open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
המעבדה הלאומית לורנס ברקלי

**המעבדה הלאומית לורנס ברקלי** (באנגלית: **Lawrence Berkeley National Laboratory** ובקיצור **LBNL**, אבל לפעמים ידועה גם כ-**Berkeley Lab** או **LBL**) היא מעבדה לאומית אמריקנית המופעלת בידי אוניברסיטת קליפורניה, ונמצאת בסמוך לקמפוס האוניברסיטה בברקלי.

## היסטוריה

מקורה של המעבדה ב"מעבדת הקרינה" של ארנסט לורנס, שצמחה בשנות ה-30 של המאה העשרים סביב הציקלוטרון (מאיץ החלקיקים שלורנס המציא ושהיה המתקדם ביותר בזמנו) והשימושים בו - החל ממחקר בסיסי על גרעין האטום, דרך יצירת איזוטופים ואטומים חדשים, וכלה בשימושים ביולוגיים ורפואיים באיזוטופים הרדיואקטיביים שיוצרו על ידי שימוש בציקלוטרונים.

ב-1936 קיבלה המעבדה מעמד עצמאי, וב-1940 עם גדילתה ובייחוד עם בניית ציקלוטרון גדול חדש יצאה המעבדה מחוץ לתחומי הקמפוס, לאתר הסמוך לו בו היא נמצאת עד היום. בזמן מלחמת העולם השנייה לורנס רתם את המעבדה למאמץ המלחמתי, ובפרט לפרויקט פיתוח הפצצה הגרעינית. לורנס ואנשי המעבדה פיתחו את שיטת ההפרדה האלקטרומגנטית להעשרת אורניום.
באותה תקופה המעבדה גדלה באופן משמעותי בזכות המימון הממשלתי לפעולותיה, והפכה להתגלמות גישת "המדע הגדול" של פרויקטים הדורשים משאבים רבים וצוותים גדולים של אנשים שבאים מתחומים שונים ומגוונים. אחרי המלחמה לורנס דאג להמשיך את השותפות עם הממסד הביטחוני והממשלתי, והמעבדה הפכה לחלק מרשת המעבדות הלאומיות של הוועדה לאנרגיה אטומית שנוסדה אז.

ב-1952 ייסד לורנס יחד עם אדוארד טלר סניף של המעבדה בליברמור, כ-50 ק"מ ממזרח לברקלי, שהפך למעבדה לאומית עצמאית הנקראת היום המעבדה הלאומית לורנס ליברמור. מעבדה זו הוקמה בשביל להוות מתחרה למעבדה הלאומית לוס אלמוס, ובמשך הזמן היא ריכזה את המחקר הביטחוני המסווג, בעוד המעבדה בברקלי חזרה לעסוק במחקרים בעלי אופי מדעי אזרחי.

## הישגים
במעבדת ברקלי התגלו מספר רב של יסודות כימיים מלאכותיים, ובראשם הפלוטוניום. בין יסודות אלה גם הברקליום והלורנציום שנקראו על שם המעבדה ומייסדה. 11 מהחוקרים במעבדה זכו בפרסי נובל לפיזיקה
ולכימיה: לורנס עצמו זכה בפרס לפיזיקה בשנת 1939 על המצאת הציקלוטרון; גלן סיבורג ואדווין מקמילן (כימיה, 1951) על גילוי וחקירת היסודות הטרנס אוראניים הראשונים; אמיליו סגרה ואוון צ'מברלין (פיזיקה, 1959) על גילוי האנטי-פרוטון; דונלד גלייזר (פיזיקה, 1960) על המצאת תא הבועות; מלווין קלווין (כימיה, 1961) על גילוי מעגל קלווין בעזרת האיזוטופ הרדיואקטיבי פחמן-14; לואיס אלוורז (פיזיקה, 1968) על גילוי חלקיקים תת-אטומיים קצרי חיים (מצבי תהודה) בעזרת תא הבועות; יואן לי (כימיה, 1986) על חקר הדינמיקה של תהליכים כימיים; סטיבן צ'ו (פיזיקה, 1997) על קירור אטומים בעזרת קרני לייזר; וג'ורג' סמוט (פיזיקה, 2006) על חקר קרינת הרקע הקוסמית.

במעבדה נבנה מאיץ חלקיקים על פי עקרון של האצת פלסמה שהוא בעל ממדים קטנים בהרבה ממאיצים רגילים.

## מנהלה
אוניברסיטת קליפורניה מפעילה את המעבדה עבור משרד האנרגיה. מנהלתית היא מפעילה אותה בנפרד מהקמפוס שלה בברקלי, אולם בפועל יש חפיפה רבה בין שני המוסדות, חוקרים רבים במעבדה מחזיקים במשרה גם באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, וסטודנטים רבים לתארים מתקדמים בברקלי מבצעים את עבודת המחקר שלהם במעבדה.

במעבדה יש כ-4000 עובדים, מתוכם כ-800 סטודנטים. בנוסף, מתארחים כל שנה כ-3000 חוקרים. המעבדה מכילה 76 בניינים ושוכנת על שטח של כ-0.8 קמ"ר.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מכוני מחקר אמריקאיים
קטגוריה:מכוני מחקר פיזיקלי
קטגוריה:אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
באדור ג'ובאווה

**בּאַדוּר ג'וֹבּאווָה** (בגאורגית: **ბაადურ ჯობავა**; נולד ב-26 בנובמבר 1983) הוא שחמטאי גאורגי בדרגת רב-אמן.

נכון לספטמבר 2025, מדורג במקום הראשון בגאורגיה, לפי מד כושר.

## קריירה
ג'ובאווה הפך לרב-אמן בשנת 2003.

ההישג הגדול הראשון שלו הוא זכייה בטורניר בדובאי בשנת 2003. באולימפיאדת השחמט ה-36 בשנת 2004 הוא זכה במדליית זהב (8.5 נקודות מ-10). הוא השתתף ב-7 אולימפיאדות וב-2004 הוא זכה במדליית זהב אישית.

זכה באליפות גאורגיה בשנים 2003 ו-2007.

## באדור ג'ובאווה ב[[אולימפיאדת השחמט]]
בין השנים 2000 ל-2024 השתתף באדור ג'ובאווה ב-11 אולימפיאדות שחמט:

## מבחר תחרויות בהן השתתף
* גביע העולם בשחמט: 2017, 2021
* התחרות השווייצרית הגדולה של פיד"ה 2025

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה באתר www.coruschess.com, 

## הערות שוליים

קטגוריה:רבי-אמנים גאורגים
קטגוריה:גאורגים שנולדו ב-1983
יהודי גלותי

**יהודי גלותי** הוא מושג שמקורו באנטיתזה שהציגה הציונות ליהדות של הגלות, בעיקר באירופה במסגרת התפיסה של שלילת הגלות. היהודי הגלותי מתואר כיהודי פסיבי, חלש, העוסק ב"עסקי אוויר" (ביידיש: "לופט גשעפט" (Luftgeschäft), כלומר עיסוקים שאין בהם עבודה ממשית או יושר, אלא תיווך או פנקסנות, כעריכת דין וניהול חשבונות, וסובל מנחת ידם של הגויים מבלי להגיב. הציונות ביקשה ליצור אנטיתזה לדימוי זה ולבנות בארץ ישראל יהודי חדש: אקטיבי, חזק, העוסק בעבודת האדמה ומגן על עצמו מפני התקפות הגויים.

שימוש בביטוי זה מופיע בראשית ימי הציונות במאמרו של יוסף ויתקין, "כיבוש הקרקע וכיבוש העבודה" שפורסם בשנת 1908:

הצגת האנטיתזה שביסוד הביטוי מופיעה בתיאור שנתן המו"ל לספרו של ישראל זמיר, "אבי, יצחק בשביס-זינגר":

## ראו גם
* יהדות השרירים
* השפעת השואה על גיבוש הזהות הישראלית
* שלילת הגולה

## לקריאה נוספת
*אליעזר שביד, **"שלילת הגולה" כיסוד האתוס הציוני**, חיפה: חמו"ל, תש"ם.

## קישורים חיצוניים
*אחד העם, "שלילת הגלות", השילוח כרך כ' חוב' ה' (סיון תרס"ט)
*יוסף גולדנברג, השתקפותה של שלילת הגולה בזמר העברי, קתדרה, גיליון 111, ניסן תשס"ד (2004), עמ' 129–148, באתר "זמרשת"
*יובל דרור, מ"שלילת הגלות" ל"טיפוח התודעה היהודית", פנים – הקרן לקידום מקצועי, גיליון 24, קיץ 2003, באתר הסתדרות המורים

קטגוריה:מילים וביטויים בעברית
קטגוריה:ניבים וביטויים ישראליים
קטגוריה:ישראל: חברה
קטגוריה:ישראל: תרבות
קטגוריה:כינויי גנאי
דם כחול

**דם כחול** הוא ביטוי המתאר בני אצולה. מקורות הביטוי באירופה של ימי הביניים או אף קודם, עת הייתה נהוגה חלוקה מעמדית. הביטוי שימש ככינוי למעמד הגבוה - שוורידיהם השטחיים (הקרובים לעור) נראו כחולים בשל גוון עורם הבהיר והלא שזוף - להבדיל מאיכרים שהיו רוב האוכלוסייה ושעבדו במשך שעות בשמש ועל כן עורם היה שזוף יחסית, ופחות אפשר להבחין במראה הוורידים. 

בספרד נעשה שימוש בביטוי **Sangre azul** לתיאור משפחת המלוכה הספרדית והאצולה הבכירה, שייחסו את מוצאם לעם הוויזיגותי, להבדיל מהמוּרים (כינוי נפוץ באירופה הנוצרית למוסלמים, ובפרט למוסלמים תושבי צפון אפריקה וספרד המוסלמית). באנגלית מתועד שימוש ראשון בכינוי בשנת 1811. 

