open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ניו טאיפיי

**ניו טאיפיי** (במנדרינית תקנית: **新北市** - **שִׂינְבֵּיי**) היא עיר ורשות מקומית מיוחדת בטאיוואן. הרשות, הנמצאת בצפון האי טאיוואן, גובלת בעיר  ובמחוז  בדרום ומקיפה את הבירה טאיפיי לחלוטין ואת העיר ג'ילונג ממזרח, מדרום וממערב. על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020 אוכלוסיית העיר מנתה כ-4.366 מיליון תושבים, והיא העיר הגדולה במדינה.

רבים מתושבי הרשות עובדים ומנהלים את חייהם בטאיפיי, שכן החלק העירוני מחובר, בדומה לרמת-גן ותל אביב.

## היסטוריה
האזור בו נמצאת הרשות היה מיושב במשך אלפי שנים על ידי שבטי ילידים. בסוף המאה ה-17 השתלטה שושלת צ'ינג על טאיוואן, ובני האן בסין עצמה החלו להתיישב באזור כעבור כמה שנים. בהמשך, בחופים שבשטחי הרשות של היום הוקמו נמלים בינלאומיים. ב-1850 הוקמה באזור קונסוליה בריטית, דבר שעזר לפתח את עסקי התה באזור וייצואו לאירופה.

ב-1895 נמסר האי טאיוואן לשליטת האימפריה היפנית. תחת השלטון היפני האזור, ביחד עם שטחי ג'ילונג, טאיפיי ומחוז יילאן של היום, הפך לנציבות בשם טאיהוקו (ביפנית: 臺北州).

ב-1945, לאחר מלחמת העולם השנייה, טאיוואן הוחזרה לידי הרפובליקה הסינית. שטחי הרשות של היום נהפכו למחוז טאיפיי. ב-2010 מעמד המחוז שודרג לרשות מקומית מיוחדת ושמו שונה ל"עיר טאיפיי החדשה" או בקיצור טאיפיי החדשה (באנגלית "ניו טאיפיי", בסינית "ש'ינביי").

## ממשל
ממוזער|ימין|הנפות של הרשות המקומית המיוחדת של ניו טאיפיי
מבחינה מנהלית הרשות המקומית המיוחדת של ניו טאיפיי מחולקת ל-29 אזורים (בסינית: 區) אשר כל אחד מהם מחולק לשכונות עירוניות (בסינית: 里). האזור בָּאנְצְ'יָאו (板橋區) הוא המרכז השלטוני של הרשות המקומית.

## כלכלה
כלכלת הרשות מסתמכת על תעשייה, בעיקר טכנולוגית, ותיירות.

## חינוך
בניו טאיפיי פועלות מספר אוניברסיטאות, בהן אוניברסיטת אלתייה, האוניברסיטה הקתולית פוז'ן (輔仁大學) ואוניברסיטת שִׂינְגְווּ (醒吾科技大學).

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טאיוואן: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1895
קטגוריה:אסיה: ערי נמל
קטגוריה:ים סין המזרחי: ערי נמל
אורית זפרן

**אורית זפרן** היא שחקנית תיאטרון ישראלית.

## ביוגרפיה
זפרן היא בוגרת החוג לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב (מגמת בימוי) לשנת 2001. לאחר סיום לימודיה המשיכה בלימודים בבית הספר למשחק של סמינר הקיבוצים וסיימה אותם בשנת 2005. במהלך לימודיה זכתה בפרס השחקנית המצטיינת בפסטיבל "תוצרת" 2005 ובמלגת קרן שרת 2006.

בשנת 2007 השתתפה בפסטיבל עכו וקיבלה ציון לשבח על משחקה במופע "המאה השלושים".

כיום מתגוררת זפרן בתל אביב.

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

* 
* אורית זפרן, באתר שח"ם
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב: תיאטרון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: תיאטרון
קטגוריה:בוגרות בית הספר למשחק של סמינר הקיבוצים
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשחק של סמינר הקיבוצים
קטגוריה:ישראליות שנולדו במאה ה-20
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
שירי ארטשטיין-אבידן

**שירי ארטשטיין-אבידן** (נולדה ב-28 בספטמבר 1978) היא מתמטיקאית ישראלית, פרופסור מן המניין בחוג למתמטיקה עיונית בבית הספר למתמטיקה באוניברסיטת תל אביב. מחקריה מתמקדים באנליזה פונקציונלית גאומטרית, קמירות בממדים גבוהים ודואליות.

## ביוגרפיה
ארטשטיין נולדה בירושלים. אביה, צבי ארטשטיין, גם הוא פרופסור למתמטיקה, שכיהן באמצע העשור השני של המאה ה-21 כדקאן הפקולטה למתמטיקה ומדעי המחשב במכון ויצמן למדע. אמה, יעל ארטשטיין, כלכלנית שכיהנה כסגנית למנהל מחלקת המחקר בבנק ישראל. 

ארטשטיין למדה בבית הספר התיכון ע"ש עמוס דה-שליט ברחובות. בשנת 2000 סיימה תואר ראשון במתמטיקה באוניברסיטת תל אביב בהצטיינות יתרה, והמשיכה במסלול ישיר לדוקטורט בהנחיית פרופסור ויטלי מילמן, גם אותו סיימה בהצטיינות יתרה, בשנת 2004. בהמשך הייתה דוקטורנטית אורחת בקולג' האוניברסיטאי בלונדון ובאוניברסיטת פריז ופוסט דוקטורנטית באוניברסיטת פרינסטון.

בשנת 2006 חזרה לישראל והצטרפה לסגל בית הספר למדעי המתמטיקה באוניברסיטת תל אביב כמרצה בכירה, והייתה למתמטיקאית הצעירה ביותר במחלקה למתמטיקה עיונית.

ארטשטיין-אבידן מופרדת על הקתדרה התקציבית לגאומטריה קמורה אסימפטוטית, באוניברסיטת תל אביב.

## חיים אישיים
ארטשטיין נשואה לפיזיקאי אסף אבידן. לזוג שלושה ילדים.

## פרסים
בשנת 1996 זכה צוות תלמידים מתיכון עמוס דה-שליט ברחובות, שארטשטיין הייתה אחת מחברותיו, בטורניר לפיזיקה לנוער על שם שלהבת פריאר במכון ויצמן.

בשנת 2006 זכתה בפרס חיים נסיהו במתמטיקה על עבודת הדוקטורט שלה שעסקה בשיטות אנתרופיה.

בשנת 2008 זכתה בפרס קריל על מחקרה בתחומי האנליזה הפונקציונלית הגאומטרית, קמירות בממדים גבוהים ודואליות. באותה שנה זכתה גם במלגת אלון.

בשנת 2015 זכתה בפרס ארדש יחד עם המתמטיקאי מיכאל הוכמן.

בשנת 2016 זכתה בפרס קדר למחקר פורץ דרך המוענק מדי שנה לארבעה חוקרים מאוניברסיטת תל אביב.

## קישורים חיצוניים

* האתר האקדמי האישי של שירי ארטשטיין-אבידן
* פרופ’ שירי ארטשטיין- אבידן- אנליזה פונקציונלית גאומטרית
* פרופסור שירי ארטשטיין-אבידן בצוות הוועדה המארגנת של הכינוס הישראלי הראשון לנשים במתמטיקה, אוניברסיטת תל אביב
* פרופסור שירי ארטשטיין-אבידן בצוות המארגנות של הכנס השני לנשים במתמטיקה, האוניברסיטה העברית בירושלים

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרות תיכון דה שליט
קטגוריה:בוגרי תיכון דה שליט
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב: התוכנית הבין-תחומית לתלמידים מצטיינים ע"ש עדי לאוטמן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: התוכנית הבין-תחומית לתלמידים מצטיינים ע"ש עדי לאוטמן
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: מתמטיקה ומדעי המחשב
קטגוריה:זוכי פרס קריל
קטגוריה:זוכות פרס קריל
קטגוריה:זוכי פרס חיים נסיהו במתמטיקה
קטגוריה:זוכות פרס ארדש
קטגוריה:זוכי פרס ארדש
קטגוריה:זוכי מלגת אלון
קטגוריה:מתמטיקאיות ישראליות
קטגוריה:מתמטיקאים ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1978
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1978
Edenian

**Edenian** היא להקת מטאל גותי מאוקראינה שהוקמה ב-2010. הלהקה משלבת בין דום מטאל גותי למטאל גותי סימפוני ומשתמשת בשירת היפה והחיה המשלבת גרואלינג וסופרן נשי. שיריה עוסקים בחיים, מוות, צער ובדידות.

הלהקה הוקמה ב-2010 על ידי מקס מולודסטוב בחרקוב שבהתחלה ניגן על כל הכלים, הלחין וכתב את שירי הלהקה. ב-2012 הצטרפה זמרת הסופרן ולרי שודנסטובה. בעקבות הצלחת הלהקה הצטרפו נגנים נוספים, בעיקר להופעות החיות. הלהקה הוציאה שני אלבומים מלאים:
* Winter Shades ב-2012
* Rise of the Nephilim ב-2013

ב-2020 הוקפאה פעילות הלהקה.

## חברי הלהקה

* מקס "Eternal Tom" מולודסטוב - סולן, גרואלינג, גיטרה חשמלית, קלידים, תכנות תופים, הלחנה וכתיבת המילים
* ולרי שודנסטובה - סולנית סופרן / שירה נשית
* גאורג מוראטי - סולן בהופעות חיות
* דמיטרי קובאל - גיטרה
* אלכסי ז'ורבה - גיטרת בס

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:להקות מטאל גותי
מנחם אורן (שחמטאי)

**מנחם אורן**, לשעבר מייצ'סלב (מנדל) חבויניק (**Mieczysław Chwojnik**; 16 בינואר 1902 - 1 בדצמבר 1962) היה שחמטאי יהודי, חבר הנבחרת האולימפיות בשחמט של פולין וישראל, והאלוף הראשון בשחמט של מדינת ישראל ומתמטיקאי.

