open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אלפונס אלה

[שמאל|ממוזער|250px|אלפונס אלה, "טקס אכילת לחם הקודש הראשון של ילדות אנמיות בשלג" (''Première communion de jeunes filles chlorotiques par un temps de neige''; [1883, Carré blanc)]]
[שמאל|ממוזער|250px|אלפונס אלה, סביב שנת [1899]]
**אלפונס אָלֵה** (בצרפתית: **Alphonse Allais**; 20 באוקטובר 1854 – 28 באוקטובר 1905) היה סופר, משורר והומוריסט צרפתי, בן תקופת הבל אפוק.

## יצירתו
אלה, יליד אונפלר, קלוודוס, הקיסרות הצרפתית השנייה, חיבר קבצים רבים של כתבים היתוליים. כמשורר והומוריסט, פיתח במיוחד את צורת החריזה הידועה בשם Holorime (אולורים) – בתי שיר הבנויים כולם מחרוזים הומופוניים, ששורות שלמות מתחרזות בהם. לדוגמה:

לאלה מיחסים גם את החיבור המוזיקלי הראשון שכולו שתיקה. חיבורו "מרש אבל להלוויית אדם חירש" משנת 1897 - הבנוי מתשע תיבות ריקות - מקדים יצירות דומות מאת ג'ון קייג' וארווין שולהוף בפער שנים ניכר. יצירתו "סיפור לשרה" תורגם ואויר בידי אדוארד גורי.

אלה לקח חלק בתערוכות הומוריסטיות, בעיקר אלה של Salon des Arts Incohérents מן השנים 1883 ו-1884, שנערכו בגלרי ויויֶין (Galerie Vivienne). בתערוכות הללו הציג אלה מה שנחשב על דעת רבים לדוגמאות המוקדמות ביותר של אמנות מושגית. מבין יצירות האמנות שלו, ההשפעה הרבה ביותר הייתה אולי לגיליון לבן וריק של נייר בריסטול – "טקס אכילת לחם הקודש הראשון של ילדות אנמיות בשלג" (1883) (מדובר בטקס שילדים קתוליים עוברים בגיל שמונה, לבושים בבגדים לבנים), ועבודה דומה באדום, "חשמנים אחוזי שבץ אוספים עגבניות על חוף הים האדום" (חקר זוהר הצפון)" מ-1884 (לבושם הרשמי של חשמנים הוא גלימה אדומה).

אם כי הוא מוכר בעיקר כהומוריסט, עסק גם במחקר מדעי  בתחומי צילום בצבעים והפקת גומי סינתטי.

הוא נהג לבקר באופן קבוע בקברט Le Chat Noir ("החתול השחור") ברובע מונמארטר בפריז, ופרסם מאמרים בשבועון "החתול השחור" שנוסד ב- 1882 כדי לקדם בציבור קברט זה. ב-1891 הוא כתב כמה שירים בשיתוף עם מוריס דונה עבור הקברט.
המלחין אריק סאטי נולד באותו רחוב באונפלר במרחק כמה צעדים מן הבית שבו נולד אלפונס אלה. הם נהגו להיפגש בקברט "החתול השחור" ואלפונס אלה נהג לכנות אריק סאטי "המלחין של תורת הנסתר". מוזיאון קטן על שם אלפונס אלה נמצא בחלקו האחורי של בית מרקחת באונפלר בבית שבו נולד. בשנת 1896 הוא כתב מחזה "זכאי" ביחד עם אלפרד קאפי.

אלה מת בפריז כתוצאה של דלקת ורידים שגרמה לתסחיף ריאתי. רופאו ציווה עליו להישאר במיטה במשך שישה חודשים, אך במקום זה הוא הלך לבית קפה, כפי שהיה רגיל לעשות מדי יום ביומו, ואמר לחברו שליווה אותו בחזרה לביתו: "מחר אני מת; אתה חושב כי זה מגוחך, אך אינני צוחק; מחר אני מת." וכפי שאמר הוא מת ביום המחרת.

קברו של אלפונס אלה בבית הקברות סן-קואן בפריז נעלם ב-1944 אחרי הפצצה של חיל האוויר הבריטי. דימוי של אפרו נטמן בבית הקברות של מונמארטר בפריז ב- 2005.

## יצירותיו העיקריות
* להתפקע (1891)
* יחי החיים! (1892)
* שניים ועוד שניים הם חמישה - התייחסות לביטוי השגוי "2 + 2 = 5 (1895)
* אין או שוורים (1896)
* אל נא נכה את עצמנו (1900)

## קישורים חיצוניים

* יצירות פרי עטו של אלפונס אלה, בפרויקט גוטנברג
* 

קטגוריה:סופרים צרפתים
קטגוריה:משוררים צרפתים
קטגוריה:הומוריסטנים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1854
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1905
דוד קאופמן

**דוד קאופמן** (**קויפמן**; בתעתיק שנהג בזמנו: **קויפמאנן**; בגרמנית: **David Kaufmann**; 7 ביוני 1852, קויטין, מוראביה – 6 ביולי 1899, קרלסבאד) היה מלומד יהודי יליד מוראביה, שהתפרסם כחוקר מדעי היהדות, כמרצה וכאספן. התיישב בהונגריה.

## ביוגרפיה

נולד בעיירה  שבמוראביה, אז תחת שלטון האימפריה האוסטרית (בימינו בצ'כיה). משנת 1861 עד 1867 התחנך בגימנסיה בקרמזיר  שבמזרח מוראביה, שבה למד תנ"ך וגמרא עם רבה של קויטין, יעקב בריל (Jakob Brüll), ועם בנו נחמיה. ב-1867 החל ללמוד בבית המדרש לרבנים בברסלאו, ובמקביל למד באוניברסיטת העיר. כעבור כעשר שנים קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת לייפציג. ב-29 בינואר 1877 נסמך לרבנות. בטקס ההכתרה בבית המדרש לרבנים הוא הקריא מחיבורו על תולדות חייו של רבי יהודה הלוי. בשנה שלאחר מכן דחה הזמנה לשמש כמרצה בבית המדרש לרבנים בסינסינטי, ותחת זאת החליט ללמד היסטוריה, פילוסופיה של הדת ואמנות הדרשה (הומילטיקה)  בבית המדרש לרבנים בבודפשט, שהוקם זמן קצר לפני כן (בשנת 1877). קאופמן כיהן כמרצה בסמינר בבודפשט עד מותו ב-1899. עד מהרה למד את השפה ההונגרית, ולימד במקביל גם יוונית וגרמנית במכינה של הסמינר.

דוד קאופמן נפטר ב-6 ביולי 1899 בעיר קרלסבד שבבוהמיה.

לזכרו יצא לאור הספר "תהלה לדוד".

## אוספיו

בספרייתו העשירה היו כתבי יד רבים וספרי אינקונבולה וכן כ-700 קטעי גניזה. בימינו נמצאת הספרייה ברובה ברשות האקדמיה ההונגרית למדעים. מבין החומר שנתפרסם מתוכה נודע בעיקר כתב יד קאופמן למשנה שחוקרים רואים בו כתב יד חשוב (הניקוד בכתב היד לא יצא מתחת ידיו של הסופר אלא נוסף בידי סופר מאוחר). האוסף של קאופמן כלל גם עותק פקסימילי של הגדת סרייבו, שפורסם בשנת 1957 בבודפשט בליווי מסה, על ידי ד"ר אלכסנדר שייבר, מנהל בית המדרש הרבני של בודפשט. קטלוג של ספרייתו של קאופמן יצא לאור בשנת 1906 על ידי מ' וייס.

## פרסומיו

* Die Memoiren der Glückel von Hameln, J. Kauffmann, Frankfort am Main 1896
* **במה נרים רוח הדת בקרב נשינו ובנותינו?** / תרגום: מ' קאמינסקי, ז'יטומיר: חורוזנסקי, 1909
* **מחקרים בספרות העברית של ימי הביניים** (תרגם מגרמנית: ישראל אלדד) (כולל ביוגרפיה של המחבר מאת שמואל קרויס), ירושלים: מוסד הרב קוק, תשכ"ב. הדפסה ב': תשכ"ה

## לקריאה נוספת
* שמעון פדרבוש (עורך), **חכמת-ישראל באירופה**, ע' 280–285, ירושלים: הוצאת ראובן מס, 1965
* 

## קישורים חיצוניים

* 
*  
* 
* 
* 
* חייו של דוד קאופמן: ביוגרפיה מפורטת, באוסף האוריינטלי של ספריית האקדמיה ההונגרית למדעים 
* דוד קאופמן ואוסף כתבי היד היהודיים מימי-הביניים, באוסף האוריינטלי של ספריית האקדמיה ההונגרית למדעים 
* אסופת מאמרים פרי עטו של קאופמן בירחון להיסטוריה ומדעי היהדות, במאגר Compact Memory 
* 
* אוספו הפרטי של דוד קאופמן, מאוספי הארכיון המרכזי לתולדות העם היהודי
* 
* 


* 
* Jeannette Strauss Almstad & Matthias Wolfes, "David Kaufmann", in: Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon (BBKL), Band 18, Herzberg 2001, , pp. 785–790. 


## הערות שוליים

קטגוריה:היסטוריונים יהודים אוסטרים
קטגוריה:היסטוריונים יהודים צ'כים
קטגוריה:אנשי חינוך יהודים הונגרים
קטגוריה:חוקרי יהדות ספרד
קטגוריה:חוקרי יהדות ארצות האסלאם
קטגוריה:חוקרי גניזת קהיר
קטגוריה:חוקרי תולדות עם ישראל
קטגוריה:ספרנים ומידענים
קטגוריה:אספני ספרים
קטגוריה:בוגרי בית המדרש לרבנים בברסלאו
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת לייפציג
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1852
קטגוריה:נפטרים ב-1899
חרדון צב מצוי

**חרדון צב מצוי** (שם מדעי: *Uromastyx aegyptia*) הוא מין של לטאה ממשפחת החרדוניים.

## מאפיינים
חרדון צב מצוי נפוץ בעיקר באזור מצריים, לוב, עומאן, ישראל (אזור הנגב והרי אילת) וברחבי המזרח התיכון, בשטחים מדבריים וחמים כרוב בני משפחתו. שלא כמו חרדון הצב ההדור, הוא שוכן בעיקר במישורים סלעיים ובוואדיות ונפוץ יותר.

