open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
שלמה ויתקין

**שלמה ויתקין** (24 בנובמבר 1923 – 12 באפריל 2009) היה צייר, מורה לציור ומנהל המדרשה לאמנות, מעצב במה ומשורר ישראלי.

## ביוגרפיה
שלמה ויתקין נולד בשנת 1923 בתל אביב. בשנת 1940 החל ללמוד אמנות בירושלים. אולם, בשנת 1942 התגייס לשירות כנוטר ואחר כך לצבא הבריטי. במסגרת שירותו נשלח לצפון אפריקה ולאיטליה. לאחר סיום המלחמה החל ללמוד אמנות ב"בצלאל". עם פרוץ מלחמת העצמאות התגייס לגדוד "מוריה" ולחם בחזית ירושלים. בשנת 1949 עיצב את סמל הנח"ל. בשנת 1951 החל ללמד ב"בצלאל", ובשנת 1968 החל ללמד בבית המדרש הממלכתי למורים לציור (לימים "המדרשה לאמנות"). בשנת 1966 נסע להשתלמות לימודים בלונדון. בשנת 1980 החליף את רן שחורי בתפקיד מנהל המדרשה. בתקופת כהונתו אוחד בית הספר עם מכללת בית-ברל. בשנת 1980 ראה אור בהוצאת מסדה ספרו "סריגרפיה" על אודות טכניקת הדפס הרשת האמנותי.

## יצירתו
יצירתו הציורית של ויתקין מאופיינת בהדגשת הממד הצבעוני. עבודותיו המוקדמות מתאפיינות בקרבה לסגנון לאמנות הסוציאליסטית בבחירת הנושאים. בשנות ה-60 החל לעסוק בציור מופשט בטכניקה של שמן ואקוורל. בנוסף יצר תפאורות להצגות, בהן "ילדי הצל" (הבימה, 1962), "נפוליון - חי או מת!" (בימות, 1970) ו"אדי קינג" (הבימה, 1975).

לצד יצירתו באמנות הפלסטית, ויתקין שלח ידו בשירה ופרסם כמה קובצי שירים.

## השכלה
*1941-1940 סטודיו לציור ופיסול, ירושלים
*1949-1946 בית הספר בצלאל החדש לאומנות ולאמנות, ירושלים
*1955 מסע לימודים בצרפת, איטליה, ואנגליה
*1966 השתלם בפריז ובלונדון

## הוראה
*1966-1951 בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב, ירושלים
*1980-1968 מדרשה למורים לאמנות, רמת השרון
*1997-1980 מנהל, המדרשה למורים לאמנות, מכללת בית ברל
*המכון לאמנות, בת-ים

## ספרי שירה
* **כרוח מאסף**: שירים, תל אביב: עם עובד, תשמ"ח 1988.
* **נטיפי אור: כל השירים**, תל אביב: קשב לשירה, תשס"ח 2008. (שירים, עם תחריט ורישומים מעשה ידיו)

## פרסים
* 1982 – פרס מפעל חיים מטעם משרד החינוך והתרבות על תרומה לחינוך ואמנות.
* 1990 – פרס דיזנגוף לציור, מוזיאון תל אביב לאמנות, עיריית תל אביב-יפו.

## לקריאה נוספת
* שלמה ויתקין, 'מעשה הצייר בתיאטרון', **מוזות**, 2 (1984), 36–37.
* טליה רפפורט, '"אם אני לא שומע בציור צליל דק של מוזיקה – אין לי עניין בו" (שיחה עם שלמה ויתקין)', **מוזות**, 8 (1991), 5–10.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:מורים לציור בישראל
קטגוריה:סגל בצלאל
קטגוריה:סגל המדרשה לאמנות
קטגוריה:מעצבי במה ישראלים
קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:מתנדבי היישוב לצבא הבריטי
קטגוריה:נוטרים
קטגוריה:בוגרי בית הספר בצלאל החדש לאומנות ולאמנות
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות ירקון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1923
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2009
תרתן

**תַּרְתָּן** מוזכר בתנ"ך כשליחו של סנחריב אל חזקיה המלך, יחד עם רב סריס ורבשקה, וכן ככובש אשדוד בשליחות סרגון השני מלך אשור. המילה תרתן שימשה לתיאור דרגה צבאית גבוהה בצבא אשור.

## בתנ"ך
### מלכים
בזמן מסע סנחריב בארץ ישראל, לאחר שכבש את ערי יהודה כולן חוץ מירושלים, שלח המלך חזקיה בקשת כניעה לסנחריב ומסכים לקבל כל שיטיל עליו. סנחריב מסכים לבקשתו, ומטיל עליו מס של 300 כיכרות כסף, ו-30 כיכרות זהב. לאחר שחזקיה נותן לסנחריב את בקשתו, סנחריב מחליט לכבוש את ירושלים למרות זאת. בשלב זה שולח סנחריב שלושה משריו, כדי לדבר עם יושבי ירושלים ולשכנע אותם להיכנע לסנחריב. על פי הכתוב בספר מלכים השרים שנשלחו היו, תרתן, רב-סריס ורבשקה. בספר ישעיה מופיע הסיפור כמעט כהעתק מושלם של זה שבמלכים אך בו מופיע רק רבשקה כשליחו של סנחריב. בנוסף בספר ישעיה בהמשך השיח של שליחי סנחריב לאנשי ירושלים, מופיע רק רבשקה ולא תרתן ורב-סריס. בשל סיבות אלו נכתב במדרש כי בנקודת זמן זו, אכן רק רבשקה נשלח, ותרתן ורב-סריס נשלחו בשנית על ידי סנחריב לאחר זמן, כששמע שתרהקה מלך כוש בא להילחם בו, ויצא לקדם אותו במלחמה, אך רצה שחזקיה לא יחשוב שברח או נכנע, אלא רק הלך לזמן מוגבל ויחזור להילחם בו.

### ישעיה
בספר ישעיה מופיע תרתן ככובש אשדוד מטעם סרגון מלך אשור, כ-3 שנים לפני מפלת סנחריב בירושלים.

בהמשך לתיאור זה, נכתב כי באותו זמן מצווה ישעיה על ידי נבואה כי עליו ללכת ללא נעליים ובבגדים בלויים, 3 שנים. משמעות מעשה זה נאמרת לישעיה בנבואה, שכשם שהוא עצמו הלך יחף ובלוי בגדים, כך יובלו שבויי כוש ומצרים, על ידי סנחריב.

הפרשנים דנים בקשר בין עיתוי הנבואה הנזכר, לבין הנבואה עצמה. יש הסוברים כי הקשר הוא שאז החל סנחריב במסע כיבושיו, וכיבושי כוש ומצרים היו חלק ממסע זה.

### החפיפה בין האזכורים
לדעה אחת כיבוש אשדוד המוזכר בספר ישעיה על ידי תרתן, היה בשנת 14 למלכות חזקיה, והתרחשות מאורע זה הייתה, כאשר הגיע סנחריב אל לכיש, וניהל משם מלחמה על ממלכת יהודה, והחריב את רוב עריה, ובמקביל שלח את תרתן להילחם באשדוד. לאחר ששלח סנחריב את רבשקה, אל חזקיה והעם היהודי אשר בירושלים, אשר אמור היה לרפות את ידם ממלחמה בו, שמע סנחריב כי תרהקה מלך כוש בא להילחם בו, ומחליט לשוב על עקבותיו כדי לקדם עת פני תרהקה במלחמה. בשלב זה מתנבא ישעיה שכשם שניצח תרתן את אשדוד, כך ינצח סנחריב את ממלכת כוש.

לדעה אחרת כיבוש אשדוד היה בשנת 11 למלכות חזקיה, ואז נאמרה נבואת ישעיה שכשם שילך 3 שנים יחף ובלוי בגדים, כך לאחר 3 שנים ילכו שבויי מצרים וכוש בלויי בגדים ויחפים.

## תרתן במחקר ההיסטורי
### התואר תרתן
המילה תרתן שימשה באכדית לתיאור דרגה צבאית גבוהה בצבא אשור. על פי חלק מהם, גם רב-סריס ורבשקה המופיעים במקרא בסמיכות לתרתן, הם תארים צבאיים.

### כיבוש אשדוד

## קישורים חיצוניים
*ילקוט שמעוני על מלכים ב פרק יח באתר "שבילי התנ"ך"
*"סדר עולם רבא" המתייחס לתקופה הנזכרת בערך 
*בשנת בא תרתן אשדודה מאמר מאת יהודה אליצור באתר "דעת"

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:האימפריה האשורית החדשה
קטגוריה:אישים בספר ישעיהו
קטגוריה:אישים בספר ירמיהו
קטגוריה:דרגות צבאיות
TheAngelcy

[250px|ממוזער|שמאל|חברי "theAngelcy" [רותם בר אור, (סולן וגיטריסט), ענר פקר (קונטרבס) ומאיה לי רומן (ויולה) בהופעה ב"צוללת הצהובה" בירושלים, נובמבר 2013]]
**theAngelcy** (מילולית: "המלאכיה") היא להקה ישראלית ובה שישה נגנים. סגנונה כולל השפעות מבלוז מוקדם ("שורשי הבלוז" או "בלוז פרימיטיבי"), רגאיי, פולק רוק, פרוגרסיב רוק, גוספל ומוזיקת מערבונים, מוזיקה עממית מיוון והמזרח התיכון, מוזיקת קברטים ומוזיקה צוענית ומושפע מקשת רחבה של יוצרים בהם לאונרד כהן, טום וייטס, בוב דילן ועוד. סולן הלהקה ומחבר רוב שיריה הוא הזמר והגיטריסט (המנגן גם ביוקולילי) רותם בר אור וכן שותפים בה מאיה לי רומן בוויולה, אורי מרום בקלרינט וחליל, ענר פקר בקונטרבס, אודי נאור ומעין זמרי בתופים וכלי הקשה. נאור החליף את המתופף דב רוזן (באלו), אשר הקים את הלהקה ביחד עם בר אור ועזב לאחר שהקליט עמה את אלבום הבכורה. גל מאסטרו החליפה את פקר על הקונטרבס. בשנת 2018 החליף סוף ניקריטין את מאסטרו כנגן הקונטרבס של ההרכב.

