open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
סלע גיליס

**סלע גיליס** (באנגלית: **Gillies Rock**) הוא הר סלעי בולט מבודד ברכס נפטון, בהרי פנסקולה בארץ המלכה אליזבת שבאנטארקטיקה.

הסלע ממוקם 11 קילומטרים מצפון להר דסינגר.

גובהו של ההר - 1,185 מטרים מעל פני הים.

## היסטוריה
### גילוי ומיפוי ההר

רכס נפטון (בו ממוקם סלע גיליס) התגלה וצולם מהאוויר ב-13 בינואר 1956, בטיסה חוצת-אנטארקטיקה של צי ארצות הברית, שיצאה מתחנת מצר מקמורדו לים ודל וחזרה למצר.

הרי פנסקולה כולם (ובהם אזור הסלע) מופו על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית בשנת 1964, באמצעות סקרים על הקרקע, ותצלומי אוויר על ידי צי ארצות הברית בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1956–1966.

### מקור השם

שמו של ההר ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.

ההר נקרא בשם זה, על שמה של בטי גיליס (Betty Gillies), מפעילת רדיו (ham radio) בסן דייגו, במדינת קליפורניה שבארצות הברית, אשר במשך מספר עונות מחקר (קיצים אנטארקטיים) בין השנים 1960- 1970 ארגנה גישור משדר-מקלט - וטלפוניה (phone patch) לחברי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, אשר סקרו את הרי תיאל, הרי פנסקולה ובמקומות אחרים באנטארקטיקה.

## ראו גם
* רכס מדי

## קישורים חיצוניים
* סלע גיליס באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* סלע גיליס באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* סלע גיליס באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* תצלום לוויין של אזור סלע גליס
* מחשבון מרחקים - המרחק מסלע גיליס לאתרים סמוכים

## הערות שוליים

גיליס
גיליס
רכס נפטון

**רכס נפטון** (באנגלית: **Neptune Range**) הוא רכס הרים בחלק המרכזי של הרי פנסקולה בארץ המלכה אליזבת שבאנטארקטיקה.

אורכו של הרכס 112 קילומטרים.

רכס נפטון ממוקם מערבית - דרום-מערבית מרכס פורסטל.

ברכס נפטון מצויות גבעות ויליאמס, גבעות שמידט, מישור אירוקווי, ומדרון וושינגטון.

שיא גובהו של רכס נפטון (בהר הוקס) הוא 1,975 מטרים מעל פני הים; ההר השני בגובהו ברכס הוא פסגת גמבקורטה, שגובהה 1840 מטרים מעל פני הים.
גובהו הממוצע של הרכס 1,385 מטרים מעל פני הים.

## היסטוריה
### גילוי ומיפוי הרכס

רכס נפטון התגלה וצולם מהאוויר ב-13 בינואר 1956, בטיסה חוצת-אנטארקטיקה של צי ארצות הברית, שיצאה מתחנת מצר מקמורדו לים ודל וחזרה למצר.

הרי פנסקולה כולם מופו על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית בשנת 1967 ובשנת 1968, באמצעות סקרים על הקרקע, ותצלומי אוויר שצולמו בשנת 1964.

### מקור השם

שמו של הרכס ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.

הרכס נקרא על שם מטוס ה-P-2 Neptune של צי ארצות הברית בו בוצעה טיסת הצילום.

## אתרי הרכס

## לקריאה נוספת

• Storey, Bryan & Macdonald, David & Dalziel, Ian & Isbell, John & Millar, Ian. (1996), **[https://www.researchgate.net/publication/235921919_Early_Paleozoic_sedimentation_magmatism_and_deformation_in_the_Pensacola_Mountains_Antarctica_The_significance_of_the_Ross_orogeny Early Paleozoic sedimentation, magmatism, and deformation in the Pensacola Mountains, Antarctica: The significance of the Ross orogeny]**, Geological Society of America Bulletin. 108. 685-707. https://doi.org/10.1130/0016-7606(1996)1082.3.CO;2.

• Curtis, M.L.; Storey, B.C., (2003), **[http://nora.nerc.ac.uk/id/eprint/12736/ Early Palaeozoic near-surface deformation in the Neptune Range, Antarctica: implications for the Ross and Gondwanian orogenies]**,  Journal of the Geological Society, 160 (4). 629-642. https://doi.org/10.1144/0016-764902-102

• Gunter Faure, Teresa M. Mensing, **[https://books.google.co.il/books?id=5Xk482GKlQsC&pg=PA235&lpg=PA235&dq=%22Neptune+Range%22&source=bl&ots=PFkjpXwl0A&sig=ACfU3U3lRxyyRDZKziiRblEM8jXMaqFUkw&hl=en&sa=X&ved=2ahUKEwjEg7avpZnsAhXRRhUIHb-RAD84UBDoATAJegQICBAC#v=onepage&q=%22Neptune%20Range%22&f=false The Transantarctic Mountains: Rocks, Ice, Meteorites and Water]**, PP 235 - 266

## קישורים חיצוניים

* רכס נפטון באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* רכס נפטון באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* מפת אזור רכס נפטון
* תצלום לוויין של אזור רכס נפטון
* רכס נפטון באתר peakbagger
* רכס נפטון באתר mindat
* מפה גאולוגית של רכס נפטון
* מזג אוויר נוכחי מעודכן ברכס נפטון
** תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור רכס נפטון
** סטטיסטיקות מזג אוויר ונתוני מזג אוויר היסטוריים עבור רכס נפטון

## הערות שוליים

נפטון
נפטון
נפטון
Public

**Public** היא רשת חנויות קמעונאיות יוונית למוצרי טכנולוגיה, בידור, תקשורת וציוד משרדי שנוסדה בשנת 2005. הרשת שייכת לקבוצת החברות P. Germanou (Olympia Development). יש לה חנויות ביוון ובקפריסין ומשתפת פעולה עם ספקיות טלפונים ניידים וחברות אלקטרוניקה להפצה בלעדית של מוצריה. בנוסף, Public מציעה שירות של קניית כרטיסים לתיאטרון, קונצרטים ומופעים בינלאומיים אחרים בטלפון או דרך רשת הסניפים.

## היסטוריה
Retail World SA החלה לפעול בשוק היווני בנובמבר 2005, והקימה את החנות Public הראשונה שלה במרכז הקניות Mediterranean Cosmos בסלוניקי. החנות השנייה של הרשת נפתחה בדצמבר 2006 בוולוס, ואילו השלישית נפתחה בספטמבר 2007 בקפריסין. בדצמבר 2007, הרביעי בסך הכל נפתח בכיכר סינטגמה, בארמון פאלי. מטה החברה, אליו עבר בספטמבר 2013, ממוקם בקיפיסיה .

## חנויות
ממוזער|המפה עם חנויות Public. החנויות הקיימות בשחור ואלו שאמורות להיפתח באדום.
לרשת Public חמישים ושלוש חנויות ביוון ובקפריסין.

באטיקה יש להם 16 חנויות. החנות הראשונה נפתחה בשנת 2007 בכיכר סינטגמה. בשנת 2010 נפתחו חנויות חדשות בגליפאדה ובקניון אתונה. הרשת פתחה חנות בקניון המטרו באתונה וב־2013 בגולדן הול. כמו כן, בחלנדרי, אגיה פראסקבי, ניאה סמירני, ניאה אריתריאה, פריסטרי, זוגרוגרו, אגאלאו, פליאו פסיכו, קורידאלוס ופיראוס.

בשנת 2014 החברה פתחה עוד סניף של החנות חנות בקליתאה. בשנת 2017 נפתחו שתי חנויות חדשות, אחת בקולונאקי ואחת בשדה התעופה הבינלאומי של אתונה.

בשנת 2007 נפתחה החנות של רשת Public הראשונה בניקוסיה שבקפריסין, בשנת 2009 בלימסול, בשנת 2013 בפאפוס (בתוך קניון kings avenue mall) ובשנת 2016 בלרנקה. בשנת 2018 נפתחו שתי חנויות נוספות בפראלימני ובניקוסיה בקניון ניקוסיה.

נכון לינואר 2018, לרשת "Public" ישנן 33 חנויות, הנמצאות בערים: סלוניקי (2 חנויות), יואנינה, וולוס, קסטוריה, רודוס, קסנטי, קומוטיני, קוזאני, קורינתוס, ארגוס, קלמטה, לריסה, למיה, פטרה, חאניה, הרקליון, קטריני, אורסטיאדה, כלקידה, אלכסנדרופולי, דרמה, פירגוס, טריקאלה, סרס, קורפו ומיטילנה.

בשנת 2016 החברה פתחה חנות ברתימנו.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:יוון: כלכלה
קטגוריה:קפריסין: כלכלה
תל ראש

**תל ראש**, המכונה בערבית **ח'רבת תל א-רווישה** הוא אתר ארכאולוגי הנמצא בגליל העליון שבצפון ישראל. סקרים באתר הראו שהוא היה מיושב כמעט בכל תקופה ארכאולוגית והיסטורית מתקופת הברונזה הקדומה ועד לתקופה העות'מאנית, במשך כ-5,000 שנה. בתקופת הברזל ב' המקבילה לממלכת ישראל ופניקיה, היה האתר מרכז אזורי. האתר זוהה עם "בית שמש", המוזכרת בתנ"ך כיישוב בנחלת שבט נפתלי (אין להתבלבל עם בית שמש ביהודה). במקום נערכה חפירה ומחקר חדש הציע לזהות את האתר עם יישוב אחר המכונה בטקסטים המקראיים "רחוב", שבנחלת שבט אשר. חוקרים גם זיהו את האתר עם יישוב בשם "**רויס**" המוזכר בטקסטים צלבניים. כיום האתר ממוקם דרומית לגבול לבנון-ישראל ומצפון למושב אלקוש.

