open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מג טילי

**מרגרט אי.צ'אן**, (באנגלית: **Margaret E. Chan**; נולדה ב-14 בפברואר 1960) היא שחקנית קולנוע ותיאטרון ורקדנית אמריקאית- קנדית. זכתה בפרס גלובוס הזהב והייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר בשנת 1985 על תפקידה בסרט "סיפורה של אגנס".

## ביוגרפיה
טילי נולדה בלונג ביץ', קליפורניה בשם מרגרט אי. צ'אן למשפחה ממוצא סיני -אמריקאי, אביה הארי צ'אן הוא סוחר מכוניות ואמה פטרישיה טילי היא שחקנית לשעבר ומורה במקצועה בהווה.
לטילי אח אחד, סטיב ושתי אחיות רבקה והשחקנית ג'ניפר טילי.
הייתה בת שלוש כאשר הוריה התגרשו, לאחר הגירושים עברה לגור עם אמה ואביה החורג ג'ון וארד.
למדה בתיכון בקולומביה הבריטית, קנדה.

תולדות חייה מתוארים בסרט הסמי-ביוגרפי ואנה שרה. 

## קריירת משחק
בנערותה רקדה טילי בלט מקצועי ועשתה ביכולות אלו שימוש בסרטו המוזקלי של אלן פארקר "תהילה", שם שימשה כרקדנית רקע.
את הופעתה המשמעותית הראשונה עשתה טילי ב-1982 בסרט "טקס".
בשנה לאחר מכן השתתפה טילי בתפקידי משנה בתור המלצרית מרי לומיס בסרט ההמשך למותחן האימה "פסיכו" של אלפרד היצ'קוק ובתור הסטודנטית קלואי בדרמה הקומית "החברים של אלכס".

טילי זכתה בשנת 1985 בפרס גלובוס הזהב על תפקידה במותחן הדתי "סיפורה של אגנס", בסרט גילמה את האחות אגנס, אמו לכאורה של תינוק החנוק למוות שמתגלה במנזר. שיחקה בסרטו של מילוש פורמן "ולמונט" בתפקיד מאדם דה טורבאל.

טילי הופיעה ב-1990 בסרט "ג'ק וג'ק", סרט ההמשך של ג'ק ניקולסון לדרמת המתח של רומן פולנסקי "צ'יינהטאון".
שיחקה בסרט "חוטפי הגופות", סרט אשר הופק 37 שנים לאחר הסרט המקורי "פלישת חוטפי הגופות".
הופעתה האחרונה של טילי הייתה ב-1994 בתפקיד הראשי בקומדיה "אישה גנובה".

החליטה לפרוש ממשחק כדי לגדל את ילדיה ולעסוק בכתיבה.

## חיים אישיים
לטילי נולדו שני ילדים בן ובת מנישואיה הראשונים למפיק הסרטים טים זינמן.

טילי הייתה נשואה במשך חמש שנים לשחקן קולין פירת' אותו הכירה על סט הסרט "ולמונט", לשניים נולד בן אחד.
נישאה בשלישית ב-1995 לנשיא חברת "סרטי סוני" לשעבר ג'ון קלי, הם נפרדו ב-2002.

## פילמוגרפיה

### קולנוע
* תהילה (1980)
* טקס (1982)
* פסיכו 2 (1983)
* החברים של אלכס (1983)
* סיפורה של אגנס (1985)
* דחף חושני (1986)
* חתיך מבוקש (1988)
* הנערה על הנדנדה (1989)
* ולמונט (1989)
* ג'ק וג'ק (1990)
* התחלות חדשות (1993)
* חוטפי הגופות (1993)
* אישה גנובה (1994)
**Journey* (1995) - סרט טלוויזיה של CBS
* מכונת מלחמה (2017)

### טלוויזיה

* נשים פצצה (2013-2012)
* צ'אקי (2022)

### כתסריטאית

* *[[לב של מלאך]]*

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:שחקניות תיאטרון אמריקאיות
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: קולנוע: שחקנית משנה
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: קולנוע: שחקן משנה
קטגוריה:רקדניות אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1960
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1960
הנריק גורצקי

**הנריק מיקולאי גורצקי** (בפולנית: **Henryk Mikołaj Górecki**  6 בדצמבר 1933 - 12 בנובמבר 2010) היה מלחין פולני. יצירתו הנודעת ביותר, הסימפוניה השלישית, "סימפוניה של שירי היגון" מ-1976 הייתה מעין תפילת אשכבה מוקדמת לקומוניזם והעובדה שמוזיקה דתית כל כך באופייה יכלה להיכתב במדינה טוטליטרית היא אות לכך, שאין מדינה יכולה לשלוט ביצירתיות של אזרחיה.

## חייו

גורצקי נולד בצ'רניצה ולמד באקדמיה למוזיקה בקטוביץ בשנים 1955 עד 1960 אצל **בולסלב שאבלסקי**. ב-1968 הצטרף לסגל המורים והגיע לדרגת ניהול לפני שפרש בשנת 1979. גורצקי נמנה עם השורה הראשונה של האוונגארד הפולני בתקופת ההפשרה התרבותית שאחרי מות סטלין. יצירות הסריאליות משנות ה-50' וה-60' של המאה ה-20, שהשפעת וברן
ניכרה בהן, התאפיינו בצמידות למודרניזם דיסוננטי. בכתיבתן הושפע גורצקי גם מלואיג'י נונו, קרלהיינץ שטוקהאוזן, קשישטוף פנדרצקי וקז'ימייז' סרוצקי. הוא המשיך בכיוון זה במשך שנות ה-60' וראשית ה-70', אך באמצע העשור שינה כיוון לצליל מינמליסטי, מורכב פחות, כפי שאפשר לראות ביצירת המעבר, הסימפוניה השנייה, ובסימפוניה השלישית, ה"סימפוניה של שירי יגון". שזכתה לפופולריות עצומה. הסגנון המאוחר הזה התפתח במהלך כמה שלבים אחרים, נבדלים בבירור, מיצירות כמו ה-Beatus Vir מ-1979, למזמור התפילה Miserere מ-1981, ה-Kleines Requiem für eine Polka משנת 1993 והרקוויאם "לילה טוב".

עד 1992 ראו בגורצקי דמות קנאית ומרוחקת, מוכרת רק למתי-מעט אניני טעם ובקיאים, בראש ובראשונה כאחד מכמה מלחינים, שהיו אחראים להצתת הרנסאנס במוזיקה הפולנית שלאחר המלחמה. הקלטה של הסימפוניה השלישית של גורצקי, "סימפוניה של שירי יגון", להנצחת זכרם של הנספים בשואה, יצאה ב-1992, 15 שנים לאחר כתיבתה, ונחלה הצלחה מסחרית וביקורתית ברחבי העולם. גורצקי, שהופתע גם הוא מן הפופולריות של הסימפוניה, אמר, "אולי אנשים מוצאים משהו שדרוש להם ביצירה המוזיקלית הזאת [...] מצאתי איך שהוא את הנימה הנכונה, משהו שחסר להם. משהו שאבד להם במקום מן המקומות. אני מרגיש, שידעתי בחוש מה דרוש להם.." ההצלחה הזאת לא חוללה עניין נרחב ביצירותיו האחרות של גורצקי, והוא עמד בנחישות בפיתוי לחזור על הצלחה מוקדמת, או להלחין תמורת גמול מסחרי.

גורצקי עשה את רוב ימיו בדרום פולין, פרט לשתי תקופות קצרות של לימודים בפריז ותקופת שהייה קצרה בברלין.

## קישורים חיצוניים

* Henryk Mikołaj Górecki interview with Bruce Duffie הנריק מיקולאי גורצקי בריאיון עם ברוס דאפי
* USC Polish Music Center biography ביוגרפיה של גורצקי במרכז למוזיקה פולנית
* Henryk Górecki @ Boosey & Hawkes הנריק גורצקי בהוצאת בוזי את הוקס
* Polish Music Journal, Vol. 6 No. 2, Winter 2003 - A special edition marking Górecki's 70th birthday, consisting of articles exclusively on Górecki הז'ורנל למוזיקה פולנית, כרך 6 מס' 2, חורף 2003, הוצאה מיוחדת ליום הולדתו ה-70 של הנריק גורצקי, מוקדשת כולה למאמרים על גורצקי
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מלחינים פולנים
קטגוריה:מלחינים מן המאה ה-20
קטגוריה:אבירי מסדר העיט הלבן
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1933
קטגוריה:פולנים  שנפטרו ב-2010
דרסטה

**אנדרה ד'שון ויקר** (באנגלית: **Andre DeSean Wicker**; נולד ב-18 באפריל 1971), הידוע בכינוי הבמה דרסטה או גנגסטה דרסטה, הוא ראפר אמריקאי שנודע בשל שיתוף הפעולה עם Eazy-E בסינגל "Real Muthaphuckkin G's". הוא גם אחיו הגדול של הראפר B.G. Knocc Out, שהשתתף גם הוא בשיר.

## ביוגרפיה
### ילדות ונעורים
וויקר נולד וגדל בעיר קומפטון שבקליפורניה. הוא הפך לחבר בכנופיית "קריפס" יחד עם אחיו. שניהם היו מקושרים עם חבורת Nutty Blocc Compton Crips. הוא הורשע בשל תקיפת חבר כנופיה אחר בקומפטון בשנת 1985 או 1986, ונכלא בבית הכלא לעבריינים צעירים בקארמילו, קליפורניה.

