open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
צרבת

**צרבת** היא תחושת צריבה כואבת בוושט, בעיקר בחלל הגרון.

התחושה מתחילה בדרך כלל בבטן ועוברת לצוואר ולגרון. הצרבת נובעת מעלייה של חומצות קיבה בוושט. צרבת היא בדרך כלל תופעה חולפת, אף כי פגמים בסוגר הקיבה עלולים להפוך את התופעה לכרונית. הצרבת מתחילה בדרך כלל לאחר אכילת כמות גדולה של מזון או אכילת מזון שומני. נשים בהיריון מועדות לצרבת, ושתיית משקאות מוגזים (המבוססים על חומצה פחמתית) עלולה אף היא לעודד צרבת. צרבת כרונית עלולה להעיד על כיב קיבה (אולקוס). הצרבת יכולה להופיע בכל גיל.

מומלץ לסובלים מצרבת לאכול מנות קטנות, לא לשכב לאחר האוכל ולהמעיט בצריכת שומנים ומשקאות תוססים מאוד.

## תרופות לצרבת

ניתן לחלק את התרופות לצרבת לארבע קבוצות:

***תרופות לצרבת ללא מרשם:** קיימים עשרות תכשירים ללא מרשם רופא לטיפול בצרבת; רובם מכילים בסיסים סותרים (מנטרלים) כגון מגנזיום הידרוקסיד או אלומיניום הידרוקסיד הנוגדים את החומציות בקיבה. בנוסף ישנן תרופות שחוסמות את התאים בקיבה שאחראים על הפרשת החומצה ובכך מקלים על תחושת הצרבת. סודה לשתייה (נתרן מימן פחמתי) אף היא בסיס, והיא תכשיר ביתי ותיק לטיפול בצרבת. סידן פחמתי מהווה את הבסיס לתכשירים כמו טאמס ודומיו.
תרופות מסוג זה: טאמס, צרבת-X, קלטראט, ויטה-קל (דרך חיים), מאלוקס, קלצימור.

***מעכבי משאבת מימן ''או'' [[מעכבי משאבות פרוטונים]] (PPI):** מטרת התרופות מסוג זה היא הפחתה לאורך זמן של ייצור החומצה בקיבה. מנגנון הפעולה של תרופות אלה מבוסס על מעכבי אנזימים – מולקולות שנקשרות לאנזימים שבתאי דופן הקיבה ומונעות מהם לבצע את השלב האחרון בייצור החומצה הגסטרית.
תרופות מסוג זה: לנטון, פרילוסק, פרבאסיד, אומפרדקס, קונטרולוק, פרוטוניקס, פנטולוק, לוסק, נקסיום, אסיפקס.

* **חוסמי קולטני היסטמין מסוג 2 ''או'' חוסמי H2:** ההיסטמין, תרכובת אורגנית שהגוף מייצר בתגובה לגורמים שונים, מעודד ייצור חומצות במעי. בתגובה להיקשרות ההיסטמין בקולטני היסטמין מסוג H2 שנמצאים בתאי דופן הקיבה, תאי דופן הקיבה מייצרים את חומצת הקיבה. מנגנון הפעולה של תרופות מסוג חוסמי H2 מונע את הקשירה וכך מופחת ייצור החומצה הגסטרית.
דוגמאות לתרופות מסוג זה: פפסיד, טגמט, ניזאטידין, גסטרו, סימטידין, אקסיד, פאמוטידין, זנטק, רניטידין.
ניתן למצוא חוסמי H2 שנמכרים ללא מרשם רופא אבל כמות החומר הפעיל שבהם נמוכה יחסית לאלה שעבורם יש צורך במרשם.

* **תרופות פרו-קינטיות:** אלה הן תרופות שפועלות על מערכת העיכול עצמה וכך משפיעות על ייצור החומצה. תרופות שמבוססות על חוסמי דופמין, כמו מטוקלופראמיד (פראמין) או דומפרידון (מוטיליום), גורמות לשריר הסוגר התחתון, השריר שבקצה הוושט בכניסה לקיבה, להתכווץ וכך מונעת מהחומצה לחזור מהקיבה לוושט. בו-זמנית היא גורמת לספינקטר הפילורי, השריר שמפריד בין הקיבה לתריסריון, להתרפות וכך מזרזת את התרוקנות הקיבה. מנגנון הפעולה של תרופות אחרות, כמו למשל ציסאפריד, מעודד שחרור של אצטילכולין בדופן המעי ומגביר את התכווצויות השרירים במעי. כך מוגבר קצב התרוקנות הקיבה.

## קישורים חיצוניים

* מידע נוסף באתר InfoMed
* דן אבן, מניעה וטיפול בצרבת (רפלוקס), באתר כמוני
* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תסמינים וסימנים הקשורים למערכת העיכול ולבטן
בלוטת חלב

**בלוטת חָלָב** היא איבר (בלוטה) הנמצא בגופם של בעלי חיים המשתייכים למחלקת היונקים.
שמאל|ממוזער|150px|תינוק יונק

בלוטות החלב, שתפקידן העיקרי הוא הנקת ולדות (בעלי חיים בראשית חייהם), מהוות את המאפיין המגדיר החשוב ביותר של מחלקת היונקים (ושם המחלקה נובע ממאפיין זה). בבעלי חיים בוגרים קיימות בלוטות חלב פעילות אך ורק בנקבות. בדרך כלל קיימות בכל יצור בלוטות חלב רבות, והן מתרכזות ב**עטינים** – איברים הנושאים בתוכם את בלוטות החלב והמאפשרים הנקה.

בדומה לשיער, בלוטות החלב ייחודיות ליונקים. הן מופיעות בשני המינים, אולם מפסיקות את התפתחותן אצל הזכר עוד לפני סיום תהליך ההתבגרות המינית. מספר בעלי חיים אחרים מאכילים את צאצאיהם על ידי חומר דמוי-חלב, אולם מקורו של החומר שונה מזה של החלב.

בלוטות החלב הן כנראה בלוטות זיעה "משופרות". לא ידוע מתי לראשונה הן הופיעו בתהליך האבולוציה של חולייתנים, אולם ניתן להסיק שהופעתן מתואמת וקשורה בהתפתחותן של שיני החלב ודפוסי תחלופת השיניים הנראים ברוב מיני היונקים המודרניים. שיני חלב אינן יעילות כשיני בוגר ואינן מותאמות ללעיסה, מאחר שגודלן קטן והן משתנות תדיר במהלך התפתחות היונק. על כן מסתמך היונק הצעיר על מזון עשיר שאופן עיכולו אינו מוכתב בלעיסתו—חלב. החלב מכיל אחוז גבוה של חלבון, שומן וסוכרים (בעיקר לקטוז), וכן כמות מסוימת של ויטמינים ומלחים. זהו מקור מזון עשיר שאחוז מרכיביו משתנה במיני היונקים השונים ובמהלך תקופת ההנקה.

בלוטת חלב מורכבת ממערכת תעלות המפרישות חלב, וסביבן מעטפת מלכדת. הורמון הגדילה וההורמון פרולקטין מעודדים את היווצרות החלב. פעולת היניקה מעודדת את הפרשת ההורמונים. צורת בלוטות החלב שונות בין מיני היונקים: אצל יונקי הביב קיים מצבור רקמות הצמוד לקיר הבטן, החלב מצטבר בגומחות על גבי הפרווה, ומלוקק על ידי היונק הצעיר. במינים רבים ובהם האדם, תעלות החלב מגיחות אל פני השטח בצורת תפיחה בשרית המכונה פטמה. במינים אחרים (אצל פרות למשל) תעלות החלב מפרישות את החומר אל מאגר נוזלים, ומשם מופרשות החוצה דרך פתח יחיד בפטמה.

בלוטות החלב שונות גם במספרן ובמיקומן: המספר נע בין שתי בלוטות (רוב הפרימטים למשל) ל-18 בלוטות (חזיר). הבלוטות ממוקמות לרוב לאורך שני קווים מקבילים בבטן או בחזה של בעל החיים, הנקראים קו החלב.

## ראו גם
* שד
* כחל (כשרות)

## קישורים חיצוניים

* 
* 

חלב
קטגוריה:חלב
אדמנטיום

**אדמנטיום** (באנגלית: **Adamantium**) היא סגסוגת מתכתית בדיונית בלתי ניתנת להשמדה, המופיעה בעיקר ביקום מארוול של חברת מארוול קומיקס. לפי מילון מיריאם-ובסטר, מקור השם במילה Adamant שפירושה חומר קשיח ובלתי שביר כיהלום (כשם עצם) או אדם שלא ניתן לערער אותו (כתואר הפועל), לרוב נאמר על אדם בקונוטציה שלילית. המתכת מתוארת כאחד החומרים הקשיחים בעולם, והיא כמעט בלתי ניתנת להשמדה מרגע שקיבעו אותה במצב מוצק. ביקום מרוול מהווה האדמנטיום חיקוי מלאכותי לחומר טבעי פיקטיבי אחר בשם ויברניום.

השימוש הבולט ביותר בה הוא בדמותו של המוטאנט וולברין מסדרת הקומיקס אקס-מן - אשר עצמותיו "מוזגו באופן מולקולרי" עם מתכת זו, לרבות הטפרים שיוצאים מגב כף ידו שהיו עשויים עצם וצופו גם הם באדמנטיום, כחלק מפרויקט ממשלתי סודי בשם נשק אקס (באופן אירוני מתכת זו, שנועדה להפוך אותו לבלתי ניתן לעצירה, היא זו שהביאה לסופו). בקומיקס מוזכר שהאדמנטיום היא מתכת רעילה והסיבה לכך שאינה הורגת את וולברין היא יכולת הריפוי העצמי המשופרת שלו, שמנטרלת את נזקי המתכת. בתוספת לכוח הריפוי שלו, ציפוי השלד באדמנטיום הפך אותו לעמיד במיוחד.

