 פעמים מקום שני)
*  - 1 זכיות (2 פעמים מקום שני)

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:תחרויות כדורגל לנבחרות לאומיות
קטגוריה:אמריקה המרכזית: ספורט
מתיאס גינטר

**מתיאס לוקאס גינטר** (בגרמנית: **Matthias Lukas Ginter**; נולד ב-19 בינואר 1994 בפרייבורג, גרמניה) הוא שחקן כדורגל גרמני שמשחק בפרייבורג ונבחרת גרמניה בעמדת הבלם.

## קריירה
גינטר החל לשחק כדורגל ב-1998 בקבוצת SV מארס. ב-2005 עבר למחלקת הנוער של מועדון ספורט פרייבורג, איתה זכה בגביע הגרמני לנוער. בינואר 2012 הוא החל להתאמן עם הקבוצה הבוגרת בעקבות מכירות שחקנים בחלון העברות. ב-21 בינואר הוא נכנס כמחליף במשחקו הרשמי הראשון והבקיע שער ניצחון בדקה ה-88. גינטר הבקיע את השער בגיל 18 ביומיים ובכך הפך לכובש הצעיר ביותר בתולדות המועדון, לאחר שעקף את דניס אאוגו. יומיים לאחר המשחק, חתם גינטר על חוזה בקבוצה הראשונה.

ב-17 ביולי 2014 חתם בבורוסיה דורטמונד לחמש שנים עבור 10 מיליון יורו. ב-4 ביולי 2017 חתם בבורוסיה מנשנגלדבך לארבע שנים עבור 17 מיליון אירו. בהופעת הבכורה ב-6 באוגוסט כבש גם שער בכורה, בניצחון 0–4 על אאוגסבורג במחזור הפתיחה של עונת 2022/2023.

גינטר שיחק באופן קבוע בנבחרות הצעירות של נבחרת גרמניה, וב-5 במרץ 2014 ערך גינטר את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת מול  במשחק ידידות, הוא הפך לגרמני ה-900 שלובש את מדי הנבחרת. הוא נכלל בסגל גרמניה לטורניר מונדיאל 2014 בו זכתה הנבחרת הגרמנית.

נכלל בסגל נבחרת גרמניה לטורניר מונדיאל 2022.

## זכיות ותארים
;פרייבורג
* הגביע הגרמני לנוער: 2011

;נבחרת גרמניה:
* גביע העולם: 2014
* אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016): מדליית כסף
* גביע הקונפדרציות: 2017

;תארים אישיים
* מדליית פריץ ואלטר לשחקן המצטיין (עד גיל 18): 2012
* מדליית פריץ ואלטר לשחקן המצטיין (עד גיל 19): 2013

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בלמי כדורגל גרמנים
קטגוריה:כדורגלנים גרמנים
קטגוריה:כדורגלני בורוסיה דורטמונד
קטגוריה:כדורגלני בורוסיה מנשנגלדבך
קטגוריה:כדורגלני נבחרת גרמניה
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2014
קטגוריה:כדורגלני גביע הקונפדרציות 2017
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2018
קטגוריה:כדורגלני יורו 2020
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2022
קטגוריה:כדורגלני פרייבורג
קטגוריה:כדורגלנים גרמנים באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:זוכי מדליית כסף אולימפית גרמנים: כדורגל
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1994
לי תומפסון יאנג

**לי תומפסון יאנג** (באנגלית: **Lee Thompson Young**; 1 בפברואר 1984 – 19 באוגוסט 2013) היה שחקן אמריקאי.

## ביוגרפיה
### חייו
יאנג נולד בקולומביה, קרוליינה הדרומית. בגיל עשר, לאחר הצגה בה שיחק את דמותו של מרטין לותר קינג, בחר בקריירת משחק, ובשנת 1996 עבר לניו יורק על מנת לפתחה.

יאנג סבל מהפרעה דו-קוטבית ומדיכאון.

### מותו
ב-19 באוגוסט 2013, לאחר שלא הגיע לצילומי הסדרה בה הופיע, ריזולי ואיילס בדקה משטרת לוס אנג'לס את דירתו בה נמצא יאנג ירוי. סוכנו הצהיר כי יאנג התאבד. יאנג נקבר ביורק, קרוליינה הדרומית.

בתפקידו האחרון שיחק בלש במשטרת בוסטון, בסדרת הטלוויזיה ריזולי ואיילס. בעקבות מותו הפתאומי, הדמות שגילם נהרגה בעלילה, ושני הפרקים הראשונים של העונה החמישית הוקדשו לזכרו.

## פילמוגרפיה

## מועמדויות לפרסים

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מתמודדים עם מגבלה נפשית: אמריקאים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקנים ילדים אמריקאים
קטגוריה:מתאבדים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1984
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2013
קזון סיטי

**קזון סיטי** (בפיליפינית: **Lungsod Quezon**, "לונגסוד קזון"; גם השם האנגלי **Quezon City** ("קזון סיטי") וראשי התיבות שלו **QC** נפוצים; לעיתים נהגה **קסון סיטי**) היא עיר במטרופולין של מנילה, בירת הפיליפינים. היא נמצאת צפון-מזרחית למנילה עצמה, על האי לוזון. ב-2010 התגוררו בעיר למעלה מ-2.7 מיליון תושבים, מה שהופך אותה לעיר המאוכלסת ביותר בפיליפינים, יותר ממנילה עצמה.