## ביוגרפיה
אורן נולד באימפריה הרוסית, ברוז'ינוי (כעת בבלארוס), ולאחר התפרקות האימפריה הרוסית היה לאזרח פולין והשחמטאי החזק ביותר בקרקוב. ב-1928 השתתף כחבר במשלחת פולין שזכתה במדליית ארד באולימפיאדת השחמט השנייה בהאג. ב-1930 עזב את קרקוב לרובנו. עם הפלישה הסובייטית לפולין בתחילת מלחמת העולם השנייה סופחה רובנו לברית המועצות ואורן הפך לאזרח סובייטי. הוא שהה בימי המלחמה בברית המועצות ואחרי המלחמה שב לפולין.

ב-1949 עלה לישראל דרך צ'כוסלובקיה ואוסטריה, עיברת את שמו והיה למורה לפיזיקה בגימנסיה הרצליה ובבית הספר תיכון עירוני ה' (תל אביב). כיהן כיו"ר המועצה של ארגון המורים התיכוניים ובתפקידו זה קידם את הרפורמה בה הונהגה חטיבת הביניים.
 ד"ר אורן היה לשחמטאי הבולט בשנותיה הראשונות של המדינה.

ב-1951 זכה באליפות השחמט הראשונה של ישראל, בגיל 49. וקיבל את הפרס מראש הממשלה באותה עת, דוד בן-גוריון. לאחר מכן ערך מסע משחקים סימולטניים ברחבי הארץ, שכל הכנסותיו היו קודש לנסיעת נבחרת ישראל לאולימפיאדה שנערכה בהלסינקי ב-1952. בשל מדיניות הקיצוב נסיעת הנבחרת התאפשרה רק הודות לכך.

מנחם אורן נפטר ב-1 בדצמבר 1962 ונקבר בבית העלמין קריית שאול.

## הישגים בולטים
* 1919, 1925, 1926 - זכה באליפות קרקוב
* 1926 - זכה בטורניר Nowy Dziennik, שנערך בקרקוב
* 1929 - סיים עם 4.5 נקודות מ-5 משחקים בלוח הראשון של קרקוב באליפות פולין הראשונה לקבוצות
* 1938 - זכה באליפות רובנו
* 1950, 1951, 1952 - זכה באליפות תל אביב
* 1951 - זכה באליפות ישראל
* 1952 - זכה בתחרות אמנים.

## הופעות באולימפיאדות השחמט

מנחם אורן השתתף 4 פעמים באולימפיאדות השחמט: פעם אחת ייצג את פולין, ושלוש פעמים את ישראל.

משחקו באולימפיאדת 1954 בו שיחק בשחור נגד נילסן, הקריב מלכה וניצח, פורסם בעולם כמשחק היפה ביותר באולימפיאדה.

## קישורים חיצוניים

* אביטל פלפל ושחר גינדי, היסטוריה של השחמט בא"י
* 
* 
* ד"ר שלמה קנדלשיין, אליפות השחמט הראשונה של מדינת ישראל - 1951, ד"ר מנחם אורן אלוף השחמט הראשון של מדינת ישראל, באתר האיגוד הישראלי לשחמט

## הערות שוליים

קטגוריה:שחמטאים יהודים פולנים
קטגוריה:שחמטאים שהשתתפו באולימפיאדת השחמט
קטגוריה:אלופי ישראל בשחמט
קטגוריה:שחמטאים ישראלים ללא דרגה בין-לאומית
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1902
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1962
יוסף פיימר

רבי **יוסף פיימר** (נודע בכינויו **ר' יוסל'ה סְלוּצְקֶר** (=יידיש: מסלוצק), או: **ר' יוסף בעהמער**; תקנ"ו, 1796 (בערך) - ל' בניסן תרכ"ד, 6 במאי 1864) היה רב ליטאי, רבה של סלוצק, שנחשב בליטא לאחד מגדולי הדור.

## ביוגרפיה
נולד בשקוד לרב מאיר ולגליקה (בת אברהם, נפטרה ל' בסיוון תר"ג) פיימר. בצעירותו למד בחברותא עם יעקב בנדיטמן, שנעשה לימים רבה של בויסק. למד בישיבת וולוז'ין והיה לתלמידו המובהק של רבי חיים מוולוז'ין, שאף סמך אותו לרבנות והדריך אותו בעבודה הרבנית. בני דורו ראו בו פה שלישי לאליהו (הגר"א).

לאחר נישואיו לרייזל בת ר' מאיר, התמנה לרבנות העיירה לוקניק, וכפי הנראה בעיירה זו למד אצלו רבי ישראל ליפקין מסלנט.

בחורף שנת תקפ"ט, 1828, נבחר לכהן ברבנות העיר סלוצק, כשהוא בן שלושים ושלוש שנים בלבד. הוא כתב תשובות הלכתיות לכל רחבי ליטא, והיה לאחד מגדולי הרבנים בליטא בדורו. בשנת תרי"ח, 1858, היה חבר בית הדין שקבע את הסדרי הנהלת ישיבת וולוז'ין לאחר הסכסוך המתמשך שפרץ בה, לצידם של רבי דוד טביל ממינסק, רבי יצחק אלחנן ספקטור מנובהרדוק, ורבי זאב וולף לנדוי, ה"מגיד מישרים" מווילנא.

הוא נודע בתקיפותו בעניינים ציבוריים לצד עדינותו במישור האישי ביחסו המקרב לעניים ולבני נוער. הוא כיהן בסלוצק במשך 35 שנה, ובשנת תרכ"א לאחר שקיבל על עצמו מינוי לרבנות מינסק, הסכים לבטלו לאור הפצרת אנשי הקהילה בסלוצק. הוא כתב את צוואתו בכ"ט בניסן תרכ"ד, ולמחרת אותו יום נפטר (ל' ניסן, 6 במאי 1864). החליף אותו כעבור מספר חודשים, הרב יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק.

רוב כתביו אבדו בשרפה שפרצה בבית בנו בערב ראש חודש אב ה'תר"ף 1920. שני כרכים ובהם אוסף שאלות ותשובות שלו שרדו, ונדפסו בשנות ה-80 בירושלים.

## מתלמידיו

* הרב אליהו פיינשטיין.

## משפחתו
אשתו הראשונה הייתה רייזל בת ר' מאיר, נפטרה בגיל צעיר בי' בסיוון תקצ"א במגפה שפרצה בסלוצק. ילדיהם:

* רבי אבא.
* ישראל באהמר (1820–1860) - נתפס להשכלה, ונאלץ להתגרש בשל כך מאשתו. כתב מאמרים ב"כרם חמד" וב"המגיד" ומחקרים בשפה העברית ובתלמוד הבבלי.
* ישעיה.
* זליג.
* שרה - נישאה לרב יצחק רוגובין (ראָגאָווין) ממינסק.
* הענא - נישאה לרב אפרים מטריסק.

אשתו השנייה הייתה וויטה בת הרב יהושע פאלק הכהן מדוויד-הורודוק, נכדתו של רבי צבי הירש פרילוקר מבריסק. עלתה לארץ ישראל אחרי פטירת בעלה, ונפטרה בירושלים בשנת תרל"ד, היא קבורה בבית הקברות בהר הזיתים. ילדיהם:

* רבי מאיר פיימר, רבן של סלוצק ועיירות אחרות.
* רבקה - נישאה לרב יוסף ל. צרינכוב.
* פייגל - נישאה לרב חיים אריה רבינוביץ דיין ומו״ץ בקובנה, ובנו של רבי יצחק אלחנן ספקטור.
* רחל - נפטרה בצעירותה.

## לקריאה נוספת
* אלחנן שפירא, **לתולדות רבינו יוסף פיימער זצ"ל מסלוצק**, בתוך: שו"ת רבנו יוסף מסלוצק, מהדורה חדשה, ירושלים: מכון ירושלים, תש"ס (להלן בפרק "קישורים חיצוניים") עמ' 9–18
* 

## קישורים חיצוניים
* 'פיימר, ר' יוסף ב"ר מאיר', בתוך: דב ליפץ ונתן גורן (עורכים), **יהדות ליטא**, כרך ג, ספר א (תשכ"ז), עמ' 77 טור 1 (, תמונה 1275).
;ספריו
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סלוצק: רבנים
קטגוריה:רבנים ליטאים
קטגוריה:רבנים בלארוסים
קטגוריה:תלמידי רבי חיים מוולוז'ין
קטגוריה:תלמידי תלמידיו של הגר"א
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:רבנים: אחרונים
קטגוריה:ילידי 1796
קטגוריה:נפטרים ב-1864
אלונה שגיא

**אלונה שגיא** (נולדה ב-1962) היא חוקרת מוזיקה, פסנתרנית ואומנית ג'אז ישראלית.

## ביוגרפיה
למדה נגינה, תאוריה וקומפוזיציה אצל פרופ' צבי קרן, אביה.

עבודת התואר השני שלה עסקה בתחום הג'אז. בשנת 2002 קיבלה את תואר הדוקטור שלה במוזיקולוגיה מאוניברסיטת בר-אילן. עבודת הדוקטורט שלה, שכותרתה "**השפעת הג'אז המודאלי על המוזיקה של ג'ון קולטריין ומיילס דייוויס: 1958-67**", הייתה הראשונה שנכתבה בישראל על נושא בתחום הג'אז.

הופיעה כפסנתרנית עם מיטב נגני הג'אז בארץ.

כיהנה כשופטת בוועדה לבחירת הזוכה בפרס ראש הממשלה לקומפוזיטורים בתחום הג'אז בשנת 2011, והייתה חברה בחבר הנאמנים לשנת 2014.

כיהנה כמרצה במחלקה למוזיקה באוניברסיטת בר-אילן מאז שנת 1990 בתחומי הביצוע, התאוריה וההיסטוריה של הג'אז. כיום היא ראש המחלקה ללימודי ג'אז באוניברסיטת בר-אילן ומלמדת את התחומים הבאים:
* הרמוניה מודרנית ליד המקלדת
* האזנה מודרכת לסגנונות הג'אז
* סגנונות הרמוניים בג'אז
* אומנות האלתור בג'אז וניתוח קטעי מבצעים
* מבוא לתולדות הג'אז

הופיעה בפסטיבלי "ג'אז, בלוז ווידאוטייפ", ברדיו, בטלוויזיה ובקונצרטים של המחלקה למוזיקה בבר-אילן בביצוע יצירות ועיבודים מפרי עטה. שימשה כמנהלת מוזיקלית, מנחה ונגנית בסדרת הקונצרטים המוסברים "ג'אז בקמפוס", שנערכה בשנת 2003 במחלקה למוזיקה באונ' בר-אילן.