מבין הדמויות הנוספות הנעזרות במתכת האדמנטיום נמנים בולזאיי, יריבו של דרדוויל, שעמוד השדרה שלו צופה בסגסוגת זו; ליידי דת'סטרייק שעמוד השדרה שלה וטפריה צופו במתכת זו; טפריה של X-23, וכן פלג ראשו העליון (ולאחר מכן גם שלדו) של ראש פטיש. כמו כן, אחד מכלי נשקו של איירון מן הוא כדור בליסטי מיוחד שעשוי מסגסוגת האדמנטיום, וכן אחת ממעבדותיו של מיסטר פנטסטיק בנויה כולה מהמתכת לצורך ניסויים מסוכנים במיוחד.

באנלוגיה לעולם המציאותי, קַרבּיד הטונגסטן הוא אחד החומרים הקשים שיש בנמצא, בנוסף ליהלום.

## אזכור במדיות נוספות
* בעולם של וורהאמר 40,000, אדמנטיום הוא חומר קשה ביותר המשמש בידי האימפריום של בני האדם לצורך בנייתם של כלי נשק וחליפות שריון.
* במשחקי Master of Orion, אדמנטיום הוא אחד השריונות החזקים ביותר הקיימים.
* במשחק Master of Magic, מכרות אדמנטיום נמצאים על כוכב הלכת מיריאן ומספקים שדרוג לכלי נשק של יחידות לוחמה.
* במשחק וורלד אוף וורקראפט של חברת Blizzard Entertainment, האדמנטיום הוא חומר הנמצא בשריונות מסוימים, כמו גם כחומר הניתן לכרייה בחבילת ההרחבה "Burning Crusade".
* האדמנטיום הוא סוג של שריון במשחק הפלייסטיישן 2 Ratchet & Clank: Up Your Arsenal.
* במשחק האסטרטגיה Age of Mythology, שערי עולם השאול - אשר נבנה בידי זאוס כדי לכלוא את קרונוס - עשויים אדמנטיום.
* בסרטי האנימציה צעצוע של סיפור, חליפתו של באז שנות-אור מכילה שכבה העשויה אדמנטיום חנקני.
* במשחק Runescape, אדמנט הוא חומר וממנו עשויים חליפות שריון וכלי נשק.
* בסדרה המצוירת של סמוראי ג'ק - עונה 2 פרק 5 (Jack and the Ultra-robots), מדען בנה למען האקו רובוטים שהמתכת שלהם עשויה אדמנטיום וכל תפקידם הוא להביס את ג'ק.
*החרבות הראשונות של דריזט דו'אורדן עשויות מאדמנטיום.

## קישורים חיצוניים
* אדמנטיום בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

## הערות שוליים

קטגוריה:חומרי גלם בדיוניים
עורב חום-עורף

**עוֹרֵב חוּם-עוֹרֶף** (שם מדעי: *Corvus ruficollis*) הוא עוף מדברי. הוא שוכן בצפון אפריקה ועד קניה, חצי האי ערב, המזרח התיכון ואיראן. בישראל הוא שוכן קבע באזורים המדבריים, ובעיקר בנגב ובמדבר יהודה, אך הוא מופיע לעיתים גם באזורים שאינם מדבריים.

גודלו של העורב חום-העורף 52–56 סנטימטר ומשקלו 500–830 גרם. צבעו שחור, פרט לעורפו שהוא חום (בגוזלים אין כתם חום בעורף). פרט לכך, הוא דומה מאוד לעורב השחור, אך מקורו מעט עדין יותר. הוא ניזון ממגוון רחב של מזונות - אשפה, נחשים, חגבים, גרעינים, פירות ועוד.

העורב חום-העורף הוא ציפור מתלהקת - הוא חי בזוגות המקימים להקות טריטוריאליות. יחידים (בעיקר צעירים), שאינם משתלבים בקבוצה, חיים בבדידות. עורב זה מקים את קינו מזרדים וממקמו בצוקים, עצים או בתים ישנים. הקן עשוי זרדים גסים המרופדים בחומרים רכים יותר, כגון צמר, קרעי בד וכדומה, והנקבה מטילה בו 2–5 ביצים.

## קישורים חיצוניים

* עורב חום-עורף באתר הרשימה האדומה של IUCN

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1830
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי רנה לסון
קטגוריה:עורביים
קטגוריה:ארץ ישראל: עורביים
קטגוריה:בעלי חיים במדבריות המזרח התיכון
2002 בפוליטיקה

[250px|ממוזער|חיילי צה"ל ב[שכם במהלך מבצע חומת מגן]]
* 29 במרץ – צה"ל פותח במבצע חומת מגן.
* 2 באפריל – מבצע חומת מגן: צה"ל כובש את בית לחם, ומטיל מצור על כנסיית המולד בה מתבצרים מחבלים פלסטינים.
* 9 במאי – מבצע חומת מגן: תם המצור על כנסיית המולד בבית לחם שהחל ב-2 באפריל.
* 10 במאי – מסתיים מבצע חומת מגן.
* 24 ביוני – הממשל האמריקאי מפרסם את "מפת הדרכים".
* 14 ביולי – במהלך חגיגות יום הבסטיליה ניצל נשיא צרפת ז'אק שיראק מניסיון התנקשות.
* 10 בספטמבר – שווייץ מצטרפת לאו"ם.
* 27 בספטמבר – מזרח טימור (Timor-Leste) מתקבלת חברה באו"ם.
* 23 באוקטובר – מורדים צ'צ'נים משתלטים על היכל התרבות במוסקבה, ולוקחים 700 בני ערובה.
* 4 בנובמבר – שאול מופז נכנס לתפקיד שר הביטחון בממשלתו של אריאל שרון.
* 8 בנובמבר – מועצת הביטחון מקבלת פה אחד את החלטה 1441 הקוראת לעיראק לקיים את החלטות מועצת הביטחון הקודמות לאלתר ולהחזיר את פקחי האו"ם למדינה.
* 15 בנובמבר – הו צ'נטאו (Hú Jǐntāo) מתמנה למזכיר המפלגה הקומוניסטית של סין.
* 18 בנובמבר – פקחי הנשק של האו"ם מגיעים לעיראק
* 21 בנובמבר – נאט"ו מזמינה את בולגריה, אסטוניה, לטביה, ליטא, רומניה, סלובניה, סלובקיה להצטרף כחברות בברית.

## קישורים חיצוניים
2001 בפוליטיקה

## ינואר
* 6 בינואר – הקונגרס מאשר את ניצחונו של ג'ורג' ווקר בוש כזוכה בבחירות לנשיאות שנערכו בשנת 2000.
* 29 בינואר – הפגנות סטודנטים באינדונזיה במחאה על שחיתות המיוחסת לנשיא עבדורחמן והיד
* 31 בינואר – בית משפט סקוטי בהולנד מרשיע חשוד לובי אחד, ומזכה חשוד שני, במעורבות בפיגוע הטרור נגד טיסת פאן אם 103 שהתרסקה מעל לוקרבי, סקוטלנד, ב-1988, בו נהרגו 277 בני אדם.

## פברואר
* משבר בעיראק: חילות האוויר של ארצות הברית ובריטניה מפציצים את מערכת ההגנה האווירית של עיראק. 
* 6 בפברואר – אריאל שרון זוכה בבחירות המיוחדות לראשות הממשלה.
* 26 בפברואר – חתימה על אמנת ניצה

## מרץ
## אפריל
* 1 באפריל – סלובודאן מילושביץ' נעצר על ידי ממשלת סרביה.
* 1 באפריל – חוקים המאשרים נישואים חד מיניים נכנסים לתוקף בהולנד ובפרובינציית קוויבק בקנדה. בשני המקומות נישאים זוגות חד מיניים ראשונים בו-ביום.

## מאי
* שלטון הטליבאן באפגניסטן מורה לבני הדת ההינדית לענוד סימני זיהוי על בגדיהם, ומצווה על נשים הינדיות ללבוש רעלה.

## יוני
* 7 ביוני – מפלגת הלייבור הבריטית בראשות טוני בלייר זוכה בפעם השנייה בבחירות הכלליות במדינה. 
* 20 ביוני – פרווז מושארף הופך לראש ממשלת פקיסטן.

## יולי
* 1 ביולי – אליסו וייחו הופכת לעיר בקליפורניה וכרמן ואלי-קייב ממונה לראש העיר הראשונה שלה.
* בין ה-20 וה-22 ביוני נערך בג'נובה, איטליה, הכינוס ה-27 של ארגון המדינות המתועשות. במהלך הכינוס התקיימו הפגנות של פעילים נגד הגלובליזציה, במהלכן נהרג צעיר איטלקי מאש הקרביניירי. 
* 28 ביולי – אלחנדרו טודו מושבע כנשיא פרו, שמונה חודשים לאחר הצבעת אי אמון נגד הנשיא הקודם, אלברטו פוג'ימורי.

## אוגוסט
* 1 באוגוסט – חוק המאפשר נישואים חד מיניים נכנס לתוקף בגרמניה. 
* 21 באוגוסט – נאט"ו מחליטה לשלוח כוח שומר-שלום ליוגוסלביה.

