open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
היריו

**היריו** (ביפנית: 飛龍`; מילולית: "דרקון מעופף") הייתה נושאת מטוסים של הצי הקיסרי היפני מסדרת סוריו אשר נטלה חלק במתקפה היפנית על פרל הארבור. היא טובעה ב-5 ביוני 1942 לאחר התקפה של מטוסי הצי האמריקאי במהלך קרב מידוויי.

הספינה נבנתה במסגרת המגבלות שהוטלו על יפן באמנת וושינגטון, ולכן ממדיה וחימושה היו צנועים יחסית בהשוואה לנושאות מטוסים אחרות של מלחמת העולם השנייה, ונשאה 73 מטוסים בלבד.

## היסטוריה
ב-7 בדצמבר 1941 השתתפה ההיריו, תחת פיקודו של קפטן קאקו טומאו, במתקפה על פרל הארבור בהוואי. גל מטוסים שהמריא מסיפונה תקף את האי אוהאו. עשרה מפציצי טורפדו נקג'ימה B5N "קייט" תקפו את אניות המערכה אריזונה וקליפורניה האמריקאיות, שמונה נוספים התקיפו את אוניות המערכה וסט וירג'יניה ואוקלהומה ואת הסיירת הקלה הלנה, ושישה מטוסי זירו פגעו בבסיסי חיל האוויר האמריקאי בווילר פילד וברברס פוינט.

בין ה-21 ל-23 בדצמבר 1941 שיגרה תקיפות כנגד האי הזעיר וייק באוקיינוס השקט. בינואר 1942 סייעו מטוסיה לפלישה לאמבון באיי מולוקו. ב-19 בפברואר תקפה יחד עם נושאת המטוסים האחות שלה, סוריו, את העיר דרווין באוסטרליה.

במרץ 1942 היא נטלה חלק בקרבות בים ג'אווה, ותקפה ספינות של בעלות הברית, כולל טיבוע ספינת המטען ההולנדית Poelau Bras. באפריל 1942 היא הגיעה לאוקיינוס ההודי ותקפה את בסיסי הצי הבריטי המלכותי בקולומבו וטרינקומלי שבסרי לנקה. שם היא השתתפה בטיבוע הסיירות הבריטיות קורנוול ודורסטשייר, נושאת המטוסים הרמס ומשחתת הליווי שלה ומפייר.

ב-19 באפריל 1942 דלקה ההיריו בעקבות נושאות המטוסים האמריקאיות הורנט ואנטרפרייז ששיגרו את מתקפת דוליטל, אך לא הצליחה להשיגן ולפגוע בהן.

### בקרב מידוויי
בשעה 04:30 של ה-4 ביוני 1942, שיגרה ההיריו מתקפה כנגד אטול מידוויי, תוך שמטוסיה משמידים מטוסים ומטרות על הקרקע. לאחר שקאגה, סוריו ואקאגי נפגעו ממטוסים אמריקאיים ב-10:25, נותרה היריו נושאת המטוסים היפנית היחידה שלא נפגעה. מסיפונה המריאו שני גלי תקיפה, ב-10:50 וב-12:45, כנגד יורקטאון האמריקאית, תוך שהם מסבים לה נזק כבד. יורקטאון טבעה סופית מאוחר יותר לאחר פגיעה נוספת מהצוללת היפנית I-168.

בעוד צוות ההיריו מתכונן לשיגור גל תקיפה שלישי, הסתערו עליה בשעה 17:03 שלושה עשר מפציצי צלילה שהמריאו מסיפון האנטרפרייז. היא נפגעה מארבע פצצות, שלוש בסיפון ההמראה הקדמי ואחת במרכז בסמוך לגשר הפיקוד. הפיצוצים הבעירו שריפות במטוסים על הסיפון ובהאנגרים. למרות שמנועי ההיריו לא נפגעו, לא הצליח הצוות להשתלט על השריפות ואלו השביתו את המנועים ב-21:23. בשעה 01:58 זעזע את הספינה פיצוץ עז וניתנה הפקודה לנטוש את הספינה. חלק מניצוליה הועברו למשחתות קאזאגומו ומאקיגומו, אך 350 נהרגו במתקפה עליה וגופותיהם נותרו מאחור. האדמירל טאמון ימאגוצ'י והקפטן קאקו נותרו על סיפונה כשבשעה 05:10 ירתה מאקיגומו טורפדו כדי לטבעה. היא טבעה כליל כארבע שעות לאחר מכן. 35 איש שנותרו על סיפונה ניצלו על ידי הצי האמריקאי ונשבו ו-35 טבעו.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:נושאות מטוסים בצי יפן
קטגוריה:אוניות מלחמה יפניות שטובעו
קטגוריה:יפן: תעופה צבאית
קטגוריה:אוניות מלחמה יפניות במלחמת העולם השנייה
אליעזר אבטבי

**אליעזר אבטבי** (נולד ב-5 בינואר 1938) הוא פוליטיקאי ישראלי שכיהן כחבר הכנסת מטעם המפד"ל.

## ביוגרפיה
אליעזר אבטבי נולד בתיקב (تکاب)  שבאיראן, ועלה לישראל בגיל 12. הוא מתגורר במושב שיבולים בנגב, היה פעיל בארגון מושבי המזרחי של הפועל המזרחי וסגן יו”ר המועצה האזורית עזתה. בין השנים 1974–1984 שימש כחבר הכנסת מטעם המפד"ל, וכיהן בוועדות הכלכלה והכספים. בכנסת השמינית היה יושב ראש הוועדה המיוחדת לפניות הציבור. בימי כהונתו בכנסת היה מעורב בהקמת גוש קטיף ובין השאר הציע לקרוא למושב נצר חזני על שם השר מיכאל חזני.

בין השנים 2004-1998 כיהן אבטבי כיושב ראש מועצת המנהלים של בנק אדנים למשכנתאות. הוא גם כיהן כדירקטור באוצר התיישבות היהודים בע"מ וכיו"ר מועצת המנהלים של עיתון הצופה לפני שנמכר לשלמה בן צבי. בשנים 2005–2007 עמד בראש הסתדרות הפועל המזרחי בישראל.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי הכנסת מטעם המפד"ל
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:חברי הכנסת השמינית
קטגוריה:חברי הכנסת התשיעית
קטגוריה:חברי הכנסת העשירית
קטגוריה:יושבי ראש הוועדה לפניות הציבור
קטגוריה:ישראלים ילידי איראן
קטגוריה:אנשי המושב
קטגוריה:הנגב: אישים
קטגוריה:מועצה אזורית שדות נגב: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1938
דלמטיה

**דלמטיה** (בקרואטית: **Dalmacija**, באיטלקית: **Dalmazia**) הוא אזור גאוגרפי והיסטורי בחוף המזרחי של הים האדריאטי בקרואטיה. דלמטיה משתרעת מהאי ראב בצפון ועד למפרץ קוטור במונטנגרו בדרום. האזור כולל את רצועת החוף של הים האדריאטי ואת רוב האיים השייכים לקרואטיה, וכן את חלקה דרומי והמרכזי של שרשרת האלפים הדינריים.

דלמטיה מחולקת לארבעה מחוזות (מצפון לדרום):
* מחוז זאדאר - בירתו בזאדאר.
* מחוז שיבניק-קנין - בירתו בשיבניק.
* מחוז ספליט-דלמטיה - בירתו בספליט.
* מחוז דוברובניק-נרטבה - בירתו בדוברובניק.

בדלמטיה שורר אקלים ים תיכוני, לעומת רוב חלקי קרואטיה האחרים בהם האקלים יבשתי. האזור שהוא חלק מהריביירה הקרואטית הוא יעד תיירותי ראשון במעלה בדרום אירופה.

דלמטיה ההיסטורית השתרעה על שטח גדול בהרבה מזה שתופס האזור כיום, והגיעה עד איסטריה וסלובניה בצפון, עד אלבניה בדרום, וכן כללה שטחים נרחבים מזרחית לאלפים הדינריים. מקור שמו של האזור הוא ככל הנראה בדלמטים (Dalmatae), שבט אילירי שישב באזור באלף הראשון לפנה"ס. דלמטיה העניקה את שמה לשפה הדלמטית (שפה מתה ממשפחות השפות הרומאניות), לגזע כלבים, ולציפור, הפליקן הדלמטי.

רובה של דלמטיה הייתה בריבונות הרפובליקה של ונציה עד לכיבושה על ידי נפוליאון, ומאז נמסרה למרותה של הקיסרות האוסטרית כארץ כתר, בנפרד מיתרת קרואטיה שהייתה כפופה לממלכת הונגריה.


Kornati.jpg|נוף בקורנטי
Narodni Trg (Pjaca).JPG|כיכר השוק בספליט
Old town of dubrovnik.jpg|דוברובניק וחומותיה
Sibenik_2003.jpg|שיבניק
Zadar.jpg|מראה פנורמי של זאדאר
Zadar_Forum.jpg|ה"פורום" הרומאי בזאדאר
Makarska from port.jpg|מקרסקה


## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:קצרמר היסטוריה
קטגוריה:קרואטיה: גאוגרפיה
קטגוריה:בלקן
קטגוריה:הרפובליקה של ונציה
קטגוריה:פרובינקיות רומיות
תת-סדרה

באנליזה מתמטית, **תת-סדרה** של סדרה a_1,a_2,\dots היא תת-קבוצה של הסדרה, המסודרת באותו סדר. תת-סדרה מתקבלת מהסדרה המקורית על ידי בחירת איברים בסדר עולה. למשל: לסדרה \ a_n=\frac{1}{n} יש תת-סדרות \ b_n=a_{2n}=\frac{1}{2n} ו-\ c_n=a_{2n^2+7}=\frac{1}{2n^2+7}. סדרה נחשבת לתת-סדרה של עצמה. תת-סדרה של תת-סדרה היא בעצמה תת-סדרה של הסדרה המקורית.

