open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
תהום מילווקי

300px|ממוזער|שמאל|שקע פוארטו ריקו, בשיאו - תהום מילווקי

**תהום מילווקי**, או בשמו הנוסף שקע מילווקי, היא הנקודה העמוקה ביותר באוקיינוס האטלנטי ובשקע פוארטו ריקו. לתהום זו עומק מקסימלי של 8,380 מטרים. התהום ממוקמת 122.3 קילומטרים צפונית לאי פוארטו ריקו. 

שמה של התהום ניתן לה על שם הסיירת הקלה "מילווקי" של חיל הים האמריקאי שגילתה אותה ב-14 בפברואר 1939, ומדדה לה עומק מרבי של 8,740 מטרים.

עובדת קיום שקע עמוק בצד האוקיינוס האטלנטי של האיים הקריביים הייתה ידועה כמאה שנים לפני גילוי התהום. הבריג "דולפין" עברה מעל שקע פוארטו ריקו ב-12 ביוני 1852 והעריכה שעומקו 7,000 מטרים.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:אוקיינוגרפיה
קטגוריה:שקעים
קטגוריה:המרחב התת-מימי
קטגוריה:האוקיינוס האטלנטי
כנף קרב 27 (לופטוואפה)

**כנף קרב 27** (בגרמנית: **Jagdgeschwader 27**) הייתה כנף מטוסי קרב של הלופטוואפה במלחמת העולם השנייה, אשר מוכרת במיוחד עבור שירותה בסיוע אווירי לקורפוס אפריקה לאורך המערכה בצפון אפריקה.

מלבד תקופת השירות בצפון אפריקה, הוצבו יחידות הכנף בעיקר בחזית המערבית כשהם נלחמים במטוסי חיל האוויר המלכותי ובהמשך חיל האוויר של ארצות הברית. 24 מבין טייסי הכנף עוטרו לאורך המלחמה בצלב האבירים של צלב הברזל, שני טייסים מוכרים במיוחד שירתו בכנף - שניהם עוטרו בעיטור הגבוה ביותר צלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון, חרבות ויהלומים - היו; אדולף גאלאנד (ששירת עם הכנף מספר חודשים ב-1940) והנס יואכים מרסיי ששירת עם הכנף באפריקה והופל לאחר שנזקפו לזכותו 158 הפלות.

לאורך המלחמה מוערך כי טייסי הכנף הפילו מעל 3,100 מטוסי אויב במחיר 1,400 מטוסים שנפגעו ו-827 טייסים אבדו, נהרגו או נשבו במהלך הלחימה.

## היסטוריה

הכנף הוקמה ב-1 באוקטובר 1939 חודש לאחר תחילת מלחמת העולם השנייה. בינואר 1940 נוסף למפקדה וללהק I הלהק השני וביולי הוקם להק III מתוך להק I של כנף קרב 1.

במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה יחידות הכנף נלחמו תחת פיקוד קורפוס האוויר VIII במאות המפציצים ומטוסי הקרב של בעלות הברית עם 285 הפלות סך הכל. במהלך הקרב על בריטניה הוצבו טייסות הכנף באזור שרבור, עד לדצמבר 1940 טייסי הכנף הפילו 146 מטוסי בעלות הברית במחיר 83 מטוסי הכנף עם 58 טייסים שנפלו, נשבו או נעלמו. לאחר תקופת מנוחה והתאוששות בגרמניה בנובמבר 1940, באפריל 1941 יחידות הכנף למעט להק I נשלחו לסייע ללחימה בגזרה המרכזית של החזית המזרחית, כאשר עד סוף אוקטובר טסו טייסי הכנף בחזית המזרחית סך הכל 460 טיסות מבצעיות עם 10 הפלות של מטוסי אויב.

באפריל 1941 להק I נשלח לצפון אפריקה בסיוע לכוחות קורפוס אפריקה, בספטמבר להק II הצטרף למערכה ולהק I חזר לגרמניה לפרק מנוחה בו הוחלפו מטוסי ה-BF 109E המיושנים בדגם F החדיש. בסוף אוקטובר הגיע להק III אף הוא לאפריקה ועד לחודש דצמבר כל יחידות הכנף היו בצפון אפריקה.
טייסות הכנף לקחו חלק חשוב בסיוע ללחימת הכוחות הגרמניים בצפון אפריקה והצליחו לבלום את הצלחות חיל האוויר המדברי, שעד הגעת הכנף נהנה מעליונות אווירית כמעט מוחלטת.

## מבנה
[250px|ממוזער|מטוס [Bf 109|BF-109E-4 של הכנף בטיסה עם סכמת הסוואה אופיינית לצפון אפריקה, 1941.]]
הכנף חולקה על פי המבנה הבא:
* **להק I** (I./JG27) - טייסת 1, 2, 3 ו-4.
* **להק II** (II./JG27) - טייסת 5, 6, 7 ו-8.
* **להק III** (III./JG27) - טייסת 9, 10, 11 ו-12.
* **להק IV** (IV./JG27) - טייסת 13, 14, 15 ו-16.

## ראו גם
* הנס יואכים מרסיי - אלוף הפלות המוכר ביותר בכנף.
* המערכה בצפון אפריקה - מערכה בה הייתה הכנף מרכיב משמעותי ואיתה היא מזוהה במיוחד.

## קישורים חיצוניים

* כנף קרב 27 באתר lexikon-der-wehrmacht 
* כנף קרב 27 באתר feldgrau.com 
* כנף קרב 27 באתר The Luftwaffe, 1933-45 

## הערות שוליים

קרב 27
קטגוריה:זירת צפון אפריקה במלחמת העולם השנייה
בית יעקב (כתב עת)

[ממוזער|250px|גיליון 165 של כתב העת שראה אור בעיצומה של [מלחמת יום הכיפורים]]
**בית יעקב: ירחון לענייני חנוך ספרות ומחשבה** היה כתב העת של תנועת בית יעקב בישראל. הירחון ראה אור מאז סוף שנות ה-50 ועד ראשית שנות ה-80 של המאה ה-20.

עורך העיתון היה משה פראגר, ובין הכותבים היו דוד זריצקי, פנינה ליכטשיין ("א. מרגלית"), אהרן סורסקי וסופרים חרדים נוספים.

בין כותבי הטורים בירחון במשך השנים נמנו גם רבנים וראשי ישיבות, כמו: הרב שלמה וולבה, הרב מרדכי גיפטר ואחרים.

## רקע
תנועת בית יעקב בפולין הדפיסה במשך חמש עשרה שנה עד השואה את הירחון "בית יעקב ז'ורנאל" בעריכת אליעזר גרשון פרידנזון, שהיה במה ספרותית חרדית מרכזית ורבים מן הסופרים והוגי הדעות החרדים פרסמו בו את מאמריהם.

עם התבססות בתי הספר של בית יעקב בישראל, לאחר עשרים וחמש שנות פעילות (מסוף שנות ה-30), נוצר מקום לחידוש הבמה הספרותית שהיווה הירחון היידי, והוא הודפס בעברית.

## מטרות
עורכי כתב העת קיוו לעשות בו שימוש כדי לשמור קשר עם בוגרות מוסדות הלימוד של התנועה, עדכון על הנעשה במוסדות ובחיי הבוגרות, והעברת מסרים חינוכיים ברוח התנועה.

בהתאם לכך פורסמו בו מאמרי זיכרון וסקירות על חיי גדולי תורה, מייסדי בית יעקב ומנהיגי "אגודת ישראל", שנספו בשואה. לצד דפי עדכון וחדשות מהנעשה בחיים הציבוריים החרדיים בישראל ובעולם, בתנועת אגודת ישראל ונשי אגודת ישראל.

בין המדורים הקבועים נקבעו מדורים למחשבת ישראל, חינוך, מוסר יהודי, פרשת השבוע, אמרות חסידיות, ספרות חרדית ובקורת ספרים של ספרות זו.

כן פורסמו בגליונות כתב העת מאמרי תעמולה שקראו להורים לשלוח את בנותיהם ללמוד במוסדות התנועה.

## קישורים חיצוניים
* **[https://tablet.otzar.org/#/exKotar/157413 בית יעקב: ירחון לענייני חנוך ספרות ומחשבה]**, כל הגליונות, באתר אוצר החכמה
* 
* 
* 

קטגוריה:כתבי עת ספרותיים
קטגוריה:בית יעקב
ואגיט אלקפרוב

**ואגיט יוסופוביץ' אלקפרוב** (נולד ב-1 בספטמבר 1950) הוא איש עסקים רוסי ממוצא אזרי, עמד בעבר בראש חברת הנפט הגדולה ביותר ברוסיה לוקאויל בשנים 1993—2022. 

נכון לאפריל 2021, דורג כאיש החמישי בעושרו ברוסיה עם שווי הון הנאמד ב-19.6 מיליארד דולר וכאיש ה-94 בעולם בעושרו.

## ביוגרפיה
אלקפרוב נולד בבאקו, אזרבייג'ן, ממרכזי זיקוק הנפט הראשונים בעולם. אביו, שמת כאשר אלקפרוב עוד היה ילד, עבד בשדות הנפט כל חייו ודחף אותו ללכת בדרכו. האב היה מוסלמי ואימו הייתה נוצרייה שהשתייכה לזרם הכנסייה האורתודוקסית הרוסית. אלקפרוב מתאר את עצמו כאדם דתי, אך אינו מגדיר את עצמו כמוסלמי או כנוצרי. בגיל 18 החל לעבוד לראשונה בתעשיית הנפט והדלקים. 

בשנת 1974 סיים לימודים אקדמיים באזרבייג'ן. בתור סטודנט, עבד בתור עובד זיקוק באתר קידוח לרגלי הים הכספי. 

לאחר סיום הלימודים, המשיך לעבוד באתר ובשנת 1979 קודם מתפקיד של מהנדס לאחראי על מספר עובדים. באתר שררו תנאים קשים והוא עבד על אסדת קידוח. יום אחד, אירע פיצוץ באסדה, אלקפרוב נזרק אל מימי הים הכספי ונאלץ לשחות כדי לשרוד. 

