open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
הפיקניק הפאן-אירופי

**הפיקניק הפאן-אירופי** היה הפגנת-שלום על גבול הונגריה-אוסטריה, ליד העיר שופרון, ב-19 באוגוסט 1989. בהסכמת שתי המדינות נפתחה במשך שלוש שעות, באופן סמלי, הדרך הכפרית המחברת בין העיירות זנקט מרגרטן שבאוסטריה ושופרונקהידה שבהונגריה. באותו המקום נפגשו כבר קודם לכן שר החוץ דאז של אוסטריה, אלויס מוק, ועמיתו ההונגרי דיולה הורן ב-27 ביוני 1989 וחתכו ביחד את גדר הגבול כדי לסמן את תחילת פירוקם של מתקני התצפית והפיקוח בהונגריה, שהחל ב-2 במאי באותה שנה.
מעל 600 אזרחי גרמניה המזרחית ניצלו את פרק הזמן הקצר שבו נפתח מסך הברזל כדי להימלט למערב, אחרי שקודם לכן נודע להם על קיומו של הפיקניק הפאן-אירופי מעלונים שהפיצו המארגנים. חיילי הגבול ההונגרים בחרו לנהוג איפוק ולהתעלם מפקודת הירי שעדיין הייתה בתוקף לגבי כל מי שמנסה לחצות את הגבול ולהימלט.

כמו כן, אלפי אזרחי גרמניה המזרחית המתינו במרחק מה מהגבול להזדמנות לחצות אותו, כי לא האמינו שהגבול באמת ייפתח, וחששו מפני הבאות. זו גם הסיבה שמספר החוצים באותו יום היה נמוך ונשאר בתחום המאות. במהלך הימים הבאים הוחמר הפיקוח על הגבול המערבי של הונגריה בפקודת הממשלה, כך שרק מספר מועט יחסית של אנשים הצליחו לברוח, עד שב-11 בספטמבר 1989 פתחה הונגריה באופן סופי את גבולותיה בפני אזרחי גרמניה המזרחית.

הפיקניק הפאן-אירופי נחשב אבן דרך חשובה במאורעות שהובילו לפירוקה של גרמניה המזרחית ולאיחוד גרמניה. מדי שנה ב-19 באוגוסט מתקיימים טקסי זיכרון במקום שבו נפרץ הגבול. מארגני האירוע היו חברי ארגון האופוזיציה ההונגרי "הפורום הדמוקרטי" וחברי האיחוד הפאן-אירופי. נותני החסות לאירוע היו נשיא האיחוד, אוטו פון הבסבורג (באופן רשמי "נסיך אוסטריה" העומד בראש שושלת בית האבסבורג בין השנים 1922–2011, וחבר הפרלמנט האירופי) ומזכיר המדינה ההונגרי הרפורמטור אימרה פוז'גאי (Pozsgay). ביתוק גדר-התיל הסמלי היה יוזמה של המזכירה הכללית של האיחוד הפאן-אירופי, ולבורגה האבסבורג דאגלס.

מנהיג גרמניה המזרחית, אריך הונקר, מסר את התגובה הבאה לעיתון דיילי מירור בעניין הפיקניק הפאן-אירופי: "האבסבורג חילק עלונים בכל האזור עד לפולין, שבהם הוזמנו תיירים מזרח-גרמנים לפיקניק. כשהגיעו לפיקניק נתנו להם מתנות, אוכל ומארקים גרמניים, ואז שכנעו אותם לבוא למערב".

במהלך השבועות הבאים השתנו לחלוטין פניו של מה שנקרא לפנים "מסך הברזל".

## אנדרטאות
ממוזער|200x200 פיקסלים
במקום שבו נפרץ השער שבו עברו הנמלטים, עומד כיום פסל בדמות דלת נפתחת מאת אמן הונגרי. ב-1996 הוקם בעיירה פרטראקוש (Fertőrákos) שליד שופרון פסל בגובה עשרה מטר מפלדת אל-חלד מאת הפסלת גבריאלה פון האבסבורג. הפסל מעוצב בדמות גדר תיל, ובמבט מרחוק יש לו צורת צלב.
## קישורים חיצוניים

* תמונה של אחד העלונים המקוריים ששימשו כהזמנות לפיקניק
* The Pan-European Picnic, and the opening of the border (מאמר מפורט באנגלית על הפיקניק הפאן-אירופי, מאת אחד ממייסדי "הפורום הדמוקרטי")

קטגוריה:המלחמה הקרה
קטגוריה:אוסטריה: היסטוריה
קטגוריה:גרמניה: היסטוריה
קטגוריה:הונגריה: היסטוריה
קטגוריה:יחסי גרמניה–הונגריה
קטגוריה:1989 בפוליטיקה
קטגוריה:1989 באירופה
פעלי-העזר של הלב

**פֹעלי־העזר של הלב** (בהונגרית: **A szív segédigéi**) הוא רומן פוסטמודרניסטי, שפרסם הסופר והמסאי ההונגרי פטר אסטרהאזי בשנת 1985.

בדומה לאחדים מן הרומנים האחרים שכתב פטר אסטרהאזי, גם "פֹעלי העזר של הלב" לא כתוב כרומן שגרתי, כיוון שלצד העלילה הקופצנית הוא בנוי מהבזקים רגעיים, מתמונות ומהיגדים, שמהם אמורים הקוראים לבנות לעצמם את העלילה.

בחלקו הראשון של הספר, בן שהתייתם מאמו פוגש באחוזת ילדותו שבכפר את אחיו, את אחותו ואת אביו, ובני־המשפחה מעלים זיכרונות הקשורים לאם המנוחה ולעברה הרחוק. אגב כך מלאכת האבל של היתום צוברת תאוצה, והוא מתמודד עם האובדן באמצעים העומדים לרשותו.

בחלק השני של הספר מתהפכת זווית ההסתכלות, ודווקא האם המנוחה היא הפונה אל בנה המיותם ומשתדלת לעזור לו להתעמת עם המציאות החדשה שנכפתה עליו. סוף הרומן מחזיר את הקוראים אל נקודת המוצא: מציאות ההווה, שבה האם מתה והבן חי.

לרומן יש דמיון מבני ליצירה מוזיקלית פוליפונית, מפני שהסופר משלב ביצירתו מובאות מיצירותיהם של כארבעים סופרים, ומשום שבנוסף על קול הבן היתום ועל קול האם המתה, מהדהדים בספר גם קולותיהן של דמויות רבות אחרות. גיוון הדוברים גורם לכך שלשון הספר איננה אחידה: יש בה ערבוב של משלב ספרותי גבוה עם עגת רחוב.

הספר, שתורגם לכ-13 שפות, ראה אור בעברית ב-1996 בהוצאת שוקן, בתרגומו של רמי סערי.

## קישורים חיצוניים
* פועלי העזר של הלב פטר אסתרהזי באתר בוקספר
* A szív segédigéi באתר MAGVETO בהונגרית
קטגוריה:רומנים (סוגה ספרותית)
קטגוריה:ספרי 1985
קטגוריה:ספרי הוצאת שוקן
ריח מטאל

**ריח מטאל** הוא אלבום הבכורה משנת 2005 של להקת הבי מטאל ישראלית Metal ScenT, שהיא עצמה באותו הזמן נקראה גם "ריח מטאל". הרעיון שלשמו הוקמה הלהקה היה לשלב בין סגנון המטאל לבין הסגנון הים תיכוני. האלבום מכיל גרסאות כיסוי לשירים ים תיכוניים ידועים בסגנון כבד.

שם הלהקה והאלבום שלה הוא על משקל שם תוכנית הטלוויזיה המתעסקת עם מוזיקה ים תיכונית - ריח מנטה. התוכנית עצמה קידמה את החיבור בין הלהקה לזמרים, ונתנה להם במה. לשם כך, גייסו חברי הלהקה מספר אמנים מתחום הזמר הים תיכוני, ויחד איתם חידשו להיטי זמר ים תיכוני בסגנון הבי מטאל. הלהקה עבדה על האלבום במשך ארבע שנים, ולבסוף ראה האלבום אור בשנת 2005.

באלבום ישנם 10 שירים, כשבכל אחד מהם מתארח זמר ים תיכוני מפורסם אחר בדואט לצד סולן הלהקה, רמי שלמון. בין הזמרים שאיתם שרה הלהקה היו ניסים סרוסי, אביבה אבידן, שלומי שבת ושימי תבורי.

## רשימת השירים באלבום
#"אני קורא בשמך" - 3:34
#"איני יכול" - 3:45
#"יהיה בסדר" - 4:11
#"לילה בלי כוכב" - 4:39
#"פני מלאך" - 4:02
#"חומות חימר" - 4:15
#"מה לך ילדה" - 4:00
#"מנגן ושר" - 2:57
#"מתוקים" - 3:33
#"בדד" - 3:48

## מבצעים
;חברי הלהקה
* רמי שלמון - שירה
* אמיר גרינברג - גיטרה
* דרור יקר - גיטרה
* ניר צינמון - גיטרה בס
* רונן ציוני - תופים

;זמרים אורחים
*איציק קלה (בשיר "אני קורא בשמך")
*ניסים סרוסי (בשיר "איני יכול")
*אביבה אבידן (בשיר "יהיה בסדר")
*שימי תבורי (בשיר "לילה בלי כוכב")
*יואב יצחק (בשיר "פני מלאך")
*מרגלית צנעני (בשיר "חומות חימר")
*חיים אוליאל (בשיר "מה לך ילדה")
*אבנר גדסי (בשיר "מנגן ושר")
*שלומי שבת (בשיר "מתוקים")
*אלי לוזון (בשיר "בדד")

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-2005
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:מטאל
גביע אפריקה לאומות 1970

**[[גביע אפריקה לאומות]] [[1970]]** היה הטורניר השביעי של אליפות אפריקה לאומות, אליפות הכדורגל של אפריקה (קונפדרציית הכדורגל האפריקאית). והיא נערכה בסודאן. בדיוק כמו ב-1968, שמונה הנבחרות שהרכיבו את הטורניר חולקו לשתי קבוצות של ארבע. סודאן זכתה באליפות לראשונה בתולדותיה לאחר ניצחון על גאנה בגמר 1–0.
## הנבחרות

## שלב הבתים
### בית א'
המשחקים שוחקו בח'רטום.

### בית ב'
המשחקים שוחקו בוואדי מדאני.

## שלבי הנוק-אאוט

### חצאי הגמר
----

----

### משחק על המקום השלישי
----

### הגמר
----

בטורניר זה השלימה גאנה רצף של ארבע הופעות רצופות בגמר הטורניר, ולכן זכתה לכינוי "ברזיל של אפריקה". הישג זה לא שוחזר מעולם באפריקה.

