open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ויליאם ויטוורת'

**ויליאם ג'ק ויטוורת**' (; 29 ביוני 1884 – 25 באוקטובר 1973) היה אדמירל בריטי שמילא תפקידים בולטים במלחמת העולם הראשונה ובמלחמת העולם השנייה, ואף שימש כלורד השני של האדמירליות.

## ביוגרפיה
ויטוורת נולד ב-29 ביוני 1884 בעיר צ'טהאם שבקנט. ב-1899 הוא התגייס כצוער לצי המלכותי. ב-1901 הוא הוצב על סיפונה של ספינת הקרב אה"מ אושן ויחד עמה נשלח לסין במהלך מרד הבוקסרים. במהלך מלחמת העולם הראשונה הוא פיקד על המשחתות אה"מ אורסטס, אה"מ קוקטריס, ואה"מ וידט. ב-1926 הוא מונה למפקד בית הספר לאימון גופני בפורטסמות'. ב-1928 הוא מונה למפקד אניית המערכה אה"מ סטיוארט ולמפקד משט המשחתות ה-2 שהיה חלק מצי הים התיכון.

ב-1936 מונה ויטוורת' למפקד אניית המערכה אה"מ רודני. שנה לאחר מכן הוא הפך להיות מזכיר הצי המלכותי. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הוא מונה למפקד פלגת סיירות הקרב. באפריל 1940 הוא נשלח לסייע לכוחות הצי הבריטי בחופי נרוויק שבנורווגיה. ויטוורת' הביס בקרב את המשחתות של הקריגסמרינה והשיג שליטה על נמל נרוויק. לאחר מכן הנחיתו הבריטים כוחות בעיר וכבשו אותה. למרות זאת, הם נאלצו לסגת מנורווגיה בעקבות התקדמות הגרמנים במערכה על צרפת. ב-1941 הוא מונה לתפקיד הלורד השני של האדמירליות. ב-1944 הוא מונה למפקד בסיס הצי רוזית'. ב-1946 הוא פרש מהצי.

הוא נפטר ב-25 באוקטובר 1973 בעיר בוגנור ריג'יס שבמערב סאסקס.

## קישורים חיצוניים

* ויליאם ויטוורת'

קטגוריה:אדמירלים בריטים
קטגוריה:אדמירלים בריטים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1884
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1973
רוקוט

**רוקוט** (ברוסית:**Ро́кот**, רעש) הוא משגר לוויינים וחלליות רב־שלבי בעל מנוע דלק נוזלי, אשר שימש את רוסיה לשיגור לוויינים. המשגר מבוסס על טיל בליסטי UR-100N שפותח במרכז חרוניצ'ב למחקר מדעי וייצור בתחום החלל וייצורם החל בשנת 1974. רוב הטילים שנבנו יצאו משימוש צבאי.

השיגורים לטיסה תת-מסלולית החלו בסוף 1990 מקוסמודרום בייקונור. בשנת 1994 בוצע שיגור ראשון שכלל לוויין. בשנת 2000 השיגורים עברו לקוסמודרום פלסצק מכן שיגור משופץ שהיה מנוצל בעבר למשגרים מדגם "קוסמוס".

כל השיגורים בוצעו עם מאיץ מדגם "Briz" בגרסאות שונות. בהתאם לכך שונתה גם גרסת המשגר.

בשנת 1995 מרכז חרוניצ'ב למחקר מדעי וייצור בתחום החלל הקים בשותפות עם מרצדס-בנץ AG חברה שעסקה בשיגורים מסחריים. לצורך כך נרכשו 45 טילים בליסטיים. בשנת 2000 החברה נרכשה על ידי חברה שבבעלות Arianespace. חברה זו קיבלה 51% מהמניות.

בשנת 2019 אוקראינה אסרה על אספקת מערכות בקרה למשגר. בעקבות כך השיגורים הופסקו. בשנת 2020 פורסם ש"מרכז חרוניצ'ב למחקר מדעי וייצור בתחום החלל" רכש טילים בליסטים נוספים ובכוונתו לפתח מערכת בקרה חדשה. השיגור הראשון של "רוקוט M" היה תוכנן לשנת 2022. ייצור המשגר הראשון החל באפריל 2023 ושיגור מתוכנן לשנת 2024.

בסך הכול בוצעו 34 שיגורים מהם רק שיגור בודד נכשל. חלק מהשיגורים היו לוויינים רוסים והיתר של מדינות אחרות.
## קישורים חיצוניים

* נתוני שיגורים
*נתונים טכניים
* תיאור המשגר

## הערות שוליים

קטגוריה:משגרים רוסים
קטגוריה:רוסיה: המצאות
ז'יל קמבון

** זִ'יל-מַרְטֶן קַמְבּוֹן** (בצרפתית: **Jules-Martin Cambon**; 5 בינואר 1845 – 19 בספטמבר 1935) היה דיפלומט צרפתי ואחיו של פול קמבון. כשגריר בגרמניה (1907–1914) הוא עבד קשה כדי להבטיח דטאנט ידידותי. הוא היה מתוסכל ממנהיגים צרפתים כמו רמון פואנקרה, שהחליט שברלין מנסה להחליש את ההסכמה המשולשת של צרפת, רוסיה ובריטניה, ולא הייתה כנה בחיפוש אחר שלום. הקונצנזוס הצרפתי היה שמלחמה היא בלתי נמנעת. מחבר הצהרת קמבון בדבר תמיכתה של צרפת בתחיה מחדש של הלאומיות היהודית בארץ ישראל.

## ביוגרפיה
קמבון החל את הקריירה שלו כעורך דין בשנת 1866, שירת במלחמת צרפת-פרוסיה ונכנס לשירות המדינה בשנת 1871. הוא היה ראש המחוז של נור (1882) ושל הרון (1887–1891), וב-1887. 1891 הפך למושל כללי של אלג'יריה, שם כיהן בתפקיד קטן ב-1874.

קמבון מונה לשגריר צרפת בוושינגטון די.סי. ב-1897, ובתפקיד זה ניהל משא ומתן לקראת השלום בשמה של ממשלת ספרד לאחר המלחמה עם ארצות הברית. הוא שימש כשגריר צרפת בארצות הברית במהלך מלחמת 1898. הוא היה שותף פעיל במשא ומתן לשלום בין ספרד לארצות הברית ותרם להסכם הסופי, חוזה פריז משנת 1898. תפקידו במשא ומתן זה סייע לספרד ולצרפת לפתח שותפות פוליטית חזקה.

קמבון הועבר ב-1902 לתפקיד שגריר בספרד, וב-1907 לגרמניה ברלין, שם שירת עד פרוץ מלחמת העולם הראשונה ב-1914, ולאחר מכן כראש המדור המדיני של משרד החוץ הצרפתי בזמן המלחמה. קמבון האמין בהסכמה הלבבית עם בריטניה, ופעל לחיזוק וחיזוק הקשרים הדיפלומטיים עם בעלת בריתה העיקרית של צרפת. משא ומתן חשאי הוביל להסכמה על ארץ ישראל, לאחר תבוסת בעלות הברית של האימפריה העות'מאנית. קמבון שימש כיועץ לראש ממשלת צרפת, , כשהמלחמה התקרבה לסיומה. הסודיות אפפה את נושא הסכם סייקס-פיקו, שהיה ידוע במשך חודשים רבים רק לפריז וללונדון. קמבון סייע בהסכמה המשולשת של הברית הערבית-ציונות-ארמנית לאחר שנפילת הסולטנות פינתה את מקומה למשטר הצבאי של הטורקים הצעירים. המחלקה שלו חלקה מידע צבאי ומידע אחר עם משרד החוץ הבריטי אחר תבוסת מעצמות המרכז, הצאריזם והבולשביזם.

קמבון הפגין אהדה לרעיון "הבית הלאומי היהודי" בארץ ישראל, לאחר שהוא הוצג לו על ידי נחום סוקולוב ב-1917. בעקבות המפגש הוא שלח לסוקולוב מכתב שבו נכללה הצהרה על אהדתה של הממשלה הצרפתית לרעיון התחייה היהודית בארץ ישראל.

ב-1918 נבחר לאקדמיה הצרפתית, וב-1928 פרסם את מה שהפך למחקר קלאסי של דיפלומטיה, Le Diplomate, שתורגם לאנגלית, ספרדית, גרמנית ורוסית. בו כתב: "מה שבאמת מבדיל את הדיפלומט מהעדר הפשוט הוא אדישותו לכאורה לרגשות; הוא נאלץ לסבול איפוק מקצועי לאורך זמן שנראה בלתי מובן".

גם אחיו, פול, היה דיפלומט צרפתי בולט.

## לקריאה נוספת

* Keiger, John (1983). "Jules Cambon and Franco-German Détente, 1907–1914". The Historical Journal. 26 (3): 641–659. doi:10.1017/S0018246X00021099. online
* Jules Cambon, *The Diplomatist*, trans. Christopher R. Turner. London: Philip Allan, 1931.


## קישורים חיצוניים

* 
* 


*Cambon, Jules. France and the United States: Essays and Addresses (1903)
*Library of Congress


## הערות שוליים

קטגוריה:שגרירי צרפת בארצות הברית
קטגוריה:חברי האקדמיה הצרפתית
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:מעוטרי אות האריה הלבן
קטגוריה:שגרירי צרפת בספרד
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1845
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1935
שיוולוץ'

**שיוולוץ**' (ברוסית: **Шивелуч**) הוא שמו של הר געש פעיל בקַמְצַ'טְקַה שברוסיה. הוא הר הגעש הפעיל הצפוני ביותר בקמצ'טקה, ואחד הפעילים ביותר על פני כדור הארץ. האפר הגעשי הנפלט ממנו משבש לעיתים את התנועה האווירית בין יבשות אסיה וצפון אמריקה.

## גאוגרפיה
שיוולוץ' שייך לקבוצת הרי געש הממוקמת במרכז קמצ'טקה. היישוב הקרוב ביותר להר הגעש הוא קליוצ'י, הממוקם במרחק של כ-50 ק"מ מההר. היישוב קטן ומרוחק מספיק כדי להתפנות במהירות במקרה של התפרצות גדולה.