קזון סיטי הייתה עיר הבירה של הפיליפינים בין 1948 ו-1976.

## היסטוריה
לפני שקזון סיטי הוקמה היו באזור בו היא נמצאת היום מספר יישובים.

בשנות ה-30 של המאה ה-20 לנשיא הפיליפינים מנואל ל. קזון היה חלום להקים עיר שתיהפך לבירה העתידית של הפיליפינים במקום מנילה ולמקום מושבם של הפועלים באזור. ב-1938 הוא הקים קרן לקניית אדמות למען הקמת העיר וקנה כ-15 קילומטרים רבועים ממשפחה מקומית בשביל מטרה זו. העיר הוקמה רשמית ב-12 באוקטובר 1939 ונקראה על שמו של קזון. בגלל מלחמת העולם השנייה שפרצה באותה שנה ביצוע העברת הבירה התעכב.

לאחר המלחמה הוסדרו גבולותיה של העיר. יישובים רבים באזור נכללו בתוכה, והועברו אליה שטחים מערים אחרות באזור, כמו קלואוקן, עד ששטחה היה למעלה מ-150 קילומטרים רבועים. ב-17 ביולי 1948 נשיא הפיליפינים באותה עת אלפידיו קירינו חתם על חוק שהסדיר את הגבולות בין קלואוקן וקזון סיטי והכריז עליה כבירת הפיליפינים.

ב-24 ביוני 1976 נשיא הפיליפינים פרדיננד מרקוס הורה על החזרת הבירה למנילה.

בשנת 2014 לציון 75 שנים להקמת העיר הונחה אבן פינה למגדל היהלום הפיליפיני שהיה מתוכנן להיות בגובה של 612 מ', אך בנייתו בוטלה.

## חינוך
בעיר פועלות מספר אוניברסיטאות, בהן אוניברסיטת אטנאו דה מנילה ואוניברסיטת הפיליפינים דילימן.

## תחבורה
בקזון סיטי עוברים הקווים LRT-1 ו-MRT-2 של הרכבת הקלה של מנילה וכן קו MRT-3 של הרכבת התחתית של מנילה, המקשרים את קזון סיטי לכלל מטרופולין מנילה. יש תוכנית להקמת עוד שני קווים נוספים של הרכבת הקלה שיעברו בעיר.

בנוסף התחבורה הציבורית בעיר משתמשת בג'יפנים ואוטובוסים.

## ערים תאומות
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערי מיליונים
קטגוריה:הפיליפינים: ערים
קטגוריה:אסיה: ערי בירה לשעבר
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1939
מגדל עתידים

**מגדל עתידים**, **מגדל החזון** או **מגדל 8** הוא מגדל משרדים בפארק עתידים בתל אביב, שנחנך בפברואר 2013. הוא מתנשא לגובה של 143.45 מטרים. שטח קומה טיפוסית במגדל הוא כ-1,900 מ"ר. המגדל נמצא בבעלות עיריית תל אביב ואוניברסיטת תל אביב.

## היסטוריה
אישור להקמת המגדל התקבל כבר בשנת 2001, אך הקמת המגדל הוקפאה בעקבות התפוצצות בועת ההיי-טק, וחודשה בסוף 2006. ביוני 2007 פורסם מכרז סגור להקמת המגדל, בו זכתה חברת "א. ארנסון", בספטמבר 2007, תוך הכרזה על סיום הבנייה תוך 27 חודשים (סוף 2009).

עם זאת, בעקבות קשיים בשיווק המשרדים במגדל השלמת בנייתו התעכבה.

ב-2013 שכרה חברת הביטוח כלל 22 קומות בבניין ל-24 שנים בסכום שהוערך בלמעלה מ-725 מיליון שקל.
## מבנה
המגדל תוכנן על ידי משרד האדריכלים זרחי, שמייסדו משה זרחי תכנן את קריית עתידים בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20. העיצוב של המגדל תוכנן להתאים לדרישות תעשיית ההיי-טק עם שטח קומה נרחב. במטרה למקסם ככל שניתן את שטחי החלונות, כדי להגדיל את מספר המשרדים הפינתיים ולהקטין ככל שניתן את מספר החללים שאינם צמודים לחלונות, נבחרה הכלאה בין שני נפחים, ריבוע וצלב, בעלי עיצוב חיצוני שונה. שילוב זה ייצר שטח מעטפת אופטימלי ביחס לשטח הרצפה. כלפי חוץ מאופיין הריבוע בפסי חלונות וחיפוי גרניט אופקיים ואילו הצלב בפסים אנכיים. הצלב צומח עד לצמרת ו"מחביא" את המערכות הטכניות באמצעות ארבעה משולשים

המגדל נישא לגובה של 35 קומות (143 מטרים) וכולל 110,000 מ"ר. יש בו 17 מעליות, חניון רכבים ומתחם חניה ומקלחות עבור רוכבי אופניים. מערכת המעליות של המגדל מאפשרת לחלק כל קומה לארבעה רבעים מופרדים. לחברות שעשויות לשכור כמה קומות תוכננה כניסה נפרדת.