אצל הבדואים נקרא ד'אב (בערבית: **ضب**). הם מנצלים את עורו החזק וכן, בשרו משמש כמזון.

נמנה עם הזוחלים המדבריים הגדולים בישראל ואורכו מגיע ל-75 סנטימטרים (כולל זנב). בשעות הבוקר הקרירות צבע הגוף כהה יחסית (שחור-אפור) על מנת לקלוט את חום השמש ביעילות, ובמשך היום הוא הולך ומתבהר עם ההתחממות (חום-כתום). הוא מתאפיין בחפירת מחילות עמוקות מתחת לקרקע (כמספר מטרים) ושם שוהה במשך מרבית התקופה הקרה. בעת סכנה הוא פותח בריצה לעבר המחילה שלו ובמקרה של סכנה קרובה אף יכול להכות בעזרת הזנב החזק והקוצני שלו.

הוא יצור צמחוני ולכן ניזון בעיקר מצמחים, שיחים ופירות. בעונת הרבייה הנקבה מטילה 17–41 ביצים וקוברת אותם באדמה. כעבור חודשיים בוקעים הצעירים.

## ראו גם
* ארץ החרדונים

## לקריאה נוספת
*אנציקלופדיה **החי והצומח של ארץ ישראל** בהוצאת החברה להגנת הטבע ומשרד הביטחון, כרך 5
* אביעד בר, גיא חיימוביץ ואמיר ארנון, **[[זוחלים ודו-חיים בישראל - מדריך שדה]]**, מהדורה שלישית 2022, , עמ' 82–84
[ממוזער|250x250 פיקסלים|חרדון צב מצוי ב[ארץ החרדונים]]

## קישורים חיצוניים

* רשימה של זוחלים בישראל ומצב שימור שלהם

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1775
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פטר פורסקל
קטגוריה:חרדוניים
קטגוריה:ארץ ישראל: חרדוניים
קטגוריה:תוניסיה: זוחלים
קטגוריה:הסהרה: בעלי חיים
מרינה מנישק

**מרינה מנישק** (1588–1614; בפולנית: **Maryna Mniszech**, ברוסית: **Марина Мнишек**) הייתה בתו של וויוודה פולני, אשתו של דמיטרי הכוזב הראשון, שהייתה משתתפת פעילה באירועי תקופת הצרות ברוסיה הצארית בתחילת המאה ה-17.

## ביוגרפיה
שמאל|ממוזער|250px
מרינה מנישק הכירה את דמיטרי הכוזב הראשון בשנת 1604. ככל הנראה הייתה מודעת לכך שאין הוא הנסיך האמיתי, אך תחת השפעת הכמורה הקתולית ורצונה להיות צארינה, הסכימה להתחתן איתו. במהלך האירוסין הובטח לה שהיא תקבל לשליטתה את ערי נובגורוד ופסקוב, תוכל לשמור על הדת הקתולית ובמידה ודמיטרי לא יצליח לתפוס את השלטון תוכל להתחתן עם מישהו אחר. ב-3 במאי 1606 היא הגיעה למוסקבה ו-5 ימים מאוחר יותר התחתנה ונהפכה להיות צארינה רוסית. במהלך המהומות של 17 במאי היא לא נהרגה ונשלחה לאביה. בהוראת וסילי שויסקי במהלך שנתיים (אוגוסט 1606 - יולי 1608) כל משפחת מנישק התגוררה בירוסלבל. במסגרת שיחות בין רוסיה הצארית לבין פולין סוכם שמרינה מנישק תחזור למולדתה ותפסיק להיקרא "צארינה רוסית". במהלך הנסיעה לפולין היא נתפסה על ידי תומכים של דמיטרי הכוזב השני והועברה למחנה שלו. ב-5 בספטמבר 1608 התקיים טקס בו הודיעה שהוא למעשה בעלה שניצל בנס. לפי מכתביה למלך פולין ולאפיפיור היא סבלה קשה בתקופה זו. בתקופה זו נולד לה בן.

בשנת 1610, לאחר ניצחון הכוחות הפולנים על צבא רוסיה הצארית היא הופיעה בפרברי מוסקבה. לאחר שהאצולה המוסקבאית נשבעה אמונים למלך פולין כצאר רוסי, הוצע למרינה מנישק לוותר על השאיפות שלה ולחזור לפולין. היא סירבה וכתוצאה מכך, מעתה הייתה צריכה להסתתר גם מהפולנים. עד לתחילת 1611 היא ובנה התגוררו בקלוגה תחת הגנת תומכי דמיטרי הכוזב השני (שכבר נהרג). לאחר מכך היא עברה לקולומנה והצליחה לשכנע את תומכי דמיטרי הכוזב השני להכריז על בנה כיורש העצר של רוסיה. עם התקדמות הכוחות הרוסים שהתנגדו לשליטה פולנית במדינה למוסקבה, היא נמלטה לריאזן ולאסטרחן. לאחר בחירת מיכאל הראשון, צאר רוסיה לכהונה תושבי אסטרחן דרשו ממנה ומתומכיה לעזוב את העיר. באזור נהר אוראל היא נתפסה על ידי כוחות הצאר החדש וביולי 1614 הועברה למוסקבה.

בנה וראש תומכיה הוצאו להורג מיד, מועד פטירתה המדויק אינו ידוע.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אצולה פולנית
קטגוריה:צארים רוסים
קטגוריה:רוסיה הצארית: אישים
קטגוריה:נשות צארים רוסים
קטגוריה:נשים רוסיות במאה ה-17
קטגוריה:ילידי 1588
קטגוריה:נפטרות ב-1614
מאונה קיאה

[שמאל|ממוזער|250px|מצפי כוכבים בפסגה. מימין לשמאל: [מתקן הטלסקופ האינפרא אדום של נאס"א, טלסקופי התאומים קק I, קק II וטלסקופ סובארו.]]
**מאונה קיאה** (בהוואית ואנגלית: **Mauna Kea**, /ˈmounə ˈkɛjə/) הוא הר געש רדום המהווה את אחד מחמשת ההרים המרכיבים את האי הוואי, והגבוה שבהם. בשפה המקומית משמעות שמו היא הר לבן, כיוון שמדי חורף מתכסה ראש ההר בשכבת שלג. פסגת המאונה קיאה נמצאת בגובה 4,207 מטרים מעל גובה פני הים אך בגובה 10,210 מטרים מעל קרקעית האוקיינוס השקט ובכך הוא ההר הגבוה ביותר בעולם לפי מדידה זו.

## גאולוגיה
האי הוואי מורכב מחמישה הרי געש, הבולטים שבהם הם מאונה קיאה ומאונה לואה. ההערכה היא כי ההר התפרץ מהאוקיינוס השקט לפני כ-250,000 שנים, ויצר קלדרה. ההתפרצויות הבאות היו אלימות יותר באופיין ויצרו את צורתו הקונית של ההר.
## הפסגה
פסגת המאונה קיאה משמשת כמצפה כוכבים כבר מהעת העתיקה של ההתיישבות בהוואי. הפסגה נמצאת מעל כ-40% מאטמוספירת כדור הארץ וכ-90% מלחץ האדים של המים ובכך יוצרת תנאים מצוינים לצפייה בשמי הלילה. בנוסף, הפסגה נמצאת מעל שכבת האינוורסיה ולכן מתאפשרים בה מעל ל-300 לילות בשנה בהם ניתן לצפות בשמיים נקיים. מיקומה על כדור הארץ מאפשר תצפית לשני חלקי השמיים של כדור הארץ, הצפוני והדרומי. מבנה ההר אפשר סלילת דרך ובכך הקל על קביעת המצפים בפסגה. בשל מספר התושבים המועט על האי, זיהום האור הוא קטן, ומשפר את תנאי הצפייה.

בניית מצפי כוכבים בפסגה, כדוגמת מצפה הכוכבים קק, היוותה גורם מחלוקת פוליטי ומשפטי בשנים האחרונות. בשל הגורמים שצוינו לעיל הועדפה הפסגה על ידי מדענים כמשכן למצפי כוכבים וכיום שוכנים בה כתריסר מצפים. מאידך גיסא, ילידים מקומיים ושוחרי איכות הסביבה טוענים כי המשך הבנייה במקום פוגע בו, הן מבחינה סביבתנית והן מבחינה תרבותית: לפי המסורות, פסגת ההר היא מקום משכנה של פוליהו, אלת השלג, מקום תפילה ומצפה כוכבים מסורתי. בנוסף, הפסגה היא ביתו של חרק אנדמי. דליפות של כספית ושפכים זיהמו גם הן את הפסגה.

## קישורים חיצוניים

* תמונות של ההר
* מרכז המבקרים
* 

## הערות שוליים

ימין|ממוזער|300px|האי הוואי והפארק הלאומי הרי הגעש של הוואי

קטגוריה:ארצות הברית: גאולוגיה
קטגוריה:הוואי (אי)
קטגוריה:הוואי: הרי געש
שורש ממוצע הריבועים

**שורש ממוצע הריבועים**, או **ממוצע RMS** (באנגלית: **Root mean square**), הוא מספר המשמש לתיאור ממוצע הגודל של פונקציה או של סדרת ערכים. זהו שם אחר לנורמת L<sup>2</sup>, כמו גם לשונות של משתנה מקרי בעל תוחלת אפס.

## הגדרה
שורש ממוצע הריבועים של סדרת הערכים \{x_1,x_2,\dots,x_n\} הוא שורש הממוצע החשבוני של ריבועי הערכים: 
x_{\mathrm{rms}} = \sqrt  = \sqrt  {\int_{T_1}^{T_2} {[f(t)]}^2\, dt}}


ממוצע RMS של הפונקציה על פני כל התחום - \infty \le t \le \infty הוא: 
f_\mathrm{rms} = \lim_{T\rightarrow \infty} \sqrt  {\int_{-T}^{T} {[f(t)]}^2\, dt}}. אם \! f(t) היא פונקציה מחזורית, גודל זה שווה לממוצע ה-RMS על פני מחזור אחד.

