open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
תומר שוסטר

**תומר שוסטר** (נולד ב-14 ביולי 2004) הוא שחיין ישראלי, אלוף ישראל (2024) במשחה ל-100 מטר גב. ייצג את ישראל באליפות אירופה (2024).

## ביוגרפיה
שוסטר נולד וגדל בתלמי יפה בנם של חיה ואלון ולו אח ושלוש אחיות. התאמן מתחילת דרכו כשחיין בקבוצת הפועל שחייני הנגב בהדרכתו של אמיר "פיש" כהן. לאחר מתקפת הטרור ב-7 באוקטובר 2023 נאלץ לעזוב את ביתו והחל להתאמן בהדרכתה של יעל אשכנזי בקבוצת מכבי ראשון לציון. משרת בצבא כספורטאי מצטיין.

### 2024
#### אלוף ישראל
באליפות ישראל שנערכה ביולי 2024 הוא זכה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 54.55 שניות, לפני אוקאן גולדין מכבי נהריה (55.10 שניות) ומיכאל לייטרובסקי מירושלים רבתי (55.16 שניות) ומדליית כסף במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 25.27 שניות, אחרי מיכאל לייטרובסקי (25.11 שניות) ולפני מירון חרותי ממכבי חיפה (25.71 שניות).

באליפות אירופה שנערכה בבלגרד, סרביה בסוף יוני אותה שנה הוא סיים במקום 12 במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 25.39 שניות, בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 25.18 שניות ועלה מהמקום השיש ובמקום 16 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 55.67 שניות.

באליפות ישראל (בריכת 25 מטר) שנערכה בדצמבר אותה שנה הוא זכה בדתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף במשחה ל-100 מטר גב שיא אישי חדש של 52.79 שניות, אחרי עומר וינר ממכבי חיפה (51.94 שניות) ולפני יהב חלג ממכבי א.ס. רמת השרון (53.19 שניות) ומדליית ארד במשחה ל-50 מטר גב שיא אישי חדש של 24.44 שניות, אחרי מירון חירותי (23.85 שניות) ואוקאן גולדין (24.34 שניות).

### 2025
בתחרות "גביע האיגוד" שנערכה ב-14 במאי 2025 קבע במשחה ל-50 מטר גב שיא אישי חדש של 24.97 שניות ובכך קבע את הקריטריון לאליפות העולם.

## שיאים אישיים
### בריכה אולימפית
* 50 מטר גב: 24.97 שניות (2025)
* 100 מטר גב: 54.55 שניות (2024)

### בריכת 25 מטר
* 50 מטר גב: 24.44 שניות (2024)
* 100 מטר גב: 52.79 שניות (2024)

## קישורים חיצוניים

* תומר שוסטר, באתר Swimrankings 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחייני גב ישראלים
קטגוריה:אלופי ישראל בשחיית גב
קטגוריה:תלמי יפה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-2004
אגירת אנרגיה באמצעות סוללות

[ממוזער| פרויקט אגירת אנרגיה, טהאצ'אפי, [קליפורניה]]
**מערכת אגירת אנרגיה באמצעות סוללות** (**Battery Energy Storage System - BESS**) היא טכנולוגיית אגירת אנרגיה המשתמשת בקבוצת סוללות ברשת החשמל לאחסון אנרגיה חשמלית. מערכות אלו מהירות מאוד בתגובה ויכולות לעבור ממצב המתנה להספק מלא בפחות משנייה, מה שמסייע לייצוב הרשת ולהתמודדות עם תקלות.

מערכות אחסון אנרגיה בסוללות מתוכננות בדרך כלל לספק את מלוא הספקן למשך בין שעה ל-4 שעות. ניתן להשתמש באחסון סוללות עבור שיא הספק לטווח קצר ושירותים נלווים, כגון מתן עתודה תפעולית ובקרת תדר כדי למזער את הסיכוי להפסקות חשמל. מכיוון שתחנות אחסון סוללות אינן דורשות אספקת דלק, הן קומפקטיות בהשוואה לתחנות ייצור חשמל מסורתיות ואין להן ארובות או מערכות קירור גדולות, ניתן להתקין אותן במהירות ולהציב אותן במידת הצורך באזורים עירוניים, קרוב ללקוח, או אפילו בתוך שטח הלקוח.

## בניה
[ממוזער| סוללות נטענות המשמשת ב[מרכז נתונים]]
תחנות כוח מבוססות סוללות ואל-פסק (UPS) דומים בטכנולוגיה ובתפקוד. עם זאת, תחנות כוח מבוססות סוללות הן גדולות יותר.

לצורך בטיחות ואבטחה, הסוללות עצמן מאוחסנות במבנים נפרדים, למשל במחסנים או מכולות. האנרגיה בסוללות מופקת בצורה של זרם ישר (DC), בעוד שרשתות חשמל מופעלות בדרך כלל באמצעות זרם חילופין (AC). מסיבה זו, יש צורך בממירים נוספים כדי לחבר את תחנות הכוח מבוססות סוללות לרשת המתח הגבוה.

## בטיחות
רוב המערכות מורכבות מחבילות סוללות אטומות היטב, אשר מנוטרות אלקטרונית ומוחלפות ברגע שביצועיהן יורדים מתחת לסף נתון. סוללות סובלות מהזדקנות מחזורית, או הידרדרות הנגרמת על ידי מחזורי טעינה-פריקה. הידרדרות זו גבוהה יותר בדרך כלל בקצבי טעינה גבוהים ובעומק פריקה גבוה יותר. הזדקנות זו גורמת לאובדן ביצועים (ירידה בקיבולת או במתח), התחממות יתר, ובסופו של דבר עלולה להוביל לכשל קריטי (דליפות אלקטרוליט, שריפה, פיצוץ)

## בישראל
בפברואר 2025, פרסמה רשות החשמל את רשימת הזוכים במכרז הראשון בישראל לאגירה באמצעות סוללות. מתקני האגירה אמורים לפעול החל משנת 2027 והם צפויים לספק כ-4,000 מגה וואט.

ביולי 2025 אושר על ידי שר הפנים פטור מהיתר בנייה למתקני אגירה באמצעות סוללות בינוניים. הפטור יאפשר אגירה של 600 קוט"ש במתקן שגודלו עד 5 מ"ר, בכך בניינים ומוסדות יוכלו לגבות את עצמם למקרה של הפסקת חשמל וכמו כו, למכור את החשמל שנאגר בסוללות בחזרה לרשת החשמל הארצית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:תחנות כוח
קטגוריה:סוללות
ייסורים (אוגוסט פרידריך שנק)

**ייסורים** (בצרפתית: **Angoisses** או **Angoisse**) הוא ציור שמן מ־1878 מאת אוגוסט פרידריך שנק. הציור מתאר כבשה אם מיוסרת עומדת מעל גופת טלה המת, מוקפת בלהקת עורבים.
זהו הציור המפורסם ביותר של שנק, והוא שמור בגלריה הלאומית של ויקטוריה שבמלבורן, אוסטרליה, מאז שנת 1880. הציור נרכש בשלבים מוקדמים של פעילות הגלריה, רק שנים ספורות לאחר ייסודה, ונבחר כיצירה הפופולרית ביותר מבין 75,000 יצירות האוסף בשתי הזדמנויות – בשנת 1906 ובשנת 2011.

## תיאור היצירה
ציור מתאר כבשה נואשת הפועה מתוך אבל, כשנשימתה קופאת באוויר הקר. הכבשה האם עומדת באומץ ובאתגר מעל גופת טלהּ המת, כשפס דם ניגר מפיו אל תוך השלג הלבן, בתמונה המזכירה סצנת פייטה. שני הכבשים מוקפים בלהקת עורבים שחורים המצטופפת סביבם באיום ובאופן מבשר רעות, תחת שמי חורף קודרים ואפורים, בציפייה להזדמנות לטרוף את הגופה. גוני הציור המאופקים – כמעט מונוכרומטיים, בגוני לבן, אפור, חום ושחור – משקפים את הנושא רווי הייאוש. מידות הציור הן 151.0 ס"מ × 251.2 ס"מ (59.4 אינץ' × 98.9 אינץ'), והוא חתום "Schenck" בפינה השמאלית התחתונה.

טד גוט, אוצר בכיר בגלריה הלאומית של ויקטוריה, הציע כי ייתכן שהיצירה שאבה השראה מהספר *The Expression of the Emotions in Man and Animals* משנת 1872, שבו טען צ'ארלס דרווין כי לרגשות יש מקורות ביולוגיים, וכי בעלי חיים חווים רגשות הדומים לאלו של בני אדם. הציור זכה גם לפרשנות כתגובה לביקורת על אכזריות החברה, המיוצגת על ידי להקת העורבים האופורטוניסטיים.

ביצירה, בוחן שנק באופן מטאפורי מצב אנושי רחב יותר במסגרת של ציור המתאר בעלי חיים; הכבשה האם מוצגת כבעלת תכונות אנושיות מזוהות בבירור, כגון נחישות וצער, באופן שמעורר אצל הצופה הזדהות מיידית עם מצוקתה ורגשותיה. במקביל, להקת העורבים המאיימת מוצגת כמאורגנת וסבלנית, ממתינה לרגע של חולשה.

