open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אולגה קנרד

**אולגה קנרד** (באנגלית: **Olga Kennard**; 23 במרץ 1924 – מרץ 2023) הייתה קריסטלוגרפית בריטית יהודייה. מנהלת מאגר המידע המבני של קיימברידג' בשנים 1965–1997.

## קריירה
קנרד נולדה בשם אולגה וייס (Weisz). לאחר סיום לימודיה בקולג' ניוהאם הצטרפה לצוות המחקר בראשות מקס פרוץ שחקר את מבנה ההמוגלובין במעבדת קוונדיש. ב-1948 עברה ללונדון ועבדה במכון הלאומי למחקר מדעי (National Institute for Medical Research). ב-1963 חזרה לקיימברידג' כחברה שלא מן המניין מטעם מועצת המחקר הרפואי במחלקה לכימיה. במחלקה הקימה את קבוצת הקריסטלוגרפיה הכימית שחקרה מולקולות מורכבות. קנרד יצאה לגמלאות ב-1997.

תרומתה העיקרית בתחום הקריסטלוגרפיה הייתה הקמת מאגר המידע המבני של קיימברידג' המכיל את תיאור המבנה הגבישי של מעל ל-400,000 מולקולות. היוזמה לרעיון הייתה של הקריסטלוגרף הבריטי ג'ון דזמונד ברנל שפגש את קנרד בכנס של החברה המלכותית ב-1948. הוא הציע לקנרד, שעבדה אז במכון הלאומי למחקר מדעי, לרכז את כל המידע על המבנים, משום שהאמין ששילוב שיטתי של מידע ממחקרים אינדיבידואליים יוביל לתובנות חדשות. קנרד פיתחה שיטה לקטלוג המבנים המבוססת על שימוש בכרטיסים מנוקבים. כמה שנים אחר כך, כשלקנרד היו כ-300 מבנים, הציע ברנל כי תפרסם אותם בספר. ב-1965 הקימה קנרד את מרכז המידע הקריסטלוגרפי של קיימברידג', ארגון המסונף לאוניברסיטת קיימברידג', האחראי על מאגר המידע המבני של קיימברידג' (Cambridge Structural Database) ועמדה בראשו עד צאתה לגמלאות ב-1997.

קנרד נבחרה כעמית של החברה המלכותית (FRS) ב-1987 וזכתה בתואר מסדר האימפריה הבריטית (OBE) ב-1988. כהכרה בעבודתה מחלקת החברה המלכותית מענק מחקר בתחום הקריסטלוגרפיה על שמה, "מענק המחקר על שם אולגה קנרד" (Olga Kennard Research Fellowship).

נישואיה הראשונים של קנרד היו לדייוויד קנרד (David Kennard). לאחר גירושיה ממנו נישאה קנרד לסר ארנולד ברגן (Arnold Burgen), ממנו התאלמנה ב-2022. הוא שימש כדיקן (Master) של קולג' דרווין בקיימברידג' וכסגן נשיא אוניברסיטת קיימברידג'.

אחייניתה היא השחקנית רייצ'ל וייס.

קנרד נפטרה במרץ 2023.

## קישורים חיצוניים
* דף הפקולטה, באתר אוניברסיטת קיימברידג'
* נאמנים של המוזיאון הבריטי
* הודעה לעיתונות על מינויה מחדש כנאמן של המוזיאון הבריטי (כולל ביוגרפיה קצרה)
* אולגה קנרד, ממידע פרטי לידע ציבורי אולגה קנרד מתארת את הקמת מאגר המידע
* Rivka Isaacson, ''International Women’s Day: meeting Olga Kennard''

## הערות שוליים

קטגוריה:עמיתות החברה המלכותית
קטגוריה:עמיתים יהודים בחברה המלכותית
קטגוריה:קריסטלוגרפיות בריטיות
קטגוריה:קריסטלוגרפים יהודים
קטגוריה:מדענים יהודים בריטים
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1924
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1924
קטגוריה:בריטיות שנפטרו ב-2023
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2023
יחידת רכב מגויס

**יחידת רכב מגויס** (בראשי תיבות: **יר"ם**) הוא מושג צה"לי המתאר יחידה צבאית שתפקידה העיקרי גיוס כלי רכב אזרחיים (כולל מלגזות) וחלוקתם ליחידות הצבאיות השונות.

יחידת רכב מגויס מארגנת ומתחזקת רשת קריאה המיועדת לגיוס כלי רכב אזרחיים בעת חירום וגם בתקופות שלום, לפי צורכי צה"ל ובהתאם למגבלות שנקבעו בחוק ובתקנות.

פרטי כלי הרכב ובעליהם, שאמורים להיות חלק מהיחידה, מוקצים ליחידת הרכב המגויס על ידי היחידה לארגון ולגיוס אמצעים. סגל יחידת הרכב המגויס דואג לעדכון שוטף של נתוני רשת הקריאה, באמצעות הדואר או בעת התייצבות המגויסים ביחידה.

במהלך השנים חלו שינויים בסוגי כלי הרכב הנכללים בחובת דיווח וגיוס, לפי הצרכים המשתנים של צה"ל.

תהליך שחרור הציוד המגויס זכה להנצחה אמנותית במערכון נודע של הגשש החיוור, **המכונית המגויסת**.

## קישורים חיצוניים
* 50.0403 ציוד אזרחי מגויס
* 

קטגוריה:מילואים בישראל
קטגוריה:אגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה
קטגוריה:ציוד צבאי בישראל
אלברט ביזלי

**אלברט "פט" ביזלי** (אנגלית: **Albert "Pat" Beasley**; 16 ביולי 1913 - 27 בפברואר 1986) היה שחקן ומאמן כדורגל אנגלי.

## קריירה
ביזלי נולד בעיירה סטורברידג' שבווסטרשייר, והחל את הקריירה שלו במועדונים המקומיים קידרמינסטר וסטורברידג'. ב-1931, בהיותו בן 17, חתם בארסנל תמורת 550 לירות שטרלינג. בתקופה שלאחר חתימתו הוא שיחק בקבוצת הנוער ובקבוצת המילואים, וערך את הופעת הבכורה בסגל הבוגר במשחק מול סנדרלנד ב-6 באפריל 1932. הוא שיחק בסגל הבוגר באופן לא סדיר, מאחר שבעמדה שלו שיחקו ג'ו האלם וקליף באסטין, שהיו בין השחקנים הבכירים של ארסנל בשנות ה-30.

לאחר פציעתו של האלם בעונת 1933/1934 קיבל ביזלי הזדמנות, והבקיע 10 שערים ב-23 משחקי ליגה, שבזכותם זכתה ארסנל באליפות. הוא שיחק בהרכב באופן קבוע גם בעונת 1934/1935, בה זכתה ארסנל באליפות נוספת. אולם, הוא נאלץ להתמודד על מקומו בהרכב פעם נוספת, הפעם מול האלם והשחקן החדש אלף קירקן, והחמיץ את ניצחון ארסנל על שפילד יונייטד בגמר גביע ה-FA של 1936. באוקטובר 1936 הוא הועבר להאדרספילד טאון תמורת 750 לירות שטרלינג, לאחר שרשם לזכותו 90 הופעות ו-25 שערים במדי ארסנל.

הוא השתתף ב-108 משחקים בשלוש עונות במדי האדרספילד, והעפיל לגמר גביע ה-FA ב-1938, בו הפסיד עם קבוצתו לפרסטון נורת' אנד. ב-1939 ערך את הופעתו היחידה במדי נבחרת אנגליה, לאחר שהשתתף בכל 90 הדקות במשחק מול נבחרת סקוטלנד. הוא השתתף גם בשני משחקי נבחרת לא רשמיים במהלך מלחמת העולם השנייה, ואף השתתף כשחקן אורח במדי ארסנל ב-18 משחקים.

ביזלי המשיך לשחק לאחר חידוש המשחקים התחרותיים בתום המלחמה; לאחר ששיחק במשך ארבע עונות בפולהאם הוא התמנה למאמן-שחקן בבריסטול סיטי ב-1950, פרש ב-1952 ממשחק פעיל והמשיך לאמן עד 1958. ב-1959 החל לאמן את ברמינגהאם סיטי, אך כיהן בתפקיד זה במשך שנה אחת, שבמהלכה הוביל את המועדון לגמר גביע ערי הירידים, שהסתיים בהפסד 1 - 4 לברצלונה. לאחר מכן עבד כמאתר כישרונות עבור פולהאם, ואימן את מועדון הכדורגל דובר. הוא פרש ועבר להתגורר בעיירה צ'ארד שבסאמרסט, ומת בטאונטון בגיל 72.

## לקריאה נוספת

* Tony Matthews, **Who's Who of Arsenal** (Pages 30 – 31), 2007. ()


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קשרי כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:כדורגלני האדרספילד טאון
קטגוריה:כדורגלני פולהאם
קטגוריה:כדורגלני בריסטול סיטי
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אנגליה
קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:מאמני כדורגל אנגלים
קטגוריה:מאמני בריסטול סיטי
קטגוריה:מאמני ברמינגהאם סיטי
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1913
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1986
טרי מנצ'יני

**טרנס ג'ון "טרי" מנצ'יני** (אנגלית: **Terence John "Terry" Mancini**; נולד ב-4 באוקטובר 1942 בקאמדן טאון שבלונדון) הוא כדורגלן עבר אירי ששיחק בעמדת הבלם.