## דוגמאות
שמאל|ממוזער|250px

t היא זמן, f היא התדירות, a היא המשרעת, \phi היא המופע ההתחלתי, \ \mbox{mod} - פעולת המודולו.

## שימושים
### הספק חשמלי
בהנדסת חשמל, לעיתים קרובות יש צורך לדעת מהו ההספק החשמלי הנצרך על ידי נגד. ההספק P הנצרך על ידי נגד בעל התנגדות R כאשר זורם דרכו זרם קבוע I הוא: P = I^2 R\,\!.

אם בנגד זורם זרם חילופין (I(t, ההספק הרגעי הנצרך על ידו משתנה ובמקומו מחשבים את ההספק הממוצע: P_\mathrm{avg} = \langle I(t)^2R \rangle = R\langle I(t)^2 \rangle = (I_\mathrm{RMS})^2R\,\!. כלומר הזרם ה-RMS הוא הזרם הקבוע שהיה גורם לאותה צריכת הספק ממוצעת על ידי הנגד.

את ההספק ניתן לרשום גם כתלות במתח החשמלי: P = {V^2\over R}\,\!, ובאותו האופן במתח חילופין ההספק הממוצע הוא: P_\mathrm{avg} = {(V_\mathrm{RMS})^2\over R}\,\!. מתח החילופין הנפוץ ביותר הוא סינוסי: V=V_0\sin(2\pi ft)\,, ועבורו P_\mathrm{avg} = {V_0^2 \over 2R}\,\!.

מאחר שמתח ה-RMS שימושי לחישוב הספקים, המתח המוצהר של זרם החילופין הביתי (220 וולט בשיטה האירופית ו-110 וולט בשיטה האמריקאית) הוא מתח ה-RMS ולא המשרעת.

### מהירות
בפיזיקה, גודל מהירות החלקיקים בגז אידיאלי קלאסי מתפלגת לפי התפלגות מקסוול-בולצמן וכל רכיב של המהירות בשלושת כיווני המרחב מתפלג באופן נורמלי. לכן, הממוצע החשבוני של וקטורי המהירות הוא וקטור האפס, ואת הממוצע החשבוני של גודל המהירות ניתן לחשב כתוחלת של התפלגות מקסוול-בולצמן על ידי אינטגרל גאוסיאני. לעומת זאת את ממוצע ה-RMS של המהירויות ניתן למצוא באופן פשוט יותר משיקולי אנרגיה ולקבל קשר בינו לבין טמפרטורת הגז.

האנרגיה הקינטית הממוצעת של מולקולה בגז אידיאלי תלויה בממוצע ה-RMS של מהירות המולקולות: E_\mathrm{k} = mv_\mathrm{rms}^2 = nRT = \frac{3}{2}NkT, ולכן המהירות ה-RMS היא:
v_\mathrm{rms} = \sqrt \over{m}} = \sqrt  = \sqrt , כאשר m המסה של מולקולה, M המסה המולרית של הגז, R הוא קבוע הגזים, T הטמפרטורה במעלות קלווין, N מספר המולקולות ו-k קבוע בולצמן.

### שוֹנוּת
בסטטיסטיקה, השונות של אוכלוסייה מוגדרת כהפרש בין ממוצע הריבועים (ריבוע ממוצע ה-RMS) לבין ריבוע הממוצע החשבוני: {\sigma_{x}}^2 = {x_{\mathrm{rms}}}^2 - \bar{x}^2, או באופן שקול: {x_{\mathrm{rms}}}^2 = \bar{x}^2 + {\sigma_{x}}^2. כלומר, ממוצע ה-RMS תמיד גדול או שווה לממוצע החשבוני, והוא שווה לשונות במקרה שהממוצע החשבוני הוא אפס.

## קישורים חיצוניים
* זרמי RMS של צורות גל נוספות
* יישום Java הממחיש את המשמעות של מתח RMS
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ממוצעים
למידת בריחה

**למידת בריחה** היא מושג פסיכולוגי המתאר התנהגות שמתרחשת על מנת להפסיק גירוי בלתי נעים.

למידת בריחה שונה מלמידת הימנעות: בריחה נועדה להפסיק גירוי בלתי נעים המתרחש בהווה (ללא חשיבה לטווח ארוך), בעוד הימנעות נועדה למנוע כליל את המגע עם הגירוי הבלתי נעים, לפני שהוא מתרחש, בהנחה שהוא אכן עומד להתרחש בעתיד.

ניתן להדגים למידת בריחה בתהליך הביהביוריסטי של התניה אופרנטית, על פי הניסוי הנודע של תיבת סקינר: התיבה חולקה לשני חלקים המופרדים במחיצה נמוכה. חולדה נמצאת בחלק אחד של התיבה ומקבלת זרם חשמלי (עונש). החולדה מגיבה בצורות שונות כמו ריצה או קפיצה, אך הזרם החשמלי נמשך, עד שהיא קופצת במקרה לצידה השני של התיבה. לאחר מספר ניסיונות, החולדה לומדת לקפוץ מיד לצד השני של התיבה בכל פעם שהיא חשה בזרם חשמלי, כדי להפסיק את המגע עמו (בהמשך עשויה החולדה ללמוד למידת הימנעות של קפיצה לצד השני עוד לפני שהזרם החשמלי הופיע, למשל אם למדה שגירוי כמו הפעלת נורה מקושר לזרם חשמלי שמגיע מיד אחריו, אז תקפוץ מיד כשתופעל הנורה).

## ראו גם
* אינהיביציה
* חוסר אונים נרכש

קטגוריה:למידה
קטגוריה:ביהביוריזם
יאקות אל-חמאווי

**יַאקוּ֫ת בן עבדאללה אל-חַמַוִי א-רוּמִי** (1178–1229; בערבית: **ياقوت بن عبد الله الحَمَوي الرومي**, תעתיק מדויק: יאקות בן עבד אללה אלחַמַוי אלרומי) היה ביוגרף וגאוגרף ערבי מוסלמי, ככל הנראה ממוצא יווני. אל-חמווי ידוע בכתביו ומאמריו האנציקלופדיים אודות העולם המוסלמי.

## שמו
פירוש השם "יאקות" הוא אבן אודם (רובי); השם "א-רומי" מעיד על מוצאו היווני (ביזנטי), והשם "אל-חמווי" מעיד על מוצא או קשר לעיר חמה (שבימינו ממוקמת בסוריה).

## חייו והשכלתו
יאקות נולד בקונסטנטינופול. הוא נמכר כעבד, ומאוחר יותר עברו הוא ואדונו לעיר בגדאד. לאחר שזיהה את כישוריו, החל אדונו של יאקות להקנות לו חינוך. הוא שוחרר מעבדות בשנת 1199 והחל לפרסם מאמרים. בשנת 1213 הוא התחיל את מסעו, שבמהלכו ביקר בתבריז, בדמשק ובמוסול. תמיכתו בח'וארג' סיבכה אותו והוא ברח בשנת 1216 מדמשק למרב שבשטח טורקמניסטן של ימינו. במרב הוא עבד במשך שנתיים בספריות העשירות שהיו במקום. עקב סכנות של פלישת ג'ינגיס חאן לאזור, הוא נמלט לחלב, בה החל לחבר את ספרו "מועג'ם אל-בולדאן" (ראו להלן). הוא ביקר באלכסנדריה בשנת 1227 ומת בחלב ב-1229.

## עבודתו
חשיבותו של יאקות כחוקר נעוצה בכך שעבודותיו מבוססות על מקורות שמצא בספריות במרכז אסיה, אשר אבדו ברובם כעבור שנים ספורות, במהלך כיבוש האזור על ידי המונגולים.
### מועג'ם אל-בולדאן
ספרו העיקרי של יאקות, הלקסיקון הגאוגרפי-ספרותי המקיף "מועג'ם אל-בולדאן" (בערבית: معجم البلدان, בתעתיק מדויק: מֻעְגַ'ם אל-בֻּלְדָאן, כלומר "לקסיקון המדינות" או "מילון המדינות"), חובר בשנים 1224–1228 (יאקות השלים אותו כשנה לפני מותו). זהו קובץ מקומות מרכזיים בתרבות הערבית ובעולם הערבי, מסודרים בסדר אלפביתי לפי שמותיהם, עם אופן הגייתם, גיזרונם מערבית או משפות אחרות ומיקומם. לתיאורו הגאוגרפי של כל מקום הוסיף יאקות מידע היסטורי ואתנוגרפי, לרבות אנקדוטות וסִיפֵּרִים, רישומים ותיאורים הנוגעים לכיבושים מוסלמיים,  שמות שליטים ופרטים ביוגרפיים עליהם, מונומנטים, ידוענים מקומיים, וכן פרוזה ושירה רלוונטיות שמהוות מידע בעל ערך היסטורי-ספרותי רב.

## הנצחתו
על שמו של יאקות רחוב בירושלים, צפונית מזרחית לעיר העתיקה בוואדי אל-ג'וז, וגם בעיר חיפה.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה של יאקות 

## הערות שוליים

קטגוריה:ביוגרפים
קטגוריה:גאוגרפים ערבים
קטגוריה:ילידי 1178
קטגוריה:נפטרים ב-1229
רכס הבוסטר

**רכס הבּוּסְטֶר** הוא רכס ברמת הגולן בין העיר קוניטרה בדרום להר החרמונית. שמו של הרכס, בוסטר, ניתן לו על שם תחנת הגברה למי השקיה שבנו הסורים, תחנת בוסטר (מאנגלית: booster, מגביר). רכס הבוסטר מורכב משני תלים מרכזיים: תל אל-מַחְפִי ודַהְרַת אִיבְּרָהִים.

רכס הבוסטר נמצא על קו הגבול הישראלי–סורי והוא חלק מקו התלים הישראלי. חשיבותו האסטרטגית הרבה של הרכס נובעת ממיקומו ושליטתו בשטח. רכס הבוסטר מצוי בין תא שטח שטוח מדרום ובו ממוקמת קוניטרה (פתחת קוניטרה הצפונית) ומצפון, אזור שטוח נוסף שמצפונו הר חרמונית, תא שטח זה קיבל את הכינוי "עמק הבכא" בקרבות הבלימה במלחמת יום הכיפורים.

