קלמן מיקסאט

**קלמן מיקסאט** (בהונגרית: **Mikszáth Kálmán**) (16 בינואר 1847 – 28 במאי 1910) היה סופר ופובליציסט הונגרי, יליד סלובקיה, אז חלק מממלכת הונגריה, חבר בהתכתבות של האקדמיה ההונגרית. נחשב לאחד מחשובי הפרוזאיקנים ההונגרים בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20, מחבר רומנים, נובלות ומסות. היה חבר באגודת קישפלודי ובאגודת פטפי.

## ביוגרפיה
### רקע משפחתי וילדות
200px|ממוזער|שמאל|בית הוריו של מיקסאט בסקלבינה, בימינו מוזיאון. היישוב נמצא עכשיו בשטח סלובקיה
קלמן מיקסאט נולד בינואר 1847 למשפחת אצילים הונגרים בכפר **סקלבינה** של היום (בהונגרית: **סקלבוניה**; משנת 1910: **מיקסאטפאלווה**) בחבל פאלוץ שבמחוז **נוגרד** ב"הונגריה עלית", שמאוחר יותר הפכה לחלק מסלובקיה. אבותיו היו כמרים לותרנים שלמדו במרכזים תאולוגיים לותרניים בגרמניה: ויטנברג, האלה, וינה.
להבדיל מהם, סבו של הסופר ניהל בית מרזח באחוזת נאג'קירטש (Nagykürtös), שם נולד אביו של הסופר, יאנוש מיקסאט, שמאוחר יותר עבר עם הוריו לגור בכפר אבצק (Ebeck) בסלובקיה (שמאוחר יותר שונה שמו ל**אובצקוב**). אביו של קלמן היה קצב במקצועו והתחתן עם צעירה בשם מריה ורש, בת אצולה מן היישוב הצפוני פאראד.
ב- 1843 עבר הזוג לסקלבוניה, שבה שכרו את האיטליז ואת המסבאה המקומית. קלמן היה האמצעי מבין שלושת ילדיהם. האחות הגדולה, מריה, מתה בגיל 17 מדלקת ריאות פתאומית.
המצב הכלכלי של המשפחה השתפר עם השנים, כשקיבלה בעלות על מאה דונם והעסיקה רועה צאן ומשרתת.

את רוב לימודיו בשנים 1863-1857 עשה קלמן מיקסאט ברימהסומבאט (Rimaszombat) (היום רימסקה סובוטה) . את השנתיים האחרונות של התיכון הוא סיים בשלמצבאניה (באנסקה שטיאווניצה), מקום המגורים החדש של המשפחה. אחר כך למד משפטים, קודם בעיר גיור, והחל משנת 1868, בפקולטה למשפטים  של אוניברסיטת בודפשט.

### שנות הבגרות
מיקסאט לא סיים את התואר ועם גמר הלימודים חזר למחוז הולדתו נוגראד (נובוהראד) והתמחה במשרד של מתיאש מאוקש, משפטן ראש המנהל (szolgabíró) בבלשגיארמט. השתלם בהמשך אצל המשפטנים הבכירים של המחוז ובשנת 1872 היה לעוזר עורך דין בשרות המדינה. באותן השנים התחילה פעילותו הספרותית והעיתונאית. פרסם סיפורים ומאמרים רבים בעיתונים כמו "איגאזמונדו" (Igazmondó), "סאבאד אגיהאז" (Szabad Egyház) פהווארושי לאפוק" ,(Fővárosi Lapok) ו"יאנקו בורשסם" (Borsszem Jankó).
ב-13 ביולי 1873 קלמן התחתן בניגוד לרצון הוריו עם אילונה מריה מאוקש. אחרי מות הוריו שנפטרו שניהם בדיוק באותה שנה, קלמן עבר עם אשתו לגור בבודפשט. כיווון שהכנסותיו מכתיבה היו נמוכות הם נקלעו לעוני והוא החליט להתגרש. על מנת לשכנע את אשתו להסכים סיפר לה שכביכול התאהב באחרת. אחרי שבני הזוג נפרדו בשנת 1875, עבר לבית הוריו בסקלבּוניה אך אחרי כישלון בבחירות המחוזיות לתפקיד סגן-נוטריון בשנת 1874, שב מיקסאט לבודפשט והתמקד בכתיבת ספרות יפה. גם אשתו, שחלתה, חזרה לבית הוריה במוהורה.

