open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
FSW

**FSW** (בסינית:** 返回式衛星**, Fǎnhuí Shì Wèixīng, "לוויין שחוזר") היא סדרת לווייני ריגול שפותחה בסין. השיגור המוצלח הראשון בוצע בשנת 1974, ובכך סין הפכה למדינה השלישית שפיתחה טכנולוגיה לנחיתה רכה של לוויין. טכנולוגיה זו נוצלה בהמשך לטיסות מאוישות שבוצעו על ידי סין.
## היסטוריה
בשנת 1965 הציע צ'יין שואה-סן לפתח טכנולוגיית לוויין עם יחידת נחיתה. למרות הקשיים שהיו קשורים בין היתר עם אירועים מהפכת התרבות תכנון ובניית הלוויין הסתיימה בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20. הניסיון הראשון לשגר לוויין בוצע ב-5 בנובמבר 1974 ממרכז שיגור הלוויינים ג'יוצ'ו'אן. השיגור כשל לאחר כ-20 שניות. ניסיון שני נערך ב-25 בנובמבר. למרות בעיות טכניות שהתגלו במערכת בקרה סוכם להמשיך בטיסה. יחידת הנחיתה התגלתה באזור גוויג'ואו, כ-400 ק"מ מהאזור המתוכנן. המצנח היה פגוע אך סרט צילום היה במצב סביר. בכך סין הצליחה להגיע לייצור לוויין ריגול שמחזיר סרט בדומה למיזם קורונה של ארצות הברית וסדרת לווייני זניט של ברית המועצות. משך פעילות הלוויין הייתה כ-5 ימים והוא שקל 1800 ק"ג. לוויין מהדור הראשון שוגר עוד מספר פעמים. בשיגור האחרון על הלוויין הותקנו מכשירים לביצוע חקר חוסר כבידה.

על בסיס הניסיון שנצבר פותח דור שני של הלוויין. משקלו גדל מ-1800 ק"ג ל-2100 ק"ג. שיפורים בציוד צילום איפשרו להגיע לרזולוציה של 10–15 מ'. בחלק מהלוויינים הותקן ציוד מדעי שפותח בשוודיה וקנדה. מדגם זה בוצעו 5 שיגורים מהם 4 היו מוצלחים.

בהמשך פותחו דגים מתקדמים ושיגורים המשיכו עד לשנת 2005. אורך חיים של הלוויינים גדל בהדרגה והגיע לחודש ימים.

עד לשנת 2005 שוגרו 22 לוויינים, כולם ממרכז שיגור הלוויינים ג'יוצ'ו'אן. החל משנת 2006 החלו שיגורים של סדרת הלוויינים Yaogan.

## קישורים חיצוניים

* תיאור הלוויינים
* נתוני שיגורים

קטגוריה:לוויינים סינים
קטגוריה:לווייני ריגול
קאסטה: מקורות חוסר שביעות הרצון שלנו

**קאסטה: מקורות חוסר שביעות הרצון שלנו** (באנגלית: **Caste: The Origins of Our Discontents**) הוא ספר עיון מאת העיתונאית האמריקאית איזאבל וילקרסון, שפורסם באוגוסט 2020 על ידי רנדום האוס. הספר מתאר את הגזענות בארצות הברית כהיבט של מערכת קאסטות – מערכת מעמדות חברתיות המאופיינת במושגים כמו היררכיה, הכלה והדרה וטוהר. וילקרסון עושה זאת על ידי השוואת היבטים של החוויה של אנשים לא לבנים אמריקאים למערכות הקאסטות של הודו וגרמניה הנאצית, והיא חוקרת את השפעת הקאסטה על חברות שעוצבו על ידם ועל אנשיהן.

"קסטה", שבא בעקבות ספרו של וילקרסון מ-2010 "החום של שמשות אחרות", זכה לשבחי המבקרים ולהצלחה מסחרית. הוא זכה או היה מועמד למספר פרסים, והופיע באופן בולט ברשימות רבי-המכר העיון וברשימות הספרים הטובים ביותר לסוף השנה.

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי עיון אמריקאיים
סמואל אדמונד ולר

**סמואל אדמונד ולר** (באנגלית: **Samuel Edmund Waller**; 18 ביוני 1850 – 14 ביוני 1903) היה צייר אנגלי של תמונות ז'אנר.

## ביוגרפיה
ולר, נולד בגלוסטר, ב-18 ביוני 1850, לפרדריק סנדהם ולר ולאשתו אן אליזבת היץ'. אביו, היה אדריכל שעבד בגלוסטר, ששחזר בכישרון חלקים ניכרים מקתדרלת גלוסטר בהרמוניה מושלמת עם העיצוב המקורי.

ולר הצעיר, התחנך בצ'לטנהאם קולג' פנימייה צבאית, אך הפגין נטיות אמנותיות ונשלח לבית הספר לאמנות של גלוסטר, ולאחר מכן עבר קורס של לימודי אדריכלות במשרדו של אביו. הכשרה זו הותירה את חותמה, שכן לרבות מתמונותיו יש רקע אדריכלי. בגיל שמונה עשרה הוא נכנס לבתי הספר של האקדמיה המלכותית, ושלוש שנים מאוחר יותר (1871) הציג את תמונותיו הראשונות ("סיפור חורף" ו"הזר המהולל") בבית ברלינגטון. ב-1872 הוא נסע לאיסלנד, ופרסם תיאור מאויר ב-1874 על מסעותיו בשם "שישה שבועות באוכף".

בשנת 1873 הוא הצטרף לצוות של מגזין The Graphic. בשנה שלאחר מכן הוא הופיע באקדמיה המלכותית עם יצירה בשם Soldiers of Fortune, ומכאן ואילך היה מציג קבוע שם עד 1902. התמונות הידועות ביותר שלו הן: "קנאי" (1875), בגלריה הלאומית, מלבורן; "דרכו של העולם" (1876), "בית?" (1877), בגלריה לאמנות של ניו סאות' ויילס; "האוכף הריק" (1879), עם רקע ארכיטקטוני שנלקח מאוקספורדשייר; "הַצלָחָה!" (1881) בגלריית טייט. יצירות מאוחרות יותר כוללות את "יום ההתחשבנות" (1883), "הגיבור שלי" (1902) ועוד.
ממוזער|322x322 פיקסלים|סמואל ווקר, לפני רכיבת הבוקר
חיי הכפר האנגלים הישנים משכו מאוד את דמיונו והיוו לו את הרקע הרומנטי לנושאי תמונותיו הבולטות ביותר. הרקע שלהן נלקח לעיתים קרובות מבתים אליזבתניים במחוז מולדתו או במקומות אחרים באנגליה.

רבות מתמונותיו ידועות כרפרודוקציות ותחריטים ברחבי העולם דובר האנגלית. המקורות נמצאים במקרים רבים בבעלות פרטית באמריקה ובאוסטרליה וכן באנגליה. הידע הרב של ולר בסוסים וכישוריו בייצוגם העניקו לעבודתו פרסום רב בקרב אנשי ספורט. הוא השקיע מאמצים רבים בחקר בעלי חיים, וסיפר כמה מחוויותיו במאמרים שתרמו למגזין לאומנות. תמונותיו מספרות בדרך כלל סיפור בצורה טובה ודרמטית.

הוא נפטר בסטודיו שלו, האוורסטוק היל, לונדון, ב-9 ביוני 1903, לאחר מחלה ממושכת, ונקבר בגולדרס גרין.

הוא נישא בשנת 1874 למרי למון פאולר, בתו של הכומר יו פאולר מברנווד, גלוסטרשייר. אלמנתו, אמנית ידועה, שציירה לעיתים קרובות תמונות של ילדים, הציגה גם היא באקדמיה המלכותית מ-1877 עד 1904. היא נפטרה ב-1931 והותירה אחריה את בנם של בני הזוג.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים סקוטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1850
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1903
יום האופניים העולמי

[ממוזער| מרוץ אופניים ביום האופניים העולמי, 2018, [ניו דלהי]]
[ממוזער| אישה רוכבת על אופניים ב[קופנהגן]]
ממוזער| רוכבי אופניים בקופנהגן
באפריל 2018 הכריזה העצרת הכללית של האומות המאוחדות על ה-3 ביוני כ**יום האופניים העולמי**. בהחלטה ליום האופניים העולמי צוין ה"ייחודיות, אורך החיים והרבגוניות של האופניים, שנמצאים בשימוש כבר מאתיים שנה. וכי מדובר באמצעי תחבורה המעודד קיימות, פשוט, אמין, נקי ומתאים לסביבה".

## ייסוד
פרופסור לזק סיבילסקי  הוביל קמפיין עממי לקידום החלטת האו"ם לקיום יום האופניים העולמי, בסופו של דבר זכה לתמיכת 57 מדינות. הלוגו עוצב על ידי אייזק פלד והאנימציה הנלווית נעשתה על ידי פרופסור ג'ון אי סוונסון. הוא מתאר רוכבי אופניים מסוגים שונים הרוכבים ברחבי הגלובוס.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מועדי האומות המאוחדות
קטגוריה:אירועים בחודש יוני
קטגוריה:אופניים
ג'וליה בטרפליי היל

**ג'וליה לוריין היל** (באנגלית:**Julia Butterfly Hill**, המוכרת בשם **ג'וליה בטרפליי היל**, נולדה ב-18 בפברואר 1974, מאונט ורנון, מיזורי, ארצות הברית), היא פעילה סביבתית, המוכרת כמי שחיה על עץ סקויה במשך 738 ימים כדי למנוע את כריתתו לצרכים מסחריים.

