open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אורן כהן (עיתונאי)

**אורן כהן** (נולד ב-1957) הוא עיתונאי ועורך, שימש במגוון תפקידים בעיתונות הכתובה והאלקטרונית, בעיתון "חדשות", בגלי צה"ל, בחברת החדשות האזוריות בכבלים, בעיתון "ידיעות אחרונות" ובעיתון הכלכלי "כלכליסט". היה בין העיתונאים הראשונים שתיעדו את הקמת תנועות חמאס והג'יהאד האסלאמי בעזה. כהן היה גם העיתונאי הראשון שחשף וראיין את האנשים שהקימו את ההנהגה המאוחדת של האינתיפאדה הראשונה, ג'מאל זאקוט ומוחמד לבדי.

## ביוגרפיה
כהן, נולד וגדל בשכונת התקווה בתל אביב ואחר כך בבאר שבע, למשפחה ממוצא עיראקי. למד ב ובצבא שירת בנח"ל, בין השאר בהיאחזות נח"ל נצרים עם גרעין של השומר הצעיר.

החל את דרכו בעיתונות כצלם פרילאנס במקומונים בבאר שבע, כאיש קול בצוות "מבט לחדשות" של הטלוויזיה הישראלית ובמאי כתבות תעודה למחלקה הערבית של הטלוויזיה. בהמשך התמנה לכתב באר שבע והדרום של העיתון "חדשות". ב-1985 מונה לכסות גם את רצועת עזה, אותה הכיר משירותו הצבאי, ואחר כך עם פרוץ האינתיפאדה הראשונה מונה לכתב השטחים של העיתון וסיקר גם את אזור יהודה ושומרון. ברצועת עזה יצר קשרים עם האוכלוסייה המקומית והיה הראשון לתעד את הקמתה של תנועת חמאס בעזה, על ידי אנשי המוג'מע האיסלאמי  (השלוחה של האחים המוסלמים ברצועת עזה), בעידוד השלטון הצבאי הישראלי, שראה באנשי האחים המוסלמים שעסקו בצדקה אלטרנטיבה לאש"ף, שנחשב אז לאויב המרכזי של ישראל מהצד הפלסטיני. במרץ 1987, חשף כהן את סיפורה של נאילה עאיש, צעירה פלסטינית שנעצרה בעודה בהריון, עונתה במעצר, הפילה, לא זכתה לטיפול רפואי, ומערכת הביטחון הסתירה את דבר מעצרה במשך כחודש. את הסיפור פרסם לראשונה עיתון פעילי השמאל "דרך הניצוץ", שניסה לעניין בו עיתונאים אחרים, אבל כולם, למעט כהן, בחרו לא לפרסם את הידיעה משום שהמשטרה הכחישה שהיא מחזיקה עצירה בשם נאילה עאיש, בעוד שבפועל היא הייתה במעצר במגרש הרוסים בירושלים. רק לאחר פרסום הכתבה ב"חדשות", הודתה המשטרה שהיא עצורה. כהן המשיך לעקוב אחרי סיפורה, כאשר חצי שנה אחר כך נעצרה שוב במעצר מנהלי לחצי שנה, ואחר כך הורשעה בחברות בארגון החזית הדמוקרטית לשחרור פלסטין. במהלך שהותה בכלא נולד לה בן.

בהמשך מונה כהן לעורך וראש דסק ב"חדשות" עד לסגירת העיתון ב-1993. אחר כך שימש כראש מחלקת אקטואליה בגלי צה"ל. בסוף שנות ה-90 מונה לעורך הראשי של התוכנית "תחנה מרכזית", מהדורת החדשות המקומיות של חברת הכבלים "תבל" באזור תל אביב והמרכז (שמאוחר יותר מוזגה עם חברת "גוונים" שהייתה בעלת הזיכיון לשידורי כבלים באזור השפלה ואזור הקריות). עם איחוד חברות הכבלים בישראל, שהביא ליצירת חברת HOT בסוף 2002, מונה כהן לעורך מהדורת השפלה של "חדשות היום" בכבלים - חברת החדשות האזוריות". חברה שהוקמה לצורך הפקת חדשות אזוריות במשותף לכל אזורי הזיכיון, והייתה בבעלות חברת אולפני הבירה ירושלים (JCS). במרץ 2004 שונה שם התוכנית ל"חדשות הוט", ובמאי 2005 בוטלה מהדורות החדשות האזוריות בשפלה, לאחר שהמועצה לשידורי כבלים ולשידורי לוויין אישרה לחברת הכבלים לבטלה. לאחר מכן שימש כהן כעורך ב"ידיעות אחרונות" ומאוחר יותר הצטרף לצוות ההקמה של "כלכליסט".

## משפחתו
לכהן שלושה ילדים, ביניהם המוזיקאי תום כהן.

## קישורים חיצוניים

* "הרווח שבין המילים" - הבלוג של אורן כהן

## הערות שוליים

קטגוריה:סגל חדשות
קטגוריה:סגל כלכליסט
קטגוריה:סגל גלי צה"ל
קטגוריה:בוגרי הכפר הירוק
קטגוריה:חברי גרעיני נח"ל
קטגוריה:נצרים: אישים
קטגוריה:שכונת התקווה: אישים
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1957
חוסה אמביסקה

**חוסה אמיליו אמביסקה גארטה** (בספרדית: **José Emilio Amavisca Gárate**; נולד ב-19 ביוני 1971 בלארדו) הוא כדורגלן עבר ספרדי ששיחק בעמדת הקשר.

## קריירה כשחקן
אמביסקה החל את קריירת המשחק שלו בשנת 1988 כאשר שיחק כקשר בקבוצת לארדו במחזוב קנטבריה, ספרד.

בשנת 1989, חתם בקבוצת ריאל ויאדוליד, מהליגה הספרדית.

בשנת 1991, הושאל לעונה אל קבוצת יוניו אספורטיבה ליידה.

בשנת 1994, חתם בקבוצת ריאל מדריד שאומנה על ידי חורחה ולדאנו.

בעונת הבכורה שלו בריאל מדריד, כבש 10 שערי ליגה וסייע לקבוצת לזכות באליפות ספרד.

בשנת 1999, חתם בקבוצת ראסינג סנטנדר, עם סיום עונת 2001 ירדה קבוצתו אל הליגה הספרדית השנייה.

בשנת 2001, חתם בקבוצת דפורטיבו לה קורוניה.

בשנת 2004, חתם אספניול.

בשנת 2005, פרש ממשחק פעיל כשהוא בן 34.

## תארים
;; לארדו
* אליפות הליגה הרביעית (1): 1988/1989
; ריאל מדריד
* אליפות (2): , 
* הסופר קאפ הספרדי (1): 1996/1997
* ליגת האלופות (1): 
* הגביע הביניבשתי (1): 1998

; דפורטיבו לה קורוניה
* גביע המלך הספרדי (1): 2001/2002

; תארים אישיים
* כדורגלן העונה בספרד: 1995

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:קשרי כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלני ריאל מדריד
קטגוריה:כדורגלני ראסינג סנטנדר
קטגוריה:כדורגלני ריאל ואיאדוליד
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ספרד
קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:אלופים אולימפיים ספרדים: כדורגל
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת ברצלונה (1992)
קטגוריה:כדורגלני יורו 1996
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1971
דארטניאן ושלושת המוסקטרים (סרט, 2021)

**דארטניאן ושלושת המוסקטרים** (בספרדית: **D'Artacán y los Tres Mosqueperros**) הוא סרט קולנוע ספרדי בהנפשה ממוחשבת, מסוגת פנטזיה והרפתקאות, שמבוסס על סדרת האנימה "שלושת המוסקטרים" שמבוססת על רומן הרפתקאות בעל אותו שם מאת אלכסנדר דיומא האב. הסרט בוים על ידי טוני גרסיה, נכתב על ידי דאג לאנגדייל, והופק על ידי Apolo Films, אולפן הקולנוע של BRB International, ו-Cosmos Maya.

הקרנת הבכורה של הסרט הייתה בבריטניה ב-25 ביוני 2021, ובספרד בהפצת A Contracorriente Films ב-17 באוגוסט 2021. בישראל הסרט הופץ בדיבוב עברי על ידי פורום פילם ב-5 באוגוסט 2021. אורך הסרט הוא כ-84 דקות.

## תקציר העלילה
הסרט עוקב אחר דארטניאן שנוסע לפריז כדי להגשים את חלומו, להיות מוסקטר. בפריז הוא פוגש את חברו הנאמן, העכבר פיפ, מתאהב בג'ולייט ומתעמת עם הקרדינל רישלייה הרשע, וכל זה עם תמיכה של שלושת המוסקטרים המפורסמים, אתוס, פורתוס ואראמיס.

בדומה לסדרת האנימה, גם בסרט זה הדמויות הן חיות מואנשות, בעיקר לכלבים.

## מדבבים בעברית
הדיבוב העברי בוים על ידי ראיה מנור.
* **ברק ברויטמן** - דארטניאן
* **[[יובל בינדר]]** - אתוס / הקרדינל רישלייה / המלך לואי
* **[[צביקה פורמן]]** - אראמיס / מסייה דה טרביל
* **צחי כהן** - פורתוס
* **יובל קלו** - ג'ולייט
* **[[גדי לוי]]** - פיפ / אבא
* **[[סער בדישי]]** - רושפור / דמויות שונות
* **נתלי פיינשטיין** - מיליידי / המלכה אן

## הפקה
על פי האתר הראשי שלהם, BRB Internacional תכננה להוציא לאקרנים סרט באורך מלא בהנפשה ממוחשבת שמבוסס על סדרת האנימה "שלושת המוסקטרים" בשנת 2016, אך הוא התעכב מסיבות לא ידועות. ב-5 באוקטובר 2018 הוצגו תמונות ראשונות מתוך הסרט, ונאמר שהוא מתוכנן להיות מוכן עד סוף 2019 ושהוא יצא לאקרנים בשנת 2020. באפריל 2019 הוכרז שהסתיים שלב ההפקה המקדימה של הסרט, ושהחלה הנפשתו. באפריל 2020 הוכרז שהפקת הסרט עדיין בעבודה, לקראת הפצתו שנדחתה לשנת 2021, ופרסמו תמונות רשמיות של הדמויות. בספטמבר 2020 הוכרז שהפקת הסרט הסתיימה ופורסם הטיזר הראשוני.

