open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
הדלתא של הנילוס

ממוזער|250px|תמונת לוויין של הדלתא של הנילוס (לא בצבעים טבעיים)
250px|ממוזער|שמאל|הנילוס והדלתא של הנילוס במבט מהחלל
**הדלתא של הנילוס** (בערבית: ** دلتا النيل**; בתעתיק **דלתא אלניל**) היא האזור בצפון מצרים שבו נמצא שפך הנהר נילוס לים התיכון, הדומה לאות היוונית דלתא (Δ). זוהי אחת מדלתאות הנהר הגדולות בעולם, המשתרעת לאורך 240 ק"מ של חוף הים התיכון, מאלכסנדריה במערב עד פורט סעיד במזרח. בקצה הדרומי מתחילה הדלתא מצפון לקהיר, ואורכה מצפון לדרום הוא כ-160 ק"מ. שטחה של הדלתא כ-22,000 קמ"ר (בדומה לשטחה של כל ישראל שבגבולות הקו הירוק).
## היסטוריה
250px|ממוזער|שמאל|שבע הזרועות העתיקות של הנילוס

על פי תיעוד היסטורי מן המאה הראשונה, שבעה ענפים של נהר הנילוס חצו את הדלתא. במאה ה-12 נמנו רק שש התפצלויות של הנהר בדלתא. מאז, הודות לשינויים טבעיים של זרימת הנהר בגלל סתימת סחף ועבודות הטיה, נותרו רק שתי התפצלויות של הנהר הזורמות לים: דמיאט הוא הפיצול המזרחי ואורכו כ-240 ק"מ, ורוזטה אורכו כ-235 ק"מ. שני ערוצים אלה קרויים על שם ערי נמל (דמיאט ורוזטה) הנמצאות בשפכיהם לים. לאורכה ולרוחבה של הדלתא פרושה רשת של תעלות ניקוז והשקיה. בקצה הצפוני של הדלתא נמצאים בה ביצות מלוחות ואגמים. 

עם מי הנילוס זרם גם סחף אדמה שמצטבר בדלתא בגלל היחלשות עוצמת זרם הנהר. הסחף יוצר בדלתה שטח של אדמה יציבה, פורייה וטובה מבחינה חקלאית בניגוד לחולות המדבר הנודדים שסביבה, מי הנילוס מתחפרים באדמה זו בניסיון לחפש דרכים נוספות להגיע לשפכו בגלל כוח המשיכה ונוצרים עשרות זרמי מים קטנים, כל אלו יוצרים אדמה פורייה ואידיאלית לגידולים חקלאים. הקמת סכר אסואן הביאה לחסימה של רוב זרימת הסחף בנילוס, והוא שוקע באגם נאצר. הירידה החדה במשקעי הסחף גרמה לעליה בטבלת מי התהום בדלתא והגבירה את מליחות האדמה ואת שחיקת מניפת הסחף לחופי הים התיכון.

תעלת סואץ עוברת ממזרח לדלתא, ופוגשת את הקצה המזרחי של הדלתא באגם מנזלה שלחוף הים התיכון. בקצה המערבי של הדלתא נמצא אגם מריוט.

## אוכלוסייה
כחצי מאוכלוסיית מצרים מתגורר באזור הדלתא. הגדולה בערי הדלתא היא אלכסנדריה, שבה כארבעה מיליון תושבים. ערים גדולות נוספות הן שוברא אלח'ימה, אל-מנצורה, טנטא, זקאזיק, בילביס, דמנהור ודמיאט.

## אקלים
בדלתא, בדומה ליתר שטחי מצרים, שורר אקלים מדברי חם, אך בחלקה הצפוני של הדלתא, בדומה לכל חלקה הצפוני של מצרים, שוררות טמפרטורות נוחות יותר, שבדרך כלל אינן עולות על 31 מעלות צלזיוס. הטמפרטורה הגבוהה ביותר נמדדת בחודשים יולי ואוגוסט, ומגיעה לשיא ממוצע של 34 מעלות צלזיוס. בחורף הטמפרטורה נעה בין 9 מעלות בלילה ל-19 מעלות ביום. רק 200-100 מ"מ גשם יורדים בדלתא בשנה ממוצעת, בעיקר בחודשי החורף.

ההתחממות העולמית, הגורמת לעלייה בגובה פני הים התיכון, והמחסור בסחף עקב הקמת סכר אסואן גורמים להשתלטות הדרגתית של הים על קו החוף של הדלתא, במקומות מסוימים בקצב של קרוב למאה מטר בשנה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:נילוס
קטגוריה:מצרים: גאוגרפיה
נילוס
קונצרט מוסבר

**קונצרט מוסבר ** (קרוי גם **קונצרט הרצאה** או **קונצרט שיחה**) - מתכונת מיוחדת של מופע המשלבת נגינה קונצרטנטית והרצאה הקשורה ביצירות המושמעות. 

מתכונת זו מתקיימת בעיקר בתחום המוזיקה הקלאסית, והיא מבוססת על מתכונת ההרצאות בכיתת אמן. ליאונרד ברנשטיין נחשב לחלוץ שהביאה אל הציבור הרחב בשנות ה-50, בסדרת תוכניות "קונצרט לצעירים" בשיתוף התזמורת הפילהרמונית של ניו יורק. במסגרת הקונצרט ניגנה התזמורת יצירה קלאסית בניצוחו של ברנשטיין, ולאחר סיומה הסב פניו אל הצופים באולם ופתח בהסברים מקיפים על היצירה, תולדותיה, הכלים המנגנים בה, הרקע לכתיבתה ופרטים פיקנטיים עליה. עוד הוסיף ברנשטיין וארח אמנים צעירים במסגרת הסדרה שהתקיימה במשך 53 מופעים ונמשכה 15 שנים. הסדרה זכתה לפופולריות עצומה ושודרה בתחנות טלוויזיה רבות בכל העולם. הייתה זו גישה חדשנית למגע ישיר ובלתי אמצעי בין התזמורת לבין הקהל. התוכנית יועדה לצעירים ובני נוער וקירבה רבים מהם לעולם המוזיקה הקלאסית אך שימשה גם מבוגרים שגילו בה עניין.

מתכונת זו התרחבה וממשיכה להתקיים כחלק בלתי נפרד מסדרות קונצרטנטיות של תזמורות גדולות. בישראל נחשבים מובילי הז'אנר הפסנתרנים אסתרית בלצן, רוני פורת ואריה ורדי, ותוכניות מוקלטות שלהם הפכו לסדרות טלוויזיה פופולריות. בשנים האחרונות ובמקביל למופעי קונצרט הרצאה, מתקיימים גם מופעי קונצרט שיחה, הנחשבים כמופעים אינטימיים יותר בפני קהל מצומצם יותר ומספר קטן של נגנים, לעיתים יכול גם פסנתרן אחד להעביר ערב מוזיקלי שלם בנגינת יצירות ושילוב של הרצאה או קריינות נלווית. מתכונת דומה אף התפתחה לאחרונה בשילוב של ביצוע קטעי משחק לצד היצירה המוזיקלית.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:מוזיקה
Shock'n Y'all

**Shock'n Y'all** הוא אלבום מוזיקה של זמר הקאנטרי טובי קית' משנת 2004. באלבום 10 שירים שהוקלטו באולפן ושניים נוספים בהופעה חיה ("הקלטות אוטובוס"). האלבום זכה להצלחה רבה, מכר למעלה מ-4 מיליון עותקים וזכה למעמד אלבום פלטינה מרובע בארצות הברית. מגזין בילבורד דירג אותו כאלבום הקאנטרי הנמכר ביותר ב-2004.

שם האלבום הוא משחק מילים על תורת הלחימה האמריקאית במלחמת עיראק - הלם ומורא (ובאנגלית: Shock And Awe - המבוטא באופן דומה לשם האלבום). השם מרמז גם על תוכנם של חלק מהשירים באלבום המביעים תמיכה במלחמה ובחיילי ארצות הברית; האחד מודה לחייל האמריקאי בעיראק והשני ("שיר הטליבאן") מתריס כנגד אנשי הטליבאן באפגניסטן. שיר בולט נוסף באלבום עוסק בעישון מריחואנה וגרר ביקורת על קית'.

## רשימת שירים

11 מתוך 12 בשירים נכתבו על ידי קית' ושיר אחד נכתב על ידי צמד הקאנטרי ברוק ודאן.

# I Love This Bar
# Whiskey Girl
# American Soldier
# If I Was Jesus
# Time for Me to Ride
# Sweet
# Don't Leave, I Think I Love You
# Nights I Can't Remember, Friends I'll Never Forget
# Baddest Boots
# Critic
# Taliban Song
# Weed With Willie

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי קאנטרי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד 200
קטגוריה:אלבומים זוכי פרס המוזיקה האמריקאית
לוסיאנו דה ברונו

**לוסיאנו אנחל דה ברונו** (בספרדית: **Luciano Ángel De Bruno**; נולד ב-6 באוגוסט 1978 ברוסאריו שבארגנטינה) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי ששיחק בעמדת הקשר ההתקפי.

## קריירה
דה ברונו גדל ברוסאריו והחל את הקריירה בקבוצת רוסאריו סנטרל המקומית. לאחר מכן שיחק בקבוצות נוספות בארגנטינה ובמקסיקו.

לקראת עונת 2006/2007 הגיע דה ברונו לישראל וחתם בקבוצת הפועל תל אביב, שם שיחק תחת המאמן יצחק שום ולאחר מכן תחת ניר לוין. יחד עם דה ברונו הגיע לקבוצה שחקן ארגנטינאי נוסף, הבלם חאבייר פאהס. כבר במשחקו הראשון במדי הקבוצה כבש את שער הבכורה שלו, בניצחון 1-2 על בית"ר ירושלים במסגרת גביע הטוטו. לאחר מכן כבש שלושה שערים במסגרת מוקדמות גביע אופ"א, ביניהם שער הניצחון (0-1) במשחק החוץ מול צ'רנומורץ אודסה באוקראינה, וסייע לקבוצה להעפיל לשלב הבתים, משם עלתה לשלב 32 האחרונות. בתום העונה זכה דה ברונו עם הפועל תל אביב בגביע המדינה, לאחר שכבש את שער השוויון במשחק הגמר מול הפועל אשקלון, ולאחר מכן כבש גם בדו-קרב הפנדלים. בקיץ 2007 הגיע לקבוצה המאמן גיא לוזון שהחליט לשחרר את דה ברונו מהקבוצה. בסך הכל כבש 7 שערים במדי הפועל תל אביב בכל המסגרות.