ההר שוכן על לוח אוחוצק, הפינה הצפון-מערבית של טבעת האש, וכשאר חלקיה הוא מתבטא ובגעשיות פעילה. חלק זה של הלוח מורכב משתי חגורות געשיות, אשר אחת מהן היא הקשת הגעשית של קמצ'טקה, קשת שנובעת מהפחתת הלוח הפסיפי לאורך שקע קוריל-קמצ'טקה.

ההר הוא אחד מהרי הגעש הגדולים והפעילים ביותר בקמצ'טקה. זהו הר געש סטרטו  המורכב משכבות מתחלפות של אפר מוצק, לבה מוקשה וסלעים געשיים.

## היסטוריה
שיוולוץ' החל להיווצר לפני כ-60,000–70,000 שנים, במהלך הפּלֶיסטוֹקֵן, והיו לו לפחות 60 התפרצויות גדולות במהלך ההולוקן. במהלך עידן זה, התקופה האינטנסיבית ביותר של געשיות – כולל התפרצויות גדולות ומתונות תכופות – התרחשה בסביבות 6500–6400 לפנה"ס, 2250–2000 לפנה"ס ו-50–650 לספירה, במקביל לשיא הפעילות בהרי געש האחרים בקמצ'טקה. התקופה הפעילה הנוכחית החלה בסביבות 900 לפני הספירה. מאז, ההתפרצויות הגדולות והמתונות מגיעות זו אחר זו במרווחים של 50 עד 400 שנה.

### היסטוריה מודרנית
התפרצויות קטסטרופליות התרחשו בשנים 1854 ו-1957, כאשר חלק גדול מכיפת ההר קרס ויצר מפולת לבה הרסנית.

התקופה האחרונה של פעילות געשית החלה בהתפרצות ב-15 באוגוסט 1999, והיא נמשכת גם בשנת 2023. ב-27 בפברואר 2015 ההר ירה אפר לאטמוספירה, לגובה של כ-9,100 מטר, כך שחצה את ים ברינג והגיע אף לאלסקה.

ב-11 באפריל 2023, אירעה התפרצות חזקה, שנגרמה עקב רעידת אדמה שהייתה ב-3 באפריל. כתוצאה מכך, הר הגעש שחרר ענן של גז ואפר געשי, שהגיע לגובה של 20 ק"מ והתפשט על פני שטח של 108,000 קמ"ר. למחרת הגיעו התפרצויות נוספות, שבאחת מהן התפרצה הפעילות הגעשית והגיעה לגובה של 10 ק"מ. לאחר מכן, פעילותו של הר הגעש החלה לשכוך. לטענת הרשויות המקומיות, התפרצות זו, למעט אפר כבד, לא הביאה לפגיעה כלשהי ביישובים ובתשתיות התחבורה המקומיות.

ב- 17 באוגוסט 2024 ההר התפרץ שוב ופלומת האפר הגיע עד לגובה 8,500 מטר

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:הרי געש פעילים
קטגוריה:אסיה: הרי געש
קטגוריה:רוסיה: הרים
אריך ביי

**אריך ביי** (בגרמנית: **Erich Bey**; 23 במרץ 1898 – 26 בדצמבר 1943) היה קונטר-אדמירל גרמני, אשר נהרג במהלך קרב כף הצפון במלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
ביי נולד בהמבורג ב-23 במרץ 1898. ב-13 ביוני 1916 הוא התגייס לצי הקיסרי הגרמני ולחם במלחמת העולם הראשונה. לאחר המלחמה צומצם הצבא הגרמני, וביי סולק מהצי. הוא הצטרף לפרייקור ושרת בבריגדה הימית פון לוונפלד כמפקד פלוגה. ב-1922 פורקה הבריגדה ושולבה ברייכסמרינה.

ב-26 באוקטובר 1938 מונה ביי למפקד המשחתת פרידריך Z 14. ב-4 באפריל 1939 הוא הועבר לפקד על שייטת המשחתות ה-4. באפריל 1940 נשלחה השייטת לכבוש את עיר הנמל הנורווגית האסטרטגית נרוויק. הגרמנים כבשו את העיר ללא קרב, אולם עד מהרה הופיע הצי הבריטי ותקף את המשחתות הגרמניות שעגנו בנמל נרוויק. הגרמנים הופתעו, והבריטים הצליחו להטביע כמה משחתות. ביי מיהר לאסוף את המשחתות שנותרו לו, והניס את הבריטים שספגו אבדות. עם זאת, כעבור שלושה ימים חזרו הבריטים בכוחות גדולים והטביעו את מה שנותר מהשייטת של ביי. בעקבות כך, שלטו הבריטים על נמל נרוויק ובהמשך הצליחו להשתלט גם על העיר נרוויק עצמה. רק בעקבות ההתקדמות הגרמנית במערכה על צרפת נאלצו בעלות הברית לפנות את נורווגיה. למרות זאת, עוטר ביי בצלב האבירים של צלב הברזל על חלקו במערכה.

בפברואר 1942 שימש ביי כמפקד שייטת המשחתות שהשתתפה במבצע קרברוס. ב-1 במרץ 1943 הוא הועלה לדרגת קונטר-אדמירל. ב-26 בדצמבר של אותה שנה, הוא הוביל שייטת שכללה חמש משחתות ואת סיירת המערכה שרנהורסט, ליירט שתי שיירות, מברית המועצות ואליה, בים ברנץ. הבריטים המתינו לגרמנים, וטמנו להם מארב ליד נורדקאפ. כאשר היה ברור שהקרב אבוד, שלח ביי את השדר: "שרנהורסט תילחם עד הפגז האחרון. הייל היטלר!" הגרמנים אכן לחמו בגבורה, אולם הובסו לנוכח עדיפותם של הבריטים. שרנהורסט טבעה ומתוך 1968 אנשי צוותה, רק 36 חולצו. עדי ראייה בריטיים סיפרו שהבחינו באדמירל ביי כשהוא פצוע קשה במים, אולם לא הספיקו לחלץ אותו לפני שטבע.

## קישורים חיצוניים

* אריך ביי באתר צלב הברזל
* 

קטגוריה:אדמירלים בקריגסמרינה
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנהרגו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:ימאי הצי הקיסרי הגרמני
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1898
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1943
אמטוזאורוס

**אמטוזאורוס** (שם מדעי: ***Amtosaurus***; מילולית: "הלטאה של אמטגי (Amtgai)") הוא סוג של דינוזאור בעל אגן דמוי עוף אשר חי במונגוליה של הקרטיקון העליון שלפני 90 מיליון שנה מזמננו. כיום הסוג מוטל בספק.

הסוג מכיל מין יחיד - *Amtosaurus magnus*, לאחר שמין שני - *A. archibaldi* הועבר לסוג *Bissektipelta*.

## תיאור
סוג זה נודע ממאובנים שהתגלו בחפירות של תצורות ביאן שירן , במונגוליה והוא נחשב לסוג של אנקילוזאור, אם כי מספר חוקרים גם שייכו אותו למשפחת ההדרוזאוריים. הוא תואר למדע ב-1978 בידי החוקרים הרוסים סרגיי קורזנוב  וט. א. טומנובה (T.A. Tumanova).

הסוג ידוע רק ממצאי גולגולת שבורים וחלקיים, אך היא מקוטעת מכדי להיות מוגדרת כך שהסוג מוטל כיום בספק.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי אגן דמוי עוף
קטגוריה:דינוזאורים שחיו בקרטיקון עליון באסיה
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1978
קטגוריה:טקסונים שנויים במחלוקת
סמל אי חג המולד

**סמל [[אי חג המולד]]** הוא סמל בצבעים כחול ולבן. הסמל אומץ ב-14 באפריל 1986, אך לא קיבל מעמד רשמי. הוא מורכב מרקע תכלת ובו חמישה כוכבים לבנים, אחד גדול וארבעה קטנים, המייצגים את קבוצת הכוכבים הצלב הדרומי ונמצאים גם בדגל אי חג המולד ומהווים את אחד הסמלים של חבר העמים האוסטרלי, הכוכבים ממוקמים על גלים סכמטיים מאותו הצבע. הצבע הכחול מסמל את האוקיינוס ההודי המקיף את האי.

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

*הדגל ומרכיביו הקיימים גם בסמל אי חג המולד 
*פירוט הרלדי של סמל אי חג המולד 

אי חג המולד
קטגוריה:אוסטרליה: סמלים
נייבלה (דינוזאור)

**נייבלה** (שם מדעי: ***Niebla***; מספרדית: "ערפל") הוא סוג של דינוזאור תרופוד טורף ממשפחת האבליזאוריים, אשר חי באמריקה הדרומית במשך הקרטיקון שלפני 79 עד 69 מיליון שנה מזמננו.
## מאפיינים
הממצאים המאובנים שלו התגלו בתצורות אלן  בריו נגרו שבארגנטינה והוא תואר למדע ב-2020, על סמך בדיקה של ממצאי שלד בודד של פרט בוגר שכלל גולגולת כמעט מלאה, כמה שיניים ושרידי לסת וכן חוליות וצלעות מקוטעות ועצם שכם שלמה. הסוג כולל מין יחיד - *Niebla antiqua*, שפירושו בלטינית: "עתיק".

דינוזאור זה היה קרובו של הקרנוטאורוס והפרט שנמצא שהיה כבר בוגר הגיע לאורך של 4 עד 4.5 מטרים, מה שהופך אותו לקטן ביחס למשפחתו. לצידו נמצאו מספר פטרוזאורים כמו האירוטיטאן, זאורופודים, אורניתופודים ותרופודים קטנים כמו הבונפרטניקוס והאוסטרורפטור, מהם אולי ניזון הנייבלה. כמו כן נמצא גם קרובו הקווילמזאורוס.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם מתאר הטקסון אינו מתאים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-2020
קטגוריה:אבליזאוריים
קטגוריה:דינוזאורים שחיו בקרטיקון עליון באמריקה הדרומית
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-2020
סמל איי קוקוס

**סמל [[איי קוקוס]]** הוא סמל שאושר במועצת השלטון שהתקיימה ב-28 במרץ 2007. צבעיו נבחרו במטרה לשקף את האקלים החם והחגיגי של האיים. האלמנטים המופיעים בו קשורים לאוקיינוס המשפיע על היבטים רבים בחיי היומיום באיים. צמח הקוקוס מייצג את הצמחייה, הג'וקונג (סירה המשמשת את ילידי האיים) מסמלת את אוכלוסיית הארכיפלג. צב הים מייצג את חיות הבר והצבעים הכחולים מתייחסים לאוקיינוס ההודי.

