open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
גאוגרפיה של מדגסקר

**[[מדגסקר]]** הוא האי הרביעי בגודלו בעולם (587,040 קמ"ר) השוכן באוקיינוס ההודי, ליד חופה המזרחי של אפריקה הדרומית. הוא מופרד מאפריקה על ידי מצר מוזמביק (שרוחבו 460 ק"מ בנקודה הצרה, ועומקו המרבי 3,292 מ').

מדגסקר נפרדה מגונדוונה לפני 65 מיליון שנה, לפיכך היא מכילה אוכלוסייה מיוחדת של צמחים וחיות.

קו רוחב: 25–12 דרום.
קו אורך: 50–44 מזרח.

במדגסקר 3 רכסי הרים מרכזיים: 
הרי צרטננה (Tsaratanana) בצפון, הרי אנקרטה (Ankaratra) שבמרכז, והרי אנדינגיטרה שבדרום. ההר הגבוה ביותר, מרומוקוטרו (2,876 מ'), נמצא ברכס צרטננה. חופה המזרחי של מדגסקר צר מאוד, ובתוך הארץ מתנשאת רמה שעליה מצויים רכסי ההרים.

בצפון האי זורם נהר הבטסיבוקה לאורך 525 ק"מ מעיר הבירה אנטננריבו אל מפרץ בומבטוקה שעל יד העיר מאהאז'אנגה בצפון מערב האי.

## אקלים
ישנם 3 אזורי אקלים במדגסקר:
*AF — אקלים טרופי עם משקעים לאורך כל השנה — במזרח ובצפון.
*CW — אקלים חמים וצחיח, משקעים מועטים — באזורים הפנימיים.
*AW — אקלים טרופי וצחיח — בדרום-מערב ובקצה הדרומי.

קיים פער רב במשקעים השנתיים: בדרום האי ממוצע המשקעים הוא 500–250 מ"מ בשנה, ולעומת זאת בצפון מזרח האי ממוצע המשקעים עולה על 3,000 מ"מ בשנה.
## ראו גם
*הפארק הלאומי אנדסיבה מנטדייה
## לקריאה נוספת
* רוברט דרייפר, **שודדי היערות של מדגסקר**, נשיונל ג'יאוגרפיק ישראל, גיליון 148, ספטמבר 2010

## קישורים חיצוניים

*
Toxicity (שיר)

**Toxicity** (בתרגום חופשי: **רעילות**) הוא סינגל שבוצע על ידי להקת ההאבי מטאל האמריקאית סיסטם אוף אה דאון, שיצא בשנת 2002. הסינגל נכלל באלבום הנושא את אותו השם.
למרות שמעולם השיר לא הגיע להצלחה המסחרית של הסינגלים "**[[Chop Suey!]]**" ,"**[[Aerials]]**", נשאר השיר אחד מהשירים הפופולריים ביותר של מעריצי הלהקה. השיר ידוע בשירה האגרסיבית ובקצב תופים הבולט שבו. השיר דורג במקום ה-14 מתוך 40 השירים הגדולים בסגנון המטאל בכל הזמנים.

השיר ניתן להורדה עבור משחק המוזיקה וידאו בשם רוק בנד, והוא נכלל במשחק גיטר הירו בקטגוריה גיטר הירו:מטאליקה. השיר הגיע למקום השלישי במצעד השירים האלטרניביים בארצות הברית.

## קליפ וידאו
הקליפ נוהל על ידי מרקוס סיאגה ושאבו אודאג'יאן. בתחילת הקליפ מופיעה שדרת הכוכבים בהוליווד, לוס אנג'לס.

רוב הקליפ מתמקד בנגני הלהקה שמבצעים את השיר, כאשר על גופות הנגנים מוקרנות תמונות של חסרי בית ברחובות.

דארון מאלכיאן לובש בקליפ חולצה של הלוס אנג'לס קינגס ששם משפחתו כתוב עליה מאחורה ומתחתיו המספר 13.

## משתתפים

* סרג' טנקיאן - קלידים, שירה
* דארון מאלכיאן - גיטרה חשמלית, קולות
* שאבו אודאג'יאן - גיטרה בס
* ג'ון דאלמיאן - תופים

## מצעדים

כמן כן, השיר זכה במקום ה-53 ב-Y2KROQ ב-200 שירים הטובים ביותר של המאה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי ריק רובין
קטגוריה:שירי System of a Down
קטגוריה:שירי נו מטאל
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אמריקן רקורדינגס
חמדי אל-פאצ'צ'י

**חמדי אל-פאצ'צ'י** (בערבית: **حمدي الباجه جي**, 1886 - מרץ 1948) היה מדינאי עיראקי ששימש כראש ממשלת עיראק בין 1944 ל-1946, והיה בעל תפקיד חשוב בהתגבשות עמדתה העוינת של עיראק כלפי עצמאותה של מדינת ישראל.

## רקע וקריירה מוקדמת

אל פאצ'צ'י נולד ב-1886 למשפחת פאצ'צ'י, משפחה סונית בעלת נכסים והשפעה בבגדאד. הוא ואחיו מוזאחם אל-פאצ'צ'י נטלו חלק פעיל בפוליטיקה העיראקית משנות ה-30. אל-פאצ'צ'י סיים את לימודי המשפטים בבית הספר המלכותי למשפטים באיסטנבול ב-1909, והיה שם פעיל בחוגים ערבים לאומנים. הוא לימד משפטים בבגדאד בין 1913 ל-1916. במהלך המרד העיראקי כנגד הבריטים ב-1920 נעצר, והוגלה לאי חנג'ה במפרץ הפרסי. לאחר שחרורו המשיך בקריירה פוליטית.

ב-1925 החל שיתוף פעולה בינו ובין המדינאי העיראקי עבד אל-מושין א-סעדון, ששימש מספר פעמים כראש ממשלה. פאצ'צ'י שימש כשר לענייני הוקף באחת מממשלותיו בין השנים 1925 ל-1926. לאחר מכן פרש מפוליטיקה וניהל את אחוזותיו הפרטיות. ב-1935 שב ונבחר לפרלמנט העיראקי אך לא שיחק תפקיד מרכזי. ב-1941 היה לתקופה קצרה שר הרווחה וב-1943 נבחר לנשיא לשכת המסחר. בתקופה זו התקרב לנורי סעיד ושימש כשר בממשלתו.

## ראש ממשלת עיראק

ביוני 1944 פרש נורי סעיד מראשות הממשלה, ואל-פאצ'צ'י מונה במקומו. נמסר כי סעיד פורש מטעמי בריאות, אך למעשה נבעה הפרישה מיחסיו של נורי סעיד עם העוצר עבד אל-אילה שרצה בראש ממשלה שמרן, כנוע וחלש. סעיד המשיך לשמור בידיו את השליטה במדיניות החוץ. אל-פאצ'צ'י המשיך לשמור על הקו הפרו-בריטי שבו נקטה עיראק לאחר דיכוי מרד רשיד עאלי אל-כילאני ב-1941, אך זאת על אף שהיה אנטי-בריטי ולאומן ימני שמרן.. בתקופה זו נטה אל-פאצ'צ'י לשיתוף פעולה עם סעודיה ומצרים במסגרת הליגה הערבית, שנוסדה בשנת 1945. במסגרת זו תמרן את מדיניותה של עיראק כך שתימנע מלחצי המלך עבדאללה, שניסה להביא לאיחוד של סוריה, עיראק ועבר הירדן תחת שלטונו. במקביל נאלץ להתמודד עם נורי סעיד שניהל מדיניות עצמאית וחשאית שמטרתה לקרב את עיראק לטורקיה. כן ניהלה ממשלתו מאבק מזוין כנגד מרידה כורדית, בראשות המולא מוסטפא ברזאני. המרד דוכא לאחר שצבא עיראק, שב-1941 לחם כנגד הבריטים, קיבל סיוע מן הצבא הבריטי.

אל-פאצ'צ'י היה תקיף בעמדתו כנגד הקמת מדינה יהודית בארץ ישראל, ובשנת 1945, הגיב לנאומו של הנשיא הארי טרומן בו הביע טרומן תמיכה בהקמת מדינה יהודית בה יתקבצו הפליטים היהודים מן השואה כי: "פלסטין היא מדינה ערבית ותישאר כך לנצח, על אף כל המאמצים הציוניים. בעיית פלסטין צריכה להיפתר במזרח התיכון, ולארצות הברית ולכל ארץ אחרת אין את הזכות להתערב." כן חזה כי הקמתה של מדינת ישראל תהיה מלווה בהקמת צבא בן 300,000 חיילים, ולו חיל אוויר חזק, שיהווה כוח ממשי באזור, וכי לו היה יודע טרומן עובדות אלו, לא היה תומך בציונים.

בינואר 1946 התפטר. לפיטוריו לא ניתנה סיבה.

## לאחר כהונתו כראש הממשלה

ביוני 1946 עמד בראש המשלחת העיראקית לוועידת מועצת הליגה הערבית בבלודאן שבסוריה, שנועדה להתמודד עם החלטות ועדת החקירה האנגלו-אמריקאית בנוגע לארץ ישראל. בראשותו, החליטה הוועדה כי אם יוצאו החלטות הוועדה לפועל, יחרימו מדינות ערב את בריטניה וארצות הברית בחרם תרבותי וכלכלי.

ב-1948, כאשר מלחמת העצמאות התנהלה, והכרזתה של מדינה יהודית בארץ ישראל נראתה קרובה, התמנה פאצ'צ'י לשר החוץ בממשלתו של מוחמד א-סדר. פאצ'צ'י נקט בקו תקיף המתנגד להחלטת החלוקה, אך ב-28 במרץ מת במפתיע מהתקף לב.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי ממשלת עיראק
קטגוריה:שרי החוץ של עיראק
קטגוריה:עיראקים שנולדו ב-1886
קטגוריה:נפטרים ב-1948
מני יעיש

**מני יעיש** (נולד ב-11 בינואר 1980) הוא במאי קולנוע וטלוויזיה ותסריטאי ישראלי.

## ביוגרפיה
מני יעיש נולד וגדל בבת ים במשפחה שומרת מסורת ומתגורר בה עד היום. הוריו ילידי טורקיה, והוא האמצעי בין שני אחים. בצעירותו אהב לצפות בסרטי פעולה של ברוס לי, צ'אק נוריס, ואן דאם וסטיבן סיגל ושאף לביים סרטי פעולה. בשלב מאוחר יותר של חייו הושפע מסרטיהם של פרנסיס פורד קופולה, קוונטין טרנטינו ומרטין סקורסזה. בגיל 16 עבד בשיפוצים כדי לממן את קניית מצלמת הווידאו הראשונה שלו. הוא צילם סרטי פעולה ופשע עם חבריו מהשכונה. בעקבות צפייה בסרטו של מל גיבסון "לב אמיץ", החליט לשרת בקרבי. בצה"ל שירת בגדוד 51 של גולני.