בשנת 1979 עבר למערב סיביר ועבד עבור חברת סורגוטנפטגז עד לשנת 1985, בשנים אלה צבר מוניטין של מומחה בתעשייה לעניין קידוח וזיקוק. הוא עלה בדרגות ובסוף שנת 1985 כיהן כסגן יושב ראש חברת בשנפט.

בשנת 1990, אלקפרוב מונה לסגן שר תעשיית הגז והנפט בברית המועצות, וכך היה לסגן שר האנרגיה הצעיר ביותר במרחב הסובייטי. בתקופה זו, הוא איחד ואיגד מספר חברות זיקוק וקידוח נפט וגז כדי שיפעלו יחד ויגבירו תפוקתן.

באפריל 1993 עמד בראש חברת הנפט הגדולה ביותר ברוסיה, שמה דאז היה Langepas-Uray-Kogalymneft והיום - לוקאויל. מאז ועד היום הוא עומד בראש החברה. החברה מעסיקה מעל 100,000 עובדים והיא מחברות הנפט החזקות בעולם, עתודות הנפט שלה שניים רק לחברת אקסון האמריקאית.

לוקויל היא החברה הרוסית הראשונה שרכשה חברה אמריקאית. בנובמבר 2000 החברה השתלטה על חברת גטי ועל 1,300 תחנות הדלק שלה בארצות הברית. כמו אוליגרכים רוסים אחרים, אלקפרוב נכנס גם לעסקי הבנקאות והתקשורת.

## חיים אישיים
אלקפרוב נשוי ללריסה ויקטורובנה אלקפרובה, בנם יוסוף נולד בשנת 1990.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מיליארדרים רוסים
קטגוריה:באקו: אישים
קטגוריה:מהנדסים סובייטים
קטגוריה:מעוטרי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:מעוטרי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:מעוטרי עיטור אלכסנדר נבסקי (הפדרציה הרוסית)
קטגוריה:מעוטרי עיטור הידידות (רוסיה)
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1950
בריוני האנה

**בריוני האנה** (באנגלית: **Bryony Hannah**; נולדה ב-1984) היא שחקנית אנגלייה שהייתה מועמדת לפרס אוליבייה.

## ביוגרפיה
האנה נולדה בפורטסמות', בתם של מורה ושל מפקד בדימוס בצי המלכותי הבריטי. אחרי שסיימה את הלימודים עבדה בפאב בסאות'המפטון. היא התקבלה ללימודים באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (RADA) וקיבלה מענק לימודים מקרן על שם לורנס אוליבייה (Laurence Olivier Bursary).

### קריירה
האנה כיכבה בסדרה הקומית "מי רצח את הבוס?" בתפקיד כריסטין. היא מוכרת בעיקר מהופעתה בסדרת הטלוויזיה "מיילדת". בעונות הראשונות הדמות שגילמה הייתה אחות מיילדת ונקראה סינתיה מילר. בהמשך הסדרה מחליטה סינתיה לפנות לחיים דתיים ולהיות נזירה, אז משנה את שמה לאחות מרי סינתיה. היא חיה בבית נונאטוס יחד עם שאר הנזירות וממשיכה לעבוד כאחות.

היא הייתה מועמדת לפרס אוליבייה להופעה הטובה ביותר בתפקיד משנה על תפקידה בדמות מרי טילפורד במחזה "שעת הילדים". עוד בתיאטרון הופיעה האנה במחזות "Earthquakes in London", "Every Good Boy Deserves Favour", "איש הכריות", ו"סוס מלחמה".

### חיים אישיים
ב-2014 ילדה האנה את הילד הראשון שלה.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## תפקידים בתיאטרון

## קישורים חיצוניים

* בריוני האנה באתר RADA

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אנגליות
קטגוריה:בוגרות האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה
קטגוריה:בוגרי האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1984
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1984
בלבזאור

ממוזער|הציור הרשמי של בלבזאור
**בלבזאור** (ביפנית: **フシギダネ**, "פוּשִׁיגִידָנֶה") הוא מין הפוקימון הראשון בזיכיון "פוקימון" בבעלות Game Freak ונינטנדו. הוא עוצב על ידי אצוקו נישידה, ושמו הוא שילוב בין המילים "Bulb" (פקעת) ו"דינוזאור". הוא הופיע לראשונה בצמד המשחקים פוקימון אדום וכחול כפוקימון התחלתי. מאוחר יותר, הופיע גם במשחקי ההמשך, משחקי ספין-אוף, סדרת האנימה, סרטים, סדרות מאנגה שונות ומגוון מוצרים.

## תיאור
בלבזאור הוא פוקימון מסוג עשב ורעל. הוא הפוקימון הראשון שמופיע בפוקידע.

לבלבזאור ארבע רגליים עם טפרים וכן פקעת על גבו. העור שלו ירוק עם כתמים ירוקים כהים, והעיניים שלו אדומות.

לפי הפוקידע, בלבזאור, שמכונה גם "פוקימון הזרע", יכול לשרוד ימים שלמים אך ורק על אור שמש. 

## היסטוריה
בלבזאור עוצב בדרך של דבולוציה מהשלב המפותח ביותר שלו, וינאזור, על ידי אצוקו נישידה וקן סוגימורי, חברו של יוצר זיכיון הפוקימון סטושי טג'ירי.

### סדרת משחקי הווידאו
הוא הופיע לראשונה במשחקים פוקימון אדום וירוק ("פוקימון אדום וכחול" מחוץ ליפן) כאחד הפוקימונים הראשונים שהשחקן יכול לבחור, לצד סקווירטל וצ'רמנדר. בגלל יתרונו על מנהיגי המכון ברוק, מיסטי, סמל סרג', אריקה וג'ובאני, וגם על ברונו מרביעיית העלית, נחשב בלבזאור להתחלתי השימושי ביותר במחוז קנטו. 

בלבזאור הופיע במספר משחקי פוקימון נוספים: הוא פוקימון התחלתי בפוקימון אדום אש וירוק עלה, החידושים של פוקימון אדום וירוק; בפוקימון לב זהב ונשמת כסף, לאחר הבסת 16 המכונים ורד, ניתן לבחור בו, לצד שאר הפוקימונים ההתחלתיים ממחוז קאנטו; הוא משמש גם כפוקימון התחלתי נוסף בפוקימון X ו-Y.

### אנימה
בלבזאור הוא דמות מרכזית בסדרת האנימה, בתור אחד הפוקימונים הראשיים של אש קטצ'אם בעונה הראשונה, ואחד הפוקימונים של מיי (שהתפתח לוינאזור). הוא מופיע במספר סדרות מאנגה שונות, כגון "הרפתקאות פוקימון", שם הוא מן הפוקימונים הראשיים של רד.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פוקימונים
קטגוריה:חסרי זנב וקרפדות בדיוניים
סיפורי הבעש"ט

**סיפורי הבעש"ט** הוא קובץ של סיפורים מאת ש"י עגנון, שיצא לאור בהוצאת שוקן בשנת 1987, הספר עוסק בסיפורי הבעש"ט בשלושה שערים: תולדותיו, מעשיו ומשנתו תלמידיו ומתנגדיו; וסיפורי נפלאותיו. 

## על הספר
עגנון כינס סיפורים חסידים מאז ימי ישיבתו בבאד הומבורג בגרמניה. הסיפורים נאספו על ידו ועל ידי מרטין בובר.. ותוכניתם הייתה להוציא לאור ספר משותף. אך רובו של כתב היד עלה באש, בשריפה שהתחוללה בביתו של עגנון ב-1924, והשנים לא שבו לעסוק בתוכנית זו במשותף.

לימים, בובר פרסם את ספר הסיפורים החסידיים הקלסי "אור הגנוז" (שוקן) ועגנון פרסם סיפורים חסידיים מעת לעת. לאחר מותו נאספו מעיזבונו סיפורים העוסקים בבעש"ט, והוצא לאור קובץ הסיפורים סיפורי הבעש"ט.

## לקריאה נוספת
* גדליה נגאל, השימוש במקורות חסידיים בכתבי עגנון, חקרי עגנון : עיונים ומחקרים ביצירת ש"י עגנון, רמת-גן, אוניברסיטת בר-אילן 1994

## קישורים חיצוניים
* סיפורי הבעש"ט, באתר הוצאת שוקן
## הערות שוליים

קטגוריה:כתבי ש"י עגנון
קטגוריה:יצירות שהתפרסמו לאחר מות מחבריהן
אליפות גרמניה בכדורגל 1920

**אליפות גרמניה בכדורגל 1920** הייתה העונה ה-13 של התחרות. זו הייתה התחרות הראשונה לאחר מלחמת העולם הראשונה.

מנצחות תחרויות אזוריות היו זכאיות להשתתף בתחרות. 

נירנברג זכתה באליפות. הייתה זו זכייתה הראשונה בתואר בתולדות המועדון. 

## ארגון האליפות
אלוף של העונה הקודמת קיבל זכות להשתתף בתחרות. בנוסף לכך, לתחרות העפילו מנצחי תחרויות אזוריות: 

המשחקים נערכו בשיטת נוק-אאוט (מפגש יחיד בין הקבוצות).

## מהלך התחרות
 

## משחק הגמר

## כדורגלנים מצטיינים
מספר כדורגלנים כבשו 4 שערים וזכו בתואר מלך השערים של התחרות:
* היינריך טראג, נירנברג 
* לוני זיידרר, אגודת ספורט פירט
* ויקטור הירלנדר (), אגודת ספורט פירט

## קישורים חיצוניים
* נתונים מפורטים מאתר rsssf
* מאתר weltfussball

גרמניה
קטגוריה:עונות באליפות גרמניה בכדורגל
קטגוריה:1920 בגרמניה
טל גרנות-גולדשטיין

**טל גרנות-גולדשטיין** (נולדה ב-1977) היא מנכ"לית קבוצת HOT.

## ביוגרפיה
טל גרנות-גולדשטיין נולדה ב-1977 בפתח תקווה. שירתה בחיל האוויר בחדר המבצעים בטייסת מסוקים. היא בוגרת תואר ראשון במנהל עסקים מהמכללה למינהל.