בשנת 1996 עברה ג'וליה בטרפליי היל תאונת דרכים קשה, שממנה היא ניצלה בנס. התאונה וזמן השיקום הארוך שנלווה לה הובילו את היל לצאת למסע במערב ארצות הברית, שם טיילה ביערות הסקויה של קליפורניה – ואלו הדהימו אותה והשפיעו עליה מאוד. ב-1997, כשנודע להיל על עץ סקויה בן כ־1,000 שנה בקליפורניה שיועד לכריתה, היא החליטה לעשות מעשה ומ-10 בדצמבר 1997 עד 18 בדצמבר 1999, היא חייתה בין ענפיו של עץ עתיק זה שזכה לשם "לונה". המחאה שלה זכתה לסיקור נרחב בתקשורת בארצות הברית, והעלתה לסדר היום את הסכנה שבה נתונים עצי הסקויה העתיקים.

מאבקה של היל נשא פרי, והיא הצליחה להגן על "לונה" ועל שלושה דונמים נוספים של יער. היל נחשבת לאחת מאקטיביסטיות הסביבה המפורסמות בעולם, וב-1999 היא ייסדה עמותה ללא מטרות רווח בשם Circle of Life, ששמה לה למטרה ללמד בני אדם כיצד לחיות בכדור הארץ באופן שמתחשב יותר בטבע, באמצעות אירועים, סדנאות, תוכניות הכשרה ועוד.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* רעות אלון, מובילים שינוי: האנשים ששמים את הסביבה במרכז, באתר זווית: סוכנות ידיעות למדע ולסביבה, 21 במאי 2023

קטגוריה:פעילות איכות הסביבה אמריקאיות
קטגוריה:פעילי איכות הסביבה אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של ארקנסו
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1974
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1974
Pink Lemonade

**Pink Lemonade** (בעברית: **לימונדה ורודה**) הוא סינגל של הזמר-יוצר האנגלי ג'יימס ביי, מתוך אלבום האולפן השני שלו, *Electric Light*. השיר יצא על ידי ריפבליק רקורדס ב-7 במרץ 2018 כסינגל השני מהאלבום.

## וידאו קליפ
הקליפ הרשמי בוים על ידי פיל אנדלמן ויצא ב-26 במרץ 2018.

הקליפ נפתח עם ביי לובש סוודר צווארון נוצץ בזמן שהוא ולהקתו מנגנים בשידור בסגנון המופע של אד סאליבן. ביי, שלוקח על עצמו את התפקיד כאסטרונאוט לכוד על פני כדור הארץ, נראה מתגנב למוסך של בית בשעת לילה מאוחרת כדי לבנות חללית. הפיצוץ המצופה בסוף הקליפ ילד יושב בחללית עשויה קופסת קרטון כסופה.

ג'יימס ביי ציין, "ההשראה מאחורי הקליפ מגיעה מהנושא של בריחה שעובר בשיר. נזכרתי בתקופה שבה הייתי בן 4 בערך ואמרתי להורים שלי שנמאס לי לחיות איתם ואני אעזוב את הבית".

## ביקורות
ראניה אניפטוס מהרולינג סטון כינתה את "Pink Lemonade" כקליט.

ג'ון בליסטן, גם הוא מהרולינג סטון, אמר שהשיר מסמן יציאה בולטת הן מהפולק המופשט של אלבום הבכורה של ג'יימס ביי, וגם מהסאונד האלקטרוני של הסינגל "Wild Love". הוא הוסיף שהשיר הוא בסגנון דאנס-רוק המזכיר את הסטרוקס או Hot Hot Heat.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי ג'יימס ביי
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על מזון ושתייה
קטגוריה:שירי דאנס-רוק
קטגוריה:סינגלים בהוצאת ריפבליק רקורדס
ליבי הארט

**ליבי הארט** (באנגלית: **Libi Hart**; נולדה ב-1951) היא זמרת רוק אנד רול ובלוז יהודי-אמריקאית. בשנות העשרים לחייה עלתה לישראל, ושרה עם להקות ליווי שונות, בתחילה בירושלים ובהמשך בכל רחבי ישראל (ליבי והפלאש, ליבי והפלאשבק, ליבי וחברים). מתגוררת כיום בארצות הברית.

## ביוגרפיה
נולדה בארצות הברית להורים יהודים "חרדים מודרניים" (כהגדרתה). אביה היה חוזר בתשובה, שלמד משחק בצעירותו ואמה הייתה זמרת בתוכניות רדיו. גדלה בניו יורק והתחנכה בבית ספר תיכון דתי ישיבה דפלטבוש בברוקלין. בנערותה ביקרה בהופעות של מיק ג'אגר ושל ג'ניס ג'ופלין. לאחר נישואיה, עלתה לישראל עם בעלה הראשון, יהודי חרדי, ועם בתה הפעוטה, שאנה, והתיישבה בירושלים. בהמשך התגרשה, התחתנה פעם שנייה, ולאחר זמן בעלה השני נפטר.

הארט החלה להופיע בבמות שונות, בעיקר בברים ובפאבים קטנים. היא שרה גרסאות כיסוי לשירים של גדולי זמרי הרוק ולהקות הרוק: ג'ימי הנדריקס, ג'ו קוקר, ג'ניס ג'ופלין, דיפ פרפל, ולהקת האחים אולמן. גורמי המשיכה בהופעותיה הם: קולה החזק והעמוק ומראיה המרשים. היא הגיעה לשיא פרסומה בשנות ה-80 בירושלים, וצברה מעריצים רבים.

היא הקימה את "להקת הפלאש", שהייתה להקתה, עד לפירוקה בשנת 1982, עם פרוץ מלחמת לבנון הראשונה. בלהקה היו חברים, בין היתר, יוסי בוזין ודייוויד גרייבס.

בהמשך החלה לשיר עם זמר הבלוז הקנדי טד קופר שהתגורר אז בישראל, ונחשב לאחד המייסדים של הבלוז הישראלי. השניים הופיעו, בין היתר, מדי שבוע בבית הקפה של סינמטק ירושלים.

בשנת 1984 הקליטה את השיר "קור כלבים", אחד השירים בפסקול הסרט מכת שמש שביים יקי יושע.

בשנת 1987 הקליטה את השיר "עושה החלומות" (Dream Maker), אחד השירים בפסקול הסרט תל אביב לוס אנג'לס, שביים שמואל אימברמן וכיכב בו דודו טופז.

בתחילת שנות האלפיים חזרה לארצות הברית כדי לטפל באמה החולה. לאחר מותה של האם, שבה לישראל. עם חזרתה הקימה להקה אחרת, ששמה מתכתב עם שם הלהקה הראשונה, "להקת הפלאשבק" (ההרכב: ליבי הארט – שירה, יוסי תנורי – גיטרה, שרון לוי – גיטרה, יוני אלוש – בס, גלעד אריאל – תופים).

הופיעה בעונה השנייה של תוכנית הטלוויזיה אקס פקטור ישראל (התוכנית עלתה לשידור ב-13 ביוני 2015).

הופיעה מספר פעמים (ב-1990, ב-2016, ב-2018) בפסטיבל סולם יעקב, שנערך באתרים שונים בצפון הארץ.

כיום היא חיה חלק מהזמן בבית בִתה שאנה, תרפיסטית וסקסולוגית, בנורת'המפטון, מסצ'וסטס, ששם נמצאים גם נכדיה.

תרומתה המוזיקלית העיקרית של ליבי הייתה, שהכירה לקהל הישראלי, בשנות ה-80, את הרוק והבלוז, בהופעות שנערכו במקומות קטנים ואינטימיים, שמעטים היו כמותם אז בישראל.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
*
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרות ישראליות
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:ישראליות ילידות ארצות הברית
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:עולות בשנות ה-1970
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:משתתפי אקס פקטור ישראל
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1951
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951
Comet-ME

**Comet-ME** (קיצור של **Community Energy & Technology in the Middle East**; בתרגום חופשי: **אנרגיה וטכנולוגיה קהילתיות במזרח התיכון**) הוא ארגון ישראלי-פלסטיני המספק שירותים בסיסיים של אנרגיה ומים נקיים ליישובים לא מוכרים בשטחי C. האספקה מתבצעת בשיטות בנות קיימא מבחינה סביבתית וחברתית. לדברי אנשי הארגון, הם "מסייעים להעצמה חברתית וכלכלית של כמה מהיישובים העניים והשוליים ביותר בשטחי הכיבוש הישראלי".

הארגון מספק שירותי אנרגיה בסיסיים ל-125 יישובים ו-1,900 משקי בית, הכוללים כמעט 10,000 איש. הארגון פועל בשיטת אינטגרציה אנכית.

## היסטוריה
הארגון החל בתור יוזמה התנדבותית בשנת 2006, אז החלו התקנות ראשונות. בספטמבר 2009 נרשם הארגון כעמותה.

בשנת 2013 החל הארגון לספק פתרונות שאיבת וסינון מים ליישובים.

## ראו גם
* הסכסוך הישראלי-פלסטיני
* אנרגיה מתחדשת

## קישורים חיצוניים

*

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: עמותות
קטגוריה:הסכסוך הישראלי-פלסטיני
לואי-ז'אן קניגסוורטר

**לואי-ז'אן קניגסוורטר** (בצרפתית: **Louis-Jean Koenigswarter**; 12 במרץ 1814 – 6 בדצמבר 1878, פריז) היה משפטן וכלכלן יהודי צרפתי. נשיאה הראשון של חברת "כל ישראל חברים" (אליאנס).

## קורות חיים
נולד בווינה, בן למשפחת הבנקאים היהודית קניגסוורטר . הוא אחיהם של הבנקאי והפוליטיקאי הצרפתי מקסמיליאן דה קניגסוורטר  ואנרי-ז'יל דה קניגסוורטר. למד באוניברסיטת ליידן וקיבל תואר דוקטור למשפטים ב-1835.

ב-1843 היגר לצרפת והתיישב בפריז. ב-1848 קיבל אזרחות צרפתית. הוא התמסר למחקרו על כלכלה פוליטית ותולדות המשפט בעודו עובד למחייתו בבנק המשפחתי.

ב-1860 היה לנשיאה הראשון של חברת כל ישראל חברים.

