open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
חומת סוגרים

שמאל|ממוזער|250px|קטע מחומת הסוגרים בחצור. הקטע מחובר לצד הדרומי של שער התאים בעיר
**חומת סוּגרים** היא מערך הגנתי המורכב משתי חומות, חיצונית ופנימית. בתוך החלל הריק שבין החומות הוצבו קירות חוצצים, במטרה ליצור חדרים. לתוך החדרים הייתה גישה מדלתות תוך-עירוניות.
החדרים הפנימיים שימשו כחדרי אחסון, או מגורי חיילים בעתות שלום. בעתות מלחמה מולאו בעפר וכך ספקו לעיר הגנה רבה יותר מכל חומה מוצקה. כמו כן, מבנן הפשוט הנמיך את מחיר בנייתן. לתוך החומה לרוב הוכנסו מגדלים רבים שרוחבם עלה על רוחב החומה. נוסף למגדלים, שולבו בחומה שערי תאים.

המוקדמות במערכות הללו נמצאו בתל אל פול, כנראה אתר "גבעת שאול", לקראת תום תקופת הברזל I. מופעים מוקדמים נוספים של חומת הסוגרים בני המאה העשירית נמצאו גם בנחל ארנון (מואב הקדומה), העי (א-תל), המצפה (א-נצבה ליד רמאללה), גבעון ומכמש (חרבת א-דווארה). מאוחר יותר, בתקופת הברזל II, הפכה החומה לאופיינית עבור ערי המלכות החשובות כמגידו, גזר וחצור. היא ממשיכה להופיע באופן בולט במאות ה-8 וה-7 לפני הספירה. יגאל ידין שיער כי בניין החומות הללו היה חלק יחיד במינו ממפעל הבנייה של המלך שלמה, כפי שמתואר במלכים א', ט', ט"ז : "...לִבְנוֹת...וְאֶת-חָצֹר וְאֶת-מְגִדּוֹ, וְאֶת-גָּזֶר". 

ארכאולוגים מאוניברסיטת תל אביב שללו את התיקוף של ידין לגבי מערכות הגנה שכאלו, ובייחוד שערי תאים, באתרים דוגמת אשקלון. הארכאולוגים ישראל פינקלשטיין ודוד אוסישקין תיארכו את מרבית מרכיבי השכבה המכילה את השער התאי במגידו למאה התשיעית לפנה"ס. היותה של מגידו המפתח לחקר ארכאולוגיית הממלכה המאוחדת משפיע על תארוכי בניין החומות.

ארכאולוגים אחרים כמו עמיחי מזר טענו שאי אפשר לאשש בוודאות את התיאוריה של ידין, אולם מאידך הממצאים לא החלטיים מבחינת תארוך כדי לשלול אותה על סף. לכן לדעתם אף היום ניתן להחזיק בדעה זו.  

## לקריאה נוספת
* ידין יגאל, **חצור**, הוצאת ספריית מעריב והאוניברסיטה העברית, 1975.

## קישורים חיצוניים

*בנין חומת סוגרים
*ביצורי שלמה(?) בעת הברזל II
*היסטוריה יהודית, הוויכוח על המאה העשירית לפנה"ס

סוגרים
המנון איטליה

**שיר האיטלקים** () הוא ההמנון הלאומי של איטליה. מכונה גם **ההמנון של מאמֶלי** (על שם מחבר ההמנון, גופרדו מאמלי) ו**אחי איטליה** (על פי השורה הפותחת של השיר).

ההמנון נכתב בג'נובה בשנת 1847, על ידי סטודנט בן 20 בשם גופרדו מאמלי.

ההמנון מדבר על ההיסטוריה האיטלקית, ובעיקר המאבק לאיחוד איטליה ושחרורה מעולה של האימפריה האוסטרית.
הוא מזכיר במקצת את ההמנון הצרפתי מבחינת התוכן. בשני ההמנונים מוזכרת יציאה לקרב, הקרבה וכו'. אף יש משפט זהה כמעט לחלוטין: .

ההמנון האמור החליף ב-1946 את הג'ובינצה, המנון המפלגה הפשיסטית, אשר בין השנים 1924–1943, ובייחוד אחרי 1932, שימש במידה רבה, אם כי לא רשמית, כהמנון האיטלקי.

## מילות השיר האיטלקי

## מדיה

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

* From Quirinale, residence of the Head of State, lyrics and music 

## הערות שוליים

קטגוריה:איטליה: סמלים לאומיים
איטליה
שיר האיטלקים
קטגוריה:שירים המבוססים על פואמות
חצצית

**חצצית** הוא שמו של אמצעי לפיזור הפגנות ומערכת נשק אל-הרג העושה שימוש ביידוי אבני חצץ לצורך פיזור הפגנות אלימות ומהומות.

## פיתוח החצצית
החצצית פותחה בידי רפא"ל עבור צה"ל במהלך האינתיפאדה הראשונה, מתוך כוונה שתשמש אמצעי לפיזור הפגנות שאיננו קטלני. הרעיון של שימוש באבני חצץ נבע מהסיכון המועט בהשלכת אבן קטנה, שגודלה בערך כגודל זית, לעבר המפגינים כמו-גם מהעלות הנמוכה של החצץ וזמינותו הרבה לעומת אמצעים אחרים לפיזור הפגנה.
בתחילה פותחה מערכת "חצצית" שנישאה על-גבי רכב ולאחר מכן פותחה גם מערכת דומה שנישאה על ידי מסוק.

## מבנה החצצית
עקרון פעולתה של מערכת ה"חצצית" מושתת על מכונה חקלאית לפיזור דשנים בשדות חקלאיים.
מערכת ה"חצצית" הותקנה על-גבי קומנדקר שנשא מכל ובתוכו חצץ. החצץ "הוזרם" למכל אחר שבו סבב במהירות ציר שממנו בלטו מספר זרועות קצרות, שבקצהן מעין שקע. אבני החצץ שנשפכו למכל זה נאספו לתוך שקעים
אלו ובגלל תנופת הסיבוב של הזרועות הושלכו החוצה, דרך פתח רחב שנקבע לרוחב המכל, לעבר האזור שמול קדמת הקומנדקר. בגלל פשטות המנגנון התקבל פיזור בלתי מדויק, גם אם אחיד למדי, של מטר אבני חצץ שניתך למרחק של בערך 50–100 מטר לפני הקומנדקר.

מערכת סגריר-אבא - לאחר פיתוח מערכת החצצית הרכובה, פותחה גם מערכת לפיזור חצץ ממסוק לאותה המטרה. המערכת המוסקת פעלה באופן שונה מאחר שלא היה בה צורך בזרועות מסתובבות כדי להשליך את החצץ לעבר המתפרעים. במערכת המוסקת החצץ פוזר דרך צינור, באמצעות כח הכובד בלבד, ממכלים שהותקנו על המסוק.

## שימוש בחצצית
בעדותו בפני ועדת אור תיאר ניצב אליק רון את החצצית:

תוך זמן קצר התברר חוסר האפקטיביות של השימוש בחצצית. טווח זריקת אבני החצץ לא עלה על 100 מטר, והפגיעה בהמון מתפרע לא הייתה משמעותית.

## ראו גם
*אמצעים לפיזור הפגנות
*כדורי גומי
*האינתיפאדה הראשונה
*אירועי אוקטובר 2000

## הערות שוליים

קטגוריה:אמצעי לחימה ישראליים
קטגוריה:רפאל: מוצרים
קטגוריה:נשק אל-הרג
קטגוריה:הסכסוך הישראלי-פלסטיני
קטגוריה:אמצעים לפיזור הפגנות
שפה חופשית הקשר

במדעי המחשב, **שפה חופשית הקשר** (או **שפה חסרת הקשר**) היא שפה פורמלית אשר קיים דקדוק חסר הקשר המגדיר אותה; כלומר, שפה \ L היא שפה חופשית הקשר אם קיים דקדוק חסר הקשר \ G כך ש-\ L היא אוסף כל המילים שניתן לגזור מהסימן התחילי של \ G. ניתן להוכיח, ששפה היא חופשית הקשר אם ורק אם קיים אוטומט מחסנית לא דטרמניסטי המקבל אותה.

משפחת השפות חופשיות ההקשר סגורה תחת פעולות של איחוד ושרשור שפות, אך לא תחת חיתוך והפרש (להבדיל מהשפות הרגולריות).

## הגדרה פורמלית
מבחינה פורמלית נהוג להגדיר שפה חופשית הקשר כשפה שנוצרת על ידי דקדוק חופשי הקשר (דקדוק מטיפוס 2 בהיררכיה של חומסקי). דקדוק \ G ייקרא חופשי הקשר אם ורק אם כל כלל יצירה בו הוא מהצורה \ A\to\alpha כאשר \ A הוא משתנה דקדוקי ואילו \ \alpha היא מחרוזת כלשהי של משתנים דקדוקיים וסימנים טרמינליים.

המונח "חופשית הקשר" בא מכך שההחלפה של \ A צריכה להתבצע ללא חשיבות לשאלה מה נמצא מימינו ומשמאלו של \ A, כלומר ללא חשיבות להקשר בו הוא מופיע.

## דוגמה
השפה \ L=\left\{a^nb^n|n\ge 1\right\} היא שפה חופשית הקשר ואינה שפה רגולרית. דקדוק חופשי הקשר שיוצר אותה הוא הדקדוק שמכיל את המשתנה \ S והסימנים הטרמינליים \ a,b ואת כלל היצירה \ S\to aSb|ab.

לעומת זאת, השפה \ L=\left\{a^nb^nc^n|n\ge 1\right\} אינה חופשית הקשר, ניתן להוכיח זאת על נקלה באמצעות שימוש בלמת הניפוח לשפות חופשיות הקשר.

