open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ליוויה רוטקירכן

**ליוויה רוטקירכן** (בסלובקית: **Livia Rothkirchen**; 1922, צ'כוסלובקיה – 2013, ישראל) הייתה היסטוריונית של השואה, חוקרת שואת יהודי צ'כוסלובקיה ועורכת כתב העת יד ושם: קובץ מחקרים.

## קורות חייה
רוטקירכן הייתה בת אמצעית מבין בן וארבע בנות לבית דובר הונגרית וגרמנית בעיר וינוהרדיב. הבן נפטר בצעירותו. בבית הספר למדה רוטקירכן צ'כית וגרמנית, ובחוסט הסמוכה לווינוהרדיב רכשה השכלה גבוהה. במרס 1939 כבשו ההונגרים את חוסט ועל היהודים בה הוטל נומרוס קלאוזוס. עקב כך לא התאפשר לרוטקירכן להתקבל לאוניברסיטה.
במרס 1944 נכבשה הונגריה בידי גרמניה. ב-26 במאי 1944 גורשה רוטקירכן עם משפחתה לאושוויץ. היא שרדה וכך שלוש אחיותיה, אך הוריהן נספו.

לאחר המלחמה שבה רוטקירכן לווינוהרדיב, חלק מחבל זקרפטיה שהועבר מצ'כוסלובקיה לברית המועצות אחרי המלחמה, כדי למצוא שריד מבית הוריהן, אך לשווא. היא עברה לצ'כוסלובקיה והתיישבה בפראג עם אחיותיה. רוטקירכן התקבלה לאוניברסיטת קארל בפראג, למדה ספרות ולשון רוסית ואנגלית וב-1949 קיבלה תואר דוקטור. לאחר מכן למדה באוקספורד.

ב-1956 הצליחה לעלות לישראל והגיעה לירושלים. היא החלה לעבוד ביד ושם. המורה שלה לעברית באולפן היה אביגדור המאירי.

## מחקריה
רוטקירכן הייתה אספנית מסמכים, חוקרת וכותבת, ועורכת כתב העת המחקרי יד ושם: קובץ מחקרים. היא הייתה עובדת האגף המדעי של יד ושם והועסקה בקִטלוג מדעי. היא הביאה תיעוד מצ'כוסלובקיה ומהונגריה ליד ושם, כולל ארכיונו של אוטו קומוי ותיעוד של קטרינה סנש, אמה של חנה סנש.

רוטקירכן פרסמה מאמרים מחקריים בתחומים רבים, בעיקר בחקר צ'כוסלובקיה והשואה, ופרסמה מאמרים על הממשלה הגולה, הממשלה הצ'כית ב בפראג, ההנהגה היהודית בטרזין ועוד.

### עורכת "יד ושם: קובץ מחקרים"
רוטקירכן הייתה עורכת כתב העת המדעי של יד ושם, **יד ושם: קובץ מחקרים** במשך 15 שנים והוציאה לאור את כרך 7 עד 16 בעברית ובאנגלית. בין החוקרים שפרסמו את מחקריהם בקובץ המחקרים בתקופת כהונתה כעורכת היו רנדולף ל. ברהם, כריסטופר בראונינג, מרטין ברושאט, ישעיהו טרונק, יהודה באואר, ישראל גוטמן, אהרן וייס, אוריאל טל, לני יחיל, דניאל קארפי, יוסף קרמיש ועוד. 

### ספרים
* **חורבן יהדות סלובקיה** (ירושלים: יד ושם, 1961). הספר מתבסס על תעודות שאסף מרכז הקהילות היהודיות הסלובקיות בברטיסלבה לקראת משפטיהם של פושעי מלחמה סלובקים וגרמנים ב-1946 בברטיסלבה. התעודות כללו מסמכי משרד החוץ הגרמני בנוגע ליהודי סלובקיה ומסמכים של פעילי "קבוצת העבודה". הספר כולל ניתוח מקיף ראשון של שואת יהודי סלובקיה בה נרצחו כ-70,000 מיהודי סלובקיה.
* **שואת יהודי אירופה** (ירושלים: יד ושם, 1973, עורכת, עם ישראל גוטמן).
* **תולדות השואה – בוהמיה ומורוויה**. הספר יצא לאור באנגלית בשנת 2005 ובעברית בשנת 2008.

## קישורים חיצוניים
* לזכרה של ליוויה רוטקירכן באתר יד ושם
* 

קטגוריה:יד ושם: אישים
קטגוריה:יהודים מרוסיה הקרפטית
קטגוריה:חוקרות שואה ישראליות
קטגוריה:חוקרי שואה ישראלים
קטגוריה:ישראליות ילידות צ'כוסלובקיה
קטגוריה:ישראלים ילידי צ'כוסלובקיה
קטגוריה:עולות בשנות ה-1950
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1922
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1922
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2013
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2013
אינטרמארשה–ואנטי–גובר מאטריו

**אינטרמארשה–ואנטי–גובר מאטריו** (בצרפתית: **Intermarché-Wanty-Gobert Matériaux**) היא קבוצת אופני כביש בלגית בדרג ה-UCI World Team. אינטרמארשה, רשת מרכולים, ואנטי, חברת הנדסה, וגרופ–גובר מאטריו, ספקית חומרי בניין בלגית, הן הספונסריות הראשיות של הקבוצה, שקנתה ב-2021 את רישיון הוורלד טים של CCC.

## היסטוריה
הקבוצה נוסדה ב-2008. בשנת 2011 הפכה למקצוענית עם הצטרפותה לדרג הפרו קונטיננטל. הקבוצה ידועה בעיקר ביכולות שלה במרוצים חד יומיים בבלגיה או בהולנד, המזכירים קלאסיקות, ורוב הישגיה בשנות קיומה הגיעו במרוצים כאלו. הרוכבים הבולטים שלה בשנותיה הראשונות היו דנילו נאפוליטאנו האיטלקי, סטיבן ואן דייק ההולנדי, ביורן ליוקמנס וז'מפי דרוקר.

משנת 2013, הקבוצה מוזמנת לשלושה מונומנטים מתוך החמישה, לייז'–בסטון–לייז', רונדה ון פלנדרן ופריז - רובה.

בשנת 2017, זכתה הקבוצה בכרטיס חופשי לטור דה פראנס, בשנה בה הוזנק מליאז'. גם בשנת 2018 ו-2019 נבחרה לטור, והרוכב הבולט שלה במרוץ היה גיום מרטן, שסיים בשלוש הפעמים שהקבוצה התחרתה בטור במקומות הגבוהים ביותר מבין הקבוצה, 23, 21 ו-12. בעונת 2020 עבר מרטן לקבוצת קופידיס.

ב-2021, קנתה הקבוצה את רישיון הוורלד טים של CCC ועלתה לדרג הבכיר של קבוצות בענף, שקבע שתהיה מוזמנת לכל מרוצי הוורלד טור, והיא צפויה לערוך הופעות בכורה בג'ירו ד'איטליה והוואלטה אספניה.

## סגל הקבוצה

## פרשיות סימום
בנובמבר 2013, פרש סטיבן ואן דייק, מרוכבי הקבוצה הבולטים בשנותיה הראשונות, לאחר שהושעה לתקופה של שמונה שנים בעקבות שימוש בחומר אלטרנטיבי שמטרתו להגדיל את האוזון בגוף.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:קבוצות אופניים
קטגוריה:בלגיה: אופניים
רוית יעקב

**רוית יעקב כהן** (נולדה ב-19 בינואר 1977) היא שחקנית, קומיקאית, כוכבת ילדים, חקיינית, מדבבת וזמרת ישראלית.
## תיאטרון

* 2023 – "הכתובה" (תיאטרון חיפה); "ינטל" (תיאטרון הבימה).
* 2025 – "בחורים טובים" (תיאטרון בית לסין).

## טלוויזיה

* 2023- ״עלומים״ ( כאן 11 ) בתפקיד גאולה מנהלת בית הספר

* 2024 – "אל עצמי" (ניקולודיאון/yes); "גוף שלישי" (ערוץ 12).

## פרסומות

* 2024 – Yes; 2022 – בנק מזרחי-טפחות; 2020 – שוקו יולו; ועוד.

## רשת

* בעלת ערוץ יוטיוב פעיל.
* פעילות בטיק־טוק, רכשה פרויקטים דוגמת "אל עצמי" בניקולודיאון.

## קריירה
### כמדבבת
יעקב דיבבה בסדרות וסרטים רבים, ביניהם "אגדות אנדרסן", "שרק לנצח", "עולם הווינX" בתפקיד מלכה, "פלא של פארק" שבו דיבבה את גרטה, "אגדה עם זנב" ו"הסוד של לילי" שם דיבבה את ונסה. היא גם דיבבה בסרט הקולנוע לילדים "אופססס! 2: ההרפתקה ממשיכה..." שיצא לאקרנים באוגוסט 2021.

### כשחקנית
#### לצד רינת גבאי
יעקב ידועה גם בתור גילומה של דמותה של הבובה מימי בהפקות הילדים של רינת גבאי במקום איריס פן וכיכבה לצידה בתפקיד זה בקלטות והצגות רבות: השתתפה בהצגת הילדים "רינת בארץ השירים", והשתתפה פעמיים במופע החנוכה "מותק של פסטיבל", "פנטזיה", "השירים המשחקים" משירי עוזי חיטמן, "רינת בעולם האגדות" ו"אצלנו בחצר" משירי נעמי שמר. כמו כן גילמה את שושנית בסדרת הטלוויזיה שגבאי הובילה "גינת הפלאים של רינת" ששודרה בערוץ הופ! וגילמה שוב את הבובה מימי במופע של מימי ויויו לצד ישראל ארנסט בתפקיד יויו הרובוט ובפרסומות ל-HOT VOD YOUNG לצד ניצן זיצר בתפקיד יויו הרובוט.

