מושבות הטמפלרים בארץ ישראל

**מושבות הטמפלרים בארץ ישראל** היו יישובים שהוקמו בארץ ישראל על ידי תנועת הטמפלרים הגרמנית בתקופת שלטון האימפריה העות'מאנית ובתקופת המנדט הבריטי (בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20). במהלך מלחמת העולם השנייה וזמן קצר לאחריה מושבות אלו התרוקנו מאוכלוסייה ותושביהן הגרמנים הועברו לאוסטרליה.

## היסטוריה
[ממוזער|[המושבה הגרמנית (חיפה)|המושבה הגרמנית בחיפה, 1875]]

### מושבת הטמפלרים בחיפה
ב-6 באוגוסט 1868 כריסטוף הופמן וגאורג דוד הרדג שהיו ממייסדי תנועת הטמפלרים, עזבו את גרמניה ביחד עם משפחותיהם וחברים נוספים בתנועה ועברו לארץ ישראל. הם הגיעו לנמל חיפה ב-30 באוקטובר של אותה שנה. מאחר שהגיעו למסקנה שההתיישבות בירושלים לא תהיה מעשית עבורם, הם תכננו בתחילה להתיישב בקרבת מקום בסמוך לעיר נצרת, אך במהלך מסעם נאמר להם שחיפה תהיה מתאימה יותר, בשל הנמל שבה ותנאי אקלים טובים.

הופמן והרדג רכשו אדמות למרגלות הר הכרמל, ובשנת 1868 הוקמה שם המושבה הגרמנית של חיפה. באותה תקופה, אוכלוסיית העיר חיפה מנתה סך הכל כ-4,000 תושבים. המתיישבים הטמפלרים בנו רחוב ראשי נאה שזכה להערכה רבה מצד המקומיים. רוחבו היה כ-30 מטרים ובשני צידיו נשתלו עצים. הבתים, שתוכננו על ידי האדריכל יעקב שומאכר, נבנו מאבן, עם גגות רעפים אדומים, במקום גגות שטוחים או בצורה כיפה שהיו אז הנפוצים באזור. עוד בטרם הפכה המושבה לעצמאית התנאים הקשים של האקלים, העבודה הקשה ומחלות ומגפות גבו את חייהם של רבים מהתושבים. הרדג נשאר בחיפה, בעוד הופמן עבר להקים מושבות אחרות.

באותה שנה מייסד הדת הבהאית בהאא אללה הגיע לאזור חיפה-עכו כאסיר של האימפריה העות'מאנית. שנים לאחר מכן, לאחר שחרורו המוחלט מהמאסר, הוא ביקר במושבה הטמפלרית בהר הכרמל מספר פעמים וכתב מכתב להרדג. הוא ביקש מבנו, עבדול-בהאא, לבנות, על קו כביש מושבת הטמפלרית (שדרת הכרמל) מקדש למבשר הדת, המכונה "הבאב", באמצע הדרך במעלה ההר. השילוב של מבני המושבה הטמפלרית והמקדש הפכו לציון הדרך המשמעותי ביותר בעיר חיפה המודרנית.

### מושבת יפו
בשנת 1869 הופמן הקים את המושבה האמריקאית-גרמנית ביפו, ששוכנת כיום באזור שהוא חלק מתל אביב-יפו. המושבה הוקמה במקום שאכלס בעבר נוצרים מארצות הברית שנטשו אותו, וזו הסיבה ששם המושבה נודע כ"המושבה האמריקאית-גרמנית". הכנסייה הפרוטסטנטית: כנסיית עמנואל ובית הקונסוליה הגרמנית נבנו במושבה על ידי תושבי המקום הטמפלרים.

התפוזים שגודלו במושבה היו הראשונים שנשאו את התווית תפוזי ג'אפה שהפכו לאחד המותגים החקלאיים הידועים ביותר באירופה, והשם משמש עד ימינו אלו למטרות שיווק של תוצרת תפוזים ישראלים בעולם.

### שרונה וירושלים
[ממוזער|שרידי מבני הכנסייה הטמפלרית של [שרונה (מושבה)|המושבה שרונה בקריה, תל אביב]]
בשנת 1871 הוקמה מושבה שלישית, בשרונה, שהיוותה את המושבה החקלאית הראשונה של הטמפלרים על תוואי הדרך מיפו לשכם. בשנת 1873 הוקמה המושבה הגרמנית בירושלים מחוץ לחומות העיר העתיקה בירושלים והייתה למושבה הרביעית שהוקמה.

