open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
2016 בספרות

בערך זה מצוינים אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 2016 ונוגעים לתחום הספרות.

## אירועים בולטים

## ספרים חדשים נבחרים
### סיפורת
* סייקה מורטה – בשולי הנוחות
* קולין הובר – איתנו זה נגמר

### ספרי ילדים ונוער
* דאב פילקי – איש הכלב (הספר הראשון בסדרת ספרי איש הכלב)

### מחזות
* ג'ק ת'ורן, ג'ון טיפאני, ג'יי קיי רולינג – הארי פוטר והילד המקולל

## נפטרו
160px|ממוזער|נל הרפר לי
* 8 בפברואר – מרגרט פורסטר, סופרת אנגלית, היסטוריונית ומבקרת ספרות (נולדה ב-1938)
* 19 בפברואר – אומברטו אקו, פילוסוף וסופר איטלקי (נולד ב-1932)
* 18 בפברואר – נל הרפר לי, סופרת אמריקאית (נולדה ב-1926)
* 31 במרץ – אימרה קרטס, סופר הונגרי ממוצא יהודי, חתן פרס נובל לספרות לשנת 2002 (נולד ב-1929)
* 3 באפריל – לארס גוסטפסון, סופר וחוקר שוודי (נולד ב-1936)
* 12 באפריל – סר ארנולד וסקר, מחזאי יהודי-בריטי (נולד ב-1932)
* 6 ביוני – סר פיטר שאפר, מחזאי יהודי-אנגלי (נולד ב-1926)
* 2 ביולי – אלי ויזל, סופר יהודי צרפתי-אמריקאי, ניצול שואה וחתן פרס נובל לשלום לשנת 1986 (נולד ב-1928)
* 14 ביולי – פטר אסטרהאזי, סופר הונגרי (נולד ב-1950)
* 16 בספטמבר – אדוארד אלבי, מחזאי אמריקני פורה, זוכה שלושה פרסי פוליצר (נולד ב-1928)
* 28 בספטמבר – גלוריה ניילור, סופרת אפרו-אמריקאית (נולדה ב-1950)
* 13 באוקטובר – דאריו פו, מחזאי, סאטיריקן, במאי תיאטרון ושחקן איטלקי, חתן פרס נובל לספרות לשנת 1997 (נולד ב-1926)
* 31 באוקטובר – נטלי באביט, סופרת אמריקאית (נולדה ב-1932)
* 7 בנובמבר – לאונרד כהן, משורר, זמר-יוצר, מוזיקאי, סופר וצייר יהודי-קנדי (נולד ב-1934)
* 24 בדצמבר – ריצ'רד אדמס, סופר אנגלי (נולד ב-1920)

## פרסים
* פרס מאן בוקר: פול ביטי, "The Sellout"
* פרס נובל לספרות: בוב דילן

## קישורים חיצוניים

*
תומאס שול

**תומאס דייוויד שול** (באנגלית: **Thomas David Schall**; 4 ביוני 1878 – 22 בדצמבר 1935) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי. הוא כיהן הן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית והן כחבר הסנאט של ארצות הברית ממינסוטה. הוא נבחר בתחילה ולאחר מכן נבחר מחדש כפרוגרסיבי, אך לאחר מכן הצטרף למפלגה הרפובליקנית.

## ביוגרפיה
שול נולד ב-4 ביוני 1878 בריד סיטי, מישיגן, ועבר עם משפחתו לקמפבל, מינסוטה, ב-1884. הוא למד בתחילה באוניברסיטת המליין, אך סיים את לימודיו באוניברסיטת מינסוטה ב-1902, ולאחר מכן את המכללה למשפטים של ויליאם מיטשל (אז המכללה למשפטים של סיינט פול) ב-1904. שלוש שנים לאחר מכן, הוא התעוור מהלם חשמלי ממצית סיגרים.

של נבחר לבית הנבחרים בשנת 1914 וכיהן מ-4 במרץ 1915 עד 3 במרץ 1925, בקונגרסים ה-64, ה-65, ה-66, ה-67 וה-68. מכיוון שהיה עיוור מבחינה חוקית, הוא קיבל, בהצבעה בבית הנבחרים, עוזר במשרה מלאה כדי לסייע לו בעבודתו.

לאחר שהפסיד בפריימריז הרפובליקני לבחירות המיוחדות לסנאט ב-1923, שול נבחר לסנאט ב-1924, כשהביס את מגנוס ג'ונסון עם 46% מהקולות. הוא כיהן מ-4 במרץ 1925, עד מותו ב-22 בדצמבר 1935. ג'ונסון ערער על בחירתו של שול, מה שהוביל את הסנאטור העיוור לתאר אותו בצורה מפורסמת כ"הבובה שדפקה וריפדה את ידיה ופתחה את פיה בהתאם למתח בחוט". הוא התמודד בקמפיין מותח לבחירה מחדש ב-1930, מול מועמדים חזקים מהמפלגה הדמוקרטית ומפלגת העבודה החקלאית של מינסוטה, ולבסוף ניצח עם 37% מהקולות, בעזרתה של ה-NAACP בזכות תמיכתו בחוק נגד הלינצ'ים של דייר.

שול, שצוין זמן רב כתועמלן מרושע ואישי, התגלה כיריב מוביל של הניו דיל, והרחיק לכת והשווה את פרנקלין ד. רוזוולט לשטן וטען שתוכנית הרפורמה שלו הייתה קומוניסטית באופייה. בהמשך, שול האשים את אלינור רוזוולט בשחיתות והשווה את הנשיא רוזוולט למוסוליני ולהיטלר, ובמקביל האשים אותו בתכנון "הרס כל התעשייה הפרטית".

שול נפגע בתאונת פגע וברח בזמן שחצה את שדרת וושינגטון-בולטימור, הידועה כיום כדרך בלדנבורג, בקוטג' סיטי, מרילנד, ב-19 בדצמבר 1935. הוא מת בוושינגטון די. סי. שלושה ימים לאחר מכן, והפך לאחד הסנאטורים או חברי הקונגרס הבודדים של ארצות הברית שנהרגו בתאונת דרכים בזמן כהונתם. הוא נקבר בבית הקברות לייקווד במיניאפוליס.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מישיגן
קטגוריה:עיוורים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מינסוטה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית ממינסוטה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית ממינסוטה
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1878
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1935
גודפרי גודווין

**גודפרי גאמר גודווין** (באנגלית: **Godfrey Gummer Goodwin**; 11 בינואר 1873 – 16 בפברואר 1933) היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית ממינסוטה.

## ביוגרפיה
גודווין נולד ב-11 בינואר 1873 בשם **אלפרד גוסטפסון** ליד סנט פיטר, מחוז ניקולט, מינסוטה, לאם חד הורית, ססיליה קרלסון (לבית סיסה קרלסדוטר), ילידת שוודיה.  הם עברו לסנט פול, מינסוטה, בשנת 1882, שם קיבל את השם גודפרי גאמר גודווין. הוא למד בבתי ספר ציבוריים וסיים את הפקולטה למשפטים באוניברסיטת מינסוטה במיניאפוליס ב-1896. הוא התקבל ללשכת עורכי הדין בשנת 1896 והחל לעסוק במקצוע בקיימברידג', מינסוטה.

הוא התחתן עם ז'נבה אדווינה ג'וזפינה גולדברג ב-5 ביוני 1905. הוא כיהן כנשיא מועצת החינוך בקיימברידג', מינסוטה מ-1914 עד 1917.

גודווין כיהן כתובע של מחוז איסנטי מ-1898 עד 1907. הוא נבחר שוב לתפקיד בנובמבר 1913, וכיהן עד התפטרותו ב-15 בפברואר 1925, לאחר שנבחר לקונגרס.

הוא נבחר כרפובליקני לקונגרסים ה-69, ה-70, ה-71 וה-72, וכיהן מ-4 במרץ 1925 ועד 16 בפברואר 1933. לאחר שמחוז הקונגרס שלו פורק, הוא לא הצליח לקבל מועמדות למשלחת הגדולה של מינסוטה ב-1932. הוא צלל אל מותו מחלון של מלון דריסקול בוושינגטון הבירה, ב-16 בפברואר 1933, רק שבועיים לפני תום כהונתו האחרונה. לא ידוע אם גודווין התכוון להתאבד או שהנפילה הייתה תאונה. הוא נקבר בבית הקברות לייקווד, מיניאפוליס, מינסוטה.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מינסוטה
קטגוריה:תובעים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא שוודי
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית ממינסוטה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1873
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1933
עזי והמנגנים הצעירים

**עֻזי והמנגנים הצעירים** הוא ספר ילדים ונוער ישראלי משנת 1946, מאת שמואל בן יעקב (1916–2005).

בן יעקב נולד בלטביה ועלה ארצה בשנת 1935. בשנת 1944 פתח ברחוב כרמייה בתל אביב ספריית השאלה בשם "ספריית כרמייה". ילדי השכונה חיבבו אותו וקראו לו בשם "סאלי". את ספריו הראשונים (המתנדבים הקטנים ועזי והמנגנים הצעירים) כתב בגרמנית.

זה ספר הילדים הראשון שמזכיר את השואה. ילד יהודי ניצול שואה, מגיע ארצה עם ילדי טהרן ומתקבל באהבה על ידי ילדי השכונה שמגייסים לו כסף כדי לקנות לו כינור שאיבד בשואה עם בני משפחתו.
## תקציר העלילה
רכבת דוהרת ממצרים לארץ ישראל ועליה ילדים יהודים שורדי שואה. התאריך הוא י"ג אדר תש"ג (18 בפברואר 1943). כל הארץ מחכה לבואם של ילדי טהרן. עזי בן 13 אבל רזה וכחוש ונראה כבן 10.

