open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
עור האדם

ממוזער|מבנה עור האדם
**העור האנושי** הוא המעטה החיצוני של הגוף והוא האיבר הגדול ביותר בגוף האדם. העור מורכב מעד שבע שכבות של רקמה אקטודרמית המגנות על השרירים, העצמות, הרצועות והאיברים הפנימיים. עור האדם דומה לעור של רוב היונקים האחרים, ויש לו דמיון רב לעור החזיר. אף על פי שכמעט כל עור האדם מכוסה בזקיקי שיער, הוא יכול להיראות חסר שיער. ישנם שני סוגים כלליים של עור: עור שעיר ועור חלק (חסר שיער).

העור ממלא תפקיד חשוב בחיסון ובהגנה על הגוף מפני פתוגנים ואובדן יתר של מים. תפקידים נוספים שלו הם בידוד, ויסות של הטמפרטורה, תחושה, סינתזה של ויטמין D, והגנה על ויטמין B פולאטים. עור שנפגע באופן קשה ינסה להחלים על ידי יצירת רקמת צלקת. זו לעיתים קרובות נראית עם צבע שונה וחסרת פיגמנטציה. צבע העור מושפע ממלנין ומשתנה בין אוכלוסיות שונות ובנוסף סוג העור יכול להשתנות מיבש ללא יבש ומשמנוני ללא שמנוני.

## עובי העור
ממוזער|אנימציה רפואית תלת־ממדית של שכבות העור
עובי כל שכבה של העור משתנה בהתאם לאזור הגוף, והוא מסווג בהתבסס על עובי שכבות האפידרמיס והדרמיס. העור החסר שיער, הנמצא בכפות הידיים וכפות הרגליים, הוא העבה ביותר מכיוון שהאפידרמיס מכיל שכבה נוספת, הסטרטום לוצידום. הגב העליון נחשב לעבה ביותר בהתבסס על עובי הדרמיס, אך הוא נחשב ל"עור דק" היסטולוגית מכיוון שעובי האפידרמיס חסר בשכבת הסטרטום לוצידום והוא דק יותר מאשר עור חסר שיער.

## שכבות האפידרמיס
שכבות האפידרמיס כוללות את הבסאלה (החלק העמוק ביותר של האפידרמיס), ספינוסום, גרנולוסום, לוצידום, קורניאום (החלק החיצוני ביותר של האפידרמיס).

#### תאי האפידרמיס
* קרטינוציטים: הם התאים השולטים באפידרמיס ומקורם בשכבה הבסילית. הם מייצרים קרטין ואחראים על הקמת מחסום המים של האפידרמיס על ידי ייצור והפרשת ליפידים.
* מלנוציטים: מקורם בתאי קרסט העצבים והם מייצרים את המלנין, האחראי על צבע העור. קרינת UVB מעודדת הפרשת מלנין המשמשת כקרם הגנה טבעי נגד קרינת UV.
* תאי דנדריטי: תאים דנדריטיים המהווים את קו ההגנה הראשון של העור ומשחקים תפקיד חשוב בהצגת אנטיגנים.
* תאי מרקל: תאים עגלגלים מותאמים של האפידרמיס הנמצאים בסטרטום בסאלה, משמשים כחיישנים מכניים למגע קל.

### הדרמיס

מחוברת לאפידרמיס ברמת הממברנה הבסיסית ומורכבת משתי שכבות של רקמת חיבור, השכבה הפפילרית והשכבה הרטיקולרית, שמתמזגות זו בזו ללא הפרדה ברורה. היא מכילה את בלוטות הזיעה, השיער, זקיקי השיער, שרירים, חיישנים חושיים וכלי דם.

### ההיפודרמיס
היא השכבה העמוקה ביותר של העור וכוללת לוביות שומן יחד עם חלק מהתוספות העוריות כמו זקיקי השיער, חיישנים חושיים וכלי דם.

### תפקוד ומבנה
העור מתפקד כמחסום למים, חדירת מיקרואורגניזמים, טראומה מכנית וכימית, ונזק מקרינת UV. הוא משמש גם כאתר ההגנה החיסונית הראשונה באמצעות תאי לנגרהנס באפידרמיס, המהווים חלק ממערכת החיסון האדפטיבית. העור שומר על הומאוסטזיס של הגוף על ידי רגולציה של הטמפרטורה ואובדן מים, תוך כדי כך הוא מתפקד גם כגוף אנדוקריני ואקסוקריני. התפקודים האנדוקריניים כוללים את ייצור ויטמין D בקרטינוציטים, שאחראים על המרת 7-דהידרוכולסטרול באפידרמיס לוויטמין D בעזרת אור השמש. התפקודים האקסוקריניים של העור מתבצעים דרך בלוטות הזיעה והשומן. תפקיד נוסף של העור הוא החוש למגע, חום, קור וכאב, באמצעות פעולת הנוצפצים. המראה הכללי, הטורגור ותכונות נוספות מספקות הצצה לבריאות הכללית של הגוף.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:איברים בגוף האדם
קטגוריה:עור
מתאו פיאנטדוסי

**מתאו פיאנטדוסי** (איטלקית: 
Matteo Piantedosi; נולד ב-20 באפריל 1963) הוא פוליטיקאי איטלקי המכהן כשר הפנים של איטליה מאז 22 באוקטובר 2022. מתאו הוא פוליטיקאי עצמאי המקורב למתאו סלביני.

הוא היה בעבר מושל המחוזות לודי (2011–2012), בולוניה (2017–2018) ורומא (2020–2022).

## ביוגרפיה
פיאנטדוסי נולד בנאפולי לאב מנהל ולאמא מורה. הוא סיים לימודי משפטים באוניברסיטת בולוניה. בפברואר 2007 מונה לסגן מושל מחוז בולוניה, וב-2009 מונה לעמוד בראש המחלקה לענייני חקיקה במשרד הפנים.

באוגוסט 2011 מונה פיאנטדוסי למושל מחוז לודי. בינואר 2012 הוא מונה למנהל מטה שר הפנים. ב-16 בנובמבר 2012 הוא מונה לסגן המנהל הכללי לביטחון פנים לתיאום ותכנון כוחות המשטרה. במאי 2017, הוא חזר למחוז בולוניה וכיהן כמושל המחוז. שנה לאחר מכן הוא חזר למשרד הפנים, וכיהן כראש הסגל של שר הפנים מתאו סאלוויני. פיאנטדוסי נשאר בתפקיד זה גם לאחר שסאלוויני הוחלף על ידי לוסיאנה למורגזה . באוגוסט 2020 מונה למושל מחוז רומא.

בתקופתו במשרדו של סאלוויני, פיאנטדוסי והשר הואשמו בשנת 2019 בגין ניצול לרעה של תפקידם עקב סירובם לאפשר לנוסעים על סירת המהגרים אלן כורדי  לעגון באיטליה. בנובמבר של אותה שנה נסגר התיק נגד שניהם, שכן בית המשפט קבע כי לא בוצע פשע. הוא קבעה כי איטליה אינה "מדינת המגע הראשון" הנדרשת לקלוט את הנוסעים, שכן הספינה הייתה רשומה בגרמניה.

### שר הפנים
[שמאל|ממוזער|220x220 פיקסלים| פיאנטדוסי עם הנשיא [סרג'ו מטרלה והשרים גווידו קרוזטו ואנטוניו טאיאני]]
פיאנטדוסי הושבע ב-22 באוקטובר 2022 לשר הפנים בממשל ג'ורג'יה מלוני.

פחות מ-48 שעות לאחר מינויו לשר הפנים, פיאנטדוסי חוקק הנחיות שאסרו על ספינות ה-Ocean Viking  ו-Humanity One NGO, שהובילו מהגרים, להיכנס לנמלי איטליה.

## חיים אישיים
פיאנטדוסי נשוי לפאולה בררדינו ואב לשתי בנות. הוא גדל בכפר של אביו במחוז אוולינו בקמפניה, שם הוא קיבל אזרחות כבוד. הוא תומך של בולוניה 1909.

ב-10 באוקטובר 2016 הוא קיבל את מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של איטליה.

## קישורים חיצוניים

* פרופיל, באתר משרד הפנים האיטלקי

## הערות שוליים

קטגוריה:שרי הפנים של איטליה
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1963
מאפים וינאיים

**מאפים וינאיים** (בצרפתית (במקוצר): **Viennoiseries**; מילולית: "דברים בסגנון וינאי") הם מאפים מהמטבח הצרפתי.

## מאפיינים
המאפים הוינאיים עשויים מבצק שמרים בהתפחה באופן דומה ללחם, או מבצק עלים, אך עם מרכיבים נוספים (במיוחד ביצים, חמאה, חלב, שמנת מתוקה/קצפת וסוכר), שמעניקים להם אופי עשיר ומתוק יותר שמתקרב לזה של מאפי מגדנאות. הבצק הוא לרוב בצק רבדים שהוא הכנה קולינרית המורכבת משכבות רבות דקות של בצק המופרדות על ידי חמאה או שומן מוצק אחר, המיוצר על ידי קיפול ורידוד חוזרים ונשנים של הבצק (סוג בצק עלים). מאפים וינאיים נאכלים בדרך כלל בארוחת הבוקר או כחטיפים.

## סוגים
הדוגמאות למאפים וינאיים כוללות ,קרואסונים; לחם וינאי והמקבילה הצרפתית שלו, pain viennois, מעוצבים לרוב לבגטים; בריוש; שבלול צימוקים או שוקולטין; שוקטים; מאפי דניש; שושו; קיפולית תפוח עץ (chausson aux pommes) ועוד.