התיאור ההירלדי של הסמל הוא של סמל עם מגן מרובע, המחולק ל-4. החלק הראשון והרביעי (משמאל לימין) בצבעי תכלת ובמרכזם דג. בחלקים השני והשלישי מופיעה ציפור צבעונית. במרכז המגן ממוקמת האות "Z" בצבע שחור. באזור העליון שמעל למגן ממוקמת יד האוחזת ורד ומשני צדי המגן שני עצי קוקוס. בחלקו התחתון של הסמל מופיע הכיתוב "Maju Pulu Kita" שפירושו "קדימה האי שלנו" הוא החליף את הכיתוב בלטינית: "Pro Patria".

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

*סמלי איי קוקוס 

איי קוקוס
קטגוריה:אוסטרליה: סמלים
אורוגוואי במלחמת העולם השנייה

אורוגוואי נשארה נייטרלית לאורך רוב מלחמת העולם השנייה, ומדיניות הממשלה בראשות הנשיא אלפרדו בלדומיר הייתה לתמוך בבעלות הברית תוך שמירה על נייטרליות. מדיניות זו הושפעה במידה רבה מבריטניה, שהשגריר שלה, סר יוג'ין מילינגטון דרייק פעל במדינה בין 1931 ל-1941. בינואר 1942 אורוגוואי ניתקה את היחסים הדיפלומטיים שלה עם גרמניה הנאצית.

גם לאחר החלפת הנשיא אלפרדו בלדומיר בנשיא חואן חוזה דה אמזגה מאותה המפלגה, שמרה אורוגוואי על הנייטרליות. בפברואר 1945, חודשים ספורים לפני סיום המלחמה, אורוגוואי חתמה על הכרזת האומות המאוחדות והכריזה מלחמה על גרמניה ויפן.

## תוכניות גרמנית לכיבוש אורוגוואי

לפני פרוץ המלחמה, ממשלת גרמניה תכננה בחשאי לערוך הפיכה באורוגוואי ולפלוש אליה כדי להפוך אותה למושבה גרמנית. התוכנית שאורגנה בתמיכת נאצים מקומיים בהובלת אדם בשם ארנולד פירמן לא יצאה לפועל וההנהגה של הקושרים נעצרה.

## מדיניות ממשלת אורוגוואי
המאמץ המלחמתי גרם לעלייה בביקוש למשאבים של אורוגוואי, ביניהם בשר, צמר ועורות. העלייה במכירות הביאה לשגשוג באורוגוואי והאיצה את ההתאוששות שלה מהשפל הגדול. ממשלת אורוגוואי אימצה מדיניות פרו-בריטית, אולם במקביל התעקשה לשמור על נייטרליות צבאית. לדוגמה, נשיא אורוגוואי, אלפרדו בלדומיר, הטיל וטו על ההצעות להלאים מפעלים בבעלות זרה, בעיקר בריטית, וכן דאג לייעד חלק מהייצור לבריטניה.

## אדמירל גרף שפה

ב-13 בדצמבר 1939 החל קרב נהר לה פלטה בין אוניית המערכה זוטא אדמירל גרף שפה לשלוש סיירות סיירות בריטיות. בקרב נפגעה קשות האונייה הגרמנית, ומפקדה הנס לנגסדורף החליט להיכנס לנמל מונטווידאו כדי לבצע תיקונים. הגרמנים ביקשו לשהות בנמל שבועיים, ובריטניה הפעילה לחץ נגדי להוצאת האונייה הגרמנית מהנמל במהירות האפשרית. במקביל, נקברו במונטווידאו 36 ההרוגים הגרמנים.

הבריטים ביצעו מספר תחבולות מודיעיניות כדי להציג מצג שווא שכוח ימי עדיף מחכה לאונייה הגרמנית מחוץ לנמל, וכן תזמנו את יציאת הספינות הבריטיות מהנמל מדי 24 שעות, משום שהחוק הבינלאומי קובע שלאוניית מלחמה אסור לצאת מנמל ב-24 השעות שאחרי יציאת ספינת סוחר של הצי היריב.

לבסוף, ב-17 בדצמבר הורו הרשויות באורוגוואי לאדמירל גרף שפה לצאת מהנמל. בפני הנס לנגסדורף עמדו שלוש אופציות: להילחם עד מוות, לנסות להגיע לבואנוס איירס הסמוכה, שם היה יכול לבצע תיקון ארוך יותר, או להטביע את הספינה ולהציל את הצוות, כאשר אפשרות זו, על פי עדויות, לא הייתה בהסכמתו של היטלר.

האונייה יצאה מהנמל ולאחר פינוי הצוות לבואנוס איירס, היא הוטבעה בהטבעה עצמית. יומיים לאחר מכן, אחרי שהבין שנפל קורבן לתחבולה בריטית, התאבד לנגסדורף.

ביוני 1940 איימה גרמניה לנתק את היחסים הדיפלומטיים עם אורוגוואי, אחרי שהאחרונה נתנה לאוניית מלחמה בריטית לשהות בנמל לצורך תיקונים אחרי שהותקפה על ידי הגרמנים. על פי הדיווחים, היא תוקנה באמצעות לוח פלדה שפורק מהאדמירל גרף שפה.

## הכרזת מלחמה
ב-25 בינואר 1942 אורוגוואי ניתקה את היחסים הדיפלומטיים עם גרמניה הנאצית, אחת מתוך 21 מדינות דרום ומרכז אמריקאיות שעשו כן (למעט ארגנטינה).

ב-1945, אורוגוואי חתמה על הכרזת האומות המאוחדות וב-23 בפברואר 1945 הכריזה מלחמה על גרמניה ויפן.

## אחרי המלחמה
אורוגוואי הצליחה להגיע לשיא פריחתה הכלכלית תודות למלחמת העולם השנייה ולמלחמת קוריאה, בהן היה ביקוש למוצרים שמכרה, ובשנים אלה החזיקה בהכנסה לנפש הגבוהה באמריקה הלטינית. ב-1949, כדי לכסות את החוב הבריטי לאורוגוואי על מכירות הבשר במלחמה, הולאמו חברות רכבות ומים בבעלות בריטית.

## קישורים חיצוניים

*
*
*
*

## הערות שוליים

קטגוריה:מלחמת העולם השנייה לפי מדינה
קטגוריה:אורוגוואי: היסטוריה
פטר לומברד

**פיטר לומברד** (1096 נוברה - 1160 פריז) היה תאולוג סכולאסטי, בישוף העיר פריז, ומחבר ארבעת כרכי הספר 'משפטים', שהפך לספר הלימוד המרכזי בהכשרת תאולוגים במאות השנים שלאחריו.

## ביוגרפיה
לומברד נולד בצפון-מערב איטליה למשפחה ענייה. למד תאולוגיה בקתדרלה של ריימס ואחר כך (1134) בפריז. במשך עשור לימד בקתדרלה של נוטרדם, ועמד בקשרים עם פייר אבלר ועם איג מסן-ויקטור, שניהם מגדולי התאולוגים בני התקופה. קבלתו של לומברד חסר הייחוס, בין בכירי הכמורה בנוטרדם, שהיו כולם מיוחסים בקשרי דם וקשרים נוספים למלוכה ולמעמד הגבוה, מוסברת רק בזכות הצטיינותו האקדמית. בעשור של 1150 הפך לומברד לדיקן, ואחר כך לארכי-דיקן, בסופו של העשור נתמנה לבישוף פריז, ונפטר שנה לאחר מכן.

## כתביו
לומברד חיבר פירוש לספר תהילים, וכן לאגרותיו של פאולוס בברית החדשה. את עיקר פרסומו הספרותי, ללא שום ספק, קנה בחיבורו *Libri Quatuor Sententiarum* - ארבעה ספרי 'משפטים', חיבור שהפך לספר הלימוד הסטנדרטי לתאולוגיה באוניברסיטאות של ימי הביניים. במשך המאות ה-13–16, שימש ספר זה לחיבור הנוצרי העיקרי עליו נכתבו הערות או פירושים, מלבד כמובן ספר הביבליה עצמו. השפעתו הייתה ניכרת על הוגים נוצריים דוגמת אלברטוס מגנוס, תומאס אקווינס, ויליאם איש אוקאם, גבריאל ביל (Biel). אפילו מרטין לותר כתב בצעירותו הערות על 'משפטים', וכמוהו גם ז'אן קלווין ציטט כמאה פעמים מן החיבור הזה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:תאולוגים נוצרים
אליזבת מק'קוזלנד

**אליזבת מק'קוזלנד** (באנגלית: **Elizabeth McCausland**; 16 באפריל 1899 – 14 במאי 1965) הייתה מבקרת אמנות, היסטוריונית וסופרת אמריקאית.

## ביוגרפיה
אליזבת מק'קוזלנד נולדה בוויצ'יטה, קנזס.

מספר שנים לאחר שסיימה את לימודיה במכללת סמית' (תואר ראשון ב-1920 ותואר שני ב-1922), היא החלה לעבוד ב-*Springfield Sunday Union* וב-*The Springfield Republican*, עיתונים שראו אור בספרינגפילד, מסצ'וסטס. היא הייתה מעורבת מאוד בתיק סאקו וונצטי ובסופו של דבר כתבה סדרת מאמרים בחוברת בשם *"האיום הכחול"*.

היא לימדה במכללת ברנרד (1956), בבית הספר החדש למחקר חברתי (1946), במעבדת עיצוב (1939) ובקולג' שרה לורנס (תולדות האמנות, 1942-1944).