מ-1850 ועד מותו היה חבר ה"אקדמי דה סיינס מוראל א פוליטיק" (האקדמיה למדעי הרוח והמדיניות ) ועם מותו הוריש לאקדמיה סכום של 10,000 פרנק לייסוד פרס על שמו.

קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1878
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1814
קטגוריה:כל ישראל חברים
קטגוריה:משפטנים יהודים צרפתים
קטגוריה:כלכלנים יהודים צרפתים
קטגוריה:בנקאים יהודים צרפתים
קטגוריה:משפחת קניגסוורטר
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ליידן
מחנה כלא פדרלי בריאן

**מחנה כלא פדרלי בריאן** (באנגלית: **Federal Prison Camp Bryan**) הוא כלא פדרלי של ארצות הברית עם אבטחה מינימלית עבור אסירות בטקסס. הוא מופעל על ידי הלשכה הפדרלית לכלא, חטיבה של משרד המשפטים של ארצות הברית.

FPC בריאן ממוקם 95 מייל (153 ק"מ) צפונית-מערבית ליוסטון.

## אסירים בולטים (בהווה ובעבר)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ארצות הברית: בתי סוהר
קטגוריה:טקסס
טלפון אלחוטי

ממוזער| שני טלפונים אלחוטיים
**טלפון אלחוטי** הוא מכשיר טלפון שכולל שפופרת טלפון ניידת. המכשיר מקושר באמצעות תדרי רדיו לתחנת בסיס המחוברת לרשת הטלפון הציבורית. לטלפון האלחוטי מספר יתרונות על פני הטלפון החוטי הרגיל - ניתן לקחת את הטלפון לכל פינה בבית, בהתאם לדגם, וכמו כן לדגמים רבים יש ספר טלפונים מובנה, ולעיתים רבות המכשיר כולל גם פיצ'ר המזהה את המספרים של שיחות נכנסות (שיחה מזוהה). כמו כן, לעיתים רבות כאשר הדגם כולל מסך תצוגה, הוא מציג את השעה והתאריך. לטלפון האלחוטי מספר מגבלות בהשוואה לטלפונים סלולרים - על מנת להשתמש בטלפון תחנת הבסיס של הטלפונים צריכה להיות מחוברת לשקע החשמל כל העת, וטווח הפעילות של הטלפון על פי רוב מוגבל לכל היותר למבנה בו נמצאת תחנת הבסיס, ואשר בו ללקוח יש מנוי לרשת הטלפון הציבורית. לעיתים רבות הוא פועל רק במרחק קצר מתחנת הבסיס (תלוי בתדר בו פועל הטלפון).

תקני טלפון אלחוטיים עכשוויים, כמו PHS  ו-DECT , טשטשו את מה שהיו בעבר הבדלים ברורים בין טלפונים אלחוטיים לטלפונים ניידים בכך שהם מכילים תכונות מתקדמות שונות, כגון העברת נתונים, ואפילו, נדידה למיקומים בחו"ל.

בניגוד לטלפונים חוטיים, טלפונים אלחוטיים זקוקים לחשמל (על מנת להפעיל את תחנת הבסיס). השפופרת האלחוטית מכילה סוללה נטענת, אותה תחנת הבסיס טוענת תמיד מחדש כאשר השפורפרת מונחת על תחנת הבסיס.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ארצות הברית: המצאות
קטגוריה:מכשירי אלקטרוניקה בידורית
קטגוריה:טלפוניה
המדאנית יהודית

**המדאנית־יהודית** היא השפה הנעלמת של הקהילה היהודית המתגוררת בהמדאן ומהווה ניב של שפה פרסית יהודית המדוברת במקור על ידי קהילת יהודי המדאן שהם חלק מיהודי איראן באזורי המדאן ובורוג'רד במערב איראן.. לשפה ההמדאנית־יהודית, כמו לשפות יהודיות אחרות, יש מספר רב של מילים המושאלות מעברית והיא נכתבת באלפבית העברי .

ממוזער|250px|יהודי המדאן 1917

בעקבות ההגירה של הקהילה היהודית האיראנית באמצע המאה ה-20, השימוש בשפה זו הולך ופוחת, והנשארים שעוד דיברו בשפה זו באיראן החלו לדבר פרסית יהודית ופרסית. שפתן של קבוצות מהגרים לארצות הברית ולישראל עברה בהדרגה לאנגלית ולעברית.

## אוריינות
רוב אנשי המדאן לא ידעו קרוא וכתוב בפרסית, ואוריינותם הוגבלה לעברית. כלומר, אם היו רוצים לכתוב משהו, היו כותבים אותו בעברית ובפרסית, ולרוב היו מתאימים את האותיות לפרסית וכותבים. בחלק מבתי הכנסת ישנם ספרי דת – כמו תרגום של כתבי קודש – הכתובים בכתב עברי פרסי (פרסיהוד). היהודים מהמדאן למדו עברית בדרך כלל בבתי כנסת או בתי ספר שבהם לימדו עברית. לאחר תקופה של פעילות בית הספר, היו שיעורי עברית לילדים ובני נוער במקום שנקרא "גן ילדים".
לאחר זמן רב, הוקם בית הספר אליאנס בהמדאן בעקבות טהראן. לפני הקמת בית הספר אליאנס, יהודי המדאן לא היו במצב טוב מבחינת ביטחון ומבחינת מבנים חומריים ורוחניים.

בית הספר אליאנס המדאן היה מתקדם מאוד. בשיאו היו בו המורים והמורים הטובים ביותר, ובתחרויות האקדמיות שנערכו מדי שנה בהמדאן, המקומות הראשון, השני והשלישי היו תמיד מבית הספר אליאנס, והם זכו בפרסים גם בתחרויות ספורט. בית הספר אליאנס היה קיים עד שנה לאחר המהפכה האיראנית, אך עקב הגירתם של מספר רב של יהודים של המדאן לטהראן ולעיתים גם לחו"ל, הוא פורק ושמו שונה, ולאחר מכן נהרס ובמקומו נבנה בית ספר נוסף.

## דקדוק המדאני־יהודי
ממוזער|400x400 פיקסלים| השוואת ניבים של שפות יהודיות מתוך The Journal of Jewish Languages בטבלה ניתן לראות השוואה בין ההמדאנית־יהודית לכמה ניבים אחרים של פרסית יהודית. הניב דומה לכאשאנית יהודית במספר סימנים. חלק מהמילים זהות לאספהאנית יהודית, למשל, המילים זריקה, רצון וחתול. בנוסף, המדאנית יהודית חולקת את המילה דרור לדוגמה עם בורוג'רדית יהודית.

## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים
* היסטוריה מקיפה של יהודי איראן
* 

## מאמרים קשורים
* שפה יהודית-פרסית עתיקה נשמרה בחיים

קטגוריה:יהדות איראן ופרס
קטגוריה:שפות יהודיות
קטגוריה:ניבים (סיווג שפה)
רג'ווה אל-חוסיין, נסיכת ירדן

**הנסיכה רג'ווה אל-חוסיין** (בערבית: **رجوة الحسين**; נולדה בשם **רג'ווה אאל סייף** (**رجوة آل سيف**) ב-28 באפריל 1994) היא אדריכלית ילידת ערב הסעודית ובת משפחת המלוכה הירדנית. היא נשואה לחוסיין בן עבדאללה, נסיך ירדן, יורש העצר של הממלכה.

התואר נסיכת הכתר אינו משמש בדרך כלל בירדן, ובמקום זאת נקראת רג'ווה "הוד מלכותה הנסיכה רג'ווה אל-חוסיין".

## ביוגרפיה
אאל סייף נולדה בריאד, בירת ערב הסעודית, ב-28 באפריל 1994. היא הצעירה מבין ארבעת ילדיו של איש העסקים הסעודי ח'אלד אאל סייף, מנכ"ל קבוצת אאל סייף, ואשתו עזה אאל סודאיירי. משפחת אאל סייף, הנחשבת לחלק מהאצולה הסעודית, מגיעה משבט סובאי, השייח'ים של העיירה אל-עטאר בסודאיר.

אמה נמנית עם משפחת אאל סודאיירי, אותה משפחה של אמו של מלך ערב הסעודית, וכן זו של בת זוגו המנוחה, סולטאנה בינת תורכי אאל סודאיירי. משכך, היא בת דודה מדרגה שנייה של סלמאן, מלך ערב הסעודית.

אביה, ח'אלד בן מוסאעד בן סייף בן עבד אל-עזיז אאל סייף, סיים תואר בהנדסה אזרחית ב והקים את אאל סייף קבלני הנדסה, אחת מחברות הבנייה המובילות בסעודיה יחד עם מספר חברות הפועלות במגזרים נוספים.

אאל סייף השלימה את לימודיה התיכוניים בערב הסעודית והשלימה את השכלתה הגבוהה בבית הספר לאדריכלות של אוניברסיטת סירקיוז. היא למדה ועבדה בלוס אנג'לס, קיבלה תואר ממכון האופנה לעיצוב ומרצ'נדייזינג ועבדה במשרד אדריכלות בקרבת מקום.

### אירוסים וחתונה
טקס האירוסים בין א-סייף לנסיך חוסיין התקיים בבית אביה בריאד. בטקס השתתפו מלך ומלכת ירדן ובנים נוספים ממשפחת המלוכה

א-סייף ערכה את הופעתה הפומבית הרשמית הראשונה ב-18 באוקטובר 2022, כשביקרה באמנה המלכותית עם יורש העצר חוסיין ודודו של אביו, חסן בן טלאל.

ב-1 ביוני 2023 התקיימה חתונת הנסיך חוסיין ורג'ווה אאל סייף בארמון זהראן שבעמאן. בין האורחים היו גם ויליאם, נסיך ויילס ורעייתו קתרין, נסיכת ויילס, וג'יל ביידן, הגברת הראשונה של ארצות הברית.

