open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מוניקה סוצ'קו

**מוניקה סוצ'קו** (בפולנית: Monika Soćko, נולדה ב-24 במרץ 1978, ורשה, פולין הקומוניסטית) היא שחמטאית פולנייה בדרגת רב-אמן. היא זכתה שש פעמים באליפות פולין לנשים בשחמט (1995, 2004, 2008, 2010, 2013, 2014). היא נשואה לרב-האמן הפולני בארטוש סוצ'קו.

בשנת 2008 הפכה לאישה הראשונה בפולין שהשיגה דרגת רב-אמן.

נכון לספטנבר 2025, מדורגת במקום ה-96 בפולין, לפי מד כושר.

## קריירה
בשנת 2007 זכתה סוצ'קו במקום הראשון בטורניר נשים בינלאומי בבאקו, שבו גברה על אלופת העולם, אנטואנטה סטפנובה. ב-2009, זכתה ב-Arctic Chess Challenge בטרומסה, על אף שהדירוג ההתחלתי שלה היה במקום ה-16, ואילו בעלה, שדורג במקום הראשון בתחילת התחרות, סיים במקום ה-13. במרץ 2010 זכתה במדליית ארד באליפות אירופה לנשים בשחמט, לאחר שהביסה את ילנה דמבו ואת מארי סיבג. בשנת 2011 השתתפה בנבחרת הנשים הפולנית באליפות אירופה בשחמט לקבוצות, וזכתה עמה במדליית כסף.

## קבלת דרגות בינלאומיות
* 1993 - אמן פיד"ה לנשים
* 1994 - אמן בינלאומי לנשים
* 1995 - רב-אמן לנשים
* 2008 - רב-אמן (כללי).

### ב[[אולימפיאדת השחמט]]
בין השנים 1994 ל-2024 השתתפה מוניקה סוצ'קו ב-14 אולימפיאדות שחמט:

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחמטאים פולנים
קטגוריה:רבי-אמנים
קטגוריה:ילידות 1978
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1978
גל החום בהודו (2015)

במאי 2015 חוותה הודו גל חום עוצמתי אשר על פי ההערכות, גרם ל־2,300–2,500 מקרי מוות במקומות שונים. גל החום אירע במהלך תקופת היובש של הודו אשר נמשכת בדרך כלל ממרץ עד יולי עם טמפרטורות שיא באפריל ובמאי. במדינת אנדרה פרדש שבדרום הודו לבדה נרשמו מעל 1,700 הרוגים.

למרות דפוס אופייני בו החום נשאר עד אוקטובר, גשמי המונסון מקלים במידה רבה את עומס החום.

מבחינת כמות ההרוגים הוא היה השני (בפער קטן) בהיסטוריה של הודו והעשירי בהיסטוריה העולמית .

## רקע

## טמפרטורות שיא

## קישורים חיצוניים
*

## הערות שוליים

קטגוריה:אסונות טבע ב-2015
קטגוריה:הודו: אסונות טבע
קטגוריה:גלי חום
קטגוריה:2015 באסיה
בטרם (כתב עת)

**בטרם** היה כתב עת ישראלי שפעל משנת 1942 עד 1960, ועסק בנושאים של חברה, פוליטיקה, תרבות וביקורת. כתב העת היה במה לדיון ציבורי בשנותיה הראשונות של מדינת ישראל, ונודע בפרסום מאמרים בעלי אופי ביקורתי כלפי הממסד הפוליטי והחברתי.

## שנים ראשונות והתפתחות
כתב העת נוסד בנובמבר 1942 על ידי אליעזר ליבנה (ליבנשטיין) תחת השם "מלחמתנו". בתחילה פעל במחתרת במסגרת ארגון ההגנה, ולאחר מכן במסגרת מפא"י. בתחילת דרכו השתמש בשמות שונים כדי לעקוף את תקנות הצנזורה של המנדט הבריטי: "בינתיים", "בין הזמנים" ועוד, עד שהתקבע השם "בטרם".

ליבנה, שנמנה עם האקטיביסטים במפא"י, היה עורכו הראשי של "בטרם" לאורך כל שנות קיומו. קודם לכן ערך את כתב העת מערכות (1939-1942) ובשנים 1942–1947 ערך בו זמנית את השבועון המחתרתי אשנב.

בתחילה הופיע "בטרם" כירחון, מראשית שנות ה-50 הפך לדו-שבועון, ולבסוף התפרסם כרבעון. בשנים הראשונות שימש כביטאון של החוגים האקטיביסטיים במפא"י. בעקבות מתחים בין ליבנה להנהגת מפא"י הפך "בטרם" לעיתון פרטי שפרסם ביקורת על מדיניות דוד בן-גוריון.

## הגות וביקורת חברתית
"בטרם" פרסם מאמרים בנושאים מגוונים, ביניהם יחסי דת ומדינה, ביטחון, כלכלה וחברה. פרופ' ישעיהו ליבוביץ' היה בין הכותבים הבולטים בכתב העת, ואף ניהל על גביו פולמוס נרחב בנושאי דת ומדינה, בהם ביקר כפייה דתית וביקש לקדם הפרדת דת מהמדינה. אלי שביד, לימים פרופסור לפילוסופיה יהודית, היה גם הוא מהכותבים הבולטים בכתב העת. עוד כתבו בעיתון יצחק שלו, יהודה האזרחי, צבי שילוח יובל אליצור, וכן סופר השואה החרדי משה פראגר. פנחס פלאי היה מבין חברי ועד הנאמנים של כתב העת.

## שנות פעילות אחרונות וסגירה
בשנים 1957–1960, "בטרם" פרסם מאמרים התואמים את עמדות תנועת "המשטר החדש", שנוסדה ב-1957 על ידי ליבנה, ליבוביץ ושמואל תמיר. תנועה זו ביקשה להציע חלופה למפא"י בשלטון, וקראה לשינוי שיטת הבחירות, חיזוק הדמוקרטיה והפרדת הדת מהמדינה.

כתב העת המשיך להתפרסם עד שנת 1960, בסמוך למועד פרישתו של ליבנה מתנועת "המשטר החדש".

לאחר הפרישה מ"המשטר החדש" הקים ליבנה תנועה בשם העיתון "בטרם"

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: כתבי עת
קטגוריה:שנות ה-1950 בישראל
רגשות כמידע חברתי

250px|ממוזער|שמאל|תרשים של המודל
**רגשות כמידע חברתי** (**EASI Model** - Emotions as Social Information), הוא מודל תאורטי של הפסיכולוג החברתי ואן קליף, העוסק בגישה פונקציונלית-חברתית של רגש. לפי המודל, רגשות שאדם מבטא יכולים לספק מידע לאחרים הצופים בו, ומידע זה עשוי להשפיע על התנהגותם. 

המודל נתמך ברובו על ידי מחקרים העוסקים בסכסוך, משא ומתן, מנהיגות וביצועים בצוותים.

## יסודות המודל
הנחת היסוד של המודל היא כי כפי שמצבי רוח מספקים מידע לפרט עצמו, ביטויי רגשות מספקים גם מידע לאחרים, הצופים בפרט, העשוי להשפיע על התנהגותם. המודל מרחיב הנחה זו על ידי זיהוי שני תהליכים היכולים להשפיע על התנהגות הצופה: תהליך ההסקה, ותגובות רגשיות.

* **הליך הסקת המסקנות**: בהתבסס על ביטויי הרגש של הפרט, אחרים (הצופים) יכולים להסיק אודות הרגש שלו, עמדותיו וכוונותיו ההתנהגותיות. מסקנות אלה משפיעות על התנהגותו של הצופה. השלכות של ביטויי הרגש הללו, משתנות לפי פונקציה של מצב, אך את ערכו הבסיסי של רגש בודד נוטים להכליל על פני מצבים. 
* **תגובות רגשיות**: תגובות רגשיות יכולות לגרום להשפעה בין-אישית על ידי עוררות תגובות רגשיות אצל הצופים, אשר יכולות להשפיע עליהם. תגובות רגשיות אלו נחלקות לשני סוגים: ראשית, רגשות יכולים להתפשט באופן ישיר מהפרט אשר מבטא את הרגשות לצופה בהם, על ידי תהליך הידבקות רגשית, חיקוי ומשוב (כלומר משוב פיזיולוגי ממבע פנים, קול ותנועות הגוף). ביטויי רגשות יכולים להשפיע על רושם אישי ועל חיבה בינאישית. 

## עיבוד מידע
ההנחה העיקרית של מודל הרגשות כמידע חברתי, היא שביטויי רגשות מספקים מידע. על פי הנחה זו, המודל טוען כי ההשפעות הבינאישיות של ביטויי רגשות תלויות במוטיבציה של הצופה ויכולתו לעבד את המידע של ביטויי רגשות האחר. ככל שעיבוד המידע יסודי יותר, כך גובר חוזק הניבוי של תהליך ההסקה. ככל שתהליך עיבוד המידע רדוד יותר, כך חזק יותר ניבוי התגובות רגשיות.

## גורמים חברתיים
כוח הניבוי של תגובות רגשיות ותהליכי ההסקה אודות ביטויי הרגשות של האחר, תלויים גם בגורמים חברתיים. רגשות כמידע חברתי, כוללים את טיב היחסים הבינאישיים, נורמות תרבותיות, והדרך בה הרגש בא לידי ביטוי. גורמים אלה משפיעים על התפיסה ההולמת ביטויי רגשות (כלומר, כיצד, מתי ואיך יש להביע רגש), והאחרונה משפיעה על התגובות ההתנהגותיות. 