דה ברונו עבר לשחק בקפריסין בקבוצת א.א.ל. לימסול, אך לאחר פחות מחצי עונה חזר לארגנטינה, ושיחק בקבוצות נוספות במקסיקו ובאקוודור. בשנת 2011 חזר לשחק בליגות הנמוכות בארגנטינה עד שפרש ממשחק פעיל.

## תארים
;הפועל תל אביב
* גביע המדינה: 2006/2007

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ארגנטינאים
קטגוריה:קשרי כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:רוסאריו: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני רוסאריו סנטראל
קטגוריה:כדורגלני צ'יאפס
קטגוריה:כדורגלני טאז'רס (קורדובה)
קטגוריה:כדורגלני לנוס
קטגוריה:כדורגלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורגלני א.א.ל. לימסול
קטגוריה:כדורגלני חימנסיה חוחוי
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים ארגנטינאים במקסיקו
קטגוריה:ספורטאים ארגנטינאים בישראל
קטגוריה:ספורטאים ארגנטינאים בקפריסין
קטגוריה:ספורטאים ארגנטינאים באקוודור
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1978
איבזיטו אוגבונה

**איבזיטו (זיטו) אוגבונה** (**Ibezito Ogbonna**; נולד ב-27 במרץ 1983), הוא כדורגלן עבר ניגרי ששיחק בעמדת החלוץ.

## קריירה
אוגבונה, שלא שיחק בקבוצות נוער, החל לשחק בצורה מקצוענית רק בגיל 18 במדי הקבוצה הניגרית אנוגו ריינג'רס, משם עבר לניגרדוק. אחרי שנתיים בקבוצות קטנות עבר לקבוצת שארקס, הנחשבת לקבוצה הגדולה בניגריה.

לקראת עונת  הגיע אוגבונה לישראל וחתם בקבוצת הפועל תל אביב. המאמן דרור קשטן הביאו לקבוצה לאחר עזיבתם של רבים מכוכבי הקבוצה באותו הקיץ. בעונתו הראשונה בהפועל תל אביב הבקיע אוגבונה 11 שערי ליגה. בעונה השנייה תחת המאמן החדש שייע פייגנבוים מיעט לשחק והבקיע רק 7 שערי ליגה. עונה לאחר מכן דרור קשטן חזר לקבוצה אך בהפועל היו באותה עת חמישה חלוצים נוספים ואוגבונה נדחק לספסל. בעונה זו שותף ב-31 משחקי ליגה אך 22 מהם התחיל על הספסל. למרות זאת, אוגבונה כבש באותה עונה 9 שערי ליגה. בעונת  החלוץ הראה יכולת טובה תחת המאמן החדש, יצחק שום, ותחת מחליפו ניר לוין. במשחק נגד מכבי הרצליה במחזור ה-29 של העונה נפצע זיטו כתוצאה מתיקול של חיים מלכה. הפציעה הסתברה כקשה כשזיטו קרע את הרצועה הצולבת.

אוגבונה זכה פעמיים עם קבוצת הפועל תל אביב בגביע המדינה (2006 ו-2007). בקיץ 2007 עזב אוגבונה את הפועל תל אביב, לאחר ששיחק 4 שנים במדיה, רשם 116 הופעות וכבש 37 שערים.

לאחר שעזב את ישראל שיחק אוגבונה בקלוז' מהליגה הראשונה ברומניה ואחרי עונה אחת עבר למועדון הפאר הדרום-אפריקני קייזר צ'יפס מיוהנסבורג. לאחר שנתיים חזר לאירופה ושיחק בקבוצות באלבניה וקזחסטן. בשנת 2012 שיחק בקבוצת וארדאר סקופיה המקדונית.

ב-17 ביולי 2017 חתם אוגבונה בהפועל אשדוד מליגה ב' לאחר שלוש שנים ללא משחק, אך לא נרשם כשחקן בהתאחדות.

## חיים אישיים
לאוגבונה שני אחים ושלוש אחיות. משנת 2016 הוא נשוי לקטיה, ישראלית שהכיר בזמן ששיחק בהפועל תל אביב, לזוג שתי בנות והם מתגוררים באשדוד.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ניגרים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ניגרים
קטגוריה:כדורגלני אנוגו ריינג'רס
קטגוריה:כדורגלני שארקס
קטגוריה:כדורגלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורגלני צ'.פ.ר. קלוז'
קטגוריה:כדורגלני קייזר צ'יפס
קטגוריה:כדורגלני אטיראו
קטגוריה:כדורגלני וארדאר סקופיה
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים ניגרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים ניגרים ברומניה
קטגוריה:ספורטאים ניגרים בדרום אפריקה
קטגוריה:ספורטאים ניגרים באלבניה
קטגוריה:ספורטאים ניגרים בקזחסטן
קטגוריה:ספורטאים זרים במקדוניה הצפונית
קטגוריה:ניגרים שנולדו ב-1983
גיולה מאנדי

**גיולה מאנדי** (בהונגרית: **Mándi Gyula**; 15 ביולי 1899 – 27 בנובמבר 1969) היה כדורגלן ומאמן כדורגל יהודי-הונגרי, ששיחק בקבוצת מ.ט.ק. הונגריה, ואימן את נבחרת הונגריה ונבחרת ישראל.

## ביוגרפיה
נולד בשם גיולה (יוליוס) מנדל למשפחה יהודית בבודפשט. משפחתו חיה בדלות ואביו החייט ציווה עליו לשחק כדורגל בשכונה יחף כדי שלא יבלה את נעליו. הוא שיחק כמגן ימני במ.ט.ק. הונגריה, לצידם של בלה גוטמן ופרנץ פלאטקו, ורשם 31 הופעות במדי נבחרת הונגריה. לאחר שפרש ממשחק פעיל מונה לתפקיד מאמן קבוצת הנוער של מ.ט.ק, תפקיד בו שימש עד הפלישה הנאצית להונגריה. 

בזמן מלחמת העולם השנייה הוא ניצל תודות למעמדו ככדורגלן עבר. כאשר הצעידו הנאצים לאורך גדות הדנובה אלפי יהודים ומאנדי ביניהם, הוא חולץ על ידי שומר שהיה כדורגלן בעברו והעריץ את מאנדי שהתפרסם בזכות קריירת המשחק שלו.

לאחר מלחמת העולם  חזר לאמן במ.ט.ק, ובין השחקנים שהתאמנו תחת הדרכתו היה רלף קליין. בשנת 1950 נתמנה לאחד ממאמניה של נבחרתה הלאומית של הונגריה, שכונתה בשנות ה-50 "נבחרת הפלא", ובשורותיה כיכבו בין היתר פרנץ פושקאש, שנדור קוצ'יש, זולטן צ'יבור ונאנדור הידגקוטי. בשנת 1952 היה חלק מהצוות שהוביל את הנבחרת לזכייה במדליית זהב באולימפיאדה.

בשנת 1959 נקרא לאמן את נבחרת ישראל אותה אימן עד 1963. הישגיו הבולטים: ניצחון 0-4 על נבחרת אנגליה הצעירה, וניצחון 1-2 על נבחרתה האולימפית של יוגוסלביה בבלגרד.
לאחר מכן חזר מאנדי לבודפשט עם רעייתו, ושם הלך לעולמו בשנת 1969.

ב-1982 הונצח מאנדי ביד לאיש הספורט היהודי במכון וינגייט, מוזיאון המנציח יהודים שזכו להישגים ספורטיביים יוצאי דופן.

## קישורים חיצוניים

* דף המאמן של גיולה מאנדי באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* אשר גולדברג, כיצד שרד גיולה מנדי את השואה, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל, 1 במאי 2011
* 

קטגוריה:כדורגלנים יהודים הונגרים
קטגוריה:קשרי כדורגל יהודים הונגרים
קטגוריה:מגני כדורגל יהודים
קטגוריה:מגני כדורגל הונגרים
קטגוריה:בודפשט: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת הונגריה
קטגוריה:כדורגלני מ.ט.ק. בודפשט
קטגוריה:מאמני כדורגל יהודים הונגרים
קטגוריה:מאמני נבחרת ישראל בכדורגל
קטגוריה:מאמני נבחרת הונגריה בכדורגל
קטגוריה:מאמני גביע אסיה 1960
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הספורטאים היהודים: הונגרים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1899
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1969
בריכה

[ממוזער|260px|[בריכה טבעית בצרפת]]
[שמאל|ממוזער|230px|[בריכת נוי בברזיל]]
[ממוזער|230px|[בריכת דגים, פולין]]
**בריכה** היא מאגר מים פתוח. לבריכות ישנם מספר שימושים:
*מאגר טבעי רדוד בעומקו וקטן בשטחו ביחס לאגם. בבריכה לא מתרחש תהליך ריבוד המים. למשל, בריכת רם.
*מאגר מלאכותי, מעשה ידי אדם, למטרות שונות:
**בריכת נוי, כאלמנט של אדריכלות נוף, אשר בעבר שימשה גם לרחצה או שתייה 
**בריכת שחייה למטרת שחייה ספורטיבית או תרבות פנאי.
**בריכה טיפולית למטרות מרפא ושיקום, בריכה הידרותרפית ו/או מינרלית.
**בריכת דגים בה מגודלים דגים בעיקר לצורך מאכל.
**אגירת מים כחלק מתהליך הובלתם, להשקיה ולשתייה.

