open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
קסנופנס

**קסנופנס** (ביוונית: **Ξενοφάνης**), משורר ופילוסוף יווני, חי בסביבות השנים 570–475 לפנה"ס.

## חייו והגותו
קסנופנס נולד בקולופון  שבאסיה הקטנה. כשהיה בן עשרים וחמש נכבשה עירו על ידי הפרסים, והוא הפך לפליט והחל בחיי נדודים ברחבי יוון. חיבר שירים רבים שמתוכם נשתמרו קטעים בודדים בלבד.

בשירתו הוא מותח ביקורת על האמונות הדתיות של בני דורו, ויוצא נגד התפיסה המקובלת של האלים כעשויים בצלמו ובדמותו של האדם. הוא טוען שכל עם מייחס לאלים את תכונותיו הגופניות: התראקים מתארים את האלים כאדומי-שיער ותכולי-עיניים, ואילו האתיופים רואים אותם ככהי-עור ופחוסי-אף.

הוא מוסיף ואומר, שאילו רק לסוסים ולשוורים היו ידיים לפסל בהם אלילים, היו יוצרים אלו את אליהם בדמות סוסים, ואלו – בדמות שוורים.

בעיקר הוא מפנה ביקורת כלפי הומרוס והסיודוס, המיחסים בשיריהם לאלים את אותן חולשות ותאוות הקיימות אצל בני-אנוש, במטרה להצדיק אותן בחברה האנושית. לביקורת מסוג זה יהיה שותף, מאוחר יותר, גם אפלטון.

האל האמיתי, לדעת קסנופנס, אינו ניתן לתפיסה והבנה. הוא אינו דומה בדבר לבני-אדם, חסר גוף וצורה, רואה כל, שומע כל ויודע כל, ובמחשבתו בלבד מניע את העולם. בשל כך היה למבשר ראשון של התפיסה המונותאיסטית בתרבות המערב (במקורות מאוחרים מובא שכאשר נדרש על ידי עצמו או אחרים לתאר את האל, תיאר אותו באמצעות כדור, אשר לפי התפיסה הגאומטרית היוונית היה הצורה המושלמת).

## תרגומים
* **חריץ מושחת: מבחר מהשירה הלירית היוונית במאה השישית לפנה"ס**, בחר ותירגם מיוונית עתיקה שמעון בוזגלו, אבן חושן, 2017.
:(הספר מכיל כמעט את כל מה שנשאר מיצירתו של קסנופנס, בליווי הקדמה והערות לכל אחד מהשירים).

## קישורים חיצוניים

*  מתוך האתר של שמעון בוזגלו
* 
* 

קטגוריה:פילוסופים קדם-סוקרטים
קטגוריה:משוררי יוון העתיקה
קטגוריה:פליטים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-5 לפנה"ס
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-6 לפנה"ס
היימדאל

**הֵיימְדַאל** (בנורדית עתיקה: **Heimdallr**) הוא אחד מאלי האייסיר במיתולוגיה הנורדית. תפקידו העיקרי הוא לזהות כל סכנה המתקרבת לאסגארד ולהזהיר את שאר האלים.

## דמותו של היימדאל
שמאל|ממוזער|250px|היימדאל והקרן גְיאַלְהוֹרְן, איור ממהדורה של ספר האדה הפואטית משנת 1893
היימדאל היה בנו של אודין ושל תשע אמהות שונות, כולן אחיות, אשר הולידו אותו. על פי אחת הסברות, מדובר בתשע בנותיו של אל הים אייגיר. כדי להצליח בתפקידו כשומר אסגארד ניחן היימדאל בחושים מחודדים במיוחד. ראייתו כה חדה עד כי הצליח לראות למרחק של כמאה ליגות (כ-500 קילומטר) ביום ובלילה ושמיעתו אפשרה לו לשמוע את צמיחת הדשא על האדמה והצמר על גבי כבשים. בנוסף, לא היה זקוק כלל לשינה (אלים אחרים, ביניהם אודין וסיף - אשתו של תור - כן ישנים בסיפורים מסוימים). אחת הפואמות של האדה הפואטית מתארת את היימדאל כבעל כוח פיזי אדיר, בסיפור אחר בו נגנבת מקבתו של תור (מְיוֹלְניר) על ידי הענק תְרים, מעלה היימדאל את הרעיון כיצד לקבלו בחזרה ובכך מוצג כחכם, במיוחד לאור העובדה כי תפקיד ממציא הרעיונות שמור בדרך כלל ללוקי.

היימדאל היה שומר הקרן גְיאַלְהוֹרְן (בתרגום חופשי "הקרן המצלצלת", קשורה גם לצעקה ושירה), אשר הייתה שייכת ככל הנראה לאודין. משכנו של היימדאל נקרא הימינְבְיוֹרְג (בתרגום מילולי "הר שמיים") אשר נמצא בקרבה לבּיפְרוֹסְט, גשר הקשת הענן המוביל לאסגארד. האדה הפרוזאית טוענת כי מבין הסוסים השונים אשר היו בבעלות האלים, הסוס גוּלְטוֹפ (בתרגום חופשי "מכוסה בזהב") היה שייך להימדאל. העובדה לא מופיעה בשום מקור אחר וייתכן כי מדובר באחד מניסיונות האדה הפרוזאית להכניס סדר במיתולוגיה, בנוסף לא ברור מדוע היה זקוק שומר השער לסוס.

היימדאל היה יריבו של לוקי. הפואמה הוסדראפה (Húsdrápa) מתארת בין השאר כיצד לוקי נלחם עם "בנם של תשע אמהות" על חפץ מסוים הקרוי האַפְנירַה (כנראה חתיכת ענבר). האדה הפרוזאית מספרת כי לוקי גנב מחרוזת מהאלה פריה והיימדאל יצא להחזיר אותה. לוקי הפך את עצמו לכלב ים והתחבא ביניהם. היימדאל מצא אותו, הפך עצמו גם כן לכלב ים, הביס את לוקי והחזיר את המחרוזת. בסיפור הראגנארוק יזעיק היימדאל את האלים לקרב כאשר ינשוף בקרן גְיאַלְהוֹרְן. בקרב עצמו ילחם מול האל לוקי, שניהם יהרגו. בנוסף לזאת, מזכירה האדה הפרוזאית פואמה אחרת - "הֵיימְדַאלגַאלד" - אשר ככל הנראה עסקה בהיימדאל אולם לא נשתמרה.

היימדאל היה ידוע במספר שמות נוספים - האל הלבן, הַאלינְסְקידי ("מקל מכופף"), גּולינְתַאני ("שיני זהב") ווינְדְלֶר ("מחסה מפני הרוח"). שלושת הכינויים הראשונים מקשרים את היימדאל לאיל, הכינוי הַאלינְסְקידי ("מקל מכופף") הוא גם שם ציורי לאיל, ככל הנראה בגלל הצורה המעוקלת של הקרניים. הכינוי גּולינְתַאני יכול להתייחס לשיניים הצהובות של אילים מבוגרים ואילו "אל לבן" קשור לצבע הפרווה. הקשר לאיל מתחזק מכוון שהמונח "ראשו של היימדאל" הוא שם ציורי לחרב.

## קישורים חיצוניים

* האדה הפרוזאית - תרגום לאנגלית של ארתור ברודור. היימדאל מוצג כאחד האייסיר ורוב מעלותיו מצוינות בחלק הראשון אשר נקרא גילבגינינג ("ההטעיה של גילבי"), קטע 27.
* האדה הפואטית - תרגום לאנגלית של הנרי בלואוס.
* מאמר על היימדאל - Sayers, William, 1993, Irish Perspectives on Heimdallr
* מידע על היימדאל ממספר אנציקלופדיות.
* 
* 

קטגוריה:מיתולוגיה נורדית
קטגוריה:אלים נורדיים
קטגוריה:פגאניזם גרמאני
חיים אבירי

**חיים אבירי** (25 באפריל 1920 - ינואר 2013) היה מורה למתמטיקה ומחבר ספרי לימוד בתחום זה.

חיים אבירי נולד במקוב מזובייצקי, פולין. עלה לארץ בשנת 1935. הוא קיבל תואר שני מהאוניברסיטה העברית בירושלים. עם סיום לימודיו החל לעבוד בהוראת מתמטיקה בבתי ספר תיכוניים ובפרט "אהל שם" ברמת גן.

אבירי מוכר בעיקר בשל ספרי הוראת המתמטיקה שכתב במשך עשרות שנים, ומאות אלפי תלמידי תיכון נעזרו בהם בלימודיהם.

## מספריו
להלן מספר מהספרים שהוציא:

* אלגברה לבחינות בגרות: שלוש יחידות לימוד יצא לאור על ידי הוצאת מישלב, בשנת 1981
* אלגברה מצומצמת; אוסף בעיות שיטתי לתלמידי בתי ספר תיכונים ונבחנים חיצוניים, יצא לאור על ידי הוצאת מישלב, בשנת 1968, מכיל 88 עמודים
* אלגברה ספרותית: מבחר בעיות בצירוף הדרכה ופתרונות, יצא לאור על ידי הוצאת המכון הישראלי להשכלה בכתב, בשנת 1974
* אלגברה רחבה; אוסף שיטתי של בעיות לתלמידי המגמות המתמטיות ולמתכוננים לקונקורסים לבתי-ספר גבוהים, יצא לאור על ידי הוצאת מישלב - מכון ישראלי להשכלה, בשנת 1983
* אלגברה רחבה: ארבע וחמש יחידות לימוד - אוסף חדש של בעיות ותרגילים, יצא לאור על ידי הוצאת מישלב, בשנת 1985
* אלגברה תיכונית - חוג ראשון + חוג שני, יצא לאור על ידי הוצאת מישלב, בשנת 1979
* אלגברה תיכונית מורחבת: 4-5 יחידות לימוד, יצא לאור על ידי הוצאת מישל"ב - מכון ישראלי להשכלה בכתב, בשנת 1980
* בעיות באנליזה מתימטית: שלוש יחידות לימוד, יצא לאור על ידי הוצאת מישלב, בשנת 1983
* גאומטריה אנליטית (4 ו-5 יחידות לימוד): אוסף בעיות - מהדורה מורחבת ומעודכנת, יצא לאור על ידי הוצאת מישלב, בשנת 1997
* גאומטריה וטריגונומטריה: ספר לימוד לתלמידים בכל מסלולי החינוך הטכנולוגי, יצא לאור על ידי הוצאת אורט, בשנת 1994
* חשבון דיפרנציאלי ואינטגרלי - מבחר שיטתי של בעיות ותרגילים, יצא לאור על ידי הוצאת חידוש, מכיל 82 עמודים
* טריגונומטריה - ספר לימוד ושאלון, יצא לאור על ידי הוצאת חידוש, בשנת 1990, מכיל 188 עמודים
* יסודות המתמטיקה המודרנית : ספר לימוד לתלמידים בבתי-ספר על-יסודיים, יצא לאור על ידי הוצאת מישלב, בשנת 1979
* מתמטיקה : תדריך לסימנים, הגדרות, נוסחות ומשפטים, יצא לאור על ידי הוצאת מישלב - מכון ישראלי להשכלה, בשנת 1974
* סטטיסטיקה - מגמה חברתית, יצא לאור על ידי הוצאת מכון ישראלי להשכלה
* שאלון טריגונומטרי, יצא לאור על ידי הוצאת חידוש, בשנת 1964, מכיל 67 עמודים
* שיעורים בגאומטריה של המישור (מהד' מורחבת), יצא לאור על ידי הוצאת מישלב, בשנת 1988
* שעורים בהסתברות ובסטטיסטיקה : 3 יחידות לימוד, יצא לאור על ידי הוצאת מישלב - מכון ישראלי להשכלה, בשנת 1983