## תחילת הדרך
בר אור גילה את יכולתו לשיר לאחר שנדד כחצי שנה באירופה כנגן-נווד וחסר בית. ב-2009 הוקמה התשתית ללהקה, כאשר בר אור התחבר עם המתופף דב רוזן. רוזן, שכבר אז היה מוזיקאי פעיל, הכיר לבר אור את אורי מרום, מעין זימרי ומאיה לי רומן ובקיץ 2011 הוקמה השישיה ביחד עם ענר פקר. הופעתה הראשונה של הלהקה התקיימה בתל אביב בספטמבר 2011 ומאז התמקדה הלהקה בעיקר בהופעות חיות וצבירת קהל. במסגרת אחת מההופעות הראשונות, בהן נמכרו לקהל תקליטורים בלתי-מקצועיים, רכש את אחד התקליטורים איש גלגלצ. שירי הלהקה "Dreamer" ו-"My Baby Boy", בתצורתם הראשונית, נכנסו לפלייליסט של גלגלצ ללא צורך ביחסי ציבור, באופן חסר-תקדים. עוד לפני שהלהקה הוציאה אלבום בכורה שולב שירה "Giant Heart" כשיר הנושא בסרט "לא בתל אביב" וערוץ המוזיקה ARTE שילב את "My Baby Boy" ברצועת הפולק שלו.

## Exit inside
במאי 2014 ראה אור אלבום הבכורה של הלהקה, Exit inside ובו 13 שירים, בהם "My Baby Boy", שנכתב מנקודת מבט של אם לחייל בעת מבצע עופרת יצוקה; "Dreamer"; "People of the Heavens" התיאטרלי המשלב רגאיי עם מוזיקת קברט ומוזיקה חסידית; "Secret Room"; "The Call" במקצב לטיני; "Angel Gets High" ועוד.

אף שכל שירי האלבום הם באנגלית, התכנים של רבים מהם מקומיים-ישראליים, ודנים רבות בנושאים וחוויות המעסיקים חיילים בצבא כגון חרדות של אם שבנה התגייס ("My baby boy is in the army"), פחד ממוות בפיגועים או בצבא ("Freedom fighters killed my only child") ותחושת חידלון ("Exit inside when life itself is a dying moment"). השירים באלבום עוסקים גם בקיומם של מלאכים.

## Nodyssey
באפריל 2019 יצא האלבום השני של הלהקה, Nodyssey (הלחם בסיסים של "No" ו-"Odyssey") ובו 11 שירים, בהם "Breakdown", המספר על משבר רגשי ועל פרידה במערכת יחסים, "Holyland", המתאר כמיהה לבית שאליו מרגישים תחושת שייכות ולא בהכרח מקום רוחני, ועוד.

## קישורים חיצוניים

* 

* הערוץ הרשמי של הלהקה, YouTube
* ארז לוטרינגר, ביקורת על האלבום באתר "מוזיקה נטו"
* 
* 
* חמוטל רונן, כמו מאפה, גם תודעה אפשר לעצב, באתר אפרכסת, 17 במאי 2014
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:להקות אינדי ישראליות
מצר גאספאר

**מצר גאספאר** (באינדונזית: **Selat Gaspar**; נקרא גם "מצר גלאסה" – Selat Gelasa) הוא מצר ים, המפריד בין שני האיים העיקריים בפרובינציה האינדונזית באנגקה-בליטונג – האי באנגקה  ממערב, והאי בליטונג  ממזרח . המצר מקשר בין ים ג'אווה שמדרום לו לבין ים סין הדרומי שמצפונו.

רוחבו של המצר נע בין כ-80 ל-100 ק"מ, ואורכו – 70 ק"מ. מצויים בו מספר איים קטנים, כגון לפאר (Lepar), ליאת (Liat) ומנדנאו (Mendanau).

העיר טנג'ונג פאנדאן , שאוכלוסייתה מונה כ-90,000 נפש, שוכנת באי בליטונג לחופו של מצר גאספאר.

## קישורים חיצוניים

גאספאר
גאספאר
מדליית הנרי דרייפר

**מדליית הנרי דרייפר** (באנגלית: **Henry Draper Medal**) היא פרס המוענק כל ארבע שנים על ידי האקדמיה הלאומית למדעים (NAS) של ארצות הברית עבור מחקר יוצא דופן באסטרופיזיקה. המדליה שנקראת על שמו של הנרי דרייפר, מוענקת בנוסף לפרס כספי בשווי 25,000 דולר. הפרס הכספי מסובסד על ידי קרן דרייפר שהייתה בהנהלת רעייתו של הנרי, מרי אנה דרייפר. מדליית הנרי דרייפר היא המדליה הוותיקה ביותר שמוענקת כיום על ידי האקדמיה הלאומית למדעים. הפרס הוענק לראשונה בשנת 1886 לסמואל לנגלי "על מחקריו על השמש, ובמיוחד בתחום הקרינה". לאחר קבלת הפרס, לנגלי המשיך לנהל קריירה מדהימה באסטרונומיה ובתעופה. לנגלי שימש כמזכיר השלישי של מכון סמית'סוניאן, שם ייסד את מצפה הכוכבים האסטרונומי של סמית'סוניאן (SAO). 
140px|ממוזער|ימין|סמואל פיירפונט לנגלי. הראשון שקיבל את הפרס.
מקבלי מדליית הנרי דרייפר הגיעו להישגים יוצאי דופן בתחומם. שישה זוכים זכו במדליה הלאומית למדעים (צ'נדראסקאר, 1966; בתה, 1975; שפיצר, 1979; שוורצשילד, 1997ׂ; אלפר, 2005; בריש, 2023), ותשעה זוכים קיבלו פרס נובל לפיזיקה (זימן, 1902; מייקלסון, 1907; בתה, 1967; רייל, 1974; וילסון, 1978; פנזיאס, 1978; צ'נדראסקאר, 1983; טיילור, 1993; בריש, 2017).

נכון לשנת 2024, המדליה הוענקה חמישים פעמים. בשנים מסוימות (1977, 1989, 1993, 2001, 2017 ו־2021) הוענקה המדליה לשני מדענים. האישה הראשונה שזכתה במדליית הנרי דרייפר היא אנני ג'אמפ קאנון (1931) והשנייה שזכתה במדליה היא מרתה פטרישיה היינס (1989, במשותף עם ריקרדו ג'ובנלי).

את המדליה האחרונה שהוענקה עד כה קיבלו שפרד דולמן והיינו פאלקה (2021), "על חזונם ומנהיגותם במסגרת שיתוף הפעולה באינטרפרומטר האסטרונומי, טלסקופ אופק האירועים (EHT), כדי לצלם את החור השחור העל-מסיבי בגלקסיה M87 הסמוכה, ובכך לאמת את תורת היחסות הכללית של אלברט איינשטיין".

## קישורים חיצוניים

*
דרייפר
קטגוריה:האקדמיה הלאומית למדעים (ארצות הברית)
הנרי דרייפר

**הנרי דרייפר** (באנגלית: **Henry Draper**; 7 במרץ 1837 – 20 בנובמבר 1882) היה רופא אמריקאי, ואסטרונום חובב. ידוע בעיקר מצילומיו של גרמי שמיים.

## קורות חייו ופעליו
הנרי דרייפר נולד בארצות הברית, בנם של ג'ון ויליאם דרייפר, רופא, כימאי, בוטנאי, ופרופסור באוניברסיטת ניו יורק (NYU) ולאנטוניה קאהטנו דה פריירה פאיוה גרדנר (Antonia Coetana de Paiva Pereira Gardner), בתו של רופאו האישי של קיסר ברזיל. אחייניתו, אנטוניה מאורי, הייתה גם היא אסטרונומית.

דרייפר סיים לימודי רפואה ב-1857 בבית הספר לרפואה באוניברסיטת ניו יורק בגיל 20. הוא עבד תחילה כרופא בבית החולים בלוויו בניו יורק ומאוחר יותר שימש כמרצה ודיקן לרפואה באוניברסיטת ניו יורק. במלחמת האזרחים האמריקנית, שימש דרייפר כרופא בצבא האיחוד, ברגימנט חיל הרגלים ה-12 של ניו יורק. אחיו של דרייפר, ג'ון כריסטופר, שירת יחד איתו כעוזר רופא. שניהם שירתו בין ה-31 במאי 1862 ל-8 באוקטובר, באותה שנה. דרייפר נישא לאנה מרי פאלמר ב-1867. פאלמר הייתה אשת חברה עשירה, שסייעה לו בעבודתו האסטרונומית. דרייפר פרש מהמחלקה לרפואה ב-1873, כדי לאפשר לעצמו זמן רב יותר למחקר עצמאי.

ממוזער|142x142px|הירח כפי שצילם
דרייפר היה אחד מחלוצי צלמי החלל. ב-1872 צילם ספקטרום של הכוכבים שהראו קווי בליעה וב-1874 ניהל משלחת שצילמה את מעבר נוגה על פני השמש. ב-30 בספטמבר 1880 היה הראשון שצילם את ערפילית אוריון וב-1880 צילם את הקשת של צדק. ב-1863, הוא צילם הרבה תמונות ירח באיכות גבוהה.

דרייפר מת מדלקת ריאות בשנת 1882. אלמנתו מימנה את מדליית הנרי דרייפר שניתנה בעבור תרומות יוצאות דופן באסטרופיזיקה.

מכתש קטן בירח נקרא על שמו.

## מאמרים שפרסם
* **השינויים של דם תאים בטחול,** תזה, 1858.
* **האם יש עולמות אחרים מיושבים?,** 1866.
* **מחשבות שווא לרפואה, קסמי, קמעות, קמעות, אסטרולוגיה, והיפנוזה,** 1873.