## ראו גם
*Details at RSSSF

1970
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1970
קטגוריה:סודאן: ספורט
פולן דבורים

שמאל|ממוזער|250px|פולן בתוך תאי הדבש
שמאל|ממוזער|250px|פולן בהגדלה
שמאל|ממוזער|250px|פולן בחלת דבש
**אבקת דבורים** או **פולן** היא תוסף תזונה המכיל אבקת פרחים שנאספה לצמידות על ידי פועלות של דבורת הדבש, בתוספת דבש או צוף. הפולן נאסף בכוורת אל תוך כלי המונח מתחת לחריץ כניסה מיוחד הגורם לפולן להשתחרר מרגלי הפועלות וליפול.

בדומה לדבש ופרופוליס - מוצרים ידועים נוספים המופקים מדבורת הדבש - גם ההרכב הכימי המדויק של האבקה תלוי בצמחים מהם אספו אותה הפועלות, ויכול להיות שונה בזמנים שונים ובמושבות שונות - אף באותה כוורת. מסיבה זו, קשה לערוך ניתוח כימי ותזונתי כללי של אבקת דבורים, אלא רק של דגימות מסוימות. מחקר שנערך ב-2004 הראה כי אבקת דבורים עשויה להכיל עד 188 סוגי פטריות ו-29 סוגי חיידקים.

אבקת הדבורים משמשת כתוסף תזונה בנטורופתיה ובתחומים אחרים של רפואה אלטרנטיבית, כגון רפואה סינית. עם זאת, לא קיימת שום הוכחה מדעית שהאבקה אכן מועילה לבריאות. כמו כן, יש להיזהר בעת השימוש בה משום שהיא עלולה לגרום לאלרגיה ואנפילקסיס.

## ערכו התזונתי
הפולן נאסף מפרחים רבים ושונים באזורים מגוונים, לפיכך הרכבו הכימי **ממוצע** של סוגי אבקנים רבים. לא נמצאה הוכחה לטענה שיש בו תכונות מרפא, וה-FDA האמריקאי אוסר על משווקים לטעון לתכונות כאלו בפולן. יחד עם זאת ה-FDA לא מצא השפעה שלילית של פולן להוציא אלרגיות רגילות שהוא עלול לגרום למי שרגיש לתוצרי דבורים.

## קישורים חיצוניים

* פולן דבורים מזון על, דורית יוסף.

## הערות שוליים

קטגוריה:דבוראות
קטגוריה:רפואה אלטרנטיבית
קטגוריה:תוספי מזון
קטגוריה:אבקות מזון
פטר אסטרהאזי

**פטר אסטרהאזי** (בהונגרית: **Esterházy Péter**; 14 באפריל 1950 – 14 ביולי 2016) היה סופר ומסאי הונגרי.

אסטרהאזי נחשב לאחד הסופרים ההונגרים החשובים ביותר בזכות כתיבתו הפוסט-מודרניסטית. מוצאו במשפחת אצולה, ובהשכלתו הוא מתמטיקאי. הוא סיים את לימודיו ב-1974 ועבד כמתמטיקאי עד שנת 1978. מאז ואילך התפרנס מכתיבתו הספרותית. 

אסטרהאזי זכה בפרסים יוקרתיים רבים, הן בארצו הן מחוץ לגבולותיה, למשל באוסטריה, בצרפת, בגרמניה, בסלובניה ובנורווגיה.

## מספריו
*פנצ'יקו ופינטה (1976)
*פורנוגרפיה הונגרית קטנה (1984)
*פועלי-העזר של הלב (1985) (ראה אור בעברית בהוצאת שוקן, 1996. תרגם: רמי סערי)
:רומן פוסט-מודרניסטי. בחלקו הראשון, בן המתייתם מאמו פוגש באחוזת ילדותו שבכפר את אחיו, את אחותו ואת אביו, ובני-המשפחה מעלים זיכרונות הקשורים לאם המנוחה ולעברה הרחוק. אגב כך מלאכת האבל של היתום צוברת תאוצה, והוא מתמודד עם האובדן באמצעים העומדים לרשותו. בחלק השני מתהפכת זווית ההסתכלות, ודווקא האם המנוחה היא הפונה אל בנה המיותם ומשתדלת, כמיטב יכולתה, לעזור לו להתעמת עם המציאות החדשה שנכפתה עליו כמיטב יכולתו המוגבלת. סוף הרומן מחזיר את הקוראים אל נקודת המוצא: מציאות ההווה, שבה האם מתה והבן חי. ברומן משולבות מובאות מיצירותיהם של כארבעים סופרים. 
*מבוא לספרות היפה (1986)
*שבעה-עשר ברבורים (1987)
*ספרו של הראבאל (1990)
*ממגדל השן (1991) 
*אישה (1995)
*הרמוניות שמימיות (2000)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סופרים הונגרים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אטווש לוראנד בודפשט
קטגוריה:זוכי פרס השלום של התאחדות הסופרים הגרמנית
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:נפטרים מסרטן הלבלב
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1950
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-2016
אליקים בן משולם

**רבנו אליקים ב"ר משולם הלוי** (בערך ד'תש"צ, 1030 – ד'תת"ס, 1100) היה מגדולי חכמי אשכנז בדורו של רש"י וחותנו של רבי יצחק ב"ר אשר הלוי (ריב"א).

## חייו
חייו של רבינו אליקים ב"ר משולם הלוי התרכזו בשלוש "ערי שו"ם" (שפירא, וורמייזא ומגנצא). הוא קיבל תורה מתלמידיו של רבנו גרשום מאור הגולה, רבי יצחק הלוי סג"ל בוורמייזא, ואחר כך גם מרבי יצחק ב"ר יהודה במגנצא. בימי שבתו במגנצא היה חלק מחבורת החכמים הנקראת "חכמי מגנצא" שעסקו בסידור תורת רבותיהם על התלמוד, הפירושים הידועים לנו כיום כפירושי רבנו גרשום על התלמוד הם פרי יצירתם של חכמים אלו.

בסוף ימיו עבר לשפירא, שם שימש כרב וראש ישיבה ושם נפטר בערך בשנת ד'תת"ס (1100), את מקומו ירש חתנו הריב"א, שהיה ראש וראשון לבעלי התוספות באשכנז.

מלבד בתו שהייתה נשואה לריב"א (ששמה אינו ידוע), נמצאו גם המצבות של שתיים מבנותיו, **חנה** (נפטרה ד'תתמ"ג) ו**פריצא** (נפטרה ד'תתמ"ח).

מקום הולדתו אינו ידוע, אך מצבותיהן של בנותיו שנפטרו בחייו נמצאו בבית הקברות הישן בוורמייזא, דבר המעיד שככל הנראה הוא התגורר שם עד לעת זקנותו.

רבותיו של רבינו אליקים היו גם רבותיו של רש"י, והמהרש"ל אף מציין שהיו חברים. גם בספר "הפרד"ס" מבית מדרשו של רש"י מובאים תקנות והנהגות ממנו, אמנם רש"י איננו מציין אליו בפירושו ואף הוא מציין לרש"י רק פעם אחת ברמז, שאף הוא מוטל בספק.

## תורתו
רבי אליקים חיבר פירוש לארבעה מסדרי התלמוד בבלי (פרט לסדר זרעים וטהרות) אך רובו ככולו אבד, כמו תורת רוב חכמי אותו הדור, מחמת פירושו של רש"י שהיה מצוי ושימושי יותר. פירושו לסדר קדשים היה לעיני רבינו בצלאל אשכנזי, שעשה בו שימוש בספרו שיטה מקובצת, אך רוב פירושיו אבדו ולא נשתייר מהם כמעט זכר למעט קטעים בודדים המבאים בספרי ראשונים אחרים. גורל שונה היה לפירושו על מסכת יומא שנשתייר כמעט בשלימות, ויצא לאור על ידי חברת מקיצי נרדמים בשנת תשכ"ד. שרידים מפירושו למסכת תענית יצאו לאור בשנת תשי"ט על ידי מוסד הרב קוק בשם "שרידים מפירוש הר"א".

לדעת אברהם אפשטיין רבי אליקים היה חלק מהעורכים של קונטרס מגנצא, שנקרא בטעות "פירוש רבנו גרשום". אבל חוקרים מאוחרים יותר חלקו על קביעה זו, לאור גילויי פירושיו העצמיים והשוני ביניהם לבין קונטרס מגנצא. י"מ תא-שמע אמר שרבי אליקים בסך הכל שיקע פירושים רבים מקונטרס מגנצא בפירושו, וחכמי צרפת שלא היה בידיהם קונטרס מגנצא, הביאו משם את המובאות מקונטרס מגנצא.

מלבד זאת תיקן מספר תקנות שהובאו בשמו בספרי הראשונים.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשוני אשכנז
קטגוריה:יהדות וורמייזא (וורמס)
קטגוריה:מגנצא: רבנים
קטגוריה:שפיירא: רבנים
קטגוריה:יהודי אשכנז במאה ה-11
קטגוריה:יהודי אשכנז במאה ה-12
שפה אם

[300px|ממוזער|שמאל|[עץ אבולוציוני של השפות הסלאביות, ששורטט בהתאם להשערות על קיומן של הפרוטו-שפות "פרוטו-סלאבית" ו"פרוטו-בלטו-סלאבית"]]
**שפה אם**, **שפה קמאית**, או **פרוטו-שפה** (מיוונית **Πρωτογλώσσα** – "שפה ראשונה") היא שפה, שממנה נבעו שפות קרובות, המהוות משפחת שפות. ברוב המקרים, השפה האם איננה ידועה מראיות וממצאים ישירים והיא משוחזרת באמצעות השוואת הפריטים המרכיבים את משפחת השפות. במחקר שחזורי כזה, עוסקת הבלשנות ההיסטורית. שחזור לפי שפות עכשוויות אינו מאפשר לחשוף את כל מאפייניה של השפה האם וככל שזו עתיקה יותר ביחס לצאצאיה, המידע עליה חלקי יותר. בין השפות האימהות המשוחזרות מונים את הפרוטו-הודו-אירופית, הפרוטו-שמית, הפרוטו-בנטו.

