בארות בנגב

**בארות בנגב** הוא מרכז הדרכה ומורשת הנמצא בקיבוץ עלומים בנגב המערבי (עוטף עזה). המרכז מספר את סיפורו של קיבוץ בארות יצחק שהוקם ב-1943 והיה הראשון בגוש הנגב של הקיבוץ הדתי. בעקבות קרב הגבורה בו נעצרו המצרים במלחמת העצמאות נגרם הרס קשה לקיבוץ והוא פונה מתושביו. מרכז המורשת כולל את מגדל המים הישן הנמצא בשדות ומרכז מבקרים הנמצא בתוך קיבוץ עלומים.

## תוכן ו[[המסרה]] במרכז
המרכז הוקם כדי לספר ולהנציח את סיפורה של תנועת הקיבוץ הדתי, כתנועה ציונית מיישבת ולוחמת לפני קום המדינה וכן את סיפורה הייחודי, (והלא מוכר), של קבוצת בארות יצחק שעל אף הניצחון בקרב הקשה שהתחולל נגד המצרים, נאלצו לנטוש את הקיבוץ ולשקם אותו במקום אחר.

במלחמת העצמאות איבד הקיבוץ הדתי חמישה מתוך אחד עשר יישוביו וספג אבדות בנפש בשיעור של 8%, (לעומת 1% בשאר היישוב היהודי). כחלק ממהלך תיקון השבר, החליטה תנועת הקיבוץ הדתי לשקם את מגדל המים שנפגע מהפצצות המצרים ולהקים מרכז מבקרים.

המרכז, שנחנך בפברואר 2014, כולל מבנה בית ילדים ישן בקיבוץ עלומים, ("המשולש"), ואת אתר מגדל המים הנמצא בשדות. במגדל בוצעו עבודות שימור ושיקום, תוך שמירה על מראהו הפגוע מהפצצות המצרים, במבנה שבעלומים משמשת קומת הקרקע את משרדי האירוח הכפרי וכאולם כנסים.
בקומה השנייה מוצגת תצוגת חפצים ותמונות מחיי "תורה ועבודה" של היישובים הדתיים הראשונים בנגב. עיקרה של התצוגה הוא מיצג אור-קולי בשם: "ובחרת בחיים". המיצג מתאר את ראשית ההתיישבות הציונית בנגב, את הקמת גוש הנגב של הקיבוץ הדתי, את הקרב מול המצרים ואת תוצאותיו הקשות בחיי אדם ובהרס שנגרם ליישוב. בסיום המיצג מסופר איך השתקמה תנועת הקיבוץ הדתי ואיך חזר ושוקם גוש הנגב.
מרכז המורשת קיבל מעמד של אתר מורשת לאומי. המרכז מקיים מגוון סיורים במרחב הסובב כמו, בעקבות נשים בנגב, הכרות עם אתרי מורשת בעוטף עזה, וסיורי פריחה במסגרת פסטיבל "דרום אדום".
בנוסף מקיים המרכז כנס שנתי בשיתוף המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל בנושאים הקשורים להתיישבות בנגב.

## הקרב על בארות יצחק

במלחמת העצמאות, (לאחר פינוי האימהות והילדים לתל אביב), נשארו להגן על הקיבוץ כשמונים חברים, מבני 17 ועד 40, מתוכם גם 20 נשים.במהלך הקרב הפציצו מטוסים מצריים את מגדל המים והמים ששטפו ממנו הציפו את תעלות הקשר והקשו על המגינים. בתום יום קרב קשה, נסוגו המצרים משטחי הקיבוץ. בארות יצחק ניצחה בקרב אך המחיר היה כבד: 17 נהרגו, 15 נפצעו וכל בתי הקיבוץ נשארו הרוסים.

בתום המלחמה, החליטו חברי הקיבוץ, לאחר לבטים, לשקם את עצמם בנקודה חדשה - במרכז הארץ. החלטתם של אנשי הקיבוץ להקים את הקיבוץ במקום אחר התקבלה רק לאחר שמרכז התנועה החליט לשלוח גרעין נוסף להתיישב באתר שבנגב. הגרעין שהגיע לבארות יצחק שבנגב נשאר שם כשנה ובסופו של דבר חבר לפליטי כפר עציון שהקימו את ניר עציון שבכרמל.