יעיש התחיל ללמוד קולנוע בבית הספר קאמרה אובסקורה והמשיך במנשר לאמנות. במסגרת מנשר ביים שני סרטים קצרים: הראשון הוא "אליקו" (2007), סרט הגמר שלו והשני הוא "חניה בדם" (2010).

ב-2012 יצא לבתי הקולנוע "המשגיחים" - סרטו העלילתי הארוך הראשון.

בשנת 2016 יצא סרטו השני "אבינו", סרט פשע, שזכה לשבחים רבים.

בשנת 2017 ביים וכתב את הסדרה ג'ודה שמספרת על ערפד יהודי בכיכובו של ציון ברוך שיצר את הסדרה .בשנת 2020 יצאה העונה השנייה.

בשנת 2023 עלתה הסדרה "משמר הגבול" שאותה יצר.

## חיים אישיים
יעיש נשוי לבמאית קרן ידעיה, אצלה למד קולנוע במנשר. לשניים יש שני ילדים. עד 2023 התגורר בבת ים עם שני בניו, זהר ואמיר. בקיץ 2023 עבר לעיירה אוהיי שליד לוס אנג'לס בארצות הברית.

## עבודותיו בקולנוע ובטלוויזיה
* "אליקו" – סרט בן עשרים דקות, השתתף בפסטיבלים שונים בעולם. הוקרן בפסטיבל הקולנוע ירושלים 2008, השתתף גם בפסטיבל קייב 2008 שם זכה בציון לשבח.
* "חניה בדם" - סרט קצר השתתף בפרויקט "תל אביב לוקיישן", זכה בציון לשבח בפסטיבל הבינלאומי לסרטי סטודנטים. נרכש בידי קנאל+ והוקרן בצרפת.
* **"[[המשגיחים]]"** (2012) הוא סרטו הארוך הראשון.
**הסרט זכה בפרס איגוד הבמאים והתסריטאים בפסטיבל קאן 2012.
** מני יעיש זכה בפרס ע"ש ענת פרחי לסרט ראשון בפסטיבל הקולנוע ירושלים
** הסרט זכה בציון לשבח בפסטיבל הסרטים של פאליץ בסרביה.
** הסרט זכה בפרס תא המבקרים הבינלאומי בפסטיבל המבורג.
** הסרט זכה בפרס מיוחד בפסטיבל הסרטים בריקאוויק שבאיסלנד.
** הסרט היה מועמד לתשעה פרסי אופיר, ומתוכם זכה בשניים:
*** פרס לשחקן הראשי הטוב ביותר - רועי אסף;
*** פרס לשחקן המשנה הטוב ביותר - גל פרידמן.
** הסרט זכה בפרס הסרט הטוב ביותר ורועי אסף זכה בפרס השחקן הטוב ביותר בפרס תא מבקרי הקולנוע בישראל בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה, לשנת 2012.
* **"[[אבינו (סרט)|אבינו]]"** (2016)
***הסרט היה מועמד למספר פרסי אופיר ומתוכם זכה בשניים:
**** פרס לשחקן הראשי הטוב ביותר - מוריס כהן;
*** פרס העריכה - שירה ארד
*"ג'ודה" סדרת טלוויזיה (2017-2020).
*"משמר הגבול" (2023)

## קישורים חיצוניים

**ראיונות**
* 
* 'המשגיחים' - היוצר מני יעיש מספר על סרטו: "הוא עוסק בעיקר באמונה ובאהבה", רבקה מיכאלי בתוכנית "באה לשבת", 103 FM, 13 ביולי 2012
* נחום מוכיח, ריאיון: "עג'מי" של הדתיים, באתר הבמה, 16 ביולי 2012
* 
* גלעד אמיליו שנקר, בתוכנית "חי בסרט", הטלוויזיה החינוכית
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:במאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית ספר מנשר לאמנות
קטגוריה:ישראלים זוכי פרסים בין-לאומיים
קטגוריה:בת ים: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1980
אקסיומת ההיקפיות

בתורת הקבוצות האקסיומטית, **אקסיומת ההיקפיות** היא אקסיומה במערכת ZF. האקסיומה גורסת כי  אם לכל איבר x, הוא שייך לקבוצה הראשונה אם ורק אם הוא שייך לקבוצה השנייה, אז שתי הקבוצות שוות. 

משמעות האקסיומה היא שיחס השייכות מגדיר חד משמעי את הקבוצה. בפרט, האקסיומה שוללת את קיומם של ה**אטומים** - שהם אובייקטים שונים זה מזה חסרי איברים, כיוון שהיא מבטיחה שכל אובייקט כזה יהיה שווה לקבוצה הריקה.

באופן פורמלי: \forall A \forall B (\forall x \,  (x\in A \leftrightarrow x\in B)\Longrightarrow A = B)

אקסיומות הנובעות למושג השוויון בתחשיב הפרדיקטים מבטיחות את הכיוון השני - אם A=B אז יש להם את אותם איברים.

אקסיומת ההיקפיות יכולה להיחשב גם כהגדרה של מושג השוויון בין זוג קבוצות. במובן הזה, ניתן לעבוד בשפה שאיננה מכילה את סימן השוויון ולהגדיר אותו בהתאם לאקסיומה. במקרה הזה יש לשנות את האקסיומה: אם לכל x מתקיים x שייך ל-A אם ורק אם x שייך ל-B, אז לכל C יתקיים ש-A שייך ל-C אם ורק אם B שייך ל-C. 

בכל מודל של האקסיומה הזו אמנם ייתכן שיהיו שני איברים שונים בעלי אותם איברים, אבל ההתנהגות שלהם תהיה זהה לחלוטין (הם יקיימו את אותן נוסחאות).

## תורת הקבוצות עם אטומים
באופן היסטורי, תורת הקבוצות אפשרה קיום של אטומים, כלומר איברים שאינם הקבוצה הריקה ולא מכילים שום איבר. בעקבות התפתחות תורת הקבוצות, אובייקטים אלו נזנחו ואקסיומת ההיקפיות אומצה.

למרות זאת, לתורת הקבוצות עם אטומים (לעיתים מסומנת ZFA) יש שימושים. למשל, ב-ZFA קל לבנות מודלים בהם אקסיומת הבחירה נכשלת, כולל שליטה במידת הכישלון (כלומר האם גרסאות חלשות יותר של אקסיומת הבחירה או תוצאות מסוימות שלה מתקיימות או לא). מודלים אלו עמדו בבסיס הבנייה של כהן, המבוססת כפייה, של מודלים של ZF ללא אקסיומת הבחירה.

ניתן להתאים את אקסיומת ההיקפיות לתורה שמכילה אטומים בשני אופנים. אפשר להוסיף יחס חד-מקומי A, כך ש-A(x)&lrm; כאשר x אטום, ולהגביל את אקסיומת ההיקפיות רק לאיברים שאינם ביחס A. מצד שני, אפשר להימנע מהוספת סימן יחס, ולהגביל את אקסיומת ההיקפיות רק לקבוצות שמכילות איברים. 

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
היקפיות
הגביע הקפריסאי בכדורסל

**הגביע הקפריסאי בכדורסל** (ביוונית: **Κυπριακή Μπάσκετ Κύπελλο**) הוא מפעל כדורסל קפריסאי בשיטת גביע (המפסיד יוצא, או "נוקאאוט"), שנוסד בשנת 1967 ומנוהל על ידי איגוד הכדורסל הקפריסאי.

בגביע מתחרות כיום רק קבוצות הכדורסל של שתי הליגות המקצועניות בקפריסין.

## מחזיקות הגביע

## טבלת זכיות

## ראו גם
* ליגת העל הקפריסאית בכדורסל

## קישורים חיצוניים
* 

קפריסין
קטגוריה:קפריסין: כדורסל
קטגוריה:תחרויות ספורט בקפריסין
המנון סאו טומה ופרינסיפה

**עצמאות מוחלטת** הוא שם ההמנון הלאומי של סאו טומה ופרינסיפה. ההמנון שאומץ בשנת 1975, נכתב על ידי אלדה נבס דה גראסה סאנטו והולחן על ידי מנואל דוס סנטוס ברטו דה סוזה הדואר אלמיידה.

## מילים

## ראו גם
* סמל סאו טומה ופרינסיפה
* דגל סאו טומה ופרינסיפה

סאו טומה ופרינסיפה
פיל צפון-אפריקני

**פיל צפון-אפריקני** (שם מדעי: *Loxodonta africana pharaoensis*) הוא ככל הנראה תת-מין קדום של הפיל האפריקאי, או מין נפרד שהתקיים בצפון אפריקה עד היכחדותו בתקופת האימפריה הרומית העתיקה. פילים אלה שימשו כפילי מלחמה במסעו של חניבעל בחציית הרי האלפים בצפון איטליה.

סביבת המחיה הטבעית של הפיל הצפון אפריקני השתרעה ככל הנראה לאורך צפון אפריקה עד חופי סודאן ואריתריאה.
הפיל הצפון אפריקני היה קטן בממדיו מפיל הסוואנה האפריקני וככל הנראה היה בגודל דומה לפיל היערות האפריקני. הוא היווה אוכלוסייה מורחבת של פיל מדברי.

ממטבעות קרתגניים מהתקופה ניתן להסיק כי גובהו ברוחב הכתפיים היה בסביבות 2.5 מטרים. הוא מתואר כפיל בעל אוזניים גדולות וגב קעור הטיפוסיים לפיל האפריקאי המודרני. ניתן להניח כי הוא היה בעל אופי כנוע יותר מהפיל האפריקאי המודרני, מה שאפשר את אילופו, אם כי לא ידוע באילו שיטות השתמשו על מנת לבייתו. קיימת מחלוקת בין החוקרים האם הפיל נשא על גבו אפיריון קרב. על אף התנגדויות השוללות זאת, ראיות מסוימות מצביעות כי פילי מלחמה מסוג זה נשאו על גבם אפיריון בחלק מהקרבות.