## ניסוח פורמלי
תהא \{a_n\}_{n=1}^\infty סדרה כלשהי, ותהא \{n_k\}_{k=1}^\infty סדרה עולה ממש של מספרים טבעיים. אז הסדרה \{a_{n_k}\}_{k=1}^\infty נקראת תת-סדרה של \{a_n\}_{n=1}^\infty. המספרים n_1, n_2, \dots הם ה**אינדקסים** של תת-הסדרה. 

## גבול של תת-סדרה
סדרת האינדקסים בתת-סדרה שואפת תמיד לאינסוף, ולכן ההתנהגות של תת-הסדרה באינסוף כרוכה בזו של הסדרה המקורית.

l\, נקרא **גבול חלקי** של הסדרה \{a_n\}_{n=1}^\infty אם קיימת תת-סדרה של \{a_n\}_{n=1}^\infty המתכנסת ל-l\,. הגבולות החלקיים של סדרה נקראים **[[נקודת הצטברות|נקודות הצטברות]]** שלה. אכן, l\, הוא גבול חלקי אם ורק אם בכל קטע פתוח סביבו ישנם אינסוף איברים של הסדרה. קבוצת נקודות ההצטברות היא קבוצה סגורה.

סדרה מתכנסת (במובן הרחב) אם ורק אם כל הגבולות החלקיים שלה שווים. כך למשל הסדרה \ a_n=3+\frac{1}{\sqrt{n}} מתכנסת ל-3, ולכן כל תת-סדרה שלה, למשל \ b_n=a_{n^2} = 3+\frac{1}{n}, מתכנסת לאותו מספר. הסדרה \ c_n=4+(-1)^n+\frac{1}{n} מתבדרת, אולם תת-הסדרה שלה
\ d_n=c_{2n} = 5+\frac{1}{2n}, מתכנסת ל-5. לכן, אם ידוע שסדרה מתכנסת, אז אפשר לחשב את הגבול שלה דרך חישוב הגבול של תת-סדרה.

לכל סדרה יש לפחות גבול חלקי אחד, סופי או אינסופי. הסיבה לכך היא שאם הסדרה חסומה אז יש לה תת-סדרה מתכנסת לפי משפט בולצאנו-ויירשטראס, ואם היא אינה חסומה, אז קל לבנות מאיבריה תת-סדרה שמתכנסת לגבול אינסופי.

### גבול עליון וגבול תחתון

גבול עליון של סדרה חסומה של מספרים ממשיים \{a_n\}_{n=1}^\infty מוגדר כחסם העליון של קבוצת הגבולות החלקיים שלה, ומסומן ב- \limsup_{n\rightarrow\infty} a_n או \overline{\lim}_{n\rightarrow\infty} a_n.  למעשה, ניתן להוכיח שהגבול העליון הוא בעצמו גבול חלקי ולכן הוא הגבול החלקי המקסימלי של הסדרה. באופן אנלוגי, גבול תחתון של סדרה חסומה מסומן ב-\liminf_{n\rightarrow\infty} a_n או \underline{\lim}_{n\rightarrow\infty} a_n, והוא הגבול החלקי המינימלי שלה. עבור סדרה \{a_n\}_{n=1}^\infty שאינה חסומה, ניתן להוכיח שיש לה תת-סדרה מתכנסת במובן הרחב ל-+\infin או -\infin, ולכן הגבול העליון או התחתון שלה מוגדרים במובן הרחב כאשר +\infin הוא כגבול החלקי הגדול ביותר ו--\infin הוא הגבול החלקי הקטן ביותר.

גבול עליון זהה לגבול של סדרת החסמים העליונים של זנבות הסדרה. באופן פורמלי: תהי \ (a_n) סדרה. נגדיר סדרה חדשה \ (b_m) באופן הבא - b_m=\sup\{a_m,a_{m+1},a_{m+2},...\}. הסדרה \ (b_m) יורדת, ולכן מתכנסת לגבול, שהוא הגבול העליון של \ (a_n).

## ראו גם
* משפט בולצאנו-ויירשטראס

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:סדרות מתמטיות
שמואל צבי הולצמן

שמאל|ממוזער|250px|המרפאה שהקים הולצמן לבנו הרופא בכפר עציון (1936)
** שמואל צבי הולצמן** (1883 (לערך), ירושלים - 9 בדצמבר 1960, רחובות) היה איש עסקים חרדי, ממייסדי חברת "אל-ההר".

## ביוגרפיה
הולצמן נולד בעיר העתיקה בירושלים ולמד בישיבת תורת חיים. כתחביב טיפח גינת פרחים על גג ביתו. בגיל 15 שלחו אותו הוריו לארצות הברית כדי ללמוד לרבנות. לאחר שהותו בארצות הברית הוא נסע לאוסטרליה, בה עסק בחיפוש זהב והקים מכרה זהב, לו קרא "הר ציון". במהלך חייו נדד ברחבי העולם ועסק במלאכות שונות ומגוונות. הוא אף בילה זמן מה באמריקה ובדרום אפריקה.

בשנת 1903 חזר לארץ ישראל, והקים את "הפרדס לגידולים מיוחדים" בראשון לציון. באותה תקופה הביא לארץ ישראל כמאה זנים של צמחים טרופיים מהמזרח הרחוק, מרביתם מסינגפור. בין הגידולים שהביא היו זנים רבים של בננות, שייבואם פתח את גידול הבננות החקלאי בארץ ישראל, ושתילים של עץ הפומלו שהביא מתאילנד.

ב-1905 נישא לאיילת, בתו של אברהם זאב גורדון.

בשנת 1912 הביא הולצמן לארץ ישראל 11 יענים לשם ייצור נוצות עבור נשות מצרים. ב-1914 יצא עם אשתו ושלושת ילדיו לאוסטרליה, אולם עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה נותרה המשפחה באוסטרליה ללא יכולת לחזור. בשנות המלחמה הושמדה להקת היענים והעצים בפרדס נבלו. המשפחה נשארה בעיר פרת' באוסטרליה עד שנת 1927 והשתלבה בקהילה היהודית במקום. בשנת 1924 הוא נתמנה לשופט במערב אוסטרליה, תפקיד בו החזיק גם לאחר עוזבו את אוסטרליה, בעת הגיעו לביקור. כמו כן הוא כיהן כחבר המועצה החקלאית באוסטרליה.

בקיץ 1927 חזרה המשפחה לארץ. הולצמן הקים מחדש את הפרדס לגידולים מיוחדים ברחובות, שהכיל עתה כ-200 זנים של פירות וצמחים שונים שאסף ברחבי העולם והביא עימו ארצה, בהם פומלות, בוטנה (פיסטוק), פקאן, טנג'לו (הכלאה בין טנג'רין לפומלה או אשכולית) ועוד.

בשנת תרצ"ב (1932) ייסד יחד עם יצחק צבי רקובסקי ואברהם אפשטיין חברה בשם "אל ההר" שמטרתה להקים יישובים חדשים בהר חברון. בשם החברה קנה אדמות רבות, ביניהן את אדמות מגדל עדר שננטשה במאורעות תרפ"ט. תוכניתו הייתה להקים יישובים שיתפרנסו ממשק חקלאי מעורב וקיים. היישוב הראשון נקרא "כפר-עציון" על שמו (בגרמנית, "הולץ" פירושו עץ). בהמשך, האזור כולו כונה גוש עציון.

החברה הביאה למקום קבוצת פועלים, הקימה משתלה והתחילה להכשיר קרקעות. על הכביש הראשי ירושלים-חברון הקים הולצמן מבנה בן שני חדרים ששימש כמרפאה. כרופא שימש בנו, מאיר שמעון, אשר בא לשם כך במיוחד מאנגליה. תקוותו הייתה כי עזרה רפואית שתוגש לערביי המקום, תביא לקרוב לבבות. הקמת היישוב החדש לוותה בקשיים רבים ולאחר פרוץ המרד הערבי הגדול ב-1936 ננטש רעיון ההתיישבות במקום. כפר עציון הוקם לבסוף ב-1943 על ידי קק"ל.

כישלון ההתיישבות בהר הותיר את הולצמן במצב כלכלי קשה. בשנת 1938 נסע עם אשתו לאנגליה, וב-1939 עסק בכריית זהב בגיאנה הבריטית. בשנת 1951 חזר ארצה.

הולצמן נפטר מהתקף לב ב-9 בדצמבר 1960 ברחובות, ונקבר בבית הקברות בעיר.

## לקריאה נוספת
* יענים ראשונים - ראשון לציון 1907-1914 - שמואל צבי הולצמן חלוץ מגדלי היענים בארץ ישראל, הוצאת מוזיאון ראשון-לציון, תשס"ב.
* 
* 
* מיכל גל, **האיש שנטע חלומות**, תשפ"א.

## קישורים חיצוניים
* חברת אל ההר באתר ההנצחה והמורשת של גוש עציון בכפר עציון
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:בוגרי ישיבת תורת חיים
קטגוריה:אישים שעל שמם יישובים בישראל
קטגוריה:גוש עציון: אישים
קטגוריה:גואלי אדמות בארץ ישראל
קטגוריה:אישים הקבורים ברחובות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1883
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1960
ניופאונדלנד (דומיניון)

**הדומיניון של ניופאונדלנד** הייתה דומיניון בריטי בין השנים 1907 עד 1934. לפני כן הייתה מושבה בריטית. בשנת 1934 ויתרה ניופאונדלנד על עצמאותה וחזרה לשלטון מרכזי בריטי, אחת המדינות היחידות בהיסטוריה שעשו צעד כזה. בשנת 1949, לאחר משאל עם הצטרפה ניופאונדלנד לקנדה (כיום תחת השם הפרובינציה של ניופאונדלנד ולברדור).

## רקע
בשנת 1854 ניתן לניופאונלנד שלטון עצמי חלקי על ידי הממשלה הבריטית. בשנת 1855 נבחר פיליפ פרנסיס ליטל, לראש הממשל העצמי הראשון. בשנת 1869 דחו תושבי ניופאונדלנד בבחירות את ההצעה לקונפדרציה עם קנדה. בשנת 1907 קיבלה ניופאונדלנד עצמאות ביחד עם ניו זילנד, והיא הפכה ממושבה לדומיניון. יחד עם זאת הוסיפו הבריטים להשפיע על מדיניות המושבה ומנעו הסכם מסחרי עם ארצות הברית בלחצה של קנדה.

