open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
קלמנס השישי

שמאל|ממוזער|150px|סמלו
**קלמנט השישי** (בלטינית: **Clemens VI**; 1291 – 6 בדצמבר 1352) היה האפיפיור מ-7 במאי 1342 עד מותו, הרביעי באפיפיורות אביניון.

## ביוגרפיה
נולד בשם **פְּיֶיר רוזֶ'ה** לאב אציל עשיר, בטירה המשפחתית בחבל לימוזֶן שבצרפת. כשהיה בן עשר שנים בלבד נכנס למנזר, ואחר כך למד באוניברסיטה של פריז, קיבל תואר דוקטור לתאולוגיה ושימש שם כפרופסור. ב-1326 נתמנה לאב מנזר פקאמב שבנורמנדיה, ב-1328 לבישוף העיר אראס שבצפון מערב צרפת, וב-1330 לארכיבישוף העיר רואן שבנורמנדיה. ב-1338 נתמנה לקרדינל על ידי קודמו, האפיפיור בנדיקטוס השנים עשר. ב-1342 נבחר לאפיפיור בשם קלמנט השישי.

קלמנט השישי, שהורגל בחיי מותרות, המשיך במפעלו של קודמו, בנדיקטוס השנים עשר, והרחיב את ארמון האפיפירים באביניון. הוא מינה למשרות בחצרו אצילים, כמרים, מוזיקאים, רופאים, מדענים, פילוסופים, חייטים וטבחים, ובהם רבים מקרוביו. הוא העניק כספים לאמנים ולמשוררים והרשה לנשים להיכנס לחצרו. כדי לממן הוצאות אלה הוציא צו שהצדיק את זכותו של האפיפיור למכור "מחילות" (27 בינואר 1343).

כמו קודמיו, היה קלמנט השישי נתון להשפעת מלך צרפת. הוא הלווה למלך צרפת פיליפ השישי חצי מיליון פלורין (מטבעות זהב) כדי לממן את מלחמת מאה השנים נגד אנגליה. בנוסף, יזם משלחת צבאית נגד שודדי ים שפעלו בחסות טורקית במרחב הים התיכון.

מגפת המוות השחור הגיעה לאביניון במחצית הראשונה של שנת 1348, אחרי שהכתה באיטליה. רבים מאנשי אביניון נספו במגפה, אולם קלמנט השישי המשיך להתגורר בעיר, והגן על היהודים מפני אלה שטענו כי היהודים גרמו למגפה. ב-9 ביוני של אותה שנה "קנה" קלמנט השישי את העיר אביניון מג'ובאנה הראשונה, מלכת נאפולי, שפרובאנס הייתה חלק מנחלותיה, אך לא שילם לה פרוטה והסתפק בכך לזכותה מאשמת רצח בעלה. קלמנט השישי סירב לבקשתם של אנשי רומא להחזיר את מקום מושב האפיפיור לעירם, אך הבטיחם לחגוג את שנת היובל ברומא ב-1350.

ב-1351 התערערה בריאותו של קלמנט השישי. הוא נפטר באביניון ב-1352, ובמקומו נבחר לאפיפיור אינוקנטיוס השישי. על פי צוואתו נקבר במנזר שבו למד בימי ילדותו.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אפיפיורים צרפתים
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-14
קטגוריה:ילידי 1291
קטגוריה:נפטרים ב-1352
קטגוריה:צרפתים במאה ה-14
קטגוריה:צרפתים במאה ה-13
אטא

**אֵטָא** (אות גדולה: Η, אות קטנה: η) היא האות השביעית באלפבית היווני.

בספרות יווניות האות שקולה כנגד המספר 8. האות הגדולה התפתחה לאות H הלטינית והאותיות И ו-Н הקיריליות, אך האות הקטנה מזכירה בצורתה N לטינית קטנה (η).

## הגייה
מקורה של האות אטא באות הפיניקית שממנה התגלגלה גם האות העברית חי"ת. ההגייה הראשונית שלה הייתה כפי הנראה עיצור חוכך סדקי (/h/ :IPA - כמו ה"א). על כל פנים, דיאלקטים יווניים רבים איבדו את הצליל הזה בשלב מוקדם, והאות עברה לשמש כתנועה הדומה לסֶגול בעברית (תנועת E).

ביוונית מודרנית האות נהגית כחיריק ונקראת "אִיטא".

## שימושי האות η
האות הגדולה Η משמשת בכימיה לציון אנתלפיה.

האות הקטנה η משמשת:
*בתרמודינמיקה לציין את היעילות של מנוע חום קרנו.
*בכימיה לציין את מספר האלקטרונים המשותפים בקשר מתכתי.
*בכימיה אנליטית על מנת לציין את אינדקס חדות הטטרציה.
*בפיזיקת חלקיקים, על מנת לציין מזון מסוג η.
*באסטרונומיה על מנת לציין את הכוכב השביעי בבהירותו במערכת כוכבים. לדוגמה אטא קארינה.
*בדינמיקה של נוזלים - על מנת לציין צמיגות.
*בפיזיקה, לציון נצילות.
*בכלכלה, לציון גמישות.
*בתורת הקבוצות, לציון טיפוס הסדר של קבוצת המספרים הרציונליים.
*בפיזיקה, לציון המטריקה במרחב מינקובסקי.
*בסטטיסטיקה, לציון גודל אפקט ניתוח שונות

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אותיות ביוונית
קטגוריה:8 (מספר)
אבישי בן צרויה

[ממוזער|350px| [איור משנת 1873: אבישי (במרכז התמונה) מעודד את דוד (בימין) להכות את שאול (בשמאל).]]
**אֲבִישַׁי** הוא דמות מקראית ממשפחת בני צרויה; בנה של צרויה, אחותו של דוד המלך; ואחיהם של יואב בן צרויה ועשהאל בן צרויה.

## בסיפור המקראי
### קורות חייו
אבישי היה אחד מחשובי גיבוריו של דוד, והצטרף אליו ככל הנראה כבר בשלב הראשון של התגבשות תומכיו של דוד, עת נמלט דוד מפני שאול למדבר. לאחר התבססותו של דוד בכיסא המלוכה, השתלב אבישי כמפקד צבאי בכיר של צבאות ישראל תחת פיקודו של אחיו יואב, שר הצבא של דוד.

אבישי, כאחיו יואב, מתואר כלוחם קשוח ואמיץ מחד, אך פזיז ונמהר מאידך. שני צדדים אלה של אישיותו באים לידי ביטוי בתיאור שני אירועים שבהם נקשר שמו בספר שמואל: הפעם הראשונה היא כשמתואר כיצד דוד מבקש לרדת בהיחבא אל מחנה שאול, הרודף אחריו, בגבעת החכילה, וללמד את שאול לקח ללא פגיעה פיזית. אבישי הוא הראשון והיחיד שהתנדב לצאת עם דוד למשימה מסוכנת זו, אך בהתקרבם אל שאול הישן מבקש אבישי להרוג את שאול. דוד מונע זאת ממנו וגוער בו על כוונתו לפגוע במשיח ה'. הפעם השנייה היא בסיפור בריחתם של דוד ותומכיו מירושלים בעת מרד אבשלום, כשבדרך הם חולפים מול שמעי בן גרא כשהוא סוקל ומקלל את המלך – דוד. אל מול הבלגתו של דוד, ביקש אבישי לערוף את ראשו של שמעי במקום, וחזר וביקש זאת לאחר דיכוי המרד וחזרתו של דוד לשלטון.

בספר שמואל ב' מתואר מקרה אחר בו הציל אבישי את חיי דוד, וזכה להרחבה מדרשית על ידי חז"ל במסכת סנהדרין  על כך שבמלחמתו של דוד המלך עם ישבי בנוב השתמש בשם קדוש כדי להציל את דוד מכיוון ש"אין חבוש מתיר עצמו מבית האסורים". חז"ל כללו את אבישי בן צרויה בן שלושת האישים שחוו את נס קפיצת הדרך, ביחד עם אליעזר עבד אברהם ויעקב אבינו. אצל אבישי קפיצת הדרך התרחשה במלחמה בין דוד והפלשתים כאשר הצליח ברגע האחרון להגיע אל דוד ולהציל אותו ממוות מידי אחד מבני הרפה.

### אופי ואישיות
הן אבישי הן יואב אחיו מתוארים כנאמנים לדוד עד למרד אדוניה – הצילו את חייו, סייעו לו והגנו עליו בהזדמנויות רבות. עם זאת, אופיים חם המזג הוא העומד ברקע טרוניה חוזרת של דוד: . התגלות נוספת של אופיים חם המזג אירעה לאחר שאבנר בן נר, שר צבאם של שאול ולאחר מכן של איש בושת, הרג את אחיהם עשהאל, לאחר שזה רדף אחריו באירוע הקרב על ברכת המים (). יואב, שביקש לנקום את מות אחיו, וכנראה אף להימנע מקירובו של אבנר לחצר דוד באותה התקופה מתוך רצון לשמור על מעמדו כשר הצבא, הרג את אבנר תוך כדי שהוא מעמיד פני ידיד. דוד קונן על מותו של אבנר וזעם על אחייניו באומרו: .

## מקור השם
ייתכן כי משמעות שמו היא: אב-ישי, על שם אבי אמו, ישי. אפשרות נוספת היא צירוף המילים "אבי" ו"שי", מילה נרדפת ל"מתנה".

## אילן היוחסין המשפחתי

## ראו גם

* עץ משפחה של דמויות מקראיות – מתרח ועד שלמה.

