open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ירמיהו ברנובר

**ירמיהו** (**הרמן**) **ברנובר** (נולד בג' בטבת ה'תרצ"ב, 13 בדצמבר 1931) הוא פרופסור לפיזיקה, סופר, אסיר ציון, חוזר בתשובה המשתייך לחסידות חב"ד ויו"ר אגודת שמי"ר.

## קורות חיים
[שמאל|ממוזער|250px|[סטיקר תמיכה בברנובר לקראת בחירות 1998 לנשיאות ישראל]]
ברנובר נולד בריגה בירת לטביה למשפחה יהודית אתאיסטית. אביו נהרג במלחמת העולם השנייה על ידי לטבים משתפי פעולה עם הנאצים, אך אמו הצליחה להימלט איתו לתוך רוסיה ובכך להינצל. הוא למד פיזיקה באוניברסיטת לנינגרד, עם התמחות במגנטו-הידרודינמיקה. במקביל ללימודיו היה מבלה זמן רב בספרייה המרכזית ע"ש סלטיקוב-שצ'דרין, שם למד עברית מהספרים שמצא שם. לאחר סיום לימודיו חזר לריגה, שם התחיל לעבוד במכונים מדעיים והתקרב לתנועת חב"ד, כאשר הגיש בקשה לעלות לארץ נאלץ לשנות את מקום עבודתו, והפך למוכר בגדים.

בריגה סיים דוקטורט והתמנה לפרופסור. בתחילת שנות ה-70 הגיש בקשה לעלייה, אך נדחה ונהיה למסורב עלייה. בשנת 1972 קיבל אשרת יציאה והגיע לישראל. לאחר הגיעו ארצה עבד באוניברסיטת תל אביב כפרופסור לפיזיקה ולאחר מכן עבר לגור בעומר ועבד באוניברסיטת בן-גוריון בבאר שבע, שם הקים מכון מחקר במגנטו-הידרודינמיקה. בשנת 1987 הוא היה בין מקימי חברת SATEC.

במקביל הצטרף להנהגת אגודת שמי"ר בעצתו של הרבי מנחם מנדל שניאורסון במטרה להפיץ יהדות בין דוברי רוסית דרך הוצאת ספרים. ספרי שמי"ר היו מספרי היהדות הראשונים שהגיעו לברית המועצות עוד בתקופת ליאוניד ברז'נייב. בתחילת שנות ה-90 היה העורך הראשי של האנציקלופדיה ליהדות רוסיה ב-3 כרכים. כמו כן הוציא לאור חומש עם תרגום רוסי חדש. בנוסף הוציא 2 ספרי ביוגרפיות על הרבי מליובאוויטש. בנוסף פרסם עשרות מאמרים על תורה ומדע ב-3 שפות.

## פרסים
* בשנת 1992 הוענק לו פרס יושב-ראש הכנסת לאיכות החיים
* בשנת 2016 הוענק לו "אות מפעל חיים" של שר התשתיות

## הרצה לנשיאות
בשנת 1998 ניסתה תנועת מנהיגות יהודית להריץ את ברנובר כמועמד לכהונת נשיא מדינת ישראל, אך בהיעדר תמיכה של עשרה חברי הכנסת, כנדרש בסעיף 6 של חוק יסוד: נשיא המדינה, לא היה ברנובר מועמד בהצבעה.

## ספריו
***ממעמקים** - הגות בנושא דת ואתאיזם, הודפס בסוד בארץ בתקופת שהותו בברית המועצות
***הדרך חזרה** - אוטוביוגרפיה (הוצאת מעריב)
* **בעין הלב**, הוצאת מעריב, 1989
* **נביא מקרבך: ביוגרפיה של הרבי מלובביץ**', הוצאת ממ"ש (מהדורה מחודשת ומורחבת של "בעין הלב"), 2007
***מה רבו מעשיך ה**', בשיתוף עם הרב יוסף שמחה גינזבורג (בהוצאת שמי"ר)
***התשובה**, (בהוצאת חוצה)
***The Ultimate Jew**, ביוגרפיה של הרבי מליובאוויטש באנגלית, 2015

## קישורים חיצוניים
* ירחון "באור התורה" בהוצאת ברנובר
* אתר הבית של פרופ' ברנובר באוניברסיטת בן-גוריון
*"הנס השני" - ראיון עם ירמיהו ברנובר, בתוך "בנתיבות שבים - אל המקורות", בני ברק ה'תשל"ט
* 
*דניאל רובי, MHD על הגג, מגזין US: Popular Science, אוקטובר 1982, 221-5, עמ' 64-66
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אסירי ציון בברית המועצות
קטגוריה:זוכי פרס יו"ר הכנסת
קטגוריה:חסידי חב"ד
קטגוריה:חרדים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי לטביה
קטגוריה:יושבי ראש ונשיאי עמותות
קטגוריה:מדענים ישראלים שחזרו בתשובה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בן-גוריון בנגב: פיזיקה
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:פיזיקאים ישראלים
קטגוריה:פיזיקאים סובייטים
קטגוריה:ריגה: אישים
קטגוריה:תורה ומדע
קטגוריה:עומר: אישים
קטגוריה:כותבי אוטוביוגרפיה ישראלים
קטגוריה:כותבי אוטוביוגרפיה יהודים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1931
צ'יצ'ן איצה

**צ'יצ'ן איצה** (בשפת המאיה יוקאטקו chich'en itza; מילולית: "בפי באר המים של איצה") היא עיר שנבנתה על ידי תרבות המאיה בתקופה הקדם-קולומביאנית. כיום זהו אתר ארכאולוגי הממוקם בצפון מרכז חצי האי יוקטן, באזור מקסיקו של ימינו.

צ'יצ'ן איצה הייתה מרכז פעילות אזורי חשוב בצפון אזור ארצות השפלה של מקסיקו החל מהתקופה הקדם-קלאסית של דרום אמריקה ועד לראשית התקופה הקדם-קלאסית המוקדמת. באתר יש מגוון סגנונות אדריכליים, המשתייכים לסגנונות "מקסיקניים" שנראו במרכז מקסיקו ולסגנונות של בני הפוק מאיה שנמצאו בצפון ארצות השפלה של מקסיקו.

נוכחותם של סגנונות מרכז-מקסיקניים אלו נחשבה בעבר כעדות להגירה ישירה לעיר או אפילו לכיבוש שהגיע מכיוון מרכז מקסיקו, אולם הדעה הרווחת כיום היא שהסיבה לנוכחות סגנונות אלה, שאינם שייכים לבני המאיה, היא בעקבות עירוב תרבותי.

מידע ארכאולוגי, כגון עדות על שרפה של מספר מבנים ומתחמים חשובים, רומז על כך שצ'יצ'ן איצה נחרבה באופן אלים כנראה כתוצאה מפלישה. בעקבות חורבן צ'יצ'ן איצה, ההגמוניה האזורית ביוקטן עברה למקום שנקרא מאיאפאן.

לפי התאחדות האנתרופולוגים האמריקנית, השרידים של צ'יצ'ן איצה (כגון הפירמידה שבתמונה) הם רכוש פדרלי, והנאמנות על האתר נמצאת בידי המוסד הלאומי להיסטוריה ולאנתרופולוגיה של מקסיקו. אולם הקרקע שעליה נמצאים השרידים היא רכושה הפרטי של משפחת בארבאצ'אנו.

צ'יצן איצה הוא אתר תיירותי המביא מספר רב של תיירים למקסיקו. ביולי 2007 נבחרה פירמידת אל קסטיליו שבאתר לאחד משבעת פלאי עולם החדשים.

## קישורים חיצוניים
* 

* האתר ב-Mesoweb
* אודות צ'יצ'ן איצה
* צ'יצ'ן איצה - מגדל וראשו בשמיים, כתבה של אופיר יעקבסון באתר GOTRAVEL
* 
* 

קטגוריה:מקסיקו: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:אתרים ארכאולוגיים של מאיה
קטגוריה:שבעת פלאי תבל החדשים
קטגוריה:אינדיאנים
קטגוריה:מקסיקו: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:יוקטן (מדינה)
89–80 לפנה"ס

ממוזער|מטבע באותה תקופה
**שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 89–80 לפנה"ס**

## אירועים בולטים בעולם
* 88 לפנה"ס – לוקיוס קורנליוס סולה נבחר למשרת הקונסול ברפובליקה הרומית.
* 88 לפנה"ס – מהומות רופוס פורצות ברומא.
* 88 לפנה"ס – תחילתה של מלחמת האזרחים הרומית, לוקיוס קורנליוס קינה צועד לעבר העיר רומא וכובש אותה, גאיוס מריוס ותומכיו השורדים נמלטים לאפריקה
* 88 לפנה"ס – פורצת מלחמת מיתרידטס הראשונה כוחותיו של מיתרידטס השישי, מלך פונטוס פולשים לביתיניה, כובשים חלקים נרחבים של אסיה הקטנה ונוחתים במרכז יוון
* 88 לפנה"ס – תלמי התשיעי סוטיר השני עולה בפעם השלישית לכס המלוכה של מצרים
* 87 לפנה"ס – אנטיוכוס השנים עשר עולה לכס השלטון של הממלכה הסלאוקית
* 6 באוגוסט 87 לפנה"ס – שביט האלי הגיע לפריהליון שלו
* 87 לפנה"ס – סולה נוחת ביוון בראש צבא רומי על מנת להדוף את כוחותיו של מיתרידטס השישי, מלך פונטוס משטחה. העיר אתונה תחת מצור
* 87 לפנה"ס – גנאיוס אוקטאוויוס ולוקיוס קורנליוס קינה נבחרים למשרת הקונסול ברפובליקה הרומית
* 87 לפנה"ס – מלחמת האזרחים הרומית בשיאה, גאיוס מריוס ולוקיוס קורנליוס קינה ראשי הסיעה הפופולרית ברומא מובילים את כוחות הפופולרים לניצחון אחר ניצחון
* 86 לפנה"ס – מלחמת מיתרידטס הראשונה בעיצומה. קרבות נערכים ביוון בין לוקיוס קורנליוס סולה בראש הצבא הרומי לבין כוחותיו של מיתרידטס השישי, מלך פונטוס. אתונה נכבשת ונבזזת על ידי כוחותיו של סולה
* 86 לפנה"ס – לוקיוס מרקיוס פיליפוס ומרקוס פרפרנה  נבחרים למשרת הקנסור ברפובליקה הרומית
* 86 לפנה"ס – שלבה השני של מלחמת האזרחים הרומית מסתיים בניצחונה של הסיעה הפופולרית, גאיוס מריוס ולוקיוס קורנליוס קינה נבחרים לקונסולים
* 80 לפנה"ס – פוסידוניוס טובע לראשונה את המונח גרמאנים
* 80 לפנה"ס – תלמי האחד עשר עולה לכס המלוכה של מצרים