## ביוגרפיה
מנצ'יני נולד בלונדון למשפחת מתאגרפים, ונקרא בשם טרי סילי. הוא החל לעסוק באיגרוף, אך בסופו של דבר החליט להמשיך ככדורגלן. אביו האירי מת כשהוא היה בן שבע, ואמו נישאה מחדש ושינתה את שם משפחתה לזה של בעלה השני. הוא החל את קריירת הכדורגל שלו בווטפורד ב-1961, ושוחרר מהקבוצה באמצע עונת 1965/1966. הוא היגר לדרום אפריקה והצטרף לפורט אליזבת' סיטי, עמה זכה באליפות דרום אפריקה. לאחר 20 חודשים באפריקה חזר ללונדון, ובנובמבר 1967 הצטרף ללייטון אוריינט. הוא שיחק בלייטון במשך ארבע עונות, וזכה עם הקבוצה באליפות הליגה השלישית.

באוקטובר 1971 חתם בקווינס פארק ריינג'רס, ובעונת 1972/1973 סייע לקבוצה להעפיל לליגה הראשונה. בעקבות שיחה עם עמיתו בריינג'רס, דון גיבנס, גילה מנצ'יני כי בזכות מוצאו האירי של אביו הוא יכול לשחק עבור נבחרת אירלנד, למרות שנולד וגדל כאנגלי. הוא ערך את הופעתו הראשונה מתוך חמש במשחק מול נבחרת רוסיה ב-1973.

ב-1974 הוחתם מנצ'יני בארסנל כמחליפו של פרנק מקלינטוק, תמורת 20,000 לירות שטרלינג. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק מול וסטהאם יונייטד ב-26 באוקטובר 1974, ובשתי עונותיו בארסנל רשם לזכותו 62 הופעות. אולם, לאחר עונת 1975/1976, שהייתה הגרועה ביותר בתולדות המועדון מזה 40 שנים, התפטר המאמן ברטי מיי. מנצ'יני לא היה נחוץ לתוכניותיו של טרי ניל, מחליפו של מיי, מאחר שהיה כבר בן 34; הוא שוחרר בהעברה חופשית בספטמבר 1976. הוא הצטרף למועדון החובבני אלדרשוט, ושיחק שם במשך עונה אחת. בתום העונה, חתם מנצ'יני בלוס אנג'לס אצטקס מליגת ה-NASL בארצות הברית.  מנצ'יני עזב לאחר עונה אחת בקבוצה וחתם בשנת 1978 לעונה אחת בברנט מהפוטבול ליג השנייה. בתום העונה פרש ממשחק פעיל בגיל 37. לאחר פרישתו עבד בצוותי האימון של פולהאם, קווינס פארק ריינג'רס ולוטון טאון. לאחר פרישתו מאימון ניהל מספר חנויות בהארו, פאב בהאמרסמית' ופולהאם, ועסק להשכרת מכוניות בניו מאלדן.

## לקריאה נוספת

* Tony Matthews, **Who's Who of Arsenal** (Page 189), 2007. ()


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים אירים
קטגוריה:בלמי כדורגל אירים
קטגוריה:לונדון: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני ווטפורד
קטגוריה:כדורגלני לייטון אוריינט
קטגוריה:כדורגלני קווינס פארק ריינג'רס
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אירלנד
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1942
פיטר ניקולס

**פיטר ניקולס** (אנגלית: **Peter Nicholas**; נולד ב-10 בנובמבר 1959) הוא כדורגלן עבר ולשי העובד כמאמן.

ניקולס נולד בניופורט, אך החל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של קריסטל פאלאס ב-1976. הוא שיחק בסלהרסט פארק במשך חמש עונות, בהן ערך למעלה מ-150 הופעות, וזכה באליפות הליגה השנייה בעונת 1978/1979. בתקופה זו הוא ערך את הראשונה מתוך 73 הופעות במדי נבחרת ויילס, בהן הבקיע שני שערים. הוא החל את הקריירה בעמדת הבלם הקדמי, אך בהמשכה עבר קדימה והחל לשחק כקשר הגנתי. הוא נודע בסגנון משחקו הקשוח, והרבה לספוג עבירות במהלך הקריירה שלו.

למרות מאמציו הרבים של ניקולס לא הצליחה פאלאס לשמור על מקומה בליגה הראשונה, ובמרץ 1981 הוא עבר לארסנל תמורת חצי מיליון לירות שטרלינג, זמן קצר לפני שפאלאס ירדה לליגה השנייה באופן רשמי. כבר עם הגעתו לארסנל הוא הפך לשחקן הרכב קבוע, ועד לסיום עונת 1980/1981 לא הפסיד באף משחק. בעונה שלאחר מכן השתתף ב-41 משחקים, ואף קיבל את סרט הקפטן של נבחרת ויילס. אולם, בעונת 1982/1983 הוא ספג מספר פציעות שמנעו ממנו לשחק באופן סדיר. בסך הכל הוא השתתף ב-80 משחקים במדי ארסנל, בהם הבקיע שלושה שערים.

ניקולס היה מעוניין לחזור ולשחק כדורגל ברמה מקצוענית, ולפיכך הצטרף לפאלאס בהשאלה באוגוסט 1983, ובסיום אותה עונה נרכש כרטיס השחקן שלו תמורת 150,000 לירות שטרלינג. הקדנציה השנייה שלו בפאלאס לא הייתה מוצלחת, וב-1985 הוא חתם בלוטון טאון תמורת 165,000 לירות שטרלינג. ניקולס השתתף בלמעלה מ-100 משחקים במדי לוטון, ושיפר את יכולתו; ב-1987 הוחתם על ידי אברדין תמורת 350,000 לירות שטרלינג. בעונת 1987/1988 העפיל עם קבוצתו לגמר גביע הליגה הסקוטי, מול גלאזגו ריינג'רס; המשחק הסתיים בתוצאה 3 - 3, ובדו-קרב הפנדלים שנערך לאחר מכן החמיץ ניקולס את הבעיטה המכריעה. משחקו בנבחרת ויילס בתקופה זו היה הפעם הראשונה מאז 1938 שבה כדורגלן בקבוצה סקוטית משחק בנבחרת ויילס.

ב-1988 עבר לצ'לסי תמורת 350,000 לירות שטרלינג, שיחק שם במשך שנתיים וחצי וזכה באליפות הליגה השנייה ובגביע פול ממברס, ובמרץ 1991 עבר לווטפורד שהייתה קבוצתו האחרונה בקריירה. לאורך הקריירה שלו השתתף ב-671 משחקים במועדונים ובנבחרות ויילס השונות.

לאחר פרישתו ב-1992 התמנה ניקולס למאמן קבוצת הנוער של צ'לסי, ולאחר מכן חזר לקריסטל פאלאס באותו תפקיד. בהמשך קודם לתפקיד עוזר המאמן של הקבוצה הבוגרת, לפני שעזב לבארי טאון מליגת העל הוולשית, עמה זכה באליפות ב-2001. הוא כיהן כמאמן ניופורט קאונטי בין 2002 ל-2004. בין אוגוסט 2005 לאפריל 2009 אימן את לנלי, עמה זכה באליפות הליגה בעונת . לאחר מכן הוחלף על ידי אנדי לג.

## לקריאה נוספת

* Tony Matthews, **Who's Who of Arsenal** (Page 216), 2007. ()


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים ולשים
קטגוריה:בלמי כדורגל ולשים
קטגוריה:קשרי כדורגל ולשים
קטגוריה:ניופורט, ויילס: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני קריסטל פאלאס
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:כדורגלני לוטון טאון
קטגוריה:כדורגלני אברדין
קטגוריה:כדורגלני צ'לסי
קטגוריה:כדורגלני ווטפורד
קטגוריה:מאמני כדורגל ולשים
קטגוריה:מאמני ניופורט קאונטי
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1959
ביל סדון

**ויליאם צ'ארלס "ביל" סדון** (אנגלית: **William Charles "Bill" Seddon**; 28 ביולי 1901, קלפטון, לונדון - 1983, אסקס) היה כדורגלן אנגלי.
## קריירה
סדון החל את הקריירה בקבוצת הנערים הלונדונית וילה אתלטיק, וב-1922 הצטרף לג'ילינגהאם על תקן של שחקן חובב. ב-1923 ניסה להתקבל ללא הצלחה לאסטון וילה, נבחן בארסנל בנובמבר 1924, וחתם שם על חוזה כשחקן מקצוען בדצמבר שלאחר מכן. הוא שיחק בעמדת הקשר האחורי, ולרוב השתתף במשחקי קבוצת המילואים של המועדון. הוא צבר לזכותו למעלה מ-200 הופעות בליגת המילואים, ואף מונה לקפטן כשהקבוצה זכתה בחמש אליפויות של ליגת המילואים בשנות ה-20.

באותה תקופה שיחק סדון מדי פעם גם עבור הקבוצה הבכירה של ארסנל, וערך את הופעת הבכורה שלו לאחר שהחליף את אלף בייקר בהפסד 1 - 2 לסנדרלנד ב-10 באפריל 1926. הייתה זו הופעתו היחידה בעונת 1925/1926, ובעונה שלאחר מכן הוא שותף ב-17 משחקים. אולם, הוא לא נכלל בהרכב לקראת גמר גביע ה-FA של 1927, ומאחר ושחקני ההגנה הדומיננטיים של ארסנל באותה תקופה היו אלף בייקר, ג'ק באטלר ובוב ג'ון, סדון השתתף בארבעה משחקים בעונת 1927/1928, ובאפס משחקים בעונת 1928/1929.

אולם, בעונת 1929/1930 הוא חזר להרכב של ארסנל, וחלק את עמדת הקשר הימני עם אלף בייקר עד שהבלם הרי רוברטס נפצע במשחק מול וסטהאם יונייטד. סדון החליף את רוברטס הפצוע בהגנה, השתתף ב-12 המשחקים האחרונים של הליגה, ופתח בגמר גביע ה-FA של 1930, שהסתיים בניצחון 2 - 0 על האדרספילד טאון ובתואר המשמעותי הראשון בהיסטוריה של ארסנל.

