open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אצטדיון מטרופוליטאנו רוברטו מלנדס

**אצטדיון מטרופוליטאנו רוברטו מלנדס** (בספרדית: **Estadio Metropolitano Roberto Melendez**) הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בעיר ברנקייה שבקולומביה, אשר מונה 50,000 מקומות ישיבה, דבר ההופך אותו לאצטדיון הגדול ביותר במדינה. האצטדיון משמש בתור מגרשן הביתי של קבוצות ג'וניור ברנקייה, ברנקייה פוטבול קלוב והנבחרת הלאומית. הוא שימש כאצטדיון הביתי של הנבחרת כאשר זו העפילה לטורניר גביע העולם ב-1990, 1994, 2014 ו2018.

## היסטוריה
אצטדיון מטרופוליטאנו נפתח ב-1986 אבל עד אז האצטדיון המרכזי בברנקייה היה אצטדיון רומליו מרטינס שנבנה ב-1934 והכיל בהתחלה כ-10,000 מקומות. מאז שהחלה הליגה המקצוענית בקולומביה, היה ברור שהעיר ברנקייה צריכה אצטדיון חדש ומודרני. ב-1971 הייתה תוכנית שהייתה אמורה להרחיב את אצטדיון רומליו מרטינס אך לבסוף הוחלט על בניית אצטדיון חדש. גם העובדה כי קולומביה הייתה אמורה לארח את מונדיאל 1986 זירזה את בניית האצטדיון, למרות שלבסוף פרשה מהאירוח ב-1983. בסופו של דבר הוקטנה ב-1984 תכולת האצטדיון מ-70,000 ל-65,000 מקומות בגלל מספר ליקויים.

הבניה עצמה נמשכה כשש שנים והפתיחה בסופו של דבר הייתה ב-11 במאי 1986 במשחק ידידות בין ג'וניור ברנקייה ונבחרת אורוגוואי. האורוגוואים ניצחו 1-2 כאשר השער הראשון אי פעם באצטדיון נכבש בדקה ה-62 מפנדל מוצלח של אנסו פרנצ'סקולי האורח. הכרטיס האדום הראשון שהונף באצטדיון היה לכיוונו של האורוגוואי, וולטר באריוס, בדקה ה-87. מספר ימים מאוחר יותר גם  הגיעה למשחק ידידות מול ג'וניור וסיימה מולה ב-0-0, גם כהכנה למונדיאל 1986. בין השאר שיחק במשחק זה גם דייגו מראדונה.

שמו של האצטדיון שונה ב-17 במרץ 1991 אחרי שהתקבלה הצעתו של העיתונאי צ'לו דה קסטרו לשנות את שם האצטדיון לרוברטו מלנדס, מי שהיה חלוצה של קבוצת ג'וניור ברנקייה בתקופה החובבנית שלה עוד כשנקראה הקבוצה ג'וניור חובנטוד בשנות ה-30. לאחר מכן הפך מלנדס למאמנה של הקבוצה בשנות ה-40 והוליך אותה לסגנות בעונה המקצוענית הראשונה של הליגה בקולומביה.

האצטדיון בנוי משתי טבעות: תחתונה ועליונה ומארבעה יציעים: צפוני, דרומי, מזרחי ומערבי. לקראת המונדיאל עד גיל 20 שאותו אירחה קולומביה, שופץ האצטדיון בעלות של 22,500,000 פסו והותקנו מושבים בכל האצטדיון. היציע הדרומי נקרא "קוריאה" והיציע הצפוני נקרא "וייטנאם" על שם שתי המדינות האסייאתיות שסבלו ממלחמה במאה ה-20. באחת מהן (בקוריאה) היו נוכחים חיילים של צבא קולומביה.

מאז מוקדמות מונדיאל 1990 הפך האצטדיון לבית של הנבחרת הלאומית, ששיחקה בו את משחקיה הביתיים למעט מוקדמות מונדיאל 2002 ומוקדמות מונדיאל 2010. גם בקופה אמריקה 2001 אותו אירחה קולומביה, שימש האצטדיון את משחקי בית A של קולומביה וכן אירח חלק ממשחקי המונדיאליטו 2011.

ב-1 בפברואר 2004 אירח האצטדיון את משחק הפרידה של קרלוס ולדרמה, שבו נטלו חלק בין השאר גם דייגו מראדונה, חוסה לואיס צ'ילאברט, אנסו פרנצ'סקולי, פאוסטינו אספרייה ולאונל אלברס.

[858x858px|<center>Panorámica interior del [estadio Metropolitano Roberto Meléndez.]]

## גלריה

קובץ:TribunanorteMetro.jpg|ממוזער|היציע הצפוני באצטדיון
קובץ:Estadiometropolitano2009.JPG|אצטדיון מטרופוליטאנו בשנת 2009
קובץ:Estadio Metropolitano Roberto Melendez.jpg|אצטדיון מטרופוליטאנו אחרי השדרוג ב-2011.


## קישורים חיצוניים

מטרופוליטאנו רוברטו מלנדס
קטגוריה:ג'וניור ברנקייה
קטגוריה:ברנקייה: ספורט
קליפורד ג'ורדן

**קליפורד לקוניה ג'ורדן** (באנגלית: **Clifford Laconia Jordan**  2 בספטמבר 1931 - 27 במרץ 1993), היה נגן ג'אז אמריקאי שניגן בסקסופון טנור.

## ביוגרפיה
ג'ורדן נולד וקיבל את השכלתו המוזיקלית בשיקגו, הוא החל לנגן בסקסופון בגיל 13 ובגיל 16 החליט להפוך לנגן מקצועי.

בסוף שנות ה-50 החל לנגן עם מקס רואץ', סאני סטיט והרכבי רית'ם אנד בלוז, ביניהם להקתו של וילי דיקסון.

ב-1957 עבר ג'ורדן לניו יורק והקליט שלושה אלבומים בחברת בלו נוט, הוא הקליט גם עם ג'יי ג'יי ג'ונסון, קני דורהאם וחמישיית הוראס סילבר, בה מצא שותף מוזיקלי בדמותו של נגן הפלוגלהורן ארט פארמר, שהיה בעל גישה מלודית דומה.

ב-1964 הצטרף ג'ורדן לסיבוב ההופעות האירופאי של שישיית צ'ארלס מינגוס, שכללה גם את אריק דולפי. בסוף שנות ה-60 החל לעסוק גם בהוראת ג'אז. בשנים 1974–1975 ניגן ברביעייתו של הפסנתרן סידר וולטון ובתחילת שנות ה-90 הוביל ביג בנד משלו.

ג'ורדן נפטר מסרטן ריאות בגיל 61.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:נגני בי בופ
קטגוריה:נגני ג'אז: סקסופוניסטים
קטגוריה:סקסופוניסטים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1931
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1993
אן היידון ג'ונס

**אן היידון גונס**' (באנגלית: **Ann Shirley Jones**; נולדה ב-7 באוקטובר 1938) היא טניסאית עבר אנגלייה. אחת הטניסאיות הבולטות בעולם בשנות ה-60, דורגה במקום השני בעולם בשנת 1968. היא זכתה ב-8 תוארי גראנד סלאם, מהן 3 זכיות ביחידות ו-3 זכיות בזוגות נשים ו-2 בזוגות מעורבים.

אביה של אן היידון היה שחקן טניס שולחן בולט שהשתתף באליפויות העולם בשנים 1928-1953. גם אן הצעירה השתתפה באליפויות טניס שולחן ובאליפות העולם בשנת 1957 הפסידה בגמר ביחידים, זוגות נשים וזוגות מעורבים.

בתחרויות לזוגות נשים היא שיחקה לצד פרנסואז דיר והן זכו פעמיים בגראנד סלאם ופעם נוספת הפסידו במשחק הגמר. באליפות אוסטרליה הפתוחה בתחרויות יחידות וזוגות לנשים היא הצליחה להגיע רק לחצי גמר, אך בתחרות לזוגות מעורבים היא זכתה באליפות.

בשנת 1962 היא נישאה לאיש עסקים פיליף ג'ונס.

לאחר הפרישה היא עסקה בפרשנות טניס וגם נבחרה לוועדה המארגנת של אליפות וימבלדון.

בשנת 2014 היא זכתה בעיטור, מפקד במסדר האימפריה הבריטית.

## גמרי גראנד סלאם יחידות

## סיכום השתתפות בגראנד סלאם יחידם

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:טניסאיות בריטיות
קטגוריה:טניסאיות זוכות אליפות אוסטרליה הפתוחה
קטגוריה:טניסאיות זוכות אליפות צרפת הפתוחה
קטגוריה:טניסאיות זוכות אליפות וימבלדון
קטגוריה:גבירות מפקדות במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1938
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1938
גלעד אופיר (ברידג')

ממוזער|גלעד אופיר
**גלעד אופיר** (נולד ב-21 בנובמבר 1983) הוא שחקן ברידג' בדרגת רב-אמן בין-לאומי, שכיהן בתפקיד יושב ראש ההתאגדות הישראלית לברידג'. היה שותף לזכייה הראשונה של נבחרת ישראל באליפות אירופה לצעירים, ועוסק בקידום שחקני ברידג' צעירים בישראל. החל משנת 2017 משמש רכז פיתוח צעירים של התאגדות הברידג' העולמית . אופיר מלמד ברידג' במשך יותר מעשר שנים וכתב ספרי ברידג'.

## ביוגרפיה
גלעד אופיר נולד וגדל באשדוד. בגיל 10 למד ברידג' בכיתת מחוננים באשדוד במסגרת פרויקט לימוד בבתי הספר של ההתאגדות הישראלית לברידג'.
מגיל צעיר הצטיין במשחק הברידג', והשתתף בנבחרות הצעירות של ישראל שזכו בהישגים. הוא סיים תואר ראשון בהנדסת תעשייה וניהול באוניברסיטת באר שבע, תואר MBA במנהל עסקים באוניברסיטת תל אביב וסיים בהצטיינות לימודי משפטים במרכז האקדמי למשפט ועסקים רמת גן. במקצועו הוא עורך דין אבל עוסק בעיקר ביזמות בתחום הברידג'.

