open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
קצפת

[שמאל|ממוזער|250px|[עוגה לצד קצפת]]
**קצפת** היא קצף יציב העשוי משמנת מתוקה שנטרפה בתוספת סוכר או אבקת סוכר. הומצאה ב בבלגיה.

## מרכיבי הקצפת
על מנת שקצפת תהיה יציבה ונוחה לשימוש, יש הכרח בשני מרכיבים בלבד:
* שמנת מתוקה עתירת שומן (30–55 אחוז שומן בנפח). ככל שתכולת השומן גבוהה יותר, כך הקצפת תהיה מוצקה יותר.
* סוכר לבן. בתהליך הטריפה, במיוחד כאשר משתמשים במעבד מזון, הסוכר נפרד לסיבים דקיקים (בדומה לצמר גפן מתוק) ומהווה תשתית לקצף גבוה ומבריק יותר.

ניתן להוסיף לקצפת מספר רב של מרכיבים נוספים, בהתאם לצורך:
* עמילנים: על מנת לכפר על תכולת שומן נמוכה יחסית, ניתן להוסיף עמילן כדי לעבות את הקצפת כך שהיא תהיה יציבה ונוחה לשימוש.
* צבעי מאכל: על מנת להתאים את גוון הקצפת (בדרך כלל צבעה קרם בהיר) למאפים מסוימים אפשר להוסיף צבעי מאכל או אבקות צבעוניות אכילות שונות, כגון קפה או קקאו.
* חומרי טעם וריח: על מנת לשנות את טעמה של הקצפת ניתן להוסיף, פרט לסוכר, גם קינמון, תמציות טעם רום או וניל ותבלינים שונים. קצפת בתוספת וניל נקראת **קרם שנטילי**.
* קצף ביצים: על מנת לעבות את הקצפת, ניתן לחזקה בקצף ביצים קר.

כל תוסף שנכנס לקצפת חייב להיות קל ולא מתגבש, על מנת לשמור על אווריריות במוצר הסופי, לכן למשל אין להוסיף דבש לקצפת.

## דרך ההכנה
השמנת חייבת להיות מקוררת היטב לפני הקצפתה, ויש המקררים אף את קערת המיקסר עצמה ואת המקצפים. להכנת קצפת חלבית, השמנת מוקצפת במטרפה במהירות בינונית; לאחר זמן מה מגבירים את מהירות הטריפה, ולאחר פרק זמן זהה מגבירים את המהירות שוב (עליית מדרגה שליש-שליש-שליש) - זאת על מנת להוסיף יותר אוויר לתוך התערובת, ולהסתמך על היציבות שהושגה בשלבים קודמים. הקצפה מהירה מוקדם מדי תגרום להתפרקותה של השמנת. יש המוסיפים אבקת אינסטנט וניל לשם קבלת קצפת יציבה יותר (תוספת של סוכר ועמילן במוצר אחד).

להכנת קצפת פרווה, מקציפים מים ושמנת צמחית ביחס של 1:2 לטובת המים. כתחליף, ישנן שמנות שדוללו מראש. 

.

## שימושים של קצפת במגדנאות
קצפת משמשת כאחד מן המרכיבים של קרם בוואריה ושל מוסים, וכן לשם ציפויין ועיטורן של מנות קינוח כגון עוגות, גלידות, חביתיות, סלט פירות ומשקאות כגון קפה (קפה ליאז'י), קקאו ומילקשייק. קצפת אף מוגשת לצד עוגות מסוימות כמו זאכר טורט ולפעמים לצד שטרודל.

## קישורים חיצוניים

* דורעם גונט, מוס שוקולד עם קצפת ערמונים , באתר וואלה

קטגוריה:מגדנאות
קטגוריה:מוצרי חלב
קטגוריה:צרפת: המצאות
קטגוריה:קרמים
דגל דלאוור

**[[דגל]] [[מדינות ארצות הברית|מדינת]] [[דלאוור]]** הוא דגל כחול שבמרכזו צורת יהלום בצבע עור ובמרכז היהלום מופיע סמל מדינת דלאוור.
מתחת ליהלום מופיע תאריך אשרור חוקת ארצות הברית על ידי המדינה (הראשונה מבין המדינות שעשתה זאת) - ה-7 בדצמבר 1787 - שהוא למעשה יום הפיכתה למדינה.
צבעי הדגל הם צבעי מדיו של ג'ורג' וושינגטון.

סמל המדינה המופיע באמצע הדגל אומץ ב-17 בינואר 1777. צורת הסמל מגן, ומצויים בו שלושה צבעים (מלמטה למעלה)- אדום, כחול ולבן, כאשר על הצבע האדום מופיעה אלומת שיבולים וקלח תירס, הכחול מייצג את נהרות המדינה ועל הלבן מופיע שור העומד על עשב - אלה מייצגים את ענפי הכלכלה של המדינה.
מעל המגן מצוירת ספינה, ונושאים את המגן שני גברים - מימין חקלאי, ומשמאל חייל. מתחת למגן מופיע מוטו המדינה: "חירות ועצמאות" ("Liberty and Independence").

הדגל הנוכחי אומץ ב-24 ביולי 1913, והוא מתבסס על דגל שנשאו יחידות צבא שמקורן בדלאוור במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית (הדגל שנשאו היה זהה לדגל הנוכחי בהיעדר היהלום בצבע העור).

## קישורים חיצוניים

* 
* 

דלאוור
דלאוור
קטגוריה:דלאוור: סמלים
קטגוריה:שור בתרבות
אפורוס (ספרטה)

ממוזער|אפורוס

**אֵפוֹרוֹס** (יוונית: **εφορος**; ברבים: "**אֶפורים**", εφοροι, תעתיק: "אֵפוֹרוֹי") היה פקיד ממשל בכיר בספרטה העתיקה. לפי הרודוטוס, מוסד האפורים נוסד על ידי ליקורגוס. גוף האפורים כלל חמישה חברים שנבחרו על ידי האספה הכללית לכהונה בת שנה אחת. כל האזרחים היו יכולים להיבחר למשרה זו. בדומה לארכונים באתונה, השנה בספרטה נקראה על שם אחד האפורים.

התפקיד העיקרי של האפורים היה פיקוח על המלכים והגרוסיה - מועצת הזקנים. תפקידים אחרים כללו פיקוח על משפטים, מיסוי, מדיניות החוץ, אימונים צבאיים וכיוצא באלה. שני אפורים ליוו דרך קבע את הצבא במערכה, לצד אחד המלכים. הם היו יכולים לאסור את המלך אם לדעתם חרג מסמכותו או התנהגותו לא הייתה ראויה.

קלאומנס השלישי ביטל את מוסד האפורים ב-227 לפנה"ס, אך הוא שוחזר על ידי מלך מוקדון, אנטיגונוס דוסון, אחרי תבוסת הספרטנים בקרב סלסיה. הגוף התקיים עד המאה ה-2 לספירה ובוטל סופית על ידי אדריאנוס.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:יוון העתיקה: משטר
קטגוריה:ספרטה
סמל איטליה

**[[סמל]] [[איטליה]]** עוצב על ידי פאולו פּאסְקֶטּו, לאחר שנבחר בתחרות בינואר 1948.
הכוכב הלבן במרכז מייצג את הרפובליקה האיטלקית, וגלגל השיניים מאחוריו מסמל עבודה וקידמה. ענף הזית בצד שמאל מסמל את הרצון לשלום פנימי וחיצוני. ענף עץ האלון בצד ימין מסמל את הכוח והכבוד של בני העם האיטלקי, כמו כן עץ הזית ועץ האלון הם אחדים מהעצים המאפיינים את איטליה. בין הענפים משולב סרט אדום, ועליו הכיתוב באותיות מרובעות רומיות "REPVBBLICA ITALIANA" (הרפובליקה האיטלקית).

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:איטליה: סמלים לאומיים
איטליה

איטליה
קטגוריה:הרלדיקה סוציאליסטית
סמל קוריאה הדרומית

**סמל קוריאה הדרומית** (בקוריאנית: **대한민국의 국장**) הוא סמלה הרשמי של קוריאה הדרומית, הסמל מורכב מסמל היין-יאנג כפי שהוא מוצג בדגל קוריאה הדרומית, מוקף בחמישה עלי כותרת מעוצבים של פרחה הרשמי של קוריאה הדרומית - ההיביסקוס הסורי (Hibiscus syriacus) וסרט הנושא את הכיתוב "הרפובליקה של קוריאה" (בתעתיק מקוריאנית: דאיהן מינגוק).
הסמל נכנס לשימוש ב-1963.

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

קוריאה הדרומית
קטגוריה:קוריאה הדרומית: סמלים לאומיים
קוריאה הדרומית
סמל דלאוור

**[[סמל]] [[מדינות ארצות הברית|מדינת]] [[דלאוור]]** אומץ ב-17 בינואר 1777. בסמל נערכו מספר שינויים במהלך השנים, והסמל, כפי שהוא כיום אומץ ב-29 באפריל 2004.

## תיאור הסמל
במרכז הסמל נמצא שלט אצולה שעליו שלושה פסים: אדום בחלקו העליון, כחול במרכז, ולבן בחלקו התחתון. על הפס האדום מצוירת אלומת חיטה וכן קלח תירס, ועל הפס הלבן מצוי שור העומד על עשב.
מעל המגן מצוירת ספינה ואת המגן מחזיקים שני גברים - חקלאי מצד שמאל של המגן וחייל מצידו הימני. מתחת למגן כתוב מוטו המדינה.

## משמעות הסמל
אלומת החיטה לקוחה מסמל מחוז ססקס ומסמלת את פוריותה של הקרקע של המדינה. קלח התירס לקוח מסמל מחוז קנט ומסמל את ענף החקלאות של המדינה. הפס הכחול שבסמל מסמל את נהר דלאוור - עורק התחבורה והמסחר העיקרי של המדינה בעת הקמתה. השור מסמל את חשיבותו הכלכלית של ענף גידול הבקר במדינה. הספינה מסמלת את ענף תעשיית בניית הספינות במחוז ניוקסל ואת המסחר הימי המהווה מרכיב חשוב מכלכלת המדינה. החקלאי מסמל את ענף החקלאות והחייל מסמל את ההכרה בחשיבות החייל המתנדב להגן על החירויות של ארצות הברית.