בסמוך למגדל מתוכננת הקמת שני מגדלים נוספים, האחד בגובה של 25 קומות והשני של 17 קומות.
## דיירי המגדל
* כלל החזקות
* סיטיגרופ
* Informatica
* F5 Netwoks Israel
* נתיבי הגז הטבעי לישראל
* מדינול

## ראו גם
* גורדי שחקים בישראל

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר המגדל
* בפורטל הישראלי להנדסה

## הערות שוליים

עתידים, מגדל
קטגוריה:פארק עתידים
יוני גרא

**יוני (יהונתן) גרא** (נולד ב-2 ביוני 1978) הוא יוצר, במאי טלוויזיה, תסריטאי ושחקן ישראלי. למד בחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב.

## ביוגרפיה
החל את דרכו המקצועית ב-2004 כשיצר ביחד עם אילן רוזנפלד, קובי פרג' ועודד פז את "צרבת", תוכנית מערכונים יומית ששודרה בערוץ המוזיקה בתחילת דרכו. בהמשך עבד עוד עם "הפיג'מות" וכתב מספר פרקים לסדרה.

ביים את סדרות הספין אוף של הפיג'מות "הפיג'מות בקפה קר סול" עונות 2+1 ו"הפיג'מות במופע של דובל'ה" ואף כתב חלק מהפרקים.

לאורך רוב עונות הסדרה "הפיג'מות" הופיע גרא כשחקן אורח בתפקיד ביי גינס (מנחה תוכנית בידור יומית) תחת השם "ערב סוף עם ביי גינס" פרודיה על התוכנית "ערב טוב עם גיא פינס".

ביים את הסדרה "העיר שלנו", תוכנית מערכונים בכיכובם של אילן רוזנפלד, קובי פרג', יובל סגל, עודד פז וליאת הר לב.

יצר יחד עם עודד פז וביים את הסדרה "הטבח המתוסבך", תוכנית בישול לילדים בהנחיית עודד פז ויובל סגל.

בנוסף ביים כתבות חוץ לתוכנית הבידור "Y" בערוץ 10, שימש כבמאי יומי בסדרת הריאליטי "האח הגדול" בעונות 2, 3, 4. ערך וביים את רצועת ההומור היומית של ערוץ המוזיקה בהנחייתו של דרור רפאל ("חידון האשליות"). ערך את תוכנית ההומור והסאטירה ברדיו 99 "סייד קיק".

בשנת 2006 יצר וביים את סדרת הדוקו הסלולרית הראשונה בישראל שעקבה אחרי הקלטות אלבומה הראשון של נינט טייב. הסדרה הגיעה לשלב הגמר בפסטיבל מיפ בקאן 2006.

ב-2010 ביים את סדרת הילדים והנוער "המופע של שביט ונטורה" בערוץ דיסני.

מאז 2012 מביים את סדרת הילדים "הקלמרים" בכיכובם של כוכבי הילדים אודי ואביעד.

ב-2015 ביים את הסדרות "הנה אני בא" עם עודד פז ואילן רוזנפלד, "מיכל הקטנה והמפלצות", "חיבוק של שבת" עם סבא טוביה ותוכנית הילדים "דוקטור ליבי".

ב-2016 עלתה עונה 5 של הסדרה "הקלמרים" וצולמה גם עונה 6 שתעלה בהמשך. באותה שנה ביים עונה נוספת של "מיכל הקטנה והמפלצות", ואת ה"תוכנית"- ספיישל מחווה של תוכניות הילדים והנוער של הערוץ הראשון בהשתתפות אילן רוזנפלד ואליאנה תדהר.

ב-2017 עלתה העונה ה-6 של "הקלמרים". כמו כן עסק בפרויקטים שונים ביניהם ביים את "לילה הופ", את "שירים מבית סבא" ואת הסדרה "אחותי קפצה כיתה" בהשתתפות בר מיניאלי, עומר חזן, עודד מנשה, טלי אורן ואחרים.

ב-2018 יוני ביים את עונות 7–8 של "הקלמרים" שעתידות לעלות ב-2018–2019. כמו כן צולמה עונה 2 ללהיט אחותי קפצה כיתה. בנוסף בשנה זו יוני המשיך לעבוד עם חברת הופ וביים עונה 3 למיכל הקטנה והמפלצות.

ב-2019 ביים את הסיטקום לילדים ונוער "משפחה בהנפקה" של חברת HOT.

ב-2020 ביים את הסדרה "מחנה אבא" ל-yes, בכיכובם של אסי ישראלוף, אורי גבריאל, אורי לייזרוביץ', קים אור אזולאי ועוד.

יוני הוא בנו של עו"ד אהוד גרא, מומחה למכרזים, לשעבר מנכ"ל משרד הכלכלה והתכנון, ונינו של גרו גרא, בכיר במשטרת וממשלת המנדט ונציב בתי הסוהר הראשון בישראל. נשוי לאביגיל לאפין גרא, עיתונאית בקבוצת ידיעות אחרונות ובלוגרית (בלוג הפיה השחורה) ובספטמבר 2016 נולדה בתם הבכורה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:במאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:משפחת קרישבסקי
קטגוריה:משפחת גרא
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני ד' (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: קולנוע וטלוויזיה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1978
סמסונג גלקסי אייס 4

**Samsung Galaxy Ace 4** הוא מכשיר טלפון חכם מתוצרת סמסונג. המכשיר מיועד לשוק הנמוך-בינוני. המכשיר הוכרז ב-30 ביוני 2014.

