גאוגרפיה של בייג'ינג

**[[בייג'ינג]]** היא עיר בצפון סין בקצה הצפוני של מישור צפון סין, בסמוך לנקודת המפגש של רכסי הרי שישאן ויאנשאן. העיר שוכנת על מישור בגובה  לכיוון מזרח ודרום. המחוזות המרוחקים של העיר משתרעים לכיוון ההרים המקיפים את העיר מדרום-מערב לצפון-מזרח. הפסגות הגבוהות ביותר הן בגובה .

העיר בייג'ינג מורכבת משישה מחוזות עירוניים (בעבר שמונה), שמונה מחוזות פרווריים ושני מחוזות כפריים. העיר משתרעת על שטח כולל של . שטחה של העיר גדול במעט משטחה של מדינת מונטנגרו. חלק גדול מהעיר משתרע מחוץ לליבה העירונית, וההרים מאוכלסים בדלילות או מכוסים באדמה חקלאית. השטח הוא בערך 38% שטוח ו-62% הררי.

## היסטוריה
מבחינה היסטורית, בייג'ינג הייתה ממוקמת על הגבול בין אזורים חקלאיים מדרום לבין אזורים פסטורלים מעבר להרים מצפון. החומה הסינית נבנתה על פני ההרים מצפון לבייג'ינג כדי להגן על העיר מפני פלישות של נוודים.

## מזג האוויר
בתקופה המודרנית, אותם הרים שהגנו על בייג'ינג יוצרים אגן חצי עגול אשר לוכד את זיהום האוויר של העיר. בעיות ערפיח קשות מתפתחות בקיץ כאשר לחץ האוויר החם והלח ממונסונים בדרום מונע ממזהמי אוויר לצאת מהאגן. הערפיח פחות חמור בסתיו ובחורף כאשר כיוון הרוח מתהפך כשהאנטי-ציקלון תופס אחיזה ומביא אוויר קר ויבש מסיביר שברוסיה השכנה. באביב, הרוחות הצפוניות קולטות אבק מאזורים מדבריים במערב סין ומביאות סופות אבק קשות לעיר. האקלים של העיר מאופיין בקיץ חם ולח ובחורף קר, סוער ויבש.

## פריסת החטיבות האדמיניסטרטיביות
בתקופה האימפריאלית, העיר העתיקה שמוקפת בחומת בייג'ינג התפרשה על פני . שטחה של העיר גדל לפחות פי עשרה בעשורים הראשונים של המאה ה-21 לכ-. שטחם של הפרברים הפנימיים הוא , והשטח של הפרוורים החיצוניים הוא . האזורים הנותרים של העיר המהווים  מורכבים מאזורים כפריים, שמורות טבע והרים מיושבים קלות.

### הרבעים
שמאל|ממוזער| מפה המציגה את רבעי הליבה של העיר (אדום), רבעים עירוניים שמסביב (כחול), רבעי פרברים פנימיים (ירוק) ואת הרבעים בצפון הרחוק (צהוב כהה)
שני רבעים עירוניים, **[[דונגצ'נג (בייג'ינג)|דונגצ'נג]]** ו**[[שיצ'נג (בייג'ינג)|שיצ'נג]],** מהווים את הליבה העירונית של בייג'ינג. הם תופסים את השטח שבתוך העיר העתיקה המוקפת חומה.

שמאל|ממוזער| הרי ג'ונדו במחוז מיון
ארבעה רבעים נוספים, **[[האידיין (בייג'ינג)|האידיין]]**, **[[צ'או-יאנג (בייג'ינג)|צ'או-יאנג]]**, **[[פנגטאי (בייג'ינג)|פנגטאי]]** ו**[[שה-ג'ינגשאן (בייג'ינג)|שה-ג'ינגשאן]]**, נחשבו בעבר כמחוזות בפאתי העיר, אך הם כיום חלקים בלתי נפרדים של העיר בתוך כביש הטבעת החמישי. מחוז האידיין בצפון מערב הוא ביתם של ארמון הקיץ הישן והחדש. נכסי המחוז צ'אויאנג כוללים את רובע העסקים המרכזי של בייג'ינג (CBD), הפארק האולימפי, ונמל התעופה הבינלאומי של בייג'ינג. שיג'ינגשאן הוא מחוז מתועש מאוד למרגלות הגבעות המערביות.

