open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אדולף בגינסקי

**אדולף אהרון בגינסקי** (בגרמנית: **Adolf Aron Baginsky**; ) היה רופא מומחה ברפואת ילדים גרמני ממוצא יהודי, שייסד עם רודולף פירכו ולודוויג טראובה את בית החולים לילדים ע"ש הקיסר פרידריך בברלין.

## חייו
בגינסקי נולד ברטיבור, אז חלק מפרוסיה המזרחית, כיום בתחום פולין. משפחתו הייתה ממוצא יהודי, אך נחשבה למתבוללת, ויש שסברו כי התנצרה. בגינסקי גדל באווירת השכלה פאן גרמנית. הוא למד בגימנסיה של עיר מולדתו, והמשיך ללימודי רפואה באוניברסיטת וינה ובאוניברסיטת הומבולדט, ובשנת 1866 הוא הוסמך לעסוק ברפואה. עם סיום לימודיו התקבל בגינסקי לעבודה בבית החולים לכולרה בברלין, ולאחר מכן עסק ברפואה במגדבורג ובנורדהאוזן. בשנת 1881 נתמנה למרצה באוניברסיטת ברלין (כיום אוניברסיטת הומבולדט), והקדיש את עצמו לרפואת ילדים.
בשנת 1880 יסד בגינסקי את עיתון רפואת הילדים הראשון בשפה הגרמנית - "**Archiv für Kinderheilkunde**" והיה לעורכו.

בשנת 1890 ייסד בגינסקי עם רודולף פירכו את בית החולים לילדים על שם הקיסר והקיסרית פרידריך (**Kaiser und Kaiserin Friedrich** **Kinderkrankenhaus**). כמו כן, הוא נמנה עם מייסדי בית חולים לילדים **Berlin Poliklinik für Kinderkrankheiten**.
בגינסקי היה חבר באקדמיה הקיסרית Leopoldina-Carolina, מפקד במסדר הספרדי של המלכה איסבל הקתולית ובעל עיטור הנשר האדום הפרוסי, דרגה רביעית.

בשנת 1918 נפטר בגינסקי בברלין.

## ספריו
בגינסקי היה מחברם של כמה מספרי לימוד הנחשבים ביותר ברפואת ילדים שגם תורגמו לשפות רבות:

*Handbuch der Schulhygiene, Stuttgart, 1883
*Lehrbuch der Kinderkrankheiten, Berlin, 1892
*Practische Beiträge zur Kinderheilkunde, Tübingen, 1880-84
*Pflege des Gesunden und Kranken Kindes, Stuttgart, 1885
*Das Leben des Weibes1885
*Kost-und Haltekinderpflege in Berlin,Brunswick, 1886

כמו כן, הוא כתב עשרות מאמרים בעיתונות הרפואית. הוא גם מחברו של מאמר בזכות הכשרות ודיני היגיינה יהודיים: Die Hygienische Bedeutung der Mosäischen Gesetzgebung, שנכתב בתקופת התקרבותו לפעילות בקהילה היהודית הרפורמית של ברלין (בגינסקי נמנה עם המתנגדים להעברת יום המנוחה ליום ראשון).

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:רופאים גרמנים
קטגוריה:רופאים יהודים גרמנים
קטגוריה:יהודים גרמנים
קטגוריה:מעוטרי אות מסדר העיט האדום
קטגוריה:רופאי ילדים יהודים
קטגוריה:סגל אוניברסיטאות בגרמניה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת ברלין
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1843
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1918
קאלי

250px|ממוזער|שמאל|האלה קאלי בציור משנת 1728
**קאלי** (בסנסקריט: **काली**, בבנגלית: **কালী**), הידועה אף בשם קאלימה (בבנגלית: **কালিকা**), היא אלה הינדית אשר דמותה כרוכה באנרגיה אינסופית. משמעות השם קאלי היא "שחור", אולם הוא כרוך אף באטימולוגיה עממית ב"כוח הזמן" (קאלה). דמותה של קאלי בהווה נתפסת כאלת הזמן והשינוי. לעיתים היא מוצגת כאלה אפלה ואלימה, והתממשותה המוקדמת ביותר כדמות של השמדה, עדיין בעלת השפעה. באמונות טנטריות מסוימות תפקידה של קאלי נתפס כ"מציאות הסופית", או ברהמן. קאלי היא האלה המנוגדת לבהאוואטאריני (מילולית: "מושיעת העולם"). תפיסות מאוחרות יחסית בהינדואיזם רואות בקאלי אלה אם נדיבה.

דמותה של קאלי מופיעה במיתולוגיה ההינדית כבת לווייתו של שיווה והיא מתוארת לעיתים כעומדת על גופו.

קאלי מתוארת גם כאלת המוות ההודית, בגלל פירוש שמה בהינדית שהוא שחור.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אלים הינדואים
דגל חבל הסאר

**דגל חבל הסאר** הוא דגלה של המדינה הגרמנית חבל הסאר. עיצובו של הדגל מתבסס על עיצוב דגל גרמניה – טריקולור אופקי בצבעי שחור-אדום-זהב ובמרכזו מוטבע סמל חבל הסאר.

## היסטוריה
לאחר הפרדת חבל הסאר מגרמניה בעקבות חוזה ורסאי אשר שם קץ למלחמת העולם הראשונה, אימץ לעצמו החבל דגל בעיצוב טריקולור שחור-לבן-כחול. שילוב צבעים זה היה שלוב הצבעים של פרוסיה (שחור-לבן) ובוואריה (כחול-לבן), עיצוב אשר סימל את חלקי המחוזות אשר מהם הוקם החבל. עם סיפוחו מחדש לגרמניה הנאצית בשנת 1935 הופסק השימוש בדגל.

ניצחון בעלות הברית בסיומה של מלחמת העולם השנייה הוביל לכיבוש צרפתי בחבל הסאר, כיבוש אשר נמשך 12 שנה עד 1957. מעל שטחי הכיבוש התנוסס דגל צלב נורדי לבן על רקע כחול ואדום - כצבעי דגל צרפת. דגל זה בוטל עם איחוד חבל הסאר לגרמניה בשנת 1957 והפיכת החבל למדינה גרמנית.

## ראו גם
* סמל חבל הסאר

## קישורים חיצוניים

* 

חבל הסאר
חבל הסאר
קטגוריה:חבל הסאר
חבל הסאר
אלין לחוד

**אלין לחוד** (בערבית: **الين لحود**; נולדה ב-2 במרץ 1985) היא זמרת ושחקנית מחזות זמר לבנונית.

## ביוגרפיה
אלין לחוד נולדה בביירות בשנת 1985 למשפחה נוצרית מרונית, היא בתה של הזמרת והשחקנית הלבנונית סלוא אטריב (בערבית: سلوى قطريب, תעתיק מדויק: סלוא קטריב). בגיל 16, החלה ללמוד שירה ודרמה, במקביל ללימודיה התיכוניים. בשנת 2002, בגיל 21, סיימה את לימודיה האקדמיים עם תואר BA בתקשורת ואמנות והתמחתה בבימוי ותסריטאות. בשנת 2003 שימשה כעוזרת במאי הסרט "Mes Cousines et Moi" ובעת לימודיה עבדה בהפקות של סרטים קצרים.

### אירוויזיון 2005
בשנת 2005 נודע גורמים בלבנון פעלו לצירוף לבנון לתחרות האירווזיון האירופית וזאת כדי להשתתף באירוויזיון 2005 שנערך בקייב, בירת אוקראינה, ולחוד נבחרה לייצג את המדינה בתחרות, בחירה אשר הפתיעה רבים בלבנון, היות שלחוד הייתה זמרת אנונימית. את השיר, "כשהכל נמוג" (בצרפתית: Quand tout s'enfuit) כתב והלחין ג'אד רחבאני, בנו של המוזיקאי הנודע אליאס רחבאני. עם זאת, הערוץ אשר אמור היה להעביר את התחרות בשידור חי, "Tele Liban", סירב לשדר את השיר הישראלי בטענה כי החוק הלבנוני קורא להחרים את ישראל. לאחר שהובהר לנציגי הערוץ כי לא תוכל לבנון להשתתף באירוויזיון אם לא תשדר את כל השירים במלואם, פרשה לבנון מהתחרות. אליאס רחבאני התרעם קשות על פרישת לבנון מהתחרות וביקש ממארגני אירוויזיון 2005 לאפשר ללחוד להופיע כאמנית עצמאית, אך המארגנים סירבו לבקשתו.

### לאחר פרישת לבנון מהתחרות
הפרישה הלבנונית מתחרות האירוויזיון אמנם סוקרה בהרחבה באמצעי התקשורת העולמיים והביאה ללחוד חשיפה רבה, אך הקריירה שלה לא הצליחה להמריא, ורבים בתקשורת הלבנונית הגדירו אותה כ"זמרת של להיט אחד". בשנת 2005 היא הקליטה שני שירים, את השיר "Quand tout s'enfuit" בצרפתית ואת השיר "It's Over" באנגלית, ובשנת 2006 הוציאה את האלבום "11 heures et quart". כיום היא משתתפת בעיקר במחזות זמר בערבית ובצרפתית, ומופיעה בהופעות ואירועים בלבנון, בעיקר בחסות ערוץ "Tele Liban".

### The Voice: 2014
בשנת 2014 השתתפה בתוכנית המציאות "The Voice צרפת" בעונתה השלישית. לאודישן העיוור שלה, שרה לחוד את השיר "Khedni Maak" בשפה הערבית מתוך הרפרטואר של אמה, הזמרת הלבנונית סלוא אטריב, כל ארבעת השופטים שכללו את גארו, מיקה, ג'ניפר ופלורנט פאגני, הסתובבו אליה, והיא בחרה להיות בנבחרת של המוזיקאי הצרפתי פלורנט פאגני. ב-1 במרץ 2014, בסבב הקרב הראשוני, התמודדה לחוד עם סטייסי קינג מהקבוצה של פאגני בביצוע לשיר "Sober" של פינק. לאחר הביצוע, פאגני בחר בקינג שתמשיך איתו ולחוד הודחה מהתכנית. בעונה זו ניצח הזמר הישראלי-צרפתי עמיר חדד, שזכה לייצג את צרפת באירוויזיון שנתיים לאחר מכן.