## נולדו
* 89 או 88 לפנה"ס – מרקוס לפידוס, גנרל רומאי ומחברי הטריאומווירט השני
* 86 לפנה"ס – גאיוס סאלוסטיוס קריספוס, היסטוריון רומי
* 85 לפנה"ס – מרקוס יוניוס ברוטוס, מדינאי רומאי ומראשי הקשר כנגד יוליוס קיסר

## נפטרו
* 88 לפנה"ס – מיתרידטס השני שליט האימפריה הפרתית
* 88 לפנה"ס – תלמי העשירי שליט מצרים
* 88 לפנה"ס – פובליוס סולפיקיוס רופוס, פוליטיקאי רומי מסיעת הפופולרים ובין האחראים לפריצתה של מלחמת האזרחים הרומית
* 87 לפנה"ס – קווינטוס לוטאטיוס קאטולוס קונסול רומי ומראשי האופטימאטים ברומא, מתאבד
* 87 לפנה"ס – מרקוס אנטוניוס אוראטור, נואם רומי מפורסם וסבו של מרקוס אנטוניוס
* 87 לפנה"ס – גניאוס פומפיוס סטראבו מצביא רומי ואביו של פומפיוס הגדול נפטר בעת התפרצות מגפה מול חומת העיר רומא
* 86 לפנה"ס – גאיוס מריוס, אחד מהחשובים והמשפיעים במצביאי הרפובליקה הרומית
* 80 לפנה"ס – תלמי האחד עשר, אחרון המלכים החוקיים של מצריים התלמיית

## קישורים חיצוניים

*
09
ליו שיאנג

**ליו שיאנג** (בסינית: **刘翔**; נולד ב-13 ביולי 1983 בשאנגחאי שבסין) הוא אתלט סיני. הוא אלוף אולימפי (אתונה 2004), אלוף עולם (אוסקה 2007) ושיאן עולם בריצת 110 מטר משוכות (12.88 שניות). שיאו העולמי נשבר על ידי דאירון רובלס מקובה ב-2008 (12.87 שניות). היה לאתלט הגבר הסיני הראשון שזכה במדליית זהב אולימפית.

שיאנג הוא מהספורטאים המפורסמים בסין, ומבעלי ההכנסה הגבוהה ביותר ביניהם לצד יאו מינג.

## קריירה
שיאנג החל את הקריירה שלו בתחרות של התאחדות האתלטיקה הבינלאומית בלוזאן. בשנת 2002 הוא זכה במשחקים האסיאתיים במדליית זהב. בשנת 2004 זכה שיאנג במדליית זהב באולימפיאדה שבאתונה. בשנת 2006 שיאנג שוב זכה במדליית זהב במשחקים האסייתים שהתקיימו בדוחה. ב-31 באוגוסט זכה שיאנג באליפות העולם שהתקיימה באוסקה בתוצאה של 12.95 שניות.

לקראת אולימפיאדת בייג'ינג, סומן שיאנג כמועמד מוביל לזכייה במדליית הזהב בריצת 110 מטר משוכות, אולם לאכזבת האומה הסינית, פרש שיאנג ממקצה המוקדמות בשל מתיחה בשריר רגלו. לאחר הריצה התנצל שיאנג בפני הציבור בסין על שהסב לו אכזבה. המעשה חזר על עצמו באולימפיאדת לונדון (2012) בה פרש ממקצה המוקדמות לאחר שמתח את גיד אכילס במשוכה הראשונה והתרסק לתוכה.

## קישורים חיצוניים

* ליו שיאנג - האתר הרשמי 
* ליו שיאנג - האתר הרשמי 
* 
* 
*  
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אתלטים סינים
קטגוריה:אצנים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: ריצת 110 מטרים משוכות (גברים)
קטגוריה:שיאני עולם באתלטיקה
קטגוריה:אלופי עולם באתלטיקה
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:שאנגחאי: אישים
קטגוריה:זוכי פרס לוריוס: תגלית השנה
קטגוריה:אתלטים אולימפיים סינים
קטגוריה:אלופים אולימפיים סינים
קטגוריה:שיאני עולם סינים
קטגוריה:מתחרי המירוץ למיליון
קטגוריה:סינים שנולדו ב-1983
ג'ים היינס

**ג'יימס ריי "ג'ים" היינס** (באנגלית: **James Ray "Jim" Hines**; 10 בספטמבר 1946 – 3 ביוני 2023) היה אתלט אמריקאי, אלוף אולימפי (מקסיקו סיטי 1968) ושיאן עולם. האצן הראשון בהיסטוריה שירד מתחת ל-10 שניות בריצת 100 מטר, במדידה ידנית בתוצאה של 9.9 שניות ובמדידה אלקטרונית בתוצאה של 9.95 שניות.

## ביוגרפיה
היינס נולד בדומאס, ארקנסו. הוא גדל באוקלנד, קליפורניה. בשנת 1964 הוא סיים את לימודי התיכון בבית הספר מק קלימונדס. בתחילת דרכו היה שחקן כדור בסיס עד אשר מאמן אתלטיקה זיהה את יכולתו כאצן והוא עבר להתאמן בריצות הקצרות.

בתחרות שנערכה במודסטו (קליפורניה) במאי 1967, השווה היינס את שיא העולם ל-10 שניות (באותה ריצה קבע גם האצן שסיים שני, וסלי טרנר, זמן זהה). היינס למד והתאמן באותה עת באוניברסיטת טקסס הדרומית שביוסטון.

באליפות ארצות הברית באתלטיקה שנערכה בסקרמנטו ביוני 1968, רץ היינס במוקדמות תוצאה של 9.8 שניות, אולם שיאו העולמי לא אושר עקב רוח גבית חזקה מהמותר. בשלב חצי הגמר הראשון ניצח היינס בשיא עולם חדש, 9.9 שניות, וכך היה לאתלט הראשון ששבר את מחסום 10 השניות בריצה ל-100 מטר. גם הרץ שהגיע אחריו, רוני ריי סמית קבע תוצאה זהה. בריצת חצי הגמר השנייה ניצח צ'ארלס גרין שקבע אף הוא זמן השווה לשיא העולמי החדש. בגמר האליפות ניצח גרין והיינס סיים שני כשלכל ששת הראשונים נקבע זמן של 10.0 שניות.

### אלוף אולימפי
באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) זכה היינס בשתי מדליות זהב, בריצת 100 מטר בשיא עולם חדש של 9.95 שניות, לפני לנוקס מילר מג'מייקה (10.04 שניות) וגרין (10.07 שניות) ובריצת שליחים 4X100 מטר. בריצת השליחים היה היינס הרץ הרביעי של הרביעייה האמריקאית. הוא החל את ריצתו כשהוא מפגר אחרי אנריקו פיגורלה מקובה (שיאו היה 10.0 שניות), אך חלף על פניו וקבע יחד עם חבריו (גרין, מלווין פנדר וסמית') שיא עולם חדש של 38.24 שניות, לפני קובה (38.40 שניות) וצרפת (38.43 שניות).

לאחר המשחקים האולימפיים נבחר היינס לשחק בקבוצת הפוטבול מיאמי דולפינס. הוא לא גילה כישורי משחק מספקים וזכה לכינוי "אופס" ולכן שיחק בקבוצת המילואים. שנה לאחר מכן שיחק משחק אחד עם קנזס סיטי צ'יפס ויותר לא חזר לשחק פוטבול מקצועני.

שיא העולם של היינס 9.95 שניות בשעון אלקטרוני, נשבר לאחר 15 שנה על ידי קלווין סמית בשנת 1983.

היינס נפטר ב-3 ביוני 2023.

## קישורים חיצוניים

* ג'ים היינס 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי ארקנסו
קטגוריה:אתלטים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: ריצת 100 מטרים (גברים)
קטגוריה:אלופים אולימפיים: ריצת 4X100 מטרים (גברים)
קטגוריה:אצנים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דרום טקסס
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968)
קטגוריה:שחקני מיאמי דולפינס
קטגוריה:שחקני פוטבול אמריקאים
קטגוריה:שחקני פוטבול: תופסים
קטגוריה:אלופים אולימפיים אמריקאים: אתלטיקה
קטגוריה:שחקני קנזס סיטי צ'יפס
קטגוריה:שיאני עולם אמריקאים: אתלטיקה
קטגוריה:ארקנסו: אתלטים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1946
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2023
כדורשק

שמאל|ממוזער|150px|כדורשק המשמש למשחק "כדורשק פריסטייל"
**כדורשק** (באנגלית: Footbag) הוא כדור משחק הממולא חול או פלסטיק ומשמש לצורות שונות של משחק. המילה "כדורשק" היא הצמדה של המילים "כדור" ו"שק".

ברוב המשחקים, הכדור נשלט באמצעות הרגליים. שלוש צורות המשחק הטיפוסיות ביותר הן: "כדורשק פריסטייל" (סגנון חופשי), "כדורשק רשת" ו"כדורשק מעגל".

הכדור מורכב מחלקים ומספרם קובע את צורת הכדור. ככל שהכדור בנוי מיותר חלקים כך צורת הכדור עגולה יותר.
בתוך הכדור יש לרוב כדורי סיליקון זעירים או גרגירי חול שגם כן קובעים את צורת הכדור.