## לקריאה נוספת

* Keltner, D., & Ekman, P. (2000). Facial expression of emotion. Handbook of emotions, 2 (236-249), 2-17.
* Van Kleef, G. A., De Dreu, C. K., & Manstead, A. S. (2010). An interpersonal approach to emotion in social decision making: The emotions as social information model. Advances in experimental social psychology, 42, 45-96
.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:תאוריות סוציולוגיות
קטגוריה:תאוריות פסיכולוגיות
קטגוריה:פסיכולוגיה חברתית
קטגוריה:רגשות
קטגוריה:מידע
בהלת המצורעים

ממוזער|250px|כניסת המצורעים לתחום היישוב נמנעת
**בהלת המצורעים** של שנת 1321 (מוכרת גם כ**מזימת המצורעים**) (בצרפתית: **Peur des lépreux de 1321**) היא מזימה לכאורה של מצורעים צרפתיים להפיץ את מחלתם על ידי זיהום מי השתייה עם אבקות ורעלים. בתקופת ימי ביניים היו מצורעים על פי רוב עוברים התעללויות רבות לאור האמונה שרווחה כי מחלתם מדבקת. בין היתר היו המצורעים מגורשים מאזורי היישוב והיו זוכים ליחס של חיות בר. נטען כי יהודים ומוסלמים היו מעורבים בעלילה זו, דבר שהעניק תירוץ לרשויות המקומיות לתקוף את קהילות היהודים והמצורעים. ההיסטריה התפשטה במהירות למחוזות השכנים, בעיקר לממלכת אראגון.

## צרפת
באביב 1321 החלו לפרוץ השמועות על הקנוניה באזור דרום צרפת. בעקבות עינויים שהעבירו הרשויות את המצורעים בסופו של הדבר יצאה הודאה מאולצת שקבעה כי המצורעים פועלים תחת פקודת היהודים, שבתורם שוחדו על ידי המוסלמים של ספרד. זאת במטרה "להרעיל את האוכלוסייה הנוצרית של אירופה". הבהלה פרחה בעקבות מסעות הצלב שהתקיימו שנה קודם לכן; מסע הצלב של הרועים, בהם ההמון שכלל נשים וצעירים כפריים תקפו את יהודי צרפת וממלכת אראגון השכנה למרות הוראות יוחנן העשרים ושניים, פיליפ החמישי, מלך צרפת וחיימה השני, מלך אראגון. כבר ב-1320, בזמן ביזת מושבות המצורעים, מספר צלבנים טענו כי מצאו חביות מלאות בלחם רקוב והפכו את ההאשמה המוזרה הזו לבולטת, בטענה כי המצורעים התכוונו להשתמש בלחם על מנת להכין רעלים ולזהם את באר השתייה. בעוד מסע הצלב של הרועים הובל על ידי ההמונים, רדיפת המצורעים הייתה מתוזמרת על ידי הרשויות מקומיות. מה שהפך את זה לשיפוטי אף על פי שהיה חוץ-משפטי.

בזמן שהסיפורים החלו המלך פיליפ היה בסיור אזורי ולכן מצא עצמו במצב קשה; הוא לא היה יכול היה לתמוך או לגנות את הרדיפות בפומבי. שכן האופציה הראשונה הייתה מובילה לעוד אלימות והשנייה מערערת את סמכותו. האינקוויזיטור הדומיניקני ברנרדו גי הורה לערוך חקירה מקיפה. ב-21 ביוני, המלך פיליפ הוציא צו שהורה לכלוא ולתחקר את כל המצורעים תחת עינויים. אלו שנמצאו אשמים הועלו על המוקד; ומאחר שפשעיהם הוכרזו כביזיון המלכות, רכוש המצורעים הוחרם על ידי הכתר. אולם החלטה זו נקראה תיגר תחת הוואסלים והוכרעה כהצלחה.

קטגוריה:צרפת: אנטישמיות
קטגוריה:תאוריות אנטישמיות
קטגוריה:צרעת
קטגוריה:עלילות אנטישמיות
מישל פוגאן

** מישל פוּגאן** (בצרפתית: **Michel Fugain**; נולד ב-12 במאי 1942 בגרנובל, צרפת) הוא פזמונאי וזמר צרפתי שהחל את הקריירה ב-1964 ופועל בסוגות הפופ והשאנסון.

## ביוגרפיה
מישל פוגאן החל את הקריירה המוזיקלית שלו ב-1964 עת כתב מספר שירים לזמר מישל סרדו. בהמשך כתב לזמרים נוספים כגון דלידה ומארי לאפורה. ב-1967 הופק אלבומו הראשון, שנקרא: "Je n'aurai pas le temps". ב-1972 הקים את ההרכב "הבזאר הגדול", שמנה 25 חברים (זמרים, רקדנים ונגנים) ובמשך ארבע שנות פעילותו זכה להצלחה בינלאומית. בראשית שנות ה-80 דעכה הפופולריות שלו.

ב-1988 הוציא לאור את הסינגל "Viva la vida", אשר זכה להצלחה בצרפת.

פוּגאן זכה לפופולריות רבה בישראל במחצית שנות ה-70 של המאה ה-20 עת כיכב בראש ההרכב המוזיקלי "הבזאר הגדול". שירי "הבזאר הגדול" תורגמו לעברית והושרו על ידי דני ליטני.

פוּגאן נשוי למישל פוגאן לסטפני, ולזוג נולדו שתי בנות: מארי פוגאן (שחקנית, נולדה ב-1973) ולורט פוגאן, שנפטרה ב-2002 מלוקמיה.

## קישורים חיצוניים

* 

* דיסקוגרפיה של מישל פוגאן
* 

קטגוריה:אמני קולומביה רקורדס
קטגוריה:פזמונאים צרפתים
קטגוריה:זמרים-יוצרים צרפתים
קטגוריה:מלחינים צרפתים במאה ה-20
קטגוריה:מלחינים צרפתים במאה ה-21
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1942
סוורודונצק

**סוורודונצק** (ברוסית: **Северодонецк**, באוקראינית: **Сєвєродонецьк**; החל מ-2024 השם הרשמי באוקראינית: **Сіверськодонецьк**, **סיברסקודונצק**) היא עיר במחוז לוהנסק, אוקראינה.

## היסטוריה
תחילתו של היישוב היא בתור מושבת פועלים. בראשית שנות השלושים של המאה ה-20. במקום נבנה מפעל כימי ועובדיו הקימו את סוורודונצק. בספטמבר 1935 נפתח בית הספר הראשון. שמו הראשון של היישוב היה ליסכימסטרוי.

עם תחילתה של מלחמת העולם השנייה רוב מפעלי המקום התפנו. העיר נכבשה על ידי הגרמנים ב-11 ביולי 1942 ושוחררה על ידי הצבא האדום ב-1 בפברואר 1943. 

ב-1950 קיבלה את שמה הנוכחי, **סוורודונצק**.

ב-1958 קיבלה מעמד של עיר.

ב-2022, כחלק מהסכסוך האוקראיני-רוסי, הצבא הרוסי וכוחות הבדלנים באוקראינה החלו במצור על העיר  העיר ב-6 במאי, וכבשו באופן מלא את העיר בשם הרפובליקה העממית של לוחנסק ב-25 ביוני.

## אוכלוסייה
אוכלוסיית סוורודונצק לפי שנים:

## ערים תאומות

* 
* 
* 

## תושבים מפורסמים
*ניקולאי דווידנקו - טניסאי רוסי.

## ראו גם
*קרב סוורודונצק

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מחוז לוהנסק: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1934
קנדר (נהר)

**קנדר** (בגרמנית **Kander**) הוא נהר הזורם בשווייץ באורך 44 קילומטרים ומנקז שטח של 1,126 קמ"ר.

הנהר נחשב ליובל של נהר ארה והם מתמזגים ליד העיר תון.

הנהר זורם לאורך עמק קנדר (Kandertal) ועמק גסטר (Gastertal) עד לאגם תון.

## ספורט
הנהר נחשב לאחד ממסלולי הרפטינג הקשים בשווייץ, בשל המספר הרב של המפלים והסלעים בנתיבו. בשנת 2008 נהרגו בנהר 5 חיילים שווייצרים בשעה שהשתתפו באימון ניווט בנהר.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ברן (קנטון)
קטגוריה:האלפים הברניים
קטגוריה:שווייץ: נהרות
קטגוריה:הרמה הברנית: נהרות
RLG

ממוזער|Ring laser gyroscope.
שמאל|ממוזער|250px|גל עומד כסכום של שני גלים קוהרנטיים המתקדמים בכוונים מנוגדים - הגל השחור הוא הסכום של הגל האדום והכחול, הנקודות האדומות הן הצמתים.
ממוזער|הצגה סכמטית של מכשיר המייצר את אפקט סניאק.
**RLG** (ראשי תיבות של: **R**ing **L**aser **G**yroscope) הוא סוג של גירוסקופ אופטי המורכב מטבעת לייזר אשר מייצרת שתי קרני לייזר המתקדמות במסלולים מנוגדים על אותו הנתיב כדי לאפשר מדידה של סיבוב, על בסיס עקרון הפעולה המבוסס על אפקט סניאק. להבדיל מ FOG שבו אפקט סניאק גורם לשינוי עוצמה, ב RLG נוצר שינוי תדר אשר מזיח את האפסים.

## עקרונות פעולת החיישן
בטבעת לייזר המהוד שמייצר את הקרן הוא הטבעת, תדר הגל יקבע לפי אורך המהוד. כאשר ייוצרו קרני לייזר בכיוונים מנוגדים באותה הטבעת, אם הטבעת לא תסתובב אורכי המהוד יהיו שווים, תתקבל איטרפרומטריה (סכום גלים) שהאפסים שלה נשארים במקומם. כאשר הטבעת מסתובבת, על פי אפקט סניאק, יהיה אורך המהוד בשני כיווני הלזירה שונה מעט, וממילא תדר הגל שונה, במקרה זה נקבל איטרפרומטריה שהאפסים שלה זזים בכיוון וקצב שתלוי במהירות הסיבוב של הטבעת.

מדידת תנועת האפסים של התאבכות (סכימת) הגלים, מאפשרת למדוד את שיעור השינוי הזוויתי והמהירות הזוויתית, ובאופן זה יכול ההתקן לשמש כגירוסקופ, ואכן מכונה גירוסקופ, הגם שהוא מבוסס על עקרונות שונים, ושלא כמו הגירוסקופ המכני אין בו רכיב השומר על מיצובו המרחבי.