#### מופעים וסדרות נוספות
רוית הייתה חלק מהלהקה במחזמר "עלובי החיים" שהועלה בתיאטרון "הבימה". יעקב למדה משחק באופן מקצועי בבית צבי.

יעקב גם שיחקה בסדרה "גן חיות" לצד אודי ואביעד. בשנת 2020 גילמה את דורין בסדרה "צומת מילר". יעקב שרה קולות רקע בקלטת "עולמו של יובל המבולבל". בשנת 2007 שיחקה בקלטת "התנ"ך לילדים – סיפורים ושירים". בשנת 2006 שיחקה יעקב בקלטת "גינת השטוזים של דתיה" שם החליפה את רמה מסינגר בתפקיד שטוזית.

### כחקיינית וקומיקאית ברשת
יעקב ידועה גם כחקיינית במסגרת סרטוני חיקויים שהועלתה לערוץ היוטיוב שלה ובין החיקויים שביצעה של אופירה אסייג, בטי רוקוואי, חנה לסלאו, עדי אשכנזי, מירי מסיקה וניקול ראידמן, בעקבות כך הפכה יעקב לקומיקאית ובזכות הסרטונים הגיעה להתארח במספר תוכניות אירוח שם ביצעה כמה מהחיקויים הויראלים.

## פילמוגרפיה
### דיבוב

### טלוויזיה

### תיאטרון

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בדרניות ישראליות
קטגוריה:זמרות השרות בעברית
קטגוריה:זמרות ילדים ישראליות
קטגוריה:זמרות ישראליות
קטגוריה:מדבבות ישראליות
קטגוריה:משתתפות מותק של פסטיבל
קטגוריה:משתתפי מותק של פסטיבל
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:קומיקאיות ישראליות
קטגוריה:חקיינים ישראלים
קטגוריה:בוגרות בית צבי
קטגוריה:פעילות אינטרנט ישראליות
קטגוריה:בדרנים ישראלים
קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:זמרי ילדים ישראלים
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:מדבבים ישראלים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:קומיקאים ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית צבי
קטגוריה:פעילי אינטרנט ישראלים
קטגוריה:כוכבי ילדים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1977
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1977
נחל אלונה

**נחל אלונה** הוא נחל אכזב ברמות מנשה, מיובליו של נחל תנינים. ראשיתו של אפיק הנחל דרומית למושב גבעת ניל"י, והוא נמשך מערבה עד לשפכו צפונית למושב אביאל. 

מעל תוואי הנחל, סמוך לגבעת ניל"י, עובר מקטע 18 של כביש 6. בדומה לשאר הנחלים הגדולים המתנקזים מרמות מנשה מערבה. 

מעל הנחל בנוי גשר, שהוא למעשה סכר המטה את המים לתעלה מאספת המוליכה את המים אל מאגרי נחלי מנשה ממזרח לפרדס חנה.

## ראו גם
* מועצה אזורית אלונה
* פארק אלונה

## הערות שוליים

אלונה
.am

**.am** היא סיומת אינטרנט מדינית (ccTLD) השייכת לארמניה. סיומת אינטרנט זו נוצרה ב-26 באוגוסט 1994.

## רגולציה
הרישום עבור הדומיין .am מופעל על ידי ISOC-AM, הסניף המקומי של איגוד האינטרנט העולמי

הערות רגולציה:
* כל אדם בעולם יכול לרשום דומיין .am, org, net ו-com תמורת תשלום.
* כל שם של דומיין כפוף לבדיקה. בדרך כלל כל סקירה אורכת כיומיים או שלושה ימי עבודה.
* החוק הארמני אוסר על שימוש בשמות דומיינים לאתרי ספאם, פורנוגרפיה או טרור.
* ה-AM-NIC הועבר לתאימות כתובות IPv6 בהתאם למערכת ה-DNS העולמית.
* שמות Unicode לא יוקמו ב-AM-NIC עד שכל הבעיות הקשורות ל-IPv6 יפתרו.

## שימוש ב-Domain Hack
דומיינים ממשפחת ה-ccTLD בעלי סיומת האינטרנט .am חווים פופולריות רבה עקב היותם מחוברים לשידורי AM (בדומה לסיומות ccTLDs אחרים כמו .fm ו-.tv). בנוסף הדומיינים שנגמרים ב-.am מושכים פופולריות גם בקרב דוברי אנגלית, למשל מילים המסתיימות ב- "am" - למשל שירות שיתוף התמונות הנייד אינסטגרם משתמש בשם הדומיין הארמני Instagr.am. שירות הזרמת הווידאו החי Stre.am משתמש ב-TLD של .am על מנת ליצור את מילת המפתח האופרטיבית שלהם, "סטרים". אמן המוזיקה האמריקאי והמפיק ויל.איי.אם משתמש בדומיין לאתר שלו. שימוש לא שגרתי שכזה ב-TLD נקרא "Domain Hacks"

## דומיין ארמני משני
בשנת 2014 נרשם שם דומיין חדש לארמניה, המיועד לשמות דומיין בשפה הארמנית. הדומיין ברמה העליונה נקרא .հայ. סיומת זאת הפכה לפעילה בשנת 2016.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ארמניה: תקשורת
מלך הפ'אנק

**מלך הפ'אנק** הוא המיקסטייפ הראשון של הראפר נתי חסיד. המיקסטייפ יצא לאור ב-2011.

המיקסטייפ כולל 15 רצועות שהופקו על ידי שמעון וויינר, אורי שוחט, ג'וזף, שי פישמן, טונה, קספר וראף.

במיקסטייפ מתארחים איזי, תכל'ס, ראף, אקסטרה ג'י, סגול 59, לוקץ', רבל סאן, וולקן, הקרטל, טונה, איתמר אליאסי, שי 360 ואורטגה.

## רשימת רצועות

## קישורים חיצוניים
* מלך הפ'אנק, באתר בנדקמפ

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי אורי שוחט
קטגוריה:אלבומי היפ הופ ישראליים
ארץ שארקו (גרינלנד)

**ארץ שארקו** (באנגלית: **Charcot Land**) היא חצי אי בצפון-מזרח גרינלנד.

חצי האי ממוקם באזור הפארק הלאומי צפון מזרח גרינלנד.

חצי האי שוכן בצמוד למערכת הפיורדים קנגרטיטיווק.

שיא גובהו של חצי האי 1,197 מטרים מעל פני הים.

## גאוגרפיה

ארץ שארקו היא אזור הררי, הגובל מדרום בקרחון דאוגארד-ינסן, ומצפון בקרחון פ. גראאה.

הנקודה המזרחית ביותר של חצי האי היא כף הדובה הגדולה.

ממערב לחצי האי מצויה יריעת הקרח היבשתית גרינלנד, ומספר נונאטאקים.

## היסטוריה
### גילוי חצי האי

חצי האי התגלה במסגרת סקר אווירי שבוצע על ידי לאו קוק (Lauge Koch), במסגרת משלחת החקר התלת שנתית למזרח גרינלנד.

### מקור השם

חצי האי נקרא על שם חוקר הקטבים הצרפתי ז'אן-באטיסט שאקו.

## לקריאה נוספת

• Hansen, B. & STEIGER, R. & HIGGINS, A.. (1981), **[https://www.researchgate.net/publication/255648970_Isotopic_evidence_for_a_Precambrian_metamorphic_event_within_the_Charcot_Land_window_East_Greenland_Caledonian_fold_belt Isotopic evidence for a Precambrian metamorphic event within the Charcot Land window, East Greenland Caledonian fold belt]**

• Thrane, Kristine. (2004), **[https://www.researchgate.net/publication/239558740_Palaeoproterozoic_age_of_a_basement_gneiss_complex_in_the_Charcot_Land_tectonic_window_East_Greenland_Caledonides Palaeoproterozoic age of a basement gneiss complex in the Charcot Land tectonic window, East Greenland Caledonides]**, Geological Survey of Denmark and Greenland Bulletin. 6. 10.34194/geusb.v6.4818

• United States Hydrographic Office, **[https://books.google.co.il/books?id=gddHAQAAIAAJ&pg=PA107&lpg=PA107&dq=%22Charcot+Land%22+Greenland&source=bl&ots=y7CB3q12oo&sig=ACfU3U0tUBYJOAmhJwzNMKeXvVA-PL_0tA&hl=en&sa=X&ved=2ahUKEwiU7MP3-oDvAhXgSBUIHbvfAfw4FBDoATAJegQIBxAD#v=onepage&q=%22Charcot%20Land%22%20Greenland&f=false Sailing Directions for East Greenland and Iceland]**, P 107

## קישורים חיצוניים

* מפת אזור ארץ שארקו
* תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור ארץ שארקו

* קורות חייו של ז'אן-באטיסט שארקו, ואתרים הקרויים על שמו

## הערות שוליים

שארקו
לויד סמאקר

**לויד קנת' סמאקר** (באנגלית: **Lloyd Kenneth Smucker**; נולד ב-23 בינואר 1964) הוא פוליטיקאי ואיש עסקים אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-11 של קהיליית פנסילבניה מאז 2017. בשנים 2017–2019 ייצג סמאקר את מחוז הקונגרס ה-16, אך לקראת בחירות 2018 בארצות הברית הורה בית המשפט העליון של פנסילבניה על שינוי מפת מחוזות הבחירה במדינה ומחוזו נספר מחדש כמחוז ה-11. טרם היבחרו לקונגרס היה סמאקר חבר הסנאט המדינתי של פנסילבניה.