ההיסטוריון הבריטי רוברט לייסי תיאר כך את השתלשלות המושג של דם כחול:

## הערות שוליים

קטגוריה:ביטויים פוליטיים
קטגוריה:אצולה
מחכים לברברים

**מחכים לברברים** (באנגלית: **Waiting for the Barbarians**) היא נובלה מאת הסופר הדרום אפריקאי, ג'ון מקסוול קוטזי זוכה פרס נובל לספרות לשנת 2003.  הנובלה פורסמה בשנת 1980 והיא נחשבת לאחד הספרים הטובים של קוטזי. היא נבחרה על ידי הוצאת ספרי פינגווין להכלל ב"ספרים הגדולים של המאה ה-20". 

שמה של הנובלה לקוח משיר של המשורר היווני קונסטנדינוס קוואפיס.

הספר יצא לאור בעברית בשנת 1984 בהוצאת עם עובד, בתרגומו של יהושע קנז. 

## עלילה
הסיפור מתרחש ביישוב השוכן בפאתי ממלכה ששמה אינו ידוע. 

שופט היישוב הוא המספר והדמות העיקרית. חייו השלווים למדי בספַר מתערערים עם בואו ליישוב של כוח מיוחד של הממלכה בפיקודו של קולונל ג'ול המרושע. ישנן שמועות לפיהן הברברים מתכננים מתקפה על הממלכה. מסיבה זו קולונל ג'ול ואנשים מקיימים משלחת לחבל הארץ מעבר לגבולות הממלכה. הם אוסרים כמה "ברברים", מביאים אותם ליישוב, מענים אותם, הורגים כמה מהם, והולכים לעיר הבירה כדי להכין תוכנית מתקפה גדולה יותר כנגד הברברים. 

בינתיים, מתחילים להתרקם יחסים בין השופט לבין "נערה ברברית" אשר הושארה מאחור על ידי החיילים המענים, כשהפכו אותה לנכה ועיוורת. בסופו של דבר, השופט מחליט לקחת אותה בחזרה אל אנשיה שלה. לאחר מסע הרה סכנות באדמות השוממות, הוא חוזר לכפרו. זמן קצר לאחר מכן, כוחות הממלכה חוזרים ומתחילות צרותיו של השופט עצמו.

## עיבוד

הספר עובד לסרט קולנוע בשנת 2019 בבימויו של הבמאי הקולומביאני סירו גרה. 

המלחין האמריקאי פיליפ גלאס  כתב אופרה באותו שם, המבוססת על הספר, שהוצגה לראשונה בארפורט, גרמניה בספטמבר 2005.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:נובלות
קטגוריה:ספרות דרום-אפריקאית
קטגוריה:ספרי 1980
קטגוריה:ספרי ספריה לעם
קטגוריה:ספרים שעובדו לסרטים
דיוקנה של גברת (סרט)

**דיוקנה של גברת** (אנגלית: The Portrait of a Lady) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1996 מאת הבמאית ג'יין קמפיון, המבוסס על הרומן של הנרי ג'יימס, "דיוקנה של גברת" משנת 1881.

בסרט כיכבו ניקול קידמן, ברברה הרשי, ג'ון מלקוביץ', מרי לואיז פרקר, מרטין דונובן, שלי דובאל, ריצ'רד אי. גרנט, שלי וינטרס, ויגו מורטנסן, ולנטינה צ'רווי, כריסטיאן בייל וג'ון גילגוד.

## תקציר העלילה
הסרט מביא את סיפורה של איזבל ארצ'ר (קידמן), אמריקאית צעירה, שההון שירשה במפתיע, יחד עם תמימותה ונדיבותה הטבעית, מפילים אותה ברשתם של ידידתה כביכול, מאדאם מרל (הרשי) ואיש העולם התככן והמזויף גילברט אוסמונד (מלקוביץ').

הסרט נאמן יחסית לעלילת הספר, אבל היה שנוי במחלוקת בגלל קטע חלום ששובץ בו, שבמהלכו חווה איזבל פנטזיה ארוטית עם כל מחזריה.

## פרסים
הסרט יצא לאקרנים בשנת 1996 וזכה בפרסים לתלבושות ולתסריט. כן זכו בפרסים הרשי ודונובן.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1996
קטגוריה:סרטים רומנטיים
קטגוריה:פמיניזם בקולנוע
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 1996
קטגוריה:סרטים המבוססים על רומנים אמריקאים
קטגוריה:סרטים לפי ספרי הנרי ג'יימס
קטגוריה:סרטי דרמה רומנטית אמריקאיים
ארני גרונפלד

**ארנסט "ארני" גרונפלד** (באנגלית: **Ernest "Ernie" Grunfeld**; נולד ב-24 באפריל 1955 בסאטו מארה, רומניה), הוא כדורסלן עבר יהודי-אמריקאי ששיחק בליגת ה-NBA, בעל מדליית זהב אולימפית (מונטריאול 1976). גרונפלד שימש גם כמנהל הכללי של ניו יורק ניקס, מילווקי באקס ווושינגטון ויזארדס.

## ביוגרפיה
גרונפלד היה חבר בנבחרת ארצות הברית למשחקי המכביה התשיעית אשר נערכו בקיץ 1973. הוא היה תלמיד התיכון היחיד בחמישייה הפותחת של נבחרת ארצות הברית. בעת המשחקים הוא הוביל את קבוצתו עם ממוצע של 20 נקודות למשחק, אולם נבחרת ישראל ניצחה את נבחרת ארצות הברית במשחק הגמר בתוצאה 86-80.

כאשר הגיע זמנו ללימודים במכללה, התחרו כ-200 מכללות על ליבו בניסיון לגייסו לשורותיהן. לאחר שדחה הצעות מכמה מן המכללות הבולטות בקבוצות הכדורסל שלהן, הוא בחר ללמוד ולשחק באוניברסיטת טנסי שם בלט ככוכב הנבחרת. במכללה הוא שיחק לצידו של השחקן ברנרד קינג, שהפך לימים לשחקן בולט בליגת ה-NBA, יחד הם כונו "המופע של ארני וברני". בשנתו השנייה במכללה הוא קלע בממוצע 23.8 נקודות למשחק, בשנתו השלישית קלע בממוצע 25.3 נקודות למשחק ובשנתו הרביעית קלע 23.8 נקודות למשחק. הצמד ארני וברני קלעו יחד יותר מ-40 נקודות בממוצע למשחק.

גרונפלד היה חבר נבחרת ארצות הברית כאשר זכתה במדליית הזהב במשחקים הפאן-אמריקאיים בסתיו 1975. רגעיו הבולטים כשחקן באו כאשר סייע לנבחרת ארצות הברית לאולימפיאדת מונטריאול (1976) לזכות במדליית הזהב. בחודש יולי 1976 קיבל ארני גרונפלד אזרחות אמריקאית.

לאחר שסיים את לימודיו באוניברסיטת טנסי הוא הצטרף כשחקן מקצועני לליגת ה-NBA ושיחק בשורות המילווקי באקס ולאחר מכן בשורות הקנזס סיטי קינגס והניו יורק ניקס. בשנת 1979 נטל חלק ב-82 משחקי ליגה ובכך היה לשחקן ששותף במספר המשחקים הרב ביותר בליגת ה-NBA. בשנת 1986 היה שלישי בליגה באחוז הקליעות ל-3 נקודות: 0.426. כאשר פרש מן הכדורסל המקצועני היה אחוז הקליעות הכללי שלו מן השדה 0.477 ואחוז קליעות העונשין 0.770. אחוז הקליעות שלו במשחקי פלייאוף היה אפילו טוב מזה.

לאחר שפרש מן המשחק הפך גרונפלד לפרשן ספורט ואחר כך עבר לניהול קבוצת כדורסל. לאחר עשר שנים כמנהל קבוצת הניו יורק ניקס הוא פוטר מן הקבוצה ועבר לנהל את קבוצת מילווקי באקס משך ארבע שנים. 

גרונפלד נשוי ולו שני ילדים. בנו דן גרונפלד הוא כדורסלן המשחק מאז 2006 בליגות הכדורסל בגרמניה, בספרד וישראל.

הוריו של גרונפלד, הם ניצולי שואה.

## הכרה
בשנת 1987 התקבל גרונפלד להיכל התהילה של הספורט בטנסי.
בשנת 1993 התקבל גרונפלד להיכל התהילה הלאומי של הספורטאים היהודים בארצות הברית.

## קישורים חיצוניים

* הסטטיסטיקה של גרונפלד כשחקן בליגת ה-NBA
* על גרונפלד באתר ליגת ה-NBA

קטגוריה:מהגרים מרומניה לארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טנסי
קטגוריה:פרשני כדורסל אמריקאים
קטגוריה:פרשני כדורסל יהודים
קטגוריה:כדורסלני מילווקי באקס
קטגוריה:כדורסלני ניו יורק ניקס
קטגוריה:כדורסלני קנזס סיטי קינגס
קטגוריה:כדורסלנים יהודים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:אלופים אולימפיים יהודים
קטגוריה:עסקני כדורסל אמריקאים
קטגוריה:עסקני כדורסל יהודים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת טנסי
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת מונטריאול (1976)
קטגוריה:אלופים אולימפיים אמריקאים: כדורסל
קטגוריה:בחירות דראפט של מילווקי באקס
קטגוריה:מנהלי קבוצות ב-NBA
קטגוריה:שחקנים יהודים ב-NBA
קטגוריה:כדורסלנים באולימפיאדת מונטריאול (1976)
קטגוריה:כדורסלני נבחרת ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1955
ג'ורג' מושיץ

**ג'ורג' מושיץ** (באנגלית: **George S. Moschytz**; נולד ב-18 באפריל 1934) הוא מהנדס חשמל שווייצרי-ישראלי, פרופסור אמריטוס שכיהן כמייסד ודקאן הפקולטה להנדסה באוניברסיטת בר-אילן.

## חייו
מושיץ נולד ב-18 באפריל 1934 בפרייבורג אים ברייסגאו, גרמניה. הוא סיים את לימודיו בהנדסת חשמל בשנת 1958 ב במקביל לעבודה כמתמחה במשרד התקשורת השווייצרי. את הדוקטורט השלים בשנת 1962.

