open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
כסלון (מקום מקראי)

**כסלון** הוא שמו של מקום בהר יהודה, ככל הנראה יישוב, אשר נזכר ב, בתיאור הגבול הצפוני של נחלת שבט יהודה: "וְנָסַב הַגְּבוּל מִבַּעֲלָה יָמָּה אֶל הַר שֵׂעִיר וְעָבַר אֶל כֶּתֶף הַר יְעָרִים מִצָּפוֹנָה הִיא כְסָלוֹן וְיָרַד בֵּית שֶׁמֶשׁ וְעָבַר תִּמְנָה". מקום זה נתן את שמו למושב כסלון, השוכן בסמוך לאתר הקדום המזוהה כ**כסלון**.

לפי סברה מקובלת המקום נזכר בצורה משובשת, "כולון", בפסוק החשוב והחסר ברשימת ערי יהודה שבהמשך אותו פרק. פסוק זה שרד רק בתרגום השבעים, לאחר פסוק 59 (נ"ט), ולכן נהוג לסמנו במחקר כפסוק 59ג. להלן שחזור הפסוק העברי המקורי לפי נוסח B של תרגום השבעים (בסוגריים – השחזור לפי נוסח A, במקום שיש הבדל ביניהם): "תקוע ואפרתה היא בית לחם ופעור ועיטם וכּולון(?) וטטם(?) וצובה (שורש) וכרם וגלים וביתר ומנחת ערים אחת-עשרה וחצריהן". השמות הסתומים "כולון" ו"טטם" הם ודאי שיבושים: מקובל להניח כאמור כי כולון הוא שיבוש מכסלון, ו"טטם" הוא אולי שיבוש מנטופה.

## הזיהוי
הזיהוי של כסלון אשר בתיאור גבול יהודה הוא מבוסס. אוסביוס מקיסריה מזכיר את כסלון באונומסטיקון כיישוב אשר היה קיים בתקופתו, תחילת המאה ה-4 לספירה. באזור המתאים לתיאור הגבול שכן הכפר הפלסטיני כסלא, המשמר את השם הקדום. אתר זה נסקר על ידי יוחנן אהרוני, משה דותן ושמואל ייבין, ונמצאו בו שרידים מתקופת הברזל 2 ואילך, דבר המחזק את הזיהוי. לאור כל זאת מקובל גם להניח כי כסלון הוא שם של יישוב מקראי, ולא רק ציון גאוגרפי.

אשר ל"כולון" מתרגום השבעים, ההנחה כי היא שיבוש מהשם כסלון אפשרית, אך לא מוכחת. בעבר הועלתה סברה שיש לקשור את "כולון" עם קאלוניה / קולוניה הערבית, אך ברור שיש לדחות זאת מכל וכל. מקור השם הערבי במושבת חיילים משוחררים (קולוניה) מימי טיטוס, ושמה הקדום היה מוצא, כנזכר בתלמוד.

## כסלון / "כולון" במסגרת רשימת ערי יהודה
"כולון" נמנית כאמור ברשימת ערי יהודה, המתוארכת לתקופה המלוכה המאוחרת. היא חלק מקבוצה 9 ברשימה זו, קבוצה חשובה מאוד בצפון הר יהודה הכוללת את בית לחם. חרף חשיבותה, הקבוצה כולה נשמטה מנוסח המסורה ושרדה רק בתרגום השבעים, בפסוק אותו מציינים כפסוק 59ג. הקבוצה, ובית לחם בראשה, נחשבת כמוקד היישובי של האפרתים, עליהם נמנה דוד המלך. זיהויה של "כולון" עם כסלון עשוי אם כן לשפוך אור על זהותם המשפחתית-שבטית של תושבי כסלון המקראית.

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובי המקרא
קטגוריה:ספר יהושע
קטגוריה:שבט יהודה
קטגוריה:יהודה ושומרון: אתרים ארכאולוגיים
מיאנדר (אמנות)

[ממוזער|מיאנדר פשוט על בניין ב[בוקרשט, המאה ה־19]]
**מיאנדר** (ביוונית: **Μαίανδρος**, **מאיאנדרוס**) הוא מוטיב עיטורי המופיע כרצועה ובה קו מתפתל ב־90 מעלות. לעיתים המוטיב מופיע בווריאציות מורכבות יותר, כגון שני קווים מתפתלים ומצטלבים באופן היוצר צלבי קרס. המוטיב נעשה נפוץ על כדים יווניים עתיקים בתקופה הגאומטרית והלאה, והיה נפוץ באדריכלות יוון העתיקה ובפסיפסים. המוטיב המשיך להתקיים בתקופה הרומית וקיים אף בעת החדשה.

העיטור נקרא על שום דמיונו לפיתוליו של נהר המאיאנדרוס.

## גלריה

קובץ:Geometric bowl, 730-720 BC, Prague NM-H10 4103, 151503.jpg|דגם מיאנדר על קערה יוונית מהתקופה הגאומטרית, המאה ה־8 לפנה"ס
קובץ:Painted terracotta metopes from Thermos (temple of Apollon) - Athens NAM AD 2 - 08.jpg|ציור על מטופה יוונית עתיקה, ובו נראה דגם מיאנדר על בגד הדמות המצוירת. נמצא במקדש אפולון באיטוליה, המאה ה־7 לפנה"ס
קובץ:Palaistra scene Louvre G457.jpg|עיטור כוס יוונית, תחום ברצועת מיאנדר, המאה ה־5 לפנה"ס
קובץ:Didim RB20.jpg|דגם מיאנדר מורכב מבסיס עמוס מדידימה, המאות ה־4–2 לפנה"ס
קובץ:Villa dei misteri, sala del grande dipinto con misteri iniziatici, I secolo a.c. 03.jpg|דגם מיאנדר מורכב מתמשיח קיר מפומפיי, המאה ה־1 לפנה"ס
קובץ:Petershausener Sakramentar 5.jpg|דגם מיאנדר מסביב לעמוד בכתב יד רומנסקי, המאה ה־10 לספירה
קובץ:Floor of the Moon Salon in the Opéra Garnier.jpg|דגם מיאנדר על רצפת פסיפס באופרה גרנייה בפריז, המאה ה־19


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:יוון העתיקה: אמנות
בעל החוב האתונאי

**בעל החוב האתונאי**, **בעל החוב והחזירה** או **האיש, החזירה והנס** הוא משל הנמצא בקובץ משלי איזופוס. מספרו 5 בסיווג פרי. הוא עוסק בכך שאנשים לא חוששים לשקר ולספר בדיות אם יפיקו מכך תועלת.

## המשל
נושה דורש מבעל חוב (שלווה ממנו כסף) שישלם לו את חובו. בעל החוב מבקש לדחות את מועד התשלום והנושה מסרב. עקב כך, בעל החוב מעמיד למכירה את החזירה היחידה שבבעלותו לנגד עיניו של הנושה. בא קונה ושואל אם החזירה פורייה. בעל החוב משיב לו שלא רק שהיא פורייה, אלא שהיא יוצאת מגדר הרגיל: בעונת  היא ממליטה נקבות ובחג הפאנאתנאיה – זכרים. כשנדהם הקונה העיר הנושה "במקומך לא הייתי מופתע, בחג דיוניסוס היא תמליט לך עיזים!"

מוסר ההשכל של הסיפור הוא שכאשר אדם מנסה להפיק תועלת מדבר מה, הוא יכול לומר הכל, אפילו לשקר ולבדות.

## ראו גם
*משלי איזופוס
*סיווג פרי

## הערות שוליים

קטגוריה:משלי איזופוס
בנק פלסטין

**בנק פלסטין** הוא ארגון בנקאי רב לאומי פלסטיני שנוסד בעזה בשנת 1960. מטהו נמצא ברמאללה והוא המוסד הפיננסי הפלסטיני המוביל, עם שווי נקי של 6.5 מיליארד דולר.

הבנק מעסיק כ-1,980 עובדים והוא משרת למעלה מ-900,000 לקוחות.

## היסטוריה
הבנק הוקם בעזה בפברואר 1961. מייסדו, האשם עטא א־שאווה, ייסד אותו כבנק חקלאי כדי לסייע לחקלאים לפתח את עסקי ההדרים שלהם, שכן משפחתו של שאווה עסקה גם היא בעסקי ההדרים באותה תקופה. הבנק סייע לחקלאים בהלוואות לציוד חקלאי.

הבנק נסגר לאחר מלחמת ששת הימים ב־1967 בעקבות משיכת רוב כספו על ידי הממשל המצרי ברצועת עזה ערב המלחמה. באוגוסט 1979 מצרים הפשירה מיליון וחצי לירות מצריות מנכסי הבנק שהוקפאו במצרים עקב המלחמה, כמילוי דרישת בנק ישראל לנזילות פיננסית לבנק לצורך אישור להפעלתו מחדש. הממשל הצבאי הישראלי ברצועת עזה דרש גם את שינוי שם הבנק כתנאי לפתיחותו, אך הבנק עתר לבג"ץ נגד דרישה זו והממשלה לא הגיבה לצו על תנאי שהוצא נגדה בעניין, והבנק נפתח מחדש באפריל 1981.
ממוזער|האשים א־שאווה, מנכ"ל הבנק מ־2007
בתחילת שנות ה-90, האני א־שאווה קיבל על עצמו את ניהול הבנק. האשים א־שאווה, בן 31, הפך ליו"ר ומנכ"ל הבנק לאחר שאביו נפטר בשנת 2007.

ב־2007 העביר הבנק את משרדיו הראשיים לרמאללה.

ב-2010 חמושים של משטרת חמאס נכנסו לסניף של הבנק בעזה והחרימו יותר מימיליון שקל השייך לאגודה המזוהה עם הפת"ח, דבר שגרם לשביתה של הבנקים ברצועה.