## ביוגרפיה
סמאקר נולד בלנקסטר שבפנסילבניה, בנם של דניאל וארי סמאקר. הוא נולד למשפחת אמישית. לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר התיכון מנוטי שבלנקסטר ב-1981, למד סמאקר במכללת עמק לבנון ובמכללת פרנקלין ומרשל. במשך 25 שנה שימש כנשיא "חברת סמאקר" (Smucker), ארגון לבנייה מסחרית בבעלות משפחתית.

בטרם שירת שתי תקופות כהונה כמפקח עירוני בעיירה וסט לאמפטר (West Lampeter Township), היה סמאקר חבר בוועדת התכנון העירוני של היישוב. בשנת 2008, לאחר שגיב ארמסטרונג המכהן, החליט לפרוש אחרי 23 שנה בסנאט של פנסילבניה, נכנס סמאקר לבחירות המקדימות שהתקיימו במפלגה הרפובליקנית וגרף 47% מהקולות תוך שהוא גובר על ארבעה יריבים אחרים. בבחירות הכלליות הוא ניצח את יריבו חבר מועצת העיר לנקסטר ומועמד המפלגה הדמוקרטית, חוסה א. אורדנטה, ברוב בן 57% לעומת 43%.

ב-8 בנובמבר 2016 ניצח סמאקר את כריסטינה הרטמן במירוץ להחלפתו של ג'ו פיטס בקונגרס של ארצות הברית. ב-3 בינואר 2017, עם התכנסות הקונגרס ה-115 של ארצות הברית, סמאקר הושבע לתפקידו כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-16 של פנסילבניה.

לקראת בחירות 2018, הורה בית המשפט העליון של פנסילבניה על מפה חדשה של מחוזות הקונגרס במדינה. בעקבות זאת, מחוזו של סמאקר נספר מחדש כמחוז ה-11. המחוז היווה רסיסים ממחוז לנקסטר ששכן בעבר במחוז הקונגרס השביעי, תוך שהוא מאבד את חלקיו במחוזות צ'סטר וברקס. כדי לפצות על אובדן האוכלוסייה, בוסס המחוז במערב המדינה ונספח אליו רוב החלק המזרחי והכפרי יותר של מחוז יורק. מחוז הקונגרס ה-16 הישן היה אחד המחוזות הרפובליקניים ביותר בפנסילבניה, אך המגמה הדמוקרטית במחוזות הסמוכים יותר לפילדלפיה הביאה את המרוצים לנשיאות ארצות הברית לצמודים במיוחד. ג'ון מקיין זכה במחוז זה עם 51 אחוז מהקולות בבחירות 2008, ואילו מיט רומני זכה בו עם 52% בבחירות שלאחר מכן. דונלד טראמפ רשם בבחירות לנשיאות ב-2016 תוצאה דומה לזו של מקיין. על פי העיתונאי נייט קון מ"הניו יורק טיימס", שינויים אלה הותירו את סמאקר בעמדת נחיתות ביחס לבחירות הקודמות בהן התמודד.

חרף השינויים הדמוגרפיים במחוזו, נבחר סמאקר לתקופת כהונה שנייה עם 59% מקולות הבוחרים.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי פנסילבניה
קטגוריה:חברי האספה הכללית של פנסילבניה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מפנסילבניה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-115 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-117 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-118 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-119 של ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי מכללת פרנקלין ומרשל
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1964
סינדרלה (סרט, 1914)

**סינדרלה** (באנגלית: **Cinderella**) הוא סרט אילם מ-1914 המבוסס על האגדה סינדרלה.

## עלילה
סינדרלה חיה עם אמה החורגת המרשעת ואחיותיה המכוערות. האם והאחיות מתעללות בסינדרלה ומשתמשות בה כשפחה לביצוע עבודות הבית, יום אחד הם מסרבות לעזור לקבצנית המופיעה אצליהן בדלת אך לעומת זאת סינדרלה מציעה לכבד אותה במזון ושתייה. הקבצנית מתגלה כפיה יפהפייה בתחפושת אשר עוזרת לסינדרלה עקב האדיבות וטוב הלב שהפגינה כלפיה. בין עצי היערות סינדרלה פוגשת את הנסיך והם מתאהבים אחד בשני.

זמן קצר לאחר מכן מאורגן נשף בו ייתכן שהנסיך יימצא את אשתו לעתיד. האחיות החורגות פוגשות ביער מגדת עתידות אשר מנבא כי בת ממשפחתן תיבחר על ידי הנסיך והם בטוחות שזו תהיה אחת מהן. באותו לילה לאחיות יש סיוטים אודות מגדת העתידות בעוד שלסינדרלה יש חלומות נעימים על ריקוד פיות.

כשהאחיות החורגות הולכות לנשף סינדרלה נשארת בבית, אז לפתע הפיה מופיעה ומבקשת ממנה שתביא לה דלעת ומספר עכברים, היא הופכת את הדלעת לכרכרה, את העכברים לסוסים ואת השמלה המרופטת של סינדרלה לשמלת נשף מפוארת, הפיה אומרת לסינדרלה שהיא חייבת לחזור הביתה לפני חצות שכן אז הקסם ייעלם והכול יחזור לקדמותו.

סינדרלה מגיע לנשף ומקסימה את כל הנוכחים בו ובעיקר את הנסיך והם הולכים לרקוד ביחד בגן הארמון, רגעי הקסם שהם חווים ביחד נקטעים על ידי השעון המצביע על שעת חצות, סינדרלה ממהרת ללכת חזרה הביתה ותוך כדי הליכתה היא מאבדת את אחת מנעליה.

הנסיך מוצא הנעל של סינדרלה ומטעם הארמון יוצאת הודעה לפיה הנסיך מעוניין להינשא לאישה שכף רגלה תתאים במידה לנעל שמצא. לבסוף הנסיך מוצא את סינדרלה והנעל אכן מתאימה לה והוא מבין שהיא האחת שהתאהב.

## שחקנים ודמויות

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטים אילמים
קטגוריה:סרטים מבוססי סינדרלה
קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פנטזיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פרמאונט
קטגוריה:סרטים על חתונות
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 1914
יחסי הולנד–הונגריה

ממוזער|שגרירות הונגריה בהאג
**יחסי הולנד–הונגריה** הם יחסי החוץ בין הולנד להונגריה. שתי המדינות חברות מלאות בנאט"ו ובאיחוד האירופי.

## היסטוריה
היחסים בין המדינות החלו במהלך הרפורמציה, כאשר הולנד, שהייתה בתור הזהב שלה, סיפקה תמיכה משמעותית לנוודים הונגרים שהגיעו לשם ללמוד. הישגי התרבות ההונגרית זכו להערכה רבה מצד הקהל ההולנדי מאז המאה ה-19, במיוחד בתחום הספרות והמוזיקה. לאחר מלחמת העולם הראשונה, תפסה שוב הצדקה ההולנדית חשיבות רבה: מספר רב של ילדים הונגרים אומללים ויתומים הגיעו להולנד, שם התקבלו זמנית או לצמיתות על ידי משפחות.

לאחר המרד ההונגרי ב-1956 הגיע מספר רב של פליטים הונגרים שוב להולנד, שם התקבלו בצורה מועילה מאוד. ההונגרים החיים בהולנד היו חברים מוערכים בחברה שם בסוף המאה ה-20 ובראשית המאה ה-21, רבים מהם תרמו להתפתחות המדינה עם תוצאות משמעותיות. לאחר חילופי המשטר הגיעו גם מספר לא מבוטל של הולנדים להונגריה.

## נציגויות דיפלומטיות
* הולנד מחזיקה בהונגריה שגרירות בבודפשט וקונסוליית כבוד בפץ'.
* הונגריה מחזיקה בהולנד שגרירות בהאג ו-6 קונסוליות כבוד באמסטרדם, ארנהם, ארדנהאוט , וינסום , דן בוס וקוראסאו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
יוליוס אקסטר

**יוליוס אקסטר** (בגרמנית: **Julius Exter**; 20 בספטמבר 1863 – 16 באוקטובר 1939) היה צייר ופסל גרמני.

## ביוגרפיה
יוליוס אקסטר הגיע ממשפחה נרחבת של סוחרים שבסיסה בלודוויגסהאפן, נוישטט ובאד דורקהיים. הוא היה בנו של איש העסקים קרל אוגוסט אקסטר ובן דודו של האדריכל אוגוסט אקסטר.

תחילה למד בגימנסיה הגדולה במנהיים. ב־26 באפריל 1881 תועד כניסתו לכיתת העתיקות באקדמיה לאמנות במינכן, שם לימים התאמן כצייר. עד מהרה התיידד עם פרנץ פון שטוק, שהיה בן אותו גיל ועבר מבית הספר לאומנויות ומלאכה לאקדמיה באותה שנה, שהתאפיין בעיקר באהבתם לציור באוויר הפתוח.

בשנת 1898 נישא יוליוס אקסטר לציירת והפסנתרנית יודית אנה קולר (1868–1952), בתו של המו"ל קרל כריסטיאן קוהלר שבסיסו בדרמשטאדט. הנישואים, מהם נולדו הילדים יהודית (1900–1975; ציירת ופסל) וקרל (1902–1982; צייר ומעצב תפאורה), התגרשו בשנת 1917.

