open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
בנימין כץ

**בנימין כץ** (בכתיב יידי סובייטי: **בעניאמין קאַץ**; 1906, הורודניצה, האימפריה הרוסית – 3 ביולי 2002, כ"ג בתמוז תשס"ב, תל אביב) היה משורר יידיש, עורך ומתרגם.

## ביוגרפיה
בנימין כץ נולד בהורודניצה שליד ז'יטומיר בדרום-מערב האימפריה הרוסית (אוקראינה) במשפחה של קדרים עניים, וזכה לחינוך דתי מקובל. הוא התייתם מאביו אהרון בעודו ילד, וגודל על ידי אחיו הגדולים ממנו, בעזרת אמו. יחד עם לימודיו בתלמוד תורה, למד גם בבית ספר רוסי. בהיותו נער כבן שלוש עשרה, היגרה משפחתו לטורונטו, קנדה, והצטרפה אל משפחת דודו.

בנימין כץ החל בכתיבתו, בעברית וביידיש, בעודו נער, לימים נטש את הכתיבה בעברית והתמסר לכתיבה ביידיש בלבד. בשנת 1924, בסוף לימודיו בבית-הספר התיכון בטורונטו, ארגן מועדון של קוראים ודוברי עברית, בשם "דוברי עברית". הוא ערך גם כתב עת עברי לנוער, בשם "המעין". בסיום לימודיו עסק במלאכות שונות, היה סדר בבית דפוס, היה מורה ועיתונאי.

בשנת 1933 היגר בנימין כץ לניו יורק, שם התגורר במשך שש-עשרה שנים. בניו יורק הוא הרחיב את פעילותו העיתונאית וכתב לספריית "הרכבת התחתית", "**סאבוויי-ביבליאָטעק**, 1000 געשיכטעס פאר גרויס און קליין", שהוציאה ספרוני קריאה ביידיש לקוראים צעירים ומבוגרים, לקריאה בעת נסיעתם ברכבת התחתית בניו יורק.

בשנת 1949 עלה בנימין כץ לישראל יחד עם רעייתו, משוררת היידיש ברכה קופשטיין. מפעלו הספרותי הידוע ביותר הוא האנתולוגיה המקיפה של שירי ערש ביידיש, "**אונטער יאַנקעלעס וויגעלע**" (יידיש: "מתחת לעריסתו של יענקלה") שערך עם רעייתו. בספרייה הלאומית בירושלים מצויים כעשרה מספריו, שירי הילדים העממיים-אגדיים שלו, סיפוריו ומערכוניו.

בנימין כץ נפטר בתל אביב בשנת 2002, בגיל 96.

## יצירתו
*בעניאמין קאץ, **שיכעלעך אין כאלעם** (צייכנונגען: נאטע קאזלאווסקי), ניו יורק: ב. כץ, 1940.
*בנימין קאץ, **דער חלום פון ברידער**: לידער, ניו יורק: לנדסלייט, 1947.
*בנימין קאץ, **אויף האלב מאסט און העכער העכער**, ניו יורק: שלום, 1985.

### ספריו בעברית
*בנימין כץ, **כך או אחרת**: סיפורים, תל אביב: אל"ף, תשל"ה-1975.
*בנימין כץ, **ילדי הפרחים השחורים**: שירים, תל אביב: אל"ף, תשל"ה-1975.
*בנימין כץ וברכה קופשטיין (עורכים), **שירי ערש ליענקלה**: אנתולוגיה (תרגם: אוריאל אופק), ניו יורק: שלום, 1983.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:משוררים יהודים קנדים
קטגוריה:ישראלים ילידי אוקראינה
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:משוררים כותבי יידיש
קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:מתרגמים יהודים אמריקאים
קטגוריה:עורכים ישראלים
קטגוריה:עיתונאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1906
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2002
כוס שמפניה

שמאל|ממוזער|200px|כוס שמפניה ובקבוק
**כוס שמפניה** (באנגלית: **champagne flute** - חליל שמפניה) היא גביע מיוחד המשמש לשתיית שמפניה.
ייחודה של הכוס בעיצובה המיוחד שנועד לשמור על הטעם והאופי המיוחדים של השמפניה. הכוס ארוכה במיוחד וצרה, ולה רגל ארוכה. מטרת מאפיינים אלה מחד ליצור שטח פנים נרחב בו המשקה נוגע בכוס - שטח פנים זה והיותו מחוספס (חספוס המיוצר באופן מיוחד, באמצעות יצירת פגמים זעירים בשטח הפנים של הכוס על ידי חומצה, לייזרים או חריטה בזכוכית) גורם לשחרור הגזים המצויים במשקה. מאידך צרות הכוס מונעת שחרור מהיר מדי של הגזים במשקה.
הרגל הארוכה של הכוס נועדה להרחיק את ידו של השותה מהמשקה, ובכך למנוע חימום המשקה על ידי החזקת הכוס. מקובל כי הטמפרטורה האידיאלית לשתיית שמפניה היא כ-7 מעלות צלזיוס, ומגע ידו של השותה יעלה טמפרטורה זו.

## שימושים
בכוסות שמפניה משתמשים באירועים חגיגיים שבהם נהוג לשתות שמפניה, כגון חתונות, מסיבות אירוסים וטקסים חגיגיים אחרים.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:שמפניה
קטגוריה:כוסות אלכוהול
קסנדרה

**קסנדרה** () היא נביאה צעירה במיתולוגיה היוונית שנענשה בכך שאיש לא שעה לנבואותיה.
[220px|ממוזער|ימין|[איאס וקסנדרה]]
קסנדרה הייתה בתם של הקובה ופריאמוס מלך טרויה, אחותה התאומה של הלנוס  וגם אחותם של הקטור, פאריס, טרוילוס  ועוד מספר אחים ואחיות. היא ידועה ביופיה, והומרוס מתאר אותה כ"יפה בכל בנות פריאמוס" ואף מכנה אותה "קסנדרה הדומה לאפרודיטת הזהב".

## עונשה של קסנדרה
באיליאדה ובמקורות יוונים נוספים, מסופר כי האל אפולו אהב את הנערה קסנדרה והבטיח לה את מתנת הנבואה אם תיענה לחיזוריו. אך לאחר שקיבלה את מתנת הנבואה, חזרה בה ודחתה אותו, והוא קיללה שעל אף שנבואותיה יהיו נבואות אמת, איש לא יאמין לה.

## מלחמת טרויה ותוצאותיה
קסנדרה חזתה את נפילת עירה טרויה, ואכן איש לא שעה לדבריה. במהלך המלחמה הבטיח אביה להשיא אותה לאותריאונאוס  אם יצליח לגרש את היוונים מטרויה. לאחר כיבוש טרויה, לקח אותה אגממנון כפילגש וחזר איתה ליוון. סופה שנרצחה על ידי אשת אגממנון - קליטמנסטרה, לאחר שזו רצחה את בעלה, על כך שהקריב את בתם איפיגניה, כמנחת פיוס לפני המלחמה.

## במחזה
במחזה אגממנון של אייסכילוס, חוזה קסנדרה את מותו של המלך היווני אגממנון ושל עצמה ואת נקמת הרצח על ידי אורסטס, בנם של אגממנון וקליטמנסטרה: "הו הבט, סלק מהפרה את השור! היא לכדה אותו בשלמה, ומצוידת בתחבולת קרן שחורה, היא הולמת בו, והוא צונח לתוך מכל מים, זהו רצח בתחבולה בתוך אמבט... לי מחכה נעיצת החנית... במקום מזבח אבי, ממתין לי קרש, עליו יותז דמי החם כשאשחט, אך מן ההרג האלים לא יתעלמו - אדם אחר יבוא לנקום נקמתנו, רוצח אם, גואל לדם אביו".

## בתרבות
האסטרואיד 114 Kassandra  שהתגלה בשנת 1871 על ידי כריסטיאן היינריך פרידריך פטרס נקרא על שמה.

## ראו גם
* קסנדרה (מטאפורה)

## לקריאה נוספת
* הומרוס, **[[איליאדה]]**
* אייסכילוס, **[[אגממנון (מחזה)|אגממנון]]**
* אוריפידס, **[[נשות טרויה]]**
* כריסטה וולף, **קסנדרה**, הוצאת "עם עובד", תל אביב 1987, תרגום: אילנה המרמן.

## קישורים חיצוניים

* יעל רנן, ספרות המערב: הנביאה קסנדרה 2.2
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:דמויות מהמיתולוגיה היוונית
קטגוריה:דמויות ביצירות שייקספיר
קטגוריה:דמויות מהמיתולוגיה שעל שמן כוכב לכת מינורי
קטגוריה:מלחמת טרויה
הייד פארק (אתר אינטרנט)

**הייד פארק** היה אתר אינטרנט ישראלי בו היו קיימים פורומים רבים בהם כתבו משתמשים קבועים וחדשים, מקהילות בתחומי תרבות, פנאי, לימודים, מדע, צבא, גיוס וביטחון, וכן קהילות של שומרי מסורת וחרדים. הפורומים ריכזו פעילות רבה והעניקו במה חופשית לגולשים להביע את דעתם ולשמוע דעות של אחרים.
## היסטוריה
האתר הוקם בשנת 1999 על ידי שני יזמים צעירים, ארנון שטלריד וזיו ינוס. האתר נקרא על שם פינת נואמים בהייד פארק שבלונדון, בה יכול כל אחד להביע את דעתו, כמטרת האתר. האתר עלה לאוויר במאי 2000.

מתוך האתר צמח והוקם אתר "בחדרי חרדים", המשמש כמקור למידע אודות המתרחש בציבור החרדי בארץ ובעולם. האתר מציע לגולשים מגוון רחב של ערוצי תוכן, המקיפים את כל המידע עבור הציבור החרדי. האתר קם לצד פורום 'בחדרי חרדים'. בנוסף, באתר כתבות ומאמרים מתחומי האינטרנט והמחשבים, פרסום ושיווק, בריאות ומדע, כלכלה וצרכנות ועוד, וכן אלבומי תמונות, כתבות וידאו, שירותי גמ"ח ולוחות.

