open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ארנה (מערכת הגנה אקטיבית)

ממוזער|300x300 פיקסלים|תמונה הממחישה את חלקי המערכת ואת פעולתה

**ארנה** (ברוסית: **Арена**) היא מערכת הגנה אקטיבית לטנקים. המערכת פותחה החל משנת 1993 על ידי רוסיה במטרה ליצור שכבת הגנה נוספת לטנק, בדגש על הגנה מפני טילי נ"ט מתקדמים. לטענת החברה המייצרת, הארנה מסוגלת לפעול בכל מזג אוויר ובכל שעות היממה. היא שוקלת כ-1,100 ק"ג ועלותה עומדת על כ-300,000 דולר. הרוסים טוענים כי המערכת הייתה מבצעית במלחמת צ'צ'ניה השנייה.

## רקע

[250px|ממוזער|[RPG-7]]
במהלך מלחמת אפגניסטן ומלחמת צ'צ'ניה הראשונה מספר רב של כלי רק"ם רוסים, ובעיקר טנקים, נפגעו כתוצאה מאמצעי לחימה נגד טנקים. הרוסים הבינו כי כלי הנשק מתוצרת רוסית שהופעלו, היו הפשוטים והזולים בארסנל. מספר רב של רקטות RPG-7 פשוטות הופעלו כנגד כלים משוריינים של הרוסים וגרמו לנזק משמעותי. בנוסף, גם טילים מונחים מתקדמים מתוצרת ארצות הברית שהופעלו, גרמו לאבדות קשות. 

כתוצאה מכך, הרוסים, שהחזיקו בארסנל שלהם כלי נשק נגד טנקים, מתקדמים ומשוכללים לאין שיעור מהרקטות ה-RPG-7 שהופעלו נגדם, ידעו כי גם פיתוח וייצור דור חדש של טנקים, עם שריון מתקדם יותר שבנוי מחומרים מרוכבים לא ישים קץ לאיום הממשי ששורר גם על המתקדמים שבטנקים הרוסים. לכן הוחלט ברוסיה, החל משנת 1993, לפתח וליצור מערכת הגנה אקטיבית עבור טנקים במטרה לספק להם שכבת הגנה נוספת.

## עקרון פעולה
המערכת פועלת לזהות ולהשמיד מטרות עוינות כ-300 מעלות מסביב לטנק. חלקו האחורי של הטנק אינו מוגן. המערכת פועלת גם כאשר הצריח והטנק בתנועה, והיא יכולה לנטרל מספר איומים בזמן קצר. המערכת אוטומטית לחלוטין ומספקת הגנה גם במזג אוויר קיצוני ובתנאי ראות קשים.

עקרון הפעולה של המערכת פשוט. מכ"ם המערכת, שמותקן על גג הצריח, מחפש מטרות באופן תמידי. כאשר המכ"ם מזהה מטרה עוינת הוא עובר למצב של "עקיבה" ונועל על המטרה. תוך כדי הנעילה, הוא מעביר את הנתונים למחשב המערכת, הבוחר את זמן השיגור המתאים ואת תא החימוש שישגר את חימוש הרסיסים נגד המטרה העוינת. תא החימוש מתפוצץ לפני ומעל המטרה, ושולח זרם של רסיסים, שמטרתם לחדור את המעטה החיצוני ולגרום להפלתו, או להסיט אותו ממסלולו, בצורה שתנטרל את האיום על הטנק.

המערכת חכמה ויש לה יכולת לזיהוי עמית-טורף. בנוסף, המערכת לא תנעל על מטרות איטיות מדי ולא על מטרות שלא נעות לעבר הטנק, ולא תנעל על מטרות שנמצאות מעבר לרדיוס של כ-50 מטרים מהטנק. המערכת מוגנת מרסיסים וכדורים של נשק קל, ותאי החימוש לא יתפוצצו אם יפגעו. חיסרון נוסף של המערכת הוא שהיא עלולה לסכן כוחות חי"ר אם ינועו ברדיוס הקטן מ-30 מטרים מהטנק. הרוסים טוענים כי המערכת יעילה נגד כל הטילים המוכרים למערב.

## ראו גם
* מעיל רוח (מערכת נשק)
* חץ דורבן

## קישורים חיצוניים

* 
* מאמר באתר יד לשריון על מערכות הגנה אקטיביות לרק"ם

## הערות שוליים

קטגוריה:הגנה נגד טילים
קטגוריה:רוסיה: מדע וטכנולוגיה
קטגוריה:אמצעי לחימה רוסיים
היינץ דרוסל

**היינץ דרוסל** (בגרמנית: **Heinz Droßel**; 1916, ברלין – 2008, ואלדקירך ), היה קצין בוורמאכט, מתנגד המשטר הנאצי וחסיד אומות העולם מגרמניה.

## קורות חיים
### בתקופת מלחמת העולם השנייה
בנובמבר 1939 גויס דרוסל לוורמכט. בתקופת מלחמת העולם השנייה הגיע דרוסל לדרגת סגן. הוא שירת בחזית צרפת ולאחר מכן בחזית המזרחית. הוריו, פאול ואלפרידה, היו אנטי נאציים וסירבו להצטרף למפלגה הנאצית. דרוסל היה שותף להשקפתם האידאולוגית.

בשנת 1941 שחרר דרוסל קצין סובייטי שהיה שבוי מלחמה ואפשר לו לשוב לקווי הצבא האדום. בכך הצילו ממוות שכן על פי פקודת הקומיסר היה צפוי קצין זה למוות. בהיותו בחופשה בברלין בשנת 1942 הבחין דרוסל בצעירה יהודייה בשם מריאן הירשפלד שביקשה להתאבד בקפיצה מגשר, והציל אותה. הוא נתן לה כסף, הסתיר אותה בדירתו ולאחר מכן העביר אותה למקום מסתור אחר.

לאחר שנפצע דרוסל בחזית, התאפשר לו לשוב לביתו בכפר סנציג (Senzig), כ-40 ק"מ מדרום לברלין, שם גר עם הוריו. שכנו של דרוסל, ארנסט פונטהיים, גר בביתה של פרידה קונצה (Kunze), שלימים הוכרה גם היא בתור חסידת אומות העולם. ב-26 במרץ 1945 התוודה פונטהיים בפני דרוסל שהוא ועוד שלושה דיירים בבית זה הם יהודים במסתור. פונטהיים אמר לדרוסל שהוא קיבל מידע לפיו בגדו במסתתרים והם עומדים להיות מוסגרים לידי הגסטפו. אמו של דרוסל, אלפרידה, הביאה למסתתרים מזון ואז לקחה את חפציהם כדי להסתירם. המסתתרים עזבו את המסתור ודרוסל עצמו העביר בחשאי שניים מהמסתתרים לביתו בשכונת טמפלהוף בברלין. הוא הציג אותם בפני דיירי הבניין בטמפלהוף בתור ידידיו, גרמנים שדירתם נהרסה בהפצצות בעלות הברית ושאיבדו את כל רכושם. לאחר זמן מה למדו פונטהיים והוריו שהגסטפו הגיע לדירתם של המסתתרים, בשכנות לדירתם-שלהם, יום לאחר שהמסתתרים הועברו לדירות מסתור אחרות.

בתחילת מאי 1945, ערב תום המלחמה, הצטווה דרוסל להתקיף עמדה של הצבא האדום וסרב פקודה. מפקדיו איימו עליו בהוצאה להורג והוא נכלא, אך ניצל עם כניעת הוורמכט, ימים מעטים לאחר מכן.

### לאחר המלחמה
לאחר המלחמה ישב דרוסל בשבי הצבא האדום תקופה קצרה ושוחרר. הוא התחתן עם היהודיה שהציל, מריאן הירשפלד.

## הכרה והנצחה
בשנת 1999 הכיר יד ושם בהיינץ דרוסל בתור חסיד אומות העולם.

## ראו גם
* משפחת דרוסל

## קישורים חיצוניים

* פעילותו של היינץ דרוסל להצלת יהודים, באתר יד ושם 

## הערות שוליים

קטגוריה:גרמנים חסידי אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: גרמניה
קטגוריה:מתנגדים גרמנים למשטר הנאצי
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1916
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-2008
שמיעתנות

**שמיעתנות** או **אודיזם** (מאנגלית: **Audism**) היא צורה של יכולתנות וסטיגמות המכוונות כלפי חירשים וכבדי שמיעה. יכולתנות היא זלזול ביכולותיהם ובכישוריהם של אנשים עם מוגבלות מעבר למוגבלויותיהם, והחשבתם לנחותים מאלה שאין להם מוגבלות. שמיעתנות היא החשבת חירשים ולקויי שמיעה לנחותים שאינם ראויים להשתלב בחברה השומעת ואפילו תפיסה שלפיה חייהם אומללים.

## במחקר האקדמי
את המונח המציא טום ל. האמפריז  בחיבור שכתב בשנת 1975 ופרסם בעבודת הדוקטורט שלו בשנת 1977, אך המונח נכנס לשימוש נרחב רק כאשר הפסיכולוג הרלן ליין  השתמש בו בכתביו. במקור, האמפריז התייחס לשמיעתנות רק בנוגע להתנהגות ועמדות של אנשים בודדים, וליין הרחיב את נושא השמיעתנות וחילק אותו לתפיסות ומעשים במרחב האישי והממסדי, האינדיבידואלי והציבורי.

## בתרבות החירשים
בתרבות החירשים, תת תרבות היוצאת חוצץ נגד אידיאל השילוב של החירשים בחברה השומעת, משמש המונח "שמיעתנות" עבור התפיסה לפיה רצוי שאדם יהיה שומע וחירשות היא לקות, ששמיעה תקינה עדיפה על שמיעה לקויה ושתיהן עדיפות על חירשות. חברי קהילות חירשים מפרשים תפיסה זו כהיררכיה חברתית מעמדית: אדם שומע עדיף על אדם כבד-שמיעה, ושניהם עדיפים על אדם חירש.

לפי אמונה זו, פיתוח יכולת שמיעה ודיבור אצל תינוקות וילדים חירשים וכבדי שמיעה שקול לפגיעה מכוונת ביכולת שמיעה ודיבור אצל שומעים.