בשנת 2019, הבנק היה מטרה לתביעה מתוקנת בשם "זינגר נגד בנק פלסטין" (מספר תיק: ) בטענה כי הבנק סייע לחמאס על ידי מתן שירותים פיננסיים וניהול חשבונות עבור הארגון. בנק פלסטין טען כי אין בסיס משפטי לטענות התובעים וכי הם נוקטים "צעדים מהירים וחזקים" כדי לדחות את התביעה.

### במלחמת חרבות ברזל
בפברואר 2024 צה"ל הפציץ את הסניף של בנק פלסטין בשכונת א-רימאל בעזה.

על פי דיווח בעיתון הצרפתי לה מונד, הבנק הודיע לשותפיו על סדרה של מעשי שוד ועל אובדן של 66 מיליון אירו במהלך מלחמת חרבות ברזל בשנת 2024. גניבת 2.8 מיליון אירו בשקלים חדשים התגלתה ב-16 באפריל, לאחר שהמבצעים פרצו לכספת. הצוות ניסה לאבטח את יתרות המזומנים הנותרות על ידי יציקת בטון על קופות הכסף, אך גוש הבטון נפתח למחרת בעזרת חומרי נפץ, והתוקפים גנבו סכום שווה ערך ל-29 מיליון אירו במטבעות שונים. ב-18 באפריל, חמושים נמלטו עם סכום שווה ערך ל-33.6 מיליון אירו מהסניף השני בגודלו של הבנק בעזה, בכך שהזדהו כנציגי הרשויות ופרצו לתוך הבניין.

במאי 2024 דובר צה"ל בערבית פרסם מסמך פנימי של חמאס המעיד כי הארגון עומד מאחורי השוד. לאחר מכן דווח על עוד מקרי שוד בסניף הבנק בשכונת א-רימאל שבעזה.

## סניפים
[ממוזער|[כספומט|מכשיר כספומט של בנק פלסטין ברמאללה]]
בנק פלסטין הוא תאגיד הבנקאות הפלסטיני המפוזר ביותר גאוגרפית, עם 74 סניפים וסניפי משנה. משרדו הראשי של הבנק ממוקם ברמאללה. יש לו גם נציגויות בדובאי שבאיחוד האמירויות הערביות, ובסנטיאגו שבצ'ילה.

## פילנתרופיה
בשנת 2016 בנק פלסטין השיק את "פרויקט NAHJ" לתמיכה ביזמות בית ספרית בבתי ספר בירושלים.

## ראו גם
* הבנק האסלאמי הפלסטיני

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בנקים
רועה העיזים ועיזי הבר

**רועה העיזים ועיזי הבר** הוא אחד ממשלי איזופוס, העוסק בנאמנות, הכרת תודה, והסכנה שבהעדפת זרים על פני חברים ותיקים. מספר המשל הוא 6 בסיווג פרי.

## המשל
רועה צאן מוביל את עדר העיזים שלו למחסה בערב חורפי, ומבחין כי עיזי בר הצטרפו לעדרו. הוא משכן את כל העיזים יחד, וכיוון שסופה קשה מונעת מהם לצאת למרעה, הוא מאכיל גם את עיזי הבר. בעוד שלעדרו הוא נותן מזון מועט, את עיזי הבר הוא מאכיל ביד רחבה, מתוך תקווה שהן תישארנה איתו. כאשר השלג נמס, עיזי הבר בורחות בחזרה אל ההרים. הרועה נוזף בהן ושואל אם זאת התודה הראויה לו, ואחת מהן משיבה: "אם נהגת בנו טוב יותר מהעדר שלך, אין לנו סיבה לבטוח בך – כי מחר תנהג כך גם עם זרים אחרים". מוסר ההשכל של המשל הוא: "מי שמזניח את חבריו למען זרים – יאבד את כולם". המשל מזהיר מפני העדפת זרים, הגורמת לאובדן אמון מצד הקרובים והוותיקים.

גרסאות שונות של המשל מופיעות באוספים רבים של משלי איזופוס. בתרגומו של V. S. Vernon-Jones מתוארת גרסה שבה עדרו המקורי של הרועה מת מרעב – דבר שמחדד את האבסורד שבהעדפת עיזי הבר.

## ראו גם
* משלי איזופוס
* סיווג פרי

## קישורים חיצוניים
* גרסה מלאה מתוך "משלי איזופוס לילדים" באתר ספריית הקונגרס
* [טקסט באנגלית באתר ויקיטקסט](https://en.wikisource.org/wiki/Æsop%27s_Fables_(V._S._Vernon-Jones)/The_Goatherd_and_the_Wild_Goats)
* גרסה מודרנית עם מוסר השכל באתר Fables of Aesop

## הערות שוליים

קטגוריה:משלי איזופוס
צ'ארלס קופין

**צ'ארלס ל. קופין** (באנגלית: ****; 1844 – 1926) היה מדען אמריקאי, אשר זכה בפטנט אמריקאי 428,459 עבור תהליך ריתוך בקשת באמצעות אלקטרודת מתכת. זו הייתה הפעם הראשונה שמתכת ניתכה מהאלקטרודה שיצרה קשת חשמלית כדי לבצע מתכת מילוי בחיבור ליצירת ריתוך.

שנתיים קודם לכן, הציג ניקולאי סלביאנוב את אותו רעיון של העברת מתכת על פני קשת, אך במטרה ליצוק מתכת בתבנית.

## הערות שוליים

קטגוריה:ממציאים אמריקאים
קטגוריה:ילידי 1844
קטגוריה:נפטרים ב-1926
אולג קושלוק

** אולג בוריסוביץ' קושליוק** (באוקראינית: **Олег Борисович Кошелюк**) (נולד ב-7 בספטמבר 1969 בלבוב) הוא כדורגלן עבר סובייטי-אוקראיני ששיחק בעמדת הקשר התקפי. לאחר פרישה ממשחק פעיל הפך למאמן.

## קריירה
אולג קושליוק גדל במחלקת הנוער של מועדון הכדורגל שחטאר פאבלוהראד . בגיל 15 עלה לסגל הקבוצה הבוגרת של המועדון ששיחקה בליגה הסובייטית השנייה . בשנת 1988 עבר לקבוצת הצמרת האוקראינית דניפרו דנפרופטרובסק. כעבור שנה עבר לשחק בעיר אודסה - שיחק בקבוצות סק"א אודסה וצ'רנומורץ אודסה. בשנת 1994 הגיע קושלוק לישראל וחתם בקבוצת ביתר ירושלים. בהמשך שיחק בארץ ב: הפועל חיפה,הפועל ראשון לציון ובהפועל בית שאן.

בשנת 1997 קבוצת טורפדו מוסקבה קנתה את כרטיס השחקן שלו וקושלוק עבר לרוסיה. בשנת 1998 הושאל לתקופה קצרה לקבוצת מריופול האוקראינית. בשנת 1999 חתם בקבוצת יניסיי קרסנויארסק למשך שתי עונות. בשנת 2003 נסע לקזחסטן, שם שיחק במשך כחצי שנה ולאחר מכן שב לאוקראינה. בשנים 2004 - 2005 שיחק במדי קבוצת דניפרו צ'רקסי. לאחר מכן פרש מכדורגל מקצועני.
### קריירת אימון
קושליוק אימן קבוצות חובבים באוקראינה והחל משנת 2014 הוא עובד כמאמן באקדמיה לכדורגל באודסה. 
## תארים
* הגביע האוקראיני: 1992
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:קשרי כדורגל סובייטים
קטגוריה:כדורגלנים סובייטים
קטגוריה:קשרי כדורגל אוקראינים
קטגוריה:כדורגלנים אוקראינים
קטגוריה:כדורגלני צ'רנומורץ אודסה
קטגוריה:כדורגלני דניפרו
קטגוריה:כדורגלני הפועל ראשון לציון
קטגוריה:כדורגלני הפועל חיפה
קטגוריה:כדורגלני בית"ר ירושלים
קטגוריה:כדורגלני הפועל בית שאן
קטגוריה:כדורגלני טורפדו מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני מריופול
קטגוריה:כדורגלני יניסיי קרסנויארסק
קטגוריה:כדורגלני קיזילז'אר
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים אוקראינים בישראל
קטגוריה:מאמני כדורגל אוקראינים
קטגוריה:אוקראינים שנולדו ב-1969
ולדימיר מיטקביץ'

**ולדימיר פיודורוביץ' מיטקביץ**' (ברוסית: **Владимир Фёдорович Миткевич**; 3 באוגוסט 1872, מינסק – 1 ביוני 1951, מוסקבה) היה מדען ומהנדס חשמל סובייטי.

בשנת 1931 השתתף מיטקביץ' ב , שנערך בלונדון בין 29 ביוני ל-4 ביולי.

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי האקדמיה למדעים של ברית המועצות
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:מעוטרי הכוכב האדום
קטגוריה:פיזיקאים סובייטים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין נובודוויצ'יה
קטגוריה:ילידי 1872
קטגוריה:נפטרים ב-1951
החתול והציפורים

**החתול והציפורים, החתול הרופא והתרנגולות**, **החתול והתרנגולות**, **החתול והתרנגולת**, או **החתול והדרורים**, הוא אחד ממשלי איזופוס. מספרו בסיווג פרי הוא 7. המשל עוסק בהבחנה בהבדל בין טוב לרע.

## המשל
חתול רעב שומע כי כמה ציפורים או תרנגולת חולות. הוא מחליט להתחפש לרופא: הוא לובש בגדי רופא, מרכיב משקפיים ונושא עמו מקל וקופסה עם כלי רפואה. החתול מבקר בלול או בקן, שואל בדאגה לשלומן ומציע את עזרתו. הציפורים משיבות לו בנימוס אך בתקיפות: הן יבריאו רק אם הוא יעזוב אותן לנפשן. החתול עוזב בידיים ריקות, בזכות תחכומו של הטרף הפוטנציאלי שלו. המשל מסתיים בהשוואת החתול והחולות לבני אדם, בהבטחה שרשעים לא ייעלמו מעיני הנבונים, אף אם ייתחפשו לצדיקים.