## ספטמבר
* 5 בספטמבר – התובע הכללי של פרו מגיש תביעה נגד הנשיא לשעבר פוג'ימורי באשת רצח. 
* 10 בספטמבר – בחירות לפרלמנט בנורווגיה. 
* 11 בספטמבר – פיגועי 11 בספטמבר: טרוריסטים חוטפים ארבעה מטוסי נוסעים. שניים מהמטוסים מחריבים את מרכז הסחר העולמי בניו יורק, אחד מחריב אגף של הפנטגון, ואחד מתרסק בפנסילבניה (נראה שיעדו היה וושינגטון הבירה). בפיגועים נרצחו כ-3,000 בני אדם.
* 22 בספטמבר – מכתבים נגועים בנגיף הגחלת (אנתרקס) נשלחים בארצות הברית.

## אוקטובר
* 7 באוקטובר – הפלישה האמריקאית לאפגניסטן מתחילה במתקפה אווירית ופעולות קרקעיות חשאיות.

## נובמבר
* 6 בנובמבר – תומאס ג'יי מרפי ג'וניור הדמוקרטי מנצח את ג'יימס קרמין הרפובליקני בבחירות לראשות עיריית פיטסבורג שבפנסילבניה.
* 12 בנובמבר – מלחמת אפגניסטן: כוחות הטליבאן נוטשים את קאבול לנוכח התקדמות כוחות ארצות הברית ובעלות-בריתה.
* 13 בנובמבר – מלחמת אפגניסטן: כוחות "הברית הצפונית" וארצות הברית משתלטים על עיר הבירה קאבול.
* 13 בנובמבר – נשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש חותם על סדרת חוקי חירום המאפשרים להעמיד אזרחים של מדינות זרות בפני בית דין צבאי בחשד לפעילות טרור.

## דצמבר
* מהומות בארגנטינה לאור התמוטטות הכלכלה. ב-20 בדצמבר מתפרק משטרו של הנשיא פרננדו דה לה רוה.

## קישורים חיצוניים
2003 בפוליטיקה

* 28 בינואר – הליכוד בראשות אריאל שרון מנצח בבחירות לכנסת ה-16
* 12 במרץ – זוראן ג'ינג'יץ', ראש ממשלת סרביה, נרצח.
* 19 במרץ – מחמוד עבאס (אבו מאזן) ממונה לראש ממשלת הרשות הפלסטינית.
* 20 במרץ – פתיחת מלחמת עיראק.
* 4 ביוני – פסגת עקבה - אריאל שרון, מחמוד עבאס (אבו מאזן) וג'ורג' בוש נפגשים כדי לשים קץ ל"אינתיפאדה החמושה".
* 22 ביולי – כוחות ארצות הברית בעיראק הורגים את עודאי וקוסאי, שני בניו של סדאם חוסיין.
* 6 בספטמבר – מחמוד עבאס (אבו מאזן) מתפטר מראשות ממשלת הרשות הפלסטינית.
* 10 בספטמבר – מיכאילו מיכאילוביץ' דוקר את שרת החוץ של שוודיה אנה לינד. היא מתה למחרת.
* 14 בספטמבר – תושבי אסטוניה מאשרים במשאל עם את הצטרפות מדינתם לאיחוד האירופי.
* 23 בנובמבר – נשיא גאורגיה אדוארד שוורדנדזה מתפטר, לאחר ניסיון הפיכה.
* 13 בדצמבר – סדאם חוסיין נלכד על ידי כוחות צבא ארצות הברית בתיכרית, עיראק.

## קישורים חיצוניים
ערן סבאג

**ערן סבאג** (נולד ברמת אפעל ב-23 באוגוסט 1975) הוא שדרן רדיו ישראלי.

## ביוגרפיה
ב-1993 התגייס לגלי צה"ל ושירת במחלקת האומר. במסגרת תפקידו הכין ושידר תוכניות דוקומנטריות רבות. לאחר שחרורו מהצבא המשיך סבאג לעבוד בתחנה וערך והגיש בה את התוכנית "הפרשה" שעסקה בפרשת השבוע. לצדו הגיש את התוכנית מאיר אריאל, ומאוחר יותר בני בשן. תוכנית נוספת שהגיש סבאג בעבר היא "סיפורים מהקופסה" שעסקה בפרשיות עלומות מההיסטוריה של מדינת ישראל.

בשנת 2000 החל ערן סבאג להגיש את התוכנית היומית "תיאורית הקשר", יחד עם אור עזרתי. זו הייתה תוכנית אקספרימנטלית, בה כל אייטם בתוכנית היה קשור לאייטם הקודם בקשר נסתר, מתוך כוונה ליצור רצף של זרם תודעה רדיופוני. התוכנית שודרה עד שנת 2006.

במקביל לתאוריית הקשר, שידר בגלי צה"ל גם את התוכנית "הולך בחצות" מדי מוצאי-שבת, וכן השתתף כשנה כמגיש בתוכנית "שעה היסטורית" יחד עם ההיסטוריון מיכאל הרסגור.

סבאג הגיש סדרה תיעודית בערוץ 8 בשם "היהודים החדשים", בה בחן תהליכי התחדשות רוחניים בתוך הממסד הדתי. נוסף לכך, הגיש את הסדרה "עץ דעת" בערוץ 2, אותה ערך דני דותן, בה סבאג ראיין חוקרים ואנשי אקדמיה על אודות דמויות היסטוריות שונות. בערוץ התכלת הגיש תוכנית תרבות, יחד עם אורי אורבך, בשם "אורבך וסבאג".

החל משנת 2008 סבאג משדר בגלי צה"ל את תוכניתו "חיים של אחרים", בה מוצגות מדי יום ביוגרפיות של דמויות ופרשיות היסטוריות. רבות מן הדמויות נמנות עם מבקרי התרבות, מהפכנים, מתקני עולם, פילוסופים, אנשי תרבות הנגד, מוזיקאים (בעיקר אמני בלוז ומוזיקאי רגאיי ג'מייקנים) ואמנים מאסכולות שונות. כחלק מהתפיסה האידיאלוגית של השידור התוכן ההיסטורי משולב במוזיקה שורשית שחורה (Roots Music) - בלוז ורגאיי.

מחלקת האומר בגלי צה"ל, שהייתה אחראית להפקת התוכנית "חיים של אחרים", החליטה להתנער ממנה בשנת 2010, בעקבות תלונות על פגיעות מילוליות חוזרות והתעמרות בחיילות שהפיקו את התוכנית מצד סבאג. בשנים הבאות שולבו רק חיילים גברים בהפקת התוכנית, אך בהמשך שבה התחנה ושיבצה חיילות בהפקת "חיים של אחרים".

סבאג כותב עבודת דוקטורט בנושא התפיסה הקיומית שמאחורי מוזיקת הבלוז, בהנחיית פרופ' חביבה פדיה.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* טל גורדון, ריאיון - מתקני העולם של ערן סבאג, באתר הבמה, 17 בפברואר 2014
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שדרני רדיו ישראלים
קטגוריה:חיילי גלי צה"ל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1975
סאטיר

שמאל|ממוזער|250px|סאטיר
במיתולוגיה היוונית, ה**סאטירים** (ביוונית: **Σάτυροι**) היו בריות שמחציתן אדם ומחציתן תיש. נהוג לתארן כבעלי פרסות עז ורגליים שעירות וכן בעלי זוג קרניים הבולטות מקודקודם וזקן תיש. הם חברי לוויה של דיוניסוס, אל היין. לעיתים מתוארים הסאטירים כיצורי יער המתהוללים בקרחות היער עם נימפות ובאקכות, ולעיתים הם מתוארים כשוכני השממה. לעיתים מתורגם שמם בעברית לשעירים. המיתולוגיה הרומית מכנה יצורים אלה או דומים להם בשם **פָאוּנִים**. לסאטירים היה תיאבון מיני גדול וכן כוח פיזי גדול, לכן הם הרבו לאנוס נימפות ובנות תמותה.

המיתוס על אורפיאוס ואורידיקה החל בגלל סאטיר, שרדף אחרי אורידיקה ביער בניסיון לאנוס אותה, ובעת מנוסתה היא לא שמה לב ודרכה על נחש, שהכיש אותה, וכך מתה והגיעה לשאול.

"פאן", אל הפרא במיתולוגיה היוונית, היה בן דמותם של הסאטירים.

השם "סאטירה" איננו נגזר מן השם "סאטיר", שכן שינויים וטעויות דקדוקיות טשטשו את מקורה של המילה "סאטירה" מהשפה הלטינית (Satura), ועל כן טעות אטימולוגית נפוצה היא לקשר בין סאטיר לסאטירה.

## זנים
[250px|ממוזער|שמאל|[נימפות וסאטיר, ציור מאת ויליאם אדולף בוגרו]]
סאטיר האי, אשר על פי פאוסניאס היה גזע פראי של יצורים אדומי שיער, דמויי סאטיר משרשרת של איים בודדים.

סאטיר לובי, שלפי פליניוס הזקן חי בלוב ודמה לבני אדם עם אוזניים ארוכות ומחודדות בעלי זנבות סוסים.

בבסטיארי מזכירים כמה סוגים של סאטירים. לפעמים משווים אותם לקופים.

## ייצוג בתרבות המודרנית
הסאטירים מופיעים בסדרת ספרי הילדים הפופולריים "דברי ימי נרניה" מאת ק.ס. לואיס, בה הם מכונים פאונים.

בסרט "הכישרון של מר ריפלי", דיקי גרינליף גולם על ידי ג'וד לאו אשר קיבל השראה מדמות הסאטיר.

סאטיר מופיע כמוזיקאי של קסרקסס בסרט 300.

בסרט הרקולס, פילוקטטס הוא סאטיר שמאמן את הרקולס להיות גיבור.

סאטיר קטן מופיע בסדרה "גרוויטי פולס" בפרק "החד-מייבל האחרון".

סאטירים מופיעים בסרט פנטסיה במהלך רצף "הפסטורליה הסימפונית".