## קישורים חיצוניים

* כדורשק בישראל
* ארגון השחקנים הבינלאומי לכדורשק

קטגוריה:משחקי כדור
אקרופוניה

**אקרופוניה** (מיוונית: "ἄκρος" (אקרוס) – עליון, ראש; "φωνή" (פוֹנֵה) – צליל) היא תהליך המתרחש במעבר מכתב ציורים לכתב פונטי, שבו כל סימן שסימל מילה עובר לייצג את הצליל הראשון במילה זו. לדוגמה, באלפבית העברי שמות האותיות הם מילים שאותן האותיות ייצגו בעבר, כציורים: "אלף/אלוף" הוא "שור", "בית" הוא עדיין "בית" וכו'.

האותיות התגלגלו מציורים של עצמים אלה, ולאחר שהפכו לאותיות בכתב פונטי, שם העצם הפך לשם האות. עד ימינו, שמה של כל אות מתחיל בצליל שהיא מייצגת – או ייצגה – בתקופה קדומה יותר, או, בעקבות שינויים פונטיים, כלול בשם האות.

## ראו גם
*כתב
*השתלשלות כתבים מהכתב הפרוטו-סינאי

קטגוריה:כתב
קרב אנקרה

שמאל|ממוזער|250px|באיזיט הראשון בשבי
**קרב אנקרה** (טורקית **Ankara Savaşı**) התרחש ב-20 ביולי 1402 בשדה צ'ובוק (Çubuk) שליד אנקרה, בין צבאות הסולטאן העות'מאני באיזיט הראשון לצבאותיו של טימור לנג, שליט האימפריה הטימורית.

## רקע
טימור לנג, אציל זוטר מונגולי-טורקי ביסס את רוב הלגיטימיות המוקדמת שלו כמנהיג, על קשר משפחתי לג'ינגיס חאן אשר הקים את האימפריה המונגולית, אף שקשר זה לא הוכח מעולם. הוא שם לו למטרה לחדש את ימיה של האימפריה המונגולית כמקדם. בשנת 1390 כבש טימור את גאורגיה וארמניה, והאימפריה שלו גבלה בשטחים שנשלטו על ידי העות'מאנים ואשר התפשטו למזרחה של אסיה הקטנה. הסכסוך הבלתי נמנע בין שתי האימפריות פרץ כאשר באיזיט הראשון דרש תשלום מיסים מנסיכות ביליקית פלונית שהצהירה אימונים לטימור. טימור פירש צעד זה כעלבון אישי, ובשנת 1400 בזז את העיר העות'מאנית סיוואס. שנתיים לאחר מכן, נפגשו הצבאות במרכזה של אנטוליה.

## הקרב
הצבא העות'מאני היה מבוסס בעיקר על חיל רגלים אך היו ברשותו גם פרשים שמספרם אינו ידוע, בעוד שהמונגולים היו רכובים ולוו במספר פילים. העות'מאנים התקיפו ראשונים, ואלפים מהם נהרגו או נכנעו כאשר הותקפו בחצים על ידי קשתים רכובים. טימור היטה את נחל צ'ובוק למאגר, ונישל את העות'מאנים ממקור מי השתייה שלהם. קיימת הסכמה כי אסטרטגיה זו היוותה את הגורם העיקרי להפסדם של העות'מאנים בקרב שנערך ביום חם בחודש יולי ברמת אנטוליה הצחיחה. העות'מאנים העייפים והצמאים ניגפו בקרב, אף שבאיזיט הראשון עצמו הצליח להימלט אל ההרים בלווית אלף מפרשיו. כוחותיו העדיפים של טימור הקיפו את ההרים ולכדו את הסולטאן.

## תוצאות
התבוסה למונגולים עצרה את התקדמותם הצבאית והמדינית של העות'מאנים הן באסיה הקטנה שנכבשה ברובה על ידי הראשונים והן בבלקן, שכן העות'מאנים נאלצו לנייד את כוחותיהם משם על מנת לפגוש את האיום ממזרח. לאימפריה הביזנטית ניתנו 50 שנות חסד נוספות עד שמהמט השני "הכובש" הכריע וכבש את קונסטנטינופול ב-1453.

באיזיט הראשון עצמו נשבה והושפל על ידי טימור עד עפר, כאשר האחרון הציגו כשהוא כבול בשלשלאות בתוך כלוב כשלל מלחמה, ולפי גרסאות מסוימות אף עשה בו שימוש כהדום לרגליו. באיזיט הראשון מת שנה לאחר מכן, וייתכן כי שלח יד בנפשו. האימפריה העות'מאנית התדרדרה לתקופה בת 11 שנים הידועה כ"תקופת בין המלכים" (Fetret Devri), אשר אופיינה בחוסר יציבות ובמאבקי ירושה, ונחלצה ממנה רק בשנת 1413 כאשר מהמט הראשון תפס את השלטון והצליח לחדש את צמיחתה בכל התחומים.

## קישורים חיצוניים

* אתר אודות הקרב
* 

## הערות שוליים

אנקרה
קטגוריה:האימפריה הטימורית
קטגוריה:אנקרה
ארון

ממוזער|ארון
**ארון** הוא רהיט אחסון דמוי תיבה גדולה, העשוי לרוב מעץ או פלסטיק ומשמש בבתים לאחסון בגדים, מזון או כלים, כך שיישמרו מאבק, מפגיעה ומלכלוך.

"ארון אוויר" הוא ארון גדול בעל פתחי אוורור, לעיתים בצורת חדר ממש. בעבר הותקנו ארונות מעל לאמצעי חימום הבית וסיפקו חלל אחסון לבגדים. חלל זה היה חף מהצטברות של לחות וסייע לייבש את הבגדים הרטובים. ארון מסוג זה נקרא בפשטות "ארון בוילר".

כיוון שארון הוא רהיט שבתוכו מאוחסנים בגדים וחפצים אחרים. צמחו בהשאלה ביטויים כמו "שלדים בארון" שמשמעותו סודות נסתרים, או "הומוסקסואל בארון" שמשמעותו הומוסקסואל שמסתיר את זהותו המינית.

## ראו גם
* ארון סעף
* ארון קודש
* ארון הברית

## קישורים חיצוניים

* 
* מדריך ארונות

*
קטגוריה:ריהוט
קטגוריה:אחסון
מיתרידטס הראשון, מלך פונטוס

**מיתרידטס הראשון מלך פונטוס** או **מיתרידטס הראשון קטיסטיס** (ביוונית: **Mιθριδάτης Α' Kτίστης** - "מיתרדיטס הראשון המייסד") ייסד את ממלכת פונטוס בצפון אסיה הקטנה בשנת 281 לפנה"ס, ומלך עליה עד 266 לפנה"ס.

סמוך לשנת 302 ולאחר שאנטיגונוס מונופתלמוס הוציא להורג את אביו של מיתרידטס, שליט מקומי בצפון מערב אסיה הקטנה, ביקש אנטיגונוס להתנקש גם בחייו. למיתרידטס נודע על המזימה והוא נמלט לפפלגוניה שבצפון אנטוליה, לאורך חופי הים השחור. מיתרידטס החל מבסס את שלטונו מזרחית לפפלגוניה, באזור פונטוס עד שבשנת 281 לפנה"ס לקח לעצמו את התואר "מלך". הוא כרת ברית עם הראקליאה שבביתיניה במטרה ליצור חזית הגנתית כנגד סלאוקוס הראשון. מיתרידטס זכה לתמיכת הגאלים שסייעו לו להתגבר על כוח משימה ששלח נגדו תלמי הראשון ממצרים. תקופת שלטונו המלאה (כמלך ולפני כן) נמשכה 46 שנים, ונראה כי נקבר בקברי מלכי פונטוס בסמוך לעיר אמסיה.

## הערות שוליים

קטגוריה:פונטוס
קטגוריה:טורקיה: היסטוריה
קטגוריה:העת העתיקה
קטגוריה:מלכים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-3 לפנה"ס
קורונה (בירה)

שמאל|ממוזער|250px|בקבוקי קורונה
**קורונה** הוא מותג בירה מקסיקני המיוצר על ידי מבשלות Grupo Modelo  במקסיקו ומיוצא לשווקים ברחבי העולם. חברת Constellation Brands  היא בעלת הרישיון הבלעדי והיבואנית הבלעדית של המותג בארצות הברית. התאגיד הבלגי אנהאוזר-בוש אינבוו מחזיק בבעלות על המותג בכל השווקים האחרים ברחבי העולם והוא מייצר אותה עבור כל השווקים, כולל ארצות הברית. "קורונה" מיוצרת גם ב עבור השוק באזור אסיה-פסיפיק. לעיתים קרובות הבירה מוגשת עם פלח ליים או לימון בצוואר הבקבוק, כדי להוסיף חמיצות וטעם. המתכון שלה כולל תירס, כמו גם לתת שעורה וכשות המשמשים באופן מסורתי להכנת בירה.

הגרסה הפופולרית ביותר של המותג היא "קורונה אקסטרה", בירה מסוג לאגר בהירה . זוהי אחת הבירות הנמכרות ביותר בעולם, ו"קורונה אקסטרה" היא המשקה המיובא הנמכר ביותר בארצות הברית מאז 1998. גרסאות נוספות של המותג כוללות את: "קורונה לייט", "קורונה פרמייר", "קורונה פמיליאר" ו"קורונה זירו" (בירה ללא אלכוהול).

## היסטוריה
ביולי 1922, הצטרף אדולף ה. שמדג'ה (Adolph H. Schmedtje), מהגר גרמני וממומחה לייצור בירה, לחברת Cerveceria Modelo Sociedad Anónima (S.A.) כמנהל הייצור שלה. שמדג'ה ייצר את הבירה שהושקה רשמית בשנת 1925. בשנת 1932, Cerveceria Modelo S.A. שינתה בעלות ולאחר תקופה של רכישות התאחדה לקבוצת Grupo Modelo. עם הפחתת המכסים על יבוא בירה מקסיקנית לארצות הברית, כאשר הסכם הסחר החופשי של צפון אמריקה נכנס לתוקף בשנת 1994, ובעקבות עלייה בהגירה בין שתי המדינות, הקורונה צברה פופולריות בארצות הברית לחברת Constellation Brands.