המכשיר כולל מעבד עם ליבה כפולה במהירות 1.2 GHz, זיכרון מסוג RAM בנפח 1,024MB, מצלמה אחורית ברזולוציית 5 מגה פיקסל, היכולה לצלם וידאו ברזולוציית 1,280X720 (רזולוציית 720P HD), מצלמה קדמית 0.3 מגה פיקסל, היכולה לצלם וידאו ברזולוציית VGA, זיכרון פנימי בנפח 4 ג'יגה בייט, הניתן להרחבה באמצעות כרטיס Micro-SD. מערכת ההפעלה במכשיר היא אנדרואיד בגרסת 4.4 "קיטקט", עם ממשק הטאצ'וויז מבית סמסונג.

## ראו גם

* סמסונג גלקסי אייס

A4
גאנטריש

**גאנטריש** (**Gantrisch**) הוא הר ברכס האלפים הברניים המתנשא לגובה של 2,175 מטר, וממוקם בקנטון ברן בשווייץ.

## גאוגרפיה
גאנטריש הוא ההר המערבי ביותר באלפים הברניים, ההר הוא הראשון מדרום לעיר תון, והחמישי מצפון למעבר יאון (Jaun Pass), ברכס הקיצוני בצפון האלפים הברניים באזור המכונה גם טרום האלפים (Pre-Alps). הרכס מתחיל ליד העיר תון בהר גאנטריש, וממשיך לאורך עמק זימן דרך ההרים מרה (2,087), שאפארניש (2,107), וקייזראג (2,185), עד להר שאפברג (2,239) ליד אגם גרוייר (Lake of Gruyère) בשפלה השווייצרית, שם חוצה את הרכס מעבר יאון (המחבר את אזור גרוייר (district of Gruyère) שבשפלה השווייצרית עם עמק זימן (Simmental)), ומצידו הדרומי של המעבר ממשיך הרכס בהרים רודיגנשפיץ (2,124), דאן דה רות (2,236), דאן דה סאוויני (2,252), וניל נואר (2,389), ווניל קארה (2,197), ומסתיים בהרים רושה דה נה (2,042) ודאן דה ז'אמאן (1,879) שעל גדות אגם ז'נבה.

בצדו הדרומי של ההר נמצא עמק זימן וצדו הצפוני מתמזג בהדרגה את תוך השפלה השווייצרית באזור עמק הנהר ארה, בצדו המזרחי נמצא אגם תון ובצדו המערבי הר מרה.
### פסגות נוספות
הר גאנטריש כולל מספר פסגות נוספות, שהם הרים בפני עצמם, אך מכיוון שגאנטריש הוא החשוב ביותר נקראים כולם בשמו.
* ממזרחו ממוקם הר נונננפלואה (Nünenenflue) המתנשא לגובה של 2,102 מטר, והשטח שבין הפסגות נקרא מעבר לייטרה (Leiterepass).
* ממערבו ממוקם הר בורגלן (Bürglen) המתנשא לגובה של 2,165 מטר.
* ולאחריו הר אוקסן (Ochsen) המתנשא לגובה של 2,188 מטר.

## תיירות
אזור גאנטריש נחשב לפופולרי ביותר, ויש בו עשרות שבילי הליכה, בצדו הדרום מערבי של ההר ישנו שביל המגיע עד לפסגה.
בצדו המזרחי התלול של ההר נפתח בשנת 2007 מסלול טיפוס באמצעות ידיות וכבלים.

מצפון מזרח להר ממוקמים מעיינות גורבה.
[ממוזער|שמאל|גאנטריש בעיני הצייר [פרדיננד הודלר]]
### הפארק האזורי
בשפלה למרגלות ההר ממערב נפתח בשנת 2011 **פארק גאנטריש** (Regionalen Naturpark Gantrisch), שנקרא על שם ההר, הכולל שבילי טיול, מעיינות מים, ופעילויות ספורט רבות נוספות.

## תרבות
הר גאנטריש וההרים שלצידו היו הנושא באחד מציוריו של הצייר השווייצרי פרדיננד הודלר.

## קישורים חיצוניים

* גאנטריש באתר Hikr
* אתר הפארק
* אתר שביל גרובה-הונווג 
* אודות מסלול הטיפוס

קטגוריה:האלפים הברניים
קטגוריה:ברן (קנטון): הרים
קטגוריה:הרמה הברנית: הרים
זמבואנגה סיטי

**זמבואנגה סיטי** (בפיליפינית: **Lungsod ng Zamboanga**, "לונגסוד נג זמבואנגה"; בצ'בקנו סמבואנגניו: **Ciudad de Zamboanga**, "סיודד דה סמבואנגה"; לעיתים נהגה **סמבואנגה סיטי**) היא העיר הגדולה ביותר במחוז חצי האי זמבואנגה בפיליפינים, ובירת המחוז בעבר. העיר נמצאת בחוף הדרומי חצי האי זמבואנגה, הנמצא על האי מינדנאו. בעיר מתגוררים למעלה מ-970,000 תושבים, מה שהופך אותה לעיר השישית בגודל אוכלוסייתה בפיליפינים.

## היסטוריה
ההתיישבות הראשונה במקום בו נמצאת זמבואנגה סיטי כיום נוסדה על ידי בני שבטים ילידיים בסביבות המאה ה-12, אשר קראו לה "סונג לופה".