## היסטוריה
שנק נולד בגליקשטאדט שבחבל הולשטיין, אז חלק מדנמרק וכיום בגרמניה, וחי ופעל ברוב שנותיו בצרפת. הציור הוצג בסלון של פריז בשנת 1878, תחת שמו הצרפתי *Angoisses*, ולאחר מכן הוצג בלונדון בשנה שלאחר מכן. היצירה נחרתה בידי שארל מוראן בשנת 1878 עבור כתב העת הצרפתי *L'Art*, ובשנת 1879 על ידי טיבורס דה מארה. הציור נרכש על ידי סוחרי האמנות אגניו בלונדון, וממנו נמכר לגלריה הלאומית של ויקטוריה. הוא הגיע לאוסטרליה בשנת 1880. הציור שמור במסגרתו המקורית המצופה זהב. שנק יצר גרסה הפוכה של הסצנה בציורו משנת 1885 בקירוב, *L'Orphelin, souvenir d'Auvergne* ("היתום, זיכרון מאוברן"), השמור כיום במוזיאון ד'אורסה. בציור זה נראה טלה עומד מעל גופת אמו המתה, מול שורת עורבים שחורים הממתינים על גדר עץ.
קובץ:Charles_Maurand_-_Angoisse_(after_Anguish_by_August_Friedrich_Albrecht_Schenck)_(cropped).jpg|טקסט=Charles Maurand's 1878 wood-engraving| תחריט העץ של צ'ארלס מוראן משנת 1878
קובץ:Tiburce_de_Mare_-_Angoisses_(after_Anguish_by_August_Friedrich_Albrecht_Schenck).jpg|טקסט=Tiburce de Mare's 1879 engraving| תחריט של טיבורסה דה מארה משנת 1879
קובץ:L'Orphelin_-_souvenir_d'Auvergne.jpg|טקסט=Schenck's c.1885 painting L'Orphelin, Musée d'Orsay| הציור של שנק "היתום" בערך ב-1885, מוזיאון ד'אורסיי


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים באמנות
קטגוריה:כבשים בתרבות
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
פול וילאר

**פול וילאר** (בצרפתית: **Paul Villard**; 28 בספטמבר 1860 – 13 בינואר 1934) היה פיזיקאי וכימאי צרפתי, הידוע בעיקר בזכות גילוי קרינת גמא, קרינה אלקטרומגנטית עתירת אנרגיה הנפלטת מתהליכים גרעיניים.

## ביוגרפיה
פול אולריך וילאר נולד בעיר ליון, צרפת. הוא למד פיזיקה וכימיה, והשלים את השכלתו הגבוהה באקול נורמל סופרייר בפריז.

במהלך הקריירה שלו עסק וילאר בתחומים שונים של מחקר, אך תרומתו החשובה ביותר באה מתוך ניסוייו בחקר החומרים הרדיואקטיביים. בשנת 1900, בעת שחקר את הקרינה הנפלטת מהיסוד רדיום, הבחין כי מעבר לקרינת אלפא (חלקיקים חיוביים) וקרינת בטא (אלקטרונים עתירי אנרגיה) שהיו מוכרות באותה תקופה, קיימת גם קרינה מסוג שלישי.

וילאר זיהה שקרינה זו אינה מוסחת בשדות חשמליים או מגנטיים (כלומר אינה נושאת מטען חשמלי) והיא בעלת כושר חדירה גבוה במיוחד יחסית לקרינת אלפא ובטא. מסקנתו הייתה כי מדובר בגלי קרינה אלקטרומגנטיים עתירי אנרגיה, שהיום מוכרים כ"קרינת גמא".

את המונח "קרינת גמא" טבע לימים הפיזיקאי ארנסט רתרפורד, אשר הבהיר כי מדובר בסוג שלישי של קרינה הנפלטת מתהליכים גרעיניים.

למרות גילוי זה, וילאר עצמו לא זכה באותה תקופה להכרה רחבה כחלוץ בתחום הפיזיקה הגרעינית, והמשיך לעסוק בתחומים נוספים בכימיה ובפיזיקה כללית.

פול וילאר נפטר ב־13 בינואר 1934, בעיר באיון, צרפת.

## מורשת והשפעה
גילוי קרינת גמא היווה פריצת דרך משמעותית בהבנת תופעות רדיואקטיביות ותהליכים גרעיניים. קרינה זו ממלאת תפקיד מרכזי ב הבנת מבנה גרעין האטום, שימושים רפואיים (טיפול בקרינה נגד סרטן), יישומים תעשייתיים (בדיקות לא הורסות), ומחקר פיזיקלי ואסטרופיזי.

וילאר נחשב לאחת הדמויות המרכזיות בראשית עידן חקר הקרינה.

## קישורים חיצוניים
* על קרינת גמא באתר HyperPhysics (באנגלית)
* מאמרים היסטוריים על גילוי קרינת גמא באתר archive.org

## לקריאה נוספת

* Kragh, Helge. *Quantum Generations: A History of Physics in the Twentieth Century*. Princeton University Press, 1999.
* Moyer, Hugh. *Radiation Detection and Measurement*. John Wiley & Sons, 2006.
* Villard, P. "Sur la radiation du radium." *Comptes Rendus*, 1900.


קטגוריה:פיזיקאים צרפתים
עצי הדולב הגדולים

**עצי הדולב הגדולים (מחדשי הכביש בסן-רמי)** הוא ציור שמן על בד שצוירה בידי וינסנט ואן גוך בסתיו 1889 בסן-רמי-דה-פרובאנס, צרפת. הציור מתאר קבוצת פועלים המתקנים את הכביש מתחת לעצים עצומים מסוג דולב, ונחשב לביטוי ודאי של תנועת הפוסט־אימפרסיוניזם בזכות השימוש הנועז בצבע ובמברשת. גרסה זו היא הגרסה הראשונה של הנושא, והיא נמצאת כיום במוזיאון קליבלנד לאמנות.

## תיאור היצירה
*עצי הדולב הגדולים* הוא ציור שמן על 73.4 על 91.8 בד קנבס בעובי ס"מ. ואן גוך תיאר עבודות כביש בסן-רמי, ואת עלי הסתיו הצהובים של עצי הדולב.
ממוזער|250x250 פיקסלים| "מחדשי הכביש", חזרה של ואן גוך על "עצי הדולב הגדולים".
בסתיו 1889 שהה ואן גוך בבית־חולים פסיכיאטרי בסן-רמי עקב דיכאון קשה, ורופאיו אפשרו לו לצאת ולצייר נופים בטבע מתוך אמונה שמלאכת הציור תתרום להפגת תסמיני הדיכאון. במסגרת שהייתו שם עבד ואן גוך לעיתים על מה שכינה “repetitions” (חזרות), שבהן חזר לצייר את אותו נושא בהרכב דומה. לציור זה אכן קיימת גרסה שנייה "מחדשי הכביש" בנמצאת באוסף פיליפס בוושינגטון די. סי., אך מחקר שימור הוכיח שגרסת קליבלנד היא המקורית וצוירה לפני גרסת פיליפס.

## תיאור היצירה
ציור מציג סצנת נוף כפרית שבה עצי דולב גבוהי־גזע תופסים את רוב הרקע, מצוירים במברשות מהירות ונדיבות המאפיינות את סגנונו האנרגטי של ואן גוך. צבעי גזע העצים הם גוונים עזים של חום ואוכרה, בעוד שרפרוף של כתמי צבע ירוקים מדגיש את התריסים הצבעוניים של הבתים שבמרחק. קרקעית הנוף, המוצגת בגווני בז’ עם נגיעות של ירוק דשא, יוצרת ניגוד רך אל מול עלוות העצים. בתוך הנוף מתוארים מספר פועלים—חלקם מהלכים, חלקם עסוקים בחפירה ושייחודית העפר כדי לתקן את הדרך.
באחד מן המכתבים ששלח ואן גוך לאחיו, תיאר את הסצנה כך:“המחקר האחרון שעשיתי הוא מבט על הכפר, שבו עבדו בכמה עצי דולב ענקיים — מתקן הכבישים. יש ערימות של חול ואבנים, ויגרות הגזעים הענקיים — העלים כבר מתחילים להתכלה, וכאן ושם ניתן לראות חזית של בית ודמויות קטנות.”

## השוואה בין הגרסאות
לנושא “עצי הדולב הגדולים” יש שתי גרסאות כמעט זהות: גרסת קליבלנד, שנחשבת לגרסה הראשונה והמקורית ונמצאת במוזיאון קליבלנד לאמנות, וגרסת פיליפס, השנייה "מחדשי הכביש", הנמצאת באוסף פיליפס בוושינגטון, די.סי. מחקר שימור ובדיקות קרני רנטגן מצביעים על כך שבגרסת קליבלנד צוירה ראשית כל תפאורת העצים והפועלים, ואילו בגרסת פיליפס שולבו שינויים קומפוזיציוניים קלים: מיקום אחר של עמוד תאורה, הקפדה על קווים גזורים יותר בעצים והוספת דמות נוספת של פועל המעמיס חול. ואן גוך ציין שחזרות אלו בוצעו כדי “לשפר ולהבהיר” את הקומפוזיציה המקורית ולהפוך את הציור לכלי ביטוי דמיוני מעבר לרישום אותנטי של המציאות .

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:עצים בציורים
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:וינסנט ואן גוך: ציורים
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
פילון מביזנטיון

**פילו מביזנטיון** (ביוונית עתיקה: Φίλων ὁ Βυζάντιος, *Phílōn ho Byzántios*, בתעתיק: **פִילוֹן הוֹ בִּיזַנְטְיוֹס**; 280 לפני הספירה - 220 לפני הספירה), הידוע גם בשם **Philo Mechanicus** (בלטינית: "פילו המהנדס"), היה מהנדס, פיזיקאי וסופר יווני בן המאה ה-3 לפנה"ס. אף שנולד בביזנטיון, את מרבית חייו בילה באלכסנדריה שבמצרים. ייתכן שהיה צעיר מקטסיביוס, אם כי יש חוקרים שממקמים אותו מאה שנה מוקדם יותר.

