open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
קליבלנד הייטס

**קליבלנד הייטס** (באנגלית: **Cleveland Heights**) היא עיר במחוז קויאהוגה באוהיו שבארצות הברית. אוכלוסיית העיר מנתה 45,312 תושבים במפקד שנערך בשנת 2020. נכון למפקד האוכלוסין של 2010, קליבלנד הייטס דורגה במקום ה-8 בגודלה לפי אוכלוסייה באזור קליבלנד רבתי ובמקום ה-20 באוהיו. היישוב נוסד ככפר ב-1903 וקיבל מעמד של עיר ב-1921.

## היסטוריה
בשנת 1903 הוקם הכפר קליבלנד הייטס. בשנת 1910 מנתה קליבלנד הייטס כ-5,000 איש. אוכלוסייתה מנתה 15,396 תושבים בשנת 1920 והיא הפכה לעיר ב-9 באוגוסט 1921. בין 1920 ל-1930, אוכלוסיית קליבלנד הייטס הוכפלה ביותר מפי שלושה. ב-1960 כבר היו בה 61,813 תושבים.

בשנות ה-50, נהרו לקליבלנד הייטס יהודים רבים שעזבו את קליבלנד. בשנת 1961, 35% מהאוכלוסייה היהודית של מחוז קויאהוגה חיה בקליבלנד הייטס.

## גאוגרפיה
ממוזער|מבט על בניין הייטס רוקפלר, מכביש מייפילד ולי
על פי לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית, לעיר שטח כולל של , מתוכם  הוא יבשה ו- הוא מים.

## סביבה
בשנת 1987, הוכרזה קליבלנד הייטס הוכרזה כאזור נקי מגרעין .

### פארקים
לקליבלנד הייטס שבעה פארקים עירוניים: פארק ברברה ה. בויד, פארק קין, פארק קמברלנד, פארק דניסון, פארק פורסט היל, פארק קנילוורת' ופארק הצבים.

## דמוגרפיה
נכון למפקד האוכלוסין של 2010, התגוררו בעיר 46,238 נפשות, 19,957 משקי בית ו-10,834 משפחות. ההרכב הגזעי של העיר היה 49.8% לבנים, 42.5% אפרו אמריקאים, 0.2% ילידים אמריקאים, 4.1% אסייתים, 0.6% מגזעים אחרים ו-2.8% משני גזעים או יותר. היספנים ולטינים היו 2.0% מהאוכלוסייה.

במפקד זה היו בעיר 19,957 משקי בית, מתוכם ל-26.2% היו ילדים מתחת לגיל 18 שגרים איתם, 35.6% היו נישואים שחיו יחד, ל-15.2% הייתה בעלת בית אישה ללא בעל נוכח, ל-3.4% היה בעל בית גבר ללא אישה. ו-45.7% היו ללא משפחות. 36.1% מכלל משקי הבית היו יחידים, ול-10.4% היה מישהו שחי לבדו בן 65 ומעלה. גודל משק הבית הממוצע היה 2.27 וגודל המשפחה הממוצע היה 3.05.

22.3% מהתושבים היו מתחת לגיל 18; 10.6% היו בין הגילאים 18-24; 27.9% היו מ-25 ל-44; 25.9% היו מ-45 ל-64; ו-13.5% היו בני 65 ומעלה. ההרכב המגדרי של העיר היה 46.6% גברים ו-53.4% נשים.

ההכנסה לנפש בעיר עמדה על 31,663 דולר. כ-19.3% מהאנשים היו מתחת לקו העוני.

## חינוך
מספר בתי ספר פרטיים ממוקמים בתוך העיר, כולל בית ספר בומונט, תיכון לותרן מזרח, הורייזון מונטסורי, רופינג מונטסורי, האקדמיה העברית של קליבלנד, בית ספר סנט אן, מוסדות אור התורה  וישיבת קליבלנד.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קהילות יהודיות בארצות הברית
קטגוריה:אוהיו: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1828
ראשן לייף

**ראשן לייף** (באנגלית: **Russian Life**), בעבר נקרא: ברית המועצות (**The USSR**) וחיים סובייטיים (**Soviet Life**). הוא כתב עת המתפרסם אחת לחודשיים מאז 1956 (בתקופת ברית המועצות הפרסם בתדירות חודשית). הוא כולל 64 עמודים, עוסק בתרבות הרוסית. נכתב ונערך על ידי פרילנסרים ואנשי מקצוע אמריקאים ורוסים. בעברו הרחוק שימש כ"תעמולה מנומסת", כלי של הממשלה הסובייטית והרוסית. מאז 1995 נמצא בבעלות פרטית ויוצא לאור על ידי חברה אמריקנית.

## היסטוריה
כתב העת יצא לראשונה באנגלית באוקטובר 1956. הוא יצא תחת השם  "ברית המועצות" ונמכר בערים מרכזיות בארצות הברית. בהתחשב באווירה האנטי-סובייטי ששררה בארצות הברית באותה תקופה, השם היה לכתב העת היה יוצא דופן. הוא נערך על ידי אנוור ממדוב, פוליגלוט שנולד בבאקו. הוא היה אחד הדיפלומטים הסובייטים הצעירים ביותר שמונה להיות מזכיר העיתונות של השגרירות הסובייטית באיטליה ב-1943.

באותו זמן במוסקבה, לנינגרד וקייב וערים סובייטיות אחרות, הופיע כתב העת "אמריקה" שהתפרסם בפעם השנייה. אמריקה הושק ב-1944. בסוף שנות ה-40 מחלקת המדינה האמריקנית ראתה בשידורי רדיו "קול ארצות הברית" כלי תעמולה אפקטיבי יותר, וב-1952 פרסום כתב העת אמריקה נעצר. ב-1956 הממשלות הסובייטיות והאמריקאיות הסכימו "להחליף" כתבי עת וכתב העת אמריקה פורסם במקביל לפרסום כתב העת ברית המועצות בארצות הברית.

לאחר כמה שנים, שינתה ברית המועצות שינתה את שם של כתב העת לסובייט לייף. למרות שכתב העת אף פעם לא שימש היווה כלי תעמולה באופן מובהק, סובייט לייף תמך בקו הממשלתי הכללי. בקביל כתב העת הציג פרספקטיבה מודעת של התרבות הרוסית, ההיסטוריה, גילויים מדעיים, והעמים השונים המאכלסים את ברית המועצות.

התנאים של ההסכם בין שתי הממשלות שאפשר פרסום כתבי העת המקבילים ("אמריקה" למול "ראשן לייף") הגביל את  מספר המנויים עבור שני כתבי העת, לכ-30,000 מנויים.

במהלך סוף שנות ה-80, בגלל הרפורמות הפוליטיות והכלכליות שהתרחשו בברית המועצות, גבר העניין בכתב העת, ותפוצתו גדלה ליותר מ-50,000 קוראים.

בדצמבר 1991, התפרקה ברית המועצות, ואחת התוצאות הייתה שהממשלה הרוסית לא הצליחה למצוא מקור מימון עבור ההדפסה של סובייט לייף. הגיליון האחרון של כתב העת פורסם בדצמבר 1991.

שנה אחת מאוחר יותר, בתחילת 1993, נערך הסכם בין רי"א נובוסטי (סוכנות העיתונות הממשלתית) ודפוס ריץ' פרונטיר. הסכם זה חידש את הדפסת "סובייט לייף" בשם חדש - "ראשן לייף". כתב העת הפך מירחון לדו־ירחון. בשנת 1995 הזכויות נמכרו לחברה אמריקאית. בשנת 2022 פורסם בירחון גינוי לפלישת רוסיה לאוקראינה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יחסי ארצות הברית – ברית המועצות
קטגוריה:תעמולה בברית המועצות
קטגוריה:כתבי עת באנגלית
קטגוריה:ארצות הברית: כתבי עת
פדר

**פדר** הוא שם משפחה הלקוח מהשפה הגרמנית שפירושו נוצה.

קטגוריה:שמות משפחה
Enemies (שיר של שיינדאון)

"**Enemies**" (בעברית: "**אויבים**") הוא הסינגל השלישי מתוך *[[Amaryllis]]*, אלבומה הרביעי של להקת הרוק שיינדאון. השיר יצא לאור ב-17 ביולי 2012.

## רשימת רצועות

## וידאו קליפ
הקליפ מציג את הלהקה כשהיא יושבת בפגישה פרטית בלב חדר ריק. מילות השיר מדמות את השיחה המתנהלת, ומראות כיצד היא מביאה ל"קרב" שמתפתח.

נכון לאפריל 2022 זכה הקליפ ל-55.6 מיליון צפיות ביוטיוב.

## בתרבות הפופולרית
השיר שימש כנעימת הפתיחה של "WWE Raw" מ-25 ביולי 2016 ועד ל-22 בינואר 2018. כמו כן הופיע במשחק המחשב "WWE 2K18".

## מצעדים

### מצעדים שבועיים

### מצעדים שנתיים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי שיינדאון
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי מטאל
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אטלנטיק רקורדס
תערוכת הרכב של טורינו

**תערוכת הרכב של טורינו** (באיטלקית: **Salone dell'Automobile di Torino**) הייתה תערוכת רכב שנתית התקיימת באיטליה.

התערוכה התקיימה לראשונה בשנת 1900 בטורינו במבצר ולנטינו. בתערוכה השתתפו 25 יצרנים מאיטליה, צרפת וגרמניה והגיעו כ-2000 מבקרים. בהמשך היא התקיימה בתדירות שנתית בטורינו, מילאנו או רומא. בשנים 1938–1947 התערוכה לא התקימה. החל משנת 1972 התערוכה עברה לתדירות דו-שנתית. בשנת 1984 היא עברה למפעל של פיאט שנסגר בשכונת לינגוטו.

בשנת 2002 התערוכה ה-69 בוטלה לאור מיעט המשתתפים. כתוצאה מכך אירוע התערוכה השנתית האיטלקית עברה לבולוניה.

