open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
חוק הזהב

שמאל|ממוזער|תצלום של חוק הזהב המקורי|250px

**חוק הזהב** (פורטוגזית: **Lei Áurea**), שנחקק ב-13 במאי 1888, היה החוק שהביא באופן סופי לביטול העבדות בברזיל. הקדים אותו "חוק הרחם החופשי" מה-28 בספטמבר 1871 ששחרר את כל הילדים להורים עבדים. חוק הזהב נחתם על ידי איזבל הנסיכה האימפריאלית מברזיל, העוצרת בזמן שאביה, פדרו השני, קיסר ברזיל, שהה באירופה. על החוק השני קיבלה את מדליית "ורד הזהב" מהאפיפיור לאו השלושה עשר.

החוק עצמו היה קצר ביותר, וכלל שני סעיפים:

תרגום:

מעבר לפעילות של מתנגדי העבדות האידאולוגיים, היו מספר סיבות לחקיקת החוק. סיבה אחת היא שהכדאיות של העבדות קטנה, מכיוון שעקב הגירה רבה מאירופה שכרם של המהגרים האירופאים היה נמוך מאוד, לעיתים נמוך מעלות אחזקתו של עבד. בנוסף, מחיר העבדים עלה, בגלל ההאטה בקצב הבאת עבדים חדשים - ברזיל הייתה המדינה האחרונה בעולם המערבי שביטלה את העבדות. יתר על כן, מרידות עבדים במספרים הולכים וגדלים, בריחת עבדים לקילומבו ושיטות התנגדות פסיביות תרמו גם הן לקושי שבשימוש שיטת העבדות ולאי הכדאיות המצטברת שבאחזקת העבדים. בין השאר, הופעל על הממשלה הברזילאית לחץ מצד בריטניה שרצתה לעצור את השימוש בעבדים, מעבר למאבק לזכויות האדם, גם במטרה למנוע תחרות זולה בתוצרת של הקולוניות שלה. דוגמה אחת לתחרות זו היה הסוכר, שיוצר הן בברזיל והן בקולוניה הבריטית באיים הקאריביים. הבריטים רצו להבטיח שלברזילאים לא יהיה יתרון בשוק העולמי מהשימוש בעבדים.

לחוק הזהב היו השפעות נוספות מלבד שחרורם של כל העבדים. בעלי המטעים שהיו זקוקים לידיים עובדות פעלו להגביר את ההגירה מאירופה לברזיל. בנוסף, חוסר הנחת בקרב בעלי העבדים בברזיל, בעיקר ברזילאים מהמעמד הגבוה, מהשלטון המלוכני ששחרר את עבדיהם, גרם להפלת האימפריה הברזילאית ולהקמת הרפובליקה ב-1889. למעשה, חוק הזהב נחשב לגורם המיידי (אך לא היחיד) לנפילת המונרכיה בברזיל.

## ראו גם
* ביטול העבדות בברזיל
* עבדות
*האימפריה הברזילאית

## קישורים חיצוניים

* נוסח החוק - באתר הרשמי של נשיאות ברזיל 

קטגוריה:ברזיל: חוק ומשפט
קטגוריה:ברזיל: היסטוריה
קטגוריה:ברזיל: עבדות
קטגוריה:ביטול העבדות בברזיל
אטאוקלס

שמאל|ממוזער|200px|אטאוקלס ופולינייקס. ציור שמן מעשה ידי ג'ובאני בטיסטה טייפולו (1696–1770)
**אֶטֶאוֹקְלֵס** (ביוונית: Ἐτεοκλῆς, בלטינית: Eteocles) הוא דמות מהמיתולוגיה היוונית, בנם של אדיפוס מלך תבאי ואשתו-אמו יוקסטה.

## ביוגרפיה
לאחר שגילה אדיפוס כי נישא לאמו, ניקר את עיניו, יצא לגלות ומסר את השלטון בתבאי לשני בניו אטאוקלס ופולינייקס. האחים, שלא הצליחו להסכים מי מהם ימלוך בתבאי, הגיעו להסכם לפיו יינתן לאטאוקלס השלטון לתקופת זמן קצובה אשר בסופה יחליף אותו פולינייקס. אלא שאטאוקלס לא עמד בהבטחתו וסירב להעביר את הכתר לאחיו. פולינייקס עזב את תבאי, נישא לבת מלך העיר היריבה ארגוס וחזר לתבאי בראש צבא ארגוס. במהלך הקרב הרגו שני האחים זה את זה וצבא ארגוס נסוג.

קריאון, אחיה של יוקסטה, תפס את השלטון והכריז כי יש לקבור את אטאוקלס בקבורת מלכים ואילו את גופת פולינייקס יש להשליך טרף לחיות הבר. אירוע זה פותח את עלילת המחזה "אנטיגונה" מאת סופוקלס.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מלכים מהמיתולוגיה היוונית
קטגוריה:תבאי: אישים מיתולוגיים
שלמה עמר

**שלמה עמר** (נולד ב-24 בנובמבר 1935) הוא חבר הכנסת לשעבר מטעם המערך.

## ביוגרפיה
עמר נולד בחיפה ב-1935. ב-1950 התחיל לעבוד בקואופרטיב "אגד", ובמשך השנים מילא תפקידים מנהליים בקואופרטיב, וכן שימש יושב-ראש מזכירות "אגד".

כיהן בכנסת ה-11 מטעם מפלגת יחד והמערך. לקראת הבחירות לכנסת השתים עשרה, נבחר עמר למקום ה-41 ברשימת המערך לכנסת, ועם זכייתה של הרשימה ב-39 מנדטים לא שב אל המשכן.

ב-1985 ביקש היועץ המשפטי לממשלה, יצחק זמיר מוועדת הכנסת להסיר את חסינותו של עמר, כדי שניתן יהיה להעמידו בגין עבירה על חוק האזנת סתר. הוועדה סירבה. שניים משותפיו של עמר לעבירה זו נשפטו והורשעו.

ב-1983 נקרא שלמה עמר לשירות מילואים בלבנון. כדי להתחמק מהחובה, סידר עמר עבודה באגד לאלברט אזולאי, והלה דאג לשחרר אותו. לאחר מכן, כאשר פוטר אזולאי, הוא נקם בעמר על ידי הדלפת הסיפור לעיתונות. נפתחה חקירת מצ"ח. בינואר 1986, בעיצומה של החקירה, זימן רם כספי, עורך הדין שייצג את עמר, את גיבורי הפרשה לפגישה במשרדי עורך הדין יגאל ארנון. במהלך הפגישה, שכונתה לימים "הפגישה הלילית", ניסה כספי לשכנע את אזולאי שלא להעיד נגד עמר. פסק הדין בפרשה ניתן ב-1989. עמר, אזולאי, כספי וארנון, ושלושה נאשמים אחרים, הורשעו. עמר נידון לארבעה חודשי עבודות שירות, כספי לשמונה חודשי מאסר על-תנאי, וארנון נקנס אך זוכה בבית המשפט העליון.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי הכנסת מטעם המערך עבודה-מפ"ם
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם מפלגת יחד
קטגוריה:חברי הכנסת האחת עשרה
קטגוריה:פוליטיקאים ישראלים שהורשעו בדין
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1935
ג'ון ברדין

**ג'ון ברדין** (באנגלית: **John Bardeen**; 23 במאי 1908 – 30 בינואר 1991) היה פיזיקאי אמריקאי, וחתן שני פרסי נובל בפיזיקה, לשנים 1956 ו-1972.

## חייו

נולד במדיסון שבוויסקונסין. אביו צ'ארלס  היה פרופסור באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון. כישוריו המתמטיים התגלו כבר בגיל צעיר. בשנת 1923 החל את לימודיו באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון ובה למד עד 1928. באותה התקופה לימדו באוניברסיטה זו כמרצי-חוץ פיזיקאים ידועים כפול דיראק, ורנר הייזנברג וארנולד זומרפלד. בנו היה הפיזיקאי ג'יימס ברדין .

עם סיום הלימודים החל את העבודה בחברת גאלף אויל בפיטסבורג. אחרי מספר שנים החל בלימודים מתקדמים באוניברסיטת פרינסטון בה התמחה בפיזיקה בהנחיית יוג'ין ויגנר, חתן פרס נובל לשנת 1963. את לימודי הדוקטורט סיים בשנת 1938.

בזמן מלחמת העולם השנייה עבד במעבדת הצי ועל אף שהוזמן להשתתף בפרויקט מנהטן סירב להצעה.

## המצאת הטרנזיסטור
בשנת 1945 החל ברדין לעבוד במעבדות בל בניו ג'רזי. ב-23 בדצמבר 1947 בנו ברדין, וולטר בראטיין וויליאם שוקלי את הטרנזיסטור הראשון. על הישג זה ועל מחקריהם במוליכים למחצה קיבלו פרס נובל לפיזיקה בשנת 1956. הטרנזיסטור היה קטן פי 50 משפופרת הריק, שאותה הוא החליף במכשירי רדיו וטלוויזיה, ובהמשך במחשבים ובמכשירים אחרים.
בשנת 1951 עבר לעבוד באוניברסיטת אילינוי. אחד מתלמידיו היה ניק הולוניאק, ממציא דיודה פולטת אור. ברדין לימד באוניברסיטה זו עד לשנת 1975.

בזמן עבודתו באוניברסיטה הוא עבד על תורת מוליכות על ביחד עם רוברט שריפר ולאון קופר. על הפיתוח המשותף של התאוריה של מוליכות על הקרויה תאוריית ה-BCS זכו השלושה בפרס נובל בשנת 1972.