ביוני 2012 הודיעה תאגיד "אנהאוזר-בוש אינבוו" על רכישת יצרנית "קורונה" - "גרופו מודלו", תמורת 20 מיליארד דולר. מחלקת המשפטים של ארצות הברית הגישה עתירה לבית משפט פדרלי בבירה וושינגטון נגד הרכישה; בטענה כי הרכישה תפגע בתחרות בשוק הבירה ותגרור עליות מחירים, וכי העסקה מהווה הפרה של חוקי ההגבלים העסקיים בארצות הברית. לבסוף הושגה פשרה לפיה "אנהאוזר-בוש אינבוו" מכרה את כל עסקיה של "גרופו מודלו" בארצות הברית, כולל הזכויות על המותג "קורונה" לחברת Constellation Brands.

בשנת 2020, בעקבות פרוץ מגפת הקורונה, דיווחים בתקשורת טענו כי מכירות המותג צנחו משמעותית, בעקבות הדמיון בין שם המותג ובין שם הנגיף. אולם בפועל מכירות המותג דווקא גדלו באותה שנה.
## חסויות ספורט
בשנת 2010 חתם המותג על הסכם חסות עם התאחדות הטניסאים המקצוענים לחמש שנים, תמורת 70 מיליון דולר.

בשנת 2024 נתן חסות לאולימפיאדת פריז שה"קורונה זירו", בירה ללא אלכוהול, הייתה לבירה הרשמית של המשחקים. זו הייתה הפעם הראשונה שמותג בירה נתן חסות רשמית לאולימפיאדה.
## בישראל
קורונה משווקת בישראל החל משנת 1992 על ידי היבואן, "תימקו בירה בע"מ". תחילה הופצה רק בשוק הקר של פאבים, מועדונים, מסעדות ובתי קפה, ולא בחנויות או מרכולים. בהמשך הפופולריות של הבירה בישראל גדלה, לאחר השקעה בפרסום ושיווק.

ביוני 2023 הודיעה חברת "כרמל קורפ" (שנוצרה ממיזוג של יקבי כרמל וכלל משקאות) כי חתמה על מזכר הבנות עם "אנהאוזר-בוש אינבוו" להפצת מותגי הבירה שחה בישראל, כולל "קורונה", במקום חברת "תימקו בירה".

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קורונה
בחורים

**בַּחוּרִים** היה יישוב יהודי בתקופת המקרא, מזרחית לירושלים, בנחלת שבט בנימין. היישוב נזכר במקרא מספר פעמים. הפעם הראשונה שהיישוב בחורים מוזכר היא כשפלטי בן ליש מלווה את אשתו מיכל עד בחורים כשהיא מוחזרת לדוד על ידי אבנר בן נר על פי בקשת דוד ().

הפעם השנייה שהיישוב בחורים מוזכר במקרא היא כשדוד המלך עוזב את ירושלים לכיוון מזרח עקב מרד אבשלום (). בבחורים נתקלים דוד ופמלייתו בשמעי בן גרא אשר מקלל ומשפיל את דוד בצורה חריפה. בחורים גם נזכרת שני פרקים לאחר מכן כמקום בו מסתתרים אחימעץ בן צדוק ויהונתן בן אביתר בבורחם מפני אנשיו של אבשלום.

ברשימת גיבורי דוד נזכר עַזְמָוֶת הַ**בַּרְחֻמִי** () או הַ**בַּחֲרוּמִי** (במקבילה ב), כלומר איש בחורים.

## מקומו המדויק של היישוב בחורים
זיהוי בחורים בימינו אינו ודאי. ידוע לנו שהיא בנחלת שבט בנימין וכן ידוע שהיא ממוקמת מזרחית לירושלים ודרומית למקום ששמו גלים אך בכל אלו אין די. התרגום יונתן במקורות שצוינו לעיל על ספרי הנביאים מתרגם את השם בחורים כ"עלימת". הרד"ק הבחין בשינוי בתרגום בין בחורים לעלימת וכתב על כך בפירושו ל:

הזיהוי המקובל לעלמון/עלמת הוא בח'רבת עלמית המצויה במזרח ענתות.

משה גרסיאל הציע לזהות את בחורים עם האתר ראס ח'רובה הנמצא 3 ק"מ צפונית מהר הצופים, מעט לפני ענתות. לדבריו, השם הערבי שימר בשיכול עיצורים את השורש בח"ר.

זיהוי קדום אף יותר נעשה על ידי אנטונינוס פלקנטינוס אשר מיקם את בחורים (Baorin בלשונו) כשני מילים (שלושה קילומטר) ממזרח לירושלים. האנציקלופדיה המקראית ממקמת את בחורים על רכס הר הזיתים במקום הקרוי "ראס א תמים". זיהוי אחר של בחורים, אך עדיין באותו אזור, הוא באבו דיס.
שמאל|ממוזער|280px|ראס א-תְּמִים - גבעה נישאת ממזרח למנהרות הר הצופים, אשר יש המציעים לזהות אותה עם בַּחֻרִים המקראית

## קישורים חיצוניים
*מאמר העוסק במיקומו של היישוב בחורים

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובי המקרא
קטגוריה:התקופה הישראלית
קטגוריה:נחלת שבט בנימין
ניקומדס הראשון

**ניקומדס הראשון** (ביוונית: **Nικoμηδης**; ) היה מלכה השני של ביתיניה לאחר שירש את אביו זיפיטיס (Zιπoιτης) (או זיוויטיס) (Zιβoιτης) בשנת 278 לפנה"ס. 

## חייו
עם תחילת מלכותו הוא הוציא להורג שניים משלושת אחיו, והשלישי שנקרא גם הוא זיפיטיס, הצליח לשמר חלק ניכר מהממלכה תחת שליטתו לזמן מה. בעזרתם של 10,000 לוחמים גאלים אותם הזמין מתראקיה בשנת 278 לפנה"ס ניצח ניקומדס את אחיו זיפיטיס, הוציא גם אותו להורג ואיחד את ביתיניה כולה תחת שליטתו. לנגד איומיו של אנטיוכוס הראשון, מלכה של הממלכה הסלאוקית, כרת ניקומדס ברית עם העיר השכנה הראקליאה ועם אנטיגונוס השני גונטס בשנת 275 לפנה"ס, אך הכוחות הסלאוקים לא הסבו נזק של ממש לממלכה ונסוגו זמן קצר לאחר מכן. משלב זה נראה כי שלט בממלכה ללא הפרעה והביא לשגשוגה עד מותו בשנת 255 לפנה"ס.

בשנת 264 לפנה"ס ייסד ניקומדס הראשון את בירתו בניקומדיה (כיום איזמיט בטורקיה) שלחופי ים השיש וקרא לה על שמו. העיר נטלה את הבכורה משכנתה ניקאה (כיום איזניק) והייתה לאחת הערים החשובות בצפון-מערב אסיה הקטנה עד שחרבה בשנת 358 ברעידת אדמה. 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:טורקיה: היסטוריה
קטגוריה:העת העתיקה
קטגוריה:שליטי ארצות
קטגוריה:ביתיניה
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-3 לפנה"ס
For No One

"**For No One**" (בעברית: "**בשביל אף אחד**") הוא שיר של להקת הביטלס מהאלבום Revolver שנכתב על ידי פול מקרטני (הקרדיט ניתן גם לג'ון לנון). ההשראה של מקרטני באה ככל הנראה בעקבות מערכת היחסים שניהל עם ג'יין אשר. מקרטני אמר שהשיר הוא "כנראה על עוד מריבה". שם השיר במקור היה ?*Why Did It Die*.

השיר הוקלט בין ה-6 באפריל ל-22 ביוני 1966 ויצא ב-5 באוגוסט. הוא הופק על ידי ג'ורג' מרטין ואורכו 2:01 דקות. ג'ון לנון וג'ורג' האריסון לא השתתפו בהקלטה.

ג'ון לנון אמר על השיר "הוא אחד השירים המועדפים עלי שלו [מתייחס למקרטני] - עבודה יפה מאוד" ("One of my favourites of his — a nice piece of work").

בשנת 1975 הקליט caetano velozo גרסת כיסוי שמופיעה בתקליט Qualquer coisa.
בשנת 2000 הקליטה ריקי לי ג'ונס גרסת כיסוי לשיר.

## משתתפים
פול מקרטני- שירה, גיטרה בס, פסנתר וקלאוויקורד.

רינגו סטאר- תופים, תוף מרים ומאראקס.

אלן סיוויל- קרן יער.

בהשתתפות איאן מקדונלד.
## מצעדים

## קישורים חיצוניים

* מילות השיר

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי הביטלס
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:בלדות משנות ה-1960
קטגוריה:שירי בארוק פופ
אלכסיי סטחאנוב

**אלכסיי גרגורייביץ' סְטַחַאנוֹב** (ברוסית: **Алексе́й Григо́рьевич Стаха́нов**; 3 בינואר 1906 - 5 בנובמבר 1977) היה כורה סובייטי, גיבור העמל הסוציאליסטי (1970) (משמו נגזר הביטוי סטאחנוביץ' או סטאחאנוביסט המתאר עובד בעל הישגים גדולים, מעל למכסה המקובלת) וחבר המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות (מ-1936). נודע בשנת 1935 ולאחריה כראש תנועת ה"סטחאנוביצים", ששמה לה למטרה להעלות את תפוקת הייצור ולהדגים את עליונותו של המשק הסוציאליסטי.

## קורות חייו
סטחאנוב נולד בלוגובייה, ליד העיר אוריול. ב-1927 החל לעבוד במכרה "צנטרלנייה אירמינו" בדונבאס. ב-1933 היה למפעיל פטיש אוויר ולאחר מכן למד קורס בכרייה. ב-31 באוגוסט 1935 דווח בתקשורת הרוסית כי סטחאנוב כרה תפוקת שיא של 102 טונות פחם בחמש שעות ו-45 דקות (פי 14 ממכסתו). ב-19 בספטמבר דווח כי קבע שיא חדש של 227 טונות במשמרת אחת (לפי "Labour in the Land of Socialism; Stakhanovites in Conference", מוסקבה, 1936). התקשורת והתעמולה הסובייטית היללו את סטחאנוב כדוגמה לכל פועל סובייטי, ואף נכתב עליו במגזין "טיים".