### אפקט LOCK_IN
מכיוון ששתי קרני הלייזר מיוצרות באותו תווך הלזירה, כאשר הקרניים יהיו בעלות אורך גל קרוב, תהיה נעילה על אותו התדר. משמעות אפקט זה הוא שמהיריות זוויתיות קטנות לא ימדדו על ידי ה-RLG. פתרון מקובל לבעיה זו הוא להרעיד את ה-RLG על ציר המדידה. פתרון זה מזיז את תופעת ה-Lock-In למהירות סיבוב גבוהה יותר את יוצר במדיד רעש גדול, את הרעש הזה מסננים באופן דיגיטלי. פתרון נוסף אפשרי הוא הוספת מקטב שמשתנה בקצב מהיר העזרת "אפקט פאראדי".

## שגיאות מדידה
כמו בכל מכשיר מדידה פיזיקלי, גם ל-RLG יש שגיאות מדידה. למרות שאיננו יכולים לדעת את מודל השגיאה המדויק, אשר ייצג את השגיאה כהוויתה, מקובל להשתמש במודל שגיאה חלקי הכולל פולינום מסדר ראשון בתוספת רעש לבן על מנת לבטא את שגיאות המדידה המשמעותיות.

* **שגיאת סחיפה** (Drift) - שגיאה קבועה.
* **שגיאת קנה מידה** (Scale Factor) - שגיאה שתלויה בגודל המדידה. שגיאה זו לא בהכרח סימטרית, כלומר ייתכן הבדל בין שגיאה שמתפתחת כאשר המדידה חיובית לבין כאשר המדידה שלילית.
* **רגישות לתנאי סביבה** - שגיאה שמשתנה בהשפעת הטמפרטורה, הפרעות אלקטרומגנטיות או רעידות בסביבת המדיד
* **[[רעש (פיזיקה)|רעש]]**

### מודל מתמטי
את השגיאה לא יודעים לתאר באופן מדויק אך ניתן לספק מודל מקורב לשגיאה, מודל השגיאה הפשוט הוא:

\tilde{\omega} = d + SF \cdot {\omega} + n( 0 , \sigma)

## שימושים עיקריים
RLG נחשב לגירוסקופ יקר ובעל ביצועים טובים, לכן ישמש בדרך כלל ליישומים הדורשים דיוק רב לאורך זמן.
לדוגמה: מל"טים, ספינות, טילים.

## ראו גם
* FOG
* HRG
* גירוסקופ מבנה רוטט (CVG)

## לקריאה נוספת

* Anthony Lawrence, **Modern Inertial Technology**, 2dn Edition

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מכשירי מדידה מבוססי לייזר
קטגוריה:גירוסקופים
אנדרטת השואה (סן פרנסיסקו)

**אנדרטת השואה** בסן פרנסיסקו, קליפורניה (באנגלית: **Holocaust Memorial at California Palace of the Legion of Honor**) היא מיצב פיסולי, יצירתו של האמן האמריקני-יהודי ג'ורג' סיגל המוצבת במרומי פארק לינקולן בסן פרנסיסקו, בקדמת "היכל לגיון הכבוד". האנדרטה פונה צפונה לעבר "שער הזהב" שבפִתחת מפרץ סן פרנסיסקו.
## תיאור
באנדרטה אחת-עשרה דמויות, בממדי קומת אדם, מוקפות חומת בטון וגדר תיל. הדמויות יצוקות בברונזה וצבועות לבן. עשר דמויות, גוויות מעורטלות, מוטלות בערימה, ודמות אחת עומדת על רגליה סמוך לגדר התיל. ההרכב אינו מקרי. דמויות המעונים והנרצחים שרועות בצורת צלב ונועדו לשמש כסמלים. אחת הגופות מזכירה בתנוחתה את ישו הנוצרי ומדגישה בהקשר זה את יהדותו; אחרת – דמות האישה המחזיקה בתפוח – מציינת את רעיון הזיקה בין החטא הקדמון לצליבת ישו, מעין אמירה על נפילת האדם וגאולתו.
דמותו של החי היחיד, לבוש בגדי אסיר מחנות ההשמדה ואוחז בימִינוֹ את התיל הדוקרני, מזכירה את התצלום הנודע של מרגרט ברק-וייט, שנעשה עם שחרור מחנה בוכנוואלד והתפרסם במגזין לייף ב-1945. דמות זו, שגבה אל המתים ופניה אל נופי הים, נועדה לייצג את הניצול הבודד, את העֵד לשואה.[שמאל|ממוזער|300px|"בזכירה סוד הגאולה" – [לוחית זיכרון|לוחית ההקדשה של אנדרטת השואה בסן פרנסיסקו]]האנדרטה נחנכה בנובמבר 1984. היוזמה להקמתה באה ממועצת עיריית סן פרנסיסקו, שבראשה עמדה באותם ימים דיאן פיינסטיין, והאמן יצר את דגם המיצב בתוך חודש אחד.
מיקום האנדרטה היה שנוי במחלוקת, אבל סיגל עמד על כך שהיא תוצב דווקא כך שהצופה במוות יראה מולו גם את "שער הזהב", כפתח התקווה.

האנדרטה חוּללה לא מעט בכתובות נאצה, בחריטת צלבי קרס ובהתזות צבע. הפסַּל ג'ורג' סיגל טען בכנס שנערך באוניברסיטת נוטרדאם בשנת 1998, כי אינו מתנגד למעשים אלה שכן הם ממחישים את בעיית הגזענות שעדיין לא באה על פתרונה.

דגם עשוי גבס, עץ ותיל, שיצר האמן כהכנה לאנדרטה, מצוי באוסף המוזיאון היהודי של ניו יורק.

## ראו גם
* השואה באמנות
* אנדרטת ניו אינגלנד לשואה (בוסטון)
* אנדרטת אורגון לשואה (פורטלנד)
* אנדרטת השואה במיאמי ביץ'

## קישורים חיצוניים

 סרטון של האנדרטה כולל תמונות תקריב שלה
* מפת הגעה לאתר
* מבחר תצלומים של האנדרטה

## הערות שוליים

קטגוריה:ארצות הברית: אנדרטאות להנצחת השואה
קטגוריה:סן פרנסיסקו
קטגוריה:פסלים (יצירות)
קרסני לוץ'

**חרוסטלני**' (באוקראינית: **Хрустальний**) היא עיר במחוז לוהנסק, אוקראינה.

הקמת היישוב קשורה להימצאותם של משאבי הטבע במקום. שמו הראשון של היישוב היה קרינדצ'יבקה, על שמו של בעל הקרקע. העיר היא אחת המרכזים החשובים לכריית הפחם בדונבאס. באביב 2014, במהלך המלחמה בדונבאס השתלטו על העיר מורדים פרו-רוסים והיא הפכה לחלק מהרפובליקה העממית של לוגנסק. ב-30 בספטמבר 2022 סופחה העיר באופן רשמי לרוסיה.

## דמוגרפיה
אוכלוסיית העיר לפי שנים:

נכון לשנת 2001, 49.2% מתושבי העיר הם אוקראינים, 46.1% הם רוסים ו־1.1% הם בלארוסים. 87.8% מתושבי העיר דוברים רוסית, 10.4% דוברים אוקראינית, 0.2% דוברים ארמנית ו־0.1% דוברים בלארוסית.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מחוז לוהנסק: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1895
איזבל סנפורד

**איזבל סנפורד** (באנגלית: **Isabel Sanford**; 29 באוגוסט 1917 – 9 ביולי 2004) הייתה שחקנית אמריקאית זוכת פרס אמי ומועמדת לחמשה פרסי גלובוס הזהב על תפקידה בקומדיית המצבים "משפחת ג'פרסון" .

## ביוגרפיה
נולדה בשם אלואיס גוונדולין סטנפורד בשכונת הארלם, ניו יורק לג'וזפין ולג'יימס אדוארד סטנפורד.
את צעדיה הראשונים כשחקנית מתחילה עשתה ב"תיאטרון אפולו" המקומי.

סנפורד החלה את דרכה בתפקידי אורח בטלוויזיה וכשחקנית תיאטרון במחזה "The Amen Corner i", תפקיד אשר הקנה לה הופעה הוליוודית בדרמה הקומית של סטנלי קריימר "נחש מי בא לסעוד" בתור טילי בינקס עוזרת הבית בבית משפחת דרייטון.

סנפורד זכתה להערכה רבה בתעשייה ובפרט מצידו של מפיק העל נורמן ליר שליהק אותה לתפקיד לואיס ג'פרסון בסיטקום "הכל נשאר במשפחה". ליר שאהב את הדמות החליט ללהק את סטנפורד בדמותה של ג'פרסון לתפקיד ראשי בקומדיית המצבים "משפחת ג'פרסון". סנפורד הופיעה בתפקיד ג'פרסון במשך כעשור כאשר במהלך השנים היא זכתה בפרס אמי לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד קומי והייתה מועמדת 5 פעמים לפרס גלובוס הזהב.

בהוליווד השתתפה סטנפורד בדרמה המוזיקלית "Lady Sings the Blues" ובקומדיית האימה "אהבה בנשיכה ראשונה"

### חיים אישיים
סנפורד הייתה אם לשלושה מנישואיה לוויליאם ריצ'מונד.
היא נפטרה ב-9 ביולי 2004 בנסיבות טבעיות בגיל 86, נקברה ב"פארק הזיכרון פורסט לאן" שבלוס אנג'לס.

על פועלה כשחקנית זכתה סנפורד לכוכב טלוויזיה על שמה ב"שדרת הכוכבים של הוליווד".