ממוזער| ברניס אבוט, שנות ה-30
מק'קוזלנד עברה לניו יורק ב-1935. לאורך כל התקופה הזו היא גרה עם בת זוגה ברניס אבוט במנהטן. הן עבדו בשיתוף פעולה על פרסום הסדרה "ניו יורק המשתנה" ב-1939. הפרויקט נתמך על ידי פרויקט האמנות הפדרלי ומק'קוזלנד חיברה את הטקסט שליווה את הצילומים של אבוט.

חלק ניכר מהעניין שלה בלימודי אמנות נעוץ בשאיפות לדמוקרטיה ולצדק חברתי.
החל מאמצע שנות ה-30, היא עבדה כמבקרת אמנות וסופרת עצמאית, תרמה ל"פרנסוס", "רפובליקה החדשה" ו"מגזין האמנות".
היא כתבה בעיקר על ציור וצילום סוציאל-ריאליסטים, יחסה של מק'קוזלנד לנטייתו של עולם האמנות להפשטה בשנות ה-50 היה קודר; היא ציינה כי היא חשה שזו "בריחה של האמן מהמציאות ומאחריות". רגשותיה התרככו במקצת בשנים שלאחר מכן, והיא כתבה כי במחויבותה ההוליסטית להיבטים החברתיים של האמנות, היא חשה שהזניחה את הצדדים הרגשיים והפואטיים שלה עצמה.

מק'קוזלנד כתבה *עבודה לאמנים* ב-1947, שהתווה את תנאי המחיה והמעמד הכלכלי של האמן האמריקאי.
היא גם חיברה יצירות על אמנים פרטניים, ביניהםמרסדן הארטלי, אלפרד הנרי מאורר, אדוארד למסון הנרי, צ'ארלס ובסטר הות'ורן וג'ורג' איננס.
בין הספרים הנוספים שחיברה: *קריירה באמנויות, Fine and Applied* (1950) ומקצועות *אמנות בארצות הברית*.
היא גם כתבה שירה ועיצבה פרסומים במהדורות מוגבלות אותם הדפיסה במדפסה הפרטית שלה.

בשנת 1939 אצרה מק'קוזלנד את התערוכה הרטרוספקטיבית *Lewis Hine* במוזיאון ריברסייד. תערוכות נוספות שאצרה כוללות *את העולם של היום* (מוזיאון ברקשייר, 1939), תערוכה של הדפסי משי עבור מוזיאון ספרינגפילד לאמנויות יפות ומוזיאון מדינת ניו יורק (1940), *וצילום היום* (גלריית ACA, 1944).

בשנת 1943, היא זכתה במלגת גוגנהיים למדעי הרוח, ארצות הברית וקנדה, על חקר "מעמד האמן באמריקה מימי הקולוניאליזם ועד היום, עם תשומת לב מיוחדת ליחס בין אמנות לפטרונות".

בשנת 1944 היא מונתה לחברה בוועדה המייעצת של המחלקה לצילום של המוזיאון לאמנות מודרנית.

ב-1950 עבדה כיועצת מיוחדת בגלריה קורקורן וערכה את הקטלוג הנלווה לתערוכה.

המחקר הנרחב של מק'קוזלנד התמקד במיוחד בא"ל הנרי, לואיס היין, ג'ורג' אינס ואלפרד מאורר. את חמש עשרה השנים האחרונות לחייה הקדישה למחקר על אודות הצייר מרסדן הארטלי.

מק'קוזלנד נפטרה ב-14 במאי 1965. היא קבורה בבית הקברות מייפל גרוב, וויצ'יטה.

## מורשת
כתביה של אליזבת מק'קוזלנד שמורים בארכיון לאמנות אמריקאית, בסמית'סוניאן.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קנזס
קטגוריה:ויצ'יטה: אישים
קטגוריה:סופרים להט"בים אמריקאים
קטגוריה:מחברות ספרי עיון אמריקאיות
קטגוריה:מחברי ספרי עיון אמריקאים
קטגוריה:סגל קולג' שרה לורנס
קטגוריה:סגל ניו סקול
קטגוריה:מבקרי אמנות אמריקאים
קטגוריה:בוגרות מכללת סמית'
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1899
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1899
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1965
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1965
גוד'מונדור קמבן

**גוּדְ'מוּנְדוּר קַמְבַּן** (באיסלנדית: **Guðmundur Kamban**; 8 ביוני 1888 – 5 במאי 1945) היה מחזאי וסופר איסלנדי.

## ביוגרפיה
הוא נולד בחווה של ליטליבר (Litlibær) בגארד'סוקן (Garðasókn) באיסלנד, בן לסוחר ממשפחה איסלנדית ותיקה וידועה. הוא סיים את לימודיו ב, שם קיבל דוקטור לשם כבוד בספרות ובשפה. עוד במכללה, הוא מונה לעוזר עורך של העיתון הידוע ביותר באיסלנד, בעריכת ביורן יונסון. ב-1906 נחקרו יכולותיו העל-טבעיות על ידי האגודה הנסיינית שנוסדה על ידי : כבעל ראיה מרחוק, הוא הצליח לנחש את תוכנם של ספרים סגורים, וכסופר אוטומטי כתב יצירות כביכול מאת הנס כריסטיאן אנדרסן, , וסנורי סטורלוסון. אבל הוא איבד את יכולותיו כמדיום לאחר מחלה קשה.

בשנת 1908 הוא אימץ את שם המשפחה קמבן במקום שם הולדתו (Guðmundur Jónsson) ודגל בשינוי מוסכמות השמות באיסלנד.

ב-1910 המשיך לאוניברסיטת קופנהגן, שם התמחה בספרות וקיבל תואר שני.

ב-1914 פרסם את המחזה הראשון שלו, Hadda Padda שהומלץ על ידי גאורג ברנדס והוצג ב עם קמבן כעוזר במאי. מאוחר יותר התחתן עם שחקנית מההצגה, אוניטה איבר (Agnete Egeberg), ונולדה להם בת ב-1921.

בשנת 1915 עבר קמבן לניו יורק, מתוך כוונה לבסס את עצמו כסופר בשפה האנגלית. הוא לא הצליח ועבר חזרה לקופנהגן עם אשתו בשנת 1917. בשנת 1920 הוא זכה להצלחה בתיאטרון  עם "אנחנו הרוצחים" ( Vi mordere) והועסק כבמאי בתיאטרון.

הוא גם מחברם של רומנים היסטוריים רעננים ומלומדים המבוססים על הסאגות האיסלנדיות, כולל סקאלהולט (Skálholt, 4 כרכים; 1930–32), על בת בישוף שחיה באיסלנד במאה ה-17, ו"אני רואה ארץ גדולה ויפה" (Jeg ser et stort skönt land; 1936) על רקע ההיסטוריה של איסלנד במאה ה-11.

קמבן ביים מחזות, כתב רומנים והפיק סרטי קולנוע בקופנהגן עד 1934, אז עבר ללונדון. לאחר שלא מצא שם הצלחה, הוא עבר לברלין ב-1935 והתגורר שם עד 1938, אז חזר לקופנהגן.

### מותו
שמאל|ממוזער|250px|הלוחית שהוצבה (והוסרה) לזכרו
ב-5 במאי 1945, כשהכוחות הגרמנים בדנמרק נכנעו, נרצח קמבן במסעדה בקופנהגן לעיני אשתו ובתו, על ידי פרטיזנים דנים. גופתו הוחזרה לאיסלנד והוא נקבר בטקס מכובד ברייקיאוויק. אף על פי שהיה ידוע לרשויות הדניות, שמו של הרוצח של קמבן מעולם לא נחשף בפומבי. במהלך הכיבוש הגרמני של דנמרק, קמבן קיבל מימון מחקר גרמני ונראה כמשתף פעולה למרות שחקירת משטרה לא מצאה עדות לכך שהוא בגד במחתרת הדנית.

במלאת 100 שנה להולדתו, הופק מחזהו שיש (Marmari), על ידי .

ב-1990 הוצבה לוחית לזכרו על קיר הבניין שבו נרצח ביוזמת אחותו, אבל ב-2021 היא הוסרה עקב דרישת דיירי הבניין.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

*Íslenskir leikhúsmenn, ''Guðmundur (Jónsson) Kamban (1888-1945)''


## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים איסלנדים
קטגוריה:ילידי 1888
קטגוריה:נפטרים ב-1945
קטגוריה:במאי קולנוע איסלנדים
פרנטישק צ'רמק

**פרנטישק צ'רמק** (בצ'כית: **František Čermák**; 5 בספטמבר 1822 – 4 במאי 1884) היה צייר צ'כי, פרופסור לאמנות ורקטור באקדמיה לאמנויות יפות, פראג. הוא ידוע בעיקר בסצנות ז'אנר היסטוריות.

## ביוגרפיה
מ-1837 עד 1842 למד ציור באקדמיה לאמנויות יפות אצל כריסטיאן רובן ופרנטישק טקדליק. לאחר מכן ערך מספר נסיעות לימודיות לגרמניה, איטליה, דלמטיה, צרפת ובלגיה. לאחר מכן הוא בילה שנה בלימוד ציור דמות אצל גוסטב וואפרס באנטוורפן, ומצא משרה בסטודיו של תומאס קוטיר בפריז.

כשחזר לפראג, היה פרופסור באקדמיה מ-1878 ועד מותו.

הוא כיהן כרקטור בשנים 1881–1882. הוא גם היה חבר ב"פורום האמנים היוצרים".

בין תלמידיו הידועים ביותר נמנו סובסלאב פנקס, קארל ויטזסלב מאשק, פרנטישק דבוז'ק, לודק מרולד ווייטך ברטונק.

הוא הושפע מאוד מהציור ההיסטורי הצרפתי/בלגי ויצר בדים רבים שנועדו להחיות את העניין בהיסטוריה הצ'כית.

הוא גם יצר ציורי מזבח וסצנות ממסעותיו בדלמטיה.

## גלריה

File:Cermak-Dalibor.jpg
File:Cermak-Wenceslas.jpg
File:František Čermák - Přadlena s ovcemi na pastvě.jpg
File:František Čermák - Karel IV. se svými rádci (1874 ).jpg


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים צ'כים
קטגוריה:ילידי 1822
קטגוריה:נפטרים ב-1884
ירוסלב צ'רמק

**ירוסלב צ'רמק** (בצ'כית: **Jaroslav Čermák**; 1 באוגוסט 1830 – 23 באפריל 1878) היה צייר צ'כי הידוע בעיקר בזכות ציורי ההיסטוריה שלו. רבים מציוריו נמצאים באוסף הגלריה הלאומית של פראג.