## האתר
האתר הוא תל ששטחו 25 דונם הממוקם על ראש גבעה. החפירה העלתה כי בתקופות מסוימות, היישוב באתר התרחב מעבר לתל למדרונותיו. האתר ממוקם בין הגליל המערבי, המאופיין בגבעות מתונות המשופעות לכיוון חוף הים התיכון במזרח, ורכס הר מירון ממזרח. האזורים ממערב מתאימים לחקלאות. מקור מים זמין נמצא בעין אלקוש, כ-500 מטר דרומית לאתר. מתחת לאתר נמצא תוואי דרך עתיק המחבר את העיר עכו עם טבנין. מאפיינים אלה אפשרו לאתר להיות יישוב מרכזי לאורך ההיסטוריה.

## מחקר
האתר נחקר בסוף המאה ה-19 על ידי החוקרים האירופאים ויקטור גרן ועל ידי קלוד קונדר והוריישו קיצ'נר מהקרן לחקר ארץ ישראל. מאחר שלאתר לא הייתה גישה מסודרת עד שנות ה-40, התעלמו ממנו החוקרים עד שרות עמירן ויוחנן אהרוני סקרו את האתר בין 1948 ל-1953, הודות לדרכים חדשות שנסללו. ההערכה לפני הייתה כי האזור היה מיושב בדלילות בגלל השטח הקשה ובגלל ההיעדר במקורות היסטוריים קדומים, אך הסקרים של עמירם ואהרוני חשפו את ההתיישבות הארוכה באתר ואת הפוטנציאל הארכאולוגי שלו. חפירה באתר תוכננה על ידי עמירם בשנת 1952 אך מעולם לא נערכה. האתר נחפר בשנת 2017 ובשנת 2018 על ידי מכללת כנרת בשיתוף האוניברסיטה הפתוחה בישראל. נפתחו ארבעה שטחים, שניים בראש התל ושניים במורדותיו. החפירה הניבה מכלולי חרס מתקופות רבות ושונות, שרידי אדריכלות, כלים חקלאיים ועוד.

ד"ר חיה כץ, שעמדה בראש החפירה, ויגאל לוין, כתבו במאמר שפורסם ב-2020 כי תל ראש הוא המועמד הסביר ביותר ל"רחוב", המוזכרת ב, בין עברון, חמון וקנה, שבנחת שבט אשר.

## ראו גם
* תל קדש

## לקריאה נוספת
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אתרים ארכאולוגיים בארץ ישראל
יחסי אורוגוואי – דרום אפריקה

**יחסי אורוגוואי–דרום אפריקה** הם יחסי החוץ בין אורוגוואי לרפובליקה של דרום אפריקה.

## סקירה כללית
סחר בין שתי המדינות הוא חשוב מאוד, כאשר אורוגוואי מוכרת סחורות ומוצרים תעשייתיים. יש לשכת מסחר אורוגוואי-אפריקאית, המכסה סחר בין אורוגוואי למדינות אפריקה שונות. שתי המדינות חברות מלאות בקבוצת קיירנס וב-G77.

## נציגויות דיפלומטיות
* דרום אפריקה מחזיקה באורוגוואי שגרירות במונטווידאו.
* אורוגוואי מחזיקה בדרום אפריקה שגרירות בפרטוריה וקונסוליה בדרבן.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
רציף ואלונגו

**רציף ואלונגו** (בפורטוגזית: **Cais do Valongo**) הוא רציף ישן הממוקם באזור הנמל של ריו דה ז'ניירו, בין הרחובות Coelho e Castro ו-Sacadura Cabral.

הרציף נבנה בשנת 1811 והיה מקום הנחיתה והמסחר של עבדים אפריקאים עד שנת 1831, הודות למצור על אפריקה שאסר את סחר העבדים בברזיל, אם כי נמשך עד 1888 באופן חשאי. במהלך עשרים שנות פעילותו, נחתו ברציף בין 500 אלף למיליון עבדים.

בשנת 1843 שופץ הרציף לנחיתה של הנסיכה תרזה כריסטינה, שהייתה אמורה להינשא לפדרו השני, קיסר ברזיל. הרציף נקרא אז Cais da Imperatriz (רציף הקיסרית).

בין השנים 1850 עד 1920 נכבש האזור סביב המזח הישן על ידי עבדים שחורים ממספר מדינות. המלחין הייטור דוס פרזרס כינה את האזור "Pequena África" (אפריקה הקטנה).

## היסטוריה
עד אמצע שנות ה-70 של המאה ה-18 ירדו עבדים באזור פראיה דו פייקס (כיום נקראת פראסה 15), ונסחרו ברואה דירייטה (כיום Rua 1º de Março) שבמרכז ריו דה ז'ניירו. בשנת 1774 הוחלט להעביר את סחר העבדים לאזור הרציף, ביוזמתו של המרקיז השני של לברדיו, דום לואיס דה אלמיידה פורטוגל סוארס דה אלארקו ד'אה א-מלו סילבה מסקרנאס, המשנה למלך ברזיל, שהוטרד מהעבדים היורדים מהנמל ונכנסים לעיר דרך הרחובות הראשיים, שלדבריו, "לא רק שנגועים באינספור מחלות, אלא גם עירומים".

השוק הועבר לאזור לפני שהרציף נבנה, והחלופה הייתה להוריד את העבדים ולשלוח אותם מיד בסירה לואלונגו, ממנה הם יגיעו ישירות לחוף הים. בשנת 1779 עבר שוק העבדים לאזור ואלונגו, שם הגיע לשיאו בשנת 1808 עם בוא משפחת המלוכה הפורטוגזית, ובשנת 1831, כאשר סחר העבדים בברזיל נאסר, והחל להיעשות בחשאי.

משנת 1808 התנועה כמעט והכפילה עצמה בעקבות צמיחתה של העיר לאחר העברת בית המשפט הפורטוגזי לברזיל, וגדילתה מ-15 אלף ל-30 אלף תושבים. עם זאת, רק בשנת 1811 נבנה הרציף, והעגינה נעשתה ישירות על ואלונגו. בין השנים 1811–1831, ירדו ברציף בין 500 אלף למיליון עבדים. בסוף שנות ה-20 של המאה ה-18 הגיע סחר העבדים בברזיל לשיאו. ריו דה ז'ניירו הייתה אז תחנת סחר עבדים מסחרית חשובה, והרציף היה שער הכניסה הראשי לעבדים שהגיעו מאנגולה, מזרח ומרכז אפריקה המערבית.

בשנת 1831 נאסר סחר העבדים הטרנס-אטלנטי, ובלחץ מצד אנגליה רציף ואלונגו נסגר. עם זאת, הסוחרים המשיכו לעגון בנמלים חשאיים.

בשנת 1843 שופץ הרציף ונבנה מעגן חדש שנועד לקבל את הנסיכה תרזה כריסטינה, אשתו לעתיד של פדרו השני, קיסר ברזיל. שמו של הרציף שונה ל-'Cais da Imperatriz' (רציף הקיסרית). בשנת 1911, במהלך הרפורמה העירונית שביצע ראש העיר פריירה פאסוס, נסגר הרציף שוב.

### אתר מורשת עולמית
בשנת 2011, במהלך החפירות שבוצעו במסגרת עבודות השיקום באזור נמל ריו דה ז'ניירו, התגלו הרציפים ואלונגו ואימפרטריז, זה על גבי זה, ויחד איתם מספר רב של קמעות וחפצי פולחן מהרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, אנגולה ומוזמביק. המכון הלאומי למורשת היסטורית ואמנותית והעיר ריו דה ז'ניירו רשמו את האתר הארכאולוגי של הרציף לאתרי המורשת העולמית של אונסק"ו. הרציף הוגדר רשמית כאתר מורשת עולמית בשנת 2017.

## קישורים חיצוניים

* Circuito histórico e arqueológico da celebração da herança africana - Cais do Valongo e da Imperatriz
* האתר הארכאולוגי רציף ואלונגו (UNESCO) באתר google arts and culture

## הערות שוליים

קטגוריה:ברזיל: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:ברזיל: עבדות
ואלונגו
מה שאליס שכחה

**מה שאליס שכחה** הוא רומן מאת הסופרת האוסטרלית ליאן מוריארטי, המגולל את סיפורה של אם לשלושה ילדים, שבשל מכה בראש אינה זוכרת את עשר השנים האחרונות בחייה. הספר הוא הרומן השלישי של מוריארטי (מחברת הרומן רב המכר 'שקרים קטנים גדולים' שעובד לסדרת טלוויזיה מצליחה). הספר יצא באוסטרליה בשנת 2009, ובישראל בשנת 2017.

## תקציר העלילה
אליס בת 39 אם לשלושה ילדים בתהליכי גירושין נופלת בחדר כושר במהלך אימון וסופגת מכה בראש. כשהיא מתעוררת היא מגלה כי נמחקו מזכרונה עשר השנים האחרונות של חייה והיא חושבת כעת שהיא צעירה בת 29 נשואה באושר ומצפה לילדה הראשון. אליס מנסה להשתלב בחייה 'החדשים' היא מכירה שוב את ילדיה את חברותיה החדשות ומנסה לגלות את כל מה שהתחדש בעולמה בעשור האחרון. אליס מתוודעת שבעשור האחרון היא הפכה לשונה בתכלית מאליס הישנה והיא ממאנת להתאים את עצמה לאורח החיים של אליס החדשה.

