open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אליפות קרים בכדורגל

**אליפות קרים בכדורגל** היא תחרות חצי האי קרים בכדורגל, הכוללת ליגת כדורגל מקצוענית (הפרמייר-ליג) וליגת כדורגל חובבנית (האליפות הפתוחה). שתי הליגות נערכות בחסות התאחדות הכדורגל של קרים.

בתקופת ברית המועצות, בשנים 1939 - 1990 התקיימה כתחרות כדורגל חובבנית בין הקולקטיבים השונים, בשנים 1991 - 2014 התקיימה במסגרת אליפות אוקראינה כתחרות בין קבוצות חובבניות. החל מעונת 2015/2016 התחרות נערכת בין מועדוני כדורגל מקצועניים בחסות התאחדות הכדורגל של קרים ובאישור אופ"א.

## היסטוריה
### בתקופת ברית המועצות
לאחר הקמת ליגת העל הסובייטית בכדורגל בשנת 1936 הוקמו גם ליגות כדורגל אזוריות, בין השאר גם אליפות חצי האי קרים, שפעלה כאליפות אזוריות בין קבוצות כדורגל חובבניות.

#### אלופות

### תחת אוקראינה
ממוזער|סמל התאחדות הכדורגל הרפובליקנית של קרים
בשנת 1991 אליפות הכדורגל של הרפובליקה האוטונומית של קרים הפכה לחלק ממערך הליגות האזוריות באוקראינה והוקמה התאחדות כדורגל רפובליקנית בחסות התאחדות הכדורגל האוקראינית. משנת 1992 ועד שנת 2014 הייתה זו ליגת כדורגל חובבנית.

#### אלופות

### מאז הסיפוח לרוסיה
ממוזער|סמל התאחדות הכדורגל של קרים, מאז 2014
לאחר סיפוח חצי האי קרים לרוסיה במרץ 2014, בכירים בהתאחדות הכדורגל הרוסית קיוו כי מועדוני הכדורגל של חצי האי ישתתפו במערך הליגות של רוסיה ובמשך חצי עונה אף התמודדו בליגה הרוסית השנייה. אך החל מ-1 בינואר 2015, בהתאם להחלטת אופ"א נאסר על מועדוני כדורגל מחצי האי קרים להשתתף בתחרויות הכדורגל של רוסיה. ברם כדי לשמור על פיתוח הכדורגל בחצי האי אופ"א אישרה לבסוף לחצי האי לערוך אליפות כדורגל עצמאית בין מועדוני הכדורגל המקצועניים.

במטרה לקבוע את רשימת המשתתפות נערך טורניר קרים (Всекрымский турнир), אשר התחיל ב-18 באפריל 2015. בתחרות השתתפו 20 קבוצות שחולקו לשני בתים. הטורניר הסתיים ב-28 ביוני 2015, במשחק גמר שנערך בין "סבסטופול-1" וקבוצת "גווארדייץ". המשחק הסתיים 6:2 לטובת סבסטופול. לאחר הטורניר 8 הקבוצות הטובות ביותר היוו את הגרעין להקמת ליגת העל של קרים בכדורגל.

מכוון שתושבי קרים יכולים לקבל אזרחות רוסית, כדורגלנים יכולים לשחק במועדוני כדורגל רוסים ולא לניכלל ברשימת "שחקנים זרים". במסגרת זו בליגות רוסיות לכדורגל משחקים מספר שחקנים לדוגמה אלכסנדר פילין.

## ראו גם
*ליגת העל בכדורגל של קרים
## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:קרים: ספורט
קטגוריה:רוסיה: כדורגל
קטגוריה:אוקראינה: כדורגל
חלמיש (חברה)

**חלמיש חברה ממשלתית עירונית לדיור לשיקום ולהתחדשות שכונות בתל אביב-יפו בע"מ** היא חברה ממשלתית - עירונית בבעלות משותפת של מדינת ישראל ועיריית תל אביב-יפו העוסקת בדיור ציבורי בעיר תל אביב-יפו עבור משרד הבינוי והשיכון ומשרד הקליטה ופרויקטיים עירוניים עבור עיריית תל אביב-יפו.

## היסטוריה
החברה נוסדה בשנת 1961 בידי משרד השיכון ועיריית תל אביב–יפו, והן מחזיקות בה בבעלות של 50% כל אחת. החברה נוסדה על מנת לפנות ולבנות מחדש אזורי מגורים בתל אביב שתנאי הדיור בהם היו גרועים. שמה הראשון היה "החברה לפינוי משכנות עוני ביפו".

חלמיש הרחיבה את פעילותה והיא מבצעת עבור עיריית תל אביב ומשרד הבינוי והשיכון, פרויקטים שונים בתחום הפיתוח והתשתית בשכונות העיר כגון שכונת התקווה, שכונת נווה צדק, שכונת שפירא וביפו.

החברה מסייעת במציאת פתרונות דיור לזכאי משרד הבינוי שיכון, והיא מנהלת יחידות דיור באזור תל אביב-יפו בהן מתגוררים זכאי משרד השיכון.

כנגד החברה הובעה ביקורת על כי היא מפנה דיירים בדיור הציבורי בעלי חוב, בלא התראה מספקת וללא ליווי של עובדי רווחה.

בשנת 2016 שיווקה החברה בשכונת נווה עופר שבדרום תל אביב, קרקע בבעלותה שמיועדת לפרויקט להשכרת דירות לטווח ארוך, ומהתמורה היא החלה לרכוש דירות עבור זכאי הדיור הציבורי בעיר.

## כפר שלם
עם הקמת החברה העביר לה מינהל מקרקעי ישראל  את הטיפול בפינוי ושיקום שכונת כפר שלם. כ-1400 משפחות גרו בשטחים שהועברו לניהול חלמיש, כשעם הזמן פונו חלק מהמשפחות והצטרפו דיירים מבחוץ, שכונו דיירים פולשים. עד לשנת 2004 הועברו לניהול החברה כ-1030 דונם שהם 65% מכלל השטח של השכונה. עד לשנת 2008 פונה רוב השטח שנמסר לניהול החברה. חלק מן השטח פונה לצורכי בנייה מחדש והיתר לצורכי הציבור (כבישים, גנים, מבני ציבור).

## ראו גם
* דיור ציבורי בישראל
* מינהל לסיוע בדיור

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות ממשלתיות בישראל
קטגוריה:ישראל: דיור ציבורי
קטגוריה:משרד הבינוי והשיכון
קטגוריה:תל אביב-יפו: חברות עירוניות
יוהנה אליזבת, נסיכת הולשטיין-גוטורפ

**יוהנה אליזבת, נסיכת הולשטיין-גוטורפ** (בגרמנית: **Johanna Elisabeth von Schleswig-Holstein-Gottorf**; 24 באוקטובר 1712 - 30 במאי 1760), הייתה אמה של יקטרינה השנייה, קיסרית רוסיה.

## ביוגרפיה
יוהנה אליזבת נולדה ב-24 באוקטובר 1712 בטירת גוטורפ, לכריסטיאן אוגוסט מהולשטיין-גוטורפ, נסיך אויטין ולאלברטינה פרדריקה, מרקיזת באדן-דורלאך, בתם של פרידריך השביעי, מרקיז באדן-דורלאך ואוגוסטה מריה מהולשטיין-גוטורפ.

ב-8 בנובמבר 1727 התחתנה יוהנה אליזבת עם כריסטיאן אוגוסט, נסיך אנהלט-צרבסט, שהיה גנרל בצבא הפרוסי, ושירת תחת פרידריך ולהלם הראשון, מלך בפרוסיה. לאחר נישואיהם התגוררו השניים בשטטין, ונולדו להם 5 ילדים.

בשנת 1744 נסעה יוהנה אליזבת עם בתה סופיה אוגוסטה פרדריקה, נסיכת אנהלט-צרבסט לרוסיה, על פי הזמנתה של יליזבטה, קיסרית רוסיה, וב-21 באוגוסט 1745 התחתנה בתה עם קרל פטר אולריך, דוכס הולשטיין-גוטורפ, אחיינה של יליזבטה. לאחר הנישואים הואשמה יוהנה אליזבת בקשירת קשר נגד הקיסרית, עקב קשריה עם הרוזן בקי, ומשום כך נאלצה לחזור לגרמניה.

בשנת 1747 מת בעלה כריסטיאן אוגוסט, נסיך אנהלט-צרבסט, ויוהנה אליזבת מונתה לעוצרת בשם בנה פרידריך אוגוסט, נסיך אנהלט-צרבסט. בשנת 1750 עברה יוהנה אליזבת להתגורר בארמון דורנבורג על האלבה, ובשנת 1751 הוכתר אחיה אדולף פרידריך למלך שוודיה. בשנת 1758 ברחה יוהנה אליזבת עם משפחתה לצרפת בעקבות מלחמת שבע השנים, וב-30 במאי 1760 מתה יוהנה אליזבת בפריז.

## משפחתה
ב-8 בנובמבר 1727 התחתנה יוהנה אליזבת עם כריסטיאן אוגוסט, נסיך אנהלט-צרבסט, ממנו נולדו לה 5 ילדים:
* יקטרינה השנייה, קיסרית רוסיה (1729–1796)
* וילהלם, נסיך אנהלט-צרבסט (1730–1742)
* פרידריך אוגוסט, נסיך אנהלט-צרבסט (1734–1793)
* אוגוסט, נסיך אנהלט-צרבסט (1736)
* אליזבת, נסיכת אנהלט-צרבסט (1742–1745)

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:נסיכות גרמניות
קטגוריה:ילידות 1712
קטגוריה:נפטרות ב-1760
מרדכי בר מוחא

[250px|ממוזער|שמאל|טקס הכנסת ספר תורה לבית הכנסת ב[גבעת נשר בשנת 1970. ליד הארון הרב מרדכי בר-מוחא, רבה הספרדי של נשר.]] 
250px|ממוזער|שמאל|אנדרטה לכבודו של הרב מרדכי בר מוחא, בתחילת הרחוב הנושא את שמו בתל חנן
[200px|ממוזער|קבר של הרב מרדכי בר מוחא ב[בית הקברות של נשר]] 
הרב **מרדכי ניסים בר מוחא** (מרץ 1936 – אוגוסט 1999) היה הרב הראשי הספרדי של נשר בשנים 1969–1999. מחנך, רב, מוהל, שוחט וחזן.