עבד כיועץ בחברת זירוקס ותרם רבות לפיתוח זירוקס פארק בקליפורניה.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* 

קטגוריה:פיזיקאים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ילידי ויסקונסין
קטגוריה:מדיסון: אישים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיקה
קטגוריה:זוכי פרס נובל אמריקאים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת מינסוטה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין
קטגוריה:סגל מעבדות בל
קטגוריה:זוכי המדליה הלאומית למדעים
קטגוריה:זוכי מדליית הכבוד של ה-IEEE
קטגוריה:חברי החברה הפיזיקאית האמריקאית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי ארצות הברית
קטגוריה:אישים שזכו בפרס נובל יותר מפעם אחת
קטגוריה:זוכי מדליית פרנקלין
קטגוריה:חברי היכל התהילה הלאומי של הממציאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1908
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1991
נורילסק

**נורילסק** (ברוסית: **Нори́льск**) היא עיר בסיביר, צפון רוסיה. אוכלוסיית העיר מונה (נכון לשנת 2018) 179,554 בני אדם. היא העיר בעלת אוכלוסייה הגדולה מ-100,000 תושבים הצפונית ביותר בעולם. היא גם השנייה בעולם במספר התושבים, לאחר מורמנסק, השוכנת צפונית לחוג הארקטי, ואחת משלוש ערים בסיביר השוכנות באזור קפאת-עד.

## היסטוריה
העיר נוסדה ב-1935 לאחר שמינרלוגים גילו בה מרבצים עצומים של ניקל ומינרלים חשובים נוספים. בהתחלה פעלה כמחנה עבודה (גולאג) ולאחר מלחמת העולם השנייה הפכה לעיר, אך עדיין פעל לצידה גולאג בשם נורילאג, עד שזה נסגר בשנת 1957.

בשנות ה-60 וה-70 המשיכה העיר לצמוח במהירות לאור התמריצים הרבים (משכורות גבוהות, חופשות חינם ועוד) שקיבלו תושבי העיר. בתקופה הסובייטית היא הייתה עיר סגורה שלא הייתה אליה גישה חופשית. סגר זה נפסק עם התפרקותה של ברית המועצות ב-1991, אך בשנת 2001 נסגרה שוב ונאסר לעבור לגור בה יותר.

סגירת העיר מחדש באה בעקבות תוכנית פינוי שממשלת רוסיה מעודדת בשל התנאים הפיזיים הקשים במקום, המביאים לעלויות תמיכה עצומות בתושבים. אין גישה מכביש ברוסיה אל העיר והיא מבודדת, אך יש לה נמל תעופה והיא מחוברת במסילת רכבת לדודינקה, עיירה הנמצאת במרחק של כ-20 ק"מ מערבית ממנה וממוקמת על נהר יניסיי, אשר דרכו היא שולחת ומקבלת סחורות.

העיר היא אחת המזוהמות והמזהמות ביותר בעולם, בעיקר עקב מפעלי התכת הניקל שבה. החברה שמפעילה את הקומפלקס התעשייתי של הניקל נקראת "נורילסק-ניקל" והיא שייכת לאוליגרך ולדימיר פוטנין. ביוני 2020 הוכרז בה מצב חירום פדרלי בעקבות תקרית דליפת הנפט בנורילסק שהוגדרה בתור האסון האקולוגי החמור בתולדות הפדרציה הרוסית, כשנשפכו למעלה מ-20,000 טון של סולר לנהר.

## שמה של העיר

נורילסק קיבלה את שמה בזכות המיקום הגאוגרפי שלה: נהר נורילסק הזורם צמוד לעיר.

## אקלים
הטמפרטורה בעיר נמוכה מאוד בחורף ומגיעה עד ל-(60-) מעלות צלזיוס. בקיץ הטמפרטורה הממוצעת היא כ-24 מעלות צלזיוס. ביולי 2013 נשבר בה שיא החום מאז ומעולם, ונמדדה טמפרטורה של 32 מעלות.

## ערים תאומות
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חבל מנהלי קרסנויארסק: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1935
שבע פי שלוש

**שבע פי שלוש** (או **7 פי 3**) הוא משחק הימורים המבוסס על קובייה.  

את המשחק משחקים בעזרת שתי קוביות, ולוח המחולק לשלושה חלקים המסומנים בצורה הבאה: 2-6, 7 ו-8-12. בכל סיבוב מהמרים על סכום תוצאת זריקת הקוביות. ניתן להמר על עד שני חלקים בכל סיבוב. לאחר ההימורים ה"בית" זורק את שתי הקוביות ומחשב את סכומן. הסכום יכול להיות באחד משלושת הטווחים הבאים: 2-6, 7 ו-8-12, בהתאם לשלושת חלקי הלוח.

הימור שניצח בטווחים 2-6 או 8-12 מזכה את בעליו בפי 2 מסכום ההימור. הימור שניצח בתוצאה 7, מזכה את בעליו בפי 3 מסכום ההימור. מכאן שם המשחק, 7 פי 3.

מבין 36 התוצאות האפשריות בזריקת שתי קוביות, 15 תוצאות הן בטווח 2-6, 15 תוצאות הן בטווח  8-12, ו-6 תוצאות הן 7. תוחלת הזכייה של מהמר על שקל אחד היא \ {15 \over 36} \times 2, כלומר 0.83 שקל כאשר הוא מהמר בתחום 2-6 או בתחום 8-12; ו-\ {6 \over 36} \times 3, כלומר חצי שקל בלבד כאשר הוא מהמר על 7. כמקובל במשחקי מזל, המשחק בנוי כך שה"בית" ירוויח מתפעול המשחק, ורווחיו מהמהמרים על 7 גדולים במיוחד.

לעניין שם המשחק, בעברית תקנית יש לומר "שבע פי שלושה" משום שהמילה "פי" במין זכר, אך השיבוש השתרש בקרב דוברי עברית.

קטגוריה:הימורים
קטגוריה:משחקי קובייה
קווינסי לואיס

**קווינסי לואיס** (באנגלית: **Quincy Lewis**; נולד ב-16 ביוני 1977) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדת הרכז.
## קריירה
לואיס החל את הקריירה המקצועית שלו בעונת  בקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת מינסוטה, במסגרתה השתתף במשחקי ליגת המכללות של ארצות הברית. לאחר עונה הגיע עם המכללה לפיינל פור של טורניר אליפות המכללות בכדורסל.

ב-1997 נבחר לחמישייה הראשונה של Big Ten Conference, ונבחר במקום ה-19 בדראפט ה-NBA על ידי קבוצת יוטה ג'אז.

בשנים 2002-1999 שיחק לואיס ביוטה ג'אז, בה רשם זמן משחק רב ושיתף פעולה עם קארל מלון וג'ון סטוקטון, אך לא הרשים ועבר לשחק באירופה. בשנת 2003 חתם בקבוצת מכבי תל אביב שבה זכה בדאבל והגיע לגמר הליגה האדריאטית עם הקבוצה, אך לא הציג יכולת מרשימה, ובעונה החלשה שלה ב-7 השנים האחרונות, לא הצליח לסייע לה להגיע לפיינל פור של היורוליג.

לאחר תקופת משחקו במכבי תל אביב שנמשכה שנה, חזר לואיס ל-NBA וניסה את מזלו כשחתם בקבוצת מינסוטה טימברוולבס לעונה אחת אך גם בה לא הרשים, השיג ממוצעים מאכזבים ושוחרר לאחר חודש בלבד. לאחר מכן חתם בקבוצת אליקנטה מהליגה הספרדית הראשונה עד לסיום עונת . לאחר העונה הזאת עבר לשחק באולימפיאקוס היוונית איתה הגיע עד לרבע הגמר היורוליג של שנת 2007 שבו הפסידה קבוצתו למכבי תל אביב, ולגמר הפלייאוף היווני בו הפסידה לפנאתינאיקוס בשלושה משחקים. את העונה הבאה העביר לואיס בקבוצתו לשעבר אליקנטה, ולאחר שזו ירדה ליגה חתם בקבוצת בילבאו, גם כן מהליגה הראשונה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי ארקנסו
קטגוריה:ליטל רוק: אישים
קטגוריה:כדורסלני יוטה ג'אז
קטגוריה:כדורסלני מינסוטה טימברוולבס
קטגוריה:כדורסלני אולימפיאקוס
קטגוריה:כדורסלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורסלני בילבאו באסקט
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת מינסוטה
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:בחירות דראפט של יוטה ג'אז
קטגוריה:ארקנסו: כדורסלנים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1977
פטרת

**פטרת** (**Mycosis**) היא מחלה הנגרמת על ידי פטרייה. ישנן כ-300,000 סוגי פטריות, מהן כ-150 ידועות כגורמות למחלות באדם.

הן יכולות לגרום ל:
***פגיעה שטחית (Superficial Mycosis)** - פטריות אשר פוגעות רק באפידרמיס ובדרמיס.
***פגיעה עמוקה (Subcutaneous Mycosis)** - פגיעה בתת-העור. נדירה יחסית בישראל.
***פגיעה סיסטמית (Systemic Mycosis)**.

## פטרת עור (דרמטופיטוזיס)

פטרת עור (דרמטומיקוזה) נגרמת על ידי דרמטופיטים - פטריות הצומחות באזור הקרני של העור, והורסות את החומר הקרני. ידועים 41 זני דרמטופיטים עם מבנה בסיס בצורת הייפות (hyphae). הזן השכיח ביותר (98% מהפטריות הדרמטופיטיות בישראל) הוא Trichophyton rubrum. כאשר הפטרייה פוגעת באזור מסוים היא נקראת **tinea**.

ישנם כמה סוגי פטרות עור:
* **פטרת הקרקפת (tinea capitis)** - פטרייה נדירה ומדבקת, התוקפת בעיקר את עור הקרקפת. גורמת לשתי מחלות עיקריות - גזזת ויערת (Favus, לא קיימת בישראל כבר 20 שנה).
הפטרייה מתבטאת בטריאדה המורכבת מ-1. שיער קצוץ 2. שיער אפור לא מבריק 3. קשקשת.
* **[[פטרת הציפורניים|פטרת ציפורניים]] (tinea unguium)** - פטרת הפוגעת בעיקר בבהונות הרגליים, אך הזיהום עלול להתפשט גם לציפורני הידיים. היא גורמת להצהבת הציפורניים. הזיהום נקרא **onychomycosis**.
* **[[פטרת כף הרגל]] (tinea pedis)** - פטרת נפוצה, שבדרך כלל מופיעה בין האצבעות בשלישית-הרביעית או בין הרביעית-חמישית. היא גורמת לעור להיות רטוב, אדום וקשקשי.
* **פטרת זקן (tinea barbe)** - פגיעה בשיער הזקן. יכולה להתבטא כמחלה קלה ועד דלקת חריפה.
* **פטרת הפנים (tinea facie)** - מתבטאת באזורים דלקתיים ללא גבול חד ועם קשקשת.

