יורם ברונובסקי

[250px|ממוזער|שמאל|[לוחית זיכרון על ביתו של יורם ברונובסקי ברח' גוטליב 16 בתל אביב]]
**יורם בְּרוֹנוֹבְסקי** (10 בנובמבר 1948, לודז' – 9 באפריל 2001, תל אביב) היה מסאי, מתרגם, מבקר ועיתונאי ישראלי. תרגם שירה ופרוזה מיותר מעשר שפות, היה עורך המוסף הספרותי של "הארץ", וכתב אלפי מאמרים ורשימות בנושאי ספרות ותרבות (בעיקר תחת שם-העט יוחנן רשת). אחד מאנשי הרוח הבולטים והמוערכים בישראל בשנות השמונים והתשעים.

## ביוגרפיה
ברונובסקי נולד בשם **יֶז'י ברונובסקי** בעיר לודז' שבפולין ב-1948, להורים ניצולי השואה (קרובו של המתמטיקאי והביולוג יעקב ברונובסקי). אביו סטפן היה התובע המחוזי של מחוז לודז'. המשפחה עלתה בעליית גומולקה בשנת 1957, כשהיה בן שמונה. גדל ברמת גן ולמד ב"אהל שם". בארץ עבד אביו כעורך דין שעסק בתביעות הפיצויים מגרמניה.

משנת 1971 ועד מותו היה חבר מערכת "הארץ".
מספרות העולם תרגם גם משפות עתיקות, כגון יוונית עתיקה. הרצה באוניברסיטאות שונות, אך את השכלתו חלק עם הציבור בעיקר באמצעות העיתונות היומית, כשביתו העיקרי והקבוע היה עיתון "הארץ".

ברונובסקי הרבה לעסוק במסות ובתרגומים מן הקלאסיקה היוונית והתרבות הספרדית (חורחה לואיס בורחס, חוסה אורטגה אי גאסט), ובשירה (המשורר היווני קוואפיס). כמו כן הרבה לעסוק בסוגיות שונות מתחום תרבות פולין, צרפת, גרמניה ובריטניה. היה לו קשר מיוחד לארץ הולדתו, פולין.

ייחודה של כתיבתו הוא בין השאר במגוון הרחב של דמויות ­ותופעות ובשילוב בין אלו הגדולות לאלו מהשוליים.

לצד ניתוח יצירות מהספרות היפה הרבה לעסוק מעל דפי "הארץ" בסוגיות פילוסופיות-הגותיות, באופן השוואתי וביקורתי, תוצר של השכלתו הרחבה והמעמיקה. בכתביו דחה באופן עקבי את רעיון ה"רב תרבותיות", כפי שהוא משתקף בתרבות השמאל האירופי, וביקר בחריפות תימות פוסט-מודרניסטיות שונות, מה שהפך אותו בעיני רבים בישראל למעין מייצג של תרבות קלאסית גבוהה ואנינה, ועבור אחרים לאנציקלופדיסט של אזוטריה תרבותית.

אף בנוגע לרעיון איחוד אירופה הביע ברונובסקי לא אחת פיקפוק, תוך שימת דגש מיוחד על ניגודים תרבותיים בולטים, הן בין התרבויות הגבוהות והן בין אלו הפולקלוריסטיות, ברחבי היבשת. לדעתו של ברונובסקי כל ניסיון לחברן בדרך של כלכלת שוק הוא שטחי וסופו כישלון. לעומת זאת לא הסתיר את נטייתו לרעיון הטמון במבנה ובשיטה הרב לאומית של ארצות הברית. בכמה מסות טען שהעוינות לארצות הברית הרווחת באירופה היא סימפטום אירופאי של ניוון הרסני המצוי באירופה של השמאל והימין כאחד.

ברונובסקי נפטר באביב 2001 בבית החולים איכילוב משטף דם במוח, בן 52 במותו. נקבר בקיבוץ עינת.

הותיר אחריו שלושה ילדים (המתגוררים בפריז) ובת זוג, אגניישקה מצ'יובסקה, מנהלת המכון לתרבות פולנית בתל אביב.

## מספריו
***מסה על הלשון** (ספרית פועלים, תשל"ה 1975)
* הוראטיוס. **על אמנות הפיוט**. תרגום, הערות ומבוא: יורם ברונובסקי הוצאת ספריית פועלים והוצאת הקיבוץ המאוחד, 1983. 53 עמ'.
***מכתבים מדומים** : מסעות, מפגשים, דיוקנאות ופולמוסים במחוזות התרבות (כרמל, תשס"ב 2002) (בעריכת אברהם יבין ויהושע קנז)
***החיים וכל קסמם הרע** : דפי יומן 1971–1998 (כרמל, תשס"ב 2002) (בעריכת אברהם יבין ויהושע קנז)
***סיפורה של פולין** : מדינה בת אלף שנים (תל אביב : המכון הפולני, 2003) (עם מאצ'יי קוזלובסקי) (תרגום לעברית, ירון בקר) (מהדורה מורחבת הופיעה בתשס"ו 2006 על ידי הוצאת כרמל) (תורגם לאנגלית)
*Poland : the story / Maciej Kozłowski, Joram Bronowski (Warsaw : Wydawn. "Nowy Dziennik", 2005)
***ביקורת תהיה** : רשימות על שירה, פרוזה ומסה בספרות העברית (ירושלים : כרמל, תשס"ו 2006) (בעריכת דוד וינפלד)

## לקריאה נוספת
* אריק גלסנר, 'יורם ברונובסקי או התרבות כמשחק אריסטוקרטי – על תפיסתו הביקורתית של יורם ברונובסקי', דחק - כתב עת לספרות טובה, כרך א' (2011).

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* דן לחמן, יורם ברונובסקי/ביקורת תהיה, אתר אימגו (באמצעות archive.md) 
* 
* אריק גלסנר, יורם ברונובסקי המבקר, 2008
* 
* 
* 

מכתביו:
* 
* יורם ברונובסקי, הספרות הפולנית מול השואה, באתר יד ושם
* פרגמנט מכתביו של אדריאנוס בתרגום לעברית מאת יורם ברונובסקי

## הערות שוליים

קטגוריה:מחברי ספרי עיון ישראלים
קטגוריה:מסאים ישראלים
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:מתרגמים לעברית
קטגוריה:מתרגמים מפולנית לעברית
קטגוריה:מתרגמים מיוונית לעברית
קטגוריה:מתרגמים מלטינית לעברית
קטגוריה:מתרגמים מספרדית לעברית
קטגוריה:מבקרי ספרות ישראלים
קטגוריה:סגל הארץ
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:מבקרי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית הספר אהל שם
קטגוריה:אישים הקבורים בעינת
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1948
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2001
קטגוריה:זוכי פרס לאה גולדברג