## ביוגרפיה
נולד בשנת 1936 בפורים, לרבי יצחק ולאסתר (נקברו בחדרה). צאצא לשושלת רבנים מיוחסת וענפה בעיר מרקש. אבי סבו, הרב אברהם בר מוחא, היה מקובל וידוע בעיר מרקש כעושה נפלאות. נטמן בהר הזיתים בירושלים. נין לרבי רפאל מסעוד אבן מוחא המכונה "המלאך רפאל" שהיה אב בית דין בעיר מרקש ומחברם של הספרים "פרדס רימונים" ו"פרפראות לחכמה".

למד בעיר מקנס ובעיר מרקש ובוגר ישיבת חב"ד "תומכי תמימים" בעיר ברינואה שבצרפת. בגיל 18 הוסמך כשוחט על ידי הרבנות הראשית במרוקו והיה מפקח בישיבות מרוקו. קיבל הסמכה לרבנות מהרב שלום משאש מהעיר מקנס במרוקו ששימש כרב הראשי של ירושלים.

בשנת 1956 עלה לישראל עם רעייתו שושנה לבית משפחת קדוש ניסים וחסיבה. בתחילת דרכו בישראל התמסר לעניין החינוך. היה מחנך ומנהל בבית הספר ממלכתי דתי "ישורון" בשכונת תל חנן בנשר וחינך את ותיקי נשר.

בשנת 1960 סיים את לימודי ההוראה בגבעת ושינגטון. עם סיום לימודיו, החל בעבודתו כמורה ומחנך בבית הספר "ישורון" בנשר ובתיכון מקיף במגדל העמק ובינתיים החל לשמש גם מוהל ומל אלפי ילדים.

בשנת 1967 מונה לחבר לשכת הרבנות בנשר וקיבל את הכושר מהרבנים הראשים דאז הרב יצחק נסים והרב איסר יהודה אונטרמן. היה הרב הראשי הספרדי בנשר בשנים 1969–1999 במשך שנים רבות במקביל לרב האשכנזי הראשי הרב טוביה בהרי"ר. בשנת תשל"ה התמודד על תפקיד הרב הראשי של חיפה אך לא נבחר.

היה יו"ר המועצה הדתית נשר, יו"ר ארגון הרבנים הספרדים בישראל, יו"ר חבר הרבנים בארץ ישראל וסגן יו"ר חבר המועצות הדתיות בישראל. היה פעיל בסיעת "ליכוד ותמורה" של המפד"ל.

היה עוסק בש"ס ובתורת הקבלה. היה נותן במשך שנים רבות שיעור גמרא כל שבוע בתל חנן ובבן דור.

בי"ח באלול ה'תשנ"ט (1999) נפטר הרב בר מוחא לאחר מחלה שנמשכה אחד עשר חודשים. הוא נפטר בעודו צעיר בן 63 שנים. הותיר אחריו תשעה ילדים. בין בניו יוסי בר מוחא, עיתונאי, והרב דניאל בר מוחא שהיה רבה של מצפה רמון.

ללווייתו הגיעו הרבנים הראשיים דאז הרב אליהו בקשי דורון והרב ישראל מאיר לאו; הרב שאר ישוב הכהן, רב עיר חיפה; הרב שלמה שלוש רב העיר חיפה; וכן בעלי תפקידים ובהם שרים וחברי כנסת.

על שמו רחוב וגן ציבורי בעיר נשר.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:רבני ערים בישראל
קטגוריה:נשר: אישים
קטגוריה:ישראלים ילידי מרוקו
קטגוריה:בוגרי רשת ישיבות תומכי תמימים
קטגוריה:אישים הקבורים בנשר
קטגוריה:בוגרי מכללת גבעת ושינגטון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1936
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1999
כריסטיאן אוגוסט מהולשטיין-גוטורפ, נסיך אויטין

**כריסטיאן אוגוסט מהולשטיין-גוטורפ, נסיך אויטין** (בגרמנית: **Christian August von Schleswig-Holstein-Gottorf**; 11 בינואר 1673 - 24 באפריל 1726), היה אביהם של אדולף פרדריק, מלך שוודיה, פרידריך אוגוסט הראשון, דוכס אולדנבורג, ויוהנה אליזבת, נסיכת הולשטיין-גוטורפ, אמה של יקטרינה השנייה, קיסרית רוסיה.

## ביוגרפיה
כריסטיאן אוגוסט נולד ב-11 בינואר 1673 בטירת גוטורפ, לכריסטיאן אלברכט, דוכס הולשטיין-גוטורפ ולפרדריקה אמליה מדנמרק, בתם של פרדריק השלישי, מלך דנמרק וסופיה אמליה מבראונשווייג-לינבורג.

בשנת 1695 מת אביו כריסטיאן אלברכט, דוכס הולשטיין-גוטורפ, ואחיו הבכור פרידריך הרביעי, דוכס הולשטיין-גוטורפ ירש את דוכסות הולשטיין-גוטורפ, בעוד כריסטיאן אוגוסט קיבל את אזור אויטין ונטל את התואר "דוכס הולשטיין-אויטין". בנוסף הוא מונה בשנת 1701 למנהל של בישופות ליבק, וב-26 באפריל 1706 מונה לבישוף ליבק.

בשנת 1702 מת אחיו פרידריך הרביעי, דוכס הולשטיין-גוטורפ, ובנו קרל פרידריך, דוכס הולשטיין-גוטורפ ירש את נחלותיו, אולם מכיוון שהיה קטין, שימש כריסטיאן אוגוסט כעוצר הדוכסות יחד עם גיסתו הדוויג סופיה משוודיה, ולאחר מותה בשנת 1708 שימש כעוצר לבדו. במהלך מלחמת הצפון הגדולה נבזזו נחלותיו של קרל פרידריך על ידי הצבא הדני, שאף הרס את טירת גוטורפ - שהייתה מקום מושבם של דוכסי הולשטיין-גוטורפ.

בשנת 1717 עבר כריסטיאן אוגוסט להתגורר בקיל, וב-24 באפריל 1726 מת כריסטיאן אוגוסט בטירת גוטורפ.

## משפחתו
ב-2 בספטמבר 1704 התחתן כריסטיאן אוגוסט עם אלברטינה פרדריקה, מרקיזת באדן-דורלאך, בתם של פרידריך השביעי, מרקיז באדן-דורלאך ואוגוסטה מריה מהולשטיין-גוטורפ, ממנה נולדו לו 11 ילדים:
* הדוויג סופיה, נסיכת הולשטיין-גוטורפ (1705–1764)
* קרל אוגוסט, דוכס הולשטיין-גוטורפ (1706–1727)
* פרדריקה אמליה, נסיכת הולשטיין-גוטורפ (1708–1731)
* אנה, נסיכת הולשטיין-גוטורפ (1709–1758), התחתנה עם וילהלם, נסיך סקסוניה-גותה-אלטנבורג
* אדולף פרדריק, מלך שוודיה (1710–1771)
* פרידריך אוגוסט הראשון, דוכס אולדנבורג (1711–1785)
* יוהנה אליזבת, נסיכת הולשטיין-גוטורפ (1712–1760), התחתנה עם כריסטיאן אוגוסט, נסיך אנהלט-צרבסט
* פרדריקה אמליה, נסיכת הולשטיין-גוטורפ (1713)
* וילהלם כריסטיאן, נסיך הולשטיין-גוטורפ (1716–1719)
* פרידריך קונרד, נסיך הולשטיין-גוטורפ (1718)
* גאורג לודוויג, נסיך הולשטיין-גוטורפ (1719–1763)

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:נסיכים גרמנים
קטגוריה:ילידי 1673
קטגוריה:נפטרים ב-1726
יחסי ארצות הברית – ג'מייקה

**יחסי ארצות הברית–ג'מייקה** הם היחסים הדו-צדדיים בין '''ארצות הברית של אמריקה''' לבין **[[ג'מייקה]]**.

## היסטוריה
ארצות הברית ייסדה את יחסיה הדיפלומטיים עם ג'מייקה בשנת 1962, לאחר שהאחרונה קיבלה את עצמאותה מבריטניה. ארצות הברית מקיימת קשרים קרובים עם ממשלת ג'מייקה. ראש ממשלת ג'מייקה לשעבר פטרסון ביקר בוושינגטון מספר פעמים לאחר שנכנס לתפקידו ב-1992. באפריל 2001 נפגשו פטרסון ומנהיגים נוספים בקריביים עם ג'ורג' בוש, נשיא ארצות הברית, במהלך ועידת פסגה, במטרה להעמיק את שיתוף הפעולה של ארצות הברית עם מדינות הקריביים.

סיוע של הסוכנות האמריקנית לפיתוח בינלאומי (USAID) לג'מייקה מאז עצמאותה תרם לצמצום קצב גידול האוכלוסייה בג'מייקה, להשגת סטנדרטים גבוהים יותר במספר פרמטרים בריאותיים קריטיים, ולגיוון והרחבת בסיס הייצוא של ג'מייקה.

חיל השלום נמצא בג'מייקה מאז שנת 1962. מאז, למעלה מ-3,300 מתנדבים שירתו במדינה. כיום, חיל השלום עוסק בפרויקטים הבאים: "נוער בסיכון" הכולל בריאות בגיל ההתבגרות, תברואת מים, הכוללת פתרונות לשפכים של כפרים שונים ועוד. חיל השלום.