מכל הסוגים הנ"ל הפטרת שבין אצבעות כפות הרגליים היא השכיחה ביותר בישראל. החום והלחות הנוצרים בעיקר בין האצבעות הרביעית והחמישית של כפות הרגליים מהווים סביבה אידיאלית להתפתחות הפטריות. התרבותן גורמת לגרד, למסמוס של העור ובהמשך לסדקים כואבים המוכרים לרובינו. נעילה ממושכת של נעלי התעמלות בעלות סוליות גומי או נעלי צבא מגבירה את הסיכון ללקות בזיהום פטרייתי בכפות הרגליים. אם אין מטפלים בפטרת היא עלולה להתפשט לעור כף הרגל ולציפורני הרגליים.

## פטרת עומק
פטרת מסוכנת יותר מפטרת העור, אך מוגבלת לאזורים הטרופיים. פטריות מסוג זה עלולות לפגוע בעור תחילה, ואחר כך הן חודרות לאיברים פנימיים וגורמות בהם זיהום. ישנם כמה סוגים של פטרות עומק:
* פטרת הנבט (בלסטומיקוזה): פטרייה המתפשטת על עור הפנים, הידיים והרגליים. בהתחלה עולה בעור פצעון זעיר ששוליו מוגבהים ונוקשים, וכעבור זמן הוא מתפשט בחלקים נרחבים של העור.
* קנדידה (קנדידה אלביקנס): פטרייה נפוצה, הגורמת פטרות ברירית הפה, רירית הנרתיק, ורירית פי הטבעת.

## טיפול במחלה
* פטרת הרגליים - בשלביה הראשונים מומלץ להשרות את כפות הרגליים כל ערב ל-15 דקות בקערת מים חמים עם תמיסה של סבון חיטוי המכיל יוד (למשל פוליספט). לאחר מכן יש למרוח בין האצבעות ועל עור כף הרגל משחה נגד פטריות. יש להתמיד בטיפול כשבועיים או שלושה לאחר שסימני הפטרייה נעלמים מהעור. כדי למנוע זיהום חוזר מומלץ לאוורר את כפות הרגליים ככל שניתן, להעדיף גריבת גרבי כותנה על גרביים מחומרים סינתטיים, לנעול סנדלים או נעליים עם סוליית עור שבהם מזיעים פחות, לרחוץ את כפות הרגליים לעיתים קרובות ולהשתמש בטלק לספיגת הזיעה.

### משחות לטיפול בפטריות
* למיזיל (Terbinafine)
* Clotrimaderm
* Cycloderm
* Bifonazole
* Agispor

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:פטריות
אספרגאים

[ממוזער|[עץ דם הדרקון]]
**אספרגאים** (שם מדעי: Asparagales) הוא שם בוטני של סדרה, במחלקת הצמחים החד פסיגיים, במערכת בעלי הפרחים. רוב משפחותיה נמנו בעבר עם סדרות אחרות, בעיקר בשושנאים.

## משפחות
המשפחות הבאות נמנות באספרגאים על פי שיטת המיון APG II (מ-2003):
*שומיים (Alliaceae) - על פי המיון החדש מאוחדת עם נרקיסיים
*נרקיסיים (Amaryllidaceae) - כוללת את האגפנתוס (*Agapanthaceae*) והכחלית (*Ixiolirion*).
*אספרגיים (Asparagaceae) - קיימת בשני סוגי מיון, הצר (הכולל בעיקר את האספרג) והרחב, המכניס משפחות נוספות.
*אירוסיים (Iridaceae)
*סחלביים (orchidaceae)
*עיריתיים (Asphodelaceae)
*עצבוניתיים (Ruscaceae)
*Asteliaceae
*Blandfordiaceae
*Boryaceae
*Doryanthaceae
*Hypoxidaceae
*Lanariaceae
*Tecophilaeaceae
*Xanthorrhoeaceae
*Hemerocallidaceae
*Xeronemataceae

## בארץ

בארץ ישראל צומחים בר נציגי המשפחות סחלביים, נרקיסיים, אספרגיים, אירוסיים, עיריתיים ושומיים. האירוסיים והשומיים כוללות מינים אנדמיים לארץ ישראל.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* על האספרגאים, באתר מכללת ברקלי 
* מיון בסדרת האספרגאים 

*
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1829
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן היינריך פרידריך לינק
קטגוריה:סדרות צמחים
פיראניה

**פיראנְיה** (שם מדעי: **Piranha**; מפורטוגזית) הוא שבט של דגים טורפים המשתייכים למשפחת הפיראניים. בעבר היו משויכים למשפחת החריתיים.

מקור השם "פיראניה" בשפה אמריקאית מקומית – ככל הנראה מטופי עתיקה, והתרגום המילולי של השם הוא "דג-שטן", או מגוארני, ופירוש השם הוא "דג-שיניים".

דגים אלו הם קרובי משפחתם של דגי הפאקו , שבהם נמצא דג הטמבקוי, שהוא אחד מן הגדולים שבדגי האמזונאס.

## תפוצה ובית גידול
דגי הפיראניה נפוצים באגמיה ובנהרותיה של דרום אמריקה – בעיקר באזור אגן האמזונאס וביערות הגשם הטרופיים. הם דגי מים מתוקים, ומקווה המים שבו הם חיים צריך להיות חמים יחסית, ולכן הם חיים באזורי אקלים טרופי. לעיתים דגי הפיראניה זורמים עם הנהר גם לאזורים קרים יותר, אולם לרוב אינם שורדים בחורף באזורים אלו.

## תיאור הפיראניה
גופו של הפיראניה צר, ורוחבו כמה סנטימטרים. אורך פרט בוגר בין 15 ל-25 ס"מ לערך, אף שנתפסו פרטים גדולים יותר שאורכם כ-40 ס"מ. משקל פרט בוגר כמה מאות גרמים. פיו של הפיראניה קטן יחסית והוא נפתח כחתך צר. ככלל גופו של הפיראניה אפור או כסוף או חום. במינים מסוימים אזור הזימים והפה צבוע בצבע עז – גוני אדום, כתום, ירוק או כחול. לפיראניה שלושה סנפירים שצורתם החדה מסייעת לו בתמרונים זריזים.

הפיראניות חיות בקבוצות של עשרות פרטים, השוחים במהירות רבה ובסמיכות זה לזה. תזונתן מתבססת בעיקר על דגים אחרים, ציפורים וחיות קטנות הנופלות למים. כשמזדמן להן טרף, קבוצת הפיראניות שוחה אליו בזריזות רבה ונושכת אותו. בדרך כלל אין הן הורגות את טרפן מייד אלא רק 'נוגסות' ממנו נגיסה אחת. לאחר נשיכת הטרף הדם הזורם מן הקורבן ממריץ את הפיראניות ומושך פרטים נוספים לאזור הטרף. הפיראניות ניזונות גם מנבלות, ובכך הן תורמות לשמירת הניקיון וההיגיינה בסביבתן.

כמה מיני פיראניה הם צמחוניים לחלוטין, וניזונים בעיקר מצמחי מים ומאצות. בדרך כלל משקלו של דג פיראניה צמחוני גדול יותר ממשקלו של דג פיראניה טורף.

## הפיראניה והאדם

יש המגדלים את הפיראניה באקווריום ביתי, אולם גידול כזה אינו נפוץ בשל המוניטין הרע שיצא לפיראניות, ולכן הפיראניות חיות בשבי בעיקר בגני חיות ובאקווריומים מקצועיים. יתרה מכך, השגת פיראניות לגידול ביתי קשה מאוד, ולרוב כרוכה בייבוא בלתי חוקי. גם החוק הישראלי אוסר ייבוא, החזקה ומכירה של דגי פיראניה. האיסור החוקי במקומות רבים בעולם על גידול דגי פיראניה נובע מן הסיכוי שישוחררו במזיד או בשוגג למקורות מים מקומיים, יתחרו במינים מקומיים ויהוו סכנה לאדם הבא במגע עם מקור המים.

דגי הפיראניה ידועים בעיקר בשל שיניהם החדות, שהוציאו להם מוניטין של אוכלי בשר רצחניים; זהו מיתוס הנכון רק בחלקו: רק לעיתים נדירות (בעיקר כשהמים רדודים והמזון נדיר) יתקפו פיראניות אדם בריא המסוגל לנוע. בכל זאת תועדו מקרים של פיראניות הטורפות אדם חי (בריא).

## גלריית תמונות

תמונה:Piranha suma.jpg|פיראנה אדומת בטן שוחה
תמונה:Piranha1.jpg
תמונה:Piranha.jpg
תמונה:Piranha face.jpg
תמונה:PikiWiki Israel 41825 Piranha fish in Eilat.JPG|פיראנות בתוך המצפה התת-ימי באילת


## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* דגי הפיראניה – רוצחים מלידה  – מידע כללי על הפיראניות וכן על גידולן באופן פרטי

## הערות שוליים

קטגוריה:פיראניים
קטגוריה:מילים וביטויים בפורטוגזית
מולדתי

ממוזער|שמאל|300px|סביבת נהר הולטאבה בפראג
ממוזער|"מולדתי"
"**מולדתי**" (בצ'כית: **Má vlast**) היא יצירה מוזיקלית מאת המלחין הצ'כי בדז'יך סמטנה הבנויה משש פואמות סימפוניות. היצירה נועדה לפאר את מורשתה של צ'כיה, ונכתבה בין 1872 ל- 1879, בהיות המלחין חירש לחלוטין. מבין הפואמות, הידועה ביותר היא "ולטאבה" (Vltava; על שם הנהר העובר בפראג), המוכרת בעברית גם כ"מולדבה" (מהונגרית). בפואמה זו כלולה, כמוטיב, מנגינה הדומה לחלק הראשון של התקווה, ההמנון הלאומי של מדינת ישראל. 

