open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
בית הכנסת עמנו-אל

**בית הכנסת עמנו-אל** (באנגלית: **Temple Emanu-El of New York (1930)**) הוא בית כנסת רפורמי ("טמפל") בעיר ניו יורק במדינת ניו יורק שבארצות הברית. 

בית הכנסת היה בית הכנסת הרפורמי הראשון שפעל בעיר, והוא ידוע ביופיו וחשיבותו. מאז שנוסד בית הכנסת, בשנת 1845, הוא נחשב לבית הכנסת הרפורמי המוביל. המבנה הממוקם בשדרה החמישית ייחודי בסגנונו האדריכלי - סגנון התחייה הרומנסקי.

## היסטוריה
[שמאל|ממוזער|300px|[ארון הקודש עם הבימה צמודה אליו.]]
קהילת עמנו-אל נוסדה על ידי 33 משפחות של מהגרים יהודים שהגיעו מגרמניה באפריל 1845. הקהילה התכנסה באולם שכור במפגש הרחובות גראנד וקלינטון שבאזור הלואר איסט סייד של מנהטן. באותה עת, הקהילה התפללה בסגנון האורתודוקסי. עם הגידול במספר חברי הקהילה, ושיפור מצבם הכלכלי, עבר בית הכנסת מספר מבנים.

באוקטובר 1847 עברה הקהילה להתפלל במבנה ששימש קודם לכן ככנסייה מתודיסטית ברחוב כריסטי והקהילה שכרה את האדריכל לאופולד אידליץ לתכנן את שיפוץ המבנה והפיכתו לבית כנסת. במקביל נערכו שינויים בסגנון התפילה ובנוסחה בהתאם לתפישת היהדות הרפורמית האמריקאית: בשנת 1848 שונתה שפת רוב הסידור מעברית לגרמנית, בשנת 1849 הותקן עוגב בבית הכנסת, וב-1853 בוטל הנוהג של העלייה לתורה ורק רב הקהילה קרא בתורה. 

בשנת 1854 עבר בית הכנסת לרחוב 12, ולאחר המעבר בוטלה ההפרדה בישיבה בין גברים לנשים, והותר לבני המשפחה לשבת יחד במהלך התפילה, וכן, לאחר דיון סוער בין חברי הקהילה, הוחלט לבטל את יום טוב שני של גלויות.

בשנת 1857 נפטר הרב מרצבכר (Merzbacher) מייסד הקהילה, וחברי הקהילה מינו את הרב שמואל אדלר, כמחליפו. 

ביוזמת הרב אדלר, הוקם בשנת 1868 מבנה ייעודי לבית הכנסת. המבנה, שתוכנן בסגנון תחיה מורית בתכנונם של לאופולד אידליץ והנרי פרנבאך, הוקם במפגש רחוב 34 עם השדרה החמישית בעלות של 650,000 דולרים. בעת בנייתו, היה זה בית הכנסת הגדול ביותר בארצות הברית.

בשנת 1873 התמנה ד"ר גוסטב גוטהייל ממנצ'סטר שבאנגליה לרב הקהילה, והיה הרב הראשון דובר האנגלית של הקהילה. בשנת 1888 התמנה הרב ג'וזף סילוורמן לרב הקהילה, והיה הרב הראשון יליד ארצות הברית שכיהן כרב הקהילה.

בשנות ה-70 וה-80 של המאה ה-19 נערכו שינויים נוספים בנוסח התפילה - הופסק הנוהג של לבישת כיפה על הראש במהלך התפילה, בוטלו טקסי בר המצווה המסורתיים, ובשנת 1895 אומץ "סדר תפילות ישראל", סידור התפילה האחיד של איחוד הקהילות העבריות האמריקניות הרפורמי.
בסוף שנת 1920 מונה זבולון קוורטין לחזן הראשי של בית הכנסת בשכר של 12,000 דולר לשנה, השכר הכי גבוה שניתן לחזן אי פעם.
בשנת 1924 מונה לזר סמינסקי למנהל המוזיקלי של בית הכנסת, והפך את בית הכנסת למרכז למוזיקה יהודית מודרנית. סמינסקי הזמין במיוחד יצירות מוזיקלית אשר נכתבו במטרה לשמש כחלק מהתפילה בבית הכנסת.

ב-11 באפריל 1927 מוזגה הקהילה עם קהילת בית-אל, וב-1929 עברה הקהילה למבנה הנוכחי, הממוקם במפגש בין רחוב 65 והשדרה החמישית. המבנה שהוקם באתר, תוכנן על ידי רוברט כהן באתר בו היה ממוקם קודם לכן בית האחוזה של ג'ון ג'ייקוב אסטור. האולם נבנה על מנת להכיל 2,500 מושבים למתפללים (יותר מאשר קתדרלת פטריק הקדוש הסמוכה).

## ראו גם
* בית הכנסת עמנו-אל (סן פרנסיסקו)

## קישורים חיצוניים

* 
* טמפל עמנו-אל, ניו יורק סיטי

## הערות שוליים

עמנו-אל
עמנו-אל
קטגוריה:מנהטן: מבנים
פרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר

**פרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר** (באנגלית: **Academy Award for Best Original Screenplay**) הוא פרס אוסקר הניתן מטעם האקדמיה האמריקאית לקולנוע לתסריטאי על תסריט לסרט קולנוע, אשר לא מבוסס על חומר שפורסם קודם לכן, והוא מייצג את ההכרה שהתסריט המקורי הוא יוצא מן הכלל. המועמדים והזוכה בקטגוריה זו נבחרים על ידי חברי האקדמיה, וההודעה על הזכייה מתבצעת בטקס פרסי האוסקר.

## רקע
בטקס האוסקר ה-1 (1928) לא הוענק פרס לתסריט המקורי הטוב ביותר, אלא פרס כללי לתסריט שנקרא פרס אוסקר לסיפור הטוב ביותר. בטקס האוסקר ה-13 (1940) פתחה האקדמיה את פרס התסריט המקורי, ובטקס האוסקר ה-30 (1957) שולבו שני הפרסים תחת קטגוריה זו.

בשנת 1948 לא ניתן הפרס והוא שולב בפרס לסיפור הטוב ביותר. הפרס נפתח מחדש בשנת 1949 תחת שם אחר – הסיפור והתסריט הטובים ביותר, אך שמו שונה חזרה לשמו הנוכחי בשנה שאחרי כן. בשנים מסוימות לאחר מכן נקראה הקטגוריה בשמות אחרים: בשנת 1969 – הסיפור והתסריט המקוריים הטובים ביותר, בשנת 1976 – התסריט המקורי הטוב ביותר שנכתב עבור סרט קולנוע ובשנת 1978 – התסריט הטוב ביותר שנכתב עבור סרט קולנוע.

## זוכים

## ראו גם
*פרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר

## קישורים חיצוניים
* 
* אתר טקס האוסקר
* פרס אוסקר במסד הנתונים IMDb

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פרס אוסקר
אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר
היצרות מולדת של השוער

שמאל|ממוזער|250px|תינוק לאחר ניתוח Pyloric stenosis
**היצרות מולדת של השוער** (באנגלית: **Pyloric stenosis**) היא היצרות של הפתח התחתון של הקיבה, המוליך ממנה אל התריסריון.

## תסמינים
בדרך כלל, ביטויי המחלה מופיעים החל מהשבוע השני או השלישי לחיים ועד לחודש השני או השלישי. התופעה גורמת להקאות קשות בחודשים הראשונים לחיי התינוק, הנובעות מכך ששריר השוער (pylorus) גדל משמעותית (היפרטרופיה) ומקשה על מעבר המזון אל התריסריון. ההקאות, שאינן כוללות מיצי מרה, הופכות להקאות קשות (הקרויות גם projectile vomiting - הקאה בכוח), והמופיעות בזמן האכלה או מיד לאחריה. היילוד רעב ודורש שוב מזון, והצואה מועטה וקשה.

## אבחון
תופעת ההיצרות שכיחה פי חמישה בקרב תינוקות זכרים (1:150) לעומת נקבות (1:750), כאשר הליקוי שכיח במיוחד אצל בנים בכורים. מניחים כי הסיבה למום זה היא פגם גנטי, המועבר בצורה מולטיפקטוריאלית, וזאת בשל שכיחותו הגבוהה בקרב תאומים מונוזיגוטיים.

במהלך הבדיקה, ניתן לחשוד כי מדובר בהיצרות השוער אם במישוש ניתן למצוא מסה שגודלה כזית, באזור האפיגסטריום הימני, מתחת לגובה הכבד (מישוש יכול להיעשות לאחר מתן מזון או פורמולה לתינוק). את האבחנה יש לאמת באמצעות בדיקת אולטרה סאונד, בה רואים כי שריר השוער (הפיילורוס) מעובה (מעל 4 מ"מ) ומוארך (מעל 14 מ"מ). בצילום רנטגן הנעשה עם חומר ניגוד ניתן לראות כי הקיבה מתרוקנת באופן איטי, ואזור הפיילורוס נראה כמו קו דק ומוארך.

בדיקות הדם יגלו תמונה של היפוכלורמיה (תת כלור בדם), היפוקלמיה (תת אשלגן בדם) ובססת, וזאת עקב האיבוד הניכר של כלור וחומצה בהקאות.

## טיפול
הטיפול הראשוני כולל את ייצוב מצב התינוק ותיקון החסרים האלקטרוליטיים כתוצאה מההקאות. טיפול המשך במרבית המקרים הוא ניתוחי – בניתוח פרדט-רמשטט (Fredet-Ramstedt operation) נעשה חתך בסרוזה ובשרירית של שריר השוער. מאז תחילת המאה ה-21 מקובל גם טיפול בשיטות כלפרוסקופיה. במרבית המקרים ניתן להתחיל בהאכלה כבר מספר שעות לאחר הניתוח, ועל פי רוב לאחריו לא נצפים סיבוכים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מחלות ושט, קיבה ותריסריון
קטגוריה:מומים מולדים במערכת העיכול
קטגוריה:רפואת ילדים
מאלין מוסטרם

**מאלין סופי מוּסְטְרֶם** (בשוודית: **Malin Sofi Moström**; נולדה ב-1 באוגוסט 1975) היא כדורגלנית עבר שוודית ששיחקה כקשרית. מוסטרם, שהייתה ידועה בכינוי **מוסן**, שימשה כקפטנית נבחרת שוודיה במשך חמש שנים ושיחקה 113 משחקים במדיה.