## ראו גם
*משלי איזופוס
*סיווג פרי

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:משלי איזופוס
שקע הפיליפינים

[ממוזער|שקע הפיליפינים בשוליים המזרחיים של [הלוח הפיליפיני, בגבול עם לוח סונדה. תשומת הלב לשקעים האוקייניים המרובים באזור, ובמיוחד לשקע מזרח לוזון מצפון, שמופרד משקע הפיליפינים על ידי רכס בנהאם  שבולט בניצב לו.]]
**שקע הפיליפינים** (באנגלית: **Philippine Trench**) הוא שקע אוקייני ממזרח לפיליפינים. השקע ממוקם בים הפיליפיני במערב האוקיינוס השקט הצפוני, ונמשך מצפון-צפון-מערב לדרום-דרום-מזרח. אורכו כ-1,320 קילומטרים ורוחבו כ-30 ק"מ ממרכז האי הפיליפיני לוזון, הנוטה דרום-מזרחית לאי הָאלְמָאהֶרָה  שבצפון איי מאלוקו באינדונזיה. בנקודה העמוקה ביותר שלו, השקע מגיע ל-10,540 מטרים.

מיד מצפון לשקע הפיליפינים נמצא שקע מזרח לוזון. הם מופרדים זה מזה, על ידי רכס בנהאם  התת-ימי, בלוח הפיליפיני.

השקע מצוי באופן כללי באזור המרובה בשקעים אוקייניים, שהם המקומות העמוקים ביותר על פני הכדור הארץ, ובמיוחד שקע מריאנה, שתהום צ'לנג'ר שבו הוא העמוק ביותר בעולם (ראו מפה בתימטרית  משמאל).

## גאולוגיה
### טקטוניקה
[ממוזער|סביבת השקע הפיליפיני ומיקומו בין [הלוח הפיליפיני ללוח סונדה.]]
ההשערה היא ששקע הפיליפינים צעיר מ-8 מיליון שנים. החלק המרכזי של מערכת ההעתקים הפיליפינית  שנוצרה בתקופה הפליו-פליסטוקן נחשב לשקע פעיל בקרום כדור הארץ. השקע נוצר כתוצאה מנחיתת הלוח הפיליפיני אל מתחת לחגורה הפיליפינית הניידת , הנחשבת לעיתים קרובות לחלק מהלוח האירואסיאתי. החגורה הפיליפינית הניידת עצמה נמצאת בין הלוח הפיליפיני ממזרח ללוח האירואסיאתי, או לוח סונדה ממערב. זה גרם לשינוי בתהליכים גאולוגיים שיצרו אזור הפחתה, כלומר מוריד את קרקעית האוקיינוס עמוק יותר. קצב ההפחתה על לוחות אלה מוערך בכ-15 ס"מ בשנה בממוצע, אזור המתכנס וגובל בהערכה של 45% משקע הפיליפינים כיום. במסגרת טקטוניקת הלוחות, החגורה הפיליפינית הניידת מייצגת אזור של דפורמציה בין הלוחות העיקריים הסובבים אותה, דהיינו: הלוח הפיליפיני, הלוח האירו-אסיאתי (בלוק/לוח סונדה) והלוח ההודו-אוסטרלי.

למרות שישנם אזורים נרחבים של קווי הפחתה באזור, חלק מהחוקרים סברו כי זהו אזור בעל רמת פעילות סייסמית נמוכה, למרות שהמכון הגאולוגי האמריקאי (USGS) תיעד רעידות אדמה רבות במגניטודה של 7.2 ומעלה באזור. בשנת 2012, התרחשה בשקע הפיליפינים רעידת אדמה במגניטודה של 7.6 (רעידת האדמה בסאמאר (2012)). המוקד היה בשקע בעומק של 34.9 ק"מ. אזורים הסמוכים לאזורי ההפחתה חוו פעילות סייסמית גדולה. בשנת 1897, צפון סאמאר חוותה רעידת אדמה במגניטודה של 7.3, בעוד שבשנת 1924 דרום מינדנאו חוותה רעידת אדמה במגניטודה של 8.2.

### סדימנטציה
שקע הפיליפינים מכיל סלע וגרגירי חול בסיסיים, שעברו מטמורפוזה קלה, קאלק-אלקליניים. האזור הדרומי של השקע מכיל סחף חרסית כחולה הומוגנית ודלת קלציט. גרגרי חול שנמצאו גם הכילו אנדזיט בזלתי טרי. ההשערה היא שהמשקעים שנמצאו בשקע הושקעו על ידי זרמי עכירות. זרם עכירות הוא זרם תת-ימי (טורבולנטי) הנע במהירות ונושא משקעים רבים.
## ראו גם
* חקר מעמקי הים
## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:האוקיינוס השקט
קטגוריה:לוחות טקטוניים
קטגוריה:אסיה: גאולוגיה
קטגוריה:רעידות אדמה
קטגוריה:העתקים
קטגוריה:המרחב התת-מימי
גדות תעשיות ביוכימיה

**גדות תעשיות ביוכימיה בע"מ** היא חברה ישראלית העוסקת בייצור, פיתוח ושיווק של חומרי גלם וכימיקלים לתעשיית המזון, תוספי הבריאות, הדטרגנטים, התעשייה הפרמצבטית והטואלטיקה. מפעל החברה ממוקם באזור מפרץ חיפה, והיא אחת החברות הוותיקות והמובילות בישראל בתחום תוספי המזון והכימיקלים.

## רקע והיסטוריה
החברה נוסדה בשנת 1974 כחלק מקבוצת גדות הוותיקה, שהוקמה עוד בשנות החמישים. ב-2005 הונפקה החברה לראשונה בבורסה בתל אביב, וגייסה כ-124 מיליון ש"ח. בעבר הייתה החברה בבעלות קבוצת דלק שבשליטת יצחק תשובה, ושותפה עיקרית נוספת הייתה בז"ן (בתי הזיקוק). עם השנים עברה החברה שינויים מבניים ומספר גלגולי בעלות, וב-2014 הפסיקה את תפקודה כחברה ציבורית.

## בעלות והון
עם היווסדה, ההון הראשוני הגיע מחברות תעשייתיות גדולות במשק הישראלי, ובהמשך גייסה כסף בשוק ההון הציבורי. בנקודות שונות מאז הקמתה, הבעלות התחלקה בין קבוצת דלק (עד 71%), בז"ן (עד 26%) ומשקיעים מוסדיים נוספים. נתח ההון של החברה הציבורית ירד לאחר רכישתה מחדש מידי המשקיעים הציבוריים והפיכתה לחברה פרטית.

## פעילות עיקרית ומוצרים
גדות מתמחה בייצור פרוקטוזה, חומצת לימון ומלחיה, רכיבים תזונתיים ומלחים לשימושים מגוונים בתעשיית המזון, הפרמצבטיקה, הדטרגנטים והקוסמטיקה. עיקר המוצרים מיועדים ליצוא – מעל 90% מהם מופנים לשוקי חו"ל, ובעיקר לאירופה, אמריקה ואסיה.

## עובדים והנהלה
במהלך רוב שנותיה העסיקה החברה בין 50–110 עובדים, בהתאם להיקף הפעילות ומתכונת המפעל. בין המנהלים הבולטים נמנים יעקב זק, שניהל את החברה לאורך 13 שנים עד 2010, ודן מסיקה שהחליפו לאחר תקופה זו.

## ניהול ודירקטוריון

יעקב זק – מנכ"ל החברה במשך כעשור עד 2010.

דן מסיקה – מנכ"ל החברה משנת 2010 ואילך.

דירקטוריון החברה לאורך השנים כלל נציגים מקבוצת דלק, בז"ן ונציגי הציבור בתקופת פעילותה כחברה ציבורית.

## נתוני כספים ותוצאות עסקיות
חברת גדות הציגה לאורך השנים תנודתיות בתוצאותיה הפיננסיות. ב-2004 רשמה רווח נקי של כ-20 מיליון ש"ח (מתוך הכנסה חד פעמית). בשנים 2009–2010 רשמה רווחים של כ-7 מיליון דולר, אך לאחר מכן נקלעה להפסדים כבדים – בין השאר בשל השקעות במפעל חדש בסין. עד 2015 הפסדי החברה לקבוצת דלק עמדו על מאות מיליוני ש"ח.

המפעל בסין (שנבנה בהשקעה של כ-60 מיליון דולר ב-2009) סבל מהפסדיות ולא עמד בתחזיות. הכנסות החברה ירדו עד רמה של כ-343 מיליון ש"ח בשנה בשנים 2004–2005, ומחזור המשקיות דעך.

## פעילות בארץ ובחו"ל
המפעל הראשי נמצא באזור מפרץ חיפה, סמוך לנחל קישון. במקביל, החברה ניסתה לפעול גם בזירה הבינלאומית: הקימה מפעל לייצור חומצת לימון בסין והחזיקה סניפים ומרכזי שיווק באירופה, אולם חלק מניצול האפשרויות הבינלאומיות לא התממש והפעילות בחו"ל הצטמצמה בהמשך הדרך.

## השפעה וחשיבות
גדות תעשיות ביוכימיה מהווה נדבך חשוב בפיתוח תעשיית הכימיקלים והמזון בישראל, ובמשך שנים הייתה ספקית מרכזית של רכיבי יסוד ליצוא, המשקאות והתעשייה המקומית. כישלון ההשקעה בפעילות הסינית היה חלק ממספר משברים שאפיינו את השוק התחרותי בשנים האחרונות, אך החברה נותרה שחקנית משמעותית בישראל, בזכות הידע הנצבר והמוניטין.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות ישראליות לפי תחום
קטגוריה:תעשייה כימית בישראל
קטגוריה:תעשיית מזון בישראל
קטגוריה:חברות מזון ישראליות
אריה מרמרי

**אריה מרמרי** הוא ישראלי ששירת כקצין חיל הים בדרגת סגן משנה. הוא מניצולי אסון טיבוע המשחתת אילת. על פעולתו באירוע זה הוא עוטר בעיטור המופת.