במאי הסרט, טוני גרסיה, סיפר שהסרט מיועד לאוהדי האנימה המקורית ולמי שלא מכיר אותה, כמו כן הוא הוסיף שיהיו קטעים בהנפשה קלאסית שישמשו כ"קריצה נוסטלגית". עוד הוא סיפר שהנפשת קרבי החרב לא הייתה קלה, לכן הפקת הסרט נעזרה באגודת המוסקטרים של נווארה שהביאו כמה נייחים אותנטיים. בריאיון למגזין "Film Stories", גרסיה סיפר שהסרט ישמור על שיר הפתיחה והמנגינות המרכזיות של האנימה, לצד שירים ומנגינות חדשות.

הסרט הופץ בספרד על ידי A Contracorriente Films, ובשאר העולם על ידי Charades, אשר חתמה על חוזי הפצה של הסרט בעולם עם חברות שונות, ביניהם פורום פילם בישראל. הקרנת הבכורה של הסרט הייתה בבריטניה ב-25 ביוני 2021. בספרד הסרט הוקרן ב-17 באוגוסט 2021, ובישראל בדיבוב עברי ב-5 באוגוסט 2021. נאמר שאם הסרט יהיה מוצלח יופקו חידושים נוספים לסדרות מהעבר של BRB Internacional, ביניהן "מסביב לעולם עם ווילי פוג" ו"טובטוב הגמד".

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 2021
קטגוריה:סרטי אנימציה ממוחשבת
קטגוריה:סרטי הנפשה ספרדיים
קטגוריה:סרטי הרפתקאות
קטגוריה:סרטי פנטזיה ספרדיים
קטגוריה:סרטי שלושת המוסקטרים
קטגוריה:סרטים בספרדית
קטגוריה:סרטים מבוססי סדרות טלוויזיה
קטגוריה:סרטים על כלבים
קטגוריה:סרטים שעלילתם מתרחשת בצרפת
אולפן טלוויזיה

[ממוזער|אולפן השידור של [הטלוויזיה החינוכית הישראלית]]
**אולפן טלוויזיה** הוא מקום בו מצלמים תוכניות טלוויזיה, מהדורת חדשות ותכנים נוספים, בין אם בשידור חי ובין אם לקלטת וידאו. האולפן מאוד דומה לאולפן קולנוע, אך מכיל בתוכו גם בדרך כלל שולחן למגיש התוכנית, מסך ופריטים נוספים. באולפן הטלוויזיה קיימים מספר מצלמות מכיוונים שונים, המצלמות את רקע האולפן, וכן מספר מיקרופונים אשר קולטים את צלילי המנחים.

מאחורי האולפן נמצא "חדר בקרה", בו יושבים עובדים אשר תפקידם הוא לדאוג לכך שהשידור יועבר באופן יציב לבתי הצופים, או יוקלט על מנת לשדרו בהמשך היום או בעתיד, בהם נתב התמונה וטכנאי הקול.

לעיתים מוקמים אולפני טלוויזיה זמניים, לרבות בשטח פתוח, בעיקר לצורך סיקור אירועים בולטים כגון בחירות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:תקשורת
קטגוריה:טלוויזיה
חצרמותית

**חצרמותית** (בתעתיק מדויק: **חַצְ'רַמַוְּתּיתּ**, קרובה יותר להגייה "**חדרמותית**" בעברית; בערבית: حضرموتية "חַצְ'רַמַוְּתִיַה") הייתה השפה העתיקה ביותר, והמזרחית מבין ארבע השפות הידועות בקבוצת שפות דרום-ערב העתיקות במשפחה השמית. היא שימשה באזור חצרמוות וגם באזור שסביב הבירה החצ'רמותית שבווה, כיום נפת שבווה בתימן. החצ'רמותים שלטו במסחר בלבונה באמצעות תחנת המסחר החשובה שלהם סוּמְהוּרַם (בחצ'רמותית "ס1מהרם"), כיום האתר הארכאולוגי ח'וּר רוּרִי בנפת זפאר (טֻ'פָאר), שבעומאן.

מקור השם חצ'רמות לא הובהר. המקום זוהה עם "חֲצַרְמָוֶת" המקראי (בעברית), וגם בערבית נהוג לפרשו בדומה: חַצַ'ר ("הגיע") + "מוות". מנגד, ההיסטוריון כמאל סאליבי טען כי הבסיס הוא השם "חצ'רם" 𐩢𐩳𐩧𐩣, משורש ח-צ'-ר "ירוק".

## כתב

כמעט כל העדויות בשפה החצ'רמותית מגיעות מכתובות שנכתבו בכתב הדרום-ערבי העתיק המונומנטלי (אותיות רישיות), המורכב מ-29 אותיות שמקורן בכתב הפרוטו-סינאי.

## פונולוגיה

הפונמות המשוחזרות בשפה היו זהות בעיקרן לאלה של שבאית (ראו שם). מאפיינים ייחודיים של חצ'רמותית משמרים אלמנטים מפרוטו-שמית, במיוחד בכתובות מוואדי חצ'רמוות. כך, העיצור השורק [s3] מפרוטו-שמית נשמר כך, בעוד שהוא הפך לבין-שיני [ṯ] ביתר שפות דרום-ערב העתיקות. למשל, המילה "שלוש" היא [שלס] (בתעתיק השמי s2ls3) בחצ'רמותית, לעומת [שלתֿ'] (s2lṯ) בשבאית. מצד שני, יש גם מקרים שבהם מוצאים תֿ' [ṯ] במילים שצורתן הקדומה נכתבת בסָמֶך [s3], למשל בחצ'רמותית המילה "כְּתב" היא [מתֿ'נאד] mṯnad, לעומת [מסנד] ms3nd ביתר שפות דרום-ערב העתיקות.

במהלך חייה של השפה כנראה הופיעו שינויים פונטיים מסוימים, ככל שניתן להסיק משינויים בכתיב, בהשוואת כתובות מתקופות שונות: מהאות עין [ˤ] לאות אלף [ˀ], מהאות ט'ית' [ẓ] לאות צאד [ṣ], מהאות ת'או [ṯ] לאות סמך [s3].

כמו בשפות שמיות אחרות, לעיתים נוּן [n] עוברת הידמות מלאה לעיצור הבא אחריה. לדוגמה, ברבים של המילה "נפש" [נפס1] nfs1 הנוּן נטמעת בפֶא שאחריה, וכך המילה "נְפשוֹת" במקום [אנפס1] ʾnfs1 נכתבת [אפס1] ʾfs1.

**<big>מורפולוגיה</big>**

כינויי הגוף השלישי בחצ'רמותית מתחילים באות סאת [s1].

יש בשפה סופיות נקבה המסתיימות באות תֿ'אוּ [ṯ] או באות סמך [s3].

## היסטוריה
הממצאים הקדומים ביותר של כתב דרום-ערבי עתיק היו חרסים שנמצאו ברַייבּוּן (כיום ואדי דַװְעַן), הבירה הישנה של חצ'רמוות, ותוארכו באמצעות תיארוך פחמן-14 למאה ה-12 לפני הספירה. על כן חצ'רמותית היא שפת דרום-ערב העתיקה ביותר. לאחר כיבוש ממלכת חצ'רמות במאה ה-4 לספירה על ידי חמיירים, כחלק מהרחבת ממלכת שבא, שבאית הפכה לשפה הרשמית באזור, ומאז פסקו הכתובות בחצ'רמותית. ייתכן שהיעלמות הכתובות החצ'רמותיות, שברובן היו כתובות הקדשה לאלים המקומיים, מוסברת בכך שהחמיירים הביאו איתם את המונותאיזם, ועל כן לא ידוע אם חצ'רמותית אכן מתה בזמן זה או שמא רק פסקה לשמש כשפת הכתובות.

## לקריאה נוספת

## הערות שוליים

קטגוריה:תימן: תרבות
קטגוריה:תימן: היסטוריה
קטגוריה:שפות שמיות דרומיות
קטגוריה:שפות נכחדות
קופה אמריקה 1923

[שמאל|ממוזער|[נבחרת אורוגוואי בכדורגל|נבחרת אורוגוואי, זוכת הקופה אמריקה]]
טורניר **אליפות אמריקה הדרומית בכדורגל 1923** בכדורגל (בספרדית: **Campeonato Sudamericano de Football 1923**) נערך באורוגוואי והיה הטורניר השביעי של הקופה אמריקה. בטורניר השתתפו 4 נבחרות, ונבחרת אורוגוואי זכתה בפעם הרביעית בתואר לאחר שסיימה במקום הראשון בבית.

הטורניר כולו נערך באצטדיון גראן פארק סנטרל במונטווידאו ומספר המושבים היה 20,000. הטורניר נערך באוקטובר-דצמבר 1922.

לא היו שלבי מוקדמות לטורניר. המדינות המשתתפות היו אורוגוואי, ארגנטינה, פרגוואי ומחזיקת הגביע ברזיל. ארבעתן מתחרות אחת נגד השנייה בבית אחד. שתי נקודות התקבלו בניצחון, נקודה אחת לתוצאת תיקו ואפס נקודות להפסד. אם והתקבל שוויון נקודות בין שתי ומעלה הנבחרות המובילות בבית, משחק גמר יערך כדי לקבוע מי הזוכה.