התרבות האינקלוסיבית אינה שותפה לאמונה זו ולא מתנגדת לשיקום בנוסף לרכישת שפת סימנים.

## ביטויים בפועל
העדפת אדם חירש אשר מדבר בצורה ברורה על אדם חירש אשר אינו מדבר בצורה ברורה מפריעה להזדמנויות של חירשים בשוק העבודה גם כאשר הם למדו לדבר ומעוניינים להשתלב בחברה השומעת.

הפלה מלאכותית של עוברים חירשים, כולל היתר הלכתי, לדעת פוסקים מעטים, לאישה הרה שחלתה באדמת להפיל, כאשר הסיכון לעובר הוא חירשות או עיוורון. 

בתרבות החירשים, שם מקובל לראות בהתייחסות לחירשות כלקות התייחסות שמיעתנית, בדיקות סקר בהיריון לאיתור חירשות אצל עוברים נחשבת "רצח עם תרבותי" של תרבות החירשים. בנוסף להתנגדות לניתוחי שתל שבלולי אצל ילדים בגיל המומלץ לניתוח השתל השבלולי, יש חירשים שמחשיבים גם ניתוחי שתל שבלולי כ"רצח עם תרבותי". חירשים המחזיקים בדעות כאלה רואים חשיבות לשימור שפת הסימנים אולם לא בסתירה לאיכות חייו של הילד משום שלדעתם חירשותו אינה לקות כי אם זהות, וטובתו אינה השתלבות בחברה השומעת אלא שהוריו (שהם בדרך כלל שומעים) ילמדו שפת סימנים.

## בחינוך

## בחוק
### בישראל
חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות אוסר אפליה מחמת מוגבלות כאשר מוגבלות זו אינה פוגעת בדרישות המהותיות של התפקיד.

## ראו גם
* הקונגרס הבין-לאומי השני לחינוך חירשים

## לקריאה נוספת
* אירית דלומי תורתי, "מגדר" גיליון 8 "כוח לכו"ח" - מורות חירשות וכבדות שמיעה, 2021

## קישורים חיצוניים
* AV ישראל - עמותה לילדים עם לקות שמיעה לתמיכה במשפחות הבוחרות בגישה השמיעתית מילולית על מנת לדבר, לשמוע ולחיות באופן מלא בעולם השמיעה
* בית מיחא - מרכז טיפולי רב-תחומי המתמקצע בשיקום שמיעתי, תקשורתי ושפתי בתינוקות ובילדים עם לקות בשמיעה
* להצליח לשמוע צלילים
* ד"ר שגית מור, פרופ' נטע זיו, פרופ' ארלין קנטר, ד"ר אדוה איכנגרין ופרופ' ניסים מזרחי (עורכים), לימודי מוגבלות: מקראה , בהוצאת מכון ון ליר והקיבוץ המאוחד, 2016
* ננה בר, מה הקשר בין חירשות לפגיעה חברתית, כנס לימודי מוגבלות 2017
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אפליה
קטגוריה:לקויות שמיעה
סוג'ואו IFS

**סוג'ואו IFS** (בסינית: **苏州国际金融中心**) הוא גורד שחקים סופר גבוה שנמצא בעיר סוג'ואו שבמחוז ג'יאנגסו, סין. הוא כולל 95 קומות ו-5 קומות תת-קרקעיות, מתנשא לגובה של 452 מטר ושטח רצפה (בכול הקומות ביחד) של 393,200 מטר רבוע. המגדל ממוקם בפארק התעשייה סוג'ואו ליד אגם ג'ינג'י. בניית הבניין החלה ב-12 במאי 2010 והסתיימה בשנת 2019. המגדל תוכנן על ידי משרדי האדריכלים קוהן פדרסן פוקס (KPF) וונג טונג ושות'. זהו בניין עירוב שימושים הכולל דירות, בית מלון ומשרדים.

## קישורים חיצוניים

* סוג'ואו IFS באתר המועצה לבניינים גבוהים וסביבת מחיה עירונית (CTBUH)

קטגוריה:סוג'ואו: גורדי שחקים
אגם ג'ינג'י

**אגם ג'ינג'י** (בסינית: **金鸡湖**; בסינית מסורתית: **金雞湖**; בפין-יין: **Jīnjī Hú**; תרגום: אגם תרנגול הזהב) הוא אגם מים מתוקים אשר ממוקם בפארק התעשייתי של סוג'ואו. שטחו של האגם הוא 7.18 קמ"ר ועומקו הממוצע נע בין 2.5 ל-3 מטר. ישנם שני איים מלאכותיים אשר נמצאים במרכז האגם.

האגם, הוא אחד מהאגמים הגדולים ביותר בסין, שנמצאים בתור ערים.

בחופיו הצפוניים והמערביים של האגם, ישנם שירותי קניות ובידור, ובחופים המזרחיים והדרומיים ישנם שדות ומטעים.

## אטרקציות

### שער המזרח
ממוזער|גורד השחקים "שער המזרח" על רקע האגם
שער המזרח הוא גורד שחקים בגובה 301.8 מטרים, הממוקם בצד המערבי של אגם ג'ינג'י. לגורד שחקים זה מבנה ייחודי, המורכב משני בניינים זהים, מתחברים בקומות העליונות ומקנים למבנה כולו מראה של שער.

### מרכז התערוכות הבינלאומי של סוג'ואו
מרכז התערוכות הבינלאומי של סוג'ואו ממוקם בצד הצפון מזרחי של אגם ג'ינג'י, ומשתרע על שטח של 188,600 מ"ר. הוא נפתח ב-20 באוקטובר 2004 ומדי שנה מתקיימות בו עשרות תערוכות גדולות.

### מרכז התרבות והאמנות של סוג'ואו
המרכז מכיל קולנוע, בלט, מוזיאון אומנות, מרכז ללימוד אומנות, מרכז התרבות של הפארק ומרכז מסחרי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

ג'ינג'י
קטגוריה:סוג'ואו
יוחאי רודיק

הרב ד"ר **יוחאי ברוך רודיק** (נולד בשנת ה'תשט"ז) הוא מפמ"ר מחשבת ישראל בחינוך הדתי במשרד החינוך, מחבר ספרים וחוקר הציונות הדתית.

## ביוגרפיה
נולד בשנת תשט"ז לשמעון רודיק יו"ר סייעת המערך בחיפה וממלא מקום ראש העיר חיפה.

למד בישיבת הר עציון אצל הרב יהודה עמיטל. לאחר מכן עבר לישיבת מרכז הרב ושם למד אצל הרצי"ה קוק. שירת בצה"ל בחיל שריון וקצין ביחידת חילוץ. הוסמך לרבנות.

למד באוניברסיטה העברית. את תואר הדוקטורט עשה רודיק באוניברסיטת חיפה ועבודת הדוקטורט הייתה "ישיבת מרכז הרב – התפתחותה ומגמותיה החינוכיות (תרפ"א–תשמ"ב, 1921–1982)". שימש כמנהל חינוכי של בית הרב קוק בירושלים. זכה בפרס שר החינוך ליצירה, ובפרס הציונות הדתית (הגות יהודית) על עבודתו בנושא ישיבת מרכז הרב.

משמש כיום כמפמ"ר מחשבת ישראל בחינוך הדתי. נחשב למומחה בתחום מחשבת ישראל ואף כתב על כך ספר. מרצה בנושאי חינוך ויהדות בציבור דתי וחילוני.

בעשרות השנים האחרונות חוקר את משנת הציונות הדתית, במסגרת זו פרסם ספרים על ישיבת מרכז הרב ועל שכונת קריית משה.

בנוסף פרסם ספרים שחוקרים את שורשיה האידאולוגים של תנועת גוש אמונים ואת היחס של הציונות הדתית לתוכנית ההתנתקות.

כתב טור קבוע בירחון 'מגד ירחים' בהוצאת בית הרב קוק. בעבר פרסם מאמרים בבמות שונות כגון תחומין ובספרים הקשורים לחינוך הדתי.

בשנת 2015 קיבל ממשרד החינוך אות הצטיינות על פועלו.

נשוי לחנה ומתגורר בירושלים.

## כתביו
*חיים של יצירה: ישיבת מרכז הרב לדורותיה, חינוך, הגות ומעש, הוצאת מוסד הרב קוק (תשפ"ב, 2022).
* ישיבת "מרכז הרב": התפתחותה ומגמותיה החינוכיות (תרפ"א–תשמ"ב, 1921–1982). תשנ"ה. (להורדה)
* אמונה וגאולה – ספר במחשבת ישראל, 238 עמ'. תל אביב: מעלות, תשע"א– 2011. בשיתוף משרד החינוך.
* יוחאי רודיק ונאווה כהן ברוזובסקי (עורכים), **[[קריית משה]] – תולדותיה של שכונה**, הוצאת מוסד הרב קוק, 2008.
* עם ישראל חי מבט אמוני בשעת משבר: הכוונה אמונית, חינוכנית וחברתית נוכח תוכנית ההתנתקות.
* 'ארץ גאולה' – שורשיו האדיאולוגים של גוש אמונים. המכון לחקר משנת הראי"ה קוק, 1988. 208 עמודים.
* 

## קישורים חיצוניים
* חמישה מאמרים באתר ישיבה.
* מיפקד האוכלוסין **תחומין** גיליון ד
* להוות גחלת הדורות מקור ראשון, כ"ט אב תשע"ה, 14.8.2015
* מאמר בספר מורה לחינוך יהודי ודמוקרטי האמת והשלום אהבו בתוך **מורה לחינוך יהודי ודמוקרטי** עמ' 12, 
* 
* נוח זבולוני בכתבה על הרב ד"ר יוחאי רודיק
* כתבה על הספר ארץ גאולה
* 
* 
* כתבות - הרב יוחאי רודיק, באתר ערוץ 7

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי ישיבת מרכז הרב
קטגוריה:ציונות דתית: אנשי חינוך
קטגוריה:רבני הציונות הדתית בישראל
קטגוריה:בוגרי ישיבת הר עציון
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:קריית משה: אישים
רפובליקה אוטונומית

**רפובליקה אוטונומית** היא סוג של חלוקה מנהלית בדומה לפרובינציה או מדינה בפדרציה. מספר משמעותי של רפובליקות אוטונומיות ניתן למצוא בתוך מדינות ברית המועצות לשעבר, ואת הרוב ניתן למצוא ברוסיה. רבות מרפובליקות אלו הוקמו במהלך התקופה הסובייטית כחלק מרפובליקות ברית המועצות (כמו הרפובליקה האוטונומית הסובייטית הסוציאליסטית של אבחזיה) שאף הן היוו רפובליקות אוטונומיות.