שפה אם עשויה להתייחס גם למשפחת שפות מצומצמת או לענף שפות מסוים ואז ייתכן ויש לגביה תיעוד היסטורי. דוגמאות לכך יש בלטינית המהווה את השפה האם של השפות הרומאניות, ובנורדית עתיקה ממנה התפתחו שפות הענף הגרמני הצפוני (שוודית, נורווגית, דנית, איסלנדית ופארואזית).

השיטה המקובלת לשחזור מאפייניה של שפה אם מבוסס על ההנחות המסורתיות של הבלשנות המשווה: התפתחותן של שפות במודל אילן היוחסין וחוקיותם של מעתקי הגאים. כיום קמו עוררין על הנחות אלה ואין מייחסים להן עוד תוקף מוחלט. עם זאת, הנחות אלה הן עדיין בעלות ערך רב, שכן הן מספקות בסיס תאורטי מוצק לשחזורים ואפשרות לדחות סברות שאינן עולות אתן בקנה אחד.

## ראו גם
*משפחת שפות
*בלשנות היסטורית

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בלשנות היסטורית
ליבורנים

שמאל|ממוזער|250px|מפת ליבורניה
[שמאל|ממוזער|250px|[ליבורנה]]
ה**ליבורנים** (בלטינית: **Liburni**; ביוונית: **Λιβυρνοί**) היו עם קדום שישב בצפונה של איליריה מהמאה ה-11 לפנה"ס ועד למאה ה-1 לפנה"ס. הליבורנים נודעו כסוחרים ושודדי ים, וייתכן כי הגיעו לאזור מושבם מהמזרח לקראת סוף האלף השני לפנה"ס. הליבורנים נטמעו ברומאים ונעלמו החל בסוף המאה ה-1.

## ליבורניה
גבולותיו של אזור היישוב של הליבורנים שנקרא ליבורניה, נעו במשך השנים בהתאם לתחום התפשטותם, והוא חופף כיום לאזור מפרץ קוורנר שלחוף הים האדריאטי במערב קרואטיה והחוף שמדרום לו. בתקופות מסוימות יישבו הליבורנים גם בחופי מחוז מארקה שבמערב הים האדריאטי ובאי קורפו שמדרום לו. 

לפי סטראבון עריהם העיקריות של הליבורנים היו יאדרה (כיום זאדר) וסקרדונה (סקרדין), והם יישבו גם באיי הים האדריאטי רב, פג, קרק, צרס, לושין, אי, קורצ'ולה, הוואר, טרוגיר וארכיפלג קורנטי. לרשימת ערי הליבורנים הוסיף פליניוס הזקן את אלבונה (לאבין), פלנונה (פלומין), טרסאטיקה (טירת טרסט ברייקה) וערים נוספות.

## שפה ותרבות
שפתם של הליבורנים הייתה שפה הודו-אירופית מקבוצת ה"קנטום", והיא מראה דמיון רב לוונטית וייתכן שאף הייתה ניב של האחרונה. בעבר סברו החוקרים כי קיים קשר בין ליבורנית לשפות האיליריות, אך תאוריה זו. עקב כך נזנחה במידה רבה גם הסברה שהליבורנים היו שבט אילירי, וכיום סוברים החוקרים כי היו מקורבים לוונטים. לא נמצא תיעוד כתוב לשפה והמידע אודותיה ועל קרבתה לוונטית מתבסס על חקר שמות פרטיים של מקומות ובני אדם. לאחר כיבוש ליבורניה בידי הרומאים נדחקה השפה מפני הלטינית, ובסופו של דבר נכחדה. 

הליבורנים נודעו בליבורנה (בלטינית: Liburna או naves Liburnicae; ביוונית: λιβυρνίς) ספינת המשוטים שבנו ואשר אומצה על ידי הרומאים. ספינות אלה היו מצוידות בשתי שורות של משוטים ובמפרש גדול אחד. הרומאים עשו בהם שימוש בקרב אקטיום ובתקופת האימפריה הרומית היה שמן של הספינות לשם נרדף לספינות מלחמה בכלל.

## ראו גם
* איליריה
* ליבורנה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:קרואטיה: היסטוריה
קטגוריה:עמים קדומים
קטגוריה:האימפריה הרומית
פרימוריה-גורה

**מחוז פרימוריה-גורה** (בקרואטית: **Primorsko-goranska županija**) הוא מחוז בצפון-מערב קרואטיה המשתרע לחופיו של מפרץ קוורנר ובאלפים הדינרים. שטחו של המחוז הוא 3,582 קמ"ר ומרכזו בעיר רייקה. המחוז כולל גם את האיים קרק, צרס, לושין וראב המהווים כולם יעדים תיירותיים פופולרים.

## אוכלוסייה
בשנת 2001 מנתה אוכלוסיית המחוז 305,505 איש, רובם המכריע קרואטים. כמחצית מהאוכלוסייה התגוררה בעיר רייקה ורובה באזור המטרופוליטני של העיר. לפי מפקד שנערך בשנת 2001 הייתה ההתפלגות הלאומית של תושבי המחוז כדלקמן: 

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קרואטיה: מחוזות
אומברטו סאבה

**אומברטו סאבה** (באיטלקית **Umberto Saba**; 9 במרץ 1883 – 26 באוגוסט 1957) היה שם העט של המשורר והסופר האיטלקי **אומברטו פולי** (**Umberto Poli**).

## ביוגרפיה
סאבה נולד בטריאסטה לאב איטלקי ולאם יהודייה. אביו נטש את אימו בטרם סאבה נולד והוא גודל וחונך על ידי אומנת סלובנית אליה היה סאבה קשור עד מאוד. הוא למד ארכאולוגיה, גרמנית ולטינית באוניברסיטת פיזה בין השנים 1903-1904, ובתקופה זו החל לסבול ממחלת נפש שהלכה והחמירה עם השנים. סאבה עזב את לימודיו ועבד כנער סיפון באוניית סוחר. בשנים 1907-1908 שירת בצבא האיטלקי, וב-1909 נישא לקרולינה וולפר (Carolina Wölfler) ונולדה להם בת שנה לאחר מכן. 
באותה שנה אימץ סאבה את שם העט שלו, ייתכן שבהשפעת שמה של האומנת שגידלה אותו "פפה סאבז" (Peppa Sabaz) או כתעתיק של המילה העברית "סבא".

ב-1911 הגיע לפירנצה ופרסם את קובץ השירה הראשון שלו בשמו החדש. מאוחר יותר עבר לבולוניה והמשיך לפרסם שירה אך ללא הצלחה מרובה. במלחמת העולם הראשונה התגייס שוב לצבא אך לא נשלח אל החזית. לאחר המלחמה, ב-1919, שב סאבה לטריאסטה ופתח חנות לספרים עתיקים, ממנה הצליח להוציא את פרנסתו, וב-1922 הוציא לאור בעצמו את קובץ השירים "Canzoniere 1900-1921". 

אולם מחלתו החמירה והחל מסוף שנות השלושים של המאה ה-20 סבל סאבה מדיכאון ואיים מספר פעמים בהתאבדות. ב-1938 נאלץ סאבה למכור את חנותו ולהסתתר מפני חוקי הגזע באיטליה. הוא נדד תחילה לפריז, ובסוף 1939 עבר לרומא והסתתר בעליית גג של חבר. משם חזר לטרייסטה ובספטמבר 1943, בעקבות הסכם שביתת הנשק עם איטליה במלחמת העולם השנייה, ברח יחד עם משפחתו לפירנצה, שם החליף מקומות מסתור באופן תכוף, בין היתר, בסיועו של אאוג'ניו מונטאלה. לאחר המלחמה שב לטריאסטה וזכה להכרה ובשני פרסים ספרותיים - פרס ויארג'ו (1946) ופרס אקדמיית לינצ'יי (Accademia dei Lincei) ברומא ב-1953. 

מצבו הבריאותי המשיך להתדרדר והוא התאשפז במוסדות רפואיים לתקופות ארוכות. הוא נפטר בגיל 74 בגוריציה כשנה לאחר מות אשתו ולאחר שלקה בליבו.

## מיצירותיו
### שירה
* Poesie - שירה (1911)
* Coi miei occhi - במו עיני (1912)
* La serena disperazione - הייאוש השליו (1920)
* L'amorosa spina - הקוץ המאוהב (1921)
* Il canzoniere 1900-1920 - שירה 1900-1920 (1921)
* Preludio e canzonette - פרלוד ושירים (1922)
* Autobiografia - אוטוביוגרפיה (1923)
* Figure e canti - דמויות ושירים (1926)
* L'Uomo - האדם (1926)
* Preludio e fughe - פרלוד ובריחה (1928)
* Tre poesie alla mia balia - שלושה שירים ליפתי (1929)
* Tre composizioni - שלושה חיבורים (1933)
* Ultime cose - דברים אחרונים (1944)
* Il Canzoniere 1900-1945 - שירה 1900-1945 (1945)
* Mediterranee - הים התיכון (1946)
* Il Canzoniere 1900-1947 - שירים 1900-1947 (1947)
* Uccelli - ציפורים (1945)
* Uccelli: Quasi un racconto - ציפורים: כמעט סיפור (1951)
* Il Canzoniere 1900-1954 - שירים 1900-1954 (1957)

### פרוזה
* Scorciatoie e raccontini - קיצורי דרך וסיפורים קטנים (1946)
* Storia e Cronistoria del Canzoniere - היסטוריה וכרוניקה של השירה (1948)
* Ricordi: Racconti 1910-1947 - זכרונות: סיפורים 1910-1947 (1956)
* Epigrafe: Ultime prose - אפיגרפיה: פרוזה אחרונה (1959)
* Quel che resta da fare ai poeti - כל שנותר למשוררים לעשות (1961)
* Ernesto - ארנסטו (נכתב 1953, יצא לאור 1975)

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

* 

קטגוריה:יהודים איטלקים
קטגוריה:טריאסטה
קטגוריה:סופרים איטלקים
קטגוריה:משוררים איטלקים
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1883
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1957
האלפים הדינריים

**האלפים הדינריים** (בסלובנית: **Dinarsko gorstvo**, בקרואטית ובוסנית: **Dinarsko gorje** או **Dinaridi**, בסרבית: **Динарске планине** או **Динариди**) הם רכס הרים בדרום-מזרח אירופה המשתרע בחלקו המערבי של חבל הבלקן. הרכס נמשך לאורך הים האדריאטי מסלובניה בקצהו הצפון-מערבי, דרך קרואטיה, בוסניה והרצגובינה, מונטנגרו וסרביה, ומסתיים באלבניה בקצהו הדרום-מזרחי.