## קריירה
מוסטרם נולדה באוגוסט 1975 בעיר ארנכלדסביק, והחלה את הקריירה בקבוצה המקומית של העיר. בשנת 1995 היא הצטרפה לקבוצת אומאו, ושנה אחר כך כבר עלתה איתה לראשונה לליגת העל השוודית. ב-26 ביולי 1998, היא ערכה את הופעת הבכורה שלה בנבחרת שוודיה במשחק נגד אנגליה, ואף כבשה את שער הניצחון בדקה ה-84. שנה לאחר מכן, בקיץ 1999 שיחקה מוסטרם בטורניר הבינלאומי הראשון בקריירה שלה - גביע העולם שנערך בארצות הברית. בטורניר זה הודחו השוודיות ברבע הגמר על ידי נורווגיה, ואילו מוסטרם זכתה לכבוש את שער הכבוד בהפסד.

בשנת 2000 היא זכתה באליפות ראשונה עם אומאו, ושנה לאחר מכן קיבלה את פרס כדורגלנית השנה בשוודיה. ב-2001 היא אף נסעה עם נבחרתה לאליפות אירופה שנערכה בגרמניה, שם הובילה את שוודיה עד לגמר הטורניר, בו הפסידה למארחת. שנה אחר כך מונתה מוסטרם לקפטנית קבוצתה, וזכתה איתה פעמיים ברציפות בגביע אופ"א, בשנים 2003 ו-2004.

אל גביע העולם 2003 הגיעה מוסטרם כקפטנית שוודיה וכאחת משחקניות המפתח שלה. היא פתחה בהרכב הראשון בכל ששת משחקיה של הנבחרת בטורניר, כבשה שני שערים והגיעה עם שוודיה עד לגמר. במשחק הגמר נגד גרמניה כבשה האנה יונגברי את שער היתרון לשוודיה, אך הגרמניות הצליחו להפוך את התוצאה ולנצח 2-1. בעקבות הישגיה באומאו ובנבחרת באותה שנה, סיימה מוסטרם במקום השביעי בקרב על תואר כדורגלנית השנה בעולם. שנה אחרי גביע העולם, במהלך טורניר הכדורגל של אולימפיאדת אתונה 2004, כבשה מוסטרם את השער שהעלה את שוודיה לרבע הגמר, אך שוודיה נכשלה בחצי הגמר מול ברזיל וסיימה במקום הרביעי.

בקיץ 2005 שיחקה מוסטרם בטורניר הבינלאומי האחרון שלה - אליפות אירופה שנערכה באנגליה, שבה היא הגיעה עם הנבחרת עד לחצי הגמר. שנה לאחר מכן, בסיום עונת 2006, הודיעה מוסטרם על פרישה מכדורגל. בעקבות ריבוי פציעות באומאו, היא חזרה לעוד מספר משחקים במהלך עונת 2007, ולאחר מכן פרשה סופית. לאחר פרישתה החליטה אומאו להוציא משימוש את מספרה של מוסטרם - 6, כאות כבוד על הישגיה של השחקנית. היא סיימה את הקריירה עם שלוש זכיות בפרס קשרית השנה בשוודיה, שלוש מועמדויות לפרס כדורגלנית השנה בעולם ו-21 שערים ב-113 משחקים במדי נבחרת שוודיה.

## תארים
### תארים קבוצתיים
;אומאו
* ליגת העל השוודית: 2000, 2001, 2002, 2005, 2006
* הגביע השוודי: 2001, 2002, 2003
* ליגת האלופות לנשים: 2003, 2004

### תארים אישיים
* כדורגלנית השנה בשוודיה: 2001

## קישורים חיצוניים

* רשומת משחקיה הבינלאומיים באתר פיפ"א

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלניות שוודיות
קטגוריה:קשריות כדורגל שוודיות
קטגוריה:קשרי כדורגל שוודים
קטגוריה:כדורגלניות אומאו
קטגוריה:שוודיות שנולדו ב-1975
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1975
מפרץ דלאוור

**מפרץ דלאוור** (באנגלית: **Delaware Bay**) הוא מפרץ הממוקם בשפך נהר דלאוור בין המדינות דלאוור וניו ג'רזי שבארצות הברית. שטחו של המפרץ 2,032 קמ"ר. 

המפרץ מהווה את הגבול המערבי של מדינת ניו ג'רזי, והגבול המזרחי של מדינת דלאוור. בשפך המפרץ אל האוקיינוס האטלנטי מצויים כף הנלופן וכף מיי המהווים את גבולות המפרץ. 

במפרץ נמלים רבים וחשובים המנוהלים על ידי רשות נהר ומפרץ דלאוור.

חופי המפרץ הם ברובם ביצות מלח ומישורים המכוסים בוץ. מישורים אלה מהווים אתר קינון למיני עופות ים רבים ולכן חופי המפרץ מוכרזים כשמורת טבע. 

אל המפרץ נשפכים (מצפון לדרום) בשטח מדינת דלאוור: נהר כריסטינה, נהר אפוקוינימינק, נהר ליפסיק, נהר סמירנה, נהר סנט ג'ונס, ונהר מרדרקיל. אל המפרץ נשפכים (מצפון לדרום) בשטח מדינת ניו ג'רזי הנהרות: סיילם, קוהאנסי ומוריס.

## היסטוריה
המתיישבים האירופאים הראשונים הגיעו לאזור המפרץ והתיישבו לחופיו במהלך המאה ה-17. קודם להתיישבות זו היה אזור המפרץ מיושב על ידי שבט הלנאפי האינדיאני אשר קרא למפרץ - "פוטאקסט". האירופאי הראשון אשר "גילה" את המפרץ היה הנרי הדסון בשנת 1609, והיה זה תומאס וסט, ברון דה לה וואר אשר נתן למפרץ את שמו בשנת 1610. 

במהלך המאה ה-17 טענה הולנד לשליטה במפרץ כחלק ממושבת הולנד החדשה. במקביל התיישבו לחופי המפרץ מתיישבים משוודיה במסגרת מושבת שוודיה החדשה - התיישבות שהביא לעוינות ואלימות בינם לבין ההולנדים.

זמן קצר לאחר מכן השתלטה ממלכת בריטניה הגדולה על המפרץ, והאדמה הוענקה לויליאם פן אשר הקים באזור מושבות. במהרה הפכה העיר פילדלפיה במעלה נהר דלאוור לעיר הגדולה ביותר באמריקה הצפונית.

החשיבות האסטרטגית של המפרץ, הייתה ברורה למרקיז דה לה פאייט במהלך המהפכה האמריקאית ולכן הוא הציע להקים לחופיו מצודות שיגנו על פילדלפיה. המצודות שהוקמו: פורט דלאוור וניו קאסל שימשו במהלך המהפכה האמריקאית, ואף הייתה להם חשיבות אסטרטגית במהלך מלחמת האזרחים האמריקאית עת שימשו כבתי כלא ומחנות צבא עבור צבא האיחוד.

בשנת 1885 הוחלט על חפירה של תעלה בעומק 7 מטרים וברוחב 180 מטרים במימי המפרץ, במטרה להקל על גישת אוניות לנמלים. חוק משנת 1899 אפשר העמקת התעלה לעומק של 9 מטרים.

ב-1992 הוכר "אסטואר מפרץ דלאוור" (Delaware Bay Estuary) כ"אתר ראמסאר" בהתאם לאמנת ראמסאר. 

כיום מהווה המפרץ אחד מנתיבי התנועה הימית העמוסים ביותר בארצות הברית (שני לנהר המיסיסיפי).

## קישורים חיצוניים

* תיאור אגני הנהרות באזור דלאוור
* 

דלאוור
דלאוור
דלאוור
דלאוור
כף מיי

שמאל|ממוזער|250px|ביצות בכף מיי.
שמאל|ממוזער|250px|שקיעה ב"חוף השקיעה" בכף מיי.
**כף מיי** (באנגלית: **Cape May**) הוא חצי אי הממוקם בקצה הדרומי של מדינת ניו ג'רזי שבארצות הברית. 
## גאוגרפיה
הכף מהווה את הקצה המזרחי של מפרץ דלאוור – ממזרח לכף נמצא האוקיינוס האטלנטי, וממערב לו מפרץ דלאוור. הכף נקרא על שם קורנליוס יאקובסן מיי, מגלה ארצות הולנדי אשר חקר את האזור עבור חברת הודו המזרחית ההולנדית.

שלוש עיריות חולקות את האי - קייפ מיי, קייפ מאי פוינט ומערב קייפ מאי. בחצי האי ממוקמת העיר קייפ מיי, אחד מאתרי הנופש הוותיקים ביותר באמריקה הצפונית, אשר נוסדה בראשית המאה ה-18. ב-11 במאי 1976 הוכרזה העיר כולה כאתר היסטורי לאומי של ארצות הברית בשל האדריכלות הוויקטוריאנית הייחודית שהשתמרה בה. 

ביצות כף מיי מהוות אתר קינון לציפורי ים, ועל כן ממוקמים בכף אתרי שימור רבים על מנת להגן על הציפורים המקננות. תצפית הציפורים של כף מיי פועלת לשימור אתרי הקינון ולהגנה על ציפורי הים. 

בכף ממוקם בסיס הטירונות של משמר החופים של ארצות הברית.