## בריכת נוי

בריכות  מלאכותיות קיימות מזה אלפי שנים כשהעתיקות ביותר הוקמו בערים שונות במסופוטמיה העתיקה. הבריכות בעת העתיקה שימשו לרחצת הגוף והיו אלמנטים חשובים בגינות העתיקות. בריכות נוי רבות נבנו גם על ידי היוונים והרומאים העתיקים אולם רובן שימשו גם לרחצה או נבנו כחלק מבית מרחץ שלם. ההיסטוריה של אדריכלות הנוף כוללת שימושים רבים ומגוונים נוספים בבריכות לטובת נוי. הבריכות שימשו, בדומה לגן המסופוטמי, להענקת חיות ורעננות למקום ולעיתים גם להדגשת פנים מסוימים של האדריכלות עצמה בצורה של בריכת השתקפות.

## בריכת שחייה
[ממוזער|230px|שמאל|[בריכת שחייה מקורה בסידני]]
ממוזער|230px|בריכה קטנה בספרד

**בריכת שחייה** היא בריכה המשמשת לפעילות פנאי, נופש וספורט ומאפשרת למשתמשים בה לשחות במים, לקפוץ לתוכם, לצלול בהם או לשחק בהם.

בריכות שחייה נבנות מתחת לכיפת השמים או לחלופין מְקֹרוֹת, והן מלאות מים מתוקים או מי ים. לרוב מוכנסים למי הבריכה כימיקלים (כגון תרכובות כלור) המשמשים לטיהור המים ומניעת העברת מחלות בין השוחים.

## בריכת דגים

בריכה לגידול דגים היא בריכה מלאכותית שנועדה לגידול דגי מאכל. מגדלי הדגים מקפידים על קיום תנאים מיטביים בבריכות כדי לקבל יבולים גבוהים.

גידול דגי מאכל בבריכות הוא ענף חקלאי שעסקו בו גם בעת העתיקה בארצות שונות. הבריכה היא בית גידול מלאכותי, שהאדם קובע בו את תנאי הסביבה. למעלה מ-70% מהמים המשמשים בבריכות הם מים מליחים שאינם מתאימים להשקיה חקלאית. יש בריכות שהמים מגיעים אליהן בזרימה חופשית ויש שהמים נשאבים במשאבה. דגים נפוצים בבריכות כוללים מיני קרפיון, אמנון, קיפון בורי, אמור לבן, טרוטה, סלמון ועוד.

## ראו גם
*בריכת שמש
*מאגר מים

## קישורים חיצוניים

*
*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:גופי מים
קאסטה

**קאסטה** היא מעמד חברתי נוקשה שאדם נולד לתוכו וכמעט אינו יכול להשתחרר ממנו.

מעמד חברתי זה מבנה את זהותו של האדם, ובכלל זה את טווח עיסוקיו האפשריים, מנהגיו, טקסיו, הנורמות לפיהן ינהג, מערכת הסמלים אליה הוא מחויב, ועוד. מערכת חברתית המבוססת על קאסטות היא מערכת ריבודית אנדוגמית המסווגת את החברים בה על פי מוצא ההורים, כך שהניעות החברתית בין הקאסטות השונות כמעט אינה אפשרית. שיטת הקאסטות דומיננטית בעיקר בהודו, אך ניתן למצוא אותה גם במקומות אחרים, כגון שכבת הכוהנים הזורואסטריים (מגים), במידה רבה בנפאל, חלוקה לצבעים בזמן האפרטהייד בדרום אפריקה, בתקופה הקדם-מודרנית הייתה שיטת הקאסטות נפוצה בתרבויות שונות בעולם, כגון ביפן הפאודלית, בסין, באירופה (שם נקראה שדרה חברתית).

קאסטה אינה כת, לכן בניגוד לטעות רווחת בשפת הדיבור, מערכת הקאסטות אינה מערכת של כתות.

## קאסטות בהודו

במהלך ההיסטוריה של הודו, ועם הכיבוש הארי (סביב 1500 לפני הספירה), נוצרו מעמדות הקיימים בהודו עד היום.

לפי תאוריות עכשוויות, הארים הביאו איתם להודו את שיטת הקאסטות וגם את הוודות (כתבי הדת), התומכות בשיטה זו. החלוקה הראשית של מערכת הקאסטות היא לווארנות (מעמד חברתי) ובתוכה חלוקה משנית לאלפי ג'אטי (מקצועות). הווארנה העליונה – כוהנים/הברהמינים, וארנה שנייה – לוחמים, וארנה שלישית – סוחרים, וארנה רביעית – פועלים.

וארנה נוספת מחוץ למדרג הווארנות והתחתית מכולן היא וארנת הטמאים (שידועים כ"דלית"), וגם בה יש קאסטות נפרדות (קאסטה של פושטי עור, קאסטה של מלקטי זבל וכדומה).

תרגום המילה וארנה הוא "צבע": הצבעים הבהירים יותר היו בראש ההייררכיה, והצבעים הכהים – בתחתיתה.

### מסורת קאסטות ואיסור אפליה בחוק
ההינדים מאמינים בגלגול נשמות. אמונתם היא כי רק גופו של האדם מת, ואילו הנשמה עוברת לעולם האלים ומשם מתגלגלת לגוף אחר, של אדם או בעל חיים. מכאן שסבלו או עושרו של אדם בעולם הזה הוא תוצאה של מעשיו בגלגול הקודם.

הקולוניאליזם הבריטי שערך סקרי אוכלוסין וסיווג כל אדם לפי קאסטה או ג'אטי קיבע את החלוקה לפי קאסטות.

**[[מנהג]]ים**: שיוך לקאסטה מסוימת מחייב דפוסי התנהגות, הן בין חברי הקאסטה לבין עצמם והן בין חברי הקאסטה לחברי קאסטות אחרות. למשל – קאסטות מסוימות אוסרות על אכילת מאכלים מסוימים או על מגע גופני עם חברי קאסטות אחרות. לחברי הקאסטה העליונה אסור להינשא לאלמנות, ויש קאסטות המחויבות בלבישת מלבושים מסוימים או מלבושים בצבעים מסוימים.

סעיף 15 לחוקת הודו מ־1949 אוסר אפליה על רקע קאסטה, אף שתופעת האפליה עודה קיימת בחברה ההודית כיום.

## ביהדות
יש הרואים גם ביהדות חלוקה דמוית קאסטות: בתחילה כהנים, לויים ויתר שבטי ישראל.

לאחר שיבת ציון הגדיר עזרא הסופר סך של עשר קבוצות (עשרת היוחסין), כולל זכויות כל קבוצה ולמי מותר לשאת את מי. הסיבה לצעד זה של עזרא נבעה מכך שבעלי היוחסין לא רצו לעלות לארץ ישראל ורק דלת העם רצתה לעלות לארץ ישראל. על מנת למנוע נישואים האסורים על פי ההלכה הגדיר עזרא קבוצות שונות. לדוגמה אסופי – תינוק שנמצא לבדו ואין יודעים מי אביו ואמו.

איסורי החיתון אינם מצביעים על חסרונו הרוחני של האדם ("ממזר תלמיד חכם עדיף מכהן עם הארץ" וכן "עדיף ישראל תלמיד חכם מכהן עם הארץ").

## ראו גם
* מערכת הקאסטה באמריקה הלטינית בתקופה הקולוניאלית
* דלית

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הודו: תרבות
קטגוריה:הינדואיזם
קטגוריה:ריבוד ואי שוויון
כונן תקליטונים

[שמאל|ממוזער|150px|כונן תקליטונים בגודל 5.25 [אינץ' (ללא מכסה)]]
[שמאל|ממוזער|150px|כונן תקליטונים בגודל 3.5 & 5.25 [אינץ' (ללא מכסה)]]
[שמאל|ממוזער|150px|כונן תקליטונים בגודל 3.5 [אינץ' (ללא מכסה)]]
**כונן תקליטונים** הוא מכשיר המשמש לקריאת ושמירת נתונים על גבי אמצעי לאחסון מידע הנקרא תקליטון (דיסקט), נפוץ בעיקר במחשבים אישיים. לפני המצאתו של כונן התקליטורים שימש כונן התקליטונים כלי עיקרי לשמירת נתונים ואחסון  שלהם על גבי מדיה ניידת (התקליטון). לאחר המצאתם של כונני ה-ZIP והתקליטורים פחת השימוש בתקליטונים בשל מגבלות הזיכרון שלהם (1.44 מגהבייט) ונכון לשנת 2016, השימוש בהם הוא כמעט אפסי, והם משמשים בעיקר בתעשיית המוזיקה (למשל להפעלת אורגנים, מכונות תופים, וסמפלרים), להפעלת כספומטים, להתקנות תוכנה בשרתים ולהפעלת קונסולות לשליטה על תאורת במה.
כונן התקליטונים משמיע רעשים מכניים ייחודיים בזמן פעילותו. בעזרת בקר ייעודי, ניתן לגרום לכונן לנגן תווים, ובכך להפוך אותו לכלי נגינה מכני. ניתן למצוא ברשת האינטרנט סרטונים בהם נראים כונני תקליטונים מנגנים מנגינות מוכרת (בעיקר נעימות ממשחקי וידאו וסרטים).

## קישורים חיצוניים

* The Boeing 747-400 Is Still Updated With Floppy Disks – Here’s Why, בערוץ Simple Flying באתר יוטיוב, 23 בספטמבר 2020 

קטגוריה:התקני אחסון נתונים
קטגוריה:טכנולוגיות מיושנות
קטגוריה:מכשירי חשמל
נורודום סיהאנוק, מלך קמבודיה

המלך-האב **נורודום סיהאנוק** (31 באוקטובר 1922 – 15 באוקטובר 2012) היה מלך קמבודיה בין השנים 1941 ל-1955 ושוב בין 1993 ל-2004. הוא כיהן במשרות ממלכתיות רבות מאז שנת 1941 וספר השיאים של גינס קובע שהוא הפוליטיקאי שמחזיק בשיא למגוון התפקידים בהם שימש. אלו כוללים שתי תקופות כמלך, שתיים כנסיך שליט, אחת כנשיא, שתיים כראש ממשלה, ואחת כראש המדינה ללא תואר מוגדר, כמו גם מספר מסוים של פעמים שעמד בראש ממשלה גולה.

