open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אירוע זמן תגובה

[300px|ממוזער|שמאל|אירוע זמן תגובה מתוך המשחק [Resident Evil 4, שבו השחקן נדרש ללחוץ ברציפות על מקש Y כדי לרוץ מהר יותר.]]

**אירוע זמן תגובה** (באנגלית: Quick Time Event, בקיצור QTE, בתרגום מילולי: אירוע זמן מהיר) הוא הביטוי השגור בקהילת הגיימרים לשיטת משחקיות ממשק משתמש תלוי-הקשר, לפיה השחקן מבצע פעולות על בקר המשחק אחרי הופעה חזותית/הוראה על המסך. מצב זה מאפשר שליטה מוגבלת בדמות השחקן במהלך הסצינות הסינמטיות של המשחק. ביצוע לא נכון של ההוראה, החמצת הפעולה או אי-ביצוע מוביל לכשלונה של הדמות להשלים את המטלה, לרצף אנימציה שמודיע על מותה, ולעתים קרובות גם להודעת "משחק נגמר" או לאובדן חיי הדמות.

המונח מיוחס ליו סוזוקי, המנהל האמנותי של משחק הוידאו Shenmue משנת 1999, שהשתמש באירוע זמן תגובה (באותה תקופה המונח נקרא Quick Timer Events, "אירועי טיימר מהירים") במידה רבה מאוד. הם איפשרו למעצב המשחק לפתח רצף פעולות שלא ניתן לבצע בעזרת סכמת השליטה הרגילה של המשחק, או להגביל את השחקן לבצע פעולה נחוצה אחת בזמן הכרחי. לעתים קיימת מכניקה מיוחדת של ה-QTE שדורשת שימוש בשני לחצנים במקביל - תכונה מתקדמת במערכות הדור השביעי, שמשתמשות בבקרי משחקים כדוגמת קונסולות Wii של נינטנדו ונינטנדו DS. ההוראה שניתנת על המסך לרוב מדמה את הלחצן עליו יש ללחוץ, ולעתים יש ללחוץ על מספר לחצנים ברצף חוזר. דוגמה עדכנית לכך ניתן למצוא במשחקים Assassin's Creed Shadows (אתגרי הקאטה של יאסוקה והקוג'י-קירי של פוג'יביאשי נאוויי) ו-Ghost of Tsushima (אתגר הבמבוק).

בעוד מספר שימושים באירוע זמן תגובה התבררו כתוספת חיובית למשחקיות, על השימוש הנרחב בו נמתחה ביקורת ממבקרי אמנות ושחקנים כאחד, מאחר שאירועים שכאלה יכולים לעצור את זרימת המשחק ולאלץ את השחקן לחזור על חלקים מהמשחק כדי לשלוט במהלך - בכך להוסיף דרגת קושי כוזבת למשחק.

בין משחקי הוידאו שמשתמשים בשיטה זו נכללים סדרות משחקי באטמן: ארקהם, God of War ויאקוזה, משחקי הרפתקאות כמו Marvel's Spider-Man, Prince of Persia (2008), Metal Gear Rising: Revengeance, The Legend of Zelda: Phantom Hourglass, Castlevania: Lords of Shadow ו-Kingdom Hearts II, וכן משחקי אימה כמו Resident Evil 4, Until Dawn, The Quarry ו-The Walking Dead.

## הערות שוליים

קטגוריה:משחקי וידאו: מונחים
איראן חודרו דיזל

**איראן חודרו דיזל** (בפרסית: **ایران خودرو دیزل**) היא יצרנית רכב איראנית, חברת בת של איראן חודרו, הוקמה בשנת 1962 ועוסקת בייצור משאיות, אוטובוסים, מיניבוסים וכלי רכב ומסחריים.

החברה נחשבת ליצרנית המובילה באיראן בתחום הרכבים המסחריים ומספקת פתרונות למגוון רחב של מגזרים, בהם גופים ממשלתיים, רשויות מקומיות וחברות תחבורה ציבורית.

לחברה מפעל ייצור בגודל של כ-600,000 מ"ר בטהרן בו מיוצרם מעל ל-20,000 כלי רכב בשנה.

החברה מייצאת את רכביה למדינות רבות, בעיקר במזרח התיכון, חבר המדינות העצמאיות ומדינות אפריקה וביניהן: ארמניה, קזחסטן, טורקמניסטן, אזרבייג'ן, אוקראינה, איחוד האמירויות, ערב הסעודית, עיראק, ירדן, כווית, קטר, תימן, אפגניסטן, סוריה, אלג'יריה, מצרים, לוב, סודאן.

לאורך השנים שילבה החברה בין ייצור מקומי לבין שיתופי פעולה עם גורמים בינלאומיים ופועלת להרחבת עצמאותה הטכנולוגית והתעשייתית.

## היסטוריה
איראן חודרו דיזל נוסדה בשנת 1966 תחת השם Khawar Industrial Group, כחברה המתמקדת בייצור והרכבה של כלי רכב מסחריים כבדים.

בשנותיה הראשונות עסקה החברה בהרכבת משאיות בקצב של יחידה אחת ביום, אך עם העלייה בביקוש לכלי רכב מסחריים באיראן, הרחיבה במהירות את קווי הייצור.

בתחילת שנות ה-70 החלה החברה לייצר ולהרכיב כלי רכב תחת רישוי של חברת מרצדס-בנץ, שיתוף פעולה אשר תרם להתפתחות הטכנולוגית של החברה והיווה בסיס מרכזי לפעילותה במשך עשרות שנים.

בשנת 1999 מוזגו קווי הייצור של משאיות מקבוצת Khawar עם פעילות ייצור האוטובוסים והמיניבוסים של חברת איראן חודרו ובכך הוקמה חברת איראן חודרו דיזל כחברה ציבורית המתמקדת בייצור כלי רכב מסחריים לשוק המקומי ולייצוא.

נכון לשנת 2020, החברה לאחת היצרניות המרכזיות של כלי רכב מסחריים באיראן, עם נתח שוק של כ-80% בתחום האוטובוסים.

## קישורים חיצוניים

* שריפת ענק פרצה סמוך למפעל דלק בדרום טהראן, באתר C14

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות איראניות
קטגוריה:יצרני רכב
אופנת 1934

**אופנת 1934** (באנגלית: **Fashions of 1934**) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1934.

## עלילה
כאשר חברת ההשקעות במנהטן של שרווד נאש פושטת רגל, הוא מאחד כוחות עם שותפו סנאפ ומעצבת האופנה לין מייסון על מנת לספק לחנויות עותקים זולים של שמלות אופנה עילית פריזאיות. לין מגלה שהמעצב המוביל אוסקר בארוק מקבל את השראתו מספרי תלבושות ישנים, והיא מתחילה ליצור עיצובים בדרך דומה, וחותמת על כל אחד מהם בשם של מעצב ותיק.

שרווד מבין שחברתו של בארוק, לכאורה הדוכסית הגדולה אליקס, היא למעשה מייבל מקגווייר, חברתו מניו ג'רזי, ומאיים לחשוף את זהותה אלא אם כן תשכנע את בארוק לעצב את התלבושות של מופע מוזיקלי בו תככב. בארוק קונה אספקה של נוצות יען מחברו של שרווד, ג'ו וורד ומתחיל במסע אופנה.

לאחר מכן שרווד פותח את "מייזון אלגנס", בית אופנה פריזאי חדש שזוכה להצלחה גדולה עד שבארוק מגלה שלין מזייפת את הסקיצות שלה. אך שרווד משכנע את המשטרה לתת לו זמן ליישר את המצב. הוא פוגע בחתונה של בארוק ואליקס ומבטיח להשפיל את המעצב על ידי חשיפה פומבית של מיהי באמת כלתו אלא אם כן בארוק יחזור בו מההאשמות. המעצב מסכים ורוכש את "מייזון אלגנס" משרווד, שמבטיח ללין שלעולם לא יתערב בפעילות בלתי חוקית נוספת אם תחזור איתו לאמריקה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטי 1934
קטגוריה:סרטים מוזיקליים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קומדיה רומנטית אמריקאיים
קטגוריה:סרטי האחים וורנר
קטגוריה:נטפליקס: סרטים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים על אופנה
קטגוריה:סרטי בטי דייוויס
מי אתה חושב שאתה? (תוכנית טלוויזיה אמריקאית)

**מי אתה חושב שאתה?** (באנגלית: **?Who Do You Think You Are**) היא תוכנית טלוויזיה אמריקאית המהווה גרסה מקומית לסדרת טלוויזיה אמריקאית באותו שם. במסגרתה עוקבים אחר היסטוריה משפחתית של ידוען אחר, ועל מנת להתחכות אחר סיפורו המשפחתי הוא נוסע למקומות שונים ברחבי ארצות הברית ולמדינות נוספות.

התוכנית מהווה שיתוף בין חברת ההפקות "Shed Media" לבין חברת הגנאלוגיה "Ancestry.com", ב-2009 פורסם שרשת NBC הזמינה גרסה אמריקאית לתוכנית של ה־BBC ושליסה קודרו תהיה אחת ממפיקות התוכנית, וב-2010 עלתה לשידור, בפרק הראשון השתתפה שרה ג'סיקה פארקר.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 2010
השיבה (הנרי מוסלר)

**השיבה** (בצרפתית: **Le Retour**), הידוע גם בשם „שובו של הבן האובד“, מאת הנרי מוסלר, משנת 1879, הוא ציור שמן על בד המתאר פרשנות ייחודית למשל הבן האובד מן הברית החדשה, תוך הדגשת רעיונות של חרטה, החמצה ואובדן התקווה.