בעונת 1930/1931 השתתף סדון ב-18 משחקי ליגה, וזכה עם ארסנל באליפות הראשונה בתולדות המועדון. הוא חזר לשחק בעמדת הקשר הימני, אך איבד את מקומו בהרכב לאחר הגעתו של צ'ארלי ג'ונס, ובעונת 1931/1932 השתתף בחמישה משחקים, האחרון מתוכם מול שפילד יונייטד. הוא עזב את המועדון במרץ 1932, ועבר לגרימסבי טאון תמורת 2,500 לירות שטרלינג. הוא רשם לזכותו 76 הופעות במדי ארסנל, ולא הבקיע בהן ולו שער אחד.

הוא שיחק בגרימסבי במשך עונה אחת לפני שהצטרף ללוטון טאון ביולי 1933, ופרש בפברואר 1934. לאחר פרישתו צורף סדון לצוות האימון של לוטון, והחזיק במשרה זו במשך כחצי שנה. בין אוגוסט לדצמבר 1934 הוא עבד כמאמן כושר בנוטס קאונטי, ובעונת 1935/1936 שימש כמאמן בגרימסבי טאון. במלחמת העולם השנייה הוא הוצב במערב אפריקה על ידי הצבא הבריטי, ולאחר המלחמה הצטרף לרומפורד כאיש תחזוקה. ב-1967 ערכו ארסנל ורומפורד משחק ראווה לרגל פרישתו לגמלאות.

## לקריאה נוספת

* Tony Matthews, **Who's Who of Arsenal** (Page 258), 2007. ()


קטגוריה:קשרי כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:כדורגלני ג'ילינגהאם
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:כדורגלני גרימסבי טאון
קטגוריה:כדורגלני לוטון טאון
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1901
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1993
אלף קומון

**אלפרד "אלף" קומון** (אנגלית: **Alfred "Alf" Common**; 25 במאי 1880 - 3 באפריל 1946) היה כדורגלן אנגלי ששיחק בעמדת החלוץ המרכזי. קומון התפרסם ככדורגלן הראשון באנגליה שמועבר מקבוצה לקבוצה תמורת סכום של 1,000 לירות שטרלינג.

## קריירה
קומון שיחק בסאות' היילטון ג'וניורס וג'ארו מצפון מזרח אנגליה לפני שהצטרף לסנדרלנד. סנדרלנד סיימה במקום השני בליגה הראשונה בעונת 1900/1901, ובאוקטובר שלאחר מכן הועבר קומון לשפילד יונייטד תמורת 325 לירות שטרלינג. המעבר היה מוצלח עבור שתי הקבוצות, מאחר שסנדרלנד זכתה באליפות בעונת 1901/1902 וקומון הבקיע את השער הראשון בניצחון על סאות'המפטון בגמר גביע ה-FA של 1902.

קומון היה שחקן הרכב קבוע בשפילד יונייטד. ב-1904 ערך את שתי הופעותיו הראשונות במדי נבחרת אנגליה במשחקים מול נבחרת ויילס ונבחרת אירלנד, וכעבור שנתיים ערך את הופעתו השלישית והאחרונה במשחק נוסף מול נבחרת ויילס. אולם, במאי 1904 סירב קומון לחדש את חוזהו מאחר שרצה לחזור לסנדרלנד, לכאורה מכיוון שהיו לשם "אינטרסים עסקיים". יונייטד לא הצליחה לשכנע את קומון לשנות את דעתו, ובקיץ 1904 הוא חזר לסנדרלנד. בעסקת ההעברה נכלל גם שוער המילואים אלברט לואיס, והיא הוערכה בסכום שיא של כ-520 לירות שטרלינג.

בפברואר 1905, כחצי שנה לאחר המעבר, שבר קומון את שיא דמי ההעברה לאחר שחתם במידלסברו תמורת 1,000 לירות שטרלינג. הוא הוחתם בקבוצה בניסיון להימנע מירידה לליגה השנייה. משחקו הראשון במידלסברו היה ב-25 בפברואר 1905 מול שפילד יונייטד, מועדונו הקודם. מידלסברו ניצחה 1 - 0 משער של קומון בבעיטת עונשין בדקה ה-50, והיה זה ניצחון החוץ הראשון של הקבוצה מזה שנתיים. כתוצאה מכך הצליחה הקבוצה להינצל מירידה. קומון מונה לקפטן הקבוצה, אך ב-1907 נשלל ממנו התואר והוא נקנס ב-10 לירות שטרלינג בטענה שהיה שיכור והתנהג באלימות. קומון הבקיע 58 שערים ב-168 משחקי ליגה עבור מידלסברו.

ב-1910 עבר קומון לוולוויץ' ארסנל, וערך את הופעת הבכורה ב-1 בספטמבר 1910 מול מנצ'סטר יונייטד. הוא צבר לזכותו 80 הופעות ו-23 שערים במדי ארסנל; קומון שיחק כחלוץ שני בעונה הראשונה, ובעונתו השנייה עבר לעמדה יותר קדמית, וסיים את עונת 1911/1912 כמלך השערים של ארסנל עם 17 הבקעות, כשבנוסף לכך הוא החמיץ שני משחקי ליגה. אולם, הוא לא הצליח להבקיע ולו שער אחד במחצית הראשונה של עונת 1912/1913, בסיומה ירדה ארסנל לליגה השנייה, ובדצמבר 1912 הועבר לפרסטון נורת' אנד תמורת 250 לירות שטרלינג. הוא הוביל את פרסטון לזכייה באליפות הליגה השנייה באותה עונה, אך בעונה שלאחר מכן (1913/1914) ירדה הקבוצה בחזרה לליגה השנייה.

קומון פרש מכדורגל ב-1914. לאחר פרישתו עבר להתגורר בעיירה דרלינגטון, ונודע שם כשופט מכובד במשחקי ספורט. בנוסף לכך הוא ניהל את בית המלון "אלמה" בקוקרטון ופאב בדרלינגטון עד 1943. הוא מת בדרלינגטון ב-1946.

## לקריאה נוספת

* Tony Matthews, **Who's Who of Arsenal** (Pages 68 - 69), 2007. ()


## קישורים חיצוניים

* פרופיל באתר EnglandStats

קטגוריה:חלוצי כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:כדורגלני סנדרלנד
קטגוריה:כדורגלני שפילד יונייטד
קטגוריה:כדורגלני מידלסברו
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:כדורגלני פרסטון נורת' אנד
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אנגליה
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1880
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1946
פיטר קייל

**פיטר קייל** (אנגלית: **Peter Kyle**; 21 בדצמבר 1878 - 19 בינואר 1957) היה כדורגלן סקוטי. היה ידוע בכדרוריו הארוכים, שלעיתים קרובות גרמו לחוסר שביעות רצון בקרב חבריו לקבוצה, ובכך ששיחק במועדונים רבים.

## ביוגרפיה

קייל נולד בגלאזגו, והחל את הקריירה בעמדת החלוץ המרכזי במועדוני הנוער לארקהיל, רויאל אלברט, פארקהד ופרטיק ת'יסל. הוא נבחן בקבוצת קלייד, וככל הנראה נדחה על ידה בשל מזגו החם, עבר דרומה לאנגליה, וב-1899 הצטרף לליברפול. הוא השתתף בארבעת המשחקים הראשונים של עונת 1899/1900, אך איבד את מקומו בהרכב לג'ון ווקר והשתתף במשחק אחד נוסף עד סוף העונה. קייל לא היה מרוצה מכך ששיחק בעיקר בקבוצת המילואים, עזב את ליברפול בקיץ 1900 ועבר לשחק במספר מועדונים מהליגה הדרומית, בהם לסטר סיטי (1900 - 1901), וסטהאם יונייטד (1901 - 1902, קטרינג טאון (1902 - 1905) וטוטנהאם הוטספר (1905 - 1906). כששיחק בטוטנהאם נטען כי הוא היה מעורב במריבה עם עמיתו לקבוצה כריס קאריק, והוא הושעה על ידי המועדון.

באפריל 1906 הצטרף קייל לוולוויץ' ארסנל, וערך את הופעת הבכורה במשחק הפתיחה של עונת 1906/1907, שנערך ב-1 בספטמבר 1906 והסתיים בניצחון על מנצ'סטר סיטי. באותה עונה הוא הבקיע 13 שערים ב-29 משחקים (אם כי צ'ארלי סאטרתווייט סיים כמלך השערים של המועדון), וסייע לארסנל לסיים במקום השביעי. את עונת 1907/1908 סיים קייל כמלך השערים עם תשע הבקעות, שמונה בליגה ואחת בגביע ה-FA, אך הפעם סיימה ארסנל במקום ה-14.

באותה תקופה המועדון היה שרוי בקשיים כלכליים כבדים, ולפיכך הוחלט במרץ 1908 להעביר את קייל לאסטון וילה. בסך הכל הוא הבקיע 23 שערים ב-60 משחקים במדי וולוויץ' ארסנל. הוא לא זכה להצלחה באסטון וילה, ותוך פחות משנה עבר ביחד עם רוברט אוואנס לשפילד יונייטד, תמורת סכום כולל של 1,100 לירות שטרלינג. הוא סיים את הקריירה בווטפורד מהליגה הדרומית, אך חזר לעונה נוספת (1910/1911) לרויאל אלברט.

בערך בתקופה שבה שיחק קייל בארסנל הופיע שם שחקן נוסף עם שם זהה, וייתכן כי במשך השנים התערבבו המסמכים השונים הקשורים אליהם.