בדרך המוזרה הזאת לומדת אליס רבות על עצמה, על מי שהיא הייתה פעם, על מי שהיא היום ועל הבחירות שעשתה לאורך החיים, התהליך משנה אותה וגורם לה לתובנות חדשות על החיים גם כאשר זכרונותה מהעשור האחרון מתחילים לשוב אל תודעתה.

## עיבוד קולנעי
בשנת 2014 דווח כי חברת סרטי טריסטאר רכשה את הזכויות לעיבוד קולנעי לרומן, בשנת 2017 דווח כי הבמאי דוד פרנקל עתיד לביים את הסרט.

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי 2009
מפרץ ויליאם סקורסבי

**מפרץ ויליאם סקורסבי** (באנגלית: **William Scoresby Bay**) הוא מפרץ בחוף המערבי של ארכיפלג ויליאם סקורסבי באדמת מק. רוברטסון ובארץ קמפ שבאנטארקטיקה.

אורכו של המפרץ (עומק כניסתו אל תוך החוף) 8 קילומטרים; ורוחבו (רוחב פתחו) של המפרץ 5.6 קילומטרים.

חופי המפרץ הם מצוקי סלע תלולים, וגבעות נטולות שלג, שגובהן מגיע ל-210 מטרים מעל פני הים.

בפתחו של המפרץ שתי קבוצות איים גדולות (שהמזרחית היא ארכיפלג ויליאם סקורסבי) המהוות את הגדות המערבית והמזרחית של המפרץ - ומאריכות אותו ב-6 קילומטרים נוספים.

## היסטוריה
### גילוי המפרץ

המפרץ התגלה בפברואר 1936 על ידי אנשי סקרי דיסקברי, אשר הפליגו באוניית המחקר המלכותית ויליאם סקורסבי (*RSS William Scoresby*).

### מקור השם

המפרץ נקרא על שם אוניית המחקר, שצוותה גילה אותו.

## לקריאה נוספת

• Defense Mapping Agency  1992, **[https://books.google.co.il/books?id=sgSnbMOD_VsC&pg=PA421&lpg=PA421&dq=%22William+Scoresby+Bay%22&source=bl&ots=qcODxsUeAc&sig=ACfU3U3hIKroZBQ3BYoPicpmuVE6fBliFQ&hl=en&sa=X&ved=2ahUKEwi23LS-q5nsAhWEUBUIHTTsB9M4FBDoATAJegQICRAC#v=onepage&q=%22William%20Scoresby%20Bay%22&f=false Sailing Directions (planning Guide) and (enroute) for Antarctica]**, P 421

• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, **[https://books.google.co.il/books?id=XS0ibKr4FU0C&pg=RA2-PA295&lpg=RA2-PA295&dq=%22William+Scoresby+Bay%22&source=bl&ots=6ULfMDPjaI&sig=ACfU3U3GWx2X2zgEVWXqL3OBzUpSwNYVhA&hl=en&sa=X&ved=2ahUKEwiNspToq5nsAhXqSxUIHVj1CnU4HhDoATAJegQICBAC#v=onepage&q=%22William%20Scoresby%20Bay%22&f=false Sailing Directions for Antarctica: Includes Islands South of Latitude 60°]**, P 295

## קישורים חיצוניים

* מפרץ ויליאם סקורסבי באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* מפרץ ויליאם סקורסבי באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* מפרץ ויליאם סקורסבי באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* מפרץ ויליאם סקורסבי באתר marineregions
* תצלום לוויין של אזור מפרץ ויליאם סקורסבי

## הערות שוליים

ויליאם סקורסבי
ויליאם סקורסבי
גארו פאילן

**גארו (גאראבד) פאילן** (בטורקית: **Garo Paylan**, בארמנית: **Կարո Փայլան**; נולד ב-3 באוקטובר 1972 באיסטנבול) הוא מורה וחבר פרלמנט טורקי ממוצא ארמני. הוא חבר נבחר באספה הלאומית הגדולה.

מקור משפחתו של פאילן הוא ממלטיה והיא עברה לאיסטנבול ב-1969, בה גארו נולד ב-1972. הוא סיים את לימודיו בפקולטה למנהל עסקים באוניברסיטת איסטנבול. בבחירות לפרלמנט שנערכו ביוני 2015, נבחר פאילן מטעם מפלגת העם הדמוקרטית (HDP) במחוז הבחירה איסטנבול השני (לצד סלינה אוזוון דואן מן מפלגת העם הרפובליקאית ואסיין מרקר מן מפלגת הצדק והפיתוח כאחד מתוך שלושה נציגים ארמנים בסך הכל בבחירות האלו). לפני שהפך לחבר בפרלמנט היה מורה למנהל עסקים ורכז בתי ספר ארמניים באיסטנבול. הוא נבחר מחדש בבחירות החדשות בנובמבר אותה שנה. מאז הוא חבר בוועדה הפרלמנטרית לתכנון ולתקציב.

הוא מבקר בגלוי את הכחשת רצח העם הארמני ולכן הותקף לעיתים קרובות בפרלמנט. וגם זכה לקריאות בוז. במהלך ישיבה לתיקון חוקתי בינואר. במאי 2016 פאילן היה מעורב בקטטה בה האשים אותו שר המשפטים בקיר בוזדה בסכסוך בשבוע שקדם.

פאילן מתלונן על התבטאויות גזעניות על מוצאו הארמני; איגוד זכויות האדם הטורקי מחה על האלימות נגדו.

באפריל 2018 ביקשה הפרקליטות להסיר את החסינות הפרלמנטרית של פאילן בגין העלבת הטורקים והנשיא.

ב-24 ביוני 2018 הוא נבחר מחדש כחבר במפלגה הדמוקרטית של העמים באספה הלאומית הגדולה.

## קישורים חיצוניים

* פרופיל, באתר הפרלמנט הטורקי

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:פוליטיקאים טורקים
קטגוריה:ארמנים
קטגוריה:אנשי חינוך
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת איסטנבול
קטגוריה:חברי האספה הלאומית הגדולה של טורקיה
קטגוריה:טורקים שנולדו ב-1972
יחסי גאנה–מלזיה

**יחסי גאנה–מלזיה** הם יחסי החוץ דו-צדדיים בין גאנה ומלזיה. לגאנה נציבות עליונה בקואלה לומפור, ולמלזיה נציבות עליונה באקרה.

## היסטוריה
גם הפדרציה של מלאיה (כיום מלזיה) וגם גאנה השיגו עצמאות בשנת 1957 והיו בעבר חלק מהאימפריה הבריטית, אך ההבדל ההתפתחותי בין שתי המדינות מעיד על הבדל במדיניות כפי שנצפה על ידי כמה חוקרים גנאים.

## יחסים כלכליים
שני מסמכים נחתמו על ידי שתי המדינות במטרה להגביר את שיתוף הפעולה הכלכלי כמו קידום והגנה על השקעות. כמה מאנשי מקצוע בתחום הבנייה הגנאים ביקרו במלזיה כדי ללמוד עוד על תקנות, בריאות ובטיחות, הוצאת היתרים, נוהלי תכנון, רכש ופיתוח תשתיות. מועצה עסקית גאנה-מלזיה הוקמה גם היא כדי להגביר את ההזדמנויות הכלכליות בגאנה.

## לקריאה נוספת
* גאנה-מלזיה: סיפורים מנוגדים של שתי מדינות  רשת גאנה
* הנציבות העליונה במלזיה תורמת לבית ספר בגאנה

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
שרה יערי

**שרה יערי** (**רֵזיטל**; דצמבר 1914 – 31 בדצמבר 1994, כ"ח בטבת תשנ"ה) הייתה זמרת מצו-סופרן ישראלית שפעלה מתחילת שנות ה-40 ועד סוף שנות ה-70. שרה שירים עממיים בעברית וביידיש, שירים אמנותיים ביידיש ופזמונים עבריים.

## ביוגרפיה
יערי נולדה בשם שרה רֶייכסטָלֶר בוורשה בירת פולין למשפחה יהודית מסורתית. אביה, יהושע רייכסטלר, חזן בעיר, חינך אותה לאהבת הזמר היהודי העממי המסורתי.
עלתה לארץ ישראל בנעוריה, בין 1925 ל-1930.
למדה אצל החזן וזמר הבריטון ויטוריו ויינברג, אצל יצחק אדל ואצל זמרת הסופרן והמורה לפיתוח קול אלי קורץ. נוסף על כך למדה בבית הספר למסחר.

את הקריירה שלה החלה יערי בשנת 1941 לכל המאוחר. השתתפה באופרה הארצישראלית מיסודו של מרדכי גולינקין ובאורטוריה הארצישראלית מיסודו של פורדהאוז בן-ציסי.

משנות ה-40 הרבתה יערי לשתף פעולה עם המלחין, המעבד המוזיקלי והפסנתרן נחום נרדי – היא שרה משיריו והוא ליווה אותה בנגינה. בין היתר הייתה מהראשונים שהקליטו את "שיר העבודה ("כחול ים המים") של אלתרמן ונרדי מ-1943.
במלחמת העצמאות התפרסם בביצועה השיר "בן עשרים" (מילים: אהרן אשמן, לחן: אברהם מינדלין), שהושמע אז ברדיו.
בין מלוויה המוזיקליים היו גם שמואל פרשקו וצדוק בן-מנחם (קוגל).

הקליטה עשרות שירים נוספים – עוד שירים ארץ-ישראליים כגון "צאנה צאנה", שירי עם ביידיש ושירי ילדים.

העיתונאי ומבקר התרבות אורי קיסרי כתב על הופעתה של יערי ב-1950: "כן, זוהי זמרת עממית ממדרגה ראשונה. לקולה גוון וצליל היודעים לדבר אל ההמונים ולעורר בצוותא את הדמעה הטובה והחיוך המאושר".