בשנים 2015–2019 בטורינו נערכה תערוכה באוויר הפתוח. תערוכה של 2020 בוטלה בעקבות מגפת הקורונה. תערוכת 2021 נערכה במילנו בהשתתפות 63 יצרני רכב.

במרוצת השנים מספר יצרנים איטלקים הציגו בתערוכה את המודלים החדשים שצפויים לצאת לשוק ומכוניות קונספט. המסורת החלה בשנת 1902 כאשר הוצגה אדמי. היא נמשכה עם לנצ'יה אלפא (1908), פיאט זירו (1913), פיאט 501 (1919), אלפא רומיאו 1900 (1950), בנדיני סלונצ'ינו (1968) ועוד.

## קישורים חיצוניים

* 
* סיכום תערוכה של 1950
* תיאור התערוכות לאורך שנים

## הערות שוליים

טורינו
קטגוריה:טורינו
קטגוריה:איטליה: תחבורה
יוזף קלר

**יוזף קלר** (17 באוקטובר 1904 – 23 באוגוסט 1988) היה פושע מלחמה נאצי. הוא שימש כמפקד סמל באס אס, מפקח במספר מחנות ריכוז והשמדה של גרמניה הנאצית ואחראי תברואה באושוויץ.

## תולדות חייו
קלר נולד בשלזיה עילית לאב ששימש כמורה. הוא עבר בחינה לנגרות ב-1921. החל משנת 1934 עבד כשוער לילה. מ-1938 היה עוזר סמל בכלא ווהלאו .

משנת 1932 קלר היה חבר במפלגה הנאצית ובאלגמיינה אס אס. הוא השתתף בתרגילים צבאיים בוורמאכט וקיבל הכשרה להיות חובש. זמן קצר לפני תחילת המלחמה גויס לואפן אס אס. באוגוסט 1939 הוא הועבר לבוכנוואלד כשומר, ולאחר מכן למחנה הריכוז דכאו כחלק מצוות רפואי. בינואר 1941 הועלה לדרגת אונטרשארפירר  והועבר לאושוויץ, שם עבד כסדרן רפואי במרפאת האסירים.

החל מ-1942 קלר הרג אנשים במרפאת האסירים על ידי הזרקות פנול ללב. הוא הגה דרכים לייעל את מהירות תהליך ההרג, כמו ניסויים במיקום האסירים לפני ההזרקה.

קלר ערך מדי פעם סלקציות בעצמו, וכשהודיעו לו שרופא המחנה אינו זמין, קבע כי "היום אני רופא המחנה". בשל תיאורים שונים שלו עומד על רקע גופות כשהוא "לובש מעיל לבן" או "סינר גומי ורוד וכפפות גומי" ו"מחזיק בידיו מזרק 20 סמ"ק עם מחט ארוכה", קלר תואר בתור "הקריקטורה האולטימטיבית של רופא אושוויץ הכל יכול". הוא התפרסם באכזריותו הסדיסטית.

לפי מה שסיפר ויטולד פילצקי "לא היו במרפאתו רק חולים או תשושים. חלקם היו כאן רק בגלל שקלר לא אהב אותם והכניס אותם ל"רשימה השחורה". קלר נהג לרצוח במחט שלו בלהט רב, עיניים מטורפות וחיוך סדיסטי, הוא הכה על הקיר לאחר הריגתו של כל קורבן. בזמני, הוא טען שהרג ארבעה עשר אלף בני אדם והוא התפאר במספר זה בכל יום בהנאה רבה".

בשנת 1943 הפך קלר לאחראי תברואה באושוויץ. כמטפל בציקלון בה, משימותיו כללו לא רק חיטוי מגורים ובגדים, אלא מעורבות ישירה בשליחה המונית של אסירים להמתה בגז. הוא היה אחד האחראים להחדרת הגז. הוא גם נכח בסלקציות בהן נשלחו חסרי יכולת לעבוד לתאי הגזים.

ב-20 באפריל 1943 זכה קלר בעיטור "צלב הצטיינות במלחמה" . הוא הועבר לגלייביץ בשנת 1944 שם היה ראש בית החולים לאסירים.

## אחרי המלחמה
עם פינוי אושוויץ, שמר קלר על אסירים שהועברו למחנה הריכוז גרוס-רוזן, ולאחר מכן פיקד על ידי יחידה קרבית של האס אס. בתחילת מאי 1945 הוא נפל בשבי באוסטריה על ידי האמריקאים והוחזק עד 1948.

הוא חזר למשפחתו בבראונשווייג וחזר לעבוד כנגר. באפריל 1960 הוציאה הפרקליטות של פרנקפורט צו מעצר שהוצא לפועל בספטמבר לאחר שנקבע בוודאות מקום הימצאו של קלר.

ב-19 באוגוסט 1965 הרשיע אותו בית המשפט ברצח ב-475 מקרים לפחות, בסיוע לרצח משותף של לפחות 2730 מקרים, וגזר עליו מאסר עולם בתוספת 15 שנים. העד גלובאקי העיד בבית המשפט כי קלר הרג את נשים ששרדו את הטבח שבוצע בשאר הנשים לאחר ניסיון בריחה באמצעות הזרקת פנול.

בזמן שהיה בכלא, קלר התראיין לעיתונאי ויוצר הסרטים אבו דמנט. כשדמנט דיבר על הכחשת השואה אמר קלר:

ב-25 בינואר 1988 הושעה עונשו של קלר על תנאי. ב-10 ביוני, הוא נצטווה לרצות את היתרה על תנאי. לאחר שבעה חודשי חופש, הוא מת בגיל 83.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סגל מחנה דכאו
קטגוריה:סגל מחנה בוכנוואלד
קטגוריה:ניסויים בבני אדם על ידי הנאצים: פושעים
קטגוריה:רופאים נאצים
קטגוריה:סגל מחנות אושוויץ
קטגוריה:אנשי הוורמאכט
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1904
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1988
פוסטאוטלקה

**פוסטאוטלקה** (בהונגרית: **Pusztaottlaka**) הוא כפר קטן בנפת מזקובאצ'האזה שבמחוז בקש בדרום מזרח הונגריה. 

כמו יישובים רבים באירופה גם מספר התושבים בפוסטאוטלקה נמצא בירידה. בשנת 1990 חיו בכפר 501 תושבים, ובשנת 2021 רק 297 תושבים.

הכפר הוקם בשנת 1929 ונקרא תחילה אוטלקה (Ottlaka).

סמל הכפר כולל עלי טבק כסימן לגידול העיקרי שהתקיים בכפר, אריה המסמל כוח אומץ והתמדה עם צלב המעיד על תושביה הנוצרים של הכפר.

לכפר יש הסכם עיר תאומה, הכפר וילאגוש (Világos) מרומניה.
## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הונגריה: כפרים
שלמה אבן עזרא

הרב **חיים שלמה אבן עזרא השני** היה רב, דיין ודרשן באזמיר במאה ה-18. מחבר ספר **יד שלמה**.

## תולדותיו
נולד לרבי אברהם אבן עזרא, מחבר ספר בתי כנסיות, בנו של רבי שלמה אבן עזרא הראשון.  נודע בחסידותו הגדולה, במהלך הפולמוס על אכילת יוגורט של גויים באזמיר, נטען כי הרב שלמה היה אוכל אותו, לשמע טענה זו, כתב הרב חיים פאלאגי :.

בשנת תקל"ד מונה לדיין בכיר בעיר. תורתו מובאת אצל גדולי חכמי אזמיר, וביניהם רבי יעקב אלבעלי, רבי אליקים גאטינייו, רבי חיים בנימין פונטרימולי בספרו פתח הדביר, כותב: 

נפטר באזמיר בי"א בחשון ה'תקמ"ב (1782). הגאון הרב רפאל יוסף חזן הספיד אותו.

### משפחתו
אחיו היה הרב משה. נישא למרת ששבונה, בתו של הרב אברהם אבן גבאי, שהאריכה ימים אחרי בעלה. בניהם היו הרבנים יהודה (נפטר בה׳תק״ע) ואברהם.

## חיבוריו
ממוזער|יד שלמה -שער
* **יד שלמה** (שאלוניקי תקפ"ו) - דרושים: חמישה דרושים לשבת תשובה, שישה דרושים לשבת הלבשה, חמישה לשבת זכור, ארבעה דרושים לשבת הגדול, שבעה דרושים לשבת כלה, דרוש להכנסת ספר תורה, שני דרושים לנישואים - לנישואי אחיו, הרב משה, בכסלו התקי"ז ולנישואי בן אחותו. וכן דרושים להספד, וביניהם לרב חיים אבולעפיה בה' באדר ה' התקל"ה, לרב מאיר נחום, לרבי יעקב אלבעלי, לאביו, לרב אהרן אלפנדרי ולחמיו. לספר הסכימו רבני אזמיר, הרב דוד אמאדו והרב רפאל אשכנזי, שגם השתדל אצל גבירי העיר להוזיל מכספם כדי להוציא את הספר לאור. את הספר הוציא לאור הרב אברהם אשכנזי.
* חלקים מתוך ספר בתי כנסיות של אביו: **בית אבטינס** על אופן עשיית הקטורת ו**בית מטבחייא** על מעשה הקורבנות.
* ספר כללים (בכת"י)

## לקריאה נוספת
* **בתי כנסיות**, תשנ"ז, מבוא

## הערות שוליים

קטגוריה:איזמיר: רבנים
קטגוריה:רבנים טורקים
קטגוריה:מחברי ספרי דרוש
קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: רבנים
קטגוריה:רבנים ספרדיים
קטגוריה:מחברי ספרות תורנית
קטגוריה:דיינים
קטגוריה:נפטרים ב-1782
מלאני מאס גיסטרנוס

**מלאני הנרייטה מאס גיסטרנוס** (בהולנדית: **Melanie Henriëtte Maas Geesteranus** נולדה ב-28 ביוני 1970) היא פוליטיקאית הולנדית הפועלת מטעם מפלגת העם למען חופש ודמוקרטיה. שימשה כשרת התשתיות וניהול המים של הולנד בין 14 באוקטובר 2010 ל-26 באוקטובר 2017.