## קישורים חיצוניים

[ממוזער|הצילום הראשון בהיסטוריה של [ערפילית אוריון, צילום של דרייפר משנת 1880]]
* זיכרון - הנרי דרייפר- מאמר על חייו.
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי וירג'יניה
קטגוריה:אסטרונומים אמריקאים
קטגוריה:רופאים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי בית הספר לרפואה באוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:סגל אוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים ממוצא ברזילאי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1837
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1882
גרילי

**גרילי** (באנגלית: **Greeley**) היא בירת מחוז ולד במדינת קולורדו שבארצות הברית. העיר נמצאת בצפון קולורדו, במרחק של כ-80 קילומטרים צפון-מזרחית לדנוור, בירת קולורדו. בעיר מתגוררים 92,889 (נכון ל-2010) מה שהופך אותה לעיר ה-12 בגודל אוכלוסייתה בקולורדו. במטרופולין של העיר מתגוררים 252,825 תושבים (נכון ל-2010).

## היסטוריה
גרילי נוסדה כמושבה חקלאית תחת השם "יוניון קולוני" ב-1869 כניסיון להקים חברה אוטופית. ב-1886 שונה שם העיר לגרילי, כהוקרה להוראס גרילי, עורך העיתון "ניו יורק טריביון" בו עבד ניית'ן מיקר, אחד ממקימי המושבה.

ב-1943, במהלך מלחמת העולם השנייה, היו בגרילי שני מחנות שבויי מלחמה, אחד לגרמנים ואחד לאיטלקים.

## חינוך
בעיר פועלים מספר מוסדות להשכלה גבוהה, בהם אוניברסיטת צפון קולורדו.

## תחבורה
את גרילי משרת נמל התעופה גרילי-מחוז ולד, הנמצא במרחק של כ-6 קילומטרים מזרחית למרכז העיר ומשמש בעיקר לתעופה כללית.

## ערים תאומות
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קולורדו: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1869
מילית מודלית

בבלשנות, **מילית מודָלית** (או **מילית אָפנוּתית**) היא מילית ללא נטיות המביעה סוגים מסוימים של מודוס.  במובנה המצומצם, מילית מודלית מביעה מודוס המשקף כיצד הדובר סבור שתוכן המשפט מתייחס לידע המשותף לנמענים.
ישנן שפות שנעשה בהן שימוש במספר רב של מיליות מודליות, כגון אינדונזית, גרמנית, הולנדית, סינית, קוריאנית ויפנית.
משפט הכולל מילית מודלית פעמים רבות אינו ניתן לתרגום מדויק.

בעברית נעשה שימוש מועט במיליות מודליות במובן זה. לדוגמה:
* היא **הרי** ידעה שאני לא אוהבת עוגות גבינה.
* הזוג נפרד **לי** בלי סיבה.

קטגוריה:חלקי הדיבר
להרוס את השמלה

ממוזער|תצלום בסגנון "להרוס את השמלה"
**להרוס את השמלה** (באנגלית: **Trash the Dress**) הוא ז'אנר בצילום, ובמיוחד בצילום חתונות, שמצולם באתרים ובמצבים העומדים בניגוד לחגיגיות, לזוהר או לרומנטיקה הקיימים בדרך כלל בצילומי אופנה וחתונות. דוגמה נפוצה היא צילום של כלה שנכנסה לים או לשלולית בוץ בשמלת כלה.

ב-2012 טבעה למוות כלה בקנדה כשנסחפה עם שמלתה בזרם הנהר בו היא הצטלמה. הצלם, ואף אחרים, ניסו להצילה, אך ללא הועיל.

ממוזער|מרכז|798px|מקבץ תמונות בסגנון "להרוס את השמלה"

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* רועי פרבשטיין, כך נראית התופעה המכוערת שמסתתרת מאחורי צילומי "טראש דה דרס" של זוגות לפני החתונה, באתר "פיטריה"

## הערות שוליים

קטגוריה:צילום לפי סוגה
קטגוריה:שמלות
קטגוריה:חתונה
נחום הורביץ

ממוזער|נחום הורביץ
קברו של נחום הורביץ בחלקת השומר בבית הקברות של כפר גלעדי|שמאל|ממוזער|250px
**נחום הורביץ** (2 בנובמבר 1892, קישינב, מולדובה – 13 בינואר 1989, כפר גלעדי, ישראל)היה חבר בארגון השומר ועסק בשמירה ברחבי הארץ. עלה לארץ במסגרת העלייה השנייה. שירת במשטרת המנדט ואחר כך הצטרף למחדשי קיבוץ כפר גלעדי. הוביל את שיקום חצר תל חי ואף ניהל את המקום. זכה להאריך ימים והיה השומר האחרון מבין הגברים שהובא לקבורה בחלקת השומרים בבית הקברות בכפר גלעדי (אשתו, יהודית, חברת השומר אף היא- נקברה לידו ב-1992).

## קורות חייו
נחום הורביץ נולד בשנת 1892 לחסיה ולאהרון הורוביץ בעיר קישינב שחבל בסרביה שהיה חלק מהאימפריה הרוסית.

ב-1904 עלתה המשפחה לארץ ישראל והתיישבו באחת המושבות שבמרכז הארץ. ב-1908 נפטרה אימו של נחום ואביו שלח אותו לבית היתומים "קריית ספר" ששכן בתחילה בשפיה ואחר כך עבר לבן-שמן. ב-1909 פגש את ישראל שוחט שגייס אותו לארגון השומר. במסגרת זו עבד בשמירה על היישוב היהודי בארץ (ראשון לציון, נס ציונה, מסחה, בית-גן, יבנאל, מצפה, מלחמיה, סג'רה, המושבה כנרת, תל עדשים ועוד).

ב-1918, לאחר מלחמת העולם הראשונה, התגייס נחום, כרוכב, למשטרת המנדט ועסק בשמירה על היישובים. ב-17 בדצמבר 1919 נשלח, בפקודת ישראל שוחט, עם עוד 4 רוכבים (אריה אברמסון, צבי ניסנוב, יוסף נחמני ופולסקי מאיילת-השחר) לתגבר את השמירה על היישובים בגליל העליון וליד תל חי נפצע מיריות של ערבים. ב-1921 עזב את המשטרה והשתתף, עם קבוצת אנשי השומר, בחידוש קיבוץ כפר גלעדי (לאחר שננטש ב-1920). 

בשנות ה-50 של המאה ה-20 מונה מטעם קק"ל למנהל פרויקט ייבוש החולה (שכונה מפעל "זיכיון החולה").

לאחר הקמת המדינה פעל נחום לשיקום חצר תל-חי ובשנת 1953 נפתח במקום מוזיאון ואתר הנצחה ונחום מונה למנהל האתר. בהמשך הקים ליד החצר אכסניית נוער. מספר שנים לאחר מכן הקים את מוזיאון בית השומר בכפר-גלעדי לשימור תולדות "ארגון השומר" בארץ. בנוסף היה נחום שותף לקביעת הכיתוב שעל פסל האריה השואג שליד בית הקברות של כפר גלעדי. נחום נפטר ב-1989 והיה אחרון אנשי השומר שהלך לעולמו. נקבר בחלקת אנשי השומר בבית הקברות בתל-חי.

נחום נישא, בסג'רה, ליהודית רוזיצ'נסקי, שבישלה בסג'רה עבור אנשי השומר. לזוג 3 ילדים וביניהם אורי הורביץ (שניהל את אתר תל חי בין השנים 1987 ל-1995), אבינועם (אבו) הורביץ וישראל (שרוך) הורביץ.

## קישורים חיצוניים

* נחום הורביץ באתר של נחמיה לבנון
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* להאזנה\הורדה: ריאיון עם אורי הורביץ, בנו של נחום הורביץ איש השומר, על השומר ועל כפר גלעדי. מתוך: פה ושם בארץ ישראל-פודקסאט. בהגשת יפתח מזור.

## הערות שוליים

קטגוריה:תל חי
קטגוריה:הנצחת יוסף טרומפלדור
קטגוריה:אנשי העלייה השנייה
קטגוריה:אנשי השומר
קטגוריה:אישים הקבורים בחלקת השומר בכפר גלעדי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1892
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1989
ג'וליאן גרין

**ג'וליאן וסלי גרין** (באנגלית: **Julian Wesley Green**; נולד ב-6 ביוני 1995) הוא כדורגלן אמריקאי-גרמני המשחק בעמדת הקיצוני בגרויטר פירט.

## קריירת מועדונים
ב-8 בנובמבר 2013 חתם גרין על חוזה מקצועני ראשון בקריירה, בקבוצת באיירן מינכן. גרין ערך את הופעת הבכורה שלו ככדורגלן מקצועי ב-27 בנובמבר 2013, כאשר נכנס בדקה ה-88 כמחליף למריו גצה, במשחק ליגת האלופות נגד צסק"א מוסקבה. הוא נכלל בסגל של באיירן לגביע העולם לקבוצות בשנת 2013, בעקבות פציעתו של אריין רובן.

ב-1 בספטמבר 2014, הושאל גרין לעונה אחת להמבורג, אך לא התאקלם. בתום העונה חזר לבאיירן מינכן.

בדצמבר 2016 נמכר גרין לשטוטגרט מהבונדסליגה השנייה, במטרה לחזק את הקבוצה שמועמדת לשוב לבונדסליגה. גרין ערך במהלך חצי עונה עשר הופעות בהן הבקיע שער אחד, והעפיל עם הקבוצה לבונדסליגה.

ב-31 באוגוסט 2017 הושאל גרין לעונה אחת לגרויטר פירט מהבונדסליגה השנייה. ב-17 ביוני 2018 מימשה גרויטר פירט את אופציית הרכישה על גרין, וחתם לשנתיים בקבוצה.

## נבחרת לאומית
גרין נולד בארצות הברית לאב אמריקאי ואם גרמנייה. בגיל שנתיים, חזרה אמו יחד עם גרין לגרמניה. גרין יכול היה לבחור לשחק גם בנבחרת ארצות הברית וגם בנבחרת גרמניה.