ג'מייקה היא נקודת מעבר גדולה של קוקאין ומריחואנה בדרך לארצות הברית. במהלך שנת 2006 הצליחה ממשלת ג'מייקה לתפוס סמים המיועדים לארצות הברית ופירקה כנופיה שעסקה בסחר מסוג זה, אם כי ג'מייקה נשארה היצואנית הגדולה ביותר של מריחואנה באיים הקאריביים. מאמצים מצד הכוח המשטרתי של ג'מייקה (JCF) וכוח ההגנה של ג'מייקה (JDF)
ממוזער|שגרירות ג'מייקה בוושינגטון די.סי., ארצות הברית

## סחר
ארצות הברית היא שותפת הסחר החשובה ביותר של ג'מייקה. למעלה מ-80% מהייצוא הג'מייקני מגיע לשוק האמריקאי. ארצות הברית מספקת מעל 100 מיליון דולר תמיכה במטרה להרחיב ולגוון את מקורות האנרגיה שבאי הג'מייקני.

ליותר מ-80 חברות אמריקאיות יש סניפים בג'מייקה ומאות חברות אמריקאיות נוספות מוכרות את המוצרים שלהן בג'מייקה באמצעות מפיצים מקומיים.

לשתי המדינות יש הסכם מיסוי כפול.

## תיירות
יותר ממיליון תיירים אמריקאים מבקרים בג'מייקה מדי שנה, ומאות אלפי ג'מייקנים מבקרים בארצות הברית. הקהילה הג'מייקנית-אמריקנית הגדולה שולחת מיליארדי דולרים בהעברות לג'מייקה מדי שנה.

## הסיוע האמריקאי לג'מייקה
ארצות הברית מסייעת לג'מייקה במאמץ לטפל באלימות ובפעילות הפלילית. הסיוע מתמקד בצמצום השחיתות; הגברת השקיפות וניהול ממשל תקין; טיפוח השתתפותה של ג'מייקה במאמצי ביטחון אזוריים; חיזוק החינוך הבסיסי ועוד.

## קישורים חיצוניים

* היסטוריה של יחסי ארצות הברית–ג'מייקה

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
אראוקה (מחוז)

**אראוקה** (בספרדית: **Arauca**) הוא אחד מ-32 המחוזות של קולומביה. המחוז נמצא במזרח קולומביה והוא גובל בוונצואלה בצפון ובמזרח, במחוזות ויצ'דה וקסנרה בדרום ובמחוז בויאקה במערב.

המחוז משתרע על שטח של 23,818 קמ"ר. במחוז מתגוררים כ-270,000 תושבים (הערכה ל-2017). בירת המחוז היא העיר אראוקה.

## היסטוריה
לאחר קבלת העצמאות של רפובליקת קולומביה הגדולה מהאימפריה הספרדית בתחילת המאה ה-19 האזור נכלל במחוז בויאקה. לאחר פיצול הרפובליקה ב-1830 האזור נכלל ברפובליקת גרנדה החדשה והשתייך לפרובינציית קסנרה שכללה את שטחי מחוז אראוקה העתידי ועוד מספר מחוזות מודרניים. ב-1857 הרפובליקה הפכה לפדרלית והפרובינציה נכללה במדינת בויאקה. ב-1863 הרפובליקה הפכה לארצות הברית של קולומביה והמדינות המקוריות המשיכו להתקיים. ב-1886 ארצות הברית של קולומביה הפכה לרפובליקת קולומביה הלא-פדרלית והאזור נכלל במחוז בויאקה.

לאחר מספר הפגנות וניסיונות מרידה של המקומיים בדרישה להתפצל ממחוז בויאקה, ב-1911 פוצלה מהמחוז הקומיסריה (יחידה דומה למחוז אך במעמד פחות יותר ותחת שליטה הדוקה יותר של השלטון המרכזי) אראוקה, שהייתה קטנה יותר מאשר המחוז המודרני. חלק מהתושבים לא הסתפקו בכך וב-1917 מקומיים הצליחו להשתלט על הבירה אראוקה וניסו להקים מדינת עצמאית בשם "רפובליקת אראוקה" אך השלטון הקולומביאני הצליח להשתלט מחדש על האזור תוך זמן קצר. ב-1923 הקומיסריה הורחבה וכללה את כל שטחי המחוז העתידי. בשנות ה-40 ושנות ה-50 של המאה ה-20 האזור היה אחד המוקדים של מלחמת לה ויולנסיה , מלחמת אזרחים שהתרחשה באזורי הספר של קולומביה.

ב-1955 שונה מעמד הקומיסריה למעמד דומה של אינטנדנסיה. ב-4 ביולי 1991 שודרג מעמד האינטנדסיה למחוז.

## כלכלה
כלכלת המחוז מסתמכת בעיקר על הפקת נפט, כשבמחוז נמצא שדה הנפט קניו לימון , אחד הגדולים בקולומביה. מלבד הנפט יש במחוז גידול מקנה וחקלאות, הכוללת בין היתר גידול קקאו, מניהוט, אורז, תירס, דורה, סויה ושומשום.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קולומביה: מחוזות
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1991
בואינג VC-25

**בואינג VC-25** הוא גרסה צבאית של מטוס בואינג 747, והופעל על ידי חיל האוויר של ארצות הברית כאייר פורס 1, סימן קריאה של כל מטוסי חיל האוויר של ארצות הברית שנשאו את נשיא ארצות הברית.

רק שתי דוגמאות של המטוס נמצאות בשימוש עם מספרי הזנב 28000 ו-29000. המטוס מופעל לעיתים קרובות לצד מסוק מארין 1.

ב-1985 זוג מטוסי VC-137 מבוססי בואינג 707 שימשו כמטוסים נשיאותיים, ושירתו 23 ו-13 שנים בהתאמה באותה העת. בתקופה זו החל חיל האוויר האמריקני לחפש החלפה למטוסים, ודרשו שהמטוס החדש יהיה לפחות בעל שלושה מנועים וטווח טיסה של 9,700 ק"מ. המטוסים שהתמודדו במכרז למטוס נשיאותי היו בואינג 747 וכן מקדונל דאגלס DC-10, ולבסוף זכתה חברת בואינג.

ייצור המטוס החל בתקופתו של רונלד רייגן (1981–1989), ובנייתו הסתיימה ב-1986. טיסת הבכורה התקיימה ב-1987. העיצוב הפנימי של המטוס נעשה על פי הוראותיה של הגברת הראשונה ננסי רייגן.

על פי דיווח על חיל האוויר האמריקני, עלות התפעול של מטוס VC-25A ב-2014 עמדה על 210,877 דולר לשעה.

## קישורים חיצוניים

* VC-25 - Air Force One באתר חיל האוויר האמריקני

קטגוריה:חיל האוויר של ארצות הברית
קטגוריה:נשיאות ארצות הברית
VC-25
קטגוריה:מטוסים נשיאותיים
אליעזר גלטנר

**אליעזר גלטנר** (1909 – אוגוסט 1996) היה רופא פנימי, מומחה למחלות כרוניות וגרונטולוגיה, ייסד את האגודה הישראלית לגרונטולוגיה, מנהל מחלקה גריאטרית ומנהל בית החולים אסף הרופא בין השנים 1951–1975.

## ביוגרפיה
גלטנר נולד בבוצ'ץ', בגליציה שבאוסטרו הונגריה. בנעוריו, גלטנר היה פעיל ציוני ועמד בראש ארגון הנוער הציוני "אחווה". בהמשך היה פעיל במפלגת "הציונים הכלליים". גלטנר סיים את לימודי הרפואה בפראג ב-1935.

בשנת 1935 עלה גלטנר לארץ ישראל. עד שנת 1937 עבד בבית החולים הדסה בירושלים. לאחר מכן עבר לטבריה ועבד בבית החולים על שם שוויצר כרופא כללי.

בין השנים 1939–1946 שירת גלטנר בצבא הבריטי כרופא צבאי. בשנת 1942 שירת בצפון אפריקה. במהלך שירותו בלוב הוטל עליו לפקד על שיירה של יהודים ששבו לבתיהם ממחנה ריכוז.

בשנת 1940 עבר גלטנר להתגורר ברחובות. גלטנר היה חבר בהגנה עד 1948.

בין השנים 1948–1949 שירת גלטנר בחיל הרפואה של צה"ל. במלחמת העצמאות היה בפלמ"ח והשתתף בשחרור באר שבע.

בין השנים 1949–1951 היה רופא בלשכת הבריאות המחוזית ויושב ראש מגן דוד אדום ברחובות. ב-1950 מונה גלטנר למנהל הרפואי של מבצע מרבד הקסמים.

בין השנים 1951–1975 ניהל גלטנר את בית החולים הממשלתי "אסף הרופא" בצריפין. בנוסף ניהל את המחלקה הגריאטרית שבבית החולים. ב-1951 עת ניהל את בית חולים אסף הרופא, נפתחה המחלקה לטיפול בנפגעי הפוליו, בעזרת תרומה של נשות ויצו קנדה.

במקביל גלטנר לימד בבית הספר לאחיות ובבית הספר לפיזיותרפיה של בית החולים "אסף הרופא" וכן הרצה בפני אחיות, סטודנטים ורופאים משתלמים.

בשנת 1955 ערך גלטנר מחקר על מחלות כרוניות בישראל בתמיכתם של ארגון הבריאות העולמי ומלב"ן.

בשנת 1956 ייסד גלטנר את האגודה הישראלית לגרונטולוגיה.

עם יציאתו של גלטנר לגמלאות, המשיך לעסוק ברפואה בסקטור הממשלתי. בין השנים 1975–1985 היה גלטנר רופא בלשכת השיקום במשרד הביטחון ברחובות וחבר בוועדות רפואיות לקביעת אחוזי נכות לנכי צה"ל ולנפגעי מלחמת העולם השנייה.

גלטנר מונה לחבר ועדות רפואיות לערעורים של המוסד לביטוח לאומי.

בשנת 1978 החליטה עיריית רחובות להעניק לגלטנר את התואר "יקיר העיר רחובות".

בשנת 1988 זכה גלטנר בעיטור על"ה (עיטור לוחמי המדינה).

גלטנר נפטר בשנת 1996 ברחובות.

## משפחתו
אשתו בטי, אותה נשא בשנת 1939 נפטרה בשנת 1956. ילדיו: הרופא פרופסור דוד גלטנר (1944–1999), ויהודית הופמן גלטנר, שופטת.

בשנת 1957 נשא לאישה את לוסי, שנפטרה בשנת 1986.