הספרדים הגיעו לאזור הפיליפינים לראשונה ב-1521. ב-1569 הם הקימו במקום התיישבות והציבו בה חיל מצב. בעשורים הבאים ההתיישבות הייתה אחד המרכזים הגדולים של הספרדים באי ותמכה במאמצי הכיבוש של הספרדים באזור. ב-1599 המבצר בהתיישבות נסגר ובמקומו נפתח אחד חדש באי סבו.

זמבואנגה סיטי הוקמה רשמית ב-23 ביוני 1635 בהוראת פליפה הרביעי, מלך ספרד. הספרדים הקימו בה מבצר שעמד בקרבות מול תושבים מקומיים שניסו לגרש את הספרדים במהלך המאות הבאות.

לאחר מלחמת ארצות הברית–ספרד ב-1898 הפיליפינים עברו לשליטת ארצות הברית. ב-1899 התושבים המקומיים בהנהגת ויסנטה אלברס הקימו באזור את רפובליקת זמבואנגה שזמבואנגה סיטי הייתה בירתה. הרפובליקה לא האריכה ימים וב-1903 שטחיה חזרו לשליטת ארצות הברית.

ב-1911 זמבואנגה סיטי קיבלה מעמד של עיר, אך הוא בוטל ב-1914.

ב-1936 העבירה האספה הלאומית של הפיליפינים חוק שנתן לזמבואנגה סיטי מעמד של עיר. החוק אושר רשמית בחתימתו של נשיא הפיליפינים באותה עת מנואל ל. קזון ב-12 באוקטובר באותה שנה. באותו זמן העיר הייתה המרכז הכלכלי של האי מינדנאו.

ב-2 במרץ 1942, במהלך מלחמת העולם השנייה, היפנים כבשו את זמבואנגה סיטי וביטלו את מעמד העיר שלה. זמבואנגה סיטי שוחררה על ידי כוחות אמריקניים במרץ 1945 ומעמד העיר הושב לה.

ב-1948 תושבי האי בסילן, שהיה חלק מזמבואנגה סיטי עד אז, נפרדו מהעיר והקימו עיר משל עצמם.

ב-1990 זמבואנגה סיטי הוכרזה כבירת מחוז חצי האי זמבואנגה. ב-2004 הבירה עברה לעיר פגדיאן.

## כלכלה
הכלכלה המקומית מסתמכת על ייצוא אצות, גומי, פנינים, קופרה, מהגוני, דגים ופירות שונים, וכן על תיירות.

## גאוגרפיה
זמבואנגה סיטי נמצאת בחוף של הקצה הדרומי של חצי האי זמבואנגה, הנמצא במזרח האי מינדנאו באוקיינוס השקט. בשטח העיר נכללים איים רבים הנמצאים בים לידו היא שוכנת.

### אקלים
זמבואנגה סיטי נמצאת באזור בו שורר אקלים סוואנה טרופי. במהלך כל השנה הטמפרטורה היומית הממוצעת היא בסביבות 27 מעלות צלזיוס ובכל חודש ממוצע המשקעים הוא למעלה מ-30 מילימטרים.

## חינוך
בעיר פועלות מספר אוניברסיטאות, בהן אוניברסיטת אטנאו דה זמבואנגה.

## תחבורה
את זמבואנגה סיטי משרת נמל התעופה הבינלאומי זמבואנגה, המציע טיסות ליעדים שונים בפיליפינים.

התחבורה הציבורית בעיר משתמשת באמצעים מגוונים, כמו אוטובוסים וג'יפנים.

## ערים תאומות
*  
*  
*  
*  
* 

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:הפיליפינים: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1635
קטגוריה:מינדנאו: גאוגרפיה
בונדוקו

**בּוֹנדוּקוּ** (בצרפתית: **Bondoukou**) הוא שמה של עיר הבירה של מחוז זנזאן בחוף השנהב שבמערב אפריקה. העיר הממוקמת במרחק של 522 ק"מ, צפונית מזרחית מאביג'אן, כשבע שעות נסיעה, התפרסמה בגלל מספר המסגדים הרב שבה, ואף זכתה לשם **העיר בת אלף המסגדים**.

## שכונות בבונדוקו
בונדוקו מורכבת מ-20 שכונות.
* ליסי (lycèe) -
* רזידאנסייל (Residentiel) -
* לה פרזידנס (La Presidence) - בשכונה זאת נמצא בית הנשיא (הבית בו גר נשיא חוף השנהב, כשהוא מבקר בבונדוקו).
* טי.פי. - (TP) - בשכונת טי.פי. נמצא בית החולים של בונדוקו. 
* דונזוסוֹ - (Donzosso) -
* בּאמבּאראסוֹ - (Bambarasso) -
* דג'ימיניסוֹ - (Djiminisso) - בדג'ימיניסו ממוקם בניין עיריית בונדוקו
* זאנזאן - (Zanzan) - 
* לַאבָּיאה - (Labaya) - בשכונה זאת נמצא מסגד האימאם, שברחבה שלפניו, מתקיימות מדי שנה, חגיגות הקורבי.
* קאדיולאסוֹ - (Kadioulasso) -
* דייא דונה (הָאֵל נָתַן) (Dieu Donne) -
* קאמאגאיאה - (Kamagaya) - בשכונה זאת ממוקם קולג' מודרֶן (College Moderene)
* בֵּינְסוֹ - (Gbinsso) -
* קאמפּ מיליטְר (המחנה הצבאי) - (Camp Militaire) - השכונה סמוכה לבסיס הצבאי של בונדוקו.
* רוּט אַבֶּמָה - (Route Abema) -
* קווארטיר קומרס - (Quartier Commerce) - המרכז המסחרי של בונדוקו.
* קומאלאסוֹ - (Koumalasso) -
* מאלאגאסוֹ - (Malagasso) -
* קוקו - (Kôkô) - בקוקו נמצא השוק הגדול של בונדוקו, וגם המגרש בו נערך מדי שנה פסטיבל זנזן.

