open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
כרטוש

[שמאל|ממוזער|200px|שמו של הפרעה [תחותמס השלישי, במקדש המתים בכרנך]]
**כרטוש** או **קרטוש** (מצרפתית – *cartouche* במשמעות "כרטיס" או "חפיסת כרטיסים"; במצרית עתיקה: **שִׁנוּ**) הוא סימן בעל צורה סגלגלה (אובל) בכתב החרטומים המצרי, המקיפה את הכיתוב, ומסמלת בכך שמדובר בשם של מלכות ומלכים או אנשי בית המלוכה.

השם "כרטוש", שמשמעותו בצרפתית "קלף משחק" או "חפיסת קלפים" (במקור מהלטינית Carta או Charta, ודומה לו האנגלית Card, Chart ובעברית "שרטוט" תוך שאילת השורש העברי "שרט"), הוא כינוי מודרני שניתן על ידי חיילים צרפתים בצבא נפוליאון. במצרית עתיקה נקרא הכרטוש "שֶנוּ", והסימן מייצג את העובדה שסמכותו של המלך מקיפה הכל. השימוש בכרטוש החל מהשושלת הרביעית, בימי הפרעה סנפרו. בכתב הכהני הדמוטי (בעל אותיות המייצגות את הציורים המסובכים יותר של כתב החרטומים) הכרטוש צומצם לזוג סוגריים וקו אופקי.

## היסטוריה
קדם לכרטוש סימן הסרך – סמל של מקדש-ארמון בתוך מלבן משוקע ועליו בדרך כלל בז המייצג את האל הורוס. עמודי שער המקדש ייצגו את בית המלוכה או את המלך והיו לסימנו המזהה, או ששמו נרשם מעל לציור המקדש. [ממוזער|שמאל|100px|[סרך, צורה שקדמה לכרטוש לסימון בתי מלוכה בכתב החרטומים (ההירוגליפים)]]

למלך מצרים החל מהשושלת השלישית היו חמישה שמות, כאשר השמות ה-4 וה-5 נכתבו בכרטוש:
#  הורוס
#  שתי הנשים
#  הורוס הזהב
#  מלך מצרים העליונה והתחתונה
# בן רע (אל השמש).

## השימוש בכרטוש לפענוח הכתב ההירוגליפי
במהלך מאמצי הפענוח של כתב החרטומים, הכתב ההירוגליפי על אבן רוזטה, הציע חוקר המזרח (אוריינטליסט) הצרפתי סילבסטר דה סאסי לפענח את הכתב על פי ההנחה שהכרטושים מכילים שמות פרטיים, וכך הצליחו הפיזיקאי הבריטי תומאס יאנג והאגיפטולוג ז'אן-פרנסואה שמפוליון לפענח מספר רב של תווים וסללו את הדרך לפענוחו של הכתב ההירוגליפי. [250px|ממוזער|שמאל|כרטוש בשני חלקים של [רעמסס השני, מאבן גיר שהתגלה מדרום לעזה שם הייתה כנראה קבוע במצודה מצרית על דרך הים. תצוגה מוזיאון הכט חיפה]]

## השימוש בכרטוש לתיארוך ממצאי עתיקות בארץ ישראל
קרב קרקר (ייתכן כרכר המקראית) המתואר בכתובת קרקר על מצבת שלמנאסר השלישי (בכפר כּוּרךְ שבכורדיסטן) וכן בקצרה באנדרטה האשורית השחורה (האובליסק השחור מכלח), תוארך באופן מדויק (בתיארוך מוחלט ולא רק יחסי) באמצעים שונים לשנת 853 לפני הספירה. לפיכך ניתן לתארך באופן יחסי עם דיוק טוב מלכים ושושלות המתוארים במקורות נוספים כמו במקרא ובכתובות בכתב יתדות מממלכת אשור וממלכות בבל ופרס, ובכתב חרטומים מהממלכה המצרית, וכן לתארך בקירוב טוב גם שכבות של ממצאים שבהם הכרטושים נמצאו.

בקרב זה אוזכר המלך אחאב לבית עמרי מלך ממלכת ישראל ואיתו בני בריתו, וכך כרטושים שנמצאו באתרים שונים בחפירות בארץ ישראל מתקופת הברזל המאוחרת וימי ממלכות ישראל ויהודה המפוצלות מאפשרות תיארוך מוחלט או מקורב מאוד גם לשאר הממצאים בשכבות אלו, למשל כרטוש של פרעה שישך (שושנק) נמצא במגידו (אך במקרה זה בתוך שפכים ולא בשכבת ממצאים מובחנת) ומתאים לכתובת מסע שישק, ולוויכוח על הממלכה המאוחדת או כרטוש של רעמסס השני שנמצא על לוח ארד בבית השער בתל לכיש עם.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כתב במצרים העתיקה
סאלו וייסלברגר

200px|ממוזער|שמאל|סמלו של וייסלברגר משנת 1916
**סאלו וייסלברגר** או **סאלו פון וייסלברגר**, שמו במקור **סלומון וייסלברגר** (בגרמנית:
**Salomon Weisselberger** או
**Dr. Salo Edler von Weisselberger**; 1867 – 20 במרץ 1931) היה פוליטיקאי ומשפטן יהודי מבוקובינה תחת השלטון האוסטרי ואחר כך הרומני בחבל ארץ זה.
כיהן כחבר הפרלמנט המקומי של בוקובינה וכראש עיריית צ'רנוביץ בשנים 1912–1914 בתקופת האימפריה האוסטרו-הונגרית, לאחר מכן היה חבר בסנאט ובפרלמנט של רומניה.

## קורות חייו
סאלו וייסלברגר נולד בכפר **דרצ'ינץ** (Drăcineţ, כיום **דרצ'ינצי**, במחוז קוצמן באוקראינה) הסמוך לצ'רנוביץ והיה בנם של בעל האחוזה יואל וייסלברגר ושל ינטה לבית רוזנצווייג.
הוא למד משפטים באוניברסיטת צ'רנוביץ. על סמך ציוניו היוצאים מן הכלל מונה למשפטן בבית הדין של מסילות הברזל וב-1892 לשופט מחוזי. אחרי שנת 1907 עבד בעירייה ועסק, בין השאר, בתחום טיפוח גני העיר והרחבת רשת החשמל. בהמשך היה חבר בית הנבחרים המקומי, הלאנדטאג, מטעם המפלגה היהודית "מפלגת העם הלאומית" (Nationale Volkspartei) בראשות בנו שטראוכר וחבר ב"מועדון היהודי" בשנים 1911 - 1914.
הוא שימש מספר שנים כסגן ראש עיריית צ'רנוביץ, אדוארד רייס (Eduard Reiss), גם הוא יהודי דובר גרמנית, ובשנת 1913 נבחר בעצמו לראשות העיר.

בתחילת מלחמת העולם הראשונה עזר וייסלברגר לתושבי העיר להתגבר על המחסור במטבעות על ידי הדפסת קופוני נייר.
אחרי שב-2 בספטמבר 1914 כבש הצבא הרוסי הקיסרי את צ'רנוביץ. וייסלברגר עשה מאמצים כד למנוע הרס בעיר. ב-16 בספטמבר הרוסים מינו את ס. אבריינוב למושל אזרחי לעיר ווייסלברגר נעצר יחד עם עוד 22 אישים (ביניהם מאיר אבנר, פיליפ מנצל, אדוארד ביברינג והחזן הראשי שכטר ויהודים אחרים, וניקו פלונדור הרומני). כל העצורים הוגלו בשנת 1915 לסיביר.
וייסלברגר ואישים אחרים שבו לאוסטריה לאחר כ-14 חודשים ב-1916, בעקבות הסכם החלפת שבויים שנחתם בשלהי שנת 1915 בין רוסיה ובין אוסטרו-הונגריה הגיע וייסלברגר לווינה, דרך פטרסבורג וסטוקהולם. לאחר שובו נרתם לסיוע לפליטים עד תום המלחמה.
על התנהגותו האמיצה ב-13 בפברואר 1916 העניק לו הקיסר פרנץ יוזף תואר אצולה, התעודה נמסרה לו אחרי מות הקיסר, ב-2 בספטמבר 1917

לאחר פירוק אוסטרו-הונגריה וצירוף בוקובינה לרומניה, שב וייסלברגר לצ'רנוביץ ב-1920 ונבחר לסנאט הרומני במרץ 1922. בתפקידו זה נותר עד 1926. בשנים 1927–1928 שימש כחבר בית הנבחרים הרומני מטעם המפלגה הלאומית ליברלית (PNL).

סאלו וייסלברגר נפטר בסנטוריום בווינה לאחר מחלה ממושכת בשנת 1931. הובא לקבורה בווינה.

וייסלברגר פרסם זכרונות ברומנית ובצרפתית.

## לקריאה נוספת
Memoriu asupra evenimentelor petrecute în Bucovina în luna lui Septemvrie 1914, Cernăuți 1916
ׁ(דו"ח על המאורעות בבוקובינה בחודש ספטמבר 1914]

## קישורים חיצוניים

* רשימת ראשי עיריית צ'רנוביץ בתקופה האוסטרו-הונגרית, כולל תמונה של סאלו וייסלברגר 
* תמונתו של סאלו וייסלברגר בספר "תולדות יהודי בוקובינה", כרך א', בעריכת הוגו גולד
* Hugo Gold (ed.), History of the Jews in the Bukowina, Tel Aviv, Vol. 1 (1958), Vol.2 (1962), במקור בהוצאת "עולמנו", תל אביב - בגרמנית. התרגום לאנגלית מאת ג'רום סילברבוש.

