open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ספיירו הדרקון

**ספיירו הדרקון** (באנגלית: **Spyro the Dragon**) הוא משחק פלטפורמה שפותח על ידי חברת "אינסומנייק", ויצא ב-10 בספטמבר 1998 לקונסולות פלייסטיישן ופלייסטיישן 3.

## עלילה
המשחק מתחיל בהצגת עולם הדרקונים, בו מצולם סרט על האירועים שמתרחשים באזור. אחד הדרקונים המופיע בסרט מתאר כיצד מפלצות דמויות עוגים הורסות את הטירה שבה הם גרים, וגונבים ממנה יהלומים.
לפתע, כל הדרקונים, למעט ספיירו, הופכים לפסלי אבן. ספיירו מסתובב ברחבי הטירה, מוצא אוצרות, מפלצות ואזורים חדשים תוך כדי שהוא מציל את חבריו. 

## דמויות
***ספיירו** - גיבור המשחק. דרקון סגול קטן המסוגל לנשוף אש ולנגוח.
***ספארקס** - שפירית המלווה את ספיירו במסעותיו, וגם חברו הטוב ביותר. אוכל פרפרים על מנת לשחזר אנרגיה. צבעו משתנה כאשר ספיירו נפגע.
***נסטור** - מפקד הדרקונים. דרקון ירוק גדול וקשוח.
***ארגוס** - דרקון כחול שספיירו פוגש על יד שער אל אחד השלבים.
***דבלין** - דרקון אדום שספיירו פוגש ליד מפל מים. במשחקים המאוחרים יותר בסדרה הוא מוצג כמפקד.
***טומס/סילבוס** - דרקון חום שהצליח להציל את ספיירו, בטרם כול הדרקונים הפכו לפסלי אבן.
***הצייד מאואלר** - מופיע בחלק מהמשחקים בסדרה בתור שותף לקרב ויועצו של ספיירו.
***סינדר**  - דמות ראשית בסדרה. דרקונית בצבע סגול כהה ששרדה את ההתמוטטות של אחד ממקדשי הדרקונים ביחד עם ספיירו. השניים מתפצלים לדרכים נפרדות, ולבסוף נפגשים שוב.
***טוסטי** - הבוס הראשון במשחק. מוצג בהתחלה כדחליל משונה החמוש בחרמש, אך מתגלה בהמשך ככבשה על קביים.
* **נאסטי נורק** - הבוס האחרון במשחק, והאחד שהפך את הדרקונים לפסלים.

## קישורים חיצוניים

* 
* דף ויקי של ספיירו באתר ויקיה

קטגוריה:משחקי פלייסטיישן
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 1998
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו בארצות הברית
ניל אשר סילברמן

**ניל אשר סילברמן** (באנגלית: **Neil Asher Silberman**; נולד ב-19 ביוני 1950, בבוסטון שבמסצ'וסטס) הוא ארכאולוג והיסטוריון אמריקאי.

סילברמן הוא בוגר אוניברסיטת וסליאן והתמחה בארכאולוגיה של המזרח הקרוב באוניברסיטה העברית. ב-1991 זכה במלגת גוגנהיים, הוא עורך תורם למגזין ארכאולוגיה וחבר בוועדת העריכה של כתב העת הבינלאומי של נכסי תרבות, ניהול מורשת, ארכאולוגיה ומזרח קרוב.

מאז שנת 1998, הוא מעורב בתחום ההמסרה (פרשנות מורשת הציבור והצגתה), בעבודה על פרויקטים שונים באירופה ובמזרח התיכון. משנת 2004 עד 2007, הוא שמש כמנהל מרכז אנמה לארכאולוגיה ומורשת בבלגיה (Ename Center for Public Archaeology and Heritage Presentation). בשנת 2008 הוא התמנה לסגל של המחלקה לאנתרופולוגיה מאוניברסיטת מסצ'וסטס אמהרסט והפך לאחד ממייסדי המרכז למורשית ולחברה.

שימש גם כנשיא הוועדה המדעית הבינלאומית של ICOMOS לפרשנות ותצוגה והיה חבר בוועדה הבינלאומית המייעצת והמועצה מדעית ל-ICOMOS.

## מספריו
* ראשית ישראל (2001) (עם ישראל פינקלשטיין)
* דוד ושלמה - בין מציאות היסטורית למיתוס (2006) (עם ישראל פינקלשטיין)

* Archaeology and Society in the 21st Century (2001)
* Heavenly Powers (1998)
* The Message and the Kingdom (1997)
* The Archaeology of Israel (1995)
* Invisible America (1995)
* The Hidden Scrolls (1994)
* A Prophet from Amongst You: The Life of Yigael Yadin (1993)
* Between Past and Present (1989)
* Digging for God and Country (1982)


## קישורים חיצוניים

* מאמרים של סילברמן, באתר מקראנט
* 
* קורות חיים  
* בלוג אישי של סילברמן על ארכאולוגיה 
* 

קטגוריה:ארכאולוגים אמריקאים
קטגוריה:היסטוריונים אמריקאים
קטגוריה:זוכי מלגת גוגנהיים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת וסליאן
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1950
אמילי דה פורסט

**אמילי שארלוט-ויקטוריה דה פורסט** (בדנית: **Emmelie Charlotte-Victoria de Forest**; נולדה ב-28 בפברואר 1993) היא זמרת דנית. דה פורסט ייצגה את דנמרק באירוויזיון 2013 שנערך במאלמה, שוודיה עם השיר "Only Teardrops" וזכתה במקום הראשון.

## חייה
אמילי דה פורסט נולדה בעיר ראנס שבדנמרק, לאמא דנית ואבא שוודי. לאחר גירושיהם של הוריה, היא ואמה התגוררו בעיירה מאריאגר. דה פורסט החלה לשיר בגיל 9. בגיל 14 שיתפה פעולה עם הזמר הסקוטי פרסר נייל, והשתתפה בפסטיבלים ובאירועי תרבות.
ב-2011 היא עברה לקופנהגן ונרשמה לבית הספר למוזיקה של קתרין סאדולינס.

דה פורסט טוענת כי היא צאצאית של המלכה ויקטוריה, ושסבה, מוריס ארנולד דה פורסט, הוא צאצא ישיר של המלך אדוארד השביעי (על-פי ידיעה בעיתון דני). הרדיו הדני השתמש בסיפור הזה בשביל לקדם את ה"דאנסק מלודי גרנד פרי"- הקדם האירוויזיון הדני.

### אירוויזיון 2013 והאלבום "Only Teardrops"
דה פורסט הייתה אחת מ-10 המתמודדים בתחרות "דאנסק מלודי גרנד פרי" שהתקיימה במאלמה ששוודיה, שהתחרו על הזכות לייצג את דנמרק באירוויזיון 2013.

שירה של דה פורסט נקרא "Only Teardrops" (בתרגום חופשי "רק דמעות"), וב-26 בינואר 2013 ניצחה בבחירה הארצית ונבחרה לייצג את ארצה. בתחרות האירוויזיון עצמה ניצחה דה פורסט לאחר ששירה זכה לקבל 281 נקודות.

ב-14 באפריל, הכריזה דה פורסט על יציאת אלבום הבכורה שלה "Only Teardrops", שיצא לאור ב-6 במאי 2013, כשבוע לפני חצי הגמר הראשון של האירוויזיון.

## דיסקוגרפיה
### אלבומי אולפן
*Only Teardrops - 2013

### סינגלים
*"Only Teardrops" - 2013
*"Hunter & Prey" - 2013
*"Rainmaker" - 2014

## ראו גם
* דנמרק באירוויזיון

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:מוזיקאים דנים
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 2013
קטגוריה:נציגי דנמרק באירוויזיון
קטגוריה:זוכי האירוויזיון
קטגוריה:זמרות דניות
קטגוריה:זוכי האירוויזיון: דנמרק
קטגוריה:ילידות 1993
קטגוריה:דנים שנולדו ב-1993
מקס יעקובסון

**מקס יעקובסון** (בפינית: **Max Jakobson**; 30 בספטמבר 1923 – 9 במרץ 2013) היה עיתונאי ודיפלומט יהודי-פיני. היה ממובילי המדיניות הנייטרלית של פינלנד במלחמה הקרה. בשנת 1971 היה מועמד לתפקיד מזכ"ל האו"ם. שימש כחבר בוועד המנהל של ארגון UN Watch.

## קורות חייו ופועלו
יעקובסון נולד בשנת 1923 בעיר ויבורג שבפינלנד (כיום נמצאת העיר בשטחה של רוסיה) ליונאס יעקובסון, יושב ראש הקהילה היהודית בעירו ויושב ראש התנועה הציונית בפינלנד, ופנינה (גרטה) יעקובסון, גיורת שהייתה תומכת של התנועה הרוויזיוניסטית והנהיגה דיבור עברית בביתה. סבו נולד בלטביה והשתקע בפינלנד כאשר סיים שירותו הצבאי בוויבורג. בשנת 1941 סיים מקס יעקובסון את לימודיו בהלסינקי. בשנת 1942 התגייס לצבא פינלנד ולחם במלחמת ההמשך כנגד ברית המועצות בחבל קרליה. לאחר המלחמה החל את דרכו כעיתונאי והיה כתב של ה-BBC בלונדון בשנים 1946–1948 וכתב של העיתון "Uusi" בשפה הפינית בשנים 1948–1953. בשנת 1953 החל לעבוד במשרד החוץ הפיני. הוא היה נספח עיתונות בוושינגטון עד 1958 ובשנים 1958–1962 היה מנהל מחלקת העיתונות של המשרד בהלסינקי. בין השנים 1965–1971 כיהן כשגריר פינלנד באו"ם שם שימש כיושב ראש הוועדה המדינית המקבילה בשנת 1966 וכנשיא התורן של מועצת הביטחון של האו"ם בשנת 1969. בסיום כהונתו היה מועמד לתפקיד מזכ"ל האו"ם אך מועמדותו נכשלה בעקבות וטו שהטילה ברית המועצות. לאחר מכן עד שנת 1974 כיהן כשגריר בשוודיה.