## קישורים חיצוניים

* אבישי בן צרויה, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח

## הערות שוליים

קטגוריה:אישים בספר שמואל
קטגוריה:דוד
קטגוריה:משפחת ישי
קטגוריה:גיבורי דוד
דניאל בנלולו

**דניאל בנלולו** (נולד ב-6 במאי 1958), הוא איש ציבור ישראלי, כיהן כחבר הכנסת מטעם הליכוד, וכחבר מועצת עיריית אשדוד.

## ביוגרפיה
נולד במרוקו, ובשנת 1969 עלה לישראל. כיהן בעבר כחבר מועצת עיריית אשדוד.

בשנת 2003 נבחר לראשונה לכנסת ה-16 מטעם הליכוד. עם הקמת מפלגת קדימה בשלהי 2005 החליטה סיעת הליכוד למנות את בנלולו ליושב ראש ועדת הכנסת תחת רוני בר-און שפרש מהסיעה ומונה לשר התשתיות הלאומיות. בפועל בנלולו כיהן שלושה וחצי חודשים בתפקיד (פברואר-אפריל 2006).

בבחירות לכנסת ה-17 הוא הוצב במקום ה-16, אך הליכוד זכה רק ב-12 מנדטים והוא לא נבחר לכנסת. בבחירות לכנסת ה-18 הוצב במקום ה-43 ברשימת הליכוד לכנסת, ולא נבחר.

במאי 2012 נבחר למנכ"ל נמל תל אביב, אולם רשות החברות הממשלתיות עצרה את המינוי עקב חוסר עמידה בתנאי הסף לתפקיד.

באוגוסט 2020, הציעה שרת התחבורה והבטיחות בדרכים מירי רגב את מועמדותו ליו"ר רשות שדות התעופה אך הוא נפסל לאור היעדר "כישורים מיוחדים" הנדרשים לאור זיקתו הפוליטית בהתאם לחוק החברות.

בנלולו גרוש ואב לשניים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי הכנסת מטעם הליכוד
קטגוריה:חברי מועצת העיר אשדוד
קטגוריה:אשדוד: חברי הכנסת
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:חברי הכנסת השש עשרה
קטגוריה:יושבי ראש ועדת הכנסת
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1958
רוני בריזון

**אהרן (רוני) בריזון** (נולד ב-16 באוקטובר 1944) הוא חבר הכנסת לשעבר מטעם סיעת שינוי בכנסת ה-16.

## ביוגרפיה
בוגר בית הספר התיכון הדתי צייטלין בתל אביב. בצעירותו יצא בשאלה. שירת בממר"ם ובחיל התותחנים. מילא תפקידי ניהול שונים בתחום המחשוב וטכנולוגיית המידע (CIO של בנק הפועלים, COO של בנק הפועלים ארצות הברית, מנכ"ל חב' כלל מערכות בע"מ).

פעיל בתחומי דת-ומדינה. חבר בעמותת "עם חופשי" ועמותות אחרות לחירויות האזרח. הצטרף למפלגת "שינוי" (1999). בריזון נהג לכתוב טור במקומון התל אביבי "העיר", ולאחר מכן בביטאונה של "שינוי", בשם העט "אינג' קדיד לפר".

בריזון ריכז בכנסת ה-16 את נושאי "דת ומדינה" של הסיעה. אחראי במסגרת התפקיד לכל המתרחש בתחום, מתקציבי המוסדות החרדיים ועד טיפול בתלונות הציבור החילוני. בתחום זה ניתן לציין את נושאי קיצוץ הקצבות לחרדים ולאחרים, ביטול משרד הדתות, ניסוח והנחה על שולחן הכנסת של חוק הנישואין האזרחיים (הקרוי "חוק ברית הזוגיות"), קיצוץ הכספים בתקציבי הישיבות והעמותות החרדיות, השוואת גובה קצבאות הילדים והורדת סכומי הקצבה, חיסול התקצוב הכפול של החינוך היסודי, הדתי והחרדי והתחלת פירוק המועצות הדתיות.

בעבודתו השוטפת בכנסת היה חבר בוועדת הכספים, בוועדת הפנים ואיכות הסביבה, בוועדת הכנסת ובוועדה לענייני עובדים זרים. סגן יו"ר הסיעה בכנסת. עמד בראש ועדת המשנה של ועדת הכספים לרפורמה במינהל הלוואות המדינה, שעסקה בהגדלת הסחירות וייעול הניהול של מילוות המדינה. היה חבר (יחד עם הח"כים אברהם שוחט וחיים אורון) ב"צוות השלושה" שהכין את "חוק פינוי-פיצוי" למפוני רצועת עזה. היה שותף לדיונים בוועדת הכספים בעניין הרפורמה בשוק ההון ובבנקים.

הגיש והשתתף בהגשתן של הצעות חוק במספר נושאים: עונשי מינימום לאשמים באלימות סכינאית, הכרה באתר הכרזת המדינה (המוזיאון הישן בתל אביב) כאתר לאומי מוגן, ועוד. רוב הצעות החוק שהגיש מתרכזות בנושאי דת ומדינה.

בנוסף לכל אלה, טיפל בריזון במקרים של בעיות, אפליה והתנכלויות על רקע של כפיית דת או מניעת חירויות הפרט על ידי גורמים ממשלתיים, ציבוריים או פרטיים.

עקב פיצול סיעת "שינוי" לקראת הבחירות לכנסת השבע עשרה, עזב בריזון יחד עם חברי כנסת נוספים את המפלגה ועבר למפלגת "חץ". מכיוון שמפלגת "חץ" לא עברה את אחוז החסימה, הוא נותר מחוץ לכנסת.

ב-25 במרץ 2007 אישרה הממשלה את מינויו של בריזון לציר כלכלי לאיחוד האירופי בבריסל.

בריזון התמודד בבחירות לכנסת התשע עשרה במקום העשרים ברשימת התנועה. לקראת הבחירות למועצת העיר תל אביב בשנת 2013 הוצב במקום השני ברשימת תנועת מהפך ירוק בתל אביב-לתת לחיות אך לא נבחר למועצה. ב-2018 שובץ במקום השישי ברשימה זו, ששינתה שמה ל"חי חילונים ירוקים".

אחיו היה הסאטיריקן מיכאל בריזון (ב. מיכאל).

## קישורים חיצוניים

* .

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי הכנסת מטעם שינוי
קטגוריה:יוצאים בשאלה
קטגוריה:בוגרי בית הספר צייטלין
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם מפלגת חץ
קטגוריה:פעילי התנועה
קטגוריה:חברי הכנסת השש עשרה
קטגוריה:חיילי ממר"ם
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1944
ויקטור בריילובסקי

**ויקטור בריילובסקי** (נולד ב-27 בדצמבר 1935) הוא פרופסור בדימוס למדעי המחשב, היה אסיר ציון ופוליטיקאי ישראלי. בריילובסקי היה חבר הכנסת בכנסות ה-15 וה-16 מטעם תנועת שינוי.

## קורות חיים
בריילובסקי נולד בשנת 1935 במוסקבה, ברית המועצות. במשך 15 שנה נאבק למען זכות העלייה של יהודי ברית המועצות. הוא פוטר מעבודתו וארגן סמינר ליהודים-מדענים מסורבי עליה. לאחר מעצרו סמינר זה התקיים בדירתו של יעקב אלפרט. הוא נשפט לארבע שנים מאסר. לאחר שחרורו עלה לישראל בשנת 1987.

בשנת 1999 הוצב במקום השישי ברשימת שינוי בבחירות לכנסת החמש עשרה, ונבחר מטעמה בכנסת. שינוי ישבה באופוזיציה ובריילובסקי היה חבר בוועדת המדע והטכנולוגיה וועדת העלייה, הקליטה והתפוצות.

בבחירות לכנסת השש עשרה הוצב שנית במקום השישי. בבחירות אלו זכתה שינוי ב-15 מנדטים, הצטרפה לממשלה ובריילובסקי נבחר לכהן מטעמה כסגן שר הפנים. ב-29 בנובמבר 2004 מונה בריילובסקי כשר המדע והטכנולוגיה בממשלת שרון, כשהוא מחליף את אילן שלגי שמונה לשר לאיכות הסביבה במינוי קבוע. כעבור חמישה ימים בלבד, ב-4 בדצמבר, פוטר בריילובסקי מפני שהצביע, יחד עם סיעתו, נגד תקציב המדינה, ובכך היה השר שכהונתו הייתה הקצרה ביותר בממשלות ישראל. עם חזרתו לאופוזיציה השתלב כחבר בוועדת המדע, ועדת העלייה והוועדה לענייני ביקורת המדינה.

עם הפילוג בשינוי סמוך לבחירות לכנסת השבע עשרה עזב בריילובסקי את המפלגה והצטרף לחץ, הוצב במקום החמישי ברשימה, אך המפלגה לא עברה את אחוז החסימה ונשארה מחוץ לכנסת.

בריילובסקי נשוי ואב לשניים. פרופסור חבר (בדימוס) למדעי המחשב באוניברסיטת תל אביב.

## קישורים חיצוניים

* עמוד הבית באוניברסיטת תל אביב
* 
* 
* 

קטגוריה:אסירי ציון בברית המועצות
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם מפלגת חץ
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם שינוי
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: מתמטיקה ומדעי המחשב
קטגוריה:עולים בשנות ה-1980
קטגוריה:חברי הכנסת החמש עשרה
קטגוריה:חברי הכנסת: אנשי מחקר ואקדמיה
קטגוריה:שרי החדשנות, המדע והטכנולוגיה
קטגוריה:חברי הכנסת השש עשרה
קטגוריה:ישראלים ילידי ברית המועצות
קטגוריה:מדענים חברי הכנסת
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1935
פרנץ קסאפר זיסמאייר

**פרנץ קסאפר זיסמאייר** (בגרמנית: **Franz Xaver Süßmayr** או, לעיתים, Süßmayer, 1766 - 17 בספטמבר 1803) היה מלחין אוסטרי הידוע בעיקר כמי שהשלים את הרקוויאם של מוצרט.

