open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
לחם נקניקייה

**לחם נקניק** (באנגלית: **Sausage bread**) הוא מאכל אמריקאי העשוי מנקניקייה ומרכיבים נוספים מגולגלים או סגורים בבצק ואפויים בתנור.

## מאפיינים
לחם נקניקייה עשוי בדרך כלל מבצק פיצה וכולל סאלסיצ'ה איטלקיות, גבינת מוצרלה (או גבינת תחליף דומה) ומרכיבים אחרים כגון פטריות, בצל, ירקות ואחרים, עשבי תיבול, תבלינים ורטבים שונים בהתאם למתכון. אם משתמשים בבצק, בדרך כלל מפוררים או חותכים את הנקניקייה והיא נאפית יחד עם הגבינה בתוך חתיכה ארוכה של בצק פיצה מגולגל. המתכון The Bread Bible של Beth Hensperger מציע לשים את המרכיבים על מלבן בצק ובסגנון ג'לי-רול לאורך כדי ליצור לחם נקניק בשכבות.

לחם נקניקייה עודכן ושוּנָה ל"פודינג לחם נקניקייה" במתכון של הלוס אנג'לס טיימס.

## ראו גם
* פיצה
* משה בתיבה (מאכל)

## הערות שוליים

קטגוריה:ממולאים
קטגוריה:מאכלי לחם
קטגוריה:המטבח האמריקאי
זאהר עזאם

**זאהר עזאם** (בערבית: **زاهر عزام**; נולד ב-26 באוגוסט 1960) הוא רופא מומחה ברפואה פנימית וקרדיולוגיה, פרופסור קליני בפקולטה לרפואה ע"ש רפפורט בטכניון, יו"ר האגף הפנימי ולשעבר מנהל מחלקה פנימית במרכז הרפואי רמב"ם.
## ביוגרפיה
עזאם הוא יליד שפרעם ובוגר תיכון עירוני שפרעם. בשנת 1987 סיים לימודי רפואה בפקולטה לרפואה ע"ש רפפורט והתמחה ברפואה פנימית וקרדיולוגיה במרכז הרפואי רמב"ם. בשנת 2000 השלים השתלמות מחקר בת שנתיים באוניברסיטת נורת'ווסטרן שבמסגרתה ביצע מחקר על המנגנונים התאיים של פינוי בצקת ריאות ותפקיד תאי אפיתל בריאות בתהליך זה.

עזאם הוא חבר סגל בדרגת פרופסור קליני בפקולטה לרפואה ע"ש רפפורט וכיהן כסגן דיקן לחינוך רפואי וחוקר במכון רפפורט למחקר במדעי הרפואה בטכניון.

עזאם פרסם מאמרים רבים בתחום הרפואה ובמדעים על היבטים של אי ספיקת לב ותרומת תא האפיתל הריאתי במניעת בצקת ריאתית. הוא גם שימש חבר מערכת בכתב העת American Journal of Respiratory & Critical Care Medicine.

בין תפקידי הציבוריים הוא משמש חבר הנהלה ב"אגודת הגליל - האגודה הערבית הארצית למחקר ושירותי בריאות".

במהלך עבודתו במרכז הרפואי רמב"ם זכה בפרס עובד מצטיין מטעם המרכז הרפואי, משרד הבריאות ונציבות שרות המדינה, על תרומתו המקצועית ועבודתו המסורה. כמו כן הוענקו לו פרסי הצטיינות רבים בהוראה מטעם הפקולטה לרפואה בה הוא מלמד.

