אסכולת פראג

**אסכולת פראג** או **החוג הבלשני של פראג** (בצ'כית: **Pražský lingvistický kroužek**; בצרפתית: **Cercle linguistique de Prague**), הייתה קבוצה משפיעה של בלשנים, פילולוגים ומבקרי ספרות שהתאגדו בפראג בשנת 1926. חברי החוג פיתחו שיטות ניתוח מבניות (סטרוקטורליסטיות) ופונקציונליות שהותירו חותם עמוק ומתמשך על הבלשנות, הסמיוטיקה והביקורת הספרותית במאה ה-20.

## רקע היסטורי והקמת החוג
פראג של בין מלחמות העולם שימשה מקלט לאינטלקטואלים מרחבי אירופה, במיוחד עבור גולים מרוסיה. העיר הפכה למוקד של חופש אקדמי ודמוקרטיה שאפשר מיזוג של מסורות אינטלקטואליות צ'כיות, רוסיות, גרמניות ויהודיות.

###### הקמה
החוג הוקם ביוזמתו של הבלשן הצ'כי וילם מתסיוס. המפגש הרשמי הראשון התקיים ב-6 באוקטובר 1926, במשרדו של מתסיוס (או בבית קפה "דרבי" בפראג לפי גרסאות מסוימות), בעקבות הרצאה של הבלשן הגרמני הנריק בקר.

**התקופה הקלאסית** בין השנים 1926–1939 גובשה תוכנית המחקר המרכזית של החוג. בשנת 1929 הציגו חברי החוג את ה"תזות של 1929" בקונגרס הבינלאומי הראשון של הסלאביסטים, מסמך שנחשב למניפסט הראשון של הסטרוקטורליזם הבלשני.

**פירוק ותחייה** החוג הפסיק את פעילותו הרשמית במהלך מלחמת העולם השנייה עם כיבוש צ'כוסלובקיה, מותם של מתסיוס וניקולאי טרובצקוי והגירתו של רומן יאקובסון. לאחר ההפיכה הקומוניסטית ב-1948, החוג פורק רשמית בשנת 1952. פעילות החוג חודשה רק בשנת 1989/1990 בהנהגת .

## עקרונות תאורטיים מרכזיים
חברי פראג שאבו השראה מעבודתו של פרדינן דה-סוסיר, אך מתחו ביקורת על הגישה הסטטית שלו והציעו במקומה הבנה דינמית ופונקציונלית של השפה.

# פונקציונליזם: השפה נתפסת כמערכת של אמצעי ביטוי מכווני מטרה. הניתוח הבלשני מתמקד בתפקיד (פונקציה) שממלא כל אלמנט במערכת התקשורת.
# מבנה דינמי: בניגוד לסוסיר, שראה בהיסטוריה של השפה (דיאכרוניה) ובמצבה הנוכחי (סינכרוניה) תחומים נפרדים לחלוטין, אסכולת פראג טענה כי המערכת הסינכרונית היא דינמית ומכילה בתוכה את זרעי השינוי, לעיתים כפעולה "טיפולית" לשיקום שיווי משקל פנימי.
# יציבות גמישה: מושג שהציע מתסיוס כדי לתאר את השפה כמערכת הנמצאת בשיווי משקל לא מושלם, המאפשר לה להשתנות ולהסתגל לצרכים תקשורתיים חדשים.

## תרומות בולטות למדע הבלשנות
* פונולוגיה: האסכולה נחשבת למייסדת הפונולוגיה המודרנית כמשמעת הנפרדת מפונטיקה. ניקולאי טרובצקוי הגדיר את הפונמה כיחידה הדיפרנציאלית הקטנה ביותר המאפשרת הבחנה בין משמעויות.
* תכוניות מבחינות ואופוזיציות בינאריות (אנ'): רומן יאקובסון פיתח את התיאוריה שלפיה פונמות מורכבות מתכונות בסיסיות המאורגנות בזוגות ניגודיים.
* פרספקטיבה פונקציונלית של המשפט (FSP***'): מתסיוס, ובעקבותיו [[יאן פירבאס]], פיתחו את הניתוח של מבנה המידע במשפט. הם הבחינו בין התמה (Theme/Topic - המידע הנתון או הידוע) לבין הרמה (Rheme/Comment - המידע החדש המהווה את עיקר המסר).
* דינמיות תקשורתית (CD***'): פירבאס שכלל את ה-FSP למושג המתאר את המידה היחסית שבה כל מרכיב במשפט תורם להתקדמות התקשורת לקראת השגת מטרתה.

## אסתטיקה וספרות
החוג עסק רבות גם בסמיוטיקה של האמנות ובניתוח ספרותי סטרוקטורליסטי.
* הפונקציה האסתטית: יאן מוקאז'ובסקי טען כי יצירת אמנות היא מערכת סימנים אוטונומית. בניגוד לשפה תקשורתית רגילה, השפה הפואטית מתאפיינת בהבלטה (Aktualisace) – שימוש באמצעים לשוניים באופן המושך תשומת לב לצורה עצמה ולא רק לתוכן.
* אוטומטיזציה: המצב ההפוך להבלטה, שבו השימוש בלשון הוא שגרתי ואינו דורש מאמץ הכרתי מיוחד מצד הנמען.

## חברי החוג המרכזיים

## כתבי עת ופרסומים
עבודות החוג פורסמו בעיקר בסדרת הספרים "Travaux du Cercle Linguistique de Prague" (שהחלה ב-1929 בצרפתית) ובכתב העת "Slovo a slovesnost" (מילה ואמנות המילה), שנוסד ב-1935 ומתמקד בתיאוריה מבנית ובשפה הצ'כית.

## מורשת
השפעת אסכולת פראג חורגת מעבר לבלשנות גרידא. רעיונותיהם השפיעו על האנתרופולוגיה סטרוקטורלית של קלוד לוי-שטראוס (באמצעות יאקובסון), על הבלשנות הגנרטיבית של נועם חומסקי (דרך תאוריית התכוניות המבחינות), ועל הבלשנות הפונקציונלית-סיסטמית של מייקל האלידיי. כיום, החוג פועל כחברה מדעית הממשיכה לקדם את הידע על השפה לפי עקרונות מבניים-פונקציונליים.

## ראו גם
* סטרוקטורליזם
* סמיוטיקה
* תורת הספרות

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בלשנות
קטגוריה:סטרוקטורליזם