היא עבדה בחברת אינטרנט זהב כנציגת מכירות, ולאחר מכן ניהלה את חטיבת המכירות של החברה. בשנת 2005 התמנתה לסמנכ"לית משאבי אנוש בחברה והייתה שותפה להליך המיזוג בין החברות 012 סמייל ואינטרנט זהב.

בשנת 2012 מונתה למנכ"לית חברת "אנטריפוינט מערכות" העוסקת בהקמה ותחזוקה של תשתיות מחשוב ארגוניות.

במאי 2015 החלה את עבודתה ב-HOT כראש חטיבת הלקוחות ומשנה-למנכ"ל. בתפקיד זה ניהלה את מחלקות השיווק, שירות הלקוחות והמכירות, שהיו כפופות עד אז למנכ"ל אילן צחי. צחי התפטר מתפקידו באוגוסט 2015 וגרנות-גולדשטיין החליפה אותו. מינויה למנכ"לית עורר מורת רוח בקרב מספר סמנכ"לים בחברה, והם התפטרו מתפקידם.

כאשר מונתה לתפקיד מנכ"לית החברה קיבלה גרנות-גולדשטיין משכורת נמוכה יותר מהמנכ"ל הקודם, מה שעורר ביקורת תקשורתית על אפליית נשים, אך לאחר ארבעה חודשים, בהם הובילה שינויים משמעותיים בחברה, הושווה שכרה לזה של קודמה בתפקיד. כמו כן קיבלה מענק שנתי, ובסך הכל משכורתה של גרנות-גולדשטיין בשנת 2016 הסתכמה ב-3.2 מיליון ש"ח.

בספטמבר 2016 הובילה מהלך שבו חתמה החברה על הסכם שידור לתכני רשת HBO האמריקאית, בהם הסדרות "הסופרנוס", "הסמויה", "עמוק באדמה", "משחקי הכס" ו"וסטוורלד".

בפברואר 2017 יזמה פתיחת מוקד שירות חדש באשדוד, אליו גויסו 150 עובדים חדשים.

במרץ 2017 הכריזה על מותג טלוויזיה חדש בשם "Next" המספק חבילת תכנים לצפייה באמצעות מחשב, סמארטפון או טאבלט.

בכתבת דיוקן ב"ידיעות אחרונות" ציינו מנהלי חברת HOT את הצמיחה בחברה במספר מדדים מאז כניסתה של גרנות-גולדשטיין לתפקיד, ואחד מהם אמר: "טל הצליחה לחולל מהפך מדהים. אני 25 שנה בעולם הטלקום ומעולם לא ראיתי דבר כזה - נעצרה נטישת הלקוחות, ההכנסות חזרו לצמוח, החברה פיתחה תכנים וסדרות חדשים, השיקה ממיר חדש ועוד. מהפך השירות שנעשה כאן עוד יילמד. במושגים עולמיים הוט היום היא סטארט-אפ קטן, אבל היא מאוד גדולה במושגים של מה שניתן ללמוד ממנה."

גרנות-גולדשטיין נשואה ואם לשניים. היא מתגוררת ברמת השרון.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
*

## הערות שוליים

קטגוריה:דירקטוריות ישראליות
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:HOT
קטגוריה:מנהלות ישראליות
קטגוריה:מנהלים ישראלים
קטגוריה:בוגרות המסלול האקדמי המכללה למינהל
קטגוריה:בוגרי המסלול האקדמי המכללה למינהל
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1977
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1977
השערת קטלן

**השערת קטלן** או **משפט מיהילסקו** הייתה השערה בתורת המספרים, שנקראת על שם המתמטיקאי אז'ן שרל קטלן (על אף שהועלתה שנים רבות לפני לידתו) ונותרה כבעיה פתוחה עד שהוכחה על ידי פרדה מיהילסקו בשנת 2002.  

ההשערה טוענת שאין זוג מספרים עוקבים (חוץ מ-8 ו-9) ששניהם חזקות בהן המעריך גדול או שווה 2. 

ההשערה הוכחה חלקית בשלבים במשך מאות שנים, כשאת השלב הראשון הוכיח המתמטיקאי היהודי הרלב"ג. הוא הוכיח שזהו זוג החזקות היחידות העוקבות שבבסיסן 2 ו-3. ההשערה הייתה בעיה פתוחה בתורת המספרים במשך שנים רבות, עד שהוכחה סופית על ידי המתמטיקאי הרומני פרדה מיהילסקו  בשנת 2002.

## הכללה
משערים שלכל מספר טבעי N, יש רק מספר סופי של זוג חזקות שלמות שהרווח ביניהם הוא N.
ל N=1, יש רק פתרון 1 (החזקה הקטנה יותר היא 8) וזוהי השערת קטלן.
דוגמאות לN-ים גדולים יותר: ל: N=2 יש רק פתרון אחד: 25. (כי 5 בריבוע + 2 = 3 בשלישית). ל: N=3  יש 2 פתרונות: 1, 125. ל: N=4  יש 3 פתרונות 4,32,121. מוכרים N-ים שלא מוכר עבורם שום פתרון או הוכח שלא קיים (כמו N=6, N=42).

## לקריאה נוספת
* "תורת המספרים האלמנטרית", הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, 2003

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:תורת המספרים
פינה קופר

**דיים פינה קופר** ONZ DBE (**Whina Cooper**; 9 בדצמבר 1895 – 26 במרץ 1994) הייתה "קוּיה" (זקנת שבט, מנהיגה) מאורית, שפעלה במשך שנים רבות למען הזכויות של בני עמה, ובמיוחד למען שיפור מצבן של נשים מאוריות. פועלה הרחב הוביל להכרה ארצית ובינלאומית, והיא זכתה בפרסים ואותות מלכותיים מטעם ניו זילנד וכן בכאלה אימפריאליים בריטיים, בנוסף לכבוד שניתן לה על ידי בני עמה, שהעניקו לה את התואר טה והאיה או טה מוטו (*Te Whaea o te Motu*, "אם האומה").

## תחילת דרכה
פינה קופר נולדה בטה קראקה, אשר במחוז הוקיאנגה, בשם **הוהפינה טה ואקה**, בתם של מורה דת קתולי הרמיה טה ואקה וקארן פאורו קאוואטיהי.

מגיל צעיר היא גילתה עניין בעבודתו של אביה, כמו גם בהיסטוריה וגנאלוגיה. היא עבדה כמורה במשך תקופה, אך כשנהייתה פעילה במאבק הקשור לסכסוך קרקעות מקומי, היא פיתחה עניין באקטיביזם פוליטי, כולל התנגדות פסיבית. היא הובילה מגוון פעילויות קהילתית, אשר הרשימו את הפוליטיקאי סר אפירנה נגאטה, והוא הזמין אותה לאספה מאורית לאומית ב-1932. משם, היא עבדה לצדו כדי לקדם תוכניות פיתוח מאוריות.

## פעילות פוליטית
היא עברה לאוקלנד בשנת 1949 לאחר שבעלה השני, ויליאם קופר, נפטר. שם עברה מפעילות פוליטית מקומית ללאומית. בספטמבר 1951 היא נבחרה לנשיאה הראשונה של הארגון החדש הליגה לרווחת נשים מאוריות, אשר קידם נושאים כמו בריאות, דיור, חינוך ורווחה. בשנת 1957 היא פרשה מהתפקיד, והכנס השנתי העניק לה את התואר* * טה והאיה או טה מוטו ("אם האומה"), בהכרה על פועלה הרב.

במהלך שנות ה-60, היא המשיכה לעבוד בפרויקטים סביב אוקלנד, והייתה פחות באור הזרקורים הארצי. הדבר השתנה בשנת 1975, כאשר קואליציה של ארגונים מאוריים ביקשה ממנה להוביל אותם במחאה נגד גזילת אדמות מאוריות. היא הסכימה, וארגנה "היקוי" (צעדה) מקצהו הצפוני של האי הצפוני של ניו זילנד ועד לבית הפרלמנט בוולינגטון בקצה השני של האי. כך שבמהלך ספטמבר-אוקטובר 1975, כשהיא כמעט בת 80, קופר הפכה שוב לסמל לאומי מוכר, כאשר צעדה בראש "צעדת האדמה המאורית" לוולינגטון.

## אותות והכרה
בשנת 1953 מונתה קופר כחברת מסדר האימפריה הבריטית עבור שירותיה לעם המאורי. בשנת 1974, בטקס אותות לכבוד יום הולדתה של המלכה, היא קודמה לדרגת מפקדת מסדר האימפריה הבריטית עבור שירותי רווחה ותרבות לעם המאורי. בשנת 1981, בטקס אותות השנה החדשה, קופר קודמה פעם נוספת לדרגת דיים מפקדת מסדר האימפריה הבריטית ב-6 בפברואר 1991, היא הייתה למינוי ה-20 במספר למסדר ניו זילנד, הכבוד האזרחי הגבוה ביותר שניתן בניו זילנד.

## מותה
קופר חזרה למחוז הוקיאנגה בשנת 1983 ונפטרה שם בשנת 1994, בגיל 98.

## לקריאה נוספת
* King, Michael (2003). *Cooper, Whina 1895 - 1994* (biography of Dame Whina Cooper)

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה של פינה קופר באתר המילון הביוגרפי של ניו זילנד
* טה Matakite O Aotearoa - מצעד אדמות המאורי, סרט תיעודי על המצעד של 1975, הכולל ראיונות עם פינה קופר
* "''Whina: Te Whaea o te Motu''", סרט תיעודי על חייה של דיים פינה קופר

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מסדר ניו זילנד
קטגוריה:פמיניסטיות ניו זילנדיות
קטגוריה:מאורים
קטגוריה:ילידות 1895
קטגוריה:נפטרות ב-1994
יהודה כהן (מנצח)

ממוזער
ממוזער|תזמורת הנוער של מתנ"ס אור-עקיבא,אמצע שנות ה-70
**יהודה סומר כהן** (נולד ב-13 באפריל 1954, ישראל) הוא מנצח, מעבד ומחנך ישראלי בתחום המוזיקה ומקים מערכות חינוכיות מוזיקליות . הוא מכהן כפרופסור חבר בבית הספר למוזיקה של הקריה האקדמית אונו, כמנהל ודקאן שלו. בית הספר זה קם על יסודות
מכללת "הד" למוזיקה שהקים יהודה כהן ביהוד בשנת 1991 . כהן נודע, בין השאר, במחקרו על המוזיקה של דיוק אלינגטון

## קורות חייו
### השכלתו
כהן הוא בעל לימודי תעודה בניצוח מהאקדמיה למוזיקה בת"א, בעל תואר ראשון במוזיקה לקולנוע מברקלי בבוסטון. כמו כן למד ניצוח סימפוני ואופראי ב- Boston Conservatory והשלים תואר שני בניצוח באוניברסיטה של מסצ'וסטס.

