open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
תיאטרון נשיונל (וושינגטון די. סי.)

**תיאטרון נשיונל** הוא אולם תיאטרון ב**[[וושינגטון די. סי.|וושינגטון די. סי]]** שבארצות הברית, סמוך לבית הלבן. מנהל התיאטרון הוא דייוויד קיטו.

## היסטוריה
התיאטרון נוסד ב-1835 והוא אחד מהתיאטראות הוותיקים בארצות הברית.

ההפקה הראשונה שעלתה בתיאטרון הייתה *איש העולם.* בשנת 1845 פרצה השריפה הראשונה בתיאטרון, בגלל השמן ששימש לתאורה במקום. במהלך המאה ה-19 אירעו במקום ארבע שריפות נוספות. הבניין עבר מספר שינויים, והחליף את שמו ל"התיאטרון הלאומי של גרובר" ול"תיאטרון גרובר".

## הצגות שעלו בתיאטרון
מאז הקמתו הופיעו על במתו למעלה מ-6,000 הפקות שונות, ביניהן:
* כנר על הגג (1964)
* אמדאוס (1980)
* הלו, דולי! (1963)
* סיפור הפרברים (1957)
* מאדאם באטרפליי (1988)
* פורגי ובס (1936)
* אלדין ומנורת הקסמים (1865)
* ילדות רעות (2017)

## אירועים היסטוריים שהתרחשו בתיאטרון
* ב-14 באפריל 1865 צפה תומאס לינקולן בהצגה "אלדין ומנורת הקסמים" בתיאטרון גרובר, כשבאותה שעה אביו, הנשיא אברהם לינקולן, נרצח בתיאטרון פורד.
* במהלך ההצגה "פורגי ובס", מחו השחקנים, ובראשם טוד דאנקן, על הגזענות שחוו הצופים בהצגות התיאטרון, שהופרדו באופן מכוון על ידי הנהלת המקום. "לעולם לא אופיע בתיאטרון שלא מאפשר לצופים לשבת במקומות מסוימים באולם בהתבסס על הפרדה גזענית", אמר. בעקבות המהלך התירה הנהלת התיאטרון ישיבה משותפת באולם.

## הפקות שונות
בתחילה שימש התיאטרון להצגות בלבד, אך במהלך השנים אירח הפקות בלט, אופרה, קונצרטים, סמינרים והרצאות שונות.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תיאטרון אמריקאי
קטגוריה:ארצות הברית: תיאטראות
קטגוריה:וושינגטון די. סי.: מבנים
יאיר מרטון

**יאיר מרטון** (נולד ב-15 ביולי 1975) הוא בעל משרד ליחסי ציבור וחברה להדרכת לחימה ודוגמן עבר ישראלי.

## ביוגרפיה
מרטון גדל בראשון לציון ולמד בגימנסיה הריאלית. החל לעסוק בדוגמנות בגיל 14 בקמפיין לתכשיר השיער "סאן אין". הוא עבד במספר בירות אופנה, כגון ניו יורק ומילאנו, בין המותגים הבינלאומיים שדגמן עבורם נמנים קלווין קליין ופייר קרדן.

ב-2004 הופיע בקמפיין של חברת סמסונג שעלה בשלטי חוצות. ב-2008 הופיע בקמפיין של חברת האופנה "Jet".

מרטון שירת ביחידת לוטר, סיים תואר בפסיכולוגיה בשלוחת אוניברסיטת דרבי בישראל, והוא גם בעל תעודת גישור. שימש כמדריך לחימה ויועץ בסדרה פאודה, כיועץ תקשורת וכיועץ פרלמנטרי בכנסת של חברי הכנסת יואל חסון, זאב בילסקי ורונית תירוש.

נשוי לשירלי, אב לשניים וגר בפתח תקווה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:דוגמנים ישראלים
קטגוריה:בוגרי הגימנסיה הריאלית
קטגוריה:יועצי תקשורת ישראלים
קטגוריה:יועצים פוליטיים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1975
קמרה

**קמרה** (בהונגרית: **Kömörő**) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.

הכפר ואזורו מיושבים לסירוגין כבר מהמאה ה-14.

## יהודי קמרה
יהודים חיו בקמרה בתקופות זמן שונות. בשנת 1944 נרצחו חלק מיהודי הכפר יחד עם שאר יהודי המחוז ושאר יהודי הונגריה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הונגריה: כפרים
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
כיכר הסנאט (סנקט פטרבורג)

ממוזער|250x250 פיקסלים| קתדרלת איסק הקדוש וכיכר הסנאט
**כיכר הסנאט** (ברוסית: **Сенатская площадь**) שנודעה בשם **כיכר הדקבריסטים** (Площадь Декабристов) משנת 1920 עד 2008, ו (רשמית) כ**כיכר פיוטר** (площадь Петрова) משנת 1782 עד 1925, היא כיכר עירונית בעיר סנקט פטרבורג, רוסיה. הכיכר ממוקמת על הגדה השמאלית של בולשאיה נייבה, מול קתדרלת איסק הקדוש. בשנת 1925 שונה שמה לכיכר הדקבריסטים כדי להנציח את מרד הדקבריסטים, שפרץ שם בדצמבר 1825.

הכיכר תחומה בבניין האדמירלות ממזרח. במערב נמצא בניין הסנאט והסינוד (כיום משכן בית המשפט החוקתי של רוסיה). אנדרטת פרש הנחושת, פסל לזכרו של פיוטר הגדול, ניצבת בכיכר מאז 1782, ומשם השם הרשמי "כיכר פיוטר". ב-29 ביולי 2008 הוחזר לכיכר השם "כיכר הסנאט".

## שמות הכיכר
* כיכר איסק (Исаакиевская площадь, 20.04.1738—1763)
* כיכר הסנאט (Сенатская площадь, 1763—1925, 2008—)
* כיכר פיוטר (Петровская площадь, 1782—1820)
* כיכר הדקבריסטים (Площадь Декабристов, 1925—31.07.2008)

## היסטוריה
"כיכר הסנאט" הוא השם שהוענק לכיכר עוד בשנת 1763 אחרי שהתמקמו סביבה מבני הסנאט הרוסי. לצורכי הממשלה נבנתה אחוזתו של סגן קנצלר האימפריה הרוסית בסטוז'ב-ריומין, המשמשת כיום כמשכנו של בית המשפט החוקתי. זו אחת הכיכרות העתיקות בעיר והיא נוצרה עוד בשנת 1704 כחלק מהמתחם סביב בניין האדמירלות, ומטה הצי הרוסי הקיסרי. דרום הכיכר תחומה בתעלת האדמירלות.

כאשר בניין האדמירלות איבד מחשיבותו כמצודה צבאית, הפכה הכיכר לכיכר עירונית ציבורית. בשנת 1710, על גדות נהר נייבה, נבנו מבני העץ הראשונים של קתדרלת איסק הקדוש, לאחר מכן אלה הוחלפו במבני אבן והקתדרלה הייתה זו שגבלה מדרום לכיכר. בשנת 1727 נבנה בסמוך גם גשר איסק.

בחלקו הדרום-מזרחי של הכיכר, בפינת הגדה האנגלית נבנה ארמון לנסיך מנשיקוב, שהיה בין המדינאים הבולטים ברוסיה בתקופת פיוטר הגדול. לאחר מות הנסיך המבנה הוענק לסגן הקנצלר אוסטרמן ובשנת 1744 לקנצלר בסטוז'ב-ריומין. המבנה נבנה בסגנון הבארוק. הסנאט הרוסי עבר לכאן לאחר עלייתה של יקטרינה השנייה לשלטון והחל משנת 1763 נקראה בשם **כיכר הסנאט**.

בשנת 1782 נחנכה בה האנדרטה לפיוטר הראשון: פרש הנחושת, שהעניק לכיכר את השם הרשמי **כיכר פיוטר**, אך תושבי העיר המשיכו לקרוא לכיכר בשם כיכר הסנאט. בשנת 1820 נוספו מרצפות גרניט ובשנת 1823 הושלם מראה המזרחי של הכיכר עם השלמת בניין האדמירלות החדש. בשנת 1834 הסתיימה בניית בניין הסנאט והסינוד.

ב-14 בדצמבר 1825 התגודדו סמוך לפרש הנחושת כ-3,000 חיילים מגדודים מורדים שסירבו להישבע אמונים לקיסר רוסיה החדש ניקולאי הראשון. בכיכר נורה למוות המושל הצבאי של סנקט פטרבורג הרוזן מיכאיל מילוראדוביץ', מאקדחו של פאבל קאכובסקי. בסופו של דבר המרד דוכא בכוח על ידי חיילים נאמנים לצאר מצבא האימפריה הרוסית. המרד נודע בשם "מרד הדקבריסטים".

