open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ענבל שוורץ גנפול

**ענבל שוורץ גנפול** (נולדה ב-31 באוקטובר 1984) היא שחיינית ישראלית בספורט נכים.

## ביוגרפיה
שוורץ גנפול, נפגעת שיתוק מוחין, החלה להתאמן בשחייה מגיל צעיר במרכז הספורט לנכים. בגיל 15 היא החלה להתחרות באופן מקצועי ובתחרויות בינלאומיות ובהיותה בת 18 היא זכתה במקום הרביעי באליפות העולם לנכים המשחה 100 מ' סגנון חופשי. לאחר מכן הוכשרה כמדריכת שחייה.

ב השתתפה שוורץ גנפול בשלושה מקצים: 100 מ' גב (מקום שמיני), 100 מ' סגנון חופשי (מקום שישי במוקדמות) ו-50 מ' סגנון חופשי (מקום שביעי במוקדמות). באליפות העולם בשנת 2006 היא הגיעה למקום הרביעי במקצה 50 מ' פרפר. באליפות גרמניה בשנת 2007 היא השתתפה בשלושה מקצי שחייה: 50 מ' פרפר (מדליית זהב), 100 מ' חופשי (מקום רביעי) ו-50 מ' חופשי (מקום חמישי). בעקבות הישגיה באליפות גרמניה היא עברה את קריטריון ההשתתפות בהמשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008).

ב-2009 השתתפה באליפות אירופה בשחייה לנכים באיסלנד וזכתה בה במדליית זהב, לצד קביעת שיא אירופאי חדש (39.28 ש'). באוגוסט 2010 השתתפה בשני מקצים באליפות העולם: 50 מ' חופשי (מקום 10) ו-50 מ' פרפר, מקצה בו זכתה במדליית ארד. ב-2011 זכתה במדליית כסף באליפות דנמרק הפתוחה במשחה מאה מטר חופשי.

בשנת 2009 זכתה בתואר ספורטאית השנה של ההתאחדות הישראלית לספורט נכים.

## חיים אישיים
בשנת 2009 נישאה ליואל גנפול. נכון לשנה זו היא סטודנטית לתקשורת ולניהול.

## הישגים

## קישורים חיצוניים

* פירוט השתתפותה בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים באתר הרשמי של IPC 
* המשך פירוט השתתפותה בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים באתר הרשמי של IPC 
* המשך פירוט השתתפותה בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים באתר הרשמי של IPC 

קטגוריה:שחייניות פאראלימפיות ישראליות
קטגוריה:שחייניות נכות ישראליות
קטגוריה:ספורטאי איל"ן
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004)
קטגוריה:שחיינים במשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004)
קטגוריה:שחייניות במשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008)
קטגוריה:שחיינים במשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008)
קטגוריה:שחייניות במשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012)
קטגוריה:שחיינים במשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012)
קטגוריה:שחייניות במשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים הסובלים משיתוק מוחין
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1984
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1984
IGoogle

**iGoogle** היה שירות של גוגל המבוסס על AJAX, ובעזרתו ניתן היה להתאים אישית את דף הבית, בדומה ל-
Netvibes, Pageflakes, My Yahoo!, Windows Live Personalized Experience. השירות החל במאי 2005. בעזרת השירות ניתן היה להוסיף גאדג'טים ועדכונים מאתרים לדף הבית של גוגל. 

השירות שינה את שמו מחדש ב-30 באפריל 2007 והופץ ב-42 שפות, מעל ל-70 שמות דומיין של מדינות.

ב-1 בנובמבר 2013 סגרה גוגל את השירות.

## גאדג'טים

iGoogle תמך בשימוש מיוחד שנקרא "גאדג'טס" והציג אותם בדף הראשי. הגאדג'טים פעלו עם משתמש אישי ועבדו גם במכשירי API של גוגל. כמה מהגאדג'טים שפותחו ל-Google Desktop התאימו גם ל-iGoogle. הגאדג'טים של גוגל (Google Gadgets) היו ציבוריים וכולם יכלו להשתמש בהם.
נוסף על כך, גוגל אפשרה לכל המשתמשים ליצור ג'אדגטים מיוחדים שלא דורשים ידע ב-Google API.

## עיצובים
ב-iGoogle, משתמשים יכלו ליצור ולבחור לעצמם את העיצוב והמראה של דף הבית שלהם. חלק מהעיצובים השתנו לפי מזג האוויר, הזמן המקומי, וכו'. יש עיצובים ששינו את העיצוב שלהם בעצמם.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:שרותי גוגל שנסגרו
יזהר כהן (שחיין)

**יזהר כהן** (נולד ב-12 באוגוסט 1962), שחיין ישראלי ואלוף פאראלימפי. הוא שיאן העולם לנכים הנוכחי במשחה ל-50 מטר חזה אותו קבע בסיאול 1988.

## ביוגרפיה
כהן נולד בקיבוץ דגניה א'. הוא איבד את ראייתו בשנת 1985, בעת ששרת בצה"ל כקצין הנדסה. בעת פינוי שדה מוקשים בצפון מדינת ישראל, סמוך לגבול עם לבנון, התפוצץ מוקש בסמוך לו, ורסיסים חדרו לתוך גלגלי עיניו. לאחר אובדן ראייתו הוא החל לעסוק בבית הלוחם תל אביב בספורט נכים במקצוע השחייה. הוא שחה במהלך הקריירה שלו בכל סגנונות השחייה (חזה, פרפר, גב וסגנון חופשי) משנת 1987 הוא לוקח חלק בתחרויות בינלאומיות, בהן שישה משחקים פאראלימפיים שהתקיימו בין 1988 ל-2008. עד לשנת 2004 הוא השתתף בארבע אליפויות עולם ושמונה אליפויות אירופה.

כהן השתתף לראשונה באליפות אירופה שנערכה במוסקבה בשנת 1987 וזכה בה בארבע מדליות זהב.

### אולימפיאדת השיא
ב הוא זכה ב-4 מדליות, מהן שלוש מדליות זהב ומדליית כסף אחת. מדליות זהב במשחה ל-50 מטר חופשי, במשחה ל-100 מטר חופשי ובמשחה ל-50 מטר חזה בשיא עולם חדש של 36.79 שניות, השיא הנוכחי. מדליית כסף במשחה ל-100 מטר חזה.

ב זכה כהן במדליית ארד במשחה ל-50 מטר חופשי.

ב זכה כהן במדליית כסף במשחה ל-50 מטר חופשי.

ב נבחר כהן לשאת את דגל ישראל בטקס הפתיחה.

כהן פרש משחייה תחרותית לאחר השתתפותו במשחקים הפאראלימפיים בבייג'ינג. הוא עובד כמטפל בשיאצו בקופת חולים מכבי, נשוי ואב לחמישה ילדים.

## קישורים חיצוניים
* פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים באתר הרשמי של IPC 
* המשך פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים באתר הרשמי של IPC 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספורטאים נכי צה"ל
קטגוריה:זוכי מדליית כסף פאראלימפית מישראל
קטגוריה:זוכי מדליית ארד פאראלימפית מישראל
קטגוריה:אלופים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:שחיינים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:שחיינים נכים ישראלים
קטגוריה:שחייני חופשי ישראלים
קטגוריה:שחייני גב ישראלים
קטגוריה:עיוורים ישראלים
קטגוריה:דגניה א': אישים
קטגוריה:סגל מכבי שירותי בריאות
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים סיאול (1988)
קטגוריה:שחיינים במשחקים הפאראלימפיים סיאול (1988)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים ברצלונה (1992)
קטגוריה:שחיינים במשחקים הפאראלימפיים ברצלונה (1992)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים אטלנטה (1996)
קטגוריה:שחיינים במשחקים הפאראלימפיים אטלנטה (1996)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים סידני (2000)
קטגוריה:שחיינים במשחקים הפאראלימפיים סידני (2000)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004)
קטגוריה:שחיינים במשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008)
קטגוריה:שחיינים במשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008)
קטגוריה:נושאי דגל ישראל במשחקים הפאראלימפיים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1962
אולימפיאדת השחמט 1952

**[[אולימפיאדת השחמט]] העשירית** אורגנה על ידי פיד"ה וכללה תחרות פתוחה ומספר אירועים נוספים לקידום השחמט. היא התקיימה בהלסינקי, שבפינלנד, בין 9 באוגוסט ל-31 באוגוסט 1952.

## תוצאות הגמר

## מדליות אישיות

## נבחרת ישראל

באולימפיאדה זו השתתפה נבחרת ישראל שכללה את:
* משה צ'רניאק 7+,4=,4-
* מנחם אורן 6+,4=3-
* יוסף פורת 6+,4=,4-
* יצחק אלוני 6+,1=,3-
* אלברט מנדלבאום 2+,5=,1-

הנבחרת סיימה במקום שני בגמר ב' - מקום עשירי בסה"כ.

להלן התוצאות הקבוצתיות:
* מוקדמות
** נגד ברית המועצות 3.5:0.5 - הפסד
** נגד ארצות הברית 4:0 - הפסד
** נגד שווייץ 0:4 - ניצחון
** נגד פולין 2:2 - תיקו
** נגד הולנד 1.5:2.5 - ניצחון
** נגד פינלנד 1.5:2.5 - ניצחון
** נגד יוון 0:4 - ניצחון
* גמר ב'
** נגד פולין 2:2 - תיקו
** נגד גרמניה המזרחית 1:3 - ניצחון
** נגד איטליה 1.5:2.5 - ניצחון
** נגד דנמרק 1.5:2.5 - ניצחון
** נגד אנגליה 1.5:2.5 - ניצחון
** נגד קובה 1:3 - ניצחון
** נגד הולנד 2:2 - תיקו
** נגד אוסטריה 2:2 - תיקו

## קישורים חיצוניים

*  מידע על התחרות, באתר אולימפבייס 

קטגוריה:אולימפיאדת שחמט
קטגוריה:תחרויות שחמט ב-1952
קטגוריה:תחרויות ספורט בפינלנד
קטגוריה:הלסינקי: תחרויות ספורט
קטגוריה:1952 בפינלנד
מונאדירה

**מונאדירה** (בגאורגית: **მონადირე**, מילולית: "צייד") הייתה יחידה חצי-צבאית חמושה שפעלה בעמק קודורי שבאבחזיה. היחידה נוסדה בשנת 1992, במהלך מלחמת אבחזיה, בהנהגתו של אמזר קוויציאני, לוחם ממוצא סוואני. המיליציה הנהיגה את ההגנה הגאורגית על עמק קודורי כנגד כוחות הבדלנים האבחזים עד שפורקה מנשקה בכוח ביולי 2006.