בסדרת הספרים "פרסי ג'קסון והאולימפיים" מאת ריק ריירדן מופיע סאטיר בשם גרובר אנדרווד כאחד מגיבורי המפתח של הסדרה. בניגוד לתיאורים היווניים והרומיים של סאטירים, גרובר אנדרווד הוא דמות חכמה שמשמשת הן כחברו הטוב ביותר של הגיבור הראשי פרסי ג'קסון והן כמנטור שלו.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יצורים מהמיתולוגיה היוונית
קטגוריה:יצורי כלאיים מיתולוגיים
קטגוריה:יצורים מיתולוגיים דמויי אדם
חופמי זרעים

**חופמי זרעים** (שם מדעי: Thinocoridae) היא משפחת עופות מסדרת החופמאים. בצורתם ובאורח-חייהם דומים לשליו או לקטה. הכנפיים ארוכות וחדות והרגליים קצרות, 4 אצבעות, המקור קצר וחרוטי.

שוכני שטחים גלויים בהרים הגבוהים עד גובה 4000 מטר.

מזונם העיקרי: זרעים בתוספת חרקים. מקננים על האדמה. 5-4 ביצים הדומות בצורתן ובצבען לביצי שאר החופמאים.

במשפחה 2 סוגים, בהם 4 מינים. תפוצתם בהרי האנדים, מארץ האש עד אקוודור.

השם המדעי בשל משכנם גם בחופים סלעיים. שם כנראה נתגלו בראשונה, שני הסוגים הם:

## מיון
משפחה **חופמי זרעים** (Thinocoridae)
*סוג: אטגיס (*Attagis*)
**מין: אטגיס אדום-בטן (*Attagis gayi*)
**מין: אטגיס לבן-בטן (*Attagis malouinus*)
*סוג: חופמי-הזרעים (*Thinocorus*)
**מין: חופמי-זרעים אפור-חזה (*Thinocorus orbignyianus*)
**מין: חופמי-זרעים זעיר (*Thinocorus rumicivorus*)

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1845
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון אדוארד גריי
מקוריתיים

**מקוריתיים** (שם מדעי: Rostratulidae) היא משפחת עופות השייכת לסדרת החופמאים.
## מאפיינים
המינים השייכים למשפחה זו מתאפיינים במקור ארוך, דק וכפוף בקצהו, הנחיריים בחריץ עמוק, הרגליים והאצבעות ארוכות. דו צורתיות זוויגית בולטת. הנקבות הן הגדולות והמקושטות. לנקבה צוואר ערמוני מבריק. זפק וחדר תהודה, קולה עמוק וחזק, היא הנחלתית והמחזרת אחרי הזכר. הזכר הוא הבונה קן, דוגר ומטפל באפרוחים. סימן היכר - לשניהם טבעת לבנה סביב לעין.

בני המשפחה חיים בשטחי ביצות וגדות ותפוצתם מאפריקה עד לדרום אסיה ודרום מזרח אסיה וכן עד אוסטרליה. המין מקורית אמריקנית מצוי גם באמריקה הדרומית.

## מיון
* סוג רוסטרטולה (*Rostratula*)
**מין חרטומית בנגלית (*Rostratula benghalensis*)
**מין חרטומית אוסטרלית (*Rostratula australis*)
* סוג ומין יחיד מקורית אמריקנית (*Nycticryphes semicollaris*)

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1919
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי רוברט ריג'ווי
ארנסט צרמלו

**ארנסט פרידריך פרדיננד צֶרמֵלו** (בגרמנית: **Ernst Friedrich Ferdinand Zermelo**) (27 ביולי 1871 – 21 במאי 1953) היה מתמטיקאי ופילוסוף גרמני.

צרמלו נולד בשנת 1871 בברלין בירת הקיסרות הגרמנית. הוא למד בגימנסיה לואיזנשטדט (Luisenstädtisches Gymnasium) בברלין וסיים בשנת 1889. לאחר מכן המשיך ללימודי מתמטיקה, פיזיקה ופילוסופיה באוניברסיטאות ברלין, האלה ופרייבורג.

בשנת 1894 השלים עבודת דוקטור, שעסקה בחשבון וריאציות. הוא נשאר באוניברסיטת ברלין והיה עוזר של מקס פלאנק, שתחת הדרכתו החל לעסוק בהידרודינמיקה.

ב-1897 עבר צרמלו לאוניברסיטת גטינגן, שהייתה אז מרכז עולמי למחקר מתמטי, וסיים את התזה שלו שנתיים לאחר מכן.

צרמלו החל לעבוד על בעיות בתורת הקבוצות, וב-1902 פרסם את עבודתו הראשונה בתחום. בשנת 1904 הצליח להתקדם לעבר המטרה שאותה הציב הילברט בנאומו בקונגרס המתמטיקאים בשנת 1900, כאשר הוכיח את משפט הסדר הטוב, דבר שהקנה לו תהילה ומינוי כפרופסור בגטינגן בדצמבר 1905. הוכחתו הראשונה עוררה חילוקי דעות מסוימים, וב-1908 הוא שכלל הוכחה זו והיא נתקבלה בחוגי המתמטיקאים.

בשנת 1905 החל לעסוק ביצירת בסיס אקסיומטי לתורת הקבוצות, ובשנת 1908 פרסם את התוצאות שאליהן הגיע, חרף כישלונו להוכיח את העקביות של מערכת האקסיומות. בשנת 1922 שכללו אברהם הלוי פרנקל ותוראלף סקולם, כל אחד בנפרד, את מערכת האקסיומות של צרמלו. התוצאה, מערכת בת 10 אקסיומות, ידועה בשם אקסיומות צרמלו-פרנקל (ZF), והיא המקובלת ביותר עד היום כבסיס לתורת הקבוצות האקסיומטית. 

ב-1913 הוכיח צרמלו את משפט צרמלו, משפט חשוב בתורת המשחקים.

בשנת 1935 עזב צרמלו את תפקיד הכבוד שלו בפרייבורג בשל אי הסכמתו עם הלך הרוחות הנאצי שם. עם תום המלחמה שב לתפקידו (ב-1946) וחי בפרייבורג עד מותו.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה מקיפה של ארנסט צרמלו
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת גטינגן
קטגוריה:מתמטיקאים גרמנים
קטגוריה:פילוסופים גרמנים
קטגוריה:פילוסופים של המתמטיקה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת פרייבורג
קטגוריה:ברלין: אישים
קטגוריה:חברי האקדמיה למדעים ולאמנויות של גטינגן
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1871
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1953
כיאוניסיים

**כיאוניסיים** (שם מדעי: Chionididae) היא משפחה השייכת לסדרה חופמאים. בה סוג יחיד: **כיאוניס** (*Chionis*) ובו שני מינים החיים באנטארקטיקה ובאיים סביבה וכן בקצה אמריקה הדרומית.

## מאפיינים
גודל הכיאוניס כיונה. צבעו לבן, מכאן השם המדעי, הגוף מכונס. הכנפיים והרגליים קצרות. המקור קצר וכיסויו הקרני מורכב מחלקים אחדים. 

הכיאוניס הוא עוף השוכן בחופים דרומיים, בדרך כלל בסמוך למושבות עופות ים או כלבי ים. הוא אוכל-כול, מן הצומח ומן החי. הכיאוניס גורם נזק לפינגווינים באוכלו את ביציהם ואפרוחיהם או בחוטפו את טרפם.

## מיון
*משפחה **כיאוניסיים** (Chionididae)
**סוג **כיאוניס** (*Chionis*)
***מין כיאוניס לבן (*Chionis alba*)
***מין כיאוניס שחור-פנים (*Chionis minor*)

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1788
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן ריינהולד פורסטר
קטגוריה:משפחות מונוטופיות
קופרטינו

**קופרטינו** (באנגלית: **Cupertino**) היא עיר במחוז סנטה קלרה שבקליפורניה, בארצות הברית. העיר משתרעת מהקצה המערבי של עמק סנטה קלרה ועד לרגלי הרי סנטה קרוז. העיר ממוקמת בצמוד לסן חוזה ומשמשת כפרוור שלה. נכון לשנת 2010 התגוררו בקופרטינו 58,302 איש.

פרוור זה מכונה לעיתים "לב" עמק הסיליקון, משום שבמקום שוכן המטה העולמי של חברת אפל. המטה שוכן באתר Apple Park שהוא מבנה עגול המאכלס כ-13 אלף עובדים. חברה נודעת אחרת השוכנת במקום היא סיגייט טכנולוגיות.

## ערים תאומות
* 
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קליפורניה: ערים
קטגוריה:עמק הסיליקון
קטגוריה:מחוז סנטה קלרה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1955
עמק הסיליקון

[ממוזער|שמאל|275px|קו הרקיע של [סן חוזה (קליפורניה)|סן חוזה בעמק הסיליקון, קליפורניה]]
**עמק הסיליקון** (באנגלית: **Silicon Valley**) הוא כינוי לחלק הדרומי של אזור מפרץ סן פרנסיסקו בצפון קליפורניה שבארצות הברית. האזור כולל את החלק הצפוני של עמק סנטה קלרה ומחוז סנטה קלרה, מחוז אלמדה ומחוז סן מטאו, ומשתרע בערך מאזור מנלו פארק בדרום חצי האי של סן פרנסיסקו ועד סן חוזה.

## כביטוי
הכינוי, שנטבע בשנת 1971 על ידי העיתונאי דון סי. הופלר, התייחס במקורו לריכוז של יצרניות שבבי סיליקון באזור, אך הפך בהמשך ממטפורה מקומית לביטוי לתיאור של כל אזור שבו ריכוז עסקי טכנולוגיה עילית ובמדינות רבות יש אזור המכונה עמק הסיליקון.