## היסטוריה
הפופולריות של מאפים בסגנון וינאי בצרפת החלה עם ה-Boulangerie Viennoise, שנפתחה על ידי אוגוסט זאנג  האוסטרי ב-1839. השימוש הראשון בביטוי pâtisseries viennoises (מאפים וינאיים) הופיע ב-1877 בספרו של הסופר הצרפתי אלפונס דודה, Le Nabab. עם זאת, השימוש בבצק עלים הגיע מאוחר יותר וזו שיטה שהיא צרפתית, לא וינאית.

## גלריה

קובץ:Croissant.jpg|טקסט=Croissant| קרוֹאסוֹן
קובץ:Brioche.jpg|טקסט=Brioche| בריוש
קובץ:Appleturnover.jpg|טקסט=Chausson aux pommes| קיפולית תפוח עץ
קובץ:Pain_aux_raisins.jpg|טקסט=Pain aux raisins| שבלול צימוקים
קובץ:Glazed_apple_Danish.jpg|טקסט=Danish pastry| דניש
קובץ:Oranais_(pâtisserie).jpg|טקסט=Oranais| אורנאיס
קובץ:Xuixo_obert.jpg| שושו


## לקריאה נוספת
* רשימת מאפים
* רשימת קינוחים צרפתיים

## ראו גם
* ביינט

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:המטבח הצרפתי: מאפים
קטגוריה:המטבח האוסטרי
טוביאס פוטיה

**טוביאס פוטיה** (בגרמנית: **Tobias Potye**; נולד ב-16 במרץ 1995) הוא אתלט גרמני, סגן אלוף אירופה (מינכן 2022) בקפיצה לגובה.

## ביוגרפיה
פוטיה נולד במינכן שבגרמניה.

### 2013
#### אלוף אירופה עד גיל 20
באליפות אירופה עד גיל 20 שנערכה ביולי זכה במדליית זהב בקפיצה לגובה בשיא אישי חדש של 2.20 מטר.

### 2018
באליפות אירופה שנערכה באוגוסט בברלין שבגרמניה סיים במקום 16 בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.21 מטר.

### 2021
באליפות אירופה באולם שנערכה במרץ בטורון שבפולין סיים במקום רביעי בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.26 מטר.

### 2022
באליפות העולם שנערכה ביולי ביוג'ין שבאורגון, ארצות הברית, סיים במקום 19 בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.21 מטר.

#### סגן אלוף אירופה
באליפות אירופה שנערכה באוגוסט במינכן זכה במדליית כסף בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.27 מטר, אחרי ג'אנמרקו טאמברי מאיטליה (2.30 מטר) ולפני אנדריי פרוטסנקו מאוקראינה (2.27 מטר).

### 2023
באליפות אירופה באולם שנערכה במרץ באיסטנבול שבטורקיה סיים במקום רביעי בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.26 מטר.

באליפות העולם שנערכה באוגוסט בבודפשט שבהונגריה סיים במקום חמישי בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.33 מטר.

## שיאים אישיים
### אצטדיון
* קפיצה לגובה: 2.34 מטר (2023)

### אולם
* קפיצה לגובה: 2.30 מטר (2024)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קופצים לגובה גרמנים
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1995
שלמה ללוש

**שלמה ללוש** (נולד ב-1958) הוא פוליטיקאי ישראלי המכהן כראש מועצת מעלה אפרים.

## ביוגרפיה
ללוש נולד בקזבלנקה שבמרוקו. משפחתו עלתה לישראל ב-1961 והשתקעה בדימונה.

ללוש התמודד על ראשות מועצת מעלה אפרים בבחירות שנערכו בנובמבר 2004 אך הפסיד לדניאל ביטון, שזכה ב־42% תמיכה לעומת 40% ללוש.

הוא נבחר לראשונה לראשות מועצת מעלה אפרים בבחירות שנערכו ב־5 במאי 2009.

בבחירות לראשות המועצה ב־2013 הוכרז כמנצח לאחר שהיה מועמד יחיד, וכך גם בבחירות ב־2018.

בבחירות לראשות המועצה ב־2024 נבחר ללוש לכהונה נוספת בתמיכת 393 קול שהם 49.75%.

ללוש הוא חבר בדירקטוריון החברה למשק וכלכלה סוכנות לביטוח, חברת בת של החברה למשק וכלכלה של השלטון המקומי.

## חיים אישיים
ללוש הוא אחיו של גבי ללוש, לשעבר ראש עיריית דימונה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי מרוקו
קטגוריה:ראשי מועצות מקומיות ביהודה ושומרון
קטגוריה:מעלה אפרים: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1958
The Lost Ones

***The Lost Ones***  הוא אלבום הבכורה של הזמרת-יוצרת האנגליה פלורי. האלבום יצא לאור ב-14 ביוני 2024, על ידי חברות התקליטים BMG רייטס מנג'מנט ו-Xenomania UK Limited.

## רקע והכרזה
ביולי 2023, חשפה פלורי בראיון ל-Hunger Magazine שאלבום הבכורה הקרוב שלה נקרא *The Lost Ones*, ושהוא "נמצא בהתהוות כבר חמש שנים". היא גם הביעה את רצונה "לצאת שוב לסיבוב הופעות"

במרץ 2024, יחד עם יציאת הסינגל המוביל, נחשף שמו וגם תאריך יציאתו הוכרז, כמו גם רשימת הרצועות.

## רשימת רצועות

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומים באנגלית
וורן גרין

**וורן אוורט גרין** (באנגלית: **Warren Everett Green**; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מדקוטה הדרומית, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כחבר הסנאט של מדינתו בשנים 1913–1915 ובשנים 1923–1927, וכמושל דקוטה הדרומית ה-13 בשנים 1931–1933.
## ראשית חייו
וורן גרין נולד במחוז ג'קסון שבוויסקונסין, כבכור במשפחה של שמונה ילדים. משפחתו היגרה לטריטוריית דקוטה והתיישבה במחוז המלין באביב 1881. גרין גדל שם והמשיך לעסקי חקלאות. הוא שירת במגוון של משרות מקומיות, כולל 12 שנים כנשיא מועצת החינוך המקומית. ב-1899 נשא גרין לאישה את אליזבת ג'יין פרלמנט, ולשניים נולדו ארבעה ילדים.
## קריירה פוליטית
גרין כיהן שלוש תקופות כהונה בסנאט של דקוטה הדרומית. הוא נבחר לתפקיד ב-1906, ב-1922 וב-1924. הוא כיהן כחבר מועצת הצדקה של המדינה בשנים 1913–1920.

ב-1930 נבחר גרין כמושל דקוטה הדרומית, והחל את כהונתו בראשית תקופת השפל הגדול. הוא ירש חוב מדינתי גדול שעליו הוא הגיב ברפורמת מס, בקיצוצים בתקציב, ובארגון מחדש של רשויות רווחה של המדינה. הוא הפחית את השכר בשיעור של עשרה עד עשרים אחוזים, והיה עליו להתמודד עם בצורת, עם מכת חגבים, עם כשל ביבולים ועם מצב קשה במיוחד. ב-1932 הוא ניסה להתמודד לתקופת כהונה שנייה כמושל, אך נוצח על ידי טום ברי.

לאחר תום כהונתו, שב גרין לחוותו שבעיירה הייזל. ב-1936 הוא היה נציג לוועידה הארצית של המפלגה הרפובליקנית.
## מותו
וורן גרין נפטר במקום מגוריו האחרון, העיר ווטרטאון, ב-27 באפריל 1945. הוא נטמן בבית הקברות מאונט הופ שבעיר.

## לקריאה נוספת

* Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, p. 1454.


## קישורים חיצוניים

* וורן גרין באתר אגודת המושלים הלאומית 
* וורן גרין באתר The Political Graveyard 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי ויסקונסין
קטגוריה:מושלי דקוטה הדרומית
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי בית המחוקקים של דקוטה הדרומית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1869
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1945
קארל בארקס

**קארל בארקס** (באנגלית: **Carl Barks**; 27 במרץ 1901 – 25 באוגוסט 2000) היה קריקטוריסט וקומיקסאי אמריקאי שנודע בזכות עבודתו על חוברות הקומיקס של דיסני, ובמיוחד בשל יצירת חוברות הקומיקס הראשונות של דונלד דאק, הדמויות של הדוד קמצוץ והעיר הבדיונית דאקבורג .

בארקס עבד לאורך רוב הקריירה שלו באופן אנונימי ובשל כך באותה התקופה הוא זכה לכינוי "The Duck Man" ו-"The Good Duck Artist" בקרב מעריציו הרבים.

הוא הוגדר על ידי היסטוריון האנימציה לאונרד מלטין כאמן-סופר הפופולרי ביותר בעולם. ויל אייזנר כינה את בארקס "הנס כריסטיאן אנדרסן של ספרי הקומיקס". ההכרה בתרומתו האמנותית של בארקס במהלך שנות ה-80 הובילה לקראת סוף העשור להפקת סדרת הטלוויזיה המונפשת "אגדות ברווזים" ובשנת 2017 ליצירת הרימייק של הסדרה.