לאחר מלחמת אבחזיה, בשנים 1992–1993, נותר עמק קודורי החלק היחיד מאבחזיה שהיה בשליטת גאורגיה. אולם השליטה על העמק בפועל הייתה בידי המיליציה של קוויציאני. לממשלת טביליסי לא הייתה שליטה אמיתית על האזור.

המיליציה של קוויציאני, מיליציית מונאדירה, הוגדרה כגדוד ומנתה מאות אחדות של לוחמים. ב-25 ביולי 1998 הוכפף הגדוד למשרד ההגנה של גאורגיה. ממשלת גאורגיה תקצבה את הגדוד ותמיכה סוציאלית לתושבי האזור. באפריל 2005, תחת הנהגתו של מיכאיל סאקשווילי, החליט משרד ההגנה של גאורגיה, להפסיק לממן את המיליציה ולפרק אותה. סירובו של קוויציאני לפרק את המיליציה מנשקה הייתה העילה למבצע הגאורגי בקודורי עילית, באוגוסט 2006. המבצע הגאורגי כלל, על פי הצהרת ממשלת גאורגיה, כוחות שיטור בלבד, אולם מקורות רוסיים ואבחזיים טוענים כי היו גם כוחות צבאיים, שהשימוש בהם הפר את הפסקת האש והפרדת האש מה-14 במאי 1994, ופרוטוקול מאי 1998.

השלטונות הגאורגיים אמרו כי מעבר לעובדה שאין שליטה בפועל על העמק הרי שמדובר בחבורת פושעים. שר ההגנה הגאורגי באותם ימים, איראקלי אוכרואשווילי, הצהיר כבר באפריל 2005, כי . נשיא גאורגיה, מיכאיל סאקשווילי, הגדיל ואמר כי מדובר ב.

## קישורים חיצוניים
* קוויציאני אמזר, הממונה מטעם נשיא גאורגיה על עמק קודורי, 3.10.2006, Lenta-ru, 
* אמזר קוויציאני, "קווקזסקי אוזל", 
* הממשלה מגבה את שליח הנשיא לאחר שנטען כי ביצע חטיפה, 12.6.2003, "סיביל ג'ורג'יה", 
* מפקד המיליציה בקודורי קורא תיגר על השלטונות, 22.6.2006, "סיביל ג'ורג'יה", 
* אוכרואשווילי מדבר על קנוניה כנגדו, 11.7.2005, "סיביל ג'ורג'יה", 
* תפקיד הנציג הנשיאותי בעמק קודורי בוטלה, 4.12.2004, "סיביל ג'ורג'יה", 
## הערות שוליים

קטגוריה:אבחזיה: היסטוריה
קטגוריה:גאורגיה: היסטוריה
שחור-ראש

**שחור-ראש** (שם מדעי: *Rhynchocalamus melanocephalus*) הוא נחש קטן, לא ארסי הנפוץ מאוד בישראל, מהצפון עד למצפה רמון, וכן בירדן סוריה ולבנון. 
## מאפיינים
[ממוזער|פרט מ[רמת הגולן]]
הנחש מתחבא בדרך כלל מתחת לעצמים המונחים על הקרקע כגון אבנים ופעיל בעיקר בשעות הלילה. מתגונן מהתקפה על ידי בריחה למקום מסתור והפרשת ריח רע מפתח הביב אם נתפס. 

אורכו של שחור-ראש מגיע לכ-50 ס"מ. צבעו חום צהבהב כתום בהיר או חום כתום. הראש שחור, קצר ורחב אך מעט מהצוואר. ממבט מלמעלה רואים את העיניים השחורות שלו בולטות מצידי הראש. 

ניזון בעיקר מחרקים, ולעיתים לטאות קטנות.

## קריאה נוספת
* אביעד בר, גיא חיימוביץ ואמיר ארנון, **[[זוחלים ודו-חיים בישראל - מדריך שדה]]**, מהדורה שלישית 2022. , עמודים: 200-201

## קישורים חיצוניים

* פרויקט הנחשים של ישראל

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי גיורגיו ז'אן
קטגוריה:זעמניים
קטגוריה:ארץ ישראל: נחשים שאינם ארסיים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1862
אלי יפה

[ממוזער|יפה יחד עם פרופ' [אנדור איזק  c-2013.]]
**אלי יפה** (נולד ב-1953) הוא חזן, מוזיקאי, מנצח, מלחין, מורה ומעבד במוזיקה קלאסית ובחזנות ישראלית.

## ביוגרפיה
יפה נולד בירושלים לאלה לבית שניאורסון ולד"ר משה אברהם יפה, שהיה ממנהלי היכל שלמה. הוא שר כנער במקהלות בית הכנסת, ונחשב ילד פלא כחזן. השכלתו המוזיקלית עד גיל 19 הייתה דלה, וכללה לימודי חלילית, מעט פסנתר ושירה.

בגיל 19 האזין לקונצרט בניצוחו של זובין מהטה והחליט כי ברצונו להיות מנצח. אז החל ללמוד באקדמיה על שם רובין, כאשר הוא משלים פער עצום בלימודי תאוריה, ניצוח, קומפוזיציה ואף נגינה על מספר כלים (צ'לו, אבוב, פסנתר וקרן יער). לעיתים הקדיש ללימודים 18 שעות ביממה.

יפה סיים את האקדמיה למוסיקה בתואר אמן בהצטיינות. הוא תלמידו של מנדי רודן, וקומפוזיציה ותאוריה למד בין השאר אצל עמי מעייני, מרק קופיטמן, חיים אלכסנדר, צבי אבני, שבתי פטרושקה ואחרים. הוא אף השתתף בכיתת אמן בניצוח אצל ליאונרד ברנשטיין ואיגור מרקביץ'.

יפה החל את דרכו כיועץ של התזמורת הקאמרית חולון, וניצח על התזמורת הפילהרמונית הישראלית, התזמורת הסימפונית ירושלים, התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון, סימפונט רעננה, הסינפונייטה הישראלית באר שבע והתזמורת הסימפונית חיפה.

משמש כמנצח כבוד בתזמורת הסימפונית של פראג, וניצח על תזמורות שונות, בהן התזמורת הפילהרמונית המלכותית בלונדון, הסימפוניות של בולטימור, ברצלונה, מקסיקו, הקאמריות של וינה וציריך, תזמורת רדיו וינה, האופרה של בודפשט, תיאטרון בולשוי ועוד.

הוא ניצח על קונצרט מיוחד במקסיקו לציין 60 שנה לסיום מלחמת העולם השנייה. בקונצרט ניגנו תחת שרביטו הכנר שלמה מינץ, גיורא פיידמן, המלחין פיליפ גלאס, הזמרת אוטה למפר והזמרת דניס גרייב שהחליפה ברגע האחרון את ג'סי נורמן.

## חזנות
כאמור, יפה הושפע רבות מהחזנות, והוא ממשיך להשקיע בפיתוחה עד היום. הוא משמש כמנצחה של מקהלת בית הכנסת הגדול בירושלים, אשר ליוותה את החזנים שכיהנו בה נפתלי הרשטיק, חיים אדלר, אברימי קירשנבאום וצבי וייס אשר ניהלו את התפילות במקום. המקהלה בניצוחו ליוותה את מיטב חזני העולם, בתפילות ובקונצרטים בכל רחבי העולם. יפה עיבד, תיזמר והביא לביצוע יצירות חזנות קלאסיות בעיבוד תזמורתי מחודש. הוא ייסד סדרה מיוחדת בתזמורת הסימפונית ירושלים בשם "זהות", אשר שילבה תוכנית של חזנות ופרקי שירה יהודיים עם יצירות קלאסיות.

יפה הכשיר חזנים רבים. הוא ממייסדי מכון תל אביב לחזנות ומנהלו הראשון, עמד בראש מכון בירושלים ולימד ברמת גן. הוא אף הגיש תלמיד לבחינת בגרות במקצוע החזנות; הייתה זו הפעם הראשונה בה הוכר מקצוע זה לתעודת הבגרות. הוא נקרא להרצות במקומות שונים על החזנות בכלל ועל ההבנה המוזיקלית בתפילה היהודית בפרט.

כיום משמש מאסטרו אלי יפה גם כמנהל בית הספר לחזנות בפתח תקווה, בו מלמדים גם החזנים ישראל רנד ויחזקאל קלאנג.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
*  באתר ארכיון מילקן למוזיקה יהודית  
* ראיון של זאב גלילי עם אלי יפה בעיתון מקור ראשון
* 
* 

קטגוריה:מנצחים ישראלים
קטגוריה:מלחינים ישראלים
קטגוריה:מעבדים מוזיקליים ישראלים
קטגוריה:מלחינים ישראלים במוזיקה הקלאסית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1953
מכרות רמלסברג

**[[מכרה|מכרות]] רָמֵלְסְברג** (בגרמנית: **Rammelsberg**) שוכנים על הר רמלסברג, שגובהו 636 מטרים, בקרבת העיר גוסלאר שבגרמניה. המכרות היו פעילים במשך למעלה מאלף שנים, ובשנת 1992 הם הוכרזו כאתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו.