בשנת 2011 שיחק גרין בנבחרות גרמניה עד גיל 16 ועד גיל 17. למרות זאת, בשנת 2012 רשם הופעה יחידה בנבחרת ארצות הברית עד גיל 18, בה כבש שער אחד. בשנת 2013 השתתף עם נבחרת גרמניה עד גיל 19 במוקדמות אליפות אירופה עד גיל 19.

אף על פי שגרין דחה זימונים לנבחרת ארצות הברית במהלך 2013 ו-2014, הוא הופיע לראשונה בנבחרת ארצות הברית הבוגרת ב-2 באפריל 2014, כאשר נכנס כמחליף במשחק ידידות נגד , שנגמר בתוצאת שוויון 2-2.

גרין זומן על ידי מאמן נבחרת ארצות הברית יורגן קלינסמן לסגל הנבחרת למונדיאל 2014. גרין כבש שער בשלב שמינית הגמר, בדקה ה-107, בהפסד 1–2 ל.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי פלורידה
קטגוריה:טמפה: אישים
קטגוריה:קשרי כדורגל אמריקאים
קטגוריה:קשרי כדורגל גרמנים
קטגוריה:חלוצי כדורגל אמריקאים
קטגוריה:כדורגלנים אמריקאים
קטגוריה:חלוצי כדורגל גרמנים
קטגוריה:כדורגלנים גרמנים
קטגוריה:כדורגלני באיירן מינכן
קטגוריה:כדורגלני המבורג
קטגוריה:כדורגלני שטוטגרט
קטגוריה:כדורגלני גרויטר פירט
קטגוריה:פלורידה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ארצות הברית
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2014
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1995
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1995
סטרונציום טיטנאט

**סטרונציום טיטנאט** (נוסחה כימית: **SrTiO<sub>3</sub>**, מכונה לפעמים בקיצור גם **STO**) הוא חומר קרמי בעל מבנה פרובסקיט המורכב מהיסודות סטרונציום, טיטניום וחמצן. התרכובת היא פראלקטרית, ובטמפרטורות נמוכות החומר עובר מעבר פאזה לפאזה פרואלקטרית בעלת מקדם דיאלקטרי יחסי גבוה מסדר גודל של 10,000.

במשך תקופה ארוכה סברו כי סטרונציום טיטנאט קיים רק בצורתו המלאכותית, עד שבשנת 1982 החומר נמצא גם בצורה טבעית במינרל שנתגלה בסיביר, וזכה לשם טאוסוניט (tausonite). הטאוסוניט הוא מינרל נדיר ביותר ונמצא רק בגבישים זעירים, ולפיכך זה עוסק בחומר המלאכותי כל עוד לא צוין אחרת.

השימושים העיקריים של סטרונציום טיטנאט הם ביישומים אופטיים מדויקים, בנגדים משתנים, בחיקויים ליהלום ובחומרים קרמיים מתקדמים. גבישים יחידים של סטרונציום טיטנאט משמשים כמצע נפוץ לגידול מגוון של חומרים אלקטרוניים מתקדמים ליישומים מחקריים מגוונים. דוגמה בולטת למחקר בתחום זה היא היווצרות של גז אלקטרונים דו-ממדי (2DEG) על פני השטח של סטרונציום טיטנאט כאשר מגדלים עליו שכבה אפיטקסיאלית של לנתנום-אלומינט (LaAlO3) בעלת עובי של ארבעה תאי יחידה או יותר.

אילוח של סטרונציום טיטנאט, למשל על ידי היסודות ניוביום או לנתן מגדילים את המוליכות (מסוג N) של החומר. בדומה לכך, גם פגמים נקודתיים של היעדרויות חמצן בגביש תורמים אלקטרון להולכה ומגדילים את המוליכות מסוג N של החומר. ניתן לגדל שכבות דקות אפיטקסיאליות של סטרונציום טיטנאט במגוון שיטות, כגון PLD, MBE ו-ALD. שכבות דקות כאלה משמשות למחקר בהתקני אלקטרוניקה מתקדמים ולחקר תופעות מגוונות בפיזיקה של חומר מעובה.

[ממוזער|250px|שמאל|לסטרונציום טיטנאט [פרובסקיט (מבנה)|מבנה פרובסקיט (perovskite) בעל הנוסחה הכימית הכללית ABX3. באדום מסומנים אניוני החמצן (2-), בכחול מסומן הקטיון הקטן יותר טיטניום (4+), ובירוק מסומנים האניונים הגדולים' סטרונציום (2+).]]

## תכונות
לסטרונציום טיטנאט מקדם דיאלקטרי יחסי גבוה של כ-300 בטמפרטורת החדר ובשדות חשמליים נמוכים. בגבישים נקיים במיוחד ניתן להגיע להתנגדות סגולית גבוהה מאוד של למעלה ממיליארד אוהם-ס"מ. סטרונציום טיטנאט הופך למוליך על בטמפרטורה של 0.35 מעלות קלווין וזוהי התחמוצת המבודדת הראשונה בה נתגלתה מוליכות-על. לתחמוצת פער אסור לא-ישיר של 3.25 אלקטרון וולט ופער אנרגיה ישיר של 3.75 אלקטרון וולט.

סטרונציום טיטנאט נקי הוא שקוף וחסר צבע, אולם תוספות קטנות של מאלחים, כגון מתכות מעבר או עפרות נדירות יכולים להקנות לו צבע אדום, צהוב, חום או כחול. בצורתו הטבעית, המינרל טאוסוניט בדרך אינו שקוף ויש לו גוון חום-אדמדם, אדום כהה, או אפור.


קובץ:SrTiO3_single_crystal_substrates.png|מצעי חד-גביש של סטרונציום טיטנאט בעלי רוחב של 5 מ"מ. המצע השקוף (שמאל) עשוי סטרונציום טיטנאט טהור בעוד המצע השחור (ימין) מאולח ב-0.5% (משקלי) של ניוביום
קובץ:Stohrem.jpg|תמונות מיקרוסקופ אלקטרונים חודר ברזולוציה גבוהה של סריג סטרונציום טיטנאט (התמונה צולמה בציר אזור )
קובץ:Stocrystal.jpg|פיסת גביש סינתטי של סטרונציום טיטנאט


## ראו גם
* פרובסקיט (מבנה)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:תחמוצות
קטגוריה:מוליכים למחצה
קטגוריה:תרכובות אי-אורגניות
טאוסוניט

**טאוסוניט** (באנגלית: **Tausonite**) הוא הצורה הטבעית והנדירה של התחמוצת הקרמית סטרונציום טיטנאט, בעלת הנוסחה הכימית: SrTiO3. הוא מצוי בטבע בצורת גבישים קובייתיים. המינרל שייך לקבוצת הפרובסקיט.

המינרל התגלה לראשונה בשנת 1982 במזרח סיביר שברוסיה. המינרל נקרא על שם הגאוכימאי הרוסי לב ולדימירוביצ' טאוסון (Lev Vladimirovich Tauson) שחי בשנים 1917-1989.

## ראו גם
* פרובסקיט
* פרובסקיט (מבנה)
* סטרונציום טיטנאט
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מינרלים אוקסידיים
קטגוריה:מינרלים
קוליברי ארך-מקור

**קוליברי ארך-מקור** (שם מדעי: *Ensifera ensifera*) הוא מין של קוליברי, החי בדרום אמריקה והוא מין יחיד בסוג Ensifera. מקורו של הקוליברי הוא באורך של כ-10-7.5 ס"מ, והוא המקור הארוך ביותר בעולם העופות יחסית לגודל גופו של המחזיק בו.

שמו המדעי של הקוליברי ארך-המקור - "נושא חרב" - הוא צירוף של המילים הלטיניות "חרב" (Ensis) ו"לשאת" (Ferre) ומתייחס לאורך מקורו של הקוליברי.

## תיאור
אורכו של הקוליברי הוא כ-10-14 ס"מ, לא כולל מקורו, שאורכו כ-10-7.5 ס"מ; לעיתים המקור אף ארוך יותר משאר גופו של הקוליברי. משקלו של הקוליברי הוא כ-10-15 גרם. הקוליברי ארך-המקור הוא אחד מהמינים הגדולים ביותר במשפחת הקוליברים.

זהו מין העוף היחיד שבו המקור ארוך יותר מהגוף. המקור בנוי למציצת צוף מפרחים בעלי עלי כותרת ארוכים. לשונו של הקוליברי ארוכה יותר מהמקור. רוב גופו של הקוליברי הוא בצבע ירוק בהיר, בעוד ראשו בצבע ירוק-חום. זנבו מפוצל, והוא בצבע שחור. גם מקורו הוא בצבע שחור.

## רבייה
עונת הרבייה של הקוליברי מתחילה באביב. הקוליברי ארך-המקור הוא בדרך כלל יחידאי (משמע, הוא חי לבדו) מלבד בעת עונת הרבייה. גם אז, תפקידו של הזכר קצר מאוד, ולאחר ההזדווגות הוא עוזב. הקוליברים הם פוליגמיים, ובדרך כלל הזכר מזדווג עם כמה וכמה נקבות. גם הנקבות עשויות להזדווג עם כמה וכמה זכרים.

קנו של הקוליברי הוא בצורת כוס, ונבנה מסיבים צמחיים ומטחב, שמסייע להסוואות הקן. הקן נבנה בדרך כלל על ענף של שיח או עץ. פנים הקן מרופד בנוצות ושערות בעלי חיים. חיזוק הקן מתבצע על ידי הוספת קורי עכביש. הנקבה מטילה בקן שתי ביצים לבנות. הנקבה דוחפת את מקורה הארוך לתוך גרונם של הגוזלים, ומאכילה אותם על ידי הקאה של מזון בלתי-מעוכל שאכלה לפני כן. הגוזלים עוזבים את הקן 7-10 ימים לאחר הבקיעה.

## תפוצה ושימור
תחום תפוצתו של הקוליברי ארך-המקור מתפרש על פני בוליביה, קולומביה, אקוודור, פרו וונצואלה. הקוליברים חיים בדרך כלל ביערות הנמצאים ברום גבוה (מעל 2500 מטרים מעל גובה פני הים).