ביוני 2003 הוגשה תביעה בגין לשון הרע נגד בעלי האתר. מגישי התביעה היו דובר מפלגת ש"ס לשעבר, איציק סודרי, נכדו של הרב עובדיה יוסף ציון בר שלום, כלתו של הרב, יהודית יוסף, מנהל אגף ההכשרים של ש"ס "בד"ץ בית יוסף", גבי פרץ, ושלושה מקורבים נוספים שטעו כי מפעילי האתר פרסמו עלילות שווא, זאת לאחר שגולש כתב בפורום בחודש נובמבר 2002 כי איציק סודרי הוא "חילוני גמור, לא מתפלל, רודף שמלות, גרוש, לא שירת בצה"ל. הוא משתלט על תנועת ש"ס וכל ביתו של הרב עובדיה יוסף והכל כדי להגשים את שאיפתו להיות שר במדינת ישראל". בית משפט השלום בתל אביב דחה את התביעה וקבע כי בעלי האתר אינם אחראים לתוכן הפרסומים המתפרסמים בו.

בשנת 2004 דורג במקום השלישי בין אתרי הפורומים והצ'אטים בישראל (אחרי האתרים תפוז אנשים ונענע), עם 14% מסך הגולשים, על פי נתוני חברת נטקס.

בסוף מאי 2009 נעלם האתר מתוצאות החיפוש בגוגל, לאחר שלטענת גוגל ביצע "שיפור דירוג" שמנסה להתערב בדירוג תוצאות החיפוש של המנוע.

במאי 2005 נרכש האתר על ידי חברת "מחשבה-וניס טכנולוגיה" והצטרף לקבוצת אתרי חבר'ה. בספטמבר 2007 נמכר האתר לחברת "גלובל נטוורס", שבבעלות גיא כהן, ומחודש אוגוסט 2016 האתר הוצע למכירה.

באפריל 2018 נסגר "הייד פארק" ללא כל הודעה מוקדמת, וזאת לאחר ניסיונות רבים של מכירת האתר.

## ראו גם
*עצור כאן חושבים
*בחדרי חרדים

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אתרים מבוססי תוכן משתמש
קטגוריה:אתרי אינטרנט ישראליים
קטגוריה:אתרי אינטרנט ישראלים שהושקו ב-1999
קטגוריה:אתרי אינטרנט ישראליים שנסגרו
הקמיע מסמרקנד

**הקמיע מסמרקנד** (באנגלית: **The Amulet of Samarkand**) הוא ספר פנטזיה, הראשון בטרילוגיית ברטימאוס מאת הסופר הבריטי ג'ונתן סטראוד. הספר יצא לאור בשנת 2003, ותורגם לעברית ב-2004 בהוצאת כתר.

הספר מתרחש בלונדון מודרנית, אבל בעולם שבו קסם הוא דבר רגיל. נתנאל, שולייתו של הקוסם ארתור אנדרווד, מזמן שד בן 5,000 שנה, ברטימאוס, ופוקד עליו לגנוב את הקמיע מסמרקנד מסיימון לאוולייס, קוסם אכזר ושאפתן, אשר פגע בנתנאל בילדותו. במהרה נכנסים נתנאל וברטימאוס לתסבוכת של קנוניית קוסמים, מרד ורצח - תסבוכת שנתנאל לא חזה כאשר זימן את השד.

הספר כתוב מנקודות המבט של שתי דמויות - נתנאל וברטימאוס. כאשר הדובר הוא ברטימאוס, בכתיבה משולבות הערות שוליים עוקצניות.

## עלילה
נתנאל נלקח ממשפחתו הביולוגית ועומד להיות קוסם. כשמתפוגג ההלם הראשוני והוא מתרגל לסביבתו החדשה, נתנאל שואף להפוך לקוסם דגול ורב-עצמה. בהגיעו לגיל 12 הוא מזמן את ברטימאוס, שד עוקצני עם טינה כלפי משעבדיו הקוסמים. נתנאל שולח אותו לגנוב מהקוסם סיימון לאוולייס (בו הוא משתוקק לנקום על ההשפלה שספג ממנו כשהאחרון ביקר בבית אדונו), חפץ קסמים בעל כוחות מסתוריים - הקמע מסמרקנד. הוא מחביא את הקמע מסמרקנד בחדר העבודה של אנדרווד, ללא מודעות לכוחו העצום של החפץ שגנב. כאשר לאוולייס מגלה היכן הקמע נמצא, הוא מגיע לביתו של אנדרווד על מנת להשיבו, וכשאדונו של נתנאל מנסה להאבק בסיימון לאוולייס, לאוולייס הורג אותו ואת אשתו, ונעלם עם הקמע. לאחר שאיבד הכל, נתנאל דולק בעקבות לאוולייס על מנת לנקום בו ולסייע לממשלה.

העלילה מגיעה לשיאה כאשר סיימון לאוולייס כולא את צמרת הממשלה - המורכבת ממגוון קוסמים השייכים לאליטה במדינה - בחדר החסום בלחשי קסם. בהיותו מוגן על ידי הקמע מסמרקנד, מזמן לאוולייס שד בעל עוצמה נוראה (בשם ראמותרא), במטרה לחסל את הנוכחים בחדר ולתפוס את השלטון. נתנאל נאבק בו, חוטף את הקמיע ומשחרר את השד. לפני שהשד מתפוגג בחזרה אל הממד ממנו זומן, הוא מחסל את לאוולייס. בזכות מעשהו האמיץ והצלת הממשלה, נתנאל זוכה לתשבחות רבות והוקרה, וכן הופך לשוליה לקוסמת ידועה בשם ג'סיקה וויטוול. הספר מסתיים בשחרורו של ברטימאוס.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ספרי פנטזיה
קטגוריה:ספרי 2003
קטגוריה:ספרי ג'ונתן סטראוד
קטגוריה:ספרי הוצאת כתר
חורשת טל

שמאל|ממוזער|200px|בריכת השחייה בחורשה
**חורשת טל** (בערבית **بستان العشرة**, **שג'רת אל-עשרה**, חורשת העשרה) הוא אתר נופש ובילוי ישראלי בצפון עמק החולה, ברובו גן לאומי ובחלקו שמורת טבע. חורשת טל נמצאת על כביש 99, מזרחית לקריית שמונה.

## החורשה
החורשה היאּ שריד ליער גדול שהשתרע בעבר על שטח גדול בארץ ישראל ממערב לנהר הירדן, בין הר החרמון לירקון דרך מישור החוף. בשמורה גם צומחים פרחים רבים ובהם ריכוז נדיר של מספר מיני סחלבים.

העצים המקוריים בחורשה הם ברובם עצי אלון התבור, שנשמרו ללא פגע מאות שנים הודות לקדושתם. קדושת העצים נובעת ממסורת ערבית הקשורה למקום, לצד קברו של שייח' גלילי נודע בשם שייח' עלי, שנקבר סמוך לעצים.

עד שנת 1948 שימש המקום כמקום תפילה ופולחן של תושבי תושבי הכפרים הסמוכים (אל-ח'יסאס, אל-מנסורה, א-סנברייה, אל-מנשייה ולַזַּאזה) במהלך מלחמת העצמאות התושבים גורשו מבתיהם והכפרים הוחרבו, קברו של שייח עלי חרב ומאמינים הפסיקו להגיע לאתר.

בשנות ה-50 של המאה ה-20 הכירה מדינת ישראל בחשיבות החורשה והיא נכללה במאי 1956 בתוכנית להכרזה על 50 שמורות טבע בישראל שהציג המדור להגנת הטבע בשיתוף עם אגף התכנון במשרד הפנים והחברה להגנת הטבע. הרשויות רצו לפתח את האתר לתיירות ונופש. על המקום התנהל מאבק בין גופי תכנון ושמירת טבע על ייעודו של האתר ומידת ההתערבות בטבע ובנוף. לבסוף הוזמנו אדריכלי הנוף ליפא יהלום ודן צור לתכנן את האתר. הם חפרו בשטח האתר ברכות (בהן בריכת שחייה) ופלגי מים, המסתעפים מנחל דן ושתלו מדשאות רחבות ידיים וצמחים שונים, חלקם מחוץ לארץ. במקום קיימים גם מתקני נופש פעיל לסוגיו, כולל חניון לילה, מתחם להקמת אוהלים, ומתחם המשמש כחניון לקרוואנים. בחורשה כ-240 עצי אלון גדולים בני מאות שנים. חלק מהחורשה נשאר כשמורת טבע ללא פיתוח נופי ובה כ-60 עצי אלון מתוך ה-240. בנוסף, הריכוז הנדיר של הסחלבים כולל 11 מתוך 28 המינים שקיימים בארץ ישראל. עוד בשמורה, גרעין רבייה של יחמורים, שתשעה מהם שוחררו לטבע בשנים 2021–2022. החורשה נחנכה באוגוסט 1960. ונפתחה ביוני 1963

במלחמת חרבות ברזל נסגרה השמורה למבקרים.

## שם החורשה
שמו העברי של המקום ניתן על רקע הפסוק .
שמו הערבי של המקום – שׁג'רת אל-עשׁרה (עץ העשרה) קשור באגדה ערבית לפיה עשרה ממלווי מוחמד חנו בפלגי הדן, אך לא היו באזור עצים לקשור אליהם את הסוסים. לפיכך תקעו המלווים את מקלותיהם באדמה וקשרו אליהם את הסוסים, והמקלות הכו שורשים והפכו לעצים גדולים, מהם התפתחה החורשה.

במערב השמורה, בקרבת גדר קיבוץ הגושרים, נובע עין טל.