## חיבורים
פילו היה מחברו של חיבור רחב יריעה בשם **סינתקסיס** (ביוונית עתיקה: Μηχανική Σύνταξη, *Mēkhanikḗ Sýntaxē*, בתעתיק: *מכניקה סינתקסה*), שכלל את המדורים הבאים:
* **אִיסַגוֹגֶה** – מבוא (למתמטיקה כללית)
* **מוֹכלִיקָה** – תורת המנופים (מכניקה)
* **לִימֶנוֹפּוֹאִיקָה** – בניית נמלים
* **בֶּלוֹפּוֹאִיקָה** – בניית מכונות מצור
* **פְּנֵאוּמַטִיקָה** – פנאומטיקה
* **אוֹטוֹמַטוֹפּוֹאֵיטִיקָה** – אוטומטונים (צעצועים מכניים)
* **פָּרַסְקֵוּאַסְטִיקָה** – הכנות (למצור)
* **פּוֹלִיאוֹרְקֵטִיקָה** – תורת המצור
* **פֶּרִי אֶפִּיסְטוֹלוֹן** – על מכתבים (כתיבה סודית לשימוש צבאי)

המדורים הצבאיים בלופואיקה ופוליאורקטיקה שרדו בשלמותם ביוונית, והם עוסקים בטילים, בניית מבצרים, הספקה, תקיפה והגנה. קיימים גם קטעים מאיסאגוגה ואוטומטופואיטיקה.

מדור נוסף העוסק במנועים פנאומטיים שרד בתרגום ללטינית (*De Ingeniis Spiritualibus*), שנעשה מערבית, ויצא לאור במהדורת וילהלם שמידט (1899) עם תרגום גרמני, כחלק מכתבי הרון מאלכסנדריה, וכן בתרגום לצרפתית מאת רושאס (1882). חלקים נוספים מהחיבור שרדו כנראה בגרסאות משניות, בכתבי ויטרוביוס ובסופרים ערבים מאוחרים יותר.

קו פילו – בנייה גאומטרית המיועדת להכפלת הקובייה – יוחסה לפילו.

## המצאות וכלים
לפי מחקרים עדכניים, קטע מתוך פנאומטיקה שנחשב בעבר כתוספת מאוחרת בערבית, מכיל את התיאור הראשון הידוע של טחנת מים בהיסטוריה, ובכך ממקם את המצאתה במחצית המאה ה־3 לפנה"ס ביוון.

כתביו של פילו כוללים גם את השימוש הקדום ביותר הידוע בגלגל שיניים בשרשרת בתוך קשת חוזרת, ובה שתי שרשראות שטוחות המחוברות לכננת, המופעלת קדימה ואחורה לשיגור אוטומטי של חצים.

כן היה הראשון שתיאר את עקרון הגימבל, בדמות מתקן דיו מתומן שניתן להטות אותו לכל כיוון מבלי לשפוך את הדיו, באמצעות מתלה קונצנטרי של טבעות מתכת.

בפנאומטיקה (פרק 31) מתאר פילו מנגנון של אסקייפמנט – הקדום ביותר הידוע – כחלק מכיור: כף נגדית שמתקבלת ממכל מים, ומתמלאת עד שנשפכת אל הכיור ומשחררת אבן ספוג. לאחר הריקון, נמשכת הכף חזרה ונסגרת על האבן. פילו העיר שהמבנה "דומה לזה של שעונים", רמז לכך שמנגנון זה שולב כבר אז בשעון מים עתיק.

מיוחס לו גם תיאור של התרמוסקופ (המכונה "מדחום פילו"), אב קדום למדחום.

## מתמטיקה
בתחום המתמטיקה עסק בבעיה של כפילת הקובייה – נושא שמקורו בצורך הצבאי לבנות קַטַפּוּלְטָה המסוגלת לשגר קליע שמשקלו כפול מזה של הקודמת. פתרונו כלל מציאת נקודת חיתוך בין היפרבולה מלבנית לבין מעגל, בדומה לפתרון של הרון מאלכסנדריה מאות שנים מאוחר יותר.

## כתבים אפוקריפיים
חיבור בשם **שבעת פלאי העולם** (Περὶ τῶν Ἑπτὰ Θεαμάτων, *Perì tō̂n Heptà Theamátōn*, *פרי טון הפטה תיאמטון*) לעיתים מיוחס לפילו זה, אך כנראה נכתב בידי פילו אחר, שנקרא "פילו הפאראדוקסוגרף", בן המאה ה-4 או המאה ה-5 לספירה. החיבור נדפס במהדורת ר. הרכר (1858), ותורגם לאנגלית על ידי Jean Blackwood כנספח בספר *The Seven Wonders of the World* מאת מייקל אשלי (1980).

## קישורים חיצוניים

* אנימציה של מכשירי פילו
* תרגום אנגלי ל"שבעת פלאי העולם"

## הערות שוליים

קטגוריה:ילידי המאה ה-3 לפנה"ס
קטגוריה:נפטרים במאה ה-3 לפנה"ס
סלבור הארדין

**סאלוור הארדין** הוא דמות בדיונית בסדרת ספרי המדע הבדיוני "המוסד" (Foundation) מאת אייזק אסימוב. הארדין היה ראש העירייה הראשון של "טרמינוס", העיר הראשית של המוסד, ופעל כ-50 שנה לאחר מותו של הארי סלדון.

## רקע
בתקופה שבה פעל הארדין, "המוסד" היה עדיין צעיר וחלש. מטרתו המוצהרת הייתה להכין את "אנציקלופדיה גלאקטיקה", מאגר ידע מקיף שינציח את הישגי האנושות. שליטי המוסד באותה תקופה היו מדענים, שהתמקדו בעבודה מדעית אך הזניחו את הפוליטיקה, מה שהותיר את טרמינוס פגיעה לאיומים חיצוניים מצד ארבע ממלכות שכנות.

## פעולתו
הארדין זיהה את הסכנה, ויזם מהפכה שקטה: הוא יצר "דת מדעית", שבה טכנולוגיה מתקדמת הוצגה כמערכת אמונות דתית עבור תושבי הממלכות. כך הצליח להבטיח את שליטתו של המוסד ולהרתיע תוקפנות מצד מדינות אחרות.

## שלטונו
במהלך שלטונו, הארדין הדיח את האליטה המדעית, והפך לשליט הפוליטי הראשון של טרמינוס. הוא כונן מדיניות של "איזון כוחות", והיה אחראי לקביעת התפיסה שהמוסד חייב להשתמש באמצעים פוליטיים וטכנולוגיים כדי לשרוד ולהתפשט.

## משפטים מפורסמים
הארדין מזוהה עם האמרה:

(במקור: )

## חשיבות בסדרה
פועלו של הארדין נחשב לאירוע מרכזי בשלבים הראשונים של תוכניתו של הארי סלדון. הוא היה הראשון להוביל את המוסד משלב של חולשה לחוזק פוליטי, והניח את היסודות להתרחבותו בגלקסיה.

## ראו גם
* סדרת המוסד
* המוסד השמיימי (הראשון בטרילוגיית המוסד)

## הערות שוליים

קטגוריה:דמויות בדיוניות
איוואן וישנבסקי

**איוואן יבהנוביץ' וישנבסקי** (באוקראינית: **Іван Євгенович Вишневський**; (21 בפברואר 1957 – 11 במאי 1996) היה כדורגלן ומאמן כדורגל סובייטי-אוקראיני. שיחק בעמדת המגן.

וישנבסקי החל לשחק בליגה הסובייטית השנייה לאחר השירות הצבאי. בשנת 1984 זומן לסגל קבוצת דנייפר דנפרופטרובסק, שהייתה אז קבוצת צמרת בליגה הבכירה בברית המועצות. שיחק בה במשך 5 שנים, זכה עם הקבוצה באליפות ברית המועצות ובגביע ברית המועצות. בשנת 1989 נסע לטורקיה, שם שיחק עונה אחת בפנרבחצ'ה ושתי עונות בקבוצת סארייר, מליגת המשנה הטורקית. בשנת 1992 פרש ממשחק פעיל ושב לאוקראינה. וישנבסקי שיחק גם בנבחרת ברית המועצות. הוא היה בסגל הנבחרת ביורו 1988, אך לא שותף באף אחד ממשחקיה בטורניר.

לאחר פרישתו ממשחק פעיל עבר לאימון. היה עוזר מאמן בקבוצות ניבה ויניצה ודנייפר דנפרופטרובסק. ב־11 במאי 1996 נפטר מסרטן העור.

## תארים
* מקום שני באליפות אירופה - 1988
* אליפות ליגת העל הסובייטית - 1988
* גביע ברית המועצות - 1989
* הסופר קאפ הטורקי- 1990
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מגני כדורגל סובייטים
קטגוריה:כדורגלנים סובייטים
קטגוריה:מגני כדורגל אוקראינים
קטגוריה:כדורגלנים אוקראינים
קטגוריה:כדורגלני ניבה ויניצה
קטגוריה:כדורגלני ספרטק מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני דניפרו
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ברית המועצות
קטגוריה:כדורגלני פנרבחצ'ה
קטגוריה:כדורגלני יורו 1988
קטגוריה:מאמני כדורגל אוקראינים
קטגוריה:נפטרים מסרטן
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1957
קטגוריה:נפטרים ב-1996
המתנה (אדגר דגה)

**המתנה** (באנגלית: **Waiting**) הוא ציור פסטל מאת הצייר הצרפתי אדגר דגה, שנוצר בין השנים 1879 ל־1882. הציור מתאר שתי נשים מאחורי הקלעים של האופרה גרנייה בפריז: רקדנית צעירה בתלבושת בלט צבעונית הרוכנת קדימה ומעסה את קרסולהּ, ואישה מבוגרת בלבוש אזרחי כהה, היושבת לצדה ומשרטטת בעזרת מטרייתה על רצפת הפרקט. שתיהן שקועות במחשבות, מותשות ודרוכות, אולי ממתינות לבחינה או לאודישן.