בפעם השנייה מאז היווסדות הטורניר נבחרת צ'ילה פרשה ממנו. הטורניר שימש גם כמוקדמות לאולימפיאדת הקיץ 1924 שנערכה בפריז שבצרפת.

## המשחקים

----

----

----

----

----

## מלכי השערים
שמאל|ממוזער|170px|ויסנטה אגירה, סיים כמלך שערי הטורניר (ביחד עם פדרו פטרונה)
שמאל|ממוזער|170px|פדרו פטרונה, סיים כמלך שערי הטורניר (ביחד עם ויסנטה אגירה)
;3 שערים
* ויסנטה אגירה
* פדרו פטרונה
;2 שערים
* סארופו
* נילו מורטיניו בראגה

## קישורים חיצוניים

* נתונים על קופה אמריקה 1923
*קופה אמריקה 1923 בארכיון RSSSF

קטגוריה:קופה אמריקה
קטגוריה:1923 בספורט
קטגוריה:מונטווידאו: תחרויות כדורגל
מרטין בורבולון

**מרטין בורבולון** (בצרפתית: **Martin Bourboulon**; נולד ב-27 ביוני 1975) הוא במאי קולנוע צרפתי. ידוע בצרפת כמי שביים את הקומדיות "אבא או אמא" ו"אבא או אמא 2" ואת הדואולוגיה "שלושת המוסקטרים", המורכבת מ"שלושת המוסקטרים: ד'ארטניאן" ו"שלושת המוסקטרים: מיליידי".

## קריירה
הוא ידוע בעיקר בזכות הסרטים "אבא או אמא" (Papa ou maman) והמשכו "אבא או אמא 2". החלק הראשון בדואולוגיה זכה בפרס חבר המושבעים בפסטיבל הקולנוע הבינלאומי Alpe d'Huez International בשנת 2015.

בשנת 2021 עלה לאקרנים סרטו החדש של הבמאי, "אייפל". את התפקידים המרכזיים בסרט גילמו רומן דוריס ואמה מקי. העלילה מספרת את סיפורו של הרומן המסחרר של גוסטב אייפל, שעורר בו השראה ליצירת מגדל אייפל. בקיץ 2021 החל לעבוד על דואולוגיה חדשה: שלושת המוסקטרים: ד'ארטניאן ושלושת המוסקטרים: מיליידי בכיכובם של ונסן קאסל, אווה גרין, רומן דוריס ואחרים.

בשנת 2025 ביים שלושה פרקים של הסדרה "קארם" בשירות הזרמת המדיה "אפל TV פלוס" המביאה את סיפורו של מארי-אנטואן קארם בתקופת המהפכה הצרפתית ועלה מעוני להיות השף המפורסם בעולם.

## חיים אישיים
מרטין בורבולון הוא בנו של המפיק פרדריק בורבולון.

## פילמוגרפיה
* 2003: סיכוי מלוכלך (סרט קצר)
* 2007: Les Guignols de l'Info
* 2015: אבא או אמא
* 2016: אבא או אמא 2
* 2021: אייפל
* 2023: שלושת המוסקטרים: ד'ארטניאן
* 2023: שלושת המוסקטרים: מיליידי
* 2025: *13 jours, 13 nuits*

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:במאי קולנוע צרפתים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע צרפתים
קטגוריה:פריז: אישים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1979
קופה אמריקה 1924

[שמאל|ממוזער|250px|[נבחרת אורוגוואי בכדורגל|נבחרת אורוגוואי (באולימפיאדת 1924), זוכת הקופה אמריקה]]
טורניר **אליפות אמריקה הדרומית בכדורגל 1924** בכדורגל (בספרדית: **Campeonato Sudamericano de Football 1924**) נערך באורוגוואי והיה הטורניר השמיני של הקופה אמריקה. בטורניר השתתפו 4 נבחרות, ונבחרת אורוגוואי זכתה בפעם החמישית בתואר לאחר שסיימה במקום הראשון בבית.

הטורניר כולו נערך בפעם השנייה ברציפות באצטדיון גראן פארק סנטרל במונטווידאו ומספר המושבים היה 20,000. הטורניר נערך באוקטובר-נובמבר 1924.

לא היו שלבי מוקדמות לטורניר. המדינות המשתתפות היו אורוגוואי, ארגנטינה, פרגוואי וצ'ילה. ארבעתן מתחרות אחת נגד השנייה בבית אחד. שתי נקודות התקבלו בניצחון, נקודה אחת לתוצאת תיקו ואפס נקודות להפסד. אם והתקבל שוויון נקודות בין שתי ומעלה הנבחרות המובילות בבית, משחק גמר יערך כדי לקבוע מי הזוכה.

ה-CONMEBOL (התאחדות הכדורגל הדרום אמריקאית) ביקשה מהתאחדות הכדורגל של פרגוואי לארח את הטורניר, אך זו סירבה מכיוון שחסרה להם התשתית לאירוע כזה. עם זאת, ההתאחדות הפרגוואית אכן ארגנה אותה, אך בדרך הוקרה לאורוגוואי שזכתה במדליית זהב אולימפית באולימפיאדת הקיץ 1924 התחרות התקיימה בסופו של דבר אצלה. נבחרת ברזיל לראשונה פרשה מהטורניר.

## המשחקים

----

----

----

----

----

## מלכי השערים
שמאל|ממוזער|170px|פדרו פטרונה, סיים כמלך שערי הטורניר
;4 שערים
* פדרו פטרונה
;2 שערים
* אילדפונסו לופז
* אנחל רומאנו

## קישורים חיצוניים

* נתונים על קופה אמריקה 1924
*קופה אמריקה 1924 בארכיון RSSSF

קטגוריה:קופה אמריקה
קטגוריה:1924 בספורט
קטגוריה:מונטווידאו: תחרויות כדורגל
איירפליי

בשידור רדיו, **איירפליי** (באנגלית: **Airplay**) הוא השכיחות בה מתנגן שיר בתחנות הרדיו (כאשר באמצע המאה ה-20, נכללו גם ג'וקבוקס). שיר, שמתנגן מספר פעמים ברדיו בכל יום, מכיל כמות ניכרת של איירפליי.

לשידורים מסחריים, איירפליי הוא בדרך כלל תוצאה של הכנסת שיר, דרך רשימת ההשמעה של התחנה על ידי המנהל המוזיקלי. ייתכן מאוד שהשירים מופיעים בחסות חברות התקליטים.

לרוב המדינות יש לפחות מצעד מוזיקה איירפליי אחד. יש מדינות (כגון קנדה, ארצות הברית, הממלכה המאוחדת, גרמניה, אוסטרליה, יפן, וברזיל) יש מספר מצעדי מוזיקה איירפליי בז'אנרים שונים ובמחוזות שונים.. בישראל, מצעד האיירפליי המפורסם ביותר הוא המצעד של מדיה פורסט, שהחל משנת 2008 מתעדכן בתדירות שבועית בכל יום ראשון על סמך הנתונים של השבוע הקודם.

כאשר תחנות רדיו ניגנו תקליטי ויניל בלבד, שיר שהצליח במצעד האיירפליי, אך היה חלש במכירות היה ידוע כ-"להיט פונוגרפי". האיירפליי יכול להיות מרכיב מכריע בהבטחת להיט לזמר, לצד הרשתות החברתיות. האיירפליי הוא שיטה יעילה בה משתמשים אמנים כדי להפיץ את שמם.

הסינגל "Try Again" של אליה היה השיר הראשון אי פעם שהגיע למקום הראשון בבילבורד הוט 100, שהיה מבוסס אך ורק על עוצמת האיירפליי שלו.

## מכירות מוזיקה
קיים קשר סימביוטי בין האיירפליי של התקליטים לבין המכירות. תעשיית התקליטים משתמשת באיירפליי ברדיו כדי לקדם אמנים ותקליטים למאזיני רדיו. איירפליי יכולה לעורר רכישת כרטיסי מוזיקה, סחורה והופעות לקהל המאזינים שלה. תעשיית התקליטים מרוויחה מהחשיפה שמספקת רדיו איירפליי. כמות האיירפליי שתקליט מקבל יכול להשפיע, באופן משמעותי, על גורמים אחרים, כולל גיל, גזע, מיקום גאוגרפי והכנסה. ההשפעה של איירפליי על ההכנסות ממכירות יכולה לנוע בין 1.5 ל-2.4 מיליארד דולר בשנה. חלק ניכר ממכירות האלבומים והרצועות מושפע מאיירפליי ברדיו (בין 14% ל-23%). אמנים ומבצעי תקליטים מרוויחים בעקיפין מהאיירפליי כשהם מקדמים, מפיצים ומוכרים תקליטים. ההשפעה של איירפליי על מכירות מוזיקה מקשרת לאפקט החשיפה בלבד (העדפה לדברים מוכרים). אפקט החשיפה בלבד מורגש כאשר הרדיו והאיירפליי פועלים כמדיום פרסומי על ידי מתן אפשרות למאזינים לנסות מוזיקה חדשה שיצאה. חשיפה זו, בדרך כלל, קשורה לעלייה במכירות.

## חרם הרדיו על צ'יקס

הפופולריות של להקת הקאנטרי האמרקיאית, הצ'יקס, הושפעה מהאיירפליי בארצות הברית. במרץ 2003, הלהקה הגיעה למקום הראשון במצעדי הקאנטרי והשירים למבוגרים האיירפליי. עם זאת, הלהקה ירדה במצעדים במהירות, לאחר שהזמרת נטלי מיינס אמרה לקהל של מועדון לילה בלונדון, "רק שתדעו, אנחנו מתביישים שנשיא ארצות הברית (ג'ורג' ווקר בוש) הוא מטקסס". בעקבות זאת, סוכנות הידיעות Associated Press ציינה כי תחנות רדיו החלו להחרים את הלהקה כתגובה להערה. כתוצאה מכך, האיירפליי הכולל של הלהקה ברחבי ארצות הברית ירד לחמישית ממה שהיה לפני זריקת ההערה, כשהאלבום כבר ירד מהמצעדים. תחנות הרדיו, שהחרימו את הלהקה, הואשמו בצנזורה תאגידית, בעיקר על תנועות חברתיות ימניות.