בהמשך סיים גם תואר שני במנהל עסקים מהאוניברסיטה העברית בירושלים, תואר שני במשפטים מאוניברסיטת בר-אילן ודוקטורט מאוניברסיטת בר-אילן על מחקר המוזיקה של דיוק אלינגטון והשפעתה בתרבות האמריקנית.

### "הד ביג בנד"
ב 1990 הקים את "הד ביג בנד" - תזמורת ג'אז מקצועית, אותה הוא מנהל מוזיקלית ומנצח קבוע שלה. התזמורת הופיעה בארצות הברית ובדרום אמריקה, קיימה סדרות למינויים במועדון הבית שלה בתל אביב, ניגנה במסגרת סל תרבות במאות מופעים ברחבי הארץ. עם התזמורת הקליט כהן 5 דיסקים בתחום הג'אז ומחזות הזמר. התזמורת בניצוחו  לקחה חלק בפסטיבלים שונים בישראל.

### פעילותו בתחום החינוך המוזיקלי
במערך החינוך למוזיקה פעל כהן למשך מעל 40 שנה  בהקמת מוסדות לחינוך מוזיקלי ובניהולם החל מקונסרבטוריונים ועד מערכות אקדמיות אותם תכנן והביא לידי מימוש. המכללה למוזיקה"הד" היהוד, לימים בית הספר למוסיקה בקריה האקדמית אונו, הייתה פרי יצירתו ואיתה קיבל את הכרת המועצה להשכלה כגוף שרשאי להכשיר בוגרים לתואר ראשון במוזיקה. בנוסף למכללה ולתזמורת הוקמו במוסד חטיבות סאונד, מוזיקה יהודית ומוזיקה ערבית. בתחילת דרכו הקים וניהל את הקונסרבטוריון ביהוד ובאור עקיבא, וניהל את "מיתר" בגני תקווה.
בהפקות שניהל השתתפו מטובי המלחינים בעולם: מישל לגראן, סר הריסון ברטוויסל, מרסל לנדובסקי, איינויוהאני ראוטוורה, ועוד רבים וחשובים בתחום המוזיקה הקלאסית והג'אז.
בקריה האקדמית אונו, מלבד היותו דיקן ומנהל בית הספר למוסיקה, משמש גם כמרצה בקורסים: פיתוח שמיעה ריתמית, המוזיקה של דיוק אלינגטון, הקמה וניהול תזמורת ופרויקט גמר.
בשנת 2020 הוענקה לכהן דרגת פרופסור חבר מקצועי  בקריה האקדמית אונו על פעילותו הנרחבת בבנייה, הקמה וניהול מערכות חינוך מוזיקליות.

## ספרים
*2020 - "דיוק אלינגטון - מוזיקאי בשליחות בני עמו", בהוצאה משותפת של הקריה האקדמית אונו ואור-תו.

## קישורים חיצוניים

* ד"ר יהודה סומר כהן, אתר בית הספר למוסיקה של הקריה האקדמית אונו

## הערות שוליים

קטגוריה:מוזיקאים ישראלים
קטגוריה:מנצחים ישראלים
קטגוריה:סגל הקריה האקדמית אונו: בית ספר למוסיקה
קטגוריה:בוגרי מכללת ברקלי למוזיקה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1954
אלכסיי ווייבודה

**אלכסיי איבאנוביץ' ווייבודה** (ברוסית: **Алексей Иванович Воевода**; נולד ב-9 במאי 1980) הוא נהג מזחלות מרוץ לשעבר ומתחרה הורדת ידיים מקצועני רוסי. זוכה מדליית כסף במרוץ מזחלות לרביעיות (אולימפיאדת טורינו, 2006), זוכה מדליית ארד במרוץ מזחלות לזוגות (אולימפיאדת ונקובר, 2010), אלוף העולם במרוץ מזחלות לזוגות לשנת 2011  וכן שלוש פעמים אלוף העולם בהורדת ידיים. וויבודה זכה במדליות זהב במרוץ מזחלות לזוגות ובמרוץ מזחלות לרביעיות באולימפיאדת סוצ'י, 2014, אך אלו נשללו ממנה לאחר שהורשע באימרוץ.

## ביוגרפיה
ווייבודה נולד בצ'רניהיב שבאוקראינה לאם אוקראינית ולאב רוסי. בנעוריו, נהג לשחק עם אביו בהורדת ידיים וכן ניצח את חבריו בבית הספר בתחרות זו. בשנת 1999, בהיותו בן 19, התקיים טורניר הורדת ידיים בעירו סוצ'י. ווייבודה, שהיה באותה עת חובבן, ניצח בתחרות ספורטאי מקצועני שהיה אלוף אירופה בהורדת ידיים.

## קריירה

### הורדת ידיים
החל להתחרות בענף הורדת הידיים באופן מקצועני בשנת 2000 בקטגוריית משקל כבד. נכון לשנת 2014, הוא שוקל 115 ק"ג והיקף שריר הזרוע הדו-ראשי שלו הוא 52 ס"מ. בין השנים 2002–2004 זכה 3 פעמים ברציפות בגביע העולם של ה-Zloty Tur בקטגוריית משקל כבד. בשנת 2004 זכה באליפות העולם להורדת ידיים  של הפדרציה העולמית להורדת ידיים . בנוסף, זכה מספר פעמים באליפות אירופה ובאליפות רוסיה להורדת ידיים.

### מזחלות
בשנת 2002 החל לעסוק בענף המזחלות. בשנת 2006, זכה במדליית כסף אולימפית ביחד עם שותפו לענף, אלכסנדר זובקוב  ובכך זיכה את רוסיה במדליה האולימפית הראשונה שלה בענף המזחלות. בשנת 2010, ווייבודה וזובקוב זכו במדליית ארד אולימפית. בשנת 2011 קבעו שיא עולם באליפות העולם שנערכה בגרמניה. בשנת 2014 זכו בשתי מדליות זהב אולימפיות (במזחלות לזוגות ובמזחלות לרביעיות). בשנת 2017 הענקה זו בוטלה לאחר שהורשעה באימרוץ.

בשנת 2015, פרש מענף המזחלות.

## חיים אישיים
בשנת 2011 אימץ ווייבודה אורח חיים טבעוני. לדבריו, בחר בטבעונות תחילה מטעמים בריאותיים ולאחר מכן מטעמים מוסריים. בשנת 2014 תמך בקמפיין להפסקת ניסויים קוסמטיים בבעלי חיים ברוסיה.

בשנת 2016 נבחר לדומה וכיהן עד לשנת 2019.

## הוקרה
* 'מאסטר של הספורט'.
*בפברואר 2014, קיבל מידי נשיא רוסיה, ולדימיר פוטין, את 'עיטור ההצטיינות למען המולדת' .

## גלריה

קובץ:Two-man bobsleigh, 2014 winter Olympics, Russia.jpg|אלכסיי ווייבודה עם שותפו אלכסנדר זובקוב  במרוץ המזחלות לזוגות - אולימפיאדת סוצ'י (2014)
קובץ:Bobsleigh2 Sochi2014.jpg|אלכסיי ווייבודה (קופץ) עם שותפו אלכסנדר זובקוב על הפודיום לאחר שזכו במדליית זהב במרוץ מזחלות לזוגות - אולימפיאדת סוצ'י, 2014
קובץ:BobsleighSochi2014.jpg|אלכסיי ווייבודה על הפודיום לאחר הזכייה במדליית זהב במרוץ מזחלות לרביעיות - אולימפיאדת סוצ'י, 2014
קובץ:Dmitry Medvedev and Alexei Voyevoda, February 27, 2014 02.jpg|אלכסיי ווייבודה עם ראש ממשלת רוסיה, דמיטרי מדבדב (2014)


## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נהגי מזחלות מרוץ
קטגוריה:ספורטאים רוסים
קטגוריה:ספורטאים טבעונים
קטגוריה:אלופי עולם בספורט
קטגוריה:נהגי מזחלות מרוץ באולימפיאדת סוצ'י (2014)
קטגוריה:נהגי מזחלות מרוץ באולימפיאדת ונקובר (2010)
קטגוריה:נהגי מזחלות מרוץ באולימפיאדת טורינו (2006)
קטגוריה:שיאני עולם רוסים
קטגוריה:חברי הדומה הממלכתית
קטגוריה:מעוטרי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:ספורטאים שהורשעו באימרוץ
קטגוריה:זוכי מדליית כסף אולימפית
קטגוריה:זוכי מדליית ארד אולימפית
קטגוריה:ספורטאים שנשללה מהם מדליה אולימפית
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1980
בריסטול 404

ממוזער|290px|בריסטול
**בריסטול 404** (אנגלית: Bristol 404) היא מכונית סלון - קופה יוקרתית, 2 מושבים, מתוצרת יצרנית המכוניות הבריטית **בריסטול** אשר יוצרה בין השנים 1955–1958.

בסך הכל יוצרו 52 יחידות. מנוע הבריסטול 404 היה מבוסס על דגם ב.מ.וו 326 הגרמני.

חברת "בריסטול אירופליין" - חברה לייצור מטוסים, התחילה לבנות מכוניות יוקרה, במהדורות מאוד מוגבלות לאחר מלחמת העולם השנייה.