בשנים 1960 עד 1962 עבד במעבדות RCA בציריך. בשנים 1963 עד 1972 עבד במעבדות בל (Bell) בניו ג'רזי ארצות הברית.

החל משנת 1973 היה פרופסור לתורת הרשתות ועיבוד אותות ב-ETH. עד פרישתו בשנת 1999 שימש כמנהל המעבדה לניתוח אותות ומידע במכון השווייצרי הפדרלי לטכנולוגיה בציריך. לאחר מכן הצטרף לאוניברסיטת בר-אילן על מנת להקים את בית הספר החדש להנדסה, בית ספר שהפך תוך עשור (2001–2011) לפקולטה להנדסה.

פרופ' מושיץ רשם ורשם במשותף מעל 250 מאמרים וספרים בתחום של תורת הרשתות, מסנני קבלים, תכנון רשתות ותורת הרגישות (sensitivity theory) ומחזיק מספר פטנטים בנושא.

## ספרים

*Active Filter Design Handbook: For Use with Programmable Pocket Calculators and Minicomputers by George S. Moschytz, Petr Horn, Hardcover, John Wiley & Sons, Chichester, UK, , 
*Cellular Neural Networks: Analysis, Design and Optimization by Martin Hänggi, George S. Moschytz, Hardcover, Kluwer Academic Publishers,  
*Circuits and Systems for Wireless Communications by Markus Helfenstein, George S. Moschytz, Hardcover, Kluwer Academic Publishers,  
*Linear Integrated Networks: Design by George S. Moschytz, Van Nostrand Reinhold Co., New York,  
*Linear Integrated Networks:Fundamentals by George S. Moschytz, Van Nostrand Reinhold, New York,  
*Modern Network Theory: An Introduction, edited by George S. Moschytz, Jacques Neirynck, Georgi Publishing Co,  
*Circuit Theory and Design, edited by George S. Moschytz, Jacques Neirynck, Georgi Publishing Co,  
*Trade-Offs in Analog Circuit Design: The Designer's Companion by Chris Toumazou, George Moschytz, Barrie Gilbert, Kluwer Academic Publishers,  
*MOS Switched-Capacitor Filters: Analysis and Design, edited by G.S. Moschytz, IEEE Press Book, New York, 
*Adaptive Filter (German), G.S. Moschytz and M. Hofbauer, Springer Verlag,  

 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:מהנדסי חשמל ישראלים
קטגוריה:מהנדסים יהודים שווייצרים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בר-אילן: הנדסה
קטגוריה:סגל מעבדות בל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1934
לבנת זכוכית

250px|ממוזער|שמאל|לבני זכוכית
[ממוזער|250px|לבני זכוכית בתקרת מרתף ב[לונדון]]
**לבני זכוכית** הן לבנים העשויות מזכוכית ובתוכן חלל.

לבני הזכוכית משמשות בעיקר ליצירת אלמנטים עיצוביים המשתלבים בבניה הרגילה של בטון ובלוקים, ומאפשרות חדירה של אור או שבירה של אור דרכן ועל פניהן. זאת לנוכח תכונותיה הייחודיות של הלבנה – שקיפותה לאור (חדירה של עד 80% אור בלבנים שקופות ועד 60% בלבנים בעלות מרקם ודופן מגוונת) ומרקם חיצוני ופנימי מוגדר.

תהליך הייצור של הלבנה כולל הדבקה של שני חצאי תיבה מזכוכית ליצירת תא זכוכית חלול ושקוף או שקוף בחלקו. בחלל אשר נוצר שורר ריק אשר מבטיח שבעת חימום (כתוצאה מקרינת השמש או שרפה) לא ייווצרו תנאי לחץ בתוך הלבנה.

תכונותיהן הנוספות של לבני הזכוכית: חוזק לחיצה גבוה, עמידות באש (בהתאם לתקנים בישראל ובעולם), יכולת בידוד אקוסטי וטרמי (נוכח הריק שבתוכן). חסרונן של לבני הזכוכית הוא מחירן הגבוה ומורכבות הבניה בהן, המחייבת שימוש בחמרי הדבקה מיוחדים, חיזוק בברזל, מחברי פלסטיק לשמירת רווח בין הלבנים ועוד.

המידה השכיחה של לבני זכוכית היא מרובע במידות של 19 ס"מ × 19 ס"מ ובעובי של 8 ס"מ.
מידות נוספות הן 24 ס"מ × 24 ס"מ או 29 ס"מ × 29 ס"מ. מידותיהן של לבני הזכוכית הותאמו לרווח ההדבקה (פוגה) שביניהן שרוחבו ברוטו הוא כ-1 ס"מ ובכך למעשה ממדיה של לבנה בנויה ברוטו (כולל המרווחים) הוא 20 ס"מ, 25 ס"מ או 30 ס"מ בהתאמה.

## ראו גם
* בית הזכוכית (חיפה)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:חומרי בניין
קטגוריה:זכוכית
כוננות רותם

**כוננות רותם** הוא הכינוי שניתן לאירועים בשנת 1960 במסגרתם בוצעה העלאת כוננות של צה"ל, תוך תגבור כוחותיו בקרבת הגבול עם מצרים, בתגובה למהלך צבאי מצרי שבו הפתיעה מצרים את ישראל כאשר העבירה לסיני בראשית 1960 דיביזיית שריון ושלוש חטיבות חי"ר במטרה להפעיל לחץ על גבולה הדרומי של ישראל שעה שהתחוללו תקריות רבות בגבול הסורי.

## מהלך האירועים
הדבר אירע אחרי פעולת התגמול שביצע צה"ל בתאופיק. בישראל הצטבר מידע לפיו מפקד צבא מצרים, פילדמרשל עאמר, לוחץ על נשיא קע"ם, גמאל עבד אל נאצר, לבצע פעולה כלשהי במטרה לרופף את הלחץ הצבאי שמפעילה ישראל על סוריה, בעלת-בריתה של מצרים ושותפתה לרפובליקה הערבית המאוחדת.

לפי דעה אחרת, ב-15 בפברואר 1960 העבירה ברית המועצות מידע כוזב לקע"ם, לפיו ישראל מרכזת כוחות גדולים בגליל כדי לפתוח בפעולה מקיפה נגד סוריה ב-22 בפברואר. נשיא מצרים החליט על מהלך צבאי בעל משמעות מדינית, שיחזק את מעמדה של מצרים כמדינה החזקה בעולם הערבי, וידגיש את חיוניותו של האיחוד הסורי-מצרי. בצבא קע"ם הוכרזה כוננות עליונה, וב-18 בפברואר החלו כוחות מצריים גדולים לחצות את תעלת סואץ ולהתרכז בסיני.

למרות קיומן של ידיעות אלה, הופתעה ישראל מהמהלך המצרי. דיביזיית השריון הרביעית של צבא מצרים יצאה מאזור הקסטפ (ממזרח לקהיר) וחצתה את תעלת סואץ מבלי שהמודיעין הישראלי הבחין בכך. המצרים העבירו לסיני גם שלוש חטיבות חי"ר – השנייה, החמישית והשביעית (ששייכות לדיביזיית החי"ר השנייה).

תחילת תזוזתם של הכוחות המצריים הייתה ב-18 בפברואר. רק כעבור ארבעה ימים למדה על כך ישראל משרותי מודיעין זרים. באותה עת כבר הגיע הכוח הקדמי של אוגדת השריון המצרית לאזור ג'בל ליבני. בצה"ל הוכרזה כוננות גבוהה. ראש אג"ם, יצחק רבין, פנה למפקד חיל האויר, עזר ויצמן: "נתפסנו עם המכנסיים למטה. ל-24 השעות הקרובות, הכל תלוי בחיל האויר". ב-24 בפברואר נערך גיוס מילואים חלקי. חטיבות השריון 7 ו-37 הועברו מהצפון דרומה, וכך גם חטיבת גולני הרגלית. ראש הממשלה ושר הביטחון, דוד בן-גוריון, הורה במפורש לצה"ל שלא להגביר את המתיחות. נשיא מצרים נמנע אף הוא מיצירת עימות גלוי. במשך כשבועיים שהו הכוחות המצריים המתוגברים בסיני, וב-1 במרס יצאו רובם מסיני ועברו את התעלה מערבה.

התקרית עוררה ויכוחים פנימיים וביקורת פנימית חריפה ביחס ליעילותה ולתפקודה של ההתראה המודיעינית. היה ברור כי היה על המודיעין לדעת על המהלך המצרי זמן רב בטרם נרשמה תזוזת כוחות בצד המצרי. הרמטכ"ל, חיים לסקוב, דרש להדיח את ראש אמ"ן, חיים הרצוג. באמ"ן טענו כי האחריות להשגת מידע זה הייתה מוטלת על "המוסד". הנושא הסתיים ברפורמה משמעותית בנוהלי ההתרעה שהיו נהוגים במודיעין (בין היתר, החלו להפעיל את סיירת מטכ"ל לצורך זה) ובהגברת התיאום בין הגופים השונים בקהילת המודיעין הישראלית.

## לקריאה נוספת
* יגאל שפי, **התרעה במבחן: פרשת רותם ותפישת הביטחון של ישראל 1957–1960** הוצאת מערכות, משרד הביטחון, 2008
* פסח מלובני, סיורי סורים בסיני, **מבט מל"מ** 63, מאי 2012, עמ' 24–31

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* יגאל שפי, "הולך שפי בעקבות רותם - מבצע רותם, 1960", בספר: עמוס גלבוע ואפרים לפיד (עורכים): **[https://web.archive.org/web/20150924035409/http://www.intelligence.org.il/CETHandler.ashx?n=CetEntities.FileViewer&i=7b6c26a9-ffd0-426d-b508-19d6c9d151f1&id=26391 מלאכת מחשבת - 60 שנות מודיעין ישראלי - מבט מבפנים]**, ידיעות ספרים, 2008, עמ' 58–61.
* אפרים לפיד, מבצע "רותם" והמלחמה שכמעט הייתה, "ישראל דיפנס",  6 בפברואר 2014.
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אגף המודיעין
קטגוריה:צה"ל: היסטוריה
קטגוריה:1960 בישראל
אלווין ג'ונס

**אלווין ריי ג'ונס** (באנגלית: **Elvin Ray Jones**; 9 בספטמבר 1927 – 18 במאי 2004) היה מתופף ג'אז אמריקאי.

## ביוגרפיה
אלווין ג'ונס נולד בפונטיאק שבמדינת מישיגן. הבן הצעיר ביותר במשפחה בת עשר נפשות, אביו עבד בחברת ג'נרל מוטורס. שנים מאחיו הבוגרים הפכו גם כן לנגני ג'אז - האנק ג'ונס ות'אד ג'ונס.