## ביוגרפיה
צ'רמק נולד בפראג. בילדותו סבל צ'רמק מפציעה בירך, ובשל סיבוכים שנוצרו הוא בילה חלק מילדותו צמוד למיטה. תאונה זו שימשה כנראה השראה לתחילתו האמנותית, שכן בעודו במיטה, ללא אפשרות לזוז, הוא מצא עניין בציור.

ב-1847 ו- 1848, צ'רמק למד באקדמיה לאמנויות יפות בפראג כתלמידו של כריסטיאן רובן. חלומו של צ'רמק היה להיות צייר היסטוריה; כיוון שהרגיש שהאימונים בפראג לא הספיקו, הוא נסע לאנטוורפן, שם למד אצל גוסטב וואפרס ולואי גאליט. ב-1852 התיישב בפריז; עם זאת, הוא טייל ברחבי אירופה ולעיתים קרובות חזר למולדתו.

הוא ביקר לעיתים קרובות במונטנגרו, ובשנת 1862 לחם לצד ראשי הרצגובינה וחייליהם בהתקוממות הרצגובינה (1875–1877). על אומץ ליבו בקרב הוענקה לו מדליה על ידי ניקולס הראשון ממונטנגרו. אחד הרחובות בפודגוריצה נקרא על שמו. ב-1874 תכנן ובנה בית משלו בפריז.

הוא הושפע מיצירתו של פטר פאול רובנס. במהלך שהותו בפריז הוא נתקל באז'ן דלקרואה ובאלכסנדר-גבריאל דקאן והכיר את יצירותיהם. רבים מציוריו תיארו סצנות מההיסטוריה הצ'כית; עם זאת, הוא התעניין גם בנושאים ממונטנגרו והרצגובינה העתיקה. יצירותיו מושפעות מהרומנטיקה.

הוא היה תומך חשוב דרך האמנות בתחייה הלאומית הצ'כית, והשתתף באופן פעיל במאמצי האמנציפציה של צ'כים ומדינות קטנות אחרות באירופה. נושאי יצירותיו נושאים חותמת של עמדה נגד בית המלוכה הבסבורג. הוא צייר פורטרטים ויצירות ז'אנר בנוסף לציורי היסטוריה.

ירוסלב צ'רמק נפטר ב-23 באפריל 1878 בפריז. שרידיו הועברו לפראג בשנת 1888. הוא קבור בבית הקברות אולשאני בפראג.

## גלריה

 File:Jaroslav Čermák - Husité průsmyk bránící.jpg
File:Cermak, Jaroslav - Protireformace (1854).jpg
File:Jaroslav Cermak Montenegrinerin.jpg
File:Čermak - Montenegrin chieftain.jpg
File:Šimon Lomnický žebrá na Karlově mostě.jpg


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים צ'כים
קטגוריה:ילידי 1830
קטגוריה:נפטרים ב-1878
דליפת המסמכים מהפנטגון (2023)

באפריל 2023, שני סטים של מסמכים מסווגים של ארצות הברית החלו להסתובב בטוויטר, בטלגרם ו-4chan. המסמכים התייחסו בעיקר למלחמת רוסיה-אוקראינה, אך כללו גם הערכות מודיעין זר הנוגעות למדינות ובהן צפון קוריאה, סין, איראן ואיחוד האמירויות הערביות. ג'ק טשיירה, טייס מחלקה ראשונה של המשמר הלאומי של מסצ'וסטס, צילם לכאורה תדפיסים של המסמכים בבית הוריו בדייטון, מסצ'וסטס ופרסם אותם לפלטפורמת המסרים המיידיים דיסקורד בשרת בשם "Thug Shaker Central". קבוצת משנה של מסמכים נשלחה לשרתי דיסקורד עבור יוטיובר בריטי-פיליפיני ומשחק הווידאו של ארגז החול Minecraft בסוף פברואר ותחילת מרץ. באפריל, משתמש 4chan פרסם מספר מסמכים בלוח התמונה הפוליטי /pol/ של האתר. המסמכים הופצו אז בערוצי הטלגרם הפרו-רוסיים; לפחות תמונה אחת שונתה באופן גס כדי להראות יותר נפגעים אוקראינים מאשר הרוגים הרוסים.

המסמכים מכילים תקצירים מבצעיים מהמטות המשולבים. לגבי מלחמת רוסיה-אוקראינה, המסמכים מרמזים על קשיים הן לרוסים והן לאוקראינים, בחלק שווה; בעוד שקף אחד מצביע על כך שיותר רוסים מתו במלחמה מאשר אוקראינים, כמה מסמכים הסוקרים את קרב באחמוט מצביעים על קשיים לאוקראינים להתמודד עם תמרוני אגף רוסיים ומחסור באספקה באזור. בנוסף, עוסקים המסמכים ביחסים בין רוסיה למדינות אחרות, עם מספר מסמכים המפרטים את המאמצים של סוכנות הביון הצבאית הרוסית GRU והארגון החצי-צבאי קבוצת וגנר בקידום אידיאלים רוסיים תוך הפחתת ערכים אמריקאים. מסמכים אחרים חושפים ניסיונות של קבוצת וגנר להשיג נשק בטורקיה, חברה בנאט"ו. על פי קבוצה אחת של מסמכים, המוסד עודד עובדים ואזרחים להשתתף במחאות נגד רפורמות משפטיות בישראל.

ההדלפה גרמה למשבר דיפלומטי בין ארצות הברית ל-Five Eyes. מאמץ בין-משרדי - המורכב ממשרד ההגנה האמריקאי, הבית הלבן, מחלקת המדינה וקהילת המודיעין האמריקאית - מבצע הערכה של הדליפה. במקביל, משרד המשפטים והבולשת הפדרלית (FBI) פתחו בחקירה פלילית לגבי המדליף. גורמים רשמיים בארצות הברית האשימו את רוסיה שהיא עומדת מאחורי ההדלפה. אוקראינה ורוסיה ניסו לגמד בערכה של ההדלפה, כאשר שתי המדינות אמרו כי המסמכים מכילים נתונים מעוותים. טענות ספציפיות בהדלפות נדחו על ידי כמה מדינות, ובהן דרום קוריאה ומצרים. ב-13 באפריל, ה-FBI עצר את ג'ק טשיירה בקשר להדלפה. ב־12 בנובמבר נגזר עליו 15 שנות מאסר.

## הערות שוליים

קטגוריה:הדלפות מסמכים
קטגוריה:שערוריות פוליטיות בארצות הברית
קטגוריה:2023 בארצות הברית
קטגוריה:2023 בפוליטיקה
קטגוריה:הסכסוך האוקראיני-רוסי
אובססיה (סדרת טלוויזיה)

**אובססיה** (באנגלית: **Obsession**) היא סדרת טלוויזיה משנת 2023 הזמינה בשירות הסטרימינג נטפליקס. בסדרה מככבים צ'ארלי מרפי, ריצ'רד ארמיטג' ואינדירה וארמה. התסריט נכתב על ידי מורגן לויד מלקולם ובנג'י וולטרס ומבוסס על הרומן "Damage" מאת ג'וזפין הארט.

## עלילה
ויליאם פארו הוא מנתח שמתחיל רומן עם אנה, ארוסתו של בנו ג'יי. עד מהרה ויליאם נהיה אובססיבי לאנה, מה שמאיים על הקריירה שלו ועל משפחתו וחייו.

## שחקנים ודמויות

## הפקה
הסדרה הופקה על ידי חברות ההפקות "Gaumont Film Company" ו-"Monage Productions". המפיקים הם ג'ינה קרטר, מתיו ריאד ופרית טריפלדי מ-Moonage, ואליסון ג'קסון של גאומונט שימשו כמפיקות בפועל. מרפי, שאה, ארמיטאג' וורמה לוהקו באביב 2022 כשההפקה החלה שם הקודם לסדרה, *Damage*.

התסריט לסדרה נכתב על ידי מורגן לויד מלקולם ובנג'י וולטרס והתבסס על הספר Damage מאת ג'וזפין הארט, שעובד בעבר לסרט Damage מ-1992 בכיכובם של ג'ולייט בינוש וג'רמי איירונס. גלן לייבורן וליסה בארוס ד'סה ביימו את הסדרה. מקומות הצילום כללו תפאורה באולפני טוויקנהאם.

הסדרה בת ארבעת הפרקים תוארה כ"מותחן אירוטי".

## שידור ראשון
הסדרה שודרה לראשונה בנטפליקס ביום חמישי, 13 באפריל 2023. 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה שמתרחשות בלונדון
קטגוריה:סדרות מתח בריטיות
קטגוריה:נטפליקס: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות דרמה בריטיות
קונסוליית מצרים בירושלים

**קונסוליית מצרים בירושלים** הייתה נציגות דיפלומטית של ממלכת מצרים, רפובליקת מצרים וקע"ם בירושלים בתקופת המנדט ובתקופה הירדנית. הקונסוליה הייתה אחראית על העדה הקופטית בארץ ישראל. 

## היסטוריה
הקונסוליה נפתחה בספטמבר 1925, כאשר פואד הראשון, מלך מצרים מינה את חסן עלי ביי לקונסול בירושלים. המשרד הראשון של הקונסוליה הוקם ברחוב יפו, ליד גן העיר. בהמשך עברה הקונסוליה לקטמון, ברחוב רחל אמנו, וחלקה מבנה עם הקונסוליה היוונית. כיום משמש המבנה את הקונסוליה היוונית. 

ב-1930 פוטר הקונסול המצרי בירושלים, עבדיין ביי, והצעד גרר מחאה מהקהילה המצרית בירושלים.

הקונסוליה שימשה נציגות דיפלומטית גם לאמירות עבר הירדן, עד להקמת הממלכה ההאשמית של ירדן ב-1946, שבעקבותיה נפתחה שגרירות מצרית בעמאן.