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מחברי ספרי לימוד ישראלים
קטגוריה:מורים למתמטיקה בישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1920
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2013
לבבות

**לבבות** הוא משחק קלפים מסוג משחקי ה"לקיחה" או "הצבע השליט" (Trump card). המשחק מיועד עבור ארבעה שחקנים ומטרתו היא לקבל כמה שפחות נקודות. המשחק מסתיים כאשר ראשון השחקנים עובר את סף 100 הנקודות. המנצח הוא בעל הנקודות הנמוך ביותר באותו שלב. בגרסאות שונות, המשחק גם קרוי מלכה שחורה.

## אופן החלוקה
משתמשים בחבילה מלאה של 52 קלפים, לא כולל ג'וקרים או קלפי פרסומת למיניהם. יש לחלק ל-4 שחקנים כאשר כל שחקן מקבל בתחילת המשחק 13 קלפים. משמעות הדבר היא כי כל החבילה מחולקת, בלי שתישאר "קופה".
את הקלפים מומלץ לסדר לפי סימן (משמאל לימין: , , ,  ולפי סדר עולה (משמאל לימין: מקלף מספר שתיים ועד אס).

## חלוקת הנקודות
כל קלף לב שווה נקודה והקלף מלכה עלה שווה 13 נקודות. סך כל הנקודות המחולקות בסיבוב אחד הוא 26.

## מהלך המשחק
לאחר חלוקת הקלפים, כל שחקן מעביר שלושה קלפים (הקלפים אותם הוא יעדיף שלא להחזיק, בהתחשב ביתר הקלפים שבידיו. על פי רוב, מומלץ להעביר את שלושת הקלפים בעלי הערך הגבוה ביותר, או לנסות ליצור חוסר (Void) באחת מסדרות המיינור, קלאב ודיאמונד). בסיבוב הראשון - לשחקן שמשמאלו, בסיבוב השני - לשחקן שמימינו, בסיבוב השלישי - לשחקן היושב מולו, ובסיבוב הרביעי לא מעבירים כלל. בסיבוב החמישי שוב לשחקן שמשמאלו וחוזר חלילה 
את המהלך הראשון יתחיל תמיד השחקן שיש לו את הקלף , ואז כל שחקן שם קלף תלתן בעל ערך כלשהו (שחקן שאין בידיו תלתן, רשאי להניח כל קלף אחר, פרט ללבבות ו-). השחקן ששם את הקלף מהסוג ששם הראשון, בערך הגבוה ביותר, לוקח את ארבעת הקלפים (בסיבוב הראשון, יהיה זה השחקן שהניח את התלתן הגבוה ביותר), ושם אותם הפוכים לידו, ואז הוא מתחיל את המהלך הבא עם כל קלף שירצה מלבד הלבבות.
את קלף לב הראשון, ניתן להניח רק במידה ולשחקן אין אף קלף, בכל ערך שהוא, מהסוג שהניח הראשון. במקרה כזה, הוא רשאי (אך אינו חייב) להניח קלף לב.
מרגע זה ואילך, רשאי כל שחקן הפותח סיבוב, לפתוח בלב.
לאחר 13 סיבובים, כל משתתף סופר  את הנקודות שהוא אסף על פי הקלפים המונחים לידו, ואז נרשם לכל אחד את כמות נקודות אשר הוא קיבל.
בצורה כזאת משחקים עד ששחקן אחד צובר 100 נקודות, ואז הוא מפסיד והמשחק נגמר.

## כללים מיוחדים
* אסור לפתוח בקלף לב כלשהו כל עוד אף אחד מהמשתתפים לא שבר את הלב (שיחק לב כאשר לא נותרו לו קלפים בסדרה ששחקן אחר פתח בה במהלכים קודמים). אם ביד שחקן נותרו רק לבבות והוא נדרש לפתוח, הסיבוב מסתיים אוטומטית, ורישום הנקודות מתבצע כמו במצב של "ירייה בירח" כמתואר בסעיף הבא.
* שחקן שאסף את כל הקלפים ששווים נקודות (כל הלבבות ובנוסף את המלכה עלה) לא מקבל אף נקודה, וכל שאר השחקנים מקבלים 26 נקודות. נוצר מצב של ״יריה בירח״(Shoot The Moon). לנסות להגיע לכך זו אסטרטגיה מסוכנת, אבל אם משחקים היטב, היא עשויה להתברר כמשתלמת ביותר.
* בתור הראשון אין לשחק מלכה עלה או כל קלף מסדרת הלב.
* יש גרסה למשחק בהן נהוג כי לקיחת הקלפים Q,J מעניקה 10- נקודות לשחקן הלוקח. עוד גרסה היא שלקיחת הקלף Q♣ מאפסת את ערכה של Q♠ באותו סיבוב אם שחקן אחד לקח את שני הקלפים גם יחד.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:משחקי קלפים
פנצ'ו וייה

**חוסה דורוטאו אראנגו אראמבולה** (ספרדית: **José Doroteo Arango Arámbula**; 5 ביוני 1878 - 20 ביולי 1923) הידוע יותר בשם פרנסיסקו וייה (Francisco Villa) או בקיצור **פנצ'ו וייה** היה אחד הגנרלים הבכירים במהפכה המקסיקנית.

## ביוגרפיה
חוסה דורוטאו נולד בעיירה סן חואן דל ריו שבמדינת דורנגו במקסיקו. לא ידוע רבות על מוצאו, בעיקר בשל חוסר תיעוד רשמי. התאוריה הרווחת גורסת כי היה בנו של החוואי לואיס פרמן גורולה.

בתחילת דרכו הועסק כאיכר בחוות אביו, אולם לאחר זמן מה עזב והפך לפורע חוק ושודד בדורנגו, מאוחר יותר היגר למדינת צ'יוואווה הסמוכה ושם המשיך במעשיו. הוא נתפס מספר פעמים באשמות של שוד, גנבות סוסים ובקר, אך הצליח להשתחרר מהאישומים בעזרת קשרים.

שינוי משמעותי בחייו התרחש לאחר פגישתו עם אברהם גונסלס, נציג של המהפכן פרנסיסקו מדרו (שמאוחר יותר יהיה נשיא) בצ'יוואווה. גונסלס חשף אותו לראשונה לעולם הפוליטיקה ושינה את דרכי חשיבתו לגבי יחסו לפוליטיקה ולאנשים בעמדות הכוח. מאותו זמן התחיל להחשיב עצמו למהפכן הנלחם למען עמו.

ב-1911 עזר וייה לניצחון צבא המהפכנים של מדרו (בתמיכת ארצות הברית) על הצבא הפדרלי של הנשיא הדיקטטור פורפיריו דיאס. בתגובה נדון במשפט צבאי שלא בפניו למוות, ועל כן ברח לגבול ארצות הברית עד יעבור זעם. יותר מאוחר המשיך בסדרת המרידות נגד בני בריתו לשעבר, השליט הצבאי החדש ויקטוריאנו אוארטה ולאחר מכן מחליפו ונוסטיאנו קאראנסה. 

ב-9 במרץ 1916 הוביל וייה כ-1,500 מורדים מקסיקניים במתקפה על העיירה קולומבוס שבניו מקסיקו, בתגובה להודעת התמיכה של ארצות הברית במשטרו של קאראנסה. במתקפה נהרגו 17 מתושבי העיירה ובתים רבים נשרפו. בתגובה, שלח הנשיא וודרו וילסון משלחת של 12,000 חיילים במטרה לתפוס את וייה ולהביאו למשפט. משלחת זו הוכתרה ככישלון בינואר 1917.

פנצ'ו וייה היה בעליה של מכונית מסוג דודג' 30-35.

ב-1923, נרצח וייה בהתנקשות בעיירה פאראל שבמדינת צ'יוואווה. וייה עדיין זכור במקסיקו כגיבור עממי, שמרד נגד העריצים למען הצדק והעם.

## קישורים חיצוניים

* פנצ'ו וייה באתר WorldCat
* 
* 

קטגוריה:אנשי צבא מקסיקנים
קטגוריה:המהפכה המקסיקנית
קטגוריה:קדושים עממיים
קטגוריה:שודדים
קטגוריה:הרוגי התנקשויות
קטגוריה:ילידי 1878
קטגוריה:נפטרים ב-1923
הספקטרום האלקטרומגנטי

[שמאל|ממוזער|250px|'''הספקטרום האלקטרומגנטי''' – [אורך גל|אורך הגל מול התדירות]]
[ממוזער|330px|הספקטרום האלקטרומגנטי, כפי שמבוטא ב[אורך ובתדירות הגל האלקטרומגנטי, טמפרטורה, יכולת כניסה באטמוספירת כדור הארץ, ובגודל חפץ פיזי לשם השוואה. גדלים שונים ביחס להספקטרום האלקטרומגנטי: ננומטר, מטר, מילימטר. סנטימטר הוא טווח קרינת מיקרו. קרינת גמא מהווה את הגלים בקצה הימני של הספקטרום]]
שמאל|ממוזער|250px|ספקטרום הקרינה האלקטרומגנטית, ומקורות הקרנה אפשריים לקרינות אלו
**הספקטרום האלקטרומגנטי** הוא אוסף כל הגלים האלקטרומגנטיים בכל התדרים האפשריים.