## היסטוריה
במלחמת העולם הראשונה השתתף גדוד של אנשי ניופאונדלנד במלחמה במסגרת הכוחות של האימפריה הבריטית. רובו של גדוד זה נהרג ב-1 ביולי 1916 בקרבת בומונט האמל, ביום הראשון של הקרב על הסום, דבר שהוביל לקשיים כלכליים בדומיניון (בשל המחסור באנשים בעקבות האובדן).

בשנות ה-20 של המאה ה-20 היו במושבה שערוריות פוליטיות רבות אשר פגעו בכלכלת המושבה. ראש הממשלה של המושבה, סר ריצ'רד סקווירס נעצר בשל שחיתות בשנת 1923, דבר שהוביל לנפילת ממשלתו.
השפל הגדול הגביר את הקשיים הכלכליים של הדומיניון. ב-5 באפריל 1932 צעדו כ-10,000 איש, במצעד מחאה אל בניין המועצה, והביאו לבריחתם של הצירים מן הבניין. הממשלה שנבחרה בעקבות אירוע זה קראה לבריטניה לחזור ולשלוט בדומיניון עד אשר המדינה תהיה שוב מוכנה לשלטון עצמי הנושא עצמו כלכלית.

בעקבות בקשה זו, ויתרה ניופאונדלנד בשנת 1934 על עצמאותה וחזרה להיות נשלטת ישירות על ידי בריטניה באמצעות "ועדת ממשל".

## אחרית דבר
בתקופת מלחמת העולם השנייה הייתה במדינה פריחה כלכלית עקב הקמת בסיסים צבאיים רבים על ידי ארצות הברית ופריחה מחודשת של תעשיית הדיג. בעקבות השגשוג הכלכלי עלתה לדיון מחדש שאלת העצמאות של המדינה.

בשנת 1946 נערכה הצבעה לבחירת אספה לאומית אשר תכריע בשאלת עתידה של ניופאונדלנד. האספה הצביעה בעד עריכת משאל עם בשאלה האם לשוב ולהיות עצמאיים. בריטניה הודיעה למושבה כי היא מסרבת לשאת בעלויות הכלכליות של ניהול המושבה, והציעה כי אחת האפשרויות שתעמודנה בפני המצביעים תהיה הצטרפות לקנדה.
משאל ראשון נערך ב-3 ביוני 1948. 44.6% תמכו בשלטון עצמאי, 44.1% תמכו בהצטרפות לקנדה ו-14.3% תמכו בהישארות כמושבה בריטית.

משאל שני נערך ב-2 ביולי 1948, בו נשאלו התושבים בין שתי האפשרויות הראשונות, כאשר 52% הצביעו בעד הצטרפות לקנדה ו-48% תמכו בעצמאות.
ניופאונדלנד הצטרפה לקנדה ב-31 במרץ 1949 כפרובינציה העשירית, והיום שמה הרשמי הוא "ניופאונדלנד ולברדור".

## ראו גם
*ניופאונדלנד ולברדור
*ניופאונדלנד (אי)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מדינות לשעבר באמריקה
קטגוריה:ממלכות חבר העמים הבריטי לשעבר
תיאטרון תמונע

**תיאטרון תמונע** הוא מרכז פרינג', מופעים, הצגות, מחול ואמנות חזותית ופלסטית, השוכן ברחוב שונצינו 8, בשכונת מונטיפיורי, בתל אביב, ובו ארבעה חללים להופעות ולאירועים.

## היסטוריה
מרכז "תמונע" הוקם ב-1987 על ידי נאוה צוקרמן בשיתוף מיקי צוקרמן ואילן רוזנטל. תחילה, שימש המקום להפקת הצגות תיאטרון שוליים בלבד אשר הועלו על ידי אנסמבל השחקנים שייסדה צוקרמן ב-1981. בשנות קיומו העלה אנסמבל "תמו-נע" כשלושים הצגות תיאטרון והשתתף בפסטיבלים שונים, בהם פסטיבל עכו, פסטיבל ישראל, תיאטרונטו, אדינבורו פרינג' פסטיבל ועוד. האנסמבל מעלה כ-140 הופעות בשנה.

החל משנת 1999 שינה המקום את פניו, והפך למרכז תרבות רב-תחומי המארח על במותיו, לבד מהפקות האנסמבל, הופעות מחול, מוזיקה ואמנות. במרכז מתקיימים יותר מ-550 הצגות תיאטרון בשנה, כ-80 ערבי מחול, כ-50 ערבי ספרות ושירה ולמעלה מ-350 מופעים ואירועי מוזיקה שונים.

## במאי הבית
לתיאטרון כמה במאי בית:
* נאוה צוקרמן, שהיא גם המנהלת האמנותית
* פרופ' ארז מעין שלו שהוא מנהל אמנותי שותף
* איתי דורון שמשמש כמנהל אמנותי שותף ודרמטורג הבית
*רועי יוסף
*דניאל כהן לוי
*לאורך השנים יוצרים עבדו עם אנסמבל תיאטרון תמונע כמו: פרופ' יוסי יזרעאלי, יהושע סובול, גיל אלון, אנה בניאל, לילך דקל אבנרי, נטע וינק וסתיו מרין, יאיר ורדי, אייל וייזר, עירא אבנרי וריקי חיות

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* מרב יודילוביץ', הניצוץ של נאוה צוקרמן - שיחה, באתר הבמה, 28 ביוני 2006
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

תמונע
קטגוריה:ישראל: תיאטרוני פרינג'
שריר הירך הארבע-ראשי

**שריר הירך הארבע-ראשי** (טרמינולוגיה אנטומיקה – TA: Musculus quadriceps femoris) נמצא בקדמת הירך ומהווה חלק עיקרי במסת השריר שלה. השריר מורכב, כפי שניתן להבין משמו, מארבעה חלקים המסתיימים בגיד משותף המחובר לעצם הפיקה. השריר הארבע-ראשי הוא הפושט העיקרי של הברך ובחלקו הוא גם כופף של מפרק הירך. כל חלקיו של השריר פועלים בפעולות האופייניות של הרגל, כמו הליכה, ריצה, טיפוס, קפיצה וקימה מכיסא.

## תיאור
שמאל|ממוזער|250px|שרירי ירך ימין במבט קדמי
ארבעת חלקיו של השריר הארבע-ראשי עוטפים כמעט את כל חלקה הקדמי וצדדיה של עצם הירך ומסתיימים בגיד משותף, גיד הארבע-ראשי, המחובר ל**פיקה** ודרכה ודרך רצועת הפיקה מתחברים לגבששת השוקה.

### שריר הירך הישר

שריר הירך הישר (Musculus rectus femoris) ממוקם לאורך מרכז קדמת הירך. תחילתו של השריר בשני גידים המחוברים לקוץ הכסל הקדמי התחתון ולחריץ מעל לשפת המרחשת (שני מבנים גרמיים הממוקמים בכסל). השריר מסתיים בחיבור לגיד הארבע-ראשי.

שריר הירך הישר שונה משלושת ראשי השריר האחרים בחיבורו לאגן ולא לעצם הירך ומכאן בפעולתו ככופף מפרק הירך ובחוסר יעילותו כפושט ברך כאשר הירך כפופה.

### השריר הנרחב הצידי
השריר הנרחב הצידי (Musculus vastus lateralis) הוא הגדול מבין ארבעת חלקי הארבע-ראשי. תחילתו של השריר בתל הירך הגדול ובשפה הצידית של רכס הירך. השריר מסתיים בגיד הארבע-ראשי.

### השריר הנרחב התיכון
השריר הנרחב התיכון (Musculus vastus medialis) פעיל במיוחד בעשרת האחוזים האחרונים של פשיטת הברך. תחילתו של השריר בקו שבין שני התלים של עצם הירך ובשפה התיכונה של רכס הירך. השריר מסתיים בגיד הארבע-ראשי.

לעיתים מחשיבים את השריר הנרחב התיכון כמורכב משני חלקים: החלק העליון הוא **השריר הנרחב התיכון הארוך** (vastus medialis longus) וחלקו התחתון של השריר מכונה **השריר הנרחב התיכון המלוכסן** (vastus medialis oblique VMO). השריר הנרחב התיכון המלוכסן מושך את הפיקה לכיוון תיכוני בסוף תהליך הפשיטה של הברך וכך משמר אותה במנחה המדויק. חולשה של השריר הנרחב התיכון המלוכסן יכולה להתבטא בכאבי ברך.

### השריר הנרחב הביניימי
השריר הנרחב הביניימי (Musculus vastus intermedius) עמוק משלושת הראשים האחרים של הארבע-ראשי. תחילתו בחלק הצידי של עצם הירך ובשני השלישים העליונים של קדמת עצם הירך. השריר מסתיים בגיד הארבע-ראשי.

**שריר מפרק הברך** (Musculus articularis genus) ממוקם עמוק יותר מהנרחב הביניימי ותחתון לו בחיבורו לקדמת עצם הירך. סיביו מעורבים תדיר עם סיבי הנרחב הביניימי. שריר מפרק הברך מסתיים בחיבור לקופסית מפרק הברך והוא מרים אותה מעלה בזמן פשיטת הברך למניעת תפיסתה על ידי מפרק הברך.

## עצבוב
השריר הארבע-ראשי מעוצבב על ידי שורשי העצב המותניים השני השלישי והרביעי (L2, L3, L4) דרך **[[עצב הירך]]** (Nervus femoralis).

## ראו גם
*אנטומיה - מונחים

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:שרירי הגפיים התחתונות
מבנה יצירה

**מבנה יצירה** הוא מערכת מתמטית המאפשרת לאפיין קבוצה של משפטים בשפה פורמלית. שימוש (משתמע או מפורש) בשיטה זו מצוי ברוב ענפי המתמטיקה, ובפרט, בלוגיקה המתמטית.