מבין המחוזות הפרבריים הרחוקים יותר, **[[טונגג'ואו (בייג'ינג)|טונגג'ואו]]** ו**[[שון-יי (בייג'ינג)|שון-יי]]** במזרח גדלים במהירות. **[[מנטואוגואו (בייג'ינג)|מנטואוגואו]]** ו-**[[פאנגשאן (בייג'ינג)|פאנגשאן]]** שוכנים ממערב, בשישאן, הידועה גם בשם הגבעות המערביות. פאנגשאן הוא ביתם של שניים מהאתרים הפרהיסטוריים העתיקים ביותר בבייג'ינג – המערות בג'ואוקואודיין, ביתו של איש הפקינג, וליוליה, אתר הבירה של ממלכת יאן בתקופת שושלת ג'ואו המערבית. מחוז **[[דאשינג (בייג'ינג)|דאשינג]]**, מדרום, הוא בעיקר חקלאי, אך הוא גם מפתח פארק טכנולוגי משלו.

הרחק מצפון לעיר ברכס יאנשאן נמצאים הרבעים **[[ינצ'ינג (בייג'ינג)|ינצ'ינג]]** ו**[[מי-יו'ן (בייג'ינג)|מי-יו'ן]]**, והרבעים **[[חוואיז'ואו (בייג'ינג)|חוואיז'ואו]]** ו**[[פינגגו (בייג'ינג)|פינגגו]]**, ששניהם היו מחוזות כפריים עד 2001. הצפון הרחוק מחוספס, כפרי ומאוכלס בדלילות. במחוזות אלו יש פחות מ-200 תושבים לקמ"ר. הם ידועים בעיקר בזכות קטעי החומה הגדולה העוברת במחוזות אלו.

## טופוגרפיה
ממוזער| טופוגרפיה של בייג'ינג
העיר בייג'ינג שוכנת על קרקע נמוכה ומישורית, עם גובה ממוצע בין  מעל פני הים. הנקודה הגבוהה ביותר בתוך העיר העתיקה נמצאת בראש גבעת הפחם בפארק ג'ינגשאן, המתנשאת לגובה  ומשקיפה על העיר האסורה. הגבעה בארמון הקיץ מגיעה לגובה של . המישורים מבייג'ינג משתרעים מזרחה עד שאנהאיגוואן על ים בוהאי ודרומה עד נאנג'ינג, על נהר היאנגצה.
שמאל|ממוזער| ג'ינגשאן, הנקודה הגבוהה ביותר בעיר העתיקה המוקפת חומה של בייג'ינג
ממערב נמצאת שישאן, הידועה גם בשם הגבעות המערביות, הנראות מהעיר בימים בהירים. שישאן מהווה את הצלע המזרחית של רכס הרי טאיחאנג, העוברים מצפון לדרום במחוז חביי. מזרח לינגשאן (גובה , פסגת שישאן על הגבול עם חביי, היא הנקודה הגבוהה ביותר בעיר בייג'ינג. היא נמצאת במרחק  מהעיר עצמה. מרגלות שישאן כוללים את הגבעות הריחניות – אטרקציה תיירותית מרכזית ואת לאושאן, האתר של תחרות אופני הרים באולימפיאדת הקיץ ב-2008.
[שמאל|ממוזער| מבט צפונה ממעלה גבעת ג'ינגשאן לאורך שדרת דיאנמן עד [מגדלי התוף והפעמון (בייג'ינג)|למגדל התוף של בייג'ינג. שדרת דיאנמן עוברת לאורך הציר החציוני של בייג'ינג. מחוז דונגצ'נג נמצא מימין וצ'יצ'נג משמאל. רכס יאנשאן מצפון לעיר נראה קלוש למרחוק.]]
שמאל|ממוזער| החומה הגדולה באדאלינג ברכס יאנשאן
ההרים מצפון לבייג'ינג, כולל באדאלינג, הרי ג'ונדו ופנג-ג'ואנלינג, שייכים כולם לרכס יאנשאן, העובר ממזרח למערב, על פני מחוז חביי הצפוני. יאנשאן מפריד בין מישור צפון סין מהערבות והיה בעל משמעות צבאית ניכרת בהיסטוריה. כל חלקי החומה הגדולה של בייג'ינג נבנו ברכס יאנשאן, שמגיע לגובה של .