## קישורים חיצוניים

* Radiomonitor
* www.radioairplay.fm International airplay charts
* Available for Airplay from FMQB
* UK Radio and TV Airplay Charts
* daily Top10 Airplay by genres


## הערות שוליים

*
קטגוריה:תעשיית המוזיקה
קטגוריה:טלקומוניקציה
קופה אמריקה 1925

[שמאל|ממוזער|250px|[נבחרת ארגנטינה בכדורגל|נבחרת ארגנטינה (צילום ממשחק הפתיחה נגד פרגוואי), זוכת הקופה אמריקה]]
טורניר **אליפות אמריקה הדרומית בכדורגל 1925** בכדורגל (בספרדית: **Campeonato Sudamericano de Football 1925**) נערך בארגנטינה והיה הטורניר התשיעי של הקופה אמריקה. בטורניר השתתפו 3 נבחרות בלבד, ונבחרת ארגנטינה זכתה בפעם השנייה בתואר לאחר שסיימה במקום הראשון בבית.

הטורניר נערך באצטדיונים ספורטיבו באראקאס ומיניסטרו ברין סנגואל, שניהם מהעיר בואנוס איירס והכילו 30,000 ו-25,000 מושבים בהתאמה. הטורניר נערך בנובמבר-דצמבר 1925.

לא היו שלבי מוקדמות לטורניר. המדינות המשתתפות היו ארגנטינה, ברזיל ופרגוואי. שלושתן מתחרות אחת נגד השנייה בבית אחד. שתי נקודות התקבלו בניצחון, נקודה אחת לתוצאת תיקו ואפס נקודות להפסד. אם והתקבל שוויון נקודות בין שתי ומעלה הנבחרות המובילות בבית, משחק גמר יערך כדי לקבוע מי הזוכה.

הנבחרות אורוגוואי וצ'ילה פרשו מהטורניר, מה שהפך אותו לטורניר הקופה אמריקה עם מספר המשתתפות הנמוך ביותר שהיה. נקבע כי במהלכו יתקיימו שני מחזורים, משמע כל נבחרת תפגוש את השנייה פעמיים.

## סיכום
על אף שנבחרת ארגנטינה זכתה בטורניר מבלי להפסיד משחק, חלק מהתקשורת הארגנטינאית הגדירו את היכולת של הנבחרת כ"ענייה", וכי היא זכתה אך ורק בגלל היותה חזקה משתי הנבחרות האחרות. המגזין הארגנטינאי המפורסם "אל גראפיקו" הצהיר כי סגולותיה של ארגנטינה רק הלכו ופחתו ככל שהטורניר התקדם, עם כישלונות בולטים.

חלוצה המרכזי, חואן קרלוס אירורייטה, נפצע במשחק הפתיחה ובמקומו נכנס מנואל סאואנה, שלא שיחק טוב כמו בדרך כלל בשל שינוי עמדתו (מקיצוני שמאלי לחלוץ מרכזי). התקשורת כמעט ולא מתחה ביקורת על הופעותיהם של גראסיני, אלחנדרו דה לוס סנטוס, אנטוניו קרוטי וחואן באינצ'י. מצד שני, השחקנים דומינגו טראסקוני, מנואל סאואנה ומרטין סאנצ'ס הוזכרו כמצטיינים בארגנטינה. במקרה של טראסקוני, הדריבל היעיל שלו, סגנון המסירה וכדורי הקרן המדויקים שלקח זכו לשבחים רבים. גם יכולת הכיבוש של סאואנה הוזכרה כאחת מנקודות החוזק של ארגנטינה, כשכבש 6 שערים ב-4 משחקים בלבד. אם על פי כן, סאואנה ספג גם ביקורת על היותו לא בכושר בשל עודף משקל.

**מגזין "אל גראפיקו", על ההופעה של אמריקו טסוריירה בקופה אמריקה**

אמריקו טסוריירה, שוער נבחרת ארגנטינה, גם הוא ספג ביקורת קשה:

"טסוריירה אינו "קוסם השער" שהערצנו כל כך בזכות הביטחון שלו, האומץ, הדם הקר, הזריזות המפתיעה ותחושת המיקום הבלתי מתפשרת שלו. על אף שהיריבות המעיטו לתקוף את שערו, בכל זאת ספג 4 שערים, שלא היו בעיטות קשות לעצירה. מלבד השערים שספג, טסוריירה הראה את עצמו כחסר ביטחון ואיטי, מה שיכול היה להיות גרוע יותר. אין ספק שאנחנו לא מתכוונים שהופעותיו היו אסון, אך אנחנו רוצים לקבוע שהוא מתקשה בקריירה הספורטיבית שלו, או שפרישתו מתקרבת..."

שמאל|ממוזער|170px|אמריקו טסוריירה

## אצטדיונים

## המשחקים

----

----

----

----

----

## מלכי השערים
שמאל|ממוזער|170px|מנואל סאואנה, סיים כמלך שערי הטורניר
;6 שערים
* מנואל סאואנה
;4 שערים
* לאגארטו
* נילו מורטיניו בראגה
;2 שערים
* ארתור פרידנרייך
* ריבאס

## קישורים חיצוניים

* נתונים על קופה אמריקה 1925
*קופה אמריקה 1925 בארכיון RSSSF

קטגוריה:קופה אמריקה
קטגוריה:1925 בספורט
קטגוריה:בואנוס איירס: תחרויות כדורגל
קארל בונהופר

**קארל לודוויג בונהופר** (ההיגוי: יותר קרוב ל"בונהֶפר") (בגרמנית: **Karl Ludwig Bonhöffer**,  31 במרץ 1868 - 4 בדצמבר 1948) היה פסיכיאטר ונוירולוג גרמני. הוא כיהן כפרופסור ראש קתדרה לפסיכיאטריה ולנוירולוגיה באוניברסיטת ברלין וכמנהל הקליניקה למחלות נפשיות ולמחלות עצבים בבית החולים "שריטה" בברלין.
שניים מבניו, דיטריך בונהופר וקלאוס בונהופר, ושני חתניו, הנס פון דוהנאני ורידיגר שלייכר הוצאו להורג בגלל התנגדותם למשטר הנאצי בגרמניה.

## ביוגרפיה
### ילדות וצעירות
על פי מסמכים של הוועדה ללימודים ההיסטוריים של באדן-וירטמברג, בשנת 1513 החלה משפחת בונהופר להתיישב בחבל וירטמרג לאחר שהיגרו מניימכן, הולנד. הם הגיעו למעמד בכיר כיועצים, רופאים ושופטים, והיו מיוחסים בקשרי משפחה לאמו של יוהאן וולפגנג פון גתה, גאורג וילהלם פרידריך הגל, כריסטיאן פרידריך דניאל שובארט, לודוויג אוהלנד ולדוד פרידריך שטראוס.

קארל בונהופר נולד בשנת 1868 בנרסהיים בממלכת וירטמברג שבגרמניה (הקונפדרציה הגרמנית), לפרידריך פון בונהופר (1907-1828), שופט בעיר אולם וליולי לבית טאפל (1936-1842). אחיו, גוסטב-אוטו בונהופר, היה לכימאי בחברת באייר-לברקוזן. בשנים 1874–1878 למד בבתי ספר יסודיים בהיילברון ובראוונסבורג, ובשנים 1878–1886 בגימנסיה בטיבינגן, בה סיים את מבחני הבגרות. בשנים 1886–1887 שירת בצבא בשטוטגרט. בשנת 1898 התחתן עם פאולה פון האזה, מורה ונכדתו של התאולוג קארל פון האזה. במרוצת השנים נולדו לזוג שמונה ילדים.

בין השנים 1887–1892 למד בונהופר רפואה באוניברסיטת טיבינגן, בברלין ובמינכן. אחר כך לימד את המקצוע באוניברסיטת ברסלאו.

## פעילותו בימי השלטון הנאצי
אחר שנת 1939, שבה הופעלה בגרמניה הנאצית האקציה T4 לחיסול בני אדם מוגבלים, השתתף בונהופר בתנועת ההתנגדות למדיניות הנאצית. הוא זייף תעודות של מטופלים נכים ועשה מאמצים להציל אותם.

## מותו
קארל בונהופר נפטר בברלין בגיל 80 בשנת 1948.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:פסיכיאטרים גרמנים
קטגוריה:נוירולוגים גרמנים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת ברלין
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1868
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1948
Child's Play (קרן צדקה)

ממוזער|טקסט=לוגו קרן הצדקה "Child's Play"|לוגו קרן הצדקה "Child's Play"
קרן הצדקה "Child's Play" הוקמה על ידי ג'רי "טיכו" הולקינס ומייק "גייב" קרהוליק - יוצרי קומיקס הרשת "Penny Arcade" בשנת 2003, לאחר שטור המציג משחקי וידאו כמחנכים ילדים לאלימות ולהרג היה עבורם דיווח מוטה אחד יותר מדי. הקרן התהדרה בתת-הכותרת: "גיימרים נותנים בחזרה", כשהרעיון מאחוריה היה להציג בפני העולם תמונה שונה של קהילת שחקני משחקי הווידאו מזו שסיפקה התקשורת, אשר בעיני הולקינס וקרהוליק הונעה יותר מהרצון להציג אירועים שנויים במחלוקת כדי לעורר עניין בצופים מאשר לדווח את האמת.