היצירה מתארת צעיר הכורע על ברכיו, כשידיו שלובות וראשו נשען על ספסל, בתנוחה המבטאת תחינה וייאוש. לצדו מונחים שק ומקל, המרמזים על נדודיו. מבט הצופה מובל אל דמות נוספת השוכבת על מיטה בעלת חופה נמוכה ודלתות, המבודדת את השוכב מן הסביבה. בצד הימני מופיעה דמות שלישית, לבושה בלבוש כנסייתי ואוחזת בספר, אשר מבטה מופנה כלפי מטה ואינה יוצרת קשר עם שאר הדמויות. השימוש באור דרמטי המחבר בין מוקדי הסצנה מדגיש את המתח הרגשי ואת יחסי הדמויות.

הציור עושה שימוש בפלטת צבעים כהה ובניגודי אור וצל, באופן המזכיר את סגנונו של רמברנדט. עם זאת, בניגוד לפרשנות המקובלת של המשל, שבה האב מקבל את הבן ברחמים, מוסלר מציג סצנה של החמצה: הבן שב מאוחר מדי, והדמות השוכבת מתוארת כמי שכבר מתה או גוססת. דמות הכומר בצד מרמזת על טקסי סוף החיים, ומעצימה את תחושת הייאוש והיעדר המחילה.

היצירה נקשרת למסורת רחבה של תיאורי משל הבן האובד, וזוכה להשוואה מפורשת ליצירתו של רמברנדט, שבה מודגשים חסד, רחמים ואהבת האב, לעומת הפרשנות הקודרת של מוסלר. יש שהישוו את הציור ליצירה מוקדמת של ז'אן-בטיסט גרז, אשר גם בה מוצגת גרסה טראגית של הסיפור.

מוסלר, אמן יהודי־אמריקאי שפעל שנים רבות באירופה, שילב ביצירתו בין זיקה למסורת לבין עיסוק בנושאים שאינם יהודיים במובהק. לפי מחקרו של אלברט בוימה, עיסוקו של מוסלר בחיי ברטאן אפשר לו לבטא זיקה למסורת מבלי לעסוק ישירות בנושאים יהודיים, וכך לשלב זהות תרבותית מורכבת ביצירתו.

## הערות שוליים

קטגוריה:מוזיאון ד'אורסה: יצירות אמנות
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:הברית החדשה בתרבות ובאמנות
הבן האובד (ואן המסן)

**הבן האובד** הוא ציור מאת יאן סנדרס ואן המסן, המתאר את סיפור הבן האובד מתוך הבשורה על-פי לוקאס (ט"ו, 11–22), תוך הדגשת נושא החרטה ואופייה הבלתי מוגבל של הרחמים האלוהיים. בניגוד למסורת המתמקדת בשיבת הבן, מתמקד הציור בפרק שבו הבן מבזבז את ירושתו בחיי הוללות, ובכך מודגש מצבו של האדם הנתון להשפעת חטאיו. גישה זו קשורה להתפתחויות ספרותיות בני התקופה, והאיקונוגרפיה שנוצרה בעקבותיה זכתה להצלחה והשפיעה על סצנות בתי בושת וחברות עליזות בציור הפלמי המאוחר.

## תיאור היצירה ופרשנות
בקדמת הציור מוצב הבן האובד כשהוא מוקף בנשים ובדמויות המסמלות חיי הוללות, והוא נכנע לחטאי החושים ובהם תאווה, גרגרנות ועצלות. סביבו מופיעות דמויות בעלות אופי מודגש וכמעט קריקטורי, ובהן סרסור מזדקן בעל הבעה תאוותנית ומעוררת דחייה, שיכור אדום פנים הלועג לסובבים, מהמר להוט וזונה. הדמויות הגדולות מודגשות באמצעות קיצורי פרספקטיבה ותנועות חדות, המעצימים את נוכחותן ואת האפקט הדרמטי של הסצנה.

הציור מבקש להדגיש את הממד השלישי באמצעות שימוש בצורות מונומנטליות בהשראת האמנות האיטלקית, בשילוב ריאליזם מפורט ולעיתים אכזרי המאפיין את המסורת הפלמית. שילוב זה יוצר מתח בין הצגת החטאים לבין גינוי שלהם, ומעניק ליצירה אופי אמביוולנטי. העלילה ממשיכה ברקע, שם מתואר הבן לאחר שאיבד את כספו ואת בגדיו, מגורש מן העיר, נאלץ לרעות חזירים ומביע חרטה, ולבסוף שב לבית אביו וזוכה למחילה.

המעבר בין הדמויות הגדולות בקדמת הציור לבין הסצנות המוקטנות ברקע הוא חד, ורק אכסדרה מעוטרת בעיטורים גרוטסקיים ובקישוטי עלים יוצרת מעבר חלקי ביניהן. הדמויות האלגנטיות והקלות שברקע צוירו בידי אמן נוסף המכונה "אמן פאולוס וברנבאס", אשר הושפע מדגמי שטיחי הקיר שעוצבו ברומא בידי רפאל ונשלחו לבריסל בשנת 1517 לצורך אריגתם.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורי ז'אנר
קטגוריה:הברית החדשה בתרבות ובאמנות
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-16
צ'אבי אספרט

**צ'אבי אספרט פונט** (בספרדית: **Xavi Espart Font**; נולד ב-21 במאי 2007 בברצלונה שבספרד) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת המגן הימני בקבוצת ברצלונה מלה ליגה.

## קריירת מועדונים
אספרט גדל במחלקת הנוער של ברצלונה, ובשנת 2024 החל לשחק בברצלונה אתלטיק, קבוצת המילואים של המועדון. ב-10 במרץ 2026 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בתיקו 1-1 נגד ניוקאסל יונייטד במסגרת שלב שמינית הגמר של ליגת האלופות לעונת 2025/2026. ב-15 במרץ ערך את הופעת הבכורה שלו בלה ליגה, בניצחון 2–5 על סביליה במסגרת המחזור ה-28 לעונת 2025/2026.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:מגני כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלני ברצלונה אתלטיק
קטגוריה:כדורגלני ברצלונה
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-2007
מנואל אנחל

**מנואל אנחל מורן איבנייס** (בספרדית: **Manuel Ángel Morán Ibáñez**; נולד ב-15 במרץ 2004 בספרד) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת ריאל מדריד מלה ליגה.

## קריירת מועדונים
אנחל גדל במחלקות הנוער של סביליה וריאל מדריד, ובשנת 2023 החל לשחק בריאל מדריד קסטיליה, קבוצת המילואים של ריאל מדריד. ב-14 בינואר 2026 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של ריאל מדריד, בהפסד 2–3 לאלבסטה במסגרת שלב שמינית הגמר של גביע המלך הספרדי לעונת . ב-6 במרץ ערך את הופעת הבכורה שלו בלה ליגה, בניצחון 1–2 על סלטה ויגו במסגרת המחזור ה-27 לעונת 2025/2026. ב-11 במרץ ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, בניצחון 0–3 על מנצ'סטר סיטי במסגרת שלב שמינית הגמר לעונת 2025/2026.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:קשרי כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלני ריאל מדריד קסטיליה
קטגוריה:כדורגלני ריאל מדריד
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-2004
זאבול (איראן)

**זאבול** (בפרסית: **زابل**) היא עיר במחוז המרכזי של נפת זאבול, במחוז סיסתאן ובלוצ'סתאן שבאיראן. העיר משמשת כבירת הנפה והמחוז גם יחד. זאבול נמצאת סמוך לגבול עם אפגניסטן.

העיר נקראה בעבר **סיסתאן**, עד שבסוף שנות ה־1920 שונה שמה לזאבול על ידי רזא שאה פהלווי.

## דמוגרפיה
### שפה ואתניות
תושבי זאבול הם בעיקר פרסים הדוברים ניב של השפה הפרסית המכונה ניב סיסתאני, וכן מיעוט קטן של בלוצ'ים הדוברים בלוצ'ית.

### אוכלוסייה
במפקד האוכלוסין של 2006 מנתה אוכלוסיית העיר 130,642 תושבים ב־27,867 משקי בית.

במפקד 2011 נמנו 137,722 תושבים ב־33,957 משקי בית.

במפקד 2016 הגיעה האוכלוסייה ל־134,950 תושבים ב־35,401 משקי בית.

## גאוגרפיה
### מיקום
זאבול ממוקמת סמוך לאגם האמון בתוך אגן סיסתאן, אזור אגן סגור (Endorheic basin), ומימיו מגיעים בעיקר מנהר הלמנד. אגם האמון הוא אגם עונתי שלעיתים קרובות מתייבש.

העיר מחוברת בכביש לעיר זרנג' שבאפגניסטן ולמעבר הגבול מילאק. דרך כביש דלראם–זרנג' ניתן להגיע לשאר חלקי אפגניסטן. כך מהווה זאבול נתיב גישה עבור אפגניסטן אל הים הערבי והמפרץ הפרסי דרך נמל צ'אבהאר. בעיר פועל גם נמל התעופה זאבול.

### זיהום אוויר
האזור ידוע בתופעת "רוח 120 הימים" (בפרסית: باد صد و بیست روز), סופת אבק עונתית חזקה בקיץ הנושבת מצפון לדרום. היעלמות חלקים גדולים מאגם האמון בשנות ה־2000 החריפה את בעיית האבק באזור.

בשנת 2016 הגדיר ארגון הבריאות העולמי את זאבול כעיר המזוהמת ביותר בעולם.