הוא מתקבל על ידי דודו דוד שמשרת כחייל בצבא. השמועה מתפשטת במהירות בין ילדי השכונה - צבי, דניאל, הדרה ותמר. הם מקבלים את עזי לחבורתם ומשמיעים לו שירים - צבי במפוחית פה, דניאל בשירה, הדרה בחליל, תמר בפסנתר בשירה.

עזי מספר להם כי פעם היה לו כינור והחבורה מתגייסת לקנות לו כינור על ידי קונצרט שייערכו לו.

ההכנות לקראת הקונצרט נכשלות, האימפרסריו מסרב לעזור להם ומנהלת בית הספר מסרבת לתת להם אולם.

ההצלה מגיעה מסעדיה השחום שפעם היה חבר בלהקה אך עזב אותם בגלל הבדלי מעמדות. הוא היה צריך לעבוד כדי להתפרנס ממכירת עיתונים  ושרוכי נעליים והוריו לא יכלו לתמוך לו.

לבקשתו של עזי מסכים סעדיה לעזור. הוא מתכנן קונצרט בגן העירוני מגייס את כולם להגיע לבתי התושבים ולתת להם הזמנות לקונצרט אליו מגיעים רבים וביניהם הזמר הידוע גפני.

אנשים רבים מגיעים לקונצרט אל הקבוצה מצטרף עזי בתוף וסעדיה באקורדיון. בקדמת הבמה הם מציגים לקהל כרזה כי "מטרת הקונצרט היא לקנות כינור לפליט עזי מטהרן".

מוכרי העיתונים, חבריו של סעדיה מסתובבים בין הקהל ואוספים את הכסף בו הם קונים כינור לעזי.

עוזי לומד אצל מורה לכינור וכעבור מספר חדשים מסדר להם הזמר גפני הופעה ברדיו ירושלים. כולם שמחים וצוהלים ורק עזי חושב על משפחתו וחבריו שנשארו "שם" ואולי ישמעו את נגינתם ברדיו וזה יחזק אתם רוחם.

## קישורים חיצוניים

*שמואל בן יעקב, באתר לקסיקון הספרות העברית החדשה

קטגוריה:ספרי ילדים ונוער על השואה
קטגוריה:ספרי ילדים ונוער
קטגוריה:ספרי ילדים ונוער המתרחשים בישראל
קטגוריה:ספרי ילדים ונוער בעברית
Night Train (אלבום של אוסקר פיטרסון)

***Night Train*** (באנגלית: "**רכבת לילה**") הוא אלבום של שלישיית אוסקר פיטרסון, שיצא ב-1963 על ידי ורב רקורדס. האלבום כולל סטנדרטים של ג'אז, בלוז ו-R&B, כמו גם "Hymn to Freedom", אחת היצירות המקוריות הידועות ביותר של פיטרסון.

## רקע
מפיק האלבומים נורמן גרנץ מכר את חברת התקליטים ורב, אבל נשאר המנהל של פיטרסון, ולכן פיקח על הקלטת *רכבת הלילה*. משך הזמן הקצר של רבים מהקטעים יוחס לרצון להשמיע אותם ברדיו המסחרי, שנרתע מלהשמיע שירים בני יותר מכמה דקות.

תצלום אמנות הכריכה הוא מאת פיט טרנר וההערות המקוריות של השרוול היו מאת בני גרין הסקסופוניסט.

האלבום הוקדש לאביו של פיטרסון, שעבד כמלווה בקרונות שינה בחברת הרכבות הקנדית Canadian Pacific Railways.

## מוזיקה והקלטה
סקירה של Jazz.com מציינת שרצועת הכותרת, "Night Train", היא עדות ליכולתו של פיטרסון לאזן בין חדשנות מוזיקלית לפופולריות, כפי שהודגם לאורך האלבום: "על ידי שימוש באלמנטים הבסיסיים של קרשנדו ודימינואנדו, וקטעים מסודרים כדי לאזן את החלקים, פיטרסון הופך את מה שיכול היה להיות נגינה כלאחר יד, ליצירת מופת מינורית."

הלחן המקורי היחיד של אוסקר פיטרסון באלבום הוא "המנון לחופש" ("Hymn to Freedom"). הוא נכתב במקום, באולפן, כדי לסגור את האלבום, בעקבות הצעתו של נורמן גרנץ שהלהקה תכלול שיר עם "תחושת בלוז מוקדם". פיטרסון קרא לקטע החדש "Hymn to Freedom" לכבודו של מרטין לותר קינג. הרייט המילטון כתבה מילים נלוות שנה לאחר מכן, והקטע הפך להמנון לא רשמי של התנועה לזכויות האזרח. "המנון לחופש" מופיע באופן בולט בסרט התיעודי משנת 2023 *אוסקר פיטרסון: שחור + לבן*, כחלק מהמורשת המתמשכת של פיטרסון.

בהוצאה המחודשת של התקליטור משנת 1997, טייק חלופי של "רכבת לילה" נקרא "Happy Go Lucky Local", שם היצירה של דיוק אלינגטון משנת 1946, המהווה את הבסיס ל"רכבת לילה" מאת ג'ימי פורסט. הטייק החלופי כולל את אותן אדפטציה וקומפוזיציה של טייק המאסטר.

מצילת המסמרות של אד תיגפן, שהוקלטה מקרוב, בולטת בכל קטעי האלבום.

## ביקורת
בכתיבה עבור AllMusic, המבקר ג'ון בוש כתב שהאלבום "כולל קאברים מפוארים של בלוז וסטנדרטים של R&B". *מדריך הפינגווין לג'אז* כלל אותו בקולקציית הליבה שלו, כינה אותו "אחד מתקליטי ארך-הנגן הארוכים הטובים ביותר של התקופה" וקבע שהנגינה של פיטרסון היא "הדוקה ולא רגשית באופן בלתי אופייני".

## השפעה
דיאנה קרול סיפרה שלאחר שהאזינה לאלבום, החלה לשאוף להיות פסנתרנית ג'אז. לינדה מאי האן אוה דיווחה שהאזנה לאלבום נתנה לה השראה להתחיל לנגן בס בעמידה.

## רשימת רצועות

(רצועות 12 עד 17 הן רצועות בונוס של תקליטור, לא כלולות בתקליט הוויניל המקורי)

## חברי הלהקה
* אוסקר פיטרסון - פסנתר
* ריי בראון - קונטרבס
* אד תיגפן - תופים

**מפיקים**
* נורמן גרנץ – הפקה
* ואל ולנטין - הנדסת הקלטות
* פיט טרנר - צילום שער
* בני גרין - תווי שרוול

## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שלישיות מוזיקליות
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי ג'אז
אקווריום: הופעות במפעל הפיס

ממוזער|280px|לוגו הפרויקט.
**אקווריום: הופעות במפעל הפיס** הוא פרויקט מוזיקלי של מפעל הפיס, בו מתארחים מוזיקאים ישראלים ידועי-שם, לצד כאלו בתחילת דרכם, ושרים כמה מלהיטיהם. לבסוף ההופעה יוצאת לשירותי הסטרימינג כמיני-אלבום ומפורסמת ביוטיוב. על פי מפעל הפיס, הפרויקט נולד מתוך חזון של הארגון לתמוך באמנים וביצירותיהם, ולהנגישם לקהלים רבים.

"אקווריום" מנוהל אמנותית על ידי גלעד כהנא. יובל שפריר אחראי על תהליך המיקסינג והמאסטרינג. המופעים הם קצרים, ומתקיימים בחלל קבוע. משך כל מופע הוא כעשרים דקות (שלושה או ארבעה שירים בכל פעם).

בשנה השנייה לפעילות הפרויקט, החליט מפעל הפיס להרחיב את פעילותו בקידום מוזיקאים ומוזיקאיות בתחילת דרכם באמצעות יצירת מסלול נוסף "הקול החדש". העומדים בתנאים של הארגון ייכללו במאגר האמנים למסלול '"הקול החדש". האמנים שיבחרו מתוך המאגר, יוזמנו ליום הקלטה וצילום של שיר אחד פרי עטם, שיעלה לערוץ היוטיוב של אקווריום ויקודם בדיגיטל וברשתות חברתיות כסינגל מסחרי.

## דיסקוגרפיה
[ממוזער|250px|מיני-אלבומה של [שירי מימון יצא ב-31 בדצמבר 2024]]
[ממוזער|250px|[נונו (זמרת)|נונו היא האמנית השנייה שהופיעה בפרויקט. מיני-אלבומה יצא לאור ב-31 במרץ 2022.]]
[ממוזער|250px|מיני-אלבומו של [אסף אמדורסקי יצא לאור ב-4 באוגוסט 2022.]]
[ממוזער|250px|מיני-אלבומה של [מירי מסיקה פורסם ב-13 ביולי 2023.]]

### רשימת המיני-אלבומים שיצאו מתוך הפרויקט, לפי סדר כרונולוגי

### רשימת הסינגלים שיצאו מתוך הפרויקט, לפי סדר כרונולוגי

## הערות שוליים

קטגוריה:מפעל הפיס
סופרמן (אלבום)

"**סופרמן**" הוא אלבום האולפן השישי של הזמר הישראלי עידן עמדי. את האלבום הוציאה ב-6 בינואר 2025 לאור חברת התקליטים הליקון ארומה מיוזיק. לפני יציאת האלבום פורסם הסינגל המוביל מתוכו, "סופרמן".

## רקע
במלחמת חרבות ברזל גויס עמדי למילואים כלוחם בחטיבת כרמלי בזירה הצפונית. עם סיום משימת החטיבה עבר ליחידת הנדסה קרבית. ב-8 בינואר 2024 נפצע קשה בלחימה ברצועת עזה. הוא שוחרר מבית החולים לאחר כשבועיים להמשך תהליך השיקום בביתו. עם שחרורו נשא עמדי הצהרה לתקשורת, שסוקרה בהרחבה, גם בתקשורת העולמית. בהצהרתו העביר מסר של אחדות: . דבר פציעתו נזכר בשיר גיבורי על של להקת התקווה 6. על רקע זה, נבחר להשיא משואה בטקס הדלקת המשואות ביום העצמאות, אך סירב בטענה כי הוא מעדיף להישאר בביתו ולהתייחד עם זכרם של חבריו הלוחמים.