## ביוגרפיה
סיהאנוק נולד למלך נורודום סוראמאריט ולמלכה סיסוואט קוסאמאק. ב-23 באפריל 1941 הוא הוכתר למלך קמבודיה על ידי המושל הצרפתי של קמבודיה. טקס ההכתרה התקיים ב-3 במאי 1941.

לקראת סיום מלחמת העולם השנייה, עם נסיגתם של הצבא הקיסרי היפני משטחי קמבודיה, הכריז סיהאנוק על עצמאותה של קמבודיה ועל הקמת ממלכת קמפוצ'יאה. שובו של צבא צרפת למדינה מאוחר יותר הביא לסיומו של מהלך זה וביטול העצמאות של קמבודיה. בשנת 1953 תבע סיהאנוק מצרפת להעניק עצמאות לארצו. ביוני 1953 יצא סיהאנוק לסיאם במחאה על סירוב צרפת להעניק לקמבודיה עצמאות. בהמשך הודיע שהוא יישאר בג'ונגלים בארצו ויילחם על עצמאות קמבודיה. הוא הכריז על גיוס למלחמה נגד הצרפתים ונגד הקומוניסטים גם יחד. בנובמבר 1953 הכריז סיהאנוק שלאחר קיום בחירות הוא יצמצם את זכויותיו לאלו שמקובלים במדינות מערביות. במרץ 1955 התפטר מתפקיד המלך, אותו העביר לאביו, כדי להתמודד בבחירות על ראשות הממשלה. בבחירות שהתקיימו בספטמבר 1955 זכתה מפלגתו בכל הצירים באספת הנבחרים ובתחילת אוקטובר 1955 מונה סיהאנוק לראש ממשלה ושר החוץ.

סיהאנוק ניהל מדיניות סוציאליסטית וקשר קשרים עם סין הקומוניסטית. בתחילת 1964 הוא חתם עם סין הסכם סודי על פיה הוא התיר לסין להעביר אספקה למורדים הקומוניסטים בדרום וייטנאם דרך ארצו, תמורת תשלום ואחוזים. רוב נתיב הו צ'י מין שבו עברו חיילים, תחמושת ואספקה מצפון וייטנאם לדרום עבר במזרח ארצו, וסיהאנוק העלים עין מהם – כמו גם מהפצצת חיל האוויר של ארצות הברית על הנתיב בשטחי קמבודיה.

בשנת 1960 יזם סיהאנוק תיקון לחוקה שהעביר חלק מתפקידי המלך לתפקיד חדש בשם "ראש המדינה". ב-14 ביוני 1960 הוא מונה לתפקיד זה.

ב-18 במרץ 1970 הדיחה אותו האספה הלאומית מתפקידו. רק אחרי לכתו, החליטה ארצות הברית על פלישה קרקעית של 30,000 חיילים מגובים ב-50,000 חיילים דרום-וייטנאמיים לשטחי קמבודיה על מנת לרדוף את לוחמי הוייטקונג ומחנותיהם שסיהאנוק התיר להם להקים בארצו, אך נסוגה כעבור זמן קצר ללא הצלחה. לאחר השתלטות הקמר רוז' על המדינה באפריל 1975, שב סיהאנוק לקמבודיה. אולם אנשי הקמר רוז' הצרו את צעדיו ולבסוף הוא התפטר.

סיהאנוק ויתר על כס המלוכה ב-7 באוקטובר 2004 לטובת בנו נורודום סיהאמוני.

## מותו
בינואר 2012 קיבל סיהאנוק טיפול רפואי בבייג'ינג עקב כך שלקה בסרטן המעי הגס ויתר לחץ דם. ב-15 באוקטובר 2012 מת סיהאנוק בבייג'ינג שישה ימים לפני יום הולדתו ה-90, גופתו הוטסה על ידי המלך נורודום סיהאמוני וראש הממשלה הון סן ללווייתו בארמון המלכותי שבפנום פן.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מלכי קמבודיה
קטגוריה:נשיאי מדינות
קטגוריה:ראשי ממשלת קמבודיה
קטגוריה:שיאני גינס
קטגוריה:מעוטרי עיטור סובורוב
קטגוריה:מעוטרי עיטור הכוכב של יוגוסלביה
קטגוריה:מעוטרי מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של איטליה
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:ילידי 1922
קטגוריה:קמבודים שנולדו במאה ה-20
קטגוריה:נפטרים ב-2012
קטגוריה:קמבודים שנפטרו במאה ה-21
ארדהאן

**ארדהאן** (בטורקית: **Ardahan**; בגאורגית: **არტაანი** - **ארטאאני**; בארמנית: **Արդահան**) היא עיר בצפון-מזרח טורקיה ובירת הנפה הקרויה על שמה במחוז מזרח אנטוליה. העיר שוכנת 842 ק"מ צפון-מזרחית לבירה אנקרה ובסמוך לגבול עם גאורגיה. לפי אומדן רשמי משנת 2023 אוכלוסייתה מנתה 42,209 בני אדם. העיר ידועה בזכות גבינת קשר וה הנמצאת בשטחה.

## ערים תאומות
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

ארדהאן
ארדהאן (נפה)

**נפת ארדהאן** (בטורקית: **Ardahan ili**, בגאורגית: **არტაანი**, ארטאאני) היא נפה בצפון־מזרח טורקיה. בירת הנפה היא העיר ארדהאן, והיא מחולקת מבחינה מנהלית לשש יחידות. הנפה גובלת בגאורגיה מצפון וממזרח, בנפת קארס מדרום ובנפת ארזורום ובנפת ארטווין ממערב. שטחה של הנפה 5,576 קמ"ר וברובה היא הררי. במזרחה של הנפה שוכן אגם צ'ילדיר המהווה את האגם הגדול בצפון־מזרח טורקיה. בנפת ארדהאן מתגוררים 121,616 תושבים, רובם טורקים, אך ישנן גם קבוצות של גאורגים, לאזים, כורדים וצ'רקסים.

## היסטוריה
ימין|ממוזער|250px|הסכם קארס
העדות הקדומה ביותר אודות האזור היא בכתבים מתקופת אוררטו שנמצאו בצ'ילדיר. הכימרים פלשו לאזור במאה השמינית לפנה"ס בדרכם מהקווקז לאנטוליה והתעמתו עם האוררטים. החל בשנת 650 לפנה"ס לערך, ועם שקיעתה של ממלכת אוררטו, שלטה מדי באזור, אך כמאה שנים בלבד לאחר מכן תפסה ממלכת פרס את השליטה בו. השליטה בארדהאן עברה לידי היוונים, הרומאים והגאורגים, עד שבשנת 1069 השתלטו עליה הסלג'וקים. העות'מאנים כבשו את ארדהאן בשנת 1551 והחזיקו בה במשך למעלה משלוש מאות שנה, עד שנכבשה בידי הרוסים במהלך מלחמת רוסיה טורקיה בשנים 1877–1878. במסגרת הסכם קארס מ-23 באוקטובר 1921 ויתרה ברית המועצות (בשם ארמניה) על השליטה בארדהאן, והיא הושבה, יחד עם קארס ואיאדיר לשליטת טורקיה. הנפה הייתה חלק מנפת קארס עד לשנת 1994, עת הופרדה ממנה והייתה לנפה עצמאית.

## קישורים חיצוניים

* 

ארדהאן (נפה)
ארדהאן (נפה)
ארטווין (נפה)

**נפת ארטווין** (טורקית Artvin ili) היא נפה בצפון מזרח טורקיה. הנפה גובלת בגאורגיה מצפון, בנפת ארדהאן ממזרח, בנפת ארזורום מדרום ובנפת ריזה ובים השחור ממערב. שטחה של הנפה הוא 7,493 קמ"ר. בנפת ארטווין מתגוררים 172,241 תושבים, רובם טורקים, אך באזור מתגוררות גם קבוצות של לאזים, המשנים, ארמנים וגאורגים. מבחינה אדמיניסטרטיבית מחולקת הנפה לשמונה יחידות משנה.

## קישורים חיצוניים

* 

ארטווין (נפה)
קטגוריה:טאו-קלארג'תי
קארס (נפה)

**נפת קארס** (טורקית: **Kars ili**) היא נפה בצפון-מזרח טורקיה. בירת הנפה בעיר קארס, ומבחינה מנהלית היא מחולקת לשמונה יחידות שלטון מקומי.

## גאוגרפיה
הנפה גובלת בארמניה ממזרח, בנפת אארי ובנפת איאדיר מדרום, בנפת ארזורום ממערב ובנפת ארדהאן מצפון, וסמוכה מדרום לגבול עם גאורגיה. שטח הנפה 9,442 קמ"ר, וברובו הררי. חלק מפסגות ההרים מגיעות ליותר מ-3,000 מטרים, ורק 11% מהשטח מוגדר מישור. הנהרות החשובים הם האראס והארפה הזורם לאורך הגבול הבינלאומי. אקלים הנפה יבשתי מובהק, ומשרע הטמפרטורות קיצוני (עד מינוס 40°C בחורף ו-45°C בקיץ). כמות המשקעים הממוצעת עומדת על כ-500 מ"מ לשנה.

## היסטוריה
שמאל|ממוזער|270px|הסכם קארס
הנפה שוכנת על קו התפר שבין הקווקז ואסיה הקטנה, ולכן נכבשה פעמים מספר לאורך ההיסטוריה. במשך המחצית הראשונה של האלף הראשון לפנה"ס השתייך האזור לממלכת אוררטו. בשנת 961 לספירה הקים המלך הארמני אשוט השלישי את בירתו באני, כ-45 ק"מ מזרחית לעיר קארס. חורבותיה של אני ניצבות עד היום על הגדה הטורקית של נהר ארפא, המהווה את הגבול הבינלאומי בין טורקיה וארמניה. 
האימפריה הביזנטית שלטה באזור מ-1045 עד 1064 עת נכבש על ידי הסלג'וקים והחל תהליך התאסלמות התושבים. ב-1124 עברה הנפה לשליטת הגאורגים, וב-1239 שטפו אותה המונגולים בדרכם מערבה. בשנת 1534 כבשו העות'מאנים את מזרח אנטוליה ושלטו באזור עד 1878 (למעט תקופות של כיבוש רוסי קצר ימים ב-1829 ו-1856).