במקור, פרסמו השניים באתר Penny Arcade קריאה למי שמעוניין לתרום לשלוח משחקים וצעצועים לביתו של מייק. הדבר התברר כטעות כשבמשך כמה ימים רצופים הגיעו שליחי החבילות לביתו של מייק שלוש פעמים ביום, והנהלת הבניין שלו הגישה נגדו תלונה על שמילא שלוש מכולות אשפה שלמות בקרטוני אריזה. בסוף דצמבר, משנגמר מבצע משלוח הצעצועים, העניקו הולקינס וקרהוליק לבית החולים לילדים בסיאטל צעצועים בשווי 250,000 דולר.

בינואר 2004 פרסם ביל פראנס, כותב הטור שהניע את הולקינס וקרהוליק לפעולה, טור התנצלות בו הודה לצמד ולכל התורמים.

בנוסף לתרומות פרטיות הקרן מקבלת תרומות ממסודות ומארגון תחרויות משחק מחשב דוגמת "Desert Bus For Hope".

בשנת 2006 לראשונה נערכה ארוחה ומכירה פומבית שכול הכנסותיהם הועברו לתרומות. בשנת 2011 לראשונה נערכה תחרות גולף שאורגנה על ידי הקרן. החל משנת 2013 מועברות תרומות לתמיכת ילדים שסובלים מאלימות במשפחה.

עם השנים, נוספו בתי חולים נוספים ברחבי העולם וצמחו התרומות - נכון לקיץ 2021, גייסה הקרן כ-45 מיליון דולר שהועברו לטובת בתי החולים ומוסדות נוספות. בסך הכול התרומות הועברו לכ-190 בתי חולים ברחבי העולם.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קרנות צדקה
Think like a machine

ממוזער|שמאל|250px|כריכת הספר "חשוב כמו מכונה"

**Think like a machine** (חשוב כמו מכונה) הוא ספרם המשותף השני של נעם מנלה וזאב זהר. הספר יצא בהוצאת הספרים Quality Chess בעריכת רב-האמן רם סופר ורב-האמן . מנלה הוא חוקר רשתות דיגיטליות וחברתיות ובעל דרגת מועמד בכיר לאמן בשחמט; זהר הוא רואה חשבון, דירקטור בחברות ציבוריות ובעל דרגת מועמד לאמן בשחמט. זהו ספר השחמט השני שנכתב במשותף על ידי נעם מנלה וזאב זהר. בספר 102 משחקים ו-30 תרגילים. כל עמדה מוצגת בשני חלקים: חלק אנושי - מה חשב השחקן וחלק מחשבי: איך המחשב מנתח את העמדה. זה בכדי להראות את ההבדל בין שני סוגי ההתייחסות לעמדה. במונח "מכונה" מתכוונים המחברים למחשב שחמט.

## פרס
הספר זכה בתחרות Yuri Averbakh/Isaac Boleslavsky Award שמארגנת פיד"ה על ספר השחמט הטוב ביותר שנכתב בשנת 2020 במקום השני.

בנימוקי השופטים נאמר בין היתר:

## דוגמאות מהספר
### [[אלכסיי שירוב]] - [[אולג ניקולנקו]] (מוסקבה, 1991)

בספרו "אש על הלוח" Fire on Board מנתח שירוב את המשחק בעמודים 75–78.

לפני כן נכתבו ההערות לכרך 53 של האינפורמטור

עמדת ניתוח לאחר המסעים : 22...פה7 23. מהז3 מה:ו1 24. פה4+ מו7 25. רח6. בזמן כתיבת ההערות לאינפורמטור שירוב היה משוכנע שעמדת הלבן טובה אך כאשר הכין את החומר לספרו "אש על הלוח" בדק שירוב את הניתוחים של עצמו בעזרת תוכנת שחמט פריץ4 (שנחשבת היום כחלשה מאוד). התוכנה מצאה מסע מפתיע שמביא לשוויון בעמדה. הקורא המתענין ימצא את המסע בהערת השוליים.

בספרם של נעם מנלה וזאב זהר "Think like a machine" מביאים המחברים דוגמה זו בעמוד 10 כדוגמה לעמדה שגם שחקנים מוכשרים ביותר לא מביאים בחשבון את המסע הנכון, כפי ששירוב עצמו, אחד השחקנים הטקטיים הטובים בעולם בתחילת שנות ה-90 לא בדק כלל משום שהמסע מנוגד לאינטואיציה האנושית.

### [[ג'פרי שיונג]] - [[סם שנקלנד]] 2018

בספרם של נעם מנלה וזאב זהר "Think like a machine" מביאים המחברים דוגמה זו בעמוד 38 כדוגמה לעמדה שגם שחקנים מהטובים בעולם לא מביאים בחשבון את המסע הנכון. המסע ששוחק במשחק הוא מסע טבעי - הכאת רץ - אך אילו שנקלנד היה בוחן חלופות אחרות היה יכול לאתר את החלופה החזקה שמובאת בהערת השוליים.

### [[חואו ייפאן]] - [[פביאנו קרואנה]]

בספרם של נעם מנלה וזאב זהר "Think like a machine" מביאים המחברים דוגמה זו בעמוד 181 כדוגמה לעמדה שבה אלופת העולם לנשים לא העלתה על דעתה את החלופה ה"לא הגיונית" של ויתור על הרגלי המאוים בטור א'.

## קישורים חיצוניים
* [החל מ-2:39 (שעתיים וחצי מהתחלת ההקלטה) מסביר [נייג'ל שורט] (רב-אמן, היה אלוף אנגליה בשחמט, התחרה מספר פעמים באליפות העולם בשחמט. בשנת 1993 העפיל להתמודדות נגד גארי קספרוב על תואר אלוף העולם בשחמט של ארגון השחמט המקצועי (Professional Chess Association) - ארגון שחמט שהקים גארי קספרוב ב-1993) כיום סגן נשיא פיד״א וחבר בצוות השופטים את נימוקי השופטים בבחירה בספר.]
* ארבעה עשר העמודים הראשונים של הספר

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי שחמט
קטגוריה:ספרי 2012
דארן בארנט

**דארן צ'ארלס בארנט** (באנגלית: **Darren Charles Barnet**; נולד ב-27 באפריל 1991) הוא שחקן אמריקאי, אשר מוכר מתפקידו בתור פקסטון בסדרה "אמת או חובה" של נטפליקס ובשל תפקידו בתור טאג בקומדיה הרומנטית "מתה לאהוב" של נטפליקס.

## ביוגרפיה
דארן צ'ארלס בארנט נולד ב-27 באפריל 1991 בלוס אנג'לס, קליפורניה. . סבו של בארנט היה מוזיקאי הסווינג צ'רלי בארנט . לבארנט אחות גדולה ואחות קטנה.

בארנט ואמו עברו לגור בפרוורי אורלנדו, פלורידה כשהיה בן 12. הוא סיים את לימודיו בבית הספר התיכון ד"ר פיליפס בשנת 2009, שם היה קפטן נבחרת הלקרוס. הוא סיים לימודי תואר ראשון באמנויות ודרמה במכללת ברי ב-2013, שם שיחק בהצגות וסרטים קצרים. הוא דובר יפנית וספרדית ברמת השיחה וצרפתית.

## קריירה
לאחר שסיים את לימודיו בשנת 2013, שב בארנט ללוס אנג'לס כדי להתמקד במשחק ועבד במכון לספינינג. בנוסף קיבל רישיון לעסוק בנדל"ן בקליפורניה במאי 2015. במקביל הופיע בהפקות מזדמנות. בשנת 2019, לוהק לתפקיד ראשי בסדרת בהפקת  נטפליקס אמת או חובה". הוא גילם את פקסטון הול-יושידה, מושא האהבה של דווי, הדמות הראשית בסדרה.

בשנת 2021 שיחק בסרט הקולנוע "מתה לאהוב" לצד נינה דוברב.

באוגוסט 2022 לוהק בארנט לתפקיד ראשי בסרט "שומר הברים", חידוש לסרט משנת 1989 בעל אותו שם, בבימויו של דאג לימן.

בשנת 2023 שיחק בקומדיה הרומנטית "רק לא אתה".

בשנת 2024 החל לגלם את ד"ר ג'ון פרוסט בעונה העשירית של סדרת הדרמה הרפואית "שיקגו MED" שיצר דיק וולף עבור רשת NBC.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא צ'ירוקי
קטגוריה:אמריקאים ממוצא שוודי
קטגוריה:אמריקאים ממוצא גרמני
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטאות ומכללות בארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1991
ג'ונאס ליי (צייר)

**ג'ונאס ליי** (באנגלית: **Jonas Lie**; 29 באפריל 1880 – 18 בינואר 1940) היה צייר ומורה אמריקאי יליד נורווגיה. ליי ידוע בעיקר בציוריו האקספרסיוניסטים של קו החוף של ניו אינגלנד וניו יורק. הוא תיעד את בניית תעלת פנמה, וייצג את ארצות הברית בתחרות האמנות של אולימפיאדת אמסטרדם (1928).

## ביוגרפיה
ליי נולד במוס, במחוז אוסטפולד, נורווגיה. אביו סבר ליי היה מהנדס אזרחי נורווגי ואמו הלן אוגוסטה סטיל (1853–1906) הייתה אמריקאית מהרטפורד, קונטיקט. הוא נקרא על שם בן דודו (וגיסו) של אביו, הסופר הנורווגי המפורסם ג'ונאס ליי, שהתחתן עם אחותו של אביו תומסיין.

לאחר מות אביו בשנת 1892, נשלח ליי בן ה-12 לגור אצל תומסיין וג'ונאס ליי בפריז. ביתו של דודתו ודודו היה מקום מפגש לאמנים מפורסמים כמו הנריק איבסן, אדוורד גריג וגאורג ברנדס. הוא כבר קיבל הדרכת ציור מכריסטיאן סקרדסויג בנורווגיה, ובפריס למד בבית ספר פרטי לאמנות. בשנה שלאחר מכן נסע לארצות הברית, שם הצטרף לאמו ולאחיותיו בניו יורק. בשנים 1897–1906, הוא התאמן בליגת הסטודנטים לאמנות בניו יורק.