"סופרמן" היה השיר הראשון שהוציא לאור לאחר פציעתו ותקופת השיקום שעבר. השיר מאת מצייר תמונה כואבת של מסע חיים מורכב, החל מילדות קשה, דרך משברים אישיים ומשפחתיים, ועד להתמודדות עם הקרבותיו של הגיבור. הבית הראשון מתאר את הילדות של הדובר, גדילתו בצל אב חולה, וכיצד זה כפה עליו להתבגר במהירות ולהפוך לאחראי ודואג ליקיריו. אחר-כך מוזכר השירות הצבאי וההפיכה ללוחם מצטיין.

ביום צאת האלבום כתב: .

## קידום
"סופרמן" הסינגל הראשון שיצא מתוך האלבום, כמה שבועות לפני צאתו של האלבום.

השיר "לדפוק ת'ראש" מתוך האלבום יצא לאור כסינגל שיווקי לתחנות הרדיו הישראליות במהלך ינואר 2025 והגיע למקום הרביעי במצעד הישראלי השבועי של מדיה פורסט.

## רשימת רצועות

## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי עידן עמדי
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי מתן דרור
קטגוריה:אלבומי חברת הליקון ארומה מיוזיק
אלמר בנסון

**אלמר אוסטין בנסון** (באנגלית: **Elmer Austin Benson**; 22 בספטמבר 1895 – 13 במרץ 1985) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי ממינסוטה. בשנת 1935, בנסון מונה כחבר הסנאט של ארצות הברית לאחר מותו של תומאס שול. הוא כיהן כמושל מינסוטה ה-24, וניצח את הרפובליקני מרטין נלסון ניצחון מוחץ בבחירות לתפקיד המושל ב-1936. הוא איבד את תפקיד המושל שנתיים לאחר מכן, כשהפסיד לרפובליקני הרולד סטסן בבחירות לתפקיד המושל ב-1938.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
בנסון נולד ב-22 בספטמבר 1895 באפלטון שבמינסוטה, ולמד משפטים ב-William Mitchell College of Law (אז המכללה למשפטים של סיינט פול) ושירת שנה בצבא ארצות הברית במהלך מלחמת העולם הראשונה. הוא לא התעסק יותר בעריכת דין לאחר שחזר משירות פעיל, ובחר במקום זאת להמשיך בקריירה בנקאית ועסקית.

### בעל בריתו של אולסון
בנסון היה בן ברית קרוב של המושל פלויד אולסון, חבר נוסף במפלגת האיכרים-הפועלים של מינסוטה, שעזר לתכנן את עלייתו הפוליטית של בנסון. אולסון מינה את בנסון לנציב המדינה לביטחונות לפני שבחר בו להחליף את תומאס שול בסנאט של ארצות הברית לאחר מותו של שול בדצמבר 1935. בנסון כיהן בקונגרס ה-74, עד 3 בנובמבר 1936.

### מושל מינסוטה
לאחר מותו בטרם עת של אולסון מסרטן ב-1936 וכהונתו לבינתיים של סגן המושל יילמאר פיטרסן, בנסון מילא את החלל ונבחר למושל מינסוטה ה-24 בפער הגדול ביותר בתולדות המדינה. הוא כיהן כמושל מינסוטה מ-4 בינואר 1937 עד 2 בינואר 1939. תבוסתו בהפרש שיא ב-1938 נתפסת כתחילת סופה של מפלגת האיכרים-הפועלים של מינסוטה ככוח פוליטי עצמאי וככישלון לפוליטיקה הפרוגרסיבית במינסוטה. ב-1940, הוא התמודד לסנאט של ארצות הברית נגד הנריק שיפסטד, סנאטור מכהן שערק מהמפלגה הפרוגרסיבית למפלגה הרפובליקנית. בנסון זכה במקום השני, עם 25% מהקולות, במרוץ שכלל גם דמוקרטי, בעוד שיפסטד נבחר מחדש. ב-1942 רץ לסנאט בפעם האחרונה, אך הפסיד לרפובליקני ג'וזף בול במרוץ רב-מועמדים.

### מפלגת DFL
בנסון היה גם הדמות המרכזית שעמדה מאחורי הקרע במפלגת ה-DFL (מפלגת הדמוקרטים–האיכרים–הפועלים) במינסוטה בין 1946 ל-1948. ה-DFL הוקמה ב-1944 מאיחוד המפלגה הדמוקרטית של מינסוטה ומפלגת האיכרים-הפועלים של מינסוטה. בנסון ותומכיו השתלטו באופן פעיל על ועדת המפלגה הראשית ב-1946, אך הודחו מהוועדה על ידי תומכיו של יוברט האמפרי (שהיה אז ראש עיריית מיניאפוליס) ב-1948. השפעתו של האמפרי ותומכיו במפלגה צמחה באופן משמעותי בין 1946 ל-1948, בשל הפופולריות הרבה שזכה לה האמפרי ומאמציו דרך ה-ADA, שיתוף הפעולה עם קואופרטיבים חקלאיים במדינה, ותמיכה מהזרוע הלאומית של ה-CIO. קבוצת תומכיו של האמפרי, שכללה את כוכבי המפלגה לעתיד כמו ארתור נפטלין, אורוויל פרימן ו-וולטר מונדייל, השתלטה על המפלגה בוועידת המפלגה בפברואר 1948, והדיחה את תומכי בנסון. הקמפיין המוצלח של האמפרי לסנאט סימן ניצחון חשוב לקבוצתו בתוך המפלגה הצעירה ותחילת תבוסת מועמדי בנסון במערכת הבחירות המקדימות של ה-DFL. הקרע של 1948 הוביל בסופו של דבר את בנסון ותומכיו לעזוב את המפלגה.

### מותו
לפני שבריאותו הרופפת גרמה לפרישתו מהזירה הציבורית, בנסון הפך לדמות מרכזית במפלגה הפרוגרסיבית קצרת הימים, וניהל את מסע הבחירות לנשיאות של מועמדה, הנרי וולאס, בבחירות 1948. בנסון נפטר ב-13 במרץ 1985 במיניאפוליס, מינסוטה, ונטמן בבית הקברות אפלטון בעיר הולדתו, אפלטון, מינסוטה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מינסוטה
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-20
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית ממינסוטה
קטגוריה:מושלי מינסוטה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1895
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1985
ורמינה

**ורמינה** או **ורמנד** (בפיניקית: **𐤅𐤓𐤌𐤍𐤃**) היה מלך המסאיסילים , שבט נומידי במאורטניה, בנו של סיפקס.

הוא מוזכר לראשונה ב־204 לפנה"ס, כאשר נלחם יחד עם אביו נגד מסיניסה (במסגרת המלחמה הפונית השנייה). לאחר מכן, כאשר אביו נשבה בידי האויב, ורמינה נותר נאמן לקרתחדשתים. הוא הצטרף לחניבעל כשזה הגיע לאפריקה, אך לא השתתף בקרב זמה, ככל הנראה מאחר שהיה עסוק באיסוף כוחות בטריטוריה שלו. הוא הגיע זמן קצר לאחר הקרב עם כוחות משמעותיים, אך הותקף והובס על־ידי הרומאים. צבא נטבח ונשבה, והוא עצמו הצליח לברוח עם פרשים ספורים בלבד.

בשנת 200 לפנה"ס שלח שליח לרומא, התחנן שהסנאט יכיר בו כמלך, בעל־ברית וחבר. לאחר שכיבד את השליחים הרומאים שנשלחו לארצו, נחתם עמו הסכם שלום; תנאי ההסכם אינם ידועים, אך ידוע שחלק משטחיו הועברו למסיניסה.

## לקריאה נוספת
* מקורות ראשוניים העוסקים בורמינה:
** ליוויוס, **[[מאז ייסוד העיר]]**, ספרים 29–31
** אפיאנוס, **המלחמות הזרות**, ספר 8, חלק 33

* 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מלכים נומידים
קטגוריה:המלחמה הפונית השנייה: אישים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-3 לפנה"ס
דני עבר הדני

**דני עבר-הדני** (נולדה ב-13 בפברואר 1990) היא מוזיקאית, מפיקה מוזיקלית, מלחינה, מעבדת מוזיקלית ונגנית ישראלית.

## ראשית חייה
עבר-הדני נולדה בתל אביב ליעל ועמוס עבר-הדני. היא בוגרת תיכון עירוני א' בתל אביב-יפו. בצבא שירתה כמוזיקאית מצטיינת.
## קריירה
ב-2012, בגיל 22 היא הקליטה אלבום סולו ולדבריה החליטה לגנוז אותו מכיוון שהרגישה כי יצירתה עדיין אינה בשלה.

ב-2014 החלה להופיע כנגנית קלידים עם אסף אמדורסקי ורמי פורטיס, איתו ניגנה במופע החימום ללהקת הרולינג סטונז בתל אביב, וכן הצטרפה להרכב "אוזו בזוקה" של אורי בראונר כנרות.

ב-2016 הלחינה והפיקה כמה מהשירים באלבומו של פורטיס "מדור פיות", שחלקו הוקלט באולפן הביתי שלה, ולאחר צאת האלבום השני של "אוזו בזוקה" הצטרפה כחברת להקת בום פם לצד בראונר כנרות.

בתחילת 2018 הקימה את להקת סוס מביט עם המוזיקאית זוהר גינזבורג המתופף גדי פטר והזמרת רוני טל. באותה שנה כתב עליה בן שלו, המבקר המוזיקלי של עיתון הארץ: "עבר הדני היא אחת הנגניות הבולטות כרגע ברוק הישראלי, בין הנשים והגברים כאחד".