## קישורים חיצוניים

* 

* אלין לחוד באתר YallaFan
* אלין לחוד באתר iLike
* 
* 

קטגוריה:זמרות לבנוניות
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה לבנוניות
קטגוריה:זמרים השרים בערבית
קטגוריה:מוזיקה צרפתית
קטגוריה:נוצריות מזרח תיכוניות
קטגוריה:נשים לבנוניות
קטגוריה:משתתפי The Voice
קטגוריה:זמרים לבנונים
קטגוריה:נוצרים מזרח תיכוניים
קטגוריה:לבנוניות שנולדו ב-1981
קטגוריה:לבנונים שנולדו ב-1981
קטגוריה:ביירות: אישים
יואב אביב

**יואב אביב** (נולד ב-28 באוקטובר 1955) הוא עיתונאי ושדרן רדיו ישראלי.

## ביוגרפיה
אביב נולד בחיפה (1955) למשפחה שעלתה לישראל בגירוש ספרד, והוא דור 16 בארץ ישראל. שירת בצה"ל כאיש צוות אוויר ביחידת המסוקים של חיל האוויר. לימים, בשלהי שנות ה-90, כתב ספר המתעד את פעילותה של טייסת הסופר-פרלונים הראשונה של חיל האוויר. 

לאחר שחרורו מצה"ל החל לעסוק בתקשורת, בתחילה ככתב לענייני תחבורה במקומון "הד הקריות", ובהמשך גם כתחקירן. בשנת 1982 פרש מהמקומון "הד הקריות" של רשת שוקן, וייסד יחד עם עיתונאים נוספים את רשת המקומונים של ידיעות אחרונות, תחילה את המקומון "כל הקריות" ובהמשך "קול חיפה" ו"קול העמק והגליל". 
אחר כך עבר לשמש ככתב העיתון "על המשמר" בחיפה, ובהמשך שימש ראש מערכת העיתון בצפון. במקביל שימש כתחקירן ב"כותרת ראשית", ועבד ב"קול ישראל" ככתב בחיפה.

אביב סיים קורס קריינים בירושלים והיה ממקימי רשת ה"גל הבטוח" בחיפה. בראשית שנות ה-90 מונה לכתב "קול-ישראל" בצפון ובהמשך שימש גם כתב "מבט" והערוץ הראשון בצפון. בתקופה זו עמד בראש הצוות שהקים את תחנת הרדיו "קול הכנרת" וכן היה ממקימי עיתון "אינדקס הגליל" ועורכו הראשון.

באמצע שנות ה-90 נישא אביב לאורלי גלובוס, בתו של יורם גלובוס, ועבר להתגורר בתל אביב. בשנת 1997 מונה למנכ"ל קבוצת גלובוס שבבעלות חותנו, בתקופה בה הקבוצה נקלעה לקשיים כלכליים. אביב ביצע תוכנית הבראה ופיתוח בחברות שהרכיבו את הקבוצה, ותחת ניהולו הפכה החברה לקבוצת התקשורת והבידור הגדולה בישראל. בשיא הפעילות לקבוצה היו כ-140 אולמות קולנוע והיא הגיעה למכירת נתח של 46 אחוז מכמות כרטיסי הקולנוע שנמכרו בישראל. אולמות הקולנוע של החברה היו האולמות הראשונים בעולם שעברו להקרנת פרסומת דיגיטלית לאחר שהחברה השקיעה ממון רב בפיתוח המערכת. לחברות בקבוצה הייתה ספריית סרטי קולנוע הגדולה בישראל, בת כ-1,000 סרטים ויותר, והיא ייצגה בישראל זכויות קולנוע טלוויזיה ווידאו של חברות סרטים אמריקניות גדולות. בבעלות החברה היו אולפני הקולנוע והטלוויזיה מתקדמים בנווה אילן, שהוקמו על ידי יורם גלובוס, והחברה הקימה בתקופה זו אולפנים לחברת החדשות של ערוץ 2 ערוץ 9, ערוץ הכנסת 99 וערוץ הקניות. חברות הקבוצה הפיקו סרטי קולנוע זרים וישראלים וסדרות טלוויזיה ידועות. בנוסף, קבוצת גלובוס הייתה שותפה לחברת "חדשות ישראל", שכשלה בניסיון לייסד את ערוץ החדשות, בשל חיכוכים עם השותפים. הקבוצה הקימה את החברה שהפיקה את חדשות 10 בתחילת הדרך ובהמשך ששימשה בסיס להקמת חדשות 10.

בשנת 2005 פרש יואב אביב מקבוצת גלובוס, לאחר מכן התגלע סכסוך משפטי. במקביל המשיך אביב בקריירה רדיופונית, והפך לשדרן משחקי הכדורסל המרכזי של רשת ב'. לאורך השנים הגיש את מגזין הכדורסל "אחד על אחד", לצד העיתונאי רון קופמן, לו ניתנה במה לראשונה בתוכנית זו. אביב נחשב למגלה כישרונות נוספים, בהם אופירה אסייג, מיכל רבינוביץ ועוד. בהמשך הגיש אביב מדי פעם ברשת ב' עם מאיר איינשטיין את התוכנית "שירים ושערים", וכן את התוכניות "עניין אחר", יומן הכלכלה "צבע הכסף" ותוכנית הספורט היומית "זה ברשת".

בהמשך יזם והקים אביב מרכזי בילוי ופנאי. הוא עמד בראש הצוות ששדרג את שוק הולושביצה בפראג ובהמשך הקים את מועדון ומסעדת SASAZU במקום, כמו גם פרויקטים נוספים. עם סגירת רשות השידור החל בהפעלת רדיו פודקאסט באגודת העיתונאים בתל אביב. ב-2019 שימש מנכ"ל עמותת על"ה קריית אונו.

אביב ואורלי גלובוס נפרדו לאחר שנולדו להם שני ילדים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:שדרני ספורט ישראלים
קטגוריה:שדרני רדיו ישראלים
קטגוריה:שירים ושערים
קטגוריה:משפחת גלובוס
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1955
אוסקר מרמורק

**אוסקר אדולף מרמורק** (בכתיב לועזי: **Oskar Adolf Marmorek**; 9 באפריל 1863, גליציה – 7 באפריל 1909, וינה), ארכיטקט ופעיל ציוני ממוצא יהודי-אוסטרי-גליציאני.

## קורות חיים
מרמורק נולד בשנת 1863 בפייסקובה סקאלה (Pieskowa Skała) שבגליציה כבן בכור בין חמישה ילדים, ובהם הרופא אלכסנדר מרמורק. משפחתו נדדה תכופות ברחבי גליציה, ובשנת 1875 התיישבה בווינה. בשנת 1880 החל בלימודיו בבית הספר להנדסה, וכבר בשנת 1887 זכה (עם פיליפ הרצוג) בתחרות לתכנון בתים.

מרמורק היה חבר אגודת המהנדסים והארכיטקטים של אוסטריה, אך בסמוך לסיום לימודיו בחר לנדוד ברחבי אירופה. בשנת 1889 השתתף בתערוכה העולמית של פריז (1889), ובהשראתה עיצב את מזרקת המים הצבעוניים בווינה. מרמורק, מבוקש בתחומו, ייסד בשנת 1895 את כתב העת המקצועי *Neubauten und Concurrenzen in Österreich und Ungarn* (גרמנית: "מבנים ובנייה באוסטריה ובהונגריה").

בשנת 1895 פגש מרמורק לראשונה בתיאודור הרצל, התקרב אליו והחל בפעילות במסגרת התנועה הציונית. הרצל ראה במרמורק "ממתכנניה הראשונים של התחייה היהודית", ובספרו "אלטנוילנד" עשה שימוש בדמותו של מרמורק לגיבוש דמותו של האדריכל בספר. אחיו של מרמורק, אלכסנדר, נמנה אף הוא עם חוג מקורביו של הרצל, והשניים לקחו חלק בארגון הקונגרס הציוני הראשון (1897), שבו השתתף אוסקר כציר. בקונגרסים מאוחרים יותר סקר מרמורק בפני המשתתפים את התפתחות הציונות באזורים שונים בעולם. מרמורק גם היה פעיל מאוד בתעמולה הציונית.

בשנת 1898 יסד בווינה את התיאטרון היהודי "המקום" שלהקת הבימה התארחה בו בתחילת המאה ה-20.

בשנת 1899 לקח מרמורק חלק בייסוד חברת "אוצר התיישבות היהודים". ב-1901 התלווה מרמורק, שכיהן באותה העת כיו"ר הוועד הפועל של הקונגרס הציוני, לביקורם של הרצל ודוד וולפסון אצל הסולטאן עבדול חמיד השני באיסטנבול.

לצד פעילותו בתנועה הציונית נמשכה עבודתו המקצועית, ובשנת 1903 השתתף מרמורק בתערוכה עולמית באל עריש, שבמהלכהּ נבדק האזור להתיישבות. בעקבות צעדים אלו הועלתה באותה עת תוכנית אוגנדה.

לאחר מותו של הרצל בשנת 1904 מילא מרמורק את מקומו כנשיא הקונגרס הציוני, עד לבחירתו של וולפסון לתפקיד. על רקע מותו של הרצל, בעיותיו הבריאותיות של מרמורק ומחלוקות מתמשכות בין תומכי ההתיישבות בארץ ישראל לבין תומכי הגשמת הרעיון הלאומי ללא דרישת ארץ ישראל, שלח מרמורק בשנת 1909 יד בנפשו, מעל קבר אביו בווינה.

## מעבודתו

תמונה:Rüdigerhof Vienna June 2006 006.jpg|מבנה ה-Rüdigerhof בווינה. נבנה ב-1902.
תמונה:Venedig in Wien 2.jpg|"ונציה בווינה", תצוגה שתוכננה על ידו ב-1895 בפארק פראטר.


## לקריאה נוספת

*Markus Kristan: *Oskar Marmorek - Zionist und Architekt*. Böhlau Verlag, Wien 1996, . 