החל משנת 2009 הוא חבר בהנהלת ההתאגדות הישראלית לברידג'. החל משנת 2015 הוא יו"ר ההתאגדות. בשנים 2011 ו-2012 היה יועץ מקצועי ודובר של יו"ר הוועדה לענייני ביקורת המדינה בכנסת. בשנת 2014 היה משנה למנכ"ל בחברת מטרוליט.
גלעד נשוי ומתגורר בתל אביב.

## קריירת הברידג'
קריירת הברידג' של גלעד אופיר כוללת השתתפות בתחרויות, הוראת ברידג' במשך שנים רבות לכל הרמות מקורסי מתחילים ועד קורסי מורים לברידג'. בנוסף לכך הוא מילא תפקידים שונים בהנהלת ההתאגדות הישראלית לברידג'. אופיר פעיל במיוחד בפיתוח ברידג' לצעירים. הוא היה קפטן לא משחק של נבחרות הברידג' הצעירות של ישראל, והיום אחראי על פרויקט קידום צעירים בהתאגדות הברידג' העולמית.

כקפטן לא משחק הוביל את נבחרת ישראל הצעירה לזכייה באליפות העולם עד גיל 26 בפילדלפיה בשנת 2010.

## הישגים בולטים
### הישגים בתחרויות
#### אליפויות עולם
* מקום שני באליפות העולם לנבחרות בתי הספר שהתקימה בניו יורק בשנת 2004
* מקום חמישי בתחרות זוגות צעירים באולימפיאדת משחקי המחשבה בבייג'ינג בשנת 2008 ביחד עם בר טרנובסקי
* מקום שלישי בתחרות קבוצות פתוחות באליפות העולם לנבחרות סטודנטים בשנת 2010
* מקום שימיני בתחרות קבוצות פתוחות באליפות העולם לנבחרות צעירים בסידני בשנת 2005
* מקום שישי בתחרות קבוצות פתוחות באליפות העולם לנבחרות צעירים בבנגקוק בשנת 2006
* מקום 29 באליפות העולם לצעירים בשנת 2003 ביחד עם רון פכטמן.

### אליפויות אירופה
* מקום ראשון באליפות אירופה לנבחרות בתי ספר שהתקימה בטורקי (אנגליה) בשנת 2002.
* מקום שני באליפות אירופה לנבחרות צעירים שהתקימה בפראג בשנת 2004.
* מקום עשירי באליפות אירופה לזוגות מעורבים בשנת 2017 ביחד עם עדי אסולין.

### אליפויות ישראל
* מקום ראשון בליגה לאומית בשנת 2016
* מקום ראשון באליפות ישראל לצעירים בשנת 2007 ביחד עם בר טרנובסקי.

#### תחרויות חשובות נוספות
* מקום שלישי בגביע העולם לנבחרות פתוחות של סטודנטים בשנת 2010

### פרסים
* THE 2004 IBPA AWARd OR BEST PLAY BY A JUNIOR בשנת 2004

### ספריו
* גלעד אופיר, **מאחורי ההיגיון הברידג' המודרני**, הוצאת רותם, 2015
* גלעד אופיר, **מאחורי ההיגיון משחק ההגנה**, הוצאת רותם, 2016

## ראו גם
* אלדד גינוסר

## קישורים חיצוניים
* סודות הברידג' של גלעד אופיר, אשדוד10
* גלעד אופיר, GoBridge

* World Bridge Youth, WBF
* Gilad Ofir Learn to Promote Bridge!, Eurobridge
* Gilad Ofir Plan, Count, Plan!, Youtube

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני ברידג' ישראלים
קטגוריה:אשדוד: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1983
עזרא שושני

הרב **עזרא רחמים שושני** (3 בדצמבר 1885 – 5 בנובמבר 1956) היה סוחר, איש ציבור, חבר ועד העדה הספרדית בירושלים ונשיא הוועד של יהודי פרס בירושלים.

## ביוגרפיה
נולד בהמדאן שבאיראן ב-3 בדצמבר 1885 (כ"ה בכסלו ה'תרמ"ו)לכתון ולרב רחמים שושני, בן למשפחת רבנים ששמה נקרא על שם העיר שושן (המזוהה במסורת היקומית עם המדאן).

בילדותו למד בתלמוד תורה בעיר, משם המשיך לישיבתו של אביו, וכשבגר נישא ליהודית לבית טוטי.

בשנת 1901 (ה'תרס"א) ביקר בארץ ישראל יחד עם אביו למשך תקופה, ולאחר מכן חזר להמדאן. לאחר כשנה חזר שוב לארץ ישראל, הפעם כדי להתיישב בה, אולם נאלץ לחזור להמדאן בשל קשיים שחווה.

עם חזרתו להמדאן החל לעסוק במסחר, ונחל הצלחה בתחום. בתקופה זו נמנה עם נכבדי ועסקני עירו, ועם מייסדי הסתדרות התנועה הציונית במחוזו. בתקופה זו גם נאבק יחד עם הרב מנחם שמואל הלוי כנגד הדת הבהאית, כדי שלא תמשוך אל חיקה יהודים.

בשנת 1918 (תחילת ה'תרע"ט) עלה סופית לארץ ישראל והתיישב בירושלים, שם מונה לשמש כנשיא הוועד הכללי של יוצאי פרס וכנציגו אצל הקונסול הפרסי בביירות שבלבנון. כן שימש כיו"ר ועד "פוריה" של יהודי איראן וכחבר ועד העיר ליהודי ירושלים.

בשנת 1923 (ה'תרפ"ג) כיהן כראש הוועד הכללי של יוצאי פרס בירושלים לצד חנינא מזרחי והרב רפאל חיים הכהן, ובחודש נובמבר 1930 נבחר לשמש כחבר הוועד.

ב-9 בפברואר 1931 (כ"ב בשבט ה'תרצ"א) נבחר לשמש כחבר בוועד העדה הספרדית בירושלים, ב-5 במאי 1939 (ט"ז באייר ה'תרצ"ט) נבחר שוב לתפקיד, וכך גם בחודש ינואר 1945.

את קשריו הרבים ניצל לטובת ייצוג עדתו בפני הוועד הלאומי ובסוכנות היהודית, ולמרות טרדותיו בעסקים, לימד תורה לתלמידים שנים רבות, ושימש כחזן בבית הכנסת אדוניהו הכהן שבשכונת הבוכרים.

פעל רבות להעלאת יהודי איראן לארץ ישראל, ולעיתים אף סיכן את מעמדו ועסקיו בשל סיועו לעלייתם הלא חוקית ארצה.

בשנים האחרונות לחייו סבל משיתוק שריתק אותו ברוב הזמן למיטה.

הלך לעולמו בירושלים ב-5 בנובמבר 1956 (א' בכסלו ה'תשי"ז) ונקבר בהר המנוחות.

## קישורים חיצוניים
* 
* ר’ עזרא ר. שושני ז״ל, בעיתון הבוקר, 2.12.1957
* עזרא רחמים שושני, באתר MyHeritage

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי העלייה הראשונה
קטגוריה:אנשי העלייה השנייה
קטגוריה:אנשי ועד העדה הספרדית בירושלים
קטגוריה:חברי ועד העדה הספרדית בישראל
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:ישראלים ילידי איראן
קטגוריה:רבנים איראנים ופרסים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1885
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1956
הפיגוע במסגד א-ראודה

**הפיגוע במסגד א-ראודה** שבצפון סיני הוא פיגוע טרור משולב אשר התרחש ב-24 בנובמבר 2017 בזמן תפילות יום השישי במסגדים, כ-32 ק"מ ממזרח לעיירה ביר אל-עבד וכ-45 ק"מ ממערב לאל עריש. הפיגוע, שכלל פיצוץ מטעני חבלה וירי, נחשב לקטלני ביותר בהיסטוריה של מצרים – לפחות 309 אנשים נרצחו, מתוכם 27 ילדים, ולפחות 128 נוספים נפצעו.

בפיגוע השתתפו כ-25–30 מחבלים, שהגיעו למקום בארבעה רכבי שטח מסוג טויוטה לנד קרוזר ונשאו עמם דגלים של המדינה האסלאמית. המחבלים הציתו כלי רכב בסמוך למסגד, כדי להקשות על פעולות החילוץ, וירו לעבר המתפללים במסגד מכלי נשק אוטומטיים. כאשר הגיעו למקום אמבולנסים לטיפול בנפגעים, ירו המחבלים גם עליהם.

על פי הדיווחים, רבים מהנפגעים בפיגוע הם מבני שבט א-סווארכה הבדואי, המתנגד למדינה האסלאמית, ולפיכך יש להניח כי המניע לפיגוע הוא נקמני. כמו כן, לא מן הנמנע שהפיגוע בוצע גם ממניע דתי – הג'יהאדיסטים הסלפים בכלל, ואנשי המדינה האסלאמית בפרט, מחשיבים את הסופים, שעליהם נמנים רוב הנפגעים, ככופרים. עם זאת, המדינה האסלאמית לא קיבלה אחריות לפיגוע ואף הכחישה את מעורבותה בו, אך לפי הערכת מרכז המידע למודיעין ולטרור, הכחשה זו שקרית.

## בעקבות הפיגוע
לאחר הפיגוע תקפו מטוסים ללא טייס של צבא מצרים את כלי הרכב של המחבלים, שניסו להימלט, והצליחו לחסל כ-15 מהם. חיל האוויר המצרי ביצע תקיפות נוספות באזור ביר אל-עבד.

פתיחתו של מעבר רפיח, שתוכננה לשבת, נדחתה. במצרים הוכרזו שלושה ימי אבל.

בית עיריית תל אביב-יפו, ספריית ברמינגהאם, ומגדל סי אן הוארו בצבעי דגל מצרים כאות הזדהות. אורות מגדל אייפל כובו.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* 
קטגוריה:פיגועי טרור בסיני
קטגוריה:פיגועים במוסדות דת מוסלמיים
קטגוריה:פעולות טרור ב-2017
קטגוריה:מעשי טבח

## הערות שוליים

מסגד א-ראודה
קטגוריה:מעשי טבח בערבים
קטגוריה:2017 במצרים
קטגוריה:2017 באסיה
שודדי הפיצוחים 2: טבעי להשתגע

**שודדי הפיצוחים 2: טבעי להשתגע** (באנגלית: **The Nut Job 2: Nutty by Nature**; בתרגום חופשי לעברית: **שוד האגוזים 2: משוגע על הטבע**) הוא סרט קומי אמריקאי-דרום קוריאני בהנפשה ממוחשבת. זהו סרט המשך ל"שודדי הפיצוחים". הסרט בוים על ידי קאל בראנקר, התסריט נכתב על ידי סקוט בינדלי, קאל בראנקר ובוב בארלן והופק על ידי הארי לינדן ובוב בארלן. הסרט הוקרן לראשונה ב-11 באוגוסט 2017. הכנסות הסרט עומדות על כ-58.5 מיליון דולר.