בשנת 2020 יצא האלבום הראשון של "סוס מביט" ובאותה שנה עבר-הדני גם הפיקה את המוזיקה לסרטיה הקצרים של הבמאית זיו ממון – "הייתי חוזרת" ו"פיל בסנטר" שהיה מועמד לפרס אופיר לסרט העלילתי הקצר הטוב ביותר.

בשנת 2021 הוציאה אי.פי סולו ראשון שכלל חמישה שירים אותם הפיקה, וניגנה על סינטים, בס, תכנותים, שירה. והלחינה את המוזיקה לסרטה הקצר של סבטה שלגובסקיה "מטריושקה" שהוקרן בפסטיבל הקולנוע ירושלים.

בשנת 2022 הלחינה את המוזיקה לסרט קצר של אנה גופמן בנאי שהשתתף בפסטיבל דוקאביב.

בשנים 2022–2025 עבדה בחברת Artlist כ-Music Content Leader. במסגרת עבודתה יצרה מוזיקה מקורית תחת שם הבמה DaniHaDani.

בנוסף, היא ניגנה עם רועי פרייליך, שלום חנוך, נגה ארז, המסך הלבן, הילה רוח, ובהופעות האיחוד של פורטיסחרוף ב-2015 וב-2021.

## דיסקוגרפיה
### נגינה
* תולדות הכותרת – 2015 רמי פורטיס
* **[[מדור פיות]]**, 2017 רמי פורטיס
* **[[סוס מביט]]**, 2020 סוס מביט
* **[[קרוב לשמש]]**, 2024 המסך הלבן
* בום פם וטריפונס- – 2014 בום פם וטריפונס
* רויאל – 2023 בום פם
* כוכב הילדים – 2021 בום פם מארחים את קרולינה ומאור כהן
* הריגוש שבנפילה – 2018 רועי פרייליך
* בידיים רועדות – 2016 שר ניב
* אי אפשר להימלט מהטוב – 2021 שי מארק
* Simoom – 2016 Ouzo Bazooka
* Transporter- 2019 Ouzo Bazooka
* Dalya- 2021 Ouzo Bazooka
* Songs From 1001 Nights- 2018 Ouzo Bazooka
* Kids (Against The Machine)- 2021 Noga Erez
* Roya- 2022 Liraz

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מלחינות ישראליות
קטגוריה:זמרות ישראליות
קטגוריה:מפיקות מוזיקליות ישראליות
קטגוריה:קלידניות ישראליות
קטגוריה:בוגרות תיכון עירוני א' (תל אביב)
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1990
2017 בספרות

בערך זה מצוינים אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 2017 ונוגעים לתחום הספרות.

## אירועים בולטים

* אוגוסט – הסופר הסיני ליו יונגביאו נעצר ובסופו של דבר מוצא להורג בגין ארבע רציחות שבוצעו 22 שנים קודם לכן.
* 30 באוגוסט – כונן דיסק קשיח המכיל טיוטה לספר שאינה שלמה מאת סופר הפנטזיה האנגלי סר טרי פראצ'ט (נפטר ב-2015) הושמד בהתאם להוראותיו של פראצ'ט.

## ספרים חדשים נבחרים

### סיפורת
* פול אוסטר – "4321"
* דן בראון – "מקור"
* ג'ון רונלד רעואל טולקין (נפטר ב-1973), בעריכת כריסטופר טולקין – "ברן ולותין" (הגרסה המקורית נכתבה ב-1917)
* "צבים כל הדרך למטה" – ג'ון גרין

### ספרי עיון
* דייוויד גראן – "רוצחי פרח הירח"

## נפטרו
* 25 בינואר – בוצ'י אמצ'טה, סופרת ילידת ניגריה (נולדה ב-1944)
* 25 בינואר – הארי מאתיוס, סופר, משורר ומסאי אמריקאי (נולד ב-1930)
* 10 במרץ – רוברט ג'יימס וולר, סופר אמריקאי (נולד ב-1939)
* 17 במרץ – דרק וולקוט, משורר, מחזאי, סופר ואמן חזותי מסנט לוסיה, שזכה בפרס נובל לספרות ב-1992 (נולד ב-1930)
* 1 באפריל – יבגני יבטושנקו, משורר רוסי, 84 (נולד ב-1933)
* 24 במאי – דניס ג'ונסון, סופר, מחזאי, כותב שירה ומסאי אמריקאי (נולד ב-1949)
* 5 ביוני – הלן דנמור, סופרת ספרות ילדים, נוער ומבוגרים ומשוררת אנגליה (נולדה ב-1952)
* 27 ביוני – מייקל בונד, סופר ומחבר בריטי, שנודע בכך שכתב את הספר "הדוב פדינגטון" (נולד ב-1926)
* 28 בדצמבר – סו גרפטון, סופרת אמריקאית שנודעה בשל ספריה מסוגת הספרות הבלשית (נולדה ב-1940)

## פרסים
* פרס מאן בוקר: ג'ורג' סונדרס עבור "Lincoln in the Bardo" 
* פרס דייוויד כהן: סר טום סטופארד
* פרס נובל לספרות: קאזואו אישיגורו

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
רייזה פלטניק

**רייזה פלטניק** (אנטולייבנה; 23 ביוני 1936 – 2 באוקטובר 1995) הייתה ספרנית יהודייה, אסירת ציון ופעילה ציונית שפעלה למען זכויות יהודי ברית המועצות ולמען עלייה לישראל. היא זכתה להכרה בינלאומית בעקבות מעצרה ומשפטה, שהפכו לסמל של מאבק על חופש וזכויות אדם.

## ביוגרפיה
רייזה (רוזה) אנטולייבנה פלטניק נולדה בעיר בלטה שבאזור אודסה, אוקראינה הסובייטית, למשפחה יהודית. לאחר שסיימה לימודים בהתכתבות במכון לספרנות במוסקבה, החלה לעבוד בשנת 1962 כספרנית ראשית בספרייה העירונית של אודסה ברחוב מָלָיָה ארנאוטסקיה. בשלהי שנות ה-60 הצטרפה לקבוצה ציונית בהנהגתו של אברהם שיפרין. פלטניק סיפרה כי מלחמת ששת הימים עוררה בה תחושת זהות לאומית חזקה, שהובילה לרצונה לעלות לישראל.

### מעצר ומשפט
ב-1 בדצמבר 1970 נעצרה פלטניק על ידי הקג"ב באשמת הפצת "שקרים משמיצים" שפוגעים במשטר הסובייטי, בעקבות הדפסת יצירות שנחשבו ל"ספרות מחתרתית". בין היצירות שהקלידה והפיצה לחבריה נמצאו "גוף ראשון" מאת אלכסנדר סולז'ניצין ושירים של אנה אחמטובה ובוריס פסטרנק. בתחילת המעצר נערך בביתה חיפוש בתואנה של חיפוש רכוש גנוב, ובמהלכו הוחרמו כתבי יד של משוררים יהודיים, מגזינים וספרים אשר סווגו כ"חומר בלתי חוקי".

משפטה התקיים ביוני 1971 בבית המשפט המחוזי של אודסה. פלטניק נשאה דברים נוקבים במשפטה וטענה כי היא נשפטת בשל היותה יהודייה ובשל רצונה לעלות לישראל. היא נידונה לשנתיים מאסר במחנות עבודה.

### המאבק לשחרורה
כליאתה עוררה זעם ציבורי וגל מחאות ברחבי העולם. מידע על תנאי כליאתה הקשים הופץ על ידי פעילי ציונות מחתרתיים לעיתונאים במערב. בבריטניה הוקמה קבוצת מחאה בשם "קבוצת ה-35" – קבוצת נשים בנות 35 שהובילה הפגנות למען שחרורה, בהשראת שליח הסוכנות יצחק רגר. הקבוצה קיימה עצרות מול השגרירות הסובייטית והעלתה את הנושא לסדר היום הבינלאומי.

### כליאתה ושחרורה
פלטניק ריצתה את עונשה באזור מבודד במחנה עבודה, בתנאים קשים שכללו עבודה יומית של 12 שעות במפעל שהיה מלא באסירים החולים בשחפת. היא נענשה לעיתים קרובות בבידוד בשל סירובה לשאת תג שם ובשל התנגדותה להשתתף באירועים "פוליטיים" של המפעל. בעקבות תנאי הכליאה, עברה התקף לב במהלך אחת מתקופות הבידוד.

בדצמבר 1973, לאחר סיום תקופת המאסר, עלתה לישראל יחד עם הוריה.

### חייה בישראל
עם עלייתה לישראל השתקעה בירושלים והחלה לעבוד במחלקת הקטלוג של הספרייה הלאומית. פלטניק המשיכה לפעול ציבורית, ובין השאר הייתה חברה בוועד למען שיתוף פעולה יהודי-אוקראיני ולקחה חלק במאבקים למען יהודי ברית המועצות שנותרו מאחור.

### פטירה והנצחה
רייזה פלטניק נפטרה ב-2 באוקטובר 1995 בירושלים ונקברה בבית העלמין הר המנוחות. זכרה מונצח כחלק מסיפורם של אסירי ציון, והיא מהווה סמל לעמידה איתנה ולמאבק למען חירות.

## קישורים חיצוניים
* עקרות הבית שנאבקו למען יהודי ברית המועצות, סיפורה של קבוצת נשים שמחאתן העלתה למודעות העולמית את מצבם של מסורבי העלייה בתקופת המלחמה הקרה וחוללה שינוי
* רייזה פלטניק באתר תולדוט, מט"ח

## הערות שוליים

קטגוריה:אסירי ציון
קטגוריה:אסירות ציון
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1936
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1936
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1995
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1995
ריילי מור

**ריילי מקגוון מור** (באנגלית: **Riley McGowan Moore**; נולד ב-1 ביולי 1980) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השני של מדינת וירג'יניה המערבית. טרם היבחרו לקונגרס היה מור גזבר מדינת וירג'יניה המערבית בין השנים 2021–2025, וחבר בית הנבחרים של וירג'יניה המערבית מ-2017 עד 2019.