## סגירות
משפחת השפות חופשיות ההקשר סגורה תחת מספר פעולות:
* הפעלת **[[הומומורפיזם]]** על מילות הקוד (התאמה השומרת על פעולת השרשור)
* **שרשור** שתי שפות זו לזו
* הפעלת **[[סגור קלין]]** על שפה
* **[[איחוד (מתמטיקה)|איחוד]]** שתי שפות
* **חיתוך** עם שפה רגולרית

לעומת זאת, משפחה זו אינה סגורה תחת הפעולות:
* השלמת שפה
* חיתוך עם שפה חופשית הקשר
* הפרש בין שתי שפות חופשיות הקשר

## בעיות הכרעה הקשורות לשפות חופשיות הקשר
מספר שאלות הקשורות לשפות חופשיות הקשר לא כריעות, בהן:
*שקילות: נתונים שני דקדוקים A ו-B, האם שתי השפות שהם מגדירים שוות, כלומר L(A)=L(B)?
* זרות: נתונים שני דקדוקים A ו-B, האם שתי השפות שהם מגדירים לא נחתכות, כלומר L(A)\cap L(B) = \phi? 
*הכלה: נתונים שני דקדוקים A ו-B, האם שפה אחת מוכלת בשנייה, כלומר L(A)\subseteq L(B)?
הערה: כל הבעיות האלה כריעות כשמדובר בשפות רגולריות. 

לעומת זאת השאלות הבאות כריעות:
* שפה ריקה: בהינתן דקדוק, האם השפה שהוא מגדיר ריקה? 
*סופיות: בהינתן דקדוק, האם השפה שהוא מגדיר סופית?
* חברות בשפה: בהינתן דקדוק A ומחרוזת X האם X בשפה L(A)?

## קישורים חיצוניים
*ספריית boost לשפות חופשיות הקשר בC++
*ספריית pyparsing לשפות חופשיות הקשר בפייתון 

קטגוריה:שפות פורמליות
ראגה

**ראגה** (מסנסקריט: Rāga, מילולית: צבע או מצב רוח) היא קו מלודי או מודוס לפיו נכתבים קטעי מוזיקה הודית קלאסית. הראגה מורכבת מסולם בן חמישה עד שבעה תווים, והגדרת סדר בין התווים, יש מספר ראגות החולקות את אותו הסולם, אך בשינויי מיקום בין התווים. הראגה קשורה בדרך כלל למצב רוח ולשעה ביום. במוזיקה של צפון הודו יש חיבור חזק בין הראגה לעונת השנה ולזמן ביום, בעוד שבמוזיקה של דרום הודו השימוש חופשי יותר.

קיימות למעלה מ-300 ראגות בסיסיות. כל קטע מוזיקלי הודי קלאסי בנוי על ראגה, וגם במוזיקה ההודית המודרנית נעשה שימוש בראגות, הן כמבנה מלודי והן כרכיב נושא משמעות וקונוטציה. הראגה משמשת כמסגרת טונאלית להלחנה ולאלתור.

מבחינה היסטורית ודתית מקושרות הראגות לאלים וליכולות קסם שונות. כך למשל ראגה לתקופת המונסון המנוגנת בעונה זו יכולה לגרום לירידת גשמי ברכה, לפי האמונה.

## לקריאה נוספת

*Bor, Joep (1999), **The Rāga Guide**, Charlottesville,Virginia: Nimbus Records
*Daniélou, Alain (1949), **Northern Indian Music**, Calcutta: Visva Bharati
*Jairazbhoy, N.A. (1995), **The Rags of North Indian Music: Their Structure & Evolution**, Bombay: Popular Prakashan
*Kaufmann, Walter (1968), **The Ragas of North India**, Calcutta: Oxford & IBH Publishing Company


## קישורים חיצוניים

* 

* רשימת הראגות העיקריות במוזיקה הקלאסית ההודית 
* מסד נתונים מפורט של למעלה מ-90 ראגות 

קטגוריה:מוזיקה הודית
נפח

ממוזער|כלי למדידת נפח
[שמאל|ממוזער|250px|הדמיה של אטום [הליום וסדרי הגודל. הכתם האפור הוא ענן ההסתברות להימצאות האלקטרונים, ובמרכז בסגול גרעין האטום. רוב הנפח שאנו חשים הוא למעשה ריק.]]
**נפח** הוא תכונת מדידה של עצם, המאופיינת בהשתרעותו על פני יותר משני ממדים. מידת הנפח של עצם היא כמות המקום התפוסה על ידיו במרחב תלת-ממדי. בשפת הדיבור, כאשר מתייחסים לנפח של כלי קיבול (כמו בקבוק, דלי, משורה), מתכוונים לקיבולת שלו ולא לנפח שתופס הכלי עצמו. ביחידות מערכת היחידות הבין-לאומית הפיזיקליות, הנפח נמדד במטרים מעוקבים.

הנפח של קובייה בעלת אורך צלע L הוא L^3. את הנפח של גופים מסובכים יותר אפשר לחשב באמצעות "שיטת המיצוי" שהמציא ארכימדס, שעל-פיה מחלקים את הגוף למרכיבים אינפיניטסימליים שנפחם ידוע, ומחברים את הנפחים. מנקודת מבט מודרנית, זוהי אינטגרציה נפחית על הגוף.

ניתן למדוד נפח של נוזל באמצעות משורה. כמו כן, ניתן למדוד נפח של גוף מוצק באמצעות משורה על ידי מילוי המשורה בנוזל, מדידת הנפח, הכנסת הגוף המוצק והפחתת נפח הנוזל כפי שנמדד לפני הכנסת הגוף המוצק מהנפח הכולל של הגוף המוצק והנוזל יחד, מדידת נפח בדרך זו אפשרית בתנאי שהגוף המוצק אינו סופג לתוכו מהנוזל.

תורת המידה המתמטית מכלילה את מושג הנפח התלת-ממדי (ואת מושג השטח הדו-ממדי) לאופנים כלליים יותר של שיוך "מידה" למקומות או עצמים במרחב. על-פי גישה זו, הנפח של גוף חד-ממדי, כגון קו, או גוף דו-ממדי, כגון ריבוע, הוא אפס. את תורת המידה מגביל הפרדוקס של בנך-טרסקי, המראה שאי אפשר להגדיר באופן עקבי את הנפח של כל הגופים המרחביים.

רוב נפחו של היקום הוא ריק, וכך גם לגבי העצמים אותם אנו חשים כבעלי נפח, הם למעשה ריקים ביותר מ-13 סדרי גודל מהנפח הכולל. הסיבה לכך היא שכל אטום מורכב מאלקטרונים וגרעין האטום, התופסים נפח מזערי מכלל הנפח המוגדר באורביטלי האטום.

## נוסחאות נפח של גופים נפוצים

## יחידות מידה לנפח
בשימוש יומיומי נהוג להשתמש ביחידות המידה הבאות למדידת נפח:
* ליטר
**מיליליטר (מ"ל) - אלפית הליטר
* מטר מעוקב (מ"ק)
**סמ"ק - מיליונית המ"ק
**בהקשר מאגרי גז טבעי :מיליארד מטרים מעוקבים (BCM)
* גלון
* רגל מעוקבת
**(בהקשר של מאגרי גז טבעי): מיליארד רגל מעוקבת (BCF)
**(בהקשר של מאגרי גז טבעי): טריליון רגל מעוקבת (TCF).

## ראו גם
* אורך
* שטח
* פונקציית מידה
* יעקוביאן
* אנליזה וקטורית

## קישורים חיצוניים

*
*
*
## הערות שוליים

*
קטגוריה:גאומטריה
גני קנזינגטון

ממוזער|שמאל|200px|הגנים והארמון בחורף
פארק **גני קנזינגטון** (באנגלית: **Kensington Gardens**) הוא אחד מהפארקים המלכותיים של לונדון. הפארק נמצא מערבית להייד פארק, בשטח רובע וסטמינסטר של העיר לונדון. שטח הפארק 1.1 קילומטר רבוע. פארק זה צמוד להייד פארק ומופרד ממנו על ידי דרך המרכבות המערבית.

בפארק נמצאים אנדרטת אלברט, ארמון קנזינגטון, פסלו של פיטר פן, האגם העגול וגלריית סרפנטיין.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:לונדון: פארקים
קטגוריה:קנזינגטון וצ'לסי
גלריית סרפנטיין

**גלריית סרפנטיין** (באנגלית: **Serpentine Gallery**) היא גלריית אמנות בגני קנזינגטון במרכז לונדון, המציגה בעיקר אמנות מודרנית ואמנות עכשווית. הכניסה לגלריה חופשית, והיא נחשבת לאחת מהפופולריות בגלריות לונדון, כשמדי שנה מבקרים בגלריה כ-750,000 איש.

## היסטוריה
הגלריה נפתחה בשנת 1970 ביוזמת מועצת האמנות של בריטניה הגדולה והיא נמצאת בבית תה שנבנה בשנת 1934 בקרבת אגם הסרפנטיין שנמצא בהייד פארק הסמוך. בשנים הראשונות נפתחה הגלריה רק בחודשי הקיץ. בשנת 1986 מונתה ג'וליה פייטון ג'ונס כמנהלת הגלריה, ותחת פיקוחה עברה הגלריה שיפוץ נרחב והחלה לפעול כל ימות השנה.

בגלריה הוצגו, בין היתר, יצירות של מאן ריי, הנרי מור, אנדי וורהול, בריג'יט ריליי, אלן מקולום, הירושי סוגימוטו ודמיאן הירסט.

בפתח הגלריה מוצגת דרך קבע יצירה של איאן המילטון פינליי המוקדשת לנסיכה דיאנה שהייתה תומכת של הגלריה.

מאז שנת 2001, מדי קיץ, נבנה ביתן זמני לתערוכות מתחלפות בפתח הגלריה. הביתן עצמו נבנה כל שנה על ידי אדריכל אחר. בין האדריכלים שהקימו את הביתן הזמני היו זהא חדיד, דניאל ליבסקינד, אוסקר נימאייר, טויו איטו, איי וייוויי, פרידה אסקובדו, אלבארו סיזה ורם קולהאס.

## גלריה

Serpentinegallerywithdome.jpg|גלריית הסרפנטין משמאל. מימין – כיפה שנבנתה בשנת 2006 על מנת להכיל תערוכות מתחלפות.
Serpentine_Gallery_Pavilion_2007_-_geograph.org.uk_-_657048.jpg|הביתן הזמני משנת 2007.
Serpentine_Gallery_Pavilion_2009.JPG|ביתן קיץ 2009 בגלריית סרפנטין בגני קנסינגטון. הביתן תוכנן על ידי האדריכלית קזויו סג'ימה והאדריכל  מפירמת SANAA.
Marina Abramović (London 2014).jpg|מרינה אברמוביץ' בפרויקט "512 Hours" ב-2014.