בין 1936 ל-1941 היה סטחאנוב לסטודנט באקדמיה לתעשייה במוסקבה. לאחר מכן מונה למנהל מכרה מס' 31 בקרגנדה. בין 1943 ל-1957 עבד במשרד לתעשיית הפחם של ברית המועצות ולאחר מכן היה לסגן נשיא צ'יסטייקובאנטרנזיט וסגן מהנדס ראשי במשרד המכרות.

סטחאנוב נכח גם במושב הראשון של הסובייט העליון. הוא עוטר בשני אותות מסדר לנין, אות מסדר הדגל האדום ומספר מדליות. 

לאחר מותו, שונה שם עיר במזרח אוקראינה, במחוז לוהנסק, ל"סטחאנוב".

## סמליותו
משנת 1935 היה שמו של סטחנוב למושג המבטא הצטיינות בעבודה. עובדים שהצטיינו בעבודה כונו "סטחנובים" או "סטחנוביצים". עבודה מהירה כונתה עבודה בקצב סטחנובי.

דמותו של סטחאנוב נוצלה באופן מיידי על ידי השלטונות במסעם להעלות את פריון העבודה. הם ייסדו את תנועת ה"סטחאנוביצים", ששמה לה למטרה להעלות את פריון העבודה על ידי העלאה על נס ומתן הטבות ושכר גבוה לפועלים בעלי הישגי-על בעבודה. בשנת 1955 הוצגה ביקורת כנגד השיטה, בטענה שהיא לא העלתה את פריון העבודה של המוני הפועלים.

יום ראשון האחרון של אוגוסט נקרא "יום כורה הפחם" לכבודו.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סובייטים
קטגוריה:מעוטרי גיבור העמל הסוציאליסטי
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:תעמולה בברית המועצות
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1905
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1977
ניקומדס הרביעי

**ניקומדס הרביעי** (**פילופאטור**) היה מלכהּ האחרון של ביתיניה, שעליה מלך משנת 94 לפנה"ס לערך ועד שנת 74 לפנה"ס, עת מסר את ממלכתו מרצונו לידי הרפובליקה הרומית.

## חייו
תאריך לידתו, כמו גם תולדותיו טרם היה למלך, אינם ידועים, ונראה כי שנות מלכותו הראשונות היו רגועות. עם זאת בשנת 90 לפנה"ס ובסיוע אחיו של ניקומדס, פלש מיתרידטס השישי, מלך פונטוס לביתיניה ובכך החל את מלחמת מיתרידטס הראשונה בינו לבין הרומאים. ניקומדס נמלט לאיטליה ושב אל ממלכתו רק לאחר שלבקשת הרומאים נסוג מיתרידטס מביתיניה. ואולם הסכסוך לא הגיע לסיומו ושנתיים לאחר מכן תקף ניקומדס את פונטוס בעידודם של הרומאים והובס. הסנאט הרומי שלח את הקונסול לוקיוס קורנליוס סולה, אשר הביס לבסוף את מיתרידטס ושחרר את ביתיניה סמוך לשנת 85 לפנה"ס. שוב שב ניקומדס לביתינה בשנת 84 לפנה"ס, אך מעורבותה של רומא בענייני ממלכתו הייתה רבה וספק אם היה עצמאי לנהלה כרצונו.

בשנת 81 לפנה"ס נשלח יוליוס קיסר הצעיר לביתיניה על מנת לארגן את הצי הרומי שלחופיה. הצלחתו הובילה לשמועות אודות יחסים הומוסקסואליים שקיים עם ניקומדס:

בשנת 74 לפנה"ס ויתר ניקומדס על השלטון ומסר את ממלכתו לידי הרומאים אשר הכריזו עליה כפרובינקיה רומית. בכך העניק ניקומדס למיתרידטס השישי את העילה לפתיחת מלחמת מיתרידטס השלישית.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טורקיה: היסטוריה 
קטגוריה:העת העתיקה
קטגוריה:שליטי ארצות
קטגוריה:ביתיניה
קטגוריה:אנשי מלוכה להט"בים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-1 לפנה"ס
אלעיזריה

[250px|ממוזער|שמאל|מבט אל אלעיזריה מעבר ל[גדר ההפרדה משכונת א-טור בירושלים]]
250px|ממוזער|שמאל|צילום אוויר של אלעיזריה בשנת 1931
**אלעיזריה** (בערבית: **العيزرية**), הידועה גם בשמה היהודי - נוצרי **בית עניה** (**Bethany**), היא עיירה פלסטינית ממזרח לירושלים ומצפון לאבו דיס. מאז יישום הסכמי אוסלו העיירה נמצאת בשטח B.

לפי מפקד האוכלוסין שנערך ב-2017, בעיירה מתגוררים כ-21,175 תושבים, רובם המכריע מוסלמים וקיים מיעוט של נזירים ונזירות נוצרים המתגוררים במוסדות דת בעיירה. 

## מקור השם אלעיזריה
בקרבת מקום לאלעיזריה שכן בתקופת בית שני הכפר היהודי בית עניה (Bethany). על פי המסופר בברית החדשה החיה ישוע את תושב הכפר לזרוס (אלעזר), אחיהן של מרים ומרתא ארבעה ימים לאחר מותו של לזרוס. במקום ישנו בניין המזוהה כביתו של שמעון המצורע. בימי הביניים נקראה העיירה "לזאריום" או "לזריון" על שם אלעזר ומכאן בא שמה כיום אלעיזריה. עם זאת במקורות נוצריים קרויה העיירה עד היום גם בשם המשמר את שם הכפר מימי בית שני: "בית עניה".

## היסטוריה
במערות בקרבת הכפר נתגלו קברים מתקופת הברונזה התיכונה וכן ממצאים מהתקופות הפרסית, ההלניסטית והרומית, בהם מערות קבורה יהודיות משלהי תקופת בית שני. כמו כן נמצא אתר קדום ובו מעיין ("עין חוד"). מרבית הממצאים שוכנים מערבית לכפר.

בתקופה הביזנטית גדל הכפר והוקמו בו מנזרים וכנסיות. גם בתקופה הצלבנית היה הכפר מקום חשוב ותרומות רבות נשלחו לכנסייה ולמנזר שבכפר. לאחר תבוסת הצלבנים נשארו הכנסיות בכפר שלמות ומעדות משנת 1212 אנו למדים שהמוסלמים נהגו כבוד באתרים אלו. בתקופה הממלוכית נהרסו מוסדות הדת הנוצריים בכפר ומסגד נבנה על גבי חלק מהם.

במאה ה-20 התיישבו בכפר במגורי קבע רבים מבני השבטים הבדואים של מדבר יהודה ובהם מבני שבטי הא-סוואחרה והתעאמרה. ערב מלחמת העצמאות נמנו בכפר כתשע מאות תושבים ובאותה העת רבים מהם עסקו בחקלאות. לאחר המלחמה התיישבו בכפר פליטים. לצד זאת בשנות ה-50 של המאה העשרים החלה בנייה מחודשת של מוסדות דת נוצריים (כנסיות) סביב קבר אלעזר שבעיירה. בין השנים 1948 ו-1967 הייתה העיירה תחת השלטון הירדני, ומזרחית לכפר הוקם מחנה צבא ירדני, שמבניו הוקמו מאבני מצבות קבורה יהודיות שנלקחו מהר הזיתים. 

במלחמת ששת הימים ב־1967 נכבשה העיירה על ידי ישראל, והייתה בניהול הממשל הצבאי הישראלי ביהודה ושומרון. לאחר הסכם אוסלו ב' ב־1995 הוגדרה כשטח B בשליטה אזרחית של הרשות הפלסטינית. 

גדר ההפרדה עוברת בצדה המערבי של העיירה ומפרידה בין העיירה ובין ירושלים. הקמת גדר ההפרדה בעוטף ירושלים גרמה לקשיים כלכליים ניכרים בעיירה.

## אתרים דתיים היסטוריים בעיירה
שמאל|ממוזער|250px|קבר לזרוס

בעיירה שוכן, על פי המסורת הנוצרית, קברו של לזרוס (אלעזר) אשר על-שמו קרויה העיירה. כיום מצוי הקבר בידי המוסלמים ולצד הקבר מצוי מסגד. המסגד נבנה במאה ה-16 על יסודות של כנסייה צלבנית. לצד הקבר ניצבת כנסייה פרנציסקנית שהוקמה בשנת 1954. הכנסייה נבנתה על פי תוכניות של האדריכל אנטוניו ברלוצי אשר תכנן מוסדות דת נוצריים רבים בארץ ישראל. כנסייה זאת נבנתה על שרידיהן של כנסיות מהתקופה הבינזנטית והצלבנית. כמו כן שוכנת בסמוך כנסייה יוונית אורתודוקסית אשר הוקמה בשנת 1965, גם היא על יסודות צלבניים קדומים.

## לקריאה נוספת
***ילדי ביתוניא** - סיפורה של משפחת אבו ריש, אחת ממשפחות הוותיקות באלעיזריה. סעיד ח' אבו ריש, הוצאת זמורה, תשס"ב (2002) (מתורגם לעברית).

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ארץ ישראל: מקומות קדושים לנצרות
קטגוריה:נפת אל-קודס
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: יישובים
סאלום וו

ממוזער|מסוף הנפט בסאלום וו
**סאלום וו** (באנגלית: **Sullom Voe**) הוא מפרץ בין חצי האי הצפוני של האי מיינלנד לבין נורת'מאווין שבאיי שטלנד שבסקוטלנד. במפרץ ממוקם נמל הנפט העיקרי של האזור.

לאור העובדה שחופי המפרץ המוגנים מפני סערות בשל הימצאותו של האי יל בפתחו, נבנה במקום נמל תעופה צבאי בתקופת מלחמת העולם השנייה, בו השתמשו חיל האוויר המלכותי הנורווגי וחיל האוויר המלכותי הבריטי. לאחר הקמת נמל הנפט במפרץ, הורחב שדה התעופה והפך לשדה תעופה מסחרי בשם "שדה התעופה סקסטסה" המשמש את טרמינל הנפט.

נפט גולמי התגלה לראשונה בים הצפוני בשנת 1969, וזמן קצר לאחר מכן החלה בניית נמל הנפט במפרץ סאלום וו. נמל הנפט החל לפעול בשנת 1975 והקמתו הושלמה בשנת 1982. בעת השלמת בנייתו, היה נמל הנפט לגדול ביותר באירופה. מסוף הנפט מקושר בצינורות לאסדות הקינוח באגן קידוח ברנט ובאגן קידוח ניניאן.