## חייו
זיסמאייר נולד בשוואננשטאט שבאוסטריה, והתחנך בבית־ספר מנזרי בקרמסמונסטר, שם שימש גם מנצח על מקהלת הכנסייה הבנדיקטינית (1779–1787). ב-1788 עבר לווינה והחל משמש מורה למוזיקה. זיסמאייר התיידד עם מוצרט בשנת חייו האחרונה (1790/91) ולעיתים שיתף עמו פעולה, בעיקר כמעתיק תווים ובהשלמת רצ'יטטיבים באופרה "חסדו של טיטוס". בשנים 94–1792 היה זיסמאייר נגן הצ'מבלו (הרפסיכורד) והמנהל המוזיקלי בפועל של התיאטרון הלאומי של וינה, ומשנת 1794 עד מותו שימש מנהל מוזיקלי (קפלמייסטר) של התיאטרון.

זיסמאייר זכה בתחילת דרכו להצלחה מסוימת עם יצירותיו, ובמיוחד הזינגשפיל שכתב ללבריתים של עמנואל שיקאנדר. בשנות התשעים המאוחרות של המאה ה-18 כבר השתנתה האופנה המוזיקלית בווינה, כוכבו של זיסמאייר דעך, והוא נחשב בעיני הווינאים מלחין מן המעלה השנייה, החייב את תהילתו לקשר שלו עם מוצרט.

מכתב ידו של זיסמאייר מתבהר כי הוא השלים כמה קטעים ברקוויאם של מוצרט אחרי מותו של מוצרט, אך עד היום לא הובהר באיזו מידה דבק זיסמאייר בטיוטות שהניח אחריו המלחין. זיסמאייר השלים את מלאכת הכתיבה בתוך זמן לא רב ממותו של מוצרט, כנראה כדי לסייע בידה של אלמנתו של מוצרט, קונסטנצה, שמצבה הכספי היה דחוק. כיום נהוג להשמיע את הרקוויאם בעיקר בגרסה אותה השלים זיסמאייר, אף כי קיימות מספר גרסאות השלמה אחרות.

זיסמאייר נפטר בשנת 1803 כתוצאה ממחלת השחפת.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מלחינים אוסטרים
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו משחפת
קטגוריה:ילידי 1766
קטגוריה:נפטרים ב-1803
תטא

**תטא** (אות גדולה: Θ או ϴ, אות קטנה: θ או ϑ) היא האות השמינית באלפבית היווני.

בספרות יווניות האות שקולה כנגד המספר 9. ביוונית עתיקה נהגתה כצליל ת"ו דגושה מנושפת (/tʰ/ :IPA); ביוונית מודרנית נהגית כת"ו רפה בעבר (/θ/ :IPA - כמו Th במילה האנגלית Think). תעתיק האות לכתב לטיני הוא Th. 

## צורות כתיבה

במקור נכתבה האות כצלב בתוך מעגל: x16px או x16px.

בהמשך, התפתחה האות והפכה לסימון של קו במעגל x16px או נקודה בתוך מעגל x16px.

## משמעויות האות תטא

על פי פורפיריוס מצור, צלב בתוך מעגל שימש במצרים העתיקה כסימן הנשמה, ונקודה בתוך מעגל כסימן השמש - וכן סמלו של אל השמש רע.

ביוון העתיקה ראו באות קיצור של המילה "תנטוס" (θάνατος) - "מוות", והאות היוותה בעיניהם סימן הגולגולת - המסמלת גם בימינו מוות. היוונים השתמשו באות בהצבעות בעד עונש מוות.

חוקרי הכתב הכנעני העתיק (כתב פיניקי) ראו באות זו 14px (טית) את סמל הגלגל, כחלק מרשימת כלי עבודה: יוד - יתד לחפירה, כף - את חפירה, למד - שוט.

## שימושי האות תטא

האות הקטנה θ משמשת לסמל:
* בגאומטריה את זווית המישור.
* בסטטיסטיקה את פרמטר ההתפלגות.
*בתורת החשמל את הטמפרטורה ההתחלתית והסופית.
*באסטרונומיה על מנת לציין את הכוכב השמיני בבהירותו במערכת כוכבים.

האות הגדולה Θ משמשת לסמל:
* בפיזיקה את באריון האקזוטי פנטאקווארק.
* ברפואה סוג של גלי מוח.
* במתמטיקה את פונקציית המדרגה.
* במסחר באופציות האות תטא מייצגת את הרגישות של מחיר הנגזר, ביחס לערך הזמן שלו.
* במחשבים מסמנת האות חסם הדוק אסימפטוטית.

## ראו גם
האות '''טית''' בעברית

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אותיות ביוונית
קטגוריה:9 (מספר)
אראלה גולן

**אראלה גולן** (נולדה ב-11 באוקטובר 1945) היא חברת הכנסת לשעבר מטעם סיעת שינוי וסיעת "חץ".

## ביוגרפיה
אראלה גולן נולדה בישראל בשנת 1945. בהשכלתה היא בעלת תואר שני בביולוגיה, תואר ראשון בתיאטרון (תפאורת במה ותאורה), מוסמכת באדריכלות ובוגרת לימודי תעודה בלימודי שימור המורשת הבנויה.

כאדריכלית, עצמאית וכן שותפה בעבר בחברת בנייה, השתתפה בהקמתם של פרויקטים ציבוריים. משנת 1982 חברה ב"איקומוס ישראל" – International council of Monuments and Sites ובעמותת "מרכז לעירוניות מתחדשת".

בשנות ה-80 נמנתה על ראשוני הפעילים במפלגת שינוי, מטעמה התמודדה לכנסת ה-16 בשנת 2003. המקום ה-16 ברשימת המפלגה הותיר אותה מחוץ לכנסת, עד לפטירתה של יהודית נאות בדצמבר 2004.

במהלך כהונתה פעלה בקביעת מדיניות וייצוג אינטרס הציבור בנושאי בריאות ומדע, מדיניות פנים, בינוי, סביבה ושימור. כיהנה כחברה בוועדת העבודה הרווחה והבריאות, בוועדת הפנים ואיכות הסביבה, בוועדה לקידום מעמד האישה, בוועדה למאבק בנגע הסמים, בוועדת המדע והטכנולוגיה ובוועדת החינוך התרבות והספורט.

בתחום הבריאות והמדע פעלה לקידום תחום השתלת איברים, קידום תרומת מח עצם בישראל, קידום תרומת ביציות בישראל לפריון ולמחקר, פטור ממע"מ לתרופות מצילות חיים.

עם התפלגות המפלגה לקראת הבחירות לכנסת השבע עשרה. התמודדה גולן בפריימריס של מפלגת "שינוי" לקביעת הרשימה לכנסת ה-17 ונבחרה למקום החמישי והייתה לאישה הבכירה במפלגה. גולן, שנחשבה למקורבת לחבר הכנסת אברהם פורז הייתה חברת הכנסת היחידה מבין אנשיו שלא פרשה באותו לילה בו הפסיד את המקום השני לעורך הדין רון לוינטל. כעבור שבוע ימים, פרשה לסיעת חץ ושובצה במקום השביעי ברשימה. רשימת "חץ" לא עברה את אחוז החסימה וגולן לא נבחרה לכנסת.

עד תחילת שנת 2008, הייתה חברה וסגנית יושבת ראש תנועת דרך אחרת של מלי פולישוק-בלוך, אשר היה בכוונתה לרוץ לכנסת בבחירות לכנסת השמונה עשרה, אך לבסוף לא נרשמה בוועדת הבחירות. באותה שנה עזבה את "דרך אחרת" והצטרפה למפלגת ישראל חזקה של חבר הכנסת לשעבר אפרים סנה. בבחירות המקדימות שנערכו במפלגה הוצבה גולן במקום החמישי ברשימת המפלגה לכנסת. גם מפלגה זאת לא עברה את אחוז החסימה.

גולן התמודדה בבחירות לכנסת התשע עשרה במקום ה-28 ברשימת התנועה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי הכנסת מטעם מפלגת חץ
קטגוריה:חברות הכנסת מטעם שינוי
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם שינוי
קטגוריה:פעילות התנועה
קטגוריה:חברות הכנסת השש עשרה
קטגוריה:חברי הכנסת השש עשרה
קטגוריה:אדריכליות ישראליות
קטגוריה:אדריכלים ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1945
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1945
נסים דהן

**נסים דהן** (נולד בתשי"ד, 7 במאי 1954) הוא איש ציבור חרדי-ספרדי, לשעבר חבר הכנסת מטעם מפלגת ש"ס, כיהן כשר הבריאות, סגן שר האוצר וסגן יושב-ראש הכנסת. בשנים 2007–2014 כיהן כיו"ר הוועדה הקרואה במועצה המקומית קציר-חריש.

## ביוגרפיה
נולד במרוקו בשנת 1954, ועלה ארצה בשנת 1955. למד בישיבה גבוהה ושירת בצה"ל שירות מקוצר, בזיהוי חללים. הוא מקורבו של הרב שמעון בעדני, חבר מועצת החכמים.

כיהן כסגן שר האוצר בממשלת ברק (מ-5 באוגוסט 1999 עד פרישת ש"ס מהקואליציה ב-11 ביולי 2000), ולאחר מכן כשר הבריאות בממשלתו הראשונה של אריאל שרון (2001–2003).

בכנסת ה-16 כיהן כסגן יושב ראש הכנסת, ואף נבחר על ידי יושב ראש הכנסת, ראובן ריבלין, לנהל את ישיבות הפגרה עד הבחירות לכנסת ה-17, בשל בחירת ריבלין ליו"ר מטה הבחירות של הליכוד.

לאחר סיום כהונתו כשר הבריאות המשיך להיות פעיל בנושא הבריאות בכנסת והגיש מספר הצעות חוק בתחום זה. הצטרף לעתירה לבג"ץ שהגישה ההסתדרות הרפואית בישראל כנגד משרד הבריאות בעניין אי יישום דו"ח ועדת אמוראי על הרפואה הציבורית ומעמד הרופא בה. לקראת הבחירות לכנסת ה-17 הודיע על פרישתו מהחיים הפוליטיים.

ב-29 באוקטובר 2007 מונה לכהן כיו"ר הוועדה הממונה של קציר-חריש על ידי שר הפנים מאיר שטרית. בשנת 2012, פורקה המועצה ודהן המשיך לכהן עד שנת 2014 כראש מועצת חריש בלבד. בשנים 2014–2016 כיהן כרב בית הכנסת "חורש רמות" לעדת הפרסים בירושלים.