בקיץ 1955 יצאה לסיבוב הופעות באנגליה ובצרפת, הופיעה בין היתר בנשף הסופרים, העיתונאים והאמנים בפריז, בתוכנית רדיו ברדיו פריז, ואף הקליטה משיריה.
באותה שנה הופיע בהוצאת מקולית תקליטה "יידישע פאלקס-לידער" (שירי עם ביידיש).

במשך עשרות שנים הופיעה בנשפים אמנותיים וערבי זמר, בקבלות שבת וערבי חג, באירועים של ההתיישבות העובדת, בערבי תרבות נושאיים ועוד. בין היתר נהגה ללוות את משורר היידיש איציק מאנגר בזמרה משיריו מאז ביקורו הראשון בארץ ב-1958 ועד מותו. בשנות ה-60 היא הוציאה תקליט עם שירים על מילים של יצחק ירושלמי ושירים שהוא תרגם מעברית ליידיש. 

היא מעולם לא הסתייעה באמרגן ולא הופיעה בצורה מסחרית. באמצע שנות ה-70, עם השתנות הטעם התרבותי בציבור, הלכו הופעותיה והתמעטו, והיא שרה רק מדי פעם בערבי הסתדרות וזיכרון.

## חיים אישיים
נישאה למאיר יערי (יליד פולין אף הוא), זמר באופרה הארצישראלית ולימים פסל. לאחר גירושיה ממנו, נישאה בראשית 1953 למאיר רזיטל (רוזנטולר). התגוררה ברחוב בארט 19 ברמת אביב.

יערי נפטרה בשנת 1994, בגיל 80. הותירה את בנה, יובל יערי, וכן נכדים. נקברה בבית העלמין ירקון.

## לקריאה נוספת
* "שרה יערי", בתוך: יהושע יפה-נוף, **אמנים בישראל**, תל אביב: יסוד, 1959, עמ' 185.
* "שרה יערי ע"ה: (ליום השבעה)", **[[הצופה]]**, 8 בינואר 1995. (נקרולוג)

## קישורים חיצוניים

* הקלטות ביצועיה של שרה יערי, אוסף המוזיקה וארכיון הצליל, הספרייה הלאומית
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרות ישראליות
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:זמרות השרות בעברית
קטגוריה:זמרים השרים ביידיש
קטגוריה:זמרות השרות ביידיש
קטגוריה:זמרים עממיים יהודים
קטגוריה:ישראליות ילידות פולין
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:נשים הקבורות בבית הקברות ירקון
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1914
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1914
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1994
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1994
ערן סגל

**ערן סגל** (נולד ב-15 בנובמבר 1973) הוא פרופסור לביולוגיה חישובית במחלקה למדעי המחשב במכון ויצמן למדע.

## ביוגרפיה
סגל סיים לימודי תואר ראשון במדעי המחשב באוניברסיטת תל אביב בהצטיינות בשנת 1998 והמשיך ללימודי דוקטורט במדעי המחשב וגנטיקה באוניברסיטת סטנפורד בהנחיית דפנה קולר, אותו השלים בשנת 2004. לאחר מכן, המשיך ללימודי פוסט-דוקטורט באוניברסיטת רוקפלר בניו יורק, שם שימש כעמית מחקר במרכז לפיזיקה וביולוגיה במשך שנה, עד הצטרפותו למכון ויצמן למדע בשנת 2005.

בשנת 2007 זכה בפרס אוברטון , המוענק מטעם האגודה הבינלאומית לביואינפורמטיקה (ISCB) . הפרס מוענק מדי שנה לחוקר יחיד בתחום הביולוגיה החישובית, וסגל היה לישראלי השני שזכה בפרס זה.

בין השנים 2012–2016 כיהן כחבר האקדמיה הצעירה הישראלית. בשנת 2015 זכה בפרס מיכאל ברונו בתחום ביולוגיה חישובית ומערכתית.

תחום העיסוק העיקרי של סגל הוא בפיתוח מודלים כמותיים של ביטוי ובקרת גנים. במסגרת מחקריו במכון ויצמן, פיתח אלגוריתם המנבא את ההשפעה של סוגי מזון שונים על המיקרוביום של אנשים שונים, ובכך מרכיב המלצות לדיאטה אישית המבוססת על האלגוריתם, אותן פרס ביחד עם עמיתו, פרופסור ערן אלינב, בספרם "תזונה מותאמת אישית" שיצא לאור בשנת 2019. על בסיס מחקריהם הוקמה בשנת 2015 חברת דייטו (Day Two, על ידי מריוס נכט ושותפים), שבשיתוף פעולה עם קופות החולים כללית ומכבי, גבתה תשלום על רכישת ערכותיה עד שנת 2023. החברה נסגרה בשנת 2024.

עם התפרצות נגיף הקורונה בישראל, פיתח, יחד עם עמיתים במכון ויצמן, מודל המנבא את מספר החולים הקשים על בסיס קצב התחלואה בנגיף. מודל זה חזה בקירוב את העלייה במספר החולים הקשים בגל השני לאורך חודש ספטמבר.

ב-1 בפברואר 2021 כתב בטוויטר: "אנו אומרים זאת בזהירות, הקסם התחיל", וצירף גרף המתאר כיצד החלה ירידה משמעותית בתחלואת הקורונה בקרב הגילאים המבוגרים. המידע המחיש שהחיסון לקורונה, שניתן קודם כל לקבוצת הגילאים המבוגרים בישראל במסגרת מבצע "לתת כתף", החל להשפיע על רמות התחלואה. ציוץ זה זכה לתהודה רחבה ברחבי העולם וצוטט בניו יורק טיימס, ב ובכלי תקשורת נוספים, וענה לציפייה הכלל-עולמית לסימן ראשון לכך שניתן למגר את הקורונה באמצעות חיסון.

לאורך השנים פרסם סגל למעלה מ-140 מאמרים בכתבי עת מדעיים ורפואיים בעולם, מהם כ-20 בכתב העת "Nature Cell Biology".

### חיים אישיים
נכון לשנת 2021 היה סגל נשוי ואב לשלושה ילדים.

## קישורים חיצוניים
* 

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מדעני מחשב ישראלים
קטגוריה:מתמטיקאים ישראלים
קטגוריה:ביולוגים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון רוטברג (רמת השרון)
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:סגל מכון ויצמן למדע: מתמטיקה ומדעי המחשב
קטגוריה:חברי האקדמיה הצעירה הישראלית
קטגוריה:זוכי פרס ברונו
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1973
יחסי סומליה–רוסיה

**יחסי סומליה–רוסיה** הם היחסים הדיפלומטיים בין רוסיה לבין סומליה.

## היסטוריה
היחסים הדיפלומטיים בין ברית המועצות לסומליה כוננו ב-11 בספטמבר 1960. ביוני 1961 נחתם הסכם בנושא שיתוף פעולה תרבותי בין המדינות. בשנת 1962 התקיימו המגעים הצבאיים הראשונים: 50 אנשי צבא מסומליה נשלחו למוסדות החינוך הגבוהים בברית המועצות. במקביל, ברית המועצות העניקה לסומליה הלוואה בסך 32 מיליון דולר לצורך מודרניזציה והגדלת הצבא.

ב-11 ביולי 1974 חתמו ברית המועצות וסומליה על חוזה ידידות ושיתוף פעולה לתקופה של 20 שנה. עם זאת, לאחר תחילת התוקפנות של צבא סומליה נגד אתיופיה, ברית המועצות התייצבה לצד אתיופיה, והיחסים בין המדינות נותקו. בנובמבר 1977 הודיע נשיא סומליה על סיום אמנת הידידות הסובייטית–סומלית משנת 1974.

נכון לעכשיו, היחסים בין רוסיה לסומליה הם ברמה נמוכה מאוד. מספר פעמים רוסיה שלחה סיוע הומניטרי לסומליה.

בשנת 2016 התנהל משא ומתן להגברת האינטראקציה בתחומים הפוליטיים, המסחריים, הכלכליים האחרים וכן בנושא יישוב המשבר בסומליה ובקרן אפריקה בכלל.

## נציגויות דיפלומטיות
* סומליה מחזיקה ברוסיה שגרירות במוסקבה.
* רוסיה אינה מיוצגת בסומליה לא בדרג השגרירות ולא בדרג הקונסוליה.

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
שאגן שחור מקסיקני

**שאגן שחור מקסיקני** (שם מדעי: *Alouatta pigra*) הוא מין של פרימט מהסוג שאגן החי ביערות של מקסיקו של חצי האי יוקטן וכן בבליז ובגואטמלה. הוא מצוי בסכנת הכחדה בטבע.

## תיאור
זהו השאגן הגדול ביותר, ואחד מהגדולים שבקופי העולם החדש. הוא בעל דו-צורתיות זוויגית כשהזכרים מגיעים למשקל של 11.4 קילוגרם בעוד הנקבות רק ל-6.4 קילוגרם. אורכם 521 עד 639 מילימטרים לא כולל הזנב הארוך והלופתני שאורכו 590 עד 690 מילימטרים. השאגנים בעלי פרווה עבה ושחורה, בייחוד סביב הלחיים וה"זקן" הארוך.

השאגן הוא קוף המתמחה בחיים בין העצים והוא אוכל עלים כמעט מובהק המגוון בפירות, פרחים ובאגוזים. הוא בעל שיניים טוחנות גדולות כדי ללעוס ולחלץ חומרי תזונה מהעלים. רוב זמנו השאגן נח בין הענפים ומעכל את ארוחתו. שאר הזמן הוא מתקוטט עם יריבים, תוך שימוש בעצם בגרונו המשמשת להגברת קולו כדי לשאוג לזכרים יריבים שיתרחקו.