## קישורים חיצוניים

*ההיסטוריה של כף מיי
*מגדלור כף מיי
*אתר העיר קייפ מיי

## הערות שוליים

קטגוריה:ניו ג'רזי: גאוגרפיה
קטגוריה:ארצות הברית: חצאי איים
כף הנלופן

שמאל|ממוזער|250px|מבט צפונה מכף הרינג.
שמאל|ממוזער|250px|מבט דרומה מכף הרינג.
**כף הנלופן** (באנגלית: **Cape Henlopen**) היא חצי אי בקצהו הדרום מערבי של מפרץ דלאוור במדינת דלאוור שבארצות הברית. מצפון לכף ממוקם מפרץ דלאוור ומדרומו האוקיינוס האטלנטי.

## היסטוריה
במקור נקרא הכף על שם תיימן יאקובס הינלופן, סוחר הולנדי אשר סחר בפרוות ובתירס. בשנת 1620 הקים הינלופן שותפות עם קורנליס יאקובסן מיי (על שמו נקראת כף מיי הסמוכה), אשר סחרה עם האינדיאנים שהתגוררו לחופי נהר דלאוור. הינלופן ומיי טענו לזכות בלעדית מכוח זיכיון לסחור בנהר, אולם בוררות שנערכה באמסטרדם ב-23 בדצמבר 1623 העבירה את הזיכיון לחברת הודו המערבית ההולנדית, ובשנת 1624 הוקמה המושבה הראשונה בסמוך.

### הפארק המדינתי כף הנלופן
**הפארק המדינתי כף הנלופן** הממוקם בשטח הכף, הוא פארק בשטח של 21 קמ"ר, בשטח מחוז ססקס. היה זה ויליאם פן שהקים את הפארק הראשון בשטח הכף - בשנת 1628. היה זה שטח ציבורי להנאת תושבי המחוזות באזור. 

בשנים 1767–1769 נבנה בכף המגדלור, במטרה להקל על הספינות המנווטות במעלה מפרץ דלאוור. מגדלור זה היה המגדלור השישי שנבנה בשטח ארצות הברית, ומומן על ידי סוחרי העיר פילדלפיה. המגדלור נהרס בשריפה בשנת 1777 ונבנה מחדש בשנת 1784. מגדלור נוסף נבנה בשנת 1824 באתר הממוקם 1.6 ק"מ צפונית למגדלור הישן. ובשנים 1855–1885 נבנו שלושה מגדלורים נוספים בסמוך.

כיום הפארק משמש כאתר נופש, דיג ומחנאות.

## קישורים חיצוניים

* ההיסטוריה של כף הנלופן
* מגדלור כף הנלופן
* ההיסטוריה של המגדלורים בכף הנלופן

קטגוריה:דלאוור: גאוגרפיה
מאזינים גרמנים!

**מאזינים גרמנים!** (בגרמנית: **!Deutsche Hörer**; בתרגום חופשי מקובל: **שמעי, גרמניה!**), הוא קובץ מכתבים שפורסמו על ידי הסופר הגרמני תומאס מאן בעת שהותו בגלות בארצות הברית במהלך מלחמת העולם השנייה, אשר יועדו לתושבי גרמניה הנאצית, אליה לא חזר מאז 1933. 

במקור, הקובץ ראה אור בבית ההוצאה אלפרד א. קנופף (Alfred A. Knopf) בשנת 1943. באותו הזמן שודרו מן הקובץ עשרים וחמישה מכתבים בגלי רדיו ארוכים ובינוניים בידי הבי בי סי (BBC) לגרמניה הנאצית כחלק ממאמצי התעמולה של בעלות הברית מאוקטובר 1940 עד לאוגוסט 1943.

שם המקבץ נקרא בשפה הגרמנית, "!Deutsche Hörer" ("מאזינים גרמנים!") שכן במילים אלו נפתחו המכתבים. על אף שהקובץ פורסם לראשונה בשנת 1943 בניו יורק והיה מיועד לתושבי גרמניה הנאצית, הוא לא הגיע לשם בשל החרם שהוטל על כתבי מאן. מהדורה שנייה פורסמה בשנת 1945 לאחר תום המלחמה בסטוקהולם, אף כללה בתוכה את תכתובתו של מאן בנוגע למלחמה נכון ל-8 בנובמבר 1945.

## מהדורות
*Thomas Mann: *Deutsche Hörer! Radiosendungen nach Deutschland aus den Jahren 1940-1945*, מהדורה רביעית, הוצאת S. Fischer: פרנקפורט אם מיין, 2004.

## לקריאה נוספת

* Martina Hoffschulte: *„Deutsche Hörer!“ Thomas Manns Rundfunkreden (1940 bis 1945) im Werkkontext. Mit einem Anhang: Quellen und Materialien.* Telos-Verlag, Münster, 


## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ספרי תומאס מאן
קטגוריה:ספרי 1943
קטגוריה:ספרות פוליטית
קטגוריה:מכתבים
קטגוריה:ספרות מלחמת העולם השנייה
פרובה 1

**פרובה** (**PROBA**, ראשי תיבות של Project for On-Board Autonomy) הוא לוויין קטן שתוכנן ונבנה על ידי סוכנות החלל האירופית. זהו מיקרו לוויין (ממדיו 40 על 60 על 80 ס"מ) המצויד במצלמות לשם צילום כדור הארץ. הלוויין מצויד במצלמה מולטי ספקטראלית בעלת רזולוציה מיטבית של 15 מטר. מצלמה היפרספקטראלית מצלמת ברזולוציה של 30 מטר.

פרובה 1 הוא הראשון בסדרה של לוויינים קטנים של סוכנות החלל האירופית שנועדו להדגים טכנולוגיות שונות ליישומי חלל.

## ראו גם
*פרובה 2
*פרובה 3

## קישורים חיצוניים
* 

*אתר הלוויין וגלריות של תמונות שצילם

קטגוריה:תוכנית החלל האירופית
קטגוריה:לוויינים אירופאיים
קטגוריה:צילום על ידי לוויין
ספא (עיר)

**ספא** (בצרפתית: **Spa**) היא עיר באזור ולוניה שבבלגיה. היא נמצאת במחוז לייז'. העיר ממוקמת בעמק, בין גבעות שיוצרות חלק מחבל הארדנים, כ-35 ק"מ דרום-מזרחית מהעיר לייז'.

העיר נודעה במעיינות החמים שלה וכבר במאה ה-14 התפרסמה כאתר של מעיינות מרפא. על-אף שמעיינות מרפא היו נפוצים גם במקומות אחרים בעולם, שמה של העיר הפך לשם נרדף לכל מקום בעולם שיש בו מקורות של מים טבעיים הנחשבים לבעלי סגולות רפואיות מיוחדות, והם קרויים בשם "ספא", על שם העיר.

ב-2021 ספא הוכרזה כחלק מאתר מורשת עולמית של אונסק"ו בשם ערי הספא הגדולות של אירופה ביחד עם עוד עשר ערים במדינות נוספות.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ולוניה: ערים
חיילים אלמונים

**חיילים אלמונים** הוא שיר שכתב מייסד ומפקד הלח"י אברהם שטרן (יאיר) בשנת 1932, והוא אחד משיריו הראשונים. שטרן הלחין את השיר ביחד עם רעייתו, רוני. 

השיר הוצג לראשונה בבית הספר שפיצר במסגרת מסיבת הסיום של קורס הסגנים השני של האצ"ל ששטרן היה אז ממפקדיו, ופורסם בעיתון האצ"ל "המצודה". השיר היה להמנונה של תנועת האצ"ל עד שנת 1940, אז פרשה ממנו הלח"י והשיר היה להמנונה. בשיר באה לידי ביטוי נכונות ההקרבה הבלתי מתפשרת למען האומה.

## מבנה השיר
בשיר חמישה בתים בני ארבע שורות כל אחד, שאחרי כל אחד מהם מופיע פזמון חוזר, אף הוא בן ארבע שורות. בתי השיר כתובים בחריזה מסורגת.

## אזכור השיר

השורה "מִשּׁוּרָה מְשַׁחְרֵר רַק הַמָּוֶת" חקוקה על קברו של שטרן, בבית הקברות נחלת יצחק.

מילות השיר שימשו כאחד ממקורות השראה לשמה של התנועה החברתית "שורת המתנדבים".

מספר שורות מהשיר צוטטו בשירה של רונה קינן "כשהקוצים היו קוצים", שנכלל באלבומה "שירים ליואל".

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

[ימין|ממוזער|350px|"חיילים אלמונים" באנדרטת לח"י ב[פתח תקווה]]

קטגוריה:שירי אברהם שטרן (יאיר)
קטגוריה:אצ"ל
קטגוריה:המנונים עבריים
קטגוריה:לח"י
קטגוריה:שירי שנות ה-1930
דניאל רובינשטיין

**דניאל רובינשטיין** (באנגלית: **Daniel Rubinstein**) הוא דיפלומט יהודי-אמריקאי, אשר כיהן, בין השאר, כקונסול הכללי בירושלים החל ב-6 בספטמבר 2009 ועד 29 ביולי 2012.

רובינשטיין, החל את קריירת החוץ שלו במילוי משימות חוץ שונות: בברזיליה, דמשק, תוניס, לואנדה ותל אביב, כמו כיהן כיהן במשימת חוץ לצד קואליציית הממשל הזמני בעיראק (CPA), בבגדאד. בשנים 2004–2005, כיהן כמנהל המשרד לענייני ישראל והפלסטינים, במחלקת המדינה. בשנים 2005–2008, כיהן כסגן ראש המשלחת של שגרירות ארצות הברית בעיר הבירה עמאן, שבירדן.