לאחר כיבוש סיציליה בשנת 242 לפנה"ס ניסו הרומאים ללכוד חלק מהפילים שננטשו על האי בידי הקרתגנים אך נכשלו במשימתם, פילים אלה היו ככל הנראה מהזן של הפיל הצפון אפריקני, הפיל של חניבעל לעומת זאת היה פיל גדול ממדים במיוחד שזכה לשם סורוס והשתייך ככל הנראה לזן של פיל סורי (*Elephas maximus asurus*) שנכחד אף הוא.

הפיל הצפון אפריקאי אולף ושימש גם את שושלת תלמי במצריים ההלניסטית.

פוליביוס מתאר את נחיתותו של פיל זה בקרב אל מול הפיל האסייתי הגדול יותר ששימש את הסלווקים.

כתובת תלמאית ששרדה מתארת את שלושת הסוגים של פילי המלחמה שהיו בשימוש בעת העתיקה: הפיל הלובי (הפיל הצפון-אפריקאי), הפיל האתיופי (כנראה הפיל המזרח-אפריקאי) והפיל ההודי. המלך התלמאי התפאר בהצלחתו לאלף את הפילים האתיופיים (שהם קשים ביותר לאילוף).

סבורים כי הפיל הצפון אפריקני נכחד לאחר כיבוש צפון אפריקה בידי הרומאים מאחר ששימש בזירת תחרויות גלדיאטורים שבהם הגלדיאטורים לחמו בבעלי חיים פראיים שבסופן החיות היו מומתות. חוקרים מסוימים סוברים כי אוכלוסיות קטנות של הפיל המשיכו להתקיים עד אמצע המאה ה-19 באזורי החוף של סודאן ואריתריאה אך בימינו נכחדו לחלוטין.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1948
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פאולס אדוארד פיריס דראניאגאלה
קטגוריה:פילים
קטגוריה:אפריקה: יונקים שנכחדו
קטגוריה:פיליים נכחדים
ספוגנים

**ספוגנים** (שם מדעי: Demospongiae; נקראים גם צורניים) הם הקבוצה הגדולה ביותר במערכת הספוגים. הספוגאים בעלי שלד העשוי מאוסף של מחטי שלד עשויות סיבי חלבון ספונגין (מודיפיקציה של קולגן) ו\או צורן דו-חמצני. במינים של ספוגנים עם מחטים צורניות, הן שונות בצורתן ממחטי הספוגים מסוג זכוכנים שדומים להם מבחינות אחרות (במילים אחרות, צורת המחטים משמשת על מנת להבחין בין הקבוצות). הספוגנים מהווים 90 אחוז ממיני הספוגים ולכולם מבנה גוף מסוג לויקון.

הסדרות בקבוצה מגוונות מאוד וכוללות כמה ספוגים גדולים. רובם שוכני-ים, אך כמה חיים בסביבת מים מתוקים. לכמה מינים צבעים עזים, וישנה שונות רבה במבנה גופם. המינים הגדולים ביותר, גובהם מעל מטר אחד. הם מתרבים ברבייה מינית והן ברבייה אל-מינית. מחלקה זו כוללת מינים רבים ביניהם ניפאטס דיגיטליס, ספונגילה לאקוסטריס ופולימסטיה בולטיפורמיס.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ספוגיים
קטגוריה:טקסונים קיימים שהתפתחו בפרוטרוזואיקון
גירנים

**גירנים** (שם מדעי: Calcarea) הם מחלקה של ספוגים בעלי שלד העשוי מאוסף של מחטי שלד עשויות מסידן פחמתי בצורת קלציט או ארגוניט בעלות 3 קודקודים ברוב המינים, אך לעיתים גם שניים או ארבעה קודקודים. כיום מוגדרים כ-680 מינים שהם כ-8% ממיני הספוגים.

## ביולוגיה
ממוזער|שמאל|200 פיקסלים|ספוג גירני במבנה אסקוני (''Clathrina clathrus'')

כל הספוגים מקבוצה זו הם אך ורק ימיים, ובעוד שהם מופצים ברחבי העולם, רובם נמצאים במים הטרופיים הרדודים. כמו כל הספוגים האחרים, הם נייחים וניזונים על ידי סינון.

כל שלוש צורות הגוף בספוגיים מיוצגות בתוך בקבוצת הגירנים: סיקון, אסקון, ולאוקון. בדרך כלל, הגירנים הם קטנים, גובהם פחות מ-10 סנטימטרים, וחדגוניים בצבעם. עם זאת, ידועים גם כמה מינים צבעוניים.

הגירנים מגוונים במבנה הגוף החל מסימטריה רדיאלית דמוית אגרטל, למושבות שמורכבות ממעשה-רשת של צינורות דקים, או בצורות מסיביות לא סדירות. השלד נראה כרשת או במבנה של חלת דבש.

## מיון
הטקסונומיה המודרנית מחלקת את המחלקה לשני תתי מחלקות:
**Calcinea*
**תת מחלקה זו מחולקת לשלוש סדרות:
****Clathrinida* 
****Leucettida*
****Murrayonida*
**Calcaronea*

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספוגיים
מתחם לביא

**מתחם לביא** הוא מתחם מעונות פועלים שהוקם בעיר גבעתיים בין השנים 1935–1937. במתחם שלושה בנייני מעונות טוריים מקבילים שתוכננו על ידי האדריכלים יוסף נויפלד וישראל דיקר. בשנת 2000 יועד המתחם להריסה במסגרת פרויקט פינוי-בינוי אך בשנת 2012 הוועדה מחוזית לתכנון ולבנייה תל אביב פסקה כי יש לחדש ולשקם את המתחם ולהימנע מהריסתו עקב ערכו ההיסטורי.

## היסטוריה
מתחם לביא נבנה בשולי רמת יצחק דרומית לרמת גן. המעונות תוכננו על ידי האדריכלים יוסף נויפלד וישראל דיקר - ממגבשי הסגנון הבינלאומי בארץ ישראל. המתחם כולל שלושה בניינים טוריים מקבילים בני שתיים עד שלוש קומות. בין הבניינים ניטעו עצי פיקוס, מדשאות ושיחים שונים. המתחם אוכלס על ידי חברי תנועת פועלי ציון שמאל. שלושת הבניינים נקראו "מעונות פועלים", להבדיל מ"מעונות העובדים" בתל אביב. השם מרמז על ההיבדלות האידאולוגית בין מפלגת פועלי ציון שמאל לבין המפלגה השלטת. קומות הקרקע של הבניינים שימשו צרכים קהילתיים שונים - צרכנייה, אולם תרבות ובית דפוס יידישאי שהדפיס את הביטאון "ניוואלט" ("העולם החדש"). בתחילת שנות ה-40 סופחו מעונות הפועלים והשטחים הירוקים מסביבם לגבעתיים.

בשנת 1986 ערכו בני המייסדים כנס יובל לבניית המתחם.

## פולמוס פינוי-בינוי המתחם
[שמאל|ממוזער|200px|עצי ה[פיקוס במתחם בני כמאה שנה]]
בשנת 2000 משרד השיכון ייעד את המתחם לתוכנית פינוי-בינוי. חברת אפריקה ישראל וחברת נוה גד מקבוצת נכסים ובניין קידמו בניית שני מגדלים בני 29 קומות במקומם של הבניינים הקיימים. התוכנית כללה גם בניית מבני ציבור והקמת תשתיות חדשות וזכתה לתמיכת עיריית גבעתיים ודיירי המעונות. התוכנית אושרה בוועדה המקומית לתכנון ולבנייה ב-2005 והופקדה להתנגדויות על ידי הוועדה המחוזית לתכנון ובנייה ב-2010.

המתנגדים לתוכנית, ובהם תושבי האזור, החברה להגנת הטבע, ואחרים, הציגו נימוקי התנגדות שונים ובהם הטענה כי המתחם בכלל ראוי לשימור, מאחר שבשנותיה הראשונות של המדינה הוא שימש כמעונות פועלים. דגש מיוחד הושם על גילם של עצי הפיקוס במקום. הוועדה אישרה את טענת השימור והמתחם הוכרז כמיועד לשימור.

תושבי המתחם, עיריית גבעתיים וחברת נוה גד ערערו על ההחלטה באוגוסט 2011 במועצה הארצית לתכנון ולבנייה. בערר, שהוגש באמצעות היועצת המשפטית של עיריית גבעתיים, עו"ד תמר לרנר, טענה העירייה כי למתחם אין כל ערך אדריכלי מיוחד. עיריית גבעתיים הציעה בערר לשמר את מורשת פועלי ציון שמאל והאדריכלים על ידי פיתוח מוזיאון ושימור העצים במתחם..

המחלקה הארצית פסקה כי על הוועדה המחוזית לקבל החלטה סופית בעניין. הוועדה המחוזית בחנה תוכנית חלופית שהוצגה בערר וכללה שימור אחד הבניינים באתר ותשע חלופות נוספות שכללו דרגות שונות של שימור. בחודש יוני 2012 פסקה הוועדה המחוזית שהחלופות שנבחנו מציעות פיתוח הכולל רווח ליזמים והטבה לדיירים ולחוכרים באזור. לפיכך החליטה הוועדה המחוזית להעדיף את שימור המתחם, ללא תוכנית פינוי-בינוי במקום.

## קישורין חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:גבעתיים: מבנים
קטגוריה:בנייה ופיתוח בתקופת המנדט
קטגוריה:הסגנון הבין-לאומי בארץ ישראל
קטגוריה:ישראל: בתי מגורים
קטגוריה:גבעתיים: גאוגרפיה
טסטולוגיה

ה**טֶסְטוֹלוֹגְיָה**, היא דיסציפלינה העוסקת ב**חקר** המבחנים והניסויים, דרכי התהוותם, התפתחותם, והמשך פיתוחם. העוסק במחקרים אלה נקרא **"טֶסְטוֹלוֹג"**. הטסטולוגיה המעשית עוסקת בבניה וניסוח של מבחנים. על פי זה עורך מבחנים נקרא בתואר "**טסטולוג**".