## הידרולוגיה
שמאל|ממוזער| אגם בייהאי והאי צ'יונגדאו במרכז העיר בייג'ינג
מספר נהרות מרכזיים, כולל יונגדינג, צ'אובאי, ג'ומה וווניו זורמים דרך העיר. מקורם באזורים הגבוהים של חביי ושאנקי. במשך מאות שנים הידרולוגים הזרימו נהרות דרך העיר לאגמים שנוצרו על ידי האדם (לא על ידי הטבע), דרך חפירים, ערוצים ואמות מים, המספקים מים לעיר ומנקזים את האשפה שלה, אך אינם מאיימים על העיר בהצפות.
שמאל|ממוזער| גשר מרקו פולו מעבר לנהר יונגדינג
במרכז העיר בייג'ינג יש מספר אגמים. בתקופת שושלת יואן, השליטים המונגולים הרחיבו אותם ובנו סביבם את הארמון האימפריאלי של דאדו. הקיסרים של שושלות מינג וצ'ינג השתמשו באגמים כגנים אימפריאליים. כיום, שלושת האגמים הצפוניים ביותר, *Xihai* (הים המערבי), *Houhai* (הים האחורי) ו-*Qianhai* (הים הקדמי), הידועים ביחד בשם *Shichahai*, הם אזור תיירותי ויש מסביבם ברים ובתי קפה רבים הידועים בחיי הלילה שלהם. מדרום להם, "בייהאי" (הים הצפוני) הוא פארק עירוני. "ג'ונגהאי" (הים המרכזי) "וננהאי" (הים הדרומי) הם חלק ממתחם ג'ונגנאנהאי, מקום מגורים של מנהיגי סין. שרשרת אגמים זו יצרה בעבר את אפיק הנהר הראשי של נהר יונגדינג, שזורם כעת  למערב. אבל לפני 1,800 שנה, היונדינג זרם דרך Jishuitan ומרכז העיר בייג'ינג ולאחר מכן לתוך אגם Longtan והמשיך לטונגג'ואו. שיטפון גדול בשנת 295 לספירה הרס חלק מבייג'ינג.
שמאל|ממוזער| תעלת Tonghui, הרחבה של התעלה הגדולה, ליד Gaobeidian
שמאל|ממוזער| אגם קונמינג בארמון הקיץ
כיום, אמת מים שואבת מים מהיונגדינג דרך פארק יויואנטן אל חפיר העיר המערבית, אשר נשפך לנהר ליאנגשוי מדרום לעיר. אמת מים נוספת שואבת מים מאגם קונמינג בארמון הקיץ דרך פארק הבמבוק הסגול ולתוך החפיר הצפוני של העיר, אשר ממלא גם את שיצ'האי, בייהאי וג'ונגננהאי. החפירים הצפוניים מנוקזים על ידי נהר בא, הזורם לנהר Wenyu. החפירים הדרומיים והמזרחיים מנוקזים על ידי נהר טונגהווי, שגם הוא זורם אל תוך ה-Wenyu.

רשת זו של נהרות ואמות מים ניזונה ממאגרי מים מצפון לעיר. מאגר מיון, הגדול ביותר בעיר, נוצר במפגש הנהרות צ'או ובאי, היוצר את צ'אובאי. היונדינג, הנמצא לפני הכניסה לעיר במחוז מנטוגו, נסכר כדי ליצור את מאגר גואנטינג העצום של מחוז חביי. למרות מאגרים אלו, העיר בייג'ינג מתמודדת עם מחסור כרוני במים עקב חקלאות עתירת המים, תעשייה וגידול אוכלוסייה. במסגרת פרויקט העברת המים מדרום לצפון, העיר מתכננת לשאוב מים מנהר היאנגצה דרך התעלה הגדולה.

## אקלים
האקלים של בייג'ינג מאופיין בקיץ חם ולח בשל המונסון במזרח אסיה, ובחורפים קרים, סוערים ויבשים מאוד, המשקפים את השפעת השטחים העצומים של העיר. במהלך החורף, רוחות מכיוון צפון מערב חוצות את ההרים המגינים על העיר, ומשאירות את העיר חמימה יותר ממקומות אחרים בקו רוחב דומה בסין. באביב יש סופות חול הנושבות מהערבה המונגולית, המלוות בתנאי התחממות מהירים, אך בדרך כלל יבשים. הסתיו קר וקצר, וכמו באביב יורד בו מעט גשם.שמאל|ממוזער| אנימציה מטה לבייג'ינג ב-1978 דרך Landsat-3. לאחר מכן, הנתונים מתמוססים לבייג'ינג ב-2010 באמצעות החיישנים של Landsat-5. השטחים האדומים הם אזורים עירוניים שאינם צמחיים.

## קישורים חיצוניים

* "פקינג", מפה משנת 1914

## הערות שוליים

*
קטגוריה:דפים עם תרגומים שלא נסקרו