## היסטוריה
הר רמלסברג שוכן במרחק קילומטר בכיוון דרום-מזרח מגוסלאר, הוא חלק מהרי ההארץ (Harz), והוא שימש לכריית עפרות מתכתיות וייצור מתכות (כסף, נחושת, עופרת, אבץ וזהב) עד שלהי מאה ה-20, כאשר התיעוד הרשמי הראשון של רמלסברג כאתר כרייה הוא מהמאה ה-11. לפי עדויות ארכאולוגיות שהתגלו בסמוך לעיר אוסטרוד אם הרץ שבסקסוניה התחתונה, הכרייה ברמלסברג החלה כבר במאה ה-3. במרחק של כ-40 קילומטרים דרומית לרמלסברג התגלה יישוב מתקופה זו, ונמצאו בו ציוד התכה קדם-תעשייתי ושרידי עפרות שניתן היה לשייכם לרמלסברג.

מרבצי הכסף הגדולים היו הסיבה שהיינריך השני החליט לערוך במקום את האספה המלכותית של 1009, ובמקביל להקים במקום בית מגורים עבורו ועבור משפחתו. העיירה גוסלאר החלה להתפתח מסביב לביתו של היינריך, והיא מילאה תפקיד חשוב בפעילותה הכלכלית של הליגה ההנזטית, עד שהגיעה לשיאה באמצע המאה ה-15. רווחי תעשיית הכרייה המקומית שימשו להקמתה של מערכת ביצורים בימי הביניים, כנסיות, מבני ציבור ובתים מפוארים עבור הבעלים של המכרה, שקיימים עד היום.

המכרות נכבשו על ידי דוכסות ברנדנבורג ב-1552, ונותרו בשליטתה עד שנכבשו ב-1866 על ידי ממלכת פרוסיה. תעשיית הכרייה והמטלורגיה המקומית המשיכה לפעול עד ל-1988, אז נסגר המכרה האחרון על ידי התאגיד פרויסג. לאחר סגירת המכרה האתר הפך למוזיאון המהווה את אחת מהנקודות הראשיות על דרך המורשת התעשייתית האירופית.

## השרידים
שרידיה של תעשיית הכרייה המקומית ידועים בזכות המגוון הנרחב שלהם, איכות השימור והעובדה שכמעט מכל תקופה החל מהמאה ה-10 נותרו שרידים כלשהם. בין השרידים הללו ניתן למנות את: מצבורי אשפה מהמאה ה-10 ושרידי המתקנים שייצרו אותם, נתיבי תחבורה מהמאה ה-12, מבנה כרייה מהמאה ה-13, בית המפקח על הכרייה שנבנה בתחילת המאה ה-18, מחצבת הכנסייה מ-1768, בניין המשרדים מ-1902, תעלת גלנביקר שנבנתה ב-1927, המתחם הקרקעי שנבנה בין 1935 ל-1942 ובתי המגורים של הכורים שנבנו בין 1878 ל-1950. גם בגוסלאר השתמרו עדויות רבות לתקופת השגשוג והקשר שלה לתעשיית הכרייה.

## לקריאה נוספת

Stoppel D. (2002). "Spuren des Bergbaus im Westharz". Akad. Geowiss. Hannover, Veröffentl. 20: 77–84.


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אירופה: מכרות
קטגוריה:גרמניה: כלכלה
קטגוריה:גרמניה: היסטוריה
קטגוריה:סקסוניה התחתונה
נחשוני החולה

**נחשוני החולה** – 'תולדות יסוד-המעלה ומיסדיה' תרמ"ג-תשי"ח 1883–1958 הוא ספר מאת א.מ. חריזמן שכונס על ידי יהודה גרינקר, בהוצאת "המועצה המקומית יסוד המעלה" ו"אגודת מי מרום" לכבוד יובל 75 למושבה. הוצא לאור בשנת 1958. הספר מתאר את תולדות המושבה יסוד המעלה ומייסדיה בין השנים תרמ"ג-תשי"ח (1883–1958). החומר נאסף וכונס על ידי יהודה גרינקר, יליד המושבה ובן למייסדיה, שהזמין את הסופר א.מ חריזמן לערכו כספר. בספר מקבץ סיפורי ראשונים בשפתם, מלווה בצילומי המקום ואנשיו, ומסמכים מראשית היישוב, בימיה הראשונים של המושבה הנקראת בפי אנשיה "יסוד".

ראשוניה התיישבו בשנת 1883 בעמק החולה לשפת האגם הידוע אז בשמו הערבי "ים סומכי" ("ים סיבכי", עם השנים שובש ל"ים סובכי"). לאמונתם, התיישבו החלוצים "לשפת מי מרום" המקראית. למרות אמונת הראשונים, על פי גאוגרפים, "מי מרום" אינה במקום הזה. הבהרת הנושא חשובה לעצם הבנת עוצמת ההתיישבות העברית דווקא במקומה, מהיותה "התיישבות אמונית", שחשיבות התפיסה "כאן מי מרום!" היוותה מקור כוח להשרדות בתחום "ביצת החולה", למרות תנאים קשים ביותר לחיים, שלוו במות רבים מהקדחת וסיבוכיה. 22 בתי אב היו ראשונים במייסדים, מהם 21 משפחות מתיישבים במקום.

בית הספר המקומי במושבה נקראת "נחשוני החולה", כשם הספר. הספר שימש כמקור עבור הספר "הימים היפים", מאת שלמה שבא

## קישורים חיצוניים
*  

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי 1958
קטגוריה:עמק החולה
קטגוריה:יישובים בתקופת היישוב
קטגוריה:ספרי עיון בעברית: ביוגרפיות
קטגוריה:ההתיישבות היהודית בארץ ישראל
קטגוריה:ספרי ארץ ישראל
קטגוריה:יסוד המעלה
פיאט 500

**פיאט 500** (**Fiat 500** מכונה גם "צ'ינקווצ'נטו", 500 באיטלקית) הוא דגם של מכונית מיני עירונית איטלקית שיוצרה על ידי פיאט בשנים 1957–1975. היא תוכננה כמכונית פשוטה וזולה שתתאים לשוק שלאחר מלחמת העולם השנייה, אורכה היה 2.97 מטר בלבד, למכונית שתי דלתות והנעה בהנעה אחורית על ידי מנוע בעל שתי בוכנות, מקורר אוויר בנפח של 479 סמ"ק (בדגמים מאוחרים הוגדל הנפח עד ל-594 סמ"ק). עיצובה של המכונית הושפע מהחיפושית של פולקסווגן.

דגם הסטיישן, שתי דלתות, שיוצר בשנים 1960–1977 נקרא פיאט 500 ג'רדיניירה. מדגם זה יוצרו 327,000 יחידות.

המיתלים של דגם הזגאטו זאל נלקחו מדגמי פיאט 500 ופיאט 124.

על בסיס "פיאט 500" יוצר בגרמניה בשנים 1959–1963 דגם NSU / פיאט וינסברג 500 על ידי יצרנית הרכב הגרמנית "NSU-Fiat"  שייצרה ברישיון "פיאט". מפעל הייצור בעיר היילברון נרכש על ידי "פיאט" מחברת NSU בשנת 1929.

[ימין|ממוזער|150px|פיאט 500 החדשה משנת [2008]]
## פיאט 500 החדשה - מכונית [[רטרו]]
במרץ 2007 הציגה פיאט דגם חדש שגם כונה "500", בדיוק 50 שנים אחרי הצגת הדגם המקורי. עיצוב ה-500 החדשה מבוסס על פיאט 'טרפיונו' קונספט, משנת 2004, שכלל אלמנטים עיצוביים שהזכירו את דגם ה-500 המקורי.

## פיאט 500 חשמלית
במרץ 2020 הוצגה הפיאט 500 החשמלית בישראל. מרחק הנסיעה עם סוללה טעונה במלואה מתחיל ב-195 ק״מ ויכול להגיע עד 320 ק״מ, תלוי בדגם. הדגם החשמלי נושא את השם פיאט 500e כדי להבדילו מגרסאות המונעות במנוע בנזין או במנוע דיזל. פיאט 500e מתאפיינת בעיצוב הקומפקטי שמוכר מהפיאט 500, אך כוללת טכנולוגיות מתקדמות יותר והתמקדות ביעילות אנרגטית ובשמירה על הסביבה.

### הישגים ופרסים
פיאט 500e זכתה בשנת 2023 בשני פרסים יוקרתיים של מגזין "" עבור " המכונית החשמלית הקטנה הטובה ביותר לעיר" ו"מכונית הקבריולה הטובה ביותר ברמת המחיר שלה", ובכך הפכה למכונית האיטלקית עם מספר הפרסים הגבוה ביותר בהיסטוריה. מאז השקתה בשנת 2020 נמכרו כ-120,000 יחידות של הדגם, מה שהופך אותה למכונית החשמלית הנמכרת ביותר באיטליה בשנת 2022 ולאחת משלוש המכוניות החשמליות הנמכרות ביותר בספרד ובגרמניה. הפיאט 500e, שמיוצרת בטורינו, זמינה ביותר מ-38 מדינות וזוכה לפופולריות גוברת בשווקים הבינלאומיים.