## לקריאה נוספת
* ד"ר אליעזר גלטנר (הארכיון לתולדות רחובות)

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה האוסטרו-הונגרית
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:לוחמי הפלמ"ח
קטגוריה:רופאים פנימיים ישראלים
קטגוריה:מתנדבי היישוב לצבא הבריטי
קטגוריה:רופאים ביישוב
קטגוריה:גריאטרים ישראלים
קטגוריה:סגל בית החולים על שם שוויצר
קטגוריה:סגל מרכז רפואי הדסה
קטגוריה:אנשי מגן דוד אדום
קטגוריה:רופאים צבאיים ישראלים
קטגוריה:יקירי רחובות
קטגוריה:מנהלי המרכז הרפואי שמיר
קטגוריה:מקבלי עיטורים ישראליים
קטגוריה:אישים הקבורים ברחובות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1909
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1996
אורביה

**אורביה** (באנגלית: **Orbia**), שנקראה בעבר **מקסיכם** (באנגלית: **Mexichem**), היא חברה מקסיקנית לייצור צינורות פלסטיק, ואחת מחברות הפטרוכימיה הגדולות בעולם. היא נוסדה בשנת 1953. הפורטפוליו של החברה כולל מוצרים המשמשים למגזרים בעלי צמיחה גבוהה כגון תשתיות בניין, טלקומוניקציה, משקאות ומים ראויים לשתייה במקסיקו, ארצות הברית, אירופה, אסיה, דרום אפריקה, המזרח התיכון, ואמריקה הלטינית. החברה נסחרת בבורסת "Mexican Securities Exchange" למעלה מ-30 שנה. המטה ממוקם בעיר טלאלנפנטלה, מקסיקו.

בשנת 2017 רכשה מקסיכם 80% ממניות חברות נטפים הישראלית תמורת 1.5 מיליארד דולר.

בספטמבר 2019 שינתה החברה את שמה ל"אורביה" (Orbia).

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יצרני כימיקלים
קטגוריה:חברות מקסיקניות
העמותה למען משרתי המילואים

**העמותה למען משרתי המילואים** מיסודה של פורום מג"דים, מח"טים וטייסים במילואים ופורום החפ"שים.

העמותה הוקמה בשנת 2012 והיא ממשיכה את פעילות שני הפורומים הנ"ל משנת 1995.

### פעילי העמותה

חברי פורום מג"דים, מח"טים וטייסים במילואים וחברי פורום החפ"שים. יו"ר העמותה היה אל"ם במיל' אבי סייג אשר נפטר מקורונה בשנת 2021.

העמותה והארגונים יזמו והובילו את כל השינויים שהיו בתחום המילואים בשני העשורים האחרונים, וביניהם חקיקת חוק הביטוח לחיילי המילואים, חוק המילואים ועוד רבים.

### מטרות העמותה
הבטחת השמירה על חוסנו ועל תפקידו הנאות של מערך המילואים בצבא ההגנה לישראל, המהווה את עיקר כוחו ועוצמתו. קידום ושמירה על זכויותיהם של חיילי ומפקדי המילואים, כשירותם, תנאי שירותם ויחסיהם עם גורמי המדינה וצבא ההגנה לישראל, על מנת שיוכלו לבצע את משימות הביטחון של המילואים.

## קישורים חיצוניים
* 

* 

קטגוריה:ישראל: עמותות
עמותה
קטגוריה:ישראל: ארגונים העוסקים בצה"ל
חנה יעקב-פלר

**חנה יעקב-פלר**  (1895–1968) הייתה רופאת עור, מחלוצות הרופאות בארץ ישראל, מרופאי העור הראשונים בארץ-ישראל, עמדה בראש ארגון הרופאות ב.

## קורות חיים
יעקב-פלר נולדה בברודי בגליציה באוסטרו הונגריה. בשנת 1919 סיימה את לימודי הרפואה בווינה והתמחתה במחלות עור ומין.

יעקב-פלר התחתנה עם הד"ר צבי הנריק יעקב, ב-1917 נולדה בתה גרדה. ב-1920 עלתה לארץ ישראל עם בתה ואמה, מספר חודשים לאחר שבעלה עלה. בני הזוג התיישבו בלוד.

בהמשך חזרה יעקב-פלר לווינה, עשתה דוקטורט נוסף במדעי המדינה וחזרה ללוד כרופאה. יעקב פלר נפרדה מבעלה, ואחרי מאורעות תרפ"ט עברה לתל אביב שם עסקה במקצועה, בנוסף עמדה בראש ארגון הרופאות בהר"י.

בתל אביב נישאה לרופא הפנימי הד"ר משה פלר, אשר היה אחראי על נפגעי המאורעות מטעם ההגנה, התמנה ב-1949 למנהל הרפואי של מחוז דן של קופת חולים הכללית..

פלר שלטה בשפה הערבית.

בשנת 1968 נפטרה יעקב-פלר.

## לקריאה נוספת
* הארץ, 18 בינואר 1980

## הערות שוליים

קטגוריה:רופאות ביישוב
קטגוריה:רופאי עור ביישוב
קטגוריה:רופאות עור ישראליות
קטגוריה:רופאי עור ישראלים
קטגוריה:נשות העלייה השלישית
קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:ראשי ארגון הרופאות בישראל

קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1895
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1895
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1968
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1968
מופריד

**מוּפְרִיד** (מערבית **مفرد الرامح** "מופריד אל-ראמי" - היחיד עם החנית) או **η ברועה דובים**, נקרא גם **גליזה 534**, הוא כוכב שנמצא במרחק של כ-37 שנות אור ממערכת השמש בקבוצת הכוכבים רועה דובים. עם בהירות נראית מדרגה 2.68 זהו הכוכב השלישי בבהירותו בקבוצה.

מופריד הוא כוכב־התקן של המחלקה הספקטרלית G0IV.

## תכונות
מופריד הוא תת-ענק צהוב מסוג ספקטרלי G0 IV, מסתו כ-1.7 מסות שמש, רדיוסו כ-2.7 רדיוסי שמש, טמפרטורת פניו כ-6,100 קלווין והוא מאיר בעוצמה של פי 9 מעוצמת ההארה של השמש. מדידות ספקטרוסקופיות של אורו מצביעות על קיומו של בן זוג עמום מאוד שלא ניתן לראותו באופן ישיר ושמקיף את מופריד בזמן הקפה של 494 ימים (כשנה ושליש). ככל הנראה בן הזוג הוא ננס אדום. במרחק זוויתי של כ-2 דקות קשת נמצא כוכב עמום עם בהירות מדרגה 9, אך הוא אינו קשור למופריד ורק נמצא באותו הכיוון. 

למופריד יש מתכתיות גדולה פי 2 מזו של השמש והספקטרום של אורו מראה על שכיחות גדולה במיוחד של נתרן, גופרית, צורן, קובלט וניקל. גילו של הכוכב מוערך בקרוב ל-2.5 מיליארד שנים והוא ככל הנראה סיים את שלב היתוך המימן שבליבתו להליום והיתוך המימן עבר לשכבות חיצוניות יותר, מה שגורם לכוכב להתחיל בתהליך של התפשטות והתקררות בדרך להפוך לענק אדום. בשל קרבתו למערכת השמש הוא נכלל בקטלוג גליזה לכוכבים קרובים.

## קישורים חיצוניים

* מופריד באתר של ג'ים קלר
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תת-ענקים
קטגוריה:כוכבים כפולים
קטגוריה:קבוצת הכוכבים רועה דובים
קטגוריה:קטלוג גליזה
בועז שכביץ

**בועז שכביץ** (7 ביוני 1924 – 17 בפברואר 2012) היה פרופסור לספרות עברית באוניברסיטת תל אביב, בלשן וחוקר ספרות, חבר האקדמיה ללשון העברית ומנהלו הראשון של מרכז קיפ לחקר הספרות והתרבות העברית.

## תולדות חייו
נולד בחיפה, דור שלישי למשפחתו בארץ ישראל. סבו, יעקב הכהן ש"ך-עוויץ (מצאצאי שבתי כהן, שכונה "שפתי כהן" (ש"ך) על שם חיבורו הידוע), למד בישיבת וולוז'ין, רכש קרקע בגדרה ועלה בעליית הביל"ויים. בין היתר התכוון הסב להוציא קונקורדנציה למשנה, רעיון אותו המשיך נכדו שתכנן להוציא קונקורדנציה לסידור התפילה.

למד בבית הספר הריאלי ועוד לפני שסיים את לימודיו התנדב לשרת בגדוד הראשון של הבריגדה היהודית. ב-1946 החל ללמוד באוניברסיטה העברית בירושלים ספרות ולשון עברית. במהלך לימודיו גויס לחי"ש והיה שליש גדוד בית חורון של חטיבת עציוני בקרבות מלחמת העצמאות. במשך שנים, מאז 1952, לימד באוניברסיטה העברית את יסודות ההבעה בכתב והכתיבה הנכונה של חיבורים עיוניים וערך את "פינת הלשון" בקול ישראל. הקפדתו העיקרית הייתה על מבטא עברי נקי ומדויק וביטוי נהיר וברור.

בשנת 1961 התמנה למזכיר הקונגרס העולמי השלישי למדעי היהדות.

בשנת 1963 קיבל תואר דוקטור, נושא עבודת הדוקטורט שלו היה "בעיות בסגנון הפרוזה המסאית של ראשית הספרות העברית החדשה, על פי הפרוזה של נפתלי הרץ וייזל".

ב-1970 התקבל לאוניברסיטת תל אביב בדרגת מרצה בכיר והיה למנהלו הראשון של "מכון כץ לחקר הספרות העברית" על שם בן-ציון כ"ץ (לימים מרכז קיפ לחקר הספרות והתרבות העברית).

מפעל מרכזי בחייו היה חקר שירת שמעון הלקין והוא אף ערך (עם מנחם פרי) את ספר היובל לכבודו במלאת לו 75, בשנת 1972.