### תחומי המחקר שלה
* מוזיקה בסגנון הג'אז - Jazz Music
* הג'אז בישראל
* פסנתרנית המופיעה בקונצרטים בתחום הג'אז
* התפתחויות ותמורות בסגנונות הג'אז, מאז היווצרותו ועד היום
* סגנונות הרמוניים בג'אז – מהרמוניה של ג'אז מסורתי ועד להרמוניה מודרנית
* הוראת אלתור במגוון סגנונות
* השפעת הג'אז המודאלי על הג'אז בשנות ה-60
* המוזיקה של ג'ון קולטריין ומיילס דייוויס
* כתיבה, הלחנה ועיבוד של יצירות ג'אז להרכבים כליים וקוליים
* הקמה, ניהול מוזיקלי וארגון הופעות של הרכבי ג'אז
* כתיבת טרנסקריפציות של ביצועי נגנים וזמרי ג'אז
* הדרכת סדנאות לביצוע ג'אז

## פרסומים

* Zvi Keren: His Contribution to Israel's Music Scene," Min-Ad: Israel Studies in Musicology Online, Vol. 2, 2002
* Miles Davis's Improvised Solos On `Walkin'`: 1954-1967," Annual Review of Jazz Studies, Vol. 13, 2003.
* Bessie Smith: `Down Hearted Blues` and `Gulf Coast Blues` Revisited," Popular Music, Vol. 26, No. 1, 2007.
* Joseph Schillinger: A Disciple's Reminiscences of the Man and his Theories. An Interview with Prof. Zvi Keren," Tempo, Vol. 64, No. 251, January 2010.


## קישורים חיצוניים
* מידע נוסף על אלונה שגיא
* מידע נוסף על אלונה שגיא

## הערות שוליים

קטגוריה:מוזיקאיות ישראליות
קטגוריה:מוזיקאים ישראלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בר-אילן: מוזיקה
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1962
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1962
פרויקט רונברג

**פרויקט רונברג** (בשוודית: **Projekt Runeberg**) הוא מיזם ליצירת ספרייה ממוחשבת חופשית באינטרנט. המיזם מתמקד בספרות של המדינות הנורדיות. המיזם החל ללקט ספרות בשפות סקנדינביות בדצמבר 1992. הוא כולל בין היתר את הספר נורדיסק פמילייבוק, עבודות של מחברים סקנדינביים בשפה הלטינית. יוזמת הפרויקט באה בעקבות יצירת פרויקט גוטנברג. 

מייסד פרויקט רונברג הוא לארס ארונסון.

## שם הפרויקט
הפרויקט קרוי על שמו של המשורר הפיני הלאומי לודוויג רונברג. כמו כן, ניתן לתרגם את הלחם המלים Rune (אות) ו-berg (הר) כ"הר אותיות".

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ספריות דיגיטליות
קטגוריה:תוכן חופשי
קטגוריה:ספרות נורדית
מנת קרינה של בננה

ממוזער|שמאל|150px|בננה מכילה חומרים רדיואקטיביים שאינם מעשה אדם, ביניהם אשלגן
[ממוזער|שמאל|400px|מנות קרינה מייננת, בקירוב, ביחידות [סיוורט, מיומיומית עד ממיתה. פורסם ב-Xkcd]]
**מנת קרינה של [[בננה]]** (או **מק"ב**; באנגלית: **BED**, **banana equivalent dose**) היא ביטוי של כמות חשיפה לקרינה מייננת. היא מהווה כלי חינוכי להדגמת ההסתברות לחשיפה לקרינה ממקור המכיל רדיונוקלידים הנמצאים בטבע. מק"ב היא כמות הקרינה שאדם יחשף לה עקב אכילת בננה בגודל ממוצע. מק"ב אחת שווה כ-0.1 מיקרוסיוורט. בניגוד למנת קרינה רגילה, מק"ב איננה מנת קרינה מצטברת, עקב תהליכי מטבוליזם הגורמים להפרשת האטומים הרדיואקטיביים מן הגוף. לכן, היחידה מכוונת רק להציג קיום איזוטופים רדיואקטיביים ואינה מקובלת כיחידת מידה בשימוש מדעי רגיל.

מנת קרינה של בננה אחת מהווה כאחוז אחד מן הקרינה המייננת הממוצעת שבן אדם נחשף לה מדי יום. רמת הדליפה המותרת מתחנות כוח גרעיניות היא כ-2,500 מק"ב (250 מיקרוסיוורט), בטומוגרפיה ממוחשבת של החזה הנבדק חשוף לכ-70,000 מק"ב (7 מיליסיוורט) והמנה הממיתה היא בערך 80,000,000 מק"ב (8 סיוורט).

## ההיסטוריה של המונח
המונח הופיע לראשונה, כנראה, בדוא"ל בנושאי בטיחות קרינה של "רד סייף" ב-1995, שם הוצע כי בננה שמסתה 150 גרם פולטת  סיוורט.

## מקור הקרינה
היסוד העיקרי האחראי לקרינה רדיואקטיבית מבננות הוא אשלגן. כ-0.0117% מהאשלגן הטבעי הוא האיזוטופ , שזמן מחצית החיים שלו הוא כ-1.248 מיליארד שנים. לפיכך, לאשלגן-40 רדיואקטיביות בעוצמה של כ-265,000 בקרל/גרם, כלומר, כ-265,000 גרעינים בכל גרם של אשלגן-40 מתפרקים כל שנייה, בממוצע. מכיוון שאשלגן-40 מהווה כ-0.0117% מהאשלגן הטבעי, רמת הרדיואקטיביות של אשלגן היא כ-31 בקרל/גרם. בבננה יש גם איזוטופים רדיואקטיביים אחרים, אבל השפעתם על הרדיואקטיביות הכללית נמוכה יחסית. אף שרמת קרינה של כ-31 בקרל/גרם היא נמוכה למדי, כמות גדולה של בננות יכולה ליצור אזעקת שווא בגלאי חומרים רדיואקטיביים המיועדים לבדיקת הברחות של חומרים כאלו.

גוף האדם מכיל כ-2.5 גרם אשלגן לכל קילוגרם מסת גוף, או כ-175 גרמים ב-70 קילוגרמים. לפיכך, הרדיואקטיביות של האשלגן בגוף אדם שמסתו 70 קילוגרם היא כ-5,425 בקרל.

## פליטת קרינה מייננת מירקות ופירות אחרים
פרט לבננות, ישנם עוד כמה ירקות ופירות העשירים באשלגן. אלו כוללים, בין היתר, תפוחי אדמה, סוג אחד של שעועית מצויה, גרעיני חמניות ואגוזים. האגוז הברזילאי עשיר לא רק באשלגן אלא גם בכמויות גדולות יחסית של רדיום, שהפעילות שלו מגיעה ל-1010×3.7 בקרל/גרם, אולם באופן מוחלט כמות הרדיום באגוז היא קטנה, ועוצמת הקרינה הרדיואקטיבית שתורם הרדיום היא 0.2 בקרל/גרם.

## ראו גם
*רדיואקטיביות
*קרינת בטא

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טכנולוגיה גרעינית: בטיחות
קטגוריה:בננה
טל ירושלמי

**טל ירושלמי** (נולדה ב-27 במרץ 1978) היא ציירת ישראלית.

## ביוגרפיה
ירושלמי נולדה וגדלה בנתניה ובאבן יהודה.

חייתה עם הוריה ואחותה בוונצואלה. למדה בתיכון הדסים. בוגרת תואר ראשון בבצלאל (2004) ותואר שני בבצלאל (2006). הציגה תערוכות יחיד בגלריה מאיה בתל אביב (2020), בבית האמנים בירושלים (2018) ובגלריה חזי כהן (2017).

בשנת 2019–2020 השתתפה ברזידנסי שנתי מטעם התואר השני בבצלאל. זכתה בפרס עידוד היצירה מטעם משרד התרבות (2018), בתמיכה מועצת מפעל הפיס בהפקת ספר אמנית (2016), במלגת אמן-מורה (2008-9), מלגת קרן אמריקה ישראל (2006) ובמלגת קרן ריץ' (2005). עבודותיה נרכשו לאוסף מוזיאון תל אביב, לאוסף כנסת ישראל, לאוסף בנק לאומי, ומוצגות בבנין בנק ישראל בירושלים.

בינואר 2023 הצטרפה ירושלמי לאמני גלריה גורדון.

## אמנות
במרכז ציוריה של ירושלמי עומדות שאריות של תרבות אנושית: כלי עבודה וכלי נשק מתקופות קדומות, מחצלות ואריגים שנוצרו בעבודת יד, ממצאים ארכאולוגיים ששימשו לפולחן ממערות מדבר יהודה, ופסיפסים ממקדשים ובתי כנסת עתיקים. בציור, ירושלמי מחקה את האופן בו נוצרו החפצים, אורגת, מגלפת ומסתתת את הצבע על הבד, יוצרת חפץ חדש על בד הציור. ירושלמי מבקשת ליצור דבר מה חדש בעזרת אותם חפצים עתיקים, ליצור דימוי, מקום וזמן בעל משמעות. אך בו בזמן מקפידה ירושלמי לפרק את הנרטיב, הזמן המקום והציור עצמו: היא גוזרת ושורפת את בד הציור, חושפת את אשליית הדימוי ויוצרת תשתית חדשה לציור. הפעולה של הרס ובניה, ציור והתכלותו יוצרים מעגל של פעולות, דימויים וחומרים.

לימדה אמנות בבית הספר התיכון עירוני ז' שביפו במסגרת מלגת אמן-מורה של משרד התרבות בשנים 2007–2009. לימדה בעברה במגמת האמנות של בית הספר "רימון" שברעננה, והחל משנת 2010, מלמדת ירושלמי אמנות בבית הספר תלמה ילין. כיום היא מרצה בבית-הספר לאמנות רב-תחומית בשנקר.