הספקטרום של גופים שונים מכיל מידע פיזיקלי אודותיהם: לדוגמה, באור הכוכבים יש מידע רב על הרכבם, טמפרטורת פני השטח, מהירותם ועוד. תחומים שונים של הספקטרום האלקטרומגנטי משמשים בתחומים רבים, בהם תקשורת מידע (טלפונים חוטיים, אלחוטיים וסלולריים, העברת מידע בסיבים אופטיים, תקשורת לוויינית ועוד), רפואה (מדידת חום גוף, מדידת לחץ דם, אבחון לא פולשני ועוד) בתחומי מדע שונים נעשים שימושים רבים נוספים לתחומים שונים של הספקטרום האלקטרומגנטי. תחום הפיזיקה שעוסק בספקטרום האלקטרומגנטי הוא האלקטרומגנטיות.

## חלוקת הספקטרום
חלוקת הספקטרום לטווחים שונים שונה במקצת בין הגופים המגדירים ותחומי השימוש. נהוג לחלק את הספקטרום האלקטרומגנטי למספר חלקים, כאשר גבולות החלוקה אינם חדים ועשוים להשתנות מעט:
*גלי רדיו, בעלי תדירות נמוכה (מתחת ל-300 מגהרץ) ואורך גל אופייני של כמטר ומעלה. גלי רדיו משמשים בעיקר לתקשורת קולית בשידורי רדיו וטלפונים אלחוטיים.
*גלי מיקרו, שתדירותם גבוהה יותר ולהם אורך גל אופייני של מספר סנטימטרים. בתנור מיקרוגל נעשה שימוש בגלים שאורכם 12.24 סנטימטר.
*קרינה תת-אדומה, בעלת אורך גל אופייני של מיקרומטר. בתחום זה קורן הגוף האנושי.
*אור נראה, בעל אורך גל אופייני של מאות ננומטרים. תחום זה מכיל את צבעי היסוד אותם בני האדם מסוגלים לראות.
*קרינה אולטרה סגולה, בעלת אורך גל אופייני של עשרות בודדות של ננומטרים. שכבת האוזון של כדור הארץ חוסמת את מרבית הקרינה האולטרה סגולה הנפלטת מן השמש, אך המעט שחודר עלול לגרום לנזק לעור ולעיניים בחשיפה מרובה לאור שמש.
*קרינת רנטגן (הנקראת גם קרינת X Ray), בעלת אורך גל אופייני של אנגסטרומים בודדים. לקרינת רנטגן שימושים רבים ברפואה והנדסה הודות ליכולתה לעבור דרך חומרים שהאור הנראה לא מסוגל לחדור דרכם.
*קרני הגמא, בעלות התדירות הגבוהה ביותר ואורך גל אופייני של מאיות אנגסטרום. קרינה זו נחשבת למסוכנת ביותר בגלל יכולתה ליצור פגמים ב-DNA של יצורים חיים.

כל סוגי הקרינה האלקטרומגנטית הם אותם גלים הנבדלים זה מזה בתדירות או באורך הגל בלבד. מהירות האור קושרת בין התדירות לאורך הגל על סמך הנוסחה:
\lambda = \frac{c}{\nu}
כאשר {\nu} \, היא התדירות, c \,\! מסמל את מהירות האור בריק ו-\lambda \,\! מסמלת את אורך הגל. האנרגיה של פוטון נקבעת על ידי תדירותו, או אורך הגל של הפוטון, על פי הנוסחה:
 E=h{\nu} \, כאשר, h \,\! הוא קבוע פלאנק ו-E \,\! היא האנרגיה של פוטון בודד.

## קישורים חיצוניים

* Tour of the Electromagnetic Spectrum, באתר נאס"א
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:קרינה אלקטרומגנטית
הרצון הכללי

[שמאל|ממוזער|150px|[ז'אן-ז'אק רוסו]]**הרצון הכללי** (בצרפתית: **volonté générale**) הוא מושג מתוך הפילוסופיה הפוליטית של ז'אן-ז'אק רוסו, המופיע בספרו "על האמנה החברתית" אשר יצא לאור בשנת 1762. מושגי המפתח 'הרצון הפרטי' ו'הרצון הכללי' מייצגים את הבידול הקיים בין האינטרס של היחיד לאינטרס הכולל של החברה.
רוסו מייחס חשיבות גדולה למושג הרצון הכללי. מושג זה מייצג על פי רוסו את סך כל ה"רצונות הפרטיים", שיש לכל הפרטים אשר שותפים באמנה החברתית. רצון זה אינו ניתן לחלוקה, ולא ניזון מהשפעות זרות של האינטרסים הפרטיים בחברה. החירות של היחיד באה לידי ביטוי ברצון הכללי. הפרטים בחברה מוסרים את עצמם ואת כל זכויותיהם לידי הגוף הציבורי, כך שבסופו של התהליך, לא מסר בעצם אף אחד את עצמו לשום אדם. הפרט אמנם מאבד את חירותו הטבעית, אך זוכה בחירות ממוסדת. הנחת היסוד הבסיסית של רוסו בכל הקשור לרצון הכללי, היא כי אדם מסוגל לוותר על שיקוליו האנוכיים ולפעול למען טובת הכלל. בסופו של דבר זו גם טובתו שלו.

אחד המשפטים היותר שנויים במחלוקת בספרו של רוסו, האמנה החברתית, הוא המשפט שבו טוען רוסו כי במידה שיהיה מישהו "שימאן להישמע לרצון הכללי, יכריחהו לכך הגוף כולו. דבר זה אין פירושו אלא זה שיכריחוהו להיות חופשי". יש הרואים במשפט זה יסוד טוטליטרי עד כדי היווצרותה של דמוקרטיה טוטליטרית, כפי שתיאר ההיסטוריון יעקב טלמון. ברם, יש לו גם היבט חיובי מאוד בכל הקשור לתפיסתו האופטימית של רוסו בכל השייך לעניין טובתו של כל פרט באותה חברה אידיאלית שהוא הגה.

בתפיסתו של רוסו אדם חופשי הוא אדם החי על פי התבונה ונשמע לרצון הכללי. החוק במדינתו הוא ביטוי לרצון הכללי. רוסו ראה בחוק ערך מקודש המשמש כמחסום השומר על הפרט במדינה מפני שרירות לבו של השלטון. בני האדם כולם משרתים למעשה אחד את השני אבל אין להם אדון.

## ראו גם
* אמנה חברתית
* הצהרת זכויות האדם והאזרח
* משפט הטבע
* עוצמה פוליטית
* שלטון החוק
## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:מדע המדינה
קטגוריה:מונחים בפילוסופיה
קטגוריה:פילוסופיה מדינית
קטגוריה:מונחים ומושגים בפוליטיקה
מקס אוגוסט צורן

**מקס אוגוסט צורן** (**Max August Zorn** נולד ב-6 ביוני 1906 בקרפלד, גרמניה, נפטר ב-9 במרץ 1993 בבלומינגטון, אינדיאנה, ארצות הברית) היה מתמטיקאי גרמני אמריקאי.

צורן עסק באלגברה, בתורת הקבוצות ובאנליזה נומרית. התפרסם בעיקר בשל הלמה של צורן, למה שימושית במיוחד השקולה לאקסיומת הבחירה.

כיהן כפרופסור באוניברסיטת אינדיאנה משנת 1946 ועד מותו.

צורן היה נגן גיטרה נלהב. תמונה שלו מנגן בגיטרה תלויה בבניין הפקולטה למתמטיקה באוניברסיטת אינדיאנה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מהגרים מגרמניה לארצות הברית
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אלגבראיסטים
קטגוריה:מתמטיקאים גרמנים
קטגוריה:מתמטיקאים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטאות ומכללות בגרמניה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת אינדיאנה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1906
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1993
שריון קשקשים

[שמאל|ממוזער|200px|שיחזור של שריון קשקשים [האימפריה הרומית|רומאי]]
ממוזער|200px|שריון קשקשים רומי (תקריב)
**שריון קשקשים** הוא שריון גוף המורכב מקשקשים (דמויי קשקשי בעלי חיים) - פיסות מתכת מוארכות, בדרך כלל בצורת מלבנים, עלים או טיפות מים, התפורות על מעיל מרופד. תפקידו של שריון הקשקשים היה להדוף פגיעות נשק קר. הקשקשים סודרו כך שכל אחד מהם כיסה את הבא אחריו, וכך החץ היה צריך לחדור מספר שכבות של קשקשים על מנת לפצוע את הלוחם. עם פיתוח שריונות מתקדמים יותר כגון שריון השרשראות ושריון הלוחות נזנח שריון זה בהדרגה וננטש לחלוטין עם המצאת הנשק החם. 

שריון הקשקשים ידוע עוד מהעת העתיקה והוא השריון הראשון שנעשה בו שימוש במתכת להגנת הלוחם. לפני המצאתו השתמשו בדרך כלל במעיל מרופד מעור או מבד עבה. בגלל מחירה הגבוה של המתכת בעת העתיקה והידע הטכני הרב שנדרש לייצור שריונות מסוג זה, השתמשו בו בתחילה רק באזורים מפותחים דוגמת אשור או מצרים. עם הזמן פותחו טכנולוגיות יעילות יותר לעיבוד מתכות והשריון נפוץ בכל רחבי העולם העתיק. הסקיתים השתמשו בטכניקה זו להרכבת פיסות מתכת אף על הקסדות והמגנים. 

שריון זה היה מסורבל למדי ולא גמיש במיוחד ולכן נזנח בתקופה מאוחרת יותר לטובות שריונות אחרים, דוגמת שריון השרשראות.