## לקריאה נוספת

* Tony Matthews, **Who's Who of Arsenal** (Pages 169 - 170), 2007. ()


## קישורים חיצוניים

* פיטר קייל LFCHistory

קטגוריה:כדורגלנים סקוטים
קטגוריה:חלוצי כדורגל סקוטים
קטגוריה:כדורגלני ליברפול
קטגוריה:כדורגלני לסטר סיטי
קטגוריה:כדורגלני וסטהאם יונייטד
קטגוריה:כדורגלני אברדין
קטגוריה:כדורגלני טוטנהאם הוטספר
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:כדורגלני אסטון וילה
קטגוריה:כדורגלני שפילד יונייטד
קטגוריה:כדורגלני ווטפורד
קטגוריה:גלאזגו: כדורגלנים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1880
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1961
גאס סיזר

**אוגוסטוס קאסיוס "גאס" סיזר** (אנגלית: **Augustus Cassius "Gus" Caesar**; נולד ב-5 במרץ 1966) הוא כדורגלן עבר אנגלי.

## קריירה
סיזר נולד בטוטנהאם שבלונדון. באוגוסט 1982 הוא הצטרף לארסנל כשחקן נוער, ובפברואר 1984 חתם על חוזה כשחקן מקצוען. הוא הפגין רמת משחק גבוהה בקבוצת הנוער של ארסנל כמגן שיכול לשחק גם כבלם, על אף שב-30 החודשים הראשונים שלו בארסנל הוא שבר את קרסולו שלוש פעמים. הוא ערך את הופעת הבכורה בקבוצה הבוגרת במשחק מול מנצ'סטר יונייטד באולד טראפורד ב-21 בדצמבר 1985, במקום ויו אנדרסון המושעה; ארסנל ניצחה 1 - 0, וסיזר הצטיין בשמירה על הקיצוני ג'ספר אולסן.

ב-18 החודשים לאחר משחק זה שותף סיזר בהרכב של ארסנל לסירוגין, בעיקר כמחליף העולה לשחק בדקות האחרונות של המשחק. בעונת 1987/1988 הוא אף כונה "איש חמש הדקות" עקב דפוס המשחקים שלו. למרות כל זאת הוא זומן ב-1987 לסגל נבחרת אנגליה עד גיל 21, והופיע במדיה בשלושה משחקים. לאחר פציעתו של דייוויד אולירי באותה עונה זכה סיזר ליותר הזדמנויות לשחק, ובסך הכל השתתף ב-25 משחקים. אולם, על אף שנחשב לשחקן מוכשר הוא היה עצבני וחסר ביטחון על המגרש, ולא התמודד בהצלחה עם שחקנים התקפיים, ומדי פעם ביצע טעויות משמעותיות.

טעותו הידועה ביותר של סיזר במדי ארסנל הייתה בגמר גביע הליגה של 1988 מול לוטון טאון בומבלי. 7 דקות לפני סיום המשחק הובילה ארסנל בתוצאה 2 - 1, אך סיזר בעט לא נכון מרחבת העונשין של קבוצתו, ואפשר לדני וילסון מלוטון להבקיע את שער השוויון; לוטון הבקיעה שער נוסף בדקה האחרונה וניצחה 3 - 2. סיזר, שהועלה בהרכב על ידי ג'ורג' גרהאם בעיקר בגלל פציעת אולירי, סיפר מאוחר יותר כי הוא עצמו סבל מפציעות בקע וקרסול באותה תקופה, אך היה נחוש לשחק למרות זאת.

אירוע זה סימל את סוף הקריירה של סיזר בארסנל. ג'ורג' גרהאם החתים את סטיב בולד ואנדי ליניגן, ובשתי העונות הבאות שותף סיזר בחמישה משחקים. הוא הפך לאחד השחקנים הפחות פופולריים בקרב אוהדי ארסנל. גם כיום הוא נחשב לאחד השחקנים הגרועים בהיסטוריה של ארסנל, ובשנת 2007 נבחר למקום השלישי ברשימה שהרכיב "הטיימס", וכללה את 50 הכדורגלנים הגרועים ביותר ששיחקו בליגה האנגלית העליונה.

ב-1992 יצא לאור הספר "קדחת המגרש" מאת ניק הורנבי, אוהד ארסנל. הורנבי כתב על מה שראה כנפילתו של סיזר, וטען כי היה לו כישרון רב כשחקן נוער, או שארסנל לא הייתה מחתימה אותו מלכתחילה. הורנבי קישר זאת לתסכול שחש באותה תקופה לאור אי הצלחתו כסופר, והסיק כי כישרון ונחישות לא יכולים להביא לבדם להצלחה:

סיזר עזב את ארסנל ביוני 1991 לאחר שהשתתף ב-50 משחקים בחמש עונות. הוא עבר לקיימברידג' יונייטד בהעברה חופשית, לאחר שקודם לכן הושאל לקווינס פארק ריינג'רס לחודשים אחדים. הוא לא שיחק כלל בקיימברידג', ומשם עבר לבריסטול סיטי בהעברה חופשית. בינואר 1992 הצטרף לאיירדריאוניאנס בהעברה חופשית, וב-1994 שיחק בהפסד לגלאזגו ריינג'רס בגמר הגביע הסקוטי. הוא סיים את הקריירה בקולצ'סטר יונייטד במאי 1995, אליה הגיע בהעברה חופשית באוגוסט 1994.

לאחר פרישתו עבר להונג קונג, ושיחק שם במספר טורנירי חובבים לצד כדורגלני עבר אחרים. הוא מתגורר לסירוגין בהונג קונג, שם הוא עובד בתחום הפיננסים, ומקום מגוריו הקבוע באסקס.

## לקריאה נוספת
* ניק הורנבי, קדחת המגרש (עמודים 218 - 222), הוצאת עגור, 1992

* Tony Matthews, **Who's Who of Arsenal** (Page 52), 2007. ()


## קישורים חיצוניים

* 50 הכדורגלנים הגרועים ביותר באתר "הטיימס"

קטגוריה:בלמי כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:כדורגלני קווינס פארק ריינג'רס
קטגוריה:כדורגלני בריסטול סיטי
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1966
מציאות אחרת

**מציאות אחרת** הוא אלבומו התשיעי של הזמר אייל גולן, שיצא לאור ב-29 במרץ 2005. בין כותבי השירים באלבום היו טל שגב, מיקי שביב ופבלו רוזנברג. שיר הנושא של האלבום "מציאות אחרת", שכתב דידי שחר, זכה להצלחה גדולה, ובנוסף לו בלטו גם השירים "מלכת היופי שלי" ו"מתגעגע", שהפכו ללהיטים גדולים, "לב שבור" וכן "סרט שחור לבן". 

## רשימת רצועות

## משתתפים
* עיבוד והפקה מוזיקלית: יעקב למאי
* קלידים, פסנתר, תיכונותים, והפקת קצב: עמית הראל
* קלידים ותיכנותים: יעקב למאי, שי ראובני
* הפקת שירה: יהודה תמיר
* תופים: ישראל נחום
* גיטרה בס: מיקי שביב, אילן אביב
* גיטרות אקוסטיות וחשמליות: אבי סינגולדה, דודו טסה, יאיר מיכאל, מיקי שביב
* כלי הקשה: יהודה תמיר
* דרבוקה: רמזי קטאני
* סנטור: אילן אביב
* סקסופון ומלודיקה: ניצן עין-הבר
* חליל: אמיר גבירצמן
* בגלמה: אריק כהן
* קולות: יהודה תמיר, אילעיל תמיר, מאיה מור
* הוקלט באולפני "שיר"
* טכנאי הקלטה ומיקס: יהודה תמיר

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי אייל גולן
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי פלטינה כפולה ומעלה בישראל
המביט

**המביט** (מאוחר יותר נקרא **המביט לישראל**) היה שבועון בעברית שהוציא פרץ סמולנסקין במהלך שנת 1878.

## היסטוריה
הגיליון הראשון יצא לאור בט"ז באדר תרל"ח, וכעבור 26 גיליונות פסקה הופעתו של השבועון. השבועון הגדיר עצמו כשבועון למשפחה, וראה עצמו כשבועון ברוח אירופית. 

מחידושי הלשון שניסה סמולנסקין להכניס היה השימוש במילה "עלה" (כמו בגרמנית וביידיש) במקום המילה "עמוד". לפי בריינין, החלק המוצלח שבשבועון היו הפיליטונים, שנכתבו בו במדור שנקרא "עלי חמד".

## לקריאה נוספת
* אברהם שאנן, **הספרות העברית**, כרך ב', עמ' 46
* יוסף קלוזנר, **היסטוריה**, כרך ה', עמ' 108

### מדור "עלי חמד"
* פרץ סמולנסקין, **ספורים ופילוטנים: הנדפסים במכתב עתי שלו המביט בשם עלי חמד**, וילנה: מ’ קאצענעלענבאגען, תרס"א
* פרץ סמולנסקין, **עלי חמד: סיפורים ופיליטונים**, תל אביב: אוניברסיטת תל אביב - הפקולטה למדעי הרוח - החוג לספרות עברית, תשכ"ח

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונות בעברית
קטגוריה:כתבי עת של תנועת ההשכלה
הסנוטאף של לונדון

**הסֶנוֹטאף של לונדון** (באנגלית: **The Cenotaph of London**), נקראת לרוב בקיצור: **הסנוטאף** (באנגלית: **The Cenotaph**, מיוונית: κενοτάϕιον (kenotáphion); Kenos – ריק, Taphos – קבר) היא האנדרטה המרכזית לזכר חללי מלחמותיה של בריטניה, הניצבת בדרך וייטהול שבלונדון. זוהי האנדרטה הידועה ביותר בין האנדרטות מעיצוב זה בעולם המודרני.