## ראו גם
* פיאט
* פוך 500
* פיאט טרה-פי-אונו

## קישורים חיצוניים

* פיאט ישראל האתר הרשמי Fiat Israel Offcial Website I
* סרטון - מבחן הדרכים, פיאט 500e

## הערות שוליים

500
קטגוריה:מכוניות מיני
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1957
קטגוריה:מכונית השנה בעולם
קטגוריה:מכונית השנה באירופה
קטגוריה:מכוניות מנוע אחורי
קטגוריה:מכוניות רטרו
קורין הרמס

**קורין הרמס** (בצרפתית: **Corinne Hermès**, נולדה כ**קורין מילר**, **Corinne Miller**; נולדה ב-16 בנובמבר 1961 בלנגי-סור-מארן) היא זמרת צרפתייה, שייצגה את לוקסמבורג באירוויזיון 1983 שנערך במינכן שבגרמניה עם השיר "Si la vie est cadeau" (בעברית: אם החיים הם מתנה) וזכתה במקום הראשון עם 142 נקודות.
## קריירה
הרמס החלה את הקריירה המוזיקלית שלה ב-1974 לאחר שזכתה בתחרות, ב-1979 הוצע לה תפקיד ראשי במחזמר לאחר שמפיק התרשם מקולה.

בשנת 1994 הייתה בחבר השופטים של תחרות מיס צרפת.

בשנת 2000 השתתפה הרמס בחבר השופטים האסטוני באירוויזיון ובשנת 2001 היא הציגה את החלטת חבר השופטים הצרפתי באירוויזיון.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:זוכי האירוויזיון: לוקסמבורג
קטגוריה:זוכי האירוויזיון
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 1983
קטגוריה:זמרות צרפתיות
קטגוריה:נציגי לוקסמבורג באירוויזיון
קטגוריה:זמרים צרפתים
קטגוריה:צרפתיות שנולדו ב-1961
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1961
מגן (קבוצת כוכבים)

**מגן** הוא קבוצת כוכבים קטנה ועמומה שנמצאת מעט דרומית לקו המשווה השמימי. הקבוצה הוגדרה במאה ה-17 על ידי האסטרונום הפולני יוהנס הווליוס תחת השם "מגן סובייסקי" (**Scutum Sobiescianum**) על שמו של מלך פולין יאן סובייסקי, לציון ניצחונו על הטורקים בקרב וינה בשנת 1683. זו אחת משתי הקבוצות שנקראו על שם דמויות אמיתיות (השנייה היא שערות ברניקי). הקבוצה נמצאת באזור עשיר בכוכבים של שביל החלב ומכילה מספר צבירי כוכבים.

## כוכבי הקבוצה
**α במגן** הוא ענק כתום במרחק של כ-175 שנות אור ועם בהירות נראית מדרגה 3.85. זהו הכוכב הבהיר ביותר בקבוצה 

**β במגן** הוא כוכב זוגי במרחק של כ-700 שנות אור, המורכב מענק צהוב עם בהירות מדרגה 4.2 ובן זוג כחול עמום עם בהירות מדרגה 8.5. הכוכבים מקיפים זה את זה במחזוריות של כ-834 יום.

**γ במגן** הוא כוכב לבן - כחלחל במרחק של כ-290 שנות אור ועם בהירות מדרגה 4.7.

**[[דלתא במגן|δ במגן]]** הוא קפאיד ננסי מסוג ענק לבן-צהבהב במרחק 202 שנות אור (ומתקרב אלינו – רק 10 שנות אור בעוד 1.24 מיליון שנה). הכוכב מתנפח ומתכווץ במחזוריות של 4.65 שעות ובהירותו משתנה בהתאם בין דרגות 4.6 ו-4.8. (למעשה זו מערכת משולשת, שני הכוכבים הנוספים הם עמומים בהרבה עם דרגות בהירות 9.2 ו-12.2.)

UY במגן בולט ברשימת הכוכבים הגדולים (על-פי רדיוס), כ-1,700 רדיוסי שמש.

## גרמי שמיים מעניינים נוספים
M11 הוא צביר פתוח במרחק של כ-6,400 שנות אור המכונה **[[צביר ברווז הבר]]**. הצביר כולל אלפי כוכבים מדרגות בהירות 11 ועמומים יותר, וניתן להבחין בו במשקפת ככתם בהיר על רקע שביל החלב עם בהירות מדרגה 6.5. כדי לראות כוכביו בבירור יש צורך בטלסקופ. שמו של הצביר ניתן לו כי הכוכבים מזכירים להקה של ברווזי בר במעופם.

M26 הוא צביר פתוח נוסף במרחק של כ-5,000 שנות אור. כוכביו הבהירים ביותר הם מדרגת בהירות 12 ובהירותו הכוללת היא מדרגה 8.

## קישורים חיצוניים

ימין|ממוזער|200px|צביר ברווז הבר
* 

*
קטגוריה:קבוצות כוכבים
קטגוריה:שבע קבוצות הכוכבים של יוהנס הווליוס
מחוגה (קבוצת כוכבים)

**מחוגה** היא קבוצת כוכבים קטנה בשמי הדרום, צמודה לכוכבים הבהירים של קבוצת קנטאור שמאפילה עליה,  שהוגדרה במאה ה-18 על ידי האסטרונום ניקולא לואי דה לאקאי על שם הכלי ששימש לשרטוט וכעזר לניווט. זו הקבוצה הרביעית הכי קטנה מבין 88 קבוצות הכוכבים המודרניות.

## כוכבי הקבוצה
**α במחוגה** הוא כוכב זוגי במרחק של כ-55 שנות אור המורכב מכוכב לבן - צהבהב עם בהירות מדרגה 3.2 ובן זוג עמום עם בהירות מדרגה 9. זהו הכוכב הבהיר ביותר בקבוצה.

**β במחוגה** הוא כוכב לבן - כחלחל במרחק של כ-100 שנות אור ועם בהירות מדרגה 4.1.
 
**γ במחוגה** הוא כוכב זוגי במרחק של כ-510 שנות אור המורכב מענק כחול ומכוכב לבן - צהבהב עם בהירות כוללת מדרגה 4.5.

## גרמי שמים נוספים
**[[גלקסיית המחוגה]]** היא גלקסיית סייפרט ספירלית במרחק של כ-13 מיליון שנות אור משביל החלב.

## קישורים חיצוניים

סיפורי כוכבים - מחוגה
* 

*
קטגוריה:קבוצות כוכבים
קטגוריה:14 קבוצות הכוכבים של ניקולא לואי דה לאקאי
לירן הנדל

**לירן הנדל** (נולד ב-2 באוגוסט 1973), כדורסלן ישראלי בספורט נכים.
## קריירה
הנדל נפצע בתאונת דרכים בגיל 18, בעקבותיה הוא משותק בפלג גופו התחתון. לאחר מכן הוא החל לעסוק בספורט נכים (טניס וכדורסל). בתחום הכדורסל נמנה הנדל בין חברי נבחרת ישראל לכדורסל נכים משנת 1993. בשנת 1999 הוא היה בין מייסדי עמותת קסם וחבר נבחרת הכדורסל של העמותה, בה הוא משמש כיום (2008) קפטן.

בשנים 2001–2002 שיחק הנדל בליגה האיטלקית לכדורסל נכים. בשובו לארץ הוא חזר לנבחרת עמותת קסם ונבחרת ישראל ובשנת 2006 היה בין המאיימים בפרישה, במחאה על העיכוב בתשלומים לשחקניה. במדי נבחרת קסם הנדל שותף לזכיותיה באליפות המדינה ותחרויותיה בגביע אירופה.

## הישגים

## קישורים חיצוניים

* פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים באתר הרשמי של IPC 
* לירן הנדל באתר עמותת קסם

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורסלנים ישראלים באיטליה
קטגוריה:כדורסלנים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:שחקני כדורסל בכיסאות גלגלים ישראלים
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008)
קטגוריה:כדורסלנים במשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008)
קטגוריה:נפגעי תאונות דרכים בישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1973
פאט ג'ו

**יוסף אנטוניו קרטאגנה** (בספרדית: **Joseph Antonio Cartagena**, נולד ב-19 באוגוסט 1970), הידוע בשם הבמה שלו **פאט ג'ו** (**Fat Joe**), הוא אמן ראפ והיפ הופ אמריקאי.

## ביוגרפיה

נולד ברובע הברונקס שבעיר ניו יורק.

## קריירה
האלבום הראשון של ג'ו יצא ב-1993, וב-1995 חתם חוזה עם חברת "אטלאנטיק רקורדס" כ"דון קרטאגנה".

ב-2006 הוציא אלבום נוסף בשם "Me, Myself & I" בחברת התקליטים "ימפריאל רקורדס" עם שירו "Make It Rain". ב-2008 הוציא את אלבומו "The Elephant in the Room".
השיר המפורסם של פאט ג'ו הוא "Lean Back" .

לג'ו סכסוך ממושך עם הראפר האמריקאני 50 סנט בשל תקיפות הדדיות בשיריהם. ג'ו הופיע במספר סרטים, כגון: "אימפריה" (2002), ו-"מת לצעוק 3" (2003) והשתתף בסדרה "הסנדק של הארלם".

בשנת 2019, הוציא ביחד עם קארדי בי ואנואל AA את השיר "Yes".

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:הברונקס: אישים
קטגוריה:אמנים אמריקאים הידועים בשם במה
קטגוריה:ראפרים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא קובני
קטגוריה:בכירים בתעשיית המוזיקה האמריקאית
קטגוריה:אמני וירג'ין רקורדס
קטגוריה:יוצרי תוכן דיגיטלי ב-OnlyFans
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1970
אלבטרוס טריסטני

**אלבטרוס טריסטני** (שם מדעי: *Diomedea dabbenena*) הוא עוף ימי גדול ממשפחת האלבטרוסיים. עד לשנת 1998 לא נחשב למין העומד בפני עצמו. גם כיום, אין אחדות דעים באשר למעמדו הטקסונומי: אחדים מסכימים עם סיווגו כמין עצמאי, ואולם אחרים מקפידים על המיון הישן, לפיו האלבטרוס הטריסטני הוא תת-מין של האלבטרוס הנודד.