ב-1878 כבשו הרוסים את הנפה והחזיקו בה עד 1919, עת הועברה השליטה בה לארמניה. מאוחר יותר, במסגרת הסכם קארס מ-23 באוקטובר 1921, ויתרה ברית המועצות על השליטה בנפה, וזו שבה לשליטה טורקית. עד 1994 היוו נפת ארדהאן ונפת איאדיר חלק מנפת קארס.

## אוכלוסייה
אוכלוסיית הנפה מנתה 284,923 תושבים בשנת 2020 (בשנת 2000 חיו בנפה כ-325,000 תושבים). אוכלוסיית הנפה מגוונת מבחינה אתנית וכוללת, נוסף על הרוב הטורקי, ארמנים וגאורגים, וכן קבוצות קטנות של יוונים, רוסים, ואזארים, בני קרפאפק בצפון הנפה וכורדים בדרומה. רוב האוכלוסייה עוסק בחקלאות.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קארס (נפה)
קארס (נפה)
קטגוריה:טאו-קלארג'תי
בריכת שחייה אולימפית

שמאל|ממוזער|400px|תרשים של בריכת שחייה אולימפית והסימונים בה

**בריכת שחייה אולימפית** היא בריכת שחייה העומדת בכללים שקבעה פדרציית השחייה הבינלאומית לצורכי שחייה תחרותית במשחקים האולימפיים ואליפות העולם. נהוג לכנות כל בריכה באורך 50 מטרים בריכה אולימפית, אך על הבריכה לעמוד בתנאים נוספים כדי להיקרא אולימפית על פי פדרציית השחייה הבינלאומית.

בריכה אולימפית חייבת לעמוד בתנאים הבאים:

בבריכה אולימפית עשרה מסלולים הממוספרים מ-0 עד 9. ניתן לעשות שימוש בכל המסלולים אך בגמר סטנדרטי בשחייה תחרותית משתתפים שמונה שחיינים ששוחים במסלולים 1–8 וכך נמנע האפקט השלילי של שחייה ליד דופן הבריכה. 5 מטרים מדופן הבריכה במאונך למסלול נמתח חבל המסמן את סוף הבריכה לשחייני גב. 15 מטר מהדופן נמתח חבל המסמן את התחום בו מותר לשחיין לשהות מתחת למים לאחר זינוק או פנייה.

כיוון שרוחב הבריכה הוא 25 מטרים, בדיוק אורכה של בריכה קצרה, בעונת החורף נהוג במדינות רבות לשחות לרוחב הבריכה.

## קישורים חיצוניים

אולימפית
קטגוריה:בריכות שחייה
חאווייר קמארה

**חַאוִיֶיר קַמָארָה** (בספרדית: **Javier Cámara**; נולד ב-19 בינואר 1967) הוא שחקן קולנוע ספרדי.

## ביוגרפיה
קמארה נולד בלה ריוחה, ספרד. הוא סיים את לימודי האמנות במדריד, הוא עבד כסדרן בתיאטרון פיגארו ולאחר מכן החל לשחק שם. הצגתו הראשונה הייתה "El caballero de Olmedo" בשנת 1991.

## קריירה
בשנת 1998 כיכב בסרט הקומדיה "*Torrente, el brazo tonto de la ley*" לצד הכוכב העולה חאווייר ברדם.

בשנת 1999 זכה להצלחה גדולה בעקבות השתתפותו בסדרה "vidas 7" ולאחר מכן הוא החל להופיע בסרטיו של פדרו אלמודובר, כדוגמת הסרט זוכה פרס אוסקר "דבר אליה", בתפקיד הראשי, וכן בסרט "חינוך רע", ואחרים.

בשנת 2008 שיחק במשך שתי עונות בסדרה הדרמה-קומית של אנטנה 3 "LEX" בתור עורך הדין מריו אסטרדה.

בשנת 2011 שיחק בתפקיד הראשי של גיירמו בסרט הקומדיה "*¿Para qué sirve un oso?*".

בשנת 2013 זכה בפרס גויה לשחקן הטוב ביותר עבור תפקידו בסרט "Vivir es fácil con los ojos cerrados", ובשנת 2015 זכה בפרס זה בקטגוריית שחקן המשנה הטוב ביותר, עבור משחקו בסרט "טרומן - חברים עד הסוף".

בשנת 2016 גילם את דמותו של החשמן גוטיירז בסדרת הטלוויזיה "האפיפיור הצעיר".

בשנת 2017 השתתף בסרט הקומדיה "חתונה על תנאי, בסרט "ממתינים להוראות" ובסדרה נרקוס.

בשנת 2020 שיחק בסרט הקומדיה "השכנים מלמעלה" בתור חוליו; תפקיד זה הקנה לו מועמדות לפרס גויה לשחקן הטוב ביותר. שיחק גם בסרט הדרמה הקולומביאני "El olvido que seremos". בהמשך השנה, שב לגלם את דמותו של גוטיירז בסדרת ההמשך "האפיפיור החדש". באותה שנה שיחק בסדרת האנתולוגיה הצ'יליאנית-איטלקית "תוצרת בית" (אנ') שעלתה בשירות הסטרימינג נטפליקס.

בשנת 2023 שיחק בסרטה של פאולה אורטיז "מעבר לנהר ואל בין העצים" המבוסס על הספר באותו שם מאת ארנסט המינגוויי.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ספרדים
קטגוריה:זוכי פרס גויה: השחקן הטוב
קטגוריה:זוכי פרס גויה: שחקן המשנה הטוב
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1967
לאונור ווטלינג

שמאל|ממוזער|230px|לאונור ווטלינג בהופעה
**לאונור סבאיוס ווטלינג** (באנגלית: **Leonor Ceballos Watling**; נולדה ב-28 ביולי 1975) היא שחקנית קולנוע וזמרת ספרדייה.

## ביוגרפיה
ווטלינג נולדה במדריד, ספרד, והיא בת לאם בריטית והיא הצעירה מבין ארבעה אחים (שני אחים ושתי אחיות). בילדותה, רצתה להיות רקדנית, אך פציעה בברך מנעה זאת ממנה.

### קריירה
היא החלה את הקריירה שלה בתיאטרון והחלה להופיע בסרטים כבר בגיל 15, ומאז הופיעה בסרטים ובתוכניות בטלוויזיה הספרדית. בשנים 1998 ו-2002 הייתה ווטלינג מועמדת לפרס גויה, המקבילה הספרדית לפרס אוסקר, על תפקידיה הראשיים בסרטים "שעת האמיצים" (בספרדית "La hora de los valientes", 1998) ו-"אמא שלי אוהבת נשים" (בספרדית "A mi madre le gustan las mujeres", 2002).

ווטלינג השתתפה בסרט זוכה האוסקר "דבר אליה", של פדרו אלמודובר (2002), בתפקיד אליסיה.

ב-2005 דיבבה ווטלינג את כיפה אדומה בגרסה הספרדית של סרט האנימציה "כיפה אדומה: הסיפור האמיתי". 

בשנת 2007 שיחקה בסרט הביוגרפי "*Teresa, el cuerpo de Cristo*" בבימויו של ריי לוריגה. בשנת 2008 השתתפה בסרט המותחן הבריטי "רציחות באוקספורד".

בשנת 2018 החלה לשחק בסדרת הטלוויזיה "רשות לחיות", דרמת פשע על ברון סמים שעומד לפרוש, וסגנו זומם לגזול מהיורש אחריו את האימפריה.

בשנת 2020 כיכבה בתפקיד הראשי בסדרת הקומדיה "*Nasdrovia*" של רשת הטלוויזיה Movistar Plus+ לצד השחקן הישראלי מארק איווניר.

בשנת 2021 שיחקה במיני-סדרה "Besos Al Aire", אשר עוקבת אחר מספר סיפורי אהבה במהלך הסגר בעקבות התפרצות נגיף הקורונה. בהמשך השנה שיחקה בתפקיד הראשי בסדרת הדרמה הרומנטית "הכרמים של לה טמפלאנזה" ברשת פריים וידאו. באותה שנה לוהקה לדמות ראשית בסרט הספרדי-בלגי "*No mires a los ojos" המבוסס על הרומן "Cerbero son las sombras*" מאת הסופר הספרדי חואן חוסה מייאס.

בשנת 2026 שיחקה בדרמת המתח "סלבדור" מבית "נטפליקס" שם גילמה את קרלה. 

בנוסף לעבודתה כשחקנית, חברה ווטלינג בלהקה הנקראת "Marl'ango".

### חיים אישיים
ווטלינג נמצאת במערכת יחסים עם המוזיקאי האורוגוואי זוכה האוסקר חורחה דרקסלר, ועמו יש לה בן, לוקה, שנולד בינואר 2009, ובת, לאה, שנולדה ביולי 2011.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ספרדיות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון ספרדיות
קטגוריה:זמרות ספרדיות
קטגוריה:זמרות-יוצרות ספרדיות
קטגוריה:זמרים השרים בספרדית
קטגוריה:אישים ממוצא בריטי
קטגוריה:ילידות 1975
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1975
טגו קלדרון

**טֶגוֹ קַלְדֶרוֹן** (שם מלא **Tegui Calderón Rosario**) ידוע גם כ-**Tego Calderón** (נולד ב-1 בפברואר 1972 ב-Santurce, פוארטו ריקו) הוא ראפר ושחקן פוארטוריקני.