## כתובות על הסמל
סביב הסמל נמצאת הכתובת: "החותם הגדול של מדינת דלאוור" (באנגלית: "Great Seal of the State of Delaware") והתאריכים 1704, 1776 ו- 1787.
תאריכים אלה מייצגים את התאריכים בהם מחוזות דלאוור הקימו את בית המחוקקים שלהם בשנת 1704, את יום ה-15 ביוני 1776 בו הכריז בית המחוקקים של דלאוור הקולוניאלית על היותה של דלאוור מדינה עצמאית, ואת ה-7 בדצמבר 1787 - היום בו אשרר בית המחוקקים של דלאוור את חוקת ארצות הברית - והיה הראשון מבין מדינות ארצות הברית שעשה כן.

## היסטוריה
הסמל הראשון של המדינה אומץ בשנת 1777. שינויים נערכו בסמל בשנים 1793, 1847, 1907 ו-2004.
בשנת 1793 הוצאו מהסמל דמויות החקלאי והלוחם. בשנת 1847 הם הושבו ונוסף מוטו המדינה "חירות ועצמאות" (Liberty and Independence). בשנת 1907 שונה הכיתוב של שם המדינה מ- "THE DELAWARE STATE" ל- "THE STATE OF DELAWARE".

## קישורים חיצוניים
*סמל מדינת דלאוור - אתר המדינה.
*החותם הגדול של דלאוור.

קטגוריה:דלאוור: סמלים
דלאוור
קטגוריה:שור בתרבות
משינה 3

"**משינה 3**" הוא אלבומה השלישי של להקת הפופ רוק הישראלית משינה, שיצא לאור ב-6 ביולי 1988 על ידי חברת התקליטים CBS ישראל בהפקת ראובן שפירא.

## רקע
האלבום יצא כשנה לאחר אלבומה השני של משינה, שלא שיחזר את הצלחת אלבומה הראשון. בעקבות כישלון אלבומה השני, החליטה חברת התקליטים CBS, בה יצאו שני אלבומיה הקודמים של הלהקה, להפסיק להשקיע בה. בעקבות זאת נאלץ מנהל הלהקה בועז בן ציון לממן את הפקת האלבום מכספו הפרטי. בניסיון לחזור לשיטת העבודה של אלבומה הראשון, פנו חברי הלהקה לראובן שפירא, שהסכים להקליט את האלבום השלישי בתנאי שיהיה גם מפיקו. שפירא גם עיבד את שירי האלבום יחד עם חברי הלהקה, וכן השתתף בהלחנת שניים מהם, "אהובתי" ו"ברחובות שלנו". יתר שירי האלבום נכתבו ברובם הן על ידי יובל בנאי והן על ידי שלומי ברכה. אשתו דאז של בנאי אורלי זילברשץ, כתבה את מילות השיר "סוזי בלי היד" והשתתפה בכתיבת השיר "אהובתי".

את עטיפת האלבום, כמו בשני אלבומיה הראשונים של הלהקה, צילם ברי פרידלנדר. התמונה, המתעדת את בניין 96 בשדרות רוטשילד שבתל אביב, נבחרה מתוך אוסף צילומים של פרידלנדר. חברי הלהקה חשו כי היא מעבירה מסר תל אביבי ובוגר יותר מהסברס שעל עטיפת אלבומה השני, וזאת מתוך הרגשת חיבור עם העיר.

האלבום הכיל להיטים כגון "אהובתי", "שלג צח" ו"ברחובות שלנו" אך זכה להצלחה פחותה מאלבום הבכורה של הלהקה. שנה לאחר יציאת אלבום זה יצא אלבום האוסף הראשון של הלהקה, "גבירותי ורבותי: משינה", שכלל שלושה שירים מהאלבום.

עד 1995 נמכר האלבום בכ-19,000 עותקים.

## שירי האלבום

### שלג צח

השיר נפתח בשורה "אז הם אמרו לו" מהפזמון החוזר, שבאמצעות דוגם צלילים הושמעה הפוך. רעיון זה היה של מפיק האלבום ראובן שפירא.

### אהובתי

### ד"ר קליני
: השיר הושפע מהדיכאון שעבר ברכה בעקבות כישלון אלבומה השני של הלהקה.

### פולארויד

### ברחובות שלנו

## רשימת השמעה

## משתתפים

### משינה
*יובל בנאי - זמרה, עיבוד
*שלומי ברכה - גיטרה, קולות רקע, עיבוד
*מייקל בנסון - גיטרה בס, צ'פמן סטיק, קולות רקע, עיבוד
*איגי דיין - תופים, כלי הקשה, גיטרה, קולות רקע, עיבוד
*אבנר חודורוב - קלידים, סקסופון, קולות רקע, עיבוד

### משתתפים נוספים

* ראובן שפירא - הפקה, עיבוד

## קישורים חיצוניים

*  ברחובות שלנו, מתוך ערוץ המוזיקה של הטלוויזיה החינוכית הישראלית באתר YouTube

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי משינה
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי זהב בישראל
קטגוריה:אלבומי חברת CBS ישראל
רומנטיקה עתידנית

**רומנטיקה עתידנית** הוא שמו של אלבום האולפן השמיני של להקת הפופ רוק הישראלית משינה, אשר הוקלט לאחר איחודם בשנת 2003 ויצא במאי 2005 על ידי חברת התקליטים הליקון בהפקת רונית רום.

יש המחשיבים אלבום זה לאחד האלבומים הפחות מוצלחים של הלהקה. שירי האלבום נכתבו והולחנו על ידי יובל בנאי ושלומי ברכה למעט "הייתי אתמול" שנכתב והולחן על ידי איגי דיין ו"ילדתי" שנכתב על ידי יובל בנאי ושלומי ברכה במשותף עם אהוד בנאי.

מהאלבום יצאו לאור ארבעה סינגלים: "רומנטיקה עתידנית", "אני עף", "בלש דטקטיב" ו"התשובה".

## רשימת השירים

## משתתפים
*שירה: יובל בנאי
*גיטרה: שלומי ברכה
*בס: מייקל בנסון
*תופים: איגי דיין
*קלידים, סקסופון: אבנר חודורוב

## סינגלים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי משינה
קטגוריה:אלבומי חברת הליקון
סמל הונגריה

**[[סמל]] [[הונגריה]]** הוצג ביולי 1990 עם נפילת הקומוניזם אף שנעשה בו שימוש עוד לפני כן, עם או בלי הכתר. מקורם של אלמנטים מסוימים בסמל הוא בימי הביניים.

הסמל מורכב ממגן חצוי לאורכו. חלקו השמאלי הוא שדה אדום עם שלושה הרים ירוקים, כשעל האמצעי כתר זהב. מעל לכתר צלב פטריארכלי לבן. בחלק הימני שדה אדום ובו ארבעה פסים לבנים, כשביניהם פסים לבנים. מעל למגן: כתר הונגריה.

הדעה הרווחת היא כי שלושת ההרים הירוקים מייצגים את שלושת רכסי ההרים העיקריים בהונגריה: טָטְרָה, מָטְרָה ופָטְרָה; ואילו ארבעת הפסים הלבנים מייצגים את הנהרות הגדולים בהונגריה: הדנובה, הטיסה, הדרבה והסאבה. אין לדעה זו אישור רשמי. האלמנט העתיק ביותר בסמל הוא הצלב הפטריארכי, שמצביע על השפעת האימפריה הביזנטית. בשלבים מאוחרים יותר הופיעו גם הכתר וההרים מתחת לצלב. מקור הפסים האדומים והלבנים הוא בחותם המלך אימרה מ-1202.

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

* הסמל באתר דגלי העולם.html)
* סקירה היסטורית של הסמל

הונגריה
קטגוריה:הונגריה: סמלים לאומיים
הונגריה
ז'אן ראסין

**ז'אן ראסין** (בצרפתית: **Jean Racine**; 21 בדצמבר 1639 – 21 באפריל 1699) היה מחזאי צרפתי.

## ביוגרפיה
נולד בעיירה לה פרטה-מילון (La Ferté-Milon) שמצפון-מזרח לפריז, לאב שהיה מפקח מטעם המלך על מכרות המלח שבסביבה. נתייתם מהוריו בהיותו תינוק וקיבל חינוך קלאסי אצל סבתו. למד במנזר פור רויאל דה שאמפ (שהיה ליד ורסאי), שבו התחנך ברוח התאולוג קורנליוס יאנסן. למד יוונית, הושפע ממחזותיהם של אוריפידס ושל סופוקלס, ותרגם חלק מהם לצרפתית. עבר להתגורר בפריז, שם למד פילוסופיה וספרות קלאסית. כתב מחזה והראה אותו למולייר, שעודד אותו להמשיך ולכתוב מחזות. ראסין החליט להקדיש את עצמו לתיאטרון, אך ב-1659 קרוביו שלחו אותו ללמוד תאולוגיה בדרום צרפת כדי להופכו לכומר. ראסין, שלא חפץ בקריירה דתית, חזר לפריז ב-1661.

מולייר הציע לראסין נושא למחזה, והוא כתב את "התבאים" (או האחים האויבים), שלהקתו של מולייר העלתה על הבמה בפריז ב-1664. ב-1665 כתב ראסין את הטרגדיה "אלכסנדר הגדול", שהוצגה על ידי להקת רויאל, שהייתה מתחרה של להקת מולייר בפריז. טרגדיה זו ביססה את מעמדו של ראסין כיורשו של קורניי. המבקר הספרותי ניקולה בואלו לימד את ראסין את כללי הכתיבה הקלאסית, והוא כתב את הטרגדיה "אנדרומַכָה" (1667) שהוקדשה להנרייטה הדוכסית מאורליאן, שהייתה בת דודו של המלך לואי הארבעה עשר. טרגדיה זו זכתה להצלחה מיידית. ב-1668 כתב את הקומדיה "המתדיינים", ששעשעה מאוד את המלך. ב-1670 כתב את הטרגדיה "טיטוס וברניס"  (על טיטוס וברניקי), שגם היא זכתה להצלחה רבה. ראסין המשיך לכתוב טרגדיה חדשה מדי שנה וב-1673 נבחר לחבר האקדמיה הצרפתית. ב-1677 הועלתה על הבמה הטרגדיה "פדרה", הנחשבת ליצירת המופת של ראסין.