## פסטיבל זנזאן
פסטיבל זנזאן, הוא פסטיבל של מנהגים וריקודים מסורתי, המתקיים מדי שנה בבונדוקו, בין התאריכים 15 באוקטובר ו- 19 באוקטובר, בהשתתפותם של אלפי אנשים, בני הכפרים והערים של מחוז זנזאן, הבאים לצפות בטקסים, בהופעות ובמחולות הנמשכים 5 ימים.

בפסטיבל, משתתפות כ-37 להקות הופעת מחול, הלבושות בבגדים מסורתיים, ססגוניים, ומייצגות קבוצות אתניות שונות, החיות במחוז זנזאן. הלהקות המתחרות בינן לבין עצמן, על התואר "הלהקה המוצלחת יותר", רוקדות ריקודים מסורתיים, ביניהם ריקוד בו מחוללות נערות כשהן חשופות חזה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חוף השנהב: ערים
אוהד ריין

**אוהד ריין** (נולד ב-18 באפריל 1979) הוא מוזיקאי אוסטרלי-ישראלי. שם הבמה ושם הרכב הפופ שלו הוא **Old Man River** (אולד מאן ריבר).

## אודות
אוהד ריין נולד בסידני אוסטרליה. בגיל צעיר, עבר עם הוריו להולנד, שם חי עד גיל ארבע, אז עלה לישראל, והתיישב בכפר סבא. בצה"ל שירת ריין בחיל הים. לאחר סיום שירותו הצבאי, נסע לניו יורק והודו, ולבסוף חזר לעיר מולדתו סידני. בסידני שיתף ריין פעולה עם להקת הרוק "Gelbison", וערך מסעי הופעות עמם, כשהוא לוקח חלק פעיל בכתיבה. שיתוף פעולה זה הוביל את ריין, לחבור לפרויקט צדדי בשם "Nations by the river", שם עבד לצד לוק סטיל, מוזיקאי נחשב באוסטרליה. ב-2004 הקים את להקתו "Old Man River".

הסינגל "Sunshine" שכתב ריין, זכה להצלחה רבה, והיה לשיר המושמע ביותר ברדיו, בקיץ 2006, ואף שימש כשיר הנושא של תוכנית טלוויזיה מקומית. השיר זכה בפרס ה-"Blues & Roots Work of the Year", מטעם "APRA Music Awards" האוסטרלי.

ריין ערך מסעי הופעות מוצלחים במיוחד באוסטרליה, אירופה ואסיה, והוא נחשב לאחד האמנים הישראלים המצליחים ביותר מחוץ למדינה.

ריין ניגן עם להקתו בהופעותיו של דניאל ג'ונסטון באוסטרליה.

אלבום הבכורה שלו "Good Morning", זכה לביקורות חיוביות ביותר. אתר AllMusic העניק לאלבום 4 מתוך 5 כוכבים.

ב-2010 יצא אלבומו השני "Trust".

ריין משלב ביצירתו סגנונות שונים כגון, פולק, רוק אלטרנטיבי, פופ, פסיכדליה ומוזיקה הודית.

ביוני 2014 ריין השתתף בעונה השלישית של תוכנית המציאות The Voice ישראל, שם עבר בהצלחה את שלב האודישנים. הסיבה להשתתפותו בתוכנית נבעה מעובדת היותו אנונימי כמעט לחלוטין בישראל; לדבריו, המעבר לארץ אילץ אותו לבסס את הקריירה שלו מחדש, ואף ציין כי הוא חש "עולה חדש ללא מבטא זר".

אוהד ריין ומשפחתו חזרו לאוסטרליה ב-2016.

## דיסקוגרפיה
**אלבומי אולפן**
*"Good Morning" (2007)
*"Trust" (2010)

**סינגלים**
*"Trousers" (2006)
*"La" (2007)
*"Sunshine" (2008)
*"You're on My Mind" (2010)
*"Norway (I Like It Like This)" (2010)

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* יובל אראל, לנצח את השיטה, בבלוג "הבלוג של יובל אראל", 29 ביוני 2014
*  
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמנים ישראלים הידועים בשם במה
קטגוריה:זמרים יהודים אוסטרלים
קטגוריה:מתמודדי The Voice ישראל
קטגוריה:ישראלים ילידי אוסטרליה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1979
אליפות וימבלדון 1937

**אליפות וימבלדון 1937** הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי הדשא של אצטדיוני הטניס בווימבלדון. התחרות התחילה ב-21 ביוני והסתיימה ב-2 ביולי. תוכנית התחרות כללה תחרויות גברים, תחרויות נשים ותחרויות זוגות גברים, זוגות נשים וזוגות מעורבים.

דון בדג' (ארצות הברית) זכה באליפות זו ב-3 תארים.