הפעם הראשונה ששריון קשקשים מוזכר במקרא היא בסיפור על גוליית, ענק פלשתי שיצא ללחום בדוד המלך ().

## ראו גם
* חיל רגלים כבד
* חיל פרשים כבד

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שריון גוף
שריון שרשראות

שמאל|ממוזער|200px|שריון שרשראות
שמאל|ממוזער|200px|שריון מסוג של 1–6
שמאל|ממוזער|200px|שריון מסוג של 1–4, הסוג הנפוץ ביותר
**שריון שרשראות** (נקרא גם **מעיל שרשראות**, באנגלית: Chainmail ולעיתים בקיצור פשוט mail) הוא סוג של שריון גוף המורכב מטבעות מתכת קטנות המחוברות זו לזו. שריון השרשראות היה כבד למדי ושקל בין 5 ל-10 קילוגרם. איכות השריון נקבעת על ידי סוג סגירת הטבעת (סמרור או הידוק), גודל הטבעת ופרמטרים נוספים. ככל שהטבעות קטנות יותר כך השריון יהיה כבד יותר וחזק יותר.

## היסטוריה
### העת העתיקה
שריון השרשראות הומצא באמצע האלף הראשון לפנה"ס, אך לא ידוע איפה השתמשו בו לראשונה. ייתכן שהוא הומצא ביפן ובאירופה באופן עצמאי. הממצאים הארכאולוגיים הראשונים הם מ"קורגאנים" - תלי קבורה של הסקיתים מהמאה ה-5 לפנה"ס. שריון כזה היה מצוי בגאליה, בקרב אצילים שיכלו לממנו, וכן באימפריה הפרתית, שפרשיה הכבדים שכונו קטפרקט עטו שריון מלא מכף רגל ועד ראש. 

שריון השרשראות הרומאי (לוריקה המטה - lorica hamata) היה חזק מאוד והיה מיוצר מטבעות ברזל המחוברות זו לזו. לא ידוע מתי בדיוק הופיע השריון הזה בצבא הרומי או מה מקורו. ייתכן שאומץ מהגאלים. כך או כך סביר שכבר במאה ה-3 לפנה"ס צוידו לגיונרים רומאים בשריון שרשראות שכיסה את כל פלג גופו העליון של הלוחם, כולל הירך. השריון הרומאי הורכב מטבעת מרכזית סגורה שאליה התחברו 4 טבעות נוספות שהודקו עליה. הטבעות האלה חוזקו באזור החיבור במסמרה.

השריון חוזק לעיתים באזור הכתפיים בשתי רצועות רחבות נוספות, עשויות אף הן מטבעות מתכת. השריון היה כבד למדי ושקל כ-10 ק"ג. בתקופת הרפובליקה התיכונה, החיילים נדרשו לשלם עבור ציודם מהונם האישי ולכן רק חלק מהחיילים הרומאים היו יכולים להרשות לעצמם לרכוש שריון יקר כל כך. רבים אחרים השתמשו בלוח ארד שהודק לחולצתם בעזרת רצועות שהתחברו מאחורי הגב. בתקופת הרפובליקה המאוחרת, לאחר סדרת רפורמות שהכניס המצביא גאיוס מאריוס בצבא הרומי, החלה המדינה לממן שריון שרשראות אחיד לכלל החיילים. שריון השרשראות נותר פופולרי גם כשהופיע שריון מתקדם יותר בתחילת המאה ה-1 לספירה - לוריקה סגמנטטה, שהורכב מרצועות ברזל הנעות זו על גבי זו.

### ימי הביניים
שריון השרשראות הפך פופולרי מאוד במהלך ימי הביניים, ובתקופה זו הוכנסו לשימוש מעילי שריון שכיסו את כל גופו של הלוחם, כולל גפיו וצווארו, וזאת מבלי לפגוע באופן משמעותי בגמישות וביכולת התמרון שלו. היה זה השריון העיקרי של האבירים במסעי הצלב, במאות ה-12 וה-13. החל מהמאה ה-14 הוא נזנח בהדרגה באירופה לטובת שריון הלוחות הטוב ממנו בהרבה, ולרוב נלבש תחתיו. במזרח אירופה ובארצות המזרח התיכון נמשך השימוש בשריון השרשראות גם במאות ה-15 וה-16, ושולבו בו לוחות מתכת.

## ייצור
היו מספר שיטות לחיבור הטבעות יחד. השיטה הנפוצה ביותר הייתה 1–4 כלומר, חיבור של טבעת אחת לארבע שכנותיה. ככל שמספר הטבעות המחוברות יחדיו גדול יותר, כך השריון חזק יותר, אך זה מעלה את משקלו ואת מחירו. חיבור 1–6 (טבעת אחת המחוברת לשש טבעות אחרות) היה נדיר למדי. שריון השרשראות היה נפוץ גם במזרח הרחוק, במיוחד ביפן. במזרח התיכון שריון השרשראות שובץ בלוחות מתכת גדולים בין הטבעות, במיוחד באזור החזה.

## ראו גם
*חיל רגלים כבד
*חיל פרשים כבד

## לקריאה נוספת


* Raffaele D'amato, **Arms and Armour of the imperial Roman soldier**, frontline Books, 2009


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שריון גוף
פרשת נשא

[370px|ממוזער|[ברכת כהנים]]
**פָּרָשַׁת נָשֹׂא** (או **נשוא**) היא פרשת השבוע השנייה בספר במדבר. לפי החלוקה לפרקים, היא מתחילה ב ומסתיימת ב.

פרשת נשוא היא הארוכה ביותר בתורה (למעט פרשיות מחוברות), ויש בה 176 (קע"ו) פסוקים.

השבת שבה קוראים את פרשת נשא היא תמיד השבת הסמוכה לחג השבועות (לפניו או אחריו).

## תוכן הפרשה
הפרשה ממשיכה בעניינים שנדונו בפרשת במדבר שלפניה, כלומר במניינים, מִפקדים ורשימות, אולם יש בה גם כמה פרשיות הלכתיות. הפרשה היא חלק מרצף הפרשות בתחילת ספר במדבר העוסקות בהקמת מחנה ישראל ובהכנות לנסיעה מהר סיני אל ארץ ישראל.
*המשך העיסוק בשבט לוי: תפקידי משפחות בני גרשון ובני מררי ומניינם
*החובה לשלח טמאים מחוץ למחנה
*פרטים של דיני מעילה
*פרשת סוטה
*פרשת נזיר
*הציווי על ברכת כהנים
*קורבנות הנשיאים: תרומות נשיאי השבטים לרגל סיום הקמת המשכן

## תאריכי הקריאה
פרשת נשא נקראת ברוב השנים בשבת שלאחר חג השבועות, אך בשנה מעוברת המתחילה ביום חמישי היא נקראת בשבת שלפניו. השבת שבה קוראים את פרשת נשא יכולה לחול בשמונה תאריכים שונים:
*שנת השג - ב' בסיוון
*שנת החא - ד' בסיוון
*שנת זחג, שנת זשג ושנת בחג - ט' בסיוון
*שנת השא ושנת זחא - י"א בסיוון
*שנת הכז - י"ב בסיוון
*שנת בשז ושנת גכז - בארץ ישראל ה' בסיוון, בחוץ לארץ י"ב בסיוון
*שנת זשה ושנת בחה, שנת בשה ושנת גכה - בארץ ישראל ז' בסיוון, בחוץ לארץ י"ד בסיוון

## הפטרה
ההפטרה היא ב (התימנים מסיימים ב). על רקע דיני נזירות המפורטים בפרשה, מסופר על הולדת שמשון הגיבור, שעל פי ציווי של מלאך ה' היה נזיר מבטן אימו.

בנוסח רומניא הפטירו  עד .

## קישורים חיצוניים

* דפים יומיים להדפסה פרשת נשא באתר חסד ואמת 

נשא
*
עיר-מדינה

[250px|ממוזער|שמאל|מבט על העיר-מדינה [סינגפור.]]
[250px|ממוזער|[קריית הוותיקן, מבט מגג בזיליקת פטרוס הקדוש לעבר מוזיאון הוותיקן.]]
**עיר-מדינה** היא מדינה, כלומר שטח מסוים אשר יש עליו ריבונות על ידי שליט, ממשלה, צבא או עם, המורכבת מעיר אחת בלבד. היא יכולה גם להיכתב עם המילה היוונית העתיקה "פוליס". מבנה פוליטי זה היה נפוץ מאוד בעת העתיקה. לעיתים, ערי-מדינות הפכו לאימפריות גדולות דוגמת אשור, רומא או קרתגו. אחרות נשארו קטנות והתאגדו בברית המבוססת על מוצא משותף אשר כללה כמה ערים דוגמת ערי כנען, או הליגה הפלופונסית ביוון העתיקה.

סוג מיוחד של עיר-מדינה הוא הפוליס היווני. דוגמה מייצגת לפוליס היו אתונה וספרטה. תושבי הפוֹלֵיִיס (רבים של פוליס) היו בעלי מודעות פוליטית רבה. אתונה הייתה הפוליס הראשונה והיחידה אשר נוהלה בדמוקרטיה ישירה. עם זאת, ספרטה נהגה לפי שלטון האוליגרכיה, שלטון הנקבע על ידי מיעוט.

הערים-מדינות המשיכו לשגשג באיטליה והאימפריה הרומית הקדושה בימי הביניים. בין הערים-מדינות המפורסמות של איטליה ניתן למנות את פיזה, ג'נובה וונציה. באימפריה הרומית הקדושה היו ערים רבות שנהנו ממידת אוטונומיה רבה, ובמיוחד אחרי שלום וסדרת ההסכמים שהביאו לסיום מלחמת שלושים השנה.

לאחר פירוק האימפריה בשנת 1806, התחזק מעמדן של ערי מדינה אלו, אתונה וספרטה.

במהלך המאה ה-20 התקיימו ערים-מדינות אוטונומיות כגון דנציג, העיר החופשית.