## קישורים חיצוניים

* 
* חורשת טל, באתר "טבע ונופים בישראל"
* 
* 

## הערות שוליים

טל
חורשת טל
קטגוריה:עמק החולה: שמורות טבע
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן ליפא יהלום
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן דן צור
קטגוריה:יערות הכרמל, הגליל והגולן
דראנסי

**דראנסי** (בצרפתית: **Drancy**) היא רשות מקומית בצרפת הממוקמת בפרברים הצפון-מזרחיים של פריז רבתי, חבל איל-דה-פראנס מחוז סיין-סן-דני. היא מרוחקת 10.8 ק"מ ממרכז פריז. אוכלוסייתה כ-66,400 נפש.

## מקור השם

השם "דראנסי" מגיע מהמילה הלטינית של ימי הביניים *Derenciacum*, ולפני זה *Terentiacum*, ומשמעותה "אחוזת טרנטיוס", בעל אדמות גאלי-רומי.

## היסטוריה

במאה ה-17 הייתה דראנסי מפוצלת לשני כפרים נפרדים: דראנסי לה גראנד, ולה פטי דראנסי. המחוז של הכפר הפריזאי שוכן במיקומו העתיק של הכפר הקטן גְרוֹלֶה (Groslay), שהיה מוקף ביער בונדי, מכאן שם הרחוב "בואה דה גרולה".

במהלך מלחמת העולם השנייה הוקם במקום מחנה דראנסי שאליו הובלו יהודים, צוענים ואחרים, והוחזקו שם במעבר לקראת שילוחם למחנות ההשמדה.

ב-1976, הוקמה אנדרטה במקום בידי הפסל שלמה זלינגר לזכר האסירים היהודים ששהו במחנה, ממנו נשלחו רובם אל מותם.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 

קטגוריה:סן-סן-דני: ערים
לטריזם

**לטריזם** (**Lettrism** או **Letterism**) היה זרם באמנות ששאף לזקק את האולטרה-מינימליזם לצורתו הפשוטה והטהורה ביותר.

על פי ז'אן-פול קורטה (Jean-Paul Curtay) בספרו "השירה הלטריסטית", שהופיע בפריז בשנת 1974, הלטריזם נוצר ברומניה, בשנת 1942, על ידי איזידור איזו, שהיה באותה עת בן 16 בלבד.

הלטריזם נמנע ומסתלק מרצון משימוש במילים ככלי לביטוי העצמי, ומעדיף להתחבר ולבטא את עצמו דרך שימוש באונומטופיה, ובפיוט שנשמע מאחורי המילים. הלטריזם היא אמנות המבוססת על הארגון של אותיות וסימנים, תוך הענקת משמעות לרכיבים השונים.

בקרב מייסדי הלטריזם היו מספר יהודים – איזידור איזו נולד ברומניה והתחבר בפריז לאמנים יהודים נוספים, ביניהם רוברדהי (Roberdhay). על כן, מספר מחקרים מזהים אלמנטים מן המיסטיקה היהודית ברעיונות הזרם.

הגרעין של הלטריזם מקדש את השימוש באותיות על פני המילים, ובמסגרת מעין 'העדפה מתקנת' מעניק כבוד לאות הכתובה, על חשבון המילה הכתובה. הספרות מקדשת את המילה הכתובה והלטריזם את האות הכתובה.

ניתן לקשר זאת למסורת היהודית שלפיה נברא העולם צירופי אותיות; בדומה, הגולם מפראג, נוצר על פי המסורת באמצעות שימוש באותיות הקודש. לפיכך, הלטריזם בעצם חוזר אחורה לבריאת העולם, לוקח בהשאלה את האותיות שבהן נברא העולם, אלא הפעם לא כדי ליצור את העולם או את הגולם מפראג אלא כדי ליצור את האמנות האנושית.

## קישורים חיצוניים

* ISIDORE ISOU A LA SORBONNE, OCTOBER, 2000 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמנות
מחנה הריכוז דראנסי

[שמאל|ממוזער|250px|עורכי דין יהודים שנעצרו במחנה דראנסי, [1941]]
שמאל|ממוזער|250px|קרון רכבת במחנה
שמאל|ממוזער|250px|מפת מחנות ריכוז והשמדה בשואה
**מחנה דראנסי** (בצרפתית: **Camp d'internement de Drancy**) היה מחנה ריכוז שהוקם בעיר דראנסי שמצפון לפריז על ידי הנאצים כדי לשמש תחנת מעבר בגירושם והשמדתם של יהודי העיר.

## תולדות המחנה
המחנה הוקם במבנה גדול, שנבנה למטרות דיור ציבורי, ובפועל שימש את המשטרה. מחנות דומים הוקמו בכל רחבי צרפת של וישי ונוהלו על ידי המשטרה הצרפתית תחת פיקוחם של כוחות הכיבוש הנאצי. במחנה נאסרו גם שבוי מלחמה בריטים ומתנגדים צרפתיים למשטר הנאצי. 
כ-70,000 אסירים נכלאו במחנה דראנסי, רובם בשל היותם יהודים. קצתם היו פעילי המחתרת הצרפתית. עד שחרור המחנה בידי בעלות הברית ב-17 באוגוסט 1944, נשלחו ממנו 64,759 יהודים ב-64 טרנספורטים למחנות השמדה, רובם לאושוויץ ומיעוטם לסוביבור. רק כ-2,000 מהם ניצלו. כ-1,500 נותרו במחנה ביום השחרור. בין הנרצחים היו כ-6,000 ילדים. 

המחנה הוקם ב-20 באוגוסט 1941, לאחר מעצרם של 3,477 יהודים בעלי אזרחות זרה שנתפסו במצוד הגדול שברבעים 11–12 בפריס. 
תנאי החיים במחנה דראנסי היו קשים. המבנה רב הקומות יועד לאכלס כ-700 איש אולם למעלה מ-7,000 אסירים נכלאו בו בשיאו. הילדים הקטנים הופרדו מהוריהם מיד עם הגעתם למחנה. השומרים התנהגו באכזריות רבה כלפי הכלואים. בדצמבר 1941 הוצאו להורג 40 יהודים בדראנסי על פי הוראת הנאצים כתגמול על התקפת המחתרת הצרפתית שכוונה נגד שוטרים גרמנים. בקיץ 1942 למחנה הגיעו יהודים ממחנה מעצר במרקספלס.

החל ממרץ 1942 החלו גירושים של יושבי המחנה למחנות השמדה במזרח. ביוני 1943 נתמנה איש האס.אס אלויס ברונר למפקד המחנה. כשליש מיהודי המחנה שנשלחו להשמדה במזרח היו אזרחים צרפתים. אחרים היו מהגרים יהודים בעלי נתינות זרה גרמנית, פולנית ואחרת שחיו בצרפת. בין הבולטים שבאסירי דראנסי היו מקס ז'אקוב, מדלן דרייפוס, טריסטאן ברנאר, איבט לוי ורנה בלום. 

המחנה שוחרר באוגוסט 1944.

## לאחר המלחמה
ב-1976 הוצבה במקום האנדרטה הלאומית למגורשי צרפת של הפסל ניצול השואה שלמה זלינגר. 

בשנת 1996 הופק סרט תיעודי על החיים במחנה דראנסי בשנים 1944-1941 בבימויו של סטפן טרומבלי. 

ב-20 בינואר 2005 הציתו אלמונים קרון רכבת במתחם המחנה, והותירו אחריהם מנשר החתום כביכול על ידי אוסאמה בן לאדן ועליו צלב קרס הפוך.

## ראו גם
* גירוש היהודים מפריז (1942)
* מחנה הריכוז נאצוויילר-שטרוטהוף

## לקריאה נוספת
* **מכתבים מדרנסי: 130 מכתבים שנשלחו ממחנה המעצר של יהודי צרפת במלחמת העולם השניה**; מבוא אנטואן סבג, ליקוט הטקסטים דניס פסחנסקי; מצרפתית: עדינה קפלן, הוצאת מטר, 2009.

## קישורים חיצוניים

* על דראנסי בתערוכה **פרקים בתולדות השואה בצרפת** באתר יד ושם
* דראנסי באתר מוזיאון השואה האמריקאי.
* דרנסי, אתר מט"ח
*דראנסי בעדותו של ז'ורז' וולרס במשפט אייכמן
* מאמר מאת ירחמיאל כהן באתר יד ושם על יומנו של רמון ראול למבר, ממנהיגי יהדות צרפת בשואה, שגורש לדראנסי ונרצח 

דראנסי
קטגוריה:איל-דה-פראנס
דרחול השיח

**דרחול השיח** (שם מדעי: *Theba pisana*) הוא מין חילזון הנפוץ בישראל ברצועות החולות של מישור החוף.
## מאפיינים
דרחול השיח הוא מין חד-שנתי: הצעירים בוקעים בתחילת החורף, גדלים במהירות במשך האביב ועד בוא הקיץ הם מגיעים לגודל של בוגר. בקיץ, כשהאקלים יבשים וחמים יותר והצומח מתחיל לנבול, מואט קצב הגידול של השבלולים. בתקופה זו הם מטפסים במעלה הגבעולים הנובלים כדי להימנע מן הטמפרטורות הקיצוניות השוררות סמוך לקרקע ונכנסים לתרדמת קיץ. עונת התרדמה נמשכת בין שלושה לארבעה חודשים ועם בוא גשמי החורף הראשונים הם מתעוררים.

לאחר התרדמת מוכנה מערכת המין של הדרחול ומתחילה עונת ההזדווגות. ההטלה חלה בנובמבר ודרחולים רבים יורדים מן הצמחייה ומתחפרים בחול. חורים רבים נחפרים על ידי הדרחולים ומושארים ריקים, התנהגות שככל הנראה נועדה להטעות טורפי ביצים. מספר הביצים בהטלה מגיע לכ-80 בממוצע. באמצע החורף מתים ההורים; תוך שבועיים עד שלושה בוקעים הצעירים והם נותרים בתוך המחפורות עוד כעשרה ימים ורק אחר כך עולים על פני הקרקע.

