open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
נערי ניקל (סרט)

**נערי ניקל** (באנגלית: **Nickel Boys***)* הוא סרט דרמה היסטורית אמריקאי משנת 2024 בבימויו של ראמל רוס שגם כתב התסריט יחד עם ג'וסלין בארנס. הסרט מבוסס על ספר באותו השם (ובאנגלית: **The Nickel Boys***)* משנת 2019 מאת קולסון וייטהד.

בסרט מככבים איתן הריסה, ברנדון ווילסון, האמיש לינקלייטר, פרד השינגר, דויד דיגס ואונג'אנו אליס.

עלילת הסרט מתארת שני נערים אפרו-אמריקאים, אלווד וטרנר, שנשלחים למוסד שיקום לעבריינים צעירים בשם אקדמיית ניקל בפלורידה של שנות ה-60. הסרט שואב השראה מבית הספר ההיסטורי בפלורידה Dozier School for Boys שהיה ידוע לשמצה ביחס נוראי והתעללות בתלמידים.

הסרט הוקרן בבכורה עולמית ב-30 באוגוסט 2024 בפסטיבל הקולנוע של טליורייד ה-51, ועלה לאקרנים בהפצה מוגבלת ב-13 בדצמבר 2024.

## תקציר העלילה
בשנת 1962 בתקופת חוקי ג'ים קרואו, הצעיר האפרו-אמריקאי אלווד קרטיס מואשם בהאשמת שווא של גניבת מכוניות ונשלח למוסד שיקום לעבריינים צעירים בשם אקדמיית ניקל. הוא יוצר ידידות קרובה עם צעיר בשם טרנר, והשניים מנסים לשרוד את ההתעללות של צוות בית הספר ומנהליו המושחתים.

## צוות השחקנים
*איתן הריסה – אלווד
*איתן קול שארפ – אלווד הצעיר
*דויד דיגס – אלווד המבוגר
*ברנדון ווילסון – טרנר
*אונג'אנו אליס – האטי, סבתו של אלווד
*האמיש לינקלייטר – ספנסר, מנהל בית הספר
*פרד השינגר – הארפר, עובד בית הספר

## הפקה
באוקטובר 2022 הוכרז כי ראמל רוס יביים עיבוד קולנועי לרומן זוכה פרס הפוליצר של קולסון וויטהד The Nickel Boys. ג'וסלין בארנס הייתה שותפה לכתיבה והפקה, בעוד וויטהד עצמו שימש כמפיק בפועל. הוכרז גם כי לתפקידים הראשיים לוהקו אונג'אנו אליס, איתן הריסה, פרד הצ'ינגר, האמיש לינקלייטר וברנדון ווילסון.

צילומי הסרט התקיימו בלה-פלייס, ניו אורלינס, האמונד ופונצ'אטולה בין אמצע אוקטובר לאמצע דצמבר 2022. באופן ייחודי, הסרט צולם כולו בנקדות מבט של גוף ראשון.

## ביקורות
באתר Rotten Tomatoes הסרט קיבל 86 אחוזי טריות המבוססים על 76 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 8.4/10. באתר Metacritic עומד הסרט על ציון ממוצע משוקלל של 90 המבוסס על 28 מבקרים, נתון המצביע על 'הערכה אוניברסלית'.

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 2024
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי דרמה היסטורית

קטגוריה:סרטים המבוססים על רומנים אמריקאים
קטגוריה:סרטי דרמה היסטורית אמריקאיים
אקיף אסגרוב

**אקיף אסגרוב** (באזרית: **Akif Əsgərov**; 1 במאי 1940 – 18 בנובמבר 2023) היה פסל אזרי.

## ביוגרפיה
אסגרוב נולד בנחחיבן ב-1 במאי 1940. בשנים 1958–1963 למד בבית הספר לאמנות "עזים אזימזאדה", ובין השנים 1963–1969 במכון איליה רפין לנינגרד לציור, פיסול ואדריכלות.

בין השנים 1970–1972 היה חבר באיגוד האמנים של ברית המועצות. עבודותיו נשמרות במוזיאון לאמנות וולגוגרד, גלריית טרטיאקוב, מוזיאונים ואוספים פרטיים בצרפת, גרמניה, ארצות הברית, טורקיה ואנגליה. ב-10 בפברואר 2016, אסגרוב נבחר לחבר כבוד באקדמיה הרוסית לאמנויות. הוא היה פרופסור באקדמיה הממלכתית של אזרבייג'ן לאמנויות יפות.

בשנת 1997 נערכה בבאקו תערוכה אישית של אסגרוב.

אסגרוב נפטר ב-18 בנובמבר 2023, בגיל 83.
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ילידי 1940
קטגוריה:אזרים שנפטרו ב-2023
סבסטיאן וויגל

**סבסטיאן וויגל** (בגרמנית: **Sebastian Weigle**; נולד ב-1961, במזרח ברלין) הוא מנצח ונגן קרן יער גרמני. כיום הוא המנצח הראשי של תזמורת יומיורי.

## ביוגרפיה
סבסטיאן וויגל הוא אחיינו של המנצח והמורה למוזיקה יורג-פטר וייגל ואחיו של הוויולן המנוח פרידמן וויגל מרביעיית ארטמיס. וייגל למד בבית הספר הגבוה למוזיקה הנס אייזלר בברלין, שם למד נגינה בקרן יער ובפסנתר ובמקביל למד גם ניצוח. ב-1987 הקים את המקהלה הקאמרית של ברלין, ולאחר מכן ניהל את התזמורת הקאמרית החדשה של ברלין. הוא היה נגן קרן ראשי בתזמורת האופרה של ברלין במשך 15 שנה. הוא היה גם חבר בתזמורת הג'אז "וילהרמוני" במזרח ברלין.

ב-1993, וויגל מונה למנצח הראשי של התזמורת הפילרמונית הצעירה של ברנדנבורג. ב-1997 הוא מונה למנהל מוזיקלי כללי של האופרה של ברלין. ב-2003, וייגל זכה בתואר "מנצח השנה" מהמגזין הגרמני "עולם האופרה", וזכה בתואר זה שוב ב-2005 וב-2006. בין השנים 2004 ל-2008, היה המנהל המוזיקלי של תיאטרון ליסאו בברצלונה.

ב-2007, וויגל ניצח על הפקה חדשה של "אמני השירה מנירנברג" של וגנר בפסטיבל ביירוית, בבימויה של קתרינה וגנר, וניצח על הופעות נוספות בשנים שלאחר מכן.

בין 2008 ל-2023, סבסטיאן וויגל היה המנהל המוזיקלי הכללי של האופרה של פרנקפורט, שם היה במקביל גם המנצח של תזמורת המוזיאון של פרנקפורט. הוא ניצח על הפקות חדשות של "דפנה" ו"ארבלי" מאת ריכרד שטראוס, "העיר המתה" של קורנגולד, "ליר" של ריימן ו"דיפלמאוס" של יוהאן שטראוס, ולקח על עצמו לנצח על "חליל הקסם" של מוצרט, "פידליו" של בטהובן ו"טריסטן ואיזולדה" ו"פרסיפל" של וגנר. הוא ניצח גם על "טבעת הניבלונג" של וגנר, בבימוי של ורה נמירובה, עם שני מחזורי הופעות מלאים ב-2012. הופעות בודדות הוקלטו. עם האופרה של פרנקפורט, וויגל עשה הקלטות מסחריות של אופרות עבור הוצאת "OEHMS Classics".

מחוץ לאירופה, וויגל מונה למנצח הראשי של תזמורת יומיורי שבטוקיו ב-1 באפריל 2019, עם חוזה ראשוני לשלוש שנים.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:מנצחים גרמנים
קטגוריה:מנצחי אופרה
קטגוריה:נגני קרן
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1961
שנטל ואנסנטן

**שנטל ואנסנטן** (באנגלית: **Shantel VanSanten**; נולדה ב-25 ביולי 1985) היא שחקנית ודוגמנית אמריקאית.

## ביוגרפיה
ואנסנטן נולדה במינסוטה למשפחה ממוצא נורווגי-הולנדי. היא גדלה בטקסס, שם למדה בבית ספר לבנות. היא גם למדה תקופה באוניברסיטה בעיר פורט וורת'.

היא החלה את הקריירה כדוגמנית והשתתפה בתוכנית המציאות "Sports Illustrated Swimsuit Model Search", שבמסגרתה דוגמניות מתחרות על הופיעה בגיליון בגדי הים של ספורטס אילוסטרייטד, אך היא הודחה בפרק הראשון. היא גילמה נערה אמריקאית המתגוררת במוסקבה בסרט "You and I", שעוסק בצמד המוזיקלי הרוסי ט.א.ט.ו.. היא גילמה את חברתו של הדמות הראשית בסרט האימה יעד סופי 4, מסדרת סרטי יעד סופי, ב-2011 שיחקה בסרט הגרמני "Remembrance".

ואנסנטן שיחקה את קווין, אחותה של היילי, בשלושת העונות האחרונות של הסדרה מגרש ביתי. היא גילמה את הבלשית פאטי ספיבוט בסדרה הפלאש.

בשנת 2024 הצטרפה לעונה החמישית של סדרת המשטרה "" בתור הסוכנת נינה צ'ייס. 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:דוגמניות אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות ממוצא נורווגי
קטגוריה:אמריקאיות ממוצא הולנדי
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1985
אדם גריי

**אדם צ'נינג גריי** (באנגלית: **Adam Channing Gray**; נולד ב-23 בספטמבר 1977) הוא פוליטיקאי אמריקאי המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-13 של מדינת קליפורניה. בין השנים 2012–2022 ייצג את מחוז הבחירה ה-21 באספה המדינתית של קליפורניה, מטעם המפלגה הדמוקרטית. ב-2024 נבחר לקונגרס בתום מערכת בחירות צמודה במיוחד, שהוכרעה כחודש ימים לאחר יום הבחירות על חודם של 182 קולות בלבד, וגבר על חבר הקונגרס המכהן ג'ון דוארטה.