בית החווה שנרכש על ידי יוליוס אקסטר באוברסי-פלדוויס בשנת 1902 הפך למעון האמן ולמיקום בית הספר שלו לציור, שנודע ברחבי אירופה. הוא עצמו עבר לבסוף ממינכן לפלדוויס בשנת 1917. ב -1902 הוא מונה לפרופסור משנה וחבר כבוד באקדמיה לאמנויות.

יוליוס אקסטר נפטר ב־16 באוקטובר 1939 בביתו. בשנת 1972 הבת יודית הורישה את אחוזת אביה ואת הבית בפלדוויס למדינת בוואריה בתמורה לקצבה. הבית של אקסטר פתוח לקהל הרחב כמוזיאון וגלריה; יצירות רבות של אקסטר ממוקמות בטירה העתיקה בהרנכימיזה.

## יצירה
אקסטר השתייך לזצסיון במינכן, אותו ייסד בשנת 1892. בתקופה זו נוצרו בעיקר ציורים מונומנטליים עם נושאים דתיים וסימבוליסטיים, כולל אם וילד (1893), הטריפטיכון אדם וחוה: לידה - פיתוי - גן עדן אבוד (1894) וכן דיוקנאות רבים.

בסביבות 1900 היה אקסטר חלוץ הציור המודרני במינכן. תמונותיו של הצייר האוונגרדי מצאו שוק מכירות בכל רחבי גרמניה ובמיוחד בשווייץ. אקסטר התפתח מההיסטוריציזם לצבעוניות התוססת של האקספרסיוניזם. בחורף 1908 הוא היה בקשר הדוק עם פרנץ מארק.

מוקד עבודתו האמנותית היה קומפוזיציות פיגורטיביות, דיוקנאות, נופים ועירום. עבודתו המאוחרת האקספרסיבית היא אחד משיאי הציור בדרום גרמניה בראשית המודרניזם.

## גלריה

File:Julius Exter - Am See 1920.jpg

File:Julius Exter - Badende.jpg

File:Julius Exter - Frühling.jpg

File:Julius Exter - Lesende Frau mit Booten am Chiemseeufer 1920-30.jpg

File:Julius Exter - Sommer.jpg

File:Julius Exter - Sonnenbad - G 11151 - Lenbachhaus.jpg

File:Julius Exter - Meine Frau mit beiden Kindern, c. 1904.jpg

File:Julius Exter - Apfelernte.jpg

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1863
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1939
שניה (הונגריה)

**שֶנְיֶה** (בהונגרית: **Sényő**) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.

## יהודי שניה
בשניה חיו יהודים בתקופות זמן שונות, יהודים רבים משניה נרצחו בשואה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הונגריה: כפרים
פורמולה 1 עונת 1978

**עונת 1978** הייתה העונה העשרים ותשע של אליפות הפורמולה 1, שאורגנה על ידי הפדרציה הבינלאומית לרכב (FIA). מריו אנדרטי זכה באליפות הנהגים והוא הנהג האמריקאי האחרון שזכה בתואר. רוני פטרסון דורג בסיום העונה במקום השני, אף על פי שמת מסיבוכים רפואיים שנגרמו לו בעקבות תאונה שאירעה במהלך גרנד פרי איטליה, שני מרוצים לסיום העונה. גונאר נילסון, שפרש בסיום העונה הקודמת בשל מחלת הסרטן נפטר בחודש אוקטובר לאחר מאבק של כשנה במחלה.

אלופי העונה הקודמת, ניקי לאודה וקבוצת פרארי נפרדו בסוף 1977, ושני הצדדים נאבקו במהלך עונה זו לשחזר את הצלחות העבר. קרלוס ראוטמן, הנהג המוביל של פרארי, סיים את העונה במקום השלישי. לאודה סיים במקום הרביעי עם שני ניצחונות.

## המרוצים בעונה

#### שינויים בלוח המרוצים
גרנד פרי יפן תוכנן להתקיים ב-16 באפריל, בין גרנד פרי מערב ארצות הברית לגרנד פרי מונקו, אך לבסוף בוטל מסיבה שאינה ידועה.

## דירוג האליפות
### שיטת הניקוד
הנקודות בכל מרוץ הוענקו לנהגים שסיימו באחד מששת המקומות הראשונים. בחישוב נקודות האליפות הובאו בחשבון שש התוצאות הטובות מתוך שבעת המרוצים הראשונים בעונה ושש התוצאות הטובות מתוך שבעת המרוצים האחרונים בעונה.

### אליפות הנהגים
הטבלה כוללת רק נהגים שצברו נקודות במהלך העונה

### אליפות היצרנים

## קישורים חיצוניים

* תוצאות מרוצי העונה באתר Formula1.com.
* סיכום העונה באתר MotorSport Magazine.

## הערות שוליים

קטגוריה:עונות בפורמולה 1
קטגוריה:1978 בספורט
סמסו

**סמסו** (בדנית: **Samsø**) הוא אי דני בקטגט, כ-15 ק"מ מחצי האי יוטלנד. קהילת האי מונה 3,724 תושבים והיא נקראת סימסינג. שטחו 114 קמ"ר. בשל מיקומו, האי שימש בתקופת הוויקינגים כמקום מפגש מרכזי.

בשנת 1997 זכה סמסו בתחרות ממשלתית להפוך למודל של אנרגיה מתחדשת. 100% מהחשמל של האי מגיע מאנרגיית רוח וחומר הגלם "ביומסה".

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:דנמרק: איים
פאטמה בנת אסד

**פאטמה בנת אסד** (בערבית: فاطمة بنت أسد, 555–626) הייתה אמו של האימאם עלי בן אבי טאלב, ודודתו של מוחמד, נביא האסלאם.

פאטמה בנת אסד ובעלה, אבו טאלב, שימשו כהוריו המאמצים של מוחמד במשך חמש עשרה שנים, מאחר שמוחמד איבד את אמו כשהוא היה בגיל שש, ואביו נפטר עוד לפני שהוא נולד.

## משפחה
### הורים
פאטמה בנת אסד הייתה בתו של אסד אבן האשם ופאטמה בנת קייס.

### צאצאים
לפאטמה היו ארבעה בנים ושתי בנות:

#### בנים
* טאלב
* עקיל
* ג'עפר אל-טיאר
* עלי בן אבי טאלב

#### בנות
* פאח'יתה בנת אבי טאלב
* ג'מאנה

## ראו גם
* אבו חוד'יפה בן עותבה
* עבדאללה אבן ג'חש
* תמים אל-דארי

## הערות שוליים

קטגוריה:מוסלמים
קטגוריה:ילידי 555
קטגוריה:נפטרים ב-626
עדי לבנת

**עדי לבנת** (נולד ב-6 בינואר 1945) הוא קצין צה"ל בדימוס בדרגת אלוף-משנה. היה ממקימי סיירת דוכיפת בחטיבת הצנחנים, מפקד גדוד 932 ומפקד חטיבה 5. כיהן כמנהל אבטחת תעופה של חברת אל על בצרפת ובתחנות אל על באירופה בשירות הביטחון הכללי.

## ביוגרפיה
עדי לבנת נולד בתל אביב, בן יחיד לאורה, מרפאה בעיסוק, ולאהרון, נהגו של ראש הממשלה ושר החוץ, משה שרת. גדל והתחנך אצל סבו הרב חיים מרדכי ליסמן, איש ציבור ומראשי הפלג הדתי של תנועת החרות. בוגר בית הספר בזק בירושלים.

## שירות צבאי
לבנת התגייס לצה"ל בשנת 1962, והתנדב לשייטת 13. במסגרת הכשרת הלוחם בשייטת עבר קורס מכי"ם בגדוד 50 של הצנחנים ונשאר לשרת בצנחנים. לאחר קורס קציני חי"ר חזר לפקד על מחלקת תול"ר בגדוד 50.

יצא להשתלמות בצרפת על שִריוניות AML עם כמה קציני צנחנים בפיקודו של , ויחד הקימו את סיירת דוכיפת. שירת בסיירת במלחמת ששת הימים, והשתתף בפריצת הציר לטרון-רמאללה בשיתוף עם סיירת חרוב. במהלך המלחמה נפל מפקד היחידה סרן אהוד שני, אותו החליף בתפקיד אמנון ליפקין שחק.

לאחר המלחמה מונה למפקד פלוגה בגדוד 890 בפיקודו של דן שומרון, ולחם איתה בקרב כראמה. לאחר מכן היה מדריך מחלקתי בקורס קצינים. בהמשך היה קצין המבצעים של מפקדת קצין חי"ר וצנחנים ראשי, בפיקודו של רפאל איתן. לאחר מכן יצא לשליחות בת שנתיים מטעם צה"ל לקונגו הבלגית. במלחמת יום הכיפורים פיקד על כוח משימה של מרגמות 120 מ"מ וג'יפי תול"ר בחזית התעלה. בהמשך שימש קצין המבצעים של פיקוד המרכז תחת משה לוי. לאחר מכן היה קצין אג"ם של חטיבת הבקעה בתקופת המרדפים.

לאחר שנה של לימודים בפו"ם מונה למפקד גדוד 932 בין השנים 1978–1979. הגדוד בפיקודו מנע חדירות של מחבלים מגבול ירדן והשתתף במרדפים. בשנת 1981 מונה למפקד חטיבה 5 והוביל אותה במלחמת לבנון הראשונה, בתפקיד זה שירת עד שנת 1983. בשנת 1983 מונה למפקד בית הספר לחי"ר עד שנת 1984. בשנת 1985 סיים את שירותו ופרש מצה"ל.