### פרשנות
הזיקה בין הדמויות פתוחה לפרשנות. ייתכן כי מדובר ברקדנית ובמלווה שלה, אך אפשר גם לראות בהן שתי רקדניות – אחת מוכנה לחזרה והשנייה בלבוש רחוב. היצירה אינה מספרת סיפור מובהק, אלא מציעה אווירה של שעמום, דריכות או עייפות. התחושות האלו מועברות ללא כל פעולה ברורה או עלילה, אלא באמצעות תנוחות הגוף, מבטים חלולים והיעדר פרטים ברקע.

### קומפוזיציה
הקומפוזיציה האלכסונית של הספסל ורצפת העץ מדגישה את חוסר השקט. הקווים החדים של הספסל והרצפה יוצרים תחושת עומק והטייה, והדמויות ממוקמות בצד שמאל, בניגוד לחלל הריק מימין. דגה יוצר ניגודים חזותיים בין צורת הגוף המעוגלת של הרקדנית לזוויות הנוקשות של המלווה, ובין צבעוניות תלבושת הבלט לבין השחור הדהוי של בגדי הרחוב.

### היבט חברתי
דגה לא רק צייר את עולם הבמה, אלא חקר את המציאות הפיזית והנפשית של הרקדניות מאחורי הקלעים. בחינות מקצועיות, שהשפיעו על גובה השכר והקידום של הרקדניות, היו חלק בלתי נפרד מהשגרה שלהן באופרה. בציור זה משתקפת אותה מתיחות יומיומית, רגע שבו האמנות פוגשת את השחיקה.

### טכניקה
*המתנה* הוא גם עדות להתקדמותו של דגה בטכניקת הפסטל. הוא השתמש במשיחות גלויות ובקווים סקצ'יים ליצירת עומק וצורה. הצבעים אינם מרוסנים – תנועות הפסטל בונות את האור, את חומר הגלם של התלבושת, ואת ההבדלים בין גוף לנפש. בכך נוצר איזון בין הקווים המהירים לאפיון הפסיכולוגי של הדמויות.

### סגנון
הציור מגלם את אחד המאפיינים המרכזיים של יצירת דגה – התבוננות חודרת ברגעים שגרתיים לכאורה, תוך ביטול הגבול בין אמנות לתיעוד. הרגע המצויר איננו שיא דרמטי, אלא שיא של יומיום: המתנה פסיבית, רגע של רפיון גופני ודריכות פנימית. בכך מתרחק דגה מהאידיאליזציה של הבלרינה, ומציג אותה כדמות אנושית, עייפה, חוששת ומלאת נוכחות.
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ריקוד באמנות
קטגוריה:אדגר דגה: ציורים
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:ילדים בציור
סוכנות התקשורת של הבית הלבן

**סוכנות התקשורת של הבית הלבן** (באנגלית: **White House Communications Agency**, בראשי תיבות: **WHCA**) היא יחידה משותפת של זרועות הכוחות המזוינים של ארצות הברית, האחראית למתן שירותי תקשורת ואמצעי מידע גלובליים לנשיא ארצות הברית, סגן הנשיא, השירות החשאי, ובכירי צוות הבית הלבן. בהתאם להנחיות. ה-WHCA נוסדה בשנת 1942, במהלך מלחמת העולם השנייה, במטרה לספק תקשורת אמינה לנשיא בזמן משבר עולמי. מאז הורחבו משימותיה והיא תומכת כיום בפעילות המבצעית והיומיומית של הרשות המבצעת בארצות הברית.

הסוכנות פועלת להבטחת תקשורת רציפה, מאובטחת ואמינה עבור הבית הלבן, בכל זמן ובכל תנאי – כולל במהלך נסיעות רשמיות, אירועים ממלכתיים ומצבי חירום. WHCA מספקת שירותים אלו באמצעות שילוב של מערכות טכנולוגיות, תשתיות תקשורת מתקדמות ואנשי מקצוע צבאיים מזרועות השירות השונות: הצבא, חיל האוויר, הצי, חיל הנחתים ומשמר החופים.

## הערות שוליים

קטגוריה:נשיאות ארצות הברית
קטגוריה:הכוחות המזוינים של ארצות הברית
פאול אוגורצוב

**פאול אוגורצוב** (בגרמנית: ****; 29 בספטמבר 1912 – 26 ביולי 1941; נכתב לעיתים "אוגורזוב") היה אנס ורוצח סדרתי גרמני שפעל בברלין בתקופת השלטון הנאצי, בין 1939 ל-1941. הוא נהג לתקוף, לאנוס ולרצוח נשים בקרבת מסילת הרכבת הפרוורית S Bahn בברלין. הוא נתפס על ידי המשטרה הפלילית, הורשע ונגזר עליו עונש מוות. כונה בתקשורת "רוצח הרכבת העילית S-Bahn".

## חייו המוקדמים
פאול סאגה נולד ב-29 בספטמבר 1912 בפרוסיה המזרחית (כיום חלק מפולין) כילד מחוץ לנישואים. בגיל 12 אומץ על ידי יוהאן אוגורצוב, וקיבל את שם משפחתו. בגיל צעיר עבר עם משפחתו לברלין. הוא עבד במפעל מתכת ולאחר זמן מה החל לעבוד בחברת הרכבות הגרמנית דויטשה רייכסבאן כאיש תחזוקה ועוזר לאתת. עבודתו אפשרה לו להכיר את האזורים המרוחקים והחשוכים סביב מסילות הרכבת, שבהם ביצע מאוחר יותר את פשעיו.

אוגורצוב הצטרף למפלגה הנאצית ב-1931 והיה חבר פעיל באס אה. הוא תואר כבעל אישיות שקטה ומסוגרת, שלא עוררה חשד בקרב מכריו.

בשנת 1937 התחתן ולזוג נולדו בן ובת. בשנת 1941 העידה אשתו במשפט כי לעיתים קרובות נהג כלפיה באלימות ובתוקפנות.

## הפשעים
בין אוגוסט 1939 לפברואר 1941 ביצע אוגורצוב סדרת מעשי אונס בברלין, בעיקר ברובע ליכטנברג. הוא נהג לתקוף נשים שחזרו מהעבודה לביתן בשעות החשיכה, תוך ניצול ההאפלה שהוטלה בברלין בזמן מלחמת העולם השנייה, דבר שהקשה על זיהויו. למרות זאת, כל קורבנותיו העידו כי לבש את מדי שירות הרכבות הגרמני.

באוגוסט 1940 ניסה לרצוח כמה מקורבנותיו, ללא הצלחה. ב-4 באוקטובר 1940 ביצע את הרצח הראשון: הוא אנס ורצח בדקירות סכין את גרטרוד דיטר, בת 20. לאחר מכן אנס ורצח מספר נשים נוספות במגוון שיטות, בהן חנק בכבל טלפון, מכות במוט ברזל והשלכה מרכבת נוסעת. בעקבות פשעיו כונה "רוצח הרכבת העילית".

אוגורצוב אנס ורצח לפחות שמונה נשים, ואנס מעל ל-30 קורבנות ששרדו.

## חקירה, משפט והוצאה להורג
חוקרי המשטרה הפלילית והקריפו חקרו את הקורבנות ששרדו והבינו כי מדובר בעובד של חברת הרכבות דויטשה רייכסבאן. הם חקרו כ-5,000 מעובדי החברה, וזיהו מספר חשודים שביטאו דחפים מיזוגיניים ונטייה לאלימות, בהם אוגורצוב. חוקר משטרה שהגיע לביתו זיהה כתמי דם על מדיו, ועצר אותו. לאחר חקירה ממושכת ועימות עם אחת מקורבנותיו הוא הודה בביצוע שמונה מעשי רצח, שישה ניסיונות לרצח ועוד 31 תקיפות מיניות. להגנתו ניסה אוגורצוב לגייס את הלך הרוח הנאצי וטען כי התנהגותו התוקפנית כנגד נשים נבעה מטיפול לא-שגרתי נגד זיבה שקיבל מרופא יהודי, אך בית המשפט לא קיבל טענה זו.

אוגורצוב הועמד לדין בבית משפט בברלין והורשע ברצח, אונס וניסיון לרצח. המשפט התנהל במהירות, כפי שהיה מקובל במערכת המשפט הנאצית, ונגזר עליו עונש מוות. אוגורצוב הוצא להורג ב-26 ביולי 1941 באמצעות גיליוטינה בכלא פלצנזה, יומיים אחרי גזר דינו.

## אחרית דבר
בשנים שלאחר המלחמה, מעשיו של אוגורצוב תועדו בספרים רבים, סרטים תיעודיים ומחקרים אודות רוצחים סדרתיים. בין השאר הם מתוארים בספרו של רוג'ר מורהאוז "ברלין במלחמה: חיים ומוות בבירתו של היטלר".

אחד מאנשי צוות החקירה של אוגורצוב היה גאורג הויזר , שלאחר מכן הפך בעצמו לרוצח שפיקד על אייזנצגרופה, אחת מחוליות ההוצאה להורג הנאציות שטבחו ביהודי מזרח אירופה.

## הערות שוליים

קטגוריה:רוצחים סדרתיים גרמנים
קטגוריה:מורשעים ברצח
קטגוריה:אישים שהוצאו להורג בגרמניה
קטגוריה:רוצחים בעלי כינויים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1912
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1941
שדה חיטה תחת שמי סערה

**שדה חיטה תחת ענני סופה** (בהולנדית: **Korenveld onder onweerslucht**) הוא ציור שמן משנת 1890 מאת האמן ההולנדי וינסנט ואן גוך.