## קישורים חיצוניים

* 

* מיכאל יעקובסון: סמיליאן ראניץ' יתכנן את ביתן הקיץ של גלריית סרפנטיין בלונדון, 17.3.14, Xnet

קטגוריה:מוזיאונים לאמנות מודרנית
סרפנטיין, גלריית
קטגוריה:וסטמינסטר: מוזיאונים
אגם הסרפנטיין

שמאל|ממוזער|250px|אגם הסרפנטין
**אגם הסרפנטיין** (באנגלית: **Serpentine** מוכר גם כ**נהר הסרפנטיין**) הוא אגם הנמצא בהייד פארק בלונדון, הממלכה המאוחדת. מקור שם האגם הוא בצורתו דמוית הנחש (באנגלית: "סרפנט").

האגם נוצר בשנת 1730, כאשר המלכה קרוליין מאנסבך, אשתו של המלך ג'ורג' השני, ציוותה על סכירת נהר הווסטבורן דבר אשר גרם להיווצרות האגם.

האגם מהווה בית גידול לברווזים, אווזים וברבורים.

## גאוגרפיה של אגם הסרפנטיין
בעבר הווסטבורן הזין את האגם, אך כיום משום שהנהר מזוהם את המים של האגם שואבים מהתמזה ומזינים אותו גם הנהרות התת-קרקעיים של לונדון. בדרום מזרח האגם ישנו גשר המכונה "גשר הסרפנטיין", ובקצה המזרחי סכר דרכו זורמים מי האגם דבר שיוצר מפל נוי קטן. באגם אנדרטה לזכרה של הנסיכה דיאנה וניתן לשכור בו סירות.
האגם נחשב לאגם רדוד ועומקו המרבי הוא 12 מ' (40 רגל). בחוף האגם ישנן שתי מסעדות ועוד מתקני נופש שונים ורבים.

## היסטוריה
במהלך שנת 1730 הורתה המלכה קרוליין אשתו של המלך ג'ורג' השני להקים סכר שיסכור את הנהר וסטבורן כחלק מתוכנית שיפוץ ההייד פארק. באותו הזמן הקמת אגמים מלאכותיים הייתה מסובכת והאגמים היו בנויים בצורת מלבנים, אגם הסרפנטיין היה הראשון מסוגו שהצליח לחקות אגם טבעי. הצלחה זאת גררה חיקויים בפארקים בכל העולם.

בשנת 1816, נמצאה באגם גופתה של רייט וסטברוק אשתו של המשורר פרסי ביש שלי, מחוץ לאגם היה מכתב התאבדות ממנה לאחיה, אביה ואחותה.

אגם הסרפנטיין שימש לאירוח של תחרויות השחייה במים פתוחים ושלב השחייה בטריאתלון באולימפיאדה בשנת 2012.

בכל שנה החל משנת 1864 ועד ימים אלה, בבוקרו של חג המולד, מתקיימת באגם תחרות שחיה מסורתית שהמנצח בה, זוכה בגביע "פיטר פן". התחרות מתקיימת על ידי מועדון השחיה של האגם.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:הייד פארק
קטגוריה:לונדון: פארקים
סרפנטיין
דיאז

[מסגרת|שמאל|[דו דיאז]]

**דִּיאֵז** (מצרפתית: Dièse. בעברית: ****) הוא סימן היתק במוזיקה, המורה על הגבהת הצליל הבא אחריו בחצי טון עד לסוף התיבה, ומסומן ב-♯ (הדומה ל-#), משמאל לתו. באוקטבה תקנית, סי דיאז זהה דיאטונית לדו ומי דיאז זהה דיאטונית לפה. קיים גם סימן דיאז כפול הנראה כך: 𝄪 והוא מעלה תו נתון בטון שלם. בתיווי של מוזיקה במאה העשרים נוצרו גם סימני דיאז מיוחדים המורים על הגבהת הצליל ברבע טון או בשלושת רבעי טון.

סדר הדיאזים בסולם הוא קבוע, על פי מעגל הקווינטות והוא: פה דיאז, דו דיאז, סול דיאז, רה דיאז, לה דיאז, מי דיאז, סי דיאז.

## אצולה
ימין|ממוזער
הסימן דיאז מופיע בסמל האצולה של המלחין הרנסאנסי אורלנדו די לאסו.

## ראו גם
*במול
*בקר
*#C

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תאוריית המוזיקה
קטגוריה:סימנים מוזיקליים
משפט בנך-שטיינהאוס

**משפט בנך-שטיינהאוס**, הידוע גם בשם **עקרון החסימות במידה שווה**, הוא משפט מתמטי יסודי וחשוב באנליזה פונקציונלית. עיקרון זה טוען עבור משפחה של העתקות ליניאריות רציפות על מרחב בנך, שאם יש חסם משותף לכל האופרטורים במשפחה בכל נקודה של המרחב, אז יש חסם אחיד על הנורמה שלהם.

משפט זה, יחד עם משפט האן-בנך ומשפט ההעתקה הפתוחה, נחשב לאחת משלוש אבני היסוד של האנליזה הפונקציונלית. גרסה מוקדמת של המשפט הופיעה במאמר של סטפן בנך והוגו שטיינהאוס ב-1927. המשפט הוכח באותו זמן גם על ידי האנס האן.

## המשפט

יהי X מרחב בנך ויהי Y מרחב נורמי כלשהו. תהי \mathcal{F} משפחה של העתקות ליניאריות רציפות T_{\alpha} \colon X \rightarrow Y. 

אם לכל x \in X הקבוצה \left\{T_\alpha (x) : T_\alpha \in \mathcal{F} \right\} חסומה, אז גם קבוצת הנורמות \left\{||T_\alpha|| : T_\alpha \in \mathcal{F} \right\} חסומה. 

## הוכחה

למשפט חשוב זה יש הוכחה קצרה המסתמכת על משפט הקטגוריה של בר (Baire). 

לכל מספר טבעי \, n, נגדיר X_n = \left\{ x \in X : \| T_\alpha(x) \| \le n ,\;  \forall T_\alpha \in \mathcal{F} \right\}. לפי ההנחה, קיים חסם משותף בכל נקודה, ולכן \bigcup_{n}{X_n} = X. הקבוצות X_n הן קבוצות סגורות, משום שהקבוצות \ Z_n^\alpha = \left\{ x \in X : \| T_\alpha(x) \| \le n   \right\} סגורות לכל \alpha בגלל הרציפות של T_\alpha, ולכן החיתוך X_n = \bigcap_{\alpha}{Z_n^\alpha}  גם הוא סגור. 

בתור מרחב מטרי שלם, X הוא מרחב בר ("מרחב מקטגוריה שנייה"), ולכן אחת מהקבוצות X_n מכילה כדור פתוח: יש \delta > 0 ו-x_0 \in X_n כך שאם \|x-x_0\| אזי x \in X_n. נותר לתרגם את העובדה הזו לחסם המבוקש. 

תהי z \in X נקודה כך ש-\|z\| \le \delta/2, אז לפי אי-שוויון המשולש \|T(z)\| = \|T(x_0+z)-T(x_0)\| \le
\|T(x_0+z)\| + \|T(x_0)\| \le 2n, וזאת לכל T \in \mathcal{F}. מכאן נובע שלכל y \in X מנורמה 1, מתקיים \|T(y)\|=\frac{2}{\delta}\|T(\frac{1}{2}\delta y)\|\le \frac{2}{\delta}\cdot 2n, כלומר \|T \| \leq 4n / \delta. זהו חסם אחיד על הנורמות של ההעתקות הליניאריות במשפחה \mathcal{F}.

**הערה.** הוכחה זו מספיקה גם אם מחלישים את ההנחה המקורית, ומניחים רק שקבוצת הנקודות x\in X שעבורן \left\{T_\alpha (x) : T_\alpha \in \mathcal{F} \right\} חסומה, היא קבוצה מקטגוריה שנייה. 

## קישורים חיצוניים
* 

בנך-שטיינהאוס
ז'אן-פול מארה

**ז'אן פול מארָה** (בצרפתית: **Jean-Paul Marat**; 24 במאי 1743 – 13 ביולי 1793) היה רופא, פיזיקאי, עיתונאי ופוליטיקאי צרפתי יליד שווייץ וממוצא איטלקי סרדיני שחי שנים רבות בבריטניה ובהולנד, אך נודע בעיקר בעקבות פעולותיו כמהפכן צרפתי. מארה היה חבר ומנהיג בסיעת היעקובינים הקיצונית במהלך המהפכה וממייסדי שלטון הטרור בתקופה זו. התבטאותו בעיתוניו התאפיינה בחריפות חסרת פשרות בהתייחסו לממשל ול"אויבי המהפכה". מארה היה אחד מקולותיה הקיצוניים ביותר של המהפכה הצרפתית, והוא נתן אור לדעותיו לא רק בעיתון אלא גם בנשיאת נאומים ציבוריים מלהיבים ביותר והתבטאויותיו הקיצוניות היוו מצע לאופייה האלים של המהפכה. לאחר הפיכת ה-10 באוגוסט 1792 נחשב לאחד משלושת האישים החזקים ביותר בצרפת, יחד עם ז'ורז' דנטון ומקסימיליאן רובספייר.

## ביוגרפיה
בהכשרתו היה מארה רופא, שלמד רפואה באוניברסיטת מונפלייה וסיים את לימודיו ב-1775 באוניברסיטת סנט אנדרוז בסקוטלנד. עבד כרופא, בין השאר, בשירות הרוזן ד'ארטואה ופרסם מספר עבודות - על מחלת הזיבה ועל מחלות העיניים. בנוסף התעניין באופטיקה ובפיזיקה בכלל וערך ניסויים וכתב גם בתחומים אלה.

מארה חבר לחוגי הפוליטיקה והיה לאחד הקיצונים שבדוברי המהפכה הצרפתית. כבר בשלב מוקדם יחסית של המהפכה, כחבר מועדון הקורדליירים, קרא לחיסול השלטון המלוכני בצרפת ויצא נגד המהפכנים שנקטו בגישה מתונה יותר. הוא ייסד את העיתון "ידיד העם" (L'Ami du peuple), שעל דפיו פרסם את דעותיו הקיצוניות וקרא להוציא להורג את כל מתנגדי המהפכה.