במלחמת העצמאות ב-1948 הוצב בקונוסליה כוח בן עשרים חיילים בפיקוד יוזאבשי (סרן) עיאסם חילמי. בעקבות קרב סן סימון וכיבוש קטמון בידי כוחות הפלמ"ח ב־1 במאי 1948, נותר בית הקונסוליה בשכונת קטמון בשליטת ישראל. לאחר המלחמה התמקמה הקונסוליה בשייח' ג'ראח שבירושלים הירדנית (כיום הבניין משמש את הקונסוליה היוונית).

ביוני 1957 גירשה ירדן את הקונסול המצרי, מוחמד עבד אל-עזיז, שנחשב אשם בהפגנות שהתקיימו באפריל. ממשלת ירדן הודיעה כי לא תאפשר מינוי קונסול חדש כל עוד לא תתחייב ממשלת מצרים כי הקונסול לא יעסוק בפוליטיקה.

במרץ 1958 הכריזה ממשלת ירדן על הקונסול המצרי בירושלים, מוחיב סמארה, כאישיות בלתי רצויה, לאחר שהאשימה אותו בקיום קשר עם מחבלים.

לאחר הקמת קע"ם בפברואר 1958, התאחדו הקונסוליה המצרית והקונסוליה הסורית בירושלים.

ביולי 1958, בעקבות מהפכת 14 ביולי 1958 בעיראק, נסגרה הקונסוליה בעקבות ניתוק היחסים בין ירדן ומצרים.

במרץ 1960 הגיש הקונסול המצרי כתב האמנה שבו הוגדר תפקידו כממונה על "ירושלים העתיקה וערים אחרות של הגדה המערבית ושטחים המוחזקים בידי צבא ירדן", וממשלת ירדן סירבה לקבל את הקונסול.

הקונסולים של לבנון וערב הסעודית נמלטו לעמאן ערב מלחמת ששת הימים, אך הקונסולים של מצרים, סוריה ועיראק נותרו בעיר במהלך הכיבוש הישראלי. הקונסולים ביקשו מחסה דיפלומטי מהקונסוליה הבלגית, אך ישראל הכריזה עליהם כבני ערובה וכי לא תשחררם עד קבלת הבטחה כי לא יפגעו היהודים בארצותיהם עקב המלחמה.

ב-23 בנובמבר 1968 שוחררו הדיפלומטיים המצריים במסגרת חילופי שבויים.

## קונסולים ידועים
* מחמוד פאוזי , שכיהן כקונסול מ-1942 ועד ל-1946, שימש לימים כראש ממשלת מצרים וכסגן נשיא מצרים.

## קישורים חיצוניים
* תיקי הקונסוליה המצרית בירושלים, באתר ארכיון המדינה - ארגונים ממשלתיים: חומר שלל

## הערות שוליים

מצרים
קטגוריה:קטמון
קטגוריה:יחסי ישראל–מצרים
קטגוריה:שייח' ג'ראח
קרדיצה

**קרדיצה** (ביוונית: **Καρδίτσα**) היא עיר השוכנת במערב תסליה שביוון.

## היסטוריה
תיעוד כתוב לכפר במקום קיים במסמכי מפקד אוכלוסין עות'מאני שנערך בשנים 1454–1455. במקום הוקם יישוב מבוצר ובו חיל מצב עות'מאני,
אשר התפתח בו בהדרגה מסחר חקלאי אזורי. במהלך מלחמת העצמאות היוונית נערכו באזור קרבות בין צבא האימפריה העות'מאנית ובין מהפכנים יווניים, אך האזור נותר בשליטה עות'מאנית. ב-1821 פרצה בקרדיצה מגפת דבר אשר הפילה חללים רבים בקרב תושביה. ב-1881 לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) הועבר אזור תסליה ובכלל זה קרדיצה לחזקת ממלכת יוון. במהלך מלחמת העולם השנייה נכבשה יוון על ידי גרמניה הנאצית ואזור קרדיצה הועבר לחזקת איטליה הפשיסטית. במרץ 1943 עלה בידי לוחמי המחתרת היוונית לשחרר את העיר, אך בהמשך לאחר הסכם שביתת הנשק עם איטליה במלחמת העולם השנייה השתלט הוורמאכט על היישוב. באוקטובר 1944 שוחררה העיר. ב-1948, במהלך מלחמת האזרחים ביוון התחוללו בעיר קרבות כבדים בין הצדדים היריבים, 50 מתושביה נהרגו ועוד כ-500 נחטפו מבתיהם.

## יהודי קרדיצה
בקרדיצה התגורו מספר משפחות יהודיות, אך לא הייתה קהילה מאורגנת. ב-1928 נמנו במקום 49 יהודים והם נסמכו הלכתית על קהילת טריקלה. במהלך מלחמת איטליה–יוון הגיעו לקרדיצה פליטים יהודים בעיקר מאתונה ומטריקלה ומספר היהודים בעיר עלה ל-150. בהמשך, לאחר הכרעת המערכה על יוון לטובת גרמניה הנאצית, חולקה הממלכה לשלושה אזורי שליטה ואזור קרדיצה נכלל באזור הכיבוש האיטלקי, ובו מצב הקהילות היהודיות היה טוב יחסית לעומת אזורים אחרים. לאחר יציאת איטליה מהמלחמה נכנסו הגרמנים לשטחים שנשלטו על ידי האיטלקים. כבר בראשית אוקטובר 1943 נמלטו מאות יהודים מטריקלה, קרדיצה, וולוס, ולאריסה אל כפרי הסביבה וזכו לחסותם של אנשי חזית השחרור היוונית. חלק מיהודי קרדיצה ניצל משואת יהודי יוון ובתוכם ההיסטוריון ראובן בונפיל ובני משפחתו. לאחר שחרור יוון שבו לקרדיצה משפחות בודדות, בינואר 1946 הייתה במקום קהילה ובה 83 נפשות בכ-24 משפחות. וב-1959 נמנו בקרדיצה 51 יהודים.

ב-2017 נחנכה בכפר אמרנטוס אנדרטה הנצחה לתושבי הכפר אשר בין השאר הסתירו בתקופת המלחמה 62 יהודים מקהילת קרדיצה.

## לקריאה נוספת
* יצחק כרם, "קרדיצה", בתוך: ברכה ריבלין (עורכת), **[[פנקס הקהילות]]: (10) יוון**, ירושלים: יד ושם, תשנ"ט 1998, עמ' 390–391.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יוון: ערים
קרדיצה
מיה סביר

**מיה סביר** (נולדה ב-16 ביוני 1973) היא סופרת ישראלית. חברה באגודת הסופרות והסופרים העבריים.

## ביוגרפיה
סביר היא בוגרת החוגים לפסיכולוגיה ופילוסופיה באוניברסיטת תל אביב. אחרי לימודיה החלה לעבוד כמאבחנת בעבור חברות כוח אדם. בהמשך הייתה כתבת במקומון טיים אאוט תל אביב. ב-2014, סביר עבדה כסמנכ"לית של חברת JustSpirulina (בניהולו של ד"ר זאב דגני), שארגנה משלחות לדרום אפריקה, רואנדה, קונגו (הרפובליקה של), אתיופיה, אוגנדה וקניה, בניסיון ללמד את האוכלוסייה שם לגדל את אצת הספירולינה כמענה לבעיית הרעב. ב-2023 נסגרה החברה, וכספי התרומות הוחזרו למממנים. ב-2024 החלה עובדת בגיוס תרומות עבור Jewish Funders Network.

סביר היא בתם של אורי (דיפלומט במשרד החוץ) ועליזה סביר (מנכ"לית מרכז פרס לשלום ולחדשנות). מתגוררת בתל אביב עם בן-זוגה, נעם קדמון ושני ילדיהם.

## ספריה
* הדיקטטורה של העדינות (תל אביב: עם עובד, 2006)
* אמא שלי חושבת שאני אוכל (תל אביב: עם עובד, 2007)
* אילן והדבר שנעלם (תל אביב: עם עובד, 2009)
* לפעמים רגע אחד מספיק (אור יהודה: כנרת, זמורה-ביתן, 2013)
* בעולם לא מתוקן (תל אביב: משכל - הוצאה לאור מיסודן של ידיעות אחרונות וספרי חמד, 2014)
* גבור (תל אביב: משכל - הוצאה לאור מיסודן של ידיעות אחרונות וספרי חמד, 2015)
* על הפיוס (רמת גן: אפיק - ספרות ישראלית, 2017)

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* "סופרים קוראים" - מיה סביר האתר יוטיוב, 16 בספטמבר 2019
* 
* ירין כץ, השאלון עם מיה סביר, באתר קורא בספרים, 17 במאי 2014
* 
* שיר בכיס באתר גלצ, 28 באוגוסט 2017
* ביקור בית עם הסופרת מיה סביר, ספרים סופרים ומה שביניהם, 15 במרץ 2013
* טלי כוכבי, לראות מתבגרים מבפנים, באתר הפנקס, 22 באפריל 2013
* 
* 
* צור ארליך, לקח מופרך מאפריקה, באתר מקור ראשון, 21 בנובמבר 2017
* 
* מיה סביר באתר גוגל ספרים

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1973
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1973
נימפות בערפל (סרט)

**נימפות בערפל** הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 2008 בבימויו של יורם זקס, עם רועי שגב, בני אבני, שיר אידלסון ואפרת כהן בתפקידים הראשיים.

התסריט נכתב על ידי יורם זקס והוא מבוסס על מחזה שלו באותו שם שהועלה בצוותא ב-2001 בבימויו של אחיו, יגאל זקס. שגב, אידלסון וכהן שיחקו בהצגה ובסרט.

## תקציר העלילה
יניב (רועי שגב) ויהודה (בני אבני) הם שני צעירים תל אביבים רווקים. יניב עובד בספריית וידאו ויהודה מתפרנס מהופעות לילדים קטנים וגר אצל סבתו (בתיה ורד).

יניב נמצא בדיכאון בגלל שחברתו ליאת (אפרת כהן) עזבה אותו. יהודה ויניב נמצאים בסדנה רוחנית אותה מדריכה גלי (שיר אידלסון).