## ביוגרפיה
בארקס נולד בעיר מריל אשר במדינת אורגון. בילדותו עבד בעבודות מזדמנות שונות, כולל כפועל בענף החקלאות. בשנת 1935 בארקס הצטרף לאולפני דיסני כאמן סטוריבורד וכאנימטור, ובמהלך תקופה זו עבד על מספר סרטי אנימציה קצרים בכיכובו של דונלד דאק ודמויות אחרות.

הקריירה של בארקס כאמן קומיקס פרחה במיוחד כאשר החל לכתוב ולאייר רצועות קומיקס של דונלד דאק עבור חברת וולט דיסני בסוף שנות ה-30. הסיפורים שאייר, אשר היו מלאים בהומור, הכילו הרפתקאות רבות, ודיאלוגים כתובים היטב, זכו לפופולריות רבה בקרב קוראים רבים מכל הגילאים. בארקס הציג בחוברות הללו דמויות וקונספטים רבים בעולם הדמויות של דיסני, כולל את הדוד קמצוץ, גיירו גירלוס, האחים ביגל, מג'יקה דה ספלס.

אחת התרומות המשמעותיות ביותר של בארקס לקומיקסים של דיסני הייתה היצירה של העיר הבדיונית דאקבורג אשר מאוכלסת ברובה בברווזים אנתרופומורפיים, אשר שימשה כמקום ההתרחשות של חלק גדול מהעלילות בחוברות הקומיקס שהוא יצר.

כהוקרה על תרומתו למדיום הקומיקס, בשנת 1987 בארקס נכלל בהיכל התהילה של ספרי הקומיקס וויל אייזנר.

## חיים אישיים
לאחר שהפסיק ליצור רצועות קומיקס חדשות במהלך שנות ה-60 הוא חי חיים שקטים למדיי כפנסיונר בעיר גרנטס פאס שבמדינת אורגון. בארקס נפטר ב-25 באוגוסט 2000, בהיותו בן 99.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אורגון
קטגוריה:קריקטוריסטים אמריקאים
קטגוריה:קומיקסאים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1901
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2000
טום ברי (מושל דקוטה הדרומית)

**תומאס מתיו ברי** (באנגלית: **Thomas Matthew Berry**; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מדקוטה הדרומית, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל דקוטה הדרומית ה-14 בשנים 1933–1937. ברי בלט בשל שני מקרים בהם הביס שני סנאטורים דמוקרטים מטעם מדינתו בבחירות המקדימות, ולאחר מכן נוצח על ידי מועמדי המפלגה הרפובליקנית בבחירות הכלליות.
## ראשית חייו
טום ברי נולד בעיירה פאדוק שבנברסקה. הוא התחנך בבית ספר ציבורי בעיירה אוניל הסמוכה. ברי נשא לאישה את לורנה מקליין, ולשניים נולדו ארבעה ילדים.
## קריירה פוליטית
ב-1897 עבר ברי להתגורר בדקוטה הדרומית. הוא השתקע במחוז גרגורי, עבר למחוז טוד, ולבסוף התיישב במחוז מלט, מדרום לבלווידר. הוא הקים חווה בשטח של 30,000 אקרים (120 קמ"ר), בה הוא גידל בקר מזן הרפורד וסוסי רכיבה. ברי כיהן בבית הנבחרים של דקוטה הדרומית בשנים 1925–1931, והיה חבר מועצת הפארק המדינתי קאסטר.

ברי נבחר פעמיים למשרת מושל דקוטה הדרומית, ב-1932 וב-1934. הוא סייע לשיקומה של דקוטה הדרומית מהשפל הגדול. כמושל, הוא היה פעיל כמנהל השיקום הפדרלי וסייע להבטחת סיוע פדרלי. הוא כינס את בית המחוקקים למושב מיוחד כדי להפוך את הבירה בריכוז של 3.2 אחוזים לחוקית, ושוב כדי לחוקק חוק לביטוח אבטלה. במהלך תקופת כהונתו בוטל מס הרכוש המדינתי, והוחלף במס הכנסה, שבהמשך הוחלף במס מכירות מדינתי.

ב-1936 התמודד ברי בבחירות לתקופת כהונה שלישית כמושל, אך נוצח על ידי לסלי ג'נסן. ב-1938 הוא ניצח בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית את הסנאטור הזמני המכהן, הרברט היצ'קוק, אך נוצח בבחירות הכלליות על ידי הרפובליקני צ'ן גרני. ב-1942 הוא שוב הביס בבחירות המקדימות של הדמוקרטים את הסנאטור המכהן והמושל לשעבר ויליאם בולו, אך נוצח שוב בבחירות הכלליות על ידי המושל היוצא, הרפובליקני הרלן בושפילד. תבוסה זו סיימה את הקריירה הפוליטית של ברי.

## שנותיו האחרונות
בשנים 1942–1947 שימש ברי כראש מנהל האשראי לחוואים באומהה, נברסקה. בערוב ימיו פרש ברי לעיר רפיד סיטי.

טום ברי נפטר ברפיד סיטי, ב-30 באוקטובר 1951. הוא נטמן בבית הקברות של בלווידר. ב-1962 הוא הוכנס להיכל התהילה של אנשי המערב , על ידי מוזאון מורשת הבוקרים והמערב הלאומי .
## לקריאה נוספת

* Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 1454-1455.


## קישורים חיצוניים

* טום ברי באתר אגודת המושלים הלאומית 
* טום ברי ב-The Political Graveyard 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי נברסקה
קטגוריה:מושלי דקוטה הדרומית
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי בית המחוקקים של דקוטה הדרומית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1879
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1951
קרי פלדמן

**קרי פלדמן** (באנגלית: **Cary Feldmann**; נולד ב-11 ביולי 1950) הוא אתלט יהודי-אמריקאי בעבר, אלוף ארצות הברית (1973), סגן אלוף ארצות הברית (1971), אלוף המשחקים הפאן-אמריקאיים (סנטיאגו דה קאלי 1971), אלוף המשחקים הפסיפיים (טורונטו 1973) ורביעי בעולם (1973) בהטלת כידון.

## ביוגרפיה
פלדמן למד והתאמן באוניברסיטת וושינגטון.

### 1970
באליפות ארצות הברית שנערכה בבייקרספילד, קליפורניה בסוף יוני 1970 הוא סיים במקום שביעי בהטלת כידון בתוצאה של 74.42 מטר.

### 1971
#### סגן אלוף ארצות הברית
באליפות ארצות הברית שנערכה ביוג'ין, אורגון בסוף יוני 1971 הוא זכה במדליית כסף בהטלת כידון בתוצאה של 80.19 מטר, אחרי ביל סקינר (81.43 מטר) ולפני סם קולסון (80.01 מטר). שבועיים לאחר מכן, בתחרות שנערכה בדרהאם, אנגליה, ב-17 ביולי הוא קבע תוצאה של 83.97 מטר.
#### אלוף כל אמריקה
כשבועיים לאחר מכן, ב שנערכו בסנטיאגו דה קאלי, קולומביה ב-3 באוגוסט אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בשיא משחקים חדש של 81.52 מטר, לפני ביל סקינר (80.36 מטר) ואמדו מוראלס מפוארטו ריקו (76.14 מטר).

### 1972
באליפות ארצות הברית שנערכה בסיאטל, וושינגטון באמצע יוני 1972 הוא סיים במקום חמישי בהטלת כידון בתוצאה של 77.14 מטר. שבועיים לאחר מכן, במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת מינכן שנערכו ביוג'ין, בתחילת יולי הוא סיים במקום שביעי בתוצאה של 77.77 מטר.

### 1973
בתחרות שנערכה בבייקרספילד ב-1 במאי 1973 הוא קבע בהטלת כידון שיא אישי חדש של 90.94 מטר ודורג במקום רביעי בעולם באותה שנה.
#### אלוף ארצות הברית
באליפות ארצות הברית שנערכה בבייקרספילד באמצע יוני הוא זכה במדליית זהב בתוצאה של 80.85 מטר, לפני האלוף היוצא פרד לוק (80.26 מטר) ובוב קובולו (79.93 מטר). עשרה ימים לאחר מכן, במשחקים הפסיפיים שנערכו בטורונטו, קנדה בסוף יוני אתה שנה הוא זכה במדליית זהב בשיא משחקים חדש של 82.50 מטר, לפני סיג קוסיק מאוסטרליה (69.36 מטר) ומינורו אונדה מיפן (68.28 מטר).

## שיאים אישיים
* הטלת כידון: 90.94 מטר (1973)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אתלטים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מטילי כידון אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1950
Evolution (אלבום של שריל קרואו)

***Evolution*** (בעברית: **[[אבולוציה]]**) הוא אלבום האולפן השנים-עשר של הזמרת-יוצרת האמריקאית שריל קרואו. האלבום יצא לאור ב-29 במרץ 2024, על ידי חברת התקליטים ביג משין.

## רקע
ב-3 בנובמבר 2023 הכריזה קרואו על אלבום האולפן. הדבר הפתיע מעריצים רבים, מכיוון שלאחר שהוציאה את האלבום *Threads* בשנת 2019, אמרה קרואו שבעידן שמוכוון יותר לשירים בודדים היא לא חושבת שהיא תוציא עוד אלבומים, בשל המאמץ הרב המושקע ביצירת אלבום.

תהליך פיתוח האלבום התחיל לאחר שקרואו הקליטה כמה הדגמות שאותן שלחה למפיק המוזיקלי מייק אליזונדו. קרואו הבינה תוך כדי התהליך ש"השירים פשוט המשיכו לזרום" ממנה וזה נהיה ברור ש"זה הולך להיות אלבום חדש".