## האנדרטה
הסנוטאף ניצבת מול בניין משרד החוץ הבריטי בדרך וייטהול, בתווך שבין נתיבי התנועה שבכביש. היא בנויה מאבן גיר (Portland Stone). האנדרטה תוכננה על ידי האדריכל סר אדווין לצ'נס  כאנדרטה לחלליה של בריטניה במלחמת העולם הראשונה. היא נבנתה בין השנים 1919–1920 והחליפה אנדרטה זהה, שהייתה עשויה מעץ וגבס, ואשר הוקמה ב-1919 לקראת מצעד הניצחון של מדינות ההסכמה לאחר המלחמה. לאחר מלחמת העולם השנייה הפכה הסנוטאף לאנדרטה המרכזית לחללי מלחמותיה של בריטניה במאה העשרים.

פאותיה של הסנוטאף אינן אנכיות, אלא היא בנויה משלבים אופקיים מדורגים המקנים לה חתך אלכסוני. היא ניצבת על גבי במה בת שלוש מדרגות.

זרים חרותים מאבן הוצמדו לשתי הפאות הצרות של הסנוטאף. הקישוטים היחידים באבן פרט להם הם הכתובת החרותה על כל אחת מפאות אלו – **"המתים עטורי התהילה"** (The Glorious Dead). ביטוי זה הוצע על ידי הסופר רודיארד קיפלינג, שבנו היה בין הנופלים במלחמת העולם הראשונה.

לשתי פאותיה הרחבות של הסנוטאף מוצמדים תרנים ועליהם דגלי בד שונים, שהוחלפו עם השנים מספר פעמים. הדגלים שהיו צמודים לה ב-2007 היו של הצבא הבריטי, חיל האוויר המלכותי, הצי המלכותי וצי הסוחר הבריטי.

לוטיינס הציע בעת תכנון הסנוטאף שדגלים ייחרתו באבן הסנוטאף עצמה, אך הצעתו זו לא נתקבלה.

על פי המסורת מתקיים לרגלי הסנוטאף טקס האזכרה הממלכתי לחללי המלחמות של בריטניה, הנערך מדי שנה ביום הזיכרון, יום א' השני של חודש נובמבר.

אנשי צבא ושוטרים במדים מחויבים בהצדעה לסנוטאף בעת עברם לידה. נטען שבעת הלוויית הנסיכה דיאנה ב-1997 נמנע החייל שנהג בכרכרה שהובילה את ארונה מהצדעה כלשהי – גם לא למלכה – אך הצדיע לסנוטאף כאשר עברה הכרכרה לידה.

העתק של הסנוטאף נמצא בעיר קוקסטאון בצפון אירלנד. בעיר מנצ'סטר שבאנגליה מוצבת אנדרטה הדומה לה עד מאוד – גם היא פרי תכנונו של לוטיינס. סנוטאף דומה מוצבת ליד מוזיאון הזיכרון למלחמה בעיר אוקלנד שבניו זילנד, וכן באי הונג קונג ובאי ברמודה.

האנדרטה המוצבת בכיכר אלנבי שבירושלים דומה בצורתה במידת מה לסנוטאף של לונדון.

## ראו גם
* אנדרטת הכוחות המזוינים
* אנדרטת אלנבי בירושלים

## קישורים חיצוניים

*סרטון אודות הסנוטאף באתר Youtube.
*טקס הנחת זרים לרגלי הסנוטאף, נובמבר 2009, באתר Youtube.

## ביאורים

קטגוריה:לונדון: אנדרטאות למלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:אנדרטאות לחיילי בריטניה
קטגוריה:הממלכה המאוחדת במלחמת העולם השנייה: אנדרטאות
קטגוריה:בריטניה במלחמת העולם הראשונה: אנדרטאות
קטגוריה:לונדון: אנדרטאות למלחמת העולם השנייה
קטגוריה:וסטמינסטר: אנדרטאות
קטגוריה:לונדון: מבנים רשומים דרגה I
אנך אמצעי

שמאל|ממוזער|250px|בניית אנך אמצעי לקטע באמצעות סרגל ומחוגה
בגאומטריה, **אנך אמצעי** הוא ישר המאונך לקטע נתון וחוצה אותו (כלומר עובר בנקודת האמצע שלו).

האנך האמצעי הוא גם המקום הגאומטרי של כל הנקודות שמרחקן מקצה קטע נתון שווה למרחקן מקציהו האחר של קטע זה.

במשולש, שלושת האנכים האמצעים נפגשים בנקודה אחת, המהווה מרכז המעגל החוסם את המשולש ונמצאת על ישר אוילר. אם המשולש שווה-שוקיים, אז האנך האמצעי לבסיס מגיע מהקודקוד שמולו.

אם במרובע אחד האלכסונים הוא האנך האמצעי של השני, אז המרובע הוא דלתון (האנך האמצעי הוא האלכסון הראשי והקטע הוא האלכסון המשני).

אם ישר הוא אנך אמצעי לקטע שמחבר שתי נקודות כלשהן, אז הנקודות הללו סימטריות ביחס לשיקוף על ציר הישר הזה.

בניית אנך אמצעי בסרגל ומחוגה היא מן הבניות הפשוטות והבסיסיות ביותר: יש להעביר שני מעגלים זהים שמרכזיהם בקצות הקטע (ורדיוסיהם גדולים מחצי הקטע), ואז הישר המחבר את נקודות החיתוך שלהם הוא האנך האמצעי.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:גאומטריה
קטגוריה:בנייה בסרגל ובמחוגה
קטגוריה:אנך
טובולסק

[שמאל|ממוזער|250px|טובולסק בשנת [1910]]
**טוֹבּוֹלְסְק** (ברוסית: **Тобо́льск**) היא עיר במחוז טיומן שבסיביר, רוסיה. בעבר הייתה בירתה של סיביר. היא קרויה על שם נהר טובול, ושוכנת במקום שבו הוא נשפך לנהר אירטיש. לפי מפקד התושבים של שנת 2021, בעיר חיים כ-100,352 בני אדם.

## היסטוריה
טובולסק הוקמה בשנים 1585–1586 על ידי חייליו של ירמק הקוזאק במהלך הפלישה לסיביר. בשל מיקומה הגאוגרפי באמצע הדרך למזרח הרחוק ומרכז אסיה החלה העיר לשגשג בזכות המסחר עם סין ובוכרה. לאחר שכבשו מהשוודים את פולטבה בשנת 1709, שלחו הרוסים שבויים רבים לטובולסק. עד היום ניתן למצוא בקרב תושבי העיר צאצאים לשבויים הללו.

חשיבותה של העיר ירדה לאחר תום בניית מסילת הרכבת הטרנס-סיבירית, שפסחה על העיר.

לאחר מהפכת פברואר בשנת 1917 הובאו הצאר ניקולאי השני ומשפחתו להתגורר בעיר. לאחר שהתקרב הצבא הלבן לעיר בשנת 1918, העבירו הבולשביקים את הצאר ומשפחתו ליקטרינבורג, שם הם הוצאו להורג וכך באה לקיצה שושלת רומנוב.

## ערים תאומות
לטובולסק שלוש ערים תאומות:
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* מראה של טובולסק, קורנליוס דה-ברוין, 1737. פרויקט ערים היסטוריות
* 

קטגוריה:מחוז טיומן: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
מוניב אל-מסרי

**מוניבּ אל-מסרי** (בערבית: **منيب المصري**, בתעתיק מדויק: **מֻניבּ אלמצרי**; נולד ב-1934) הוא איש עסקים פלסטיני.

## ביוגרפיה
אל-מסרי נולד בשכם ולמד באוניברסיטת א-נג'אח בעיר. בשנת 1955 סיים תואר ראשון בגאולוגיה באוניברסיטת טקסס שבאוסטין, ובשנת 1956 סיים תואר שני בגאולוגיה ומנהל. בשנת 1970 כיהן כשר העבודה בירדן.

את הונו רכש בחברת "אדגו" (Engineering & Development Group), אותה ייסד ב-1956. החברה עוסקת בחיפוש וקידוח נפט במזרח התיכון, וכיום עוסקת גם בתשתיות מים, גז וחשמל. הוא בעליה של חברת התקשורת הפלסטינית פלטל. כמו כן הוא מושקע בעסקים בתחומי המלונאות, התעשייה והמזון. ב-2008 הונו הוערך בכ-500 מיליון דולר.

לאחר הסכמי אוסלו חזר אל-מסרי לשכם, וכיום הוא מתגורר בעיר באחוזת אל-מסרי המפוארת על פסגת הר גריזים שנבנתה בסוף שנות ה-90. דירתו היא העתק של וילה קפרה "לה רוטונדה", שבאיטליה, אותה בנה האדריכל האיטלקי אנדראה פלדיו, בתקופת הרנסאנס האיטלקי. במרתף הווילה שרידים ארכאולוגיים של מנזר עתיק מהמאה ה-14.

בשנת 2005 כחלק מביצוע תוכנית ההתנתקות אל-מסרי עמד בראש קבוצה שקיבלה כמה מאות מיליוני דולרים מהאיחוד האירופי במטרה לשמר את החממות של יישובי גוש קטיף ולהכשיר את הפלסטינים ברצועת עזה לעבוד בהן כדי לשפר את המצב הכלכלי והמצב החקלאי של תושבי רצועת עזה.
התוכנית לא הצליחה להגיע לידי מימוש, ולא ידוע מה עלה בגורל הכספים שהועברו.

בשנת 2006 נבחר חמאס בבחירות ברשות הפלסטינית והדבר יצר מתיחות רבה ברחבי יהודה, שומרון ועזה ואף קרבות באש חיה ברצועת עזה. במטרה למנות ראיס שיהיה נייטרלי ועל כן מקובל על שני הצדדים, נשקלו מספר מועמדים ולבסוף נבחר אל-מסרי. אל-מסרי סירב למינוי והפילוג בין החמאס, ששולט גם כיום ברצועת עזה, לבין הפת"ח ששולט גם כיום ביהודה ושומרון, נותר על כנו.