## חיים אישיים
נשוי ואב לתשעה ילדים. הוא בעל חגורה שחורה בקראטה ובעל רישיון טיס ורישיון צלילה.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:חברי הכנסת מטעם ש"ס
קטגוריה:חברי הכנסת הארבע עשרה
קטגוריה:חברי הכנסת החמש עשרה
קטגוריה:חברי הכנסת השש עשרה
קטגוריה:ישראלים ילידי מרוקו
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:ראשי ועדות קרואות
קטגוריה:שרי ממשלת ישראל העשרים ותשע
קטגוריה:סגני יושב ראש הכנסת בכנסת השש עשרה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1954
ז'אן-מישל סב

**ז'אן-מישל סב** (בצרפתית: **Jean-Michel Saive**, נולד ב-17 בנובמבר 1969) הוא שחקן טניס שולחן בלגי וולוני.

## ביוגרפיה
נולד בלייז', בלגיה, למשפחה של שחקני טניס שולחן. הוריו היו שחקנים מצטיינים וגם אחיו הצעיר, פיליפ סייב, שחקן טניס שולחן. כבר בשנת 1985 הוא העפיל לנבחרת בלגיה.

לפי הדירוג הרשמי סב הוא מספר אחד בבלגיה, מספר 4 באירופה ומספר 10 בעולם.

## הישגים
* 1993: אליפות העולם, מקום שני.
* 1994: גביע המאסטרס האירופי, מקום ראשון.
* 1994: גביע העולם, מקום שני.
* 1994: טופ 12 אירופה, מקום ראשון.
* 1994: מקום ראשון באירופה.
* 1995: מקום ראשון בעולם.
* 1996: טופ 12 אירופה, מקום שני.
* 1997: אליפות אנגליה הפתוחה, מקום ראשון.

השתתף בשבע אולימפיאדות, בין 1988 ל-2012.

סב זכה ב-130 מדליות, 51 זהב, 38 כסף ו-41 ארד בטורנירי טניס שולחן.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:שחקני טניס שולחן
קטגוריה:ספורטאים בלגים
קטגוריה:נושאי דגל בלגיה באולימפיאדה
קטגוריה:בלגים שנולדו ב-1969
טימו בול

**טימו בול** (גרמנית: Timo Boll; נולד ב-8 במרץ 1982) הוא שחקן טניס שולחן גרמני המשחק ביד שמאל. אחד התקוות הארופאיות הגדולות בשנים האחרונות נגד המעצמות האסיאתיות (שבראשן סין). סגנון משחקו הוא מהיר מאוד, התקפה משני צידי השולחן, משחק קרוב לשולחן ותנועות זריזות וקצרות.

בשנת 2003 דורג במקום הראשון בעולם. ב-1 בינואר 2006 דורג במקום השני בעולם. בשנים 2002 ו-2005 זכה בגביע העולם בטניס שולחן. בול הוא שחקן נבחרת גרמניה וזכה בשנת 2006 עם קבוצתו הגרמנית באליפות אירופה לקבוצות. הוא אלוף אירופה לשנת 2007 לאחר שניצח בגמר את ולדימיר סמסונוב 1–4. בינואר 2011 דורג במקום ראשון בעולם. כבר מגיל צעיר בול היה ידוע בתור שחקן גדול, בגיל 13 כבר השתתף בתחרות בינלאומית. אביו של בול היה מאמן טניס שולחן (מה שכנראה נתן לו מוטיבציה לשחק).זכה באליפות קטר הפתוחה לאחר שגבר 4:3 על מה לין בגמר.
ב-11 במרס 2014, התייצב בול לקרב טניס שולחן מול רובוט של חברת Kuka robotics . המשחק החגיגי נערך לכבוד פתיחה של מפעל רובוטים של חברת קוקה בשנגחאי. באותו אירוע הפסיד הרובוט של חברת קוקה בתוצאה 9–11. על פי היצרנית הגרמנית קוקה, הרובוט המכונה Agilus, הוא המהיר בעולם.

בול השתתף בשבע אולימפיאדות וזכה בארבע מדליות אולימפיות, מדליית כסף בבייג'ינג 2008 ובטוקיו 2020 ומדליית ארד בלונדון 2012 ובריו דה ז'ניירו 2016. בול נשא את דגל גרמניה בטקס הפתיחה של אולימפיאת ריו. בסיום אולימפיאדת פריז בול פרש.
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מדליסטים אולימפיים גרמנים
קטגוריה:שחקני טניס שולחן גרמנים
קטגוריה:שחקני טניס שולחן באולימפיאדת סידני (2000)
קטגוריה:שחקני טניס שולחן באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:שחקני טניס שולחן באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:שחקני טניס שולחן באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:משתתפים גרמנים באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:שחקני טניס שולחן באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:משתתפים גרמנים באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:זוכי מדליית כסף אולימפית באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:משתתפי אולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:זוכי מדליית כסף אולימפית מגרמניה
קטגוריה:נושאי דגל גרמניה באולימפיאדה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1981
קלפטומניה

**קְלֶפְּטוֹמַנְיָה** היא הפרעה נפשית המתאפיינת בגנבה אובססיבית של חפצים שונים, גם חפצים שאין שום תועלת לחולה בגנבתם.

## תיאור
מקור המונח ביוונית (κλέπτω (קְלֶפְּטוֹ) – *אני גונב*) ופירושו "שיגעון הגנבה". ההפרעה מאופיינת בחוסר יכולת נשנה להתנגד לדחף לגנוב. גנבת החפצים לא נעשית לשימושו האישי של הקלפטומן או למטרות רווח כלכלי, ולאחר הגנבה החולה אוגר או מוסר אותם.

פעולת הגנבה תתבצע בדרך כלל ללא שותפים. ישנם קלפטומנים הגונבים תמיד את אותו החפץ, בעוד אחרים לא שמים לב לחפץ הנגנב.

לפני המעשה מלווים את הגונב תחושות חרדה, מתח ואי נוחות המתעצמים ככל שהקלפטומן מנסה להתנגד להן, ולאחריה יחוש תחושת הקלה וסיפוק.

אף על פי שהפעולה נתפסת בעיניו כבלתי הגיונית ושגויה ועל אף שבין גנבה לגנבה יחוש עגמת נפש, בושה ורגשי אשמה, אין בכוחן של תחושות אלו למנוע את הישנות המקרה, וסביר להניח שגנבות תתבצענה עוד פעמים רבות.

## אבחון
בתחילת המאה התשע עשרה, בשנת 1816 תוארה לראשונה תופעה זו בספרות הרפואית, ובשנת 1987 הוכרה באופן רשמי כהפרעה נפשית במהדורה השלישית של הספר DSM.

במהדורתו הרביעית הופיעו גם מדדים ברורים לאבחון ההפרעה:

מהתנאים הללו מתחדד גם ההבדל בין גנבה פתולוגית לגנבה רגילה: בעוד גנבה רגילה נעשית במתכוון ולמטרות רווח, הרי שגנבה פתולוגית נעשית מתוך דחף לשם המעשה עצמו ולהקלה הנפשית המתלווה אליו.

הקלפטומניה היא תופעה נדירה יחסית ושכיחותה באוכלוסייה היא כ־0.6%. ההפרעה תוקפת בני אדם בגילאים שונים, בדרך כלל מגיל ההתבגרות ועד לשנות החמישים ו־81% מהמאובחנים הן נשים.

קיים קושי רב באבחון, כיוון שלקלפטומניה מתלוות לא פעם הפרעות נוספות, כגון דיכאון, וכן משום שהמטופל מתבייש לספר על מעשיו. הגורמים המלאים להפרעה לא ידועים אך הם משלבים, ככל הנראה, גורמים פסיכולוגיים וביולוגיים. בהתאמה קיימות שיטות טיפול פסיכולוגיות ותרופתיות וכיום מקובל לשלב ביניהן.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:הפרעות של הרגלים ושל דחפים
קטגוריה:הפרעות שליטה בדחף
גואה טראנס

**גואה טראנס** (באנגלית: **Goa Trance**) הוא ז'אנר מוזיקלי, שהתפתח בסוף שנות ה-80 ותחילת שנות ה-90 במדינת גואה שבדרום הודו, במקביל למוזיקת הטראנס, שהתפתחה באירופה בסוף שנות השמונים ותחילת שנות התשעים.

לגואה טראנס קשר הדוק עם טראנס פסיכדלי, ויש המחשיבים את שניהם כאותו ז'אנר, אך המתנגדים טוענים שטראנס פסיכדלי הוא בעל צליל "מתכתי" יותר, בעוד לגואה טראנס יש צליל יותר "גולמי". בארצות רבות נמצאים הגואה-טראנס והטראנס הפסיכדלי ב"מחתרת", ונחשבים לפחות מסחריים מצורות אחרות של טראנס.

לגואה טראנס ישנו גם תת-סגנון בשם "אסיד טראנס": זהו סגנון ישן יותר, בעל מבנה מלודי קצר ופשוט יותר. הוא מתאפיין במקצבים ברוטאליים ומלודיות "אפלות" יותר. היווצרותו של סגנון הגואה-טראנס קשורה קשר הדוק לאסיד, שמו המוכר יותר של סם ה-LSD, שהשפעותיו כחומר משנה תודעה (סם פסיכדלי) הובילו להיווצרותן של רבות מהיצירות המפורסמות ביותר בז'אנר.

ז’אנר נוסף שהתפתח בעקבות הגואה טראנס, הוא ז’אנר הניצחונות, שמאופיין במלודיות הבולטות שלו.