### מותו
[ממוזער|שמאל|"[מות מארה" (1793) מאת ז'אק-לואי דויד (1748 - 1825). בתמונה מארה לאחר דקירתו, עיניו עצומות וידו מחזיקה בנוצה הנוגעת ברצפה. בידו השנייה המכתב שכתבה לו שרלוט לפני רציחתו.]]
מארה נרצח בביתו בעודו רוחץ באמבט רפואי על ידי שארלוט קורדה, חברה בסיעה הז'ירונדינית (סיעת מרכז ליברלית). עקב מחלת עור ממנה סבל, נהג מארה לשהות באמבט במשך שעות ובזמן זה לכתוב את מכתביו ולנהל את עבודתו. שארלוט הגיעה לדירתו באמתלה כי ברשותה מידע רב חשיבות עבורו. על אף מחאותיה של אשתו,סימון אבררד (Simone Évrard) אישר מארה לשארלוט להגיע לדירתו ולהיכנס לחדר עבודתו - האמבטיה בה שהה. לאחר שיחה קצרה בין השניים, בה דיווחה לו שארלוט על המידע שברשותה היא הוציאה סכין שהביאה עמה ודקרה את מארה בחזהו. מארה מת במקום. נטען כי מניעיה של שארלוט לרצח היו השתייכותה לענף עני של משפחת המלוכה, שאחיה נמלט יחד עם קרובי המשפחה המלכותית וכי היא ביקשה לנקום את מותם של חבריה.

רציחתו של מארה עוררה תגובות נזעמות בקרב היעקובינים והביאה להוצאתה להורג של מארי אנטואנט ולטבח באויביהם המלוכניים והז'ירונדינים כאחד. במשפטה, טענה שארלוט כי היא ביצעה את הרצח לבדה וכי "הרגתי אדם אחד כדי להציל 100,000". היא הוצאה להורג בגיליוטינה ב-17 ביולי 1793.

#### באמנות
"**[[מות מארה]]**" (בצרפתית: La Mort de Marat) הוא ציור שמן מאת הצייר הנאו קלאסי ז'אק-לואי דויד. הציור מתאר את מארה מיד לאחר מותו והוא אחד הדימויים המזוהים ביותר עם המהפכה הצרפתית.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מהפכנים צרפתים
קטגוריה:רופאים צרפתים
קטגוריה:אישים הקבורים בפנתאון של פריז
קטגוריה:אנשי שלטון הטרור
קטגוריה:המהפכה הצרפתית: אישים
קטגוריה:קורבנות רציחות פוליטיות בצרפת
קטגוריה:צרפתים ממוצא איטלקי
קטגוריה:יעקובינים
קטגוריה:ילידי 1743
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1793
מבואות יריחו

**מבואות יריחו** היא התנחלות הממוקמת בדרום בקעת הירדן, צפונית ליריחו, בגובה של כ-150 מטר מתחת לפני הים. היישוב שייך למועצה אזורית ערבות הירדן. מבואות יריחו נמצאת באזור בקעת ייט"ב, אזור הנמצא מעט גבוה מלב בקעת הירדן ממזרח לבקעה.

## היסטוריה
היישוב נוסד בשנת 1999 כתחנת מחקר ופיתוח לניסויים חקלאים אך במהרה נהפך, ללא אישור חוקי, ליישוב קהילתי בעל גוון חקלאי. בשנת 2004 הצטרפו ליישוב כ-14 משפחות ובשנת 2006 התגוררו במבואות יריחו 21 משפחות. כיום מונה מבואות יריחו 57 משפחות (כ-400 נפשות). משפחות היישוב שומרות על אורח חיים דתי.

ביישוב פועלים משפחתון, גן ילדים, משחקיה לגיל הרך, מקווה טהרה ובית כנסת. ליישוב שטחים חקלאיים, וחלק מהתושבים עוסקים בגידול תמרים וצאן. מוסד נוסף ביישוב הוא חוות "גינת עדן", שמהווה מסגרת לימודית-חקלאית-טיפולית, שהחלה כמסגרת פרטית ובהמשך השנים נלקחה לחסות הרווחה. תלמידות החווה גרות במתחם החווה (בצמוד ליישוב) ועובדות בצוותים שונים: חקלאות, רכיבה טיפולית ואילוף, עיזים, הכנת גבינות ומוצרים נוספים וקדרות (קרמיקה).

ב-15 בספטמבר 2019 קיימה ממשלת ישראל ישיבה במקום, בה הסדירה את חוקיות היישוב. ב-10 באוקטובר אישרה מועצת התכנון העליונה להפקדה בניית 182 יחידות דיור ומוסדות חינוך.

על פי נתוני מועצת יש"ע לשנת 2022, מבואות יריחו הוא היישוב היהודי שצומח הכי מהר ביהודה ושומרון, עם אחוז גידול של 40%.

בראש חודש סיון תשפ"ה נחנך בית הכנסת ביישוב במבנה הקבע.

## קישורים חיצוניים

* 

* מבואות יריחו, באתר המועצה האזורית בקעת הירדן
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יריחו
קטגוריה:מועצה אזורית ערבות הירדן
קטגוריה:יישובים דתיים ביהודה ושומרון
קטגוריה:בקעת הירדן
קטגוריה:יישובים באזור ים המלח
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1999
קטגוריה:מאחזים שהוסדרו
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם יישוב קדום
יחס רפלקסיבי

בלוגיקה ובמתמטיקה, יחס בינארי \mathcal{R} מעל קבוצה A הוא **יחס רפלקסיבי** אם עבור כל איבר a בקבוצה A, האיבר a נמצא ביחס עם עצמו, כלומר a\mathcal{R}a.

## דוגמאות
*יחס השוויון (=)
*הכלה בין קבוצות (\sube)
*היחסים "קטן/שווה" (\le) ו"גדול/שווה" (\ge)
*היחס "מחלק ללא שארית" (|)
*קרבה משפחתית (לפי ההגדרה "אדם קרוב אצל עצמו").
*כל יחס סדר חלש או יחס שקילות מעצם הגדרתם.

לכל יחס \mathcal{R}, היחס הרפלקסיבי המינימלי המכיל את \mathcal{R} הוא \mathcal{R}\cup I_A, כאשר I_A=\bigl\{(a,a):a\in A\bigr\} הוא יחס הזהות על A. זהו "הסְגוֹר הרפלקסיבי" של \mathcal{R}. לכן באופן שקול ניתן להגדיר רפלקסיביות באמצעות יחס הזהות: S יחס רפלקסיבי מעל הקבוצה B אם ורק אם I_B\sube S.

## יחסים קשורים
יחס שבו אף איבר אינו ביחס עם עצמו נקרא **אי-רפלקסיבי** או **אנטי-רפלקסיבי**. לדוגמה: היחס "גדול מ-".

## ראו גם
*תורת הקבוצות - מונחים

## קישורים חיצוניים
*

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תורת הקבוצות
קטגוריה:יחסים מתמטיים
אורדור-סור-גלאן

שמאל|ממוזער|250px|שרידים של בניינים ומכונית בכפר
שמאל|ממוזער|250px|הכנסייה באורדור-סור-גלאן, בה התרחש הטבח בנשים ובילדים
**אורדור-סור-גלאן** (בצרפתית: **Oradour-sur-glane**) הוא כפר בצרפת, בקרבת העיר לימוז', אשר תושביו נטבחו על ידי פלוגת ואפן אס אס נאצית במהלך מלחמת העולם השנייה.

## הטבח

הגרמנים, בפיקודו של דיקמן, דרשו מכל תושבי הכפר להתאסף בכיכר העיר, כביכול לשם בדיקה שגרתית. בנוסף לתושבי הכפר, אספו הגרמנים גם שישה אנשים אשר לא גרו בכפר אך רכבו על אופניהם באזור באותו היום.

הגרמנים נעלו את הנשים והילדים בכנסייה בזמן שהכפר עצמו נבזז. באותו הזמן, נלקחו הגברים לשישה מחסנים שם הכינו הגרמנים מבעוד מועד מקלעים. על פי תיאורו של אחד הניצולים, ירו החיילים לכיוון רגליהם כדי שימותו לאט יותר. כאשר לא יכלו עוד לזוז, אם מחומרת הפציעה או ממוות, שפכו עליהם דלק והציתו את המחסנים. 190 גברים נהרגו. רק חמישה הצליחו לברוח.

לאחר מכן שרפו החיילים את הכנסייה. הנשים והילדים שניסו לברוח דרך החלונות והדלתות נורו במכונות ירייה. 247 נשים ו-205 ילדים נהרגו, רק אישה אחת ניצלה. עוד כ-20 מתושבי הכפר ברחו כאשר ראו את החיילים הגרמנים מתקרבים. באותו הלילה החריבו הגרמנים את הכפר על 328 הבתים שבו.

הנאצים שדדו מספר ארגזים של זהב ודברי ערך אחרים ששדדו קציני הגדוד ובראשם שטורמבאנפיהרר אדולף דיקמן.

רק לאחר ימים אחדים הורשו הניצולים לקבור את המתים.

## כיום
250px|ממוזער|שמאל|הכפר המחודש
העיירה אורדור-סור-גלאן הוקמה מחדש לאחר מלחמת העולם השנייה, בקרבת הריסות הכפר המקורי, וכיום מתגוררים בה כאלפיים תושבים.

לאחר המלחמה קבע שארל דה גול שהכפר לעולם לא ייבנה מחדש ויהווה עדות לאכזריותם של הנאצים. כיום הוא עומד על תלו כאתר הנצחה לזכר קורבנות הטבח. במקום נמצאים שרידים של המבנים והמכוניות, וכן מספר חפצים אישיים של הקורבנות, כגון שעונים, משקפיים ומטבעות כסף. בכניסה לאורדור-סור-גלאן הוצב שלט בשפה הצרפתית ובאנגלית, ונאמר בו בלשון ציווי "זכור".
בסמוך להריסות הוקם בהמשך גם מרכז הנצחה.