## גלריה

קובץ:Senate Square SPB.jpg|כיכר הסנאט היום
קובץ:Blist_pet.jpeg|כיכר בשנת 1799 - ציור של בנימין פטרסן
קובץ:Senate & Sinod Building view from Neva.jpg|בניין הסנאט והסינוד, מראה מנהר הנייבה


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סנקט פטרבורג: אטרקציות תיירותיות
קטגוריה:סנקט פטרבורג: כיכרות
סיכת שבלול

"**סיכת שבלול**" (1981) היא סדרת סיכות בגד, שעיצבה האמנית הישראלית אסתר קנובל.
## תיאור
סדרת הסיכות שעיצבה אסתי קנובל בראשית שנות ה-80 של המאה ה-20, מאמצות דימוי של קונכיית שבלול. כבר בשנת 1976 עיצבה קנובל סדרת סיכות-מצבט בשם "תולעים", שבה הופיעה מוטיב של רישום קו ספירלי, החוזר גם בקונכיות. הן עשויות מלוח טיטניום שהפך צבעוני בעזרת טכניקת אלגון (אנודייזינג), או בדגמים בטכניקה של הדפס רשת. אלו הושפע מן העיצוב האירופי והאמריקאי בן התקופה, כמו גם מעיצוב ניירות עטיפה של ממתקים. השימוש בקווי מתאר בסיכות, המתפקד כמעיין רישום, מדגיש את המבנה הגאומטרי של הקונכייה על הרקע העשיר. בשלב שני עברה קנובל ליצור את הסיכות מפח, אז עשתה גם שימוש ברדי מייד של פח אלומיניום שמקורו בפחיות משקה או אריזות שונות.

מבנה הסיכה הוא וריאציה על מבנה של סיכת ביטחון. סיכה זו מהווה עבור קנובל את "הניסוח המדויק והתמציתי ביותר של תפיסת 'הצורה בעקבות הפונקציה'".

כמה מן הסיכות נמצאות באוסף מוזיאון ישראל, ירושלים ובאוספים נוספים.

## הערות שוליים

קטגוריה:אסתר קנובל
קטגוריה:מוזיאון ישראל: עיצוב
קטגוריה:מוצרי עיצוב ישראלים
קטגוריה:יצירות משנת 1981
קטגוריה:טבע באמנות
קטגוריה:תכשיטים
יועץ לנשיא רוסיה

**יועץ לנשיא הפדרציה הרוסית** (ברוסית: **Сове́тник президе́нта Росси́йской Федера́ции**) הוא תפקיד בסגל הנשיאותי של רוסיה, שנוצר על ידי הנשיא בוריס נ. ילצין ב-19 ביולי 1991. התקנות על משרת יועץ נשיא הפדרציה הרוסית, אושרו בצו נשיאותי מספר 542-rp מיום 25 בספטמבר 1992, נקבע כי יועץ נשיא הפדרציה הרוסית הוא אדם המוסמך על ידי נשיא הפדרציה הרוסית להעניק לו סיוע מתמיד בגיבוש וביישום אסטרטגיה של פיתוח לאומי ומדיניות המדינה בתחום פעילות רלוונטי. התואר משמש את עוזריו הבכירים של הנשיא. יועציו הם חברי האדמיניסטרציה הנשיאותית.

בשנת 1991 "יועץ המדינה של הפדרציה הרוסית" היה שם המשמש למטרות שונות אחרות, בשנת 1992 הגדיר ילצין את המשרה כ"יועץ לנשיא הפדרציה הרוסית" ומספר היועצים היה נתון לשינוי מתמיד לאורך השנים.
## סמכות התפקיד
עם הזמן, תפקיד היועץ היה אחראי על הקבוצות הבאות:
* עניינים בין-ממשלתיים
* עניינים פוליטיים
* קשר ציבורי
* תקשורת
## יועצים בולטים

## ראו גם
* יועץ בכיר לנשיא ארצות הברית
* האדמיניסטרציה הנשיאותית של נשיא רוסיה
* נשיא רוסיה
* סגן נשיא רוסיה
* הקרמלין

## קישורים חיצוניים
* 

*
קופרה (יצרן רכב)

שמאל|ממוזער|250px|קופרה פורמנטור - הדגם העצמאי הראשון של קופרה
שמאל|ממוזער|250px|קופרה בורן - המכונית החשמלית העצמאית הראשונה של קופרה
שמאל|ממוזער|250px|סמליל קופרה על קופרה אטקה
**קופרה** (באנגלית: **Cupra**) היא חברה ספרדית לייצור מכוניות, שהחלה את דרכה כיצרנית מכוניות הספורט של "סיאט". היא הוקמה על ידי סיאט בשנת 1985 במותג "**סיאט ספורט**" ומפברואר 2018, היא יצרנית עצמאית בשם "קופרה", כחלק מתאגיד פולקסווגן. דגמי הספורט של סיאט נקראו עד 2018 "סיאט קופרה" ולאחר 2018, "קופרה".

מותג קופרה הגיע לישראל במרץ 2021.

## היסטוריה
בשנת 1985 הקימה סיאט את "סיאט ספורט" שיועדה להתחרות במרוצי פורמולה 1 ובמרוצים נוספים ברחבי העולם והחלה לייצר את "גרסאות הספורט" לסיאט.

בפברואר 2018 הקימה סיאט את קופרה כמותג עצמאי המייצר את דגמי הספורט בעיצובים ומנועים שונים לסיאט. עד שנת 2018, דגמי הספורט של סיאט כללו את השם "קופרה". כך היה למשל בדגם "סיאט לאון קופרה", שמאז מפברואר 2018 נקרא "קופרה לאון".

בפברואר 2019 הציגה קופרה את הדגם העצמאי הראשון שלה, קופרה פורמנטור, קרוסאובר קופה, המשווק מיוני 2020 עם מערכת הנעה היברידית נטענת.

באוקטובר 2020 מינתה סיאט את חורחה דיאז למעצב הראשי של סיאט וקופרה.

במאי 2021 הציגה את הדגם החשמלי העצמאי שלה.

## דגמים
* **[[קופרה לאון]]** - האצ'בק, גרסת הספורט לסיאט לאון
* **[[קופרה איביזה]]** - האצ'בק, גרסת הספורט לסיאט איביזה
* **[[קופרה אטקה]]** - קרוסאובר, גרסת הספורט לסיאט אטקה
***[[קופרה פורמנטור]]** - קרוסאובר, הרכב העצמאי הראשון של קופרה
***[[קופרה בורן]]** - האצ'בק, הרכב החשמלי העצמאי הראשון של קופרה
***[[קופרה טבסקאן]]** - קרוסאובר שיצורו יחל ב-2024
***[[קופרה אורבן-רבל]]** - מיני חשמלית שתיוצר מ-2025

## קישורים חיצוניים

* אלי שאולי, איך עושים קופרה? – ראיון עם ורנר טיטז, באתר "אוטו", 22 באוקטובר 2023

## הערות שוליים

*
קטגוריה:קבוצת פולקסווגן
קטגוריה:יצרני רכב ספרדיים
קטגוריה:חטיבות ביצועים
ברנאט קונדור

**ברנאט קונדור** (במקור **קוֹהְן (כהן)** עד 1903, בהונגרית: **Kondor Bernát**; זמון, 27 באוגוסט 1884 – בודפשט, 1942 . 29 במאי) היה תועמלן סוציאליסטי יהודי-הונגרי, עובד דפוס חבר במועצה הממשלתית המהפכנית (ממשלה) ברפובליקה הסובייטית ההונגרית.

## קורות חיים
ברנאט קונדור נולד במשפחה יהודית כבנם של דיולה קוהן (הגרסה ההונגרית-אוסטרית לכהן) ושל ינקה מאייר. לפני שהפך למזכיר הקואופרטיב הצרכני הכללי עבד כפקיד ביומון נפסבה. ב-21 בפברואר 1914 נשא לאישה את יוליאנה שימון, בתם של יוז'ף שימון ושל יוליאנה גאל בבודפשט. בתקופת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית, החל מ-3 באפריל, בנוסף לארתור אילש (מקודם בראון) ומור ארדיאי, הוא היה קומיסר העם לאספקת מזון והחל מ-5 באפריל לאספקה ציבורית. לאחר נפילת הרפובליקה היו נגדו כמה תביעות, בהן הואשם, בין היתר, בהסתה וברצח. הוא ברח לווינה, משם כתב מכתב השמצה לג'רג' לוקאץ' בשנת 1920 יחד עם שאנדור וינצה. בהמשך חזר להונגריה והפך למנכ"ל חברת קורווין (Corvin), המכון לביטוח הפועלים. ברנאט קונדור הובא למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט.

## העבודיו העיקרית
* חוויות תועמלנות; דברי מבוא ארנה גרמי; פגסוס, וינה - לייפציג, 1923 (הופיע גם בגרמנית)
* פוליטיקה הו! אירועים שהתרחשו ; בודפשט, 1939

## ראו גם
* יוזף בולוני: ממשלות הונגריה 1848–1975. בודפשט: 1978. 
* פאל גויאש: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים - סדרה חדשה I - XIX. בודפשט: איגוד הספרנים והארכיונים ההונגרים. 1939–1944.1990–2002.
* יוז'ף פלטינוס: חטאי הבנייה החופשית: תנועת הבונים החופשיים ההונגרים ויחסי החוץ שלהם בין 1920 לבין 1937. בודפשט: 1938–1939.

## לקריאה נוספת
* לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. ברנאט קונדור
* אלברט וארי: קורבנות השלטון האדום בהונגריה. נכתב ופורסם על ידי אלברט וארי על בסיס דוחות רשמיים ופסקי דין. מהדורה מחודשת. 1993. 
* שיא אישי. ארכיונים של בירת בודפשט, 1919.
* ברנאט קונדור. המוזיאון הספרותי פטפי.