המלך לואי הארבעה עשר מינה את ראסין ואת בואלו להיסטוריונים של חצר המלכות. בתפקידו כהיסטוריון התלווה ראסין למלך במסעותיו ובמלחמותיו. ב-1679 היה ראסין מעורב בתביעה משפטית. הוא הואשם בכך שהרעיל את מאהבתו תרז דו פרק ונידון למאסר. אך היות שמאהבתו של המלך, מאדאם דה מונטספאן, הייתה מעורבת בעניין, הורה המלך לבטל את התביעה. מאורע זה ותפקידו כהיסטוריון מלכותי גרמו לכך שראסין חדל לכתוב מחזות. כעבור עשר שנים, לבקשתה של מאדאם דה מנטנון, כתב את הדרמה "אסתר", שהוצגה בפני המלך ופמלייתו ב-1689. ב-5 בינואר 1691 הוצג המחזה האחרון של ראסין "עתליה" על ידי להקת המנזר סנט סיר בפריז. ראסין נפטר ממחלה ב-1699 ונקבר בכנסיית סנט אטיין דו מון. המלך הורה להעניק קצבה שנתית לאשתו ולילדיו של ראסין.

## ראו גם
* מזמור מאת ז'אן רסין

## לקריאה נוספת
* ז'אן ראסין – **בריטניקוס** – מערכה רביעית, תמונה שנייה, מצרפתית: עמינדב דיקמן. דחק, כרך טו', 2022.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:מחזאים צרפתים
קטגוריה:חברי האקדמיה הצרפתית
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי ברית המועצות
קטגוריה:ילידי 1639
קטגוריה:נפטרים ב-1699
גלשן שלג

שמאל|ממוזער|גלשן-שלג עם תופסני רגליים
ממוזער|קפיצה עם גלשן-שלג
**גלשן שלג** או **סנובורד** (באנגלית: **Snowboard**, , נכתב גם **סנואובורד**) הוא לוח קשיח המשמש כאמצעי להחלקה על שלג, המאפשר לעומד עליו לגלוש במורד מדרון מושלג. שלא כמו בסקי האלפיני הקלאסי, בו נעשה שימוש במגלשיים, בגלישה על סנובורד מופנה צד גופו של הגולש לכיוון ההתקדמות של הגלשן.

הסנובורד מחובר לנעלי הגולש בעזרת תופסנים (bindings). הטיפוס הראשון של הסנואובורד המודרני נבנה על ידי ג'יק ברטון.

קיימים שני סוגים של סנובורד, סנובורד רך וסנובורד קשה. צורת הסנובורד הרך מורכבת משני חצאי עיגול המחוברים ביניהם בשתי קשתות קעורות כלפי פנים. 

כענף ספורט, סנובורד נחשב כתת-ענף של הסקי, אבל בשנים האחרונות הענף התפתח להיות ענף ספורט עצמאי ואפילו נכנס למשחקי החורף של טורניר ה-X Games כענף ספורט עצמאי. סנובורד נכלל לראשונה בתוכנית של אולימפיאדת החורף במשחקי נאגנו שהתקיימו ב-1998.

## ראו גם

*סקייטבורד
*סקי
*גלישת שלג
טקסט=גלישה בגלשן שלג באוסטריה|ממוזער|גלישה בגלשן שלג באוסטריה

## קישורים חיצוניים

* כתבות בנושא סנובורד , אתר Snowboards

ימין|ממוזער|250px|גלשן שלג באוסטריה, בזמן קפיצה.

קטגוריה:ספורט אולימפי
קטגוריה:ספורט אתגרי
קטגוריה:ספורט חורף
קטגוריה:ציוד ספורט
קטגוריה:סקי
קטגוריה:שלג
קטגוריה:ארצות הברית: המצאות
קטגוריה:סנואובורד
סמל אורוגוואי

**[[סמל]] [[אורוגוואי]]** נקבע רשמית בחוק ב-19 במרץ 1829.

צורתו של הסמל אליפטית והוא מחולק לארבעה רבעים, ומעליו מצוירת שמש מאי זהובה זורחת. משני צידי הסמל שני ענפי עץ זית המחוברים בתחתית הסמל בסרט כחול.

ברביע השמאלי העליון של הסמל מצוירים מאזניים צהובים על רקע כחול. המאזניים מסמלים צדק ושוויון. ברביע הימני העליון מצוירת גבעת מונטווידאו (*Cerro de Montevideo*) והמצודה שבראשה על רקע כסוף. המצודה מסמלת חוזק. ברביע השמאלי התחתון מצויר סוס דוהר על רקע כסוף. הסוס מסמל חירות. ברביע הימני התחתון מצויר שור המסמל שפע, על רקע כחול.

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אורוגוואי: סמלים לאומיים
אורוגוואי
אורוגוואי
קטגוריה:סוסים בתרבות
קטגוריה:שור בתרבות
גבעת פרלמנט

**גבעת פרלמנט** (באנגלית: **Parliament Hill**) היא אזור פתוח בצפון מערב העיר לונדון בקרבת המפסטד הית'.

## היסטוריה
בעבר נקראה הגבעה בשם "**גבעת הבוגדים**" (באנגלית: **Traitors' Hill**), וזכתה בשמה הנוכחי בזמן מלחמת האזרחים הבריטית עת שהו בה כוחות צבאיים שתמכו בפרלמנט הבריטי.

## שימושים
הפארק משמש בעיקר להעפת עפיפונים בשל גובה הגבעה (95 מטרים) והרוחות החזקות באזורה. מהגבעה ניתן לצפות בכל רחבי לונדון, ואף באזורים הנמצאים צפונית לעיר.
ממוזער|מבט לעבר לונדון מגבעת הפרלמנט

## קישורים חיצוניים

* אתר הבי בי סי
* מפת האזור

קטגוריה:קמדן
קטגוריה:לונדון: פארקים
קטגוריה:המפסטד
סמל צרפת

ל'''רפובליקה הצרפתית''' אין **[[סמל]]** המוכר באופן רשמי. עם זאת, היא מחזיקה בסמל שמעמדו אינו מעוגן, שנכנס לשימוש לראשונה ב-1905. הוא מורכב מדיסקית כחולה, ובתוכה מספר אלמנטים מוזהבים:

* ענף עץ דפנה, סמל לניצחון מאז ימי יוון העתיקה.
* ענף עץ אלון, העץ הלאומי של צרפת, המסמל כוח, עמידות ואורך ימים.
* פסקס המסמלים את כוחה של המדינה ואת זכותה לשפוט משפט צדק.
* סרט עליו מוטבע המוטו הלאומי של צרפת: חירות, שוויון, אחווה.

## היסטוריה

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

צרפת
קטגוריה:צרפת: סמלים לאומיים
צרפת
סיגריות מספרו

[250px|ממוזער|ביתן מספרו ב[יריד המזרח, 1929. צילום מאת שמעון קורבמן, בתערוכה במגדל שלום.]]
[שמאל|ממוזער|250px|פרסומת לסיגריות "לטיף" של אחים מספרו, פורסם בשבועון [קולנוע (שבועון)|קולנוע בשנת 1942]]
**סיגריות מַסְפֶּרוֹ** הן סיגריות מתוצרת ארץ-ישראלית שהיו מקובלות בתקופת היישוב.
## היסטוריה
סיגריות מספרו יוצרו בארץ ישראל החל מ-1921 על ידי חברת "האחים מספרו בע"מ", Maspero Freres Ltd (מלבדן יוצרו באותה תקופה סיגריות "דובק" ו"מטוסיאן"). לחברה היה מפעל ביפו. קודם לכן החברה התקיימה בקהיר שבמצרים, ואף החזיקה מחסן לאחסון טבק ביפו בין השנים 1911–1914, אז חודש מונופול חברת Regie .

החברה הייתה חברה בת של ענקית הטבק "British American Tobacco" .
ממוזער|המבנה המעוגל של חברת מספרו בכניסה לנמל ת"א (1939).
[250px|ממוזער|שלט פרסומת לסיגריות מטוסיאן בבריכת [גלי גיל ברמת גן, 1950]]
החברה ייצרה במשך השנים סיגריות בשמות שונים.

למרות היותה חברה בבעלות בינלאומית, השתתפה החברה במאבקי היישוב, והייתה בין הראשונות שעל קופסאותיה התנוסס בול "כופר היישוב". החברה אף תרמה מתוצרתה וכסף למעפילים, אך עדיין בעיתונות התקופה הוזכרה העובדה שעל אף היותה חברה המעסיקה יהודים - אין זו חברה ישראלית.

החברה נסגרה באפריל 1956, בעקבות החרם הערבי. אולם מותגיה נמכרו לחברת דובק.
## מותגים
* אוניברסל
* אמיר
* אלחיט
* הוליווד
* יסמין
* כדור רגל
* לטיף
* מטוסיאן, מטוסיאן 4, מטוסיאן דה לוקס
* פרפיומה

## השפעות תרבותיות
סיגריות מספרו זכו להנצחה בזכות שני מבצעי איסוף תמונות, שצורפו לכל חפיסת סיגריות, אשר כל מי שאסף את כולן (עשרות רבות במספר), קיבל מהחברה אלבום מהודר להדבקתן. האלבום הראשון היה "תמונות לדברי ימי ישראל" והוא הופץ ברבבות עותקים. בעקבותיו בא האלבום "במה עברית" ובו תמונות של שחקני תיאטרון, במאים וצילומים מהצגות. ההקדמה לאלבום נכתבה על ידי מקס ברוד ונכללו בו הפרקים "הבימה" ובו מבוא מהרצאה על "הבימה" שנשא חיים נחמן ביאליק, "האהל" ובו מבוא מאת פרידריך לובה, "המטאטא" ו"על אמנות הריקוד".

שני האלבומים מהווים פרטי אספנות, ו"במה עברית" מהווה מקור רב ערך לתולדות התיאטרון העברי.