## ביוגרפיה
מור נולד במורגנטאון שבצפון וירג'יניה המערבית. הוא השלים תעודת התמחות בריתוך ממרכז הטכנולוגיה "C. S. Monroe", תואר ראשון בממשל מאוניברסיטת ג'ורג' מייסון, ותואר שני בלימודי ביטחון אסטרטגי מהאוניברסיטה לביטחון לאומי. מור, רתך במקצועו, עבד בראשית דרכו המקצועית כעוזר בוועדת החוץ של בית הנבחרים של ארצות הברית.

בין השנים 2013 ל-2017 שימש מור כסגן נשיא ב"קבוצת פודסטה", חברת שדלנות ויחסי ציבור שהקים ג'ון פודסטה. במהלך עבודתו שם היה חלק מצוות שעבד עבור המרכז האירופי לאוקראינה מודרנית (ECFMU), שקם כדי לייצג את נשיא אוקראינה לשעבר ויקטור ינוקוביץ'. ב-2017 החל לעבוד בחברה טקסטרון.

עם החלטתו של סטיבן סקינר לא להתמודד לייצוג מחוז הבחירה ה-67 בבית הנבחרים של וירג'יניה המערבית בשנת 2016, התמודד מור להחליפו וניצח את רוד סניידר. הוא נבחר ושימש כעוזר מצליף הרוב בסיעה הרפובליקנית. ב-2018 מונה מור בידי יושב ראש בית הנבחרים רוג'ר הנשו למנהיג הרוב הבא בבית הנבחרים. עם זאת, בבחירות 2018 הפסיד בבחירות לכהונה שנייה לג'ון דויל.

בשנת 2020 התמודד מור על תפקיד גזבר מדינת וירג'יניה המערבית. הוא היה המתמודד היחיד בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית, ובבחירות הכלליות ניצב בפני ג'ון פרדו, שכיהן בתפקיד במשך 24 שנים. מור ניצח בבחירות הכלליות עם 56% מהקולות. במהלך כהונתו התנגד מור להשקעות המבוססות על קריטריונים סביבתיים, חברתיים וניהוליים (ESG). ביוני 2022 שלח מור מכתב לשישה מוסדות פיננסיים – ג'יי פי מורגן צ'ייס, גולדמן זקס ובלאקרוק, ולס פארגו, מורגן סטנלי ו-U.S. Bancorp – והודיע להם כי לא יוכלו עוד לקיים עסקים עם מדינת וירג'יניה המערבית בשל עמדתם נגד תעשיית דלקי המאובנים.

ב-21 בנובמבר 2022 הודיע מור כי הוא יתמודד לבית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס השני של וירג'יניה המערבית, במטרה להחליף את אלכס מוני שהתמודד בבחירות המקדימות לסנאט של ארצות הברית. מור ניצח בפריימריז הרפובליקני ארבעה מועמדים אחרים, וזכה ב-46 אחוז מהקולות. סבו של מור ייצג את המחוז, שנקרא אז מחוז הקונגרס הראשון, בין השנים 1957 ל-1969.

סבו של מור, ארץ' א. מור הבן, היה מושל וירג'יניה המערבית. מור נקרא על שם סבתו, שלי ריילי מור. דודתו, שלי מור קפיטו, ובן דודתו מור קפיטו, גם הם פוליטיקאים. מור הוא קתולי אדוק. הוא ואשתו, גילרמינה (לבית גרסיה), יחד עם שני בנותיהם ובנם, מתגוררים בהרפרס פרי שבווירג'יניה המערבית.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי וירג'יניה המערבית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ג'ורג' מייסון
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה לביטחון לאומי
קטגוריה:חברי בית המחוקקים של וירג'יניה המערבית
קטגוריה:מזכירי אוצר במדינות ארצות הברית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מווירג'יניה המערבית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-119 של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1980
א-סומיריה

**א-סומיריה** היה כפר פלסטיני ששכן שישה קילומטרים צפונית לעכו, אשר ננטש ב-14 במאי 1948 לאחר שנכבש על ידי צבא ההגנה לישראל במהלך מלחמת העצמאות. חורבות הכפר נמצאות היום בפאתי המושב רגבה.

## היסטוריה
שמאל|ממוזער| א-סומאיריה ב-1948
שמאל|ממוזער| בית הקברות הישן של א-סומיריה, יולי 2008
במקום יש תל ארכאולוגי בו נמצאו אבנים מגולפות, רצפת פסיפס, קברים, עמודים וכותרות אבן.

בתקופה הצלבנית הכפר היה שייך למסדר הטמפלרים. בהודנה של 1283 בין אל מנסור קלאוון והצלבנים, א-סומאיריה הייתה עדיין תחת שלטון צלבני בעוד שבשנת 1291 היא עברה לשליטה ממלוכית.

### בתקופה העות'מאנית
הכפר הוזכר בדפטר העות'מאני לשנת 1555-6, בשם Summayriyah, הממוקם בנהיה של עכו של הליווה של צפת, ועם אדמתו מוגדרת כאדמת סאחי, כלומר אדמה השייכת לסולטן.

בשנת 1738 עבר ריצ'רד פוקוק ליד המקום, שאותו כינה Semmars. הוא חשב שהשם בא מ"סנט מרי", וציין את שרידי קיר מאבן חצובה, שלדעתו שייכת למנזר.

מפה של פייר ז'אקוטן מפלישת נפוליאון ב-1799 הראתה את המקום, שנקרא בשם אל אסמריה.

בשנת 1875 מצא ויקטור גרן שבכפר יש 400 תושבים מוסלמים. בשנת 1881, הקרן לחקר ארץ ישראל תיארה את המקום ככפר של "בתי בוץ ואבן, המכיל כ-200 [..] מוסלמים, השוכן במישור, מוקף בכמה גושי זיתים ותאנים ואדמה לעיבוד. שניים או שלושה בורות מים נמצאים בכפר, אמת המים ליד מביאה מים טובים."

רשימת אוכלוסין משנת 1887 לערך הראתה שהכפר מונה כ-270 תושבים, כולם מוסלמים.

### בתקופת המנדט הבריטי
במפקד האוכלוסין של ארץ ישראל ב-1922 שנערך על ידי שלטונות המנדט הבריטי מנה הכפר 307 תושבים; 300 מוסלמים ו-7 נוצרים, כאשר כל הנוצרים היו מארונים. במפקד האוכלוסין של 1931 המספר גדל ל-392, 390 מוסלמים, נוצרי אחד ויהודי אחד, בסך הכל ב-92 בתים.

בא-סומיריה היה בית ספר יסודי לבנים, שנוסד ב-1943. בשנת 1945 היו בו 60 תלמידים. מסגד אחד.

בסקר הכפרים (1945) מנה הכפר 760 תושבים ערבים מוסלמים, בשטח של 8,542 דונם בסך הכל. מתוכם הוקצו 6,854 דונם לגידולי תבואה; 354 דונם הושקו או נטועים בו פרדסים, ואילו 28 דונם היו שטח בנוי.

### במלחמת העצמאות ואחריה
כבר ב-13 במאי או לפני כן, רבים מתושבי הכפר כבר נמלטו ממנו, בעקבות נפילת חיפה הערבית וצפת הערבית, ובהיעדר סיוע מצד צבא השחרור הערבי של הליגה הערבית. במהלך מבצע בן עמי, לכדה חטיבת כרמלי את כל הכפרים הערביים לאורך כביש החוף בגליל המערבי, ובעקבות מתקפה זו, ב-13 וב-14 במאי 1948, נמלטו כמעט כל תושבי האזור הערבים. אל-סומיריה נכבש ב-14 במאי בבוקר. הכפר הותקף מצפון-מערב ומדרום, תוך השארת דרך פתוחה לתושבים להימלט מזרחה. יחידות חטיבת כרמלי הרעישו את הכפר במרגמות, ותושביו ברחו. לפי בני מוריס, בתי הכפר נהרסו מיד, ואילו לפי יואב גלבר, "בוצעה הריסה שיטתית" של הכפר בזמן ההפוגה הראשונה (11 ביוני עד 9 ביולי 1948), במטרה למנוע את שיבת התושבים או את תפיסת המבנים על ידי כוחות ערביים. הכפר נהרס מלבד המסגד שלו, וגם הכפרים השכנים אל-בסה ואכזיב נכבשו ונהרסו.

בכפר היה מבנה צלבני היסטורי ששרד את המלחמה, אך נהרס למרות שהוכרז אתר עתיקות, על ידי סוחר אבנים שקיבל זיכיון להריסת כפרים נטושים ומכירת אבני הבניין שלהם.

על אדמות הכפר הוקמו ב-1 בדצמבר 1948 המושב בוסתן הגליל וב-27 בינואר 1949 קיבוץ לוחמי הגטאות של הקיבוץ המאוחד.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:קהילות ויישובים ערביים שנחרבו במלחמת העצמאות
קטגוריה:הגליל המערבי
ארטוס קלינוס האב

**ארטוס קלינוס האב** (בהולנדית: **Artus Quellinus de Oude**; 1609, אנטוורפן – 1668, אנטוורפן) היה פסל בארוק פלמי.

## ביוגרפיה
ארטוס קלינוס בן של הפסל ארסמוס קלינוס האב  ואח של הצייר ארסמוס קלינוס הצעיר  והצייר והתחריטן הוברט קלינוס  וגיס של הפסל פיטר וברוגהן I 

ארטוס קלינוס האב החל את הכשרתו אצל אביו הפסל ארסמוס קלינוס האב  והמשיך את הכשרתו ברומא אצל פסל הבארוק הפלמי פרנסואה דוקסנוי בין השנים 1635 עד 1639.