## השכלה גבוהה
העיר היא ביתה של אוניברסיטת זאבול, האוניברסיטה הגדולה בעיר, וכן של אוניברסיטת מדעי הרפואה של זאבול ומוזיאון האנתרופולוגיה של סיסתאן.
* Islamic Azad University – סניף זאבול
* Payame Noor University – זאבול

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סיסתאן ובלוצ'סתאן
קטגוריה:איראן: ערים
אמירה ארנון

**אמירה ארנון** (נולדה: 1950) היא דיפלומטית ישראלית שכיהנה כשגרירת ישראל באלבניה ובסינגפור.

## ביוגרפיה
ארנון נולדה ב-1950 בחיפה. ב-1968 התגייסה לצה"ל ושירתה בחיל האוויר.

ארנון בעלת תואר ראשון ביחסים בין-לאומיים מהאוניברסיטה העברית בירושלים (1969–1972). בהמשך השתתפה בלימודי המשך במסגרת תוכנית מיוחדת לדיפלומטים צעירים לענייני המזרח התיכון באוניברסיטה העברית בירושלים (1989–1990). בנוסף, סיימה בהצטיינות לימודים במכללה לביטחון לאומי (1995–1996), וכן השלימה תואר שני במדעי המדינה בהצטיינות מאוניברסיטת חיפה (1995–1996).

## קריירה
ארנון עבדה שנים רבות בשירות החוץ הישראלי, אליו הצטרפה מיד עם שחרורה מצה"ל ב-1970.

ב-1973 עבדה בשגרירות ישראל באוסלו. בין השנים 1974 ל-1979, הייתה קונסולית כללית בניו יורק.

בין 1980 ל-1990 עבדה במרכז למחקר מדיני של משרד החוץ בישראל.

בין השנים 1990 ל-1993 הייתה קונסולית כללית בפילדלפיה. היא הייתה חברה במשלחת ישראל לאו"ם בשנים 1996 ו-1999.

בין השנים 2000 ל-2005, היא הייתה קונסולית כללית באיסטנבול, טורקיה. 

ב-2007 מונתה על ידי שרת החוץ ציפי לבני לשגרירת ישראל באלבניה ושגרירה שאינה תושבת בבוסניה והרצגובינה וביוגוסלביה לשעבר.

ב-2009 מונתה לתפקיד שגרירת ישראל בסינגפור, ב-2011 מונתה כשגרירת לא תושבת למזרח טימור.  היא סיימה את תפקיה ב-2013 אז חזרה למשרד החוץ בירושלים. היא הוחלפה על ידי יעל רובינשטיין.

## חיים אישיים
נשואה לחגי ארנון, עובד משרד החוץ, ואם לשלושה ילדים. ארנון דוברת אנגלית, צרפתית, טורקית ורומנית.

## הוקרה
* ב-2008 נשיא אלבניה העניק לארנון מדליית הכרת התודה  על תרומתה ליחסי אלבניה–ישראל.
* באוגוסט 2012, נשיא מזרח טימור ז'וזה רמוס הורטה העניק לארנון תעודת הוקרה על תרומתה ליחסי ישראל – מזרח טימור.

## הערות שוליים

קטגוריה:דיפלומטים ישראלים
קטגוריה:דיפלומטיות ישראליות
קטגוריה:חיפה: אישים
קטגוריה:שגרירי ישראל בסינגפור
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1950
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1950
פלאביו בולסונארו

**פלאביו נאנטס בולסונארו** (בפורטוגזית: **Flávio Nantes Bolsonaro**; נולד ב-30 באפריל 1981) הוא עורך דין ופוליטיקאי ברזילאי המכהן כסנאטור מטעם ריו דה ז'ניירו. חבר המפלגה הליברלית של ברזיל .

## ביוגרפיה
בולסונארו הוא בנם של נשיא ברזיל לשעבר ז'איר בולסונארו ואשתו לשעבר רוז'ריה נאנטס בראגה. הוא נולד ברסנדה שבריו דה ז'ניירו, ברזיל.

הוא עבר התמחויות במדיניות ציבורית מטעם אוניברסיטת מכון המחקר של ריו דה ז'ניירו (IUPERJ) וביזמות מטעם קרן גטוליו ורגאס.

הוא נשוי לפרננדה אנטונס פיגיירה, ולהם שתי בנות: קרולינה ולואיזה.

## קריירה פוליטית
בולסונארו כיהן כחבר האספה המחוקקת של ריו דה ז'ניירו  בין השנים 2003–2019. בשנת 2018 נבחר לסנאט הברזילאי , וב-1 בפברואר 2019 החל לכהן כסנאטור מטעם ריו דה ז'ניירו.

בחודש דצמבר 2025 הכריז על מועמדותו בבחירות הכלליות בברזיל 2026 , בתמיכתו של אביו.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים ברזילאים
קטגוריה:עורכי דין ברזילאים
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1981
איוב (לאון בונה)

**איוב** (**Job**) מאת לאון בונה, משנת 1880, הוא ציור שמן על בד המתאר את דמותו המקראית של איוב, תוך הדגשת סבלו ומצבו הרוחני.

## תיאור היצירה ופרשנות
איוב מתואר בציור כדמות עירומה, בודדה וכחושה, המוצבת על רקע של אפלה מוחלטת כמעט. גופו מואר באור עז המבליט אותו בחדות מתוך החשיכה, וכך נוצר ניגוד חריף בין הדמות לבין הסביבה הסוגרת עליה. הגוף הזקן, הרזה והמיוסר תופס את עיקר שטח התמונה, והקומפוזיציה ממוקדת בו כמעט לחלוטין, ללא דמויות נוספות וללא פרטים סביבתיים משמעותיים. ראשו של איוב מוטה כלפי מעלה, כאילו הוא מפנה את מבטו אל השמים, ופניו נושאות הבעה של תחינה, כאב וסבל.

ידיו של איוב מושטות קדימה וכפות ידיו פונות כלפי מעלה, במחווה היוצרת רושם של קבלה, ציפייה או פנייה ישירה. גם אם הקומפוזיציה פשוטה ונשענת על דמות אחת בלבד, מבנה הגוף מאורגן באופן מחושב ויציב: ראשו של איוב יוצר את קודקוד הצורה, זרועותיו נפרשות כצלעות, ורגליו יוצרות את הבסיס. כך נבנית צורה משולשת, מן הצורות היציבות ביותר מבחינה קומפוזיציונית. היציבות הזאת עומדת לצד התוכן הרגשי הטעון של היצירה, שבו הגוף נראה מותש והבעת הפנים מצביעה על מצוקה עמוקה.

האור הממוקד בדמותו של איוב מתואר כאור עז ובעל אופי אלוהי, המבליט את גופו מתוך האפלה ומדגיש את נוכחותו. באמצעות אור זה מודגשת בדידותו של איוב ומצבו כמי שניצב לבדו מול האל. העירום והבדידות מבטאים חשיפה מוחלטת, שבה הוא נטול רכוש, משפחה או ליווי אנושי, ונוכח רק בתוך סבלו.

היצירה נקשרת לרגע שבו האל פונה אל איוב, כאשר תנוחת הידיים הפתוחות והפניית הראש כלפי מעלה מבטאות קבלה והקשבה. איוב מוצג כפונה אל האל מתוך סבל, ומקבל את דברו. הדמות מתוארת כמתמסרת לחלוטין, והציור מדגיש את הכנות והישירות שבמפגש זה, תוך הצגת יחסו הרוחני של איוב אל סבלו.

המתח ביצירה נוצר בין הסבל והטלטלה הרגשית לבין הסדר הצורני של הקומפוזיציה. דמותו של איוב, המבטאת אובדן וייסורים, מעוצבת במסגרת יציבה וברורה, היוצרת תחושת איזון. יציבות זו מתקיימת לצד הכאב ואינה מבטלת אותו, אלא מאפשרת לראות ביצירה ביטוי לאמונה הנמשכת גם בתוך מצוקה, כאשר הכנות והחשיפה הן המאפשרות לאיוב לעמוד מול האל ולקבל את דברו.

## תולדות הבעלות
תולדות הבעלות של הציור מתועדות ברצף ברור: היצירה נותרה בסטודיו של לאון בונה עד שנת 1886. בשנת 1887 התקבלה כתרומה מאת האמן לאוספי המדינה הצרפתית והועברה למוזיאונים הלאומיים. תחילה יוחסה למוזיאון הלובר בפריז, ולאחר מכן הוצגה במוזיאון לוקסמבורג בין השנים 1887 ל־1932. בשנת 1932 הופקדה במוזיאון בונה בעיר באיון, שם נותרה עד שנת 2013. בהמשך הועברה למוזיאון ד'אורסה בפריז, ובשנת 2025 הופקדה מחדש במוזיאון בונה־אלו בבאיון.

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורי התנ"ך
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:מוזיאון ד'אורסה: יצירות אמנות
קטגוריה:ציורי עירום
קטגוריה:ציורי שמן
הצל (אדמונד בלייר לייטון)

**הצל** (באנגלית: **The Shadow**) הוא ציור שמן על בד מאת אדמונד בלייר לייטון, משנת 1909 בקירוב. היצירה מתארת סצנה רומנטית בעלת השראה מיתולוגית. קיימות שלוש גרסאות מקוריות של הציור לפחות שנוצרו בידי האמן: באוסף פרטי, במוזיאון להיסטוריה בברמן, אלבמה ובעיריית קארדיף.