## רשימת השמעה

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי שריל קרואו
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת ביג משין רקורדס
משחק טקטיקה מבוסס תורות

[ממוזער| צילום מסך מהמשחק [הקרב על ווסנות']]
**משחקי טקטיקה מבוססי תורות** (באנגלית: **Turn-based tactics**, או בקיצור **TBT**) הוא תת-ז'אנר של משחקי אסטרטגיה ממוחשבים בהם השחקן שולט לרוב ביחידות צבא קטנות או במספר דמויות ומושם דגש על קבלת החלטות טקטיות בשדה הקרב, בעוד שכל שחקן במשחקים הללו צריך לבצע בתורו כמות מוגבלת או בלתי מוגבלת של פעולות.

## משחקיות
במשחקי טקטיקה מבוססי תורות השחקן שולט בדרך כלל ביחידות צבא קטנות או במספר דמויות. בכל תור השחקן מקבל הזדמנות להזיז את היחידות בהן הוא שולט, לתקוף אויבים, להשתמש בלחשים או לבצע פעולות אחרות במסגרת המגבלות של חוקי המשחק. האסטרטגיה העיקרית במשחקים הללו טמונה לרוב בתגובה למהלכי היריבים תוך מיקסום האפקטיביות של היחידות שנמצאות בשליטת השחקן.

משחקי טקטיקה מבוססי תורות כוללים בדרך כלל סוגים שונים של יחידות צבאיות בעלי יכולות, חוזקות וחולשות ייחודיות. השחקן חייב בדרך כלל ללמוד למנף את החוזקות של היחידות שנמצאות תחת שליטתו תוך כדי שהוא לוקח בחשבון כיצד להשתמש בחולשות של היריבים נגדם על מנת לנצח בקרבות. ככל שמתמקדים במשחקים ניתן בדרך כלל להקים יחידות צבא חדשות, ולשדרג יחידות קיימות.

## משחקים בולטים
* סדרת משחקי X-COM
* Gears Tactics 
* הקרב על ווסנות'
* Phoenix Point 
* Mutant Year Zero: Road to Eden 
* The Temple of Elemental Evil 
* סדרת משחקי Jagged Alliance 

## ראו גם
* משחק טקטיקה בזמן אמת
* משחק אסטרטגיה ממוחשב
* משחק תפקידים טקטי

## הערות שוליים

*
קטגוריה:סוגות משחקי וידאו
__noTOC__
בית הכנסת הכוראלי של ברסט

**בית הכנסת הכוראלי של ברסט**, או **בית הכנסת הגדול**, היה בית הכנסת המרכזי של יהודי בריסק (ברסט) מעת בנייתו ב-1862 עד מלחמת העולם השנייה. הוא היה ממוקם בפינת הרחובות Dąbrowskiego ו-Listowskiego ברובע לנין שבמרכז העיר ברסט, כיום בשטח בלארוס.

## היסטוריה

בברסט היה בית כנסת ישן במשך כמעט מאה שנה, שנבנה ב-1759. בשנת 1847, הבניין נהרס לצורך הקמת מבצר ברסט. הכסף שרשויות העיר שלמו בעבור בית הכנסת שנהרס לא הספיק להקמת בנין חליפי והקהילה היהודית נאלצה לאסוף תרומות להקמתו מחדש. בניית בית הכנסת החדש ארכה מספר שנים בשל מחסור מתמשך במימון; הבנייה נמשכה החל מ-1851 ועד 1861/1862. בשנת 1859 תוך כדי הבנייה פקדה שריפה את בית הכנסת אך הוא שוקם במהירות ונפתח לציבור הרחב. בשנת 1941, עם הקמת גטו ברסט במלחמת העולם השנייה, בית הכנסת שהיה על גבול הגטו, בסמוך לכניסה אליו, הוא שימש את הנאצים כמחסן. אף על פי שהמבנה ניזוק ב-1942 במהלך חיסול הגטו, הוא נשאר על כנו עד 1959. באותה שנה הוא הוחרם על ידי הממשלה הקומוניסטית של בלארוס והפך לתיאטרון ולבית קולנוע, שנקרא סינמה בלרוס. שלט הנמצא מחוץ לבניין מנציח את בית הכנסת. בנוסף, כתובות בעברית עדיין נראות במרתף הבניין.

בשנת 2003 החל לפעול בברסט שליח חב"ד הרב חיים רבינוביץ, יליד ירושלים, מטעם ארגון 'אור אבנר' וארגון הקהילות היהודיות בחבר העמים. הוא הפעיל בעיר בית כנסת, גן ילדים ובית תמחוי, בשנת 2019 הוא רכש את בית הכנסת "הקדש שול".

#### מבנה בית הכנסת הגדול
בית הכנסת הגדול שהוחרם בשנת 1959, התאפיין בארכיטקטורה מקורית. לבניין היו שתי קומות (קומת קרקע וקומה ראשונה) ושישה קירות והוא נראה כתיבה משושה, צד הכניסה היה צר יותר משאר הצדדים. בכניסה לאולם הייתה לוג'יה/אכסדרה בגובה שתי קומות, ביתר הצדדים הנותרים ורק בקומה הראשונה היו אכסדרה עם חלונות חצי עגולים. כל הבניין היה מכוסה בגג בעל שיפוע מתון.

## רבנים
בעת חורבן בית הכנסת המקורי היה רב העיר הרב יעקב מאיר פדובה. הוא ערך באופן אישי את השרטוטים של בית הכנסת החדש. הוא נפטר בשנת 1855 לפני השלמת הבניין. ירש אותו הרב צבי הירש אורנשטיין, שהיה רב משפיע שהקים בית חולים קהילתי ובית אבות. בשנת 1874 הוא הוגלה על ידי השלטונות. ירש אותו רבי יהושע לייב דיסקין. הישיבה שלו הייתה פופולרית מאוד ומשכה לומדי תורה חשובים. הרב דיסקין התנגד מאוד לתנועת ההשכלה החילונית. בשעה שקם בברסט מועדון המשכילים בהנהגתו של אלכסנדרוב, הרב דיסקין פעל לפירוק המועדון. כנקמה, אלכסנדרוב העליל עליו במשטרה בטענות שווא על גניבה, דבר שהוביל למעצרו של הרב דיסקין. זמן קצר לאחר שיצא מהכלא, היגר לארץ ישראל שהייתה תחת המנדט הבריטי. רבי יוסף דב סולובייצ'יק (בית הלוי), תלמידו של הרב דיסקין ירש אותו בהנהגת הקהילה. רבנות העיר נשארה בידי משפחת סולובייצ'יק בשני הדורות הבאים, היא עברה לבנו, רבי חיים סולובייצ'יק, ולאחר מכן לנכדו רבי יצחק זאב סולובייצ'יק, שהנהיג את הקהילה עד מלחמת העולם השנייה. האחרון ייסד את ישיבת בריסק בירושלים.

## גלריה

קובץ:Brześć synagoga.jpg|טקסט=Early 20th century|תחילת המאה ה -20
קובץ:Museum Jews of Brest 1e.jpg|טקסט=Model in the Brest Jewish Museum|דגם במוזיאון היהודי ברסט
קובץ:Bieraściejskaja synagoga. Берасьцейская сынагога (1929).jpg|מראה בית הכנסת בשהת 1929
קובץ:Брэст. Савецкая вуліца 15.jpg|טקסט=Cinema Belarus|בית הקולנוע בלארוס שהוקם לאחר שנת 1959 במקום בית הכנסת


## ראו גם
* גטו ברסט
* שיטת בריסק
* בית הכנסת הגדול (גרודנה)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ברסט
בריסק
בריסק
טור (עיתון)

ממוזער
**טור** בעיתון הוא סוג של תוכן כתוב המתפרסם באופן קבוע או חוזר בדרך כלל באותו מקום במהדורה. הטור מאפשר לפובליציסט או לעיתונאי ("בעל טור") להציג נקודת מבט אישית, לנתח אירועים נוכחיים, להעלות ביקורת או לספק פרשנות על נושאים שונים. טורים יכולים להתמקד במגוון נושאים, כולל פוליטיקה, תרבות, ספורט ועוד. במרבית המקרים, הטורים משקפים את האישיות והאינטרסים של הכותב ומהווים אמצעי ליצירת קשר עם הקוראים.

טורים משחקים תפקיד חשוב בתהליך הדיון הציבורי ובהעברת מידע ודעות לקהל הרחב. הם מאפשרים לכותבים להשפיע על דעת הקהל ולעיתים אף ליזום שינויים חברתיים או פוליטיים. בנוסף, הם תורמים לגיוון הדעות בחברה ומעודדים דיאלוג בין קהלים שונים. הטור נתפס גם כאמצעי לביטוי עצמי עבור הכותב, המאפשר לו לחלוק עם הקוראים את תובנותיו וחוויותיו האישיות.

## היסטוריה והתפתחות
המונח "טור" מקורו במבנה הפיזי של עמודי העיתון, שבהם התוכן נכתב בטורים אנכיים. בתחילה, טורים היו בעיקר סיכומים של אירועים או מאמרים אינפורמטיביים. עם הזמן, הם התפתחו לפורמט שבו עיתונאים וכותבים יכולים לבטא את דעתם האישית ולהעביר ניתוחים ופרשנויות. במאה ה-20, הטור כפורמט כתיבה זכה לפופולריות רבה והפך לאבן יסוד בעיתונות המודרנית. כיום, טורים מופיעים לא רק בעיתונות המודפסת אלא גם בפלטפורמות דיגיטליות ומדיה חברתית.