## פילמוגרפיה
* נחש מי בא לסעוד (1967)
* אהבה בנשיכה ראשונה (1979)

## סדרות טלוויזיה
* הכל נשאר במשפחה (1971–1979)
* משפחת ג'פרסון (1975–1985)
*משפחת פרקר (2001)

## קישורים חיצוניים

* אתר על סנפורד
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:מנהטן: אישים
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אפרו-אמריקאיות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אמריקאיות
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: טלוויזיה
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: שחקנית ראשית בקומדיה
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: שחקן ראשי בקומדיה
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1917
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1917
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2004
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2004
קלם

**קלם** (בליטאית: **Kelmė**, נהגה: קֵלְמֶה ) היא עיר במחוז שאולאי בצפון-מרכז ליטא. אוכלוסייתה מונה 9,150 תושבים, והיא המרכז המנהלי של מחוז המשנה קלם.

## היסטוריה
קלם הוזכרה לראשונה ב-1416, השנה בה נבנתה הכנסייה הראשונה במקום. מקור שם העיר בא מהמילה הליטאית ל"גדם".

לפני מלחמת העולם השנייה, התגוררו בקלם רבנים מפורסמים, ופעלה בה ישיבה ידועה שנקראה תלמוד תורה.

לפי מפקד שנערך בשנת 1897, 2,710 תושבים מתוך 3,914 תושבי קלם היו חברים בקהילה היהודית בעיר. רובם היו סוחרים.

## תושבים ידועים
* הרב אריה ליב פרומקין
* הרב אליעזר גורדון
* הרב יעקב קמנצקי
* הרב אליהו לופיאן
* הרב שמחה זיסל זיו (הסבא מקלם)
* הרב בצלאל לוין (רבה של קלם - 1899) 
* הרב משה יצחק דרשן (המגיד מקלם)
* הרב צבי יעקב אופנהיים 
* אלכסנדר זיסקינד מימון
* אברהם שאפר ה"סניונס" (נציג בעירייה)
* הרב קלמן ביינסביץ (רבה האחרון של קלם, נרצח בשואה)
* הרב דניאל מובשוביץ (המכונה ר' דניאל מקלם, נרצח בשואה)

## ערים תאומות
*  
* 

## לקריאה נוספת
* **קלם - עץ כרות**, מאת אידה מרקוס-קרבלניק ובת-שבע לויתן-קרבלניק. תל אביב, 1993. 215 עמ'. עותק דיגיטלי לקריאה מקוונת באתר אוצר החכמה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:ליטא: ערים
קטגוריה:מחוז שיאוליאי
שרים הדודאים

**שרים הדודאים** הוא אלבום משותף של ישראל גוריון ואסף אמדורסקי ובו הקלטות חדשות לשירים שהקליטו בעבר הדודאים, צמד בו היו חברים גוריון ובני אמדורסקי.
## הפקה
האלבום שיצא ב-2013, 56 שנים לאחר הקמת צמד הדודאים נוצר בעקבות הופעות משותפות שביצעו גוריון אמדורסקי החל משנת 2009. האלבום אותו הפיק אמדורסקי, שגם עיבד את השירים, כולל 18 שירים ובהם "החליל", "שיירת הרוכבים", "בשדות בית לחם", "דרך הטבק", "ערב של שושנים" ו"העולם בשחור לבן". השיר החדש היחיד שהוקלט לאלבום - "בואי, בואי כלה" נכתב והולחן על ידי גוריון. האלבום כולל מספר שירים שלא הוקלטו במקור על ידי צמד הדודאים: שירו של בני אמדורסקי "אני גיטרה" שכתבה והלחינה נעמי שמר ו"קרב הראל" שבוצע במקור על ידי שלישיית גשר הירקון. את עטיפת האלבום עיצב אורן מרזם בליווי צילומים מאת יניב אדרי.

בעקבות ההופעות, הקליט אמדורסקי גרסה חדשה לשיר נוסף שהלחינה נעמי שמר למילים מאת נתן אלתרמן - "פגישה לאין קץ". השיר לא נכלל באלבום. הצלחת האלבום הובילה את השניים להוציא ב-2018 אלבום המשך שהתייחד באירוח מוזיקאים כמו יהודית רביץ, יהודה פוליקר ושלומי שבן.

האלבום הוקדש לאביו של אסף, בני אמדורסקי, שנפטר בשנת 1994, הגיע למעמד של אלבום זהב.

## רשימת השירים
# החליל
# שיירת הרוכבים
# בשדות בית לחם
# הבלדה על השיער הארוך והשיער הקצר
# טיול לילי
# אשכולית
# מארש הדייגים
# דרך הטבק
# במסילה לבאר שבע
# שדמתי
# כיבוי אורות
# ויבן עוזיהו
# בואי, בואי כלה
# ערב של שושנים
# מה למדת בגן היום
# העולם בשחור לבן
# קרב הראל
# אני גיטרה

## השתתפו בהקלטות
*ישראל גוריון - גיטרה, סקסופון, חלילית
*אסף אמדורסקי - פסנתר, גיטרה חשמלית, פנדר רודס
*אברי בורוכוב - קונטרבס, כלי הקשה
*רון אלמוג - תופים
*אהובה עוזרי - בולבול טראנג (בשיר "בואי, בואי כלה")
*מתי גוריון - גיטרה אקוסטית (בשירים "שיירת הרוכבים" ו"העולם בשחור לבן")
*חבורת הזמר "היוצאים מגדרם" ו"גני שיר" בניצוחו של דורון שנקר.
*אנסמבל כלי פריטה שפיה, נגן ראשי - אהרון קביליס, מנצח - רמי בר דויד
*מנדולינות נוספות: שרה טיילור, רחלי יובל

## קישורים חיצוניים

* שרים הדודאים - עמוד הפייסבוק הרשמי
* ערוץ היוטיוב הרשמי 'שרים הדודאים - ישראל גוריון ואסף אמדורסקי'
* יוסי חרסונסקי: ביקורת על האלבום באתר חרסונסקי מיוסיק, מרץ 2013
* 
* עמוס אורן: דודאים מחושמלים, באתר 'הבמה', מרץ 2013
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי אסף אמדורסקי
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי זהב בישראל
ז'רמי מורל

**ז'רמי מורל** (בצרפתית: **Jérémy Morel**; נולד ב-2 באפריל 1984 בלוריין שבצרפת) הוא כדורגלן עבר מלגשי ששיחק בעמדת המגן השמאלי.

## קריירת מועדונים
מורל ערך את הופעת הבכורה שלו עבור לוריאן בגיל 19, כשהחליף את פאפה מאליק דיופ בהפסד הבית של לוריאן לגניון בתוצאה 0–1 ב-19 באפריל 2003. הוא שיחק במשחק בודד נוסף באותה העונה, אך בהמשך לקח חלק נכבד בסגל של לוריאן.

ב-19 ביוני 2011 עזב מורל את לוריאן וחתם במרסיי ל-4 עונות.

ב-2 ביוני 2015 חתם מורל בליון. 

ב-16 ביולי 2019 חתם בסטאד רן. ביוני 2020 חזר ללוריאן. 

## קריירה בינלאומית
ב-28 באוקטובר 2018 מורל הודיע כי החליט לייצג את מדגסקר, ארץ מולדתו של אביו. ב-18 בנובמבר 2018 מורל ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מדגסקר במשחק נגד  במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2019.

## קישורים חיצוניים

* פרופיל השחקן באתר התאחדות הכדורגל הצרפתית

קטגוריה:כדורגלנים מלגשים
קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:מגני כדורגל מלגשים
קטגוריה:מגני כדורגל צרפתים
קטגוריה:כדורגלני אולימפיק מרסיי
קטגוריה:כדורגלני לוריאן
קטגוריה:כדורגלני אולימפיק ליון
קטגוריה:כדורגלני סטאד רן
קטגוריה:כדורגלני נבחרת מדגסקר
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2019
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1984
קטגוריה:מלגשים שנולדו ב-1984
הסכם השלום החתי-מצרי

[שמאל|ממוזער|250px|הגרסה החיתית – העתק ה[חרס של הסכם קדש בין חתושיליש השלישי לרעמסס השני (המוזיאון לארכאולוגיה של איסטנבול)]]
[250px|ממוזער|שמאל|הגרסה המצרית – ב[כרנך#מתחם אמון-רע|מתחם אמון-רע שבכרנך]]
**הסכם השלום החתי-מצרי** נחתם על פי ההשערה בשנת 1259 לפנה"ס, בין פרעה מצרים רעמסס השני, לבין מלך החיתים חתושילי השלישי. הוא למעשה הסכם השלום הכתוב העתיק ביותר ששרד עד ימינו. העתק מההסכם נמצא באוסף המוזיאונים לארכאולוגיה של איסטנבול.

## רקע
ההסכם נחתם על פי ההשערה בשנת 1259 לפנה"ס, כ-16 שנים לאחר קרב קדש, קרב גדול בין המצרים לחיתים. הקרב הסתיים למעשה בתיקו ומאז התנהלה בין הצדדים מלחמת התשה שבה כל צד ניסה להתיש את אויבו. רעמסס תקף עוד מספר פעמים את האדמות החיתיות באזור סוריה של ימינו, אולם בכל פעם החיתים שבו וכבשו אותן מחדש. רעמסס הבין שהמלחמה עם החיתים אינה מועילה לו, והחליט להגיע להסכם שלום עם המלך החיתי חתושיליש. שני הצדדים איבדו כוחות רבים במהלך הקרב, ואף צד לא היה יכול להרשות לעצמו להמשיך להילחם, בגלל איומים נוספים מבחוץ: מצרים העתיקה ניצבה בפני המשימה להגן על גבולה המערבי מפני פלישתם של שבטי לוב על ידי בניית שורת מבצרים לאורך הגבול, ואילו החיתים ניצבו בפני איום גדול יותר בדמות אימפריית אשור, שכבשה את השטחים הסמוכים להם.