ביום הטבח אירע גם טבח בכפר היווני דיסטומו, ובדיוק שנתיים לפני כן אירע הטבח בכפר הצ'כי לידיצה, כך שב-10 ביוני נערכות אזכרות בשלושת מקומות אלו.
ממוזער|שלט המצווה "זכור" בשתי שפות בכניסה לאורדור-סור-גלאן

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פשעי מלחמה של גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:לימוזן: ערים
קטגוריה:שלטון הכיבוש של גרמניה הנאצית באירופה
קטגוריה:ערי רפאים
קטגוריה:מלחמת העולם השנייה: 1944
קטגוריה:צרפת במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:צרפת: אתרי הנצחה
קטגוריה:נקמה
סטפן בנך

**סטפן בַּנַךְ** (בפולנית: , נכתב גם **באנאך**; 30 במרץ 1892 - 31 באוגוסט 1945) היה מתמטיקאי פולני, ממייסדי ענף האנליזה הפונקציונלית. הוכיח משפטים רבים וחשובים באנליזה מתמטית הנקראים על שמו.

## ביוגרפיה
בנך נולד בקרקוב שבפולין ב-1892, והיה הרוח החיה באסכולת לבוב במתמטיקה שהתקיימה בפולין בין שתי מלחמות העולם. בנך היה אוטודידקט במתמטיקה וגאוניותו התגלתה רק במקרה על ידי המתמטיקאי הוגו שטיינהאוס. 

בפרוץ מלחמת העולם השנייה, היה בנך נשיא החברה המתמטית הפולנית. בזכות היותו שותף-חבר באקדמיה למדעים באוקראינה ובעל קשרים טובים עם מתמטיקאים סובייטים, הוא הורשה לשמור על תפקידו למרות הכיבוש הסובייטי של העיר ב-1939. בנך אף הצליח לשרוד את כיבוש הנאצים הברוטלי מ-1941 על ידי כך שמכר את דמו לניסויי פרופסור רודולף וייגל. כמובן, עובדה זו גרמה לירידה בבריאותו ובמשך שנות הכיבוש אף לקה בסרטן ריאות. לאחר המלחמה חזרה העיר לבוב לידי הסובייטים ובנך מת שם, מבלי שהספיק לחזור לפולין. בנך נקבר בבית העלמין של Lychakivskiy.

250px|ממוזער|שמאל|קברו של בנך

## השגים מתמטיים
הישגו הגדול והחשוב ביותר של בנך היה ייסוד האנליזה הפונקציונלית - זהו ענף החוקר את תכונותיהם של מרחבים וקטוריים בעלי נורמה (שזו מעין הכללה למושג האורך או הגודל של וקטור) ובייחוד את תכונותיהם של מרחבי פונקציות, אופרטורים ופונקציונלים.

בנוסף, בנך תרם רבות לתורת הקבוצות ולתורת המידה.

בנך פרסם מספר ספרים, ביניהם:
* (Théorie des opérations linéaires (Teoria operacji liniowych, 1932 - חיבורו החשוב והמשפיע ביותר.
* סדרת Studia Mathematica

### תרומות למתמטיקה של בנך ומושגים הקרויים על שמו
*מרחב בנך (השם שניתן למרחב וקטורי נורמי שלם)
*משפט ההעתקה הפתוחה ומשפט הגרף הסגור
*משפט בנך-שטיינהאוס
*משפט האן-בנך
*פרדוקס בנך-טרסקי
*אלגברת בנך
*משפט נקודת השבת של בנך

## אנקדוטות
סטניסלב אולם, מתמטיקאי נוסף מאסכולת לבוב במתמטיקה, ייחס את הציטוט הבא לבנך:

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:מתמטיקאים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:מתמטיקאים פולנים
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1892
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-1945
קטגוריה:פולנים שנפטרו מסרטן הריאה
קטגוריה:אבירי מסדר העיט הלבן
דיוגנס מאפולוניה

**דייגונס מאפולוניה** (ביוונית עתיקה: **Διογένης ὁ Ἀπολλωνιάτης**; נולד בערך 460 לפנה"ס), פילוסוף נטורליסטי יווני, היה בן אפולוניה שבכרתים.

אף כי היה דורי, הוא כתב בדיאלקט האיוני, כמו כל הפיזיולוגי (הפילוסופים הפיזיים). אין ספק כי חי לזמן מה באתונה, שם נעשה לא פופולרי (כנראה בגלל הדעות האתאיסטיות שיוחסו לו), עד שחייו היו בסכנה.

דעותיו של דיוגנס מיוחסות ב"עננים" של אריסטופאנס לסוקרטס. כמו אנכסימנס, דייגונס האמין כי האוויר הוא המקור של כל היקום, וכי כל שאר היסודות הגיעו מהאוויר באופנים שונים. ההתקדמות העיקרית שלו כלפי הפילוסופיה של אנכסמינס היא, שהוא קבע כי יש לאוויר גם אינטליגנציה – "האוויר שנע בתוכו אף לימד אותו. האוויר כמקורו של כל דבר הוא בהכרח יסוד אלמותי, אך כרוח הוא גם בוודאי בעל הכרה".

למעשה, היה חלק מהסיעה האיונית הישנה, שאת הדוקטרינות שלה שינה בעזרת התאוריות של בן זמנו אנכסגורס, אם כי התנגד לדואליזם שלו. יצירתו החשובה ביותר  היא ה"דה נטורה", ממנה שרדו רק שרידים. ייתכן כי כתב גם את "נגד הסופיסטים" ו"על טבע האדם", ממנו נותר שריד ידוע על הוורידים.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:פילוסופים קדם-סוקרטים
קטגוריה:פילוסופים יוונים
Bacillus

***Bacillus*** (מיונית, בעברית: מתג) הוא **[[סוג (טקסונומיה)|סוג]]** של **[[חיידקים אמיתיים]]**, הכולל חיידקי מתג אווירניים, גראם-חיוביים, היוצרים נבגים. קיימים כ-50 מינים המשתייכים לסוג זה; רובם מצויים באדמה ומתקיימים בטווח טמפרטורה של 25 עד 45 מעלות. ה-Bacillus משמש לעיתים קרובות כאורגניזם מודל.

לשני מיני Bacillus חשיבות רפואית: *[[Bacillus anthracis|B. anthracis]]*, הגורם למחלת הגחלת (anthrax) ובשנת 2001 אף השתמשו בו בטרור ביולוגי, ו-*B. cereus*, גורם נפוץ להרעלת מזון ולבעיות רפואיות נוספות (דלקות עיניים למשל). מינים מוכרים נוספים הם *B. subtilis*, הנחשב לחיידק הגרם-חיובי הנחקר ביותר, זאת עקב הקלות בה ניתן להחדיר אליו גנים זרים ו-*B. megaterium* המשמש גם הוא במחקר. *B. polymyxa* קושר חנקן. בהדברה ביולוגית משתמשים ב-*B. thuringiensis*, שהגן לרעלן המופרש ממנו, והקוטל זחלי יתושים, הוכנס בשיטות של הנדסה גנטית לצמחים, ב-*B. sphaericus* שגם הוא קטלני לזחלי יתושים וב-*B. firmus* המשמש להדברה ביולוגית של נמטודות העפצים. מ-*B. brevis* מפיקים את היונופור gramicidin, ומ-*B. licheniformis* את האנטיביוט Bacitracin.

זהו אחד מסוגי החיידקים הבודדים שמיניו מסוגלים ליצור נבגים פנימיים בתנאי עקה. לנבגים חשיבות רבה בשרידות שלהם. בעבר נטען שנבגים של *B. sphaericus* נמצאו במעי של דבורה מאובנת בענבר בן 25-40 מיליון שנה ונבגים של מין אחר בגבישי מלח בני 250 מיליון שנה. אף שהממצאים מוטלים בספק, העלה העניין את השאלה - שאין עליה עדיין תשובה: האם בנבגים מתבצעת פעילות מטבולית כלשהי - מה שמגביל את שרידותם למאות - אלפי שנים, או שאין בהם פעילות כזו, ואז הם יכולים לשרוד גם מיליוני שנה.

המונח Bacillus שימש בעבר לתיאור כל החיידקים שצורתם מוט קצר - חיידקי מתג. *[[Mycobacterium tuberculosis]]*, המתג הגורם לשחפת כונה בראשית דרכו "המתג של קוך" (Koch's bacillus). כיום משמש לאותו עניין המונח האנגלי rod.

## קישורים חיצוניים

* תוכנית רדיו מוקלטת על הבצילוס הישראלי (BtI) ועל חברת הסטרטאפ שפיתחה אותה לשם הדברת יתושים
* 

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פרדיננד כהן
קטגוריה:חיידקים שתוארו ב-1872
קטגוריה:Firmicutes
קטגוריה:אורגניזם מודל
אנסלם מקנטרברי

**אנסלם מקנטרברי**, או **אנסלם הקדוש** (באנגלית: **Anselm of Canterbury**, 1033 או 1034 – 21 באפריל 1109), היה פילוסוף ותאולוג משפיע בימי הביניים. מילא את משרת הארכיבישוף מקנטרברי מ־1093 ועד מותו. מכונה "מייסד הסכולסטיקה". מפורסם כממציא הטיעון האונטולוגי לקיומו של אלהים, והדיון במכוונות (אודותיות) בעניין כוכב השחר ששימש הוגים רבים בפילוסופיה ובלשנות.

## חייו
אנסלם נולד בדוכסות בורגונדיה, בעיר אאוסטה שבאזור האלפים האיטלקיים, קרוב לגבול צרפת ושווייץ של ימינו. עזב את ביתו בגיל 23 ונסע לצרפת. ב-1059 הוא נמשך לנורמנדי מתוך רצון להתקרב אל אב המנזר הבנדיקטיני בבק, לנפרנק. שנה לאחר מכן הוא נכנס למנזר. שלוש שנים מאוחר יותר, ב-1063, כאשר לנפרנק נעשה לאב המנזר בקאן, אנסלם נבחר לראשון הנזירים.