## רפובליקות אוטונומיות במדינות ברית המועצות לשעבר
*:  נחצ'יבאן
*:  אבחזיה ו-
*: 
*: 

### הרפובליקות של רוסיה

במסגרת פדרציה, חלקים נרחבים מרוסיה, הן רפובליקות בעלות אוטונומיה חלקית. להלן רשימתן:
*
* אלטאי
*
*
*
*
*
*
*
* קרליה
* קומי
* קרים
*
* סאחה יקוטיה
*
*
* טובה
*
*
*
*

## מזרח אירופה

*

## טריטוריות צרפתיות

13 הרפובליקות האוטונומיות הבאות היו טריטוריות צרפתיות באפריקה ותפקדו כאוטונומיות למחצה (הן מצוינות פה בתוספת תאריך העצמאות שלהן):
* (1 בדצמבר 1958)
* הרפובליקה של צ'אד (28 בנובמבר 1958)
* רפובליקת דהומיי (כיום חלק מ - ) (4 בדצמבר 1958)
* הרפובליקה הגבונית (28 בנובמבר 1958)
* רפובליקת חוף השנהב (4 בדצמבר 1958)
* הרפובליקה המלגשית ששינתה את שמה בשנת 1976 ל**מדגסקר** (14 באוקטובר 1958)
* הרפובליקה האסלאמית של מאוריטניה (28 בנובמבר 1958)
* הרפובליקה של מרכז קונגו אשר שמה שונה ל **[[הרפובליקה של קונגו]]** (28 בנובמבר 1958)
* הרפובליקה של ניז'ר (19 בדצמבר 1958)
* הרפובליקה של סנגל שלאחר שנה לעצמאותה הצטרפה ל והקימו ביחד את  פדרציית מאלי ולאחר מכן נפרדו ל **[[סנגל]]** ו  **מאלי** (25 בנובמבר 1958)
* הרפובליקה של טוגו (22 בפברואר 1958)
* הרפובליקה של וולטה עילית אשר בשנת 1984 שינתה את שמה ל **** (11 בדצמבר 1958)

## הולנד
לפני שאינדונזיה קיבלה מהולנד בשלהי 1949 עצמאות, היא היוותה רפובליקה אוטונומית פדרטיבית
* המדינות האינדונזיות המאוחדות (27 בדצמבר 1949)

## שווייץ
שווייץ היא קונפדרציה. לכל אחד מהקנטונים שלה ישנה אוטונומיה רבה. אולם, רק לחלקם ניתן השם "הרפובליקה והקנטון" ולכן הם נחשבים כרפובליקות אוטונומיות:
* הרפובליקה והקנטון של ז'נבה
* הרפובליקה והקנטון של ז'ורה
* הרפובליקה והקנטון של נשאטל
* הרפובליקה והקנטון של טיצ'ינו
* קנטון ואלה
* קנטון וו

## בוסניה והרצגבוניה
בוסניה והרצגובינה היא פדרציה. אחת הישות במדינה, מתפקדת כרפובליקה אוטונומית:
*

## ראו גם
*אוטונומיה

## הערות שוליים

קטגוריה:חלוקה מנהלית לפי סוג
הקורפוס ה-15 (ורמאכט)

ממוזער|ימין
**הקורפוס ה-15** (בגרמנית: XV. Armeekorps) היה קורפוס שריון של הורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
הקורפוס הוקם בינה ב-10 באוקטובר 1938 בשם "הקורפוס ה-15", והועמד תחת פיקוד הרמן הות.

במהלך הפלישה לפולין, פעל הקורפוס כחלק מהארמייה העשירית בפיקודו של ולטר פון רייכנאו, וכלל את הדיוויזיות הקלות ה-2 וה-3. הקורפוס השתתף בקרב מודלין, ומאוחר יותר השתתף בקרב על ורשה.

במהלך המערכה על צרפת, פעל הקורפוס כחלק מהארמייה הרביעית בפיקודו של גינתר פון קלוגה, וכלל את דיוויזיות הפאנצר ה-5 וה-7. הקורפוס השתתף בצליחת נהר המז, ובהתקדמות לעבר תעלת למאנש. בהמשך פעל הקורפוס במהלך **מבצע אדום**, כחלק מקבוצת הפאנצר קלייסט בפיקודו של אוואלד פון קלייסט.

ב-16 בנובמבר 1940 הפך הקורפוס לארמיית הפאנצר השלישית.

## מפקדים
* הרמן הות (10 באוקטובר 1938 - 16 בנובמבר 1940)

## סדר הכוחות
### המערכה בפולין
במערכה בפולין כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
* הדיוויזיה הקלה ה-2
* הדיוויזיה הקלה ה-3

### המערכה בצרפת
במערכה על צרפת כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
* דיוויזיית הפאנצר ה-5
* דיוויזיית הפאנצר ה-7
* הדיוויזיה ה-62

## קישורים חיצוניים
* הקורפוס ה-15 באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית

קטגוריה:זירת מזרח אירופה במלחמת העולם השנייה 
קטגוריה:זירת מערב אירופה במלחמת העולם השנייה 
15
15
רפי וולפסון

**רפי וולפסון** (נולד ב-8 באוקטובר 1975) הוא קצין בצה"ל בדרגת תת-אלוף במילואים, משמש כיום כמנכ"ל ישיבת מקור חיים וראש מערך אית"ן במילואים. בעבר היה סגן מפקד עוצבת געש. קודם לכן שימש ראש מחלקת הדרכה בזרוע היבשה ומפקד עוצבת יפתח.

## ביוגרפיה
וולפסון נולד וגדל בפתח תקווה למשה ובת ציון. שני מתוך שישה אחים. בוגר ישיבת ההסדר במעלות. עשה את שירותו הצבאי בחיל השריון. שירת כסגן מפקד גדוד 198, סגן מפקד גדוד 53 וקצין אג"ם של חטיבה 188. בשנת 2010 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד 71 בחטיבה 188. בשנת 2013 מונה למפקד גדוד 196, גדוד הפיקוד בחטיבה 460, ושירת בתפקיד עד אוגוסט 2015, במהלך התפקיד הוביל את הגדוד בלחימה במהלך מבצע צוק איתן, תחת פיקוד חטיבת הצנחנים. לאחר מכן שירת כסגן מפקד חטיבה 188 בין השנים 2015–2016.

ב-21 ביולי 2016 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד עוצבת יפתח, במקביל שימש כראש מחלקת הדרכה בזרוע היבשה. בשנת 2018 מונה לסגן מפקד עוצבת געש.

וולפסון בוגר פו"ם, קורס מג"דים וקורס מח"טים.

הוא השתחרר משירות בצה"ל באוגוסט 2021 ומונה לשמש כמנכ"ל ישיבת מקור חיים בגוש עציון.

במאי 2024 מונה לראש מערך אית"ן והועלה לדרגת תת-אלוף במיל'.

### חיים אישיים
וולפסון נשוי לעינת ואב לארבעה. הוא שימש כיושב ראש קהילת "לב אחים" במודיעין. אחיו, הרב חיים וולפסון, הוא ראש ישיבת ההסדר ירוחם.

## הערות שוליים

קטגוריה:מפקדי עוצבת יפתח
קטגוריה:מפקדי גדודים בחטיבה 188
קטגוריה:מפקדי גדודים בחטיבה 460
קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:בוגרי ישיבת מעלות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1975
צביקה פייראיזן

**יהודה צבי (צביקה) פייראיזן** (נולד ב־1967) הוא מנכ"ל יד ושם המכהן בתפקידו משנת 2021. בנוסף הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, בתפקידו האחרון כיהן כקצין חינוך ראשי. קודם לכן שירת בחיל האוויר וכראש חטיבת האמצעים המיוחדים באגף המבצעים.

## ביוגרפיה
פייראיזן נולד ברמת גן, אביו היה מהנדס וקצין בשירות קבע בחיל האוויר, משפחתו הייתה ממקימי היישוב נווה צוף. היה חבר בתנועת הנוער בני עקיבא ואף שימש כקומונר בסניף בו הדריך. בוגר מדרשית נעם בפרדס חנה וישיבת ההסדר קרני שומרון, והיה תלמיד של הרב זאב קרוב.

בצה"ל סיים קורס טיס במגמת נווטי קרב ושירת כנווט. בשנים 2003–2005 פיקד על טייסת כלי טיס מאוישים מרחוק מסוג הרמס 450 ("זיק") שהשתתפה בפעילות רבה של סיכולים ממוקדים בתקופת האינתיפאדה השנייה. הוא מילא תפקידים בלהק האוויר, שימש כמפקד מגמת קרב בבית הספר לטיסה, מפקד מחלקה בלהק המודיעין, בשנים 2006–2009 שימש ראש מחלקת מודיעין למבצעים בחיל האוויר, השתתף בהכנות לתקיפת הכור הגרעיני בסוריה, בשנים 2010–2013 שימש מפקד כנף 2 בחיל האוויר, וב-2013 מונה לראש חטיבת אמצעים מיוחדים באגף המבצעים.

ביולי 2017 מונה לקצין חינוך ראשי, ושירת בתפקיד עד אוגוסט 2020 והשתחרר מצה"ל.

באוקטובר 2021 מונה לתפקיד מנכ"ל יד ושם. ונכנס לתפקידו בחודש דצמבר.