הטורף העיקרי של הדרחול הוא הבולבול התוקף מושבות גדולות בזמן תרדמתם. מבין היונקים הטורף הגדול ביותר של הדרחול הוא הגרביל שתפוצתו במישור החוף חופפת לדרחול. הקונכיות הלבנות בולטות מאוד על רקע מקום חיותן הטבעי, אך הן מחזירות יותר קרינה מאשר קונכיות מפוספסות. טמפרטורת הקרקע במקום חיותו של הדרחול עשויה להגיע ל-55 מעלות צלזיוס ומכאן החשיבות הרבה של קונכייה לבנה. מצד שני, קונכייה לבנה בולטת בלילה ומסייעת לטורפי הלילה של הדרחולים לזהותם במהירות ובקלות. 

[ממוזער|500px|מרכז|מבטים מזוויות שונות על ה[קונכייה של דרחול השיח]]

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1774
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אוטו פרידריך מולר
קטגוריה:קדמומיים
קטגוריה:ארץ ישראל: שבלולים
קטגוריה:חיות בר שחיות בערים בישראל
הארדקור פאנק

**הארדקור פּאנק** (אנגלית: **Hardcore punk**), או בקצרה **הארדקור** (**Hardcore**), הוא גרסה מהירה וכבדה יותר של הפאנק רוק (Punk rock) המאופיינת לרוב בשירים קצרים ורועשים עם קצב נגינה מהיר ושינויים מהירים באקורדים.

ההארדקור נוגן לראשונה בסוף שנות השבעים בצפון אמריקה. חלוצות הז'אנר היו בלאק פלאג מלוס אנג'לס, מידל קלאס ממחוז אורנג' והלהקות בד בריינס ו-Minor Threat מוושינגטון. הז'אנר השפיע רבות על ז'אנרים אחרים של רוק, בעיקר על הת'ראש מטאל. מאז שנות התשעים ועד היום התפצל הז'אנר לכיוונים רבים ומגוונים, כמו פאוורויולנס, קראסט פאנק, אימו, הארדקור מלודי וכו'.

## הארדקור בישראל
במשך שנות התשעים היו נכי נאצה, יו.אס.אף ודיר יאסין להקות ההארדקור הבולטות בישראל, ששיריהן נכתבו על החברה והפוליטיקה בארץ. כיום קיימות להקות רבות בארץ המנגנות את הסגנון, מבין להקות אלו ניתן למנות את Kids Insane, Not On Tour, אנטיגונה רקס ועוד.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פאנק (Punk)
קטגוריה:סגנונות רוק
אוטו מסמר

250px|ממוזער|איור של פליקס החתול פרי יצירתו של אוטו מסמר עם חתימתו
**אוטו מסמר** (באנגלית: **Otto Messmer**; 16 באוגוסט 1892 - 28 באוקטובר 1983), אנימטור אמריקאי, ידוע בעיקר בשל עבודותיו בסרטונים וברצועת הקומיקס של פליקס החתול שהופקו באולפנו של פאט סאליבן.

קיימת מחלוקת בשאלה מיהו יוצרו המקורי של פליקס החתול: אוטו מסמר או פאט סאליבן. קיימות עדויות לכאן ולכאן. רק שנים רבות לאחר מותו של סאליבן ב-1933 דרש מסמר את הקרדיט על פליקס, שעד אז יוחס לסאליבן.

טענתו נתמכה בעדויותיהם של אנשי צוות נוספים מאולפנו של סאליבן, כי דמות החתול התבססה על דמות מצוירת של צ'ארלי צ'פלין שהכין מסמר עבור האולפן בשלב מוקדם יותר. גם היסטוריונים רבים של קומיקס תומכים בטענה כי מסמר יצר את פליקס בהיותו צייר הצללים של סאליבן.

החל משנת 1923 מסמר צייר גם רצועות קומיקס של פליקס החתול.

בין השנים 1937 עד 1973 מסמר ביצע אנימציות עבור שלטי החוצות המוארים בכיכר טיימס בניו יורק.

## קישורים חיצוניים

* אתר אודות אוטו מסמר
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי ניו ג'רזי
קטגוריה:אנימטורים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1892
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1983
ההוריקן הגדול של 1780

**ההוריקן הגדול של 1780** נחשב להוריקן האטלנטי הקטלני ביותר בכל הזמנים. כ-22,000 איש מתו כשהסופה שטפה את האיים מרטיניק, סנט אוסטטיוס וברבדוס בין 10 באוקטובר ל-16 באוקטובר. ועוד רבים נהרגו בסירות שטבעו בסופה.

## הסופה

הסופה פגעה בים הקריבי באמצע מלחמת העצמאות האמריקנית וגבתה מחיר כבד מהציים של בריטניה וצרפת שהתמודדו על שליטה באזור. הצי הבריטי בפיקודו של תת-האדמירל הבריטי ג'ורג' ברידג'ס רודני שהפליג מניו יורק לאיי הודו המערבית התפזר וניזוק בסופה. בהגיעו לברבדוס גילה אדמירל רודני כי שמונה מתוך 12 הספינות שהפליגו עמו ניזוקו ללא תקנה ורוב אנשי הצוות טבעו.

סייר בריטי שנשלח לאמוד את הנזק דיווח כי הסופה שהתה בסמוך לברבדוס במשך יומיים. ההרס היה כה גדול שהסייר חשב בטעות כי לסופה התלוותה רעידת אדמה. האי נחרב כמעט עד היסוד. עשרות ספינות דיג לא חזרו לנמלן. כמעט כל משפחה באי איבדה בסופה בן משפחה.

עונת ההוריקנים של שנת 1780 באוקיינוס האטלנטי הייתה יוצאת דופן בכך שאירעו במהלכה שלושה הוריקנים שכל אחד מהם גרם למותם של לפחות 1,000 איש. כל השלושה התרחשו באוקטובר.

סופות נוספות שהתרחשו באוקיינוס האטלנטי וגרמו לאבדות רבות בנפש כוללות את הוריקן מיץ' ואת ההוריקן של גלווסטון מ-1900. לשם השוואה, הוריקן קתרינה גרם למותם של פחות מ-2,000 איש.

## קישורים חיצוניים
* 

*הציקלונים האטלנטיים הטרופיים הקטלניים ביותר, 1492 – 1996 מאת אדוארד רפפורט וחוזה פרננדס-פארטאגס (אנגלית)

## הערות שוליים

קטגוריה:הוריקנים
קטגוריה:סופות בים הקריבי
קטגוריה:1780 בארצות הברית
מגדל היובל

**מגדל היובל**, הידוע גם בכינוי **מגדל קריית הממשלה**, הוא גורד שחקים שהוקם בשנת 2005 ברחוב קפלן פינת דרך בגין בתל אביב (מחלף קפלן), מדרום למחנה רבין (הקריה) ומדרום-מערב למגדלי עזריאלי. עם חנוכתו היה זה הבניין הרביעי בגובהו בישראל.

המגדל מצופה באבן ובזכוכית. בראשו ממוקם מנחת מסוקים ובמרתפו כ-1,000 מקומות חניה.

## הקמה
[ימין|ממוזער|150px|משמאל מגדל היובל ומימין [מגדל מרגנית שנמצא בקריה]]
המגדל נבנה על ידי חברת אפריקה ישראל ומנרב. על פי התוכנית המקורית אמור היה הבניין לכלול 26 קומות. לאחר תחילת בנייתו, אושרו תוספות בנייה והמגדל הוגבה ב-10 קומות, כך שהוא כולל ביחד 36 קומות ושטח של 72 אלף מטר רבוע.

המגדל נבנה כחלק מפרויקט דרום הקריה, לאחר מכירת השטח מצה"ל לגורמים אזרחיים, וכחלק מתוכנית צמצום וריכוז משרדי ממשלה בערים המרכזיות, המיושמת בין השאר גם בחיפה בבניית מגדל המפרש, ובבאר שבע בבניית קומפלקס בניינים חדש ומרוכז אשר מאפשר ריכוז פעילויות וצמצום עלויות. בניית המגדל אפשרה מכירת שטחים ישנים בהם השתמשה הממשלה, כמו גם הגברת היעילות והריכוז שמאפשרים שליטה קלה יותר על פעילויות וצרכים משרדיים. המכרז להקמת המגדל פורסם ב-1998 ובדצמבר אותה שנה נבחרו באמצעותו החברות אפריקה ישראל ומנרב. הפרויקט הוקפא במאי 1999, על ידי עיריית תל אביב, עקב דרישתה להקמת כביש משוקע בצומת דרך פתח תקווה-דרך השלום-נתיבי אילון ומחלוקת על גובה הבניין המתוכנן. הבנייה החלה לבסוף בשנת 2000, לאחר שאושר תקציב ליישום הסדרי התחבורה החדשים באזור.

ימין|ממוזער|150px|המעליות החיצוניות מצידו המערבי של המגדל, שנוספו בשנת 2010
בשנת 2008, בקשה אפריקה ישראל להקים עוד 930 מקומות חנייה, בגלל המחסור בחניות במבנה שהקשה על השכרת המשרדים בבניין. כמו כן, לבנות מעליות שאטל חיצוניות במבנה לקומה 25, המכונה "לובי עליון", שתתפקד ככניסה נפרדת לקומות העליונות שלא בשימוש משרדי הממשלה. בשנת 2010, השלימה חברת דניה סיבוס את החניון הנוסף, הלובי והמעליות החיצוניות מצידו המערבי של המגדל.

