open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
טומאת מקדש וקדשיו

**טומאת מקדש וקודשיו** היא מצוות לא תעשה לפיה אסור לאדם טמא להיכנס למקדש או לאכול בשר קורבן. עונשו של אדם שנכנס למקדש במזיד או אכל קדשים (=קורבנות) בהיותו טמא – כרת.

איסור זה נקרא בלשון חז"ל "**טומאת מקדש וקודשיו**" (קודשיו = הקורבנות). אף שהמקדש אינו נטמא בפועל עקב כניסתו של אדם טמא לתוכו, מאחר שכך מוזכר האיסור בלשון התורה.

## עונש וכפרה
אדם שנכנס למקדש במזיד עונשו כרת כפי שנאמר בתורה בספר במדבר:

אדם שאכל במזיד, קודשים, בהיותו טמא, אף הוא ענוש כרת: .

העובר על האיסור בשוגג – מביא קורבן עולה ויורד.

חז"ל בתלמוד ביארו, שכמה מקורבנות ציבור שמוזכרים בתורה שחובה להקריב בתאריכים מסוימים, באים כדי לכפר על טומאות שהתרחשו במקדש.

## הקלות בדיני טומאה זו
על אף חומרת העבירה ועונשה, קיימת בתורה שורה של הקלות בדיני טומאה: חלקן הקלות המאפשרות כניסה למקדש והקרבת קורבנות גם כשיש חשש של טומאה, וחלקן הקלות בדיעבד על מי שחטא בשגגה והיה במקדש או אכל קדשים בהיותו טמא:

# בניגוד לעבירות אחרות שהעושה אותן במזיד חייב כרת, והשוגג בהן צריך להביא "חטאת קבועה" (חטאת בערך קבוע, ללא תלות במצבו הכלכלי של האדם), בטומאת המקדש משתנה שווי החטאת לפי מצבו הכלכלי של החוטא ("קורבן עולה ויורד", עולה או יורד בערכו): אם היה עני – יכול הוא להביא זוג עופות לקורבן, במקום כבשה או שעירה. ואם גם העופות אינם בהישג ידו – יכול הוא להביא קורבן מנחה בלבד ("מנחת חוטא").
# בדרך כלל, העושה עבירה בשגגה חייב קורבן גם אם מעולם לא ידע על עבירה זו, ורק לאחר מעשה נודע לו עליה. לעומת זאת בטומאת המקדש אין אדם מתחייב בקורבן אלא אם ידע מתחילה שהוא טמא, ושהאוכל שלפניו הוא קורבן, ואחר כך שכח זאת ואכל, ושוב נזכר. בכך מתבטלת האפשרות שאדם שנטמא ללא ידיעתו יביא קורבן.
# קורבן שנטמא והוקרב בטומאתו – כשר בדיעבד (קרי: לאחר מעשה), אם הדבר היה בשוגג, משום שהציץ שבראש הכהן הגדול מכפר על חטא זה של הקרבת קורבן טמא. קולא זו חריגה, והציץ איננו מכפר על שום ליקוי אחר בהקרבת הקורבנות, כגון פיגול.
# כאשר רוב הציבור טמא, או רוב הכהנים, או רוב כלי המקדש – מותר לכתחילה להקריב קורבנות מסוימים בטומאה. מדובר דווקא בקורבנות שהתורה קבעה תאריך קבוע להקרבתם, כמו קורבן תמיד ומוסף, או קורבן פסח. דין זה נקרא טומאה דחויה בציבור.
# קולא נוספת בהלכות הטומאה, שאינה קשורה למקדש בדווקא, היא דין **ספק טומאה** – בדרך כלל, כאשר קיים ספק האם מעשה מסוים מותר או אסור מן התורה – אסור לעשותו: (. לעומת זאת, בטומאה הכלל הוא שאם נמצאה טומאה כלשהי במקום ציבורי, ויש ספק האם העוברים ושבים שם נטמאו ממנה מבלי משים ("ספק טומאה ברשות הרבים") – הרי הם טהורים.
בתוספתא נאמר שקולא זו נקבעה בהשראת הדין הקודם, שהטומאה דחויה בציבור. אמנם אין זהות בין ההלכות: כשרוב הציבור טמא הקורבן אכן נטמא, ובכל זאת מותר להקריב אותו, ואילו ההלכה שספק ברשות הרבים טהור מובנה שאנו מניחים שהאדם או החפץ לא נטמאו כלל. מכל מקום, יש להלכות אלה יסוד משותף, והוא ההקלה על הציבור בשמירת חיי הטהרה. לעניין זה, גם ספק בטומאה שהתרחש בעזרה נחשב כ"ספק ברשות הרבים", והוא טהור. גם במקום פרטי, אם בשעת התרחשות הספק לא היה במקום אדם בר דעת, שיכול היה לשים לב מה בדיוק קרה – מוכרע הספק לקולא.

באופנים אלה הושג איזון בין הרצון לשמור על טהרת המקדש והקורבנות מחד, לבין היכולת של הציבור לעמוד בכללים אלו מאידך.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:איסורים הנוגעים לטומאה
קטגוריה:פרשת אמור
קטגוריה:חייבי כרת
קטגוריה:קורבנות ביהדות
קטגוריה:מצוות בית המקדש
טומאות היוצאות מגוף האדם

בהלכה, **טומאה היוצאת מן הגוף** היא קטגוריה הכוללת שישה מיני טומאות: מצורע, בעל קרי, זב, זבה, נידה, ויולדת. סוג זה של טומאה נגרם לאדם לא מפני שנגע במקור טומאה חיצוני לו, כמו נגיעה במת למשל, אלא כתוצאה מהתרחשות שקרתה בגופו. טומאות אלה מתוארת בתורה בפרשות תזריע–מצורע.

## חומרת טומאות אלו
בכל הטמאים שהטומאה יוצאת מגופם החמירה התורה בשני עניינים הנוגעים לבית המקדש:
* בדרך כלל, מותר לאדם טמא להיכנס להר הבית, ואסור מדאורייתא רק בכניסה לתחום העזרה (החצר הפנימית שסביב ההיכל), ומדרבנן הוסיפו איסור גם בעזרת נשים ובחיל שסביב העזרה. אפילו גופת מת – מותר להכניסה להר הבית. לעומת זאת, נאסר על הטמאים שטומאתם יוצאת מגופם להיכנס להר הבית כולו.
* כאשר רוב הציבור טמא בטומאת מת, או בטומאות אחרות הנובעות ממקור חיצוני – מותר להקריב חלק מן הקרבנות גם בטומאה משום ש"טומאה הותרה בציבור". לעומת זאת, הטומאות היוצאות מגוף האדם לא הותרו במקרה זה.

## חומרות בזב, זבה נידה ויולדת

ישנן שלוש חומרות ייחודיות שנוגעות לזב, זבה, נידה ויולדת:
*התורה קבעה בזב, בנידה ובזבה חומרא מיוחדת, שה"משכב ומושב" שלהם נעשה "אב הטומאה" כמותם. כך הדין גם ביולדת, שדינה הוא כנידה לכל דבר.
*חומרה נוספת שהתורה קבעה בזב הוא שרוק של הזב הוא אב הטומאה. חז"ל הרחיבו זאת לנוזלי גוף רבים של זב, זבה, נידה ויולדת: הזיבה היוצאת מן הזב, שכבת זרע היוצאת ממנו, דם המחזור של הנידה, הזבה או היולדת, וכן רוק או שתן של כל הטמאים הללו. טומאה זו נקראת גם "מעיינות".
*טומאת היסט – אדם או כלי שטמאים אלו הזיזו אותו, גם אם לא נגעו בו, נטמא ונעשה "ראשון לטומאה". לדוגמה: כאשר זב מזיז כלי חרס ובתוכו מזון – המזון נטמא. טומאה זו נקראת "היסט".

## הערות שוליים

קטגוריה:טומאות היוצאות מהגוף
קטגוריה:פרשת מצורע
ראסל אלן

**ראסל אלן** (באנגלית: **Russell Allen**, נולד ב-19 ביולי 1971) הוא סולן להקת הפרוגרסיב מטאל האמריקאית סימפוני אקס.

## ביוגרפיה
ראסל אלן נולד בלונג ביץ', קליפורניה. בתחילת דרכו נהג לעבוד בתור פרש בתחרויות הפלה ברומח בדיינר מקומי. ב-1995 הצטרף ללהקת הפרוגרסיב מטאל סימפוני אקס איתה הוא הקליט 6 אלבומי סטודיו ואלבום הופעה חיה אחד. אלבום הסולו הראשון שלו, Atomic Soul, יצא לאור ב-25 באפריל 2005. בנוסף לשירה באלבום הוא גם תיפקד בתור נגן הבאס בזמן הופעות חיות. ראסל אלן עונה גם לתואר "סר ראסל אלן" בחוגים מסוימים, ובשם זה הוא מופיע באלבומים של Star One.

## דיסקוגרפיה
### עם [[סימפוני אקס]]
* The Damnation Game 1995
* The Divine Wings of Tragedy 1997
* Twilight in Olympus 1998
* V: The New Mythology Suite 2000
* Live on the Edge of Forever 2001
* The Odyssey 2002
* Paradise Lost 2007
* 2011 Iconoclast
* 2015 Underworld

### עם אייריון
* Flight of the Migrator 2000

### עם סטאר וואן
* Space Metal 2002
* Live On Earth 2003
* Victims of the Modern Age 2010

### עם יורן לאנדה (Allen/Lande)
* The Battle 2005
* The Revenge 2007
* The Showdown 2010

### עם ג'ניוס - "אה רוק אופרה"
* Episode 2: In Search of the Little Prince 2004

### עם [[דרים ת'יאטר]]
* שירת רקע ב-"סמטרי גייטס" Dream Theater; Uncovered 2003-2005

### עם [[Avantasia]]
* The Wicked Symphony 2010
* Angel of Babylon 2010

### עם רוומפ
* ReVamp - Sweet Curse 2010 (סולן אורח)

## קישורים חיצוניים

* עמודו של ראסל אלן באתר הרשמי של סימפוני אקס

קטגוריה:מוזיקאי מטאל
קטגוריה:מוזיקאי רוק
קטגוריה:זמרי מטאל אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1971
גריינדר

**גריינדר** (באנגלית: **Grindr**) היא אפליקציית רשת גאו-חברתית המציעה שירותי היכרויות לגברים הומסקסואלים וביסקסואלים. היא קיימת בגרסה חינמית ובגרסה למנויים. גריינדר עושה שימוש בשירותים מבוססי מיקום ("גאולוקיישן") המאפשרים למשתמשים לאתר משתמשים אחרים הנמצאים בקרבת מקום וליצור עמם קשר באמצעות ממשק תצוגה פשוט.