### נסיכת ירדן
עם נישואיה הפכה רג'ווה לנסיכת ירדן וזכתה לתואר הוד מלכותה הנסיכה רג'ווה אל-חוסיין. תפקידיה כנסיכה כולל ייצוג יורש העצר באירועים, לרבות כאלה המתקיימים מחוץ למדינה, כגון חתונות של חברי בתי המלוכה. בהתאם, היא תשתתף בפעילויות הקשורות לפרויקטים חברתיים ולצדקה.

### בתה
ב-3 באוגוסט 2024 ילדה בבית החולים המלך חוסיין בעמאן את בתה הבכורה, הנסיכה אימאן בינת אל-חוסיין.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:המשפחה ההאשמית
קטגוריה:נשים סעודיות
קטגוריה:סעודים
קטגוריה:ילידי 1994
קטגוריה:סעודים שנולדו ב-1994
ויליאם בורת'וויק ג'ונסטון

**ויליאם בורת'וויק ג'ונסטון** (באנגלית: **William Borthwick Johnstone**; 21 ביולי 1804 – 5 ביוני 1868) היה צייר נוף והיסטוריה סקוטי, אספן אמנות ואוצר גלריה. מילא תפקיד חשוב בהקמת הגלריה הלאומית של סקוטלנד, ושימש כאוצר הראשי הראשון שלה.

## ביוגרפיה
ויליאם בורת'וויק ג'ונסטון, נולד באדינבורו, היה בנו של ג'ון ג'ונסטון, עורך דין באדינבורו, במקור מלנרקשייר. אביו אמו מתו כשהיה צעיר מאוד, והוא ואחיו הצעיר ג'יימס הועברו להשגחתו של מר קנינגהם, כומר הקהילה של דאנס, ברוויקשייר, שם למדו בבית הספר. שני האחים נכנסו לאחר מכן למשרדי עורכי דין באדינבורו. הצעיר המשיך כעורך דין לאורך כל חייו, והפך לפקיד של השופט לורד בנהולם.

ב-13 ביוני 1861 הוא נשא ויליאם ג'ונסטון לאישה את אלן, בתו של ג'יי סי בראון.

### יצירה
ויליאם, שלא אהב את העיסוק במשפטים, הקדיש את עצמו בסופו של דבר לציור, החל ב-1836 כדי לתרום לאקדמיה הסקוטית המלכותית. מינואר 1840 עד מאי 1842 הוא השתתף בשיעור העתיקות של האקדמיה בניהולו של ויליאם אלן. למעט יוצא מן הכלל ב־1843, כשהיה בנסיעות, הוא היה מיוצג בכל תערוכה של הגוף הזה עד שנת מותו. עד 1847 הוא מופיע בקטלוגים בשם 'ויליאם ג'ונסטון', אך באותה שנה הוא הוסיף לחתימתו את שם אמו בורת'וויק. ב-1840 נבחר למקורב, וב-1848 כחבר מן המניין באקדמיה הסקוטית המלכותית. ב-1850 הפך לגזבר, תפקיד שהכשרתו העסקית הכשירה אותו היטב. ב-1842 הוא ביקר באיטליה בחברת Vatcher, צייר בצבעי מים, שהתגורר תחילה בוונציה, ולאחר מכן עם אלכסנדר וויסון הצייר ברומא, שם התרשם רבות מיצירותיו של יוהאן אוברק. הוא חזר לסקוטלנד בתחילת 1844.

תמונותיו המוקדמות יותר של ג'ונסטון היו בעיקר נופים ונושאים מוכרים, ובאלה הוא טיפל ביתר פירוט מאשר ביצירות המאוחרות שלו, שכללו ציורים היסטוריים רבים. "לואי ה-11 מצרפת" ו"סצנה בהולירוד, 1566" (שניהם הוצגו ב-1855, האחרון נמצא בגלריה הלאומית של סקוטלנד), מייצגים את מיטב יצירותיו בשמן, והסצנה שלו מתוך קיטס הייתה ציור חשוב בצבעי מים.

הוא למד ציור מיניאטורי אצל רוברט תורבורן בלונדון, וביצע דיוקנאות רבים בצורה זו. יצירותיו מראות כישרון ותחושה אמיתית לאמנות, אך בשל התקופה המאוחרת יחסית שבה התמסר לציור הוא מעולם לא הצליח לרכוש שליטה מלאה וקלה על טכניקות רבות.

### קריירה
ג'ונסטון היה בולט יותר כאנין טעם וכאספן מאשר כצייר, ולניסיון שלו היה ערך רב בהקמת הגלריה הלאומית של סקוטלנד ב-1858, כאשר מונה לאוצר הראשי הראשון על ידי הלורדים של האוצר. הוא ערך את הקטלוג התיאורי וההיסטורי של הגלריה, ובכוחו ומיומנותו בניהול משא ומתן העשיר מאוד את האוסף. הוא כתב מדי פעם על נושאי אמנות בכתבי עת ובעיתונות יומית, ומספרים שהוא גילם את המהות של כמה הרצאות על אמנות סקוטית מאת דייוויד לאינג בשני מאמרים שתרם ל-North British Review ב-1858 וב-1859. הוא השלים את כתב יד של יצירה על תולדות האמנות בסקוטלנד, אך לאחר מותו היא הושמדה בשוגג. ג'ונסטון היה אספן בלתי נלאה של יצירות אמנות וחפצים מהעת העתיקה.

### מותו
ג'ונסטון הלך לעולמו ב-5 ביוני 1868, בגלוסטר רוד 3, אדינבורו, ונקבר בכנסיית סנט קאת'ברט.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים סקוטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1804
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1868
וואו!

**וואו!** הוא שיר של להקת ג'ירפות, שכתב גלעד כהנא, הלחינו כהנא ויאיר קז, ועיבדו חברי הלהקה.

## רקע
השיר יצא בשנת 1998 ונכלל באלבום הבכורה של ג'ירפות, "משוחח עם כסא", אשר יצא בשנת 1999. לשיר הוקלט דמו בשנת 1994 במחסן בגינה של הוריו של כהנא.

כהנא סיפר כי השיר נכתב בעת שהוא וקז ישבו בדירה ברחוב כ"ג יורדי הסירה בתל אביב, אשר קז התגורר בה בזמנו, והשניים עישנו יחד. בין היתר הם אלתרו שיר, כשקז מנגן בגיטרה אקוסטית וכהנא שר.

ישנה שמועה כי השיר נכתב על בת זוג לשעבר של כהנא שבגדה בו עם אישה, אך כהנא טען שהוא לא מאשר ולא מכחיש, וכי אין לו מושג אם אכן יצא עם מישהי שבגדה בו עם אישה. בנוסף, בראיון למעריב לנוער, סמוך לצאת האלבום, כהנא סיפר שהשיר נכתב בעקבות התערבות עם הקלידנית של הלהקה, וטען שהוא יכול לכתוב שיר עם מילים חסרות פשר שיהפוך ללהיט. עם זאת, מאוחר יותר הוא סיפר ששיקר ושהדבר לא קרה.

## מיקומי שיא

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים בעברית
האספה הלאומית של אקוודור

**האספה הלאומית של אקוודור** (בספרדית: **Asamblea Nacional**) הוא בית המחוקקים החד-ביתי של אקוודור המכיל כ-137 נציגים. האספה החליפה את הקונגרס הלאומי ב-2009 בעקבות רפורמות בחוקה ב-2008. מבנה האספה ממוקם בבירת אקוודור קיטו. על פי סעיף 119 של חוקת אקוודור משנת 2008, מועמדים לאספה הלאומית חייבים להיות אזרחים חופשיים בני 18 לפחות.

לאספה הלאומית יש את הסמכות לחוקק חוקים, בעוד שמינוי שופטים לבית הדין הלאומי לצדק נעשה על ידי מועצה שיפוטית נפרדת.

נכון ליוני 2023, האספה מפוזרת לאור המשבר הפוליטי באקוודור ולאחר שפוזרה על ידי הנשיא גיירמו לאסו. הבחירות הקרובות אמורות להתקיים ב-20 באוגוסט 2023.

## הרכב האספה הנוכחית (יוני 2023)

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אקוודור: פוליטיקה
אגנור

**אגנור** (ביוונית: **Ἀγήνωρ**, במשמעות 'הרואי, גברי') היה מלך פיניקיה במיתולוגיה היוונית, אביהם של אירופה וקדמוס.

## במקורות הטקסטואליים
מקורות עתיקים רבים מציינים את אגנור כאבי אירופה, הנסיכה שחטף זאוס לכרתים, וכאבי קדמוס, שיצא לחפש את אירופה וייסד את תבאי.

פסאודו־אפולודורוס תיאר את שושלת אבותיו של אגנור: אינכוס  הוליד את איו, והיא נדדה בעולם והולידה מזאוס את אפפוס  במצרים, ולאחר שהות בגבל שניהם שבו למצרים, ואפפוס הוליד את ממפיס  (האפונים של העיר ממפיס) ואת ליביה , האפונים של ארץ ליביה (צפון אפריקה). ליביה ילדה מפוסידון את בלוס (צורה יוונית לשם "בעל") ואגנור, שעבר לפיניקיה, שם הפך ל"אבי הסחר הגדול", ושלט בה.  לאחר שהגיע אגנור לפיניקיה הוא התחתן עם טלפסה, והוליד בת – אירופה, ושלושה בנים – קדמוס, פויניקס וקיליקס (אפולודורוס מזכיר כי יש הטוענים שאירופה היא בתו של פויניקס). לאחר שחטף זאוס את אירופה, אביה אגנור שלח את בניו לחפשה, באמרו להם לא לחזור עד שימצאוה, וכך הפכו פויניקס, קיליקס ותאסוס (בן פוסידון או קיליקס) לאפונימים, וקדמוס ייסד את תבאי. גם הרודוטוס הזכיר את אגנור כאבי קיליקס. פאוסניאס הזכיר גם את תאסוס כבן אגנור. בארגונאוטיקה מוזכר גם פינאוס  כבן אגנור.