## ראו גם
* בריסטול 400
* בריסטול 401
* בריסטול 402
* בריסטול 403
* בריסטול 405
* בריסטול 406
* בריסטול 407
* בריסטול 408
* בריסטול 409
* בריסטול 410
* בריסטול 411
* בריסטול 412
* בריסטול 603
* בריסטול פייטר
* ב.מ.וו 326

## קישורים חיצוניים

* בריסטול 404  (0:55), יו-טיוב
קטגוריה:מכוניות סלון
קטגוריה:מכוניות קופה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1953
404
קטגוריה:מכוניות בריטיות
יוסף קרמיש

**יוסף קרמיש** (1907, זלוטניקי (Zolotnyky) שבאזור טרנופול - 18 באוקטובר 2005, ישראל) היה ניצול השואה, מראשוני ומבכירי חוקרי השואה בשנות החמישים, מראשי הוועדה ההיסטורית היהודית והמכון ההיסטורי היהודי, היסטוריון, יועץ לתביעה במשפט אייכמן, ומקימו ומנהלו הראשון של ארכיון יד ושם.

## קורות חייו
קרמיש היה בעל תואר דוקטור להיסטוריה מאוניברסיטת ורשה, אותו קיבל בשנת 1937. הוא חקר את תולדות יהודי ורשה. בספטמבר 1939 גויס קרמיש לצבא פולין אך עם כיבוש מזרח פולין בידי ברית המועצות החל לנהל בית ספר בפרוביז'נה. עם פלישת גרמניה ב-1941 סייע קרמיש ליהודים נרדפים בתור עובד יס"ס. בהמשך תקופת השואה הסתתר קרמיש במספר מקומות באזור פרוביז'נה.

עם שחרור האזור, בקיץ 1944 גויס קרמיש לצבא הפולני ובתור קצין גבה עדויות מניצולי שואה. הוא היה בין מקימי "הוועדה ההיסטורית היהודית", יחד עם פיליפ פרידמן ונחמן בלומנטל. בסוף שנות הארבעים היה סגן יושב הראש במכון ההיסטורי היהודי בוורשה. בשנת 1950 עלה קרמיש לישראל ועבד בארכיון בית לוחמי הגטאות. ב-1953 ייסד את ארכיון יד ושם, והיה מנהלו הראשון.

נפטר ב-18 באוקטובר 2005, ונקבר בהר המנוחות בירושלים.

אשתו של קרמיש, בתיה, ניצולת שואה גם היא, עבדה אחרי המלחמה עם לנה קיכלר והייתה אחות במקצועה. נפצעה קשה בפיגוע בשופרסל ברחוב אגרון בירושלים בשנת 1969, ועברה תקופת החלמה ממושכת. נפטרה בדצמבר 2020. בנם, , נהרג ביום השואה תשל"ו בשירותו הצבאי ברמת הגולן. יש להם בן נוסף, צעיר יותר.

## מחקריו בישראל
קרמיש היה חוקר שואת יהדות פולין. בין תחומי מחקרו היו ארכיון "עונג שבת" ועמנואל רינגלבלום, מראשי פעיליו. בשנת 1961 סייע לתביעה במשפט אייכמן.

בין ספריו:
* 1992: עמנואל רינגלבלום, כתבים מימי המלחמה – נכתב ונערך בשיתוף עם ישראל גוטמן וישראל שחם.
* 1979: עיתונות המחתרת היהודית בוורשה.
* 1969: **[[שמעון הוברבנד]], קידוש השם: כתבים מימי השואה**.
* 1968: אדם צ'רניאקוב, **יומן גטו ורשה** - עורך.
* 1966: יירגן שטרופ, **[[מרד גטו ורשה]] בעיני האויב** - עורך.

## קישורים חיצוניים
* דף אודות קרמיש באתר יד ושם.
* דף אודות קרמיש ב-EHRI (התשתית האירופאית למחקר השואה)  - European Holocaust Research Infrastructure .
* מאמר מאת קרמיש על פעילות ז'גוטה להצלת יהודים בשואה. 
* מאמר מאת קרמיש על תרומת ארכיון יד ושם להכנת חומר התביעה למשפט אייכמן.
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:היסטוריונים ישראלים
קטגוריה:חוקרי האנטישמיות
קטגוריה:חוקרי שואה ישראלים
קטגוריה:יד ושם: אישים
קטגוריה:השואה: מסמכים ותיעוד
קטגוריה:השואה: ארכיונים
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:אבות שכולים: חללי צה"ל
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1907
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2005
דוד ואני

"**דוד ואני**" (1973–1974) הוא הדפס רשת מאת האמנית הישראלית דגנית ברסט.

## תיאור
הדפס-הרשת "דוד ואני" נוצר בשנים 1974–1973 במהדורה של 10 עותקים. האמנית הדפיסה אותו בסדנת ההדפס של בית הספר לאמנות "בצלאל" בשנת הלימודים הרביעית או החמישית שלה. הוא מציג את פסלו של מיכלאנג'לו "דוד" ולצידו את דמותה של האמנית, העומדת בתנוחה הדומה לזו של הפסל. הדמויות מבוססות על תצלומים שהודפסו בצבע שחור על גבי הרקע האפור של המשטח. מעל דימויים אלו הוסיפה האמנית דגם צבעוני של מעוינים תלת-ממדים וצבעוניים. בנוסף לסדרת ההדפסים יצרה האמנית ציור עם מוטיב זהה, שאף הוא הועבר אל הבד בדפוס-רשת.

העבודה יוצרת השוואה בין דמות האמנית לדמות הפסל. אלן גינתון הצביע על היחסים השונים שבין דמות האמנית הלבושה לפסל העירום וטענה כי הוא מהווה בחינה וערעור על מוסכמות חברתיות ומגדריות, לצד "צורה של התקשרות" אל האמנות בכלל והאמנות הקלאסית בפרט. מרדכי עומר קשר את הגריד המופיע בעבודה כביטוי של "הסעת גבולות, עיבוי משמעויות ופירוק הזהויות".

## גלריה

קובץ:David and i-2.jpg|דוד ואני, 1974–1973עירוב טכניקות על בדגובה 100 ס"מ, רוחב 140 ס"מ


## הערות שוליים

קטגוריה:דגנית ברסט
קטגוריה:הדפסי רשת
קטגוריה:הדפס ישראלי
קטגוריה:יצירות משנת 1974
קפיטל היל

**קפיטל היל** (אנגלית: **Capital Hill** או **Capitol Hill** (**קפיטול היל**)) הוא יישוב הממוקם על האי סאיפאן באיי מריאנה הצפוניים. אוכלוסיית היישוב מונה כאלף איש. החל מ-1962 היישוב משמש בתור המרכז האדמיניסטרטיבי של איי מריאנה הצפוניים. הוא ממוקם על הכביש המחבר את היישובים טאנאפאג וסנט-ויסנט הממוקמים גם הם על האי סאיפאן.

במקור הוקם היישוב ב-1948 על ידי ה-CIA בתור בסיס צבאי ששימש לאימון לוחמי הגרילה של קוומינטנג.

בקפיטל היל ממוקמים מספר מבני שלטון של איי מריאנה הצפוניים, כמו: בניין שמושל והפרלמנט של האיים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:איי מריאנה הצפוניים
קטגוריה:אוקיאניה: ערי בירה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1948
שלמה פלסנר (רב)

ממוזער|200px|שמאל|רבי שלמה (סלומון) פלסנר
רבי **שלמה (סלומון) פלסנר** (כ"ז בניסן ה'תקנ"ז, 23 באפריל 1797 – כ"ה באב ה'תרמ"ג, 28 באוגוסט 1883) היה מתרגם ודרשן בן יהדות גרמניה במאה ה-19. ממתרגמי הספרים החיצוניים, מקורבו של רבי עקיבא איגר ומן הלוחמים בתנועה הרפורמית בגרמניה.

## ביוגרפיה
נולד לרב יהודה פלסנר בברסלאו, למד אצל רבי אברהם טיקטין שכיהן אז כגאב"ד ברסלאו. בגיל צעיר התפרסם כגאון וצדיק.

הוא היה לבן חסותו של רבו ונהג לשאת דרשות נגד רוח תנועת ההשכלה היהודית ובעיקר נגד מהלכי הרפורמים. מיד לאחר פטירת הרב טיקטין בשנת ה'תקפ"א (1820) הפעילו האחרונים את קשריהם ואסרו עליו לדרוש בפומבי בברסלאו. בשנת 1830 התגורר בברלין, הוא נאם אחת לשבועיים בבית הכנסת, ונקט בדרשותיו בפרשנות הפשט למקרא. בשנת ה'תר"ג (1843) הוא עקר לפוזנן ושם כיהן כדרשן עד פטירתו.

מלבד עבודתו הדרשנית והפולמוסית, חיבר ספרי חידושים על המקרא, הערות על ששה סדרי משנה, וכתבים נוספים.

הוא נפטר בכ"ה באב תרמ"ג ובהלוויתו הספידו אותו הרב עזריאל הילדסהיימר והרב אברהם ברלינר.

בנו,  (1841–1898), היה רב באוסטרבה.

## מכתביו
* '''נוזלים מן לבנון''', ברלין תקצ"ד, 1833 - כתובים אחרונים מתורגמים עם ביאור והקדמה, חידושי תורה בדרך פשט, שירים ודרשות
* "עדות לישראל" (ברסלאו תר"י) - ספר אפולוגטי בעברית ובגרמנית העוסק בהגנה תדמיתית על התלמוד באמצעות ציטוטים חיוביים של חכמים נוצריים עליו.
* "כתובים אחרונים" מימי בית המקדש הראשון ובית המקדש השני (טורון תרכ"ה) - תרגם מיוונית וארמית לעברית
* "כה לחי" (ברסלאו, תרנ"ז)

## לקריאה נוספת
* 
## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תלמידי רבי עקיבא איגר
קטגוריה:מתרגמים יהודים
קטגוריה:מתרגמים גרמנים
קטגוריה:מתרגמים לעברית
קטגוריה:רבנים אורתודוקסים גרמנים
קטגוריה:ברלין: רבנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1797
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1883
אליפות גרמניה בכדורגל 1921

**אליפות גרמניה בכדורגל 1921** הייתה העונה ה-14 של התחרות. זו הייתה התחרות השנייה לאחר מלחמת העולם הראשונה.

מנצחות תחרויות אזוריות היו זכאיות להשתתף בתחרות. 