### תחילת הקריירה המוזיקלית
בזמן שריצה את זמן המאסר, התחיל וויקר לכתוב מילים לשירים ולשיר ראפ באופן רציני, ונשאר בקשר צמוד עם אחיו B.G. Knocc Out. לאחר שחרורו המוקדם, Eazy-E גילה את שני האחים, נפגש איתם והקליט עימם שירים. דרסטה ו-B.G. Knocc Out הוחתמו ל-Ruthless Records על ידי איזי-אי. שניהם הופיעו במיני אלבום של איזי-אי "It's On (Dr. Dre) 187um Killa" בסינגל "Real Muthaphuckkin G's". בעקבות הצלחתו של הסינגל, האחים קיבלו חשיפה והחלו להקליט את אלבום הבכורה שלהם, Real Brothas. לאחר מותו של איזי-אי, יצא לאור האלבום. כמו כן, ערכו האחים שלוש הופעות באלבומו של איזי-אי "Str8 off tha Streetz of Muthaphukkin Compton".

### אחרי Real Brothas
לאחר מותו של Eazy-E ומאסרו של B.G. Knocc Out, דרסטה החל לעבוד עם Death Row Records. דרסטה הופיע בשני שירים של אלבום הקומפילציה של דת' רואו *Too Gangsta for Radio*, אך למעשה מעולם לא הוחתם לחברת התקליטים. דרסטה הצהיר בראיון שהוא כרגע עובד על סדרת מיקסטייפים בשם *Dirty West*. דרסטה גם כתב שיר לאלבום של ד"ר דרה *Detox*, אך דרה לא רוצה לשתף פעולה עמו. דרסטה מתח ביקורת על ד"ר דרה על שהקיף עצמו בראפרים ממוצעים ואיחר את תאריך שחרור האלבום. כרגע דרסטה מתגורר בלנקסטר, קליפורניה.

### חיים אישיים
בינואר 1994, שרד דרסטה פגיעות מרובות מאקדח במהלך עימות בין כנופיות. הוא הורשע גם כעבריין מין.

## דיסקוגרפיה
### אלבומים
***[[Real Brothas]]** - יצא לשווקים: 15 באוגוסט 1995, בלייבל "Def Jam" של חברת התקליטים Outburst Records

### סינגלים
* Jealousy
* 50/50 Luv
* D.P.G./K

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ראפרים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1971
הקרע

"**הקרע**" (בצרפתית: "**La Rupture**") הוא סרט צרפתי משנת 1970 בבימויו של קלוד שברול. הסרט עוסק בניסיונו של איש עסקים עשיר לעקוב אחר אשת בנו ולטפול עליה אשמות שוא בעזרת אדם ששכר וזאת, במטרה לקבל משמורת על נכדו, לאחר שהאישה מבקשת להתגרש מבנו. הסרט מבוסס על מותחן שכתבה ב-1968 סופרת הספרות הזולה הבריטית שרלוט ארמסטרונג , "The Balloon Man" (מוכר הבלונים).

## תקציר העלילה
הלן היא אישה פשוטה שהייתה חשפנית בעברה ועתה היא עובדת כמוזגת ומפרנסת את שארל בעלה, המעורער בנפשו, ואת ילדם. בוקר אחד תוקף אותה שארל ולאחר מכן מטיח את בנם על רהיט בבית. הלן מגנה על עצמה ועל ילדה. היא חובטת בשארל במחבת ומפנה את הילד שנפצע בראשו לבית החולים. שארל שנחבל משוחרר להחלמה בבית הוריו העשירים ואילו הלן שוכרת חדר קטן בפנסיון הסמוך לבית החולים בו מאושפז בנה.

לאחר שהלן מודיעה על כוונתה להתגרש משארל, מחליט אביו העשיר של שארל לעשות כל שניתן כדי להשיג משמורת על נכדו. הוא שוכר את פול, מכר המשפחה הזקוק לכסף, כדי שירגל אחרי הלן ויגלה התנהגות נלוזה שלה שתסייע במשפט על המשמורת. פול שוכר גם הוא חדר בפנסיון ועוקב אחרי הלן, אך כל מאמציו לגלות פגם ולו קטן במעשיה עולים בתוהו. המשפט קרב וברוב יאושו הוא רוקם מזימה להכשיל את הלן ומגייס לכך את חברתו.

## שחקנים ראשיים
* סטפאן אודראן - הלן (גיבורת הסרט)
* ז'אן-פייר קאסל - פול תומא (מרגל אחר הלן)
* מישל בוקה - לודוויק (אב הבעל)
* אני קורדי - גברת פינלי (מנהלת הפנסיון)
* ז'אן-קלוד דרואו - שארל (בעלה של הלן)
* מישל דושוסואה - עורך דינה של הלן
* קתרין רובול - סוניה (חברתו של פול תומא)

## ביקורת
שברול עצמו הגדיר סרט זה כמושפע מסרטיו של הבמאי פריץ לנג. הצגת המאבק של הלן האחראית והישרה, בת המעמד הנמוך, מול אביו של בעלה והמרגל ששכר, שניהם חסרי מעצורים מוסריים, נראית לחלק מהמבקרים כהמשך הסתערותו של שברול על הבורגנות הצרפתית, תוך שימוש בתערובת מדויקת של מרכיבים שנועדו לזעזע (סמים, אלימות, פורנוגרפיה). מבקר הקולנוע וינסנט קנבי טוען כי עלילת הסרט היא שרירותית ומאולצת. הוא גם מבקר את שברול על שימוש באלימות מופרזת ובפורנוגרפיה המוגזם לדעתו לנדרש בסרט. למרות זאת, הוא מציין כי בנקודות רבות הסרט הוא כה יפה עד שהתעוררה בו הרגשה כי האכזבה שחש בסיום הסרט נובעת מחולשותיו עצמו ולא מחולשת הסרט. במיוחד הוא מציין את משחקה של סטפאן אודראן, המגלמת את גיבורת הסרט, אותה הוא מגדיר כ"מוכשרת בצורה בלתי רגילה". את המונולוג בו היא מתארת את השתלשלות חייה ונישואיה באוזני עורך דינה בזמן נסיעתם ברכבת הוא מגדיר כ"אחד הדברים המרגשים ביותר בהם חזיתי השנה".

הסרט נפתח בתמונה לא ברורה שניתן לפרשה אולי כמערה. על רקע תמונה זו מופיע ציטוט של ז'אן רסין, מתוך מחזהו, "אנדרומכה": "Mais quelle épaisse nuit tout a coup m'environne" ("איזו עלטה כבדה אופפתני לפתע"). המצלמה מתרחקת והצופים מגלים כי ה"מערה" היא שקע בעץ שמאחוריו נמצא הבית בו חיים הלן ושארל. יש הרואים בתמונת הפתיחה ובמוטו המופיע בה כמשל לכוונת הבמאי להסתכל אל תוך העלטה שבתוך חיי המעמד הבינוני שבפרברים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 1970
קטגוריה:סרטי קלוד שברול
קטגוריה:סרטים צרפתיים
קטגוריה:סרטים המבוססים על רומנים אמריקאים
בולגריה באירוויזיון

**[[בולגריה]]** נטלה חלק ב**[[תחרות הזמר של האירוויזיון|אירוויזיון]]** כ-14 פעמים החל מהצטרפותה לתחרות ב-2005 ונעדרה מהתחרות שש פעמים ב-2014, 2015, 2019, 2023, 2024 ו-2025.

## הישגים
בולגריה השתתפה באירוויזיון לראשונה בשנת 2005 בתחרות שנערכה בקייב. להקת הג'אז "קפה" ייצגה אותה בתחרות עם השיר "Lorraine" ("לוריין"). השיר קיבל 49 נקודות והוא סיים את התחרות במקום ה-19 בשלב חצי הגמר. לאירוויזיון 2006 שנערך באתונה שלחה בולגריה את הזמרת מריאנה פופובה עם השיר "Let Me Cry" ("תן לי לבכות"). השיר לא העפיל לשלב הגמר, והוא סיים את התחרות במקום ה-17 בשלב חצי הגמר.

לאירוויזיון 2007 שלחה בולגריה את הזמרים אליטסה טודורובה וסטויאן ינקולוב עם השיר "Water" ("מים") שבוצע בשפה הבולגרית, לראשונה בתולדות התחרות. השיר העפיל מהמקום ה-6 בחצי הגמר אל הגמר, בו הוא סיים במקום ה-5. עד שנת 2007 קבעו חוקי התחרות שכל המדינות שסיימו את התחרות באחד מעשרת המקומות הראשונים ישתתפו אוטומטית בשלב הגמר בשנה שאחרי. אולם בשנת 2008 שונו חוקי התחרות, וכל המדינות (מלבד "4 הגדולות" והמדינה המארחת) יהיו חייבות להשתתף בשלב חצי הגמר, ולכן נאלצה בולגריה להשתתף באחד מחצאי הגמר בשנת 2008. לאירוויזיון 2008 שלחה בולגריה את הלהקה Deep Zone ודי-ג'יי בלתזאר עם השיר "DJ, Take Me Away" ("די-ג'יי, קח אותי מכאן"). השיר לא העפיל לשלב הגמר והוא סיים את התחרות במקום ה-11 בשלב חצי הגמר, וזאת על-אף היותו אחד מהשירים המועדפים על המעריצים.

לאירוויזיון 2009 שנערך במוסקבה שלחה בולגריה את הזמר קראסימיר אברמוב עם השיר "Illusion" ("אשליה"), שיר בסגנון פופ-אופרה. בולגריה כשלה שוב להעפיל לשלב הגמר והיא סיימה את התחרות במקום ה-16 בשלב חצי הגמר. לאירוויזיון 2010 שלחה בולגריה את הזמר מירו עם השיר "Ангел си ти" ("את מלאך") בשפה הבולגרית, לראשונה מאז שנת 2007. אולם לבסוף החליטה בולגריה שחלק מן השיר יבוצע גם באנגלית. בולגריה שוב כשלה להעפיל לשלב הגמר והיא סיימה במקום ה-15 בשלב חצי הגמר.

בולגריה מדורגת במקום ה-37 ברשימת המדינות המצליחות ביותר באירוויזיון, מתוך 51 מדינות שלקחו חלק בתחרות.