גריינדר כוללת למעלה מ-4.5 מיליון משתמשים, ובכל רגע מחוברים אליה כ-50,000 איש.

## הקמה ופיתוח
גריינדר הושקה ב-25 במרץ 2009 על ידי חברת "Nearby Buddy Finder". מנכ"ל ומייסד גריינדר הוא יואל שמחאי, יהודי אמריקאי יליד תל אביב. תוך זמן קצר החלו להתפתח סביב גריינדר דיונים בבלוגים מובילים של קהילת הלהט"ב כגון Queerty והבלוג Joe My God.

גריינדר מעסיקה כ-60 עובדים, שכמעט חצי מהם עוסקים בסינון תמונות המשתמשים וקובעים אילו תמונות כשירות להופיע באפליקציה ואילו נוגדות את הקווים המנחים של החברה והמדיניות של אפל. רווחי האפליקציה מגיעים מפרסומות המוצגות בתחתית העמוד למשתמשים בגרסה החינמית, ובאמצעות תשלום חלק מהמשתמשים עבור יישומים מתקדמים.

ב-2016 נמכרו 60% ממניות החברה לחברת המשחקים הסינית בייג'ינג קונלון טק תמורת סכום של 93 מיליון דולר, ובינואר 2018 רכשה החברה הסינית את יתר מניות החברה ב-152 מיליון דולר. במרץ 2019 החלה בייג'ינג קונלון טק לחפש אחר קונה לחברה, לאחר שהוועדה לבחינת השקעות זרות בארצות הברית (CFIUS) הודיעה לחברה שאפליקציה בהחזקה סינית מהווה סיכון ביטחוני. במרץ 2020 הגיעה החברה להסכמה על מכירת 99% מההחזקות לסן וינסנט אקוויזישן תמורת 608.5 מיליון דולר.

## תפוצה
אף שגריינדר מבוססת בארצות הברית, זכתה האפליקציה בתוך זמן קצר לפופולריות בארצות רבות ברחבי העולם, בעיקר באמצעות מידע שעבר מפה לאוזן ובאזכורים בכלי תקשורת מקומיים. בבריטניה לבדה גדלה כמות המשתמשים באפליקציה ב-30,000 לאחר אזכור יחיד בסדרה טופ גיר של סטיבן פריי. המפתח הראשי של התוכנה דיווח על משתמשים גם בארצות רחוקות מארצות הברית כמו איראן, קזחסטן וישראל.

בספטמבר 2010, מספר המשתמשים הרב ביותר היה בארצות הברית, שם עמד מספרם על כחצי מיליון, ולאחר מכן בבריטניה, שם עשו שימוש באפליקציה כ-62,000 משתמשים.

## הפרת פרטיות המשתמשים
בינואר 2021 הודיעה הסוכנות להגנת מידע בנורווגיה כי היא מתכוונת לקנוס את חברת גריינדר בסכום של 10 מיליון אירו עקב הפרת GDPR, הוראות השמירה על פרטיות המשתמשים של האיחוד האירופי. על פי הסוכנות, האפליקציה שיתפה בניגוד לחוק את נתוני המשתמשים עם מפרסמים.

## קישורים חיצוניים

* 

* גריינדר - ערכת מידע 
* רועי לטקה, היכרות מבוססת מיקום / ריאיון עם מנכ"ל ומייסד גריינדר, ניוזגיק, 11 ביולי 2011
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תרבות להט"ב
קטגוריה:רשתות חברתיות מקוונות
קטגוריה:יישומונים
קטגוריה:היכרויות באינטרנט
קטגוריה:הומוסקסואליות גברית
קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-2009
מרסל ז'ואנדו

ממוזער|מרסל ז'ואנדו
**מרסל ז'ואנדו** (בצרפתית: **Marcel Jouhandeau**; 26 ביולי 1888 - 7 באפריל 1979) היה סופר צרפתי.

## ביוגרפיה
ז'ואנדו נולד למשפחת סוחרים בעיר גֶרֶה בחבל לימוזן בצרפת, וגדל תחת השפעת נשים, ובמיוחד תחת השפעת סבתו. בימי נעוריו הכיר אישה שהתחנכה ברוח קתולית מסתורית, ושקל להצטרף למסדר קתולי.

ב-1908 הגיע לפריז, למד בבית הספר אנרי הרביעי ואחרי כן בסורבון, שם החל לכתוב. ב־1912 הפך למורה ולימד בקולז' הקתולי סן-ז'אן דה פאסי.

כבר בהיותו צעיר מאוד חש בנטיותיו ההומוסקסואליות וחי בהרגשת אשמה נוראה ופחד מזעמו של האל, ולמרות זאת קיים יחסים הומוסקסואליים רבים ובמשך כל ימי חייו העריץ את גופו של הגבר.

ב־1914, בהשפעת התלהבות מסתורית העלה באש את כל כתבי היד שלו וניסה להתאבד. אחרי שמשבר זה עבר וחלף הקדיש את עצמו לכתיבה והחל לפרסם מפרי עטו בכתבי עת - מה שהביא לו את הצלחתו הראשונה.

עד סוף מלחמת העולם הראשונה שימש כמזכיר עיר מולדתו גרה וב-1924 פרסם את הספר "פינסגרן" שהיה מעין יומן שבו תיאר את התנהגותם של תושבי גרה - מה שגרם לתדהמה בקרב אנשי עיר זו.

הוא ערך מסעות שבהם התמסר לאהבת גברים - מה שבא על ביטוי מאוחר יותר בספרו "המאהב הפזיז" (1932). כאשר היה בן ארבעים שנה נשא לאישה את אליז טולמון שהייתה לפני כן מאהבתו של השחקן ובמאי התיאטרון שארל דולן, וידידתם של ז'אן קוקטו ושל מקס ז'אקוב. היא ניסתה לשחררו מנטיותיו ההומוסקסואליות. במשך תקופה זו כתב את הספר "על השפלות" שעסק במוסר הקתולי. אך למגינת לבה של אשתו, שב במהרה לקיים יחסים הומוסקסואליים - מה שתיאר מאוחר יותר בספריו "יומן התשוקה" (1949) ו "שיר הלל לתשוקה" (1951).

מרסל ז'ואנדו, שהיה אנטישמי מוצהר, פרסם כתב פלסתר בשם "הסכנה היהודית" (1938) ובמרוצת מלחמת העולם השנייה נענה להזמנתו של פושע המלחמה הנאצי יוזף גבלס לבקר בעיר ויימאר בגרמניה (1941). אחרי המלחמה ניסה להסתיר כתב פלסתר זה, ומעולם לא הביע חרטה. עיתונים שהצביעו על משתפי פעולה עם הנאצים פרסמו קטעים מכתב הפלסתר "הסכנה היהודית" שבהם מרסל ז'ואנדו תמך בתורת הגזע הנאצית ובדיכוי היהודים.

במהומות של מאי 1968 קרא מרסל ז'ואנדו לעבר הסטודנטים השובתים "שובו לבתיכם ובמשך עשר השנים הבאות תהפכו לנוטריונים".

מרסל ז'ואנדו ואשתו אימצו בת בשם סלין שמאוחר יותר ילדה בן בשם מרק. אחרי מות אשתו ב־1971 מרסל ז'ואנדו בילה את שארית ימיו בחברתו של מרק.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:סופרים צרפתים
קטגוריה:להט"בים צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1888
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1979
צבי אורגד

**ד״ר צבי אורגד** (נולד ב-12 במרץ 1969) הוא חוקר ומרצה במחלקה לאמנות יהודית באוניברסיטת בר־אילן, מעצב גרפי, מאייר וכותב לילדים. אורגד היה גזבר אגודת המאיירים בישראל, וכתב, בין היתר, את ספר הילדים "מסיבה בכפר".

## ביוגרפיה
אורגד נולד בבני ברק וגדל בבת ים ובירושלים. הוא למד בתיכון מכללת אורט בירושלים ושירת כטכנאי אלקטרוניקה בחיל האוויר. הוא סיים תואר ראשון בהצטיינות בעיצוב ובהוראה באקדמיה לעיצוב ולחינוך ויצו חיפה. בשנת 1997 זכה במלגה מטעם קרן התרבות אמריקה-ישראל. שנה לאחר מכן הציג אורגד תערוכת יחיד של רישומים ב"גלריית ציאורים". אורגד חבר באגודת המאיירים הישראלית והוא משתתף בקביעות בתערוכותיה הקבוצתיות.

אורגד פרסם סדרת קומיקס שנקראת "בסטודיו של ציקי" במגזין "זמן דיגיטלי". בנוסף, פרסם אורגד טור מאויר בשם "יש פוליטיקה נקייה?" באתר האינטרנט של התנועה לאיכות השלטון.

בשנת 2008 אייר אורגד את הספר "חבורת חל"ס והמקרה המוזר של ערפדילו בתל אביב" שהוצא לאור בהוצאת טרקלין. בשנת 2009 הוציא לאור את ספר הילדים "מסיבה בכפר", אותו כתב ואייר. באותה שנה כתב אורגד את ספרי הילדים "פיה ליום אחד" ו"נסיך ליום אחד", אשר יצאו לאור בהוצאת דגן. ספרים אלה הם ספרים המותאמים אישית לכל ילד או ילדה.