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים יהודים הונגרים
קטגוריה:עיתונאים יהודים הונגרים
קטגוריה:הונגרים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:יהודים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:יהודים קומיסרי העם (הונגריה 1919)
קטגוריה:שרי ממשלת הונגריה
קטגוריה:מהגרים מהונגריה לאוסטריה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1884
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1942
פגומסטקס

**פגומסטקס** (שם מדעי: *Pegomastax*; משמעות שמו: "לסת חזקה") הוא סוג של דינוזאור ממשפחת ההטרודונטוזאוריים שהתקיים במשך היורה התחתון של דרום אפריקה שלפני 200 עד 190 מיליון שנה מזמננו והיה קרובו של ההטרודונטוזאורוס. הסוג תואר בשנת 2012 בידי פול סרנו ונכלל בו מין אחד - *Pegomastax africana*. המאובנים שלו התגלו בתצורת אליוט  שבכף המזרחי בדרום אפריקה.

דינוזאור זה היה קטן יחסית, באורך ממוצע של 60 סנטימטרים בקירוב. הוא היה בעל מקור כשל תוכי כשבקדמת הלסת התחתונה בלטו זוג ניבים ועוד זוג ניבים קטנים יותר מהלסת העליונה. מרכז הלסת הייתה חסרת שיניים והחלק האחורי הכיל שיניים חרוטיות רבות, אשר נועדו כנראה לתזונה של צמחייה. הניבים החדים שימשו כנראה להגנה מטורפים, אף שהם אולי עזרו לבעליהם לאכול חיות קטנות.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-2012
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פול סרנו
קטגוריה:הטרודונטוזאוריים
קטגוריה:דינוזאורים שחיו ביורה תחתון באפריקה
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-2012
ציפור דשא רחבת-זנב

**ציפור הדשא רחבת הזנב** (שם מדעי: *Schoenicola platyurus*) היא מין של ציפור ממשפחת הסבכיים. הזן הוא אנדמי להרי גהט המערביים בהודו ולסרי לנקה. ציפור זו היא קטנה יחסית, בעלת זנב רחב ומעוגל, וצבעה הוא בעיקר חום. נמצאת רק בגבעות העשבים בגובה רב יותר, שם היא בדרך כלל מסתתרת, למעט בעונת הרבייה כאשר זכרים עפים לאוויר כדי לשיר על מנת למשוך את תשומת לב הנקבות. מאמינים, כי המין אינו נודד, אם כי ייתכן שפרטיו מבצעים תנועות מקומיות.

## תיאור
החלקים העליונים של החום האחידים, הזנב הרחב, הקצה העגול והארוך של הציפור הם ייחודיים. למין סופר-צליום חובב ולזנב החום קווים כהים דקים. החלק התחתון של הזנב כהה מאוד והנוצות נטויות בלבן. לא ניתן להבחין בין זכרים לנקבות בנוצות. קריאת הזכר במהלך הרבייה היא דמוית עפרוני וסלסול חוזר הנלווה בנפנוף הזנב וטיסה מתנפנפת. שיחות אחרות כוללות צללי *צ'ק* ו*זינק .* צבע המקור שחור ונראה אצל זכרים שרים אך הוא חום אצל הנקבות.  בעונה שאינה רבייה, מדובר בציפור המסתתרת הנעה במהירות בין עשב ואגמון, אך לפעמים נחה בשטח פתוח.  

## טקסונומיה ושיטתיות
[ימין|ממוזער| ראש המציג את המקור הקצר ואת שני הhttps://he.askwiki.ru/wiki/Rhamphotheca זיפים הרקטליים]
המין כלל בעבר את ה- *[[Schoenicola brevirostris]]* האפריקאי אשר נקרא במקור *Catriscus apicalis* ומאוחר יותר בשם *Schoenicola platyura brevirostris*. המין ההודי תואר לראשונה על ידי ג'רדון שמצא את הציפור בבסיס הגודאלור גאת'ר למרגלות הנילגיריס.  המקור קצר חזק והחלק העליון מעוקל מעט בסוג ויש על המקור שני זיפים רקטליים. שורש הרגל ארוך מעט באופן יחסי. האוכלוסיות שמצפון ומדרום לפלאקד גאפ אמורות להיות שונות בנוצות, הצורה הצפונית גדולה חיוורת יותר ואפורה יותר מעל עם אגפים חומים-חוליים. הצורה הדרומית היא בצבע חום רופוס כהה מלמעלה ולבנבן יותר עם שזוף בהיר על החזה והגפיים. קודם לכן האמינו כי השוני של נוצות הוא עונתי.   מחקרי גזע מולקולריים מקמו את הסוג בתת-המשפחה Megalurinae (יחד עם *[[מגלור ביצה|Megalurus]]*, *[[מגלור מוגן|Chaetornis]]* ו *[[גרמיניקולה|Graminicola]]* ).    מחקר שנערך בקבוצה מראה כי ה- *S. brevirostris* האפריקאי ו- *S. platyurus* אינם קשורים זה *לזה* וכי *platyurus* היא אחותו של *[[מגלור מוגן|Chaetornis striata]].* 

## תפוצה
המין מוגבל לרמות גבוהות ולחות של עשבים, בעיקר בהרי גהט המערביים שבדרום הודו, בעיקר מדרום לקרנטקה, אך עם כמה תיעודים מפונה, לונבלה ונאשיק.  דגימה נאספה על ידי ש. א. חוסיין בפוינט קלימר, המצביעה על כך שהציפור עשויה להיות מעורבת בתנועות מקומיות או נדידות, אולי לסרי לנקה.  הצעות שזה עלול להתרחש בסרי לנקה עדיין אינן נתמכות היטב, ישנה דגימה ישנה (שנאספה על ידי ה. קוממינג שנחשבה לא אמינה וזוהתה בספק על ידי קולונל לג') ושתי רשומות ראייה לא מאושרות מגמדאווה, גבעות מטאלה וויטאלאווה, גבעות רנגלה.

## התנהגות ואקולוגיה
נראה כי עונת הרבייה היא ממרץ עד מאי אך קנים נראו גם בחודשים יולי וספטמבר, ויש סברה כי הציפור מגדלת שתי קבוצות גוזלים. הקן הוא בצורת כדור של להבי דשא גסים עם כניסה בצד, המונחת נמוך בטוסוק של עשב ארוך. צבען של הביצים הוא לבן עם נקודה וכתמים בגוון אדום חום, כאשר התטולה הרגילה היא כ-2 או 3 ביצים. מבחינת תזונה, הציפור ניזונה מחרקים. 

## קישורים חיצוניים

* ציפור דשא רחבת-זנב, באוסף הציפורים באינטרנט

## הערות שוליים

קטגוריה:סבכיים
קטגוריה:הודו: עופות
קטגוריה:בעלי חיים בהרי גהט המערביים
אריה ספוזניק

**אריה ספוזניק** (נולד ב-14 ביוני 1966) הוא פרופסור חבר במסלול ללימודי מדינת ישראל באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, והחל מ-2024 משמש כראש מכון בן-גוריון לחקר ישראל והציונות. כיהן כנשיא האגודה ללימודי ישראל בין יוני 2021 ל-יוני 2023.

## ביוגרפיה
ספוזניק נולד בעיר אוקלנד שבארצות הברית וגדל בחיפה. אמו, פראנסי לבית סמית' (1941-) הייתה עובדת סוציאלית, ואביו אירווינג ספוזניק (1936-2003) היה פרופסור לספרות. אריה ספוזניק הוא בעל תואר דוקטור בהיסטוריה ובלימודי יהדות מאוניברסיטת ניו יורק (2002). לאחר סיום הדוקטורט הצטרף כחבר סגל למחלקה לתרבות עברית באוניברסיטת אריזונה ובשנת 2009 הצטרף לסגל המחלקה לשפות ותרבות המזרח הקרוב באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, שם עמד בראש המרכז ללימודי ישראל. בשנת 2013 שב לישראל והצטרף לסגל מכון בן-גוריון לחקר ישראל והציונות במסלול ללימודי מדינת ישראל. בשנת 2019 התמנה לסגן נשיא האגודה ללימודי ישראל וביוני 2021 מונה לנשיא האגודה לתקופה של שנתיים.

ספוזניק עוסק בהיסטוריה תרבותית של הציונות ושל מדינת ישראל ובתולדות הרעיונות המכוננים אותן וההוגים המרכזיים שניסחו אותם. מחקריו מתמקדים בהגות ציונית ובתפיסות שונות של לאומיות וחילוניות יהודית, ובמסגרתם הוא בוחן את מופעיה של הקדושה בתרבות הציונית ואת הפנמתם של רעיונות השאובים מהמסורת היהודית, כגאולה ומשיחיות, במחשבה הציונית.

כיהן כפרופסור אורח באוניברסיטה עברית בירושלים, אוניברסיטת פלורידה ואוניברסיטת ויסקונסין.

ספוזניק מתגורר עם אשתו שרה גוצטי-ספוזניק (1976-) ובנותיו הלל, נטע ועינה ביישוב מדרשת בן-גוריון. הוא נגן סקסופון חובב המנגן בעיקר מוזיקת ג'אז.