## קישורים חיצוניים
* לַמְעַשֵן הַעִבְרִי, פרסומת היתולית לסיגריות מספרו, בתוך: הארץ, גיליון 4788, באתר HebrewBooks
* 

## הערות שוליים

מספרו
קטגוריה:חברות ביישוב
קטגוריה:חברות ישראליות שנסגרו
סמל דנמרק

**[[סמל]] [[דנמרק]]** הוצג לראשונה כסמל דנמרק המודרני בשנת 1819, בתקופת מלכותו של פרדריק השישי שהחליט על מספר קבוע של תשעה לבבות ועל כך שהחיות בסמל הן אריות והם לא מסתכלים אל פני הצופה. מופיעים בו שלושה אריות כחולים שלשונם אדומה, פוסעים על מגן זהב, וכתר זהב על ראשם. מעל כל אריה מופיעים שלושה לבבות אדומים. מעל המגן מוצג הכתר של מלכי דנמרק. השימוש הראשון הידוע בסמל זה התרחש עוד בשנת 1194 בחותם של קנוט השישי. השימוש הראשון בסמל שגם צבעיו זהים לאלה המקובלים היום היה בשנת 1270. בסמל ההיסטורי האריות פנו אל הצופה ולא שמאלה ומספר הלבבות לא היה קבוע ויכול היה להיות גבוה הרבה יותר מהיום. היסטוריונים מאמינים שאת מקומם של הלבבות תפסו בתקופות מסוימות בעבר פרחי נופר אך השימוש בהם ננטש במהרה בגלל החותמים הגסים שהיו מקובלים בשימוש בימי הביניים. צו מלכותי משנת 1972 הכריז שצורות אלה הן פרחי נופר אך בחברה הדנית נהוג להתייחס אליהם כאל לבבות. קיימת גרסה נדירה מימיו של אריק מפומרניה בה שלושת האריות מחזיקים יחדיו את דגל דנמרק בדומה לסמלו של המחוז דרום יילן שבדנמרק. עד שנת 1960 היו בשימוש בדנמרק "סמל גדול" ו"סמל קטן" בשיטה יוצאת דופן הדומה לזו הנהוגה עד היום בשוודיה. הסמל הקטן היה בשימוש נרחב בעיקר במשרדים ממשלתיים וכן במשרד החוץ של דנמרק. מאז הפך הסמל להיות סמל משפחת המלוכה בלבד והמדינה נותרה עם סמל רשמי אחד בלבד.

הכתר הנמצא בסמל הוא זה שחבש כריסטיאן החמישי ולא הכתר שחבש כריסטיאן השישי, כפי שלעיתים טועים לחשוב. ההבדל בין הכתרים טמון בעובדה שהאחרון משובץ ביהלומים בעוד זה שנמצא בשימוש היום משובץ בפנינים. שני הכתרים נמצאים בטירת רוזנבורג הנמצאת בפרברי העיר קופנהגן.

הסמל דומה מאוד לסמל האסטוני ולסמל הבירה האסטונית טאלין. הקשר בין הסמלים טמון בשלטונו של ואלדמאר השני בצפון אסטוניה בשנים 1219-1346. ההבדל בסמלים הוא שבזה האסטוני אין כתרים על ראשי האריות, הם מכונים "נמרים", הם פונים אל הצופה ולא קדימה ואין לבבות בסמל. סמל טאלין זהה כמעט לסמל אסטוניה אך בגרסתו הישנה האריות חבשו כתרים זהובים כמו בסמל הדני. יש קשר בין הסמלים לריצ'רד לב הארי ולסמלה של המדינה באדן-וירטמברג שבגרמניה. הסמל היווה השראה גם לממלכה ההיסטורית שלזוויג שהייתה פרובינציה דנית ובסמלה היו שני אריות כחולים בתוך מגן זהוב. הלבבות מופיעים גם בסמל המחוז הגרמני ליונבורג.

ב-20 בדצמבר 2024 שינה פרדריק העשירי את הסמל המלכותי, אשר שונה לאחרונה על ידי אמו ב-1972. בגרסה הנוכחית, גרינלנד ואיי פארו קיבלו יותר מקום. הסמל כולל דוב קוטב וכבש, שמסמלים את גרינלנד ואיי פארו השייכים לדנמרק. בגרסה העדכנית של הסמל, השניים הובלטו.

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:דנמרק: סמלים לאומיים
דנמרק
דנמרק
קטגוריה:אריות בסמלי מדינות
ז'וסקן דה פרה

**ז'וֹסקֶן דה-פְּרֶה** (Josquin des Prez;
1450-1455–1521), מלחין מהאסכולה הפרנקו-פלמית בתקופת הרנסאנס.

דה פרה היה אחד המלחינים המשפיעים ביותר במוזיקה הקלאסית, שכן היה נערץ בעולם המוזיקה הן בחייו והן לאחר מותו. הוא הוסיף הרבה דמיון לאמנות ההלחנה והטביע את חותמו יותר מכל מלחין אחר לפניו.

## חייו האישיים
נראה שדה פרה נולד בין 1450 ל-1455 בארצות השפלה הבורגונדיות, בשטח שנמצא כיום בבלגיה או בצרפת (המיקום המדויק אינו ידוע). השם "ז'וסקן דה פרה" הוא גרסה מצורפתת של השם הפלמי "ז'וסקה ון דה פלדה" ("ז'וסקה" הוא לשון הקטנה לשם הפלמי "יוזף"). הוא היה תלמידו הבולט של יוהנס אוקכם, מלחין בעל השפעה רבה בפני עצמו. הוא נסע לאיטליה, ובשנים 1459–1472 היה זמר בקתדרלת מילאנו ומאוחר יותר זמר בחצר הדוכסית של משפחת ספורצה במילאנו. לאחר זמן מה עבר לרומא, שם התקבל למקהלת האפיפיור בשנת 1486 ונשאר בה יותר מעשר שנים. בהמשך עבד דה פרה אצל לואי ה-12, מלך צרפת. אחר כך חזר לאיטליה ועבד בתור מאסטרו די קאפלה תחת חסותו של ארקולה ד'אסטה, דוכס פרארה, וקיבל את השכר הגבוה ביותר ששולם אי פעם לנושא משרה בחצר. ב-1504 חזר ז'וסקן לצרפת ועבד כפרובוסט של נוטר-דאם בקונדה-סור-ל'אסקו, שם נשאר עד שנפטר בשנת 1521.

## יצירתו

כמו אוקכם, דה פרה השתמש בהרמוניות מורכבות ובשיטות מתוחכמות. הוא הושפע, בין השאר, מסגנונות צפוניים (מארצות השפלה), ודרומיים (מאיטליה). הוא השתמש בטכניקה של ציור מילים, שמתאימה את צלילי המוזיקה למשמעות המילים. המוזיקה של דה פרה הייתה רגשית בנוגע לטקסט, כך שהמאזין יכול היה לקבל מושג איזו מוזיקה זו לפי צליליה. דה פרה היה מראשוני המלחינים שהשתמשו בתנ"ך כמקור למוטטים.
ממוזער|תחילת המוטט "דה פרופונדיס", ז'וסקן)
דה פרה כתב בין השאר מיסות (הוא השתמש בשיטת המיסה הפארודית, בה היו קטעים מיצירה קיימת, חילונית או דתית שהיוו מקור ליצירה חדשה), מוטטים, שאנסונים ועוד יצירות רבות.

### מיצירותיו
*המיזררה "חנני אלוהים" (תהילים נ"א)
*מיסה לבתולה הקדושה
*מיסה "לה, סול, פה, רה, מי"
* לֹא כַחֲטָאֵינוּ, עָשָׂה לָנוּ (מוטט)
*"נימפות היער" (הקינה על מותו של יוהנס אוקכם)
*"איך אישה לא נוחמה"/ עמדה אם אבלה
*"אווה מריה...בתולה חסודה" -מוטט

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* מאפיינים מוזיקליים של השנסון Mille Regretz, באתר מלודיה - Melodia.me

## הערות שוליים

קטגוריה:מלחינים פרנקו-פלמים
קטגוריה:מלחינים מתקופת הרנסאנס
קטגוריה:פרארה: אישים
קטגוריה:ילידי 1450
קטגוריה:נפטרים ב-1521
אדם גרין

שמאל|ממוזער|אדם גרין
**אדם גרין** (באנגלית: **Adam Green**; נולד ב-28 במאי 1981) הוא זמר-יוצר יהודי-אמריקאי.

## קורות חיים וקריירה
גרין נולד בניו יורק, ארצות הברית. הוא היה חבר בצמד האנדרגראונד הניו יורקי "The Moldy Peaches", אך הצלחתו האמיתית הגיעה רק כשפצח בקריירת סולו, בשנת 2002.

הלהיט שלו "ג'סיקה" נכתב על הזמרת ג'סיקה סימפסון.

המוזיקה שלו מאופיינת כאינדי רוק והיא כוללת מלודיות נעימות לצד קול הבס שלו והתבטאות צינית וגסה במילות השירים.

גרין נהנה מהצלחה באמריקה ובמגוון מדינות אירופה, במיוחד בגרמניה.

## דיסקוגרפיה
* 2002: Garfield 
* 2003: Friends of Mine 
* 2005: Gemstones 
* 2006: Jacket Full Of Danger 
* 2008: Sixes & Sevens 
* 2010: Minor Love 
* 2010: Musik for a Play 
* 2013: Adam Green & Binki Shapiro
* 2016: Aladdin
* 2019: Engine of Paradise
* 2022: That Fucking Feeling

## קישורים חיצוניים

* 

* אתר מעריצים

קטגוריה:זמרים יהודים
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:מוזיקאי רוק
קטגוריה:בוגרי מכללת אמרסון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1981
מרוצי פורמולה

[שמאל|ממוזער|250px|מרוץ פורמולה מסדרת [GP2]]
**מרוצי פורמולה** היא מונח המתאר מרוצים שונים של מכוניות מרוץ ייעודיות, שנבנו בהתאם למפרט טכני מסוים (פורמולה) - לרבות גלגלים "פתוחים", שמורכבים מחוץ לגוף המכונית. הליגה העליונה של הקבוצה היא פורמולה 1 – אליפות עולם לנהגים ולקבוצות.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ספורט מוטורי
מועצה אזורית שדות נגב

260px|ממוזער|שמאל|בניין המועצה
**מועצה אזורית שדות נגב** (שנקראה בעבר "**מועצה אזורית עזתה**") היא מועצה אזורית בנגב הצפון מערבי, בקרבת רצועת עזה.