### חיים אישיים
הוא תושב רחובות, נשוי לרחל ואב לחמישה. בעל תואר שני בהצטיינות במדעי החברה מאוניברסיטת חיפה והמכללה לביטחון לאומי.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תתי-אלופים בחיל האוויר
קטגוריה:נווטי חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:מפקדי בסיסים בחיל האוויר הישראלי
קטגוריה:בוגרי מדרשית נעם
קטגוריה:בוגרי ישיבת ההסדר קרני שומרון
קטגוריה:קציני חינוך ראשיים
קטגוריה:בוגרי המכללה לביטחון לאומי
קטגוריה:בוגרי בני עקיבא
קטגוריה:מנכ"לים יוצאי שירות קבע בצה"ל
קטגוריה:יד ושם: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:נווה צוף: אישים
קטגוריה:ראשי חטיבת האמצעים המיוחדים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1967
הקורפוס ההררי ה-21 (ורמאכט)

**הקורפוס ההררי ה-21** (בגרמנית: XXI. Gebirgs-Armeekorps) היה קורפוס הררי של הורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
הקורפוס הוקם ב-25 באוגוסט 1943 בקרואטיה, בשם "הקורפוס ההררי ה-21", והועמד תחת פיקוד פאול באדר.

הקורפוס פעל ברחבי המדינה העצמאית של קרואטיה נגד הפרטיזנים בפיקודו של טיטו, כחלק ארמיית הפאנצר השנייה במסגרת קבוצת ארמיות F. ב-1 בנובמבר 1943 מונה גוסטב פהן למפקד הקורפוס, וב-20 ביולי 1944 החליפו ארנסט פון לייזר. ב-29 באפריל 1945 מונה הרטוויג פון לודוויגר למפקד הקורפוס, ופיקד על הקורפוס עד סוף המלחמה.

## מפקדים
* פאול באדר (25 באוגוסט 1943 - 10 באוקטובר 1943)
* גוסטב פהן (10 באוקטובר 1944 - 20 ביולי 1944)
* ארנסט פון לייזר (20 ביולי 1944 - 11 באוקטובר 1944)
* אלברכט באייר (11 באוקטובר 1944 - 25 באוקטובר 1944)
* ארנסט פון לייזר (25 באוקטובר 1944 - 29 באפריל 1945)
* הרטוויג פון לודוויגר (29 באפריל 1945 - 8 במאי 1945)

## סדר הכוחות
### 26 בדצמבר 1943
ב-26 בדצמבר 1943 כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
* הדיוויזיה ה-297
* דיוויזיית היגר ה-100

### 16 בספטמבר 1944
ב-16 בספטמבר 1944 כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
* הדיוויזיה ההררית של האס אס ה-21
* הדיוויזיה ה-181
* הדיוויזיה ה-297

### 1 במרץ 1945
ב-1 במרץ 1945 כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
* הדיוויזיה ההררית של האס אס ה-7
* הדיוויזיה ה-369
* הדיוויזיה ה-181
* חטיבת הביצורים ה-969
* חטיבת הביצורים ה-964
* חטיבת הביצורים ה-966
* חטיבת הביצורים ה-1017

## קישורים חיצוניים
* הקורפוס ההררי ה-21 באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית

קטגוריה:זירת מזרח אירופה במלחמת העולם השנייה 
21
הקורפוס ההררי ה-15 (ורמאכט)

**הקורפוס ההררי ה-15** (בגרמנית: **XV. Gebirgs-Armeekorps**) היה קורפוס הררי של הורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
הקורפוס הוקם ב-25 באוגוסט 1943 על בסיס מפקדת הכוחות הגרמניים בקרואטיה, בשם "הקורפוס ההררי ה-15", והועמד תחת פיקוד רודולף ליטרס.

הקורפוס פעל ברחבי המדינה העצמאית של קרואטיה נגד הפרטיזנים בפיקודו של טיטו, כחלק ארמיית הפאנצר השנייה במסגרת קבוצת ארמיות F. ב-1 בנובמבר 1943 מונה ארנסט פון לייזר למפקד הקורפוס, וב-20 ביולי 1944 החליפו גוסטב פהן, שפיקד על הקורפוס עד סוף המלחמה.

## מפקדים
* רודולף ליטרס (25 באוגוסט 1943 - 1 בנובמבר 1943)
* ארנסט פון לייזר (1 בנובמבר 1943 - 20 ביולי 1944)
* גוסטב פהן (20 ביולי 1944 - 8 במאי 1945)

## סדר הכוחות
### ספטמבר 1943
בספטמבר 1943 כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
* הדיוויזיה ה-264
* הדיוויזיית היגר ה-114
* הדיוויזיה ה-373 (הקרואטית)
* דיוויזיית הקוזקים של האס אס ה-1

### 20 ביולי 1944
ב-20 ביולי 1944 כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
* הדיוויזיה ה-264
* הדיוויזיה ה-373 (הקרואטית)
* רגימנטים 1 ו-4 מדיוויזיית הפאנצרגרנדיר ברנדנבורג
* הרגימנט הממונע ה-92

## קישורים חיצוניים
* הקורפוס ההררי ה-15 באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית

קטגוריה:זירת מזרח אירופה במלחמת העולם השנייה 
15
הקורפוס ה-16 (ורמאכט)

**הקורפוס ה-16** (בגרמנית: **XVI. Armeekorps**) היה קורפוס שריון של הורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
### הקמה ראשונה
הקורפוס הוקם בברלין ב-4 בפברואר 1938 בשם "הקורפוס ה-16", והועמד תחת פיקוד היינץ גודריאן, וב-24 בנובמבר 1938 החליפו אריך הפנר.

במהלך הפלישה לפולין, פעל הקורפוס כחלק מהארמייה העשירית בפיקודו של ולטר פון רייכנאו, וכלל את דיוויזיות הפאנצר ה-1 וה-4, והדיוויזיות ה-14 וה-31. הקורפוס השתתף בקרב בעיירה מורקה, ב-1 בספטמבר 1939, ועוכב על ידי הכוחות הפולנים מבלי שהצליחה לפרוץ את קווי ההגנה, אולם, אף על פי כן היו אנשיו בין הראשונים שפרצו את הגנת ורשה, והביאו לנסיגת הכוחות הפולנים אל מחוץ לוורשה.

במהלך המערכה על צרפת, פעל הקורפוס כחלק מהארמייה השישית בפיקודו של ולטר פון רייכנאו, וכלל את דיוויזיות הפאנצר ה-3 וה-4. הקורפוס השתתף בכיבוש בלגיה, ולחם בקרב ז'מבלו. בהמשך פעל הקורפוס במהלך מבצע אדום, כחלק מהארמייה השישית.

ב-17 בפברואר 1941 הפך הקורפוס לארמיית הפאנצר הרביעית.

### הקמה שנייה
ב-16 ביולי 1944 הוקם הקורפוס ה-16 מחדש, ולמפקדו מונה פיליפ קלפל. הקורפוס לחם כחלק מהארמייה ה-16 במסגרת קבוצת ארמיות צפון. ב-20 באוקטובר 1944 מונה הורסט פון מלנתין למפקד הקורפוס, וב-21 בנובמבר 1944 מונה פיליפ קלפל שוב למפקד הקורפוס. ב-16 בדצמבר 1944 מונה ארנסט-אנטון פון קרוסיג למפקד הקורפוס, ופיקד עליו במהלך הקרבות כחלק מקבוצת ארמיות קורלנד. ב-15 במרץ 1945 החליפו גוטפריד ובר, שפיקד על הקורפוס עד לכניעת כל הכוחות הגרמנים בכס קורלנד בסוף המלחמה.

## מפקדים
### הקמה ראשונה
* היינץ גודריאן (4 בפברואר 1938 - 24 בנובמבר 1938)
* אריך הפנר (24 בנובמבר 1938 - 17 בפברואר 1941)

### הקמה שנייה
* פיליפ קלפל (16 ביולי 1944 - 20 באוקטובר 1944)
* הורסט פון מלנתין (20 באוקטובר 1944 - 20 בנובמבר 1944)
* פיליפ קלפל (20 בנובמבר 1944 - 16 בדצמבר 1944)
* ארנסט-אנטון פון קרוסיג (16 בדצמבר 1944 - 15 במרץ 1945)
* גוטפריד ובר (15 במרץ 1945 - 8 במאי 1945)

## [[סדר הכוחות]]
### המערכה בפולין
במערכה בפולין כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
* דיוויזיית הפאנצר ה-1
* דיוויזיית הפאנצר ה-4
* הדיוויזיה ה-14
* הדיוויזיה ה-31

### המערכה בצרפת
במערכה על צרפת כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
* דיוויזיית הפאנצר ה-3
* דיוויזיית הפאנצר ה-4
* הדיוויזיה ה-62

### 8 במאי 1945
ב-8 במאי 1945 כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
* דיוויזיית הלופטוואפה ה-21
* הדיוויזיה ה-81
* הדיוויזיה ה-300
* הדיוויזיה ה-218
* הדיוויזיה ה-205

## קישורים חיצוניים
* הקורפוס ה-16 באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית

קטגוריה:זירת מזרח אירופה במלחמת העולם השנייה 
קטגוריה:זירת מערב אירופה במלחמת העולם השנייה 
16
16
LG G5

**LG G5** (בתעתיק לעברית: **אל-ג'י ג'י 5**) הוא טלפון חכם שפותח על ידי חברת LG. המכשיר הוכרז ב-21 בפברואר 2016 בכנס MWC כיורשו של LG G4. ה-G5 הוא נבדל מקודמיו בשני מאפיינים עיקריים - גופו עשוי מאלומיניום (לעומת פלסטיק) ויש בו דגש על מודולריות: חלקו התחתון של המכשיר המכיל את הסוללה ניתן לשליפה מהמכשיר, ולהחלפה במודולים אחרים המאפשרים פונקציות נוספות, כגון מודול המאפשר אחיזה נוחה יותר לצורך צילום או מודול המאפשר האזנה לקול באיכות גבוהה.