רוב המדבבים מהסרט הקודם חזרו. את סולי מדבב ויל ארנט ולצידו מדבבים ג'קי צ'אן, גבריאל איגלסיאס, ליאם ניסן וקתרין הייגל.

## עלילה
סולי, שהפך לגיבור בסוף הסרט הקודם, ושאר חיות הפארק עושים חיים במרתף חנות הפיצוחים, בניגוד לרוחה של אנדי אשר ממשיכה לחפש מזון בטבע. אולם כאשר חנות הפיצוחים התפוצצה, סולי וחבריו נאלצו לחזור לאסוף מזון בפארק, וסולי ובארי ניסו למצוא תחליפים ללא הצלחה. ראש העיר המרושע והמושחת, פרסיבל ג'יי מאלדון, מנסה להרוס את פארק ליברטי ולבנות במקומו פארק שעשועים, ובנוסף הוא שכר את גונתר פקח החיות על מנת להרגן, הפארק נהרס על ידי פועלי ההריסה ופרשס נחטפה על ידי בתו של ראש העיר שם חיית המחמד שלה פרנקי מתאהב בה, אנדי נסתה לחפש מקור לגור בו ונתקלה במגרש גולף וסולי יצא להציל את פרשס ונכנס לצ'יינה-טאון ונתקל בחבורה של עכברי נינג'ה ובמנהיגם מר פנג והצליחו לצאת משם בנס, לאחר מכן סולי ובארי הגיעו לביתו של ראש העיר והצליחו להציל את פרשס אולם נתפסו על ידי הת'ר, בתו המפונקת של ראש העיר, כאשר סולי נתקע, חברו בארי ניסה להצילו ונפגע בנפילה. סולי היה עצוב שחשב שבארי מת אולם הוא גילה שהליקוק של פרשס ריפא אותו.

לאחר מכן, בפתיחת פארק השעשועים של ראש העיר, התקיפו החיות את המבקרים והרסו את המתקנים של הפארק, לרוע המזל, פקחי החיות הגיעו וחטפו את כל החיות והרדימו את אנדי, סולי הבין שהוא זקוק לעזרה וביקש עזרה ממר פנג ומחבורת העכברים בצ'יינה-טאון, ובעזרת העכברים כל החיות שוחררו ופרשס התאחדה מחדש עם פרנקי, ובנוסף פארק השעשועים נהרס וראש העיר, הת'ר וגונתר נעצרו.

כעבור כמה חודשים פארק ליברטי נבנה מחדש, פרנקי ופרשס הולידו גורים וסולי ואנדי טיילו יחד עם פרשס אל עגלת האגוזים בפארק.

## דמויות ומדבבים

## קבלה
### ביקורות
כמו הסרט הקודם, הסרט זכה לביקורות שליליות. באתר Rotten Tomatoes קיבל הסרט ציון של 9% המבוסס על 54 חוות דעת עם ציון ממוצע של 3.8/10. באתר Metacritic קיבל הסרט ציון של 37 מתוך 100 המבוסס על 18 חוות דעת. בסקירת קהל שנעשתה לאתר CinemaScore קיבל הסרט ציון B.

### הכנסות
הסרט גרף $28,370,522 בארצות הברית, $30,167,102 מחוץ לארצות הברית ו-$58,537,624 ברחבי העולם כולו. בסוף השבוע הראשון להקרנותיו גרף הסרט $8,342,311 ודורג שלישי בקופות וירד למקום החמישי בדירוג זה בשבוע שלאחריו.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי אנימציה ממוחשבת
קטגוריה:סרטי קומדיה מונפשים
קטגוריה:סרטי המשך אמריקאיים
קטגוריה:סרטי הנפשה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי הנפשה קנדיים
קטגוריה:סרטי 2017
קטגוריה:סרטי אנימציה על ידידות
מפלגת המרכז (גרינלנד)

**מפלגת המרכז** (בגרינלנדית: **Akulliit Partiiat**) הייתה מפלגה פוליטית גרינלנדית שנוסדה על ידי ראש העיר לשעבר של  נוק ביארנה קרויצמן ב-1990. 

המפלגה הייתה ניסיון למצוא דרך אמצעית בין הבדלנות השמאלית של סיומוט (בעלת בעלות ציבורית על מרבית התעשייה וחברת המסחר הדומיננטית) לבין היוניוניזם הליברלי של סולידריות. המפלגה טענה שגרינלנד צריכה להפריט, להסיר ולהוריד מסים על מנת לקבל את הבסיס הכלכלי לעצמאות על ידי יצירת מגזר פרטי חזק. הדבר יאפשר למדינה להסתמך יותר ויותר על עצמה ולהסיר בהדרגה את המענק הדני ממלכתי, שמממן את רוב המגזר הציבורי.
## היסטוריה
המפלגה זכתה בשני מושבים בבחירות 1991, והיא שמרה על כוחה גם בבחירות 1995. עם זאת, היא לא השתתפה במערכות בחירות נוספות.
### תוצאות הבחירות

קטגוריה:גרינלנד: מפלגות היסטוריות
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-1990
שיכון צמרת

**שיכון צמרת** הוא שכונת וילות בצפון תל אביב שהוקמה על נכסי נפקדים כשיכון עבור פקידי ממשלה ועובדי עיריית תל אביב.
## היסטוריה
השיכון הוקם על 13 דונם של נכסי נפקדים בצפון תל אביב ליד כיכר המדינה ויועד לפקידי ממשלה. ביולי 1951 פורסם בעיתונות שהשטח חולק ל-26 מגרשים וניתן במחיר מוזל לפקידים בכירים בשירות המדינה שהיו אחראים על הרכוש הנטוש. רשימת מקבלי המגרשים כללה את פנחס לבון (שטען ששמו הוכנס ללא ידיעתו ודרש שיוצא מהרשימה), מזכ"ל ההסתדרות מרדכי נמיר, קלרה אהרונוביץ אשתו של זלמן ארן, דוד הורוביץ שהיה מנכ"ל משרד האוצר שניהל את נכסי הנפקדים, האפוטרופוס לנכסי נפקדים דב שפריר, האפוטרופוס לנכסי נפקדים משה פורת, המפקח על נכסי נפקדים חיים רייזל, מרדכי זגגי החשב הכללי, ד"ר יצחק בזנר ממשרד האוצר, אלכסנדר גל, צבי פריהר, ראש מינהל התכנון אריה שרון ועוזר ראש מנהל התכנון יצחק פרלשטיין, מילמן גיסו של דב שפריר.

ועדת הכספים של הכנסת דרשה ממבקר המדינה לבדוק את הנושא. בעקבות הפרסומים שהיו בעיצומן של הבחירות לכנסת השנייה דרשה מפא"י מאנשיה לוותר על ההשתתפות בפרויקט וחלק מהמשתכנים אכן ויתרו על ההשתתפות. השאר עמדו על כך שיקבלו את המגרשים שלטענתם רכשו במחיר מלא ובאוגוסט 1953 פסק פנחס רוזן, שנקבע כבורר בעניין, שהרוכשים יקבלו מגרשים קטנים יותר תמורת 35 ל"י לדונם. שטח נוסף נמכר בסמיכות לשטח הראשוני לעובדי עיריית תל אביב, עובדי האפוטרופוס ועובדי משרד המסחר והתעשייה. שטח זה נודע כשיכון זבדיאל. על מכירת השטח הנוסף הוציא מבקר המדינה דו"ח ביקורת שביקר את המכירה.

בשנת 1962 הציע יוסף ויץ לרשום את המגרשים על שמות הקונים.

בשנת 1956 הוחל בבניית הבתים, ואלו הושלמו עד סוף שנות ה-50. הבתים שנבנו היו קטנים יחסית ונבנו בסגנונות שונים. בשנת 1969 שונתה תוכנית המתאר כך שבסמיכות לשכונה הותר לבנות בניינים של 4–5 קומות. עם זאת, בשכונה עצמה נאסר לבנות רבי קומות.

במאה ה-21 השכונה עוברת תהליך איטי של הריסת בתים ישנים והקמת בתים חדשים וגדולים יותר במקומם. בשכונה נמכרים מגרשים במעל 10 מיליון ש"ח.

## הערות שוליים

קטגוריה:תל אביב-יפו: שכונות
קטגוריה:תפיסת רכוש במשבר ומלחמה
צונדאפ יאנוס

**צונדאפ יאנוס** (בגרמנית: **Zündapp Janus**) היא מכונית מיקרו, בעלת 2 דלתות: דלת קדמית ל-2 נוסעים כולל נהג, ודלת אחורית ל-2 נוסעים נוספים, אשר יוצרה על ידי יצרנית האופנועים הגרמנית צונדאפ (Zündapp-Werke GmbH) בין יוני 1957 לאוקטובר 1958.

יוצרו כ-6,902 יחידות. ב-6 החודשים הראשונים לייצור דגם "צונדאפ יאנוס" יוצרו 1,731 יחידות.

דגם ה"צונדאפ יאנוס" היה דגם המכונית היחידה אשר בנתה יצרנית האופנועים "צונדאפ".