האלפים הדינריים הם המשכם של הרי האלפים המזרחיים, ונבדלים מהם באוכף במערבה של סלובניה. מדרום המשכם בהרי פינדוס והפלופונסוס ביוון. שטחו של הרכס הוא כ-200,000 קמ"ר, אורכו 700 ק"מ, והוא משתרע בצורת קשת בין קווי האורך 46° ו-42° צפון. רוחבו של הרכס בחלקו הצפוני הוא 50 ק"מ בלבד, ונישא לגובה של 1,528 מטר בפסגת הר ריסניאק. בחלקו הדרומי מתרחב הרכס לכ-350 ק"מ, והר יזרצה (אלבנית Maja e Jezercës; סרבית Jezerski Vrh או Језерски Bрх, "פסגת האגם"), הנישא לגובה של 2,692 מטר, הוא הפסגה הגבוהה באזור זה.

האלפים הדינריים עשויים מסלעי משקע: אבן גיר, אבן חול ודולומיט מתקופת המזוזואיקון ותחילת הקנוזואיקון. כאשר נוצר הקמט האלפיני לפני 100 עד 50 מיליון שנה, התרוממו האלפים הדינריים ונחשפו לתהליכי בליה קרסטיים ואחרים אשר עיצבו את נופם. חבל קראס שבמערב סלובניה נמצא בצפונו של רכס האלפים הדינריים, והעניק את שמו לתופעת הקרסט. הרכס המערבי של האלפים הדינריים שקוע בחלקו מתחת לפני הים האדריאטי, ופסגותיו מתרוממות מעל פני הים בדמות האיים הרבים שלאורך הריביירה הקרואטית. באלפים הדינריים, כמו בכל הבלקן, אין עדות לפעילות בליה קרחונית משמעותית, למעט בהרי פרוקלטייה (Prokletije) שבדרום הרכס. גם כיום קיימים קרחונים מועטים רק בעמקים הדרומיים של הרכס ובגובה של מעל 600 מטר.

שרידי הביצורים הפזורים באלפים הדינריים, הם עדות למאות שנים של לחימה באזור. במאה ה-3 לפני הספירה, בימי השלטון הרומי שימשו ההרים מקום מחסה לשבטים האילירים, מפני הכיבוש הרומי, שהחל לחופי הים האדריאטי. במאה ה-20 שימשו ההרים כמקום מועדף ללוחמת גרילה של ארגוני פרטיזנים יוגוסלבים, שהיוו את אחת מתנועות ההתנגדות המוצלחות של מלחמת העולם השנייה. ההרים מיושבים בדלילות, כאשר יערנות ומכרות הם שני ענפי התעסוקה העיקריים של תושביהם.

לפי גובה ממוצע, תושבי האלפים הדינריים, הן גברים (185.6 ס"מ) והן נשים (171 ס"מ), הם הגבוהים בעולם.

## גלריה

קובץ:Nationalpark Paklenica Schlucht.JPG|קניון פקלניצה בקרואטיה
קובץ:ValbonaPass.jpg|מעבר ולבונה בצפון אלבניה
קובץ:Krka Skradinski buk Croatia.jpg|מפלים על נהר קרקה בפארק הלאומי קרקה בקרואטיה


## ראו גם
* הפארק הלאומי דורמיטור
* פקלניצה

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:קרואטיה: גאוגרפיה
דינריים
קטגוריה:סלובניה: גאוגרפיה
קטגוריה:סרביה: גאוגרפיה
קטגוריה:אלבניה: גאוגרפיה
קטגוריה:בוסניה והרצגובינה: גאוגרפיה
קטגוריה:בלקן
דינריים
דינריים
פדרו פארמו

**פדרו פארמו** (בספרדית: **Pedro Páramo**) הוא רומן מאת הסופר המקסיקני חואן רולפו. הגרסה הראשונה של הספר ראתה אור בשנת 1955, והיא הייתה טיוטה שהפקיד הסופר בידי המו"ל שלו. הגרסה הסופית של הרומן התפרסמה בשנת 1981, והיא נערכה בידי הסופר עצמו. עד שנת 1990 תורגם הספר לשמונה-עשרה שפות. התרגום הראשון לעברית הוא תרגומו של יוסף דיין אשר ראה אור בספריית פועלים בשנת 1977. התרגום העברי החדש, מאת רמי סערי, מבוסס על הגרסה הסופית של הרומן, והוא התפרסם בהוצאת כרמל בשנת 2003.

הרומן, שנחשב לאחד מנכסי צאן ברזל של ספרות מקסיקו במאה העשרים, מגולל את סיפור מסעו של חואן פרסיאדו לעיירת הולדתה של אמו בחיפוש אחרי אביו, פדרו פארמו, גבר שאותו לא זכה להכיר מימיו. הספר בנוי כקובץ של שבעים קטעים, היוצרים כמכלול תמונת חיים מרתקת במחוז נידח בתקופת המהפכה המקסיקנית. במסעו לכפר של זיכרונות אמו עובר הבן את הגבול בין ארץ החיים לבין עולם הרפאים של המתים ומתחבר לשלל דמויות ססגוניות, הבונות ביחד איתו תמונה שלמה של הקשר שהביא אותו לעולם הזה. 

החיפוש אחרי האב שאיננו, נתפש במחקר הספרותי שצמח סביב יצירת רולפו כאלגוריה למצבה הרוחני של מקסיקו: אומה צעירה המחפשת את זהותה ומתעקשת למצוא אותה למרות הקשיים והצרות שהיא שקועה בהם ועל אף העובדה, שמסע ההתחקות שלה בעקבות זהותה מוליך אותה אל פי הגיהנום. אולם אפשר לראות בחיפוש זה גם מסע חיוני לחיפוש שורשים ולגילוי הזהות האישית: חואן פרסיאדו אינו יוצא לדרך מתוך סקרנות, אלא בשל הבטחה שהבטיח לאמו הגוססת, הבטחה הקושרת אותו בו בזמן הן לחייו בעולם הזה והן לאם המנוחה שאינה עוד עמו. כבר בראשית דרכו הוא מגלה אח למחצה שעל קיומו לא ידע דבר וחצי דבר. בהמשך שהותו בכפר של  אמו מתגלות לו אמִתות רבות: הוא מתוודע לאנשים שהכירו אותה ושומע גרסאות רבות לאירועים, אשר הביאו אותה לנטוש את המקום שבדיעבד התגעגעה אליו כל ימיה. קשריו עם הזולת פותחים לו צוהר גם לעולמו של אביו שנעלם. מתברר לו ממה היה מורכב עולם האב, ומתחוורות לו הסיבות לעליבות המקום הנטוש והארור שאמו ייחלה לשוב אליו. בסופו של דבר מצטרף הבן התר אחר שורשיו, למתים המוסיפים לחיות את חייהם מתחת לפני האדמה הקשוחה והצחיחה שלא יכלה לשאת אותם עוד.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:רומנים (סוגה ספרותית)
קטגוריה:ספרי 1955
קטגוריה:ספרי ספריית פועלים
קטגוריה:ספרי הוצאת כרמל
קטגוריה:הבום הלטינו-אמריקאי
פורט פואד

**פורט פואד** (בערבית: **بور فؤاد**) היא עיר במצרים, בפתחת תעלת סואץ על גדות הים התיכון. פורט סעיד, הממוקמת בצדה השני של התעלה, היא העיר התאומה שלה.
## היסטוריה
העיר הוקמה בשנת 1927 כדי להגביר את התנועה והאיכלוס באזור, ונקראה על שמו של מלכה הראשון של מצרים בעידן החדש פואד הראשון.

בעת מבצע קדש הופגזה העיר ונפגעה קשות מירי של הצי הצרפתי והצי המלכותי האנגלי. ב"מוזיאון המלחמה" מתועדים הקרבות הקשים שאירעו באזור במהלך ההיסטוריה ובין השאר הקרבות עם הצבא הישראלי בשנת 1967 ובשנת 1973. בקרבות מלחמת יום הכיפורים, ב-22 באוקטובר, פיקד מתן וילנאי על כוח משימה מיוחד שפעל בחזית המצרית, אשר כלל את סיירת חרוב וכוח של שייטת 13. הכוח עמד לבצע פשיטה על פורט פואד, אולם זו בוטלה בשל כניסת הפסקת האש הראשונה לתוקפה. כיום מצוי בפורט פואד בסיס הגנה אווירית של הצבא המצרי.

העיר נמצאת על האי פורט פואד, כשמצפונה הים התיכון וממערבה תעלת סואץ. ניתן להגיע אליה באמצעות מעבורת מפורט סעיד. בשנת 2016 נפתח גשר צף המאפשר להגיע אליה.