## חיים אישיים
אל-מסרי הוא דוד של איש העסקים בשאר אל-מסרי. הוא נשוי לאנג'לה, ואב לארבעה בנים ושתי בנות, ביניהן במאית הקולנוע מאי מסרי.

## קישורים חיצוניים

* פרטים באתר חברת אדגו
* 
* 

קטגוריה:אנשי עסקים פלסטינים
קטגוריה:פלסטינים ממוצא מצרי
קטגוריה:שרי העבודה של ירדן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת א-נג'אח
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1934
שמשון שחורי

**שמשון שחורי** (22 באפריל 1930 – 13 בספטמבר 2010) היה מחנך ואיש ציבור. היה ראש המועצה האחד עשר של עפולה וראש העירייה הראשון שלה.

## ביוגרפיה
נולד בעיירה הקטנה היידודורוג שבהונגריה בשנת 1930, כבן למשפחה חרדית בת 11 ילדים. החל מגיל שלוש למד בחדר ולאחריו בתלמוד תורה. בזמן השואה, בהיותו בן ארבע עשרה, נכלא עם בני משפחתו בגטו, ממנו נלקח ברכבת למחנה ההשמדה באושוויץ.

מסע הרכבת נעצר כי המסילה ניזוקה מהפצצות בנות הברית, ונוסעיה הועברו למחנה העבודה שטרסהוף שבאוסטריה. במסגרת המחנה הועסק בעבודות כפייה במפעל ליצור תחמושת. לאחר כארבעה חודשים הועבר לברגן-בלזן. ומשם לטרזיינשטט שם שוחרר על ידי הרוסים, אך איבד את אביו שמת במחנה.

לאחר המלחמה, שחורי חזר להונגריה והצטרף לתנועת החלוץ במסגרתה היה שנתיים בהכשרה לקראת עלייה לארץ ישראל. בשנת 1947 עבר לאיטליה ועלה על אנית המעפילים "מולדת" יחד עם 1500 מעפילים. כעבור מספר ימי הפלגה הספינה נטתה על צידה ונלכדה על ידי הצי הבריטי ונוסעיה גורשו לקפריסין. בדצמבר 1947, שבועיים לאחר החלטת החלוקה הגיע לארץ במסגרת עליית הנוער.

שחורי למד בבית הספר החקלאי בנהלל. בתום לימודיו התגייס לצה"ל ונתקבל לקורס טיס של חיל האוויר, לא הצליח לסיים אותו, אך נשאר לשרת בחיל. בתום שירותו הצבאי החל לעבוד בהוראה ביישוב העולים אלקוש שזה אך הוקם. בשנת 1951 נשלח לנהל את בית הספר בקריית עמל ולאחר מכן נתמנה למזכיר מועצת הפועלים בכפר חסידים. כשנודע לו כי דרושים מורים בבית הספר לילדי העובדים בעפולה (בשנות האלפיים, בית הספר יזרעאל), עבר בשנת 1954 להתגורר בעפולה. לאחר תקופה בבית הספר לילדי העובדים עבר ללמד בבית הספר המקצועי "אורט" בעיר. בהמשך, פנה לפעילות ציבורית ומפלגתית, שימש במשך שנתיים מזכיר מועצת פועלי עפולה, ולאחר מכן שימש משך שש שנים כמנהל מחלקת החינוך והתרבות במועצה המקומית.

בבחירות המוניציפליות שהתקיימו בסוף 1969 הופיע שמשון שחורי בראש רשימת המערך, נבחר לראשות המועצה המקומית והחל למלא את תפקידו ב-23 בנובמבר 1969. במהלך כהונתו, בשנת 1972, קיבלה עפולה מעמד של עיר וכך הפך שמשון שחורי לראש העירייה הראשון של עפולה.

שחורי כאיש חינוך שם את הדגש על פיתוח מערכת החינוך בעפולה, הפעיל את הרפורמה של חטיבת הביניים, הקים סמינר ערב למורים, הקים את המרכז הקהילתי "בית אשכול", יזם את הקמתה של בריכת שחייה מחוממת בגבעת המורה.

כמו כן פעל שחורי ליצירת מקומות עבודה והקמת מפעלים, יזם את הקמת אזור התעשייה בעפולה עילית. יחד עם יישובי הסביבה הקים מחוץ לעיר מפעל למחזור אשפה מן המשוכללים בישראל. בצד תפקידו כראש העיר שימש שמשון שחורי כחבר הנהלת מרכז השלטון המקומי. ב-20 בדצמבר 1978 סיים שמשון שחורי את תפקידו בראשות העיר עפולה, לאחר תשע שנות כהונה.

שמשון שחורי נפטר בשנת 2010, והובא למנוחות בבית העלמין בעפולה.

## קישורים חיצוניים
* על שמשון שחורי באתר עיריית עפולה.

קטגוריה:ראשי עיריית עפולה
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז ברגן-בלזן
קטגוריה:ילדים בשואה: הונגריה
קטגוריה:ניצולי השואה: הונגריה
קטגוריה:ישראלים ילידי הונגריה
קטגוריה:עולים לאחר מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:גולי מחנות המעצר בקפריסין
קטגוריה:עולים בעליית הנוער
קטגוריה:בוגרי התיכון החקלאי ויצו נהלל
קטגוריה:מזכירי מועצות פועלים
קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות מטעם העבודה
קטגוריה:אישים הקבורים בעפולה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1930
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2010
גמדות פסיכוסוציאלית

**גמדוּת פסיכוסוציאלית** (באנגלית: Psychosocial short stature או PPS, מכונה גם **תסמונת [[קספר האוזר]]**), היא הפרעה התפתחותית בגדילה של ילד, העשויה להתרחש בגילאים 15-2 ונובעת מחסך רגשי קיצוני או דחק מתמשך. ההפרעה מוגדרת במדריך האבחוני ICD-10 כהפרעה בבלוטות האנדוקריניות שמביאה לגובה אדם נמוך ואינה מוסברת באמצעות קריטריונים אחרים. 

התסמינים כוללים הפרשה מופחתת של הורמון גדילה, קומה נמוכה, משקל שאינו מתאים לגובה וגיל שלד לא בוגר. המחלה היא פרוגרסיבית - ככל שהילד ממשיך להיות בתנאים מעוררי הדחק, ההתפחתותו הולכת ומתדרדרת. בדרך כלל, גדילה נורמלית חוזרת לאחר היציאה ממצב הדחק. 

מספר מקרים של קומה נמוכה על רקע פסיכוסוציאלי זכו לפרסום. קיימת השערה כי הסופר ג'יימס מתיו ברי סבל מגמדות פסיכוסוציאלית עקב הזנחה מתמשכת של אימו לאחר שאחיו בן השש נפטר; גובהו של ברי היה 1.6 מטר ומדווח כי מעולם לא מימש את נישואיו, דבר העשוי להעיד על חוסר בשלות מינית. ייתכן כי מצב זה היווה עבורו את ההשראה לחיבורו המפורסם ביותר, על הילד שמעולם לא גדל, "פיטר פן".

## קישורים חיצוניים
* Psychosocial Dwarfism, באתר medscape

## הערות שוליים

קטגוריה:גמדות
מאגר המידע המבני של קיימברידג'

**מאגר המידע המבני של קיימברידג**' (באנגלית: **Cambridge Structural Database** או בראשי תיבות **CSD**) הוא מאגר מידע ממוחשב המכיל, נכון ל-2010, את תיאור המבנה הגבישי של מעל ל-400,000 מולקולות קטנות. מדענים עושים שימוש בקריסטלוגרפיה באמצעות קרני רנטגן של גביש בודד על מנת לקבוע את מבנה הגביש של המולקולה. לאחר שהמבנה מפוענח נשמר המידע על המבנה בקובץ במבנה קובץ CIF (ראשי תיבות Crystallographic Information File – קובץ מידע קריסטלוגרפי) ומאוחסן ב-CSD. מדענים אחרים יכולים לחקור ולאחזר את המבנים ממאגר המידע.

המידע כולל את הסימטריה של חבורת הסימטריות המרחבית של המופע הגבישי, הפרמטרים של תא היחידה, והקואורדינאטות היחסיות של כל האטומים בתא היחידה בתלת־ממד.

חוקרים יכולים להשתמש ב-CSD על מנת להשוות בין מידע קיים לבין מידע שהושג מגבישים שגידלו במעבדה. המידע יכול לשמש על מנת ליצור תמונה או אנימציה של המבנה במגוון סוג תוכנות כדוגמת *atoms*, *powdercell* וכו'.

ניתן גם לחשב מה יכולה להיות התבנית התאורטית של עקיפה באבקה. אפשרות זו חשובה במיוחד מסיבות אנליטיות משום שהיא מאפשרת את זיהוי המופעים המצויים בתערובת האבקה הגבישית מבלי שנדרש לגדל גבישים.

המידע ב-CSD נאסף ומתוחזק על ידי מרכז המידע הקריסטלוגרפי של קיימברידג' (Cambridge Crystallographic Data Centre או בראשי תיבות CCDC) – ארגון קריסטלוגרפי שמקום מושבו בקיימברידג', אנגליה. זהו מוסד ללא כוונת רווח שתפקידו העיקרי הוא לאסוף ולתחזק את ה-CSD. הארגון גם מבצע אנליזה על מאגר המידע לתועלת הקהילה המדעית, וכמו כן כותב ומפיץ תוכנה על מנת לאפשר לאחרים לבצע מחקרים דומים. אף על פי שיש לארגון קשר הדוק לאוניברסיטה – הוא מאפשר לימודים לתארים מתקדמים במחקר – הוא כבר אינו חלק ממנה באופן רשמי.