## ביוגרפיה
אדם צ'נינג גריי נולד ב-23 בספטמבר 1977 במרסד שבקליפורניה. הוא השלים את לימודיו התיכוניים בתיכון גולדן ואלי השוכן בעיר הולדתו. לאחר מכן השלים לימודי תואר ראשון במדע המדינה באוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה.

גריי עבד במשרד המחוזי של חבר האספה המדינתית דניס קרדוזה, ושימש כעוזר פרלמנטרי עבור המחוקקים הרב וסון, פביאן נונייס וג'רום הורטון. בנוסף, הוא היה חבר בסגל של חבר הסנאט של קליפורניה רונלד קלדרון. ביולי 2013 העיד במסגרת חקירה פלילית פדרלית שנגעה להאשמות בשחיתות נגד קלדרון.

בנובמבר 2012 נבחר גריי אל האספה המדינתית של קליפורניה עם 58.2% מהקולות. בבחירות המקדימות של 2014 גרף 95.3% מהקולות, ונבחר מחדש בבחירות 2016 עם 66.8%, בבחירות 2018 עם 71.3%, ובבחירות 2020 עם 59.6%. גריי היה חבר במספר ועדות, כולל ועדת האחריות והביקורת המנהלית, ועדת החקלאות, ועדת ההכנסות והמיסוי, והוועדה המיוחדת לנגישות שירותי בריאות באזורים כפריים. הוא היה גם חבר בוועדה המשותפת לניהול מצבי חירום. בנוסף כיהן גריי כיושב ראש ועדת הארגון הממשלתי, אך תפקידו נשלל ממנו בדצמבר 2020 בעקבות מחלוקת על זכויות מים.

ב-18 בינואר 2022 הודיע גריי כי יתמודד לבית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס ה-13 של קליפורניה. הוא צלח את הבחירות המקדימות ביוני 2022 והתמודד מול החקלאי הרפובליקני ג'ון דוארטה בבחירות הכלליות בנובמבר. גריי הודה בהפסדו ב-3 בדצמבר 2022, זמן קצר לאחר שהוכרז ניצחון רפובליקני בידי סוכנות הידיעות "AP". היה זה אחד המרוצים האחרונים לבית הנבחרים שהוכרעו בבחירות 2022, וגריי הפסיד בפער של 564 קולות בלבד.

באוגוסט 2023 הכריז גריי על מועמדותו נגד דוארטה פעם נוספת בבחירות 2024. לאחר ספירה ממושכת של הקולות, נטל גריי את ההובלה ב-26 בנובמבר 2024 בפער של 182 קולות, והמרוץ הוכרז לטובתו ב-4 בדצמבר אותה שנה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קליפורניה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה
קטגוריה:חברי בית המחוקקים המדינתי של קליפורניה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקליפורניה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-119 של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1977
Save Your Love

"**Save Your Love**" ("**שמרי את אהבתך**") הוא שיר שבוצע על ידי הצמד הבריטי רנה ורנטו  והיה ללהיט בבריטניה בדצמבר 1982.
השיר נשאר בראש המצעד במשך ארבעה שבועות לפני שנעקף על ידי גרסת הכיסוי של פיל קולינס, "You Can't Hurry Love".
השיר נכתב על ידי ג'וני אדוארד ואשתו סו. אדוארד גם הפיק את השיר והוציא אותו בחברת התקליטים שלו, "הוליווד רקורדס".
"Save Your Love" נכנס למצעד הסינגלים הבריטי ב-13 בנובמבר 1982 במקום ה-38. עם זאת, הוא החל לצבור תאוצה במהלך תקופת חג המולד, ושישה שבועות לאחר הופעת הבכורה שלו היה בראש המצעדים, וכתוצאה מכך הוא הושמע בתחנות רדיו רבות. האלבום היה הראשון אי פעם שהגיע למקום הראשון במצעד האינדי, ומכר כ-980,000 עותקים. רנה (ששמה האמיתי היה הילרי לסטר), לא הופיעה בקליפ לשיר "Save Your Love", במקום זאת, היא הוחלפה על ידי דוגמנית בשם ויויאן מרשל (לבית פני).

### הגרסה בעברית
את מילות השיר בעברית כתב אמיר ברונשטיין (שכתב גם את השיר "קפטן ג'ק" עבור גרי אקשטיין) ואת הלחן ועיבד מרקו בכר. השיר יצא לאור ב-1983 באלבום "Moshe Noi And The Dolphins - Save Your Love". את השיר ביצעו דודו רג'ואן וסימה עמיאל, והוא זכה להצלחה רבה בארץ.

## קישורים חיצוניים
* 20px Save Your Love, באתר Discogs (**באנגלית**)
* 20px Save Your Love, באתר AllMusic (**באנגלית**)
* 20px Save Your Love, באתר MusicBrainz (**באנגלית**)
* גרסאות נוספות ל"Save Your Love", באתר SecondHandSongs (**באנגלית**)
#### הגרסה המקורית באנגלית מאת רנה ורנטו
* 
#### הגרסה בעברית מאת דודו רג'ואן וסימה עמיאל
* 
#### גרסה בהולנדית מאת וילי ווילקה אלברטי
* 
#### גרסה בשוודית מאת סיב מלקוויסט ואומברטו מרקטו
* 
#### גרסה בפורטוגזית מאת חואניטה וריצ'רד קורנטו
* 
#### גרסה בגרמנית מאת מארק ומדלן
* 
#### גרסה בספרדית מאת קרלו וקרלה
* 
#### גרסה בצרפתית מאת פרנקי ופסקל בודה
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:דואטים
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שתורגמו מאנגלית לעברית
קטגוריה:שירי אהבה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי
השבעתו הראשונה של פרנקלין דלאנו רוזוולט לנשיאות ארצות הברית

ממוזער|שמאל|רוזוולט נשבע אמונים לנשיאות ארצות הברית
**ה[[השבעת נשיא ארצות הברית|השבעה]] הראשונה של [[פרנקלין דלאנו רוזוולט]] ל[[נשיא ארצות הברית|נשיאות ארצות הברית]]** התקיימה ביום שבת, 4 במרץ 1933, בבניין הקפיטול בוושינגטון. ההשבעה סימנה את תחילת כהונתם של פרנקלין דלאנו רוזוולט כנשיא ושל ג'ון גארנר כסגן הנשיא. זו הייתה ההשבעה האחרונה שהתקיימה בתאריך שנקבע על ידי החוקה (4 במרץ), שכן התיקון ה-20 לחוקת ארצות הברית, שאושר מוקדם יותר באותה שנה, העביר את יום ההשבעה ל-20 בינואר. כתוצאה מכך, תקופת כהונתו הראשונה של רוזוולט (וגארנר) הייתה קצרה מכהונה רגילה ב-43 ימים. זו הייתה גם הפעם האחרונה שבה הושבע סגן הנשיא בחדר הסנאט, עד להשבעתו של נלסון רוקפלר ב-19 בדצמבר 1974.

ההשבעה התרחשה בעקבות הניצחון המוחלט של רוזוולט על הנשיא המכהן הרברט הובר בבחירות לנשיאות ב-1932. כשהאומה הייתה בשיא השפל הגדול היא חיכתה לנאום ההשבעה של רוזוולט בציפייה רבה. הנאום, ששודר בפריסה ארצית במספר רשתות רדיו, נשמע על ידי עשרות מיליוני אמריקאים, והעמיד את הקרקע למאמצים הדחופים של רוזוולט להגיב למשבר.

נשיא בית המשפט העליון של ארצות הברית צ'ארלס אוונס יוז השביע את רוזוולט לתפקיד.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

רוזוולט
קטגוריה:1933 בארצות הברית
קטגוריה:נשיאות פרנקלין דלאנו רוזוולט
השבעתו השנייה של פרנקלין דלאנו רוזוולט לנשיאות ארצות הברית

[ממוזער|266x266 פיקסלים|[פרנקלין דלאנו רוזוולט נואם בטקס השבעתו, 1937]]
**ה[[השבעת נשיא ארצות הברית|השבעה]] השנייה של [[פרנקלין דלאנו רוזוולט]] ל[[נשיא ארצות הברית]]** התקיימה בבניין הקפיטול בוושינגטון, ביום רביעי, 20 בינואר 1937. ההשבעה סימנה את תחילת כהונתם השנייה של פרנקלין דלאנו רוזוולט כנשיא ושל ג'ון גארנר כסגן הנשיא.

זו הייתה ההשבעה הראשונה שנערכה ב-20 בינואר, בהתאם ל. משך כהונתם של רוזוולט ושל גארנר קוצר ב-43 ימים.

נשיא בית המשפט העליון של ארצות הברית צ'ארלס אוונס יוז השביע את רוזוולט לנשיאות. שופט בית המשפט העליון ג'וזף טיילור רובינסון השביע את גארנר לתפקיד סגן הנשיא.

לאורך כל טקס ההשבעה ירד גשם; עם סיום ההשבעה התפזרו ההמונים במהירות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

רוזוולט
קטגוריה:1937 בארצות הברית
קטגוריה:נשיאות פרנקלין דלאנו רוזוולט
האחים רוג'רס

שלושת האחים ל**בית רוג'רס** שירתו יחד על סיפון אוניית המלחמה האמריקאית ניו אורלינס  במהלך מלחמת העולם השנייה. ב-30 בנובמבר 1942, בקרב טסאפארונגה, כולם נפלו בקרב. אחיהם הצעיר יו, שהיה אז בן 17, החליט בעקבות מותם להתגייס לחיל הים האמריקאי, ושירת גם הוא על סיפון ה-ניו אורלינס. כמחווה לזכרם ולגבורתם, נקראה משחתת של הצי האמריקאי בשם יו אס אס רוג'רס.