על ראש הרכס החזיק צה"ל בסיס צבאי בשל חשיבות האזור, אך לאחר הקמת חוות רוח באזור, הבסיס פונה.

## הערות שוליים

רכס הבוסטר
קטגוריה:ישראל: הרי געש
קטגוריה:בסיסי צה"ל ומוצביו ברמת הגולן
קטגוריה:קו התלים הישראלי
בואה קשת

**בואה קשת** (שם מדעי: *Epicrates cenchria*) הוא מין של נחש ממשפחת החנקיים המצוי במרכז אמריקה ובדרומה. הוא ידוע בשל ססגוניותו ובשל כך עורו "מחליף צבעים" כאשר קרני אור פוגעות בו, ומכאן שמו. יש לו תשעה תת-מינים ידועים. תת-המינים נבדלים זה מזה באורכם, בעובי שלהם, בדוגמאות שעל גבם ובאזור התפוצה שלהם.

האורך הממוצע של בואת הקשת נע בין 1.2 ל-1.8 מטרים, אך ידוע על פריטים שאורכם עלה על שני מטרים. הוא מעדיף להיות על האדמה, אך מסוגל לטפס גם על עצים.

אזור מחייתו הוא בעיקר ביערות לחים או באזורים מסולעים.

הנקבה אינה מטילה ביצים, היא משריצה ולדות חיים,12-25 ולדות. תוחלת החיים מגיעה עד 30 שנים בטבע.

הוא נפוץ במרכז אמריקה בקוסטה ריקה ובפנמה. בדרום אמריקה הוא נפוץ ממזרח לאנדים בקולומביה, ונצואלה, אקוודור, פרו, סורינם, ברזיל, גויאנה, גויאנה הצרפתית, בוליביה, פרגוואי וצפון ארגנטינה.

## תת-מינים
* *Epicrates cenchria alvarezi* - בואה קשת ארגנטינאי
* *Epicrates cenchria assisi* - בואה קשת קאטנגי
* *Epicrates cenchria barbouri* - בואה קשת מהאי מרחו
* *Epicrates cenchria cenchria* - בואה קשת ברזילאי
* *Epicrates cenchria crassus* - בואה קשת פרגואי
* *Epicrates cenchria gaigei* - בואה קשת פרואני
* *Epicrates cenchria hygrophilus* - בואה קשת אספריטו סנטו
* *Epicrates cenchria maurus* - בואה קשת קולומביאני
* *Epicrates cenchria polylepis* - בואה קשת מהרמה המרכזית

ממוזער|שמאל|230px|בואה קשת פרואני
ממוזער|ימין|230px|בואה קשת קולומביאני

## קישורים חיצוניים

* אתר גן החיות של בריסטול
* אתר גן החיות הלאומי בוושינגטון

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:חנקיים
קטגוריה:ברזיל: זוחלים
קטגוריה:אקוודור: זוחלים
קטגוריה:קוסטה ריקה: זוחלים
קטגוריה:גיאנה: זוחלים
קטגוריה:זוחלים ביער האמזונאס
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
ישראל משה דושינסקי

רבי **ישראל משה דושינסקי** (בכתיב מיושן: **דושינסקיא**; כ"א בכסלו ה'תרפ"ב, 22 בדצמבר 1921, חוסט - כ"ב באדר ב' ה'תשס"ג, 26 במרץ 2003, ירושלים) היה האדמו"ר וראש ישיבת דושינסקיא וראב"ד וגאב"ד העדה החרדית בירושלים.

## ביוגרפיה
נולד לרבי יוסף צבי דושינסקי, בז' באלול ה'תרצ"ג עלה לארץ ישראל יחד עם אביו, שהגיע לכהן כגאב"ד העדה החרדית בירושלים. נישא לאלטא מרים לאה בת יהושע דוד גרוס, ראש הקהל של קהילת סאטמאר בעיירה סאטמאר שברומניה. לאחר פטירתו של אביו התמנה לכהן בראשות הישיבה והקהילה של אביו. בתקופתו התבססה הקהילה סביבו כחצר חסידית לכל דבר, ונוסדו לה מוסדות ובתי מדרש בישראל ומחוצה לה.

בשנת ה'תשכ"ח התמנה כדיין בבד"ץ של העדה החרדית. בשנת ה'תשמ"ט מונה לראב"ד. לאחר פטירת קודמו בתפקיד, הרב משה אריה פריינד, החל לכהן בשנת ה'תשנ"ו כגאב"ד העדה החרדית, עד לפטירתו בשנת תשס"ג. נקבר ליד קבר אביו בבית הקברות הקטן הסמוך למבנה הישן של בית החולים שערי צדק. על מצבתו נכתב: "ממשה ועד משה לא קם כמשה בישראל".

## משפחתו
* בנו הרב יוסף צבי דושינסקי מילא בחיי אביו את מקומו בראשות ישיבת "בית יוסף צבי" דושינסקיא. לאחר פטירת אביו ממלא מקומו בהנהגת קהילת חסידי דושינסקיא. הוא חתנו של הרב זלמן לייב מייזליש, רב קהילת סיגייט בניו יורק.
* בנו הרב מרדכי יהודה הוא רב קהילת דושינסקיא בבית שמש.
* בתו שרה עלקא, הייתה נשואה להרב צבי יששכר דב כ"ץ (נפטר), רב קהילת "בית יוסף צבי" דושינסקיא בוויליאמסבורג וראש הישיבה שם.
* בתו שיינדל, הייתה נשואה לרב יוסף עמרם ווייסמאנדל (נפטר), רב קהילת נייטרא במאונט קיסקו שבארצות הברית ובנו של הרב חיים מיכאל דב בער
* חתנו הרב יעקב יחזקיה סופר, רב בית הכנסת נר ישראל - זופניק בירושלים ורב קהל עדת ישראל טורונטו. נכדו של רבי יעקב יחזקיה גרינוולד מפאפא.

## לקריאה נוספת
* ספר **כבה נר ישראל**, אוסף מילי דהספידא, שני כרכים, מכון נר ישראל, ירושלים, תשס"ד 2004.
*  **ספר [https://www.nli.org.il/he/books/NNL_ALEPH990025764430205171/NLI ממשה ועד משה]** חלק א', פרק א' מתוך ו' פרקים מוקדש לו אצל: אברהם א. סופר, הוצאת **מקור הספר ([[גאולה|שכונת גאולה]])-יריד הספרים ([[מאה שערים]])**, ירושלים, תשס"ז 2007.
* **ספר רבותינו שבירושלים** פרק אחד מוקדש לו (ירושלים, הוצאת שלהבת, תשס"ג 2003).

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אבות בית הדין של העדה החרדית
קטגוריה:ראשי ישיבה חסידים בישראל
קטגוריה:אדמו"רים ישראלים
קטגוריה:ירושלים: אדמו"רים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות שערי צדק
קטגוריה:ישראלים ילידי צ'כוסלובקיה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1921
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2003
חוק מאה שמונים המעלות

ממוזער|שמאל|250px|חוק מאה שמונים המעלות
**חוק מאה ושמונים המעלות** הוא מונח מתחום הצילום בקולנוע או בטלוויזיה.

כאשר מצלמים בנפרד שתי דמויות המשוחחות ביניהן, מתקבלים שני שוטים, ובכל אחד מהם נראית דמות המביטה ומשוחחת עם דמות אחרת, אשר נמצאת מחוץ לפריים. לאחר מכן, בעריכה, מחברים את שני השוטים הנפרדים לסצנה אחת, בה נראות שתי הדמויות משוחחות זו עם זו. לצורך כך, יש לשמור על כיווני המבט ביניהן, למרות שבכל שוט לא רואים את הדמות שעמה משוחחים.

חוק מאה ושמונים המעלות נשמר בזמן הצילום באופן הבא: אם נעביר קו דמיוני בין שתי הדמויות שמשוחחות זו עם זו, קו זה יהיה קוטר של מעגל, אשר שתי הדמויות נמצאות על ההיקף שלו, המחולק כעת לשתי קשתות, כל אחת בגודל 180 מעלות. החוק קובע כי אם מציבים את המצלמה בצידו האחד של הקו בזמן צילום השוט הראשון (דמות א' מדברת אל דמות ב'), חובה להמשיך ולהציב את המצלמה באותו הצד, גם בזמן הצילום של השוט השני (דמות ב' מדברת אל דמות א').

## ראו גם
*עריכה אנליטית

קטגוריה:טכניקות צילום
קטגוריה:מונחים בקולנוע
בראונסוויל

**בראונסוויל** (באנגלית: **Brownsville**) היא עיר מחוז במחוז קמרון בדרום מדינת טקסס, ליד גבול ארצות הברית עם מקסיקו. דרומית לה, מעבר לנהר ריו גראנדה נמצאת העיר המקסיקנית מטמורוס. בראונסוויל היא העיר הדרומית ביותר במדינת טקסס והדרומית מבין הערים בארצות הברית השוכנות ביבשת (העיר היחידה שנמצאת דרומית לה היא קי וסט השוכנת על אי). לפי מפקד התושבים של שנת 2000 חיו בעיר 139,772 תושבים וכ-350,000 במטרופולין בראנסוויל-הרלינגן.

## היסטוריה
בראונסוויל הוקמה בשנת 1848. נקראת על שמו של מפקד 'מבצר טקסס' שנהרג במהלך מלחמת ארצות הברית–מקסיקו במהלך המצור של המקסיקנים על המבצר שלו. שנה לאחר שהוקמה, בראונסוויל כבר הפכה לבירת המחוז של 'מחוז קמרון'. היא קיבלה מעמד של עיר בשנת 1850 אך זמן קצר לאחר מכן המעמד הזה הוסר ממנה בגלל בעיות משפטיות על בעלות האדמה עליה שכנה. רק שלוש שנים לאחר מכן, ב-7 בפברואר 1853 קיבלה מעמד של עיר בשנית. 