הטמפלרים הקימו גם שירות אוטובוסים קבוע בין חיפה לערים האחרות, קידמו את תעשיית התיירות במדינה, ותרמו תרומה חשובה לסלילת כבישים.

### ביקורו של הקייזר וילהלם וייסוד וילהלמה, ולהאלה, בית לחם הגלילית וולדהיים
שמאל|ממוזער|250x250 פיקסלים|בית הקברות הטמפלרי במושבה הגרמנית, ירושלים
בשנת 1898 ביקר באזור קיסר גרמניה וילהלם השני. לאחר הביקור הקולונל יוזף פון אלריכסהאוזן שהיה שותף במסע זה, יזם את הקמת "החברה לקידום ההתיישבות הגרמנית בארץ ישראל" (בגרמנית: Gesellschaft zur Förderung der deutschen Ansiedlungen in Palästina) בשטוטגרט. חברה זו הציעה למתיישבים פוטנציאליים הלוואות בריבית נמוכה כדי לאפשר לרבים להתיישב באזור.

גל שני של מתיישבים חלוצים ייסד בסמוך ללוד את המושבה וילהלמה (כיום בני עטרות) בשנת 1902, בשנת 1903 את המושבה ולהאלה (Walhalla) בסמוך למושבה שכבר הייתה קיימת ביפו ולאחר מכן את בית לחם הגלילית בשנת 1906.

אגודת ההתיישבות הגרמנית עודדה בהצלחה חלק מהטמפלרים לחזור לכנסייה הלותרנית. המושבה הלא-טמפלרית ולדהיים (כיום אלוני אבא) נוסדה לאחר מכן ליד בית לחם הגלילית בשנת 1907 על ידי טמפלרים שקשרו את עצמם לכנסייה האוונגלית הפרוסית .

### תחילת השלטון הבריטי
בשנת 1918 בחודשים יולי-אוגוסט החליטו הרשויות הבריטיות לשלוח 850 טמפלרים למחנה מעצר בחלוואן שבמצרים. באפריל 1920 גורשו 350 מתוכם בחזרה לגרמניה. כל רכושם של אותם טמפלרים, למעט כמה מהם שהחזיקו באזרחות אמריקאית, הולאם. עם הקמת ממשל בריטי סדיר בשנת 1918, אדוארד קית'-רואץ' התמנה לתפקיד "אפוטרופוס ציבורי של רכוש האויב בארץ ישראל", השכיר את הנכסים והחזיק בדמי השכירות שנגבו עבורם.

באפריל 1920 התקיימה ועידת סן רמו שלאחריה, בתאריך ה-1 ביולי באותה השנה, הוקם רשמית הממשל האזרחי. מאותו תאריך ואילך העביר קית'-רואץ' את דמי השכירות שנגבו עבור נכסים שהיו תחת משמורתו לבעליהם בפועל. ב-29 ביוני 1920 הודיע לבית הלורדים שר החוץ הבריטי, ג'ורג' נתניאל קורזון, שהממלכה המאוחדת מסכימה עקרונית להחזרתם לארץ ישראל.

במפקד האוכלוסין בארץ ישראל (1922) נספרו:
* בשרונה 279 תושבים, מתוכם 202 אנשי "קהילת הטמפלרים" (Templars Community).
* בווילהלמה 222 תושבים, מתוכם 176 אנשי "קהילת הטמפלרים" ו-9 לותרנים.
* בבית לחם הגלילית 224 תושבים, מתוכם 95 פרוטסטנטים.
* באום אל-עמד (ולדהיים) 128 תושבים, מתוכם 62 פרוטסטנטים.
* ביפו 191 אנשי "קהילת הטמפלרים", לותרני אחד, ועוד 127 שהזדהו כ"פרוטסטנטים" גרידא (יכולים להיות בני המושבה או לא). 270 מתושבי העיר הצהירו ששפתם היא גרמנית.
* בירושלים 117 אנשי "קהילת הטמפלרים", 19 לותרנים, ועוד 348 שהזדהו כ"פרוטסטנטים" גרידא (יכולים להיות בני המושבה או לא). 281 מתושבי העיר הצהירו ששפתם היא גרמנית.
* בחיפה לא נספרו כלל אנשי "קהילת הטמפלרים", אבל כן 313 לותרנים (שככל הנראה הם בני המושבה), ועוד 67 שהזדהו כ"פרוטסטנטים" גרידא. 561 מתושבי העיר הצהירו ששפתם היא גרמנית.
כמו כן נפקדו 17 אנשי "קהילת הטמפלרים" בטבריה, 9 בנויהרדטהוף, 6 באל-מסעודיה ו-1 בנצרת. בסך הכול "קהילת הטמפלרים" בארץ ישראל מנתה אז 724 איש.