## תיאור היצירה
הציור מתאר אביר הלבוש בשריון מלא, הניצב בפרופיל סמוך לחומת טירה, בעוד אהובתו מתחקה אחר קווי הצל שהוא מטיל על הקיר באמצעות פחם. הדמות הגברית עומדת ללא תנועה, ואילו האישה עוסקת בפעולת הרישום, המעניקה לסצנה אופי אינטימי וממוקד. ברקע נראית ספינה בנמל, המרמזת על עזיבתו הקרובה של האביר, ככל הנראה למסע או לקרב. נוכחות הספינה מעניקה משמעות לפעולת הרישום כאמצעי לשימור זיכרונו של האהוב טרם הפרידה.

נושא היצירה מבוסס על המיתוס היווני על בתו של דיבוטאדס מקורינתוס, אשר תיעדה את דמות אהובה באמצעות התחקות אחר צלו לאור מנורה בלילה שלפני יציאתו למלחמה. לייטון העביר את העלילה להקשר ימי־ביניימי והציב את הסצנה על חומות טירה מעל נמל שבו ממתינות ספינות, ובכך הדגיש את הממד הדרמטי של רגע הפרידה ואת משמעות פעולת הרישום כאקט של זיכרון.

היצירה משקפת את עיסוקו של לייטון בנושאים רומנטיים ובתיאור רגעים מכריעים בחיי דמויות. היא מתאפיינת בהקפדה על פרטים וביצירת סיפור חזותי המעורר תגובה רגשית אצל הצופה. פעולת הרישום מקבלת משמעות סמלית של נאמנות, זיכרון ותקווה לשיבה, ומבטאת את הרצון להנציח את דמות האהוב ברגע של פרידה.

ידועות לפחות שלוש גרסאות מקוריות של הציור: אחת מהן שמורה במוזיאון ברמן להיסטוריה עולמית באלבמה, שנייה בבניין העירייה של קארדיף, וגרסה נוספת הופיעה בשוק האמנות ותועדה בקטלוג של בית המכירות סותבי'ס. אחת מן הגרסאות הוצגה בתערוכת האקדמיה המלכותית לאמנויות בשנת 1909. ריבוי הגרסאות משקף נוהג מקובל אצל האמן ליצור וריאציות של אותה קומפוזיציה תוך שינוי פרטים.

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-20
קטגוריה:ציורים המבוססים על המיתולוגיה היוונית
פנטיקפאיון

**פנטיקפאיון** (ביוונית עתיקה: Παντικάπαιον), או **פנטיקפיאום** (בלטינית: Panticapaeum), הייתה עיר עתיקה בחופו המזרחי של חצי האי קרים, באזור שהיוונים כינו טאוריקה. העיר שכנה בצדו המערבי של מצר קרץ' (הידוע בעת העתיקה כ"בוספורוס הקימרי"), והוקמה על ידי מתיישבים ממילטוס בסוף המאה ה-7 או בתחילת המאה ה-6 לפנה"ס. שרידיה נמצאים כיום בתחומי העיר המודרנית קרץ', על גבעה שנקראה מאוחר יותר הר מיטרידטס.

השם "פנטיקפאיון" נחשב לבעל מקור סקיתי, ומשמעו ככל הנראה "דרך הדגים". ידוע כי בעיר התקיימה קהילה יהודית בתקופה הרומית.

## היסטוריה
### היסטוריה מוקדמת
[קישור=https://en.wikipedia.org/wiki/File:Scythians_shooting_with_bows_Kertch_antique_Panticapeum_Ukrainia_4th_century_BCE.jpg|ממוזער|פסל קטן של קשתים [סקיתים מפנטיקפאיון, המאה ה-4 לפנה"ס]]
במאות הראשונות לקיומה התאפיינה העיר בייבוא נרחב של מוצרים יווניים, ובהם כלי חרס, טרקוטה ומתכת, שמקורם בסדנאות ברודוס, קורינתוס, סאמוס ואתונה. במקביל התפתח גם ייצור מקומי, אשר חיקה סגנונות יווניים מוכרים. אחד הסגנונות הבולטים שנקשרו לאזור הוא סגנון ה"קרץ'" של כלי חרס, לצד חיקויים מקומיים של כלי "גנאתיה" ו"כלי מגארה". החל מהמאה ה-5 לפנה"ס הטביעה העיר מטבעות כסף, ובהמשך גם מטבעות זהב וברונזה. בתקופת שיא התפשטותה השתרעה העיר על פני כ-100 הקטר.

### התקופה הקלאסית וההלניסטית
במאות ה-5 וה-4 לפנה"ס הפכה פנטיקפאיון למרכז של השושלות של ממלכת הבוספורוס הקימרי, תחילה תחת בית ארכאנקטידס ולאחר מכן תחת בית ספארטוקידס, שושלת של שליטים ממוצא תראקי. העיר שימשה לעיתים ככינוי לממלכה כולה. בהמשך חלה ירידה כלכלית במאות ה-4 וה-3 לפנה"ס, בין היתר בעקבות פלישות של הסרמטים ועליית התחרות בייצוא התבואה ממצרים.

### תקופת שלטון מיטרידטס
[קישור=https://en.wikipedia.org/wiki/File:ThracianCoin.JPG|ממוזער|מטבע מפנטיקפאיון, הנושא כוכב בתוך [עטרה (כתר)|עטרה ואת האותיות "ΠΑΝ" (פאן), המאה ה־2 לפנה"ס]]
המלך האחרון משושלת הספארטוקידים, פאריסאדס החמישי, הוריש את ממלכתו למיתרידטס השישי, מלך פונטוס. המהלך הוביל למרד מקומי ולמאבקי שליטה באזור, שבסופו השתלטו כוחותיו של מיתרידטס על העיר. לאחר תבוסתו במלחמות נגד רומא, מצא מיטרידטס את מותו בפנטיקפאיון בשנת 63 לפנה"ס, כאשר בנו ואזרחי העיר פנו נגדו.

### התקופה הרומית
מספר כתובות המתוארכות למאות ה-1 וה-2 לספירה מזכירות את בית הכנסת המקומי (לעיתים מתואר כשייך במשותף ליהודים ול"יראי השם", נוכרים שגילו אהדה עמוקה ליהדות), והוא נזכר כגוף המפקח על עסקאות משפטיות של שחרור עבדים. כתובת קבורה בעברית מן המאה ה-3 לספירה, המוקדשת לאדם בשם יצחק, כוללת ברכה לשלום. כתובת זו צוטטה על ידי הארכאולוגית אנה קולר כעדות להתחדשות רחבה בשימוש בשפה העברית בקרב יהדות התפוצות במהלך המאות ה-2 וה-3 לספירה. מאותה תקופה מופיעים בעיר גם תיאורים של מנורת המקדש לצד שמות עבריים כגון סיימון וסמואלוס.

## ראו גם
* חרסונסוס
* פאנאגוריה
* יהדות אוקראינה

## לקריאה נוספת
* Thomas S. Noonan, *The Origins of the Greek Colony at Panticapaeum*, American Journal of Archaeology, 1973
* Gocha R. Tsetskhladze (עורך), *Yet More Studies in the Ancient Greek Polis*, 1997

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:קרים: היסטוריה
קטגוריה:קצרמר היסטוריה
קטגוריה:קהילות יהודיות באוקראינה
ויליאם ולינגטון קורלט

**ויליאם ולינגטון קורלט** (באנגלית: **William Wellington Corlett**; 10 באפריל 1842 – 22 ביולי 1890) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כנציג בבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם טריטוריית ויומינג.

## ביוגרפיה
קורלט נולד בקונקורד שבאוהיו, ב-10 באפריל 1842, והיה בנם של ויליאם קורלט ומרי אן (קניל), שנקראה אן. הוא למד בבתי הספר של קונקורד ועבד כמורה בזמן שלמד במכון הקולגיאלי בווילובי (אוהיו), שם השלים את לימודיו בשנת 1861.

עם פרוץ מלחמת האזרחים התגייס בשנת 1862 לצבא האיחוד ושירת ברגימנטים ה-28 וה-87 של אוהיו (האחרון היה רגימנט לתקופה של שלושה חודשים). הוא נפל בשבי עם יחידתו בקרב הארפרס פרי ב-15 בספטמבר 1862.

לאחר ששוחרר על תנאי, חזר לאוהיו ולימד בבתי ספר בקירקלנד ובפיינסוויל. בהמשך שב לצבא ושירת בסוללת הארטילריה הקלה העצמאית ה-25 של אוהיו, ולאחר מכן הוצב לשירות מנותק בסוללה העצמאית ה-3 של איווה. בשנת 1865 חזר לאוהיו ושוחרר מהצבא.

הוא למד משפטים בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת מישיגן, וביולי 1866 השלים את לימודיו במכללה למשפטים של אוהיו סטייט ואוניון בקליבלנד. באותה שנה הוסמך כעורך דין והיה למרצה למשפטים בסיסיים באוניברסיטה וכן לימד במספר מכללות מסחריות בקליבלנד.

בשנת 1867 השתקע בשאיין שבטריטוריית ויומינג ועסק בעריכת דין. בתקופה מסוימת שותפו למשרד היה ג'ון אלדן ריינר, שלימים שימש כשופט פדרלי. בשנת 1869 התמודד ללא הצלחה כמועמד הרפובליקני לתפקיד נציג לקונגרס ה-41. בשנת 1870 מונה למנהל הדואר של שאיין, בשנת 1871 כיהן כחבר בסנאט הטריטוריאלי, ובשנים 1872–1876 שימש כתובע המחוזי של מחוז לאראמי.

בשנת 1873 נישא למינרבה ק. פרנקלין בעיר דה מוין, איווה. לשניים נולד בן, ויליאם ו. קורלט הבן.