## היסטוריה
שמאל|ממוזער|250px|עמק הסיליקון ממבט על
אזור מפרץ סן פרנסיסקו היה במשך שנים אתר מרכזי לפרויקטים של הצי האמריקני ומאוחר יותר נאס"א ובעקבותיו התרכזו באזור מספר חברות שסיפקו שירותים לחברות ממשלתיות אלו. בעקבות תוכנית למשיכת עבודה לאזור שנהגתה באוניברסיטת סטנפורד הגיעו למקום ויליאם היולט ודייוויד פקארד, מייסדי היולט פקארד, שהפכה לחברה הראשונה שלא הייתה ספקית של נאס"א או הצי באזור.

בעקבות פעולה זו באה בשנת 1951 הקמת פארק המחקר של סטנפורד, שהחכירה שטחי משרד בעלות נמוכה. זו משכה את ויליאם שוקלי, ממציא המוליך למחצה. מספר מהנדסים שעזבו את חברתו הקימו את חברת Fairchild Semiconductor. תהליכי פיצול דומים הביאו בשנים הבאות ליצירת מספר חברות מוליכים-למחצה כמו AMD, אינטל, נשיונל סמיקונדקטור ו-סיגנטיקס, עד שבאמצע שנות ה-70 של המאה ה-20 שפע האזור יצרניות מוליכים-למחצה.

## המאה ה-21
עם השנים התחזק מעמדו של עמק הסיליקון כמרכזן של חברות טכנולוגיה מובילות, וקבעו באזור הן משכנן למעלה מאלף חברות טכנולוגיה עילית, ובהן: אדובי מערכות, AMD, אנבידיה, אפל, Electronic Arts, היולט פקארד, אינטל, סיסקו מערכות, אורקל, גוגל, סאן מיקרוסיסטמס, סיליקון גרפיקס, סימנטק, מיקרוסופט, איביי, טסלה, ZscalerFacebook ויאהו!. חלק מחברות אלו נכללות במדד נאסד"ק 100 ומיקמו את המטה הראשי בעמק.

הריכוז הדומיננטי של חברות מובילות רבות באזור קטן יחסית, משפיע מאוד על אופי האזור. בין היתר, עלייה דרמטית של רמת חיים של רבים מהעובדים ומשיכתם של רבים שמנסים להשתלב בתחום ההיי-טק גרמו לעלייה דרמטית במחירי הדיור, כך שתושבים ותיקים של האזור לא מצליחים להמשיך ולעמוד בעלות המגורים באזור ונאלצים לעזוב. בעיה זו מטרידה גם את הפרלמנט של קליפורניה וגם את חברות ההיי-טק עצמן, שבעשור השני של המאה ה-21 הזרימו מיליארדי דולרים לטובת מיזמי נדל"ן מקומיים.

על פי דירוג רשימת הערים העשירות בעולם שפרסמה חברת ייעוץ ההגירה הנלי אנד פרטנרס בתחילת 2024, אזור מפרץ סן פרנסיסקו, הכולל את עמק הסיליקון הוא האזור השני המועדף ביותר על עשירי העולם, אחרי העיר ניו יורק. נכון ל-2024 גרים באזור זה 305,700 מיליונרים. מתוכם, 68 מוגדרים כמיליארדרים.

## ראו גם
* סיליקון ואדי - "עמק הסיליקון" הישראלי
* בנגלורו - "עמק הסיליקון" ההודי
* עמק הסיליקון הרוסי

## קישורים חיצוניים

* .
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:קליפורניה
קטגוריה:ארצות הברית: אזורים
קטגוריה:אזור מפרץ סן פרנסיסקו
קטגוריה:מחוז סנטה קלרה
צורות של גבישים

במינרלוגיה ובקריסטלוגרפיה, ה**צורה** והגודל של גבישים הביאו ליצירת קבוצת מונחים שנועדו לתאר את צורת הגביש האופיינית (באנגלית: Crystal habit).

בתנאי שיווי משקל תרמודינמי לגבישים יש צורה ייחודית, הנקבעת על ידי האנרגיות החופשיות המשטחיות הספיצפיות של המישורים הגבישיים השונים. תאוריה זו מושתת על רעיון של ג'וסיה וילארד גיבס מ-1876, שפותחה בהמשך על ידי פייר קירי, גיאורג וולף  וקוניירס הרינג  למשפט וולף ולצורה של גבישים בשיווי משקל. אלא שגבישים בכלל, ומינרלים, בפרט, אינם גדלים בתנאים של שיווי משקל תרמודינמי, ולכן יש להם צורות רבות.

המונחים הרבים בהם משתמשים מינרלוגים על מנת לתאר את צורת הגביש מועילים להסברת הצורה שבה מופיעה דוגמה של מינרל מסוים. הכרת צורות גביש שונות עוזרת למינרלוגים לזהות מספר גדול של מינרלים. אף על פי שרוב המינרלים מופיעים ביותר מצורה אחת (דבר הקשור לתנאי הסביבה) צורות מסוימות מאפיינות מינרלים מסוימים. צורת הגביש עלולה להטעות חסרי־ניסיון כיוון שהסימטריה הגבישית יכולה להיות חבויה או מוסווית.

גורמים המשפיעים על צורת הגביש כוללים: מבנה, זיהומים שקלט הגביש בזמן שנוצר, התפתלות ותנאי צמיחה של הגביש (חום, לחץ, מרחב וכו'). מינרלים בעלי אותו מבנה גביש לא בהכרח יהיו בעלי אותה צורת גביש. צורות מסוימות של מינרל ייחודיות לסוג ולמיקום. למשל, אף שרוב המופעים של ספיר הם בצורת גביש מוארך בצורת חבית, הספיר המצוי במונטנה מופיע בצורת גביש מוצק בצורת טבלה. בדרך כלל, צורה זו אופיינת לאבן אודם. ספיר ואודם הם שני סוגים של אותו מינרל קורונדום.

מינרלים מסוימים יכולים להחליף מינרלים קיימים תוך שמירת צורת המינרל המקורי, תהליך הקרוי "פסאודומורפיזם". דוגמה קלאסית: אבן החן עין הנמר שהיא סוג של קוורץ. בעוד שקוורץ יוצר בדרך כלל גבישים אֵיאוֹהֶדרָליים (כלומר שמישוריו מפותחים היטב) ופריזמטיים (גביש מוארך דמוי מנסרה), "עין הנמר" המחליפה אמפיבול שעבר צֶירוּר (סיליקיזציה – ספיחת סיליקה) שומרת על צורת הסיבים של האמפיבול.

## רשימת צורות גביש
הטבלה ממוינת לפי שם הצורה

## ראו גם
* תא יחידה
* גביש
* סימטריה
* גאומטריה
* תורת החבורות
* חבורת סימטריה

## קישורים חיצוניים

*צורות של גבישים באתר Amethyst Galleries

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מינרלוגיה
קטגוריה:קריסטלוגרפיה
קטגוריה:גאומטריה
יאן פאלאך

ממוזער|אנדרטה לזכרו של יאן פאלאך
ממוזער|האנדרטה לזכרו של פאלאך בכיכר ואצלב במרכז פראג.
**יאן פאלאך** (**Jan Palach** 11 באוגוסט 1948 – 19 בינואר 1969) היה סטודנט צ'כי אשר הצית עצמו והתאבד במחאה על הפלישה הסובייטית לצ'כוסלובקיה ב-1968 בסופה של תקופת האביב של פראג, תקופת שלטונו של אלכסנדר דובצ'ק. לאחר התאבדותו של פאלאך החל גל של מעשי התאבדות בהצתה של סטודנטים נוספים כצעד מחאה נגד הפלישה הסובייטית.

הפלישה הסובייטית לצ'כוסלובקיה באוגוסט 1968 הייתה מיועדת לדכא את מאמצי הליברליזציה והרפורמות של ממשלת אלכסנדר דובצ'ק במהלך האביב של פראג. פאלאך מת לאחר שהצית עצמו בכיכר ואצלב בפראג ב-16 בינואר 1969 במחאה על הפלישה הסובייטית. בכיכר ואצלב במרכז פראג קיימת אנדרטה לזכרו.

לווייתו של פאלאך הפכה למפגן של מחאה המונית כנגד הכיבוש הסובייטי, ולאחר כחודש (ב-25 בפברואר 1969) סטודנט נוסף, יאן זאיץ' (Zajíc), הצית עצמו למוות באותו המקום עצמו. באפריל של אותה השנה, אבז'ן פלוצק  ביצע מעשה דומה בעיר אחרת בצ'כיה. פרט להלם המיידי מן המעשה, לא הייתה למעשי ההצתה כל השפעה על הכיבוש הסובייטי של צ'כוסלובקיה.

כמה חודשים בטרם התאבד פאלאך, ב-8 בספטמבר 1968, פולני בשם רישארד שיבייץ  הצית עצמו למוות בוורשה במהלך אירוע פומבי באצטדיון כמחאה על תוקפנות ברית ורשה נגד צ'כוסלובקיה, והסיוע הפולני שניתן לתוקפנות זו. שיבייץ מת כעבור ארבעה ימים. אין זה סביר כי פאלאך היה מודע למעשהו של הפולני, מכיוון שמעשה זה הוסתר היטב על ידי השלטונות הקומוניסטים בפולין. הידיעות הראשונות על המעשה שודרו ב"רדיו אירופה החופשית" כחודשיים לאחר מותו של פאלאך.

