עיצומים של ארצות הברית

**עיצומים של ממשלת ארצות הברית** המכונים גם **[[סנקציות]]** הן הגבלות פיננסיות ומסחריות המוטלות על יחידים, ישויות ותחומי שיפוט שפעולותיהם סותרות את מדיניות החוץ או את יעדי הביטחון הלאומי של ארצות הברית. סנקציות פיננסיות מנוהלות בעיקר על ידי מחלקת האוצר של ארצות הברית באמצעות המשרד לבקרה על נכסים זרים (OFAC), בעוד שפיקוח על הייצוא מנוהל בעיקר על ידי  של מחלקת המסחר של ארצות הברית (BIS).

היקף ההגבלות נגד מטרות שהוטלו עליהן סנקציות, משתנה בחומרתו בהתאם להצדקה שעומדת מאחורי הסנקציה, והסמכות החוקית מאחורי הטלת הסנקציות. סנקציות מקיפות מוטלות כעת על קובה, איראן, צפון קוריאה, רוסיה ואזורי סכסוך מסוימים באוקראינה, המגבילות כמעט את כל הסחר והעסקאות הפיננסיות בין אזרחי ארצות הברית לאזורים האלה. סנקציות ממוקדות מכוונות באופן ספציפי לאנשים או ישויות העוסקים בפעילויות המנוגדות למדיניות החוץ או ליעדי הביטחון הלאומי של ארצות הברית, ולא ביחס למדינה. ארצות הברית מיישמת גם "סנקציות משניות", אדם שמבצע עסקאות עם צדדים שעליהם מוטלות סנקציות, תוך הפרה של חוק הסנקציות האמריקאי, גם אם לא היה קשר בין ארצות הברית לעסקה.

ב-2024 דיווח הוושינגטון פוסט כי ארצות הברית הטילה "פי שלושה סנקציות מכל מדינה אחרת או גוף בין-לאומי, והן מכוונות לשליש מכל המדינות, עם קנס כספי כלשהו על אנשים, נכסים או ארגונים".

## רקע היסטורי
לאחר כישלון חוק האמברגו (1807), הממשל הפדרלי של ארצות הברית לא גילה עניין רב בהטלת אמברגו וסנקציות כלכליות על מדינות זרות עד המאה ה-20. מדיניות הסחר של ארצות הברית הייתה כולה עניין של מדיניות כלכלית. לאחר מלחמת העולם הראשונה התעורר העניין מחדש. הנשיא וודרו וילסון קידם סנקציות כאלה כשיטה של חבר הלאומים לאכוף את השלום. עם זאת, הוא לא הצליח לצרף את ארצות הברית לחבר הלאומים וארצות הברית לא הצטרפה לסנקציות שהוטלו ב-1935 על איטליה.

במהלך המלחמה הקרה, ארצות הברית הובילה סנקציות חד-צדדיות נגד קובה, סין וצפון קוריאה. לאחר התפרקות ברית המועצות וסיום המלחמה הקרה, הסנקציות של ארצות הברית הפכו יותר ויותר רב-צדדיות. במהלך שנות ה-90 הטילה ארצות הברית סנקציות על מדינות שנתפסו בעיניה כמדינות סוררות (כגון זימבבואה, יוגוסלביה ועיראק) בשיתוף עם מוסדות רב-צדדיים כמו האו"ם או ארגון הסחר העולמי.

במהלך מגפת הקורונה, הנציבה העליונה של האו"ם לזכויות אדם מיצ'ל בצ'לט וכמה מחברי הקונגרס של ארצות הברית מהשמאל הרדיקלי, ובהם ברני סנדרס, אלכסנדריה אוקסיו-קורטז ואילהאן עומאר, ביקשו מארצות הברית להשעות את הסנקציות כדי לסייע בהקלה של השפעות המגפה על תושבי המדינות הנתונות לסנקציות.

על פי ניתוח של הוושינגטון פוסט משנת 2024, 60% מהמדינות בעלות הכנסה נמוכה היו תחת צורה כלשהי של סנקציות פיננסיות אמריקאיות. הניתוח גם הגיע למסקנה שארצות הברית מטילה פי שלושה סנקציות מכל מדינה או גוף בין-לאומי אחר.