## ביוגרפיה
מרמרי הוצב בפברואר 1967 כקצין זוטר במשחתת אילת. האונייה טבעה ב-21 באוקטובר 1967 מפגיעת טילים מצריים. בעת שפגע הטיל הראשון באונייה נמצא מרמרי באזור הירכתיים. כשלושים אנשי צוות נמצאו באזור זה, שנותק מיתר חלקי האונייה, וביניהם הרוגים ופצועים. הוא שמר על קור רוח ונטל את הפיקוד על הירכתיים. הוא פיקד על אטימת המדורים שם, ריכז את הטיפול בפצועים ופקד להוריד למים רפסודות. תוך סיכון עצמי עבר לחלקה הקדמי של האונייה כדי לדווח למפקדה וחזר בשחייה לירכתיים. לאחר שפגע טיל שני באונייה פיקד מרמרי על נטישתה על ידי הצוות שהיה באחריותו. בתנאים קשים המשיך לפקד על האנשים שהיו במים במשך כחמש שעות ולארגן את העזרה להם. לאחר שחולץ על ידי מסוק והגיע לחוף המשיך לעסוק בארגון הניצולים שם ולזהות אותם. לאחר הזריחה יצא שוב לים עם מסוק כדי להמשיך בחיפוש אחרי ניצולים. על פעולתו זו הוחלט לעטר אותו בעיטור המופת.

מרמרי המשיך בשירותו בחיל הים והשתתף במלחמת יום הכיפורים כקצין הנשק של ספינת הטילים אח"י חנית. השתחרר משירותו בדרגת סגן אלוף. תרגם מאנגלית את ספרו של אברהם רבינוביץ "ספינות שרבורג" (2001).

עקב החוויות שחווה בעת טביעת האונייה סובל מרמרי מתופעות של הלם קרב.

מרמרי נשוי מאז 1967 ואב לילדים. הוא מתגורר בבנימינה.

## קישורים חיצוניים
* 
* , אפרכסת - אמיר אורן, 8 בפברואר 2026
* סיפור גבורתו של אריה מרמרי בעת טיבועה של המשחתת אח"י אילת, באתר יוטיוב
* עדי לרנר, הסיפור הלא נודע על גבורת חיל הים במלחמת יום כיפור, באתר Nrg, 7 באוקטובר 2011
* קרב לטקיה במלחמת יום הכיפורים (חלק 2), באתר עושים היסטוריה
* 
* הספר "ספינות שרבורג" באתר הספרייה הלאומית

קטגוריה:מעוטרי עיטור המופת במלחמת ההתשה
קטגוריה:חיילי חיל הים
קטגוריה:חיילי צה"ל במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:טיבוע המשחתת אילת
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
צ'ונדולינו

**צ'ונדולינו** (באיטלקית: **Ciondolino**) הוא רומן מאת ואמבה , שמו הבדוי של הסופר האיטלקי לואיג'י ברטלי, שפורסם בשנת 1895 בהוצאת במפוראד שבפירנצה. יצירה זו סימנה את ראשית דרכו של המחבר בכתיבת יצירות המוקדשות לעולם הילדות.

## עלילה
שלושה ילדים, שני אחים ואחות, נאלצים לבלות את חופשת הקיץ בלימודים לקראת בחינות המעבר. הילדים, מאוריציו, ג'ורג'ינה וג'יג'ינו (המכונה צ'ונדולינו, כלומר כנף הבגד, בשל כנף-חולצתו המשתרבבת תדיר ממכנסיו), שוהים בחצר ביתם הכפרי, מתבוננים בחיות המתרוצצות סביבן, ומבטאים רצון להפוך גם הם לחרקים כדי שלא יאלצו ללמוד יותר: מאוריציו מבקש להיות צרצר, ג'ורג'ינה רוצה להיות פרפר וג'יג'ינו – נמלה. אדם זר ומוזר מאזין לשיחתם, ובהינף יד ממלא מיד את משאלותיהם.

ג'יג'ינו מוצא את עצמו בוקע לפתע מתוך ביצה של נמלה, כאשר נמלה אחרת בשם פוסקה מטפלת בו, מאכילה אותו ומסבירה לו את הפיזיולוגיה ואת הארגון החברתי של המין אליו הוא שייך כעת, ומציגה לו את קהילת הנמלים. ג'יג'ינו (ששמר את ה"תליון" שלו גם כחרק) מגלה שגם נמלים צריכות ללמוד: בפרט, כאשר נמלה-מורה מתחילה להשתמש במונחים לטיניים כדי לתאר לתלמידים מיני חרקים אחרים, הדבר לו להתקף כאבי בטן.

קטגוריה:רומנים
קורומבה (המלדיביים)

**קורומבה** (בדיבהי: **ކުރުނބާ އެވެ**) הוא אתר נופש הממוקם באי ויהמאנאאפושי, במחוז אטול קאפו שבצפון המלדיביים.

האי ממוקם במרחק של כ־4.5 ק"מ מנמל התעופה הבין-לאומי ולנה וההגעה אליו מתבצעת באמצעות סירת מנוע.

## היסטוריה
אתר הנופש קורומבה נפתח בתאריך 3 באוקטובר 1972 ונחשב לאתר הנופש הראשון שנבנה במלדיביים.

האתר נוסד על ידי יזמים מקומיים, ביניהם מוחמד עומאר מאניקו ואחמד נאסים, תוכנן על ידי האדריכל המלדיבי מוחמד שאפיק ונוהל על ידי חברת יוניברסל ריזורטס (Universal Resorts).

אתר הנופש כולל כ-180 חדרים, שמונה מסעדות, מרכז צלילה, מתקן ספורט ימי וספא.

## פרסים
מאז הקמתו ולאורך השנים זכה אתר הנופש בפרסים שונים:
* אתר הנופש המוביל באוקיינוס ההודי (2008, World Travel Awards).
* המלון המוביל במלדיביים (2010–2011, World Travel Awards).
* אתר הנופש המוביל באסיה ובעולם (2013–2015, TripAdvisor).

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערי חוף
קטגוריה:המלדיביים: ערים
חברה טרום תעשייתית

ממוזער|שמאל|220px|"חקלאי טטרי": חקלאי סיני המשתמש בשור כדי למשוך מחרשה מוקדמת
**חברה טרום-תעשייתית** מתייחסת למאפיינים חברתיים וצורות של ארגון פוליטי ותרבותי שהיו נפוצים לפני תחילת המהפכה התעשייתית, שהתרחשה בין השנים 1750 ל-1850. "טרום-תעשייתית" מתייחסת לתקופה שלפני שהיו מכונות וכלים שסייעו בביצוע משימות חזרתיות והמוניות. הציוויליזציה הטרום-תעשייתית מתוארכת למאות שנים קודם לכן, אך התקופה העיקרית המכונה החברה הטרום-תעשייתית התרחשה מיד לפני החברה התעשייתית. חברות טרום-תעשייתיות משתנות מאזור לאזור בהתאם לתרבות של אזור נתון או להיסטוריה של החיים החברתיים והפוליטיים. אירופה הייתה ידועה במערכת הפיאודלית שלה וב. המונח "טרום-תעשייתי" משמש גם כמדד לתנאים סביבתיים לפני התפתחות החברה התעשייתית: לדוגמה, הסכם פריז, שאומץ בפריז ב-12 בדצמבר 2015 ונכנס לתוקף החל מ-4 בנובמבר 2016, "מטרתו להגביל את ההתחממות הגלובלית לרמה נמוכה בהרבה מ-2, רצוי ל-1.5 מעלות צלזיוס, בהשוואה לרמות שלפני התעשייה". התאריך לסיום "העידן הטרום-תעשייתי" אינו מוגדר.

## מאפיינים נפוצים
* תפוקה מוגבלת
* כלכלה המושתת על חקלאות באופן קיצוני
* חלוקת עבודה מוגבלת. בחברות טרום-תעשייתיות, הייצור פשוט יחסית ומספר המלאכות הייעודיות מוגבל.
* שונות מוגבלת של מעמדות חברתיים
* פרוכיאליזם  - התקשורת בין קהילות מוגבלת בחברות טרום-תעשייתיות. מעטים זוכים לראות או לשמוע מעבר לכפר שלהם. חברות תעשייתיות צומחות בעזרת אמצעי תקשורת מהירים יותר, עם יותר מידע בהישג יד על העולם, מה שמאפשר העברת ידע והפצה תרבותית ביניהן.
* אוכלוסיות גדלות בקצב משמעותי
* מעמדות חברתיים: איכרים ואדונים
* רמת קיום
* אוכלוסייה תלויה באיכרים למזון
* אנשים מתמקמים בכפרים ולא בערים

## מערכות כלכליות
* חברת ציידים-לקטים
* שוק סחורות
* מרקנטיליזם
* חקלאות קיום 
* כלכלת קיום 

### תנאי עבודה
תנאי עבודה קשים היו נפוצים זמן רב לפני המהפכה התעשייתית. החברה הטרום-תעשייתית הייתה סטטית מאוד, ועבודת ילדים, תנאי מחיה מלוכלכים ושעות עבודה ארוכות לא היו נפוצים באותה מידה לפני המהפכה התעשייתית.

## ראו גם
* תיעוש
* תאוריית המודרניזציה
* תאוריית התלות (מדעי החברה)
* אימפריאליזם
* ציידים-לקטים
* נוודים
* חברה פוסט-תעשייתית

## לקריאה נוספת
* Grinin, L. 2007. Periodization of History: A theoretic-mathematical analysis. In: History & Mathematics. Ed. by Leonid Grinin, Victor de Munck, and Andrey Korotayev. Moscow: KomKniga/URSS. P.10-38. .