## גאוגרפיה
250px|ממוזער|ימין|סמל המועצה האזורית בשמה הקודם, "עזתה"
מועצה אזורית שדות נגב נמצאת במערב הנגב הצפוני, גובלת במועצת אשכול ממערב, מועצת מרחבים מדרום וממזרח ובמועצת שער הנגב מצפון. העיר נתיבות מוקפת ביישובי המועצה האזורית, אך אינה חלק ממנה.

## היסטוריה
המועצה נוסדה בינואר 1951 תחת השם "מועצה אזורית הנגב הצפוני" והיא כללה בתוכה את היישובים שובה, תקומה, סעד, יושיביה (שכונה אז מוחרקה א'), שרשרת ובית הגדי (שכונה אז נתיב המולדת), יישובי הפועל המזרחי בנגב המערבי. לאחר מספר שנים הוסב שמה ל"מועצה אזורית עזתה". שם זה נותר בשימוש עד לשנת 2002, עת הוחלט להחליפו ב"שדות נגב".

בשנת 1956 הוקמה נתיבות כמרכז עירוני של המועצה ובמשך כמה שנים השתייך לשדות נגב, עד שהוקמה בה מועצה מקומית. בעשור השני של המאה ה-21 היא מאגדת בתוכה 16 יישובים: 12 מושבים (בית הגדי, גבעולים, זמרת, זרועה, יושיביה, כפר מימון, מלילות, שובה, שוקדה, שיבולים, שרשרת, תקומה), שני יישובים קהילתיים (מעגלים, תושיה) ושני קיבוצים (סעד, עלומים).

עם הקמתה שימש אברהם קאופמן, תושב פתח תקווה, כראש המועצה מטעם משרד הפנים. בבחירות שנערכו כמה חודשים לאחר מכן נבחר אברהם רוזנמן, תושב קיבוץ סעד, שהחזיק בתפקיד 26 שנים. במרוצת השנים היו לרוזנמן סגנים אחדים. בשנת 1965, סגנו היה ראובן רוזנבלט. בין סגניו היה שמעון כלפה, שלימים נבחר לראש המועצה.

אחרי רוזנמן נבחר לתפקיד ראש המועצה מי שהיה במשך שנתיים סגנו של רוזנמן ומנהל בית הספר מעגלים, שמעון כלפה. כלפה היה תושב המושב שרשרת. בתקופת כלפה, ביוזמתו ובליוויו הצמוד הוקם פארק תעשיות נ.ע.מ. הסמוך לצומת בית הגדי, וחודשו התשתיות במושבים בתוכנית משותפת ("מפנה 97") עם משרד ראש הממשלה, בעלות כוללת של למעלה מ-150 מיליון ש"ח. כמו כן, כלפה סגר את סמינר המורות שפעל אז בתחום המועצה והקים את מכללת חמדת הדרום, מכללה שהכשירה מאז אלפי מורות ומורים. שמעון כלפה כיהן כראש המועצה במשך כ-18 שנים עד לפרישתו בדצמבר 1998.

לאחר כלפה נבחר מאיר יפרח משוקדה ששימש קודם לכן כיושב ראש הוועדה החקלאית של שדות נגב. יפרח כיהן במשך 15 שנים כראש המועצה. בבחירות שנערכו בדצמבר 2012 נוצח יפרח, בהפרש של שלושה קולות בלבד, בידי תמיר עידאן משרשרת, שהחליפו בתפקיד. בבחירות 2018 נבחר עידאן לכהונה נוספת כמועמד יחיד.

במהלך שנות כהונתו כראש המועצה הרבה עידאן למתוח ביקורת על גישתן הביטחונית המכילה של ממשלות ישראל כלפי התקיפות מרצועת עזה.

שמונה מיישובי המועצה (זמרת, כפר מימון, סעד, עלומים, שובה, שוקדה, תושיה ותקומה) נכללים בהגדרת אזור קו העימות הדרומי (עוטף עזה), ושמונת הנותרים, המרוחקים מעט יותר מגבול רצועת עזה, אינם נכללים בהגדרה זו. בעקבות טבח שבעה באוקטובר, שבה הותקפו אחדים מיישובי המועצה ובעקבותיה פונו יישובי המועצה מתושביהם, מתח עידאן ביקורת על ההבחנה שבהגדרה זו, שהובילה לכך שהמדינה לא תקצבה את שהיית חלק מהמפונים בבתי מלון.

## יישובים

## נתונים עדכניים

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
שמעון כלפה https://youtu.be/L0IW18DQIWg?si=okwXO-NNiImvH-Vn

## הערות שוליים

*
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1951
קטגוריה:הנגב: יישובים
קטגוריה:מועצות אזוריות במחוז הדרום
קטגוריה:עוטף עזה
שדות נגב
קטגוריה:עוטף עזה: יישובים
מעגל קורי

[ממוזער|בתמונה המדענית זוכת פרס נובל [גרטי קורי שגילתה את המעגל.]]
**מעגל קוֹרי** (**Cori**) הוא מסלול מטבולי המתרחש בבעלי חיים.

## המסלול המטבולי
במעגל קורי מיוצר לקטט מגלוקוז בתאי שריר, ולאחר מכן הופכת החומצה הלקטית בחזרה לגלוקוז בתאי הכבד. בתאי השריר עובר הגלוקוז בתחילה גליקוליזה והופך לפירובט, ולאחר מכן הופך הפירובט לחומצה לקטית בתהליך של תסיסה. בתאי הכבד, לעומת זאת, הופכת החומצה הלקטית לגלוקוז בתהליך הגלוקונאוגנזה. החומצה הלקטית מגיעה מהשריר אל הכבד דרך מחזור הדם.

קובץ:Cori Cycle.he.SVG|תרשים סכמטי של המעגל על שם קורי


הסיבה לייצור החומצה הלקטית בתאי השריר הוא מחסור בחמצן בעת פעולה מאומצת של השריר. חמצן מהווה את קולט האלקטרונים הסופי בתהליך הנשימה התאית; בהיעדר חמצן נמסרים האלקטרונים לפירובט והוא מומר לחומצה לקטית.
החומר שמוסר את האלקטרונים הוא הקואנזים NAD. בעת הגליקוליזה נוטל NAD אלקטרונים מגלוקוז והופך ל-NADH; עתה הוא מוכרח למסור את האלקטרונים לתרכובת כשלהי, אחרת לא יוכל להמשיך וליטול אלקטרונים מגלוקוז ותהליך הגליקוליזה ייפסק (דבר שיביא למות התא). הפתרון לכך הוא מסירת האלקטרונים לפירובט, תוצר הגליקוליזה.

היווצרותה של חומצה לקטית בתאי השריר גורם לתאים להתעייף במהרה בשל הירידה ברמת ה-pH. זוהי הסיבה לכך שניתן לאמץ את השרירים, באופן אנאירובי, לפרקי זמן קצרים מאוד, אשר אינם עולים על מספר דקות.

## גילוי המעגל
מעגל קורי התגלה ב-1929 על ידי הביוכימאית היהודייה-אמריקנית (נולדה בפראג) גרטי קורי (Gerty Cori) ובעלה, קרל פרדיננד קורי (Carl Ferdinand Cori). השניים, שעל שמם קרוי המעגל, זכו ב-1947 בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה יחד עם הרופא הארגנטינאי ברנרדו הוסיי (Bernardo Houssay), אשר תגליותיו עסקו אף הן במטבוליזם של גלוקוז בגוף.

## ראו גם
* גלוקגון
* שריר
* מיטוכונדריון

## לקריאה נוספת
**עקרונות הפיזיולוגיה** (האוניברסיטה הפתוחה, 1999)

Lehninger, A. L., Nelson, D. L., & Cox, M. M. Lehninger principles of biochemistry. 2005. *New York*.


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מטבוליזם
קטגוריה:מסלולים מטבוליים
ויטסלב נזוול

ממוזער|ויטסלב נזוול
**וִיטֶסלַב נֶזוַל** (בצ'כית: **Vítězslav Nezval**; 26 במאי 1900 – 6 באפריל 1958) משורר צָ'כי, ממחדשי השירה הצ'כית במאה העשרים.

## ביוגרפיה
ויטסלב נזוול נולד בעיירה המוֹרַבית בִּיסקוֹאוּפְּקִי למשפחה מהמעמד הבינוני, אביו היה מורה, ומגיל צעיר התבלט בכישרונותיו. הוא השלים לימודיו בעירו, ויצא לאוניברסיטאות של ברנו ופראג. תוך השלמת לימודי הפילוסופיה שלו, החל לכתוב שירים ולפרסמם בכתבי העת האוונגרדיים הצ'כים. הוא הסתפח לחבורת משוררים צעירים תוססת בפראג, והיה בין מוליכי המהפך המודרני בשירה הצ'כית.

נזוול היה אמן מבורך ורב כישרונות. הוא היה צייר ומלחין, מנגן ושחקן. הוא נהג להלחין בעצמו את שיריו, ולהופיע איתם על הבמה. בשנות השלושים יצא לפריז, התקרב מאוד אל המשוררים הצרפתיים הסוריאליסטיים, פול אלואר ואנדרה ברטון, והיה בין ראשוני המשוררים הצ'כים שכתבו ברוח הסוריאליסטית המודרנית. בעת שהותו בצרפת וגם לאחריה הכיר כמה יוצרים יהודים, צ'כים וסלובקים, וקשר איתם קשרי ידידות. ביתו ובית הקפה שלו בפראג הפכו למרכז השירה האירופית המודרנית בצ'כיה. בין השאר היה "החונך" הפואטי של אריה להולה, ופתח בפניו את דלתות העולם הספרותי הצ'כי.

