הרשימה המשותפת

**הרשימה המשותפת** (; בתעתיק מדויק: **אל-קָאאִמַה אל-מֻשְתַרַכַּה**) הייתה סיעה ורשימה משותפת לכנסת של המפלגות הערביות בל"ד, תע"ל וחד"ש ורע"מ שהתמודדה ב, הבחירות לכנסת ה-22 והבחירות לכנסת ה-23. ב, התמודדו בל"ד, תע"ל וחד"ש במסגרת הרשימה המשותפת ללא רע"ם. בראש הרשימה עמד בכל מערכות הבחירות איימן עודה.

## היסטוריה
### הכנסת העשרים
250px|ממוזער|שמאל|מימין: אחמד טיבי, איימן עודה ומנסור עבאס בזמן ההכרזה על הקמת הרשימה המשותפת
ממוזער|250px|פעילים של הרשימה המשותפת
[ממוזער|250px|[נשיא מדינת ישראל ראובן ריבלין מתייעץ עם חברי הרשימה המשותפת לגבי הטלת מלאכת הרכבת הממשלה לאחר הבחירות לכנסת העשרים]]
120px|שמאל|ממוזער|פתקה של המפלגה בבחירות לכנסת ה-24
עקב העלאת אחוז החסימה במרץ 2014, התקיים משא ומתן בין ראשי חד"ש, בל"ד, רע"מ, תע"ל לקראת ריצה משותפת שלהן בבחירות. המהלך נתמך על ידי בל"ד, תנועת תראבוט וחלקים מחד"ש בהובלת היו"ר מוחמד ברכה, אך הייתה לו התנגדות בקרב מיעוט מסניפי חד"ש, מתוך חשש למידת עצמאותה של המפלגה במערך כזה. לבסוף הצטרפה חד"ש לרשימה המשותפת בהחלטה שהתקבלה ברוב גדול במועצת חד"ש הארצית, לאחר שהובהר שכל מפלגה ברשימה המשותפת תשמור על עצמאותה האידאולוגית ועל עצמאות מנגנוניה.

ב-22 בינואר 2015 הסתיים המשא ומתן, ובכנס בנצרת הוצגה הרשימה המשותפת לסיעות חד"ש, תע"ל, בל"ד ורע"מ. בראש הרשימה הועמד מזכיר חד"ש איימן עודה, ואחריו יו"ר רע"מ מסעוד גנאים, יו"ר בל"ד ג'מאל זחאלקה ויו"ר תע"ל אחמד טיבי. בקרב 14 המקומות הראשונים ברשימה, שנחשבו ריאליים, הוצבו 5 מועמדים מטעם חד"ש, 4 מועמדים מטעם בל"ד, 3 מועמדים מטעם רע"מ ו-2 מועמדים מטעם תע"ל. סוכם כי מקומות 12 ו-15 יתחלפו ברוטציה בין תע"ל ורע"מ, ומקומות 13 ו-14 יתחלפו ברוטציה בין חד"ש ובל"ד.

ברשימה שולבו במקומות שנחשבו ריאליים נציגים של כלל הדתות, אם כי רובם המוחלט מוסלמים (כולל הנציג הבדואי טלב אבו עראר), שני נציגים נוצרים (עאידה תומא סלימאן ובאסל גטאס), דרוזי אחד (עבדאללה אבו מערוף), ויהודי אחד (דב חנין). במקביל שולבו ברשימה שתי נשים במקומות ריאליים (עאידה תומא סלימאן במקום החמישי, וחנין זועבי במקום השביעי).

בתחילת חודש מרץ ניסו מפלגות "המחנה הציוני" ו"מרצ" לפתוח את הסכם העודפים ביניהן, ולהחליפו בהסכם עודפים בין "המחנה הציוני" ל"יש עתיד", ובין "מרצ" לרשימה המשותפת, אך ניסיון זה טורפד על ידי נציגי בל"ד ורע"מ ברשימה, שהביעו התנגדות להסכם עודפים מול מרצ הציונית. לעומת זאת, יו"ר הרשימה איימן עודה הביע תמיכה במהלך.