דוגמאות לאומנים מתחום הגואה טראנס:
* New Born - ישראל
* Astral Projection - ישראל
* The Muses Rapt - ספרד
* Tsuyoshi Suzuki - יפן
* Filteria - שוודיה

## קישורים חיצוניים

* הסברים על תתי ז'אנרים של טראנס וההבדלים ביניהם, באתר mesibatube

קטגוריה:סגנונות מוזיקליים
קטגוריה:מוזיקה אלקטרונית
ועדת מצפון

**ועדת מצפון** (או בשמה הרשמי: **הוועדה המייעצת לשר הביטחון בענייני פטור משירות**) היא ועדה הפועלת כחלק מצה"ל ולה הסמכות לתת פטור מגיוס חובה לצה"ל מטעמי פציפיזם. הוועדה מורכבת מנציגי צה"ל ומחבר בודד שהוא אזרח.

בעת הצורך, מתכנסת הוועדה על מנת לענות לפניות מועמדים לשרות צבאי המבקשים פטור מגיוס חובה מטעמים פציפיסטיים. הוועדה רשאית לדחות עתירות עוד בטרם הדיון ואינה דנה בסרבני גיוס שלא מטעמים פציפיסטיים. לעיתים, מפנה הוועדה את העותרים לריאיון אישי מיוחד כתנאי מקדים לדיון בעניינם.

על פי דובר צה"ל, הגיעו בשנים 2005–2007 לוועדה 125 פונים. 42 מתוכם קיבלו פטור מטעמי מצפון ו-16 מטעמים אחרים.

## ועדת המצפון לבנות
ועדת המצפון לבנות מתכנסת לעיתים תכופות. מדי שנה כ־100–400 בנות מקבלות פטור בוועדת המצפון. בעבר היה קל מאוד לקבל פטור בוועדת המצפון, גם למי שאינה פציפיסטית. בשנים האחרונות, בעקבות מגמה של השוואת התנאים של ועדת המצפון לבנות לוועדת המצפון של הבנים, התנאים לקבלת פטור בוועדת המצפון לבנות הוקשחו – על ידי ועדות מקדימות והקטנת מספר הפטורים הניתנים על ידי הוועדה. היו מקרים שבנות סירבו לשרת ולאחר מכן נדונו למאסר, לאחר שבקשתן נדחתה בטענה ששלחו את המכתב מאוחר מדי, או שטענותיהן לא שכנעו את הוועדה.

## ועדת המצפון לבנים
ועדת המצפון לבנים קיימת כעשר שנים. הוועדה מתכנסת 2-3 פעמים בשנה - זאת משום שיש מעט בנים הזוכים לעמוד בפניה - בדרך כלל 5-15 בשנה. הסיבה למספר הנמוך של בנים הזוכים לעמוד בפני הוועדה היא מכיוון שהם מוגדרים על ידי הצבא "סרבנים סלקטיביים" או "סרבנים פוליטיים". כמו כן, עד השנים האחרונות, הוועדה כמעט ולא שחררה בנים על סעיף מצפוני, גם אם היו פציפיסטים "טהורים". בשנים האחרונות חל שינוי, וחלק מהבנים הפציפיסטים שפנו לוועדה שוחררו בוועדה הראשונה או השנייה. הסיבה לכך היא מודעות הולכת וגדולה לדרישות המחמירות של הצבא בוועדת המצפון של הבנים, ומצד שני מגמה של הצבא לנסות לא לעורר הד תקשורתי סביב עניין הסרבנות, כפי שקרה עם יוני בן ארצי או עם חמשת הסרבנים שישבו שנתיים בכלא, שנה בבית סוהר צבאי ושנה בבית סוהר אזרחי לאחר הכרעת בית הדין הצבאי.

## ביקורת

ישנם מתנגדים רבים לשחרור משירות על ידי קבלת פטור מוועדת המצפון, משני צידי המפה הפוליטית. ישנה ביקורת בתוך השמאל הרדיקלי, בעיקר בקרב אנרכיסטים, שהשתחררות בוועדת המצפון או לחלופין ישיבה בכלא, הטוענים מצד אחד כי מדובר בבזבוז זמן, ומצד שני כי מדובר בשותפות וקבלה של מערכת הכללים של השלטון והמדינה, להם במובנים רבים הסרבן מתנגד. לדעתם, דווקא "סירוב אפור" כלומר, קבלת תעודת פטור על בסיס בעיות משפחתיות ונפשיות פיקטיביות, היא יותר חשובה והיא תנועת המחאה האמיתית. אותה ביקורת, אודות הסתירה הפנימית משתמשים בה פעמים רבות דווקא מהימין, (בציניות) בטענה ש"מה ההבדל בין גיוס לצבא ובין תשלום מיסים?". הפציפיסטים טוענים שהצבא ביסודו הוא גוף אלים הפועל "ליישב סכסוכים" באמצעות אלימות. רבים, מימין ומשמאל, טוענים כי סירוב פירושו בגידה, אנוכיות, ושותפות עם האויב.

## ראו גם
* סרבנות
## הערות שוליים

קטגוריה:התנגדות לגיוס חובה לצה"ל
ואנג ליצ'ין

**וָאנְג לִיצִ'ין** (בשפות סיניות: **王励勤**; באנגלית: **Wang Liqin**; ) הוא טניסאי שולחן סיני, הוא אלוף אולימפי בעל ארבע מדליות מהן שתיים זהב ואלוף עולם בעל 18 מדליות, מהן 11 מדליות זהב. בשנים 2004–2006 דורג ראשון בעולם.

באולימפיאדת סידני (2000) זכה ואנג במדליית זהב בתחרות לזוגות גברים, באולימפיאדת אתונה (2004) זכה במדליית ארד בתחרות ליחידים ובאולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכה בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב בתחרות הקבוצתית ובמדליית ארד בתחרות ליחידים.

ואנג זכה באליפויות העולם ב-2001 באוסקה שביפן ב-3 מדליות זהב, ב-2005 בשאנגחאי שבסין ב-3 מדליות מהן 2 זהב ביחידים ובזוגות מעורבים וב-2007 בזאגרב שבקרואטיה ב-3 מדליות מהן 2 זהב ביחידים ובזוגות מעורבים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקני טניס שולחן סינים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: טניס שולחן
קטגוריה:שאנגחאי: אישים
קטגוריה:שחקני טניס שולחן באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:אלופים אולימפיים סינים
קטגוריה:שחקני טניס שולחן באולימפיאדת סידני (2000)
קטגוריה:שחקני טניס שולחן באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:סינים שנולדו ב-1978
יאן אובה ולדנר

**יאן אובה ולדנר** (בשוודית: **Jan-Ove Waldner**; נולד ב-3 באוקטובר 1965) הוא שחקן טניס שולחן שוודי. הוא אלוף אולימפי ואלוף עולם בעל 15 מדליות מהן 5 מדליות זהב.

## המשחקים האולימפיים
*1988 - שמינית גמר (יחיד)
*1992 - זהב (יחיד)
*1996 - שמינית גמר (יחיד)
*2000 - כסף (יחיד)
*2004 - חצי גמר (יחיד)

## אליפות העולם
*1983 - כסף (קבוצה)
*1985 - כסף (קבוצה)
*1987 - כסף (יחיד וקבוצה)
*1989 - זהב (יחיד וקבוצה)
*1991 - כסף (יחיד), זהב (קבוצה)
*1993 - ארד (יחיד), זהב (קבוצה)
*1995 - כסף (קבוצה)
*1997 - זהב (יחיד), כסף (זוגות)
*1999 - ארד (יחיד)
*2000 - זהב (קבוצה)

## אליפות אירופה
*1982 - כסף (יחיד)
*1986 - זהב (זוגות וקבוצה)
*1988 - ארד (יחיד), זהב (זוגות וקבוצה)
*1990 - זהב (קבוצה)
*1992 - זהב (קבוצה)
*1994 - כסף (יחיד וקבוצה)
*1996 - זהב (יחיד, זוגות וקבוצה)
*2000 - זהב (קבוצה)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקני טניס שולחן שוודים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: טניס שולחן
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1965
קטגוריה:שחקני טניס שולחן באולימפיאדת סידני (2000)
קטגוריה:שחקני טניס שולחן באולימפיאדת אטלנטה (1996)
קטגוריה:שחקני טניס שולחן באולימפיאדת ברצלונה (1992)
קטגוריה:שחקני טניס שולחן באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:שחקני טניס שולחן באולימפיאדת סיאול (1988)
שלושים הטיראנים

**שלושים הטיראנים** (ביוונית: **οἱ Τριάκοντα Τύραννοι**, "הוי טריאקונטה טיראנוי") הוא השם שניתן לקבוצה בת שלושים איש, נציגי הסיעה האוליגרכית באתונה, ששלטה בעיר אחרי הכישלון במלחמה הפלופונסית והפלת המשטר הדמוקרטי (404 לפנה"ס). השם שניתן למשטר זה מייצג את אופיו השרירותי והאכזרי.  

## מקור השם
לפי אריסטו, הנואם האתונאי בן הזמן פוליקרטס יחס למדינאי האתונאי תרסיבולוס (שהוביל את הפיכת הנגד לשלושים), את טביעת המונח ״שלושים הטיראנים״. ההיסטוריון קסנופון (אף הוא אתונאי ואף הוא בן הזמן) הגדיר את שלטון השלושים כעריצות (טיראניה). אפלטון, עד נוסף לשלטון זה, יחס אותו לא לשלושים אלא ל-51 איש: האחד-עשׂר שהיו אחראים על מעצרים והוצאות להורג באתונה, עשׂרה אחראים על פיראוס, ובנוסף לאלה השלושים.

## רקע
לאחר המפלה האתונאית הגדולה בסיציליה (413 לפנ׳), נפתח השלב האחרון של המלחמה הפלופונסית, שהתאפיין בערעור מן היסוד של השליטה האתונאית בים האגאי, ואתו ערעור של הביטחון העצמי במערכת הפוליטית. בשנת 411 נערכה באתונא הפיכה אוליגרכית, שלא האריכה ימים, אך בשׂרה את הבאות. שלב זה במלחמה, ואתו המלחמה כולה, הסתיים לאחר המפלה האתונאית באייגוספוטמוי (405 לפנ׳) ואבדן צי המלחמה האתונאי. בשנה שלאחר מכן הכתיבה ספרטה את תנאי השלום, וביניהם חזרה של גולים אתונאים אוליגרכים לעירם. החוגים הללו, שנודעו באהדתם לספרטה, נעזרו בתמיכתו הפעילה של המצביא הספרטני ליסנדרוס ושל הכוח הצבאי שעמדו לרשותו, כדי לכונן באתונה משטר חדש, ששאב השראה מסוימת מהמודל הספרטני. משטר זה הוא שזכה לכינוי ״30 הטיראנים״.