## השכלה
2004 – 2006 - MFA באמנות, בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב והאוניברסיטה העברית

2001 – 2004 - BFA בהצטיינות, בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב, הר הצופים, ירושלים

2000 – 2001 - לימודי אמנות, המדרשה לאמנות, המכללה האקדמית בית ברל

2000 - קורס סמסטריאלי, School of Visual Arts, ניו יורק.

## חיים אישיים
ירושלמי מתגוררת בגבעתיים. בזוגיות עם יובל ואמא ל-2 ילדים.

## תערוכות
### תערוכות יחיד

### תערוכות קבוצתיות

## פרסים ומלגות
מקור:
* מלגת קרן ריץ' לשנת 2005.
* מלגת עידוד יצירה של אקדמיית בצלאל לשנת 2006
* מלגת קרן אמריקה-ישראל לשנת 2006
* מלגת אמן-מורה של משרד התרבות לשנים 2007–2008
* תמיכת מועצת מפעל הפיס לתרבות ואומנות לשנת 2008.

## קישורים חיצוניים
* 
* הדף של טל ירושלמי, באתר "TheArtLab.co.il"
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירות ישראליות
קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:גבעתיים: אישים
קטגוריה:בוגרות פנימיית הדסים
קטגוריה:בוגרי פנימיית הדסים
קטגוריה:בוגרות בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב
קטגוריה:בוגרי בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב
קטגוריה:זוכי פרס עידוד היצירה לאמנות פלסטית
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1978
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1978
מעלית ברקה

שמאל|250px|ממוזער|המעלית בחפיר העיר. מראה מכיוון רציפי הנמל הגדול
**מעלית ברקה** (באנגלית: **Barrakka Lift**) היא מעלית חיצונית בגובה של 58 מטרים או כ-20 קומות, המחברת בין רציפי הנוסעים של הנמל הגדול בוולטה, בירת מלטה וקו המעבורת המגיע אליה מבירגו, אל גני ברקה העליונים והלאה אל שער העיר ולמרכזה של העיר.

## המעלית הנוכחית
פיר המעלית הוקם בחפיר הדרום-מזרחי של העיר, סמוך לחומות העיר מהמאה ה-16. בשנת 2010 ניתן אישור ההקמה ומגדל המעליות נחנך ב-15 בדצמבר 2012 בידי ראש ממשלת מלטה לורנס גונצי. עלות ההקמה בסך 2.5 מילין אירו מומנה בעיקר בידי האיחוד האירופי. בפיר שניצב באופן עצמאי הותקנו שתי מעליות בקיבולת של 21 איש בכל אחת, ובהספק של 800 נוסעים לשעה, וכן גרם מדרגות. המגדל עשוי מבטון מזוין ומוקף במעטפת אלומיניום בגוון דבש, על מנת שישתלב בקיר הביצורים שמשמש לו רקע. המיזם הוזמן על ידי "החברה לחידוש הנמל הגדול בע"מ" (Grand Harbour Regeneration Corporation plc), ותוכנן בידי Architecture Project, AP, כחלק ממתיחת הפנים שעוברת העיר לקראת מינויה של מלטה לנשיאה התורנית של מועצת האיחוד האירופי בשנת 2017, ולקראת הכרזתה כאחת משתי בירות התרבות של אירופה לשנת 2018.

## המעלית ההיסטורית
בעבר קישרה מעלית קודמות בין הנמל לעיר. במגדל מעליות זה שהתנשא לגובה של 60 מטרים פעלו שתי מעליות שהגיעו לרום של 52 מטרים מבסיסו, והתחברו לגשר מאוזן באורך של שבעה מטרים, אשר הוביל לגנים. בכל מעלית היה מקום ל-12 איש. המגדל שקל 75 טון ועלות הקמתו הסתכמה ב-5,000 ליש"ט. המגדל הוקם עבור החברה האנגלית אשר הניחה את פסי החשמלית ברחבי מלטה, ונחנך בשנת 1905. למעט בשנים 1917–1919, פעלו המעליות ברציפות עד 2 בפברואר 1973, אך בעשור האחרון לפעולתן הן לא היו כלכליות. באוגוסט 1983 המגדל נהרס.

## גלריה

Baraka liftimage90.jpg|המעלית ההיסטורית
HDR Valetta (9964036923).jpg|המעלית לעת ערב - מבט לכיוון מזרח לעבר העירם בירגו וסנגלאה שמעבר לנמל הגדול
Malta - Valletta - Xatt Lascaris - Valletta Ditch + Barrakka Lift 01 ies.jpg|מעבר הכניסה אל המעלית מגני ברקה העליונים
Malta - Valletta - Pjazza Kastilja - Upper Barrakka Gardens - Barrakka Lift 02 ies.jpg|ראשו של מגדל המעלית
Malta - Valletta - Xatt Lascaris+SS Peter and Paul Bastion+custom house+Upper Barrakka Gardens (MSTHC) 02 ies.jpg|המעלית מדרום-מזרח והגשר המחבר אותה אל גני ברקה העליונים שמימין לה


## קישורים חיצוניים

* מעלית ברקה באתר architecture-project
* המעלית ההיסטורית

ברקה
קטגוריה:ולטה: מבנים
קטגוריה:מלטה: מבני תחבורה
גביע דייוויס 2000

**[[גביע דייוויס]] 2000** הייתה התחרות ה-89 במניין מאז ייסוד התחרות.

לתחרות נרשמו 135 נבחרות. התחרות נערכה בחסות חברת אלקטרוניקה יפנית NEC.

מחזיקת הגביע נקבעה במשחקי הבית העליון בו נכללו 16 נבחרות. יתר הקבוצות שובצו בבתים אזוריים (בית אירופה/אפריקה, בית אמריקה ובית אסיה/אוקיאניה). הבתים האזוריים חולקו לתת-הבית העליון ו-3 תתי-הבית התחתונים תוך הסדרת העברות בינם. הקבוצות החזקות של הבתים האזוריים (4 מבית אירופה/אפריקה, 2 מבית אמריקה ו-2 מבית אסיה/אוקיאניה) קיבלו זכות להתמודד נגד 8 קבוצות של הבית העליון על העלייה לבית העליון.

המשחק על התואר התקיים בין נבחרת אוסטרליה לבין נבחרת ספרד בברצלונה. הוא הסתיים עם התוצאה 1:3 לטובת ספרד.

## משחקי הבית העליון

### משחק הגמר

### העברות לקראת שנת 2001
בעקבות המשחקים בין 8 נבחרות שהפסידו בשלב המוקדמות של הבית העליון לבין הקבוצות שעלו מהבתים האזוריים:

* בלגיה, צרפת, הולנד ושווייץ נותרו בבית העליון
* אקוודור, מרוקו, רומניה ושוודיה עלו לבית העליון
* אוסטריה, בריטניה, איטליה וזימבבואה ירדו לבתים האזוריים

## ישראל בגביע דייוויס
בתחרות שנת 2000, נבחרת ישראל שיחקה בבית אירופה-2. במשחקה הראשון היא שובצה נגד נבחרת נורווגיה.

בעקבות ההפסד, הנבחרת הייתה צריכה לשחק נגד בולגריה משחק הישרדות בבית זה.

לאור הניצחון נבחרת ישראל המשיכה להיות משובצת בבית אירופה-2 גם למשחקי שנת 2001.

## קישורים חיצוניים
* אתר התחרות

קטגוריה:תחרויות טניס ב-2000
2000
2000
2000
2000
2000
2000
2000
2000
2000
2000
2000
2000
2000
גולשי ספות

**גולשי ספות** היא תוכנית מציאות תיעודית ישראלית שנוצרה והופקה על ידי חברת ארצה הפקות עבור חברת HOT תקשורת.
התוכנית לוקחת קבוצה של 8-7 אנשים למסע עולמי אשר המשתתפים אינם יודעים לאן הם נוסעים ובאילו ספות הם עומדים לישון.

התוכנית החלה לשדר ב-15 במרץ 2013 את עונתה הראשונה. עונתה השנייה של התוכנית (VIP) עלתה ב-31 במרץ 2015.

## המשתתפים
### עונה ראשונה
***אסתי בן ארי** - גרושה, חרדית בת 40 עם 5 ילדים, חיה בבית שמש. יוצאת למסע לניפוץ המסגרת הדתית, ומגיעה למדריד שבספרד.
***מאור ברוכמן** - רווקה, בת 22, גרה עם הוריה בהוד השרון. יוצאת למסע כדי להוכיח שיכולה להסתדר בכוחות עצמה ומגיעה לפאבלה בריו דה ז'ניירו שבברזיל.
***אביחי בטיטו** - נשוי, בן 36 עם 3 ילדים, מנהל השקעות. יוצא למסע כדי לבעוט בחייו הבורגניים, ומגיע לריו דה ז'ניירו שבברזיל.
***קובי שטח וליעד קליין** - בזוגיות שנה וחצי, בן 32 ובת 27, גרים בתל אביב. יוצאים למסע כדי להפוך את היחסים לפתוחים, ומגיעים למיאמי שבארצות הברית.
***איתי ברנר ואסף לוי** - חברי ילדות, בני 28, חנונים. יוצאים למסע כדי להיפתח לנשים, ומגיעים לבלגרד שבסרביה.