## הערות שוליים

קטגוריה:המהפכה התעשייתית
קטגוריה:היסטוריה חברתית
עמרי עמית

**עמרי עמית** (נולד ב-21 באוגוסט 1978) הוא תסריטאי ויוצר טלוויזיה ישראלי.

## ביוגרפיה
נולד בחיפה וגדל בשכונת צהלה בתל אביב.

עמית הוא בוגר תואר ראשון במשפטים ובוגר החוג לקולנוע ולטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב.

### קריירה
עמית החל את דרכו המקצועית בכתיבה לתוכניות טלוויזיה בשנת 2007, בצוות הכותבים של התוכנית "הלילה עם ליאור שליין" בערוץ 10. בהמשך דרכו כתב לתוכניות סאטירה בטלוויזיה הישראלית, בהן "ארץ נהדרת" (עונות 7–8) ו"גב האומה" (עונות 5–11), בה שימש ככותב ראשי.

הוא יצר את הסדרות המקוריות "אנחנו במפה" ו"שקופים" (ביחד עם אדר מירום ואלי בן דוד) ו"החיים הם תקופה קשה" (ביחד עם אדר מירום וחנוך דאום).

עמית משמש כותב ראשי בתוכניות "בובה של לילה" ו"טאבו". בעבר שימש כותב ראשי בתוכניות נוספות, בהן "בובה של לילה", "טאבו", "קיסריה אקספרס" ו"בובה של מדינה".

הוא כתב גם פרקים לסדרות דרמה כגון "הנחלה", "שחקן זר" והגרסה הישראלית של "נשואים פלוס", לצד עבודתו בתוכניות בידור שונות כמו "מועדון לילה", "מחר שבת" ו"כוכבים בריבוע".

במרץ 2026 עלתה לשידור הסדרה תוצרת בית, שיוצריה הם עמית ואדר מירום, בבימויו של גורי אלפי ובהשתתפותם של ששון גבאי, עידו קציר, שאדי מרעי, אדם גבאי, ליטל שוורץ, אלי חביב, סוזנה פפיאן, יניב ביטון ועזרא דגן.

עמית מרבה לכתוב בצוות ביחד עם אדר מירום.

## חיים אישיים
עמית נשוי למפיקת הטלוויזיה חגית רז. הם הורים לשני ילדים ומתגוררים בתל אביב. עמית הוא נכדו של שאול אלוני ונכדן של המחזאי נסים אלוני.

## קישורים חיצוניים
* עמרי עמית, אתר אידיבי
* עמרי עמית, אתר אישים
*  יוצרי "אנחנו במפה", אלי בן דוד, עמרי עמית ואדר מירום מתארחים אצל ליאור דיין, HOT,  20 במרץ 2017

## הערות שוליים

קטגוריה:תסריטאים ישראלים
קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1978
סיין קיקס

**סיין קיקס** (באנגלית: **Cyan Kicks**) היא להקת רוק פינית, שהוקמה בשנת 2016 בהלסינקי.

## רקע
סולנית ההרכב, סוזנה סארינן, החלה את פעילותה הציבורית בצמד מוזיקלי שייסדה עם פאסי סונדלין. בשנת 2008 נטלה חלק בתחרות הכישרונות "איידולס" הפינית. בהמשך הכירה את הגיטריסט נילה פרקיֶה באמצעות מודעה שפרסמה באתר muusikoiden.net, ובשנת 2012 חברו השניים להקמת ההרכב הראשון שלהם, "פיוס!". פעילותה המוזיקלית של הלהקה עוררה השוואות להרכב הרוק האמריקאי פאראמור, הן בשל הסגנון האנרגטי והן בשל הדינמיקה הבימתית בין חבריה.

## היסטוריה
הלקה נוסדה בשנת 2016 על ידי אלכסנדרה, פרקיֶה, הבסיסט ליוי ארקילה והמתופף פייטארי ריונן. ביוני 2017 חתמה הלהקה על חוזה הקלטות עם חברת התקליטים הפינית רנקה קוסטנוס, ובחודש שלאחר מכן יצא סינגל הבכורה שלה, "Feathers". הסינגל השני, "Gasoline", ראה אור בינואר 2018 וזכה להשמעות בתחנת הרדיו הארצית YleX. אלבום הבכורה של הלהקה, שנשא את השם *I Don't Love You*, יצא באוגוסט 2019, והועמד לפרס אמה בקטגוריית אלבום הרוק הטוב ביותר.

בקיץ 2020 היו אמורים חברי הלהקה להופיע לראשונה מחוץ לגבולות פינלנד, אך ההופעות בוטלו בשל מגפת הקורונה, וההרכב החל בעבודה על חומר מוזיקלי חדש. המיני-אלבום *Not Your Kind* יצא בפברואר 2021 וכלל שבע רצועות. בקיץ שלאחר מכן שימשה הלהקה כמופע חימום להופעתה של להקת אפוקליפטיקה בטמפרה, ובמהלך המופע הצטרפה אליהם הסולנית השוודית אלייז ריד כאורחת. שיתוף הפעולה הוליד את השיר "Hurricane", אשר נכתב והוקלט תוך יום עבודה אחד בלבד.

נכון לינואר 2022 הושמעו שירי סיין קיקס למעלה מ-10 מיליון פעמים בפלטפורמות הסטרימינג. באותו חודש פורסם כי היא תשתתף בתחרות *Uuden Musiikin Kilpailu 2022*, הקדם הפיני לאירוויזיון 2022, עם השיר "Hurricane". השיר הופק על ידי המוזיקאי האמריקאי כריס וולה ונמקס על ידי זאק סרוויני, וכלל מקהלה שהורכבה ממעריצי הלהקה. בתום התחרות דורגה הלהקה במקום השני.

בשנת 2023 יצאה הלהקה לסיבוב הופעות משותף עם הלהקה השוודית סמאש אינטו פיסז. לקראת אירוויזיון 2024 נבחרה הלהקה להתחרות בשנית במסגרת Uuden Musiikin* Kilpailu*, הפעם עם השיר "Dancing with Demons". הוא הגיע למקום הרביעי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:להקות פיניות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 2016
כיכר הרמזורים

**כיכר הרמזורים באילת** היא כיכר תנועה מרכזית שהוקמה בשנת 2007 בצומת הרחובות ששת הימים ושדרות ארגמן בעיר אילת. הכיכר מסמלת את הסרת כל הרמזורים מהעיר אילת והמעבר לניהולה באמצעות כיכרות בלבד.

## היסטוריה
התנועה ללא רמזורים באילת החלה כבר בשנות ה-90, כאשר בשנת 1992 הוצבה כיכר במקום רמזור בצומת ששת הימים–לוס אנג'לס, אירוע שקיבל תהודה מקומית ומתאר את תחילת המגמה להפחתת הרמזורים בעיר. ב-2007 הוקמה כיכר הרמזורים הרשמית על ידי עיריית אילת, שביצעה את העבודות באמצעות מינהל שירות לתושב בעירייה. במסגרת הטיפול בכיכר נעשו עבודות צבע, תאורה, גינון ופיתוח סביבתי כחלק ממיזמים עירוניים לפיתוח ושדרוג חזות העיר שהבטיחה את הסרת הרמזור האחרון בעיר.

## מאפיינים ועיצוב
הכיכר עוברת שדרוגים קבועים, בהם צביעה בצבעים חיים ותאורה מיוחדת המבליטים אותה ביום ובלילה. היא מהווה מוקד לשילוב אמנות וגרפיקה עירונית כחלק ממהלכי פיתוח סביבתי וטיפוח חזותי ברחבי העיר. בסמוך לה נמצא פסל "עץ הרמזורים" – יצירה אומנותית שמייצגת את ייחודה התחבורתי והתרבותי של אילת.

## חשיבות והשפעה
כיכר הרמזורים משמשת סמל לחדשנות בתחבורה עירונית בישראל ולחזון של אילת כעיר שקטה, זורמת ובטוחה יותר, תוך ייעול התנועה והפחתת עומסי עצירה הנגרמים ברמזורים רגילים. היא גם מהווה נקודת ציון תרבותית ובתרבות המקומית של אילת, ומשקפת את האופי הייחודי של העיר המשלב בין תחבורה מודרנית לאומנות ציבורית.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* מירב לוי-דיאמנט, הצילו, הרמזור השתגע, אתר יום יום, 16 במרץ 2006

## הערות שוליים

קטגוריה:אמנות במרחב הציבורי
הרמזורים
קטגוריה:אילת: תחבורה
יסה מרקין

**יסה מרקין** (בפינית: **Jesse Markin**; נולד ב-1985) הוא ראפר וזמר פיני ממוצא ליברי. את דרכו המוזיקלית החל כחבר בהרכב ההיפ-הופ דה מגפון סטייט, ולאחר מכן פנה לקריירת סולו. הוא ידוע בשילוב שבין ראפ, שירה ומרכיבים אלקטרוניים באלבומיו. שפות האם של מרקין הן פינית ואנגלית.

בשנת 2018 פרסם מרקין את שני שיריו הראשונים כזמר סולו, "Blood" ו-"Will Shoot", אשר זכו לביקורות חיוביות. הווידאו קליפ ל-"Blood" זכה בפרס הצילום הטוב ביותר בפסטיבל הווידאו של אולו. באותה שנה נבחר על ידי המגזין "Soundi" כפריצת השנה. במאי 2019 יצא אלבום הבכורה שלו, *Folk*, עליו זכה בפרס אמה לתגלית השנה וכן בפרס בחירת המבקרים. בנוסף לכך, זכה בפרס טֶאוסטו לשנת 2020 יחד עם מפיק האלבום טוטה ראוטיאיינן. בטקס "פמה" הוענק לו התואר האמן הבולט של השנה.

בספטמבר 2020 השתתף בתוכנית הריאליטי "רוקדים עם כוכבים" הפינית, שם הגיע למקום השביעי.