הוא נבחר מטעם המפלגה הרפובליקנית כנציג לקונגרס ה-45 וכיהן בבית הנבחרים של ארצות הברית מ-4 במרץ 1877 עד 3 במרץ 1879. בשנת 1878 לא התמודד למועמדות מחדש.

לאחר מכן חזר לעסוק בעריכת דין, ובשנת 1879 סירב למינוי לתפקיד נשיא בית המשפט העליון של טריטוריית ויומינג. בשנים 1880–1882 כיהן כחבר במועצה המחוקקת.

קורלט נפטר בשאיין, ויומינג, ב-22 ביולי 1890, ונקבר בבית הקברות לייקוויו בעיר.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי אוהיו
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מוויומינג
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1842
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1890
Per sempre sì

"**Per sempre sì**" (בעברית: "**לנצח כן**") הוא שיר פרי עטו ובביצועו של הזמר האיטלקי סאל דה וינצ'י. היצירה יצאה לאור ב-25 בפברואר 2026 בהפצת חברות התקליטים אטלנטיק ווורנר מיוזיק איטליה, במסגרת פסטיבל סן רמו 2026, ולאחר זכייתה בו נקבע כי תשמש כנציגת  בתחרות הזמר של האירוויזיון לשנת 2026.

היצירה הגיעה למקום השני במצעד הסינגלים האיטלקי, ובכך רשמה את הישג השיא של האמן במצעד זה.

## רקע
"Per sempre sì" חובר והולחן בידי דה וינצ'י בשיתוף אלסנדרו לה קאבה, אאוג'ניו מיימונה, פדריקה אבאטה ובנו פרנצ'סקו דה וינצ'י; על ההפקה המוזיקלית הופקדו פדריקו מרקורי, ג'ורדנו קרמונה ואדריאנו פנינו. כעולה מן הדברים שנמסרו בראיון לאתר "Rockol", התהוות היצירה נקשרה בשיתוף פעולה בין דה וינצ'י לבין פיליפו ג'מיניאנו, נציג A&R בחברת וורנר מיוזיק. משהוצגה היצירה בפני הנהלת החברה, התקבלה בהערכה, והדבר הניע את דה וינצ'י להגישה למנהלו האמנותי ולמנחה פסטיבל סן רמו 2026, קרלו קונטי.

## ניתוח מוזיקלי
לשיטתו של דה וינצ'י, היצירה נכתבה לכדי המנון של אהבה אוניברסלית. לדבריו, מדובר ב"הצהרת אהבה החוצה גבולות, תוויות ומחיצות, ושבכוחה לפנות אל כל אדם באשר הוא, בלא תלות בגיל, בנטייה או ברקע האישי. [...] תקוותי היא לחירות לכל. החירות איננה עניין שולי כלל ועיקר; עניינה האפשרות לחיות ולהיות אתה עצמך". בראיון לעיתון *Il manifesto* הגדיר את יצירתו כך: "מאחוריה מצוי מסר המכוון אל הדורות הצעירים. קיום הבטחות הוא יסוד מכריע, והוא המעניק איזון. עלילת השיר מהללת אהבה נצחית, אולם עיקרה טמון בצורך לתכנן את העתיד".

## וידאו קליפ
הווידאו קליפ ל-"Per sempre sì", אשר בוים בידי ג'וזפה מרקו אלבנו, פורסם בד בבד עם יציאת השיר באמצעות ערוץ היוטיוב של דה וינצ'י, וכלל את השתתפותם של הרקדנים האיטלקים פרנצ'סקה טוקה ומרצ'לו סאקטה.

## מיקומי שיא

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 2026
קטגוריה:סינגלים מ-2026
קטגוריה:שירי אירוויזיון 2026
קטגוריה:שירי איטליה באירוויזיון
קטגוריה:שירים באיטלקית
אהבת השם (שיר)

"**אהבת השם**" הוא שיר מאת הזמר-יוצר הישראלי בן צור, אשר נכלל בחלקו הראשון של אלבומו "חלק א' - הוויה", שיצא לאור ב-24 בפברואר 2026.

## רקע והפקה
בן צור השיק את החלק הראשון מתוך אלבומו "הוויה" כפרויקט אישי בעל אופי רוחני, העוסק בנושאים של אמונה, זהות והתבוננות פנימית. במסגרת חלק זה נכללו שלושה שירים, "הוויה", "דתי לפי דעתי" ו"אהבת השם", כאשר המשך הפרויקט תוכנן לצאת במהלך החודש שלאחר מכן.

השיר "אהבת השם" נכתב על ידי בן צור בשיתוף אסף קפליו, אלירן אליהו ועומרי דהאן, והופק בידי דהאן ואליהו. תהליך היצירה התבסס על קשר אישי שנוצר בין צור לבין המתאגרף אהבת השם גורדון, אשר נהג לשלב את שיריו של בן צור במסגרת אימוניו והכנותיו לקרבות. קשר זה הוביל ליצירת שיר ייעודי שהוקדש לו.

## תוכן ומשמעות
השיר "אהבת השם" עוסק במוטיבים של אמונה, השגחה פרטית והצלחה אישית וכלכלית, תוך שילוב של ביטויים דתיים מוכרים במסגרת הפזמון, ובהם הקריאה "ה' מלך ה' מלך ה' ימלוך לעולם ועד". במקביל, השיר תואר על ידי שיר לוי מאתר "סרוגים" כבעל אופי עוצמתי מבחינה מילולית ומוזיקלית, כאשר הפזמון משמש כמרכיב מרכזי בהדגשת המסר הדתי.

## מיקומי שיא

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 2026
קטגוריה:סינגלים מ-2026
קטגוריה:שירי בן צור
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אלירן אליהו
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי אלירן אליהו
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי אלירן אליהו
קטגוריה:סינגלים בהוצאת די-מיוזיק
טום וג'רי באי אנשי השלג

**טום וג'רי באי אנשי השלג** (באנגלית: **Tom and Jerry: Snowman's Land**) הוא סרט הנפשה אמריקאי משנת 2022, המבוסס על עיבוד ישיר לסרט חג המולד, בכיכובם של טום וג'רי. הסרט הופק על ידי האחים וורנר הנפשה ו-Turner Entertainment Co. והוא מונפש על ידי Renegade Animation בארצות הברית ו-Slap Happy Cartoons Inc. בקנדה. הסרט יצא דיגיטלי ב-15 בנובמבר 2022 ומאוחר יותר יצא ב-DVD ב-29 בנובמבר 2022 על ידי Warner Bros. Home Entertainment (באמצעות Studio Distribution Services ).

## עלילה
בעיירה גודברי, טום וג'רי מתעסקים זה עם זה בשלג עד שטום מסתבך עם אדונו, דוקטור דאבלוויי. ג'רי הולך לבעליו, גברת לה-פייג'. מתגלה שג'רי וגברת לה-פייג' לא רק מתנגדים לטום ולדוקטור דאבלוויי, אלא שהם גם עניים ומנסים להרוויח כסף ממכירת עכברי שלג לילדים קטנים. לטאפי, אחיינו של ג'רי שנוטל חיתולים, יש תוכניות אחרות. הוא רוצה לבצע מופע קסמים, אבל ג'רי לא מסכים.

טאפי המאוכזב יוצא החוצה ומחליט שהוא יבנה עכבר שלג כדי לעזור לג'רי ולגברת לה-פייג', אך כשהוא מסיים, הוא מתחרט על הרעיון. עכבר השלג מתעורר לחיים באופן פלאי והוא וטאפי הופכים לחברים הטובים ביותר. טאפי מציג את עכבר השלג לג'רי וקורא לו לארי, אך ג'רי אינו מרוצה. אך למרות זאת, הוא מסכים לתת לו להישאר.

לאחר מכן הוא מופתע לגלות שלארי הוא עזרה גדולה כשהוא עוזר לגברת לה-פייג' להשיג את כספה למכירת הבנק שלה לאחר שטום הורס אותו. לאחר זמן מה, לארי מתחיל להימס. כדי למנוע מחברם החדש להינמס, טאפי וג'רי חייבים להביא אותו לכפר אנשי השלג המפורסם, אך לטום ודוקטור דאבלוויי יש תוכניות משלהם והם עוקבים אחריהם לאורך כל המסע. מאוחר יותר, טום משנה את דעתו כאשר ג'רי ולארי מצילים אותו ממלכודת שהם שמו אותו ואת דוקטור דאבלוויי בה. כאשר העכברים מגיעים לכפר אנשי השלג, טום מציל אותם והארבעה עובדים יחד כדי להביס את דאבלוויי. בתמורה, טום עובר לגור עם טאפי, ג'רי וגברת לה-פייג' כחברם החדש ומצטרף אליהם כשהם חוגגים בכל פעם שלארי מגיע לבקר אותם.