## פעילותו בזירת הספרות והעיתונות
תחילת דרכו ההספרותית הלא הייתה חלקה. סגנונו המקורי לא תאם נורמות מסוימות של התקופה, ועורכי ההוצאות לאור השמיטו קטעים נרחבים מיצירותיו. בשנת 1874 פורסם ספרו הראשון - "סיפורים" בשני כרכים, שלא עורר הדים. מיקסאט עבד למשך שנים אחדות כעיתונאי, ובשנת 1878 עבר לגור בסגד, שם התחיל לכתוב בקביעות בעיתון המקומי *Szegedi Napló* ("היומון של סגד") והחל להצליח. מיקסאט הצטיין במיוחד בכתבות מימי השיטפונות  שהציפו את העיר סגד במרץ 1879 ובהמשך בכתבות שתיארו את שיקום העיר תחת הנהגתו של **לאיוש טיסה**.
ב- 1881פרסם שני קובצי סיפורים "*האחים הסלובקים*" (A Tót atyafiak) ו"*האנשים הטובים מפאלוץ*" (A jó palóczok) בהם הפגין היטב את כישוריו כמספר וגיבש את סגנונו האופייני.
ב-1881 חזר הסופר לבודשפט  ועבד בה כסגן עורך הדו-שבועון *Ország-Világ* (הארץ - העולם).
במאי 1881 אחרי שחלק מעורכי העיתון "פשטי הירלאפ" (Pesti Hirlap - חדשות בודפשט) עזבו כדי להקים עיתון מתחרה בשם *Budapesti Hirlap* (חדשות בודפשט), מיקסאט הפך לאחד הכותבים הקבועים בעיתון הראשון. הקשר עם ה"פשטי הירלאפ" נמשך, עם הפסקות קצרות, כעשרים שנה. יחד עם מור יוקאי הפך מיקסאט לאחד מהכותבים האהובים על קהל הקוראים, בין השאר בזכות הקטעים ההומוריסטיים שאותם חיבר תחת שמות-עט כמו "סקארון" ואחרים.

בשנת 1882 התקבל מקסאט כחבר באגודה הספרותית ע"ש שנדור פטפי, ב-8 בפברואר 1882 הצטרף גם לאגודת "קישפאלודי" וכעבור 7 שנים, ב-7 במאי 1889 התקבל גם כחבר בהתכתבות של האקדמיה ההונגרית למדעים.
במהלך שנת 1882, ביקש מקסאט  את יד גרושתו, אילונה מאוקש.
בסילבסטר אותה השנה השניים נישאו מחדש.

הוא היה פעיל מבחינה פוליטית במסגרת המפלגה הליברלית, שהמנהיג שלה, קלמן טיסה הפך לידיד קרוב שלו.
בשנת 1887 נבחר לאספה הלאומית של הונגריה - קודם כנציג של המחוז הטרנסילבני איליהפאלווה, (כיום איליאן ברומניה), ומ1892 ועד מותו כנציג  המחוז פגראש, גם כן בטרנסילבניה.

בשנת 1897 ניסה לייסד עיתון משלו  „Országos Hírlap”  - "עיתון החדשות הארצי"), אבל הוא לא החזיק זמן רב. לעומת זאת כתב מדור קבוע בעיתון "*Az Újság* (אז אוישאג = העיתון).
ב-1910 לרגל מלאת ארבעים שנות פעילות ספרותית נסע אל בוחריו בסיגט אך חזר חולה ונפטר כעבור ימים אחדים ב-28 במאי 1910, בבודפשט. לא הספיק לראות את פרסום ספרו האחרון *A fekete város* (העיר השחורה) בשנת 1911. הובא לקבורה בבית הקברות קרפשי בבודפשט. על ידו נקברו שני בניו יאנוש (1890-1886)
ואלברט (1921-1889).
שמאל|ממוזער|250px|קלמן מיקסאט מחלק חתימות למעריציו בעיר סגד בשנת 1900

## כתיבתו
ספוריו המוקדמים שיקפו היבטים מחיי האיכרים ובעלי המלאכה ולא עוררו עניין רב. לעומת זאת כבר בהם הוכיח מיקסאט את כישוריו כמספר הומוריסטי שבלטו ביצירותיו המאוחרות יותר.
רבים מסיפוריו והנובלות שלו מתאפיינים בבקורת חברתית ובחצים סטיריים. לקראת סוף חייו התקומם הסופר יותר ויותר נגד המעמד האריסטוקרטי בארצו שלדעתו הפך לנטל על החברה.
נשיא ארצות הברית תאודור רוזוולט התלהב מהרומן של מיקסאט, "המטרייה של פטר הקדוש" ומשום כך בעת סיורו באירופה בשנת 1910 ביקר אצל הסופר כדי להביע את הערצתו אליו.