## קישורים חיצוניים

* 
## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מצרים: ערי נמל
קטגוריה:מצרים: ערי חוף
קטגוריה:מצרים: ערים
קטגוריה:תעלת סואץ
קטגוריה:פורט סעיד
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1927
קטגוריה:הים התיכון: נמלים
אופיר (פירושונים)

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה עבריים
קטגוריה:שמות פרטיים עבריים לגברים ולנשים
קטגוריה:שמות משפחה טופונימיים
זטה (כדורגל)

**מועדון הכדורגל זטה** הוא מועדון כדורגל מהעיירה גולובובצי, פרבר של עיר הבירה פודגוריצה שבמונטנגרו. המועדון נוסד בשנת 1927. המועדון זכה פעם אחת באליפות ליגת העל של מונטנגרו, בעונת 2006/2007.

## היסטוריה
המועדון הוקם בשנת 1927 תחת השם FK דניקה. בשנת 1945 שמו שונה ל- FK נאפרדק. עשר שנים מאוחר יותר, בשנת 1955 שונה שמו של המועדון לשמו הנוכחי: FK זטה (מועדון הכדורגל זטה). שנותיה הראשונות של קבוצת הכדורגל היו קשות והיא לא שיחקה בליגה מקצועית במשך 35 שנותיה הראשונות. את רוב הזמן הזה הקבוצה העבירה בליגה האזורית של פודגוריצה, עד שבשנת 1962 קודמה לראשונה בתולדותיה אל הליגה המחוזית של מונטנגרו, בה הקבוצה שיחקה במשך 30 השנים הבאות. בשנת 1996 הקבוצה העפילה לראשונה בתולדותיה לליגה השנייה של מונטנגרו. בשנת 2000 הקבוצה העפילה לליגת העל של סרביה ומונטנגרו. הקבוצה הופיעה לראשונה באירופה בסיום עונת 2004/2005 כאשר סיימה את הליגה במקום השלישי, דבר המקנה לה השתתפות בסיבוב השני של גביע אופ"א. הקבוצה הוגרלה לשחק כנגד שירוקי ברייג הבוסנית ולאחר הפסד בסיכום שני המשחקים הודחה מהטורניר. זטה זכתה באליפות הראשונה בתולדותיה, והיחידה עד כה, בסוף עונת 2006/2007 - עונתה הראשונה של הליגה המונטנגרית הראשונה - ובכך הפכה לאלופת מונטנגרו הראשונה. בעקבות האליפות, הקבוצה זכתה גם להיות הקבוצה הראשונה שמייצגת את מונטנגרו בליגת האלופות בעונת 2007/2008. בסיבוב הראשון, הקבוצה גברה על קבוצת קובנה הליטאית אך בסיבוב השני פגשה הקבוצה את גלאזגו ריינג'רס הסקוטית והודחה מהטורניר. בעונת 2012/2013 השתתפה הקבוצה במוקדמות הליגה האירופית. בסיבוב הראשון פגשה בפיוניק ירוואן הארמנית והדיחה אותה. בסיבוב השני הוגרלה לשחק עם ג'יואסקילה מפינלנד וגברה גם עליה. בהופעתה הראשונה בסיבוב השלישי ניצחה הקבוצה את סרייבו הבוסנית, והעפילה לראשונה לשלב הפלייאוף. בשלב זה פגשה את פ.ס.וו. איינדהובן ההולנדית החזקה, ולאחר שהפסידה 14-0 במצטבר הודחה מהטורניר.

## קישורים חיצוניים
* 

* סטטיסטיקה של הקבוצה 

קטגוריה:קבוצות כדורגל מונטנגריות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1927
קטגוריה:פודגוריצה: ספורט
דייב מת'יוס בנד

**דייב מת'יוס בנד** (באנגלית: **Dave Mathews Band** או בקיצור **DMB**) היא להקת רוק אמריקאית פופולרית. הלהקה הוקמה בעיר שרלוטסוויל שבמדינת וירג'יניה בשנת 1991. מקים הלהקה הוא דייב מת'יוס שהוא גם הנגן והמלחין של רבים משירי הלהקה. אל מתיוס חברו נגן הסקסופון לירוי מור, הבסיסט סטפאן לסרד, נגן הכינור החשמלי בויד טינסלי והמתופף קרטר ביופורד. מאז 1998 הופיע עם הלהקה גם הקלידן בוץ' טיילור אם כי הוא לא הצטרף ללהקה באופן רשמי.
הלהקה מכרה בין 30 ל-40 מיליון אלבומים בכל העולם.

## היסטוריה
מור וביופורד ניגנו שניהם בלהקות ג'אז בשרלוטסוויל, כששמעו קלטת דמו שהפיק מת'יוס והחליטו להסכים לשתף עמו פעולה. בשנת 1991 הוציאה הלהקה אלבום דמו שכלל את השירים: "Recently", "The Song That Jane likes" ו-"Tripping Billies". זמן קצר לאחר מכן הופיעה הלהקה בפסטיבל "יום כדור הארץ" בעיר שרלוטסוויל וזכתה להצלחה רבה שהביאה לה פרסום רב. אחת הסיבות להצלחתה של הלהקה בימיה הראשונים הייתה נכונותה לאפשר לקהל ששמע אותה להקליט את המופע אם כי הלהקה ביקשה שההקלטות לא תמכרנה למטרות רווח.

את הפריצה הגדולה שלה עשתה הלהקה בין השנים 1994 ו-1996 כאשר הוציאה את האלבום הראשון שלה: "Under The Table and Dreaming" שכלל בין היתר את השירים: "Satellite", "What Would You Say" ו-"Ants Marching". האלבום הוקדש לזכר אחותו של דייב מת'יוס, אן, שנרצחה בשנת 1994 על ידי בעלה.

בשנת 1996 הוציאה הלהקה את אלבומה השני, "Crash", שזכה להצלחה רבה ברדיו ובמכירות. הסינגל "So Much To Say" מהאלבום זכה בגראמי. ב-28 באוקטובר 1997 הוציאה את האלבום ההופעה הראשון שלה: "Live at Red Rocks 8.15.95". מאז הוציאה הלהקה עוד שלושה אלבומי אולפן ("Before These Crowded Streets" (1998), "Everyday" (2001), "Busted Stuff" (2002) ו-"Stand Up" (2005( ועשרות אלבומי הופעה.

ב-19 באוגוסט 2008 מת הסקסופוניסט לרוי מור בתאונה בחוותו, וג'ף קופין, סקסופוניסט להקת בלה פלק והפלקטונס, החליף אותו בסיבוב ההופעות של הלהקה ובהקלטת האלבום "Big Whiskey and the GrooGrux King" שיצא לאור ביוני 2009. מאז הוא מופיע באופן קבוע עם הלהקה ומשתתף בהקלטותיה באולפן.

בינואר 2010 הודיעה הלהקה כי תגיעה לישראל לשתי הופעות, אולם בעקבות הקמפיין הפלסטיני לחרם אקדמי ותרבותי על ישראל ביטלה את ההופעה. אחר כך הפך מנהיג הלהקה, דייב מת'יוס, לפעיל ב.

ב-2011, לאחר 20 שנים רצופות של הקלטת אלבומים והופעות חיות רבות, הלהקה לקחה "שנת שבתון" עם הופעות בודדות בלבד (לרוב הופעות דו-יומיות ותלת-יומיות עם אורחים מוזיקליים שונים ולהקות פחות מפורסמות). ההופעות הללו נקראו בשם Caravan.
בקיץ 2012, הלהקה חזרה לסיבוב הופעות מלא ואף הוציא לאור אלבום חדש בשם "Away From The World" שאמור לצאת לאור ב-11 בספטמבר 2012.

## קישורים חיצוניים

* 

* אתר המעריצים הרשמי
* 
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:להקות רוק אלטרנטיבי
קטגוריה:להקות רוק אמריקאיות
קטגוריה:להקות זוכות פרס גראמי
קטגוריה:רביעיות מוזיקליות
קטגוריה:שארלוטסוויל
קטגוריה:אמני RCA רקורדס
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1991
קטגוריה:וירג'יניה: להקות
הומוגרף

בבלשנות, **הומוגרף** (בלועזית: **Homograph**, מיוונית: **ὁμός** (homós) – "זהה", ו-**γράφω** (gráphō) – "כתיבה") הוא מילה שהכתיב שלה זהה למילה אחרת בעלת משמעות שונה.

מילים הומוגרפיות יכולות להיות הומופוניות (שאופן ההגייה שלהן זהה), ואז הן נקראות הומינימיות, או הטרופוניות (שאופן ההגייה שלהן שונה). לרוב, כשמשתמשים במילה "הומוגרף" מתכוונים דווקא לאפשרות השנייה.

## דוגמאות
#### דוגמאות להומוגרפים בעברית
##### מילים שהן הומוגרפיות רק בכתיב לא מנוקד
* חלק – חלק / חֵלֶק – חָלַק
* שמן – שמן – שמן / שֶׁמֶן – שָׁמֵן – שָׁמַן
- כתיבן של מילים אלו זהה אך ניקודן שונה.
* ילד – ילד / יֶלֶד – יֵלֵד (ילד וילדה – מַה-יֵּלֶד יוֹם)
* אורך – אורך / אֹרֶךְ – אוֹרֵךְ
* בוקר – בוקר / בֹּקֶר – בּוֹקֵר
* ורד – ורד / וֶרֶד – וְרֵד (ניחוח הוורד – עלה למעלה ורד למטה)
- מילים אלו נבדלות בהגייתן רק במיקום הטעם.

##### מילים שהן הומוגרפיות גם בכתיב מנוקד
* מְסַפֵּר – מְסַפֵּר: כתיבתן והגייתן של מילים אלו זהה אך יש להן משמעות שונה (לספר סיפור לעומת לגזוז שערות).

#### דוגמאות להומוגרפים באנגלית
* Read – קרא בעבר (נהגה דומה ל-red, אבל עם תנועה ארוכה) לעומת קורא בהווה או קרא בציווי (נהגה כמו reed*).
* Lead – כשהוגים את צירוף האותיות ea כמו הניקוד צֵירֵי, משמעות המילה היא "עופרת". כשהוגים צירוף זה כמו הניקוד חיריק, המשמעות היא "הוביל".