## סוגי הסנקציות
* איסור על ייצוא נשק
* פיקוח על ייצוא טכנולוגיה דו-שימושית
* הגבלות על סיוע כלכלי
* הגבלות כספיות כגון:
** איסור על אזרחי ארצות הברית לבצע עסקאות פיננסיות עם יחידים, ישויות או ממשלות ברשימה, למעט ברישיון מממשלת ארצות הברית
** התנגדות להלוואות של הבנק העולמי ומוסדות פיננסיים בין-לאומיים אחרים
** ביטול החסינות הדיפלומטית, כדי לאפשר למשפחות של קורבנות טרור להגיש תביעות נזיקין אזרחיות ולבקש פיצויים בבתי משפט בארצות הברית
** דחיית זיכויי מס לחברות ויחידים, עבור הכנסות שנצברו במדינות שתחת סנקציות
** השעיית פטור ממכס על סחורות פטורות המיובאות מהמדינות הללו
** איסור על חוזים של משרד ההגנה האמריקאי בסכום של מעל 100,000 דולר עם חברות הנשלטות על ידי מדינות ברשימה
* הגבלות ויזה המונעות מאנשים מסוימים להיכנס לארצות הברית

## סנקציות פעילות
### סמכויות שיפוט שאושרו באופן מקיף
תחומי שיפוט הנתונים לסנקציות מקיפות כפופים לאמצעי הסנקציות המגבילים ביותר. רוב העסקאות בין אזרח אמריקאי לבין כל אדם או ישות בתחום שיפוט הנתון לסנקציות מקיפות מוגבלות.

### סנקציות ממוקדות
בתחומי שיפוט שאינם כפופים לאמצעי סנקציות מקיפים, רק עסקאות הקשורות לצדדים ספציפיים אסורות. תחומי שיפוט העומדים בפני סנקציות ממוקדות רשאים להמשיך לעשות עסקים עם ארצות הברית, עם הגבלות המוטלות רק על קטגוריות ספציפיות של יחידים או ישויות, וכל אדם ברחבי העולם התומך או מספק תמיכה פיננסית, לוגיסטית או טכנולוגית עבורם.

על פי OFAC, ישנם כ-12,000 שמות ברשימת האזרחים המיוחדים והאנשים החסומים (SDN) שהיא הקטגוריה המגבילה ביותר של סנקציות אמריקאיות ממוקדות, המכוונות לטרוריסטים שהוגדרו על ידי ארצות הברית, פקידים ומוטבים של משטרים אוטוריטריים מסוימים, ופושעים בין-לאומיים (למשל סוחרי סמים) על ידי חסימת נכסיהם בארצות הברית והגבלת אזרחים אמריקאים ממעורבות בכל עסקאות איתם.

תחומי השיפוט הבאים הוגדרו כנתונים בתוכנית סנקציות ספציפית, המשמשת את OFAC לקביעת יעדי SDN המכוונים ליחידים או ישויות העוסקים בפעילויות הקשורות להגבלות הסנקציות הממוקדות שהוטלו על תחום השיפוט הספציפי:

#### הפרות זכויות אדם/שחיתות
בהתבסס על חוק מגניטסקי לאחריות על זכויות אדם, הקרוי על שמו של סרגיי מגניטסקי שמת במעצר רוסי לאחר שחשף שחיתות, ארצות הברית יכולה להטיל סנקציות נגד כל אדם או ישות ברחבי העולם המעורבים בהפרות חמורות של זכויות אדם ושחיתות הרומסות את שלטון החוק, מנציחות סכסוכים אלימים ומסייעות לפעילותם של אנשים מסוכנים. הרשימה הבאה כוללת כמה תחומי שיפוט שלעיתים קרובות סופגים סנקציות אמריקאיות הקשורות להפרות זכויות אדם, אך אינם מכוונים ספציפית למדינה:

#### טרור
חלק מתחומי השיפוט שאנשים או ישויות הנמצאים בהם מהווים מטרה לסנקציות במסגרת הרשויות ללוחמה בטרור כוללים:

#### סחר בסמים/ארגוני פשע בין-לאומיים
חלק מתחומי השיפוט שבהם אנשים או ישויות שהם מטרה לסנקציות של הרשויות נגד סחר בסמים או למאבק בארגוני פשע בין-לאומיים כוללים:

### תחומי שיפוט הכפופים לבקרות יצוא הקשורות לצבא/נשק
#### אמברגו הנשק של מחלקת המדינה
ממשלת ארצות הברית שומרת על מדיניות של מניעת ייצוא של מוצרים ביטחוניים או שירותים ביטחוניים למדינות הבאות:

#### שימוש קצה צבאי של משרד המסחר
ממשלת ארצות הברית גם אוכפת הגבלות מחמירות יותר על הגדרה מרחיבה יותר של פריטי הגנה, כולל ייצוא של כל פריט שמקורו בארצות הברית ש"תומך או תורם" לתפעול, התקנה, תחזוקה, תיקון, שיפוץ, פיתוח או ייצור של פריטים צבאיים למדינות מסוימות. אותן מדינות כפופות גם לדרישות רישיון נוספות עבור ייצוא מסוים ל"משתמשי קצה צבאיים" של מדינות היעד, המוגדרים כשירותים המזוינים הלאומיים שלהן, המשטרה הלאומית, שירותי המודיעין הלאומיים וכל מי שפעילותו "תומכת או תורמת לשימושים הסופיים הצבאיים".
* קמבודיה
* סין
* מיאנמר
* ניקרגואה
* ונצואלה

#### חוק ה-FDP של רוסיה/בלארוס
רוסיה ובלארוס כפופות לאותן הגבלות כמו כלל השימוש הסופי/משתמש הצבאי, עם כיסוי נרחב יותר הכולל פריטים מתוצרת חוץ המיוצרים באמצעות תוכנה או טכנולוגיה שמקורה בארצות הברית, המיוצרים על ידי מפעלים או רכיבים עיקריים שהם מוצרים של ארצות הברית.

## השפעת הסנקציות וביקורת
מאז 1990 גדל משמעותית השימוש בסנקציות על ידי ארצות הברית, ומאז 1998 הטילה ארצות הברית סנקציות כלכליות על יותר מ-20 מדינות. הדיפלומט הבריטי  הסביר כי סנקציות פופולריות מכיוון ש"אין שום דבר אחר בין מילים לפעולה צבאית אם אתה רוצה להפעיל לחץ על ממשלה".

במחקר על הסנקציות האמריקאיות בין השנים 1981 ל-2000, מדען המדינה דורסן פקסן מצא שהסנקציות לא הועילו, לא שיפרו את זכויות האדם ובמקום זאת הובילו לירידה נוספת ב"כיבוד זכויות השלמות הגופנית, כולל חופש מהיעלמויות, הוצאות להורג ללא משפט, עינויים ומאסר פוליטי". גריסוולד כתב שסנקציות הן כישלון במדיניות החוץ, לאחר שלא הצליחו לשנות את ההתנהגות הפוליטית של מדינות הנתונות לסנקציות, הן גם מנעו מחברות אמריקאיות הזדמנויות כלכליות ופגעו באנשים העניים ביותר במדינות הנתונות לסנקציות. מחקר של  טוען כי הסנקציות השיגו את מטרותיהן בפחות מ-20% מהמקרים. לדברי גריסוולד, כדוגמה, החוק האמריקאי למניעת הפצת נשק גרעיני מ-1994 לא יכול היה למנוע מפקיסטן והודו לערוך ניסויים בנשק גרעיני.