לפני תפקידו האחרון, כקונסול הכללי בירושלים, שימש כראש יחידת המשקיפים האזרחיים בכוח הרב לאומי וכראש המשקיפים בסיני. כמו כן, הוא בעל אחת מארבע הדרגות הגבוהות ביותר של שירות החוץ האמריקאי תחת ה-SFS, ודובר ערבית, עברית ופורטוגזית.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:דיפלומטים אמריקאים
קטגוריה:דיפלומטים יהודים
קטגוריה:יהודים פקידי ממשל בארצות הברית
קטגוריה:שגרירי ארצות הברית
קטגוריה:שגרירים בתוניסיה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1967
פרובה 2

**פרובה 2** (**PROBA2**, ראשי תיבות של Project for On-Board Autonomy) הוא לוויין קטן שתוכנן ונבנה על ידי סוכנות החלל האירופית ושוגר ב-2 בנובמבר 2009. זהו הלוויין השני בסדרת הלוויינים הקטנים והזולים של סוכנות החלל האירופית שנועדו להדגים טכנולוגיות שונות ליישומי חלל.

## המטע"דים המדעיים
בלוויין פרובה 2 מותקנים ארבעה מטע"דים מדעיים, למגוון ניסויים בחלל:
*  - מכשיר לחקר מזג האוויר בשמש
*  - רדיומטר חלקיקי אלפא
*  - מכשיר מדידת פלזמה
* 

## ראו גם
*פרובה 1
*פרובה 3

## קישורים חיצוניים
* 

*אתר משימות החלל בסדרת פרובה

קטגוריה:תוכנית החלל האירופית
קטגוריה:לוויינים אירופאיים
דני ז'ק

ממוזער|250px|אנדרטה לזכר ז'ק
**דני ז'ק** (נכתב לעיתים גם **דני זק**; כ"ב בסיוון ה'תרצ"ד, 5 ביוני 1934 – ט"ז באלול ה'תשס"ט, 5 בספטמבר 2009) היה פוליטיקאי ואיש חינוך ישראלי. כיהן כראש עיריית קריית ביאליק במשך 18 שנים.

## ביוגרפיה
ז'ק נולד בעפולה לדבורה וחיים ז'ק והתגורר בילדותו במושב עין עירון. למד בבית הספר התיכון "אורט נעורים" שבכפר הנוער הדסה נעורים. לאחר שחרורו מחיל השריון נישא לאורה, חברתו עוד מבית הספר היסודי בכרכור.

שני בני הזוג סיימו לימודים בסמינר למורים בהדסים. ז'ק נבחר כבר בשנתו הראשונה בהוראה לכהן כמנהלו של בית ספר חדש. הוא המשיך לנהל בתי ספר במקומות שונים במשך 27 שנים. בשנת 1962 פתח ז'ק את בית הספר "צור שלום" בקריית ביאליק ועבר לגור בקריית ביאליק.

ב-1970, כאשר בית שאן הופגזה בקטיושות, נבחר ז'ק לעמוד בראש צוות חינוכי, שתפקידו היה לשקם את מערכת החינוך בבית שאן.

כעבור שלוש שנים חזר לקריית ביאליק ולניהול בית הספר בצור שלום. בניהולו, זכה בית הספר בפרס החינוך, אשר הוענק על ידי הנשיא יצחק נבון.

ב-11 באוגוסט 1981 נהרג בנו,  במהלך מילוי תפקידו ומאז היה ז'ק פעיל בארגון "יד לבנים". הוא היה מיוזמי הקמת "בית יד לבנים" בקריית ביאליק. במקביל לניהול בית הספר, נכנס לפעילות פוליטית בסיעת "למד" האל-מפלגתית של צבי קרלינר, ראש המועצה המקומית. במהלך השנים הפך ז'ק למזכיר הסיעה ומאוחר יותר, לעוזרו של ראש העירייה.

עם פטירתו של קרלינר ב-1985, מונה ז'ק, על דעת סיעת "ל" לראשות העיר של קריית ביאליק, תפקיד אותו מילא ברציפות במשך 18 שנים - חלקן במינוי וחלקן לאחר היבחרו בבחירות. בתקופת כהונו, נקשרו קשרים עם קהילת בוקה רטון מפלורידה, ארצות הברית, במסגרת שותפות 2000. בזכות תמיכתם של הקהילה היהודית, החלו לפעול בקריה מספר פרויקטים חינוכיים וקהילתיים. במהלך כהונתו כראש העירייה, הוקמו בעיר הקריון, מרכז רפואי "זבולון", מרכז ספורט ע"ש צבי קרלינר, בית המשפט בקריות וכן היה מעורב בהקמת בית הספר אורט קריית ביאליק. ב-2003 הפסיד בבחירות לד"ר רפי ורטהיים.
[שמאל|ממוזער|290px|דני ז'ק עם [תלמידים]]
בט"ז באלול תשס"ט, נפטר דני ז'ק לאחר מאבק במחלת הסרטן, והוא בן 75. הותיר אלמנה, שלוש בנות ובן. בתו לירון נשואה לנח גל גנדלר, דיפלומט ישראלי ששימש כשגריר ישראל בבולגריה, אוזבקיסטן, ומדינות נוספות. נכדו הוא רוכב האופניים גיא ניב, הישראלי הראשון שהשתתף בטור דה פראנס (בשנת 2020).

רעייתו אורה התמודדה ב-2008 על ראשות עיריית קריית ביאליק.

## ביקורת על תפקודו
נטען כי ז'ק היה מנהל ריכוזי, שלא ידע להאציל סמכויות ולא השכיל להכשיר יורשים או ממשיכי דרך במפלגתו העירונית ("למד").

ז'ק הותיר אחריו גירעונות כבדים בקופת העירייה. משרד הפנים גילה שהוצאו כספים שלא על פי הנהלים ושקל לחייבו באופן אישי על כספים אלו. זמן קצר לפני פטירתו הוחלט שלא לחייבו לשלם סכומים אלו.

ז'ק גם ספג ביקורת על כך שבמהלך כהונתו כראש עירייה יזם נטיעת עצים רבים בקריית ביאליק, אשר יש שטענו שהיו רבים מדי. מבקר העירייה אף חקר והוציא דו"ח ביקורת בנושא. חלק מהעצים נעקרו כעבור מספר שנים בשל צפיפות יתר.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עין עירון: אישים
קטגוריה:בוגרי כפר הנוער הדסה נעורים
קטגוריה:ראשי עיריית קריית ביאליק
קטגוריה:מנהלי בתי ספר ישראלים
קטגוריה:אבות שכולים: חללי צה"ל
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות צור שלום
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1934
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2009
אבוי למנוצחים

**אֲבוֹי לַמְּנֻצָּחִים** (בלטינית: **Vae victis**) הוא ניב לטיני, שמשמעו כי המפסיד בקרב נתון לגמרי לחסדיו של המנצח, ואל לו לצפות למידת רחמים מצדו.

בשנת 390 לפנה"ס תקף צבא גאלי בהנהגתו של המצביא ברנוס (Brennus) את רומא והצליח להשתלט על כל העיר ולשרוף אותה, פרט לגבעת הקפיטולין. צבאו של ברנוס כיתר את הגבעה והטיל מצור על הנמצאים בה. משאזל מזונם הסכימו שוכני הגבעה לשלם כופר נפש. ברנוס דרש 1,000 ליברות זהב (329 ק"ג).

טיטוס ליוויוס מספר (ספר 5 סעיפים 34–49) כי בעת ביצוע התשלום התברר לרומאים שהגאלים משתמשים במשקולות מזויפות. הרומאים פנו לברנוס שיכבד את ההסכם ויושיעם, אולם הוא השליך את חרבו על כף המאזניים שבה היו המשקולות וקבע: Vae victis – "אבוי למנוצחים". לרומאים לא נותרה ברירה אלא להביא עוד זהב על מנת לקנות את חייהם. המעשה מתואר גם על ידי פלוטרכוס (חיי אישים, קאמילוס, 28).

לפי המסורת הרומית, הדיקטטור מרקוס פוריוס קאמילוס יצא אחרי הגאלים הנסוגים מרומא והחזיר את הזהב שניתן להם כשוחד בתמורה לנסיגתם.

לפני תקיפת הצבא הגאלי, רומא הגיעה לנקודת שיא, לאחר שכבשה את העיר האטרוסקית ויי. מאוחר יותר, הדיקטטור קאמילוס, שהתפרסם כתוצאה ממסע המלחמה הזה, הפך לשנוא ביותר ברחבי רומא, לאחר שאסר על הפלבים לאכלס את העיר החדשה, וציווה על הצבא לתת חלק משלל המלחמה שלהם לאלים. 

קאמילוס הואשם בניהול שגוי של פרסי המלחמה, ולפי חלק מהמקורות גם בגנבת כסף לעצמו, וגורש מהעיר, למרות שלפי מקורות מסוימים הוא ברח כדי להימנע מתפיסתו. לפי האגדה, הוא עצר בשערי העיר, והתפלל לאלים שיענישו את הרומאים כפויי הטובה. 

קטגוריה:הרפובליקה הרומית
קטגוריה:מילים וביטויים בלטינית
קטגוריה:אתיקה
ריצ'רד משרוסברי, דוכס יורק

[שמאל|ממוזער|250px|שני [הנסיכים שבמצודה: אדוארד החמישי וריצ'רד משרוסברי, דוכס יורק. הציור "הנסיכים במצודה" מאת ג'ון אוורט מיליי]]
[שמאל|ממוזער|250px|[אדוארד החמישי, מלך אנגליה|אדוארד החמישי וריצ'רד במצודת לונדון, ציור מעשה ידי פול דלרוש.]]
**ריצ'רד משרוסבורי, דוכס יורק ודוכס נורפוק** (באנגלית: **Richard ''of Shrewsbury'', 1st Duke of York and 1st Duke of Norfolk**;  17 באוגוסט 1473–1483?) היה בנם השני (וילדם השישי) של המלך אדוארד הרביעי ורעייתו אליזבת וודוויל. ריצ'רד נולד בשרוסברי, והיה אחיהם הצעיר של אליזבת מיורק, מרי מיורק, ססילי מיורק, אדוארד, ומרגרט פלנטג'נט, נסיכת יורק, והאח הבוגר של אן מיורק, רוזנת סארי, ג'ורג' פלנטג'נט, דוכס בדפורד, קתרינה מיורק וברידג'יט מיורק.