בשנת 2017 שלחה בולגריה את הזמר קריסטיאן קוסטוב עם השיר "Beautiful Mess" ("בלגן יפה") שהיה כולו באנגלית. השיר הגיע למקום השני בגמר עם 615 נקודות שזה הניקוד הכי גבוה שבולגריה השיגה באירוויזיון. בחצי הגמר בולגריה הגיעה למקום הראשון.

## השירים שייצגו את בולגריה באירוויזיון

## גלריה

קובץ:ESC 2007-Elitsa Todorova-Stovan Yankulov.jpg|אליטסה וסטויאן בהלסינקי (2007)
קובץ:Deep Zone Project - ESC 2008.jpg|פרויקט דיפ זון ודי-ג'יי בלתזאר בבלגרד (2008)
קובץ:Софи Маринова.JPG|סופי מרינובה בבאקו (2012)
קובץ:ESC2013 - Bulgaria 08 (crop).jpg|אליטסה וסטויאן במאלמה (2013)
קובץ:ESC2016 - Bulgaria 01.jpg|פולי ג'נובה בסטוקהולם (2016)
קובץ:ESC2017 - Bulgaria 06.jpg|קריסטיאן קוסטוב בקייב (2017)
קובץ:ESC2018 - Bulgaria 12.jpg|איקווינוקס בליסבון (2018)
קובץ:Viktoria georgieva-1621716776 (cropped).JPG|ויקטוריה ברוטרדם (2021)


## ראו גם
* בולגריה באירוויזיון למוזיקאים צעירים
* בולגריה באירוויזיון לרוקדים צעירים

## קישורים חיצוניים

* 
* בולגריה באתר האירוויזיון 
* היסטוריית ההצבעות של בולגריה באירוויזיון 
* מילים לשירים שייצגו את בולגריה באירוויזיון

## הערות שוליים

*
קטגוריה:אירוויזיון לפי מדינה
אוניברסיטת נובוסיבירסק

**אוניברסיטת נובוסיבירסק הממלכתית** (ברוסית: **Новосибирский государственный университет**) היא אוניברסיטה גדולה השוכנת באקדמגורודוק נובוסיבירסק שברוסיה (עיירה אקדמית נפרדת מהעיר נובוסיבירסק אך סמוכה אליה). ב-2009 האוניברסיטה קיבלה מהמדינה מעמד של אוניברסיטת מחקר לאומית, דבר שמאדיר את שמה ומעמדה בעיני הממשל שעשוי להגדיל את תקציבהּ. חלק נכבד ממרצי האוניברסיטה הם עובדי מחלקת סיביר של האקדמיה הרוסית למדעים. ההחלטה על הקמת האוניברסיטה על ידי מועצת השרים של ברית המועצות בינואר 1958 כחלק מהמחלקה הסיבירית של האקדמיה הרוסית למדעים והיא נפתחה שנה אחר כך. האוניברסיטה חברה באיגוד האוניברסיטאות הרוסיות.

## פקולטות האוניברסיטה
*הפקולטה למתמטיקה
*הפקולטה לפיזיקה
*הפקולטה לטכנולוגיית מידע
*הפקולטה הכלכלית
*הפקולטה למדעים מדויקים
*הפקולטה לגאולוגיה וגיאו-פיזיקה
*הפקולטה לפילוסופיה
*הפקולטה לפסיכולוגיה
*הפקולטה לעיתונות
*הפקולטה לרפואה
*הפקולטה לשפות זרות
*הפקולטה למשפטים
*מכון ההכנה וקידום המצוינות

## קישורים חיצוניים

* 

נובוסיבירסק
קטגוריה:נובוסיבירסק
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
פדרו סוביחאנה

**פדרו סוביחאנה רזה** (ספרדית: **Pedro Subijana Reza**; נולד ב-5 בנובמבר 1948) הוא שף ספרדי.

## ביוגרפיה
סוביחאנה נולד בסן סבסטיאן, חבל הבסקים, ספרד. הוא למד ניהול בתי מלון בבית ספרו של השף לואיס איריזר (Luis Irizar) במדריד.

ב-1975 הגיע למסעדת "אקלארה" (בבסקית: Akelare) כשף וכעבור שנים רבות נהפך לבעליה. המסעדה שוכנת על הר איחלדו, צפונית-מערבית לסן-סבסטיאן. פירוש המילה אקלארה בבסקית הוא "חגיגת מכשפות".

ב-1978 זכה בכוכב ב"מדריך מישלן האדום", ב-1979 זכה בפרס הטבח הטוב ביותר. ב-1981 זכה בשני כוכבים. ב-1982 וב-1997 זכה לפרס כשף הטוב ביותר בספרד ממועדון "גורמה". ב-1999 זכה לפרס השף הטוב ביותר. ב-2000 זכה לפרס האוכל של ספרד. הוא זכה לניקוד של 9.5 מ "Gourmetour" ב-2002, לניקוד של 4 מ-"Guía Campsa" באותה שנה.

הוא בעל תוכנית טלוויזיה "La Cocina de Pedro Subijana" המשודרת ברשת הטלוויזיה "ETB", מאז 1992 ועד היום שודרו 1,400 תוכניות. הוא מלמד בישול במספר מוסדות באירופה ובאמריקה. ב-2003 מונה לנשיא "Eurotoques" הבינלאומית.

המסעדה החזיקה בשלושה כוכבים ב"מדריך מישלן" ב-2004, ירדה לשני כוכבים ב-2005, הועלתה מחדש לשלושה כוכבים ב-2007 וממשיכה לשמור על הניקוד הזה מאז ועד היום (2010). המסעדה שייכת לרשת "רלה א שאטו". היא כלולה במדריך השולחנות הגדולים בעולם.

סוביחאנה שייך לזרם "המטבח הבסקי החדש", אליו שייך גם חואן-מארי ארזאק.

## ספריו

*Menú del día I (1992).
*Menú del día II (1993).
*Denok sukaldari (1994).
*Cocina riojana (coautor junto con Lorenzo Cañas).
*Mis recetas de la tele (1995).
*Pedro Subijana cocinando para Inasmet (1998).
*La cocina vasca de Pedro Subijana (1999).
*La cocina vasca para el Grupo Ingeteam (1999).
*La cocina de Akelarre, el sueño de Pedro Subijana (Everest, 2001).
*La cocina doméstica de Pedro Subijana (Astamenda-Ttarttalo, 2003).


## לקריאה נוספת
* אביטל ענבר, **התענוגות של דרום-מערב צרפת**, הוצאת כתר, ירושלים, 2005, עמ' 267-263.

## קישורים חיצוניים

* 

* אתר מסעדת אקלארה
* מסעדת אקלארה באתר השולחנות הגדולים בעולם
* מתכוניו של סוביחאנה בווידאו ב-Terra TV
* תוכניתו של סוביחאנה בטלוויזיה הבסקית
* ראיון עם סוביחאנה

קטגוריה:שפים ספרדים
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1948
האוניברסיטה הפדרלית הדרומית (רוסיה)

**האוניברסיטה הממלכתית של רוסטוב** (ברוסית: **Ростовский государственный университет**) הייתה אוניברסיטה מרוסטוב על הדון שהתקיימה בין 1915 לבין 2006. האוניברסיטה הוקמה על בסיס סגל של אוניברסיטת ורשה ונפתחה על ידי הקיסר אלכסנדר הראשון ב-1817 והייתה לאוניברסיטה בעלת מעמד ממלכתי. בשנת 1915, בעקבות התקרבות הכוחות הגרמנים לוורשה במהלך מלחמת העולם הראשונה נסגרה האוניברסיטה וחלק משמעותי של הסטודנטים עזבו את העיר ופונו לרוסטוב על דון. האוניברסיטה פעלה עד לשנת 1930 כאשר פוצלה למספר מוסדות להשכלה גבוהה. בשנת 1931 היא הוקמה מחדש. משנת 1957 ועד לשנת 1988 בראש האוניברסיטה עמד יורי ז'דאנוב.  

בשנת 2006 המוסד אורגן מחדש ושמו שונה לאוניברסיטה הדרומית הפדרלית (Южный федеральный университет). בשנת 2006 באוניברסיטה לומדים כ-30 אלף סטודנטים.

## שמות האוניברסיטה
ב-5 במאי 1917 נקראה בשם אוניברסיטת דון. בשנים 1918–1925 נקראה על שם מיטרופאן בוגאייב. בשנים 1925–1934 נקראה בשם האוניברסיטה הממלכתית של צפון הקווקז. בשנתיים שלאחרי זה נקראה בשם האוניברסיטה הממלכתית של רוסטוב על הדון ובשנים 1937–1957 נשאה את השם האוניברסיטה הממלכתית של רוסטוב על הדון על שם ויאצ'סלב מולוטוב, בשנים 1957–1982 נקראה בשם האוניברסיטה הממלכתית של רוסטוב (בשנים 1982–1991 נקראה על שם מיכאיל סוסלוב) ומאז 1991 עד 2006 נקראה בשם האוניברסיטה הממלכתית של רוסטוב. בנובמבר 2006 החלה לשאת את שמה הנוכחי, על פי הנחיה ממשלתית.
## בוגרים נודעים
*אלכסנדר בובין, דיפלומט
*איוואן גוליאקוב - יושב ראש בית המשפט העליון של ברית המועצות, מהתובעים הכלליים של רוסיה הסובייטית, חי בשנים 1888–1961
*אלכסנדר סולז'ניצין, סופר נודע - מחבר ארכיפלג גולאג

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:רוסטוב על הדון
רוסטוב
עוזיאל

קטגוריה:שמות פרטיים עבריים לגברים
קטגוריה:שמות משפחה ביהדות ספרד ופורטוגל
קטגוריה:שמות משפחה עבריים
קטגוריה:שמות פרטיים תאופורים
רולאן מאזר

**רולאן מאזר** (בצרפתית: **Roland Mazère**; נולד ב-1946) הוא שף צרפתי והבעלים של מסעדת "לה סנטנר" השוכנת בפריגור, צרפת.

## ביוגרפיה
רולאן מאזר התייתם מאביו בהיותו ילד ואמו התחתנה עם המורה של הכפר והמשיכה לנהל את בית המלון המשפחתי. למד בפנימייה עם אחותו ז'נבייב ובגיל 14 החל לעבוד בחופשות במטבח המסעדה. בגיל 24 הצטרף לעסק המשפחתי, ממנו התפתח מלון רלה א שאטו והמסעדה הנוכחית. ב-1973 זכה בכוכב ראשון במדריך מישלן האדום, אחרי קבלתו למד אצל האחים טרואגרו ואצל פול האברלן באוברז' דה ל'איל. ב-1981 זכה בכוכב השני במישלן.

