open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
שמואל אברמסקי

**שמואל אברמסקי** (1913 – 11 בפברואר 2004, י"ט בשבט ה'תשס"ד) היה היסטוריון וחוקר מקרא ישראלי, ממייסדי המחלקה למקרא ולתולדות המזרח הקדום באוניברסיטת בן-גוריון בנגב וממייסדי "החברה לחקר המקרא". חתן פרס ביאליק לשנת 1989.

## ביוגרפיה
נולד בפשרושל שבמחוז סובאלק שבפולין, למאשה-מרים וניסן אברמסקי, צאצא של רבי שמעלקה מניקלשבורג וקרוב משפחה של הרב יחזקאל אברמסקי. למד בגימנסיה יהודית בסובאלק. בצעירותו עסק בפעילות מרקסיסטית ואף נאסר. לאחר מכן נעשה ציוני, ובשנת 1935 עלה לארץ ישראל.

זמן קצר לאחר עלותו לארץ ישראל החל בלימודי מקרא והיסטוריה באוניברסיטה העברית בירושלים. בסוף שנות ה-40, בעצת פרופ' בנימין מזר, החל לעסוק בחקר המתכות של ארץ ישראל הקדומה. בשנת 1960 עשה את עבודת הדוקטורט בנושא זה. לפרנסתו עסק בהוראה, תחילה בבית הספר "תלפיות" בירושלים ואחר כך במכללת בית ברל.

בשנת 1965 הצטרף לקבוצת מייסדי אוניברסיטת בן-גוריון בנגב (עוד בגלגולה הראשון כ"המכון להשכלה גבוהה בנגב") והיה ממייסדי המחלקה למקרא ולתולדות המזרח הקדום. לימד בה במשך כעשרים שנה, עד פרישתו בשנת 1984.

פרופ' אברמסקי היה ממייסדי "החברה לחקר המקרא", והיה חבר בחוג העיון בתנ"ך של ראש הממשלה דוד בן-גוריון. ערך את חידוני התנ"ך הראשונים. במשך שנים שימש פרשן ב"פרקי היום בתנ"ך" בקול ישראל. הוא ערך את "בית המקרא" ואת האנציקלופדיה לגאוגרפיה מקראית, וכמו כן היה חבר מערכת האנציקלופדיה העברית, אנציקלופדיה מקראית, אנציקלופדיה יודאיקה ו"עולם התנ"ך". ערך את "ספר שמואל ייבין" יחד עם יוחנן אהרוני ובן ציון לוריא.

בשנת תשמ"ט (1989) זכה בפרס ביאליק על מפעל חייו בחקר המקרא וההיסטוריה המקראית.

## משפחתו
בשנת 1936 נישא למינה ברודובסקי. בניו הם פרופ' עודד אברמסקי והדיפלומט צבי אבירם-אברמסקי. אחיו היה הארכאולוג יוסף אבירם.

## ספריו
* **בר כוכבא נשיא ישראל**
* **קהלת** – המלך, החכם והמשוחח ירא האלוהים
* **תולדות התרבות והאמנות**, כרך א' – העולם העתיק: המזרח הקרוב והרחוק; כרך ב' – העולם העתיק: יוון ורומי; כרך ג – העולם העתיק: שקיעת העולם העתיק
* **ירושלים בימי המקרא**
* **ירושלים בימי בית שני**
* **מבוא לגאוגרפיה היסטורית של ארץ ישראל** – תקופת המקרא
* **מלכות שאול ומלכות דוד** – ראשית המלוכה בישראל והשפעתה לדורות
* **מסילה בערבה**: תולדות הערבה בימי המקרא
* **פרשה בתולדות הנגב**

## ספרים שערך
* נלסון גליק, **אפיקים בנגב**, הוצאת הקיבוץ המאוחד, תש"ך.

## ממאמריו
* סיפורי בריאה בפי עמי קדם האליליים, אתר דעת
* עבדות ישראל במצרים, אתר דעת
* כבשת הרש וההופעה של נביא המחאה הסוציאלית, אתר מקראנט
* מקדש שלמה, אתר דעת
* הרקע ההיסטורי להכרזת כורש, אתר דעת
* מלחמת החרות של מצדה, אתר דעת
* מרד בר כוכבא לאור הגילויים האחרונים, אתר דעת
*"והייתה נפש אדוני צרורה בצרור החיים" (פירוש חדש לאור תעודות נוזי), בית מקרא, כרך ז, חוברת ג (טו) (טבת תשכ"ג), pp. 78-80

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:זוכי פרס ביאליק לחכמת ישראל
קטגוריה:היסטוריונים ישראלים
קטגוריה:חוקרי מקרא ישראלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בן-גוריון בנגב: מקרא, ארכאולוגיה והמזרח הקדום
קטגוריה:סגל המכללה האקדמית בית ברל
קטגוריה:אנציקלופדיסטים יהודים
קטגוריה:עורכי האנציקלופדיה העברית
קטגוריה:עורכי האנציקלופדיה המקראית
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
שמואל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1913
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2004
פנחס הדיין

רבי **פנחס בן רבי משולם הדיין מאלכסנדריה** (שנת לידה לא ידועה, פרובאנס צרפת – שנת פטירה משוערת, 1200 אלכסנדריה מצרים) היה חכם מחכמי פרובנס שהיגר למצרים, והתקבל לתפקיד הדיין של אלכסנדריה בהמלצתו של הרמב"ם.

במשך כל שנות כהונתו של פנחס הדיין באלכסנדריה, הוא עמד בקשרי מכתבים עם הרמב"ם. ההתכתבות התקיימה בשפה העברית, שכן רבי פנחס לא שלט בערבית.

יחסיו של פנחס הדיין עם הרמב"ם ידעו עליות ומורדות, ובאיגרת שנכתבה אליו על ידי הרמב"ם באחת השנים הראשונות לשבתו של רבי פנחס על כס הדיינות במצרים, הוא משמיע באוזניו דברי תוכחה.

רבי פנחס היה מראשוני המתפלמסים עם הרמב"ם בקשר עם חיבורו הגדול משנה תורה, ומעבר להשגותיו על דרכי הפסיקה שלו, האשים את הרמב"ם כי הוא התיר לבעל קרי, להתפלל בבית כנסת, ולקרוא בתורה ללא טבילה. כן התרעם רבי פנחס על הרמב"ם כאילו לא התייחס אליו בכבוד בפני דיינים אחרים, או ששמע גנותו מפי אנשים אחרים ולא מיחה בידם.

הרמב"ם באיגרת המוזכרת לעיל, משיב לרבי פנחס הדיין על כל טענותיו, ומפריך אותן אחת לאחת. 

## הערות שוליים

קטגוריה:חכמי פרובנס
קטגוריה:אלכסנדריה: רבנים
קטגוריה:יהודי מצרים במאה ה-12
ג'ניפר גריי

** ג'ניפר אליס גריי** (באנגלית: **Jennifer Elise Grey**; נולדה ב-26 במרץ 1960)
היא שחקנית קולנוע יהודייה אמריקאית. התפרסמה בדרמה המוזיקלית "ריקוד מושחת", בתפקיד שהקנה לה מועמדות לפרס גלובוס הזהב, ובסרט קומדיית הנעורים "שמתי ברז למורה" בתפקיד ג'ייני, אחותו של תלמיד התיכון פריס ביולר.

## חיים אישיים
גריי שנולדה בניו יורק סיטי, היא בתם של שחקן הקולנוע היהודי אמריקאי זוכה פרס אוסקר ג'ואל גריי והשחקנית-זמרת היהודייה ג'ו ויילדר.
למדה ריקוד ומשחק בבית הספר הפרטי "בית ספר דלטון" שבמנהטן.
למדה משחק מקצועני ב"בית הבובות השכונתי" תחת הדרכתו של השחקן סנפורד מייסנר.
גריי הייתה מאורסת לכוכבי הקולנוע מתיו ברודריק וג'וני דפ, הייתה נשואה משנת 2001 לשחקן קלארק גרג ואמא לבת אחת.
בשנת 1987 נפצעה גריי בתאונת דרכים בעת שנסעה עם השחקן מתיו ברודריק בצפון אירלנד, בתאונה נהרגו שני אנשים וברודריק הואשם בנהיגה רשלנית. בשנת 2021 התגרשה מקלארק גרג, שהייתה נשואה לו 20 שנה.

## קריירת משחק
גריי החלה את דרכה כרקדנית בפרסומת למשקה "ד"ר פפר". ב-1984 הופיעה לראשונה בקולנוע בסרט המלחמה הבדיוני "שחר אדום" ובתפקיד קטן בסרטו של פרנסיס פורד קופולה "מועדון הכותנה".
ב-1986 שיחקה בקומדיית הנעורים "שמתי ברז למורה" בתפקיד ג'ייני, אחותו של תלמיד התיכון פריס ביולר (מתיו ברודריק).

הפכה לכוכבת קולנוע בשנת 1987 בזכות הופעתה בדרמת ההתבגרות המוזיקלית "ריקוד מושחת", בה שיחקה גריי נערה ניו יורקית בשם פרנסיס האוזמן המגיעה לאתר הנופש ומתאהבת במורה לריקוד ג'וני קאסטל (פטריק סווייזי).
על הופעתה הזכורה ביותר בקולנוע הייתה גריי מועמדת לפרס גלובוס הזהב על ההופעה הקומית/מוזיקלית הטובה ביותר.
בשנת 2000 שיחקה בדרמה הרומנטית "סודות של אהבה" בתור ג'אניס גאררו חברתו של הפרסומאי באדי אמראל (בן אפלק) וב-2001 בסרטו של אבי נשר "פולחן".
בשנת 2010 זכתה גריי בתחרות הריקודים "רוקדים עם כוכבים" ביחד עם בן זוגה לתחרות, הרקדן דרק האף'. בשנת 2011 שיחקה לצד אוסטין באטלר וספנסר לוק בסרט "שודדי הסלבס" (The Bling Ring) אשר מבוסס על סיפור אמיתי שקרה בהוליווד.