## צונדאפ יאנוס
* 4 נוסעים
* דלת קדמית לנהג + נוסע
* דלת אחורית ל-2 נוסעים נוספים
* מנוע מרכזי (ממוקם במרכז הרכב מתחת לספסל האחורי ברצפת הרכב)
* 1 מגב - על שמשמת חלון קדמי
* מידות 4 צמיגים: 4.40x12
* מתנע (סטרטר): "Dynastart"

## תמונות

קובץ:Eggenburg-Nostalgiewelt 3500.JPG | צונדאפ יאנוס
קובץ:1956 Zündapp Janus 250.jpg | צונדאפ יאנוס (פתיחת הדלת האחורית)
קובץ:Zundapp Janus (8207081032).jpg | צונדאפ יאנוס (פתיחת הדלת הקדמית והדלת האחורית)
קובץ:MHV Zündapp Janus 01.jpg | צונדאפ יאנוס
קובץ:Zundapp Janus - interior (8205994161).jpg | צונדאפ יאנוס - מבט לתא הנהג
קובץ:Zundapp Janus.jpg | צונדאפ יאנוס
קובץ:Ebermannstadt Zündapp Janus 17RM1354.jpg | צונדאפ יאנוס
קובץ:Zundapp Janus (8207082612).jpg | צונדאפ יאנוס
קובץ:Zündapp Janus (12506158763).jpg | צונדאפ יאנוס
קובץ:Zundapp Janus - badge detail (8205988795).jpg | לוגו צונדאפ יאנוס


## ראו גם
* צונדאפ
* מכונית מיקרו

## קישורים חיצוניים

* צונדאפ יאנוס (honestjohn)
* צונדאפ יאנוס (1:25), יו-טיוב
* צונדאפ יאנוס (4:20 דקות), יו-טיוב
* צונדאפ יאנוס (1:03), יו-טיוב
* צונדאפ יאנוס (2:08 דקות), יו-טיוב
*  מנוע צונדאפ יאנוס (0:40), יו-טיוב

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות מיקרו
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1957
קטגוריה:מכוניות מנוע מרכזי
קטגוריה:כלי רכב גרמניים
נבחרת גביע דייוויס של זימבבואה

**נבחרת גביע דייוויס של זימבבואה** היא נבחרת טניס הגברים הלאומית של זימבבואה. שיחקה בעבר בבית העליון של גביע דייוויס.

הנבחרת הופיע לראשונה בשנת 1963. במהלך התקופה היא שיחקה 125 משחקים וניצחה ב-64. תקופת הזהר של הנבחרת קשורה להופעות של אחים בלק בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20.

## הישגים
* רבע גמר - 1998

## קישורים חיצוניים
* נבחרת זימבבואה בטניס – דף הנבחרת מאתר גביע דייוויס

## הערות שוליים

זימבבואה
טניס
מחוז זו

**זו** (בלועזית: **Zou**) הוא אחד מתוך שנים עשר המחוזות של בנין. שמו של המחוז מגיע מנהר זו, אשר עובר דרך המחוז בדרכו לאוקיינוס האטלנטי, הגובל בדרום המדינה. הרוב המכריע של אוכלוסיית זו הם אנשי השבט פון אשר מהווים 91% מהאוכלוסייה, בעוד בני שבט אג'ה מהווים 4% ובני היורובה מהווים 3% מתוך האוכלוסייה. מחוז זו פוצל ב־1999, כאשר השטח בצפון המחוז הועבר למחוז קולין החדש. בירת המחוז היא אבומה. המחוז מחולק לתשע קומונות, שכל אחת מהן ממוקדת באחת הערים העיקריות: אבומה, אגבנגניזון, בוהיקון, קוב, ג'ידג'ה, אויני, זא-קפוטה, זנגנדו וזוגבודומה.

לפי מפקד האוכלוסין של בנין לשנת 2013, סך האוכלוסייה של המחוז היה 851,580 נפשות.

## גאוגרפיה
ימין|ממוזער|200x200 פיקסלים|חגיגה באבומה
מחוז זו מאופיין במישורים בגובה של החל מ־20 מ' ועד ל־200 מ' מעל פני הים. המישורים מופרדים על ידי עמקים המשתרעים מצפון לדרום, שנוצרו על ידי נהר זו ונהר קאובו.
באזורים הדרומיים יש שתי עונות גשמים במהלך השנה, ממרץ עד יולי ומספטמבר עד נובמבר, ואילו באזורים הצפוניים של המדינה ישנה עונת גשמים אחת, ממאי עד ספטמבר, כאשר כמות המשקעים השנתית הממוצעת של המדינה היא כ־1,200 מ"מ.

## דמוגרפיה
לפי מפקד האוכלוסין 2013, סך האוכלוסייה של המחוז היה 851,580 נפשות. מתוכם 407,030 גברים ו־444,550 נשים, כאשר שיעור הנשים עמד על 52.20 אחוזים. סך האוכלוסייה הכפרית היה 67%, והעירונית 33 אחוזים. ושיעור הנשים בגילאי 15 עד 49 שנים היה 23.90%.
סך כל האוכלוסייה הזרה במחלקה היה 4,615 אשר היוו 0.50 אחוזים מכלל האוכלוסייה במחוז. השיעור של הילדים (עד גיל 15) היה 38.20 אחוזים ואילו של אנשים בגילי 15–64 שנים. 37.30 אחוזים. שיעור הנשים באוכלוסייה היווה 49.60 אחוזים. שיעור הצמיחה של האוכלוסייה היה כ־3.20 אחוזים.

הגיל הממוצע של נשים במהלך הנישואים הראשונים במחוז היה 21, והגיל הממוצע בהן הן יולדות היה 28.6.
המדד של פוריות הנשים היה 5.1. מספר הליבות הממוצע בבית היה 1.2 ומספר האנשים הממוצע בחדר היה 1.9. סך כוח העבודה במחוז היה 275,249, כאשר 50.10% היו נשים. שיעור הילודה הגולמי היה 37.8, שיעור הפריון הכללי היה 158.50 ושיעור ההתרבות הגולמי היה 2.50.

## חלוקה מנהלית
ממוזער|200x200 פיקסלים|הקומונות של זו
מחוז זו פוצל ב־1999, כאשר השטח הצפוני הועבר למחוז קולין החדש. בירת זו היא אבומה. המחוז מחולק לתשע קומונות, שכל אחת מהן ממוקדת באחת הערים העיקריות, כלומר, אבומה, אגבנגניזון, בוהיקון, קוב, ג'ידג'ה, אויני, זא-קפוטה, זנגנדו וזוגבודומה.
חוק שנתקבל בשנת 1999 הסמיך את הממשל הטריטוריאלי לממשלות המקומיות. עיריות ומועצות קהילתיות בחרו נציגים שינהלו את הממשל האזורי. הבחירות האחרונות למועצות העירוניות והקהילתיות נערכו במהלך חודש יוני 2015.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בנין: חלוקה מנהלית
Animal Diversity Web

**Animal Diversity Web** (בראשי תיבות: **ADW**; בעברית: **אתר האינטרנט הבינלאומי למגוון בעלי החיים**) הוא מסד נתונים מקוון אשר אוסף את ההיסטוריה הטבעית, סיווג, תכונות המינים, מצב שימור, ואזורי התפוצה של אלפי מינים של בעלי חיים. בנוסף, המסד כולל אלפי תצלומים, מאות קטעי קול ומוזיאון וירטואלי.

## סקירה
ADW משמש אנציקלופדיה מקוונת, לדוחות מידע על בעלי חיים, דוחות המידע כוללים: טווח גאוגרפי, בית גידול, תיאור פיזי, רבייה, תוחלת חיים, תקשורת ותפיסה, התנהגות, הרגלי תזונה, אויבים ושימור.

ADW נוצר על ידי פיליפ מאיירס (פרופסור לביולוגיה באוניברסיטת מישיגן) בשנת 1995. הדוחות נכתבים על ידי מרצים וסטודנטים ב-30 מכללות ואוניברסיטאות ברחבי ארצות הברית. לעיתים קרובות, כתיבת דוחות המידע נחשבת פרויקט סטודנט, כל דוח נחקר באמצעות כתבי עת מדעיים ונערך על ידי הפרופסורים והצוות של ADW.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:מאגרי מידע
קטגוריה:ביואינפורמטיקה
קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-1995
דיוקן עצמי (דוד בן-שאול)

"**דיוקן עצמי**" (1992) הוא הדפס מאת הצייר הישראלי דוד (דדי) בן-שאול.

## תיאור
ההדפס "דיוקן עצמי" של דוד בן-שאול נוצר בשנת 1992 בסדנת ההדפס ירושלים. הוא הודפס בטכניקה מעורבת המתבססת על תצריב ואקווטינטה במהדורה של 12 עותקים. בן-שאול בחר להציג את עצמו בתיאור מונומנטלי, והוא ממקם את דמותו במרכז הגיליון. הדמות עוטה מעין גלימה צהבהבה-חומה על רקע אטום וכהה. גופה וכתפיה ניצבות בזווית שמאלה, כלפי הצופה, אולם ראשה פונה אל החזית, דבר המעניק לתיאור דינאמיות המוגדשת גם על ידי האור הנופל על צידו השמאלי של הדיוקן. על אף האופי המונומטאלי של הדימוי, בן-שאול עושה שימוש במשיכות צבע, שנוצרו בטכניקה של אקווטינטת סוכר, כך שמתקבל תיאור אקספרסיבי, הבונה ומרכיב את הדימוי בסגנון האופייני ליצירתו המאוחרת של האמן.

## הערות שוליים

קטגוריה:תצריבים
קטגוריה:הדפס ישראלי
קטגוריה:סדנת ההדפס ירושלים
קטגוריה:יצירות משנת 1992
קטגוריה:מוזיאון ישראל: הדפסים
קטגוריה:דיוקנאות עצמיים
נשיא זימבבואה

**[[נשיא]] [[זימבבואה]]** הוא ראש המדינה, ומשמש גם כמפקד העליון של הכוחות המזוינים של זימבבואה.

תפקיד הנשיא נוצר בשנת 1980 עם קבלת העצמאות של זימבבואה מבריטניה. כנען בננה, שהיה שר מתודיסטי, מונה לנשיא הראשון עד שנת 1987, כשהתפקיד הפך לטקסי בעיקרו. עמדת הכוח האמיתית הייתה זו של ראש ממשלת זימבבואה, רוברט מוגאבה, שהפך לנשיא בשנת 1987 וכיהן כראש המדינה במשך 29 שנים.

הנשיא מכהן גם כראש ממשלה מאז 1987. בשנת 2009 התפקיד הוחזר, אך בוטל שוב בשנת 2013.

על פי חוק, הנשיא מכהן במשך חמש שנים וכהונתו מוגבלת לשתי קדנציות.