## סוגים ותתי-קטגוריות
ישנם מספר סוגים של טורים, כל אחד עם מאפיינים ייחודיים:
* טורי דעה: משקפים את דעתו האישית של הכותב על נושא מסוים.
* טורים פוליטיים: מתמקדים בניתוח וביקורת של אירועים פוליטיים עכשוויים.
* טורי ספורט: עוסקים בתחרויות ספורט, ניתוח משחקים וקבוצות.
* טורי תרבות ובידור: מסקרים אירועי תרבות, ספרות, קולנוע ומוזיקה.
* טורי לייף סטייל: מתמקדים באורח חיים, אופנה, מזון ונושאים אחרים של חיי היום יום.
* טורים מחורזים: מאמר דעה הכתוב בחרוזים.

## קישורים חיצוניים
* 

*
קטגוריה:עיתונות
קטגוריה:פובליציסטיקה
המכשפים מווייברלי פלייס: הדור הבא

**המכשפים מווייברלי פלייס: הדור הבא** (באנגלית: **Wizards Beyond Waverly Place**) היא קומדיית מצבים אמריקאית המשמשת כספין אוף והמשך לקומדיית המצבים "המכשפים מווייברלי פלייס".

העונה הראשונה שודרה לראשונה ב-29 באוקטובר 2024 בערוץ דיסני ארצות הברית ויום למחרת עלתה לשירות הסטרימינג דיסני+. בישראל העונה הראשונה שודרה לראשונה ב-16 בינואר 2025 והסתיימה ב-27 בנובמבר של אותה השנה.

ב-31 במרץ 2025 הסדרה חודשה לעונה שנייה, ששודרה לראשונה ב-12 בספטמבר 2025 בערוץ דיסני ארצות הברית וב-8 באוקטובר עלתה לשירות הסטרימינג דיסני+. בישראל העונה השנייה שודרה לראשונה ב-4 בדצמבר 2025.

## עלילה
העלילה עוקבת אחרי ג'סטין רוסו המבוגר, שהחליט לחיות חיים נורמליים עם משפחתו. כאשר אחותו אלכס מביאה את בילי לביתו, הוא מבין שעליו לחזור לתפקד כמנטור למכשפה צעירה תוך שהוא מתמודד עם חיי היומיום שלו ושמירה על עתיד עולם המכשפים.

## צוות השחקנים והדמויות
### דמויות ראשיות
* דייוויד הנרי – **ג'סטין רוסו**
* מימי ג'יאנופולוס – **ג'יאדה רוסו**, אשתו של ג'סטין.
* אלקאיו ת'ילה – **רומן רוסו**, בנו הבכור של ג'סטין ואחיו הגדול של מילו.
* מקס מנטקו – **מילו רוסו**, בנו הצעיר של ג'סטין ואחיו הצעיר של רומן.
* ג'ניס ליאן בראון – **בילי**, מכשפה מתלמדת המחפשת את עזרתו של ג'סטין.

### דמויות אוֹרחות
* סלינה גומז – **אלכס רוסו**, אחותו הצעירה של ג'סטין.

## שידור

## פרקים
### עונה 1

### עונה 2

## הפקה
### פיתוח
ב-18 בינואר 2024, הוכרז לראשונה כי הוזמן פיילוט לסדרת המשך לקומדיית המצבים "המכשפים מווייברלי פלייס", ששודרה לראשונה בשנת 2007. את התסריט עבור פרק הפיילוט כתבו ג'ד אלינוף וסקוט תומאס, שהופקדו בעבר על הפקת הסדרה "הבית של רייבן", סדרת ההמשך של קומדיית המצבים "כל כך רייבן". פרק הפיילוט בוים על ידי אנדי פיקמן, והוא הופק על ידי גארי מארש, אלינוף, תומאס ופיקמן לצד סלינה גומז ודייוויד הנרי. בנוסף, פרק הפיילוט צולם ב-1 בפברואר 2024.

ב-22 במרץ 2024, נמסר כי ערוץ דיסני הזמינה את הסדרה במלואה. צילומי הסדרה החלו בלוס אנג'לס באפריל 2024, והיא עתידה לעלות לשידור בשנת 2024 בשירות "דיסני+" בנוסף לשידוריה הליניאריים בערוץ דיסני.

### ליהוק
במועד ההכרזה על הפקת הפיילוט, נמסר כי דייוויד הנרי עתיד לשוב לגלם את דמותו של ג'סטין רוסו, בעוד שסלינה גומז עתידה לשוב לגלם את דמותה של אלכס רוסו בתפקיד אורח בפרק הראשון. עוד נמסר על ליהוקם של מימי ג'יאנופולוס לגילום דמותה של ג'יאדה, אשתו של ג'סטין, של אלקאיו ת'ילה לגילום דמותו של בנם הבכור, רומן, של ג'ניס ליאן בראון לגילום דמותה של בילי, מכשפה צעירה המבקשת את עזרתו של ג'סטין. ושל מקס מנטקו לגילום דמותו של מילו, בנו הצעיר של ג'סטין.

## הפצה
בספטמבר 2024 הטריילר לסדרה נחשף. הסדרה עלתה ב-29 באוקטובר 2024 בערוץ דיסני, ושני הפרקים הראשונים שודרו באותו היום. תשעת הפרקים הראשונים עלו למוחרת בדיסני+ וב-"Disney Channel On Demand".

בספטמבר 2025 דיסני פרסמה טריילר לעונה השנייה של הסדרה, שעלתה ב-12 בספטמבר 2025 עם שני פרקים ראשונים. כל הפרקים עלו לדיסני+ בארצות הברית ובשווקים נבחרים ב־8 באוקטובר.

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: תוכנית ילדים
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 2024
קטגוריה:סדרות טלוויזיה על משפחות
קטגוריה:סדרות נעורים אמריקאיות
קטגוריה:סדרות ספין-אוף אמריקאיות
קטגוריה:ערוץ דיסני: תוכניות וסדרות
קטגוריה:קומדיות מצבים אמריקאיות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה שמתרחשות בניו יורק
קיר המכוניות

[ממוזער|רכב ה[קופרה של בן שמעוני וברקע קיר המכוניות]]
**קיר המכוניות** הוא ערימת מכוניות שרופות מערבית למושב תקומה שבעוטף עזה, שמדמה צורת קיר. במקור ערימה זו נוצרה מפינוי המכוניות השרופות מכביש 232 ומקומות נוספים בעוטף עזה לאחר מתקפת הטרור של חמאס ב-7 באוקטובר 2023 בכלל, והטבח בפסטיבל נובה בפרט, משם הגיעו רובן הגדול של המכוניות. בהמשך הפך קיר המכוניות השרופות לאנדרטה לטבח שבוצע בפסטיבל, שהיה לפיגוע הטרור הגדול ביותר בתולדות מדינת ישראל.

לצד קיר המכוניות השרופות ישנן במגרש עוד מאות מכוניות שיצאו מכלל שימוש, ומוצגות אף הן כאנדרטה למעשי הטבח שבוצעו בבעליהן.

## רקע

## האנדרטה
ממוזער|מאות מכוניות הובאו לקיר המכוניות בתקומה לאחר טבח 7 באוקטובר. בחזית ניתן לראות את הטוסטוסים ששימשו את המחבלים
[ממוזער|[כלניות לפני הגשם בקיר המכוניות השרופות]]
לאחר הטבח בפסטיבל נובה, שבעקבותיו מאות רבות של מכוניות שרופות ותקולות נותרו פזורות בצידי כביש 232, פונו המכוניות למגרש מכוניות שנמצא מערבית למושב תקומה, וצפונית־מערבית לנתיבות, על מנת לפנות את כביש 232 ולרכז את מכוניות הנרצחים לצורך תהליך איתור וזיהוי שרידי הגופות. 860 רכבים פונו לשם מרחבי עוטף עזה, רובם מפסטיבל נובה. מתוך כל הרכבים שהגיעו למגרש, רק 62 קיבלו את אישור הבוחנים לחזור לכביש, ואילו השאר סומנו כבעלי ליקוי בטיחותי חמור, עקב העובדה שהמחבלים ירו לכיוון מנוע הרכבים במטרה להשבית את הרכב, ואז ירו ביושביו למוות.

לצד המכוניות ישנה גם ערימה של טוסטוסים שעליהם רכבו הנרצחים ממסיבת הנובה.

בנובמבר 2023 הגיעו ארכאולוגים ואנשי היחידה לאיתור נעדרים (אית"ן) למגרש במטרה לאתר בתוך הרכבים השרופים ממצאים מהנרצחים. גם אנשי זק"א הגיעו למקום על מנת לאתר ממצאים שיוכלו להביא לקבר ישראל..