מקרה פרטי חשוב של מבנה יצירה, הוא אלגברת יצירה חופשית, בה לכל עצם נוצר יש בנייה יחידה.

## דיון פורמלי
**מבנה יצירה** הוא מערכת בעלת המרכיבים הבאים:
:א. קבוצה לא ריקה K (המכונה "העולם של המבנה", אבריה מכונים "עצמים").
:ב. קבוצה D\subseteq K (איבריה מכונים "היוצרים של המבנה").
:ג. קבוצה יחסים על K שכל אחד מהם דו-מקומי לפחות (מכונים בקיצור "היחסים").
נגדיר גם:
:1. **פונקציה במבנה** – כינוי ליחס n+1 מקומי במבנה, אשר הוא פונקציה n-מקומית.
:2. **פעולה במבנה** – פונקציה במבנה המוגדרת על כל העולם של המבנה.
:3. **עץ בניה במבנה** – עץ G המיושב באיברים של K, בו כל x\in G מקיים:
::א. אם x עלה, אז ב-x יושב איבר של D.
::ב. אם ל-x יש n>0 בנים, ב-x יושב עצם a, ובבן ה-i-י יושב עצם \ b_i   - אז קיים במבנה יחס R כך ש-(b_1, b_2, ..., b_i, a)\in R.
:4. **עצם נוצר** – איבר של K שיש לו עץ-בנייה.

על העצמים הנוצרים במבנה-יצירה, ניתן להוכיח טענות באינדוקציה על הבנייה שלהם.

אם כל יחס במבנה יצירה הוא פעולה, אומרים שמבנה היצירה הוא **אלגברת יצירה**, ואם גם כל עצם הנוצר במבנה הוא בעצמו יוצר, או שקיימים: מספר טבעי יחיד n>0, עצמים נוצרים יחידים (b_1, b_2, ..., b_n)  ופעולה n-מקומית יחידה F במבנה, שעבורם (a=F(b_1, b_2, ..., b_n - אז אלגברת היצירה מכונה **אלגברת יצירה חופשית**.

באלגברת יצירה חופשית, לכל עצם נוצר עץ בנייה-יחיד, וכך ניתן להגדיר היטב פונקציות ברקורסיה על הפעולות של מבנה-היצירה.

## דוגמאות
* מבנה יצירה של מערכת היסק בשפת תחשיב הפסוקים – הוא מבנה שעולמו הוא קבוצת כל הפסוקים, קבוצת היוצרים שלו היא קבוצת האקסיומות הלוגיות, והיחסים בו הם כללי ההיסק. זו אינה אלגברת-יצירה חופשית (מכיוון שלמשפט אחד יכולות להיות כמה הוכחות שונות). 

* מבנה יצירה של המספרים הטבעיים מ-0 – הוא מבנה שעולמו קבוצת כל המספרים הממשיים, יש לו רק יוצר אחד, שהוא 0, וקבוצת היחסים בו כוללת רק פעולה אחת, והיא פעולת העוקב: S(x)=x+1. מבנה זה הוא אלגברת-יצירה חופשית.

* מבנה היוצר תת-מרחב וקטורי – הוא מבנה שעולמו הוא מרחב-וקטורי n ממדי, יש בו k יוצרים שהם וקטורים במרחב, ופעולותיו הם: פעולה דו-מקומית שהיא חיבור וקטורי, ופעולה חד-מקומית לכל מספר a בשדה מעליו מוגדר המרחב, שהיא הכפל ב-a. מבנה זה הוא אלגברת-יצירה-חופשית אם ורק אם הווקטורים הם בלתי-תלויים ליניארית במרחב.

## ראו גם
* לוגיקה מתמטית
* שפה פורמלית

קטגוריה:לוגיקה מתמטית
שלומי שם-טוב

**שלומי שם-טוב** (נולד ב-1972) הוא פסנתרן ישראלי.

## ביוגרפיה
את לימודי הפסנתר החל אצל הדסה ביריביס והמשיך אצל אריה ורדי באקדמיה למוזיקה על שם רובין בתל אביב. הוא בוגר התיכון לאמנויות תלמה ילין והשתתף ביחידת הנגנים הצעירים של מרכז טארג למוזיקה בעין כרם, ירושלים. את שירותו הצבאי עשה כמוזיקאי מצטיין.

שלומי שם-טוב זכה שנה אחר שנה במלגות של קרן התרבות אמריקה ישראל ובמענקי קלרמונט. בהיותו בן 13 ניגן לראשונה עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית בניצוח זובין מהטה ובהמשך הופיע עם תזמורות אחרות בישראל, כמו גם עם הפילהרמונית של לונדון, תזמורת ריגה, התזמורת הקאמרית של סנקט פטרבורג והתזמורת הסימפונית של פראג. במשך השנים הופיע בקונצרטים קאמריים באירופה, בארצות הברית, בקנדה ובארגנטינה ובפסטיבלי מוזיקה באירופה, בירושלים ובכפר בלום. לאחר חידוש היחסים בין ישראל לרוסיה הוזמן להופיע במוסקבה. 

שם-טוב מקליט לקול המוזיקה ולרשתות רדיו זרות בעולם. זכה בפרס מיוחד בתחרות "אומברטו מיכֶּלי", במילאנו, איטליה.   

ב-2011 הצטלם שם-טוב לסרט "פיניטה לה קומדיה" של ויקטור בראון, בו הוא מגלם את דמותו של בטהובן הצעיר. שם-טוב גם ניגן והקליט את המוזיקה לסרט.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:פסנתרנים ישראלים
קטגוריה:תלמידי אריה ורדי
קטגוריה:בוגרי תלמה ילין
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: מוזיקה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1972
מרכז עדן-תמיר למוזיקה

**מרכז עדן-תמיר למוזיקה** (לשעבר **מרכז טארג למוזיקה**) הוקם בשנת 1968 על ידי צמד הפסנתרנים ברכה עדן ואלכסנדר תמיר וממוקם בעין כרם.

## הקמת המרכז
המרכז הוקם בתמיכתו של טדי קולק, ראש עיריית ירושלים, אשר שאף לבסס את עין כרם כשכונת אמנים ולשם כך העמיד לרשות הזוג את המבנה, שהיה קודם בית המוכתר, והשטח. המסורת אומרת, כי צ'ארלס גורדון, קצין בריטי שהיה שליט סודאן, נטע עץ בחצר הבית בביקורו בארץ ישראל בשנת 1883. בסיוע "עמותת מרכז למוזיקה ע"ש פאני מקס טארג" הוקם המרכז ונקרא "מרכז טארג למוזיקה". לאחר מותה של ברכה עדן בשנת 2006 הוסב שם המרכז ל"מרכז עדן-תמיר למוזיקה".

## פעילות
המרכז מהווה מוקד לפעילות מוזיקלית ענפה, הכוללת בין היתר רסיטלים, כיתות אמן, קונצרטים קאמריים ותחרויות. המרכז פועל לקידום מוזיקאים צעירים בראשית דרכם וקונצרטים בביצועם משודרים תדיר בקול המוסיקה.

מוזיקאים רבים הופיעו במרכז, ביניהם הכנר אייזק שטרן, הזמרים יאן פירס, ג'ני טורל ומורין פורסטר ואמנים ישראלים מן השורה הראשונה.

תמיר עצמו התגורר במקום ונהג להציע לאורחים המגיעים למופעים כיבוד קל, שהכין בעצמו.

## קישורים חיצוניים
* 

*

קטגוריה:מוסדות מוזיקליים בירושלים
קטגוריה:עין כרם
אוינופיון

**אוינופיון** (ביוונית: **Οἰνοπίων**; "יוצר היין")הוא גיבור מהמיתולוגיה היוונית, שהיה בנם של אריאדנה ושל דיוניסוס (אל היין) ואחיה של מרופה, היה מלך כיוס.

## משפחתו
אוינופיון היה בנה של נסיכת כרתים אריאדנה מדיוניסוס. הוא נולד בלמנוס. אחיו היו תואס, סטפילוס, לטרומיס, אואנתס וטאורופוליס.

ממלכה הליקה, לאוינופיון הייתה בת אחת, שנקראה או מרופה, או אארו על ידי פרתניוס. היו לו גם כמה בנים, דהיינו מלאס, טאלוס, מארון, יואנתס, סלאגוס ואתמאס, שכולם הפליגו איתו לכיוס מכרתים.

## במיתולוגיה
הסיפור הידוע ביותר על אוינופיון הוא זה שעוסק בקבלתו של צייד הענק המפורסם אוריון כאורח, עם ניסיונו לאחר מכן של אוריון לאנוס את בתו. הסיפור שונה במקצת במקורות עתיקים שונים; מה שלהלן הוא גרסתו של הסיודוס.

אוריון הלך לכיוס על פני הים האגאי, ואוינופיון קיבל את פניו במשתה; אוריון השתכר ותקף את מרופה. כנקמה, אוינופיון עקר את עיניו של אוריון, ואז זרק אותו מהאי. הפייסטוס ריחם על אוריון העיוור ונתן לו את משרתו סדאליון כמדריך. סדאליון הדריך אותו מזרחה, שם השמש העולה החזירה את הראייה של אוריון. אוריון החליט אז להרוג את אוינופיון, אבל אנשי כיוס בנו למלך מבצר תת-קרקעי, ואוריון לא מצא אותו. (מקורות אחרים אומרים שזה היה מבצר ברזל, שנבנה על ידי הפייסטוס.) אוריון הלך לאחר מכן לכרתים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:גיבורים מהמיתולוגיה היוונית
קטגוריה:אלים למחצה
ניוקאסל על הטיין

**ניוקאסל על הטיין** (באנגלית: **Newcastle upon Tyne**, ) היא עיר בצפון-מזרח אנגליה. שם העיר מקוצר לרוב ל**ניוקאסל**.

ניוקאסל היא עיר ומטרופולין במחוז טיין אנד וויר, הנמצא על גדתו הצפונית של נהר הטיין, בצפון-מזרח אנגליה. נוסדה בזמן הכיבוש הרומי של אנגליה תחת השם *Pons Aelius*. השם הנוכחי אומץ בשנת 1080 ומאז נמצא בשימוש. העיר היא ה-38 בגודלה באנגליה והמטרופולין הוא השביעי בגודלו באנגליה.