## מפרסומיו
* ספוזניק, אריה, **[https://humanities.tau.ac.il/sites/humanities.tau.ac.il/files/media_server/humanities/zionism/%D7%99%D7%A9%D7%A8%D7%90%D7%9C/16/Israel16_sapoznik.pdf קדושה ציונית מחולנת ביצירת עולמו של היהודי החדש]**, המכון לחקר הציונות וישראל, ע"ש חיים ויצמן, ישראל, 16, עמודים 165–194, 2009.


* Saposnik, A., **Zionism's Redemptions: Images of the Past and Visions of the Future in Jewish Nationalism**, Cambridge University Press, 2022. 
* Saposnik, A., Contesting Israel: Narratives in Scholarship and Beyond, in Greenspahn, F. (ed.) **Contemporary Israel: New Insights and Scholarship**, NYU Press, 2016. 
* Saposnik, A., **Becoming Hebrew: The Creation of a Jewish National Culture in Ottoman Palestine**, Oxford University Press, 2008. 
* Saposnik, A., Europe and its Orients in Zionist Culture before the First World War, **The Historical Journal**, 49:4, pp. 1105–1123, 2006.
* Saposnik, A, Exorcising the 'Angel of National Death': National and Individual Death (and Rebirth) in Zionist National Liturgy in Palestine, 1903-1914, **Jewish Quarterly Review**, 95:3, pp. 557–578, 2005.
* Saposnik, A., ... Will Issue Forth from Zion?: The Emergence of a Jewish National Culture in Palestine and the Dynamics of Yishuv-Diaspora Relations, **Jewish Social Studies**, 10:1, pp. 151–184, 2003.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:היסטוריונים ישראלים
קטגוריה:היסטוריונים של ישראל
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בן-גוריון בנגב: לימודי מדינת ישראל
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בן-גוריון בנגב: מכון בן-גוריון לחקר ישראל והציונות
קטגוריה:מדרשת בן-גוריון: אישים
קטגוריה:נשיאי האגודה ללימודי ישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1966
מפרץ טרפסי (אנטארקטיקה)

**מפרץ טרפסי** או **מפרץ קוריינטס** (באנגלית: **Trepassey Bay**; בספרדית: באיה קוריינטס: **Bahía Corrientes**) הוא מפרץ הממוקם בצידו הצפון-מזרחי של חצי האי טאבארין, שבקצה המזרחי של חצי האי טריניטי, שבקצה הצפון מזרחי של חצי האי האנטארקטי, בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.

רוחב פתחו של המפרץ 1.2 קילומטרים.

המפרץ ממוקם 5 קילומטרים דרומית-מזרחית למפרץ התקווה.

## היסטוריה
### גילוי ומיפוי המפרץ

המפרץ מופה לראשונה על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד.

לאחר מכן, בשנת 1947, מופה מהספינה טרפסי על ידי רב-חובלים (מאסטר) אי. ברדן (E. Burden).

המפרץ מופה שוב בשנת 1955 על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד.

### מקור השם

שמו של המפרץ ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.

המפרץ נקרא על שם הספינה טרפסי, אשר שימשה כספינת סיוע לתחנת המחקר במפרץ התקווה בעונות המחקר (קיץ אנטארקטי) בשנים 1946, 1947. כמו כן הספינה שימשה למיפוי המצר האנטארקטי בעונת 1947.

## קישורים חיצוניים

* מפת אזור מפרץ טרפסי

## הערות שוליים

טרפסי
ולדימיר טולסטוי

[ממוזער|טולסטוי כ[יועץ לנשיא רוסיה|יועץ הנשיא לענייני תרבות לצד הנשיא ולדימיר פוטין בפגישה עם נציגי קהילת המוזיאונים]]
**ולדימיר איליץ' טולסטוי** (ברוסית: **Влади́мир Ильи́ч Толсто́й**; נולד ב-28 בספטמבר 1962, כפר טרויצקויה, פרברי מוסקבה) הוא עיתונאי וסופר רוסי. נינו של לב טולסטוי. בשנים 2012 - 2024 שימש יועץ לנשיא רוסיה לענייני תרבות, מאז 2019 הוא נשיא ההתאחדות הבינלאומית ללימוד שפה וספרות רוסית (MAPRYAL).
זוכה פרס על שם ולדימיר ויסוצקי 2012.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:יועצים לנשיא רוסיה
קטגוריה:עיתונאים רוסים
קטגוריה:סופרים רוסים
קטגוריה:מעוטרי עיטור הידידות (רוסיה)
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1962
אלכסנדר בדריצקי

**אלכסנדר איוואנוביץ' בדריצקי** (נולד ב-10 ביולי 1947, אנגרן, אוזבקיסטן) הוא יועצו של נשיא הפדרציה הרוסית בנושא שינויי אקלים (2009–2018). קודם לכן בשנים 1993–2009 שימש כראש השירות הפדרלי להידרומטאורולוגיה ופיקוח על הסביבה של רוסיה (Roshydromet).

## קישורים חיצוניים

* יועץ לנשיא הפדרציה הרוסית אלכסנדר איוואנוביץ' בדריצקי אתר נשיא הפדרציה הרוסית
* אלכסנדר בדריצקי באתר realeconomy.ru

קטגוריה:יועצים לנשיא רוסיה
קטגוריה:מטאורולוגים
קטגוריה:חברי מפלגת רוסיה המאוחדת
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1947
ואלרי פאדייב

**ואלרי אלכסנדרוביץ' פאדייב** (ברוסית: **Вале́рий Алекса́ндрович Фаде́ев**; נולד ב-10 באוקטובר 1960, טשקנט) הוא עיתונאי, מגיש טלוויזיה ואיש ציבור רוסי.

בקהילה העיתונאית ברוסיה הוא ידוע כעורכה הראשי של מגזין אקספרט (1998–2017) וכמנחה תוכניות של הערוץ הראשון (2014-2018), כולל המהדורה האחרונה של יום ראשון בתוכנית ורמיה (החל מ-4 בספטמבר 2016 עד 10 ביוני 2018).

חבר בלשכה הציבורית של הפדרציה הרוסית. מאז 2019 משמש כיועץ לנשיא הפדרציה הרוסית ויו"ר המועצה הנשיאותית לפיתוח חברה אזרחית וזכויות אדם.

משתתף פעיל בחיים החברתיים והפוליטיים של רוסיה. מתאם משותף של הפלטפורמה הליברלית של מפלגת רוסיה המאוחדת,, חבר בוועדת הפיקוח ויו"ר מועצת המומחים של הסוכנות ליוזמות אסטרטגיות לקידום פרויקטים חדשים. חבר המטה המרכזי וראש קבוצת העבודה "איכות חיי היומיום" של החזית העממית הכל-רוסית, חבר בקבוצת העבודה הבין-מחלקתית בנושא דיור ושירותים קהילתיים של ממשלת רוסיה, מנהל המכון לעיצוב ציבורי.
[ממוזער|200x200 פיקסלים| ואלרי פאדייב (ראשון משמאל) בתוכנית השנתית "[שיחה עם דמיטרי מדבדב", 15 בדצמבר 2016]]
## קישורים חיצוניים

* מידע באתר הלשכה הציבורית של רוסיה
* מכון לעיצוב ציבורי
* האורח ולרי פאדייב. פוזנר. מהדורת 15/04/2013
* דמיטרי פוחקוב .  (17 ביולי 2018)
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:חברי מפלגת רוסיה המאוחדת
קטגוריה:מגישי חדשות
קטגוריה:מנחי טלוויזיה רוסים
קטגוריה:עיתונאים רוסים
קטגוריה:יועצים לנשיא רוסיה
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1960
אלכסנדרה לביצקאיה

**אלכסנדרה יורייבנה לביצקאיה** (ברוסית: **Алекса́ндра Ю́рьевна Леви́цкая**; נולדה ב-7 בפברואר 1954, מוסקבה) היא פוליטיקאית רוסיה, יועצת לנשיא רוסיה (מאז 2 באוגוסט 2013). גאולוגית בהכשרתה.
## קריירה
בשנות ה-90 עבדה בתאגיד הקרנות הפדרלי הרוסי ולאחר עזיבתו של אלכסנדר וולושין, ממשרת ראש סגל הקרמלין מונתה לעוזרת לראש סגל הקרמלין בשנים 1999 עד 2000.

מ-6 ביוני 2000 עד 23 ביוני 2003 שימשה כסגנית מזכיר ממשלת הפדרציה הרוסית. לאחר מכן הייתה לסגנית ראש מזכירות ראש הסגל הנשיאותי של הפדרציה הרוסית (2003–2004).

מאז 26 באפריל 2004 שימשה כסגנית שרת הבריאות והפיתוח החברתי של הפדרציה הרוסית. מ-9 בנובמבר 2007 עד 26 ביוני 2008 הייתה סגנית השר לפיתוח כלכלי ומסחר של הפדרציה הרוסית. מ-26 ביוני 2008 עד 21 במאי 2012 שימשה כסגנית השרה לפיתוח כלכלי של הפדרציה הרוסית. מאז 21 במאי 2012 הייתה סגנית מזכיר ממשלת הפדרציה הרוסית.