## מאפיינים
במראהו, הוא דומה, כמעט באופן מוחלט, לאלבטרוס הנודד, וקשה להבחין בין השניים ממרחק. יחד עם זאת, הוא קטן יותר מהאלבטרוס הנודד, וגבו כהה יותר מזה של האחרון. הדמיון ביניהם כה רב, עד כי תפוצתו בימים ובאוקיינוסים איננה ידועה לאשורה. שימוש במעקב לווייני הראה כי אלבטרוסים אלו מוצאים את מזונם בדרום האוקיינוס האטלנטי. הזכרים נוטים לתור אחר מזונם מערבית לאתרי הקינון (בכיוון דרום אמריקה), בעוד שהנקבות תרות אחר מזונן מזרחית יותר (בכיוון אפריקה). הם ניזונים בעיקר מדיונונים.

האלבטרוסים הטריסטנים הם בעלי חיים אנדמיים לקבוצת האיים טריסטן דה קונה ולאי גוף. כ-1,500 זוגות אלבטרוסים, שהם מרבית האוכלוסייה הבוגרת, מקננים באי גוף. אחרים מקננים באי אינאקססיבל. בעבר הם אויומו על ידי מינים פולשים כחולדות, חתולים וחזירים, אולם אלו נלקחו ממושבות האלבטרוסים לאחר שהתגלתה השפעתם המזיקה. יחד עם זאת, צעד זה הביא לכך שהעכברים, שמספרם באיים הלך וגדל, אכלו והרגו גוזלים רבים, וזאת על אף שהגוזלים גדולים משמעותית מן העכברים. כיום האיום העיקרי על אלבטרוסים אלו, כמו על יתר מיני האלבטרוסים, מגיע מצדם של דייגים המשתמשים במערכי חכות.

בעבר מצב השימור של המין נקבע על ידי איגוד השימור העולמי (IUCN) כ"בסכנת הכחדה", אולם נראה היה שהאיום עליהם היה רב משחשבו, וכי מספרם קטן במהירות. מאוחר יותר אומתו החששות, ובעקבות זאת מצב השימור של המין הוחמר ב-2008, והוא עומד על "בסכנת הכחדה חמורה". אוכלוסייתו הכללית נאמדת בכ-9,000 עד 15,000 פרטים.

## קישורים חיצוניים

* האלבטרוס הטריסטני באתר איגוד השימור העולמי (IUCN)
* השינויים ברשימה האדומה של איגוד השימור העולמי בשנת 2008
* האלבטרוס הטריסטני באתר BirdLife International

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1929
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי גרגורי מטיוס
טריסטני
קטגוריה:עופות האיים הסאב-אנטארקטיים
דותן מישר

**דותן מישר** (נולד ב-5 באפריל 1969) הוא ספורטאי ספורט נכים ישראלי.
## חייו
מישר בן קיבוץ דגניה ב' ובשנת 1990 נפצע במהלך שירותו בצה"ל כלוחם בשייטת 13 ורגלו הימנית נקטעה. במשך 10 שנים התעקש ללכת עם רגל תותבת וסירב לעשות שימוש בכיסא גלגלים.

במהלך תקופת השיקום הוא הצטרף לחוג ספורטאי נכי צה"ל והחל להתאמן בהרמת משקולות. בתחום זה הוא ייצג את ישראל ב וב והגיע למקום השביעי והתשיעי בתחרויות בהן התחרה.

בכדורסל התאמן במסגרת בית הלוחם ובשנת 2001 הצטרף לנבחרת עמותת קסם. הוא שחקן נבחרת ישראל בכדורסל נכים והשתתף עם הנבחרת ב. בשנת 2009 עבר לעונה אחת לשחק בטורקיה בקבוצת גלאטסראיי במחאה על היעדר תקציבים בענף בישראל.

מישר פעיל במאבקים למען זכות הנכים בישראל לקבל תקציבים.

מישר הוכשר כמאמן כדורסל במכון וינגייט. אחותו היא שחיינית העבר נעמה מישר, אלופת ישראל בשחייה.

## הישגים

## קישורים חיצוניים

* 
* פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים באתר הרשמי של IPC 
* דותן מישר באתר הצילום של שי אלוני

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורסלנים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:מרימי משקולות פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:לוחמי שייטת 13
קטגוריה:שחקני כדורסל בכיסאות גלגלים ישראלים
קטגוריה:מרימי משקולות נכים ישראלים
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים ברצלונה (1992)
קטגוריה:מרימי משקולות במשחקים הפאראלימפיים ברצלונה (1992)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים אטלנטה (1996)
קטגוריה:מרימי משקולות במשחקים הפאראלימפיים אטלנטה (1996)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008)
קטגוריה:כדורסלנים במשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008)
קטגוריה:דגניה ב': אישים
קטגוריה:בוגרי תיכון בית ירח
קטגוריה:ספורטאים נכי צה"ל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1969
גיירמו אמור

**גיירמו אמור מרטינס** (בספרדית: **Guillermo Amor Martínez**; נולד ב-4 בדצמבר 1967 בבנידורם שבוולנסיה, ספרד) הוא כדורגלן עבר ספרדי ששיחק בעיקר כקשר, ומאמן בהווה.

## קריירה כשחקן
אמור הצטרף לאקדמיית הנוער של ברצלונה, "לה מאסיה", ב-1980, לאחר שצייד הכישרונות של הקבוצה גילה אותו. קרלס רשאק אימן אותו בקבוצת הנוער של ברצלונה, שזכתה בתארים רבים. ב-1982 ערך את הופעת הבכורה הלא רשמית כשנכנס כמחליף לדייגו מראדונה במשחק ידידות לציון חניכת המיני אסטדי. אמור שיחק במשך עשר שנים בקבוצה הבוגרת, בין 1988 לבין 1998. ב-1989 זכה בתואר הראשון עם הקבוצה, גביע אירופה למחזיקות הגביע, ובשנה שלאחריה הבקיע בגמר הגביע הספרדי לרשתה של ריאל מדריד, ועזר לקבוצה לזכות בתואר. את ניצחון הקבוצה בגמר גביע אירופה 1992 החמיץ עקב השעיה. שנתיים לאחר מכן הבקיע אמור את שער הניצחון בקלאסיקו באצטדיון סנטיאגו ברנבאו 13 דקות לסיום, ששמר על סיכוי לקבוצתו לזכות באליפות, שאכן התממש. ארבעה ימים לאחר מכן שותף בגמר ליגת האלופות, אך קבוצתו הפסידה למילאן 4-0.

מאז, הידרדר מעמדו של אמור בקבוצה. הקבוצה אומנם זכתה בתארים נוספים, אך המאמנים בובי רובסון ולואי ואן חאל מיעטו לשתפו. בתום עונת 1997/98 הודיע על עזיבת הקבוצה.

אמור הוא אחד השחקנים עם מספר ההופעות הגבוה בהיסטוריית המועדון. הוא בסך הכול הופיע ב-550 משחקים (מתוכם 421 רשמיים) והבקיע 89 שערים. אמור היה חלק מ"קבוצת החלומות" שזכתה בארבע אליפויות לה ליגה רצופות ובגביע אירופה תחת אימונו של יוהאן קרויף. תארים נוספים שלאמור היה חלק בהם הם שלושה גביעי המלך, שני גביע מחזיקות הגביע ושתי זכיות בסופר קאפ האירופי. עם הקבוצה זכה ב-19 תארים (כולל 2 גביעי קטלוניה), ובכך הוא השחקן עם מספר התארים הגדול ביותר בברצלונה.

ב-1998 עזב את ברצלונה לפיורנטינה, בה שיחק שנתיים. עם פיורנטינה שיחק מול ברצלונה פעמיים. במשחק השני נכנס כמחליף בקאמפ נואו וזכה לתשואות הקהל. ב-2000 עבר לוויאריאל, העולה החדשה לליגה הראשונה. בעונת 2002/03 שיחק בליווינגסטון הסקוטית, הקבוצה בה פרש ממשחק.

בין 1990 לבין 1998 שיחק אמור גם 37 פעמים במדי נבחרת ספרד, עמה השתתף ביורו 1996 ובמונדיאל 1998.

## קריירה כמאמן
לאחר פרישתו ממשחק, הצטרף אמור להנהלת מערכת הנוער של ברצלונה ביוני 2003. כמו כן, עבד כמנהל מיזם בניית "קומפלקס הספורט" של המועדון, עד תום חוזהו ב-2007. בדצמבר אותה שנה נפצע בתאונת דרכים באורח קשה. הוא שוחרר לאחר טיפול שארך שבוע.

ב-2015 החל לאמן את אדלייד יונייטד האוסטרלית. אמור היה באוסטרליה במשך שנתיים, לפני שחזר לניהול מחלקת הנוער של ברצלונה.

## קישורים חיצוניים

* גיירמו אמור באתר הרשמי של מועדון הכדורגל ברצלונה

קטגוריה:קשרי כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:כדורגלני ברצלונה
קטגוריה:כדורגלני ברצלונה אתלטיק
קטגוריה:כדורגלני פיורנטינה
קטגוריה:כדורגלני ויאריאל
קטגוריה:כדורגלני ליווינגסטון
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ספרד
קטגוריה:כדורגלני יורו 1996
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1998
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1967
שער הניצחון של אורנז'

**שער הניצחון של אורנז**' (צרפתית: **Arc de triomphe d'Orange**) הוא שער ניצחון של העיירה אורנז' הנמצאת בדרום-מזרח צרפת. השער שוכן בסמוך לכביש המהיר N7, במרחק 600 מטרים ממרכז העיירה.