נירנברג זכתה באליפות. הייתה זו זכייתה השנייה ברציפות בתואר בתולדות המועדון. בכך נירנברג הפכה לקבוצה הראשונה שהצליחה לזכות בתואר פעמיים ברציפות.

## ארגון האליפות
אלוף של העונה הקודמת קיבל זכות להשתתף בתחרות. בנוסף לכך, לתחרות העפילו מנצחי תחרויות אזוריות: 

המשחקים נערכו בשיטת נוק-אאוט (מפגש יחיד בין הקבוצות).

## מהלך התחרות
 

## משחק הגמר

## כדורגלנים מצטיינים
לואיטפולט פוף, נירנברג כבש 4 שערים וזכה בתואר מלך השערים של התחרות.

## קישורים חיצוניים
* נתונים מפורטים מאתר rsssf
* נתונים מאתר weltfussball

גרמניה
קטגוריה:עונות באליפות גרמניה בכדורגל
קטגוריה:1921 בגרמניה
גבריאל קדוש (רב)

הרב **גבריאל (גבי) קדוש** הוא רב המועצה האזורית בני שמעון, רב הגרעין התורני בקריית גת, מרבני מכון התורה והארץ, עורך ומחבר ספרים. לשעבר רבם של היישובים גני טל בגוש קטיף ושומריה, ומעורכי כתב העת אמונת עתיך.

## ביוגרפיה

למד בישיבות אהל שלמה, כרם ביבנה ומרכז הרב, מתלמידי הרב אברהם אלקנה שפירא. בסוף שנת תשמ"ה עבר לגוש קטיף להמשך לימוד תורה בכולל מג"ל בראשות הרב יעקב אריאל.

בחודש מרחשוון תשנ"ג מונה לכהן כרב של גני טל שבגוש קטיף. בטקס ההכתרה השתתף הרב אברהם שפירא.

מרבני מכון התורה והארץ. בעבר היה ממעורכי כתב העת אמונת עתיך. חיבר עשרות מאמרים בנוגע לשמיטה, מצוות התלויות בארץ, תרומות ומעשרות ועוד.

מאמריו התפרסמו תדיר בכתבי העת צהר, אמונת עתיך, ביכורי הארץ, טל לישראל ובמקומות נוספים.

לאחר פינוי גוש קטיף המשיך להיות במשך מספר שנים רבה של גני טל ולאחר מכן של שומריה.

בשנת 2010 מונה לרב רב המועצה האזורית בני שמעון.

ייסד ועומד בראש הגרעין התורני בקריית גת. מתגורר ביישוב יד בנימין.

## חיבוריו
* שאלות ותשובות בנושא יום העצמאות. הרב יגאל קמינצקי והרב גבריאל קדוש. תשס"ו.

## ספרים שערך
* תורת הארץ והסביבה: מאמרי הלכה והגות. 391 עמ'. בהוצאת מכון התורה והארץ.
* המאמין באהבה. בהוצאת ישיבת אור עציון.
* תורת קטיף: 35 שנות תורה והלכה של רבני גוש קטיף בקהילותיהם.
* הגדת החירות: שלח את אחי יהונתן: 25 שנה לכלא, לא לפסוח על אחינו יהונתן פולארד.
* מה טבו אהליך יעקב: לכבוד מו"ר הרב יעקב אריאל רב העיר רמת גן ונשיא מכון התורה והארץ. 112 עמ'.

## קישורים חיצוניים
* מאמרי דעה וכתבות - הרב גבי קדוש, באתר ערוץ 7
* עשרות מאמרים תורנים באתר מכון התורה והארץ
* שיעוריו באתר ישיבה
* 
* מאמריו באתר רמב"יש
* מאמר באתר בר-אילן 
* [ספריו באתר הספרייה הלאומית](http://merhav.nli.org.il/primo_library/libweb/action/search.do?fn=search&ct=search&initialSearch=true&mode=Basic&tab=default_tab&indx=1&dum=true&srt=rank&vid=NLI&frbg=&vl%28freeText0%29=%22גבריאל+קדוש%22&scp.scps=scope%3A(NNL%29)
* מאמריו באתר רמב"י
* עשרות מאמרים באתר דעת
* הלכות תקיעת שופר, אתר יוטיוב.
*מאמר על טו בשבט, אתר כושרות.
* 

קטגוריה:בוגרי ישיבת מרכז הרב
קטגוריה:בוגרי ישיבת אהל שלמה
קטגוריה:גוש קטיף: רבנים
קטגוריה:גני טל (גוש קטיף): אישים
קטגוריה:תלמידי הרב אברהם אלקנה שפירא
קטגוריה:רבני הציונות הדתית בישראל
קטגוריה:רבני מכון התורה והארץ
קטגוריה:קריית גת: רבנים
קטגוריה:רבני מועצות אזוריות
קטגוריה:רבני מושבים
קטגוריה:יד בנימין: רבנים
קטגוריה:מהדירי ספרות תורנית
קטגוריה:שומריה: אישים
קטגוריה:מועצה אזורית בני שמעון: אישים
בילי ודלוק

**ויליאם ג'ון "בילי" ודלוק** (באנגלית: **William John "Billy" Wedlock**;  28 באוקטובר 1880 - 25 בינואר 1965) היה כדורגלן אנגלי ששיחק בעמדת הקשר בקבוצת בריסטול סיטי ובנבחרת אנגליה.

## קריירת כדורגל
ודלוק שיחק בבריסטול סיטי בין השנים 1900 ו-1901 ובין השנים 1905 ו-1921. בין השנים 1907 ו-1914 ערך ודלוק 26 הופעות בנבחרת אנגליה, כשהמתחרה היחיד שלו על עמדת הקשר היה צ'ארלי רוברטס, קשרה של מנצ'סטר יונייטד, לו גם הפסיד בגמר גביע ה-FA בין הקבוצות בשנת 1909. היציע המזרחי באצטדיונה של בריסטול סיטי נקרא "יציע ודלוק" על שמו, עד להריסתו בשנת 2014 כחלק משדרוג האצטדיון. הפאב של ודלוק, ששכן ממול לאצטדיון ונהרס בשנות ה-2000, היה המקום בו גר ועבד ודלוק במשך 43 שנים. זמר הפולק פרד ודלוק היה נכדו של בילי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:קשרי כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלני בריסטול סיטי
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אנגליה
קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1880
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1965
אוטוביאנקי ביאנקינה

**אוטוביאנקי ביאנקינה (Autobianchi Bianchina)** היא מכונית עירונית קטנה, דגם של מכונית מיקרו, אשר הושקה על ידי יצרנית הרכב האיטלקית אוטוביאנקי ב-16 בספטמבר 1957, במוזיאון המדע והטכנולוגיה במילאנו, איטליה.

האוטוביאנקי ביאנקינה היה דגם המכונית הראשון של חברת אוטוביאנקי שיוצר לאחר מלחמת העולם השנייה, והוא נוצר בין השנים 1957 ו-1969. בין שנים אלה יוצרו 311,300 יחידות. האוטוביאנקי ביאנקינה מבוססת על הפיאט 500.

## דגמי אוטוביאנקי ביאנקינה
* Trasformabile, (גג בד מתקפל), מנוע 479 סמ"ק, המפיק 15 כ"ס, (1957–1958), יוצרו כ-17,000 יחידות
* Trasformabile, (גג בד מתקפל), מנוע 479 סמ"ק, המפיק 16.5 כ"ס, (1959–1960), יוצרו כ-10,000 יחידות
* Trasformabile, (גג בד מתקפל), מנוע 499.5 סמ"ק, המפיק 17.5 כ"ס, (1961–1962), יוצרו כ-7,000 יחידות
* Trasformabile מיוחד, מנוע 499.5 סמ"ק, המפיק 21 כ"ס, (1959–1962), יוצרו כ-1,500 יחידות
* קבריולה, מנוע 499.5 סמ"ק המפיק 21 כ"ס, (1960–1969), ב-1960 סדרה ראשונה – יוצרו כ-1,050 יחידות
* ברלינה, (Berlina), (סדאן), מנוע 499.5 סמ"ק, (1962–1969), יוצרו כ-60,000 יחידות ב-2 סדרות (1962–1964), (1965–1969)
* ברלינה מיוחדת, מנוע 499.5 סמ"ק במפיק 21 כ"ס, יוצרו כ-9,000 יחידות ב-2 סדרות
* סטיישן (Panoramica), מנוע 499.5 סמ"ק, המפיק 17.5 כ"ס, יוצרו כ-170,000 יחידות ב-2 סדרות
* סטיישן (Panoramica), (עם גג שמש), (1960–1969), יוצרו 499 יחידות
* ואן (Furgoncino), (גג נמוך), מנוע 499.5 סמ"ק המפיק 17.5 כ"ס (1965–1970)
* ואן (Furgoncino), (גג גבוה), מנוע 499.5 סמ"ק המפיק 17.5 כ"ס (1970–1977)

## תמונות

קובץ:Lancia Motor Club AGM 2006 - IMG 8309 - Flickr - tonylanciabeta.jpg|אוטוביאנקי ביאנקינה ברלינה
קובץ:Autobianchi Bianchina Transformible (7872611826).jpg| אוטוביאנקי ביאנקינה Transformible (גג נפתח)
קובץ:Autobianchi Bianchina Cabriolet (25772122763).jpg| אוטוביאנקי ביאנקינה Transformible (גג נפתח)
קובץ:Autobianchi Bianchina Panoramica.jpg|אוטוביאנקי ביאנקינה פנורמה (סטיישן)
קובץ:AutobianchiBagniDiLucca (5).JPG|אוטוביאנקי ביאנקינה פנורמה (סטיישן)
קובץ:Bianchina Cabriolet 1.JPG| אוטוביאנקי ביאנקינה קבריולה
קובץ:Bianchina Furgoncino 2.jpg| אוטוביאנקי ביאנקינה דגם טנדר
קובץ:Autobianchi Bianchina Furgoncino tetto basso.JPG| אוטוביאנקי ביאנקינה דגם ואן
קובץ:Autobianchi Bianchina special (2015-08-28 innen).jpg| אוטוביאנקי ביאנקינה, מבט לתא הנהג


## ראו גם
* מכונית מיני
* אוטוביאנקי
* אוטוביאנקי ויסקונטאו
* אוטוביאנקי סטאלינה
* אוטוביאנקי פרימולה
* אוטוביאנקי ג'רדיניירה
* אוטוביאנקי A111
* אוטוביאנקי A112
* אוטוביאנקי Y10

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מכוניות מיקרו
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1957
ביאנקינה
קטגוריה:כלי רכב איטלקיים
סדנת ההדפס של בית האמנים תל אביב

"**סדנת ההדפס של בית האמנים, תל אביב**" היא סדנת הדפס שהוקמה בשנת 1965 על ידי אגודת הציירים והפסלים בתל אביב-יפו ושוכנת במבנה בית האמנים תל אביב.