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים יהודים רומנים
קטגוריה:שופטים יהודים
קטגוריה:ראשי עיריית צ'רנוביץ
קטגוריה:ראשי עיריות באוסטריה
קטגוריה:יהודים מבוקובינה
קטגוריה:יהודים חברי הפרלמנט הרומני
קטגוריה:חברי הסנאט של רומניה
קטגוריה:יהודים אוסטרו-הונגרים
קטגוריה:ילידי 1867
קטגוריה:נפטרים ב-1931
פוקואוקה

**פוקואוקה** (ביפנית: **福岡市**) היא בירת מחוז פוקואוקה בחבל קיושו שביפן, נכון ל-1 ביולי 2021 העיר מונה יותר מ-1.6 מיליון איש והיא העיר הגדולה ביותר ביפן מערבית לאוסקה. ב-1 באפריל 1972 ניתן לה מעמד רשמי של עיר (מעמד המוקנה ביפן לערים בעלות אוכלוסייה מעל חצי מיליון תושבים). באזור המטרופוליני חיים 2.5 מיליון תושבים (בהתאם למפקד 2005) והיא חלק מאזור תעשייתי צפוף בצפון קיושו.

## היסטוריה
התיעוד הישן ביותר לקיומה של העיר הוא משנת 663, אך ישנן הערכות לפעילות אנושית עוד בתקופות פרה-היסטוריות. קובלאי חאן, מנהיג האימפריה המונגולית ניסה להשתלט על העיר בדרכים דיפלומטיות ומלחמתיות רבות במהלך המאה ה-13, ללא הצלחה. העיר המודרנית נוסדה ב-1 באפריל 1889.

## דמוגרפיה
נכון ל-1 ביולי 2021 היו בעיר 1,619,783 תושבים, הגרים בצפיפות של 4,717 תושבים לק"מ, פוקואוקה היא העיר הגדולה ביותר בקיושו והשישית ביפן כולה (אחרי טוקיו, יוקוהמה, אוסקה, נגויה וסאפורו) שטחה הכולל של העיר הוא 340.6 קמ"ר. גילם הממוצע של תושביה הוא 38.6 שנה, דבר המדרג את פוקואוקה כעיר השנייה בצעירותה ביפן. שיעור הגידול השנתי של אוכלוסיית העיר הוא 4.4%, נתון שאף הוא מדרגה כעיר השנייה בשיעור צמיחתה במדינה (בהתאם לנתוני מפקד 2000).

תושבת האזור שנהייתה ידועה בשל גילה יוצא הדופן לאדם, היא קנה טנקה.

## תרבות
העיר נחשבת לפעילה ביותר ביפן בתחום התרבות. זכתה בפרס אסיה על שמירת המסורת והרחבת התרבות האסיאתית בעולם.

### ספורט
* מרתון פוקואוקה נערך בכל שנה מ-1947. בשנת 2023 זכה במרתון, מארו טפרי מישראל. 
* ב-1995 נערכה האוניברסיאדה בעיר
* ב-1997 נערכה אליפות הפאן פסיפיק בשחייה בעיר.
* ב-1998 אירחה העיר את אליפות אסיה באתלטיקה.
* ב-2001 אירחה העיר את אליפות העולם בשחייה. 
* ב-2023 אירחה העיר בפעם השנייה את אליפות העולם בשחייה.

#### ספורטאים מפורסמים מהעיר
* הג'ודוקא ריוקו טאני
* הג'ודוקא קנזו נקאמורה
* הכדורגלן טאקהירו טומיאסו
* המתעמל קוהיי אוצ'ימורה

## גלריית תמונות

קובץ:Hakata Ramen shop inside by EverJean in Fukuoka.jpg|מסעדה בעיר
קובץ:Fukuoka art museum.JPG|מוזיאון אמנות בעיר
קובץ:Hakata gion yamakasa 2005 01.jpg|קבוצת רצים בפסטיבל ריצה בעיר
קובץ:Baseball Game in Yahoo Fukuoka Dome.JPG|אוהדים במהלך משחק בייסבול
קובץ:Fukuokadome ground.jpg|מבט על מגרש הבייסבול ובו כ-35 אלף מקומות ישיבה
קובץ:Fukuoka Earthquake 20050605 Shikanoshima.jpg|כביש חסום לאחר רעידת האדמה 2005
קובץ:Seaside-momochi.JPG|מגדל פוקואוקה במרכז העיר


## ערים תאומות
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 

* 

קטגוריה:יפן: ערים
קטגוריה:יפן: ערי חוף
קטגוריה:קיושו: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1889
כי רו

ממוזער|שמאל|150px
שמאל|ממוזער|250px|מטבע מאמצע המאה ה-4 ועל אחד מצדדיו נראה ה"כי רו"
**כי רו**, הנודע גם כצלב קונסטנטינוס, כריסטוגרם או לאבּארוּם (Labarum), הוא מונוגרמה המצליבה את שתי האותיות הראשונות במילה "כריסטוֹס", או "משיח" ביוונית (Χριστός). האות כי (χ) מבוטאת ביוונית ככ' רפה, והאות רו (ρ) מבוטאת כר'. ה"כי רו" הוא אחד הסמלים הנוצריים העתיקים, ונעשה בו שימוש נרחב בכנסייה הקתולית עד ימינו.

לעיתים קרובות מטים את האות רו על מנת ליצור צלב.

## מקורו של הסמל
האמונה הנוצרית גורסת, על פי דברי לקטנציוס (סופר רומי שהיה יועצו של הקיסר קונסטנטינוס), שלקונסטנטינוס נמסר בחלום, לילה לפני המלחמה, שיסמן את מגני חייליו בצלב כי רו. וכך עשה.                                  

גרסה אחרת מופיעה בכתבי ההיסטריון אוסביוס: במסגרת קרב גשר מילביוס (Milvius; 28 באוקטובר 312), תוך כדי צעידה עם חייליו בשעת צהריים, ראה קונסטנטינוס (לבדו) בשמים גביע של צלב הנובע מאור השמש הנושא את ההודעה "Ἐν τούτῳ νίκα", כלומר: "בסימן זה תנצח".

בתחילה לא הבין קונסטנטינוס את משמעותו המדויקת של הגילוי, אך באותו לילה נגלה אליו ישו בחלום, והורה לו להשתמש בצלב זה נגד אויביו. למחרת בבוקר הורה קונסטנטינוס לצבאו לפעול על פי חלומו,  והתקין על מגיני החיילים את הסימן כי רו, פנה לכבוש את רומא, ונטל לידיו את תואר קיסר רומי המערבית.

לאחר ניצחונו של קונסטנטינוס בקרב הגשר המילוויאני הפך הסימן לסמלה הרשמי של האימפריה הרומית. משני צדדיה של המונוגרמה מופיעות לעיתים קרובות האותיות היווניות אלפא (α) ואומגה (ω), שהן האות הראשונה והאחרונה באלפבית היווני, סמל לאל האב ולישו, על פי הפסוק ב: "אֲנִי הָאָלֶף וְהַתָּו". ארכאולוגים מצאו מטבעות ומדליונים מתקופת שלטונו של קונסטנטינוס הגדול, ועליהם הסימן.

## לקריאה נוספת
* 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סמלים נוצריים
קטגוריה:צלבים
לו מרינוף

**לו מרינוף** (באנגלית: **Lou Marinoff**; נולד ב-18 באוקטובר 1951) הוא סופר, פילוסוף, ויועץ פילוסופי אמריקאי ממוצא קנדי, הנשיא המייסד של האגודה האמריקאית ליועצים פילוסופיים, ופרופסור לפילוסופיה באוניברסיטת ניו יורק.

## ביוגרפיה
מרינוף נולד במונטריאול.

מרינוף יזם עם ד"ר רן להב את הכנס הבינלאומי הראשון לייעוץ פילוסופי, ב-1995, באוניברסיטה של בריטיש קולומביה שבקנדה.
הוא עוסק בייעוץ פילוסופי לאנשים, לחברות ותאגידים ככלי להתמודדות עם מצוקות נפשיות וארגוניות. בנוסף, הוא עמית בכיר בוועידה הכלכלית העולמית הנערכת מדי שנה בדאבוס, שווייץ. 
ד"ר מרינוף מפרסם כל העת מאמרים מקצועיים בנושאי קבלת החלטות, אתיקה, פילוסופיה ועוד. 
כמו כן, פרסם שני ספרים שהיו לרבי מכר כלל עולמיים, "אפלטון במקום פרוזק" ב-1999 שהביא את הייעוץ הפילוסופי לידיעת הציבור הרחב, ו"תרפיה לשפויים" ב- 2001.

ספריו תורגמו לעשרים וארבע שפות וראו אור בעשרות מדינות. הוא אחראי במידה רבה להתרחבות הפופולריות של ייעוץ פילוסופי בשנים האחרונות.

## הגותו
מרינוף עוסק בדילמות הנוגעות בליבת הקיום האנושי: מה נכון? כיצד ניתן לדעת את הנתיב האישי שלי? כיצד להתמודד עם שינויים? ועוד.
הוא מדגים, בעיקר בספרו "אפלטון במקום פרוזק", איך ניתן לשאוב מתבונתם של הפילוסופים הגדולים בהיסטוריה האנושית על מנת לסייע לפתרון בעיות היומיום שלנו. כל בעיה אישית היא גם בעיה אנושית ומכאן שהיא גם דילמה פילוסופית. 
בעשותו כך, הוא הוכיח כי ניתן להחזיר את הפילוסופיה למקומה השימושי והעממי. על כן, בארצות הברית יש המכנים אותו "מחיה הפילוסופיה בעידן הכפר הגלובלי".

בספרו "תרפיה לשפויים", מרינוף מדגים באמצעות סיפורי מקרים של אנשים שנועצו בו, כיצד ניתן למצוא את האושר האישי באמצעות הגדרה מחודשת של תפיסת העולם - היא הפילוסופיה האישית.

## ספריו

* The Middle Way, Sterling, NY & London, 2007 
* In the Agora, 2006 
* La filosofia a las puertas del tercer milenio, 2005 
* More Matrix and Philosophy 2005 
* Philosophy and Psychiatry 2004 
* Asia's New Crisis, 2004 
* Social Philosophy Today, 2003 
* Therapy for the Sane, Bloomsbury, NY & London, 2003 
* Modeling Rationality, Morality, and Evolution, 1998 
* Mind versus Computer, 1997 
* Essays on Philosophical Counseling, 1995 
* Fair New World, Backlash Books, Vancouver, 1994


### מספריו שתורגמו לעברית
* "אפלטון במקום פרוזק" - "(1999)" - "Plato Not Prozac"
* "תרפיה לשפויים" - "(2001)" - "Philosophical Practice"
יצאו לאור בהוצאת "כתר".