## טסטולוגיה מעשית ותאורטית
ה**טסטולוגיה** מתחלקת לחלק מעשי ולחלק תאורטי (עיוני). כאשר החלק התאורטי עוסק בהיסטוריה של המבחנים ודרכי התהוותם והתפתחותם ובהמשך פיתוחם, ואילו החלק המעשי עוסק בהשלכות המעשיות של המחקרים ומממש אותם בשטח, ממש כמו פסיכולוגיה מעשית ועיונית. לתורת ה**טסטולוגיה** יש ענפים רבים. למשל, יש תחום בטסטלוגיה העוסק בחקר המבחנים הנערכים לבדיקת השכל, הכישרונות, האישיות, והכושר למקצועות מסוימים (טסטולוגיה שכלית). תחום ספציפי זה אף הוא נחלק לענפים, כגון טסטולוגיה שכלית של בני אדם וטסטולוגיה שכלית של חיות או יצורים חיים אחרים. תחום אחר בטסטולוגיה עוסק בחקר ניסויים קליניים שונים שנעשים בבני אדם. כמו כן, ישנו תחום בטסטולוגיה העוסק בניסויים חומריים כימיים או פיזיקליים. עם התחומים הפעילים ביותר בחקר הטסטולוגיה השכלית, נמנות בחינות הפסיכומטרי, הפסיכוטכני והפסיכומוטורי.

## לקריאה נוספת
* יוסף גלנץ, **המבחנים בפסיכולוגיה**, אחיאסף, 1966
* אברהם אבן-שושן, **המילון השלם**, קרית ספר, ירושלים 2003.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מבחנים
זכוכנים

**זכוכנים** (שם מדעי: Hexactinellida) הם מחלקה של ספוגים בעלי שלד העשוי מאוסף של מחטי שלד צורניים (החומר צורן דו-חמצני משמש לייצור זכוכית, ומכאן שמם) בעלי ארבעה ו\או שישה קודקודים. כיום מוגדרים כ-600 מינים שהם כ-7% ממיני הספוגים. אילו בעלי חיים ימיים הנמצאים בעיקר באזורי זרימה שכבתית או זרמים חלשים, בעומק הים או במערות.

## ביולוגיה
ממוזער|ימין|הזכוכיתן Staurocalyptus

הזכוכנים יחסית נדירים ונמצאים בעיקר בעומקים של 450 עד 900 מטר מלבד המין *Oopsacas minuta* שגדל במים רדודים. הם נמצאים בכל האוקיינוסים בעולם אך נפוצים יותר באזור אנטארקטיקה.
צורתם כעין כוס, וגובהם 10 עד 30 סנטימטרים, צבעם חיוור (לבן או אפרפר). השלד שלהם בולט ועשוי שבכה מוצקה עשויה מחטי צורן דו-חמצני מאוחות. הגוף יחסית סימטרי ובעל חלל מרכזי גדול שפתוח במינים רבים לסביבה החיצונית דרך מסננת עשויה ממחטי השלד. שלא כמו ספוגיים אחרים הם נוטים להימצא כפרטים בודדים ולא ליצור מושבות מאוחות.

רוב גופם עשוי מתאי ענק מרובי גרעינים (Syncytium). בקבוצה מופיעים במקום תאי האפידרמיס, שישנם בקבוצות אחרות של ספוגיים, רשת של תאים גדולים, מרובי-גרעינים ודמויי-אמבה, מבעדם עוברות מחטי השלד. שלא כמו ספוגיים אחרים, אין לזכוכנים יכולת התכווצות.

הזכוכנים מסוגלים, בעזרת מערכת ייחודית, להוליך זרמים חשמליים דרך גופם ובכך לאפשר להם להגיב במהירות לגירויים חיצוניים. לזכוכנים כגון *Euplectella aspergillum* יש ציצת סיבים המשתרעים כלפי חוץ כמו כתר הפוך בבסיס השלד שלהם. אורכם של סיבים אלו הוא 50-175 מילימטרים ועוביים כשל שערה אנושית.

יצורים אלה חיים במשך הרבה מאוד זמן, אבל הגיל המדויק שלהם קשה למדידה. מחקר אחד המבוסס על מודלים העריך את גילה המשוער של דגימה של *Scolymastra joubini* בכ-23,000 שנים, שנחשב לבלתי אפשרי. מיני המים הרדודים של זכוכנים נדירים מאוד ברחבי העולם. באנטארקטיקה שני מינים נמצאו במים רדודים של 33 מטר מתחת לקרח. באחד מהמינים בים התיכון מופיע במים רדודים של 18 מטר במערה עם עלייה של מים קרים ממעמקי הים.

גילם של פרטי מונורפיס נאמד ב-6,000 עד 18,000 שנים (טעות אומדן אפשרית של 1,000 שנה לכל כיוון). 

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספוגיים
קטגוריה:טקסונים קיימים שהתפתחו בקמבריון
בין הספירות

**בין הספירות** היא הצגתה של נעמי יואלי, בשיתוף קבוצת התיאטרון רות קנר. ההצגה מבוססת על "1948: בין הספירות", ספרה של נתיבה בן-יהודה, הוצאת כתר, 1981

## אודות ההצגה
יואלי, שנפגשה עם בן-יהודה פעמים רבות וראיינה אותה, גילמה בהצגה את דמותה של בן-יהודה וזכרונותיה מהפלמ"ח בחדשים הראשונים של מלחמת העצמאות.
זוהי הצגה רב-תחומית, שמפגישה בין שפות בימתיות, מוזיקליות וחזותיות ומציגה שני קטבים ביניהם נעה החברה הישראלית אז והיום: הקוטב האידיאליסטי טקסי של קידוש המולדת ומולו הקוטב של הלם הקרב הקיבוצי.

ליאור לרמן עיבדה סרטון ארכיוני של מסכת משנת 1937 שהוסרט בסטודיו של דניה לוין בהשתתפותה ובהשתתפות רקדני הסטודיו. כן עיבדה תצלום של טקס קבלת שבת שהתקיים בגמנסיה הרצליה בהשראת ברוך בן-יהודה, אביה של נתיבה בן-יהודה, שהיה גם מנהל הגימנסיה הרצליה, מורה ומחנך. המוזיקאי יוסי מר-חיים זיקק זכרונות מלודיים, הדים של התקופה ופסיעות בעקבות הדיבור של נתיבה. האמן הדס עפרת בנה על הבמה מדורה כבויה מאפר מדורות. בשלב מסוים נכנסים לבמה שחקני קבוצת התיאטרון רות קנר והופיעו כמקהלת שחקנים, שרו משירי התקופה וחילקו לקהל קרטושקעס.

ההצגה הציגה לראשונה בתיאטרון תמונע בכ"ט בנובמבר 2008 והוצגה עד 2010. בהמשך הועלתה גרסה קאמרית של ההצגה בהשתתפות נעמי יואלי ויוסי מר חיים.

## פרסים
* פרס קיפוד הזהב להצגת השנה לשנת 2009.
* פרס קיפוד הזהב לעיבוד המחזה לשנת 2009.
* פרס קיפוד הזהב לשחקנית השנה נעמי יואלי, לשנת 2009.

## יוצרים
* נעמי יואלי – יוצרת ומבצעת.
* הדס עפרת – מעצב ואמן מיצג.
* אורי רובינשטיין - מעצב תאורה.
* יוסי מר-חיים – מוזיקאי-מבצע.
* ליאור לרמן, יונתן שוחט ואילת לרמן – יוצרי הווידאו.

## מקהלת שחקנים
* שחקני קבוצת תיאטרון רות קנר: רונן בבלוקי, שירלי גל-שגב, דפנה הרכבי, עדי מאירוביץ', גיא סלמן וטלי קרק.
* הדרכה קולית: ריקי בוגטין.
* ויולה – אילת לרמן.
* תלבושות: שירלי גל-שגב.
* ייעוץ וליווי אמנותי: רות קנר.

## קישורים חיצוניים
* בין הספירות, באתר הבמה
* בין הספירות, באתר עכבר העיר
* 
* 
* נעמי יואלי, אחרי הספירות, באתר בית אבי חי
* על ההצגה, באתר של רות קנר

**ביקורות**
* צבי גורן, בין הספירות - זיכרון חי, באתר הבמה, 1 בדצמבר 2008
* 
* , התפרסם בידיעות תל אביב, 28 בנובמבר 2008
* מרית בן ישראל, כל אחד תופס איבר אחר – מג'וטו עד נעמי יואלי, 23 באוקטובר 2008
* 
* בין הספירות - נתיבה בן-יהודה, 1948, באתר מוט'קה, 19 באפריל 2009

קטגוריה:מחזות נעמי יואלי
קטגוריה:זוכי פרס קיפוד הזהב
קטגוריה:מחזות ישראליים
קטגוריה:מחזות בעברית
קטגוריה:מחזות משנות ה-2000
נפיץ: תיירות מלחמה

שמאל|ממוזער|180px|גליה יואלי ונעמי יואלי
שמאל|ממוזער|180px|נעמי יואלי
שמאל|ממוזער|180px|גליה יואלי
**נפיץ: תיירות מלחמה** היא הצגתן של נעמי יואלי וגליה יואלי. ההצגה עלתה בבכורה בפסטיבל עכו 2011, וזכתה בפרס על פריצת דרך ביצירה תיאטרונית ובפרס קיפוד הזהב לשפת במה.

## אודות ההצגה
המחזה מוגדר על ידי יוצרותיו כ"רשומון לזיכרון הישראלי קצר המועד". בחלקו הראשון של המחזה נעמי יואלי מספרת זכרונות מילדותה והתבגרותה. במקביל, גליה יואלי מקרינה על גבי מסך הקרנה ומסך טלוויזיה קטעי מידע ותיעוד שמעלים שאלות בקשר למבצע עופרת יצוקה ולגבי השתקפות הצד הפלסטיני בעיני הישראלים. חלק מה"זיכרונות" הנכללים בהצגה:
*חיקוי של חנה רובינא הקוראת את "מגש הכסף" בחגיגות העשור למדינה
*חיקוי של נהג אגד בזמן טיול לעזה, זמן קצר אחרי כיבושה
*דמותה של אמה של נעמי, המדקלמת שיר עברי בביקור שורשים בעיר הולדתה בגולה.