## פילמוגרפיה נבחרת
[ממוזער|ג'ניפר גריי לצד השחקן [ויליאם בולדווין בטקס פרסי האוסקר 1988|טקסט=]]
* פזיז (1984)
* שחר אדום (1984)
* מועדון הכותנה (1984)
* גלגלי תהילה (1985)
* שמתי ברז למורה (1986)
* ריקוד מושחת (1987)
* תככים וזוהר בברודוויי (1989)
* רצח במיסיסיפי (1990) - סרט טלוויזיה 
* שחר אדום (1992)
* סודות של אהבה (2000)
* פולחן (2001)
* קית' (2008)
* חגורה אדומה (2008)
* שודדי הסלבס (2011)
*בעינייך (2014)
* אבא אווזה (2018) - דיבוב
*בנפרד (2019)
**Bittersweet Symphony* (2019)
*מורטל קומבט: ג'וני קייג', אקשן! (אנ') (2023) - דיבוב 
*כאב אמיתי (2024) 
**Wish You Were Here* (2025) 

### טלוויזיה
* המשווה (אנ') (1986)
* זה כמו, אתם יודעים...  (1999–2001)
* ג'ון מסינסינטי (2007)
* רד אוקס (אנ') (2014–2017)
* Gwen Shamblin: Starving for Salvation(2023) - סרט טלוויזיה של Lifetime

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:זוכי רוקדים עם כוכבים (ארצות הברית)
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1960
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1960
מסע העסקים של אבא

**מסע העסקים של אבא** (בסרבו-קרואטית: **Otac na službenom putu, Отац на службеном путу**) הוא סרט קולנוע יוגוסלבי משנת 1985 של במאי הקולנוע הסרבי אמיר קוסטוריצה על פי תסריטו של המשורר עבדולה סידראן (Abdulah Sidran).

## עלילה
עלילת הסרט מתרחשת ביוגוסלביה שאחרי מלחמת העולם השנייה ומסופרת דרך עיניו של נער צעיר בשם מאליק. אביו מסה (Mesa) נחשד כעובד בקומינפורם ונשלח למחנה עבודה לאחר שהעיר באופן רשלני על קריקטורה בעיתון פוליטי. 

הסרט מתחיל ביוני 1950 עם עובדי אדמה מקומיים השרים סרנדה מקסיקנית כיוון שבטוח יותר לשיר בשפה זו. והילדים מטפסים על עצים ומשחקים. הסרט מתרחש מתוך הפרספקטיבה של הילד מאליק, שאימו מספרת לו כי אביו נמצא במסע עסקים. מאליק גם סובל מסהרוריות כרונית.

לאחר זמן מה, אשתו וילדיו של מסה מצטרפים אליו בעיר זבורניק (Zvornik) ומאליק פוגש את מאסה (Maša), בתו של רופא רוסי. הוא מתאהב בה, אולם בפעם האחרונה שהוא רואה אותה, היא נלקחת על ידי אמבולנס.

בחתונה של דודו מצד אימו זיג'ה (Zijah), מאליק עד לפרשיית אהבים של אביו עם טייסת, שמאוחר יותר מנסה להתאבד באמצעות הכבל המשמש להדחת המים באסלה.

## פרסים
*פסטיבל קאן: פרס דקל הזהב ופרס FIPRESCI של איגוד מבקרי הקולנוע לשנת 1985.
*מועמד לפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר לשנת 1985.

## קישורים חיצוניים
* 

* , 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 1985
קטגוריה:סרטי אמיר קוסטוריצה
קטגוריה:סרטי דרמה
קטגוריה:סרטים יוגוסלביים
אלן

**אלן** (Allen, Alen, Alan ועוד) הוא שם פרטי וכן שם משפחה שמקורו סקוטי ומשמעותו נאה.

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות פרטיים לגברים ולנשים
Avira

**Avira** (השם המלא:**Avira Operations GmbH & Co. KG**) היא חברה גרמנית המפתחת ומשווקת תוכנות אבטחה למחשב ה־PC. החברה משווקת אנטי וירוס למחשב. התוכנה קיימת בגרסה חינמית ובשתי גרסאות תמורת תשלום.

Avira נחשבת לבעלת פופולריות גבוהה מבין תוכנות האנטי וירוס השונות, ועל פי נתוני החברה, משתמשים בה ברחבי העולם למעלה ממאה מיליון בני אדם.
Avira תומכת במגוון מערכות הפעלה, ובהן לינוקס וחלונות. 

Avira מבוססת על מנוע האנטי-וירוס שנודע בשם "Luke Filewalker", והושק לראשונה בשנת 1988.

התוכנה בודקת עדכונים מדי יום כברירת מחדל ומתקינה אותם.

הגרסה החינמית מציגה למשתמש מדי יום פרסומת המציעה לשדרג לגרסה בתשלום (nag screen). בגרסאות שבתשלום, Avira Antivirus Premium ו-Avira Internet Security, נכללות אפשרויות נוספות שאינן קיימות בגרסה החינמית כגון יצירת תקליטור אתחול להצלת המחשב במצבי קריסה שונים והגנה לתיבת המייל.

גרסת הפרו של Avira קבלה ב-2018 ציונים מעולים (Advanced+) במבחני AV-Comparatives מבחינת ההגנה על מחשב המשתמש, וציון טוב (Advanced) בשאלת המעמס שהיא מטילה על המחשב.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:חברות אבטחת מחשבים
קטגוריה:תוכנות אנטי-וירוס
קטגוריה:חברות תוכנה גרמניות
חיים ליף

**חיים לִיף** (באנגלית: **Hayim Leaf**; 27 בספטמבר 1912 – 2 במאי 1993) היה פרופסור, מבקר ספרות, מסאי, עורך ומחנך יהודי אמריקאי, מעורכי כתבי העת העבריים "בצרון", "הרופא העברי" ו"ניב", מרצה לספרות עברית בישיבה יוניברסיטי.

## קורות חיים
נולד ב-27 בספטמבר 1912 בסְטָארוֹבִּין שברוסיה (כיום בבלארוס) כחיים ליפשיץ, בן לזלמן ודבורה (חיניץ) ליפשיץ. בשנת 1928, בהיותו נער, היגר לארצות הברית.

בשנת 1933 קיבל תעודת הוראה בישיבה יוניברסיטי, ואחר כך קיבל שם תואר ראשון בשנת 1945 ותואר שני ב-1951. בשנת 1968 קיבל מהישיבה יוניברסיטי תואר דוקטור בספרות עברית, על הדיסרטציה הקדשה: "ד"ר פינחס חורגין: המחנך, העסקן, הסופר והחוקר".
ליף הצטרף לסגל הישיבה יוניברסיטי בשנת 1942, ונמנה עמו 36 שנה עד פרישתו כפרופסור לספרות עברית.

ערך במשך כשלושים שנה את הרבעון העברי "בּצָּרון", כתב עת ספרותי. כן ערך יחד עם נעמי בן-אשר את "The Junior Jewish Encyclopedia" ("האנציקלופדיה היהודית לצעירים"), וזכה על כך ב-Jewish Book Award בשנת 1958.

היה נשוי לאֶמה חוה לבית זוסקינד, עובדת סוציאלית ילידת וינה, שהיגרה לארצות הברית לאחר האנשלוס ב-1938.

חיים ליף נפטר בשנת 1993 בבית האבות ובית החולים הגריאטרי היהודי בברונקס שבניו יורק, עקב סיבוך של שבץ שלקה בו בשנה שלפני כן, בן 79 במותו. הותיר אחריו את אשתו, בן ובת וכן נכדים.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* חיים ליף באתר worldcat
* 
* Dr. Hayim Leaf, 79, Hebrew Scholar, Dies, ''New York Times, May 6, 1993
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:יהודים שהיגרו מרוסיה לארצות הברית
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מישיבה יוניברסיטי
קטגוריה:חוקרי ספרות עברית
קטגוריה:חוקרי ספרות יהודים אמריקאים
קטגוריה:אנשי חינוך יהודים אמריקאים
קטגוריה:עורכי עיתונים בשפה העברית
קטגוריה:עורכי עיתונים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אנציקלופדיסטים יהודים
קטגוריה:מבקרי ספרות יהודים
קטגוריה:יהודים בלארוסים
קטגוריה:תרבות עברית בארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1912
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1993
המכון הישראלי לאנרגיה ולסביבה

**המכון הישראלי לאנרגיה ולסביבה** (לשעבר "**מכון הנפט**") הוקם בתל אביב בשנת 1964, כדי לקדם ולהגביר את הידע הטכנולוגי והכלכלי בנושאי נפט ואנרגיה בישראל. בשנת 1973 הוקם בו בית הספר ללימודי נפט ואנרגיה. פעילות המכון כוללת מעבדה לבדיקה סביבתית, מרכז מידע, מרכז לימוד, קונגרסים וסמינרים בנושא נפט ואנרגיה. המכון מייעץ גם לחברות וארגונים פרטיים.

## היסטוריה
מכוני נפט שניהלו פעילויות מחקריות וחינוכיות בנושאי השימוש בנפט התקיימו במדינות שונות ובתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20 עלה הרעיון להקים מכון נפט ישראלי. כנס לייסוד מכון הנפט התקיים בנוכחות לוי אשכול, שר האוצר, ביוני 1963 וסימפוזיון ראשון של המכון התקיים בספטמבר 1963. באפריל 1964 אושרה הקמת המכון באופן רשמי על ידי ועדת השרים לענייני כלכלה ובאוגוסט 1964 נבחרו מוסדות המכון בו יוצגו חברות הנפט, צרכניות הנפט הגדולות והממשלה, שנציגה, צבי דינשטיין, היה יו"ר מועצת המנהלים של המכון.