## קריירה
ממוזער|293x293 פיקסלים|ג'ונאס לי, בוקר על הנהר
בשנים 1901–1940 הוצגו עבודותיו בכל רחבי אמריקה. בשנת 1905 הציג ליי 34 תמונות במכון פראט, מוזיאון ברוקלין לאמנות. בשנים 1905–1938 היו לליי 57 תערוכות יחיד שכל אחת מהן כללה 12 עד 45 ציורים. הוא השתתף בתערוכות שנתיות ודו-שנתיות חשובות באקדמיה הלאומית לעיצוב, באקדמיה לאמנויות יפות בפנסילבניה, במכון לאמנות בשיקגו ובגלריית האמנות של קורקורן בוושינגטון וכן ברוב ירידי העולם.

ליי נסע לפנמה בשנת 1913, כדי לצייר סצנות של בניית תעלת פנמה. הוא צייר שם שלושים ציורים שהביאו לו שבחים רבים. בשנת 1929 תרם שתים עשרה מתוכם לאקדמיה הצבאית של ארצות הברית לזכרו של הגנרל ג'ורג' גוטלס, בוגר ווסט פוינט שהיה המהנדס הראשי של התעלה.

בשנת 1932, המלך הנורווגי העניק לו את אות הכבוד האזרחי הגבוה ביותר בנורווגיה, והפך אותו לאביר מסדר אולב הקדוש.

## יצירה וקריירה
ליי היה חבר בארגוני אמנות שונים כולל מועדון סלמגונדי והיה פעיל באקדמיה הלאומית לעיצוב. בין תלמידיו של ליי היה הצייר מניו הופ ג'ון פולטון פולינסבי.

ג'ונאס ליי תיאר לעיתים קרובות את הים, וספינות עם פרספקטיבה דרמטית ושימוש חזק בצבע. הוא נודע בסצנות אימפרסיוניסטיות צבעוניות של נמלים ומפרצים, שצוירו במהלך הקיצים הרבים שבילה בחופי ניו אינגלנד וקנדה. לאורך הקריירה הפורה שלו צייר תמונות צבעוניות מבריקות של המפרצים והנמלים הסלעיים המזהים את קו החוף הדרמטי של האזור.

ציוריו של ג'ונאס ליי מוצגים במוזיאונים לאמנות ברחבי ארצות הברית כולל במוזיאון יוטה לאמנויות יפות; מוזיאון לאמנויות יפות קורנל; מוזיאון הפניקס לאמנות; מוזיאון לאמנות סן דייגו; גלריה לאמנות קורקורן; המוזיאון לאמנויות יפות, בוסטון; מוזיאון ברוקלין לאמנות; מוזיאון המטרופוליטן לאמנות; המכון לאמנויות בדטרויט ובגלריה לאמנות הזיכרון.

ליי נבחר כעמית לאקדמיה הלאומית לעיצוב בשנת 1912, ולחבר מן המניין בשנת 1925.

הוא כיהן כנשיא NAD בשנים 1934 עד 1939.

הוא הוזמן להציג ארבעה ציורים בתערוכת הארמורי בניו יורק בשנת 1913.

## גלריה

קובץ:Blue Sails, by Jonas Lie.jpg
קובץ:Boats at Dock, by Jonas Lie.jpg
קובץ:Jonas Lie - Path of gold (1914).jpg
קובץ:Romantic Sunset, Maine, by Jonas Lie.jpg


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מהגרים מנורווגיה לארצות הברית
קטגוריה:ציירים אמריקאים
קטגוריה:ציירים נורווגים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1880
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1940
Desjardins Group

**קבוצת דז'ארדינס** (באנגלית: **Mouvement Desjardins**) היא חברה קנדית המספקת פתרונות אשראי, עמילות בורסה, שירותי ביטוח והשקעות.

נכון לשנת 2017 מעסיקה החברה כ-47,655 עובדים, מספקת שירותים לכ-7,000,000 לקוחות ומפעילה כ-1032 נקודות שירות.

מטה החברה הראשי נמצא בעיר קוויבק, קנדה.

## היסטוריה
החברה הוקמה בשנת 1900 על ידי אלפונס דז'ארדינס (Alphonse Desjardins) במטרה לספק שירותים פיננסיים ופתרונות אשראי המותאמים לשוק בצפון אמריקה.

בשנת 2010, רכשה את בנק ווסט (Bank West), תמורת כ-439 מיליון דולר.

בשנת 2011, הודיעה הנהלת דז'ארדינס על מיזוג עם חברת האשראי מרידיאן קרדיט יוניון (Meridian Credit Union).

בשנת 2014, רכשה את חברת הביטוח האמריקאית סטייט פארם (State Farm).

בתאריך 3 בינואר 2017, הודיעה דז'ארדינס על רכישת חברת הביטוח ווסטרן ביטוח ופיננסים (Western Financial Insurance), תמורת כ-443 מיליון דולר.

בשנת 2018, החברה מיתגה את חברת סטייט פארם מחדש כדז'ארדינס ביטוח (Desjardins Insurance) וכמו כן, החליפה את הלוגו והמיתוג שלה.

## אירועי אבטחת מידע
בחודש דצמבר 2018, הודיעה החברה שעובד החברה הדליף כ-1.8 מיליון כרטיסי אשראי

בחודש יוני 2019, הודיעה החברה על התקפת הסייבר שבוצעה כנגד דז'ארדינס, אשר בעקבותיה דלפו פרטיהם של כ-4.3 מיליון לקוחות פרטיים וכ-173,000 לקוחות עסקיים.

## מבנה החברה
החברה מחזיקה בשלוש חברות בת שונות שפועלות בחמישה שווקים שונים:

* **Desjardins Security Financial** - חברה המספקת שירותי ביטוח.
* **Complexe Desjardins** - חברה העוסקת בתחום הנדל"ן.
* **Desjardins Securities** - חברה העוסקת בתיווך.
* **Desjardins Venture Capital** - קרנות הון סיכון.
* **Développement International Desjardins** - חברת השקעות המסייעת למדינות מתפתחות.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות קנדיות
קטגוריה:חברות פיננסיות
כריסטיאן סקרדסויג

**כריסטיאן סקרדסויג** (בנורווגית: **Christian Skredsvig**; 12 במרץ 1854 – 19 בינואר 1924) היה צייר וסופר נורווגי. הוא השתמש בסגנון אמנותי המשקף את הנטורליזם. הוא ידוע במיוחד בתיאוריו הציוריים והליריים של הנוף.

## ביוגרפיה
כריסטיאן אריקסן סקרדסויג נולד וגדל בחוות סקרדסויג בקהילת מודום בבוסקרוד שבנורווגיה.

כשהיה בן 15 הפך לתלמיד בבית הספר לציור של יוהאן פרדריק אקרסברג בכריסטיאניה (אוסלו). לאחר מותו של אקרסברג בשנת 1870 למד אצל יוליוס מידלטאון באקדמיה הלאומית הנורווגית לאמנות ואומנות. הוא המשיך בארבע שנות התמחות (1870–1874) בקופנהגן אצל צייר הנוף וילהלם קיהן באקדמיה המלכותית הדנית לאמנויות יפות.

סקרדסויג זכה בשנת 1872 וקיבל קצבת נסיעות בחסות הממשלה במהלך השנים 1876, 1877 ו-1880. הוא התיישב בשנת 1875 במינכן, שם פיתח חברויות לכל החיים עם כמה מהאמנים הנורווגים. לאחר מכן עבר להתגורר בפריז, שם היה זמן קצר תלמידו של לאון בונה. הוא הציג בתערוכה העולמית בפריז בשנת 1878. בשנת 1881, כאמן הנורווגי היחיד, זכה במדליית הזהב (1881) באקדמיה לאמנויות יפות בפריז.

לאחר מספר שנים בפריז חזר לנורווגיה בשנת 1886 והתיישב בחוות פלסקום בברום. ביתו החדש הפך למקום התכנסות של ציירים, משוררים ומוזיקאים. הוא גם ערך נסיעות לקורסיקה בשנת 1888 ולדרום צרפת בשנת 1891.

בשנת 1894 עבר לאגדל (Eggedal) בסיגדל שם בנה את ביתו. בנוף הטבעי של אגדל, מצא סקרדסויג השראה לציור. ציוריו המפורסמים ביותר מתקופה זו הם אולי האידיליה (1888) ויופסיאן (1904). בשנת 1896 התיישב גם בסיגדל ידידו הטוב של סקרדסויג ותלמידו מהשנים במינכן, הצייר תיאודור קיטלסן, זמן קצר לאחר שביקר את סקרדסויג בביתו החדש.

הוא היה גם סופר כתב כמה ספרים ביניהם אוטוביוגרפיה שלו לצד רומנים.

בשנת 1908 מונה סקרדסויג לאביר במסדר אולב הקדוש.

סקרדסוויג התגורר באגדל עד מותו בשנת 1924.

ביתו לשעבר של סקרדסויג הוא מוזיאון מאז 1970. הריהוט והחפצים נשמרים כפי שהיו כשגר שם סקרדויג. עבודותיו וציוריו של חבריו עדיין תלויים על הקירות, יחד כ -150 יצירות אמנות מקוריות. המעון לשעבר עדיין שייך לבני משפחת סקרדסויג. עיריית סיגדל אחראית על התחזוקה והניהול של המוזיאון.