### ההשפעה הנאצית
לאחר עלייתו של אדולף היטלר לשלטון ממשלת הרייך החליטה לקבוע את מדיניות החוץ בהתאם לאידיאלים הנאציים.

הדגש הנאצי היה על השוואת תדמית גרמניה ואזרחיה לנאציזם. לפיכך, כל האספקטים שנחשבו לא-נאציים בתרבות והזהות הגרמנית הוגדרו כלא-גרמניים. כל בתי הספר הבינלאומיים לשפה הגרמנית שקיבלו סבסוד או אף מימון מלא של הממשלה, חויבו לעצב מחדש את תוכניות החינוך שלהם ולהעסיק אך ורק מורים שהיו מזוהים עם המפלגה הנאצית. המורים בבית לחם מומנו על ידי ממשלת הרייך, כך שמורים נאצים השתלטו על החינוך שם.

בשנת 1933 פנו בעלי תפקידים טמפלרים וגרמנים אחרים שחיו בארץ ישראל לפאול פון הינדנבורג ולמשרד החוץ בבקשה שלא להשתמש בסמלי צלב הקרס עבור המוסדות הגרמניים, אך הבקשה לא מולאה. כמה מהם גם פנו בבקשות ותחינות לממשלת הרייך לבטל את הקריאה להחרמת חנויות בבעלות יהודית. היו טמפלרים שהתגייסו לצבא הגרמני. עד 1938, 17% מהטמפלרים בארץ ישראל היו חברים במפלגה הנאצית. לדברי ההיסטוריון יוסי בן-ארצי, "בני הדור הצעיר התנתקו במידה מסוימת מהאמונה הדתית הנאיבית, והיו פתוחים יותר ללאומיות הנאצית-גרמנית. המבוגרים יותר ניסו להילחם בה."

### מעצרים גירוש ותחלופת תושבים
בתחילת מלחמת העולם השנייה נעצרו מתיישבים בעלי אזרחות גרמנית על ידי הרשויות הבריטיות ונשלחו, יחד עם זרים אויבים איטלקים והונגרים, למחנות מעצר בוולדהיים ובבית לחם הגלילית.

ב-31 ביולי 1941 גורשו 661 טמפלרים וגרמנים אחרים שהתגוררו בארץ ישראל לאוסטרליה דרך מצרים, מה שהותיר רק 345 טמפלרים בארץ ישראל. כמו כן, הכריזו הרשויות הבריטיות על הטמפלרים כאזרחי אויב, עצרו רבים מהם וגירשו אותם לאוסטרליה. במהלך המלחמה תיווכה ממשלת בריטניה בחילוף של כ-1,000 טמפלרים תמורת 550 יהודים תחת שליטה גרמנית. יהודים אלה היו רובם ארץ-ישראלים, או עם קרובי משפחה בארץ ישראל.

### התנקשויות
ב-12 במרץ 1946, כוח של ההגנה התנקש בגוטהילף וגנר, מנהיג הקהילה שנתפס על ידי היהודים שהתגוררו אז בארץ כחבר נלהב במפלגה הנאצית, למרות שמשפחתו וקהילת הטמפלרים הרחבה טענו נגד. מאוחר יותר נרצחו ארבעה חברים נוספים מהקהילה במטרה להביא לגירוש של כל הקהילה מארץ ישראל. המושבות הטמפלריות לשעבר יושבו מחדש על ידי יהודים.