חלקו השני של המחזה מתרכז במקרה של עז א-דין אבו אל-עייש, רופא מג'בליה, שעובד בבית חולים ישראלי. בעיצומו של מבצע עופרת יצוקה, ב-16 בינואר 2009, נהרגו שלוש בנותיו ואחייניתו עקב פגיעת טנק ישראלי. העבודה עוקבת אחר התגובות למקרה. יואלי ובתה "מסיירות במחוזות הזיכרון האישי והקולקטיבי ומציגות את עקבות הקולות, העדויות והתגובות אשר ליוו וליבו את כרוניקת המוות, מעין 'והגדת לבתך' של הזיכרון הקצר". בין הטקסטים, טקסטים משפטיים שנועדו להכשיר ולהצדיק פעולות צבאיות בקרב אוכלוסייה אזרחית.

היצירה בוחנת איך האחר, בדמותו של הרופא, פולש לתודעה הקולקטיבית הישראלית.

היצירה המשיכה והציגה בתיאטרון תמונע עד יוני 2012.

## יוצרים ומבצעים
* עיבוד וביצוע: נעמי יואלי וגליה יואלי.
* עיצוב: הדס עפרת.
* מוזיקה: יוסי מר-חיים.
* תאורה: אורי רובינשטיין.
* סאונד ארט וייעוץ וידאו: אילת לרמן.
* תלבושות: וליה פירטינוף.
* ייעוץ סאונד: דודו שביט.
* הפקה ושירה: רויטל מלכה.

## קישורים חיצוניים
* באתר הבמה
* באתר עכבר העיר
* 
* 
* יואב איתמר, שיחה עם גליה ונעמי יואלי, יוצרות ההצגה נפיץ, באתר MySay, 18 באוקטובר 2011
* צבי גורן, עכו 2011 – כיבוש, גירוש וכוח, באתר הבמה, 18 באוקטובר 2011

## הערות שוליים

קטגוריה:מחזות נעמי יואלי
קטגוריה:מחזות ישראליים
קטגוריה:מחזות בעברית
קטגוריה:מחזות משנות ה-2010
קטגוריה:זוכי פרס קיפוד הזהב
קטגוריה:יצירות משנת 2011
השולחן: עבודת כיתה

שמאל|ממוזער|180px|נעמי יואלי
[שמאל|ממוזער|180px|[מיקי מרמור]]
[שמאל|ממוזער|180px|[דינה בליי-שור]]
[שמאל|ממוזער|180px|[יוסי מר חיים]]
**השולחן: עבודת כיתה** היא יצירתה התיאטרונית של נעמי יואלי משנת 2009, המבוססת על מחזה עדויות "השולחן", והסיפור "מול הראי" של אידה פינק מתוך ספרה "כל הסיפורים", שראה אור בהוצאת עם עובד בשנת 2004 בתרגום דוד ויינפלד.

## אודות ההצגה
ב"השולחן", ארבעה עדים מעידים על אקציה שערך הגסטאפו בכיכר העיר בתקופת השואה, בה נרצחו 1,300 יהודים. העדים מתוחקרים ממרחק הזמן על ידי חוקר, המתשאל אותם על שולחן שהיה במקום והעדים חלוקים ביניהם לגבי עצם קיומו ואם היה קיים – לגבי מידותיו. פינק עבדה כמתרגמת ורשמת חקירות של ניצולי שואה ישראלים על ידי משפטנים גרמנים. בין השאר מבטא המוטיב של השולחן את הסתייגותה של פינק מכך שבחקירת רצח עם דרשו מעדים לזכור פרטים "אובייקטיביים". המחזה עוסק במתח בין הזיכרון האובייקטיבי – של העובדות שקרו, לבין הזיכרון הסובייקטיבי, המשתנה מאדם לאדם, לפי מידת הבנתו ורשמיו מהאירוע. הטקסט השני של פינק הוא הסיפור הקצר "מול הראי", המתאר רגע בחייה של אישה מאוהבת.

היצירה מתרחשת בחלל של כיתה. החוקר (מגולם על ידי יואלי) יושב בשולחן המורה והעדים יושבים מולו בכיסאות התלמידים. אחד מהעדים מלווה את ההצגה בנגינת פסנתר. החוקר מקרין שקפים של דימויים שונים, שניתנים לפרשנויות שונות, עיבודים דיגיטליים למפת העיר. בתחילת ההצגה הקהל קיבל חוברת ובה הטקסט של ההצגה, והוזמן להשתתף בקריאת אחת העדויות.

גרסה קודמת של "השולחן" הועלתה במסגרת פסטיבל תיאטרון קצר בצוותא בשנת 2007.

ההצגה "השולחן: עבודת כיתה" הופקה במסגרת אי"ב (אגוד היוצרים העצמאיים בתיאטרון) ובתמיכת משרד התרבות ומפעל הפיס. ההצגה הוזמנה לחשיפה הבינלאומית לתיאטרון ישראלי 2010. מאז היא ממשיכה להופיע ברחבי הארץ.

## יוצרים ומבצעים
* יוצרת: נעמי יואלי.
* מוזיקה ונגינה: יוסי מר-חיים.
* פיתוח שפה חזותית ושקפים: ליאור לרמן.
* עין שלישית: מרית בן-ישראל.
* ייעוץ חלל: עמית דרורי.
* ייעוץ תלבושות: נעה וידמן.
* ייעוץ תאורה: אורי רובינשטיין.
* הפקה: רויטל מלכה.

## שחקנים
נעמי יואלי, מיקי מרמור, דינה בליי-שור ויוסי מר-חיים.

## קישורים חיצוניים
* באתר הבמה
* באתר עכבר העיר
* באתר תל אביב סיטי
* השולחן: עבודת כיתה, באתר מוט'קה, 11 באפריל 2010
* מרית בן ישראל, ארבעה סוגים של זיכרון – על "השולחן: עבודת כיתה" של נעמי יואלי, 28 בפברואר 2010
* מרית בן ישראל, ניתוח ההצגה, באתר סל תרבות ארצי

קטגוריה:מחזות נעמי יואלי
קטגוריה:מחזות ישראליים
קטגוריה:מחזות בעברית
קטגוריה:מחזות משנות ה-2000
קטגוריה:השואה באמנות
רליתיים

ממוזער|Amaurornis flavirostra
ממוזער|Porzana carolina
[ממוזער|[פורפיריה אפורת-ראש]]
**רליתיים** (שם מדעי: Rallidae) היא משפחה של עופות בסדרת העגוראים. מיני הרליות הם עופות קטנים החיים בביצות ובאזורים לחים וחלקם איבדו את יכולת התעופה שלהם. הם מצויים בכל היבשות כולל באיים מרוחקים.

הגדולה במיני הרליות היא הטאקאהה מניו זילנד שמגיעה למשקל 2.7 ק"ג. רוב המינים קטנים הרבה יותר.

## סוגים
* סוג ומין יחיד ברודית אפריקאית (*Aenigmatolimnas marginalis*)
* סוג ומין יחיד *Amaurolimnas concolor'
* סוג *Amaurornis*
* סוג *Anurolimnas*
* סוג *Aramides*
* סוג ומין יחיד [[רלית מחרחרת]] (*Aramidopsis plateni*)
* סוג ומין יחיד [[רלית האי אינאקססיבל]] (*Atlantisia rogersi*)
* סוג ומין יחיד *Cabalus lafresnayanus*
* סוג ומין יחיד *Canirallus oculeus*
* סוג *Coturnicops*
* סוג [[מלכישליו]] (*Crex*)
* סוג ומין יחיד [[רלית ספאטה]] (*Cyanolimnas cerverai*)
* סוג ומין יחיד [[רלית לבנת הגרון]] (*Dryolimnas cuvieri*)
* סוג ומין יחיד *Eulabeornis castaneoventris*
* סוג [[אגמייה]] (*Fulica*)
* סוג ומין יחיד  [[רלית תרנגולית]] (*Gallicrex cinerea*)
* סוג [[סופית (עוף)|סופית]] (*Gallinula*)
* סוג *Gallirallus* - בו ה[[וקה]]
* סוג *Gymnocrex*
* סוג ומין יחיד [[רלית וולאס]] (*Habroptila wallacii*)
* סוג ומין יחיד [[הימנטורניס האמטופוס]]   (*Himantornis haematopus*)
* סוג *Hypotaenidia*
* סוג *Laterallus*
* סוג *Lewinia*
* סוג ומין יחיד [[רלית פפואה מקורקעת]] (*Megacrex inepta*)
* סוג ומין יחיד [[רלית אוצלוטית]] (*Micropygia schomburgkii*)
* סוג ומין יחיד *Mustelirallus albicollis*
* סוג *Neocrex*
* סוג ומין יחיד *Nesoclopeus poecilopterus*
* סוג ומין יחיד *Paragallinula angulata*
* סוג *Pardirallus*
* סוג ומין יחיד *Poliolimnas cinereus*
* סוג [[פורפיריה (עוף)|פורפיריה]] (*Porphyrio*)
* סוג ומין יחיד [[סופית מוכתמת]] (*Porphyriops melanops*)
* סוג [[ברודית]] (*Porzana*)
* סוג *Rallina*
* סוג [[רלית]] (*Rallus*)
* סוג *Rufirallus*
* סוג ומין יחיד [[רלית רוגט]] (*Rougetius rougetii*)
* סוג *Tribonyx*
* סוג *Zapornia''

ישנם גם רליות נכחדות רבות כמו רלית אדומה. או רלית איוו ג'ימה, שנכחדה בשנות ה-20 של המאה ה-20.

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1825
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ניקולס אילוורד ויגורס
קטגוריה:טקסונים קיימים שהתפתחו באאוקן
אגמי אוניאנגה

**אגמי אוניאנגה** (צרפתית **Lacs d'Ounianga**) הם סדרה של 18 אגמים מתוקים, מליחים ומלוחים, השוכנים במדבר סהרה בצפונה של צ'אד. האגמים הערוכים בשתי קבוצות - קבוצת "אוניאנגה כביר" (הגדולה) ובה ארבעה אגמים, וכ-40 ק"מ ממזרח לה קבוצת "אוניאנגה זריר" (הקטנה) ובה שוכנים 14 האגמים הנותרים. בשנת 2012 הכריז ארגון אונסק"ו על האגמים כאתר מורשת עולמית.