אלווין ג'ונס החל לנגן באופן מקצועי בשנות הארבעים כאשר ניגן בתזמורת צבאית. בנוסף, בשנת 1949 ניגן ג'ונס מעט במועדון בדטרויט. ג'ונס החל לנגן בסופו של דבר עם אמנים כצ'ארלי פארקר, מיילס דייוויס ווורדל גריי, ב-1955, לאחר שנכשל באודישן לתזמורת של בני גודמן, הוא מצא עבודה בניו יורק בתזמורתו של צ'ארלס מינגוס וניגן באלבום "J is for Jazz" של ג'יי ג'יי ג'ונסון.

בשנות השישים החל לנגן עם ג'ון קולטריין בהרכב שבעתיד יקרא "הקוורטט הקלאסי" של קולטריין. יחד עמו ניגנו בקוורטט גם ג'ימי גאריסון ומק'קוי טיינר, ויחד הם הקליטו את אחד מאלבומי הג'אז המצליחים בכל הזמנים - A Love Supreme. ג'ונס וקולטריין הירבו בנגינת דואטים שונים בגוון ג'אז חופשי. ג'ונס המשיך לנגן עם קולטריין עד שנת 1966, באותה תקופה ג'ונס כבר לא הרגיש בנוח עם הכיוון אליו חותר קולטריין. כמו כן, סגנונו הפוליריתמי של ג'ונס, לא תאם כבר לסגנון של המתופף השני בהרכביו של קולטריין - ראשיד עלי.

לאחר שעזב את הרכבו של קולטריין, ניגן ג'ונס עם דיוק אלינגטון והקים הרכב משלו שנקרא "Jazz Machine". ג'ונס המשיך לעבוד על סגנון נגינתו והמשיך בפיתוח הסגנון הפוליריתמי שלו. מגזין לייף הכתיר את ג'ונס בתואר "המתופף הכי ריתמי בעולם" והסגנון החופשי הזורם שלו השפיע על מתופפי רוק שונים, בהם מיטש מיטשל שניגן עם ג'ימי הנדריקס.

ג'ונס לימד באופן קבוע, העביר כיתות אמן, ניגן בבתי ספר ואף הופיע בהתנדבות בבתי כלא, שיעוריו כללו היסטוריה של המוזיקה וטכניקות תיפוף.

אלווין ג'ונס נפטר עקב כשל לב ב-18 במאי 2004, מותיר אחריו שתי נשים (שירלי ג'ונס שממנה התגרש וקייקו ג'ונס שלה נישא בצורה לא חוקית) ושני ילדים: בן (אלווין נתן ג'ונס) ובת (רוז-מרי).

## קישורים חיצוניים

* 

* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מישיגן
קטגוריה:נגני ג'אז: מתופפים
קטגוריה:נגני בי בופ
קטגוריה:מתופפים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1927
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2004
אגד לשונות

**אגד לשונות** (בגרמנית: **Sprachbund**, שפראכבונד, מילולית: "איחוד שפות") הוא קבוצה של שפות שנדמו זו לזו במאפיינים מסוימים בשל קרבה גאוגרפית. שפות השפראכבונד עשויות להיות מנותקות לחלוטין זו מזו מבחינה גנטית, או בעלות קרבה רחוקה. כאשר קרבה גנטית בין שפות איננה ברורה כל צרכה, עשויה תופעת אגד הלשונות להציג מצג מוטעה של קרבה כזו. 

קיימות מספר דוגמאות לתופעת אגד לשונות: 

* אגד לשונות בבלקן – שפראכבונד זה מבוסס ביותר מבחינה מדעית, וכולל מספר שפות הודו-אירופיות השייכות לענפים שונים ומרוחקים זה מזה. בשפראכבונד כלולות בולגרית, מקדונית וסרבו-קרואטית (שפות סלאביות דרומיות), רומנית (שפה רומאנית), יוונית ואלבנית (ענפים עצמאיים), ורומאני (שפה הודו-איראנית). שפות אלה חולקות מאפיינים לשוניים משותפים שאינם מצויים בשפות אחרות הקרובות אליהן יותר מבחינה גנטית (לדוגמה, שפות סלאביות ורומאניות אחרות).

* אגד לשונות בדרום-מזרח אסיה – בשפראכבונד נכללות מספר שפות מזרח אסייתיות, בין היתר וייטנאמית השייכת למשפחת השפות האוסטרו-אסיאתיות ותאית השייכת למשפחת שפות תאי קדאי . שפות אלה אימצו מאפיינים של שפות סיניות, כגון ריבוי מילים בנות הברה אחת והבחנה טונאלית, אף כי אין קשר גנטי בין השפות והן שייכות למשפחות שפות שונות.

אגד לשונות הוא אחת משתי התאוריות הרווחות המסבירות את הקרבה בין שפות טורקיות, מונגוליות  וטונגוסיות. המצדדים בתאוריה זו טוענים כי קווי דמיון בין השפות נוצרו עקב קרבה גאוגרפית ומגע בין דובריהן, ומתנגדים לטוענים לקשר גנטי בין משפחות שפות אלה, קבוצה אותה הם מכנים שפות אלטאיות, ולעיתים אף מצרפים אליה את הקוריאנית והיפנית. דוגמאות נוספות לשפראכבונד קיימות ברמת אתיופיה, באזור הבלטי, בתת-היבשת ההודית ובקווקז.

## ראו גם
* רצף ניבים
* משפחת שפות

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בלשנות
אבקת סוכר

[ממוזער|שמאל|250px|מאפה [טיגון|מטוגן מצופה אבקת סוכר]]
ממוזער|שמאל|250px|אבקת סוכר לזרייה על סופגניות "ברלינר"
**אבקת סוכר** היא סוכר טחון לאבקה דקיקה. בתעשיית המזון היא משמשת כאשר נדרשת המסה מהירה של סוכר, או יצירת מרקם חלק נטול גרגירי סוכר. בשימוש ביתי היא משמשת לרוב לעיטור מאפים, באמצעות זרייתה דרך מסננת עדינה מעל המאפה, כך שתוסיף לו הן מתיקות עדינה והן מראה נאה ומגרה. 

ברוב אבקות הסוכר המשווקות לשוק הפרטי, נוטים להוסיף חומר מונע התגיישות, כדי למנוע יצירת גושים, תוך שמירה על הערכים האסתטיים של האבקה.

אבקת סוכר קיימת בדרגות שונות של עובי. המשפיע על מעודנותה. הדרגות מסומנות באות X כאשר ככל שמספר ה־X גדול יותר, כך האבקה טחונה דק יותר.
 
בתעשייה, נהוג לערבב אבקת סוכר עם עמילן תירס או קמח חיטה או קלציום פוספט (זרחת סידן) כדי לשפר את זרימתה, בשל תוספות אלה לא משתמשים באבקת הסוכר כממתיק למשקאות. אולם בתעשיית המזון ניתן גם להשיג אבקת סוכר שלא עורבבה עם מרכיבים אחרים. 

ניתן לייצר אבקת סוכר באמצעים ביתיים בעזרת מטחנה חשמלית או עלי ומכתש.

במגדנאות משתמשים באבקת סוכר לזרייה על עוגות מסוימות, סופגניות ולעיתים גם על לביבות מתוקות, פרנץ' טוסט ומצה בריי בפסח.

## קישורים חיצוניים

* יערה הולצמן-ביסמוט, סופגניות או לא להיות, באתר aish
* שירלי צפלוביץ, עוגיות מצוירות ברויאל אייסינג - ציפוי מאבקת סוכר, באתר "הלול"
## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מגדנאות
קטגוריה:סוכרים
סוכר
ז'וזף מיליק

**ז'וזף תדיאוש מיליק** (בפולנית: **Józef Tadeusz Milik**; 24 במרץ 1922 – 6 בינואר 2006) היה כומר קתולי ממוצא פולני, וחוקר מקרא ידוע.

מיליק היה חוקר בכיר בצוות המפענחים הירדני של מגילות מדבר יהודה, ופרסם מאמרים וספרים רבים בנושא, ביניהם קטעים ממגילת ספר חנוך א', וכן פירוש מדעי למגילת הנחושת.

## קישורים חיצוניים

* Felix Corley, הספד שפורסם, אינדפנדנט 
* 
* 
* 

קטגוריה:חוקרי מקרא
קטגוריה:כמרים פולנים
קטגוריה:אנשי דת פולנים
קטגוריה:מגילות מדבר יהודה
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1922
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-2006
יוסף סאגיס

רבי **יוסף סאגיס** (נכתב לעיתים כסגיש, סגיס, סאגיש, שאגיס או שגיש) (1492 בקירוב – 1572 ה'של"ב) היה רב ומקובל בצפת של המאה ה-16. כונה "החסיד" ו"פורטוגיסו" (כיוון שעלה מפורטוגל).

## ביוגרפיה
נולד, כפי הנראה, בעיר סאגיס שבצפון ספרד, ומכאן שמו. בינקותו, עם גירוש ספרד ב-1492, או עם גירוש פורטוגל ב-1496, עברה משפחתו ככל הנראה לאלכסנדריה שבמצרים, ומשם עלתה לארץ ישראל והתיישבה בצפת.