נזוול הזדהה לגמרי עם הקו הקומוניסטי הנוקשה שהונהג בצ'כוסלובקיה עם הכיבוש הסובייטי. הוא הפך את סגנון שירתו, והיה ל"משורר חצר" מגמתי, ברוח הריאליזם הסוציאליסטי. ובשנת 1950 חיבר את "שיר השלום" המפורסם, שהפך להמנון של חסידי מוסקבה באירופה ומחוצה לה. על שירו זה קיבל את "פרס השלום", מיסודה של מוסקבה הקומוניסטית.

נפטר בפראג, בירת צ'כיה, בשנת 1958.

בבית הספרים הלאומי בירושלים מצויים שמונה מספריו, בצ'כית, ובהם שיריו, שירי הילדים שלו, מערכוניו ועוד. שירו "מוֹכֶרֶת הפְּלָאוֹת" תורגם בידי אברהם שלונסקי, השיר נדפס בכרך ב' של תרגומי שלונסקי, ושם המשורר צוין כך: **ו. נזבל**. שיר זה הוא יצירתו היחידה שתורגמה לעברית.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:משוררים צ'כים
קטגוריה:סוריאליזם
קטגוריה:ילידי 1900
קטגוריה:צ'כים שנפטרו ב-1958
תפארת ישראל (מהר"ל)

**תִּפְאֶרֶת יִשְׂרָאֵל** הוא אחד מספריו של המהר"ל מפראג, מראשוני האחרונים, שחובר על מעלת התורה והמצוות ועוסק בעיקר בענייני מחשבת ישראל. הספר כולל שבעים (ע') פרקים, מלבד ההקדמה.

## שם ומהות הספר
כהרגלו של המהר"ל בספריו הוא פותח בהקדמה ובה הוא כולל העניינים ופסוקים הקשורים לקדושת ומעלת התורה וכן מדבר במעלת ברכות התורה, כמו כן הוא מסביר בהקדמת הספר את הטעם שקרא כך לספרו: .

הספר נפתח בהסבר מהות האדם כייצור שִׂכְלִי, שייעודו - לשמור את מצוות התורה.

לפי המהר"ל, המצוות הן לא רק אמות מוסר אנושיות או טבעיות, אף גם אם הן יכולות להיחשב כאלה-כגון האיסור לרצוח, אלא המצוות מייצגות חוק בל יעבור שיש לקיים אותו גם אם לא ברור טעם מצווה זו או חברתה; ה**מצוות**, למרות היותן כרוכות בעשייה פיזית, למעשה הן נועדו לעזור לשחרר את האדם מכבלי הטבע והעולם הפיזי, בכדי לקרבו לבוראו.

המהר"ל דוחה את דעתם של הפילוסופים הלא-יהודים שגורסים כי אדם יכול להגיע לכלל הבנת העולם על ידי מחשבה עצמאית וטוען שרק דרך לימוד-התורה וקיום מצוותיה האדם ממלא את ייעודו בחיים, כלומר קיום רצונו של הקב"ה; זוהי הגדרתו למושג ההצלחה.

המהר"ל בספרו נסמך ומבוסס על קשת רחבה של ספרי מחשבת ישראל מכל הדורות - התנ"ך ומפרשיו, תלמוד, מדרשים, ספרי הקבלה וכן הראשונים, בייחוד הרמב"ן והרמב"ם.

על אף שהרמב"ן נחשב לאחד הרבנים המשפיעים ביותר על המהר"ל, בספר זה המחבר לעיתים גם חולק על דעתו, למשל בנושא טעמי המצוות.

## תוכן הספר
הספר עוסק בנושאים רבים, בהם כמה נושאים בולטים:

* טעמי המצוות
* תורה מן השמים
* מתן תורה
* חטא העגל
* עשרת הדיברות
* נצחיות התורה
* תורה לעתיד לבוא
* צדיק באמונתו יחיה
* שכר מצוות בעולם הזה

## קישורים חיצוניים
* ספר תפארת ישראל למהר"ל מפראג באתר דעת
* שעורים מוקלטים בתפארת ישראל, מפי הרב אורי שרקי מתוך אתר מכון מאיר 
* שעורים מוקלטים באתר ישיבה

קטגוריה:ספרי מחשבת ישראל
קואנזים

**קוֹאֵנְזִים** הוא מולקולה שמסייעת לאנזים ספציפי בתפקודו כזרז ואינו מתכלה כתוצאה מכך. 

בדרך כלל הכוונה לתרכובות אורגניות לא-חלבוניות שמסייעות לפעולת האנזימים על ידי העברת קבוצות כימיות שונות ביניהם, למשל פרוטונים או יונים. לפי הגדרה כללית יותר, גם חומר שמעביר אלקטרונים נקרא קואנזים, ולפי הגדרה כללית עוד יותר כל קופקטור אורגני הוא קואנזים. קואנזימים רבים הם ויטמינים או נגזרות שלהם.

## הקשר בין קואנזים ואנזים
הקואנזים הכרחי לפעולתו של האנזים, והוא מזרז את התגובה הכימית הרלוונטית.
קואנזים יכול להיות קשור באופן קבוע לאנזים, כלומר להוות את האתר הפעיל שלו, או להיות מולקולה עצמאית אשר בשעת הצורך נקשרת אליו. קואנזימים יכולים להכיל אטומי מתכת, כגון ברזל או נחושת, אשר נפוצים באתרים פעילים של מספר אנזימים, אולם קואנזימים רבים, למשל NAD וקואנזים A, כלל לא מכילים מתכות. 

## קואנזים כמתווך מטבולי
המטבוליזם של התא מחייב העברת קבוצות כימיות בין תגובות שונות (התמרה נוקלאופילית). אותן קבוצות כימיות נפוצות בתהליכים מטבוליים שונים, ולכן נוכחות הקואנזימים, שכל אחד מהם יודע להעביר קבוצה מסוימת, חוסכת בכמות המתווכים. בתגובות אלו הקואנזים משמש כסובסטרט ניתן ל"מחזור". למשל, +NAD הוא סובסטרט של אנזימי דהידרוגנאז, אשר הופכים אותו ל-NADH. אותו NADH משמש כסובסטרט לאנזימי רדוקטאז, אשר הופכים אותו חזרה לקואנזים +NAD.
שמאל|ממוזער|300px|קואנזים A
קואנזים A משמש בתגובות אנזימטיות שמתרחשת בהן אצטילציה, כלומר העברה של קבוצת אצטיל. תגובות אלו נפוצות בתהליכים מטבוליים, ולכן יש לו תפקיד מרכזי במטבוליזם של התא. הקואנזים מהווה גורם שתורם ליציבות התרמית של התגובה, ואליו נקשר האצטיל בקשר תיואסטרי בעת התגובה.

## דוגמאות לקואנזימים
* קואנזים A.
* ויטמין C (חומצה אסקורבית).
* ויטמין B<sub>12</sub> (קובלאמין).
* NAD ו-FAD: משמשים בעשרות מסלולים מטבוליים כנשאי אלקטרונים שנפלטים במהלך פירוק המזון הנצרך, ומעבירים אותם בתהליך הנשימה התאית לחמצן, קולט האלקטרונים הסופי.
* קו-אנזים Q10 (יוביקינון): מהווה נשא אלקטרונים בתהליך הזרחון החמצוני, השלב האחרון בנשימה התאית.
## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:ביוכימיה
קטגוריה:תזונה
נתונים

**נתון** – ברבים נתונים (**דָּאטָה**; מאנגלית: **Data**) הוא תיאור כמותי (על ידי מספר) של מכלול פריטים או תופעות מהמציאות או מהדמיון אשר גודלם נמדד בעזרת יחידות מידה. או בקצרה: דבר מה מדוד.

## אטימולוגיה
משמעות המילה נתון היא "דבר מה שניתן". משמעות זו מקבילה למשמעות המילה הלטינית datum. עם הזמן המילה קיבלה משמעות של "דבר מה בעל גודל שנמדד" בלבד.
## דוגמה
נתונים יכולים להתקבל בכל תחום לדוגמה:
* "מספר התלמידים בכיתות א' בכל עיר בישראל בשנת 2020"
* "כמות ימי הגשם בכל שנה באירופה משנת 1980 עד 2000"
* "שעות עבודה שבועיות של פועל בניין בסין במאה ה-20"

## נתונים במדעי המחשב
במדעי המחשב "נתונים" הם רשומות של אובייקטים – פרטי מידע הנכנסים כקלט לתוך מערכת מידע (במובן הכללי שלה: מערכת המעבדת נתונים ומפיקה פלט).

בתחום המחשוב נעשית לרוב הבחנה בין נתונים גולמיים למידע: נתונים הם אוסף של מספרים, אותיות וסמלים, ומידע מוגדר כנתונים שעברו עיבוד. לדוגמה: ממוצע של נתוני משכורת הוא עיבוד של נתונים קיימים. התוצאה שהתקבלה, יכולה כשלעצמה להפוך לנתון. כלומר הקניית הערך שהתקבל כתוצאת החישוב, למשתנה משכורת ממוצעת. במקרים רבים תהליכי עיבוד הם בעלי שלבים רבים, כך שתוצר העיבוד של שלב אחד הופך לנתון גולמי של תהליך העיבוד הבא. כמו כן, במקרים רבים המידע המבוקש מן המערכת, הוא נתון שקיים בה, לדוגמה המשכורת של עובד מסוים. והעיבוד שנעשה הוא הגישה למערכת והוצאת הנתון.

במחשב, הנתונים מיוצגים בייצוג בינארי, כך שרצף סיביות מייצג תו (אות, מספר או סימן). במחשב אנלוגי הנתונים מיוצגים על ידי גדלים פיזיקליים. מרבית המחשבים האנלוגיים הם חשמליים והנתונים מיוצגים בהם לרוב על ידי מתח או זרם. במחשבים אנלוגיים מכניים הנתונים מיוצגים על ידי מרחק או מיקום.

ניתן לאחסן את הנתונים בזיכרון המחשב באופנים שונים, לצורך ניהול ושליפה מהירה. לשיטה שבה הנתונים מאוחסנים, מבנה נתונים, יש חשיבות עבור אלגוריתמים שונים. אחת השיטות הנפוצות ביותר לאחסון כמות רבה של נתונים היא מסד נתונים. אוסף גדול של מסדי נתונים מוגדר כמחסן נתונים.