בבחירות לכנסת ה-20 התחזקה הרשימה בשני מושבים והגיעה ל-13 מושבים: 5 מושבים לחד"ש, 3 לבל"ד, 3 לרע"מ, ו־2 לתע"ל.

בכך קבע הגוש המפלגתי המיוצג ברשימה המשותפת שיא של מנדטים בכנסת. בל"ד ורע"מ שמרו על כוחן, תע"ל עלתה לראשונה בתולדותיה ל-2 מנדטים, וחד"ש שחזרה את שיא המנדטים שלה לאחר 38 שנים. ההתמודדות המשותפת הצליחה לסחוף את הציבור הערבי ומספר המצביעים לגוש עלה בכ-100,000. שיעור ההצבעה בציבור הערבי עלה מכ-56% בבחירות לכנסת ה-19 לכ-64%, ושיעור ההצבעה למפלגות הלא-ציוניות בציבור הערבי הגיע לשיא של כ-85%.

כתוצאה מההצלחה בבחירות, התחזקות כוחו של הגוש, והפיכת הרשימה המשותפת לסיעה השלישית בגודלה בכנסת, השיגו מפלגות הרשימה ייצוג חסר תקדים בוועדות הכנסת, וחברת הכנסת עאידה תומא סלימאן (חד"ש) מונתה ליו"ר הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, ובכך הייתה הראשונה מטעם מפלגות הרשימה שעומדת בראש אחת מחמש הוועדות הקבועות של הכנסת.

בספטמבר 2016, לאחר מותו של שמעון פרס, נמנעה הרשימה המשותפת מלהשתתף בהלווייתו, בנימוק שהיה "ביטחוניסט של הכיבוש". החלטה זו ספגה ביקורת קשה, הן בציבור היהודי והן בציבור הערבי.

הרשימה המשותפת התנגדה להצהרת טראמפ שירושלים היא בירת ישראל. ב-22 בינואר 2018 נאם סגן נשיא ארצות הברית מייק פנס בכנסת. הח"כים הערביים הפריעו לנאום והניפו כרזות שבהן נכתב באנגלית ש"ירושלים היא בירת פלסטין". בעקבות ההפרעה הם הורחקו מהמליאה ופונו בכוח על ידי סדרני משמר הכנסת.

בינואר 2019, לקראת הבחירות לכנסת ה-21, התפצלה תע"ל מהרשימה המשותפת לסיעה נפרדת. בפברואר אותה שנה התמודדו בבחירות 2 רשימות נפרדות: רשימה משותפת של חד"ש ותע"ל בראשות איימן עודה ואחמד טיבי, ורשימה משותפת של רע"מ ובל"ד בראשות מנסור עבאס.

### הכנסת העשרים ושתיים
ב-20 ביוני 2019 הודיעו המפלגות חד"ש, תע"ל, רע"מ, ובל"ד שירוצו במשך הבחירות לכנסת ה-22 יחד במסגרת הרשימה המשותפת, כאשר איימן עודה, יו"ר מפלגת חד"ש, יעמוד בשנית בראש הרשימה, לאחר שירדו בכוחם בכנסת ה-21 משלושה עשר מנדטים לעשרה מנדטים. אך ב-16 ביולי התגלה משבר בין הסיעות בשאלת הרכב הרשימה לכנסת. ב-27 ביולי הכריזו חד"ש, רע"מ ותע"ל על ריצה משותפת. למחרת הודיעה בל"ד כי היא שבה גם כן לריצה תחת הרשימה המשותפת.