בצפת מונה לעמוד בראשות ישיבה, ולכהן כחבר בית הדין בעיר, יחד עם רבי יוסף קארו, שהזכירו בספרו בית יוסף ובתשובותיו. אחד מתלמידיו היה רבי אלעזר אזכרי, מחבר "ספר חרדים" והפיוט "ידיד נפש".

הרב סאגיס נפטר ב-1572, שנה בה נפטר גם קרובו האר"י, כנראה במהלך המגפה הגדולה שהתרחשה בשנה זו.
ר' יהודה מינץ קצנלבוגן, אחרי הספדו לרמ"א, כותב: "ובשבוע זה, הגיעה אלינו השמועה כי בצפת, נפטר החכם השלם כמהר"ר יוסף סגיש ז"ל, אשר היה איש רשום מאוד, מגדולי חכמי ארץ ישראל".

### משפחתו
בן אחיו ר' משה, הרב שלמה סאגיס, נישא לבתו של האר"י. גם הוא כיהן כראש ישיבה בצפת, והיה רבם של ר' יוסף מטראני (המהרי"ט או המהרימ"ט), ר' חייא רופא, ר' אברהם שלום השני, ר' גדליה קורדובירו ור' טוביה הלוי בן אברהם.

## הערות שוליים

קטגוריה:מקובלים
קטגוריה:רבנים בצפת במאה ה-16
קטגוריה:אנשי עליות קדומות לארץ ישראל
קטגוריה:מגורשי ספרד ופורטוגל
קטגוריה:עולים לארץ ישראל במאה ה-15
קטגוריה:ילידי 1492
קטגוריה:נפטרים ב-1572
ויקטוריה (סיישל)

[ממוזער|שמאל|250px|[מגדל שעון|מגדל השעון המרכזי של ויקטוריה]]
**ויקטוריה** (באנגלית: **Victoria**) (נקראת גם **נמל ויקטוריה** או **מאהה**) היא עיר הבירה של סיישל והיא נמצאת בצד הצפון-מזרחי של האי מאהה. 

העיר הוקמה ב-1778, והתבססה בתחילה על המושב הבריטי הקולוניאלי. נכון לשנת 2002 אוכלוסיית העיר מונה 24,970 תושבים - כשליש מאוכלוסיית סיישל. בסמוך לעיר נמצא נמל התעופה הבינלאומי סיישל (הושלם בשנת 1971 ושופץ בשנת 2006 בעזרת מימון הבנק הערבי).

היצוא העיקרי של ויקטוריה הוא וניל, קוקוסים, שמן קוקוס, קונכיית צב, סבון וגואנו.

האטרקציות בעיר כוללות את מגדל השעון שעוצב על פי גשר ווקסהול שבלונדון, בית המשפט, הגנים הבוטניים של ויקטוריה, המוזיאון הלאומי להיסטוריה של ויקטוריה, מוזיאון ההיסטוריה הטבעית של ויקטוריה ושוק סליון סליון-קלארקה. העיר היא ביתם של האצטדיון הלאומי ומכון הפוליטכניון, בעוד שהנמל הפנימי נמצא בצמוד למזרח העיר, סביב דייגי הטונה והשימורים, המפתחים את התעשייה הראשית המקומית. אחד הגשרים הגדולים בוויקטוריה הושמד ברעידת האדמה באוקיינוס ההודי בשנת 2004.

## אקלים
האקלים בוויקטוריה הוא אקלים משווני טרופי (לפי שיטת קפן) שמאופיין בטמפרטורות גבוהות במהלך השנה. לעיר אומנם יש חודשים בהם כמות המשקעים ירודה (יוני-יולי), אך גם בהם כמות המשקעים החודשית הממוצעת עדיין גבוהה מ-60 מילימטרים, לכן אין "עונה יבשה" בוויקטוריה. זו גם הסיבה לסיווג של האקלים בוויקטוריה תחת ההגדרה של אקלים טרופי.

כמות המשקעים הממוצעת לשנה בוויקטוריה עומדת על כ-2,000 מילימטר.

## ערים תאומות
הערים התאומות של ויקטוריה הן:
*
*

## קישורים חיצוניים

* One of the world's smallest capital cities - מאתר ה-BBC
* 

קטגוריה:אפריקה: ערי בירה
קטגוריה:ערי חוף
קטגוריה:סיישל: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1778
קטגוריה:האוקיינוס ההודי: ערי נמל
Java 3D

**Java 3D** הוא ממשק תכנות יישומים לגרפיקת תלת-ממד בשפת התכנות Java. הממשק פותח על ידי חברת סאן מיקרוסיסטמס.

שמאל|ממוזער|250px|מודל של ראש אדם המוצג באמצעות Java3D
בניגוד לפתרונות דומים, Java 3D אינו רק מעטפת לממשקי תכנות יישומים אחרים אלא ממשק מונחה-עצמים טהור ורב-פלטפורמי. בעזרת Java 3D ניתן להציג נתונים מדעיים, תמונות רפואיות, אנמיציות, משחקים ועוד. ניתן גם לייבא מודלים תלת־ממדיים בפורמטים שונים (כגון  3DS,OBJ, OpenFlight, VRML  ועוד) לתוכנית Java3D.

Java 3D נשען על OpenGL או על DirectX כאשר ברירת המחדל היא OpenGL, לכן הוא נחשב כשפה עילית עבור הטלות ובניית אובייקטים תלת־ממדיים. 

ל-Java 3D יש מנוע ממוטב המחשב את ההטלות ואת סדר ההטלות של האובייקטים למסך המחשב (תהליך הנקרא rendering) אך אפשר גם לשלוט בסדר הרינדור אך זה פחות מומלץ.

כל האובייקטים הגאומטריים חיים בעולם וירטואלי. ל- Java 3D יש מחלקה הנקראת VirutalUniverse שבעזרתו היא קושרת את כל האובייקטים, והעולם הווירטואלי מוטל על גבי צג המחשב.

Java 3D מבוסס על מבני נתונים הנקרא גרף התרחשות (scene graph). זהו מבנה נתונים מכוון אשר פתוח, זאת אומרת אין אפשרות לחזור לצומת. כל צומת בגרף היא עצם. 
הגרף, בצורה כללית מתחלק לשני חלקים עיקריים:
# ענף התוכן (content branch graph) - ענף הכולל מחלקות הקשורות לתוכן העולם הווירטואלי.
# ענף הראייה (view branch graph) - ענף הכולל מחלקות שקשורות לאוריינטציה וזוויות המסתכל. כמו כן ישנם מחלקות בענף זה הקשורות להתקנים חיצוניים.

כיום Java3D אינה חלק מ-JAVA 6 וצריך להתקינה בנפרד.

## קישורים חיצוניים
* 
* Java 3D באתר ג'אווה
* www.j3d.org
* סרטון המדגים עולם וירטואלי הנכתב ב http://www.youtube.com/watch?v=BGnhpg2iaRo  Java3D

קטגוריה:שפות תכנות
קומביין תבואות

ממוזער|300px|קומביין תבואות קוצר חטים, 2019
[ממוזער|שמאל|קומביין נגרר על ידי [טרקטור זחל בשדות קיבוץ גן שמואל, 1935]]
[ממוזער|שמאל|קומביין מתוצרת [ג'ון דיר בשדות עמק יזרעאל]]
**קומביין תבואות** (באנגלית: **Combine Harvester**, ידוע גם בשם **קצרדש** ו**קצרקש** והוצע לו גם השם **קצרדש עצמונע**) הוא מכונה המשלבת את משימות הקצירה, הדישה וניפוי התבואה. התוצאה המבוקשת היא גרעין או דגן (לרבות תירס, סויה, פשתן, שיבולת-שועל, חיטה ושיפון); תוצר לוואי הוא הקש, שכולל את הגבעולים ואת שאריות העלים של היבול, שמכילים כמות מוגבלת מאוד של חומרים מזינים.

במדינת ישראל, על מנת להפעיל קומביין, נדרש רישיון נהיגה למכונה ניידת.

## היסטוריה
קומביין התבואות נרשם כפטנט בשנת 1834 על ידי חירם מור, באותה השנה בה סיירוס מק'קורמיק רשם פטנט על המקצרה המכנית. בעקבות שימוש במכונה בוטל הצורך באלומה.

הקומביינים הראשונים, שחלקם היו גדולים למדי, נמשכו על ידי סוסים או פרדות ועשו שימוש בגלגל-הנעה כדי להעצים את פעולתם. בשנת 1902, היו כבר בשימוש קומביינים שיכלו לקצור כמות מספיקה של דגן בשעה אחת כדי לאפות עשרה כיכרות לחם. קומביינים הנגררים באמצעות טרקטור היו אף הם בשימוש לזמן מה. קומביינים אלה כללו מכשיר-ניעור שהפריד בין המוץ והתבן (מעין שבכה משוננת שהונחה על פיר) כדי לפלוט את התבן ולשמור על הדגנים. הקומביינים מונעי הטרקטורים התפתחו עם השנים וכללו מנועי בנזין או דיזל נפרדים כדי להניע את מכשיר-הניעור.

לקומביינים המודרניים של ימינו הנעה-עצמית ומנועי דיזל. התקדמות משמעותית בפיתוח הקומביינים הושגה עם התכנון הסיבובי. המוץ והתבן הופרדו מן הגרעינים על ידי שימוש במאוורר רב-עוצמה. קומבייני-סיבוב הושקו בשלהי שנות ה-70 של המאה ה-20 על ידי חברת "Case IH". באותה התקופה אף הוכנסו לשימוש מערכות אלקטרוניות לניטור תפוקת הקצירה. מכשור חדיש זה אפשר למפעילים להקטין את הפחת ולהשיג יבול רב יותר ליחידת קרקע בעזרת אופטימיזציה של מהירות תנועת הכלי ואמצעי תפעול אחרים.

## עקרון הפעולה
למרות ההתקדמות הטכנולוגית הרבה שחלה מאז הומצאו הקומביינים הראשונים, הרי שעקרון הפעולה הבסיסי שלהם כמעט שלא השתנה.