## נשיאי זימבבואה

## קישורים חיצוניים

*
*
קטגוריה:זימבבואה: פוליטיקה
ביר אל-עבד

**ביר אל-עבד** (בערבית: **بئر العبد**) היא עיירה במחוז צפון סיני שבמצרים. העיירה נמצאת על כביש החוף הבינלאומי המצרי, כ-80 ק"מ ממערב לבירת המחוז, אל עריש, מדרום לסבחת ברדוויל. במפקד 2006 היו בנפת דיר אל-עבד, המשתרעת על שטח של 5,234 קמ"ר, 33,788 תושבים.. מאז גדלה אוכלוסיית הנפה במידה ניכרת.

## גאוגרפיה
ביר אל-עבד היא נאת המדבר הגדולה ביותר בצפון סיני.

## היסטוריה
[ממוזער|300px|תחנת [הרכבת המנדטורית בביר אל-עבד, על קו קנטרה-רפיח. סביבות 1948]]
שמאל|ממוזער|300px|ממגורות שנחשפו בחפירות ביר אל-עבד בשנות ה-70
### בעת העתיקה
במקום עברה דרך הים העתיקה, שחלק ממנה מכונה בתנ"ך "דרך ארץ פלשתים".

בעשור הראשון של המאה ה-20 סקר את האזור הארכאולוג הצרפתי ז'אן קלדא  ומצא בביר אל-עבד שרידים של אתר רומי.

בזמן השלטון הישראלי בסיני (1980-1967), נערכו במקום חפירות ארכאולוגיות על ידי אוניברסיטת בן-גוריון בנגב בראשות אליעזר אורן. בסקר נמצאו 21 אתרים בסמוך לביר אל-עבד ונתגלו בהם ממצאים מתקופת הברזל. בחפירות באתר המרכזי שהשתרע על שטח של 50 דונם נמצאו שרידי תחנת דרכים, שבה נמצאו שרידי מצודה מתקופת הממלכה החדשה, ארבעה אסמים גדולים שעל רצפת שלושה מהם התגלו גרגירי תבואה. במקום התגלו גם סימנים לבריכת אגירה. שרידים אלה מעידים על תפקידה של תחנה בדרך הים:
# מתן הגנה באמצעות מצודה.
# אספקת מזון על ידי אסם.
# אספקת מים מבריכה.

בממצאים נכללו חרפושיות וכן ידיות של קנקני אגירה ועליהן טביעת חותם של סתי הראשון.

### בעת החדשה

ב-9 באוגוסט 1916, כחלק מהמערכה על סיני וארץ ישראל במלחמת העולם הראשונה, נערך קרב ביר אל-עבד  בין הצבא העות'מאני ובין כוחות מחטיבת אנזא"ק והחטיבה החמישית הרכובה שהשתייכו לחיל המשלוח המצרי. הכוח הטורקי נסוג לביר אל-עבד, לאחר שנוצח בקרב רומני שלושה ימים לפני כן, והתארגן להגנה על המתחם. כוח אנזא"ק שהמשיך בהתקדמותו מזרחה, נהדף בביר אל-עבד על ידי הכוח הטורקי ונגרמו לו האבדות הבאות: 73 הרוגים, 243 פצועים ו-6 נעדרים. לאחר יומיים נוספים בהן החזיק הכוח הטורקי בנקודה, הוא נסוג מזרחה וכוחות האימפריה הבריטית השתלטו על המתחם.

בהסכם השלום בין ישראל למצרים מ-1979, נקבע קו A שממזרחו רשאית מצרים להכניס רק כוחות שיטור. ביר אל-עבד נמצאת בצפון הקו הזה והוא ממשיך ממנה דרומה, דרך ביר גפגפה ועד ראס מוחמד.

ב-24 בנובמבר 2017, בזמן תפילות יום שישי במסגדים, התרחש הפיגוע במסגד א-ראודה הממוקם כ-32 ק"מ מזרחית לעיירה. בפיגוע המשולב, שכלל פיצוץ מטעני חבלה וירי, נרצחו לפחות 305 אנשים, ומאות נוספים נפצעו.

## דמוגרפיה
האוכלוסייה הבדואית באזור כוללת שלושה מטות:
*סווארכה - המטה הגדול בחצי האי סיני, הכולל 10 שבטים. אנשיו עסקו עד שנות ה-70 של המאה ה-20 בחקלאות, בגידול עיזים ובדיג.
*צוואע'רה - מטה קטן יחסית. אנשיו עסקו עד שנות ה-70 בגידול עיזים וגמלים ובדיג.
*ביאדין - מטה קטן יחסית. אנשיו עסקו עד שנות ה-70 בגידול עיזים, בגידול תמרים, ובדיג.

## קישורים חיצוניים

*

## הערות שוליים

קטגוריה:סיני: ערים
איסוזו

**איסוזו** (ביפנית: **いすゞ自動車株式会社**, באנגלית: **Isuzu Motors Ltd**) היא חברה יפנית לייצור כלי רכב ומנועי דיזל. החברה נוסדה בשנת 1916. המטה שלה נמצא בטוקיו, ומפעלי הרכבה וייצור בפוג'יסאווה, טוצ'יגי והוקאידו. השם **איסוזו** ניתן לכבוד אחד הנהרות של יפן.

מאז הקמתה יצרה החברה למעלה מ-23 מיליון מנועי דיזל הנמצאים בשימוש בכלי רכב ברחבי העולם.

## מדגמי "איסוזו"
* איסוזו הילמן מינקס
* איסוזו פלורין
* איסוזו 117 קופה
* איסוזו באלאט
* איסוזו טראגה
* איסוזו פיאצה

### משאיות
* איסוזו 810
* איסוזו גיגה

### אוטובוסים
* איסוזו BU
* איסוזו C
* איסוזו קיובק
* איסוזו ג'ורני K
* איסוזו גאלה מיו
* איסוזו סופר קרוזר

## בישראל
יבואנית איסוזו בישראל היא חברת יוניברסל מוטורס ישראל, שהחלה ביבוא לישראל בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20. בתחילת שנות ה-2000 מכר המותג כ-2,500 רכבים בישראל מדי שנה, אך מאז חלה ירידה במכירות.

### נתוני מכירות
על פי נתוני קארזון (עיבוד מאגר רכבים פרטים ומסחרים עד 3.5 טון):

## תמונות

קובץ:1st ISUZU LOGO, 1949-1974.jpg | הלוגו הראשון של "איסוזו" בין השנים 1949–1974
קובץ:OLD ISUZU LOGO, 1974-1991 (YABANE-MARK).jpg | לוגו "איסוזו" בין השנים 1974–1991
קובץ:ISUZU, Existing logo from 1991.jpg | לוגו "איסוזו" משנת 1991 ואילך


## לקריאה נוספת
* המכוניות הראשונות שנבנו ביפן - איסוזו (isuzu.co.jp/world/corporate/truck)
* איסוזו - היסטוריה (isuzu.co.jp/world/corporate/engine/history)

## קישורים חיצוניים

* 

* משאיות איסוזו בישראל
* טנדרים איסוזו בישראל - אתר היבואן

## הערות שוליים

*
קטגוריה:יצרני רכב יפניים
קטגוריה:תאגידים רב-לאומיים
קטגוריה:חברות במדד ניקיי 225
יחסי יפן–מרוקו

ממוזער|שגרירות מרוקו בטוקיו
**יחסי יפן–מרוקו** הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין **[[יפן]]** לבין **[[מרוקו|ממלכת מרוקו]]**.

## היסטוריה
המגעים הראשונים בין יפן לסולטנות מרוקו האוטונומית במרוקו הצרפתית התרחשו במחצית השנייה של המאה התשע עשרה במהלך שלטונו של הסולטן מולאי חסן הראשון. המגעים המשיכו לאורך תחילת המאה העשרים אך לא היו יותר ממגעים בין שתי המדינות.

בשנת 1956 עם עצמאותה של מרוקו, הכירה האימפריה היפנית בעצמאותה של המדינה וכוננה איתה יחסים דיפלומטיים. המדינות החלו לקיים שיתופי פעולה בשנות השישים של המאה העשרים, אך היחסים החלו להתקרב במיוחד רק בעשור הראשון של המאה העשרים ואחת.

על פי משרד החוץ היפני, בין משפחת המלוכה המרוקנית לבין משפחת הקיסרות היפנית יש קשרים מצוינים ופוריים בתחומים שונים. בין היתר באים היחסים לידי ביטוי בפגישות משותפות וביקורים רשמיים, כדוגמת ביקורו של מוחמד השישי, מלך מרוקו, בטוקיו בנובמבר 2005. מאז 2009, פגישות של הוועדה המשותפת המרוקאית-יפנית מאורגנות על בסיס קבוע. מיקום הפגישה הוא ביפן או במרוקו (הפגישה הראשונה התקיימה באוקטובר 2009 בטוקיו, הפגישה השנייה התקיימה במרץ 2011 ברבאט), במהלכן של הפגישות משוחחים ונואמים המנהיגים על נושאים עם אינטרסים לשתי המדינות בהן, כגון המצב במזרח התיכון או בכלל באסיה.

במרץ 2012, ביקר ד"ר סעד דיין אל עות'מאני, שר החוץ ושיתוף הפעולה המרוקני ביפן במסגרת ביקור רשמי בהזמנת משרד החוץ של יפן. בחודש יוני 2013, ד"ר סעד דיין אל עות'מאני נסע ליוקוהמה כדי להשתתף בכנס הבינלאומי בנושא פיתוח אפריקה, שנערך מ-1 ביוני עד 3 ביוני. בימים הנותרים לביקור ביפן נפגש השר עם מספר שרים יפניים, בהם פומו קשידה, שר החוץ של יפן.

בחודש מרץ 2014, שר החוץ של יפן, נובו קישי, ביקר במרוקו ונפגש עם שר החוץ ושיתופי הפעולה המרוקני, הפגישה התקיימה בחסות הוועדה המשותפת המרוקאית-יפנית.

## ייצוג
* יפן מיוצגת במרוקו בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית ברבאט, בירת המדינה. יפן מיוצגת במרוקו גם בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה בקזבלנקה, העיר הגדולה ביותר במדינה.
* מרוקו מיוצגת ביפן בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית בטוקיו, בירת המדינה. מרוקו מיוצגת ביפן גם בדרג הקונסולרי, באמצעות קונסוליה באוסקה.