מסעדת "לה סנטנר" (Le Centenaire) שוכנת בכפר לז אזי-דה-טאיאק. פירוש שמה הוא "מאה" והסיבה לכך היא מכיוון שנפתחה ב-1964, מאה שנה אחרי שהתגלו האתרים הפרהיסטוריים הראשונים בפריגור, סמוך ללז אזי.

מאזר מנהל את המסעדה והמלון ביחד עם אחותו ז'נבייב ועם בעלה, אלן שולי. במלון 20 חדרים ו-4 דירות. המסעדה פתוחה שמונה חודשים בשנה. מטבחו של מאזר קליל, הוא מחדש את המטבח הפריגורי המסורתי ומוסיף לו אלמנטים אותם הוא רוקח מהמטבח העולמי ומשתמש במוצרים מקומיים ובנוסף להם גם במוצרים זרים.

לה סנטנר מחזיקה כיום (2016) בשני כוכבים במישלן וב-17 נקודות בגו מיו.

## לקריאה נוספת
* אביטל ענבר, **התענוגות של דרום-מערב צרפת**, הוצאת כתר, ירושלים, 2005, עמ' 99–103, 141.

## קישורים חיצוניים
* מסעדת לה סנטנר באתר dininginfrance
* אתר מלון לה סנטנר

קטגוריה:שפים צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1946
האוניברסיטה הפדרלית של קאזאן

ממוזער|סמל האוניברסיטה בעבר
**האוניברסיטה הפדרלית של קאזאן** (ברוסית: **Каза́нский федера́льный университе́т**; בטטרית: **Казан дәүләт университеты, Qazan dəwlət universitetı**) היא אחד המרכזים האקדמאים הוותיקים ביותר ברוסיה.

האוניברסיטה שוכנת במרכז העיר קאזאן, שעל גדות הוולגה במרחק 800 ק"מ ממוסקבה הבירה. 

במשך תקופה ארוכה בתקופה הצארית הייתה המכון האקדמי המזרחי ביותר במדינה.

באוקטובר 2009, הנשיא דמיטרי מדבדב חתם על צו לייסוד שורת אוניברסיטאות פדרליות, בהן האוניברסיטה הפדרלית של הוולגה, שהוקמה על בסיס אוניברסיטת קאזאן.

מאז פתיחתה, הכשירה האוניברסיטה יותר מ־70,000 מקצוענים.

## היסטוריה
האוניברסיטה הוקמה בנובמבר 1804 על פי צו קיסרי מהצאר אלכסנדר הראשון בתור האוניברסיטה הקיסרית של קאזאן.

ב-1919 פתחה האוניברסיטה "פקולטה לעובדים" בהתאם להוראה ממשלתית שיועדה לספק השכלה לאיכרים. כתוצאה מכך, יכלו איכרים להתקבל וללמוד באוניברסיטה ללא מעבר בחינת כניסה.

ב-1925 החלה לשאת את השם האוניברסיטה הממלכתית של קאזאן על שם ולדימיר איליץ' לנין, מתלמידי האוניברסיטה המפורסמים ביותר. לנין, לימים מנהיגה של ברית המועצות, למד באוניברסיטה בפקולטה למשפטים ארבעה חודשים בלבד, החל מאוגוסט 1887 ועד דצמבר של אותה שנה, כאשר גורש ממנה בנימוק "הפרעות סטודנט".

בשנים שלאחר מלחמת העולם השנייה, עברה האוניברסיטה תהליך של התרחבות ופיתוח בסיסה האקדמי. כהכרה בתרומתה לחינוך אנשי ברית המועצות, קיבלה האוניברסיטה ב-1953 את "עיטור הסרט האדום של העבודה" וב-1979 את "עיטור לנין". בשנות ה-70 נבנו באוניברסיטה שני בניינים רבי קומות: המחלקה לפיזיקה ב-1973 והפקולטה למתמטיקה ב-1978. השינוי המשמעותי האחרון באוניברסיטה בתקופת ברית המועצות היה פתיחתו של מרכז ספורט ותרבות ב-1989. 

באוקטובר 2009 האוניברסיטה הפכה לאוניברסיטה הפדרלית של קאזאן הידועה גם בשם האוניברסיטה הפדרלית של אזור הוולגה. בשנת 2011 באוניברסיטה שולבו מספר מוסדות להשכלה גבוהה של העיר קאזאן וכתוצאה מכך מספר הסטודנטים שלה גדל באופן משמעותי.

## נתונים כמותיים
באוניברסיטה לומדים 44,000 סטודנטים ומועסקים בה כ-3,000 מרצים.

האוניברסיטה כוללת 16 פקולטות ו-2 שלוחות בערי שדה.

## מחלקות
בין מחלקות האוניברסיטה:

* **מדעי הטבע:** המחלקה כוללת את המכון לגאולוגיה, המכון לרפואה וביולוגיה, המכון למדעי הסביבה והמכון לכימיה.
* **פיזיקה, מתמטיקה וטכנולוגיות מידע:** מחלקה זו כוללת את המכון לטכנולוגיות מידע, המכון להנדסה, המכון למתמטיקה חישובית, המכון למתמטיקה ומכניקה, המכון לפיזיקה
* **כלכלה וניהול:** במחלקה פועלים המכון לניהול, כלכלה ופיננסים ובית הספר הגבוה לעסקים.
* **מדעי החברה, מדעי הרוח ומשפטים:** המחלקה כוללת את המכון ליחסים בינלאומיים, מכון לב טולסטוי לבלשנות ותקשורת בין תרבותית, המכון לפסיכולוגיה וחינוך, המכון למדעים פילוסופיים ותקשורת המונים, הפקולטה למשפטים, המכון לעיצוב.
* יחידות אקדמיות נוספות כוללות בית ספר גבוה למינהל ציבורי, מחלקה לחינוך גופני וספורט.

## בוגרים ידועים

* מיכאיל לברנטייב - מתמטיקאי
* סטניסלב גובורוחין - שחקן ותסריטאי
* מילי באלאקירב - מלחין
* אלכסנדר בוטלרוב - כימאי

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קאזאן
קאזאן
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
The Predator

**The Predator** הוא אלבום הסולו השלישי של הראפר אייס קיוב. האלבום הופץ בעיצומן של המהומות בלוס אנג'לס ב-1992, וכלל שירי תגובה רבים למתיחות שהייתה בין הגזעים. שם האלבום הוא רפרנט לסרט הטורף 2, ובאלבום כלולים מספר סאמפלים מהסרט. האלבום הוא המצליח ביותר מבין האלבומים של אייס קיוב מבחינה מסחרית, הגיע לסטטוס פלטינה כפולה בארצות הברית.

## רשימת שירים

## מיקום במצעדים
### אלבום

### סינגלים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי היפ הופ
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד 200
דת' רואו רקורדס

**דאת' רואו רקורדס** (באנגלית: **Death Row Records**) היא חברת תקליטים שנוסדה בשנת 1991 על ידי ד"ר דרה ושוג נייט, והייתה בעבר חברת התקליטים של ראפרים ידועים מהחוף המערבי, כולל את טופאק שאקור, ד"ר דרה, סנופ דוג, ו-Tha Dogg Pound (קורופט ודאז דילינגר).

דת' רואו מכרה כ-50 מיליון אלבומים ברחבי העולם, והפיקה רווח של כ-750 מיליון דולר. הלייבל היה בעבר גם הבית של ראפרים וזמרי רית'ם אנד בלוז כמו: The D.O.C. Jewell, RBX, The Lady of Rage, Warren G, נייט דוג, K-Solo, Michel'le, Danny Boy, Top Dogg, Petey Pablo, Jamal, Wright, Tha Realest, ו-Crooked l. בנוסף, Lisa "Left Eye" Lopes הוחתמה והחלה לעבוד על אלבום עד שנהרגה בתאונת דרכים.

בשנת 2022 סנופ דוג קנה את החברה ב-18,000,000 דולרים.

## לקריאה נוספת
* 

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:היפ הופ: חברות תקליטים
קטגוריה:מחלוקות סביב טענות לתועבה במוזיקה
לוקהיד L-1011

[ממוזער|שמאל|250px|המטוס בשירות חברת דלתא בשנת [1994]]
**לוקהיד L-1011 טריסטאר** (באנגלית: **Lockheed L-1011 TriStar**) הוא מטוס נוסעים לטווח ארוך ובינוני מתוצרת תאגיד לוקהיד. המטוס היה "מטוס רחב הגוף" השלישי שנכנס לפעילות מסחרית, אחרי בואינג 747, ומקדונל דאגלס DC-10.

## פיתוח
בשנת 1960 הזמינה אמריקן איירליינס מהחברות לוקהיד ודאגלס, מטוס קטן יותר מבואינג 747 אך שעדיין מסוגל לשאת מספר רב של נוסעים למרחקים גדולים. חברת לוקהיד שהייתה מעוניינת להיכנס מחדש לשוק האזרחי, הציעה את ה-"L-1011 TriStar" וחברת דאגלס הציעה את ה- "DC-10".