אורגד סיים לימודי תואר שני במחלקה למורשת ישראל באוניברסיטת אריאל (2012) ודוקטורט במחלקה לאמנות יהודית באוניברסיטת בר-אילן (2017). כתב מאמרים אקדמיים על אמנות בבתי כנסת בארץ ובעולם ועל ציורים בכתבי יד עבריים בימי הביניים ובעת החדשה המוקדמת. בשנת 2022 יצא לאור בהוצאת Brill ספרו ״Eliezer-Zusman: The Early Modern Synagogue Painter and His World", מונוגרפיה על צייר בתי הכנסת אליעזר־זוסמן, שפעל באזור בוואריה במחצית הראשונה של המאה ה-18.

## קישורים חיצוניים
* 

* פרופיל חבר באתר אגודת המאיירים
* בקורת על ספרו - מסיבה בכפר

קטגוריה:סופרי ילדים ונוער ישראלים
קטגוריה:מאיירים ישראלים
קטגוריה:גרפיקאים ישראלים
קטגוריה:מעצבים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון מכללת אורט (ירושלים)
קטגוריה:בוגרי המרכז האקדמי לעיצוב ולחינוך ויצו חיפה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אריאל בשומרון
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1969
מתקן לנייר טואלט

שמאל|ממוזער|150px|מתלה לנייר טואלט
שמאל|ממוזער|150px|מוט אנכי להחזקת נייר טואלט

**מתקן לנייר טואלט** (לעיתים נקרא גם "מחזיק נייר טואלט" או "מתלה לנייר טואלט") מיועד להחזיק גליל אחד או יותר של נייר טואלט.

ישנם כמה סוגים טיפוסיים של מחזיק נייר טואלט:
# מתלה - מוט אופקי (ביחס לרצפה) המקביל לקיר ומונח בתוך גומחה ייעודית בקיר חדר השירותים.
# מתלה - מתקן המכיל מוט אופקי (ביחס לרצפה) המקביל לקיר, אך אינו חלק ממנו (המתקן מחובר לעיתים לקיר ולעיתים לא). מתקנים כאלה הומצאו כבר בתחילת המאה העשרים ויש להם וריאציות רבות.
# מוט אנכי (ביחס לרצפה) – המונח בתוך גומחה ייעודית בקיר חדר השירותים. פחות שכיח.
# מוט אנכי (ביחס לרצפה) – המונח על גבי מתקן עצמאי. מתקנים אלה נועדו בראשיתם להחזיק כמה גלילים להחלפה. אולם בבתים רבים משמש מתקן זה כמתקן היחיד להחזקת גלילי נייר טואלט.
# מתקן, לעיתים סגור, ובו מוט אופקי (ביחס לרצפה) המאונך לקיר. אופייני למקומות ציבוריים.
# מתקן עשוי תיל מכופף שבמרכזו ציר להנחת הגליל, הניתן לתלייה על הקיר או על הדלת.

יש לציין שבנוסף על המתלה קיימים מתקנים לשם אחסון נייר טואלט רזרבי בחדר השירותים. ישנו מתקן אנכי עם פתח קדמי בתחתית כך שלקיחת גליל גורמת לגליל מעליו לתפוס את מקומו.

קיימים פטנטים על מחזיקי נייר טואלט שבכוחם להחזיק בו זמנית יותר מגליל אחד, כך שכאשר גליל אחד מסתיים ניתן לעשות שימוש באחר ללא צורך בהחלפה.

נייר טואלט נפוץ כרוך סביב גליל קרטון בקוטר 5 ס"מ, והמתקן להחזקת הנייר עובר דרך גליל זה. עם תום השימוש בנייר, הקרטון מושלך לאשפה (ולעיתים רחוקות ממוחזר). כדי למנוע יצירת פסולת קרטון זו, יצרה חברת "סנו" נייר טואלט ללא טבור קרטון, שאותו תיארה "חוסך פסולת ומסייע בשמירה על איכות הסביבה". חלק מהמתקנים להחזקת הנייר אפשרו התאמה לשיטה החדשה, אך מתקנים רבים לא התאימו לשימוש בו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כלים ומכשירים (היגיינה)
קטגוריה:עיצוב תעשייתי
קטגוריה:אביזרי בית השימוש
נייר טואלט
פטרופבלובסק (אוניית מערכה, 1894)

**פטרופבלובסק** הייתה אוניית מערכה פרה-דרדנוט שנקראה על שם העיר בקמצ'טקה. אונייה זו השתתפה במלחמת רוסיה–יפן כאוניית דגל של אדמירל סטפאן מקארוב. 

האונייה נבנתה כתשובה לחיזוק הצי הגרמני בים הבלטי. אותה תקופה מתאפיינת בהתפתחות מהירה של הטכנולוגיה לבניית אוניות מלחמה ולכן לאונייה זו הוכנסו עדכוני תכנון גם במהלך בנייתה. האונייה הושקה ב-28 באוקטובר 1894 אך סיום בנייתה התארך עקב בעיות תקציביות. בשנים 1897–1899 הסתיימה בנייתה והצטיידות של האונייה. בתחילת המעבר לאוקיינוס השקט  השתתף בו גם אלכסנדר קולצ'ק, אך בהיותו בים התיכון הוא קיבל פקודה לעזוב את הצוות והצטרף למשלחת לחקר אזור הצפון.

במרץ 1900 האונייה הגיעה לפורט ארתור ושולבה בצי המקומי. בשנת 1900–1901 האונייה השתתפה בדיכוי המרד בסין. במהלך שנת 1901 היא נהפכה אוניית דגל של הצי. 

עם תחילת המלחמה האונייה השתתפה במספר פעולות צבאיות. לאחר אי-הצלחת הצי היפני לסגור את האוניות הרוסיות בנמל פורט ארתור החליטו היפנים להציב סביב נתיבי יציאה מהנמל מוקשים ימיים. הדבר בוצע בליל 31 במרץ 1904. האוניות היפניות התגלו על ידי הרוסים, אך אלה חשבו בטעות שהן אוניות רוסיות שמסיירות באזור. בבוקר 1 באפריל אוניות רוסיות קיבלו פקודה לצאת מהנמל לצורך מתן עזרה לאוניית מלחמה רוסית שהוטבעה. האוניות הצליחו לצאת מהנמל ללא התנגשויות עם המוקשים. לאחר מספר שעות, אוניות יפניות שהיו באזור עזבו את השטח וסוכם על חזרת אוניות רוסיות לנמל. הפעם הנתיב שלהם עבר ישירות אל שדה המוקשים. 

ב-9:43 האונייה התנגשה עם המוקש. תוך זמן קצר התפוצצה תחמושת של האונייה והיא נשברה ל-2 חלקים. אוניות רוסיות בסביבה ניסו לעזור בחילוץ אך רק 80 אנשי הצוות ניצלו, כולל מפקד האוניה והנסיך הגדול קיריל ולדימירוביץ' שנפצע קשה אך הצליח לשרוד. מפקד הצי באזור סטפאן מקארוב ו-10 קציני מטה טבעו. כמו כן טבע הצייר וסילי ורשצ'אגין.

טביעת האונייה ומות האדמירל השפיעו לרעה על מורל מגני הנמל הנצור. עד לסיום המלחמה הרוסים לא הצליחו למנות למפקד הצי מפקד חדש בעל מוניטין דומה.

## קישורים חיצוניים

* תיאור סיפור האונייה 

פטרופבלובסק
פטרופבלובסק
פרוש אי הקוקוס

**פָּרוּש אי הקוקוס** (שם מדעי: *Pinaroloxias inornata*) הוא מין של ציפור בקבוצת פרושי דרווין. פרוש זה הוא אנדמי לאי הקוקוס, והוא היחידי מבין פרושי דרווין שלא חי באיי גלאפגוס. כמו כן, הוא היחידי מבין פרושי דרווין שלא מסווג תחת סוג הפרוש הקרקעי (*Geospiza*) אלא בסוג אחר (*Pinaroloxias*). בעבר, סיווגו אותו, כמו את שאר פרושי דרווין, תחת משפחת הדרורים האמריקאיים (Emberizidae) אך מחקרים אחרונים הוכיחו כי הוא שייך למשפחת הטנגריים.

אורכו של פרוש שמנמן זה הוא בערך 12 ס"מ ומשקלו נע בסביבות 12.5 גרם. לפרוש מקור שחור מעוקל ומחודד, כאשר הזכר כולו שחור והנקבה מפוספסת חומה ובעלת בטן חיוורת. לגוזלים מראה דומה, אך עם מקור צהוב. נקבת הפרוש בונה קן מעוגל בקצוות העצים בו היא מטילה לרוב שתי ביצים בעלות נקודות חומות.

פרוש אי הקוקוס היא הציפור הנפוצה ביותר באי הקוקוס. היא ניזונה ממגוון רחב של חרקים וצמחים באי וגדלה בכל בתי הגידול שהאי מספק. מצב השימור של פרוש זה מסווג כפגיע עקב תפוצתו הקטנה, המצומצמת לאי זה בלבד.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1843
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון גולד
קטגוריה:פרושי דרווין
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
איסאק פאסי

שמאל|ממוזער|250px|קברו של איסאק פאסי בבית העלמין המרכזי בסופיה
פרופ' **איסאק סולומון פאסי** (בבולגרית: **Исак Соломон Паси**; 13 במרץ 1928, פלובדיב, ממלכת בולגריה – 13 באוגוסט 2010, סופיה, בולגריה) היה פילוסוף יהודי-בולגרי מזרם האסתטיקה, נחשב למוביל והפורה ביותר בבולגריה בתחומו ולאורך שנות פעילותו חיבר למעלה מ-40 מונוגרפיות ו-80 ספרים.