לאחר נפילת הקומוניזם הצ'כי הונצח פאלאך בפראג באמצעות צלב מברונזה אשר הוצב במקום בו התאבד, מחוץ למוזיאון הלאומי, והכיכר נקראה על שמו. האסטרונום הצ'כי לובוש קוהואוטק אשר עזב את צ'כוסלובקיה בשנה שלאחר מכן קרא לאסטרואיד אשר גילה ב-22 באוגוסט 1969 על שמו, והוא ידוע בשם "1834 פאלאך".

מעשי הצתה עצמית אחרים ייתכן והושפעו אחר מעשהו והפרסום לו זכה באמצעי התקשורת. באביב 2003 שישה צ'כים צעירים התאבדו בשריפה, ביניהם תלמיד תיכון בשם זדנייק אדמץ' אשר שרף עצמו למוות כמעט באותו המקום, בהשאירו פתק התאבדות מקוון, באתר באינטרנט, בו התייחס לפאלאך ולאחרים שהציתו עצמם. הסיבה למעשהו, ולגל ההתאבדויות שבא אחריו אינה ברורה לחלוטין.

כיכר יאן פאלאך בפראג נקראת על שמו.

## קישורים חיצוניים

* חיים של אחרים עם ערן סבאג - על יאן פאלאך, באתר גל"צ, 17 בינואר 2011
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מנהיגים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:צ'כים
קטגוריה:אישים שהקריבו את עצמם
קטגוריה:מתאבדים: פעילים פוליטיים
קטגוריה:אישים שהציתו עצמם למוות
קטגוריה:הרפובליקה הסוציאליסטית הצ'כוסלובקית
קטגוריה:האביב של פראג
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי צ'כוסלובקיה
קטגוריה:צ'כים שנולדו ב-1948
קטגוריה:צ'כים שנפטרו ב-1969
המשמר הקיסרי

[ממוזער|[נושא רומח רכוב של משמר האימפריאלי הצרפתי בימי הקיסרות השנייה]]
**משמר קיסרי** או **משמר מלכותי** או **משמר הארמון** הוא קבוצת כוחות מיוחדת של אימפריה, בדרך כלל קשורה קשר הדוק ישירות עם הקיסר או המלך. בדרך כלל כוחות אלה בעלי מעמד אליטיסטי יותר מאשר שאר הכוחות הצבאיים באותה אימפריה. משמר כזה זוכה לאימונים מיוחדים ולזכויות יתר ושומר על מסורות מיוחדות. כבר בעת העתיקה היו משמרות כאלו, למשל המשמר הפרטוריאני והמשמר הקיסרי האלאני.

ראש מדינה שואף להיות מוגן על ידי החיילים הטובים ביותר והנאמנים ביותר. מספרם של חיילים אלו וארגונם ניתן לשינוי כך שיוכלו לבצע משימות נוספות. היניצ'רים והמשמר הקיסרי של נפוליאון הם דוגמה לכך. משמר המלכה הבריטי עדיין קיים ומתפקד.

ממשמר הקיסר התפתחו יחידות עילית (כמו ה-Gardekorps הפרוסי) ויחידות עילית של ימינו.

הביטוי התגלגל גם למשחקים, קומיקס ולמדע בדיוני למשל וורהאמר 40,000.

## ראו גם
* חילופי משמרות

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:יחידות צבאיות
קטגוריה:ארגוני אבטחת אישים
מועצה אזורית אל-בטוף

**מועצה אזורית אל-בטוף** (או אלבטוף; בערבית: **البطوف**) היא מועצה אזורית במחוז הצפון. המועצה מאגדת בתוכה ארבעה כפרים בדואים-ישראלים: ואדי אל-חמאם (وادي الحمام), עוזייר (العـُزَيـْر), רומאנה (رُمانة) ורומת אל-הייב (عرب الهـَيـْب). אל-בטוף הוא השם הערבי של בקעת בית נטופה, אשר שלושה מתוך ארבעת הכפרים שוכנים לצידה. הכפר הרביעי, ואדי אל-חמאם, מרוחק כעשרים ק"מ משלושת הכפרים, ושטח השיפוט של המועצה אינו רציף.

## היסטוריה
יישובי המועצה היו חלק כלולים בתחום מועצה אזורית נוף הגליל שהוקמה בשנת 1993. בשנת 1999 מינה שר הפנים, נתן שרנסקי, ועדת גבולות, בראשות הגאוגרף יוסי בן-ארצי מאוניברסיטת חיפה, לבדיקת תחומי השיפוט של המועצה, עקב רצונם של היישובים הבדואים לקבוע מחדש את גבולות המועצה. הצורך בהקמת ועדת הגבולות התעורר לפני הבחירות המוניציפליות למועצות האזוריות במאי 1999, כאשר שלושה מהיישובים בדוויים: רומנה, עוזייר רומת אל-הייב, ביקשו שלא להיכלל בתחום המועצה האזורית נוף הגליל, ולהקים לעצמם מועצה עצמאית משלהם. היישובים פנו לבג"ץ, וביקשו ממנו שלא להשתתף בבחירות ולהקים מועצה נפרדת. בג"ץ המליץ על הקמת ועדה שתחליט לאן ישתייכו היישובים מבחינה מוניציפלית.

ב-1 בפברואר 2001, אימץ שר הפנים חיים רמון, את המלצת ועדת בן-ארצי לפצל את המועצה. המועצה  פורקה ויישוביה התפצלו לשתי מועצות אזוריות מועצה אזורית בוסתאן אל-מרג' ולמועצה אזורית אל-בטוף.
## אוכלוסייה

## חינוך
בתחומי המועצה נמצאים ארבעה בתי-ספר יסודיים, שתי חטיבות ביניים, ותיכון מקיף אחד.
## יישובי המועצה

## גלריית תמונות

elbatuf01.JPG|מסגד במועצה
elbatuf02.JPG|בניין המועצה
elbatuf03.JPG|מבט ממערב על רומאנה


## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:בקעת בית נטופה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-2000
קטגוריה:מועצות אזוריות במחוז הצפון
קטגוריה:הגליל התחתון: מועצות אזוריות
אגף כוח האדם

**אגף כוח האדם** (בראשי תיבות: **אכ"א**, נקרא בעבר **אגף משאבּי אנוש**) במטה הכללי של צה"ל, הוא הגוף המתכנן והמתאם את פעילות הצבת כוח האדם ותנועתו, הטיפול במשאבּי האנוש של הצבא, התכנון מול תקינת אגף התכנון ותנאי השירות של הפרט.

בשנים 2004–2008, בעת כהונתו של אלעזר שטרן כראש האגף, נקרא האגף **אגף משאבּי אנוש** (אמ"ש); ביולי 2008, עם כניסתו לתפקיד של מחליפו אבי זמיר, שונה שם האגף לשמו הקודם - **אגף כוח האדם**.

ראש אכ"א הנוכחי הוא האלוף דדו בר כליפא, אשר מונה לתפקיד ב-18 בנובמבר 2024, במהלך מלחמת חרבות ברזל.

## מבנה ארגוני
מבנה אגף כוח האדם הנוכחי מתבסס על מטה המורכב מחטיבות (בדומה ללהקים שבמטה זרוע האוויר והחלל והמספנים שבמטה זרוע הים), מפקדות קציני החיל הראשיים העוסקים בבניין-הכוח שבתחום מקצועיותם, ויחידות עצמאיות אחרות. המבנה ההיררכי של החטיבות, כנהוג ביחידות מטה בצה"ל, מורכב ממחלקות, ענפים ומדורים.

**מפקד אגף כוח האדם** הוא ראש האגף, קצין בדרגת אלוף. תחתיו נמצא **מטה אגף כוח האדם**, הגוף העוסק בניהול השוטף של האגף ותהליכי בניין הכוח בו. בראשות מטה האגף עומד קצין בדרגת תת-אלוף. בנוסף, לאגף כפופות **חטיבות**, אשר גם עליהן מפקד קצין בדרגת תת-אלוף. חטיבת התכנון ומנהל כוח האדם מהווה את היחידה הראשית באגף, ולצידה פועלות חטיבת הפרט וחטיבת הסגל. שני גופים עיקריים נוספים הם מחלקת משא"ן ולוגיסטיקה ומחלקת נפגעים ובטיחות בדרכים. לאגף כוח האדם כפופים ארבעה **חילות**: חיל משאבי האנוש אשר חייליו מתפעלים היבטים רבים מפעילות האגף, חיל המשטרה הצבאית, חיל החינוך והנוער והחיל הכללי. בראשות כל אחד מחילות אלו עומד קצין בדרגת תת-אלוף.

בסוף 2017 הוקמה מנהלת החרדים הצבאית לשיפור הטיפול באוכלוסייה זו.

לראש המטה של אגף כוח האדם כפופה יחידת מופת (המחלקה לשירותי הפרט, הפרישה והתשלומים).

## ראשי האגף

## לקריאה נוספת
* עמוס ירון, **רוח המפקד**, ידיעות ספרים, 2022, עמודים 161-131

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 

*
כוח אדם
קטגוריה:משאבי אנוש
שארל פרו

שמאל|ממוזער|250px|תחריט של שארל פרו מספר מתחילת המאה ה-19 שמקורה באמן לא ידוע
**שארל פרו** (בצרפתית: **Charles Perrault**; 12 בינואר 1628 – 16 במאי 1703) היה סופר צרפתי שהניח את היסודות למעשיות בספרות הילדים.