בשלב הראשון המאסף הקדמי מזין את היבול הנקצר לתוך גליל הדיש הבנוי משורה של לוחות שפשוף אופקיים המותקנים עליו במרווחים של רבע מקוטר הגליל. כתוצאה מן התנועה ומתהליך הגירוד, מתפוררת התבואה לתערובת של גרעינים וקש והגרעינים נופלים לתוך מאסף פנימי קעור המותקן מתחתיו.

בשלב הבא מועברים הגרעינים באמצעות מספר גלילים בורגיים המותקנים אנכית למערכת הדיש, אל מכל האיסוף המרכזי. בדרכם למכל האיסוף המרכזי עוברים הגרעינים דרך מספר נפות, מנערים, ומאווררים, במטרה להבטיח את ניקיון התבואה מפסולת הקש ולכלוך אחר. הקש המופרד מן התבואה עובר בצינורות פינוי מחוץ למכונה אל השדה.

ימין|ממוזער|550px|חלקים עיקריים של המכונה:<br />
1-מאסף קדמי. 2-זרוע חיתוך. 3-גליל איסוף. 4-מסוע. 5-מסנן אבנים. 6-תוף דיש .7-מפריד. 8+9-מנער הפרדה. 10-מאוורר. 11-נפה עליונה. 12-נפה תחתונה. 13+14+15- מסיטי כיוון התנועה. 16-מכל איסוף מרכזי.
17-קוצץ שאריות הפסולת. 18-תא נהג. 19-מנוע
ממוזער|שמאל|400px|העברת גרעיני החיטה המופרדים מהקומביין אל מכל האיסוף

## ראו גם
* קציר
*מקצרת קנה סוכר

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:ציוד חקלאי
Strawberry Fields Forever

**Strawberry Fields Forever** (מאנגלית: שדות תות לנצח) הוא אחד השירים המפורסמים והידועים של הביטלס.
## הפקה
השיר שנכתב על ידי ג'ון לנון (הקרדיט ניתן ללנון-מקרטני) לא נכתב על שדות תותים, אלא על בית יתומים הסמוך לבית ילדותו של לנון, הנקרא Strawberry Fields. השיר הופיע, יחד עם Penny Lane של מקרטני, בתור איי-סייד כפול במהלך לא שגרתי. במקור, השיר נכתב לאלבום Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band, אך ג'ורג' מרטין החליט להוציא אותו משם משום שהוא חשב שלכלול סינגל קודם בתוך האלבום זוהי הונאת הקהל. מאותה סיבה הוצא גם Penny Lane מהאלבום. במקום זאת, שניהם הופיעו באלבום האמריקאי Magical Mystery Tour.

תמליל השיר ותזמורו אפלים ודיכאוניים ובנויים על "טריפ רע" של לנון בעת שנטל LSD. השיר כולל סולם יורד של אקורדים שנחשב ל"שטני", כמו כן הוא כולל נגינת חצוצרות בסגנון גוסטב מאהלר, הנשמעות כמבשרות את יום הדין ונגינת צ'לו מועצמת, שאף היא מעניקה לו גוון אפל. השיר הוא אחד משירי הרוק הראשונים אשר בהם היה שימוש בכלי המלוטרון אשר הפך לפופולרי בשימושו בז'נארים כמו רוק מתקדם, רוק פסיכדלי אך גם פופ ועוד רבים אחרים.

ממוזער|שמאל|300px|בית היתומים שעליו נכתב השיר

השיר כולל קודה, סיומת ארוכה יחסית המופיעה לאחר שהשיר מסתיים ומכילה ניגון מהיר של סליל הקלטה לאחור ומלמולים. בסיום השיר אומר ג'ון לנון "Cranberry sauce" ("רוטב חמוציות"), בניגוד לאגדה האורבנית לפיה הוא אומר "I buried Paul" ("אני קברתי את פול")

לאחר הרצחו של לנון, הוקם בניו יורק אתר זיכרון בשם Strawberry Fields.

בין האומנים שביצעו את השיר נמצאים להקת אואזיס, טאטרן ופרנק זאפה.

## מצעדים

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

* אלן פולק, הערות על השיר (באנגלית)
* פרק 29 בתוכנית מסע הקסם המסתורי (Icast)
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי הביטלס
קטגוריה:שירים על ג'ון לנון
קטגוריה:שירים על ליברפול
קטגוריה:שירי פופ פסיכדליים
קטגוריה:שירי רוק פסיכדלי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בבלגיה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בגרמניה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בנורווגיה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בשוודיה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האוסטרלי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד 40 הסינגלים ההולנדיים
קטגוריה:שירי זהב בממלכה המאוחדת
קטגוריה:סינגלים בהוצאת קפיטול רקורדס
אירוס ענף

**אירוס עָנֵף** (שם מדעי: *Iris pseudacorus*) הוא מין בסוג אירוס בתת-הסוג לומנאירוס (*Limniris*), בסקציה לומנאירוס (*Limniris*).

אירוס ענף הוא גאופיט עשבוני רב שנתי ירוק עד, גובהו הכללי עד כ-1.5 מטר. קנה שורשו רחב ומסועף. העלים צומחים במניפות בנות כ-6 עלים ירוקים בהירים ארוכים מאוד. העלים עולים זקופים מתוך המים, והם ירוקים כל השנה. הפרחים צומחים על עמודי תפרחת ארוכים ומסתעפים. צבע הפרחים צהוב בולט, עלי העטיף החיצוניים ארוכים וכפופים אחורנית. במרכז עלי העטיף כתם צהוב כהה מעוטר בקווים שחורים עדינים. עמודי העלי קצרים.

הפריחה באביב ובתחילת הקיץ, בחודשים אפריל ומאי. ההבשלה בתחילת החורף. הפרי הוא הלקט קטן, המכיל מספר זרעים.

הרבייה וגטטיבית בעיקרה - מתבצעת בעיקר על ידי חלוקת קנה השורש, אך הצמח מתרבה גם על ידי הפצה איטית של הזרעים.

בעולם צומח האיריס הענף באירופה ובמרכז אסיה. בארץ ישראל הוא צומח בצפון עמק הירדן, על מורדות הגולן ובנחלי מישור החוף. בית גידולו העיקרי הוא ביצות של מים מתוקים וגדות נחלים איטיים. את האירוס הענף ניתן למצוא בעין תינה על מורדות הגולן ובאגם בית ינאי.

תואר המין המדעי נקרא על שם דמיון עליו לעלי הצמח אקורוס (Acorus) - צמח ביצות ששויך בעבר למשפחת הלופיים. תואר המין העברי מתייחס להסתעפותו של עמוד הפריחה.

כל חלקי הצמח הירוקים מכילים מיץ רעיל המכיל ריכוזים גבוהים של הרב סוכר הרעיל אירוסין וחומרים טאניניים. בעבר שימש מיץ זה ברפואה העממית. זרעי הצמח שימשו בעבר כתחליף לקפה.

עם היעלמות הביצות בארץ ישראל הפך האירוס הענף לנדיר, והוא מוגן בה על פי חוק.

## גלריה

קובץ:Iris pseudacorus (26991302906).jpg
File:Ирис ложноаировый или ирис болотный.jpg
File:FFH Gebiet Salzach und Unterer Inn 27b.jpg
File:Iris pseudacorus Krivets2.jpg
File:Iris pseudacorus - flower 01.jpg
File:Sumpfschwertlilie blüte.jpg
File:Gråsten Slotshave Denmark 2017-05-27 (34887677643).jpg|משפחת אווזים אפורים ברקע אירוס ענף
קובץ: Iris pseudacorus MHNT.BOT.2004.0.115a.JPG|הזרעים והפירות
File:IrisPseudacorusSeepod 8460.jpg|הזרעים והפירות
File:398 Iris pseudacorus.jpg|איור בוטני של אירוס ענף


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קטגוריה:אירוסיים
קטגוריה:ארץ ישראל: אירוסיים
קטגוריה:ערכי טבע מוגנים בישראל: צמחים
קטגוריה:צמחי בר בסכנת הכחדה בישראל
קטגוריה:פרחים צהובים בארץ ישראל
מסננת

[ממוזער|שמאל|200px|מסננת עדינה עם ידית ארוכה ו"אוזן" בחלקה העליון, מאפשרת הן תלייתה כשאינה בשימוש והן הצבתה מעל [כיור, סיר או קערה מבלי שתישמט פנימה.]]
[ממוזער|שמאל|200px|יצרן מסננות, [הדפס עץ מ-1568]]

**מִסְנֶנֶת** (או "**מְסַנֶּנֶת**", נקראת גם **כְּבָרָה** או **נָפָה**) היא כלי מטבח קעור ומחורר המשמש לסינון מוצרי מזון. 

מסננות עשויות בדרך כלל רשת מתכת דקה (אלומיניום או פלדת אל חלד), עץ או פלסטיק. ישנן מסננות בצורת קערה עם ידית ארוכה, לפעמים עם "אוזניים" לאיזונן על דפנות כיור, סיר או קערה, כך שיטפטפו מטה. אחרות הן מעין קערה עם שתי ידיות אחיזה עגולות משני צידיהן ובסיס המאפשר הצבת המסננת, למשל בתוך כיור, כדי לאפשר לנוזלים לזרום ממנה. ישנן מסננות בגדלים שונים, וגם גודל החרירים משתנה.  

שימוש נפוץ במסננת גדולה הוא לאחר בישול פסטה, כדי לרוקן את מי הבישול מהפסטה. לעיתים מטרת הסינון אינה להיפטר מהנוזלים אלא להפריד בינם לבין המוצקים, כך למשל סינון מרק, כאשר הנוזל ניגר מהמסננת כדי להפרידו מהמוצקים (שעשויים לשמש גם הם למאכל, ביחד או בנפרד מהמרק). טכניקה כזו משמשת גם להכנת רגל קרושה וגספצ'ו.

מסננות עם חרירים קטנים משמשות בין השאר לחליטת תה ולזריית אבקת סוכר בשכבה דקה על מאפים.

קוסקוס מבשלים באמצעות כלי רב קומות, שחלקו העליון הוא כעין מסננת לאידוי הסולת באדי הירקות והבשר המתבשלים מתחתיה.