## קריאת הומוגרפים
הומוגרף שמופיע כמילה בודדת ולא בתוך הקשר מסוים יכול להיקרא במספר אופנים נכונים. לעומת זאת, כאשר הומוגרף מופיע בתוך משפט או בהקשר ספציפי אחר יש להכיר את המילה על מנת לקרוא אותה נכון. קריאת הומוגרפים יכולה להוות קושי אצל אנשים עם סוגים מסוימים של דיסלקסיה (דיסלקסית שטח).

## ראו גם
* הומופון

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מילים
קטגוריה:בלשנות
קטגוריה:כתב
ג'ק וג'יל

**ג'ק וג'יל** (באנגלית: **Jack & Jill**) היא דרמה קומית אמריקאית, אשר שודרה החל מ-26 בספטמבר 1999 עד 11 באפריל 2001 ברשת The WB.

בישראל שודרה הסדרה בערוץ 3 בתחילת העשור הראשון של המאה ה-21.

## תקציר העלילה
הדמויות הראשיות בסדרה הם ג'ק (משמה הפרטי ג'קלין) וג'יל (משם משפחתו ג'ילפסקי).

הסדרה מתחילה כאשר ג'ק מגלה שארוסה בגד בה עם השושבינה הראשית ועוזבת אותו לפני החתונה. היא בורחת לניו יורק ועוברת לגור עם חברתה מהתיכון אודרי גריפין.
ג'ק פוגשת במהרה את השכן מלמעלה, ג'יל, הבחור הנכון בזמן הלא נכון. באותה תקופה, ג׳יל מנהל מערכת יחסים ארוכה עם אליסה קרונקייט. במהלך הזמן, ג׳ק מכירה את שני חבריו הנאמנים, אם כי קצת ביזאריים, של ג'יל: ברטו ומייקי.
ג'יל מתחיל לפקפק בקשר שלו עם אליסה לאחר שהוא פוגש את ג'ק. כשג'ק מקבלת עבודת התמחות במדורי הטלוויזיה בהם עובדת אליסה, העתיד של ג'ק וג'יל לא נראה ורוד.
כבר בפרק השני ג'יל נפרד מאליסה והעניינים מתחילים להסתבך.

ג'ק וג'יל נעשים זוג לאחר שהם מתייאשים מקשר מהותי עם בני זוגם הקודמים.

הסדרה עוקבת אחרי חייהם של ששת החברים, מבחינה רומנטית, כלכלית, משפחתית וכו'. במהלך הסדרה ג'ק וג'יל נפרדים כמה פעמים בכוונה להיות רק ידידים, אך הם חוזרים לחיים זוגיים ואף עומדים להתחתן בסוף העונה השנייה.

ברטו מאוהב באודרי כבר מתחילת הסדרה, אך כל פעם שהוא מנסה להראות לה זאת הוא מתבלבל ו"מפקשש". הוא עומד מהצד ורואה אותה יוצאת עם בחורים שונים. השניים נעשים זוג בפרק העשירי. בפרק האחרון של העונה הראשונה הזוג נפרד בעקבות בגידה של ברטו ואודרי מחליטה לעבור לגור בלוס אנג'לס. כאשר היא חוזרת הם מחליטים לנסות להתגבר על העבר ומנסים כל יתר העונה לתקן את הקשר ביניהם.

מייקי ואליסה נעשים שותפים לדירה לאחר ששניהם מבינים שחבל לחפש שתי דירות כשאפשר לגור יחד. במהלך הסדרה השניים יוצאים עם דמויות רבות, מייעצים אחד לשני ונהיים חברים טובים מאוד. מדי פעם מייקי לא מתאפק ומציע הצעות מגונות לאליסה, שבדרך כלל יודעת לשים לו גבולות.

## הדמויות הראשיות
* **דייוויד (ג'יל) ג'ילפסקי** (איוון סרגיי)- מעצב צעצועים מצליח וצלם
* **ג'קלין (ג'ק) בארט** (אמנדה פיט)- מתמחה במשרדי חדשות
* **אודרי גריפין** (ג'יימי פרסלי)- רקדנית/שחקנית בברודוויי
* **אליסיה קרונקייט** (שרה פולסון)- עמיתה של ג'ק במשרדי הטלוויזיה
* **ברטלמיו (ברטו) זיין** (ג'סטין קירק)- סטודנט לרפואה, בחור פיקח אך חסר ביטחון
* **מייקל (מייקי) רוסו** (סיימון רקס)- ברמן ו"פילוסוף"

## הפקה
התפקיד של ג'ק ניתן בהתחלה לשחקנית אמיליה היינל, אך לאחר צילום הפיילוט הוחלפה על ידי אמנדה פיט.

שיר הפתיחה של הסדרה היה השיר "The Truth about Romeo" (האמת על רומיאו). בעונה הראשונה בוצע על ידי הלהקה "Pancho's Lament" שגם כתבו את השיר. בעונה השנייה השיר מבוצע על ידי דייוויד קרוסבי.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:The WB
קטגוריה:סדרות קומדיה אמריקאיות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה שמתרחשות בניו יורק
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 1999
ניקולא שאמפור

שמאל|ממוזער|ניקולא שאמפור בצעירותו
**ניקולא-סבסטיאן רוֹש** (בצרפתית: **Nicolas-Sébastien Roch**) המוכר כ**ניקולא שאמפור**  (בצרפתית: **Nicolas Chamfort**; 6 באפריל 1741 – 13 באפריל 1794) היה סופר, משורר ופובליציסט צרפתי, שנודע כמחברם של אפיגרמות ובאפוריזמים השנונים שלו.  לאחר שנרדף בגלל דעותיו הפוליטיות בתקופת המהפכה הצרפתית שם קץ לחייו.

## קורות חיים
ניקולא-סבסטיאן רוש נולד בעיר קלרמון-פראן, בחבל אוברן שבצרפת. למד בקולז' גראסן בפריז, הצטיין בלימודיו, זכה במלגה ואימץ לעצמו את השם שאמפור. התפרנס מהוראה ומכתיבה מזדמנת, ובשל שנינותו והופעתו הנאה זכה לתשומת לב מצד אנשי החברה הגבוהה של פריז. ב- 1764 כתב את הקומדיה "ההודית הצעירה" שזכתה להצלחה, ובעקבותיה כתב שורת מאמרים ושירים. ב-1769 זכה בפרס האקדמיה הצרפתית עבור יצירתו "שיר הלל" שהקדיש למולייר. ב-1770 כתב את הקומדיה "הסוחר מאיזמיר", וב-1774 זכה בפרס האקדמיה של מרסיי עבור יצירתו "שיר תהילה" שהקדיש לז'אן דה לה פונטן.

ב-1776 כתב את הטרגדיה "מוסטפא וזאנגיר" שהועלתה על הבמה בפונטנבלו בנוכחותם של המלך לואי השישה עשר ושל אשתו מארי אנטואנט. המלך העניק לו קצבה שנתית והוא נתמנה למזכירו של לואי החמישי, ז'וזף דה בורבון-קונדה, שהיה מאנשי בית המלוכה. אולם, ניקולא שאמפור שמאס עד מהרה בחיי חצר המלכות, התפטר מתפקידו ופרש לאוטיי שממערב לפריז. בהשראת אמרותיהם של פרנסואה דה לה רושפוקו, של המרקיז דה וובנארג ושל וולטר, החל ניקולא שאמפור לכתוב שם את אמרותיו השנונות, וב-1781 נבחר לחבר האקדמיה הצרפתית.

ב-1783 פגש באונורה מירבו והפך למבקר חריף של הממשלה. ב-1789 היה אחד מדובריה של המהפכה הצרפתית, כתב מנשרים, נשא נאומים ברחובותיה של פריז והיה מן הראשונים שנכנסו לבסטיליה ב-14 ביולי של אותה שנה. שימש כמזכיר מועדון היעקובינים (1790–1791) וכתב מאמרים חוצבי להבות בזכות המהפכה בעיתון "מרקור דה פראנס" ובעיתונים אחרים.

אחרי הפיכת היעקובינים (10 באוגוסט 1792) התנגד לאנשי הקומונה הפריזאית, שבתמיכת היעקובינים ערכו טבח באסירים המלוכנים (2–3 בספטמבר של אותה שנה), ותמך בז'ירונדינים (רפובליקנים מתונים). כתוצאה, נחשד בבגידה ותפקידו הפוליטי הגיע לקצו. באוגוסט 1793 הושם במעצר ושוחרר כעבור ימים מספר. אך בספטמבר של אותה שנה, משום שידע כי ימיו ספורים, ניסה להתאבד בירייה. הוא נפצע באופן אנוש וסבל ייסורים נוראים עד מותו באפריל 1794.

יצירת המופת של ניקולא שאמפור "אמרות ומחשבות, דמויות ומעשיות" יצאה לאור שנה אחרי מותו. ביצירתו זו הוא מביע בעיקר את אכזבתו מן החיים. ניקולא שאמפור שתלה את תקוותו במהפכה הצרפתית, אך נאלץ להיות עד לטרור של ז'ורז' דנטון, של ז'אן-פול מארה ושל רובספייר, וכתב את הדברים הבאים: "התקווה כמוה כרופא אליל המתעתע בנו תמיד, ובאשר לי, אושרי החל כאשר נטשתי אותה." "בצרפת ישנם שבעה מיליון מבקשי צדקה, ושנים עשר מיליון שאינם מסוגלים לתת דבר." לפני מותו אמר: "לבסוף, אני עוזב את העולם הזה, שבו הלב חייב להישבר."