## לקריאה נוספת
* 

## קישורים חיצוניים

* האתר של פרופ' מרינוף

קטגוריה:סופרים קנדים
קטגוריה:מחברי ספרי עיון אמריקאים
קטגוריה:פילוסופים קנדים
קטגוריה:פילוסופים של המאה ה-20
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קונקורדיה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מקגיל
קטגוריה:בוגרי יוניברסיטי קולג' לונדון
קטגוריה:סגל אוניברסיטאות ומכללות בארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1951
גלידה מונטנה

[250px|ממוזער|גלידה מונטנה, [1989]]
[250px|ממוזער|פנים הגלידריה, [1989]]
**גלידה מונטנה** הייתה גלידריה מפורסמת שמוקמה ב**ביתן הבולגרי** לשעבר, שהיה קיים במגרשי התערוכה הישנים בתל אביב. לגלידרייה היה קיים גם סניף נוסף, בבאר שבע.

## היסטוריה
בתחילה, בינואר 1960, נפתח מפעל ליצור גלידות  על ידי ישראל מגדי, ניצול שואה מפולין ואברהם פוגל, עולה חדש ממונטנה, שהביא מארצות הברית את המכונות לייצור הגלידה. המקום נקרא אז פוגל&מגדי. לאחר מכן, הצטרף לעסק יחזקאל בירזון. לאחר כמה שנים נוספות, הצטרף השותף האחרון ישעיהו ליכטנשטיין, והשם שונה לגלידה מונטנה, על שם מדינת מונטנה, ממנה הגיע פוגל עם המכונות המתאימות לייצור הגלידה.  

מונטנה הוקמה בנמל תל אביב בעת שזה היה עדיין פעיל, ובסביבתו היו מפעלים רבים. הגלידריה נבנתה בסגנון אמריקני: הוצבו בה מכונות משחק ומכונת תקליטים, והגלידה שנמכרה בה הייתה גלידה אמריקאית שיוצרה במפעל קטן שהוקם לשם כך בפתח תקווה, והוגשה בטעם שוקו או וניל עם סירופ בשני טעמים וקצפת, ודובדבן מעל. 

עד מהרה הפכה גלידה מונטנה למקום בילוי מועדף על בני נוער בתל אביב בשנות ה-60 וה-70, ובקופות השתרכו תורים ארוכים. 

סדרת סרטי אסקימו לימון כוללת סצנות רבות המתרחשות בגלידריה, המתוארת כמקום הבילוי של גיבוריה. הגלידריה שימשה גם כמקום מרכזי בסדרת הטלוויזיה "דני הוליווד". 

בעשורים מאוחרים יותר, ירד מעמדה של הגלידריה. היא המשיכה לפעול, ובעליה הקפידו לשמור על עיצובה, אך את מקומה כמוקד בילוי מרכזי תפסו אתרים אחרים, והמבנה בו היא שכנה החל לסבול מהזנחה. שניים ממייסדי הגלידריה בירזון וליכטנשטיין, הפעילו אותה עד סגירתה. 

בעשור השני של המאה ה-21, הוחל בהליך שיפוץ מתחם התעשייה הזעירה, בו שוכנת הגלידריה, במטרה להרחיב את מתחם הבילויים בנמל תל אביב גם לאזור זה. חברת "אתרים", האחראית על ביצוע הפרויקט הודיעה כי, העסקים הישנים הפועלים במקום ושאינם מתאימים למיזם החדש, ובהם גלידה מונטנה, יפונו. לאחר משא ומתן, חתמו בירזון וליכטנשטיין על הסכם עם החברה, לפיו המבנה ישופץ, אך הגלידריה תמשיך לפעול במקום, לצד עסקים נוספים שישכרו חלקים מהמבנה. בסופו של דבר נסגרה הגלידריה, ולא נפתחה מחדש.

## סניף באר שבע
ב-1965, נפתח גם סניף בבאר שבע, בגבולה המזרחי של שכונת נווה נוי, הנמצאת בקצה הדרומי של העיר. גלידה מונטנה בבאר שבע שימשה במשך שנים רבות כמרכז בילוי בבאר שבע וכתחנת עצירה למטיילים בדרכם לנגב, לאילת ובחזרה. פופולריות המקום הביאה אף לפתיחת עסקים אחרים באזור הסמוך, שהיה מרוחק ממרכז באר שבע. עם סלילת הכביש העוקף את באר שבע והתפתחות מקומות בילוי נוספים בעיר, ירדה הפופולריות של המקום. הסניף נסגר ב-2000, על רקע סכסוך עסקי.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* שרון רז, "המוכרת ממונטנה מתה"
* 
 
## הערות שוליים

קטגוריה:יריד המזרח
מונטנה
קטגוריה:הצפון הישן
קטגוריה:תל אביב: היסטוריה
סמיון לאבוצ'קין

**סמיון אלכסייביץ לאבוצ'קין** (ברוסית: **Семён Алексе́евич Ла́вочкин**; 29 באוגוסט 1900 – 9 ביוני 1960), היה מהנדס אווירונאוטיקה סובייטי יהודי, חבר באקדמיה למדעים של ברית המועצות, וראש משרד לתכנון מטוסים, טילים וחלליות בברית המועצות.

## קורות חיים
לבוצ'קין נולד בעיר סמולנסק בשם **שמעון מגזינר**. אביו, אלתר, היה מלמד ב"חדר". בשנת 1918 התנדב לאבוצ'קין לצבא האדום. לחם כטוראי ביחידת חיל רגלים במהלך מלחמת האזרחים. בדצמבר 1920 השתחרר מן השירות הצבאי. למד הנדסה באוניברסיטה הטכנית של מוסקבה. סיים את לימודיו בשנת 1927. לקראת סיום הלימודים עבד במשרד תכנון בהדרכת אנדריי טופולב. בשנת 1939 החל לעבוד במשרד לתכנון מטוסים כמתכנן ראשי. במהלך מלחמת העולם השנייה תכנן לאבוצ'קין שורה של מטוסי קרב עבור חיל האוויר של ברית המועצות, ובהם הדגם La-5, אחד ממטוסי הקרב הטובים ביותר של ברית המועצות במלחמת העולם השנייה. על פועלו הרב בתכנון מטוסים, הועלה לאבוצ'קין לדרגת גנרל מאיור.

לאחר המלחמה עסק משרד התכנון לאבוצ'קין בפיתוח טילים, ובהם הטיל נגד מטוסים S-75 דווינה, שהיה לימים לטיל הנ"מ נפוץ בעולם. משרד התכנון עסק גם בפיתוח לוויינים וחלליות מסוגים שונים, כולל רובוט הירח הראשון בעולם, לונוחוד, חלליות מחקר לנוגה ולמאדים.

נפטר בשנת 1960 מהתקף לב במהלך ניסוי של מערכת טילים.

## עיטורים
לאבוצ'קין עוטר במגוון אותות ועיטורי כבוד, וביניהם:
* 2 כוכבי זהב של גיבור העמל הסוציאליסטי
* 3 עיטורי לנין
* 2 עיטורי סובורוב
* עיטור הדגל האדום
* 4 פעמים זכה בפרס סטלין (הומר לאחר 1953 לפרס ברית המועצות)

## קישורים חיצוניים

* אתר משרד התכנון לאבוצ'קין
* 

קטגוריה:גנרלים יהודים סובייטים
קטגוריה:תוכנית החלל הסובייטית
קטגוריה:מדענים יהודים סובייטים
קטגוריה:מהנדסים יהודים רוסים
קטגוריה:מהנדסי אווירונאוטיקה יהודים
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה למדעים של ברית המועצות
קטגוריה:יהודים מעוטרי גיבור העמל הסוציאליסטי
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום
קטגוריה:מעוטרי עיטור סובורוב
קטגוריה:אנשי הצבא האדום במלחמת האזרחים ברוסיה
קטגוריה:סמולנסק: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין נובודוויצ'יה
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1900
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1960
מצפה הכוכבים הבין-לאומי בהר גרהאם

**מצפה הכוכבים הבין-לאומי בהר גרהאם** (באנגלית: **Mount Graham International Observatory**, בראשי תיבות **MGIO**), הוא אחד משלושה מצפי כוכבים המנוהלים על ידי מצפה הכוכבים סטיוארט , זרוע המחקר של המחלקה לאסטרונומיה באוניברסיטת אריזונה. אתר המצפה ממוקם בגובה 3,191 מטר מעל גובה פני הים, על הר גרהאם  הנמצא בחלק הדרום-מזרחי של הרי פינלנו  באריזונה. שני המצפים האחרים שבאחריות מצפה סטיוארט הם: מצפה הר למון  (MLO) ותחנת קטלינה  (CS) בהר ביגלו . 

הר גרהאם נבחר בסקר שנערך על 280 אתרים פוטנציאליים על בסיס שיקולים אסטרונומיים כמו שמים נקיים, זיהום אור נמוך, אדי מים אטמוספיריים נמוכים וקלות גישה ותמיכה. הר גרהאם נמצא באזור האקלים המדברי של סונורה. התכונות האקלימיות שלו הפכו את המדבר הדרום-מערבי לפורה כל כך לאסטרונומיה במשך כמעט מאה שנה. בנוסף להר גרהאם יש יתרונות נוספים של גובה רב יותר וזיהום אור נמוך מאוד. בניגוד לאתרים מתחרים מחוץ לארצות הברית היבשתית, יש לאתר תשתית ותמיכה לוגיסטית מצוינת: שטח האתר מספיק גדול למספר טלסקופים (150 אקר, כ-0.6 קילומטר רבוע), יש אליו גישה טובה דרך האוויר והיבשה, עם כביש מהיר שהיה קיים לפני המצפה, ורמה גבוהה של תמיכה טכנית מקומית. הרכס עליו יושב המצפה הוא חלק מהיער הלאומי קורונדו  המנוהל על ידי מחוז ריינג'ר סאפורד  (Safford Ranger District), של שירות היערות של ארצות הברית.  