הוא מצוי בסכנה בטבע עקב דחיקה ופגיעה ביערות הגשם בהם הוא חי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קופי עכביש
קטגוריה:מקסיקו: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1933
לואי ז'אדן

**לואי ז'אדן** (בצרפתית **Louis-Emmanuel Jadin**; 21 בספטמבר 1768 – 11 באפריל 1853) היה מלחין ונגן צ'מבלו צרפתי.

## ביוגרפיה
לואי ז'אדן נולד בוורסאי כאחד מחמשת הילדים של משפחת מוזיקאים יוצאי בלגיה. לפי מקורות אחדים אביו היה ז'אן - בטיסט ז'אדן (יליד נמור ,1744 – 1790), כנרבקפלה המלכותית של ההבסבורגים בבריסל ומלחין.
לפי מקורות אחרים - אביו היה אחיו של ז'אן-בטיסט, פרנסואה ז'אדן (יליד 1731, גרה, על יד בזנסון), נגן אבוב בגדוד הקרוי "בופרמון" ואחר כך נגן בסון בתזמורת של המלכים לואי החמישה עשר ולואי השישה עשר.

בשנת 1760 המשפחה עברה לוורסאי, שם התקבל פרנסואה כנגן בסון ראשי בקפלה המלכותית של מלכי צרפת ופעל בתפקיד זה עד מותו בשנת 1789. עוד אח של האב, ז'ורז' ז'אדן (נ' 1742)
עבד גם הוא כנגן בסון באותה קפלה בוורסאי.

לואי ז'אדן למד נניגת פסנתר אצל אחיו היאסנט ז'אדן והחל לעבור בתיאטרון Théâtre de Monsieur. כבר בגיל 20 הוא כתב אופרה שהוצגה בוורסאי. בשנת 1792 הוא היה מוזיקאי של המשמר הלאומי וכתב מספר יצירות לתזמורת של המשמר. היצירה שהוא כתב בשנת 1793 זכתה להצלחה רבה. הוא היה חשוד בתמיכה במלוכה בעקבות עבודתו בחצר המלך. הוא נעצר ונכלא בקונסיירז'רי אך הצליח להימלט. בשנת 1802 הוא מונה לפרופסור בקונסרבטואר של פריז. בשנת 1806 לואי ז'אדן מונה למנהל Théâtre Molière.

בשנת 1824 לואי ז'אדן התקבל ללגיון הכבוד.

לואי ז'אדן כתב כ-40 וודווילים ואופרות שהוצגו במספר תיאטראות בפריז בנוסף לכך הוא כתב שירים פטריוטיים למקהלה, סימפוניות ומספר רב של יצירות נוספות.

## קישורים חיצוניים

*ביוגרפיה
*יצירות של לואי ז'אדן

## הערות שוליים

קטגוריה:פסנתרנים צרפתים
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:מלחיני אופרה צרפתים
קטגוריה:מורים למוזיקה בצרפת
קטגוריה:מנצחים צרפתים
קטגוריה:מלחינים צרפתים במאה ה-18
קטגוריה:מלחינים צרפתים במאה ה-19
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1768
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1853
ויליאם הואר

**ויליאם הואר** (באנגלית: **William Hoare**; בערך 1707 – 12 בדצמבר 1792) היה צייר פורטרטים ויוצר דפוס אנגלי מהעיר באת'.

## ביוגרפיה
נולד ליד איי , סאפוק. ויליאם הואר קיבל השכלה מכובדת בפרינגדון. הוא הראה יכולת לצייר ונשלח ללונדון ללמוד אצל ג'וזפה גריסוני, שעזב את פירנצה ללונדון בשנת 1715. כשגריסוני חזר לאיטליה בשנת 1728 נסע איתו הואר, לרומא והמשיך בלימודיו בהנחיית פרנצ'סקו אימפריאלי. הוא נשאר ברומא תשע שנים, וחזר ללונדון ב־1737/8.

משלא הצליח להתבסס בלונדון, התיישב הואר בבאת', עיר ספא הפופולרית בקרב המעמדות העשירים יותר. שם הוא השיג עבודות רבות של דיוקנאות רשמיים של מנהיגים חברתיים של אותם ימים (כולל גאורג פרידריך הנדל) ואנשי פוליטיקה (למשל, ראשי הממשלה רוברט וולפול, ויליאם פיט, הרוזן הראשון של צ'אתאם).

לרוב הדיוקנאות ישנן מספר גרסאות, דבר המצביע על כך שהיה לו אולפן, והן פורסמו עוד יותר על ידי הפקת הדפסים על ידי חרטים מובילים. הואר עצמו היה צורב עדין ופרסם מספר לוחות פרטיות, בעיקר של בני משפחה וחברים, כולל מיס הואר (כנראה מרי), כריסטופר אנסטיי והדוכס השלישי מבופור. הפסטלים שלו הושפעו מרוזלבה קריארה.

ויליאם הואר היה הדיוקנאי האופנתי הראשון שהתיישב בבאת', והוא היה המוביל שם עד הגעתו של תומאס גיינסבורו בשנת 1759. הוא נותר הצייר המועדף על ידי פטרונו הדוכס ניוקאסל, משפחתו, חסדיו ומקורביו הפוליטיים. בין פטרוניו החשובים האחרים נכללים הרוזנים מפמברוק וצ'סטרפילד והדוכס מבופור. עם גיינסבורו וג'ושוע ריינולדס הוא היה חבר מייסד באקדמיה המלכותית לאמנויות.

הואר היה מעורב מקרוב בניהול בית החולים המלכותי בבאת' משנת 1742. הוא שימש כמנהל בית החולים, והתוודע למבקריו הבולטים של באת ולמשפחות בעלי הקרקעות שבסביבה. צ'למרס תיאר אותו כ"צייר אנגלי גאוני וחביב".

הוא נפטר בבאת' ב־12 בדצמבר 1792.

בנו, פרינס הואר, זכה לתהילה כצייר וכמחזאי. בתו, מרי הואר, הייתה גם היא ציירת ידועה.

## גלריה

File:Henrietta, Countess of Abergavenny (1730-1768) by William Hoare of Bath.jpg | הנרייטה

File:George Rice Hoare.jpg | ג׳ורג׳ רייס

File:George Grenville (1712–1770) by William Hoare (1707-1792) Cropped.jpg | ג׳ורג׳ גרנוויל

File:Hoare - William Pitt, 1st Earl of Chatham.jpg | ויליאם פיט

File:Portrait of a Lady by William Hoare.jpg | דיוקן אישה

File:William Hoare (1707-1792) - A Woman at the Bath - 988012 - National Trust.jpg | אישה מתרחצת

File:William Hoare (1707-1792) - Lady Frances Shirley (1705-1706–1778) - 1430474 - National Trust.jpg | ליידי פרנסיס שירלי

File:The Duchess of Norfolk in 1730s.jpg | הדוכסית מנורפוק


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו במאה ה-18
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1792
קורה קלייוון

**קוֹרֵה קלייוון** (בנורווגית: **Kåre Kleivan**; 13 ביוני 1917 – 10 בפברואר 1998) היה עיתונאי וחסיד אומות העולם נורווגי.

קלייוון נולד בטרומסה, והחל את הקריירה העיתונאית שלו בעיתון "נורדליס" בשנת 1937. במהלך הכיבוש הגרמני בנורווגיה למד משפטים באוניברסיטת אוסלו וכתב לעיתונות בלתי חוקית, לפני שנמלט לשוודיה הנייטרלית, שם עבד בלגיון הנורווגי בסטוקהולם. 

הוא ליווה את המשפחה היהודית סמית' מצפון נורווגיה לפינלנד, הרחק מהכוחות הגרמניים, בשנת 1940. על כך הוענק לו תואר חסיד אומות העולם בשנת 2006.

הוא עבד בסוכנות איי-פי בין השנים 1945 – 1948, ואז בעיתון "Verdens Gang". משנת 1970 – 1984 הוא היה עורך משנה ומנהל המחלקה הפוליטית בעיתון. הוא היה יושב ראש האיגוד המקומי של העיר "אוסלו ג'ורנליסטקלוב" בין השנים 1972–1975 והיה חבר מועצה לאומי באיגוד העיתונאים הנורווגי בין השנים 1962–1968. הוא היה חבר בליגת הנוער ובמפלגת העבודה הנורווגית, וכן היה חבר בוועדת התמיכה הנורווגית לספרד ויו"ר אגודת ידידי נורווגיה – ישראל.

הוא התיישב בקולבוטן, היה נשוי לאישה דנית ונולדו להם שלושה ילדים. הוא נפטר בפברואר 1998.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נורווגים חסידי אומות העולם
קטגוריה:עיתונאים נורווגים
קטגוריה:נורווגיה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:נורווגים שנולדו ב-1917
קטגוריה:נורווגים שנפטרו ב-1998
תאוריה פוליטית לעם היהודי

**תאוריה פוליטית לעם היהודי, שלושה נרטיבים ציוניים** הוא ספר מאת פרופסור חיים גנז, העוסק בהגדרה וניתוח של שלוש הגישות המרכזיות בציונות (קניינית, היררכית ושוויונית) לצד סקירת זרם הפוסט-ציונות שצמח לאחר הקמת המדינה, תוך הבהרת המחלוקת בין הזרמים.

הספר יצא לאור בעברית בשנת 2013, בהוצאת אוניברסיטת חיפה וידיעות ספרים. בשנת 2016 יצאה לאור המהדורה באנגלית, בהוצאת אוניברסיטת אוקספורד.

הספר זכה בפרס בהט לשנת 2011 ובפרס שניצר לשנת 2016.