## נס הקוממיות - השלילה והתיקון

בשנת תשט"ו, 1955 – שבע שנים לאחר מלחמת העצמאות, החלט להעניק ל-91 יישובים את "נס הקוממיות" - אות הוקרה, המוענק על ידי צה“ל במסדר צבאי ליישובים ומוסדות אשר לחמו במלחמת העצמאות. הקריטריון המפותל שקבע משרד הביטחון לקבלת "נס הקוממיות" פורט במכתב ששלח שמעון פרס, המנהל הכללי של משרד הביטחון אל ח"כ יצחק רפאל ב ג' אייר תשט"ו: "יישובים אשר עמדו בפני התקפת כוח רגלי של האויב ו/או היו מנותקים מעל יתר היישוב בארץ במשך חודש ימים לפחות...**בתנאי כי היישוב עודנו קיים**".
המשמעות בקביעת הקריטריון לקבלת "נס הקוממיות", הייתה שמחצית מיישובי הקיבוץ הדתי שנאלצו להעתיק את מיקומם: כפר דרום, כפר עציון, משואות יצחק, עין צורים ובארות יצחק, יישובים שלחמו בגבורה וספגו אבדות כבדות, אינם זכאים לנס הקוממיות.
בטקס צבאי שנערך בבאר שבע קיבלו את נס הקוממיות עשרה יישובים מהנגב: רביבים, צאלים, סדום, נבטים, נירים, מבטחים, חצרים, גבולות, בארי ואורים. (יישובים נוספים מהדרום קיבלו את נס הקוממיות בטקס שנערך בכפר המכביה). **בלטו בהיעדרם: כפר דרום ובארות יצחק.**
חברי בארות יצחק שנלחמו בנגב בגבורה וקבעו את גבול המדינה, התקשו לעכל את העלבון. בקיבוץ החדש נבנה מגדל מים תאום למגדל שבנגב ומדי שנה התקיים טקס זיכרון במגדל המים הישן שנותר בשדות נחל עוז. לאחר מלחמת ששת הימים, ב-1969, הוענק נס הקוממיות לכפר עציון שחזר לאדמתו.בשנת 1981, לאחר פניות רבות, העניקה הממשלה, בראשות מנחם בגין, את נס הקוממיות לבארות יצחק ולישובים נוספים שנחרבו במהלך המלחמה וקמו מחדש.

## שותפים להקמת המרכז
**[[מפיק (קולנוע וטלוויזיה)|גופים]] מממנים:**

* ציוני דרך - תוכנית המורשת הלאומית
* המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל - JNF בריטניה
* קקל
* משרד התיירות - החברה הממשלתית לתיירות
* משרד החקלאות ופיתוח הכפר
* הקיבוץ הדתי
* מועצה אזורית שדות נגב
* קיבוץ עלומים

**תכנון וביצוע:**

**פרוגרמה ו[[המסרה]]:** רמי חרובי **כתיבה, [[בימוי]] והפקה:** רמי פיכמן **ליווי אקדמי:** ד"ר נחום ברוכי ז"ל

**[[עיצוב גרפי]]:** מיכל ברמן **מערכי [[הדרכה]]:** שרית אוקון **[[עיצוב פנים]] ועיצוב אתר המגדל:** אדר' דורון שגב **ניהול מטעם עלומים**: צביקי פורת.

## גלריה

קובץ:חנוכת אתר המגדל בגשם 31.03.2013.jpg|פתיחת אתר מגדל המים 2014
קובץ:מראה בארות יצחק בנגב-JNF002539.jpeg|בארות יצחק בנגב
קובץ:Be'erot baNegev Museum.jpg|במרכז המבקרים ב"מצב שבת"
קובץ:מראה בארות יצחק בנגב-JNF002529.jpeg|תעלות הקשר לקראת הפלישה המצרית
קובץ:99297 beerot yitzhak - the water tower PikiWiki Israel.jpg|שלט להנצחת הנופלים בקרב
קובץ:Old Beerot Yitzhak water tower site (8).JPG|שלט תודות ליד המגדל
קובץ:PikiWiki Israel 40916 Kibbutz Alumim.JPG|שלט מרכז המבקרים
קובץ:Beerot Yitzhak IMG 6959.JPG|שימור הפגיעות במגדל המים
קובץ:94061 old beerot ishak PikiWiki Israel.jpg|אחד השלטים באתר המגדל
קובץ:Be'erot baNegev Museum.jpg|מרכז המבקרים ב"מצב שבת"
קובץ:PikiWiki Israel 41047 Old Beerot Yitzhak.JPG|שלט לזכר הנופלים בקרב
קובץ:Beerot Yizchak - The old water tower 4 (Large).jpg|שלט כחול באתר המגדל


## לקריאה נוספת
* נחום ברוכי, **בארות יצחק בהתיישבות ובמלחמה**, הוצאת ספרים אריאל, תשס"ט - 2009

## קישורים חיצוניים
* 

* בארות בנגב באתר המועצה לשימור אתרים בישראל
* בארות בנגב באתר קיבוץ עלומים
* אתר הקיבוץ בארות יצחק
* סיפור הקרב מאת ד"ר נחום ברוכי ז"ל
* מסלול טיול מאתר קקל
* הכנס השנתי של בארות בנגב 2018
* קטע המחשה מהקרב - מתוך מיצג "ובחרת בחיים"

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: אתרי מורשת לאומית
קטגוריה:הנגב המערבי: מוזיאונים
קטגוריה:עלומים (קיבוץ)
קטגוריה:בארות יצחק
קטגוריה:הקיבוץ הדתי