ריצ'רד היה אחד משני הנסיכים שבמצודה, אשר ככל הנראה נכלאו במצודת לונדון ולפי האשמות לא מבוססות נרצחו על ידי דודם ריצ'רד השלישי.

## קורות חיים
ריצ'רד נולד בשרוסברי ב-17 באוגוסט 1473. בשנת 1474 הוכרז כדוכס יורק. הכרזה זו החלה את הנוהג לפיו בנם השני של מלכי אנגליה מקבל תואר זה.

ב-15 בינואר 1478, בגיל ארבע, הוא נשא לאישה את אן דה מוובריי, רוזנת נורפוק, שהייתה בת שש במהלך טקס הנישואים. אן ירשה את אחוזת מווברי העשירה והגדולה בשנת 1476 לאחר מות הוריה, וזו הייתה, ככל הנראה, סיבת הנישואין.

בשנת 1481 קיבל ריצ'רד את התואר דוכס נורפוק.

### יורש העצר
במות אביו, ב-9 באפריל 1483, הפך אחיו, אדוארד, למלך אנגליה, וריצ'רד הפך ליורש העצר.
מלכותו של אדוארד והיות ריצ'רד יורש העצר נמשכו זמן קצר בלבד. רוברט סטילינגטון, בישוף באת' וולס העיד כי אדוארד הרביעי הסכים לשאת לאישה את ליידי אלינור טאלבוט בשנת 1461, והיא הייתה בחיים עת שאדוארד הרביעי נשא לאישה את אליזבת וודוויל בשנת 1464. משמעות הדבר שנישואי אדוארד הרביעי לאליזבת היו ביגמיה. מועצת העוצרות שבראשה עמד ריצ'רד דוכס גלוסטר החליטה לבטל את הנישואים בדיעבד, ולכן כל ילדיהם של אדוארד הרביעי ואליזבת וודוויל נחשבו כילדים מחוץ לנישואין, אשר אינם זכאים לרשת את הכתר הבריטי. בהכרזה של הפרלמנט הבריטי מה-25 ביוני 1483 הוצאו ריצ'רד ואדוארד החמישי מסדר הירושה לכתר הבריטי, וריצ'רד, שהיה אחיו של אדוארד הרביעי, הומלך במקום אדוארד החמישי.

### כליאתו במצודה
ריצ'רד השלישי שלח את אדוארד החמישי ואת ריצ'רד משרוסברי למצודת לונדון באמצע שנת 1483, ושני הנסיכים שבמצודה נעלמו זמן קצר לאחר מכן, וככל הנראה נרצחו.

## שלט אצולה
[שמאל|ממוזער|150px|[שלט אצולה|שלט האצולה של ריצ'רד, דוכס יורק.]]
כבנו של המלך, שלט האצולה של ריצ'רד היה שלט האצולה של הממלכה, בהבדל אחד - התג השמאלי של הסמל.

## אזכורים תרבותיים
הסדרה "הפתן השחור" מבוססת על היסטוריה חליפית לפיה ריצ'רד משרוסברי יורש את דודו, ריצ'רד השלישי, ועולה לשלטון כריצ'רד הרביעי.

בספרה של פיליפה גרגורי, "המלכה הלבנה", מסופר שאימו של ריצ'רד, אליזבת וודוויל, מצליחה להבריח את ריצ'רד לטורניי שבבלגיה, שם הוא מסתתר תחת השם הבדוי פרקין וורבק.

## ראו גם
* הנסיכים שבמצודה

## קישורים חיצוניים

* קורות חיים באתר The Peerage.com

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:דוכסי יורק
קטגוריה:בית יורק
קטגוריה:יורשי עצר שלא זכו למלוך
קטגוריה:מסדר הבירית: אבירים וגבירות
קטגוריה:מסדר האמבט: אבירים
קטגוריה:ילדי משפחות מלוכה
קטגוריה:אישים שנעלמו
קטגוריה:ילידי 1473
קטגוריה:הנסיכים שבמצודה
בית הספר הבריטי לארכאולוגיה במצרים

**בית הספר הבריטי לארכאולוגיה במצרים** (באנגלית: **British School of Archaeology in Egypt**, **BSAE**), נוסד בשנת 1905 על ידי פרופסור סר וויליאם מתיו פלינדרס פיטרי בלונדון בירת אנגליה.

כבר בשנת 1895 עלו אצל פטרי הרהורים בנושא הקמת מוסד זה. הוא נתקל בבעיות במימון חפירותיו הארכאולוגיות במצרים, והגיע למסקנה שהקמת גוף אשר יטפל בכך יקל עליו. בין השנים 1880 – 1886 ושוב בין השנים 1896 – 1905 מומנה עבודתו של פיטרי על ידי הקרן לחקר מצרים. ביו השנים 1897 – 1902 פיטרי הסתמך על מקורות מימון של שנים מתומכיו האמידים אשר הסכימו לממן את חפירותיו במצרים. בהרצאה שנשא בקולג' האוניברסיטאי של לונדון הוא הכריז על הפרדת עבודתו מהקרן לחקירת מצרים והקמת בית הספר הבריטי לארכאולוגיה במצרים, כאשר מקורות המימון לבית הספר יהיו תקציבי המחקר של מצרים. פיטרי ציפה שתקציבים אלה יגדלו וזאת כדי לתמוך בעבודתו ובעבודת הסטודנטים שלו.
הוא פנה לחבריו בקרן לחקירת מצרים וביקש את תמיכתם, חלקם סרבו. הארכאולוג ארנסט ארתור גרדנר והבלשן והאשורולוג ארצ'יבלד הנרי סייס הסכימו להצטרף אליו. פיטרי פנה לאנשים בעלי השפעה והצליח עד מהרה לצרף אליו 44 איש כחברי ועדת בית הספר. פיטרי מונה למנהל בית הספר והילדה אשתו למזכירה. הפתיחה הרשמית של בית הספר נקבעה לחודש יוני 1905. החל מהקמת המוסד כל חפירותיו מומנו דרך בית הספר הבריטי לארכאולוגיה של מצרים.

לאחר מותו של פיטרי בירושלים בשנת 1942, רצתה אשתו הילדה להמשיך ולהפעיל את בית הספר. אבל המצב שלאחר מלחמת העולם השנייה בלונדון לא אפשר זאת. בית הספר נסגר רשמית בשנת 1954.

## הערות שוליים

קטגוריה:הממלכה המאוחדת: ארכאולוגיה
קטגוריה:לונדון: אוניברסיטאות ומכללות
קטגוריה:מצרים: ארכאולוגיה
רד ניקולס

**ארנסט לורינג "רד" ניקולס** (**Ernest Loring "Red" Nichols**;  8 במאי 1905 - 28 ביוני 1965) היה נגן קורנט (סוג של חצוצרה), מלחין ומוביל הרכב ג'אז. בשנות העשרים, שהיו שיא הקריירה שלו, היה שותף לכ-4,000 הקלטות.

## תולדות חייו
ניקולס נולד במדינת יוטה. אביו היה מורה למוזיקה. הוא החל לנגן בקורנט בגיל 12 במסגרת תזמורת כלי הנשיפה של אביו. ב-1923 נסע לאטלנטיק סיטי, ניו ג'רזי כדי לעבוד בלהקה מקומית ועד מהרה עבר לניו יורק, בסיסו למשך עשרים השנים הבאות.

בניו יורק ניגן במספר תזמורות, בהן זו של פול וייטמן "מלך הג'אז". בנוסף הוביל ניקולס הרכב משלו, יחד עם אשתו, בשם "חמש הפרוטות" (*Red Nichols & His Five Pennies*), שזכה להצלחה רבה בהופעות ובהקלטות. כמו כן שימש כנגן אולפן בהקלטותיהם של רבים מאמני הג'אז של התקופה ובהם ג'ו ונוטי, אדי לאנג, פי ווי ראסל, ג'ימי וטומי דורסי, בני גודמן, גלן מילר, ג'ק טיגרדן, ג'ין קרופה ואחרים, בכך הפך לנגן הקורנט העסוק והמוקלט ביותר בשנות העשרים. בנוסף לכל עיסוקיו אלו שימש גם כנגן במחזות זמר בברודוויי.

ב-1942 עברו בני הזוג ניקולס לקליפורניה, בשל מחלת שיתוק ילדים בה לקתה בתם. עד סוף העשור פרש ניקולס ממוזיקה והקדיש את זמנו לטיפול בבתו. לאורך שנות ה-50 הופיעו ניקולס ו"הפרוטות" בלוס אנג'לס וסן פרנסיסקו.

ב-1959 הופק בהוליווד הסרט *The Five Pennies*, (הופץ בישראל תחת השם "חצוצרת הקסם") המבוסס באופן רופף על הביוגרפיה של ניקולס, בתפקיד ניקולס כיכב דני קיי והופיעו בו גם לואי ארמסטרונג וברברה בל גדס. הסרט זכה לחמש מועמדויות לפרס אוסקר. ניקולס עצמו לא מופיע בסרט אך קול נגינת החצוצרה של דני קיי בסרט הוא שלו.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה באתר Red Hot Jazz 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי יוטה
קטגוריה:אוגדן (יוטה): אישים
קטגוריה:מנצחים אמריקאים
קטגוריה:נגני ג'אז: חצוצרנים
קטגוריה:חצוצרנים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1905
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1965
ג'ואי קרן

**ג'וזף דניאל "ג'ואי" קרן** (באנגלית: **Joseph Daniel "Joey" Kern**; נולד ב-5 בספטמבר 1976) הוא שחקן אמריקאי, ידוע בעיקר בשל משחקו בסרטים "קדחת הבקתה" ו"גריינד".