## שימוש
24–26 קומות משמשות משרדי ממשלה של מחוז תל אביב, כולל מרבית משרדי רשות מקרקעי ישראל, רשות המיסים בתל אביב, משרד הפנים, משרד המשפטים, משרד הבינוי והשיכון והטאבו. המדינה שכרה קומות אלו במחיר של כ-14 דולר למ"ר, עם אופציה לרכוש אותן. 11–12 הקומות האחרונות שכניסתן נעשית במעלית נפרדת, משמשות משרדים פרטיים, בהם חמש קומות המשמשות את מטהו של בנק מרכנתיל דיסקונט וכן שלוש קומות המשמשות את משרדי עמיתים קרנות הפנסיה הוותיקות.
ממוזער|מרכז|650px|מגדלי עזריאלי, מגדל היובל ומגדל עזריאלי שרונה, יולי 2019

## ראו גם

* גורדי שחקים בישראל

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

הקריה, מגדל
קטגוריה:דרך בגין (תל אביב)
קטגוריה:רחוב קפלן
קטגוריה:אפריקה ישראל להשקעות
פוסט-גראנג'

**פוסט-גראנג**' (באנגלית: **Post-grunge**) הוא תת-ז'אנר של הרוק האלטרנטיבי האמריקני שנוצר באמצע שנות התשעים ומושפע מתנועת הגראנג' של סיאטל.

הז'אנר מאופיין בנגינת גיטרה פשטנית יותר מזו של הגראנג', אך מושפע ממנו. במובן הרחב ניתן לתאר כפוסט-גראנג' כל להקה המושפעת מהגראנג'; ככזה, הוא מכסה סגנונות שונים. אף על פי כן, המונח משמש כיום בעיקר לתיאור להקות פופ-רוק שהוקמו בסוף שנות התשעים כגון מאצ'בוקס טוונטי, ת'ירד איי בליינד ופאדל אוף מאד. להקות אלה מכונות לעיתים גם "רוק מודרני". אלבומה הראשון של סילברצ'ייר, "Frogstomp", נחשב בעיני רבים לאלבום הפוסט-גראנג' החשוב ביותר, שיציאתו אף חילקה את הפוסט-גראנג' לשתי תקופות שונות. להקות בולטות נוספות הן בוש הבריטית, אפגן ויגס, סטיינד, אלטר ברידג', פו פייטרס, לייב, דה וולפלאוארס, קריד, 3 Doors Down, גו גו דולס, ברייקינג בנג'מין, גודסמאק, סית'ר, ת'רי דייז גרייס, אוורקליר, ת'יאורי אוף א דאד מאן, ניקלבק והובאסטנק.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סגנונות רוק
קטגוריה:גראנג'
עינו של הגולם

**עינו של הגולם** (באנגלית: **The Golem's Eye**) הוא ספר פנטזיה, השני בטרילוגיית ברטימאוס מאת הסופר הבריטי ג'ונתן סטראוד.

כמו שאר הספרים בטרילוגיית ברטימאוס, עינו של הגולם מתרחש בלונדון מודרנית, אבל בעולם שבו קסם הוא דבר רגיל, והקוסמים הם בעמדות הכוח - הם מרכיבים את הממשלה, ומתייחסים אל פשוטי-העם כנחותים. הדמות הראשית היא נתנאל, קוסם שעובד בשביל הממשלה במשרד הפנים,  העוזר שלו הוא השד העוקצני ברטימאוס. ביחד הם מנסים לגלות את הסוד שמאחורי מחתרת פשוטי-העם והיצור שמסתובב ברחבי לונדון.

## תקציר העלילה
הספר מתחיל שנתיים לאחר האירועים בספר הקמיע מסמרקנד. נתנאל הוא שוליה של שרת הביטחון (ג'סיקה וויטוול), ועובד כממלא מקום של שר הפנים למרות גילו הצעיר (ארבע-עשרה). כשהספר מתחיל, הוא מנסה לתפוס קבוצה של פשוטי-עם, המכונה גם המחתרת. לנתנאל כמעט אין מידע עליהם, אך הוא יודע שמות של שלושה מחברי הקבוצה: קיטי, פרד וסטנלי. הוא מנסה לחפש את השלושה אך לא מצליח. הוא מזמן  שדים נמוכי דרג ושולח אותם למצוא מידע על המחתרת, ללא הצלחה.

קיטי ג'ונס במשימה בשביל המחתרת, ושוקעת בזיכרונות מהעבר. היא נזכרת בילדותה, כשהייתה משחקת קריקט עם חבר שלה, ג'קוב. יום אחד, היא בטעות פגעה עם הכדור בחלון של מכונית של קוסם. הקוסם יצא מהמכונית וציווה על השד שלו לעשות "פחמץ השחור" - התקפת קסמים על קיטי וג'קוב.

קיטי מוערת מהרהוריה על ידי פרד וסטנלי (חברי המחתרת), בהפסקה שבמופע. הם עוזבים את התיאטרון והולכים לחנות קרובה שמוכרת שטיחים לקוסמים. הם פורצים לחנות, גונבים מסמכים וחפצים קסומים ומבעירים את המקום. הם חוזרים ישר להצגה, בדיוק כשההפסקה נגמרת.

בלונדון מתחילים להתרחש דברים מוזרים. כמה חנויות נפרצות, וכל מי שהיה בהן נרצח. נתנאל חוקר את המקרה, ומגלה שגם שישה שוטרים ושמונה שדים נהרגו. רוב הממשלה מאשימה את המחתרת, אך נתנאל חושב אחרת.

ג'סיקה וויטוול נקראת לפגישה עם ראש הממשלה, ונתנאל בא איתה. ראש הממשלה מורה לנתנאל למצוא את המחתרת ולהפסיק את פעולותיה. נתנאל חוזר הביתה ומחליט לזמן שוב את ברטימאוס. הוא מורה לברטימאוס למצוא את התוקף, לזהות אותו, ולהשמיד אותו אם אפשר.

לאחר מכן, העלילה חוזרת לקיטי ולזיכרונותיה. לאחר שנפגעו מהפחמץ השחור, קיטי וג'קוב נשלחו לבית החולים. ג'קוב נשרף כולו, אבל קיטי יצאה כמעט ללא פגיעה - בזכות העמידות שלה לקסמים, שלא ידעה עליה. קיטי מנסה לתבוע את הקוסם, אבל היא מגלה מהר שבית המשפט מנוהל גם הוא על ידי קוסמים, שמצדיקים מיד את הקוסם שפגע בה ובג'קוב. היא מואשמת בניסיון לשוד של הקוסם, ונאלצת לשלם 600 דולר. כשקיטי עוזבת את בית המשפט, ניגש אליה אדם זקן, שמבקש ממנה שתפגוש אותו יותר מאוחר, והוא ייתן לה את הכסף בשביל בית המשפט. קיטי נפגשת עם האיש, הוא נותן לה את הכסף וגם מציע לה להצטרף למחתרת. קיטי, שנפגעה מהקוסמים, מסכימה.

לקראת סוף הספר מתגלה שהיצור המסתורי הוא גולם. בעזרת המטה של גלדסטון מנסה נתנאל להרוס אותו, אך מעלף את עצמו. הגולם מתקרב אל נתנאל, אך קיטי קופצת עליו, ומוציאה את מגילת ההחייאה. הגולם נעצר, ואז מתחיל ללכת לעבר האדון שלו. לבסוף, הוא ניגש לבניין הממשלה, ובצעד האחרון הוא מתרסק על מי שיצר אותו מפקד המשטרה, הנרי דובאל.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ספרי פנטזיה
קטגוריה:ספרי 2004
קטגוריה:ספרי ג'ונתן סטראוד
קטגוריה:ספרי הוצאת כתר
3D Monster Maze

***3D Monster Maze*** (תרגום חופשי לעברית: מבוך תלת-ממדי עם מפלצת) הוא משחק מחשב פותח על ידי מלקולם איוונס בשנת 1981, מיועד לסינקליר ZX81 מורחב זיכרון ל-16KB. המשחק הופץ על ידי J.K. Greye Software בתחילת 1981, ופורסם שנית יותר מאוחר אותה שנה על ידי חברת הזנק של איוונס עצמו, New Generation Software. בעוד התמונה ברזולוציה נמוכה, מורכבת מתווים, זה היה המשחק הראשון בתלת-ממד למחשב ביתי כלשהו.

קטגוריה:משחקי וידאו משנת 1981
קטגוריה:משחקי מחשב
קטגוריה:משחקי הישרדות-אימה
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו בממלכה המאוחדת
שחלה

שמאל|ממוזער|250px| מבנה מערכת המין הנקבית. השחלות באפור באיור
**שחלה** היא איבר רבייה המצוי ברוב היצורים החיים המתרבים ברבייה זוויגית. השחלה מצויה אך ורק בנקבות של יצורים אלו, ותפקידה הוא להוות כמקום להבשלת תאי הרבייה הנקביים - הביציות. השחלה היא  הנקבית - האיבר המייצר תאי רבייה.

היצורים הידועים ביותר שלהם שחלות הם רובם של בעלי החיים וכל צמחי הפרחים.

## שחלה בצמחים

בצמחים בעלי פרחים השחלות נמצאות בפרחים עצמם, בתחתיתו של עמוד העלי.

השחלה לרוב תיצור חלל סגור שבתוכו תתפתחנה הביציות המכילות את הגמטופיט הנקבי ושם תתרחש ההפריה כאשר תאי הרבייה הזכריים יגיעו.

לרוב, לאחר ההפריה, נושרים עלי הכותרת של הפרח והשחלה גדלה, מתעבה והופכת לפרי, המכיל את הזרעים.

## שחלה בבעלי חיים ובאדם

בבעלי חיים מפותחים משתייכת השחלה למערכת הרבייה. באדם וברוב היונקים - אלה המשתייכים לשלייניים (יונקי שליה) - קיימות שתי שחלות, אך ביצורים אחרים - עופות, למשל - קיימת שחלה בודדת.