## התחרות
### תחרות הגברים
שמאל|ממוזער|180px|דון בדג', מנצח תחרות הגברים
בתחרות זו השתתפו 128 טניסאים שחולקו ל-8 בתים. המנצח בשנים 1934-1936 פרד פרי (בריטניה) לא השתתף בתחרות. לקראת התחרות המשתתפים החזקים דורגו כדלקמן:

# **[[דון בדג']] (), מנצח התחרות**
# גוטפריד פון קראם ( גרמניה), הפסיד במשחק הגמר
# הנר הנקל ( גרמניה), הודח ברבע הגמר
# באני אוסטין (), הודח בחצי הגמר
# בריאן גרנט (), הודח ברבע הגמר
# רודריך מנצל (), הודח בסיבוב הראשון
# ויוויאן מקגרת' (), הודח ברבע הגמר
# פרנק פרקר (), הודח בחצי הגמר

במשחק הגמר, דון בדג' (ארצות הברית), נפגש עם גוטפריד פון קרם (גרמניה) וניצח ב-3 מערכות. בשנה זו דון בדג' ניצח גם באליפות ארצות הברית הפתוחה. לגוטפריד פון קרם זה היה הפסד שלישי ברציפות במשחק הגמר בתחרות הגברים.

### תחרות הנשים
ימין|ממוזער|180px|דורותי ראונד ליטל, מנצחת תחרות הנשים
בתחרות הנשים השתתפו 96 טניסאיות שחולקו ל-8 בתים. כמו בתחרות הגברים, 8 טניסאיות זכו לדירוג:

# הלן ג'ייקובס (), מנצחת השנה הקודמת, הודחה ברבע הגמר
# הילדה שפרלינג קראווינקל ( גרמניה), הודחה ברבע הגמר
# אניטה ליזאנה (), הודחה ברבע הגמר
# ידוויגה אנדז'ייובסקה (), הפסידה במשחק הגמר
# אליס מרבל (), הודחה בחצי הגמר
# סימון מתייה (), הודחה בחצי הגמר
# **[[דורותי ראונד|דורותי ראונד ליטל]] () מנצחת התחרות**
# קיי סטמרס (), הודחה בסיבוב הרביעי

במשחק הגמר דורותי ראונד ליטל (בריטניה) ניצחה את ידוויגה אנדז'ייובסקה (פולין) ב-3 מערכות.

### תחרות זוגות גברים
בתחרות השתתפו 64 זוגות. כמו בשנה שעברה 4 זוגות דורגו.

# פט יוז וריימונד טאקי (), מנצחי תחרות 1936, הפסידו במשחק הגמר
# **[[דון בדג']] וג'ין מאקו (), ניצחו בתחרות**
# הנר הנקל וגוטפריד פון קראם ( גרמניה), הודחו בחצי הגמר
# ג'ק קרופורד וויוויאן מקגרת' (), הודחו בסיבוב הראשון

במשחק הגמר דון בדג' וג'ין מאקו (ארצות הברית), שיחקו נגד פט יוז וריימונד טאקי (בריטניה) וניצחו ב-4 מערכות. לדון בדג' זה היה התואר השני בשנה זו.

### תחרות זוגות נשים
בתחרות השתתפו 48 זוגות. 4 זוגות קיבלו דירוג:

# פרדה ג'יימס וקיי סטמרס (), מנצחי תחרות 1936, הודחו ברבע הגמר
# **[[סימון מתייה]] () ו[[בילי יורק]] (), ניצחו בתחרות**
# הלן ג'ייקובס () והילדה שפרלינג קראווינקל ( גרמניה), הודחו בסיבוב השלישי
# אוולין דירמן וג'ואן אינגרם (), הודחו בחצי הגמר

במשחק הגמר סימון מתייה (צרפת) ובילי יורק (בריטניה) שיחקו נגד פיליס קינג ואלסי פיטמן (בריטניה) שלא היו מדורגות וניצחו אותן בשתי מערכות.

### תחרות זוגות מעורבים
בתחרות השתתפו 80 זוגות. מנצחי תחרות 1936 פרד פרי ודורותי ראונד (בריטניה) לא השתתפו בתחרות. 4 זוגות קיבלו דירוג:

# **[[דון בדג']] ו[[אליס מרבל]] (), מנצחי התחרות**
# איבון פטרה וסימון מתייה (), הפסידו במשחק הגמר
# פרנק ויל ומרי ויטמרש (), הודחו בסיבוב הרביעי
# נורמן פרקוהרסון ( דרום אפריקה) וקיי סטמרס (), הודחו בסיבוב השלישי

במשחק הגמר דון בדג' ואליס מרבל (ארצות הברית) שיחקו נגד איבון פטרה וסימון מתייה (צרפת) וניצחו בשתי מערכות. בכך דון בדג' זכה בתואר השלישי באליפות זו.

## קישורים חיצוניים

* תוצאות משחקי גברים
* תוצאות משחקי זוגות גברים
* תוצאות משחקי נשים
* תוצאות משחקי זוגות נשים
* תוצאות משחקי זוגות מעורבים

קטגוריה:אליפויות וימבלדון
וימבלדון
חשיפה עצמית

**חשיפה עצמית** היא תהליך תקשורתי שבו אדם אחד חושף את עצמו לאחר. חשיפה זו מתייחסת לכל סוג של מידע בו אדם יכול לשתף אדם אחר, כמו מחשבות, רגשות, שאיפות, פחדים, מטרות, חלומות והעדפות.