## תוכן
הספר טוען כי כ"אידאולוגיות לאומיות" קיימות שלוש גישות מרכזיות בקרב הציונות: הציונות הקניינית (המהותית), הציונות ההיררכית והציונות השוויונית.
#"הציונות המהותנית-קניינית" –גורסת כי ארץ ישראל כולה שייכת לעם היהודי, על בסיס הקשר ההיסטורי הכולל גם מרכיב קנייני של העם היהודי על ארץ ישראל, ולכן הערבים (כקולקטיב) בארץ ישראל הם "מחזיקי רכוש גזול" .
#"הציונות ההיררכית" – (בה דגלו למשל פרופסור רות גביזון ופרופסור שלמה אבינרי) מבוססת על זכות העם היהודי ל'הגדרה עצמית לאומית' בארץ ישראל, גורסת כי היהודים הם דיירים ראשיים של ארץ ישראל והערבים הם דיירי-משנה" ולכן ליהודים זכות עדיפה לפריבילגיות קבוצתיות במדינת ישראל
#"הציונות הפרשנית-שוויונית" – (בה דגלו למשל הרצל, פינסקר ו'אחד העם') גורסת שיש ליהודים ולערבים זכות שווה להגדרה עצמית בארץ ישראל. היהודים מכוח עמידתם בתנאים מצטברים של 'קשר היסטורי', זכות להגדרה עצמית וצורך ב'מקום מקלט', והערבים מכוח היותם 'אומה ילידית' ('אומת-מולדת').

לפי שתי הגישות הראשונות, "הציונות הקניינית" ו"הציונות ההיררכית", לעם היהודי יש זכות משמעותית יותר למימוש עצמי בארץ ישראל לעומת העם הערבי. מאידך לפי הגישה השלישית, הציונות השוויונית, יש ליהודים ולערבים זכות שווה להגדרה עצמית בארץ ישראל.

גם ביחס לפוסט ציונות, הספר מגדיר שלוש גישות לניתוחה; הגישה ה'אזרחית', הגישה ה'פוסט קולוניאליסטית' (או פוסט-ציוניות רב-תרבותית) והגישה ה'נאו תפוצתית'. הגישה הראשונה דוגלת בהפיכת מדינת ישראל ל'מדינת כל אזרחיה', תוך ויתור על מאפיינים לאומיים המזוהים עם קבוצה אתנית מסוימת לרבות ההמנון הלאומי וכיוצ"ב. הגישה השנייה דוגלת בהענקת זכויות קבוצתיות לנפגעי (מה שהם מכנים) 'הקולוניאליזם הציוני' - הערבים והמזרחיים, ומתנגדת ל'לאומיות'. הקבוצה השלישית דוגלת בהיצמדות היהודים, בכל העולם וגם בישראל, למאפייני הקיום היהודי-הגלותי ובכלל זה השכלה, שאיפה לשלום ופשרנות.

המחבר, פרופסור חיים גנז הגדיר את מהות הספר:.

## פרסים
עוד ככתב יד, זכה הספר בפרס בהט לשנת 2011 כ"ספר העיון המקורי הטוב ביותר" בקטגוריית "חוקר בכיר". בשנת 2016 זכה הספר בפרס שניצר (מטעם האגודה ללימודים יהודיים - Association for Jewish Studies), בקטגוריה "פילוסופיה יהודית ומחשבת ישראל".

## קישורים חיצוניים
* הספר באתר הוצאת אוניברסיטת חיפה
* הספר באתר ידיעות ספרים
* הפרק הראשון, באתר "עברית"

:**על הספר**:
:*רב שיח בעקבות הספר "תאוריה פוליטית לעם היהודי"
:*

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי 2013
קטגוריה:ספרי עיון בעברית
קטגוריה:ציונות
בית קברות יהודי

[ממוזער|250px|שמאל|קברים יהודיים ב[ישראל]]
[ממוזער|250px|שמאל|[מצבה|מצבות בבית העלמין היהודי בהר הזיתים, ירושלים]]
[ממוזער|250px|שמאל|בית קברות יהודי ב-Kasteelwal שב-Buren, [הולנד]]
[ממוזער|250px|שמאל|בית הקברות היהודי וואנקהיים/[טיבינגן|טובינגן בגרמניה]]
**בית קברות יהודי** (או **בית עלמין**, **בית עולם**, **בית החיים**, **בית שלום**) הוא בית קברות שבו טומנים היהודים את מתיהם כדי לקיים את מצוות הקבורה. בית קברות יהודי נרכש ונתמך בדרך כלל בכספים קהילתיים, והקמת בית קברות היא אחת העדיפויות הראשונות של קהילה יהודית חדשה.

שמירה על כבוד המת היא עיקר חשוב בהלכה היהודית, ממנו נובעים כללים להתנהלות תקינה בבית קברות. עם חנוכתו של בית קברות יהודי, מתקיים בו טקס קידוש מיוחד ועליו להישאר ללא הפרעה תמיד. הפרעה למתים, הפקת תועלת מגופה או מקבר, או פעולה בכל דרך העלולה להיתפס כ"לעג לרש", כמו הערות גנאי או בדיחה, אסורות לגמרי. כמו כן, אכילה, שתייה או עישון, אסורים בנוכחות המתים.

גילוי כבוד ראוי למתים מחייב גם הימנעות מהלנת המת,  שימוש בהיתרים הלכתיים בשבתות ובחגים דתיים כדי להבטיח טיפול הולם במתים, טהרת גוף המת לקראת קבורה ועיטופו בתכריכים.

## היסטוריה

בתי קברות יהודיים מוקדמים הוכרזו תמיד מחוץ לעיר. בגולה מקובל לקבור את המתים עם הרגליים לכיוון ירושלים. על גבי המצבות מצוינות בדרך כלל כתובות בעברית ובשפה המקומית. בתקופת שלטון גרמניה הנאצית נהרסו וחוללו בתי קברות יהודיים בכל רחבי אירופה.

בתי הקברות היהודיים הגדולים ביותר באירופה נמצאים בבודפשט, לודז', פראג, ורשה, וינה וברלין. בתי קברות יהודיים אחרים באירופה כוללים את בית הקברות היהודי בחוטין ואת אנדרטת חתם סופר (חלק מבית העלמין היהודי העתיקה בברטיסלאבה).

## ראו גם
* קבורה בישראל
* בתי הקברות הצבאיים של מדינת ישראל

## קישורים חיצוניים

* פרויקט בית הקברות היהודי הבינלאומי של IAJGS
* רישום הקבורה העולמי של JewishGen
* מאגר שטחי קבורה יהודיים אירופיים
* שטחי קבורה יהודיים: הבנת ערכים - אנגליה ההיסטורית
* 

## הערות שוליים

*
Ella, elle l'a

"**Ella, elle l'a**" (בצרפתית: "**אלה, יש לה את זה**") הוא סינגל שהוציאה הזמרת הצרפתייה פראנס גל. הוא יצא לאור כסינגל מתוך אלבומה "Babacar", ב-24 באוגוסט 1987, והפך ללהיט ברחבי אירופה, אמריקה (במיוחד בקוויבק ובחרוט הדרומי ) ואסיה (במיוחד ביפן).

השיר נכתב על ידי מישל ברז'ה, כמחווה לאלה פיצג'רלד, אך גם כמחאה נגד גזענות והמנון להעצמה אישית. מבחינה מוזיקלית, "זה מתנדנד בין מקצבים בס מגולפים לפליז מהבהב". השיר זמין גם בתקליטור ה-Évidemment, שיצא במרץ 1988. בנוסף, גרסה חיה מאלבום הקונצרט שלה "Le Tour de France" יצאה לאור בנובמבר אותה שנה.

השיר זכה להצלחה רבה בין 1987 ל-1988, והגיע למקום הראשון באוסטריה ובגרמניה בנוסף לעשרת המקומות הראשונים במצעדים בדנמרק, שוודיה, ספרד וארגנטינה. בצרפת הסינגל הוסמך על ידי איגוד תעשיית ההקלטות הצרפתי כסינגל כסף על ידי והגיע למקום השני. הופיע במצעד של "חמישים הגדולים" במהלך תשעה עשר שבועות, החל מ-24 באוקטובר 1987 הופיע במהלך תשעה שבועות ב"עשרת הגדולים". בישראל, השיר דורג במקום ה-11 במצעד הלועזי השנתי של רשת ג' לשנת 1988. בנוסף, היא זכתה פעמיים ב"Victoires de la Musique". הוא בוצע בשידור חי על ידי הזמרת הצרפתייה אליזה בתוכנית טלוויזיה בשנת 2002 ועל ידי הזמרת הבלגית קייט ראיין בגרסת דאנס בשנת 2008. 

## גרסת קייט ריאן

הגרסה של קייט ראיין לשיר היא הסינגל השלישי באלבומה "Free". הוא יצא ב-6 במאי 2008 בבלגיה וב-9 במאי 2008 בשאר אירופה כסינגל. הגיע למקום הראשון במצעד הספרדי, ובמקום השביעי במצעד הסינגלים הבלגי. היא הגיעה גם לעשירייה הראשונה בגרמניה. השיר נכנס לטבלת הסינגלים השוודית במקום ה-12, והגיע לשיא במקום השני. בהולנד השיר הגיעה לשיאו במקום השני.

### גרסה אנגלית
קייט ראיין שרה בשידור חי את "Ella, elle l'a" במהלך סיבוב ההופעות שלה בבריטניה בשנת 2008 והיא הוציאה את השיר ב-25 במאי 2009 כסינגל ראשון מהגרסה הבריטית של "FREE".