## קורות חיים
פאסי נולד בפלובדיב והוא נצר למשפחת כָּלֶב, שהייתה מהמשפחות הנודעות והמכובדות בקהילה היהודית בפלובדיב. סבתו הייתה בתו של אליעזר כלב שנחשב גיבור לאומי בולגרי, על פועלו להצלת בולגרים רבים מעלייה לגרדום וסיועו למנהיגי הכנסייה האורתודוקסית הבולגרית, במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878). אביו, סולומון פאסי, היה אחד מעורכי הדין הבולטים בפלובדיב ובנו סולומון פאסי כיהן בתפקיד שר החוץ של בולגריה. ב-1957 הוסמך פאסי על ידי אוניברסיטת סופיה כדוקטור לפילוסופיה וב-1971 הוענק לו תואר פרופסור. פאסי כיהן כמרצה באוניברסיטת סופיה מ-1952 ועד 1993. הוא הלך לעולמו ב-2010 והוא בן 82 שנים.

## עבודתו האקדמית
פאסי חקר את ההיסטוריה של האסתטיקה כפי שמתבטאת בספרות המערבית ובכתבי הוגי דעות מובילים בתחום. ב-1964 כתב את המונוגרפיה הראשונה שלו "דון קישוט". בהמשך כתב את סדרת הספרים "האסתטיקה באמנות" שנחשבת לאחת מעבודותיו הבולטות. פאסי תרגם לבולגרית ספרים רבים מפרי עטם של פילוסופים מובילים מהעת העתיקה ועד למאה ה-20. הוא זכה להערכה רבה על עבודתו וב-2008 העניק לו נשיא בולגריה, גאורגי פרבאנוב את אות מסדר קירילוס ומתודיוס על תרומתו יוצאת הדופן להתפתחות מדע הפילוסופיה בבולגריה. מבין כתביו הרבים ניתן לציין את:
* חקר הפילוסופיה בספרות (1968)
* תומאס מאן (1975)
* אסתטיקאים גרמנים קלאסיים (1982)
* מקורות האסתטיקה המודרנית (1987)
* פרידריך ניטשה (1996)
* סרן קירקגור (1998)
* פילוסופים צרפתים (2007)
* אוטוביוגרפיה, "44 התנסויות פילוסופיות" (2009).

## ראו גם
* יהדות פלובדיב

## קישורים חיצוניים

* הפילוסוף הבולגרי המבריק איסאק פאסי הלך לעולמו בגיל 82, באתר novinite.com 
* יהודים נודעים בבולגריה, באתר omda.bg 

## הערות שוליים

קטגוריה:פילוסופים יהודים בולגרים
קטגוריה:פילוסופים של המאה ה-20
קטגוריה:מתרגמים יהודים בולגרים
קטגוריה:אסתטיקה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סופיה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת סופיה
קטגוריה:ניצולי השואה: בולגריה
קטגוריה:ילדים בשואה: בולגריה
קטגוריה:בולגרים שנולדו ב-1928
קטגוריה:בולגרים שנפטרו ב-2010
תבנית קוביות קרח

שמאל|ממוזער|150px|תבנית קוביות קרח

**תבנית קוביות קרח** היא תבנית להכנת קוביות קרח המשמשות בעיקר לקירור משקאות ולעיתים ליצירת גלידה ביתית בצורת קוביות.

## מאפיינים וגרסאות
בתבנית קוביות קרח מספר רב של שקעים, בדרך כלל שווי נפח, המופרדים זה מזה. אל תוך התבנית נמזגים מים והיא מוכנסת להקפאה. כיום, תבנית קוביות קרח טיפוסית עשויה לרוב מחומר גמיש על מנת לאפשר את כיפופו לאחר ההקפאה ולהקל על הוצאת הקוביות המוכנות. עד להתפשטות הייצור ההמוני של מוצרי פלסטיק גמיש היו תבניות אלו מורכבות ממגש מתכת אליו נמזגו מים והונחה לתוכו תבנית שתי וערב שנועדה ליצור את הקוביות.

אף שיחידות הקרח מעוצבות לרוב בצורת קוביות (ומכאן שם המוצר), ישנן תבניות המאפשרות ייצור של יחידות קרח בצורות אחרות כמו חצאי-כדורים, גלילים, לבבות וכדומה.

## היסטוריה
הפטנט הראשון על תבנית קוביות קרח גמישה נרשם על ידי גאי ל' טינקהאם בשנת 1933. טינקהאם פיתח תבנית עשויה פלדת אל חלד. את הרעיון לייצר תבנית קוביות קרח מגומי הגה הממציא האמריקאי לויד גרוף קופמן. בשנת 1928, כאשר הסתובב ביער כדי ללקט שרף מעצי מייפל, הבחין קופמן שפתיתי קרח לא נדבקו למגפי הגומי שלו. בעקבות זאת החל לבצע ניסויים בהקפאת מים בכוסות גומי. הניסויים הובילו לרישום כמה פטנטים – על תבנית קוביות קרח ממתכת שבה רק ההפרדה בין הקוביות נעשית באמצעות גומי, תבנית מתכת שבתוכה כוסיות גומי, ותבנית העשויה כולו מגומי. מרבית התבניות מיוצרות מפלסטיק או מגומי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:עיצוב תעשייתי
קטגוריה:ציוד בר
קטגוריה:קרח
קטגוריה:כלי קיבול
תחתית

[שמאל|ממוזער|200px|תחתיות [שעם]]
**תחתית** היא משטח המשמש כמצע עליו מונחות כוסות משקה, במטרה להגן על השולחן שעליו הן מונחות. תחתיות משמשות לעיתים קרובות כוסות בירה בפאבים, ולכן נפוצות גם תחתיות שעליהן פרסומות למשקאות אלכוהוליים. תחתיות מיוצרות ממגוון רחב של חומרים, ובהם שעם, נייר, עיסת נייר, עץ, פלסטיק, זכוכית וכדומה.

התחתיות הראשונות יוצרו בגרמניה ב-1880 בידי פרידריך הורן, וב-1892 ייצר רופרט ספוט את התחתיות הראשונות העשויות עיסת נייר, בדרזדן. מבשלת הבירה הבריטית "ווטני" השתמשה בהן לראשונה בבריטניה ב-1920, כשפרסמה באמצעותן את מוצריה, וב-1931 החלה חברת "קווארמבי פרומושנז" לייצר אותן בהיקף רחב יותר. ייצור התחתיות בארצות הברית החל רק כמאה שנים לאחר המצאתן, ב-1978, בידי חברת "אמריקן קואסטר קומפני". במהלך השנים השתלטה על הענף חברת "KATZ" הגרמנית, שמהווה כיום מונופול בתחום. בשנת 2009 ייצרה החברה כ-75% מתוך 5.5 מיליון התחתיות שיוצרו בעולם באותה שנה, ובכלל זה כשני שלישים מהתחתיות באירופה וכ-97% מהתחתיות בארצות הברית. לחברה מפעלים בגרמניה ובארצות הברית.

עם התרחבות השימוש בתחתיות והמגוון שנוצר, הפכו התחתיות גם לפריט אספנות. אגודת אספני התחתיות הראשונה הוקמה ב-1958 בגרמניה, וב-1960 נוסדה מקבילתה הבריטית.

## קישורים חיצוניים

* אתר Beermatmania, המכיל למעלה מ-49 אלף תחתיות
* תחתיות מצ'כיה ומסלובקיה
* Simon Atkinson, "Last orders for beer mat maker?", BBC, 25 במאי 2009
* "Tough Times for the Humble Beer Mat", באתר דר שפיגל, 24 באפריל 2009

קטגוריה:כלי הגשה
קטגוריה:ציוד בר
קטגוריה:אספנות
סלט ווטרגייט

**סלט ווטרגייט** או **סלט פיסטוקים** (באנגלית: **Watergate salad**) הוא סלט פירות המהווה קינוח במטבח האמריקאי.

סלט זה מורכב מפודינג פיסטוקים מוכן, מפירות משומרים (לרוב אננס משומר או קוקטייל פירות) ומקצפת. הסלט מהיר וקל להכנה וצבעו ירוק בוהק בשל פודינג הפיסטוקים. לעיתים מוסיפים לסלט מרשמלו או גבינת קוטג'. 

מקור השם של הסלט אינו ידוע. הסלט הוכן לראשונה בשנת 1975 כאשר החלו למכור בארצות הברית פודינג פיסטוקים מוכן, וככל הנראה שמו של הסלט מתייחס לפרשת ווטרגייט שהביאה להתפטרות ריצ'רד ניקסון מנשיאות ארצות הברית שנה קודם לכן. הסלט זכה לפופולריות רבה באזור המערב התיכון של ארצות הברית, והיה ל"מאכל חובה" בכל אירוע חברתי. המתכון המקורי של הסלט הומצא ככל הנראה על ידי חברת קרפט אשר שיווקה את הפודינג המוכן, במטרה לעודד את מכירתו של המוצר. קרפט העניקה לסלט את השם "מעדן פיסטוקים ואננס" (Pistachio Pineapple Delight). מקור שמו הנוכחי של הסלט, ככל הנראה, מהעיר שיקגו.

## קישורים חיצוניים
* היסטוריה של סלט ווטרגייט
* מתכון באתר allrecipes
* מתכון בוויקיספר

קטגוריה:מאכלי פירות
קטגוריה:המטבח האמריקאי: קינוחים
ווטרגייט
בוקן

ממוזער|250px|שמאל|סט טאצ'י וקודאצ'י
**בוקן** (ביפנית: 木剣) היא חרב עץ יפנית המשמשת לאימונים.

## שימוש
חרב הבוקן משמשת כתחליף זול ובטיחותי לאימוני חרב בכמה אמנויות לחימה יפניות, כגון קנדו, איאיידו, אייקידו וקנג'וטסו.

ב-2003 הציגה התאחדות הקנדו העולמית (AJKF - All Japan Kendo Federation) תרגילים (קאטות) המבוססים על השימוש בבוקן.

חרב סובוריטו היא סוג של בוקן המשמשת בסובורי (אימוני חיתוך). חרבות סבוריטו כבדות ועבות יותר מאשר חרב הבוקן הרגילה ואינן מתאימות לאימוני זוגות או לאימוני קאטות.