## קישורים חיצוניים
* פרסומיו של זאהר עזאם ב-Google Scholar
* זאהר עזאם ב-ResearchGate
*  
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רופאים פנימיים ישראלים
קטגוריה:קרדיולוגים ישראלים
קטגוריה:סגל הטכניון: רפואה
קטגוריה:שפרעם: אישים
קטגוריה:סגל רמב"ם - הקריה הרפואית לבריאות האדם
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1960
מרק חסה

**מרק חסה** (באנגלית: **Lettuce soup**) הוא מרק שמוכן עם חסה כמרכיב עיקרי.

## מאפיינים
ניתן להכין אותו עם אינספור סוגי חסות ומרכיבים אחרים, וכמה מרקי חסה עשויים להשתמש במספר זני חסה בהכנתם. זה חלק מהמטבח הצרפתי והמטבח הסיני. "מרק קרם חסה" הוא סוג של מרק חסה המוכן באמצעות חלב או שמנת. ניתן להגיש את המרק עם טוסט או לחמניות כ**תוספת** או עם המרק שנמזג מעליהם. ניתן להגיש אותו כמנה ראשונה, כתוספת או כמנה עיקרית, וניתן להגיש אותו חם או קר.

## הכנה
החסה היא המרכיב עיקרי כאמור, וניתן בין היתר להשתמש בכמה סוגי חסה, כגון חסה תרבותית, חסה ערבית (הידועה גם בשם חסה רומית), חסה בוסטון, חסה עלים ירוקים (חסה אירופית) וחסה אייסברג (חסה אמריקאית). ניתן לקצוץ את החסה, לקרוע, לגרוס או לפרוס לרצועות. מרכיבים נוספים עשויים לכלול, ציר עוף, ציר בקר, שמנת, חלב, יין, מיץ לימון, ביצה שלמה או רק חלמון, בשר, אורז, תפוחי אדמה, ירקות, חמיצה, גרגיר הנחלים, סלק עלים, אסקרולה, אפונה, פטרוזיליה טרייה/פטרוזיליה מיובשת, פירורי לחם, בצל, שאלוט, שום, מלח בישול ופלפל שחור, בין היתר. חלק מהמתכונים מרסקים את כל המרכיבים יחד, ויש מתכונים שמסננים במסננת. מרק חסה מוגש לפעמים עם טוסט או לחמניות, כתוספת או המרק שנמזג עליהם. לפעמים משתמשים במנה לקישוט בקרוטונים או בייקון קצוץ. במטבח הצרפתי, מרק חסה מוגש בדרך כלל כנמזג על גבי פרוסות דקות של לחם צרפתי קלויות קלות. חלק מהגרסאות מוגשות קרות. סך הקלוריות עשוי להשתנות בהתאם למרכיבים המשמשים. לדוגמה, גרסאות המשתמשות בחלב עשויות להכיל פחות קלוריות מאלה שמשתמשות בשמנת.

## מנות שונות
הגרסאות הסיניות כוללות מנות קנטונזיות כמו "עוף טחון עם מרק חסה" ו"דגים עם מרק חסה".

חסה
חסה
קטגוריה:המטבח הסיני
פרידריך קרופ

**פְרִידְרִיךְ קַרְל קְרוּפּ** (בגרמנית: **Friedrich Carl Krupp**;  17 ביולי 1787 – 8 באוקטובר 1826) היה תעשיין פלדה גרמני ומייסד האימפריה הכלכלית של משפחת קרופ, שהתמזגה ב-1999 עם ענק התעשייה "טיסן" ליצירת טיסנקרופ.

## ביוגרפיה
לאחר מות אביו, הוא חונך על ידי סבתו , אשר רכשה בשנת 1800 את מפעלי שטרקרדה (Sterkrade). כאן ניסה פרידריך לייצר פלדה יצוקה, שסוד יצורה נשמר בקפידה באנגליה.

קרופ ערך את הניסויים הראשונים שלו במפעלי שטרקרדה עם המהנדס גוטלוב יאקובס (Gottlob Jacobs), ולאחר מכירת המפעל ב-1808 המשיך בניסיונותיו באופן עצמאי באסן. בשנת 1810 ייסד מפעל חישול קטן ליד אסן, ובשנת 1815 יצר שותפות עם פרידריך ניקולאי (Friedrich Nicolai) לייצור פלדה יצוקה, מוצר שנמצא מצוין למטרות מסוימות, כגון מטבעות, מכבשים לכפתורים וכו'.