## קישורים חיצוניים

* Ambassade du Japon au Maroc - 在モロッコ日本国大使館 (צרפתית, ערבית או יפנית)

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
סמי הולצקן

**שמואל "סמי" הולצקן** (נולד ב-15 בפברואר 1969) הוא קצין צה"ל לשעבר בדרגת תת-אלוף, שירת כקצין משאבי האנוש הראשי וראש חטיבת הנפגעים באגף כוח האדם.

## ביוגרפיה
הולצקן שימש מפקד לשכת הגיוס בתל השומר. ב-2008 מונה לקצין השלישות של פיקוד הצפון, ב-2012 מונה לראש מחלקת כוח אדם סדיר בזרוע היבשה וב-2014 לראש מחלקת מופ"ת של אגף כוח האדם. באוגוסט 2016 מונה ליו"ר חבר.

בספטמבר 2017 מונה לקצין חיל משאבי האנוש ראשי. ב-3 באוגוסט 2020 הוחלף על ידי תת-אלוף צחי חפץ וסיים את שירותו הצבאי.

הולצקן הוא חבר תנועת הביטחוניסטים.

## השכלה וחיים אישיים
הולצקן בעל תואר ראשון במדע המדינה מהאוניברסיטה העברית בירושלים, בעל תואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה והמכללה לביטחון לאומי. נשוי ואב לשלושה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:קציני משאבי אנוש ראשיים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:חברי הביטחוניסטים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1969
יחסי הפיליפינים–צ'כיה

ממוזער|שמאל|השגרירות הפיליפינית בפראג|150px
**יחסי הפיליפינים–צ'כיה** הם היחסים הדיפלומטיים בין **[[הפיליפינים|רפובליקת הפיליפינים]]** לבין **[[צ'כיה|הרפובליקה הצ'כית]]**.

## סקירה כללית
היחסים בין שתי המדינות כוננו בשנת 1973.

הפיליפינים וצ'כיה חתמו על הסכם לשיתוף פעולה בתחומי התרבות, החינוך, המדע והספורט בשנת 2013. סגן ראש הממשלה קארל יוהנס פון שוורצנברג ביקר במנילה וחתם על ההסכם, בעת ביקור חגיגי המציין 40 שנים ליחסים הדו-צדדיים הרשמיים בין המדינות.

ב-26 במאי 2014 משרד ההגנה הלאומי הפיליפיני חתם עם הרפובליקה הצ'כית על ברית הגנה הכוללת ועידה משותפת של שתי המדינות.

צ'כיה היא המייצאת העשרים וארבעה בגודלה לפיליפינים בעולם והשמינית בגודלה באירופה עם סחר דו-צדדי רשמי בהיקף של 300 מיליון דולר אמריקאי מינואר עד נובמבר בשנת 2011.

## ייצוג
* הפיליפינים מיוצגים בצ'כיה בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית בפראג, בירת המדינה. הפיליפינים מיוצגים בצ'כיה גם בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית בברנו.
* צ'כיה מיוצגת בפיליפינים בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית במנילה, בירת המדינה. צ'כיה מיוצגת בפיליפינים גם בדרג הקונסולרי באמצעות שתי קונסוליות רשמיות בערים: סבו סיטי ובדבאו סיטי.

## לקריאה נוספת
* שיו מיי צנג, Trade Flows between Czech Republic and East Asia (תיאור המאמר), גרסת PDF מלאה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
אינבר

ממוזער|350px|שמאל|מקדם ההתפשטות התרמית של סגסוגות ניקל-ברזל משורטט כאן כנגד האחוז המשקלי של ניקל בסגסוגת. נקודת מינימום חדה מופיעה באחוז האינבר, 36% ניקל.
**אינבר** (באנגלית: **Invar**) היא סגסוגת ניקל-ברזל אשר ידועה בשל מקדם ההתפשטות התרמית הנמוך שלה. מקור השם אינבר הוא במילה האנגלית invariable (בלתי-משתנה) אשר מתייחס לאופן שבו הסגסוגת כמעט ואינה מתכווצת או מתרחבת בעת שינויי טמפרטורה.
הסגסוגת הומצאה בשנת 1896 על ידי הפיזיקאי השווייצרי שארל אדואר גיום. הוא זכה בפרס נובל לפיזיקה בשנת 1920 בשל המצאה זו, אשר הייתה בעלת השפעה משמעותית על מכשירים מדעיים מדויקים ועל נורות להט.

## מאפיינים
בדומה לסגסוגות ניקל-ברזל אחרות, גם אינבר היא תמיסה מוצקה; כלומר זו סגסוגת בעלת פאזה יחידה, המורכבת מכ- 36% ניקל ו- 64% ברזל (אחוז משקלי).

## שימושים

אינבר היא סגסוגת שימושית כאשר נדרשת יציבות ממדית גבוהה: במכשירי מדידה מדויקים, שעונים, מדי זחילה סייסמית, שסתומי מנועים, ושעונים אנטי-מגנטיים .

## ראו גם
* אלינבר , סגסוגת בעלת מודול אלסטיות יציב לאורך טווח טמפרטורות
* קונסטנטן  ומנגנין , סגסוגות בעלות התנגדות חשמלית יציבה לאורך טווח טמפרטורות
* סיטאל  וזרודור, חומרים קרמיים בעלי התפשטות תרמית קטנה יחסית

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סגסוגות
יאנגשוו

**יָאנְגְשְׁווֹ** (בסינית מפושטת: **阳朔**; בסינית מסורתית: **陽朔**; בפין-יין: **Yángshuò**) היא נפה השייכת לנציבות העירונית גְווֵילִין בצפון המחוז האוטונומי גואנגשי שבדרום הרפובליקה העממית של סין, הידועה בזכות הנופים המרהיבים שלה. כאחד מיעדי התיירות הפופולריים ביותר והראשונה שנפתחה לתיירות בסין מאז הרפורמה הכלכלית של דנג שיאופינג, היא מושכת תיירים רבים בזכות נופיה הייחודיים. תעשיית התיירות היא מקור ההכנסה העיקרי של כלכלת יאנגשוו.

## אוכלוסייה
על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020 אוכלוסיית הנפה העירונית מנתה 273,124 תושבים. נכון לשנת 2010, ישנן ביאנגשוו 11 קבוצות אתניות: האן, ג'ואנג, יאו, חווי, מיאו, טיבטים, דונג, קוריאנים, טוג'יה, מנצ'ו ובאי.

## גאוגרפיה
נפת יאנגשוו משתרעת על פני 1,434 קמ"ר בדרום הנציבות העירונית גווילין. בגבולה הצפון-מזרחי נמצא רכס .

## חלוקה מנהלית
נפת יאנגשוו מחולקת לשש עיירות ושלושה פלכים:

## כלכלה
בשנת 2015 התוצר המקומי הגולמי של הנפה כולה היה 10.82 מיליארד יואן סיני.
כלכלת יאנגשוו מתבססת בעיקר על תעשיית התיירות הענפה שלה. בשנת 2015 ביקרו ביאנגשוו כ-13 מיליון תיירים, וההכנסה ברוטו מתיירות הייתה כ-10 מיליארד יואן סיני.

## נופים ואטרקציות
ליאנגשוו נוף טבעי ייחודי. מהמפורסמים שבנופי יאנגשוו הם הנופים לאורך נהר לי הזורם מכיוון גווילין ועובר דרך עיירת שינגפינג העתיקה. בצפון העיירה שינגפינג ישנו הר מפורסם שנקרא "הר תשעת הסוסים".

בעיירה יאנגשוו, בירת הנפה, ישנן מגוון אטרציות: "הרחוב המערבי" (בסינית: 西街, בפין-יין: Xī jiē) הידוע כמוקד משיכה עיקרי לתיירים מערביים, ביתו של הצייר המפורסם Xú Bēihóng, פארק יאנגשוו ועוד.

במזרח העיירה נערך מופע גדול בשם "האחות השלישית לבית לְיוֹ" (בסינית: 印象刘三姐, בפין-יין: Yìnxiàng Liú Sānjiě), המופק על ידי המפיק המפורסם Zhāng Yìmóu, שמשתמש בכ-2 ק"מ מנהר לי ובגבעות הקרסטיות סביבו כבמה טבעית, והוצג עד היום בפני מיליוני צופים.

התמונה על הצד האחורי של שטר ה-20 יואן צולמה באזור נהר לי ליד העיירה יאנגשוו.

### גבעת הירח
שמאל|ממוזער|250px|גבעת הירח ביאנגשוו, סין
גבעת הירח (בסינית: 月亮山, בפין-יין: Yuèliang Shān) ממוקמת בקרבת נהר יוּלוֹנְג ליד הכפר פֵנְגְלוֹאוּ (כ-8 ק"מ מהעיירה יאנגשוו) וקרויה כך משום שעל פסגת הגבעה ישנו סלע גדול בעל קימור טבעי עם חור חצי עגול במרכזו, שבראייה מרחוק מזכיר בצורתו את הירח ומזוויות שונות גם חצי ירח. הגבעה מתנשאת לגובה של כ-230 מטר ובמקום ישנן כ-800 מדרגות המובילות אל פסגת הגבעה, שממנה ישנה תצפית מדהימה על כפרים, שדות אורז, עצים וגבעות כולל העיירה יאנגשוו.

## ערים תאומות
ליאנגשוו יש הסכמי ערים תאומות עם הערים הבאות:
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים

*  

## הערות שוליים

קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: נפות
קטגוריה:גווילין
ג'ונג יואו

**ג'ונג יואו** (בסינית מפושטת: **仲由**, בפין-יין: zhòng yóu. 542-480 לפנה"ס), הידוע בכינוי הכבוד שלו דְזְה לוּ (子路) או גִ'י לוּ (季路), היה אחד מהתלמידים הידועים ביותר והנאמנים ביותר של קונפוציוס. מבין תלמידי קונפוציוס, הוא היה שני רק לזָ'אן צְ'יוֹ מבחינת יכולותיו והישגיו בענייני המדינה. הוא היה ידוע בגבורתו ובחוש הצדק שלו, אך קונפוציוס לעיתים קרובות הזהיר אותו מפעולות פזיזות. הוא נהרג במדינת וֵיי תוך הגנה על אדונו, קוֹנְג קְווֵי.