היגינוס  (מת בשנת 17 לספירה) כתב שאגנור התחתן עם אגריופה, ובדומה למסופר אצל פסאודו־אפולודורוס, כשגילה שאירופה נעלמה, שלח את בניו – פויניקס, קיליקס וקדמוס – להחזיר את אחותם או לא לחזור.

לפי יואנס צצס (המאה ה-12), היו שאמרו שאגנור היה בן בלוס, והיו שאמרו שהיה אחיו, וצצס מאמין שאגנור האח ואגנור הבן היו אנשים שונים, כאשר אגנור שחשק באנטיופה בת בלוס היה האח; קדמוס, קיליקס ופויניקס היו בניהם.

## בתרבות הפיניקית
אגדת בני אגנור, קדמוס ואירופה, קיבלה מעמד חשוב בפיניקיה עצמה, לכל המאוחר בתקופה ההלניסטית (עוד ב־322 לפנה"ס הוזכר מעמדו של אגנור בצור). קווינטוס קורטיוס רופוס סיפר שבני צידון שנשבו בידי אלכסנדר זכרו שצידון וצור היו בעבר תחת מלוכה אחת, ונוסדו שתיהן על־ידי אגנור. מטבעות רבים מצור ומצידון מציגים אירועים בחיי בני אגנור. כתובת דיוטימוס, כתובת ביוונית מצידון המקדישה פסל למנצח הצידוני הראשון במשחקים פאן־הלניים, מציינת אותו כ"ראשון מבין האזרחים (של צידון) שהביא מהלאס את תהילת ניצחון הפרשים לביתם של האגנורידים (בני אגנור) האצילים", וציינה ש"שמחה גם תבאי בת קדמוס העיר הקדושה בראותה את תפארת הניצחונות של עיר־האם ("מטרופולין") שלה"; הכתובת אף תיארה את הניצחון כ"פורוני", על שם , מלך ארגוס הקדמון (שכן המשחקים בהם דיוטימוס ניצח נוהלו על־ידי בני ארגוס) שהוזכר על ידי הלאניקוס איש לסבוס כאבי אגנור. באמצעות מסורות אלה, דיוטימוס מדגיש את התרומה הפיניקית המכרעת לתרבות היוונית, ומבטא תחושת שייכות היברידית מבלי להתנגד להלניזם – מוצאו היווני של אגנור מייחש את הפיניקים להלנים (ובכך לאפשר להם להשתתף במשחקים פאן־הלניים), ואגנור, באמצעות בניו, הביא את התרבות ליוון והפרה אותה. יתרה מכך, האפיגרמה מראה שבאמצעות האגונים, הפיניקים יכולים להתעלות על אדוניהם הפוליטיים היוונים אפילו ביוון עצמה, והדגשת השורשים האגנורידיים והקדמאידיים הזכירה בעדינות לאדונים היוונים שהם חבים את האלפבית היווני (המכונה "פויניקיאה גרמטה"), עצם היסוד של תרבותם, לפיניקים.

## ראו גם

* אירופה
* קדמוס

## הערות שוליים

קטגוריה:פיניקים במיתולוגיה היוונית
קטגוריה:מייסדי יישובים
קטגוריה:מלכים אגדיים
קטגוריה:מלכים פיניקים
ויולט ח'ורי

**ויולט ח'ורי** (בערבית: **فيوليت خوري**; 1929–1987) הייתה פוליטיקאית ועובדת סוציאלית ערבייה-ישראלית, וראש המועצה המקומית של כפר יאסיף. היא הייתה האישה היחידה ששימשה כראש מועצה ערבית בישראל והאישה הראשונה שנבחרה למועצה מקומית ערבית.

## ביוגרפיה
ויולט נולדה לשושלת ערבית של כמרים יוונים-אורתודוקסים, אם כי אביה היה שוטר ואמה מנהלת בית ספר ערבי לבנות בחיפה. התחנכה בתיכון דובר-אנגלית מעורב ערבי-יהודי, בחיפה. לאחר מכן למדה עבודה סוציאלית, וכן עבדה במקצוע זה. במהלך עבודתה הסתובבה בכפרים ערביים בגליל, דבר שגרר ביקורת רבה מצד אנשים בכפר יאסיף שחשבו שזה לא-ראוי לאישה רווקה. לכן, ב-1952 התארסה דרך שידוך לפאוזי ח'ורי, שהיה מבוגר ממנה ב-18 שנה, ולאחר מכן התחתנו.

ויולט נכנסה לפוליטיקה מקומית בעקבות בעלה, פאוזי ח'ורי, שהיה בתחילה חבר מועצה בכפר יאסיף, ומאוחר יותר התמנה כראש המועצה. כשהוא נבחר לראשות המועצה התפטרה ויולט מעבודתה כעובדת סוציאלית במועצה. היא פתחה חנות בגדים, ואחר כך את גן הילדים הראשון בכפר יאסיף. בעלה פאוזי ח'ורי התפטר בעקבות משבר פוליטי, וויולט התבקשה על-ידי מליאת המועצה להחליף אותו וב-1972 נכנסה לתפקיד. היא מינתה נשים רבות לתפקידים במועצה, בין השאר כדי להתמודד עם הקושי של גברים לעבוד תחתיה. במהלך הקדנציה במועצה קיבלה ח'ורי מענקים מיועץ ראש הממשלה לענייני ערבים, וכן התהדקו הקשרים עם הקיבוץ השכן, יחיעם. למרות ההישגים שלה היא הודחה מתפקידה לאחר כשנה וחצי. בבחירות לרשויות המקומיות שנערכו בשנת 1978, רצה במפלגה עצמאית וזכתה במושב אחד במועצה, ועל-כן הייתה לאישה הראשונה שנבחרה באופן דמוקרטי למועצה מקומית ערבית. ויולט ח'ורי הייתה במועצה כ-14 שנים. ראש המועצה שנבחר אחריה היה ג'מיל לביב ח'ורי.

## לקריאה נוספת
* Herzog, Hanna (1999). Gendering Politics: Women in Israel. University of Michigan Press. .

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי מועצת כפר יאסיף
קטגוריה:נשים בראשות מועצות מקומיות בישראל
קטגוריה:עובדות סוציאליות ישראליות
קטגוריה:חברות מועצה ברשויות מקומיות בישראל
קטגוריה:פמיניסטיות ערביות ישראליות
קטגוריה:פוליטיקאיות ישראליות
קטגוריה:ערביות נוצריות ישראליות
קטגוריה:ערבים נוצרים ישראלים
קטגוריה:פוליטיקאים ישראלים
קטגוריה:כפר יאסיף: אישים
קטגוריה:ערבים בראשות רשויות מקומיות בישראל
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1929
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1929
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1987
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1987
סוף המשחק (סרט)

**סוף המשחק** הוא סרט פשע ישראלי משנת 1997 בבימויו של יוני דרמון, עם משה אבגי וסער בדישי בתפקידים הראשיים.

העלילה היא על ארבעה נערים מדימונה שמגיעים לבלות בתל אביב ומסתבכים עם המשטרה ברציחות, עד לסוף הטראגי.

להקת נקמת הטרקטור הייתה מועמדת לפרס אופיר למוזיקה המקורית הטובה ביותר.

## תקציר העלילה
ארבעה נערים מדימונה מגיעים לתל אביב כדי לבלות בעיר הגדולה. בראשם עופר המכונה "קינג" (סער בדישי), וכן איציק (אורון אבדן), בנג'י (חיים אלמקיס) ויואב (גילי נגר).

הם מתחילים את הבילוי במועדון מכונות משחקים, גורמים שם לאי סדר ומסולקים על ידי בעל המקום (דורון צברי).

לאחר מכן הם עוברים למועדון לילה שם הם רוקדים, מעשנים סמים ושותים משקאות אלכוהוליים. "קינג" מתחיל לרקוד עם נערה "זרוקה" בשם אור (אילור הרפז) שהחבר שלה (דני שטג) התעמר בה מקודם.

בנג'י מתחיל עם נערת הלווי סינדי (ליאת אקטע) ומתחיל לריב עם החבר של אור שמכה אותו קשות. בנג'י מתאושש ודוקר אותו למוות. מתחוללת מהומה והארבעה בורחים מהמקום.

אביעד (משה אבגי) הוא קצין משטרה ותיק שעומד להשתחרר באותו יום. הוא מבקש מהשוטר מוריס (יגאל עדיקא) להסיע אותו למסיבת שחרור עם חברתו מאשה (יבגניה דודינה). הם מקבלים הודעה על הדקירה, ממהרים למועדון ונתקלים בארבעת הנערים מדימונה. איציק נתפס והשלושה בורחים לאחר שבנג'י חובט באביעד ולוקח ממנו את אקדחו.

מצטרפת אליהם אור שבאה מבית הרוס והם עולים על רכבת צפונה שם נמצא בוזגלו, חבר של "קינג" שיעזור להם. אור מזהה ברכבת את בנג'י כרוצח של חברה, עוצרת את הרכבת ובורחת. השלושה רצים אחריה ובנג'י יורה לעברה אך קינג מתעמת אתו ובנג'י נופל על הפסים בדיוק כשרכבת עוברת...

אמא של "קינג" (ריטה שוקרון) מגיעה למשטרה ומבקשת שלא יגעו. שניהם סובלים מאב/בעל אלים שגרם לה לאובדן עין.