אולם הביקוש לא הספיק כדי להפוך את המפעל לרווחי, וזמן קצר לאחר 1820 נאלץ קרופ לוותר על ביתו כדי לשכון בצריף קטן של פועלים בן קומה אחת ליד המפעל שלו. הצריף נשמר זמן רב באמצע מפעל קרופ הענק. לאחר מותו השתלטה על העסק אלמנתו . זמן קצר לפני מותו, הוא העניק לבנו אלפרד את סוד ייצור הפלדה היצוקה, אותו פיתח האחרון בהצלחה.

## קישורים חיצוניים

* 

* Krupp, Friedrich, The New International Encyclopædia


## הערות שוליים

קטגוריה:תעשיינים גרמנים
קטגוריה:אנשי עסקים גרמנים
פרידריך
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1787
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1826
אליזבת שומאן

ממוזער|אליזבת שומאן
**אליזבת שומאן** (בגרמנית: **Elisabeth Schumann**  13 ביוני 1888 - 23 באפריל 1952) הייתה זמרת סופרן לירי גרמניה, ששרה באופרה, אופרטה, אורטוריה ולידר. היא השאירה אחריה מורשת נכבדה של הקלטות.

## ביוגרפיה
שומאן נולדה במרזבורג ולמדה לקראת קריירה של שירה בברלין ובדרזדן. הופעתה הראשונה על הבמה הייתה בהמבורג בשנת 1909. הקריירה הראשונית שלה החלה בתפקידי משרתות קלילים, והתרחבה לתפקידי סופרן לירי, בעיקר, אי-אילו תפקידי קולורטורה, ואפילו כמה תפקידים של סופרן דרמטי. היא נשארה באופרה הממלכתית של המבורג עד 1919, וכן הופיעה בעונת 1914–1915 במטרופוליטן אופרה בניו יורק.

ממוזער|שומאן וריכרד שטראוס
בין השנים 1919 ל-1938 הייתה שומאן כוכבת האופרה של וינה. תפקידה המפורסם ביותר היה של **סופי** באביר הוורד של ריכרד שטראוס, אבל היא הצטיינה במוצרט, בתפקידי **פאמינה** בחליל הקסם, **צרלינה** בדון ג'ובאני, **בלונדה** בחטיפה מן ההרמון ו**סוזנה** בנישואי פיגארו.

על אף הקריירה האופראית המזהירה שלה, הצטיינה שומאן בשירת לידר. לוטה להמן, שהייתה במובנים רבים יריבתה, חלקה לה כבוד באמרה, ששומאן מייצגת אולי את סגנון השירה הטהור ביותר של ליד גרמני. הפקת קולה, שלא היה עוצמתי במיוחד, הייתה מעולה ואפשרה לה להמשיך במתן רסיטלים הרבה מעבר לגיל הפרישה של זמרות רבות. דבר זה ניכר ביותר בביצוע שלה ל"Du bist die Ruh" של שוברט, הדורש יציבות ונקיון צליל מעבר לאלה של זמרים רבים.
 טכניקה זו עמדה לה בביצוע תפקידי אופרה דרמטיים כגון "אביר הוורד" השימוש הזהיר שלה בוויברטו, שנשמר תמיד מחיספוס, שיווה לשירתה נפח ותהודה.

המנצח קרל אלווין היה בעלה השני מ-1920 עד 1938. בשנה זו היגרה לניו יורק, שם חיה עד מותה ב-23 באפריל 1952, בגיל 64. בשנות מלחמת העולם השנייה הופיעה ברסיטלים אבל בעיקר לימדה פיתוח קול, באופן פרטי ובמכון קרטיס למוזיקה בפילדלפיה. אחת מתלמידולתיה בקרטיס הייתה הסופרן פלורנס קרק. אחרי המלחמה הופיעה ברסיטלים רבים באירופה, וזכתה להצלחה רבה בשיבה לאנגליה.