*יוסי קליין, **אוסקר מרמורק - האדריכל הציוני הראשון?**, עת־מול, גיליון 201, תשרי תשס"ט.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:משתתפי הקונגרס הציוני העולמי הראשון
קטגוריה:יהודים גליציאנים
קטגוריה:אדריכלים יהודים אוסטרים
קטגוריה:ראשוני הציונות
קטגוריה:מתאבדים
קטגוריה:יהודים אוסטרו-הונגרים
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1863
קטגוריה:נפטרים ב-1909
גן סוטין

**גן סוטין** (נקרא גם **חורשת נהרדעא**) הוא גן בצפון החדש של תל אביב הנמצא בין הרחובות נהרדעא וסוטין ומקשר ביניהם.

במסגרת הקמת מגדל סוטין המתוכנן בצמוד לגן במקומו של בית הקיבוץ המאוחד המיועד להריסה, התחייבו מקימי המגדל לשמר את גן סוטין וכן להרחיב אותו בעוד גינה בעלת צמחייה דומה לצמחייה הנוכחית בגן.

## אדריכלות נוף
הגן תוכנן על ידי משרד אדריכלי הנוף מוריה-סקלי ויש בו עיצוב נופי יוצא דופן והוא הוקם בשנת 2003. מבקרת האדריכלות אסתר זנדברג אף הגדירה אותו כ"גן היפה ביותר בתל אביב".

העצים פזורים לכל אורכו בדומה ליער וגולשים גם לתחומי המדרכות של שני הרחובות. כל העצים הם בעלי גזע דק ואין בגן שיחים המסתירים את שדה הראייה למי שעובר בגן או ברחובות הסמוכים. באופן זה מתקבלת חוויה של הליכה בתוך חורשה גם למי שהולך במקביל לגן לאורך הרחוב. פיזור העצים גם גולש במספר מקומות לשביל ההליכה המבוטן. שביל זה חוצה באלכסון ישר ומדויק את הגן ולכל אורכו ספסל עץ אחד ארוך במיוחד. קו ישר זה מנוגד לפיזור האקראי של העצים ושל הצמחייה - ניגוד המדגיש את שני האלמנטים. לאורך השביל גם פס תאורה כחולה הדולק בשעות החשיכה.
מצידו השני של רחוב נהרדע, בהמשך קו השביל, נמצא שביל הולכי רגל נוסף העובר דרך מתחם בארי נהרדעא.

בצמוד לצד של רחוב סוטין נמצא גם אזור עגלגל תחום במעקה שבתוכו פרחים וצמחייה נמוכה שגם בו שתולים העצים. אזור זה מעוצב ונתפש כאגם קטן שבו צמחייה צפה, אף על פי שאין בו כלל מים.

## קישורים חיצוניים

* המלצה על גן סוטין, Yom-Yom
שמאל|ממוזער|280px|גן סוטין בתל אביב, מבט על השביל האלכסוני
* 

## הערות שוליים

סוטין
קטגוריה:הצפון החדש
מסיפורי אבא בונה

**מסיפורי אבא בונה** (בצרפתית: **Les Histoires du Père Castor**) היא סדרת אנימציה צרפתית המבוססת על סדרת ספרי מעשיות צרפתית לילדים מאת הסופר הצרפתי פר קאסטור (Père Castor). הסדרה הופקה במקור בין השנים 1993– 2002 עבור ערוץ המשפחה הקנדי וערוץ 3 הצרפתי על ידי חברת סינאר (Cinar) הקנדית. הסדרה שודרה בישראל בטלוויזיה החינוכית בדיבוב לעברית בין השנים 1994- 1995.

הסדרה כללה בישראל 52 פרקים.

את שיר הפתיחה העברי של הסדרה, כתבה שמרית אור ושרה גני תמיר.

## תקציר העלילה
עלילת הסדרה מתמקדת באבא בונה אשר מגדל לבדו שני בנים ובת.

בכל פרק בסדרה, אבא בונה נוהג לספר לילדים סיפורים שונים עם מוסר השכל. אלה, מיועדים ללמד אותם לקח הקשור לדילמה כלשהי אשר הוצגה בתחילת הפרק.

כל פרק מחולק לשני חלקים בהם מוצגים שני סיפורים שונים - משלים, מעשיות או סיפורי עם מרחבי העולם.

## מדבבים אורחים
**בעונה הראשונה** (בנר)
* שחר צרפתי
* שרית ברוך-סרי
* עדו מזרחי
* שרון כהן
* איציק כהן

**בעונה השנייה** (בקשת)
* ירון מנשה
* ענת ארליך
* גיורא קנת
* עמרי דגן
* ירון דגן

**צוות ההפקה העברי**

* חברת הפקה: הטלוויזיה החינוכית הישראלית.
* שיר פתיחה: מילים – שמרית אור, שירה – גני תמיר, ייעוץ מוזיקלי – יוריק בן דוד.
* תרגום ועיבוד: עונה ראשונה – שרון כהן, עונה שנייה – טלי אפיק.
* יועץ לשון: נתן נחמיאס.
* אולפן הקלטה: עונה ראשונה – אולפני טריטון, עונה שנייה – זזה, טכנאית הקלטה-דנית חתוכה.
* עריכה אלקטרונית: יוחאי צוברי, עליזה דוד צבטקוב, מירלה שייע.
* עוזרת הפקה: עונה ראשונה – אורית יואלי-סנה, עונה שנייה – רמה שולמן.
* בימוי קולות: חנה דרורי קשי.
* מפיקה: עונה ראשונה – חסיה ורטהים, עונה שנייה – אורית יואלי-סנה.
* יועצת דיבוב: עונה שנייה – חסיה ורטהים.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:סדרות הנפשה צרפתיות 
קטגוריה:סדרות הנפשה קנדיות
קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית - תוכניות רכש
קטגוריה:סדרות טלוויזיה צרפתיות שעלו לשידור בשנות ה-1990
מתחם קוטוב

**מתחם קוטוב** (הינדי: **कुतुब परिसर**), הנקרא גם קוטאב, הוא ריכוז של מונומנטים ומבנים השוכן בדלהי שבהודו. תחילת הבנייה בו בוצעה על ידי קוטב אוד-דין אייבאק , השליט הראשון של השושלת הממלוכית של דלהי, ונמשכה על ידי יורשו אילטוטמיש. המתחם הורחב על ידי השליטים הבאים של האזור.

להלן תיאור של חלק מהמבנים הבולטים במתחם:
* **מסגד קוואת-אול-אסלאם** (עוצמת האסלאם), הידוע גם בכינוי מסגד קוטב או המסגד הגדול של דלהי, נבנה על ידי קוטב-אוד-דין אייבאק. בנייתו החלה בשלהי המאה ה-12 כאשר אייבאק פיקד על חיל המצב של מוחמד מגהורי, ששלט בדלהי. לפי כתובת בפרסית הנמצאת על השער המזרחי הפנימי, המסגד נבנה מחלקים שנלקחו מ-27 מקדשים ג'ייניים שנהרסו קודם לכן.
: היה זה המסגד הראשון שנבנה בדלהי לאחר כיבוש הודו בידי המוסלמים, ואחת הדוגמאות המייצגות לסגנון האדריכלי של תקופת גורי. הרחבת המסגד נמשכה גם לאחר מותו של קוטב. אילטוטמיש, שירש אותו, הרחיב את קיר היכל התפילה המקורי בשלוש קשתות נוספות. בתקופתו של אילטוטמיש, האימפריה הממלוכית הייתה יציבה מבחינה שלטונית כך שהסולטאן יכול היה להחליף את המבנים ההינדואיסטיים במבנים אסלאמיים, דבר המסביר את ההבדלים הסגנוניים בין הקשתות של אילטוטמיש לאלה של קוטוב.
: במהלך השנים נפגע המסגד, ומה שנותר ממנו כולל חלק מהקשתות המקוריות, מספר קישוטים ותבניות גאומטריות המופיעות על חלקי המבנה השונים.

* **[[קוטוב מינאר]]** הוא אחד מצריחי המסגדים (מינרטים) הבנויים מלבנים הגבוהים ביותר בעולם, ואחת הדוגמאות המוכרות לאדריכלות ההינדו-אסלאמית. גובה המינרט הוא למעלה מ-72 מטרים, קוטר בסיסו במפלס התחתון הוא 14.3 מטרים, וקוטר הרצפה בקומה העליונה הוא 2.7 מטרים.
* **[[עמוד הברזל של דלהי|עמוד הברזל]]** הוא אובייקט מטלורגי שנחקר רבות לאורך השנים. הוא מתנשא לגובה של כשבעה מטרים, ומשקלו למעלה משש טונות. העמוד הוקם על ידי השליט הגופטי צ'אנדראגופטה השני, שחי בין 375 ל-414. עמוד זה הוא השריד היחיד למקדש ג'ייניסי, שנהרס על ידי קוטב-אוד-דין אייבאק. מסביב לעמוד נבנתה גדר על מנת למנוע מתיירים להזיק לו, בשל מסורות הקושרות בין עמידה עם הגב אל העמוד לבין מזל.
* **קברו של אילטוטמיש** שוכן בפינה הצפון-מערבית של מסגד קוואת-אול-אסלאם. מתחם הקבר מורכב מחדר מרובע שנבנה באמצעות אבן חול אדומה, והקבר עצמו ניצב על במה מוגבהת במרכז החדר. החלק התחתון של החדר מצופה בתחריטים אסלאמיים ובערבסקות. במרכז הקיר הפנימי המערבי נמצאת המחראב, המכוונת על העיר מכה. כיפת המבנה המרכזי קרסה בעבר, אך חזיתו המקושטת שרדה. המבנה הוקם בשנת 1235 בקירוב.
* **אלאי דרוואז** הוא השער הדרומי והראשי של המתחם. הוא נבנה על ידי אלא-אוד-דין קהילג'י, הסולטאן הראשון של שושלת קהילג'י ששלטה על חלק גדול מתת-היבשת ההודית בין 1290 ל-1320. לשער יש מבנה כיפתי וקשתות מחודדות, והוא מקושט בקישוטי אבן חול אדומה ושיש, מחיצות אבן וארונות תצוגה. השער הוא אחד המבנים החשובים שנבנו בתקופת סולטנות דלהי.
* **אלאי מינאר**, השוכן בחלקו הצפוני של המתחם, הוא הבסיס של הצריח שהיה אמור להיות גבוה פי שניים מקוטוב מינאר. בנייתו החלה על ידי אלא אוד-דין קהילג'י, אך הוא מת לפני שהושלמה בנייתה של הקומה הראשונה, שהתנשאה לגובה של 24.5 מטרים. לאחר מותו נפסקו העבודות ולא התחדשו. תוכניתו של הסולטאן הייתה להגדיל את שטח המתחם פי ארבעה, ולהקים כניסות מפוארות בכל אחת הצדדים.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:דלהי
קטגוריה:הודו: מבני דת
קטגוריה:סולטנות דלהי
קטגוריה:אסיה: מסגדים
לארי אובאנון

**לארי אובאנון** (באנגלית: **Larry O'bannon**; נולד ב-15 באוגוסט 1983 בלואיוויל, קנטקי) הוא כדורסלן אמריקאי ששיחק בעמדות הרכז והקלע גובהו 1.94 מטר.