מרקין השתתף בתחרות *Uuden Musiikin Kilpailu 2024* עם השיר "Glow", אך טרם הגמר הודיע כי לא יתמודד באירוויזיון אם ישראל תורשה להשתתף. חרף הודעת איגוד השידור האירופי על השתתפות ישראל, נותר מרקין בתחרות הקדם הפיני, שבסיומו דורג במקום החמישי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרים פינים
קטגוריה:ראפרים
קטגוריה:ליברים שנולדו ב-1985
קטגוריה:פינים שנולדו ב-1985
מיקאל גבריאל

**מיקאל קריסטיאן גבריאל סולמן** (בפינית: **Mikael Kristian Gabriel Sohlman**; נולד ב-25 בפברואר 1990), הידוע בשם הבמה **מיקאל גבריאל** או בקיצור **MG**, הוא ראפר פיני. הוא הוציא שישה אלבומי אולפן והשתתף כאמן אורח בשירים של אמנים בולטים בפינלנד, בהם צ'יק, לורד אסט, רובין ואוניקי.

בשנת 2016 ערך גבריאל את הופעת הבכורה הקולנועית שלו בסרט האימה "Bodom", המבוסס על הרציחות באגם בודום שאירעו בשנת 1960. באותה שנה הופיע גם בסרט "Pahan kukat" בבימוי אנטי יוקינן. גבריאל השתתף בעונה החמישית של תוכנית הריאליטי המוזיקלית "Vain elämää" ושימש כאחד מהשופטים בעונה השנייה של הגרסה הפינית של "The X Factor" בשנת 2018.

ב-10 בינואר 2024 הוכרז כי גבריאל ישתתף בתחרות הקדם הפינית לאירוויזיון 2024, *Uuden Musiikin Kilpailu*, עם הראפר האסטוני נובלו. השניים התחרו עם השיר "Vox populi", שהגיע למקום השלישי.

אביו של מיקאל גבריאל היה פיני דובר שוודית, ואמו, לידיה, היא ממוצא אסטוני. אמו גידלה אותו לבדה, והוא פגש את אביו לראשונה רק בשנות נעוריו.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרים פינים
קטגוריה:ראפרים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה פינים
קטגוריה:פינים שנולדו ב-1990
רות הכלה הנאמנה

**רות הכלה הנאמנה** (באנגלית: **Ruth the Dutiful Daughter-in-law**) הוא ציור בצבעי מים מאת האמן הבריטי ויליאם בלייק, שנוצר בשנת 1803. הציור נמצא כיום באוסף של גלריית סאות'המפטון לאמנות , לאחר שנרכש בשנת 1949 ממכירה פומבית של אוסף האמן והאספן וו. גרהאם. רוברטסון, דרך קרן האמנות הבריטית.

## תיאור היצירה
הציור מתאר סצנה מתוך מגילת רות, בה שבה נעמי לארץ יהודה לאחר מות בעלה ושני בניה, כשהיא מלווה בשתי כלותיה. ברגע מכריע זה, נעמי מפצירה בכלותיה לשוב אל משפחותיהן. ערפה נעתרת לדבריה, נפרדת מנעמי ושבה אל מואב, בעוד רות מסרבת לעזוב, ומביעה את נאמנותה העמוקה באומרה: "כִּי אֶל־אֲשֶׁר תֵּלְכִי אֵלֵךְ... עַמֵּךְ עַמִּי וֵאלֹהַיִךְ אֱלֹהָי". בלייק בחר להנציח את הרגע הדרמטי הזה בציור, תוך הדגשת הניגוד בין שתי הנשים ובחירתה הרוחנית של רות להתלוות לנעמי בדרכה ליהודה.

בציור נראית ערפה - בלבוש ורוד - פונה ימינה לעבר דרך מתפתלת המובילה למרחק. העבודה מתאפיינת בטון חיוור וכסוף, וכוללת קומפוזיציה רכה ורוחנית, אופיינית לסדרת צבעי המים התנ"כיים של בלייק. היצירה מתארת סצנה מתוך מגילת רות, ומתמקדת ברגע בו ערפה בוחרת לעזוב, ברקע לסיפור נאמנותה של רות לנעמי. זוהי אחת מיצירותיו של בלייק המתמקדות בנושאים תנ"כיים, ומשקפת את גישתו הסמלית והרוחנית לאירועים מקראיים.

## הערות שוליים

קטגוריה:מגילת רות
קטגוריה:ציורי התנ"ך
קטגוריה:ציורים בצבעי מים
קטגוריה:ויליאם בלייק
קטגוריה:יצירות ויליאם בלייק
הל-ויל

**הל-ויל** (בצרפתית: **Hell-Ville**, הגייה: **אל-ויל**; שמה הרשמי **אנדואני**, במלגשית: **Andoany**) היא היישוב הגדול והמרכזי באי נוסי בה , ומשמשת כבירת האי השייך למדגסקר. הל-ויל נקראה על שמו של האדמירל הצרפתי אן כרטיין לואי דה אל,  שהיה מושל האי ראוניון. הל-ויל היא אחת הערים הקולוניאליות העתיקות ביותר במדגסקר. בשנת 2018 היא מנתה 50,000 תושבים.

בשנת 1960, לאחר העצמאות של מדגסקר, שונה שם העיר הל-ויל רשמית לשם אנדואני (Andoany) על שם פרבר בעיר, אך תושבי נוסי בה כמעט ולא משתמשים בשם הרשמי ועדיין קוראים ליישוב "הל-ויל".

## היסטוריה
העיר נוסדה על ידי הצרפתים בשנת 1841 כנמל צבאי במקומו של פור לואי, שאבד בעקבות סיפוח מאוריציוס על ידי בריטניה. בשנת 1975 מנתה העיר כ-6,200 תושבים, ובשנת 1993 כ-19,000 תושבים.

בית הכלא שלה, משנת 1855, הוא אחד העתיקים ביותר במדגסקר.

בקרבת העיר הוקם מרכז תיירות של בעלי חיים ששמו למוריה לנד, המרכז בתוכו בעלי חיים שונים כגון: למוריים, זיקיות וצבים גדולים, באתר המוקף מים וגשרים. בקרבתו נמצא מפעל לייצור תמצית בושם מצמחי אילונג אילונג.

## גלריית תמונות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מדגסקר: ערים
גשר השטן (קרדיגיון, ויילס)

**גשר השטן בקרדיגיון, ויילס** (באנגלית: **Devil's Bridge**, בוולשית: **Pontarfynach** - בתרגום לעברית "גשר מעל המיינך") הוא מערך של שלושה גשרים שנבנו מעל נחל מיינאך  בעיירה פונטרפינך (Pontarfynach), מחוז קרדיגיון בוויילס. הגשרים נבנו בתקופות שונות ובאופן חריג נבנו אחד מעל השני.

הגשר נתן את שמו ליישוב הקטן שלידו בנקרא באנגלית "גשר השטן" ובוולשית "גשר מעל המיינך"

## שם הגשר
לפי המסורת, שם הגשר, "גשר השטן" מקורו באירוע בו גילתה איכרה מקומית שהפרה שלה הגיעה לגדה השנייה של הערוץ. השטן, שחשק בנפשה של האיכרה, הציע לה לבנות במקום גשר כשבתמורה יקבל את הנפש של היצור הראשון שיחצה את הגשר. האיכרה הסכימה ולאחר שנבנה הגשר הצליחה לרמות את השטן וזרקה אוכל לצד השני וכלבה חצה ראשון את הגשר וכך "זכה" השטן בנפשו של הכלב.

פירושו המילולי של השם בוולשית, Pontarfynach, הוא "גשר מעל המיינך".

## ההיסטוריה של הגשר
בחלקה הצפוני של העיירה פונטרפינך מתחתר נחל מיינאך  הנשפך לנחל ריידול  מצפון חעיירה. הערוץ העמוק (90 מטר) אילץ את מתיישבי האזור לבנות גשר במקום. רישומים מצביעים על כך שבמקום התקיים גשר עץ כבר כבר מהמאה ה-12.

בימי הבינים נבנה במקום גשר האבן הראשון שהיה בן גשר אחד. הגשר הזה היה נמוך ממפלס גדות הנחל דבר שאילץ את העוברים בו לרדת ואחר כך לעלות.

ב-1753 נבנה גשר נוסף לאחר שהגשר הראשון נמצא לא יציב. במסגרת הבנייה, במקום להרוס את הגשר הראשון הוא חוזק ושימש כבסיס לקשת של הגשר השני. גם גשר זה נבנה מתחת למפלס הגדות ודרש מהעוברים בו לרדת לערוץ ולעלות.

ב-1901 נבנה גשר שלישי וגם במקרה זו לא נגעו המתכננים בשני הגשרים שכבר היו קיימים. זהו גשר ישר שנבנה מברזל ובניגוד לגשר הקודם אינו נשען על הגשר הקודם אלא מרחף מעליו ונשען על בסיסים חדשים שנבנו על שתי הגדות. בניגוד לגשרים הקודמים, גשר זה נמצא במפלס אחד עם גדות הערוץ. ב-1971 תוקן הגשר וחוזק.

הגשר והערוץ העמוק שמתחתיו מהווים אטרקציה תיירותית כשגרם מדרגות מגדת הנחל מאפשר ירידה לקרקעית הערוץ. בקרבת הגשר נבנה במאה ה-18 בית מלון שפעיל עד היום ונקרא כיום "מלון האפוד" (Hafod Hotel).

ב-1964 הוגדר האתר כבניין מורשת של הממלכה המאוחדת דרגה II.

ב-2013 שימש הגשר והמלון לצילום סדרת הטלוויזיה האנגלית הינטרלנד.