## גאוגרפיה והידרולוגיה
ימין|ממוזער|250px|צילום אוויר של קבוצת "אוניאנגה זריר". מצפון לאגמים נראית רמת אבן החול ממנה מגיחים מי התהום המזינים את האגמים, וביניהם נראות דיונות החול. במרכז נראה אגם טלי שהוא האגם הגדול בקבוצה.
האגמים הם שרידיו של אגם גדול בהרבה, שהשתרע באזור במהלך תקופה הלחה שפקדה את מדבר סהרה, ואשר החלה לפני 15,000 שנים והסתיימה לפני כ-5,500 שנים. כיום הסביבה צחיחה וכמות המשקעים הממוצעת בה מגיעה לכ-2 מ"מ בשנה בלבד. מקורם של מי האגמים הוא במי התהום שניקוו באקוויפר בתקופה הלחה, ואשר מגיחים למרגלות לרמת אבן חול. צוקיה של רמה זו שכיוונה מצפון-מערב לדרום-מזרח, משתרעים בגובה של כ-50 עד 80 מטרים מצפון לאגמים.

האגם הגדול בקבוצת "אוניאנגה כביר" הוא אגם יואה (Lac Yoa) ששטחו כ-3.5 קמ"ר. הוא שוכן בגובה של 378 מטרים מעל פני הים, ועומקו מגיע לכ-27 מטרים. מי האגם מלוחים ורק אצות ומיקרואורגניזם מסוגלים להתקיים בו. בחלק מהאגמים האחרים של הקבוצה מצויים גם שני מינים של כחוליות (*Spirulina platensis* ו-*Arthrospira platensis*).

כמעט מחצית משטחם של אגמי "אוניאנגה זריר" מכוסה בצמחי מים צפים, ואלה מפחיתים באופן משמעותי את התאיידות המים וממתיקים אותם. האגם הגדול ביותר בקבוצה זו הוא אגם טלי (Lac Teli) השוכן בגובה של 360 מטרים מעל פני הים ועומקו המרבי הוא כ-10 מטרים בלבד. שטחו כ-4.3 קמ"ר, ואף שהוא גדול מאגם יואה, נפח מימיו קטן יותר. ייחודו של אגם טלי הוא בכך שהוא מזין את האגמים הסמוכים לו, ומימיו זורמים אליהם מתחת לפני הקרקע, דרך דיונות החול המפרידות בין האגמים.
250px|ממוזער|אגם יואה
## החי והצומח
באזור האגמים חיים מיני יונקים מעטים, הכוללים את השועל, הצבוע, הפנק, הארנבת המצויה והצבי. עם העופות נמנים עופות מים דוגמת הברווז המשויש ומספר ציפורי שיר. בחלק מאגמי "אוניאנגה זריר" שמימהם מתוקים, חיים דגים, דו-חיים וחסרי חוליות.

## האדם
לחופו של כל אחד משני האגמים הגדולים בשתי הקבוצות (יואה וטלי) שוכן כפר. בכפר אוניאנגה כביר שלחופי אגם יואה מתגוררים כ-9,000 איש, ובאוניאנגה זריר שליד אגם טלי חיים כאלף איש. התושבים מתפרנסים מגידול ירקות ופירות, בעיקר תמרים. אזור האגמים מוגן בחוק מאז שנת 2008, ואיכויותיו הטבעיות שמורות בזכות ריכוז האוכלוסייה הקטן בסביבה והתיירות המעטה הפוקדת אותה.

## ראו גם
* ימת צ'אד

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:צ'אד: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:צ'אד: גאוגרפיה
יין צעיר

200px|ממוזער|שמאל|כוס יין צעיר-משקה בעל עכירות גבוהה
**יין צעיר** המוכר בשפות אחרות גם כ**יין חדש**, **פדרווייסר**, (מגרמנית: **Federweißer** –נוצה לבנה) וכינויים רבים נוספים, הוא כינוי למשקה שעבר את התהליך הראשוני של הכנת היין.

## יצור
הכנת יין צעיר מתבצעת בחודשים הראשונים של הסתיו, ספטמבר-אוקטובר, על ידי סחיטת המיץ מענבים ירוקים או אדומים (אך יין מענבים ירוקים הוא נפוץ יותר), וסינון גס בלבד של המרכיבים המוצקים לקבלת מיץ פרי ללא הקליפות והגרעינים אך בעל עכירות גבוהה.

הוספת שמרים למיץ הענבים הסחוט יוצרת תהליך מהיר של תסיסה. הפרוקטוז שבמיץ מתפרק בתהליך של גליקוליזה, לאלכוהול ולפחמן דו-חמצני. המשקה מוכן לשתייה כאשר ריכוז האלכוהול מגיע לרמה של כ-4% אך היין הצעיר ממשיך בתהליך התסיסה עד לפירוק כל הפרוקטוז שבמיץ.

לאחר מספר ימים הופך היין הצעיר לבעל צבע כהה יותר. הוא לא ניתן לאחסון במשך זמן רב, ויש לצרוך אותו בתוך 5 ימים לכל היותר מיום הכנתו, זאת בשל הקושי באיטום מכלי היין, הצורך בהחזקת מכלי האחסון במצב אנכי על מנת לאפשר שחרור שוטף של הגזים הממשיכים להיווצר בתהליך התסיסה אשר ממשיך כל העת לייצר פחמן דו-חמצני העלול לגרום לפיצוץ הבקבוקים, והשינוי בטעם המשקה כתוצאה מעליית אחוז האלכוהול והירידה במתיקות הנובעת מהפחתת כמות הסוכר.

## צריכה
200px|ממוזער|שמאל|צורת הגשה מסורתית-פשטידת בצל בצירוף יין צעיר
שתיית יין צעיר כמשקה קל נחשבת על ידי רבים כמרעננת במיוחד ועדיפה על צריכת משקאות דומים כגון מיץ ענבים מעורב במי סודה, בשל האלכוהול הנוסף שבו, וגם על שתיית יין נתזים או יין תוסס אחר, בשל רמת המתיקות הגבוהה יותר שלו.

שתיית יין צעיר כמשקה קל מקובלת מאוד במדינות מרכז וצפון אירופה. הדרישה לצריכה מיידית של המשקה גרמה להתפתחות מסורת מקומית של מכירת היין הצעיר בקרבת אתרי היצור שלהם כלומר בחנויות ובדוכנים הקרובים ליקבים. לא נדיר כלל לראות לקוחות העוצרים בדוכני היקבים בצידי הדרכים, ובידיהם מכלי פלסטיק בני מספר ליטרים, הממולאים במקום מתוך מכלי ענק.

היין הצעיר מוגש לשולחן כמשקה קל בעל תסיסה קלה המכיל אחוז אלכוהול נמוך לעומת יין רגיל. מקובל לצרוך את היין הצעיר בתוספת למאכלים מתובלים ובעיקר כמשקה נלווה לפשטידת בצל (Zwiebelkuchen)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סוגי יין
קטגוריה:משקאות אלכוהוליים
איתמר מרזל

**איתמר מרזל** (נולד ב- 16 במאי 1949) הוא כדורסלן עבר ישראלי.

## ביוגרפיה
מרזל נולד בחיפה. שיחק כרכז בנבחרת ישראל ובקבוצות הפועל גבת/יגור, הפועל עפולה, הפועל תל אביב ובהפועל חיפה. מרזל, המתנשא לגובה של 1.85 מטרים, זכה במדי הפועל גבת יגור בגביע המדינה בשנת 1976. מרזל שימש מספר שנים כקפטן נבחרת ישראל והופיע במדיה ב-140 משחקים בהם קלע 594 נקודות. מרזל הוביל את הנבחרת בחמש אליפויות אירופה וזכה עמה במדליית זהב במשחקי אסיה שהתקיימו באיראן בשנת 1974. בהיותו נער נפצע מרזל מהתפוצצות חבית דלק אך התגבר על פציעתו הקשה. מרזל נהג לשחק עם חולצת טריקו מתחת לגופיית הכדורסל כדי להסתיר כוויות שנצלקו על עורו בתאונה זו.

## קישורים חיצוניים

* איתמר מרזל, באתר כדורסלע של ערן סלע
* 

קטגוריה:כדורסלני נבחרת ישראל
קטגוריה:כדורסלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורסלני הפועל חיפה
קטגוריה:כדורסלני הפועל עפולה
קטגוריה:כדורסלני הפועל גבת
קטגוריה:יגור: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1949
סמסונג גלקסי נוט II

**Samsung Galaxy Note II** (בתעתיק לעברית: **[[סמסונג גלקסי]] נוט 2**) הוא טלפון חכם בעל מסך מגע של חברת סמסונג. שני מסדרת ה-Samsung Galaxy Note. המכשיר משלב יכולות של טלפון סלולרי ומחשב כף יד המסוגל להתחבר לאינטרנט, וכמו כן, יכולות של טאבלט.

המכשיר הוצג לראשונה ב-29 באוגוסט 2012, בלונדון, והושק באוקטובר.

## חומרה
המכשיר כולל מסך מסוג HD Super Amoled RGB ברזולוציה של 1280x720 בגודל "5.5 כאשר דחיסות הפיקסלים עומדת על 267 ppi.
זכוכית המסך היא מסוג Gorilla Glass 2 של חברת Corning.
הוא מכיל מעבד מרובע ליבות 1.6 Ghz מסוג Exynos של סמסונג.

לטלפון מצלמה אחורית ברזולוציית 8 מגה-פיקסל ופלאש LED. מצלמה זו מסוגלת להקליט וידאו באיכות של 1080p במהירות של 30FPS (פריימים לשנייה). קיימת גם מצלמת 1.9 מגה פיקסל קדמית לשיחות וידאו באיכות HD. למצלמה תכונות כמו פוקוס אוטומטי, תיוג מיקום, זיהוי חיוך ומייצב תמונה.
המצלמה מסוגלת לצלם כמה תמונות ולבחור מהן את התמונה הכי טובה (best photo) ואף לבחור את התמונה שבה כולם מחייכים ומסתכלים למצלמה (best faces).

* **חיישנים** - למכשיר קיים חיישן תנועה מבוסס טכנולוגית גירוסקופ, המאפשר לבצע פעולות שונות באמצעות מחוות. כמו כן, קיים חיישן קרבה, NFC וברומטר.