ארטוס קלינוס האב שהה בליון במחיצת חברים אמנים.

בשנת 1639 ארטוס קלינוס האב חזר לאנטוורפן שם הצטרף כחבר בגילדת לוקאס הקדוש, ובשנת 1640 המשיך את סדנתו של אביו.
בין השנים 1646 עד 1947 עבד באמסטרדם וגם שהה בשוודיה.

בשנת 1650 ארטוס קלינוס האב נבחר לעבוד על בית הערייה המוכר היום בתור הארמון המלכותי של אמסטרדם עם האדריכל הראשי ג'ייקוב ואן קמפן  שם עבד במשך חמש עשרה שנים.

בשנת 1658 ארטוס קלינוס האב חזר לאנטוורפן שם היה פעיל עד למותו.

ארטוס קלינוס האב העמיד תלמידים רבים ביניהם גבריאל גרופלו.

## גלריה

Dalila cutting Samson's hair by Artus Quellinus the Elder-Bode Museum.jpg|שמשון ודלילה במוזיאון בודה
Statue of Madonna Ara Coeli by Artus Quellinus I at the Cathedral of St. Michael and St.jpg|פסל מדונה ארה קאלי בקתדרלת סנט מיכאל וסנט גודולה בבריסל
Amsterdam Royal Palace 2747 (cropped).jpg|תחריט של מרקוריוס בארמון המלכותי של אמסטרדם
Buste Johan de Witt Artus Quellinus (I) 1665.jpg|פרוטומה של יוהאן דה ויט ברייקסמוזיאום
Artus Quellinus I - Sleeping Infant - Walters 71393 - Three Quarter.jpg|פעוט ישן משנהב במוזיאון וולטרס לאמנות בבולטימור


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:פסלים של תקופת הבארוק
קטגוריה:פלמים
קטגוריה:ילידי 1609
קטגוריה:נפטרים ב-1668
פרנסואה דוקסנוי

**פרנסואה דוקסנוי** (בהולנדית: **Frans (François) Duquesno**; 1597, בריסל – 1643, ליבורנו) היה פסל בארוק פלמי שפעל ברומא במשך רוב הקריירה שלו, שם נודע בשם איל פיאמינגו ("הפלמי").

## ביוגרפיה
בן של ז'רום דוקסנוי האב , פסל החצר של איזבלה, נסיכת ספרד ואלברכט השביעי, ארכידוכס אוסטריה ואח של ז'רום דוקסנוי השני , בתמיכתו של אלברכט השביעי, ארכידוכס אוסטריה שהתרשם מעבודותיו הראשונות עבר ללמוד ברומא. ונשאר שם.

ברומא דוקסנוי נחשף לאמנות העתיקה הקלאסית ויחד עם עמיתו ניקולא פוסן נחשפו לעבודותיו של ג'ובאני לורנצו ברניני.

תלמידיו הפלמים ברומא ארטוס קלינוס האב, ורומבוט פאוולס , הביאו את סגנונו בחוזרם לפלנדריה.

## גלריה

Adonis Mazarin Louvre MR239.jpg|פסל אדוניס במוזיאון הלובר
Saint Andrew by François Duquesnoy.jpg|פסל אנדראס הקדוש בבזיליקת פטרוס הקדוש
François duquesnoy, busto di nicolas poussin (forse), roma 1630 ca.jpg|פרוטומה של ניקולא פוסן במוזיאון בודה


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:פסלים של תקופת הבארוק
קטגוריה:פלמים
קטגוריה:ילידי 1597
קטגוריה:נפטרים ב-1643
אמילי רנדל

**אמילי אליסה רנדל** (באנגלית: **Emily Elissa Randall**; נולדה ב-30 באוקטובר 1985) היא פוליטיקאית אמריקאית המכהנת כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השישי של מדינת וושינגטון. בשנים 2019–2024 כיהנה כחברת הסנאט של וושינגטון מטעם מחוז הבחירה ה-26. היא הקווירית ההיספנית הראשונה בבית הנבחרים של ארצות הברית.

## ביוגרפיה
רנדל נולדה בברמרטון שבחצי האי קיטסאפ בוושינגטון לאם לבנה ואב צ'יקאני . היא גדלה בפורט אורצ'רד והשלימה את לימודיה התיכוניים בתיכון סאות' קיטסאפ בשנת 2004. אביה של רנדל עבד במספנת הצי פוג'ט סאונד, ואמה החלה בקריירה כעוזרת חינוכית כאשר אמילי הייתה בתיכון. היא בעלת תואר ראשון בספרדית ולימודי נשים ממכללת ולסלי. אחותה אוליביה נולדה עם נכויות התפתחותיות ופיזיות חמורות. לפני כהונתה בסנאט המדינתי עבדה רנדל כפעילה קהילתית, בעיקר בתחומים הקשורים לחינוך ציבורי ובריאות.

בבחירות 2018 נבחרה רנדל אל הסנאט של וושינגטון, לאחר שניצחה את המועמד הרפובליקני מרטי מקלנדון ב-104 קולות בלבד. יחד עם עמיתתה לסנאט קלייר וילסון, הייתה רנדל אחת משתי הנשים הלהט"ביות המוצהרות ששירתו בסנאט של וושינגטון. כסנאטורית התמקדה רנדל בהרחבת הנגישות לבריאות הנפש ובריאות מינית ורבייה, דיור בר השגה ובטיחות ציבורית. היא שימשה גם כמצליפה של הסיעה הדמוקרטית. במרץ 2022 יזמה רנדל חוק להפחתת האגרה לחציית גשר מצר טקומה ב-75 סנט. החוק עבר ונכנס לתוקף באוקטובר של אותה שנה. בבחירות 2022 נבחרה רנדל לתקופת כהונה נוספת בסנאט עם כ-51% מהקולות. רנדל הייתה חברה בוועדות ההשכלה הגבוהה, פיתוח כוח העבודה, הבריאות והטיפול ארוך הטווח, ובוועדת התחבורה.

לאחר שחבר הקונגרס דרק קילמר הודיע על פרישתו מהפוליטיקה, הודיעה רנדל התמודדותה לבית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס השישי של וושינגטון. מחוז זה מכסה את חצי האי האולימפי, חצי האי קיטסאפ, ורוב טאקומה. במהלך התמודדותה בבחירות המקדימות זכתה רנדל לתמיכתם של דמוקרטים בולטים רבים, בהם הסנאטורית פטי מארי, חברות הקונגרס מרילין סטריקלנד ומרי גלוסנקמפ פרז, ומושלי וושינגטון לשעבר כריסטין גרגואר וגארי לוק. גם הנציג הפורש קילמר הביע בה את תמיכתו לאחר הפריימריז.

בבחירות המקדימות הכלל-מפלגתיות סיימה רנדל במקום הראשון. עמיתה הרפובליקני לסנאט המדינתי דרו מקיואן סיים במקום השני והצטרף אל רנדל לבחירות הכלליות. נציבת הקרקעות הציבוריות של וושינגטון, הילרי פרנז, אשר קיבלה את תמיכתו של חבר הקונגרס היוצא דרק קילמר בבחירות המקדימות, לא העפילה לבחירות הכלליות. רנדל ניצחה את מקיואן בבחירות הכלליות עם 56.8% מהקולות.

ב-3 בינואר 2025, עם השבעתה לתפקיד, נהפכה רנדל ללטינית הקווירית הראשונה המכהנת בבית הנבחרים האמריקאי.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת וושינגטון
קטגוריה:אמריקאיות ממוצא מקסיקני
קטגוריה:בוגרות מכללת ולסלי
קטגוריה:חברי בתי המחוקקים של מדינת וושינגטון
קטגוריה:פוליטיקאים להט"בים אמריקאים
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית ממדינת וושינגטון
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-119 של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1985
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1985
גיא דזנט

**גיא עמוס דזנט** (נולד ב-5 בנובמבר 2005) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת המגן הימני במכבי פתח תקווה.

## ביוגרפיה
גיא נולד בהוד השרון, אח בכור לאיל ולשחר ובן לרוני ורן. גיא סיים את תיכון "הדרים" שבעיר במגמת הנדסת מערכות.

דזנט התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של הפועל הוד השרון ובגיל 11 הצטרף למכבי פתח תקווה. ב-12 במאי 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 2-1 להפועל כפר סבא בשלבי הסיום של העונה בסיומה פתח תקווה חזרה לליגת העל אחרי עונה אחת. עונה לאחר מכן, הפך לשחקן הרכב ורשם במדי הקבוצה 28 הופעות בליגה ועוד 4 בגביע בו זכה פתח תקווה אחרי 72 שנים ללא תואר.

דזנט שיחק בכל נבחרות הנוער של ישראל כיום משחק בנבחרת הצעירה.
## תארים
;מכבי עירוני פתח תקווה
* גביע המדינה: 2023/2024

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:מגני כדורגל ישראלים
קטגוריה:הוד השרון: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מכבי פתח תקווה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-2005
המשרד לענייני הקבינט של הבית הלבן

**משרד ענייני הקבינט של הבית הלבן** (באנגלית: **Office of Cabinet Affairs**) הוא יחידה מרכזית במסגרת משרד הבית הלבן. תפקידה העיקרי של היחידה הוא לתמוך בנשיא ארצות הברית בתיאום עם חברי הקבינט והמחלקות הפדרליות, להבטיח יישום יעיל של מדיניות הנשיא, ולשמש גשר בין הבית הלבן למחלקות הקבינט. המשרד לענייני הקבינט נועד להבטיח שהמדיניות הנשיאותית תיושם ביעילות, בשיתוף פעולה ובתיאום הדוק בין כלל סוכנויות הממשל. מאז הקמתו, הוא מילא תפקיד חיוני בשמירה על תפקוד חלק ושיתוף פעולה בממשל הפדרלי.