ב-13 ביולי 1859 פרצה מלחמת קורטינה הראשונה. המלחמה התרחשה בין הצבא הפרלמנטרי של מקסיקו בהנהגתו של חואן קורטינה, חוואי עשיר ומדינאי בעל השפעה רבה באזור לבין צבא ארצות הברית, טקסס ריינג'רס והמיליציה המקומית של בראונסוויל. בתום המלחמה הצליחו המקסיקנים וקורטינה לכבוש את בראונסוויל. הוא וחייליו שלטו בעיר עד ה-20 בספטמבר כאשר נהדפו לעיר הדרומית לבראונסוויל, מטמורוס שבמקסיקו. במאי, 1861 פרצה מלחמת קורטינה השנייה. קורטינה ניצל את העובדה שמלחמת האזרחים האמריקנית רק החלה וניסה לכבוש את מחוז ספאטה אך לא הצליח ונסוג לאחר שאיבד 8 אנשים.

בשנת 1926 נפתחה בעיר מכללה, המכללה הדרומית של טקסס. בשנת 1991 המכללה התאחדה עם אוניברסיטת טקסס ונקראת כיום 'אוניברסיטת טקסס בבראונסוויל והמכללה הדרומית של טקסס'.

בשנים 1945-1970 אוכלוסיית בראונסוויל גדלה משמעותית מ-25,000 תושבים ל-52,000 תושבים.

## גאוגרפיה
בראונסוויל היא העיר הדרומית ביותר בטקסס והדרומית ביותר מבין הערים ביבשת בארצות הברית (העיר הדרומית היחידה יותר מבראונסוויל היא קי וסט והיא שוכנת על אי במפרץ מקסיקו). בראונסוויל היא חלק ממטרופולין בראונסוויל-הרלינגן בו חיים כ-350,000 תושבים. גבולה הדרומי של העיר הוא נהר ריו גראנדה אשר מהווה גם את הגבול בין ארצות הברית למקסיקו. דרומית לה, מעבר לגבול שוכנת העיר המקסיקנית מטמורוס כאשר נהר הריו גראנדה מפריד ביניהן.

## אקלים
הרוחב הגיאוגפי והגובה בהם נמצאת בראונסוויל מעניקים לה מזג אוויר סובטרופי. זה בא לידי ביטוי בקיץ חם ולח וחורף מתון. קרבתה של העיר למפרץ מקסיקו מספקת לה מזג אוויר קריר ונוח יותר לעומת ערים אחרות הרחוקות יותר מהאוקיינוס כמו לארדו ומקאלן.

## ערים תאומות

* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:טקסס: ערים
קטגוריה:ריו גראנדה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1848
ישראל קמקוויוואולה

**ישראל קַמַקַוִיווֹאוֹלֶה** (בהוואית: **Israel "IZ" Kamakawiwo'ole**; 20 במאי 1959 – 26 ביוני 1997) היה זמר ומוזיקאי מהוואי. התפרסם מחוץ להוואי בזכות אלבומו "Facing Future", שיצא ב-1993, ובמיוחד בזכות הרצועות מאותו אלבום ששילבו את השיר "Over the Rainbow" / "What a Wonderful World". לאחר שהתפרסם, השתתף במספר תוכניות טלוויזיה ובפרסומות. היה בעל השפעה גדולה על המוזיקה בהוואי.

## ביוגרפיה
קמקוויוולה נולד בבית החולים Kuakini שבהונולולו. הוא החל ללמוד מוזיקה בגיל 15 וניגן על יוקולילי. דודו היה השחקן והמוזיקאי מו קיל .

קמקוויוואולה התגורר בהוואי עד יום מותו.

לאורך חייו סבל מהשמנה חמורה שבשיאה הגיע משקל גופו ליותר מ-350 ק"ג. הוא אושפז מספר פעמים ומת בגיל 38 מסיבוכים בדרכי הנשימה ומערכת הלב. הוא הותיר אחריו את אשתו מרלן ובתו.

ביום מותו דגל מדינת הוואי הורד לחצי התורן. הוא האדם השלישי בהיסטוריה של הוואי שהוענק לו כבוד זה, והיחיד שלא היה איש ממשלה. יותר מ-10,000 אנשים השתתפו בהלווייתו. ארון הקבורה יצא מגבעת הקפיטול של הונולולו. ב-12 ביולי אפרו פוזר באוקיינוס.

## דיסקוגרפיה
* 1990: Ka 'Ano'i
* 1993: Facing Future
* 1995: E Ala E
* 1996: N Dis Life
* 1998: Iz in Concert: The Man and His Music
* 2001: Alone in Iz World
* 2007: Wonderful World

## קישורים חיצוניים

* 

* Israel Kamakawiwo'ole - אתר המעריצים
* 

קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ילידי הוואי
קטגוריה:הונולולו: אישים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1959
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1997
דולי (צילום)

שמאל|ממוזער|250px|מתקן לצילום דולי של חברת "jl fisher"

**דּוֹלִי** (מאנגלית: **Camera dolly**; בעברית: **צְלַמְנוֹעַ**), בצילום קולנוע או וידאו הוא אביזר המשמש להנעת מצלמה בצורה חלקה. בדרך כלל נעה עגלת הדולי על גבי מסילות המותאמות לה במיוחד. במתקני דולי רבים יש גם אפשרות לשלוט על המהירות והתאוצה כדי להשיג את האפקט הרצוי בשוט.

את המצלמה המקובעת על העגלה מתפעל מפעיל המצלמה, כאשר לרוב גם עוזר הצלם רוכב על העגלה, על מנת לעזור לצלם להפעיל את המצלמה. בעל המקצוע, האחראי על הנעת עגלת הדולי, מכונה "דולי-גריפ". מפעיל המצלמה, עוזר הצלם והדולי-גריפ הם טכנאים המתמחים בהפעלת ציוד הדולי.

שוט שמצולם בתנועה, על דולי, נקרא "שׁוֹט נָע" (באנגלית: traveling shot או dolly shot).

## ראו גם

* תנועות מצלמה

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טכניקות צילום
קטגוריה:ציוד צילום
קטגוריה:מונחים בטלוויזיה
וסילי שויסקי

**וסילי שויסקי** (1552 –  [[22] בספטמבר](https://he.wikipedia.org/wiki/22_%D7%91%D7%A1%D7%A4%D7%98%D7%9E%D7%91%D7%A8) 1612) (ברוסית :Василий IV Шуйский) היה הצאר של רוסיה עד לכיבוש הפולני. אחרי נפילתו בשבי לא היה צאר שהצליח לשלוט במדינה עד לשנת 1613 – תחילת שלטון משפחת רומנוב ברוסיה.

## תחילת הקריירה
[ימין|ממוזער|וסילי שויסקי, ציור מ-[1672]]
שויסקי נולד למשפחת אצילים והיה בויארין משנת 1584. הוא השתתף באופן פעיל במספר מערכות צבאיות בתקופת שלטון איוואן הרביעי. בשנים 1586–1587 נשלח לגלות. בשנת 1591 בוריס גודונוב הרשה למשפחת שויסקי לחזור למוסקבה. באותה שנה הוא ניהל ועדת חקירה לבירור נסיבות מותו של הנסיך דמיטרי, בנו של איוואן הרביעי, ובנוסף הוא החל לשבת בדומה בויארית. בשנת 1605 השתתף בקרב נגד דמיטרי הכוזב הראשון אך לא ניצל את הניצחון ומעשית נתן לדמיטרי לחזק את עצמו מחדש. עם תפישת השלטון על ידי דמיטרי הכוזב הראשון ניסה לבצע מהפכה אך נכשל, חלק מתומכיו הוצאו להורג והוא בעצמו נשלח מחוץ למוסקבה. בסוף 1605 הורשה לחזור למוסקבה. היה פעיל בניסיונות להחלפת השלטון וכתוצאה מכך, ב-17 במאי 1606 דמיטרי הכוזב הראשון נהרג. ב-19 במאי 1606 התמנה שויסקי לצאר רוסיה. במסגרת ההכתרה חתם על מגבלות שלטון הצאר. כמו כן, הודיע שהריגת הנסיך דמיטרי בוצעה בהוראת בוריס גודונוב, בניגוד למסקנות הוועדה שהוא עצמו היה בראשה מספר שנים קודם לכן, שקבעה שהנסיך נהרג תוך כדי משחק ילדים עם סכין ללא מעורבות גורמים חיצוניים.

## תקופת השלטון
כל תקופת שלטונו הייתה על רקע מלחמת רוסיה-פולין (1605 - 1618). הגעת שויסקי לשלטון חיזקה מאבק פנימי בין האצולה המוסקבאית לבין האצולה בדרום המדינה. הדבר גרם, בין היתר, לתחילת התקוממות האיכרים בהנהגת איוואן בולוטניקוב. כתוצאה משינוי חוקתי בהקשר למעמד החולופים הוא הצליח לפצל את מחנה מתנגדיו. לקראת אוקטובר 1607 התקוממות דוכאה סופית על ידי כוחותיו.

במקביל, באוגוסט 1607 החלה פשיטה של דמיטרי הכוזב השני לרוסיה הצארית. ב-1 במאי 1608 כוחות הצאר נוצחו והחל מצור על מוסקבה. לקראת סוף שנת 1608 רוב שטחי המדינה היו תחת שליטתו של דמיטרי הכוזב השני. בפברואר 1609 נחתם חוזה עם שוודיה. בהתאם לחוזה זה, שטחים בצפון המדינה הועברו לשליטה שוודית תמורת תמיכתם בווסילי שויסקי. בתמיכת הכוחות השוודים הצבא המשותף בהנהגת מיכאל סקופין-שויסקי הצליח להחזיר לעצמו שליטה ברוב המדינה והמצור על מוסקבה הופסק. באופן מפתיע, מיד לאחר שחרור מוסקבה ממצור, מיכאל סקופין-שויסקי שהיה מפקד צבא אהוד נפטר. היים חשד שהוא הורעל בהוראת וסילי שויסקי.

ב-24 ביוני 1610 הצבא הרוסי ספג מפלה קשה בקרב קלושינו מהכוחות הפולנים. ביולי 1610 האצולה המוסקבאית ביצעה הפיכה שלטונית והכריחה את וסילי שויסקי לפרוש למנזר. השליטה במדינה הועברה למועצה של 7 בויארים.