תושבי ניוקאסל מבחינה טכנית נקראים **נובוקסטרים** אך הם ידועים לרוב בכינוי החיבה שלהם "ג'ורדים " כשבדומה לחלקים שונים באנגליה הם מוכרים במבטא הייחודי להם ה"ג'ורדי".
האזור נודע במרבצי הפחם המרובים, מה שהוביל לשימוש בשם העיר בביטוי באנגלית: "to carry coals to newcastle" (לשאת פחם לניוקאסל) כמו "למכור קרח לאסקימואים" לעשות דבר מיותר. 
העיר ידועה גם בזכות קבוצת הכדורגל שלה, ניוקאסל יונייטד, ובזכות בירה ניוקאסל, אשר יוצרה לראשונה במבשלות טיין בעיר ב-1928, ונקראת על שמה.

## היסטוריה

## השכלה
בניוקאסל שוכנת אוניברסיטת ניוקאסל.

## ערים תאומות
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* - לפי הסכם חברות מיוחד, לעומת שאר הקשרים המצוינים מעלה.

## ראו גם
* מנהרת ויקטוריה
* נמל התעופה הבין-לאומי ניוקאסל

## קישורים חיצוניים

* 
* 

*
קטגוריה:אנגליה: ערים
קטגוריה:צפון-מזרח אנגליה
קטגוריה:טיין אנד ויר: יישובים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-2
קטגוריה:הים הצפוני: ערי נמל
קטגוריה:אנגליה: ערי נמל
קטגוריה:ערי נמל על נהר
מורין פורסטר

250px|ממוזער|שמאל|מורין פורסטר בעת ביקור בישראל, 1961
**מורין פורסטר** (אנגלית: **Maureen Forrester**; 25 ביולי 1930– 16 ביוני 2010) הייתה זמרת אלט אופראית קנדית-יהודייה.

## חייה
מורין פורסטר נולדה בשם **קתלין סטיוארט** במונטריאול שבנפת קוויבק. היא גדלה בשכונת עוני במזרח מונטריאול. בגיל 13 נשרה מן הלימודים כדי לעזור בפרנסת המשפחה, שהיו בה עוד שלושה ילדים מלבדה, בעבודתה כמזכירה בחברת הטלפונים בל. היא הצליחה לממן לעצמה שיעורי פיתוח קול וזמרה אצל סאלי מרטין, פרנק ראו והבריטון ברנרד דיאמנט. את הרסיטל הראשון שלה נתנה ב-YWCA המקומי בשנת 1953. המלווה שלה היה ג'ון ניומרק, והופעתם זו הייתה פתיחה לשיתוף פעולה רב-שנים. הופעתה הקונצרטנטית הראשונה הייתה בביצוע הסימפוניה התשיעית של בטהובן עם התזמורת הסימפונית של מונטריאול בניצוח אוטו קלמפרר.

פורסטר סיירה רבות בקנדה ובאירופה עם Jeunesses Musicales. הופעתה הראשונה בניו יורק הייתה באולם הקונצרטים העירוני בשנת 1956. ברונו ולטר הזמין אותה לשיר בשבילו; הוא חיפש את האלט המתאים לביצוע והקלטה של הסימפוניה השנייה, "התחייה", של גוסטב מאהלר. הייתה זו ראשיתו של קשר חם, רצוף חיבה והרמוניה. ולטר היה תלמידו של מאהלר והדריך את פורסטר בפרשנות יצירותיו. היא שרה בביצועי הפרידה של ולטר מן הפילהרמונית של ניו יורק בשנת 1957.

פורסטר נודעה בביצועי מאהלר שלה ובכוח התמדה מרשים. היא יכלה להגיש עד 120 הופעות בשנה ובה בעת לגדל את חמשת הילדים שהביאה לעולם בנישואיה למנצח והמוזיקולוג היהודי יוג'ין קאש, והתגיירה בעקבותיו. היא נחשבה לבעלת דיקציה גרמנית יוצאת מן הכלל וחוש דרמטי מעולה, שהקנו לה שם של זמרת לידר מן השורה הראשונה. היא הופיעה דרך קבע גם בקונצרטים ובאופרות.

פורסטר הייתה בעלת הקול של ביאנקה קסטאפיורה בסדרת הטלוויזיה "הרפתקאות טינטין".

מורין פורסטר נודעה כמי שמעודדת מלחינים קנדיים ומשלבת דרך קבע את יצירותיהם בתוכניותיה, בייחוד בסיוריה בארצות אחרות. במשך השנים כיהנה בתפקידים שונים בקנדה וקיבלה תוארי כבוד רבים. בין השנים 1986 ל-1990 כיהנה כנשיאת אוניברסיטת וילפריד לוריה, ואולם הרסיטלים של האוניברסיטה נקרא על שמה.

בשנת 1986 פרסמה את ספר זיכרונותיה, *Out of Character*.

פורסטר נפטרה בשנת 2010 בטורונטו.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:זמרות אופרה
קטגוריה:זמרות יהודיות קנדיות
קטגוריה:יהודים קנדים
קטגוריה:גרות
קטגוריה:מעוטרי מסדר אונטריו
קטגוריה:זמרי קונטרה אלט
קטגוריה:ילידות 1930
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1930
קטגוריה:קנדיות שנפטרו ב-2010
קטגוריה:קנדים שנפטרו ב-2010
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת לאוול
קטגוריה:מקבלות תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת לאוול
אוויה (אי)

[ממוזער|250px|מפת [אוויה (מחוז משנה)|אוויה  הכולל את האי "**אוויה**", האי סקירוס ממזרחו, ומקצת מהיבשת במרכז יוון]]
**אֶווִיַה** (ביוונית: **Εύβοια**) או **אֶוּבּוֹיָה** (ההגיה היוונית העתיקה) הוא האי השני בגודלו ביוון (אחרי כרתים), המהווה את חלקה הגדול של היחידה האזורית אוויה  (הכוללת גם את האי סקירוס וחלק קטן מן היבשת).

## גאוגרפיה
שטח האי הוא 3,670 קילומטרים רבועים, ואוכלוסייתו מנתה כ-190,00 תושבים, נכון לשנת 2011. צורת האי מוארכת, וכמעט צמוד לחוף המזרחי של יוון. שטח האי מהווה את המשכו של רכס הרים, אשר בחלק היבשתי, הסמוך לאי, כולל את ההרים אתוס, אולימפוס, אוסה ופיליון. רכס זה עובר דרך אוויה וממשיך בכמה איים הרריים נוספים: אנדרוס, טינוס ומיקונוס. קיימת חלוקה טבעית של האי לשלושה אזורים: האזור הצפוני מיוער מאוד, ונשלט על ידי הפסגה **פיקסריה** (גובה 1,371 מטר), ואקלימו זהה לאקלים של חצי האי פליון הסמוך אליו. מרכז האי הוא הפורה ביותר, ובו מישורים נרחבים, כאשר בדרום מרכז אי נמצא ההר **[[דירפיס]]** (גובה 1,745 מטר). דרום האי דומה טופוגרפית ואקלימית לאיים הקיקלאדיים, ובמרכזו ההר **אוכחי** (גובה 1,394 מטר).

שני גשרים, הגשר הישן והגשר הגבוה, מחברים בין האי לבין היבשת. ניתן להגיע אל האי במכונית וברכבת, וכמובן גם במעבורות שחוצות את מצר אוריפוס. לאי יש שלושה נמלים עיקריים: קימי, כלקיס וקריסטוס.

אוכלוסיית האי מגוונת, ומקורה ממחוזות שונים ביבשת וגם מהאיים השונים. בין התושבים היוונים יש גם אלבנים וולאכים.

על פי המיתולוגיה היוונית, אאובויה הייתה אהובתו של פוסידון, והיא שנתנה את שמה לאי. הומרוס מספר באיליאדה שהערים היווניות סיפקו את האוניות לצי שיצא נגד טרויה, ובהן מונה הומרוס שבע ערים ששכנו באי זה: כלקיס, ארטריה, איסטיאיה, קירנטתו, דיון, קריסטו וסטירה. ערים אלה השתתפו עם 40 ספינות.

## קישורים חיצוניים
* 

* 
*  

קטגוריה:יוון: איים
קטגוריה:איי הים האגאי
אינטגרציה אופקית

**אינטגרציה אופקית** הוא מונח מתחום המיקרו-כלכלה והניהול האסטרטגי, המתאר סוג של בעלות ושליטה. מדובר באסטרטגיה המיושמת על ידי חברות המעוניינות למכור סוג מסוים של מוצר במספר שווקים. על-מנת לממש מטרה זו, מוקמות מספר חברות בנות קטנות, שכל אחת מהן משווקת את המוצר לפלח שוק אחר או באזור גאוגרפי אחר. גישה זו מכונה לעיתים אינטגרציה אופקית של השיווק. 
דוגמה טובה לאסטרטגיה זאת היא חברת הרכב "Honda" שמשווקת את הרכבים שלה בארצות הברית תחת חברת בת בשם "Acura".

מונופול הצומח דרך אינטגרציה אופקית נקרא מונופול אופקי.

אינטגרציה אופקית של ייצור מתקיימת כאשר לחברה יש מפעלים במספר אזורים, המייצרים מוצרים דומים. האינטגרציה האופקית נפוצה יותר בשיווק מאשר בייצור. את המונח נהוג להשוות לאינטגרציה אנכית. 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מיקרו-כלכלה
קטגוריה:אסטרטגיה עסקית
920

## אירועים
* ניצחון של צבא המורים נגד צבאות נוצריות של ממלכת לאון וממלכת נברה.
* צבאות של מורים עברו את הרי הפירנאים והגיעו עד לטולוז.