כיום נמל הנפט מנוהל על ידי חברת בריטיש פטרוליום.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:איי שטלנד
קטגוריה:סקוטלנד: ערי נמל
קטגוריה:הים הצפוני
קטגוריה:הפקת אנרגיה בים הצפוני
119–110 לפנה"ס

**שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 119 – 110 לפנה"ס**

## אירועים בולטים בעולם
* 119 לפנה"ס – גאיוס מריוס נבחר למשרת הטריבון ברומא
* 118 לפנה"ס – הרומאים מקימים את גאליה נארבוננסיס ובירתה נרבו מרטיוס
* 118 לפנה"ס – מלחמת אזרחים בין בית תלמי לבין מעמד האיכרים; תלמי השמיני נאלץ לחתום על חנינה כללית, ומעמד הכמורה מתחזק
* 118 לפנה"ס – תלמי השמיני מתחיל בחיבור זואולוגי בן 24 כרכים
* 118 לפנה"ס – מאבקי כוח על השליטה בנומידיה; תחילת שלטונם של אדהרבעל (עד 113 לפנה"ס) ושל יוגורתה (עד 104 לפנה"ס)
* 118 לפנה"ס – נחשול ענק מטביע את העיר קימברי ביוטלנד
* 115 לפנה"ס – גאיוס מריוס נבחר למשרת הפרטור ברומא
* 115 לפנה"ס – לוקיוס קאיקיליוס מטלוס דיאדמטוס וגנאיוס דומיטיוס אהנוברבוס נבחרים למשרת הקנסור ברומא
* 114 לפנה"ס – אנטיוכוס התשיעי עולה לכס המלוכה של הממלכה הסלאוקית במשותף עם אחיו אנטיוכוס השמיני
* 114 לפנה"ס – גאיוס מריוס משמש כנציב רומא בלוזיטיניה ומדכא התקוממויות מקומיות של ילידי המקום
* 114 לפנה"ס – נבנה מקדש ברומא לכבוד האלה ונוס
* 113 לפנה"ס – השבטים הגרמאנים של הקימברים והטווטונים ממשיכים בנדידתם מצפון אירופה לדרומה ומערבה
* 113 לפנה"ס – הקימברים מנחילים מפלה לצבא רומי בראשות הקונסול גנאיוס פאפיריוס קארבו מצפון להרי האלפים
* 110 לפנה"ס – מיתרידטס השישי, מלך פונטוס פולש לחצי האי קרים על פי בקשת ההתיישבויות היווניות שם, מביס את הסקיתים שאיימו על מושבות אלו, ומוכתר כמלך ממלכת בוספורוס
* 110 לפנה"ס – משלחת סחר פרתית ראשונה יוצאת אל סין
* 110 לפנה"ס – תלמי העשירי אלכסנדר הראשון עולה לכס השלטון במצרים
* 110 לפנה"ס – מסיווה נרצח

## נולדו
* 118 לפנה"ס – לוקולוס, קונסול רומאי
* 115 לפנה"ס – מרקוס ליקיניוס קראסוס, פוליטיקאי רומי וחבר בטריומווירט הראשון
* 113 לפנה"ס – הלל הזקן, תנא מחכמי הזוגות, נשיא הסנהדרין, חברו ובן מחלוקתו של שמאי הזקן ומייסדו של בית הלל, מייסד שושלת הנשיאות שעמדה בהנהגת העם במאות השנים הבאות.
* 110 לפנה"ס – גאיוס מריוס הבן, מדינאי רומי, בנו של גאיוס מריוס
* 111 לפנה"ס – ספרטקוס, מנהיג מלחמת העבדים השלישית

## נפטרו
* 118 לפנה"ס – מיקיפסה, מלך נומידיה
* 116 לפנה"ס – תלמי השמיני, מלך במצרים התלמיית
* 112 לפנה"ס – קלאופטרה הרביעית

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:המאה ה-2 לפנה"ס לפי שנים
129–120 לפנה"ס

**שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 129–120 לפנה"ס**

## אירועים בולטים בעולם
* 127 לפנה"ס – יוחנן הורקנוס הראשון מטביע לראשונה מטבעות של הממלכה החשמונאית. 
* 123 לפנה"ס – העיר הגאלית ארלטה (ארל של ימינו) נכבשת על ידי הרפובליקה הרומית 
* 123 לפנה"ס – מיתרדטס השני עולה על כס המלוכה של האימפריה הפרתית
* 123 לפנה"ס – גאיוס גרקכוס נבחר למשרת הטריבון ברומא
* 123 לפנה"ס – גאיוס מריוס נבחר למשרת הקווסטור ברומא
* 120 לפנה"ס – חריתה השני מוכתר כמלך הנבטים

## נולדו
* 120 לפנה"ס – ברניקי השלישית, מלכת מצרים
* 120 לפנה"ס – לוקיוס קורנליוס סיסנה, היסטוריון רומי
* 120 לפנה"ס – גאיוס ורס, פראיטור

## נפטרו
* 129 לפנה"ס – קרנאדס פילוסוף יווני
* 120 לפנה"ס – מיתרידטס החמישי, מלך פונטוס
* 120 לפנה"ס – היפרכוס, מתמטיקאי יווני
* 120 לפנה"ס – פוליביוס, היסטוריון יווני

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:המאה ה-2 לפנה"ס לפי שנים
דומניקו גבריאלי

**דומניקו גבריאלי** (באיטלקית: **Domenico Gabrielli**; 15 באפריל 1651 או 19 באוקטובר 1659 - 10 ביולי 1690) היה מלחין וצ'לן וירטואוז מתקופת הבארוק האיטלקי.

## חייו
גבריאלי נולד בבולוניה. ניגן בתזמורת של כנסיית סאן פטרוניו והיה חבר ב"אקדמיה פילרמוניקה" של בולוניה ולמשך תקופה מסוימת גם כיהן כנשיאה. בשנות השמונים של המאה ה-17 עבד גם כמוזיקאי בחצר הדוכס פרנצ'סקו השני ד'אסטה ממודנה. 

גבריאלי כתב כמה אופרות לצד יצירות כנסייתיות, כליות וקוליות. עיקר פרסומו בא לו כמחברן של אחדות מן היצירות המוקדמות ביותר המוכרות לצ'לו סולו (שתי סונאטות לצ'לו ובאסו קונטינואו, קבוצה של שבעה ריצ'רקארי לצ'לו ללא ליווי, וקאנון לשני צ'לי). בין בני זמנו, שליטתו הווירטואוזית בכלי נגינתו זיכתה אותו בכינוי Mingain (or Minghino) dal viulunzee, צורת דיאלקט שמשמעה "דומיניק של הצ'לו".

## לקריאה נוספת
* **ס. דוראנטה**: "גבריאלי" ב"מילון גרוב החדש לאופרה", עורך סטנלי סיידי, לונדון 1992, כרך 2, עמ' 322
* **ו. מטאוצי**: "גבריאלי" ב"מילון האנציקלופדי האוניברסלי למוזיקה ומוזיקאים, ביוגרפיות", עורך א. באסו. טורינו 1986. כרך 3, עמ' 83
* ז'. ג. סוס: "גבריאלי", "מילון גרוב החדש למוזיקה ומוזיקאים, עורך סטנלי סיידי, לונדון 1980, כרך 7, עמ' 67



*S. Durante: *Gabrielli*, in: *The New Grove Dictionary of Opera,* ed. S. Sadie. London 1992. Vol 2, p. 322.
*W. Matteuzzi: *Gabrielli*, in: *Dizionario enciclopedico universale della musica e dei musicisti. 2: Le biografie,* ed. A. Basso. Turin 1986. Vol. 3, p. 83f.
*J. G. Suess: *Gabrielli*, in: *The New Grove Dictionary of Music and Musicians,* ed. S. Sadie. London 1980. Vol 7, p.67.



## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ילידי 1659
קטגוריה:מלחינים מתקופת הבארוק
קטגוריה:צ'לנים איטלקים
קטגוריה:נפטרים ב-1690
קטגוריה:מלחינים איטלקים במאה ה-17
רכס החוף

**רכס החוף** (בספרדית: **Cordillera de la Costa**) הוא כינוייו של רכס הרים במערבה של יבשת אמריקה הדרומית לאורך חופו של האוקיינוס השקט, במקביל להרי האנדים, המשתרע לאורכה של צ'ילה ודרומה של פרו. ראשיתו של הרכס בהר טונגה (Cerro Tunga) בצפון, בסמוך לעיר פראקאס (Paracas) שבפרו, עבור בגבעת אריקה (morro de Arica), תחילתו במדינת צ'ילה, וסופו בחצי האי טאיטאו (Península de Taitao), בסופו של לוח נסקה (Nazca), לוח טקטוני בדרום האוקיינוס השקט.

רכס החוף נמוך בצורה ניכרת מהרי האנדים, והפסגות הגבוהות ביותר בו נמצאות ברכס ויקונייה מקנה (Sierra Vicuña Mackena), שגובהן כ-3,000 מטרים. עם זאת, על אף שמקורות הרכס אינם ידועים, שוררת הסכמה בין הגאולוגים כי רכס החוף עתיק יותר מהרי האנדים. אין ברכס כל פעילות געשית.

את הרכס מחלקים נהרות, היורדים מהרי האנדים מערבה, למספר רכסי משנה.

## ראו גם
*העמק המרכזי של צ'ילה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אמריקה הדרומית: רכסי הרים
קטגוריה:צ'ילה: הרים
קטגוריה:פרו: גאוגרפיה
מערכת הקואורדינטות האקליפטית

שמאל|ממוזער|250px|המחשה של מערכת הקואורדינטות האקליפטית

**מערכת הקואורדינטות האקליפטית** היא סוג של מערכת קואורדינטות שמימית המשמשת לתיאור מיקום גופים בחלל, בה מישור המלקה (Ecliptic בלעז) מהווה את קו הרוחב 0 (קווי הרוחב מקבילים לו וקווי האורך מאונכים לו). כמו במערכת הקואורדינטות המשוונית, גם במערכת זו מונח קו האורך 0 על נקודת שוויון האביב, והקווים מקבלים ערכים חיוביים מזרחית לו. הזווית בה נמצא הגוף מזרחית לנקודת שוויון האביב מסומנת באות λ. וזווית הנטייה של הגוף יחסית למישור המלקה מסומנת באות β. קווי הרוחב 90°+ ו- 90°- הם קטבי המלקה ונמצאים בהמשך האנך העובר דרך מרכז המערכת הנמצא בכדור הארץ או בשמש.