## לאחר השירות הצבאי
עם תום שירותו הצבאי גויס לבנת לשירות הביטחון הכללי, עבר קורס קציני ביטחון של התעופה האזרחית, וניהל את ביטחון אל על בפריז ואחר כך באירופה. לאחר מכן ניהל את ביטחון חברת ארקיע כשלוש שנים. עם סיום תפקידיו הביטחוניים הקים את חברת "ואקאנס" להשכרת וילות ובתי אחוזה לחופשות.

## השכלה
לבנת בעל תואר ראשון בהיסטוריה מאוניברסיטת תל אביב ובמנהל עסקים בתוכנית לה"ב אף הוא מאוניברסיטת תל אביב.

## חיים אישיים
היה נשוי לדבורה לבית גיטליס ולהם שלוש בנות. נשוי בשנית לד"ר ענת פלד. מתגורר בקיבוץ מעיין צבי.

## הערות שוליים

קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:אנשי השב"כ
קטגוריה:מפקדי גדוד 932
קטגוריה:מפקדי חטיבה 5
קטגוריה:מעין צבי: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:מפקדי חטיבות במלחמת לבנון הראשונה
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת ששת הימים
קטגוריה:חיילי צה"ל במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת לבנון הראשונה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1945
2020 בקנדה

אירועים בשנת **[[2020]] ב[[קנדה]]**.

## בעלי תפקידים
* מונרך – אליזבת השנייה

### ממשל פדרלי
* המושל הכללי – ז'ולי פאייט
* ראש הממשלה - ג'סטין טרודו

## אירועים
אירוע מתמשך – מגפת הקורונה בקנדה.
* 8 בינואר – 57 קנדים נהרגו בהתרסקות טיסה 752 של יוקריין אינטרנשיונל איירליינס.
* 17 בינואר – בעקבות סופת שלג הוכרז מצב חרום בחלק מהמדינה.
* 25 בינואר – מקרה ראשון של קורונה בקנדה.
* 6 במרץ – מקרה ראשון של מוות מקורונה בקנדה.
* 21 באוקטובר – ממשלת ג'סטין טרודו שורדת הצבעת אי-אמון.
* 7 בדצמבר – עד סוף שנה צפויים להגיע 240 אלף חיסונים ראשונים נגד מקורונה.
* 31 בדצמבר – מספר מאומתים הגיע ל-581,428 מהם 15,606 נפטרו.

## אנשים שנפטרו
* 7 בינואר - ניל פירט (נולד ב-1952), המתופף וכותב השירים של להקת ראש. 
* 11 באפריל - קולבי קייב (נולד ב-1994), שחקן הוקי קרח מקצועני.
* 5 ביולי - ניק קורדרו (נולד ב-1978, שחקן, שנודע במיוחד בזכות תפקידי הבמה שלו בתיאטראות ברודוויי.
* 11 באוגוסט - מרסל אדמס (נולד ב-1920), איל נדל"ן, מיליארדר, וניצול שואה.
* 18 בספטמבר - ג'ון טרנר (נולד ב-1929), כיהן ראש ממשלת קנדה הזמני. 
* 20 באוקטובר - ג'יימס רנדי (נולד ב-1928), קוסם וספקן מדעי, שהתפרסם בעיקר כחושף תרמיות פסאודו-מדעיות.
* 19 בדצמבר - ליאו פאניץ' (נולד ב-1945), פרופסור למדע המדינה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קנדה
2020
קנדה
*
ארתור פיטגר

**ארתור פיטגר** (בגרמנית: **Arthur Fitger**; 4 באוקטובר 1840 – 28 ביוני 1909) היה צייר, מבקר אמנות, מחזאי ומשורר גרמני.

## ביוגרפיה
ארתור פיטגר היה אחד מעשרת ילדיו של פטר דידריך פיטגר ( 1804-1865). רשם בדוכסות אולדנבורג וירש תואר אצולה שהוענק לסבו היינריך פיטגר וצאצאיו הגברים בעקבות פעולתו בשדה הקרב במלחמת שבע השנים. אשתו של פטר הייתה קלרה מריה קרוליין פלייט ( 1815-1891), שאמה, קרוליין (סבתו של ארתור), בתו של רוזנת מהולשטיין והתחתנה עם יועץ מלכותי פרנץ פלייט בשנת 1800. בזמן נישואיה לאביו של ארתור, קלרה מריה קרוליין הייתה אלמנה עם שתי בנות.

ארתור פיטגר גדל בדלמנהורסט, בבית שהיה גם פונדק ותפקד כנקודת ביניים להחלפת סוסים וחילופי דואר / מכס בין אולדנבורג לברמן. אחיו הצעיר אמיל פיטגר היה עורך ראשי של ה"ווזר-צייטונג" בברמן במשך שנים רבות. ארתור פיטגר למד בבית הספר היסודי בדלמנהורסט ולאחר מכן בגימנסיה באולדנבורג, שם התגורר בביתו של באוראט אוטו לאסיוס (1797–1888).

## ציור
בשנת 1858 נסע פיטגר לאקדמיה של מינכן, שם למד אצל מוריץ פון שווינד (1804–1875), פטר פון קורנליוס (1783–1867) ואחרים. הוא נסע לאנטוורפן בשנת 1861 ואז לפריז. בין השנים 1863 ל־1865 הוא שהה ברומא, בתמיכת מלגה מהדוכס הגדול של אולדנבורג. לאחר מכן בילה את השנים הבאות לסירוגין בווינה ובברלין לפני שעבר לברמן בשנת 1869.

פיטגר נודע בזכות עבודות הדקורציה הגדולות שלו, שבוצעו בעיקר בברמן. הוא קישט את הכנסייה בשתי תמונות: "הבן האבוד" ו"השומרוני הרחום ".

בהשפעת מלחמת צרפת-פרוסיה בשנת 1870, הוא הפיק את יצירות האמנות "התעוררותו של ברברוסה", שנדדה בגרמניה והגדילה את המוניטין שלו עוד יותר.

בין השנים 1883–1884 צייר ציורי קיר גדולים בהמבורג. לאחר מכן שב לברמן שם צייר ציורי קיר של נימפות באולם הקיסרי בבניין הדואר האימפריאלי החדש.
ממוזער|Der getreue Ekkehard
במקור צייר בסגנון קורנליוס, ומאוחר יותר השתמש בצבע באופן מודרני יותר, בדומה להנס מקארט (1840–1884). ארתור פיטגר זכה במדליית זהב על ציורו "איקרוס" כשהוצג בתערוכה העולמית בשיקגו 1892-1893

## כתיבה
פיטגר היה ידוע גם בכתיבתו. מחזותיו, אדלברט פון ברמן (אולדנבורג 1873). Die Hexe ("המכשפה", אולדנבורג, 1878), "מחסדי האל", אולדנבורג, 1884. הוצגו לעיתים קרובות. הוא כתב גם על אלברכט דירר, יוהאן קפלר ומיכלאנג'לו. יצירותיו החשובות ביותר של פיטגר הן אוספי השירה "אנשים מטיילים (מהדורה 2, אולדנבורג, 1883) ולילות חורף ( אולדנבורג, 1880). הוא תרגם לגרמנית (1886) יצירות של לורד ביירון, וכתב על ההיסטוריה של האנדרטאות והאמנות של ברמן 1877.

## ביקורת אמנות
פיטגר נחשב לאדם חשוב באמנות בברמן בסביבותיה ב־1900. לביקורות האמנותיות שלו, שפורסמו בעיתונות, הייתה השפעה מתמשכת על הטעם האמנותי. הוא היה יו"ר אגודת האמנים ושמר על התפיסה השמרנית באמנות. הוא מתח ביקורת חריפה על אמנים שעקבו אחר אופנות שהיו מודרניות באותה תקופה, כולל הציירים הצרפתים המודרניים.

עם זאת, ביקורתו לא הצליחה למנוע פריצת דרך של האמנות המודרנית בצפון גרמניה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מחזאים גרמנים
קטגוריה:ציירים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1840
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1909
יפו ד'

**יפו ד**' היא אחת משכונותיה של יפו, ומהווה חלק מרובע 7. יפו ד' היא אחת השכונות הדרומיות ביותר בתל אביב-יפו – היא גובלת בעיר חולון, נתיבי איילון ומחלף וולפסון ממזרחה, בשכונת יפו א' (דקר) מצפונה, בשכונת יפו ג' ממערבה ובעיר בת ים מדרומה.

הדירות בשכונה נחשבות לזולות במיוחד בהשוואה לשאר יפו. השכונה נחשבת לענייה במיוחד – חלקים משמעותיים מהאוכלוסייה בשכונה הם עולים חדשים, וכ-30% מתושבי השכונה נתמכים בצורה כלשהי על ידי הרווחה. מאז 2017 תוכננו כמספר פרויקטים משמעותיים של פינוי-בינוי הכוללים פינוי ובינוי של מאות דירות. בפרויקט ייבנו כמספר מגדלים והעבודות יבוצעו על ידי החברות "אלמוג" ו"זוהר יזמות".

בשכונה פועלים בין השאר של בית חב"ד, קן הנוער העובד והלומד ומרכז דניאל של היהדות הרפורמית. עוד פועל בשכונה מרכז תרבות אניס, הכולל אודיטוריום בן 150 מקומות.