## היסטוריה
סדנת ההדפס של בית האמנים תל אביב הוקמה בשנת 1965 על ידי טוביה בארי לצד אגודת הציירים והפסלים בתל אביב-יפו. בתחילה, עסקה הסדנה במדיום התחריט והתצריב. לאחר מכן נוספו טכניקות נוספות כגון והן הדפס רשת וליתוגרפיה. בשנים 1974–1977 הורחב מבנה הסדנה.

במשך השנים נוהלה הסדנה על ידי אמנים שונים ובהם אלימה, דן קריגר, משה גבעתי, אליהו דינר ואחרים. בנוסף, לימדו בסדנה אמנים רבים כגון אריק קילמניק, צבי טולקובסקי, אריה רוטמן, דן קריגר ואחרים. לצד קורסים בטכניקות ההדפס השונות, הסדנה עוסקת בהפקה של הדפסים עבור אמנים. בין היתר הפיקה הסדנה הדפסים עבור "אלבום בנק הפועלים", אלבום שנתי של אמנים בטכניקות ההדפס השונות.

## לקריאה נוספת
*"פינת ההדפס", **ציור ופיסול**, מס' 17, 1978
*עפרת, גדעון, **100 שנות אמנות הדפס בישראל**, סדנת ההדפס ירושלים, 2015, עמ' 170–171

## קישורים חיצוניים

* 
* סדנת ההדפס של בית האמנים ע"ש זריצקי בתל אביב

בית האמנים תל אביב
קטגוריה:תל אביב-יפו: גלריות לאמנות
קטגוריה:הצפון הישן
פושאן

**פֿוֹשָׁאן** (בסינית: **佛山**; בפין-יין: **Fóshān**; מילולית: "הר בודהה") היא נציבות עירונית במחוז גואנגדונג שבדרום הרפובליקה העממית של סין. על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020, התגוררו בנציבות העירונית כ-9.5 מיליון תושבים. 

העיר נחשבת כמרכז תרבות קנטונזי; אופרת קנטון, נאן קוואן (סוג של קונג פו), מרוץ דרגון בוט וריקוד האריה הדרומי, מקורם בפושאן.

העיר הייתה מרכז תעשיית מזון ובמיוחד רוטב סויה עוד במהלך המאה ה-17. היום בו ממוקם יצרן רוטס סויה הגדול בעולם "פושאן האיטיאן טעמים ומזון" בבעלות פאנג קאנג. כמו כן בעיר ממוקם מטה של חברת Galanz בין יצרניות מוצרי חשמל ביתיים הגדולם בסין.

## גאוגרפיה
הנציבות העירונית פושאן משתרעת על פני 3,848 קמ"ר וגובלת בבירת המחוז גְוָאנְגְג'וֹאוּ ממזרח ובחמש נציבויות עירוניות -  וג'וֹנְגְשָׁאן מדרום, גָ'אוֹצִ'ינְג ו ממערב ו מצפון. העיר שוכנת על גדת ה, בשפכים המרכיבים את הצד המערבי של דלתת נהר הפנינה, והיא חלק מ"האזור הכלכלי הדלתא של נהר הפנינה", הכוללת גם את הערים גואנגג'ואו ושֶׁנְגֶ'ן.

## חלוקה מנהלית
הנציבות העירונית פושאן מחולקת לחמישה רבעים:

## ערים תאומות
לפושאן עשר ערים תאומות:
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: ערים
קטגוריה:גואנגדונג: ערים
קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: נציבויות עירוניות
האטי

שמאל|ממוזער|250px|סקול והאטי רודפים אחרי השמש והירח
**האטי** (בנורדית עתיקה: **Hati**) הוא זאב אגדי מהמיתולוגיה הנורדית. האטי הוא בנו של פנריר, אחיו של סקול, ונכדם של לוקי ואנגרבודה. לא ידוע שם אמם של סקול והאטי. באדה הפרוזאית מסופר כי היא ענקית החיה במידגארד, ושהיא אמם של כל הזאבים הענקיים. משמעות השם "האטי" היא "שנאה". האטי נמצא במרדף מתמיד בשמים אחר מאני, האנשת הירח, וכך גורם לירח למהר. במקביל, אחיו סקול רודף אחר אחותו של מני, סול, האנשת השמש. כאשר יגיע הראגנארוק, ישתחרר פנריר מכבליו, וסקול והאטי יסיימו סוף סוף את מרדפם ויבלעו את השמש והירח.

## הערות שוליים

קטגוריה:מיתולוגיה נורדית
סקול

**סקול** (בנורדית עתיקה: **Sköll**) הוא זאב אגדי מהמיתולוגיה הנורדית. סקול הוא בנו של פנריר, אחיו של האטי, ונכדם של לוקי ואנגרבודה. משמעות השם "סקול" היא "בגידה". לא ידוע שם אמם של סקול והאטי. באדה הפרוזאית מסופר כי היא ענקית החיה במידגארד, ושהיא אמם של כל הזאבים הענקיים. סקול נמצא במרדף מתמיד בשמים אחר מרכבתה של האנשת השמש סול, וכך גורם לשמש למהר. כאשר ישנו ליקוי חמה, פירוש הדבר שסקול מתקרב אל סול בצורה מסוכנת. במקביל, אחיו האטי רודף אחר אחיה של סול, מאני, האנשת הירח. כאשר יגיע הראגנארוק, ישתחרר פנריר מכבליו, וסקול והאטי יסיימו סוף סוף את מרדפם ויבלעו את השמש והירח.

בבית מהשיר "הבלדה של ואוות'רוד'ניר" מהאדה הפואטית נטען כי פנריר הוא זה שרודף אחר סול. בתרגומו של השיר, הנרדי אדמס בלוס טוען כי טענה זו היא תוצאה של בלבול בין פנריר לבין סקול. 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מיתולוגיה נורדית
לורה מיין

**לורה מיין** (באנגלית: **Laura Main**; נולדה ב-8 במרץ 1981) היא שחקנית סקוטית המוכרת מהופעתה בתפקיד האחות ברנדט (ובהמשך נקראה שילה טרנר) בסדרת הדרמה "מיילדת" של ערוץ BBC One.

## ביוגרפיה
מיין נולדה באברדין שבסקוטלנד. היא למדה בבית הספר "הייזלהד אקדמי" והשתתפה בשיעורי מחול ב-Danscentre שבאברדין. אחר כך למדה היסטוריה של האמנות באוניברסיטה באברדין, ובבית הספר למשחק "Webber Douglas Academy of Dramatic Art" בלונדון.

בגיל 11 כיכבה מיין במחזמר בתיאטרון. הופעת הבכורה שלה הייתה בתפקיד אחת מילדי פון טראפ בהפקה של "צלילי המוסיקה". בגיל 13 לוהקה לתפקיד הראשי במחזמר "אנני". כשהייתה באוניברסיטה הופיעה יחד עם קבוצה מוזיקלית בשם "Treading the Boards" באברדין. מיין שיחקה בהפקות תיאטרון אחדות עם הלהקה השייקספירית המלכותית. ב-2011 הופיעה במחזמר "קומפני" מאת סטיבן סונדהיים.

ב-2011 לוהקה מיין לתפקיד הנזירה ברנדט בסדרת הטלוויזיה "מיילדת" של ה-BBC. מיין שרה כסולנית ברצועות אחדות של האלבום "Call the Midwife" שיצא בפברואר 2013. בנובמבר 2015 זכתה מיין בתחרות הריקודים "Strictly Come Dancing" במסגרת תוכנית הצדקה "Children in Need" יחד עם הרקדן ברנדן קול.

## פילמוגרפיה

## תפקידים בתיאטרון

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה סקוטיות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון סקוטיות
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1981
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1981
אלופי

שמאל|ממוזער|200px|אלופי במפת ניואה
**אָלוֹפִי** (בניואנית: **Alofi**) היא עיר הבירה של האי ניואה, הנמצא בדרום האוקיינוס השקט. אלופי מורכבת משני כפרים (אלופי צפון ואלופי דרום), בהם מתגוררים כ-1,611 תושבים. נחשבת בין הקטנות בבירות העולם (יחד עם נגרולמוד, בירת פלאו).

הכפר ממוקם במרכז מפרץ אלופי, שבחוף המערבי של האי, ליד המחשוף היחיד בשונית האלמוגים המקיפה את האי. ליד הכפר ממוקם נמל התעופה הבינלאומי ניואה, המשרת את כל האי.

האוכלוסייה באי היא נוצרית אדוקה, תוצאה של הקולוניאליזם הבריטי. הממשל העצמי באי מסתכם בניהול שוטף לענייני פנים; ענייני חוץ וביטחון נקבעים ומנוהלים על ידי ניו זילנד והריבון העליון של ניו זילנד (), שהוא להלכה הריבון העליון של ניואי.

בכפר נמצאת "גדר מברשות השיניים" הארוכה בעולם.