בניית מצפה הכוכבים התחילה ב-1989 ונכון ל-2009 פעלו בו שלוש יחידות מדעיות. שני הטלסקופים הראשונים התחילו לפעול ב-1993; טלסקופ טכנולוגיה מתקדמת של הוותיקן  המופעל על ידי מצפה הוותיקן  וטלסקופ תת-מילימטר  המופעל על ידי מצפה הרדיו באריזונה. היחידה המדעית השלישית הוא הטלסקופ הבינוקולארי הגדול, אשר מופעל על ידי תאגיד הטלסקופ הבינוקולארי הגדול והוא אחד הטלסקופים הגדולים ובעלי הרזולוציה הגבוהה בעולם.  

## הטלסקופ הבינוקולארי הגדול
טלסקופ זה הוא בעל מבנה ייחודי - שתי מראות ראשיות בקוטר 8.4 מטר כל אחת היושבות על מבנה תומך משותף. במצב פעולה אינטרפרומטרי, שתי המראות מתפקדות יחד כטלסקופ עם שטח איסוף אור של 111 מטר רבוע (מראה יחידה בקוטר 11.8 מטר), הגדול פי 24 מטלסקופ החלל האבל. מרכזי המראות נמצאים במרחק 14.4 מטר, ומרחק זה, יחד עם העובדה שהטלסקופ מצויד במערכת אופטיקה מסתגלת המנטרלת הפרעות אטמוספיריות, מאפשר תצפיות בהפרדה זוויתית גבוהה, השקולה לזו של מראה בקוטר 22.4 מטר. כל אחת מהמראות שוקלת כ-16 טון, משקל שנחשב נמוך יחסית למראות של טלסקופים אחרים בעלי גודל דומה. הטלסקופ החל לפעול בשנת 2004, אור ראשון הושג בשנת 2005, ותצפיות עם שתי המראות החלו בינואר 2008.

## שלושת הטלסקופים
גלריית תמונות של הטלסקופים (בסוגריים - אור ראשון):

קובץ:LargeBinoTelescope NASA.jpg|הטלסקופ הבינוקולארי הגדול (2005), טלסקופ אופטי, שתי מראות זהות בקוטר 8.4 מטר כל אחת.
קובץ:VaticanObservatory VATT.jpg|טלסקופ טכנולוגיה מתקדמת של הוותיקן (1993), טלסקופ אופטי, מראה בקוטר 1.83 מטר.
קובץ:SMT 1.png|טלסקופ תת מילימטר (1993), רדיו טלסקופ בעל אנטנה בקוטר 10 מטר.


## קישורים חיצוניים

* 

גרהאם
גרהאם
קטגוריה:אוניברסיטת אריזונה
קלקסיקו (קליפורניה)

**קָלֵקְסִיקוֹ** (באנגלית: **Calexico**) היא עיר במחוז אימפריאל שבמדינת קליפורניה, בקרבת הגבול עם מקסיקו. אוכלוסיית העיר מונה כ-39,000 תושבים (נכון לשנת 2009). במעבר הגבול היבשתי השוכן בקרבת העיר ומחבר בינה לבין העיר המקסיקנית מקסיקלי עוברים מדי יום כ-60,000 איש.

מקור השם "קלקסיקו" הוא בשילוב המילים "**קל**יפורניה" ו"מ**קסיקו**".

## היסטוריה
תושביה הראשונים של קלקסיקו היו עובדים מקסיקנים שעבדו בחברת "אימפריאל לנד" - חברה שהכשירה את האדמה באזור למחיה וחפרה תעלות השקיה. בשנת 1900 הקימה החברה באזור עיר אוהלים עבור עובדיה, ועד מהרה הפכה עיר האוהלים למקום מגורי קבע - אשר הוכרז רשמית כעיר בשנת 1908. שגשוגה של העיר היה בעיקר בזכות הקרקע הפורייה שהכשירה חברת "אימפריאל לנד", שכן קודם לכן היה האזור מדברי ושומם ולא התאים כלל למחיה. 

בתחילה הוצעו לעיירה השמות "סנטו טומאס" ו"טומאסוויל", אך בסופו של דבר הוחלט לקרוא לעיר "קלקסיקו" - שם המורכב מ"קליפורניה" ומ"מקסיקו", שתי המדינות ביניהן מפריד מעבר הגבול השוכן בקרבת העיר.

לאחר המהפכה המקסיקנית, בתחילת המאה ה-20, הגיע גל נוסף של מקסיקנים לעיר. כיום, כ-90% מתושבי העיר הם ממוצא מקסיקני, ובכך היא העיר האמריקאית בעלת האחוז הגבוה ביותר של תושבים מקסיקנים.

## גאוגרפיה
קלקסיקו ממוקמת בקרבת הגבול עם מקסיקו בדרום מחוז אימפריאל שבמדינת קליפורניה. העיר ממוקמת מעט צפונית למקסיקלי שבמקסיקו, אשר נמצאת מעברו השני של הגבול. 

קלקסיקו שוכנת 370 ק"מ דרום-מזרחית ללוס אנג'לס, 201 ק"מ דרום-מזרחית לסן דייגו ו-420 ק"מ מערבית לפיניקס. 

העיר משתרעת על שטח של כ-20 קמ"ר.

## תנועה ותחבורה
"נמל תעופה הבינלאומי קלקסיקו" הממוקם בפאתי העיר משמש בעיקר לתעופה כללית. 

בעיר עוברת מסילת רכבת של חברת הרכבות "יוניון פסיפיק", המחברת אותה לכל הערים הראשיות של קליפורניה, ומגיעה לפורטלנד, אורגון.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:קליפורניה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1908
דגימה

דגימה היא לקיחת דוגמה. התשובות לשאלות כגון ההשפעה של המדגם על המערכת אלמלא נלקח, הגודל שלו, אילו בדיקות הוא מאפשר ואילו מסקנות ניתן להסיק ממנו, תלויים בתחום.
יוסף שמן

הרב **יוסף שֶמֶן** (נקרא "שַמַן"; תימן, ה'תרנ"ח - ישראל, י"ב בניסן ה'תשכ"א) היה רב, דיין וסופר סת"ם. הרב הראשון של המושב תעוז (בית סוסין) ורבה הראשי הספרדי הראשון של העיר הרצליה.

## ילדותו
נולד בעיר צנעא בירת תימן לרבי שלום שמן. בהיותו בן 7 נתייתם מאביו ועוד קודם לכן נפטר אחיו הגדול, בלא שהותיר אחריו בנים. על פי ההלכה לא יכלה אשת אחיו להינשא, עד שאחיו ייבם אותה, לפיכך המתינה לו היבמה תוך כדי שהיא מסייעת לאמו בגידולו.

למד אצל רבה הראשי של יהדות תימן וראב"ד העיר צנעא, מארי יחיא יצחק הלוי שהיה בעצמו תלמיד של אביו הרב שלום שכיהן בראשות הישיבה הכללית בבית הכנסת בית צאלח. עם השנים הפך לתלמידו המובהק.

לאחר כעשרים שנות נישואין נפטרה רעייתו הראשונה, לולווה לבית צאלח אלג'יילי מבלי להותיר אחריה צאצאים. בשנת ה'תש"ד נשא את אשתו השנייה שמעה (שושנה) לבית אלנדאף, שילדה שלושה בנים ובת.

## פעילותו התורנית
כאשר נעדר הרב יחיא יצחק הלוי היה הרב שמן ממלא את מקומו. משרתו הרשמית הראשונה הייתה רבנות "כניס בית אַל'דְמַארִי" בצנעא.

לאחר חלוקת בתי הכנסת, מונה לרב קהילת "כניס בית אַל'רֵיעַאנִי". לימד שיעורי תורה לפנות בוקר ובשעות הערב. כאשר צר המקום בבית הכנסת הוא הורחב.

הרב יחיא יצחק הלוי צירפו לדון עמו בבית הדין. נודע גם כסופר סת"ם. רבה הראשי האחרון של תימן הרב עמרם קורח לא ערך גט, בטרם אישרו הרב שמן. עסק למחייתו כשען, עבודה שלה הקדיש כשעה אחת ביום. עקב מקרה הכרוך במקצועו זה נאסר בבית הסוהר חמישה עשר יום ונגזר עליו גזר דין מוות. התקיימו עצרות תפילה למען הצלתו והוא ניצל לבסוף לאחר השתדלויות אצל האימאם.

שלח מכתבים אל מחוץ לתימן, ובהם ידיעות מהנעשה בה ובקשת תמיכה בעניי צנעא ותימן. חלקם התפרסם בעיתונות התקופה. מכתבים אלו ופעילות זו הביאה לתמיכה כספית משמעותית. היה גורם חשוב בעליית יהודי תימן לישראל. פעל להברחת יתומים אל מחוץ לתימן, על מנת להצילם מחרב האסלאם, על אף שהדבר היה כרוך בסכנת נפשות.

## עלייתו ארצה תפקידיו ופטירתו

בי"ח באלול ה'תש"ט (1949), עלה לישראל. התגורר כשנה במעברת תלפיות, שבה שימש כרב. בחודש אב ה'תש"י נתמנה לרב המושב תעוז. בה'תשי"ז מונה לרבה של הרצליה, עד לפטירתו.

נפטר בי"ב בניסן ה'תשכ"א והוא בן 63, ונטמן על פי צוואתו בבית העלמין הר המנוחות בירושלים.

## צאצאיו
בנו הרב אברהם שמן היה דיין בבית הדין הרבני ברחובות וכיום אב"ד באשדוד. בנו הרב ציון הוא רב בית כנסת באשדוד. בן נוסף, הרב שלום, הוא רב קהילת מבקשי תורה באשדוד.

## קישורים חיצוניים
*יוסף שמןבאתר תימני-נט
* 

קטגוריה:רבני צנעא
קטגוריה:אחרוני תימן
קטגוריה:ישראלים ילידי תימן
קטגוריה:רבנים תימנים ישראלים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:הרצליה: רבנים ראשיים
קטגוריה:רבני מושבים
קטגוריה:מועצה אזורית מטה יהודה: אישים
קטגוריה:סופרי סת"ם
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1898
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1961
השער להודו

שמאל|ממוזער|250px|מבט לרוחב המבנה
שמאל|ממוזער|250px|תקריב אל חלקו העליון של השער ואל הכיתוב הקבוע בו
**השער להודו** (אנגלית **Gateway of India**; מרטהי **गेटवे ऑफ इंडिया**) הוא מונומנט המצוי במתחם אפולו באנדר בדרומה של העיר מומבאי בהודו. השער ניצב על קו המים בנמל מומבאי, ובעבר סימל את הכניסה להודו עבור נוסעים שהגיעו אליה דרך נמל מומבאי, הנמל ששימש כשער הכניסה החשוב ביותר אל המדינה.