## חיים אישיים
בשנת 1882 התחתן עם מגי פלאטה (1863–1955), בתו של פ. מ. פלאטה (1836–1899) שהיה סוחר ופטרון אמנות. הם נפרדו והתגרשו בשנת 1894. בשנת 1898 התחתן סקרדסויג עם ברט ברג (1877–1969) שאיתה היו לו ארבעה ילדים.

## גלריה

קובץ:Christian Skredsvik -Jørgen Moe (1896).jpg
קובץ:Skredsvig - Ballade.jpg
קובץ:Skredsvig Idyll.png
קובץ:Løkken Gimle av Skredsvig OB.01097.jpg


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים נורווגים
קטגוריה:נורווגים שנולדו ב-1854
קטגוריה:נפטרים ב-1924
ואסילי איוואנוב (חסיד אומות העולם)

**ואסילי איוואנוביץ' איוואנוב** (בבולגרית: **Васили Иванович Иванов**; 13 בינואר 1896, נסיכות בולגריה – 1 בינואר 1973, אודסה, ברית המועצות) היה חסיד אומות העולם ממוצא בולגרי, אשר במהלך שואת יהודי אוקראינה הציל את בנות משפחת נמירובסקי באודסה.

## סיפור המעשה
ואסילי איוואנוב היה בן למשפחה בולגרית שהיגרה לאודסה. ב-1930 נישא לשרה נמירובסקי לבית טפליץ' אלמנה יהודייה מהעיר. שלוש בנותיה של שרה: ג'ניה, שייבה ופירה אומצו על ידי איוואנוב כבנותיו. ב-1932 נולדה לזוג ביתם אָלָה. ב-1935 נהרגה הבת פירה בתאונה. במלחמת העולם השנייה, ב-1941, ערב מבצע ברברוסה היו שתי בנותיה של שרה נשואות. ג'ניה אם לשני ילדים, ושייבה בהיריון ראשון. ב-16 באוקטובר 1941 נכבשה אודסה על ידי הארמייה הרביעית של צבא רומניה, והצבא האדום נסוג ממנה.

ימים ספורים לאחר הכיבוש ביצעו הרומנים טבח ביהודי אודסה ובמהלכו נרצחו ג'ניה נמירובסקי (23), בעלה ותינוקם מאריק. בנה הבכור פימה בן השנתיים ניצל. ואסילי איוואנוב פעל מיד להצלת בני המשפחה הנותרים. הוא הסתיר בבית אחותו נדיה את שרה רעייתו, שייבה וביתה הפעוטה דינה שאך נולדה, את אלה ואת פימה שניצל מהטבח. בהמשך, עלה בידו למָלֶט את כולם לכפר מחוץ לאודסה, ושם הסתתרו בביתו של קרוב משפחתו. לאחר מספר חדשים הגיעו לכפר כוחות ז'נדרמריה רומניים, עצרו את שרה והכו אותה. איוואנוב הגן על אשתו, ובאמצעות תשלום שוחד שכנע את הז'נדרמים להניח לה.

באפריל 1944 שבו בני המשפחה המורחבת לאודסה, והסתתרו בה עד לשחרורה המלא של העיר. לאחר המלחמה אימץ ואסילי איוואנוב את פימה שנותר יתום ואת דינה ביתה של שייבה. שרה איוואנובה לבית טפליץ' סבלה מבריאות לקויה, ונפטרה במהלך שנות ה-50 של המאה ה-20. בהמשך, עלו אָלָה ודינה לישראל.

ואסילי איוואנוב הלך לעולמו באודסה ב-1973. ב-17 ביוני 2007 הכיר בו יד ושם כחסיד אומות העולם.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בולגרים חסידי אומות העולם
קטגוריה:אוקראינים חסידי אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: אוקראינה
קטגוריה:אודסה
קטגוריה:ילידי 1896
קטגוריה:נפטרים ב-1973
אנדרו ליס

**אנדרו ליס** (באנגלית: **Andrew Lees**; נולד ב-10 ביוני 1985) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אוסטרלי, המוכר מתפקידו כלוסיאן קאסל בסדרה "המקוריים" ברשת The CW, ובשל השתתפותו בסרטי האימה "הסר חבר: רשת אפלה" ו"אי האשליות". 

## ביוגרפיה
ליס נולד במלבורן, אוסטרליה. הוא למד במכון לאמנויות הבמה בסידני בשנים 2005–2007.

## קריירה
זמן קצר לאחר סיום לימודיו, החל להופיע בטלוויזיה. תפקידיו הראשונים היו כמה הופעות אורח באופרת הסבון הפופולרית "קרוב רחוק". הוא גם הופיע בהופעות אורח בסדרות הטלוויזיה "*City Homicide"*, "H2O", ובמיני- סדרה "הפסיפיק". בשנת 2009 הצטרף ליס לסדרת הטלוויזיה "Rescue: Special Ops" בהפקת ערוץ 9 האוסטרלי, ובה הוא הופיע בתפקיד ראשי.

ליס הופיע בהפקת התיאטרון של המחזה "חלום ליל קיץ" בשנת 2009. בשנת 2011 הוא הופיע בשלישיית פרסומות קצרות של חברת הנסיעות האוסטרלית "STA Travel Australia", שכותרותיהן היו: "Move", "Eat" ו-"Learn".

בשנים 2015-2016 ליס שיחק בתפקיד לוסיין קאסל בסדרת הדרמה העל טבעית "המקוריים".

## פילמוגרפיה

### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אוסטרלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אוסטרלים
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1985
נמל התעופה קנברה

300px|ממוזער|שמאל
**נמל התעופה קנברה** (באנגלית: **Canberra Airport**) הוא נמל תעופה בינלאומי, המשרת את העיר קנברה, בירת אוסטרליה, ואת סביבותיה.

הנמל דורג כשמיני במדינה ברמת העומס שלו. בשנת 2018/19 עברו בו 3,217,391 נוסעים במסגרת 40,050 תנועות מטוסים. הוא משרת בעיקר טיסות פנים ארציות.

## היסטוריה
נמל התעופה נבנה באתר בצפון-מזרח טריטוריית הבירה האוסטרלית, במיקום שבו נסלל בשנות העשרים מסלול טיסה פשוט. הוא ממוקם כשמונה קילומטר ממזרח למרכז קנברה.

ב-1939, לרגל מלחמת העולם השנייה, עברה הפעלתו לידי חיל האוויר האוסטרלי. הוקם בו טרמינל נוסעים, אשר הורחב ושופץ פעמים רבות.

ב-13 באוגוסט 1940 התרסק מטוס צבאי אוסטרלי בסמוך לנמל ועשרת יושביו נהרגו. ביניהם היו שלושה משרי ממשלת אוסטרליה וראש המטה הכללי של צבאה. בין ההרוגים היה שר התעופה ג'יימס פיירביירן , והבסיס הצבאי בנמל נקרא לימים על שמו.

ב-1998 הופרט הנמל, וב-2003 נסגר בסיס חיל האוויר ששכן בו, אם כי מתחם בנמל עודנו משמש את חיל האוויר. ב-2004 נערכה טיסה בינלאומית ראשונה מן הנמל. שנתיים אחר כך שודרג מסלול הטיסה הראשי בו באופן שאפשר טיסות ישירות אליו במטוסים כבדים ששימשו לביקוריהם של נכבדים מארצות חוץ. בשנת 2000–01 עלה מספר הנוסעים שעברו בנמל לראשונה על שני מיליון. כעבור שמונה שנים נחצה קו שלושה מיליון הנוסעים.

תוכנית לשדרוג מתקני הנוסעים בנמל הוצאה לפועל בשנים 2009–2013. במסגרתה נבנה טרמינל חדש ובו שני אגפים, בשטח כולל של 55 אלף מטר רבוע. בסך הכל גדל שטח הטרמינל ב-65%. ב-2016 החלה חברת סינגפור איירליינס לטוס לנמל ואחריה עשתה זאת חברת קטר איירווייז.

מגפת הקורונה העולמית השפיעה באופן דרמטי על הפעילות בנמל בשנת 2020. עד אוגוסט כבר צנח מספר הנוסעים שעברו בו ב-99% ביחס לעבר והטרמינל נסגר ליום אחד בשבוע על מנת לחסוך בהוצאות.

## מתקני הנמל
בנמל שני מסלולי טיסה. המסלול העיקרי משתרע בקירוב מדרום לצפון ומצטלב עמו מסלול משני שכיוונו דרום-מזרח ולצפון-מערב. שני בנייני טרמינל הנוסעים ממוקמים ממערב לצומת המסלולים ומחברת ביניהם מבואה מהודרת. בטרמינל 44 עמדות בידוק לטיסה ועשרה גשרי עלייה למטוס. לטרמינל צמוד ממערב בניין טרמינל קטן לתעופה כללית.

מדרום לבנייני הטרמינל ממוקם פארק עסקים ובו גם מתקן תחזוקה למטוסים של חברת קואנטס. בעברו המזרחי של הנמל ממוקם מתקן חיל האוויר המלכותי האוסטרלי, ולצדו מגדל הפיקוח ותחנת כיבוי האש של הנמל. אזור מסחרי נוסף הוקם בצפונו של מתחם הנמל.

## פעילות
קודם לפרוץ מגפת הקורונה בראשית 2020 שירת הנמל תשע חברות תעופה, כולל חברה זרה אחת. הן הפעילו טיסות ליעדים בכל רחבי אוסטרליה ובמיוחד לחלקה המזרחי והדרום-מזרחי וכן לסינגפור (כ-53 אלף נוסעים ב-2018), לדוחה שבקטר (כ-29 אלף) ולוולינגטון שבניו זילנד (כ-13 אלף).

קווי התעופה הפנימיים העמוסים ביותר אל הנמל וממנו ב-2018 היו אל מלבורן (1.176 מיליון), סידני (953 אלף), בריסביין (643 אלף) ואדלייד (195 אלף).