#### שמותיהם
* **אדוארד קית' רוג'רס**, בן 30 בנופלו, ימאי 
* **ג'ק אליס רוג'רס ג'וניור**, בן 22 בנופלו, ימאי
* **צ'ארלס אתברט רוג'רס**, בן 20 בנופלו, ימאי

בדומה למותם של האחים סאליבן על סיפון ה-יו אס אס ג'וּנוֹ כשבועיים קודם לכן, אירועים טראגיים מסוג זה הובילו לקביעת כלל חדש שאסר על בני משפחה לשרת יחד באזורי הלחימה.

## ראו גם

* האחים נילנד
* האחים סליבאן

## הערות שוליים

קטגוריה:ילידי המאה ה-20
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1942
קטגוריה:קצינים וחוגרים בצי ארצות הברית
קטגוריה:אנשי צבא אמריקאים שנהרגו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אחאים
אולפנת אוריה

**אולפנת כץ-אוריה** היא אולפנה בגבעה הצהובה שבאלון שבות שהוקמה בשנת הלימודים ה'תש"ע (2009-2010). האולפנה נמצאת בבעלות רשת אור-תורה סטון ולומדות בה בעיקר בנות מאפרת וממועצה אזורית גוש עציון. עם הקמתה, אולפנת אוריה איחדה בתוכה את אולפנת "שבי רחל" שבנווה דניאל. בראש האולפנה עומדת הרבנית יונת למברגר.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

קטגוריה:אולפנות
קטגוריה:אלון שבות
קטגוריה:אור תורה סטון
קטגוריה:גוש עציון: ישיבות ומדרשות
הציווי הטריטוריאלי

**הציווי הטריטוריאלי** (באנגלית: **The Territorial Imperative**) הוא ספר מדע פופולרי מאת הסופר האמריקאי רוברט ארדרי, שיצא לאור ב-1966. זה הספר השני בסדרת טבע האדם של הסופר וממוקד במה שראה הסופר כאינסטינקט טריטוריאלי אצל האדם ובעלי חיים אחרים.

הספר מאפיין את האינסטינקט של בני האדם כלפי טריטוריה ואת ההשלכות לכך, כולל בעלות על רכוש ובניית אומות. הציווי הטריטוריאלי היה בעל השפעה ניכרת באותה תקופה, ועורר עניין ציבורי במוצא האדם. הספר תורגם לשפות רבות וב-1977 הופיע בישראל תרגום עברי של עמוס כרמל בהוצאת זמורה ביתן.

הציווי הטריטוריאלי מפתח את התזות שהוצגו במקור בספר בראשית הייתה אפריקה, שפורסם חמש שנים קודם לכן. בספר בראשית הייתה אפריקאי טען ארדרי שמקורו של האדם באפריקה ולא באסיה, שהוא מונע על ידי אינסטינקטים תורשתיים לרכוש אדמות ולהגן על טריטוריה, ושפיתוח כלי נשק היה נקודת מפנה מהותית באבולוציה שלו. הציווי הטריטוריאלי ממשיך ובוחן רעיונות אלה תוך שימת דגש מיוחד על עיסוקו המובהק של האדם במושג הטריטוריה. הוא ממשיך ומבהיר את התפקיד שממלא בחברה האנושית המודרנית בתופעות כגון בעלות על רכוש ובניית אומה ואפילו עבריינות אלימה.

הציווי הטריטוריאלי גרם למחלוקת מדעית ועממית משמעותית. בספר זה ארדרי ניסח מחדש ופיתח את קריאת התיגר שלו על ההנחה המתודולוגית השלטת במדעי החברה, שההתנהגות האנושית נבדלת ביסודה מהתנהגות בעלי החיים. כפי שהוא כותב ב"הציווי הטריטוריאלי", "הכלב הנובח עליך מאחורי גדר אדונו פועל ממניע שלא ניתן להבדיל בינו לבין זה של אדונו בעת בניית הגדר".

## קישורים חיצוניים
* The Territorial Imperative 
* 
* Don’t Say “Boo” to a Goose 
* Robert Ardrey, the Current Scheherazade 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי עיון אמריקאיים
קטגוריה:ספרי מדע פופולרי
קטגוריה:תאוריות אנתרופולוגיות
קטגוריה:ספרי 1966
קטגוריה:ספרי זמורה ביתן
האגודה לביטול סחר העבדים

**האגודה לביטול סחר העבדים** (אנגלית: Society for Effecting the Abolition of the Slave Trade), המכונה גם **האגודה לביטול העבדות** או **החברה נגד עבדות**, הייתה קבוצת התנגדות לעבדות שהוקמה ב-22 במאי 1787 בלונדון על ידי קבוצת בריטים. המטרה של ביטול סחר העבדים הושגה ב-1807 עם חקיקת חוק סחר העבדים 1807, דבר שהוביל לשורת אמנות עם מעצמות אירופאיות לביטול הסחר הימי להובלת עבדים ליבשות אמריקה. ביטול העבדות בכל המושבות הבריטיות הושג ב-1833 בעקבות חוק ביטול העבדות 1833.

הסופר וההיסטוריון אדם הוכשילד  טוען שתנועה זו נגד עבדות היא התנועה החברתית השלווה הראשונה שכל התנועות החברתיות המודרניות בנויות עליה.

ב-1783, ארבע שנים קודם לפני הקמת האגודה, הגישו 300 קווייקרים מאזור לונדון עצומה חתומה נגד סחר בעבדים לפרלמנט הבריטי. מאז אותה שנה, נהגו מספר ממייסדי האגודה להפגש בג'ורג' יארד, והגדילו את מעגל החברים שלהם, ביניהם תומאס קלארקסון, שאז טרם נתפרסם.

החברה הוקמה על ידי שנים- עשר גברים, שחלקם הפכו מאוחר יותר לתועמלנים בולטים נגד העבדות, כמו תומאס קלארקסון, גרנוויל שארפ וג'וזאיה ודג'ווד. קלארקסון פנה גם אל ויליאם וילברפורס שהיה אנגליקני וחבר פרלמנט מקושר. וילברפורס היה אחד הפרלמנטרים הבודדים שהביע תמיכה בעצומה הקוויקרית נגד העבדות שפורסמה מספר שנים קודם לכן, והציג שאלה לגבי סחר העבדים בפני בית הנבחרים הבריטי ונודע כאחר המתנגדים הראשונים לעבדות בבריטניה.

כאנגליקנים הם יכלו להשפיע יותר בפרלמנט מאשר חברי המייסדים הרבים יותר של הקווייקרים - היות שאלו לא הורשו להחזיק בעמדות כוח. החברה פעלה כדי לחנך את הציבור על הניצול לרעה של סחר העבדים והשיגה את ביטול סחר העבדים הבינלאומי כאשר הפרלמנט הבריטי העביר את חוק סחר העבדים משנת 1807, אז הפסיקה החברה את פעילותה. (ארצות הברית גם אסרה את סחר העבדים האפריקני באותה שנה, והוא נכנס לתוקף ב-1808).

## ראו גם
* ציר זמן של ביטול העבדות והצמיתות
* התנועה לביטול העבדות
* חוק סחר העבדים 1807
* חוק ביטול העבדות 1833

קטגוריה:התנועה לביטול העבדות
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: היסטוריה
קטגוריה:ביטול העבדות בממלכה המאוחדת
קטגוריה:סחר העבדים האטלנטי
קול גלגל

"**קול גלגל**" הוא שיר של להקת שוטי הנבואה, מתוך אלבומם השני מחפשים את דורות שיצא לאור באפריל 2004. את השיר כתב חבר הלהקה, אברהם טל, בהשראת משפט הלקוח מספר הזוהר בתרגומו של בעל הסולם.

## רקע
אברהם טל סיפר שנתקל בקטע בארמית: "קל גלגלא מתגלגלא מתתא לעילא, רתיכהא טורקהא אזלין ומתגלגלין, קל נעימותא סלקא ונחתא, אזלא ושטיא בעלמא, קל שופרא נגיד בעומקי דדרגי", מתוך ספר הזוהר, בתקופה שבה התעניין בתורת הקבלה. מילות השיר לקוחות מתוך תרגומו לעברית של הרב המקובל הרב יהודה לייב הלוי אשלג, המכונה "בעל הסולם".
טל הוסיף שמנגינת השיר במלואה "נחתה עליו מלמעלה". העבוד לשיר נעשה בידי חבר הלהקה, עמית כרמלי.

## גרסאות כיסוי
* בועז מעודה, בעונה החמישית של תוכנית הטלוויזיה "כוכב נולד" (2007)
* טינה מאליה, זמרת מוזיקת עולם אמריקאית (2015)
* תמיר בר, מתוך המיזם המוזיקלי "צו השעה" (2020)
* מרגי, מתוך המופע "שירים בכיכר" (2021)
* רבקה זהר, בעיבוד אודי תורג'מן (2023)
* עקיבא (2024)

## קישורים חיצוניים

* '''קול גלגל''', באתר הספרייה הלאומית
* תרגום '''קול גלגל''' לאנגלית, באתר Hebrew Songs
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירי העידן החדש
קטגוריה:ספר הזוהר
קטגוריה:שירי שוטי הנבואה
קטגוריה:שירי אברהם טל
קטגוריה:שירי מלחמת חרבות ברזל
יעל קדשאי

יעל קדשאי היא רוכבת במרוצי שטח ישראלית המתחרה במרוצי ראלי רייד. הישראלית הראשונה שהתחרתה בראלי דקר.