## ההסכם
שתי הגרסאות המקוריות של ההסכם נכתבו על גבי לוחות כסף, לפיכך כונה ההסכם "הסכם הכסף" או "שלום הכסף". כן הוכנו העתקים של ההסכם על גבי חרס. הגרסה הראשונה, המצרית, נכתבה בכתב הירוגליפי ונשמרה על מצבה במקדשו של אמון בכרנך. עותקים שלה נמצאו גם בלוקסור ואבידוס. הגרסה השנייה של ההסכם נכתבה באכדית, ונשמרה בארכיון בחתושש בירת החיתים. 

ההסכם מכיל את התנאים הבאים:
* נאסר על מי מהצדדים לתקוף את השני.
* במקרה שמדינה זרה תוקפת את אחת הממלכות, מחויבת השנייה לבוא לעזרתה.
* החיתים מקבלים את קדש וממלכת אמורו, המצרים מקבלים מעבר חופשי לאוגרית.
* במקרה שפושע בורח מאחת הארצות אל האחרת מחויבת זו האחרונה להסגיר את הנמלט.
* רעמסס יישא לאשה את בתו של חתושיליש.

## לאחר ההסכם
בחפירות בפר-רעמסס, בירתו של פרעה רעמסס השני, נמצאו תבניות אבן ששימשו לייצור חלקי שריון שהיו נהוגים על ידי הצבא החתי ושימשו בקרב קדש. ממצאים אלה מראים שלאחר הסכם השלום החתי-מצרי ונישואי רעמסס השני עם נסיכה חתית בתו של חתושיליש השלישי, חיילים ובעלי מלאכה חתים שהו בפר-רעמסס והיו בקשר עם המצרים.

## גילוי
לוחות עם נוסח ההסכם התגלו בידי ז'אן-פרנסואה שמפוליון במצרים בשנת 1828. בשנת 1906 מצא הארכאולוג הגרמני הוגו וינקלר עותק של ההסכם בארכיון בחתושש. 

העתק של ההסכם מוצג במטה האומות המאוחדות.

## לקריאה נוספת

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חתים
קטגוריה:מצרים העתיקה
קטגוריה:כתובות באכדית, באשורית ובבבלית
חתי-מצרי
קטגוריה:אוסף המוזיאונים לארכאולוגיה של איסטנבול
קטגוריה:הסכמי שלום
קטגוריה:רעמסס השני
קטגוריה:ממצאים ארכאולוגיים מחרס
ניקולה מילוטינוב

**ניקולה מילוטינוב** (בסרבית: **Никола Милутинов**; נולד ב-30 בדצמבר 1994) הוא כדורסלן סרבי המשחק בקבוצת אולימפיאקוס.

## קריירה
מילוטינוב שיחק בעונת 2011/2012 בקבוצת המופארם ורשאץ הסרבית. ב-2012 עבר לפרטיזן בלגרד. הוא זכה עמה באליפות ב-2013 וב-2014 ובאליפות הליגה האדריאטית ב-2013. כמו כן השתתף במשחקי היורוליג והיורוקאפ. בעונת 2014/2015 רשם במשחקי פרטיזן בכל המסגרות, ממוצע של 9.94 נקודות ו-7.6 ריבאונדים למשחק.

ביולי 2015 עבר לאולימפיאקוס מליגת העל היוונית וזכה עמה באליפות. הוא רשם במהלך העונה ממוצע של 3.7 נקודות ו-3 ריבאונדים למשחק.

ב-2 ביוני 2020 חתם בצסק"א מוסקבה על חוזה לשלוש עונות.

מילוטינוב היה חבר בסגל נבחרת סרביה עד גיל 16 שהשתתפה באליפות אירופה ב-2010. ב-2013 זכה עם נבחרת סרביה במקום השני באליפות העולם עד גיל 19 שהתקיימה בפראג. הוא רשם באליפות ממוצע של 10.7 נקודות ו-5.9 ריבאונדים למשחק. במאי 2015 זומן לסגל של נבחרת סרביה בכדורסל לקראת אליפות אירופה. באליפות עצמה זכה לדקות משחק מועטות.

## קישורים חיצוניים

* ניקולה מילוטינוב, באתר פרטיזן בלגרד
* ניקולה מילוטינוב, באתר הליגה האדריאטית

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורסלנים סרבים
קטגוריה:כדורסלני פרטיזן בלגרד
קטגוריה:כדורסלני נבחרת סרביה
קטגוריה:כדורסלני אולימפיאקוס
קטגוריה:בחירות דראפט של סן אנטוניו ספרס
קטגוריה:משתתפי אולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:סרבים שנולדו ב-1994
אמנת האברו

שמאל|ממוזער|250px|נהר האברו
**אֲמָנַת הָאֶבְּרוֹ** הייתה אמנה שנחתמה בין הרפובליקה הרומית לבין קרתגו בשנת 226 לפנה"ס, לפיה השטח שמדרום לנהר האברו בחצי האי האיברי ניתן לקרתגו, בעוד האזור הצפוני ניתן לרומא ונאסר על הקרתגים לפעול בו. רומא הפרה את האמנה בשנת 230 לפנה"ס כאשר כרתה ברית עם סגונטום ששכנה מדרום לנהר, ולאחר מכן הופרה האמנה בידי המצביא הקרתגי חניבעל בשנת 218 לפנה"ס.

## רקע
לאחר מלחמת שכירי החרב הייתה קרתגו מרוששת, ונאלצה גם לשלם פיצויים לרומא על המלחמה הפונית הראשונה. צבא קרתגו גם כן התדלדל מאוד. קרתגו חיפשה דרך לפתור את שתי הבעיות גם יחד, הפתרון לכך נמצא בדמות חצי האי האיברי (היספניה בפי הקרתגים), העשיר במרבצי כסף והמלא בילידים שאפשר לגייס כשכירי חרב. המצביא הקרתגי חמלקרת ברקה כבש חלק גדול מחצי האי, אולם נהרג בקרב בשנת 228 לפנה"ס, ואת מקומו ירש חתנו עזרובעל. אותו זמן הרומאים הבחינו בהתעצמותם של הקרתגים וחששו מכך, נציגים רומאיים הגיעו אל קרטחנה מקום מושבו של עזרובעל על מנת להציע הסכם שנחתם לבסוף בשנת 226 לפנה"ס.

## תנאי ההסכם
ההסכם חילק למעשה את חצי האי האיברי בין רומא ובין קרתגו. הנקודה שהפרידה בין שטח ההשפעה הקרתגי לבין זה הרומאי הייתה נהר האברו, על פי ההסכם:
* לקרתגו מותר לעשות כרצונה בחלק הדרומי של חצי האי עד נהר האברו.
* לחיילים קרתגיים ייאסר לחצות את נהר האברו "ונשק בידיהם".
* לאף אחד משני הצדדים אסור לתקוף את בעלי בריתו של האחר.
הסופרים העתיקים שמתעדים את המאורע מזכירים שעל פי ההסכם נאסר על הקרתגים לחצות את נהר האברו "ונשק בידיהם". אולם לא מזכירים האם הגבלות דומות הוטלו גם על רומא, לדעת רוב החוקרים המודרניים אותם הגבלות הוטלו גם על רומא, אולם הסופרים העתיקים שחיפשו להפיל את אשמת המלחמה על כתפיה של קרתגו לא ציינו זאת.

פוליביוס טוען שעזרובעל חתם על ההסכם בלא ידיעת קרתגו, אולם ככל הנראה סמכותו של עזרובעל כמצביא התירה לו לעשות זאת.

## סוף דבר
רומא הפרה למעשה את ההסכם כאשר בשנת 230 לפנה"ס כרתה רומא ברית עם סגונטום, מושבה יוונית ששכנה 170 קילומטרים מדרום לאברו בתוך שטח ההשפעה הקרתגי. גיסו של עזרובעל חניבעל תקף את סגונטום בשנת 218 לפנה"ס, וכך הופר ההסכם סופית והחלה המלחמה הפונית השנייה. 

## ראו גם
* פרשת סגונטום
* קרב נהר הטאחו
* הסכמים בין רומא לקרתגו 

## הערות שוליים

קטגוריה:המלחמה הפונית השנייה
קטגוריה:ספרד: היסטוריה
קטגוריה:חניבעל
קטגוריה:קרתגו
אברו
אברו
גדי לוי

**גדי לוי** (נולד ב-14 בדצמבר 1969) הוא במאי דיבוב, שחקן ומדבב ישראלי.

## ביוגרפיה
לוי נולד בישראל, שירת בגרעין נח"ל ובגדוד הנח"ל המוצנח. בוגר לימודי משחק בסטודיו למשחק ניסן נתיב.

בשנת 1993 החל לדבב באולפני תומיתות לצד המדבבים שאולי הלוי, אסף אבידן ודן שצברג. לוי דיבב בסדרות כגון "חבורת בטטה", "העולם האבוד", "בוב הבנאי", "טומי ואוסקר", "הדרדסים", "דן הדוור", "פנדה ג'ין ג'ין", "פימפה", "נזק", "פלינט בלש הזמן" ועוד.

החל משנת 2007 דיבב בווידאופילם אינטרנשיונל ובאלרום, לרבות "פלאנט 51", "מרטין על הבוקר", "מקושקשים", "החמישייה הסודית", "אדגר ואלן", "שלוש, שתיים, אחת - פינגווינים!" ו"בן 10".