יהודה מציע ליניב להפיק סרט בעיקר כדי שיוכל להכיר בחורות שמגיעות לאודישן. הם מחליטים ששם הסרט יהיו "נימפות בערפל" ובוחנים בחורות רבות אך יניב מתעקש לכתוב תסריט לסרט על הזוגיות שלו עם ליאת. ליאת מופיעה בדמיונו כל הזמן ומטיחה בו ביקורת. לבסוף פוגש יניב בגלי ומתפתח ביניהם רומן והוא מחליט שהיא מתאימה לשחק בתפקיד הראשי מולו.

הם פונים למפיק (יונתן צ'רצ'י) שהתסריט מצא חן בעיניו אך הוא זורק אותם מחדרו לאחר שיניב מגלה שהוא וגלי ישחקו בתפקידים הראשיים בסרט. יניב נכנס שוב לדיכאון ויהודה מנצל זאת ומנסה להתחיל עם גלי.

הסבתא מתה ומורישה ליהודה אלבום בולים יקר והוא מוכר אותו והופך למפיק הסרט בו משחקים יניב וגלי.

שחקנית (חני פירסטנברג) מכריזה על "נימפות בערפל" כזוכה בפרס האקדמיה לסרט הטוב ביותר. יניב עולה על הבמה ומשבח את יהודה שבלעדיו לא היה מופק הסרט.

יניב, יהודה וגלי חוגגים את הזכייה בפרס עד שגלי מזרזת את יהודה לחזור הביתה ולשחרר את הבייבי סיטר ויניב נשאר לבד עם הפסל בידו.

## צוות השחקנים

## קישורים חיצוניים

*קדימון לנימפות בערפל, באתר יוטיוב
* 

קטגוריה:סרטי 2007

קטגוריה:סרטים בעברית
קטגוריה:סרטים מבוססי מחזות
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2007
הכל כתוב

"**הכל כתוב**" הוא אלבום האולפן השני של הזמר הישראלי מאור אדרי. את האלבום הוציאה לאור ב-16 בספטמבר 2013 חברת התקליטים פליי רקורדס. סינגלי האלבום, "תספרו לה", "יאללה יאללה", "גבר איטלקי", "האישה שלי" ו"הכל כתוב", לא זכו להצלחה במצעדים. הוא פורסם בפורמט תקליטור בקטלוג 7290015069076.

## רשימת רצועות

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי מאור אדרי
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי חברת פליי רקורדס
לייזר כימי

**לייזר כימי** הוא לייזר בו האנרגיה לקרינה נובעת מתגובות כימיות. דוגמאות נפוצות ללייזר כימי הן, לייזר יוד-חמצן (COIL), ולייזרים מסוג מימן פלואורי (HF) ודאוטריום פלואורי (DF), אשר כולם פועלים בתחום התת-אדום הבינוני.

## היסטוריה
לייזר תת-אדום המבוסס על תוצרים מעוררים ויברציונית של תגובה כימית הוצע לראשונה על ידי ג'ון פולני ב-1961. לייזר כימי הודגם לראשונה על ידי ג'רום קספר וג'ורג' פימטל בשנת 1965. ראשית, כלור (Cl2) עבר פוטוליזה לאטומים, אשר הגיבו לאחר מכן עם מימן, והניבו מימן כלורי (HCl) במצב מעורר המתאים ללזירה. לאחר מכן הודגמה הטכניקה גם על מימן פלואורי (HF) ודאוטריום פלואורי (DF).
למרות שעבודה זו לא יצרה לייזר גל רציף כימי גרידא, היא סללה את הדרך בכך שהראתה את ההיתכנות של תגובה כימית כמנגנון פעולה ליצירת לייזר.

לייזר HF כימי גל רציף הודגם לראשונה בשנת 1969, ונרשם כפטנט בשנת 1972, על ידי D.J. Spencer, T.A. Jacobs, H. Mirels ו-R.W.F. Gross ב-The Aerospace Corporation באל סגונדו, קליפורניה. מכשיר זה השתמש בערבוב של שני זרמים סמוכים של H2 ו-F, בתוך מהוד אופטי, כדי ליצור מולקולות HF מעוררות שמבצעות לזירה.

## שימושים
לייזר כימי יכול להיות שימושי בתחומים שונים, אבל השימוש העיקרי שלו הוא צבאי. מערכת נאוטילוס שפותחה על ידי ארצות הברית וישראל והשתמשה בלייזר כימי הייתה מתוכננת ליירט רקטות ופגזי ארטילריה. המערכת נגנזה ב-2007 בין היתר בשל הסכנה מהחומרים הרעילים הנפלטים בשימוש בלייזר.

## הערות שוליים

קטגוריה:לייזרים
קרטיס מלדון

**קרטיס מלדון** (באנגלית: **Curtiss Maldoon**) היה צמד מוזיקת פולק מאנגליה, שהוקם על ידי **דייב קרטיס** ו**קלייב מלדון** (נולד בשם קלייב סקינר).

## התחלה
הם החלו לעבוד יחד לראשונה בלהקת Bodast  בשנת 1968, אשר כללה גם את סטיב האו (יס, אסיה ו-GTR) על הגיטרה ובובי וודמן קלארק על התופים. הם הקליטו אלבום אחד שהופק על ידי קית' וסט שאיתו עבד האו בלהקה הפסיכדלית הבריטית Tomorrow (הידועה בזכות הלהיט שלה "My White Bicycle"), אבל הוא לא יצא לאור עד שיצא בצורה חלקית ב-1982 בתור *The Lost Bodast Tapes*.

מהדורה מחודשת מלאה הכוללת את המיקסים המקוריים מ-1969 יצאה בשם *Spectral Nether Street* בהוצאת חברת התקליטים RPM בשנות ה-90.

על אף שהם לא היו פעילים בהופעות חיות, הם בילו את מרבית זמנם בכתיבה ובחזרות, כמו גם השתתפו במופע בשם "נשף הפופ" ב-1968.

## בתור קרטיס מלדון
קרטיס מלדון היו חתומים בפרפל רקורדס, חברת התקליטים שהוקמה על ידי דיפ פרפל. החיבור שלהם לדיפ פרפל בא מתוך מעורבות קצרת מועד של דייב קרטיס עם גלגול מוקדם של הלהקה הידועה בשם ראונד-אבאוט שבה קרטיס היה הסולן (ובובי וודמן קלארק היה המתופף). לא פורסמו הקלטות של ההרכב הזה. דייב קרטיס (בשם "דייב קרטיס והרעידות") הקליט כמה סינגלים באמצע שנות ה-60 עבור חברות תקליטים שונות.

התקליט הראשון שלהם כלל את סטיב האו על הגיטרה, טוני אשטון , ומוזיקאים ממייטי בייבי , כולל רוג'ר פאוול. אלבום זה כולל את השיר "Sepheryn", שמדונה ביחד עם ויליאם אורביט דגמו ללהיט הבין-לאומי "Ray of Light", הלקוח מאלבומה של הזמרת, *[[Ray of Light]]*. בעקבות לקיחת הדגימה, התווספו שמם של קלייב מלדון ודייב קרטיס לקרדיטים בתור כותביו הרשמיים של השיר.

קרטיס מלדון קיימו מספר סיבובי הופעות לאחר יציאת האלבום הזה. הם השתתפו בהופעות עם בדפינגר  בארצות הברית וקיימו מופע בלינקולן סנטר.

אלבומם השני יצא בשם *Maldoon* כאשר קרטיס ביקש להסיר את שמו מהפרויקט, ושזה יהיה אלבום סולו של קלייב מלדון. הוא יצא גם בהוצאת חברת התקליטים פרפל, והפעם הופץ על ידי האחים וורנר. לאחר האלבום הזה, קלייב מלדון המשיך לנסות להתבסס בעולם המוזיקה, אך נתקל בשורה של בעיות ניהול וחוזים. הוא נפטר בשנת 1978 מסיבוכים של תרופות מרשם.

## דיסקוגרפיה
### אלבומים
;בתור קרטיס מלדון
* 1971: *Curtiss Maldoon*
;בתור מלדון
* 1973: *Maldoon*
### סינגלים
* 1971: "You Make Me Happy" / "Amber Man"

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:להקות בריטיות
קטגוריה:להקות פולק
קטגוריה:צמדים מוזיקליים בריטיים
עמיקם ריקלין

**עמיקם ריקלין** (24 במאי 1946 – 10 באפריל 2023) היה כדורסלן ושחקן כדוריד ישראלי.

## ביוגרפיה
ריקלין, שנולד ברמת גן, החל לשחק כדורסל במכבי רמת גן ואף עלה איתה לליגה הלאומית (אז הראשונה) מהליגה הארצית ב-1967, וסיים כמלך הסלים של הליגה בשתי העונות האחרונות שלה בליגה השנייה. בתחילת הקריירה שיחק כדוריד במכבי רמת גן מהליגה הלאומית ובנבחרת ישראל.

לאחר שש עונות במדי רמת גן עבר ריקלין להפועל תל אביב, ולאחר מכן שיחק בהפועל פתח תקווה ובית"ר תל אביב, בה שימש מאוחר יותר כמאמן-שחקן.

ריקלין, שגובהו היה 1.95 מטרים, נחשב לאחד השחקנים הגבוהים בכדורסל הישראלי של שנות ה-60 וה-70. הוא קלע 2,471 נקודות בכ-170 משחקי ליגה, ונמצא במקום ה-106 ברשימת הקלעים המובילים בליגת העל בכדורסל ובמקום השביעי בהיסטוריה של מכבי רמת גן.

לאחר הפרישה היה יושב ראש קבוצת הכדורסל של מכבי עירוני רמת גן וכיהן כמנהל יחידת הפיקוח בקרן קיימת לישראל.