הפואמה **ולטאבה** היא השנייה במחזור והפופולרית ביותר מבין שש הפואמות המרכיבות את "מולדתי". היא מעיבה על השאר, עד שנוטים לשכוח את קיומן. אלה הן חמש הפואמות הנותרות: **וישהראד**, **שארקה**, **משדות בוהמיה ויערותיה**, **טבור** ו**בלאניק**.

* "וישהראד" מתארת את בוהמיה הישנה, וקרויה על שם מבצר עתיק שהוא היום חלק מהבירה פראג.
* "ולטאבה" מתארת את שטף הנהר, שמקורו בשני מעיינות, האחד חם והשני צונן. הנהר עובר בין יערות עבותים, שציידים מודיעים שם על נוכחותם בצלילי קרן, חגיגת נישואים נערכת על גדתו בשירה ומחולות, נימפות יער ומים משתעשעות במימיו ומבצרים עתיקים משתקפים בהם, עד שהוא מגיע אל עיר הבירה. 
* "שארקה" (Šárka) מבוססת על אגדה צ'כית מוכרת, ומספרת על רצח בן אצולה בידי שארקה וחברותיה הלוחמות.
* "משדות בוהמיה ויערותיה" היא תמונה של יום קיץ בשדות בוהמיה וחגיגת בני כפר בטבע במלוא פריחתו.
* "טאבור" ו"בלאניק" משתמשות שתיהן במוטיבים צבאיים, ורבים רואים בהן פואמה אחת בשני חלקים, המהווים קריאה למרי של העם הבוהמי. "טאבור" היה אחד המאחזים של הלוחמים ההוסיטים. "טאבור" עושה שימוש במוטיב חוזר שלקוח משיר הקרב ההוסיטי "Ktož jsú boží bojovníci" ("אתם, לוחמי האלוהים", או "מי הם לוחמי האלוהים". בצ'כית מודרנית נכתב בדרך כלל: Kdo jsou boží bojovníci).

## קישורים  חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פואמות סימפוניות
קטגוריה:מוזיקה צ'כית
קטגוריה:יצירות במוזיקה קלאסית
מודעה

[שמאל|ממוזער|250px|מודעה המציעה למכירה את המהדורה האחת-עשרה של [אנציקלופדיה בריטניקה, בגיליון מאי 1913 של כתב העת נשיונל ג'יאוגרפיק]]
**מודעה** היא מסר כתוב המוצג במקום ציבורי, לשם העברת מידע לציבור. אמצעים מקובלים לפרסום מודעה הם: 
* לוח מודעות, המשמש אך ורק לפרסום מודעות.
* עיתון, שחלק ניכר ממנו מוקדש למודעות, ועליהן עיקר פרנסתו. 
* אתר אינטרנט, שבדומה לעיתון, הכנסתו מבוססת על מודעות. 

מודעות משמשות למגוון מטרות, שהעיקריות שבהן:
* מטרה עיקרית של מודעות היא שיווק ומכירה. בעיצובן של מודעות כאלה עוסקים משרדי פרסום. 
* מודעת דרושים משמשת לאיתור עובדים לשם איוש משרה פנויה.
* מודעת אבל משמשת להודעה על פטירתו של אדם או להודעה על עריכת אזכרה לנפטר. 
* מודעות הנדרשות על פי חוק, כגון מודעות לפי חוקי התכנון והבנייה.

## מודעות בעיתונים
מודעות בעיתונים הן משני סוגים:
* **מודעת שטח**: מודעה שמחירה נקבע לפי שטחה בעיתון. 
* **מודעת מילים** או **מודעת לוח**: מודעה הכוללת מילים בלבד, ומחירה נקבע לפי מספר המילים שבה. מודעות אלה משמשות ביסודן לעסקות בין אנשים פרטיים, כגון מכירת דירה או מכירת מכונית, חיפוש בן זוג וכדומה. לעיתים מפרסמים גם גורמים עסקיים מודעות בתחומים אלה. גם מודעות דרושים מתפרסמות לעיתים כמודעות לוח. 

בעיתונים הפועלים למטרת רווח, יכולת גיוס המודעות מכתיבה במידה רבה את גודל העיתון, הנקבע מתוך כוונה לשמור על יחס קבוע בין שטח המודעות לשטח המאמרים. עקב כך, לקראת חגים, כאשר גדל מספר של המודעות המציעות מוצרים ושירותים לחג, גדל גם מספר המאמרים. 

נכון לשנת 2017, בישראל פרסום מודעות בעיתונים הוא דבר מאוד שכיח. חברות גדולות מפרסמות מודעות בעיתונות המודפסת (פרינט) בסגנונות שונים: מודעות צבע, פרסום, דרושים, מודעות בגדלים שונים, מהדורות סוף שבוע ועוד.

## מודעות באינטרנט
[שמאל|ממוזער|350px|באנר המפרסם את [ויקיפדיה]]
הכנסותיהם של אתרי אינטרנט רבים מבוססות על מודעות המתפרסמות באתר. מודעות אלה הן מסוגים אחדים:
* **[[באנר]]**: רצועה אנכית או אופקית, התופסת חלק קטן משטח המסך. 
* **[[פופ אפ]]** (בעברית: חַלּוֹן צָץ או חַלּוֹן קוֹפֵץ): חלון דפדפן המוקדש כולו למודעה, ונפתח בנוסף לדף שאליו התכוון הגולש להגיע.
* **מודעת מילים**: מודעה קטנה, המורכבת ממילים בלבד. מודעות מסוג זה זוכות להצלחה רבה באתריה של חברת גוגל. 

הפצת מודעות בדואר אלקטרוני, הנעשית ללא הסכמה מראש של מקבל המודעה, קרויה דואר זבל אלקטרוני, והיא נחשבת להטרדה של המקבל. פותחו אמצעים טכניים לחסימתן של מודעות כאלה, ובמדינות שונות, ובהן ישראל, אסורה הפצתן.

## קישורים חיצוניים

* אוסף כרזות, מודעות ופשקווילים באתר הספרייה הלאומית

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מדיה פרסומית
קטגוריה:עיתונות
צומת עלית

**צומת עלית** ברמת גן מפגיש את ציר ז'בוטינסקי (דרך מספר 481), רחוב ארלוזורוב (ברמת גן) ורחוב אבא הלל (כביש 482). הצומת הוא דרך הגישה העיקרית למרכז תל אביב מאזור פתח תקווה ורמת גן, דרך מחלף ארלוזורוב.

שמו הרשמי של הצומת הוא "כיכר הציונות", וכך הוא מופיע במפות או ברישומים רשמיים אחרים, אך הוא ידוע בציבור בשם "צומת עלית" בשל מפעל עלית ההיסטורי שהיה במקום. המפעל נבנה בסגנון הבינלאומי ונמצא ממש על שפת הצומת. בבניין שמעבר לכביש, במקום בו עומד כיום מגדל משה אביב, הייתה הוצאת הספרים מסדה.
על צומת זה כתב המשורר:

## היסטוריה
שמאל|ממוזער|250px|מפעל "עלית" בצומת עלית
שמאל|ממוזער|250px|המפעל במרץ 1939
הצומת נבנה ככיכר תנועה בשנים הראשונות למדינת ישראל, ותוכננה עבור תנועה בהיקף של כ־14,000 כלי רכב ביום. אולם כבר בראשית שנות ה־60 הגיעה התנועה במקום לכ־30,000 כלי רכב ביום, ובמקום נוצרו עומסי תנועה. בשל הגידול בהיקף התנועה הוחלט להפוך את הכיכר לצומת מרומזר. הצומת החדש שנבנה כלל 3 נתיבי נסיעה לכל כיוון על ציר ז'בוטינסקי. במהלך העבודות, בוטלה אפשרות הפניה מרחוב אבא הלל ומכיוון פתח תקווה לכיוון רחוב ארלוזורוב ברמת גן, שהכניסה אליו מתאפשרת רק מכיוון תל אביב. עד 1965 עלה נפח התנועה במקום לכ־35,000 כלי רכב ביום. במהלך תקופה זו היה הצומת השער העיקרי לתל אביב מאזור פתח תקווה ורמת גן. רק בסוף שנות ה־60 נבנו גשר שיפמן וגשר ההלכה שפתחו דרכי גישה חדשים לתל אביב מאזור זה.

במהלך השנים הורחב הצומת עוד, וכיום ציר ז'בוטינסקי העובר בצומת הוא בעל 3 נתיבי נסיעה לכיוון מזרח (מתוכם נתיב אחד הוא נת"צ) ו־5 נתיבים לכיוון מערב (מתוכם נתיב אחד הוא נת"צ). בשנת 1995 אירע במקום פיגוע, כאשר מחבל מתאבד פוצץ עצמו באוטובוס קו 20. 6 בני אדם נרצחו בפיגוע אשר בוצע על ידי החמאס.

בפינתו הצפון-מזרחית של הצומת נמצא מגדל משה אביב, והיה לגורד השחקים הגבוה בישראל בזמן הקמתו.

בשנת 2006 נמכר שטח מפעל עלית בפינתו הדרום-מזרחית של הצומת והריסתו החלה ב-12 בפברואר 2008. במקום המפעל יבנה מגדל חדש בשם "מגדל עלית", אשר צפוי לעלות בגובהו על מגדל משה אביב ובכך להפוך למגדל הגבוה בישראל. בתחילת חודש יוני 2009 נחנכה בחלק המעוגל של המבנה המקורי של המפעל, המחלקה החדשה לאמנות רב תחומית של בית הספר לעיצוב שנקר. בצדו הצפון-מערבי של הצומת נמצא מתחם הבורסה העשיר בבניינים רבי קומות.