לאחר שירותו במשרד החוץ שב לארצו וכתב ספרים רבים על ההיסטוריה הפוליטית של פינלנד ועל ההיסטוריה של אנגליה. ספריו זכו להצלחה רבה ותורגמו לשפות נוספות. כמו כן היה פרשן פוליטי בתקשורת. בשנים 1999–2008 פעל כיו"ר הוועדה הבינלאומית האסטונית לחקר פשעים נגד האנושות  שחקרה את פשעי המלחמה שבוצעו באסטוניה בעת הכיבוש הנאצי. יעקובסון היה גם יועצם של כמה פוליטיקאים בפינלנד.

## ספריו
* **אנגליה בכור ההיתוך**, 1952
* **דיפלומטים בחורף**, 1955
* **הדיפלומטיה של מלחמת החורף**, הוצאת אוניברסיטת הרווארד, 1961
* **הקו החם**, 1968
* **הקו האדום הדק**, 1980
* **שכבה**, 1983
* **פינלנד: מיתוס ומציאות**, הוצאת אוניברסיטת אוקספורד, 1987
* **הכוח**, 1992
* **פינלנד באירופה החדשה**, 1998
* **העתיד?**, 2005
* **שנים של גורל**, 2008

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודים פינים
קטגוריה:דיפלומטים יהודים
קטגוריה:סופרים פינים
קטגוריה:עיתונאים פינים
קטגוריה:שגרירי פינלנד בשוודיה
קטגוריה:שגרירים באו"ם
קטגוריה:מעוטרי עיטור הכוכב של יוגוסלביה
קטגוריה:אנשי צבא פינים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חיילים יהודים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:פינים שנולדו ב-1923
קטגוריה:נפטרים ב-2013
משה אלעזר אייזנשטדט

הרב ד"ר **משה אלעזר אייזנשטדט** (כ"ח באדר תרכ"ט - כ"ד בכסלו תש"ד; 11 במרץ 1869 - 21 בדצמבר 1943) היה רבה הרשמי של סנקט פטרבורג בשנים 1909 - 1918, פעיל חברתי וכותב בכתבי עת.
## חייו
נולד בנישוויז (פלך מינסק) לאביו, ר' צבי, שהיה מורה לעברית. קיבל חינוך דתי, ובמקביל למד גם לימודי חול. בגיל 13 החל לכתוב בכתבי העת "המליץ" ו"הצפירה". בגיל 16 נסע לישיבת וולוז'ין, אך עקב מחלה נאלץ לחזור לביתו. בשנת תרמ"ח. עבר למינסק ולמד שם תקופה קצרה לימודים כללים כהכנה לאוניברסיטה. משם שלח מאמרים ל"מליץ" בשמו או בכינויים שם העט "בן צבי" ו"עיר הברזל". ממינסק יצא לברלין ולמד באוניברסיטת המקום פילוסופיה ולשונות המזרח, וכן בבית הספר הגבוה ללימודי יהדות. בתרנ"ה קיבל תואר ד"ר לפילוסופיה. לאחר סיום לימודיו חזר לרוסיה ועבד כמורה בבית יתומים, ומורה ליהדות במספר גימנסיות. נתן גם שיעורים בבית הברון הוראצי גינצבורג.

בשנת תר"ע נתמנה לרבה של קהילת פטרבורג. בכהונתו פעל רבות בשדה הציבורי והחברתי. השתתף באופן פעיל וקבוע בחיים התרבותיים והחברתיים של הקהילה היהודית, והיה לנציג הקהילה היהודית בפני השלטונות. היה פעיל ביותר ב"חברה להפצת התרבות בין יהודי רוסיה", וארגן קורסים למדעי היהדות.

בשנות המהפכה ולאחריה נשאר על תפקידו, אך בשנת תרפ"ג השתקע בפריז. לאחר כיבוש צרפת על ידי גרמניה עבר לניו יורק, ושם נפטר בשנת 1943.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* [צילום הערך עליו באנציקלופדיה יודאיקה](https://books.google.co.il/books?id=ArxYAwAAQBAJ&lpg=PA271&ots=OT1aunficy&dq=EISENSTADT%2C%20MOSES%20ELEAZAR%20(1869–1943)&hl=iw&pg=PA271#v=onepage&q=EISENSTADT,%20MOSES%20ELEAZAR%20(1869–1943)&f=false) באתר גוגל ספרים, גרסה טקסטואלית מצוטטת בדף זה
* 

* 

קטגוריה:רבנים רוסים
קטגוריה:סנקט פטרבורג: רבנים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1869

קטגוריה:נפטרים ב-1943
ארץ השלגים

**ארץ השלגים** (בלטינית: **Terra Nivium** - "טרה ניביום") היא רמה בעלת צורת משולש על פני הירח. שמה של הרמה ניתן לה על ידי הסלנוגרף ג'ובאני ריקיולי בספרו "האלמגסט החדש" (Almagestum novum).

הרמה מצויה צפונית לים האדים. מצפון מערב לרמה מצוי רכס הרי אפנינוס ובצפון מזרחה רכס הרי האמוס. על פני הרמה מספר חלקים נמוכים יותר המכוסים בזלת, ומהווים ימות קטנות.

ממוזער|שמאל|400px|חלקי ארץ השלגים.

קטגוריה:טופוגרפיה של הירח
אלפונסו ריביירו

**אלפונסו לינקולן ריביירו** (באנגלית: **Alfonso Ribeiro**; נולד ב-21 בספטמבר 1971) הוא שחקן, קומיקאי, רקדן, מנחה טלוויזיה ובמאי טלוויזיה אמריקאי. הוא ידוע בשל תפקידו כ"קרלטון בנקס" בקומדיית המצבים האמריקאית "הנסיך המדליק מבל אייר".

## ביוגרפיה
אלפונסו ריביירו נולד בעיר ניו יורק, בשכונת ריברדייל שברובע הברונקס, למייקל וג'וי (דה לאון) ריביירו (שניהם ממוצא טרינדדי). אלפונסו הוא הנכד של זמר הקליפסו "האריה השואג".

## קריירה
אלפונסו ריביירו החל את הקריירה שלו בגיל שמונה כששיחק בתפקיד ראשי במחזמר "The Tap Dance Kid" בשנת 1983. ריביירו זכה לביקורות חיוביות על הביצועים שלו והיה מועמד לפרס Outer Critics Circle. בשנת 1984 הוא הופיע כרקדן באחת מהפרסומות הטלוויזיונית של מייקל ג'קסון עבור חברת פפסי. באותה השנה ריביירו שיחק בסדרת הטלוויזיה "כפיות הכסף" (Silver Spoons) בתפקיד החבר הטוב ביותר של ריק שרודר. בשנת 1985 הוא הופיע בפרסומת של MTV ושם פורסם ספרו של ריביירו שנקרא "Alfonso's Breakin' & Poppin' Book". התפקיד הבולט ביותר של ריביירו הוא כששיחק בין השנים 1990–1996 את האיש העשיר והמפונק, קרלטון בנקס בקומדיית המצבים האמריקאית הנסיך המדליק מבל אייר והוא גם ביים כמה פרקים של הסדרה. דמותו של ריביירו בסדרה הייתה ידועה כדמות שרוקדת בתדירות גבוהה לצלילי השיר "It's Not Unusual" של הזמר טום ג'ונס והשיר זכה בכינוי "הריקוד של קרלטון".

בשנת 2008 החל ריביירו להנחות את השעשועון "Catch 21" ברשת GSN. ריביירו ביים כמה פרקים בסדרת הטלוויזיה "פגוש את הבראונים" (באנגלית: Meet The Browns) וגם ביים את רוב עונה 2 של סדרת הטלוויזיה "? Are We There Yet" (בתרגום חופשי: אנחנו כבר שם?). בשנת 2014 ריביירו השתתף בעונה ה-19 של תוכנית הריאליטי האמריקאית רוקדים עם כוכבים יחד עם הרקדנית המקצועית ויטני קרסון. ריביירו וויטני ניצחו בגמר התוכנית.

בשנת 2021 השתתף בסרט "החבובות: האחוזה הרדופה" שעלה בדיסני+.

בשנת 2022 החל להנחות את תוכנית המציאות "רוקדים עם כוכבים" בארצות הברית.

## חיים אישיים
אלפונסו ריביירו התחתן עם הסופרת אנג'לה אנקריץ' ב-13 באוקטובר 2012, אחרי שהשניים התארסו ביולי 2012. השניים מתגוררים בלוס אנג'לס. ריביירו היה נשוי בעבר לרובין סטפלר ב-2002. סטפלר וריביירו התגרשו ב-2006. הזוג לשעבר חולקים משמרת משותפת על בתם.