שומאן הייתה אמנית אהובה ביותר, בשל חיוניותה, האלגנטיות שלה ויופיה. היא עמדה בקשרים קרובים עם ריכרד שטראוס, אוטו קלמפרר, לוטה להמן, ברונו ולטר, וילהלם פורטוונגלר ועוד מוזיקאים מובילים במחצית הראשונה של המאה ה-20

## קישורים חיצוניים

* גרמופון, "אמנותה של אליזבת שומאן"
* [יוטיוב, אליזבת שומאן ו[ג'רלד מור] בליד של שוברט]
* יוטיוב, שני לידר מאת שוברט, אליזבת שומאן
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרות גרמניות
קטגוריה:זמרות אופרה
קטגוריה:זמרות לידר
קטגוריה:זמרות סופרן
טורן (מרק)

**טוּרֶן** (בצרפתית: **Tourin**) הוא סוג של מרק שום צרפתי, הידוע גם בשם "le tourin d'ail doux", או "מרק שום חלק".

## מאפיינים

לאזורים רבים בצרפת יש וריאציות משלהם של המתכון. בדרך כלל, מתכונים רבים כוללים עד 20 שיני שום לטעם הרבה יותר חזק. עם זאת יש מתכונים אחרים שכוללים מידה שווה של בצל ושום כדי למתן את הטעם.

## הכנה

להכנה מטגנים את השום הטחון (והבצל הקצוץ אם כלול) עד לריכוך ומכינים רביכה פשוט על ידי הוספת קמח. לתערובת זו מוסיפים ציר עוף או מים ומבשלים על אש נמוכה כדי לצמצם את המרק ולהסמיכו. חלבוני ביצה מטופטפים פנימה באיטיות, לא בכמות כמו למרק טיפות ביצים, אבל מוקצפים במהירות רבה כדי למנוע היווצרות של גבשושית גדולה. המרק מעובה עוד יותר על ידי מזיגת חלמון ביצה לתוכו מעורבב עם חומץ, אשר מוסף למרק.

## ראו גם
* רשימת מרקים ונזידים צרפתיים
* רשימת מרקים
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:המטבח הצרפתי: מרקים
קלונימוס בן משה

רבי **קָלוֹנִימוּס בן משה** (מכונה גם **קלונימוס מלוקה** ו**קלונימוס הזקן**; נולד סביב שנת 950) היה מורה הלכה ופייטן בן המאה ה-10 אשר נולד בצפון איטליה ופעל בלוקה או ברומא.

## חייו
קלונימוס בן משה היה בנו של משה בן קלונימוס ואביו של משולם בן קלונימוס. משערים שמשה בן קלונימוס הוא בן המשפחה שהיגר מלוקא למגנצא, בערך בין השנים 900 ל-926, ועל כן ייתכן שרבי קלונימוס ובנו, רבי משולם, פעלו ממגנצא והיו מראשוני החכמים של יהדות גרמניה. עם זאת, יש הסבורים שהוא פעל בלוקא.

קלונימוס נודע כמורה הלכה, ואף רבנו גרשום נהג להתייעץ עמו בענייני הלכה, תוך שהוא מתאר אותו כפייטן וכחכם הלכה גדול.

12 מתשובותיו מקובצות ב"תשובות גאונים קדמונים" שנדפס על ידי דוד קסל.

כאמור הוא מתואר כפייטן, ורבי אלעזר מגרמייזא מייחס לו את הפיוט "מלכותו בקהל עדתי". צונץ אף קבע שהוא מחברה של סדרת הרהיטים ליום הכיפורים על הפסוק "מי לא יראך", אך יש המפקפקים ביחוס זה.

קלונימוס ובנו משולם נזכרו בתוספות ובפירוש רש"י לתלמוד.