יפו ד' נבחרה להיות התחנה השישית של זומו - המוזיאון שבדרך והתצוגה בה החלה באוקטובר 2022.
## הערות שוליים

קטגוריה:יפו: שכונות
קטגוריה:תל אביב-יפו: שכונות
פיליפ פון פולץ

**פיליפ פון פולץ** (בגרמנית: **Philipp von Foltz**; 11 במאי 1805 – 5 באוגוסט 1877) היה צייר גרמני.

## ביוגרפיה
פיליפ פון פולץ היה בנו של הצייר לודוויג פולץ, ממנו קיבל גם את שיעורי האמנות הראשונים שלו, ואחיהם של לודוויג ופרידריך פולץ. בגיל 20 נסע למינכן בשנת 1825, שם התקבל כתלמיד על ידי מנהל האקדמיה המלכותית לאמנות, הצייר פטר פון קורנליוס. עד מהרה הותר לפולץ לסייע למורה שלו בעבודה על ציורי הקיר בגליפטותק ותחת ארקדות הופגארטן.

בקניגסבאו החדש עיצב פולץ יחד עם וילהלם לינדנשמיט הזקן, סצנות מהבלדות של פרידריך שילר כנושא שלהן. בנוסף הוקם סלון קטן ובו 19 תמונות המכילות את שיריו של גוטפריד אוגוסט בורגר.

במהלך תקופה זו יצר פולץ גם מספר ציורי שמן, חלקם בסגנון רומנטי וחלקם ציור ז'אנרי. יצירתו המפורסמת ביותר מתקופה זו הייתה בשנת 1833 "פרידתו של המלך אוטו הראשון מיוון".

בסתיו 1835 יצא פולץ למסע לימודים לרומא. שם נוצרה בחורף שלאחר מכן, היצירה המונומנטלית "קללתו של הזמר", על פי שיר באותו שם מאת לודוויג אולנד. לאחר שהייה של שלוש שנים באיטליה, חזר למינכן וזמן קצר לאחר מכן מונה לפרופסור באקדמיה לאמנות על ידי המלך מקסימיליאן השני. תיאודור פיקסיס היה בין תלמידיו.

בשנת 1869 הוענקה לפולץ דרגת אצולה, והיה חבר באגודת מינכן לאמנות נוצרית.

בגיל 72 נפטר פון פולץ ב־5 באוגוסט 1877 במינכן.

כנציג ציור ההיסטוריה ייחס פולץ חשיבות רבה לציור מדויק ולביצוע מצפוני של עבודותיו.

כצייר ז'אנר, התמקד בקלילות ובשירה. ניתן לסווג את עבודתו כשמרנית ואקדמית.

אחיו לודוויג פולץ היה אדריכל ידוע.

## גלריה

File:Discurso funebre pericles.PNG
File:Foltz - 'Kaiser Friedrich Barbarossa und Herzog Heinrich der Löwe in Chiavenna.jpg
File:Philipp Foltz Der Abschied König Ottos vom Münchner Hof.jpg
File:Die Loreley Philipp Foltz.jpg


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1805
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1877
לודוויג פולץ

**לודוויג פולץ **(בגרמנית: **Ludwig Foltz**; 23 במרץ 1809 – 10 בנובמבר 1867) היה אדריכל, פסל ומאייר גרמני.

## ביוגרפיה
לודוויג פולץ היה בנו של הצייר לודוויג פולץ. אחיו היו פיליפ פון פולץ, גם הוא צייר חשוב, והשרטט והחרט פרידריך פולץ. לודוויג פולץ נסע לשטרסבורג בשנת 1825 בגיל 16, שם מצא עבודה בקתדרלה ובהקמת בית ספר חדש. הוא חזר לביתו לאחר שלוש שנים ושם משך את תשומת ליבו של יוהאן קלאודיוס פון לסולקס, שנתן לו את הרחבת טירת ריינק, אותה קיבל לידיו השר לעתיד מוריץ אוגוסט פון בתמן-הולווג.

על מנת לנהל את הבניין בהצלחה למד פולץ את שיטת הבניה במשך כשנה. לאחר מכן, הוא נסע למינכן בשנת 1830 לאקדמיה לאמנות. לאחר חמש שנים נוספות, השר יוזף לודוויג פון ארמנספרג הפקיד בידיו את השחזור והריהוט של טירתו ליד דגנדורף ביער בוואריה בשנת 1837.
ממוזער|353x353 פיקסלים|לודוויג פולץ, הכנסייה ברגסבורג
בשנת 1837 מונה פולץ למורה בבית הספר למסחר ברגנסבורג. הוא בנה כאן את הוילה המלכותית בין השנים 1854–1856 בסגנון נאו-גותי, ואז מונה לפרופסור בפוליטכניק במינכן והופקד על בית המגורים המלכותי. בשנת 1852/55 נבנתה קפלת הקריפטה על אנטוניברג ליד סטפרג בהנחייתו מטעם משפחת האצולה ארקו.

בשנת 1860 הוא קיבל עבודה ברגנסבורג לסגור סופית את חזית הכנסייה המערבית, שנסגרה זמנית לאחר שנהרסה באמצע המאה ה-16. העבודה כללה הרחבת החלל הפנימי בכנסייה. פולץ פתר את המשימה ברגישות מבלי לפגוע בחלקים הישנים. נוצר אגף מערבי שמכיל גלריית עוגבים בת שתי קומות.

השנים האחרונות בחייו הוקדשו בעיקר לכנסייה המשוחזרת במינכן. נבנו בה 42 פסלי קדושים בגודל טבעי עשויים אבן וחימר, 40 פסלים קטנים יותר מגולפים בעץ, שתי נברשות גדולות, פריטי מזבח רבים ועוד.

לודוויג פולץ היה חבר באגודת מינכן לאמנות נוצרית.

הוא נפטר במינכן ב־10 בנובמבר 1867.

קברו של פולץ נמצא בבית העלמין הדרומי העתיק במינכן.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אדריכלים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1809
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1867
סבולץ'

**סבולץ**' (בהונגרית: **Szabolcs**) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.

כמו יישובים רבים באירופה גם בסבולץ' מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 450 ובשנת 2020 רק 400 תושבים.

באזור הכפר בוצעו חפירות ארכאולוגיות בהם נתגלו קברים של גברים עם צמות שיער מעוטרות בקישוטים עשויים זהב, עצים מצופים כסף ועצמות של עופות. חוקרים טוענים כי במחצית הראשונה של המאה ה-10 היה באזור בית מלאכה של צורף. מאחר שמדובר בקברים בהם נמצאו תכשיטים רבים, רבים מאמינים כי המקום שימש כמקום לינה של הדוכסים הגדולים מהונגריה של אותה תקופה.
## יהודי סבולץ'
בסבולץ' חיו יהודים בתקופות זמן שונות, יהודים רבים מסבולץ' נרצחו בשואה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הונגריה: כפרים
עוזי נבון ומכרים

**עוזי נבון ומכרים** היא להקת אינדי פאנק (Funk) ישראלית. חברי הלהקה בעלי זהות בדיונית, ובאופן כללי התנהלותה הומוריסטית. שיריה בסגנון נוסטלגי המדמה את שנות ה-70 של המאה ה-20, ובהופעותיהם חברי הלהקה לבושים בתלבושות תקופתיות.

הלהקה פועלת משנת 2009. את שיריה הראשונים ליוותה בקליפים הומוריסטיים שצולמו כתשדירי שירות משנות ה-70, כולל לחברת התרופות הבדיונית "זך תרופות". כמו כן צילם סולן הלהקה, "עוזי נבון", פרסומת לבירה שפירא לצד ניב מג'ר.

אלבום הבכורה של הלהקה, "עוזי נבון ומכרים", יצא בשנת 2010. עשר שנים לאחר מכן יצא אלבומה השני, "בזמנו", ומתוכו הסינגל "נסיכה" נכלל ברשימת ההשמעה היומית של גלגלצ.

סולן הלהקה יונתן לוין ("עוזי נבון") גם חבר בהרכב "GESHEM" תחת שם בדוי נוסף – "שוזין".

## חברים
כל שמות חברי הלהקה הם למעשה שמות במה בדויים. כמה פרטים ביוגרפיים מומצאים גובשו לחלק מהחברים.
* עוזי נבון (שמו האמיתי יונתן לוין) – סולן
* סמואל אלבין – מתופף
* איתן וקס – פנדר רודס וקלידים
* אוריה מוש – כלי הקשה
* אנט פרנסיס (ענת מושקובסקי) – שירה וקלרינט
* ציון צנעני – גיטרה
* מרטין פייר – גיטרה בס
* ליליאן גדסי – זמרת ליווי, דמות של יוצאת להקת חיל התותחנים
* זאביק אבן חן – דמות של מנהל הלהקה, שמציג אותה על הבמה בהופעות

חברים לשעבר:
* נתן חיימון – חצוצרה
* לאון מקליין – חצוצרה
* ג'ורג'י סומבול – חצוצרה
* מיכאל אברם – חצוצרה
* יונה פיצרנדולף – חצוצרה
* ג'קסון פרס – חצוצרה
* גיורא צפחת – חצוצרה
* מכס דב נורדהיימר (מכס דב נורדהיימר מוחמד אור שמש) – סקסופון
* זלמן הירש – סקסופון
* פסח חנוכה/"קאובוי ג'אז" – סקסופון
* עקיבא שוורץ – סקסופון טנור
* צבי באר – טרומבון
* יעקב שלונסקי – טרומבון
* אהר'לה וולף – טרומבון
* מני לכיש – טרומבון
* יוסי כץ/"דבש בומביי" – קלידים
* נורית טופז – זמרת ליווי, דמות של "דוגמנית ירחונים"
* אינגריד וובסט – זמרת ליווי, דמות של זמרת אופרה גרמנייה שהגיעה לארץ כמתנדבת בקיבוץ
* נעמי (נונו) – זמרת ליווי
* דב בילן – דמותו של שלומי שבן
* רינה זילברשטיין – דמותה של יעל קראוס

## אלבומים
* **[[עוזי נבון ומכרים (אלבום)|עוזי נבון ומכרים]]** (2010) – בהוצאת אנובה מיוזיק
* **[[בזמנו]]** (2020) – בהוצאת נענע דיסק
* **[[לכל החיים]]** (2022) - בהוצאת קמע - קבוצת מוזיקה עצמאית
* **[[למה לא עכשיו]]** (2024) - בהוצאת קמע - קבוצת מוזיקה עצמאית. זהו אלבום מחווה לשירי אריק איינשטיין.