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

* 
* אלפונסו ריביירו ב-Yahoo! Movies
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:הברונקס: אישים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקנים ילדים אמריקאים
קטגוריה:קומיקאים אמריקאים
קטגוריה:מנחי טלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:במאי טלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של קליפורניה בלוס אנג'לס
קטגוריה:זוכי רוקדים עם כוכבים (ארצות הברית)
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1971
ליאם קנינגהם

**ליאם קנינגהם** (באנגלית: **Liam Cunningham**; נולד ב-2 ביוני 1961) הוא שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה אירי. תפקידיו הידועים ביותר הם בסרטים "נסיכה קטנה", "ג'וד", "Dog Soldiers", "כשהרוח נושבת", "רעב", "Centurion", "התנגשות הטיטאנים", "The Escapist", "Black Butterflies", ו"שומר חוק". בשנת 2012 הצטרף לקאסט העונה השנייה של סדרת הפנטזיה האמריקאית "משחקי הכס" של רשת HBO, בדמותו של דאבוס סיוורת', אותו גילם עד לסיומה של הסדרה. 

## ביוגרפיה
קנינגהם נולד באיסט וול שבדבלין. יש לו שלוש אחיות ואח אחד, והוא גדל בבית קתולי. קנינגהם נשר מהלימודים בגיל 15 והחל לעבוד כחשמלאי. בשנות השמונים עבר להתגורר בזימבבואה ובמשך שלוש שנים עסק בתחזוקה של ציוד חשמלי בפארק ספארי והדריך חשמלאים מקומיים. כשחזר לאירלנד לא היה מרוצה ממקצועו ופנה לקריירת משחק. הוא השתתף בשיעורי משחק והחל לעבוד בתיאטרון מקומי.

תפקיד הבכורה שלו היה בסרט "אל המערב הקסום" בו גילם שוטר. הוא הופיע בתפקידים קטנים בסרטי "מלחמת הכפתורים" וב"נסיכה קטנה". התפקיד המשמעותי הראשון שלו היה בסרט "ג'וד", עיבוד לרומן מאת תומאס הרדי, בתפקיד פיליסטון. הוא המשיך להופיע בתפקיד אופי בסרטים כמו "אר קיי או 281", "Falling for a Dancer", דרמת הטלוויזיה "Shooting the Past" מאת סטיבן פוליאקוף, "When the Sky Falls", ובסרט "Stranded". קנינגהם זכה להכרה בינלאומית כשהופיע כקפטן רייאן בסרט עטור השבחים "Dog Soldiers".

סרטי קולנוע נוספים בהם הופיע הם: "כשהרוח נושבת", "רעב", "שומר חוק", "Black Butterflies", וב-"The Escapist". השתתף במספר רב של סרטים עתירי תקציב בריטים ואמריקאים כמו "The League of Gentlemen's Apocalypse", "המומיה 3", התנגשות הטיטאנים, "Centurion" ו"הארי בראון". בטלוויזיה גילם את דמותו של הנשיא ריצ'רד טייט בסדרת המדע בדיוני "מנודים".

ב-2012 הצטרף קנינגהם לצוות השחקנים בעונה השנייה של סדרת הפנטזיה "משחקי הכס" של HBO. כשהוא מגלם את דמותו של דבוס סיוורת'. הוא לוהק לעונה החמישית של סדרת הטלוויזיה "מרלין" של ה-BBC.

קנינגהם היה מועמד לפרס מבקרי הקולנוע של לונדון, ולפרס הקולנוע הבריטי העצמאי. הוא זכה בפרס הקולנוע והטלוויזיה האירי וחלק פרס באפטה עם השחקן מייקל פסבנדר על הסרט "Pitch Black Heist".

קנינגהם חי בדבלין עם אשתו קולט. לבני הזוג שלושה ילדים, בת בשם אלן, והבנים ליאם הבן ושון.

## אקטיביזם
קנינגהם נמנה עם קבוצת אמנים שחתמה בשנת 2019 על מכתב פומבי הקורא להחרים את פסטיבל האירוויזיון שנערך בישראל, במחאה על מדיניותה כלפי הפלסטינים. הוא הביע תמיכה בזכויות אדם לפלסטינים. במלחמת חרבות ברזל הביע קנינגהם תמיכה בפלסטינים ואף סייע למשט "חופש לעזה" לפריצת הסגר על רצועת עזה.

קנינגהם הביע פעמים רבות את תמיכתו בחמאס, ב-2014 צייץ שיש להסיר את חמאס מרשימת ארגוני הטרור של האיחוד האירופי.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אירים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אירים
קטגוריה:אירים שנולדו ב-1961
לב טוב (מחזה)

**לב טוב** הוא מחזה פרי עטו של גלעד עברון, שעלה בתיאטרון הבימה ב-25 ביוני 1999, בבימויו של חנן שניר.

## עלילה
עלילת הקומדיה המקברית מתרחשת במועדון הימורים בטורקיה בו נופשים מטיילים ישראלים. למקום מגיע איש מאפיה בכיר שאחיו זקוק להשתלת לב. ביקורו אינו תמים ואינו נועד למטרת הנאה מהימורים גרידא, אלא כדי לבחור לאחיו החולה "לב טוב". בהיותו איש מאפיה הוא אינו ממתין לפרוצדורה רפואית, אלא מנסה לאמוד סביב גלגל הרולטה המסתובבת בלי הפסק מי מבין הישראלים יהיה המועמד המתאים להוציא ממנו את לבו.

המחזה מתייחס גם לרומן "המהמר" (הקוביוסטוס) של דוסטויבסקי בתארו את האווירה הסהרורית השורה על חבורת אנשים השקועה בהימורים עד צוואר, כמו גם בהצבת קוטב עלילתי משני אודות דודה עשירה שכולם ממתינים לבואה. עושרה, כך מבקש להאמין קרוב משפחתה המתגורר גם הוא במלון ההימורים, עשוי להצילו אותו מחורבן כלכלי. אלא שהדודה החריפה והמרושעת נופלת בעצמה בקסמי גלגל הרולטה ומפסידה את כספה מול עיניו האירוניות והבוחנות של איש המאפיה הממשיך לאמוד את בריאותם הנפשית והפיזית של המסובים לשולחן.

## אמצעים תיאטרליים
הבמאי חנן שניר החריף את מאפייני הקומדיה המקברית באמצעות סגנון שהדגיש היבטים סהרוריים ולא ריאליסטים. כך למשל נתלו על התקרה סלים שמדי פעם נטפו דם על ראשי השחקנים, או באמצעות היפוך תפקודים סביב שולחן ההימורים, כאשר בכל פעם בעת סיבוב גלגל הרולטה, שעטו השחקנים בריצה סביב השולחן עד נפילת הכדור למקומו.

## יוצרים
* מחזאי – גלעד עברון
* במאי – חנן שניר
* מעצבי תפאורה – אבי-יונה בואנו (במבי), ע. פרידמן
* מעצבת תלבושות – דנה צרפתי
* מלחין המוזיקה – אורי וידיסלבסקי
* מעצבת התנועה – מרינה בלטוב
* מעצבת תאורה – פליס רוס

## שחקנים

## קישורים חיצוניים
* ההצגה לב טוב באתר תיאטרון הבימה

קטגוריה:מחזות גלעד עברון
קטגוריה:מחזות ישראליים
קטגוריה:מחזות בעברית
קטגוריה:מחזות משנות ה-1990
קטגוריה:יצירות משנת 1999
הר לא זז

**הר לא זז** הוא מחזה של גלעד עברון, שעלה בתיאטרון הבימה ב-1996 בבימויו של חנן שניר ובתיאטרון בית ליסין בשנת 2016 בבימויו של עירד רובינשטיין.

## עלילה
הר לא זז מקיים דיאלוג מורכב עם הסרט "קאגמושה" של אקירה קורוסאווה המתרחש בימי הביניים ביפן. עברון מושך מהסרט תמות מרכזיות כמו מקומה של האישה בחברה צבאית ואלימה, גבולות התפקיד של השחקן, ושאלות על אותנטיות ומפתח אותן.

במרכז ההצגה עומדת דמותו של גנב הדומה במראהו למנהיג השבט, ומשום כך מאמנים אותו להפוך לכפיל שלו (מנהג שרווח כהגנה מפני רוצחים שכירים). כשמנהיג השבט נופל בקרב הופכים ראשיו את הגנב הכפיל למנהיג. תחילה משחק הכפיל את תפקידו כקליפה שנועדה להסתיר באופן זמני את מותו של המנהיג מפני מקורבים ובייחוד מפני האויבים, ואחרי כן בוחרים ראשי השבט, ואשתו של המנהיג המת, להסתיר לגמרי את התרמית על ידי קבלתו כמנהיג האמיתי.

במהלך הזה, לצד מהלכים אחרים, פוסע עברון מעבר לעלילת המוצא של הסרט המקורי שבו ברגע שמתגלה התרמית של הגנב הכפיל בפומבי, הוא מושלך מתפקידו ומהשבט.

בהצגה מתפתח הגנב בקליפת תפקידו כמנהיג המת, למנהיג של ממש, לבעלה של אשת המנהיג המת, והולכת ומתעצמת השאלה על האותנטיות של האישיות כשהגנב מזהה את עצמו לגמרי כמנהיג המת. יתרה מכך – הוא מוציא להורג את בנו של המנהיג המת, שמורד וקורא עליו תגר בטענה שהוא זיוף.
התפתחות אחרונה זו מביאה אותו לכדי טירוף והתאבדות משום שאינו יודע יותר מיהו, גנב עלוב או ראש שבט.

## אודות ההצגה והבימוי
הצגת הבכורה הייתה ב-13 ביוני 1996 וההצגה רצה 139 פעמים.

שפת המחזה מסוגננת מאוד ומאופקת וניכרת בה השפעת האסתטיקה היפנית. הבמאי חנן שניר הדגיש אותה בבימוי ששאב גם הוא ממקורות ההשראה אלה, כמו גם מאמנויות לחימה מזרחיות, וטקסים מסורתיים. בסגנון המוקפד וביצירת הקודים החמורים של התנועה הסתייע שניר במורה לאמנויות לחימה, אשר אימן את השחקנים וסגנן את משחקם על ידי שיעורי מדיטציה ואימונים מפרכים.