## מבנה המשטר ופעולותיו
שלושים הטיראנים ביטלו במידה רבה את זכויות אזרחי אתונה והטילו עליהם הגבלות. זכות ההצבעה הוגבלה לעשירים בלבד, והוגבלה הזכות לשמש בתפקידים משפטיים. צומצם מספר האתונאים שהורשו לשאת נשק, ומספרם של אלה שהיו זכאים למשפט באמצעות חבר מושבעים.

בין המעורבים בהפיכה וממובילי המשטר החדש היו המנהיג האתונאי תראמנס ושניים מבני דודיו של אפלטון, כארמידס  וקריטיאס.

שלושים הטיראנים החלו בטיהור מנהיגיה החשובים של המפלגה הדמוקרטית שלקחו חלק במלחמה נגד ספרטה. על מאות אנשים נגזר לשתות את סם המוות, ואלפים נוספים הוגלו מאתונה. אחד האנשים שהצליח להימלט מן הרודנים היה ליסיאס, ששמו מופיע בספרו של אפלטון "הרפובליקה". בנאום הסנגוריה שנשא במשפטו סיפר סוקרטס כי שלושים הטיראנים ציוו עליו ועל ארבעה אנשים נוספים להביא בפניהם אדם שנידון למיתה. סוקרטס סירב לציית לפקודה זו על אף שידע כי בכך הוא מסכן את חייו. 

תראמנס, שבתחילה תמך בקריטיאס, מחה נגד ההוצאות להורג אך ללא הצלחה. עד מהרה הוא עצמו הפך לנאשם והוכרח לשתות את כוס התרעלה בפקודת קריטיאס.

על אכזריותו של המשטר מעיד אפלטון, שהיה עד למשטר ולמעשיו, ולדבריו אף הוצע לו לקחת בו חלק. אפלטון, שלא נמנה עם אוהדי הדמוקרטיה, ראה בה בכל זאת "משטר עשוי זהב" ביחס לזה של שלושים הטיראנים.

## הפיכת הנגד הדמוקרטית
בשנת 403 לפנה"ס עמד תראסיבולוס , אחד המנהיגים הבולטים של הסיעה הדמוקרטית, ששהה באותה עת בתבאי עם גולים דמוקרטים נוספים, בראש קבוצת גולים אתונאים שתקפו את חיל המצב הספרטני באתונה. הוא כבש את פיראוס, עיר הנמל של אתונה, ובקרב שהתפתח נהרג קריטיאס. הדמוקרטיה הושבה על כנה באתונה, אך תראסיבולוס דאג לכך שרוב הרודנים יקבלו מחילה כדי למנוע מעשי נקם ושפך דם, ובשל כך זכה לתודתם של בני עירו.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

## לקריאה נוספת
* אפרים דוד, **הדמוקרטיה הקלאסית: התהוותה, תפקודה, עקרונותיה ותלאותיה באתונה**, ירושלם: מאגנס, 2003.
* Peter Krentz, *The Thirty at Athens*, Ithaca N.Y: Cornell University Press, 1982

## הערות שוליים

קטגוריה:אתונה העתיקה
מוצר משותף

**מוצר משותף** (באנגלית: Common-pool resource, או Common good) הוא מוצר או משאב שכל אדם יכול להשתמש בו (Non-excludable) וכל שימוש בו מפחית את הכמות הזמינה לזולת. במוצרים משותפים קיימת סכנה המכונה "הטרגדיה של נחלת הכלל" (בלשונו של גארט הרדין) כאשר אם כולם ינסו לצרוך כמה שיותר, אז המוצר המשותף ייהרס או יכלה, ולבסוף כולם ייפגעו.

לרוב, על מנת להתמודד עם הבעיה מונהגת מערכת אכיפה מרכזית שמונעת מאנשים לנצל את המוצרים השיתופיים בצורה לא נכונה, כמו אכיפה וחוקי איכות סביבה או איסור על ציד.

מוצרים דומים באופיים למוצרים המשותפים הם המוצרים הציבוריים. בדומה למוצר שיתופי הם מסופקים באופן חופשי לכולם, אך בניגוד אליו צריך לאסוף כסף עבור קיומם, ומספר רב יותר של אנשים בדרך כלל לא פוגע בו.

דוגמאות למוצרים משותפים:
* אוויר נקי: כל אדם יכול לגשת לאוויר ולזהם אותו, וכתוצאה מכך אדם יחיד אינו נוטל בעיקר עלות הנזק אלא החברה כולה סובלת מירידת איכות האוויר.
* אוקיינוסים: אליהם כל אחד יכול להגיע באמצעות סירה ולשפוך את הפסולת במקום לטפל בה בצורה נכונה.
* פילים: כל אדם יכול באופן אישי להרוג, כדי למכור את השנהב, אבל אם כולם יעשו זאת הפילים יכחדו מהעולם.

## קישורים חיצוניים

*  "הטרגדיה של נחלת הכלל" (The Tragedy of the Commons) מאמר מאת גארט הרדין, 1968
* 

קטגוריה:כלכלה
אוליגוקלז

**אוליגוקלז** הוא מינרל טקטוסיליקטי, סיליקטים במבנה מרחבי, השייך לקבוצת המינרלים הידועים בשם פלגיוקלז (סוג של פצלת השדה). מקור השם מיוונית "שבירה קטנה" – משום שזוויות הפצילות שונות מאוד מ-90°.

האוליגוקלז מצוי באמצעיתה של שורת המינרלים האיזומורפית מקבוצת הפלדספטים (פצלות השדה), המתחילה באלביט ומסתיימת באנורתיט. 

האוליגוקלז הוא אחד המינרלים הפחות ידועים, ומוכר יותר כאבני חן בשמות "אבן שמש" (sunstone) ו"אבן ירח" (moonstone). אבן השמש מכילה פתיתים של המטיט הנותנים לה גוון אדמדם. אבן הירח זוהרת בשל מבנה השכבות הפנימי בדומה ללברדורסנס, אך ללא הגוונים המרהיבים של הלברדוריט. האוליגוקלז מצוי בעיקר בסלעי גרניט, סיאניט וגנייס.

## קישורים חיצוניים

*אוליגוקלז באתר webmineral
* 

קטגוריה:פצלות השדה
קטגוריה:טקטוסיליקטים
קטגוריה:מינרלים סיליקטיים
קטגוריה:מינרלים
קטגוריה:אבני חן
אלקטרו

**אלקטרו** או **אלקטרו-פאנק** הוא ז'אנר של מוזיקת דאנס אלקטרונית ואחד מסגנונות המוזיקה הראשונים שהיו אלקטרוניים.

## היסטוריה והתפתחות
הסגנון פותח על ידי הלהקה הגרמנית קרפטוורק בשנות ה-70 והיה פחות או יותר סגנון בלעדי ללהקה ובכך הפך אותה לאחד מההרכבים החשובים ביותר במוזיקה המודרנית. סגנונה של קרפטוורק מושפע מהסגנון המוזיקלי הגרמני "קראווטרוק" (מעין גרסה גרמנית לרוק המתקדם, שהיה הסגנון המוזיקלי של הלהקה בתחילת הקריירה שלהם), ומאמני המוזיקה האלקטרונית שקדמו להם: קרלהיינץ שטוקהאוזן, פייר הנרי ופייר שפר - אמני ה"מוזיק קונקרט", והסילבר אפלס (התפוחים הכסופים) - להקה ניו יורקית חייזרית לא כל-כך מפורסמת שהתעסקה במוזיקת רוק עשירה באוסילייטורים ובמכשירים אלקטרוניים אחרים. הז'אנר הושפע משימוש במכונות התופים של רולנד ומוזיקת פאנק.

## השפעה
בסוף שנות השבעים בארצות הברית התחילו להשתמש בסצנת הדיסקו בכלים אלקטרוניים ומוזיקת הדיסקו הושפעה יותר ויותר ממה שנעשה במוזיקה האלקטרונית. כך נולד החיבור "אלקטרו-פאנק".

בשנת 1981 הוציא אפריקה באמבאטה (Africa Bambaataa) את השיר החדשני והמכונן "Planet Rock", שסימפל כמה וכמה קטעי מוזיקה של להקת קרפטוורק (כשהבולט ביותר הוא "Trans Europe Express"). עד אז היפ הופ היה מבוסס בעיקר על דיסקו, אך היצירה המוזיקלית הזו גרמה להשפעת סגנון האלקטרו על ההיפ-הופ. משלב זה האלקטרו הפך בהדרגה לסגנון של מוזיקה אלקטרונית, שחורה ואמריקאית.

במקביל, באירופה פרחה סצנת הסינת'-פופ, שהפכה להיות המאפיין העיקרי של מוזיקת שנות השמונים. גם ז'אנר זה פועל יוצא של סגנון האלקטרו של להקת קרפטוורק.

עוד תוצר חשוב של האלקטרו הוא האיטלו דיסקו, שפותח בסוף שנות ה-70 על ידי ג'ורג'ו מורודר, והיה תחליף אלקטרוני ואירופאי לסיום עידן הדיסקו בארצות הברית. האיטלו דיסקו הוא בעצם סגנון מוזיקת האוס מוקדם והוא היה ההשפעה המרכזית על הסצנות של ניו יורק ושיקגו בהם התחיל ההאוס.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סגנונות מוזיקליים
קטגוריה:מוזיקה אלקטרונית
ציטוקינזה

[שמאל|ממוזער|250px|1. תא אנימלי נחצה בעזרת טבעת סיבים 2. תא צמח נחצה על ידי בנייה של [דופן תא במרכזו]]
**ציטוקינזה**, **חלוקת ה[[ציטופלזמה]]**, היא תהליך בו נפרד התא לשני תאי בת בסיום תהליך הפליגה, המיטוזה או באמצע ובסיום תהליך המיוזה.