## היסטוריה
חרבות הבוקן עתיקות כחרבות היפניות עצמן, ושימשו לאימוני הלוחמים. ביפן, ההיסטוריה של החרב והאימון בשימוש בה מגיעה עוד לפני ההיסטוריה הכתובה. ישנן אגדות המספרות על השימוש בחרבות עוד בתקופת האלים.

מיאמוטו מוסאשי, סמוראי ומורה דגול לקנג'וטסו היה ידוע בהכרעת קרבות מול לוחמים חמושים כשברשותו רק בוקן או שתיים.

## סוגי בוקן
ישנן מספר סוגים של חרבות בוקן, להלן הסוגים הנפוצים:
#**דאיטו/טאצ'י** - חרב ארוכה, באורך קטאנה.
#**שוטו/קודאצ'י/ואקיזאשי-בו** - חרב קצרה באורך ואקיזאשי.
#**טנטו-בו** - חרב קצרה באורך של טנטו (סכין).
#**סובוריטו** - חרב באורכים שונים, עבה יותר וכבדה יותר המשמשת לאימוני חיתוך.

התאחדות הקנדו העולמית הגדירה את האורך המומלץ לאימוני קנדו (קנדו קאטה):
***טאצ'י** - אורך כולל - 102 ס"מ; אורך הידית (טסוקה) - 24 ס"מ.
***קודאצ'י** - אורך כולל - 55 ס"מ; אורך הידית (טסוקה) - 14 ס"מ.

בנוסף, לאסכולות מסורתיות שונות של אימוני חרב (קוריו) יש מידות וסגנונות בוקן משלהן, עם טסובה (מגן יד) או בלעדיו.

## ראו גם
* שינאי - חרב העשויה במבוק ומשמשת בקנדו

## קישורים חיצוניים

*העמותה הישראלית לקנדו ובודו
*All Japan Kendo Federation אתר רשמי של התאחדות הקנדו העולמית

קטגוריה:חרבות
קטגוריה:אמצעי לחימה יפניים מסורתיים
סלט פסטה

[שמאל|ממוזער|250px|סלט פסטה עם [בשר עוף, חסילונים וירקות.]]
[שמאל|ממוזער|250px|סלט פסטה בסגנון [ניו אורלינס.]]
**סלט פסטה** (באנגלית: **Pasta Salad**) הוא סלט הכולל ירקות ופסטה (לרוב פסטה מסוג פנה או פסטה בצורת קונכיות) ולעיתים גם בשר (לרוב בשר עוף אך גם פירות ים) הסלט מוגש קר כשהוא מלווה ברוטב על בסיס חומץ, שמן או מיונז. סלט זה מוגש כמנה ראשונה או כמנה עיקרית.

הגשת פסטה קרה הייתה מקובלת במטבח האיטלקי, בעיקר בחודשי הקיץ, כאשר הפסטה לוותה ברוטב העשוי מעגבניות טריות קצוצות או ירקות לא מבושלים. סלט הפסטה עצמו פותח במטבח האמריקאי בראשית המאה ה-20, ומתכונים רבים פורסמו בספרי בישול ובמגזיני בישול בשנות ה-60. הסלט הפך פופולרי בשנות ה-80 בארצות הברית, כשבאזורים שונים התפתחו גרסאות שונות של הסלט, הכולל סוגי ירקות שונים, וסוגי גבינות. סלט פסטה מופיע כמעט בכל בר סלטים במסעדה אמריקאית.

## קישורים חיצוניים

*ההיסטוריה של סלט הפסטה

פסטה
קטגוריה:פסטה
קטגוריה:המטבח האיטלקי
קטגוריה:המטבח האמריקאי
פרפטואום מובילה (מוזיקה)

במוזיקה קלאסית, **פרפטואום מובילה** הוא כינוי לפרק מהיר שבו תנועה בלתי פוסקת בערכי צליל קצרים (על פי רוב חלקי שש-עשרה).

דוגמאות מוכרות הן הטוקטה לפסנתר של פרוקופייב, הפרק האחרון בסונטה לפסנתר וכינור של ראוול ומעוף הדבורה של רימסקי קורסקוב. כמו כן, חוברו קטעי נגינה בשם זה במיוחד לשם הפגנת הווירטואוזיות של הנגן לראווה; הידועים שבהם: "moto perpetuo" מאת פגניני לכינור בליווי פסנתר ו"פרפטואום מובילה" מאת נובצ'ק, אף הוא לכינור בליווי פסנתר.

## ראו גם
*פרפטואום מובילה (פיזיקה)

קטגוריה:טכניקות מוזיקליות
קטגוריה:מילים וביטויים בלטינית
כף נעליים

**כף נעליים** היא כלי עזר המקל על נעילת נעליים. כף הנעליים עושה את עבודתה, בכך שתוך כדי נעילת הנעל, היא משאירה את הנעל פתוחה, ומאפשרת החלקה של כף הרגל פנימה, עד למיקום העקב במקומו. כף הנעליים המקורית הייתה עשויה מקרן של בעל חיים. כיום ניתן למצוא כפות נעליים המיוצרות מעץ, מפלסטיק, ממתכת ומשנהב.

יש כפות נעליים קצרות, שיתרונן הוא בקומפקטיות שלהן ובעובדה שנוח לארוז אותן כשיוצאים למסע, וכפות נעליים בעלות ידית ארוכה יותר, שיתרונן הוא שניתן להשתמש בהן בלי צורך להתכופף עד לנעל עצמה. ידית זו עשויה לעיתים מחומר שונה.

בנוסף לשימוש ביתי, כף נעליים שימושית במיוחד בחנויות נעליים.



קובץ:Shoehorn 20101109.jpg|כף נעליים קצרה ממתכת
קובץ:Schuhlöffel.jpg|כפות נעליים ארוכות - העליונה מעץ והתחתונה ממתכת



## קישורים חיצוניים

קטגוריה:הנעלה
קטגוריה:כלי בית
פול או'בריאן

**פול או'בריאן** (באנגלית: **Paul O'Brien**; נולד ב-14 באפריל 1978) הוא שחקן אוסטרלי.

## ביוגרפיה
או'בריאן נולד בדרום אפריקה, וגדל בגולד קוסט שבאוסטרליה ובמאוריציוס. הוא השתתף במספר סרטים קצרים, וב-2005 קיבל את תפקידו המשמעותי הראשון, עת החל לגלם את דמותו של השוטר טוב הלב ג'ק הולדן באופרת הסבון "קרוב רחוק". הוא גילם את התפקיד במשך ארבע עונות, במהלכן זכה בפרס לוגי בקטגוריית הכישרון החדש הפופולרי ביותר (2006) ופעמיים היה מועמד לפרס השחקן הטוב ביותר (2007 ו-2008).

בשנת 2008 השתתף או'בריאן בתוכנית "It Takes Two", הכוללת תחרות זמר בה מתחרים זה לצד זה ידוענים וזמרים מקצועיים (במתכונת דומה ל"רוקדים עם כוכבים"). או'בריאן התחרה לצדה של ג'ייד מקריי והזוג הגיע למקום הרביעי. לאחר עזיבתו את "קרוב רחוק" פתח בית ספר למשחק בסנט קילדה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אוסטרלים
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1978
חאסקובו (מחוז)

**מחוז ([[אובלסט]]) חאסקובו** (בולגרית **Област Хасково**) הוא אחד מ-28 מחוזות בולגריה השוכן בדרום המדינה וגובל ביוון וטורקיה. המחוז משתרע על כ-5% משטח המדינה ועיר הבירה שלו היא חאסקובו. בשטחי המחוז מצויים רכס הרי רודופי, מישור תראקיה העילי וכן זורם הנהר מריצה.

## היסטוריה
האזור יושב באופן מאורגן על ידי שבטים תראקים במהלך תקופת הברונזה המאוחרת. נתגלו שרידים ארכאולוגיים ליישובים מבוצרים מהמאה ה-5 לפנה"ס, עידן הממלכה התראקית. במהלך המאה ה-1 עבר האזור לשליטת האימפריה הרומית. בשלהי המאה ה-4, לאחר הפיצול באימפריה הרומית עברה החזקה על השטח לידי האימפריה הרומית המזרחית. במהלך המאה ה-8 נכבשו שטחי המחוז בידי האימפריה הבולגרית הראשונה ובעיר חאסקובו נבנתה מצודת דרכים, שהייתה חלק ממערך מצודות ההגנה של האימפריה.

בתקופת איוון אלכסנדר, קיסר בולגריה נכלל האזור בשטחי האימפריה הבולגרית השנייה. במחצית השנייה של המאה ה-14 נפל האזור בידי האימפריה העות'מאנית. במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) נכבשו שטחי המחוז בידי צבא האימפריה הרוסית. לאחר המלחמה נכלל האזור בשטחי המחוז העות'מאני האוטונומי רומליה המזרחית, מתוקף סיכומי קונגרס ברלין. ב-1885 הכריז באופן חד צדדי אלכסנדר בטנברג, נסיך בולגריה, על איחוד בין מחוז רומליה המזרחית ונסיכות בולגריה ומאז נכללים שטחי מחוז חאסקובו בבולגריה.

## כלכלה
בבחינת התוצר המקומי הגולמי עולה, כי הענפים המובילים הם טקסטיל, טבק, ביגוד, תעשייה כימית, מפעלי עיבוד מזון, וחקלאות. כמו כן ידוע האזור ביקביו. בעשור הראשון של המאה ה-21 החל להתפתח גם ענף התיירות. שיעור האבטלה במחוז עומד על 7.89 אחוזים. בשטח מחוז חאסקובו עובר נתיב עורקי התחבורה מס' 4 ומס' 9 של נתיבי התעבורה הפאן-אירופיים.