### עונה שנייה - VIP
***[[יעל פוליאקוב]]** - נשואה, שחקנית וקומיקאית בת 38 שגרה בתל אביב. יוצאת למסע עם אחיה, **איתמר פוליאקוב**, כדי להתקרב אחרי שהתרחקו הרבה זמן, והשניים מגיעים לדרום אפריקה.
***[[אפרת גוש]]** - אמא, זמרת בת 31 שגרה בתל אביב. יוצאת למסע כשהיא עוד בהריון, ומגיעה לקרואטיה.
***[[אבי אטינגר]]** - רווק, קומיקאי ותסריטאי בן 45. יוצא למסע כדי לצאת משגרת חייו האפרורית, ומגיע בגפו לברלין.
***[[ירון ברובינסקי]] ו[[אורי גוטליב]]** - רווקים, שחקנים ומנחי התוכנית "בייב מגנט", בני 39 ו-46. יוצאים למסע כדי להפסיק לשלוט בחייהם, ומגיעים לקולומביה.
***[[גאיה שליטא כץ]]** - רווקה, שחקנית וכוכבת נוער בת 26 שמתגוררת בתל אביב. יוצאת למסע כדי להרגיש אישה בוגרת, ומגיעה לניו יורק.
***[[מרסל מוסרי]]** - רווקה, סופרת בת 25 שמתגוררת ביפו. יוצאת למסע כדי לעבור את המכשול ולמצוא אושר אמיתי, ומגיעה לניו יורק.

## ראו גם
* פעם בחיים

## קישורים חיצוניים
*כתבות על העונה השנייה במגזין hot-connect
*גולשי ספות, באתר הוט ynet
* 
*גולשי ספות בפייסבוק

קטגוריה:תוכניות מציאות תיעודיות ישראליות
קטגוריה:HOT3: תוכניות וסדרות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2013
קורט אלדר

**קורט אלדר** (גרמנית: Kurt Alder; 10 ביולי 1902 - 20 ביוני 1958) היה כימאי גרמני, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1950 במשותף עם אוטו פאול הרמן דילס, על עבודתם לפיתוח תגובת דילס-אלדר, שיטה לסינתזת מולקולות טבעתיות בעזרת מולקולות בעלות שני קשרים כפולים (דיאן).

## חייו
אלדר נולד בקניגסהוטה, שלזיה (כיום חוז'וב בפולין), ושם התחנך. אלדר עזב את האזור כאשר קניגסהוטה הייתה לחלק מפולין בשנת 1922, והחל בלימודי כימיה באוניברסיטת ברלין באותה שנה. לאחר מכן המשיך ללימודי דוקטורט באוניברסיטת קיל, אצל אוטו דילס, וסיים בשנת 1926, אם כי המשיך עוד במחקר באוניברסיטת קיל.

ב-1930 התמנה למרצה זוטר (reader) לכימיה בקיל, ולמרצה ב-1934. ב-1936 עזב את קיל והצטרף לאי גה פארבן בלברקוזן, שם עסק בפיתוח גומי סינתטי. ב-1940 עזב את החברה, וקיבל משרת פרופסור לכימיה ניסיונית וטכנולוגיה כימית באוניברסיטת קלן, והיה גם למנהל המכון לכימיה באוניברסיטה.

## תגובת דילס אלדר
אלדר עסק רבות בחקר תגובות בכימיה אורגנית, ובייחוד תגובות סטריאוכימיות, בהן תגובה יוצרת תוצר בעל מבנה מרחבי מסוים, מבין מגוון מבנים אפשריים. מחקריו בקיל בשנים 1927–1928, בשיתוף דילס, הביאו לתגלית המשותפת של תגובת דילס-אלדר, אותה חקרו ובדקו באופן יסודי ונרחב. תגובה זו משמשת לסינתזה של מולקולות טבעתיות תוך שימוש במולקולה בעלת שני קשרים כפולים (דיאן) ומולקולה נוספת. תגובה זו מייצרת תרכובת טבעתית (בעלת טבעת אחת או יותר) בלתי רוויה, כלומר בעלת לפחות קשר כפול אחד. זוהי אחת התגובות המרכזיות בעולם הכימיה האורגנית, ובמיוחד בקרב תגובות היוצרות קשרי פחמן-פחמן.

640px|ממוזער|מרכז|תגובת דילס-אלדר, אותה גילו השניים ב-1928

אלדר פרסם מעל ל-150 מאמרים מדעיים, וזכה למגוון פרסים, בראשם פרס נובל לכימיה לשנת 1950, יחד עם מנחהו ושותפו לתגלית, אוטו דילס. אלדר נפטר בקלן בשנת 1958.

מכתש אלדר בירח קרוי על שמו, כמו גם קוטל החרקים אלדרין, אותו מכינים בעזרת תגובת דילס-אלדר.

## קישורים חיצוניים

* פרטים אודותיו באתר NNDB
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זוכי פרס נובל לכימיה
קטגוריה:כימאים גרמנים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קיל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ברלין
קטגוריה:זוכי פרס נובל גרמנים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קלן
קטגוריה:כימאים אורגניים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1902
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1958
רשת מונחית תוכנה

**רשת מונחית תוכנה** (; בראשי תיבות: **SDN**) היא גישה לניהול ובקרה של רשתות תקשורת נתונים. בגישה זו ניהול ובקרת הרשת ובפרט השליטה בקישוריות ובתעבורת הרשת, נעשים בצורה ריכוזית ואוטומטית על ידי אפליקציות תוכנה השולטת ברשת ומכונה "בקר SDN Controler) "SDN). הדבר מעניק גמישות לרשת ומאפשר השתנות מהירה של הרשת. ברשת SDN מקובל להפריד בין מישור העברת המידע ברשת (Data Plane) לבין מישור השליטה בתעבורת הרשת (Control Plane). כאשר העברת המידע נעשית על ידי התקני הרשת והשליטה בקישוריות ובתעבורה נעשים, באופן ריכוזי, על ידי בקר SDN. זאת בניגוד לרשת מסורתית בה, בנוסף לעברת המידע, התקני הרשת גם שולטים בקישוריות ובתעבורה באופן מבוזר תוך החלפת מידע ביניהם. בקר ה-SDN שולט בתעבורה בהתקני הרשת באמצעות ממשק פתוח כגון פרוטוקול Openflow. הטכנולוגיה מקודמת על ידי "הקרן לרשת פתוחה" (Open Networking Fundation - ONF) שהוא קונסורציום של חברות שלא למטרות רווח.

ניהול ובקרת הרשת נעשים ללא תלות בטכנולוגיה הספציפית של רכיבי הרשת. הדבר נעשה על ידי הסתמכות על הפשטה של רכיבי הרשת הנמצאים ברמות נמוכות. באמצעות גישה זו ניתן להגדיר ולנהל רשתות מתוחכמות, בצורה יעילה ומהירה על ידי תכנון הרשת על פי עקרונות כלליים אותם רוצים ליישם, ולייתר את הצורך לטפל בפרטים הקטנים. עקרון ההפשטה, או "אבסטרקציה" הוא עקרון חשוב בעולם מדעי המחשב המאפשר לכל משתמש להשתמש בשכבה החשובה לו, מבלי שיצטרך להבין כיצד עובדת השכבה התחתונה יותר, או מבלי שיצטרך להקדיש לכך מחשבה ומאמץ. כך לדוגמה אדם הכותב מסמך במעבד תמלילים אינו נדרש להבין כיצד תוכנתה תוכנת מעבד התמלילים ואילו מפתח התוכנה לא צריך להבין כיצד מתורגמת התוכנה שהוא פיתח לפקודות שפת מכונה המופנות למעבד המחשב. באופן דומה, גישת SDN מאפשרת תכנון של הרשת מבלי לדאוג לטיפול ידני בכל אחד מרכיבי הניתוב שנמצאים לאורך הדרך ולבצע שינויים מהירים במבנה הרשת.

חוות שרתים מודרניות המסתמכות על קישוריות גבוהה בין מחשבים וכן מכונות וירטואליות רבות, ובייחוד פתרונות מחשוב ענן, מחייבים שימוש בטכנולוגיות SDN. בחוות שרתים אלו טכנולוגיית ה-SDN מאפשרות קישוריות דינאמית בין המכונות הווירטואליות השונות וביצוע שינויים מהירים הנחוצים בעולם מחשוב הענן, לדוגמה בעקבות הוספה והסרה מהירות יחסית של מחשבים וירטואליים או העתקה של מכונות וירטואליות ממחשב אחד לשני.

לעיתים מתייחסים לגישת הרשת מונחית התוכנה כאל "וירטואליזציה של רשתות" כיוון שזו, כאמור, מאפשרת לתאר את הרשת בצורה וירטואלית, ללא התחשבות ביישום הפיזי בפועל, בדומה לעבודה על מכונות וירטואליות המספקות וירטואליזציה של חומרה.

SDN משולב לעיתים קרובות עם גישת **וירטואליזציה של פונקציית רשת** (  – NFV). בגישה זו הפונקציות של רכיבי הרשת מבוצעות על ידי מכונות וירטואליות ולא ציוד חומרה ייעודי. וטכנולוגיית SDN מאפשר את הקישוריות בין המכונות.

חוקרים ישראלים הגישו בקשות למספר פטנטים בתחום שבהמשך נזנחו ובכך הפכו לנחלת הכלל. הפטנטים הוגשו בשנת 2007 ופורסמו בשנת 2009 וכוללים: פתרון אבטחה בעזרת SDN, מערכת הפעלה לרשת וירטואלית, הרשת כמעבד וירטואלי, סגמנטציה לוגית של רשת.

## ראו גם
* תשתית מוגדרת תוכנה

## הערות שוליים

קטגוריה:ארכיטקטורת רשת
מנחם שרון

**מנחם שרון** (נולד ב-1942) הוא קצין צה"ל במיל' בדרגת תת-אלוף, טייס קרב ואלוף הפלות בחיל האוויר הישראלי. כיהן כראש מינהל התעופה האזרחית.

## ביוגרפיה
שרון גדל בכפר פינס, בנם של שפרה ופנחס שורצון.

### שירות בחיל האוויר
התגייס לחיל האוויר ב-1960, תחילה שירת בחיל ההנדסה הקרבית ולאחר חצי שנה עבר לקורס טיס אותו סיים בהצטיינות בנובמבר 1962. שירת כטייס מיראז' 3 בטייסת 101. ב-1967 הוצב כמדריך בטייסת 113, טייסת קורס אימון מתקדם על מטוסי אוראגן ושירת כמוביל בכיר בטייסת. 
במלחמת ששת הימים, הוביל מבנה של טייסת 113 לתקיפת שדה התעופה המצרי ביר גפגפה בגל הראשון של מבצע מוקד.