משרדי המכון פעלו באופן זמני במקומות שונים עד חנוכת משכנו הקבוע של המכון ברמת אביב באפריל 1966. משכנו של המכון הוקם בתרומת איל הנפט האיטלקי יהודי, אלכסנדר מילמן על שטח שהוקצה על ידי עיריית תל אביב.

במאי 1968 נחנכה הספרייה של מכון הנפט ובמרץ 1969 נחנכו מעבדות של מכון הנפט. באוקטובר 1970 הונחה אבן פינה לבית הספר ללימודי נפט, בסמוך לבניין המכון. בניין בית הספר, שתוכנן בידי האדריכלים אלי ליפסקי ויוסי סיון, נחנך ביוני 1973.

## מנהלים
יו"ר מועצת המנהלים של המכון מאז ייסודו ועד סוף שנות ה-70 היה צבי דינשטיין. כסגנו כיהן עמנואל רסין ומנהל המכון היה מנחם חן. בשנת 1981 פרש חן לגמלאות והחליף אותו תא"ל (מיל.) חיים ודאי. המנכ"ל הנוכחי הוא יוסי אריה.

בשנים 1991-2000 כיהן צבי זמיר כיו"ר המכון ובשנת 2000 החליף אותו יאיר רותם, שכיהן עד תחילת שנת 2003. בשנים 2003-2012 כיהן כיו"ר המכון עמיר מקוב, ובשנת 2012 החליפו יוסי רוזן, היו"ר הנוכחי.

## ביקורת
המכון ספג ביקורת ממדענים ופעילי על הטעיית הציבור הרחב, כי הוא ארגון שרק נחזה להיות מכון סביבתי, על אף שאינו עוסק כלל בסביבה ואינו מקדם מדיניות סביבתית אלא להפך, מקדם שריפת נפט ודלקים פוסיליים על פני אנרגיות מתחדשות. כן נטען כי המכון הוא למעשה לובי של החברות המזהמות ביותר בישראל, כמו חברות הדלקים המאובנים, בתי הזיקוק והתעשיות הפטרוכימיות המזהמות, והוא עוסק בקידום האינטרסים של החברות בענייני רגולציה וגם בענייני יחסי ציבור ותדמית.

בתגובה לטענות כי בניגוד למשתמע משמו של המכון המרמז כי מדובר בארגון סביבה הפועל למען הציבור, הרי שבפועל מדובר בגוף המופעל על ידי החברות המזהמות ולמענן, הודיע העיתון הכלכלי "גלובס" כי למאמרים אשר יפורסמו בעיתון על ידי מנכ"ל המכון, יתווסף גילוי נאות בנוסח זה: "הכותב הוא מנכ"ל המכון הישראלי לאנרגיה וסביבה, המייצג בין היתר חברות עם אינטרסים עסקיים בתחום הדלק".

## קישורים חיצוניים
* 
*

## הערות שוליים

אנרגיה
קטגוריה:רמת אביב
קטגוריה:רחוב חיים לבנון
קטגוריה:ישראל: אנרגיה
ארכלאוס (פילוסוף)

**ארכלאוס** (ביוונית: **Ἀρχέλαος**) היה פילוסוף יווני בן המאה ה-5 לפנה"ס. מוצאו כנראה מאתונה. היה תלמידו של אַנַכְּסָגוֹרָס והסכים לרוב שיטתו, אם כי בנקודות מסוימות נטה אחרי הפילוסופים האיונים ואחרי אֵמְפֵּדוֹקְלֶס.

לפי ג'ון ברנט ומספר היסטוריונים נוספים סוקרטס היה בין תלמידיו.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:פילוסופים קדם-סוקרטים
פול הוגאן

שמאל|220px|ממוזער| בובה של הוגאן בתפקיד קרוקודיל דנדי
** פול הוגאן** (באנגלית: **Paul Hogan**; נולד ב-8 באוקטובר 1939) 
הוא שחקן וקומיקאי אוסטרלי. הוגאן זכה בפרס גלובוס הזהב בשנת 1986 על תפקידו בקומדיה האוסטרלית "קרוקודיל דנדי" ואף היה מועמד לפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר. באותה השנה, זכה בתואר חבר מסדר אוסטרליה, ובשנת 1985 נבחר לאיש השנה של אוסטרליה .

## ביוגרפיה
הוגאן נולד בעיירה ליגת'ינג רידג' שבמדינת ניו סאות' ויילס, אוסטרליה וגדל בפרבר גרנוויל שבמערב סידני. 
בצעירותו עבד כצבע על גשר נמל סידני. החל את דרכו בתעשיית הבידור האוסטרלית בסדרה "רומן נוכחי" ובסדרה הקומית הקרויה על שמו, "המופע של פול הוגאן", אותה גם כתב. 

ב-1985 הופיע הוגאן במיני סדרת המלחמה "Anzacs" אודות פעילותו של צבא אוסטרליה במלחמת העולם ה-1. באותה שנה נבחר לאיש השנה באוסטרליה וקיבל תואר אבירות אוסטרלית.

להוגאן חמישה ילדים מאשתו הראשונה נולין אדוארדס ממנה התגרש פעמיים, וילד אחד מנישואיו השניים לשחקנית האמריקאית לינדה קוזלובסקי איתה שיחק ב"טרילוגיית קרוקודיל דנדי".

## קריירה קולנועית
הוגאן התפרסם לעולם בשנת 1986 בקומדיית ההרפתקאות האוסטרלית המצליחה אותה כתב "קרוקודיל דנדי".
הופעתו בסרט בתפקיד היערן מייקל "קרוקודיל" דנדי זיכתה את הוגאן בפרס גלובוס הזהב על הופעה קומית/מוזיקלית, בנוסף הועמד לפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר ולשני פרסי באפט"א.
בשנת 1987 נבחר הוגאן להנחות את טקס האוסקר ביחד עם זוכת האוסקר גולדי הון והקומיקאי צ'בי צ'ייס.
ב-1988 חזר לגלם את התפקיד המפורסם של מייקל "קרוקודיל" דנדי בסרט ההמשך המצליח "קרוקודיל דנדי 2", שאותו כתב ביחד עם בנו ברט הוגאן.

ב-1990 המשיך את שיתוף הפעולה שלו עם הבמאי האוסטרלי ג'ון קורנל, איתו עבד בשני סרטי קרוקודיל דנדי ושיחק בקומדיה האמריקאית הראשונה שלו "אוטוטו מלאך".
ב-1994 הפיק וכתב את המערבון "ג'ק וגמרנו", בו שיחק בתור פורע חוק אוסטרלי לצידם של זוכה האוסקר קובה גודינג ג'וניור והשחקנית בוורלי ד'אנג'לו.
ב-1996 שיחק בסרט הילדים "פליפר" לצידו של אלייז'ה ווד בתחילת דרכו.
ב-2001 הפיק, כתב והופיע בחלק האחרון בטרילוגיית ההרפתקאות "קורקודיל דנדי", "קרוקודיל דנדי בלוס אנג'לס".
לאחר יציאת הסרט פתח הוגאן הליך משפטי כנגד איגוד התסריטאים האמריקאי בטענה ששמו לא הוצג בקרדיטים כתסריטאי הסרט.
בשנים האחרונות שיחק בקומדיות האוסטרליות "שותפים זרים למיטה" ו"צ'ארלי ובוטס".

## פילמוגרפיה נבחרת
* קרוקודיל דנדי (1986)
* קרוקודיל דנדי 2 (1988)
* אוטוטו מלאך (1990)
* ג'ק וגמרנו (1994)
* פליפר (1996)
* קרוקודיל דנדי בלוס אנג'לס (2001)
* שותפים זרים למיטה (2004)
* צ'ארלי ובוטס (2009)
*האחד והיחיד מר דנדי (2020)

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אוסטרלים
קטגוריה:מנחי האוסקר
קטגוריה:מסדר אוסטרליה: חברים
קטגוריה:זוכי פרס איש השנה של אוסטרליה
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: קולנוע: שחקן ראשי בקומדיה או בסרט מוזיקלי
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1939
התקופה העות'מאנית בארץ ישראל – מונחים

**[[התקופה העות'מאנית בארץ ישראל]]** ארכה כארבע מאות שנה, משנת 1517 עד 1917, ו**מונחים** רבים בשפה הטורקית החדשה והערבית, שחלקם שנוצרו או השתמעו בעקבות השלטון העות'מאני, השתרשו מאז בשפה ובתרבות העברית, כמו בתרבות הארצישראלית בכללה. חלקם נוצרו לפני התקופה העות'מאנית, ומקורם משפות הכובשים והפולשים הקודמים: פרסית, מונגולית, וערבית ללהגיה, השתמרו מתקופות קדומות: הערבית, הצלבנית והממלוכית.