נהג טנדר משא בשם חזי (ערן בוהם) מסכים לקחת אותם צפונה בתנאי שאור תשב אתו. הם מגיעים לחוף אכזיב וליד אנדרטת פסל-ים של יחיאל שמי חזי עוצר ומנסה לאנוס את אור. לקול צעקותיה מגיע "קינג" שישב מאחור ובמאבק עם חזי הוא יורה בו למוות. "קינג" ואור רצים צפונה לעבר הקרוואן של בוזגלו, וכאשר הם רואים שהוא נטוש הם ממשיכים לנקרות ראש הנקרה ומתעלסים שם. אביעד דולק אחריהם. הוא מורה להם להסגיר את עצמם כי הם מוקפים מכל עבר. כשהוא מתקרב אל השניים הם יורים בו. בסוף הסרט כאשר הם מוקפים בכוחות משטרה רבים, ומסוק משטרתי שעוקב אחריהם וקורא להם להסגיר את עצמם, אור ו"קינג" קופצים אל מותם מהצוק שהם אוחזים יד ביד.

## צוות השחקנים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 1997
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1997
קטגוריה:סרטי פשע ישראליים
קטגוריה:סרטי נעורים ישראליים
ארץ של חירשים (סרט)

**ארץ של חירשים** (ברוסית: Страна глухих) הוא סרט דרמה רוסי מוערך משנת 1998 שזכה בכמה פרסים והיה מועמד לפרס ניקה. הוא מציג את מערכת היחסים בין אישה שומעת ורקדנית חירשת. הסרט נכתב ובוים על ידי ואלרי טודורובסקי, מככבים בו צ'ולפן חמאטובה ודינה קורזון, שזכתה על תפקידה בסרט בפרס שחקנית המשנה הטובה ביותר.

הסרט נחשב לאחד ממאה הסרטים הטובים בהיסטוריה של הקולנוע ברוסיה, על פי מגזין Afisha.
## עלילה
ריטה חווה תקופה קשה: החבר שלה אליושה, שחקן רולטה נלהב, חייב סכום כסף עצום ועכשיו חייו, כמו חייה של ריטה, תלויים על הכף. במהלך פגישה עם הנושה שלו במסעדה שלו, אליושה עוזב מבלי לחזור ומותיר את חברתו לבדה עם הנושה. בעת יציאתה החוצה, ריטה פוגשת בטעות רקדנית חירשת בשם יאיא, שמצילה אותה ממרדף. יאיא, למרות היותה חירשת לחלוטין, מבינה היטב אנשים שומעים. היא משכנעת את ריטה לשכוח את אהובה ומשכנעת שכל הגברים הם נבלות וצריך לחיות רק בשביל עצמך.

השתיים מבלות יחד כל הזמן והופכות לחברות הכי טובות. יאיא מלמדת את ריטה שפת סימנים ומספרת לה על החלום שלה — לחסוך הרבה כסף ולנסוע אל "ארץ החירשים", שם היא, כמו אנשים דומים לה, יכולה לחיות באופן מוחלט מבלי להתכחש לעצמה. כשהיא שומעת את הרעיון, ריטה מתקשה להזדהות, אבל בכל זאת היא תומכת בה. החברות מנסות להרוויח כסף בזנות, אך ללא הצלחה. עד מהרה, יאיא מציגה לחברתה את מנהיג כנופיית החירשים, ״חזיר״, שמתאהב בריטה. לאחר זמן מה, הגבר מציע לה עבודה - להיות ה"אוזניים" שלו: ריטה חייבת לגלם את התפקיד של אשתו החירשת של ה״חזיר״ ולהזהיר אותו מפני סכנה. באחת הפעמים היא מצילה את חייו במהלך פגישה עם שותפים חסרי מצפון.

יום אחד, ריטה מקבלת טלפון מאדם אלמוני שמודיע לה על מקום הימצאו של אליושה. לאחר שמצאה אותו, ריטה מביאה את אהובה הביתה. בתחילה, יאיא מתנגדת החלטה כזו באופן מוחלט. מאוחר יותר, בהיעדרה של ריטה, היא לומדת להכיר את אליושה טוב יותר ושוכבת איתו. במשך כל הזמן הזה יאיא משוכנעת בהוללות ובאנוכיות של הצעיר, שהוא לא צריך את ריטה ומנסה לשכנע בכך את חברתה, שעדיין מאוהבת באליושה. פורץ ריב בין הבנות וריטה הולכת לאליושה, מנתקת את היחסים עם יאיא. כשיש בידיה סכום כסף גדול, ריטה מציעה לאליושה להחזיר את החוב. אבל הוא מפסיד את כל הכסף על שולחן הרולטה ואומר שזה משפיל בשבילו להיות לידה, בחורה מאוד מוסרית ועוזב אותה.

בינתיים יאיא מגיעה אל הנושה של אליושה, הבוס שלו, ומבקשת ממנו להעניש את החייב, תוך שהיא מתחננת שלא יגע בריטה. מאחר שאליושה שוב נעלם, הנושה, יחד עם אנשיו, מבקר אצל ריטה ודורש להחזיר את הכסף, תוך שהוא מאיים לחתוך את אוזניה של יאיא. ריטה הולכת אל ״חזיר״ ומבקשת עזרה. פורצת קטטה בין כנופיות החירשים לשומעים, שמסלימה לקרב יריות, בו מתים כל השודדים. אחרי שחיכו לבוקר, יאיא שנמלטה וריטה, שהתחרשה מקרב היריות, מבינה שעכשיו הם תמיד יהיו בלתי נפרדים. מאושרות הן יוצאות למרחקים: אל ארץ של חירשים.

## שחקנים ודמויות
*דינה קורזון — יאיא
*צ'ולפן חמאטובה — ריטה
*מקסים סוחאנוב — ״חזיר״
*ניקיטה טיונין — אליושה (דיבוב: סרגיי בזרוקוב)
*אלכסנדר יאצקו — נושה
*אלכסיי גורבונוב — ספק
*פאבל פוימאלוב — מאו
*סרגיי יושקביץ' — נונה
*יארוסלב בויקו — חבר כנופיה
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטי דרמה רוסיים
קטגוריה:סרטים רוסיים
קטגוריה:סרטים ברוסית
קטגוריה:סרטי 1998
קטגוריה:נכות באמנות
קטגוריה:זוכי פרס ניקה
קטגוריה:סרטים על חירשים
יחסי הרשות הפלסטינית – לוקסמבורג

**יחסי הרשות הפלסטינית–לוקסמבורג** הם היחסים הבילטרליים בין **[[הרשות הפלסטינית]]** ל**[[לוקסמבורג]]**. היחסים נחשבים לידידותיים.

נשיא הרשות הפלסטינית מחמוד עבאס ביקר בלוקסמבורג ב-15 בפברואר 2015, ונפגש עם אנרי, הדוכס הגדול של לוקסמבורג ובכירים בלוקסמבורג. לוקסמבורג תומכת באונר"א ומגנה את ההתנחלויות.

לוקסמבורג הצביעה בעד החלטות על הרשות הפלסטינית בהזדמנויות רבות. עם זאת, שר החוץ של לוקסמבורג ז'אן אסלבורן הצהיר על כוונתו להכיר במדינה פלסטינית ברגע שמעצמה אירופית גדולה תיקח את הובלת התהליך והפציר במדינות החברות באיחוד האירופי לעשות זאת גם. ביוני 2020 לוקסמבורג קראה להכיר במדינה פלסטינית אם ישראל תספח את יהודה ושומרון.

באוגוסט 2020, שר החוץ של לוקסמבורג מתח ביקורת על הסכמתה של איחוד האמירויות הערביות לנרמל את יחסיה עם ישראל, ותיאר זאת כנטישה של הפלסטינים על ידי איחוד האמירויות הערביות. הוא הוסיף כי לא ניתן להשיג שלום במזרח התיכון ללא פתרון הסכסוך הישראלי-פלסטיני.

ב-30 ביולי 2025 בעקבות הוועידה הצרפתית - סעודית חתמה לוקסמבורג על הצהרה שבה הביעה נכונות להכיר במדינה פלסטינית בעצרת הכללית של האו"ם וב-22 בספטמבר 2025 הכריז ראש ממשלת לוקסמבורג, לוק פרידן על הכרה במדינה פלסטינית.

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
איראקלי אזארובי

**איראקלי אזארובי** (בגאורגית: **ირაკლი აზაროვი**; נולד ב-21 בפברואר 2002 בטביליסי שבגאורגיה) הוא כדורגלן גאורגי המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת שחטאר דונצק מליגת העל האוקראינית ובנבחרת גאורגיה.

## קריירת מועדונים
אזארובי גדל במחלקת הנוער של דינמו טביליסי. הוא ערך 12 הופעות ליגה בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל הגאורגית, וזכה עם המועדון בשתי אליפויות גאורגיה.

ב-1 בינואר 2021 חתם אזארובי בדינמו בתומי מליגת העל הגאורגית. הוא ערך 53 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שלושה שערים, וזכה עם המועדון באליפות גאורגיה ובסופר קאפ הגאורגי.

ב-5 באוגוסט 2022 חתם אזארובי בהכוכב האדום בלגרד מליגת העל הסרבית.

## קריירה בינלאומית
ב-2 ביוני 2021 ערך אזארובי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גאורגיה, בניצחון 1–2 על נבחרת רומניה במשחק ידידות.

## תארים
;דינמו טביליסי
* אליפות גאורגיה (2): 2019, 2020

;דינמו בתומי
* אליפות גאורגיה (1): 2021
* הסופר קאפ הגאורגי (1): 2022

;הכוכב האדום בלגרד
* אליפות סרביה (1): 2022/2023
* הגביע הסרבי (1): 2022/2023

;שחטאר דונצק
* אליפות אוקראינה (1): 2023/2024
* הגביע האוקראיני (2): 2023/2024, 2024/2025
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים גאורגים
קטגוריה:מגני כדורגל גאורגים
קטגוריה:כדורגלני דינמו טביליסי
קטגוריה:כדורגלני דינמו בתומי
קטגוריה:כדורגלני הכוכב האדום בלגרד
קטגוריה:כדורגלני שחטאר דונצק
קטגוריה:כדורגלני נבחרת גאורגיה
קטגוריה:ספורטאים זרים בסרביה
קטגוריה:ספורטאים זרים באוקראינה
קטגוריה:גאורגים שנולדו ב-2002
ארנסט נואמה

**ארנסט אפיה נואמה** (באנגלית: **Ernest Appiah Nuamah**; נולד ב-1 בנובמבר 2003 בקומאסי שבגאנה) הוא כדורגלן גנאי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת אולימפיק ליון מליגת העל הצרפתית, ובנבחרת גאנה.