לאחר מלחמת ששת הימים מונה ל ב' בטייסת 101, טייסת מטוסי מיראז' ובאפריל 1969 מונה ל א' בטייסת. הוא השתתף בקרבות אוויר רבים במהלך מלחמת ההתשה. 
את הפלת הבכורה שלו רשם ב-11 בנובמבר 1969 במהלך מבצע רימון 12 כשהפיל מטוס מיג 21 מצרי באזור ג'בל עתקה. ב-16 במרץ 1970 הפיל מטוס מיג 21 נוסף בקרב אוויר בשעה שהיה במשימת חיפוי על תקיפת מחפורות טילים באזור תעלת סואץ. בתפקידו הבא שירת כראש מדור במחלקת מבצעים במטה חיל האוויר.

באוגוסט 1973 מונה שרון למפקד טייסת 144, טייסת מטוסי נשר בבסיס עציון. הוא פיקד על הטייסת במהלך מלחמת יום הכיפורים בה הפילה 40 מטוסי אויב ללא אבדות מצדה. שרון עצמו רשם ארבע הפלות של מטוסי אויב בקרבות אוויר, מיג 17 מצרי ו-3 מיג 21 מצריים, והיה בכך לאלוף הפלות.

באוגוסט 1974 מונה שרון למפקד טייסת 69 - "קורנס" בבסיס רמת דוד. בצד פעילות מבצעית שוטפת, תקופת פיקודו אופיינה בלימוד ויישום לקחים מפעילות חיל האוויר במלחמת יום הכיפורים. הטייסת קלטה סוגי נשק מתקדמים תוך עדכון תורת הלחימה אשר השאירו חותם במלחמת לבנון הראשונה.

בתפקידיו הבאים בחיל האוויר שימש ראש מחלקת תכנון וארגון במטה חיל האוויר, היה מפקדו האחרון של בסיס עציון ונעשה מפקדו הראשון של בסיס עובדה.

שרון פיקד על הבסיס במלחמת לבנון הראשונה והשתתף בגיחות הפצצה כטייס כפיר בטייסת 144. כמו כן שימש מפקד נציגות חיל האוויר בפיקוד הצפון.
[ממוזער|250x250 פיקסלים|חילופי מפקדים ב[היחידה לשיתוף פעולה|יחידה לשיתוף פעולה, 1985. מימין לשמאל: המפקד הנכנס תא"ל מנחם שרון, מפקד חיל האוויר אלוף עמוס לפידות, המפקד היוצא תא"ל נחמיה דגן]]
בהמשך שירותו פיקד שרון על היחידה לשיתוף פעולה.

שרון הוא בוגר המכללה לביטחון לאומי.

### תפקידים אזרחיים
לאחר שחרורו משירות הקבע, כיהן שרון בשנים 1992 עד 1997 כראש מינהל התעופה האזרחית. הוא שימש חבר הוועדה ציבורית לבחינת בטיחות התעופה האזרחית בראשות עמוס לפידות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:תתי-אלופים בחיל האוויר
קטגוריה:בוגרי המכללה לביטחון לאומי
קטגוריה:מפקדי בסיס עובדה
קטגוריה:מפקדי בסיס עציון
קטגוריה:טייסי חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:חיילי חיל האוויר במלחמת ששת הימים
קטגוריה:חיילי חיל האוויר במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:אלופי הפלות ישראלים
קטגוריה:מפקדי היחידה לשיתוף פעולה
קטגוריה:ראשי מחלקת תכנון וארגון בחיל האוויר
קטגוריה:כפר פינס: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1942
יצחק אלוני

**יצחק אלוני** (**שֶכטֶר**) (**Schächter**; 5 באפריל 1905 – 2 ביוני 1985) היה אמן שחמט יהודי-פולני וישראלי, שהיה אלוף ישראל בשחמט שלוש פעמים.

## ביוגרפיה
אלוני נולד כיצחק שכטר בבוצ'אץ', באותה תקופה באימפריה האוסטרו-הונגרית ולאחר מלחמת העולם הראשונה בפולין. הוא למד שחמט בגיל שש, היה אלוף לבוב בשנים 1936 ו-1939 והשתתף באליפויות פולין בשחמט.

במהלך השתתפותו בתחרויות בלבוב הכיר אלוני ב-1932 את בת העיר מרים והשניים נישאו בלבוב ב-1938. סמוך לנישואיו זכה לתעודת אמן שחמט פולני שניתנה לו על ידי שר הספורט של המחוז בעקבות הישגיו.  מעט לאחר נישואיו, פרצה מלחמת העולם השנייה ואלוני נפרד מאשתו ונשלח לקזחסטן, שם גויס לצבא אנדרס בפיקודו של ולדיסלב אנדרס. צבא אנדרס נשלח לאיראן והמשיך למזרח התיכון. תוך כדי שירותו נודע למפקד הרגימנט שלו שיש חייל יהודי המשחק מצוין שחמט. אלוני השתדל לעשות טעויות במטרה להפסיד אך לדבריו "המפקד שיחק כל כך רע, שלקח לו שלוש שעות קשות עד שעלה בידו להפסיד".

ב-1944 במהלך המלחמה הגיע לארץ ישראל, התיישב בחיפה ועברת את שמו ל"אלוני". בישראל הוא הופיע במשחקים סימולטניים במקומות שונים והשתתף באליפויות השחמט המקומיות. היה אלוף חיפה, ובשנת 1945 כשהתקיימה אליפות ארצית, לראשונה אחרי חמש שנים, זכה במקום הראשון. שנים רבות שיחק במועדון השחמט המוביל דאז "לסקר".

בשנות המלחמה נמקה אשתו מרים בגטו לבוב, אך הצליחה להימלט ממנו ומגורלה של מרבית קהילת לבוב שנספתה בתאי הגזים ולהסתתר ביערות עד שחרורה של לבוב בידי הצבא הרוסי. לאחר שהתפרסמה ב"דבר השבוע" רשימת דיוקן מאת שאול הון על אלוף ישראל יצחק אלוני זיהתה אותו מרים ושלחה מלבוב פניה למערכת העיתון האם זה אותו יצחק שכטר השחמטאי המפורסם מפולין ובעקבות פניה זו, יצר אלוני קשר מחודש עם אשתו שעלתה ארצה והם התאחדו שוב ערב הכרזת המדינה.

בשנת 1955 תיאר אותו שאול הון במעריב:
:"אלוני [...] איננו עשיר בידיעה של תאוריה, אולם הוא תכססן מעולה ולוחם נמרץ."

ב-1948 התגייס לצבא והשתתף בהגנת שכונת התקווה. מ-1949 עבד כפקיד גבייה בעיריית תל אביב. נפטר ב-1985, בגיל 80 ונקבר בבית העלמין הדרום.

## הישגים בולטים
* 1936, 1939 - זכה במקום ראשון באליפות לבוב
* 1938 - זכה במקום ראשון באליפות קרקוב
* 1945 - זכה במקום ראשון באליפות ארץ ישראל
* 1954 - זכה במקום ראשון באליפות תל אביב
* 1955 - מקום 2–4 באליפות ישראל
* 1957 - מקום 2 באליפות ישראל
* 1961, 1965 - זכה במקום ראשון באליפות ישראל.

## הופעות באולימפיאדות השחמט

יצחק אלוני השתתף 8 פעמים בנבחרות ישראל באולימפיאדות השחמט.

משחקו באולימפיאדת 1954 בו ניצח את רב-אמן קוטוב מברית המועצות, מנדולי שחקני השחמט בתקופתו, התפרסם בארץ ובעולם. באולימפיאדה זו גם סיים בתיקו עם רבי אמנים מפורסמים אחרים. באולימפיאדת 1960 ניצח את רב-אמן דמיאנוביץ מיוגוסלביה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחמטאים יהודים פולנים
קטגוריה:יהודים גליציאנים
קטגוריה:נציגי ישראל באולימפיאדת השחמט
קטגוריה:אלופי ישראל בשחמט
קטגוריה:עולים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חיילי צבא אנדרס
קטגוריה:יהודים בצבא הפולני
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1905
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1985
תירסוס

ממוזער|
**תירסוס** (יוונית עתיקה: θύρσος) הוא זמורת גפן בראשו אצטרובל עטוף עלי גפן, קיסוס ולעיתים סרטים. פלוטרכוס זהה את התירסוס כלולב. 

התירסוס הוא סמל של שגשוג, פריון, נהנתנות והנאה שכן במסורת היוונית העתיקה יוחס התירסוס כמקל בו אוחז דיוניסוס האל. במהלך הפולחן לדיונסוס, נהגו המינאדות, הנשים המשתוללות, להתהלך עם תירסוסים.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מיתולוגיה יוונית
קטגוריה:שרביטים
קטגוריה:דיוניסוס
Cytoscape

**Cytoscape** היא תוכנה ביואינפורמטית מבוססת קוד פתוח לוויזואליזציה של רשתות אינטראקציות של מולקולות, פרופילי התבטאות גנים ואינטגרציה עם מידע נוסף. התוכנה תומכת בתוספים המרחיבים את יכולותיה בצורות הצגה נוספות, תמיכה בפורמטים נוספים וקישור לבסיסי נתונים נוספים. התוכנה כתובה בשפת Java, וקיים פרויקט מקביל Cytoscape.js אשר מבוסס על JavaScript ומאפשר ניתוח וויזואליזציה של גרפים בדפדפן.

פיתוח Cytoscape החל ב-2002 על ידי המכון לביולוגיה מערכתית בסיאטל וכיום היא מפותחת על ידי קונסורציום בינלאומי של מפתחים. גרסה 0.8 של התוכנה יצאה לאור ביולי 2002, ובנובמבר אותה שנה יצאה גרסה 0.9. גרסה 1.0 יצאה במרץ 2003. גרסה 2.0 יצאה ב-2004, ובמאי 2012 יצאה הגרסה האחרונה של 2.xx גרסה  2.83. גרסה 3.0 יצאה בפברואר 2013.

התוכנה מיועדת לניתוח וויזואליזציה של גרפים של רשתות מתחום הביולוגיה, אך יכולה לעבוד גם על סוגי רשתות אחרות.