## דמוגרפיה
אוכלוסיית המחוז נמצאת במגמת קיטון, בעיקר בשל שיעור תמותה העולה על שיעור הילודה. בין 2004 ל-2009 עמד שיעור הקיטון השנתי הממוצע על 6 אחוזים. מבחינת התמהיל האתני של האוכלוסייה עולה, כי 81% הם בולגרים, 11.27% ממוצא טורקי ו-6.16% הם צוענים. 82% מחזיקים בדת הנוצרית אורתודוקסית ו-12.17% הם מוסלמים סונים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

חאסקובו
LFSR

ממוזער|שמאל|300px|LFSR מקסימלי המורכב מארבע סיביות. האנימציה מראה כיצד ה־LFSR עובר בצורה מחזורית בין כל חמישה עשר המצבים האפשריים שלו.
**LFSR** (ראשי תיבות של: **L**inear **F**eedback **S**hift **R**egister, בתרגום חופשי: "אוגר הזזה בעל משוב ליניארי") הוא מונח במדעי המחשב המתאר אוגר זיזה שהקלט שלו הוא פונקציה ליניארית של סיביות המצב שלו. 

LFSR הוא אוטומט סופי דטרמיניסטי. הערך ההתחלתי של LFSR נקרא גרעין ומתוכו נקבעת שרשרת המצבים האפשרית של האוטומט לאורך זמן ריצתו. מכיוון ש־LFSR הוא פונקציה מחזורית בעלת קלט בגודל סופי הוא אוצר בתוכו מחזור מצבים שתדירותו תלויה בכמות הסיביות המרכיבות את הרכיב ובפונקציית ההיזון שלו. 

בקריפטוגרפיה, מימושים של LFSR בחומרה ובתוכנה משמשים כרכיבים במחוללי מספרים פסאודו־אקראיים, אלגוריתמים להרחבת מפתח, פונקציות גיבוב ועוד.

## מאפיינים ואופן הפעולה
ממוזער|שמאל|351 px|LFSR מקסימלי המורכב מ־16 סיביות
בכל מחזור התייחסות, ה־LFSR מזיז את כל סיביות המצב שלו מקום אחד הצידה, הסיבית שנדחקה החוצה משמשת כפלט. למקום המתפנה כתוצאה מההזזה מוכנסת סיבית המחושבת על ידי פונקציית ההיזון הליניארית (לרוב, XOR) המופעלת על ערכים במקומות ידועים (Taps) ועל הפלט. LFSR שפונקציית ההיזון הליניארית שלו נבחרה בצורה טובה יעבור דרך כל 2^{n}-1 המצבים האפשריים שלו LFSR כזה נקרא LFSR מקסימלי. 

פוקנציית ההיזון ב־LFSR (או פולינום הבסיס) ניתנת לביטוי כפולינום בבסיס בינארי כך שכל אחד מהמקדמים בפולינום הוא 0 או 1. בדוגמה המופיעה משמאל למעלה, הסיביות המשתתפות בחישוב הפונקציה נמצאות במקומות 16,14,13 ו־11 ופונקציית ההיזון היא  x^{16} + x^{14} + x^{13} + x^{11} + 1. ה  x^{0} = 1 בפולינום איננו Tap, אלא מייצג את הסיבית הראשונה, סיבית הקלט. המצב המיוצג בציור, 0xACE1, מתחלף ב 0x5670 (סיבית הקלט החדשה היא 0). 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:קריפטוגרפיה
קטגוריה:מעגלים ספרתיים
GP

**GP - GP Industries Limited** - היא חברה מהונג קונג המייצרת סוללות ושאר אמצעים אלקטרונים.

החברה שייכת לקבוצת Gold Peak Industries (Holdings) Limited שנוסדה בשנת 1964 ונסחרת בבורסה לניירות ערך בהונג קונג משנת 1984. החברה החלה דרכה בייצור סוללות ליתיום. עם השנים התרחבה פעילותה של החברה וכיום היא מייצרת, בין השאר, מצברים לרכבים, וסוללות.

החברה מעסיקה כ-8,100 איש ונסחרת בבורסה לניירות ערך של סינגפור משנת 1995.

נכון לשנת 2014 הייתה לחברה המובילה בשוק הסוללות בישראל, עם נתח שוק של כ-40%

ב-2016 היו הכנסות החברה כ-1 מיליארד דולר הונג קונגי עם רווח נקי של כ-30 מיליון דולר הונג קונגי.

## מקרי הרעלת הקדמיום
עובדים במפעלי GP נחשפו באופן שגרתי לאבק קדמיום, מתכת רעילה ביותר המשמשת בייצור סוללות ניקל-קדמיום שעלולות לגרום לאי ספיקת כליות, סרטן ריאות ומחלות עצמות. ב-2006 יותר מ-100 עובדות במפעל בדרום סין ניסו לתבוע את מעסיקיהן לשעבר (GP) על חשד להרעלת קדמיום.

ב-24 באוגוסט 2010, למעלה ממאה עובדים הפגינו מחוץ למפעל של GP בחוויג'ואו. GP הבטיחה פיצוי לעובדים שנפגעו מהרעלה, אך הפחיתה בצורה חמורה את הסכום שנקבע, והציעה מצב של "קח או עזוב".

הסרט התיעודי Red Dust של קארין מק עוקב אחר עובדות שנלחמות על טיפול רפואי מהמעסיק הקודם שלהן, מפעל GP Batteres בסין, לאחר שנים של הרעלת קדמיום.

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר חברת הבטריות של הקבוצה

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות אלקטרוניקה
קטגוריה:הונג קונג: חברות
קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בהונג-קונג
קטגוריה:יצרני סוללות
אנדראש סקיי

**אנדראש סֵקֶיי** (בהונגרית: **Székely András** ; 5 במרץ 1909 – ינואר 1943). היה שחיין יהודי-הונגרי. בעל מדליית ארד אולימפית (לוס אנג'לס 1932), שיאן עולם ואלוף אירופה (פריז 1931) במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי. סגן אלוף אירופה (פריז 1931) ופעמיים ברציפות אלוף משחקי הסטודנטים (1930 ו-1933) במשחה ל-100 מטר חופשי.

## ביוגרפיה
סֵקֶיי נולד בשנת 1909 בטטבאניה במחוז קומארום-אסטרגום בממלכת הונגריה, באימפריה האוסטרו-הונגרית.  בנוסף להיותו שחיין הוא שיחק כדורמים בקבוצת הכדורמים של אוניברסיטת בודפשט.

### 1930
במשחקי הסטודנטים שנערכו בדרמשטט, גרמניה בשנת 1930 הוא זכה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 ארד. מדליות זהב במשחה ל-100 מטר חופשי ובמשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ומדליית ארד במשחה שליחים 3x100 מטר מעורב. בנוסף זכה במדליית כסף בכדורמים.

### 1931
#### אלוף אירופה
באליפות אירופה השלישית בשחייה שנערכה בפריז, צרפת בשנת 1931 זכה סקיי במדליית זהב במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 9:34.0 דקות, לפני גרמניה (9:48.6 דקות) ואיטליה (9:49.0 דקות) ובמדליית כסף במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:00.8 דקות, אחרי חברו לנבחרת אישטוואן באראן (59.8 שניות) ולפני פבל שטיינר מצ'כוסלובקיה (1:03.0 דקות).

### 1932
#### מדליית ארד אולימפית
באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) זכה סקיי במדליית ארד במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 9:31.4 דקות, אחרי יפן שקבעה שיא עולם חדש של 8:58.4 דקות וארצות הברית (9:10.5 דקות). בנוסף, הוא סיים במקום תשיעי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:01.4 דקות.

### 1933
במשחקי הסטודנטים שנערכו בטורינו, איטליה בשנת 1933 הוא זכה ב-4 מדליות, 3 זהב ו-1 ארד. מדליות זהב במשחה ל-100 מטר חופשי, במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ובמשחה שליחים 3x50 מטר מעורב ומדליית כסף במשחה 50 מטר חופשי.

## מלחמת העולם השנייה
סקיי גויס לשירות העבודה בשנת 1942 (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי). נסיבות ומקום מותו לא ברורים. ייתכן שנפטר בינואר 1943 במחנה עבודה בכפייה שהקימו הנאצים באזור צ'רניהיב שבאוקראינה (אז - נציבות הרייך אוקראינה) .

## קישורים חיצוניים

* אנדראש סקלי *Holokauszt Emlékközpont* (מרכז הנצחת השואה) 

קטגוריה:שחיינים יהודים הונגרים
קטגוריה:שחיינים אולימפיים יהודים
קטגוריה:ספורטאים אולימפיים יהודים הונגרים
קטגוריה:ספורטאים שנספו בשואה
קטגוריה:יהודים בשואה: הונגריה
קטגוריה:שחייני חופשי
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932)
קטגוריה:שחיינים אולימפיים הונגרים
קטגוריה:מדליסטים אולימפיים הונגרים
קטגוריה:מדליסטים אולימפיים יהודים
קטגוריה:שיאני עולם יהודים
קטגוריה:שיאני עולם הונגרים: שחייה
קטגוריה:אישים במחנות שרות העבודה (הונגריה)
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1909
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1943
הדקה ה-91

**הדקה ה-91** הייתה תוכנית סיכום המחזור בליגה הלאומית בכדורגל, אז הליגה הבכירה, ששודרה בערוץ 2 בין השנים 1995–1999. תוכנית זו החליפה את תוכנית סיכום משחקי הליגה "משחק השבת", ששודרה בערוץ הראשון. התוכנית שודרה במוצאי שבת, לאחר המשחק המרכזי ששודר אף הוא בערוץ 2, והציגה את תקצירי המשחקים ששוחקו בסוף השבוע. התוכנית זכתה לפופולריות בשל היותה המקור היחידי לצפייה במשחקי כדורגל ישראלי באותה תקופה, טרם המעבר לכבלים וריבוי השידורים הישירים. התוכנית הייתה משותפת לשלוש הזכייניות של הערוץ, קשת, רשת וטלעד, שהאחריות על השידור בשבת עברה ביניהן מדי כמה חודשים.

התוכנית הופקה באמצעות חברת הפקות עצמאית של יורם ארבל שגם הגיש את התוכנית. חברת ההפקה גם הפיקה את שידור המשחק שקדם לתוכנית.