## סינגלים
* לא אוותר על עצמי (2009)
* היא לא שם (2009) – קאבר לשיר "She's Not There" של הזומביס
* עוד קצת (2010)
* עד מתי (2019)
* נסיכה (2020)

## מחווה
ב-2 בנובמבר 2025, המוזיקאי יובל מאירי הידוע בשם הבמה "מאיור" הוציא את האלבום "בזמני", אשר מהווה מעין משחק מילים על שם האלבום "בזמנו" של עוזי נבון. האלבום מכיל ומבוסס על "סימפולים" משיריו של עוזי נבון, ובעטיפתו האחורית ישנה פסקת טקסט: "במהלך שירותי בגלי צה"ל, בשיטוט מקרי בין מסדרונות התקליטייה, נתקלתי בקטלוג של עוזי נבון ומכרים. בין מדפי האבק וההד הדהוי של העבר, נחבאו אוצרות שנשלחו לתחנה בידי עוזי נבון עצמו - סלילים מקוריים, תקליטי שדר שמעולם לא ראו אור, קלטות נדירות ושרידי תקופה שלמה שנדמה כי נשכחה."

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:להקות פאנק (Funk) ישראליות
קטגוריה:להקות רוק ישראליות
צ'ט קולבר

**צ'סטר ג'ון "צ'ט" קולבר** (באנגלית: **Chester John "Chet" Culver**; נולד ב-25 בינואר 1966) הוא פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כמושלהּ ה-41 של מדינת איווה בשנים 2007–2011. קולבר, חבר המפלגה הדמוקרטית, כיהן טרם היבחרו לתפקיד המושל כמזכיר המדינה של איווה בין השנים 1999–2007. ב-2010 הפסיד בבחירות אל כהונה שנייה למושל לשעבר טרי ברנסטאד.

## ביוגרפיה
קולבר נולד בוושינגטון הבירה, בנם של אן (לבית קופר) וג'ון קולבר, לשעבר חבר הסנאט של ארצות הברית מטעם איווה. קולבר למד בבית הספר התיכון בת'סדה-צ'בי צ'ייס שבבת'סדה במרילנד, בטרם החל את לימודיו הגבוהים בווירג'יניה טק על בסיס מלגת פוטבול. בשנת 1988 השלים לימודי תואר ראשון במדע המדינה, ומאוחר יותר — בשנת 1994 — קיבל תואר שני בחינוך מאוניברסיטת דרייק.

בתום לימודיו הגבוהים עבר קולבר לאיווה ועבד כחבר סגל במפלגה הדמוקרטית במדינה. הוא עבד עם בוני קמפבל במסע הבחירות שלה לתפקיד התובע הכללי של איווה, ושימש מנהל שטח. קודם לכו, עבד קולבר כשדלן תחת הדרכתו של בעלה של קמפבל. בין השנים 1991–1995 עבד קולבר כעורך דין לענייני צרכנות וסביבתנות במשרד התובע הכללי. לאחר שסיים לימודי תואר שני, הוא החל לעבוד כמורה בדה מוין. תחילה עבר קולבר בתיכון ע"ש תיאודור רוזוולט ולאחר מכן בתיכון ע"ש הרברט הובר, כמורה להיסטוריה. עוד במסגרת קריירת ההוראה שלו היה קולבר מאמן פוטבול לתלמידי כיתות ח'.

בשנת 1998 התמודד קולבר לתפקיד מזכיר המדינה של איווה, וניצח. בגיל 32 הוא היה אז מזכיר המדינה הצעיר ביותר בכל ארצות הברית. הוא נבחר לקדנציה שנייה בשנת 2002 בפער גדול. בזמן שכיהן בתפקיד זה, הוא הקים את "מועדון המודעות הפוליטית של איווה", ששאף לדחוף תלמידי תיכון להיות בעלי מוטיבציה להשתתפות בחיים הפוליטיים כאשר הגיעה להם זכות הצבעה. במהלך כהונתו קיבל קולבר שבחים על מודרניזציה של המשרד, הגברת רישום מצביעים והבטחת נגישות לבוחרים בעלי נכות.

בשלהי 2005 הודיע קולבר על מועמדותו למושל איווה. יריביו העיקריים של קולבר בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית היו מנהל המחלקה לפיתוח כלכלי של איווה לשעבר, מייק בלואין, וחבר בית המחוקקים המדינתי אד פאלון. מזכירת החקלאות פאטי ג'אדג' התמודדה גם היא על המועמדות, אך לאחר שפרשה מהמירוץ, הביעה את תמיכתה בקולבר ובהמשך נהייתה לעמיתתו למירוץ. קולבר זכה בפריימריז הדמוקרטים עם 39% מהקולות.

היבחרו של קולבר בבחיות 2006 למושל איווה סימן את הפעם הראשונה בה הדמוקרטים שלטו בו זמנית הן ברשות המבצעת והן ברשות המחוקקת של איווה מאז מושב בית המחוקקים של המדינה בשנים 1965–1967. קולבר הוא גם המושל הדמוקרטי הראשון של איווה מאז 1937 שנבחר לרשת דמוקרטי אחר, האחרון לעשות זאת היה נלסון קראשל. אחת החקיקות הראשונות של קולבר הייתה חקיקה להקלת מגבלות על מחקר בתאי גזע עובריים. לפי NPR, חקיקה זו אפשרה לחוקרי רפואה ליצור תאי גזע עובריים באמצעות שיבוט, אך אוסרת על שיבוט של רבייה אנושית. קולבר אמר כי ביטול האיסור "יעניק תקווה לסובלים ממחלות כמו סרטן, סוכרת, אלצהיימר ופרקינסון". קולבר הציע גם להקציב 12.5 מיליון דולר אמריקני להקמת מרכז מחקר בתאי גזע באוניברסיטת איווה.

בשנת 2010 התמודד קולבר לתקופת שנייה, ביחד עם עמיתתו למירוץ, פטי ג'אדג', סגנית המושל המכהנת. טרי ברנסטאד, מושל איווה לשעבר, גבר עליו בבחירות אלה עם 52.8% מקולות הבוחרים, בעוד קולבר גרף 43.2% מהקולות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דרייק
קטגוריה:מזכירי המדינה של איווה
קטגוריה:מושלי איווה
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת וירג'יניה טק
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1966
שמואל מוניץ

**שמואל מוניץ** (נולד ב-20 בפברואר 1995) הוא משורר, עורך ועיתונאי ישראלי.

## ביוגרפיה
מוניץ הוא בנם של ד"ר מאיר מוניץ, המלמד פילוסופיה יהודית באוניברסיטת בר-אילן, ושל איטה מוניץ לבית צנוירט. הוא גדל באלון שבות ולמד בישיבה התיכונית מקור חיים.

### שירה

בשנת 2012 החל מוניץ לפרסם שירים בעיתונים, כמו מוסף "שבת" של מקור ראשון, מוסף "תרבות וספרות" של הארץ ומוסף "24 שעות" של ידיעות אחרונות. נוסף על כך, פרסם שירים בבמות ספרותיות שונות, כמו כתבי העת משיב הרוח, הו!, מאזנים, המוסך, יהי וגלויה. בשיריו הוא מרבה לעסוק בבדידות ובהתמודדות עם אובדן במשפחה, בפרט בעקבות מותם של שני דודיו מצד אמו.

באוקטובר 2019 פרסם מוניץ במוסף גלריה שישי של עיתון הארץ את מחזור השירים "מעשי דינה", העוסק בפגיעה מינית דרך הרשת. שירי המחזור התפרסמו גם באנתולוגיה "וילכו ויבואו בית אישה" שראתה אור בהוצאת טנג'יר ועסקה בפגיעות מיניות.

### קריירה עיתונאית
בין השנים 2012–2013 הגיש מוניץ תוכניות רדיו ברשת א' במסגרת רצועת הנוער והסטודנטים "בראש צעיר", וכתב במגזין החודשי מבית עלון השבת עולם קטן.

בשנת 2013 התגייס מוניץ לגלי צה"ל, שבה שירת ככתב ספורט וכעורך. במהלך השירות הגיש פינות ספורט בתוכנית בוקר טוב ישראל וביומן הערב של התחנה, וערך את התוכנית עושים ספורט.

בין השנים 2016–2019 עבד כעורך וכותב ב-ynet ספורט, וכתב למדור הספורט של ידיעות אחרונות. בין 2018 ל-2019 היה חבר מערכת ב"פי האתון" – עיתון הסטודנטים של ירושלים.

בין השנים 2019–2021 עבד כסגן עורך מוצש, מוסף התרבות והפנאי של מקור ראשון. בנובמבר 2021 החל לעבוד כעורך ב-ynet יהדות. לאחר תקופה כסגן עורך ynet יהדות, מונה בפברואר 2024 לסגן עורך אשכול ערוצי החברה והמדע ב-ynet, הכולל את ערוץ היהדות, ערוץ המעורבות וערוץ סביבה, מדע ובעלי חיים.