ב-2 באוגוסט 2013, על פי צו מאת נשיא רוסיה ולדימיר פוטין, מונתה אלכסנדרה לביצקאיה ליועצת לנשיא הפדרציה הרוסית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:יועצים לנשיא רוסיה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מוסקבה
קטגוריה:גאולוגיות
קטגוריה:מוסקבה: אישים
קטגוריה:פוליטיקאיות רוסיות
קטגוריה:פוליטיקאים רוסים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת מוסקבה
קטגוריה:מעוטרי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:מעוטרי עיטור הידידות (רוסיה)
קטגוריה:ילידות 1954
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1954
קורה דיימונד

**קורה דיימונד** (באנגלית: **Cora Diamond** ; נולדה ב-30 באוקטובר 1937) היא פילוסופית אמריקאית. מחקריה מתמקדים בפילוסופיה של לודוויג ויטגנשטיין ושל גוטלוב פרגה, ובענפי הפילוסופיה של המוסר, הפילוסופיה פוליטית, הפילוסופיה של שפה ובזיקות שבין פילוסופיה וספרות. כיום היא משמשת פרופסור אמריטה לפילוסופיה באוניברסיטת וירג'יניה.

## ביוגרפיה
דיימונד קיבלה תואר הראשון באומנויות ממכללת סווארת'מור בשנת 1957 ותואר ראשון בפילוסופיה ממכללת סנט יו באוקספורד בשנת 1961.

אחד המאמרים המפורסמים ביותר של דיימונד "What Nonsense Might Be" ("מה שנונסנס עשוי להיות") מבקר את האופן בו הפוזיטיביסטים הלוגיים חשבו על נונסנס. מאמר ידוע נוסף, "אכילת בשר ואכילת אנשים" ("Eating Meat and Eating People") בוחן את טבען הרטורי והפילוסופי של עמדות עכשוויות כלפי זכויות בעלי חיים. כתביה של דיימונד על ויטגנשטיין "המוקדם" (בתקופת ה*[[טרקטט לוגי-פילוסופי|טרקטוס]]*) ועל ויטגנשטיין "המאוחר" (בתקופת *[[חקירות פילוסופיות]]*) הפכו אותה לחוקרת מובילה של גישת הויטגנשטייניאיות החדשה, לצד אליס קרי, ג'יימס פ. קוננט ואחרים, שהדגישו את האופי התרפוייטי שבהגות ויטגנשטיין.

דיימונד פרסה קובץ מאמרים שכותרתו "The Realistic Spirit: Wittgenstein, Philosophy, and the Mind" (בתרגום חופשי: "הרוח המציאותית: ויטגנשטיין, פילוסופיה ותודעה")*.* בנוסף, היא ערכה את אוסף הרצאותיו של ויטגנשטיין בקיימברידג בשנת 1939 על יסודות המתמטיקה, שהורכב מרשימות תלמידיו (נורמן מלקולם, רוש רייז, יוריק סמית'יס ור'. ג'י בוסנקט).

הספר "ויטגנשטיין והחיים המוסריים: מאמרים לכבוד קורה דיימונד" ("*Wittgenstein and the Moral Life: Essays in Honor of Cora Diamond*") מציג בין היתר מאמרים מאת אליס קרי (שערכה את הספר), ג'ון מקדואל, מרתה נוסבאום, סטנלי קאבל וג'יימס פ. קוננט.

דיימונד נבחרה לחברה הפילוסופית האמריקאית בשנת 2007.

## הערות שוליים

קטגוריה:סגל אוניברסיטת וירג'יניה
קטגוריה:פילוסופים של הלשון
קטגוריה:פילוסופיות אמריקאיות
קטגוריה:פילוסופים אמריקאים
קטגוריה:בוגרות מכללת סווארת'מור
קטגוריה:בוגרי מכללת סווארת'מור
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1937
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1937
דיאן פולינגסטאד

**דיאן ר. פולינגסטאד** (נולדה ביולי 1948) היא פסיכולוגית וסופרת אמריקאית, המהכנת כפרופסור לפסיכולוגיה ומנהלת המרכז לחקר אלימות נגד נשים באוניברסיטת קנטקי. פולינגסטאד היא פרופסור אמריטוס באוניברסיטת דרום קרוליינה.

## קישורים חיצוניים

* קורות חיים ופרסומים של דיאן ר. פולינגסטאד

## הערות שוליים

קטגוריה:מחברות ספרי עיון אמריקאיות
קטגוריה:מחברי ספרי עיון אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אאוגסבורג
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קולורדו
קטגוריה:פסיכולוגיות אמריקאיות
קטגוריה:פסיכולוגים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1948
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1948
בעז בן צור

**בעז בן צור** הוא עורך דין ישראלי, המתמחה בתחומי הליטיגציה, דיני עבודה, לשון הרע, ביטוח, צווארון לבן, ותובענות ייצוגיות. הוא שותף מייסד במשרד עורכי הדין בן צור, קורב ושות'.

## ביוגרפיה
שירת כמפקד פלוגה בחיל רגלים בדרגת רב-סרן. למד תואר ראשון ושני במשפטים באוניברסיטת תל אביב וסיים בהצטיינות. בשנת 1987 עבד והתמחה במשרד עורכי הדין "ש. הורביץ".

בשנת 1990 הצטרף למשרד עורכי הדין של ד"ר יעקב וינרוט, והחל לכהן כשותף בכיר, ניהל את צוות הליטיגציה במשרד, הוביל את הייצוג בתיקי ליטיגציה מסחרית ובתיקי צווארון לבן, והחזיק ב-15% מן המשרד. בין הגופים והאישים אותם ייצג בשנים אלה: ההסתדרות בעניינים שונים (בהיקף של כמיליארד שקלים), לה-נסיונל ומשה פרג, חברת הביטוח אריה, משפחת ברנובסקי ועוד.

באפריל 2005 פרש מהמשרד וחבר לעורך הדין רונאל פישר. כשנה לאחר מכן נפרד ממנו, ועמו כששה עורכי דין נוספים, וחבר למשרד טולצ'ינסקי, שטרן מרציאנו & בן-צור & כהן. באותה עת ייצג את ירון זליכה, החשב הכללי במשרד האוצר. בשנת 2008 פרש ממשרד זה, ועמו עשרה עורכי דין נוספים, והקים משרד עצמאי הנושא את שמו. החל מ-2021 שותף עמו במשרד עורך הדין אורי קורב.

במשך השנים ייצג בן צור את בנימין נתניהו, השר לשעבר אברהם הירשזון, בני גנץ, יהודה בן חמו, מאיר כהן, היהלומן דן גרטלר, ניסו שחם, ההסתדרות ועובדי טבע, ארנון מילצ'ן, בני פרץ, סיעת בית"ר, ועוד. בן צור ומשרדו מייצגים בהתנדבות את עמותת קו לעובד ואת התנועה לחופש המידע בעתירות עקרוניות. חבר בוועדת בתי המשפט של לשכת עורכי הדין ומרצה בלשכה בהשתלמויות וימי עיון. כמו כן, משמש כבורר בתיקי בוררות בתחום המסחרי. בינואר 2024 הודיע בן צור על פרישתו מייצוג בנימין נתניהו מסיבות אישיות אך פרסומים קודמים קושרים את עזיבתו מצוות ההגנה ליוזמות החקיקה שקידם נתניהו החל מינואר 2023.

## תיקים בולטים
* ייצג את חברת הביטוח הדר בפרשת "לה נסיונל".
*ייצוג בן זיגייר (האסיר X).
* באוגוסט 2020 החל לייצג את ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו במשפט נתניהו בתיק 4000 ב-29 בינואר 2024 הודיע לנתניהו כי הוא פורש מהתיק בשל סיבות אישיות.
* ייצג את עורך הדין אפי נוה בפרשת מינויי שופטים תמורת שוחד.
* ייצוג יואב גלנט בעתירה לסילוקו ממפלגת הליכוד.

## קישורים חיצוניים
* אתר משרד עורכי הדין בן צור קורב ושות'
*

## הערות שוליים

קטגוריה:עורכי דין ישראלים
אלי פיסצקי

**אלי (אליעזר) פְּיָסֶצְקִי** (נולד ב-9 בפברואר 1953) הוא פיזיקאי ישראלי ופרופסור אמריטוס באוניברסיטת תל אביב.

## ביוגרפיה
נולד בתל אביב.

את כל תאריו רכש באוניברסיטת תל אביב. ב-1974 סיים את לימודיו לתואר ראשון בפיזיקה, ב-1978 סיים את התואר השני בהנחיית פרופ' יהודה אייזנברג, וב-1981 סיים את הדוקטורט בהנחיית פרופ' דניאל אשרי. ב-1999 סיים תואר ראשון נוסף בארכאולוגיה.

בין השנים 1981 ו-1984 שהה פיסצקי במעבדה הלאומית לוס אלמוס, בתחילה כעמית בתר-דוקטורי ולאחר מכן כחבר סגל.

ב-1984 שב לישראל ומונה למרצה בכיר בבית הספר לפיזיקה ולאסטרונומיה באוניברסיטת תל אביב.

ב-1987 היה לפרופסור חבר, וב-1992 לפרופסור מן המניין, אז גם שימש לתקופה של שנה כפיזיקאי אורח במעבדה הלאומית בברוקהייבן.

בשנים 1989–1991 כיהן כראש החוג לפיזיקת חלקיקים (החוג לאנרגיות גבוהות) וכך שוב בשנים 1998–1996 ו-2000–2002.

החל משנת 2011 הוא חבר מועצת המנהלים של המחלקה לפיזיקה גרעינית בארגון הפיזיקה האירופי (EPS).

בשנת 2015 נבחר לעמית באגודה האמריקאית לפיזיקה (APS). בשנת 2021 יצא לגמלאות.