## היסטוריה
מועד הקמת השער שנוי במחלוקת, אחת הדעות המקובלות היא כי הוא נבנה בתקופת שלטונו של אוגוסטוס קיסר. השער נבנה על ויה אגריפה, שאינה קיימת עוד, על מנת לכבד את החיילים ששבו ממלחמת גאליה ואת הלגיון השני אוגוסטה. בתקופה מאוחרת יותר השער נבנה מחדש על ידי הקיסר טיבריוס לרגל ניצחונו של גרמאניקוס על השבטים הגרמאניים בקרב שהתרחש בחבל הריין. בשער יש כתובת המוקדש לטיבריוס ומתוארכת לשנת 27. במאה ה-13 ייעודו של השער השתנה והוא הפך למבצר קטן, על מנת להגן על נקודות הכניסה הצפוניות לעיירה. במהלך המאה ה-18 השער הוחזר למצבו המקורי.

האדריכל אוגוסטין כריסטי חקר את השער וניהל את עבודות השיפוץ שהתבצעו במאה ה-19 (עבודות נוספות בוצעו ב-1955 וב-1962). למרות ההתדרדרות במצבו השער של אורנז' הוא עדיין אחד השרידים המרשימים ביותר לתקופה הרומית בהיסטוריה של גאליה.

## תיאור
השער מקושט במגוון תגליפים בעלי מוטיבים צבאיים, כולל קרבות ימיים, שלל המלחמה והרומאים הנלחמים בגרמאניים ובגאלים. בתבליט הקרב שבחזית השער הצפונית ניתן לראות חייל רגלי רומי הנושא את המגן של הלגיון השני אוגוסטה.

בנאי השער השתמשו בגושים גדולים של אבן גיר ללא טיח. בשער יש שלוש קשתות, כאשר המרכזית היא הגדולה ביותר. אורכו הכולל של השער הוא 19.57 מטרים, רוחבו 8.4 מטרים, וגובהו הוא 19.21 מטרים. בכל אחת מחזיתות השער יש ארבעה עמודים קורינתיים. השער הוא העתיק ביותר מסוגו ששרד. העיצוב של השער באורנז' דומה לזה של שער ספטימיוס סוורוס ושל קשת קונסטנטינוס, שנבנו בתקופות מאוחרות יותר.

## לקריאה נוספת

* Cleere, Henry, *Southern France: An Oxford Archaeological Guide*, Oxford University Press, 2001,pp. 122-123,  
* Bromwich, James, *The Roman Remains of Southern France: A Guidebook*, Routledge, 1993 pp. 183-186, 


## קישורים חיצוניים

אורנז'
קטגוריה:פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור: מבנים
קטגוריה:צרפת: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:מלחמת גאליה
קטגוריה:צרפת: מבנים רומיים
דדי בורוביץ'

**דוד (דדי) בורוביץ** (30 ביוני 1941 – 2 באוגוסט 2025) היה איש עסקים ישראלי, מבעלי חברת התעופה אל על.

## ביוגרפיה
בורוביץ' נולד בתל אביב. הוא היה אחיו התאום של פרופסור ישראל (איזי) בורוביץ, שהיה לשותפו העסקי במשך שנים.

עם גיוסו לצה"ל במסגרת גרעין הנח"ל, התנדב דדי בורוביץ' לצנחנים ושובץ בגדוד הנח"ל המוצנח. בצנחנים עבר בורוביץ' מסלול הכשרה כלוחם, ולאחר מכן יצא לקורס מ"כים חי"ר. בהמשך השלים קורס קציני חי"ר, ובסיומו שב לתפקידי פיקוד בגדוד 50. במלחמת יום הכיפורים, באוקטובר 1973, לחם כאיש מילואים בחטיבת הצנחנים 55 שבפיקוד דני מט, אשר לחמה בגזרה המצרית והייתה הראשונה לצלוח את תעלת סואץ במסגרת מבצע אבירי לב. בשירות המילואים הגיע לדרגת סא"ל.

לאחר ארבע שנים בהן עבד בחברת "הנמר המעופף" בארצות הברית ונחשף לתחום התעופה, הקים בישראל ב-1968 את חברת "כנף" לתעופה כללית, שהפכה לאחר מכן לשותפות "כנף-ארקיע". ב-1976 הקים עם מוטי הוד את חברת "ק.א.ל." להובלת מטענים חקלאיים. בשנים 1979–1980 הקים מטעם חברת "הנמר המעופף" את חברת "מטרו אינטרנשיונל".

בשנת 1980 רכש את חברת "ארקיע", וב-1993 הונפקה כנפיים - אחזקות ארקיע בע"מ בבורסה לניירות ערך של תל אביב. ב-2004 השלימה "כנפיים" את רכישת "אל על", אשר הוגדרה עד אז "חברת התעופה הלאומית של ישראל".

ב-2005 נזכר שמו כאחד השותפים ברשת "קלאבמרקט" שנקלעה לחובות כספיים גבוהים, והוצא צו להגנתה מפני נושים עד למכירתה לרשת המתחרה, "שופרסל". בדיון בבקשת הקפאת ההליכים של קלאבמרקט, העירה השופטת ורדה אלשיך לעברו ולעבר אשתו כי היא מצפה מבעלי הרשת לתרום את חלקם הכספי בהצלתה. הדברים עוררו מהומה והזוג בורוביץ' מצא עצמו תחת מתקפה על חלקו בקריסת הרשת.

בשנת 2014 לערך פסקה פעילותו העסקית עקב הידרדרות במצבו הבריאותי.

בורוביץ נפטר ב-2 באוגוסט 2025, בגיל 84. הוא היה נשוי לתמי מוזס-בורוביץ', נצר למשפחת מוזס.  לזוג נולדו שני ילדים ולדדי היו שלושה ילדים נוספים מנישואיו הראשונים.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי עסקים ישראלים
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:משפחת מוזס
קטגוריה:עובדי אל על
קטגוריה:תאומים ישראלים
קטגוריה:כנפיים אחזקות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1941
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2025
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
אולימפיאדת השחמט 1954

**[[אולימפיאדת השחמט]] ה-11** אורגנה על ידי פיד"ה וכללה תחרות פתוחה ומספר אירועים נוספים לקידום השחמט. היא התקיימה באמסטרדם, שבהולנד, בין 4 בספטמבר ל-25 בספטמבר 1954.
להלן התוצאות:

## תוצאות הגמר

## מדליות אישיות

## נבחרת ישראל

באולימפיאדה זו השתתפה נבחרת ישראל שכללה את:
* יוסף פורת 1+,7=,7-
* משה צ'רניאק 7+,5=,3- 
* מנחם אורן 7+,3=2- 
* יצחק אלוני 9+,5=,3- 
* ישראל יוסף קניאז'ר 0+,8=,1-

הנבחרת סיימה במקום שביעי.

להלן התוצאות הקבוצתיות:

* מוקדמות
** נגד יוגוסלביה 2.5:1.5 - הפסד
** נגד חבל הסאר 1:3 - ניצחון
** נגד נורווגיה 1:3 - ניצחון
** נגד דנמרק 1.5:2.5 - ניצחון
** נגד שוודיה 1:3 - ניצחון
** נגד צרפת 1:3 - ניצחון
* גמר 
** נגד בולגריה 1:3 - ניצחון
** נגד איסלנד 1.5:2.5 - ניצחון
** נגד ברית המועצות 2:2 - תיקו
** נגד יוגוסלביה 3:1 - הפסד
** נגד גרמניה 2.5:1.5 - הפסד
** נגד צ'כוסלובקיה 1.5:2.5 - ניצחון
** נגד הולנד 1:3 - ניצחון
** נגד שוודיה 2:2 - תיקו
** נגד אנגליה 3.5:0.5 - הפסד
** נגד ארגנטינה 3:1 - הפסד
** נגד הונגריה 1:3 - ניצחון

## קישורים חיצוניים

* מידע מידע על התחרות, באתר אולימפבייס 

קטגוריה:אולימפיאדת שחמט
קטגוריה:אמסטרדם: תחרויות ספורט
קטגוריה:תחרויות שחמט ב-1954
קטגוריה:תחרויות שחמט בהולנד
זיו

קטגוריה:שמות משפחה עבריים
קטגוריה:שמות פרטיים עבריים לגברים ולנשים
מיתוג פנים-ארגוני

**מיתוג פנים־ארגוני** נועד להעביר ולהחדיר את עולם המושגים המועבר אל לקוחות החברה גם אל עובדי החברה, במטרה שיהיה מסר אחיד, נאמנות של העובדים לתהליכי השיווק ובמטרה לקדם את רמת השירות של החברה. ככל שהעובדים יזדהו עם מסרי וערכי החברה, כך הם יהיו "שגרירים" טובים יותר עם המסרים הללו מול הלקוחות, אשר מצפים לחפיפה שכזו. 

מיתוג פנים ארגוני דורש מומחיות רב תחומית, הכוללת את תחום משאבי האנוש, פסיכולוגיה ארגונית, תקשורת שיווקית, עיצוב ומחקר בכל אמצעי התקשורת העומדים לרשות הארגון מול עובדיו.

התחרות כיום בין חברות נעשית באמצעות מותגים, אשר קהלי היעד שלהם מתחברים אליהם ברמות שונות של הזדהות. בפרסום, מעוניינות החברות ליצור הזדהות ומערכת־יחסים של ממש בין הצרכן הסופי לבין המותג שהן מייצרות. כדי ליצור בידול בין המותגים והשירות הניתן להם, חייבות החברות למתג את מוצריה, מסריה, שירותיה וערכיה גם כלפי פנים, אל עובדי החברה, במערכת תקשורת פנים־ארגונית. אלה יובילו נאמנות גדולה יותר מצדם של הלקוחות, מחויבות ואף רכישה חוזרת.