## ביוגרפיה
קרן נולד באינדיפנדס, קנטקי שבארצות הברית. למד בתיכון המכינה הקתולי "סיינט אקסבייר" שבאוהיו. לאחר מכן למד באוניברסיטת ניו יורק בה סיים תואר ראשון במשחק. בזמן לימודיו באוניברסיטת ניו יורק, הוא למד בנוסף גם באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה שבלונדון.

## קריירה
בתחילת הקריירה שלו הופיע על במות תיאטרון. הופעת הבכורה שלו בסרט קולנוע הייתה בשנת 1999 בסרט האוסטרלי "Die Jungfrau". לאחר מכן בשנת 2000 הופיע בהופעת אורח בסדרת הטלוויזיה של HBO "סקס והעיר הגדולה", מה שהוביל אותו לקבל את התפקיד המשמעותי הראשון שלו בסרט הקומדיה "המשטרה נפלה על הראש" משנת 2001. לאחר מכן היו לו מספר תפקידים בסרטים עצמאיים, אך פריצת הדרך הגדולה שלו הייתה בסרט האימה "קדחת הבקתה" משנת 2002. בשנת 2003 שיחק בסרט "גריינד". בשנת 2005 הופיע בסרט "אהבה טרופה" ובשנת 2007 הופיע לצד אריק באנה ודרו ברימור בסרט "לשחק עם המזל". 

בשנת 2016 החל לגלם את דמותו של רוב מק'דניאלס בסדרת הדרמת-פשע "התנהגות טובה" ברשת TNT, את תפקיד זה גילם גם בעונתה השנייה של הסדרה שעלתה מאוחר יותר ב-2017.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

* Die Jungfrau (1999)
* המשטרה נפלה על הראש (2001)
* אהבה בדרך הקשה (2002)
* XX/XY (2002)
* Garmento (2002)
* קדחת הבקתה (2002)
* גרינד (2003)
* A Funny Thing Happened at the Quick Mart (2004)
* אהבה טרופה (2005)
* All the Days Before Tomorrow (2005)
* פיצה (2005)
* המצוד אחר יצור הפרא (2006)
* Totally Awesome (2006) - סרט טלוויזיה של VH1
* לשחק עם המזל (2007)
* Southern Baptist Sissies (2007)
* רק הוסף מים (2008)
* רוזנקרנץ וגילדנשטרן מתים (2008)
* The Goods: Live Hard, Sell Hard (2009)
* Complacent (2009)
* אסתמה (2014)
*ממזרים מוצצי דם (2015)
*A Beginner's Guide to Snuff (2016)
*Useless Humans (2020)

### טלוויזיה

* סקס והעיר הגדולה (2000)
* מספ7ים (2008)
* עיר חשמלית (2012) - דיבוב 
* עובדים מצטיינים (2014)
* התנהגות טובה (2017-2016)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1976
כריס קליין

**פרדריק כריסטופר "כריס" קליין** (באנגלית: **Frederick Christopher "Chris" Klein**; נולד ב-14 במרץ 1979) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי. התפרסם בשל תפקידו כ"אוז" אוזטרייכר בסדרת סרטי "אמריקן פאי", ומתפקידו בסדרה "הפלאש" בתור הרוצח הסדרתי ציקדה.

## ביוגרפיה
קליין נולד בהינסדייל, פרוור של שיקגו, אילינוי שבארצות הברית, למשפחה נוצרית. בנם של טרסי, גננת ילדים, ופרנק קליין, מהנדס, ולו אח ואחות. כשהיה בן שלוש עשרה עברה משפחתו לאומהה שבנברסקה. קליין הופיע במחזה "סיפור הפרברים" בבית הספר התיכון בו למד והיה שחקן בנבחרת הפוטבול של בית הספר. לאחר מכן למד תיאטרון ב בפורט וורת', טקסס.

## קריירה
בשנתו האחרונה בתיכון קיבל קליין הצעה מהבמאי אלכסנדר פיין אשר תר אחר כישרונות חדשים באומהה, לשחק בסרט הקומדיה שלו "בחירות או לא להיות". קליין גילם את דמותו של פול מצלר, אחת הדמויות הראשיות בקומדיה הקולנועית שראתה אור ב-1999 וזכתה לתגובות אוהדות. קליין לוהק לתפקיד כריס "אוז" אוזטרייכר בקומדיה הקולנועית "אמריקן פאי". הסרט יצא לאקרנים ביולי 1999 והיה לשובר קופות. על תפקידו זה היה קליין מועמד לפרס של התאחדות מבקרי הקולנוע של שיקגו וכן לפרס של Teen Choice Awards. לאחר מכן הוא שיחק במספר סרטי נעורים שהבולטים מביניהם הם הסרטים "רק ידידים" (2005) ו"אמריקן דרימז" (2006).

קליין אף השתתף בעונה השלישית של "פאנק'ד". ב-2018 הצטרף לעונה החמישית של סדרת הטלוויזיה "הפלאש" מבית DC קומיקס, בתפקיד של אורלין דוייר.

## חיים אישיים
בשנים 2000–2005 ניהל כריס מערכת יחסים עם השחקנית קייטי הולמס והשניים אף התארסו בחג המולד 2003, אך השניים ביטלו את אירוסיהם. בשנים 2006–2008 היה בן זוגה של השחקנית ג'יניפר גודווין.

קליין פגש את ליינה רוז תיפולט, סוכנת נסיעות, בשנת 2011 בחתונה של חבר משותף. הם התארסו בדצמבר 2014 לאחר שלוש שנות זוגיות והתחתנו כעבור שמונה חודשים ב-9 באוגוסט 2015 במונטנה. בנם הראשון נולד בשנת 2016. לבני הזוג יש גם בת, שנולדה בשנת 2018.

קליין נעצר בגין נהיגה בשכרות ב-5 בפברואר 2005, במחוז סן דייגו, ושוב בלוס אנג'לס ב-16 ביוני 2010. ב-21 ביוני 2010, פורסם כי קליין נכנס לתוכנית גמילה של 30 יום להתמכרות לאלכוהול.

## פילמוגרפיה

### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה הנוצרית של טקסס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1979
איגור דוברובולסקי

**איגור איוונוביץ' דוברובולסקי** (ברוסית: **Игорь Иванович Добровольский** ; נולד ב-27 באוגוסט 1967) הוא כדורגלן עבר רוסי, ששיחק בקבוצות: דינמו מוסקבה, אתלטיקו מדריד ואולימפיק מרסיי ובנבחרת ברית המועצות. לאחר הפרישה ממשחק פעיל אימן מספר קבוצות במולדובה. 
כיום (2018) מאמן את קבוצת דינמו-אוטו מהעיר טירספול.

## תארים
### כשחקן
* מקום ראשון באולימפיאדת סיאול
* מקום ראשון באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 1990
* ליגת האלופות - 1992/1993
* אליפות צרפת - 1993 
* כדורגלן השנה בברית המועצות - 1990

### כמאמן
* אליפות מולדובה - 2011

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קשרי כדורגל סובייטים
קטגוריה:כדורגלנים סובייטים
קטגוריה:קשרי כדורגל רוסים
קטגוריה:כדורגלנים רוסים
קטגוריה:מאמני כדורגל רוסים
קטגוריה:כדורגלני זימברו קישינב
קטגוריה:כדורגלני דינמו מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני סרבט ז'נבה
קטגוריה:כדורגלני גנואה
קטגוריה:כדורגלני אולימפיק מרסיי
קטגוריה:כדורגלני אתלטיקו מדריד
קטגוריה:כדורגלני פורטונה דיסלדורף
קטגוריה:מעוטרי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:מאמני נבחרת מולדובה בכדורגל
קטגוריה:כדורגלני נבחרת רוסיה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ברית המועצות
קטגוריה:אלופים אולימפיים סובייטים: כדורגל
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת סיאול (1988)
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1990
קטגוריה:כדורגלני יורו 1992
קטגוריה:כדורגלני יורו 1996
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1967
לאונטופוליס

שמאל|ממוזער|250px|שרטוט סכמטי של האתר בחפירות פיטרי
250px|ממוזער|שמאל|ראש אסיר, מתוך ארמון רעמסס השלישי
**לאונטופוליס** היא עיר במצרים העתיקה, במחוז הליופוליס (אנ'), בחלקה הדרומי של דלתת הנילוס. התל עליו שכנה העיר ידוע גם בשם **תל אל-יהודיה**. השם ניתן לתל בעקבות הממצאים היהודיים שנמצאו בו. משמעות השם ביוונית הוא: עיר האריות. שמה המצרי של העיר היה: **ניי-טה-חות**. האתר היה מיושב מתקופת הביניים השנייה (תקופת החיקסוס - שהתקיימה בין המאות ה-18-16 לפנה"ס) ועד התקופה הרומאית.

## ארכאולוגיה והיסטוריה
מתקופת הביניים השנייה נמצאו באתר: סוללה גדולה ששימשה למטרות צבאיות או דתיות, בית קברות גדול הכולל קברים של מהגרים וצאצאיהם. בית קברות זה שימש לקבורה גם בתקופת הממלכה החדשה ותקופת הביניים השלישית. כמו כן נמצאו באתר מגוון כלי קרמיקה חרוטים בעיטור מיוחד הכולל דגמים גאומטרים שונים. כלים אלה נמצאו לראשונה באתר זה. משפחת כלים אלו קיבלו את השם **[[כלי תל אל-יהודיה]]** ומתוארכים לתקופת הברונזה התיכונה II המאה ה-19 לפנה"ס עד המאה ה-16 לפנה"ס. הכלים נמצאו בקברים. מקור הכלים בכנען.

מתקופת הממלכה החדשה נמצאו שרידי פסלים קולוסליים של רעמסס השני, גדול פרעוני השושלת ה-19 שמוצא משפחתו מאזור הדלתא, וגם ארמון של המלך רעמסס השלישי מהשושלת ה-20, אשר מלך במאה ה-11 לפנה"ס. הארמון מפורסם במיוחד בריצוף הצבעוני העשוי מפיאנס מצרי.