בגלל נקיפת ציר כדור הארץ מתרחשת נדידת נקודת שוויון האביב, דבר שגורם לשינוי מתמיד בערכים הניתנים במערכת זו. לכן יחד עם ציון מיקום במערכת הקואורדינטות האקליפטית, מציינים את הזמן בו הוא נמדד. זמן זה נקרא "תקופת היחוס".

לרוב, במרכז המערכת ממוקם כדור הארץ, כך המערכת אמנם יותר נוחה לתיאור תנועת גרמי השמים ביחס לצופה האנושי, אולם אין היא משקפת את נתוני המסלול האמיתיים. זאת ועוד, במידה ורוצים לתאר בצורה טובה את הגופים כפי שנראים לצופה אנושי, נראה שעדיפה מערכת הקואורדינטות המשוונית. לכן לעיתים ממוקמת השמש במרכז המערכת, במקרה הזה היא נקראת גם **מערכת הקואורדינטות ההליוצנטרית**, ואז נתוני מיקום הגופים מתוארים יחסית לצופה היפותטי העומד במרכז השמש.

כבכל מערכת קואורדינטות שמימית, כדי לדעת את מיקומו הממשי של גוף בחלל, ולא רק את מיקומו הנראה על כיפת השמים, יש לנקוב בפרמטר נוסף, הוא מרחק הגוף מהעצם שמוקם במרכז המערכת (השמש, או כדור הארץ).

מערכת הקואורדינטות האקליפטית עתיקה יותר מזו המשוונית, על-אף שניתן לחשוב שהמערכת המשוונית היא יותר אינטואיטיבית.

## המרת נתונים מהמערכת האקליפטית למשוונית

* יהיו λ ו-β קווי האורך והרוחב (בהתאמה) האקליפטיים.
* יהיו α ו-δ הנטייה והעלייה הישרה (בהתאמה).
* יהיה ε זווית הנטייה של ציר כדור הארץ, שהיא 23.439281°

### מאקליפטי למשווני

sin δ = sin ε sin λ cos β + cos ε sin β

cos α cos δ = cos λ cos β

sin α cos δ = cos ε sin λ cos β - sin ε sin β 

### ממשווני לאקליפטי

sin β = cos ε sin δ - sin α cos δ sin ε 

cos λ cos β = cos α cos δ 

sin λ cos β = sin ε sin δ + sin α cos δ cos ε 

### אזהרה לגבי פתירת מערכות המשוואות

על אף שנראה מתבקש "לפשט" את מערכות המשוואות ולהישאר עם ביטוי אחד לכל רכיב, אין הדבר כדאי שכן הפונקציות הטריגונומטריות אינן חד-חד ערכיות. לדוגמה, במערכת השנייה ניתן לחלק את שתי המשוואות האחרונות זו בזו ולקבל ביטוי יחיד ל-tan λ ( \tan \lambda = \frac{\sin \epsilon \sin \delta + \sin \alpha \cos \delta  \cos \epsilon}{\cos \alpha \cos \delta} ), אולם צעד זה לא יהיה כדאי מאחר שפונקציית tan-1 "מניחה" שהזווית המבוקשת היא בין 0-180° בעוד ש-λ יכולה לקבל כל ערך בין 0-360°. כאשר מדובר ב-β הדבר לא משמעותי מאחר הערך שלה מוגבל מראש ל-90°- עד 90°+.

בפועל, כאשר מדובר בעצמים הקרובים למישור המלקה, מספיקה משוואה אחת כדי לקבוע את λ, בגלל שהיא באותו רביע כמו α.

## לקריאה נוספת

* יגאל פת-אל - **אסטרונומיה - מדריך להכרת השמים**, הוצאת קוסמוס (1998).

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אסטרונומיה תצפיתית
חצי האי טאיטאו

[שמאל|ממוזער|250px|[מחוז איסן של גנרל קרלוס איבנייס דל קמפו, המחוז ה-11 של צ'ילה. במרכזו, מצד שמאל, מזדקר **חצי האי טאיטאו**.]]
**חצי האי טאיטאו** (בספרדית: **Península de Taitao**) הוא חצי אי המזדקר לכיוון מערב מדרום חופה של צ'ילה המחובר ליבשה במצר אופקי (istmo de Ofqui). על קרקעית האוקיינוס מול חצי האי שוכן הצומת המשולש של צ'ילה (Chile Triple Junction), צומת משולש שהוא מקום מפגשם של שלושה לוחות טקטוניים: לוח נסקה, הלוח האנטארקטי והלוח הדרום-אמריקאי.

פעילות הקרחונים הרבים בחצי האי עיצבו את פני השטח בצורה של עמקים קרחוניים עמוקים, שהם גם מקורם של הפיורדים הרבים בחצי האי.

חצי האי טאיטאו נמצא במחוז ה-11 של צ'ילה, הוא מחוז איסן של גנרל קרלוס איבנייס דל קמפו (Region de Aisén del General Carlos Ibáñez del Campo). חלק מחצי האי נמצא בשטחו של הפארק הלאומי לגונה סן רפאל ובמרכזו נמצא אגם הנשיא ריוס (Lago Presidente Ríos), ששטחו 352 קמ"ר. קצהו הדרום-מערבי של חצי האי מתעקל כלפי פנים וידוע בשם חצי האי טרס מונטס (Península de Tres Montes), וקצהו הדרומי הוא כף טרס מונטס (Punta Tres Montes).

## קישורים חיצוניים

טאיטאו
טאיטאו
קטגוריה:פטגוניה
קטגוריה:אייסן
גרוייר

**גרוייר** (**Gruyère**) היא גבינה שווייצרית חצי-קשה עד קשה מחלב גולמי הנקראת על שם העיירה גרוייר (Gruyères), שבקנטון פריבור, שבשווייץ, ואשר מיוצרת מאז המאה ה-12. בשנת 2001 הוכרה הגבינה כגבינה שווייצרית, עד אז, היו גם גבינות צרפתיות שטענו שהן *גרוייר* (הגבינות הצרפתיות בסגנון גרוייר הן קונטה ובופו).

גבינת הגרוייר היא מתוקה עם נגיעות של מליחות וטעמה משתנה ככל שהיא מתיישנת. לגבינה הצעירה טעם אגוזי והוא הולך והופך מורכב יותר עם ההבשלה. לאחר ההבשלה (כחמישה חודשים) נוצרים סדקים זעירים המקנים לה מרקם גרגירי ייחודי. גרוייר היא גבינה צהובה מוצקה, רכה יותר וחלקה יותר מאשר הגבינה השווייצרית אמנטל (Emmental). 

## שימושים
הגבינה טובה במיוחד לאפייה כיוון שטעמה מובחן אך לא משתלט. הגרוייר היא גבינה שנמסה היטב ולכן היא מתאימה לפונדו ביחד עם הגבינות ושרין ואמנטל. היא גם מהווה חלק מהמתכון הקלאסי של מרק בצל צרפתי ויש לה חלק גם בקרוק-מסייה, טוסט צרפתי קלאסי עם בשר חזיר וגבינה. בגרוייר משתמשים גם בקורדון בלו בשילוב עם עוף ועגל. היא גם טובה כגבינת שולחן, וכאשר מגררים אותה היא מתאימה לפסטות וסלטים. נהוג להוסיף גרוייר מגוררת גם למרק לה-טורין, שהוא מרק שום צרפתי המוגש על לחם מיובש. יינות לבנים, כגון ריזלינג, מתאימים מאוד לגבינה וגם סיידר תפוחים חם ובירה בוק.

## תהליך הייצור
על מנת להכין גרוייר, יש לחמם חלב גולמי לטמפרטורה של 34 מעלות במכלי נחושת, ואז להחמיצו על ידי הוספה של אנזים הגבנה נוזלי. החלב המוחמץ נחתך לחתיכות בגודל של אפונים ונבחש, ומפריש מי גבינה. החלב המוחמץ מבושל ב 43 מעלות ואחר כך מעלים את הטמפרטורה במהירות ל 54 מעלות.

מי הגבינה נסחטים ועל מנת ללחוץ את החלב המוחמץ הוא מוכנס לתבניות. אחרי ההמלחה בתמלחת והוספת בקטריות, הגבינה מבשילה למשך חודשיים בטמפרטורת החדר, בדרך כלל על לוחות עץ, והופכים אותן בערך כל יומיים על מנת לדאוג לחלוקה שווה של הלחות. גרוייר יכולה להבשיל בין שלושה לעשרה חודשים, וככל שההבשלה ארוכה יותר כך טעם הגבינה יותר חזק.

## היסטוריה
אזור גרוייר ידוע בייצור הגבינה שלו עם מהמאה ה-12. עדויות מימי הביניים מציינות את המומחיות של תושבי המקום להפוך את תנובת חלב הפרות שלהם לגבינה מלאת שומן. הגבינה נמכרה גם בצרפת ובאיטליה.

המאה ה-17 הייתה שלב חשוב במותג גבינת גרוייר, מכיוון שלא רק המותג קיבל הכרה רשמית אלא בנוסף הייתה עלייה ניכרת בייצוא. בתקופה הזו החלו להינקט צעדים ראשונים על המקוריות באמצעות סימון. המילה המסמלת את מקור הגבינה נכנסה למילון האקדמיה הצרפתית בשנת 1762.