## ממאמריו
* "יערות מתוהמים: אפיזודות בביוגרפיה ליטראריה של שמעון הלקין", **[[סימן קריאה (כתב עת)|סימן קריאה]]**, 2, 1975
* 
* "הערות על דבר שימוש הסביל בעברית", **[[לשוננו לעם]]** י"ח (תשכ"ז) 8-11
* "מיעוט-פנים וריבוי-פנים בדימוי", **[[תרביץ]]** ל"ז (תשכ"ח) 396-374
*"רובדי אוצר המלים ב"דברי שלום ואמת של נ"ה ויזל (עיון של סגנון בלשון-העיון הסינתטית)", לשוננו, ל"ב, ג (ניסן תשכ"ח, 1968), עמ' 304-307
* "בין אמור לאמירה : למהותה של ה"מליצה"", **הספרות** ב, 3 (תש"ל) 664-668
* "שיעורו וגיוון-שיעורו על המשפט בכתיבת-העיון שבעברית", **[[לשוננו]]** ל"ד (תש"ל) 210-224
* "ניסיונות-שימוש במחשב בחקר הספרות העברית החדשה", צבי מלאכי (עורך), **על שירה וסיפורת** (תשל"ז) 215-228
* "פיסוק בזמנו (על הפיסוק הנוהג בסיפורי ש"י עגנון)", דב סדן, אפרים אלימלך אורבך, **לעגנון שי: דברים על הסופר וספריו** (תשכ"ו) 281-288
* "אומנות הסיפור והלשון ב"המוצא"", מחברות לחקר יצירתו ופועלו של י.ח. ברנר (תשל"ז) 46-71

## בעריכתו
* בועז שכביץ ומנחם פרי (עורכים), **ספר היובל לשמעון הלקין: במלאת לו שבעים וחמש שנים**, ירושלים: ר. מס, תשל"ה–1975.

## קישורים חיצוניים
* כתבי בועז שכביץ בפרויקט בן יהודה.
* 
*  ; המשך - 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חוקרי ספרות ישראלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: ספרות
קטגוריה:בוגרי בית הספר הריאלי
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בלשנים ולשונאים ישראלים
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:לוחמי הבריגדה היהודית
קטגוריה:לוחמי ההגנה
בועז
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1924
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2012
WGS

[שמאל|ממוזער|מערכת ייחוס WGS 84  ([פחיסות האליפסואיד מוגזמת לשם המחשה).]]
**WGS** (ראשי תיבות באנגלית של: **W**orld **G**eodetic **S**ystem, תרגום: *מערכת גאודטית עולמית*) הוא תקן המשמש בקרטוגרפיה, גאודזיה וניווט, כולל GPS ומערכות GNSS אחרות. היא כוללת סטנדרט של מערכת קואורדינטות המתייחסות לכדור הארץ, משטח ייחוס ספרואידי התייחסות לפני השטח (דאטום או "אליפסואיד ייחוס") עבור נתוני גובה גולמיים, משטח שווה פוטנציאל כבידה ("גאואיד") המגדיר את *פני הים הנומינליים*.

הגרסה האחרונה היא **[[WGS84]]** (הידועה גם בשם **WGS 1984**, **EPSG:4326**), פורסמה בשנת 1984 ועודכנה לאחרונה ב-2004. ערכות קודמות כוללות את **WGS 72**, **WGS 66**, **WGS 60**. כאשר WGS 84 היא נמצאת בשימוש מערכת GPS האמריקאית.

ראשית הצירים של המערכת היא מרכז המסה של כדור הארץ עם שגיאה מוערכת של כ-2 סנטימטרים בלבד.

את WGS 84 מרידיאן קו אורך אפס הוא מרידיאן הייחוס IERS, 5.3 שניות קשת או 102 מטרים ממזרח לקו גריניץ' בקו הרוחב של מצפה הכוכבים המלכותי.

## הערות שוליים

קטגוריה:GPS
קטגוריה:ניווט
קטגוריה:קרטוגרפיה
אליפות ברזיל בכדורגל 2012

**אליפות ברזיל בכדורגל 2012** (בפורטוגזית:**Brasileirão Série A 2012**) הייתה הפעם ה-57 בו נערכה תחרות ארצית בכדורגל בברזיל. היא אורגנה על ידי קונפדרציית הכדורגל הברזילאית. המשחקים החלו ב-19 במאי 2012 והסתיימו ב-2 בדצמבר 2012.

בתחרות השתתפו 20 קבוצות. בסיום העונה הקודמת לליגת המשנה הברזילאית ירדו אתלטיקו פרנאאנסה, סיארה, אמריקה פוטבול קלוב ואוואי. במקום הקבוצות שירדו לליגה הבכירה עלו פורטוגזה, פונטה פרטה, נאוטיקו ורסיפה. 

המשחקים התקיימו בשיטת ליגה תוך מפגש כפול בין הקבוצות. עבור הניצחון הוענקו שלוש נקודות ונקודה עבור תיקו.

בסוף העונה ארבע קבוצות ירדו לליגת משנה.  

פלומיננסה זכתה באליפות. זו הייתה הזכייה הרביעית בתולדות המועדון.

קבוצות שסיימו את העונה במקומות 1–4 העפילו לגביע ליברטדורס. פלמיירס הייתה נציגה נוספת בעקבות זכייתה בתחרות הגביע הברזילאי.

בסיום העונה לליגת משנה ירדו רסיפה, פלמיירס, אתלטיקו גויאניינסה ופיגיירנסה. 

## טבלת הליגה

## שחקנים מצטיינים
* פרד, שחקנה של פלומיננסה כבש 20 שערים וזכה בתואר מלך השערים.
* רונאלדיניו, שחקנה של אתלטיקו מיניירו זכה בפרס "כדור הזהב" לכדורגלן העונה של עיתון ספורט ברזילאי Placar.
* ניימאר, שחקנה של סנטוס זכה בפרס Troféu Mesa Redonda לכדורגלן העונה של ערוץ טלוויזיה TV Gazeta ו-Fundação Cásper Líbero. זאת הייתה זכייה שנייה ברציפות.
* פרד, שחקנה של פלומיננסה זכה בפרס כדורגלן העונה של קונפדרציית הכדורגל הברזילאית.

## קישורים חיצוניים

*נתונים מאתר rsssf
* נתונים מאתר zerozero
* נתונים מאתר bdfutbol
* נתונים מאתר transfermarkt

ברזיל
קטגוריה:עונות באליפות ברזיל בכדורגל
קטגוריה:2012 באמריקה הדרומית
טלקה

**טלקה** (בספרדית: **Talca**) היא עיר וקומונה בצ'ילה, בירת מחוז מאולה ופרובינציית טלקה. העיר נמצאת במרחק של כ-250 קילומטרים דרומית לסנטיאגו דה צ'ילה, בירת המדינה.

## אטימולוגיה
השם טלקה הוא עיוות של המילה "טרלקה" שמשמעה בשפת מפוצ'ה שדוברה על ידי הילידים באזור הוא "רעם".

## היסטוריה
הניסיון הראשון לייסוד העיר היה ב-1692 על ידי מושל צ'ילה תומאס מרין גונסאלס דה פובדה. ההתיישבות שכנה בשטחי קומונת מאולה המודרנית, מדרום לטלקה המודרנית, אך היישוב ננטש תוך זמן קצר.

ב-12 במאי 1742 מושל צ'ילה חוסה אנטוניו מנסו דה ולסקו הקים את היישוב מחדש תחת השם "וייה דה סן אגוסטין דה טלקה", והפעם הוא המשיך להתקיים. בעקבות פעילותו של ויסנטה דה לה קרוס אי באמונדה, שהיה הפקיד הממונה על היישוב בשלטון הספרדי, ב-6 ביוני 1796 לטלקה הוענק מעמד של עיר על ידי קרלוס הרביעי, מלך ספרד.

במהלך מלחמת העצמאות של צ'ילה התרחשו בעיר ובסביבתה מספר קרבות, וכן בה הוכרזה בציבור הכרזת העצמאות של צ'ילה בפברואר 1818, למרות שהכרזה לא רשמית התרחשה זמן קצר לפני כן בעיר קונספסיון. ב-1833, לאחר שהמצב בצ'ילה התייצב, המדינה חולקה לפרובינציות וטלקה הפכה לבירת פרובינציית טלקה. העיר המשיכה להתפתח לאורך המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20 והייתה מרכז אזורי חשוב.

ב-1928 העיר נפגעה מרעידת אדמה חזקה שהחריבה את רוב טלקה ופגעה קשות בעוד ערים באזור כמו קוריקו וקונסטיטוסיון. הרעידה בשילוב עם השפל הגדול שפרץ כשנה לאחר מכן הורידה משמעותית מחשיבותה של העיר. העיר הצליחה להשתקם ואף גדלה מגודלה המקורי החל משנות ה-50 של המאה ה-20. העיר נפגעה פעם נוספת מרעידת האדמה הגדולה ב-2010, אם כי הפעם נפגע בעיקר המרכז ההיסטורי של העיר והחלקים החדשים סבלו מנזק קל יותר.

## גאוגרפיה
העיר שוכנת בעמק המרכזי של צ'ילה במרכז המדינה, השוכן בין הרי האנדים ורכס החוף. בקרבת העיר זורמים מספר נהרות שהעיקרי בהם הוא מאולה.

הקומונה של טלקה משתרעת על שטח של 232 קילומטרים רבועים, והיא גובלת בסן רפאל ופלרקו בצפון, בסן קלמנטה במזרח, במאולה בדרום ובפנקאווה במערב.

### אקלים
טלקה נמצאת באזור בו שורר אקלים ים-תיכוני. ממוצע המשקעים השנתי עומד על כ-676 מילימטרים, כשרובם נופלים בין מאי ואוגוסט.

## כלכלה
העיר היא מרכז כלכלי חשוב באזור. הכלכלה המקומית מתבססת בעיקר על חקלאות, הכוללת בין היתר ייצור יין וגידול פירות ודגנים, גידול מקנה ותעשייה.

