קלוד קיצ'ין

**קלוד קיצ'ין** (באנגלית: **Claude Kitchin**; 24 במרץ 1869 – 31 במאי 1923) היה פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מדינת קרוליינה הצפונית משנת 1901 ועד מותו בשנת 1923. הוא היה חבר המפלגה הדמוקרטית כל חייו, ושימש כמנהיג הרוב בבית הנבחרים בקונגרסים ה־64 וה־65 (1915–1919), וכמנהיג המיעוט בקונגרס ה־67 (1921–1923).

כאשר מלחמת העולם הראשונה הפנתה את תשומת לב הממשלה הפדרלית לענייני חוץ, נעשה קיצ'ין מודאג יותר ויותר מהאפשרות שארצות הברית תהפוך למדינה לוחמת. הוא התנגד לתוכנית ההתחמשות של הנשיא וודרו וילסון, ובאפריל 1917 נאם בחריפות נגד הכרזת מלחמה על גרמניה.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
קיצ'ין נולד ב-24 במרץ 1869 סמוך לעיירה סקוטלנד נק שבמחוז הליפקס שבקרוליינה הצפונית. הוא היה השלישי מבין 11 ילדיהם של ויליאם ה. קיצ'ין ומריה ארינגטון קיצ'ין. הוא למד באקדמיית ויין היל שבעיירה סקוטלנד נק.

לאחר מכן למד במכללת וייק פורסט והשלים את לימודיו בשנת 1888. בהמשך למד משפטים ועבד כעוזר לרשם מסמכי מקרקעין במחוז. בספטמבר 1890 התקבל ללשכת עורכי הדין.

בשנות ה-90 של המאה ה-19 סייע קיצ'ין לארגן את קבוצות 'החולצות האדומות' — קבוצות חמושות של פעילים בעלי אידאולוגיה של עליונות לבנה שרכבו בין קהילות כפריות וניסו למנוע מאפרו-אמריקאים להצביע. קבוצות אלו פעלו למעשה כזרוע של המפלגה הדמוקרטית במדינה. פעילותו הארגונית בתקופה שקדמה לבחירות של 1896 ו־1898 סייעה לו לפתוח בקריירה פוליטית בקונגרס.

בשנת 1898 היה קיצ'ין בין מובילי מרד וילמינגטון של 1898 — הפיכה אלימה שביצעו פעילי עליונות לבנה. בעצרת שנערכה ב־1 בנובמבר בעיר לורינבורג, הריעו לו אלפי משתתפים לבנים כאשר אמר:

הוא אף הכריז כי כל שוטר שחור שינסה לעצור אדם לבן ייתלה בלינץ'.

ביום שלאחר הבחירות גירשו אזרחים לבנים בעיר וילמינגטון מנהיגים פוליטיים שחורים ולבנים מהאופוזיציה, הרסו רכוש ועסקים של תושבים שחורים שנבנו מאז מלחמת האזרחים, כולל העיתון השחור היחיד בעיר, והרגו בין כ־60 ליותר מ־300 בני אדם.

### הקריירה בקונגרס
קיצ'ין נבחר לראשונה לקונגרס בשנת 1900 כנציג המחוז השני של קרוליינה הצפונית. הוא נבחר מחדש 11 פעמים וכיהן בתפקיד עד מותו.

בקונגרס היה חבר בוועדת הדרכים והאמצעים של בית הנבחרים ואף עמד בראשה בין השנים 1915–1919. באותן שנים שימש גם כמנהיג הרוב בבית הנבחרים. בתפקיד זה התנגד למסע ההתחמשות של ממשל וילסון וניסה, ללא הצלחה, למנוע את הגדלת הצבא והצי.

הוא היה בין המעטים מחברי הקונגרס שהצביעו נגד הכרזת המלחמה של ארצות הברית על גרמניה באפריל 1917 (ההחלטה אושרה ברוב גדול: 373 מול 50 בבית הנבחרים ו־82 מול 6 בסנאט).

לאחר מכן תמך במאמץ המלחמתי, אך המשיך לבקר חלק ממדיניות המלחמה של הממשל, במיוחד בתחום המיסוי. הוא תמך בהטלת מס פרוגרסיבי גבוה על 'רווחים עודפים', במקום לממן את המלחמה באמצעות מכירת איגרות חוב מסוג Liberty Bonds, שלדעתו העבירו את נטל המימון לדורות הבאים.

### משפחה ומותו
בשנת 1890 נשא קיצ'ין לאישה את קייט מילס, ולזוג נולדו עשרה ילדים. אחיו, ויליאם וולטון קיצ'ין, כיהן כמושל קרוליינה הצפונית בשנים 1909–1913.

לאחר שנשא נאום נלהב במרץ 1920 לקה בשבץ מוחי קשה שממנו לא התאושש לחלוטין. בחורף 1922–1923 חלה בשפעת ובדלקת ריאות, ונפטר מסיבוכים ב־31 במאי 1923 בעיר וילסון שבקרוליינה הצפונית.

הוא נקבר בעיירה סקוטלנד נק שבקרוליינה הצפונית בבית הקברות האפיסקופלי טריניטי.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קרוליינה הצפונית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקרוליינה הצפונית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1869
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1923