לפי דיווח עיתון "Korea Times" החברה הודתה כי המכשיר נכשל במכירות. ברבעון השני של 2016 נמכרו 2.2 מיליון יחידות, בעוד הצפי היה 3 מיליון יחידות. בעקבות הכישלון ביצעה החברה שינויים בצמרת חטיבת המובייל.

## תכונות
### חומרה
ל-G5 שלדה מלבנית עשויה אלומיניום, עם פינות מעוגלות. בגבו בליטה קלה באזור המצלמה ובחלקו התחתון מחבר USB-C. בניגוד לקודמיו בסדרה, כפתורי הווליום הועברו מגב המכשיר לצידו השמאלי, אך כפתור ההדלקה העגול, שכעת מכיל גם קורא טביעות אצבעות, נשאר מאחור.

חלקו התחתון של המכשיר ניתן לניתוק לצורך החלפת סוללה או החלפת מודול. את הסוללה ניתן לנתק ולחבר לכל מודול בנפרד.

במכשיר ערכת שבבים Snapdragon 820 מתוצרת קוואלקום עם 4&#x20;ג'יגה בייט זיכרון מהיר ו-32&#x20;ג'יגה בייט של אחסון פנימי הניתן להרחבה באמצעות כרטיס Micro-SD. ל-G5 מסך IPS בגודל 5.3 אינץ' ברזולוציית 1440p.במכשיר שלוש מצלמות: מצלמת 16 מגה-פיקסל מצלמה ראשית, מצלמת 8 מגה-פיקסל המאפשרת צילום בזווית רחבה של 135 מעלות, ומצלמה נוספת בקדמת המכשיר. כמו ב-G4, המצלמה האחורית מספקת גם היא חיישן ספקטרום ופוקוס תת-אדום אוטומטי.

גרסה נוספת של המכשיר, **LG G5 SE**, הנמכר בשווקים נבחרים, בעלת ערכת שבבים סנאפדרגון 652 וכוללת רק 3&#x20;ג'יגה בייט של זיכרון מהיר.

### תוכנה
הטלפון מגיע עם מערכת ההפעלה אנדרואיד 6.0 "מרשמלו". במכשיר לא ניתן להסיר קיצורי דרך של אפליקציות מהמסך הראשי מבלי להסיר אותן לחלוטין, כיוון שבמסך הבית של המכשיר אין מגירת יישומים, ובמקומה כל היישומים נמצאים על המסך הראשי, בדומה ל-iOS. המכשיר מאפשר מצב "דולק תמיד" המציג שעון והודעות על המסך גם כאשר המכשיר במצב המתנה.

## אביזרים

יחד עם המכשיר הושקו שורה של אביזרים בשם "חברים", כולל משקפי מציאות מדומה חוטיים בשם LG 360 VR (אשר מתחברים למכשיר באמצעות מחבר ה-USB Type-C), מצלמת LG 360 המאפשרת צילום ב-360 מעלות, ו-LG Rolling Bot, מצלמה הממוקמת על רובוט בצורת כדור הניתן לשליטה ותנועה מרחוק. אביזרים אלו כולם מנוהלים באמצעות יישום ייעודי במכשיר.

שני אביזרים המנצלים את מודולריות המכשיר נחשפו גם כן: "LG Cam Plus" אביזר המוסיף ידית אחיזה לחלקו האחורי של המכשיר, המשלבת כפתורים פיזיים לתפעול המצלמה, גלגלת זום וכמו כן סוללה נוספת. "LG Hi-Fi Plus" cשיתוף פעולה עם Bang & Olufsen אשר מוסיף ממיר אות קול מאנלוגי לדיגיטלי, מגבר ותמיכה בהזרמת אודיו, המגיע יחד עם אוזניות H3 של B&O Play.

## קישורים חיצוניים

* 
* סיקור LG G5 בעברית

* קבוצת הפייסבוק של LG G5 ISRAEL דיון ותמיכה
* הטלפון שגרם להפסדים: G5 גרר את התוצאות של LG עמוק מטה, באתר TGSPOT, 26 בינואר 2017

## הערות שוליים

קטגוריה:מכשירי אנדרואיד
קטגוריה:טלפונים חכמים מסדרת G של LG
קטגוריה:מכשירים שהושקו ב-2016
משה עמאר (פרופסור)

הרב פרופ' אמריטוס **משה עמאר** (נולד ב-1946) הוא מומחה לפאליאוגרפיה עברית של ימי-הביניים ויושב ראש מכון "אורות יהדות המגרב".

## ביוגרפיה
נולד במרוקו בשנת 1946 ועלה לישראל בשנת 1963. בעל השכלה תורנית וכללית רחבה. בוגר ישיבות גבוהות בחוץ-לארץ ובארץ. מוסמך לרבנות ובעל כושר לרב עיר מטעם הרבנות הראשית לישראל.
בעל תואר דוקטור מאוניברסיטת בר-אילן בפילוסופיה, בתלמוד ובתולדות עם ישראל. מומחה לפאליאוגרפיה עברית של ימי הביניים. נמנה גם עם חוקריה של אוניברסיטת בר-אילן במסגרת המכון לחקר היהדות במזרח. משמש גם מרצה בכיר במכללה האקדמית אשקלון.

בנוסף חבר בוועדות אקדמיות וציבוריות של ארגונים ומוסדות העוסקים ביהודי ספרד, ארצות המזרח וצפון אפריקה.

מיוזמי הקמת בית-המדרש 'מרחב' שליד 'ממזרח שמש' בירושלים, ונמנה עם המרצים בתחומי ההלכה ותולדות הפסיקה והפוסקים.

ההדיר ספרים מכתבי יד, ופרסם מחקרים ומאמרים רבים בתחומי התמחותו.

נשוי ואב לשבעה.

## פרסים בהם זכה
* פרס חכמת-ישראל ע"ש ד"ר יוסף בורג, מטעם ארגון המועצות האזוריות ואוניברסיטת בר-אילן.
* פרס גאון, מטעם תנועת 'ביחד' (פעמיים).
* פרס ע"ש ד"ר יעקב הרצוג, מנכ"ל משרד ראש הממשלה.
* פרס עיריית ירושלים למורשת העדות ודברי ימיהן של הגלויות השונות.
* פרס משרד החינוך והתרבות לספרות.
* פרס ראש הממשלה.

## קישורים חיצוניים
* ביוגרפיה מתוך אתר אורות יהדות מגרב
* 
* 
* 

**מהרצאותיו**:
* שיעורו בנושא רבי חיים בן עטר, באתר יוטיוב
* על מועצות הרבנות במרוקו ובישראל, באתר יוטיוב
* מליל הסדר עד ליל המימונה, באתר יוטיוב
* ערב עיון רבי יצחק אביחצירא זצ"ל ה'תשע"ד, באתר יוטיוב

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי מרוקו
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בר-אילן: תלמוד ותורה שבעל-פה
קטגוריה:חוקרי תקופת המשנה והתלמוד
קטגוריה:רבנים מרוקאים ישראלים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:רבנים פרופסורים
קטגוריה:חוקרי יהדות מרוקו
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1946
אוגיסט הירשאואר

גנרל של דיוויזיה **אנדרה אוגיסט אדוורד הירשאואר** (בצרפתית: **André Auguste Édouard Hirschauer**; 16 ביוני 1857 – 27 בדצמבר 1943) היה מפקד בכיר בצבא צרפת במלחמת העולם הראשונה.

## ביוגרפיה
### תחילת דרכו
הירשאואר נולד ב-16 ביוני 1857 בעיר סינט-אבול שבקיסרות הצרפתית השנייה. בשנת 1871 בעקבות מלחמת צרפת–פרוסיה, סופחה העיר לקיסרות הגרמנית, ומכיוון שמשפחתו בחרה לשמור על אזרחותה הצרפתית, היא אולצה לעקור לקאלה. בשנת 1874 התגייס לצבא צרפת, ולמד באקול פוליטקניק. הוא שרת באלג'יריה בשנת 1881, וב-1 באפריל 1904 הוא מונה למפקד הראשון של בטליון ההנדסה ה-25. הוא היה אחד מאבות חיל האוויר הצרפתי. במהלך פרשת דרייפוס, הוא היה מהקצינים שהאמינו באשמתו של אלפרד דרייפוס, ואף הסכים להעיד נגדו במשפט הערעור.

### מלחמת העולם הראשונה

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה בשנת 1914 הועלה הירשאואר לדרגת גנרל של דיוויזיה, והיה לסגנו של ז'וזף גליאני. בתחילת המלחמה הוא מילא בצבא תפקידי מטה, אולם בסופו של דבר התקבלו הפצרותיו לצאת לחזית, וב-31 בדצמבר של אותה שנה הוא קיבל פיקוד על הדיוויזיה ה-63. הוא פיקד על הדיוויזיה במהלך קרב האורסק ובקרב שמפאן השני. ב-20 ביוני 1916 קיבל פיקוד על הקורפוס ה-18, ופיקד עליו עד 22 באוגוסט 1917 עת קיבל פיקוד על הקורפוס ה-9. הוא לקח חלק בקרב ורדן.

ב-11 בדצמבר 1917 הוא קיבל פיקוד על הארמייה השנייה, ופיקד עליה עד 22 בנובמבר 1918.

### אחריתו
לאחר המלחמה הוא מונה למושל של שטרסבורג שנכבשה מחדש מידי גרמניה, ולאחר מכן הועבר לכוחות המילואים. הוא פרש מהצבא בשנת 1919. הייתה לו קריירה פוליטית קצרה במפלגת האיחוד הרפובליקני של לורן. הוא מת ב-27 בדצמבר 1943 בוורסאי שתחת הכיבוש הנאצי.

## קישורים חיצוניים

* אוגיסט הירשאואר 

קטגוריה:אנשי צבא צרפתים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מפקדי ארמיות בצבא צרפת במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מפקדי גייסות בצבא צרפת במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה: אישים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1857
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1943
הקורפוס ה-21 (ורמאכט)

**הקורפוס ה-21** (בגרמנית: XXI. Armeekorps) היה קורפוס של הורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
הקורפוס הוקם ב-10 באוגוסט 1939 בשם "הקורפוס ה-21", והועמד תחת פיקוד ניקולאוס פון פאלקנהורסט.