## חינוך
בעיר נמצאים מספר מוסדות להשכלה גבוהה, בהם אוניברסיטת טלקה והאוניברסיטה הקתולית של מאולה.

## תחבורה
את העיר משרת שדה התעופה פנגילמו, הנמצא במרחק של 10 קילומטרים צפונית לעיר.

העיר נמצאת על מסלול הכביש הפאן-אמריקאי.

## ערים תאומות

* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:צ'ילה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1742
קטגוריה:מאולה
טינו-סוון סושיץ'

**טינו-סוון סושיץ**' (בבוסנית: **Tino-Sven Sušić**; נולד ב-13 בפברואר 1992) הוא כדורגלן בוסני המשחק בעמדת הקשר. סושיץ' הוא בנו של כדורגלן העבר סיאד סושיץ' ואחיינו של סאפט סושיץ', כדורגלן עבר ומאמן בהווה.

## קריירת מועדונים
סושיץ' נולד בסרייבו אז חלק מיוגוסלביה ובגיל צעיר היגר עם משפחתו לבלגיה. בגיל 12 התחיל לשחק כדורגל בקבוצת הנוער של ויסה ממנה עבר לראסינג גנק ובגיל 15 הצטרף לסטנדרד לייז'.

ביוני  סושיץ' חתם לארבע שנים בהיידוק ספליט מליגת העל הקרואטית. בנובמבר  סושיץ' הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה במשחק הגביע נגד ספליט. בפברואר  סושיץ' האריך את חוזהו עד 2018. בסיום עונת  סושיץ' נבחר לכדורגלן העונה בקרואטיה.

ב-29 באוגוסט 2016 סושיץ' חתם בגנק תמורת 2 מיליון אירו.

ב-7 באוגוסט 2017 סושיץ' הושאל למכבי תל אביב עד לסיום העונה. יממה לאחר מכן, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–3 נגד מכבי פתח תקווה במסגרת גביע הטוטו. סושיץ' לא הרבה לשחק במהלך תקופת ההשאלה ושותף רק בארבעה משחקי ליגה, עד שלבסוף השאלתו הופסקה ב-30 בינואר 2018 והוא שוחרר מהמועדון.

ב-19 באוקטובר 2019 חתם בTSV הארטברג מליגת העל האוסטרית.

ב-1 בפברואר 2020, סושיץ' חתם לשנתיים בסרייבו מליגת העל של בוסניה והרצגובינה.

ב-2 באוקטובר 2021 סושיץ' חתם בקובאן קרסנודאר. ב-17 במרץ שוחרר מהמועדון וכעבור חודש חתם עד לסיום העונה בטאבור סז'אנה מליגת העל הסלובנית.

## קריירה בינלאומית
סושיץ' שיחק בצעירותו בנבחרות הצעירות של בלגיה, אך בשנת  החליט לשחקן עבור הנבחרת הבוגרת של בוסניה והרצגובינה. ב-5 במרץ 2014 סושיץ' ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במשחק ידידות נגד . סושיץ' נכלל בסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2014.

## תארים
; היידוק ספליט
*הגביע הקרואטי: 

; מכבי תל אביב
*גביע הטוטו: 

; אישיים
*כדורגלן העונה בליגת העל הקרואטית: 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים בלגים
קטגוריה:כדורגלנים בוסנים
קטגוריה:קשרי כדורגל בלגים
קטגוריה:קשרי כדורגל בוסנים
קטגוריה:סרייבו: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני היידוק ספליט
קטגוריה:כדורגלני ראסינג גנק
קטגוריה:כדורגלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורגלני רויאל אנטוורפן
קטגוריה:כדורגלני פנלו
קטגוריה:כדורגלני הארטברג
קטגוריה:כדורגלני סרייבו
קטגוריה:כדורגלני קובאן קרסנודאר
קטגוריה:כדורגלני נבחרת בוסניה והרצגובינה
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2014
קטגוריה:ספורטאים בוסנים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים בהולנד
קטגוריה:ספורטאים זרים באוסטריה
קטגוריה:ספורטאים זרים ברוסיה
קטגוריה:ספורטאים בוסנים בסלובניה
קטגוריה:ספורטאים בלגים בישראל
קטגוריה:ספורטאים בלגים בהולנד
קטגוריה:ספורטאים זרים בסלובניה
קטגוריה:בוסנים שנולדו ב-1992
קטגוריה:בלגים שנולדו ב-1992
אנחל נייטו

**אנחל נייטו רולדן** (בספרדית: **Ángel Nieto Roldán**; 25 בינואר 1947 – 3 באוגוסט 2017) היה רוכב מרוצים ספרדי. זכה ב-13 תוארי אליפות העולם וניצח 90 מרוצי גרנד פרי. נחשב לאחד מרוכבי המרוצים המצליחים ביותר בכל הזמנים ולמי שהפך את ספרד למעצמת מרוצי אופנועים.

## קריירת מרוצים
נייטו נולד בסמורה בירת מחוז סמורה שבקהילה האוטונומית קסטיליה ולאון. בגיל 10 החל לעבוד במוסך לתיקון אופנועים. לאחר מכן עבר לעבור בחברת דרבי. בשנת 1964 החל להתחרות עבור החברה. עד לשנת 1972 זכה 5 פעמים באליפות העולם - שלוש פעמים בקטגוריית ה-50 סמ"ק ופעמיים בקטגוריית ה-125 סמ"ק. בשנים הבאות עבר מספר קבוצות וזה בתארים עבור יצרנים שונים: קרידלר (1975), בולטקו (1976, 1977), מינראלי (1979, 1981) וגרלי (1982, 1983, 1984). בסיום עונת 1986 פרש מתחרויות, כשהוא בן 38. סך הכל התחרה ב-186 מרוצים, בהם ניצח 90 פעמים, הגיע לפודיום 139 פעמים וזינק מהפול פוזישן 16 פעמים. אל 13 האליפויות שזכה התייחס כאל 12+1, בשל אמונות טפלות הקשורות למספר זה.

אף על פי שנחשב לרוכב המתמחה בקטגוריות הנמוכות, התחרה וזכה באליפויות ספרד גם בקטגוריות 250, 500 ו-750 סמ"ק.

## לאחר הפרישה
לאחר הפרישה הקים קבוצת מרוצים בה רכבו בנו אנחל נייטו הבן ואמיליו אלזמורה, שזכה באליפות העולם בקטגוריית 125 סמ"ק בשנת 1999. בנוסף, שימש כפרשן מרוצי גרנד פרי בטלוויזיה הספרדית. בשנת 2000 הוכרז כ"אגדה" על ידי ארגון ה-FIM.

בגרנד פרי הצרפתי של עונת 2008 השווה ולנטינו רוסי את מספר הניצחונות לזה של נייטו. לאחר המרוץ עלה נייטו למסלול כשהוא רכוב על אופנוע והרכיב את רוסי להקפת ניצחון, כשהאחרון אוחז בידו דגל עליו נכתב "90+90" לציון ההישג.

## מותו והנצחה
ב-26 ביולי 2017 נפגע בתאונת דרכים בעת שרכב על אופניו באיביזה. תיירת גרמניה, שנהגה ברכבה לא הבחינה בנייטו ופגעה בו מאחור. בעקבות התאונה סבל מנזק מוחי והיה שרוי בתרדמת במשך מספר ימים. לאחר שנעשו ניסיונות להעירו מהתרדמת בה היה שרוי התדרדר מצבו ולאחר שמונה ימים נפטר בבית החולים.

הגרנד פרי הצ'כי, שהתקיים שלושה ימים לאחר מותו, נפתח בדקת דומיה לזכרו. באותו יום הכריזו בספרד כי מסלול המרוצים בחרס יקרא על שמו.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רוכבי אופנועי מרוץ ספרדים
קטגוריה:אלופי עולם ברכיבת אופנועי מרוץ
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1947
קטגוריה:ספרדים שנפטרו ב-2017
שאלי שרופה באש

**שאלי שרופה באש** היא קינה שחיבר מהר"ם מרוטנבורג על שריפת התלמוד בפריז, ונאמרת בשני מנהגי אשכנז בתשעה באב כחלק מהקינות לתשעה באב. הוא נכתב בסגנון ה"ציונים" (פיוטים המחקים את סגנון הקינה ציון הלא תשאלי), ולכן הוא נאמר לקראת סוף הקינות יחד עם שאר הפיוטים מסגנון זה.

## חיבור הקינה

במשפט פריז נאלצו חכמי היהדות בצרפת באותו הדור, ובראשם רבי יחיאל מפריז ורבי משה מקוצי, להתעמת עם חכמים נוצרים, בעקבות השתדלותו של תלמידו לשעבר של רבי יחיאל מפריז, המשומד ניקולס דונין. הוויכוח נסב סביב השאלה האם התלמוד מצווה על שנאת גויים ונוצרים. התוצאה המתבקשת מה"הפסד" של היהודים בוויכוח הייתה שריפת התלמוד. ספרי התלמוד הובאו אל כיכר העירייה של פריז בעשרים עגלות (ויש מקורות המזכירים 24 עגלות), ונשרפו שם.

אירוע זה השאיר רושם קשה על בני התקופה. המהר"ם מרוטנבורג, שהיה תלמידו של רבי יחיאל מפריז, כתב על מאורע זה את הקינה שאלי שרופה באש. ניתן למצוא בשורות רבות מהקינה רמיזות למאורע. במיוחד מכוונות לכך המילים בקינה: . יהודי אשכנז נוהגים לומר קינה זאת בבוקר תשעה באב.

הקינה נשענת מבחינה ספרותית על הקינה ציון הלא תשאלי של רבי יהודה הלוי.

## קישורים חיצוניים

* מיקומה של הקינה באתר אוצר החכמה
* הקינה עם ביאור מאת אהרן וקסלשטיין
* תולדות קינה אחת
* השפעת ריה"ל על המהר"ם מרוטנבורג בקינה זו

## הערות שוליים

קטגוריה:קינות לתשעה באב
קטגוריה:שירת ימי הביניים
אורסולה האוולס

**אורסולה האוולס** (באנגלית: **Ursula Howells**; 17 בספטמבר 1922 – 16 באוקטובר 2005) הייתה שחקנית אנגלייה שהופיעה בסרטי קולנוע ובטלוויזיה.