## קריירה
אובאנון שיחק בעונת  באוניברסיטת לואיוויל עמה הגיע עד לפיינל פור טורניר המכללות. בעונתו האחרונה במכללה רשם אובאנון ממוצעים של 15.2 נקודות, 3.5 ריבאונדים ו-2 אסיסטים למשחק.

אובאנון התחיל את הקריירה שלו במועדון הסרבי הכוכב האדום בלגרד עמה הגיע לגמר הליגה האדריאטית תוך כדי שהוא מעמיד ממוצעים של 8.9 נקודות ו-3.2 ריבאונדים למשחק. את עונת  פתח אובאנון במועדון האיטלקי אמאטורי אודינה ולאחר מכן עבר לנאפולי.את עונת  החל אובאנון באי כרתים במועדון היווני, אגו רת'ימנו בה שיחק 7 משחקים וקלע 8.9 נקודות למשחק. לאחר מכן עבר לאקדמיק סופיה עימה זכה באליפות בולגריה כשהוא קולע 8.6 נקודות ומוריד 3.3 ריבאונדים למשחק.

ב-31 בדצמבר 2008 חתם אובאנון במועדון הישראלי מכבי ראשון לציון, בעונת 2008/2009 הוא הציג יכולת טובה שעזרה למועדון להישאר בליגת העל בכדורסל ועל כן הוחתם לעונה נוספת במועדון (2009/2010).

בעונת 2010/2011 חתם במכבי חיפה, אך ממנה שוחרר במהלך חודש פברואר 2011 לאחר שסבל מספר חודשים מדלקת בתוספתן שגרמה לו להיעדר חודשיים ממשחק במדי הקבוצה והתברר שייאלץ להתאושש עוד חודש, מה שלא תאם את ציפיות הצוות המקצועי של הקבוצה.

בעונת 2012 שיחק אובאנון במדי בוקה ג'וניורס מליגת הכדורסל הארגנטינאית.

את עונת 2012/2013 פתח במדי ואסלו מהליגה השווייצרית. בפברואר 2013 חתם בהפועל אילת.

בעונת 2014/15 חתם אובאנון בקבוצת הפועל תל אביב שם הצטיין במשחקו הראשון בדרבי התל אביבי כאשר קלע 29 נק'.

## קישורים חיצוניים

* דף השחקן באתר מנהלת ליגת העל

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קנטקי
קטגוריה:לואיוויל: אישים
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת לואיוויל
קטגוריה:כדורסלני הכוכב האדום בלגרד
קטגוריה:כדורסלני אקדמיק סופיה
קטגוריה:כדורסלני מכבי ראשון לציון
קטגוריה:כדורסלני מכבי חיפה
קטגוריה:כדורסלני הפועל אילת
קטגוריה:כדורסלני הפועל תל אביב
קטגוריה:קנטקי: כדורסלנים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1983
אחמד באדר

**אחמד באדר** (1981 - 9 בספטמבר 2003) היה מפקד הזרוע הצבאית של החמאס בחברון, שימש כקצין המבצעים של החמאס בחברון תחת עבדאללה קוואסמה.

## פעילות
בהיותו בן 22 היה אחראי על השילוח של המחבל לפיגוע בקו 2 בירושלים, פיגוע שבו נרצחו 23 ישראלים. כמו כן, באדר היה שותף לפיגוע נוסף בקו 14 בירושלים בחודש יוני 2003.

אחרי הריגתו של קוואסמה בפעולה של הימ"מ הפך באדר מתחילת יולי 2003 ועד למותו למפקד התא בחברון.

## מותו
בבוקר ה-9 בספטמבר 2003 החלו כוחות מיוחדים מיחידת דובדבן, יחידת ההנדסה יהל"ם, כוחות מחטיבת הנח"ל וכוחות שב"כ לכתר בניין בן 8 קומות בשכונת כתילה במרכז העיר חברון, שבו התבצרו אנשי חמאס חמושים. בבניין שהו על-פי החשד, כמה מבני משפחת קוואסמה, מראשי החמאס בחברון אשר אחראים לרצח ישראלים רבים. הכוח קרא למתבצרים לצאת מהבניין כאשר המתבצרים סרבו, קרא הכוח לאזרחים לפנות את הבניין, האזרחים שיצאו מהבניין נשלחו בחזרה על ידי הכוח כדי לבדוק האם ישנם עוד אזרחים בתוך הבניין. המחבלים אשר סירבו לצאת ניהלו קרבות עזים משעות הבוקר עם הכוח עד לשעה 16:30, בשלב מסוים בלחימה הכוח החל לירות טילים ופגזים לעבר הבניין, לא היו נפגעים בקרב החיילים. בקומה הראשונה גילה הכוח שתי גופות של המחבלים אחמד באדר ועוזרו עז א-דין מיסק. על פי מערכת הביטחון היו השניים אחראים למותם של 55 ישראלים ופציעתם של 260 ונחשבו לפעילי החמאס הבכירים ביותר ביהודה ושומרון מאז חיסולו של עבדאללה קוואסמה. לצד הגופות נתגלו רובים, אקדח, תחמושת ואמצעים לראיית לילה. בתום הפעילות פוצצו כוחות צה"ל את הבניין בן ה-8 קומות.

קטגוריה:פעילי חמאס שנהרגו בידי ישראל
קטגוריה:חברון: אישים
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1981
קטגוריה:פלסטינים שנפטרו ב-2003
מרכז ויצמן

שמאל|ממוזער|200px|שני המגדלים של מרכז ויצמן. בקדמת התמונה נראה מבנה המיון של בית החולים
**מרכז ויצמן** הוא פרויקט המשלב מרכז קניות, דיור מוגן, מרפאות ובית מלון. המרכז שוכן ברחוב ויצמן בתל אביב, והוא צמוד למרכז הרפואי ת"א ע"ש סוראסקי מצפון.

המרכז ניצב על תא שטח בגודל של 12 דונם, והוא מהווה חלק ממתחם בית החולים. השטח הבנוי בקומפלקס משתרע על פני 54,000 מ"ר ועלות הקמתו הגיעה ל-110 מיליון דולר. מתכנן המרכז הוא האדריכל משה זרחי.

במפלס הקרקע פועל מרכז קניות, ומעליו שלושה מבנים - שני מגדלים ומבנה נוסף שבו ארבע קומות. בנייתם של שני המגדלים - הצפון מערבי בן 14 קומות והדרום-מזרחי בן 20 קומות - הסתיימה בשנת 2004. לפי הכוונה המקורית יועד גם המגדל הנמוך מבין השניים להתנשא לגובה של 20 קומות.

המגדל הצפון מערבי משמש כולו לדיור מוגן. המגדל הדרום מזרחי משמש למשרדים, מרפאות, דיור מוגן ומלונאות. בקומפלקס הדיור במוגן יש בסה"כ 231 יחידות מגורים בשני המגדלים. אכלוס מרכז הדיור המוגן החל בחודש נובמבר 2004, במגדל הנמוך מבין השניים.

במבנה השלישי פועל מרכז רפואי שכולל מחלקת החלמה, מחלקה סיעודית ומחלקה לטיפול בתשושי נפש. מתחת לקומה המרכזית נחפרו חמש קומות תת-קרקעיות המשמשות כחניון. במהלך בנייתו, נבנו נתיבי כניסה ויציאה לחניון התת-קרקעי מאמצע רחוב ויצמן, כמו גם מתוך מתחם בית החולים.

## קישורים חיצוניים

* אתר הקניון
* המרכז באתר אמפוריס
* אתר הדיור המוגן במרכז

קטגוריה:תל אביב-יפו: בנייני משרדים
קטגוריה:המרכז הרפואי תל אביב ע"ש סוראסקי
קטגוריה:תל אביב-יפו: מרכזי קניות
קטגוריה:הצפון החדש
קטגוריה:ישראל: דיור מוגן
קטגוריה:רחוב ויצמן (תל אביב)
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן משה זרחי
פול ברן

**פול בֶּרֶן** (באנגלית: **Paul Baran**; 29 באפריל 1926 – 26 במרץ 2011) היה מהנדס אמריקאי-יהודי. אחד משלושת אבות שיטת מיתוג המנות ומהוגי רשת ARPANET. זכה במדליית IEEE על שם אלכסנדר גרהם בל  (1990) ובפרס SIGCOMM הראשון (1989) על מפעל חיים.

## קורות חיים
ברן נולד בהורדנה שבפולין כבן הזקונים למשפחה יהודית בת 3 נפשות. בינקותו, ב-11 במאי 1928, היגר עם הוריו לארצות הברית, לבוסטון ומשם לפילדלפיה, שם פתח אביו חנות מכולת. בילדותו עזר ברן בחנות המשפחתית.

ב-1949 סיים לימודי תואר ראשון בהנדסת חשמל באוניברסיטת דרקסל ותואר שני ב-1959 מ-UCLA.