בנקבות האדם מצויות השחלות בחלל הבטן, מעל לרחם. הביציות נודדות מהשחלה אל החצוצרות שם הן ממתינות זמן קצר להפריה (קליטת תא רבייה זכרי), ומשם ממשיכות בנדידתן אל הרחם. אם הביצית מופרה על ידי תא זרע היא נדבקת אל קיר הרחם ומתפתחת לעובר בתהליך הקרוי היריון. אם לא מתרחשת הפריה נפלטת הביצית, יחד עם דם אשר הזין אותה במשך ההמתנה, אל מחוץ לגוף בתהליך הקרוי וסת (המחזור החודשי).

ברוב בעלי החיים מייצרות השחלות את כל הביציות עוד לפני לידת הנקבה, והביציות הלא-בשלות נשמרות בשחלה במשך שנים. בגיל ההתבגרות מבשילות הביציות ומתחילות את נדידתן - ביצית אחת בכל 28 יום אצל האדם - אל הרחם. המחזור החודשי נפסק כשהאישה מגיעה לגיל הבלות, בו אינה יכולה יותר להיכנס להריון (בשל הפסקת הבשלת הביציות- כשבשחלותיה מתחת לאלף ביציות שלא הבשילו). תגליות חדשות ביצורים מסוימים - עכברים, למשל - מצביעות על כך שהנקבות מסוגלות לייצר ביציות גם בחייהן הבוגרים. עניין זה טרם הוברר דיו.

בנוסף לייצור הביציות מבוצעת בשחלות סינתזה של מספר הורמונים נשיים. תרכובות אלו נשלחות מהשחלות, דרך מחזור הדם, אל כל חלקי הגוף, וגורמות לשינויים פיזיולוגיים שבהם מתאפיין ההבדל בין זכרים ונקבות (אצל הגברים מיוצרים הורמונים זכריים באשכים, הגונדות הזכריות).

לעיתים מתרחש מפגש בין תא זרע וביצית לפני שהאחרונה מספיקה להגיע אל הרחם. העובר מתחיל להתפתח בחצוצרה ובמקרים נדירים מאוד - בשחלה עצמה. במקרה של היריון בשחלה כמעט ולעולם לא מצליח העובר להתפתח בצורה תקינה, ונדרשת התערבות כירורגית להסרתו (ראו: הפלה מלאכותית). יכולתה של האישה להיכנס להריון בעתיד לאחר מקרה זה בדרך כלל נפגמת במידה זו או אחרת.

## הזדקנות השחלה
עם הזדקנות השחלה חלה ירידה במספר הביציות ואיכותן והן מתרכזות באזורים מוגבלים ברקמה, נוצרים מעין כיסים. בנוסף, חלים שינויים ברקמות התמיכה: פיברובלסטים, תאי אפיתל ושריר חלק. רשת העצבים הסימפתטית בשחלה מתעבה ומתרחבת מצב שיכול להשפיע על זרימת דם, תמיכה בזקיקים והפרשת הורמונים. פעילות סימפתטית דומה נצפתה גם בתסמונת השחלות הפוליציסטיות (PCOS), שם היא קשורה למבנה ציסטי והשפעה על הביוץ.

## ראו גם
* תסמונת השחלות הפוליציסטיות
* תסביב שחלה
* ציסטה שחלתית
* רזרבה שחלתית נמוכה
* תסמונת מייג
* רזרבה שחלתית נמוכה
* דיספלזיה של השחלה

## קישורים חיצוניים

* Merck Online Medical Library: Female Reproductive System
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בלוטות
קטגוריה:איברים בגוף האדם
קטגוריה:מערכת הרבייה הנשית
*
אי-שוויון ברנולי

שמאל|ממוזער|150 פיקסלים|המחשה גרפית של אי-שוויון ברנולי, עבור <math>n=3</math>
**אי-שוויון ברנולי** הוא האי-שוויון (1+x)^n\ge1+nx לכל מספר שלם n\ge0 ולכל מספר ממשי x>-1. יסודי ושימושי באנליזה מתמטית. בעזרתו אפשר להראות שהסדרה \left(1+\frac{1}{n}\right)^n עולה בזמן שהסדרה \left(1+\frac{1}{n}\right)^{n+1} יורדת, וכך להגדיר את בסיס הלוגריתם הטבעי e=2.718\ldots, כגבולן המשותף. הוא קרוי על שמו של המתמטיקאי יאקוב ברנולי.

## תחולה
האי-שוויון נכון לכל n ממשי, ובלבד ש-n\ge1 (את ההכללה אפשר להוכיח על ידי השוואת הנגזרות של שני האגפים). כאשר n טבעי זוגי האי-שוויון נכון לכל x, וכאשר n אי-זוגי הוא נכון לכל x>-2 (ואף מעט משמאל לנקודה 2-).

## הוכחה
עבור x>0 אפשר להוכיח על פי נוסחת הבינום של ניוטון:
:(1+x)^n=\sum_{k=0}^n\binom{n}{k}1^{n-k}x^k\ge\binom{n}{0}1^nx^0+\binom{n}{1}1^{n-1}x^1=1+nx
את המקרה הכללי (כלומר x>-1) ניתן להוכיח באינדוקציה:

עבור n=1 מתקיים: (1+x)^1=1+x\ge1+x.
נניח את נכונות האי-שוויון עבור n=k, ונוכיח את נכונותו עבור n=k+1. כלומר נניח כי (1+x)^k\ge1+kx ונוכיח כי (1+x)^{k+1}\ge1+(k+1)x. נשים לב כי x>-1 ולכן 1+x>0. מכיוון שכפל של אי-שוויון בגורם חיובי לא משנה את כיוונו, מתקיים: (1+x)(1+x)^k\ge(1+x)(1+kx), ומכאן (1+x)^{k+1}\ge1+kx+x+kx^2. הביטוי kx^2 חיובי ולכן מתקיים: (1+x)^{k+1}\ge1+kx+x+kx^2\ge1+kx+x=1+(k+1)x.

## הכללה
לכל חזקה ממשית r ניתן להכליל את האי-שוויון כך שלכל r\notin(0,1) ולכל x>-1
:(1+x)^r\ge1+rx
ולכל r\in[0,1]
:(1+x)^r\le1+rx
כאמור, את ההכללה אפשר להוכיח בעזרת הנגזרת.

## קישורים חיצוניים

*

ברנולי
צבעוני ססגוני

**צבעוני ססגוני** (שם מדעי: *Tulipa biflora*, בעבר *Tulipa polychroma*) הוא גאופיט מהסוג צבעוני בעל פרחים לבנים וורודים.

## צבעוני ססגוני
צבעוני ססגוני הוא צמח בעל בצל קטן בהשוואה לזה של צבעוני ההרים והוא גם מעמיק פחות בקרקע. צבעוני ססגוני גדל בישראל באזור הר הנגב ובמדרונות צפונית למכתש רמון. הפרחים הם בצבע לבן ורוד בצידם הפנימי ובצבע כתום צהוב בצד החיצוני, בעלי העטיף החיצוניים של הצבעוני הססגוני יש פס סגול. לצבעוני הססגוני פרח דמוי גביע בעל 6 עלי עטיף צבעוניים. גודל הפרחים הוא 2 עד 3 ס"מ. הגבעול מסתעף לשניים ונושא עליו שני פרחים. הפריחה בחודשים פברואר ומרץ.

## גלריה

קובץ:Tulipa biflora Tulipan dwukwiatowy 2019-05-10 01.jpg|alt=
קובץ:Lotz-cisterns-tulipa-biflora-a 01.jpg|alt=
קובץ:Двухцветковые тюльпаны.jpg|alt=
קובץ:Tulipa Polychroma.jpg|alt=
קובץ:PikiWiki Israel 37143 Tulipa polychroma Stapf.jpg|alt=
קובץ:Tulipa polychroma Y002.jpg|alt=
קובץ:TulipaBuhseana; Baikonur 002.jpg|alt=
קובץ:Двухцветковые степные тюльпаны.jpg|alt=
קובץ:TulipaPolychromaZwiebel.tif|alt=


## לקריאה נוספת
***[[החי והצומח של ארץ ישראל]]**. משרד הביטחון – ההוצאה לאור והחברה להגנת הטבע. 1983. כרך 11 עמוד 205. 
***[[הבריטניקה החדשה לנוער]]**, כתר הוצאה לאור בע"מ, כרך 14 עמוד 126.

## קישורים חיצוניים

* מיני צבעוני באתר רשות הטבע והגנים
* הצבעוני - תעודת זהות
* צבעוני ססגוני

## הערות שוליים

קטגוריה:שושניים
קטגוריה:ארץ ישראל: שושניים
קטגוריה:ערכי טבע מוגנים בישראל: צמחים
קטגוריה:פרחים לבנים-צהובים בארץ ישראל
קטגוריה:פרחים בצבע קרם בארץ ישראל
קטגוריה:פרחים ורודים בארץ ישראל
צבעוני

**צבעוני** (שם מדעי: *Tulipa*; **טוּלִיפּ**) הוא צמח חד-פסיגי השייך למשפחת השושניים. זהו סוג שבו כ-100 מינים הגדלים בר באסיה (משם מוצאם) ואירופה.

## מאפיינים
לצבעוני פרח דמוי גביע, בעל ששה עלי עטיף צבעוניים. תפוצת הצבעונים בטבע היא בצפון אפריקה, בארצות הים התיכון ובמזרח התיכון. מקור הצבעוני התרבותי במיני בר שהגיעו לאירופה במאה ה-16 מפרס דרך טורקיה. טיפוח זני התרבות הביא אלפי זנים שנוצרו בטיפול תרבותי בדרכים של תירבות צמחי בר ושל ברירה מלאכותית. מקור השם המדעי Tulipa במילה הפרסית טורבאן, שפרושה כובע. מקור השם העברי "צבעוני" במגוון הצבעים הגדול של הזנים התרבותיים.