הציור מתאר נוף שטוח ודל פרטים יחסית, שבו משתרעים שדות חיטה ירוקים תחת שמיים קודרים בגוני כחול כהה, עם מספר עננים לבנים וכבדים. קו האופק חוצה את היצירה כמעט לשניים: חלקה התחתון בגוני ירוק וצהוב, והחלק העליון בגוני כחול ולבן.

מאז שנת 1973, הציור מושאל דרך קבע למוזיאון ואן גוך שבאמסטרדם.

יצירה מאוחרת זו צוירה בתחילת חודש יולי 1890, רק מספר שבועות לפני מותו של וינסנט ואן גוך. היא נמנית עם כמה ציורים שצייר של שדות חיטה באובר-סור-אואז, בפורמט יוצא דופן ומאורך במיוחד של "כפל ריבוע".

ציורים נוספים באותו פורמט כוללים את "שדה חיטה עם עורבים" ואת "נוף באובר בגשם".

במכתב מ־10 ביולי 1890 לערך, כתב וינסנט ואן גוך לאחיו תאו ולגיסתו ג'ו כי מאז שביקר אותם בפריז ב־6 ביולי, הספיק כבר לצייר שלושה ציורים גדולים באובר. אחד מהשלושה היה "הגן של דוביני" (F777). את השניים האחרים תיאר כ־"מרחבים עצומים של שדות חיטה תחת שמיים סוערים", ככל הנראה מתייחס לציור "שדה חיטה תחת ענני סופה" ולציור "שדה חיטה עם עורבים".

ואן גוך הסביר כי ביצירות אלו הוא מנסה "לבטא עצב, בדידות קיצונית" (immenses étendues de blés sous des ciels troublés … chercher à exprimer de la tristesse, de la solitude extrême). הוא הוסיף כי בכוונתו להביא את הציורים לפריז בהקדם האפשרי, שכן "הקנבסים הללו יביעו את מה שאיני יודע לומר במילים - את מה שאני רואה כבריא ומחזק שבחיי הכפר"

ואן גוך ירה בעצמו ב־27 ביולי 1890 ונפטר באובר יומיים לאחר מכן, ב־29 ביולי. בעת מותו כבר היו שלושת הציורים הגדולים – בהם *שדה חיטה תחת ענני סופה* - ברשות אחיו תאו בפריז.

לאחר מותו של תאו בינואר 1891, הועברו הציורים לרשות אלמנתו, יוהאנה ואן גוך-בונגר. היא השאילה את הציור למוזיאון רייקסמוזיאום באמסטרדם בין השנים 1917 ל־1919. עם פטירתה בשנת 1925, עבר הציור לבנם של תאו ויוהאנה, וינסנט וילם ואן גוך.

בשנת 1962 הועבר הציור לידי קרן וינסנט ואן גוך, והוצג במוזיאון סטדלק באמסטרדם עד שנת 1973. מאז הוא מוצג בהשאלה קבועה במוזיאון ואן גוך באמסטרדם (שנקרא עד 1994 בשם "רייקסמוזיאום וינסנט ואן גוך").
קובץ:VanGogh_Daubigny.jpg|טקסט=Daubigny's Garden (F777), Kunstmuseum Basel| הגן של דוביני (F777), מוזיאון האמנות בזל
קובץ:Vincent_Van_Gogh_-_Wheatfield_with_Crows.jpg|טקסט=Wheatfield with Crows (F779), Van Gogh Museum, Amsterdam| שדה חיטה עם עורבים (F779), מוזיאון ואן גוך, אמסטרדם
קובץ:Van_Gogh_-_Landschaft_bei_Auvers_im_Regen.jpeg|טקסט=Landscape at Auvers in the Rain (F811), National Museum of Art, Cardiff, Wales| נוף באובר בגשם (F811), המוזיאון הלאומי לאמנות, קארדיף, ויילס


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ציורי נוף
קטגוריה:אוספי מוזיאון ואן גוך
קטגוריה:וינסנט ואן גוך: ציורים
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:ציורי שמן
הכוחות המזוינים של בורקינה פאסו

[ממוזער|חיילי בורקינה פאסו ב[מאלי]]
ממוזער|188x188 פיקסלים|רונדל חיל האוויר של בורקינה פאסו
**הכוחות המזוינים של בורקינה פאסו** (בצרפתית: **Forces armées du Burkina Faso**, בר"ת: **FABF**) הם גופי הצבא במדינת בורקינה פאסו.

## היסטוריה

נקודות ציון בהיסטוריה הצבאית של בורקינה פאסו:
* ההיסטוריה הצבאית של בורקינה פאסו מתחילה עם הקמת המדינה העצמאית בשם וולטה עילית: אז הצבא הלאומי הוקם ב-3 באוגוסט 1960, על פי חוק מס' 74-60/AN. הוא הוקם על בסיס הצבא הקולוניאלי הצרפתי והורכב מקצונה צרפתית. בתחילת דרכו הוא כלל את הגדוד הראשון של וולטה עילית, שכלל 5 פלוגות חיל רגלים: 2 בבובו-דיולסו ו-3 בוואגאדוגו. העברת הפיקוד בין הרשויות הצבאיות הצרפתיות והוולטאיות התרחשה ב-1 בנובמבר 1961. מאז, יום השנה לכוחות המזוינים הלאומיים נחגג ב-1 בנובמבר בכל שנה.
* בשונה מהצבא, הקמת הז'נדרמריה מקומי החלה מאז יוני 1939. ותהליך הדרגתי להקמת חיל האוויר החל מ-25 בנובמבר 1965 ועד 1985 אז הוגדר כזרוע עצמאית.
* בשנת 1968 הוקם גדוד וולטה עילית השני בבובו-דיולאסו. במהלך הסכסוך עם מאלי בשנת 1974 הוקמו מספר חילות מצב.
* בשנת 1985 נערכה בין בורקינה פאסו למאלי מלחמת רצועת האגאצ'ר.
* בשנת 1985 התרחש ארגון מחדש משמעותי עם הקמתם של: 6 פיקודים מרחבים 6 פלוגות ז'נדרמריה ו-2 פקודי אוויר מרחביים.
* בורקינה פאסו הייתה מעורבת במלחמת האזרחים בסיירה לאון שהתנהלה בין השנים 1991 ל-2002.
* בשנת 1994 הוחלט לצמצם את מספר אנשי הצבא ועל כן הצבא אורגן מחדש ב-3 פיקודים מרחביים.
* החל מ-2015 ועד היום (2025) תאי אל־קאידה פועלים בגלוי ברחבי המדינה.
* לאורך שנות המדינה מאז 1960 היא הספיקה לעבור שמונה הפיכות.
* הכוחות המזוינים השתתפו במספר פעולות שמירת שלום באזורים שונים כמו: טוגו, ניז'ר, ליבריה בורונדי, סודאן, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, הרפובליקה המרכז-אפריקאית והאיטי.

## ארגון וציוד
המפקדת העליון הוא הנשיא המכתיב את המדיניות בהמצאות השר לביטחון לאומי האמון על הרמטכ"ל המשמש כראש הכוחות המזוינים בפועל בזמן שגרה.

על פי חוק משימותיהם כוללות: להבטיח את ביטחונה ושלמות הטריטוריה הלאומית והכלכלית, לסייע משימות בינלאומיות, סיוע בשיטור וביטחון פנים, ומתן סיוע בפיתוח לאומי אזרחי-כלכלי.

הכוחות המזוינים כולל כ-13,000 חיילים בשירות פעיל, המחולקים ליחידות הבאות:
* צבא היבשה: בעל 7,000 חיילים ב-3 פיקודים מרחבים (קאיה, בובו-דיאולסו ואגאדוגו) בהם:
** חמישה גדודי חי"ר
** גדוד שריון קל אחד (שתי מחלקות)
** גדוד חי"ר מוטס אחד
** גדוד ארטילריה אחד
** גדוד הנדסה אחד
* חיל אוויר
* ז'נדרמריה לאומית: כוללת 3 גדודים.
* מיליציה העממית: גוף חצי צבאי בעל שירות חובה המיועד לספק סיוע ושירותים אזרחיים (כדוגמת: בניית תשתיות או שירותי כבאות) ובמצבי חירום לסייע לצבא, כאשר 45,000 חייליו עוברים הכשרה צבאית במשך השנתיים של שירות החובה, וימשיך לשירות מילואים עד גיל 35.

בורקינה פאסו היא מדינה ללא מוצא לים ועל כן אינה מחזיקה ביחידה ימית.

רוב הציוד הצבאי מיושן ומגיע ממדינות הגוש המזרחי לשעבר או מארצות הברית וצרפת – זאת האחרונה שלטה במדינה קודם לקבלת העצמאות ושמר על השפעה בה גם לאחר מכן כלל בצבא.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בורקינה פאסו
בורקינה פאסו
בורקינה פאסו
בורקינה פאסו
קרוליין בריקר

**קרוליין בריקר** (באנגלית: **	Caroline Bricker**; נולדה ב-2005) היא שחיינית אמריקאית אלופת ארצות הברית (2025) במשחה ל-200 מטר פרפר.