במהלך הפלישה לפולין, פעל הקורפוס כחלק מהארמייה השלישית בפיקודו של גאורג פון קיכלר, וכלל את הדיוויזיות ה-21 וה-228. ב-1 במרץ 1940 הפך הקורפוס לקבוצת הארמייה ה-21, והוטל עליה לכבוש את נורווגיה.

## סדר הכוחות
### המערכה בפולין
במערכה בפולין כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
* הדיוויזיה ה-21
* הדיוויזיה ה-228

## קישורים חיצוניים
* הקורפוס ה-21 באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית

קטגוריה:זירת מזרח אירופה במלחמת העולם השנייה 
21
שלמה אישון

הרב **שלמה אישון** (נולד ב-6 באפריל 1960) הוא רב ישראלי ופוסק העומד בראש מכון כת"ר לכלכלה על פי התורה וחוקר תורני למשפט עברי, משמש כרב מזרח העיר רעננה, ודיין בבית הדין של ארץ חמדה גזית.

## ביוגרפיה
אביו, משה אישון היה עיתונאי ועורך עיתון הצופה.

בשנת 1978 התחיל את לימודיו בישיבת מרכז הרב וב-1986 הצטרף כחוקר במכון הלכה ברורה. באותה שנה הוסמך לרבנות על ידי הרבנות הראשית לישראל ומאוחר יותר, קיבל כושר לכהן כרב עיר. שירת בחיל התותחנים, ואחר כך כרב צבאי בחיל האוויר.

בעל תואר שני במשפטים מאוניברסיטת בר-אילן.

ב-1990 מונה לרב קהילה ברעננה. משנת 1999 הרב אישון מכהן כרב השכונה של מזרח רעננה, ואחראי על מספר מחלקות ברבנות העיר.

בנוסף, מאז 2008 מכהן כאב בית דין בבית הדין של ארץ חמדה גזית.

הרב אישון שימש כחוקר במחלקה למשפט עברי במשרד המשפטים בין 1991 - 1998.

ב-1993 ייסד, יחד עם הרב יצחק בזק, את מכון כת"ר לכלכלה על פי התורה. כיום הוא עומד בראש המכון ובפרט משמש כראש צוות המחקר. במסגרת המכון פורסמו שלושה עשר ספרים הלכתיים הקרויים 'כתר', הנוגעים לכלכלה על פי התורה. הרב אישון משמש כעורך הראשי של הספרים ומכותביה של הסדרה.

משנת 1996 עד שנת 2008 עמד בראש כולל אברכים בישיבת חברותא, בכפר בתיה. בעבר לימד גם במכון הגבוה לתורה באוניברסיטת בר-אילן, במכללה ירושלים ובמכללת אורות ישראל. כיום הוא מרצה במסגרת מת"ן השרון.

הרב אישון פרסם מאמרים בכתבי העת "תחומין", "צוהר" ו"אמונת עתיך". משנת תשס"ט (2009) עד שנת תשע"ד (2014) ענה על שש מאות שאלות ותשובות באתר מורשת. בעקבות פרוץ נגיף הקורונה פרסם "שו"ת ימי הקורונה".

נשוי ומתגורר ברעננה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* תשובות שהרב אישון כתב ליותר משש מאות שאלות שנשאל בנושא מסחר וצרכנות כהלכה, באתר מורשת.
* מאמרים שנכתבו על ידי הרב שלמה אישון באתר "דין תורה" של מכון משפטי ארץ
* מאות שאלות שהשיב באתר כת"ר.
* מאות שיעורים מערוץ היוטיוב.
* 
* שיעוריו בערוץ מאיר.
* שיעוריו במכון הגבוה לתורה.
* פסקי דין של הרב שלמה אישון מבית הדין 'ארץ חמדה, אתר תקדין.
* כל הכתבות על הרב שלמה אישון, באתר ערוץ 7
* ראיונות וכתבות עם הרב שלמה אישון, רדיו קול חי.
* ראיונות וכתבות עם הרב שלמה אישון, אתר סרוגים.
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי ישיבת מרכז הרב
קטגוריה:תלמידי הרב אברהם אלקנה שפירא
קטגוריה:ראשי מכוני מחקר תורניים
קטגוריה:רעננה: רבנים
קטגוריה:ראשי כולל אברכים ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן: משפטים
קטגוריה:רבני הציונות הדתית בישראל
קטגוריה:רבני צהר
קטגוריה:דייני רשת ארץ חמדה גזית
קטגוריה:חוקרי משפט עברי
קטגוריה:חוקרי יהדות ישראלים
קטגוריה:מכון הלכה ברורה
קטגוריה:רבנים צבאיים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1960
הקורפוס ה-22 (ורמאכט)

**הקורפוס ה-22** (בגרמנית: **XXII. Armeekorps**), היה קורפוס של הורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
הקורפוס הוקם ב-26 באוגוסט 1939 בשם "הקורפוס ה-22", והועמד תחת פיקוד אוואלד פון קלייסט.

במהלך הפלישה לפולין, פעל הקורפוס כחלק מהארמייה ה-14 בפיקודו של וילהלם ליסט, וכלל את הדיוויזיה ההררית ה-2. ב-5 במרץ 1940 הפך הקורפוס לקבוצת הפאנצר קלייסט, שפעלה במערכה על צרפת, והפכה ב-16 בנובמבר 1940 לארמיית הפאנצר הראשונה.

## סדר הכוחות
### המערכה בפולין
במערכה בפולין כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
* הדיוויזיה ההררית ה-2

### המערכה בצרפת
במערכה על צרפת כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
* הקורפוס הממונע ה-14
* הקורפוס הממונע ה-19
* הקורפוס הממונע ה-41

### מבצע אדום
במהלך **מבצע אדום** כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
* הקורפוס הממונע ה-14
* הקורפוס הממונע ה-16

## ראו גם
* ארמיית הפאנצר הראשונה

## קישורים חיצוניים
* הקורפוס ה-22 באתר lexikon-der-wehrmacht 

22
ביורן אנדרסון

**ביורן אנדרסון** (בשוודית: **Björn Andersson**, נולד ב-20 ביולי 1951 בפרסטורפ שבשוודיה) הוא כדורגלן עבר שוודי ששיחק בעיקר באוסטרס השוודית ובבאיירן מינכן מהבונדסליגה בעמדת הבלם. אנדרסון היה חלק משתי זכיות של באיירן מינכן בגביע אירופה לאלופות. לאנדרסון 28 הופעות במדי נבחרת שוודיה, עמה השתתף במונדיאל 1974.

## קריירת מועדונים
אנדרסון החל בשנת 1970 את קריירת הבוגרית באוסטרס השוודית, שם שיחק ארבע עונות והפגין יכולת הגנתית גבוהה, שהקנתה לו מקום בסגל נבחרת שוודיה. בשנת 1974 עזב אנדרסון את אוסטרס לאחר שערך במדיה 101 הופעות ליגה, וחתם בשורות אלופת אירופה הטרייה באיירן מינכן, שם הצטרף לחברו לנבחרת שוודיה קוני טורסטנסון. בעונתו הראשונה בקבוצה, 1974/75, ערך אוסטרס 18 הופעות ליגה, והקבוצה סיימה את העונה רק במקום העשירי, לאחר שלוש זכיות רצופות באליפות. למרות זאת, באיירן מינכן שמרה על תוארה כאלופת אירופה, לאחר שניצחה בגמר גביע אירופה לאלופות 1975 את לידס יונייטד בתוצאה 2-0. אנדרסון פתח בגמר זה, אך הוחלף כבר בדקה הרביעית על ידי זפ וייס בגין פציעה. בעונת 1975/76 ערך אנדרסון שש הופעות ליגה בלבד, ובאיירן מינכן סיימה שלישית, אך זכתה בפעם השלישית ברציפות בגביע אירופה לאלופות, לאחר שניצחה במשחק הגמר את סנט אטיין בתוצאה 1-0. אנדרסון לא שיחק בגמר זה. עונת 1976/77 הייתה האחרונה של אנדרסון בבאיירן מינכן. בעונה זו ערך 23 הופעות ליגה, והקבוצה סיימה במקום השביעי. בתום עונה זו עזב אנדרסון את באיירן מינכן, וחזר לאוסטרס, שם שיחק שתי עונות נוספות. לאחר מכן שיחק במועדונים השוודים מרקרידס וולנטונה, בשניהם גם נשא תפקידי אימון במקביל. בשנת 1983 פרש אנדרסון ממשחק פעיל.

## קריירה בינלאומית
אנדרסון ערך את הופעת הבכורה במדי נבחרת שוודיה בשנת 1972. אנדרסון נכלל בסגל השוודי למונדיאל 1974, ופתח במרבית המשחקים של הנבחרת, שהודחה בתום שלב הבתים השני של הטורניר. בשנת 1977 ערך אנדרסון את הופעתו ה-28 והאחרונה במדים הלאומיים.

## קריירת אימון
בשנת 1995 החל אנדרסון לאמן את קבוצת הנוער של באיירן מינכן, ועסק בתפקיד זה במשך 14 שנים רצופות. לאחר מכן היה עוזר מאמן במועדון השוודי האסלהולם, והחל משנת 2014 הוא עובד עם שחקני נוער במועדון השוודי האלמיה.

## תארים
עם באיירן מינכן:
* גביע אירופה לאלופות (2): 1974/75, 1975/76
* הגביע הביניבשתי: 1976

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים שוודים
קטגוריה:בלמי כדורגל שוודים
קטגוריה:מאמני כדורגל שוודים
קטגוריה:כדורגלני באיירן מינכן
קטגוריה:כדורגלני נבחרת שוודיה
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1974
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1951
החזית הצפון-מערבית (האימפריה הרוסית)

**החזית הצפון-מערבית** (ברוסית: **Северо-Западный фронт**) של צבא האימפריה הרוסית, הייתה חזית רוסית שפעלה במלחמת העולם הראשונה.