בראש משרד ענייני הקבינט עומד מזכיר הקבינט, שהוא תפקיד בכיר בצוות הבית הלבן. מזכיר הקבינט מדווח לראש הסגל של הבית הלבן ולעיתים קרובות עובד ישירות מול הנשיא. המשרד כולל צוות עובדים מנוסה המתמחה בתיאום מדיניות, ניהול משאבים ובקרת ביצועים בין-משרדיים.

## תפקידים
תפקידי המשרד לענייני הקבינט:
* **תמיכה בתהליכי הקבינט**: המשרד מופקד על ניהול ישיבות הקבינט, כולל הכנה ותיאום של סדר היום, הפצת מסמכים, ותמיכה מנהלתית במהלך הישיבות. המשרד מבטיח שהדיונים יתקיימו ביעילות ובאופן שמשרת את מטרות הנשיא.
* **תיאום בין-משרדי**: המשרד מתאם את שיתוף הפעולה בין סוכנויות פדרליות שונות לבין הבית הלבן, תוך עמידה במדיניות הנשיאותית. הוא אחראי על סנכרון עבודתם של משרדי הממשלה כדי להבטיח עקביות ואחדות בפעולה.
* **פיקוח על יישום מדיניות**: באמצעות עבודה צמודה עם חברי הקבינט וראשי הסוכנויות הפדרליות, המשרד מוודא שיישום מדיניות הנשיא מתבצע בצורה יעילה ועומדת בסטנדרטים הגבוהים ביותר של ניהול ציבורי.
* **ניהול קשרים אסטרטגיים**: המשרד משמש כממשק בין משרדי הממשלה, הקונגרס והגורמים הרלוונטיים בבית הלבן, תוך שמירה על תקשורת רציפה ושקופה.

## צוות

* עוזר לנשיא וסגן ראש הסגל של הבית הלבן לתקשורת, כוח אדם וענייני ציבור ומזכיר הקבינט: טיילור בודוביץ'
* עוזרת מיוחדת לנשיא ומנהלת ענייני הקבינט: ליה ברדון
* סגן מנהל למדיניות: תומאס ברדבורי
* סגנית מנהלת לפעילות סוכנויות: קמי קונור

## הערות שוליים

קטגוריה:הבית הלבן: מחלקות
2018 בספרות

בערך זה מצוינים אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 2018 ונוגעים לתחום הספרות.

## אירועים בולטים

## ספרים חדשים נבחרים

### סיפורת
* דליה אוונס – שירת סרטני הנהר
* ג'ון רונלד רעואל טולקין (נפטר ב-1973), בעריכת כריסטופר טולקין – "מפלת גונדולין" (הגרסה המקורית לא הושלמה בחיי הסופר)

### ספרי ילדים ונוער
* ג'יל טוויס – יום בחייו של מרלון באנדו

### מחזות
* ג'רמי או. האריס – משחק עבדים

### ספרי עיון
* מייקל וולף – אש וזעם
* שושנה זובוף – עידן קפיטליזם המעקב

## נפטרו
170px|ממוזער|עמוס עוז
* 22 בינואר – אורסולה לה גווין, סופרת אמריקאית אשר כתבה בעיקר מדע בדיוני ופנטזיה (נולדה ב-1929)
* 31 בינואר – חיים גורי, סופר ומשורר ישראלי (נולד ב-1923)
* 17 במאי – ריצ'רד פייפס, היסטוריון וסופר יהודי אמריקאי (נולד ב-1923)
* 22 במאי – פיליפ רות, סופר יהודי-אמריקאי (נולד ב-1933)
* 8 ביוני – אנתוני בורדיין, שף, סופר ואישיות טלוויזיונית אמריקאי-יהודי (נולד ב-1956)
* 27 ביולי – ולדימיר ווינוביץ', סופר ומחזאי רוסי (נולד ב-1932)
* 11 באוגוסט – וידיאדר סורג'פרסאד נייפול, סופר, יליד טרינידד וטובגו, ממוצא הודי, שחי בהמשך באנגליה (נולד ב-1932)
* 15 באוקטובר – ארטו פאסילינה, סופר פיני ועיתונאי (נולד ב-1942)
* 6 בדצמבר – ז'וזף ז'ופו, סופר, תסריטאי ושחקן צרפתי-יהודי (נולד ב-1931)
* 28 בדצמבר – עמוס עוז, סופר ישראלי, זוכה פרס ישראל ופרס גתה (נולד ב-1939)
* 30 בדצמבר – אדגר הילסנראט, סופר יהודי-גרמני ניצול השואה (נולד ב-1926)

## פרסים
* פרס מאן בוקר: אנה ברנס, "Milkman"
* פרס נובל לספרות: אולגה טוקרצ'וק

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
דייוויד שור

**דייוויד שור** (באנגלית: **David Shore;** נולד ב-3 ביולי 1959) הוא תסריטאי, במאי ומפיק טלוויזיה קנדי. הוא היה מעורב ביצירה והפקה של הסדרות "דיני משפחה", "NYPD Blue", "Due South","Battle Creek" ו- "הרופא הטוב". ידוע בעיקר בשל הסדרה "האוס" שזכתה לפופולריות ולשבחי הביקורות.

שור נולד בעיר לונדון שבמדינת אונטריו בקנדה. אחיו התאומים, אפרים שור ורפאל שור, הם רבנים בישיבת אש התורה בירושלים. אחיו הצעיר, רפאל שור, יצר שלושה סרטי תעודה פוליטיים על הסכסוך במזרח התיכון.

## פעילות
שור כתב לסדרת הטלוויזיה *Due South*. לאחר מכן הצטרף כמפיק לסדרת הדרמה *[[NYPD Blue]],* עליה זכה למועמדות לשני פרסי אמי.  לאחר מכן השתתף בהפקת הסדרות *Family Law*, *Hack* ו- *Century City*, אם כי אלה לא זכו להצלחה מסחרית.

## האוס
בשנת 2003, המפיק פול אטנסיו הציע לשור את הרעיון של חיבור בין אופן חקירה של פשעים לפרוצדורות רפואיות, בין השאר בהשראת הסדרות *[[חוק וסדר]]* *[[CSI]]* ו- *[[NCIS (סדרת טלוויזיה)|NCIS]]*. שור קיבל את ההצעה, והחליט כי האנטגוניסט יהיה במרכז העלילה, ולא ההליך הרפואי, דבר שהביא אותו להגות לסדרה גיבור דומה לבלש האייקוני שרלוק הולמס. 

הדמות שנבחרה לתפקיד זה הייתה ד"ר גרגורי האוס, שגולמה על ידי השחקן הבריטי יו לורי. אף על פי ש-NBC אישרה את הפקת הסדרה, רשת פוקס לקחה לבסוף את ההפקה. שור לקח חלק בכתיבת חמישה פרקים של העונה ראשונה, כולל פרק הפיילוט שלה, והפרק "שלושה סיפורים", בו שזורים סיפוריהם של שלושה מטופלים יחד עם סיפורו של ד"ר האוס והתמכרותו לוויקודין. הפרק האחרון של עונה זו זכה ב-2005 בפרס אמי על כתיבה יוצאת דופן לסדרת דרמה. סדרה זו הייתה הסדרה הראשונה בה שור לקח חלק בבימוי. עם הצלחת הסדרה, שור קיבל חוזה נדיב לעונות הרביעית, החמישית והשישית. שור ושותפיו לכתיבה זכו ב-2009 בפרס גילדת הכותבים של אמריקה.

בשנת 2009 שור הפיק תוכנית הטלוויזיה המשטרתית קצרה בשם *Winters* בכיכובה של השחקנית ההולנדית פמקה ינסן.

באוגוסט 2015 שירות הזרמת המדיה של אמזון - פריים וידאו, פרסמה פרק פיילוט ל- *Sneaky Pete*, סדרת קומדיה ודרמה שחורה שנוצרה במשותף על ידי שור ובריאן קרנסטון. העונה הראשונה של הסדרה עלתה בשלמותה לפלטפורמה ב-13 בינואר 2017. 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:זוכי פרס אמי לבידור בפריים טיים
קטגוריה:סופרים יהודים קנדים
קטגוריה:תסריטאי טלוויזיה קנדים
קטגוריה:מפיקי טלוויזיה קנדים
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1959
קלרנס קלארק

**קלרנס דון קלארק** (באנגלית: **Clarence Don Clark**; 16 באפריל 1851 – 18 בנובמבר 1930) היה מורה, עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מניו יורק. הוא השתתף בוועידה החוקתית למדינת ויומינג והיה חבר הקונגרס הראשון של המדינה. הוא כיהן גם כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית וגם כחבר הסנאט של ארצות הברית.

## ביוגרפיה
קלארק נולד ב-16 באפריל 1851 בסנדי קריק, ניו יורק לאורטיה ד. קלארק ולורה א. (קינג) קלארק. הוא למד באוניברסיטת איווה באיווה סיטי, למד משפטים והתקבל ללשכת עורכי הדין ב-1874. הוא היה מורה ועסק בעריכת דין במנצ'סטר, איווה. קלארק התחתן עם אליס דאונס בשנת 1874. בשנת 1881, הוא עבר לאונסטון שבטריטוריית ויומינג והמשיך לעסוק בעריכת דין לפני שמונה לפרקליט המחוזי של מחוז אוינטה, תפקיד אותו מילא בין 1882 ל-1884.

ב-1889 הוא החל את הקריירה הפוליטית שלו כציר לוועידה החוקתית של ויומינג. הוא נבחר כרפובליקני לבית הנבחרים של ארצות הברית לקונגרס ה-51 ונבחר מחדש לקונגרס ה-52. הוא היה אחד הנציגים הראשונים של המדינה החדשה. הוא נשאר בתפקיד שתי קדנציות, מ-1 בדצמבר 1890 עד 3 במרץ 1893. הוא הפסיד בניסיונו להיבחר מחדש ב-1892.