* **כניסות** - למכשיר כניסות מיקרו USB (גרסה 2.0) לטעינה ולחיבור למחשב, וכניסת אודיו 3.5 מילימטר לאוזניות.

* **קישוריות** - למכשיר קישוריות Wi-Fi בתקנים b/g/n וכן WiFi Direct לחיבור ישיר בין שני מכשירים, בלוטות' 4.1.0 עם A2DP, מקלט GPS.

* **רשת** - תמיכה בדור 2.5: 2.5G (GSM/ GPRS/ EDGE): 850 / 900 / 1800 / 1900 MHz, דור 3: (HSPA+ 21Mbps): 850 / 900 / 1900 / 2100 MHz ודור 4 (בשווקים מסוימים).

* **תמיכה בקבצים** - המכשיר תומך בקובצי קול בפורמטים MP3 ,WAV ,eAAC, ובקובצי וידאו בפורמטים MP4 WMV ,H.264 ,H.263 ,DivX ,XviD.

* **גודל** - גובהו של המכשיר הוא 151.1 מ"מ, רוחבו 80.5 מ"מ, עוביו 9.4 מ"מ ומשקלו 180 גרם.

* **סוללה** - סוללת ליתיום-יון בהספק של 3100 mAh, נשלפת וניתנת להחלפה. למכשיר אפשרות לטעינה אלחוטית של הסוללה.

* **צבע** - המכשיר זמין בצבעים אפור "טיטניום", ולבן "שיש".

## S-Pen
המכשיר מגיע עם עט סטיילוס המכונה S Pen ומביא איתו מגוון יכולות:
* **Air View**- המכשיר מאפשר להציג תצוגה מקדימה של סרטים, הודעות דוא"ל ועוד ללא מגע במסך באמצעות החזקת העט מעל המקום הרצוי במסך.
* **Popup Note** - כשלוחצים על הכפתור שעל העט פעמיים על המסך נפתח חלון קטן של S-Note שבו ניתן לרשום הערות.

## תוכנה
הטלפון מגיע עם מערכת ההפעלה אנדרואיד של גוגל בגרסה 4.1.1 (Jelly Bean) עם ממשק ה-TouchWIZ Nature UX החדש של סמסונג בשנת 2014 יצא לאור עדכון נוסף למכשיר זה בשם   kitkat)  4.4.2)

## מכירות
סמסונג החלה למכור את המכשיר במגוון מדינות.
ב 3/11/12 היא דיווחה שנמכרו 3 מיליון יחידות של המכשיר.
ב 25 בנובמבר 2012 דיווחה כי 5 מיליון יחידות נמכרו.

## קישורים חיצוניים

* 
* Galxy Note 2 באתר סמסונג

N2
קטגוריה:מכשירים שהושקו ב-2012
קטגוריה:פאבלטים
הסנגהה התלת-לאומי

**הסנגהה התלת-לאומי** (בצרפתית: **Trinational de la Sangha** או **TNS**) הוא כינויו של מקבץ אזורי שימור חוצה-גבולות, השוכן משני צדדיו של נהר סנגהה, יובלו הימני של נהר קונגו, בשטחן של הרפובליקה של קונגו במזרח, הרפובליקה המרכז-אפריקאית בתווך וקמרון במערב. המקבץ כולל את שלושה פארקים לאומיים:
*לובקה (Lobéké) בקמרון הוכרז בשנת 2001 והוא משתרע על-פני שטח של 2,178.54 קמ"ר;
*דזאנגה-נדוקי (Dzanga-Ndoki) ברפובליקה המרכז-אפריקאית נוסד בשנת 1990 והוא נחלק לשני חלקים נפרדים – דזאנגה בצפון בשטח של 495 קמ"ר ונדוקי בדרום ששטחו 1,220 קמ"ר. בין שני החלקים מחברת שמורת הטבע דזאנגה-סנגהה;
* נובאלה-נדוקי (Nouabalé-Ndoki) ברפובליקה של קונגו ששטחו 3,865.92 קמ"ר והוא מוכרז מאז 1993.
בשנת 2000 נחתם הסכם לשיתוף-פעולה בין שלוש המדינות, והסנגהה התלת-לאומי נוסד בשנת 2007. בשנת 2012 הוא הוכרז כאתר מורשת עולמית בשטח כולל של 7,542.86 קמ"ר, והוא מוקף באזור חיץ בשטח של 17,879.5 קמ"ר המכונה, לעיתים, בשם אזור נוף הסנגהה התלת-לאומי.

## הנוף והצומח
הסנגהה התלת-לאומי מצטיין ביערות גשם רחבי היקף של עצים נשירים וירוקי עד, ביצות מיוערות (Swamps) וביצות המוצפות באופן תקופתי, אגמים, וכן מספר סוגים של אזורים פתוחים העשויים מאדמת סחף. אזורים אלה, שרק 138 מהם תועדו, נחלקים לאזורים פתוחים לאורך נהרות ונחלים ("Baïs") ואזורים הנמצאים בשקעים טופוגרפיים (Yangas). האזורים הפתוחים שונים זה מזה מבחינת שטחם, האדמה ממנה הם עשויים וההידרולוגיה המאפיינת אותם, ולכן התפתחו בהם מאפייני פאונה ופלורה שונים. נוסף על איכויותיהם הטבעיות, מאפשרים אזורים אלה לערוך תצפיות מדעיות ותיירותיות שאינן מתאפשרות דרך-כלל ביערות גשם אחרים. לעושרו של הסנגהה התלת-לאומי תורמת העובדת שהוא שוכן באזור המעבר שבין צמחיית אגן הקונגו וצמחיית האזור הגינאי. בנוסף, האזור השתמר היטב ביחס לאזורים אחרים באגן הקונגו בשל הנוכחות האנושית הדלה בו. לאורך ההיסטוריה הסתכמה השפעת האדם באזור בקיומן של חברות נודדות של ציידים-לקטים מוגבלות, ואף שכ-30% משטחו נוצל בחלקו למטרות מסחריות במחצית השנייה של המאה ה-20; כיום הוא הולך ושב למצבו הטבעי, עם שחזורו של החורש, וצפיפות האוכלוסין ברחביו נמוכה ביותר.

## החי
באזור מספר בתי גידול שונים למיני בעלי חיים רבים, חלקם אנדמים, אחרים נדירים או נמצאים בסכנת הכחדה. בנהר הסנגהה, החוצה את האזור מצפון לדרום ומהווה את הנהר העיקרי בו, חיות אוכלוסיות גדולות של תנין היאור ושל דג הטרף *Hydrocynus goliath* העשוי להגיע לאורך של 1.5 מטר. פסיפס היערות והאזורים הפתוחים מושך מיני יונקים שונים דוגמת פיל יער אפריקני שאוכלוסייתו מצטיינת במספרה, בבריאותה וביחס מספרי שווה בין המינים; אוכלוסיות גדולות של גורילות ושימפנזות שלפי ההערכה חלק גדול מהן לא פגש מעולם באדם, מספר מיני אנטילופות כגון קודו הביצות, בונגו, אוריבי, ואנטילופת בייטס, תאו אפריקני, וכן מספר מינים של חזיר בר. תפוצתם של מספר מינים מוגבלת לאחד מצדדיו של נהר סנגהה, ואצל אחרים ניכרים הבדלים התנהגותיים בין אוכלוסיות השוכנות ממזרח ומערב לו.

## קישורים חיצוניים

* מידע אודות אגן הניקוז של הסנגהה


קובץ:First_mirador_in_Lob%C3%A9k%C3%A9.jpg|מסתור תצפית בפארק הלאומי לובקה
קובץ:Lob%C3%A9k%C3%A9_buffalo.jpg|תאו היער בשטח פתוח בפארק הלאומי לובקה
קובץ:Gorilla_tool_use.png|גורילה בפארק הלאומי נובאלה-נדוקי
קובץ:Loxodontacyclotis.jpg|פיל יער אפריקני בפארק הלאומי נובאלה-נדוקי


קטגוריה:קמרון: גאוגרפיה
קטגוריה:הרפובליקה של קונגו: גאוגרפיה
קטגוריה:הרפובליקה המרכז-אפריקאית: גאוגרפיה
קטגוריה:יערות גשם באפריקה
קטגוריה:אפריקה: פארקים לאומיים
אמין אל הינדי

**אמין אל הינדי** (9 בינואר 1941 – 17 באוגוסט 2010) היה ראש המודיעין של הרשות הפלסטינית, היה ממנהיגי ארגון ספטמבר השחור ואחד החשודים במעורבות בטבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן בה נהרגו 11 ספורטאים ומאמנים ישראלים.

אל הינדי נולד בעזה, וכנער צעיר היה מראשוני הפעילים בארגון הפת"ח שהקים יאסר ערפאת בשנת 1950. 

בשנת 1971 היה בין מייסדי הארגון ספטמבר השחור שהוקם על מנת לנקום את גירוש הארגונים הפלסטינים מירדן ובתפקיד זה היה בין המתכננים של הרצח באולימפיאדת מינכן.נודע בכינוי "אבו פאוזי".

בשנת 1990 בעקבות הסכמי אוסלו התירה לו ישראל לחזור לגדה המערבית, ברמאללה הוא היה פקיד בכיר ברשות הפלסטינית ושימש כמפקד המודיעין והביטחון הכללי הפלסטיני עד לשנת 2005, בתפקיד זה היה בקשרים עם מפקדים בצה"ל ובשב"כ.

ב-17 באוגוסט 2010 מת אל הינדי בירדן ממחלת הסרטן, הלווייתו נערכה ברמאללה ולאחר מכן הועברה גופתו לרצועת עזה שם נקבר.

## הערות שוליים

קטגוריה:טרוריסטים פלסטינים
קטגוריה:פעילי פת"ח
קטגוריה:טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן
קטגוריה:ראשי מנגנוני הביטחון הפלסטיניים
קטגוריה:נפטרים מסרטן הלבלב
קטגוריה:עזה: אישים
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1940
קטגוריה:פלסטינים שנפטרו ב-2010
צ'הארמחאל ובח'תיארי

**פרובינציית צַ'הַארְמַחאל ובַּחְ'תיאַרי** (בפרסית: **استان چهارمحال و بختیاری**, אסתאנ־י צ'הארמחאל ו בח'תיארי) היא אחת מ־31 הפרובינציות של איראן. היא שוכנת בדרום־מערב המדינה ובירתה היא שַהְרֶכֹּרְד.