הובאו בערך המונחים העיקריים, בתעתיק וההיגוי המקובלים ביישוב, הגם שאופן הגייתם של המונחים השתנה במקצת, בין אתרים ובמשך השנים; ואשר נעשה בהם שימוש בספרות, באמנות, ובאדריכלות הארצישראלית והעברית לדורותיה, בהיסטוריוגרפיה הישראלית, בספרות החוק והמשפט האזרחי והצבאי של מדינת ישראל.
[שמאל|ממוזער|300px|[האימפריה העות'מאנית, 1481–1683]]
ממוזער|שמאל|300px

## א

## ב

## ג

## ד

## ה

## ו

## ז

## ח

## ט

## י

## כ

## ל

## מ

## נ

## ס

## ע

## פ

## צ

## ק

## ר

## ש

## ת

## מטבעות

תמונה:Sultani - Osman II.jpg|**[[סולטאני]]**
תמונה:1293 Ottoman 2 piatres.jpg|שני **[[גרוש|פיאסטר]]**
תמונה:36-1336-01-500K-kost-au.jpg|**[[קורוש]]**
תמונה:36-40P-1336-04-kost.jpg|**פארא** I
תמונה:Ottoman coin (40 para) @1918.jpg|**פארא** II


## ראו גם
שמאל|ממוזער|100px|מטה עם סמלי האימפריה העות'מאנית
* מרשם המקרקעין
* מטבעות ארץ ישראל
* מטבעות עות'מאניים
* לבוש מסורתי ביישוב הישן
* האימפריה העות'מאנית
* התקופה העות'מאנית בארץ ישראל
* חלוקה מנהלית של האימפריה העות'מאנית

## לקריאה נוספת
##### מחקרים
* דוד קרויאנקר, **אדריכלות בירושלים, הבנייה הערבית מחוץ לחומות**, ירושלים: הוצאת כתר, 1985.
* יצחק בן-צבי, **ארץ-ישראל ויישובה בימי השלטון העות'מאני**, ירושלים: הוצאת מוסד ביאליק, תשט"ו-1955.
* בן-ציון דינור (עורך ראשי), **ספר תולדות ההגנה**, א, תל אביב: הוצאת מערכות, 1972-1955.
* ישראל ברטל, יהושע קניאל, זאב צחור (עורכים), **העלייה השנייה: מחקרים, מקורות, אישים**, א-ג, ירושלים: הוצאת יד יצחק בן-צבי, תשנ"ח-1997.

##### מקורות
* אברהם יערי (עורך), **מסעות ארץ ישראל**, גבעתיים: הוצאת מסדה, 1976.
* אברהם יערי (עורך), **זִכרונות ארץ ישראל**, א-ב, רמת גן: הוצאת מסדה, 1974.
* אברהם יערי (עורך), **[[אגרות ארץ ישראל]]**, רמת גן, הוצאת מסדה, 1971.
* ישעיהו פרס, **[[ארץ-ישראל: ספר-המסעות]]**, ירושלים, ברלין, וינה, הוצאת בנימין הרץ, תרפ"א-1921.
* ברכה חבס (עורכת) (בהשתתפות אליעזר שוחט), **ספר העליה השניה**, תל אביב: הוצאת עם עובד, תש"ז-1947.
* **קובץ "השומר"**, תל אביב: הוצאת ארכיון העבודה, תרצ"ז-1937.
* דוד תדהר, **בשירות המולדת [1912–1960]**, תל אביב: הוצאת ידידים: 1961.

##### מילונים
* מילון לטורקית עות'מאנית מאת Prof. Dr. Mehmet KANAR
* מילון ערבי מאת איילון ושנער
***Dictionnaire turc-français** par Charles Barbier de Meynard, 1881, E. Leroux. 
***Kamus-i Firansavi: Dictionnaire turc-français**, Şemseddin Sâmî, 1883, Imprimerie Mihran.

## קישורים חיצוניים
* '''מילון הטורקית הגדול''' (Büyük Türkçe Sözlük),המוסד ללשון הטורקית  (Türk Dil Kurumu)
* סֵוָאן נִישִַנְיָאן (Sevan Nişanyan), '''מילון אטימולוגי לטורקית בת זמננו''' (Çağdaş Türkçenin Etimolojik Sözlüğü)
* מילים שמקורן בטורקית, באתר השפה העברית

## הערות שוליים

קטגוריה:האימפריה העות'מאנית
קטגוריה:תארים עות'מאניים
קטגוריה:התקופה העות'מאנית בארץ ישראל
קטגוריה:מילים וביטויים בטורקית
קטגוריה:היישוב הישן
קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: חוק ומשפט
קטגוריה:מונחונים
ממשלת המעבר הפדרלית של סומליה

**ממשלת מעבר פדרלית** (בסומלית: **Dowladda federaalka kumeelgaarka**) הייתה הממשל המוכר על ידי מרבית מדינות העולם כממשלת רפובליקת סומליה בין השנים 2004 ל-2012. הממשלה נוסדה כאחת מן המוסדות הפדרליים הזמניים של הממשלה על בסיס כתב האמנה הפדרלי הזמני, שאושר בנובמבר 2004 על ידי הפרלמנט הפדרלי הזמני.

ממשלת המעבר הפדרלית נוהלה על ידי ראש הממשלה ותחת נשיא המדינה. הממשלה מנהלת את המדינה החל מ-2004 בשל המצב הביטחוני הרגיש במדינה, שמרבית האזורים בה נמצאים בשליטת כנופיות וארגוני טרור שמיוחסים להם קשרים עם ארגון הטרור אל-קאעידה.

הממשלה נאבקה בארגון הטרור א-שבאב, ומגובה על ידי כוחות האו"ם, האיחוד האפריקאי וארצות הברית, זאת בניסיון לשחרר את כל אזור דרום סומליה הנמצא בשליטתו המוחלטת של הארגון.

באוגוסט 2011 ממשלת המעבר הצליחה להשתלט על כל מוגדישו, לאחר קרבות קשים מול ארגוני הטרור והכנופיות השונות. בספרמבר 2012 כוננה מערכת ממשל חדשה המבוססת על משטר נשיאותי למחצה ונבחר נשיא חדש, חסן שייח מחמוד. 

## ההכרה הבינלאומית
250px|שמאל|ממוזער|הנציגויות הדיפלומטיות של סומליה כיום
ממשלת המעבר הפדרלית הוכרה על ידי מרבית מדינות העולם בתור הממשלה השלטת במדינה, חרף חוסר יכולתה המעשית לעשות כן. סומליה היא חברה באומות המאוחדות, באיחוד האפריקאי למרות חיכוכים עם הארגון על כוונתו לצרף גם את סומלילנד כחברה מן המניין. סומליה היא ממייסדות ארגון הוועידה האסלאמית.

ממשלת המעבר הפדרלית מחזיקה ב-19 שגרירים במדינות אחרות. אתיופיה מחזיקה בשגרירות משלה במוגדישו וקונסוליות בסומלילנד ובפונטלנד. בדצמבר 2010 ג'יבוטי פתחה מחדש את השגרירות שלה. שנה אחר כך עשתה זאת גם הודו, לאחר 20 שנות שיתוק דיפלומטי בין שתי המדינות עקב המצב הביטחוני. ב-2011 איטליה ובריטניה הודיעו כי יפתחו מחדש את השגרירויות שלהן במדינה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סומליה: פוליטיקה
שכונת נשאשיבי

[שמאל|ממוזער|200px|הכניסה המערבית לשכונה, ו"וילה נשאשיבי" - מהבתים הראשונים של השכונה. נבנה בין השנים [1911-1918 על ידי פח'רי נשאשיבי. שימש את עבדאללה מלך ירדן בביקוריו בירושלים (צולם ב-2010), הצד שרואים מרחוב שמעון הצדיק]]
שמאל|ממוזער|200px|הבית של פח'רי נשאשיבי. הכניסה והצד שרואים מדרך שכם.
**שכונת נשאשיבי** היא שכונה היסטורית בשכונת שייח' ג'ראח בירושלים שהקימה משפחת אל-נשאשיבי, מהמשפחות המובילות בחברה הערבית בסוף השלטון העות'מאני בארץ ישראל ובימי המנדט הבריטי.

במחצית השנייה של המאה ה-19. בני משפחת נשאשיבי היו סוחרים ובעלי קרקעות בכפרים יאלו וזכריא, שאותן החכירו לפלאחים אריסים, תמורת ממון ותוצרת חקלאית.

הגאוגרף יהושע בן אריה מתאר את "הגרעין העיקרי" של שכונת שייח' ג'ראח ב"בתיהן של משפחות נשאשיבי וג'ראללה".

ראשיתם בשטח בן 50 דונם אותו רכש ח'אג ראשיד אל נשאשיבי מתושב הכפר ליפתא בעבור סוס גזעי ו-120 לירות טורקיות. בשטח זה בנה בית מאבן ירושלמית; כמקובל בבנייה אז, עובי הקירות, הגיע למטר וחצי ובין האבנים הונחו עפר וסיד; ותקרת הקומה הראשונה של הבית הייתה מקומרת, וחוזקה בתמוכות ברזל (רילסים; אנגלית: rails), והגג כוסה ברעפים. לימים הבית נהרס, וכיום ניצב בו "מלון אמבסדור". במשך השנים, הצטרפו קרובי משפחה, בהם בניו, אחיו וקרובים נוספים, לבנייה בסמוך אל הבית, ועל כן נקרא המתחם "שכונת נשאשיבי".

## בתים שהיו בבעלות המשפחה במערב העיר
[שמאל|ממוזער|200px|בית הגא ראשיד נשאשיבי, הידוע היום כ[בית טיכו (2008)]]
בני נשאשיבי הקימו בתי פאר ענקיים, גם במערב ירושלים באזור שכונת החבשים: בין הרחובות אתיופיה (בשמו כיום), והנביאים; באחד מבתי נשאשיבי, ברחוב אתיופיה 11, התגורר במשך מספר שנים עד מותו ב-1922 אליעזר בן-יהודה. גם בית מספר 13 ברחוב אתיופיה היה אחד מבתי נשאשיבי, ובמרכז העיר נבנה בית הגא ראשיד נשאשיבי, הידוע כיום כבית טיכו.

## לקריאה נוספת
* 
* 
* דוד קרויאנקר, **אדריכלות בירושלים, הבנייה הערבית מחוץ לחומות**, ירושלים: מכון ירושלים לחקר ישראל, הוצאת כתר, 1985.

## קישורים חיצוניים
* על קרבות בשכונת נשאשיבי באזור שייח ג'ארח במלחמת העצמאות, באתר עמותת ותיקי גדוד מוריה

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ירושלים: שכונות
קטגוריה:שייח' ג'ראח
דלתא E

ה**דלתא E** או **תור-דלתא E** הוא משגר לוויינים אמריקאי ששימש לשיגור 23 לוויינים בשנים 1965 עד 1971. המשגר הוא  מסדרת טילי הדלתא.