על אף הסגנון האסתטי היפני, התלבושות התקופתיות, החרבות הסמוראיות ושאר המאפיינים המרחיקים לתרבות זרה ומרוחקת, לא היה ספק שההצגה מגיבה לחוויה המיליטריסטית בישראל.

הפקת 2016 בבית ליסין זכתה בשלושה פרסי התיאטרון הישראלי: שאדי מרעי - פרס השחקן המבטיח, מאור צבר - פרס עיצוב התלבושות, זיו וולושין - פרס עיצוב התאורה.
## יוצרים

הפקת הבימה 1996/ הפקת בית ליסין 2016
* מחזאי: גלעד עברון
* במאי: חנן שניר / עירד רובינשטיין
* עיצוב תפאורה ותלבושות: רקפת לוי / פולינה אדמוב (תפאורה) ומאור צבר (תלבושות)
* מוזיקה: יובל מסנר / רועי ירקוני
* אמנויות לחימה: סרגיי אובקימיאן (פטיק) / אורי בוסתן
* עיצוב תאורה: אבי-יונה בואנו (במבי) / זיו וולושין

## שחקנים

## לקריאה נוספת
* המחזה "הר לא זז" התפרסם בספרו של גלעד עברון, "שישה מחזות", קובץ מחזות, הוצאת ספרא, אוניברסיטת תל אביב, 2007, עמ' 224-164.

## קישורים חיצוניים
* ההצגה הר לא זז באתר תיאטרון הבימה
* ההצגה הר לא זז באתר תיאטרון בית ליסין
**ביקורות**
* 
* 
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:מחזות גלעד עברון
קטגוריה:מחזות ישראליים
קטגוריה:מחזות בעברית
קטגוריה:מחזות משנות ה-1990
קטגוריה:יצירות משנת 1996
גשם (מחזה)

**גשם** הוא מחזהו הראשון של גלעד עברון. המחזה עלה לראשונה בתיאטרון הקאמרי, בבימויו של רמי דנון, ב-3 ביולי 1988.

## עלילה
גשם הוא דרמה בעלת היבטים קומיים על אדם ששמו מלך, המתגורר בנגב עם בתו הלוקה בשכלה וכל פרנסתו מושתתת על הפיצויים שהוא מקבל מדי שנה מקרן הבצורת. העיקרון של קיומו הוא אנרכי שכן הוא מושתת על ציפייתו שגשם לא ירד, מה שנוגד את הערכים הציוניים של הפרחת השממה וכיבוש האדמה. למקום מגיעים שני פועלים כדי להציב תנורים להורדת הגשם. הופעתם ומעשיהם מערערים את מהלך החיים במקום. מלך פותח מאבק כדי לסלק את שני הזרים ולהרוס את התנורים. הוא נלחם על חייו, שכן אם ירד גשם, הוא יחדל לקבל את פיצויי הבצורת המקור היחידי להכנסתו.  

סגנונה של ההצגה נע בין ריאליזם לאבסורד והיה שיתוף פעולה ראשון של עברון עם השחקן יגאל נאור ששיחק במספר מהצגותיו.

## יוצרים
* מחזאי - גלעד עברון
* במאי - רמי דנון
* עיצוב תלבושות ותפאורה - אדריאן ווקס
* מלחין מוזיקה - אורי וידיסלבסקי
* עיצוב תאורה - ג'קי לי

## שחקנים

## קישורים חיצוניים
**ביקורות**
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מחזות גלעד עברון
קטגוריה:מחזות ישראליים
קטגוריה:מחזות בעברית
קטגוריה:מחזות משנות ה-1980
קטגוריה:יצירות משנת 1988
משה שלמה כשר

הרב **משה שלמה כשר** (ז' בחשון תרע"ה, 27 באוקטובר 1914 – ג' בניסן תשמ"ד, 5 באפריל 1984) היה סופר, חוקר ומהדיר תורני. ניהל את מכון "תורה שלמה" שייסד אביו, הרב מנחם מנדל כשר. עורכו של השנתון התורני "נועם" (תשי"ח-תשמ"ד).

## ביוגרפיה
נולד בפולין, בנו של הרב מנחם מנדל כשר. בשנת תרפ"ד (1924) עלה עם הוריו ואחיו שמעון לארץ ישראל והם התיישבו בירושלים. אביו הקים את ישיבת שפת אמת ועמד בראשה בשנתיים הראשונות לקיומה, ובמקביל ייסד את מכון "תורה שלמה" (דרכו הוציא לאור בעיקר את סדרת הספרים שהייתה מפעל חייו, חומש תורה שלמה). בשנת תרפ"ט (1929) היגר עם משפחתו לארצות הברית, שם הרחיב אביו את פעילותו הספרותית והציבורית. נישא לפנינה, בתו של הרב אריה מרדכי רבינוביץ, רבה הראשון של בני ברק.

סייע לאביו בניהול מכון "תורה שלמה". עסק בחקר תנועת החסידות וחיבר סדרת ספרים על משנתה. כמו כן עסק רבות בההדרת ספרות תורנית והוציא מספר ספרים של תורת הראשונים על מסכת אבות. היה בקי בתורת המהר"ל והוציא לאור כמה מספריו. כן עסק בתורת הרוגאצ'ובר ופרסם ספר המבאר את יסודות תורתו, במסגרת מכון "צפנת פענח" שהקים אביו. הוא היה חבר האנציקלופדיה התלמודית והשתתף בכתיבת ערכים רבים.

נפטר בניסן תשמ"ד, כחמישה חודשים לאחר פטירת אביו.

לכשר בן ו-3 בנות.

## ספריו ועריכותיו
* **הגיונות** - על פרשיות התורה, המועדים ופרקי אבות
* **פרקי משה** - על מסכת אבות
* **אנשי מעלה** - ספורים על אנשי מעלה מדורות קודמים (יחד עם י' י' בלכרוביץ)
* **אנשי מופת** - סיפורים על אנשי מופת מדורות קודמים (יחד עם י' י' בלכרוביץ)

### חסידות
* **שערי החסידות**
* **אור החסידות**
* **דרך החסידות**
* **ערכי החסידות**
* **פרקים בתורת החסידות**
* **פרקים במשנת החסידות**
* **שבילים במחשבת החסידות**
* **פרקים במחשבת החסידות**
* **נתיבות במחשבת החסידות**
* **עיונים במחשבת החסידות**

### תורת הראשונים
* **פירושי רבינו יונה מגירונדי על מסכת אבות**
* **פירושי רבנו יוסף בן שושן**
* **פירושי ראשונים למסכת אבות: רש"י, ר"י הפניני, פי’ ר"י חייון
* **פירוש רבי יצחק בן שלמה מטולידו על מסכת אבות** (יחד עם י' י' בלכרוביץ)
* **פירושי רבנו אברהם פריצול על מסכת אבות** (יחד עם י' י' בלכרוביץ)

===תורת המהר"ל===
* **מבוא לתורת מהר"ל**
* **דרשות מהר"ל מפראג**
* **פירושי מהר"ל מפראג לאגדות הש"ס** (יחד עם י' י' בלכרוביץ)

===תורת הרוגאצ'ובר===
* **פרקי מבוא לתורת הרוגאצ’ובי**
* **משנת רבינו יוסף הרוגאצובי**
* **הגאון הרוגאצ’ובי ותלמודו**
* **צפנת פענח על התורה'''

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:מהדירי ספרות תורנית
קטגוריה:חוקרי חסידות
קטגוריה:משפחת יעקב יצחק רבינוביץ מפשיסחה
קטגוריה:משפחת כשר
קטגוריה:פרשני מסכת אבות
קטגוריה:עורכי האנציקלופדיה התלמודית
קטגוריה:מהגרים מארץ-ישראל לארצות הברית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1914
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1984
המספנה ההיסטורית בצ'טם

שמאל|ממוזער|250px|בנין נפחייה מס' 1
**המספנה ההיסטורית בצֶ'טֶם** (באנגלית: **Chatham Historic Dockyard**) היא מוזיאון ימי השוכן בחלק ממתחם מספנת הצי המלכותי לשעבר בצ'טם, קֶנְט, דרום-מזרח אנגליה.

מספנת צ'טם השתרעה על שטח של 1.6 קילומטרים מרובעים, והייתה במשך כמה מאות שנים אחד מבסיסיו הראשיים של הצי המלכותי. היא נסגרה ב-1984 וחולקה לשלושה חלקים: החלק המזרחי הועבר לרשות הנמלים של מדוויי , והוא משמש כיום נמל מסחרי. חלק הוסב לצורכי מסחר, מגורים ופנאי. לב המתחם מן המאה ה-18, המשתרע על שטח של 324,000 מטרים מרובעים, נמסר לארגון לתועלת הציבור הנקרא Chatham Historic Dockyard Trust והוא פתוח לתיירים ולמבקרים. המספנה נחשבת לשלמה ביותר מבין כל המספנות בעולם מתקופת המפרשים ששרדו לימינו.