## ביוגרפיה
מלאני נולדה בכפר לאח-סורן  במחוז חלדרלנד. למדה בגימנסיה בעיר ליסה, ולאחר שסיימה את התיכון ב-1988 למדה מנהל ציבורי באוניברסיטת ליידן ובאוניברסיטת ארסמוס ברוטרדם. קיבלה תואר מוסמך ב-1994. במקביל ללימודיה החלה לעבוד כעוזרת במטה מפלגת העם למען חופש ודמוקרטיה בעיר ליידן. לאחר סיום לימודיה נבחרה כחברת מועצת העיר ליידן מטעם המפלגה. בין 1995–1997 שימשה כיועצת בכמה חברות פרטיות. לאחר מכן עבדה כמפקחת במשרד האוצר עד 1999.

ב-22 ביולי 2002 היא מונתה למזכירת המדינה לענייני תחבורה, עבודות ציבוריות וניהול מים מטעם מפלגת העם למען חופש ודמוקרטיה. בבחירות הכלליות של 2003 נבחרה לבית הנבחרים של הולנד ונכנסה לתפקידה ב-20 בינואר. ב-27 במאי פרשה מהתפקיד וחזרה להיות מזכירת המדינה לענייני תחבורה. ב-9 באוגוסט 2006 הודיעה כי תפרוש מתפקידה לאחר הבחירות הכלליות של 2006, ומתכוונת לקחת פסק זמן מהפוליטיקה. היא פרשה מתפקידה ב-22 בפברואר 2017 והפכה למנהלת הרכש של קופת החולים אכמדה (Achmea).

ב-14 באוקטובר 2010 מונתה מלאני לשרת התשתיות ואיכות הסביבה בממשלתו של מארק רוטה. היא פרשה מתפקידה ב-26 באוקטובר 2017 והודיעה שלא תחזור לפוליטיקה. החל מ-1 באפריל 2018 היא משמשת כיו"ר מועצת המנהלים של קרן פורטיקוס - קרן פילנתרופית השייכת למשפחת ברנינקמייר - הבעלים של רשת האופנה C&A.

## קישורים חיצוניים

* מלאני שולץ ואן האחן באתר בית הנבחרים ההולנדי

קטגוריה:פוליטיקאיות הולנדיות
קטגוריה:שרי ממשלת הולנד
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1970
קטגוריה:הולנדיות שנולדו ב-1970
וגג'האזה

**וגג'האזה** (בהונגרית: **Végegyháza**) הוא כפר קטן בנפת מזקובאצ'האזה שבמחוז בקש בדרום מזרח הונגריה. עד ל הייתה בו קהילה יהודית קטנה.

כמו יישובים רבים באירופה גם מספר התושבים בוגג'האזה נמצא בירידה. בשנת 1990 חיו בכפר 1,794 תושבים, ובשנת 2021 רק 1,181 תושבים.

הכפר הוקם בשנת 1815 ועד 1882 נקרא הכפר טוטקובאצ'באזה (Tótkovácsháza).

## יהודי וגג'האזה
יהודים ישבו בוגג'האזה במאה ה-19 וב-1944 נרצחו בשואת יהודי הונגריה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הונגריה: כפרים
קטגוריה:קהילות יהודיות בהונגריה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
דיוויזיית הארטילריה ה-18 (ורמאכט)

[ממוזער|280x280 פיקסלים|סוללת [הומל (תומ"ת)|הומל 15 ס"מ הוביצרים מתנייעים של רגימנט הארטילריה הממונע ה-88 מוכנים לירי ב-1943]]
**דיוויזיית הארטילריה ה-18** (בגרמנית: **18. Artillerie-Division**) הייתה דיוויזיית ארטילריה גרמנית שהוקמה במהלך מלחמת העולם השנייה ב-1943. בהיותו כוח הארטילריה הנייד העצמאי הראשון, הדיוויזיה מעולם לא הצליחה להגיע לתקן שתוכנן עבורה. הדיוויזיה לחמה בחזית המזרחית, ספגה אבדות כבדות ופורקה ב-1944.

## היסטוריה
דיוויזיית הארטילריה ה-18 הוקמה על ידי שילוב המטה וחלק מהכוחות הנותרים של דיוויזיית הפאנצר ה-18, שפורקה ב-1 באוקטובר, עם יחידות אחרות. דיוויזיה זו הייתה היחידה שתוכננה ככוח ארטילרי עצמאי ונייד; והכוח המתוכנן לדיוויזיה מעולם לא הושג. מרכיב מיוחד של דיוויזיה זו היה שהיה לה אלמנט חי"ר (כבד) משלה, "Schützen-Abteilung 88 (tmot)" (הידוע גם בשם "Art.-Kampf-Btln. 88" ו-"Art.-Alarm-Abteilung 18"). בשל המשימה להגן על הארטילריה בכל המצבים המסוכנים, גדוד זה, אומן ביסודיות בפעולות משמר עורף, הציל את הדיוויזיה מהרס מוחלט לא פחות משלוש פעמים.

הדיוויזיה הייתה חלק מהקורפוס ה-38 בארמיית הפאנצר הראשונה. הדיוויזיה לחמה עד סוף מרץ 1944, אז כותרה בכיס קמינץ-פודולסקי. עם תבוסת קבוצת ארמיות צפון אוקראינה באפריל 1944, הוחלט על פירוק הדיוויזיה. למרות שהיא הצליחה לפרוץ, היא ספגה אבדות כבדות ואיבדה את כל הציוד הכבד שלה. עד ה-4 בנובמבר 1944 היא הייתה מעורבת בעיקר בקרבות חי"ר; ובשל אבדות כבדות הדיוויזיה כמעט חדלה להתקיים. היא פורקה רשמית ב-27 ביולי 1944. הקצינים הנותרים ואנשי המטה שימשו להקמת קורפוס הפאנצר גרוסדויטשלנד וגדודי הארטילריה עברו רפורמה למספר חטיבות ארטילריה עצמאיות.

## מפקדים
* קרל טהוולטה (20 באוקטובר 1943 – 28 בפברואר 1944)
* גרהרד מילר (28 בפברואר 1944 – אפריל 1944)
* קרל טהוולטה (אפריל 1944 – יולי 1944)

## קישורים חיצוניים
* דיוויזיית הארטילריה ה-18, באתר lexikon-der-wehrmacht 

## הערות שוליים

18
Jäger March

"**Jäger March**", (במקור מפינית: **Jääkärimarssi** או **Jääkärien marssi**; תעתיק לעברית: יֶקָארִימַארְסִי; בתרגום חופשי: "שיר היגרים") Op. 91a, הוא שיר לכת פיני שהולחן על ידי ז'אן סיבליוס. הגרסה הראשונה של השיר נכתבה בשנת 1917 על ידי ההילפסגרופנפיהרר, הצייד הפיני, הייקי נורמיו ששירת בלייפאיה בגדוד הציידים ה-27 הפרוסי המלכותי בצבא הקיסרות הגרמנית. היחידה נלחמה מול האימפריה הרוסית, שבאותה העת הדוכסות הגדולה של פינלנד הייתה חלק ממנה. המילים הוברחו לתוך פינלנד לסיבליוס, שהלחין להן מנגינה בעיר יארבנפה.

במקור ייעד סיבליוס את המילים כדי שיושרו על ידי מקהלת גברים ופסנתר, אך לאחר מכן שינה אותן כדי שיתאימו גם לתזמורת סימפונית. השיר בוצע בציבור לראשונה על ידי האקדמיה לתזמורת גברים של הלסינקי, בניצוחו אולוף וואלין, ב-18 בינואר 1918, ערב מלחמת האזרחים הפינית בהלסינקי. השיר נחשב כצעדת כבוד של מחלקות צבא רבות בצבא הפיני כמו כן השיר מנוגן בתזמורת הצועדת הסאמית של רובניימי.

## ראו גם
* Säkkijärven polkka
* Niet Molotoff

## קישורים חיצוניים
* 
* מילים לשיר (בפינית)
* רשימת שירים בשימוש התזמורת הצבאית של פינלנד
* תרגום באנגלית לשיר
* Jääkärimarssi "Jaegers March" (Finnish Patriotic Military Song), באתר יוטיוב

## הערות שוליים

קטגוריה:מוזיקה פינית
קטגוריה:מארש
מוצי בואורופ אגדה

**מוצי בואורופ אינקונאלוכּ אגדה** (בגרינלנדית: **Múte Inequnaaluk Bourup Egede**; נולד ב-11 במרץ 1987) הוא פוליטיקאי גרינלנדי המכהן כראש ממשלת גרינלנד החל מאפריל 2021. הוא כיהן כחבר הפרלמנט של גרינלנד החל משנת 2015, ובנוסף כיושב ראש מפלגת אינואיט אטקטיגיט החל משנת 2018.

## ביוגרפיה
אגדה נולד בנוק אבל גדל בנארסאק בדרום גרינלנד. הוא למד בתיכון בקאקורטוק לפני שבשנת 2007 הוא התחיל ללמוד היסטוריה תרבותית וחברתית באוניברסיטת גרינלנד. בשנים 2011–2012, הוא היה היו"ר של KISAQ אגודת הסטודנטים האקדמיים בגרינלנד. הוא לא סיים את לימודיו, שכן ב-2013 נשר כדי להשתלט על חברת מספוא בבעלות משפחתית בניהול אביו.

בשנת 2007 היה אגדה חבר בפרלמנט הצעירים של גרינלנד, האינוסוטוט אינציסרטוי (בגרינלנדית: Inuusuttut Inatsisartui), בשנים 2013–2015 יו"ר האינוסוטוט אטקטיגיט (בגרינלנדית: Inuusuttut Ataqatigiit), אגף הנוער של מפלגת אינואיט אטקטיגיט.

בבחירות הכלליות בדנמרק 2015 אגדה היה מועמד לפולקטינג מטעם אינואיט אטקטיגיט. הוא קיבל 2,131 קולות, לא מספיק בשביל מושב בפרלמנט.