## קריירה
קדשאי נולדה במושב מרחביה. אביה הוא אביב קדשאי, נהג מרוצים שהיה הישראלי הראשון שהתחרה בראלי דקר, מרוץ בו השתתף מספר פעמים. היא החלה לרכב על אופנועים עוד לפני שמלאו לה שלוש שנים. בגיל 15 סיימה את מרוץ האנדורו הראשון. בעונת 2009/2010 זכתה בקטגוריית הנשים באליפות ישראל באנדורו. את שירותה הצבאי עשתה כלוחמת ביחידת עוקץ.

בשנת 2020 חזרה להתחרות, הפעם בקטגוריית הראלי רייד. שנה לאחר מכן סיימה ראשונה באליפות ישראל בקטגוריית הנשים (מקום שלישי בקטגוריה בדירוג הכללי) והשתתפה בראלי יוון, מרוץ הראלי הבינלאומי הראשון. בסיום הראלי, שנמשך 7 ימים, דורגה במקום שני בקטגוריית M2 ומקום שני בדירוג הנשים הכולל. שנה לאחר מכן סיימה ראשונה בקטגוריית הנשים ודורגה במקום ה-15 מתוך 270 רוכבים בדירוג הכללי.

בשנת 2023 התחרתה בבאחה ירדן ולאחר מכן יצאה למחנה אימונים בדיונות של דובאי. בחודש מאי השתתפה בראלי מרוקו, מרוץ שנמשך 8 ימים ומתפרש על פני 2,685 ק"מ תחרותיים. קדשאי סיימה ראשונה מבין הנשים ודורגה במקום ה-11 בדירוג הכולל. ההישג הקנה לה מקום בראלי דקאר, שהתקיים בינואר 2024 בערב הסעודית.

בסיום הסטטיג' השביעי של המרוץ דורגה קדשאי המקום ה-60 בקרב רוכבי האופנועים (מקום 43 בקטגוריית ה-Rally2). בור אליו נכנסה עם הגלגל הקדמי הוביל להתהפכות קשה, שהובילה לפינויה במסוק לבית חולים ופרישה מהמרוץ.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:נהגי מכוניות מרוץ ישראלים
קטגוריה:ספורטאיות ישראליות
קטגוריה:ישראל: ספורט מוטורי
איידנוס בארק

**איידנוס בארק** (באנגלית: **Aedanus Burke**; 16 ביוני 1743 – 30 במרץ 1802) היה חייל, בעל עבדים, שופט וחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מקרוליינה הדרומית.

## ביוגרפיה
בארק נולד ב-16 ביוני 1743 בטיאקין, מחוז גולוויי בממלכת אירלנד, למד בקולג' התאולוגי של סנט עומר, ביקר בניו אורלינס ובאיי הודו המערבית, ועבר חזרה למושבות האמריקאיות, והתיישב בצ'ארלס טאון, פרובינציית קרוליינה הדרומית (כיום צ'ארלסטון). הוא שירת בכוחות המיליציה של קרוליינה הדרומית במהלך מלחמת העצמאות האמריקאית מונה לשופט של בית המשפט המחוזי במדינה בשנת 1778, וכיהן עד שהאויב השתלט על המדינה. בארק היה חבר בבית הנבחרים של קרוליינה הדרומית מ-1778 עד 1779 ושוב שירת בצבא המהפכני מ-1780 עד 1782.

ב-1783 פרסם בארק שתי חוברות, "כתובת לבני החורין מקרוליינה הדרומית" (ינואר 1783) ו"שיקולים על החברה או המסדר של סינסינטי" (אוקטובר 1783), תחת השם הבדוי *Cassius*, שם ביקר את אגודת סינסינטי על ניסיון להקים מחדש אצולה תורשתית ברפובליקה החדשה.

כאשר בתי המשפט הוקמו מחדש, בארק חידש את כהונתו כשופט ובשנת 1785, מונה לאחד משלושה נציבים כדי להכין תקציר של חוקי המדינה. בארק היה חבר בוועידה ב-1788 שנקראה לשקול את אשרור חוקת ארצות הברית, לה התנגד; בארק נבחר כמועמד אנטי-מנהלי לקונגרס הראשון של ארצות הברית, וכיהן מ-4 במרץ 1789 עד 3 במרץ 1791. בארק סירב להיות מועמד לבחירה מחדש ב-1790 לקונגרס השני, לאחר שבית המחוקקים העביר חוק האוסר על שופט מדינה לעזוב את המדינה; בארק נבחר לקנצלר של בתי המשפט לשוויון ב-1799 וכיהן בתפקיד עד מותו. כחבר הבכיר בבתי המשפט לערעורים בקרוליינה הדרומית בין השנים 1796 ל-1799, בארק היה השופט הראשי של קרוליינה הדרומית. הוא מת בצ'ארלסטון, קרוליינה הדרומית ב-30 במרץ 1802 ונקבר בבית הקברות של סנט ברתולומיאו ליד ג'קסונבורו, קרוליינה הדרומית.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מהגרים מאירלנד לארצות הברית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקרוליינה הדרומית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1743
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1802
רוברט וודוורד ברנוול

**רוברט וודוורד ברנוול** (באנגלית: **Robert Woodward Barnwell**; 10 באוגוסט 1801 – 5 בנובמבר 1882) היה בעל עבדים אמריקאי,  בעל מטעים, עורך דין ומחנך מקרוליינה הדרומית, אשר כיהן כסנאטור הן בסנאט של ארצות הברית והן בסנאם של הקונפדרציה. ברנוול הגן ציבורית על עבדות ופרישה; הוא החזיק באופן אישי לפחות 128 עבדים.

## ביוגרפיה
ברנוול נולד בביופורט שבקרוליינה הדרומית, ב-10 באוגוסט 1801, למשפחה משגשגת ובעלת השפעה. אביו רוברט ברנוול כיהן בקונגרס הקונטיננטלי ובבית הנבחרים של ארצות הברית. הוא גם היה דודו של אחד מהדמוקרטים הקיצוניים המשפיעים ביותר, רוברט ברנוול רט. הוא החל את השכלתו המתקדמת בביופורט קולג', ולאחר מכן השלים את לימודיו באוניברסיטת הרווארד. עם סיום לימודיו חזר הביתה כדי לנהל את המטע המשפחתי.

הקריירה הפוליטית של רוברט וודוורד החלה בשנת 1826 כאשר כיהן בבית הנבחרים של קרוליינה הדרומית עבור מחוז ביופורט. הוא כיהן בתפקיד זה עד 1828, אז נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית. הוא כיהן כחבר בית הנבחרים מ-1829 עד 1833. ברנוול תמך בהצהרת הביטול וחשש שאנדרו ג'קסון "נכון לאכוף את המנדט שלו בחודי כידונים". מ-1833 עד 1841, כיהן כראש מכללת קרוליינה הדרומית, הידועה כיום כאוניברסיטת קרוליינה הדרומית בקולומביה.

ברנוול מונה כחבר הסנאט של ארצות הברית לאחר מותו של פרנקלין אלמור ב-29 במאי 1850. הוא כיהן רק מיוני עד דצמבר, כאשר לאחר בחירות מיוחדות החליף אותו רוברט ברנוול רט. בתקופה זו האיזון הקלוש בין הסנאטורים הצפוניים והדרומיים הצריך מינויים קצרי טווח שכאלו. הפעולה האחת שלו בסנאט כללה את קבלתה של קליפורניה כמדינה. הוא התנגד לשווא לקבלת המדינה לאיחוד, אבל לאחר מכן נכנע ופיקח באופן אישי על קבלתו של אחד הסנאטורים החדשים שלה, ג'ון פרימונט.

בשנת 1861, כיהן ברנוול כציר בקונגרס הזמני של הקונפדרציה שנערך במונטגומרי שבאלבמה. בפגישה הראשונה של הקונגרס ב-4 בפברואר 1861, ביקש ויליאם פ. צ'ילטון למנות את ברנוול לכהן כנשיא באופן זמני על הקונגרס עד לארגונו הקבוע. הקונגרס אישר את ההצעה הזו, אך מאוחר יותר באותו יום, ברנוול העביר את התפקיד להאוול קוב. באותו קונגרס, הוא ניהל את ההצבעה (9 בפברואר 1861) שהבטיחה את בחירתו של ג'פרסון דייוויס לנשיא הקונפדרציה הראשון והיחיד וחתם על חוקת הקונפדרציה. הוא ייצג את קרוליינה הדרומית בסנאט הקונפדרציה מ-1862 עד 1865.

לאחר מלחמת האזרחים, חזר לקולומביה ולאוניברסיטה כמרצה. הוא היה יו"ר הפקולטה במכללת קרוליינה הדרומית משנת 1866 ועד להדחתו ב-1873. הוא מת בקולומביה ב-5 בנובמבר 1882, אך נקבר בחצר הכנסייה של סנט הלנה בביופורט.

## מורשת
ברנוול קולג' של אוניברסיטת קרוליינה הדרומית נקרא על שם ברנוול; ביולי 2021 המליצה הוועדה הנשיאותית של האוניברסיטה לתולדות האוניברסיטה להסיר את שמו מהמכללה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קרוליינה הדרומית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:אמריקאים ממוצא אירי
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקרוליינה הדרומית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מקרוליינה הדרומית
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1801
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1882
פרנקלין אלמור

**פרנקלין הארפר אלמור** (באנגלית: **Franklin Harper Elmore**; 15 באוקטובר 1799 – 29 במאי 1850) היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית וחבר הסנאט של ארצות הברית מקרוליינה הדרומית.

## ביוגרפיה
אלמור נולד ב-15 באוקטובר 1799 במחוז לורנס, קרוליינה הדרומית, והיה בנו של ג'ון ארצ'ר אלמור, הוא סיים את לימודיו בקולג' קרוליינה הדרומית בקולומביה ב-1819, למד משפטים, התקבל ללשכת עורכי הדין ב-1821 והחל לעסוק בכך בוולטרבורו.