## היסטוריה
השער הוקם במטרה להנציח את ביקורם של ג'ורג' החמישי, מלך הממלכה המאוחדת והמלכה מרי במומבאי, קודם לדורבר דלהי בו השתתפו בחודש דצמבר 1911. מעל למעבר המרכזי קבועה הכתובת:

אבן פינה הונחה על ידי המושל הבריטי של העיר ב-31 במרץ 1911, אך עבודות ייבוש הקרקע והנחת היסודות הסתיימו רק ב-1920. הקמת המבנה עצמו נמשכה עד 1924, והוא נחנך ב-4 בדצמבר 1924 על ידי המושל הכללי רופוס דניאל אייזקס, המרקיז מרדינג. כשהסתיים השלטון הבריטי בהודו, עזבו אחרוני חיילי הצבא הבריטי את המדינה, בעוברם דרך השער במהלך טקס שהתקיים ב-28 בפברואר 1948.

מהווה אחת מהנקודות הפופולריות ביותר בקרב תיירים בעיר.

## המבנה
השער תוכנן בידי האדריכל הסקוטי ג'ורג' ויטט (George Wittet), ומופיעים בו אלמנטים אירופאים לצד סממנים מהתרבות ההודית והמוסלמית, כמו קשתות מחודדות, שמעליהן משטחי ג'אלי - שהם מסך אבן מסורג.

המבנה עשוי בזלת צהובה ובטון ולו שלושה מעברים. המעבר המרכזי גדול וגבוה ביחס לשני מעברי הצד, ובארבע פינותיו ארבעה מגדלים נושאי כיפות. השער הוקם בסגנון אינדו-סרצני בשילוב עם אלמנטים מהאדריכלות המוסלמית שרווחה בגוג'ראט במאה ה-16. קוטרה של הכיפה המרכזית הוא 15 מטר והיא מתנשאת לגובה של 26 מטר.

## סביבת המבנה
סביבתו של השער עוצבה מחדש עם הקמתו, והוא נבנה על אדמה שיובשה ממי הנמל. עם זאת, הטיילת שאמורה הייתה להוביל דרכו לכיוון מרכז העיר לא הוקמה לבסוף בשל קשיים פיננסיים, ועל כן, קו ישר היוצא מהשער מסתיים בגן ובקבוצת בניינים.

## ראו גם
* שער הודו
* תחנת צ'האטראפאטי שיוואג'י

## קישורים חיצוניים

* אודות האתר

## הערות שוליים

קטגוריה:מומבאי: מבנים
קטגוריה:הודו: אנדרטאות
שלום שמן

מארי **שלום (סאלם) שמן** (ה'ת"ר – סיוון ה'תרס"ה, 1840 – יוני 1905), היה מגדולי רבני צנעא שבתימן, סגן ראש הישיבה הכללית בצנעא, דיין ופוסק. חיבר את הספר "פך השמן" על השולחן ערוך.

## ביוגרפיה
נולד לסאלם בן אברהם ברובע היהודי בעיר צנעא בירת תימן. התפרנס מעבודתו בחנות, שבה עבד שעות מועטות ביום. נתמנה לכהן כסגן ראש הישיבה הכללית שהתקיימה בבית המדרש בית צאלח בעיר, תחת ראש הישיבה מארי סאלם חבשוש, עד לסגירת הישיבה בשנת ה'תר"ס (1900).

בה'תרס"ה (1904), בשנת הרעב הגדול חוזת אלנפר, נלקח עם נכבדי היהודים ל"סמסרה", שם הוכו ונאלצו למסור את התבואה שברשותם. נפטר ברעב זה.

## תורתו
הראב"ד מארי סלימאן צאלח, נהג להתייעץ איתו.

הרב עמרם קורח כתב עליו:

מארי סאלם התכתב עם מארי יחיא קאפח, בעניין המחלוקת שהייתה ביניהם לגבי איסור דיכה בשבת.

חיבר חיבור בשם "פך השמן", הגהות לשולחן ערוך על כל ארבעת הטורים. הגהות אלו יצאו לאור בקובץ החיבורים "שערי קדושה", שהוציא לאור מארי שמעון צאלח. כתב תשובות רבות בהלכה.

## משפחתו
אשתו הראשונה (ממשפחת יצחק הלוי) נפטרה אחרי שילדה לו בן ובת. לאחר מכן התחתן עם אישה שנייה (לולוה לבית עמר) והיא ילדה את בנו מארי יוסף שמן, לימים רב העיר הרצליה.

## לקריאה נוספת
* ד"ר משה גברא, **אנציקלופדיה לחכמי תימן**, כרך א', המכון לחקר חכמי תימן, בני ברק, ה'תשס"א (2001), עמ' 628–629

## הערות שוליים

קטגוריה:רבני צנעא
קטגוריה:אחרוני תימן
קטגוריה:ילידי 1840
קטגוריה:נפטרים ב-1905
אנקאמנה

[שמאל|ממוזער|250px|תיאור של אנקאמנה ובעלה מרס [סמרטריוס]]
**אנקאמנה** (בלטינית: **Ancamna** - ייתכן שמדובר בעיוות של השם הגאלי "**אנקאמבונה** - "נהר מתפתל") היא אלת נהר ומים מהמיתולוגיה הקלטית שפולחנה היה נפוץ באזור נהר המוזל (בגרמניה של ימינו).

בטריר היה ממוקם מרכז פולחני לאלה, בו היא נחשבה לזוגתו של האל מרס לנוס (אל רפואה), ובולכביליג היה ממוקם מרכז פולחני לאלה בו היא נחשבה לזוגתו של מרס סמרטריוס. ייתכן שבשל זיהויה כזוגתו של מרס לנוס, גם אנקאמנה הייתה אלת רפואה.

כתובות שהתגלו בלוקסמבורג מצוינת האלה אינקיאונה כזוגתו של מרס לנוס - לא ברור אם אינקיאונה ואנקאמנה הן בעצם אותה אלה.

## לקריאה נוספת

* Miranda Green, **Symbol and Image in Celtic Religious Art**, Routledge, 1992
*Ellis, Peter Berresford, **Dictionary of Celtic Mythology**, Oxford University Press, 1994
*MacKillop, James. **Dictionary of Celtic Mythology**. Oxford: Oxford University Press, 1998
*Wood, Juliette, **The Celts: Life, Myth, and Art**, Thorsons Publishers, 2002


## קישורים חיצוניים

* אנקאמנה באתר celtnet

קטגוריה:אלים בריטיים וגאליים קדומים
קטגוריה:אלות ים ונהר
קטגוריה:אלות בריאות
יורק בקר

**יוּרֶק בֶּקֶר** (30 בספטמבר 1937 - 14 במרץ 1997) היה סופר יהודי מזרח-גרמני, ניצול שואה.

## ביוגרפיה
בקר נולד למקס ואנט בלודז' שבפולין במשפחה מתבוללת. מועד לידתו המדויק אינו ידוע, כיוון שאביו הצהיר על מועד לידה מוקדם יותר (כנראה בכמה חודשים), כדי להציל את בנו מגירוש. בזמן השואה היה בגטו לודז'. בשנת 1944 גורש עם אמו למחנה הריכוז ראוונסבריק ומשם למחנה זקסנהאוזן, שם שוחרר בידי הצבא האדום בסוף אפריל 1945. אמו שוחררה ממחנה ריכוז, אולם נפטרה זמן קצר לאחר מכן מנזקי תת-תזונה, ממנה סבלה במהלך מאסרה. אביו שרד את השואה במחנה קניגס ווסטרהאוזן ומצא את בנו לאחר המלחמה דרך ארגון אונרר"א.
השתקע עם אביו במזרח ברלין. לאחר שסיים את לימודיו התיכוניים ב-1955 שירת שנתיים בהתנדבות בצבא העם הלאומי והצטרף לתנועת הנוער הגרמני החופשי.
ב-1957 החל בלימודי פילוסופיה באוניברסיטה (למרות התנגדות אביו, שרצה שבנו ילמד רפואה) והצטרף למפלגה הקומוניסטית, אולם יצא לחופשה מלימודיו ב-1960, לפני שנזרק משם בשל גישה בלתי הולמת ללימודים. מאז עסק בכתיבה.

הוא נבחר ב-1974 לוועד המנהל של איגוד הסופרים המזרח-גרמני.
בשנת 1976 חתם על מכתב מחאה נגד שלילת אזרחותו של וולף בירמן. כתגובה נשללה חברותו במפלגה הקומוניסטית והוא הוצא מאיגוד הסופרים.
בשנת 1977 פרש מאיגוד הסופרים במחאה על גירושו של הסופר ריינר קונצה. לאחר מכן קיבל אשרת שהייה במערב ברלין, לאחר שספריו לא הודפסו ותסריטים שהגיש לא הוסרטו.

בקר כתב מספר רומנים, שהנודע בהם הוא "יעקב השקרן", שנכתב בהתחלה כתסריט לקולנוע אך נדחה על ידי מפיקי קולנוע בטענה כי ההומור שבו הוא זילות השואה. הרומן הפך לסרט בגרמניה (Jakob der Lügner) בשנת 1975. שנים רבות מאוחר יותר הפך הספר לסרט אמריקני (1999) בכיכובו של רובין ויליאמס. הרומן עובד גם למחזה והועלה על בימות שונות ברחבי העולם. בישראל הועלה המחזה לראשונה בפסטיבל עכו ב-1989, ושוב ב-2005 בתיאטרון חיפה בעיבודו של נוריאל טוביאס.

נפטר ב-14 במרץ 1997.