## קריירה
נולד בסן חואן, פוארטו ריקו. בגיל צעיר עבר עם משפחתו למיאמי, פלורידה.

אלבומו הראשון "El abayarde" שיצא בשנת 2002 התפרסם מהר מאוד והפך להצלחה מיידית. האלבום מכר 50,000 עותקים בחודש הראשון. לאחר הצלחתו של האלבום התפרסם קלדרון והפך לכוכב ראפר לטיני. שנתיים לאחר מכן, בשנת 2004, הוציא קלדרון עוד אלבום בשם El Enemy de los Guasibiri שלא הצליח לשחזר את הצלחת קודמו, אבל מכר היטב גם כן. ב-29 באוגוסט 2006 הוציא קלדרון את האלבום "The Underdog" (בשם המקורי "El Subestimado").

בשנת 2006 קלדרון השתתף בשיר אחד בפסקול הסרט מהיר ועצבני 3: טוקיו דריפט. שם השיר בו השתתף קלדרון נקרא "Bandaleros" והיה בשיתוף עם הראפר דון עומר. בשנת 2007 הקליט שיר במשותף עם הזמר הקולומביאני המצליח חואנס.

ב-2007 שיחק בסרט "הצעה בלתי חוקית" לצידה של דניה רמירז.

ב-2017 התחיל קלדרון להתרחק מהבמות והפסיק להוציא מוזיקה באופן קבוע במטרה לנוח ולהתמסר לעניינים אחרים מחוץ למוזיקה.

ב-2023, קלדרון הוציא את השיר "La Receta".

באוגוסט 2023 הודיע קלדרון על פרישה מהבמה עם מסע פרידה בשם "La Ultima Receta" המסע התחיל בפרו.

ב-10 באוקטובר 2024 הופיע קלדרון בשיר "Reggeaton Malandro" של יאנדל כחלק מהאלבום החדש שלו "Elyte" כשכל הקליפ לשיר נוצר על ידי בינה מלאכותית. מעריצים ששאלו מדוע קלדרון לא מופיע בקליפ עצמו אלא כולו נוצר על ידי בינה מלאכותית קיבלו תשובה מהמפיק Nesty la Mente Maestra שענה לאחת התגובות בפוסט באינסטגרם ובעצם אישר שקלדרון פרש מתעשיית המוזיקה לכן לא מופיע בקליפ.

## דיסקוגרפיה
### אלבומי אולפן
* 2002: El abayarde
* 2006: The Underdog
* 2007: El Abayarde Contraataca
* 2015: El Que Sabe, Sabe

### מיקסטייפים
* *The Original Gallo Del País - O.G. El Mixtape* :2012

### אלבומי אוסף
2004: El Enemy de los Guasibiri

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

* 

* תמונות מהופעה של קלדרון

## הערות שוליים

קטגוריה:ראפרים פוארטו ריקנים
קטגוריה:זמרים פוארטו ריקנים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה פוארטו ריקנים
קטגוריה:זוכי פרס גראמי הלטיני
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1972
קטגוריה:זמרי רגאטון
רוסריו פלורס

**רוסריו פלורס** (בספרדית: **Rosario Flores**; נולדה ב-4 בנובמבר 1963) היא שחקנית קולנוע וזמרת ספרדית.

## ביוגרפיה

פלורס נולדה ב-4 בנובמבר 1963 במדריד, ספרד. היא בת למשפחה של זמרים ממוצא צועני, אחותה לוליטה פלורס (אנ') ואחיה אנטוניו פלורס (אנ') הם זמרים ספרדים מפורסמים.

יש לה בת מחבר שלה לשעבר, קרלוס אורלאנה ובן.

בשנת 1989 שיחקה בסדרת הדרמה המשטרתית "Brigada Central" בתור איירין. בין סרטיה שיחקה גם בסרט זוכה האוסקר "דבר אליה" משנת 2002, מאת הבמאי והתסריטאי פדרו אלמודובר.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ספרדיות
קטגוריה:זמרות ספרדיות
קטגוריה:זמרים צוענים
קטגוריה:זוכות פרס גראמי הלטיני
קטגוריה:זוכי פרס גראמי הלטיני
קטגוריה:שופטי The Voice
קטגוריה:שופטות תוכניות מציאות
קטגוריה:זמרים ספרדים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ספרדים
קטגוריה:ספרדיות שנולדו ב-1963
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1963
אשכולות - מרכזי הסיור והתודעה של ישראל

שמאל|280px
**אשכולות – פורום מרכזי סיור ותודעה ישראלית** (בעבר נקרא "איגוד המדרשות ליהדות וללימודי ארץ ישראל") הוא ארגון חינוכי ישראלי שהוקם בשנת 1983. הוא מאגד בתוכו כ-30 גורמים העוסקים בהדרכת סיורים ובקיום אירועים ופעילויות לימודיות בנושאי זהות ישראלית. מרכזי אשכולות פרושים בכל רחבי ישראל, מרמת הגולן ועד אילת.

## היסטוריה
המרכזים הוקמו בראשית שנות השמונים ועוסקים בשני תחומים:
***מרכזי סיור ולימוד**: הדרכת טיולים ברחבי הארץ, כך שכל מרכז סיור מתמקד באזורים הסמוכים לו. במרכזים מדריכים רכזי הדרכה, מדריכים בוגרים ובנות שירות לאומי. כולם בעלי תעודת "תו התקן" של מנהלת הטיולים במשרד החינוך.
***מרכזי [[יהדות|תודעה]] ישראלית**: העברה של סדנאות וסמינריונים בנושאים של זהות ישראלית, יהודית, דת ומדע, שואה, דתיים וחילוניים, חקלאות וציונות, יחסים שבינו לבינה ונושאים אקטואליים אחרים המעסיקים את בני הנוער והחברה הישראלית.

אשכולות נמצא בשיתוף ופיקוח במשרד החינוך ומהווה עמותת-גג של המרכזים. הארגון אחראי על הכשרתם של המדריכים ובנות השירות הלאומי ומעביר השתלמויות מקצועיות במהלך השנה.

הארגון מכשיר בכל שנה עשרות מדריכי טיולים, מעביר קורסי הדרכה, רענוני עזרה ראשונה וביטחון, קמפוסים אזורים והשתלמויות ידע.

הארגון מעביר לציבור הרחב סיורים ללא עלות בחגים פסח וסוכות במסגרת פרויקט "סוכות/פסח ישראלי באשכולות". לקראת יום הזיכרון מתקיים פרויקט "בזכותם", סיורים ללא עלות בבתי קברות צבאיים בכל רחבי הארץ.

בשנת 2014 החליף איגוד המדרשות את שמו ל"אשכולות - פורום מרכזי סיור ותודעה ישראלית" וב, שמו "אשכולות - מרכזי הסיור והתודעה של ישראל".

יו"ר אשכולות הוא ינון ברוכים ומנכ"ל אשכולות הוא אדיר וישנייה.

## מרכזי סיור ולימוד
*מרכז סיור ולימוד קשת יהונתן
*מדרשת הגולן - חיספין
*מרכז סיור ולימוד אורות הגליל - חצור
*מרכז סיור ולימוד ראש פינה
*מרכז סיור ולימוד גליל - עכו
*מרכז סיור ולימוד בשבילנו - זכרון יעקב
*מרכז סיור ולימוד שומרון
*מרכז סיור ולימוד הרי גופנא
*בשבילוד - מרכז סיור ותודעה ישראלית
*ציוני דרך - מרכז סיור ולימוד מזכרת בתיה
*בית ספר שדה שער הגיא
*מדרשת ראשית ירושלים
*עיר דוד - ירושלים הקדומה
*מדרשת חברון
*מדרשת הדרום
*מרכז סיור ולימוד סוסיא
*מרכז סיור ולימוד בית מוריה - באר שבע
*מדרשת ביחד - ירוחם
*מרכז סיור ולימוד אל ארצי - אילת

## מרכזי תודעה ישראלית
* מדרשת מעלה חבר
* מדרשת עפרה
* מדרשת רמות שפירא
* מדרשת ליברמן-פעימה
* מרכז שם עולם
* מדרשת התורה והארץ
* מדרשת ידע המקדש
* מדרשת עמיעד-גשר
* מדרשת נצרים
* מדרשת מעינותייך
* מחנה משותף

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:ישראל: ארגוני חינוך
קטגוריה:יהדות אורתודוקסית בישראל
אלברטו איגלסיאס

ממוזער|אלברטו איגלסיאס
**אלברטו איגלסיאס פרננדס-ברידי** (ספרדית: **Alberto Iglesias Fernández-Berridi**; נולד ב-21 באוקטובר 1955) הוא מלחין ספרדי.

## חייו
איגלסיאס נולד בעיר סן סבסטיאן שבספרד. הוא התמחה בנגינה בפסנתר באקדמיה למוזיקה בסן סבסטיאן וכן בפריז. איגלסיאס מוכר כמלחין פורה. הוא הלחין מוזיקה למספר סרטים (רובם סרטיו של פדרו אלמודובר, בהם "הכל אודות אמא", "דבר אליה", "חינוך רע", "לחזור", "חיבוקים שבורים" ו"הקול האנושי", וכן הסרט "רודף העפיפונים"), ועל מוזיקה זו איגלסיאס גרף שבעה פרסי גויה וכן מועמדות אחת לפרס אוסקר.

איגלסיאס הלחין וכתב את הפסקול לסרטו האפי-היסטורי של רידלי סקוט "אקסודוס: אלים ומלכים" שיצא בדצמבר 2014.

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

* 

* Cine español y música: Alberto Iglesias 

## הערות שוליים

קטגוריה:מלחינים ספרדים
קטגוריה:זוכי הפרס העולמי לפסקול: מלחין השנה
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1955
שימלה

ממוזער|שוטר במרכז העיר שימלה
ממוזער|הרכבת לשימלה
**שימלה** (בהינדי: **शिमला**, בפנג'אבי: **ਸ਼ਿਮਲਾ**; לשעבר סימלה) היא בירת מדינת הימאצ'ל פרדש בהודו ולשעבר בירת הקיץ של הודו הבריטית.