המטוס שהציעה לוקהיד, דומה בצורתו לבואינג 727, וצויד בשלושה מנועי RB211 תוצרת רולס-רויס.

באמריקן איירליינס בחרו בסופו של דבר ב-DC-10. המשך פיתוח המטוס נעשה בהתאם לדרישות של חברות התעופה TWA ו-Eastern Air Lines.

בפברואר 1971 נכנסה חברת רולס-רויס לכינוס נכסים, דבר שעיכב את אספקת המנועים למטוס.
אב הטיפוס של המטוס טס בנובמבר 1970, ובאפריל 1972 נמסר המטוס הראשון לחברת Eastern Air Lines.

## גרסאות
למטוס ארבע גרסאות עיקריות:

**L-1011-1**: גרסתו הראשונה של המטוס, טסה לראשונה בשנת 1972. גרסה זאת נרכשה על ידי חברות התעופה אייר קנדה, קת'אי פסיפיק, אול ניפון איירווייז, Eastern Air Lines, דלתא איירליינס, ו-TWA.

**L-1011-100**: דגם הייצור השני של L-1011, טס לראשונה בשנת 1975. בדגם זה שופרה קיבולת הדלק, והוגדל טווח הטיסה. גרסה זאת נרכשה על ידי החברות סעודי ערביין איירליינס, קת'אי פסיפיק, אייר קנדה, TWA ובריטיש אירופן איירוויז.

**L-1011-200**: טס לראשונה בשנת 1976 ותוכנן לביצועים טובים בתנאי חום. המטוס הראשון נמסר לחברת התעופה סעודי ערביין איירליינס. דגם זה נרכש גם על ידי חברת התעופה גאלף אייר.

**L-1011-500**: גרסתו האחרונה של המטוס, הותאמה לטיסות ארוכות טווח. המטוס הראשון מדגם זה טס לראשונה באוקטובר 1978, ונמסר לחברת בריטיש איירוויז באפריל 1979.

חיל האוויר המלכותי משתמש במספר מטוסי L-1011 כמטוסי תדלוק ומטען, על המטוס ניתן להתקין גם משגר לוויינים פגאסוס, משגר הלוויינים האווירי היחיד. 

בסך הכול יוצרו כ-250 מטוסים.

## תאונות ואירועים
* ב-29 בדצמבר 1972 התרסקה טיסה 401 של Eastern Air Lines לתוך ביצות האוורגליידס בפלורידה, 101 נהרגו.
* ב-19 באוגוסט 1980 התרסקה בריאד טיסה 163 של סעודי ערביאן איירליינס, 287 הנוסעים ו-14 אנשי הצוות נהרגו.
* ב-2 באוגוסט 1985 התרסקה טיסה 191 של דלתא, סמוך לדאלאס (טקסס), 135 נהרגו.
* ב-3 במאי 1986 התפוצץ מטען חבלה בטיסה 512 של סרילנקן איירליינס, 21 נהרגו ו-41 נפצעו.

## ראו גם
#### מטוסי "שילוב זנב-מנוע" מתחרים של המטוס בתקופתו
* DC-10
* Hawker Siddeley Trident 

## קישורים חיצוניים

*לוקהיד L-1011 באתר Airliners.net

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
L-1011
קטגוריה:מטוסי נוסעים אמריקאיים
נינה ריצ'י

**נינה ריצ'י** (באיטלקית: **Nina Ricci**; 14 בינואר 1883 – 29 בנובמבר 1970) הייתה מעצבת אופנה צרפתיה ממוצא איטלקי.

## חייה
נינה ריצ'י נולדה בשם מריה ניילי בטורינו, איטליה. את הכינוי נינה קיבלה כשהייתה ילדה קטנה. כבר בגיל צעיר התעניינה באופנה והייתה תופרת בגדים לבובות. בגיל 5 עברה עם משפחתה לפירנצה ובשנת 1895 עברה המשפחה לפריז. כשנה לאחר המעבר החלה לעבוד בסטודיו לאופנה בפריז ובגיל 21 החלה לעצב בעצמה. בשנת 1904 התחתנה עם התכשיטן לואיג'י ריצ'י ונולד להם בן בשם רוברט.

ב-1932 פתחה בית אופנה ועיצבה בגדים בסגנון אלגנטי לצד קו בגדים אלגנטי אך זול. בשנת 1945 כשהייתה ריצ'י בת 62 העבירה את ניהול בית האופנה לבנה רוברט.
רוברט, ביחד עם מארק לאליק החלו ליצור בשמים שהמזוהה ביותר עם המותג הוא הבושם **L'AIR DU TEMPS**. הבושם נמכר בבקבוקי קריסטל מבית "לאליק". משפחת לאליק מייצרת את בקבוקי הבשמים באופן בלעדי עבור בית האופנה ריצ'י.

ב-1988 נפטר רוברט ריצ'י, ומי שירשו והמשיכו לנהל את בית האופנה הייתה בתו היחידה פרנסואז ובעלה ג'יל פוקס. ניהול כושל גרם להם למכור את בית האופנה שעבר לניהול חברת הקוסמטיקה הספרדית "פוז'" עד היום.

הנין של נינה ריצ'י רומנו ריצ'י הוא יצרן בשמים.

## קישורים חיצוניים

* ארכיון האופנה והטקסטיל ע"ש רוז, שנקר, אוסף נינה ריצ'י, באתר ארכיון האופנה והטקסטיל ע"ש רוז בשנקר

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מעצבות אופנה צרפתיות
קטגוריה:צרפתים ממוצא איטלקי
קטגוריה:ילידות 1883
קטגוריה:צרפתיות שנפטרו ב-1970
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1970
גוסטבו נובואה

**גוסטבו נובואה** (בספרדית: **Gustavo José Joaquín Noboa Bejarano**; ) היה נשיא אקוודור.

## ביוגרפיה
למד במכללת כריסטובל קולון ולאחר מכן באוניברסיטה הקתולית, בה סיים את לימודיו במדעי המדינה והחברה. בשנת 1965 קיבל תואר דוקטור למשפטים ובשנה שלאחר מכן החל ללמד בפקולטה למשפטים, מדעי החברה והפוליטיקה, בנושאים משפט עירוני ומשפט אזרחי. בשנת 1968 היה סגן דיקן הפקולטה ודיקן בתקופות 1969–1972 ו-1978–1980, ומונה לרקטור האוניברסיטה בשנת 1986. הוא שימש גם כרקטור מכללת בלו היל באוניברסיטת פלורידה אטלנטיק, וכסגן נשיא קרן אסקוול.

נובואה כיהן כסגן נשיא אקוודור בין השנים 1998–2000 בתקופת נשיאותו של ג'מיל מאוואד, והפך לנשיא בשנת 2000 לאחר הדחתו של מאוואד בהפיכה צבאית.

בתקופת נשיאותו של נובואה, התמודדה ממשלתו עם המשבר הכלכלי החמור ביותר בתולדות אקוודור. הוא צמצם את חובה החיצוני של המדינה, הפך את הדולר האמריקני למטבע הרשמי של המדינה, והמשיך במגמת ההפרטה של המפעלים שבבעלות המדינה. צעדים אלה גרמו להתנגדות ציבורית עזה. בשנת 2001 הוזילה ממשלתו את מחירי הדלק בעקבות הפגנות אלימות של האינדיאנים, הנחשבים לאוכלוסייה הענייה ביותר באקוודור.

בתוך שנתיים הצליח נובואה להבריא את כלכלת אקוודור שעמדה על סף קריסה, ולהעלות את שיעור הצמיחה ב-2001 ל-5.4%, השיעור הגבוה ביותר באמריקה הלטינית כולה.

נובואה נפטר ב-16 בפברואר 2021 לאחר שלקה בהתקף לב בזמן שהתאושש מגידול מוחי בבית החולים ג'קסון ממוריאל במיאמי, פלורידה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נשיאי אקוודור
קטגוריה:פוליטיקאים אקוודורים
קטגוריה:אקוודורים שנולדו ב-1937
קטגוריה:נפטרים ב-2021
רפואה רגנרטיבית

**רפואה רגנרטיבית** היא תחום מחקר רפואי המתמקד בריפוי מומים מולדים או נרכשים בגוף החי באמצעות יצירת איברים/רקמות חדשות או התערבות באמצעות תרפיה תאית או תרופות על מנת להתחיל תהליך רגנרציה באזור הפגיעה.

מטרתה של הרפואה הרגנרטיבית היא יצור רקמות פונקציונליות על מנת לתקן או להחליף רקמות או איברים בעלי תפקוד לקוי או חסר כתוצאה מנזק או מום מולד. אחת ההבטחות של התחום היא לאפשר לרקמות פגועות לחדש את עצמן בתוך הגוף באמצעות סטימולציה שלהן. צד נוסף של המחקר הוא יצור האיברים והרקמות במעבדה ואחר כך להשתיל אותם בבטחה כאשר הגוף אינו יכול לתקן את עצמו. הרפואה הרגנרטיבית מתיימרת בכך לפתור את בעיית חוסר זמינות איברים להשתלה (לב, עור, כליות וכו') אשר בגינה מתים עשרות אלפים אנשים ברחבי העולם בעודם מחכים לאיבר המבוקש. כמו כן אחת ממטרות המחקר היא לפתור את בעיית דחיית האיברים המושתלים בגוף המטופל שכן כמעט תמיד הפציינט זקוק לתרופות חזקות אשר מדכאות את מערכת החיסון על מנת שלא תדחה את השתל.