מצב השימור של הקוליברי ברשימה האדומה של IUCN הוא LC - ללא חשש. הקוליברי מותאם היטב לחיים בגינות מלאכותיות שבערים. הקוליברי כיום אינו מאוים, ואוכלוסייתו יציבה.

## גלריה

קובץ:Ensifera ensifera (Pico de sable) (14369059535).jpg
קובץ:Sword-billed Hummingbird RWD2.jpg
קובץ:Sword-billed Hummingbird.jpg
קובץ:Sword-billed Hummingbird (Ensifera ensifera) (10831881775).jpg


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קוליבריים
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
קטגוריה:אקוודור: עופות
סאמורי טורה

**אלמָאני סאמורי לָאפִיָּה טוּרֶה** (1830, מניאמבאלאדוגו, גינאה - 2 ביוני 1900, גבון) היה מנהיג אפריקאי-מוסלמי, מייסדה של אימפריית ואסולו, מתנגד חריף להתפשטות הצרפתית, ולוחם תקיף בשבטים הפגניים של מערב אפריקה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:גינאים
קטגוריה:ילידי 1830
קטגוריה:נפטרים ב-1900
יואכים מרוגובסקי

**יואכים מרוגובסקי** (גרמנית: Joachim Mrugowsky; 15 באוגוסט 1905 ברנדנבורג - 2 ביוני 1948 לנדסברג) היה רופא נאצי. שירת כקולונל בכיר בוואפן אס אס, תברואן ראשי של שירות הרפואה באס אס ובמשטרה וראש המכון להגיינה של הוואפן אס אס. הועמד לדין במשפט הרופאים בגרמניה, נמצא אשם והוצא להורג.

## ביוגרפיה
אביו של מרוגובסקי היה רופא כללי שנהרג בתחילת מלחמת העולם הראשונה. בשנת 1925 מרוגובסקי החל ללמוד מדעים מדויקים ורפואה באוניברסיטת האלה-ויטנברג. סיים את לימודיו בשנים 1930–1931 עם דוקטורט במדעים ודוקטורט ברפואה. בשנים אלה שימש כ"הוכשולגרופנפיהרר" (בגרמנית: ראש קבוצה באוניברסיטה) של אגודת הסטודנטים הנאצית. לאחר תקופת התמחות של שנתיים נהייה לסייע במכון ההיגיינה באוניברסיטת האלה.

מרוגובסקי מונה פרופסור חבר בתחום ההיגיינה באוניברסיטת ברלין בספטמבר 1944.

מאז 1930, מרוגובסקי היה מעורב בחיזוק האידאולוגיה הנאצית, תחילה כראש קבוצת סטודנטים פרו-נאצית ובהמשך הצטרף לשורות המפלגה הנאצית (חבר מספר 210,049). בשנת 1931 הצטרף לאס אס, בשורותיה הגיע לדרגת אוברפיהרר הן באס אס הכללי והן בוואפן אס אס.

מרוגובסקי היה אחראי על ניסויים רפואיים בבני אדם במחנה הריכוז זקסנהאוזן שהיה בקרבת ברלין. הניסויים כללו בדיקת חומרי נשק ביולוגי על אסירים וירי בהם בכדורים מורעלים.

בשנת 1940, כרופא מחלקה של גדוד אס-אס, מרוגובסקי לקח חלק בכיבוש הנאצי של מערב אירופה.

הוא היה מעורב בכל הניסויים הרפואיים, מלבד ניסויי התעופה, שנערכו על אסירי מחנות ריכוז.

### לאחר מלחמת העולם השנייה
הוא נמצא אשם בפשעי מלחמה ובפשעים נגד האנושות באוגוסט 1947, והוצא ולהורג ב-2 ביוני 1948.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ניסויים בבני אדם על ידי הנאצים: פושעים
קטגוריה:פושעי מלחמה נאצים שהוצאו להורג
קטגוריה:רופאים נאצים
קטגוריה:גרמנים ממוצא פולני
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1905
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1948
צ'ארלס אראנגיס

**צ'ארלס מריאנו אראנגיס סנדובל** (בספרדית: **Charles Mariano Aránguiz Sandoval**; נולד ב-17 באפריל 1989) הוא כדורגלן צ'יליאני המשחק בעמדת הקשר המרכזי באוניברסידד דה צ'ילה ובנבחרת צ'ילה.

## קריירת מועדונים
אראנגיס נולד בפואנטה אלטו שבמחוז סנטיאגו, שבצ'ילה. אמו, מריאנה, הייתה מאמנת כדורגל. בגיל 11 התחיל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של אוניברסידד דה צ'ילה. בשנת 2002 עבר למחלקת הנוער של קוברלואה.

אראנגיס הופיע לראשונה במדי הקבוצה הבוגרת של קוברלואה ב-2006, במשחק נגד קוברסל. את שערו הראשון ככדורגלן מקצועי כבש באותה שנה, במשחק נגד או'היגינס. לאחר שבשנת 2007 שיחק כמושאל בקוברסל, עבר לקולו-קולו בשנת 2009.

לאחר ששיחק בשנת 2010 תקופה קצרה בקבוצת קילמס הארגנטינאית, חזר ב-1 בינואר 2011 לקבוצת אוניברסידד דה צ'ילה תמורת סכום של 616 אלף לירות שטרלינג. אראנגיס הפך באופן מיידי לחלק חשוב בהרכב של אוניברסידד, וסייע למועדון לזכייה בגביע סודאמריקנה בשנת 2011, שם ניצח המועדון 0–4 בסיכום שני משחקי הגמר את ליגה דה קיטו.

בחלון ההעברות חורף 2014 נרכש חצי מכרטיס השחקן של אראנגיס על ידי אודינזה מהסרייה א' האיטלקית. מיד עם רכישתו, ב-11 בינואר 2014, הושאל אראנגיס לאינטרנסיונל, מליגת העל הברזילאית, עד לאוגוסט 2014. אראנגיס נבחר לשחקן הטוב ביותר באליפות ריו גראנדה דו סול בשנת 2014.

ב-11 ביוני 2014 רכשה אינטרנסיונל 30 אחוזים מכרטיס שחקנו של אראנגיס.

## נבחרת צ'ילה
אראנגיס ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת צ'ילה בשנת 2009, אך לא זומן לסגל הנבחרת למונדיאל 2010 ולקופה אמריקה 2011. למרות זאת, שיחק שבעה משחקים במסגרת הקמפיין המוצלח של צ'ילה במוקדמות מונדיאל 2014, ואף כבש בניצחונות על  ועל .

אראנגיס נכלל בסגל נבחרת צ'ילה למונדיאל 2014. אראנגיס בישל את השער הראשון לאדוארדו ורגאס וכבש את השער השני במשחק השני של שלב הבתים, בניצחון 0–2 על .

## תארים
;אוניברסידד דה צ'ילה
* גביע סודאמריקנה: 
* אליפות צ'ילה:  (אפרטורה)
* הגביע הצ'יליאני: 

;אינטרנסיונל
* אליפות ריו גראנדה דו סול: , 

;נבחרת צ'ילה
* קופה אמריקה: 2015, 2016

;אישיים
* השחקן הטוב ביותר באליפות ריו גראנדה דו סול: 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים צ'יליאנים
קטגוריה:קשרי כדורגל צ'יליאנים
קטגוריה:כדורגלני קוברלואה
קטגוריה:כדורגלני קולו-קולו
קטגוריה:כדורגלני קילמס אתלטיקו קלוב
קטגוריה:כדורגלני אוניברסידד דה צ'ילה
קטגוריה:כדורגלני אינטרנסיונל
קטגוריה:כדורגלני באייר לברקוזן
קטגוריה:כדורגלני נבחרת צ'ילה
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2014
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2015
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2016
קטגוריה:כדורגלני גביע הקונפדרציות 2017
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2019
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2021
קטגוריה:ספורטאים צ'יליאנים בארגנטינה
קטגוריה:ספורטאים זרים באיטליה
קטגוריה:ספורטאים זרים בברזיל
קטגוריה:ספורטאים צ'יליאנים בגרמניה
קטגוריה:צ'יליאנים שנולדו ב-1989
קרקע חומה

[ממוזער|שמאל|250px|קרקע חומה לאחר [חרישה|חריש, לומברדיה]]
**קרקע חומה**, או **קרקע יער חומה**, היא סוג קרקע הנפוץ באזורי אקלים ממוזג לח ומאופיין באופק חום כהה שמתחתיו אופקים בהירים יותר.

קרקעות חומות נפוצות בעיקר במערב אירופה ובמרכזה, ברוסיה המערבית ובעבר הרי אורל, בחוף המזרחי של אמריקה ובמזרח אסיה, בכלל זה יפן, קוריאה וסין. באופן גס, רוב הקרקעות החומות ממוקמות בחגורה שבין קווי הרוחב 35° ל-55° צפון. מלבד זאת, ישנן גם קרקעות חומות במזרח אוסטרליה ובניו זילנד. הקרקעות החומות שכיחות יותר באזורי שפלה הנמוכים מ-300 מ' ובאקלים ממוזג לח עם כמות משקעים בינונית – בממוצע פחות מ-760 מ"מ בשנה – ועם טמפרטורה הנעה בין 4° צלזיוס בחורף ל-18° צלזיוס בקיץ.

קרקעות חומות הן קרקעות פוריות, בעלות ניקוז טוב, עם חומציות קרקע שנעה בטווח pH של 5.0–6.5. סוגי הצמחייה הנפוצים ביותר שגדלים בקרקע חומה הם חורש נשיר ועשב. בשל פוריותן הניכרת של הקרקעות אלה, נכרתו שטחים גדולים של חורש נשיר לצורך השמשתם לחקלאות.