הוא כיהן כתובע מחוזי עבור המחוז הדרומי מ-1822 עד 1836, קולונל במטה מושל המדינה מ-1824 עד 1826, ונבחר כדמוקרטי בעד זכויות המדינות לקונגרס ה-24 כדי למלא את המקום שהתפנה כתוצאה מהתפטרותו של ג'יימס ה. המונד. אלמור נבחר מחדש לקונגרס ה-25 וכיהן מ-10 בדצמבר 1836 ועד 4 במרץ 1839. מ-1839 עד 1850, הוא כיהן כנשיא הבנק של קרוליינה הדרומית; הוא התנגד למינויו של הנשיא ג'יימס פולק כשגריר בבריטניה.

אלמור מונה כדמוקרטי לחבר הסנאט של ארצות הברית כדי למלא את התפקיד שהתפנה בשל מותו של ג'ון קלהון וכיהן מ-11 באפריל 1850 ועד מותו. הוא מת בוושינגטון די. סי. ב-29 במאי 1850 ונקבר בחצר הכנסייה הפרסביטריאנית הראשונה בקולומביה.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קרוליינה הדרומית
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קרוליינה הדרומית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקרוליינה הדרומית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מקרוליינה הדרומית
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1799
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1850
בית הכנסת בטיקטין

**בית הכנסת בטיקטין** הוא מבנה היסטורי לשעבר של בית כנסת יהודי, הממוקם בטיקטין, פודלסקיה, פולין. בית הכנסת הושלם בשנת 1643, בסגנון הבארוק המנייריסטי .

במהלך מלחמת העולם השנייה, לא שימש הבניין כבית כנסת, אלא כמחסן. הוא שוחזר במהלך שנות ה-70, ושופץ כמוזיאון יהודי . 

## היסטוריה
בזמן הכיבוש הנאצי של פולין ב-1941 נרצחו יהודי המקום, בית הכנסת חולל, ולאחר מכן שימש כמחסן. לאחר תום המלחמה הוא נשאר בשימוש כמחסן לדשנים. בשנת 1965 נפגע קשות משריפה. הקהילה היהודית המפוארת שהייתה במקום לא שבה לפעול, ואין במקום כיום קהילה יהודית.

בית הכנסת שוחזר ביסודיות בסוף שנות ה-70. שוחזרו ציורי הקיר ההיסטוריים, רובם טקסטים דקורטיביים של תפילות עבריות. אמנם, התקרה הדקורטיבית המשוכללת לא שוחזרה, אך ניתן ללקט מושג כלשהו על הסגנון מעיצוב ארון הקודש, בו היו בעבר ספרי התורה.
בסמוך לבית הכנסת, מעבר לרחוב, היה ממוקם בית מדרש, להתכנסויות ולימוד. בית המדרש שוחזר ומשמש כמוזיאון עירוני.

אף על פי שאין במקום קהילה יהודית פעילה, מגיעים כ־40,000 תיירים בשנה לראות את בית הכנסת הישן. התיירות לבית הכנסת יצרה פעילות כלכלית, הכוללת בית קפה המגיש אוכל בסגנון יהודי, וכן מערכת חדרים לאירוח.

### ראו גם
* תולדות היהודים בפולין
* בית הכנסת בטומאר

## קישורים חיצוניים
* 
* תמונות בית הכנסת של טיקטין
* בית הכנסת הגדול של טיקטין באינדקס בצלאל נרקיס לאמנות יהודית

## הערות שוליים

קטגוריה:בתי כנסת אשכנזיים
קטגוריה:פולין: בתי כנסת
קטגוריה:פודלסיה
פרזאנה סאדק מאלוואג'רד

**פרזאנה סאדק מאלוואג'רד** (בפרסית: **فرزانه صادق مالواجِرد**; נולדה ב-12 בספטמבר 1976) היא פוליטיקאית איראנית המכהנת בתפקיד שרת הכבישים והפיתוח העירוני באיראן.

## ביוגרפיה
נולדה ב-12 בספטמבר 1976 בהמדאן, שבאיראן.

היא אדריכלית ולמדה באוניברסיטת טהראן ובאוניברסיטת אזאד האסלאמית.

היא עבדה בתפקידים שונים במשרד הכבישים האיראני. הבכיר שבהם, סגנית השר.

כסגנית השר היא האשימה את ראש עיריית טהראן עלי רזא זאכאני בעבירות בנייה, בכך שהעירייה בראשותו התירה בניית מבנים שלא לפי התקנים הדרושים, באופן העלול להביא לסיכונים.

ב-21 באוגוסט 2024 אישר המג'לס את מינויה לתפקיד שרת הכבישים והפיתוח העירוני  במסגרת השבעת ממשלתו של מסעוד פזשכיאן. היא האישה הראשונה בתפקיד זה (והשנייה בממשלת איראן) מאז המהפכה האסלאמית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:איראניות שנולדו ב-1976
קטגוריה:נשים איראניות
קטגוריה:פוליטיקאיות איראניות
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טהראן
קטגוריה:אדריכליות
קטגוריה:ממשלת איראן
חטיבת אורי

**חטיבת אֹרִי** (**חטיבה 182**) היא חטיבת חי"ר במילואים הפועלת תחת אוגדה 96, שהוקמה כחלק מלקחי מלחמת חרבות ברזל להקמת אוגדה מרחבית חדשה ובה חמש חטיבות חי"ר במילואים הנושאות את השם המשותף "חטיבות דוד". בשגרה מתפקדת החטיבה כיחידת מילואים, ובנוסף מתאמנת להקפצה מהירה בעתות חירום בגזרות ירושלים עד אשקלון, כאשר תפקידה בזמן מלחמה הוא להיות הכוח המגן הראשוני על האזור עליו היא אחראית.

החטיבה נמצאת נכון להיום (פברואר 2026) בתהליך מבצוע הגדודים, כאשר חלק מהגדודים מבצעיים וחלקם בהליך מבצוע מתקדם.

כיתר חטיבות דוד, מרבית חיילי החטיבה הם בגילאי 38 עד 58, או חיילים שקיבלו פטור משירות מילואים וחזרו לשירות. החטיבה מונה חמישה גדודים כשלכל אחד מהם מוגדרים גבולות גזרה, כאשר כל גדוד מורכב מבני אזור השיוך שלו.

## גדודי החטיבה
חטיבת אֹרִי מונה חמישה גדודים, בגבולות הגזרה שבין אשקלון לירושלים. כל גדוד בנוי על בני האזור הגאוגרפי המתאים, בכפוף לצורך מבצעי:
*  גדוד ירושלים (1821) – גזרת ירושלים.
*  גדוד צורי (1822) – גזרת בית שמש.
*  גדוד איתי (1823) – גזרת רחובות, יבנה.
*  גדוד ארבל (1825) – גזרת קריית גת, אשקלון.
*  גדס"ר ישי (1824) – גזרת קריית מלאכי, אשדוד.

## היסטוריה
כחלק מהצורך להוריד עומס מהחטיבות המתמרנות, החל מאוגוסט 2025 גדודי החטיבה מבצעים תעסוקה מבצעית בגזרת עוטף ירושלים על מנת למנוע שחיקה של החטיבות הלוחמות בעזה ובצפון.
## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

אורי, חטיבה
קטגוריה:יחידות שהוקמו במלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:עוצבת גלעד
סיידא אל-ג'ולאן

**סיידא אל-ג'ולאן** (בערבית: **صيدا الجولان**, בתעתיק מדויק: **צידא אלג'ולאן**) הוא כפר בנפת פיק שבמחוז קוניטרה שבדרום מערב סוריה.

## שם הכפר
פירוש השם סיידא אל-ג'ולאן הוא "צידון של הגולן". ייתכן ששם זה נועד להבדיל את הכפר מהעיר צידון שבדרום-מערב לבנון.

## גאוגרפיה
הכפר סיידא ממוקם בנפת פיק שבמחוז קוניטרה. הוא ממוקם בשטח וולקני שטוח המשתפל בהדרגה לכיוון ואדי טעים. בסביבתו מצויים מעיינות ונחלים רבים המזינים את ואדי טעים, ביניהם: נחל סיידא המערבי ומעיין עין זיינאת אל-מאא', הרחוקים כ-5 ק"מ צפונית-מזרחית מהיישוב הישראלי חיספין, וכ-36 ק"מ דרומית לעיר קוניטרה.

בנייתו מתוארכת לתחילת שנות האלפיים על ידי קבוצת בדואים מהאזור. תושבי הכפר עובדים בגידול דגנים וקטניות, בנוסף לגידול כבשים ופרות. בני הכפר שותים מרשת שמפיקה את מימיו מבאר ארטזית מקומית ומי מעיינות. לצד הכפר ישנן מספר חוות: רַסם א-טלאיֶע, חוות סיאד ומפרז, לוֵוייבֶּד, ח'אן סיידא וחוות עין אל-קאדי.

קטגוריה:סוריה: יישובים
קטגוריה:רמת הגולן: יישובים
רוברט ברנוול

**רוברט גיבס ברנוול** (באנגלית: **Robert Gibbes Barnwell**; 21 בדצמבר 1761 – 24 באוקטובר 1814) היה בעל עבדים בקרוליינה הדרומית, מהפכן ומדינאי שהיה ציר בקונגרס הקונפדרציה וחבר בית הנבחרים של ארצות הברית.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
ברנוול נולד ב-21 בדצמבר 1761 בביופורט, פרובינציית קרוליינה הדרומית. הוא חונך על ידי מורה פרטי לאחר שמיצה את המשאבים של בית הספר הציבורי בביופורט, אולם הוא קטע את לימודיו והתגייס בגיל 16 כטוראי במיליציה להילחם במלחמת העצמאות של ארצות הברית. בתמרון לאחר קרב מעבורת סטונו, הפלוגה שלו חנתה באי ג'ונס בסוף יוני 1779. מתקפת פתע בריטית בלילה פגעה בהם קשות בפעולה הידועה בשם קרב מטעי מתיוס. ברנוול בן ה-16 נפצע באורח קשה עד כדי כך שהם פשטו את הציוד שלו והשאירו אותו למוות. הוא נמצא בשדה על ידי שפחה ונלקח אל דודתו (גב' שרה גיבס) במטע הסמוך לשדה הקרב. היא ובתה טיפלו בו במסירות עד שהחלים.