## תצוגות ותערוכות
במתחם שבעה אתרים:
* 3 אוניות מלחמה היסטוריות:
:* סלופ הקיטור והמפרשים אה"מ "גאנֶט" (1878)
:* המשחתת אה"מ "קוולייר" (1944) 
:* הצוללת "אוֹסֶלוֹט" (1962) 
* החבלרייה: בית חרושת לייצור חבלים מהתקופה הג'ורג'יאנית והוויקטוריאנית, המוגדר מבנה שמור בעל חשיבות אדריכלית והיסטורית.
* התצוגה "קיטור, פלדה וצוללות" (Steam, Steel and Submarines): מציגה את תולדות מספנת צ'טם ואת פעילות הצי המלכותי בנהר מדוויי במאות ה-19 וה-20.
* "סירת הצלה" (Lifeboat): מוזיאון המציג את פעולות הרשות הלאומית להצלת חיים בים (Royal National Lifeboat Institution)  ובו 17 סירות הצלה היסטוריות.
* מדרון השקה מקורה (The Big Store) ובו מוצגים ממצאים גדולים מהמספנה עצמה וממוזיאון חיל ההנדסה המלכותי (Royal Engineers Museum) הסמוך.
* נפחייה מס' 1: מבנה שמור בעל חשיבות אדריכלית והיסטורית, ששימש בעבר כסדנה למסגרות ולנפחות. הוא שוחזר על ידי משרד האדריכלים "ון היינינגן אנד הווארד" , ונפתח מחדש כמרכז מבקרים ותצוגה ביולי 2010. המבנה החדש משמש לאחסון ולשימור של 4,000 דגמי אוניות של המוזיאון הימי הלאומי (גריניץ') ומוזיאוני המלחמה האימפריאליים. מוצגות בו תערוכות של הגלריה הנודדת של המחוז ותצוגות-קבע נבחרות של המוזיאון.
* ב-2014 נפתחה תצוגה חדשה, "העוצמה הימית" (Command of the Oceans).

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מוזיאונים ימיים
קטגוריה:אוניות מוזיאון בריטיות
קטגוריה:קנט
קטגוריה:אנגליה: מוזיאונים
אלכסנדרה פחמוטובה

שמאל|ממוזער|180px|אלכסנדרה פחמוטובה בגיל 80
**אלכסנדרה ניקולאיבנה פחמוטובה** (ברוסית: Александра Николаевна Пахмутова;  נולדה ב-19 בנובמבר 1929) היא מלחינה סובייטית ורוסית. זכתה פעמיים בפרס ברית המועצות והוענק לה התואר האמן העממי של ברית המועצות בשנת 1984. על פעילותה בתחום התרבות הוענקו לה מספר עיטורים וכן תואר גיבור העמל הסוציאליסטי בשנת 1990. לכבוד יום הולדתה ה-90 הוענק לפחמוטובה עיטור אנדריי הקדוש - העיטור הגבוה ביותר ברוסיה. היא הצטיינה בהלחנת שירים שזכו לפופולריות רבה בברית המועצות ורוסיה הנוכחית.

## חייה
אלכסנדרה פחמוטובה נולדה בפרוורי וולגוגרד. מגיל צעיר הצטיינה במוזיקה ובגיל חמש כבר הלחינה יצירה לפסנתר. בשנת 1943 עברה למוסקבה והתחילה ללמוד בבית הספר ליד הקונסרבטוריון של מוסקבה. בשנת 1948 התקבלה לקונסרבטוריון וסיימה אותו במסלול הלחנה בשנת 1953.

פחמוטובה נשואה למשורר ניקולאי דוברונרבוב שכותב מילים לרוב שיריה. למעשה כל הזמרים הסובייטים החל משנות ה-70 ביצעו שירי פחמוטובה. פחמוטובה הלחינה יותר מ-400 שירים. בנוסף לכך כתבה מוזיקה למספר סרטים. במהלך הקריירה שלה פחמוטובה כתבה גם כמה יצירות קלסיות ובשנת 1974 בלט שלה הועלה על במת תיאטרון בולשוי. בשנת 1980 ביצוע על ידי לב לשצ'נקו של שיר שכתבה פחמוטובה היה בין רגעי השיא של טקס סיום אולימפיאדת מוסקבה. בנוסף להלחנה, פחמוטובה הייתה פעילה בעשייה ציבורית ובמשך עשרות שנים כיהנה בתפקיד רשמי באיגוד המלחינים הסובייטי.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
*  

קטגוריה:מלחינים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:מלחינים סובייטים
קטגוריה:מעוטרי גיבור העמל הסוציאליסטי
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:מעוטרי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:מעוטרי עיטור אנדריי הקדוש (הפדרציה הרוסית)
קטגוריה:מעוטרי עיטור אלכסנדר נבסקי (הפדרציה הרוסית)
קטגוריה:מעוטרי עיטור הידידות בין העמים
קטגוריה:מלחינות רוסיות
קטגוריה:אזרחי כבוד של מוסקבה
קטגוריה:סובייטיות שנולדו ב-1929
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1929
קטגוריה:רוסיות שנולדו ב-1929
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1929
הטענה של דון קיחוטה

**הטענה של דון קיחוטה** הוא מחזה פרי עטו של גלעד עברון שהועלה בתיאטרון אנסמבל הרצליה ב-2008, בבימויה של אופירה הניג.

## תיאור העלילה
המחזה מתבסס על תחילתו של הכרך השני של "דון קיחוטה", בו מספר סאנצ'ו פאנסה לדון קיחוטה כי נכתב עליהם ספר. הספר מטיל ספק בשפיותו של דון קיחוטה ובמיוחד בקיומה של דולסיניאה אהובתו. דון קיחוטה וסאנצ'ו פאנסה משרתו יוצאים למסע הרפתקאות, כדי להוכיח את שפיותו ולהיפגש עם דולסיניאה. בדרכם רבת התהפוכות והמעללים הם נקלעים לביתם של דוכס ודוכסית. הזוג האציל מעריץ את גיבורי הספרות עליהם קראו ומשתעשע בפער שבין קיומם הממשי לעיצובם הבדיוני בספר. השתעשעות אכזרית זו מערערת את האמונה של דון קיחוטה בעצמו ובסיכוי לפגוש את דולסיניאה, אהובתו הדמיונית. הוא פורש את השמלה שהכין לה בתחילת מסעו ובציפייה אליה מסתיים המחזה.

## אמצעים תיאטרליים
בלב המחזה מצוי מתח בין הספר שנכתב על זוג הגיבורים, והם מודעים אליו, לבין קיומם כדמויות חיות (על הבמה). דון קיחוטה וסאנצ'ו פאנסה מנסים להוכיח את קיומם בהשלמה ובניגוד לטקסט שיצר אותם, ולמעשה מנסים לחלץ עצמם מהמלכודת של דמויות בדיוניות.
מהלך זה יוצר הזרה לכל אורך ההצגה שכן הדמויות מוטלות כל העת בספק.

בהוראות הבמה במחזה כתב עברון שמתחילת ההצגה ועד סופה דון קיחוטה לא ישנה
את מיקומו על הבמה. בכך הוא הדגיש את הקיום הספקולטיבי של הגיבורים, שכן על אף שרבות מהתמונות נפתחות בקריאה הנמרצת – "יצאנו לדרך!" שני הגיבורים אינם מצליחים להתקדם כלל. שום דבר אינו כמו שהוא נראה, ואף על פי כן הם נקלעים לעלילות שונות ומשונות. 

מעשה ההזרה הזה שמקיים דיאלוג אירוני עם טקסטים משל ברכט ותיאטרון האבסורד, שורה על כל פרטי ההצגה – כך למשל הקהל צופה בצללים מסתובבים על הבמה המפורשים בפי דון קיחוטה ככנפי טחנות קמח. אבל אחרי שהוא שרוע על הבמה פצוע מפגיעת הכנפיים, משתרבב מקור הצל ומסתבר שהוא אינו אלא כנפי מאוורר תקרה פשוט.

## היוצרים
* מחזאי – גלעד עברון
* במאית – אופירה הניג
* מעצבת התלבושות – נועה וידמן
* מעצב תפאורה – איתן לוי
* מעצבת תאורה – פליס רוס
* מעצב קול – הראל טביבי

## השחקנים

## עיבודים נוספים
- בבימוי חיה ישורון, תיאטרון נפקא מינה, 2016. 

- בבימוי אילאיל לב כנען, תיאטרון אוניברסיטת תל אביב, 2019. 

## לקריאה נוספת
* המחזה התפרסם בספרו של גלעד עברון, "שישה מחזות", קובץ מחזות, הוצאת ספרא, אוניברסיטת תל אביב, 2007, עמ' 280-233.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* צבי גורן, הטענה של דון קיחוטה - פנינת במה, באתר הבמה, 18 בנובמבר 2008
*"הטענה של דון קיחוטה", באתר תיאטרון נפקא מינה. 
*ההצגה "הטענה של דון קיחוטה", אוניברסיטת תל אביב.

## הערות שוליים

קטגוריה:מחזות גלעד עברון
קטגוריה:מחזות ישראליים
קטגוריה:מחזות בעברית
קטגוריה:מחזות משנות ה-2000
קטגוריה:יצירות משנת 2008
לונג

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה אנגליים
קטגוריה:שמות משפחה סיניים
החלקת שיער

**החלקת שיער** היא פעולה קוסמטית של שינוי זמני או קבוע של חוטיי שערה קיימים, במטרה להשיג מראה ותחושה זמניים של שיער חלק יותר.

השיער החדש שיצמח, יצמח רגיל (לא חלק).

בדרך כלל הכוונה במונח היא להחלקת שיער הראש אך גברים יכולים להחליק גם את שיער הזקן.

בדרום אסיה והפיליפינים תהליך החלקת שיער קבוע נקרא גם "ריבונדינג" (Rebonding).

ממוזער|שיער לפני ואחרי החלקה

ממוזער|מלקחיי החלקת שיער משמשים לקיבוע שיער שעבר שינוי כימי לצורה ישרה.