ב-10 באפריל 2023 הלך ריקלין לעולמו בגיל 76. קבוצתו מכבי עירוני רמת גן עלתה עם סרט שחור במשחק רבע גמר עונת 2022/2023 בליגה הלאומית בכדורסל מול א.ס. רמת השרון.
## קישורים חיצוניים
* פרופיל, באתר ספסל
* פרופיל, באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורסלני מכבי עירוני רמת גן
קטגוריה:כדורסלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורסלני הפועל פתח תקווה
קטגוריה:כדורסלני בית"ר תל אביב
קטגוריה:כדורסלנים ישראלים
קטגוריה:סנטרים (כדורסל)
קטגוריה:שחקני כדוריד ישראלים
קטגוריה:רמת גן: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות ירקון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1946
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2023
הגביע המולדובי

**גביע מולדובה בכדורגל** (ברומנית: **Сupa Moldovei Moldtelecom**) הוא טורניר כדורגל הנערך מדי שנה בידי התאחדות הכדורגל המולדובית ובו לוקחים חלק מועדוני כדורגל ממולדובה וטרנסניסטריה.

שריף טירספול היא שיאנית הזכיות (13 במספר). הקבוצה שזוכה בגביע מתמודדת בעונה שלאחר מכן בסופר קאפ המולדובי מול זוכת אליפות מולדובה. כמו כן, הזוכה בגביע משתתפת בקונפרנס ליג.
## השתתפות
כל המועדונים המשחקים בליגת העל המולדובית, הליגה המולדובית הראשונה והליגה המולדובית השנייה, שהם מועדונים מקצוענים, מתחרים בגביע המולדובי.

## שיטת התחרות
הטורניר נערך בשיטת "נוק-אאוט". התחרות מורכבת משלבים הבאים:
* סיבוב מקדים - משתתפות בו 8 קבוצות מהליגה השנייה נערכים 4 משחקים, שבסופם 4 קבוצות עולות לסיבוב הבא.
* סיבוב ראשון - משתתפות בו: 4 קבוצות שעלו מהסיבוב המקדים, שאר הקבוצות מהליגה השנייה וכל הקבוצות מהליגה הראשונה. כל הקבוצות מחולקות ל-16 זוגות, אשר משחקות ביניהן משחק אחד. המנצחות עולות לסיבוב הבא.
* סיבוב שני - כל הקבוצות שעלו מסיבוב הקודם שוב מחולקות לזוגות (8 זוגות), אשר משחקות ביניהן משחק אחד. המנצחות עולות לסיבוב הבא.
* שמינית הגמר - משתתפות בו: 4 קבוצות שעלו מסיבוב קודם וכל הקבוצות מליגת העל. כל הקבוצות מחולקות ל-8 זוגות, אשר משחקות ביניהן שני משחקים (בית וחוץ). המנצחות בסיכום שני המשחקים עולות לסיבוב הבא.
* רבע וחצי גמר משוחקים בשיטת משחק בית ומשחק חוץ
* הגמר - משחק אחד שנערך בדרך כלל בקישינב.

## היסטוריה

משחקי הגביע הלאומיים בכדורגל ברפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית המולדובית, החלו למעשה מ-1945, עוד בתקופה שבה שלטה ברית המועצות בשטחה של מולדובה, ובה השתתפו כלל מועדוני הכדורגל המולדובנים. במהלך הכיבוש הסובייטי (1945–1991) שימש כטורניר מוקדמות לגביע הסובייטי.

ב-1991 עם התפרקותה של ברית המועצות, הוקמה מדינת מולדובה והתחרות הראשונה תחת התאחדות הכדורגל המולדובית הייתה ב-1992.

## גמרי הגביע

### גמרי הגביע המולדובי תחת הרפובליקה הסובייטית (1945–1991)

* קבוצות אשר זכו בדאבל (בליגת העל המולדובית הסובייטית) באותה העונה מסומנות בכתב **מודגש**.
* גביע זה שוחק כטורניר מוקדמות לגביע הסובייטי הזוכה בו, עלתה להשתתף במוקדמות הגביע הסובייטי.

### הגביע המולדבי (1992–הווה)
קבוצה המסומנת ב**כתב מודגש** זכתה גם באליפות ליגת העל המולדובית באותה העונה והשלימה דאבל מקומי.

## הופעות לפי מועדון

## קישורים חיצוניים
* אתר רשמי של התאחדות הכדורגל המולדובית (רומנית)
* תוצאות גמר הגביע המולדובי באתר rsssf

## הערות שוליים

קטגוריה:תחרויות כדורגל במולדובה
מולדובה
שולמית מוריה

**שולמית (שולה) מוריה** (1921 – יולי 2013) הייתה קריינית קול ישראל בערבית ובכירה במוסד.

## ביוגרפיה
שולמית מוריה נולדה ב-1921 בעיר בצרה שבעיראק המנדטורית. היא הצטרפה לתנועת "החלוץ" המחתרתית בעיראק ב-1944, משם המשיכה לסמינר למדריכים שבסיומו הייתה מדריכה של קבוצות נוער ורכזת תנועת הנוער "החלוץ הצעיר" בעיר הולדתה. לאחר סיום לימודיה התיכוניים עבדה במשך כשנתיים החל מקיץ 1945 כמורה בבית הספר "אליאנס".

בסוף שנת 1945 הצטרפה לזרוע של ארגון "ההגנה" בעיראק וסיימה קורס חובשות. ב-23 באוגוסט 1947 הייתה מן הנוסעים שעלו לארץ ישראל בטיסה הראשונה במסגרת מבצע מייקלברג שהמריאה באישון ליל מעיראק ונחתה ביבנאל. אחד ממפקדי המבצע היה בעלה לעתיד, שמואל (סמי) מוריה. עם הגיעה לארץ ישראל החלה בסוף 1947 לשמש כקריינית בערבית בתחנת השידור של "קול זרוע ההגנה" בערבית בתל אביב. הבית של מוריה שימש בחודשים מרץ-אפריל 1948 כמקום מפגשם של פעילי המחתרת היהודים מעיראק שהוברחו לישראל באמצעות דרכונים מזויפים בזהות נוצרית בדויה על ידי ארוסה, סמי.

ב-15 במאי 1948 החלה לשמש כקריינית קול ישראל בערבית, שם עבדה עד לשנת 1954. בתוכניתה יכלו העולים מעיראק לשלוח דרישות שלום ליקיריהם המאזינים לתוכנית בעיראק, זאת לאחר שהופסקו שירותי הדואר בין ישראל לעיראק ובכך ניתק הקשר בין בני משפחה וקרובים יהודים רבים אשר שהו במדינות השונות.

לאחר עבודתה בקול ישראל, עבדה עד לשנת 1962 בארכיון צה"ל ומערכת הביטחון, עת יצאה עם משפחתה לפריז עקב שליחותו של בעלה סמי כראש שלוחת "המוסד" בפריז. בשנת 1967 שבה המשפחה לישראל.

בשנת 1968 סיפרה את סיפור עלייתה ארצה בתוכנית הרדיו "מבואה: פרקי עלייה והעפלה" בקול ישראל בעריכתו של דן רביב, שעסקה במבצע מייקלברג במסגרתו עלתה.

בשנת 1971 החלה לשרת ב"מוסד". במהלך שירותה נשלחה לפחות כעשר פעמים לשבע מדינות, והייתה פעילה בארגון בתביעה לשתף נשים בנסיעות המבצעיות לחו"ל, "בכך פרצה את הדרך לשוויון בין נשים לגברים במערכת". בשנת 1990 פרשה לגמלאות.

התגוררה בגבעתיים. ביולי 2013 הלכה שולמית מוריה לעולמה בגיל 87, והובאה למנוחות בבית העלמין בקיבוץ עינת.

## חיים אישיים
הייתה נשואה לאיש המוסד והשב"כ שמואל מוריה, שאותו הכירה בצעירותם בבצרה, ונולדו להם שני בנים ובת. בנם עזרא נפטר בגיל 47 ממחלה.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נשות המוסד
קטגוריה:אנשי המוסד
קטגוריה:ישראלים ילידי עיראק
קטגוריה:ישראליות ילידות עיראק
קטגוריה:קרייני רדיו ישראלים
קטגוריה:קול ישראל בערבית
קטגוריה:סגל קול ישראל
קטגוריה:גבעתיים: אישים
קטגוריה:פעילים ציונים בעיראק
קטגוריה:עולות לאחר מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:עולים לאחר מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:בצרה: אישים
קטגוריה:בוגרי החלוץ הצעיר
קטגוריה:בוגרות החלוץ הצעיר
קטגוריה:אישים הקבורים בעינת
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1921
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1921
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2013
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2013
דיסקוגרפיה של רביב כנר

[ממוזער|ה[זמר הישראלי רביב כנר]]
הזמר הישראלי רביב כנר הוציא במהלך הקריירה שלו שני  אלבומי אולפן, ואחד עשר סינגלים.

ביולי 2020 הוציא כנר את סינגל הבכורה שלו, "רסיסים", מתוך אלבום הבכורה שלו באותו השם. השיר זכה להצלחה רבה, הגיע למקום הרביעי במצעד השבועי של מדיה פורסט וכן למקום הראשון במצעד הרשמי של גלגלצ ובמצעד שירי הספוטיפיי הישראלי השבועי, השיר גם הגיע למקום השני במצעד השנתי של גלגלצ לשנת תשפ"א. ב-20 בדצמבר, הוציא את הסינגל "רוצה שלום", שהגיע בשיאו למקום הראשון במצעד השבועי של מדיה פורסט ובמצעד הרשמי של גלגלצ, וכן למקום השביעי במצעד השנתי של גלגלצ לשנת תשפ"א.

ביולי 2021 הוציא את הסינגל "נשלים את הכל" אשר הגיע למקום הראשון מבצעד מדיה פורסט ישראל, ולמקום החמישי במצעד גלגלצ.

בינואר 2022 הוציא את "בנקודה שבה נגמר האור" שהגיע למקום החמישי במדיה פורסט, וכן גם הסינגל "כל גיבור נשבר" שיצא בדצמבר הגיע למקום חמישי במצעד זה.

ב-2 ביוני של אותה שנה השתתף כנר לצד לירן דנינו בשיר "צעירים לנצח", כחלק מאלבום בעל אותו השם של צמד הכותבים, המלחינים והמפיקים דולי ופן.

## אלבומי אולפן

## סינגלים
### כאמן ראשי

### כאמן אורח

## וידאו קליפים

## הערות שוליים

כנר, רביב