התוכנה יכולה לקבל כקלט קובצי אינטראקציות גולמיים (פורמט SIF), המתארים קשרים בין חלבונים או בין חלבונים ו-DNA. עבור שמרים ואורגניזמי מודל אחרים קיימים בסיסי נתונים גדולים של אינטראקציות כאלו כדוגמת BIND ו-TRANSFAC. את הרשתות או התכונות של הצמתים והקשתות יכולה התוכנה לשמור ולטעון בפורמט של GML (Graph Modelling Language), פורמט XGMML (eXtensible Graph Markup and Modeling Language). התוכנה יכולה לטעון מידע על התבטאות גנים מקבצי טקסט בפורמט csv ו-tsv. התוכנה מסוגלת להתממשק עם בסיסי נתונים KEGG וGene Ontology (GO), המאפשרים לספק אנוטציות פונקציונליות לגנים.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ביואינפורמטיקה
קטגוריה:תוכנות הכתובות ב-Java
שפטיצקי (עיר)

[ממוזער|250px|[אנדרטה לזכר יהודי קריסטינופול שנספו בשואה, בבית העלמין הדרום]]
**שפטיצקי** (אוקראינית: **Шептицький**) (שמה של העיר עד 2024 צֶ'רְבוֹנוֹהְרַאד באוקראינית: **Червоноград**, בפולנית: **Czerwonogród**, ביידיש: **קריסניפאָליע**; שמה של העיר עד 1951 **קריסטינופול** (אוקראינית: **Кристинопіль**, **Кристинополь**)) היא עיר במחוז לבוב אוקראינה.

## היסטוריה
העיר הוקמה ב-1692 בשם **קריסטינופול** על ידי פליקס-קאזימיר פוטוצקי, הוא קרא לה כך על שם אשתו קריסטינה.

ב-1772 עברה קריסטינופול, יחד עם כל גליציה אחרי חלוקת פולין, לידיה של האימפריה האוסטרו-הונגרית. אחרי זמן קצר משפחת פוטוצקי עזבה את העיר והיא עברה לבעלות מלאה של האימפריה. ב-1878 בעיר נבנה כביש, ב-1884 נבנתה מסילת רכבת.

אחרי מלחמת העולם הראשונה חזרה העיר לידיה של פולין. ב-15 בפברואר 1951 פולין מסרה את קריסטינופול וסביבתה לברית המועצות, אז שונה שמה לצ'רבונוהראד. בתמורה קיבלה פולין את אוסצ'יקי דולנה וסביבתה. מהלך זה נעשה כתוצאה מהימצאות מצבורי פחם בסביבת צ'רבונוהראד ונפט בסביבת אוסצ'יקי.

ב-1990 הפכה צ'רבונוהראד לעיר הראשונה בברית המועצות שבה הרסו את פסלו של ולדימיר לנין.

בשנת 2024 הוחלט לשנות את שמה של העיר לשפטיצקי, על שמו של אנדריי שפטיצקי שהיה הארכיבישוף המטרופוליטני של הכנסייה היוונית-קתולית האוקראינית בלבוב.

## יהודי העיר
יהודים ישבו בעיר עם היווסדה, ובאמצע המאה ה-18 נמנו בה 759 משלמי מס יהודים. בשנת 1880 נמנו בעיר 2,747 יהודים, רוב מוחלט בקרב תושביה. רוב יהודי העיר נמנו בתקופה זו על חסידות בלז.

בתחילת מלחמת העולם הראשונה ערכו הקוזקים פוגרום ביהודי העיר, תוך רצח 5 יהודים, הרס וביזת רכוש רב ואונס של כ-30 נשים. לאחר מכן, הוצא צו גירוש לגברים היהודים מהעיר. מאורעות המלחמה, כמו גם השפל הכלכלי שנלווה לה, הביאו רבים מיהודי העיר לעזוב אותה. בין מלחמות העולם נמנו בעיר 2,086 יהודים מתוך 2,805 תושבים, והתקיימה בה פעילות ציונית.

בתחילת מלחמת העולם השנייה עברה העיר מיד ליד בין הפולנים, הרוסים והגרמנים, ובזמן זה נרצחו בה כ-20 יהודים. בהתאם להסכם ריבנטרופ מולטוב נקבעה העיר בתחום הכיבוש הגרמני בפולין, וכמעט כל יהודיה נמלטו ממנה בשלב זה לשטח השליטה הסובייטי.

## אוכלוסייה
אוכלוסיית צ'רבונוהראד לפי שנים:

## תושבים מפורסמים
* יעקב אייכנבוים - היה איש תנועת ההשכלה ומחלוצי החינוך המודרני בקרב יהודי רוסיה.

## קישורים חיצוניים

* 
* מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מחוז לבוב: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות שמונצחות בבית העלמין הדרום
קטגוריה:קהילות יהודיות באוקראינה
קטגוריה:שואת יהודי אוקראינה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1692
מחרוזן דו-גוני

**מחרוזן דו-גוני**, **מחרוזן מגוון**, **נְחַשׁ הַמַּחֲרֹזֶת** או **מחרוזן הטבעות** (שם מדעי: *Micrelaps muelleri*) הוא נחש תת-ארסי האנדמי למזרח התיכון.

## מידע כללי
המחרוזן הדו-גוני אנדמי למזרח התיכון והוא מצוי בסוריה, ירדן, לבנון וישראל. בישראל הנחש מצוי באזורים מיושבים מצפון הארץ עד באר שבע, בבקעת הירדן או באזורים מזרחיים לארץ. במשך היום הוא מבלה את זמנו מתחת לסלעים ופעיל יותר בלילה.

ניתן למצוא אותו במקווי מים שם שותה ואורב לטרף. נחש זה ניזון בעיקר מבעלי חיים קטנים כמו פרוקי-רגליים, עכברים ולטאות, אך תזונתו העיקרית היא טריפת נחשים אחרים הקטנים ממנו. הוא ניזון בעיקר בלילה. הנחש עשוי להגיע לאורך של כ-60 ס"מ, אך לרוב מגיע לאורך של כ-45 ס"מ. מראהו פסים בצבעי שחור וצהוב עד לבן.

נחש זה מוגדר כתת-ארסי בעל שיני ארס אחוריות, אך במגע עם אדם הוא אינו תוקף או נושך במטרה להכיש. הכשה מלאה נדירה ואילו ברוב הפעמים מדובר בהכשה חלקית שאינה מתבטאת ביותר מנפיחות באזור המוכש. לרוב כאשר רוצה במרחק מבני אדם הוא מתנשף להרחקתם.

ב-2006 פוצל מין זה לשני מינים, כאשר השני נקרא "מחרוזן אוכפים" (שם מדעי: Micrelaps tchernovi), אולם ב-2020 אוחדו שני המינים בחזרה.

## קריאה נוספת
* אביעד בר, גיא חיימוביץ ואמיר ארנון, **[[זוחלים ודו-חיים בישראל - מדריך שדה]]**, מהדורה שלישית 2022. , עמודים: 216-217

## קישורים חיצוניים

* מחרוזן דו-גוני באתר "זוחלים ועוד"
* מחרוזן הטבעות (Micrelaps muelleri) באתר יוטיוב

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1880
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אוסקר בטגר
קטגוריה:צפעוניים
קטגוריה:נחשים תת-ארסיים
קטגוריה:ארץ ישראל: נחשים תת-ארסיים
קטגוריה:ארץ ישראל: בעלי חיים אנדמיים
הוראציו מלייאלה

**הוראציו ולנטין מֶלֶייאֶלֶה** (ברומנית: **Horațiu Valentin Mălăele**, נולד ב-31 ביולי 1952 בטרגו ז'יו) הוא שחקן ובמאי תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה רומני, ידוע גם כקריקטוריסט ומחבר.

## קורות חיים
הוראציו מלייאלה נולד בטרגו ז'יו, בירת המחוז גורז' בחבל אולטניה. הוא למד בתיכון על שם טודור ולדימירסקו בטרגו ז'יו. בכיתה י"ב הציג תערוכת ציורים ראשונה בבית התרבות של העיר. התכוון ללמוד אמנויות יפות בבוקרשט אך אחרי שראה הצגות בתיאטרון בולנדרה החליט להיות שחקן תיאטרון. סיים בשנת 1975 לימודי משחק במכון לתיאטרון וקולנוע בבוקרשט על שם יון לוקה קאראג'אלה, בכיתה של אוקטביאן קוטסקו.
כשחקן תיאטרון השתתף בהתחלה בהצגות בסטודיו קסנדרה ובתיאטרון הנוער בפיאטרה ניאמץ.
אחרי שעבר לבוקרשט, שיחק בתיאטראות נוטארה, אודיאון, התיאטרון הלאומי, בולנדרה, בתפקידים כמו פדינאר ב"רובע הקש האיטלקי" מאת לאביש, המורה ב"השיעור" מאת אז'ן יונסקו, ואניה ב"הדוד וניה" מאת צ'כוב, טרטאליה ב"מלך צבי" מאת קרלו גוצי 
הופיע בבכורה בשנת 1974 בסרט *"Muntele ascuns"* ("ההר המוסתר"). מאז שיחק במספר רב של תפקידים בתיאטרון, בקולנוע ובטלוויזיה.
בשנת 1999 ביים שתי אפיזודות בסדרה Ministerul comediei ("משרד הקומדיה"). בשנת 2000 שיחק 
בין השאר, בסרט של קוסטה גברס, "הממלא מקום".
בשנת 2008 ביים את סרטו הראשון לפי תסריט מקורי (נכתב ביחד עם אדריאן לוסטיג)-Nunta mută ("חתונה אילמת").

בנוסף לעיסוקיו תחום אמנויות הבמה, מלייאלה מצייר, בעיקר קריקטורות. הציג מעל 3,000 קריקטורות ב-36 תערוכות לאומיות ובינלאומיות. תערוכה קבועה של ציוריו נמצאת בכניסת המסעדה "נבאב" בבוקרשט. היה לתקופה העורך הראשי של כתב העת "סאטירול". מלייאלה נשוי לבוגרת פקולטה למחשבים ויש לו שני בנים.