מסננת מיוחדת משמשת לטיגון עמוק כדי להקל על הוצאת המזון מהשמן. היא בעלת חרירים רחבים וידיות, מונחת בתוך סיר בו מורתח שמן ומכניסים לתוכה את המזון הדורש טיגון, למשל רצועות או פרוסות תפוחי אדמה להכנת טוגנים. בגמר הטיגון הרשת נשלפת להוצאת המזון.

ניתן להשתמש במסננת להכנת גבינות ביתיות, על ידי סינון מוצרי חלב כגון חלב, שמנת ויוגורט דרך בד דקיק בתוך מסננת.

לניפוי קמח משתמשים לעיתים ב**נפה** - מסננת עשויה רשת צפופה מאוד.

כף דמויות מסננת משמשת לשליית פריטי מזון (כגון בשר וירקות) מתוך מרק או תבשיל אחר.

ילדים משתמשים במסננות משחק מפלסטיק, בשלל צבעים וצורות, למשחק בארגז החול או על שפת הים.

## קישורים חיצוניים

* גלית ליטני, בירה ומצב רוח במזרח הקדום - על כלים קדומים לבירה עם מסננת, באתר הספרייה הווירטואלית של מט"ח
*  - הכנת גבינות ביתיות

קטגוריה:כלי עבודה במטבח
קטגוריה:סינון
קטגוריה:רשתות
מדד אלטמן

**מדד ההישרדות של אלטמן** הוא מדד שפותח על ידי פרופ' אדוארד אלטמן מאוניברסיטת ניו יורק בשנת 1968, המודד על פי פרמטרים שונים את החוסן הכספי של חברות כלכליות במטרה לנבא בשיעור גבוה של הצלחה את ההסתברות לפשיטת רגל.

המדד מכונה בשפה המקצועית Z Score Model ונעשה בו שימוש נרחב בכלכלות רבות על מנת לנסות לחזות פשיטות רגל. הפרמטרים השונים נאספים לכדי נוסחה בה חברות בריאות וחזקות אמורות להראות ערכים של 3 ומעלה ואילו ערכים שבין 1.8 - 3, מלמדים על חברות בינוניות. חברות אשר משקפות ערך נוסחה שנמוך מ-1.8 לפי המדד, נמצאות בסיכון גבוה לפשיטת רגל.

הנוסחה: Z = 1.2X1 + 1.4X2 + 3.3X3 + 0.6X4 + X5

X1= הון חוזר/כלל הנכסים. יחס המודד את הנזילות הפיננסית של החברה, היכולת לפרוע את חובות החברה בטווח הזמן הקצר. הון חוזר מחושב כנכסים שוטפים פחות התחייבויות שוטפות. נכסים שוטפים הם נכסי החברה אשר יומרו למזומן בתקופה הקרובה. באופן דומה, התחייבויות שוטפות הן אותן התחייבויות אותן נצטרך לשלם בעתיד הקרוב.

X2= יתרת רווח שלא יועדה/כלל הנכסים. יחס המודד מינוף. מכיוון שיתרת רווח שלא יועדה הוא נתון המצטבר לאורך שנות פעילות החברה אנו מצפים כי לחברה ותיקה תהיה יתרת רווח שלא יועדה גדולה מלחברה צעירה, ולכן שהשרידות של חברה ותיקה תהיה גבוהה מזו של חברה צעירה.

X3= רווח לפני הוצאות ריבית ומס/כלל הנכסים. יחס המודד את רווחיות החברה. ה-EBIT מרמז על יכולת החברה לייצר הכנסות, ללא תלות בהוצאות מיסים וריבית.

X4= שווי שוק/שווי ההתחייבויות בספרים. יחס המודד את כושר הפרעון של החברה. שווי השוק מחושב כמספר המניות של החברה כפול מחיר למניה. במידה והיחס גדול מ-1, נוכל למכור את מניות החברה בבורסה ולשלם את כל ההתחייבויות, כפי שהן מופיעות בספרים.

X5= מכירות/כלל הנכסים. יחס המראה כיצד החברה מייצרת הכנסות ביחס לנכסים שלה.

**ערכי ה-Z**

כאשר מתקבל ערך Z הגדול מ-2.99 החברה נמצאת באזור ה"בטוח", אין סכנה לפשיטת רגל.

כאשר מתקבל ערך Z הקטן מ-2.99 וגדול מ-1.8 החברה נמצאת באזור "אפור", ואין לדעת האם תפשוט רגל או לא.

כאשר מתקבל ערך Z הקטן מ-1.8 החברה נמצאת באזור מצוקה, ויש חשש כי תפשוט רגל.

בשנת 1977 הרחיב אלטמן את המודל ופיתח מודל משופר הנקרא Zeta, אולם הפרמטרים של מודל זה לא פורסמו בציבור אלא בתשלום בלבד.

המודל המשופר הוא גרסה מורחבת של קודמו אך ההבדלים המהותיים הם שבקודם הוכללו חברות ששווי נכסיהן היה 20 מיליון דולר ואילו מודל ה-Zeta משלב חברות בשווי של 100 מיליון ומעלה. כמו כן במודל החדש ישנם 7 יחסים פיננסיים ולא 5 כמו בקודם.

בשנת 1997 פורסם ספר של Altman & Narayanan ובו סקירה מקיפה על כ-50 מחקרים בתחום חיזוי פשיטות הרגל והמסקנות העיקריות היו כי ישנם יחסים פיננסיים המסוגלים לתרום לחיזוי מצבה הפיננסי של החברה. המשתנים המשפיעים ביותר הם: שיעור רווח תפעולי ביחס למכירות וכן הון חוזר, יחס שוטף ויחס מהיר.

בעייתיות מסוימת אשר עולה מבדיקת הנתונים בשטח היא העובדה שיש לבדוק את המדד על פי סקטור הפעילות של אותן חברות בלבד.

## שימושים
בשנת 2020 הופעל המודל כתנאי סף לאיתנות פיננסית של מציעים, במכרז ארוך טווח של רשות כבאות והצלה לישראל לאספקה, כביסה ותחזוקה לחליפות מגן מבניות ללוחם אש.

## קישורים חיצוניים

*עוד בנושא מאמר משנת 2000 הסוקר את המאמר המקורי
* פירוט היחסים בנוסחא valuebasedmanagement.net
* מחשבון מדד אלטמן לחברות ציבוריות
*מחשבון מדד אלטמן לחברות פרטיות

## הערות שוליים

אלטמן
קטגוריה:מנהל עסקים
שרון רוטברד

שמאל|ממוזער|250px|עטיפת ספרו של שרון רוטברד "עיר לבנה, עיר שחורה"
**שרון רוטברד** (נולד ב-2 באוקטובר 1959) הוא אדריכל, מורה לאדריכלות, סופר ומוציא לאור ישראלי.

## ביוגרפיה
רוטברד, יליד תל אביב, למד בתחילת שנות ה-80 אמנות במדרשה לאמנות ברמת השרון ולאחר מכן למד אדריכלות בפריז ב-École Spéciale d'Architecture . לאחר שסיים את לימודיו בשנת 1991 עבד במשרדי אדריכלות הפריזאיים ז'אן נובל ו-Architecture Studio. לאחר שובו ארצה בשנת 1993, עבד כ-4 שנים במשרדו של האדריכל אברהם יסקי.

בשנת 1998 הצטרף להוצאת בבל שהוקמה על ידי אשתו, עמית רוטברד, ב-1995. רוטברד ערך את סדרת "ארכיטקטורות" בה ראו אור בין השאר ספרו של לה קורבוזיה "לקראת ארכיטקטורה" ואוסף כתביו של הארכיטקט הוינאי אדולף לוס "דיבור לריק, למרות הכול". מאז 2005 הוא עורך את סדרת הפרוזה של ההוצאה "הספרייה של בבל", שבה ראו אור ספרים של מחברים כנדין גורדימר, ז'ורז' פרק, מישל וולבק, תומאס ברנהרד, דרור בורשטיין, אסף שור ובן ורד.
בשנת 2005 הוציא רוטברד את ספרו הראשון **"עיר לבנה עיר שחורה"** הבוחן את שורשיה של העיר תל אביב-יפו, ובשנת 2007 הוציא את הספר **"אברהם יסקי, אדריכלות קונקרטית"** המסכם ובוחן את פועלו של האדריכל הישראלי אברהם יסקי.

בשנים האחרונות משמש רוטברד כמורה ומרצה לאדריכלות במחלקה לארכיטקטורה בבצלאל בירושלים. רוטברד מפרסם מאמרים בנושאים שונים הקשורים לאדריכלות הישראלית מעל לבמות שונות.

## ספרים של שרון רוטברד
*"משפטי הסרבנים", מיכאל ספרד, דב חנין, שרון רוטברד (עורכים), הוצאת בבל, 2004.
*"עיר לבנה, עיר שחורה", הוצאת בבל, 2005.
*"אברהם יסקי, אדריכלות קונקרטית", הוצאת בבל, 2007.
*"לא ביפו ולא בתל אביב: סיפורים, עדויות ותעודות משכונת שפירא" מוקי צור, שרון רוטברד (עורכים), הוצאת בבל, מרכז בינ"ה, 2009.
*"מלחמת הרחובות והבתים וטקסטים אחרים על העיר", הוצאת בבל, 2021.

### ספר שתרגם
* "חוש המאבק" של מישל וולבק (יחד עם רותם עטר, הוצאת בבל, 2017).
* "מלחמת הרחובות והבתים וטקסטים אחרים על העיר" (הוצאת בבל, 2021).

## קישורים חיצוניים

* .
* .
* שרון רוטברד: כיכר המדינה, עיתון תל אביב, 11.08.06.
* .
* מבחר מאמרים מאת רוטברד באתר "מכונת קריאה" של הוצאת "בבל".