המטרה של המיתוג הפנים ארגוני נותן לעובדי החברה כלים לשמור על ההבטחה של המותג בכל סוג של מפגש עם הלקוח ועל ידי כך ליצור בידול בין המותג למתחריו. מדובר במתודולוגיה שיוצרת תיווך בין החזון לבין הפרט. המצב האידיאלי הוא שהעובדים יאמינו למסרים אלה ויפעלו בתוך החברה ליצירת שיח בשפת המותג, במיוחד שהמפגש של הלקוחות עם המותג נעשה באמצעות העובדים. רק עובדים שיהיו נאמנים למסרים – ימנעו את תחושת האכזבה של הלקוחות מהציפיות שיש להם מהמותג לבין השירות והחוויה שהם מקבלים ממנו בפועל, באמצעות הרכישה.

ההישגים ביצירת תהליך מיתוג פנימי נכון:
* יצירת נאמנות של עובדים;
* שירות לקוחות טוב יותר ויצירת נאמנות של לקוחות לאורך זמן;
* העובדים יכולים להתריע על חולשות של המותג לפני יציאתו לשוק (מהווים קבוצת מיקוד אמינה ונאמנה)
* הבנה של התהליכים הפנים ארגוניים לגיבוש אסטרטגיית השיווק העומדת מאחורי המותג;
* סיפוק מצדם של העובדים, המעוניינים ביחס דומה המוענק ללקוחות;
* הגדרת קוד התנהגות ומסרים לעובדים וללקוחות, במכנה משותף אחיד;
* הערכים ושפת המותג מהווים קריטריון לגיוס עובדים על־פי הגדרות אלה.

מיתוג פנים ארגוני מתאים לכל חברה שמעונינת בחיזוק בתפיסת המותג בעיני עובדיה ולקוחותיה. הדבר מועיל לחברה בכך שהמותג מקבל "חיים" באמצעות העובדים, המחזקים את הקשר הרגשי של הלקוחות לשירות/ המותג אותו הם צורכים. מחקרים מוכיחים שהדבר יוצר בידול ומאיץ תהליכי צמיחה.

כפי שנעשה קמפיין פרסום ללקוחות, כך יש לעשות קמפיין מול העובדים, שיכלול שלטים בחברה, פרסומות, ימי עיון וסדנאות, אשר יעבירו את מסרי המותג לעובדים, כאילו והם היו הלקוחות בעצמם. יש לדבר בשפת המותג ולייצר התנהגות "המאנישה" אותו. יש לדאוג לשגרה, לחזרה על המסרים והטמעה בכל המערכות התקשורתיות שיש ברשות הארגון.

יש לזכור, בעוד המיתוג החיצוני יוצר סקרנות והתעניינות לגבי המותג, המיתוג הפנימי הוא זה שיסייע בהחלטה על הרכישה במעמד המפגש עם העובד. ברגע שהעובדים יוכלו להעיד על עצמם כנאמנים למוצר וככאלה שהיו רוכשים אותו בעצמם – כך הם יוכלו להעביר מסרים אלה ולשכנע לקוחות מתלבטים ומתעניינים.

קטגוריה:משאבי אנוש
מחלת אגירה ליזוזומלית

**מחלת אגירה ליזוזומלית** היא שם קיבוצי לכ-50 מחלות תורשתיות נדירות, אשר מקורן בפגם בגן אשר אחראי על יצירה של אנזים ליזוזומלי כלשהו. 

הפגם הגנטי גורם לכך שאנזים ליזוזומלי מסוים אינו מיוצר או שהאנזים שנוצר אינו פעיל או שפעילותו מועטה. כתוצאה מהחסר האנזימטי, חומר המטרה אותו צריך האנזים לפרק מצטבר בליזוזומים של התאים. דבר הפוגע בפעילות התקינה של תאים אלו ועשוי לגרום למוות של התאים ולפגיעה ברקמה ובתפקוד האיבר.

דוגמאות למחלות אגירה ליזוזומליות: מחלת גושה, מחלת אגירת גליקוגן מסוג 2 (פומפה), מחלות ממשפחת המוקופוליסכרידוזיס (לדוגמה תסמונת הרלר, תסמונת האנטר, תסמונת סנפיליפו, תסמונת מרטו-לאמי ומספר סוגים נוספים), מחלת פברי, טאי זקס, צרברוטנדינוס קסנטומטוזיס ועוד.

## ראו גם
*תסמונת סנפליפו
*תסמונת מרטו-לאמי

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
ברידיי הראשון, מלך הפיקטים

**ברידיי הראשון** או **ברידיי מק מאלכון** (באנגלית: **Bridei I ** או **Bridei Mac Maelchon** - "ברידיי בנו של מאלכון"; נפטר ב-584 או 586) היה מלך הפיקטים משנת 560 ועד מותו.

## ביוגרפיה
ברידיי מוזכר לראשונה ב"דברי ימי אלסטר" בתיאור משנים 558–560 בו מתוארת בריחה מפני בנו של מאלכו - המלך ברויד (Bruide).

לא ברור מי ברח מפני המלך, אולם "דברי ימי טיגרנאך" מתאר את בריחת הסקוטים מ"ברויד בן מאלכו" בשנת 558.

ברידיי מתואר בספרו של אדומנאן מאיונה "חייו של קולומבה הקדוש" - אולם מתיאור הפגישה בין קולומבה לברידיי לא ברור אם ברידיי היה נוצרי בעת הפגישה או שהומר לנצרות על ידי קולומבה הקדוש. מחקרים ארכאולוגיים גילו שרידי מנזרים משלהי המאה השישית, דבר המעיד על קיום התיישבות נוצרית באזור בו מלך ברידיי, ויכול להעיד על פעילותו של קולומבה באזור, וייתכן על היותו של ברידיי נוצרי בעקבות פעילות זו.

ברידיי לא היה היחיד ממלכי הפיקטים בשלהי המאה השישית. מותו של גאלאם (המכונה "קנאלאת'" ב"דברי ימי אלסטר" וב"דברי ימי טיגרנאך"), קודמו של ברידיי, אירע בשנת 580 - כארבע שנים לפני מותו של ברידיי. מנתון זה נתן ללמוד כי ככל הנראה מלכו גאלאם וברידיי יחדיו.

מקום מושבו של חצרו של ברידיי אינו ידוע במדויק. קולומבה פוגש את ברידיי בסמוך לנהר נס, ומצוין שחצר המלוכה שכנה בראש מצוק. מקובל להניח שמקום מושב חצר המלוכה היה בקריי פאדריג (Craig Phadrig) מערבית לאינברנס של ימינו, בסמוך לבולי פירת'.

ברידיי נהרג ככל הנראה כנגד אויבים פירטים. "דברי ימי טיגרנאך" מציינים כי ברידיי נהרג בשנת 584, ואילו "דברי ימי אלסטר" מציינים כי האירוע קרה בשנת 585.

לאחר מותו של ברידיי מלך גרטנייט השני.

## ברידיי בספרות
הטרילוגיה מאת ג'ולייט מארילייר שנקראת "דברי ימי ברידיי" היא רומן המתאר את עלייתו של ברידיי לשלטון, ואת שלטונו.

## קישורים חיצוניים
* דברי ימי אלסטר ודברי ימי טיגרנאך
* דברי ימי הפיקטים

קטגוריה:מלכי סקוטלנד
קטגוריה:מלכי הפיקטים
קטגוריה:נפטרים ב-584
הראיה (תחרות)

שמאל|ממוזער|250px|מקדש הרה באולימפיה
**הֶרַאִיָה** הייתה חגיגה אתלטית ודתית שנערכה בעיר היוונית אולימפיה בעת העתיקה. החגיגה נקראת על שם האלה הרה.

ההראיה הייתה תחרות מקבילה למשחקים האולימפיים. תחרות זו נערכה לנשים בלבד כחודש לאחר תום המשחקים, מכיוון שהן לא הורשו להשתתף במשחקים המרכזיים.

על פי המסורת, התחרות נוסדה במקביל למשחקים האולימפיים, גם סיפור ייסודה מקביל לסיפור ייסוד המשחקים האולימפיים. היפודאמיה, אשת המלך פלופס, לאחר חתונתה ייסדה משחקים לכבוד האלה הרה כדי להודות לה על עזרתה בשידוך המוצלח ועל תקופת השלום שבעלה הצליח להביא לפלופונסוס. היא בחרה 16 נשים שהשתתפו בתחרות, כשכל אחת מהן מייצגת את עירה או את משפחתה.

על בסיס המסורת הזאת נבחרו 16 נשים אצילות מן העיר אליס, שעליהן הוטל לארגן ולשפוט בתחרות. המשחקים נפתחו תמיד בטקס שנערך במקדש הרה שבאולימפיה, ששיאו היה הלבשת פסלה של הרה בבגד הפפלוס שהוכן במיוחד לכבוד המאורע על ידי נשות אליס. 

התחרות היחידה שהתקיימה בהראיה הייתה ריצה למרחק של כ-160 מטר. היו שלושה מקצים שאליהן הרצות היו מחולקות בהתאם לקבוצת הגיל שלהן: ילדות, בנות עשרה, ובוגרות. בניגוד לתחרות הגברים, שנערכה בעירום מלא, הרצות התחרו לבושות בטוניקה בשיער פזור, כאשר הטוניקה חושפת את השד הימני, ככל הנראה כדי שהשופטות יוכלו לוודא שהמתחרות הן באמת נשים, אולם ייתכן שהיה במנהג גם פן סמלי של חיקוי אופן הלבוש של האמזונות. רק נשים רווקות יכלו להתחרות בהראיה.

לזוכות בתחרויות הוענק זר בצורת כתר, אולם בניגוד למקביליהם הגבריים, הן לא נהגו להקים פסל בדמותן ולא חוברו עליהן שירים המהללים את הישגיהן הספורטיביים. דברים אלו הביאו את החוקרים להניח שהן לא נהנו מאותה מידת יוקרה ופרסום כמו המנצחים הגברים במשחקים האולימפיים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:יוון העתיקה: ספורט
קטגוריה:היסטוריה של הספורט
קטגוריה:נשים בספורט
גאלאם קנאלאת', מלך הפיקטים

**גאלאם קנאלאת**' (באנגלית: **Galam Cennalath**; מת ב-580) היה מלך הפיקטים, משנת 576 לערך ועד מותו.

על פי "דברי ימי הפיקטים" מלך גאלאם בין שנתיים לארבע שנים, כאשר ככל הנראה מלך במשותף עם ברידיי הראשון.