## ביוגרפיה
קרוליין למדה באוניברסיטת סטנפורד.
 
### 2025
#### אלופת ארצות הברית
באליפות ארצות הברית שמהווה את המבחנים האמריקאים לאליפות העולם שנערכה באינדיאנפוליס, אינדיאנה ב-3 ביוני 2025 היא זכתה בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 2:05.80 לפני רגן סמית' (2:05.85 דקות) וטס האולי (2:06.79 דקות) ונבחרה למשלחת האמריקאית לאליפות העולם. היא שיפרה את שיאה האישי שעמד על 2:09.12 דקות וכבר בשלב המוקדמות קבעה שיא אישי חדש של 2:07.37 דקות. מדליית ארד במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:10.12 דקות, אחרי אלכס וולש (2:08.45 דקות) ופיבי בייקון (2:09.22 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום תשיעי לאחר שניצחה את גמר ב' במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:41.65 דקות, בתוצאה השישית באליפות.

## שיאים אישיים
### בריכה אולימפית
* 200 מטר פרפר: 2:05.80 דקות (2025)
* 200 מטר מעורב אישי: 2:10.12 דקות (2025)
* 400 מטר מעורב אישי: 4:41.65 דקות (2025)

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

* by Sean Griffin, Caroline Bricker drops 200 fly best time from 2:09.12 to 2:05.80 to claim national crown, swimswam, June 3rd, 2025 

קטגוריה:שחייניות פרפר אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-2005
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-2005
Veronica Electronica

***Veronica Electronica*** הוא אלבום הרמיקס הרביעי של הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה. הוא יצא לאור ב-25 ביולי 2025, בהוצאת חברות התקליטים ריינו אנטרטיינמנט, האחים וורנר ומאבריק.

## רקע והכרזה
מדונה דמיינה את האלבום כאלבום רמיקסים שילווה את אלבום האולפן השביעי שלה, *[[Ray of Light]]* (1998), אך האלבום מעולם לא יצא לפועל ונשאר בגדר פרויקט שמועות רבות. האלבום כולל רמיקסים נדירים ולא פורסמו ממפיקים איתם עבדה מדונה באותה תקופה, ביניהם פיטר ראוהופר, ויליאם אורביט, סאשה, BT וויקטור קלדרונה. האלבום יכלול גם את "Gone Gone Gone", דמו שלא פורסם קודם לכן שהוקלט במהלך מפגשי *Ray of Light* עם המפיק ריק נואלס.

## רשימת רצועות

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי רמיקס של מדונה
קטגוריה:אלבומי רמיקס באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת וורנר רקורדס
פטריק סאמון

**פטריק סאמון** (באנגלית: **	Patrick Sammon**; נולד ב-2003) הוא שחיין אמריקאי, סגן אלוף ארצות הברית (2025) במשחה ל-100 מטר חופשי. זוכה מדליית ארד באליפות עולם (סינגפור 2025) במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי.

## ביוגרפיה
סאמון למד באוניברסיטת המדינה של אריזונה.

### 2025
#### סגן אלוף ארצות הברית
באליפות ארצות הברית שמהווה את המבחנים האמריקאים לאליפות העולם שנערכה באינדיאנפוליס, אינדיאנה ב-3 ביוני 2025 הוא זכה במדליית כסף במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 47.47 שניות, אחרי ג'ק אלכסי (47.17 שניות) ולפני כריס ג'וליאנו (47.49 שניות). הוא שיפר את שיאו שעמד על 48.18 שניות. כבר בשלב המוקדמות הוא קבע שיא אישי חדש של 47.87 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום שישי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 22.11 שניות וקבע במשחה ל-200 מטר חופשי שיא אישי חדש של 1:46.54 דקות.

## שיאים אישיים
### בריכה אולימפית
* 50 מטר חופשי: 22.11 שניות (2025)
* 100 מטר חופשי: 47.47 שניות (2025)
* 200 מטר חופשי: 1:46.54 דקות (2025)

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קליפורניה
קטגוריה:שחיינים אמריקאים
קטגוריה:קליפורניה: שחיינים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-2003
גבריאל ג'ט

**גבריאל ג'ט** (באנגלית: **Gabriel Jett**; נולד ב-2002) הוא שחיין אמריקאי, אלוף ארצות הברית (2022) במשחה ל-200 מטר פרפר וסגן אלוף ארצות הברית (2025) במשחה ל-200 מטר חופשי.

## ביוגרפיה
ג'ט בנם של קריסטי וסקוט שחיינים מצטיינים מאוניברסיטת אובורן ונבחרת ארצות הברית בשחייה. הוא למד באוניברסיטת קליפורניה בברקלי.

### 2022
#### אלוף ארצות הברית
באליפות ארצות הברית שנערכה באירוויין, קליפורניה בסוף יולי 2022 הוא זכה בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 1:54.37 דקות, לפני איליה חארון מקנדה (1:56.66 דקות) וסטרלינג קריין מארצות הברית (1:56.75 דקות) ומדליית ארד במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 52.19 שניות, אחרי שיין קאסאס (50.40 שניות) ושון צ'מפיון מאוסטרליה (51.54 שניות). נוסף לכך, הוא סיים במקום תשיעי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:47.44 דקות.
 
### 2025
באליפות ארצות הברית שמהווה את המבחנים האמריקאים לאליפות העולם שנערכה באינדיאנפוליס, אינדיאנה ב-4 ביוני 2025 הוא זכה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 1:44.70 דקות, אחרי לוק הובסון (1:43.73 דקות) ולפני רקס מאורר (1:45.13 דקות). כבר בשלב המוקדמות הוא קבע שיא אישי חדש של 1:45.46 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 1:55.37 דקות, בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 1:54.87 דקות ועלה מהמקום השני למשחה הגמר.

באליפות העולם עצמה הוא סיים במקום 8 במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:45.92 דקות ובמקום רביעי במשחה שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 7:01.24 דקות, כשחיין שני הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 1:45.88 דקות.

## שיאים אישיים
### בריכה אולימפית
* 200 מטר חופשי: 1:44.70 דקות (2025)
* 200 מטר פרפר: 1:54.37 דקות (2022)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחייני חופשי
קטגוריה:שחייני פרפר
קטגוריה:שחיינים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-2002
סרגיי קיריאקוב

**סרגיי ויאצ'סלבוביץ' קיריאקוב** (ברוסית: **Серге́й Вячесла́вович Кирьяко́в**; נולד ב-1 בינואר 1970) הוא כדורגלן עבר סובייטי ורוסי ששיחק בעמדת החלוץ בקבוצת דינמו מוסקבה. לאחר התפרקות ברית המועצות שיחק בגרמניה ובסין. קיריאקוב הספיק לשחק גם בשלוש נבחרות - ברית המועצות, חבר המדינות ורוסיה. השתתף ביורו 1992 ויורו 1996.

מאז פרישתו ממשחק פעיל הפך למאמן כדורגל. בתפקידו האחרון אימן עד שנת 2024 את קבוצת לנינגראדץ  ששיחקה בליגה הרוסית השנייה.

## תארים
* מקום ראשון באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 19 - 1988
* מקום ראשון באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 1990

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים רוסים
קטגוריה:כדורגלנים סובייטים
קטגוריה:חלוצי כדורגל רוסים
קטגוריה:חלוצי כדורגל סובייטים
קטגוריה:מוסקבה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני דינמו מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני קרלסרוהה
קטגוריה:כדורגלני המבורג
קטגוריה:כדורגלני טניס בורוסיה ברלין
קטגוריה:כדורגלני שאנדונג טאיישן
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ברית המועצות
קטגוריה:כדורגלני נבחרת רוסיה
קטגוריה:כדורגלני יורו 1992
קטגוריה:כדורגלני יורו 1996
קטגוריה:מאמני כדורגל רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1970
שמשוניות

[שמאל|ממוזער|300px|'''' עובר [פליגה מרובה.]]
**שִׁמְשׁוֹנִיּוֹת** (שם מדעי: Heliozoa) הן אאוקריוטים מיקרוביאליים (פרוטיסטים) בעלות זרועות נוקשות ("" - סוג של ) הקורנות מגופן הכדורי, והאחראיות לשמן הנפוץ. ה"אקסופודיה" הן שלוחות המכילות מערכים מורכבים של מיקרוטובולים תומכים עטופים בציטופלזמה היוצאות מגוף התא האמבואידי, ומשמשות באופן מגוון ללכידת מזון, חישה, תנועה והתקשרות. הן דומות לקרנוניות, אך נבדלים מהן בכך שחסרות להן קופסיות מרכזיות ואלמנטים שלדיים מורכבים אחרים, אם כי חלקן מייצרות קשקשים וקוצים פשוטים. ניתן למצוא אותם הן במים מתוקים והן בסביבות ימיות.

## סיווג
במקור, טופלו השמשוניות יחד כטקסון פורמלי Heliozoa או Heliozoea, בדרגת מחלקה או מערכה. אך התברר שהם פוליפילטיים, שכן הסדרות השונות מציגות הבדלים ניכרים, וכבר לא מאמינים שהן צאצאיות של אב קדמון משותף יחיד. במקום זאת, "שמשוניות" נחשב למונח תיאורי החל על סוגים שונים של פרוטיסטים.

הקבוצות העיקריות כוללות:
* ,  ו-"Ciliophryida" (נמצאים כיום בסטראמנופילס)
*  (נמצאים כיום ב-)
* ,  / (Dimorphida) ו- (נמצאים כיום ב- > )
*  / (Taxopodida) (נמצאים כיום ב- > קרנוניות)
*  (נמצאים כיום ב- >  וב-)
מספר מינים של  נחשבו פעם לשמשוניות, אך אין להם אקסופודים הנתמכים על ידי מיקרוטובולים, ולכן הם נחשבים כעת לאמבואידים נימיים (filose amoeboids) במקום זאת.

## פילוגנטיקה
השמשוניות הן קבוצה פוליפילטית של פרוטיסטים שונים אשר פיתחו באופן עצמאי זרועות אקסופודיאליות. חלק מקבוצות השמשוניות משולבות בקבוצת-העל של ה- יחד עם הקרנוניות, מקביליהן שרובן ימיות.