שלבו הראשון של המשגר היה טיל תור-DSV-2C שנוספו לו שלושה מאיצים מסוג קסטור-1. שלבו השני של המשגר היה שלב דלתא E (שהיה שיפור של שלב הדלתא המקורי) והשלב השלישי היה שלב אלטאיר-2 או FW-4D (דלתא E1). שישה שיגורים בוצעו בתצורת דלתא E ו17 בתצורת דלתא E1.

השיגורים בוצעו או ב-LC-17 מנמל החלל קייפ קנוורל או ב-SLC-2E מבסיס חיל האוויר ונדנברג. כל השיגורים הושלמו בהצלחה.

## ראו גם
*משגר לוויינים

## קישורים חיצוניים

* Encyclopedia Astronautica Delta E (אנגלית)

קטגוריה:סדרת טילי דלתא
דלתא G

ה**דלתא G** או **תור-דלתא G** היה משגר לוויינים אמריקאי ששימש לשיגורם של 2 לוויני מחקר ביולוגיים. הטיל הוא בן למשפחת טילי הדלתא.

הדלתא G היה נגזרת של הדלתא E אך בעל שני שלבים בלבד. שלבו הראשון של המשגר היה טיל תור-DSV-2C שנוספו לו שלושה מאיצים מסוג קסטור-1. שלבו השני של המשגר היה שלב דלתא E (שהיה שיפור של שלב הדלתא המקורי).

השיגורים בוצעו ב-LC-17 מנמל החלל קייפ קנוורל והושלמו בהצלחה.

## ראו גם
*משגר לוויינים

## קישורים חיצוניים

* Encyclopedia Astronautica Delta G (אנגלית)

קטגוריה:סדרת טילי דלתא
אצטדיון טוטו עכו

**אצטדיון טוטו עכו** הוא אצטדיון כדורגל, הנמצא בעיר עכו, ומשמש כמגרשה הביתי של קבוצת הפועל עכו. האצטדיון ממוקם בכניסה הדרומית לעיר, בסמוך לצומת עין המפרץ.

האצטדיון מכיל 5,000 מקומות ישיבה בשני יציעים מקורים, ארבעה חדרי הלבשה, חדרי שירות נוספים ובנוסף 1,000 מ"ר של שטחי מסחר. הקמתו של אצטדיון הכדורגל בעלות של כ-50 מיליון שקלים התאפשרה לאחר שיתוף פעולה בין עיריית עכו ובין המועצה להסדר ההימורים בספורט, רכבת ישראל, משרד התחבורה והמשרד לפיתוח הנגב והגליל.

## היסטוריה
מגרשה הביתי של הפועל עכו במשך שנים רבות היה האצטדיון העירוני עכו המכונה "אצטדיון נפוליאון" בשל מיקומו בגבעת נפוליאון. בתחילת שנות ה-2000 נהרס היציע המערבי באצטדיון לטובת פרויקט של רכבת ישראל. לאחר הריסת היציע נפסל האצטדיון לשימוש במשחקי ליגה ומאז הוא משמש כמגרש האימונים של הקבוצה. עד לפתיחת האצטדיון החדש, שחלק מהמימון להקמתו הגיע מרכבת ישראל כפיצוי על האצטדיון הישן, נאלצה הפועל עכו להעביר את משחקי הבית שלה לערים אחרות.

האצטדיון נחנך ב-4 בספטמבר 2011 לאחר כשנתיים וחצי של בנייה, במשחק ידידות של הפועל עכו נגד אלופת הליגה, מכבי חיפה, אשר הסתיים בתוצאה 2:0 לטובת חיפה.

המשחק הרשמי באצטדיון נערך במסגרת ליגת העל ב-12 בספטמבר 2011, בין הפועל עכו להפועל באר שבע. המשחק הסתיים בניצחון 0–2 להפועל עכו.

בתאריכים שבין ה-30 ביולי 2016 ועד ל-6 באוגוסט באותה שנה, בשל אי קבלת אישורים מהמנהלת לאירוח באצטדיונים כמו סמי עופר, עירוני ק"ש ודוחא, נאלצו הקבוצות הביתיות להתארח זמנית באצטדיון טוטו עכו, והאצטדיון שבר שיא של ארבעה משחקים בשבוע אחד.

בעונת 2016/17 קבוצת הפועל רובי שפירא חיפה שיחקה באצטדיון.

בעונת 2017/18 קבוצת הפועל קריית שמונה שיחקה באצטדיון באופן זמני בעקבות שיפוצים באצטדיון עירוני קריית שמונה.

## גלריה

קובץ:Acre Municipal Stadium (11 April,2015).XI.jpg|היציע המרכזי, אפריל 2015
קובץ:טוטו עכו במהלך משחק של הקבוצה הביתית נגד הפועל ב"ש, ספטמבר 2015.jpeg|יציע האורחים, ספטמבר 2015


מרכז|ממוזער|750px|טוטו עכו - תמונת פנורמה מיציע המארחים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

עכו
קטגוריה:עכו: מבנים
קטגוריה:עכו: ספורט
קטגוריה:הפועל עכו
דלתא J

ה**דלתא J** או **תור-דלתא J** היה משגר לוויינים אמריקאי ששימש בשיגור יחיד של הלוויין אקספלורר 38. הטיל הוא בן למשפחת טילי הדלתא.

הדלתא J היה נגזרת של משגר הדלתא E. היו לו אותם שני שלבים ראשונים (שלב ראשון: טיל תור-DSV-2C שנוספו לו שלושה מאיצים מסוג קסטור 1 במשגר הדלתא E. שלב שני: שלב דלתא E) אך השלב השלישי (אלטאיר 2) הוחלף בשלב חזק יותר בעל מנוע סטאר-37D.

השיגור בוצע ב-SLC-2E מבסיס חיל האוויר ונדנברג ב-4 ביולי 1968 והביא בהצלחה את הלוויין אקספלורר 38 למסלול לווייני בינוני.

## ראו גם
*משגר לוויינים

## קישורים חיצוניים

* Encyclopedia Astronautica Delta J (אנגלית)

קטגוריה:סדרת טילי דלתא
Got to Be There (שיר)

"**Got to Be There**" הוא השיר הראשון מאלבום הבכורה בעל אותו השם, של הזמר והיוצר מייקל ג'קסון. השיר יצא ב-1972, בהוצאת מוטאון. *Got to Be There* הוא השיר הראשון של ג'קסון כאמן סולו לאחר שהיה הסולן המוביל בהרכב חמישיית הג'קסונים. השיר הפך להצלחה מיידית. הוא הגיע למקום הראשון במצעד הקאש-בוקס, מקום רביעי במצעד הבילבורד האמריקאי ובפסגת המצעדים באירופה.

## מצעדים ודירוגים

## גרסאות כיסוי
השיר כוסה על ידי צ'אקה קאן ב-1982, ג'ורג' בנסון ב-1993 ו־Boyz II Men ב-2007.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 1971
קטגוריה:סינגלי בכורה מ-1971
קטגוריה:שירי מייקל ג'קסון
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:בלדות משנות ה-1970
קטגוריה:בלדות פופ
קטגוריה:בלדות R&B
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד 100 סינגלי הפופ של קאש בוקס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת מוטאון
ג'ובאני בטיסטה מרטיני

**ג'ובאני בטיסטה מרטיני** (נודע גם כ- **האב מרטיני**) (באיטלקית: **Giovanni Battista Martini**; 24 באפריל 1706 בולוניה, איטליה - 3 באוגוסט 1784) היה מלחין, תאורטיקן והיסטוריון מוזיקלי איטלקי.

מרטיני למד מוזיקה אצל אביו "אנטוניו מריה מרטיני" שהיה כנר, אצל לוקה אנטוניו פרדיירי, למד לשיר, לנגן בצ'מבלו ובעוגב ואצל אנטוניו ריצ'ירי למד את יסודות הקונטרפונקט.

בשנת 1721 הצטרף למסדר הפרנציסקני, בשנת 1725 מונה להיות מנצח המקהלה של כנסיית פרנציסקוס הקדוש בבולוניה, ובשנת 1729 הוסמך לכמורה.

מרטיני נחשב לגדול המורים למוזיקה בתקופתו, הוא לימד באקדמיה הפילהרמונית בבולוניה, ומתלמידיו הם מוזיקאים נודעים כגלּוק, מוֹצַרט, יאקופו ואנטוניו פוצ'יני, גרֶטרִי, ויוֶּמלי.

מרטיני היה אספן נלהב של ספרות מוזיקלית, וספרייתו מנתה כ-17,000 ספרים בקירוב. כמי שהיו בבעלותו ספרים כה רבים נחשב מרטיני לבר סמכה בענייני התאוריה של המוזיקה, והוא עמד בקשרי התכתבות עם מוזיקאים רבים בעולם. הייתה זאת אחת הספריות החשובות בתקופתו, ועם מותו עברו הספרים לספרייה הקיסרותית בווינה.
ממוזער|ימין|''Lettera famigliare intorno l'inondazione di Verona'' (1757)

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מלחינים מתקופת הבארוק
קטגוריה:תאורטיקאי מוזיקה
קטגוריה:מלחינים איטלקים במאה ה-18
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1706
קטגוריה:נפטרים ב-1784
ירח כחול

**ירח כחול** הוא שם הניתן למופע ירח מלא בשני מקרים שונים - ירח כחול חודשי וירח כחול עונתי. למרות שמו, בפועל אין צבע הירח שונה במועדים אלה.

## ירח כחול חודשי
על פי רוב, ירח מלא מופיע רק פעם אחת במהלך חודש. ההפרש בין מופעים של ירח מלא הוא 29.5 ימים. בלוח שנה שמשי, בו החודשים לא מבוססים על הירח, מחזור הירח זז בכל חודש. בלוח הגרגוריאני מרבית החודשים הם בני 30 או 31 יום, כך ששני ירחים מלאים יכולים ליפול בחודש אחד. המאורע הזה מתרחש כל שנתיים וחצי בממוצע. בלוחות שנה ירחיים או ירחיים-שמשיים, כגון העברי, המוסלמי או הסיני הדבר לא אפשרי.