לקרקעות חומות בדרך כלל שלושה אופקים: A, B ו-C. אופק A הוא בעל צבע נוטה לחום ועומקו למעלה מ-20 ס"מ. הוא עשוי הומוס כמעט רווי וחומר מינרלי, והוא פעיל ביולוגית עם יצורי קרקע רבים ושורשי צמחים המערבבים את ההומוס עם חלקיקי המינרל. כתוצאה מכך, הגבול בינו לבין אופק B יכול להיות מטושטש בדגימות שאינן חרושות. אופק B עשוי ברובו מחומר מינרלי אשר נדד מחומר המוצא, אולם הוא לעיתים קרובות כולל תכליל של חומר יותר אורגני אשר נישא על ידי אורגניזמים, בעיקר תולעי אדמה. צבעו בהיר יותר משל אופק A, והוא לעיתים קרובות מסונן רק קלות. בשל הסינון המוגבל, יורדים מטה רק הבסיסים המסיסים יותר. אופק C עשוי מחומר המוצא, אשר באופן כללי חדיר ואינו חומצי או חומצי קלות, למשל סיין חרסית.

## קישורים חיצוניים

חומה
צלוב-מקור מצוי

**צלוב-מקור מצוי** (שם מדעי: *Loxia curvirostra*) הוא מין של צלוב מקור ממשפחת הפרושיים החי באמריקה ובאיראסיה. מאפיין ייחודי לצלובי-המקור הוא המקור המוצלב שלהם (ומכאן שמם), שמאפשר להם להפריד בקלות בין קשקשי אצטרובלים ולהוציא את הזרעים מתוכם. תחום המחייה הטבעי של צלוב המקור הוא יערות מחטניים. צלוב-המקור הוא מין יציב בדרך כלל, אך לעיתים, כשמקורות המזון שלו מידלדלים, הוא נודד דרומה.

בדרך כלל, גופו וראשו של הזכר אדומים או כתומים, בעוד גופה וראשה של הנקבה הם בצבע אפור, צהוב וירוק. מקורם, כנפיהם וזנבם של הזכר והנקבה אפורים. לעומת זאת, יש שוני רב בין אוכלוסיות שונות של צלוב המקור. בצפון אמריקה, למשל, ישנם תשעה מופעים שונים של מין זה, לכל אחד מהם צורת מקור, עובי מקור וקריאה ייחודית.

אורכו של צלוב-המקור המצוי 15–17 ס"מ. אין עונת רבייה מוגדרת למין זה, כך שצלובי-המקור מתרבים לאורך כל השנה. הקן מוקם על העצים, ונבנה בצורת ספל. הוא בנוי מזרדים, ומרופד מבפנים במחטים, טחב, סיבי צמחים ונוצות.

כיום אין הערכה ברורה של גודל אוכלוסיית צלוב-המקור, בגלל נדידה בלתי-צפויה. למרות זאת, נראה שמצב אוכלוסיית צלוב-המקור יציב ברוב אזורי תפוצתו.

## גלריה

קובץ:Red Crossbill (8230204089).jpg
קובץ:Fi Kreuzschnabel m.jpg
קובץ:Paar fichtenkreuzschnabel.jpg
קובץ:Loxia curvirostra1.jpg
קובץ:Red Crossbill (8382829740).jpg
קובץ:Common Crossbill (Loxia curvirostra) on red-hot poker (Kniphofia sp.), Baltasound - geograph.org.uk - 1379136.jpg
Loxia curvirostra poliogyna MHNT.ZOO.2010.11.232.14.jpg |*Loxia curvirostra poliogyna* 


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:ארץ ישראל: פרושיים
קטגוריה:פרושיים
קטגוריה:בעלי חיים בטייגה
קטגוריה:רוסיה: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
קטגוריה:ארצות הברית: עופות
קטגוריה:קנדה: עופות
קטגוריה:בעלי חיים ביערות ממוזגים באירואסיה
אנדוסול

שמאל|ממוזער|250px|אנדוסול
**אנדוסול** (**Andosol**), או **אנדיסול** (**Andisol**) לפי שיטת מיון הקרקעות של מחלקת החקלאות של ארצות הברית, הוא סוג קרקע הנוצר מטפרה געשית עם תכולה גבוהה של זכוכית וחומרים קולואידיים אמורפיים, בהם אלופאן, אימוגוליט ופריהידריט. סוג קרקע זה מכסה כ-1%–2% מהיבשה בכדור הארץ אשר אינה מכוסה בקרח, ובעיקר נפוץ בשולי טבעת האש, כמו גם בשטחי בקע מזרח אפריקה (חלק מן הבקע הסורי-אפריקני), איטליה, איסלנד והוואי. מקור השם אנדוסול הוא ביפנית, שבה משמעות המילים "אן" ו"דו" היא קרקע כהה. שם נוסף ביפנית לתיאור קרקע זו הוא קוּרוֹבּוֹקוּ.

מאחר שקרקעות אלו הן קרקעות צעירות למדי, הן על פי רוב פוריות מאוד, למעט במקרים שבהם זרחן מקובע בהן בקלות, דבר המתרחש לעיתים באזורים טרופיים. הן בדרך כלל יכולות לתמוך בחקלאות נמרצת עם גידולים מגוונים.
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קרקעות לפי סוג
ג'ון בויה

**ג'ון בויה** (באנגלית: **John Boye**; נולד ב-23 באפריל 1987) הוא כדורגלן עבר גנאי ששיחק בעמדות המגן הימני והבלם.

## קריירה
### קריירת מועדונים
בויה שיחק במספר קבוצות נוער מקומיות בעיר אקרה בה נולד. בשנת  הצטרף למחלקת הנוער של הארט אוף ליונס. בעונת  התחיל לשחק בקבוצה הבוגרת של הארט אוף ליונס, כאשר בעונה זו הופיע ב-10 משחקים בהם כבש שער אחד. בחלון ההעברות קיץ 2008 סיכם בויה בהפועל פתח תקווה הישראלית. למרות הסיכום, החליט בויה לבסוף שלא לחתום בקבוצה הישראלית בעקבות לחץ מסטאד רן הצרפתית. בעונה הבאה הושאל לקבוצת המילואים של סטאד רן, סטאד רן ב'. בעונה זו שיחק 24 משחקים וכבש 3 שערים. לאחר עונה מוצלחת זו, ביולי  חתם בסטאד רן. לאחר העברתו הסופית לסטאד רן שיחק עונה נוספת בקבוצת המילואים. בעונה זו הופיע ב-24 משחקים וכבש שער אחד.

בעונת  התחיל בויה לשחק בקבוצה הבוגרת של סטאד רן. בעונתו הראשונה בקבוצה הבוגרת של רן הופיע ב-11 משחקים. בהמשך הפך לשחקן הרכב בסטאד רן. בשנת 2014 עבר לארג'ייספור מליגת העל הטורקית.

ב-31 באוגוסט 2021 חתם לעונה אחת באל פאיה מליגת העל הסעודית.

### נבחרת גאנה
ב-22 ביוני 2008 הופיע בויה לראשונה במדי נבחרת גאנה, במשחק במסגרת מוקדמות מונדיאל 2010, נגד . בויה כבש את שער הבכורה שלו במדי נבחרת גאנה ב-13 בינואר 2013, במשחק ידידות נגד . בויה נכלל בסגל גאנה לגביע אפריקה לאומות 2012, לגביע אפריקה לאומות 2013 ולמונדיאל 2014.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים גנאים
קטגוריה:מגני כדורגל גנאים
קטגוריה:בלמי כדורגל גנאים
קטגוריה:אקרה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני הארט אוף ליונס
קטגוריה:כדורגלני סטאד רן
קטגוריה:כדורגלני ארג'ייספור
קטגוריה:כדורגלני סיוואספור
קטגוריה:כדורגלני מץ
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2012
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2013
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2014
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2015
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2017
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2019
קטגוריה:כדורגלני נבחרת גאנה
קטגוריה:גנאים שנולדו ב-1987
ת'נדרה

**ת'נדרה** (באנגלית: **Thundra**) היא דמות משנה בדיונית של אנטי גיבורה המופיעה בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס. דמותה הופיעה לראשונה בחוברת *Fantastic Four #129* מדצמבר 1972 ונוצרה על ידי הכותב רוי תומאס והמאייר ג'רי קונוויי. ת'נדרה היא לוחמת אמזונה חזקה ואדומת שיער מקו זמן עתידי מטריארכי ומתקדם מבחינה טכנולוגית, שבו גברים משועבדים על ידי הנשים. בעתיד זה, ת'נדרה היא אשתו של הענק הירוק, ולהם יש בת בשם ליירה.

ת'נדרה היא נוסעת בזמן מהמאה ה-23, שבו כדור הארץ נשלט בידי שרות מלחמה נקבות שכבשו ושיעבדו את האוכלוסייה הזכרית המצומצמת. ארצות הברית לשעבר היא כעת "רפובליקת האחיות המאוחדות", ות'נדרה מגיעה ממגלופוליס בשם מילאגו הגדולה (שטחן המשולב של מילווקי ושיקגו) ממערבה של רפובליקת האחיות המאוחדת. היא נחשבת לאחת הלוחמות מעוררות היראה של אחוות האחיות, ושודרגה בעזרת הנדסה גנטית ואומנה מאז ילדותה בקרב, באמנויות לחימה ובאסטרטגיה צבאית.

במקור, ת'נדרה נשלחה למאה ה-20 כדי להתחרות בקרב פנים אל פנים עם דבר, חבר ארבעת המופלאים. הניצחון שלה עליו מוכיח לה אחת ולתמיד שנשים הן עליונות יותר מהמין הגברי ולסיים בכך את הקיפאון שבמלחמה בין אחוות הלוחמות לבין שרי המלחמה של כוכב מאצ'וס. היא מגויסת לקבוצת נבלי-על בשם "ארבעת המפחידים" בידי המכשף והם נלחמים בארבעת המופלאים. למען האמת, היא פועלת מתוך אינטרס שלה ואין לה כל עניין בקבוצה, מה שמוביל אותה להצטרף לארבעת המופלאים ולהביס אותם. בין היתר, ת'נדרה נלחמה גם נגד הענק הירוק.

כפי שתואר באירועי "נפילת הענקים" ו"מלחמת-עולם הענקים", ת'נדרה כרתה ברית עם הענק האדום ואף נשלטה בידי ארגון נבלי-העל אינטליג'נסיה בראשות המנהיג. אחרי שהארגון בגד בענק האדום, היא עזרה לו להימלט ועוזבת את הקבוצה. מאז שעזבה, בתה ליירה הצטרפה לשורותיהם.