הוא נבחר כחבר הסנאט של ארצות הברית בבחירות מיוחדות למילוי מושב פנוי ב-1895 ונבחר מחדש למושב זה שלוש פעמים, וכיהן מ-23 בינואר 1895 עד 3 במרץ 1917. לאחר שהפסיד בבחירות ב-1916, הוא חידש את עבודתו בעריכת דין בוושינגטון הבירה, אך מונה כחבר בוועדה המשותפת הבינלאומית ב-1919. הוא כיהן כיושב ראש הוועדה מ-1923 ועד פרישתו ב-1929. לאחר פרישתו, הוא חזר לאונסטון, ויומינג, שם התגורר עד מותו. קלארק מת ב-18 בנובמבר 1930, ונקבר בבית הקברות של הבונים החופשיים באוונסטון.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת איווה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מוויומינג
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מוויומינג
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1851
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1930
האליפות הלאומית של ארצות הברית בטניס 1945

**האליפות הלאומית של ארצות הברית בטניס 1945** הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי הדשא של מועדון הטניס בפורסט הילס שבקווינס. התחרות התחילה ב-28 באוגוסט והסתיימה ב-5 בספטמבר. בעקבות אירועי מלחמת העולם השנייה זה היה אירוע גראנד סלאם היחיד שנערך בשנת 1945. למרות שקרבות מלחמת העולם השנייה באירופה הסתיימו, ספורטאים מאירופה ובאוסטרליה לא הגיעו לתחרות.

מרגרט אוסבורן וביל טלברט זכו ב-2 תחרויות. בוב פלקנבורג ודוריס הארט הפסידו ב-2 משחקי הגמר.
## התחרות
### תחרות הגברים
ימין|ממוזער|180px|פרנק פרקר, מנצח תחרות הגברים
לתחרות זו נרשמו 48 טניסאים שחולקו ל-4 בתים. בוצע דירוג ל-8 משתתפים החזקים למשתתפים אמריקאים

# **[[פרנק פרקר]] (), מנצח תחרות 1944, ניצח בתחרות
# [[ביל טלברט]] (), הפסיד במשחק הגמר
# פנצ'ו סגורה (), הודח בחצי הגמר
# גרדנר מלוי (), הודח בסיבוב השני
# פרנק שילדס (), הפסיד בסיבוב השלישי
# אלווד קוק (), הודח בחצי הגמר
# סיימור גרינברג (), הודח ברבע הגמר
# רוברט פלקנבורג (), הודח ברבע הגמר

מנצח אליפות 1944 [[פרנק פרקר]] ([[ארצות הברית]]) שיחק נגד [[ביל טלברט]] האמריקאי וניצח ב-3 מערכות.

===תחרות הנשים===
[[קובץ:Sarah_Fabyan_1939.jpg|ימין|ממוזער|180px|שרה פלפרי, מנצחת תחרות הנשים]]
בתחרות הנשים השתתפו 32 טניסאיות שחולקו ל-4 בתים. הדירוג בוצע לטניסאיות אמריקאיות וטניסאיות זרות בנפרד.

# [[פאולין בץ]] (), מנצחת תחרויות 1942-1944, הפסידה במשחק הגמר
# **שרה פלפרי (), מנצחת תחרות 1941, ניצחה בתחרות
# מרגרט אוסבורן דופונט (), הודחה ברבע הגמר
# לואיז ברוף (), ההודחה בחצי הגמר
# פטרישה טוד (), הודחה ברבע הגמר
# מרי ארנולד (), הודחה ברבע הגמר
# דורותי באנדי (), הודחה ברבע הגמר
# דוריס הארט (), הודחה בחצי הגמר

# מרי טראן דה ויס (), הודחה בסיבוב השני

במשחק הגמר מנצחת תחרות 1944 פאולין בץ שיחקה נגד שרה פלפרי והפסידה ב-2 מערכות. עבור שרה פלפרי זה היה הניצחון השני לאחר 1941.

### תחרות זוגות גברים
בתחרות השתתפו מספר זוגות. במשחק הגמר זוג אמריקאי גרדנר מלוי/ביל טלברט נפגשו עם זוג אמריקאי בוב פלקנבורג/ג'ק טוארו וניצחו אותם ב-4 מערכות. 
### תחרות זוגות נשים
בתחרות השתתפו 16 זוגות זוגות. הזוגות החזקות קיבלו דירוג כדלקמן:

# '''לואיז ברוף/מרגרט אוסבורן דופונט (), ניצחו בתחרות
# פאולין בץ/דוריס הארט (), הפסידו בגמר
# דורותי באנדי/שרה פלפרי (), הודחו החצי הגמר
# מרי ארנולד/שירלי פריי (), הודחו החצי הגמר

במשחק הגמר לואיז ברוף/מרגרט אוסבורן דופונט (ארצות הברית) שיחקו נגד זוג אמריקאי פאולין בץ/דוריס הארט וניצחו אותם ב-3 מערכות. זה היה הניצחון החמישי ברציפות של הזוג.

### תחרות זוגות מעורבים
בתחרות השתתפו 29 זוגות. הזוגות החזקות קיבלו דירוג כדלקמן (לזוגות אמריקאיות וזרות בנפרד):

במשחק הגמר מנצחי תחרות 1943 ו-1944 מרגרט אוסבורן דופונט/ביל טלברט (ארצות הברית) שיחקו נגד זוג אמריקאי דוריס הארט/בוב פלקנברג וניצחו אותם ב-2 מערכות. זה היה הניצחון החמישי ברציפות של הזוג.

## קישורים חיצוניים
* Collins, Bud (2010). The Bud Collins History of Tennis (2nd ed.). [New York]: New Chapter Press. pp. 77–78. .
* תחרות הגברים
* תחרות הנשים, זוגות נשים וזוגות מעורבים

## הערות שוליים

1945
טניס
קטגוריה:1945 בארצות הברית
לינק אנד קו

**לינק אנד קו טכנולוגיית רכב בע"מ** (**Lynk & Co Automotive Technology Co., Ltd**) או בשמה המסחרי **לינק אנד קו** היא יצרנית רכב סינית. החברה נמצאת בבעלות משותפת של קבוצת ג'ילי אוטו וזיקר.

המותג נוצר בשנת 2016 בגטבורג כמיזם משותף של וולוו, קבוצת ג'ילי אוטו וג'ילי החזקות. בנובמבר 2024 השתנה מבנה הבעלות למבנה הנוכחי.

## היסטוריה
לינק אנד קו הושקה לראשונה בשנת 2016 עם שלושה דגמי ייצור סדרתי. כל הרכבים התבססו על פלטפורמת CMA שנעשה בה שימוש גם ברכבי וולוו, פולסטאר וג'ילי. מטרת החברה הייתה לייצר רכב שנמצא בקטגוריית ביניים בין וולוו לג'ילי. באוגוסט 2017 חתמו החברות ג'ילי החזקות, ג'ילי אוטו וולוו על הקמת מיזם משותף לקידום המותג. בהתאם להסכם ג'ילי אוטו החזיקה ב-50% מהיזם, וולו ב-30% וג'ילי החזקות ב-20% הנותרים.

הדגם הראשון של החברה היה הקרוסאובר לינק אנד קו 01 שהוצג לראשונה בתערוכת הרכב הבין-לאומית של שאנגחאי. הייצור החל באותה השנה במפעל של וולוו ב, סין. בהמשך יוצרו הדגמים בשלושה מפעלים שונים: דגמי ה-02 ו־03 מיוצרים במפעל ב, דגמי ה-01, 06, 08 ו-09 מיוצרים במפעל ב והדגמים 05 ו-07 מיוצרים בטאיג'ואו.

בספטמבר 2020 הציגה החברה את מכונית הקונספט לינק אנד קו זירו, שהייתה אמורה להיות המכונית חשמלית הראשונה של המותג. בסופו של דבר המכונית נמכרה תחת המותג זיקר כזיקר 001.

בנובמבר 2024 נעשה שינוי משמעותי במבנה ההחזקות של ג'ילי אוטו, זיקר ולינק אנד קו. בעקבות השינוי זיקר הפכה למחיזה ב-51% מלינק אנד קו, בעוד ג'ילי אוטו החזיקה ב-49% הנותרים.

## שווקים
עם הקמתה מיקדה לינק אנד קו את פעילותה בשוק הסיני. החל משנת 2020 החלה לפעול במדינות מסוימות באירופה, בה מציעה החברה רק דגמים של מכוניות חשמליות או מכוניות היברידיות נטענות.

בשנת 2023 החלה החברה לפעול במזרח התיכון ופתחה סוכניות בעומאן, כווית, ערב הסעודית וקטר. באותה השנה החל היבוא לישראל באמצעות חברת "מאיר", יבואנית וולוו לישראל.

## גלריית דגמי לינק אנד קו
;דגמים נוכחיים

File:2022_Lynk_&_Co_01_facelift.jpg|לינק אנד קו 01
File:Lynk_&_Co_03_facelift_IMG001.jpg|לינק אנד קו 03
File:2020_Lynk_&_Co_05_(front).jpg|לינק אנד קו 05
File:Lynk & Co 06 EM-P 003.jpg|לינק אנד קו 06 EM-P
File:Lynk & Co 07 EM-P 005.jpg|לינק אנד קו 07 EM-P
File:Lynk & Co 08 EM-P 006.jpg|לינק אנד קו 08 EM-P
File:Lynk_&_Co_09_PHEV_20230308_(cropped).jpg|לינק אנד קו 09
File:Lynk_&_Co_Z10_001.jpg|לינק אנד קו Z10
File:Lynk & Co Z20 001.jpg|לינק אנד קו Z20


;דגמי עבר

File:Lynk_&_Co_02_Hatchback_003.jpg|לינק אנד קו 02


## מכירות

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יצרני רכב סיניים
קטגוריה:חברות שהוקמו בשנות ה-2020