## ירח כחול עונתי
מופע ירח מלא שלישי בעונה קלנדרית שבה ארבעה מופעי ירח מלא.

## ירח כחול נראה
קיימת תופעה בה פליטה של גזים לאוויר הלילה משנה את תכונות האופטיות שלו, כך שהירח נראה גוון כחול. ירחים כחולים הופיעו בשנת 1983, לאחר התפרצותו של הר הגעש אל צ'יצ'ון (El Chichon) במקסיקו. כמו כן נתקבלו דיווחים על ירחים כחולים, שהופיעו אחרי ההתפרצות סנט הלנס ב-1980 ופינטובו ב-1991 ובעקבות שריפות שהשתוללו בביצות באלברטה ב-1950.

## מקור השם
האמריקאים הילידים חילקו את השנה לפי מופעי הירח המלא, כאשר בכל שנה יש 12 ירחים מלאים, ובכל עונה יש 3 ירחים מלאים. השמות שניתנו לכל ירח מלא היו קשורים לזמן ולעונה שבה הופיע. כדי שלוח השנה לא ישתבש בשנה שבה יש 13 ירחים מלאים, נחשב הירח הכחול כירח יוצא דופן ולכן קיבל שם שונה מהשאר (בדומה לשנה מעוברת בלוח השנה העברי). גם החוואים האמריקאים אימצו שיטה זו והיא הפכה להיות נפוצה במאה ה-19 וה-20.

מקור השם הוא (כנראה) לא הצבע הכחול אלא המילה "belewe" שמשמעותה "לבגוד". בנצרות, התענית שלפני חג הפסחא נקבעת לפי הירח המלא האחרון של החורף, ומסתיימת בירח המלא הראשון של האביב. לכן אם יופיע ירח כחול בין שני אירועים אלה הירח כאילו "בוגד" במאמינים וגורם להם לצום חודש נוסף.

## ראו גם
* הירח
* כדור הארץ

## קישורים חיצוניים

* ירח כחול באתר הידען
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אסטרונומיה
קטגוריה:הירח
דלתא L

ה**דלתא L** או **תור-דלתא L** היה משגר לוויינים אמריקאי ששימש לשיגור שני לווייני מחקר ב-1969 ו-1972. הטיל הוא בן למשפחת טילי הדלתא.

הדלתא L היה משגר בעל שלושה שלבים. השלב הראשון היה Long Tank Thor שהיה נגזרת של טיל התור שנוספו לו שלושה מאיצים מסוג קסטור 2. השלב השני היה שלב דלתא E והשלב השלישי היה שלב FW-1D.

השיגור הראשון בוצע ב-27 באוגוסט 1969 ב-LC-17A מנמל החלל קייפ קנוורל אך בעקבות כשל במערכת ההידראולית של הטיל נאלצו להפעיל את מערכת ההשמדה העצמית של הטיל כ-383 שניות לאחר השיגור. השיגור השני בוצע ב-31 בינואר 1972 בSLC-2E מבסיס חיל האוויר ונדנברג והושלם בהצלחה.

## ראו גם
*משגר לוויינים

## קישורים חיצוניים

* Encyclopedia Astronautica Delta L (אנגלית)

קטגוריה:סדרת טילי דלתא
דלתא N

ה**דלתא N** או **תור-דלתא N** היה משגר לוויינים אמריקאי ששימש ל-9 שיגורים בין 1968 ל-1972. הטיל הוא בן לסדרת טילי הדלתא והאחרון בסדרה שקיבל אות לזיהוי. אחריו קיבלו טילי הדלתא מספר זיהוי בן 4 ספרות.

לדלתא N היו שני שלבים. השלב הראשון היה Long Tank Thor שהיה נגזרת של טיל התור וששימש בהצלחה את טילי הדלתא L והדלתא M. לשלב הראשון נוספו שלושה מאיצים מסוג קסטור 2. השלב השני היה שלב דלתא E. בשיגורים בעלי מטען כבד יותר הוספו שישה מאיצים לשלב הראשון והטיל נקרא דלתא N6 או "Super Six". שלושה שיגורים בוצעו בתצורת דלתא N6.

שיגורי הדלתא N בוצעו ב-LC-17A מנמל החלל קייפ קנוורל וב-SLC-2 מבסיס חיל האוויר ונדנברג. בשיגור אחד נכשל הדלתא N להביא את הלוויין שנשא למסלול הרצוי.

## ראו גם
*משגר לוויינים

## קישורים חיצוניים

* Encyclopedia Astronautica Delta N (אנגלית)

קטגוריה:סדרת טילי דלתא
דלתא M

ה**דלתא M** או **תור-דלתא M** היה משגר לוויינים אמריקאי ששוגר 13 פעמים בין 1968 ל-1971. הטיל הוא בן למשפחת טילי הדלתא.

הדלתא M היה משגר בעל שלושה שלבים. השלב הראשון היה Long Tank Thor שהיה נגזרת של טיל התור שנוספו לו שלושה מאיצים מסוג קסטור 2. השלב השני היה שלב דלתא E והשלב השלישי היה שלב סטאר-37D. בשיגור האחרון נוספו לשלב הראשון שישה מאיצים במקום שלושה והטיל נקרא דלתא M6 או "Super Six".

כל השיגורים בוצעו ב-LC-17A מנמל החלל קייפ קנוורל. השיגור הראשון בוצע ב-18 בספטמבר 1968 אך הטיל איבד שליטה ומערכת ההשמדה העצמית שלו הופעלה. השיגור החמישי נכשל חלקית והביא את הלוויין שהיה עלו למסלול לא שמיש. 12 השיגורים הראשונים נשאו לווייני תקשורת למסלול גאוסטציונרי והשיגור האחרון (דלתא M6) הביא את הלוויין אקספלורר 43 למסלול אליפטי גבוה.

## ראו גם
*משגר לוויינים

## קישורים חיצוניים

* Encyclopedia Astronautica Delta M (אנגלית)

קטגוריה:סדרת טילי דלתא
פלאסיו דה דפורטס חוסה מריה מרטין קרפנה

**פלאסיו דה דפורטס חוסה מריה מרטין קרפנה** (בספרדית: **Palacio de Deportes José María Martín Carpena**) הוא מתקן ספורט רב תכליתי השוכן בעיר מאלגה אשר בדרום ספרד. ההיכל נפתח ב-1999 ומאז הוא משמש כאולמה הביתי של אחת מקבוצות העילית של הכדורסל הספרדי, אוניקאחה מאלגה.
קיבולתו של האולם נעה בין 10,000–11,300, תלוי בסוג האירוע.

ב-2003, אירח האולם את משחקי גביע דייוויס בין נבחרת ספרד המארחת, לארגנטינה. בשנת 2022 נערכו משחקי הגמר של גביע דייוויס.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

ימין|ממוזער|210px| תוך האולם, בעת משחק כדורסל

קטגוריה:קצרמר ספרד
קטגוריה:אולמות כדורסל בספרד
קטגוריה:אוניקאחה מאלגה
קטגוריה:אנדלוסיה: מבנים
קטגוריה:מאלגה: ספורט
Penguin Chat

שמאל|ממוזער|280px|הלוגו של Penguin Chat

**Penguin Chat** היא סדרת משחקי רשת מבית משחקי רוקטסנייל (RocketSnail). סדרת המשחק הופיעה בין השנים 2000-2005 והיוותה בסיס לפיתוח העולם הווירטואלי קלאב פינגווין.

## רקע
משחקי הרשת "Penguin Chat" של "משחקי רוקטסנייל" נוצרו כדי לייצר "משוב" למשחק רשת עתידי רב משתתפים, בו הדמויות יהיו פינגווינים. הם בוססו על המשחק "**Experimental Penguins**" שהיה גם פיתוח של "RocketSnail".

## סביבה
כל המשחקים בסדרה אופיינו בסביבה מושלגת, באפשרות ללכת, לשוחח, וכמובן, בדמויות פינגווינים. במשחקים הראשונים בסדרה (Penguin Chat ו- Experimental Penuins) היו שלושה חדרים בלבד, אך בגרסה האחרונה (Penguin Chat 3) נוספו חדרים רבים.

### Experimental Penguins
אף על פי שמשחק זה - הראשון בסדרה (שנת 2000) - היה שונה מהגרסאות השונות, הוא הווה את הבסיס לכל סדרת המשחקים. הוא אופיין בבעיות רבות, בין היתר באפשרות של שחקני המשחק לקלל, והציג איכות גרפית בינונית. המשחק נסגר תוך פחות משנה.

### Penguin Football Chat
גרסה זו לא נכללת בסדרה. היא פותחה בידי Contact Music, ברישיון של משחקי רוקטסנייל. בגרסה זו, ניתן לבחור שחקן זמני עם חולצה שעליה מופיע מספר דו-ספרתי, ולשחק איתו בכדורגל בארבעה חדרים שונים. תזוזת השחקן נעשית בעזרת לחיצה על העכבר, והליכה ליד הכדור תגרום לו להיבעט לכיוון אליו התהלך הפינגווין. היה ניתן לפגוש במשחק שחקנים משאר העולם, ולערוך איתם משחקים.

### Penguin Chat
גרסה זו הופצה בשנת 2002 (נקראה במקור בשם "*Snow Blasters*", ולאחר מכן בשם "*Web Toy*"), היא הייתה הראשונה שהחלה לקבל את המאפיינים של קלאב פינגווין. אמנם היו חדרים מעטים במשחק, אבל אפשרות שהוספה היא שימוש ברגשונים. השחקנים יכלו להשליך כדורי שלג, ללכת, ולשוחח. הצבע הזמין היחיד במשחק היה כחול בהיר (Old Blue).