בשנת 2004 פקדה את האי סופת ציקלון עזה שגרמה למותם של שני אנשים, הרסה תשתיות רבות ברחבי האי, ולמעשה מחקה את כל החלק הדרומי של עיר הבירה אלופי.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ניואה
קטגוריה:ערי בירה של יחידות מנהליות
קטגוריה:אוקיאניה: ערי בירה
מרחב קרילוב

באלגברה ליניארית, לכל מטריצה A בגודל  n \times n  ווקטור b בגודל n, מוגדר **מרחב קרילוב** מסדר r כמרחב הנפרס על ידי b וr-1 הפעלות של A עליו. במילים אחרות:

::\mathcal{K}_r(A,b) = \operatorname{span} \, \{ b, Ab, A^2b, \ldots, A^{r-1}b \} \, 

הרעיון פורסם לראשונה על ידי אלכסיי קרילוב בשנת 1931. כיום משתמשים בו בעיקר בשיטות איטרטיביות למציאת ערכים עצמיים של מטריצות.

## לקריאה נוספת

* A N Krylov. *“О численном решении уравнения, которым в технических вопросах определяются частоты малых колебаний материальных систем”.* Izvestija AN SSSR (News of Academy of Sciences of the USSR), Otdel. mat. i estest. nauk, 1931, VII, Nr.4, 491-539 (**המאמר המקורי**)
* Stewart, Gilbert W. Matrix Algorithms: Volume II: Eigensystems. Society for Industrial and Applied Mathematics, 2001.


קטגוריה:אלגברה ליניארית
קטגוריה:מטריצות
מעצמי אל עצמי

**מעצמי אל עצמי** הוא קובץ של קטעים שכתב ש"י עגנון על עצמו, על אנשים ידועי-שם שהכיר, על אירועי הזמן שהיה עד להם, רשימות שכתב לעצמו או לאחרים ועוד. הספר יצא לאור בהוצאת שוקן בשנת 1976, הכרך החמישי מתוך ספרי ש"י עגנון שיצאו לאחר מותו. ככל ספריו של עגנון שיצאו לאור לאחר פטירתו, גם ספר זה הובא לדפוס בידי בתו, אמונה ירון.

## על הספר
הספר מכיל ביוגרפיות על מרטין בובר גרשם שלום, וזלמן שוקן. אזכורים של דמויות מפורסמות מן העלייה השנייה כגון י"ח ברנר, ברל כצנלסון, ואחרים. ואזכור  
להיכרותו של עגנון עם הרב קוק.
בנוסף הספר כולל פרקים אוטוביוגרפיים – סיפור עלייתו ארצה, ימיו במינכן אחרי מלחמת העולם הראשונה, ימי פרעות תרפ"ט ונאומו בטקס הענקת פרס נובל. כמו כן כלולים בספר מסות ונאומים.

## לקריאה נוספת
* יעקב קופל מיקלישנסקי,  **פני הסופר מבפנים : לחשבון עולמו של ש"י עגנון ז"ל**.  הדואר, שנה 57, גל' י"ב, 27 בינואר 1978.
* הלל ברזל,  **בנאום ובמאמר: "מעצמי אל עצמי"**. ידיעות אחרונות, 2 ביולי 1976; חזר ונדפס בספרו: חיים נחמן ביאליק – שמואל יוסף עגנון : מחקר ופירוש, תל אביב, הוצאת יחדיו, 1986, עמ' 368–384
* יהודית צוויק,  **בין עגנון לביאליק : בעקבות קריאה ב"מעצמי אל עצמי"**. כרמלית, כרך כ"א-כ"ב (תשל"ז-תשל"ח)

## קישורים חיצוניים
* מעצמי אל עצמי, באתר הוצאת שוקן
* , 

קטגוריה:כתבי ש"י עגנון
קטגוריה:ספרי הוצאת שוקן
אתם ראיתם

**אתם ראיתם** הוא אנתולוגיה על מעמד הר סיני ומתן תורה, שליקט ש"י עגנון.

## תוכן הספר
שם האנתולוגיה מבוסס על פסוק מן התורה המתאר את המעמד: .

בפתח הספר כתב עגנון:
.

בכתיבת האנתולוגיה התבסס עגנון בעיקר על המדרש, על ספר הזוהר ופירושו של הרב אשלג לספר, ועל ספרי ראשונים ואחרונים, ובהם הספרים: חומש תורה תמימה לרב ברוך הלוי אפשטיין, יפה עיניים לרבי אריה ליב יעלין, אוצר האגדה לרב משה דוד גרוס, ילקוט ראובני לרב אברהם ראובן הכהן סופר, ספר האגדה לחיים נחמן ביאליק, ועוד מאות ספרים נוספים. את המדרשים שבחר הביא עגנון תוך היצמדות מְרַבִּית ללשון ולסגנון המקוריים. האנתולוגיה כוללת ארבעה ספרים (בכרך אחד):
* ספר ראשון: פרשת מתן תורה
* ספר שני: עשרת הדיברות
* ספר שלישי: על לוח לבך. עוסק בלוחות הברית, מעשה הארון הכרובים הפרוכת והכפורת, מניין המצוות, ומשה רבנו
* ספר רביעי: על התורה. עוסק בפרשיות התורה קרי וכתיב, פיסוק טעמים, מסורת, וסיפורי התורה

## על יצירת האנתולוגיה
עגנון החל לעבוד על הכנת האנתולוגיה בשנת תשי"ז-1957, והיא נועדה מלכתחילה כשי למו"ל ולפטרון שלו, שלמה זלמן שוקן, ליובלו ה-80 (שחל באותה שנה). הספר ראה אור שנתיים וחצי לאחר מכן - במהדורה שכללה רק את חלקו הראשון, והתפרסמה כמה שבועות לאחר פטירתו של שוקן.
יתר שלושת חלקי האנתולוגיה נמצאו בעזבונו של עגנון, בתוך תיבה גדולה, שבה "נמצאו תיקים שהכילו עוטפנים רבים, מסודרים לפי סדר ראשי הפרקים, ובהם דפים ממקורות שונים, חלקם במכונת כתיבה, מתוקנים בכתב ידו של עגנון וחלקם טרם הועתקו". כתב היד נערך לדפוס בידי בתו וחתנו, אמונה וחיים יהודה ירון, ובשנת תשנ"ה יצאה לאור המהדורה השלמה של האנתולוגיה.

בראש המהדורה הראשונה, המהודרת, שיצאה לאור בתשי"ט נאמר "חיבר שמואל יוסף עגנון", אך בעקבות הצעתו של אברהם יעקב ברַוֶר,
במכתב ששלח לעגנון, נאמר במהדורה הבאה "מסודרים על ידי שמואל יוסף עגנון", וכך מוצגת האנתולוגיה גם בגרסתה המלאה.

## קישורים חיצוניים
* 
* אתם ראיתם באתר הוצאת שוקן

## הערות שוליים

קטגוריה:כתבי ש"י עגנון
קטגוריה:ספרי הוצאת שוקן
אלפרץ

**אַלְפֶרָץ** (נקרא גם **סִירָה**, **α באנדרומדה** ובעבר גם **δ בפגסוס**) הוא הכוכב הבהיר ביותר בקבוצת הכוכבים אנדרומדה (אם כי β באנדרומדה הוא כוכב משתנה שבהירותו עולה לעיתים על זו של אלפרץ) ומהווה את הפינה הצפון מערבית של האסטריזם הריבוע הגדול שבקבוצת הכוכבים פגסוס. בעבר הוא היה חלק מקבוצת פגסוס וקיבל את ציון באייר δ, אך כיום הוא נחשב לחלק מקבוצת אנדרומדה עם ציון באייר α. השמות אלפרץ וסירה הם שיבוש של השם בערבית **سرة الفرس** "סורת אל-פַרַס" או "הטבור של הסוסה", מה שמצביע גם כן שבעבר היה הכוכב שייך לפגסוס. זהו כוכב כפול ספקרוסקופי שמרחקו ממערכת השמש הוא כ-97 שנות אור.

## תכונות
אלפרץ הוא כוכב כפול ספקטרוסקופי שלא ניתן להפרדה באמצעות תצפית ישירה. זוג הכוכבים מקיף זה את זה במסלול אליפטי למדי עם זמן הקפה של 96.7 ימים ומרחק שמשתנה בין 0.4 ל-1.1 יחידות אסטרונומיות. הבהירות נראית הכוללת של בני הזוג היא מדרגה 2.06 ועוצמת ההארה המשותפת שלהם היא פי 114 מעוצמת ההארה של השמש באור נראה ופי יותר מ-200 בתוספת הקרינה העל-סגולה.

### אלפרץ A
אלפרץ A הוא הכוכב המסיבי, הגדול, החם והבהיר יותר מבין שני בני הזוג. מסתו מוערכת בכ-3.8 מסות שמש, רדיוסו כ-2.7 רדיוסי שמש, טמפרטורת פניו כ-13,800 קלווין והוא מאיר בעוצמה של כמעט פי 100 מעוצמת ההארה של השמש וכפול מכך בתוספת הקרינה בתחום העל סגול. נראה שהוא נמצא בתהליך של יציאה מהסדרה הראשית והוא מוגדר כתת-ענק כחול עם סיווג ספקטרלי B8 IV. בנוסף הוא מראה ספקטרום בליעה לא רגיל עם קווים חזקים של יסודות כימיים שנדיר למצוא בכוכבים, כמו כספית, מנגן, גליום, זרחן וקסנון. תופעה זו נצפתה בכוכבים כפולים נוספים שבהם הכוכב הבהיר יותר הוא מסוג ספקטרלי דומה לשל אלפרץ והם נקראים "כוכבי כספית-מנגן".

### אלפרץ B
אלפרץ B הוא הכוכב הקטן, הקר והעמום יותר מבין השניים, מסתו מוערכת בכ-1.85 מסות שמש, רדיוסו כ-1.65 רדיוסי שמש, טמפרטורת פניו כ-8,500 קלווין והוא מאיר בעוצמה של כמעט פי 16 מעוצמת ההארה של השמש. זהו כוכב הסדרה הראשית לבן עם סיווג ספקטרלי A3 V. בניגוד לבן הזוג שלו הוא לא מראה פסי בליעה חריגים, למעט שכיחות קצת נמוכה מהרגיל של סידן.

## קישורים חיצוניים

* אלפרץ באתר של ג'ים קלר
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:כוכבים כפולים
קטגוריה:תת-ענקים מסוג B
קטגוריה:כוכבי הסדרה הראשית מסוג A
קטגוריה:קבוצת הכוכבים אנדרומדה