## לקריאה נוספת
* ניקולא שאמפור – **מאמרות** (מצרפתית: ראובן מירן), דחק, כרך טו', 2022.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:סופרים צרפתים
קטגוריה:משוררים צרפתים
קטגוריה:מחזאים צרפתים
קטגוריה:פובליציסטים צרפתים
קטגוריה:המהפכה הצרפתית: אישים
קטגוריה:מתאבדים: סופרים
קטגוריה:מתאבדים: משוררים
קטגוריה:חברי האקדמיה הצרפתית
קטגוריה:צרפתים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:ילידי 1741
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1794
ריקרדו וולף

**ריקרדו וולף** (**Ricardo Wolf**; שמו המקורי: **ריכרד וולף** (**Richard Wolf**); בשמו הספרדי: **ריקרדו סוּבִּירָנָה אי לוֹבּוֹ** (**Ricardo Subirana y Lobo**); 1887, הנובר – 2 בפברואר 1981, הרצליה) היה ממציא, דיפלומט ונדבן יהודי יליד גרמניה, שהיה ציר קובה בישראל.

## קורות חיים
וולף נולד בשנת 1887 בעיר הנובר שבגרמניה והיה אחד מ-14 ילדי המשפחה. אביו, מוריץ וולף, היה בעל סדנת מתכת
ומעמודי התווך של הקהילה היהודית.
בשנת 1913 היגר לקובה; את שם משפחתו תרגם לספרדית, "לובו" (זאב). בשנת 1924 נישא לספורטאית הקטלאנית פרנסיסקה סובירנה, אלופת עולם בטניס לשנת 1920, ואימץ את שם משפחתה של רעייתו.

וולף פיתח המצאה בתחום הפקת ברזל מפסולת הברזל של בתי היציקה. ההמצאה שימשה במפעלי פלדה רבים והודות לכך זכה לתגמולים רבים.

לוולף היו השקפות סוציאליסטיות, לכן מימן חלק מפעילותו של פידל קסטרו בתקופת המחתרת, ולאות תודה מונה על ידי קסטרו בשנת 1960 (בשנות ה-70 לחייו) לצירה השני של קובה בישראל (אחרי אלברטו דה לה קַמפָּה אי רוֹף ; ולפני כן שימש רפאל זילבר כנציגה של קובה בישראל). עוד לפני כן גילה עניין בישראל וביקר בה. וולף החל את כהונתו ב-1 בספטמבר 1960 וכיהן בתפקיד זה עד לשנת 1973, שבה ניתקה קובה את יחסיה עם ישראל. לאחר מכן המשיך להתגורר בישראל, בביתו שבהרצליה פיתוח.

בתחילת שנות ה-70 טופלה אשתו של וולף במחלקת הריאות של המרכז הרפואי מאיר בכפר סבא. בעקבות זאת התיידד וולף עם פרופ' ישראל ברודרמן, מנהל המחלקה, והעניק תרומה כספית נדיבה לפיתוח המחלקה.

בשנת 1975 ייסד את **קרן וולף**, המעניקה את **[[פרס וולף|פרסי וולף]]** למדענים ולאמנים מרחבי העולם, וכן מלגות לסטודנטים ומענקים לאנשי מדע העוסקים במחקר במוסדות להשכלה גבוהה בישראל.

בשנת 1981 נפטר בביתו בהרצליה. רעייתו נפטרה כעבור חודש, ושניהם קבורים בבית הקברות של קיבוץ געש. לזוג לא היו ילדים.

## קישורים חיצוניים

* מייסדים ותורמים: ריקרדו וולף ופרנסיסקה סובירנה-וולף, באתר קרן וולף
* עקיבא צימרמן, מהנובר להוואנה: ראובן וולף בן החזן מהנובר עזר לקסטרו להגיע לשלטון..., באתר "חזנות"
* נציגויות דיפלומטיות של קובה העולם - בשנת 1968
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ממציאים יהודים
קטגוריה:יהודים גרמנים
קטגוריה:יהודים קובנים
קטגוריה:דיפלומטים יהודים
קטגוריה:קובה: יחסי חוץ
קטגוריה:נדבנים ישראלים
קטגוריה:שגרירים בישראל
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:אישים הקבורים בקיבוצים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1887
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1981
הפרפר חוצה את הכביש

שמאל|ממוזער|150px| 
"**הפרפר חוצה את הכביש**" (בפינית: **Perhonen ylittää tien**) הוא שמו של קובץ שירים, הכולל במקורו את כל יצירתה השירית של הסופרת והמשוררת הפינית אווה קילפי, אחת החשובות ביוצרות הפיניות בנות ימינו.

## על הקובץ
קובץ זה ראה אור בהלסינקי בשנת 2000, והשירים הכלולים בו התפרסמו במקור בשישה ספרי שירה שונים:

* זמר אהבה ושירים אחרים (1972).

* בברכה (1976).

* לפני המוות (1982).

* אנימליה (1987).

* תודה על האתמול (1996)

* שירים אחרונים (1996-2000).

התרגום העברי של הקובץ ראה אור בשנת 2007, בתרגומו של רמי סערי, שאף הוסיף לו מבוא והערות.. האנתולוגיה העברית התפרסמה כחלק ממפעל שמטרתו להגביר את המודעות לספרות פינלנד בישראל.

## מאפייני שירתה של קילפי

שירי "הפרפר חוצה את הכביש" ממוקדים ביחסי אנוש, ביחסים בין האדם לעולם החי והצומח ובגעגועים לחבל קרליה שהמשוררת נעקרה ממנו בילדותה עקב מלחמת העולם השנייה. עיסוק היוצרת ביחסי אנוש מציג לקוראים כלים להתמודדות עם מצוקת הבדידות ועם האבל, שכן היתמות והפרדה מקרובים ומאהובים היא אחד הנושאים החוזרים ונשנים ביצירתה. חסד האהבה, שהמשוררת שבה ומזכירה ברבים משיריה, נתפש כאמצעי יאה למעורבות חברתית ופוליטית ולהתנגדות לאדישות ולכוחניות ביחסים בין בני-האדם. שירתה של קילפי מעוררת גם למודעות בנוגע לבעיות הסביבה, וארגונים רבים שפעילותם קשורה לאקולוגיה עשו שימוש בשיריה.

לדוגמה השיר "המתווך צולח", המבטא את יחסה לטבע ולקשר בין חלק מבני-האדם לבינו:

רוב שיריה של קילפי הם חסרי כותרת (חסרי שם) ולכן הם מזוהים על-ידי המלים הראשונות שלהם.

קילפי מבטאת ביצירתה חמלה רבה כלפי כל יצורי הטבע - בעלי החייים והצמחים - ובמיוחד כלפי אלה הנשחטים ונאכלים על-ידי האדם. להלן קטע מהשיר "באחד הימים":

## קישורים חיצוניים
*על המשוררת ועל שיריה, וכן כמה שירים לדוגמה, באתר "טקסט"
*
*התערוכה “שא רגלך מדוושת הגז: הפרפר חוצה את הכביש”

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי 2000
קטגוריה:ספרי שירה
קטגוריה:ספרות פינית
קטגוריה:ספרי הוצאת כרמל
כרומיזם

ממוזער|דוגמה לתרמוכרומיזם - שינוי צבע בהתאם לשינוי בטמפרטורה
**כרומיזם** הוא תהליך כימי המביא לשינוי הפיך או בלתי הפיך בצבעו של חומר. ברוב המקרים הכרומיזם מבוסס על שינוי במצב האלקטרוני של המולקולות, במיוחד אלקטרוני π ו-d, ולכן התופעה נגרמת בדרך כלל עקב גורם חיצוני המביא לשינוי צפיפות האלקטרונים בחומר. לחומרים רבים בטבע תכונות כרומיות, ופותחו גם מגוון חומרים מלאכותיים בעלי תכונות אלה.

חומרים בעלי תכונות כרומיזם משמשים למגוון יישומים, כמו חיישנים, צבעים לבגדים, משקפי שמש (המתכהים בחשיפה לאור חזק), וחפצי נוי שונים.

## תופעות שינוי צבע
כרומיזם מסווג לפי סוג הגירוי החיצוני המביא לשינוי הצבע. גורם זה יכול להיות כימי או פיזיקלי. הסוגים העיקריים הם:
* תרמוכרומיזם - שינוי צבע עקב חום, כלומר, שינוי טמפרטורה. זהו סוג הכרומיזם הנפוץ ביותר.
* פוטוכרומיזם - נגרם עקב הקרנת חומר בקרינה אלקטרומגנטית (אור נראה, קרינת על-סגול ועוד). התופעה מבוססת על איזומריזציה בין מבנים מולקולריים שונים.
* אלקטרוכרומיזם - נגרם עקב איבוד או תוספת אלקטרונים. תופעה זו מתרחשת בחומרים בעלי אתרים פעילים לתגובות חמצון חיזור, כמו יונים מתכתיים או רדיקלים אורגנים.
* סולבטוכרומיזם - תלוי בקוטביות של הממס. רוב התרכובות הסולבטוכרומיות הן קומפלקסים מתכתיים.
* יונוכרומיזם - נגרם עקב תגובה עם יונים.
* הלוכרומיזם - נגרם עקב שינוי רמת החומציות.
* טריבוכרומיזם - נגרם עקב חיכוך מכני.
* פיאזוכרומיזם - נגרם עקב לחץ מכני.

## תופעות כרומיות
תופעות כרומיות הן התופעות בהן מתקבל צבע בעקבות אינטראקציה בין אור לחומר. ניתן לסווג את האינטראקציות השונות לחמישה סוגים:
* שינוי צבע הפיך.
* בליעת אור והחזרת אור.
* בליעת אנרגיה ופליטת אור (ראו לומינסנציה).
* בליעת אור והעברת אנרגיה (או המרתה).
* מניפולציה של האור באמצעים שונים (כמו התאבכות, מסכי LCD, אלקטרואופטיקה ופוטוניקה).