## היסטוריה
בראשית המאה ה-20, פיתחה מאדאם סי ג'יי ווקר בארצות הברית את המסרק החם  אשר שימש להחלקה זמנית, בעיקר של עד יום בודד, של השיער.

## החלקת שיער חיצונית-ארעית

**החלקת קראטין** היא שם כולל למספר תערובות כימיות המשמשות לשינוי חיצוני-ארעי של חוט השערה אשר דועך בדרך כלל עד חודש.
החלקה זו מתאימה לאנשים בעלי שיער די חלק באופן טבעי שאינם צריכים החלקה יפנית דווקא.
המרכיב העיקרי בתערובות אלה אמור להיות החלבון קראטין.

## החלקת שיער פנימית-קבועה

**החלקה יפנית** היא שם כולל למספר תערובות כימיות המשמשות לשינוי פנימי-קבוע של חוט השערה שלא דועך עם הזמן ומתאים לסוגי שיער מקורזלים "קשים".

החלקה יפנית פותחה בשנות ה-90 ביפן במיזם משותף של חברת ההנדסה הכימית היפנית **פיטן** (Phiten)  ואשת העסקים היפנית **יוקו יאמאשיטה**  אשר על שמה נקראות התערובות המקוריות של החלקות אלה.

## מלקחיי החלקה
מלקחיי החלקה (באנגלית: Hair Iron) הם מכשיר דמוי מלקחיים, ובו שני גופי חימום מוגנים המשתרעים בערך מאמצעו עד קצוותיו.
השימוש במכשיר דורש כריכה של קטעי שיער בו והזזתם בכיוון השיער (בדרך כלל כלפי מטה).
המכשיר עצמו מצד אחד מסדר את השיער לצורה מסוימת, ומצד שני, פולט חום אשר משנה את המבנה הכימי החלבוני בעיקרו של השיער ומקבע אותו בצורתו החדשה, עד אשר יחזרו לצורתו המקורית.
שימוש מתון במחליק שיער, עם הפסקות של מספר ימים בין השימושים, שנעשה על פי כללי הבטיחות המצורפים למכשיר, לא נחשב מזיק לשיער.

החלקות שיער עם מלקחיי החלקה ללא שינוי כימי עם תערובת כימית של חוט השערה, לרוב תחזיק מעמד עד יום בלבד. עם זאת, מלקחיי החלקה משמשים גם לקיבוע תצורת השיער בעת החלקת שיער כימית.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תספורות ותסרוקות
Sniper Elite V2

**Sniper Elite V2** הוא משחק מחשב מסוגת פעולה מגוף שלישי שפותח על ידי החברה Rebellion Oxford והופץ על ידי Rebellion Oxford וסטים, המשחק יצא לפלטפורמות ה-Microsoft Windows-ו PlayStation 3, Xbox 360, Wii U, playStation4.

## משחקיות
**Sniper Elite V2** הוא משחק יריות בגוף שלישי המדגיש את אלמנט ההתגנבות במלחמה ושמירת המרחק מחיילי האויב מבלי שישימו לב אליך. במשחק יש רמות קושי אותן השחקן יכול לבחור בהתאם ליכולותיו. מבחינות מפות המשחק, נראים בו הרבה בניינים רבי קומות ורחובות צדדיים שנועדים כדי להגיע לנקודת תצפית ישירה על האויב מבלי להגיע לקרבות ישירים. ברוב המשחק השחקן מצויד ברובה הצלפים שלו, אך בפעמים אחדות ימצא עם תת-מקלעים, עם אקדחים, ובנוסף לכך יש גם רימוני יד. השחקן אף יכול גם לפרוס מלכודות בשטח כגון: מוקשים ודינמיט. לשחקן יש גם משקפת שבאמצעותה ניתן לראות את האויב ו"לתייג" אותו לפני הירי. ניתן לכוון את הכוונת כפי שהשחקן רוצה. השחקן יכול לצלוף בכמה תנוחות שהם: עמידה, כריעה או שכיבה. לשחקן גם יש אפשרות לקחת נשימה עמוקה למשך כמה שניות כדי שהכוונת לא תזוז בזמן הפגיעה במטרה. יכולת נוספת היא כאשר האויב הבחין בשחקן, השחקן יכול לשנות תנוחה ולהסתתר, מה שמאפשר לשחקן לברוח מפני האויב כדי שלא יתפוס אותו.

## פיתוח
בשנת 2011 החברה Rebellion Oxford הודיעה כי היא מתחילה בפיתוח המשחק Sniper Elite V2, המשחק יצא במאי 2012 והמשחק היה כפי שתואר אתחול מחדש של המשחק המקורי Sniper Elite ולא המשך למשחק המקורי. המשחק בהתחלה היה אמור לצאת לגרסת ה-Xbox 360 וה-PlayStation 3 בלבד, אך בעקבות בקשת השחקנים המרובים של משתמשי ה-PC המשחק יצא גם לגרסת ה-PC ויצא לקנייה באמצעות חנויות שמוכרות את דיסק ה-DVD ודרך הסטים. החברה Rebellion Oxford הודיעה בתאריך ה-5 בפברואר 2013 שהמשחק יצא גם לקונסולת ה-Wii U.

## תוכן להורדה
לפני השקתו לסטים היה ניתן לעשות הזמנה מוקדמת דרך האינטרנט או הזמנה מוקדמת אישית דרך הסטים עצמו, לאחר יציאת המשחק הוא הופץ לחנויות עם דיסק DVD ולסטים בהורדה דיגיטלית. ב-7 בנובמבר 2012 החברה Rebellion Oxford שחררה עדכון Multiplayer חינמי למשחק ועודכן אוטומטית לכל בעלי המשחק בכל הפלטפורמות. המשחקים תמכו במצבי משחק (מודים) כמו DeathMatch ועוד. בנוסף לסוגי המשחק החדשים, נוספו 6 מפות חדשות למשחק שבהם השחקנים יוכלו לשחק.

## ציונים
לאחר יציאת המשחק **Sniper Elite V2** הצטברו ציונים רבים באתרים כמו GameRankings ו-Metacritic של-PS3 הם 71.68% ו-70/100, ל-XBOX360 זה 68.76% ו-67/100, ואצל ה-PC זה 65.38% ו-66/100.

## ראו גם
*Call of Duty
*Call Of Duty 4

## קישורים חיצוניים

* 
* האתר הרשמי של המשחק **(קיים בכמה שפות)**
* הפורום של המשחק 
* ביקורת משחק: Sniper Elite V2, אתר משחקים ויגיימס 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2012
קטגוריה:משחקי יריות ממוחשבים (גוף שלישי)
קטגוריה:משחקי רשת מרובי-משתתפים
קטגוריה:משחקי פלייסטיישן 3
קטגוריה:משחקי Xbox 360
קטגוריה:משחקי Wii U
קטגוריה:משחקי פלייסטיישן 4
קטגוריה:משחקי Xbox One
קטגוריה:משחקי נינטנדו סוויץ'
קטגוריה:משחקי Windows
קטגוריה:משחקי התגנבות ממוחשבים
קטגוריה:משחקי יריות טקטיים
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו בממלכה המאוחדת
באסם יוסוף

**באסם ראְפת מֻחמד יוּסף** (בערבית: **باسم رأفت محمد يوسف**; נולד ב-22 במרץ 1974) הוא רופא מצרי, סאטיריקן, ומנחה התוכנית "אל ברנאמג" ("התוכנית"), תוכנית חדשות סאטירית ששודרה בתחנת הטלוויזיה CBC. העיתונות הערבית השוותה בין יוסוף לקומיקאי האמריקאי ג'ון סטיוארט, שתוכניתו הסאטירית הדיילי שואו הייתה ההשראה של יוסוף לפתוח בקריירה שלו. בשנת 2013 נכנס יוסוף לרשימת "100 האנשים המשפיעים ביותר" של טיים מגזין.

## ביוגרפיה
בתוכניתו "אל-ברנאמג" נהג יוסוף לבקר בצורה פעילה את השלטון המצרי בראשות האחים המוסלמים במצרים ובפרט את נשיא מצרים מוחמד מורסי. כתוצאה מכך, במרץ 2013 הוצא נגדו צו מעצר על ידי התובע הכללי של מצרים, בגין העלבת האסלאם והנשיא מוחמד מורסי. ג'ון סטיוארט, סאטיריקן אמריקאי בולט, הביע ביקורת על מעצרו של יוסוף במהלך אחת מתוכניותיו. המערכון הומלץ בידי השגרירות האמריקאית בקהיר, באמצעות חשבון הטוויטר שלה, וגרם לתקרית דיפלומטית בין ארצות הברית למצרים. בהמשך ביקר סטיוארט בתוכניתו של יוסוף.

עם נפילת משטר האחים המוסלמים בראשותו של מוחמד מורסי, החל לשדר קטעי סאטירה גם על הממשל הצבאי הזמני החדש ובפרט על תופעת ההערצה כלפי מי שהיה אז שר ההגנה והאיש החזק בממשל זה, עבד אל-פתאח א-סיסי, שהיה אז מועמד פוטנציאלי לנשיאות מטעם הצבא. על מהלך זה הושעה מתפקידו ותוכניתו הורדה מהאוויר בידי קברניטי ערוץ CBC "עד לבחינה מחודשת של חילוקי הדעות עם הכוכב".

כחודש לפני הבחירות לנשיאות מצרים החליטה רשת השידור של התוכנית להוריד את התוכנית עד לאחר הבחירות, "מחשש שהיא תשפיע על דעת הקהל".