ההגירה הגדולה שהכתה את קנטון פריבור במהלך המאות ה 18 וה 19 הרחיבה את האזור הגאוגרפי של ייצור גבינת הגרוייר גם לקנטונים וו, נשאטל וז'ורה ואף לצרפת השכנה. אולם ללא הגנה על המותג צצו הרבה העתקים לגבינת הגרוייר. באמצע המאה ה-19 החל קמפיין למיסוד המותג והכרה במקום בו יוצרה הגבינה. שיחות שהתנהלו במדריד (1891), בפריז (1926) וברומא (1930) הסתיימו בחתימה על הסכם להגנת מותגים לפי מקום ייצורם. אולם, רק בשנת 2001 גבינת גרוייר קיבלה את אישור המותג הגאוגרפי בשווייץ ובשנת 2011 את המיתוג האירופאי.

## גרוייר מסביב לעולם
אין לבלבל בין גרוייר לבין הגבינה גרביארה, הפופולרית בעיקר ביוון.

## קישורים חיצוניים
* 

* על גבינת גרוייר 
* 
* 

קטגוריה:גבינות שווייצריות
קטגוריה:פריבור (קנטון)
קטגוריה:גבינות קשות
העמק המרכזי של צ'ילה

**העמק המרכזי של צ'ילה** הוא אזור המשתרע בין רכס החוף הצ'יליאני והרי האנדים. בהגדרתו הרחבה ביותר, זו הגאולוגית, נמשך העמק המרכזי מסנטיאגו דה צ'ילה בצפון למצר אופקי (Ofqui) בדרום. יש הנוהגים להחשיב את נהר הביוביו כגבולו הדרומי של העמק, וזאת מסיבות היסטוריות שמקורן במלחמת האראוקו וגבול התפשטות האימפריה הספרדית בתקופה הקולוניאלית. אחרים רואים בעיר פוארטו מונט את גבולו הדרומי של העמק, שכן מנקודה זו ודרומה נמצא העמק מתחת לפני הים.

## גאוגרפיה ואקלים
רובו של העמק המרכזי הוא אדמה פורייה ומרכזה החקלאי של צ'ילה. בחלקו הצפוני שורר אקלים ים תיכוני, וככל שמדרימים במורד העמק יורדת הטמפרטורה וכמות המשקעים עולה. החורפים קלים ואילו הקייצים חמים בצורה מתונה ויבשים, בדרך כלל.

הטמפרטורה השנתית הממוצעת בסנטיאגו היא 14° צלזיוס ופעולתו הממתנת של האוקיינוס השקט מונעת משינויים דרסטיים בטמפרטורה. כאשר יורד שלג בעמק, הוא מחזיק מעמד מספר שעות בלבד.

כמות המשקעים השנתית הממוצעת בסנטיאגו היא 33 סנטימטרים, בעוד שבוולפראיסו (Valparaíso), הנמצאת באותו קו רוחב אך מחוץ לעמק המרכזי, הממוצע השנתי הוא של 38 סנטימטרים. כמות המשקעים עולה ככל שמדרימים לאורכו של העמק, ובעיר קונספסיון שבדרומו עומד הממוצע השנתי על 132 סנטימטרים.

## דמוגרפיה וכלכלה

מבחינה היסטורית היה צפונו של העמק המרכזי (בין נהר הביוביו לעיר סנטיאגו) לב ליבה של הארץ וריכוז האוכלוסין הגדול בה. כלכלת האזור מאופיינת בגיוון וענפיה החזקים נשענים על משאבים טבעיים, כגון כריית נחושת, כריתת עצים, חקלאות, ייצור יינות, ומרבית הסקטור התעשייתי.

הערים המרכזיות בעמק, מצפון לדרום, הן סנטיאגו דה צ'ילה, פואנטה אלטו (Puente Alto), רנקגואה (Rancagua), קוריקו (Curicó), טלקה (Talca), לינארס (Linares), צ'ייאן (Chillán), קונספסיון (Concepción), לוס אנחלס (Los Ángeles), טמוקו (Temuco), אוסורנו (Osorno), ופוארטו מונט.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:צ'ילה: גאוגרפיה
קטגוריה:בקעות ועמקים
ריכוז (כימיה)

שמאל|ממוזער|250px|הדגמה של נוזל זהה בריכוזים שונים, מימין לשמאל, מהמרוכז ביותר למהול ביותר.
**ריכוז** של מרכיב בתערובת הוא היחס בין כמותו של אותו מרכיב לכמות התערובת כולה. כמות של חומר יכולה להמדד על פי משקל, על פי נפח או על פי מספר המולקולות.

ריכוזים של חומרים נמדדים בתמיסות, בתרחיפים, בתמיסות מוצקות, כמו גם בתערובות יותר "יום-יומיות" כמו דברי מאכל.

## תמיסות
החומר שנמצא בשפע בתמיסה נקרא ממס, והחומר שהוכנס לתוכו נקרא מומס. בתמיסות של נוזל ומוצק, המוצק הוא תמיד המומס והנוזל הוא הממס. ישנן מספר הגדרות לריכוזים בתמיסות. העיקריות הן: אחוז משקלי, שבר מולי, מולריות, מולליות, חלקי-מיליון, ונורמליות.
לקביעת ריכוזו של חומר בתמיסה ישנה חשיבות רבה בתהליכים כימיים רבים. הענף בכימיה העוסק בקביעת ריכוזי חומרים נקרא כימיה אנליטית.

## סוגי ריכוזים
### ריכוז מסה וריכוז נפח
* ריכוז מסה הוא מסת המרכיב חלקי מסת התערובת.
* ריכוז נפח הוא נפח המרכיב חלקי נפח התערובת.

### שבר מולי

**שבר מולי** הוא כמות המרכיב במולים חלקי כמות התערובת במולים, ושווה ליחס מספר המולקולות. בהגדרה זו משתמשים למשל כדי לחשב תכונות קוליגטיביות (Colligative) של תמיסות, שהן תכונות התלויות במספר המולקולות (לחץ אוסמוטי, פוטנציאלים כימיים ועוד). את השבר המולי לעיתים מסמנים באות היוונית "כי" (\ \chi). מול אחד הוא מספר אבוגדרו ( לערך) של מולקולות.

### ריכוז מולרי

**[[ריכוז מולרי]]** או **מולריות** הוא כמות המרכיב במולים לנפח של התערובת בליטרים, ונמדד במולר (M).

### מולליות

**מולליות** היא היחס בין כמות המרכיב במולים למסת שאר המרכיבים בתערובת בקילוגרם (ולא מסת התערובת כולה). בתמיסות, מולליות היא יחס כמות המומס במולים למשקל הממס (ולא התמיסה) בקילוגרמים. מולליות נמדדת במולל, שמסומן באות m. המולליות שימושית למדידת התכונות הקוליגטיביות של הורדת נקודת קיפאון והעלאת נקודת רתיחה.

### חלקים למיליון ומטה

**[[חלקים למיליון]]**, המסומן ב-ppm (parts per million), היא יחידה המתארת ריכוזים מאוד קטנים (למשל כמות הכלור במי ברז). בגלל התלות של היחידה בשפת הדובר (המספר ביליון, שהוא למעשה מיליארד, אינו מוכר בכל העולם), חלקי-מיליון וכל היחידות של חלקי-מספר (חלקי-מיליארד – ppb, חלקי-טריליון – ppt וכו') אינם חלק מ־SI (היחידות הסטנדרטיות הבין-לאומיות). ריכוז בחלקי-מיליון (ppm) הוא משקל הרכיב בגרמים חלקי מיליון גרם של התערובת, ובאופן דומה נמדדים גם ppb, ppt. בגלל שחלקי-מיליון ומטה מתארים ריכוזים מאוד קטנים, מניחים לרוב שמשקל התמיסה (התערובת) שווה למשקל הממס (סך שאר המרכיבים) בקירוב.

## ראו גם
* יחידות מידה הנגזרות ממול

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:כימיה
139–130 לפנה"ס

**שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 139–130 לפנה"ס, ג' תרכ"א – ג' תר"ל**

## אירועים בולטים בעולם
* 139 לפנה"ס – משלחת שמעון התרסי (אחיו של יהודה המכבי) מגיעה לרומא במטרה לחזק את הברית שכרת יהודה המכבי בשנת 161 לפנה"ס (ג' תקצ"ט). תחילת התיישבות סוחרים יהודים בעיר
* 134 לפנה"ס – יוחנן הורקנוס הראשון, השריד האחרון למשפחת החשמונאים, הופך לשליט בפועל של ממלכת יהודה עם רציחתם של אביו שמעון ושני אחיו 
* 134 לפנה"ס – פורץ השלב האחרון של מלחמת נומנטיה בין הרפובליקה הרומית לבין העיר האיברית נומנטיה
* 133 לפנה"ס – נכשל ניסיונו של טיבריוס סמפרוניוס גרקכוס לבצע רפורמה במדינה הרומית
* 133 לפנה"ס – מלחמת נומנטיה מסתיימת עם כיבושה והחרבתה של העיר האיברית נומנטיה על ידי הרפובליקה הרומית
* 133 לפנה"ס – יוחנן הורקנוס הראשון, שליט ממלכת יהודה נאלץ לתת לאנטיוכוס השביעי שצר על ירושלים ממון רב ואת נאמנותו על מנת למנוע את כיבושה של העיר
* 133 לפנה"ס – רומא משתלטת על פרגמון

## נולדו
* 138 לפנה"ס – לוקיוס קורנליוס סולה, מדינאי ומצביא רומאי. ממניחי היסודות לשלטון הקיסרות הרומי.
* 135 לפנה"ס – מיתרידטס השישי, מלך פונטוס
* 135 לפנה"ס – גנאיוס פומפיוס סטראבו, קונסול רומי ואביו של פומפיוס.
* 135 לפנה"ס – פוסידוניוס, איש אשכולות יווני.
* 135 לפנה"ס – סה-מה צ'יין, אבי ההיסטוריונים של סין.
* 130 לפנה"ס – קווינטוס קאיקיליוס מטלוס פיוס, מצביא רומי, מתומכי סולה במלחמת האזרחים הרומית.

## נפטרו
* 138 לפנה"ס – מיתרידטס הראשון, מלך פרתיה
* 134 לפנה"ס – שמעון התרסי ובניו יהודה ומתתיהו, נרצחים על ידי שליט יריחו, תלמי בן חבוב
* 133 לפנה"ס – טיבריוס סמפרוניוס גרקכוס, טריבון ורפורמטור רומי

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:המאה ה-2 לפנה"ס לפי שנים