## תרומה מול סיכון
יצירה של קשרים בין-אישיים מצריכה רמה מסוימת של חשיפה עצמית בהתאם למצב ולאופי הקשר.
כאשר לאדם ישנם פחות קשרים בין-אישיים משמעותיים ממה שהוא חפץ נוצרת תחושת בדידות. על כן נכונות לחשיפה עצמית תורמת ליכולתו של האדם להשתלב בחברה ולשפר את איכות החיים שלו.

לצד זאת חשיפה עצמית רבה מידי עלולה להרחיק אנשים אחרים אשר אינם מעוניינים במידע כה רב אודות האדם החולק אותו עימם. לא רק זאת, אלא שחשיפה של פרטים אישיים עלולה גם להוביל לניצול לרעה. על כן יש לנקוט במידת הזהירות כדי להימנע ממצבי סיכון.

לצורך ויסות רמת החשיפה העצמית ההולמת עבור כל סיטואציה יש צורך בשליטה עצמית וכישורים החברתיים, אשר נרכשים בהדרגה לאורך ההתפתחות החברתית של האדם.

## חשיפה עצמית באינטרנט

חשיפה עצמית באינטרנט היא היחשפות האדם מרצונו העצמי באמצעות האינטרנט ברמות שונות.
התופעה קשורה לאפשרותו של האדם לוותר על פרטיותו, במרחבים הנתונים בשליטתו, בשל צרכים ומניעים, ובכלל זה הצורך לתקשר עם בני אדם, המשולבים בחידושי הטכנולוגיה של המאה ה-21.
חשיפה עצמית באינטרנט היא חלק מתרבות האינטרנט המקובלת בתחילת המאה ה-21, לכאורה, מנוגדת לרצון לשמירת הפרטיות והאנונימיות, ומהווה ויתור מסוים על הזכות לפרטיות.

## חשיפה עצמית בטיפול

בפסיכותרפיה, חשיפה עצמית היא מצב שבו המטפל משתף רגשות או מידע אישי אודותיו בתהליך טיפולי, דבר העשוי להיות כלי משמעותי של התערבות טיפולית. חוקרים רבים שבדקו את הכלי מצאו כי יש בו פוטנציאל גבוה לקידום התהליך הטיפולי. לעיתים קרובות הוא בא לידי ביטוי כחלק אינטגרלי מהתהליך הטיפולי ויש לו תפקיד חשוב בהתפתחות הקשר הטיפולי. עם זאת, כתלות בדרך, בעיתוי ובסיבות לשימוש בכלי, הוא יכול להוות הפרה של הגבולות הטיפוליים והאתיים או להקשות על הטיפול. ההבנה של החשיפה העצמית כעניין העוסק בגבולות בטיפול וההשלכות על הקשר והתהליך הטיפוליים חיוניים לכל מטפל.

## ראו גם
* נכות לא נראית

## הערות שוליים

קטגוריה:עצמי
קטגוריה:התנהגות האדם
קטגוריה:פסיכולוגיה חברתית
מרה (הר)

**מרה** (**Märe**) הוא הר ברכס האלפים הברניים המתנשא לגובה של 2,087 מטר, וממוקם בגבול הקנטונים ברן ופריבורג.

משמעות השם מרה בגרמנית הוא סוסה.

## גאוגרפיה
מרה הוא ההר השני מדרום לעיר תון, והרביעי מצפון למעבר יאון (Jaun Pass), ברכס הקיצוני בצפון האלפים הברניים באזור המכונה גם טרום האלפים (Pre-Alps). הרכס מתחיל ליד העיר תון בהר גאנטריש (2,175), וממשיך לאורך עמק זימן דרך ההרים מרה, שאפארניש (2,107), וקייזראג (2,185), עד להר שאפברג (2,239) ליד אגם גרוייר (Lake of Gruyère) בשפלה השווייצרית, שם חוצה את הרכס מעבר יאון (המחבר את אזור גרוייר (district of Gruyère) שבשפלה השווייצרית עם עמק זימן (Simmental)), ומצידו הדרומי של המעבר ממשיך הרכס בהרים רודיגנשפיץ (2,124), דאן דה רות (2,236), דאן דה סאוויני (2,252), וניל נואר (2,389), ווניל קארה (2,197), ומסתיים בהרים רושה דה נה (2,042) ודאן דה ז'אמאן (1,879) שעל גדות אגם ז'נבה.

מצדו הצפון מזרחי ממוקם הר גאנטריש ומצידו הדרומי הר שאפארניש צדו המזרחי של ההר מתנשא מעל עמק זימן ולמרגלותיו העיירה אוברוויל בזימנטל (Oberwil im Simmental), צדו המערבי מתמזג אל תוך השפלה השווייצרית.

## תיירות
ההר חסר ייחודיות ואינו מפורסם, אך ישנם מספר מסלולי הליכה רגליים העולים אל פסגתו ויורדים ממנה אל עמק זימן.

## קישורים חיצוניים

* מרה באתר Hikr

קטגוריה:האלפים הברניים
קטגוריה:פריבור (קנטון)
קטגוריה:ברן (קנטון): הרים
קטגוריה:הרמה הברנית: הרים