## ערים-מדינות כיום
כיום ישנן שלוש מדינות ריבוניות שניתן לכנותן עיר-מדינה:
* 
* 
* 

בנוסף, ישנן מספר ערים-מדינות בפדרציות שונות. כך בגרמניה יש לשלוש ערים מעמד רשמי של עיר-מדינה: ברלין, המבורג וברמן (אף על פי שמדינת ברמן כוללת בתחומיה שתי ערים ללא רצף טריטוריאלי). גם הערים וינה שבאוסטריה, דלהי וצ'אנדיגאר שבהודו ומקסיקו סיטי שבמקסיקו הן ערים-מדינות ברמה מסוימת.

ערים אוטונומיות נוספות הן סאוטה ומלייה (ספרד) וגיברלטר (הממלכה המאוחדת).

לערים הונג קונג ומקאו מעמד אזור מנהלי מיוחד במסגרת שתי שיטות השלטון הפועלות זו לצד זו ברפובליקה העממית של סין, ובפועל גם ערים אלה הן ערים-מדינות.

## ראו גם
* פוליס

## קישורים חיצוניים

* 
* 

*
קטגוריה:גאוגרפיה פוליטית
מדינה
קטגוריה:היסטוריה
שווקט מירזיוייב

**שווקט מירומונוביץ' מירזיוייב** (באוזבקית: **Shavkat Miromonovich Mirziyoyev**; נולד ב-24 ביולי 1957 באזור זאמין שבמחוז ג'יזח ברפובליקה האוזבקית) הוא מדינאי אוזבקי המכהן כנשיא אוזבקיסטן.

מירזיוייב מונה לתפקיד ראש הממשלה על ידי נשיא אוזבקיסטן אסלאם קרימוב ב-12 בדצמבר 2003, ומינויו אושר על ידי הפרלמנט האוזבקי. הוא החליף את ראש הממשלה המפוטר אוּקטר סוּלטנוֹב (1995–2003). לפני שמונה לראש ממשלה שימש מירזיוייב מושל ג'יזח, ולאחר מכן מושל סמרקנד.

## ביוגרפיה
שווקט מירזיוייב נולד במחוז ג'יזח באוזבקיסטן.

בשנת 1981 השלים השכלתו כמהנדס ומכונאי במכון טשקנט למיכון חקלאי. בשנים 1981 - 1992 עבד במכון כעובד מחקר מדעי. היה מזכיר הקומסומול במכון.

בשנת 1990 נבחר מירזיוייב כחבר המועצה העליונה של אוזבקיסטן, האספה המחוקקת של אוזבקיסטן. ב-1992 מונה למושל מחוז המשנה אולוגבק בטשקנט. ב-1996 נשיא אוזבקיסטן אסלאם קרימוב מינה אותו למושל מחוז ג'יזח וב-1999 הוא נבחר מחדש לפרלמנט מטעם מחוז ג'יזאק.

ב-2001 מונה למושל מחוז סמרקנד, תפקיד שמילא עד למינויו ליושב ראש מועצת השרים של אוזבקיסטן. ב-12 בדצמבר 2003 מונה במקום אוּקטר סוּלטנוֹב לתפקיד ראש ממשלת אוזבקיסטן.

בספטמבר 2016 מונה לממלא מקום זמני של נשיא אוזבקיסטן. התמודד בבחירות לנשיאות וזכה בהן לאחר שגרף 88% מהקולות.

באוקטובר 2021 נבחר שוב מירזיוייב לנשיא אוזבקיסטן.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* 

קטגוריה:ראשי ממשלת אוזבקיסטן
קטגוריה:נשיאי אוזבקיסטן
קטגוריה:ילידי 1957
זקן ממרא

**זקן ממרא** ('מַמְרֵא' היא הצורה הארמית של מַמְרֶה, מהפועל הִמְרָה 'מרד, לא לציית') הוא תלמיד חכם סמוך, שמורה הלכה למעשה בניגוד לפסיקת הלכה של הסנהדרין כשהיא במקום מושבה שבלשכת הגזית, ובהרכבה המלא. הזקן מתחייב במיתה אך ורק אם הורה כך הלכה למעשה, ובתלמוד מובא עקביא בן מהללאל כדוגמה לתנא שחלק על הסנהדרין, אך לא הורה כן הלכה למעשה. ולכן לא דנו אותו כזקן ממרא אלא גזרו עליו נידוי.

התורה החמירה בדינו של הזקן, והוא מתחייב מיתה בחנק. הזקן הממרא הוא אחד מתוך ארבעה מקרים ש"צריכים הכרזה", וההלכה רואה חשיבות רבה לפרסום המקרה למען יראו וייראו. כחלק מגישה זו על העונש להתבצע בירושלים, בחג העלייה לרגל הסמוך לגזר דינו, כדי לפרסם את העניין בקרב כל העולים לרגל. בדומה לכך, נאסר על חכמי הסנהדרין למחול על כבודם ולוותר לזקן הממרא, כדי "שלא ירבו מחלוקות בישראל".

## מקור מקראי
הזקן הממרא עובר על המצווה לשמוע לדברי חכמים, הכוללת מצוות לא תעשה אחת: , ומצוות עשה אחת: .

## פרטי הדינים
קיימת מחלוקת תנאים מהו אותו דין עליו מתחייב זקן ממרא מיתה אם חלק על הסנהדרין. לשיטת רבי מאיר מדובר רק בדבר שבמזיד העונש עליו הוא כרת ובשגגה קרבן חטאת, כלומר, על דינים מדאורייתא. לעומתו סבור רבי יהודה כי הדין עליו נחלקים הזקן והסנהדרין הוא פרשנות חז"ל על דין מדיני התורה, שאינה מתחייבת מהמקרא עצמו. ורבי שמעון אומר שאפילו אם חלק הזקן על הסנהדרין בדין קל מדרבנן, הוא יכול להתחייב מיתה בגין כך. ההלכה למעשה נפסקה כשיטת רבי מאיר.

על פי המשנה, היה צריך הזקן הממרא לעבור דרך שני בתי-הדין בירושלים, זה שהיה יושב בפתח הר הבית וזה שהיה בפתח עזרת ישראל, שבשניהם ישבו 23 דיינים. רק לאחר שלא קיבל את דעתם, היה מגיע הזקן לסנהדרין הגדולה שישבה בלשכת הגזית שבעזרת הכהנים, ומברר את ההלכה עימם.

## קישורים חיצוניים
* זקן ממרא אתר דעת
* 
* חגי בן ארצי, היחיד מול הממסד בחברה הלכתית, אתר דעת; פורסם לראשונה ב**סיני** (צ"ד), התשמ"ד.
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תרי"ג מצוות
קטגוריה:משפט עברי: סדרי הדין
קטגוריה:משפט עברי: דיני נפשות
קטגוריה:פרשת שופטים
קטגוריה:חייבי חנק
קטגוריה:מסכת סנהדרין
טריטוריית הבירה האוסטרלית

**טריטוריית הבירה האוסטרלית** (באנגלית: **Australian Capital Territory** ; בראשי תיבות: **ACT**) היא אחת מטריטוריות אוסטרליה, ובה נמצאת קנברה, בירת אוסטרליה.

## גאוגרפיה
טריטוריית הבירה מוקפת על ידי מדינת ניו סאות' ויילס.

## ממשל
טריטוריית הבירה האוסטרלית מנוהלת באופן עצמאי, אולם אין לה את העצמאות החוקתית שיש ליתר מדינות אוסטרליה. הטריטוריה מנוהלת על ידי שר ראשי (כיום, קייתי גלגר ממפלגת הלייבור האוסטרלית). חוקי הטריטוריה נקבעים על ידי אספה מכוננת בת 25 חברים, המהווה הן ממשלה והן בית מחוקקים של הטריטוריה. שיטת הבחירות נקבעת לפי הקול היחיד הנייד. החלטות האספה כפופות להחלטות ממשלת אוסטרליה. לטריטוריית הבירה שני נציגים בפרלמנט האוסטרלי ושני נציגים בסנאט אוסטרליה. 

## אתרים בעלי חשיבות
* שמורת טבע טידבינבילה
* תחנת התקשורת של רשת חלל עמוק בקנברה (המופעלת על ידי נאס"א)

## כלכלה
מחוץ לעיר קנברה נמצאים שטחים חקלאיים בהם מגדלים כבשים, בקר לייצור חלב וכן מספר כרמים.

חלקים גדולים מהשטחים הפתוחים סביב הבירה מהווים חלק מפארק לאומי נמדג'י.

## היסטוריה
קודם להתיישבות האירופית התגוררו באזור טריטוריית הבירה האוסטרלית שלושה שבטים אבוריג'ינים: הנגונאוואל, הוואלגאלו והנגאריגו.

התיישבות של מתיישבים אירופאים ראשונה באזור החלה בשנות ה-30 של המאה ה-19.

עם הקמת חבר העמים של אוסטרליה, בעקבות ויכוח בין מלבורן וסידני על מיקום הבירה, הוסכם שהבירה תהיה בתחילה במלבורן, ובינתיים תיבנה בירה חדשה.

על פי החוקה נקבע שעיר הבירה תהיה ממוקמת בשטח שיילקח ממדינת ניו סאות' ויילס, אך שיהיה לפחות 100 מילים (כ-160 ק"מ) מסידני.

האתר הנוכחי נבחר בשנת 1908, וטריטוריה נוספת - טריטוריית מפרץ ג'רוויס נלקחה על מנת לשמש נמל עבור הבירה החדשה.

בשנת 1910 נחקק חוק החוכר את השטח עבור הבירה החדשה (ואף נקבע בחוק שהאזור יהיה אזור אסור במכירת אלכוהול). בשנת 1911 נערכה תחרות בינלאומית לתכנון הבירה- תחרות בה זכה וואלטר בורלי גריפין.

הנחת אבן הפינה לבירה החדשה הייתה ב-12 במרץ 1913, והממשל עבר לבירה עם פתיחת בית הפרלמנט הזמני ב-9 במאי 1927.

בתחילה נקראה הטריטוריה - "טריטוריית הבירה הפדרלית". בשנת 1938 שונה שם הטריטוריה רשמית ל"טריטוריית הבירה האוסטרלית".

בשנת 1988 קיבלה הטריטוריה שלטון עצמי.