פיסצקי נשוי ואב לשלושה.

## מחקר
מחקרו של פיסצקי עוסק בפיזיקה גרעינית ניסיונית המתבצעת במאיצי חלקיקים ברחבי העולם (בעיקר בגרמניה ובארצות הברית) ומטרתה ללמוד על האינטראקציה החזקה והמבנה של נוקליאונים בודדים ומערכות מרובות נוקליאונים. לצד מחקרו העיקרי, שותף פיסצקי מזה שנים רבות בצוותים ארכאולוגיים שונים בהובלתו של ישראל פינקלשטיין.

הוא מרצה מבוקש בעשרות סמינרים וכנסים ברחבי העולם, ונבחר מספר פעמים למרצה מצטיין באוניברסיטת תל אביב.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* דף אישי באתר אוניברסיטת תל אביב
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: פיזיקה ואסטרונומיה
קטגוריה:פיזיקאים ישראלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1953
הראלד הלפגוט

**הראלד אנדרס הלפגוט** (בספרדית: **Harald Andrés Helfgott**; נולד ב-25 בנובמבר 1977) הוא מתמטיקאי פרואני-צרפתי, חוקר תורת המספרים ותחומים סמוכים. חוקר במכון למחקר מתמטי IMJ-PRG  בפריז ופרופסור באוניברסיטת גטינגן.

## ביוגרפיה
הראלד הלפגוט נולד ב-1977 בלימה, בירת פרו. בשנת 1998 קיבל תואר ראשון (בהצטיינות יתרה) מאוניברסיטת ברנדייס. ב-2003 קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת פרינסטון, על עבודה בהנחיית Henryk Iwaniec  ופיטר סרנק, שכותרתה "Root Numbers and the Parity Problem". בשנים 2003–2004 היה באוניברסיטת ייל במשרת פוסט-דוקטורט, ובשני 2004–2006 היה בפוסט-דוקטורט באוניברסיטת מונטריאול.

בשנים 2006–2009 היה מרצה ואחר כך מרצה בכיר באוניברסיטת בריסטול. בשנת 2010 מונה לחוקר במכון למחקר מתמטי IMJ-PRG, ובשנת 2015 מונה במקביל לפרופסור באוניברסיטת גטינגן.

בשנים 2012 ו-2013 הוכיח את השערת גולדבך החלשה בשלושה מאמרים. ההוכחה התבססה בין היתר על חישוב שביצע יחד עם דוד פלאט. שני המאמרים הראשונים הוקדשו לשיפור החסמים הנחוצים להוכחה. שיפור החסמים התאפשר בין היתר בזכות בדיקה ממוחשבת של השערת רימן המוכללת (עבור מספר סופי של פונקציות זטא) עד לגובה מסוים במישור המרוכב.
בשנת 2013 בדקו הלפגוט ופלאט את תקפותה של השערת גולדבך החלשה עד 10^{30}.
הם השתמשו בשיטה דומה לשיטתו של Saouter לבדיקה של השערת גולדבך החלשה עד 10^{20}. במאמר האחרון הוכיח הלפגוט את ההשערה למספרים גדולים מ-10^{29} ללא הנחת השערת רימן המוכללת, ובכך סגר את השערת גולדבך באופן מלא. בנספח למאמר זה מתאר הלפגוט שיטה נוספת לבדיקת ההשערה עד 10^{27}. שיטה זו התבססה על מאמר חישובי אחר של פלאט שנכתב באותו הזמן.

בשנת 2017 גילה טעות בהוכחתו של לסלו בבאי משנת 2015 לבעיית הגרפים האיזומורפיים , ובבאי תיקן את הטעות.

## הוקרה
* בשנת 2008 קיבל את פרס לוורהולם , על עבודתו בתורת המספרים, גאומטריה דיופנטית ותורת החבורות.
* בשנת 2010 קיבל את פרס וייטהד, על תרומותיו לתורת המספרים.
* בשנת 2011 קיבל את פרס אדמס , יחד עם טום סנדרס.
* בשנת 2013 מונה לפרופסור כבוד באוניברסיטה הלאומית של סן מרקוס בלימה.
* בשנת 2019 נבחר לעמית האגודה האמריקאית למתמטיקה, על תרומותיו לתורת המספרים האנליטית, קומבינטוריקה אדיטיבית ותורת החבורות הקומבינטורית.

## קישורים חיצוניים

* Harald Andrés Helfgott, באתר של IMJ-PRG 
* Harald Andrés Helfgott, באתר של קרן אלכסנדר הומבולדט 
* The value of the variable, הבלוג של הראלד הלפגוט 
* הרצאות של הראלד הלפגוט, TIB AV-Portal 

## הערות שוליים

קטגוריה:מתמטיקאים פרואנים
קטגוריה:זוכי פרס וייטהד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ברנדייס
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:עמיתי האגודה האמריקאית למתמטיקה
קטגוריה:פרואנים שנולדו ב-1977
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1977
כנסיית רובע (ברלין)

**כנסיית רובע** (בגרמנית: **Parochialkirche**) היא כנסייה רפורמית במיטה שבמרכז ברלין בירת גרמניה.

## היסטוריה
המבנה נבנה בשנים 1695–1703 ונחשב כיום כבניין רשום. כאשר משפחת הוהנצולרן השולטת עברה לקלוויניזם רוב כנסיות העיר נותרו כנסיות לותרניות ורק קתדרלת ברלין עברה לזרם החדש. עם הזמן גדל מספר התושבים שהיו מעוניינים להתפלל בכנסייה קלוויניסטית. בהתאם לכך, השלטון החליט להעביר לקלוויניזם את הכנסייה שהייתה ממוקמת בשטח השייך לנסיך ולא היה תחת המועצה הדתית של ברלין. כמקובל בכנסיות רפורמיות, לכנסייה זו אין קדוש מגן.

במהלך ההפצצות של שנת 1944  מגדל הכנסייה והשטחים הפנימיים שלו נהרסו. בשנת 1961 הוקם במבנה הכנסייה צלב משרידי הברזל שהיו באזור. תוך זמן קצר, באוגוסט 1961, המבנה הפסיק לשמש מקום פולחן ובמקום זאת נערכו בו הופעות ותערוכות. החל משנת 1970 המבנה היה מחסן רהיטים.

לאחר איחוד גרמניה החלו בהדרגה עבודות לשיקום הבניין. בשנת 1988 נבנה גג חדש, ובהמשך המגדל נבנה מחדש. בקיץ 2016 הוכנסו למגדל 52 פעמונים והחל מ-23 באוקטובר 2016 הם פעילים.

בית העלמין שלייד הכנסייה עודו פעיל, והוא בין הישנים בברלין.

## קישורים חיצוניים

* תיאור המבנה

קטגוריה:ברלין: כנסיות
קטגוריה:מבני בארוק
SonicWall

**סוניקוול** (באנגלית: **SonicWall**) היא חברת אבטחת מידע אמריקאית, העוסקת בפיתוח תוכנה לאבטחת מידע, אבטחת רשתות ומחשבים, מכשירים ניידים וענן וידועה בעיקר בפיתוח תוכנות חומת אש ואבטחה מפני איומי סייבר.

מטה החברה ממוקם במילפיטאס, קליפורניה, ארצות הברית והיא מעסיקה כ-1,600 עובדים.

בין השנים 2012–2016, הייתה סוניקוול חברת בת של דל.

## היסטוריה
חברת סוניקוול הוקמה בשנת 1991, על ידי סריקנט ראווי (Sreekanth Ravi) וסודהקר ראווי (Sudhakar Ravi) במטרה לפתח כרטיסי רשת ורכזות למוצרי אפל.

בסוף שנות התשעים, השיקה החברה חומת אש שנקראה תחילה Interpol ולאחר מכן מותגה מחדש בשם SonicWall.

בחודש מרץ 2003, מונה מתיו טי מדירוס (Matthew T. Medeiros) למנכ"ל החברה.

בשנת 2005, רכשה את חברת אנקו (enKoo) בסכום שלא פורסם.

בשנת 2007, רכשה את חברת אבנטייל (Aventail) תמורת כ-25 מיליון דולר.

במאי 2012, נרכשה החברה והזכויות על כ-130 פטנטים שלה על ידי חברת דל (Dell).

ביוני 2016, נרכשה סוניקוול על ידי חברת אליוט (Elliott Management) וחברת ההשקעות פרנסיסקו פרטנרס (Francisco Partners).

בנובמבר 2019 הובילה החברה גיוס של 10 מיליון דולר לחברת אבטחת מידע הישראלית פרימיטר 81.

בינואר 2021, הודיעה סוניקוול כי מערכותיה הושפעו מתקיפת סייבר שנערכה כנגד החברה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות אבטחת מחשבים אמריקאיות
קטגוריה:חברות תוכנה אמריקאיות
ארתור אילש

**ארתור אילש** (בהונגרית: **Illés Artúr**; 27 בינואר 1878, בודפשט – 1960, פריז; שמות עט בדויים: "סקורפיו" (עקרב), "ארתור", בשם קודם עד 1903 **בראון**) היה עיתונאי יהודי-הונגרי, פוליטיקאי סוציאל-דמוקרטי. חבר בקואופרטיב הצרכנים הכללי בהונגריה. הוא היה חבר מייסד של התאחדות הלאומית של הפקידים.