בשנים 2016–2018, אגדה כיהן כשר לענייני חומרי גלם ושוק העבודה, שם שימש במקביל – במשך שלושה חודשים ב-2017 – שר הקומונות, הכפרים, המחוזות החיצוניים, התשתיות והשיכון.

ב-1 בדצמבר 2018 הוא נבחר ליושב ראש מפלגת אינואיט אטקטיגייט, במקומה של שרה אולסווי. הוא הוביל את המפלגה בבחירות הכלליות בגרינלנד 2021, בהם היא, עם 36.6% מהקולות, הפכה למפלגה הגדולה ביותר בפרלמנט. עם 3,380 קולות אישיים, אגדה היה המועמד עם הכי הרבה קולות אישיים בבחירות, וקיבל למעלה מ-1,500 קולות יותר מראש הממשלה המכהן, קים קילסן ממפלגת סיומוט. ב-16 באפריל הוכרז שאינואיט אטקטיגיט יצרה קואליציה עם מפלגת נאלראק עם ממשלה של 10 שרים; מפלגת סולידריות המחזיקה בשני מנדטים, הודיעה כי אמנם לא תיכנס לקואליציה בעד עצמאות אך היא תספק תמיכה לקואליציה. אגדה הוא ראש ממשלת גרינלנד הצעיר ביותר אי-פעם. הוא אושר כראש הממשלה על ידי הפרלמנט ב-23 באפריל.

## אידאולוגיה
אגדה הוא יו"ר מפלגת אינואיט אטקטיגיט, שהיא מפלגה סוציאליסטית דמוקרטית. כמו המפלגה, אגדה תומך בעצמאות גרינלנדית.

## חיים אישיים
לאגדה יש בת עם בת זוגו, טינה קמניץ.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:נוק: אישים
קטגוריה:ראשי ממשלת גרינלנד
קטגוריה:ילידי 1987
קורנליס סניידרס

**קורנליס יעקובוס סניידרס** (בהולנדית: **Cornelis Jacobus Snijders**; 29 בספטמבר 1852 – 26 במאי 1939) היה גנרל הולנדי אשר שימש כמפקד העליון (מקביל לרמטכ"ל) של הכוחות המזוינים של הולנד במהלך מלחמת העולם הראשונה.

## ביוגרפיה
סניידרס נולד בנווה-טונגה ב-29 בספטמבר 1852. ב-1869 התגייס לחיל ההנדסה של צבא הולנד ולמד באקדמיה הצבאית המלכותית בברדה. ב-1873 נשלח לאיי הודו המזרחיים ההולנדיים וב-1875 חזר להולנד והחל לשרת בחיל ההנדסה ההולנדי. ב-1876 הועבר לשמש כמורה באקדמיה הצבאית המלכותית עד 1880. בשנים הבאות פיקח על בניית מצודות החוף של הולנד. בין השנים 1887–1894 שימש כראש תחום ההנדסה באקדמיה המלכותית. ב-1906 מונה סניידרס לסגן ראש המטה הכללי. ב-1910 מונה לראש המטה הכללי. ב-31 ביולי 1914, לנוכח מלחמת העולם הראשונה שנערכה על גבולות הולנד, מונה סניידרס למפקד העליון של כל הכוחות המזוינים ההולנדיים. בניגוד לעמדתם של כמה פוליטיקאים הולנדים שרצו להצטרף למלחמה לצד מדינות ההסכמה, סניידרס נקט במדיניות עיקשת של נייטרליות. בשלב מסוים הוא אף הצהיר שיעדיף להצטרף למלחמה לצד מעצמות המרכז מאשר לצד מדינות ההסכמה. ראש הממשלה פיטר קורט ואן דר לינדן החליט לפטר את סניידרס, אולם המלכה וילהלמינה סרבה לאשר את הפיטורים. באווירה המתוחה ששררה בהולנד באותה תקופה, נעשה ניסיון להפיכה סוציאליסטית שנודע בכינוי "השבוע האדום". ב-9 בנובמבר 1918 פרש סניידרס מהצבא והוחלף בתפקידו בידי וילם פופ.

ב-1933 הצטרף למפלגת הברית לשיקום לאומי ונבחר מטעמה לחבר בבית הנבחרים של הולנד. עם זאת זמן קצר לאחר מכן הוא פרש מהפוליטיקה וב-26 במאי 1939 נפטר בהילברסום ונקבר בהאג.

## קישורים חיצוניים

* קורנליס סניידרס, באתר המילון הביוגרפי של הולנד

קטגוריה:מפקדי צבאות סדירים בעת החדשה: אישים
קטגוריה:ראש ההגנה (הולנד)
קטגוריה:גנרלים הולנדים
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1852
קטגוריה:נפטרים ב-1939
אביטל סומפולינסקי

**אביטל לאה סומפולינסקי** (נולדה ב-21 ביולי 1978) היא עורכת דין ישראלית המשמשת המשנה ליועץ המשפטי לממשלה למשפט ציבורי־חוקתי.

## ביוגרפיה
אביטל סומפולינסקי נולדה בירושלים לאלישבע ופרופ' חיים סומפולינסקי. סבה מצד אימה הוא פרופ' אהרון קירשנבאום. בשנת 1996 סיימה את לימודיה בבית ספר חורב בעיר. השלימה תואר ראשון (בהצטיינות) ושני במשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 2001 התמחתה בלשכת היועץ המשפטי לממשלה, ובמחלקה האזרחית בפרקליטות המדינה. במשך כעשור, עד שנת 2012, עבדה במחלקת הבג"צים בפרקליטות המדינה.

### הייעוץ המשפטי לכנסת
החל משנת 2012 עבדה סומפולינסקי בייעוץ המשפטי של הכנסת. שימשה כעוזרת של היועץ המשפטי לכנסת איל ינון וכממונה בצוות המשפטי של ועדת הכלכלה. החל מ-2017 כיהנה כממונה על ייצוג הכנסת בערכאות שיפוטיות, וגיבשה את עמדת הכנסת בעתירות חוקיתות שונות, את עמדת היועץ המשפטי לכנסת בסוגיות חוקתיות ומנהליות, ועוד. נחשבת למומחית למשפט חוקתי.

### משנה ליועץ המשפטי לממשלה
באפריל 2022, בתום תהליך ארוך, קיבלה ועדת האיתור את דרישתם של שר המשפטים גדעון סער ומנכ"ל משרד המשפטים ערן דוידי, והמליצה על מינוי סומפולינסקי למשנה ליועץ המשפטי לממשלה למשפט ציבורי־חוקתי, במקומו של רז נזרי. בתחילת מאי 2022 אישרה ממשלת ישראל ה-36 את מינויה.

במאי 2022, לבקשת שר המשפטים גדעון סער, פרסמה חוות דעת לפיה פקיעת חוק תקנות שעת חירום (יהודה והשומרון – שיפוט בעבירות ועזרה משפטית) – מצב אפשרי לאור מצבה של הקואליציה בכנסת ה-24 – תוביל בהכרח להפיכת חיי הישראלים ביהודה ושומרון ל"קשה עד בלתי אפשרית".

בפברואר 2023, לצד היועצת המשפטית לממשלה גלי בהרב-מיארה, פרסמה חוות דעת המבקרת את תזכיר התיקון לחוק יסוד: השפיטה שפרסם שר המשפטים יריב לוין, במסגרת הרפורמה המשפטית. בהמשך הציגה את עמדתה בוועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת, בראשות חבר הכנסת שמחה רוטמן, שהתעמת עמה על רקע זה.

בפברואר 2023, לצד גיל לימון ועל דעת בהרב-מיארה, פרסמה חוות דעת לפיה תיקון לחוק יסוד: הממשלה, לביטול הלכת דרעי-פנחסי באמצעות חוק יסוד הקובע שמינוי שר יהיה כפוף לביקורת שיפוטית רק ביחס לתנאי הכשירות הקבועים, עשוי להיפסל בידי בג"ץ ויש להתנגד לו מטעמים מהותיים.

## חיים אישיים
נשואה לעורך הדין איתי פייגלין, אם לחמישה ומתגוררת ביישוב נס הרים. מקיימת אורח חיים דתי. גיסה הוא שופט התעבורה עמית בר. בהסדר למניעת ניגוד עניינים של תפקידה כמשנה ליועץ המשפטי לממשלה, ציינה כי בין חבריה הקרובים נמנים השרים חילי טרופר ויועז הנדל, המתגוררים ביישובה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:עובדי ייעוץ וחקיקה
קטגוריה:משנים ליועץ המשפטי לממשלה
קטגוריה:בוגרות אולפנת חורב
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:עורכות דין ישראליות
קטגוריה:נס הרים: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1978
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1978
בני יואל

**בני יואל** הם קהילת  חסידי סאטמר שלאחר פטירתו של אדמו"ר החסידות רבי יואל טייטלבוים סירבו לקבל את מנהיגותו של האדמו"ר רבי משה טייטלבוים, ובמקום זאת החליטו להישאר חסידיו של רבי יואל.

הם מכונים גם:
* "**חסידות הרבנית**". הכוונה היא לאשתו של רבי יואל טייטלבוים שנותרה בחיים, אלטא פייגא טייטלבוים.
* "**מתנגדים**". אך אין להתבלבל עם תנועת ההתנגדות לחסידות, המתנגדים האידאולוגיים של התנועה החסידית המקורית במאה ה-18.

כמה מחברי בני יואל עמדו לצדו של רבי יקותיאל יהודה טייטלבוים במחלוקת שפרצה על ירושתו של משה טייטלבוים, בה תבעו שני האחים אהרן טייטלבוים ויקותיאל יהודה טייטלבוים לרשת את אדמו"רותו של אביהם.

את החלק מאנשי בני יואל שעמדו לצד זלמן לייב, אך התנגדו לאביו של זלמן, משה, כינה זלמן "חסידי אהבה נסתרת".