לפרובינציה שטח של 16,332 קילומטרים רבועים ואוכלוסייה של 856,910 בהערכת 2006.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:איראן: פרובינציות
מהר"ם מינץ

רבי **משה מינץ** בן רבי יצחק הלוי מינץ (ה'קע"ה, 1415~ – ה'ר"ם, 1480~), מכונה המהר"ם מינץ היה ממנהיגי יהדות אשכנז במאה ה-15, שימש כרב בקהילות: וירצבורג, מיינץ, אולם, לנדא, במברג, נירנברג ופוזן. חיבר את שו"ת מהר"ם מינץ.

## ביוגרפיה
נולד בסביבות שנת ה'קע"ה. מקום לידתו אינו ברור, ייתכן שנולד בלוקא שבצפון איטליה. מקור שם משפחתו כנראה אינו קשור לעיר מיינץ אלא למקצוע המשפחה, ומרמז על עיסוק במטבעות (מיינץ= מטבע) או צמח המנטה. בן דודו היה רבי יהודה מינץ, רבה של פדובה שעמו עמד בקשרי התכתבות בנושאי בהלכה

כנראה שבין השנים ה'קפ"ח-ה'ק"ץ למד אצל ר' זלמן יענט בטרויז, בשנת ה'קצ"א הוא חתום על גט מנירנברג וכנראה עבר לישיבת נירנברג בראשות רבי זלמן כ"ץ (מהרז"ך), ולאחר פטירת מהרז"ך בשנת ה'ר"ד עבר לישיבת ארפורט בראשות רבי יעקב וייל (מהרי"ו). בשנת ה'ר"ט החל ללמוד אצל רבי ישראל איסרלן (בעל תרומת הדשן) והוא חתום על גט בנירנברג מאותה שנה.

הוא החל לשמש כרב בוירצבורג, בשנת ה'רי"ד עבר למיינץ שם ישב עד ביזת אדולף השני מנסאו  את העיר בשנת ה'רכ"ג, ואז נדד לאולם וממנה ללנדא. בשנת ה'רכ"ט עבר לבמברג, בשנת ה'רל"ג עבר לנירנברג ממנה עבר לפוזנן בשנת ה'רל"ד. הוא תכנן לעלות ממנה לארץ ישראל וכנראה שנפטר לפני כן.

ספרו שו"ת מהר"ם מינץ נדפס לראשונה בקראקא בשנת שע"ז (1617), ולכן לא הובאו פסקיו בדברי רבי יוסף קארו והרמ"א.

שו"ת המהר"ם מינץ יצא לאור במהדורה מתוקנת על ידי הרב י"ש דומב בהוצאת מכון ירושלים (תשנ"א - 1991), ונכלל במאגר פרויקט השו"ת של אוניברסיטת בר-אילן.

## לקריאה נוספת

* י. שרגא דומב, **מבוא לשו"ת מהר"ם מינץ**, מכון ירושלים תשנ"א.
* ש. טל, סיני שנה כ' כרך מ' תשי"ז.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ראשוני אשכנז
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת: ראשונים
קטגוריה:וירצבורג: יהודים
קטגוריה:מגנצא: רבנים
קטגוריה:פוזנה: רבנים
קטגוריה:יהודי אשכנז במאה ה-15
קטגוריה:יהודי פולין במאה ה-15
קטגוריה:ילידי 1420
קטגוריה:נפטרים ב-1482
ורוניקה רות'

**ורוניקה רות**' (באנגלית: **Veronica Roth**; נולדה ב-19 באוגוסט 1988) היא סופרת אמריקאית הידועה בזכות הטרילוגיה הדיסטופית רבת-המכר שכתבה לנוער בשם "מפוצלים".

## ביוגרפיה
את הספר הראשון בטרילוגיה כתבה בהיותה סטודנטית, ספר שזכה לעיבוד קולנועי בדמות הסרט "מפוצלים", שיצא במרץ 2014. רות' בוגרת חוג כתיבה באוניברסיטת נורת'ווסטרן.

היא מתגוררת בשיקגו, ארצות הברית, ונשואה לצלם נלסון פיץ'. 

על הספר השני של ורוניקה רות', "מורדים", יצא סרט קולנוע הנושא את שמו במרץ 2015.

## ספריה
* מפוצלים (2011), הוצאת הקיבוץ המאוחד
* מורדים (2012), הוצאת הקיבוץ המאוחד
* נאמנים (2014), הוצאת הקיבוץ המאוחד
* פור (2015), הוצאת הקיבוץ המאוחד
* לחרוט את האות (2017)

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* אתר המחברת **<span style="color: gray;">(אנגלית)</span>**

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:סופרות פנטזיה אמריקאיות
קטגוריה:סופרי פנטזיה אמריקאים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת נורת'ווסטרן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת נורת'ווסטרן
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1988
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1988
שרגא פייבל קנול

**שרגא פייבל (פייבוס) קנול** (Phoebus Knoll; ט"ז בחשוון תר"פ, 9 בנובמבר 1919 - כ"א בשבט תשע"ב, 14 בפברואר 2012) היה איש עסקים, מלונאי ופילנתרופ יהודי.

## ביוגרפיה
נולד בווינה כבנם הצעיר של צבי ודבורה קנול, שהיגרו מגליציה לאוסטריה בעקבות מלחמת העולם הראשונה.

הועסק בקליניקה של דוצנג שטיין בעיר וינה כטכנאי שיניים. עם עליית הנאצים לשלטון ולאחר שחוו את מאורעות ליל הבדולח, נמלטו בני המשפחה מאוסטריה בדרכים שונות והתיישבו בקראקס, ונצואלה, והיו ממניחי היסודות לקהילה היהודית המקומית.

(עיין ספרו של מנחם גלרטר - ציוני לכל החיים/זכרונות ומעשים - ..." “***סליחות” אמרתי בביתם של משפחת קנול, אשר שלחה לי מדי בוקר בבוקר אוטו הדור ואחרי תפלת “שחרית” החזירני אל המלון. בביתם של משפחת קנול, שעמד באחד הפרברים, היה “מנין” בכל ימות השנה, ו“לימים הנוראים” זימנו חזן מניו יורק***")

קנול ניצל את הידע הדנטלי שרכש ועסק בשיווק ציוד למעבדות שיניים, שהתפתחו לאחר זמן לסחר בציוד רפואי כללי, בין השאר הוא היה הראשון ליבא לוונצואלה מכונות רנטגן, וכן הקים עבור ממשלת וונצואלה בית חולים בתפוסה של 1,000 (!) מיטות בשנות החמישים.  בהמשך התפרס לתחומי השקעה נוספים ומסועפים וזכה להצלחה רבה בעסקיו. 

בתחילת שנות ה-60 עלה לישראל והתיישב בתל אביב. בשנת 1964 חנך יחד עם אחיו מנחם מנדל את "מלון דבורה" ברחוב בן-יהודה בתל אביב כמלון יוקרתי כשר למהדרין, שהציג לראשונה בישראל מעלית שבת. שם המלון הנציח את אמו המנוחה דבורה. המבנה, שהיה בשעתו אחד המבנים הגבוהים בתל אביב, זכה לסיקור בכתב העת הבינלאומי "Time Magazine", שאף הציג תצלום של האחים קנול בעת קריאת התורה בבית הכנסת המהודר שבמלון.

קנול עסק בפעילות פילנתרופית, בתחומים רבים, סייע והקים בתי מדרש כוללים וישיבות, היה פעיל בהיקפים גדולים בחלוקת ערכות מזון לנזקקים מדי חודש בחודשו, ובפעילויות רבות נוספות שרק חלק מהן נחשפו לציבור.

מיזם נוסף שמומן על ידו, הוא הוצאתו לאור של מהדורת ארבעה טורים השלם בהוצאת 'מכון שירת דבורה' (22 כרכים). המיזם, ההדרת ספר ארבעה טורים על פי כתבי יד, שהעבודה עליו החלה במכון ירושלים - נקלע לקשיים, בהותירו כעשרת אלפים מנויים מאוכזבים. קנול רכש את המיזם ובהשקעה לא מבוטלת איפשר את המשך עבודת הההדרה עד לסיום המהדורה ושיווקה.

פעילות הארגון "בינינו" מוקדשת לזכרו.

נטמן בחלקת הרבנים בהר המנוחות, לצד הוריו ואחיו. הותיר אחריו את רעיתו, ארבעת ילדיו, נכדים ונינים.

## קישורים חיצוניים
* 
* הודעה על פטירתו, באתר בחדרי חרדים
* Judaism: Synagogue with Bedrooms, באתר טיים
## הערות שוליים

קטגוריה:יהודים ונצואלים
קטגוריה:נדבנים ישראלים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:מלונאים ישראלים
קטגוריה:פליטי רדיפות הנאצים
קטגוריה:ישראלים ילידי אוסטריה
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2012
לוגסי

**לוגסי** (לעיתים גם: "לוגאסי" או במקרים מסוימים: "לוגשי") הוא שם משפחה יהודי-ספרדי טופונימי, שניתן ליהודים שחיו בעיירה (או כפר לפי מקורות מסוימים) **[[לוגאס]]** (Lugás) שבאסטוריאס לפני גירוש ספרד ונשמר על ידי צאצאיהם. גרסה אחרת טוענת כי השם לוגסי מקורו ביהודי פרובנס שישבו בעיירה בשם "לוגאס" בדרום-מערב צרפת, בקרבת טולוז ובורדו. היו שניסו לקשור את השם עם הר "אל אוגס" או "עוגז" בצפון אלג'יריה אולם האיות שלו בערבית לא תואם את הכתיבה היהודית. השם מתועד בעיקר בקהילות היהודיות שלפני קום מדינת ישראל במרוקו, לאחר מכן באלג'יריה, בצרפת, בטורקיה, במצרים, בבריטניה, בברזיל ובהונגריה.

## הערות שוליים

קטגוריה:שמות משפחה ביהדות ספרד ופורטוגל
קטגוריה:שמות משפחה טופונימיים