בספטמבר 1610 שויסקי ואחיו הועברו למפקד הכוחות הפולנים. הוא הועבר לסמולנסק ובהמשך לוורשה.

הוא נפטר במעצר במבצר כ-100 ק"מ מוורשה. מספר ימים לאחר מכך נפטר גם אחיו. האח השלישי הוחזר למוסקבה לאחר מספר שנים.

בשנת 1635 גופתו הועברה לקתדרלת המלאך מיכאל במוסקבה.

## קישורים חיצוניים

* קורות חיים
* 

קטגוריה:צארים רוסים
קטגוריה:מנהיגים רוסים שהודחו במהפכה
קטגוריה:ילידי 1552
קטגוריה:נפטרים ב-1612
בואה פורטו-ריקני

**בואה פורטו-ריקני** (שם מדעי: *Epicrates inornatus*) הוא מין של נחש ממשפחת החנקיים הנפוץ רק על האי פוארטו ריקו. נחש זה הוא מסוג "Epicrates" המכונה בואה קשת, בתוך סוג זה כלולים גם המינים בואת הקשת ובואה קובני.

## מאפיינים
הבואה הפורטו-ריקני הוא נחש דק החי על האדמה ברוב הזמן, אך מסוגל לטפס גם על עצים. אורכו נע בין 1.8-2.7 מ', אך ידועים פרטים שהגיעו לאורך גדול יותר. צבעו חום כהה.
הוא ניזון מיונקים קטנים, עטלפים, ציפורים ולטאות. 

בפוארטו ריקו הוא נפוץ יותר באזור הקרסט שבצפון מערב המדינה. מאחר שאזור זה עשיר במערות, לבואה יש הזדמנות שם לתפוס עטלפים. הוא עושה זאת על ידי כך שהוא נתלה בפתח המערה וכאשר עטלף עובר הוא תופס אותו בשיניו ולאחר מכן חונק אותו.

הנקבה משריצה 23-26 נחשים קטנים חיים. לא נערכו אף פעם תצפיות על האכילה של הנחשים הצעירים ולכן לא מחזיקים ומגדלים נחשים צעירים בשבי.

## קישורים חיצוניים

* האתר הרשמי של יער יונקה בפורטו-ריקו
## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהנס תאודור ריינהרט
קטגוריה:חנקיים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1843
חברת מצר גוזו

שמאל|ממוזער|250px|האניה טא' פינו בין מלטה לגוזו
שמאל|ממוזער|250px|שתי מעבורות חולפות זו על פניה של זו על רקע נופו של גוזו
שמאל|ממוזער|250px|המעבורת מליטה בנמל צ'ירקווה
**חברת מצר גוזו** (באנגלית: **Gozo Channel Company**) היא חברת ספנות מלטזית, המפעילה את שירותי המעבורת בין האיים מלטה וגוזו. לשירותי החברה תפקיד חשוב במערך התחבורה ובחיי היום-יום במלטה, שכן היא מספקת את הקשר העיקרי, והכמעט יחיד בין איי המדינה. 
## פעילות
ברשות החברה צי הכולל שלושה כלי שיט - המעבורות "טא' פינו" (Ta' Pinu, משנת 2000), גאודוס (Gaudos משנת 2001) ומליטה (Malita משנת 2002). כל אחד מכלי השיט מסוגל להוביל כ-900 נוסעים ועד 72 כלי רכב. הקו העיקרי לנוסעים ולכלי רכב, מקשר בין נמל צ'ירקווה (Ċirkewwa) בצפון-מערב האי מלטה לנמל מג'אר (Mġarr) בדרום-מזרחו של האי גוזו, מרחק של כחמישה קילומטרים. קו זה פעיל משך כל שעות היממה ובכל ימות השנה, כולל בסופי שבוע ובחגים, ובעונת הקיץ מתבצעות בו כשלושים הפלגות יומיות בכל כיוון. הקו האחר מיועד להובלת משאיות ומטען, והוא פועל בין נמל מג'אר בגוזו לרציף סה מזון (Sa Maison) שבנמל מרסמשט בצפון-מזרחו של האי מלטה. הקו מופעל בימי חול בלבד, בדרך כלל אחת ליום בכל כיוון. 

החברה נוסדה בשנת 1979. היא רכשה את ספינתה הראשונה באותה שנה, ושתיים נוספות בשנת 1980. ב-1981 החלה החברה להפעיל קו עונתי לסירקוזה ולקטניה שבסיציליה, אשר נוסף על הקו הבסיסי בין שני אייה העיקריים של המדינה. מאוחר יותר פעל הקו בין מלטה לנמל פוצולו בסיצילה, אך הפעלתו נפסקה ב-1995. ב-1990 כבר הפעילה החברה חמישה כלי שיט, והובילה 1.93 מיליון נוסעים וכ-370,000 כלי רכב בשנה. באמצע שנות ה-90 החלה החברה את תהליך חידוש הצי, ושלוש אוניות הגל-נוע (Ro-Ro) שברשותה כיום סופקו לה בתחילת המאה ה-21. כיום מעסיקה החברה כ-240 עובדים, מבצעת כ-19,000 הפלגות בין שני האיים, ומובילה כ-3.5 מיליון נוסעים וכ-900,000 כלי רכב בכל שנה. הנהלת החברה שוכנת בפלוריאנה. 

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מלטה: ימאות
מצר גוזו
קמרון מניפה

[ממוזער|שמאל|250px|קמרונות מניפה ב[מנזר באת' בבאת', אנגליה. זהו שחזור ויקטוריאני משנות ה-1860 לגג המקורי מ-1608.]]
[ממוזער|קמרונות המניפה שב[קלויסטרים שבקתדרלת גלוסטר (גלוסטר, אנגליה), הם קמרונות המניפה הקדומים ביותר ששרדו.|250px]]
ממוזער|שמאל|250px|פרטים של קמרון מניפה בקלויסטר של קתדרלת גלוסטר.
**קמרון מניפה** הוא סוג של קמרון בסגנון גותי ניצב ששימש לקירוי אולמות באדריכלות גותית אנגלית. בקמרון זה כל הצלעות הן באותה עקמומיות ומפוזרות במרווח שווה זו מזו, הן מסודרות כך שהן יוצרות צורה דמויות חרוט או מניפה. הצלעות והמרווחים שביניהן מקושטים בתחרת אבן מפותחת.

הדוגמה המוקדמת ביותר לקמרון מניפה מתוארכת ל-1351 ונמצאת בקלויסטר של קתדרלת גלוסטר. דוגמה טובה אך מאוחרת יותר, מ-1640, היא הקמרון מעל גרם המדרגות בקתדרלת כנסיית ישו (אוקספורד). קמרון המניפה הגדול ביותר בעולם נמצא בקפלת קינגס קולג'.

## לידתו של קמרון המניפה
קמרון המניפה פותח בגלוסטר שבאנגליה בשנים 1351–1377,
 כאשר קמרון המניפה הקדום ביותר שעדיין קיים נמצא בארקדה המזרחית של הקלויסטר של קתדרלת גלוסטר. ג'ון הרווי שיער ב-1978 שהקלויסטר המזרחי הושלם תחת תומאס דה קיימברידג' מקיימברידג' (גלוסטרשייר) שעזב ב-1364 לעבוד על בית מועצת הקתדרלה (Chapter House) בקתדרלת הרפורד (חושבים שגם היא קורתה בקמרונות מניפה על בסיס שרטוטים מאת ויליאם סטקלי על שלושת החלקים האחרים של הקלויסטר בגלוסטר התחילו לעבוד ב-1381, כנראה תחת רוברט לסינגהאם.

דוגמאות אחרות של קמרונות מניפה מוקדמים קיימים סביב גלוסטר, דבר המרמז על פעילות של מספר רבי-בנאים מהמאה ה-14 באזור, שיצרו את קמרון המניפה והתנסו בצורותיו השונות בעת שימוש מוקדם ברעיון.

## מבנים עם קמרונות מניפה

### גותיים
* קפלת קינגס קולג', קמרון המניפה הגדול בעולם
* קתדרלת גלוסטר, הקלויסטרים
* קתדרלת קנטרברי, מגדל המצלב
* מנזר באת', ספינה ראשית ואגף מזרחי (שוחזר בשנות ה-1860)
* קפלת הגבירה של הנרי השביעי, מנזר וסטמינסטר, לונדון, 1503–1519  
* כנסיית ישו (אוקספורד), מעל גרם המדרגות לאולם הגדול
* קפלת סנט ג'ורג' (וינדזור), מקום המצלב
* קתדרלת פיטרבורו
* מנזר שרבורן, הספינה הראשית
* קתדרלת מנצ'סטר, מתחת למגל

### [[התחייה הגותית|נאו-גותיים]]
* יד וילס, אוניברסיטת בריסטול
* אולם הגילדה של מידל אסקס, הסיטי של וסטמינסטר
* כנסיית פטריק הקדוש (ניו אורלינס), ארצות הברית

## ראו גם

* 
* אדריכלות גותית אנגלית
* קמרון (אדריכלות)

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אדריכלות גותית
|מניפה
מחוז גולוויי

**מחוז גולוויי** (באנגלית: **County Galway**, אירית: **Contae na Gaillimhe**) הוא מחוז במערב אירלנד. המחוז שוכן בפרובינציית קונכט, ונקרא על שם גולוויי, העיר היחידה בו.

מחוז גולוויי שוכן לחוף האוקיינוס האטלנטי, וגובל בחמישה מחוזות של אירלנד: בדרום במחוז קלייר, בדרום מזרח במחוז טיפררי, במזרח במחוזות אופאלי ורוסקומון, ובצפון במחוז מאיו.