## היסטוריה
החזית הוקמה עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה בשנת 1914, ולמפקדה מונה יאקוב ז'ילינסקי. החזית פלשה לפרוסיה המזרחית, ושתי הארמיות הקדמיות שלה, הראשונה והשנייה הובסו בקרב טננברג ובקרב הראשון על האגמים המזוריים. החזית השתתפה בנסיגה הגדולה, ובאוגוסט 1915 פוצלה לשתי חזיתות נפרדות: החזית הצפונית והחזית המערבית.

## סדר כוחות
* הארמייה הראשונה
* הארמייה השנייה
* הארמייה העשירית
* הארמייה החמישית
* הארמייה ה-12
* הארמייה השלישית
* הארמייה הרביעית
* הארמייה ה-13

## מפקדים
* גנרל יאקוב ז'ילינסקי (19 ביולי 1914 - 3 בספטמבר 1914)
* גנרל ניקולאי רוזקי (3 בספטמבר 1914 - 17 במרץ 1915)
* גנרל מיכאיל אלכסייב (17 במרץ 1915 - 4 באוגוסט 1915)
קטגוריה:חזיתות האימפריה הרוסית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:החזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה
ז'אן פול זימבריס

**ז'אן-פול זימבריס** (נולד ב-25 במאי 1953) הוא מתופף ומעבד מוזיקלי ישראלי. ידוע בעיקר כמתופף של להקת טנגו ושל החברים של נטאשה.

## ביוגרפיה
זימבריס נולד בתוניס שבתוניסיה. כשהיה בן 10 עברה המשפחה לצרפת ובשנת 1969 עלתה לישראל. המשפחה התגוררה בשכונת הקטמונים בירושלים. ב-1973, לאחר מלחמת יום הכיפורים, נסע לגרמניה וחזר לארץ ב-1978. עם זאת המשיך לשמור על קשר מוזיקלי והשתתף כמעבד, מתופף וכלי הקשה באלבומו של יגאל בשן "יש לי ציפור קטנה בלב", אלבום ייחודי ששילב להיטי פופ עם שירים תימניים מסורתיים בעיבוד עכשווי. בשנת 1983 ייסד עם מיקי שביב את להקת טנגו שפעלה עד 1987, הוציאה שני אלבומים ("סידור קבוע" ו"אמונה שלמה") ונחלה הצלחה רבה. בשנת תשמ"ה זכתה הלהקה בתואר להקת השנה של רשת ג'.

ב-1987 השתתף בהקלטות האלבום "דרך ארץ" של גידי גוב והיה שותף לעיבודים המוזיקליים.

בשנת 1990 הצטרף ללהקת החברים של נטאשה בה היה פעיל עד התפרקותה באמצע שנות התשעים והשתתף באלבומים שינויים בהרגלי הצריחה ורדיו בלה בלה).

זימבריס הוא נגן מבוקש, אשר השתתף באלבומים של אלון אוליארצ'יק, חוה אלברשטיין, אסף אמדורסקי, אריק איינשטיין, מאיר אריאל, דפנה ארמוני, שלמה ארצי, דורי בן זאב, יוסי בנאי, אביתר בנאי, מאיר בנאי, עמיר בניון, הראלה בר, דויד ברוזה, יגאל בשן (כחלק מלהקת "חברים טובים"), מיקי גבריאלוב, גידי גוב, ריקי גל, נורית גלרון, מזי כהן, שלמה גרוניך, ארקדי דוכין, סי היימן, אריאל זילבר, שלום חנוך, שלמה יידוב, שימי תבורי, מתי כספי, דני ליטני, אחינועם ניני, אריק סיני, גלי עטרי, יהודה פוליקר, רמי פורטיס, ברי סחרוף, יהודית רביץ, דני רובס, פבלו רוזנברג, ריטה, יהודה עדר, שלומי שבת, אסתר שמיר ובועז שרעבי.

ב-1999 הפיק מוזיקלית ועיבד (יחד עם דודי רוזנטל) את שירי אלבומו של יגאל בשן "תלוי רק בך". ב-2001 הפיק את האלבום של יפעת בן דרור וניגן בו.

זימבריס הודה כי לאורך שנים רבות השתמש בסמים, ובשל כך נקלע למצוקה כלכלית, עד שבשנת 2005 עזב לארצות הברית כשהוא מחוסר כל. בשנת 2007 חזר לישראל ושב לנגן עם זמרים שונים.

שיחק בסרט "מצב החסה" של גור בנטביץ'.

כיום הוא מתופף בהופעותיו של אביתר בנאי.

## חיים אישיים
זימבריס גרוש בשנית. מאשתו הראשונה, ג'יזל, יש לו שתי בנות. אחותו היא השחקנית קטיה זימבריס.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מתופפים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי תוניסיה
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1953
קרול (סרט)

**קרול** (באנגלית: **Carol**) הוא סרט קולנוע אמריקאי/בריטי מסוגת דרמה בבימויו של טוד היינס. תסריט הסרט נכתב על ידי פיליס נאגי, והוא מבוסס על הספר "The Price of Salt" של פטרישה הייסמית'. בסרט משחקים קייט בלאנשט, רוני מארה, שרה פולסון, קורי מייקל סמית', ג'ייק לייסי וקייל צ'נדלר. עלילת הסרט מתרחשת בתחילת שנות ה-50 בניו יורק ומגוללת את סיפורו של רומן בין שתי נשים במעמדות ובגילאים שונים.

הסרט התחרה על פרס דקל הזהב בפסטיבל קאן בשנת 2015, וזכה בפרס השחקנית הטובה ביותר עבור משחקה של מארה. הסרט גם היה מועמד לשישה פרסי אוסקר, חמישה פרסי גלובוס הזהב ותשעה פרסי באפט"א.

## קישורים חיצוניים
250px|ממוזער|ימין|טוד היינס, קייט בלאנשט ורוני מארה בפסטיבל קאן - 2015

* 
**ביקורות**
* יעל שוב, "קרול": מבוים מבריק ומשוחק מעולה, באתר Time Out ישראל, 7 בינואר 2016

קטגוריה:זוכי הפרס העולמי לפסקול: בחירת הקהל
קטגוריה:יצירות זוכות פרס התקשורת של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה
קטגוריה:סרטי חג המולדששש
קטגוריה:סרטים המבוססים על רומנים אמריקאים
קטגוריה:סרטים שצולמו בקנטקי
קטגוריה:סרטים עם מוזיקה מאת קרטר בורוול
קטגוריה:סרטי דרמה רומנטית אמריקאיים
הקורפוס השביעי (ורמאכט)

**הקורפוס השביעי** (בגרמנית: **VII. Armeekorps**) היה קורפוס של הורמאכט שלחם במלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
### הקמה ראשונה
הקורפוס הוקם במינכן ב-1 באוקטובר 1934 בשם "הקורפוס השביעי", ולמפקדו מונה וילהלם אדם. ב-1 באוקטובר 1935 מונה ולטר פון רייכנאו למפקד הקורפוס, וב-4 בפברואר 1938 הוחלף על ידי אויגן פון שוברט.

בפרוץ המלחמה היה פון שוברט מפקד הקורפוס ה-7 שהיה בעתודת קבוצת ארמיות דרום, ופיקד עליו בפלישה לפולין. במהלך המערכה על צרפת לחם הקורפוס כחלק מהארמייה ה-16 במסגרת קבוצת ארמיות A, וב-25 באוקטובר 1940 מונה וילהלם פהרמבאכר למפקד הקורפוס. במהלך מבצע ברברוסה לחם הקורפוס כחלק מהארמייה הרביעית במסגרת קבוצת ארמיות מרכז, ובמהלך הקרב על מוסקבה לחם הקורפוס כחלק מארמיית הפאנצר הרביעית. ב-8 בינואר 1942 מונה ארנסט-אברהרד הל למפקד הקורפוס, וביוני 1942 הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה השנייה, ובין היתר השתתף עימה בקרב קורסק. באוגוסט 1943 הועבר הקורפוס תחת פיקוד ארמיית הפאנצר הרביעית, וב-5 באוקטובר 1943 מונה אנטון דוסטלר למפקד הקורפוס. ב-30 בנובמבר 1943 חזר ארנסט-אברהרד הל לפקד על הקורפוס, ובינואר 1944 הועבר הקורפוס תחת פיקוד ארמיית הפאנצר הראשונה, ולחם עימה בקרב קורסון-צ'רקאסי. במרץ 1944 הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה השמינית, וביוני הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה השישית. באוגוסט 1944 כותר הקורפוס, יחד עם היחידות האחרות של הארמייה השישית, על ידי כוחות הצבא האדום, במסגרת המתקפה הסובייטית בשטח רומניה (מבצע יאשי-קישינב), והושמד לאחר לחימה קשה.

### הקמה שנייה
ב-18 בדצמבר 1944 הוקם הקורפוס השביעי מחדש על בסיס הדיוויזיה ה-49, והוגדר כקורפוס פאנצר, ולמפקדו מונה מורטימר פון קסל. הקורפוס פעל כחלק מהארמייה השנייה במסגרת קבוצת הארמיות ויסלה, ולאחר מכן היה בעתודת הOKH עד סוף המלחמה.