את הרפואה הרגנרטיבית ניתן לחלק למספר תת-תחומים:
***[[תרפיה תאית]] (cell therapies)** אשר בה נעשה שימוש קליני בריפוי פגיעות באמצעות הזרקה של תאי גזע (stem cells). או תאי אב (progenitor cells) אל הגוף. אורטוקין מהווה דוגמה לטיפול מסוג זה.
***[[הנדסת רקמות]] (Tissue engineering)** הוא תת-תחום אשר בו מתבצעת השתלה של רקמות או איברים אשר גודלו במעבדה מחוץ לגוף החי (In Vitro) ולאחר מכן מושתלים אל מקום הפגיעה. תת-תחום נוסף משתמש במולקולות פעילות ביולוגית על מנת לבצע הגברה או יצירה של רגנרציה טבעית בגוף.

### גישות מתקדמות ברפואה רגנרטיבית

הרפואה הרגנרטיבית איננה מוגבלת רק להשתלת תאי גזע או להנדסת רקמות מחוץ לגוף, אלא כוללת גם פיתוח גישות מתקדמות המותאמות למטופל עצמו. בין הגישות הללו נכללים מודלים של "איברים על שבב" (organ-on-chip), שלפוחיות חוץ־תאיות (extracellular vesicles) ותאים פלוריפוטנטיים מושרים (iPSC) שמקורם במטופל, המשמשים לבניית רקמות זעירות למחקר, לבדיקת תרופות ולהתאמת טיפול.

מודלים של איברים על שבב משלבים תאי אדם במערכות מיקרופלואידיות המדמות תנאים פיזיולוגיים של רקמות ואיברים, ומשמשים כפלטפורמה ללימוד התחדשות רקמות, מחלות ולבדיקת טיפולים באופן המפחית את התלות בבעלי חיים ומאפשר גישה מדויקת יותר לרפואה מותאמת.

שימוש בתאי גזע פלוריפוטנטיים מושרים (iPSC) מאפשר ליצור רקמות ואיברים זעירים ממטופל ספציפי, לצורך מודלינג של מחלה, בדיקת רעילות תרופות ובחירת טיפול רגנרטיבי מותאם־אדם.

## קישורים חיצוניים

*הידען מדענים מנסים לחקות את היכולת של סלמנדרות להצמיח מחדש איברים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תחומים ברפואה
קטגוריה:טכנולוגיה רפואית
אן רמזי (1929)

**אנג'לינה (אן) רמזי** (באנגלית: **Angelina (Anne) Ramsey**;  1 בספטמבר 1929 – 11 באוגוסט 1988) הייתה שחקנית קולנוע ותיאטרון אמריקאית, מועמדת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ופרס גלובוס הזהב לשנת 1987 על תפקידה בסרט "לזרוק את אמא מהרכבת".

## ביוגרפיה
רמזי נולדה בעיר אומהה שבנברסקה, נחשפה לראשונה לתחום התיאטרון בעת לימודייה בבנינגטון קולג' שבעיירה בנינגטון, ורמונט.
הופיעה בתחילת שנות ה-50 במספר מחזות בברודוויי, שם הכירה את בעלה השחקן לוגן רמזי, השניים עברו להתגורר יחד בפילדלפיה והקימו שם תיאטרון מוזיקלי מקומי.

החלה את דרכה בקולנוע לצד בעלה ב-1971 בסרט "המועדון הספורטיבי", רמזי הופיעה עם בעלה בלא פחות מעשרה סרטים.
התפרסמה בגיל מאוחר מאוד בסרטו של ריצ'רד דונר "הגוניס" בו גילמה את אימם של האחים פרטלי וזכתה בפרס סאטורן לשחקנית המשנה הטובה ביותר, כמו כן גם בסרט האימה של וס קרייבן "ידידות קטלנית".
רמזי עברה ניתוח להורדת חלקים מהלשון והלסת שלה ב-1984 במטרה להסיר גידול סרטני שהתגלה בגרונה, הניתוח הצליח, אולם המחלה חזרה כעבור שנים אחדות.
על אף הקושי הרב והמאבק במחלה רמזי לא הראתה סימני חולשה כשגילמה את אמו השתלטנית של אוון ליפט (דני דה ויטו) בקומדיה "לזרוק את אמא מהרכבת" אותה גם ביים דה ויטו. רמזי גילמה את אמו של דה ויטו למרות הפרש הגילאים הקטן ביניהם שעמד על 15 שנים.
על הופעתה זכתה רמזי בפרס סאטורן שני, הועמדה לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ולפרס גלובוס הזהב. 

רמזי נפטרה בשנת 1988 ממחלת סרטן הוושט בגיל 59, כחצי שנה לאחר טקס האוסקר לו הייתה שותפה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אמריקאיות
קטגוריה:בוגרות בנינגטון קולג'
קטגוריה:בוגרי בנינגטון קולג'
קטגוריה:אמריקאיות ממוצא אנגלי
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1929
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1929
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1988
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1988
קטגוריה:זוכות פרס סאטורן לשחקנית משנה בקולנוע
ג'ורג' גרוב

**ג'ורג' גרוב** (באנגלית: **Sir George Grove**; 13 באוגוסט 1820 - 28 במאי 1900) היה סופר אנגלי בנושאי מוזיקה, הידוע כעורך המייסד של מילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים.

## ביוגרפיה
בהכשרתו היה גרוב מהנדס אזרחי, ואף הצליח במקצועו זה, אבל אהבתו למוזיקה משכה אותו אל תחום הניהול המוזיקלי. כחלק מעבודתו כאחראי לקונצרטים התזמורתיים הקבועים ב"קריסטל פאלאס", כתב את ניתוח היצירות בתוכניות הקונצרטים; מרשימות אלה צמח עם השנים המילון המוזיקלי שלו. עניינו במוזיקה של פרנץ שוברט, שהוזנחה באנגליה בנקודת זמן זו במאה ה-19, הניע אותו ואת ידידו ארתור סאליבן לצאת לווינה בחיפוש אחר כתבי יד עלומים של שוברט. מחקריהם הובילו לגילוי הפרטיטורה האבודה למוזיקה ל"רוזמונדה" של שוברט בשנת 1867.

גרוב היה מנהלו הראשון של הקולג' המלכותי למוזיקה מאז היווסדו בשנת 1883 ועד לפרישתו בשנת 1894. הוא גייס לסגל מורי המוסד מוזיקאים מן המעלה הראשונה, בהם **יוברט פארי** ו**צ'ארלס ויליירס סטנפורד** וקשר יחסי עבודה קרובים עם הקונסרבטוריון הוותיק יותר של לונדון, האקדמיה המלכותית למוזיקה.

נוסף לעבודתו המוזיקלית, טיפח גרוב ידע מעמיק ומלומד בכתבי הקודש. דן סטנלי פנה אליו בבקשה לערוך "מילון מילים טופוגרפיות בעברית" בשביל ספרו, "סיני ופלשתינה". במסגרת עבודתו זו התוודע אל הצורך במפה מודרנית ומפורטת ובתיאור מדויק של ארץ הקודש, אבל בנסיונותיו להקים אגודה להוצאת כוונותיו מן הכוח אל הפועל לא מצא שותפים לדבר. תרומתו לספרות האנגלית בנושא כוללת קונקורדנציה ב-1854 וכאלף דפים של "מילון התנ"ך" של סר ויליאם סמית' מ-1863, כהמשך לעבודתו על שמות מקומות עבריים. ב-1858 יצא גרוב למסעו הראשון לפלשתינה, שחיזק את התלהבותו לנושא של שמות מקומות בתנ"ך. "הקרן לחקר ארץ ישראל" נוסדה בראש ובראשונה הודות לפעילותו של גרוב, שהצליח לגייס לוועדת ההקמה אישים ידועי-שם משורות האצולה והכנסייה האנגליקנית, מדענים ומלומדים וכן נציג מעולם ההוצאה לאור. גרוב קיבל את תמיכתו של משה מונטפיורי, אולי הדמות הציבורית החשובה ביותר בקהילה האנגלית-יהודית של זמנו, הודות לכך, שהאגודה הייתה נקייה מכיתתיות והתמקדה בחקר המורשת היהודית-נוצרית המשותפת. גרוב כיהן כנשיא כבוד של הקרן מאז הקמתה ועד 23 ביולי 1866.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

* דיוקן סר ג'ורג' גרוב, הקרן לחקר ארץ ישראל

## הערות שוליים

קטגוריה:מוזיקולוגים בריטים
קטגוריה:מורים למוזיקה
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1820
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1900
קטגוריה:מונצחים בשלט כחול של ארגון המורשת האנגלית
יורופליי

**יורופליי** (**Eurofly**) הייתה חברת תעופה בבעלות פרטית שבסיסה במילאנו שבאיטליה. החברה הייתה הספק המוביל של איטליה בשוק טיסות הפנאי ובעיקר פעלה בטיסות בינלאומיות, בטווח בינוני עד ארוך, וביצעה טיסות מיעד ליעד.

פעילותה המרכזית של החברה הייתה באזור מצרים, ים סוף, הריביירה הצרפתית, יוון וספרד.
בעונות הקיץ הפעילה החברה טיסות ישירות לניו יורק וליעדים טרופיים בעולם.

החברה הוקמה ב-26 במאי 1989 במטרה לפתח את תחום הטיסות בטווח הבינוני של חברת אליטליה שהחזיקה בכ-45% ממניות החברה. בשנת 1998 החלה החברה להפעיל טיסות לטווח ארוך ובשנת 2000 נרכשה החברה והייתה בהחזקה מלאה של אליטליה. ב-28 בפברואר 2010 התמזגה החברה עם חברת התעופה מרידיאנה והפכה ל"מרידיאנה פליי". הליך המיזוג, המייסד שותפות החל משנת 2007, במסגרתה כבר החזיקה מרידיאנה במניות ביחידת האמנה של אליטליה לשעבר, נפתח בנובמבר והושלם רשמית ב־28 בפברואר לאחר שהוועד המנהל של יורופלי אישר הגדלת הון. לחברה המשותפת החדשה היו מחזור מאוחד של 800 מיליון יורו 90 יעדים; 7 בין יבשות, 48 בינלאומיות, 32 מקומיות 1,500 טיסות שבועיות מבסיסים במילאנו מלפנסה, ורונה, פירנצה, קליארי, בולוניה ואולביה, 35 מטוסים הכוללים 17 מטוסי MD-82, תשעה מטוסי A320, ארבעה מטוסי A319, שני מטוסיATR 42 ו 2700 עובדים.