העיר שוכנת בצפון הודו, בחלק נמוך-יחסית של הרי הימלאיה. מחוז שימלה נמצא במרכז רכס הימלאיה המערבי. פני השטח הם הרריים, ורוב האזור מכוסה יער אורנים. הגובה הממוצע בעיר שימלה כ-2000 מטר מעל פני הים. העיר, שנבנתה על ידי הבריטים בסגנון אירופי, היא עיר נופש פופולרית בשל אקלימה הנוח בתקופת הקיץ; גם בחורף מגיעים תיירים הודים רבים כדי ליהנות מן השלג ומספורט חורף.

## היסטוריה
האזור בו נמצאת כיום העיר שימלה היה חלק מממלכת נפאל, ונקרא שְיָאמְלָה, על שם שיאמלה דֶוִוי, אחת מהתגלמויותיה של האלה קאלי.

צ'ארלס קנדי, עובד ציבור סקוטי, היה הבריטי הראשון שבנה לו בית קיץ בשימלה ב-1822, ובתוך כמה עשרות שנים כבר הפכה העיר לבירת הקיץ של הודו הבריטית, מפלט לאנשי הממשל ובני משפחותיהם מן החום והלחות הבלתי-נסבלים בדלהי, כמו גם מיתושי המלריה. עברה האימפריאלי של שימלה ניכר בכל מקום - מבני ציבור ויקטוריאניים גדולים ובתי מידות פרטיים, כמו גם קו הרכבת קלקה - שימלה, אחד הבודדים בהודו בעל מסילה צרה, ומפעל הנדסי כביר בטכנולוגיה של זמנו.

אחד המבנים המפורסמים בעיר הוא מעון המשנה למלך הודו (שעמד בראש הודו הבריטית), הבנוי בסגנון טירת אבן סקוטית. במבנה זה נחתמו הסכמי שימלה, שהסדירו את חלוקת הודו ויצירתה של פקיסטן ב-1945 וב-1947 (גם הסכמי הפסקת האש אחרי מלחמת הודו-פקיסטן ב-1971 נחתמו בעיר). כיום הבניין משמש את המכון ההודי ללימודים מתקדמים (IIAS), ורק חדרים ספורים בו פתוחים לציבור, וכן הגנים רחבי הידיים המקיפים אותו.

## שימלה כיום
על פי מפקד האוכלוסין מ-2001 גרים בשימלה 142,161 תושבים, 57% מהם גברים. שיעור האוריינות 84%, גבוה בהרבה מהממוצע הלאומי. כ-10,000 תיירים מגיעים לעיר מדי קיץ, ומספר דומה של תושבים עוזב את העיר בחורף.

## ראו גם
*מסילת קאלקה-שימלה

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:הודו: ערים
קטגוריה:הימאצ'ל פרדש: יישובים
קטגוריה:המדינות והטריטוריות של הודו: ערי בירה
קטגוריה:הימלאיה
גלנגרי גלן רוס

**גלנגרי גלן רוס** (באנגלית: **Glengarry Glen Ross**) הוא סרט קולנוע משנת 1992 המבוסס על המחזה מ-1984 בעל אותו השם מאת דייוויד מאמט. המחזה זכה בפרס טוני ובפוליצר ועובד על ידי המחזאי לתסריט.

הסרט, כמו המחזה שקדם לו, ידוע גם בשל השימוש המרובה בגסויות. המילה "Fuck" מופיעה בתסריט 138 פעמים בעוד שאורכו של הסרט רק 100 דקות. אל פצ'ינו היה מועמד על סרט זה לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר, אך באותה שנה זכה בפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר עבור תפקידו בסרט ניחוח אישה.
## תקציר העלילה
הסרט מציג תמונות משגרת חייהם של ארבעה סוכני נדל"ן נואשים אשר מוכנים להסתכן במעשים בלתי מוסריים ואף פליליים (החל בשקרים וחנופה וכלה בשוחד, איומים ופריצה) על מנת למכור נכסים בלתי רצויים לקונים פוטנציאליים. הסרט ידוע במיוחד במונולוג בן שבע הדקות של אלק בולדווין, המגלם את תפקיד נציג הבעלים של החברה, אשר מטיל אימה על הסוכנים וגורם להם לנסות באופן נואש להציל את משרתם. הסרט מציג את המציאות האכזרית של הכלכלה החופשית באור ביקורתי ומעלה נושאים כגון הזכות לפרנסה בכבוד, ביטוח בריאות, פערים חברתיים וחופש בחירה.

## צוות השחקנים

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1992
קטגוריה:סרטי פשע אמריקאיים
קטגוריה:סרטים מבוססי מחזות
קטגוריה:סרטי ג'ק למון
קטגוריה:סרטי אל פצ'ינו
קטגוריה:סרטי ג'יימס פולי
תרמופיל

[שמאל|ממוזער|250px|מושבות חיידקים קדומים תרמופילים צבעוניים ב[פארק לאומי ילוסטון|פארק ילוסטון]]
**תרמופיל** (בכתיב לטיני: **Thermophile**; מילולית: אוהב חום) הוא יצור אשר חי ומשגשג בטמפרטורות יחסית גבוהות, מעל 45 מעלות צלזיוס. רבים מהתרמופילים הם חיידקים קדומים.

תרמופילים נמצאו במקומות שונים ברחבי העולם בהם יש חום רב הנובע מהחום הפנימי של כדור הארץ, כדוגמת מעיינות חמים. תרמופילים נמצאו למשל בפארק לאומי ילוסטון שבארצות הברית ובאתרים של גייזרים תת-מימיים.

התרמופילים מכילים אנזימים המסוגלים לתפקד בתנאי חום. עמידות זו נוצרה עקב שינויים שעברו לאחר תרגום או שעתוק הדנ"א. כמו כן ישנן חומצות שומן רוויות המאפשרות לקרום התא יציבות בטמפרטורות גבוהות על ידי יצירת קשרים הידרופוביים חזקים השומרים על נזילות הקרום. אנזימים כאלו משמשים את המדענים בביולוגיה מולקולרית, למשל במכשיר ה־PCR.

את התרמופילים נהוג לסווג לתרמופילים קיצוניים, אשר זקוקים לתנאי החום כדי להתרבות, ולתרמופילים מתונים אשר יכולים להתרבות גם בטמפרטורות נמוכות מתחת ל-50 מעלות צלזיוס. ההיפרתרמופילים מסוגלים להתרבות בטמפרטורות מעל 60 מעלות. תרמופילים הם אקסטרמופילים, היינו יצורים החיים בתנאי סביבה קיצוניים.

דוגמה לחיידק תרמופילי: Thermus aquaticus ו-Chloroflexus.

לחיידקים תרמופיליים חלק חשוב בתהליך של הכנת קומפוסט ביתית או תעשייתית.

## היסטוריה של המחקר
*בנובמבר 2013, החוקר ג'ורג' קורוניס  היה לאדם הראשון שירד לקרקעית בור שער הגיהנום, ואסף דוגמיות מהקרקע, ונמצא כי הן מכילות אקסטרמופילים תרמופיליים השורדים בטמפרטורות גבוהות. המשלחת בראשותו מומנה גם על ידי נשיונל ג'יאוגרפיק.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מיקרוביולוגיה
קטגוריה:ארכאונים
מרדכי רוקח

הרב **מרדכי רוקח** (ה'תרס"א, 1901 – כ"ה בחשוון ה'תש"י, 17 בנובמבר 1949), היה הרב של בילגוריי שבפולין משנת ה'תרפ"ו (1926) עד פרוץ השואה ואביו של האדמו"ר הנוכחי מבעלז.

## ביוגרפיה
נולד בעיר בעלז לרבי ישכר דב רוקח, האדמו"ר השלישי בשושלת חסידות בעלז, ולחיה דבורה נכדת רבי מרדכי גולדמן מזוויהל. בצעירותו למד מדי יום בחברותא עם אביו. נישא ל-שבע רבינוביץ בתו של רבי משה אהרן בן רבי דוד שלמה מקוברין (בן רבי נח נפתלי מקוברין בעל "אמרות טהורות", בן ישראל יעקב, בן האדמו"ר ר' משה מקוברין) ונולדו לו ממנה שני ילדים. בגיל 25 הוכתר לרב העיר בילגוריי. הקים בעיר תלמוד תורה, וכן התנהג באדמו"רות, ניהל חצר חסידית וערך שולחנות.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה שלח את אשתו שהייתה בעלת אזרחות רוסית וילדיו אל בית הוריה שהתגוררו ברוסיה. הוא עצמו נדד ממקום למקום ולבסוף הצטרף אל אחיו רבי אהרן רוקח האדמו"ר מבעלזא ששהה אז כפליט בפרמישלן.

בפסח שני, ט"ו באייר ה'תש"ג (1943) הגיע עם אחיו להונגריה אחרי שהוברחו מגטו בוכניה על ידי קצין הונגרי לשעבר תמורת ממון רב, ושהה בבודפשט עד כ"ד בטבת ה'תש"ד (1944), אז הוברחו הוא ואחיו הרבי מבעלזא לארץ ישראל אחרי שנודע להם שהגסטאפו עוקב אחריהם ודורש מממשלת הונגריה את החזרתם לידי השלטונות הגרמניים. הדרשה שנשא לפני שעזבו הוא ואחיו את הונגריה עוררה פולמוס מאוחר יותר. 

בט' בשבט ה'תש"ד (1944) הגיע לארץ ישראל והתיישב בתל אביב. סייע לאחיו בשיקום חסידות בעלזא. אחרי שנודע לו שאשתו וילדיו נרצחו, נישא בי' ניסן תש"ז -31 במרץ 1947, למרים בת רבי צבי גליק (ילידת 1922, נפטרה אור לי"ט טבת ה'תשע"ז) ונכדת רבי יעקב יחזקיה גרינוולד. בח' בשבט ה'תש"ח (1948) נולד להם בנם היחיד רבי ישכר דב רוקח, האדמו"ר מבעלזא הנוכחי.

