יחסי גיאנה–ונצואלה

**יחסי גיאנה–ונצואלה** הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה השיתופית של גיאנה והרפובליקה הבוליברית של ונצואלה. על היחסים בין שתי המדינות השכנות מעיב בעיקר הסכסוך על גיאנה אסקיבה (מסומן בירוק בהיר במפה), חבל ארץ שנשלט בידי גיאנה אך נתבע על ידי ונצואלה.

## סכסוך גבול

[ממוזער|[גיאנה אסקיבה (בפסים כתומים) בין ונצואלה במזרח וגיאנה במערב]]
[ממוזער|הגבול הסופי בין [ונצואלה לגיאנה הבריטית (באדום) שנקבע בבוררות ב-1899]]
לגיאנה ולוונצואלה היסטוריה ארוכה של ויכוחים סביב הגבול שלהן. כבר ב-1840 טענה ונצואלה העצמאית לבעלות על כל שטחה של הקולוניה הבריטית גיאנה שמעבר לנהר אסקיבו, כ-62% משטחה של המושבה.

בשנת 1897 הועבר הנושא לבוררות בינלאומית. גיאנה טוענת שהגבול בין המדינות הובהר בפסק הדין של הוועדה משנת 1899, בעוד ונצואלה כינתה אותו "מזימה אנגלו-רוסית". ב-1962 הכריזה ונצואלה כי לא תציית עוד להחלטת הבוררות, שמסרה לגיאנה שטח עשיר במינרלים באגן אורינוקו. האזור השנוי במחלוקת, שמכיל גם מרבצי זהב, נחושת ויהלומים, נקרא על ידי ונצואלה גיאנה אסקיבה.

ב-1966 קיבלה גיאנה עצמאות מהממלכה המאוחדת, ובאותה שנה הוקמה ועדת גבול ב-1966 עם נציגים מגיאנה, ונצואלה ובריטניה. הוועדה לא הצליחה להגיע להסכמה. ונצואלה כבשה את האי אנקוקו. ב-1967 ונצואלה הטילה וטו על בקשתה של גיאנה להיות חברה בארגון מדינות אמריקה (OAS). ב-1969 תמכה ונצואלה במרד של הבדלנים הרופונים באזור המחלוקת.

ב-1970 הסכימה ונצואלה, תחת לחץ דיפלומטי אינטנסיבי, להקפאה של המחלוקת ל-12 שנים בפרוטוקול פורט אוף ספיין, אך ב-1981 סירבה לחדש את הפרוטוקול. עם זאת, ב-1990 תמכה ונצואלה בבקשתה של גיאנה להצטרף ל-OAS בעקבות חילופי שלטון בשתי המדינות, והיחסים ביניהן השתפרו.

בשנת 1999 התלקחה המתיחות בין המדינות פעם נוספת כאשר כוחות ונצואלה התאספו ליד הגבול, מה שהוביל להפגנות אנטי-ונצואלניות נסערות בבירה ג'ורג'טאון. ב-2007 טענה גיאנה שכוחות ונצואלה השמידו מכרה זהב גיאני ליד הגבול.

בשנת 2013 תפס חיל הים של ונצואלה ספינת חיפוש נפט הפועלת במים שנויים במחלוקת הנטענים כאזור כלכלי בלעדי על ידי שתי המדינות. חברת אקסון מוביל ושותפיה המסחריים גילו 46 שדות נפט בגיאנה מאז 2015. בשנת 2023 לבדה נמצאו ארבעה שדות נפט מול חופי גיאנה, האחרון שבהם באוקטובר, כולם באזור אסקיבו השנוי במחלוקת.

הסכסוך הועבר לבית הדין הבין-לאומי לצדק (ICJ) בשנת 2018. ונצואלה לא השתתפה בדיון, בטענה שלבית הדין אין סמכות שיפוט. בספטמבר 2020 הודיעה ארצות הברית כי תצטרף לגיאנה לסיורים ימיים באזור.

ב-21 בינואר 2021 נעצרו 12 דייגים על ידי כוחות צי ונצואלה שפעלו בנהר ואיני, שנקבע בבוררות לשטח גיאנה. הם שוחררו ממעצר ב-3 בפברואר.

בספטמבר 2022 פרסם נשיא ונצואלה ניקולאס מדורו תמונה של מפל קאיטור, אחד המפלים הגדולים בעולם, יחד עם מפה המציגה את גיאנה אסקיבו בוונצואלה. משתמשים גיאנים רבים דרשו מפייסבוק וטוויטר להסיר את "הפרסומים הבלתי חוקיים והתוקפניים".

בספטמבר 2023 אישרה האספה הלאומית של ונצואלה משאל עם להחלטה על הזכויות על אזור אסקיבו, שנקבע ל-3 בדצמבר 2023.

באוקטובר 2023 דווח כי צבא ונצואלה בונה מסלול טיסה סמוך לגבול עם גיאנה אסקיבה "כדי לפתח" את האזור. נשיא גיאנה, ערפאן עלי, אמר כי המדינה לא תוותר על "אינץ'" מהאזור.

בנובמבר 2023 העביר ראש ממשלת גיאנה מארק אנתוני פיליפס את הנושא לטיפול ארגון מדינות אמריקה והאשים את ונצואלה בהתאספות צבאית סמוך לגבול. מזכ"ל הארגון לואיס אלמגרו, הקהילייה הקריבית וארצות הברית הביעו את תמיכתם בגיאנה. בנוסף ביקשה גיאנה מבית הדין הבין-לאומי צו מניעה "דחוף" לביטול משאל העם בוונצואלה. ב-14 בנובמבר הסכים בית המשפט לדון בנושא, אך לא נקבע לכך מועד.

## סחר
בשנת 2019 ייצאה ונצואלה לגיאנה סחורה בשווי של 8.96 מיליון דולר אמריקאי, אשר כללה בעיקר נפט מזוקק, וייבאה ממנה סחורות בשווי 73.9 מיליון דולר, בעיקר אורז.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