## דמויות ומדבבים
* ויליאם האנה (הקלטות אודיו ארכיוניות) בתור טום החתול וג'רי העכבר (ללא קרדיט)
* קאת' סוסי בתור טאפי
* קווין מייקל ריצ'רדסון בתפקיד לארי
* לריין ניומן בתפקיד גברת לה-פייג'
* סטיבן סטנטון בתפקיד דוקטור דאבלווי וברק
* ריק זיף בתפקיד חתול ראש-בשר ומספר
* קרלוס אלזראקוי בתפקיד פלויד
* קימברלי ברוקס בתפקיד שוטרת שלג וילדה קטנה
* ג'ואי ד'אוריה בתפקיד בוטץ' החתול
* רג'י דייוויס בתפקיד ראש עיריית סנואו

## ביקורות
ג'ניפר בורגט מ- *Common Sense Media* נתנה לסרט 3 מתוך 5 כוכבים, באומרה "אף על פי שהחתול והעכבר לא מתנגשים זה בזה לאורך כל הסרט, עדיין יש הרבה אלימות סלפסטיק והומור טיפשיים שאלו שמכירים את הזיכיון יצפו... הסיפור אינו חדש, אבל הוא חמוד מספיק, והוא פחות אלים מסרטי טום וג'רי קודמים."  דילון גונזלס, שכתב עבור Geek Vibes Nation, נתן לסרט ביקורת ואמר כי "זהו סרט מהנה למדי מהצמד הוותיק שמרגיש ממש בבית בתקופה זו של השנה... אם אתם רוצים סיפור קליל שיכניס אתכם לאווירת החג, אתם יכולים לעשות גרוע יותר." 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:האחים וורנר הנפשה: סרטים
קטגוריה:סרטי טום וג'רי
קטגוריה:סרטי 2022
קטגוריה:סרטי אנימציה שיצאו ישירות בפורמט לצפייה ביתית
קטגוריה:סרטי חג המולד
קטגוריה:סרטי הנפשה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קומדיה מונפשים
קטגוריה:סרטי הנפשה מוזיקליים
ראזיה מויאנוביץ'

**ראזיה מויאנוביץ** (בסרבית: **Razija Mujanović**; נולדה ב־15 באפריל 1967) היא כדורסלנית יוגוסלבית־בוסנית לשעבר, ששיחקה בעמדת הסנטר. עם נבחרת יוגוסלביה בכדורסל נשים זכתה במדליית כסף אולימפית ובמדליית כסף באליפות העולם.

על הישגיה נכללה בהיכל התהילה של פיב"א בשנת 2017.

## ביוגרפיה
מויאנוביץ' נולדה בשנת 1967 בעיירה צ'ליץ', אז בתחומי יוגוסלביה (כיום בבוסניה והרצגובינה). בשנת 1982 החלה לשחק בקבוצת בוגרות בליגה היוגוסלבית לכדורסל נשים, ושיחקה בה עד 1990, במהלכן זכתה פעמיים באליפות. בהמשך הקריירה שיחקה בספרד, איטליה והונגריה, וזכתה באליפויות גם במדינות אלו.

לאחר הקמת ליגת ה-WNBA עברה לארצות הברית, ובעונת 1998 שיחקה בדטרויט שוק. לאחר עונה אחת חזרה לאירופה ושיחקה במספר קבוצות במדינות שונות.

ביורוליג (נשים) זכתה מויאנוביץ ארבע פעמים (1989, 1992, 1994 ו-1995) מהם פעמיים עם קומנזה 1872.

מויאנוביץ' הייתה חברה בנבחרת יוגוסלביה בכדורסל נשים, עמה זכתה במדליית כסף באולימפיאדת סיאול 1988, במדליית כסף באליפות העולם בכדורסל נשים 1990 ובמדליית כסף באליפות אירופה בכדורסל נשים 1991.

לאחר התפרקות יוגוסלביה שיחקה בנבחרת בוסניה והרצגובינה עד שנת 2007.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקניות WNBA
קטגוריה:כדורסלניות באולימפיאדת סיאול (1988)
קטגוריה:כדורסלנים בוסנים
קטגוריה:כדורסלנים יוגוסלבים
קטגוריה:ילידות 1967
קטגוריה:חברי היכל התהילה של פיב"א
ארדסתאן

**ארדסטאן** (בפרסית: **اردستان**) היא עיר במחוז שהרסתאן, בפרובינציית אספהאן, איראן. העיר משמשת כבירת המחוז והמחוז המרכזי כאחד.

## דמוגרפיה
### אוכלוסייה
במפקד האוכלוסין הלאומי שנערך בשנת 2006, מנתה אוכלוסיית העיר 14,698 נפשות ב-4,077 משקי בית. המפקד הבא בשנת 2011 פקד 15,701 תושבים ב-4,680 משקי בית. על פי מפקד 2016, אוכלוסיית העיר עמדה על 15,744 תושבים ב-5,093 משקי בית.

## סקירה כללית
 
ארדסטאן שוכנת למרגלות הדרומיים של רכס הרי כרכס ונמצאת 110 ק"מ צפונית-מזרחית לעיר אספהאן. הדעה הרווחת היא כי העיר נוסדה בתקופת האימפריה הסאסאנית והייתה מבוצרת היטב במאה ה-10. בין מוקדי המשיכה התיירותיים של ארדסטאן נמנים מסגד מתקופת השושלת הסלג'וקית, באזאר, מספר מאגרי מים ובתים היסטוריים בעיר העתיקה. תות עץ, רימון וזן מיוחד של פיקוס הם הגידולים העיקריים בבוסתני העיר.

נטען כי ארדסטאן היא מקום הולדתו של איש הדת והפוליטיקאי חסן מודרס.

## אקלים
לארדסטאן יש אקלים צחיח (BWh לפי שיטת קפן).

## אתרים היסטוריים
* **אימאמזאדה חוסיין**: ייתכן שאימאמזאדה (מקדש קבר) זה מהתקופה הסלג'וקית היה חלק ממדרסה סלג'וקית. רק מעט מבנה זה נותר כיום. עדיין ניתן למצוא שער כניסה שניזוק קשות עם שרידים של מינרט (במקור היו שניים).
* **אימאמזאדה איסמעאיל**
* **מסגד ג'אמע של ארדסטאן**: החלקים העתיקים ביותר מצביעים על מבנה קדם-סלג'וקי, וייתכן שהמסגד נבנה באתר של צ'האר טאק (מבנה בעל ארבע קשתות). המבנה שולב במסגד מטיפוס קיוסק סלג'וקי במאה ה-12, והורחב בהמשך לתוכנית הקלאסית של ארבעה איוואנים. עיטורי הסטוקו של המחראב שונו במהלך התקופה האילח'אנית.

קובץ:مسجد_خسرو_اردستان.jpg
קובץ:ورودی_قنات_دو_طبقه_مون_در_شهر_اردستان-_عکس_از_امیررضا_توسلی.jpg


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:איראן: ערים
קטגוריה:פרובינציית אספהאן: יישובים
קובי חסן

**קובי חסן** (נולד ב-26 בספטמבר 1978) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקשר.

לזכותו של חסן, שש עליות ליגה מהליגה הלאומית לליגת העל ולכן כונה "קבלן עליות".

## קריירה
חסן התחיל את הקריירה שלו מחלקת הנוער של מכבי נתניה ובעונת 1996/1997 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת. כעבור שנתיים היה שותף לחזרה של המועדון לליגת העל אחרי שלוש שנות היעדרות. למרות ההצלחה בנתניה, חסן הושאל למכבי שעריים מהליגה הארצית. ובסיום העונה חזר לנתניה. ב-8 בספטמבר 2000 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל בתיקו 1-1 נגד בני יהודה. במהלך העונה הושאל להפועל רמת גן מהלאומית, בה שיחק עונה וחצי. בקיץ  הושאל למכבי הרצליה. בסיום העונה חזר לנתניה, בה רשם 14 הופעות וכבש שער אחד בתיקו 3-3 נגד בני יהודה, אך לא הצליח לסייע לקבוצה להישאר בליגת העל.

בקיץ  הושאל להפועל עכו במדיה רשם 15 שערי ליגה ו-7 בישולים נוספים כאשר הוא משותף בכל משחקי הליגה של הקבוצה. חסן גם היה מלך שערי הליגה ביחד עם אורן ניסים מנתניה. את עונת 2005/2006 פתח בנתניה, אולם אחרי שלושה משחקים עזב את הקבוצה וחזר לקדנציה שנייה בהפועל רמת גן. בעונת  רשם עם המועדון עליה לליגה הלאומית, וגם הבקיע את שער הניצחון בדקה ה-115 נגד מכבי חיפה במסגרת רבע גמר גביע המדינה. שנתיים לאחר מכן, רשם עלית ליגה נוספת עם רמת גן הפעם לליגת העל אחרי היעדרות של 20 עונות. חסן המשיך לשחק עם רמת גן גם בליגת העל אולם בינואר  עבר ליריבה העירונית ועזר לה במאבקי ההישרדות בלאומית.

בקיץ  חתם בהפועל רמת השרון עמה רשם עלית ליגה נוספת בקריירה וראשונה של המועדון לליגת העל. בקיץ  חתם במכבי אום אל-פחם, אולם ב-5 בינואר 2012 חתם בהפועל בני לוד שהתמודדה על העלייה לליגת העל, אולם בשונה מפעמים קודמים חסן לא הצליח לקבוצתו לעלות לליגת העל.

בקיץ  חתם בהפועל רעננה ושנה לאחר מכן חזר למכבי נתניה. במדי כל אחת שיחק עונה ועם שניהן רשם עלית ליגה.

בהמשך הקריירה שיחק בהפועל מרמורק, חזר לקדנציה שנייה בהכח עמידר רמת גן, עירוני קריית אתא, הפועל הרצליה ומכבי השרון נתניה.

כיום הוא מנהל סניף של רשת הגלידות גולדה במגדל העמק.