נכון ל-2011, אוכלוסיית המחוז מונה כ-250,541 תושבים, מתוכם כ-73,000 מתגוררים בעיר גולוויי עצמה. בחלקו המערבי של המחוז משתרע חבל ארץ פראי ומיושב בדלילות בשם קונמארה, שבו נוף הררי, חופים מפורצים, אגמים, נחלים וביצות-כבול המהווים מוקד משיכה לתיירים חובבי טבע.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:קונכט
גולוויי
בושאר לה בארבי

**בּוּשָׁאר לה בָּארְבּי** (בצרפתית: **Bouchard le Barbu**; מת ב-1020) היה מייסדו של בית מונמורנסי, אחד מבתי האצולה החשובים בהיסטוריה של צרפת.
## ביוגרפיה
בושאר לה בארבי היה בנם של בושאר מִבּרה-סיר-סן ושל אילדגאר מבלואה. ב- 978 לחם לצדו של לותר, מלך צרפת נגד אוטו השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. הוא נמנה עם האצילים שהיו בני לווייתו של איג קאפה, מלך צרפת והיה עד להכתרתו של מלך זה.

בושאר לה בארבי, שהופקד על האי סן-דני שבנהר הסן צפונית לפריז, נהג להטיל מס על כל כלי השיט שעברו בתחומי שלטונו, ואפילו על הנזירים של מנזר סן-דני, שהתלוננו עליו בפני רובר השני, מלך צרפת (בנו של איג קאפה). נערך משפט מלכותי שבו ויוויאן, אב מנזר סן-דני, תבע לדין את בושאר לה בארבו. המלך הציע לבושאר את הריסות ארמון מונמורנסי (כיום בפרבר מונמורנסי של פריז) בתמורה לוויתורו על השליטה באי סן-דני, וכדי להענישו ולהרחיקו מחצר המלכות.

הייתה זו תחילתו של בית מונמורנסי, שהעמיד מתוכו שישה שלישים למלכי צרפת (שהיו למעשה מפקדי צבאו של המלך), שנים-עשר מרשלים של צרפת וארבעה אדמירלים של הצי הצרפתי. במרוצת המאה השתים-עשרה החלו אצילי בית זה לשאת את שם האצולה דה מורמורנסי.

לבושאר לה בארבי היו ארבעה ילדים, ובהם בושאר השני, שהמשיך את שושלת בית מונמורנסי.

קטגוריה:בית מונמורנסי
קטגוריה:ילידי 975
קטגוריה:נפטרים ב-1020
המלוכה השוודית

ה**מונרך השוודי** הוא על פי חוק ראש המדינה של ממלכת שוודיה. בפועל המשטר בשוודיה הוא מונרכיה חוקתית המבוססת על דמוקרטיה פרלמנטרית. למרות שלפי חוק מעמד המונרך בשוודיה הוא הגבוה ביותר במדינה ובצבא, הרי שבפועל תפקידו הוא בעיקר טקסי. לפי חוק שנחקק בשוודיה בשנת 1810 השושלת המלכותית בשוודיה היא בית ברנדוט. המונרכים חייבים להיות שייכים לדת הנוצרית הפרוטסטנטית הלותרניסטית.

המלך הנוכחי של שוודיה הוא קרל השישה עשר גוסטב.

## היסטוריה
במאה הראשונה לספירה מציין טקיטוס שהשבטים הגרמאנים ישבו בשוודיה תחת שלטון מלכותי, אך כיום אין מידע מפורט על השושלות והמלכים בתקופה זו.

לאורך כל השנים היו למלך שוודיה סמכויות שלטוניות מעטות. לרוב הוא שימש כשר המלחמה, שופט עליון וכראש הכניסה במקדש באופסלה. בעוד שעד 1250 היה מלך שוודיה ראש לאוסף של שבטים ונחלות פיאודליות בעלות מגנאטים חזקים, הרי שלאחר הצלחת תנועת הפולקונג (Folkung) בהנהגתו של בירגר יארל ובתמיכת האפיפיור אינוקנטיוס הרביעי, חל שינוי לכיוון איחוד האומה תחת הכתר וחוק הכנסייה הקתולית. בנו של בירגר, מגנוס השלישי, מלך שוודיה, היה למלך השוודי הראשון שאיחד תחתיו את האומה.

עד שנת 1515 המלך היה נבחר על ידי העם, במקום שנקרא "האבנים של מורה" (Stones of Mora) ליד אופסלה, ולעם הייתה גם היכולת להחליפו. משנת 1544, החלה המלוכה לעבור בירושה. השושלת השולטת הנוכחית, שושלת ברנדוט, התחילה בתקופת המלחמות הנפוליאוניות בהן החלק המזרחי של שוודיה, בשטח שבו נמצאת היום פינלנד, הועבר לשלטון רוסיה. השושלת הנוכחית שולטת מכוח חוק שנחקק ב-1809.

במאה ה-19 נחקק חוק המחלק את סמכויות השלטון בין הפרלמנט למלוכה. בחוק נוסף שנחקק ב-1917 הופחת עוד כוחו השלטוני והפוליטי של המלך כך שהוא הפך לשליט טקסי בלבד.

מסמכים שונים אודות המשפחה החל מהמאה ה-19 נשמרים בארכיון הארמון הממוקם בארמון המלוכה בסטוקהולם.

## מצב נוכחי
בשנת 1974 נחקק תיקון לחוקה שביטל את כוחה של המועצה שנקראת "Privy Council". מוסד זה היה מורכב מאנשים מכובדים, שנבחרו על ידי המלך, ושימשו לו כגוף מייעץ. תפקידה של המועצה הצטמצם לבחירה של הגוף השלטוני, לאחר הבחירות. חלק מתפקידיו הפוליטיים של המלך עברו ליושב ראש (Speaker) בית הנבחרים. המלך נשאר באופן רשמי כ"ראש המדינה", אך התפקיד הפוליטי היחיד שנשאר לו הוא "יושב ראש המועצה לנושאי מדיניות חוץ", שמעדכן את מפלגות הקואליציה והאופוזיציה בנושאי מדיניות החוץ.

חוק שנחקק מאוחר יותר ב-1980, שינה גם את חוק ההורשה של כס המלכות, באופן שביטל את העדפת הבן הבכור וכעת הצאצא הבכור של המלך הוא יורש העצר, ללא קשר למינו. בעקבות חוק זה הנסיכה ויקטוריה מיועדת לרשת את המלך הנוכחי.

## קישורים חיצוניים

* 
* בית המלוכה השוודי, האתר הרשמי
* חוק הירושה של מלכי שוודיה, באתר הפרלמנט השוודי
* 

## הערות שוליים

*
יחזקאל פנט (אדמו"ר)

שמאל|ממוזער|250px|רבי יחזקאל פנט
הרב **יחזקאל פנט** (דער צווייטער; בכתיב יידי: **פאנעט**; ב' בטבת ה'תר"ל, נימיג'אה, רומניה – כ"ב בכסלו ה'תר"צ, דז', רומניה) היה האדמו"ר מדעש, ומחבר הספר "כנסת יחזקאל". מייסד חסידות דעש, יחזקאל פנט, היה אבי סבו.

## ביוגרפיה
נולד בזאת חנוכה 6 בדצמבר 1869 בעיר נמיג'אה שברומניה, לאביו רבי "משה (משה'לי) פנט" שהיה באותו זמן אב"ד נמיג'אה, וסבו רבי מנחם מנדל פנט, נהג לערוך סעודה מדי שנה, ביום זה. כבר בינקותו ניכר בחריפותו, ובהגיעו לגיל שש החל לומד אצל סבו רבי מנחם מנדל. בהגיעו לגיל שבע, סבו שראה בו "קטן היודע לשמור תפילין", ציווה עליו להתחיל להניח תפילין. בגיל ארבע עשרה התחתן והיה סמוך על שולחן חותנו. בתקופה זאת למד תורה עד 18 שעות ביממה, והתכתב בשו"תים עם גדולי הדור, ובמיוחד עם רבי שלמה שפירא אב"ד מונקאטש, ועם בנו בעל ה"דרכי תשובה".

## קישורים חיצוניים
* רבי אלימלך פנט, ההקדמה לספר שערי ציון לרבי יחזקאל פנט.
* קונטרס קול בוכים, הספד על רבי יחזקאל פנט, באתר אוצר החכמה
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אדמו"רי דעש
קטגוריה:רבנים רומנים
אזתיופרין

**אזתיופרין** (**Azathioprine**, הידועה גם בשמה המסחרי - **אימורן**) היא תרופה המדכאת את מערכת החיסון. אזתיופרין ניתנת לאחר ביצוע השתלת איברים, כדי למנוע דחיית שתל וכן במחלות אוטואימוניות- בין היתר, דלקת מפרקים, פמפיגוס, מחלת קרוהן, קוליטיס כיבית, מחלות ריאה רסטרקטיביות, טרשת נפוצה ועוד. 

אזתיופרין מתערבת בתהליך הסינתזה של הפורינים אדנין וגואנין, הנדרשת לצורך הסינתזה של ה-DNA. תאים הגדלים במהירות, לרבות תאי T ותאי B, נפגעים יחסית במתן התרופה, כתוצאה מהעיכוב שנוצר על סינתזת הפורינים. 
התרופה היא pro-drug, והיא הופכת בגוף למטבוליט האקטיבי שלה אשר קרוי 6-MP 6-mercaptopurine וכן 6-thioinosinic acid.

## תופעות לוואי
תופעות לוואי בשימוש בתרופה כוללות בין היתר בחילה, איבוד שיער, ופריחה. מאחר שאזתיופרין מעכב את פעילותו של מח העצם, המטופלים יהיו יותר פגיעים לזיהומים. על כן, במהלך החודש הראשון לטיפול מבצעים ספירת דם מדי שבוע ולאחר מכן מדי חודשיים. בנוסף, פולימורפיזם גנטי, הקיים אצל 1 ל-300 איש והמתבטא ב**חוסר** באנזים TPMT, אשר מפרק חלק מהתרופה בשלב המוקדם, יביא ליצירת רמות גבוהות יותר של התרופה עד כדי רמות רעילות, ומכאן לתופעות לוואי חמורות יותר.

בכל הקשור בהשתלות איברים, מקובל יותר ויותר להשתמש בתרופה Mycophenolate mofetil במקום באזתיופרין, היות שהיא מדכאת פחות את מח העצם, וכתוצאה מכך קיימים פחות זיהומים אופורטוניסטיים ולכן פחות מצבים של דחייה אקוטית של השתל. 