לדברי העיתונאי אלייז'ה ג'יי מגנייה ב-, המערב לא שלח סיוע מיידי לסוריה לאחר רעידת האדמה בטורקיה ובסוריה ב-2023, משום שחלק מכלי התקשורת טענו בטעות שהנשיא בשאר אל-אסד מונע מסיוע הומניטרי להגיע למחוזות הצפון-מערביים של סוריה ולמעברי הגבול הכבושים על ידי טורקיה. לדברי דיפלומט מערבי אחד, "המטרה היא לגרום לעם הסורי להאשים את הנשיא שלו בסירוב של מדינות המערב לספק סיוע".

### סנקציות משניות
ב-2019 דיווחה מחלקת המדינה של ארצות הברית כי קיבלה תלונות מספקיות טלקומוניקציה וחברות טלוויזיה אמריקאיות על כך שהסנקציות נגד קובה גרמו לקשיים בשילוב המדינה בכיסוי הרשת שלהן.

לדברי עבד אלאל, הסנקציות האמריקאיות על הכלכלה הפנימית אינן עולות כמעט כלום, אך שימוש יתר בהן עלול לעלות ביוקר בטווח הארוך. לטענתו, האיום הגדול ביותר הוא בידודה ההדרגתי של ארצות הברית והירידה המתמשכת בהשפעה האמריקאית בהקשר של עולם מתעורר ורב-קוטבי עם כוחות פיננסיים וכלכליים שונים. עוד הוא טוען, כי ארצות הברית ואירופה מסכימות במידה רבה על מהות הסנקציות, אך אינן מסכימות על יישומן. הנושא העיקרי הוא סנקציות משניות של ארצות הברית - הידועות גם כסנקציות חוץ-טריטוריאליות האוסרות על כל סחר בדולרים אמריקאים ומונעות סחר עם מדינה, יחידים וארגונים הנתונים תחת משטר הסנקציות האמריקאי. לדברי עבד אלאל, סנקציות משניות מפרידות לעיתים קרובות בין ארצות הברית לאירופה, מכיוון שהן משקפות את התערבותה של ארצות הברית בענייני האיחוד האירופי ובאינטרסים שלו. השימוש הגובר בסנקציות משניות מגביר את תפיסתם באיחוד האירופי כהפרה של הריבונות הלאומית והתערבות בלתי מתקבלת על הדעת בקבלת ההחלטות העצמאית של האיחוד האירופי.

בלומברג דיווחה ביולי 2024 כי חברות רוסיות התקשו יותר ויותר לסחור עם סין בגלל הסנקציות המשניות שהוטלו על בנקים סיניים. באותה תקופה, סין הפכה ליעד ליותר משליש מהיצוא הרוסי, וחברות תיווך צללים הפכו למסלול קבוע לתמיכה בסחר בין שתי המדינות.

ביוני 2025, רוב הסנאטורים האמריקאים תמכו בסנקציות משניות נגד רוסיה שיטילו מכסים של 500% על מדינות שקונות נפט, גז טבעי, אורניום וייצוא אחר מרוסיה. סין והודו הן הצרכניות העיקריות של אנרגיה רוסית.

## סוכנויות אחראיות
* 
* 
* המשרד לבקרה על נכסים זרים
* סוכנות המכס והגנת הגבולות של ארצות הברית
* מחלקת המסחר של ארצות הברית
* מחלקת ההגנה של ארצות הברית
* מחלקת האנרגיה של ארצות הברית (טכנולוגיה גרעינית)
* המחלקה לביטחון המולדת של ארצות הברית (מעברי גבול)
* מחלקת המשפטים של ארצות הברית (כולל הרשות לאכיפת נושאי האלכוהול, הטבק, הנשק וחומרי הנפץ ו-FBI)
* מחלקת המדינה של ארצות הברית
* מחלקת האוצר של ארצות הברית

## חקיקה רלוונטית
מספר חוקים מאצילים סמכות אמברגו לנשיא:
* 
*  (1961)
* חוק הסמכויות הכלכליות לשעת חירום בינלאומית (1977)
* 

מספר חוקים אוסרים במפורש על סחר עם מדינות מסוימות:
*  (1963)
*  (1992)
*  (1996) (קובה)
*  (1996)
*  (2000)
*  (2006)
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ארצות הברית: יחסי חוץ
קטגוריה:מאבק בשחיתות