בשנת 2005 נחנכה מתחת לצומת מנהרה לכלי רכב באורך 320 מטר. אף שהמנהרה עוברת מתחת לצומת, דרכי הגישה למנהרה הן מרחובות סמוכים. במערב הגישה היא מצומת הרחובות שפע טל ויציאת מחלף ארלוזורוב, ובצפון-מזרח הגישה היא דרך רחוב גלעד. תוואי המנהרה מקביל לרחוב ז'בוטינסקי מהכניסה המערבית עד לאזור הצומת, ומשם הוא מקביל לרחוב אבא הלל עד לכניסה הצפון-מזרחית שמשמשת גם לכניסה לחניון התת-קרקעי של מגדל משה אביב. לפי תוכנית עתידית אמורה להיבנות בסמוך לחלקה הצפוני של המנהרה זרוע נוספת לכיוון מערב, בחלקו הצפוני של מתחם הבורסה עד לגשר מודעי.

הצומת נמצא בסמוך למחלף ארלוזורוב (הרכבת) ולתחנת הרכבת תל אביב מרכז. בראשית שנות ה־2000 נבנה בסמוך לצומת גשר להולכי רגל שחיבר בין אזור הצומת לתחנת הרכבת, וממנה לאזור מסוף ארלוזורוב.
בשנות העשרה של המאה ה-21 נבנו מספר רב של גורדי שחקים בסמוך לצומת, בין היתר: מגדל עלית, מגדל אמות, מטה חברת הפנסיה מנורה-מבטחים ועוד.

בשנת 2017 החלו עבודות לבניית הקו האדום של הרכבת הקלה בגוש דן ובמסגרת עבודות אלו נחפרת תחת הצומת תחנת אבא הלל, שנפתחה יחד עם שאר הקו באוגוסט 2023.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

עלית
קטגוריה:רמת גן: תחבורה
קטגוריה:הסגנון הבין-לאומי בארץ ישראל
עלית
קטגוריה:מתחם הבורסה
עלית
הקהילה המדעית

[ממוזער | שמאל|[כנס סולווה הראשון בשנת 1911]]המונח **הקהילה המדעית** מתייחס לכלל המדענים המקיימים ביניהם פעילות גומלין. הקהילה המדעית מחולקת באופן טבעי לתת קהילות בהתאם לנושאי המחקר. תכליתה של הקהילה לאפשר דיון, שיתוף מידע והפריה הדדית, המסייעים לייעול שיטות מחקר ושיפור הישגי מחקר.

ההשתייכות לקהילה המדעית היא תולדה של השכלה, מעמד תעסוקתי, או השתייכות למוסד אקדמי. המעמד בתוך הקהילה מושפע בעיקר ממספר ואיכות הפרסומים (מאמרים וספרים) של המדען, אם כי ממחקרים סוציולוגיים שבוצעו בקרב קהילות מדעיות עולה כי מין, גזע, או מעמד חברתי עלולים להשפיע על הקבלה לקהילה.

חברי אותה קהילה מדעית אינם בהכרח שותפים לצוות מחקר. התקשורת בין המדענים מבוססת בעיקרה על הפצת עבודות מחקר באמצעות פרסום מאמרים בכתבי עת בתחומי המחקר השונים, או על ידי השתתפות בכנסים בהם מוצגים מחקרים ורעיונות חדשים.

## ראו גם
* ועידת TED
* פילוסופיה של המדע
* השיטה המדעית
* העידן החדש
* פרדיגמה
* מדע תקני
* קהילה אפיסטמית

קטגוריה:סוציולוגיה של המדע
סרז'יפה

**סרז'יפה** (בפורטוגזית: **Sergipe**) היא המדינה הקטנה ביותר של ברזיל. סרז'יפה ממוקמת בצפון־מזרח ברזיל בשכנות לבאהיה, הנמצאת ממערב לה ואלגואס הנמצאת בצפונה. דרומית לה נמצא האוקיינוס האטלנטי. 

משמעות השם סרז'יפה הוא סרטן בשפת הטופי של הברזילאים הילידים. 

כרוב צפון־מזרח ברזיל, פנים המדינה הוא סוואנה, וקו החוף מלא בביצות, עצי מנגרובה וחופים חוליים. רצועה צרה של יער גשם טרופי עוברת לאורך החוף.

## היסטוריה

נקודת ההתיישבות הראשונה של אירופאים בסרז'יפה הייתה ביישוב הפורטוגזי סאו קריסטובאו. המקום נכבש מספר פעמים על ידי הולנדים וגם על ידי בקאנירים, שהיו שודדי ים צרפתים. 

בשנות השלושים של המאה ה-20 נודעה סרז'יפה בכנופיות הפושעים ששרצו בה, וברגלינו פריירה דה סילבה שנודע כמלך הבנדיטים והפיל חיתתו על האזור עד שנתפס ב-1938 על ידי המשטרה הברזילאית.

## כלכלה

כלכלת סרז'יפה מבוססת בראש ובראשונה על גידול קנה סוכר המתאים לאדמה הלחה של האזור. שדות קנה הסוכר הענקיים של המדינה מייצרים יותר מ-1.4 מיליון טון של קנה סוכר בכל שנה. בנוסף, מגדלים בסרז'יפה תפוזים וקסאווה בהיקף נרחב. בסרז'יפה יש גם תעשיית עור וטקסטיל והמדינה מפתחת באזור תעשיית נפט וגז טבעי.

## דגל
הכוכבים בדגל של סרז'יפה מייצגים את שפכי הנהר של המדינה. הפסים הירוקים והצהובים של הדגל מייצגים את היותה של סרז'יפה חלק מברזיל. הדגל אומץ באופן רשמי ב-19 באוקטובר 1920. ב-1951 הוחלט שבדגל יהיה כוכב לכל מועצה מקומית במדינה. אולם ב-1952 הוחלט לחזור לחמישה כוכבים, כמספר שפכי הנהר במדינה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

*
קטגוריה:ברזיל: מדינות
רוריימה

**רוריימה** (בפורטוגזית: **Roraima**) היא המדינה הצפונית ביותר בברזיל. היא גובלת במדינות פארה ואמאזונס השייכות לברזיל בדרום, ובוונצואלה וגיאנה בצפון. רוריימה היא המדינה דלילת האוכלוסין ביותר בברזיל.

## גאוגרפיה

האקלים ברוריימה הוא טרופי, עם טמפרטורה ממוצעת של 26 מעלות צלזיוס. רוב המדינה ממוקמת ביער האמזונאס, עם רצועה קצרה של סוואנה במזרח. המדינה עשירה במרבצי מחצבים - במיוחד זהב, יהלומים, קסיטריט, בוקסיט ונחושת, אשר בעטיים יש עימותים רבים בין שלטונות ברזיל והתושבים הילידים המקומיים, במיוחד בני שבט הינומאמי.

הפארק הלאומי של יער רוריימה ממוקם בסביבות אחד ההרים הגבוהים בברזיל, הר רוריימה טפוי שפסגתו מגיעה לגובה 2,810 מטרים.

## היסטוריה

ב-1943 הכריז הממשל הפדרלי על חלוקת האזור ממדינת אמאזונס. השטח נקרא בהתחלה ריו ברנקו על שם הנהר הראשי באזור, וב-1962 השם שונה ל"רוריימה". ב-1988 היא הפכה למדינה.

### השם

שם המדינה נלקח מהר רוריימה, ששמו בא לו מהמילים בשפת הפמון "רורוי" ("סיאן") ו-""מה" ("גדול").

## דגל

הכחול בדגל מסמל את השמיים והאוויר הנקי של רוריימה, הרצועה הלבנה מסמלת שלום, והירוק בצד ימין מסמל את היערות והשדות. הכוכב מסמל את המדינה בדגל הלאומי של ברזיל, הצהוב בכוכב מסמל את המחצבים של המדינה. הפס האדום שבתחתית הדגל מסמל את קו המשווה, שחוצה את המדינה. הדגל עוצב על ידי האמן מאריו בארטו, ואומץ לפי חוק ב-14 ביוני 1996.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

*
קטגוריה:ברזיל: מדינות
קטגוריה:האזור הצפוני (ברזיל)
ברנדנבורג (עיר)

**ברנדנבורג על נהר האבל** (בגרמנית: **Brandenburg an der Havel**) היא עיר במדינת ברנדנבורג בגרמניה. נכון לסוף שנת 2021, אוכלוסיית העיר עומדת על 72,461 תושבים.

## מיקום גאוגרפי
ברנדנבורג על נהר ההאבל נמצאת במערב מדינת ברנדנבורג כ-70 ק"מ ממערב לברלין, והיא שוכנת על הנהר האבל, בין פוטסדאם למגדבורג. האזור משופע ביערות ומשובץ באגמים. באזור העיר ברנדנבורג נמצאות שמורות טבע ואזורים מוגנים רבים, והעיר עצמה נמצאת באמצע שמורת הטבע Westhavelland.

## היסטוריה
משנת 1806 ועד 1808 נשלטה העיר על ידי כוחות צרפתיים. בזמן המהפכה של 1848 הועברה האספה הלאומית של פרוסיה לעיר עד לפיזורה בדצמבר 1848. 
בשנת 1830 מנתה העיר 13,538 תושבים, ובשנת 1846 חוברה העיר במסילות רכבת לברלין ולמגדבורג, ולאחר מכן גם לערים אחרות. ב-1897 נסעה בה רכבת קלה הנמשכת באמצעות סוסים.

עקב התיעוש הוכפלה אוכלוסיית העיר בעשור האחרון של המאה ה-19, והיא מנתה 51 אלף איש. בתחילת המאה ה-20 נודעה העיר בתעשיית המתכת והטקסטיל שלה, שאמנם בזמן המשבר הכלכלי העולמי הגיעה לפשיטת רגל.

עם עליית הנאצים לשלטון גדלה חשיבות העיר עקב תעשיית הברזל שלה, וב-1935 החל בה ייצור מכוניות אופל. בברנדנבורג שכן ברנדנבורג-גרדן, אחד ממחנות הריכוז הראשונים, שהיה מחנה מעצר ובית כלא למתנגדי המשטר. יותר מ-10,000 אסירים מצאו בו את מותם, עד ששוחרר על ידי הסובייטים ב-27 באפריל 1945. בזמן מלחמת העולם השנייה בשנים 1944 ו-1945 נהרסו בהפצצות ובקרבות קרקע 15 אחוז מבתי העיר ו-70 אחוז ממבני התעשייה שבה.