## חייו
ג'ונג יואו נולד ב-542 לפנה"ס, והיה צעיר בתשע שנים בלבד מקונפוציוס. הוא היה יליד אזור בּייֵן (卞) שבמדינת לו, אשר נודע באומץ של אנשיו. הוא היה מאנשי המישורים אשר היו ילידים שמעמדם נבדל מאנשי ג'וֹאוּ תושבי הערים המבוצרות שנבנו לאחר כיבוש השטח בידי השושלת.

כאשר פגש דְזְה לוּ את קונפוציוס לראשונה, הוא היה לבוש בלבוש גס והיה גס רוח כלפי המורה. קונפוציוס, לעומת זאת, קיבל אותו כאחד מתלמידיו הראשונים. כך הוא הפך לאחד התלמידים הקרובים והנאמנים ביותר של המורה, אשר מוזכר רבות במאמרות. אזכוריו במאמרות מציירים דמות אמיצה ופזיזה, חסרת סבלנות ללימוד, אך מוכנה לפעולה. באחת ההרצאות המפורסמות של המורה לדְזְה לוּ, הזהיר אותו המורה שרדיפה אחר הסגולות הטובות ללא לימוד תסתיים בשגיאות, וספציפית עבור דְזְה לוּ, אהבת האומץ תוביל לכשל בציות לפקודות.

דְזְה לוּ שירת כקצין בבית גִ'יסוּן, המשפחה האצילה ששלטה בפוליטיקה של מדינת לו. מאוחר יותר שימש כשופט ראשי של פּוּ (蒲, כיום נפת צָ'אנְגְיְוֵּ'אן), עיר בעלת חשיבות אסטרטגית בסביבת מדינת וֵיי.

בשל פזיזותו של דְזְה לוּ, חשש קונפוציוס שהוא לא ימות מוות טבעי. ואכן מותו היה אלים וחסר תוחלת.

בשנת 480 לפנה"ס, שירת דְזְה לוּ תחת קוֹנְג קְווֵי (孔悝) שהיה ראש משפחת קוֹנְג רבת העוצמה במדינת וֵיי (אין קשר למשפחתו של קונפוציוס). הנסיך קְוָאיְקְווֵי (蒯聵), דודו של קוֹנְג קְווֵי מצד אמו, תכנן הפיכה וכפה על קוֹנְג לסייע לו. קְוָאיְקְווֵי הדיח את הדוכס צ'וּ מוֵיי, שהיה בנו שלו, ועלה לשלטון בוֵיי תחת השם הדוכס גְ'וָאנְג. דְזְה-לוּ שהה אז הרחק מן הבירה, ומיהר כדי להציל את אדונו. מחוץ לשערי העיר הוא נתקל בגָאו צָ'אי, תלמיד אחר של קונפוציוס ששירת בוֵיי. גָאו בדיוק ברח מן המהומה, והציע לדְזְה לוּ לשוב למקום ממנו בא. דְזְה לוּ סירב ונכנס לעיר להתעמת עם קְוָאיְקְווֵי, אך נהרג בידי אנשיו של קְוָאיְקְווֵי.

על פי הקלאסיקה של הטקסים, לאחר מותו של דְזְה לוּ גופו בותר לחתיכות ושומר. כאשר גילה קונפוציוס מה עלה בגורלו, הורה לזרוק את כל האוכל המשומר שהיה בביתו, התמלא בצער ולא יכל לאכול במשך ימים. במהרה חלה ומת בשנת 479 לפנה"ס.

## מורשתו
ג'ונג יואו הוא אחד מעשרים וארבעה מופתים של כיבוד הורים. על פי האגדה, הוא הגיע ממשפחה עניה ופעמים רבות חיפש צמחי בר כדי לאכול בעצמו, אך היה נושא אורז ליותר מ-100 לי בשביל הוריו. כאשר גדל והפך לפקיד חשוב, הוריו כבר נפטרו. הוא חי חיי פאר, אך התגעגע לימי נעוריו. לעיתים קרובות נאנח: "הלוואי שהייתי יכול לשוב לימים ההם, כשהייתי אוכל צמחי בר ונושא אורז להוריי!".

במקדשים הקונפוציאניים, לוחית רוחו של ג'ונג יואו ממוקמת רביעית מבין תריסר החכמים, במזרח.

במהלך תקופת שושלת טאנג, הקיסר שׂוֵ'אנְדְזונְג העניק לג'ונְג יוּאוּ את תואר האצולה "מרקיז וֵיי". במהלך שושלת סונג הוא קיבל גם את התארים "דוכס חֶנְאֵיי" (河內公) ו"דוכס וֵיי" (衛公).

צאצא של ג'ונְג יוּאוּ החזיק בתואר "דוקטור לחמש הקלאסיקות" (五經博士; Wǔjīng Bóshì).

## לקריאה נוספת

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פילוסופים סינים
רוזמרי קזאלס

**רוזמרי קזאלס** (באנגלית: **Rosemary "Rosie" Casals**; נולדה ב-16 בספטמבר 1948) היא טניסאית עבר אמריקאית. אחת הטניסאיות הבולטות בעולם בשנות ה-70, דורגה במקום השלישי בעולם בשנת 1970. היא זכתה ב-12 תוארי גראנד סלאם, מהן 9 זכיות בזוגות נשים ו-3 זכיות בזוגות מעורבים.
## ביוגרפיה
רוזמרי קזאלס נולדה בסן פרנסיסקו למשפחת מהגרים ענייה מאל סלוודור. כאשר היא הייתה בת שנה, משפחתה החליטה שלא יכולה לעמוד בהוצאות הכספיות והעבירה אותה ואת האחותה הגדולה לקרובי משפחה שגידלו אותן.

היא התחילה לשחק טניס בהיותה ילדה, כאשר כבר בגיל התבגרות רצתה לשחק נגד טניסאיות שבוגרות ממנה.

לצד בילי ג'ין קינג היא הייתה בין הטניסאיות הבולטות שלחמו לשוויון נשים בטניס העולמי.

במסגרת טורנירי גראנד סלאם ליחידים היא השתתפה בשני משחקי גמר אך לא הצליחה לנצח. במסגרת טורנירי גראנד סלאם לזוגות נשים היא השתתפה ב-21 משחקי גמר וניצחה 9 פעמים (מהם 7 עם בילי ג'ין קינג. במסגרת טורנירי גראנד סלאם לזוגות מעורבים היא השתתפה ב-6 משחקי גמר וניצחה 3 פעמים (מהם 2 עם איליה נסטסה).

היא הייתה שותפה לזכיית נבחרת גביע הפדרציה של ארצות הברית 7 פעמים.

לאחר הפרישה היא עסקה בניהול וקידום תחרויות טניס למבוגרים.

## בתרבות
בסרט "קרב המינים" נעשה שימוש בדמותה כטניסאית, כשמגלמת אותה השחקנית נטלי מוראלס.

### גמרי גראנד סלאם יחידות

## סיכום השתתפות בגראנד סלאם זוגות נשים

הערה: בשנת 1977 אליפות אוסטרליה הפתוחה נערכה פעמיים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קליפורניה
קטגוריה:סן פרנסיסקו: אישים
קטגוריה:טניסאיות אמריקאיות
קטגוריה:טניסאיות זוכות אליפות צרפת הפתוחה
קטגוריה:טניסאיות זוכות אליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס
קטגוריה:אמריקאים ממוצא סלוודורי
קטגוריה:קליפורניה: ספורטאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1948
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1948
חוסה אנטוניו פרימו דה ריברה

**חוסה אנטוניו פרימו דה ריברה, הדוכס הראשון של פרימו דה ריברה, המרקיז השלישי של אסטיה** (24 באפריל 1903 - 20 בנובמבר 1936) היה עורך דין, סופר ופוליטיקאי ספרדי שייסד את המפלגה הפשיסטית הפלנחה הספרדית. הוא הוצא להורג ב-1936 על ידי הרפובליקה הספרדית השנייה במהלך מלחמת האזרחים בספרד.

## ביוגרפיה
חוסה אנטוניו פרימו דה ריברה נולד ב-24 באפריל 1903 במדריד והיה בנו הבכור של מיגל פרימו דה ריברה, ראש הממשלה והדיקטטור במונרכיה של אלפונסו השלושה עשר. מאביו ירש את התואר מרקיז אסטיה (שבנווארה). הוא מעולם לא נישא.

אמו נפטרה כאשר היה בן חמש, והוא גדל אצל דודתו מצד אביו. הוא רכש השכלה באופן פרטי בבית, ולמד אנגלית וצרפתית. באוניברסיטה לא השתתף בשיעורים בשנתו הראשונה ללימודים. את חופשות הקיץ בילה פרימו דה ריברה באחוזה של דודו, שם התאמן ברכיבה על סוסים ובציד.

בשנת 1917 החל פרימו דה ריברה ללמוד תואר במשפטים באוניברסיטת מדריד. הוא נבחר למועצת הסטודנטים של תלמידי משפטים ב-1919. הוא עזר בארגון של איגוד הסטודנטים שם, *Federación Universitaria Escolar*, שהתנגד למדיניות ההשכלה הגבוהה של אביו. ב-1922 השלים את התואר הראשון. לאחר /שסיים את לימודיו בחר באפשרות של "שנת התנדבות" לשירות צבאי. הוא שירת ברגימנט פרשים שהוצב בברצלונה.

ב-1925 היה לעורך דין רשום ופתח משרד במדריד.

ב-1931 הקים את "Agrupación al Servicio de la República" (האספה בשירות הרפובליקה). ב-1932 הוא נעצר לזמן קצר בעקבות השתתפותו בניסיון הפיכה של הגנרל חוסה סנחורחו.

ב-29 באוקטובר 1933 הקים פרימו דה ריברה את הפלנחה הספרדית (Falange Española), מפלגה לאומנית ששאבה השראה מהפשיזם. אספת ההקמה של המפלגה התקיימה בטיטרו דה לה קומדיה במדריד, ובמהלכה ביקר את הדמוקרטיה הליברלית. בבחירות הכלליות שהתקיימו ב-19 בנובמבר היה מועמד שרץ תחת ארגון גג של "Unión Agraria y Ciudadana". הוא נבחר לפרלמנט כנציג קדיס.