ב-1078, עם מותו של הנזיר הרלוויין, המייסד והאב הראשון בבק, אנסלם נבחר לאב המנזר. תחת חסותו, בק נעשה למקום מפורסם בלמדנותו. שם כתב אנסלם את יצירותיו הפילוסופיות הראשונות, ה"דיאלוגים על האמת" ו"בחירה חופשית", ושניים מהכתבים המפורסמים שלו, ה"מונולוגיון" וה"פרוסולגיון". כאב המנזר בבק, אנסלם נקרא פעמים רבות לעמוד מקרוב על מצבם של נכסי המנזר באנגליה, וכך הפך למועמד מוביל לרשת את לנפרנק כארכיבישוף של קנטרברי.

כאשר לנפרנק מת, ב-1089, המלך ויליאם השני בחר שלא למנות איש למשרה הפנויה. ב-1093, חלה המלך, חשב שהוא עומד למות ומינה את אנסלם לארכיבישוף. במשך ארבע השנים הבאות הייתה יריבות מתמדת בין המלך לאנסלם, על רקע הזכויות והפריבילגיות של הכנסייה. אנסלם ביקש את עזרת ראשי הכנסייה ברומא ביריבות זו; ב-1097 הוא קיבל את רשותו של ויליאם לנסיעה, אך קיבל עזרה מועטת מהיושבים ברומא, וכאשר ניסה לחזור לאנגליה, ויליאם לא אפשר לו זאת.

ויליאם מת ב-1100 ויורשו, הנרי הראשון, הזמין את אנסלם חזרה לאנגליה. ב-1103 הנרי גירש את אנסלם חזרה לגלות. לאחר פשרה עם הנרי ב-1107, אנסלם הורשה לחזור לאנגליה, שם הוא חי עד מותו ב-1109. הוא נעשה לקדוש ב-1494, ובשנת 1720 הוכרז כאחד מ"מורי הכנסייה".

## כתבים
פילוסופים מכירים את אנסלם בעיקר כמנסח ההוכחה האונטולוגית לקיום האל. אך המונח "אונטולוגי" נכנס לשימוש לראשונה אצל קאנט, ויש מקום לדון האם הוכחתו של אנסלם היא אכן אונטלוגית. אנסלם גם כתב עוד כמה הוכחות לקיומו של האל, המבוססות על יסודות קוסמולוגיים או טלאולוגיים.

תאולוגים מערביים רואים חשיבות בתורתו של אנסלם, מכיוון שהוא חשב לראשונה על התאוריה של "כפרה על ידי החלפה", בספרו "למה אלהים נעשה לאדם?", אנסלם טוען כי החטא של האדם מפריע לצדקתו של האל, וכי האל אינו יכול לגאול את האדם כל עוד צדקתו אינה מושלמת. מכיוון שכל אדם חוטא, אף אדם אינו יכול להיות צודק בעיני האל. לפיכך, האל שלח את ישו, שמותו וקומו לתחייה השלימו את צדקתו של האל ואפשרו את גאולת האדם. כאן אנסלם ייסד את אחת מתאוריות הכפרה המרכזיות בהיסטוריה של התאולוגיה הנוצרית המערבית.

## בתרבות
בקומדיה האלוהית מאת דנטה אליגיירי מזכיר אותו הדובר בקנטו 12 של "העדן", בונוונטורה הקדוש, כשרוי בגן העדן של התאולוגים והפילוסופים יחד עם מלומדי דורו איג מסן-ויקטור, פטרוס קומסטור, פדרו הספרדי, יוחנן כריסוסטומוס, יואכים מפיורה ותומאס אקווינס.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:הארכיבישופים מקנטרברי
קטגוריה:פילוסופים נוצרים
קטגוריה:פילוסופים של ימי הביניים
קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:דת, מסדרים ותנועות דתיות בימי הביניים
קטגוריה:מורי הכנסייה
קטגוריה:אישים הקבורים בקתדרלת קנטרברי
קטגוריה:נפטרים ב-1109
פושע

[ממוזער|[פבלו אסקובר, בין הפושעים המפורסמים בהיסטוריה]]
**פושע** או **עבריין** הוא אדם שעיקר פרנסתו היא מפשיעה (למשל מעסקי סמים או זנות) או שמנהגו לפשוע. יש גם מחמירים הרואים כפושע את מי שהורשע בעבירה מסוג פשע, למרות שזו יכולה להיות עבירה אנקדוטלית וחד-פעמית, למשל מי שקיים יחסי מין עם בת זוג מתחת לגיל ההסכמה והורשע באונס סטטוטורי, למרות שנשא את בת זוגו לאישה או גנבה חד-פעמית ממעביד על ידי צעיר בגיל הנעורים.

על פי הדין בישראל, העבירות הפליליות נחלקות לשלושה סוגים, בסדר עולה על פי העונשים המרביים שנקבע להן בחוק: חטא - עד חצי שנת מאסר, עוון - עד שלוש שנות מאסר ופשע - למעלה משלוש שנות מאסר. על כן, לא כל עבירה על החוק נכנסת לגדר פשע. עבירות קלות למיניהן אינן נחשבות לפשע, ומי שחונה במקום אסור, גם אם שילם בשל כך קנסות רבים, לא יכונה על-פי-רוב פושע.

ענישה היא הדרך שבה חברה או ארגון מתמודדים עם אותם האנשים או עם אנשים שהתנהגו בצורה שהוגדרה על ידי החברה או הארגון כפשע. הענישה אמורה להרתיע את הפושע מלחזור ולבצע את הפשע פעם נוספת, ואף לשמש כדוגמה להרתעת עבריינים פוטנציאליים אחרים.

פושעים הפועלים על רקע אידאולוגי, כגון מתנקשים במנהיגים או טרוריסטים, נשפטים ונענשים ככל פושע אחר, אך תומכיהם אינם רואים בהם כפושעים אלא כאנשים שנלחמים למען מטרה נעלה.

## בתנ"ך ובספרות חז"ל

משמעות פשיעה בתנ"ך, בספרות חז"ל ובספרות התורנית שונה מהמשמעות המקובלת בשפה העברית של ימינו.

למשל בדיני נזיקין במשפט העברי, רשלנות מכונה בשם 'פשיעה'. ולכן בדיני השומרים כאשר אצל שומר חינם כתוב ב "על כל דבר פשע", הכוונה היא שהתרשל בשמירת הפיקדון ומחויב לשלם למפקיד. וכן שיכור שהזיק בשכרותו, פוסק הב"ח "...לגבי נזיקין, אין ספק שחייב, שהיה לו להזהר מתחלה שלא ישתכר כלוט ולהזיק את הרבים. שמי אנסו להשתכר כל כך עד שלא ידע מה הוא עושה? וכיון שאונס שמחמתו הוא, שהוא זה שגרם לנפשו, חייב בנזיקין. ואפילו ישן, שאי אפשר בלא שינה, אפילו כך חייב בנזיקין, כל שכן בשיכור שהוא פושע גמור".

ובהקשר למצוות שבין אדם למקום ישנו מושג המופיע בגמרא (מסכת ראש השנה יז, א): "פושעי ישראל בגופן", שהם - "קרקפתא דלא מנח תפילין", הכוונה היא ליהודי שלא הניח תפילין על ראשו כל חייו ואפילו פעם אחת.

ובאותו דף במסכת ראש השנה לומדים מהפסוק (מיכה ז, יח) "נושא עון ועובר על פשע", ש"כל המעביר על מדותיו מעבירין לו על כל פשעיו". כלומר, שאדם הנוהג לוותר לאחרים שחטאו נגדו, גם אלהים יוותר לו.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קרימינולוגיה
קטגוריה:ישראל: משפט פלילי
לימוז'

**לימוז**' (בצרפתית: **Limoges**, באוקסיטנית: **Lemòtges** או **Limòtges**) היא עיר במרכז צרפת. לימוז' הייתה בירתו של חבל לימוזן, עד אשר התאחד החבל בשנת 2016 לחבל אקיטן החדשה. בעיר מתגוררים כיום כ-130,000 תושבים, ויחד עם פרבריה היא מונה כ-280,000 תושבים.

העיר מפורסמת בתעשיית הפורצלן, אומנות הוויטראז', ובחביות עץ האלון המשובחות שלה, המשמשות בעיקר לאחסון קוניאק.

העיר הוקמה במאה העשירית לפני הספירה על ידי הגאלים, ונקראה בראשית ימיה אוגוסטוריטום. בתקופה הרומית היא הייתה מפורסמת במרחצאות שלה, ושימשה עיר מסחר חשובה בשל מיקומה על דרך המסחר **ויא אגריפה** ועל דרך המסחר **אואריקום-טולוסה** המוליכה מבורג' לטולוז.

הרומאים בנו בעיר מבנים חשובים כמו תיאטרון, היפודרום, רציף נהר, גשר ואקוודוקט, אך עם נפילתה של רומי הוזנחה העיר מאוד וירדה בחשיבותה.

במאה הרביעית הגיע לעיר בשליחות האפיפיור הבישוף הראשון של לימוז', סאן מרשל, וניצר את תושבי העיר.
סאן מרשל נחשב לאחד מאבות העיר, והמנזר שנבנה על שמו הוא מהמבנים החשובים בה. בעיר שכנה גם ספרייה גדולה מאוד, שנייה בגודלה רק לספריית מנזר קלוני.

במאות ה-12 וה-13 התפרסמו יצירות הוויטראז' של העיר, שיוצאו לכל אירופה ועיטרו את הכנסיות והארמונות. במאה ה-19 התפרסמה לימוז' בזכות כלי הפורצלן שלה, שזכו לביקוש רב באירופה וגם בארצות הברית.
גם כיום נודעת לימוז' בפורצלן המשובח שלה ובאומנות האמאל – כלים מצופים אמייל מבריק. כבר בשנת 1768 נתגלו סביב לימוז' מרבצי קאולין, המשמש לייצור פורצלן, וב-1774 נוסד המפעל הראשון לפורצלן וציפוי אמייל בעיר לימוז' (Faience). בעת המהפכה הצרפתית נפגע קשה ייצור הפורצלן וכלי החרס המעוטרים בעיר S'evres (סבר), הסמוכה לוורסאי, שהייתה עד אז המובילה בייצור כלים אלו והייתה ספקית עיקרית לבתי המלוכה בצרפת ויתר אירופה. לימוז' תפסה את מקומה ומפעליה זכו למוניטין רב בצרפת ולשם עולמי.