### מלחמת העצמאות האמריקאית
הוא חזר לשירות, והצטרף שוב למיליציה באביב הבא כלוטננט. מיד לאחר שחזר לשירות הוא נפל בשבי כאשר הגנרל בנג'מין לינקולן נכנע בצ'ארלסטון ב-12 במאי 1780. הוא נכלא על אוניית התובלה *Pack Horse* עד לחילופי שבויים ביוני 1781. הוא חזר לשירות במיליציה, ועד סוף המלחמה עלה לדרגת לוטננט קולונל.

### קריירה פוליטית
לאחר שובו לביופורט, ברנוול נבחר לבית הנבחרים של קרוליינה הדרומית לשנים 1787–1788. הוא כיהן כציר שייצג את קרוליינה הדרומית בקונגרס הקונפדרציה בשנים 1788 ו-1789. הוא הוחזר לבית הנבחרים של המדינה בשנים 1790–1791, ו-1794–1801, וב-1795 כיהן כיושב ראש בית הנבחרים. באביב 1788, רוברט כיהן כציר לוועידה של קרוליינה הדרומית שאשררה את חוקת ארצות הברית. הוא נבחר לכהונה אחת בבית הנבחרים האמריקני (1791–1793) מטעם מחוז הקונגרס השני של קרוליינה הדרומית אך סירב להתמודד לכהונה נוספת. החל משנת 1795, הוא היה יושב ראש מועצת הנאמנים של מכללת ביופורט החדשה ושימש בתפקיד זה שנים רבות. הוא נבחר לסנאט של המדינה לשנים 1805–1806 והיה נשיא גוף זה ב-1805.

ברנוול מת ב-24 באוקטובר 1814 בביופורט ונקבר שם בחצר הכנסייה של הכנסייה האפיסקופלית של סנט הלנה. בנו, רוברט וודוורד ברנוול, היה סנאטור הן בסנאט של ארצות הברית והן בסנאט של הקונפדרציה.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קרוליינה הדרומית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקרוליינה הדרומית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1761
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1814
הקואליציה הצבאית האסלאמית ללוחמה בטרור

**הקואליציה הצבאית האסלאמית ללוחמה בטרור** (באנגלית: **Islamic Military Counter Terrorism Coalition**; **IMCTC**) היא ברית צבאית בין-ממשלתית, שנכרתה בין 42 מדינות מוסלמיות המאוחדות סביב הרעיון של לוחמה בטרור. על הקמת הברית הכריז לראשונה שר ההגנה הסעודי, מוחמד בן סלמאן, ב-15 בדצמבר 2015. לברית היה אמור להיות מרכז מבצעים משותף בריאד.

בעת ההכרזה על הקמת הקואליציה היו חברות בה 34 ממשלות ובספטמבר 2022 הגיע מספרן ל-41. רוב המשתתפים בה חברים בארגון לשיתוף פעולה אסלאמי.

## היסטוריה ומטרות
הקואליציה הצהירה שמטרתה העיקרית היא להגן על מדינות מוסלמיות מפני כל קבוצות הטרור וארגוני הטרור ללא קשר לדתם ושמם. בנוסף אישרה הקואליציה שהיא תפעל בהתאם להוראות האומות המאוחדות והארגון לשיתוף פעולה אסלאמי בנושא הטרור.

במסיבת העיתונאים שנערכה לרגל הקמת הקואליציה אמר מוחמד בן סלמאן ש"יהיה תיאום בינלאומי עם מעצמות גדולות וארגונים בינלאומיים... מבחינת פעולות בסוריה ובעיראק".

הברית אינה כוללת מדינות עם ממשלות שנשלטות על ידי שיעה, כמו איראן, עיראק וסוריה. עם זאת, עומאן, שבה שולט זרם האיבאדיה, הצטרפה לברית.
## רשימת החברות בקואליציה

## רשימת המדינות התומכות בקואליציה
להלן מדינות תומכות שאינן חברות בברית:
* צרפת
* בריטניה
* ארצות הברית

בעת הקמת הקואליציה הביעה אינדונזיה (המדינה המוסלמית הגדולה בעולם) את תמיכתה בברית, אך בשל אי הסכמות בממשל האינדונזי המדינה לא הצטרפה.

## מפקדים

## תגובות
* : סין הביעה את נכונותה לשתף פעולה עם הברית למלחמה בטרור והעריכה את המאמצים הסעודיים ליצור ברית.
* : שרת ההגנה של גרמניה, אורסולה פון דר ליין, בירכה על הברית נגד הטרור, אך הדגישה כי עליה להיות חלק מתהליך וינה הכולל את כל המדינות הנלחמות בארגון המדינה האסלאמית (דאעש), כמו ארצות הברית, אירופה, רוסיה, טורקיה, ערב הסעודית, וכן גם את איראן וסין.
* : שר ההגנה של מלזיה, הישאמודין חוסיין, הביע תמיכה בברית, אך שלל כל תמיכה צבאית מצד מלזיה.
* : הברית החדשה התקבלה בברכה על ידי ארצות הברית, ומזכיר ההגנה האמריקאי אש קרטר, אמר: "אנו מצפים ללמוד יותר על כוונות ערב הסעודית ביחס לברית זו. אך באופן כללי, נראה כי מדובר במשהו שאנו שואפים אליו כבר זמן רב, דהיינו מעורבות רבה יותר של מדינות ערב סוניות במערכה נגד דאעש".

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הארגון לשיתוף פעולה אסלאמי
קטגוריה:בריתות צבאיות
קטגוריה:לחימה בטרור
חטיבת יזרעאלי

**חטיבת יזרעאלי** (**חטיבה 186**) היא חטיבה מרחבית חי"ר במילואים הפועלת תחת אוגדה 96, שהוקמה כחלק מלקחי מלחמת חרבות ברזל להקמת אוגדה חדשה ובה חמש חטיבות חי"ר במילואים הנושאות את השם המשותף "חטיבות דוד". בשגרה מתפקדת החטיבה כיחידת מילואים להקפצה מהירה בעתות חירום בגזרות הגליל המערבי, העמקים, עמק הירדן, צפון השרון ועמק בית שאן, כאשר תפקידה בזמן מלחמה הוא להיות הכוח המגן הראשוני על האזור עליו היא אחראית.

כיתר חטיבות דוד, מרבית חיילי החטיבה הם בגילאי 38 עד 58 בעלי שהיו בפטור משירות מילואים וחזרו לשירות. החטיבה מונה חמישה גדודים כשלכל אחד מהם מוגדרים גבולות גזרה, כאשר כל גדוד מורכב מבני אזור השיוך שלו.

גבולות הגזרה של החטיבה הם עין המפרץ ומנחמיה בצפון, וחדרה וטירת צבי בדרום.

## גדודי החטיבה
חטיבת יזרעאלי מונה חמישה גדודים, בגבולות הגזרה של הגליל והגולן. כל גדוד בנוי על בני האזור הגאוגרפי המתאים, בכפוף לצורך מבצעי:
* גדוד משמר העמקים (1861) – אחראי על קריית טבעון, חריש והיישובים הסמוכים.
* גדוד אבישי (1862) – אחראי על נוף הגליל, מגדל העמק, רמת ישי והיישובים הסמוכים.
* גדוד כרמל (1863) – אחראי על חיפה, הקריות והיישובים הסמוכים.
* גדוד חרב שאול (1864) – אחראי על עפולה, בית שאן והיישובים הסמוכים.
* גדוד אבשלום (1865) – אחראי על עתלית, זכרון יעקב, קיסריה, חדרה, בנימינה, גבעת עדה והיישובים הסמוכים.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

יזרעאלי, חטיבה
קטגוריה:יחידות שהוקמו במלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:עוצבת גלעד
החליל

"**החליל**" הוא שיר שכתבה המשוררת לאה גולדברג בשנת 1938 והולחן על ידי המלחין דוד זהבי בשנות ה-40 או ה-50. מאז שיצא לאור, נעשו לו ביצועים בפי אמנים רבים.

## רקע
מילות השיר נדפסו על שער "דבר לילדים" ב-11 באוגוסט 1938, מתחת לתמונה של שני ילדים יושבים על גדר ומנגנים בחלילית. בביוגרפיה של דוד זהבי, "כמו קול של הלב: סיפור חייו ויצירתו של דוד זהבי", תיארך חוקר התרבות הישראלית, מוטי זעירא, את הלחן לשנת 1953 על פי עדותו של אליהו הכהן, שראה את השנה מצוינת בכתב ידו של דוד, במחברת שירים שהועברה לשלמה קפלן ושנמצאת בעזבונו. בינואר 2017, מצא יהודה בלכר בעיתון "דבר" מיום 8 ביוני 1942, תיעוד לכך שהזמר מרדכי רוט שר את השיר ברדיו כבר אז.

## גרסאות כיסוי ופארודיות
*בשנת 2013 עשו השחקנים אילן רוזנפלד, קובי פרג', עודד פז, יובל סגל, ימית סול ודנה פרידר גרסה פארודית על השיר במסגרת הסדרה "הפיג'מות".