## השכלה
* אוניברסיטת קנברה
* האוניברסיטה הלאומית של אוסטרליה
* קמפוס של האוניברסיטה הקתולית האוסטרלית
* קמפוס של אוניברסיטת צ'ארלס סטורט
* קמפוס של אוניברסיטת ניו סאות' ויילס-אקדמית כוחות ההגנה של אוסטרליה
* המכללה הצבאית המלכותית

## קישורים חיצוניים

* 
* טריטוריה הצפונית בעברית
* 

*
בירה
קונון (אפיפיור)

**קונון** (בלטינית: **Conon**), היה האפיפיור בין 21 באוקטובר 686 ועד מותו ב-21 בספטמבר 687. קונון נקבר בבזיליקת פטרוס הקדוש ברומא. נראה שקונון מוּנה כפשרה בין שתי המפלגות המתנגשות ברומא באותה העת: הכנסייתית והצבאית.

לפי הליבר פונטיפיקליס, קונון היה ממוצא יווני, בנו של קצין צבא. התחנך בסיציליה, שם אביו היה מוצב בתקופת שלטונו של קונסטנס השני, ומונה ככומר ברומא.

במהלך כהונתו, אימץ יוסטיניאנוס השני מחדש את החלטות ועידת קונסטנטינופול השלישית, שזימן אביו, קונסטנטינוס הרביעי.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אפיפיורים איטלקים
קטגוריה:אפיפיורים בימי הביניים
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-7
קטגוריה:ילידי 630
קטגוריה:נפטרים ב-687
רובי קין

**רוברט דייוויד "רובי" קין** (באנגלית: **Robert David "Robbie" Keane**; נולד ב-8 ביולי 1980) הוא כדורגלן עבר אירי ומאמן כדורגל, ששיחק בעמדת החלוץ המשמש כיום כמאמנה של פרנצווארוש מליגת העל ההונגרית. הוא היה קפטן נבחרת אירלנד והוא מלך השערים שלה.

## קריירת כדורגלן
קין נולד בדבלין, בירת אירלנד. הוא הצטרף לוולבס בתור נער ועשה את הופעתו המקצוענית הראשונה ב-1997. הוא שיחק בקבוצה שתי עונות לפני שעבר לקובנטרי סיטי ב-1999. בזמן הקדנציה שלו בוולבס עשה את הופעתו הראשונה בנבחרת (ב-1998). לאחר עונה בקובנטרי, הוא נרכש על ידי אינטר מילאנו אבל הושאל ללידס יונייטד בדצמבר 2000.

השאלתו של קין נהייתה קבועה במאי 2001. אך הבעיות הכלכליות של לידס גרמו למועדון למכור רבים משחקניו הצעירים, וקין נמכר לטוטנהאם הוטספר לקראת עונת 2002/2003, שם שיחק עד סוף עונת 2007/08. ב-28 ביולי 2008 חתם ל-4 שנים במועדון הכדורגל ליברפול. כעבור חצי עונה בה הבקיע חמישה שערים בלבד ב-19 משחקי ליגה, חזר לטוטנהאם. ב-1 בפברואר 2010 הוחתם במועדון הסקוטי סלטיק במסגרת עסקת השאלה מטוטנהאם, אליה חזר בסיום עונת . בתחילת 2011 הושאל לווסטהאם.

ב-15 באוגוסט 2011 עבר לקבוצה האמריקאית לוס אנג'לס גלאקסי המשחקת בליגת ה-MLS. הוא חתם על חוזה לשנתיים, והעברתו הוערכה בכ-3.5 מיליון ליש"ט. ב-8 בינואר 2012 הושאל לחודשיים לאסטון וילה מהפרמייר ליג, בזמן תקופת הפגרה של ליגת ה-MLS.

במרץ 2014 האריך קין את חוזהו בלוס אנג'לס. בשש העונות ששיחק בלוס אנג'לס גלקסי זכתה הקבוצה שלוש פעמים באליפות (2011, 2012, 2014). בכל שנותיו באמריקה הבקיע קין 104 שערים לזכות קבוצתו.

ב-4 באוגוסט 2017 חתם באתלטיקו קולקטה ההודית. ב-28 בנובמבר 2018 הודיע על פרישה ממשחק פעיל.

### נבחרת אירלנד
קין הוא שיאן ההופעות של נבחרת אירלנד בכל הזמנים, וכן הכובש המצטיין בתולדותיה, כשלזכותו 66 שערים ב-146 הופעות. הוא ייצג את נבחרת אירלנד במונדיאל 2002, בו כבש שער בתוספת הזמן מול גרמניה במסגרת שלב הבתים. באותו הטורניר הודחה הנבחרת האירית בשלב שמינית הגמר. בנוסף, נכלל קין בסגל הנבחרת האירית בטורניר יורו 2012 בו הודחה הנבחרת בשלב הבתים, וכן בטורניר יורו 2016 בו הודחה בשלב שמינית הגמר.

## קריירת אימון
ב-26 ביוני 2023 חתם לשנתיים במכבי תל אביב מליגת העל הישראלית. במהלך העונה הגיע לשלב שמינית הגמר של הקונפרנס ליג, זכה בגביע הטוטו ובאליפות. בסיום העונה הודיע על עזיבתו.

ב-6 בינואר 2025 מונה למאמנה של פרנצווארוש מליגת העל ההונגרית.

## תארים כמאמן
; מכבי תל אביב
* אליפות: 2023/2024
* גביע הטוטו: 2023/2024

; פרנצווארוש
* ליגת העל ההונגרית: 2024/2025

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים אירים
קטגוריה:חלוצי כדורגל אירים
קטגוריה:דבלין: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני וולברהמפטון וונדררס
קטגוריה:כדורגלני קובנטרי סיטי
קטגוריה:כדורגלני אינטר מילאנו
קטגוריה:כדורגלני לידס יונייטד
קטגוריה:כדורגלני טוטנהאם הוטספר
קטגוריה:כדורגלני ליברפול
קטגוריה:כדורגלני סלטיק
קטגוריה:כדורגלני וסטהאם יונייטד
קטגוריה:כדורגלני לוס אנג'לס גלאקסי
קטגוריה:כדורגלני אסטון וילה
קטגוריה:כדורגלני אתלטיקו קולקטה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אירלנד
קטגוריה:זוכי פרס ה-MVP של ה-MLS
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2002
קטגוריה:כדורגלני יורו 2012
קטגוריה:כדורגלני יורו 2016
קטגוריה:ספורטאים זרים בהודו
קטגוריה:מאמני כדורגל אירים
קטגוריה:מאמני מכבי תל אביב
קטגוריה:מאמני כדורגל זרים בישראל
קטגוריה:אירים שנולדו ב-1980
גיבון האינאן

**גיבון האינאן** (שם מדעי: *Nomascus hainanus*), הוא מין בסוג גיבון מצויץ, השייך למשפחת הגיבונים.

## מאפיינים
המין התגלה כבר ב־1826 ביחד עם גיבון שחור מצויץ, ונחשב כתת-מין שלו בשם Hylobates concolor hainanus. בעקבות מחקרים שנעשו בסוג Nomascus בתחום הגנטי והווקאלי כאחד, הוחלט להבחין את הגיבון האינאן כמין נפרד.

תפוצת המין מוגבלת לאי האינאן שבדרום סין, שגודלו 34,000 קמ"ר. גיבון האינאן נחשב לאחד מ־25 מיני הפרימטים הנדירים ביותר והוא צפוי להכחדה טוטאלית עוד בסוף המאה ה-21.

בשנות ה־50 של המאה ה-20 נצפו כ־2,000 פריטים על האי. אך כיום נותרו פחות מ־30 פריטים, רובם בשמורות סגורות ובתוכניות שיקום. הירידה הדרסטית במספר הפריטים, נגרמה בעיקר בשל בירוא היערות על האי. האוכלוסייה צמצמה את נחלתה למורדות ההרים ושם הייתה חשופה לציד לא חוקי ולסחר בגורים, שהתרחש אף בתוך השמורות על ידי אנשי השמורה עצמם. בשנת 2001 הועברה השליטה בשמורות ל"חברה הזואולוגית הצרפתית". בשיתוף עם מספר אוניברסיטאות בסין, החלו בתוכניות שיקום למין הנעלם.

פרוות הזכרים קצרה ושחורה, הכתר המצויץ אינו בולט במיוחד, להבדיל מיתר המינים בסוג. לנקבות פרווה צהובה־חומה בעוד שהציצית שחורה, כתמים לבנים מעל הפה ובגבות.

## קישורים חיצוניים

* גיבון האינאן באתר IUCN 

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אולדפילד תומאס
קטגוריה:גיבונים
קטגוריה:סין: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1892
הטריטוריה הצפונית

ממוזער|שמאל|250px|כבישים בטריטוריה הצפונית
**הטריטורייה הצפונית** (באנגלית: **Northern Territory**) היא טריטוריה באוסטרליה. היא כוללת את לבהּ של היבשת ואת החלק המרכזי של חופה הצפוני. בירת הטריטוריה ומרכז האוכלוסייה העיקרי בה היא העיר דרווין. אוכלוסיית הטריטוריה היא הקטנה ביותר בין המדינות והטריטוריות של אוסטרליה היבשתית, וצפיפות האוכלוסין נמוכה ביותר.

## היסטוריה
בין השנים 1825–1863 הייתה הטריטוריה חלק מניו סאות' ויילס, ובין השנים 1863–1911 חלק מאוסטרליה הדרומית.
ב-1 בינואר 1911 הפכה הטריטוריה לטריטוריה נפרדת.
במשך תקופה קצרה בין השנים 1926–1931 הטריטוריה חולקה ל"צפון אוסטרליה" ו"מרכז אוסטרליה" (לאורך קו רוחב 20 דרום),

במהלך מלחמת העולם השנייה היה החלק הצפוני של הטריטוריה תחת ממשל צבאי בשל חשש מפלישה יפנית.
בשנת 1978 קיבלה הטריטוריה שלטון עצמי, והוקמה מועצה מחוקקת שבראשה שר ראשי.

## פוליטיקה וממשל
לטריטוריה אספה מחוקקת, בדומה לגופי המחוקקים של יתר מדינות אוסטרליה, אולם אספה זו מקבלת את סמכויותיה מהממשל הפדרלי ולא מכוח החוקה.

בשנת 1998 נערך משאל עם בשאלה האם להפוך את הטריטוריה למדינה – הצעה שנדחתה על ידי התושבים (בניגוד לכל הסקרים שהראו תמיכה בהצעה).