### הכנסת העשרים ושלוש
הרשימה המשיכה גם לבחירות לכנסת העשרים ושלוש, והעלתה את כוחה ל-15 מנדטים. כלל מועמדיה המליצו בפני נשיא המדינה, ראובן ריבלין על בני גנץ לראשות הממשלה, וכתוצאה מכך העניק הנשיא לגנץ את המנדט להקמת הממשלה. באוקטובר 2020 הצביעה הרשימה נגד הסכם איחוד האמירויות הערביות–ישראל, הסכם שלום ונורמליזציה שנחתם בין מדינת ישראל לאיחוד האמירויות הערביות. איימן עודה ראש הרשימה המשותפת וחד"ש התייחס להסכם "כל עוד ישראל ממשיכה לשלוט במיליוני פלסטינים בשטחים הכבושים ימשיכו לחגוג אשליות של שלום על מדשאות בחוץ לארץ, בלי לתקן את המציאות פה בארץ".

במהלך כהונת הכנסת היה ויכוח ציבורי בין חד"ש, בל"ד ותע"ל לרע"מ ביחס לממשלת ישראל השלושים וחמש. רע"מ שאפה להיות לשון מאזניים בפרהסיה ובשל כך החליטה לקראת הבחירות לכנסת העשרים וארבע להתפצל מהרשימה המשותפת ולרוץ באופן עצמאי.

### הכנסת העשרים וארבע
לקראת הבחירות לכנסת העשרים וארבע, חתמו מפלגות חד"ש, תע"ל ובל"ד על הסכם ריצה משותפת לאחר ימים בהם ניסו לשכנע את מפלגת רע"מ ואת העומד בראשה, מנסור עבאס להצטרף ולהקים רשימה משותפת. בעקבות הריצה הנפרדת של רע"מ, הייתה ירידה של הרשימה המשותפת בסקרי הבחירות לעומת 11 המנדטים שהיו לרשימה המשותפת בכנסת היוצאת. בבחירות הרשימה המשותפת זכתה ב-6 מנדטים בלבד, ירידה שנבעה מתחושה אכזבה בקרב הציבור הערבי.

בעת השבעת הכנסת ה-24, חברי חד"ש ובל"ד לא נשבעו אמונים בנוסח המקובל, אלא השתמשו בנוסח אלטרנטיבי שתואם את ערכי המפלגה (מאבק בכיבוש, מאבק בגזענות וכו'). הדברים עוררו ביקורת והחברי הכנסת נשבעו כדין שבוע לאחר מכן.

חברת הסיעה, עאידה תומא-סלימאן משמשת גם כיו"ר הוועדה לקידום מעמד האישה ושוויון מגדרי.

### הכנסת העשרים וחמש
ב-15 בספטמבר 2022, לקראת הגשת הרשימות לבחירות לכנסת העשרים וחמש ובעקבות מחלוקות על מיקומי הח"כים ברשימה - התפצלה הרשימה המשותפת ל-2 רשימות שונות, רשימה משותפת של חד"ש ותע"ל בראשות איימן עודה ואחמד טיבי, ורשימה נפרדת של בל"ד בראשות סאמי אבו שחאדה.

## חברי כנסת

## תוצאות בחירות

## לקריאה נוספת
* מנאל חריב, "הרשימה הערבית המשותפת בבחירות 2015: שותפות שהיא כורח המציאות", **ביאן: הערבים בישראל** 4, פברואר 2015, עמ' 9–10
* עזיז חידר, "הרשימה המשותפת בבחירות 2015: כינונה, מצעה והאתגרים העומדים בפניה", בתוך: איתמר רדאי ואריק רודניצקי (עורכים), '''ביאן: הערבים בישראל''', גיליון 5, מאי 2015. עמ' 13–16.
* עבד אל-והאב חבאיב, "הרשימה המשותפת: טקטיקה של בחירות או אסטרטגיה?", שם, עמ' 17–18.

## קישורים חיצוניים

*  
*  
* 
* הרשימה המשותפת, ברשת החברתית פייסבוק 
* 
* 
* 
* מצע הרשימה המשותפת
* 

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: מפלגות
קטגוריה:מפלגות ערביות בישראל
קטגוריה:ישראל: מפלגות חילוניות
קטגוריה:ישראל: מפלגות ירוקות
קטגוריה:מפלגות קומוניסטיות
קטגוריה:מפלגות אנטי-ציוניות
קטגוריה:מפלגות אנטי-גלובליסטיות
קטגוריה:סיעות בכנסת