## צי המטוסים (2010)

חברת התעופה ישראייר חכרה פעם מהחברה מטוס איירבוס A330-200.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות תעופה איטלקיות שנסגרו
Kill at Will

**Kill at Will** הוא מיני-אלבום בו שבעה שירים של הראפר אייס קיוב. האלבום הופץ בשנת 1991, זמן קצר לאחר AmeriKKKa's Most Wanted. במהרה הגיע האלבום לסטטוס אלבום זהב במכירות, ושנה מאוחר יותר, הגיע לסטטוס פלטינה. באלבום מופיע גם רמיקס לסינגל "Endangered Species" מהאלבום הקודם של אייס קיוב. Kill at Will נחשב על ידי מעריציו של אייס קיוב בין היצירות הטובות ביותר שלו.

האלבום כולל שניים מהשירים המפורסמים של אייס קיוב, *Jackin' for Beats* ו-*Dead Homiez*. השיר Dead Homiez היה הסינגל השני בקריירת הסולו של אייס קיוב. השיר מתמודד עם האלימות, מוות, ובעיות חברתיות בשכונות הקשות והוא במהותו הקדשה לכל אלו שנרצחו בשכונות אלו. מאוחר יותר זכה השיר לתשבחות מצד ראפרים ומבקרים, והוא אחד משירי ההיפ הופ הראשונים שמתמודדים עם נושאים אלו.

## רשימת שירים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מיני-אלבומים מ-1990
פעולה ירוקה

"**פעולה ירוקה - תנועה לשינוי חברתי סביבתי**" היה ארגון התנדבותי אקו-חברתי אשר נוסד בתל אביב ב-1994. נעשו ניסיונות מספר, להקים לו סניפים גם בחיפה ובירושלים.

## היסטוריה
חדשנותו של הארגון, נבעה בין-השאר מיצירת הקשר, בין נושאים סביבתיים לנושאים חברתיים.

במרוצת השנים, היה הארגון מעורב במספר מאבקים וקמפיינים, דוגמת המאבק לעצירת כביש חוצה-ישראל (בכל שנות-קיומו), המאבק נגד הבנייה בחוף הבננה ביץ' (אביב 1999), השתתפות אקטיבית בחזית הולכי-הרגל (אביב 1999), המאבק נגד כביש 80 (אביב 1999), המאבק נגד העברת קרקעות-המדינה לידי-החקלאים (1999), תמיכה בחקיקתו של חוק המיחזור (1999–2000), המאבק נגד פרויקט "סי אנד סן" (2000) ונגד הבנייה בחופי-הים בכלל, המאבק באנטנות-הקרינה ביישוב צורן שבשרון (אוגוסט 2000, בשלהי ימי הארגון), ציון "יום ללא קניות" ו"יום כדור הארץ" ועוד.

על הפעילים המרכזיים בארגון, נמנו צ'אד לנצ'נר, רותם שפע, שגית טריסטר, רוני ערמון, ארבל גל, דניאל קלטי, מירה אסאו ועוד.

במשך מספר שנים, שכן הארגון בשכונת כרם התימנים ובתחילת שנת 2000, עבר לשכונת פלורנטין.

בתחילת שנת 2000, היה ארגון "פעולה ירוקה" שותף מרכזי, בהקמת "קואליציית הארגונים לשינוי חברתי", בה נטלו חלק גם מרכז השל, "מאבק סוציאליסטי", "אנימלס", "תנו לחיות לחיות", "תנו לעבוד בכבוד" ועוד עשרות ארגונים סביבתיים, חברתיים ועוד.

בשלהי שנת 2000, עקב כשלים חמורים בניהולו, נקלע הארגון לקשיים והתמוטט. במרוצת השנים הבאות, נעשו מספר ניסיונות כושלים להקימו מחדש. ניסיונות אלה הניבו מספר פעילויות, בעיקר בתחומי ההתנגדות למזון מהונדס גנטית, התמיכה בסחר הוגן והמאבק נגד תרבות הצריכה. כן לקחו פעיליו חלק גם בארגון "פסטיבל אקטיביזם".

## קישורים חיצוניים
* על "פעולה ירוקה" באתר אקו-ויקי

קטגוריה:ישראל: ארגונים להגנת הסביבה
גרנולוציטופניה

**גרנולוציטופניה** (**Granulocytopenia**) ידוע גם כ**גרנולופניה** (**Granulopenia**), היא לויקופניה (חוסר בתאי דם לבנים), בעיקר של נויטרופילים (תת-סוג של תאי דם לבנים), שגורמת לנויטרופניה (ירידה בכמות הנויטרופילים בדם). הפרעה זו מייצגת חוסר בקבוצה עיקרית אחת של תאי דם לבנים שנלחמים בזיהומים. בעלי הפרעה זו חשופים לזיהומים עקב דיכוי מערכת החיסון שלהם.

בגרנולוציטופניה, הריכוז של גרנולוציטים (קבוצה עיקרית של תאי דם לבנים שכוללת נויטרופילים, באזופילים ואאוזינופילים) יורד מתחת ל-500 תאים/מ"מ³ של דם, ריכוז של פחות מ-25% מהערך הנורמלי. גרנולוציטופניה היא הפרעה חמורה פחות מאגרנולוציטוזיס ויכולה לכלול מספר רב יותר של תתי-סוגים של תאי דם לבנים מאשר נויטרופניה.

## אטימולוגיה
מקור המונח הוא מהשפה היוונית: *[[גרנולוציט]]*, קבוצת תאי דם לבנים; **פניה**, חוסר.

המונחים **גרנולוצטיפניה**, **[[אגרנולוציטוזיס]]** ו**[[נויטרופניה]]** משמשים לעיתים בערבוביה. אגרנולוציטוזיס מציין הפרעה חמורה יותר מאשר גרנולוציטופניה, ונויטרופניה מציינת חוסר בנויטרופילים (תא הגרנולוציט הנפוץ ביותר) בלבד.

ליתר דיוק, גרנולוציטופניה הוא מונח המשמש באופן תקין לציון ספירת נויטרופילים אבסולוטית (ANC) של פחות מ-500 תאים למיקרוליטר, כאשר אגרנולוציטוזיס שמור למקרים עם
ספירת נויטרופילים אבסולוטית (ANC) של פחות מ-100 תאים למיקרוליטר.

המונחים הבאים יכולים לשמש בהתייחסות פרטנית לסוג הגרנולוציט:
* חסר בנויטרופילים: נויטרופניה (נפוץ ביותר)
* חסר באאוזינופילים: אאוזינופניה (לא נפוץ)
* חסר בבאזופילים: באזופניה (נדיר ביותר)

## אבחון
אבחון גרנולוציטופניה מתבצע לאחר ספירת דם כוללת (CBC), שהיא בדיקת דם שגרתית. התוצאה לערך ספירת נויטרופילים אבסולוטית (ANC) יהיה פחות מ-500 תאים/מ"מ³ של דם. סוגי תאי דם אחרים יהיו בדרך כלל בגדר הנורמה.

על מנת לאבחן גרנולוציטופניה באופן רשמי, יש לשלול מצבים פתולוגיים אחרים בעלי תסמינים דומים, כגון אנמיה אפלסטית, המוגלובינוריה לילית פראוקסימלית (PNH) (סוג של אנמיה המוליטית כרונית שבה עקב חוסר בחלבונים המגינים על תאי דם אדומים יש הרס של תאי הדם האדומים), תסמונת מיאלודיספלסטית (MDS), ולוקמיה על שלל סוגיה. לשם כך יש לבצע בדיקת מח עצם, שמראה כמויות וסוגי תאים תקינים, עם פרומילוציטים (אחד השלבים המוקדמים בהתפתחות גרנולוציטים) לא מפותחים. אותם פרומילוציטים לא מפותחים, היו אמורים להבשיל לגרנולוציטים החסרים.

## טיפול
בחולים ללא סימני זיהום, הטיפול הכולל מעקב קפדני ביחד עם ספירות דם סדרתיות, טיפול בגורם הפוגע, והסבר על משמעות הופעת חום אצל חולה זה.

עירוי של גרנולוציטים יכול להיות פתרון לבעיה. הבעיה היא שאורך החיים של גרנולוציטים בזרם הדם היא ~10 שעות (ועד ארבעה ימים בטחול וברקמות אחרות), מה שנותן השפעה קצרת טווח ביותר. בנוסף, יש סיבוכים רבים בפרוצדורה שכזו.

## ראו גם
* אגרנולוציטוזיס
* גרנולוציטים
* נויטרופילים

קטגוריה:מחלות דם והפרעות במנגנון החיסון
יונס

**יונס** הוא גרסה לועזית לשם העברי יונה.

קטגוריה:שמות משפחה גרמניים
קטגוריה:שמות משפחה ערביים
קטגוריה:שמות פרטיים לגברים
המלך דוד (סרט)

**המלך דוד** (אנגלית: King David) הוא דרמה היסטורית המגוללת את סיפורו של דוד שמלך בחברון ובירושלים בסביבות שנת 1000 לפסה"נ. הסרט בכיכובו של ריצ'רד גיר צולם בסאסי במטרה ובקיקרו שבאיטליה ויצא לאקרנים בשנת 1985.