## קישורים חיצוניים
* מאמר באנציקלופדיה של ארכיון הנשים היהודיות על הרבנית טייטלבוים
* הספד על הרבנית אלטה פייג טייטלבוים
* קהילת בני יואל, עולם התורה

## הערות שוליים

קטגוריה:חסידות סאטמר
וילם פופ

**וילם פרדריק פופ** (בהולנדית: **Willem Frederik Pop**; 14 ביוני 1858 – 24 ביולי 1931) היה גנרל הולנדי אשר שימש לתקופה קצרה כמפקד העליון (מקביל לרמטכ"ל) של הכוחות המזוינים של הולנד.

## ביוגרפיה
פופ נולד בהאג ב-14 ביוני 1858. בספטמבר 1874 הוא התגייס לחיל התותחנים של צבא הולנד. שנתיים לאחר מכן, ב-1 בדצמבר 1878 הוא הועלה לדרגת לוטננט שני והוצב בדיוויזיית הארטילריה המשוריינת ה-1. בשנת 1881 הוא הועלה לדרגת לוטננט ראשון, ובשנת 1894 הועלה לדרגת קפטן. ב-1897 מונה פופ למורה בבית הספר הגבוה למלחמה. ב-1905 הוא הועלה לדרגת מאיור, הוצב במטה הכללי ומונה במקביל למפקד הדיוויזיה ה-2. ב-1908 הועלה לדרגת לוטננט קולונל, וב-1911 הועלה לדרגת קולונל ומונה למפקד גדוד ארטילריית השדה ה-2, לאחר מכן הועבר למטה הכללי ומונה לסגן הרמטכ"ל. במרץ 1918 הועלה לדרגת לוטננט גנרל. ב-9 בנובמבר של אותה שנה הוא מונה למפקד העליון של הכוחות המזוינים במקומו של קורנליס סניידרס.

ב-7 בדצמבר הוא מונה לראש המטה הכללי, וב-31 במרץ 1920 מונה לשר המלחמה ולשר הצי. ב-28 ביולי 1921 הוא פרש מהצבא. הוא נפטר בפורבורך ב-24 ביולי 1931.

## קישורים חיצוניים
* וילם פופ, באתר הפרלמנט ההולנדי
* וילם פופ, באתר המילון הביוגרפי ההולנדי

קטגוריה:מפקדי צבאות סדירים בעת החדשה: אישים
קטגוריה:ראש ההגנה (הולנד)
קטגוריה:גנרלים הולנדים
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1858
קטגוריה:נפטרים ב-1931
ב.מ.וו M8

**ב.מ.וו M8** (בגרמנית: **BMW M8**) היא מכונית ספורט במרכב קופה, קבריולה וגראן קופה, בעלת ארבעה מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי חטיבת M של ב.מ.וו מאוגוסט 2019. היא נחשפה ב-4 ביוני 2019. היא גרסה בעלת ביצועים גבוהים של ב.מ.וו סדרה 8.

מלבד שינויים קטנים בעיצוב ליותר ספורטיבי, ה-M8 נשארת עם אותו עיצוב כמו בסדרה 8.

## מפרט טכני
ה-M8 משווקת עם מערכת הנעה אחת.
* **M8 קומפטישן** **M xDrive** (הנעה כפולה): מנוע בנזין V8 צילינדרים בנפח 4.4 ליטר טווין-טורבו המספק 625 כ"ס ב-6,000 סל"ד סל"ד ומומנט מרבי של 76.4 קג"מ המתקבל בין 1,800-5,800 סל"ד. תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שמונה הילוכים. נתון התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש עומד על 3.2 שניות לדגם הקופה ו-3.3 שניות לדגם הקבריולה ומהירות מרבית מוגבלת אלקטרונית של 250 קמ"ש או עם חבילת M דריבר 304 קמ"ש. צריכת הדלק המשולבת עומדת על 9.5 ק"מ לליטר.

עד לשנת 2022 הייתה אפשרות לחבילה בסיסית וקומפטישן מ-2022 בוטלה הגרסה הבסיסית שהציעה ביצועים וכוח חלשים יותר וכעת הדגם נמכר רק בגרסת הקומפטישן.

## ב.מ.וו M8 גראן קופה
ב-9 באוקטובר 2019 חשפה ב.מ.וו את גרסת המרכב "גראן קופה", זו יועדה להתחרות בעיקר באאודי RS7 ובפורשה פאנאמרה. בצד הוויזואלי, הדגם זכה לעיצוב אגרסיבי יותר לפגושים מלפנים ומאחור, גם לטובת קירור טוב יותר של הבלמים והמנוע. גרסת הקומפטישן קיבלה בנוסף מערכת פליטה משודרגת, יחד עם גימור משודרג בתא הנוסעים כגון מושבים בשני גוונים כסטנדרט ותקרה בציפוי אלקנטרה. היא משווקת עם אותו המנוע כמו של הקופה והקבריולה ומציעה את אותם ביצועים ונתוני מנוע. היא ארוכה, רחבה וגבוה במעט מדגם הקופה והקבריולה גם בסיס הגלגלים שלה ארוך יותר, מה שמציין על מרווח יותר בתא הנוסעים.

גרסת ההשקה המיוחדת של הדגם **M8 גראן קופה מהדורה ראשונה** אשר תשווק ב-400 יחידות בלבד כוללת צבע ירוק ומושבי עור איכותיים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות ספורט
M8
קטגוריה:מכוניות קבריולה
קטגוריה:מכוניות קופה
קטגוריה:כלי רכב המורכבים בגרמניה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2019
צ'אדסאלאש

**צ'אדסאלאש** (בהונגרית: **Csárdaszállás**) הוא כפר קטן בנפת גיומנדרד שבמחוז בקש בדרום מזרח הונגריה. 

כמו יישובים רבים באירופה גם מספר התושבים בצ'אדסאלאש נמצא בירידה. בשנת 1990 חיו בכפר 625 תושבים, ובשנת 2021 רק 356 תושבים.

הכפר הוקם בשנת 1952 אך האזור היה מיושב עוד לפני.

בתחילת המאה ה-19, היה פונדק ידוע בפאתי הכפר. (לימים הפך הפונדק לבית ספר ולאחר מכן לדירת שירות). 

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הונגריה: כפרים
יורי סולומונוב

**יורי סמיונוביץ' סולומונוב** (ברוסית: **Юрий Семёнович Соломонов**; נולד ב-3 בנובמבר 1945) הוא מתכנן רוסי של רקטות צבאיות, דוקטור למדעים טכניים, פרופסור, חבר האקדמיה הרוסית למדעים. מעצב ראשי של המכון המוסקבאי להנדסה תרמית  מאז 1997.

השתתף בפיתוח מערכות טילים:
* SS-20 Saber
* RT-2PM Topol 
* RT-2PM2 Topol-M 
* RS-24, יארס

ראש צוות פיתוח של מערכת הטילים RSM-56, בולבה.

סולומונוב הוא מחברם של יותר מ-300 מאמרים מדעיים, כולל 194 תעודות זכויות יוצרים על המצאות ופטנטים.

חבר הנשיאות של האקדמיה הרוסית למדעים והמועצה למדע וחינוך תחת נשיא הפדרציה הרוסית (2020-2017). חבר מלא וחבר בלשכת הנשיאות של האקדמיה הרוסית להנדסה , חבר באקדמיה הבינלאומית להנדסה. חבר במועצה העליונה של מפלגת רוסיה המאוחדת.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

מקבלי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:מדענים רוסים
קטגוריה:מדענים סובייטים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1945
קוקו ביץ'

**קוקו ביץ**' (באנגלית: **Cocoa Beach**) היא עיר במחוז ברווארד  בפלורידה שבארצות הברית. אוכלוסיית העיר מנתה 11,539 תושבים במפקד האוכלוסין של ארצות הברית שנערך בשנת 2018.

## היסטוריה
ההתיישבות הלא-ילידית הראשונה באזור הייתה על ידי משפחה של עבדים משוחררים לאחר מלחמת האזרחים האמריקאית. ב-1888, קבוצה של גברים מקקאו  קנתה את השטח, שלא פותח עד שנקנה ב-1923 על ידי גאס אדוארדס, פרקליט העירייה של קוקו. הוא הפסיק לעסוק בעריכת דין כדי להקדיש את כל מאמציו לפיתוח האזור.

העיירה קוקו ביץ' הוקמה ב-5 ביוני 1925. גאס סי אדוארדס נבחר כראש העיר ושימש כנציב יחד עם ג'יי הייסטן.

בשנת 1939 היו בעיר 49 תושבים.

ב-29 ביוני 1957 הפכה קוקו ביץ' לעיר.

הצמיחה הגדולה של קוקו ביץ' החלה במהלך שנות ה-60. העיר רשמה גידול של 1000% באוכלוסייה בין השנים 1950 ל-1960, בעיקר כתוצאה מתוכנית החלל של ארצות הברית. מרכז החלל קנדי ממוקם כ- מצפון לעיר. אנשים רבים עברו לקקאו ביץ' לצורך עבודות הקשורות לתוכנית החלל.

לאחר שתוכנית אפולו של נאס"א הגיעה לסיומה, ולפני שהחלה תוכנית מעבורת חלל, פוטרו עובדים רבים בעיר. ב-1975, עמד אחוז האבטלה בעיר על 14.3%. משפחות רבות איבדו את מקום עבודתן וחלקם אף עזבו את העיר.

פרס נבולה של שנת 2010 ניתן בעיר.

בשנת 2016, האחוזה הגדולה ביותר בעיר נהרסה בשריפה. היא נבנתה על החוף על ידי אל נוהארט  ב-1975 והכילה  של שטח מגורים, חדרי שינה ו-12 חדרי רחצה. שוויה הוערך בכמה מיליוני דולרים.

## גאוגרפיה
שמאל|ממוזער|מזח קקאו ביץ', שנבנה בשנת 1962, משתרע לתוך האוקיינוס האטלנטי
לפי הלשכה למפקד האוכלוסין של ארצות הברית, לעיר שטח כולל של .  מתוכם הם קרקע ו- (67.49%) הוא מים. גובלת בעיר בצפון היא קייפ קנוורל . בדרום נמצא חוף סהר . במזרח נמצא האוקיינוס האטלנטי ( של חוף הים). במערב נמצא נהר הבננה .