על פי "דברי ימי אלסטר" ו"דברי ימי טיגרנאך" מת "קנאלאת' מלך הפיקטים" בשנת 580.

## קישורים חיצוניים
* דברי ימי אלסטר ודברי ימי טיגרנאך
* דברי ימי הפיקטים

קטגוריה:מלכי סקוטלנד
קטגוריה:מלכי הפיקטים
קטגוריה:נפטרים ב-580
BSA (חברה)

[שמאל|ממוזער|250px|דגם Blue Star מ-[1935]]
**BSA** היה יצרן אופנועים, מכוניות וכלי נשק בריטי בין השנים 1919 עד 1973. החברה יצרה בעיקר עבור הצבא הבריטי ושמה המלא, Birmingham Small Arms (נשק קל של ברמינגהאם) מעיד על כך. בסך הכל יוצרו כ-126,000 אופנועי BSA.

אחד האופנועים הנפוצים של החברה היה בעל מנוע בנפח של 499 סמ"ק והספק של 14 כוחות סוס התאפיין בפשטות מכנית ובמבנה מסיבי. בעל מתלה קדמי קפיצי. מושב האופנוע מותאם לנסיעת נהג ונוסע, יוצר במספר תצורות שבהן גם תצורה של אופנוע עם סירה ותלת אופן עם ארגז למשא.

## בישראל
האופנוע בגרסתו הצבאית שימש את הצבא הבריטי שהוצב בארץ ישראל בתקופת המנדט. בתום תקופת המנדט, עם עזיבת הצבא הבריטי את הארץ, הועברו האופנועים למחסני הצבא הבריטי מחוץ לישראל (חלקם באפריקה). בשנות ה-50 וה-60 נמכרו האופנועים על ידי הצבא הבריטי בין היתר לישראלים. בתקופה זו היה האופנוע בתצורתו הצבאית הצבוע בצבע ירוק כהה, נפוץ בישראל. ברישיון הרכב נרשמו כל האופנועים שנמכרו ממחסני הצבא הבריטי ככאלה שיוצרו בשנת 1942. כיום נחשבים אופנועי BSA כפריטי אספנות קלאסיים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:יצרני אופנועים
הוריקן גוסטב

**[[הוריקן]] גוסטב** (באנגלית: **Hurricane Gustav**) היה הציקלון הטרופי השביעי, ההוריקן השלישי, וההוריקן השני העיקרי של עונת ההוריקנים האטלנטית 2008. הוריקן גוסטב גרם להרס רב בהאיטי, הרפובליקה הדומיניקנית, ג'מייקה, איי קיימן, קובה וארצות הברית.

ההוריקן נוצר בבוקר 25 באוגוסט 2008 בערך 420 קילומטר מדרום-מזרח לפורט-או-פרנס, האיטי, והפך במהרה לסערה טרופית באותו אחר-הצהריים, והפך להוריקן בבוקר ה-26 באוגוסט. מאוחר יותר באותו יום הוא התקרב ליבשה ליד העיירה ההאיטית ז'אקמל. הוא גרם להצפות בג'מייקה, פגע במערב קובה, ולאחר מכן חצה את מפרץ מקסיקו.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אסונות ב-2008
קטגוריה:ארצות הברית: הוריקנים
קטגוריה:2008 בארצות הברית
קטגוריה:הוריקנים
קטגוריה:2008 באמריקה הצפונית
ז'וזפ ליואיס נונייס

**ז'וזפ ליואיס נונייס אי קלֶמֶנטֶה** (בקטלאנית: **Josep Lluís Núñez i Clemente**; השם המקורי והספרדי הוא **חוסה לואיס נונייס קלמנטה**, **José Luis Núñez Clemente**; 7 בספטמבר 1931- 3 בדצמבר 2018) היה נשיא מועדון הכדורגל ברצלונה בין שנת 1978 לבין 2000.
## קריירה
נונייס נבחר לתפקיד ב-1 ביולי 1978 על אף שלא היה לו קשר קודם עם המועדון. מטרתו העיקרית הייתה לבסס את מעמד המועדון כמועדון כדורגל ברמה עולמית ולהעניק לו יציבות כלכלית.

נונייס היה אחראי על הקבוצה בתקופתה המוצלחת ביותר מבחינת תארים. בתקופתו זכו ארבע קבוצות המועדון ב-176 תארים - 30 בכדורגל, 36 בכדורסל, 65 בכדוריד ו-45 בהוקי רולר. ב-1999, שנת חגיגות המאה של המועדון, הוכתרו כל ארבע הקבוצות כאלופות ספרד. כמו כן, קבוצת הכדורגל זכתה בגביע אירופה ב-1992.

בתקופתו כנשיא גדל מספר חברי המועדון מ-77,905 ל-106,000, מה שהוביל להחלטה להרחיב את אצטדיון המועדון, הקאמפ נואו. מספר מועדוני האוהדים גדל מ-96 המבוססים בספרד לכדי 1,300 ברחבי העולם. נונייס ייסד בסיס כלכלי למועדון ופעל להגדלת עושרו. המועדון בנה את המיני אסטדי ב-1982, את "מוזאון בארסה" ב-1984, הרחיב את הפלאו בלאוגרנה ופתח את אקדמיית הנוער של המועדון, "לה מאסיה".

בשתי הבחירות המחודשות הראשונות לתפקיד נבחר נונייס פעמיים ללא אופוזיציה. ב-1988 התמודד נונייס עם התנגדות השחקנים עצמם, שהוביל לשחרור רוב השחקנים, מלבד השוער אנדוני זוביזרטה. לאחר מכן, החתים נונייס את יוהאן קרויף לתפקיד המאמן, והוא הנהיג את הקבוצה לתקופה המוצלחת ביותר שלה בהיסטוריה. הקבוצה בתקופה נודעה בשם "קבוצת החלומות".

ב-1989 ניצח בבחירות את יריבו, סישטה קמברה, וב-1993 נבחר מחדש פעם נוספת ללא אופוזיציה. בשנה שלאחריה ייסד את קרן המועדון שמטרתה למנוע את העברת המועדון לידיים פרטיות.

מחלוקות שונות עם קרויף הובילו לעזיבתו, ומאז התמודד נונייס עם התנגדות רבה. ב-1997 הוא נבחר מחדש בפעם האחרונה, לאחר ניצחון על יריבו אנחל פרנאנדז. חודשים לאחר מכן, הוא עבר הצבעת אי-אימון שנפתחה על ידי זרם שהונהג על ידי ז'ואן לאפורטה, נשיא המועדון לעתיד. אי הצלחת הקבוצה בסוף שנות ה-90 הובילה לעזיבתו ב-2000, 22 שנה לאחר שמונה לראשונה לתפקיד.

בתקופת נשיאותו, הוטחה בו ביקורת על כך שסירב להעניק משכורות גבוהות לשחקני מפתח, שהוביל לעזיבת שחקנים כגון ברנד שוסטר, רונאלדו, לואיש פיגו ודייגו מראדונה.

על שמו נקרא מוזיאון מועדון הכדורגל ברצלונה באצטדיון קאמפ נואו.

## קישורים חיצוניים

* ז'וזפ ליואיס נונייס באתר הרשמי של ברצלונה 

קטגוריה:נשיאי ברצלונה (כדורגל)
קטגוריה:עסקני ספורט ספרדים
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1931
קטגוריה:ספרדים שנפטרו ב-2018
ריווה

**ריווה** (בקרואטית: **Riva**) הייתה להקת פופ יוגוסלבית קרואטית שהוקמה ב-1986.
## היסטוריה
הלהקה הוקמה בזאדאר (כיום בקרואטיה) והופיעה לראשונה בפסטיבל זאגרב 1988 עם השיר Zadnja suza (בעברית: הדמעות האחרונות). בשנת 1989 ייצגה את יוגוסלביה באירוויזיון 1989 שנערך בלוזאן, שווייץ עם השיר: Rock Me (בעברית: המם אותי) שזכה במקום הראשון עם 137 נקודות, הפעם הראשונה והאחרונה שבה יוגוסלביה זכתה במקום הראשון באירוויזיון.

עם תחילת מלחמת העצמאות של קרואטיה ב-1991 התפרקה הלהקה וזמרת הלהקה, אמיליה קוקיץ' המשיכה בקריירת סולו בקרואטיה.

## הרכב הלהקה
***אמיליה קוקיץ**' – שירה
***דליבור מוסאפ** – מקלדת ושירה
***ננד נאקיץ**' – גיטרת בס ושירה
***זבונימיר זריליץ**' – גיטרה ושירה
***בושקו קוליץ**' – תופים
***אלכסנדרה קאלאפטוביץ**' – קלידים

## קישורים חיצוניים

* דיסקוגרפיה של הלהקה
* האתר הרשמי של אמיליה קוקיץ'

קטגוריה:זוכי האירוויזיון
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 1989
קטגוריה:מוזיקה יוגוסלבית
קטגוריה:מוזיקאים קרואטים
קטגוריה:להקות פופ
קטגוריה:נציגי יוגוסלביה באירוויזיון
קטגוריה:חמישיות מוזיקליות
קטגוריה:להקות קרואטיות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1986
קטגוריה:להקות שהתפרקו בשנת 1991
קתרינה

**קתרינה** הוא שם פרטי נשי, שמוצאו מן השם היווני Αικατερινη ("איקטרינה"), ונפוץ בארצות נוצריות.

קטגוריה:שמות פרטיים לנשים