## קריירת מועדונים
נואמה גדל באקדמיית רייט טו דרים, ובחודש ינואר 2022 עבר למחלקת הנוער של נורשלן. בהמשך אותה שנה החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל הדנית. הוא ערך 43 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 18 שערים.

ב-30 באוגוסט 2023 חתם נואמה בר.ו.ד. מולנבק מליגת המשנה הבלגית, והושאל ישירות לאולימפיק ליון מליגת העל הצרפתית למשך עונת 2023/2024. ב-3 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 4-1 לפריז סן-ז'רמן במסגרת המחזור הרביעי בליגה.

## קריירה בינלאומית
ב-18 ביוני 2023 ערך נואמה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גאנה, בתיקו 0-0 נגד נבחרת מדגסקר במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2023. ב-7 בספטמבר 2023 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 2-1 על נבחרת הרפובליקה המרכז-אפריקאית במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2023.

נכלל בסגל נבחרת גאנה לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים גנאים
קטגוריה:קשרי כדורגל גנאים
קטגוריה:קומאסי: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני נורשלן
קטגוריה:כדורגלני ר.ו.ד. מולנבק
קטגוריה:כדורגלני אולימפיק ליון
קטגוריה:כדורגלני נבחרת גאנה
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2023
קטגוריה:ספורטאים זרים בדנמרק
קטגוריה:ספורטאים גנאים בבלגיה
קטגוריה:ספורטאים גנאים בצרפת
קטגוריה:גנאים שנולדו ב-2003
יחסי הרשות הפלסטינית – פרו

**יחסי הרשות הפלסטינית–פרו** הם היחסים הבילטרליים בין **[[הרשות הפלסטינית]]** ל**[[פרו]]**. פרו הכירה במדינה פלסטינית ב-24 בינואר 2011. שתיהן חברות בארגון המדינות הבלתי-מזדהות. לרשות הפלסטינית יש שגרירות בלימה.

בשנת 2014, נשיא פרו אויאנטה אומאלה ביקר ברשות הפלסטינית, נפגש עם נשיא הרשות מחמוד עבאס והניח זר על קברו של יאסר ערפאת במוקטעה.

## הערות שוליים

פלסטין
פרו
יחסי אירלנד – הרשות הפלסטינית

**יחסי אירלנד–הרשות הפלסטינית** הם היחסים הבילטרליים וההיסטוריים בין **[[אירלנד]]** ל**[[הרשות הפלסטינית|רשות הפלסטינית]]**. בשנת 2000 הקימה אירלנד נציגות דיפלומטית ברמאללה ולרשות הפלסטינית יש נציגות דיפלומטית בדבלין. שתיהן חברות באיחוד מדינות הים התיכון. נכון לשנת 2026, אירלנד מכירה במדינה פלסטינית.

## היסטוריה
עד סוף שנות ה-60 של המאה ה-20, אירלנד הייתה מודאגת יותר ויותר מגורלם של הפליטים הפלסטינים שנמלטו במלחמת ששת הימים ב-1967. בשנת 1969, שר החוץ האירי  תיאר את בעיית הפליטים הפלסטינים כ"מטרה העיקרית והדחופה ביותר" של מדיניות אירלנד במזרח התיכון.

ב-1980 אירלנד הייתה המדינה הראשונה שחברה באיחוד האירופי שתמכה בהקמת מדינה פלסטינית. ישראל תקפה את אירלנד בחריפות על כך. בנאום בתחנת רדיו באירלנד אמר ראש ממשלת ישראל מנחם בגין כי מדיניות אירלנד לא יכולה לקבל את "זכותו של אש"ף להרוס את מדינת היהודים".

בינואר 2011 אירלנד העניקה למשלחת הפלסטינית בדבלין מעמד דיפלומטי. באוקטובר 2014 הסנאט האירי העביר פה אחד הצעה הקוראת לממשלה להכיר במדינה פלסטינית.בדצמבר אותה שנה הדאל אירן עשה זאת גם כן.

למרות התמיכה הרבה ברשות הפלסטינית באירלנד, ממשלת אירלנד עדיין לא יישמה את ההחלטה משנת 2014 למיסוד היחסים הדיפלומטיים בין השתיים, אם כי שר החוץ סיימון קובני ציין בעבר שהדבר עשוי להשתנות. למרות ששני הבתים של הפרלמנט האירי העבירו את ההצעה להכיר במדינה פלסטינית, ממשלת אירלנד רוצה לעשות זאת כחלק ממהלך רחב יותר של האיחוד האירופי. ב-22 במאי 2024 אירלנד החליטה להכיר במדינה פלסטינית.

## הערות שוליים

פלסטין
אירלנד
Popular (שיר של דה ויקנד, פלייבוי קרטי ומדונה)

**Popular** (בעברית: **פּוֹפּוּלָרִי**) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הקנדי דה ויקנד, ביחד עם הראפר האמריקאי פלייבוי קרטי והזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה, מתוך פסקול סדרת הדרמה של HBO "The Idol", אותה יצר ובה מככב דה ויקנד (2023). הוא יצא לאור ב-2 ביוני 2023, על ידי חברות התקליטים ריפבליק רקורדס ו-XO, כסינגל השני מתוך הפסקול. אותו הפסקול נוצר עבור סדרת הדרמה של דה ויקנד, *The Idol*, שעלתה לאקרנים ב-4 ביוני 2023 ושודרה ב-*[[HBO]]*. השיר נכתב על ידי אייבל טספיי (דה ויקנד), ג'ון פליפין, ג'ורדן קרטר (פלייבוי קרטי), לילנד ויין, מייקל דין, מייקל ווקר וסם לוינסון. הוא הופק גם על ידי טספיי, ויין ודין. זהו שיתוף הפעולה הראשון של השלושה, כמו גם שירה הראשון של מדונה מאז "Back That Up to the Beat" מ-2022.

## רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי אייבל טספיי, ג'ורדן קרטר, לילנד ויין, מייקל דין, טומי ראש, סם לוינסון, מייקל ווקר וג'ון פליפין והופק על ידי דה ויקנד, מטרו בומין, מייק דין וטומי ראש. ב-31 במאי 2023, דה ויקנד הכריז שהפסקול של *The Idol* יכלול סינגל בשם "Popular", שיוקלט עם פלייבוי קרטי ומדונה. קטע מתוך השיר הושמע לראשונה בפסטיבל הקולנוע בקאן לשנת 2023.

במקור, שיתוף הפעולה היה צריך להיות בין דה ויקנד ופלייבוי קרטי בלבד, עם גרסה אחרת לפני מדונה. בריאיון עם זיין לואו באפל מיוזיק 1 , דה ויקנד אמר "תמיד רציתי לעבוד איתה". הוא המשיך ואמר: "היא הסימן האולטימטיבי לשיר הזה, לאלבום הזה ולתוכנית הטלוויזיה הזו. וגם תשמעו ממנה יותר בתוכנית. היא כוכבת הפופ האולטימטיבית".

## משמעות
"Popular" הוא שיר R&B בעל קצב בינוני, שמילותיו מרמזות על "הפיתוי והמלכודות הכרוכות בתהילה ועושר" ועוסקות באישה ש"תעשה הכול כדי להשיג מעמד של ידוענית".

## ביקורת
בביקורת חיובית מטעם בילבורד כתב ג'ייסון ליפשוטז: "דה ויקנד, מדונה ופלייבוי קרטי מתפקדים כמו קנדל, שיב ורומן (דמויות מ"יורשים") בחדר הישיבות: מה שנראה כמו אוסף מוזר של אמנים על הנייר משלים זה את זה בצורה יפה, עם דה ויקנד ומדונה שמספקים קטעי פופ מלבבים בשילוב מנגינות קצביות וקרטי שמדגיש את השיר עם קטע ראפ". בהתייחסות למילותיו, ג'ניפר ג'אן מ-*[[Vulture]]* טענה שמדובר בשיר משובח. סבס אי. אלונסו מ-*Jenesaispop* החמיא לשיר, ואמר שזה נשמע קצת כמו שיתוף הפעולה החלומי של מדונה ומייקל ג'קסון. תומאס גלינדו מ-*[[American Songwriter]]* כינה את הקטע של דה ויקנד "גאוני"; "רגע בולט" של מדונה; וציין בהמשך גם את תרומתו של פלייבוי קרטי לשיר.

## וידאו קליפ
כדי לעזור בקידום שלו, דה ויקנד פרסם קליפ חזותי של "Popular", הכולל מונטאז' של קליפים ותמונות מצילומי הבכורה של הסדרה בקאן ומהאפטר פארטי.

האודיו הרשמי של "Popular" הועלה לערוץ היוטיוב של דה ויקנד ב-2 ביוני 2023.

## רשימת השמעה
* **הורדה דיגיטלית / סטרימינג**

# "Popular" (ביחד עם פלייבוי קרטי ומדונה) – 3:55

## מיקומי שיא

### מצעדי סוף שנה

## נתוני מכירות

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי דה ויקנד
קטגוריה:שירי פלייבוי קרטי
קטגוריה:שירי מדונה
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי דה ויקנד
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מטרו בומין
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מייק דין
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי פלייבוי קרטי
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי דה ויקנד
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי מטרו בומין
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי מייק דין
קטגוריה:שירים על השטן
קטגוריה:שירים על תהילה
קטגוריה:שירים מסדרות טלוויזיה
קטגוריה:שירי פלטינה בארצות הברית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת ריפבליק רקורדס
יחסי מלטה–תוניסיה

**יחסי מלטה–תוניסיה** הם היחסים הבילטרליים בין **[[מלטה]]** ל**[[תוניסיה]]**. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-1967, לאחר עצמאותה של מלטה ב-1964. למלטה יש שגרירות בתוניס ולתוניסיה יש שגרירות בולטה. שתי המדינות חברות באיחוד מדינות הים התיכון. מלטית ו הן שפות דומות מאוד. שתי המדינות חולקות קשרים היסטוריים ארוכים.