הסיבה לדחייה היא הצעת הממשל שיהיו לטריטוריה 3 סנאטורים במקום 12 (כמו בשאר המדינות). הסיבה לשוני זה היא במספר התושבים המועט של הטריטוריה. מספר סנאטורים זהה משמעו שתושב אחד של הטריטוריה יהיה שווה בקולו ל-30 תושבי ויקטוריה או תושבי ניו סאות' ויילס.

ראש הממשלה (רשמית: "השר הראשי", chief minister) כיום היא ויקי או'הלורן  שנכנסה לתפקידה ב-31 באוקטובר 2017.

לטריטוריה שני נציגים בפרלמנט האוסטרלי, ושני נציגים בסנאט האוסטרלי.

### שלטון מקומי
בטריטוריה שישה יישובים עירוניים (שתי ערים, עיירה אחת (שייר) ושתי מועצות עירוניות), ו-30 מועצות מקומיות.

## גאוגרפיה
בטריטוריה מצויות שתי צורות מסלע מפורסמות – האולורו (הידוע בשם "סלע איירס") והקטה טג'וטה (הידוע בשם "האולגס") – שתי צורות מסלע אלה קדושות לאבוריג'ינים, ומהוות אתרי תיירות.

נהרות הטריטוריה:
* אליגטור
* דיילי
* פינקה
* מקארתור
* רופר
* טוד
* ויקטוריה, שאורכו 560 ק"מ ונשפך במפרץ ג'וזף בונפרט בים טימור.

בטריטוריה שני אזורי אקלים מובחנים. באזור הסמוך לחוף שורר אקלים טרופי, המועד לסופות ציקלון ולגשמי מונסון, ובאזור הפנימי שורר אקלים מדברי קיצוני.

## אוכלוסין
הטריטוריה הצפונית היא אחד האזורים דלילי האוכלוסין ביותר בתבל. צפיפות האוכלוסין היא פחות מ-0.2 תושבים לקמ"ר, פחות מעשירית מאשר ביבשת אוסטרליה כולה. היישובים ממוקמים ברובם לאורך הדרך המקשרת בין העיר דרווין לאוסטרליה הדרומית.

אוכלוסיית הטריטוריה הצפונית מהווה 1% מאוכלוסיית אוסטרליה. יותר מ-70 אחוזים מן התושבים מתגוררים בבירת הטריטוריה דרווין (כ-121,000 תושבים ב-2007) ובפרבריה פלמרסטון (כ-27,000) וליצ'פילד (כ-17,000). באליס ספרינגס שבדרום הטריטוריה מתגוררים כ-26,000 איש. מספר עיירות נוספות מונות כמה אלפי תושבים כל אחת.

כ-30 אחוז מן התושבים הם אבוריג'ינים.

## השכלה
* אוניברסיטת צ'ארלס דרווין

## כלכלה
כלכלת הטריטוריה הצפונית מתבססת על כרייה של בוקסיט ומנגן, ועל תיירות.

אזורי המכרות העיקריים:

* בוקסיט בחצי האי גוב
* מנגן בגרוט איילנדט

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

*
צפונית
צפונית
וסטוורד הו!

**וסטוורד הו!** (באנגלית: **!Westward Ho**, מילולית: "מערבה!") היא עיר קיט במחוז דבון שבאנגליה. העיירה נוסדה בשנת 1864.

## מקור השם
מקור שמה של העיירה בספרו של צ'ארלס קינגסלי הקרוי בשם זה. סימן הקריאה הוא חלק משם העיירה הרשמי, והיא בין הערים הבודדות בעולם שבשמן יש סימן קריאה.

## כלכלה ותיירות
כלכלת העיירה מתבססת על תיירות וקייט – ובסביבתה חניוני נופש ו"צימרים" רבים, בשל חופיה הנוחים לגלישת גלים ולנופש. העיירה מהווה מוקד לספורט גלישת עפר (dirtsurfing).

## ראו גם
*סן לואי דו הא! הא!

## קישורים חיצוניים

* תמונות היסטוריות של העיירה
* מידע מאתר ה-BBC
* היסטוריה של העיירה

## הערות שוליים

קטגוריה:אנגליה: ערי חוף
קטגוריה:דבון (מחוז): יישובים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1864
דגל איי קיימן

**[[דגל]] [[איי קיימן]]** אומץ ב-1959. לפני אימוץ הדגל החדש, שימש דגלה של הממלכה המאוחדת כדגלה הרשמי של המדינה. הדגל מבוסס על נס כחול בריטי, כאשר בקנטון הדגל מוטבע היוניון ג'ק ובמרכז הדגל - סמל הטריטוריה.

## היסטוריה
איי קיימן נצפו לראשונה על ידי כריסטופר קולומבוס ב-10 במאי 1503, במהלך מסעו הרביעי והאחרון לאיי הודו המערבית. הספרדים קראו בתחילה לאיים *"לאס טורטוגאס"* בשל אוכלוסיית הצבים הגדולה שחיה במים הסמוכים.  פחות משלושה עשורים לאחר מכן, השטח כונה קיימאנס או קיימנים, בהתייחס לתנינים (קיימאנים *)* שלכאורה היו ילידי האיים.  לא התגוררו שם תושבים קבועים עד זמן רב לאחר חוזה מדריד בשנת 1670, בו ויתרה ספרד ההבסבורגית לצמיתות על הריבונות על איי קיימן וכמה איים אחרים בקריביים לממלכת אנגליה. איי קיימן הפכו לאחר מכן לאזור תלוי של מושבת ג'מייקה בשנת 1863. לאחר ארבע עשרה שנים, שלושת האיים גראנד קיימן, ליטל קיימן וקיימן בראק אוחדו תחת ממשל משותף.
ממוזער|הדגל נישן של איי קיימן היה בשימושה בשנים: 1999-1958
איי קיימן קיבלו סמל משלהם ב-14 במאי 1958. כתוצאה מכך, הוא שימש על הדגל הכחול, עם דיסק לבן כרקע. דגל זה אומץ כדגל לאומי מייצג בשנת 1959, לאחר שניתן אישור על ידי האדמירליות . הטריטוריה קיבלה ממשל עצמי ביולי של אותה שנה, בערך בזמן שהטריטוריה הצטרפה לפדרציית איי הודו המערבית . היא נותרה טריטוריה בריטית לאחר פירוק הפדרציה בשנת 1962. השימוש הן בדגל הכחול והן בדגל האדום - דגל נימוס שהונף באופן לא רשמי על ספינות פרטיות - אושר לבסוף בשנת 1988. הדגל עוצב מחדש אחת עשרה שנים מאוחר יותר, כאשר גודל סמל האצולה הוגדל, והדיסק הלבן הוסר והוחלף בקווי מתאר לבנים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

* 
* 

קיימן, איי
קיימן, איי
קטגוריה:איי קיימן
קיימן, איי
קיימן
קיימן
איי קיימן
סופרפוזיציה

[ממוזער|הדגמת עקרון הסופרפוזיציה. ניתן לתאר את תנועת ה[גלגול (מכניקה)|גלגול של הגלגל כמורכבת משתי תנועות נפרדות: תנועת העתק ללא סיבוב, ותנועה סיבובית ללא העתק.]]
בפיזיקה, **עקרון הסיכום** או **סופרפוזיציה** הם תיאור של מצב פיזיקלי כסכום של מצבים אחרים.
עקרון הסופרפוזיציה ניתן להפעלה במערכת שמתוארת באמצעות משוואות ליניאריות, כי אז הפתרונות מקיימים ביניהם יחסים של צירוף ליניארי. דוגמאות נפוצות למערכות ליניאריות הן שדות חשמליים, מגנטיים, כבידה ועוד.

בסטטיקה, משתמשים בסופרפוזיציה לפירוק של מבנה או של חלק מורכב, למספר חלקים פשוטים, חישוב מרכז המסה של כל אחד מהם בנפרד, וע"פ נוסחה פשוטה נדע בדיוק היכן ממוקם מרכז המסה של הגוף המורכב. כמו כן, שיטה זו מנוצלת בהנדסת מכונות לחישוב כוחות על המרכיבים השונים של המכונות.

## ראו גם
* סופרפוזיציה קוונטית

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תורת המערכות
הבית השרוף

שמאל|ממוזער|250px|מפת הרובע היהודי
**הבית השרוף**, או **בית קתרוס**, הוא כינויו של בית מגורים יהודי משלהי תקופת בית שני, שנשרף ונחרב במהלך חורבן ירושלים לאחר הכנעת המרד הגדול בירושלים בשנת 70 לספירה, ונתגלה מחדש בשנת 1970, בחפירות ארכאולוגיות בעיר העתיקה. הבית עצמו נמצא כ-6 מטרים מתחת למפלס רחוב תפארת ישראל ברובע היהודי, והוא חלק ממוזיאון לארכאולוגיה בשם הפרוור ההרודיאני. על פי כתביו של יוסף בן מתתיהו, אזור זה של ירושלים היה ידוע בעושרו, ובשל קרבתו לבית המקדש היה מאוכלס בראשי הכהונה בעיר.

## החפירות הארכאולוגיות
לאחר מלחמת ששת הימים נתגלה הרובע היהודי בעיר כשהוא נתון תחת הרס וחורבן לאחר 19 שנות שלטון ירדני. הבנייה המחודשת ברובע הובילה גם לחפירות ארכאולוגיות נרחבות באזור בשנים 1969–1982 בחסות המכון לארכאולוגיה של האוניברסיטה העברית ורשות העתיקות הישראלית בראשותו של ד"ר נחמן אביגד. הבית נתגלה בדצמבר 1969 מתחת לשכבה של אפר והרס, וחפירתו נמשכה מ-4 בינואר ועד 20 בפברואר 1970.