## מבנה הגשר
אורך הגשר המקורי, מימי הביניים, הוא כתשעה מטר. אורך הגשר שנבנה ב-1753 הוא כעשרה מטר. אורך גשר הברזל שנבנה ב-1901 הוא כ-18 מטר ורוחבו כשישה מטר. הגשר העליון נבנה בגובה 98 מטר מעל תחתית הערוץ.

## גלריה

קובץ:Devil's Bridge and the Hafod Arms Hotel.jpeg|תחריט מ-1860 המציג את "מלון האפוד" ומשמאלו הגשר בטרם נבנה הגשר השלישי
קובץ:Three Bridges and Jacob's Ladder, Devil's Bridge - geograph.org.uk - 5156866.jpg|מבט על הגשר מעומק הערוץ. ניתן לראות את גרם המדרגות היורד לנחל
קובץ:Devil's Bridge - geograph.org.uk - 4609276.jpg|מדרך הגשר
קובץ:Devil's Bridge - geograph.org.uk - 4041619.jpg|מבט מהצד על גשר המתכת
קובץ:The Devils Bridge.jpeg|תחריט של הגשר הכפול מ-1830


## ראו גם
* גשר השטן

## קישורים חיצוניים

* 
* גשר השטן בקרדיגיון, באתר historypoints.org
* גשר השטן בקרדיגיון, באתר discoverceredigion.wales
* גשר השטן בקרדיגיון, באתר engineering-timelines.com (אורכב)
* גשר השטן בקרדיגיון, באתר world-of-waterfalls.com

## הערות שוליים

קטגוריה:ויילס: מבנים רשומים דרגה II
קטגוריה:ויילס: תחבורה
מדמן (מואב)

**מַדְמֵן** היא עיר במואב הנזכרת בקינת ירמיהו על מואב, : "אֵין עוֹד תְּהִלַּת מוֹאָב בְּחֶשְׁבּוֹן חָשְׁבוּ עָלֶיהָ רָעָה לְכוּ וְנַכְרִיתֶנָּה מִגּוֹי גַּם מַדְמֵן תִּדֹּמִּי אַחֲרַיִךְ תֵּלֶךְ חָרֶב".

לדעת רוב המפרשים **מַדְמֵן** היא היא '''דִּימוֹן''' הנזכרת בקינה של ישעיהו על מואב, והשם דימון (בכתיב החסר דִמֹן) השתבש ל'מדמן' משום שהסופר כתב פעמיים את האות מ"ם שבו מסתיימת המילה הקודמת "גם". אפשרות נוספת היא שאין כאן שיבוש דיטוגרפי, אלא מדובר בשתי צורות של אותו שם. מתרגמי תרגום השבעים לא ראו ב**מדמן** שם גאוגרפי אלא צורת מקור, ותרגמו את הפסוק "מַדְמֵן תִּדֹּמִּי" כאילו היה כתוב "נדום תדומי", אך מקובל להניח שטעות בידם.

מוסיל הציע לזהות את **דִּימוֹן** עם ח'רבת דמנה, הנמצאת 12 ק"מ צפונית לכַּרַכּ (קיר מואב).

## הערות שוליים

קטגוריה:מואב
קטגוריה:יישובי המקרא
קטגוריה:עבר הירדן המזרחי
המרכז היהודי האירופי

**המרכז היהודי האירופי** (באנגלית: **European Jewish Center**, בצרפתית: **Centre européen du judaïsme**) הוא מרכז תרבות יהודי ובית כנסת השוכן ב, ברובע ה-17 של פריז, צרפת. המבנה תוכנן על ידי יואל מרגי, נשיא הקונסיסטוריה המרכזית של יהודי צרפת. בנייתו החלה בשנת 2015 והבניין נחנך ב-29 באוקטובר 2019 בנוכחות עמנואל מקרון, נשיא צרפת.

בית הכנסת נקרא "בית הכנסת אדמונד ג'יי ספרא", על שם אדמונד ספרא, פילנתרופ, וחלק מבנייתו מומנה על ידי קרן ספרא.

## מטרה
המרכז נבנה כדי לענות על שלושה אתגרים עיקריים ברמה המקומית, הלאומית והאירופית: הגנה על עתיד היהדות, העברת מורשתה הרוחנית ותרומה ל"חיים משותפים" בצרפת ובאירופה.

## המרכז
שטחו של המרכז כ-5,000 מטרים רבועים והוא מורכב מ:
* בית הכנסת ע"ש אדמונד י. ספרא, עם 430 מושבים. זהו מקום התפילה העיקרי של הרב הראשי של יהודי צרפת.
* שני בניינים בני חמש ושבע קומות, הכוללים משרדים ומרכז תרבות בשטח של 2,500 מטרים רבועים.

### מרכז התרבות על שם פטריק ולינה דרהי
במרכז התרבות על שם פטריק ולינה דרהי יש מרכז אמנות, תרבות ופנאי וכן מכון לימודים יהודי (לימודי מקרא, לימודי תלמוד, עברית מקראית, קורסים במחשבת ישראל, אקטואליה), מכון אוניברסיטאי ללימודי היהדות (מדעי הרוח, היסטוריה, סוציולוגיה, גילוי הציונות ומאבק באנטישמיות) ובית המדרש של המרכז ללימודי יהדות.

## מימון הפרויקט
עלות הפרויקט הייתה 15 מיליון אירו, מתוכם: 3 מיליון אירו ניתנו על ידי המדינה והאזור, 5 מיליון אירו מקרנות שונות, 3 מיליון אירו מתורמים פרטיים והיתרה מומנה באמצעות הלוואות. עיריית פריז נתנה לקונסיסטוריה את האדמה, בשטח של 1,650 מטר רבוע.

## ראו גם
* הקונסיסטוריה המרכזית של יהודי צרפת

## קישורים חיצוניים

* 
* סרטון וצילומים מהמרכז 

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:פריז: בתי כנסת
קטגוריה:משפחת ספרא
קטגוריה:יהדות פריז
קטגוריה:הרובע השבעה-עשר של פריז
חמישה לילות אצל פרדי 2 (סרט)

**חמישה לילות אצל פרדי 2** (באנגלית: **Five Nights at Freddy's 2**) הוא סרט אימה על-טבעי אמריקאי המבוסס על סדרת משחקי הווידאו "חמישה לילות אצל פרדי" מאת סקוט קות'ון והמשכו של סרט האימה "חמישה לילות אצל פרדי" משנת 2023. הסרט מבוים על ידי אמה תמי ונכתב על ידי קות'ון. בסרט מככבים ג'וש האצ'רסון, אליזבת לייל, פייפר רוביו ומת'יו לילארד, ששבים לגלם את דמויותיהם מהסרט הקודם, ולצדם מככבים סקיט אולריץ', ויין נייט, מקנה גרייס וטאו בריונס.

באוגוסט 2018 הצהיר קות'ון כי פיתוחו של סרט המשך המבוסס על אירועי משחק הווידאו מ-2014 באותו השם יהיה אפשרי, במידת הצלחתו של הסרט הראשון בקופות. בינואר 2024, האצ'רסון חשף כי פיתוחו של סרט המשך החל, ושלושה חודשים לאחר מכן אישרה חברת "בלאמהאוס הפקות" את דבר הפקתו באופן רשמי. צילומי הסרט החלו בנובמבר 2024 והסתיימו בפברואר 2025.

הסרט עלה לאקרנים בארצות הברית בהפצת "סרטי יוניברסל" ב-5 בדצמבר 2025.

## צוות השחקנים
* ג'וש האצ'רסון – **מייק שמידט**, מאבטח לילה לשעבר במסעדת "הפיצרייה של פרדי פאזבר".
* אליזבת לייל – **ונסה שלי**, שוטרת מקומית ובתו של ויליאם אפטון.
* פייפר רוביו – **אבי שמידט**, אחותו הקטנה של מייק.
* מת'יו לילארד – **ויליאם אפטון**, רובוטיקאי ואחד ממייסדי "הפיצרייה של פרדי פאזבר", שהפך לרוצח סדרתי. אביה של ונסה.
* סקיט אולריץ' – **הנרי אמילי**, אחד ממייסדי "הפיצרייה של פרדי פאזבר".
* תאודוס קריין – **ג'רמיה**, עמיתו לעבודה לשעבר של מייק.
* פרדי קרטר – **ג'רמי פיצג'רלד**, מאבטח במסעדת "הפיצרייה של פרדי פאזבר".
בנוסף, ויין נייט, מקנה גרייס וטאו בריונס לוהקו לדמויותיהם של ציידי רוחות רפאים וחוקרי פעילויות על-טבעיות.

## הפקה
### פיתוח
באוגוסט 2018 הצהיר סקוט קות'ון כי אם הסרט הראשון יצליח בקופות, עשוי לצאת סרט המשך שיתבסס על עלילת המשחק השני בסדרה. בינואר 2024, השחקן ג'וש האצ'רסון, שגילם את דמותו של מייק שמידט בסרט הקודם, חשף כי סרט המשך נמצא בפיתוח. באפריל 2024 אישרה רשמית חברת "בלאמהאוס הפקות" בבעלותו של ג'ייסון בלאם את הפקתו של הסרט, וכן שהחברה "Jim Henson's Creature Shop" תשוב לעצב את האנימטרוניקה בסרט. באוקטובר 2024 נמסר כי האצ'רסון, אליזבת לייל, פייפר רוביו ומת'יו לילארד ישובו לגלם את דמויותיהם מהסרט הקודם, כאשר האחרון חתום על הסכם לשלושה סרטים עם האולפנים. באפריל 2025 נמסר על ליהוקם של ויין נייט, מקנה גרייס וטאו בריונס לתפקידים שטרם פורסמו.
### צילומים
צילומי הסרט התעתדו להתחיל בסוף אוקטובר 2024. בכנס קומיק-קון, ניו יורק, שהתקיים ב-17 באוקטובר, הצהיר לילארד כי הצילומים יתחילו "בעוד עשרה ימים", כלומר ב-27 באוקטובר 2024. בפועל, צילומי הסרט החלו בנובמבר 2024 והסתיימו בפברואר 2025.