החל משנת 2010 דיבב בסדרות וסרטים כגון "פלורי והדרקונים", "טוני הוק: בום בום סאבוטז'", "בסקטירס", "ג'ייק והפיראטים מארץ לעולם לא", "קאיו", "אייס", "זו", "הדבורה מאיה", "צוות לעניין", "פלונטר עד עצם היום הזה", "משלוח מיוחד מכוכב X", "מדלן היפה", "אי המטמון", "ארצ'י והאדם הקדמון", "זורו המדהים", "סברינה: חברות לנצח", "דני שובבני: קרוז קונטרול", "הילד הנוסע בזמן", "וולברין והאקס-מן", "כלבי המחץ", "סמי הכבאי", "ביט ובוט", "חברים בחווה", "תומס הקטר וחברים", "בקוגן", "נוקי וחברים", "הדרקון הראשון שלי", "הדרדסים: האגדה על הפרש המסתורי", "יצאת כוכב", "דובוני אכפת לי: ברוכים הבאים לארץ אכפתיה", "אי הפאפינים", "דובוני אכפת לי ובני דודים", "הנסיכה סופיה הראשונה: קללת הנסיכה אייבי", "הנסיכות של דיסני - סיפורים מכושפים" ו"הסיפור של באטמן". בשנת 2016 דיבב את ססיל בסרט "רובינזון קרוזו", ושף בסרט "ברבי: יחידת הריגול". בשנת 2017 דיבב את קילר קרוק בסרט "סרט לגו באטמן" ואת דמותו של זאהיר בעונה השלישית של "האגדה של קורה". כמו כן, דיבב בסדרה "נאדי הבלש בארץ הצעצועים". ב-2018 דיבב בהפקות "הנה בא הגראמפ", "עולמם הסודי של גמדי הגינה", "קודי קא-פאו", "ליגת הצדק בפעולה", "אחיות" ו"מפלצת של מלון 3: יוצאים לחופשה". ב-2019 דיבב את דמותו של אשפיקס בסרט "אסטריקס ושיקוי הקסמים", את דמותו של בוריס באדינוב בסדרת הטלוויזיה "הרפתקאות רוקי ובולווינקל" ואת דמותו של ג'ובאני בוצ'י בסרט "הכוכב של אנדרה וטאטי". ב-2020 דיבב בסרט "ויק ההורס" ובסדרה "דורג ואן דנגו". בשנת 2021 דיבב בסדרה "בית הינשוף" את המנהל באמפ והקיסר בלוס, את אבא נבי בסדרה "ארנבונים אמיצים", את העכבר פיפ בסרט "דארטניאן ושלושת המוסקטרים", בסדרה "קרן אור כוכב" ודמויות שונות בסדרה "מיקי מאוס: כייף של בית" ובספיישל "מיקי מאוס: סיפורן של שתי מכשפות". בשנת 2022 שימש כקריין בסדרת הטלוויזיה "סופר תוכים"; באותה שנה, דיבב את דמותו של קנסו בסדרה "קלאופטרה בחלל", והשתתף בתוכנית המרדף. בשנת 2023 דיבב את פרנק הפלי בסרט "יומנו של חנון בכריסמס: מכת קור", כמו כן דיבב בסרט "קים פוסיבול: כה הדרמה". בשנת 2024 דיבב בסרט "סנדי צ'יקס מצילה את ביקיני בוטום" ובסדרה "תעלומות ברבי: מרדף הסוס הגדול".

כיום, לוי מלמד במגמת תיאטרון במודיעין בית הספר אורט עירוני ד, כיתות י’-יב’.

## חיים אישיים
לוי גרוש ואב לשלושה ילדים. מתגורר במודיעין.

## קישורים חיצוניים

* גדי לוי באתר שח"ם - ארגון השחקנים בישראל

קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:מדבבים ישראלים
קטגוריה:בוגרי הסטודיו למשחק ניסן נתיב
קטגוריה:במאי דיבוב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1969
שכווי הצווארון

ממוזער|זכר בתצוגה
ממוזער|נקבת השכווי
**שכווי הצווארון** (שם מדעי: *Bonasa umbellus*) הוא מין של שכווי יחידי בסוגו. מין זה קבוע במקום חיותו ואינו נודד והוא נפוץ ברחבי אמריקה בהרי האפלאצ'ים מקנדה עד לאלסקה. הוא הציפור הלאומית של מדינת פנסילבניה.

התת-מינים של השכווי הם:
**B. u. yukonensis*
**B. u. umbelloides*
**B. u. labradorensis*
**B. u. castanea*
**B. u. affinis*
**B. u. obscura*
**B. u. sabini*
**B. u. brunnescens*
**B. u. togata*
**B. u. mediana*
**B. u. phaios*
**B. u. incana*
**B. u. monticola*
**B. u. umbellus*

השכווי שוקל בממוצע כ-450-750 גרם ואורכו 40-50 ס"מ. מוטת כנפיו 50-64 ס"מ. השכווי חום-אפור ומנוקד בנקודות כחולות, עם זנב מניפתי לבן שלאורכו עובר פס שחור גדול. הוא גם יכול לנפח את צווארו המקושט לגודל מרשים ומכאן שמו. חזהו יותר בהיר משאר הגוף ורגליו. הנקבות מוסוות וצבעם חום-בהיר ולבן עם כתמים. לשני המינים יש ציצה מאחורי ראשם, אך אצל הזכר היא גדולה בהרבה וזקורה.

כמו רוב התרנגולאים הוא אוכל-כול הניזון מגרגירים, זרעים, פירות שונים וחסרי חוליות קטנים. מזונו המגוון מאפשר לו להסתגל למגוון בתי גידול מערבות עשב ויערות, לטונדרות ומורדות הרים.

בעונת הרבייה הם מתנהלים יותר שקט ממינים אחרים של שכווים ואינם קוראים אלא מתופפים לנקבות.

טורפיהם הנפוצים הם שועלים, דובים, שונרים, סמורים, ראקונים ועופות דורסים. כשהם מותקפים הם מסתתרים בצמחייה ורק כמוצא אחרון יעופו לעבר ענפי עצים.

## ראו גם
*שכווי הלענה

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
קטגוריה:שכווים
קטגוריה:ארצות הברית: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1766
ארמון החוריה

**ארמון החוריה** (בערבית: قصر الحوريه) הוא מרכז תיירותי היסטורי מתקופת השלטון העותמאני אשר נמצא ביישוב הבדואי לקייה שבצפון הנגב. המבנה שייך למשפחת אבו קרן והמרכז מנוהל על ידי אמאל אבו קרן בת המשפחה. המבנה בנוי בסגנון בנייה אקולוגית בעזרת אבנים בוץ ותבן. בשנת 2008 נפתח המבנה מחדש לאחר שננטש בשנת 1990 והוא משמש כעסק תיירותי חברתי וכלכלי אשר תומך בהעצמת האישה הבדואית ושיפור מעמדה.

## היסטוריה
### תולדות משפחת אבו קרן
בתחילת המאה ה-18 עסק אחד הסבים במכירת תבלינים בעזה. במהלך עבודתו הגיע לאזור לקייה ובאר שבע לאור ההצלחה הכלכלית הוא החליט להישאר שם. כאשר התעשר החליט לבנות בית מפואר למשפחה ומיקם שם חנות. הוא פנה לאומן נוצרי שתכנן ובנה לו את הבית תמורת כמה קילו של זהב. וכך זה הפך לחאן הראשון באזור הנגב.
בתקופת המלחמות שימש כמקלט לרוב תושבי הכפר.
בתחילת המאה ה-19 היו כמה ניסיונות השתלטות על המבנה ממשפחות אחרות אך ללא הצלחה. בשנת 1978 ניסתה הממשלה להשתלט על שטחי הארמון אך המשפחה זכתה בבג"ץ.

### מקור השם
תחילה שם המבנה היה ארמון החג' משום שכך נהגו לכנות אותו תושבי הכפר. לאחר מות סבתה של אמאל הוחלט לקרוא לארמון על שמה מכיוון שהיא דאגה לשימור ופיתוח הארמון.

## בנייה

ארמון החוריה שנבנה בחלקו לתוך צלע הגבעה כבאיקה מחולק לחללים מופרדים בקשתות שבהם גרו משפחות. באמצע גרו הגמלים החמורים הסוסים והכבשים ובצד כלי מיני דברי מזון מאוחסנים.
גג המבנה בנוי משלוש שכבות: שכבה ראשונה גזעים וענפים של עץ אורן, שכבה שנייה מהשיח מתנאן והשכבה השלישית מבוץ ותבן. המבנה חייב תחזוק שנתי.
במבנה גם היה חמאם ובאר מים שהיו סמל לעושר ופאר.

## האתר כיום
150px|ממוזער|שמאל|תכשיטים בארמון החוריה

כיום האתר משמש כמרכז מבקרים שניתן לשמוע בו הרצאות על מעמד האישה הבדואית, סיפור הארמון ואת קורות חייה של מנהלת הארמון-אמאל. האתר משתתף בפסטיבלים בדואים שנערכים מדי שנה.
במקום ניתן להתארח באירוח בדואי תה, קפה, עוגיות וארוחות כמו מקלובה ומנסף. ישנם סדנאות הכנת תכשיטים, אוכל בדואי ועוד.
ניתן לשכור את המקום לאירועים והזמנת קבוצת דבקה.

## גלריית תמונות

3 ארמון החוריה.jpg|
4 ארמון החוריה.jpg|
8 ארמון החוריה.jpg|
10 ארמון החוריה.jpg|
11 ארמון החוריה.jpg|
5 ארמון החוריה.jpg|
6 ארמון החוריה.jpg|
9 ארמון החוריה.jpg|
ארמון החוריה 2.jpg|
 

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:הנגב: מבנים
קטגוריה:החברה הבדואית בישראל
קטגוריה:לקייה
קטגוריה:בקעת חטיל
המסילה

[ממוזער|שמאל|320px|[עמוד שער|עמוד השער של גיליונו הראשון של "הַמְסִלָה"]]
**המסילה** (במקור בכתיב חסר: **הַמְסִלָה**) היה כתב עת תורני-אורתודוקסי שיצא לאור בין השנים ה'תרצ"ו–ה'תש"ב (1936–1942) על ידי "ועד הרבנים דניו־יאָרק רבתי". המאמרים בכתב העת נכתבו בעברית וביידיש.

עורך כתב העת, ששמו כעורך אינו מופיע בגליונותיו, היה הרב ניסן טלושקין.