### אקלים
לקקאו ביץ' יש אקלים סובטרופי גשום.

## דמוגרפיה

נכון למפקד האוכלוסין של שנת 2010, היו בעיר 11,231 נפשות. ב-2017 היו בעיר 11,733 נפשות. צפיפות האוכלוסין הייתה 2,552.1 תושבים למייל רבוע (985.5 לקמ"ר). היו 8,709 יחידות דיור בצפיפות ממוצעת של 1,780.6 לקילומטר רבוע (687.6 לקמ"ר). ההרכב הגזעי של העיר היה 96.64% לבנים, 0.62% שחורים, 0.22% ילידים אמריקאים, 1.07% אסייתים, 0.06% תושבי האי השקט, 0.30% מגזעים אחרים ו-1.08% משני גזעים או יותר. היספנים ולטינים היו 2.52% מהאוכלוסייה.

לפי מפקד זה אוכלוסיית העיר חלוקה לקבוצות הגיל הבאות: 12.2% מתחת לגיל 18; 3.8% בין 18 ל-24; 22.0% בין 25 ל-44,; 27.6% בין 45 ל-64, ו-34.4% שהיו בני 65 ומעלה. הגיל החציוני היה 54 שנים. על כל 100 נקבות, היו 99.3 זכרים. על כל 100 נשים בנות 18 ומעלה, היו 96.4 גברים.

### תיירות
שמאל|ממוזער|ייצור גלישה ותיירות מוסיפים לכלכלת קקאו ביץ'.
שמאל|ממוזער|חנות גלישה של רון ג'ון
בשנת 2015 עסקים בעיר גבו 5.6 מיליון דולר מס תיירות, למעלה ממחצית ממס התיירים שנגבה במחוז ויותר מכל עירייה אחרת, 1.4 מיליון דולר.

### שפה
השפה העיקרית המדוברת בחוף קקאו היא אנגלית, כאשר רק 9.8% מהאוכלוסייה דוברים שפות שאינן אנגלית בבית.
שמאל|ממוזער|260x260 פיקסלים|מזח קקאו ביץ'
## ערים תאומות
*

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פלורידה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1888
אל-ג'ועראנה

**אל-ג'ועראנה** (בערבית: **الجعرانة**) הוא כפר במחוז מכה, בחלקה המערבי של ערב הסעודית. הכפר ממוקם כ-30 קילומטרים צפונית-מזרחית לעיר מכה.

## היסטוריה
הכפר אל-ג'ועראנה הוזכר על ידי ההיסטוריון הערבי בן המאה השמינית אל-ואקדי בספרו "ספר ההיסטוריה והמלחמה" (בערבית: كتاب التاريخ والمغازي). על-פי אל-ואקדי, מוחמד ביקר בשני אתרי פולחן בכפר: "מסג'ד אל-אקצא" ("המסגד הקיצון") ומסג'ד אל-אדנה ("המסגד הקרוב ביותר").

בשנת 1953, חוקר האסלאם הבריטי אלפרד גיום הציע שמסגד אל-אקצא המוזכר בקוראן כיעד המסע הלילי של מוחמד היה ממוקם במקור באל-ג'ועראנה, ולא בירושלים, כפי שהתקבע בהמשך באסלאם. הוא ביסס את התיאוריה שלו על כתביהם של אל-ואקדי ואל-עזראקי. בשנת 1959, היסטוריון האמנות הצרפתי אולג גרבר כתב שהתיאוריה הזו משכנעת. בשנים האחרונות, כמה חוקרים, ביניהם יוסף זידאן, מרדכי קידר, יצחק רייטר וסולימאן אל-תראונה, הביעו גם כן תמיכה בתיאוריה זו. לטענתם, שושלת בית אומיה עומדים מאחורי הקישור בין מסגד אל-אקצא לבין ירושלים, שכן ביקשו להתחרות בחשיבותה הדתית של מכה, אשר נשלטה אז על ידי יריבם, עבדאללה אבן א-זובייר. בנובמבר 2020, עורך הדין הסעודי אוסמה יאמאני קידם תיאוריה זו במאמר דעה בעיתון הסעודי Okaz. המאמר עורר זעם בקרב מוסלמים ברחבי העולם, כאשר כמה כותבים טענו שהוא נכתב כדי להצדיק את החלטתן של מדינות המפרץ לחתום על הסכמי אברהם.

## הערות שוליים

קטגוריה:מסגד אל-אקצא
קטגוריה:מכה
ווקר הייז

**צ'ארלס אדגר ווקר הייז** (באנגלית: **Charles Edgar Walker Hayes**; נולד ב-27 בדצמבר 1979) הוא זמר קאנטרי פופ ופזמונאי אמריקאי.

## ביוגרפיה
הייז נולד ב-27 בדצמבר 1979 במוביל, אלבמה. אביו, צ'ארלס הייז, היה מתווך ונפטר ב-2021. הייז סיים את לימודיו בבירמינגהם-סאות'רן קולג' בשנת 2002 עם תואר ראשון במוזיקה.

### קריירה מוזיקלית
הייז ואשתו עברו לנאשוויל ב-2005, בתקווה להיכנס לעסקי מוזיקת הקאנטרי. הוא קיבל עבודה בכתיבת שירים עבור חברת הוצאה לאור בנאשוויל ולאחר מכן חתם על חוזה עם מרקורי רקורדס נאשוויל, אם כי הוא בוטל במהירות ועבר לקפיטול רקורדס נאשוויל. ב-2010 הוציא את הסינגל הראשון שלו, "Pants". הוא הופיע לראשונה במקום 60 במצעד שירי הקאנטרי. הייז פרסם את הקליפ לשיר בדצמבר 2010. הייז הופיע גם בפרק של "19 ילדים ועוד היד נטויה". "Pants" והסינגל השני, "Why Wait for Summer", הופיעו שניהם באלבום הבכורה שלו, Reason to Rhyme.

הייז היה שותף לכתיבה ולשירה אורחת ב"Dirty Side", קטע מאלבומו של קולט פורד מהאלבום Thanks for Listening. הוא גם היה שותף לכתיבת הסינגל של רודני אטקינס, "Eat Sleep Love You Repeat". לאחר שבוטל החוזה שלו עם קפיטול רקורדס, הייז עבד בקוסטקו כדי לפרנס את עצמו.

בשנת 2016, הייז חתם על עסקת הוצאה לאור והפקה עם שיין מקנאלי ו-SMACK/RareSpark, שבאמצעותה הוציא שני מיני-אלבומים: 8Tracks Vol. 1 ו־8Tracks Vol. 2. לאחר מכן הגיע הסינגל הראשון שלו תחת מוניומנט רקורדס, "You Broke Up with Me". הוא מופיע באלבומו השני, Boom.

באוגוסט 2018 הוציא הייז סינגל בשם "", שמילות השיר שלו מכילות התייחסויות מרובות לשמות של שירי קאנטרי משנות התשעים.

ב-4 ביוני 2021 הוציא הייז את המיני אלבום Country Stuff. אחת מהרצועות שלו, "Fancy Like", הפכה ללהיט ויראלי דרך טיקטוק והגיעה למקום השלישי הבילבורד הוט 100 ולמקום הראשון במצעד שירי הקאנטרי. שירי המיני אלבום נכללו גם באלבום האולפן השלישי שלו, Country Stuff the Album משנת 2022. האלבום הפיק גם את הסינגלים "U Gurl" ו-"AA".

## חיים אישיים
הוא גר בטנסי עם אשתו, לייני בוויל הייז, וששת ילדיהם. ילדם השביעי ובתם הרביעית, אוקלי קלובר הייז, מתו זמן קצר לאחר לידתם ב-6 ביוני 2018. ליני נאלצה לעבור ניתוח עקב דימום רב לאחר הלידה. הייז הוא נוצרי והוא פיכח מאז 2016.

## דיסקוגרפיה
### אלבומים
* 2011: Reason to Rhyme
* 2017: Boom
* 2022: Country Stuff the Album

### מיני אלבומים
* 2010: Walker Hayes
* 2016: 8Tracks (Vol. 1): Good Shit
* 2016: 8Tracks (Vol. 2): Break the Internet
* 2019: 8Tracks (Vol. 3): Black Sheep
* 2021: Country Stuff

### סינגלים
* 2010: "Pants"
* 2011: "Why Wait for Summer"
* 2014: "Pimpin' Joy"
* 2017: "You Broke Up with Me"
* 2018: "Craig"
* 2018: 
* 2019: "Don't Let Her"
* 2020: "Trash My Heart"
* 2021: "Fancy Like"
* 2021: "U Gurl"
* 2021: "AA"

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אלבמה
קטגוריה:מוביל (אלבמה): אישים
קטגוריה:זמרי-יוצרי קאנטרי אמריקאים
קטגוריה:פזמונאי קאנטרי אמריקאים
קטגוריה:אמני קפיטול רקורדס
קטגוריה:בוגרי מכללת דרום ברמינגהאם
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1979
סאות' פולסבורג

**סאות' פולסבורג** (באנגלית: **South Fallsburg**) הוא כפריר (hamlet) ויישוב לצורכי מפקדים () במחוז סאליבן בניו יורק שבארצות הברית. הוא ממוקם בתחום העיירה פולסבורג .

## היסטוריה
סאות' פולסבורג ממוקם באזור הנופש של הרי קטסקיל המכונה חגורת הבורשט. במקום נמצא מלון ראלי , מלון גלאט כשר חלב ישראל בן 320 חדרים היושבים על . הוא משמש גם כמרכז כנסים לקבוצות דתיות. במקום נמצאים גם תיאטרון ריבולי  ובית הכנסת של האגודה העברית בדרום פולסבורג.  abhvo רשומים במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים.