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:פוטוכימיה
ונרה 4

** ונרה 4** הייתה הגשושית הרביעית בתוכנית ונרה הסובייטית ששימשה למחקר כוכב הלכת נוגה. היא שוגרה ב-12 ביוני 1967 וכשהייתה במסלול מסתה היבשה הייתה 1,106 ק"ג. היא שוגרה מ-"טיאז'ולי ספוטניק" ("לוויין כבד" בתרגום מרוסית) לעבר נוגה במטרה לחקור את האטמוספירה שלו. ב-18 באוקטובר 1967 הגשושית נכנסה לאטמוספירה של נוגה ושחררה שני מדחומים, ברומטר, מד גובה לפי גלי רדיו, כלי מדידה לצפיפות אטמוספירית, 11 מודדי גזים, ושני משדרי רדיו ששידרו בגלי DM. הרכב הראשי של הגשושית שנשא קפסולה אל נוגה נשא מגנטומטר, כלי למדידת קרינה קוסמית, ספקטרומטרי לימן-אלפא למדידת מימן וחמצן אטומיים, ומלכודות חלקיקים (לחיפוש רוח שמש). הגשושית החזירה אותות והפעילה מערכת צניחה. היא המשיכה לשדר עד שהגיעה לגובה של 24.96 ק"מ. מקום נחיתתה נמצא קרוב לנקודת רוחב 19° צפון ונקודת אורך 38° מזרח.

ונרה 4 התבלטה בכך שהייתה הגשושית הראשונה שביצעה מדידות וניתוח של נתונים מקומיים על סביבתו של כוכב לכת שאינו כדור הארץ. היא סיפקה ניתוח כימי על הרכבה של האטמוספירה בנוגה לפיו האטמוספירה מורכבת בעיקר מפחמן חד-חמצני ואחוזים אחדים ממנה מהווים חנקן. אף על פי שהקפסולה לא הגיעה בשלמותה לשטח היא סיפקה מדידות ישירות ראשונות והוכיחה שנוגה הוא כוכב לכת חם מאוד ושהאטמוספירה שלו צפופה בהרבה מהמצופה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:גשושיות סובייטיות
קטגוריה:תוכנית ונרה
ז'נבה (קנטון)

**הרפובליקה וקנטון ז'נבה** (בצרפתית: **République et Canton de Genève**) הוא הקנטון המערבי ביותר של שווייץ, ובירתו היא העיר ז'נבה. הוא גובל בצרפת כמעט מכל עבר.

מלבד הגבול עם צרפת, יש לקנטון ז'נבה גם גבול צר עם הקנטון ווֹ (Vaud) דובר הצרפתית ועם אגם ז'נבה. הקנטון ממוקם בחלקה הדרום מערבי של שווייץ והוא אחד האזורים המעוירים במדינה.

קנטון ז'נבה צורף אחרון לשווייץ כחלק מהראקציה לכיבושי צרפת לאחר נפילת נפוליון בונפרטה. בדומה לכל קנטון בשווייץ גם הוא מוגדר כרפובליקה. תושבי קנטון זה נוטים להדגיש עובדה זו יותר מתושבי קנטונים אחרים ונוטים לראות עצמם כנבדלים משאר השווייצרים משום שהקנטון שלהם הצטרף אחרון לשווייץ.

בשנת 2013 היו בקנטון 45 רשויות מקומיות, מתוכן שנים עשר ערים עם אוכלוסייה של למעלה מ-10,000 נפש.

## היסטוריה
ז'נבה הייתה נסיכות של האימפריה הרומית הקדושה משנת 1154, אלא שבשנת 1290 ניתנה גם סמכות חילונית במקום. בשנת 1387. הוחל ממשל מקומי במקום הרפובליקה של ז'נבה הוכרזה בשנת 1541 ובשנתיים שלאחר מכן נכתבה חוקה. ב-1584 נכרתה ברית בין הרפובליקה לקונפדרציה השווייצרית הישנה.

רוחות המהפכה הצרפתית הגיעו לז'נבה בשנת 1792 ובפברואר 1794 נכתבה חוקה חדשה ומהפכנית אשר הכריזה על השוויון בין כל האזרחים. לאחר מותו של רובספייר ביולי של אותה שנה חלה מהפכת נגד אשר הובילה לפלישה הצרפתית בשנת 1798 עד שלבסוף עבר האזור לקונפדרציה השווייצרית בשנת 1815 כקנטון ה-22. בקונגרס וינה, שנערך באותם חודשים, הורחבו גבולותיו של הקנטון.

## פוליטיקה
החוקה של הקנטון אומצה בשנת 1847 ומאז תוקנה מספר פעמים. בממשלת הקנטון ("מועצת המדינה") חברים כשבעה חברים הנבחרים אחת לארבע שנים. ב"מועצה הגדולה" - הגוף המחוקק של הקנטון יש 100 צירים הנבחרים אחת לארבע שנים. כל שינוי בחוקה דורש משאל עם. חוק יכול להיבדק במשאל עם אם 7,000 תושבים דורשים כך ו-10,000 תושבים יכולים להציע חוק חדש.

לקנטון יש 11 מושבים במועצה הלאומית של שווייץ. בבחירות הפדרליות שנערכו באוקטובר 2015 המפלגה הפופולרית ביותר הייתה המפלגה הליברלית אשר קיבלה שלושה מושבים עם 20.5% מהקולות.

## דמוגרפיה
נכון ל-30 ביוני 2014 יש בקנטון 479,158 תושבים. הקנטון נחשב לאחד מהקוסמופוליטיים במדינה. נכון לשנת 2014 בקנטון יש 194,623 תושבים זרים אשר הגיעו מ-187 מדינות שונות. אחוז התושבים הזרים עומד על 40.1%. נכון לחודש דצמבר 2013 האוכלוסייה מתפלגת כך: 168,505 אנשים במקור מז'נבה (35.4%), 112,878 שווייצריים מקנטונים אחרים (23.7%). כ-73% זרים מגיעים מאירופה, 9.1% מאפריקה, 9.0% מאמריקה ו-8.5% מאסיה. 54% מהתושבים מחזיקים בדרכון זר.

נכון לשנת 2014, השפה השכיחה בז'נבה היא צרפתית, שמדוברת על ידי 81.04% מהאוכלוסייה. אחריה באות אנגלית (10.84%), פורטוגזית (9.89%), ספרדית (7.82%) וגרמנית (5.32%); המשיבים הורשו לדווח על יותר משפה אחת.

הקנטון נחשב למעוז נוצרי פרוטסטנטי. עם זאת, במהלך המחצית השנייה של המאה ה-20 עלה מאוד חלקם של הקתולים (36.6% החל משנת 2012), במידה רבה עקב הגירה מדרום אירופה, ובימינו הם עולים במספרם על חברי הכנסייה המתוקנת השווייצרית (10.8% החל משנת 2012). באוכלוסייה גוברים גם תהליכי חילון. עם זאת, הקנטון עדיין נחשב באופן רשמי לפרוטסטנטי. התושבים באזורים הסמוכים בצרפת הם ברובם קתולים.

בשנת 2012 הצהירו 5.4% מאוכלוסיית הקנטון שהם שייכים לקבוצות נוצריות אחרות, 5.5% היו מוסלמים, ו-5.9% שייכים לקבוצות דתיות אחרות. שאר האוכלוסייה היו "לא דתיים" או לא ענו על השאלה במפקד.

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:שווייץ: קנטונים
השריר העגול הקטן

**השריר העגול הקטן** (TA: Musculus teres minor) הוא אחד מהשרירים מסובבי הכתף. השריר ממוקם בחלקה האחורי התחתון של עצם השכם ומחובר בינה לבין עצם הזרוע. בהפעלתו מסובב השריר את הזרוע לכיוון חיצוני וכאחד ממסובבי הכתף, שומר השריר על יציבות מפרק הזרוע.

## תיאור
תחילתו של השריר העגול הקטן בחלק העליון של הגבול הצידי (בית השחי) של עצם השכם.

חלקו המרוחק של השריר נאחז בחלקה התחתון של הגבשושית הגדולה של עצם הזרוע.

לעיתים משולבים סיבי השריר העגול הקטן בסיבי השריר המך קוצי.

## עצבוב
השריר העגול הקטן מעוצבב על ידי שורשי העצב הצוואריים החמישי והשישי (C5, C6) דרך **עצב השחי** (Nervus axillaris).

## קישורים חיצוניים

עגול קטן
פרובינקיה אפריקה

**אפריקה** (בלטינית: **Africa**) היה שמה של פרובינקיה רומית בצפון אפריקה.

## היסטוריה
הפרובינקיה הוקמה ב-146 לפנה"ס אחרי ניצחונה של רומא במלחמה הפונית השלישית. בעקבותיו חולקו שטחי קרתגו בין בעלות בריתה של רומא בצפון אפריקה והשאר הפכו לפרובינקיה חדשה בשם "אפריקה וטוס".

לאחר ניצחונו של יוליוס קיסר על מתנגדיו בקרב תאפסוס בשנת 46 לפנה"ס הוא קרע חלק מממלכת נומידיה, שמלכה יובה הראשון נלחם נגדו, וייסד פרובינקיה חדשה בשם אפריקה נובה. הקיסר אוגוסטוס איחד את שתי הפרובינקיות תחת השם "אפריקה פרוקונסולריס", שהפכה להיות פרובינקיה סנאטורית.

תהליך יישובה של הפרובינקיה, שהתחיל בזמנו של גאיוס גרקכוס, הגיע לשיאו תחת שלטונו של אוגוסטוס, אשר ייסד עשרות קולוניות רומיות וכתוצאה מכך הפרובינקיה עברה תהליך של רומאניזציה.

הרפורמות של דיוקלטיאנוס הובילו לחלוקת הפרובינקיה לפרוביניקיות קטנות יותר ששמן: "טריפוליטניה" ו"אפריקה ביזאנה" ו"אפריקה זאוגיטנה".

הפרובינקיה נכבשה על ידי הוונדלים בשנת 430, והם הקימו בה ממלכה שבירתה קרתגו. אירוע זה סימל את תחילת שקיעת התרבות הרומית בפרובינקיה. המצביא הביזנטי בליסריוס הביס את הוונדלים בשנת 533 וסיפח מחדש את הפרובינקיה. היא הפכה לחלק מ"המחוז הפרטוריאני של אפריקה" ו ומאוחר יותר חלק מ"האקסרכיה של אפריקה". היא נכבשה שוב על ידי הערבים בשנת 685 כמעט ללא התנגדות.

## קישורים חיצוניים

* Roman Africa at www.unrv.com

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אפריקה: היסטוריה
קטגוריה:פרובינקיות רומיות
קטגוריה:צפון אפריקה: היסטוריה