## הפצה
הסרט עתיד לעלות לאקרנים בארצות הברית ב-5 בדצמבר 2025.

## קישורים חיצוניים
* 

### ביקורות
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 2025
קטגוריה:סרטי אימה מ-2025
קטגוריה:סרטים המבוססים על משחקי וידאו
קטגוריה:סרטי אימה על-טבעיים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי סלאשר אמריקאיים
קטגוריה:סרטים על בובות
קטגוריה:סרטי בלאמהאוס הפקות
קטגוריה:סרטי אולפני יוניברסל
קטגוריה:סרטי המשך אמריקאיים
הקוף והדולפין

**הקוף והדולפין** הוא אחד ממשלי איזופוס, ומספרו 73 בסיווג פרי. בשל הופעתו בין משליו של לה פונטיין, הוא תמיד היה פופולרי בצרפת, אך בבריטניה היחס למשל היה נדיר יותר עד המאה ה-19.

## המשל
לאחר שנטרפת ספינה מול חופי יוון, קוף מחמד השייך לימאי ניצל מטביעה על ידי דולפין, משום שחשב בטעות שהוא בן אדם. כשהוא נשאל אם הוא מאתונה, הקוף משקר ומתגאה שהוא שייך לאחת המשפחות החשובות ביותר בעיר. לאחר מכן הדולפין שואל אם הוא מכיר את פיראוס (הנמל האתונאי), אך הקוף חושב שפיראוס הוא אדם, ומשיב שכן, ושהם חברים טובים. כשהוא מסתכל מקרוב על הנוסע שלו, הדולפין מבין שהוא לא הציל בן אדם ושוחה משם, משאיר את הקוף לגורלו. המשל מסתיים בהבטחה שהסיפור מתאים לשקרנים.

הגרסאות הלטיניות של המשל החלו בהסבר כי היה זה מנהג ימי לקחת חיות מחמד במהלך מסעות, ודוגמה לכך הלכה בעקבותיהם במהלך הרנסאנס על ידי גבריאלה פארנו  ב"סימיוס ודלפוס", השיר שחיבר עבור הקובץ שלו "" (1563). אחריו בצרפתית הגיע ז'אן דה לה פונטיין, שכלל את הסיפור בין "המשלים" שלו (1668) תחת הכותרת "Le singe et le dauphin", בתוספת הבחנה שעל פי היסטוריון הטבע פליניוס הזקן הדולפינים ידידותיים למין האנושי.

## העיבודים בבריטניה
תיאורי פרוזה של המשל החלו להופיע זמן קצר לאחר מכן בבריטניה, כולל ב-"" (1689) של פיליפ איירס , שגם הוא חוזר על הבחנתו של פליניוס ומכנה את הסיפור "הקוף והדולפין". כך עשה גם רוג'ר ל'אסטרנג'  באוסף המשלים של איזופוס כמה שנים מאוחר יותר, כשסיכם בסוף הרפלקציה שלו על הסיפור ש"יש לנו קופים בהיסטוריה, כמו גם בסיפורת, ולא עניין חשוב הוא אם הם הולכים על ארבע רגליים, או על שתיים". המדקדק לואי שאמבו מרחיק לכת בספרו "" (1692), ומסיים את יחסו שלו למשל בשאלה אם טביעה אינה סוף הולם גם לשקרנים אנושיים.

## ראו גם
*משלי איזופוס
*סיווג פרי

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:משלי איזופוס
דימון (מואב)

**דִּימוֹן** הוא מקום המוזכר בנבואת ישעיהו על מואב, ב: "כִּי מֵי דִימוֹן מָלְאוּ דָם כִּי אָשִׁית עַל דִּימוֹן נוֹסָפוֹת לִפְלֵיטַת מוֹאָב".

הירונימוס זיהה אותה עם דיבון, בפירושו לפסוק זה, וכך היה מקובל במחקר. אולם כבר מוסיל, וכן פרשנים נוספים, חלקו על זיהוי זה. מגן ברושי הצביע על כך שרוב נוסחי תרגום השבעים גורסות דימון, ושהשם מתאים לאליטרציות שבפרק ובפרט בפסוק זה. מה גם, שדיבון עצמה  נזכרת בנפרד באותו פרק, : " א מַשָּׂא מוֹאָב כִּי בְּלֵיל שֻׁדַּד עָר מוֹאָב נִדְמָה כִּי בְּלֵיל שֻׁדַּד קִיר מוֹאָב נִדְמָה. ב עָלָה הַבַּיִת וְדִיבֹן הַבָּמוֹת לְבֶכִי עַל נְבוֹ וְעַל מֵידְבָא", וכך גם בנבואה המקבילה של ירמיהו, : "רְדִי מִכָּבוֹד ישבי [וּשְׁבִי] בַצָּמָא יֹשֶׁבֶת בַּת דִּיבוֹן כִּי שֹׁדֵד מוֹאָב עָלָה בָךְ שִׁחֵת מִבְצָרָיִךְ".

מוסיל הציע לזהות את **דִּימוֹן** עם ח' דמנה, השוכנת על ראש גבעה רמה, 12 ק"מ צפונית לכרכ (קיר מואב). 

## הערות שוליים

קטגוריה:מואב
קטגוריה:עבר הירדן המזרחי
קטגוריה:יישובי המקרא
גליד אוטנגה

**גליד אוטנגה** (בצרפתית: **Glid Otanga**; נולד ב-14 באוגוסט 2000 ברפובליקה של קונגו) הוא כדורגלן קונגולזי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת בני סכנין מליגת העל הישראלית ובנבחרת הרפובליקה של קונגו.

## קריירת מועדונים
אוטנגה שיחק בקבוצות AS פוליס מליגת העל של הרפובליקה של קונגו, אקונאנגי מליגת העל של גינאה המשוונית, קוטון ספורט מליגת העל הקמרונית, אקרה הארטס אוף אוק מליגת העל הגאנאית ואל-ח'ריטיאת מליגת המשנה הקטרית.

ב-24 ביולי 2025 חתם בבני סכנין מליגת העל הישראלית.

## קריירה בין-לאומית
ב-11 ביוני 2024 ערך אוטנגה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הרפובליקה של קונגו, בהפסד 6-0 לנבחרת מרוקו במסגרת מוקדמות מונדיאל 2026.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים מהרפובליקה של קונגו
קטגוריה:הרפובליקה של קונגו: קשרי כדורגל
קטגוריה:כדורגלני אקרה הארטס אוף אוק
קטגוריה:כדורגלני בני סכנין
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:כדורגלני נבחרת הרפובליקה של קונגו
קטגוריה:ילידי 2000
ז'ול ארמאן קו

**ז'ול ארמאן קו ביומלה** (בצרפתית: **Jules Armand Kooh Bioumla**; נולד ב-16 ביוני 1999 בדואלה שבקמרון) הוא כדורגלן קמרוני המשחק בעמדת החלוץ.

## קריירת מועדונים
קו גדל במחלקות הנוער של FC אביון וסטאד רנאר בקמרון. הוא החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת לה אסטרה מליגת העל הקמרונית, במדיה ערך 96 הופעות ליגה והבקיע 48 שערים. בחודש יולי 2024 חתם בקלאב אפריקן מליגת העל התוניסאית, במדיה ערך 13 הופעות ליגה והבקיע שני שערים. בתום עונת  עזב את המועדון.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים קמרונים
קטגוריה:חלוצי כדורגל קמרונים
קטגוריה:כדורגלני קלאב אפריקן
קטגוריה:קמרונים שנולדו ב-1999
חמד בן ת'אמר אל ת'אני

שייח' **חמד בן ת'אמר בן מוחמד אל ת'אני** (בערבית : **حمد بن ثامر بن محمد آل ثاني**) הוא יו"ר מועצת המנהלים של רשת התקשורת אל ג'זירה, שבסיסה בקטר. הוא חבר במשפחת השלטון של קטר, בית ת'אני.

לאל ת'אני תואר בעיתונאות מאוניברסיטת קטר.

## קריירה
אל ת'אני מילא את התפקידים הבאים:

* 1994-1987 משרד המידע והתרבות. מילא מספר תפקידים בתקשורת במשרד, ביניהם מנהל ענייני תקשורת, ולאחר מכן עוזר תת-שר לענייני תקשורת.
* כיהן כסגן מזכיר משרד ההסברה והתרבות.
* 1996 השתתף בהקמת רשת התקשורת אל ג'זירה.
* כיהן כמנכ"ל אל ג'זירה עד למינויו של ד"ר מוסטפא סואג לתפקיד.
* מכהן כיו"ר מועצת המנהלים של תאגיד המדיה של קטר.
* יו"ר מועצת המנהלים של ערוץ הילדים.

אל ת'אני מחזיק בתפקידים הבאים:

* יו"ר מועצת המנהלים של רשת התקשורת אל ג'זירה.
* יו"ר מועצת המנהלים של מרכז דוחא לחופש התקשורת.
* הוא עומד בראש תאגיד המדיה של קטר.
* חבר בוועדה להכנת החוקה הקבועה של מדינת קטר.

## מעורבותו בפרשת הקשר בין לשכת נתניהו לממשלת קטר
אל ת'אני הוא הבכיר הקטרי שהפעיל את החשודים בפרשת הקשר בין לשכת נתניהו לממשלת קטר. הקשר של חברת "פרספשן" בבעלות ישראל איינהורן עימו לצורך קמפייני ההשפעה, נעשה בתיווכם של אנשי חברת "נובארד" בבעלות יואב (פולי) מרדכי ואיש המוסד ש'. אל-תאני נפגש עם אנשי חברת "נובארד" ו"פרספשן" בכמה הזדמנויות, החל משנת 2021 ועד לשנת 2023.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פרשת הקשר בין לשכת נתניהו לממשלת קטר
קטגוריה:קטר