חלוקת פלזמת התא מותנעת לאחר שהסתיים שכפול החומר התורשתי והעברת עותקיו לשני קצוות מנוגדים של התא, במסגרת תהליך הפליגה בתאים פרוקריוטיים, או המיטוזה בתאים איקריוטיים סומטיים. כעת יש לחצוץ בין שני חלקי תא האם כדי ליצור שני תאי בת. ההפרדה מושגת על ידי כניסה פנימה של קרום התא בקו המשווה של התא וחצייה של הציטופלזמה לשניים, אם התא מוקף בדופן יש לחצוץ גם אותה.

## חלוקת קרום התא

בתחילת שלב הטלופאזה מתחילה להיווצר באזור קו המשווה של התא טבעת של סיבים חלבוניים הקרויים מיקרופילמנטים, המשמשים חלק משלד התא. הידרוליזה של סיבי החלבון גורמת לטבעת לקטון ולמשוך איתה את קרום התא. בזמן תהליך זה מתפרקים סיבי המיקרוטובולים העוברים לאורך התא, שסייעו קודם לכן בתנועת החומר הגנטי, ומתארגנים מחדש בשני חלקי התא. בסופו של התהליך נסגר קרום התא בין שני תאי הבת. לאחר ההפרדה יתחיל כל תא בת לגדול, לצבור ציטופלסמה ולבנות אברונים נוספים (בתא איקריוטי) ויתחיל מחזור תא חדש.

בתאי בעלי חיים, תהליך הציטוקינזיס מתבצע על ידי סיבים מקרוניים העשויים אקטין ומיוזין (חלבונים המעורבים בכיווץ השריר ובצורות נוספות של תנועה תאית), סיבים אלו יוצרים טבעות הממוקמות סביב קו האמצע של התא, טבעות אלו צמודות אל ממברנת התא. במהלך תהליך הציטוקינזיס טבעות הסיבים מתכווצות, ומושכות פנימה את קו האמצע של התא (בדומה למשיכת חוט לשם סגירת שקית). כיווץ הטבעות יוצר את "חריץ התלמה". ככל שטבעות הסיבים הולכות ומתכווצות, חריץ התלמה מעמיק, עד שתא האם נצבט כולו ומתחלק, ובכך נוצרים שני תאי בת עצמאיים וזהים לחלוטין.

## חלוקת הדופן
דופן התא קשיח יותר מקרום התא ואינו ניתן לכיפוף כמו בתאים חסרי דופן. לכן, בתאים בעלי דופן, במקביל לשלב הטלופאזה מתבצעת חלוקת התא על ידי בנייה של דופן תא בקו המשווה שלו. התהליך מתרחש על ידי התאגדות של סיבים במרכז התא עד ליצירת דופן והפרדה של התא. בדומה לתא חסר דופן, גם תא איקריוטי בעל דופן נדרש להשלים את האברונים והציטופלזמה החסרים לו.

את משימת חלוקת ממברנת התא של הצמחים בקו האמצע לא מבצעים סיבים מיקרוניים, אלא אברוני הגולג'י (אשר הם תאי בת). אברוני הגולג'י יוצרים שלפוחיות המלאות בפחמימות, פחמימות אלו מסתדרות לאורך קו האמצע של תא האם. שלפוחיות אלו מתמזגות זו בזו, ובכך יוצרות את מבנה לוחיות התא, אשר יוצר ממברנת תא חדשה ורציפה לשני תאי הבת. פחמימות השלחופיות יוצרות את שכבת האמצע של דופן התא החדשה בין שתי ממברנות הפלזמה. לאחר מכן, כל אחד מתאי הבת מפריש תאית בתחומי ממברנת התא החדשה (אשר ממוקמת לאורך קו האמצע של תא האם), וזאת כדי ליצור ולעבות את דופן התא העיקרית. כמו כן, במטרה לעבות את הדופן המרכזית, צמחים רבים מפרישים בהמשך מולקולות תאית נוספות (סוג מסוים של חד סוכר), מאחורי הדופן העיקרית.
## ציטוקינזה באמנות
בשנת 2019 הציג אמן הנייר רוגן בראון (Rogan Brown) את יצירתו Cytokinesis Variations כל מחצית שלו בגודל 47 אינץ, גזור ביד ובלייזר.

## ראו גם
*מחזור התא
*רבייה תאית

## קישורים חיצוניים

* סרטון והסבר נוסף בנושא, באתר (מכון וויצמן למדע)
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תא
קטגוריה:רבייה
רוברט וייז

**רוברט וייז** (באנגלית: **Robert Wise**; 10 בספטמבר 1914 – 14 בספטמבר 2005) היה במאי קולנוע, עורך ומפיק אמריקאי, שזכה בשלושה פרסי אוסקר וב. הוא עבד בתחום הקולנוע משנות ה-30 עד שנות ה-90.

## ביוגרפיה
וייז נולד בווינצ'סטר, אינדיאנה לאוליב וארל. היה לו אח בכור בשם דייוויד. בילדותו, התחביב האהוב עליו היה ללכת לסרטים.
וייז רצה תחילה להיות עיתונאי והחל ללמוד במכללת פרנקלין. ב-1933, בעקבות השפל הגדול. הוא לא יכל לממן את הלימודים ועבר להתגורר בהוליווד. אחיו דייוויד עבר מספר שנים לפניו וסידר לו עבודה ב-RKO במחלקת משלוחים. בהמשך עבד כעורך מוזיקה וסאונד.
ב-1940 ערך את הסרט אשתי המועדפת. מאוחר יותר היה למועמד לאוסקר על עריכת הסרט האזרח קיין ב-1941. ב-1953 ביים את סרט המלחמה "חולדות המדבר".

ב-1957 ביים את הסרט "עד שירימו עוגן" בכיכובם של פול ניומן וג'ין סימונס. ב-1958 ביים את הסרט "אני רוצה לחיות" עם סוזן הייוורד בתפקיד הראשי. ב-1956 ביים את "אלימות בשכונות העוני" בכיכובו של פול ניומן. ב-1961 ביים את "סיפור הפרברים" שזכה ב-10 פרסי אוסקר. ב-1962 ביים את "נדנדה בשניים" עם שירלי מקלין ורוברט מיצ'ם. ב-1965 ביים את הסרט צלילי המוסיקה, שהיה מועמד לעשרה פרסי אוסקר וזכה בחמישה, כולל פרס הבמאי הטוב ביותר ופרס הסרט הטוב ביותר. ב-1966 ביים את הסרט היאנגצה הגועש עם סטיב מקווין וקנדיס ברגן.

ב-1975 ביים את סרט האסונות "ההינדנבורג", וב-1977, ביים את הסרט "סיפורה של אודרי רוז". בשנת 1979, ביים את "מסע בין כוכבים: הסרט".

בשנות ה-80 וה-90, היה וייז חלק מהוועד המייעץ של המכון הלאומי לסרטי סטודנטים.

בשנת 2000 ביים את סרט הטלוויזיה "*סערה בקיץ*" בכיכובו של פיטר פאלק עבור רשת שואוטיים.

החל מ-1980, היה נשיא איגוד הבמאים האמריקני והחל מ-1985, היה נשיא האקדמיה האמריקאית לקולנוע. יש לו כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד.

### חיים אישיים
ב-25 במאי 1942, נישא וייז לפטריסיה דוייל. היא נפטרה ב-22 בספטמבר 1975. לזוג היה ילד אחד בשם רוברט שנהיי עוזר צלם. ב-29 בינואר 1977, וייז נישא למיליסנט פרנקלין. היא נפטרה ב-31 באוגוסט 2010.

וייז, אשר הגדיר עצמו כליברל, תרם רבות לארגוני צדקה, ביניהם האיגוד האמריקאי לחירויות אזרחיות והקים קרן צדקה על שמו.

לאחר שעבר התקף לב בביתו, מיהר וייז לבית החולים ושם מת מאי ספיקת לב. הוא נפטר ב-14 בספטמבר 2005, ארבעה ימים אחרי יום הולדתו.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי אינדיאנה
קטגוריה:קצרמר אמריקאים
קטגוריה:במאי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:זוכי אוסקר: הבימוי הטוב
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: קולנוע
קטגוריה:זוכי המדליה הלאומית לאמנויות
קטגוריה:נשיאי גילדת הבמאים של אמריקה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1914
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2005
הסכם ג'נטלמני (סרט)

**הסכם ג'נטלמני** (באנגלית: **Gentleman's Agreement**) הוא סרט קולנוע אמריקאי, שביים איליה קאזאן על פי ספרה של לורה הובסון, העוסק בבעיית האנטישמיות הסמויה והגלויה בחברה האמריקאית.

ראשי אולפנים שונים בהוליווד, בעיקר מפיקים ובעלי אולפנים יהודים, התנגדו להפקתו, מחשש שהוא יעורר נושאים שמוטב לא לעורר. אותה תקופה הייתה כשנתיים לאחר סיום מלחמת העולם השנייה, שבה נחשף פרצופה המכוער של השנאה ליהודים ברוב מדינות אירופה, תקופה שהייתה רגישה גם עבור יהודי ארצות הברית. אולפני פוקס החליטו להפיק את הסרט בשנת 1947, החלטה שבדיעבד התבררה כנכונה. סרט זה צוין לשבח על ידי המבקרים, זכה בפרסים, ואף היה לסרט המכניס ביותר של אולפני פוקס בשנה שבה הוקרן.