## תכנים
בכתב העת התפרסמו בקביעות מסות בעניינים העומדים על הפרק בעולם היהדות בארצות הברית ובתפוצות. על עתידה של יהדות ארצות הברית, על מצב היהדות ברוסיה הסובייטית, הצהרת בלפור וההכנות לקראת כינון מדינת ישראל, "גזירת ההימום" במדינות אירופיות שונות, מאבק בתקנות-העגונות השונות של התנועה הקונסרבטיבית בארצות הברית, ועוד.

בתחום ההלכה עסק כתב העת בבירור יסודי של סוגיות הלכתיות מתחדשות בשל התקדמות הטכנולוגיה: מאמרים על דרך השימוש המותרת ב"תיבת קרח אלקטרית" בשבת וכדומה. העורך, הרב ניסן טלושקין, שהיה מומחה לענייני מקוואות פרסם בכתב עת זה את "קונטרס המים" שלו.

בנוסף התפרסמו בכתב העת סקירות ביוגרפיות והיסטוריות על אישים ומוסדות יהודיים, חלקם מהיכרות אישית של הכותבים, כמו: הרב משה שמואל שפירא, משה צינוביץ והרב חיים קרלינסקי.

## כותבים
עם הכותבים בכתב העת נמנים הרב יוסף אליהו הנקין, הרב משה רוזין, הרב יעקב קנטורוביץ', הרב משה בנימין טומשוב, הרב שמואל קושלביץ, הרב יעקב מסקין והרב מרדכי גיפטר. מדור מיוחד הוקצה לבני הישיבות, כתבו בו: אליהו משה שיסגל, נחום מאיר ברונזניק, וזאב גוטהולד.

## קישורים חיצוניים
* 

;גליונות "המסלה"
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ארצות הברית: כתבי עת תורניים
אנטואנטה סטפנובה

**אנטואנטה סטפנובה** (בבולגרית: **Антоанета Стефанова**; נולדה ב-19 באפריל 1979, סופיה, בולגריה) היא שחמטאית בולגרייה בדרגת רב-אמן בשחמט. בשנת 2004, הייתה לאישה העשירית שזכתה בתואר אלופת העולם בשחמט, בטורניר שהתקיים באליסטה, רפובליקת קלמיקיה, בדרום רוסיה. בשנת 2006, נטלה השחמטאית הסינית שו יוחווה את התואר.

## ביוגרפיה
סטפנובה נולדה בסופיה, ולמדה שחמט מאביה, אנדון סטפנוב, מעצב אמנותי. בשנת 1989 זכתה סטפנובה באליפות העולם לנוער עד גיל 10 בפוארטו ריקו. בשנת 1992, בגיל 13, שיחקה סטפנובה באולימפיאדת השחמט 1992, במנילה. מאז אותה שנה ועד 2014 ייצגה סטפנובה את בולגריה בעשר אולימפיאדות שחמט (ב-2002 היא הייתה חברה של נבחרת גברים). בשנת 1997 הייתה מדורגת בעשיריה הראשונה של הנשים בעולם לפי מד כושר. בשנת 2002 זכתה באליפות אירופה לנשים. ביוני 2003 השיגה את דרגת רב-אמן בשחמט.

בשנת 2012 הייתה סטפנובה לזוכה הראשונה באליפות העולם בשחמט בזק לנשים. באותה שנה הגיעה למקום השני באליפות העולם לנשים, לאחר אנה אושנינה.

## אנטואנטה סטפנובה ב[[אולימפיאדת השחמט]] - נשים
בין השנים 1992 ל-2016 השתתפה אנטואנטה סטפנובה ב-12 אולימפיאדות שחמט:

## אנטואנטה סטפנובה ב[[אולימפיאדת השחמט]] - פתוחה
בשנת 2000 השתתפה סטפנובה באולימפיאדת שחמט הפתוחה (המורכבת רובה ככולה מגברים):

## קישורים חיצוניים

* 
* דף שחקנית ומשחקים  באתר צ'ס-דיבי 
* ראיון עם סטפנובה באתר צ'סדום 

## הערות שוליים

קטגוריה:רבי-אמנים
קטגוריה:אלופות עולם לנשים בשחמט
קטגוריה:שחמטאיות בולגריות
קטגוריה:אלופות אירופה בשחמט לנשים
קטגוריה:ילידות 1979
קטגוריה:בולגרים שנולדו ב-1979
מרי אליזבת הסלבלאד

**מרי אליזבת הסלבלאד** (4 ביוני 1870 - 24 באפריל 1957) הייתה נזירה נוצרייה ממוצא שוודי, אשר עסקה בהצלת יהודים ברומא בירת איטליה במהלך השואה.

## ביוגרפיה
הסלבלאד נולדה בשוודיה למשפחה נוצרית לותרנית. בגיל 18 היגרה לארצות הברית ושם למדה סיעוד בבית החולים רוזוולט בעיר ניו יורק ועבדה במקצועה. היא המירה את דתה לנצרות קתולית וב-1902 הייתה לנזירה. ב-1904 היגרה לרומא ולאחר שנים ייסדה שם מנזר חדש.

במלחמת העולם השנייה הייתה הסלבלאד אם מנזר מסדר סלבטורה די סנטה בריגידה ברומא. בדצמבר 1943 הגיעו למנזר 12 בני משפחות פיפרנו (Piperno) וסד (Sed) היהודיות, אשר נמלטו מפני רדיפות הגרמנים לאחר שאלו השתלטו על איטליה בספטמבר 1943. הסלבלאד ויתר הנזירות העניקו להם מקלט במנזר. הרקע לבקשת המקלט התברר להסלבלאד וליתר הנזירות רק מאוחר יותר, ומאותה עת הן נעשות אף מסורות יותר להגנת החוסים במנזרן, ואף סיכנו את עצמן לשם כך. הן העניקו מקלט במנזר גם לשני לא יהודים שנרדפו על ידי הגרמנים. כל אלו שהו במנזר עד שחרור רומא על ידי בעלות הברית ביוני 1944.

במהלך החודשים בהם נתנה מקלט לנרדפים במנזרה גם הוכיחה עצמה הסלבלאד כמנהיגה נמרצת, שיזמה פעולות סיוע לנזקקים. היא השתמשה בקשריה עם השלטונות כדי להשיג עבורם מזון וביגוד, תוך שיתוף פעולה עם הותיקן ועם המכון השוודי ברומא.

בשנת 2000 הוכרזה הסלבלאד כמבורכת על ידי האפיפיור יוחנן פאולוס השני בזכות פעילותה הכנסייתית הענפה. בהמשך אותה שנה היא הוכרה על ידי מוסד יד ושם כחסידת אומות העולם.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שוודים חסידי אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: איטליה
קטגוריה:מבורכים נוצרים
קטגוריה:נזירות נוצריות
קטגוריה:נשים שוודיות
קטגוריה:ילידות 1870
קטגוריה:נפטרות ב-1957
יגדיל תורה

**יגדיל תורה** היה שמם של מספר כתבי עת תורניים שיצאו לאור באירופה ובארצות הברית, חלקם קנו להם שם בעולם התורה. השם לקוח מהפסוק .

קטגוריה:כתבי עת תורניים
קטגוריה:פירושון ספרים
מונאל

**מונאל** (שם מדעי: *Lophophorus*), או **לופפור**, הוא סוג של דמוי תרנגול ממשפחת הפסיוניים.

סוג זה מצוי במזרח אסיה ותת-היבשת ההודית, בעיקר באזורים הרריים כמו בהימלאיה. המונאל הוא עוף צבעוני בעל ציצה על ראשו, ראשים ירוקים וזנבות מעוטרים. הזכרים גדולים ומקושטים יותר מהנקבות שמטפלות בצאצאים. כמו מיני תרנגולאים רבים, הם שוכנים בעיקר על הקרקע וממעטים לעופף.

## מינים
*מונאל ההימלאיה (*Lophophorus impejanus*)
*מונאל לבן-זנב (*Lophophorus sclateri*)
*מונאל סיני (*Lophophorus lhuysii*)

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1813
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קונרד יאקוב טמינק
קטגוריה:פסיונים
עיטם (עיר מקראית)

שמאל|ממוזער|150px|נחלות שבטי ישראל
ממוזער|שמאל|250px|בריכות שלמה וח'רבת אלח'וח' בשנת 1890 לערך - מיקומה המשוער של העיר עיטם.
**עֵיטָם** הייתה עיר מקראית בנחלת שבט יהודה, ככל הנראה באזור בריכות שלמה, דרומית-מערבית לבית לחם.

העיר נזכרת בספר דברי הימים, כאחת הערים שביצר המלך רחבעם ביהודה: .

ברשימות הייחוס של ספר דברי הימים נזכר  משבט יהודה.

בנוסף, נזכרת לצד בית לחם ותקוע, בפסוק הנוסף לפרק טו בספר יהושע בתרגום השבעים.

החוקר ויקטור גרן קישר את העיר לאתר המקראי "סעיף סלע עיטם", הנזכר בסיפורי שמשון והפלשתים.

עיר אחרת בשם עיטם מוזכרת בנחלת שבט שמעון בדברי הימים, ויש המזהים אותה עם תל עיטרון.

יוסף בן מתתיהו הזכיר בספרו קדמוניות היהודים כי שלמה המלך נהג לנפוש במקום בשם "עיטן", המרוחק שבעה מיל מירושלים, אשר היה עשיר בגנים ובמים.

חז"ל הזכירו את **[[עין עיטם]]**, כמקום שהיה קשור באמת מים לבית המקדש בירושלים.

כמו כן, נזכר במשנה ובתלמוד **כפר עיטם**: .

בספר "שבילי דירושלים" המיוחס ליצחק חילו (1333), מוזכר המקום ככפר שממוקם על דרך ירושלים-ערד (בין ירושלים לתקוע), שמאוכלס על ידי מעט יהודים עניים השומרים על בית כנסת עתיק, שנוסד לפי האגדה על ידי רבי שמעון בר יוחאי.

העיר הקדומה מזוהה כיום עם "ח'רבת אלח'וח'" שליד בריכות שלמה, אשר המעיין הנמצא בסמוך אליה נקרא **עין עטן**.

