אברהם ביק

**אברהם יהושע ביק** (**שאולי**; כ"ח בניסן תרע"ג, 5 במאי 1913 – ד' באייר ה'תש"ן, 28 באפריל 1990) היה רב, דרשן, עיתונאי וחוקר יהדות.
ממוזער|אברהם ביק

## ביוגרפיה
נולד לרבי שאול ישכר ולפרל יהודית בקאמרין . ב-1927 כשהיה בגיל ארבע עשרה היגרה משפחתו לארצות הברית. בהיותו כבן 19 בסוף סתיו תרצ"ג נשלח לארץ ללימודי קודש ובמשך שלוש שנים (1935-1933) למד בישיבת מרכז הרב שם הכיר את הראי"ה קוק. במקביל היה מראשי תנועת "דת העבודה", ארגון סוציאליסטי רדיקלי דתי, בישראל.

באותה תקופה התקרב ביק לרב שמשון אהרן פולונסקי אשר לימים היה שותף לההדרת כתביו. השקפותיו הסוציאליסטיות הרדיקליות החשידו את ביק בקרבה יתרה למפלגה הקומוניסטית של פלשתינה.

לאחר לימודיו בישיבה במאי 1936 שב לארצות הברית, נישא לבלהה אונגר, התגורר בברוקלין והיה רבה של עדת "תומכי תורה", במזרח ניו יורק ועסק בעיתונאות. על החיים בארצות הברית כתב בספר דרשותיו שנדפס בשנת 1937, "במדבר האמריקאי ששם רגשי זיכרון נרמסים תחת גלגלי הרעש והמהומה המיכנית". ביק מתח ביקורת על המזרחי בארצות הברית. בהספד על סבו ר' יצחק ביק כתב: .

ביק היה עיתונאי עצמאי וכתב במספר כתבי עת קומוניסטיים וסוציאליסטיים. ב-1945 הקים במנהטן את "המוסד לחינוך יהודי" (Institut far Yidisher Bildung) ששרד אך תקופה קצרה, המקום היה מעין ישיבה שבו למדו קורסים ברוח הסוציאליזם. בימי רדיפות הקומוניסטים בארצות הברית (1956-1950), שנקשרו בשמו של הסנטור ג'וזף מקארתי, נחקר ביק על קשריו עם הקומוניזם. בשנת 1953 לא הורשה להיכנס לקנדה בשל פעילותו הקומוניסטית. ב-1969 עלה לישראל ודעותיו התמתנו. עם זאת אידיאל הצדק החברתי המשיך להנחותו עד סוף ימיו, והוא צידד בעמדות של המרכז והשמאל הדתיים מהבחינה הפוליטית.

ביק נמנה במשך שנים רבות עם אנשי המחקר של מוסד הרב קוק. ביק פרסם ספרים אחדים בסוגות מגוונות כמו דרשה, ביוגרפיה ומחשבת ישראל (פילוסופיה, קבלה וחסידות), ואף ההדיר ספרי קדמונים וכתב מאמרים רבים.

ביק הוציא לאור ב־1979 את ספרו האוטוביוגרפי של ר' יעקב עמדין, "מגילת ספר", מהדורה שזכתה לביקורת קשה בטענות לזיופים והעלמות מכוונות. לצדה הציג מחבר ספרים חרדי אמריקאי את ביק ככופר, בין השאר מפני שהיה מזכירו של הראי"ה. בנוסף היה מעורב בפולמוס שעסק בשאלת שבתאותו של ר' יהונתן אייבשיץ.

נפטר בד' באייר ה'תש"ן בדטרויט, נקבר בהר הזיתים. לפי דב שוורץ לא היו לו ילדים אך כותבים אחרים מציינים בן בשם יצחק.

## חיבוריו
* **נצר משרשיו: מוצאו ועולמו היהודי של קארל מארקס**, תל אביב 1984
* **הגות ודמות: מסות על ספרות ישראל ועמים**, תל אביב 1965
* **רבי יעקב עמדין – האיש ומשנתו**, מוסד הרב קוק 1974
***הגות בראי"ה, עיונים במשנת הרב קוק**, ירושלים 1970
***מראש צורים: מתקני חברה על טהרת הקודש, שלשלת היוחסין של אבות הסוציאליזס**, הוצאת פדות ירושלים תשל"ו
***מסה ומריבה**: תמונות היסטוריות מחיי רבי יעקב עמדין, ירושלים תשמ"ו
***נצר מטעי: מסות ומינאטורות ביוגרפיות**, ירושלים תש"ם
***הם ומשנתם: מסות ורשימוות-זיכרון על אישים וסופרים**, ירושלים תשמ"ב
***חזון התקופה ... יגון התקופה**, הוצאת פרדס ניו יורק תרצ"ז
***מדרש סמוכים**, ניו יורק 1958
*

### ההדרה
* **[[מגילת ספר]]**, ירושלים תשמ"ט
* **זהרי יעב"ץ**, הגהות לספר הזהר מאת רבי יעקב עמדן, ירושלים: דעת תורה תשל"ו
* **שומרי הגחלת**, דברי תורה מרבני ברית המועצות, 1966
* יצחק מאיר בונים, **אז מסיני: מסות על ערכי יהדות ויחסי ישראל ועמים**, (תרגום ועריכה), פלדהיים תשמ"א
* **בעיות אקטואליות לאור ההלכה: גדולי ישראל משיבים ל[[ש"ז שרגאי|רש"ז שרגאי]]**, מוסד הרב קוק, ירושלים תשנ"ג
* **חידושי הרב מטפליק**, ירושלים תשמ"ד
* **הגות במחשבת ישראל המקורית: מסות ופרקים מכתבי רבנים והוגי דעות במאה האחרונה**, מוסד הרב קוק תשמ"ג

## לקריאה נוספת
* דב שוורץ, אברהם ביק (שאולי): חולם ולוחם בעולם הרוח, **ציונות דתית** ט (תשפ"ב) 45–151
* ישראל יעקב דינסטאג, אנציקלופדיה של הציונות הדתית, ו, ירושלים תשס"א, עמ' 147–148.
* 
* יהושע מונדשיין, התבן, הבר והפרי המר, סיפורים וגלגוליהם פרק כט, חשוון תשס"ז

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חוקרי יהדות ישראלים
קטגוריה:מהדירי ספרות תורנית
קטגוריה:מוסד הרב קוק: אישים
קטגוריה:רבנים אמריקאים
קטגוריה:עיתונאים אמריקאים
קטגוריה:פעילי שמאל רדיקלי
קטגוריה:בוגרי ישיבת מרכז הרב
קטגוריה:תלמידי הראי"ה קוק
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת קהילת ירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1913
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1990