## גרסאות כיסוי
* בשנת 1988, יצא קאבר ביוונית בשם Έλα ξανά (חזור שוב) על ידי בסי ארגיראקי שייצג את יוון באירוויזיון 1977.
* בשנת 2002 סוקר את השיר אמה דאומאס, אווה כימוני, אורלי קונאטה, נולוואן לרוי ואן-לור סיבון, חמש מתמודדות "האקדמיה הצרפתית לכוכב 2", ובשנת 2003 בוצע פעם אחת על ידי הזמרת הצרפתייה אליזה. גרסת "האקדמיה לכוכבים" מציגה באלבום "מנג'ל ברגר, צ'אנט האקדמיה".
* הוא סוקר גם על ידי הזמרת הצרפתייה פאולין בקונצרט יום הבסטיליה בשאנף דה מארס בפריז בשנת 2008.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שירי 1987
קטגוריה:סינגלים מ-1987
קטגוריה:סינגלים מ-2008
קטגוריה:שירי פראנס גל
קטגוריה:שירי אליזה
קטגוריה:שירים בצרפתית
קטגוריה:שירים על ג'אז
קטגוריה:שירים על מוזיקאים
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בגרמניה
קטגוריה:סינגלים בהוצאת וורנר מיוזיק גרופ
קטגוריה:סינגלים בהוצאת יוניברסל מיוזיק גרופ
קטגוריה:שירים על ידוענים
קטגוריה:שירים המבוססים על אנשים אמיתיים
מרין הינקל

**מרין אליזבת הינקל** (באנגלית: **Marin Elizabeth Hinkle**; נולדה ב-23 במרץ 1966) היא שחקנית אמריקאית. בין תפקידיה הרבים בטלוויזיה ובקולנוע, היא ידועה בעיקר בזכות משחקה של ג'ודי ברוקס בדרמת הטלוויזיה של רשת ABC, "להתחיל מחדש"  (1999–2002), ג'ודית הרפר-מלניק בסיטקום של רשת CBS, "שני גברים וחצי" (2003–2015), ורוז ויסמן בסדרת הדרמה הקומית של פריים וידאו, "גברת מייזל המופלאה" (2017–2023). בעבור תפקידה האחרון הייתה הינקל מועמדת פעמיים לפרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית משנה בסדרת קומדיה.

## ביוגרפיה
הינקל נולדה בדאר א-סלאם, טנזניה, להורים אמריקאים. היא בתם של מרגרט ר' (פולגה) הינקל, שופטת בית המשפט העליון של מסצ'וסטס, ורודני הינקל, דיקן ומורה בקולג', שנפגשו בעת ששירתו בחיל השלום. משפחתה עברה לבוסטון, מסצ'וסטס, כשהייתה בת ארבעה חודשים. שנתיים לאחר מכן נולד אחיה מארק. לאחר שסיימה את לימודיה בבית הספר התיכון ניוטון סאות', למדה באוניברסיטת בראון ברוד איילנד ולאחר מכן לתואר שני בחוג למשחק בבית הספר לאמנויות על שם טיש באוניברסיטת ניו יורק, וסיימה את לימודיה בשנת 1991.

במקור תכננה להיות בלרינה מקצועית, אך לאחר שנפצעה בקרסול סיימה לצמיתות והחליטה להתחיל לשחק.

## קריירה
הינקל גילמה את ג'ולייט במחזה הטרגי "רומיאו ויוליה" לצד ג'ין סטייפלטון בתיאטרון שייקספיר בוושינגטון די. סי. מ־25 בינואר עד 13 במרץ 1994.

בברודוויי שיחקה הינקל במחזה "הסערה" מ-1 בנובמבר 1995 עד 31 בדצמבר 1995 בתיאטרון ברודהרסט. היא שיחקה את סנדרה מרקוביץ' ב"אלף ליצנים" בין התאריכים 14 ביולי 1996–10 באוגוסט 1996 במרכז הקריטריון. היא שיחקה במחזה "אלקטרה" מ-3 בדצמבר 1998 עד 21 במרץ 1999 בתיאטרון אתל ברימור.

הינקל החלה את קריירת הטלוויזיה שלה באופרת הסבון "עולם אחר". לאחר מכן היא גילמה את ג'ודי ברוקס בסדרת הדרמה של ABC, "להתחיל מחדש"  בין השנים 1999–2002.

בשנים 2003–2015 שיחקה הינקל בסיטקום של CBS, "שני גברים וחצי" עם צ'ארלי שין, ג'ון קראייר, אנגוס ט. ג'ונס ואחר כך אשטון קוצ'ר בתפקיד גרושתו של אלן (קראייר), ג'ודית.

להינקל היו תפקידים, בין היתר, בסרטים "אני לא רפפורט", "הדבר הגדול הבא", "קוראים לי סם" ו"כחול מושחת".

היא חזרה להופיע בתיאטרון בשנת 2005 במחזה העלמה יוליה, עם רג' רוג'רס, בשנת 1888 מאת יוהאן אוגוסט סטרינדברג. (תיאטרון המחזאים רטלסטיק, ניו יורק).

בשנת 2013 היא שיחקה בסדרת הדרמה "Deception" עם טייט דונובן, ויקטור גרבר ולאז אלונזו.

בשנת 2024 גילמה את קארן קירק בקומדיה הרומנטית "משחק על אמת"  של נטפליקס. באותה שנה שיחקה הינקל במיני-סדרת הדרמה "היינו בני המזל" של רשת הולו; בדמותה של מאדאם לובאר, אימה של אליסקה (ליהי קורנובסקי).

בשנת 2025 שיחקה בסרט הקומדיה וההרפתקאות "שלב החשמל"  שהופק עבור נטפליקס, ואת הסרט ביימו האחים רוסו על פי תסריט מאת כריסטופר מרקוס וסטיבן מק'פילי והוא מבוסס על הרומן באותו שם מאת סיימון סטאלנהאג. באותה שנה שיחקה בסדרת הדרמה "משפחה אמריקאית טובה"  מבית הולו.

## פילמוגרפיה

### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אמריקאיות
קטגוריה:בוגרות בית הספר לאמנויות על שם טיש באוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת בראון
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1966
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1966
Wonderful Wonderful

**Wonderful Wonderful** הוא אלבום האולפן החמישי של להקת הרוק האמריקאית הקילרס. האלבום יצא לאור ב-22 בספטמבר 2017 דרך חברת התקליטים איילנד רקורדס. זהו אלבומה הראשון של הלהקה מאז Battle Born, שיצא לאור בשנת 2012, 5 שנים קודם לכן, והראשון שהגיע לפסגת מצעד האלבומים האמריקאי בילבורד 200, לאחר שמכר מעל ל-118 אלף יחידות שקולות לאלבום בשבוע הראשון להוצאתו.

## רשימת רצועות

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי הקילרס
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים האוסטרלי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד 200
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי
ג'יימס סימור

**ג'יימס סימור** (באנגלית: **James Seymour**; 1702 – 1752) היה צייר אנגלי, שזכה להכרה גדולה בזכות ציורי ספורט הרכיבה שלו.

## ביוגרפיה
סימור נולד בלונדון. אביו היה אמן חובב וסוחר אמנות, שעסקיו האחרים (כבנקאי, צורף וכסוחר יהלומים) העניקו לסימור הצעיר את שעות הפנאי ללמוד אמנות לבדו, גם מאביו וגם במועדון אמנות בסנט לוק - מועדון שאליו השתייך אביו. בתוך זמן קצר היה הילד אומן אוטודידקטי, שהכיר רבים מהאמנים הבולטים של התקופה.

אהבתו של סימור לאמנות דמתה רק לאהבתו לסוסים. הוא החל לבלות במסלולי המירוץ בשלב מוקדם בחייו, ותוך זמן קצר מצא את עצמו שקוע בספורט הרכיבה בכל היבטיו: ציור, בעלות, רבייה ומרוצי סוסים.

נושא הציור שלו הוכיח את עצמו כאהוב בקרב המשפחות הבולטות שעסקו ברכיבה באותם ימים ובסופו של דבר אומץ על ידי פטרוניו סר ויליאם ג'וליף וצ'ארלס סימור, הדוכס השישי מסאמרסט. אהבתו של ג'וליף לסוסים ולאמנות הוכיחה את עצמה מאוד, והיה ברצונו להקים פסל של רכיבה על סוסים בהמפשייר. עם הזמן עבודתו ותהילתו של סימור התפשטה ברחבי אירופה ואמריקה.

אף על פי שבסופו של דבר אהבתו למרוצי סוסים הובילה לחורבן הכלכלי שלו, סימור עדיין נמנה עם האמנים החשובים ביותר בספורט הרכיבה המוקדם. יחד עם האמנים ג'ון ווטון ופיטר טילמנס הם נחשבים לשלושת ציירי ספורט הרכיבה. המשיך את דרכם בציור סוסים ג'ורג' סטובס.

## גלריה



File:1st Viscount Gage.jpg

File:Huntsmen and their hounds by James Seymour 1750.png

File:James Seymour (1702-1752) - Chestnut Horse with a Groom near Newmarket - T02265 - Tate.jpg

File:James Seymour - One of Four Portraits of Horses - a Chestnut Racehorse Exercised by a Trainer in a Red Coat- gallopi... - Google Art Project.jpg

File:Jumping the Gate by James Seymour.jpg

File:Sketch for Jumping the Gate by James Seymour.jpg

File:James Seymour - Sir Roger Burgoyne Riding 'Badger' - Google Art Project.jpg

File:3rdDukeOfBolton.jpg


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו במאה ה-18
קטגוריה:נפטרים במאה ה-18
בין היצר ליוצר

**בין היצר ליוצר – נרטיבים של הומואים דתיים** הוא ספר עיון מאת ד"ר איל זק, עובד סוציאלי ומטפל קליני. הספר מביא את קולותיהם וסיפוריהם של גברים דתיים שנמשכים לגברים ונשואים לאישה, בעבר או בהווה.