## היסטוריה
את ה-CCDC הקימה ד"ר אולגה קנרד מהמחלקה של כימיה אורגנית, אי-אורגנית ותאורטית שבאוניברסיטת קיימברידג' באמצע שנות ה-60 של המאה ה-20, אבל קודם להקמת המאגר המחושב ניהלה ד"ר קנרד במשך שנים רבות מאגר ידני של מבנים של מולקולות. היוזמה לרעיון הייתה של הקריסטלוגרף הבריטי ג'ון דזמונד ברנל שפגש את אולגה קנרד בכנס של החברה המלכותית ב-1948. הוא הציע לקנרד, שעבדה אז במכון הלאומי למחקר מדעי, לרכז את כל המידע על המבנים, משום שהאמין ששילוב מידע ממחקרים אינדיבידואלים באופן שיטתי יוביל לתובנות חדשות. קנרד פיתחה שיטה לקטלוג המבנים המבוססת על שימוש בכרטיסים מנוקבים. כמה שנים אחר כך כשלקנרד היו כ-300 מבנים הציע ברנל כי תוציא אותם בספר. ב-1965 הקימה קנרד את מרכז המידע הקריסטלוגרפי של קיימברידג', ועמדה בראשו עד צאתה לגמלאות ב-1997.

## קישורים חיצוניים
* 
* מרכז המידע הקריסטלוגרפי של קיימברידג'

## הערות שוליים

קטגוריה:קריסטלוגרפיה
אהרון קליין (עיתונאי ישראלי)

**אהרון קליין** (6 בנובמבר 1960 – 7 ביולי 2016) היה סופר ועיתונאי ישראלי, ששימש ככתב השבועון TIME בישראל, והיה מומחה בנושאי מודיעין, ביטחון לאומי וטרור במזרח התיכון.

## ביוגרפיה
נולד וגדל במושב שדה יצחק. בוגר הפנימייה הצבאית לפיקוד שליד בית הספר הריאלי בחיפה. קליין התגייס לחיל השריון אך בשל בעיות בריאותיות עבר לחיל המודיעין, ונשלח לקורס קצינים. בשנת 1984 נבחר לקצין המצטיין של חיל המודיעין. בוגר בהצטיינות של החוג להיסטוריה והמזרח התיכון של האוניברסיטה העברית ומוסמך בהצטיינות בהיסטוריה. עבודת הגמר שלו לתואר השני עסקה בנושא היחס לשבויים הערביים במהלך מלחמת העצמאות. העבודה פורסמה בספר "**מלחמת העצמאות תש"ח-תש"ט עיון מחודש**" בעריכת פרופסור אלון קדיש שיצא בשנת 2004.

ב-1989 פרסם כתבות ראשונות בעיתון הסטודנטים הירושלמי "פי האתון", ובהמשך כתב במשך מספר חודשים במקומון "ירושלים" בנושאי צבא וביטחון, שם הוא חשף שחיתויות במנהל האזרחי ביהודה ושומרון. באפריל 1991 עבר לשמש ככתב הצבאי של העיתון היומי "חדשות", והיה שותף למאבק לחשיפת מידע על תאונות האימונים בצה"ל, בין השאר על אסון צאלים ב'. ב-1993 החל לכתוב בעיתון היומי "על המשמר" ככתב ופרשן צבאי, ופרסם טור שבועי על המערכת הצבאית-ביטחונית. הוא עבד בעיתון "על המשמר" עד לסגירתו במחצית 1995.

קליין לימד באוניברסיטה העברית על יחסי הגומלין בין מערכת הביטחון לתקשורת. מאז קיץ 1995 שימש ככתב של השבועון "TIME" בישראל. במהלך השנים היה קליין שותף מוביל לעשרות כתבות שער על ישראל והרשות הפלסטינית. חלק מהכתבות שזכו לציטוטים נרחבים בעיתונות הישראלית והעולמית, זכו לפרסים והערכה רבה בהן רצח רבין, הדיווחים הראשונים על התחמשותה של הרשות הפלסטינית כנגד ישראל וכן תחקיר הטבח שלא אירע במחנה הפליטים ג'נין באפריל 2002. על האחרון אף זכה לפרס על שם הנרי לוס.

אהרון קליין היה נשוי ואב ל-3 בנות. ב-7 ביולי 2016 נפטר ממחלת הסרטן, והובא למנוחות בבית העלמין של מושב שדה יצחק.

## חיבוריו
***"חשבון פתוח" - מדיניות החיסולים של ישראל בעקבות [[טבח הספורטאים במינכן]]**, יצא לאור בישראל בשנת 2006 בהוצאת ידיעות אחרונות, והפך לרב-מכר. הספר יצא לראשונה באנגלית תחת השם **Striking Back" - The 1972 Munich Olympics Massacre and Israel's Deadly Response"** בהוצאת הספרים "Random House", והפך לרב מכר עם פרסומו בדצמבר 2005. הספר תורגם לשתים עשרה שפות, בהן גרמנית, הולנדית, צ'כית, פורטוגזית, יפנית, קוריאנית וערבית, ונמכר בהצלחה במדינות רבות. הספר זכה לביקורות טובות בעיתונות האמריקאית ובכללה הניו יורק טיימס והוול סטריט ז'ורנל.
***איש המבצעים, סיפורו של מייק הררי, מפקד היחידה המבצעית של המוסד**, כתר ספרים, 2014.

## קישורים חיצוניים

* 
* The 1972 Munich Olympics Massacre and Israel's Deadly Response - באתר (.RANDOM HOUSE, INC)
* A Massacre in Munich, and What Came After - באתר (.The New York Times)
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:פרשנים צבאיים ישראלים
קטגוריה:סגל חדשות
קטגוריה:סגל על המשמר
קטגוריה:בוגרי הפנימייה הצבאית לפיקוד חיפה
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:אנשי המושב
קטגוריה:מועצה אזורית מנשה: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית יצחק
קטגוריה:אישים הקבורים במושבים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1960
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2016
עזית הכלבה הצנחנית (סדרת ספרים)

**עזית הכלבה הצנחנית** היא גיבורת סדרת ספרי ילדים שכתב הרמטכ"ל מרדכי (מוטה) גור, בעיקר בעת ששירת כקצין בכיר בצה"ל. עזית היא כלבה עזת נפש, המסייעת לצה"ל בפעילויות שונות. הספר הראשון בסדרה אויר על ידי נחום גוטמן, והבאים אחריו על ידי שמואל כץ. הספרים זכו להצלחה גדולה ועובדו להצגת תיאטרון ולסרט הקולנוע "עזית של הצנחנים" בבימויו של בועז דווידזון.

רמי, בנו של מוטה גור, סיפר בראיון שעזית נולדה בדמיונו של אביו כששירת כאלוף פיקוד צפון. "הוא הרבה לבקר במקלטים של הקיבוצים והיישובים שספגו יריות ורצה לשעשע את הילדים, אז הוא המציא להם סיפורים. אבא חיפש דמות שהילדים יתחברו אליה ונזכר בילדותו. בירושלים גר מעליו ד"ר חרובי, שגידל את הכלבה עזה. עזה הוליד את עזית".

בשנת 2013, כ-18 שנים לאחר פטירתו של מרדכי גור, יצא לאור ספר נוסף בסדרה, פרי עטו של רמי גור, המגולל את עלילותיה של עזית במלחמת לבנון הראשונה.

## הספרים בסדרה
# **עזית הכלבה הצנחנית**. אייר נחום גוטמן. מרץ, 1969. ב-1972, שלוש שנים לאחר צאת הספר הופק סרט הרפתקאות על פי הספר עזית הכלבה הצנחנית (סרט). את התסריט כתבו במשותף מוטה גור ובמאי הסרט בועז דוידזון.
# **עזית בארמונות קהיר**. אייר שמואל כץ. 1971. הוצאת ידיעות אחרונות .
# **עזית במדבר יהודה**. אייר שמואל כץ. 1978. הוצאת ידיעות אחרונות.
#:שני ילדים היוצאים לטייל במדבר יהודה הולכים לאיבוד ועזית מוצאת אותם.
# **עזית באנטבה**. אייר שמואל כץ. 1995. הוצאת ידיעות אחרונות.
#:עזית משתתפת במבצע. אחת הדמויות הבולטות בספר היא הרמטכ"ל מוטה גור (המופיע בעצמו בפעם הראשונה בסדרה ובגוף השלישי). לפי סברות מסוימות, גור כתב את הספר כדי לסתור טענות שלפיהן היה לו תפקיד משני ביותר בכל המבצע וכי הוא בהחלט לא יזם אותו. ספר זה יצא לאור רק לאחר מותו של המחבר, מרדכי "מוטה" גור.

בשנת 2013 כתב בנו, רמי גור, את **עזית והחטופים בלבנון** בהוצאת שוקן. בספר זה עזית משתתפת במבצע לחילוץ חיילים ישראלים שנחטפו ללבנון בידי חזבאללה.

## ראו גם
* עזית הכלבה הצנחנית (סרט)

## קישורים חיצוניים
*עזית, באתר להנחלת מורשתו של מוטה גור

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי ילדים ונוער בעברית
קטגוריה:צה"ל בתרבות ובאמנות
קטגוריה:כלבים בתרבות
קטגוריה:סדרות ספרים בעברית
קטגוריה:ספרי ידיעות ספרים
קטגוריה:ספרי הוצאת שוקן
קטגוריה:ספרים על בעלי חיים
קטגוריה:מרדכי גור
מסגרות (אלבום)

**מִסְגָּרוֹת** הוא אלבום הבכורה של המוזיקאי והזמר דני רובס. האלבום יצא בדצמבר 1983, כשל במכירות עם צאתו וצבר קהל מאזינים אט-אט, בעיקר בזכות שילוב השירים מהאלבום בהופעותיו של רובס, שהפך לזמר פופולרי בסוף שנות השמונים. השיר "דבר לא קרה" זכה להצלחה גדולה במצעד הפזמונים, אך פרט לשיר זה ולשיר "אני בא הביתה מהלילה", לא הושמעו שירי התקליט ברדיו, למרות העיבודים וההפקה המוזיקלית של מתי כספי ולמרות השתתפותם של נגנים בכירים בהקלטות.