## ביוגרפיה
האוולס נולדה בלונדון. היא בתו של המלחין הרברט האוולס. היא התחנכה בבית הספר לבנות סיינט פול, שם עבד אביה.

הופעת הבכורה של האוולס על הבמה היה בשנת 1939 במחזה "Bird in Hand" מאת ג'ון דרינקווטר שהוצג בדנדי. ב-1942 עברה לאוקספורד, ואחרי שלוש שנים הופיעה לראשונה לונדון בתיאטרון אמבסי בסוויס קוטג'. היא החלה להופיע בסרטי קולנוע אחרי מספר שנים ששיחקה בווסט אנד, וזמן קצר בברודוויי שם הופיעה ב-1951 במחזה "Springtime for Henry".

ב-1983 אחרי מותו של אביה הקימה האוולס את "אגודת הרברט האוולס", וקידמה את פרסום יצירותיו. היא מימנה הקלטות של יצירותיו ותמכה בהוצאה לאור וקידום מוזיקה כנסייתית.

### חיים אישיים
האוולס הייתה נשואה לשחקן והתסריטאי אנתוני פליסיר  מ-1968 עד למותו בשנת 1988.

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

* קרן על שם הרברט האוולס
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אנגליות
קטגוריה:שחקניות אנגליות
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1922
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1922
קטגוריה:בריטיות שנפטרו ב-2005
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2005
סול או קוקוש מר

**סוֹלּ אוֹ קוֹקוֹשׁ מַּר** (הַתַּרְנְגוֹל קוֹרֵא, בהונגרית: **Szól a kakas már**) הוא שיר חסידי בהונגרית.

האגדה החסידית מספרת על רבי יצחק אייזיק טויב, האדמו"ר הראשון והמייסד של חסידות קאליב (סבא רבא של רבי מנחם מנדל טויב שהיה האדמו"ר מקאליב בארץ ישראל), ששמע את הניגון מאיכר הונגרי ו'רכש' את הניגון ממנו. האגדה מספרת, שכאשר סיים האדמו"ר ללמוד את השיר מהרועה, הרועה שכח את השיר. היה זה ניגון אחד מתוך מספר ניגוני רועים הונגרים שהאדמו"ר "גייר" והפכם לשירי קודש.

הדעה המקובלת הייתה שהניגון הוא במקורו שיר איכרים. מוזיקולוגים הונגריים מצאו שמקורו במורדים הקורוצים במאה ה-18 ומשם נתגלגל לעולם האיכרים. המילים מספרות על תרנגול מיוחד וססגוני המטייל ביער, אך רוצה לשוב לביתו. בגרסה החסידית, העוף הוא משל על עם ישראל הנמצא בגלות, וישוב לארצו רק בביאת המשיח ובבנין בית המקדש. השיר כתוב בהונגרית עם שיבוץ משפט בעברית מן המקורות.

השיר מנוגן בעיקר על ידי החסידויות ההונגריות, אך ידוע מאוד בקרב יהדות הונגריה כולה.

בשנת 2006, במסגרת פרויקט 'סינמה ירושלים', צילם הקולנוען החרדי יהודה גרובייס סרט קצר על הניגון וסיפורו החסידי.

### מילות השיר

## קישורים חיצוניים
* ביצוע של החזן משה שטרן
* האדמו"ר מקאליב מנגן את הניגון.

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים בהונגרית
קטגוריה:יהדות הונגריה
קטגוריה:יצירות המאה ה-19
קטגוריה:ניגונים חסידיים
קטגוריה:חסידות קאליב
חיים ברלין (רופא)

**חיים ברלין** (17 בספטמבר 1890 – 24 ביוני 1980) היה רופא עור, פרופסור לדרמטולוגיה, מנהל מחלקת עור ומין בבית החולים הדסה (תל אביב), מייסד החברה הדרמטולוגית בהסתדרות הרפואית.

## קורות חיים
ברלין נולד ברוסיה. סיים את לימודי הרפואה בשווייץ. דודנו, המנהיג הציוני קורט בלומנפלד, סייע לו להתיישב בברלין ולעסוק ברפואה.

בשנת 1922 ברלין נשא לאשה את הציירת אסתר יואל והם עלו לארץ ישראל ב-1925. ברלין התקבל להדסה תל אביב, כרופא עור. ברלין החל ללמד עזרה ראשונה במשך שלוש שנים, עוד לפני ייסוד מגן דוד אדום בתל אביב.

בשנת 1927 במסגרת הסתדרות הרופאים ייסד את החברה הדרמטולוגית. בשנת 1946 התמנה ברלין למנהל מחלקת עור ומין בבית החולים הדסה בתל אביב. בשנת 1957 התמנה ברלין לפרופסור ברפואת עור בבית הספר לרפואה באוניברסיטה העברית בירושלים.

ברלין היה מקורב לד"ר מגנוס הירשפלד שהיה רופא וסקסולוג יהודי-גרמני, ממקימי הוועדה המדעית-הומניטרית, ומייסד המכון לסקסולוגיה.
ברלין נחשב "לאחד התלמידים הנאמנים ביותר של מכון הסקסולוגיה". כשהירשפלד הגיע לבקר בארץ ישראל, ברלין הכין את סיור ההרצאות שלו. וכתב את הנקרולוג שלו ב-1935.

## חיים אישיים
בשנת 1930 התגרש מאסתר ונשא לאשה, באוקטובר 1931, את הד"ר חנה גוסקין, שהייתה רופאת עור. [ממוזער|320px|בית אהרונוביץ' (בית מס' 117), [שדרות רוטשילד פינת רחוב בר-אילן, הבניין בו התגורר פרופ' ברלין]]
ברלין נפטר ב-1980. השאיר אחריו שני בנים.

## לקריאה נוספת
* "ברלין, חיים", בתוך: נסים לוי, יעל לוי, **רופאיה של ארץ-ישראל, 1799–1948**, מהדורה ב', זכרון יעקב: איתי בחור, 2012, עמ' 134.
* הארץ, 18 באפריל 1980 - פרופ' חיים ברלין

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:רופאי עור ביישוב
קטגוריה:רופאי עור ישראלים
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:תל אביב-יפו: רפואה
קטגוריה:סגל בית החולים הדסה תל אביב
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: רפואה
קטגוריה:רופאים יהודים גרמנים
קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה הרוסית
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1890
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1980
המדרשה החסידית

**המדרשה החסידית** **לצעירים** (בקיצור: המדרשה החסידית) היא ישיבה תיכונית, כלל חסידית, השוכנת בביתר עילית. בישיבה לומדים כ-80 בחורים. זוהי הישיבה התיכונית הראשונה במגזר החסידי. המייסד וראש הישיבה הוא הרב מנחם בומבך.

## תולדות המדרשה וקווים לדמותה
ממוזער|הרב מנחם בומבך, מייסד המדרשה, אוגוסט 2018
הישיבה נוסדה בא' באלול תשע"ד, עבור בחורים בגילאי 13–18. קודם לכן נכנסו המייסדים אל מנהיגים חרדים כדי להיוועץ בהם ולקבל את ברכתם. מנהיג המגזר הליטאי הרב אהרן יהודה לייב שטינמן ביקש מן המייסדים שימנעו מלקרוא לו "ישיבה". מכאן שמה הייחודי.

## נושאי תפקידים
ראש המדרשה ומנהלה החינוכי הוא הרב מנחם בומבך. מנהל תיכון: משה מלמוד. מנהל הפנימיה: הלל רוזנברג.מחנכים:מתיתיהו דייטש (כיתה ט'), יחזקאל בורשטיין(כיתה י') ,ישראל רנד(כיתה י"א), חנוך רוזנברג(כיתה י"ב).

## שיטת וסדרי הלימוד במדרשה
ממוזער|סמל המדרשה החסידית 
תוכנית הלימודים במדרשה כוללת לצד לימודי הגמרא תנ"ך, הלכה, סוגיות בפרשיות השבוע, סוגיות יסוד במחשבת ישראל ועיון בתורת ובתולדות החסידות. במדרשה גם לימודי חול (מתמטיקה 3, 4, ו-5 יח"ל, מדעי המחשב ברמה גבוהה, אנגלית 5 יח"ל, פיזיקה 5 יח"ל, ועוד), מתוך מטרה שלתלמידים תהיה הכשרה מעשית לחיים. כדי להתמודד עם העובדה שרוב התלמידים מגיעים למדרשה מתלמודי התורה וללא ידיעות רחבות במקצועות חול, פיתח צוות המדרשה תוכנית השלמת פערים הבחורים עוברים מבדקים ובהתאם לתוצאות נבנית עבור כל בחור תוכנית להשלמת הפערים.

בתשע"ח זכתה המדרשה לתעודת הערכה ממשרד החינוך עבור "קידום אקלים חינוכי מיטבי".

המדרשה החסידית נכללה ברשימת מאה התיכונים הטובים בישראל בדירוג ארצי לשנת 2025, שפורסם על ידי אתר mako בשיתוף חברת המחקר והייעוץ SQ. הדירוג מבוסס על מדדים של הישגים לימודיים גבוהים, ובהם שיעורי זכאות לבגרות ואיכות תעודת הבגרות.

## התנגדות
הקמת ישיבה תיכונית הפונה לבחורים מהמיינסטרים החרדי עוררה התנגדות בציבור החרדי. מול ביתו של מנחם בומבך התקיימו מספר הפגנות, והופצו פשקווילים בשכונות החרדיות שבהם נכתב "חילוני מתחזה, הברנש מנחם בומבך, חזור לחבריך החילונים בתל אביב". ב-23 בנובמבר 2016 שפכו שני קיצוניים זפת על דלתו של בומבך וסתמו בדבק מגע את מנעול ביתו. קודם לכן השחיתו את דלתו ואת דלתו של איש צוות אחר בישיבה כמה פעמים.
ב-29 באוגוסט 2017 כתב עורך יתד נאמן ישראל פרידמן מאמר מערכת שבו האשים את המייסד ואת שותפיו בכך שהם "רוצחים רוחניים" ושכל מטרתו לשנות את היהדות החרדית ואת צביונה, ו"לחפור תחת אושיות קיומה, לערער ולהרהר אחרי כל בנינה, לחלץ בצבת את כל מסמרותיה, לסלול דרך חדשה וליצור בידיים מציאות של "עוון". "סולל-הורס", בניין נערים סתירה!".