נכון למפקד האוכלוסין של ארצות הברית בשנת 2010  התגוררו בסאות' פולסבורג 2,870 אנשים, 909 משקי בית ו-606 משפחות. היו 1,385 יחידות דיור. ההרכב הגזעי כלל 63.7% לבנים ו-14.2% אפרו-אמריקאים. היספנים ולטינים היו 38.5% מהאוכלוסייה. נכון לשנת 2017, על פי ההערכות 59.2% מהתושבים היו מתחת לקו העוני.

בחודשי הקיץ היישוב משמש כמקום נופש עבור המוני חרדים.

## מוסדות
בסאות' פולסבורג נמצאת ישיבת זכרון משה - סאות' פולסברג.

## קישורים חיצוניים

* 
* הפלישה ההיפית לדרום פולסבורג ב-1970

## הערות שוליים

קטגוריה:מדינת ניו יורק: יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות בארצות הברית
קטגוריה:מדינת ניו יורק: תיירות
קטגוריה:ארצות הברית: יישובים לצורכי מפקד אוכלוסין
כוחות הצבא של טורקמניסטן

ממוזער|סמל הכוחות החמושים של טורקמניסטן
ממוזער|רונדל חיל האוויר הטורקמני
ממוזער|דגל חיל הים
**כוחות הצבא של טורקמניסטן** (בטורקמנית: **Turkmenistanyň Ýaragly Güýçleri**) הם עיקר הכוחות החמושים בטורקמניסטן. תפקידם להגן מפלישות חוץ ולסיוע בביטחון פנים. העומד בראש כוחות נשיא המדינה, ולצידו מזכיר המועצה לביטחון המדינה שהוא גם שר הביטחון.
ממוזער|Su-25 של חיל האוויר
בטורקמניסטן יש גיוס חובה לשנתיים.
[ממוזער|טנק במצעד [יום העצמאות (טורקמניסטן)|יום העצמאות של טורקמניסטן]]

## מבנה ארגוני

הכוחות מחולקים לכוח יבשה, חיל ים וחיל האוויר עם הגנה אווירית, ובנוסף לאלה כפופים לצבא גם ארגונים עצמאים כמשמר לאומי, משמר גבול, וכוחות פנים. כוח האדם של הכוחות הצבאיים מוערך בכ-36,500.

### צבא היבשה
הצבא מחולק לחמישה פיקודים על פי מחוזות המדינה. וציודו כולל: כ-2,000 כלי רכב, כ-700, ומספר התותח הוא בסביבות 560. הרובה הסדרתי של הצבא הוא הקלשניקוב לגרסאותיו השונות ולצידו נשק יותר חדש כדוגמת התבור.

### חיל האוויר
לחיל האוויר כוח אדם של 3,000 איש וכ-120 כלי טיס ומתוכם 94 חמושים. החיל מחזיק גם בלטים תוצרת ישראל

### חיל הים
חיל הים היא זרוע קטנה במיוחד עם עשרות כלי שיט מסוגים שונים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אסיה: צבא וביטחון
קטגוריה:טורקמניסטן
הדיוויזיה ה-110 (ורמאכט)

**הדיוויזיה ה-110** (בגרמנית: **110. Infanterie-Division**) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הורמאכט במלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה באפריל 1940 בלינבורג כחלק מגל הגיוס ה-12 והועמדה תחת פיקודו של ארנסט זייפרט במסגרת הארמייה ה-11. עד יוני 1941 היא הוצבה בפולין. במהלך מבצע ברברוסה והקרב על מוסקבה לחמה הדיוויזיה בחזית המזרחית כחלק מהקורפוס ה-6 במסגרת קבוצת ארמיות מרכז. לאחר מכן נותרה הדיוויזיה בגזרה המרכזית, ובין השאר אף לחמה בקרבות רז'ב. תשעה מלוחמי הדיוויזיה עוטרו בעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, ארבעה מהם קיבלו את העיטור בנובמבר 1943. הדיוויזיה לחמה במהלך מבצע בגרטיון כחלק מהארמייה הרביעית, וב-7 ביולי 1944 הושמדה על ידי הכוחות הסובייטיים. הדיוויזיה עצמה הורכבה משלושה רגימנטים חי"ר ורגימנט ארטילריה.

## מפקדים
* ארנסט זייפרט (10 בדצמבר 1940 – 24 בינואר 1942)
* מרטין גילברט (1 בפברואר 1942 – 1 ביוני 1943)
* אברהרד פון קורובסקי (1 ביוני 1943 – 25 בספטמבר 1943)
* אלברכט ויסטנהאגן (25 בספטמבר 1943 – 1 בדצמבר 1943)
* אברהרד פון קורובסקי (1 בדצמבר 1943 – 11 במאי 1944)
* גוסטב גיהר (11 במאי 1944 – 15 במאי 1944)
* אברהרד פון קורובסקי (15 במאי 1944 – יולי 1944)

## קישורים חיצוניים
* הדיוויזיה ה-110, באתר lexikon-der-wehrmacht 

## הערות שוליים

110
דיוויזיה 110
גמל שלמה רפאים

**גמל שלמה רפאים** (שם מדעי: *Phyllocrania paradoxa*) הוא מין קטן של גמל שלמה מאפריקה בעל מראה יוצא דופן שמזכיר עלה מיובש. כינויו של גמל שלמה זה ניתן לו בגלל מראהו הייחודי.

## תיאור
ביחס למינים אחרים של גמל שלמה, גמל שלמה רפאים הוא קטן יותר, אורכו מגיע לבערך 40–50 מילימטרים בבגרות. גמל שלמה רפאים מוסווה כך שהוא נראה כמו עלים מיובשים. כנפיו מעוטרות בקמטים ופיגמנטים שונים שנראים כמו קמטים על עלה. צבעו של גמל שלמה זה נע בין גוונים כהים של חום לצהוב ואפילו ירוק חיוור במקרים מסוימים. צבעו של גמל השלמה משתנה בהתאם ללחות והטמפרטורה של הסביבה. צבעו גם עשוי להשתנות כאשר הוא משיל את השלד החיצוני שלו. כמו כמעט כל מיני גמל השלמה, הנקבות גדולות יותר מהזכר. בבגרות, לנקבות יש כנפיים אשר חופפות את גופן בעוד כנפי הזכר ארוכות יותר והם מרבים להשתמש בהן יותר. בנוסף, לזכרים יש מחושים ארוכים יותר מאשר הנקבות. בעת הזדווגות, זה נדיר מאוד שקניבליזם יתרחש על ידי הנקבה לזכר.
ממוזער

## התנהגות ותזונה
גמל שלמה רפאים הוא מהמינים הבודדים בסדרת גמלי השלמה שיכולים לחיות בקבוצות בלי קניבליזם (אם התנאים טובים ויש מספיק אוכל). גמלי השלמה הללו הם לא אגרסיביים והם מעדיפים לארוב לטרף שלהם מאשר לרדוף אחריו. הם ניזונים בעיקר מזבובים ומעופפים אחרים ובדרך כלל ימנעו מטרף גדול מכיוון שזרועות הטרף שלהם אינן גדולות וחזקות כמו של גמלי שלמה אחרים.

## תחום מחייה
לגמל שלמה רפאים תחום מחייה רחב ברחבי יבשת אפריקה והאיים שלה. ניתן למצוא אותם באנגולה, קמרון, פרובינציית הכף הטובה, אגן הקונגו, אתיופיה, גאנה, גינאה, חוף השנהב, קניה, מלאווי, מדגסקר, מוזמביק, נמיביה, סומליה, דרום אפריקה, סודאן, טנזניה, טוגו, פרובינציית טרנסוואל, אוגנדה וזימבבואה. ניתן למצוא אותם גם בדרום אירופה.

## קישורים חיצוניים

* Phyllocrania paradoxa, באתר USmantis 
* Ghost mantis, באתר Keeping Insects 

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי הרמן בורמייסטר
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1838
קטגוריה:מערב אפריקה: חרקים
קטגוריה:גמלי שלמה
סמל אולנד

**סמל אולנד** (בשוודית: **Ålands landskapsvapen**, בפינית: **Ahvenanmaan vaakuna**) הוא סמלה הרשמי של אולנד. במרכז הסמל ניצב אייל אציל מוזהב על רקע שדה כחול, כצבעי דגל שוודיה. סמל אולנד מבוסס על סמל שוודי עתיק יותר (סמל אלנד).

## היסטוריה
האזכור הידוע הראשון לסמל לארכיפלג אולנד הוא חותם מ-1326 המתאר את אולף הקדוש, הקדוש מגן של האיים. בסמל ההוא יושב אולף הקדוש על כס מלכות, אוחז בידו הימנית בכדור-הצלב  ובידו השמאלית בגרזן. הסמל הימי-בינימי הזה שימש כשהשראה כסמלה של קונט יומלה , אחת מהערים שבמרכז אולנד.

סמלה הנוכחי של אולנד, הכולל אייל אציל מוזהב על רקע כחול, הוענק לאולנד ב-1562, כשהסמלה של אלנד אומץ באולנד. ב-1569 אולנד הוענקה כפְיֶיף לנסיכה קתרינה סטנבוק, בתו של גוסטב ואסה, אבי האומה השוודית המודרנית, ומי ששחרר אותה מידי כריסטיאן השני, מלך דנמרק במלחמת העצמאות של שוודיה ושם קץ לשלטון דני ארוך שנים בשוודיה (מלבד מחבלי סקונהלנד, ששוחררו בתום המלחמה הצפונית הקטנה מאה שנה מאוחר יותר). בעקבות מעבר אולנד לידי הנסיכה השוודית, שונה הסמל ונוספו לו אייל אציל נוסף, וכן תשע שושנים. הדמיון בין סמלה של אלנד וסמלה של אולנד יצר בלבול, כאשר בסוף שנות ה-80 של המאה ה-19 תועדו שני איילים אצילים ותשע שושנים כסמלה של אלנד. על אף ששוודיה נאלצה לוותר על שטחיה המזרחיים לאימפריה הרוסית בהסכמים בעקבות ההפסד במלחמה הפינית והוקמה הדוכסות הגדולה של פינלנד ב-1809, ההרלדיקה לא שונתה עד שנות ה-40 של המאה ה-20.