### הקמת ישראל
לאחר הקמת מדינת ישראל עם הזיכרון הטרי של השואה, הייתה נחישות שלא לאפשר לגרמנים שהביעו עמדות פרו-נאציות להישאר בשטח המדינה או לחזור אליה.

בשנת 1962 שילמה מדינת ישראל 54 מיליון מארקים גרמניים כפיצויים לבעלי נכסים שנכסיהם הולאמו. המושבה שרונה שולבה בעיר תל אביב-יפו כאשר חלק ממנה הפך להיות מתחם של משרד הביטחון ושל מטה הפיקוד העליון ושל צבא ההגנה לישראל, ובחלק אחר היו משרדים אזרחיים שונים של ממשלת ישראל, תוך שימוש בבתים הגרמניים המקוריים. בתחילת המאה ה-21 פונו המשרדים האזרחיים, האזור שופץ בהרחבה והפך לאזור קניות ובילוי להולכי רגל.

## ציר הזמן

* 1861: תוכניות למעבר לארץ ישראל נשקלות, מייד לאחר הקמת ה-Temple Society
* 1867: היישוב הטמפלרי העצמאי בתל שמרון סופג מכות טרגיות: מתוך 25 האנשים בקבוצה שיישבו את המקום, 15 מתו תוך שנה, 7 אל-מוג'ידל ו-8 בתל שמרון.
* 1869-1870: המושבה הגרמנית חיפה, הופכת ליישוב בעל שיוך דתי מעורב
* 1869-70: מוקמת המושבה הגרמנית ביפו
* 1872: המושבה שרונה הופכת ליישוב בעל שיוך דתי מעורב
* 1874: פילוג בתנועה הטמפלרית
* 1878: המושבה הגרמנית בירושלים הופכת ליישוב עם שיוך עדתי מעורב.
* 1902: מוקמת המושבה וילהלמה, שמאכלסת מתיישבים טמפלרים בלבד
* 1906: מוקמת בית לחם הגלילית, שמאכלסת גם היא מתיישבים טמפלרים בלבד
* 1907: מוקמת המושבה באלוני אבא, שמאכלסת מתיישבים המשתייכים לכנסייה הפרוטסטנטית בלבד
* 1921: טמפלרים שהיו כלואים בחלוואן לקראת סוף מלחמת העולם הראשונה חזרו ליישוביהם בארץ ישראל, מה שמביא לפריחה מהירה של היישובים.
* 1939: טמפלרים גרמנים נכלאו בארץ ישראל עם פרוץ מלחמת העולם השנייה
* 1941: למעלה מ-500 טמפלרים מארץ ישראל מגורשים לאוסטרליה
* 1942: 302 איש השתתפו בתוכנית חילופי אזרחים מארץ ישראל לגרמניה
* 1944: 112 איש משתתפים בתוכנית חילופי אזרחים מארץ ישראל לגרמניה
* 1948: עם הקמת מדינת ישראל טמפלרים לא מורשים יותר לחזור לישראל והנותרים נאלצים לעזוב

## סקירה כללית

### מושבות עירוניות

### מושבות חקלאיות

## ראו גם

* כנסיית המשיח, הכנסייה הפרוטסטנטית העתיקה ביותר במזרח התיכון, שנוסדה על ידי פרוטסטנטים גרמנים ובריטים
* בית היתומים שנלר, "בית היתומים הסורי" הגרמני הפרוטסטנטי בירושלים
* בני ישראל הבריטים

## ביבליוגרפיה

* הטמפלרים: מתיישבים גרמנים שהותירו את חותמם על פלשתינה, רפי ברג, מגזין BBC News, 12 ביולי 2013
* עקבות הטמפלרים: הטמפלרים מוויטמברג בארץ הקודש
* אדריכלות הטמפלרים במושבותיהם בארץ ישראל, 1868-1948, והתיישבותם בארצות הברית, 1860-1925, עבודת דוקטורט, אוגוסט 2003

## הערות שוליים

קטגוריה:יחסי גרמניה – הממלכה המאוחדת
קטגוריה:יחסי גרמניה–ישראל
קטגוריה:ארץ ישראל: מושבות הטמפלרים
קטגוריה:ארץ ישראל: היסטוריה
קטגוריה:דפים עם תרגומים שלא נסקרו