הנמל מופעל על ידי החברה הפרטית Capital Airport Group.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קנברה
קטגוריה:קנברה
קטגוריה:קנברה: מבנים
Takeaway

"**Takeaway**" (בעברית: "**לְסַלֵק**" או "**לְהַפחִית**") הוא שיר של צמד המפיקים האמריקאי הצ'יינסמוקרס ומוזיקאי ה-EDM האמריקאי אילניום, שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הקנדית לנון סטלה, מתוך אלבומו של הצמד, *[[World War Joy]]*. השיר יצא לאור ב-24 ביולי 2019, על ידי חברות התקליטים דיסרפטור רקורדס וקולומביה רקורדס, כסינגל החמישי מתוך האלבום.

השיר הגיע למקום השלישי במצעד הסינגלים הניו זילנדי.

## רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי אנדרו טגארט, אלכסנדר פאל, ניקולס מילר, פרידולין וולשר, סורנה פקיאר, סמואל ג'ון גריי, ג'ונאס בקר, טימופיי קרודו וכריסטוף "שוקו" באוס והופק על ידי הצ'יינסמוקרס, אילניום, פרידו, ארין מקארליג'ורדן סטילוול. איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA) העניק לשיר את תואר הפלטינה, על מכירות של למעלה ממיליון עותקים.

בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-455 מיליון השמעות.

## וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-24 ביולי 2019 בערוץ היוטיוב הרשמי של הצ'יינסמוקרס. הוא בוים על ידי במאי הווידאו קליפים ג'רמיה דייוויס. הקליפ צולם בניו יורק בווסל; פסל ואטרקציה שנבנה כחלק ממפרויקט הפיתוח של חצר הדסון בשכונת האדסון יארד באי מנהטן, ניו יורק, במדינת ניו יורק שבארצות הברית.

נכון ליולי 2021, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-120 מיליון צפיות.

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי הצ'יינסמוקרס
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת קולומביה רקורדס
דינה ורט

**דינה ורט** (10 בינואר 1908 – 23 באוקטובר 1999) הייתה קצינת צה"ל בדרגת אלוף-משנה שכיהנה כקצינת ח"ן ראשית וכשליחה רשמית של מדינת ישראל לחוף השנהב. זוכת אות יקירת ירושלים לשנת 1991.

## ביוגרפיה
דינה ורט נולדה במליטופול שבחצי האי קרים בשם **דינה סורדין**, בת למרדכי סורדין ופאני לבית תרשיש. עלתה לארץ ישראל יחד עם משפחתה ב-1919. אביה, שניהל מפעל מלח ברוסיה, היה ממייסדי תעשיות מלח לישראל.

לאחר סיום לימודיה התיכוניים בגימנסיה העברית "הרצליה", התחילה ללמוד רפואה בצרפת, אך לא השלימה את לימודיה. עוד מנעוריה הייתה פעילה בארגון ההגנה, ובשנת 1941 התגייסה לצבא הבריטי, בו שירתה במסגרת חיל העזר לנשים, עד לשנת 1946. את שירותה זה בילתה בארץ ישראל ובמצרים, בין היתר בתפקיד מיוחד בחיל הקשר המלכותי. אחרי שחרורה, פעלה בצפון אפריקה במסגרת המוסד לעלייה ב'.

בשנת 1947 נשלחה לארצות סקנדינביה לאיסוף כספים עבור ההגנה. שנה לאחר מכן, עם קום המדינה, הצטרפה כקצינת סעד לחיל נשים (ח"ן) שזה מכבר הוקם, ושירתה לתקופה קצרה עד אשר הושאלה לסוכנות היהודית. שם, שימשה כאחראית לקליטת עלייה מצפון אפריקה, וכן שהתה בשליחות באמריקה הדרומית מטעם ויצו. לאחר מכן עבדה תקופה מסוימת במחלקה לפריון וייעול של משרד העבודה.

בשנת 1951 שבה לשירותה בחיל הנשים בתור קצינת ח"ן של בית החולים תל השומר, ולאחר מכן כיהנה כמפקדת בסיס ההדרכה לטירוניות, הוא בה"ד 12, משך כשבע שנים. במאי 1959 מונתה ורט לקצינת ח"ן ראשית (קחנ"ר) בדרגת אלוף-משנה. היא שימשה בתפקידה זה עד אפריל 1964, אז הוחלפה על ידי סטלה לוי.

לאחר שחרורה מצה"ל יצאה ורט לשליחות ארוכה בחוף השנהב, זאת לפי בקשתה של שרת החוץ גולדה מאיר. בעיר אביג'אן הקימה ורט מסגרת דמוית-ח"ן, שהייתה כעין "שרות אזרחי" לנשים. בסך הכל שהתה ורט בחוף השנהב כשמונה שנים, לאחריהן לא שבה עוד למדינה עקב ניתוק הקשרים הדיפלומטיים בינה לבין ישראל (בעטיה של מלחמת יום הכיפורים). שירותה של ורט באפריקה זכה לשבחים ולהוקרה במשך שנים רבות לאחר עזיבתה. בשנים שלאחר חזרתה לישראל, השתתפה מעת לעת בפאנלים ובהרצאות, ובשנת 1991 זכתה לאות יקירת העיר ירושלים.

ורט נפטרה באוקטובר 1999 ונקברה בבית העלמין גבעת שאול.

## חיים אישיים
ורט הייתה נשואה לד"ר רודולף (רודי) ורט שהיה רופא אף אוזן גרון והשניים התגוררו בסביון. במהלך שירותה כקחנ"ר, השניים התגרשו, אך ככל הנראה נישואיהם חודשו בעת שליחותה של ורט באפריקה. באותה העת שימש רודולף כמורה בקונגו. לאחר חזרתה מאפריקה, התגוררה ורט בירושלים. לזכרם של הזוג ורט הוקמה קרן המעניקה מלגות לסטודנטים בתחום הפילוסופיה היהודית, קבלה ופילוסופיה כללית.

אחיה של ורט, משה (מוריס) סורדין, היה פיזיקאי שלקח חלק בתוכנית הגרעין של ישראל, ושימש יד ימינו של חתן פרס נובל לפיזיקה, פרדריק ז'וליו-קירי.

## הערות שוליים

קטגוריה:קצינות צה"ל בדרגת אלוף-משנה
קטגוריה:נשות העלייה השלישית
קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:יקירות ירושלים
קטגוריה:קצינות ח"ן ראשיות
קטגוריה:בוגרות גימנסיה הרצליה
קטגוריה:בוגרי גימנסיה הרצליה
קטגוריה:שליחי הסוכנות היהודית
קטגוריה:שליחות הסוכנות היהודית
קטגוריה:יקירי ירושלים
קטגוריה:ישראליות ילידות אוקראינה
קטגוריה:ישראלים ילידי אוקראינה
קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:מתנדבי היישוב לצבא הבריטי
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:משפחת סורדין
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1912
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1912
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1999
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1999
כביש 5504

**כביש 5504** הוא כביש אזורי המחבר את כפר סבא לכביש 6 ומסתיים בצומת אייל. בקטע בן 1.5 ק"מ באזור מחלף אייל, לכביש מקטע משותף עם כביש 551.

כביש 5504 נסלל אז כדרך עוקפת לכביש 444, אשר מקטעו בין צומת נווה ימין לצומת אייל נסגר עקב כך שעבר דרך קלקיליה, וגם מתוך חשש לחייהם של ישראלים אשר עברו בכביש זה. הכביש שנסלל נוצר ככביש מפותל, אשר בגלל חיבורו במחלף אייל והניתוק מכביש 444, יצרו לא עומסי תנועה ותאונות דרכים במקטע זה.

ב-29 בספטמבר 2022, לאחר פתיחת המקטע החדש של כביש 444, פחתה חשיבותו של כביש זה.

באוגוסט 2023 החלו עבודות להרחבת הכביש והוספת נתיבי תחבורה ציבורית.

## רשימת הצמתים לאורך הכביש

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: כבישים
קטגוריה:יהודה ושומרון: תחבורה
קטגוריה:כפר סבא: תחבורה
אנה פלאסיו

**אנה פלאסיו** (בספרדית: **Ana Isabel de Palacio y del Valle Lersundi**; נולדה ב-22 ביולי 1948, מדריד) היא פוליטיקאית ספרדיה, חברה של המפלגה העממית.
## ביוגרפיה
לאחר סיום הלימודים וקבלת תואר במשפטים אנה פלאסיו החלה את הקריירה בתחום. בשנת 1994 היא נבחרה לפרלמנט האירופי בה כיהנה בין היתר כיושבת ראש של ועדת המשפטים ופנים. בשנים 1999–2002 היא הייתה חברה במשלחת להמועצה המחוקקת הפלסטינית.

בשנת 2002 בעקבות שינויים בממשלה של חוסה מריה אסנאר היא מונתה לשר החוץ. במהלך הכהונה היא טיפלה בין היתר בתקרית דיפלומטית עם מרוקו. היא כיהנה בתפקיד עד לשנת 2004. בשנת 2003 אנה פלאסיו ביחד עם פוליטיקאים אירופים נוספים הייתה בין יוזמי של הקמת "מדברידג'".

במרץ שנת 2004 אנה פלאסיו נבחרה לקונגרס הנציגים וכיהנה בתפקיד עד לשנת 2006.

בשנת 2006 היא קיבלה מינוי לסגן-נשיא בכיר בבנק העולמי.

בשנת 2010 אנה פלאסיו חזרה למדריד והקימה חברת ייעוץ. היא מכהנת כדירקטור במספר חברות בינלאומיות וארגונים ציבוריים.

## קישורים חיצוניים

* קורות חיים

קטגוריה:שרי החוץ של ספרד
קטגוריה:חברי הפרלמנט האירופי מטעם ספרד
קטגוריה:חברי קונגרס הנציגים של ספרד
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1948