ארבל היה ממקימי אתר האינטרנט ONE, שנקרא בתחילת דרכו "הדקה ה-91", והוקם על ידי אודי מילנר וגיל מנקין עבור התוכנית בחינם, על ידי חברת האינטרנט שלהם "סיטינט". ארבל נכנס אחר כך לשותפות עם השנים, והשקיע בהקמת האתר תחת השם "ONE", לאחר ירידת התוכנית מהמרקע.

החל משנת 2000 משחקי סיכום השבת הועברו לזכויות השידור של ערוץ הספורט עם התוכנית "שער חמש", בהנחייתו של מודי בר-און.

ב-2011 החל ערוץ הספורט במסגרת שידורי ערוץ "5 GOLD" לשדר שידורים חוזרים של התוכנית תחת השם "קיצור תולדות הליגה".

**משתתפי התוכנית:**
* יורם ארבל – מגיש התוכנית, מפיק ושדר המשחק המרכזי. ליווה את התוכנית בכל שנותיה.
* מוטי איווניר – פרשן התוכנית, ליווה את התוכנית בכל שנותיה.
* מודי בר און – הגיש את התוכנית לצד ארבל כאשר שודרה בטלעד.
* אריה מליניאק – הגיש את התוכנית לצד ארבל כאשר שודרה בקשת.
* עינב גלילי – הגישה את התוכנית לצד ארבל כאשר שודרה ברשת.
* ספי ריבלין – השתתף בפאנל התוכנית כקומיקאי כאשר שודרה ברשת.
* אורלי יניב – הגישה את התוכנית לצד ארבל בעונת 1994/1995.
* רמי וייץ – שדר משחקים בין השנים 1997–1999.
* גיורא צור – שדר משחקים.
* קמי ברץ – שדר משחקים.
* רון ברבש – שדר משחקים.
* יעל חן – הייתה אמורה להגיש את התוכנית לצידו של ארבל בעונת 1996/97 אך במהלך צילומי התוכנית הראשונה נפטרה מדום לב.

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: כדורגל
קטגוריה:תוכניות ספורט ישראליות בטלוויזיה
קטגוריה:ערוץ 2: תוכניות וסדרות
לסלו סבדוש

**לסלו סבדוש** (בהונגרית: **Szabados László**; 11 באפריל 1911 - 28 באפריל 1992) היה שחיין הונגרי-יהודי. בעל מדליית ארד אולימפית, שיאן עולם ואלוף אירופה.

## קורות חיים
סבדוש נולד בסבוטיקה וויבודינה שבסרביה על גבול הונגריה.

באליפות אירופה השלישית בשחייה שנערכה בפריז, צרפת בשנת 1931 זכה סבדוש במדליית זהב במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 9:34.0 דקות, לפני גרמניה (9:48.6 דקות) ואיטליה (9:49.0 דקות).

באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) זכה סבדוש במדליית ארד במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 9:31.4 דקות, אחרי יפן שקבעה שיא עולם חדש של 8:58.4 דקות וארצות הברית (9:10.5 דקות).

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחיינים יהודים הונגרים
קטגוריה:שחיינים אולימפיים יהודים
קטגוריה:שחייני חופשי
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932)
קטגוריה:שחיינים אולימפיים הונגרים
קטגוריה:מדליסטים אולימפיים הונגרים
קטגוריה:מדליסטים אולימפיים יהודים
קטגוריה:שיאני עולם הונגרים: שחייה
קטגוריה:שיאני עולם יהודים
קטגוריה:ספורטאים אולימפיים יהודים הונגרים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1911
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1992
אח"י להב

שמאל|ממוזער||250 פיקסלים|אח"י להב קורבטת טילים מדגם סער 5 בעמדות כניסה לנמל על רקע החוף האיטלקי
**אח"י להב** היא קורבטה מהסדרה סער 5 של חיל הים הישראלי, שנבנתה על ידי נורת'רופ גראמן בשנת 1993
הספינה היא אחת משלוש קורבטות הטילים בסדרה זו שבשירות שייטת ספינות הטילים ונמל הבית שלה הוא נמל חיפה. שתי האחרות הן אח"י אילת ואח"י חנית.

החוזה לבניית שלוש ספינות של הסדרה נחתם בראשית שנות ה-80 של המאה ה-20. להב הייתה הספינה השנייה בסדרה. הושקה בשנת 1993 והוכנסה לשירות בספטמבר 1994. להב לקחה חלק במלחמת לבנון השנייה על ידי חסימת נמלים לבנוניים. היא לקחה גם חלק בתרגילים, כולל תרגיל בחודש אפריל 2008 עם הציים הטורקי והאמריקאי. אח"י להב השתתפה בחסימת המשט לעזה בשנת 2010.

## חימוש

החימוש של אח"י להב נועד להגן על הספינה מכל איום אפשרי. לספינה יש 8 משגרים של טילי הרפון מונחי מכ"ם נגד ספינות, בעלי ראש נפץ במשקל 221 ק"ג וטווח מרבי של 130 ק"מ. בנוסף, הספינה מוגנת מפני התקפה אווירית על ידי 64 משגרים לטילי ברק נגד מטוסים וטילים תוקפים הנותנים רדיוס הגנה של עד 70 ק"מ. חימוש נוסף נגד טילים הוא תותח M61A1 וולקן מונחה - פלנקס, מקלעים קלים ותותחי אורליקון 20 מ"מ.

הספינה מוגנת נגד צוללות, באמצעות 2 משגרי טורפדו Mk32 כשכל משגר נושא שלושה צינורות לשיגור טורפדו. בנוסף הספינה נושאת מסוק "עטלף", אך זה אינו חמוש אלא נועד לסייר בחיפוש אחר מטרות או איומים בשביל הספינה.

אח"י להב נבחרה להיות הראשונה מבין ספינות הטילים סער 5 שתצטייד במכ"ם "אדיר" (MF-STAR) ובטילי ברק-8. ב-23 בספטמבר 2014, בטקס קבלת הצוללת אח"י תנין, חיל הים הציג את אח"י להב עם המכ"ם החדש בבסיס חיל הים בחיפה.

## מפקדי הספינה
מפקדי אח"י להב כמו מפקדי הקורבטות האחרות מדגם סער 5 הועלו לדרגת סא"ל עם קבלת הפיקוד.

## גלריה

קובץ:Saar5-INS-Lahav001.jpg|אח"י להב מוצגת ביום העצמאות ה-61 של ישראל, מאי 2009
קובץ:170807-N-KP948-050 (36890343345).jpg|תרגיל רפואה ופינוי פצועים באח"י להב


## קישורים חיצוניים

* אל"ם עידו שבח, '''הפלגתה של אח"י להב מארצות הברית לישראל''', 'בין גלים', מאי 2005, ע' 48 - 51.
* תבל דמרי, משפחת הלהב התאחדה, באתר חיל הים, 30 בדצמבר 2014
* 

## ביאורים

## הערות שוליים

ל
זלמן שפירו

**זלמן מרדכי שפירו** (באנגלית: **Zalman Mordecai Shapiro**; 12 במאי 1920 – 16 ביולי 2016) היה כימאי וממציא יהודי-אמריקני ציוני, ממפתחי הכור הגרעיני בצוללת הגרעינית הראשונה "נאוטילוס".

בישראל נודע כבעליו של מפעל שאיבד כמות גדולה של אורניום מועשר ונחקר בחשד שהעביר אותו לתוכנית הגרעין הישראלית וכן כמי שסיפק סוללות גרעיניות לצורך מבצעים מודיעיניים של סנסורים שהטמינה סיירת מטכ"ל בעורף האויב.

## קורות חיים
שפירו נולד בעיר קנטון שבאוהיו, בן למשפחה יהודית אורתודוקסית, ולו קרובי משפחה שנספו בשואה באירופה. שפירו גדל בפסאיק, ניו ג'רזי. סיים תואר ראשון, שני ושלישי בכימיה באוניברסיטת ג'ונס הופקינס ולאחר מכן עבר לגור בפיטסבורג, שם החל לעבוד בחברת וסטינגהאוס ובפיתוח דלק גרעיני בחברת חשמל מקומית. ב-1957 ייסד את חברת NUMEC שעסקה בפיתוח ושימוש בדלק גרעיני בעיר אפולו שבפנסילבניה.

שפירו רשם 15 פטנטים, ביניהם ב-2009 פטנט על הוזלת עלות ייצור יהלומים.

## חברת NUMEC
חברת NUMEC הייתה בין הראשונות שסיפקה דלק לשימוש בכורים גרעיניים. לאחר שהחברה החלה לאחסן אורניום מועשר, התברר כי בין 90–270 ק"ג חסרים ומאמצים לאתר את החומר נכשלו. בעקבות כך שילמה החברה 834,000 דולר לוועדה לאנרגיה אטומית של ארצות הברית.

מכיוון ששפירו היה ידוע כציוני, עלה החשד שהאורניום הועבר לישראל, שפיתחה באותן שנים את הכור האטומי בדימונה. דווח שרפי איתן, ששירת אז במוסד, ביקר במפעל של שפירו בספטמבר 1968. פרשה זאת נקראה פרשת אפולו.

## חיים אישיים
שפירו היה נשוי לאבלין גרינברג (נישאו ב-1945) ואב לשלושה ילדים. היה נשיא ארגון ציוני אמריקה בעירו פיטסבורג. שפירו ואשתו קיבלו ב-2008 פרס הוקרה על תרומתם לקהילה היהודית במשך 60 שנה. הוא הלך לעולמו ב-16 ביולי 2016.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
*  
* 89-year-old Oakland inventor receives 15th patent, פיטסבורג פוסט-גאזט, 26 ביוני 2009
* Despite doubts, Shapiro maintains innocence, באתר טריביון רוויו, 25 באוגוסט 2002

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אוהיו
קטגוריה:קנטון (אוהיו): אישים
קטגוריה:ממציאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:כימאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:פעילים ציונים בארצות הברית
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת ג'ונס הופקינס
קטגוריה:אנשי תוכנית הגרעין של ישראל
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1920
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2016
דגל מיוט

**דגל מיוט** הוא דגל לא רשמי המייצג את האי מיוט. הוא דגל לבן ועליו סמל מיוט המורכב ממגן בצורת ענן, משני צדדיו סוסוני ים, בתחתיתו המוטו "Ra hichiri" ("אנחנו על המשמר"), ומעליו שם האי באותיות אדומות.