בעיר נמצאת קתדרלת סנט אטיין הגותית שנבנתה בשנים 1273–1888 וידועה בזכות מגדל הפעמונים המתומן שלה, הגג שלה, מסך העץ על בית המקהלה ומספר פסלים מהרנסאנס.

כיום העיר היא עיר תעשייה ומסחר אפורה למדי. בעיר ממקום מטא של חברת "לגרנד". מתקופת ימי הביניים, יש בה ספרייה חשובה – ספריית המולטימדיה של השפה הצרפתית, וכן נערך בה פסטיבל השפה הצרפתית.

קבוצת הכדורסל של העיר סרקל סנט-פייר לימוז', היא בעלת הישגים ותארים רבים, ובעונת 1992/1993 הייתה אלופת אירופה.

## ערים תאומות
ללימוז' חמש ערים תאומות:
* 
* 
*  
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* מדריך מקיף על לימוז' ואתריה

קטגוריה:לימוזן: ערים
איטרביום

**איטרביום** (Ytterbium) הוא יסוד כימי מסדרת הלנתנידים שסמלו הכימי Yb ומספרו האטומי 70. הוא נמנה עם משפחת היסודות הנדירים, אם כי למעשה הוא אינו נדיר, אלא מפוזר בדלילות ולכן יקר להפקה.

## תכונות
איטרביום הוא מתכת אפרפרה, רכה למדי, רקיעה ובעלת ברק מתכתי. מגיב באיטיות עם מים ומתחמצן כשנחשף לאוויר. בעל שלוש צורות אלטרופיות הנקראות "אלפא", "בטא" ו"גמא", כאשר ההבדל ביניהן הוא המבנה הגבישי שלהן. הצורה "בטא" קיימת בטמפרטורת החדר והיא הופכת למוליך למחצה בלחץ של 16,000 אטמוספירות.

## שימושים
*בעבר שימש איזוטופ איטרביום כמקור נייד לקרינה ולקרני רנטגן.
*בעבר היו לסגסוגות איטרביום יישומים ברפואת שיניים.
*לאיטרביום יישומים בייצור סגסוגות, הוספתו לפלדת אל-חלד מעלה את קשיחותה.

## היסטוריה
האיטרביום זוהה ב-1878 על ידי הכימאי השווייצרי ז'אן שארל גאליסאר דה מריניאק (Jean Charles Galissard de Marignac) כשמצא רכיב חדש ב"ארביה" (סוג עפרה) וקרא לו "איטרביה" על שם הכפר "איטרבי" בשוודיה. מריניאק חשד שמדובר ביסוד חדש וקרא לו "איטרביום".

רק בשנת 1953 נקבעו תכונותיו של האיטרביום, מכיוון שאז בודדו אותו בצורתו המתכתית.

## צורה בטבע
איטרביום נמצא בטבע בכמה מינרלים עם לנתנידים אחרים. מופק לרוב בצורה מסחרית ממונזיט (0.03% בקירוב). בעבר היה קשה להפרידו ממתכות אחרות, אך בזכות התפתחות טכניקות חדשות כמו "חילוף יונים" ההפרדה הפכה פשוטה יותר.

## אמצעי זהירות
איטרביום הוא חומר רעיל ויש לטפל בו בהתאם. תרכובות איטרביום עלולות לגרות את העור ואת העיניים, החומר נחשד בנוסף לכך בהיותו טרטוגני. אבק איטרביום מתכתי עלול להתלקח בצורה ספונטנית, תוך שחרור אדים מסוכנים. אין לכבות שריפות שמערבות את החומר בעזרת מים, אלא על ידי חומר כיבוי יבש (כגון אבקה).

## קישורים חיצוניים

*איטרביום ב-Webelements (אנגלית)
* 

קטגוריה:יסודות כימיים
קטגוריה:לנתנידים
יאקובלב

שמאל|ממוזער|300px|מטוס יאק-52
**יאקובלב חברת כלי טיס** (הידועה גם בשם **משרד תכנון א.ס. יאקובלב**) היא חברה רוסית ליצור, תכנון ועיצוב כלי טיס.

מטוסי יאקובלב זכו לקידומת יאק (ברוסית : Як). המשרד נוסד בשנת 1934 לפי צו של "קומיסריון לתעשייה כבדה" תחת השם OKB-115 ואלכסנדר סרגייביץ' יאקובלב מונה למנהלו. במהלך מלחמת העולם השנייה יצר יאקובלב סדרת מטוסי קרב (יאק 1,2,7 ו 9) שהיוו את עמוד השדרה של מטוסי חיל האוויר הסובייטי.

בשנת 1992 התמזג המשרד יחד עם מפעל התעופה של סמולנסק, ליצירת "חברת יאקובלב למטוסים" שהופרטה, וכיום מייצרת כטב"ם סיור בשם "פצ'לה" (דבורה). כמו כן, באותה השנה החברה חתמה על הסכם עם התעשייה האווירית על יצירת מטוס מנהלים "גלקסי" שבוטל בהמשך. בשנת 2005, לאור המצב הכלכלי, צומצם מספר העובדים מכ־1300 ל-311, ורוב הנכסים נמכרו. החל משנת 2005 החברה מהווה חלק מתשלובת "אירקוט" שמרכזה במוסקבה.

בשנת 2023 הוחלט שחברה תתרכז בתכנון וייצור מטוסים לתעפוה אזחרית. מטוס מדגם MC-21 נמצא בשלב קבלת אישורים מתקדמים וייצור סדרתי צפוי להתחיל בסוף 2026.
## דגמי מטוסי יאק
* AIR-1
* AIR-2, מטוס אימון דו כנפי
* AIR-3
* AIR-4
* AIR-5
* AIR-6 (מטוס קל לשימוש כללי)
* AIR-17
* UT-1 (AIR-14, מטוס אימון חד מושבי
* UT-2 (AIR-10, YA-20) - מטוס אימון דו מושבי
* 1940, יאק-1 , מטוס קרב חד מושבי
* יאק-2 ,1940, מפציץ
* 1943, יאק-3 , דגם משופר של יאק-1
* יאק-4 ,1940, דגם משופר של יאק-2
* יאק-5 ,1941, אבטיפוס לדגם משופר של יאק-1
* יאק-6 ,1942, מטוס מטען
* יאק-7 ,1942, מטוס קרב חד מושבי ואימון דו מושבי, דגם משופר של יאק-1
* יאק-8 ,1942, מטוס תובלה, יאק-6 משופר
* 1942, יאק-9 , דגם משופר של יאק-1
* יאק-10, מטוס קל
* יאק-11, 1948, מטוס אימון
* יאק-12, מטוס קל
* יאק-13, אבטיפוס של יאק-10 משופר
* יאק-15, 1946, מטוס הקרב הסילוני הסובייטי הראשון.
* יאק-17, 1947, מטוס קרב
* יאק-18
* יאק-19
* יאק-23, מטוס קרב
* יאק-24, מסוק תובלה
* יאק-25, מטוס יירוט
* יאק-26, מפציץ טקטי
* יאק-27, מטוס סיור וביון
* יאק-28, מטוס קרב הפצצה רב משימתי
*יאק 35, מטוס קרב הפצצה
* יאק-36, מטוס סילון להדגמת יכולת המראה ונחיתה אנכיות
* יאק-38, גרסת ייצור צבאית של ה יאק-36, הופעל מעל סיפון נושאות המטוסים "קייב" ו"מינסק".
* יאק-40, מטוס נוסעים אזרחי
* יאק-41
* יאק-42, מטוס נוסעים אזרחי
* יאק-50, אב טיפוס משנת 1949 למטוס קרב, מטוס אווירובטי מ 1975.
* יאק-52, מטוס אימון צבאי ואווירובטיקה - 1,800 מטוסים מדגם זה יוצרו ברומניה על ידי חברת איירוסטאר
* יאק-54, מטוס אווירובטיקה
* יאק-55, מטוס אווירובטיקה מ 1982
* יאק-56, מטוס אווירובטיקה
* יאק-112, מטוס לשימוש כללי
* יאק-130, מטוס לאימון מתקדם - המטוס היחיד הנמצא בייצור (נכון לשנת 2012)
* יאק-141, טוען לכתר מטוס ההמראה הקצרה/אנכית העל-קולי הראשון בעולם.
* פצ'לה, מטוס סיור בלתי מאויש
* פרוריב, מטוס סיור בלתי מאויש
* MC-21, מטוס נוסעים

## מטוס יאק 11 בישראל
ביום 19 בינואר 1964 ערק הטייס המצרי קפטן מחמוד עבאס חלימי עם מטוס הדרכה מדגם יאק-11 מבסיסו שבין קהיר לבין תעלת סואץ ונחת בשדה התעופה הצבאי חצור. לאחר נחיתתו למד צוות טכני של חיל האוויר את מבנהו ובוצעו בו מספר טיסות הכרות. אולם לאחר מכן הוחלט בחיל האוויר שלא לתת למטוס הכשר טיסה. הוא קורקע והוצב ללא שימוש במשך שנים רבות ליד טייסת התחזוקה של הבסיס. בשנת 1976 גילה מוזיאון התעופה הבריטי עניין במטוס והוא הוחלף ביחד עם מספר טנקי שלל מצריים בתמורה למטוס הרווארד במצב תקין שהוצב במוזיאון חיל האוויר.

## ראו גם
* תעשיית תעופה ברוסיה

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

י
קטגוריה:תעשיית נשק בברית המועצות
אלכסנדר יאקובלב

שמאל|ממוזער|אלכסנדר יאקובלב|200px
**אלכסנדר סרגייביץ' יאקובלב** (ברוסית: **Алекса́ндр Серге́евич Я́ковлев**; 1 באפריל 1906 – 22 באוגוסט 1989) היה מהנדס אווירונאוטיקה רוסי. הוא תכנן חלק ממטוסי חברת תכנון המטוסים יאקובלב, אותה יסד.

יאקובלב נחשב לאחד מהאבות המייסדים של תחום הספורט התעופתי בברית המועצות. הוא בנה גלשן בשם AVF-10 בשנת 1924 ומטוס קל AIR-1 בשנת 1927, אלו היו מראשוני המטוסים ששימשו לספורט ואימונים.

