Smile! :D

***Smile! :D*** (בעברית: "**חייך! D:**") הוא אלבום האולפן השלישי של המפיק המוזיקלי האמריקאי פורטר רובינסון. האלבום יצא ב-26 ביולי 2024, על ידי חברת התקליטים Mom + Pop Music. האלבום שונה בסגנונו מהמוזיקה הקודמת של רובינסון, ומושפע בעיקר מסוגות הפופ-פאנק, הייפרפופ ורייב מתחילת שנות ה-2000.

מתוך האלבום יצאו ארבעה סינגלים, "Cheerleader", "Knock Yourself Out XD", "Russian Roulette" ו-"Kitsune Maison Freestyle". האלבום זכה לביקורות חיוביות בעיקר, הודות להפקתו הנועזת ולעומק הרגשי שבו, אם כי היו מבקרים שציינו לרעה את המבנה המבולגן שלו. בשנת 2024 יצא רובינסון לסיבוב הופעות לקידום האלבום.

## רקע
בתחילת שנות ה-2010 זכה רובינסון לראשונה להצלחה עם יציאתם של שיריו "Say My Name" ו-"Spitfire", אם כי לא היה מרוצה מההופעות שלו, וסיפר שחווה "ארבעה או חמישה התקפי חרדה על הבמה" בסיבוב ההופעות שלו ב-2013. בשנת 2014 הוציא את אלבומו הראשון, *[[Worlds]]*. בשנת 2021 יצא לאור אלבומו השני, *[[Nurture]]*, העוסק בהתמודדותו עם דיכאון ומהווה שינוי בסגנונו המוזיקלי. במהלך כתיבתו, הקפיד רובינסון "לא [להיכנס] לשום סוג של צרות", שכן החל לייחס חשיבות רבה יותר לזהותו הציבורית ונאלץ להגביל את הביטוי שלו באלבום כתוצאה מכך, וכשנה לאחר יציאתו, הוא החל לשקול פרישה מוחלטת מהמוזיקה.

## הרכב ונושאים
בעת כתיבת *Smile! :D*, התכוון רובינסון להימנע מהאלמנטים הסגנוניים שהיו באלבומיו הקודמים. בראיון לאתר *Dork*, הצהיר כי "כל פרויקט [שלי] היה המצאה מחדש". לרישה פול מהרולינג סטון הסכימה, והרגישה שהאלבום מתמקד יותר בביצועים הווקאליים ובמילים מאשר קודמו. הפקת האלבום מושפעת בעיקר מסגנונות מוזיקת הפופ-פאנק והרייב מתחילת שנות ה-2000, וכן מהייפרפופ מודרני. איאן מקרטני מ-*The Skinny* סבר כי רצועת הפתיחה, "Knock Yourself Out XD", מושפעת מסגנון הצ'יפטיון והשווה אותה למוזיקה של הלהקה האמריקאית Anamanaguchi .

הסגנון המתוכנן לאלבום התגבש במהלך סיבוב ההופעות של *Nurture*, בו הופיע רובינסון עם להקה חיה. הוא הרגיש שחלק גדול מהדיסקוגרפיה הקודמת שלו התמקד בנושאים אישיים, ובמקום זאת החליט לאמץ גישה קלילה יותר בהשראת חוויותיו על הבמה. רובינסון אמר כי תכנן ליצור אלבום "כיפי", אך בסופו של דבר החל לכתוב על רגשותיו. "Cheerleader", השיר השני מהאלבום, הוא פרשנות ליחסים הפארא-חברתיים שהקהל יכול לפתח עם האמן.

## קידום והוצאה
[ממוזער|שמאל|רובינסון מופיע באצטדיון פורסט הילס, [ניו יורק סיטי]]
ב-29 בפברואר 2024 העלה רובינסון לערוץ היוטיוב שלו סרטון המתאר את סוף הקריירה שלו ואת הסרת המוזיקה שלו משירותי הסטרימינג. תוכן האתר שלו הוחלף בטיימר ספירה לאחור, וכל הפוסטים בפרופיל האינסטגרם שלו הוסרו. צעד זה תואר על ידי מייגן ארמסטרונג מ-*Uproxx* כ"עבודת טרולינג איכותית". ב-1 במרץ חשף רובינסון כי השלים את אלבומו השלישי, ופרסם תמונות וסרטונים ברשתות החברתיות. מאוחר יותר הכריז רובינסון על סיבוב הופעות לקידום האלבום שיחל ב-2024, ובו ישתתפו אריקדואה, גלילאו גליליי ואנדרסקורס כמופעי פתיחה.

ב-20 במרץ 2024 הוציא רובינסון את הסינגל הראשון של האלבום, "Cheerleader". לצד השיר פורסם וידאו קליפ בבימויו של יו מולהרן. הסינגל השני מהאלבום, "Knock Yourself Out XD", יצא לאור ב-24 באפריל, והסינגל השלישי, "Russian Roulette", ב-5 ביוני. "Kitsune Maison Freestyle", הסינגל הרביעי והאחרון מהאלבום, פורסם ב-19 ביולי. לכבוד הסינגל ארגן רובינסון אירוע פופ-אפ באולם התצוגה של Maison Kitsuné שבלוס אנג'לס, אליו הגיעו אלפי משתתפים. באירוע חילק בחינם בגדי מעצבים בשווי כולל של 50,000 דולר למעריצים. רובינסון הצהיר שהוא חובב ותיק של מותג Maison Kitsuné, והרגיש שהיא "מוכן לתחייה נוסטלגית".

ב-26 ביולי 2024 יצא *Smile! :D* לרשתות הסטרימינג על ידי חברת התקליטים Mom + Pop Music. באוגוסט פרסם רובינסון שני וידאו קליפים נוספים, עבור הרצועות "Easier to Love You" ו-"Year of the Cup".

## ביקורות

באתר *[[Metacritic]]*, המשקלל ציוני ביקורות מבקרים, קיבל האלבום ציון ממוצע של 75 מתוך 100 על סמך 9 ביקורות. ב- קיבל האלבום 7.3 מתוך 10.

איאן מקרטני מ-*The Skinny* תיאר את *Smile! :D* בתור "האלבום הכי אינטימי של רובינסון עד כה". במגזין *Dork* התייחסו לניגוד בין ההפקה של האלבום לבין התוכן הלירי האישי שבו. נרזרה אחמד מ-*Clash* כתבה כי האלבום היה "יותר מבולגן מאשר מגובש, מה שנראה מכוון על מנת לשקף את הרגשות המגוונים של רובינסון", וקבעה כי הוא "אחת מהיצירות הטובות ביותר שלו עד כה". עם זאת, ג'ספר ל' מ-*[[Sputnikmusic]]* סבר שהתוכן הלירי שבאלבום מובא בצורה שאינה מאוזנת, תוך התייחסות למעברים בין הנושאים הקלילים לרציניים.

דן האריסון מ-*[[Dork (מגזין)|Dork]]* שיבח את הפקת האלבום והרגיש שרובינסון הצליח לשלב בו מספר סגנונות מוזיקליים, בעוד שג'ספר ל' העריך שהאלבום "מקסימליסטי" מדי, ומצא שהרצועות העדינות יותר כמו "Everything to Me" היו מאולצות וחסרות כנות. מקרטני, לעומת זאת, הרגיש ש- היה גולת הכותרת של האלבום, ושיבח את השילוב בין התופים לבין הטון הבלדתי.

### דירוגים

## רשימת רצועות

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי אלקטרופופ