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 15px הערוץ של המדרשה החסידית באתר יוטיוב
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישיבות חסידיות בישראל
קטגוריה:ישיבות תיכוניות חרדיות
קטגוריה:ביתר עילית
קטגוריה:יהודה: ישיבות ומדרשות
קורפוס ספרטום

ממוזער|מפת הקורפוס ספרטום של ירושלים לפי תוכנית החלוקה
**קוֹרפּוּס סֶפָּרָטוּם** (מלטינית: **Corpus separatum**; בעברית: **גוף נפרד**) פירושו עיר או אזור בעלי מעמד פוליטי ומשפטי שונה מסביבתה, אך חסרי ריבונות עצמאית.

## היסטוריה
מונח זה הוזכר בוועידת אונסקו"פ אשר הציעה בשנת 1947 את תוכנית חלוקת ארץ ישראל. בתוכנית החלוקה חולקו שטחי ארץ ישראל בין היהודים והערבים. לעומת שאר הארץ, ירושלים ובית לחם לא חולקו אלא הוגדרו כקורפוס ספרטום – גוף נפרד שיהיה בשליטה בין-לאומית ולא בשליטת אחד הצדדים (שלטון יהודי, שלטון ערבי או שלטון המנדט הבריטי). בסופו של דבר, האזור שהיה אמור להיות בשליטה בין-לאומית בירושלים פוצל בין ישראל וירדן בהסכמי שביתת הנשק בתום מלחמת העצמאות, ובית לחם נותרה תחת שלטון ירדן.

קורפוס ספרטום נוסף פעל גם בעיר הנמל רייקה שבקרואטיה של ימינו, בין 1779 ל-1918. הגוף הנפרד נוצר בהוראתה של מלכת אוסטריה מריה תרזה ובוטל בתום מלחמת העולם הראשונה עת סופח לממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים. גופים נפרדים נוספים פעלו בנובי פאזאר שבסרביה בין 1378 ל-1514, ובפורדנונה שבאיטליה בין 1878 ל-1912.

## ראו גם
* ועדת אונסקו"פ

קטגוריה:פוליטיקה
קטגוריה:היסטוריה פוליטית
קטגוריה:יישובים לפי סוג
בילי לורד

**בילי קת'רין לורד** (באנגלית: **Billie Catherine Lourd**, נולדה ב-17 ביולי 1992) היא שחקנית אמריקאית. נודעת בעיקר בשל גילום דמותה של שאנל מספר 3/סיידי סוונסון בסדרה "מלכות הצעקה".

## ביוגרפיה
לורד נולדה בלוס אנג'לס, קליפורניה שבארצות הברית, למשפחה נוצרית בעיקרה ממוצא בריטי, אם כי סבה מצד אמה היה יהודי. היא בתם היחידה של השחקנית קארי פישר וסוכן הכישרונות בריאן לורד, לו פישר הייתה נשואה דאז. סביה הם השחקנית דבי ריינולדס והזמר אדי פישר. היא אחייניתם של טוד פישר, ג'ולי פישר וטרישה לי פישר. סנדקיה הם השחקנית מריל סטריפ והסופר ברוס וגנר.

ב-2014 סיימה לורד את לימודיה לתואר ראשון באוניברסיטת ניו יורק, אשר כללו לימודי דת ופסיכולוגיה.

## קריירה
לורד החלה את הקריירה שלה לראשונה, כאשר היא השתתפה בסרט "מלחמת הכוכבים - פרק 7: הכוח מתעורר" בתפקיד משני בתור סגנית קיידל קו קוניקס, והיא עתידה להופיע שוב באותו התפקיד אף בסרט ההמשך, "אחרוני הג'דיי".

בפברואר 2015, לורד לוהקה לסדרת קומדיית האימה "מלכות הצעקה". בסדרה, דמותה של לורד, שאנל מספר 3 (ומתגלה בהמשך כי שמה האמיתי הוא סיידי סוונסון) היא נערה אדישה וא-מינית לכאורה הנוהגת לענוד על אוזניה אוזניות פרוותיות באופן קבוע, דבר המקנה לה מראה דומה לתסרוקתה המפורסמת של הנסיכה ליאה (אותה מגלמת אימה של לורד) ונעשה כמחווה עבורה. בדצמבר 2015, לורד דיברה על פגישתה הראשונה עם היוצר ראיין מרפי: 

בדצמבר 2015, לורד לוהקה לסרט הפשע "מועדון הכסף" לצידה של אמה רוברטס, שם היא מגלמת את רוזאנה, אשר מנהלת קשר רומנטי עם דמותו של ג'רמי אירווין, קייל בילטמור.

במהלך שנת 2016, לורד חזרה לגלם את דמותה של שאנל מספר 3 בעונתה השנייה והאחרונה של "מלכות הצעקה". באפריל 2017, נודע כי לורד לוהקה לעונתה השביעית של סדרה נוספת של מרפי "אימה אמריקאית" כווינטר אנדרסון.

באוקטובר 2024, לורד לוהקה לקומדיה הרומנטית "Love Language" בבימוי וכתיבה של ג'ואי פאוור.

בספטמבר 2025 פורסם כי לורד הצטרפה לעונה הרביעית של סדרת האנתולוגיה "מפלצת". לורד תגלם את אמה בורדן, אחותה הגדולה של ליזי – בה מתמקדת העונה.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאים ממוצא רוסי-יהודי
קטגוריה:אמריקאיות ממוצא אנגלי
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:בוגרי בית הספר גאלאטין באוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1992
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1992
אברהם מטמון

**אברהם מטמון** (כ' בתשרי תרס"א, 13 באוקטובר 1900 – כ"ח בתשרי תשל"ה, 14 באוקטובר 1974) היה רופא מין, חלוץ ההסברה המינית בארץ ישראל.

## ביוגרפיה
מטמון נולד באודסה ב-1900, בנם של ד"ר יהודה לייב מטמון כהן, מייסד גימנסיה הרצליה וממייסדי תל אביב ורמת גן, ופניה מטמון-כהן. המשפחה הגיעה לארץ כשמטמון היה בן ארבע. הוא למד בגימנסיה הרצליה והחל ב-1919 לימודי רפואה באוניברסיטאות פריז, לוזאן, ז'נבה, ברלין ווינה. בשנת 1920, בעת לימודיו בז'נבה, פעל כעיתונאי ארצישראלי ראשון ליד חבר הלאומים שזה עתה הוקם.

ב-1923 הפסיק מטמון את לימודיו ועבד שנים אחדות במצרים, בין השאר במחלקה הממשלתית לתברואה ציבורית במלחמה במגפות (בעיקר בבילהרציה). בסוף שנת 1928 חזר ללימודים, בשנת 1930 סיים את לימודיו באוניברסיטת ברן, ובראשית 1931 הוסמך שם לדוקטור לרפואה. נושא עבודת הדוקטורט היה "כמות הוויטמינים בפירות ההדר של ארץ-ישראל".

בשנת 1931 התמחה מטמון, לתקופה קצרה, במכון לסקסולוגיה של ד"ר מגנוס הירשפלד בברלין. בשנת 1932 חזר לתל אביב ויסד את "המכון להיגיינה ומדע המין" ברחוב שחר 11 ובמקביל עבד כרופא של גימנסיה נורדיה.

במסגרת המכון ערך מטמון הרצאות בענייני בריאות והיגיינה. כמו כן התקיימו שני קורסים בנושא אנטומיה מינית, התפתחות והיגיינה בהשתתפות 145 משתתפים שיותר ממחציתם נשים. המכון גם הציע ייעוץ לנשים, גברים וזוגות. בנוסף, בין השנים 1932–1935 ערך מטמון את הדו־שבועון להיגיינה ציבורית והסברה מינית "בריאות", שם ענה לשאלות קוראים בנושאים הנוגעים למיניות, זוגיות וכו'.

משפרצה מלחמת העולם השנייה ולארץ ישראל באו חיילים זרים, ערך מטמון סדרת הרצאות בשלשה מחזורים, בהן ביקרו למעלה מ-4,000 שומעים, לבלימת התפשטותן של מחלות המין.

### עמדותיו
במענה לשאלות בדו שבועון "בריאות" הדגיש מטמון את חשיבות יחסי המין לזוגיות תקינה והתנגד לאוננות משום שזו אובססיה וחוסר שליטה עצמית. כמו כן, הוא עודד שימוש בקונדומים על פני משגל נסוג. מטמון לא התנגד להפלות אך טען כי ההחלטה על הפלה צריכה להתקבל על ידי רופא או ועדה, אשר תשקול את הנושא באופן אינדיבידואלי, בהתאם לנסיבות הסוציו-אקונומיות של האישה וליכולתה לפרנס את ילדיה.

בשנת 1940 תיאר מטמון את מצב אוכלוסיית ההומוסקסואלים בתל אביב לשבועון עיתון מיוחד.

## חיים אישיים
בשנת 1934 נשא לאשה את עו"ד תהילה לבית אנדלהיים.

מטמון נפטר בתל אביב בשנת 1974, בגיל 74. נטמן בבית העלמין הדרום (בת ים).

## ספריו
* "השבחת הגזע של המין האנושי וערכה לעמנו" (עם ציורים ומספרים סטטיסטים), מכון להיגיינה ומדע המין, תרצ"ג, 1933
* "חיי המין של האדם", הוצאת אחיאסף, (1939). הספר היה מבוסס על הרצאותיו של מטמון והודפס ב-20,000 עותקים בשמונה מהדורות עד שנת 1969.

## לקריאה נוספת
* 

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רופאים ישראלים
קטגוריה:רופאים ביישוב
קטגוריה:סקסולוגים ישראלים
קטגוריה:בוגרי גימנסיה הרצליה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ברן
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1900
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1974