ב-1955 נישא לאלין מרפי, ולאחר מכן עברו ללוס אנג'לס, שם עסק בתחום מערכות מכ"ם, באותה שנה הצטרף ל-תאגיד ראנד שם לקח על עצמו את פרויקט תכנון מערכות תקשורת שרידות שיכולות לשמור על תקשורת בין מערכות קצה גם בזמן התקפת נשק גרעיני. באותה תקופה של המלחמה הקרה רוב מערכות התקשורת הצבאיות האמריקאיות השתמשו בטכנולוגיות בעלות תדר גבוה שיכלו לצאת מכלל שימוש לשעות רבות בעקבות הנזק הנגרם מהתקפה בנשק גרעיני.

ברן החליט לשלב את עבודתו של מנהל RAND ,פרנקלין אר. קולומבוס, בתקשורת חרום. עם פרויקט ערוצי תקשורת בתדרי AM, הוא הראה כי החזר אות שהופץ יכול להיות עמיד בפני נזקים של התקפת נשק גרעיני. מעבדת הפיתוח של חיל האוויר האמריקאי הראתה שהרעיון בה מעשי. ב-1964, בהיותו עובד תאגיד ראנד, פרסם יחד עם אחרים מאמר בשם "על רשתות תקשורת מבוזרות" (On Distributed Communication Networks) שעסק בשיטת מיתוג המנות. במאמר זה עלה הרעיון שיושם אחר כך ברשת ARPANET על רשת שתוכל להמשיך לתפקד גם אחרי שיתוק חלקים נרחבים ממנה. 

ב-1968 ברן ייסד את מכון Institute for the Future ולאחר מכן היה מעורב בפיתוחן של מערכות טכנולוגיית רשת שפותחו בעמק הסיליקון, בנוסף היה מעורב בייסוד טכנולוגיית מנות קול שפותחה על ידי חברת STATCOM. טכנולוגיה זו הוליכה לתקן הראשוני המסחרי של ATM (Asynchronous Transfer Mode).

ב-1985 ייסד את METRICOM חברת התקשורת האלחוטית הראשונה שהפיצה את RICOCHET (המערכת הציבורית הראשונה שהשתמשה בתקשורת WIRELESS). ייסד את חברת COM21 אחת מחברות התקשורת בכבלים הראשונות. בהמשך לעבודתו בחברה זו הוא ייסד את חברת GOBACKTV שהתמחתה בטלוויזיה דיגיטלית ותפקד כנשיאה. ברן הרחיב את עבודתו בטכנולוגיית מיתוג המנות לטווח התקשורת האלחוטית במה שהגדיר כ"חוקי הא-ב" של שימוש בטווח האלחוטי. קיבל תואר דוקטור של כבוד מאוניברסיטת דרקסל.

ב-26 במרץ 2011 נפטר מסרטן הריאות בביתו שבפאלו אלטו, קליפורניה.

## קישורים חיצוניים

* מתוך מסע בעולם הטכנולוגי
* 

קטגוריה:חלוצי המחשוב
קטגוריה:אנשי עסקים יהודים אמריקאים
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:יהודים שהיגרו מפולין לארצות הברית
קטגוריה:זוכי המדליה הלאומית לטכנולוגיה ולחדשנות
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1926
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2011
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו מסרטן הריאה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דרקסל
קטגוריה:זוכי פרס סיגקום
דוד גוטליב

**דוד גוטליב** (14 בנובמבר 1944 - 6 בדצמבר 2008) היה מתמטיקאי ישראלי-אמריקני.

## ביוגרפיה
בשנת 1965 החל גוטליב ללמוד לתואר ראשון במתמטיקה באוניברסיטת תל אביב. בשנת 1970 קיבל תואר שני בהצטיינות יתרה מאוניברסיטת תל אביב במתמטיקה שימושית וב-1972 היה הסטודנט הראשון שקיבל תואר דוקטור במתמטיקה שימושית מאוניברסיטת תל אביב.
 
גוטליב היה מרצה וחוקר במחלקה למתמטיקה שימושית של המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס בשנים 1975-1972), ועבד כמדען מחקר בנאס"א (1976-1975). כיהן כ-Associate Member בנאס"א בשנים 1998-1974.

בין השנים 1978 ל-1985 שימש כפרופסור במחלקה למתמטיקה שימושית באוניברסיטת תל אביב, כולל כהונה כראש המחלקה. 

משנת 1985 כיהן כפרופסור במחלקה למתמטיקה שימושית באוניברסיטת בראון, שבפרובידנס, רוד איילנד. הוא היה יושב ראש המחלקה בין השנים 1999-1996.

גוטליב עסק בפיתוח של שיטות מסדר גבוה ושיטות ספקטרליות לפתרון נומרי של משוואות דיפרנציאליות חלקיות, עם עניין מיוחד בנושאים הקשורים לבעיות תלויות-זמן ויציבות.

לגוטליב הוענקו שני תוארי דוקטור לשם כבוד, מטעם אוניברסיטת אופסלה ואוניברסיטת פריז 6. הוא זכה להיות חבר הן באקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית (מ-2007) והן באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים. בשנת 2008 נשא את הרצאת SIAM Von Neumann לשנה זו.

לאורך השנים כתב מאמרים רבים, וכן היה שותף לכתיבתם של שני ספרים:

* Numerical Analysis of Spectral Methods—Theory and Applications, with S. Orszag
* Spectral Methods for Time Dependent Problems, with J. Hesthaven and S. Gottlieb


## קישורים חיצוניים

* דוד גוטליב באתר אקדמיה הלאומית אמריקאית למדעים
* דוד גוטליב, באתר אוניברסיטת בראון 
* קורות חיים של דוד גוטליב, באתר אוניברסיטת בראון
* דוד גוטליב, באתר נאס"א

## הערות שוליים

קטגוריה:מתמטיקאים ישראלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: מתמטיקה ומדעי המחשב
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת אופסלה
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת פריז
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1944
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2008
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2008
מחוזות מאוריטניה

מבחינה אדמיניסטרטיבית מאוריטניה מחולקת ל-15 מחוזות (Region) ומחוז הבירה. בשנת 2014 מחוז נואקשוט פוצל ל-3 מחוזות. כול מחוז מחולק לנפות.

שמאל|ממוזער|מפת מחוזות מאוריטניה|275px

## קישורים חיצוניים

* נתוני מפקד אוכלוסייה, 2022

*
מחוזות מאוריציוס

מאוריציוס מחולקת אדמיניסטרטיבית ל-9 מחוזות (district) באי עצמו ו-3 חבלי חסות באיים סמוכים.

שמאל|ממוזער|מפת מחוזות מאוריציוס|275px
שמטל|ממוזער|מאוריציאוס ואיים בסביבתו

## קישורים חיצוניים

* נתוני אוכלוסייה

*
פלייאוף

משחקי **פלייאוף**, **משחקי סוף עונה**, **משחקי גמר** או **משחקי הצלבה** בליגות ספורטיביות ובתחרויות ספורט בין-לאומיות, הם משחקים הנערכים בתום העונה הסדירה או בתום סדרת משחקים, על מנת להכריע בדבר זהות אלופת הליגה או תואר כבוד אחר (למשל: מדליה, גביע וכדומה). השיטה מקובלת מאוד בליגות המקצועניות בצפון אמריקה, בתחרויות ספורט בין-לאומיות כגון המונדיאל וההמשחקים האולימפיים ובענפי ספורט פופולריים דוגמת טניס וכדורסל.

## פורמטים מקובלים

* **[[שיטת גביע]] (נוקאאוט)** (בתרגום חופשי: מכת מחץ) – בשיטה זו הצדדים נפגשים למשחק אחד אשר מכריע את זהות העולה לשלב הבא. הצד המפסיד מודח מהמשך התחרות. דוגמאות: משחקי גביע עולמיים ותחרויות בין-לאומיות, טורנירי טניס, ליגת ה-NFL, טורניר כדורסל המכללות וכו'.
* **שיטת בית וחוץ** – בשיטה זו נערכים שני משחקים בלבד בין הצדדים, כשבכל משחק מארח אחד הצדדים. ההתמודדות מוכרעת בכמות הניצחונות (כשאחד הצדדים מנצח פעמיים) או הפרש ניקוד (כשאחד הצדדים הפסיד בהפרש מסוים במשחק הראשון אך ניצח בהפרש גדול יותר במשחק השני). כשאין הכרעה אריתמטית בהתמודדות מסוג זה נוהגים להשתמש בשורה של שוברי שוויון דוגמת חוק שערי חוץ, בעיטות עונשין, שער זהב/כסף או משחקוני שובר שוויון. דוגמה: ליגת האלופות.
* **סדרת פלייאוף** או **שיטת הטוב מ...** – בשיטה זו נערכת סדרת משחקים אי זוגית (בשיטת בית וחוץ) בין שני הצדדים כשלאחד מהם יש את יתרון ביתיות בסדרה – בדרך כלל יתרון הביתיות ניתן לקבוצה שהשיגה מאזן טוב יותר של הצלחות בעונה הסדירה. הסדרה מוכרעת כאשר אחד הצדדים מנצח במספר המשחקים המינימלי לניצחון בסדרה (למשל: 2 ניצחונות בשיטת הטוב מ-3, 4 ניצחונות בשיטת הטוב מ-7 וכו'). דוגמאות: פלייאוף ה-NBA, ה-MLB וכדומה.

קטגוריה:מונחים בספורט
סבכי שיטים

**סִבְּכִי שִׁיטִּים** (שם מדעי: *Curruca leucomelaena*) היא ציפור שיר קטנה מהסוג סבכי במשפחת הסבכיים.

אזור חיותה הוא נוף מדבריות צחיח של המדינות ג'יבוטי, מצרים, אריתריאה, ירדן, עומן, ערב הסעודית, סומליה, סודאן תימן וישראל.

הגוף גדול יחסית, באורך כ־15 ס"מ, הראש שחור למעט מקו הלסת התחתונה ומטה, החלק העליון אפור כהה, החלק התחתון לבן, הזנב שחור בקצהו ניקוד לבן. בחורף צבעים אלו דהויים יותר, צבע הראש והזנב בנקבה חומים. הוא דומה בצבעיו לסבכי חורש וסבכי שחור־ראש אולם שונה בהתנהגותו ומרבה להטות את זנבו כלפי מטה. תת־מין המקומי אנדמי לבקע הערבה (בישראל ובירדן). שמו העברי נובע מהעובדה כי הוא חי רק באזורים בהם צומחים עצי שיטה.