## ספריו
ספריו שיצאו לאור בעברית:
***[[יעקב השקרן]]**, תרגמה: רות גורן, הוצאת עם עובד, 1979
***ימים ללא שינה**, תרגום: צבי ארד, הוצאת זמורה ביתן, 1983
***ידיד העולם כולו**, תרגום: צבי ארד, הוצאת זמורה ביתן, 1986.
***המתאגרף**, תרגום: אברהם קדימה, ספרית פועלים, 1986
***ילדי ברונשטיין**, תרגום: יעקב גוטשלק, ספרית פועלים, 1989.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הומבולדט של ברלין (אחרי 1949)
קטגוריה:מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
קטגוריה:אסירים בגטו לודז'
קטגוריה:סופרים גרמנים
קטגוריה:סופרים יהודים גרמנים
קטגוריה:זוכי פרס הנס פאלאדה
קטגוריה:סופרים מזרח גרמנים
קטגוריה:זוכי פרס היינריך מאן
קטגוריה:מהגרים מפולין לגרמניה
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז זקסנהאוזן
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1937
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1997
טמפרטורת החדר

**טמפרטורת החדר** היא מונח המתאר טמפרטורה הנוחה לסביבה אנושית. למונח אין משמעות מספרית אחת, והוא תלוי בהקשר שבו הוא משמש; הכוונה בדרך כלל לטמפרטורה בטווח 20–25 מעלות צלזיוס, אך ייתכנו הקשרים בהם המונח מתאר טמפרטורה מוסכמת החורגת מהטווח הזה.

טמפרטורה קובעת במידה רבה את מצב המערכות הפיזיקליות שסביבנו (לדוגמה, מים יהיו במצב נוזלי בטמפרטורת החדר), ולכן במדעים רבים חשיבות גדולה לטמפרטורה בה התבצע ניסוי או חישוב מסוים. בתחומים מדעיים מסוימים, כאשר נאמר שהניסוי התבצע בטמפרטורת החדר, אזי לרוב הכוונה לניסוי שהתבצע בטמפרטורה ב-C° 18 עד C° 21. בתחומים אחרים נהוג להשתמש במספר העגול של 300 מעלות קלווין (C° 27 בקירוב) כדי להקל על החישובים.

הטמפרטורה מבטאת את רמת התנועה או האנרגיה שיש למערכת. כדי להבין מהי טמפרטורת החדר במונחים של אנרגיה, כלומר מהי אנרגיית החום של הסביבה, יש להכפיל את טמפרטורת החדר בקבוע בולצמן, התוצאה המתקבלת היא כ־26meV. חשיבתה של טמפרטורת החדר היא בעיקר בהשוואתה לאנרגיה המתקבלת או הדרושה לתהליך נתון. להלן מספר דוגמאות:
# בהשוואה לאנרגיה שיש לאלקטרון הולכה אופייני (אנרגיית פרמי עבור מתכת היא כ-1.5eV) במתכת, טמפרטורת החדר נמוכה מאוד, עד כדי כך שכדי לחשב בקירוב טוב את התנהגותו אפשר להניח כי המתכת בסביבה בה הטמפרטורה שואפת לאפס המוחלט והאלקטרונים בתוכה מתנהגים כגז אלקטרונים מנוון.
# לעומת זאת, אנרגיה של אלקטרון הולכה במוליך למחצה (אנרגיית פרמי עבור מוליך למחצה היא כ-30meV) היא מסדר גודל של אנרגיית החום בחדר, כך שנקבל מוליך למחצה שבמצב אינטרינזי אינו מוליך היטב אך אנו יכולים להשפיע עליו יחסית בקלות. תכונות אלו מהוות את הבסיס עליו נבנית המיקרואלקטרוניקה.
# העובדה שהקשרים ה'חלשים' בביולוגיה (קשרי ואן דר ואלס, קשרים יוניים, וכו') גם הם מסדר גודל של אנרגיית החום, משמעותה שאלו קשרים הפיכים ואפשר לבנותם ולפרקם במהירות. זוהי התכונה אשר מאפשרת את הדינמיות של החיים.

להלן טבלה ובה עוד מספר דוגמאות לסקלת האנרגיה ביחס לאנרגיית החום של הסביבה.

קטגוריה:קירור ומיזוג אוויר
קטגוריה:בית מגורים
קטגוריה:טמפרטורה
 

כמו כן ניתן לחשב ערך אופייני של מהירויות בעזרת חוק החלוקה השווה.
אבנובה

**אבנובה** (בלטינית: **Abnoba**) היא אלת היער והנהר מהמיתולוגיה הקלטית, שפולחנה היה נפוץ באזור היער השחור (בגרמניה של ימינו).

עם המפגש בין התרבות הקלטית ותרבות האימפריה הרומית, זוהתה אבנובה עם האלה דיאנה מהמיתולוגיה הרומית.

באזור היער השחור התגלו תשע כתובות המוקדשות לאלה, וכן מזבחות שהוקדשו לה – האחד בבאדן ויילר והאחר במולנבאך. בתבליט שעל מזבח זה מתוארת אבנובה בתיאור האופייני לדיאנה – דמות אישה לבושת טוגה, עומדת בסמוך לעץ שמאחוריו ארנבת. 

כתובות מהתקופה הרומית מתייחסות לכל אזור היער השחור בשם "מונס אבנובה" על שם האלה.

אסטרואיד   שהתגלה על ידי מקס וולף ופרידריך שוואסמן, נקרא על שמה.

## לקריאה נוספת

* John T. Koch, **Celtic Culture: A Historical Encyclopedia** ABC-CLIO, 2006
*Ellis, Peter Berresford, **Dictionary of Celtic Mythology**, Oxford University Press, 1994
*Wood, Juliette, **The Celts: Life, Myth, and Art**, Thorsons Publishers, 2002


## קישורים חיצוניים

*אבנובה, במיתולוגיה הקלטית של מרי ג'ונס
*אבנובה, באתר celtnet

## הערות שוליים

קטגוריה:אלים בריטיים וגאליים קדומים
קטגוריה:אלות טבע
קטגוריה:אלות ים ונהר
קטגוריה:דמויות מהמיתולוגיה שעל שמן כוכב לכת מינורי
הבית הירוק (תל אביב)

**הבית הירוק** הוא כינויו של מבנה ברחוב ג'ורג' וייז בתל אביב, במתחם אוניברסיטת תל אביב. מקורו של הכינוי בצבעם הירקרק של קירות הבית.
## היסטוריה
הבית הוקם בשנות ה-80 של המאה ה-19 בכפר שייח' מוניס, על ידי אברהים אבו כחיל, בן למשפחת בידאס. בכפר התגוררו משפחות אמידות, ובדומה לשאר בתי הכפר, גם הבית הירוק, בן שלוש הקומות, נבנה בפאר רב, הכולל ארקדה וקשתות. בתקופת המנדט הבריטי הוסבה קומת הקרקע לצורכי מסחר, ושתי הקומות העליונות המשיכו לשמש למגורים.

במרץ 1948 נכבש הכפר שייח' מוניס בידי כוחות ההגנה, ותושביו נטשו אותו. בתקופה זו השתכנה בבית מפקדת הלח"י. אנשי הלח"י התכוונו להקים במקום יישוב יהודי בשם כפר יאיר (על שם אברהם שטרן (יאיר)), אך תוכנית זו לא יצאה לפועל.

באפריל 1948 הוקם בבבית מרכז אימונים של שירות הקשר בפיקוד אריאל עמיעד. מרכז האימונים עבר לצריפין וקיבל את השם בה"ד 7.

לאחר הקמת מדינת ישראל, שימש הבית הירוק מקום מגורים זמני לעולים חדשים ולחיילים. דייריו הראשונים היו מתנדבי חוץ לארץ שהקימו ב-1949 את מושב כפר דניאל.

עם הקמתה של אוניברסיטת תל אביב בשנת 1964 נכלל המבנה בשטח שהועבר לרשותה. בשנת 1991 שופץ הבית הירוק, בתכנונו של האדריכל האיטלקי קמילו מנפרדי. חלקים ניכרים מהבניין נהרסו, וכיום נותר על תילו רק האגף המזרחי. לאחר השיפוץ החלו לפעול בו, מועדון לסגל האוניברסיטה, מסעדה, אולם אירועים ואולם כנסים. הבית הירוק הוא אחד מהבתים הבודדים של שייח' מוניס שעודם עומדים על תילם.

## קישורים חיצוניים

*
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תל אביב: היסטוריה
קטגוריה:רמת אביב
קטגוריה:אוניברסיטת תל אביב: מבנים
היצ'

**היצ**' (באנגלית: **Hitch**) הוא סרט קומדיה-רומנטית, אמריקאי, בכיכובו של ויל סמית', שיצא לאקרנים ב-11 בפברואר 2005. הסרט עוסק ביועץ שעוזר לגברים להתחיל עם נשים. הסרט הופק על ידי סרטי קולומביה.

## פרטי עלילה
אלכס (היצ') היצ'נס (ויל סמית') הוא מומחה בדייטים שעוזר לגברים להשיג את נשות חלומותיהם, על פי השקפתו- אין בחורה שגבר לא יוכל להשיג אם ממש ירצה בכך. כאשר מקרה קשה מראש, פנה אליו אלברט בראנמן (קווין ג'יימס), עובד כיועץ מס שמעוניין בידוענית שבשבילה הוא עובד- אלגרה קול (אמבר ולטה), הוא מלמד אותו תחילה איך לגרום לה לשים לב לקיומו, ואחר כך איך לכבוש אותה. תוך כדי עבודתו עם אלברט הוא מוצא את עצמו מתאהב ברכלנית, שרה מילס (אווה מנדס). בזמן ששרה מנסה לחשוף את זהותו האמיתית של אלכס, מערכת היחסים של אלגרה ואלברט מתפתחת. אלכס רואה שכל ניסיונותיו להתחיל עם שרה לא מצליחים.

לאחר ששרה מצליחה לחשוף את זהותו של היצ', היא מפרסמת את סיפורו בעיתון בו היא כותבת, דבר שגרם לפרידה בין אלברט ואלגרה. גם המוניטין של היצ' מאוד נפגע מהפרסום. לעומת זאת הוא עדיין נחוש לגרום לקשר בין אלברט ואלגרה להצליח. הוא מתעמת עם אלגרה מה שבסופו של דבר גורם לה לסלוח לאלברט.