## קורות חיים
ארתור אילש נולד במשפחה יהודית. הוא למד בצרפת לפני פרוץ מלחמת העולם הראשונה. חזר להונגריה בסתיו 1918 והיה מעורב בהקמת ובעבודת מפלגת הקומוניסטים בהונגריה ה-KMP. במועצת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית (ממשלה) מונה תחילה לסגן קומיסר העם ואחר כך קומיסר העם (שר) לאספקה ציבורית. לאחר נפילת הרפובליקה היגר לצרפת והפך לאחד ממנהיגי ההגירה ההונגרית שם. ב-1924 וב-1927 הוא היה העורך הראשי של "העובד של פריז*".* הוא הפך לחבר במפלגה הקומוניסטית של צרפת. כתביו הופיעו בעיתונים הצרפתיים בפריז תחת שם בדוי "סקורפיו"*.* כתוצאה מפעילותו גורש מצרפת, אולם בסופו של דבר חזר לפריז בשנת 1933. בתום מלחמת העולם השנייה בסוף שנת 1945 בקר בהונגריה למשך זמן קצר. הוא נפטר בצרפת.

## לקריאה נוספת
* יוזף בלני: ממשלות הונגריה. 1887-1992.
* פאל גויאש: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים
* צ'אבה נאג': לקסיקון ספרות המהגרים ההונגרית. מוזיאון ספרותי פטפי ומרכז לספרות עכשווית, 2000.
* לקסיקון ההיסטוריה של תנועת העבודה. 1972
* לקסיקון חדש של רוואי. עורך ראשי. איסטוואן קולגה טרשוי. סקסארד, 1996
* לקסיקון ביוגרפי הונגרי חדש. עורך ראשי. לאסלו מרקו. מועדון ספרים הונגרי
* אנה פצ'י: הונגרים בתנועת העובדים המהפכנית בצרפת, 1920-1945. (1982)
* לקסיקון ביוגרפי הונגרי עורכת ראשית אגנש קניירש. 1967
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים יהודים הונגרים
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים צרפתים
קטגוריה:עיתונאים יהודים הונגרים
קטגוריה:עורכי עיתונים יהודים צרפתים
קטגוריה:קומוניסטים יהודים הונגרים
קטגוריה:מהגרים מהונגריה לצרפת
קטגוריה:יהודים קומיסרי העם (הונגריה 1919)
קטגוריה:שרי ממשלת הונגריה
קטגוריה:חברי ועדת הניהול המרכזית (הונגריה)
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:ניצולי השואה: צרפת
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1878
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1960
מגושליגט

**מגושליגט** (בהונגרית: **Magosliget**) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.

הכפר ואזורו מיושבים לסירוגין כבר מהמאה ה-15.

ספרו של ז'יגמונד מוריץ A boldog ember (בעברית: "האדם המאושר) משנת 1935 מספר את סיפור חייו של איכר ממגוסליגט בשם ג'יורי ג'ו.

## יהודי מגושליגט
יהודים חיו במגושליגט בתקופות זמן שונות. בשדה ישן בכפר טוענים תושבים מקומיים כי היה בית קברות יהודי. בשנת 1944 נרצחו חלק מיהודי הכפר יחד עם שאר יהודי המחוז ושאר יהודי הונגריה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הונגריה: כפרים
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
שבוע האופנה בלונדון

ממוזער|אנוק לפר בתצוגת סתיו של פול סמית', בשבוע האופנה בלונדון 2007
**שבוע האופנה בלונדון** הוא אירוע אופנה המתקיים בלונדון פעמיים בשנה, בפברואר ובספטמבר. במסגרתו מוצגים מעל 250 מעצבים לקהל עולמי של אנשי תקשורת משפיעי וקמעונאים. הוא אחד מרביעיית שבועות האופנה הגדולים והמרכזיים לצד שבוע האופנה בניו יורק, מילאנו ופריז.

השבוע מאורגן על ידי מועצת האופנה הבריטית ונערך לראשונה ב-1983, האירוע מסוקר רבות בכלי התקשורת השונים, חלק מהתצוגות הנערכות בו משודרות בשידור ישיר באינטרנט.

בפברואר 2018, התארחה לראשונה המלכה אליזבת השנייה בשבוע האופנה, כדי להעניק פרס חדש על שמה לעיצוב בריטי, וישבה בתצוגת אופנה לצדה של עורכת ווג אנה ווינטור.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
לונדון
קטגוריה:לונדון: תרבות
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: אופנה
סופיה גנדריאס

ממוזער|פרימו לוי באושוויץ - ציורה של גנדריאס. מוצג בספריה למדעי החברה והרוח באוניברסיטה העברית בהר הצופים.
**סופיה גנדריאס** (בספרדית: **Sofía Gandarias**; 1957 – 23 בינואר 2016) הייתה ציירת ספרדייה.

## ביוגרפיה
גנדאריאס נולדה בגרניקה שבחבל הבסקים וסיימה את לימודיה באמנויות באוניברסיטת קומפלוטנסה של מדריד.

המוזיקה השפיעה רבות על חייה. בשנת 1978 ציירה את "קוקושקה-אלמה ומאהלר" שלוש דמויות שגורלן קשורות זו בזו ומייצגות תקופתן. זו הייתה תחילתה של פעילות אמנותית אינטנסיבית בסדרות כמו "מחאת השקט" (1980) או "נוכחים" (Precensias).

היא התחתנה עם אנריקה ברון קרספו, פוליטיקאי ספרדי וחבר הפרלמנט האירופי בשנת 1987. בנה אלחנדרו נולד בשנה שלאחר מכן. היא חידשה את עבודתה עם תערוכה רטרוספקטיבית גדולה בשנת 1990 בוונציה, העיר שמהווה עבורה השראה. המחויבות שלה לשלום ולסובלנות תרבותית התבטאה בתערוכתה "Pour la tolerance" בגרנד ארצ'ה דה לה פרטרניטה, פריז. היא ציירה את דיוקנו של הכנר יהודי מנוחין אותו הגדירה "האיש החכם ביותר שפגשתי" והחלה לשתף פעולה עם הקרן שלו.

בשנת 2000 עסקה בציור סדרת הציורים "פרימו לוי – זיכרון" המבוססות על זכרונותיו של פרימו לוי מאושוויץ עליהם כתה בספרו הזהו אדם. לאחר הפיגועים בניו יורק היא ציירה סדרת ציורים בנושא. מתוכם הציור "Miserere Julianna" מוצג במוזיאון הזיכרון 9/11.

הסדרה "קפקא, בעל החזון", סדרה של 64 ציורים הוצגה בהאוס אם קלייסטפארק (ברלין) ומקומות נוספים. ז'וזה סאראמאגו כתב על הסדרה - "אלוהים לא קרא את קפקא".

גנדריאס עסקה בעיקר בציור דיוקנאות וכן בציורים של אירועים כואבים שאירעו בהיסטוריה. על אירועים אלו היא אמרה –"איננו יכולים לתקן את העבר, אך אנו יכולים וחייבים להתוות את העתיד".

בין האמנים שהשפיעו הכי הרבה על חייה, גנדריה זיהתה את דייגו ולאסקס, גויה ופרנסיס בייקון, זאת לצד המורה והמנטור שלה מנואל וילאסניור.

בשנת 2005 צורפה למסדר מסדר האמנויות והספרות הצרפתי.

את סדרת ציוריה על פרימו לוי, תרמה משפחתה לאחר מותה לאוסף התמונות של האוניברסיטה העברית בירושלים.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ציירות ספרדיות
קטגוריה:מעוטרי מסדר האמנויות והספרות
קטגוריה:ציירים ספרדים
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1957
קטגוריה:ספרדים שנפטרו ב-2016
פרנסיס אלכסנדר

**פרנסיס אלכסנדר** (באנגלית: **Francis Alexander**: 3 בפברואר 1800 – 27 במרץ 1880)  היה צייר פורטרטים אמריקאי.

## ביוגרפיה
אלכסנדר נולד במחוז ווינדהאם בקונטיקט בפברואר 1800. גדל בחווה, ולימד את עצמו להשתמש בצבעים. בשנת 1820 נסע לעיר ניו יורק ולמד ציור אצל אלכסנדר רוברטסון. 

את חורפי 1831 ו-1832 הוא בילה ברומא, ולאחר מכן התגורר קרוב לעשור בבוסטון, מסצ'וסטס. שם הצליח כצייר דיוקנאות. מסופר עליו שכשצ'ארלס דיקנס הגיע לבוסטון - הקדים והגיע בסירה לספינתו של דיקנס כדי להיות הראשון לציירו. ב-1840 נבחר לאקדמיה הלאומית לעיצוב כחבר כבוד. 

אחד הדיוקנאות המפורסמים שצייר הוא זה של גברת פלטשר ובסטר, דיוקן שהוצג במוזיאון בוסטון לאמנויות יפות. הדיוקן הרומנטי הזה ניתן למוזיאון בתחילת המאה העשרים וחזר לצאצאים ממשפחת סרג'נט.

## משפחה

אלכסנדר התחתן עם לוסיה גריי סווט בשנת 1836, ובתם פרנצ'סקה אלכסנדר הייתה מאיירת, סופרת ומתרגמת פופולרית. נפטר בשנת 1880 בפירנצה.