עבור מחסני הנתונים מוגדרים כלים סטטיסטיים, המבצעים כריית מידע, כלומר מציאת קשרים סטטיסטיים בין נתונים שונים, שיכולים להעיד על קיום קשרים כאלו בפועל. לדוגמה: מתוך נתוני מכירות, מציאת קשר בין יום בשבוע לבין סוג הקונים שמגיעים לבצע קניות ברשת השיווק באותו יום.

בעת הזנת נתונים למערכת מידע נבדקת תקינותם של הנתונים, כדי להבטיח את אמינותם. חרף זאת, במהלך פעילותה של מערכת מידע, ובפרט במעבר למערכת מידע מתקדמת יותר, עולה צורך בטיוב הנתונים, כלומר שיפור איכותם של הנתונים שנאגרו במערכת. צורך זה נובע בדרך כלל מטעויות או חוסרים בנתונים המקוריים, או מטעויות הקלדה שלא התגלו בעת הזנת בנתונים לשם אחסונם במסד נתונים.

## ראו גם
* נתונים לא-מפוקחים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ניהול ידע
קטגוריה:מידע
קטגוריה:מבני נתונים
אפסילון

**אֶפְּסִילוֹן** (אות גדולה: Ε, אות קטנה: ε) היא האות החמישית באלפבית היווני. בספרות יווניות היא מסמלת את המספר 5 וזהו גם שוויה. היא נכתבת: \!\, \Epsilon \ \ \epsilon \ \ \varepsilon

יש להבדיל בין \varepsilon – אפסילון קטנה, לבין \mathcal E – האות הלטינית E בכתב יד.

## התפתחות האות
האות התפתחה לאות הלטינית E ולאות הקירילית Е.

## שימושי האות
* האות \ \varepsilonמופיעה כאחת מן הכתובות בדלפי. אודות כתובת זו כתב פלוטרכוס את החיבור "על האפסילון בדלפי".
* בתורת החשמל מסמל \varepsilon_0 את מקדם הדיאלקטריות, והאות \varepsilon מייצגת את הכוח האלקטרו-מניע.
* בחשבון אינפיניטסימלי מקובל לסמל ב-\ \varepsilon את רדיוס הסביבה של נקודה כלשהי, שיכול להיות "מספר ממשי קטן כרצוננו", ומשמש לדוגמה בהגדרת מושגי הגבול והרציפות.
* במתמטיקה, \varepsilon הוא סימן לוי-צ'יוויטה.
* במדעי המחשב, \varepsilon הוא "המילה הריקה" בביטויים רגולריים.
* במכניקה,\varepsilon מייצג עיבור.
* באסטרונומיה, אפסילון הוא שמה של הטבעת הגדולה ביותר של אורנוס.
* באסטרונומיה, האות מסמלת את הכוכב החמישי בעוצמתו במערכת כוכבים.
* ב"עולם חדש מופלא", ספרו הדיסטופי של אלדוס האקסלי, האות אפסילון מייצגת את המעמד הנמוך ובעל האינטליגנציה הנמוכה ביותר.
* בשימוש גם בסטטיסטיקה - בנושא של שגיאת האמידה או טעות האמידה.
*בפיזיקה וכימיה, אפסילון משמש במשוואת חוק בר-למברט כמקדם בליעת אור במעבר דרך נוזל, של החומר הבולע.

## ראו גם
*  (פירושונים) - איים בשם זה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אותיות ביוונית
קטגוריה:5 (מספר)
קו פרשת המים

שמאל|ממוזער|600px|קווי פרשת המים בין האוקיינוסים
**קַו פָּרָשַׁת הַמַּיִם** הוא קו דמיוני המפריד בין שני אגני ניקוז. קו פרשת המים עובר לרוב בשיא הטופוגרפי של האזור, וממנו מתפלגת זרימת המים לשני צידיו.
***קו פרשת המים העליון** הוא הקו המפריד את הנגר העילי, כלומר המים הזורמים על פני השטח, לשני אגני ניקוז שונים. קו פרשת המים העליון מושפע מהמבנה הטופוגרפי של פני השטח.
***קו פרשת המים התחתון** מפריד את הנגר התחתי, כלומר המים המחלחלים בקרקע וזורמים מתחת לפני השטח. קו פרשת המים התחתון מושפע מהמבנה הגאולוגי של שכבות הסלע בעומק הקרקע.
***קו פרשת מים מקומי** הוא קו העובר על גב שלוחה או רכס הרים המפרידים בין שני ערוצים ובין אגני הניקוז שלהם.

## בישראל
ממוזער|טקסט=קו פרשת המים בישראל - מסומן בשחור|קו פרשת המים בישראל – מסומן בכחול
"קו פרשת המים הארצי" הוא קו פרשת המים המחלק את ארץ ישראל לאורכה, ומפריד בין מי הגשמים המתנקזים דרך נחלי ישראל לכנרת ולים המלח ולערבה במזרח, ובין אלו המתנקזים לים התיכון במערב ולים סוף בדרום. הקו נמתח מגבול סיני בסביבות הר רמון, לאורך שדרת ההר המרכזית – יהודה, בנימין הרי השומרון ובצפון עובר בהרי נצרת, הר מירון עד ברעם בגבול לבנון. בצפון עובר קו פרשת המים הארצי במרכז בקעת בית נטופה, וחלקה המזרחי (שאינו מתנקז לים) מוצף בחורפים גשומים.

### קו פרשת המים הארצי והתפתחות מפת ההתיישבות בארץ ישראל
לאורך קו פרשת המים הארצי עוברות דרכים עתיקות, בהן "דרך האבות", ולאורכו צמחו ערים חשובות מהעתיקות בארץ ישראל - שכם, ירושלים, בית לחם וחברון. התנאים הטופוגרפיים של במת ההר הם שאיפשרו מעבר נוח של דרכים והתפתחות יישובים עירוניים.

### קו פרשת המים הארצי בירושלים
העיר העתיקה בירושלים ממוקמת בסמוך לקו פרשת המים הארצי, אך מעט ממזרח לו. גיא בן הינום, שהוא יובל של נחל קדרון, מפריד בין העיר העתיקה בירושלים לבין קו פרשת המים הארצי. קו פרשת המים הארצי מקיף את העיר העתיקה מצפון וממערב: הר הצופים, רחוב בר-אילן, רחוב יפו מהכניסה לעיר ועד לשוק מחנה יהודה, שכונת נחלאות, רח' קינג ג'ורג', רח' קרן היסוד, גבעת התנ"ך ודרך חברון. הסיבוב של קו פרשת המים הארצי סביב העיר העתיקה, הוא שיוצר את הנוף של "ירושלים הרים סביב לה" (תהילים קכ"ה, ב').

בתכנון העיר נקבע המושג "האגן החזותי של העיר העתיקה", המתייחס לכל האזורים הצופים אל העיר העתיקה, ולשמירה על מבטים פתוחים מן העיר החדשה לכיוון העיר העתיקה.

## כניב

ב"קו פרשת המים" משתמשים גם כניב, המציין נקודת שיא בזמן, שאחריה לא ישוב המצב לקדמותו. לדוגמה: "גזירות הקיסר אדריאנוס היו "קו פרשת המים" ביחסי היהודים והרומאים בארץ ישראל".

## קישורים חיצוניים

*מפה פיזית של ישראל, הנחלים, החלוקה לאזורים וקו פרשת המים, באתר "הספרייה הווירטואלית" של מט"ח

קטגוריה:טופוגרפיה
קטגוריה:נהרות
קטגוריה:ביטויים
קטגוריה:לימנולוגיה
*
אמרי רון

**אמרי רון** (9 בספטמבר 1936 – 9 בנובמבר 2013) היה חבר הכנסת בסיעת המערך.

## ביוגרפיה

רון נולד בקיבוץ משמר העמק ללוי רוזנצווייג, מנהל חשבונות ראשי, ולרחילקה אשת חינוך, מוותיקי משמר העמק. עם גיוסו לצה"ל התנדב לצנחנים, עבר מסלול הכשרה כלוחם ובהמשך גם קורס מ"כים חי"ר וקורס קצינים. רון לחם במבצע קדש כמפקד מחלקה בצניחה במיתלה. בשירות המילואים המשיך להתקדם בתפקידיו ולחם כמפקד פלוגה במלחמת ששת הימים. במלחמת יום הכיפורים לחם כסגן מפקד גדוד הסיור והנ"ט 582 שבחטיבת הצנחנים 317. במבצע שלום הגליל לחם כקצין מטה בחטיבת צנחנים. במהלך שנים אלו למד במדרשת רופין והחל בפעילות ציבורית.

רון היה חבר מזכירות הקיבוץ הארצי בשנים 1972–1976 ו-1978-1984. בשנים 1973–1976 כיהן כמזכיר התנועה. יחד עם יעקב חזן הטיף רון לחיזוק הקשר בין מפ"ם למפלגת העבודה בניגוד לעמדות הנציגים העירוניים במפלגה שקראו לניתוק הקשר.

בשנת 1977 נבחר למרכז מפ"ם והיה מועמד מטעמה ברשימת המערך לכנסת התשיעית. בעקבות פרישת חיים צדוק מהכנסת, בשנת 1978, הושבע רון כחבר הכנסת וכיהן בה גם במהלך כהונת הכנסת העשירית, עד 1984. בשנים אלו היה חבר ועדת הכספים והוועדה לענייני ביקורת המדינה.

רון היה נשוי לאורה, בתו של מרדכי בנטוב ונולדו להם ארבע בנות. כל חייו חי במשמר העמק. בשנותיו האחרונות היה מזוהה בעיקר עם הזרם השיתופי בתנועה הקיבוצית. הוא שימש כרכז הזרם השיתופי בשנים 2006-2002, ונחשב ממנהיגיו הבולטים. בשנת 2010 הושתל לרון לב מלאכותי והוא החזיק, עד מותו, בשיא עולמי של אורך חיים עם לב מלאכותי.