ישנם מספר רכבים המסודרים בתצוגה שלצידם ניתן לסרוק ברקוד שמוביל את המבקרים לאתר בו מסופר סיפור יושבי הרכב. בין המכוניות המוצגות ישנן:

* מיניבוס הגמלאים – בבוקר של ה-07.10, יצא מיניבוס ובו גמלאים לכיוון ים המלח. המיניבוס נעצר בכביש הראשי בשדרות בכדי להחליף צמיג עקב שני פנצ'רים. כשהחל הירי הרקטי ניסו המטיילים להיכנס למיגונית,  אך לא הצליחו לפתוח את דלת הכניסה. שכן ומתנדב במשטרה שעברו במקום ניסו לעזור בפתיחת הדלת, אך מחבלים עברו במקום באותן דקות בטנדר וירו בכל 13 הגמלאים. רק השכן, מתנדב המשטרה ונהג המיניבוס ניצלו.
* אאודי – רכב בו נסעו תומר קיטיביץ, יחד עם גיסה של אשתו מוטי אלקבץ, אחיה של אשתו, נוי מעודי וכן אחיינה מתן רוזנברג ממסיבת "פסיידאק". מתן, נוי ומטי נרצחו ברכב על ידי מחבל שווידא את הריגתם. תומר הוא היחיד שניצל.
* קופרה של בן שמעוני – בן שמעוני הגיע למסיבת נובה ברכב זה. עם תחילת המתקפה הצליח בן למלט משטח המסיבה ארבעה מבלים, אותם הוריד בבאר שבע. הוא חזר לשטח המסיבה ומילט שמונה אנשים נוספים לנתיבות. בפעם השלישית שבה שב לשטח אסף את גאיה חליפה, רומי לשם גונן ואופיר צרפתי. סמוך לקיבוץ עלומים ארבו מחבלים לרכב, ןפתחו עליו באש. בן שמעוני וגאיה חליפה נרצחו במקום. אופיר צרפתי נחטף לעזה, ונרצח שם ב-30 בנובמבר. גופתו חולצה והושבה לישראל ב-1 בדצמבר. רומי לשם גונן נחטפה לעזה ושוחררה במסגרת עסקה ב-19 בינואר 2025.
* רכבי מחבלים – במגרש נאספו כ-25 רכבים וכ-180 אופנועים של מחבלים. על הרכבים הותקנו תוספות ואמצעים שונים כגון במות להתקנת מקלעים ומגנים.

## קישורים חיצוניים

* מיזם אבני מורשת
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תקומה (מושב)
קטגוריה:הטבח בפסטיבל נובה
קטגוריה:אנדרטאות באזור הדרום
קטגוריה:טבח שבעה באוקטובר
קטגוריה:מלחמת חרבות ברזל: אבידות והנצחה
קטגוריה:אנדרטאות טבח שבעה באוקטובר
קטגוריה:מועצה אזורית שדות נגב
פאניצה

**פאניצה בע"מ** (באיטלקית: **Panizza Srl**) היא חברת אופנה איטלקית המתמחה בייצור כובעי לבד. החברה הוקמה על ידי ג'ובאני פאניצה יחד עם נטה גמבה ואנטוניו פרי בשנת 1879, בג'יפה שבוורבאנו העליון בפיימונטה. מאוחר יותר עבר הייצור למונטווארצ'י בטוסקנה.

## היסטוריה
ייצור כובעי לבד היה מסורתי באזור וורבאנו העליון שעל חופי אגם מאג'ורה מאז המאה השמונה עשרה. חברת פאניצה נפתחת במטרה לייצר כובע לבד איכותי.

הלוגו הראשון של פאניצה הורכב מנשר אימפריאלי, סמל של כוח ועקשנות, כוכב שאפשר לסמוך עליו, שתי חצאי כדור לכבוש, והעוגן, סמל האגם עליו השקיף הממסד.

החברה של ג'ובאני פניצה שאפה, עם ייצור מגוון מאוד, לכבוש שוקי עילית באיטליה ואף יותר מכך, בחו"ל, להתפרסם לצד בורסלינו מאלסנדריה על איכות מוצריה.

### תעשייה
בגזרת הכובעים, הזמנים הארוכים הנדרשים לייצור ידני של לבד הביאו בסופו של דבר לייצור ידני יקר, בהמשך בתי המלאכה הקטנים חלפו מן העולם העולם עם פרוץ המהפכה התעשייתית.

מאחר שהשטחים שבהם החזיק המפעל לא הספיקו, ב-26 באוגוסט 1882 השתלטה החברה על אדמת 'בית חווה' כדי להרחיב את מבנה הייצור. עם זאת, באפריל 1884 רכשה החברה את הקרקע מהבעלים הקודם.

קו הייצור הותקן כולו מתחת לכביש הארצי, ומעליו נותר רק המחסן וביתו של ג'ובאני פניצה.

בתחילה המכונות הורידו את הצורך בעבודה, אך עם הגדילה בייצור ירדו העלויות ונוצר ביקוש גבוה.

שני העשורים האחרונים של המאה התשע-עשרה היו סוערים למדי ולמגזר הכובעים לא הייתה מנוחה, במיוחד באינטרה שבה ריכוז העסקים הקטנים היה גדול. אלו היה שנים קשות גם מנקודת מבט של יחסי תעשייה. שביתות ונעילה השפיעו על המפעלים באזור.

### הכניסה של משפחת גמבה
שמאל|ממוזער| מפעל הייצור לשעבר של Panizza בג'יפה
ב-1893 פג החוזה עם השותף הראשון של פניצה, פרי, וארבע שנים לאחר מכן יצר פניצה חברה עם משפחתו של נטה גמבה, שילדיה, נכדיה וניניה ממשיכים לנהל את מפעל הכובעים עד היום.

במשך שנים רבות המשיכה פניצה לייצר לבד *ב*"פבריצ'טה", כ-3 ק"מ מהמפעל הראשי. הבעיה הגדולה ביותר איתה נאלץ תמיד מפעל הכובעים להתמודד הייתה חוסר המקום למבנים שלו. מכיוון שהמפעל היה דחוס בין האגם וההרים, המפעל מעולם לא היה מסוגל להגיע ממדים גדולים אפילו בתקופה המשגשגת ביותר. עם זאת, בשנת 1933 נבנה בניין חדש לאחר ייבוש ביצה באזור.

### סגירת מפעל הכובעים ההיסטורי
11 שנים לאחר מותו של פניצה באוקטובר 1954, נטשה משפחת גמבה את העסק. רק ב-1972 חזר אנטוניו גמבה לכהן כמנכ"ל המפעל, שנסגר ב-1981.

## מונטווארצ'י
כיום הייצור עבר למונטווארצ'י בטוסקנה, בבעלות Cappellificio Falcus, שהפך לסוחר ויצרן מאז שנות ה-90.

המנכ"לית הנוכחית היא לורה גמבה, נינה של נטה גמבה, ידידו ושותפו של המייסד ג'ובאני פניצה.

## המוזיאון
בשנת 1976, תערוכה שאורגנה על ידי טכנאי מפעל הכובעים הציעה השראה ראשונה ליצירת תערוכת קבע.

ב-30 ביוני 1986 התחייבו הבנאים המעורבים בפיתוח השטח מחדש למסור שני חדרים לשימוש כמוזיאונים. התערוכה החינוכית והאיורית, שהוקמה במהלך 1993, נפתחת לקהל ב-1 במאי 1994.

אנטוניו גמבה תרם לעירייה את המוזיאון הקיים כיום בג'יפה, ויצר קרן נדבנות כיצירה חופשית לטריטוריית המוצא.

## בישראל
ב-2022 הוקם סניף של החברה בישראל. כובעי החברה מהווים תחרות לחברת בורסלינו על הציבור החרדי יחד עם פרסטר וברון כובעים לה הנתח הגדול של השוק בארץ.

## לקריאה נוספת
* Franco Mondolfo, *Tanto di Cappello. Il Copricapo da Uomo nella sua storia. I materiali, la lavorazione, il museo verbanese*, Edizioni Alberti, Verbania, 2006.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כיסויי ראש
קטגוריה:חברות אופנה איטלקיות
קטגוריה:לבוש חרדי
בסאם אל-חסן

**בסאם אל-חסן** (בערבית: **بسام الحسن** נולד ב 1961 - ) כיהן כתת-אלוף ומנהיג יחידת המשימות המיוחדות בצבא הסורי שהיה אחראי לניהול פרויקט הנשק הכימי. שמו של אל-חסן הוזכר בהקשר של ה"סוכנות הסורית ללימודים ומחקרים מדעיים" (SSRC), כאשר הוא מופקד על קשרי החוץ המדעיים עם מדינות זרות כדי לקדם פיתוח נשק אסטרטגי.

אל-חסן תיפקד כיועץ האסטרטגי של הנשיא בשאר אל-אסד מעל לשמונה שנים לאחר החיסול של הגנרל מוחמד סולימאן ב-2008 אשר ניהל את מערך ההצטיידות הצבאית האסטרטגית של המשטר ובמיוחד את תוכנית הגרעין הסורית. כיועץ של אסד אל-חסן היה מעורב ברכישת אמצעי לחימה מתקדמים לצבא הסורי וערך פגישות עם נציגים ממשלתיים זרים ביניהם בכירים מרוסיה, צפון קוריאה ואיראן. במהלך פעילותו הוא גם יצר קשרים עם בכירים רוסיים ואיראניים כולל קאסם סולימאני.

בנוסף, אל-חסן שימש כנציג הנשיאותי של סוריה בפני ה-SSRC ובעבר עמד בראש יחידה 450 המופקדת על מערך הנשק הכימי של המדינה. תחת פיקודו היחידה הזו הייתה אחראית על פריסה, ניוד, ואבטחה של תחמושת כימית במתקנים צבאיים וחשאיים. גיוס האנשים ליחידה נעשה בעיקר מתוך העדה העלאווית.