### Penguin Chat 3
המשחק **Penguin Chat 3** היה האחרון בסדרה (2003- 2005). זו הגרסה היחידה בה ניתן היה לבחור צבעים לפינגווין. המשחק אופיין בחדרים, כמו העיר (Town) ובית הקפה (Coffee Shop), שהוספו לקלאב פינגווין של היום. חדר נוסף היה איגלו (שבשונה מקלאב פינגווין, היה איגלו ציבורי אחד במקום איגלו לכל משתמש), שבו הופיעה לראשונה להקת הפינגווינים, וניגנה את השיר "I've been delayed" של **TAS 1000**. גרסה זו נחשבה למוצלחת ביותר מכיוון ששרדה הכי הרבה זמן, והיא הדומה ביותר לקלאב פינגווין של היום.

## ראו גם
* קלאב פינגווין
* RocketSnail

## קישורים חיצוניים
* לנס פרייב על קלאב פינגווין
* Penguin Chat בוויקיפדיה של קלאב פינגווין

## הערות שוליים

קטגוריה:משחקי מחשב
עין סג'מה

**עין סג'מה** הוא מעיין הנובע באזור גוש עציון, צפונית ליישוב בת עין. יש המכנים אותו בשם: "**עין יצחק**", על שמו של יצחק וינשטוק (בנו של דב וינשטוק משפץ האתר) שנרצח בפיגוע טרור.

## תיאור המעיין
המעיין נובע לתוך בריכה טבעית קטנה (בגודל של כחצי מטר על חצי מטר) ומשם דרך תעלה לתוך בריכה שגודלה כשני מטרים על שני מטרים, ועומקה 1.80 מטר. ליד המעיין כרם גפנים, שולחנות ועצים. מצידו המערבי ישנו שביל אופניים שמגיע עד ח'רבת ג'ומג'ום. מהבריכה זורמים המים בצינור לבריכה נוספת (בריכת דובק), צפונית למעיין, בתחתית הואדי. המקום פסטורלי ומבוקר על ידי מטיילים רבים, הגישה למקום נחשבת בטוחה, וטלפונים של החטמ"ר תלויים במקום. המים חמימים באופן יחסי למעיין נביעה (הם מתחממים לאורך השביל מהנביעה המקורים), והמים בבריכה אינם נקיים במיוחד.

## קישורים חיצוניים
* 
* עין סג'מה באתר נלך

קטגוריה:בת עין
סג'מה
זאב ברמן

**זאב וולף (ואסילי) בן אליעזר (לאזאר) בֶּרמן** (בכתיב היידי, שנהג בזמנו: **וואָלף בעהרמאן**; ברוסית: **Василий (Зеев Вольф) Лазаревич Берман**, ואסילי לזרייביץ' ברמן; כ באלול תרכ"ב, 3 בספטמבר (על פי הלוח היוליאני: 22 באוגוסט) 1862, מיטאבה, פלך קוּרלנד, רוסיה (לטביה) – ד בניסן תרנ"ו, 18 במרץ (על פי הלוח היוליאני: 6 במרץ) 1896, קהיר) היה סופר ומראשוני חובבי ציון ברוסיה. עורך דין במקצועו.

## קורות חיים
ברמן נולד בשנת 1862 בעיר מיטאבה שבפלך קוּרלנד, בצפון-מערב האימפריה הרוסית. אביו אליעזר (לאזאר) ברמן היה מחנך משכיל (ולימים מו"ל ועורך השבועון היהודי-רוסי "רוסקי ייבריי). ב-1861 ייסד אביו בעירו בית ספר יהודי, וב-1864 עבר לבירה סנקט פטרבורג, שם ייסד וניהל את בית הספר היהודי הראשון.
בהיותו נער כבן עשר לקח אביו את יהודה לייב קצנלסון להיות מורה בבית הספר היסודי שלו, וברמן למד אצלו. ואחר-כך קיבל חינוך רוסי בגימנסיה השישית בפטרבורג, וב-1881 סיים בקבלו מדליית כסף.
המשיך ללימודי משפטים באוניברסיטת סנקט פטרבורג, ועם תום לימודיו התבסס בעיר כעורך דין. היה בין מייסדי אגודת חובבי ציון בפטרבורג: אחוות ציון. השתתף בוועידה השנייה של חובבי ציון בדרוסקניק וייסד אגודות ליישוב ארץ ישראל בערים שונות ברחבי האימפריה הרוסית. הוא סבר כי הגירה יהודית היא עניין ראשי שצריך להעסיק את יהדות רוסיה, ולפיכך תמך בפעולותיו של הברון הירש בעידוד ההגירה ההמונית של יהודים מרוסיה, שבה ראה חלק מתוכנית ליישוב ארץ ישראל. היה מזכיר של יק"א. עזר לחברי ביל"ו להיאחז בארץ ישראל, כמו כן פעל לייסוד הוועד האודסאי. הוציא שתי חוברות ברוסית לשם הפצת הרעיון של חיבת ציון: "פלשתינה" (*Палестина*; 1884; עם אקים וולינסקי) ו-"ציון" (*Сионъ*; 1892). כן פעל לכינון הספרייה חברת מרבי השכלה בישראל בפטרבורג.

ב-1894 חלה בשחפת, ונסע להתרפא במצרים. נפטר בקהיר באביב 1896, בגיל 33. נקבר במצרים. הותיר אישה.

## לקריאה נוספת
* אריה רפאלי (צנציפר), **פעמי הגאולה: ספר הציונות הרוסית מראשית "חיבת ציון" עד מהפכת 1917**, תל אביב: נ’ טברסקי, תשי"ב-1951, עמ' 28.
* לוח אחיאסף, תרנ"ז, עמ' 220-221.

## קישורים חיצוניים
* זאב ברמן, ייברסקיה אנציקלופדיה 
* 
*  (עם מותו)
* 
* 
* זאב ברמן: נקרולוג, *[[נובויה ורמיה|Новое Время]]*, גיליון 7197 (1896), בתוך האנציקלופדיה הביוגרפית הגדולה 

* G. B., Rechtsanwalt Wassili Bermann, in: *[[די ולט (שבועון ציוני)|Die Welt]]*, Jg 2, Nr 11 (18.3.1898), p. 9, Compact Memory 


## הערות שוליים

קטגוריה:יהודים רוסים
קטגוריה:עורכי דין יהודים רוסים
קטגוריה:חובבי ציון
קטגוריה:פעילים ציונים ברוסיה
קטגוריה:ראשוני הציונות
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1862
קטגוריה:נפטרים ב-1896
פוארטו באריוס

**פוארטו באריוס** (בספרדית: **Puerto Barrios**) היא עיר במזרח גואטמלה, השוכנת לחוף מפרץ אמאטיקה שבמפרץ הונדורס. זוהי אחת משתי ערי הנמל הגואטמליות בחוף הים הקריבי, לצד סנטו תומאס דה קסטייה. העיר משמשת כבירתו של מחוז איסבאל, ובשנת 2003 התגוררו בה כ-41 אלף תושבים.

העיר נוסדה ב-19 ביולי 1895, ונקראה על שמו של הנשיא לשעבר חוסטו רופינו באריוס, ש-12 שנים קודם לכן הורה על הקמתה. מראשיתה נועדה העיר לשמש כעיר הנמל המרכזית בחוף הקריבי של גואטמלה. הנמל הוקם בין 1906 ל-1908, וחברת הפירות המאוחדת הקימה מסילת ברזל שחיברה בינו לבין נמל פוארטו סן חוסה שלחוף האוקיינוס השקט. מסילת ברזל נוספת נועדה לאפשר שינוע של בננות מהמטעים הרבים באזור לנמל.

ב-4 בפברואר 1976 פקדה את גואטמלה רעידת אדמה בעוצמה 7.5 בסולם ריכטר. כתוצאה מהרעש ניזוק הנמל קשות, והוקם נמל חדש, בסנטו תומאס דה קסטייה. בעקבות זאת, פחתה חשיבותה של העיר כעיר נמל. עם זאת, היא עדיין מהווה מרכז חשוב לשיווק תוצרת חקלאית, בין היתר עבור תאגידים בינלאומיים גדולים כדול ופרש דל מונטה פרודיוס.

אוכלוסיית העיר כוללת הן בני מאיה והן תושבים ממוצא אפריקאי-קריבי, בהם בני גאריפונה, שהגיעו לאזור במהלך המאה ה-18.

מלבד מסילת הברזל והנמל, המשמש גם לתנועת נוסעים, פועל בסמוך לעיר שדה תעופה. כביש מהיר מחבר את העיר עם גואטמלה סיטי.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:גואטמלה: ערים
קטגוריה:אמריקה המרכזית: ערי נמל
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1895
קטגוריה:הקריביים: ערי נמל
פורום די מילאנו

**פורום די מילאנו** (באיטלקית: **Forum di Milano**), שהחל מ-2024 ידוע מסיבות מסחריות כ**אוניפול פורום** (באיטלקית: **Unipol Forum**), הוא אולם ספורט רב-תכליתי השוכן בעיירה אסאגו הסמוכה למילאנו שבאיטליה. תכולת האולם עומדת על 12,700 מקומות ישיבה.

האולם משמש כמגרשה הביתי של קבוצת הפאר האיטלקית אולימפיה מילאנו, מאז נפתח ב־1990 ועד ימינו. פרט למשחקי כדורסל, מתקיימים באולם משחקי טניס, אגרוף, הוקי קרח ומופעי מוזיקה מעת לעת (פורום מדיולנום הוא גם זירת המוזיקה הגדולה במילאנו, שנבחרת מדי שנה על ידי אמנים לאומיים ובינלאומיים לקונצרטים שלהם. בין הגדולים ששרו והופיעו בפורום אסאגו אנו מוצאים את מדונה, ליידי גאגא, U2, מוזה, איירון מיידן, סלין דיון, שר, מריה קארי, מטאליקה ורבים אחרים).