## קישורים חיצוניים

* 

מיוט
מיוט
מיוט
אלברט שוורץ

**אלברט שוורץ** (באנגלית: **Albert L. Schwartz**; 18 בדצמבר 1908 – 7 בדצמבר 1986). היה שחיין יהודי-אמריקאי. זוכה מדליית ארד אולימפית (לוס אנג'לס 1932) ואלוף ארצות הברית (1932) במשחה היוקרתי ל-100 מטר חופשי.

## ביוגרפיה
שוורץ נולד בשיקגו, אילינוי. הוא בוגר אוניברסיטת נורת'ווסטרן ובעל תואר במשפטים מאוניברסיטת שיקגו.

### 1930
באליפות המכללות של ארצות הברית (NCAA) שנערכה בשנת 1930 היה שוורץ לשחיין הראשון שזכה ב-3 תארים בסגנון חופשי.

### 1931
#### אלוף ארצות הברית
באליפות ארצות הברית באולם שנערכה ב-1 באפריל 1931 זכה בשתי מדליות זהב במשחה ל-100 יארד חופשי ובמשחה ל-220 יארד חופשי.
### 1932
#### מדליית ארד אולימפית
באולימפיאדת לוס אנג'לס זכה שוורץ במדליית ארד במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 58.8 שניות, אחרי יאסוג'י מיאזאקי (58.2 שניות) וטאצוגו קוואישי (58.6 שניות) שניהם מיפן. בגמר שחו שלושה שחיינים מיפן ושלושה שחיינים מארצות הברית. רק שחיין יפני אחד החמיץ גמר אולימפי בלוס אנג'לס. סגן אלוף האולימפי מאולימפיאדת אמסטרדם, אישטוואן ברני מהונגריה, לפי הצילומים נראה שסיים במקום השני בחצי הגמר ולא רביעי כפי שקבעו השופטים ולכן לא שחה בגמר. בשלב המוקדמות קבע מיאזאקי שיא אולימפי חדש בתוצאה של 58.0 שניות.

שוורץ זכה עם קבוצתו 6 פעמים באליפות ארצות הברית בכדורמים.

## חיים אישיים
שוורץ נפטר בלוס אנג'לס, קליפורניה בשנת 1986.

## קישורים חיצוניים

* Albert Schwartz, באתר InterSportStats 

קטגוריה:אמריקאים ילידי אילינוי
קטגוריה:שיקגו: אישים
קטגוריה:שחיינים אולימפיים אמריקאים
קטגוריה:שחיינים יהודים אמריקאים
קטגוריה:שחייני חופשי
קטגוריה:שחקני כדורמים אמריקאים
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932)
קטגוריה:זוכי מדליית ארד אולימפית אמריקאים: שחייה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת נורת'ווסטרן
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:אילינוי: שחיינים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1907
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1986
ספוקיין

**ספוקיין** (באנגלית: **Spokane**; מבוטא לרוב **ספוקאן**) היא העיר השנייה בגודלה במדינת וושינגטון שבארצות הברית (לאחר סיאטל) ובירת מחוז ספוקיין. העיר ממוקמת במורדות הרי הרוקי, על שתי גדות נהר ספוקיין, בצפון-מזרח המדינה, 180 קילומטר מדרום לגבול קנדה ו-32 קילומטרים מערבית לגבול איידהו. מדרום-מערב לעיר משתרע אזור "הרמות המחורצות", תופעה גאולוגית ונופית יוצאת-דופן.

## היסטוריה
עד 1810 היה במקום יישוב אמריקאי ילידי, השם ספוקיין משמעו "ילדי השמש" בשפת השאליש. ב-1810 התקיימה במקום תחנת סחר פרוות בשם "מפלי ספוקיין" (Spokane Falls). מאוחר יותר התגלו במקום מרבצי זהב וכסף וההתיישבות גדלה. ב-1881 הוכרזה במקום עיר. 

לאחר התדרדרות במצבה במהלך שנות ה-60 של המאה ה-20 ובריחת תושבים, התקיימה בה בשנת 1974 התערוכה העולמית אקספו 74'. הייתה זו יוזמתו של היזם קינג קול שהוכחה כמקפצה כלכלית שהזניקה את העיר, שיפרה את תשתיותיה, מיצבה אותה כעיר הנושאת את דגל איכות הסביבה והעניקה לה פארק רחב ידיים (Riverfront Park), במקום בו ניצבו תחנה ומוסך רכבת.

## כלכלה
כלכלת העיר התבססה באופן מסורתי על מכרות, אולם משנות ה-90 של המאה ה-20 מתפתח במקום מרכז היי-טק וביוטכנולוגיה. מרכז הפיתוח העיקרי של חברת אף חמש נטוורקס נמצא בספוקיין.

## השכלה
מוסד החינוך הגבוה בעיר היא אוניברסיטת גונזגה, אוניברסיטה קתולית פרטית.

## אקלים

## קישורים חיצוניים

* 

* אתה משרד התיירות של מחוז ספוקיין

## הערות שוליים

קטגוריה:מדינת וושינגטון: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1881
קיילב פולוויל

**אנתוני קיילב פולוויל** (באנגלית: **Anthony Caleb Followill**; נולד ב-14 בינואר 1982), הידוע בשמו האמצעי קיילב, הוא הסולן והגיטריסט של הלהקה זוכת פרסי גראמי קינגס אוף ליאון. הוא האח של חבריו ללהקה נייתן (תופים) וג'ארד (בס), ובן דודו של גיטריסט הלהקה מת'יו.
קיילב ידוע בזכות קולו המיוחד שנע בין בס לטנור, שיכול להגיע לטונים גבוהים במיוחד אשר מעטים מסוגלים להגיע אליהם.

## ביוגרפיה
קיילב נולד לבטי אן ואיון פולוויל (הוריו התגרשו כשהיה צעיר), כומר וראש האוונגליסטים הפנטקוסטלית. אביו נהג לקחת את קיילב ואת אחיו לטיולים בכל דרום אמריקה בצעירותם.

בצעירותו, נלחם קיילב באנורקסיה. בריאיון לאחר הצלחת אלבומה הרביעי של קינגס אוף ליאון, Only by the Night, סיפר קיילב שהוא פשוט חשב שהוא לא טוב מספיק, ושהיה עושה הכול כדי למנוע מעצמו לאכול. הוא היה מרבה לשתות קפה במקום לאכול, והיה כופה על עצמו אימונים פיזיים אובססיביים. מה שהפסיק את הבעיה, לדבריו, היה עישון מריחואנה.

בתקופת האלבומים הראשונים של קינגס אוף ליאון, חברי הלהקה היו משתמשים באופן אינטנסיבי בסמים, במיוחד במריחואנה ובקוקאין.
קיילב סיפר שהוא הפסיק להשתמש בסמים לאחר שראה תמונה של עצמו שבה הוא נראה כחוש וחיוור בצורה כואבת. מאז חברי הלהקה הבינו שהסמים לא טובים להם והפסיקו להשתמש בהם.

## חייו האישיים
בספטמבר 2010 קיילב הציע נישואין לחברתו מאז 2007, לילי אולדריג', דוגמנית העל המוכרת בעיקר כאחת הדוגמניות הראשיות של ויקטוריה סיקרט.

## ציוד מוזיקלי
קיילב מזוהה עם גיטרת הגיבסון ES-325 משנת 1972 שלו. לאחר בעיות בסאונד בהופעה ב-T in the Park ב-2009, נשברה הגיטרה של קיילב. קיילב שלח את הגיטרה לתיקון מיוחד של גיטרות מסוג גיבסון, למחלקת שחזור אשר תיקנו את הגיטרה והחזירו אותה אליו.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:גיטריסטים אמריקאים
קטגוריה:קינגס אוף ליאון

קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1982
מחזיק מפתחות

[שמאל|ממוזער|200px|מחזיק מפתחות הכולל דגם של [מגדל אייפל]]
[ממוזער|שמאל|200px|מחזיק מפתחות שהוא גם [פותחן|פותחן בקבוקים]]
**מחזיק מפתחות** הוא חפץ שנועד להתחבר למפתח יחיד או לאגד מספר מפתחות לקבלת "צרור מפתחות". חלק ממחזיקי המפתחות כוללים חלק המאפשר לחברם ללולאה, כדי לאפשר הצמדתם לחגורה, מכנסיים, תיק וכדומה, במטרה להקל על מציאת המפתח בשעה שזקוקים לו.

קיימים סוגים רבים של מחזיקי מפתחות, ממגוון חומרים, ביניהם פלסטיק, מתכת ועוד. גם העיצובים של מחזיקי המפתחות מגוונים מאוד. בין השאר נמכרים מחזיקי מפתחות המעוצבים כמזכרות מאתרי תיירות. בשל המגוון הגדול יש האוספים מחזיקי מפתחות, כתחביב.

מחזיק המפתחות משמש גם כמוצר לקידום מכירות, המחולק חינם, בזכות שמישותו הרבה ומחירו הנמוך.

למחזיקי מפתחות רבים נלווית פונקציונליות נוספת, כגון פותחן בקבוקים, פנס, מצית, או קצה מעוצב כמטבע, המותאם לשליפת עגלות קניה הנפוצות ברשתות המזון. ניתן לחבר למחזיקי מפתחות גאדג'טים קטנים, כגון דיסק און קי.

האוסף הכי גדול של מחזיקי מפתחות הוא 41,418 מחזיקי מפתחות שונים שאסף ברנט דיקסון מוולדוסטה, ג'ורג'יה, ארצות הברית, השיא נרשם בספר השיאים של גינס.

## קישורים חיצוניים

* מדריך למחזיקי מפתחות

קטגוריה:כלי בית
קטגוריה:אביזרי אופנה
קטגוריה:מפתחות (נעילה)