## בתרבות

הצבעוני הוא הפרח הלאומי של איראן ושל טורקיה, הוא מופיע בצורה בולטת באמנות העממית של שתי מדינות אלה. הצבעוני הוא גם סמל לא רשמי של הולנד. באימפריה העות'מאנית ובהולנד היו תופעות שונות של מה שכונה "שגעון הצבעונים". השיא היה בהולנד בין השנים 1634 עד 1638. הצבעוני נחשב לאחד מפרחי התרבות העיקריים של המין האנושי לצד פרחים נפוצים אחרים.
הצבעוני גם מסמל אהבה נצחית בשפת הפרחים.

## בישראל

בארץ ישראל גדלים הטקסונים צבעוני ההרים, צבעוני השרון, צבעוני המדבר, צבעוני ססגוני וצבעוני החרמון.
הצבעוני פורח באביב בלבד ובקיץ נשאר ממנו רק הבצל בתוך האדמה.
בעבר הצבעוני היה נפוץ בגבעות מישור החוף אך בעקבות הצטמצמות משמעותית בתפוצתו הוכרזו כל מיני הצבעוני בישראל כפרח מוגן.


קובץ:Tulip agenensis ZE.jpg|צבעוני ההרים
קובץ:Tulipa agenensis sharonensis 1.jpg|צבעוני השרון
קובץ:Tulipa systola 2.jpg|צבעוני המדבר
קובץ:Tulipa lownei in Israel.jpg|צבעוני החרמון
קובץ:Tulipa biflora UME.jpg|צבעוני ססגוני


## גלריה

קובץ:PikiWiki Israel 12719 Jerusalem forest.JPG|צבעוני ההרים הגדל בר בישראל
קובץ:צבעונים.JPG|שדה צבעוני רחב עלים בגן הבוטני ירושלים
קובץ:Tulipa-Sharonensis-ZE-5487 (cropped).jpg|צבעוני השרון הגדל בר בישראל
קובץ:Tulipa sylvestris1.jpg|צבעוני צהוב מהמין *Tulipa sylvestris*
קובץ:Tooneel van Flora Handel der Floristen in Amsterdam 1637 (Tulip mania).png|חוברת הולנדית משנת 1637 שגעון הצבעונים
קובץ:Tulip12.jpg|תמונת צבעוני בן תרבות
קובץ:Tullips3.jpg|גידול של צבעונים
קובץ:Tulipe.jpg|צמח הצבעוני
קובץ:Fruits and seeds of Tulipa agenensis.jpg|פירות וזרעים של צבעוני ההרים


## ראו גם
*קוקנהוף

## לקריאה נוספת
***[[החי והצומח של ארץ ישראל]]**. משרד הביטחון – ההוצאה לאור והחברה להגנת הטבע. 1983. כרך 11 עמוד 204. 
***הבריטניקה החדשה לנוער**, כתר הוצאה לאור בע"מ, כרך 14 עמוד 126.

## קישורים חיצוניים

* 
* מיני צבעוני באתר רשות הטבע והגנים
* מיני צבעוני באתר "צמח השדה": צבעוני ההרים, צבעוני המדבר, צבעוני החרמון, צבעוני ססגוני
*  הצבעוני - תעודת זהות
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:שושניים
קטגוריה:צמחי גן
איזידור איזו

**איזידור איזו** (ברומנית: **Isidore Isou**; 31 בינואר 1925 – 28 ביולי 2007) היה משורר, מבקר קולנוע, אומן חזותי צרפתי, יהודי יליד רומניה, מייסד הלטריזם.

## קורות חיים
נולד בבוטושאן שברומניה בשם יואן-איזידור גולדשטין. הוא בנו של סוחר תבואות עשיר. בשנת 1942 ייסד את תנועת הלטריזם (היה החבר הראשון והיחיד בתנועה) ופרסם את "המניפסט של השירה הלטריסטית". בשנת 1945, לאחר מלחמת העולם השנייה נסע לפריז, ללימודים באוניברסיטת סורבון. איזידור שינה את שמו לאיזידור איזו ("איזו" הוא קיצור מקובל אצל יהודי רומניה ל"איזידור", אולם הפעם הוא מוטעם במלרע כדרך הצרפתים). התנועה הלטריסטית גדלה וזכתה להדים נרחבים בצרפת. "פיגרו הספרותי" הקדיש לו מאמר בשם "איך להיות גאון בחמישה שיעורים". הוא פרסם שני ספרים בהוצאה לאור החשובה ביותר בצרפת. "אג'ן ז'ולס" Eugene Jolas כתב ששירתו של איזו "מלאה מסתורין, זורמת, דינמית". בספר שכתב העיתונאי האמריקאי "יוסף ברי" Joseph Barry על דמויות בולטות בפריז של שנות השישים נכתב: "במהלך בחירות שנעשו באחד מבתי הקפה של שנז אליזה, כדי להכתיר נסיך חדש למשוררי פריז, חטף איזו את המיקרופון והכריז על עצמו קיסר המשוררים, למרות שרוב הנוכחים נטו להכתיר את ז'אן קוקטו". מאוחר יותר פרסם איזו ספר בשם "מכניקת הנשים", שבגללו ישב חודש בבית הסוהר, חרף העדות שמסר קוקטו לטובתו. לאחר שחרורו כתב מסה על כלכלה גרעינית, "מרד הנוער כרך ראשון", "פרטים מדויקים עלי ועל שירתי" ו"עשר פואמות אדירות". הוא יצר את הסרט "יריקה ונצח" ובגיל 26 הצהיר בעצב שבגיל 30 יסיים את יצירתו. כאשר עיתונאי שאל אותו, איך יכול היה לגזול את הכתר מקוקטו, לאחר כל מה שקוקטו עשה למענו, השיב לו איזו, שבהיותו קיסר, מינה את קוקטו כנסיך.

## קישורים חיצוניים

* אתר של איזו
* ISIDORE ISOU A LA SORBONNE, OCTOBER, 2000 
* 

קטגוריה:משוררים יהודים רומנים
קטגוריה:משוררים יהודים צרפתים
קטגוריה:אוונגרד צרפתי
קטגוריה:מבקרי קולנוע צרפתים
קטגוריה:מבקרי קולנוע יהודים
קטגוריה:צרפתים ממוצא יהודי-רומני
קטגוריה:סוריאליסטים רומנים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1925
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-2007
ג'יי ג'ונה ג'יימסון

**ג'יי ג'ונה ג'יימסון** (באנגלית: **J. Jonah Jameson**) הוא דמות בדיונית המופיעה בחוברות הקומיקס ספיידרמן ביקום מארוול קומיקס. דמותו של ג'יימסון הופיעה לראשונה בחוברת *#1 The Amazing Spider-man* מ-1963, ונוצרה על ידי הכותב סטן לי והמאייר סטיב דיטקו.

ג'יי ג'ונה ג'יימסון הוא העורך הראשי של העיתון הבדיוני "הדיילי ביוגל" בו עובד פיטר פארקר כצלם המומחה בצילום קרבות של גיבורי-על ונבלי-על, ובמיוחד של האלטר אגו שלו, ספיידרמן. דמותו היא דמות של אדם מיושן ושמרן בדעתו. הוא בז לגיבורי העל באופן כללי ושונא את ספיידרמן בפרט. הוא מאמין שספיידרמן גרוע לפחות כמו הנבלים בהם הוא נלחם, ועושה ככל שביכולתו כדי להציג אותו כאויב הציבור.

בסדרה המצוירת משנות התשעים דבר זה נבע מרצח של אשתו בידי רעול פנים שעבר בשביל המאפיה, שלאחר שהם לא הצליחו להשתיקו, כשפרסם עליהם כתבה. 
כמו כן, בסדרה עצמה עבד גם כבלש באחד הפרקים לאחר שרובי רוברטסון הופלל על ידי הוורד וטומסטון. 

דמותו של ג'יימסון מדורגת במקום ה-46 ברשימת 50 דמויות הקומיקס הגדולות של כל הזמנים לפי מגזין אמפייר. את דמותו בסרטי הלייב אקשן של ספיידרמן מגלם השחקן ג'יי קיי סימונס. בישראל, ויקי תבור דיבב את דמותו של ג'יימסון בסדרת האנימציה משנות ה-90 ואלון שר דיבב את דמותו בסדרת האנימציה "ספיידרמן המדהים" (2008-2009).

## קישורים חיצוניים

* דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס
* דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

## הערות שוליים

קטגוריה:ספיידרמן: דמויות
אינדיאנה ג'ונס ומקדש הסכנה

שמאל|250px|ממוזער|לוגו המתקן
שמאל|ממוזער|250px|מתקן אינדיאנה ג'ונס ומקדש הסכנה
רכבת ההרים "**אינדיאנה ג'ונס ומקדש הסכנה**" (בצרפתית: **Jones et le Temple du Péril**) היא רכבת הרים המצויה בארץ ההרפתקאות של אתר הנופש דיסנילד באתר הנופש דיסנילנד פריז.

## תיאור המתקן
המתקן הוא רכבת הרים המובילה את המבקרים בתוך מקדש קמבודי הרוס למחצה (המצוי בשלבי שיקום). המבקרים מטפסים עם רכבת ההרים במעלה המקדש ואז מועפים ממנו דרך לולאה של 360 מעלות. תמת המתקן מבוססת על הסרט "אינדיאנה ג'ונס והמקדש הארור" בכיכובו של האריסון פורד. על פי תמת המתקן, המקדש התגלה על ידי אינדיאנה ג'ונס, אשר הקים מסלול עבור הקרוניות שייעודם - להקל על הארכאולוגים בעת שיקום המבנה. המבקרים במבנה מגיעים אליו דרך הג'ונגל ודרך מחנה הארכאולוגים (בו למעשה הם עומדים בתור בכניסה למתקן). בכניסה למקדש עומדים שני פסלי נחשי קוברה המסמלים את האלה שיווה.

מתקן זה מבוסס במפרט רכבת ההרים שלו לרכבת ההרים "רוחות שוצפות" המצוי בפארק השעשועים טוקיו דיסניסי באתר הנופש טוקיו דיסני.