## ביצועים
#### שנות ה-50
* הביצוע המתועד המוקדם ביותר הוא של הזמר מרדכי רוט מ-6 ביולי 1950.
* ביצועים נוספים: רמה סמסונוב (1954), אילקה רווה (1956), יפה ירקוני, תיאודור ביקל (1957), הדודאים (1958), שושנה דמארי (1959)
#### שנות ה-60
* הדסה סיגלוב (1960), רן אלירן (1961), איתמר כהן (1963)
#### שנות ה-70
* טמירה ירדני (1970), חוה אלברשטיין, אסתר עופרים (1975), צילה דגן, חנן יובל עם נתנאלה ואילנה רובינא (1976)
#### שנות ה-80
* אופירה גלוסקא (1986),עפרה חזה ויהודית רביץ (1987), הברירה הטבעית (1988)
#### שנות ה-90
* אורה זיטנר (1993), אחינועם ניני (1994), לוליק (1997), רונית אופיר (1998)
#### שנות ה-2000
* להקת גאיה (2009), כרמל אקמן ועינת קופילבסקי (2010), דין דין אביב (2015)

## לקריאה נוספת
* לאה גולדברג, "**מה עושות האיילות**", הוצאת הפועלים, 1949

## קישורים חיצוניים
* '''החליל''', האתר הספרייה הלאומית
* מילות השיר '''החליל''' והאזנה לו, באתר זמרשת
* '''החליל''', באתר "שירה עובדת"
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי יפה ירקוני
קטגוריה:שירי הדודאים
קטגוריה:שירי שושנה דמארי
קטגוריה:שירי הדסה סיגלוב
קטגוריה:שירי רן אלירן
קטגוריה:שירי חוה אלברשטיין
קטגוריה:שירי אסתר עופרים
קטגוריה:שירי אופירה גלוסקא
קטגוריה:שירי צילה דגן
קטגוריה:שירי עפרה חזה
קטגוריה:שירי יהודית רביץ
קטגוריה:שירי אחינועם ניני
קטגוריה:שירי דין דין אביב
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי לאה גולדברג
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי דוד זהבי
קטגוריה:שירי ילדים
קטגוריה:שירים על כלי נגינה
חטיבת יהונתן

**חטיבת יהונתן** (**חטיבה 187**) היא חטיבת חי"ר מילואים שהוקמה כאחת מ-5 החטיבות של אוגדה 96 והיא אחראית על גזרת השפלה, אזור השרון וגוש דן. החטיבה מונה 5 גדודים. לוחמי החטיבה המיועדים הם בגילאי 23–58, בעלי הכשרת רובאי 07 ומעלה ובעלי פטור משירות מילואים פעיל.

מייסד החטיבה ומפקדה הראשון הוא אל"ם (מיל') שי באב"ד וסגנו סגן אלוף (מיל') שי פרץ. הפורום המוביל כולל גם את הרמ"ט אלון אלפוביץ, קצין האג"ם אלון חליבה, קמ"ן החטיבה רועי בורשטיין, והמג"דים כפיר לביא, גיא פוזיצקי, גיא רוסו, יוחאי ברעם וערן רוזמרין.

## ייעוד וייחודיות החטיבה
יעוד החטיבה – הגנה על גבולות המדינה, מתן מענה למגוון תרחישים, והסרת איומים מתפרצים בהתאם ובכפוף לצורך מבצעי. החטיבה מתוכננות לפעול ככוח תגובה מהיר, המשלים את מערך ההגנה הקיים על מנת לאפשר לצה"ל לפעול במהירות אל מול איומים במרחבים השונים.

יחודיות החטיבה היא בהתבססות על כוח מילואים מובחר, מנוסה ומקצועי. המשרתים בחטיבה הם לוחמים בטווח הגילים 23–58, בעלי הכשרה צבאית של רובאי 07 ומעלה, אשר קיבלו פטור משירות מילואים פעיל ואינם משובצים לשירות מילואים פעיל ביחידות אחרות. הלוחמים יתנדבו לחטיבה, וישויכו לגדודים השונים בהתאם למקום מגוריהם. הלוחמים יחזיקו נשק אישי וציוד בסיסי בביתם על מנת לאפשר גיוס מהיר בשעת חירום וזמן תגובה קצר.
ממוזער|291x291 פיקסלים|טקס ההקמה של חטיבת יהונתן במתחם הנובה
מבנה החטיבה והפריסה האזורית של הגדודים יאפשרו מענה עצמתי ומיידי לאיומים מתפרצים. החטיבה תהיה בעלת גמישות מבצעית ויכולת לפעול במגוון זירות ותרחישים.

הגיוס לחטיבה הוא על בסיס התנדבותי, כאשר המטרה היא להקל על מערך המילואים הפעיל שחלק מאנשיו ביצעו מאות ימי מילואים במספר סבבים עד הקמת החטיבה.

החטיבה נקראת על שם יהונתן, בנו של שאול המלך. סיסמת החטיבה - "לֹא נָשׂוֹג אָחוֹר", לקוחה מתוך קינת דוד.

## גדודי החטיבה
**חטיבת יהונתן** מונה 5 גדודים בגבולות הגזרה שבין נתניה מצפון, ראשון לציון מדרום, מודיעין ממזרח ותל אביב ממערב. לכל גדוד יגויסו 'בני האזור', בכפוף לצורך מבצעי:
* 22px גדוד חפר (1871) – אחראי על עמק חפר וצפון השרון
* 22px גדוד שרון (1872) – אחראי על אזור השרון והסביבה
* 22px גדוד גרופית (1873) – אחראי על תל אביב רבתי
* 22px גדוד לביא (1874) – אחראי על רמלה, לוד, ראשון לציון והסביבה
* 22px גדוד יהודה (1875) – אחראי על אזור מודיעין-מכבים-רעות

## פעילות החטיבה
באוגוסט 2025, סיים גדוד 1873 של החטיבה ההכשרה שלו והחל בפעילות המבצעית הראשונה שלו – תפיסת קו בגזרת בנימין. זוהי המשימה המבצעית הראשונה של גדוד כלשהו מאוגדה 96.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

יהונתן, חטיבה
קטגוריה:יחידות שהוקמו במלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:עוצבת גלעד
דניאל אליוט יוג'ר

**דניאל אליוט יוג'ר** (באנגלית: **Daniel Elliott Huger**; 28 ביוני 1779 – 21 באוגוסט 1854) היה חבר הסנאט של ארצות הברית מטעם קרוליינה הדרומית.

## ביוגרפיה
יוג'ר נולד ב-28 ביוני 1779 במטע לימריק, מחוז ברקלי (ליד צ'ארלסטון), והיה בנו של דניאל יוג'ר, חבר הקונגרס הקונטיננטלי וחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מקרוליינה הדרומית. דניאל אליוט למד לימודים קלאסיים בצ'ארלסטון וסיים את לימודיו בקולג' של ניו ג'רזי (לימים אוניברסיטת פרינסטון) ב-1798. הוא למד משפטים והתקבל ללשכת עורכי הדין ב-1799, והחל לעסוק בכך בצ'ארלסטון. בשנת 1800 התחתן עם איזבלה יוהנס מידלטון, בתו של חותם הכרזת העצמאות ארתור מידלטון. הוא כיהן כחבר בית הנבחרים של קרוליינה הדרומית מ-1804 עד 1819 ומ-1830 עד 1832, והיה בריגדיר גנרל של חיילי המדינה ב-1814. הוא כיהן כשופט בית המשפט המחוזי מ-1819 עד 1830, והיה חבר הסנאט של קרוליינה הדרומית מ-1838 עד 1842. הוא היה חבר אופוזיציה בוועידת הביטול של המדינה ב-1832.

יוג'ר נבחר כחבר המפלגה הדמוקרטית התומך בזכויות המדינות לסנאט של ארצות הברית כדי למלא את המושב שהתפנה כתוצאה מהתפטרותו של ג'ון קלהון וכיהן מ-4 במרץ 1843 עד 3 במרץ 1845, אז התפטר. הוא כיהן כציר לוועידת זכויות המדינה ב-1852, שם דחק לנהוג במתינות. יוג'ר מת בסאליבנס איילנד ב-21 באוגוסט 1854 ונקבר בבית הקברות מגנוליה, צ'ארלסטון. בנו היה קולונל ג'ון מידלטון יוג'ר (1809–1894) שבנו התחתן עם בתו של גנרל צבא הקונפדרציה ליאונידס פולק (שהייתה קשורה בנישואים לנשיאי ארצות הברית אנדרו ג'קסון וג'יימס פולק. נכדו של דניאל אליוט יוג'ר היה גנרל צבא הקונפדרציה ארתור מידלטון מניגולט.

בשנת 1818, הוא קנה את בית דניאל אליוט יוג'ר בצ'ארלסטון. כמו כן, היו בבעלותו עבדים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קרוליינה הדרומית
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:אמריקאים ממוצא צרפתי
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מקרוליינה הדרומית
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1779
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1854
מים רדודים

**פולמן** (באנגלית: **Poolman**) הוא סרט קומדיה-מסתורין אמריקאי משנת 2023, אשר נכתב, בוים והופק על ידי כריס פיין, שגם מככב בתפקיד הראשי. הסרט מהווה את הופעת הבכורה של פיין כבמאי, ומככבים בו גם אנט בנינג, דוונדה וייז, סטיבן טובולובסקי, קלנסי בראון, ג'ון אורטיז, ריי וייס, ג'ולייט מילס, ג'ניפר ג'ייסון לי ודני דה ויטו.

הסרט הוקרן בבכורה בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי בטורונטו ב-11 בספטמבר 2023, ויצא לאקרנים בארצות הברית ב-10 במאי 2024.