בישראל אזור חיותו הוא רצף עצי שיטה גדולים ומפותחים במישורי הערבה או בפתחי הוואדיות הנשפכים אליה. זהו הסבכי הנדיר ביותר מהסבכיים הדוגרים בישראל, וזאת בשל היעלמותם של עצי השיטים שנובעת משאיבת מי התהום בערבה. עד לתחילת שנות ה־80 סבכי שיטים היה יציב ומצוי, לאחר שזוהתה מגמת הנסיגה של מין זה בוצע סקר בערבה בשנת 1986 ועל פי הערכות היו אז כ־120 זוגות. מאז ועד היום חלה ירידה חדה ביותר במספרם.

## קישורים חיצוניים

* ממצאי דו"ח ציפורים בסכנת הכחדה 2008 של החברה להגנת הטבע.
* סבכי שיטים - מרכז הצפרות של החברה להגנת הטבע.
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1833
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי כריסטיאן גוטפריד אהרנברג
קטגוריה:ארץ ישראל: סבכיים
קטגוריה:סבכיים
תמיר גודמן

**תמיר גודמן** (באנגלית: **Tamir Goodman**; נולד ב-18 בינואר 1982 בבולטימור שבמרילנד) הוא כדורסלן עבר ישראלי-אמריקאי ששיחק בעמדת הקלע.

## ביוגרפיה
גודמן נולד למשפחה אורתודוקסית. הוא התחיל לשחק כדורסל בגיל 5. בגיל 16, לאחר שעלה לחטיבה העליונה של בית ספרו התיכון "ישיבת חפץ חיים" (Talmudical Academy of Baltimore), החל לשחק במדי נבחרת הכדורסל של בית הספר. גודמן הצטיין במשחקי קבוצתו, ותוך זמן קצר הפך לאחד מכוכביה, לאחר שהשיג ממוצעים גבוהים של 35.5 נקודות ו-15 אסיסטים למשחק, במשך שלוש השנים בהן שיחק במדיה. כמו כן, נבחר לרשימת 25 הכדורסלנים הטובים במדינתו, ואף כונה "מייקל ג'ורדן היהודי" על ידי ספורטס אילוסטרייטד ומגזין הכדורסל של ESPN.

גודמן קיבל מלגה מאוניברסיטת מרילנד, שקבוצת הכדורסל שלה נחשבת לאחת הטובות בארצות הברית. אולם, הוא נאלץ לדחות את הצעת מרילנד כיוון שרוב משחקי הקבוצה נערכו ביום שישי בערב (ליל שבת) ובשבת, והוא עצמו היה שומר מצוות. לאחר מכן החל גודמן לשחק במדיה של אוניברסיטת טאוסון (Towson University), ובעונתו הראשונה השיג ממוצעים של 6 נקודות, 4 אסיסטים ו-2.5 ריבאונדים. גודמן המשיך לעונתו השנייה במדי המכללה, אך בדצמבר 2001 עזב את הקבוצה בטענה שקיבל דקות משחק מועטות מהרגיל, וקיבל יחס משפיל ממאמן הקבוצה, שהפגין לטענתו התנהגות אנטישמית.

ב-22 ביולי 2002 הגשים גודמן את חלום הילדות שלו וחתם במכבי תל אביב לשלוש שנים. גודמן לא זכה לדקות משחק רבות במכבי, ובסופו של דבר הושאל למכבי גבעת שמואל. גם שם הוא לא קיבל את דקות המשחק שלהן ציפה, שהתבטאו ב-5 נקודות ופחות מ-2 אסיסטים למשחק. הוא הושאל לאחר עונה אחת בגבעת שמואל לאליצור קריית אתא מהליגה הלאומית. בקריית אתא הוא השיג ממוצעים של 12 נקודות ו-5 אסיסטים למשחק, ועזר לקבוצה להעפיל לפלייאוף על עלייה לליגת העל, בו הודחה קבוצתו בשלב חצי הגמר.

מעט לפני סיום העונה נפצע גודמן בברך, ונאלץ לא לשחק במשך חצי שנה. הוא התגייס לצה"ל, אך פרש לאחר שאובחנה פציעתו. בתחילת עונת 2005/2006 חזר גודמן למכבי גבעת שמואל, בה שיחק בממוצע שבע דקות למשחק. הוא החליט להצטרף למכבי שוהם-חבל מודיעין מהליגה הלאומית, על מנת לנסות לזכות ביותר דקות משחק. בשני משחקיו הראשונים בשוהם הוא הפגין יכולת גבוהה עם ממוצע של 20 נקודות למשחק, אך לאחר מכן נפצע שוב באזור הברך והחל בארבעה חודשים של טיפול. גודמן לא שיחק כדורסל מקצועני עד מרץ 2007.

בתחילת מרץ 2007 חזר גודמן לארצות הברית, על מנת לשחק במרילנד נייטהוק מליגת ה-PBL. בעונת 2007/08 הוא הוביל את קבוצתו לסגנות אליפות הליגה, לאחר שהפסידה לרוצ'סטר רייזורשארקס במשחק הגמר בתוצאה 102 - 132. בסיום העונה חזר גודמן לישראל, כשחתם במדיה של העולה החדשה לליגת העל מכבי חיפה. גודמן שיחק במועדון כשזה הגיע לצמרת הליגה בתוך מחזורים ספורים, לאחר ניצחונות על הפועל ירושלים ועל בני השרון, ולהעפלה לגמר גביע המדינה, בו הפסידה הקבוצה להפועל חולון.

בסיום עונת , פרש גודמן מכדורסל מקצועני.

## קישורים חיצוניים
* 

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מרילנד
קטגוריה:בולטימור: אישים
קטגוריה:כדורסלנים ישראלים
קטגוריה:כדורסלנים יהודים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורסלני מכבי גבעת שמואל
קטגוריה:כדורסלני מכבי חיפה
קטגוריה:בולטימור: כדורסלנים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טואוסון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1982
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1982
מחוזות מאלי

מבחינה אדמיניסטרטיבית מאלי מחולקת ל-10 מחוזות (region) ומחוז הבירה. כל מחוז מחולק לנפות.  על החלוקה הנוכחית הוחלט בשנת 2012. בהתאם להחלטה זו מספר מחוזות צריך לגדול ל-18 אך יישום נמשך מספר שנים. נכון לשנת 2022 היו קיימות 11 מחוזות בלבד, כאשר אחרון מחוז טאודייניד הוקם בשנת 2017 והוא כולל 25% משטח המדינה אך עם אוכלוסייה קטנה.
המחוז נקרא על שם בירתו וממוספר בספרה רומית. בהמשך הוקמו מחוזות נוספות ונכון לשנת 2023 היו 19 מחוזות.
שמאל|ממוזער|מפת מחוזות מאלי|275px

## קישורים חיצוניים

* חלוקה מנהלית חדשה
* נתוני מחוזות, 2022

*
מחוזות מדגסקר

מבחינה אדמיניסטרטיבית מדגסקר מחולקת ל-23 מחוזות (faritra). השינוי האחרון בוצע ביוני 2021 כאשר פוצל מחוז פיטוווינאנו-ואטוואווי. כל מחוז מחולק לנפות.

עד שנת 2009 הייתה חלוקה זו החלוקה המנהלית המשנית של מדגסקר כאשר החלוקה הראשית של מדגסקר הייתה לשש פרובינציות. באוקטובר 2009, החלוקה המנהלית הראשית בוטלה וכול סמכויותיה עברו למחוזות וכך החלוקה למחוזות הפכה לחלוקה המנהלית הראשית.
שמאל|ממוזער|Regions_of_Madagascar_(2021).svg|275px

## קישורים חיצוניים

* נתוני אוכלוסייה - הערכה 2020

## הערות שוליים

*
מסע לגיל ארבע

**מסע לגיל ארבע** הוא ספר מאת אורי אורלב, המשתמש בספרות התפתחותית אשר מטפלת בשלב הגמילה, שלב שהילדים צריכים לעבור בעזרת ההורים כדי להשתחרר מהתלות.

## עלילה
גיבורת הסיפור היא מיה, ששמיכתה האהובה הולכת איתה לכל מקום ואין היא מוכנה להפרד ממנה. מיה רוצה להיות בת ארבע למרות שהיא בת שלוש וחצי, אביה מסביר לה שאין היא יכולה להיות בת ארבע כיוון שהיא ישנה עם השמיכה "שמיכי", אפילו אימה הייתה מעירה לה אך מיה הייתה ממשיכה בשלה.

בערב סבא וסבתא השכיבו את מיה לישון ומיה מציינת שוב בפניהם שהיא רוצה להיות בת ארבע, סבא וסבתא של מיה מסבירים לה שזה אפשרי, אך היא צריכה לצאת איתם למסע מסוכן. מיה מסכימה מיד ומתחיל המסע של מיה והגמילה מהשמיכה.

במסע שלהם הם עוברים ביער מפחיד בו זאב גדול, אחר כך נתקלים בסערה בים, בהר געש פולט עשן. מיה לא מהססת ומצילה את סבא וסבתא כל פעם מחדש בעזרת שמיכתה וכל פעם אחרי ההצלה שמיכתה קטנה יותר.
אך מיה תעשה הכל כדי להגיע ליעדה המבוקש ולהיות בת ארבע.

בבוקר שמיה מתעוררת היא שואלת את סבתא האם היא כבר בת ארבע? סבתא של מיה מאשרת זאת. מיה שמחה עד מאוד ורצה לספר לכולם אך שבאה לקחת את שמיכתה ראתה אותה כקרע קטן ומכווץ.
מיה נזכרה במסע שעברה בלילה כדי להגיע לגיל ארבע, הניחה את פיסת השמיכה על מיטתה ורצה לספר לכולם שהיא בת ארבע.

בסוף הסיפור ניתן לראות שהגמילה מהשמיכה הצליחה על ידי המסע שעברה מיה עם סבא וסבתא.