## חייו
יאקובלב למד באקדמיית חיל האוויר של הצבא האדום ע"ש ז'וקובסקי, בשנת 1931 החל לעבוד כמהנדס במפעל למטוסים. שנה לאחר מכן הוא כבר ייסד משרד תכנון למטוסים קלים, ועד שנת 1984 היה המתכנן הראשי במשרד זה, שנקרא "יאקובלב" על שמו.

יאקובלב היה גם סגן שר ("זמסטיטל נארקומה", במונח הסובייטי) של תעשיית התעופה לענייני מוצרים חדשים בשנים 1940–1946. בשנת 1946 היה מעורב בפרשת המשרד לתעשיית התעופה שבסיומה נשפטו ראשי המשרד לתקופות מאסר לצד מפקד חיל האוויר הסובייטי (כולם נוקו מכל אשמה בשנת 1953).

בשנת 1943 נבחר לחבר באקדמיה הסובייטית למדעים.

בתקופת מלחמת העולם השנייה נבנו כ-40 אלף מטוסים פרי תכנונו.

## עיטורים
*גיבור העמל הסוציאליסטי (פעמיים, ב - 1940 וב - 1957)
*עיטור לנין (10 פעמים)
*עיטור מהפכת אוקטובר
*עיטור סובורוב (פעמיים - דרגה ראשונה ושנייה)
*עיטור הדגל האדום (פעמיים)
*עיטור הדגל האדום של העמל
*אות מסדר לגיון הכבוד הצרפתי

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:קצרמר רוסים
קטגוריה:מהנדסים סובייטים
קטגוריה:זוכי פרס לנין
קטגוריה:מעוטרי גיבור העמל הסוציאליסטי
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:מעוטרי עיטור מהפכת אוקטובר
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום
קטגוריה:מעוטרי עיטור סובורוב
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:מעוטרי עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה
קטגוריה:מעוטרי הכוכב האדום
קטגוריה:קצינים בלגיון הכבוד
קטגוריה:מעוטרי צלב המלחמה
קטגוריה:גנרלים בחיל האוויר הסובייטי
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין נובודוויצ'יה
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1906
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1989
ודוביצה

שמאל|ממוזער|350px|כיכר יוחנן פאולוס השני בעיר

**וָדוֹבִיצֶה** (בפולנית: **Wadowice**; ביידיש: וואדוביץ') היא עיר השוכנת בדרום פולין, בפרובינציית פולין קטן, 50 קילומטר מדרום לקרקוב. בעיר כ-17,900 תושבים (נכון לשנת 2021). העיר שוכנת ליד נהר סקאווה (Skawa), יובל של הוויסלה. העיר נודעת בעיקר כעיר הולדתו של האפיפיור יוחנן פאולוס השני.

## היסטוריה
ההתיישבות הראשונה באזור הייתה במאות ה-10 וה-11, ועל פי האגדה המקומית העיר נוסדה על ידי אדם בשם ולאד או ואד, אך העיר מוזכרת לראשונה ברישומים משנת 1325. באותה תקופה העיר הייתה מרכז מסחרי שהיה שייך לנסיכות שלזיה, ולפי כמה היסטוריונים כבר אז הוכר היישוב כעיר. בשנת 1430 נהרסה העיר בשריפה, אך היא הוקמה ושוקמה במהרה וניתנו לה זכויות עיר.

במאות ה-16 וה-17 הייתה העיר מרכז אמנות ומסחר. עם חלוקת פולין הראשונה עברה העיר לשטח אוסטריה כחלק מממלכת גליציה. הקמת הדרך מווינה ללבוב תרמה רבות להתפתחותה של העיר.

לאחר מלחמת העולם הראשונה וביטול המלוכה, הפכה ודוביצה חלק מפולין שנוסדה מחדש.

[שמאל|ממוזער|250px|[אנדרטה לזכר יהודי ודוביצה שנספו בשואה, בבית העלמין קריית שאול]]
במלחמת העולם השנייה בשנת 1941 הוקם בעיר גטו; מרבית האוכלוסייה היהודית, למעלה מ-2,000 איש נרצחו בשואה רובם באושוויץ הקרובה.

## כלכלה
כיום מגיעות מרבית הכנסותיה של העיר מתיירות, אך יש גם תעשייה זעירה לייצור מכונות. בעיר ממוקם גם המטה של החברה הגדולה בפולין לייצור מיץ.

## לקריאה נוספת
* דוד יעקבובוביץ' (עורך), **ספר זיכרון לקהילות ודוביצה, אנדריכוב, קלווריה, מישלניץ, סוכא**, ארגון עולי ודוביצה, אנדריכוב, קלווריה, מישלניץ וסוכא בישראל בשתוף עם הוצאת מסדה, 1967.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* מצבת זיכרון לזכר קהילת ודוביצה, בבית העלמין קריית שאול
* 
* ודוביצה באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:פולין קטן (פרובינציה): ערים
קטגוריה:גליציה
קטגוריה:קהילות יהודיות בפולין
קטגוריה:גטאות בפולין
קטגוריה:קהילות יהודיות שהונצחו בבית העלמין קריית שאול
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
אגברט, מלך וסקס

**אֶגְבֶּרְט** (**Egbert**; לערך 771 – יולי, 839), מלך וסקס מ-802 עד מותו, אדון מזרח אנגליה או מלך הסקסים המזרחיים ואנשי קנט, בפיו. בימיו הפכה וסקס לחשובה בממלכות ההפטרכיה האנגלו-סקסיות, בגוזלה תואר זה מממלכת מרסיה.

## חייו
### הוריו
אי בהירות קיימת בדבר זהות הוריו של אגברט. הכרוניקון האנגלו-סקסי מציין, תחת השנה 825, כי בכיבושיו במזרח השיב אגברט את השטח שלגיטימית שייך לו ולקרוביו. נמסר כי שם אבי אגברט היה אֶאָלְמוּנְד. לחוקרים מוכר אאלמונד אשר מלך בקנט ומוזכר בכתב המתוארך לשנת 784, בו הוא מזוהה עם אביו של אגברט. אף על פי כן, מתקבל על הדעת כי הכרוניקון האנגלו-סקסי מתייחס לתביעת בעלות דרך אין מלך וסקס אשר אגברט היה צאצא לאחיו אִינְגֶלְד.

### גלותו
אחר רצח קינוולף מלך וסקס בשנת 768, אגברט היה ככל הנראה טוען לכתר שעבר לבַּאוַרְטרִיק, בן בריתו של אוֹפַה מלך מרשיה. בשנת 789 לערך יצא אגברט לגלות בחצרו של קרל הגדול, מלך הפרנקים. הגלות של אגברט נמשכה 13 שנים.

### מלכותו
עם מותו של באורטריק אגברט חזר לממלכת וסקס שם הוכר כמלך הסקסונים המערביים באופן רשמי. ביום המלכתו הנהיג אֶתֵלְמוּנְד, רוזן הוייס, פשיטה לתוך וסקס. וֵאוֹקסטַן, רוזן וילטשייר חסם את מעבר הנהר  והרג את אתלמונד אולם שילם בחייו עבור ניצחונו.
ממוזער|אגברט, מלך וסקס

בשנת 815 בזז אגברט את שטחי הוולשים המערביים מקורנוול. כנראה משלטונו ניתן לשייך את קורנוול כחלק מווסקס. האירוע המשמעותי הבא בשלטונו התרחש בשנת 825. הוולשים המוכנעים התמרדו, אך אגברט השקיט את המרד ומיהר לצאת להגנת ממלכתו מפני באורוולף מלך מרשיה באלדון. לאחר ניצחונו נכנעו קנט, סארי, סאסקס ואסקס לוסקס. ממלכת מזרח אנגליה, שהתמרדה נגד השלטון המרשי ושמה קץ לחיי באורוולף, קיבלה את אגברט כשליט עליון.
ימין|ממוזער|172x172 פיקסלים|מטבע של אגברט
בשנת 829 כבש אגברט את מרשיה, מה שגרר את כניעתה של נורתמבריה למלך כדי להימנע מקרב עם כוחותיו. שנה לאחר מכן הנהיג אגברט משלחת צבאית לוויילס בהצלחה. באותה השנה מרשיה קיבלה חזרה את עצמאותה תחת ויגלף, אולם אין לדעת אם כתוצאה ממרד או כתוצאה ממחווה של אגברט לויגלף. בשנת 836 נחל אגברט תבוסה לפולשים דנים, אולם כעבור שנתיים הביס אגברט אותם ואת בני בריתם, הברטונים, בהינגסטון דון שבקורנוול.

אגברט נשא את רדבורגה, נסיכה פרנקית (גיסת קרל הגדול), שילדה לו שני ילדים (בן בשם אתלוולף ואדית'). אגברט איחד את רוב הממלכות האנגלו-סקסוניות, אולם הוא לא כינה את עצמו - וגם לא היה - מלך אנגליה הראשון (כפי שאחדים קוראים לו). תחתיו מלכו מלכים מקומיים דוגמת ויגלף על מרשיה ואתלוולף על קנט, והוא זוהה כבּרֶטְוַלְדַה העשירי במספר. בין יתר פעולותיו היו החלוקה למחוזות של וסקס, ארגון ה"פְרִיד" (צבאו) ומתן סמכות וכוח לכנסייה הנוצרית.

### מותו
אגברט מת בשנת 839 ונקבר בוינצ'סטר. ירש אותו בנו אתלוולף.

## הנצחה
הר אגברט ברכס דאגלס באי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה נקרא על שמו של אגברט מלך וסקס, וזאת בדומה לאתרים רבים אחרים ברכס דאגלס הנקראים על שמם של מלכים סקסוניים.

## קישורים חיצוניים

* [אגברט](https://en.wikisource.org/wiki/1911_Encyclopædia_Britannica/Ecgbert_(king)), באתר האנציקלופדיה בריטניקה (מהדורת 1911).
* אגברט, באתר האנציקלופדיה הקתולית.
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מלכי אנגליה
קטגוריה:בית וסקס
קטגוריה:מלכי מרסיה
קטגוריה:אישים הקבורים בקתדרלת וינצ'סטר
קטגוריה:נפטרים ב-839