בתקופת השושלת ה-23 שימשה העיר כבירתו של המחוז ה-11 במצרים התחתונה. העיר תחת השם לאונטופוליס, הוזכרה לראשונה על ידי סטראבון גאוגרף ופילוסוף יווני, אזכור זה מצביע על חשיבותה היחסית של העיר. שמה של העיר ניתן לה על שם המקדש שהוקדש לאלות הלביאות באסט ושחמת ובנם. בתקופת השלטון היווני הוחזק אריה חי במקדש.

בתקופת שלטונו של בית תלמי במאה ה-2 לפנה"ס, נבנה מקדש יהודי לאלוהי ישראל אשר נוסד על ידי הכוהן הגדול חוניו הרביעי. **[[מקדש חוניו]]** היה מזבח או מבנה בצורת בית המקדש ובתוכו מזבח. המקדש נהרס בשנת 73 בהוראת הקיסר אספסיאנוס, שחשש ממרד יהודי שיתפתח בהשפעת המקום המקודש.

האתר נחפר מספר פעמים: אדוארד נוויל – שנים 1886 – 1887, פלינדרס פיטרי – שנים 1905 – 1906, שהתה אדם - 1950.

## ראו גם
* מקדש חוניו

## לקריאה נוספת

* Manfred Bietak: Tell el-Yahudiya, in: Kathryn A. Bard (Hg.): *Encyclopedia of the Archaeology of Ancient Egypt*, London/New York 1999, 791-792.
* Hans Bonnet: *Leontopolis (2.)*, in: *Lexikon der ägyptischen Religionsgeschichte*, Hamburg 2000  S. 423.
* John S. Holladay Jr.: Yahudiyya, Tell el-, in: D. B. Redford (Hg.): *The Oxford Encyclopedia of Ancient Egypt III*, Oxford 2001, 527-529.
* Edouard Naville: *The mound of the Jew and the city of Onias*, London 1890.
* W. M. Flinders Petrie: *Hyksos and Israelite Cities*, London 1906.
* A.-P. Zivie: Tell el-Jahudija, in: *Lexikon der Ägyptologie* VI, 331-335.
* Max Küchler: *Leontopolis* in: *Religion in Geschichte und Gegenwart. Handwörterbuch für Theologie und Religionswissenschaft.* (RGG) 4. Auflage, Mohr Siebeck, Tübingen 2002, S. 274.



## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מצרים העתיקה: ערים
קטגוריה:אתרי החיקסוס
קטגוריה:תלים עתיקים
קטגוריה:יהדות מצרים
קטגוריה:יהדות בתקופת בית שני
אדמונד מלאנגלי, דוכס יורק

**ארדמונד מלאנגלי, דוכס יורק** (באנגלית: **Edmund of Langley, 1st Duke of York**;  5 ביוני 1341 - 1 באוגוסט 1402) היה בנם של אדוארד השלישי, מלך אנגליה ושל פיליפה מאנו, והיה הרביעי מבין חמשת הבנים של הזוג שהגיעו לגיל הבגרות.

## קורות חיים
אדמונד נולד ב-5 ביוני 1341 בקינגס לאנגלי שבהרטפורדשייר, וכונה על שם מקום הולדתו. בגיל 21 קיבל את התואר רוזן קיימברידג' וב-6 באוגוסט 1385 קיבל את התואר דוכס יורק. בין השנים 1376–1381 ו-1396–1398 נשא בתואר לורד חמשת הנמלים.

אדמונד היה למעשה המייסד של בית יורק, אבל למעשה, רק בשל נישואי בנו הצעיר ריצ'רד מקוניסבורו, רוזן קיימברידג' לאן מורטימר, נכדתו של אחיו הגדול של אדמונד, ליונל מאנטוורפן, דוכס קלרנס, בית יורק טען את תביעתו לכתר האנגלי במלחמות השושנים.

כל נשותיו של אדמונד מלאנגלי היו קשורות לאחיו הגדול, ג'ון מגונט: אשתו הראשונה, אינפנטה איזבלה מקסטיליה, הייתה אחותה הצעירה של רעייתו של ג'ון מגונט; אשתו השנייה, ג'ואן הולנד הייתה אחותה של מרגרט הולנד, אשתו של ג'ון ביופורט, רוזן סומרסט, בנו של ג'ון מגונט.

איזבלה, אשתו הראשונה של לאנגלי, הייתה בתו של פדרו, מלך קסטיליה ושל מריה דה פאדילה. נולדו להם שני בנים ובת:
* אדוארד מנוריץ', דוכס יורק (נהרג בקרב אז'נקור);
* ריצ'רד מקוניסבורג, רוזן קיימברידג' (אבי בית יורק; הוצא להורג ערב הפלישה לצרפת, בשנת 1415, בידי הנרי החמישי באשמת בגידה).
* קונסטנס מיורק

לאחר מותה של איזבלה בשנת 1392, נשא לאנגלי לאישה את בת דודו, ג'ואן הולנד. לא נולדו להם ילדים.

לאנגלי נפטר בעיר הולדתו ונקבר בה.

## שלט אצולה
[ממוזער|150px|[שלט אצולה|שלט האצולה של אדמונד מלאנגלי.]]
בהיותו בנו של המלך, לאנגלי השתמש בשלט האצולה המלכותי, בהבדל אחד - על התגים שעל שלט האצולה צוירו שלושה עיגולים אדומים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אישים הקבורים במנזר וסטמינסטר
קטגוריה:בית יורק
קטגוריה:דוכסי יורק
קטגוריה:מסדר הבירית: אבירים וגבירות מלכותיים
קטגוריה:דמויות ביצירות שייקספיר

קטגוריה:ילידי 1341
קטגוריה:נפטרים ב-1402
אוסטרלופיתקוס גרהי

**אוסטרלופיתקוס גַרְהִי** (שם מדעי: *Australopithecus garhi*; "פיתקוס" מיוונית: , קוף-אדם, "אוסטרלו" מלטינית: , דרומי, garhi פירושו "הפתעה" בעפרית) הוא מין נכחד של הומינין מן הסוג אוסטרלופיתקוס. נמצאו ממנו רק מעט מאובנים במחוז עפר שבאתיופיה, שגילם על פי תיארוך רדיומטרי כ- 2.5 מיליון שנה. המין גרהי הוא בין המועמדים להיות אב קדמון ישיר של סוג האדם, וייתכן שהוא ההומיניד הראשון באבולוציה של האדם שסיתת כלי אבן. מאובני גרהי סווגו לראשונה כמין נפרד בשנת 1996 על ידי שני פלאואנתרופולוגים, האתיופי ברהנה אספאו והאמריקני טים וייט ועמיתים נוספים, וקיבלו את השם גרהי ב-1997 על ידי הפלאואנתרופולוג האתיופי יוהנס היילה-סילסי.

## מורפולוגיה
מין זה הוגדר רק לאחרונה ומעט מאוד ידוע עליו עקב ממצאים חלקיים: מספר פרטים הכוללים שברי גולגולת, שיניים, עצמות זרוע ועצמות ירך. עצמות אלו דומות מאוד לעצמות אוסטרלופיתקוס אפרנסיס שהתגלו באותו אזור, אבל התיארוך שלהם מאוחר יותר - 2.5 מיליון שנה לפני זמננו, בהשוואה ל 3.6 עד 2.9 מיליון שנה אצל אפרנסיס. בנוסף נמצאו הבדלים בצורת השיניים: הטוחנות והקדם-טוחנות אצל גרהי גדולות משל אפרנסיס, ודומות בגודלן לאלו של אוסטרלופיתקוס אפריקנוס ומיני פרנתרופוס. ואולם הניבים והחותכות של גרהי אינן מוקטנות כמו במינים אלו. הבדל זה רומז על שינוי בתזונה של גרהי יחסית לאפרנסיס הקדום יותר. על בסיס ההבדל בשיניים סווג גרהי כמין נפרד, אשר ככל הנראה התפצל מאפרנסיס והחליף אותו באתיופיה. מידות גופו ונפח המוח של גרהי אינם ידועים, אך סביר לשער שבדומה לאפרנסיס, גם הוא הלך בקומה זקופה וגודל מוחו היה כשל קוף-אדם.

## אבולוציה
בין אם גרהי השתלשל מאפרנסיס ובין אם לא, הוא אחד המועמדים הטבעיים להיות אב קדמון של סוג האדם, המופיע ברשומות המאובנים לכל המוקדם 2.3 מיליון שנה לפני זמננו. ייתכן שגרהי היה ההומיניד הראשון שלמד לסתת כלי אבן, שכן בשנים 1992–1994 התגלו באתיופיה כלים מן התרבות האולדובאית המתוארכים ל-2.6 מיליון שנה לפני זמננו, היינו קדומות מכל מין אדם שהתגלה עד כה ומתאימות לתקופתו של גרהי, בסמיכות לעצמות מאובנות המסווגות כעצמות גרהי, ובסמיכות לעצמות אנטילופות שעליהן סימני חתכים שנעשו בכלי אבן חדים.

## קישורים חיצוניים

* פול שפאק, אבולוציה של האוסטרלופיתקים באתר פרויקט "עץ החיים" 
* מאובן עשוי להיות ה"חוליה החסרה" חדשות ה-BBC 

## הערות שוליים

קטגוריה:התרבות האולדובאית
גרהי
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1997
נויבך

**נויבך** הוא שם משפחה ממקור גרמני שמקורו בשם יישוב באוסטריה.

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה גרמניים
קטגוריה:שמות משפחה טופונימיים
באס ואן פראסן

**באס ואן פראסן** (בהולנדית: **Bas van Fraassen**; 5 באפריל 1941) הוא פילוסוף אמריקאי-הולנדי של המדע. מחשובי הפילוסופים של המדע החיים כיום.