## קישורים חיצוניים
* דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס
* דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

## הערות שוליים

קטגוריה:הענק הירוק
קטגוריה:ארבעת המופלאים
הרביעייה מספר 8 בדו מינור של דמיטרי שוסטקוביץ'

**הרביעייה מספר 8 ב[[דו מינור]] של [[דמיטרי שוסטקוביץ']], [[אופוס (מוזיקה)|אופוס]] 110** היא אחת מ-15 יצירות לרביעיית מיתרים שכתב שוסטקוביץ'. היצירה נכתבה במשך שלושה ימים בלבד ביולי 1960. היא בוצעה לראשונה באותה שנה בלנינגרד על ידי רביעיית בטהובן.  

יצירה זו מבוצעת לעיתים קרובות באולמות הקונצרטים, יותר משאר הרביעיות האחרות של המלחין גם יחד.

## רקע
היצירה נכתבה זמן קצר לאחר שפקדו את המלחין שני אירועים טראומטיים: הראשון הוא האבחון של חולשת עצבים בגפיו, סיוטו של כל נגן, שבסופו של דבר אובחנה כמחלת הנוירון המוטורי (ALS), והשני הוא הצטרפותו הכפויה למפלגה הקומוניסטית, בניגוד להצהרות קודמות, לפיהן נשבע שלא יעשה זאת. לפי רישומיו, היצירה הוקדשה "לקורבנות הפשיזם והמלחמה". בנו, מקסים פירש זאת כהקדשה לקורבנות כל המשטרים הטוטליטאריים באשר הם, ואילו בתו גלינה פירשה זאת כהקדשה לעצמו, שפרסומה נכפה עליו על ידי הרשויות ברוסיה. חברו של שוסטקוביץ', המוזיקולוג לב לבנדינסקי, טען, ששוסטקוביץ' ראה ביצירה זו הספד לעצמו, כיוון שבאותה תקופה תכנן להתאבד. 

רביעיית המיתרים נכתבה בדרזדן, שם שהה באופן מוצהר ורשמי כדי לכתוב את המוזיקה לסרט "חמישה ימים, חמישה לילות", העוסק בהריסתה של דרזדן על ידי הפצצות חיל האוויר האמריקאי וחיל האוויר המלכותי בזמן מלחמת העולם השנייה.

## מוזיקה
הרביעייה, מרוכזת ועשירה על אף היותה קצרה, מחולקת לחמישה פרקים, המקושרים ביניהם בקשר פנימי ואורכה כעשרים דקות:

* פרק ראשון: לרגו, איטי ורחב.
* פרק שני: אלגרו מולטו, מהיר מאוד
* פרק 3: אלגרטו - מהיר אך לא ביותר
* פרק 4: לרגו
* פרק 5: לרגו

הפרק הראשון פותח במוטיב ה-DSCH (רה-מי במול-דו-סי), המהווה מוטיב מרכזי ביצירות רבות של המלחין. פרק זה מאופיין בנושא איטי ועצוב, המופיע בווריאציות ביצירות אחרות של המלחין, כמו הקונצ'רטו מספר 1 לצ'לו, סימפוניות מספר 10 ו-15, סונאטה לפסנתר מספר 2 והקונצ'רטו מספר 1 לכינור. נושא זה חוזר ומופיע בכל פרק ברביעייה, והוא מהווה את בסיסו של הנושא המהיר בפרק השלישי.

היצירה כוללת ציטוטים רבים מיצירות רבות של שוסטקוביץ': הפרק הראשון מצטט מהסימפוניות מספר 1 ו-5, הפרק השני כולל מוטיבים יהודים, שהושמו לראשונה בשלישייה מספר 2 של המלחין, הפרק השלישי מצטט את הקונצ'רטו הראשון לצ'לו, הפרק הרביעי כולל נושא מתוך אריה "סריוז׳ה, אהובי" מהאופרה ליידי מקבת ממחוז מצנסק והחמישי מכיל גם הוא מוטיב מאופרה זו.

## טריוויה
בהערת השוליים של הקלטת רביעיית בורודין ליצירה זו כתב המבקר אריק סמית: "רביעיית בורודין ביצעה יצירה זו לפני המלחין בביתו שבמוסקבה, בתקווה לקבל ביקורת על ביצועם. אולם שוסטקוביץ', שנדהם מהביצוע היפה, אשר חדר לעמקי נשמתו, טמן ראשו בין ידיו ובכה. כאשר סיימו לבצע את היצירה, ארזו ארבעת הנגנים את כלי הנגינה ללא הגה ויצאו חרש מהבית".

## קישורים חיצוניים
*  מאמר מפורט על היצירה, quartets

קטגוריה:יצירות מאת שוסטקוביץ'
קטגוריה:יצירות לרביעיית מיתרים
פונטיין

**פונטיין** (בצרפתית: **Fontaine**) היא מילה בצרפתית שפירושה מזרקה או מעיין טבעי.

קטגוריה:שמות משפחה
אימפריית ואסולו

**אימפריית ואסולו** הייתה אימפריה קצרת ימים (1878–1898) ששכנה במערב אפריקה. היא הוקמה על שטחים שנכבשו בידי המנהיג האפריקאי סאמורי טורה, ונכבשה על ידי צבא צרפת הקולוניאלית, לאחר כ-20 שנה.

ב-1864 מת שליט אימפריית טוקוליור (Toucouleur), חאג' עומאר טעל, סמוך לבנדיאגרה (בתחומי מאלי של ימינו), והאימפריה התפוררה, כאשר ראשי השבטים השונים לחמו ביניהם על שטחי הפדרציה המוחלשת החדשה שהוקמה תחתיה. ממקום מושבו, בשטחי דרום מערב גינאה של ימינו, הפך סאמורי טורה, בן עם הדיולה, למוצלח מבין מנהיגים אלה.

## מבנה הצבא
צבאו של טורה היה מצויד היטב בנשק חם מתוצרת אירופית והורכב ממערך של יחידות קבע. הצבא נחלק לכנף חיל רגלים (שהורכבה בעיקר מחיילים-עבדים שנקראו "סוֹפה") ולכנף חיל פרשים. בשנת 1887 הגיע כוחו הצבאי של טורה לכ-30,000 עד 35,000 רגלים וכ-3,000 פרשים. הרגלים חולקו ליחידות בנות עשר עד עשרים לוחמים שנקראו "סה" (Se) או "קולו" (Kulu, ברבים Kulu, קולוס), בעוד הפרשים נחלקו ליחידות בנות 50 לוחמים שנקרו "סרה" (Sere). על כל קולו פיקד "קון-טיגוי" (Kun-Tigui, כלומר "צ'יף"), ועשרה קולוס יצרו "בולו", יחידה בת 100 עד 200 לוחמים. הבולו, שמשמעותו בשפת הבמבארה "זרוע", שימש כיחידה הרגלית הבסיסית ועליה פיקד "קון-טיגוי בולו".

## התפשטות ויצירת האימפריה
טורה פתח במערכה ופלש תחילה לשכניו, הברטה (Bérété) והסוסו (Cissé) ולאחר מכן למחוז ואסולו (בימינו אזור הגבול בין מאלי לגינאה). ב-1876 השתלט צבאו על מכרות הזהב של בורה (Buré) וב-1878 כבר היה מעמדו חזק מספיק כדי להכריז על עצמו "פאאמה" (Faama), שליטה הצבאי של אימפריית ואסולו החדשה. תושבי השטחים שנכבשו הוכרחו להתאסלם וטורה הכריז על עצמו כ"שליט כל המאמינים".

כיבושים נוספים כללו את קאנקאן ב-1881, מרכז מסחר חשוב על נהר המילו. בשיאה השתרעה אימפריית ואסולו על חלקים משטחיהן של גינאה, סיירה לאון, מאלי וצפון חוף השנהב של ימינו.

## מלחמת המנדיגו וסופה של האימפריה
מ-1880 ועד למותו, נתקלו שאיפות ההתפשטות של טורה באלה של הצרפתים, וצבאו התמודד כנגד הצבא הקולוניאלי הצרפתי ואף ניצח במספר קרבות, החשוב בהם נערך ב-2 באפריל 1882 סמוך לוויווייאנקו (Woyowayanko) ולנוכח אש ארטילרית כבדה.

על אף הישגיו, נאלץ טורה לחתום על מספר הסכמים עם הצרפתים, בהם מסר לידיהם שטחים בין 1886 ל-1889. טורה החל בנסיגה הדרגתית, נטש את בירתו בביסאנדוגו, נע מזרחה והקים אימפריה חדשה בשטחו העליון של נהר הוולטה כאשר הוא הודף את הצרפתים במשך שבע שנים, אך תבוסתם של כוחות אחרים שהתנגדו לצרפתים, ובעיקר של ממלכת קנדוגו (Kenedugu) בסיקאסו, אפשר לצרפתים לרכז את כוחותיהם כנגדו. ב-29 בספטמבר 1898 נלכד סאמורי טורה והוגלה לגאבון, שם מת לאחר שנתיים, אירוע אשר סימן את סופה של אימפריית ואסולו.

## קישורים חיצוניים


* "Samori Touré: African Leader and Resistant to French Imperialism". *African Heritage*. April 30, 2011


## הערות שוליים

קטגוריה:גינאה: היסטוריה
קטגוריה:חוף השנהב: היסטוריה
קטגוריה:מאלי: היסטוריה
ואסולו
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1878
קולימה (עיר)

**קולימה** (בספרדית: **Colima**) היא בירת מדינת קולימה במקסיקו.

## היסטוריה
העיר נוסדה ב-15 ביולי 1523 תחת השם "וייה דה סן סבסטיאן דה קולימה" על ידי הקונקיסטאדור הספרדי גונסלו דה סנדובל בהוראת הרנאן קורטס במטרה לחזק את השליטה באזור שנכבש זה עתה על ידי הספרדים. בעקבות מחלה שהתפשטה בהתיישבות היא עברה מקום למקומה הנוכחי ב-20 בינואר 1527.