## קישורים חיוצניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:קשרי כדורגל ישראלים
קטגוריה:נתניה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מכבי נתניה
קטגוריה:כדורגלני מכבי שעריים
קטגוריה:כדורגלני הפועל רמת גן
קטגוריה:כדורגלני מכבי הרצליה
קטגוריה:כדורגלני הפועל עכו
קטגוריה:כדורגלני הכח עמידר רמת גן
קטגוריה:כדורגלני הפועל רמת השרון
קטגוריה:כדורגלני מכבי אום אל-פחם
קטגוריה:כדורגלני הפועל בני לוד
קטגוריה:כדורגלני הפועל רעננה
קטגוריה:כדורגלני הפועל מרמורק
קטגוריה:כדורגלני מכבי עירוני קריית אתא
קטגוריה:כדורגלני הפועל הרצליה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1978
אבי גופר

**אבי (אברהם) גופר** (נולד ב-18 בינואר 1953) הוא ארכאולוג ישראלי, פרופסור אמריטוס באוניברסיטת תל אביב.

## ביוגרפיה
אברהם (אבי) גופר סיים את התואר הראשון שלו בארכאולוגיה ובגאוגרפיה בשנת 1978, את התואר השני שלו בשנת 1981 בנושא "הסטרטיגרפיה ותעשיית כלי הצור מוואדי טבייק – אתר נאוליתי קדם-קרמי בדרום סיני" ואת הדוקטורט שלו בשנת 1986 בנושא "תעשיות כלי צור מהתקופה הנאוליתית בישראל". כל לימודיו היו ב.

הוא מתמחה בארץ ישראל הפרהיסטורית.

## תחומי מחקר
עבודתו של גופר במערת קסם עם רן ברקאי וישראל הרשקוביץ זכתה לסיקור תקשורתי נרחב. הצוות טען שגילה את שרידי ההומו סאפיינס העתיקים ביותר שנמצאו אי פעם. המאמר שלהם, שפורסם ב"כתב העת האמריקאי לאנתרופולוגיה פיזית" , קובע כי שיני האדם שגילו הן בנות בין 400,000 ל-200,000 שנה, אף על פי שלא ניתן היה לזהות בוודאות את המין הספציפי של האדם.

גופר והאגרונום שחל עבו מהאוניברסיטה העברית בירושלים כתבו ספר המאתגר את הקונצנזוס המדעי לגבי ביות צמחי בר. הם טוענים שתהליך הביות היה מהיר, מתוכנן ומאורגן היטב, וכי מספר מיני צמחים בויתו במקום אחד.

## מפרסומיו
### ספרים
* **ביות הצמחים וראשית החקלאות במזרח הקרוב** – אבי גופר, שחל עבו. הוצאת "רסלינג", 2016, 346 עמ'.
* **הפרהיסטוריה של הנגב המרכזי** – אבי גופר (גולדברג) ומיכה ליבנה (עורך), משרד החינוך והתרבות, אגף הנוער, היחידה לידיעת הארץ ולימודי שדה, 1981, עמ' 29
* **זהב קדומים: תגליות נדירות ממערת נחל קנה** – אבי גופר, צביקה צוק, מוזיאון ישראל, 1991, עמ' 72

## הערות שוליים

קטגוריה:ארכאולוגים ישראלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: ארכאולוגיה ותרבויות המזרח הקדום
קטגוריה:ארץ ישראל: פרהיסטוריה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1953
יש לנו תיש

**יש לנו תיש** הוא שיר ילדים עברי.

## מילים
ממוזער|שער הספר משחקים פרבלים, ניתן לדפדף בלחיצה על התמונה לדף השיר
השיר מוכר בציבור במילים הבאות:
השיר המקורי נכתב על ידי יצחק אלטרמן, אבי נתן אלתרמן. בשיר המקורי לא מופיע הפזמון:
ממוזער|ישיבת וולוז'ין - מקור הלחן

ממוזער|יצחק אלטרמן, כותב השיר
אלטרמן פרסם את השיר בספרו "משחקים פרבלים: שירים, משחקים ומחזיות לגני ילדים ולבתי ספר" (וילנה 1913) השיר הוא שיר משחק ואלטרמן התאים לו ריקוד כחלק משיטת פרבל. לפי בנימין סלור (בעלה של תרצה אתר) אלטרמן היה מקבל מדי שנה 37 לירות מאקו"ם כתמלוגי זכויות יוצרים.

כמו שירים רבים לשיר המקורי נכתבה פארודיה למסיבת סיום של סמינר למורות ולגננות בשנות ה-30:

הגרסה המוכרת של השיר נוצרה מהיתוך השיר המקורי והגרסה העממית בשנות ה-50. לפי רוביק רוזנטל תיש בעברית מסמל עקשנות וגחמנות ומכאן כינוי הגנאי של הילדים לרבם.

לשיר מספר ביצועים, בין השאר של ציפי שביט, מקהלת צדיקוב, עפרה חזה, דורית ראובני ועוד. בחלק מהביצועים מושר הקטע העממי ובחלקם במקום הבית הנוסף מושר "לה לה לה". השיר תורגם ללאדינו ואנגלית.

## לחן
אלטרמן הדפיס בספרו תווים לשיר, השיר בוצע בצורה זו פעמים בודדות.
ממוזער|דוד קוויאט בביצוע למנגינה המושרת בחסידות סלונים
השיר מוכר בלחן שמקורו בריקוד שהיה נהוג בישיבת וולוז'ין, הריקוד כונה "וואלאזשינער טאנץ". לפי ציפי פליישר מקור הלחן עממי-אוקראיני. רבי אברהם וינברג (השני) האדמו"ר מסלונים שמע את השיר "יש לנו תיש" ואימץ את המנגינה לטישים שערך. כשממשיכו רבי שלום נח ברזובסקי שר את השיר בישראל הדבר גרם למבוכה מפני שהקהל המקורי הכיר את הלחן העממי.

בלחן המוכר מושר גם השיר "כולם קוראים לי בובה". ו"לושתי יש קרן".

לשיר גם הותאמה מנגינת הקרקוביאק.

## ריקוד
יש לו תיש הוא "שיר משחק" והוא מיועד למספר זוגי של משתתפים. המשתתפים עומדים בשני טורים. שני העומדים בראשי הטורים נותנים ידיים, ומדלגים הלוך וחזור בין הטורים לצלילי שתי השורות הראשונות. כשהם חוזרים למקומם בראשי הטורים הם מרימים את ידיהם וכך ממשיכים את הגשר. שני הטורים עוברים מתחת לגשר, ופונים זה לימין וזה לשמאל, כדי להגיע ולתפוס שנית את מקומם באופן מסודר. כאשר אחרוני המשתתפים עוברים, הגשר מתפרק, ומרכיביו עוקבים איש אחר האחרון בטורו. באופן זה הופכים הראשונים לאחרונים, ובתור הבא רוקדים אלו שהיוו את השניים בטור בתור הזה.

הריקוד המקורי של השיר הוא כך: הילדים עומדים במעגל. בתוך המעגל ילד וילדה מן הגדולים - תיש ועז; ואחד קטן מקפץ סביבם-גדי. הילדים מזמרים, מראים באצבעות על כל אחד מהם ובסוף כל בית מוחאים כף.

בני עמל הופיעו עם הריקוד העממי בתחרות ריקוד בברית המועצות וזכו במקום הראשון.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי ילדים
קטגוריה:שירים בעברית
ריקרדו גונסאלס

**ריקרדו גונסאלס** (בספרדית: **Ricardo Primitivo González**; נולד ב-12 במאי 1925) היה כדורסלן ארגנטינאי. ככדורסלן הוא זכה עם נבחרת ארגנטינה באליפות העולם הראשונה ב-1950. הוא התחרה גם בטורניר הכדורסל האולימפי בלונדון 1948 והלסינקי 1952, ונכנס להיכל התהילה של פיב"א.

## ראשית חייו
ריקרדו גונסאלס נולד בשנת 1925 בבואנוס איירס. הוא התחיל לשחק כדורסל בגיל 10. בגיל 16 הוא שיחק בקבוצת בוגרים. בשנת 1942 הוא לראשונה שיחק בנבחרת ארגנטינה בכדורסל.  בשנת 1947ק בוצתו זכתה באליפות רגנטינה.

## קריירה בנבחרת הלאומית
בשנת 1948 סונסאלס הוזמן להשתתף עם נבחרת ארגנטינה באולימפיאדת לונדון (1948). הוא השתחרר מעבודה רק מספר ימים לפני הנסיעה וגם זה הודות התפטרות ממנה. בסיום האולימפיאדה נשיא מועדון כדרוסל "אתלטירו פלרמו" הזמין את סונסאלס לעבוד בחברה שבבעלותו.

בשנת 1950 גונסאלס היה בין ככבי נבחרת ארגנטינה שזכתה באליפות העולם. בשנת 1952 גונסאלס זכה עם נבחרתו במקום הרביעי באולימפיאדת הלסינקי.

בתחילת 1956 גונסאלס הואשם במקצוענות בכדורסל ולא הוזמן לנבחרת. הוא סיים את הקריירה בשנת 1957.

## קישורים חיצוניים
* 
* פרופיל, באתר היכל התהילה של פיב"א

קטגוריה:חברי היכל התהילה של פיב"א
קטגוריה:סנטרים (כדורסל)
קטגוריה:כדורסלנים באולימפיאדת לונדון (1948)
קטגוריה:כדורסלנים באולימפיאדת הלסינקי (1952)
קטגוריה:כדורסלני נבחרת ארגנטינה
קטגוריה:כדורסלנים ארגנטינאים
קטגוריה:ילידי 1925
קיאנו קרבר

**קווין אייזיאה רוברטסון** (באנגלית: **Kevin Isaiah Robertson**; נולד ב-22 בדצמבר 1998) הידוע יותר בשם הבמה שלו, **קיאנו קרבר** הוא מתאבק אמריקאי, המופיע בארגון ההיאבקות WWE, בתוכנית NXT. קרבר, שחקן פוטבול מכללות לשעבר, התחרה במותגי הפיתוח של WWE, כולל NXT Level Up ו-Evolve, והיה חלק מטורניר הפריצה של NXT בשנת 2023.