## עלילה
דרן בארנמן (כריס פיין) הוא מנקה בריכות בלוס אנג'לס, המתגורר במתחם הדירות "הטהיטיאן טיקי", אשר מנוהל על ידי ג'ק ודיאן, דמויות הוריות בחייו. דרן הוא אופטימיסט חסר פשרות ואקטיביסט מקומי שמנסה להפוך את עירו למקום טוב יותר, אך נתקל בזלזול מצד חבר המועצה סטיבן טורונקובסקי.

בת זוגו סוזן עוזבת אותו, והוא ממשיך במסע השגרתי שלו לשיפור העיר, אך נקלע לסכסוך עם טורונקובסקי, שמוביל למעצרו ללילה.

לאחר ש"פאם פאטאל" בשם ג'ון דל ריי מספרת לדרן על תוכנית נדל"ן ומים סודית של הבוס שלה, טורונקובסקי, דרן נמשך לחקירה בלשית שמערבת שחיתות, שוחד ותככים. למרות אזהרותיה של דיאן מחוסר האמינות של ג'ון, דרן מחליט לפעול. בהמשך, הוא מגלה את שקריה של ג'ון, את הקשרים שלה ליזם הנדל"ן ויליאם ואן פטרסון, ואף נחשף לתככים נוספים, עד שבסיומו של דבר הוא מצליח לסכל מזימה מסוכנת ולשקם את תחושת השלווה בחייו.

## שחקנים
* **דרן בארנמן** (כריס פיין)
* **דיאן אספילנד** (אנט בנינג)
* **ג'ון דל ריי** (דוונדה וייז)
* **סטיבן טורונקובסקי** / **בלאנש** (סטיבן טובולובסקי)
* **תאודור הולנדז** (קלנסי בראון)
* **וויין** / **דירק פמפטר** (ג'ון אורטיז)
* **ויליאם ואן פטרסון** (ריי וייס)
* **גברת ואן פטרסון** (ג'ולייט מילס)
* **סוזן קרקוביץ**' (ג'ניפר ג'ייסון לי)
* **ג'ק דניסוף** (דני דה ויטו)

## הפקה
הסרט הוכרז בפברואר 2022, כאשר כריס פיין הודיע כי יערוך את הופעת הבכורה שלו כבמאי, לצד כתיבת התסריט יחד עם איאן גוטלר. פיין שיתף פעולה עם פאטי ג'נקינס כמפיקה של הסרט. בחודש מאי של אותה שנה, נוספו ג'ניפר ג'ייסון לי ואריאנה דבוז לצוות השחקנים, אך דבוז עזבה את הפרויקט בהמשך בשל התנגשות בלוח הזמנים שלה. דוונדה וייז הצטרפה במקומה ביולי 2022.

צילומי הסרט החלו ביוני 2022 בלוס אנג'לס והושלמו עד נובמבר באותה שנה. זכויות ההפצה מחוץ לארצות הברית נמכרו לגופים כמו פרמאונט, סטודיו קאנאל וליונסגייט. זכויות ההפצה בבריטניה ואירלנד נמכרו לחברת "Signature Entertainment".

## הפצה
הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי בטורונטו ב-11 בספטמבר 2023. זכויות ההפצה בארצות הברית נרכשו על ידי חברת Vertical, והסרט יצא לאקרנים ב-10 במאי 2024.

## ביקורות
הסרט זכה לביקורות שליליות בעיקר. באתר Rotten Tomatoes, 22% מתוך 58 ביקורות היו חיוביות, עם ציון ממוצע של 3.2 מתוך 10. באתר Metacritic, הציון המשוקלל שניתן לסרט הוא 29 מתוך 100, על סמך 15 ביקורות, מה שמצביע על "ביקורות שליליות לרוב".

מייקל רכטשאפן מ"הוליווד ריפורטר" תיאר את הסרט כ"כישלון צורם" וטען כי יהיה לו קשה למצוא קהל. סידהאנט אדלאקה מ-IndieWire כינה את הסרט "אסון" וציין ש"על אף אורכו של 100 דקות בלבד, 99 מתוכן יבלו הצופים בשעמום מוחלט או בתדהמה נרגזת שהם נחשפים לתוכן חסר תחכום או אמנותיות". אתר "וראייטי" כלל את הסרט ברשימת 10 הסרטים הגרועים של שנת 2024.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 2023
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מסתורין אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:לוס אנג'לס בקולנוע
דניאל יוג'ר

**דניאל יוג'ר** (באנגלית: **Daniel Huger**; 20 בפברואר 1742 – 6 ביולי 1799) היה בעל עבדים, בעל מטעים ופוליטיקאי אמריקאי שכיהן שתי קדנציות כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם קרוליינה הדרומית בין השנים 1789 ל-1793.

## ביוגרפיה
ימין|ממוזער|176x176 פיקסלים| סמלו של דניאל יוג'ר
דניאל יוג'ר נולד ב-20 בפברואר 1742 במחוז ברקלי, פרובינציית קרוליינה הדרומית. סבו היה דניאל איז'ה האב (1651–1711), הוגנוט צרפתי שנולד בלודון, צרפת והתיישב בצ'ארלסטון.

דניאל יוג'ר כיהן כנציג של קרוליינה הדרומית בקונגרס הקונטיננטלי בין השנים 1786–1788 וכחבר בית הנבחרים של ארצות הברית בין השנים 1789–1793. כמו כן, היו בבעלותו עבדים. יוג'ר מת ב-6 ביולי 1799 בצ'ארלסטון, קרוליינה הדרומית.

## חיים אישיים
ימין|ממוזער| בית דניאל יוג'ר, צ'ארלסטון
אשתו של דניאל יוג'ר הייתה אחותו של אשתו של לואיס מוריס הבן, בנו של חבר הקונגרס של ניו יורק לואיס מוריס. בנו, דניאל אליוט יוג'ר, יכהן לימים כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם קרוליינה הדרומית ויתחתן עם בתו של ארתור מידלטון.

מרי פרוקטר יוג'ר, נכדתו דרך בנו דניאל, הייתה אשתו של גנרל צבא הקונפדרציה ארתור מידלטון מניגולט, שהיה בעצמו ממוצא הוגנוטי; כמו כן, אחיינו של דניאל אליוט יוג'ר היה גנרל הקונפדרציה בנג'מין יוג'ר.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קרוליינה הדרומית
קטגוריה:אמריקאים ממוצא צרפתי
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקרוליינה הדרומית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1742
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1799
תחרות צ'ייקובסקי הבינלאומית

**תחרות צ'ייקובסקי הבינלאומית** (באנגלית: **International Tchaikovsky Competition**) היא תחרות מוזיקה קלאסית המתקיימת מדי ארבע שנים במוסקבה ובסנקט פטרבורג, רוסיה, לפסנתרנים, כנרים וצ'לנים בגיל 16 עד 32 ולזמרים בגיל 19 עד 32. התחרות נקראת על שם המלחין הרוסי פיוטר איליץ' צ'ייקובסקי. התחרות נערכת פעם ב-4 שנים. התחרות נערכת בחסות משרד התרבות של רוסיה.

תחרות צ'ייקובסקי הבינלאומית הייתה תחרות המוזיקה הבינלאומית הראשונה שהתקיימה בברית המועצות, החל בשנת 1958. היא נערכה ב-2 קטגוריות: פסנתר וכינור. בשנת 1962 התווספה תחרות בצ'לו, בשנת 1966 זמרה (לנשים וגברים בנפרד), בשנת 2019 לכלי נשיפה.

לתחרות ה-14 בשנת 2011 התמנה ואלרי גרגייב ליושב ראש התחרות, וריכרד רודזינסקי, לשעבר נשיא קרן ואן קלייברן, התמנה למנהל כללי. נקבעה שיטת הצבעה חדשה, שהגה המתמטיקאי ג'ון מקביין, ושימשה את חבר השופטים בתחרות הכינור הבינלאומית של אינדיאנפוליס, בתחרות הפסנתר הבינלאומית ע"ש ואן קלייברן ובתחרות הפסנתר הבינלאומית של קליבלנד. כל החוקים והתקנות עברו גם הם שינוי מלא. הדגש הושם על הרכב חבר השופטים, שהכיל בעיקר אמני ביצוע נודעים ומכובדים. 

שמואל אשכנזי זכה בפרס שני בתחרות 1962. איתמר זורמן זכה בפרס שני בשנת 2011.
## פרסים
למנצחי תחרות 2019 חולקו פרסים כדלקמן:

## מנצחי התחרות
בצבע צהוב מודגשים מקבלי גרן-פרי

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תחרויות מוזיקה
תרבות
קטגוריה:פיוטר איליץ' צ'ייקובסקי
תחנת קסטרו פרטוריו (מטרו רומא)

**תחנת קסטרו פרטוריו** היא תחנת רכבת תחתית בקו B של המטרו של רומא. היא ממוקמת ברובע קסטרו פרטוריו, בסמוך לשדרה בעלת אותו השם, בצומת עם דרך סן מרטינו דלה בטאגליה.

## היסטוריה
התחנה נחנכה ב-8 בדצמבר 1990 עם הארכת קו B מטרמיני לרבּיבּיה .

ב-5 באוקטובר 2020 התחנה נסגרה זמנית על מנת לאפשר את החלפת מערכות ההעברה וביצוע עבודות תשתית למניעת חדירות מים והתאמת התחנה לתקנות האש. היא נפתחה מחדש ב-13 באוקטובר 2021.

## שירותים
בתחנה יש:
* 24x24 פיקסלים|Biglietteria מכונת כרטיסים אוטומטית
* 24x24 פיקסלים|WC שירותים

## תחבורה ציבורית העוברת בסמוך לתחנה
* 24x24 פיקסלים|Fermata autobus תחנת אוטובוס ATAC
## קישורים חיצוניים

קסטרו פרטוריו
קטגוריה:קאסטרו פרטוריו