תופעות הלוואי הנוספות יכולות לכלול דלקת של הלבלב (שבעטיה יש להפסיק את לקיחת התרופה), עלייה באנזימי כבד ותופעות נדירות נוספות. בין היתר, התרופה עלולה להיות קרצינוגנית, ואולם קיימים דיווחים סותרים בחלק מן המחקרים בנושא. 

יש להיוועץ לגבי לקיחת התרופה במהלך ההיריון.

## טיפול באזתיופרין במחלות מעי דלקתיות

* בקוליטיס כיבית- התרופה משמשת כטיפול הן במחלה פעילה והן במהלך רמיסיה. מאחר שלוקח מספר חודשים עד שהתרופה מתחילה להשפיע, נותנים טיפול "מגשר" (לדוגמה, ציקלוספורין, תרופה אשר ניתנת לחולים עם התקף קשה אשר לא מגיבים לסטרואידים) עד תחילת ההשפעה. התרופה יכולה למנוע התלקחות בעת הפסקת טיפול בסטרואידים. הטיפול יעיל לטווח ארוך - הפסקתו לאחר מספר שנים גורמת לירידה בסיכוי של החולים להישאר ברמיסיה.
* במחלת קרוהן- התרופה משמשת לסיוע ב"גמילה" מסטרואידים, וכן לטיפול לאחר ניתוח. התרופה יעילה בריפוי פיסטולות בפי הטבעת וכן במחלות אחרות שהן מחלות פרי-אנאליות (מסביב לפי הטבעת).

## קישורים חיצוניים

* קישור לעלון לצרכן של אימוראן באתר משרד הבריאות
* 

קטגוריה:תרופות לפי א'-ב'
קטגוריה:פורינים
מת'יו סטל

**ג'פרי מת'יו סטל** (**Jeffrey Matthew Settle**, נולד ב-17 בספטמבר 1969), הוא שחקן אמריקאי. סטל מוכר בעיקר בשל תפקידו כוויל בנסון בסרט האימה "אני עדיין יודע מה עשית בקיץ האחרון" (1998), כקפטן רונלד ספירס בסדרת הטלוויזיה "אחים לנשק" (2001) וכרופס האמפרי בסדרת הנעורים "אחת שיודעת" (2007-2012).

## ביוגרפיה
סטל נולד וגדל בהירוקי, בקרוליינה הצפונית לג'ואן וד"ר רוברט סטל, מטיף בפטיסטי. הוא הצעיר מבין שישה אחים.

### קריירה
את קריירת המשחק שלו התחיל סטל בסוף שנות ה-90. הוא שיחק לראשונה בסרט הקולנוע "אני עדיין יודע מה עשית בקיץ האחרון" כוויל בנסון, בנו של בן בנסון, הרוצח הרודף בסדרת הסרטים. 

בשנת 1999 שיחק בסרט הטלוויזיה האמריקאי "לנסקי", אודות חיו של הגנגסטר מאיר לנסקי שכתב דייוויד מאמט לרשת HBO. 

במהלך השנים, סטל הופיע בתפקידי אורח בסדרות "אחים ואחיות", "CSI: Mimmi" ו"חוק וסדר".
החל משנת 2007, סטל משחק את דמותו רופס האמפרי, כאביהם של דן וג'ני כדמות משנה, בסדרת הטלוויזיה "אחת שיודעת". בנוסף, סטל מוכר כקפטן רונלד ספירס, בסדרת הטלוויזיה "אחים לנשק" של רשת HBO, שבה שיחק בעברו. בשנת 2007 שיחק בסרט האימה "מתחת" כתפקיד ראשי, ובסרט הטלוויזיה "עשן כחול". 

### חיים אישיים
אשתו לשעבר של סטל, נעמה נתיב, היא דוגמנית ושחקנית ישראלית בעברה. בתם נולדה ב-5 במרץ 2009.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1969
חדר

[שמאל|ממוזער|250px|חדר שינה ב[בית הארחה|הוסטל יפני]]
באדריכלות, **חדר** הוא כל מרחב או חלל מובחן בתוך מבנה. חדרים מהווים חלוקה פנימית בתוך המבנה. 

## מבנה
ממוזער|250px|ציור המתאר מבנה של חדר
לרוב החדר מופרד מחללים אחרים באמצעות קירות פנימיים, מבואות או דלתות; בנוסף הוא מופרד מאזורים חיצוניים באמצעות קירות חיצוניים ודלתות. 

בידוד אקוסטי מאפשר שמירה על השקט בתוך חדר מסוים או מחוץ לו.

## היסטוריה
ממוזער|250px|ציור של אנשים הנמצאים בחדר משנת 1826
[שמאל|ממוזער|250px|חדרו של [דוד בן-גוריון בצריף בן-גוריון, צריף המגורים בקיבוץ שדה בוקר, אשר שימש את דוד בן-גוריון ואת אשתו פולה בשנים 1953–1973.]]
השימוש המתועד הראשון בחדרים היה לפחות החל משנת 2200 לפני הספירה, על ידי המינואים – בחפירות באקרוטירי שבסנטוריני, יוון, נמצאו שרידים המעידים על חלוקה פנימית של חדרים בתוך מבנים.

בתקופות מוקדמות שימשו החדרים בעיקר להגדרת מתחמים לשימושים מיוחדים ברחבי הבית, כגון חדר שירותים, חדר אמבטיה, מטבח ועוד. כיום קיימים במבנים גם סוגי חדרים אחרים, כגון חדרי שינה, סלון, חדר אוכל, חדר עבודה, משרד ועוד.

בארמונות ובבתי עשירים נבנים לעיתים חדרים רחבי ידיים כגון חדר נשפים, אולם קולנוע פרטי, אולם ספורט מקורה, ואף בריכת שחיה מקורה.

## בלשון
חדר כמקום מגורים. חדר ככיתת לימוד [בעולם הדתי]. חדר בריחה. חדר וירטואלי באינטרנט ובתוכנות וידאו ציבוריות. במלכים א' פרק כ', מתואר כמקום בריחה: "וַיָּבֹא אֶל-הָעִיר חֶדֶר בְּחָדֶר".

## חדרים בישראל
בישראל, נקבעו בתקנות התכנון והבנייה מידות מינימליות של חללים בדירת מגורים, לרבות חדרים, כמו גם מגבלות וחובות אחרות הקשורות בבניית חדר, כגון חלונות, וכדומה. 

## ראו גם
* חדר איימס
* חדר אוכל

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
קטגוריה:בית מגורים
קלי רתרפורד

**קלי רתרפורד** (באנגלית: **Kelly Rutherford**; נולדה ב-6 בנובמבר 1968) היא שחקנית אמריקאית. היא ידועה בתפקידי הטלוויזיה שלה בתור סטפני "סאם" וויטת'מור באופרת הסבון של NBC "Generations" (1989–1991), בתור מייגן לואיס באופרת הסבון של פוקס, "מלרוז פלייס" (1996–1999) בתור סמנת'ה "סוני" ליסטון בסדרת הדרמה הצבאית של NBC, "הפנטגון" (2005–2006) ובשל הופעתה בתור לילי ואן דר וודסן בסדרה "אחת שיודעת" (2007–2012).

## ביוגרפיה
רתרפורד נולדה ב-6 בנובמבר 1968 באליזבת'טאון  קנטקי. אמה, אן אדוארדס, היא דוגמנית וסופרת, התגרשה מאביה של רתרפורד. היא הבכורה מבין ארבעה ילדים.

היא למדה בתיכון קורונה דל מאר  בניופורט ביץ', קליפורניה. מאוחר יותר היא למדה משחק ב-HB Studio בניו יורק, וב-Beverly Hills Playhouse בקליפורניה.

## קריירה
קריירת המשחק של רתרפורד החלה ב-1989, כאשר הופיעה כשנתיים בתפקיד קבוע בסדרה "ג'נריישן", בה גילמה את סטפני "סאם" וידמור. ב-1992 גילמה את ג'ודי אוון, בעונה השנייה של הסדרה "הומפרונט". מ-1996 שיחקה בסדרה "מלרוז פלייס" בתור מייגן לואיס, מהעונה החמישית ועד השביעית.

בשנת 2000 הופיעה בתפקיד קטן בסרט האימה "צעקה 3".

בשנים 2002–2003 שיחקה בתפקיד חוזר בעונתה השלישית של סדרת הדרמה המשטרתית "המחוז"  ברשת CBS.

בשנים 2005–2006 הופיעה בסדרת הטלוויזיה של NBC, "הפנטגון".

בשנים 2007–2012 רתרפורד שיחקה בסדרת הטלוויזיה המצליחה "אחת שיודעת", בתור לילי ואן דר וודסון, אימם של סרינה ואריק.
מאז הספיקה לגלם עוד דמויות חוזרות בסדרות כמו "שושלת" ו"שקרניות קטנות-הפרפקציוניסטית"

בשנת 2019 שיחקה בסרט הטלוויזיה הקנדי "שלוש הנשים של בעלי".

## חיים אישיים
רתרפורד נישאה לבנקאי הוונצואלי קרלוס טרחנו ביוני 2001. רתרפורד הגישה בקשה לגירושין בינואר 2002, לאחר שישה חודשי נישואים.

באוגוסט 2006,נישאה בשנית לאיש העסקים הגרמני דניאל גירש. היא ילדה את בנם הראשון, הרמס גוסטף דניאל גירש, ב-18 באוקטובר 2006.

בעודה בהריון עם ילדם השני, רתרפורד הגישה תביעת גירושין מגירש ב-30 בדצמבר 2008. רתרפורד וגירש נקלעו לאחר מכן לסכסוך על משמורת ילדים על בנם וילדם שטרם נולד. רתרפורד ילדה את בתם השנייה, הלנה גרייס רתרפורד גירש, ב-8 ביוני 2009. באוגוסט 2009 הגיעו רתרפורד וגירש להסדר זמני של משמורת פיזית משותפת שנשאר בתוקף עד אפריל 2010. רתרפורד גם השיגה נגדו צו מניעה זמני בחודש שלאחר מכן.

## פילמוגרפיה

### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1968
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1968