## קונפליקטים מקראיים
* סמוך לקרב נגד גָּלְיָת הפלשתי בוחר לו דוד הצעיר חמישה חלוקי נחל לשימוש עתידי ("וַיִּבְחַר-לוֹ חֲמִשָּׁה חַלֻּקֵי-אֲבָנִים מִן-הַנַּחַל וַיָּשֶׂם אֹתָם בִּכְלִי הָרֹעִים אֲשֶׁר-לוֹ וּבַיַּלְקוּט--וְקַלְעוֹ בְיָדוֹ וַיִּגַּשׁ, אֶל-הַפְּלִשְׁתִּי" - שמואל א', יז: 40). בסרט בוחר לו דוד אבנים במהלך הקרב עצמו;
* על פי המקרא לפני הקרב מול גוליית, מברר דוד מה יהיה שכרו של האדם שיביס את גוליית, וכן הוא נפגש עם שאול המציע לו את נשקו האישי. בסרט דוד הצעיר פשוט יורד להילחם בפלשתי (שמואל א', יז: 25-39);
* לפני הקרב המפורסם בגלבוע, מקריב שאול המלך את הקורבן במקומו של נתן הנביא שגער בו על כך וניבא לו שימות בקרב. על פי המקרא אירוע זה התרחש בקרב אחר נגד הפלשתים, מוקדם יותר, ובוצע בידי שאול רק בשל חוסר הזמן והעובדה שהנביא שמואל (ולא נתן) בושש להגיע.
* שבע שנות שלטונו של דוד בחברון על שבט יהודה ומאבקו בצאצאי שאול אינם מוזכרים כלל בסרט (שמואל ב', ב-ד);
* בבואה לפני דוד, מספרת בת שבע כי בעלה, אוריה החתי מכה אותה לעיתים תכופות. במקרא אין כל אזכור לעניין זה;
* גם בסרט וגם על פי התנ"ך מספר דוד לעבדיו על הרעיון לבנות מקדש לה': "אָנֹכִי יוֹשֵׁב בְּבֵית אֲרָזִים וַאֲרוֹן, הָאֱלֹהִים, יֹשֵׁב בְּתוֹךְ הַיְרִיעָה" (שמואל ב', ז: 2) - אולם ניתן לראות בסרט כי ביתו של דוד עשוי אבן ולא עצי ארזים.
* בסרט נרצח אמנון, בכורו של דוד, על ידי אבשלום מיד לאחר שהראשון אנס את תמר - היה זה במהלך חגיגת חתונתם של דוד ובת שבע. על פי המקרא הרצח בוצע רק כשנתיים לאחר מכן וע"י עבדיו של אבשלום במהלך חג הגז (שמואל א', יג: 23-29);
* על פי המקרא, במהלך מרד אבשלום, נאלץ דוד לנוס מהארמון בירושלים ולנדוד בארץ בסיוע תומכיו הנאמנים - בסרט יושב לו דוד בארמונו ומחכה לבשורות אודות הקרב שהוביל למותו של אבשלום. עם היוודע דבר מותו של אבשלום הורס דוד את דגם בית המקדש שבנה - עובדה זו לא מוזכרת במקרא.
* בסרט נס אבשלום מפני יואב בן צרויה כשהוא רוכב על סוס. על פי המקרא היה זה למעשה פרד: "וְאַבְשָׁלוֹם רֹכֵב עַל הַפֶּרֶד וַיָּבֹא הַפֶּרֶד תַּחַת שׂוֹבֶךְ הָאֵלָה הַגְּדוֹלָה וַיֶּחֱזַק רֹאשׁוֹ בָאֵלָה וַיֻּתַּן בֵּין הַשָּׁמַיִם וּבֵין הָאָרֶץ וְהַפֶּרֶד אֲשֶׁר תַּחְתָּיו עָבָר"

## קונפליקטים היסטוריים
* הסימן היהודי הידוע "מגן דוד" מופיע בסרט בשימושם הממלכתי של המלכים שאול ודוד כאשר למעשה השימוש בו כסמל יהודי החל רק בימי הביניים;
* חרבו של שאול, הנראית לא אחת מקרוב, מעוצבת כפי שהיה נהוג בתקופת האימפריה הרומית ולא כפי שהיה מקבל במזרח התיכון במאה ה-10 לפנה"ס;

## שחקנים

## קישורים חיצוניים

*ד"ר אלי אשד סוקר את הסרט "המלך דוד " של גיר במסגרת סדרת מאמרים שלו על הסרטים על שאול ודוד לאורך השנים. כאן "דוד המלך מנערותו ועד זקנתו" -בלוג המולטי יקום של אלי אשד

קטגוריה:סרטי 1985
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים בריטיים
קטגוריה:סרטי תנ"ך
קטגוריה:דוד בתרבות
קטגוריה:סרטי דרמה היסטורית אמריקאיים
כוח: 48 החוקים

**48 חוקי הכוח** (באנגלית: **The 48 Laws of Power**) הוא ספרם של רוברט גרין ויוסט אלפרס מסוגת העזרה העצמית שיצא לאור בשנת 1998. בספר מובאים חוקים שאמורים ללמד את הקוראים כיצד לצבור כוח, לשמר אותו ולהתגונן מפני מי שמאמללים את חייהם.
גרין ניזון מכמה מהוגי הדעות הפוליטיים המשפיעים ביותר בעולם, כגון ניקולו מקיאוולי, סון דזה וקרל פון קלאוזביץ, ומבודד מהגותם את הנקודות החשובות ביותר הקשורות לכוח.

הספר פופולרי מאוד בקרב אסירים אמריקאים גם למעלה מעשור לאחר פרסומו.

## החוקים

# לעולם אל תראו עליונות על הממונים עליכם.
# לעולם אל תבטחו בחברים יתר על המידה, למדו כיצד לנצל אויבים ולהפוך אותם לחבר.
# הסתירו את כוונותיכם.
# אמרו תמיד פחות מהדרוש.
# כל-כך הרבה תלוי במוניטין שלכם - שימרו עליהם על כל צעד ושעל.
# משכו תשומת לב, בכל מחיר.
# תנו לאחרים לעשות את העבודה בשבילכם, אבל תמיד קחו לעצמכם את הקרדיט.
# עשו הכול כדי שאחרים יבואו אליכם - השתמשו בפיתיון אם הדבר הכרחי.
# נצחו באמצעות מעשים, ולעולם לא בוויכוחים. 
# אל תתחברו לאומללים ולחסרי מזל.
# למדו ליצור תלות של אנשים בכם.
# השתמשו בכנות ונדיבות לב בסלקטיביות כדי לפרוק את נשקו של היריב.
# כשאתם מבקשים עזרה, פנו לאינטרס האישי של אנשים, ולעולם לא לרחמיהם או להכרת התודה שלהם.
# העמידו פני חברים, פעלו כמרגלים.
# כתשו את אויבכם עד דק.
# היעדרותכם תגביר את הכבוד וההערכה כלפיכם.
# החזיקו אנשים במתח: טפחו אווירה שבה אתם לא-צפויים.
# אל תבנו מבצרים כדי להגן על עצמכם - הבידוד מסוכן.
# דעו עם מי יש לכם עסק - אל תפגעו באנשים הלא-נכונים.
# אל תתחייבו לאיש.
# שחקו את הטיפש. כדי להתגבר על טיפש עליכם להיראות יותר טיפשים ממנו.
# השתמשו בטקטיקת הכניעה: הפכו חולשה לכוח.
# רכזו את כוחותיכם.
# שחקו את תפקיד איש החצר המושלם.
# עצבו את עצמכם מחדש.
# שמרו על ניקיון ידיכם.
# שחקו בצורך של אנשים להאמין כדי שילכו אחריכם ויסגדו לכם.
# היו נחושים כשאתם מתחילים לפעול.
# תתכננו הכול, עד הפרט האחרון.
# עשו רושם שאתם מגיעים להישגים בלי להתאמץ.
# שלטו באפשרויות: הביאו את האחרים לשחק בקלפים שאתם מחלקים.
# שחקו בפנטזיות של אנשים.
# חשפו את החולשה שבכל אדם. 
# היו מלכותיים בדרככם האישית: התנהגו כמו מלכים כדי שיתייחסו אליכם כמו למלכים.
# למדו את אמנות תכנון הזמן.
# התייחסו בבוז לדברים שאינכם יכולים להשיג: התעלמות מהם היא הנקמה הטובה ביותר.
# הציגו מחזה מחייב.
# חשבו מה שתרצו, אבל התנהגו כמו כולם.
# עוררו סערה כדי להצליח בדיג.
# התייחסו בבוז ל"ארוחות חינם".
# אל תיכנסו לנעליהם של אנשים גדולים.
# הכו ברועה, והעדר יתפזר לכל עבר.
# עבדו על לבם ומוחם של אנשים.
# הרגיעו והרגיזו בעזרת אפקט המראה.
# הטיפו לצורך בשינוי, אך לעולם אל תשנו יותר מדי בבת-אחת.
# לעולם אל תיראו מושלמים מדי.
# אל תחרגו מעבר לקו הגמר שאליו שאפתם; עליכם ללמוד מתי לעצור לאחר ניצחונכם.
# עליכם להיות חסרי צורה.

## מקורות והשראה
גרין משתמש באנקדוטות, בציטוטים ובסימוכין מדמויות היסטוריות ואומני תככים כגון בלטסר גרסיאן, טקיטוס, פלוטרכוס, מישל דה מונטן, הרודוטוס, איזופוס, לואי הארבעה עשר, מלך צרפת, שארל-מוריס דה טליראן, אוטו פון ביסמרק, קתרינה הגדולה, מאו דזה-דונג, היילה סלאסי על מנת להמחיש את השימוש של החוקים בעולם האמיתי. גרין גם משתמש לעיתים קרובות בהשקפה לא-מוסרית, ומשאיר את הקוראים לשקול את ההשלכות המוסריות של החוקים.

## קישורים חיצוניים
* כוח: 48 החוקים  גרסה מקוונת מקוצרת של הספר וריאיון עם המחבר (אנגלית).
* כוח, פיתוי ומלחמה: בלוג של רוברט גרין.
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי עיון
קטגוריה:ספרי 1998