רופוס הולמן

**רופוס ססיל הולמן** (באנגלית: **Rufus Cecil Holman**; 14 באוקטובר 1877 – 27 בנובמבר 1959) היה פוליטיקאי ואיש עסקים אמריקאי, שכיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית במשך כהונה אחת בזמן מלחמת העולם השנייה. בשנות ה־20 היה פעיל בקו קלוקס קלאן, ולאחר מכן כיהן כגזבר מדינת אורגון. הוא היה גם חבר מועצת הנציבים של מחוז מולטנומה.
במאי 1944, כאשר התמודד מחדש לסנאט, הפסיד הולמן בפריימריז של המפלגה הרפובליקנית לוויין מורס.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
הולמן נולד בפורטלנד שבאורגון, ב־14 באוקטובר 1877. הוא התחנך בבתי ספר ציבוריים, ובשנת 1896 החל לעבוד כמורה.

### קריירה
לאחר שעזב את ההוראה ב־1898, עבד בתחומים שונים – מחקלאות והפעלת ספינת קיטור ועד לעיסוקי הנהלת חשבונות – עד 1910. באותה שנה החל לייצר ספרי חשבונות וקופסאות נייר בפורטלנד. בהמשך עסק בתחום האחסון בקירור, והיה פעיל גם בעניינים אזרחיים.

### פוליטיקה
הולמן נבחר לראשונה לתפקיד ציבורי בשנת 1914, כאשר נבחר למועצת הנציבים של מחוז מולטנומה, שם כיהן שתי כהונות בנות ארבע שנים (1914–1922).

באמצע שנות ה־20 היה חבר פעיל בקו קלוקס קלאן באורגון ושימש כקצין בארגון.

ב־1931 מינה אותו מושל אורגון, ג'וליוס מאייר, לגזבר המדינה לאחר מותו של תומאס ב. קיי בתפקיד. הולמן נכנס לתפקידו ב־1 במאי 1931, נבחר לכהונה מלאה של ארבע שנים ב־1932, וזכה שוב בבחירות ב־1936. הוא התפטר מתפקידו בדצמבר 1938.

הולמן גילה דאגה רבה לנושאי סביבה. בשנת 1937 זכה לפרסום כאשר הדגים בפני קהל את מצב הזיהום החמור בנהר וילאמט – כשהכניס לכלוב דגי סלמון לתוך המים, ולאחר זמן קצר שלף אותם מתים לעיני הצופים ההמומים.

ב־1938 נבחר לסנאט של ארצות הברית. כסנאטור היה מבקר חריף של מדיניות החוץ של הנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט, ונקט בקו בדלני נוקשה שהציב אותו בימין הפוליטיקה של אורגון. הוא היה מתנגד עיקש לליברליזציה של חוקי ההגירה, ובמיוחד למתן אפשרות ליהודים ולנרדפים אחרים באירופה להגר לארצות הברית. עמדתו עוררה תרעומת קשה בקרב הקהילה היהודית הקטנה אך המשפיעה באורגון, שראתה בו אנטישמי מובהק וניסתה להביא להפסדו הפוליטי.
בנאום בסנאט במרץ 1941 אמר:

לאחר ההתקפה על פרל הארבור בדצמבר 1941, מיתן הולמן את עמדותיו הבדלניות ותמך במאמץ המלחמתי, אך שמו נותר מזוהה לעד עם הבדלנות – שהפכה עתה לבלתי פופולרית. בבחירות המקדימות של הרפובליקנים במאי 1944 התמודד מולו יריב בולט – ויין מורס. הולמן היה גם תומך קולני של ריכוז היפנים־אמריקאים במחנות, ופעל נגד החזרתם לבתיהם.
במהלך מערכת הבחירות טען הולמן בפומבי שמורס הוא "סוס טרויאני" של הדמוקרטים, שבשל מיעוט הרשומים במפלגתם באורגון ניסו לפצל את הרפובליקנים כדי לזכות במושב הסנאט. כשהתיאוריה הזו לא תפסה, העלה הולמן קונספירציה אחרת, לפיה מספנות הנרי ג' קייזר בפורטלנד משמשות כלי שיטתי לזיוף תוצאות נגדו. עיתוני אורגון לעגו לטענותיו הקונספירטיביות, ואחד מהם כתב עליו כי "כמו הנמלים, גם הוא איבד את מרכז היקום".

למרות שהולמן ניצח ב־20 מתוך מחוזות אורגון, מורס שלט במחוזות הגדולים והמאוכלסים – מולטנומה וליין – וזכה בפריימריז בפער של 10,000 קולות מתוך למעלה מ־143,000 שהצביעו.

### אחרית חייו
לאחר תבוסתו ב־1944 פרש הולמן מהחיים הציבוריים ולא התמודד שוב. הוא חזר לנהל את חברת Portland Paper Box Company בפורטלנד, ולבסוף פרש לחווה שלו ליד מולאלה שבאורגון.

הולמן נפטר ב־27 בנובמבר 1959 בעיר הולדתו פורטלנד, ונקבר בבית העלמין River View Cemetery בעיר.

## קישורים חיצוניים

*
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי אורגון
קטגוריה:פורטלנד: אישים
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מאורגון
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1877
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1959