בקולימה התרחשו מספר קרבות במהלך מלחמת העצמאות של מקסיקו, שהתחילה ב-1810. לאחר המלחמה וקבלת עצמאות מקסיקו קולימה ואזורה היו חלק ממדינת חליסקו. ב-1824 קולימה קיבלה מעמד של עיר. העיר והאזור רצו להפוך למדינה נפרדת, אך דרישותיהם לא התקבלו. ב-1824 נוצרה מדינת קולימה, אך היא חזרה ונפרדה מחדש מחליסקו לסירוגין במשך העשורים הבאים. בכל אחת מהפעמים קולימה הייתה עיר הבירה. ב-1856 נוצרה מדינת קולימה כמדינה נפרדת לחלוטין מחליסקו, כשהעיר קולימה נקבעה להיות בירתה.

קולימה נכבשה מספר פעמים על ידי הפלגים השונים במהפכה המקסיקנית שהתרחשה בין 1910 ו-1921.

## כלכלה
קולימה היא המרכז הכלכלי של מדינת קולימה. הכלכלה המקומית מסתמכת על גידול מקנה, חקלאות, הכוללת בין היתר גידול תירס, אורז, דורה, קנה סוכר, מלונים, ליימים, עגבניות, מנגואים, קוקוסים, תמרינדי, פפאיות, בננות ואגבה, מסחר ותיירות. בנוסף הכלכלה מסתמכת במידה מועטת על כריית אבן גיר ותעשייה, הכוללת בעיקר עיבוד מזון.

## חינוך
בעיר פועלות מספר אוניברסיטאות, בהן ניתן למנות את אוניברסיטת קולימה.

## תחבורה
את קולימה משרת נמל התעופה ליסנסיאדו מיגל דה לה מדריד, הנמצא במרחק של כ-22 קילומטרים מהעיר. מרבית הטיסות מהנמל יוצאות למקסיקו סיטי, בירת מקסיקו.

## ערים תאומות
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:מקסיקו: ערים
קטגוריה:מדינות מקסיקו: ערי בירה
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
דברי המדינות

**דברי המדינות** (סינית מסורתית: 國語, סינית מפושטת: 国语, פין-יין: Guóyǔ) הוא ספר ההיסטוריה הקדום ביותר בסין במבנה של סיווג ההיסטוריה לפי מדינות. הספר מאגד רישומים היסטוריים ממספר מדינות, החל מתקופת שושלת ג'וֹאוּ ועד 453 לפנה"ס.

## היוצר
"דברי המדינות" כנראה נכתב החל מהמאה ה-5 לפנה"ס ועד סוף המאה הרביעית לפנה"ס. הפרק הקדום ביותר של היצירה הוא "דברי ג'וֹאוּ". כותב הספר אינו ידוע בוודאות. החל מסְה-מָה צְ'ייֵן נהגו ההיסטוריונים הסיניים לשייך את היצירה לדְזְווֹ צְ'יוֹמִינְג, שהיה בן זמנו של קונפוציוס וכתב גם את הדְזְווֹ גְ'ווָאן - הפרשנות המפורסמת לספר "האביבים והסתוים". תרמה לכך גם העובדה כי מעל 60 מהמקרים המצוינים בדְזְווֹ גְ'ווָאן מופיעים גם ב"דברי המדינות". "דברי המדינות" אף נחשב למסורת החיצונית של "האביבים והסתוים", המכילה מסורות שלא נכנסו לכתבים הרשמיים.

בתקופת שושלת גִ'ין החלו מלומדים רבים כגון פֿוּ שׂוֵ'אן ולְיוֹ שׂוֵ'אן לחשוד כי דְזְווֹ צְ'יוֹמִינְג אינו הכותב, ובתקופת שושלת טָאנְג אף טענו דָאן ג'וּ ולוּ צ'וּן, כי היצירה אינה שייכת לאותו סוג ספרות שיצר דְזְווֹ. התפיסה הכללית הייתה שהיצירה נוצרה על ידי יוצרים רבים, וגָ'או יִי בן תקופת שושלת צ'ינג שילב את הגישות בטענה כי דְזְווֹ פשוט ליקט מאמרים מבלי לבצע בהם עריכה.

הוויכוח על זהות היוצר ניטש עד היום. ככלל מאמינים החוקרים כי דְזְווֹ לא היה יוצר יחיד, אך אין כל ראיה חותכת לאחד הצדדים. התפיסה המקובלת היא כי הספר נכתב על ידי מספר היסטוריונים שהכירו את המדינות השונות, על בסיס היסטוריות של השושלת הקיסרית והמדינות המשועבדות אשר סודרו ונערכו לכדי אוסף אחד. לא מן הנמנע שדְזְווֹ לקח חלק בפעילות זו.

## תוכן
"דברי המדינות" מחולק ל-21 פרקים, המאוגדים לשמונה מגילות העוסקות בשבע מדינות ובשושלת ג'וֹאוּ:

## מאפיינים סיפוריים
הסיפורים ב"דברי המדינות" מפורטים ומסועפים, וישנה נטייה לעסוק במספר נושאים במקביל תוך הוספת גוזמאות ופרטים. זאת בניגוד לשפתו התמציתית של הדְזְווֹ גְ'ווָאן. נטייה זו גררה ביקורת רבה על "דברי המדינות" בספרים העתיקים של טרום תקופת צִ'ין.

התוכן של "דברי המדינות" בנוי עם אוריינטציה חזקה למוסר. הוא מקדם את רוח הסגולה, ומעריץ את הסדרת הטקסים מתוך התפיסה שהטקסים הם הבסיס לשלטון. בנוסף מדגיש הטקסט את ערך הנאמנות לשליט, וככלל נחשב אחד מחומרי הלימוד שנועדו לאצילי התקופה.

ההשקפה של "דברי המדינות" על פוליטיקה נחשבת מתקדמת יחסית, ומתייצבת כנגד דיקטטורה ושחיתות. ככלל האידיאלוגיה הנשקפת מהספר מגוונת, ולמעשה הרעיונות המובעים בו מושפעים מן המתעדים עצמם, אשר אינם מציגים קו אחיד.

יש שרואים בספר בעיקר היסטוריה של מדינת גִ'ין, מאחר שזו המדינה לה מוקדש החלק הגדול ביותר בטקסט.

"דברי המדינות" מתעד את הכלכלה, הפוליטיקה, החוק, הנישואין, ואת ענייני הצבא, הדיפלומטיה והחינוך של תקופת המדינות הלוחמות, ובנוסף להם גם מקרי אירוסין במשפחה הקיסרית, חגי קורבנות, אמרי חוכמה ועוד נושאים רבים. הספר נחשב בעל חשיבות עליונה למחקר ההיסטורי של תקופת טרום-צִ'ין.

## תגובות
על "דברי המדינות" נכתבו פרשנויות רבות, ביניהן הפרשנויות של גֶ'נְג ג'ונְג וגְ'יָה קְווֵי מתקופת הָאן המזרחית, טָאנְג גוּ, יוּ' פָאן, וָאנְג סוּ ווֵיי גָ'או מתקופת שלוש המדינות, וקוֹנְג צָ'או מתקופת שושלת גִ'ין. אף אחת מן הפרשנויות לא שרדה לימינו, מלבד זו של וֵיי גָ'או.

לְיוֹ ג'ונְגְיְוֵּ'אן כתב ביקורת על "דברי המדינות" בשם "לא דברי המדינות". בתגובה כתבו מספר מלומדים החל מן המאה האחת עשרה ועד המאה הארבע עשרה חיבורים תחת השם "לא לא דברי המדינות".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סין: היסטוריה
קטגוריה:ספרות סינית
מקור ברוך (פירושונים)

**מקור ברוך** הוא שמם של מקומות ישוב, ושל ספרים רבים. מקור השם בפסוק בספר משלי (ה', י"ח): "יְהִי-מְקוֹרְךָ בָרוּךְ", ובשמם של אישים שונים בשם ברוך. בספרים, בדרך כלל שמו הפרטי של המחבר.

## הערות שוליים
זיקית (הוצאה לאור)

**זיקית** היא הוצאת ספרים ישראלית עצמאית שפעלה בין השנים 2012–2015. בראשה עמדו שירה חפר ואוריאל קון.

## על ההוצאה
אוריאל קון ושירה חפר ייסדו את הוצאת זיקית במרץ 2012. השניים החליטו להקים הוצאה שתקפיד על הוצאות של ספרים ללא תלות בהוצאות אחרות או ברשתות הספרים. המחירים של כל הספרים יהיו אחידים. ההדפסות ייעשו על ידי בית דפוס הפועל בצורה אקולוגית. ההוצאה תפעל בשיתוף פעולה עם חנויות ספרים קטנות, ותייצר קהילה סביבה, שבאה לידי ביטוי באירועי תרבות.

### פירוק
באוגוסט 2015 פירקו קון וחפר את ההוצאה. הקטלוג הכולל 23 כותרים נמכר להוצאת מודן, מה שיאפשר את מכירת הספרים ברשתות הגדולות ולא רק בחנויות הפרטיות. לאחר הפירוק הקים קון הוצאה לאור בשם "תשע נשמות", וחפר הקימה הוצאה לאור בשם "לוקוס".

## פרסומים מוכרים
* "פרנסוס על גלגלים" הוא הספר הראשון שהוציאו, והוא זכה להדפסה מחודשת עשר פעמים מאז צאתו. זיקית הוציאה את ספר ההמשך שלו "חנות הספרים הרדופה".
* "נוף גדול שומם", אוסף סיפורים קצרים מאת של אסקילדסן.

## קישורים חיצוניים
 בארכיון האינטרנט
*
* אריק גלסנר, על הוצאת "זיקית", באתר "מבקר חופשי", פורסם במקור במדור לספרות ב"7 לילות" של "ידיעות אחרונות", 16 במאי 2014
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הוצאות ספרים בישראל
קטגוריה:הוצאות ספרים עבריות
קטגוריה:זוחלים בתרבות
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-2012