## פרסים ואותות הוקרה
*פרסים על משחקו במחזות "Tinerețe fără bătrânețe" (נעורים ללא זקנה - עיבוד מאת אדוארד קובאלי, לפי אגדה מאת פטרה איספורסקו, "משרתם של שני אדונים" מאת קרלו גולדוני, "ההר" מאת דומיטרו ראדו פופסקו, "טיל אוילנשפיגל"- עיבוד לפי שארל דה קוסטר

## בימוי
*2008 - Nunta mută (חתונה אילמת- לעזאזל עם סטלין!), סרט קולנוע
*2004 *Pălăria* (המגבעת) - טלוויזיה
*1999 הסדרה *Ministerul comediei* (משרד הקומדיה) 2 פרקים - טלוויזיה

## ספרים
**Horațiu despre Mălăele*
**Rătăciri* (נדודים), רומן

## קישורים חיצוניים

* 

* ראיון של אואנה גרצ'ה עם מלייאלה, באתר נשים eva.ro
* ביוגרפיה התיאטרון בליפסקאן

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה רומנים
קטגוריה:שחקני תיאטרון רומנים
קטגוריה:במאי קולנוע רומנים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע רומנים
קטגוריה:במאי תיאטרון רומנים
קטגוריה:קריקטוריסטים רומנים
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1952
ג'ורג'ה מיכאיצה

**ג'ורג'ה מיכאיצה** (ברומנית: **George Mihăiță**, נולד ב-23 בספטמבר 1948 מורֶן  (Moreni) מחוז דמבוביצה) הוא שחקן תיאטרון וקולנוע, ופובליציסט רומני. החל משנת 2000 מכהן כמנהל התיאטרון לקומדיה בבוקרשט.

## קורות חיים
ג'ורג'ה מיכאיצה נולד בשנת 1948  ביישוב מורן במחוז דמבוביצה. למד משחק במכון לתיאטרון וקולנוע על שם יון לוקה קאראג'אלה בבוקרשט, בכיתה של פרופ' סאנדה מאנו.
הוא שיחק ב-110 תפקידים בתיאטרון ובסרטים, כולל 55 במופעי תיאטרון טלוויזיוני. התפקיד שלדבריו השפיע באופן המכריע ביותר בחייו היה ראש העיר ב"רביזור" מאת גוגל.

מכאיצה השקיע מאמצים רבים ברפורמות של חינוך המתבגרים ברומניה שלאחר הדחת המשטר הקומוניסטי.
הוא ניהל שני מגזינים לנוער, Salut  (1990) ו-Salut Generation Pro  (1998), והתמנה בשנת 2000 למנהל לשם כבוד של Super Magazine. בשנת 1994 יזם את קביעת יום המתבגר ביום א' השני של חודש מאי, תאריך שנחקק ברומניה בחוק בשנת 1997. בשנת 1992 כיהן גם כיושב ראש מועדון "אונסקו" למתבגרים. 

הקים את פסטיבל הקומדיה הרומנית בבוקרשט.

## פרסים ואותות הוקרה
*1975 - הפרס השלישי בפסטיבל התיאטרון בבקאו עם רסיטל מכתבי מרין סורסקו
*1976 - פרס החוג "פלאקרה" (הלהבה)
*1994 -פרס השחקן הטוב ביותר בתפקיד טרסיטס במחזה טרוילוס וקרסידה מאת שייקספיר, בבימויו של דרגוש גלגוציו
*2001 - פרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל הלאומי לקומדיה בגאלאץ, עבור משחקו בתפקיד הנרי פרקינס ב"Bani din cer" (כסף קל) מאת ריי קוני, בבימויו של הוראציו מלייאלה 
*2002 - עיטור מסדר השירות הנאמן, בדרגת אביר - לרגל מלאת 150 שנה לתיאטרון הלאומי של בוקרשט (יחד עם שחקנים נוספים)
*2010 -הפרס לשחקן הטוב ביותר בגאלת איגוד התיאטראות (UNITER) ברומניה- על משחקו בתפקיד אמטיסטוב ב"הדירה של זויה" מאת מיכאיל בולגקוב בבימויו של אלכסנדרו טוצ'ילסקו

## לקריאה נוספת
*ריאיון אצל אלה ביטמן בעיתון הישראלי בשפה הרומנית "Gazeta românească" ב-5 בפברואר 2015, עמ' 9: Aștept cu emoție întâlnirea cu publicul israelian ("אני מחכה בהתרגשות למפגש עם הקהל הישראלי")

## קישורים חיצוניים

* הרפרטואר של מיכאיצה באתר port ro
* פילמוטקה
* ביוגרפיה באתר התיאטרון לקומדיה בבוקרשט

קטגוריה:שחקני תיאטרון רומנים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה רומנים
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1948
איגור קוליבנוב

**איגור ולדימירוביץ' קוליבנוב** (ברוסית: **И́горь Влади́мирович Колыва́нов**; נולד ב-6 במרץ 1968) הוא כדורגלן עבר סובייטי ששיחק בעמדת החלוץ בקבוצות דינמו מוסקבה, פוג'ה ובולוניה. קוליבנוב הספיק לשחק גם בשלוש נבחרות - ברית המועצות, חבר המדינות ורוסיה. השתתף ביורו 1992 ויורו 1996.

מאז פרישתו ממשחק פעיל הפך למאמן כדורגל. בתפקידו האחרון אימן עד שנת 2024 את קבוצת טקסטילשצ'יק איוואנובו כששיחקה בליגה הרוסית השנייה.

## תארים
### כשחקן
* מקום ראשון באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 1990 
* כדורגלן השנה בברית המועצות - 1991
* מלך השערים של ליגת העל הסובייטית - 1991

### כמאמן
מקום ראשון באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 17 - 2006
אליפות מרכז של ליגת הכדורגל המקצוענית של רוסיה - 2019

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים רוסים
קטגוריה:כדורגלנים סובייטים
קטגוריה:חלוצי כדורגל רוסים
קטגוריה:חלוצי כדורגל סובייטים
קטגוריה:מוסקבה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני דינמו מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני בולוניה
קטגוריה:כדורגלני פוג'ה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ברית המועצות
קטגוריה:כדורגלני נבחרת רוסיה
קטגוריה:כדורגלני יורו 1992
קטגוריה:כדורגלני יורו 1996
קטגוריה:מאמני כדורגל רוסים
קטגוריה:מאמני טורפדו מוסקבה
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1968
מטה משה

[ממוזער|משה מכה בסלע עם המטה. ציור משנות השלושים של המאה ה-17 של הצייר ההולנדי [פיטר דה גרבר.]]
בחומש שמות מסופר על **מטה משה**, מקלו של משה, שבו עשה חלק מעשר המכות ובו הכה את הסלעים להוציא מהם מים. על מטה זה מופיעות אגדות רבות במדרשי חז"ל. המטה מוזכר לעיתים גם כ**מטה האלוהים**.

## הופעות במקרא
בעת ההתגלות הראשונה למשה, נהפך המטה לנחש לאחר שהשליכו ארצה בציווי ה', ולאחר שאחז בזנבו והרימו הפך שוב למקל. את הנס הזה הוא ביצע שוב אצל פרעה באמצעות מטה אהרן והפעם הפך לתנין (המילה תנין בלשון התנ"ך מתארת כל סוג זוחל, אך גם כן הכוונה לנחש). חרטומי פרעה עשו זאת גם הם במטותם, ומקלו של אהרן בלע את מטותם.

לאורך עשר המכות השתמש משה במטה כמה פעמים, לפי ציוויו של ה':

* במכת דם משה מאיים על פרעה שיכה על מי היאור "במטה אשר בידי", וכן מופרש בהמשך ספר שמות (ראה להלן) שמשה הכה במטהו את היאור. אמנם בתיאור ההכאה עצמו מוזכר גם אהרן ולפי רוב הפרשנים המסורתיים הוא מי שהכה בפועל. 
* במכת ברד הטה משה את המטה לעבר השמים.
* במכת ארבה נטה את ידיו על ארץ מצרים, 
* במכת חשך נטה את המטה לעבר השמים.

לעומת זאת, במכות צפרדע וכינים, השתמש אהרן במטהו שלו.

בסיפור הכאת הצור, המופיע בחומש שמות (י"ז 1-7), מצווה ה' את משה לקחת "את מטך אשר הכית בו את היאור" ולהכות את הצור. משה עושה כמצווה ומוציא מים לעם. לעומת זאת בסיפור הדומה בבמדבר (כ' 1-13) ה' מצווה את משה ואהרון "קח את המטה... ודברתם אל הסלע לעיניהם", משה מדבר ברוגז אל העם ומכה בסלע - שמוציא מים. בסיכום סיפור זה נאמר כי משה ואהרון לא יכניסו את העם לארץ ישראל "יען לא האמנתם בי להקדישני לעיני בני ישראל". עונש זה, אם אמנם מדובר בעונש, היווה מוקד לדיונים אצל כל הפרשנים, והוצעו עשרות תשובות לשאלה מה היה חטאו של משה.

## בחז"ל
במסכת אבות מופיע שנברא בין השמשות. בתרגום התורה המיוחס ליונתן ובפרקי דרבי אליעזר מופיעה אגדה על מקור המטה, המזכירה את האגדה הבריטית על אקסקליבר:

במדרשים שונים מוזכר שהמטה היה עשוי מאבן ספיר.

## דעות שונות
יש דעה במדרש שמטה זה הוא מטה אהרן.

בספר "שִׁבֳּלֵי הַלֶקֶט" מביא מאחיו רבי בנימין, שפירש את דברי ההגדה של פסח, "ובזרוע נטויה – זו החרב", שזהו השם המפורש שמכונה "מטה משה". כלומר שמטה משה היה החפצה בלבד.

## ראו גם

* הסנה הבוער

## הערות שוליים

קטגוריה:סיפורי ספר שמות
קטגוריה:סיפורי ספר במדבר
קטגוריה:פרשת שמות
קטגוריה:נסים בתנ"ך
קטגוריה:משה
קטגוריה:דברים שנבראו בערב שבת בין השמשות
משה
קטגוריה:פרשת וארא