ב-11 בפברואר 1934 התאחדו הפלנחות עם התנועה של רמירו לדסמה *Juntas de Ofensiva Nacional-Sindicalista*, כשאת התנועה המאוחדת בשם *Falange Española de las JONS* הוביל פרימו דה ריברה.

באישורו תקפו הפלנחות חנויות SEPU שהיו בבעלות יהודית ב-1935. יחד עם אנשי ימין נוספים האמין פרימו דה ריברה שאלימות היא לגיטימית נגד הרפובליקה שנתפסה כמושפעת מיהודים ומבונים חופשיים. בבחירות הכלליות ב-16 בפברואר 1936, זכתה מפלגתו ל-0.7% בלבד מהקולות, ולשלטון עלתה "החזית העממית" שכללה איחוד של כל מפלגות השמאל הספרדי. בעקבות חוסר היציבות השלטונית הצטרפו חברים רבים למפלגתו, וביולי היו במפלגתו יותר מ-40,000 חברים.

ב-14 במרץ 1936 הוא נעצר במדריד והואשם בהחזקה בלתי חוקית של נשק. לאחר תשעה שבועות הועבר לבית כלא באליקנטה. האבטחה בבית כלא זה הייתה רופפת, ופרימו דה ריברה הצליח לתקשר עם מורדים לאומנים. כאשר מונה מנהל חדש לבית הכלא, נעשה חיפוש בתאו, ולאחר שנמצאו שם כלי נשק ותחמושת הוא הועבר לתא בידוד. ב-3 באוקטובר הוא הואשם במרד נגד הרפובליקה והתקוממות צבאית. במשפטו הוא הגן על עצמו, ונמצא אשם ונידון למוות. ב-20 בנובמבר הוא הוצא להורג.

ב-1959 הוא נקבר מחדש באנדרטת עמק הנופלים.

## לקריאה נוספת
* חוסה אנטוניו פרימו דה ריברה – נאום ייסוד הפלנחה הספרדית (מספרדית: מענדל זאיאנץ), דחק - כתב עת לספרות טובה, כרך יא', 2019.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אישים שהוצאו להורג במלחמת האזרחים בספרד
קטגוריה:פוליטיקאים ספרדים
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1903
קטגוריה:ספרדים שנפטרו ב-1936
TV3 (לטביה)

**TV3 (לטביה)** הוא ערוץ טלוויזיה לטבי המיועד לדוברי לטבית. הערוץ נמצא בבעלות Modern Times Group, קבוצת מדיה שוודית, המחזיקה גם בערוצים נוספים בלטביה: Kanāls 2, TV6, TV5, ו-+3.

הערוץ הושק ב-1998, אך לא קיבל רישיון שידור יבשתי עד שנת 2001. המתחרה העיקרי של הערוץ הוא ערוץ LNT. הערוץ הוא יורשו של ערוץ הטלוויזיה לשעבר ערוץ 31.

הערוץ משדר בעיקר תוכניות רכש, סדרות טלוויזיה, אקטואליה, ועוד. ב-2012 שקלה הנהלת הערוץ להתחיל לשדר בתשלום נוסף לצופה, אך שינתה את דעתה בהמשך.

## פופולריות
על פי נתוני קנטאר מדיה, שמודדת את נתוני הצפייה בלטביה, בחודש אוקטובר 2017 היה הערוץ הנצפה ביותר בשוודיה, עם נתח צפייה ממוצע של 11.4%, לעומת 12.2% בחודש ספטמבר אותה שנה.

## תוכניות רכש ששודרו בערוץ
* CSI
* 
* 
* בונז
* קאסל
* שקר לי

## תוכני מקור
* חדשות TV3 (בלטבית: TV3 Ziņas)
* בלי טאבו
* שום דבר אישי
* טוב
* בחורים אמיתיים
* אני אוהב אותך, לטביה!
* ארוחת ערב כמעט מושלמת

## ראו גם
* Viasat
* TV3 (אסטוניה)
* TV3 (שוודיה)

## קישורים חיצוניים

* 

* Viasat לטביה

## הערות שוליים

קטגוריה:ערוצי טלוויזיה לטביים
יחסי דרום אפריקה – לסוטו

**יחסי דרום אפריקה – לסוטו** הם היחסים הדיפלומטיים בין **[[דרום אפריקה|רפובליקת דרום אפריקה]]** לבין **[[לסוטו|ממלכת לסוֹטוֹ]].** לסוטו מוקפת מכל צדדיה בדרום אפריקה, ותלויה בדרום אפריקה ברוב ענייניה הכלכליים, ומדיניות החוץ שלה תואמת לעיתים לזו של פרטוריה. שתי המדינות חברות בחבר העמים הבריטי, באיגוד המכס בדרום אפריקה ובקהילת הפיתוח של דרום אפריקה. לדרום אפריקה נציגות עליונה במסרו, בירת לסוטו והנציג שלה שם הוא רב ה. מ. מג'יק. ללסוטו קונסוליה ביוהנסבורג, והקונסול שלה שם הוא מופחט סיקאמאנה.

## היסטוריה
האזור המכונה לסוטו מוקף לחלוטין בדרום אפריקה. לסוטו (בעבר באזוטולנד, תחת חסות בריטית) סופחה למושבת קייפ ב-1871, אך נפרדה ממנה (כמושבת כתר) ב-1884. כאשר האיחוד של דרום אפריקה נוסד ב-1910, היו ניסיונות של בריטניה לכלול את לסוטו באיחוד. ממשלת דרום אפריקה לחצה על בריטניה על שילוב האזור לשטחה. עם זאת, באוקטובר 1966 קיבלה הממלכה עצמאות מלאה. למרות העצמאות הפורמלית, הממשלה בדרום אפריקה מילאה תפקיד מרכזי בעניינים הכלכליים והפוליטיים של השכן, כולל תמיכה בממשלת לסוטו, ראש ממשלת ליאבוואה ג'ונתן. ב-1986, דרום אפריקה תמכה בהפיכה בלסוטו שהביאה את ג'סטין לח'ניה לשלטון. בתורו גירשה ממשלת לח'ניה את חברי הקונגרס הלאומי של אפריקה וכן טכנאים מצפון קוריאה, והדבר הוביל ליחסים טובים יותר בין שתי המדינות.

בספטמבר 1998, דרום אפריקה הובילה התערבות צבאית בלסוטו בשם SADC, לאחר פרעות שלאחר הבחירות ושמועות על הפיכה אפשרית. כוחות SADC נסוגו מלסוטו בחודש מאי של השנה הבאה.

### היחסים לאחר עידן האפרטהייד
בדרום אפריקה נערכו בחירות דמוקרטיות ראשונות בשנת 1994, כאשר השתתפו בהן לראשונה אזרחי דרום אפריקה השחורים. מאז, השפעתה של דרום אפריקה על לסוטו גדלה. היא מעורבת בפרויקט המים של הר לסוטו, אספקת מים מתמשכת ופרויקט כוח הידרו. בחודש אוגוסט 2010, נשיא דרום אפריקה, ג'ייקוב זומה, הוביל קבוצה של משקיעים ופוליטיקאים ללסוטו, שם דנו בשיתוף פעולה בין שתי המדינות ובהתפתחויות פוליטיות אזוריות.

## הצעות לסיפוח לסוטו
בשל היחסים הכלכליים והגאוגרפיים של לסוטו עם דרום אפריקה, פעלו כמה פעילים בלסוטו למען סיפוח המדינה לדרום אפריקה. לסוטו (אז באזוטולנד, תחת חסות בריטית) סופחה למושבת קייפ ב־1871, אך שוב הופרדה ב־1884. כאשר האיחוד של דרום אפריקה נוסד ב־1910, היו מהלכים של בריטניה לכלול את לסוטו באיחוד, אבל אלה נדחו בידי העם.

בשנת 2010 פתח באיגוד המקצועי, ויאני טיהאלי, עתירה התומכת בסיפוח: "יש לנו 30 אלף חתימות, לסוטו לא רק סמויה – דרום אפריקה נעולה, היינו שמורת עבודה לאפרטהייד בדרום אפריקה, אין לנו שום סיבה להתקיים עוד כאומה עם מטבע וצבא משלה". נטאטה מניני, מנהל ארגון צדקה, ציין את מגפת האיידס כסיבה לכך שלסוטו לא תוכל עוד לשרוד כמדינה עצמאית: "לסוטו נלחמת על הישרדות, יש לנו אוכלוסייה של כ־1.9 מיליון, אבל אולי יש כ־400,000 יתומים לאיידס בקרבנו, תוחלת החיים הממוצעת ירדה לגיל 34. אנחנו נואשים".

## ראו גם
* גבול דרום אפריקה – לסוטו

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
DSploit

**דיספלויט** (באנגלית: **dSploit**) היא אפליקציית מובייל לבדיקת חדירות ופגיעויות. היישום זמין עבור מערכות ההפעלה אנדרואיד (Android) ואינו תומך במחשבים ביתיים.

האפליקציה פותחה על ידי סימון מרגריטלי (Simone Margaritelli) ומופצת כשעליה מותקנות מראש תוכניות רבות כגון: סורק פגיעויות, סורק הפורטים, רחרחן מנות, זיוף חבילות מידע, מפצח הסיסמאות, כלי לביצוע התקפות אדם בתווך, הסנפת סיסמאות, הזרקות סקריפטים ועוד.

בתאריך 3 בנובמבר 2014, מוזגה עם היישום זאנטי - zANTI של חברת זימפריום (Zimperium).

כדי להתקין את היישום נדרש לבצע פעולת רוט כדי לאפשר לתוכניות שבו לרוץ מתיקיית השורש, להתגבר על מגבלות התוכנה ולבצע פעולות עם הרשאות על.

## ראו גם
* רחרחן
* התקפת אדם בתווך
* סורק פגיעות
* קאלי לינוקס
* Wireshark
* Nmap
* Metasploit

## קישורים חיצוניים
* 
* העמוד הרשמי של מפתח האפליקציה באתר Github 
* כיצד להגן על עצמך מפני dSploit 
* האתר הרשמי דרך אתר web.archive.org 

קטגוריה:יישומונים