## ביוגרפיה
ואן פראסן נולד בחוס, הולנד, ובגיל 15 היגר עם משפחתו לאדמונטון באלברטה, קנדה.

## קריירה
בספרו **התמונה המדעית** (1980) ובספריו העוקבים פיתח גרסה מקורית של אמפיריציזם, הקרויה **[[אמפיריציזם קונסטרוקטיבי]]**. האמפיריציזם הקונסטרוקטיבי נחשב לתפישה המובילה של אמפיריציזם בימינו, ולמעשה ליחידה שעדיין בת-קיימא. בנוסף, האמפיריציזם הקונסטרוקטיבי נחשב לתפישה המובילה המתנגדת לריאליזם מדעי.

על פי האמפיריציזם הקונסטרוקטיבי, קיים עולם בנפרד מהתודעה האנושית, ויש להבין הגדים מדעיים המתייחסים לישים בלתי ניתנים לצפייה בעין אנושית, כגון "אלקטרונים", כפשוטם (לא כקיצורים של הגדים על ישים הניתנים לצפייה, כפי שסברו, למשל, האמפיריציסטים הלוגיים). אף על פי כן, המדע אינו נותן לנו ראיות מספיקות להאמין בקיומם של ישים בלתי ניתנים לצפייה, ומטרת המדע אינה אמת, אלא נאותות אמפירית, שהיא התאמה בין התאוריה לבין התופעות הניתנות לצפייה.

תרם גם לפילוסופיה של תורת הקוונטים ולאפיסטמולוגיה.

## קישורים חיצוניים
* תקציר הספר The Empirical Stance משנת 2002
* רשימת ספרים שכתב

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פילוסופים אמריקאים
קטגוריה:פילוסופים של המאה ה-20
קטגוריה:פילוסופים של המדע
קטגוריה:הוויכוח על ריאליזם מדעי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פיטסבורג
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אלברטה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:סגל אוניברסיטת דרום קליפורניה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת טורונטו
קטגוריה:סגל אוניברסיטת ייל
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1941
ליגת העל השוודית (כדורגל נשים)

ה**דומאלסוונסקאן** (משוודית - **Damallsvenskan** - "הליגה הכֹּל-שוודית לנשים") היא ליגת כדורגל הנשים הבכירה בשוודיה. היא מקבילתה של ליגת הגברים (ה"אלסוונסקאן"). לחלק מהמועדונים יש הן קבוצת נשים והן קבוצת גברים.

הליגה מורכבת מ-12 קבוצות. שתי הקבוצות שמסיימות את העונה בליגה במקומות האחרונים, יורדות לליגה השוודית הראשונה, ואילו שתי הקבוצות שמסיימות את העונה בליגה השוודית הראשונה במקומות הראשונים, עולות לדומאלסוונסקאן.

התחרות הראשונה של הדומאלסוונסקאן נערכה ב-1973.

## קישורים חיצוניים

* 

* דומאלסוונסקאן באתר התאחדות הכדורגל של שוודיה

שוודיה
קטגוריה:תחרויות כדורגל בשוודיה
קטגוריה:שוודיה: כדורגל נשים
צלופחיים

ממוזער|Anguilla bicolor
**צְלוֹפָחִיִּים** (שם מדעי: Anguillidae), היא משפחה של דגים רכים מסדרת הצלופחאים שחיים במים מתוקים אך נולדים דווקא בים, אליו נודדים הבוגרים כדי להטיל ביצים. במשפחה זו ישנו רק סוג אחד - **צלופח**.
## מאפיינים
הצלופחים הם יצורים ארוכים וריריים דמויי נחש שאין להם סנפירים עליונים ובמקום זה הם משתמשים בזנבם החזק כדי לנוע. למזונם הם מחפשים דגים קטנים יותר וכן סרטנים וחסרי חוליות אחרים.

הצלופחים הם מיני מאכל חשובים בהרבה מקומות. ביהדות הם אינם מינים כשרים כי חסרים להם סנפירים וקשקשים.

## מינים
*צלופח אירופי (*Anguilla anguilla*)
**Anguilla australis*
**Anguilla bengalensis*
**Anguilla bicolor*
**Anguilla borneensis*
**Anguilla breviceps*
**Anguilla celebesensis*
*צלופח ארך-סנפיר ניו זילנדי (*Anguilla dieffenbachii*)
**Anguilla interioris*
**Anguilla japonica*
**Anguilla luzonensis*
**Anguilla marmorata*
**Anguilla megastoma*
**Anguilla mossambica*
**Anguilla nebulosa*
**Anguilla obscura*
**Anguilla reinhardtii*
**Anguilla rostrata*

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
גורם רזוס

**Rh** הוא מרכיב חלבוני המצוי בכדוריות הדם האדומות. זהו אנטיגן (חומר המעורר תגובה חיסונית שגורמת ליצירת נוגדנים), שנתגלה לראשונה בניסויים שביצעו קרל לנדשטיינר ואלכסנדר וינר שבחנו חיסון שנלקח מתאי דם אדומים של קופי רזוס (Rhesus) ומכאן גם שמו. לכ־85 אחוזים מן האוכלוסייה, קיימת נוכחות של חלבון זה, ולכן הם נחשבים כבעלי Rh חיובי. ל־15 אחוזים האחרים, אין מרכיב כזה ולכן מתייחסים אליהם כבעלי Rh שלילי.

כל סוג דם (A, B, AB ו-O) יכול להיות בעל Rh חיובי או Rh שלילי, והוא יסומן בפלוס או במינוס בהתאמה.

קבוצת הדם מסוג Rh היא אחת מהמערכות האנטיגניות המרכזיות על פני הכדוריות האדומות. בקרב רוב האוכלוסיות בעולם, כ־85% מן האוכלוסייה הם בעלי Rh חיובי. אך עם זאת יש שונות בין מקומות שונים בעולם (בחבל הבסקים בספרד, למשל, בעלי ה־Rh השלילי מהווים כ־35% מן האוכלוסייה). בקרב הלא לבנים, אחוז בעלי גורם רזוס הוא לרוב גבוה יותר מאצל הלבנים.

קיימות 50 קבוצות מוגדרות של סוגי דם בקבוצת Rh: מהן 5 האנטיגנים הכי חשובים הם מסוג D,C,c,E,e.

מצב בו לאישה בהריון גורם רזוס שלילי ולעובר שלה גורם רזוס חיובי, עלול להביא להתפתחות מחלת היילוד בגלל פעילות של מערכת החיסון של האם נגד העובר.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מערכת הדם
קטגוריה:חלבונים
קטגוריה:ביוכימיה
קינגס לאנגלי

שמאל|ממוזער|250px|כנסיית כל הקדושים בקינגס לאנגלי.
**קינגס לאנגלי** (באנגלית: **Kings Langley**) הוא כפר הממוקם 34 ק"מ צפון מערבית ללונדון בירת הממלכה המאוחדת.
שטח הכפר מחולק בין מחוז דאקורום לבין מחוז שלושת הנהרות שבהרטפורדשייר.

בכפר היה ממוקם בעבר ארמון קינגס לאנגלי- ארמונם של מלכי אנגליה מבית פלנטג'נט. בכנסייה הקהילתית "כל הקדושים" מהמאה ה-12 הממוקמת בכפר קבור אדמונד מלאנגלי, דוכס יורק ואבי בית יורק.

## היסטוריה
בסמוך לכפר התגלתה וילה מהתקופה הרומית, אולם הכפר עצמו נוסד בתקופה הסקסונית. אדמותיו היו, ככל הנראה, חלק מאדמות מנזר סנט אלבנס.

לאחר הכיבוש הנורמני בשנת 1066, ניתנו אדמות הכפר לרוברט, אחיו החורג של ויליאם הכובש, והוא בנה בכפר בית אחוזה. בשנת 1276 נרכש בית האחוזה על ידי אלינור מקסטיליה, מלכת אנגליה, ובראש הגבעה הסמוכה לכפר נבנו ארמון ופארק לציד איילים. בעקבות בניית הארמון שונה שם הכפר מ"לאנגלי" ל"קינגס לאנגלי" - "לאנגלי של המלכים", והארמון הסמוך לכפר נקרא "ארמון קינגס לאנגלי".

במאה ה-14 נבנתה כנסיית כל הקדושים All Saints) (The church of באתר בו עמדה כנסייה בשם זה מהמאה ה-12 (בה נקבר אדמונד מלאנגלי, דוכס יורק הראשון ואבי בית יורק). בכנסייה זו נקבר ריצ'רד השני, מלך אנגליה לאחר הרצחו בטירת פונטפרקט בשנת 1400. לאחר מכן הועברה הגופה למנזר וסטמינסטר. בכנסייה קבור גם אדמונד מלאנגלי, בנו החמישי של אדוארד השלישי, מלך אנגליה.

בשנת 1797 נבנתה תעלת גרנד יוניון ובשנת 1838 נבנתה מסילת הברזל לונדון וברמינגהם אשר קישרו את הכפר ללונדון.

עד המאה ה-20 השתרעו בתי הכפר לאורך הדרך המובילה ללונדון, ורק בראשית המאה ה-20 התפתח הכפר לשני עברי הדרך והתרחב. עם גידול הכפר הוסטה הדרך המהירה A41 ממרכז הכפר.

באתר בו היה ממוקם הארמון, ממוקם כיום בית הספר רודלך סטיינר קינגס לאנגלי.

## אזכורים ספרותיים
הסצנה הראשונה במערכה הרביעית של המחזה "ריצ'רד השני", מאת המחזאי ויליאם שייקספיר, מתרחשת בגן ארמון קינגס לאנגלי. כמו כן ספרה של אמילי סרה הולט משנת 1875, "השושנה הלבנה של לאנגלי", מתרחש בארמון.

## קישורים חיצוניים

* ההיסטוריה של קינגס לאנגלי באתר hertfordshire-genealogy
* ההיסטוריה של הכפר באתר british-history
* כנסיות קינגס לאנגלי

קטגוריה:הרטפורדשייר: יישובים
קטגוריה:אנגליה: כפרים