## פרסים ואותות כבוד
*1881 - חבר בחברת פטפי
*1882 - חבר בחברת קישפלודי
*1889 - חבר בהתכתבות של האקדמיה ההונגרית
*1907 - פרס האקדמיה ההונגרית על קובץ יצירותיו (1903).

## הנצחה
*בכפר איליאן (איליהפאלווה) בטרנסילבניה - רומניה, בווילה "שרה" אורגן מוזיאון לזכרו ולזכר עוד שני סופרים (מור יוקאי ודז'ה סאבו)

## יצירותיו

* *A batyus zsidó lánya*, 1871
* *Ami a lelket megmérgezi*, 1871
* *A lutri*, 1872
* *Nibelungok harca*, 1873 (מאבק הניבלונגים)
* *Elbeszélések*, 1874 קובץ סיפורים בשני כרכים
* *Pecsovics világ*, 1874 (העולם של פצ'וביץ')
* *A vármegye rókája*, 1877 (שועל המחוז)
* *Még újabb fény- és árnyképek*, 1878
* *Falunk véneinek édes visszaemlékezése*, 1879
* *A tót atyafiak*, 1881 (האחים הסלובקים)
* *A jó palócok*, 1882 (האנשים הטובים מפאלוץ)
* *Nemzetes uraimék*, 1882-83 רבותי בני עמי - רומן
* *Az apró dzsentri és a nép*, 1884
* *Nemzetes uraimék*, 1884
* *A két koldudiák*, 1885
* *A lohinai fű*, 1885
* *A tisztelt ház*, 1886
* *A beszélő köntös*, 1889
* *Kísértet Lublón*, 1892-93
* *Az eladó birtok*, 1893 (משק למכירה)
* *Beszterce ostroma*, 1894 (המצור על ביסטריצה)
* *Szent Péter esernyője*, 1895 (המטריה של פטר הקדוש)
* *Prakovszky, a süket kovács*, 1897 (פראקובסקי, הנפח החרש)
* *Gavallérok*, 1897
* *Új Zrínyiász*, 1898 (זריניאדה חדשה)
* *1898 *Galamb a kalitkában (יונה בכלוב)
* *1898 *A demokraták (הדמוקרטים)
* *Különös házasság*, 1900 (נישואים מוזרים)
* *Szelistyei asszonyok*, 1901 (הנשים מסלישטה)
* *Sipsirica*, 1902 (שיפשיריצה)
* *Akli Miklós*, 1903 (מיקלוש אקלי)
* *A vén gazember*, 1906 (הנבל הזקן)
* *Noszty fiú esete Tóth Marival*, 1906-07 (הרומן של נוסטי הצעיר עם מרי טוט)
* *A fekete város 1908-10* (העיר השחורה) שעלילתו מתקיימת בעיר לבוצ'ה, 

* 1965-1970 *Mikszáth Kálmán Mũvei*. Magyar Helikon,Budapest,
יצירותיו של קלמן מיקסאט, 15 כרכים,
* Mikszáth Kálmán Összes Mũvei*, Akadémiai Kiadó, Budapest ,1956*
(כלל יצירותיו, הוצאת האקדמיה, בודפשט, החל מ-1956)

## לקריאה נוספת
*Steven C. Scheer - *Kálmán Mikszáth*. Twayne Publishers 1977

## קישורים חיצוניים

שמאל|ממוזער|250px|קברו של הסופר בבית הקברות קרפשי בבודפשט
* לוראנט ציגאן - תולדות הספרות ההונגרית
* 
* 
* 

Lorant Czigany- *A History of Hungarian Literature - from the Earliest Times to the mid 1970s*
1986 2d revised edition
on line
* מאמר לרגל מלאת מאה שנה למותו באתר "קישלפלד" גישה ב-20 במרץ 2011
* קלמן מיקסאט, הפובליציסט - חלק א - מאמר מאת פרנץ ויטז - באתר "נאגיטאש" Ferenc Vitez *Mikszáth Kálmán, az újságíró – I. rész*.
* חלק ב גישה ב-19 ביוני 2011.
* המטריה של פטר הקדוש - ספר מתורגם לאנגלית בשנת 1900 - בספרית גוטנברג ברשת

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים הונגרים
קטגוריה:חברי האקדמיה ההונגרית למדעים
קטגוריה:חברי אגודת פטפי
קטגוריה:חברי אגודת קישפלודי
קטגוריה:לותרנים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1847
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1910