בשנת 2017 יצא לאור הספר "שיתופיסט: המאבק לחברה סולידרית", שכתבה בשמו ומפיו בתו לילך רון.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* אלי אלון, זוכרים את אימרי רון, באתר TheMarker, 16 בדצמבר 2013 (מאורכב בוייבאק מאשין)

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי הכנסת מטעם המערך עבודה-מפ"ם
קטגוריה:מזכירי הקיבוץ הארצי
קטגוריה:חברי הכנסת התשיעית
קטגוריה:חברי הכנסת העשירית
קטגוריה:משמר העמק: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים במשמר העמק
קטגוריה:משמר העמק: חברי הכנסת
קטגוריה:בוגרי המוסד החינוכי שומריה
קטגוריה:מפקדי מחלקות במלחמת סיני
קטגוריה:מפקדי פלוגות במלחמת ששת הימים
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת סיני
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת ששת הימים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1936
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2013
דגל קנטקי

**[[דגל]] [[מדינות ארצות הברית|מדינת]] [[קנטקי]]** הוא דגל כחול שבמרכזו סמל מדינת קנטקי כאשר מעל הסמל כתובות המילים: "חבר העמים של קנטקי" ("Commonwealth of Kentucky") ותחת הסמל מצויר פרח שבט הזהב, הפרח המסמל את המדינה.

הדגל עוצב על ידי ג'סי קוקס, מורה לאומנות מפרנקפורט קנטקי, ואומץ בחוק של האספה הכללית של קנטקי בשנת 1918. בדגל נערכו מספר שינויים וצורתו הנוכחית נקבעה בשנת 1928.

סמל המדינה כולל שני גברים המחבקים זה את זה, ותחתיהם מוטו המדינה: "מאוחדים נעמוד, מפורדים ניפול" ("United We Stand, Divided We Fall"). על פי אמונה מקובלת האיש משמאל הוא דניאל בון אשר היה אחד ממגלי קנטקי, והימני הוא הנרי קליי - אחד המדינאים העיקרים של קנטקי. אולם ההסבר הרשמי קובע שהאחד מייצג את איש הכפר (המתגורר בספר המדינה) והשני את המדינאי המתגורר בערים.

## קישורים חיצוניים

* 

קנטקי
קטגוריה:קנטקי: סמלים
סמל קנטקי

**[[סמל]] [[מדינות ארצות הברית|מדינת]] [[קנטקי]]** אומץ על ידי בית המחוקקים של המדינה בדצמבר 1792. הסמל מציג שני גברים מחובקים, האחד לבוש עורות דוב, והשני לבוש חליפה. סביב חלקו העליון של הסמל מופיע שמה הרשמי של המדינה: "חבר העמים של קנטקי" ("Commonwealth of Kentucky") וסביב חלקו התחתון מצויר הפרח המסמל את המדינה - פרח שבט הזהב. סביב חלקו הפנימי של הסמל מופיע מוטו המדינה: "מאוחדים נעמוד, מפורדים ניפול" ("United we stand, Divided we fall").

על פי אמונה מקובלת האיש משמאל הוא דניאל בון אשר היה אחד ממגלי קנטקי, והימני הוא הנרי קליי - אחד המדינאים העיקרים של קנטקי. אולם ההסבר הרשמי קובע שהאחד מייצג את איש הכפר (המתגורר בספר המדינה) והשני את המדינאי המתגורר בערים.

קטגוריה:קנטקי: סמלים
קנטקי
סמל ליכטנשטיין

ב**[[סמל]] בית הנסיכות של [[ליכטנשטיין]]** משתמשות משפחת המלוכה והרשויות הממשלתיות. אזרחים רשאיים להשתמש בסמל הגדול רק כאשר השימוש הוא לטובת המדינה.

על הסמל ניתן לראות השפעות מאזורים באירופה שליכטנשטיין הייתה מעורבת בהן, אם בכיבוש ואם בנישואין. רבע אחד מייצג את שלזיה, מחוז בגבול גרמניה-צ'כיה-פולין, השני את מזרח פריזיה, מחוז בצפון מערב גרמניה, השלישי את מחוז אופבה בצ'כיה והרביעי את מחוז קונרינגה. מתחת לסמלים מופיע השופר המייצג את מחוז קרנוב שבצ'כיה. במרכז חמשת הסמלים מופיע מגן זהוב-אדום. הסמל מוצג כאילו לבוש בגלימת ארגמן וכתר נסיך ליכטנשטיין.

בסמל הקטן, המייצג את משפחת המלוכה לעיתים, הכתר מופיע ישירות מעל המגן שבמרכז הסמל הגדול.

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ליכטנשטיין: סמלים לאומיים
ליכטנשטיין
ליכטנשטיין
קטגוריה:עופות דורסים בתרבות
סמל מונקו

**ה[[סמל]] המלכותי של הוד רוממותו [[אלבר השני, נסיך מונקו|אלבר השני]]** הוא הסמל הרשמי של מונקו.
המגן במרכז מעוטר בצבעי כסף ואדום. הנזירים התומכים במגן הם תזכורת לכיבוש מונקו בשנת 1297, כאשר פרנסואה גרימלדי נכנס לעיר עם חיילים לבושים כנזירים. הצווארון מסביב למגן מייצג את מסדר סיינט צ'ארלס. מתחת לצווארון מופיע המוטו של גרימלדי - "*Deo Juvante*" (שפירושו בלטינית בעזרת אלוהים). הסמל כולו עטוף בגלימת קטיפה, ולראשה כתרו של נסיך מונקו.

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מונקו: סמלים לאומיים
מונקו
מונקו
מספר ראשוני רגולרי

בתורת המספרים, **מספר ראשוני רגולרי** הוא מספר ראשוני גדול מ-2, המקיים תכונה מסוימת, שתוצג בהמשך. את המושג הציע ארנסט קומר, שגם הוכיח בשנת 1847 את המשפט האחרון של פרמה עבור ראשוניים כאלה.

עד 100, הראשוניים היחידים שאינם רגולריים הם: 37, 59 ו-67. משערים שצפיפות הראשוניים הרגולריים בין שאר הראשוניים היא e^{-\frac{1}{2}} \approx 60.65\,\%, אבל לא ידוע אפילו האם ישנם אינסוף כאלה. ב-1915 הוכיח יוהאן ינסן שיש אינסוף ראשוניים ש**אינם** רגולריים.

## ההגדרה
עבור מספר טבעי \ n, **[[שורשי יחידה|שורש יחידה]] מסדר <math>\ n</math>** הוא מספר מרוכב \ \rho_n שכאשר מעלים אותו בחזקת n (אבל לא בחזקה קטנה יותר) מתקבל 1. לדוגמה, \ \frac{-1+\sqrt{-3}}{2} הוא שורש היחידה מסדר 3, ו-\ i=\sqrt{-1} הוא שורש יחידה מסדר 4.

"החוג הציקלוטומי" \ \mathbb{Z}[\rho_n] הוא, על-פי ההגדרה, החוג הקטן ביותר המכיל את המספרים השלמים ואת שורשי היחידה מסדר n. (זהו חוג השלמים של השדה הציקלוטומי מסדר n). נזכיר שבחוג קומוטטיבי R, כל קבוצה הסגורה לחיבור וחיסור ולכפל באברי החוג נקראת אידיאל, בעוד שאידיאלים מן הצורה המיוחדת \ Ra = \{ra : r \in R\} הם "אידיאלים ראשיים". חוג שבו כל האידיאלים ראשיים, נקרא תחום ראשי – אלא שבדרך כלל החוג הציקלוטומי אינו כזה.

**הגדרה**. הראשוני \ p הוא **ראשוני רגולרי** אם לכל אידיאל \ I של \ \mathbb{Z}[\rho_p], מן ההנחה ש-\ I^p הוא אידיאל ראשי נובע שגם \ I עצמו הוא ראשי.

במילים אחרות, מספר ראשוני הוא רגולרי אם הוא אינו מחלק את סדר חבורת המחלקות של השדה הציקלוטומי המתאים.

## הקשר למשפט פרמה

ב-1753 הוכיח לאונרד אוילר את המשפט האחרון של פרמה עבור החזקה \ p=3: אין פתרונות שלמים למשוואה \ x^3+y^3=z^3, פרט לפתרונות הצפויים, שבהם אחד המשתנים שווה לאפס. ב-1770 הגדיר אוילר את החוג \ \mathbb{Z}[\rho_3], והשתמש בתכונות שלו כדי לתת הוכחה נוספת לאותה טענה. הרעיון הבסיסי בהוכחה זו היה הפירוק של הביטוי \ x^3+y^3 למכפלה \ (x+y)(x+\rho_3y)(x+\rho_3^2y), שבו הגורמים אינם עוד מספרים שלמים, אלא איברים של החוג הציקלוטומי. במקרה \ p=3 החוג הזה מקיים תכונות אריתמטיות חזקות מאוד (זהו חוג אוקלידי, ובפרט חוג ראשי), וכך יכול היה אוילר להסיק שאם המכפלה שווה לחזקה שלישית \ z^3, כך צריך להיות כל אחד מן הגורמים (עד כדי כפל באיברים הפיכים של החוג).

בשיטה זו הוכיחו את משפט פרמה גם עבור החזקות \ p=5 ו-\ p=7.

ב-1847 הראה ארנסט קומר שאם \ u הוא איבר הפיך בחוג הציקלוטומי מסדר p, אז \ u^p הוא מספר שלם. הבחנה זו אפשרה לו להכליל את הרעיונות של קודמיו, והוא הראה ששיטת ההוכחה של אוילר שוללת את קיומם של פתרונות שלמים למשוואה \ x^p+y^p=z^p לכל ראשוני אי-זוגי p, ובלבד שהאידיאלים בחוג הציקלוטומי מקיימים תכונה מסוימת. לתכונה זו קרא קומר "רגולריות" של p.

## קריטריון לרגולריות

קומר לא הסתפק בהוכחה של משפט פרמה עבור ראשוניים רגולריים – הוא מצא גם תנאי חישובי לרגולריות, מתחום אחר לחלוטין, והוכיח כי ראשוני \ p\geq 5 הוא רגולרי אם ורק אם הוא אינו מחלק את המונה של מספרי ברנולי \ B_2,B_4,B_6,\dots,B_{p-3}, המתקבלים מפיתוח טיילור \ \frac{x}{e^x-1}=\sum_{n=0}^{\infty}\frac{B_n}{n!}x^n.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:מספרים ראשוניים