רק בתחילת 2008, כעבור 25 שנה, הגיע למעמד אלבום זהב.

קטע הנושא של האלבום, **מסגרות**, הוא קטע אינסטרומנטלי, שפותח וסוגר את היצירה.

## רשימת הקטעים

## נגנים

## קישורים חיצוניים

* מודעה, 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-1983
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי רוק ישראליים
קטגוריה:אלבומי דני רובס
קטגוריה:אלבומי חברת הד ארצי
קטגוריה:אלבומי זהב בישראל
קטגוריה:אלבומים שהוקלטו באולפני טריטון
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי מתי כספי
ג'מה רדגרייב

**ג'מה רדגרייב** (באנגלית: **Jemma Redgrave**; נולדה ב-14 בינואר 1965) היא שחקנית אנגלייה, בת למשפחת רדגרייב.

## ביוגרפיה
ג'מה רדגרייב נולדה בלונדון לשחקן קורין רדגרייב ולאשתו הראשונה דירדרי המילטון-היל. יש לה אח לוק רדגרייב ושני אחים למחצה ארדן והארווי רדגרייב. אמה מתה מסרטן השד ב-1997.

רדגרייב היא בת למשפחת שחקנים ידועה, סבה וסבתה הם מייקל רדגרייב ורייצ'ל קמפסון, דודותיה הן ונסה רדגרייב ולין רדגרייב, והיא בת דודה של ג'ואלי ריצ'רדסון, קרלו נרו ונטשה ריצ'רדסון.

היא מוכרת בעיקר מהופעותיה בטלוויזיה הבריטית. בין תפקידיה הידועים איב גריינג'ר ב-"Cold Blood", ד"ר אלינור בראמוול בסדרת הטלוויזיה "בראמוול", אלינור במיני סדרה "הבודהה מהפרברים", פרנצ'סקה רוצ'רסטר בסדרה המשפטית "השופט ג'ון דיד" ודי סטנטון בסרט הטלוויזיה "Like Father Like Son".

ידועה בתמיכתה ב"צלב האדום הבריטי", כשהיא מגלה עניין מיוחד בנושאי הפליטים ומבקשי מקלט.

היא נשואה לטים אוון ולהם שני ילדים גבריאל ואלפי.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אנגליות
ג'מה
קטגוריה:בוגרות האקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון
קטגוריה:בוגרי האקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1965
האמנויות היפות

**אמנות יפה** היא אמנות הנוצרת בעיקר למען מטרות אסתטיות או רעיוניות יותר מאשר למטרות תועלתיות. כיום, אמנות יפה כוללת את שלל סוגי האמנות החזותית ואת אמנויות הבמה, כגון ציור, פיסול, מוזיקה, ריקוד, תיאטרון, אדריכלות, צילום והדפס. אולם, במוסדות לימוד מסוימים ובמוזיאוני אמנות יפה, המושג "אמנות יפה" משויך בלעדית לאמנות חזותית. אמנות ואמנות יפה, הם במקרים רבים מושגים נרדפים. היסטורית, אמנות יפה כללה אך ורק ציור, פיסול, אדריכלות וחריטה אמנותית.

## רקע
בהגדרה המילונית, "אמנות יפה היא זו הנוצרת בעיקר למטרות אסתטיות, ונשפטת בקריטריונים של יופי ומשמעות. היא כוללת ציור, פיסול, רישום, ציור בצבעי מים, גרפיקה ואדריכלות. המילה "יפה" אינה מעידה על איכות היצירה, אלא על טוהר הדיסציפלינה אליה היא משתייכת. ההגדרה נוטה להדיר צורות אמנות ויזואלית שעשויות להחשב כצורות מלאכה או אמנות יישומית כמו עיצוב טקסטיל.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמנות
קטגוריה:מושגים באסתטיקה
גורנה אוריאחוביצה

**גורנה אוריאחוביצה** (בבולגרית: **Горна Оряховица**) היא עיר בצפון בולגריה בשטח מחוז וליקו טרנובו, ומהווה את העיר השלישית בגודלה במחוז מבחינת כמות האוכלוסין. העיר מרוחקת 230 קילומטרים מהבירה סופיה, 220 קילומטרים מהעיר וארנה, 100 קילומטרים מהעיר רוסה ו-7 קילומטרים מעיר הבירה של המחוז, וליקו טרנובו. בעיר שורר אקלים ממוזג והטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 12.5oc.

## היסטוריה
ראשית התיישבות אנושית מאורגנת באזור מתוארכת לתקופת האבן החדשה. במאה ה-1 נכבש המקום על ידי האימפריה הרומית המערבית ובמקום נבנתה מצודה. בהמשך עבר היישוב לשליטת האימפריה הביזנטית, תוך הגירת שבטים סלאבים ופרוטו בולגארים אשר שינו את המאזן הדמוגרפי ביישוב בשלהי המאה ה-6. ישנן עדויות ארכאולוגיות ליישוב מאורגן גם בתקופת האימפריה הבולגרית הראשונה והשנייה, עת הפך היישוב למבצר כחלק משרשרת מצודות דרכים, שנועדו להגן על הבירה טרנובו. בסוף המאה ה-14 נכבשה המצודה על ידי צבא האימפריה העות'מאנית וב-1444, ונחרבה בעת מסעו של ולדיסלב השלישי מוורנה כנגד העות'מאנים.

היישוב חזר לשגשג רק בראשית המאה ה-19, עידן התחייה הבולגרית ובעיר נבנו מוסדות ציבור, דת וחינוך. ב-1870 זכה היישוב למעמד של עיר. ב-1876, במהלך מרד אפריל הבולגרי כנגד העות'מאנים הייתה העיר מרכז יציאה לכוחות המורדים בצפון בולגריה ורבים מבניה התנדבו בהמשך למיליציית המתנדבים הבולגרית האופלצ'נצי, שפעלה לצד הכוחות הרוסיים במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878). העיר שוחררה על ידי הכוחות הרוסיים ב-26 ביוני 1877 ובהמשך הפכה חלק מנסיכות בולגריה, אשר הפכה בהמשך למדינת הלאום, בולגריה.

## כלכלה
העיר היא אחד המרכזים הגדולים בבולגריה לייצור סוכר ומוצריו וכן קיימים בתי מאפה ומפעלים לייצור ממתקים.

## תחבורה
גורנה אוריאחוביצה מהווה צומת מסילות ברזל חשובה בצפון בולגריה ופועל בה אחד מששת נמלי התעופה הבינלאומיים המצויים בבולגריה. עורק תחבורה מספר 9 של נתיבי התעבורה הפאן-אירופיים חולף בסמיכות לעיר.

## ערים תאומות

* 

## לקריאה נוספת
* 

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערי מחוז וליקו טרנובו
נהר ספרים

**נהר ספרים** היא הוצאה לאור ישראלית בבעלות הסופר ראובן מירן, המתמקדת בפרסום ספרים בעלי מסרים חברתיים ופוליטיים, ספרי עיון בנושאי תרבות וספרות מתורגמת.

## היסטוריה
ההוצאה הוקמה בספטמבר 2003 על ידי ראובן מירן, צוות ההוצאה הוא מירן, העוסק בתרגום ועריכה, ואשתו שושי, העוסקת בעריכה לשונית, בנוסף מועסקים בה מתרגמים פרילנסרים לעת צורך. ההוצאה מקבלת לעיתים תמיכה כלכלית מהמפעל לתרגום ספרות מופת או מהמכון הצרפתי לתרגום ספרים. ההוצאה מתמקדת בספרים בעלי מסרים חברתיים ופוליטיים, ספרי עיון בנושאי תרבות וספרות מתורגמת. ההוצאה פועלת מבית משפחת מירן בבנימינה.

מירן הסביר על האידאולוגיה מאחורי הקמת ההוצאה: "שם ההוצאה – שהנו שורש של מילה אכדית שעברה לארמית וממנה לעברית ולערבית – הוא כבר ביטוי ראשון לאידאולוגיה העומדת מאחוריה: הוא בא לבטא זרימה, אור, נהרה, הבהרה, הַנְהרָה. השם נובע מהמחשבה שעמדה ועומדת עדיין מאחורי "תפיסת המו"לות" כפי שהיא נראית לנו, לפיה להוציא ספרים לאור פירושו להיות מעורב, מחויב, לנסות להשפיע על הסביבה האזרחית באמצעות אמירה תרבותית, פילוסופית, חברתית, אינטלקטואלית, אידאולוגית".

הספר הראשון שיצא בהוצאה היה הספרון "בוקר חום" מאת פרנק פאבלוף, שעסק בפשיזם וזכה להצלחה. אחריו יצאו
"הזכות לעצלות" של פול לפארג ו"אני נכון למות" של נלסון מנדלה. ההוצאה פרסמה בין השאר ספרים מתורגמים מאת פול גוגן, פרדריק דאגלס, אלבר לונדר, אלפונס דודה, ראלף וולדו אמרסון, תומאסו קמפנלה, פרוספר מרימה, וולטר וגי דה מופאסאן, וספרים מקוריים מאת ראובן מירן, סמי שלום שטרית, מתי שמואלוף, בועז עברון ונורית זרחי.

ב-2011 יצאו בהוצאה ספרים בסדרת "זמן לפילוסופיה" מאת אפיקורוס (על האושר וההנאות האמיתיות), סנקה (על החיים המאושרים) ואפיקטטוס (המדריך).

עד שנת 2020 יצאו בהוצאה כ-150 כותרים.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הוצאות ספרים בישראל
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-2003