האולם אירח את ה"פיינל פור", שלב חצאי הגמר וגמר היורוליג של עונת 2013/2014.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אולמות כדורסל באיטליה
קטגוריה:מילאנו: מבנים
קטגוריה:אולימפיה מילאנו
קטגוריה:איטליה: אצטדיונים ומתקני ספורט
Guetta Blaster

**Guetta Blaster** הוא אלבום האולפן השני של הדי.ג'יי הצרפתי דייוויד גטה, אשר יצא ב-13 בספטמבר 2004.

## רשימת השמעה

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי דייוויד גטה
ריי שארקי

**ריימונד "ריי" שארקי ג'וניור** (באנגלית: **Raymond "Ray" Sharkey, Jr**; 14 בנובמבר 1952 - 11 ביוני 1993) היה שחקן קולנוע אמריקאי זוכה פרס גלובוס הזהב לשנת 1980 על הופעתו בדרמה המוזיקלית "האיידולמייקר".

## ביוגרפיה
שארקי נולד וגדל בשכונת רד הוק שברובע ברוקלין, ניו יורק.
אביו נטש את המשפחה כששארקי היה בן חמש והוא גדל לצד אמו ססליה.
התחיל ללמוד משחק בגיל 17 בסטודיו משחק בניו יורק.
בשנת 1981 נישא לשחקנית רבקה ווד, הזוג התגרש עקב התמכרותו של שארקי לסמים.
בתו היחידה ססיליה נולדה לשארקי ממערכת נישואיו לשחקנית קרול גרהאם.

### התמכרויות לסמים
במהלך הקריירה שלו נאבק שארקי בהתמכרויות להרואין וקוקאין, נקלע לארבע תאונות דרכים ועבר שני ניתוחים בעיניו.
נעצר בשנת 1992 בעת ששהה כאורח בתוכנית טלוויזיה בקנדה בגין אחזקת סמים. 
המשטרה שערכה חיפושים בחדרו בבית המלון בו שהה מצאה סמים בשווי מאות דולרים, שארקי נשלח לכלא ושוחרר לאחר זמן קצר בערבות.
בשנת 1987 בילה במשך חודשיים במוסד גמילה.

### מוות
שארקי נדבק במחלת האיידס לאחר שהזריק לעצמו סם במזרק נגוע. 
שארקי שמר על מחלתו בסוד מוחלט ולא דיווח אפילו לקרוביו.
חברתו הדוגמנית אלנה מוניקה תבעה אותו בסכום 52 מיליון דולרים מאחר שלא סיפר לה דבר על המחלה, בית המשפט קיבל את התביעה אך בשל מצבו הכלכלי של שארקי, לא שולם סכום הפיצויים.
שארקי נפטר ממחלת האיידס באמצע 1993 במרכז הרפואי לאוטרן שבברוקלין, נקבר ב"בית הקברות סיינט צ'ארלס" שבלונג איילנד.

## קריירת משחק
התפרסם כשחקן בדרמה המוזיקלית "האיידולמייקר" בתור הכותב והמנהל המוזיקלי וינסנט ואקרי, על ההופעה המוזיקלית בסרט זכה שארקי בפרס גלובוס הזהב לשנת 1980.
ב-1982 הועמד פעם נוספת לפרס גלובוס הזהב על הופעתו בדרמת הטלוויזיה "הניסיון הקשה של ביל קראני".
ב-1986 הופיע בקומדיית הפשע של בריאן דה פלמה "חכמים בלילה" לצידו של דני דה ויטו.
שיחק במשך שנתיים בעשרה פרקים בסדרת הפשע של סטיבן ג'יי קאנל "סוכן סמוי" בתפקיד המאפיונר סוני סטילגרייב.
התפרסם בפעם האחרונה לפני מותו בקומדיה של הנרי וינקלר "שוטר וחצי".

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: קולנוע: שחקן ראשי בקומדיה או בסרט מוזיקלי
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו מאיידס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1952
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1993
פרה-פרודקשן

**פרה-פרודקשן** (**קדם-הפקה**) (באנגלית: **Pre-production**) הוא חלק מתהליך עשיית סרטי קולנוע, תוכניות טלוויזיה, תוכניות רדיו, פרסומות, וידאו קליפ ועוד. המונח מתייחס לכל שלבי ההפקה הנדרשים, בטרם יתחיל שלב הצילומים או שלב הקלטת תוכנית רדיו.

## בסרטים
פרה-פרודקשן מתחילה רשמית לאחר שהפרויקט מקבל אור ירוק.
בין שלבי ההפקה הנכללים בשלב הקדם-הפקה:
* מימון ההפקה
* השלמת כתיבת התסריט, לגרסה המשביעה רצונם של כל המממנים ובעלי עניין אחרים
* יצירת סטוריבורד
* גיוס צוות צילום
* גיוס הבמאי והשחקנים
* עיצוב תפאורה (בניית סט)
* תיאום מיקומים לצילומים
* עיצוב תלבושות
* אביזרים ואפקטים מיוחדים
* ליהוק

במהלך פרה-פרודקשן, התסריט מחולק לסצנות בודדות עם סטוריבורד וכל המקומות, האביזרים, חברי הקאסט, התלבושות, האפקטים המיוחדים והאפקטים החזותיים מזוהים.

לוח זמנים מפורט ביותר לצילומים מופק ונעשים סידורים כדי שהאלמנטים הדרושים יהיו זמינים ליוצרי הסרט בזמנים המתאימים. בונים תפאורות, צוות הצילום נשכר, סידורי מימון נקבעים ונקבע תאריך התחלה לתחילת הצילומים הראשיים.

בשלב מסוים בפרה-פרודקשן, תתקיים הקראה של התסריט, שבדרך כלל משתתפים בה כל חברי הקאסט עם תפקידי דוברים, הבמאי, כל ראשי המחלקות, אנשי המימון, המפיקים והיחצנים.

## במוזיקה
בתעשיית המוזיקה, פרה-פרודקשן הוא תהליך שבו אמן הקלטות מקדיש זמן ליצירה ולשיפור רעיונותיו המוזיקליים. האמן מפיק הקלטת דמו, או טיוטה גסה, של שיר על מנת לבסס את הנחת היסוד היצירתית של השיר. זה מפחית את הזמן והכסף המושקעים באולפנים יקרים. המטרה היא להיכנס לשלב ההקלטות העיקרי של ההפקה כאשר הרעיונות הבסיסיים והמבטיחים ביותר כבר קיימים.

בין המפיקים הבולטים שהעדיפו תהליך זה נמנו ברוס פיירברן ובוב רוק. שניהם הפיקו אלבומים מצליחים כמו *[[Slippery When Wet]]* של בון ג'ובי, *[[Dr. Feelgood]]* של מוטלי קרו, *[[Metallica (אלבום)|Metallica]]* של מטאליקה ו-*Permanent Vacation* של אירוסמית'.

## ראו גם

* ליהוק
* פוסט-פרודקשן
* תסריט
* שלב הצילומים (קולנוע)

## הערות שוליים

קטגוריה:מונחים בטלוויזיה
קטגוריה:הפקת סרטים
קטגוריה:מונחים בקולנוע
פרננדו בואסה ארנה

**פרננדו בואסה ארנה** (בספרדית: **Fernando Buesa Arena**) הוא מתקן ספורט רב-תכליתי השוכן בעיר ויטוריה שבחבל הבסקים, ספרד.
האולם נושא את שמו של פרננדו בואסה, פוליטיקאי בסקי שפעילי המחתרת הבסקית אט"א התנקשו בחייו ב-22 בפברואר 2000. קודם לכן, נודע האולם בשם **Pabellón Araba** עד שנת 2000.

המבנה תוכנן תחילה להיות שוק בקר באמצע שנות ה-70, אך צמצום הפעילות החקלאית בעיר ובסביבותיה גרמו לכך שהמבנה הפך במהרה לפיל לבן. בסופו של דבר שונה ייעוד המבנה לאולם ספורט והוא נחנך בשנת 1991.

לרוב משמש כמגרשה של קבוצת העילית של הכדורסל הספרדי, סאסקי בסקוניה, ומכיל כ-15,504 מושבים לאחר עבודות להרחבת האולם שהחלו במרץ 2011 ונמשכו כ-15 חודשים.

ב-1996 אירח האולם את גמר גביע ספורטה בו זכתה קאחה לבורל המקומית. ב-2010 התקיימו באולם משחקי הפיינל פור של היורוקאפ שנערכו בפעם הראשונה בתולדות המפעל.
שמאל|ממוזער|250px|היכל פרננדו בואסה מבפנים

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קצרמר ספרד
קטגוריה:אולמות כדורסל בספרד
קטגוריה:חבל הבסקים: מבנים
קטגוריה:סאסקי בסקוניה
קטגוריה:ויטוריה: ספורט
פאלאלוטומטיקה

**פאלאלוטומטיקה** (באיטלקית: **PalaLottomatica**), או בשמו הקודם **Palazzo dello Sport**, הוא אולם ספורט רב תכליתי השוכן בבירת איטליה, רומא. האולם נבנה לקראת אירוח משחקי הכדורסל באולימפיאדה שנערכה  בעיר ב-1960. ב-2003 נחנך האולם מחדש לאחר שעבר שיפוץ והרחבה וכיום הוא מוכר בשל מבנהו הארכיטקטוני הייחודי. תכולת האולם עומדת על 12,200 מקומות ישיבה.

האולם משמש מזה שנים רבות כמגרשה הביתי של קבוצת הכדורסל האיטלקית פלקנסטרו וירטוס רומא, ומעת לעת מתקיימים באולם מופעי מוזיקה.

## קישורים חיצוניים

* 
ממוזער|ימין|250px|מראה האולם מבפנים

קטגוריה:אולמות כדורסל באיטליה
קטגוריה:רומא: מבנים