## ספריו
* **שום נס בחצי התורן**, עריכה: ליאת קפלן, הוצאת אבן חושן, 2017
* **לוחות הרפאים**, עריכה: אלי אליהו, הוצאת פרדס, 2021

## חיים אישיים
בשנת 2024 נישא לעיתונאית ואשת התוכן רחלי ווקס, עימה הוא מתגורר בירושלים.

בריאיון בשנת 2026 סיפר מוניץ שהוא מגדיר את עצמו מסורתי. הוא מנהל אורח חיים צמחוני מגיל 12. בנוסף, הוא שחקן טניס שולחן חובב.

## קישורים חיצוניים

* אביבית לוי, הספד או פלא, עיתון 77, גיליון 401, אוגוסט 2018, עמ' 16
* שמואל מוניץ בריאיון לתוכנית "נכון להבוקר" עם אילנה דיין, גלי צה"ל, 11 בפברואר 2021
* שיחה עם שמואל מוניץ בהסכת "סטייט אוף מיינד: מפגשים פסיכולוגיים על הדרך"
* שמואל מוניץ בריאיון לתוכנית הרדיו "מה שכרוך" בכאן תרבות (החל מ־10:34 דקות), 2 ביוני 2021
* 
* לוחות הרפאים / שמואל מוניץ, זמן עזיבת הרחם / דביר שרעבי, צור ארליך, מתוך כתב העת השילוח, יוני 2021
* תפילת השלג / שמואל מוניץ – השיר השבועי, אילן ברקוביץ', יקום תרבות, 20 בינואר 2022
* "טלטול הפעמון", באתר "מעלה", מרץ 2023 על "פעמון" מאת אורין רוזנר
### מִכְּתָבָיו
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:חיילי גלי צה"ל
קטגוריה:בוגרי ישיבת מקור חיים
קטגוריה:סגל מקור ראשון
קטגוריה:סגל ynet
קטגוריה:עורכים ישראלים
קטגוריה:עיתונאי ספורט ישראלים
קטגוריה:ציונות דתית: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1995
סנדוויץ' פועלים

**סנדוויץ' פועלים** הוא אלבום הסולו הראשון של הראפר הישראלי אורטגה. האלבום יצא לאור ב-22 ביולי 2011 דרך Raw Tapes.
## הפקה
האלבום הוא אלבומו הראשון של אורטגה לאחר האלבומים "מתוך הזוהמה" שיצא כחלק מהלהקה "פי.אר. טרופרז" ו"ממשיכים לבעוט" ו"משלוח מיוחד" שיצאו כחלק מהצמד "פלד ואורטגה".

האלבום כולל 13 רצועות שהופקו על ידי מד-סטיב, דאבז, פלאסגא, סיטיזן קיין, גואדלופ, סיטיזן-מד ודי ג'יי מש.

באלבום מתארחים קוואמי, אייל ברגר, קלין, טאבו פלוס, גלי שדה וסטיזין קיין.

## רשימת רצועות

## קישורים חיצוניים
* סנדוויץ' פועלים, באתר בנדקמפ

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-2011
קטגוריה:אלבומי אורטגה
קטגוריה:אלבומי היפ הופ ישראליים
ג'יימס פטריק מק'גרנרי

**ג'יימס פטריק מק'גרנרי** (באנגלית: **James Patrick McGranery**; ) היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם פנסילבניה, שופט מחוזי במחוז המזרחי של פנסילבניה והתובע הכללי של ארצות הברית.
## קורות חייו
ג'יימס פטריק מק'גרנרי נולד בפילדלפיה כבנם של פטריק מק'גרנרי ושל בריג'יט לבית גאלנגר, שניהם מהגרים אירים. הוא למד בבתי ספר כנסייתיים ובבית הספר מאהר. בשנים 1917–1919 הוא שירת בגיס האווירי של צבא ארצות הברית כטייס תצפית וכשליש ברגימנט הרגלים ה-111. ב-1928 הוא סיים לימודי תואר בוגר במשפטים בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת טמפל ובאותה שנה התקבל ללשכת עורכי הדין של פנסילבניה. מאז ועד 1937 הוא עסק בעריכת דין במגזר הפרטי בפילדלפיה.
## קריירה
בשנים 1928–1932 היה מק'גרנרי חבר הוועידה המדינתית של המפלגה הדמוקרטית. ב-1931הוא התמודד ללא הצלחה על תפקיד התובע המחוזי של מחוז פילדלפיה וב-1934 הוא התמודד, גם ללא הצלחה, בבחירות לבית הנבחרים של ארצות הברית. מק'גרנרי היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם פנסילבניה בשנים 1937–1943. ב-1939 הוא החל לייצג בפני בית המשפט העליון של ארצות הברית. בשנים 1943–1946 הוא שימש כעוזר התובע הכללי של ארצות הברית במחלקת המשפטים בוושינגטון הבירה.

ביולי 1946 מונה מק'גרנרי על ידי הנשיא הארי טרומן כשופט בית המשפט המחוזי של המחוז המזרחי של פנסילבניה במקומו של השופט הארי אליס קלודנר. במאי 1952 הוא התפטר כדי להתמנות כתובע הכללי של ארצות הברית. בתפקיד זה הוא כיהן עד תום נשיאותו של טרומן בינואר 1953. מק'גרנרי ביטל את אשרת הכניסה של צ'ארלי צ'פלין לארצות הברית, כאשר הוא הואשם בנטיות קומוניסטיות. לאחר סיום כהונתו כתובע הכללי שב מק'גרנרי לעסוק בעריכת דין בוושינגטון עד למותו.

ג'יימס פטריק מק'גרנרי נפטר בפאלם ביץ', פלורידה ב-23 בדצמבר 1962. הוא נטמן בבית הקברות הלאומי ארלינגטון.

## קישורים חיצוניים

* ג'יימס פטריק מק'גרנרי באתר מחלקת המשפטים של ארצות הברית 
* 
* ג'יימס פטריק מק'גרנרי באתר מרכז השיפוט הפדרלי 
* ג'יימס פטריק מק'גרנרי באתר בית הקברות הלאומי ארלינגטון 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי פנסילבניה
קטגוריה:פילדלפיה: אישים
קטגוריה:התובעים הכלליים של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל הארי טרומן
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מפנסילבניה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:שופטי בתי המשפט הפדרליים המחוזיים של ארצות הברית
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-20
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:טייסי צבא ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים ממוצא אירי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טמפל
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הלאומי ארלינגטון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1895
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1962
אדוארד פון גבהרדט

**אדוארד פון גבהרדט** (בגרמנית:** Eduard von Gebhardt**; 13 ביוני 1838 – 3 בפברואר 1925), היה צייר גרמני ופרופסור באקדמיה לאמנות בדיסלדורף.

## ביוגרפיה
גבהרדט היה בנו של פרדיננד תיאודור פון גבהרדט (1803–1869), ווילהלמין (1808–1880), המכונה מינה. לאחר התיכון הוא למד באקדמיה של סנט פטרסבורג במשך שלוש שנים מגיל 16 ובילה שנתיים בטיולים ובכן שהה בקרלסרוהה, שם למד בבית ספר לאמנות.

בשנת 1860 הגיע לדיסלדורף, שם הפך לתלמידו של וילהלם זון והחליט להישאר בדיסלדורף כשכנו המיידי של זון שלידם גרו ציירים נוספים. בקיץ 1872 נישא גבהרדט לקלרה יונגניק (1851–1897).

גבהרדט הפך לפרופסור באקדמיה של דיסלדורף בשנת 1873 והכשיר סטודנטים רבים. פאבל סבדומסקי היה בין תלמידיו. לרגל יום הולדתו ה -70 ארגנה גלריה אדוארד שולט בברלין, תערוכת גדולה לכבודו. גבהרדט קיבל מדליית זהב בתערוכת האמנות הגדולה בברלין בשנת 1918, והעיר דיסלדורף העניקה לו אזרחות כבוד.

הוא נפטר בשנת 1925.

קברו של גבהרדט נמצא בבית הקברות הצפוני בדיסלדורף.

## יצירה
נטייתו לציור פנתה מלכתחילה לנושאים דתיים, אך הוא רצה לתת לציור הדתי תוכן לאומי בקשר לתפיסת האמנות הריאליסטית בתקופתו. הוא טיפל בסצנות המקראיות מנקודת מבטם של המאסטרים ההולנדים והגרמנים במאות ה-15 וה-16. הוא העניק לדמויות לא רק את המראה של אנשי התקופה ההיא, אלא גם אפיין אותם על פי הדפוסים האמנותיים של אותו הזמן.

הוא צייר סצנות מן הרפורמציה, ובמנזר הסיסטרסיאני לשעבר בלוקום ניתן לראות שישה ציורי קיר: "סצנות מחיי המשיח". ציורי קיר של נושאים דומים ניתן למצוא בכנסייה בדיסלדורף.

גבהרדט צייר גם דיוקנאות רבים וטובים, וזכה במדליית זהב בברלין, דרזדן, מינכן, וינה ופריז; ונבחר לחבר באקדמיות אנטוורפן, ברלין, בריסל, מינכן ווינה.

## גלריה

File:Eduard von Gebhardt - Eesti talumees.jpg|איכר אסטוני

File:Eduard von Gebhardt - The Raising of Lazarus - Google Art Project.jpg|התחיה של לזרוס

File:Eduard von Gebhardt - Naise portree.jpg|דיוקן אישה

File:Eduard von Gebhardt Herrenportrait 1909.jpg|דיוקן של גבר

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1938
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1925