## ביוגרפיה
פרו נולד בפריז למשפחה בורגנית ידועה ומכובדת (אביו היה עורך דין וחבר בפרלמנט), והיה הצעיר מבין שבעת אחיו (לשארל היה אח תאום בשם פרנסיס שמת בגיל חצי שנה). מבין אחיו הנודע ביותר היה קלוד, שהיה אדריכל משפיע. שארל פרו למד משפטים, וב-1660 קיבל תשומת לב מלכותית בשל שירי תהילה שכתב ללואי הארבעה עשר. בשנת 1671 נתמנה לחבר האקדמיה הצרפתית. התפרנס כמזכירו של השר רב ההשפעה ז'אן-בטיסט קולבר בחצרו של לואי הארבעה עשר. במהלך שנים אלה עם קולבר למד פרו באקדמיה המלכותית לציור ופיסול (Académie royale de peinture et de sculpture) וכן מוזיקה וכן באקדמיה המלכותית לארכיטקטורה. אחרי מותו של קולבר פנה פרו לכתיבה.

בשנת 1687 פרסם את הפואמה "דורו של לואי הגדול" (Le Siècle de Louis le Grand), שעוררה את הוויכוח הציבורי, בניצוחו של ניקולה בואלו, בין הסופרים המודרניים לבין אוהדי הקדמונים. את דעותיו בעניין פרסם פרו בספרו "הקבלות בין הקדמונים והמודרניים" (Parallèles des anciens et des modernes).

עד 1694 פרסם פרו שלוש מעשיות בחרוזים:
* גריזלדה (Griselidis, Nouvelle) ב-1691
* המשאלות המגוחכות (Les Souhaits Ridicules, Conte) ב-1693
* עור חמור (Peau d'Asne, Conte) ב-1694.

## סיפורי אמא אווזה

בשנת 1697 פרסם פרו את ספרו הנודע "סיפורי אמא אווזה" (Les Contes de ma Mère l'Oye) תחת שם בנו, פייר. פרו לא המציא את כל המעשיות. רובן נשאבו ממקורות עממיים ועברו מפה לאוזן במשך דורי דורות, וחלקן התבססו על סופרים קודמים כמו בזילה , ואולם פרו הוא שקבע להן צורה ואת הנוסח הסופי, שהצטיין בכתיבה נוגה ופשוטה.

בתקופה שהחצר הצרפתית העריכה קישוט וליטוש התאים פרו עלילות פשוטות, ייפה את הלשון וקהל היעד שלו היה האצולה והאריסטוקרטיה. מבחינת נושאים תומכים הסיפורים באמונתו של פרו שהאצולה עליונה על מעמד האיכרים. רבים מהסיפורים מראים על דבקות באמונות קתוליות כמו זה שאישה חייבת לעבור טיהור מחטא ולהתחרט לפני שהיא חוזרת לחברה. המעשיות תורגמו לכל שפות התרבות ונעשו אהובות עד מאוד על ילדי העולם.

בקובץ המעשיות כלולים:
* היפהפייה הנרדמת ביער (La belle au bois dormant)
* כיפה אדומה (Le petit chaperon rouge)
* כחול הזקן (La Barbe bleüe)
* רב-חתול או החתול במגפיים (Le Maistre Chat, ou le Chat Botté)
* הפיות (Les Fées)
* לכלוכית או נעל הזכוכית הקטנה (Cendrillon, ou la petite pantoufle de verre)
* ריקה בעל הכרבולת (Riquet à la Houppe)
* אצבעוני (Le petit Pouçet).

## לקריאה נוספת
* שארל פרו, **אגדות פרו: סיפורי אמא אווזה**, תרגום מצרפתית: אביבה ברק, הוצאת שוקן, 1991
* 
* זוהר שביט, **מעשה ילדות; מבוא לפואטיקה של ספרות ילדים**, תל אביב, האוניברסיטה הפתוחה, 1996
* יגאל שוורץ, **למה לחתול יש מגפיים? - קריאה במעשיית החיות של שארל פרו**, הוצאת מאגנס, 2021.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרי ילדים ונוער צרפתים
קטגוריה:פולקלוריסטים
קטגוריה:חברי האקדמיה הצרפתית
קטגוריה:ילידי 1628
קטגוריה:נפטרים ב-1703
קרל פון פריש

**קרל ריטר פון פריש** (בגרמנית: **Karl Ritter von Frisch**, 20 בנובמבר 1886 - 12 ביוני 1982) היה זואולוג יהודי אוסטרי. זוכה פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1973 על פענוח שפת הדבורים.

## קורות חיים
פריש נולד בווינה שבאוסטרו-הונגריה, הבן הצעיר מבין ארבעת הבנים של אנטון פון פריש, שהיה פרופסור לרפואה באוניברסיטת וינה ומארי אקסנר שהייתה יהודייה. בצעירותו גילה עניין רב בבעלי חיים ואסף חרקים. בשנת 1905 החל, בהשפעת אביו, ללמוד רפואה באוניברסיטת וינה. בשנתיים הראשונות, שהוקדשו בעיקר למדעי הטבע, הצטיין פריש בלימודיו. אולם לאחר השנה השלישית שהתמקדה יותר ברפואה, עזב את לימודי הרפואה ועבר ללמוד זואולוגיה במכון הזואולוגי של אוניברסיטת מינכן, שם השלים דוקטורט בשנת 1910 בהנחייתו של הנס ליאו פשיברם. בשנת 1911 החל לעבוד במכון הזואולוגי כעוזר הוראה של אוסקר הרטוויג. במסגרת זאת חקר את הראייה של דגים וניהל פולמוס עם קרל פון הס על יכולת ראיית הצבעים של דגים. במרץ 1912 קיבל משרה באוניברסיטת מינכן ובקיץ 1912 החל לחקור דבורים.

לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה התנדב בבית חולים שנוהל בידי אחיו ולאחר שנתיים התנדב במסגרת הצלב האדום.

בשנת 1921 מונה למנהל המכון הזואולוגי של אוניברסיטת רוסטוק בגרמניה ובשנת 1923 עבר לנהל את המכון הזואולוגי בברסלאו. בשנת 1925 עבר לאוניברסיטת מינכן כמחליפו של אוסקר הרטוויג, שנפטר. בסיוע קרן רוקפלר הקים מבנה חדש למכון הזואולוגי שהושלם בשנת 1932 וכלל בית חרקים, אקווריום, בית טרופי ועוד מעונות בעלי חיים חדישים. הבניין כולו נחרב בהפצצות במלחמת העולם השנייה.

בשנת 1933, לאחר עליית הנאצים לשלטון בגרמניה וחקיקת החוק לשיקום שירות המדינה המקצועי, שלפיו נדרשו נושאי משרות ציבוריות להוכיח את המוצא הארי של ארבעת הסבים והסָבות שלהם, לא הצליח פריש לספק נתונים לגבי סבתו מצד אמו. למרות זאת סווג כשמינית יהודי בלבד, דבר שאפשר לו להמשיך במשרתו. אולם יריביו וארגוני סטודנטים נאציים פעלו לפיטוריו ולהחלפתו באדם ממוצא ארי. אלו טענו נגדו שהוא רבע יהודי, אוהב יהודים, מתנכל לחברי המפלגה הנאצית ועיסוקיו המדעים תואמים "מדע יהודי" ולא ארי.

בגלל חשיבות מחקרו הורשה להישאר בעבודתו עד תום מלחמת העולם השנייה. ב-1946 פריש עבר לגראץ שבאוסטריה. בשנת 1950 נתמנה לפרופסור באוניברסיטת מינכן ופרש ממשרתו כעבור שמונה שנים.

בשנת 1958 זכה בפרס קלינגה. בשנת 1965 פרסם את עבודתו הידועה "שפת המחול וההתמצאות אצל דבורים", עליה זכה בפרס נובל עם שני זואולוגים אחרים: ניקולאס טינברגן וקונראד לורנץ.

## פרסים והוקרה

## קישורים חיצוניים

* קורות חיים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מינכן
קטגוריה:מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
קטגוריה:זואולוגים יהודים
קטגוריה:ביולוגים יהודים אוסטרים
קטגוריה:זוכי פרס נובל יהודים אוסטרים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה
קטגוריה:אוסטרים חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:סגל אוניברסיטאות באוסטריה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת מינכן
קטגוריה:סגל אוניברסיטאות בגרמניה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת ורוצלב
קטגוריה:סגל אוניברסיטת רוסטוק
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1886
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1982
קטגוריה:אתולוגיה
מסכת קידושין

ממוזער|250px|הרבי מלובביץ' בסידור קידושין
**מַסֶּכֶת קִדּוּשִׁין** היא המסכת האחרונה בסדר נשים, במשנה ובתלמוד. עוסקת בדיני פעולת הקידושין – שלב קודם לנישואין, שבו בני הזוג עדיין לא נשואים ואסורים אחד לשני, אבל הם כבר קשורים אחד לשני וצריכים גט כדי להיפרד. על-פי התורה, הקידושין נעשים באמצעות פעולת קניין של הבעל באשתו, והמילים הראשונות בהן פותחת המסכת הן: "האשה נקנית בשלוש דרכים...". בתורה, קידושין  נקראים אירוסין, בשונה מהמונח אירוסים בלשון ימינו.

בימינו הקידושין נעשים תחת החופה בסמוך לנישואין.

בתלמוד בבלי יש למסכת זו פ"ב דפים (כולל השער, 81 דפי תוכן).

## מיקומה של המסכת בסדר נשים
לפי הקדמתו של הרמב"ם למשנה, מיקומה של המסכת בסוף סדר נשים מעורר תמיהה: הרי היה ראוי להקדים את המסכת כך שתופיע לפני מסכת כתובות (שכן הקידושין הן השלב הראשון במיסוד הנישואים) ואם לא לפני מסכת כתובות (על מנת שלא נפריד בין מסכתות יבמות לכתובות שעניינם אחד – מעשה ביאה), לכל הפחות היה עליה להופיע לפני מסכת גיטין, שכן זו דרכו של עולם – קודם נעשים הנישואים ואחר כך הגירושים. מדוע אם כך ממוקמת המסכת בסוף סדר נשים?