## תקציר העלילה
הסרט מספר על עיתונאי (גרגורי פק) שקיבל משימה לכתוב סדרה של מאמרים על אנטישמיות בחברה האמריקאית. כדי לבחון את הבעיה באופן בלתי אמצעי, בוחר העיתונאי להתחזות ליהודי. הדבר מביא אותו לחשוף את פרצופה המכוער של האנטישמיות ומגלה מהי ההרגשה של קורבן חף מפשע. בקשת עבודה שלו נענית בשלילה, מסרבים להכניסו לבית מלון מסוים, ובנו (דין סטוקוול) מותקף בבית הספר. גם יחסיו עם ארוסתו (דורותי מקגוויר), אחייניתו של עורך העיתון אשר יזמה את התחקיר בעצמה, מתערערים בעקבות חוויותיו כ"יהודי". הסרט מפנה את עיקר הביקורת לא כלפי אנטישמיים, אלא כלפי החברה הנאורה והליברלית לכאורה אשר מאפשרת בשתיקתה את קיומה של האנטישמיות.

## הפקה
התפקיד הראשי הוצע לקרי גרנט אך הוא דחה את ההצעה והתפקיד הוצע לגרגורי פק וזה הסכים על אף שסוכנו אמר לו שהסרט לא יצליח.

## פרסים
הסרט זכה בשנת 1948 בפרס אוסקר בשלוש קטגוריות: פרס הסרט הטוב ביותר, פרס לבמאי הטוב ביותר - לאיליה קאזאן ושחקנית המשנה הטובה ביותר - לסלסט הולם.

## קישורים חיצוניים

* צפייה בקדימון מתוך הסרט (חיבור פס רחב)

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1947
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי יהדות
קטגוריה:ארצות הברית: אנטישמיות
קטגוריה:אנטישמיות בתרבות
קטגוריה:זוכי אוסקר: הסרט הטוב
קטגוריה:סרטי פוקס המאה ה-20
קטגוריה:עיתונות בקולנוע
קטגוריה:הורחב ערך בשתפ עם ויקימדיה ללא תבנית
קטגוריה:סרטי גרגורי פק
קטגוריה:סרטי איליה קאזאן
איליה קאזאן

**איליה קאזאן** (; 7 בספטמבר 1909 – 28 בספטמבר 2003) היה במאי קולנוע ותיאטרון אמריקני. הוא זכה בשני פרסי אוסקר על בימוי, ובפרס אוסקר לשם כבוד.

## ביוגרפיה
נולד בשם **אליאס קאזאנדזולו** (ביוונית: **Ηλίας Καζαντζόγλου**) בקונסטנטינופול שבאימפריה העות'מאנית (לימים, איסטנבול שבטורקיה), למשפחה יוונית-נוצרית-אורתודוקסית. בילדותו היגרה משפחתו לארצות הברית. קאזאן גדל בחוויית קיפוח, כבן מהגרים טיפוסי. היה מנוכר ורחוק מאביו, חש נחות מבחינה חברתית ומינית.

קאזאן עבד בשיתוף פעולה הדוק עם סופרים ותסריטאים מהשורה הראשונה, ובהם ארתור מילר, טנסי ויליאמס, ויליאם אינג', באד שולברג (חופי הכרך ופנים בקהל), ג'ון סטיינבק (ויוה זפאטה!) והרולד פינטר (הטייקון האחרון).

את האוסקר הראשון קיבל קאזאן על הסרט "הסכם ג'נטלמני" בשנת 1947. באותה שנה ביים את ההפקה המקורית של המחזה "כולם היו בניי". בשנת 1949 ביים את ההפקה המקורית של המחזה "מותו של סוכן", ואת הסרט פינקי.

בשנת 1951 ביים את הסרט "חשמלית ושמה תשוקה", לאחר בימוי הפקה מקורית בברודוויי של המחזה שכתב טנסי ויליאמס. בסרט נתגלה מרלון ברנדו, והיה מועמד עליו לפרס האוסקר.

קאזאן ביים בשנת 1954 את הסרט חופי הכרך, וקיבל עליו את פרס האוסקר בפעם השנייה.  כמו כן ביים את הסרטים קדמת עדן (1955), "בייבי דול" (1956), "ויוה זפאטה!" (1952), "נהר פראי" (1960), "זוהר בדשא" (1961), "ההסדר" (1969), "הטייקון האחרון" (1976), "בהלה ברחובות" (1950), "אמריקה אמריקה" (1963), "אילן גדל בברוקלין" (1945), "בומרנג" (1947), "פנים בהמון" (1957), "אדם על חבל מתוח" (1953), וסרטים נוספים.

בסוף שנות השישים החל כוכבו לדעוך והוא פנה לכתיבת רומנים. אחדים מהם הפכו לרבי מכר, בהם "ההסדר" (1967), אך לא זכו לאהדת הביקורת. עם זאת, פרסום האוטוביוגרפיה שלו "חיים" (ב-1988) החזירו אותו לאור הזרקורים. הספר התקבל בהתלהבות רבה בעולם כולו ונחשב כאחת האוטוביוגרפיות הטובות שנכתבו אי פעם.

בשנת 1999 זכה באוסקר על מפעל חיים. במעמד קבלת הפרס נערכו הפגנות מחאה, הן של קהילת הקולנוע והן של אזרחים מהמחנה הליברלי, אשר התקוממו על הענקת פרס למי שנתפס בעיניהם כ-"מלשין ומשתף-פעולה".

## חיים אישיים
איליה קאזאן היה נשוי שלוש פעמים. אשתו הראשונה הייתה מולי דיי תצ'ר. תוך כדי נישואיו ניהל מערכות יחסים מקבילות. בין השאר, ניהל ידידות רומנטית עם מרילין מונרו. הוא התגרש מאשתו הראשונה למען השחקנית קונסטאנס דאולינג. אחרי תקופה של חיים משותפים עזב את דאולינג וחזר לחיות עם תצ'ר אך המשיך לנהל  מערכות יחסים מקבילות עד מותה ב-1963.
 
נישואיו השניים היו לשחקנית ברברה לודן, שילדה את בנו כאשר עדיין היה נשוי לאשתו הראשונה, והם נמשכו בין השנים 1969 עד למותה ב-1980. נישואיו לאשתו השלישית נמשכו מ-1982 עד למותו, ב-2003.

לקאזאן חמישה ילדים, ביניהם התסריטאי ניקולס קאזאן, והוא סבם של השחקניות זואי קאזאן ומאיה קאזאן.

### עמדותיו הפוליטיות
בעת "ציד המכשפות" של ועדת מקארתי לא עמד קאזאן בלחץ, ומסר שמות של חלק מחבריו, שלטענתו היו ידועים גם ללא עדותו. רבים לא סלחו לו על כך.

## לקריאה נוספת
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי ויליאמס קולג'
קטגוריה:במאי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:זוכי אוסקר: פרסי כבוד
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: קולנוע
קטגוריה:זוכי אוסקר: הבימוי הטוב
קטגוריה:זוכי פרס דונלדסון
קטגוריה:זוכי פרס מרכז קנדי
קטגוריה:מהגרים מטורקיה לארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1909
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2003
סטטיקה

מסגרת|בשיווי משקל – סך הכוחות והמומנטים הוא אפס

**סטטיקה** (**Statics**) הוא ענף בפיזיקה העוסק בחקר הכוחות והמומנטים הפועלים על גופים ומערכות פיזיקליות הנמצאים במנוחה או בשיווי משקל מכני יחסית לסביבתם המיידית (למשל, רוב הבניינים נמצאים במנוחה ביחס לכדור הארץ, על אף שכדור הארץ עצמו נע בחלל במהירות גדולה מאוד יחסית לשמש ולכוכבים אחרים). בבסיס הענף עומדים חוקי התנועה של ניוטון.

הסטטיקה היא אחד משני הענפים העיקריים של המכניקה, יחד עם הדינמיקה. יישומי הסטטיקה כוללים תחומים רבים כגון הנדסת מכונות, הנדסת בניין, הנדסה אווירונאוטית, הנדסת חלל, הידרוסטטיקה ועוד. למשל, בעזרת תוצאות הסטטיקה ניתן לחשב את הכוחות הפועלים בבניינים, ובהתאם לתוצאות המתקבלות לקבוע את גודלם וחוזקם של רכיבי השלד הנדרשים.

## דוגמאות לניתוח מערכות בסטטיקה
### גוף על מישור
לפי החוק השני של ניוטון (F=ma), גוף המושפע מכוח הכובד של כדור הארץ אמור לנוע מטה בתאוצה g. עם זאת, אם הגוף יוצב על משטח מישורי, הוא ימצא במנוחה. תופעה זו מוסברת על ידי העובדה שהמשטח מפעיל על הגוף כוח (המכונה כוח נורמלי ומוסמן באות N}, שווה בגודלו והפוך בכיוונו לכוח שהגוף מפעיל על המשטח (לפי החוק השלישי של ניוטון, חוק הפעולה והתגובה). אם כן, שקול הכוחות הפועלים על הגוף הוא אפס.

### גוף תלוי
שמאל|ממוזער|250px|חפץ התלוי על חוט אינו נופל מכיוון שהחוט מפעיל כוח T השווה בגודלו ל־mg
גוף התלוי על חוט אינו נופל, כיוון שהחוט מפעיל על הגוף כוח (קרוי מתיחות, ומסומן באות T), הנובע מאלסטיות המשטח או החוט.

## סטטיקה לסיבוב ומומנטים

בדומה לשקול הכוחות הפועלים על הגוף במנוחה, גם שקול המומנטים הוא אפס.

לדוגמה, נדנדה מאוזנת תהיה במצב שיווי משקל מכני כאשר שני ילדים במשקל זהה ישבו במרחקים שווים מציר הסיבוב. כך, הילדים יפעילו על הנדנדה מומנטים זהים בגודלם והפוכים בכיוונם, שקול המומנטים יתאפס והנדנדה  במנוחה. 

## ראו גם
* דינמיקה (מכניקה)
* שיווי משקל מכני
* מכניקת המוצק
* סיומת סטטית

## קישורים חיצוניים

* סטטיקה ברובוטיקה (אנגלית)
* 
* 

קטגוריה:מכניקה
*
קטגוריה:תחומים בפיזיקה