### הכשרתו כרופא
יוסוף בוגר אוניברסיטת קהיר בפקולטה לרפואה. התמחה ב-כירורגיית לב-חזה. עבר הכשרה של שנה בהשתלות לב וריאות בגרמניה.
בשנת 1998 עבר את בחינות ההסמכה לעבוד כרופא ב-ארצות הברית "United States Medical Licensing Examination".

## אקטיביזם
באוקטובר 2023, בעקבות מתקפת הפתע מעזה על ישראל והמלחמה שנפתחה בעקבותיה, חתם יוסוף, יחד עם 54 אמנים ואישים אחרים בתעשיית הבידור, על מכתב פתוח לנשיא ג'ו ביידן. המכתב קורא לנשיא ביידן לקרוא להפסקת אש בעזה ובישראל. המכתב הדגיש את הצורך בעצירת הסלמה מיידית והפסקת אש בעזה ובישראל ומזכיר שלמעלה מ-5,000 בני אדם נהרגו בשבוע וחצי האחרונים באזור. המכתב מדגיש את המשבר ההומניטרי בעזה, שם נטען כי אזלו לתושבים אספקה חיונית כמו מזון, מים, חשמל ותרופות, וקורא לשחרור בטוח של בני הערובה ולהקל על סיוע הומניטרי להגיע לנזקקים. במהלך תקופת המלחמה יוסף אף מתח ביקורת על עמדותיו של ג'ון סטיוארט ביחס למלחמה. יוסוף נוהג לבקר את ישראל ואף להאשים אותה באחריות לטבח שבעה באוקטובר.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מצרים: אישים
קטגוריה:רופאים מצרים
קטגוריה:מנתחי לב-חזה
קטגוריה:סאטיריקנים
קטגוריה:מנחי טלוויזיה
קטגוריה:האביב הערבי: אישים
קטגוריה:מצרים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:מהגרים ממצרים לארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קהיר
קטגוריה:ילידי 1974
הקטור טימרמן

ממוזער|הקטור טימרמן
**הקטור טימרמן** (**Héctor Timerman**; 16 בדצמבר 1953 – 30 בדצמבר 2018) היה עיתונאי, דיפלומט, פעיל זכויות אדם ופוליטיקאי ארגנטינאי יהודי. כיהן כשר החוץ של ארגנטינה בשנים 2010 עד 2015.

## ביוגרפיה
טימרמן נולד ב-1953 בבואנוס איירס לרישה לבית מינדלין ולבעלה, המו"ל, העיתונאי והסופר חקובו טימרמן.

כמנהל העיתון "לה טרדה" תמך בהתחלה בחונטה הצבאית של חורחה רפאל וידלה מתוך תקווה לשינויים חיוביים בחברה הארגנטינית. לאחר שאביו, חקובו טימרמן, נרדף ונכלא החל בנו הקטור לפעול למען זכויות האדם בארצו, בשנת 1978 גלה לארצות הברית וייסד שם את השלוחה הדרום אמריקאית של ארגון משמר זכויות האדם. בשנת 1981 סיים תואר שני ביחסים בינלאומיים באוניברסיטת קולומביה, ובאותה שנה החל לפרסם טורים בעיתוני ארצות הברית המובילים. בשנת 1989 שב לארגנטינה שם כתב טורי דעות רבים בעיתונים, ייסד שני מגזינים והנחה תוכנית ראיונות בטלוויזיה. לאחר הבחירות בארגנטינה בשנת 2003 הפך לתומכו ומקורבו של הנשיא הנבחר נסטור קירשנר.

במקביל המשיך בפעילותו למען זכויות אדם. בשנת 2006 היה העד הראשון במשפטו של כריסטיאן פון וורניך, שהיה שוטר במשטרת בואנוס איירס והורשע בעינויים וברציחות שביצע בשליחות החונטה הצבאית.

בשנת 2004 מונה על ידי הנשיא קירשנר לקונסול הכללי בניו יורק ובשנת 2007 מונה לשגריר ארגנטינה לארצות הברית. ביוני 2010 התפטר שר החוץ הארגנטינאי חורחה טאיאנה בשל חילוקי דעות עם הנשיאה כריסטינה פרננדס דה קירשנר, טימרמן נקרא לבואנוס איירס ומונה לשר החוץ. לאחר מינויו הכריז כי מינוי שר יהודי בארגנטינה הוא סמל לקדמה. בדצמבר 2010 הוביל מהלך להכרה של ארגנטינה במדינה פלסטינית עצמאית על בסיס גבולות 1967, יחד עם ברזיל ואורוגוואי.

בתחילת שנת 2013 לאחר שחתם על הסכם שיתוף פעולה עם איראן בחקירת פיגוע הטרור בבניין הקהילה היהודית בבואנוס איירס ב-1994, מחתה ישראל בפני השגרירות הארגנטינאית, בעקבות כך נזף טימרמן בישראל ודרש ממנה לא להתערב בענייניה של ארגנטינה. התובע אלברטו ניסמן שמונה לחקור את הפיגוע טען כי טימרמן, לצד כריסטינה קירשנר ופוליטיקאים נוספים, פעל כדי לטייח את חלקה של איראן בפיגוע. הוא כיהן בתפקיד עד לשנת 2015, אז הוחלף על ידי סוסנה מלקורה.

בדצמבר 2017 נעצר טימרמן לחקירה, בחשד לשיבוש חקירת הפיגוע בבניין הקהילה היהודית. הוא נפטר מסרטן בזמן שהותו במעצר, ב-30 בדצמבר 2018.

היה נשוי לאדריכלית אנבלה סלקצי, ולזוג שני ילדים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בואנוס איירס: אישים
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים ארגנטינאים
קטגוריה:עיתונאים יהודים ארגנטינאים
קטגוריה:שרי החוץ של ארגנטינה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:שגרירים בארצות הברית
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1953
קטגוריה:ארגנטינאים שנפטרו ב-2018
חיים יוסף אקרמן

הרב **חיים יוסף אקרמן** (נולד בכ' בתמוז תשי"ד, 21 ביולי 1954) הוא פוסק הלכה, רב קהילה וראש ישיבה גדולה בביתר עילית.

## ביוגרפיה
ממוזער|253x253 פיקסלים|בעת לימודו
נולד בישראל, בנם של בן ציון וצביה. למד בישיבת היישוב החדש ובישיבת גרודנא. נישא ליוכבד, בתו של הרב יצחק גרינברג, שהיה המשגיח הראשון של ישיבת כנסת חזקיהו, בהיותה בזכרון יעקב.

בשנת תשמ"ח זכה ב"פרס כתר תורה" מטעם קרן אברהם הכהן. במשך תקופה התגורר באופקים. כיהן כר"מ בישיבת ברכת משה כשהייתה בשכונת גבעת שאול בירושלים וכראש ישיבה בישיבת אור שמואל. היה מצוות המייסדים של הישיבה לצעירים "פני יהושע", שבה היה ר"מ במשך כ-15 שנה.

בשנת תשס"א בסיוע הרב שלום וילנסקי ראש מוסדות הדרת ירושלים שעמד גם מאחורי ישיבת ברכת משה, ייסד את הישיבה הגדולה "הישיבה הגדולה ביתר עילית," ולאחר שלושה חודשים ייסד גם את הישיבה הקטנה "מדרש יחיאל" בביתר עילית.

בסוף שנת תשע"ד התפלגה הישיבה הגדולה ובתחילת שנת הלימודים תשע"ה הודיע על פרישתו ופתיחת ישיבת חדשה. עימו פרשו רוב תלמידי הישיבה הישנה לישיבה החדשה. בישיבה הקטנה הוא מסר שיחות בחודש אלול ולאחר מכן עזב.

לאחר חודש נסגרה הישיבה הקודמת "מרכז התורה" ונשארה רק "הישיבה הגדולה ביתר עילית" שעברה למקום חלופי בסמיכות מקום.

בשנת תשע"ג ייסד את הקובץ התורני-הלכתי על המדוכה ושם הובאו ממנו במשך השנים פסקי הלכה ואקטואליה.

בשנת תשפ"א סבל מסוכרת שגרמה לו לסיבוכים שונים ואף לקטיעת כף רגלו.
כיום הוא הולך בכוחות עצמו לאחר תקופת שיקום.

מתגורר סמוך לישיבה בביתר עלית.

משמש גם כרב בית הכנסת בית משה בגבעה א' בביתר עילית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי ישיבה ליטאים בישראל
קטגוריה:בוגרי ישיבת גרודנא-ישראל
קטגוריה:בוגרי ישיבת היישוב החדש
קטגוריה:ראשי ישיבות קטנות
קטגוריה:ביתר עילית: רבנים
קטגוריה:אופקים: רבנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1954
בית סקופסקי

**בית סקופסקי** הוא בניין ברחוב נחלת בנימין 5 בתל אביב.

## היסטוריה
הבניין נבנה ב-1921 עבור יהודה סקופסקי, ותוכנן בידי האדריכל יהושע צבי טבצ'ניק (תבורי), שתכנן גם את בית הדקל שמעברו השני של הכביש. עם בנייתו כלל הבניין מוטיבים ארצישראליים ותנ"כיים, בהם עיטורים בגג שנעשו בהשראת קרנות המזבח, עמודים בדמותם של יכין ובועז, חלונות ויטראז', עיטורים בצורת מגן דוד וכדים גדולים שניצבו בחזית הבניין.