בחפירות נתגלה שמדובר בחלק קטן של בית מגורים גדל מידות (שחלקו עדיין נמצא מתחת לבתי הרובע). בבית נמצאו, בין יתר הממצאים, מטבעות שנטבעו ביהודה בשנים 67–69 - דבר המעיד על מועד חורבנו של הבית. שטחה של קומת הקרקע הוא כ-55 מ"ר, והיא כוללת חצר, ארבעה חדרים, מקווה ומטבח. קירות הבית נשתמרו עד לגובה של כמטר אחד, בנויים מאבנים ומלט, ומטויחים בטיח לבן ועבה. עוד נמצאו בבית השרוף כלי אבן רבים, המעידים על כך שבבית שמרו בקפידה על חוקי הטהרה (שהרי כלי אבן אינם מקבלים טומאה), ותומכים בסברה שבבית גרה משפחת כהנים. בנוסף, נמצאה בחפירות משקולת אבן, עליה נחרתה הכתובת: "[ד]בר קתרוס", כלומר: "של בן קתרוס". על-פי התלמוד הבבלי, משפחת קתרוס הייתה משפחת כהנים ידועה לשמצה, שעליה נאמר: "אוי לי מבית קתרוס, אוי לי מקולמוסן", ורש"י מסביר: "שהיו כותבין איגרות לרעה", כלומר שהיו כותבים איגרות הלשנה לשלטונות הרומאיים על מתנגדיהם.

עוד נמצאו בבית השרוף כלי זכוכית שהכילו בושם. מכך הסיקו שבבית זה הוכנה הקטורת לבית המקדש. עדות לחורבן ירושלים שבא לידי ביטוי בבית זה ניתן לראות אבנים שרופות באש עזה, עץ חרוך ושכבות של אפר ופיח המעידים על החורבן וההרס שליווה את כיבוש העיר העליונה בידי הרומאים. שני ממצאים נוספים ייחודיים לבית זה: שלד זרוע תחתונה של אישה כבת 25, המעידים על כך שבעת חורבן הבית כרתו המחריבים את ידה של האישה, וכידון ברזל שנמצא רכון בפינת חדר.

שרידי הבית נמצאים היום ברחוב הקראים שברובע היהודי, והם משמשים כמוזיאון. המוזיאון מציג סרטון וידאו עלילתי בן 25 דקות המתאר את חיי משפחת הכוהנים שהתגוררה בבית, וכן את ימיה האחרונים. הסרטון מכיל תסריט דמיוני שבו בן המשפחה משתתף במרד בשורות הקנאים, למרות התנגדות אביו הכהן, ונשאר אחרון במחילות הסודיות תחת העיר החרבה ומחליט להצטרף לשארית הקנאים במצדה. כמו כן, הסרטון מציג גם דמות של שפחה צעירה בבית המשפחה, שהיא מקור היד הכרותה שנמצאה בבית. את התצוגה והמוזיאון תכנן האדריכל פטר בוגוד, הידוע בכך שתכנן את שחזור הקארדו בירושלים.

## לקריאה נוספת
*נחמן אביגד, **העיר העליונה של ירושלים**, ירושלים, תשמ"א

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ירושלים: מוזיאונים בעיר העתיקה
קטגוריה:ירושלים: מבנים
קטגוריה:הרובע היהודי
קטגוריה:אתרי מורשת במחוז ירושלים
קטגוריה:העיר העתיקה: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן פטר בוגוד
סקירים

**סקירים** (Sciri) הוא השם המקובץ של מספר שבטים גרמאניים במערב-אירופה. במהלך המאה הרביעית חיו הסקירים בקרפטים. הם הובסו על ידי ההונים. לאחר מכן, הפכו חלק מהאוסטרוגותים. 

## ראו גם
* שבטים גרמאניים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שבטים גרמאניים
אודואקר

שמאל|ממוזער|200px|רומולוס אוגוסטולוס נכנע בפני אודואקר
**אוֹדוֹאָקֶר** או **אוֹדוֹוָקֶר** (Odoacer, Odovacer; בערך 435 – 15 במרץ 493) היה שליט איטליה בשנים 476–493. הביא לביטולה של האימפריה הרומית המערבית, והיה השליט הברברי הראשון באיטליה.

## חייו
אודואקר נולד באחד המחוזות שמצפון לדנובה (באזור אוסטריה של היום) שם התנחלו שבטים גרמניים שונים (רוגים, סקירים, טורקילינגים והרולים). ייתכן שהוא עצמו היה בן-תערובת הוני וסקירי. בשנת 470 בערך הצטרף לצבא הקיסר של הקיסרות המערבית באיטליה, שהיה מורכב אז ברובו ממגויסים ברברים (פואדרטי), ועלה בסולם הפיקוד. בשנת 475 הדיח מפקד הצבא הרומי, אורסטס, את הקיסר המערבי יוליוס נפוס, ומינה תחתיו לקיסר את בנו הקטין רומולוס אוגוסטולוס. אולם, משסרב אורסטס להעניק קרקעות לחייליו, מרדו בו הללו והכריזו על אודואקר כ"מלך". אודואקר רדף אחרי אורסטס ורצח אותו ואת אחיו. על רומולוס הנער חס אודואקר ושילח אותו למשפחתו אחרי שוויתר על הקיסרות. משהודח רומולוס בשנת 476 לא שב עוד איש לשבת על כס הקיסרות המערבית, וזו פקעה.

אודואקר נמנע מלקרוא תגר על השלטון הלגיטימי והכיר פורמלית ביוליוס נפוס, הקיסר הרומי המערבי המודח. הוא אף טבע מטבעות הנושאים את שמו של נפוס. משנרצח הלה במקום גלותו בדלמטיה בשנת 480 קיבל עליו אודואקר את סמכותו של הקיסר המזרחי, זנון, ושלח אליו את סמלי השלטון של הקיסרות המערבית. זנון השלים עם שלטונו באיטליה ואף העניק לו תואר 'אציל' (פטריקיוס).

נראה שבמהלך 13 שנות שלטונו ניהל אודואקר את איטליה בתבונה. הוא זכה באהדת העיר רומא והסנאט והצליח לחלק אדמות לתומכיו, בדרך כלל ללא התנגדות. אולם פעולותיו מחוץ לגבולות איטליה עוררו את חששה של הקיסרות המזרחית, שהביאה לבסוף למפלתו. בשנת 480 פלש לדלמטיה (קרואטיה של היום) וסיפחה לבסוף לממלכתו. הוא הצליח להחזיר את השליטה הרומית בסיציליה מידי הוונדלים. בשנת 484 התפתה לסייע לקושרים נגד הקיסר המזרחי, זנון, והלה החל לפעול נגדו. בעידודו של זנון פלשו האוסטרוגותים בשנת 489 תחת הנהגת תיאודריך הגדול לממלכתו של אודואקר, השמידו את צבא הפואדרטי הברברי שלו ותוך שנה כבשו את מרבית איטליה. אודואקר התבצר ברוונה עד שהעיר נכנעה, על פי הסכם שהושג בשנת 493. אז הזמין תיאודריך את אודואקר המנוצח למשתה ובמעמד זה הרגוֹ ככל הנראה בחרבו. כך בא קץ לשלטונו.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:הונים
קטגוריה:עמים, שבטים ומדינות בימי הביניים
קטגוריה:ילידי 433
קטגוריה:נפטרים ב-493
בורה בורה

[שמאל|ממוזער|250px|[צילום אוויר|תצלום אוויר של האטול בורה בורה, במרכזו נראה הר הגעש הרדום, ומסביבו חומת האלמוגים שנבנתה על צלעותיו טרם שקיעתן]]
**בורה בורה** (בצרפתית: **Bora Bora**) הוא אי באוקיינוס השקט, ששטחו 29.3 קמ"ר. בשטח זה נכללים האי עצמו ואיונים נוספים הנמצאים במרכזה של לגונה מוקפת שונית אלמוגים.

## גאוגרפיה
האי שייך לאיי החברה שבפולינזיה הצרפתית, והוא ממוקם כ-260 ק"מ צפונית-מערבית לעיר הבירה של פולינזיה הצרפתית, פפאטה (Papeete) (השוכנת בטהיטי). אוכלוסיית האי באוגוסט 2007 מנתה 8,880 נפש. היישוב הראשי באי הוא **ואיטאפה** (**Vaitape**), שנמצא בצדו המערבי של האי המרכזי.

האי הררי, ופסגתו הגבוהה ביותר - 727 מטרים מעל לפני הים - היא פסגת הר געש רדום.

האי מיושב על ידי פולינזים החל מהמאה הרביעית לספירה. ב-1777 הגיעו האירופאים הראשונים, והחל מ-1842 מהווה האי מושבה צרפתית. החל מ-1946 מחזיקים תושבי האי באזרחות צרפתית. צרפתית היא השפה הרשמית באי, אך אנגלית מדוברת בפי רבים.

בורה בורה מוקפת לגונה ציורית. האי מהווה מרכז תיירות ידוע ואקסקלוסיבי; עיקר התיירים מגיעים מארצות הברית ומיפן. חברת התעופה אייר טהיטי נוי מפעילה 5 טיסות יומיות מפפאטה לבורה בורה. האי מהווה אתר צלילה אהוב, ולחופיו ניתן לצפות בכרישים ובאלפי מיני דגים ויצורי מים אחרים.

### גאולוגיה
בורה בורה הוא דוגמה בולטת לאופן היווצרותו של אטול, מאחר שתהליך גאולוגי זה טרם הושלם באי. ראשיתו של אטול בהתפרצות געשית בלב ים באקלים טרופי, שיוצרת אי שכולו הר געש. רוב שטחו של האי הוא אכן הר געש כבוי בעל שתי פסגות: פאהיה (Pahia) ואוטמאנו (Otemanu). על צלעותיו של הר הגעש, השוקע בהדרגה, נבנית והולכת במים הטרופיים החמימים שונית אלמוגים. בשלב בו נמצא בורה בורה, רוב שטח ההר כבר שקע מתחת למים בעוד השונית צמחה עד לפני המים; השטח בו היה הר הגעש הוצף ברובו, ובהיותו מוקף בשונית נוצרה לגונה. מתוך מי הלגונה מבצבצים עדיין איונים, שחלקם הן פסגות משנה נמוכות של ההר שטרם שקעו. עם השלמת התהליך, שאורך כשלושים מיליון שנה, יעלם האי עם ההר שבמרכזו, ותיוותר רק שונית האלמוגים עם הלגונה שבמרכזה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:איים באוקיינוס השקט
קטגוריה:פולינזיה הצרפתית: גאוגרפיה