## קישורים חיצוניים

* 

* Heliozoa, 1911 Encyclopædia Britannica


## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:אצות שתוארו במאה ה-19
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ארנסט הקל
קטגוריה:קבוצות איקריוטים שהתבטלו
ג'רמי מור

**ג'ון ג'רמי מור** (באנגלית: **John Jeremy Moore**; 5 ביולי 1928 – 15 בספטמבר 2007) היה איש צבא בריטי, שהתפרסם לאחר ששימש כמפקד כוחות הקרקע הבריטיים שכבשו מחדש את איי פוקלנד במהלך מלחמת פוקלנד.

## ביוגרפיה
מור נולד בעיר ליצ'פילד כבנו של קצין קבע. ב-1947, לאחר סיום לימודיו התיכוניים, התגייס לחיל הנחתים המלכותי, בו שירת בכל ימיו כאיש צבא. לאחר תום הכשרתו הבסיסית הוא הוצב ביחידת הקומנדו מס' 40 שנשלחה לדכא את המרידה הקומוניסטית במלאיה. בעקבות שירותו הקרבי שם הוא עוטר ב-1952 בעיטור הצלב הצבאי. בהמשך שירת בתפקידי מטה והדרכה בחיל הנחתים. בשנים 59–1957 שירת ביחידת הקומנדו ה-45 בקפריסין, שגם בה התנהלה לחימה נגד מורדים. היה מדריך באקדמיה הצבאית סנדהרסט. שירת כמפקד פלוגה בברוניי, הצטיין בקרב שם ועוטר שוב בעיטור הצלב הצבאי. היה קצין ביחידת גורקה בצפון בורנאו וב-1966 הוצב לשרת כקצין מטה בוועדת ראשי המטות במשרד ההגנה הבריטי. הוא הוצב לפקד על הכשרת קציני חיל הנחתים, ואחר כך קודם לדרגת סגן אלוף ולמפקד יחידת הקומנדו ה-42. תחת פיקודו פעלה היחידה נגד הצבא האירי הרפובליקני בצפון אירלנד. בהמשך למד במכללה המלכותית ללימודי ביטחון ופיקד על חטיבת הקומנדו מס' 3.

ב-1979 הועלה לדרגת מייג'ור גנרל. ב-1982 היה מפקד כוחות הקומנדו של חיל הנחתים. הוא אמר לפרוש מן הצבא, אך שוכנע להישאר עד להחלמתו של מפקד חיל הנחתים, גנרל סטיוארט פרינגל , שנפצע בשלהי 1981 בפיגוע של המחתרת האירית. על כן היה הקצין הבכיר בחיל משפרצה מלחמת פוקלנד. הוא הועמד בראש כוחות הקרקע שנשלחו לנחות באיים ולכבוש אותם מחדש מידי ארגנטינה. הוא העניק את מרב הקרדיט על הישגי הלחימה לאחד ממפקדי החטיבות שפעלו תחתיו, ג'וליאן תומפסון. מור קיבל את כניעת מפקד הכוחות הארגנטינים באיי פוקלנד.

ב-1983 פרש מור מן השירות הצבאי. הוא שימש כמנכ"ל פדרציית יצרני המזון בבריטניה ולאחר מכן פעל כיועץ וכמרצה ועסק בפעילות צדקה. הוא נזקק להשתלת כבד.

ב-1973 צורף למסדר האימפריה הבריטית וב-1982 מונה לאביר מפקד במסדר האמבט.

מור היה נשוי ואב לשלושה ילדים. נפטר בשנת 2007, בגיל 79.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה של מור, מאורכבת באתר Web Archive
* הספד על מור בעיתון גארדיאן
* הספד על מור בעיתון אינדפנדנט, מאורכב באתר Web Archive
* 

קטגוריה:קצינים בריטים
קטגוריה:אנשי צבא בריטים במלחמת פוקלנד
קטגוריה:מסדר האמבט: אבירים וגבירות מפקדים
קטגוריה:קצינים במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:מעוטרי הצלב הצבאי
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1928
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2007
קשר בתקצורת

"**קשר בתקצורת**" (שיבוש של "**קצר בתקשורת**") הוא שיר שהוקלט על ידי הראפר הישראלי טונה בהשתתפות הזמר חיים משה. את השיר הוציאה ב-30 במאי 2025 לאור חברת התקליטים נענע דיסק, כסינגל שיווקי מתוך האלבום "רובים ותלתלים".

## רקע
השיר "קשר בתקצורת" הוא דואט של הראפר טונה עם הזמר חיים משה, מתוך האלבום "רובים ותלתלים" שיצא בשנת 2025. האלבום יצא במקביל לאלבום "ראפ מטורף", ומהווה חלק מהשקה כפולה של טונה לאחר ארבע שנים מאז אלבומו הקודם "מזרח פרוע". השיר משלב אלמנטים של היפ הופ ומוזיקה ים-תיכונית.

הטקסט עוסק בשסע החברתי ובפערים בתקשורת בין קבוצות שונות בחברה הישראלית, לעיתים בצורה הומוריסטית. שיתוף הפעולה בין שני האמנים מציג חיבור בין סגנונות מוזיקליים שונים ומתייחס למצב החברתי-פוליטי בישראל מאז טבח שבעה באוקטובר.

## ביקורות
בביקורתו על השיר "קשר בתקצורת", יוסי חרסונסקי מתייחס לשיתוף הפעולה בין טונה לחיים משה כאל מפגש יוצא דופן בין שני עולמות מוזיקליים – ראפ עכשווי ומוזיקה ים-תיכונית נוסטלגית. הוא מהרהר האם מדובר בגימיק שיווקי, אך מציין שהשיר מצליח להעביר מסר חברתי ופוליטי עכשווי, במיוחד לנוכח האירועים בישראל מאז 7 באוקטובר 2023. חרסונסקי זיהה ביצירה תובנה אנושית פשוטה הנמסרת בהומור, תוך שילוב של צליל ים-תיכוני קליט וביט היפ הופ מאופק. בעיניו, זהו לא מהפך מוזיקלי, אך בהחלט מהלך תקשורתי ותרבותי שמשקף את הרבגוניות של החברה הישראלית.

## מיקומי שיא

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי טונה
קטגוריה:שירי חיים משה
קטגוריה:דואטים
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי טונה
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי ניר דנן
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי טונה
CCECC

**חברת ההנדסה האזרחית של סין** (, ובראשי תיבות **CCECC**; ) היא חברת הנדסה אזרחית סינית בבעלות ממשלתית, העוסקת בבניית מסילות רכבת, כבישים מהירים וגשרים וכן בהשקעות, מסחר ובמלונאות. היא חברה בת של "חברת בניית המסילות של סין" .

## היסטוריה
ממוזער|333x333 פיקסלים|אתר בנייה של "CCECC" בניגריה, 2021בין 1970 ל-1975, כאשר פעלה כחלק ממחלקת הסיוע הזר של משרד הרכבות של סין , הקימה את מסילת זמביה–טנזניה  "TAZARA", באורך 1,860 ק"מ. במרץ 2025, במלוא יובל להשלמת המיזם, פורסם כי החברה תשקיע 1.4 מיליארד דולר אמריקאי בשיקום המסילה.

החברה נוסדה ב-1979 באישור מועצת המדינה, בדגש על בסיס ניסיונה מהפרויקט להקמת מסילת זמביה–טנזניה.

ב-2003 התמזגה לתוך "חברת בניית המסילות של סין".

ב-2006 התאגדה יחד עם החברות הישראליות "אפריקה ישראל" ו"אגד", ו"סימנס" הגרמנית ו-"" הפורטוגלית להקמת קבוצת "MTS", שזכתה בדצמבר במכרז להקמת הקו האדום של הרכבת הקלה בגוש דן (לימים "דנקל"). עקב אי-עמידה ביעדים, ממשלת ישראל השלושים ושתיים החליטה בדצמבר 2010 על הלאמת הפרויקט והעברתו לניהול ישיר של "נת"ע" הממשלתית.

בין 2007 ל-2009 חפרה יחד עם חברת "י. לרר (הנדסה) בע"מ" הישראלית את מנהרות הכרמל מתחת לרכס הכרמל בחיפה.

בין 2009 ל-2016 הקימה את מסילת אבוג'ה–קדונה בניגריה בעלות 876 מיליון דולר אמריקאי באורך 186 ק"מ וברוחב סטנדרטי. סין הלוותה 500 מיליון דולר למימון המיזם.
ב-2011 זכתה במכרז של חברת הרכבות של אתיופיה  להקמת מסילת אדיס אבבה–ג'יבוטי החדשה יחד עם "" באורך 656 ק"מ וברוחב סטנדרטי, בהשקעה של 4 מיליארד דולר אמריקאי. המסילה נכנסה לשירות בינואר 2018.

בין 2009 ל-2023 בנתה את הקו הכחול של הרכבת העירונית של לאגוס שבניגריה.

ב-2014 חפרה יחד עם חברת "דניה סיבוס" הישראלית את מנהרות גילון תחת הר גילון כחלק ממסילת עכו–כרמיאל עבור "נתיבי ישראל", לקו הרכבת החשמלית הראשון בישראל. ביוני 2015 זכו יחד במכרז להקמת תחנת קרליבך התת-קרקעית (בעומק של 52 מטר), המיועדת לשרת את הקווים האדום והירוק, בעלות של 700 מיליון ש"ח. בדצמבר זכו גם במכרז לכריית המנהרות בקטע המזרחי של הקו האדום.