בסוף הסרט, אלגרה ואלברט מתחתנים, ושרה ואלכס חוזרים להיות יחד.

## צוות שחקנים
* ויל סמית' (אלכס היצ'נס - היצ')
* אווה מנדז (שרה מלאס)
* קווין ג'יימס (אלברט ברנמן)
* אמבר ולטה (אלגרה קול)
* פולה פטון (מנדי)
* ג'ולי אן אמרי (קייסי)
* מייקל רפפורט (בן)
* אדם ארקין (מקס)
* ג'פרי דונובן (וונס מונסון)
* רובי לי (קרסידה)
* קווין ססמן (נייל)
* נייתן לי גארם (גיוף)

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:סרטי 2005
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קולומביה
קטגוריה:סרטי קומדיה רומנטית
קטגוריה:סרטי קומדיה
הטרוכרומטין

**הטרוכרומטין** הוא אזור דחוס במולקולת ה-DNA, שהשעתוק שלו מוגבל. בדרך כלל מדובר באזורים שקשורים לבקרה על שעתוק גנים אחרים.

## מבנה
כרומטין נמצא בשתי צורות: אאוכרומטין - הצורה הפתוחה, והטרוכרומטין - הצורה הדחוסה. במקור, שתי הצורות הובדלו זו מזו בכמות הצביעה שלהם: אאוכרומטין נצבע חלש והטרוכרומטין נצבע חזק. ההטרוכרומטין בדרך כלל מרוכז בשולי גרעין התא.
## תפקיד
מקובל לחשוב כי הטרוכרומטין משמש במגוון תפקידים, מבקרת ביטוי גנים ועד להגנה פיזית של הכרומוזומים. מגוון התפקידים קשור לדחיסות הרבה של ההטרוכרומטין. הדחיסות גורמת לו להיות פחות נגיש עבור גורמי שעתוק חלבוניים שקושרים DNA.

### הטרוכרומטין קונסטיטוטיבי
חלקים מסוימים של ה-DNA נמצאים במצב הטרוכרומטין באופן קבוע בכל תא בגוף ובכל בני האדם. אזורים אלו נקראים הטרוכרומטין קונסטיטוטיבי (קבוע) והם כוללים את אזורי הצנטרומר והטלומרים, חלק גדול מכרומוזומים 1,9,16 ו-כרומוזום Y.

### הטרוכרומטין פקולטטיבי
אזורי הטרוכרומטין המשתנים מאדם לאדם ומתא לתא קרויים הטרוכרומטין פקולטטיבי (בלתי קבוע). היכולת להפוך אזורים שונים להטרוכרומטין תורמת להתמיינות תאים לרקמות שונות לבקרת ביטוי גנים ולשוני בין בני אדם. דוגמה להטרוכרומטין פקולטטיבי הוא בכרומוזום X המושתק אצל נשים (גופיף בר). באופן תקין כל תא בגוף האישה מקבל תבנית השתקה שונה של אחד מכרומוזומי X בעזרת הטרוכרומטין פקולטטיבי.

חלבונים מקבוצת פוליקמוב וגן RNA בשם Xist הם ממנגוני הבקרה שהתגלו ליצירת הטרוכרומטין פקולטטיבי.

## מיפוי הטרוכרומטין
אחת השיטות למיפוי הנוקלאוזומים והחלבונים היוצרים את ההטרוכרומטין על ה- DNA היא DNA footprinting.

קטגוריה:ציטוגנטיקה
טריזומיה 13

**טריזומיה 13** או **תסמונת פטאו** (Patau syndrome) היא תסמונת גנטית שנובעת מטריזומיה (שלושה עותקים במקום שניים) של כרומוזום 13. העותק הנוסף מגיע בעקבות חוסר הפרדה במיוזה או טרנסלוקציה רוברטסונית. זוהי הטריזומיה השלישית בשכיחותה בלידות חיות לאחר 21 (תסמונת דאון) ו-18 (תסמונת אדוארדס). שכיחותה עולה עם גיל האישה היולדת ובממוצע עומדת על 1 ל-12,000 לידות חיות. 

יותר מ-80% מהתינוקות שנולדו עם תסמונת פטאו מתים בשנה הראשונה לחייהם.

## הגורמים לתסמונת
הסיבות לפגם זה בו מופיע חומר כרומוזומי עודף בכרומוזום 13 מתחלקות לשלוש תצורות:
#טריזומיה מלאה – כאשר נמצא כרומוזום 13 שלם עודף.
#טריזומיה מוזאיקית – כאשר הימצאותו של הכרומוזום העודף מתרחשת רק בחלק מהתאים, כלומר, באופן לא אחיד.
#טריזומיה חלקית – כאשר נוסף רק חלק עודף של כרומוזום 13 שלישי ולא כרומוזום שלם.

## תסמינים
מאפיינים נפוצים של בעלי טריזומיה 13:

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מחלות כרומוזומליות
עמיחי מזר

**עמיחי** (**עמי**) **מזר** (נולד ב-19 בנובמבר 1942) הוא ארכאולוג ישראלי. חתן פרס ישראל לחקר הארכאולוגיה. ביוני 2012 נבחר לחבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.

## ביוגרפיה
עמיחי מזר נולד ב-1942 בחיפה. אביו חנוך היה אחיו של הארכאולוג בנימין מזר. למד בבית הספר הריאלי. בנעוריו השתתף בחפירות ארכאולוגיות בבית שערים, ברמת רחל ובעין גדי. בתום שירותו הצבאי, בשנת 1963, החל בלימודי ארכאולוגיה והיסטוריה יהודית באוניברסיטה העברית בירושלים. הוא סיים לימודי תואר ראשון ב-1966, לימודי תואר שני ב-1972 וקיבל תואר דוקטור ב-1977.

במהלך לימודיו נטל מזר חלק בחפירות ארכאולוגיות באכזיב, בתל זרור ובתל שקמונה, ולאחר מלחמת ששת הימים נטל חלק בחפירות ברובע היהודי בירושלים. בשנת 1968 הוא הוביל לראשונה פרויקט חפירה וערך סקר של אמות המים בירושלים. ממצאיו בתל קסילה היוו בסיס לעבודת הדוקטורט שלו, בנושא מקדשי תל קסילה ותרבות הפולחן בארץ ישראל במאות ה-12 עד העשירית לפני הספירה (בהנחיית יגאל ידין וטרודה דותן). מאז עמד מזר בראש מספר פרויקטי חפירה מן הגדולים בארץ ישראל במאה העשרים, ובהם החפירות בתמנה (1977–1989), באתר הזבו (1981-1978) בגן לאומי בית שאן (1989–1996) ובתל רחוב (2012-1997).

מזר החל בעבודה אקדמית בשנת 1977, במסגרת האוניברסיטה העברית ואוניברסיטת בן-גוריון. בשנת 1982 הוא היה למרצה בכיר באוניברסיטה העברית, ובה הוא משמש משנת 1994 כפרופסור מן המניין ומחזיק הקתדרה לארכאולוגיה של ארץ ישראל על שם אליעזר סוקניק. כן הוא שימש במהלך השנים ראש המכון לארכאולוגיה באוניברסיטה העברית, חבר המועצה הארכאולוגית של ישראל וחבר מועצת רשות העתיקות.

[שמאל|ממוזער|250px|עמיחי מזר (משמאל) בביקור בחפירה ארכאולוגית ב[תל אסור ליד עין עירון]]
בשנת 2006 הוענק לו מטעם מוזיאון ישראל פרס פרשיה שימל על מחקריו בארכאולוגיה של ארץ ישראל וארצות המקרא.

בשנת 2009 הוענק למזר פרס ישראל לחקר הארכאולוגיה.

מזר נשוי לאורה ואב לשלושה.

## מספריו

* **The Quest for the Historical Israel** with I. Finkelstein, edited by B. Schmidt 2007
* **Archaeology of the Land of the Bible** 1990


* **[https://kotar.cet.ac.il/KotarApp/Index/Book.aspx?nBookID=21345127 ספר ירושלים: תקופת המקרא]** (עורך עם שמואל אחיטוב), יד יצחק בן-צבי, 2000
* **הפולמוס על האמת ההיסטורית במקרא** (עם ישראל לוין  ), יד יצחק בן-צבי, 2001

## קישורים חיצוניים

*כרטיס אישי וקורות חיים, באתר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים
* פרס ישראל לפרופ' עמיחי מזר מהמכון לארכאולוגיה באוניברסיטה העברית, באתר האוניברסיטה העברית, 24 בפברואר 2009
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ארכאולוגים ישראלים
קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים
קטגוריה:זוכי פרס ישראל לארכאולוגיה
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: ארכאולוגיה והמזרח הקרוב הקדום
קטגוריה:חברי הוועד הציבורי למניעת הרס העתיקות בהר הבית
עמיחי
קטגוריה:בוגרי בית הספר הריאלי
קטגוריה:זוכי פרס פרשיה שימל
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1942
אושרי סהר

**אושרי סהר** (נולד ב-20 במרץ 1973) הוא שחקן קולנוע, תיאטרון וטלוויזיה ישראלי.

## ביוגרפיה
סהר נולד בשם **אושרי סויסה**. הוא בוגר בית הספר הגבוה לאמנויות הבמה בית-צבי (בוגר מחזור 2000).

שיחק בכמה סרטי קולנוע חרדי, חלקם אף זכו לתפוצה רבה המפורסמים שבהם: "התערבות" וסרט ההמשך "חיילים ללא מדים" מבית "גרינטק מדיה", שעסקו בסוגיות פוליטיות ועל ההבדלים בין העולם החרדי לחילוני, ובנוסף שיחק בתפקיד ראשי בסרט "הסוכן הפלסטיני" (2002, לצד מיכאל וייגל וישראל טרייסטמן) של אברהם גרובייס, ובסרט "עבודה בעיניים" מבית "גל דיסק".

בקולנוע שיחק בסרטים "ריח פועלים", "אנטארקטיקה" ו"סיפור גדול".

בסדרת הטלוויזיה "רביעיית רן" גילם את דמותו של אחד מארבעת האחים, גור, במאי תיאטרון המרותק לכיסא גלגלים.