## קישורים חיצוניים

*  
* 

קטגוריה:ספרי אורי אורלב
קטגוריה:ספרי 2005
קטגוריה:הוצאת עם עובד: ספרי ילדים
קטגוריה:ספרי זמורה ביתן
שער טולדו

**שער טולדו** (בספרדית: **Puerta de Toledo**) הוא אנדרטה במדריד, בירת ספרד.

## היסטוריה
כבר במאה ה-15 ניצב בחומות העיר מדריד שער שנקרא על שמה של העיר טולדו, אליה הובילה הדרך היוצאת ממנו. בשנת 1625, כחלק מבניית חומה חדשה על ידי המלך פליפה הרביעי, נבנה שער טולדו חדש, במיקום קרוב יותר למרכז העיר מדריד.

התוכנית הראשונה לבניית שער טולדו הנוכחי עלתה בימי שלטונו בספרד של ז'וזף בונפרטה. התוכנית מעולם לא יצאה לפועל בשל גירושם של הצרפתים, ובמקומה נבחר תכנון חדש של השער כאנדרטה להנצחת עלייתו בחזרה לשלטון של המלך פרננדו השביעי. השער נבנה בין השנים 1817 ו-1827, והוא עשוי לבני גרניט ומורכב מקשת מרכזית ושני שערים משניים.

## עיצוב
לצד הקשת המרכזית בנויים עמודים ופילסטרים האופייניים לסדר האיוני של אדריכלות יוון העתיקה. בראש הקשת המרכזית ושערי המשנה מוצבים פסלים המייצגים את צבא ספרד שניצח במלחמה. מעל הקשת המרכזית ומתחת לפסלים שבראשה, נמצא כיתוב בלטינית שפירושו:

## השער כיום
שער טולדו ניצב כיום במרכזו של מעגל תנועה מדרום למרכז מדריד. השער אינו משמש כיום למעבר כלי רכב או אנשים ועומד כאנדרטה בלבד. במהלך כריית מנהרות לרכבת התחתית מתחת לשער התעוותה מעט הקשת המרכזית, אך זו שוקמה בשנת 1995 על ידי העירייה ולא ניתן להבחין כיום בנזק.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מדריד: אנדרטאות
קטגוריה:שערי ניצחון
סיודאד ריאל

שמאל|ממוזער|250px|גני פראדו
שמאל|ממוזער|250px|כנסיית סנטיאגו
**סיודאד ריאל** (בספרדית: **Ciudad Real**, מילולית: עיר המלך) היא עיר בקהילה האוטונומית קסטיליה-לה מנצ'ה, ספרד. נכון לשנת 2022, העיר מונה כ-75,000 תושבים.

## היסטוריה
העיר נוסדה על ידי אלפונסו העשירי במאה ה-13 כדי להילחם כנגד המסדר של קאלאטראבה. 
בימי הביניים, ארבעה קילומטרים של חומה ומאה שלושים בנייני שמירה הגנו על האוכלוסייה המקומית שהורכבה מנוצרים, יהודים ומורים. סיודאד ריאל הפכה לעיר הבירה של הפרובינציה קסטיליה לה מאנצ'ה במאה ה-17, לאחר איחוד הממלכות האיבריות. העובדה קידמה ופיתחה את הכלכלה באזור. 
מהחומה שהקיפה את העיר, נשארו כיום רק שני חלקים.

## אתרים
* **מוזיאון [[דון קישוט]]**
* **כנסיית סנטיאגו** - הכנסייה העתיקה ביותר בסיודאד ריאל ונבנתה בסוף המאה ה-13. הסגנון הוא גותי - היא מעוצבת בציורים גותיים עתיקים. תקרת הכנסייה מעוצבת באבנים שיוצרות צורה של 8 כוכבים.

## ספורט
קבוצת הכדוריד המקומית, זכתה באליפות אירופה בשנים 200, 2008 ו-2009. הקבוצה היא אחת הטובות בעולם, ומשחקיה מתקיימים באולם הכדוריד הגדול בספרד. בעיר גם פועלות קבוצות כדורסל וכדורגל.

## תחבורה ותיירות
בעיר יש נקודת עצירה של הרכבת המהירה AVE - שמקשרת את ערי ספרד מברצלונה שבצפון המדינה ועד מלאגה בדרום המדינה. כמו כן ישנו שדה תעופה שנפתח בדצמבר 2008. בנוסף בניה של מלון וקזינו סזאר פאלאס החל משנת 2007.

## חינוך
בסיודאד ריאל ישנם 18 בתי ספר יסודיים, ועוד 6 בתי ספר תיכוניים.

## קישורים חיצוניים

* 
* סיור אווירי על העיר
* תחזית מזג אוויר שבועית של העיר
* היסטורית היהודים באזור סיודאד ריאל
* 

קטגוריה:קסטיליה-לה מנצ'ה: ערים
מסרק דיראק

[ממוזער|300px|מסרק דיראק הוא סדרה אינסופית של [פונקציית דלתא של דיראק|הלמים במחזור T.]]

במתמטיקה, **מסרק דיראק** או **מסרק הלמים** (או **רכבת הלמים**, בעיבוד אותות) סדרה אינסופית, מחזורית של פונקציית דלתא של דיראק המבוטאת כך:

:\Delta_T(t) \ \stackrel{\mathrm{def}}{=}\ \sum_{k=-\infty}^{\infty} \delta(t - k T)
מאחר שהסדרה מחזורית היא ניתנת לייצוג כטור פורייה:

:\Delta_T(t) = \frac{1}{T}\sum_{n=-\infty}^{\infty} e^{i 2 \pi n t/T}

המסרק של דיראק שימושי מאוד בתחומי הנדסת חשמל, עיבוד אותות ומערכות אופטיות.

## תכונת ההכפלה
תכונת ההכפלה נגזרת ישירות מתכונות פונקציית דלתא של דיראק:

:\sum_{k=-\infty}^{\infty} \delta(t - k T) = |\alpha|\cdot \sum_{k=-\infty}^{\infty} \delta\bigg(\alpha\cdot (t - k T)\bigg)

## טור פורייה
ממחזוריות הפונקציה ב־T נובע:

: \Delta_T(t+T) = \Delta_T(t) \quad \forall t .

טור פורייה מרוכב לפונקציה מחזורית זו:

: \Delta_T(t) = \sum_{n=-\infty}^{+\infty} c_n e^{i 2 \pi n t/T} \ 
כאשר קבועי פוריה הם:

:
והתוצאה היא:

:\Delta_T(t) = \frac{1}{T}\sum_{n=-\infty}^{\infty} e^{i 2 \pi n t/T}

## התמרת פורייה
התמרת פורייה של מסרק דיראק היא גם מסרק דיראק:

:\sum_{n=-\infty}^{\infty} \delta(t - n T) \quad \stackrel{\mathcal{F}}{\longleftrightarrow}\quad {1\over T}\sum_{k=-\infty}^{\infty} \delta \left(f - {k\over T} \right) \quad = \sum_{n=-\infty}^{\infty} e^{-i2\pi fnT}

עד כדי קבוע.

:\sum_{n=-\infty}^{\infty} \delta (t - n T) \quad \stackrel{\mathcal{F}}{\longleftrightarrow}\quad \frac{\sqrt{2\pi }}{T} \sum_{k=-\infty}^{\infty} \delta \left(\omega -k \frac{2\pi }{T}\right) \quad = \frac{1}{\sqrt{2\pi}}\sum_{n=-\infty}^{\infty} e^{-i\omega nT} \,

## דגימה

דגימה יכולה להיות מיוצגת כהכפלה של אות רציף במסרק דיראק, ייצוג שימושי מאוד בעיבוד אותות.

## לקריאה נוספת

## ראו גם
* עיבוד אותות
* רכבת פולסים

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:עיבוד אותות
שרה לבני

**שרה לבני** (נולדה כשרה רוזנברג; 30 במרץ 1922 – 8 באוקטובר 2007) הייתה מלוחמות האצ"ל.

## קורות חיים
שרה רוזנברג נולדה בוורשה בירת פולין. בגיל שלוש עלתה עם משפחתה לארץ ישראל, והתגוררה בחיפה.

בנעוריה הייתה חברה במכבי הצעיר והצטרפה ל"הגנה", אך משפטו של ראשון עולי הגרדום - שלמה בן יוסף וההפגנות סביב תלייתו השפיעו עליה עמוקות, בגיל 16 עברה לתנועת בית"ר ובהמשך הצטרפה לשורות האצ"ל.

תחילת פעילותה הייתה בהפעלת משתף פעולה ערבי תושב עכו כדי שיצור קשר בין מפקדת אצ"ל ובין חבריה שבכלא. בהמשך, לאחר מעצרם של 38 חברי האצ"ל במשמר הירדן וכליאתם במחנה המעצר מזרעה, סייעה שרה עצמה בשמירת קשר אתם, תוך שהיא מתחזה לעוזרתו של רופא השיניים שטיפל בהם. בתקופת הסזון עברה לצפת, שם עבדה כגננת, וכן עסקה בגיוס חברים לסניף האצ"ל שם, וכך הכירה את מיכאל אשבל. לאחר שנתיים בצפת עברה לתל אביב.

ב-1942 הכירה את איתן לבני, ממפקדי האצ"ל, ולימים חבר הכנסת מטעם מפלגת הליכוד. ב-12 בינואר 1946 השתתפו שניהם בשוד רכבת הכסף, כאשר שרה נמנתה עם קבוצה של שבע נשים שהובילה את כספי השוד לתל אביב. איתן לבני נעצר באפריל 1946 ונדון למאסר ממושך. באוקטובר 1946, נעצרה שרה על ידי שלטונות המנדט הבריטי, ונכלאה בבית הסוהר לנשים בבית לחם. בדצמבר 1947 הועברה למחנה המעצר בעתלית, שבו ביימה התקף תוספתן על ידי הזרקת חלב חם לשרירים, אשר הוביל לאשפוזה בבית חולים, וממנו ברחה.