ייסד את החדר החסידי הראשון בתל אביב, ברחוב אחד העם (המרכז של חסידות בעלזא באותם ימים), וכיהן כנשיא מוסדות החינוך של חסידות בעלזא בתל אביב ובירושלים.

בסוף שנת ה'תש"ט, בעודו במסע בקרב יהודים באירופה, הורע מצבו והוא חזר לישראל. נפטר בכ"ה בחשוון ה'תש"י בגיל 49. בהלווייתו הספידו אחיו האדמו"ר מבעלז, ועל פי הוראת אחיו נקבר בבית הקברות בטבריה ליד כמה מתלמידי הבעל שם טוב. על שמו נקראים רחובות "תכלת מרדכי" בקריית בעלז בירושלים ובבית שמש.

## חיבוריו
במהלך חייו חיבר חידושי תורה רבים, אך רובם אבדו בשואה. מן החידושים שנותרו, יצאו לאור בהוראת בנו,האדמו"ר מבעלזא שליט"א סדרת ספרי **"פרשת מרדכי"** על תנ"ך, הלכה וחסידות. הסדרה עדיין לא ראתה אור בשלמותה. קטעים ממנה מתפרסמים מדי פעם בעלון השבועי "עלים לתרופה" של מכון אור הצפון.

## לקריאה נוספת
* אהרן סורסקי, **מרביצי תורה מעולם החסידות**, חלק ז, בני ברק, ה'תשמ"ט, עמ' קט-קלו
***פרשת גדולת מרדכי**, ב"ח, 1700 עמודים, ה'תשפ"א
***פרשת מרדכי  על התורה חלק א' בראשית**

## קישורים חיצוניים

* 
* אריה ארליך, "הרב אמר: אחי הקדוש תשמור על הבן שלי!", משפחה, י' בכסלו ה'תשפ"א
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חסידות בעלז
קטגוריה:רבנים בשואה
קטגוריה:רבנים חסידים
קטגוריה:יהודים הקבורים בבית הקברות בטבריה
קטגוריה:משפחת טברסקי
קטגוריה:תל אביב-יפו: רבנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1901
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1949
סחלבן החורש

**סחלבן החורש** (שם מדעי: *Cephalanthera longifolia*) הוא גאופיט ממשפחת הסחלביים, בעל פרחים לבנים. בישראל, המין גדל תחת צל חלקי או מלא של חורש ים תיכוני, ופורח בחודשים מרץ-אפריל.

## מאפיינים
פרחי סחלבן החורש מואבקים על ידי מינים שונים של דבורים. הפרחים אינם מציעים למאביקיהם גמול צוף או אבקה; עם זאת, הם מפיצים ריח חזק, וכוללים רקמה צהובה בעלת צורה מיקרוסקופית המזכירה גרגרי אבקה. אמצעים אלה משמשים להטעיית המאביקים ולמשיכתם אל הפרח ללא מתן גמול כלשהו (האבקת רמייה). החוקר אמוץ דפני מצא שפרטים של סחלבן החורש הגדלים בקרבת הלוטם המרווני, הם בעלי שיעור גבוה יותר של חנטת פירות. עלי הכותרת הלבנים של הסחלבן, והרקמה הצהובה שבמרכז הפרח, מזכירים את עלי הכותרת הלבנים והאבקה הצהובה של הלוטם המרווני. דמיון זה גורם לביקורים רבים יותר של מאביקים בפרחי הסחלבן, וליתרון רבייתי.

## קישורים חיצוניים

* האם צמחים מתחפשים? מתוך אתר סנונית

קטגוריה:סחלביים
קטגוריה:ערכי טבע מוגנים בישראל: צמחים
קטגוריה:פרחים לבנים בארץ ישראל
קטגוריה:ארץ ישראל: סחלביים
פאטה בורצ'ולדזה

[שמאל|ממוזער|250px|פאטה בורצ'ולדזה בתפקיד זכריה באופרה [נבוקו במצדה]]
**פַּאַטָה בּוּרצ'וּלָדזֶה** (בגאורגית: **პაატა ბურჭულაძე**; נולד ב-12 בפברואר 1955) הוא זמר אופרה (בס) גאורגי, מזמרי הבס המובילים בעולם.

## ביוגרפיה
בורצ'ולדזה נולד בטביליסי שבגאורגיה הסובייטית (כיום גאורגיה) ולמד תחת שרביטו של קלימפי ק'לשווילי בקונסרבטוריון הממלכתי של טביליסי. הוא סיים את לימודיו בתיאטרון "לה סקאלה" במילאנו בהדרכתם של ג'ולייטה סימיונטו ואדוארדו מולר. בשנת 1986 החל להופיע באופרה בטביליסי. התפרסם בתיאטרון בולשוי כבוריס גודונוב. הצלחתו הראשונה מחוץ לברית המועצות הייתה בשנת 1983 ב"קובנט גארדן" בלונדון, כאשר שר את ראמפיס באאידה.
בנוסף לאופרות שר גם ברסיטלים, ומקליט בחברת "דקה".

ידוע בעיקר בזכות ביצועיו באופרות של ורדי (אאידה) וכן כ"בוריס גודונוב" באופרה של מוסורגסקי. בורצ'ולדזה יזם והקים את עמותת "איאוונאנה" הגאורגית למען ילדים בסיכון. הוא מופיע בהתנדבות במקומות שונים בעולם, כולל בישראל, וכל ההכנסות מוקדשות לעמותה.

בורצ'ולדזה מופיע באופן קבוע בבתי האופרה המובילים בעולם כמו: תיאטרון לה סקאלה מילאנו, האופרה המטרופוליטן בניו יורק, האופרה הבווארית הממלכתית במינכן, האופרה של זלצבורג, האופרה הממלכתית בווינה, האופרה הממלכתית בהמבורג, האופרה הלאומית של פריז, האופרה של סן פרנסיסקו, האופרה של וושינגטון ועוד.

תפקידיו באופרה הישראלית:

**בוריס גודונוב**: בוריס גודונוב (2013)

**ארנני**: סילווה (2011)

**נבוקו במצדה**: זכריה (2010)

**פאוסט**: מפיסטופלס (2010)

**מפיסטופלה**: מפיסטופלה (2009)

**לה ג'וקונדה**: אלוויזה (2008)

**כוחו של גורל**: אב המנזר (2008)

**דון קרלו**: פיליפו השני (2006)

**אטילה**: אטילה (2004)

**נבוקו**: זכריה (2003)

**סימון בוקנגרה**: פייסקו (2003)

**מקבת**: בנקו (2000)

**ריגולטו**: ספרפוצ'ילה (1997)

**נבוקו**: זכריה (1996)

**בוריס גודונוב**: בוריס גודונוב (1994)

**נבוקו**: זכריה (1994)

**אאידה**: רמפיס (1993)

## פרסים
* מקום ראשון בתחרות על שם ורדי בבוסטו, בשנת 1981
* מדליית זהב בתחרות על שם צ'ייקובסקי במוסקבה, בשנת 1982
* תחרות הבינלאומית ביוזמתו של לוצ'אנו פברוטי, בשנת 1985

## קישורים חיצוניים

* 
* ויוה גאורגיה, מופע שכל הכנסותיו הם לטובת עמותת "איאוונאנה"
* זמר הבס הגרוזיני הידוע, פאטה בורצ'ולדזה (גילם את "בנקו" ב"מקבת" באופרה הישראלית), יגלם את פייסקו, יריבו הגדול של בוקנגרה

קטגוריה:זמרי בס
קטגוריה:זמרים במוזיקה הקלאסית
קטגוריה:זמרים גאורגים
קטגוריה:זמרי אופרה
קטגוריה:שגרירים של רצון טוב - יוניסף
קטגוריה:טביליסי: אישים
קטגוריה:גאורגים שנולדו ב-1955
פרסי המוזיקה הבריטית

טקס **פרסי המוזיקה הבריטית** או בכינויו "הבריטס" (באנגלית: **Brit Awards**) הוא טקס שבו מוענקים פרסי מוזיקה לאמנים בריטים שונים שעוסקים בעיקר ברוק ובפופ.

## היסטוריה
הטקס נוסד ב-1977 על ידי איגוד תעשיית ההקלטות הבריטי (BPI), ומשנת 1982 הוא מתקיים מדי שנה. מאז שנת 1989 מופק האירוע בחסותה של חברת מאסטרקארד.

מספר הזכיות הרב ביותר לאמן בריטי שייך לזמר רובי ויליאמס, שקטף בחלוף השנים 13 פרסים כאמן סולו ועוד 5 כחלק מההרכב טייק ד'את (מתוך 8 זכיות של ההרכב), והאמנית הבריטית אדל גם עם 12 פרסים. בקטגוריות הבין-לאומיות הישג זה שמור ללהקת U2 שזכתה ברבות השנים ב-7 פרסים. השיא למספר הזכיות הרב ביותר בערב אחד בטקס הוא בידי ריי, שזכתה בשישה פרסים בשנת 2024.

טקס פרסי BRIT Awards לשנת 2026 נערך ב-28 בפברואר 2026 באולם Co-op Live שבמנצ'סטר, לראשונה מחוץ ללונדון. הזמרת אוליביה דין הייתה הזוכה הבולטת של הערב עם ארבעה פרסים וזכתה בפרסי אלבום השנה על אלבומה *[[The Art of Loving]]*, אמנית השנה ופרס מופע הפופ, וכן חלקה עם סם פנדר את פרס שיר השנה על השיר "Rein Me In". פנדר זכה גם בקטגוריית מופע האלטרנטיב/רוק, ובכך השלים זכייה שלישית בחמש שנים וזכייה שנייה ברציפות בקטגוריה זו. רוסליה הייתה לאמנית הראשונה בשפה הספרדית הזוכה בפרס האמן הבינלאומי של השנה.

## הזוכים הבולטים בכל שנה

## הזוכים בפרס
[שמאל|ממוזער|250px|ה[ספייס גירלז אוספות את אחד משני הפרסים בהם זכו בטקס פרסי המוזיקה הבריטית 1997]]

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
מוזיקה בריטית
מוזיקה בריטית