קטגוריה:אדריכלים ישראלים
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:מו"לים ישראלים
קטגוריה:בוגרי המדרשה לאמנות
קטגוריה:סגל בצלאל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1959
רנא רסלאן

**רַנָא רסלאן** (בערבית: **رنا رسلان**; נולדה ב-17 במרץ 1977) היא דוגמנית ערבייה-ישראלית. מלכת היופי של ישראל לשנת 1999.

## ביוגרפיה
רסלאן נולדה, גדלה והתחנכה בשכונת ואדי ניסנאס שבחיפה, לאב מוסלמי ולאם נוצרייה שהתאסלמה. לרסלאן שני אחים ואחות.

ב-1992 כשהייתה בת 15, זכתה בתואר סגנית שנייה בתחרות "נסיכת הצפון", ובשנת 1996 כשהייתה בת 19 זכתה בתחרות היופי "מיס ליילכ" של המגזר הערבי בחסות מגזין נשים מבית א-סינארה המיועד לנשים ערביות. מאוחר יותר עבדה כמזכירה ועסקה מעט בדוגמנות.

בשנת 1999 התמודדה בתחרות מלכת היופי של ישראל בחסות שבועון "לאשה" וזכתה בה, ובכך הפכה למלכת היופי הערבייה הראשונה והיחידה בישראל. בנאום התודה שלה אמרה רסלאן בשידור חי:  בהמשך ייצגה את ישראל בתחרות מיס יוניברס 1999. בחודש מאי באותה שנה הצטרפה למשלחת מישראל שביקרה במחנות הפליטים של מלחמת קוסובו במקדוניה, אותה ארגנה הסוכנות היהודית.

ב-2002 נבחרה למקום ה-31 ברשימת הנשים היפות בתבל, על ידי המגזין הבינלאומי "GQ". בהמשך למדה יהלומנות, עבדה בבורסה ולמדה משחק. במקביל עסקה בדוגמנות, בין השאר למעצב האיטלקי רוברטו קוואלי.

ב-2007 נשלחה רסלאן להתגורר בכפר בדואי ביחד עם חנה לסלאו, במסגרת הסדרה "פעם בחיים" של Yes.

בשנת 2014 השתתפה בתוכנית המציאות "הצילו! אני לא יודע לבשל", ששודרה בערוץ 2 במסגרת שידורי קשת.

בנובמבר 2023 תקפה באינסטגרם את קאזם חליליה, יוצא תוכנית האח הגדול עונה 12, על קו הסברה פרו-ישראלי שנקט מול תושבי עזה אחרי טבח שבעה באוקטובר ודברים שכתב נגד חמאס. בין הדברים השוותה את התמיכה בפעולות צה"ל להיטלר. לפני כן פרסמה סטורי נגד פעולות צה"ל בעזה במלחמת חרבות ברזל.

## חיים אישיים
בשנת 2003 רסלאן נישאה לאיש עסקים ושייח' מיליונר מאיחוד האמירויות הערביות, והם התגוררו בדובאי. הזוג התגרש ב-2021.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:דוגמניות ערביות ישראליות
קטגוריה:מלכות היופי
קטגוריה:משתתפי הצילו! אני לא יודע לבשל
קטגוריה:משתתפי פעם בחיים
קטגוריה:זוכות בתחרויות יופי מקומיות בישראל
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס תבל 1999
קטגוריה:משתתפות בתחרות מלכת היופי של המגזר הערבי
קטגוריה:מהגרים ישראלים
קטגוריה:מוסלמים
קטגוריה:נשים מוסלמיות
קטגוריה:ואדי ניסנאס: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1977
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1977
פולקיזם

**פולקיזם** הוא זרם בהגות בספרות ובפוליטיקה הגרמנית מאז המאה ה-19.
**התנועה הפולקיסטית** (בגרמנית: Völkische Bewegung) היא הגרסה הגרמנית של התנועה הפופוליסטית (עממית). הפולקיזם כולל דגש רומנטי על פולקלור ועל הפן ה'אורגני' של העם. המונח 'פולקיסט' מקורו במילה הגרמנית Volk, 'עם'. בגרמנית יש כאן גם קרבה לשונית למובן 'כח העם', עממי, פולקלורי.

## שורשי הפולקיזם הגרמני
שורשי התנועה הפולקיסטית בלאומיות הרומנטית כפי שזו נתנסחה בכתביהם של רומנטיקנים מוקדמים כמו פיכטה בחיבורי הפנייה שלו אל האומה הגרמנית (נתפרסמו החל משנת 1808 ואילך, בימי מלחמות נפוליאון) ובייחוד במסה השמינית 'מהו עם, במובן העמוק ביותר, ומהי אהבת המולדת?' - שם ענה פיכטה על השאלה המופיעה בכותרת המסה. בתשובה לשאלה 'מה יכול להעניק משמעות נאצלת למאמצי הפרט ול'אמונתו בנצחיות פועלו'? ענה שם פיכטה שזו תוכל להיות אך ורק במסגרת 'טבעה הרוחני המיוחד של הסביבה האנושית אשר בתוכה הוא עצמו, בכל פעולותיו ומחשבותיו...נוצר, דהיינו העם ממנו הוא הגיע ובו עוצבה אישיותו'. 

התנועה הפולקיסטית שילבה עניין פטריוטי-סנטימנטלי בפולקלור הגרמני, בהיסטוריה לוקאלית ובמגמה עממית ואנטי-אורבנית של 'שיבה אל האדמה' לה מקבילות רבות גם בכתביו של ויליאם מוריס. החזון הזה כיוון אל חיים עצמאיים ומספקים הכרוכים בזיקה מיסטית אל האדמה. הייתה זו תגובת-נגד לניכור התרבותי שהמהפכה התעשייתית הביאה בכנפיה. (ואגב, תחושות דומות בוטאו גם בארצות הברית בשנות השלושים של המאה העשרים בכתביהם של סופרים 'אגרריים' בדרום).

## ראו גם
* פולק

קטגוריה:ספרות גרמנית
קטגוריה:גרמניה: פוליטיקה
נבחרת גביע דייוויס של אוסטריה

[שמאל|ממוזער|150px|[יורגן מלצר, שחקן נבחרת אוסטריה בטניס ב-2007]]
**נבחרת גביע דייוויס של אוסטריה** היא נבחרת הטניס של אוסטריה המשחקת בתחרויות גביע דייוויס.

אוסטריה משחקת בצבעים אדום ולבן. 

הישג השיא של נבחרת גביע דייוויס האוסטרית היה ההעפלה לשלב חצי הגמר בבית העולמי בשנת 1905. בשנת 1990 שחזרו האוסטרים את הישג השיא שלהם כאשר ניצחו ברבע הגמר של הבית העולמי את נבחרת איטליה.

מאז תחילת השתתפותה בגביע דייוויס, בשנת 1904, שיחקה אוסטריה (נכון לשנת 2025) 181 משחקים בינלאומיים, בהם ניצחה ב-71 משחקים. יורגן מלצר הוא השחקן עם מספר ההשתתפויות הבינלאומיות הגדול ביותר, 38 בסך הכול. לעומת זאת בעל שיא הניצחונות במשחקים, 45 במספרם, הוא תומאס מוסטר.

עד לאחרונה, נבחרת אוסטריה הייתה חברת קבע בבית העליון, אך לרוב איננה מגיעה לשלבים המתקדמים בתחרות.
בשנת 2009 נשרה אוסטריה לבית 1 האירופאי-אפריקני אחרי הפסד בחוץ לצ'ילה. בשנת 2023 היא הצליחה לחזור למשחקי הגמר ונותרה שם גם בשנת 2024.

## קישורים חיצוניים
* נבחרת גביע דייוויס של אוסטריה - דף הנבחרת מאתר גביע דייוויס

## הערות שוליים

אוסטריה
טניס
ארבעת הרומנים הקלאסיים הסיניים

**ארבעת הרומנים הקלאסיים** של הספרות הסינית הם ארבעה ספרים עבי-כרס הנחשבים בסין לרומנים הקלאסיים החשובים ביותר. ארבעת הספרים נכתבו בתקופת שתי השושלות האחרונות - שושלת מינג (1644-1368) ושושלת צ'ינג (1912-1644), תקופות שבהן הגיעה הפרוזה הקלאסית הסינית לשיאה. ספרים אלה נחשבים לקאנון של הספרות הסינית וידועים היטב בחוגי ההשכלה בסין.
שמאל|ממוזער|250px|סצנה מתוך "המסע למערב"

* רומן שלוש הממלכות (三國演義 - סָאן־גְווֹ יֵן־יִי) (המאה ה-14) - סיפור היסטורי בן 120 פרקים על סוף תקופת האן ושלהי תקופת שלוש הממלכות. ספר זה פופולרי מאוד גם בתרבות העממית הסינית המודרנית, והוא עוּבַּד לסדרת טלוויזיה פופולרית, למשחק מחשב ואף לסדרת מאנגה ולסדרת אנימה.
* גדת המים (水滸傳 - שְׁווֵי־הוּ גְ'ווָאן) (המאות ה-14 עד ה-16) - רומן הרפתקאות בסגנון רובין הוד.
* המסע למערב (西遊記 - שִׂי יוֹאוּ גִ'י) (המאה ה-16) - אחד הספרים הידועים ביותר בתולדות הספרות בסין. הספר הוא מסע הרפתקאות שבו יוצאים נזיר בודהיסטי, בן-החול, קוף וחזרזיר למסע עלייה לרגל מסין להודו על מנת להביא כתבי קודש בודהיסטיים. ספר זה, שהומחז פעמים רבות ודמויותיו נמכרות כפסלונים בסין, תורגם לעברית והודפס תחת שלושה שמות שונים: "קוף", "הטאו של קוף" ו"המסע למערב (קוף)".
* חלום החדר האדום (紅樓夢 הוֹנְג לוֹאוּ מֶנְג) (המאה ה-18) - רומן אפיזודי המתאר את דעיכתה של משפחת אצולה סינית בבייג'ינג בזמן שושלת צ'ינג. רומן זה, העתיר בהתייחסויות דאוסטיות ובודהיסטיות, נחשב לפסגת הסיפורת הקלאסית הסינית.

קטגוריה:ספרות סינית
אלטמן

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה גרמניים