ב-2017 התאגדה יחד עם "שנג'ן מטרו" הסינית ו"אגד" הישראלית להקמת קבוצת "תבל מטרו", בבעלות "קבוצת אגד", שזכתה באוגוסט במכרז להפעלת הקו האדום של "דנקל". לחברה 19% מהאחזקות ב"תבל מטרו".

ב-2018 נחנך טרמינל שבנתה ב בניגריה בשטח של 56,000 מ"ר, בעל קיבולת שנתית של 15,000,000 נוסעים.

## קישורים חיצוניים

* 

### כתבות
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות בבעלות ממשלת סין
קטגוריה:חברות תשתית סיניות
מרטינה ורבוס

**מרטינה ורבוס** (בסרבית: **Мартина Врбос**; נולדה ב-29 בפברואר 1984) היא זמרת-יוצרת קרואטית, המתגוררת בבלגרד.

## קריירה
בשנת 1997 החלה ורבוס את פעילותה המוזיקלית כחברה בהרכב הקרואטי פוטוקאזי. בשנת 2004 הצטרפה כזמרת ליווי קבועה בלהקת לט 3, אחת מלהקות הרוק האלטרנטיבי הבולטות בקרואטיה. במהלך הקריירה שלה שיתפה פעולה עם יוצרים מרכזיים מהמרחב היוגוסלבי לשעבר, בהם הזמר והפזמונאי ג'ורדז'ה בלאשביץ והשחקן והזמר רָדֶה שרבדז'יה.

בשנת 2010 השתתפה ב-*Dora*, הקדם הקרואטי הרשמי לתחרות הזמר של האירוויזיון, בניסיון לייצג את קרואטיה. בשנת 2012 לקחה חלק בתוכנית הריאליטי *Survivor VIP: Costa Rica* ושימשה גם כמנחה בערוץ המוזיקה *MTV Adria*.

בשנת 2023 הוכרזה ורבוס כאחת המשתתפות בתחרות *Pesma za Evroviziju '24*, הקדם הלאומי הסרבי לאירוויזיון 2024, עם השיר "Da me voliš" ("אם תאהב אותי"). השיר לא העפיל לשלב הגמר.

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרות קרואטיות
קטגוריה:זמרות סרביות
קטגוריה:סרביות שנולדו ב-1984
אל תעשי לו צרות

"**אל תעשי לו צרות**" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי אושר כהן. את השיר הוציאה ב-22 במאי 2025 לאור חברת התקליטים הליקון ארומה מיוזיק כסינגל שלא מתוך אלבום אולפן.

## רקע וכתיבה
את המילים והלחן כתב כהן עצמו, והוא גם אחראי לעיבוד ולהפקה המוזיקלית. מדובר ביצירה המשלבת אלמנטים של פופ ים-תיכוני, עם טקסט העוסק בזוגיות ובתפיסת מערכות יחסים מזווית אישית.

בביצוע השיר השתתפו מספר נגנים וזמרי ליווי: גיא דאן ניגן על בס, מיקי אביעוז על גיטרה, ומתן גוב ארי על חצוצרה. כהן ניגן גם בקלידים. קולות הרקע הוקלטו על ידי חני כהן, מאור כהן, לידור עייש ומומי לוי. את המיקס ערכו כהן ועייש, והמאסטרינג בוצע על ידי איציק פיליבה.

## מיקומי שיא

### מצעדי סוף שנה

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אושר כהן
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אושר כהן
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי אושר כהן
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי אושר כהן
טיאגו אגוסטין טיראנטה

**טיאגו אגוסטין טיראנטה** (בספרדית: **Thiago Agustín Tirante**; נולד ב-10 באפריל 2001) הוא טניסאי ארגנטינאי מקצועני. דירוג השיא שלו בדירוג ה-ATP הוא מקום 90 בעולם, אותו השיג ב-15 באפריל 2024, בעוד שדירוג השיא שלו בזוגות הוא מקום 257, אותו השיג ב-1 בנובמבר 2021.

## קריירה מקצועית
### 2019–2021

הוא הגיע למקום ראשון בסבב הנוער של ה-ITF בסוף השנה של 2019. טיראנטה זכה באליפות צרפת הפתוחה 2019 לנוער בתחרות הזוגות לצד מתאוס פוצ'ינלי דה אלמיידה הברזילאי.

הוא זכה בתואר הצ'לנג'ר הראשון שלו בשנת 2021 בטורניר באקוודור לאחר שניצח את חואן פאבלו וריאס הפרואני בשתי מערכות (7–5, 7–5); במסגרת אותה התחרות, הוא סיים כסגן מנצח בתחרות הזוגות לצד אלחנדרו גומז הקולומביאני.

### 2023–2024

טיראנטה הגיע לגמר אליפות מקסיקו הפתוחה לשנת 2023, שם הפסיד לדומיניק קפפר מגרמניה. הוא נכנס לראשונה לטופ 150 ב-8 במאי 2023, זאת לאחר שזכה בתואר הצ'לנג'ר השני שלו באליפות מורלוס הפתוחה, כשניצח את המדורג הבכיר ג'יימס דאקוורת' האוסטרלי בשתי מערכות (7–5, 6–0). כשהיה מדורג במקום ה-153 בעולם, הוא העפיל להגרלה הראשית של טורניר גראנד סלאם לראשונה בקריירה במסגרת אליפות צרפת הפתוחה 2023, לאחר שניצח את דומיניק סטריקר בסיבוב המכריע של המוקדמות. הוא רשם את ניצחונו הראשון בטורניר גראנד סלאם, כשניצח את המדורג 25, בוטיק ואן דה זאנדשולפ ההולנדי.

בחודש אוגוסט, טיראנטה ערך את הופעת הבכורה שלו בסבב ה-ATP בטורניר אליפות לוס קאבוס הפתוחה, כשזכה לרשום ניצחון ראשון בסבב לאחר שגבר על העולה מהמוקדמות, גונזלו לאמה. הוא זכה בתואר הצ'לנג'ר השלישי שלו בקריירה במסגרת אליפות בוגוטה הפתוחה לאחר ניצחון בגמר על גוסטבו היידה הברזילאי כתוצאה מפרישה; לאחר זכייה זו, הוא הגיע לדירוג שיא חדש, שהיה המקום ה-111 ב-2 באוקטובר 2023. באותו הטורניר, הוא זכה גם בתחרות הזוגות, יחד עם רנצו אוליבו.

באליפות קורדובה הפתוחה לשנת 2024, העפיל טיראנטה להגרלה הראשית כ'מפסיד בר-מזל' (Lucky Loser) ורשם את ניצחונו השלישי בסבב ה-ATP, כשניצח את המחזיק בכרטיס חופשי, פרנסיסקו קומסאנה בשתי מערכות (6–1, 7–6(7–4)). הוא נכנס לדירוג הטופ 100 לראשונה בקריירה שלו בעקבות השתתפותו באליפות ריו הפתוחה ב-26 בפברואר 2024.

הוא זכה בתואר צ'לנג'ר נוסף, באליפות מקסיקו סיטי הפתוחה לשנת 2024 מבלי שהפסיד מערכה אחת. זכייה זו זיכתה אותו ב-8 באפריל 2024 במקום ה-91 בעולם.

בחודש יולי, טיראנטה הגיע לראשונה בקריירה לחצי גמר בטורניר ATP, במסגרת אליפות שוודיה הפתוחה לשנת 2024, לאחר רצף ניצחונות שכלל ניצחון על המדורג 8 בעולם והאלוף המכהן, אנדריי רובליוב, שהיה ניצחון הבכורה שלו על שחקן מהטופ 10, לפני שהפסיד לנונו בורז'ס.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טניסאים ארגנטינאים
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-2001
דבר המלך במועצה על מטבעות פלשתינה (א"י)

**דבר המלך במועצה על מטבעות פלשתינה (א"י)** הוא דבר מלך שנחקק בשנת 1927. דבר המלך קבע כי ההילך החוקי בשטחי המנדט הבריטי תהיה הלירה ארץ-ישראלית שנקראה בשם "פונט פלשתינאי", המחולקת לאלף מיל.

## הרקע לדבר המלך וחקיקתו

ביום 1 בפברואר 1921 הכריזו שלטונות המנדט בעיתון הרשמי כי מתאריך זה ואילך יהיו המטבעות המצריים ההילך החוקי בשטחי המנדט.

בפברואר 1927 חוקק המלך ג'ורג' החמישי את דבר המלך על המטבעות, בה קבע כי מעתה יהיה המטבע פונט ארץ-ישראל (הידוע גם כלירה ארץ-ישראלית) המחולק לאלף מיל. דבר המלך נכנס לתוקף ביום 1 בנובמבר 1927, אך ניתן היה להשתמש במטבעות המצריים עד 31 במרץ 1928.

## ביטולו של דבר המלך

כאשר הוקמה מדינת ישראל התקבל המשפט שהיה נהוג עד קום המדינה, מכוח סעיף 11 לפקודת סדרי השלטון והמשפט "בשינויים הנובעים מהקמת המדינה ורשויותיה". סעיף זה קלט את דבר המלך על המטבע למשפטה של מדינת ישראל.

ביום 16 באוגוסט 1948 התפרסמה פקודת המטבע, שחקקה מועצת המדינה הזמנית וקבעה כי מיום המחרת, 17 באוגוסט, בטל דבר המלך, והמטבע במדינת ישראל הוא לירה ישראלית. עם זאת על פי הפקודה ניתן יהיה להשתמש במטבעות המיל הארץ ישראלי, שייחשב כאלפית של הלירה הישראלית.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:1927 בארץ ישראל
קטגוריה:המנדט הבריטי: כלכלה
קטגוריה:ארץ ישראל: כלכלה
מטבעות