בתיאטרון הלאומי הבימה שיחק, בין השאר, בהצגות "הקומיקאים", "הכבש השישה עשר", "חתונה מושלמת", "אנטיגונה" ו"שעה יפה ליוגה".

בשנת 2011 היה שותף להקמת תיאטרון תהל כששיחק את אד, בהצגה סיפור אהבה בשלושה פרקים.

בשנת 2014 שיחק בתיאטרון הספרייה בהצגה "בוגרשוב 34".

סהר מתגורר בתל אביב.

כיום סהר פועל כמנהל אנסמבל קול הנוער בשכונת יפו ד'

## קישורים חיצוניים
* אושרי סהר באתר "הבימה"

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע חרדי
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית צבי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1973
אש אלמו הקדוש

שמאל|ממוזער|250px|אש הקדוש אלמו על ספינה בים
**אש אלמו הקדוש** היא תופעת מזג-אוויר חשמלית, בו פלזמה מאירה נוצרת עקב יינון האוויר סביב עצם מוארק, בתנאי שדה חשמלי אטמוספירי (כמו השדה שיוצרת סופת ברקים). 

התופעה קרויה על שם ארסמוס הקדוש מאנטיוכיה (קרוי גם סנט אלמו), פטרונם של יורדי ים. התופעה מופיעה לעיתים על ספינות בים בעת סערות, והמלחים התייחסו אליה כתופעה על טבעית, ומכאן ייחוסה לפטרון. לחלופין, לעיתים מייחסים את שמה לפיטר גונזלס, שנחשב לפטרונם של המלחים הספרדים והפורטוגזים (למרות שמעולם לא הוכרז כקדוש), וגם מכונה לעיתים סנט אלמו.

## תצפיות
מבחינה פיזית, התופעה היא זוהר כחול-בהיר או סגול, הנראה כמו אש בנסיבות מסוימות, ומופיע על קצוות חדים של מבנים גבוהים, כמו כליאי ברק, תרנים, צריחים וארובות, ועל כנפי מטוסים. ה"אש" יכולה להופיע גם על עלים, עשב, ואפילו בקצות קרני בקר. לעיתים קרובות מלווה את ה"אש" קול לחשוש או זמזום.

בשנת 1750 שיער בנג'מין פרנקלין כי מוט ברזל מחודד יאיר בקצהו בעת סערת ברקים, מראה דומה לאש אלמו הקדוש.

## הסבר מדעי
בניגוד לשם "אש", אש אלמו הקדוש היא למעשה פלזמה (מצב צבירה). השדה החשמלי סביב העצם גורם ליינון של מולקולות האוויר, ויוצר זוהר חלש, אותו ניתן לראות בקלות בחושך. נדרש מתח חשמלי בין 1,000 ל-30,000 וולט לסנטימטר כדי ליצור את התופעה; אולם, מספר זה תלוי מאוד בגאומטריה של העצם המדובר. קצה מחודד דורש מתח נמוך יותר כדי לספק את אותה התוצאה מכיוון ששדות חשמליים נעשים ממוקדים יותר באזורים של עקמומיות גבוהה, ולכן הפליטה חזקה יותר בקצוות עצמים מחודדים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חשמל
קטגוריה:פיזיקת הפלזמה
קטגוריה:מקורות אור
פטנה

**פטנה** (בהינדי: **पटना**) היא עיר הבירה של מדינת ביהר בצפון-מזרח הודו, ואחת הערים המיושבות ברציפות העתיקות ביותר בעולם. פטנה המודרנית ממוקמת על הגדה המערבית של נהר הגנגס. אוכלוסיית העיר מונה כ-1.9 מיליון בני אדם, אורכה כ-25 ק"מ ורוחבה 9–10 ק"מ. היא מרוחקת כ-1,000 קילומטרים מבירת הודו דלהי, וכ-560 ק"מ מקולקטה.

העיר קדושה לבני הדת ההינדית, לבודהיסטים (גאוטמה בודהה עבר בעיר בשנת חייו האחרונה) ולסיקים. פטנה מהווה כיום את המרכז המסחרי, החינוכי והרפואי של מדינת ביהר, ומהווה תחנת דרכים חשובה לחוצים את הודו ממזרח למערב, וכן למבקשים להגיע יבשתית לנפאל. העיר התפרסמה בשל סוג האורז המשובח המיוצר בה, הקרוי על שמה, "אורז פטנה".

## היסטוריה
ההיסטוריה של העיר מתחילה בסביבות שנת 490 לפנה"ס, אז הוקמה העיר בשם "פטאליפוטרה", שהייתה לבירתה של האימפריה המאורית ולאחת הערים החשובות ביותר בתת-היבשת ההודית. המלך אשוקה, אשר אימץ את הבודהיזם, פעל בסביבות שנת 273 לפנה"ס להחלפת מבני העץ של העיר במבני אבן. במשך השנים עבר השלטון בעיר בין הכוחות הכובשים השונים, והחל מהמאה ה-12 היא איבדה את מעמדה המרכזי. במאה ה-17 חזרה פטנה למעמד של עיר סחר בינלאומית חשובה, בעקבות פעילות הבריטים. במאבק לעצמאות הודו בשנות ה-40 של המאה ה-20 שיחקה פטנה תפקיד מרכזי, ולאחר הצלחתו ב-1947, היא הוכרזה כבירה הרשמית של מדינת ביהר.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:הודו: ערים
קטגוריה:ביהר
קטגוריה:המדינות והטריטוריות של הודו: ערי בירה
קואליציה (תורת המשחקים)

בתורת המשחקים, **קואליציה** היא תת-קבוצה של קבוצת השחקנים במשחק. המונח שימושי בבעיות שונות במשחקים שיתופיים, כמו בתחום של משחקים בצורה קואליציונית שבו ערך זה יעסוק, בבעיות בחירה חברתית, שבהן על קבוצת שחקנים (בוחרים) להכריע או לבחור באחת מבין מספר אפשרויות או מועמדים, ולעיתים גם בתחום של משחקים בצורה אסטרטגית.

## הגדרות פורמליות
### משחק בצורה קואליציונית עם תשלומי צד
זה הוא משחק שיתופי המוגדר על ידי הזוג \left(N ; v\right) כך שמתקיים:
* N =\{1,2,\cdots,n\} הוא קבוצה סופית של שחקנים.
* v:2^N \rarr \mathbb{R} היא פונקציה המתאימה לכל תת-קבוצה \! S של שחקנים מספר ממשי \! v(S) ומקיימת v(\emptyset)=0. \! v נקראת הפונקציה הקואליציונית.

### קואליציה
**קואליציה** \! S של \! N היא כל תת-קבוצה אפשרית של הקבוצה \! N.
\! v(S) הוא שווי הקואליציה \! S. זהו הסכום ביחידות כסף שירוויחו ביחד חברי \! S אם יחליטו להתאגד כקבוצה \! S. כמות הכסף שחברי \! S מקבלים לא תלויה בהתנהגותם של השחקנים **שלא** שייכים לקבוצה \! S.

## ראו גם
*משחק שיתופי
*משחק רווח
*משחק הוצאות
*משחק רוב משוקלל
*פונקציית רווחה חברתית
*קואליציה מהותית
*קואליציה מכריעה
*משחק תומך

## לקריאה נוספת
*

קטגוריה:תורת המשחקים
עבד אל-קדיר ח'אן

**עבד אל-קדיר ח'אן** (בערבית/אורדו: **عبد القدیر خان**; 1 באפריל 1936 – 10 באוקטובר 2021) היה מדען גרעין פקיסטני ומהנדס מטלורגי המוכר כאבי תוכנית הגרעין של פקיסטן.

## ביוגרפיה

### תוכניות גרעיניות
בינואר 2004 הודה ח'אן כי היה חלק מרשת בינלאומית שהפיצה טכנולוגיות גרעין מפקיסטן ללוב, איראן וצפון קוריאה. ב-5 בפברואר 2004, נשיא פקיסטן, גנרל פרבז מושארף, הודיע שהוא חונן את ח'אן שנתפס כגיבור לאומי בארצו.

ב-23 באוגוסט 2005, בריאיון לסוכנות ידיעות יפנית, אישר גנרל מושארף שח'אן סיפק צנטריפוגות גז להעשרת אורניום וחלקי צנטריפוגות לצפון קוריאה ואולי אף סיפק כמות מסוימת של אורניום הקספלואוריד.

בראיונות שנתן ח'אן בחודשים מאי–יולי 2008 הוא חזר בו מהצהרותיו שהיה מעורב בפרויקט הגרעין של איראן וצפון קוריאה. הוא אמר שהנשיא מושארף הכריח אותו לקחת עליו את האשם בשביל ה"אינטרס הלאומי". ח'אן האשים את צבא פקיסטן ואת מושארף בפרוליפרציה גרעינית. הוא אמר שנשלחו צנטריפוגות מפקיסטן במטוס צפון קוריאני תחת פיקוח של שירותי הביטחון הפקיסטנים. ח'אן גם הוסיף שהוא ביקר בצפון קוריאה ב-1999 עם גנרל פקיסטני כדי לרכוש טילי-כתף מממשלת צפון-קוריאה.

ב-6 בפברואר 2009 קבע בית המשפט העליון באסלאמאבאד שח'אן הוא אזרח חופשי ורשאי לנוע בחופשיות בתחומי המדינה.

ב-26 באוגוסט 2021 אושפז בבית החולים של מעבדות המחקר אחרי שאובחן כחיובי לנגיף קורונה. ב-10 באוקטובר אותה שנה מת בגיל 85 באיסלאמבאד אחרי שהועבר לבית החולים KRL בעקבות דימום פנימי וקריסת ריאותיו.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פיזיקאים פקיסטנים
קטגוריה:מהנדסים
קטגוריה:מטלורגים
קטגוריה:מרגלים
קטגוריה:גיבורים לאומיים
קטגוריה:תוכנית הגרעין של פקיסטן
קטגוריה:פשטונים
קטגוריה:ילידי 1936
קטגוריה:נפטרים ב-2021
קטגוריה:נפטרים במגפת הקורונה