## הערות שוליים

קטגוריה:קצרמר ארכאולוגיה
קטגוריה:יהודה: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:נחלת שבט יהודה
קטגוריה:יישובי המקרא
קטגוריה:יישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופת בית שני
קטגוריה:יישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופת המשנה והתלמוד
הם (עיר מקראית)

**הָם** הייתה עיר מקראית בהרי הגלעד בעבר הירדן.

העיר נזכרת פעם יחידה בתנ"ך, כאחת מערי הרפאים בסיפור מסעו של כדרלעומר מלך עילם לארץ כנען: .

אתר **ח'רבת האם** שבהרי הגלעד הצפוניים, כחמישה וחצי ק"מ דרומית מערבית לעיר אירביד, שבו אותרו שרידי ביצורים מתקופת הברונזה הוא מיקומה המשוער של הם המקראית.

יש חוקרים הסבורים כי העיר נזכרת כבר במקורות מצריים קדומים, כגון כתבי המארות מן המאה ה-19 לפני הספירה, אך אחרים מטילים בכך ספק.

עיר ששמה הום נזכרת ברשימת ערי ארץ ישראל של תחותמס השלישי אבל מסתבר שמקומה של זו בסביבות יקנעם .

במגילה החיצונית לבראשית (דף כא, שו' 29) המקבילה ל"הזוזים בהם" היא "זומזמיא די בעמן" (הזמזומים אשר בעמון).


## הערות שוליים

קטגוריה:יישובי המקרא
קטגוריה:עבר הירדן המזרחי
קטגוריה:בני עמון
קתדרלת אלכסנדר נבסקי (סופיה)

250px|ממוזער
**קתדרלת אלכסנדר נבסקי** (בבולגרית: **Храм-паметник: Cвети Александър Невски**) היא קתדרלה בסופיה שבבולגריה. הקתדרלה נבנתה בסגנון אדריכלי נאו-ביזנטי ונקראת על שמו של אלכסנדר נבסקי.

בניית הקתדרלה החלה ב-1882 והסתיימה ב-1912. גובהה המרבי הוא 53 מטרים וגובה כיפתה 48 מטרים. הכנסייה הוקמה להנצחת חיילי צבא האימפריה הרוסית שנהרגו במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) אשר בעקבותיה הוקמה נסיכות בולגריה לאחר כ-500 שנות שלטון עות'מאני. הקתדרלה היא המרכז הדתי של הכנסייה האורתודוקסית הבולגרית.

ב-1943 נערכה בקתדרלה הלווייתו של בוריס השלישי, מלך בולגריה.

## קישורים חיצוניים

* 

אלכסנדר נבסקי (סופיה)
קטגוריה:סופיה: מבני דת
נעיאל

שמאל|ממוזער|250px|נחלות שבטי ישראל
**נְעִיאֵל** הייתה עיר מקראית בנחלת שבט אשר, הנזכרת פעם אחת בתנ"ך.

העיר נזכרת בתיאור גבול נחלת שבט אשר בספר יהושע: .

במאה ה-19 זיהה החוקר קלוד קונדר את העיר הקדומה עם חורבה הקרויה **ח'רבת יעניין**, הנמצאת כשלושה קילומטר מצפון לכפר כאבול (הוא "כבול" המקראית והתלמודית), והאתר מופיע במפת הקרן הבריטית לחקר ארץ ישראל.

בסקר ארכאולוגי שנערך במקום נמצאו שרידים מתקופת הברונזה ומתקופת הברזל.

## הערות שוליים

קטגוריה:קצרמר ארכאולוגיה
קטגוריה:נחלת שבט אשר
קטגוריה:יישובי המקרא
ניומארקט (אמסטרדם)

**ניומארקט** (בהולנדית: **Nieuwmarkt**; 'השוק החדש') היא כיכר עירונית במרכז אמסטרדם. השכונה הסובבת את הכיכר נקראת 'שכונת ניומארקט' (Nieuwmarktbuurt). במרכז הכיכר ניצב הוואח (Waag), בית שקילה מהמאה ה-15.

הכיכר היא יעד תיירותי פופולרי והיא מוקפת מסעדות, בתי קפה וחנויות. בנוסף היא מוקד לשוק יומי שמתמקד בעיקר בתוצרת חקלאית ומזון מסוגים שונים, בימי שבת מתקיים בכיכר שוק מזון אורגני ובימי ראשון וחג מתקיים שוק ענתיקות וספרים.

## היסטוריה
הכיכר הוקמה בשנת 1614 כאשר התעלות סביב בית השקילה מולאו, היא מתפרסת על רחבה בגודל של כ-40 מטרים לרוחב על כ-80 מטרים לעומק. מכיוון צפון היא גובלת בקצה תעלת 'גלדרסקייד' ומדרום היא גובלת בקצה תעלת 'קלובנירסבורגוואל'. מכיוון מערב היא גובלת עם שכונת דה ואלן (אזור 'החלונות האדומים'), היא גם נחשבת חלק מאזור צ'יינהטאון של אמסטרדם.

במהלך מלחמת העולם השנייה והכיבוש הגרמני של אמסטרדם, שימשה הכיכר כנקודת ריכוז ליהודי העיר לפני שליחתם למחנות הריכוז. במהלך שנות ה-70 נהגתה תוכנית להקים כביש מהיר חדש שיעבור באזור הכיכר, מה שהצית מהומות באזור. חלק מהמבנים סביב הכיכר נהרסו כחלק מהתוכנית, אך לבסוף זו נזנחה בלחץ תושבי השכונה והחלק היחיד בה שיצא לפועל היה פתיחת תחנת תחנת רכבת תחתית בצמוד לכיכר.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמסטרדם: כיכרות
קטגוריה:אמסטרדם: שכונות
קטגוריה:אירופה: שווקים
מילנה פבלוביץ'-ברילי

**מילנה פבלוביץ'-ברילי** (בסרבית: **Милена Павловић-Барили**; ) הייתה ציירת ומשוררת סרבית.

## ביוגרפיה
אביה, ברונו ברילי, היה מלחין איטלקי ידוע, ואמה, שהייתה סרבית ושארה רחוקה של שושלת קאראג'ורג'ה, למדה אמנות. פבלוביץ'-ברילי עצמה למדה בבית הספר המלכותי לאמנויות בבלגרד (1922 - 1926), ובמינכן (1926 - 1928).

בראשית שנות ה-30 של המאה ה-20 היגרה מסרביה, ורק ביקרה ביקורים קצרים עד פרוץ מלחמת העולם השנייה. היא התגוררה בספרד, בלונדון, בפריז, וברומא, והכירה את ז'אן קוקטו ואנדרה ברטון. היא הושפעה מאסכולות מערביות מגוונות, ובמיוחד מג'ורג'ו דה קיריקו. מאז 1939 התגוררה בניו יורק בלבד, שם מתה בתאונת רכיבה על סוסים, בשנת 1945.

## יצירתה
יצירתה של פבלוביץ'-ברילי נעה בין דיוקנאות לבין פרשנויות יצירתיות לסיפורי התנ"ך והברית החדשה. מוטיבים של רעלות, מלאכים, חלומות, פסלי ונוס, ומוקיונים היו נפוצים בציוריה. רבים מהם שייכים לאוספים קבועים ברומא, ניו יורק, במוזיאון לאמנות מודרנית בבלגרד, ובעיר הולדתה פוז'ארוואץ, שם בית ילדותה הוסב למוזיאון לכבודה.


קובץ:Milena Pavlović-Barili 1977 YU 1713 stamp.jpg|"דיוקן עצמי", 1938
קובץ:Milena Pavlović-Barili 2009 Serbian stamp.jpg|"דיוקן עצמי", 1939
קובץ:Milena Pavlović-Barili 1993 YU 2604 stamp.jpg|"אקט עם מראה"


פבלוביץ'-ברילי אף חיברה שירה.

## קישורים חיצוניים

* תקציר ביוגרפי, בעותק שמור בארכיון האינטרנט של דף שהיה באתר Serbia-info.com 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ילידות 1909
קטגוריה:מהגרות לארצות הברית
קטגוריה:מהגרים מיוגוסלביה לארצות הברית
קטגוריה:משוררות סרביות
קטגוריה:הרוגות תאונות
קטגוריה:ציירות סרביות
קטגוריה:ציירות המאה ה-20
קטגוריה:נפטרות ב-1945
פרנקולין שחור

**פרנקולין שחור** (שם מדעי: *Francolinus francolinus*) הוא מין בסוג פרנקולין שבמשפחת הפסיוניים.
כמו רוב מיני הפרנקולין, הפרנקולין השחור נפוץ בחלקים מסוימים של דרום האזור הפלארקטי באירופה ובאסיה, לרוב במטעים, בסבכי-צמחים ובקרבת בריכות דגים. פרטים של פרנקולין שחור יציבים ומקננים בישראל, בעיקר בעמק בית-שאן, ארץ כינרות ואגן הקישון,עד העבר הקרוב המין היה שכיח בכל הארץ, אך הוא ניצוד בהמוניו, ונתון כיום בסכנה מתמדת.

אורכו של הזכר 33-36 ס"מ ומשקלו עד 453 גרם. אצל הפרנקולין קיימת דו-צורתיות זוויגית בולטת. הזכרים ניכרים בטבעת צבעונית על צווארם ובגוף בעל נקודות לבנות. הנקבות מתאפיינות בגוף חום המתאים לצורכי הסוואה.

בעת תקופת הייחום, החלה בחודש מרץ, מתחילים משחקי-החיזור של הזכרים כאשר הם משמיעים קולות רעשניים במיוחד. הנקבה מטילה בין 8 ל-12 ביצים ודוגרת לבדה כ-21-24 ימים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

ימין|ממוזער|פרנקולין שחור מהחזית

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:טווסים
קטגוריה:ארץ ישראל: תרנגולאים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1766