ב-1926 רכשה את הבניין רוזה וולט, וב-1933 עבר לידיהם של האחים ישראל וחיים ברכט, שעסקו בייבוא ובסחר בקטיפה. האחים ברכט התגוררו בקומה השנייה של הבניין, והקומה הראשונה שימשה אותם לצורכי מסחר. במהלך השנים שבהן התגוררו בו, הם ביצעו בו כמה שינויים, הבולט שבהם היה הקמת חזית מסחרית שהסתירה את מרביתו. לאחר פטירתו של חיים ברכט ב-1967, עזבה המשפחה את הבניין ועברה לצפון תל אביב, ולקחה עמה את הכדים שניצבו בחזית הבניין.

לאחר עזיבתה של משפחת ברכט, שימש הבניין למטרות שונות, ובין 1997 ל-2007 שכן בקומתו השנייה פאב "הבלקוני".

בשנת 2012 הוחל בשיפוץ הבניין, בתכנונה של האדריכלית ניצה סמוק, וכחלק ממהלך זה הוסרה ממנו החזית המסחרית שהוסיפו האחים ברכט. במהלך השיפוץ התגלו על תקרות וקירות הבניין ציורי קיר של נופים, עצים, פרחים ופירות. ציורי הנוף על התקרה ייחודיים לבניין זה, ואינם מוכרים בבניינים אחרים בתל אביב. הציורים שנמצאו בחדרי המדרגות שוחזרו בידי שי פרקש, ואילו עתידם של ציורי הקיר המצויים בחדרי המגורים תלוי בבעלי הבתים שרכשו את הדירות בבניין.

## לקריאה נוספת
* יוסי גולדברג, שולה וידריך, עירית עמית-כהן, **תל אביב: עיר גלויה** (2009), עמ' 119–120.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* פרויקט נחלת בנימין 5 באתר כרם ישראל
* 

קטגוריה:נחלת בנימין
קטגוריה:תל אביב-יפו: בתי מגורים
קטגוריה:הסגנון האקלקטי בארץ ישראל
קמרון בויס

**קמרון מיכאל בויס** (באנגלית: **Cameron Michael Boyce**; 28 במאי 1999 – 6 ביולי 2019) היה שחקן ורקדן אמריקאי-יהודי. ידוע בעיקר בזכות תפקידיו בסרטים "מגודלים" ו"היורשים", וכן בשל תפקידו כלוק רוס בסדרת הטלוויזיה "ג'סי" ששודרה בערוץ דיסני. נפטר בשנתו מהתקף אפילפסיה.

## ביוגרפיה
בויס נולד בלוס אנג'לס, קליפורניה, לאב אפרו-אמריקאי, ויקטור בויס, ולאם יהודייה, ליבי בויס. הוא התגורר עם הוריו ואחותו הצעירה, עד שעבר להתגורר בצפון הוליווד, קליפורניה עם חבריו למקצוע המשחק, קארן בראר וסופי ריינולדס במאי 2019. הוא עבר הכשרה בריקודי ברייקדאנס, היפ הופ, ריקוד מודרני, ג'אז, ריקוד טאפ ובלט. הסגנון האהוב עליו היה ריקוד ברייקדאנס, ולצד שלושה מחבריו, ריימונד צ'אם, לורי ספייטס וטאג' ספייטס, הקים את להקת הברייקדאנס "X-mob".

## קריירה
הוא החל את קריירת המשחק שלו בשנת 2008, בסרט האימה "מראות", בתפקיד מייקל קרסון.

באותה שנה השתתף בויס בקליפ המוזיקלי "That Green Gentleman", של להקת הרוק האלטרנטיבי "Panic! At The Disco", שהופץ ב-5 במאי 2008.

בשנת 2010 שיחק את קית' פדר בסרט "מגודלים" לצד אדם סנדלר, סלמה הייק וכריס רוק.

בשנת 2011 החל לככב בסדרת הטלוויזיה הקומית של ערוץ דיסני, "ג'סי" בתפקיד דמותו של לוק רוס, לצד דבי ראיין. את תפקיד זה גילם למשך ארבע עונות, עד לסיום השידור של הסדרה ב-2015.

בשנת 2013 חזר לשחק בסרט "מגודלים 2" את דמות בנו של אדם סנדלר. באותה שנה שיחק בתפקיד אורח בסדרה "גוד לאק צ'ארלי" בכיכובה של ברידג'יט מנדלר בערוץ דיסני.

בשנת 2015 שיחק בסרט מקורי של ערוץ דיסני, "היורשים", בתפקיד קרלוס, בנה של קרואלה דה ויל, לצד דאב קמרון, צ'יינה אן מקליין, בובו סטיוארט וסופיה קרסון. באותה שנה החל לדבב את אותה דמות בסדרת האנימציה "היורשים: עולם מרושע", גם היא בערוץ דיסני. בסוף שנה זו החל לשחק בתפקיד ראשי בסדרה "המדריך של הגיימר להכל", בתפקיד קונור לצד סופי ריינולדס.

בשנת 2016 שיחק בשני פרקים של הסדרה "קיקיוואקה: מחנה קיץ" - פרק אחד בעונה הראשונה ואחד בשנייה, בתפקיד לוק רוס, אותו תפקיד שגילם בסדרה "ג'סי", גם היא בערוץ דיסני. בסוף אותה שנה הצטלם לסרט ההמשך "היורשים 2", אשר עלתה לשידור בקיץ 2017.

בשנת 2019 השתתף בווידאו קליפ לשיר "Almost" של הזמר הוזייר, לצד קריסטין פלורס. בויס שיחק גם בסרט השלישי, "היורשים 3" באותה השנה, שעלה לשידור כחודש לאחר פטירתו. באותה שנה הספיק להצטלם למיני-סדרה של HBO, "גברת פלטשר" שם גילם את זאק.

## מותו
ב-6 ביולי 2019 נפטר בויס בגיל 20 מהתקף אפילפסיה בזמן שישן. ככל הנראה הוא נמצא על ידי שותפיו לדירה, סופי ריינולדס וקארן בראר.

לאחר מותו הקימה משפחתו קרן לזכרו בשם "קרן קמרון בויס" (The Cameron Boyce Foundation) המשתפת פעולה עם מספר ארגונים בהם תמך קמרון, כגון "פרויקט הצמא" (Thirst Project) ופרויקט "kNOw sudep now", למניעת מקרי מוות מאפילפסיה.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

* 

* קמרון בויס באתר AllRovi 
* קמרון בויס באתר TVGuide.com 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:שחקנים ילדים אמריקאים
קטגוריה:רקדנים יהודים אמריקאים
קטגוריה:ערוץ דיסני: שחקנים ומנחים
קטגוריה:יהודים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:נפטרים מאפילפסיה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1999
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2019
ריצ'רד מאדן

**ריצ'רד מאדן** (באנגלית: **Richard Madden**, נולד ב-18 ביוני 1986) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון סקוטי, זוכה פרס גלובוס הזהב, הידוע בתפקידו כרוב סטארק בסדרת הפנטזיה "משחקי הכס", ובזכות הדמות הראשית בסדרת הדרמה הפוליטית "שומר ראש".

## ביוגרפיה
מאדן גדל בעיירה אלדרסייל שבסקוטלנד. אביו כבאי ואמו עוזרת הוראה. למאדן אחות גדולה ואחות קטנה. בגיל 11, החל ללמוד במרכז פייסלי התיאטרלי לנוער. זמן קצר לאחר מכן לוהק לסרט תסבוכת המבוסס על רומן של איאן בנקס, ובמקביל כסבסטיאן בסדרת הטלוויזיה הבריטית, "דודה בומרנג".

בשנת 2007 סיים את לימודיו באקדמיה הסקוטית למוזיקה ודרמה. במהלך לימודיו, השתתף במספר מחזות תיאטרון, ומשם עבר להופיע במחזה בלונדון, שם לוהק כרומיאו במחזה "רומיאו ויוליה" בתיאטרון הגלוב. בשנת 2009 לוהק כדיק מקנזי בסדרת ה-BBC "הופ ספרינגס", ולאחר מכן כריפלי במותחן הבריטי "חדר הצ'אטים". החל משנת 2011 הוא משחק בסדרת הפנטזיה המצליחה "משחקי הכס" כרוב סטארק. באותה שנה גם הופיע בסדרה "סירנות". בשנת 2013 לוהק לתפקיד הראשי כלודוויג בסרט הדרמה "הבטחה".

בשנת 2015 השתתף בעיבוד הלייב אקשן לסרט "סינדרלה" בתפקיד הנסיך.

בשנת 2018 כיכב בסדרת המשטרה הבריטית "שומר ראש", כדייוויד באד הסקוטי, יוצא מלחמת אפגניסטן. על תפקידו בסדרה זכה בפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר בסדרת טלוויזיה לשנת 2018. בשנת 2018 שיחק גם בסרט "איביזה" לצד השחקנית גיליאן ג'ייקובס.

## חייו הפרטיים
מאדן היה בזוגיות עם השחקנית ג'נה קולמן. השניים נפרדו בשנת 2015. בין החודשים מרץ–אוגוסט 2016 נקשר שמו בשמה של מגישת הטלוויזיה לורה ויטמור, ובדצמבר באותה שנה הוא יצא עם השחקנית והדוגמנית סוקי ווטרהאוס. מקיץ 2017 ועד דצמבר 2018 מאדן היה בזוגיות עם השחקנית האנגליה אלי באמבר.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה סקוטים
קטגוריה:שחקני תיאטרון סקוטים
קטגוריה:שחקנים ילדים בריטים
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: טלוויזיה: שחקן ראשי בדרמה
קטגוריה:בריטים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:בוגרי הקונסרבטוריון המלכותי של סקוטלנד
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1986