את תהיה זו הוא מתרץ בכך שרצה עורך המשנה ללכת על פי סדר העניינים כמו שהוא מופיע בתורה שבה מופיע מעשה הגירושים לפני מעשה הנישואים, כמו שנאמר: . ומתוך סוף הפסוק שבו נאמר: "וְהָיְתָה לְאִישׁ-אַחֵר", למדנו את מעשה הקידושין, כמו שנתבאר בתלמוד: "מקיש הויה ליציאה".

ישנם הסברים נוספים, כגון "סור מרע ועשה טוב", הגירושין מייצגים את הסרת המניעה (סור מרע), והקידושין מייצגים את בניין הבית החיובי (עשה טוב), או כדי לסיים בדבר חיובי.

## פרקי המסכת
# **האשה נקנית בשלוש דרכים (עשר משניות) **– פירוט דרכי מעשה הקניין באישה, עבד עברי, עבד כנעני, בהמות, מיטלטלין, קרקעות והחיוב במצוות.
# **האיש מקדש בו ובשלוחו (עשר משניות) **– דיני שליחות בקידושין, קידושי טעות.
# **האומר לחברו צא וקדש לי (שלוש עשרה משניות)** – המשך דיני קידושין, קידושין על תנאי, קידושי קטנה, יחוסו של הוולד ודרכי טיהורו של ממזר.
# **עשרה יוחסין עלו מבבל (ארבע עשרה משניות)** – ענייני היחוסין ונישואיהם, נאמנות אדם לפסול את בנו ודיני יחוד.

בסך הכל יש במסכת 47 משניות.

## תוכן המסכת
אגב הדיון בפרק הראשון במסכת קידושין עוסקת המסכת גם בקנין הנגדי, שהוא ביטול הקידושין, על ידיו אשה קונה את עצמה מרשות הבעל – גירושין, ומיתת הבעל. ביבמה דיני הקניין שונים במקצת, וכוללים את דיני יבום וחליצה. המסכת עוסקת גם בשאר הקניינים עם מימד איסורי - קנייני עבד עברי, אמה עבריה ועבד כנעני. כמו כן עוסקת המסכת בקניינים ממוניים, קנייני קרקעות וקנייני נכסים ניידים ("מטלטלין").
בפרק השני ישנה התמקדות בקידושי שליחות ובשאר דיני שליחות.
בפרק השלישי ההתמקדות היא בסוגי קידושין.
בפרק הרביעי הבירורים נוגעים לדיני יוחסין.

### סוגיות בולטות ב[[תלמוד בבלי|תלמוד הבבלי]]
* דיני שליח (ובכלל זה סוגיית אין שליח לדבר עבירה)
* עבדים
*עני המהפך בחררה
*מיוחסים בעם ישראל
*כיבוד אב ואם
*קידושין שלא נמסרו לביאה

## מפרשים
למסכת קידושין ישנה התייחסות מיוחדת בין הלומדים וכמה מפרשים (ראשונים ואחרונים) חשובים כתבו חידושי תורה ועיון על מסכת זו בפירוט רב, מה שלא עשו על מסכתות אחרות. בין המפרשים הייחודיים:
* עצמות יוסף
* שיטה לא נודע למי

### מפרשים חשובים נוספים על מסכת קידושין

## קישורים חיצוניים

* תלמוד בבלי, מסכת קידושין, במפעל המילון ההיסטורי של האקדמיה ללשון העברית
* 

## הערות שוליים

קידושין
קידושין
קטגוריה:משפט עברי: דיני משפחה ואישות
קטגוריה:קידושין: סוגיות תלמודיות
גן השומרון

**גַּן השׁוֹמְרוֹן** הוא מושב חילוני, שבמסגרתו חיים חקלאים ובעלי נחלות לצד תושבים שאינם עוסקים בתחום. היישוב שוכן דרום מזרחית לצומת כרכור. שמו של היישוב ניתן לו בתקופה בה כונה אזור השרון - "שומרון" ואין קשר בינו לאזור ה. היישוב משתייך למועצה אזורית מנשה שבמחוז חיפה. כביש 6403 חוצה את היישוב לצדדים מערב ומזרח.

### היסטוריה
היישוב נוסד באביב 1934 על ידי יוצאי גרמניה, בני המעמד הבינוני, אקדמאים או סוחרים אמידים, ללא רקע בחקלאות. המקימים סברו שלמקצועותיהם בארץ אין סיכוי וברוח התקופה פנו לחקלאות. בשל הרקע התרבותי המשותף הם בחרו להקים כפר משלהם, עברו הכשרה בנהלל ובקיבוץ עין שמר ובפסח 1934 הונחה אבן הפינה לבית הראשון. בשנת 1946 נוספו למקום מתיישבים ממשוחררי הצבא הבריטי. בשנת 1954 בוצעה הרחבה נוספת באמצעות התנועה "מן העיר אל הכפר", ובשנת 1957 קלט היישוב קבוצה גדולה של עולי פולין.

בתחילה היה שטח היישוב 600 דונם, ולאחר מספר שנים נוספו עוד 400 דונם.

גן השומרון הוא מהישובים הראשונים שהוקמו על ידי האיחוד החקלאי.
ביישוב קיימת "אגודת עובדי אדמה" המאגדת התושבים שהם בעלי קרקע חקלאית.

היישוב הוא אחד ממספר יישובים בארץ, כמו כפר שמריהו, רמות השבים ובית יצחק, להם קרקעות פרטיות שנקנו לפני קום המדינה הנמצאות בבעלות פרטית.
שמאל|ממוזער|250px|מבט מכוון הצד המזרחי לכביש 6403 ולצד המערבי
זכויות הבעלות על הקרקע ביישוב הן שונות: שטחים בבעלות מינהל מקרקעי ישראל בחכירה לפרטיים או לאגודה, שטחים בבעלות המועצה האזורית מנשה, שטחים של אגודת המושב וגם שטחים בבעלות פרטית. כתוצאה מכך, גם סוגי המגרשים הקיימים במושב הם שונים.

### כיום
נכון לסוף שנת 2022 חיים בכפר כ־900 תושבים, מרביתם עוסקים בעבודות מחוץ למושב ויזמות פרטית אך ישנם עדין תושבים אשר מטפחים משקים חקלאיים שונים. תושבים רבים עוסקים במגוון מקצועות חפשיים.

במקום יש מספר גני ילדים, מועדון לנוער, מגרשי ספורט ובריכת שחייה הפתוחה למינויים והישוב מפעיל ועדות שונות הדואגות לתפעולה התקין של הקהילה מבחינת חינוך, תרבות, כלכלה, איכות סביבה, ביטחון ועוד.
במקום צמחו, בין היתר, ספורטאים שהשתתפו והביאו מדליות מאליפויות עולם ואירופה - דן פרויליך כשייט בתחום המפרשיות, גפן פרימו ואחותה הצעירה כרם פרימו, בתחום הג'ודו.

## קישורים חיצוניים

* גן השומרון באתר מועצה אזורית מנשה
* 
* גן השומרון באתר תנועת האיחוד החקלאי

## הערות שוליים

קטגוריה:מושבים
קטגוריה:יישובי האיחוד החקלאי
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1934
קטגוריה:יישובים במחוז חיפה
קטגוריה:מועצה אזורית מנשה
קטגוריה:מושבים במחוז חיפה
מסיניאה

**מֶסִינִיאָה** (ביוונית: **Μεσσηνία**, ביוונית עתיקה נהגה **מֶסֶנִיאָה**, בלטינית: **Messenia** - מֶסֶנְיָה) היא יחידה אזורית וחבל ארץ היסטורי של יוון. מסיניאה המודרנית שייכת מנהלתית למחוז פלופונסוס, וממוקמת בדרום מערב הפלופונסוס שבדרום יוון, על כול שטחו של חצי האי המסיניאי, ועל חלקו הצפון מערבי של חצי האי מאני. מסיניאה נתחמת על ידי היחידות האזוריות של ארקאדיה ולאקוניה במזרח, מפרץ מסיניאה והים התיכון בדרום, הים היוני במזרח, ואליס בצפון. היחידה האזורית כוללת גם בשטחה את איי אינוסס (Οινούσσες), קבוצת איים הצמודים לקו החוף של חצי האי המסיניאי, בחלקו הדרום מערבי.

ההתיישבות במסיניאה הייתה קדומה מאוד, ובכפר איקלנה שבתחומה נתגלתה ב-2011 העדות הכתובה הקדומה ביותר באירופה. בתקופת יוון העתיקה, למסיניאה היה חשיבות פוליטית מעטה. החבל, שגבולותיו חופפים במידה רבה את גבולות היחידה האזורית המודרנית, נשלט ונכבש על ידי כוחות חזקים יותר בפלופונסוס, ובראשם ספרטה, ששלטה על מסיניאה לאורך שנים רבות.

שטחה של מסיניאה עומד על 2,991 קמ"ר, ואוכלוסייתה מונה, נכון ל-2011, 159,954 נפשות. יותר משליש האוכלוסייה מתגוררת בתחומי הרשות המוניציפלית של קלמטה, העיר השנייה בגודלה בחצי אי הפלופונסוס, והעיר הגדולה ביותר במחוז פלופונסוס וביחידה האזורית. קלמטה משמשת גם כבירתה המנהלתית של מסיניאה, ומהווה את נמלה הראשי.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:יוון: גאוגרפיה
קטגוריה:יוון: יחידות אזוריות
קטגוריה:ספרטה
קטגוריה:יוון: מחוזות משנה