## נולדו
* דונש בן לברט, פרשן, משורר ומדקדק בספרד בתור הזהב של יהדות ספרד (נפטר בשנת 990)
*מנחם בן סרוק, בלשן ופילולוג יהודי בספרד של תור הזהב (נפטר בשנת 970). יריב של דונש בן לברט.

## נפטרו

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
בוטושאן

**בוטושאן** (ברומנית: **Botoşani**, נהגה: /bo.to'ʃanʲ/) היא עיר הבירה של מחוז בוטושאן בצפון מזרח רומניה המונה נכון ל-2011 כ-106 אלף נפש.

## מקור השם
קרוב לוודאי, ששם העיר נובע משמה של משפחת אצילים בשם בוטש (רומנית: Botaş). שם זה מצוי במסמכים ישנים מתקופתו של הנסיך שטפן הגדול במאה ה-15 כאחת המשפחות החשובות ביותר במולדובה. שם שאפשר להתחקות אחריו עד למאה ה-11.

## יהודי העיר

בבוטושאן התקיימה קהילה יהודית. הדיין של העיר היה הרב חיים דוד סאנט. בעיר התקיימה גם חסידות בוצ'צ'ה-בוטושאן.

## ערים תאומות
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* www.botosani.ro
* www.probotosani.ro
* www.labotosani.ro
* תחנת הטלוויזיה המקוונת של בוטושן TeleM Botosani
* 
* 

*
קטגוריה:רומניה: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות ברומניה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-14
946

## אירועים

## נולדו
* סילבסטר השני, האפיפיור ה-139 למניין (נפטר ב-1003)

## נפטרו
* מרינוס השני, האפיפיור ה-128 למניין
* דניאל בן משה אלקומיסי, הוגה דעות ופרשן מקרא קראי

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
1086

## אירועים
* באביב קסטיליאנים התחילו במצור על סרגוסה.
* בעקבות המצב הקשה בשדה הקרב, השליטים המוסלמים ביקשו עזרה מהמוראביטון, ששלטו בצפון אפריקה. כוח מוראביטי משמעותי עבר את מצרי גיברלטר והתחיל להתקדם צפונה תוך ביזה בערים המוסלמיות בדרך.
* בסוף השנה, מנהיג המוראביטון נאלץ לחזור לצפון אפריקה לאור בעיות פוליטיות בממלכה.

## נולדו

## נפטרו

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
1162

## אירועים

## נולדו
* ג'ינגיס חאן, מייסד האימפריה המונגולית (נפטר ב-1227)

## נפטרו

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
אפרים חוזר לצבא

"**אפרים חוזר לצבא**", הוא מחזה מאת יצחק לאור שעורר סערה באמצע שנות השמונים של המאה ה-20, לאחר שהמועצה לביקורת סרטים ומחזות סירבה להתיר את הצגתו, וגרם לביטול הצנזורה על מחזות בישראל.

המחזה נכתב בשנת 1984, ותיאטרון חיפה רכש את הזכות להעלותו על במה. ב־2 בספטמבר 1985 פסלה המועצה לביקורת סרטים ומחזות את המחזה ואסרה על העלאתו. לאור ואחרים עתרו לבג"ץ כנגד החלטה זו, באמצעות עו"ד דב חנין. העתירה הוכרעה בפברואר 1987, ובג"ץ פסל את החלטת המועצה והמחזה הותר בהצגה.

## תוכן המחזה
תיאור תמציתי של תוכן המחזה ניתן בתחילת פסק הדין:

שם המחזה הוא פרפרזה לשם נובלה שכתב הסופר ס. יזהר, "אפרים חוזר לאספסת", אחת היצירות הבולטות של סופרי דור תש"ח.

## נימוקי הפסילה
בנימוקיה של המועצה לביקורת סרטים ומחזות להחלטתה נאמר:

## פסיקת בג"ץ
בפסק הדין שקל השופט אהרן ברק את זכותו של המחזאי לחופש הביטוי לעומת הסדר הציבורי העלול להיפגע חמורות מהצגת המחזה, ומסקנתו:

עמיתיו של השופט ברק, השופטת שושנה נתניהו והשופט יעקב מלץ, הסכימו עם החלטתו להתיר את הצגת המחזה, אך לא השלימו עם הסתייגותו העדינה מאוד מתוכן המחזה. השופטת נתניהו תיארה את המחזה "מחזה קלוקל ונפסד", והשופט מלץ הוסיף ואמר:

## בעקבות פסק הדין
על אף שהותרה הצגתו, בינתיים נסוג תיאטרון חיפה מכוונתו להעלות את המחזה על במה. באותה שנה פרסמו לאור וזוגתו אלינה קורן את המחזה בדפוס, בהוצאה עצמית (תחת שם ההוצאה "טימון", על שם טימון איש אתונה של שייקספיר) בצירוף מבוא מאת אברהם עוז.

בשנת 1989 עלה המחזה לראשונה על במה, בהפקה פרטית על בימת צוותא בתל אביב, בבימוי אתי רזניק, בעיצוב טל יצחקי, ובהשתתפות דליק ווליניץ (בתפקיד אפרים), אסתי קוסוביצקי, שלמה סדן, דן לרנר, גיא לוי ושרון גנון. אחרי ערב הבכורה לקה ווליניץ בבריאותו, והמשך ההצגה נדחה. בינתיים, הועלתה ההצגה גם בברלין, מספר זעום של פעמים.

בנוסף, בשנת 1989 הושעה לשנתיים תוקפה של פקודת ההצגות הציבוריות (ביקורת), ובתום תקופה זו בוטלה הפקודה כליל, ובכך נשללה סמכותה של המועצה לביקורת סרטים ומחזות לבקר הצגות תיאטרון.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יצירות שצונזרו בישראל
קטגוריה:מחזות ישראליים
קטגוריה:מחזות משנות ה-1980
קטגוריה:מחזות בעברית
קטגוריה:צה"ל בתרבות ובאמנות
קטגוריה:המועצה לביקורת סרטים ומחזות
קטגוריה:יצחק לאור
טטרדרכמה

**טטרדרכמה** (ביוונית: "ארבע דרכמאות"; בכתיב עברי ארכאי: **טטרדרכמא**) הייתה מטבע חשוב בעת העתיקה שמקורו ביוון, בערך של ארבע דרכמאות. הטטרדרכמה האתונאית נעשה במאה ה־5 לפנה"ס למטבע הנפוץ בשוקי העולם. השפעת הטטרדרכמה האתונאית הפכה אותה לאביטיפוס להטבעות מקומיות עירוניות – כך למשל בעזה, מהמרכזים הכלכליים החשובים בלבנט באותה תקופה, טבעו טטרדרכמות שבצדן האחד ראש גבר חבוש קסדה ועטור עלי זית (בהשראת ראש אתנה חבושת הקסדה ועטורת עלי הזית מהטטרדרכמה האתונאית), ובצדן השני דגם שבפניותיו ענפי זית (גם הם בהשראת הטטרדרכמה היוונית).

בגרסתו האתונאית, על מטבע זה היה פרופיל ראשה של האלה אתנה בחזיתו, וינשוף סמל החוכמה וסמל האלה, בגבו. בלשון הדיבור כונו המטבעות **גלאוקיי** (γλαῦκαι – ינשופים). בספרות חז"ל כונה המטבע המקביל "סלע".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מטבעות עתיקים
קטגוריה:יוון העתיקה: כלכלה
הנס סווארובסקי

**הנס סווארובסקי** (בגרמנית: **Hans Swarowsky**; 16 בספטמבר 1899 בבודפשט, הונגריה – 10 בספטמבר 1975 בזלצבורג, אוסטריה) היה מנצח אוסטרי. כמו כן היה פרופסור לניצוח באוניברסיטה למוזיקה של וינה. בית ספר זה הוציא מתוכו רבים מן המנצחים המפורסמים ביותר של ימינו אלה ושל המאה שעברה גם יחד, ביניהם קלאודיו אבאדו, אוּלְף  סוֹדֶרבּלוֹם, ז'אק דלאקוט, אדם ואיוואן פישר, מאריס יאנסונס, חסוס לופז-קובוס, זובין מהטה פטר שניידר וברונו וייל.

הרצאותיו ומאמריו של סווארווסקי נאספו בקובץ הנושא את השם "Keeping Shape" המשמש כיום כפוסק עליון בשאלות ביצוע וניצוח.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מנצחים אוסטרים
קטגוריה:מורים למוזיקה
קטגוריה:סגל האוניברסיטה למוזיקה ואמנויות הבמה של וינה
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1899
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1975
חלב סויה

ממוזער|300px|דוכן חלב סויה בווייטנאם
ממוזער|300px|קרטוני חלב סויה בטעמים ביפן
**חלב סויה** הוא נוזל המופק מפולי סויה. חלב הסויה הומצא בסין לפני יותר מ-2,000 שנה, וכיום הוא נמכר ומשווק ברחבי העולם.

לפי המסורת הסינית, חלב הסויה וגם טופו הומצאו על ידי הנסיך ליו אן (劉安, Líu Ān), משושלת האן הקיסרית, בערך בשנת 164 לפני הספירה, אולם אין עדות היסטורית נוספת שמבססת את המסורת הזאת. אחרי כ-900 שנה יוצאו הטופו והסויה ליפן, ולאחר מכן יוצאו לרחבי ארצות המזרח. במאה ה-20 הגיע חלב הסויה בתפוצה רחבה גם למדינות המערביות, בעיקר לחנויות טבע. משנות ה-90 של המאה העשרים ועד היום חלה עליה בצריכת הסויה והטופו בעולם המערבי.