## גלריה

File:Francis Alexander - Charles Dickens 1842.jpeg|צארלס דיקנס

File:Francis Alexander - Daniel Webster - Google Art Project.jpg|דניאל וובסטר

File:Hannah Adams portrait.jpg|האנה אדמס

File:Francis Alexander - Madam Powel (Elizabeth Willing) - 22.7 - Museum of Fine Arts.jpg|אליזבת וילינג


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ילידי קונטיקט
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1800
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1880
מהטלק

**מֵהְטֶלֵק** (בהונגרית: **Méhtelek**) הוא כפר קטן במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.

בדומה ליישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית מהטלק קטנה משמעותית בעשרות השנים האחרונות, מ-766 תושבים בשנת 1990 עד 687 תושבים בשנת 2020.

הכפר ואזורו מיושבים לסירוגין כבר מתקופת האבן.

## יהודי מהטלק
יהודים חיו במהטלק בתקופות זמן שונות. בכפר היה בית קברות יהודי, אשר איננו קיים עוד. בשנת 1944 נרצחו חלק מיהודי הכפר יחד עם שאר יהודי המחוז ושאר יהודי הונגריה.

## קישורים חיצוניים

* 
* עדות כתובה של ניצול שואה יליד מהטלק
## הערות שוליים

קטגוריה:הונגריה: כפרים
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
עבדו דאע'ר

**עבדו דאע'ר** (בערבית: **عبده داغر**; 1936 – 10 במאי 2021) היה כנר מצרי, חלוצי בסגנונו. הוא זכה לפרסום עולמי כשפיתח תוכנית לימודים להוראת מוזיקה מזרחית באוניברסיטאות.

## ביוגרפיה
דאע'ר נולד למשפחה של יצרני עוד, אך בגיל עשר נחשף לנגינתו של הכנר היהודי-סובייטי דוד אויסטרך ובחר להתמחות בנגינה בכלי זה.

יחד עם עבד אל-חלים נואירה  ואחמד שפיק אבו עוף  הקים ב-1967 את אנסמבל המוזיקה הערבית .

הוא מת ב-10 במאי 2021, בבית החולים הליופוליס ברובע הליופוליס בקהיר, בגיל 85.

## קישורים חיצוניים

* ידיעה על מותו ופרטים ביוגרפיים, 05/10/2021 - פורסמה בערוץ RT בשפה הערבית, ובמקור באתר היומון אל-יום א-סאבע 

קטגוריה:כנרים
קטגוריה:מוזיקאים מצרים
קטגוריה:מצרים שנולדו ב-1936
קטגוריה:מצרים שנפטרו ב-2021
קלאוס יונגה

**קלאוס יונגה** (בגרמנית: **Klaus Junge**; 24 בינואר 1924 - 17 באפריל 1945), היה שחמטאי גרמני.

אביו של קלאוס יונגה, אוטו יונגה היה שחמטאי בולט בצ'ילה ובשנת 1922 זכה באליפות המדינה. בשנת 1928 המשפחה שכללה הורים וחמישה בנים חזרה לגרמניה.

קלאוס יונגה החל לשחק שחמט בגיל צעיר והתאמן אצל וילי שלגה. בשנת 1941 בהיותו בן 17 בלבד הוא נכלל בין השחמטאים החזקים בגרמניה. באוגוסט 1941 הוא חילק זכייה באליפות גרמניה, אך הפסיד בפלייאוף. באוקטובר 1941 הוא זכה במקום הרביעי התחרות בקרקוב, אחרי אלכסנדר אלכין ויפים בוגוליובוב. בינואר 1942 קלאוס יונגה זכה בתחרות בדרזדן. בדצמבר 1942 קלאוס יונגה זכה ביחד עם אלכין בתחרות שנערכה בפראג.

בהמשך הוא גויס לורמאכט והתקדם לדרגת קצונה. במהלך הקרבות בסקסוניה התחתית קלאוס יונגה נהרג ב-17 באפריל 1945.

בשנת 1946 נערכה תחרות שחמט לזכרו בה ניצח פדור בוגאטירצ'וק.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחמטאים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1924
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1945
אוסימה

**אוסימה** (בפינית: **Uudenmaan maakunta**, בשוודית: **landskapet Nyland**) הוא אזור בדרום פינלנד. אוסימה גובל באזורים קימנלקסו, פּאייט-המה, קאנטה-המה ודרום-מערב פינלנד. האזור כולל את הבירה, הלסינקי, והוא המאוכלס ביותר בפינלנד, ובו 1,703,649 תושבים, כ-30 אחוזים מאוכלוסיית המדינה כולה.

## היסטוריה
שם המקום, הן בפינית והן בשוודית, הוא "ארץ חדשה".

ההתיישבות השוודית באוסימה החלה לאחר מסע הצלב השני לפינלנד ב.

## סמל האזור
הסמל כולל סירה זהובה, המסמלת את אזור החוף בו ממוקם האזור, ושני פסים גליים כסופים, המסמלים את הנהרות במקום. הסמל קיים מאז המאה ה-16.

## טירות ומבצרים
* **מבצר הים של סואומנלינה** - בנייתו החלה בשנת 1748, כמבצר ימי ובסיס לצי.
* **טירת רסבורג** - נבנתה בשנת 1370 ושימשה כבסיס צבאי.
* **Sjundbyn Linna** - טירת אבן מימי הביניים, הידועה כבניין המיושב העתיק ביותר בפינלנד.
* **Suitian kartano** - בית אחוזה משנת 1540.
* **Malmgård** - בית אחוזה מתחילת המאה ה-17.

## נהרות
באזור זורמים נחלים רבים, בין היתר Byabäcken, Fiskarsinjoki, Gumbölenjärvenoja, Keravanjoki, Mätäjoki, Porvoonjoki, Rekolanoja ו-Vantaanjoki.

## רשויות מקומיות
**רשויות מקומיות באזור הלסינקי:**
* קישור=Espoo|16x16 פיקסלים **[[אספו]]** (Esbo)
** אוכלוסייה: 293,576
* קישור=Helsinki|17x17 פיקסלים **[[הלסינקי]]** (Helsingfors)
** אוכלוסייה: 656,250
* קישור=Hyvinkää|17x17 פיקסלים **הייוינקה** (*Hyvinge*)
** אוכלוסייה: 46,684
* קישור=Järvenpää|17x17 פיקסלים **יארבנפה** (*Träskända*)
** אוכלוסייה: 44,722
* קישור=Karkkila|17x17 פיקסלים **קרקילה** (*Högfors*)
** אוכלוסייה: 8,696
* קישור=Kauniainen|17x17 פיקסלים **קאוניאנן** (Grankulla)
** אוכלוסייה: 10,148
* קישור=Kerava|17x17 פיקסלים **קראווה** (*Kervo*)
** אוכלוסייה: 37,193
* קישור=Kirkkonummi|18x18 פיקסלים קירקונומי (Kyrkslätt)
** אוכלוסייה: 40,158
* קישור=Lohja|17x17 פיקסלים **לויה** (Lojo)
** אוכלוסייה: 45,913
* קישור=Mäntsälä|17x17 פיקסלים מנטסלה (Mäntsälä)
** אוכלוסייה: 20,808
* קישור=Nurmijärvi|16x16 פיקסלים נורמיארווי (Nurmijärvi)
** אוכלוסייה: 43,895
* קישור=Pornainen|17x17 פיקסלים פורנאינן (*Borgnäs*)
** אוכלוסייה: 5,083
* קישור=Sipoo|17x17 פיקסלים סיפו (Sibbo)
** אוכלוסייה: 21,913
* קישור=Siuntio|18x18 פיקסלים סיונטיו (Sjundeå)
** אוכלוסייה: 6,174
* קישור=Tuusula|17x17 פיקסלים טוסולה (*Tusby*)
** אוכלוסייה: 38,957
* קישור=Vantaa|16x16 פיקסלים **[[ונטה]]** (Vanda)
** אוכלוסייה: 238,033
* קישור=Vihti|16x16 פיקסלים ויטי (*Vichtis*)
** אוכלוסייה: 29,274
**רשויות מקומיות באזור רסבורג:**
* קישור=Hanko,_Finland|18x18 פיקסלים **[[האנקו]]** (Hangö)
** אוכלוסייה: 8,064
* קישור=Ingå|18x18 פיקסלים אינגה (Inkoo)
** אוכלוסייה: 5,346
* קישור=Raseborg|18x18 פיקסלים **רסבורג** (Raasepori)
** אוכלוסייה: 27,590

**רשויות מקומיות באזור לוויסה:**
* קישור=Lapinjärvi_(municipality)|17x17 פיקסלים לפיניארווי (Lappträsk)
** אוכלוסייה: 2,626
* קישור=Loviisa|23x23 פיקסלים **לוויסה** (Lovisa)
** אוכלוסייה: 14,741

**רשויות מקומיות באזור פורבו:**
* קישור=Askola|17x17 פיקסלים אסקולה
** אוכלוסייה: 4,881
* קישור=Myrskylä|16x16 פיקסלים מירסקילה (Mörskom)
** אוכלוסייה: 1,870
* קישור=Porvoo|15x15 פיקסלים **פורבו** (Borgå)
** אוכלוסייה: 50,711
* קישור=Pukkila|17x17 פיקסלים פוקילה
** אוכלוסייה: 1,839

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פינלנד: אזורים