רק בשנת 1944 גילה המשרד הלאומי השוודי לענייני סמלים (Riksheraldikerämbetet) את הטעות (שאלנד ואולנד משתמשות באותו הסמל), ועדכנו בכך את עמיתיהם בממשלת פינלנד. עם זאת, הרשויות בפינלנד החליטו לא לשנות את הסמל, וכך נאלצו הרשויות השוודיות לעדכן את סמלה של אלנד (כיום, קרני האייל של אלנד, לשונו, רגליו וקולר שנוסף לו צבועים באדום, על מנת למנוע את הבלבול).

## גלריה

Åland seal 1326.png|הסמל המתאר את אולף הקדוש
Öland-Åland vapen.svg|הסמל המשותף לאלנד ולאולנד, בעל שני האיילים האצילים ותשע השושנים
Ölands vapen.svg|הסמל הנוכחי של אלנד, האייל צבוע באדום על מנת למנוע בלבול


## ראו גם
* דגל אולנד
* סמל אלנד

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אירופה: סמלים
אולנד
קטגוריה:אולנד: סמלים לאומיים
לוי בן יפת הלוי

**לוי בן יפת הלוי** (כונה אבו סעיד, ר' לוי הלוי המלמד, וכן מכונה בשמות נוספים), היה חכם קראי, מדקדק עברי ופרשן מקרא. פעל בירושלים בסוף המאה העשירית ובמחצית הראשונה של המאה ה-11.

## חייו
נולד בירושלים במחצית השנייה של המאה ה-10 לאביו יפת בן עלי הלוי, פרשן מקרא ומראשי הקראים בירושלים. למד אצל אביו וכן בישיבת בכתויה שייסד יוסף בן נוח בירושלים. פעל בירושלים בתקופת עדת השושנים - אבלי ציון בשלהי המאה ה-10 ובמחצית הראשונה של המאה ה-11.

לפי מיכאל קורינאלדי נחשב יפת לאחד מגדולי החכמים הקראיים. וחיבורו ספר המצוות משמש כאחד החיבורים החשובים בהלכה הקראית בפרט בדיני משפחה. לפי חגי בן-שמאי, ספר המצוות של לוי בן יפת: 

בין תלמידיו נמנה ישועה בן יהודה לימים מחכמי ישיבת בכתויה בירושלים ומחכמי הקראים הבולטים בדורו.

בתקופתו חלו שינויים באופיים של עדת אבלי ציון אשר העבירו את תשומת הלב שלהם מהתמקדות רק בפרישות ואבלות לחיים פעלתניים. דבר זה בא לידי ביטוי בין היתר בהטפתו של לוי נגד צומות מרובים.

### יצירתו הספרותית
כתב מספר חיבורים בערבית יהודית המפורסם שבהם הוא ספר המצוות. בכתביו מצויים פרושים רבים למקרא, ובחיבוריו ההלכתיים חלק לעיתים רבות על חכמים קראיים שהיו לפניו. מכתביו נלמדות עדויות רבות על ארץ ישראל והעדה הקראית בה בתקופתו. כך גם לצורות לשוניות עבריות חדשות המופיעות בזמנו בכתב.

כמו כן חיבר ספר תאולוגי בשם "ספר החסד" הכתוב בשיטת הכלאם בסגנון המועתזילה, אסכולה תאולוגית רציונליסטית.

כתב קיצור לספר "האגרון"- לכסיקון תנ"כי של דוד בן אברהם אלפאסי הקראי, שהיה מחלוצי המילונאות העברית.

חיבר ספר על ההבדלים בן אסכולת אהרון בן אשר ואסכולת משה בן נפתלי באשר למסורת המקרא.

חיבר ספר על ההבדלים ההלכתיים בין החכמים הקראיים: סהל בן מצליח לבין יפת בן עלי הלוי.

ע"פ אבן אלהיתי, כתב חיבור פירוש קצר לנביאים ראשונים. וכן קיצור לפרשנותו של סהל בן מצליח למקרא.
קטע מפירושו לספר יהושע נשתמר ומצוי במוזיאון הבריטי.

כתב מבוא לחומשי המקרא אשר אבד.

לדעת משה שטיינשניידר, פירוש קצר אלמוני לתהילים המצוי במוזיאון הבריטי נכתב על ידו.

בפירושו לספר דניאל נשתמרה עדות להתקוממות של כת הקרמטים בארץ ישראל בראשית המאה ה-11.

#### ספר המצוות
בדומה לאביו ר' יפת, גם לוי כתב ספר הלכתי בשם ספר המצוות. הספר נכתב בערבית יהודית וכן תורגם לעברית ככל הנראה כבר המאה ה-11. בעברית נשתמר הספר כולו אולם בערבית השתמר רק בחלקו. בספרו הוא מפרט על ההבדלים בין הרבניים לקראים וכן על המחלוקות בין הקראים עצמם. בפרט הוא מזכיר את רב סעדיה גאון הרבני, אותו הוא מרבה לתקוף בבוטות רבה.

ע"פ צבי גרץ, הספר נכתב בשנת ד'תשס"ז (1007) והושלם על ידי סעיד בן יפת אחיו.
יורם ארדר ומאירה פוליאק בהתייחסותם לאופיים של ספרי המצוות השונים של הקראים מראשיתם ועד לזמנו של לוי בן יפת מציינים עליו: 

לפי נתן שור .

לפי מיכאל קורינאלדי, בספר זו מופיע המקור הקראי הראשון המציין אפשרויות לגירושין ע"פ דרישת האשה ואף ללא גט.

## קישורים חיצוניים
* לוי בן יפת, ערכו בהאנציקלופדיה היהודית, 1906, מאת Kaufmann Kohler, Isaac Broydé.
* מונחים דקדוקיים בחיבורים קראיים ביזנטיים מהמאה האחת־עשרה, אמיר געש, באתר האקדמיה ללשון העברית, 2016.
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חכמים קראים
קטגוריה:פרשני המקרא
קטגוריה:אבלי ציון
קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל
קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל במאה ה-10
קטגוריה:יהודים בארץ ישראל במאה ה-11
קטגוריה:קראים במאה ה-11
קטגוריה:קראים במאה ה-10
הדיוויזיה ה-83 (ורמאכט)

**הדיוויזיה ה-83** (בגרמנית: **83. Infanterie-Division**) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הוורמאכט במלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה ב-1 בדצמבר 1939 בברגן, והורכבה מאנשי מילואים מצפון גרמניה (מהמחוזות הצבאיים II, X, XI ו-XX). הדיוויזיה השתתפה בפלישה הגרמנית לצרפת ב-1940 ובילתה את 1941 בתפקיד חיל כיבוש. בתחילת 1942 נשלחה הדיוויזיה לחזית המזרחית וצורפה לקבוצת ארמיית הפאנצר השלישית. בתחילה פוצלה הדיוויזיה והשתמשו בה בגזרות שונות, חלק מהגורמים הועסקו בלוחמה הביטחונית בעורף.

הדיוויזיה נכחה בווליקיה לוקי בסוף 1942. העיירה עצמה נשמרה על ידי רגימנט הרגלים ה-277 של הדיוויזיה, יחד עם רגימנט הארטילריה וגדוד ההנדסה של הדיוויזיה, בפיקודו של אוברסט-לויטננט פון זאס. כוח זה כותר על ידי יחידות של ארמיית ההלם השלישית בקוזמה גליצקי במהלך קרב וליקיה לוקי והושמד בלחימה שנמשכה חודשיים.

במהלך 1943–1944 הדיוויזיה ה-83 צורפה לקבוצת ארמיות מרכז ולקבוצת ארמיות צפון, לאחר שהועברה לארמייה השש עשרה באוקטובר 1943. עד סוף 1943 היא צומצם לארבעה גדודי גרנדירים. לקראת סוף 1944 קבוצת ארמיות צפון נדחקה לכיס קורלנד. בסוף השנה פונתה הדיוויזיה דרך הים, ונשלחה לארגון מחדש בטורון. כעת היא הוקצתה לארמייה השנייה של הצבא ויסלה, ונלחמה נגד המתקפה הסובייטית מזרח פרוסיה. המטה ורגימנט הגרנדירים ה-257, אבדו בגרודז'ונדז לאחר שקיבלו הוראה להחזיק את העיירה, שכותרה על ידי החזית הביילורוסית השנייה ב-18 בפברואר 1945. המגינים נכנעו ב-5 במרץ.

הכוחות הנותרים הועברו דרך הים לסמלנד. הם נדחקו לאחור לכיוון פילאו, שם גורמים מהדיוויזיה ה-83 היוו את המשמר האחורי שהגן על שומת הנמל ב-25 באפריל (מפקד הדיוויזיה מקסימיליאן ונגלר נהרג ב-Nutief, היכן שהוחזקה העמדה הגרמנית האחרונה על ידי קרל הנקה). חלקים אחרים של הדיוויזיה נכנעו לכוחות הסובייטיים בחצי האי הלה.

## מפקדים
* קורט פון דר שבאלרי, 1 בדצמבר 1939 – 10 בדצמבר 1940
* אלכסנדר פון זילוב, 10 בדצמבר 1940 – 13 בפברואר 1942
* אדולף זינצינגר, 13 בפברואר 1942 – 2 בנובמבר 1942
* תאודור שרר, 2 בנובמבר 1942 – 1 במרץ 1944
* וילהלם הון, 1 במרץ 1944 – 28 ביוני 1944
* היינריך גץ, 28 ביוני 1944 – 22 באוגוסט 1944
* וילהלם הון, 22 באוגוסט 1944 – 27 במרץ 1945
* מקסימיליאן ונגלר, 27 במרץ 1945 – 25 באפריל 1945
* הלמוט ראץ, 25 באפריל 1945 – כניעה גרמנית

## קישורים חיצוניים
* הדיוויזיה ה-83, באתר lexikon-der-wehrmacht 

## הערות שוליים

83