## הכנת חלב סויה
תהליך הכנת חלב הסויה כולל מספר שלבים עיקריים:
* טחינה של פולי הסויה
* הפרדה בין החלק המסיס במים לבין זה שאינו מסיס
* הוספת מים לחלק המסיס

ניתן לבצע את התהליך בעזרת מכשיר חלב סויה. הנוזל הלבנבן שמתקבל מכונה חלב סויה טרי. מקורו בפולי סויה ומראהו דומה למראה של חלב פרה אך הוא שונה לחלוטין בטעמו. הוא עשיר בחלבון מלא, בסידן ובמינרלים שונים אחרים.

להכנת טופו מוסיפים בדרך כלל לחלב הסויה מלח ניגרי טבעי, המשמש כמגבן. הוספת מגבן גורמת להיפרדות החלבון מהנוזל. בתהליך המסורתי מועבר החלב, במצבו זה, לתבניות מחוררות שבתוכן בד כותנה, ונדחס לגושים.

מותגי חלב סויה מסוימים נחשבים כמזון אולטרה-מעובד (לפי הגדרות משרד הבריאות).

## היבטים בריאותיים
ערכו התזונתי של חלב סויה דומה לערכו התזונתי של חלב. כמות החלבונים דומה, אך קיים הבדל בהרכב השומנים. בפולי הסויה שהם מוצר מהצומח, אין כולסטרול אשר נמצא בחלב יונקים. בחלב סויה יש מעט יותר סידן, אם כי ספיגתו נמוכה יותר.

יחסית לצמחים אחרים סויה מכילה יותר פיטואסטרוגנים. פיטואסטרוגנים מועילים למערכות שונות בגוף כגון מערכת השלד והלב.

משרד הבריאות ממליץ על צריכת סויה, כולל משקאות סויה ללא סוכר מוסף. סקירת מחקרים חדשה שפרסם קובעת כי צריכת סויה אינה גורמת להתפתחות מינית מוקדמת (כפי שחששו בעבר), וכי אינה מעלה את הסיכון להתפתחות סרטן השד אלא להפך, היא עשויה לסייע במניעת סרטן השד וקשורה בהפחתת הסיכון לתמותה ולהישנות הגידול בקרב חולות ושורדות המחלה.

## ראו גם
* פיטואסטרוגנים

## קישורים חיצוניים

* History of Soymilk and Dairy-like Soymilk Products, באתר soyinfocenter.com

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:משקאות
קטגוריה:המטבח הסיני
סויה
קטגוריה:מוצרי סויה
פיניקס יווני

שמאל|ממוזער|200px|פיניקס יווני
ה**פיניקס** (ביוונית: **φοίνιξ**) היה המטבע הראשון בו נעשה שימוש ביוון המודרנית. המטבע הונהג לראשונה בשנת 1828 על ידי המושל (ראש הממשלה) יואניס קפודיסטריאס.

המטבע נחלק ל-100 לפטא או לפטונים.

המטבע נקרא על שם היצור המיתולוגי ה"פיניקס". ציפור אגדית זו נבחרה על מנת לסמל את הולדתה מחדש של יוון המודרנית לאחר יותר מ-2,000 שנים של שעבוד מדיני. הפיניקס החליף את הלירה הטורקית ביחס של 6 פיניקס ללירה טורקית אחת.

בפועל הוטבעו מספר מועט של מטבעות, בשל מחסור במתכות שהיו בידי הממשל היווני, ומרבית הסחר ביוון התבצע באמצעות מטבעות זרים. בשנת 1831 הנפיקה ממשלת יוון 300,000 שטרות של פיניקס, מבלי בסיס מוניטרי להנפקה, וכתוצאה מצעד זה הפך המטבע חסר ערך. בשנת 1832, בעקבות רפורמה מוניטרית, הוחלף הפיניקס בדרכמה.

## קישורים חיצוניים

* היסטוריה של שטרות יווניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מטבעות שיצאו משימוש
קטגוריה:מטבעות אירופה
קטגוריה:מטבעות

קטגוריה:יוון: כלכלה
קטגוריה:עוף החול
לפטון יווני

ממוזער| מטבע של 5 לפנונים
**לפטון** וברבים **לפטא** או **לפטונים** (ביוונית, ביחיד - **Λεπτόν ** וברבים **Λεπτά**) הוא שם תת-המטבע של מטבעות יווניים שונים הן ביוון העתיקה והן ביוון המודרנית.

משמעות המילה "לפטון" ביוונית הוא "קטן" או "רזה", ובהתאם, ערכו של המטבע היה הקטן ביותר מבין המטבעות שנעשה בהם שימוש.

ברומא העתיקה נהגו לעיתים בקרב העם לכנות את מטבע המייט בשם "לפטון", באזורים דוברי היוונית של האימפריה הרומית (כינוי המופיע בברית החדשה).

ביוון המודרנית ערכו של הלפטון (או **לפטו** -** Λεπτό**) היה 1/100 מערך המטבעות היווניים המודרניים ובהם הפניקס (1827–1832), הדרכמא (1832–2001) והאירו (2002 - ימינו), אף שכיום מכונה המטבע "אירוסנט", בדומה למטבעות דומים אחרים בגוש האירו. הסימון הלא-רשמי של המטבע הוא Λ.

## קישורים חיצוניים

*תיאור של מטבעות 50 לפטא יווניים
*מידע קטלוגי של מטבעות לפטא

קטגוריה:יוון העתיקה: כלכלה
קטגוריה:מטבעות אירופה
קטגוריה:מטבעות

קטגוריה:יוון: כלכלה
קטגוריה:מטבעות שיצאו משימוש
ג'ורדי

**ג'ורדי** (באנגלית: **Geordie**) הוא כינוי לאדם הבא מאזור הטיינסייד  הצמוד לנהר הטיין באנגליה, וכן גם כינוי לניב הנפוץ בקרב אוכלוסייה זו. ישנן הגדרות שונות לכינוי זה, אך לאורך ההיסטוריה הוא שימש כדי לתאר אנשים מצפון-מזרח אנגליה. ג'ורדי יכול להיות גם אדם שנולד באזור הטיינסייד, בפרט בניוקאסל, ובאזורים שמסביב. לא כל אדם מצפון-מזרח אנגליה מזדהה בתור ג'ורדי.

באופן דומה "סמוגי" (smoggy) הוא כינוי למי שבא מאזור טיסייד  שבאנגליה.

## היסטוריה
הניב הג'ורדי הוא המשך והתפתחות של השפה שדוברה על ידי המתיישבים האנגלו-סקסונים, ואומצה על ידי הבריטונים כאשר נלחמו בפולשים הפיקטים לאחר סיום השלטון של רומא העתיקה בבריטניה במאה ה-5. העמים האנגליים, הסקסוניים והיוטיים שהגיעו לאזור התעלו מבחינה פוליטית וחברתית על תושבי בריטניה הילידים, הודות להגירה שלהם ממולדתם לאורך חוף הים הצפוני באירופה. הממלכות האנגלו-סקסוניות שנוצרו לאורך ימי הביניים דיברו בעיקר ניבים שונים של אנגלית עתיקה, אשר היו שונים זה מזה בפונולוגיה, במורפולוגיה, בתחביר ובמילונאות. שמרנות לשונית זו גורמת לכך שכתביו של המלומד האנגלו-סקסוני בדה ונרביליס מתורגמים בהצלחה לג'ורדי, לעומת אנגלית מודרנית.

בצפון אנגליה ובסקוטיש בורדרס, אשר היו תחת שלטון ממלכת נורת'מבריה בתקופה זו, התפתח ניב נורת'מברי. מאוחר יותר, הגירת האירים השפיעה על הפונולוגיה של הניב הג'ורדי מתחילת המאה ה-19 והלאה.

המונח "ג'ורדי" יכול לשמש גם לתיאור אוהדים של מועדון ניוקאסל יונייטד. כוס הסקונאר הג'ורדי שימשה באופן מסורתי להגשת בירה ניוקאסל.

הזהות והניב הג'ורדי מזוהים בעיקר עם אנשים ממעמד הפועלים. סקר שנעשה בשנת 2008 על ידי עיתון "הסקוטסמן" מצא כי המבטא הג'ורדי הוא "הכי אטרקטיבי באנגליה".

## כיסוי גאוגרפי
כאשר מתייחסים לאנשים, לעומת הניב, מילונים מתייחסים לג'ורדי לרוב בתור יליד או תושב ניוקאסל והסביבה, אזור הכולל את בלית', אשינגטון, צפון טיינסייד, ניוקאסל, דרום טיינסייד וגייטסהד. לפי מפקד נתונים משנת 211, אזור זה כולל כ-700,000 תושבים.

מקורו של המושג "ג'ורדי" הוא ממכרות הפחם בצפון מזרח אנגליה. אגן הניקוז של השם "ג'ורדי" יכול לכלול את המחוזות נורת'מברלנד ודרהאם, או להיות מוגבל רק לאזור ניוקאסל והטיינסייד. סקוט דובסון, מחבר הספר "Larn Yersel Geordie", טען כי סבתו, אשר גדלה בעיר בייקר שבתוך ניוקאסל, האמינה כי כורי הפחם הם הג'ורדים האמיתיים. קיימת תיאוריה לפיה השם הגיע מכורי הפחם של נורת'מברלנד ודרהאם. לפי המילון האנגלי של אוקספורד, פואמות ושירים שנכתבו באזור זה בשנת 1876 דיברו על הג'ורדים.

כשם שקוקני מתואר לרוב כמישהו ש"נולד לצלילי כנסיית סנט מרי לה בו", המושג ג'ורדי הוגדר היסטורית בעזרת המונח "במרחק יריקה מהטיין". אקדמאים מתייחסים לניב הג'ורדי כ"אנגלית הטיינסייד".