לאחר המלחמה נמצאה ברנדנבורג בגרמניה המזרחית. שנות ה-50 היו שנים של התחלה מחדש. בניין העיר התאפיין בהקמת תעשייה כבדה. מספר התושבים טיפס והגיע ל-95 אלף תושבים. לאחר איחוד גרמניה הופרטה התעשייה ומפעלים רבים נסגרו, דבר שהוביל לאבטלה גבוהה ולהגירת תושבים מהעיר. 

כיום עיר מתפתחת עם שדה תעופה משלה ומקומות לטייל כמו: מזרקת פריצה בולמן והמוזיאון לארכאולוגיה מדינתית של ברנדנבורג.

## דתות

רוב האוכלוסייה היא נוצרית פרוטסטנטית ומיעוטה קתולית. מזה שנים מספר יש בעיר שוב קהילה יהודית קטנה.

## ערים תאומות
*  
*  
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:ערי הנזה
קטגוריה:ברנדנבורג: ערים
יתמות

**יתום** הוא אדם שהוריו נפטרו. השימוש המקובל במושג זה מתייחס למי שהתייתם קודם שהגיע לבגרות, משום שזהו מצב חריג, העלול ליצור בעיות ליתום.
[שמאל|ממוזער|250px|"יתומים", ציור של תומאס קנינגטון משנת 1885, מוצג ב[גלריית טייט בלונדון]]

יתומים מהווים בדרך כלל דוגמה לחלק הנצרך בחברה בגלל שהחוסר באב ואם מובילים במקרים רבים למצב כלכלי קשה. כך גם ביהדות ישנם ציוויים רבים על הציבור שמחויב לדאוג ליתומים, דוגמת החיוב לדאוג ולשמח את יתומים בתוך שאר הנזקקים בחגי ישראל.

לפתרון הבעיות הכלכליות שיוצר מותו של ההורה נוהגים הורים רבים לערוך בחייהם ביטוח פנסיוני, המבטיח לילדיהם הכנסה חודשית עד הגעתם לבגרות. להורים רבים לא פחות אין ביטוח פנסיוני, מצב המעמיד את היתום בפני בעיות קיום שפתרונן מוטל על ההורה הנותר או על מדינת הרווחה.

על פי דוח היתמות לשנת 2024, שהוגש לוועדה לזכויות הילד על ידי עמותת חמניות, היו בישראל 44,864 יתומים ויתומות עד גיל 21, מהם - 29,782 יתומים ויתומות עד גיל 18.

## היתמות בספרות
דמויות של ילדים יתומים נפוצות מאוד בספרות, בעיקר בספרי ילדים ובספרי פנטזיה. היעדר ההורים מאפשר דמויות עצמאיות החיות חיים מעניינים מלאי אירועים והרפתקאות, ללא מגבלות ופיקוח של הורים וללא התחייבויות למשפחה. הילדים חסרי ההורים חותרים ושואפים לגילויים של חיבה. הורים בדרך כלל הם בעלי ברית של ילדיהם ומושיטים להם עזרה בעת הצורך, היעדר הורים מגביר את הקשיים שהילדים נתקלים בהם. באופן מטאפורי היתומים יכולים לנסות להבין את עצמם על ידי מציאת שורשיהם המשפחתיים. לעיתים ההורים הם מיותרים לנושא העיקרי בסיפור, וכשהילד יתום פטור המחבר מלתאר את היחסים בינו לבין הוריו. אם הקשר בין ילד לאחד ההורים בסיפור הוא חשוב, מותו של ההורה השני מאפשר לסופר להתרכז בקשר יחיד.
רבים מהיתומים בספרות הם חסרי בית ואסופים, סיפורם כולל חיפוש אחר הוריהם או קרובי משפחה אחרים.

דוגמאות ליתומים בספרות :
* רבים מהילדים גיבורי ספריו של צ'ארלס דיקנס הם יתומים. אוליבר טוויסט נולד בבית מחסה לעניים ואמו מתה בלידתו, הוא אינו יודע את זהות הוריו ושמו ניתן לו על ידי האחראים על בית המחסה. אביו של דייוויד קופרפילד מת לפני שהוא נולד ואמו מתה בילדותו, כך שהוא נותר לבד ונתון לחסדי אביו החורג. נל הקטנה גיבורת הספר "בית ממכר עתיקות" יתומה אף היא וגדלה אצל סבא שלה. בספר "תקוות גדולות" מבקר הילד פיפ את קברי הוריו, והוא גדל אצל אחותו ובעלה.
* מוטל בן פייסי החזן גבור ספרו של שלום עליכם, האומר, "אשרי, יתום אני" הואיל ואנשים נמנעים מלהכותו כי אסור להכות יתום.
* הנסיכה הקטנה ספרה של פרנסס הודג'סון ברנט.
* טום סוייר והקלברי פין גיבורי ספריו של מארק טוויין.
* פוליאנה - יתומה הנשלחת לגור עם בני משפחה וגורמת שינויים בחייהם.
*האסופית (אן שרלי) - יתומה המאומצת בטעות על ידי אח ואחות מבוגרים.
* הארי פוטר גיבור ספריה של ג'יי קיי רולינג.
* באין משפחה מאת הסופר הצרפתי הקטור מלו.
* ג'יין אייר - יתומה הגרה אצל דודתה וילדיה המתנכלים לה.
* הילדה ג'רושה מהספר אבא ארך רגליים מאת ג'ין ובסטר.
* יתומי בודלר מסדרת סדרה של צרות מאת דניאל הנדלר.
* ברוס ויין, זהותו הסודית של באטמן, נהפך ליתום בעודו ילד כשהוריו נרצחו בידי חסר בית.
* כראמל - סיפורם של שלושה ילדים יתומים שגרים עם דודתם.

## ראו גם
* בית יתומים
* קדיש יתום
* יתומים (הלכה)
* אמיצים

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* המצווה לשמוח ולשמח יתומים ושאר נזקקים בחגים בפניני הלכה מהרב אליעזר מלמד

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ילדות
קטגוריה:משפחה
קטגוריה:רווחת הילד
מדינות ברזיל

ברזיל מחולקת ל-27 יחידות: 26 מדינות (בפורטוגזית: **estados do Brasil**) ומחוז פדרלי אחד בו שוכנת הבירה **[[ברזיליה]]** (המחוז הפדרלי מוקף ברובו על ידי מדינת גויאס). המדינות הן ישויות חצי אוטונומיות. אין להן סמכויות בתחום יחסי החוץ, ביטחון והתקציב הפדרלי; אך הסמכויות בענייני פנים שונים, כגון חינוך, בריאות, תעבורה ועוד, וכן גביית המיסים, הן באחריותן.

גבולות המדינות נקבעו בהסכם מדריד (1750) , שהיה הסכם בין ספרד לבין פורטוגל, בדבר גבולות המושבות של מדינות אלה בדרום אמריקה.

## קישורים חיצוניים

* נתוני אוכלוסין, 2022

*
מדינות
קטגוריה:חלוקת פדרציות וקונפדרציות למדינות
קטגוריה:רמת החלוקה המנהלית הראשונה לפי מדינה
פריץ ריינר

שמאל|ממוזער|220px|פריץ ריינר
**פרדריק מרטין (פריץ) ריינר** (בהונגרית:** Reiner Frigyes**; באנגלית: **Frederick Martin (Fritz) Reiner**; 19 בדצמבר 1888 – 15 בנובמבר 1963) היה מנצח יהודי-הונגרי. מגדולי המנצחים על אופרה ועל מוזיקה סימפונית במחצית הראשונה של המאה ה-20.

## קורות חיים
ריינר נולד למשפחה יהודית חילונית בפשט, חלקה האחד של בודפשט, הונגריה. אחרי הכנה ללימודי משפטים (בהמרצת אביו), התמסר ריינר ללימודי פסנתר, הוראת פסנתר וקומפוזיציה באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט. בשתי שנותיו האחרונות שם היה מורו לפסנתר בלה בארטוק הצעיר. אחרי הזמנות מוקדמות לעבודה בבתי אופרה בבודפשט ובדרזדן (שם עבד לצד ריכרד שטראוס, עבר בשנת 1922 לארצות הברית, לקבל עליו את משרת המנצח הראשי של התזמורת הסימפונית של סינסינטי. הוא נשאר שם עד 1931, לאחר שהתאזרח באמריקה בשנת 1928, ואז התחיל ללמד במכון קרטיס למוזיקה בפילדלפיה, פנסילבניה. בין תלמידיו שם היו ליאונרד ברנשטיין ולוקס פוס. הוא ניצח על התזמורת הסימפונית של פיטסבורג משנת 1938 עד 1948, אבל התקופה שעשה כמנצח התזמורת הסימפונית של שיקגו היא שהקנתה לו מוניטין בינלאומיים, כתוצאה מן ההקלטות הרבות שעשה עם חברת RCA ויקטור, שהיו לציוני דרך. ריינר ניצח על הצגות חשובות במטרופוליטן אופרה, בין השאר על הפקה היסטורית של "סלומה" מאת ריכרד שטראוס בשנת 1949, עם הסופרן הבולגרית ליובה וליץ' בתפקיד הראשי, ובהצגת הבכורה של האופרה "The Rake's Progress", של איגור סטרווינסקי ב-1951. לפני מותו עסק בהכנת ההפקה החדשה לדמדומי האלים של ריכרד וגנר במטרופוליטן.