## היחסים כיום
ב-2012 הודיעה ממשלת מלטה על מאמצים להגביר את יחסי הסחר בין שתי המדינות, ולשתי הממשלות יש כיום 3 הסכמים המכסים העסקה זמנית של תוניסאים במלטה.

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
גולפאיגאנית יהודית

**גולפאיגאנית יהודית** הייתה ניב של פרסית יהודית שדוברה על ידי הקהילה היהודית שחיה בגולפאיגאן שבמערב מחוז אספהאן, באיראן. הסימנים הראשונים לנוכחותן של קהילות יהודיות באזור זה מתוארכים לשנת 722 לפני הספירה לערך.

בעקבות עזיבתה של הקהילה היהודית האיראנית את איראן באמצע המאה ה-20, השימוש בשפה זו פחת בהדרגה, ודובריה באיראן החלו לדבר פרסית יהודית, המדאנית יהודית ופרסית. שפתן של קבוצות מהגרים לארצות הברית ולישראל עברה בהדרגה לאנגלית ולעברית בהתאמה.

לגולפאיגאנית־יהודית, כמו לשפות יהודיות אחרות, היו הרבה מילות מושאלות מעברית, והיא נכתבה באלפבית העברי.

## קישורים חיצוניים
* הקלטות של מוניר מוצרתי ואסתר יהודאי, ילידות גולפיגאן בשפה הגולפיגאנית־יהודית

## ראו גם
* יהדות איראן
* פרסית יהודית

## הערות שוליים

קטגוריה:יהדות איראן ופרס
קטגוריה:שפות יהודיות
יחסי אוגנדה–איטליה

**יחסי אוגנדה–איטליה** הם היחסים הבילטרליים בין **[[אוגנדה]]** ל**[[איטליה]]**, שהחלו באופן רשמי בשנת 1962, עת הכירה איטליה בעצמאותה של אוגנדה.

במהלך השנים התפתחו היחסים לכיוונים פוליטיים, כלכליים וחברתיים מוצקים.

איטליה פעילה מאוד בתיאום מדיניות האיחוד האירופי באוגנדה, ובייחוד בתחומ שיתוף פעולה פוליטיים, מסחריים, תרבותיים ופיתוחיים.

באוקטובר 2014 נפגש נשיא אוגנדה יוורי מוסווני עם שרת ההגנה של איטליה, רוברטה פינוטי.

בעת ביקוריו של המפקד הכללי של הקרביניירי בקמפלה, נחתם מזכר הבנות עם משטרת אוגנדה.

## נציגויות דיפלומטיות
* לאוגנדה יש שגרירות ברומא משנת 1987. שגרירת אוגנדה באיטליה מיולי 2021 היא אליזבת פאולה נאפיוק.
* לאיטליה יש שגרירות בקמפלה. שגריר איטליה באוגנדה מאוקטובר 2019 הוא מסימיליאנו מצאנטי, המשמש גם כשגריר איטליה בברוניי וברואנדה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
ארמית חדשה יהודית טרנס-זאבית

**ארמית חדשה יהודית טרנס-זאבּית** (באנגלית: Trans-Zab Jewish Neo-Aramaic; בפרסית: **هولئولا** ) היא שפה יהודית הנקראת לרוב ארמית חדשה או ארמית יהודית, ונחשבת חלק מהארמית החדשה הצפון-מזרחיות. 

זו שפתם של היהודים דוברי הארמית שחיו בקהילות שממזרח לנהר זָאבּ הגדול בצפון עיראק, בכורדיסטן האיראנית ובפרובנציית אזרבייג׳ן המערבית באיראן.

בשפה זו יש שלוש קבוצות להגים:

# אִינטֵר-זאבּ - במחוז ארביל שבצפון עיראק, בין הנהר זאבּ הגדול לנהר זאבּ הקטן. דובריהם מכנים את שפתם לישאניד נושאן.
# הלהגים של אזרבייג׳ן האיראנית. דובריהם כינוי את שפתם לישאן דידן.
# הלהגים של כורדסתאן האיראנית ואזורים סמוכים לה באיראן ומעבר לגבול העיראקי. חלק מדוברי להגים אלה מכנים את שפתם הוּלָאוּלָא או הוּלַוְולָא (״יהדוּת״).

השפה כתובה באלפבית העברי. האיות בדרך כלל פונטי מאוד, ואותיות שאינן נשמעות אינן נכתבות.

## מקור
מקור השפה בקצה הדרום-מזרחי של האזור הרחב בו דיברו בעבר ניבים שונים של הארמית החדשה. האזור משתרע מסננדג', בירת מחוז כורדיסטן שבאיראן. האזור השתרע צפונה, ועד לגדות ימת אורמיה, משם הוא השתרע מערבה עד ימת ואן (בטורקיה), ודרומה אל מישור מוסול (בעיראק). ואז הוא פנה שוב מזרחה, דרך ארביל, חזרה לסננדג'.

התהפוכות לאחר מלחמת העולם הראשונה והקמת מדינת ישראל הביאו את רוב יהודי פרס ויהודי כורדיסטן להתיישב במולדת החדשה בתחילת שנות ה-50. רוב הדוברים המבוגרים עדיין מדברים כורדית כשפה שנייה, ואילו הדורות הצעירים עברו לעברית. יהודיותא היא החזקה ביותר מבין כל השפות במשפחת הארמית החדשה היהודית, עם כ-10,000 דוברים. כמעט כל אלה חיים בישראל, וחלקם בארצות הברית. מעטים מאוד נשארו באיראן.

## השפעות
הדיאלקטים השונים של ארמית חדשה יהודית טרנס-זאבּית התקבצו סביב אזורי ההתיישבות העיקריים של היהודים באזור: הערים סננדג' וסאקז במחוז כורדיסטן, איראן, עם מוצב דרומי בקרנד, ומקבץ בעיר סולימניה בעיראק. ארמית חדשה יהודית טרנס-זאבּית מורכבת ממילים מושאלות מעברית, אכדית, פרסית וכורדית .

## ראו גם
* אלפבית ארמי
* שפה ארמית
* שפות יהודיות
* פרסית יהודית
* ארמית יהודית

## לקריאה נוספת
* Heinrichs, Wolfhart (ed.) (1990). **Studies in Neo-Aramaic**. Scholars Press: Atlanta, Georgia. .
* Maclean, Arthur John (1895). **Grammar of the dialects of vernacular Syriac: as spoken by the Eastern Syrians of Kurdistan, north-west Persia, and the Plain of Mosul: with notices of the vernacular of the Jews of Azerbaijan and of Zakhu near Mosul**. Cambridge University Press, London.

## הערות שוליים

קטגוריה:כורדיסטן: שפות
קטגוריה:ישראל: שפות
קטגוריה:שפות יהודיות
עטלף עיוור (שיר)

"**עטלף עיוור**" הוא סינגל של הזמר-יוצר הישראלי חנן בן ארי, אשר יצא לאור ב-9 במאי 2023. השיר נכתב על ידי בן ארי, והופק על ידי תומר בירן.

## רקע וכתיבה
השיר נכתב והולחן על ידי חנן בן ארי והופק על ידי תומר בירן.

בן ארי סיפר שבתקופת כתיבת השיר הוא עבר משבר מסוים.

## וידאו קליפ
לא פורסם וידאו קליפ מלא לשיר. בן ארי פרסם בערוץ היוטיוב שלו את האודיו הרשמי של השיר, ב-9 במאי 2023, בסמוך לצאת הסינגל. האודיו מציג בתוכו את עטיפתו של הסינגל ומילותיו של השיר.

נכון לספטמבר 2025, לשיר יש למעלה מ-18 מיליון צפיות ביוטיוב.

## הצלחה
במצעד השבועי של מדיה פורסט, בשבוע בו הסינגל יצא, הגיע השיר למקום ה-11, עם 57 השמעות בתחנות הרדיו בישראל. בשבוע שלאחר מכן, הגיע למקום הראשון עם 149 השמעות. הוא נשאר במקום הראשון גם בשבוע שלאחר מכן, עם 138 השמעות. גם בפלטפורמות הדיגיטליות זכה השיר להצלחה והגיע למקום השמיני במצעד היטליסט של מאקו.

## גרסאות כיסוי
השיר זכה לגרסאות כיסוי, בהן גרסה של הזמר אייל גולן, יובל דיין, שלום למר ויובל טייב (בערבית).

במלחמת חרבות ברזל הוציא ארגון זק"א גרסת כיסוי בשם "אבא ענה לי" המכילה שיחה בין מתנדב זק"א שנמצא בחזית הלחימה לבנו הקטן שנשאר בבית, בביצוע חיים אוטמזגין, מפקד היחידות המיוחדות של זק"א וקצין במילואים בפיקוד העורף, ובנו יהונתן. גרסת כיסוי לשיר שביצע שאול גרינגליק בתוכנית הכוכב הבא לאירוויזיון 2024 ששודרה במהלך המלחמה, זכתה לתפוצה רבה בעקבות נפילתו של גרינגליק בלחימה בצפון רצועת עזה, 3 שבועות לאחר שעבר את שלב האודישנים ופרש מהתחרות כדי להשתתף בלחימה.

## מיקומי שיא

### הגרסה של איל גולן

## קישורים חיצוניים
* 
*  מילים לשיר עטלף עיוור של חנן בן ארי, באתר Tab4u

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי חנן בן ארי
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים על בעלי חיים
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד העברי של מדיה פורסט
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי חנן בן ארי
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי תומר בירן