## מפקדים
### הקמה ראשונה
* וילהלם אדם (1 באוקטובר 1934 - 1 באוקטובר 1935)
* ולטר פון רייכנאו (1 באוקטובר 1934 - 4 בפברואר 1938)
* אויגן פון שוברט (4 בפברואר 1938 - 1 בפברואר 1940)
* גוטהרד היינריצי (1 בפברואר 1940 - 9 באפריל 1940)
* אויגן פון שוברט (9 באפריל 1940 - 25 באוקטובר 1940)
* וילהלם פהרמבאכר (25 באוקטובר 1940 - 8 בינואר 1942)
* ארנסט-אברהרד הל (8 בינואר 1942 - 5 באוקטובר 1943)
* אנטון דוסטלר (5 באוקטובר 1943 - 30 בנובמבר 1944)
* ארנסט-אברהרד הל (30 בנובמבר 1944 - אוגוסט 1944)

### הקמה שנייה
* מורטימר פון קסל (18 בדצמבר 1944 - 8 במאי 1945)

## סדר הכוחות
### המערכה בפולין
במערכה בפולין כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
* הדיוויזיה ה-27
* הדיוויזיה ה-68

### המערכה בצרפת
במערכה על צרפת כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
* הדיוויזיה ה-36
* הדיוויזיה ה-68

### מבצע ברברוסה
במבצע ברברוסה כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
* הדיוויזיה ה-7
* הדיוויזיה ה-23
* הדיוויזיה ה-258
* הדיוויזיה ה-268

### קרב קורסון-צ'רקאסי
בקרב קורסון-צ'רקאסי כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
* הדיוויזיה ה-34
* הדיוויזיה ה-95
* הדיוויזיה ה-198

### 26 בינואר 1945
ב-26 בינואר 1945 כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
* דיוויזיית גרוסדויטשלנד
* דיוויזיית הפאנצר ה-24
* הדיוויזיה ה-299
* דיוויזיית הפאנצרגרנדיר ה-18
* הדיוויזיה ה-23

## קישורים חיצוניים
* הקורפוס ה-7 באתר lexikon-der-wehrmacht 

## הערות שוליים

קטגוריה:זירת מזרח אירופה במלחמת העולם השנייה 
7
קורפוס 7
איגור אולשנצקי

**איגור אולשנצקי** (נולד ב-16 בפברואר 1986 בחארקוב, אוקראינה) הוא מרים משקולות ישראלי. אלוף ישראל (2014–2016) בהרמת משקולות (105+ ק"ג). ייצג את ישראל באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016).

## ביוגרפיה
אולשנצקי עלה לישראל ב-2010 מאוקראינה.

בשנת 2014 השתתף אולשנצקי באליפות אירופה בהרמת משקולות שנערכה בתל אביב, בתחרות זו קבע שיא ישראלי חדש לאחר שדחק 214 ק"ג, שיא אותו שבר לאחר כשנה. ב-2015 הגיע למקום ה-9 באליפות אירופה שנערכה בגיאורגיה ובשנת 2016 הגיע למקום ה-12 באליפות זו שנערכה בנורווגיה.

בעקבות הגעתו למקום ה-12 באליפות אירופה 2016 השיג אלושנצקי את הקריטריון הישראלי לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016), אך נבחרת ישראל לא השיגה כרטיס למשחקים. לאחר פסילת נבחרות רוסיה, בלארוס וקזחסטן קיבלה נבחרת ישראל את הכרטיס ואולשנצקי הצטרף למשלחת הישראלית כחודש לפני פתיחת המשחקים. באולימפיאדה עצמה הניף אולשנצקי 165 ק"ג ודחק 207 ק"ג וסיים במקום ה-17 מתוך 21 מתחרים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מרימי משקולות ישראלים
קטגוריה:מרימי משקולות אולימפיים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי אוקראינה
קטגוריה:עולים בשנות ה-2010
קטגוריה:משתתפים ישראלים באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:מרימי משקולות באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1986
יהודה חיות

**יהודה חיות** (10 באפריל 1946 – 22 בדצמבר 2022) היה גאוגרף ישראלי, שכיהן כפרופסור באוניברסיטת חיפה, מומחה בתכנון מערכות תחבורה ימית ונמלים. כיהן גם כנשיא אוניברסיטת חיפה ויושב ראש ועד ראשי האוניברסיטאות.

## ביוגרפיה
חיות נולד בירושלים, בן אליעזר ומרגלית. גדל בקרית-חיים.

יהודה שירת בצה"ל בסדיר ובמילואים בחטיבת הצנחנים, והשתתף בקרב על ירושלים במלחמת ששת הימים.

בעל תואר ראשון בגאוגרפיה והיסטוריה כללית מאוניברסיטת חיפה, תואר שני בהצטיינות בגאוגרפיה מהאוניברסיטה העברית בירושלים עם התמחות בתכנון עירוני ואזורי, ותואר שלישי באוניברסיטת וושינגטון בארצות הברית בה התמחה בתכנון מערכות תחבורה ימית ונמלים.

ב-1978 מונה למרצה באוניברסיטת חיפה, ב-1983 למרצה בכיר, ב-1988 לפרופסור חבר, ובשנת 1994 לפרופסור מן המניין. כיהן כראש מכון וידרא לחקר הספנות והתעופה ועמית מחקר בכיר, ראש פרויקט תשתיות לאומיות, במוסד שמואל נאמן למחקר מדיניות לאומית. כמו כן שימש ראש מינהל תכנון ואסטרטגיה בחברת צים ונשיא אגודת ידידי המרכז הרפואי רמב"ם.

ב-1992 מונה לסגן נשיא למינהל באוניברסיטת חיפה, מאוקטובר 1993 שימש נשיא בפועל, ומפברואר 1995 עד 2004 כיהן כנשיא האוניברסיטה. בשנים 1997 ו-2003 כיהן כיושב ראש ועד ראשי האוניברסיטאות.

ב-2018 קיבל את אות יקיר העיר חיפה.

נפטר ב-22 בדצמבר 2022 והובא לקבורה בחיפה, בבית הקברות שדה יהושע.

הותיר אחריו בן, בת ונכדים.

## קישורים חיצוניים
* יהודה חיות, באתר אוניברסיטת חיפה
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גאוגרפים ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת וושינגטון
קטגוריה:סגל אוניברסיטת רוד איילנד
קטגוריה:סגל אוניברסיטת חיפה: גאוגרפיה
קטגוריה:נשיאי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות שדה יהושע
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1946
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2022
קרולינה יושצ'יקובסקה

**קרולינה יושצ'יקובסקה** (בפולנית: **Karolina Juszczykowska**; 1898, בודקוב   – 1945) הייתה חסידת אומות העולם מפולין שנרצחה על ידי הנאצים.

## ביוגרפיה
בשנת 1911 עזבה קרולינה יושצ'יקובסקה את פולין ועברה לעבודה בגרמניה, באזור מקלנבורג-מערב פומרניה. בשנת 1916 שבה יושצ'יקובסקה לפולין והתגוררה עם אחותה בחוותה של האחות, שם סייעה לאחותה בעבודה. בשנת 1924 נולדה בתה היחידה, מחוץ לנישואין. בשנת 1934 עברה יושצ'יקובסקה לטומשוב מזובייצקי ועבדה בעבודות תחזוקה בדרכים, בתור עוזרת בית, כובסת ועוד.

### קורותיה בתקופת השואה
בתקופת הכיבוש הנאצי בפולין הייתה יושצ'יקובסקה עובדת של ארגון טודט. בתחילת יוני 1944 פגשה שני צעירים יהודים ברחוב ואלה ביקשו ממנה עזרה. ידועים רק שמותיהם הפרטיים, יאנק ופאול. הם הציעו לה תשלום זעום בתמורה להסתרתם, והיא הסכימה להסתירם למרות שידעה שהיא מסתכנת בעונש מוות שיטילו עליה הגרמנים. כשהייתה יוצאת לעבודתה, היו היהודים נשארים בביתה. 

ב-23 ביולי 1944 פשטה המשטרה על ביתה של יושצ'יקובסקה בטומשוב מזובייצקי ומצאה את שני היהודים מסתתרים במרתף. שני היהודים נורו במקום. יושצ'יקובסקה נעצרה ונחקרה. בחקירתה הכחישה השתייכות לארגון פוליטי או למפלגה כלשהי. 

ב-10 באוגוסט 1944 הועברה יושצ'יקובסקה לכלא בפיוטרקוב טריבונלסקי וב-23 באוגוסט נדונה למוות על ידי בית המשפט המיוחד . למרות שדנו אותה למוות, כתבו שלושת השופטים פניה לרשויות השיפוט בגרמניה בבקשה לחון אותה, עקב סברתם שפעלה מתוך מחסור ויאוש ולא מתוך מוטיבציה אידאולוגית אנטי-נאצית, וכן מכיוון שסברו שהוצאתה להורג לא תהווה גורם מרתיע מכיוון שממילא, כך הניחו, כבר נרצחו רוב היהודים באזור טומשוב מזובייצקי.

עם דחיית בקשתם של השופטים הועברה יושצ'יקובסקה לכלא פרונגסהיים  שבפרנקפורט, ושם הוצאה להורג ב-9 בינואר 1945.

## הכרה והנצחה
בשנת 2011 הכיר יד ושם בקרולינה יושצ'יקובסקה בתור חסידת אומות העולם.

בנאומו בשנת 2012 הזכיר סטיבן הרפר, ראש ממשלת קנדה, את קרולינה יושצ'יקובסקה בתור דוגמה לחסידת אומות העולם שנרצחה כדי להגן על יהודים. חלק מצאצאיה של יושצ'יקובסקה מתגוררים בקורנוול  שבאונטריו, קנדה.

## קישורים חיצוניים
* סיפורה של יושצ'יקובסקה באתר יד ושם.

## הערות שוליים

קטגוריה:חסידי אומות העולם שנרצחו
קטגוריה:פולניות חסידות אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: פולין
קטגוריה:ילידות 1898
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1898
קטגוריה:נפטרות ב-1945
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-1945
פלפל פדרון

**פלפל פדרון** הוא זן מתורבת של פלפלת צ'ילי ממין Capsicum annuum שפותח וגדל באזור העיר פדרון בחבל הארץ גליסיה בצפון ספרד. הפלפלים בגודל קטן-בינוני (כחמישה ס"מ באורכם), וצבעם נע בין ירוק, כתום ואדום, תלוי בזן הספציפי ובתנאי ההבשלה. צורת הפרי מאורכת וחרוטית, עם כתף ישרה וקימוט קל בבשר הפרי.

יחודם של הפלפלים הוא מידת החריפות המשתנה שלהם - רובם בעלי חריפות מתונה למדי, ומיעוטם חריפים למדי (במידת חריפות המשתווה לזו של חלפניו). במקום גידולו קיימות מספר תאוריות הקושרות בין תנאי השמש וההשקיה של הצמח כדרך לנבא את מידת חריפותו, אך דרך ניבוי זו לא הוכחה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סולניים
פדרון