ריינר נודע בעיקר כפרשן של שטראוס ובארטוק ונחשב לא פעם למודרניסט בטעמו המוזיקלי; הוא ובן-ארצו יוזף סיגטי שכנעו את סרגיי קוסביצקי להזמין את הקונצ'רטו לתזמורת אצל ברטוק. למעשה, היה לו רפרטואר רחב מאוד והיה ידוע בהערצתו למוזיקה של מוצרט מעל לכל. טכניקת הניצוח של ריינר הצטיינה בדייקנות ובחסכנות, בדומה לזו של ארתור ניקיש וארטורו טוסקניני. ניצוחו התאפיין בתנועות קטנות במיוחד – נאמר עליו, שהפעמה שהוא מציין בקצה שרביטו איננה חורגת משטחו של בול דואר – אם כי מנקודת ראותם של הנגנים, ניצוחו המאופק הכיל ביטוי רגשי עצום. התגובה שהפיק מתזמורות הייתה מדהימה בעושר, בברק, ובצלילות המרקם (איגור סטרווינסקי תיאר את תזמורת שיקגו בניצוחו של ריינר כ"תזמורת המדויקת והגמישה ביותר בעולם"); תוצאה זו הושגה במקרים רבים בטקטיקה, שגבלה בהתעללות אישית.

ריינר התחתן שלוש פעמים והוליד שתי בנות במסגרת הנישואים ובת שלישית מחוצה להם. בשנותיו האחרונות, מצבו הבריאותי של ריינר התדרדר לאחר שסבל מהתקף לב באוקטובר 1960. הוא מת בניו יורק בגיל 74.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מנצחים יהודים הונגרים
קטגוריה:פסנתרנים יהודים הונגרים
קטגוריה:מורים למוזיקה יהודים
קטגוריה:מורים למוזיקה בהונגריה
קטגוריה:בוגרי האקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט
קטגוריה:יהודים זוכי פרס גראמי
קטגוריה:סגל מכון קרטיס למוזיקה
קטגוריה:מהגרים מהונגריה לארצות הברית
קטגוריה:מוזיקאים יהודים הונגרים
קטגוריה:מנצחים יהודים אמריקאים
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1888
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1963
שלום בית

**שלום בית** הוא מונח המתאר יחסי שלום והרמוניה בין בני משפחה, באופן המאפשר חיים משותפים ללא חיכוכים ומריבות קשות. שלום בית נחשב כערך ביהדות, הן מצד מצוות ומידות טובות שבין אדם לחבירו, והן כתשתית לחיי נישואים והקמת משפחה בצורה בריאה ואידיאלית.

## שלום בית בנישואים
שלום בית בין בני הזוג חיוני לצורך תפקוד נכון של הבית, ולצורך חינוך הילדים באווירה נעימה ושלווה ונטולת קונפליקטים. כדי להגיע למצב כזה נדרשת עבודה עצמית של בני הזוג, והרבה מוטיבציה מצד שניהם.

מושג זה עולה פעמים רבות במשפטי גירושים, כאשר אחד מבני הזוג מבקש להתגרש, ואילו האחר דורש שלום בית, כלומר חזרה לחיי נישואים הרמוניים.

## שלום בית בספרות חז"ל
בחז"ל אנחנו מוצאים אמירות רבות העוסקות ביחס הנכון שצריך להיות בין בני הזוג, וכיצד עליהם לשמור יחד על האחוה והכבוד ההדדי. והרמב"ם בספר משנה תורה מסכם כמה מדברי חז"ל בעניין זה-  ().

כמו כן, ישנם סיפורים על רבנים גדולים שעשו מאמצים חריגים כדי לעזור לקיים שלום בית בין בני זוג. דוג' אחת לזה היא בסיפור בו איש אחד כעס על אשתו שהתעכבה בשיעור של רבי מאיר, ועל כן ציווה אותה ללכת ולירוק בפניו של רבי מאיר. רבי מאיר מתוודע לכך ומודיע שהוא זקוק למישהי שתירק לעינו כדי לרפא אותה, ומזמין את האישה כדי שתוכל לקיים את דברי בעלה ולהתפייס עמו.

## מקור הביטוי
המושג **שלום ביתו** מופיע בתלמוד לעניין שלום בבית בכלל (לא דווקא לעניין שלום שבין בני זוג). בתקופה המודרנית, משתמשים במושג זה בעיקר לעניין שלום שבין בני זוג.

## לקריאה נוספת
* הרב שמחה אהרונוב, **שלום ואושר בבית היהודי**, ירושלים 2002.

## קישורים חיצוניים

* 
* פורום הסכם שלום בית, באתר דין - עורכי דין ומידע משפטי בישראל
* 
*

## הערות שוליים

קטגוריה:משפחה
קטגוריה:דיני משפחה
קטגוריה:גירושים
קטגוריה:שלום
סינתזה (חינוך)

שמאל|ממוזער|250px|הטקסונומיה של בלום
בדידקטיקה, **סִינְתֶּיזָה** מוגדרת כצירוף של מרכיבים וחלקים לשם יצירת שלמות משמעותית לשם חיזוק הלמידה.
צירוף זה ייצור דגם או דפוס או מבנה שלא היה קיים קודם לכן, או שהיה קיים אך בצורה לא ברורה. פעילות סינתזה דורשת מהתלמיד התנהגות יצירתית מוגבלת (עליו להיות יצירתי במגבלות חומרי למידה קיימים), ובכך חשיבותה - טיפוח חשיבה והבעה עצמאית תוך יצירת מוטיבציה.

לשם יישום סינתזה על התלמיד להיות בעל כישורי מטה קוגניציה ולתכנן לעצמו מראש תוכנית עבודה על סמך רשימת יעדים, חומרי למידה ושל אמצעים העומדים לרשותו. (יצירת התוכנית היא עצמה פעילות של סינתזה).

הסינתזה היא הקטגוריה הגבוהה ביותר הנדרשת בפועל מהתלמיד בבית הספר היסודי מתוך הקטגוריות של הטקסונומיה של בלום, היא באה אחרי ההבנה, היישום והאנליזה ולפני הקטגוריה הבאה - ההערכה שרצויה אך אינה הכרחית בשכבת גיל זו, ונדרשת רק מתלמידי החטיבה העליונה.

סינתזה כוללת בתוכה קונסטרוקטיביזם היות שהפעילות בונה ידע חדש על סמך ידע וניסיון קודמים, ובכך יוצרת משמעות חדשה על סמך המרכיבים השונים. הייחוד שבסינתזה הוא המקוריות הנדרשת עקב הצורך לבנות מבנה חדש על סמך מרכיבים שונים, אותם אוסף התלמיד ממקורות שונים, וזאת לעומת ראיית השלם הנדרשת בשאר הקטגוריות בטקסונומיה.

## ראו גם
* פסיכולוגיית הגשטלט

קטגוריה:פדגוגיה
קטגוריה:למידה
קטגוריה:פילוסופיה של החינוך
מאטו גרוסו

**מאטו גרוסו** (בפורטוגזית: **Mato Grosso**; מילולית: "יער עבות") היא מדינה בברזיל הממוקמת במערב המדינה על גבול בוליביה.

אזורים במאטו גרוסו עוברים תהליך של בירוא יערות, לו מתנגדים ארגונים ירוקים ברחבי העולם.

## גאוגרפיה
בתוך מאטו גרוסו ממוקם צ'פאדה דוס גוימאראס, סביבה ייחודית של הרי חול אשר נסחפו ויצרו סביבה מגוונת של צוקים, קניונים ומפלי מים. הפנטנל הביולוגי העשיר, אחת המערכות האקולוגיות הגדולות בעולם, נמצא במדינה זו. ממוזער|צ'פאדה דוס גוימאראס|מרכז

## דגל
דגלה של מאטו גרוסו אומץ במסגרת צו מס' 2 ב-31 בינואר 1890 מספר ימים לאחר אימוץ הדגל של ברזיל. לדגל צבעים זהים לדגל ברזיל, כאשר כחול מסמל את השמים, ירוק את הצמחייה ולבן את השלום. הכוכב הצהוב מסמל את הזהב אשר משך לאזור את המתיישבים האירופאים הראשונים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

*
קטגוריה:ברזיל: מדינות
ברכה עדן

[250px|ממוזער|שמאל|ברכה עדן בחברת [אלכסנדר תמיר (וולקובסקי) (מימין) ואד סאליבן, בעת ביקור האחרון בישראל בשנת 1958]]
**ברכה עדן** (15 ביולי 1928 – 23 במאי 2006) הייתה פסנתרנית ישראלית.

## ביוגרפיה
עדן נולדה בירושלים (שם נעוריה היה לוצ'ינסקי-אור). בין מוריה היה יוסף טל. את אלכסנדר תמיר (וולקוביסקי), הכירה כששניהם היו תלמידי האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים. שניהם הרבו להופיע בארץ ובעולם, ולהקליט (בין השאר לחברת דקה, בשנת 1964),
מאז שנת 1955 הופיעה בצמד עם הפסנתרן אלכסנדר תמיר בדואו פסנתר בשם דואו עדן-תמיר. בין השאר ניגנו בישראל את הנוסח לשני פסנתרים של "פולחן האביב" של סטרווינסקי, באישור המלחין עצמו, וכיהנו כמורים בכירים באקדמיה. עדן הייתה גם מנהלת הקונסרבטוריון שליד האקדמיה וייסדה את אגודת שופן בישראל. בשנת 1968 ייסדה יחד עם אלכסנדר תמיר את "מרכז טארג למוזיקה" בשכונת עין כרם בירושלים. לאחר מותה שונה שם המרכז למרכז עדן-תמיר למוזיקה.

עדן המשיכה לנגן ולהופיע עד ימיה האחרונים, על אף בעיות בריאות. עברה אירוע מוחי בשעת חזרה לקונצרט מרכז טארג. ומאז הייתה שרויה בחוסר הכרה עד מותה.

## ראו גם
*אלכסנדר תמיר
*דואו עדן-תמיר

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:פסנתרניות ישראליות
קטגוריה:פסנתרנים ישראלים
קטגוריה:נשות היישוב ילידות הארץ
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:בוגרות האקדמיה למוסיקה ומחול בירושלים
קטגוריה:בוגרי האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1928
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1928
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2006
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2006
אוניברסיטת אמסטרדם

**אוניברסיטת אמסטרדם** (בהולנדית: **Universiteit van Amsterdam** ובקיצור UvA), היא הגדולה משתי האוניברסיטאות של אמסטרדם ואחת הגדולות והחשובות באירופה.