כינויה באצ"ל היה "יעל", אך בנוסף כינו אותה "שרה הקטנה". בעת שהייתו בתא הנידונים למוות לאחר שנגזר דינו לתליה, כתב חברה מיכאל אשבל עבורה את השיר "עלי בריקדות" בעיבוד מהשיר היידי "פארטיזאנער ליבע" (אהבן פרטיזן), והתחיל אותו במילים "היום שרה הקטנה". זאת לאור כך שבהזדמנות בה שר את השיר האמור בנוכחות חברי האצ"ל ביקשה ממנו לתרגם אותו לעברית והוא הבטיח לה שיעשה זאת. אשבל לבסוף לא נתלה (בעקבות חטיפת קצינים בריטיים כבני ערובה בידי המחתרת) אך נהרג במהלך הפריצה לכלא עכו והשיר היה לאחד משירי המארש האהובים ביותר על אנשי האצ"ל.

יומיים לאחר קום המדינה, ב-16 במאי 1948, נישאה שרה לאיתן לבני, לאחר שלבקשת אמו של איתן, התיר הרב איסר יהודה אונטרמן את עריכת החופה במהלך ספירת העומר. חתונתם הייתה החתונה הראשונה שנערכה במדינת ישראל לאחר הקמתה.

לזוג לבני נולדו שלושה ילדים, בהם ציפי לבני, לימים ממלאת מקום ראש הממשלה ושרה בממשלות ישראל.

לאחר קום המדינה שרה לבני הייתה עקרת בית במשך שנים, ובסביבות 1974 החלה לעבוד בעיריית תל אביב.

נפטרה ב-2007, בגיל 85. על שמה רחוב "שרה הקטנה" בקריית הלאום בירושלים.

## לקריאה נוספת
* איתן לבני, **המעמד – מבצעים ומחתרת**, הוצאת עידנים, 1987, עמ' 171, 291–292.
* אילן בן עמי, **אותה הגברת בשינוי הדרך: ציפי לבני - ביוגרפיה פוליטית**, הוצאת סטימצקי, 2019.

## קישורים חיצוניים
* יהודה לפידות, היום שרה הקטנה – סיפורן של לוחמות האצ"ל, באתר "דעת"
* 
* 
*לבני שרה באתר אנציקלופדיה יהודית דעת

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראליות ילידות פולין
קטגוריה:נשות העלייה הרביעית
קטגוריה:נשות חינוך שוחרות השפה העברית ביישוב
קטגוריה:גננות ביישוב
קטגוריה:בני זוג של חברי הכנסת
קטגוריה:לוחמות האצ"ל
קטגוריה:נשים הקבורות בבית הקברות נחלת יצחק
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1922
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1922
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2007
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2007
מחוזות מוזמביק

[שמאל|ממוזער|250px|מחוזות [מוזמביק]]

מבחינה אדמיניסטרטיבית מוזמביק מחולקת ל-10 מחוזות (província) ועיר הבירה (cidade) שיש לה מעמד של מחוז. כל מחוז מחולק לנפות.

## קישורים חיצוניים

* נתוני אוכלוסייה, 2023 (הערכה)

*
כריסטופר גיבונס

**כריסטופר גיבונס** (באנגלית: **Christopher Gibbons**, 1615–1676) היה מלחין ונגן עוגב אנגלי מתקופת הבארוק, בנו השני של המלחין אורלנדו גיבונס.

בילדותו שר גיבונס במקהלת הקאפלה המלכותית בניצוחו של גיילס. סביר להניח, שלמד מוזיקה אצל אביו. אחרי מות אביו בשנת 1625, עבר גיבונס לאקסטר לחיות בבית דודו.

בשנת 1638 החליף גיבונס את נגן העוגב תומאס הולמס והחל לנגן בקתדרלה של וינצ'סטר, אך מלחמת האזרחים האנגלית הביאה לדיכוי המוזיקה הכנסייתית ומתוך כך בא הקץ על משרתו. בהמשך עקר גיבונס ללונדון, שם התגורר מ-1651 עד 1660. בשנת 1653 עבד עם מתיו לוק על המחזה הקצר "קופידון ומוות".

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מלחינים בריטים
קטגוריה:נגני עוגב אנגלים
קטגוריה:מלחינים מתקופת הבארוק
קטגוריה:ילידי 1615
קטגוריה:נפטרים ב-1676
קוסודמה

שמאל|ממוזער|200px|קוסודמה
**קוסודמה** היא דגם נייר המוכן, על פי רוב, באמצעות תפירת יחידות נייר זהות בצורת פירמידה זו אל זו דרך חודן, תוך יצירת מבנה כדורי. לחלופין, מודבקות היחידות הזהות זו לזו. בדרך כלל נתפרות הקוסודמות בסגנון פרחים המקופלים מניירות מרובעים, ולעיתים מוצמדים לתחתיותיהן גדילים לקישוט. 

מקור הקוסודמה הוא בתרבות היפנית העתיקה, בה נעשה שימוש בקוסודמות לקטורת ולתערובת פרחי ניחוחות מיובשים. ייתכן כי במקור היו הקוסודמות עשויות מצרור פרחים או מעשבי מרפא ממשיים. המילה עצמה היא הלחם בסיסים של שתי מילים יפניות – "קוסורי" (תרופה) ו"טמה" (כדור). הקוסודמה משמשת כיום בדרך כלל כקישוט או כמתנה.

ההבדל בין קוסודמה לאוריגמי מודולרי הוא בכך שבקוסודמה היחידות תפורות או מודבקות זו לזו, ואילו באוריגמי מודולרי הניירות מקופלים יחדיו. יחד עם זאת, הקוסודמה נחשבת לאוריגמי, אף על פי שהאוריגמי נמנע מטכניקות של השחלת חוט או הדבקת חלקים יחד האופייניות לקוסודמה. זאת, מפני שישנה הכרה בכך שבאוריגמי יפני מסורתי עתיק נעשה לעיתים קרובות שימוש בהדבקה ולקוסודמה ניתן כבוד כאומנות קיפול נייר מסורתית חכמה השייכת למשפחת האוריגמי.

מומחים באוריגמי המודרני, כמו טומוקו פוס, יצרו עיצובי קוסודמה חדשים שהורכבו ללא חיתוך, הדבקה או השחלת חוטים.

## קישורים חיצוניים

* OrigamiTube.com דוגמת קוסודמה
* דוגמה בווידאו

קטגוריה:אוריגמי
אורלנדו גיבונס

**אורלנדו גיבונס** (באנגלית: Orlando Gibbons, הוטבל ב-25 בדצמבר 1583, נפטר ב-5 ביוני 1625) היה מלחין ונגן עוגב אנגלי בשלהי תקופת הרנסאנס. הוא היה מחשובי המלחינים באנגליה של זמנו.

## חייו
גיבונס נולד באוקספורד. בין 1596 ל-1598 שר במקהלה של קינגס קולג' בקיימברידג', שם היה אחיו ממונה על זמרי המקהלה; בשנת 1598 נכנס לאוניברסיטה וב-1606 סיים את לימודי התואר הראשון במוזיקה. המלך ג'יימס הראשון מינה אותו ל"אציל הקאפלה המלכותית", שם כיהן כנגן עוגב כבר בשנת 1615 ועד מותו. ב-1625 היה לנגן עוגב בכיר בקאפלה המלכותית עם תומאס טומקינס כנגן זוטר לצדו. כמו כן החזיק במשרות נגן כלי מקלדת בלשכה האישית בחצר הנסיך צ'ארלס (לעתיד המלך צ'ארלס הראשון) ונגן עוגב בכנסיית וסטמינסטר.

גיבונס נפטר בגיל 41 בקנטרברי משבץ. אשתו נפטרה זמן קצר אחריו, ואחיו גידל את ילדיהם. אחד מהם, כריסטופר גיבונס, הלך בעקבות אביו והיה לנגן עוגב ומלחין.

מצבה לזכרו הוקמה בקתדרלת קנטרברי. יום מותו מצוין מדי שנה בקאפלה של קינגס קולג' בקיימברידג' בתפילת ערבית מתוך מזמוריו.

## יצירתו
ממוזער|Out of the deep
גיבונס היה אחד המגוונים ביותר בקרב המלחינים האנגלים בני זמנו, וכתב יצירות רבות לכלי מקלדת, כשלושים פנטזיות לויולים, מספר מדריגלים (שהמוכר ביותר ביניהם הוא "ברבור הכסף") והרבה מזמורים שזכו לפופולריות. במוזיקה הכוראלית שלו בולטת שליטתו המוחלטת בקונטרפונקט, משולבת בכישרון למלודיה.

המזמור הנודע ביותר שלו הוא "זו עדות יוחנן", מוזיקה לטקסט מן הברית החדשה לסולו (קונטרה-טנור או טנור), לסירוגין עם מקהלה מלאה. הסולן נדרש להפגין יכולת טכנית גבוהה במקומות אחדים, והיצירה נותנת ביטוי לעוצמה הרטורית של הטקסט בלי לגלוש להפגנת רגשות או בומבסטיות. גיבונס גם כתב שתי יצירות מוזיקליות גדולות לתפילת ערבית, "הטקס הקצר" ו"הטקס השני". הראשונה כוללת נונק דימיטיס רב הבעה, והשנייה היא יצירה מורחבת המשלבת קטעי סולו וקטעי מקהלה. המזמורים המלאים של גיבונס כוללים את "אלי, בחרון אפך" ואת המזמור ליום העלייה השמיימה (Ascension Day) "מחאו יחדיו כפיים" לשמונה קולות.

גיבונס תרם שישה קטעים לאוסף המודפס הראשון של מוזיקה באנגליה, "פארתניה", שיצא לאור בסביבות 1611. הוא היה הצעיר משלושת התורמים, בהפרש ניכר מן השניים האחרים.

גיבונס היה המלחין האהוב על הפסנתרן הקנדי גלן גולד, שכתב עליו: .

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מלחינים בריטים
קטגוריה:מלחינים מתקופת הרנסאנס
קטגוריה:נגני עוגב אנגלים
קטגוריה:מלחיני מוזיקה כנסייתית
קטגוריה:מלחיני מדריגלים
קטגוריה:אישים הקבורים בקתדרלת קנטרברי
קטגוריה:בוגרי קינגס קולג' קיימברידג'
קטגוריה:ילידי 1583
קטגוריה:נפטרים ב-1625