הספר מבוסס על ראיונות עם כ-20 גברים שנעשו במסגרת עבודת דוקטורט של כותב הספר באותו נושא. זהו המחקר האקדמי המקיף הראשון בארץ שנעשה על אוכלוסייה זו.

הספר יצא בשנת 2019 בהוצאת רסלינג והומלץ על ידי הרב יובל שרלו ואורית אבישר.

## תוכן הספר
הספר נחלק לשלושה חלקים עיקריים.

החלק הראשון מציג את הרקע התאורטי לנושא ואת המושגים המרכזיים. במסגרתו נסקרים יחסי הגומלין בין ההומוסקסואליות לבין הדת וההלכה, נבחנים מאפייניהן של החברות הדתית והחרדית ויחסן אל השונה ואל קהילת הלהט"ב בפרט, ונסקרים ארגוני הלהט"ב הדתיים המרכזיים כיום. בהמשך נבחנות השפעותיה של האמונה הדתית על הרווחה הנפשית, ונסקר הידע העכשווי אודות חייהם ודרכי התמודדותם של הומואים דתיים בכלל והומואים הנשואים לאישה בפרט.

החלק השני, המהווה את עיקר הספר, מתבסס על הנרטיבים של מרואייני המחקר ומציג את תפיסת עולמם וחוויית חייהם המגוונת. בחלק זה מתואר הקונפליקט העמוק המעצב את חייהם בין נטייתם החד-מינית לבין אמונתם הדתית וחיי נישואיהם, ונבחנים הגורמים שהביאו גברים אלה להינשא לאישה. בהמשך נידונים רגשי האשם והבושה המלווים גברים אלה וכן דרכי ההתמודדות וניסיונם להגיע להשלמה עם זהויותיהם הסותרות.

החלק השלישי מציג את מסקנות המחקר, ובמסגרתו נבחן מקומה המחודש של הדת בתפיסתם של הומואים דתיים – לא עוד כמקור לשלילתה של הנטייה ההומוסקסואלית אלא דווקא כמשאב לקבלתה. בהמשך מוסבר כיצד ממקמים הגברים מרואייני המחקר את עצמם על הציר שבין הזהות המינית האישית לבין זהות השייכות החברתית. מיקום זה מעצב את חווית חייו השונה של כל אחד מהם.

בפרק האחרון בספר מתאר המחבר כיצד שינתה עבודת המחקר את דעותיו ומושגיו לגבי התופעה הנחקרת.

## ראו גם

* להט"ב ויהדות
* חתונה הפוכה

## קישורים חיצוניים
* עמוד הספר באתר הוצאת רסלינג
* עמוד הספר באתר המחבר
* זאב שביידל, מהי משפחה נורמלית – ביקורת על הספר, 17 ביולי 2019, בבלוג כל כלל ופרט
*  - חלון גאווה. דיון בעקבות הספר על ההוויה המורכבת בה חיים הומואים דתיים נשואים בארון בהשתתפות הרב יובל שרלו, ירדן, הומו דתי שהיה נשוי לאישה והתגרש, ארז ברוכי מארגון שב"ל וד"ר איל זק
* 
* 
*
*גרסה מקוונת של הספר באתר פסיק

## הערות שוליים

קטגוריה:להט"ב ביהדות
קטגוריה:ספרות להט"ב
קטגוריה:ספרי הוצאת רסלינג
טאנר ביוקנן

**טאנר ביוקנן** (באנגלית: **Tanner Buchanan**; נולד ב-8 בדצמבר 1998) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי. הוא ידוע בעיקר בזכות תפקידיו בתור ליאו קירקמן בדרמה הפוליטית "השורד המיועד" ובתור רובי קין בסדרה "קוברה קאי" של נטפליקס.

## קריירה
ביוקנן נולד בעיירה אוטווה, אוהיו.

בשנת 2010 הופיע לראשונה בטלוויזיה ושיחק בתפקיד זעיר בסדרה "משפחה מודרנית". שלוש שנים לאחר מכן הוא הופיע בתפקיד אורח בסדרה "האנטומיה של גריי", "המפענחת: פשעים חמורים", ובקומדייה "הגולדברגים". היו לו תפקידים חוזרים בסדרות "העולם של ריילי", "השייקריות" ו"משפחת פוסטר".

בשנת 2016 שיחק במה שהיה תפקידו הראשי הראשון בטלוויזיה, בסדרת הדרמה הפוליטית "השורד המיועד". בסדרה גילם את בנו של הנשיא. בשנת 2018 החל לגלם את רובי קין בסדרת הטלוויזיה "קוברה קאי" ששודרה תחילה ביוטיוב פרימיום ובהמשך עברה לשדר בנטפליקס.

בשנת 2019 שיחק לצד קרסון רולנד בסרט הקולנוע "Sinister Seduction".

בספטמבר 2020 פורסם כי ביוקנן עתיד לככב לצד אדיסון ריי בסרט הקולנוע "יש לו את זה", חידוש קולנועי לסרט "יש לה את זה" משנות ה-90. הסרט הופץ בנטפליקס באוגוסט 2021.

בפברואר 2025 הודיע ביחד עם בת זוגו מרי מאוזר על אירוסיהם.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקנים ילדים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1998
יחסי גרמניה–סומליה

**יחסי גרמניה–סומליה** הם היחסים הדיפלומטיים בין גרמניה לבין סומליה.

## היסטוריה
ב-13 באוקטובר 1977, טרוריסטים מן החזית העממית לשחרור פלסטין חטפו מטוס בואינג 737-230QC" Landshut" של חברת התעופה הגרמנית לופטהאנזה, בדרך מן האיים הבלאריים. המטוס היה נתון לחסדי החוטפים במשך ארבעה וחצי ימים, אולם בליל ה-18 באוקטובר, שוחררו בני הערובה שהוחזקו בסומליה על ידי קבוצת כוחות מיוחדים גרמניים בתמיכת הרשויות המקומיות. בשנת 2008 צולם סרט עלילתי גרמני מוגדישו על בסיס אירועים אלו.

מאז ספטמבר 2012, לאחר הקמת ממשלת המעבר הפדרלית של סומליה, החלו להתפתח יחסים דיפלומטיים עם גרמניה. בפברואר 2013 הפכה מרגיט הלוויך-בוט לשגרירה הגרמנית הראשונה בסומליה מזה 24 שנה. ב-3 בפברואר 2016 העניקה שגרירת גרמניה יוטה פרש את תעודותיה לנשיא סומליה, חסן שייח' מחמוד. באוקטובר 2014 נחגג לראשונה יום האחדות הגרמני במוגדישו, ובשנת 2017 נערכה לראשונה חגיגת האיחוד מחדש של גרמניה מחוץ לאזור המוגן של שדה התעופה מוגדישו.

## סיוע כלכלי
בספטמבר 2013 נחתם בבריסל ההסכם הסומלי בין ממשלת סומליה לבין הקהילה הבינלאומית כחלק מ"העסקה החדשה לתהליך הסומלי". ההסכם קבע מפת דרכים לייצוב ולהחלמה הכלכלית של מדינה זו. הקהילה הבינלאומית התחייבה להעניק סיוע בהיקף של 1.6 מיליארד אירו עד 2016, מתוכם תרומת גרמניה הסתכמה ב-167 מיליון אירו. ב-4 באוקטובר 2017 נערך בברלין, משא ומתן דו-צדדי, במהלכו הסכימה ממשלת גרמניה להקצות 103.44 מיליון אירו נוספים לשיקום התשתית בסומליה.

## נציגויות דיפלומטיות
* גרמניה מיוצגת בסומליה באמצעות שגרירותה בניירובי, קניה.
* סומליה מחזיקה בגרמניה שגרירות בברלין.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
קפוצ'ין שחור

**קפוצ'ין שחור** (שם מדעי: *Sapajus nigritus*) הוא מין קוף מסוג קפוצ'ין כהה שבמשפחת הצבוסיים. הוא חי בדרום ברזיל ובצפון ארגנטינה בטבע. בעבר נחשב לתת-מין של קפוצ'ין מצויץ.

## תיאור
הקפוצ'ין השחור מגיע לאורך 34 עד 44 סנטימטרים ולמשקל של עד 4.5 קילוגרם, דומה לקפוצ'ין המצויץ. צבעו כהה יותר עם פרווה כהה-שחורה ופנים בהירות יותר עם שיער לחיים בלונדיני. החזה חום-זהוב והזנב שעיר ושחור, מותאם לאחיזה בענפים.

הקפוצ'ינים חיים בג'ונגלים ויערות החופים בסביבתם, בלהקות קטנות של 6 עד 20 פרטים המנוהלים בהיררכיה נוקשה. הם מבלים רוב הזמן בין העצים, אך ירדו לקרקע כדי ללקט אגוזים או חרקים ומזונות נוספים. כמו מרבית הקופים הם אוכלי כל המנצלים כל פיסת מזון אפשרית.

הקפוצ'ין מצוי בסיכון בטבע עקב פגיעה בבית גידולו ועקב ציד ומסחר לחיות מחמד. תת-המין הצפוני בעיקר נפגע מהפגיעה בבית גידולו והוא מצוי בסכנת הכחדה בטבע.

## תת-מינים
* *Sapajus nigritus nigritus*
* *Sapajus nigritus cucullatus*

בעבר היה תת-מין נוסף - קפוצ'ין גדול-ציצה (*S. n. robustus*), שכיום נחשב למין עצמאי.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1809
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי גאורג אוגוסט גולדפוס
קטגוריה:צבוסיים
קטגוריה:ברזיל: יונקים
קטגוריה:ארגנטינה: יונקים