כותלי האוניברסיטה מאכלסים למעלה מ-24,000 סטודנטים ו-5,000 עובדים ותקציבה השנתי עומד על כ-487 מיליון אירו.

האוניברסיטה חברה ברשת אוניברסיטאס 21 וחברה בליגה האירופית לאוניברסיטאות מחקר.

## תולדות האוניברסיטה
האוניברסיטה נוסדה ב-1632 בתור בית ספר בשם Athenaeum Illustre כדי ללמד היסטוריה ופילוסופיה. במהלך המאה השבע עשרה נוספו לתוכניות הלימודים גם לימודי תאולוגיה, משפטים ורפואה.
בית הספר נשאר מוסד קטן עד המאה התשע עשרה, עם פחות מ-250 תלמידים ושמונה מורים. בשנת 1815 הוכר בית הספר כמוסד להשכלה גבוהה. בשנת 1877 הוכרז כאוניברסיטה עירונית של אמסטרדם (Gemeentelijke universiteit van Amsterdam, ובקיצור GU) והיא אושרה להעניק תארים גבוהים. עד שנת 1961, כיהן ראש העיר אמסטרדם כרקטור של האוניברסיטה והפרופסורים שלה מונו על ידי מועצת העיר. החל משנה זו היא הפכה להיות אוניברסיטה ממשלתית ושמה שונה לאוניברסיטה של אמסטרדם.

לזכר יודה ליון פאלאש שהיה מרצה באוניברסיטה ונספה בשואה פועל מכון לחקר השפה העברית "מכון יהודה פאלאש".

## פקולטות ומחלקות
אוניברסיטת אמסטרדם כוללת שבע פקולטות:

* מדעי הטבע - בפקולטה נכללים בית הספר למדעי החיים, בית הספר למדעי המידע, בית ספר ללימודים מתקדמים במדעי החיים ובמדעי כדור הארץ, ומכון ללימודים בין תחומיים.
* מדעי הרוח - בפקולטה למדעי הרוח נלמדים תחומים כגון ארכאולוגיה, אנגלית, בלשנות, תקשורת, לימודים אירופיים.
* מדעי החברה - הפקולטה כוללת את הקולג' לפסיכולוגיה, הקולג' לחינוך והתפתחות הילד, הקולג' לתקשורת, ועוד. מתקיימות בו 9 תוכניות לתואר ראשון ו-43 תוכניות לתואר מוסמך.
* כלכלה - הפקולטה כוללת את בית הספר לכלכלה ובית הספר למנהל עסקים. נכללות בה מחלקות כגון חשבונאות, פיננסים, מנהיגות וניהול, מיקרו-כלכלה, מיסוי, ניהול בינלאומי, ועוד.
* משפטים - בפקולטה ניתן ללמוד תוכניות לתואר ראשון ולתארים מתקדמים במשפטים.
* רפואה - בפקולטה זו מסלולי הכשרה ברפואה, סיעוד, ורפואת חירום.
* רפואת שיניים - בפקולטה לרפואת שיניים תוכניות לתואר ראשון, תואר שני, ותוכניות לתואר שלישי.

לאוניברסיטת אמסטרדם תוכנית בינלאומית חזקה והיא מציעה 85 תוכניות באנגלית לתואר שני וכן קורסים בהולנדית ואנגלית.

## בוגרים ומרצים ידועים
בין בוגרי ומרצי האוניברסיטה נכללים מספר חתני פרס נובל:

* יאקובוס ואן 'ט הוף – חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1901 (הזוכה הראשון בפרס).
* יוהנס דידריק ואן דר ואלס – חתן פרס נובל לפיזיקה לשנת 1910.
* טוביאס אסר – חתן פרס נובל לשלום לשנת 1911.
* כריסטיאן אייקמן – חתן פרס נובל לרפואה לשנת 1929.
* פריץ זרניקה – חתן פרס נובל לפיזיקה לשנת 1953.
בוגרים ומרצים נוספים של אוניברסיטת אמסטרדם כוללים:

* שלמה ברגר - חוקר תרבות היידיש והיסטוריון של תרבות יהודית
* וילם יקוב לויטן – אסטרונום.
* ניקולאס פוסטהומוס – היסטוריון של הכלכלה, חסיד אומות העולם.
* ארי פייס – פוליטיקאי וכלכלן.
* ז'אק פרסר – היסטוריון וסופר.
* אנדרה קויפרס – אסטרונאוט.
* חידו ואן רוסום – מתכנת, מייסד שפת פייתון.

## ראו גם
* ספריית רוזנטליאנה

## קישורים חיצוניים

* 

* אתר האוניברסיטה (אנגלית)
* 

## הערות שוליים

*
אמסטרדם
קטגוריה:הליגה האירופית לאוניברסיטאות מחקר
קטגוריה:אוניברסיטאס 21
קטגוריה:אמסטרדם: חינוך
שפנדאו

שמאל|ממוזער|300px|רחוב בעיר העתיקה של שפנדאו

**שפנדאו** (**Spandau**) היא אחת מתשע השכונות המרכיבות את רובע שפנדאו בברלין, גרמניה.

שטחה של השכונה 8.03 קמ"ר. בסוף 2013 התגוררו בה 36,168 תושבים.
## היסטוריה
בעבר הייתה שפנדאו עיר עצמאית. ב-1 באוקטובר 1920 איבדה שפנדאו את מעמדה כעיר והייתה לשכונה של ברלין.
לאחר מלחמת העולם השנייה שויכה שפנדאו לחלק הבריטי. השכונה התפרסמה ב-1947 כשבית הכלא ששכן בה נבחר כמקום כליאתם של הפושעים הנאצים שנדונו לתקופות מאסר במשפטי נירנברג, ביניהם רודולף הס ואלברט שפר. מיד לאחר מותו של הס ב-1987 נהרס בית הכלא, ועל חורבותיו הוקם מרכז קניות לכוחות הבריטיים.

השכונה מהווה מרכז תעשייה חשוב לעיר ובין היתר נמצאים בה מפעלים של סימנס, BMW, בוש (Bosch), אחד משני סניפי איקאה בעיר ועוד. במרכז שפנדאו נמצאת העיר העתיקה (Altstadt), ששופצה בשנות השבעים ונמצאים בה אחדים מהבתים העתיקים ביותר בברלין. העיר העתיקה מהווה אחד מאתרי התיירות הראשיים בברלין.

שמה של להקת שפנדאו בלט נבחר בהשראת גרפיטי שנתקלו בו במהלך סיבוב הופעות בשפנדאו.

בעבר בשכונה התקיימה קהילה יהודית. בסוף המאה ה-19 נבנה בית כנסת שנהרס בשנת 1933.

## ערים תאומות
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## ראו גם
* אנדרטה ליהודי שפנדאו שנרצחו

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ברלין: שכונות
מד זרם

שמאל|ממוזער|250px|מכשיר מדידה רב תכליתי - מולטימטר
**מד זרם** (אמפרמטר) הוא מכשיר מדידה למדידת עוצמה של זרם חשמלי. שם המכשיר נגזר מהשם של יחידת המידה של הזרם – אמפר, ומהמילה האנגלית מטר (מונה).

האמפרמטר בנוי מסליל נייד ומגנט. ברגע שעובר זרם חשמלי במעגל, כלומר בסליל, נוצר כוח אלקטרומגנטי שמזיז את הסליל. לסליל מחוברת מחט הנעה לאורך סקאלה. לפי תזוזת המחט נקבעת עוצמת הזרם.
ישנם אמפרמטרים הבנויים מסליל וליבת מתכת. במקרה זה, הסליל הוא החלק הקבוע והליבה ניידת.
ישנם מדי זרם בעלי צג דיגיטלי בהם הזרם מתורגם לתצוגה דיגיטלית. מדים אלה משלבים, בדרך כלל, מספר מכשירי מדידה במכשיר אחד: אמפרמטר, וולטמטר ועוד. מדים אלה נקראים רב מודד.
[ממוזער|אמפרמטר המושפע מ[תאוצה של גוף ודחיסות קפיץ]]
האמפרמטר מחובר למעגל החשמלי ב**טור**, כמו רכיבים אחרים במעגל. כדי לא לפגוע בתוצאות המדידה או במתח של המעגל החשמלי, לאמפרמטר האידיאלי תהיה התנגדות חשמלית זניחה. אך במציאות למד הזרם יש התנגדות (חיבור רכיב בטור יפגע במתח, מכיוון שהמתח על כל רכיב במעגל הוא: V=I\cdot R לפי חוק אוהם. לכן, אם ההתנגדות אפסית, המתח שילקח מהמעגל יהיה אפסי).
כיום יש מכשירי מדידה שמסוגלים למדוד זרם במעגל גם בלי להתחבר אליו בצורה ישירה. מכשירים אלו משתמשים בתכונות חשמליות כגון השראה אלקטרומגנטית.

שמאל|ממוזער|150px|סימון תקני של אמפרמטר במעגל חשמלי
לכל אמפרמטר יש תחום של זרם חשמלי בו הוא יכול לעבוד, הן מבחינת אי יכולת המכשיר לחוש בזרמים חלשים והן מבחינת עמידות המכשיר בזרם חזק מדי.
ניתן להגדיל את תחום העבודה של האמפרמטר בעזרת חיבור נגד ב**מקביל**. חיבור זה נקרא מיצד (Shunt). במעגל חשמלי כזה, חלק מהזרם החשמלי זורם דרך המיצד, כך שבפועל, דרך האמפרמטר יעבור זרם קטן יותר.

דרך נוספת למדידת זרמים חזקים היא חיבור האמפרמטר באמצעות משנה זרם. **אמפרמטר צבת**  הוא אמפרמטר ידני העושה שימוש במשנה זרם על מנת למדוד זרמים במעגלים קיימים ללא צורך בפתיחתם. המכשיר מכיל בקצהו טבעת הנפתחת על ידי הפעלת לחץ על ידית ונסגרת באמצעות קפיץ. סגירת הטבעת מסביב למוליך מאפשרת מדידת הזרם העובר בו.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מכשירי מדידה חשמליים