דמותו של אל-חסן עוררה עניין בינלאומי בשל האישומים נגדו על מעורבות בפיתוח ושימוש בנשק כימי נגד אזרחים במהלך מלחמת האזרחים הסורית, ובשל קשריו עם גורמים בינלאומיים בכירים כולל ברוסיה ואיראן.

## רקע
בסאם חסן נולד ב-1961 למשפחה עלאווית מהכפר שין שבכפר חומס, ואביו שירת בצבא הצרפתי ולאחר מכן בז'נדרמריה. בסאם גדל בחומס ולמד באוניברסיטה שלה, אוניברסיטת אל-בעת', וסיים את לימודיו בפקולטה להנדסה אזרחית ב-1985. בסאם אל-חסן הוא איש מודיעין וצבאי סורי שעלה לגדולה בשנים האחרונות של מלחמת האזרחים הסורית.

אל-חסן נחשב לאיש הצללים הקרוב למשפחת אסד ופעל במסגרת יחידת משימות מיוחדות בצבא הסורי. כמו כן, הוא נקשר לניהול התוכנית הכימית של סוריה, תוך שהוא אחראי לפיתוח, ייצור ואחסון של נשק כימי. הוא נמצא ברשימת האישים שמהווים איום לביטחון הלאומי של ארצות הברית.

במהלך עבודתו בארמון הרפובליקני, בסאם אל-חסן היה מעורב בפשעים רבים נגד העם הסורי, במיוחד אלה הקשורים לטיפולו בעניינים רגישים הקשורים לשימוש בנשק כימי. הוא היה אחד הפקידים הבולטים האחראים ישירות לפשעים הכימיים שביצע המשטר, שכן הוא היה אחראי להעברת פקודות צבאיות מהארמון הרפובליקני ליחידות ולמגזרים המתמחים בשימוש בהם.

אל-חסן מקושר לגורמים בכירים ברוסיה ונחשב לחברו הטוב של קאסם סולימאני, המפקד המאוחר של כוח קודס של משמרות המהפכה האיראניים. הקשרים האלו משקפים את הקשר המורכב בין סוריה לבעלות בריתה, ואת התמיכה המשולבת במאמצי הלחימה של המשטר הסורי נגד המורדים וכוחות אחרים במדינה.

המערב, בראשות ארצות הברית, הביע חששות רבים לגבי פעילותו של אל-חסן והשפעתו על המצב בסוריה ובאזור. האישומים נגדו של אל-חסן בשימוש בנשק כימי נגד אזרחים סורים עוררו גינוי בינלאומי והובילו לסנקציות ולצעדים נגד המשטר הסורי.

## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים
* בסאם אל-חסן, באתר OpenSanctions

קטגוריה:אנשי צבא סורים
לסלי ג'נסן

**לסלי ג'נסן** (באנגלית: **Leslie Jensen**; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מדקוטה הדרומית, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל דקוטה הדרומית ה-15 בשנים 1937–1939.
## ראשית חייו
לסלי ג'נסן נולד בעיר הוט ספרינגס שבדקוטה הדרומית. ב-1916 וב-1917 הוא היה לוטננט משנה ברגימנט הרגלים הרביעי במשמר הלאומי של דקוטה הדרומית והשתתף במשלחת הצבאית של ארצות הברית למקסיקו. בשנים 1917–1919 הוא היה קפטן ברגימנט הארטילריה ה-147 במסגרת חיל המשלוח של ארצות הברית. ב-1921 קיבל ג'נסן תואר במשפטים מאוניברסיטת דקוטה הדרומית. הוא נשא לאישה את אליזבת וורד, ולשניים נולדו שלושה ילדים.
## קריירה פוליטית
בשנים 1922–1924 היה ג'נסן גובה מס מטעם שירות הכנסות הפנים. לאחר מכן הוא היה נשיא והמנהל הכללי של חברת טלפונים וטלגרף.

ב-1936 נבחר ג'נסן מטעם המפלגה הרפובליקנית כמושל דקוטה הדרומית לאחר שהביס את המושל המכהן טום ברי. הוא כיהן בתפקיד מ-5 בינואר 1937 ועד 3 בינואר 1939. במהלך תקופת כהונת כמושל, הקים בית המחוקקים המדינתי את מחלקת המדינה כדי ליישם את חוק הביטוח הלאומי הפדרלי. בנוסף, על אף הדרישות הפיננסיות שנבעו ממאמצי הרווחה, הצליח ממשל ג'נסן לאזן את מצבה הכספי של המדינה ולמחוק גרעון של עשרים שנה וכן לצמצם את החוב המדינתי ולהשיב את המימון לאיגרות חוב למגזר החקלאי בשיעורי ריבית נמוכים. ב-1938 הוקמה חטיבת משטרת התנועה של דקוטה הדרומית.

ג'נסן סיים את כהונתו כמושל ב-1939 ואחריו כיהן בתפקיד הרלן בושפילד, לשעבר יושב ראש המפלגה הרפובליקנית במדינה. הוא העדיף להתמודד על מושב בסנאט של ארצות הברית במקום להתמודד על תקופת כהונה נוספת כמושל. על כל פנים, בבחירות המקדימות של הרפובליקנים לסנאט הוא נוצח על ידי צ'אן גרני.

ב-1940 גויס ג'נסן לשירות פעיל במלחמת העולם השנייה, בה הוא לחם במערכה באוקיינוס השקט כקולונל ופיקד על רגימנט הארטילריה ה-147, ומאוחר יותר שירת במטה של הארמייה השישית של ארצות הברית. לאחר המלחמה הוא שב להוט ספירנגס, ונותר בשירות פעיל עד מותו.
## מותו
לסלי ג'נסון נהרג בתאונת דרכים ברפיד סיטי שבדקוטה הדרומית ב-14 בדצמבר 1964. הוא נטמן בבית הקברות אברגרין שבהוט ספרינגס. על שמו נקרא קטע מכביש 18. ב-1987 הוכנס ביתו בהוט ספרינגס אל המרשם הלאומי של מקומות היסטוריים.
## לקריאה נוספת

* Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, p. 1455.


## קישורים חיצוניים
* לסלי ג'נסן באתר אגודת המושלים הלאומית 
* לסלי ג'נסן באתר The Political Graveyard 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי דקוטה הדרומית
קטגוריה:מושלי דקוטה הדרומית
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:קצינים אמריקאים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:קצינים אמריקאים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אמריקאים ממוצא דני
קטגוריה:הרוגי תאונות דרכים בארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1892
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1964
הישיבה הקונסרבטיבית בירושלים

**הישיבה הקונסרבטיבית** (באנגלית: **Conservative Yeshiva**) היא מכון חינוך מעורב קונסרבטיבי ללימוד טקסטים יהודיים מסורתיים בירושלים. הישיבה נוסדה בשנת 1995, נמצאת בחסות בית המדרש לרבנים באמריקה, והיא חלק ממרכז פוקסברג ירושלים. נכון לשנת 2023 ראשי הישיבה הם יואל לוי ויהושע קולפ.

## פעילות הישיבה
הישיבה מציעה ליהודים מחוץ לעולם האורתודוקסי הזדמנות לרכוש את הלמידה היהודית המתקדמת וההתנסויות הקהילתיות הניתנות בהשתתפות בישיבה. היא משתמשת בחיבור של שיטות מסורתיות וביקורתיות, המאפשרת לטקסטים ולמסורת היהודית להיתקל בשינוי חברתי ובמחקר מודרני. תוכנית הלימודים מתמקדת בנושאים יהודיים קלאסיים כגון תלמוד, תנ"ך, מדרש, הלכה ופילוסופיה. הלימוד מתנהל בשיטת הישיבה המסורתית (שיעור וחברותא) תוך פתיחות ללימוד מקצועות מודרניים.

התוכניות החינוכיות של הישיבה הקונסרבטיבית כוללות את התכנית החד שנתית, השתלמות, תוכנית הקיץ, מסלול חופשת החורף ומסלול קדם מכללת נתיב.

## סגל בולט
* הרב ד"ר יהושע קולפ, ראש ישיבה ומייסד שותף
* הרב יואל רוט ראש ישיבה לשעבר

## ראו גם
* ישיבת הדר

## קישורים חיצוניים

* הכירו את תלמידי הישיבות והסגל הקונסרבטיבי

## הערות שוליים

קטגוריה:יהדות קונסרבטיבית בישראל
עידן שר

הרב **עידן שר** (באנגלית: **Idan Scher**) הוא רבה של קהילת מחזיקי הדת, בית כנסת אורתודוקסי מודרני באוטווה שבפרובינצת אונטריו בקנדה. בשנת 2015 מונה לרב הקהילה, ובכך היה לרב הבכיר הצעיר ביותר בקנדה שכיהן בבית כנסת בסדר גודל כזה באותה תקופה. הרב שר מכהן כסגן נשיא במועצת הרבנים של אמריקה והוא נציג המועצה הרבנית הקנדית.

## השכלה
שר הוסמך לרבנות על ידי הרב זלמן נחמיה גולדברג, ראש בית הדין הרבני הגדול, ועל ידי הרב גדליה שוורץ, ראש בית הדין של אמריקה. הוא בעל תואר ראשון מישיבת שער התורה בניו יורק, תואר שני במשפט תלמודי מישיבת נר ישראל בבולטימור ותואר שני במדיניות ציבורית וניהול מאוניברסיטת ג'ונס הופקינס.

## תקשורת
בשנת 2018 השיק סדרת פודקאסטים כחלק מפלטפורמת הלימוד היהודית שלו. הפרויקט קיבל מימון ממענק חדשנות מקומי. שר הוא אורח תדיר ברשתות CTV ו-תאגיד השידור הקנדי.