המבנה הוקם בשנת 1993 בשל התורים הארוכים שהיו במתקן רכבת הר הרעם הגדול הסמוך, אשר הרגיזו את המבקרים בפארק השעשועים.

## נתוני המתקן
***תאריך פתיחה:** 22 ביולי 1993
***מתכנני המתקן:** וולט דיסני אימאג'ינירניג
***אורך המסילה:** 566 מטר
***גובה שיא:** 18 מטר
***מספר לולאות:** 1
***מהירות מקסימלית:** 58 קמ"ש
***משך הנסיעה:** 2 דקות ו-14 שניות
***כמות מבקרים:** כ-1,500 מבקרים לשעה
***מספר רכבות:** 7 (שש בו זמנית במסלול, ואחת בתחנה)
***קיבולת מבקרים לרכבת:** 12 מבקרים
***סוג המתקן:** רכבת הרים

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:דיסני: פארקי שעשועים
קטגוריה:דיסנילנד פריז
קטגוריה:1993 בצרפת
טרבזון

**טרבזון** (בטורקית: **Trabzon**; ביוונית: **Τραπεζούντα** - **טרפזונטה**. שמה ההיסטורי **טרביזונד**) היא עיר נמל בצפון-מזרח טורקיה על חוף הים השחור ובירת הנפה הקרויה על שמה במחוז הים השחור. לעיר מעמד של עיר מטרופוליטנית (Büyükşehir - "עיר גדולה") ולפי אומדן רשמי משנת 2023 אוכלוסייתה מנתה 824,352 בני אדם. מיקומה של העיר על הדרך מאיסטנבול לאיראן העניק לה חשיבות בסחר הבינלאומי, ובעקבותיו הפכה לעיר מרכזית במספר אימפריות ובהן האימפריה של טרפזונטס והייתה העיר הביזנטית האחרונה שנפלה בידי העות'מאנים.
ממוזער|250px|שמאל|השלט "טרבזון" מעל העיר
[ממוזער|שמאל|260px|נמל טרבזון, 1843; איור של [רוברט קרזון]]

## ספורט
קבוצת הכדורגל המקומית, טרבזונספור, משחקת בליגת העל הטורקית. ישנה גם קבוצת כדורסל מקומית, טרבזונספור, שמתמודדת בליגת העל הטורקית בכדורסל.

## ערים תאומות
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טורקיה: ערי חוף
קטגוריה:הים השחור: יישובים
קטגוריה:טורקיה: ערים מטרופוליטניות
קטגוריה:הים השחור: ערי נמל
קטגוריה:טורקיה: ערי נמל
קטגוריה:אסיה: ערי נמל
ג'ונתן סטראוד

**ג'ונתן אנתוני סטראוד** (באנגלית: **Jonathan Anthony Stroud**; נולד ב-1970) הוא סופר של ספרי פנטזיה המיועדים בעיקר לילדים ולנוער.

## ביוגרפיה
סטראוד נולד ב-1970 בעיר בדפורד שבאנגליה.
את סיפוריו הראשונים כתב כבר בגיל שבע.
כשסיים ללמוד ספרות אנגלית באוניברסיטת יורק, התחיל בעבודה כעורך ספרי ילדים בבית הוצאה לאור בלונדון.

במהלך שנות ה-90 החל לפרסם את יצירותיו ועד מהרה נחל הצלחה.
במאי 1990 הודפס ספרו של סטראוד אש קבורה (בתרגום חופשי), הראשון בשורה ארוכה של ספרי פנטזיה ומיתולוגיה לילדים שכתב.
בין יצירותיו בולטת במיוחד טרילוגיית ברטימאוס שהייתה לרב מכר.
הספרים בטרילוגיה הם: הקמיע מסמרקנד, עינו של הגולם ושער תלמי.
נכון ל-2007 סטראוד מתגורר בחבל הרטפורדשייר, שבאנגליה, עם אשתו ג'ינה ושני ילדיו.

על הסדרה "לוקווד ושות'" שהוא כתב מבוססת סדרת טלוויזיה באותו שם.

## ספריו

*Justin Credible's Word Play World (1994)
*The Viking Saga of Harri Bristlebeard (1997)
*The Hare and the Tortoise (1998)
*Walking through the Jungle (1998)
*The Little Red Car (1999)
*Alfie's Big Adventure (1999)
*Buried Fire (1999)
*Little Spike and Long Tail (2000)
*Goldilocks and the Three Bears (2000)
*Ancient Rome: A Guide to the Glory of Imperial Rome (2000)
*The Leap (2001)
*The Last Siege (2003)
*The Lost Treasure of Captain Blood (2006)
*Life and Times in Ancient Rome (2008)
*Heroes of the Valley (2009)
*The Ghost of Shadow Vale (2009)


### [[טרילוגיית ברטימאוס]]
*הקמיע מסמרקנד (2003)
*עינו של הגולם (2004)
*שער תלמי (2005)

### [[לוקווד ושות']]
*גרם המדרגות הצורח (2013)
*הגולגולת הלוחשת (2014)

## ראו גם
* טרילוגיית ברטימאוס

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* ריאיון עם ג'ונתן סטראוד באתר הספרייה הפנטסטית

קטגוריה:סופרים בריטים
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1970
רשות התחבורה של ארץ המחר

200px|שמאל
**רשות התחבורה של ארץ המחר** (באנגלית: **Tomorrowland Transit Authority** ) או **הקו הכחול** (באנגלית: **Blue Line**) היא מתקן המצוי בפארק השעשועים של חברת וולט דיסני: ממלכת הקסם בדיסניוורלד שבפלורידה באזור ארץ המחר של פארק השעשועים.
המתקן הוא, לכאורה, כלי תחבורה המוני, אולם יש לו רק תחנה אחת פעילה בה עולים ויורדים המבקרים.

## היסטוריה ותיאור המתקן

המתקן נפתח ב-1 ביולי 1975 בשם "**WEDway PeopleMover** " בהתבסס על המתקן הדומה - פיפלמובר שבדיסנילנד בקליפורניה.

מערכת ההנעה של המתקן הייתה שונה מזו של המתקן בדיסניוורלד. הבדל נוסף - בפלורידה הקרונות פתוחים ואינם מקורים, אבל המסילה מקורה (בקליפורניה הקרונות עצמם מקורים). 

הקריין המקורי של המתקן היה ג'ק וגנר אולם ביוני 1985 הוחלפה הקריינות בקריינות ממוחשבת ובאביב 1994 שונה שם המתקן ל"רשות התחבורה של ארץ המחר", ובהתאם שונתה הקריינות במתקן.

המבקרים במתקן מוסעים בארץ המחר והנוסעים שומעים תיאור של המתקנים השונים בארץ.

## "תחנות"
אף שבפועל כלל המתקן רק תחנה אחת בה עלו וירדו הנוסעים, הכריזה של המתקן הכריזה על התחנות:
* כיכר מגדלהטילים (Rockettower Plaza)- התחנה היחידה האמיתית
* מרכז הקונגרסים הבין-כוכבי של ארץ המחר (Tomorrowland Interplanetary)
* סוחרי הכוכבים של מיקי (Mickey's Star Traders)
*הר החלל
*קרוסלת הקידמה
*משגרי החלל של באז שנות אור
*מרכז המדע של ארץ המחר (בעבר היה בו מתקן שומר הזמן)

## ראו גם

*מסיעאנשים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:דיסני: פארקי שעשועים
קטגוריה:דיסניוורלד
רוחות שוצפות

**רוחות שוצפות** או **רוחות זועמות** (באנגלית: **Raging Spirits**) היא מתקן רכבת הרים המצוי בפארק השעשועים טוקיו דיסניסי, באתר הנופש טוקיו דיסני.

## תיאור המתקן
מתקן זה תוכנן על ידי חברת Walt Disney Imagineering. המתקן הוא רכבת הרים הלוקחת את המבקרים דרך שרידי מקדש אינקה המופיע בסרט "הקיסר נפל על הראש" של חברת אולפני וולט דיסני. המתקן ממוקם באזור "דלתת הנהר האבוד" (Lost River Delta) של פארק השעשועים טוקיו דיסניסי, ומתאים לתמת חלק זה של פארק השעשועים.

על פי "סיפור המסגרת" או ה"תמה" של המתקן, כאשר בוצעו חפירות ארכאולוגיות ועבודות שיקום במקדש שהתגלה בדלתת הנהר האבוד התגלו בחפירות שני פסלי ענק. גילוי הפסלים העיר רוחות מסתוריות שהתגוררו בתוך הפסלים - התוצאה של התעוררות הרוחות - פסל אל המים (פסל לו ראשי נחש רבים) משפריץ מים, ופסל אל האש מוקף להבות.

רכבת ההרים מובילה את המבקרים בין הפסלים וייתר ה"אתרים הארכאולוגים" במקדש, והמבקרים עוברים בין מתזי מים ולהבות קופצות, וכן רכבת ההרים עוברת בלולאה של 360 מעלות לפני שהיא צונחת לבור אפוף קיטור.

מפרט רכבת ההרים זהה למפרט רכבת ההרים במתקן אינדיאנה ג'ונס ומקדש הסכנה המצוי בפארק השעשועים דיסנילנד פריז.

## נתוני המתקן
***פתיחה:** יולי 2005 
***מתכנן:** Walt Disney Imagineering
***אורך המסילה:** 600 מטרים
***גובה שיא:** 16 מטרים
***מספר לולאות:** 1 
***מהירות מקסימלית:** 60 קמ"ש 
***משך הנסיעה:** 2 דקות 
***מספר מבקרים:** 1300 מבקרים לשעה
***מספר רכבות:** 6 
***מבקרים לרכבת:** 12 מבקרים
***סוג המתקן:** רכבת הרים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:דיסני: פארקי שעשועים
קטגוריה:דיסנילנד טוקיו
קטגוריה:דיסנילנד הונג קונג
קטגוריה:רכבות הרים