## קריירת היאבקות מקצועית
### WWE (2023–היום)

רוברטסון חתם על חוזה פיתוח עם ה-WWE בשלהי שנת 2023 והופיע לראשונה בטלוויזיה ב-12 בדצמבר 2023 בפרק של התוכנית *[[NXT Wrestling|NXT]]* תחת שם הבמה, **קיאנו קרבר**, כחלק מטורניר הפריצה של NXT לשנת 2023, שבו הודח כבר בסיבוב הראשון על ידי ריילי אוסבורן.

בשנת 2024, המשיך קרבר לעבוד ב-*NXT Level Up*, תוך כדי שהוא התמודד מול יריבים כמו ג'ו קופי וחאבייר ברנל, כחלק מהתפתחותו במותגי הפיתוח של הארגון. שנה לאחר מכן, הופיע קרבר כמתאבק בולט במותג WWE Evolve, כאשר הוא השתתף בקרב האליפות הראשון אי פעם של המותג, בו התמודד בקרב הדחות מרובע על התואר הראשון מול ג'קסון דרייק, שון לגאסי ואידריס אנופי, שבסופו דרייק זכה בתואר.

ב-14 בינואר 2026, ארגון ה-WWE הודיע כי קרבר חתם רשמית על חוזה ברוסטר של NXT, לאחר שהשאיר רושם חזק כ"איש האחרון שעומד" בזירה.

ב-20 בינואר 2026, הופץ בלעדית וידאו של ויכוח בין קרבר למתאבק העבר, בוקר טי, בו בוקר טי נזף בו על היותו "בלתי ניתן לאימון" ועל כך שהוא לקח את גילום הדמות הרעה רחוק מדי, כאשר בוקר טי ישב בשקט לצד השדרן, ויק ג'וזף והפרשן האורח, ריקי סיינטס.

## חיים אישיים

קרבר הוא אוהד של קבוצת הפוטבול, וושינגטון קומנדרס מליגת ה-NFL.

במאי 2025, רוברטסון עורר מחלוקת כאשר הוא מחק את החשבון שלו מהרשתות החברתיות בעקבות סדרת פוסטים שנויים במחלוקת, שבהם הגיב לשחרורם של מתאבקים אחרים, דבר שמשך תשומת לב מצד אוהדים וכלי תקשורת כאחד.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מתאבקים מקצוענים אמריקאים
קטגוריה:מתאבקי ה-WWE
קטגוריה:מתאבקי ה-NXT
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1998
ג'ספר טרוי

**אנטואן פרייזר** (באנגלית: **	Antione Frazier**; נולד ב-28 בנובמבר 1995) הידוע יותר בשם הבמה שלו, **ג'ספר טרוי** הוא מתאבק אמריקאי, המופיע בארגון ההיאבקות WWE, בתוכנית NXT. טרוי, שחקן פוטבול מכללות לשעבר, הוא פעם אחת אלוף המהירות של ה-WWE וזוכה העונה הראשונה של התוכנית WWE LFG.

## ראשית חייו

שון רוסיני נולד ב-28 בנובמבר 1995 באוואנס, ג'ורג'יה, כאשר הוא למד בבית הספר התיכון המקומי, שם היה מעורב בספורט ופיתח אהבה מוקדמת לכושר גופני. בילדותו, רוסיני פיתח הערצה לענף ההיאבקות המקצועית, כשהעריץ דמויות גדולות ומרשימות ב-WWE, דבר שהעניק לו השראה לרדוף אחרי קריירה בתעשייה זו.

## קריירת היאבקות מקצועית
### WWE (2023–היום)

פרייזר חתם על חוזה ב-WWE באוגוסט 2022, כשנשלח להתאמן ב-WWE Performance Center. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בזירה תחת שמו האמיתי במופע חי של NXT ב-13 במאי 2023. הופעת הבכורה הטלוויזיונית שלו הייתה תחת שם הבמה, **ג'ספר טרוי** והיא התקיימה ב-17 במאי 2024 בפרק של התוכנית *NXT Level Up*, בו התמודד מול טאוויון הייטס והפסיד לו.

בשנת 2025, טרוי השתתף בעונה הראשונה של התוכנית LFG (Legends & Future Greats), תחרות עבור מתאמני WWE Performance Center, שם בוקר טי שימש כמנטור שלו. טרוי ניצח בתחרות, לאחר שגבר על שילוה היל בגמר. לאחר ניצחונו, טרוי חזר ל-NXT ב-20 במאי 2025, כאשר תקף את אלוף NXT, אובה פמי, במהלך קטע בזירה, ובכך ביסס את מעמדו כדמות רעה. שבוע לאחר מכן, טרוי ערך את הופעת הבכורה שלו בזירה של NXT, כשניצח את דאנטה צ'ן, לפני שפמי התעמת איתו בעקבות התקיפה מהשבוע הקודם. ב-10 ביוני בפרק של התוכנית *NXT*, טרוי נכשל בניסיונו לזכות באליפות ה-NXT מול פמי. ב-28 באוקטובר בפרק של התוכנית *NXT*, טרוי ניצח את אקסיום וכתוצאה מכך הפך לטוען לכתר לאליפות המהירות של ה-WWE. שבוע לאחר מכן, הוא זכה בתואר זה לאחר שניצח את אל גרנדה אמריקנו II. ב-24 בפברואר 2026 בפרק של התוכנית *NXT*, טרוי הפסיד את התואר לאליו לפלור בקרב משולש על אליפות הספיד אשר כלל בנוסף את איליי נייט, הפסד זה קטע תקופת כהונה של 105 ימים.

ב-17 במרץ בפרק של התוכנית *NXT*, הוא תקף את קיאנו קרבר לאחר שהאחרון הפריע במהלך ערב ההוקרה של בוקר טי, מעשה שהפך את דמותו לטובה.

## אליפויות והישגים

* **הישגים במגזין ההיאבקות Pro Wrestling Illustrated – PWI**
** PWI דירג אותו במקום ה-141 מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר לשנת 2025

* **הישגים בארגון ההיאבקות World Wrestling Entertainment – WWE**
** אליפות המהירות של ה-WWE (פעם אחת)
** WWE LFG (עונה ראשונה)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מתאבקים מקצוענים אמריקאים
קטגוריה:מתאבקי ה-WWE
קטגוריה:מתאבקי ה-NXT
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1998
אדריאנה ריזו

**אנה ג'ייד קיפר** (באנגלית: **Anna Jade Keefer**; נולדה ב-26 בדצמבר 1998) הידועה יותר בשם הבמה שלה, **אדריאנה ריזו** היא מתאבקת אמריקאית, המופיעה בארגון ההיאבקות WWE, בתוכנית NXT.

## ראשית חייה

אנה ג'ייד קיפר נולדה באלברטוויל, מינסוטה ב-26 בדצמבר 1998. קיפר למדה באוניברסיטת צפון קרוליינה, שם התמחתה בהפקות מדיה ובלימודים בין-תחומיים. בנוסף, היא התחרתה באתלטיקה קלה כחלק מנבחרת האתלטיקה של האוניברסיטה.

## קריירת היאבקות מקצועית
### WWE (2022–היום)

בשנת 2022, קיפר הוכרזה כאחת המגויסות למחזור של הסתיו למרכז האימונים של ה-WWE Performance Center. היא ערכה את הופעת הבכורה שלה בזירה בקרב באטל רויאל במופע חי של NXT ב-28 באוקטובר. לאחר שהושבתה כמעט שנה בגלל קרע בגיד אכילס, קיפר חזרה לזירה במופע חי ב-27 באוקטובר 2023, כשהשתתפה שוב בקרב באטל רויאל.

בנובמבר, קיפר החלה להופיע לצד טוני דיאנג'לו וצ'אנינג "סטאקס" לורנצו כחלק מקבוצת משפחת דיאנג'לו, קבוצת מתאבקים בסגנון מאפיה איטלקית-אמריקאית. בהמשך, אימצה את שם הבמה, **אדריאנה ריזו**, כשערכה את הופעת הבכורה הטלוויזיונית שלה בקרב באטל רויאל אשר קבע את הטוענת לכתר לאליפות הנשים של NXT, שבו ניצחה רוקסן פרז. בחודשים שבאו לאחר מכן, נכנסה משפחת דיאנג'לו לפיוד עם סקריפטס, ברונקו נימה, לוסיין פרייס וג'יידה פארקר מקבוצת Out The Mud. יריבות זו הובילה לקיום קרב שלושה נגד שלושה באירוע NXT Vengeance Day, שנערך ב-4 בפברואר ובו ניצחה משפחת דיאנג'לו. ב-13 בפברואר בפרק של התוכנית *NXT*, הפסידה ריזו לפארקר בקרב היחידים הטלוויזיוני הראשון שלה, ובכך הסתיים הפיוד בין קבוצות אלה. ב-20 באוגוסט בפרק של התוכנית *NXT*, השתתפה ריזו בקרב גאונטלט בן שש מתאבקות אשר קבע את הטוענת לכתר לאליפות הנשים של NXT של רוקסן פרז באירוע No Mercy, לעומת זאת, בקרב זה היא הודחה על ידי סול רוקה.

ב-10 באוגוסט 2025, הודיעה ריזו כי קרעה את הרצועה הצולבת הקדמית ואת המניסקוס.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מתאבקות מקצועניות אמריקאיות
קטגוריה:מתאבקות ה-WWE
קטגוריה:מתאבקות ה-NXT
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1998