## מקור השם
מספר תאוריות הועלו לגבי מקור הכינוי. ישנה הסכמה כללית כי המונח בא מן השם "ג'ורג'". הסבר אחד הוא כי השימוש בשם החל בזמן מרד היעקוביטים בשנת 1745. היעקוביטים טענו כי תושבי ניוקאסל הם תומכים נלהבים בבית המלוכה ההאנוברי ובמיוחד של המלך ג'ורג' השני. הסבר נוסף למקור השם הוא בפנסי הבטיחות בהם השתמשו כורי הפחם באזור, שנקראו "פנסי ג'ורדי" על שם ממציאם ג'ורג' סטיבנסון, בניגוד ל"פנסי דייווי", על שם האמפרי דייווי, שהיו בשימוש באזורים אחרים של אנגליה. האזכור הראשון למונח ג'ורדי הופיע בשנת 1823 על ידי קומיקאי מקומי. בהקשר זה המונח ג'ורדי בא כמשל ל"אידיוט".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:צפון-מזרח אנגליה
קטגוריה:אנגליה
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: שפות
קטגוריה:אנגלית
קטגוריה:ניוקאסל
קטגוריה:טיין אנד ויר
לנאיה

ה**לניאה** היה פסטיבל דרמטי שנערך באתונה ובאיוניה שביוון העתיקה. הפסטיבל נערך בחודש גמליון (ינואר) לכבוד האל היווני דיוניסוס, על מנת לציין את קומו לתחייה לאחר הרצחו על ידי הקיקלופים. מקור שם הפסטיבל מהמילה "לנאיי" - שמם של המנאידות - נשים שעבדו את האל דיוניסוס.

הפסטיבל מתואר על ידי מספר רב של כדי חרס שנשמרו עד ימינו. בכדים אלה ניתן לראות מנאידות, וכן טקסים של עירוב יין וניסוך יין. במסגרת הפסטיבל נערכה תערוכה וכן העלו קורבנות לאל.

באתונה נערך הפסטיבל במקום שנקרא לנאיון - ככל הנראה שמו של תיאטרון, או שם אתר באגורה של העיר. החל מהמאה החמישית לפנה"ס הוצגו בפסטיבל מחזות תיאטרון, בדומה לאלה שהוצגו בפסטיבל הדיוניסיה המאוחר יותר, אולם בניגוד לדיוניסיה, רק אזרחים אתונאים הורשו לצפות במחזה. 

בלנאיה הוצגו בעיקר קומדיות (לעיתים נדירות הוצגו טרגדיות). מרבית הקומדיות של אריסטופאנס הוצגו לראשונה במהלך פסטיבל הלניאה. במהלך הפסטיבל נהגו להציג חמש קומדיות (למעט בתקופת המלחמה הפלפונזית בה הוצגו רק שלוש קומדיות בכל פסטיבל) וכן נערכו תחרויות שירה.

חשיבות הפסטיבל הלכה ופחתה במהלך השנים. לא ידוע מתי הופסק הפסטיבל אולם במאה השנייה לפנה"ס נותרו ממנו רק תחרויות הקראת שירה, וזמן קצר לאחר מכן פסק הפסטיבל לחלוטין.

## לקריאה נוספת
* Pickard-Cambridge, Sir Arthur. *The Dramatic Festivals of Athens.* Oxford: Clarendon Press, 1953. 2nd edition 1968.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:יוון העתיקה: חגים ומועדים
קטגוריה:תיאטרון ביוון העתיקה
גאולוגיה ימית

**''
**גאולוגיה ימית''' היא מדע העוסק בחקר קרקעית הים ורצועות החוף. גאולוגיה ימית קשורה קשר הדוק לאוקיינוגרפיה פיזיקלית ולטקטוניקת הלוחות.

התחומים בהן נוגעת הגאולוגיה הימית הם: גאופיזיקה, גאוכימיה, סדימנטולוגיה, ופלאונטולוגיה של קרקעית הים והסביבות הקרובות אליה.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

*
כרתווליס דדה

**כַּרתְוְוליס דֶדָה** (בגאורגית: **ქართვლის დედა**; מילולית: "אם הגאורגים") הוא פסל מונומנטלי הניצב בטביליסי, בירת גאורגיה, שהפך לאחד מסמלי העיר.
ממוזער|316x316 פיקסלים|טביליסי נצפית כולה מטיילת כרתווליס דדה, על ראש הר סלולקי.
הפסל הוקם בפסגת הר הסולולקי בשנת 1958, כאשר טביליסי חגגה את חגיגות יום השנה ה-1,500 להקמתה. הפסל הוא פסל ענק, המתנוסס לגובה של 20 מטר. מפוסלת דמות של אישה העשויה מאלומיניום. יוצר הפסל אלגוג'ה אמשוקלי, הוא פסל גאורגי בולט, אשר בשנת 1965 העניקה לו גאורגיה על תכנון הפסל הזה את פרס שותא רוסתוולי היוקרתי.

## סמליות
בפסל, אם הגאורגים לבושה בלבוש הלאומי הגאורגי, והיא מסמלת את הדמות הלאומית הגאורגית: בידה השמאלית היא מחזיקה קערת יין רחבה, על מנת לקדם בחמימות ובהכנסת אורחים גאורגית אופיינית את פני אלה הבאים כחברים. בידה הימנית היא מחזיקה אם הגאורגים חרב גדולה – להתגונן, ולתקוף את אלה המגיעים לטביליסי כאויבים. יוצר הפסל העניק לכרתווליס דדה חיוך. כרתלי הוא שמה העתיק של מדינת כרתלי, בה ממוקמת בעבר הרחוק העיר טביליסי, ומשם זה נגזר שמה של כרתווליס דדה. הפסל הפך לכרטיס ביקור של טביליסי, ונחשב לסמלה של העיר.

## גאוגרפיה וסביבה
הפסל מוצב על הר סולולקי הגבוה ותלול המדרון, במקום הנראה לעין מטביליסי כולה ומסביבתה הקרובה, וממנו ניתן גם לצפות על נוף פנורמי של האזור כולו, על טביליסי ועל נהר המטקוורי (קורה), על מבצר נריקלה, ועל הגנים הבוטניים מהצד הנגדי.

## הגעה ועזיבה
עקב מיקומה המיוחד של קוורתליס דדה בראש הגבעה, ההגעה והעזיבה מתאפשרים בשתי דרכים. ניתן לעלות לפסל רגלית, דרך סמטאות העיר העתיקה וגבוה יותר דרך שבילי הר סלולוקי. העלייה והירידה תלולות. אפשרות נוחה יותר היא עליה באמצעות רכבל. ברכבל תאים סגורים, היכולים להכיל עד 6 מבוגרים. תחנת היציאה של רכבל לכוון הגבעה נמצאת בצד הרחוק של הנהר, בפארק ריקה (Rike), בסמוך לכיכר אירופה. רשמית, הרכבל פעיל כל השנה, אך הפעלתו תלויית מזג אוויר, וכשמסתיימת עונת התיירות, התדירות יורדת מאד. כשתנאי מזג האוויר רוח, גשם או שלג מחמירים - פעילות הרכבל מופסקת.

## ראו גם
* טביליסי העתיקה
* פנתאון מתאצמינדה
* מצודת נאריקלה
* ממוזער|318x318 פיקסלים|מראה של כרתווליס דדה מכיוון העיר העתיקה של טביליסיגן החיות של טביליסי

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גאורגיה: סמלים לאומיים
קטגוריה:טביליסי: סמלים
קטגוריה:פסלים (יצירות)
קטגוריה:נשים בפיסול
קטגוריה:גאורגיה: מבנים
קטגוריה:האנשת מדינות
קטגוריה:נשים בגאורגיה
ויקטור דולידזה

**ויקטור דולידזה** (בגאורגית: **ვიქტორ დოლიძე**, ברוסית: **Виктор Исидорович Долидзе**; 18 ביולי 1890 – 25 במאי 1933) היה מלחין גאורגי-סובייטי שהלחין אופרות וסימפוניות.

## ביוגרפיה
דולידזה נולד בעיר אוזורגתי שבגאורגיה, ובילה את ילדותו בגוריה. כישרונו המוזיקלי התגלה בגיל צעיר. הוא ניגן בגיטרה ובמנדולינה, ואף זכה בתחרות למנדולינות בטביליסי שבגאורגיה בשנת 1910. הוא למד תחילה במכללה למסחר בטביליסי, וסיים את חוק לימודיו ב-1917 במכללה למסחר בקייב שבאוקראינה. הוא למד סימולטנית לנגן בכינור במכללה למוזיקה שבקייב. 
ממוזער|כתו וקוטה, ויקטור דולידזה 4
הוא חזר לגאורגיה בשנת 1917, ובשנת 1918 הלחין את האופרה "כתו וקוטה". האופרה, שהתפרסמה מאוד בגאורגיה ומחוצה לה, הייתה הבסיס לסרט באותו שם. כמו כן הלחין את האופרות "ליילה" בשנת 1922 ו"ציסנה" בשנת 1929, את הסימפוניות "אזרבייג'ן" בשנים 1931,1932, ואת הפנטזיה הסימפונית "איבריאדה" בשנת 1925, ומספר רומנסות. 

ביקורו של דולידזה באוסטיה הניב אוסף שירי פולקלור. הוא התכוון לשלב אותם באופרה "זַמירה" משנת 1931. אך לא הצליח להשלים את העבודה. הוא נפטר ב-25 במאי 1933 בטביליסי.

## קישורים חיצוניים

* ויקטור דולידזה באתר, georgian-music.com, באנגלית
* 

קטגוריה:מלחינים גאורגים
קטגוריה:מלחיני אופרה
קטגוריה:תיאטרון גאורגי
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1890
קטגוריה:נפטרים ב-1933
כתו וקוטה (סרט)

**כֶּתוֹ וֶקוֹטה** (בגאורגית: **ქეთო და კოტე**) היא קומדיה משנת 1948 בבימויו של שלווה גדוואנישווילי ווחטנג טבליאשווילי, המבוססת על האופרה של ויקטור דולידזה כתו וקוטה.

## קישורים חיצוניים

* באתר, www.kinoexpert.ru, ברוסית 

קטגוריה:קצרמר גאורגיה
קטגוריה:סרטי 1948
קטגוריה:סרטים גאורגיים
קטגוריה:סרטים סובייטיים
קטגוריה:סרטי קומדיה