## חיים אישיים
שר מתגורר עם אשתו וילדיו באוטווה שבקנדה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ג'ונס הופקינס
קטגוריה:רבנים קנדים
קטגוריה:בוגרי ישיבת נר ישראל-בולטימור
דרך אגד

[ממוזער|אוטובוסים של דרך אגד בקווים 400 ו-401 ב[מחלף בר-אילן לכיוון ירושלים]]
**דרך אגד** היא חברה בת של אגד הפועלת באשכול עוטף ירושלים, אשכול תחבורתי הכולל את השירות בגבעת זאב, מבשרת ציון ובין ירושלים לבני ברק.

ביוני 2023 זכתה אגד במכרז להפעלת אשכול עוטף ירושלים, שכלל קווים שהופעלו בידי אגד, אלקטרה-אפיקים ואגד תעבורה, בעבר חברת בת של אגד. לקראת המכרז הקימה אגד חברה ייעודית לשם התמודדות בו בשם אגד עוטף ירושלים בע"מ,
ולאחר זכייתה במכרז נבחר המיתוג "דרך אגד".

בנק דיסקונט יממן את מרבית ההשקעה הנדרשת של החברה.

ב־16 באפריל 2024 החלה החברה לספק שירות בקווי ירושלים–גוש דן שהופעלו בידי אלקטרה-אפיקים. 

ב־3 בינואר 2025 החלה החברה להפעיל את השירות בגבעת זאב ומבשרת ציון.

צי החברה כולל אוטובוסים מדגמי וולוו מארס מרכבים (בינעירוני), מרצדס דיימונד ההארגז (בינעירוני) והייגר KLQ6129G (עירוני, משמש גם בתור אוטובוסים פרבריים בין ירושלים לגבעת זאב/מבשרת ציון)

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אגד
קטגוריה:חברות תחבורה ישראליות
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-2023
רות ארמר

**רות ארמר** (באנגלית: **Ruth Armer**;  26 במאי 1896 - 29 באוגוסט 1977) הייתה ציירת, מורה, אספנית אמנות וליטוגרפית אמריקאית מופשת, מאזור מפרץ סן פרנסיסקו בקליפורניה. האמנות שלה מוחזקת באוספים של מוזיאון סן פרנסיסקו לאמנות מודרנית,  ושל המוזיאונים לאמנויות יפות של סן פרנסיסקו.  

### ראשית חייה
ארמר נולדה ב-26 במאי 1896 בסן פרנסיסקו, קליפורניה. היא למדה בבית הספר לאמנויות יפות בקליפורניה ובבית הספר לאמנות יפה ואמנות שימושית בניו יורק. בזמן שהותה בניו יורק, היא למדה בליגת הסטודנטים לאמנות עם אמנים אמריקאים משפיעים כמו ג'ורג' בלוז, רוברט אנרי, קנת הייז מילר וג'ון סלואן.

### קריירה
ארמר נחשבה כ"אחת מציירות המופשט החשובות ביותר בסן פרנסיסקו."  היא הציגה תערוכות יחיד במוזיאון קליבלנד לאמנות, ובמוזיאון לאמנות של סן פרנסיסקו בשנים 1936 ו-1939, ובגלריית קוואי בסן פרנסיסקו ב. 1972 ו-1975. 

היא ציירה נופים, דיוקנאות ויצירות מופשטות, והייתה גם ליטוגרפית. האמנות שלה הושפעה מניסיונה לחיות בקליפורניה, והנושא שלה כלל את מדבר קליפורניה ואת הנופים העירוניים של סן פרנסיסקו. ארמר למדה אצל ג'ורג' בלוז, רוברט אנרי, קנת מילר וג'ון סלואן בבית הספר לאמנות יפה ואמנות שימושית בניו יורק. היא לימדה רישום, ציור ונושאים אחרים בבית הספר לאמנויות יפות של קליפורניה, הידוע כמכון האמנות של סן פרנסיסקו, מ-1933 עד 1940. במהלך הקריירה שלה, היא גם עבדה במוזיאון אוקלנד, ולאחר מכן כיהנה במועצת המנהלים. לאחר פרישתה מהוראה, היא הקדישה את זמנה לציור בסטודיו שלה בגבעת הרוסית, בסן פרנסיסקו. 

### חזון אמנותי
ארמר החלה את הקריירה שלה בציור נופים, עם דגש על הצגת קשרים בין אובייקטים. עבודתה המאוחרת הושפעה מחשיפתה למוזיקה קלאסית. היא ביקשה ליצור מחדש את הרגש והצורה של המוזיקה באמצעות המדיום של קו וצבע. בראיון, היא הסבירה, "מה שאני מציירת הוא באמת רגש, ואני הכי מתעניינת בתגובה הרגשית... מה שאני רוצה ליצור הוא סביבה שבה אפשר לזרום עם פיסות וחתיכות של יקום זוהר. " 

### חיים אישיים
היא הייתה נשואה לג'וזף מ. ברנסטן, איש עסקים עשיר ואספן אמנות מסן פרנסיסקו. ברנסטן האריך ימים מאשתו, ומת ב-1980, בגיל 79. 

### מוות ומורשת
רות ארמר מתה בסן פרנסיסקו בשנת 1977. המסמכים שלה נשמרו בארכיון הסמטסוניין. 

בשנת 2016 הביוגרפיה שלה נכללה בקטלוג התערוכה נשים של אקספרסיוניזם מופשט שאורגן על ידי מוזיאון דנבר לאמנות.  בשנת 2023 נכללה עבודתה בתערוכה Action, Gesture, Paint: Women Artists and Global Abstraction 1940-1970 בגלריה וויטצ׳אפל בלונדון. 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמניות אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאים ילידי קליפורניה
קטגוריה:סן פרנסיסקו: אישים
קטגוריה:בוגרות המכון לאמנות של סן פרנסיסקו
קטגוריה:בוגרי המכון לאמנות של סן פרנסיסקו
קטגוריה:בוגרות בית ספר פרסונס לעיצוב
קטגוריה:בוגרי בית ספר פרסונס לעיצוב
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1896
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1896
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1977
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1977
מרל שרפ

**מרל קוונטין שרפ** (באנגלית: **Merrell Quentin Sharpe**; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מדקוטה הדרומית, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כתובע הכללי של מדינתו בשנים 1929–1933, וכמושל דקוטה הדרומית ה-17 בשנים 1943–1947.
## ראשית חייו
מרל שרפ נולד במריסוויל שבקנזס. הוא התחנך בבתי ספר ציבוריים בעיר אקסטל הסמוכה, ולימד בבתי ספר כפריים במשך שנתיים לפני שהתגייס לצי ארצות הברית, בו הוא שירת במשך ארבע שנים. שרפ נשא לאישה את אמילי אולד, ולשניים נולדה בת אחת.
## קריירה
שרפ עבד ככתב עיתון במקביל ללימודי משפטים בקנזס סיטי. הוא עבר לדקוטה הדרומית, וב-1914 קיבל תואר במשפטים מאוניברסיטת דקוטה הדרומית. הוא פתח משרד עורכי דין בעיירה אוקומה שבדקוטה הדרומית, שם הוא גם עסק בחקלאות. בשנים 1916–1920 היה שרף פרקליט מחוז ליימן. במלחמת העולם הראשונה הוא שירת כרב-טוראי בקמפ דודג' באיווה, ומאוחר יותר היה מועמד לקצונה בקמפ גרנט שבאילינוי.

בשנים 1929–1933 כיהן שרפ כתובע הכללי של דקוטה הדרומית. בשנים 1937–1939 הוא היה יושב ראש ועדה מדינתית שמונתה כדי לערוך שינויים בספר החוקים של המדינה.

ב-1942 נבחר שרפ כמושל דקוטה הדרומית, וכיהן בתפקיד מ-5 בינואר 1943 ועד 7 בינואר 1947. במהלך כהונתו כמושל הוא התמסר למאמץ המלחמתי, קידם את מערכת החינוך ועודד את התיירות ואת שימור הטבע.
## מותו
מרל שרפ נפטר בקנבק שבדקוטה הדרומית ב-22 בינואר 1962. הוא נטמן בבית הקברות גרייסלנד שבאוקומה.
## לקריאה נוספת

* Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 1456-1457.


## קישורים חיצוניים
* מרל שרפ באתר אגודת המושלים הלאומית 
* מרשל שרפ באתר The Political Graveyard 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קנזס
קטגוריה:מושלי דקוטה הדרומית
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:התובעים הכלליים של דקוטה הדרומית
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-20
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1888
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1962
מרק רגל

**מרק רגל** הוא סוג של מרק שמקורו במטבח התימני. מנת המרק מורכבת בעיקרה מרגלי בקר ועצמות מוח המבושלות במשך זמן רב עם מגוון תבלינים, בדרך כלל חוויאג'. המרק נחשב למנה עשירה ומזינה, המוגשת לרוב עם לחוח או אורז לבן.

מרק רגל משקף את המסורת התימנית בבישול, המתמקדת בשימוש במרכיבים עשירים ובבישול איטי המאפשר לטעמים להתמזג יחד. המנה נחשבת לחלק מהמטבח המסורתי ונפוצה בקרב קהילות תימניות בישראל וברחבי העולם.

## הערות שוליים

קטגוריה:המטבח התימני
רגל
רגל