## משפחתו
לדעת רוב החוקרים רבי משולם הגדול הוא בנו של קלונימוס בן משה. על פי איגרת מרבי שמואל בן דנאן, מן הדור השני של מגורשי ספרד, כשהיה רבנו משולם בן ארבע עשרה, נלקח מאביו על ידי סוחרים שהוליכו אותו עמם לבבל. שם מכרוהו לנשיא וראש הישיבה שבבבל.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשוני איטליה
קטגוריה:משפחת קלונימוס
קטגוריה:פייטני איטליה
קטגוריה:יהודי איטליה במאה ה-10
קטגוריה:יהודי אשכנז במאה ה-10
פאפארה (אוכל)

ממוזער|300px|פופארה בגרסת גבינה ומתוקה
**פאפארה** הידועה גם בשם **פופארה** (בבולגרית: **Попара**) מבוטא בדגש על ההברה האחרונה) הוא מאכל במטבח הבולגרי ובמטבחים נוספים העשויה מלחם ישן ומציר בשר. הוא נפוץ ביותר בבולגריה.

## מאפיינים
פאפארה היא מנה בלקנית כללית פופולרית. מוגשת לעיתים קרובות ב: בולגריה, יוון, סרביה, בוסניה הרצגובינה, מקדוניה הצפונית, מונטנגרו וטורקיה. אפשר לאכול אותה גם מלוחה וגם מתוקה. גרסה אחת מורכבת מלחם יבש ספוג בחלב/מים חמים, מלח, גבינת קוטג'/גבינה לבנה קשה וחמאה ועשויה להכיל גם סוכר. הגרסה השנייה והפשוטה יותר עשויה מחלב, לחם יבש וסוכר.

## מרק ונזיד
פאפארה היא ארוחה פשוטה שמכינים כמרק או כנזיד, בהתאם לטעמו של כל אחד. בגרסת המנה העיקרית היא יכולה להיות מועשרת גם במרכיבים כמו בשר טחון, יוגורט ורוטב עגבניות. המתכון שלו כולל גם בצל וירקות.

המנה דומה למנה הטורקית שנקראת טירית .

## בתרבות הנפוצה
פאפארה ידועה כמנה חסכונית שנועדה לנצל לחמים ישנים, ובגרסת המרק שלו, ללא תבלינים, ארוחה קלה לחולים.

מכיוון שגרסת המרק של המאכל תפלה במקצת, בשפה הטורקית יש האמרה "פאפארה ימק" ("papara yemek") שפירושה מילולית: "לאכול פאפארה", והכוונה לנזוף, לגעור במישהו.

## ראו גם
* טירית 

## קישורים חיצוניים

* תמונות של "papara" ב-Google.tr
## הערות שוליים

קטגוריה:מרקים
קטגוריה:המטבח הטורקי
קטגוריה:המטבח הבולגרי
קטגוריה:נזיד
קטגוריה:המטבח היווני
ראגו פן

**ראגו פֶן** שפירושו **ראגו משובח** (בצרפתית ובגרמנית: **Ragoût fin**) הוא ראגו, המוגש בדרך כלל כמנה ראשונה במטבח הגרמני הקלאסי, בעיקר בברלין, המורכב מבשר לבן (חזה עוף ועוד) וחלקי פנים ברוטב בשאמל.

## היסטוריה
הסברה שמקורות המאכל בצרפת אינם מאושרים, הסברה הזו היא שמקור המאכל במהגרים הוגנוטים שברחו מצרפת והגיעו לברלין. אלא שסברה זו שההוגנוטים הביאו אותו לברנדנבורג-פרוסיה בסוף המאה ה-17 אינה יותר מהנחה מעורפלת, משום שהמונח ראגו במשמעותו הנוכחית קיים רק במטבח הצרפתי. סביר יותר ששם המתכון נובע ממחברי ספרי הבישול שתרגמו את המתכון סלפיקון (Salpicon) (שהוזכר כבר ב-1712) כראגו פן.

מאכל דומה ידוע בגרמניה המזרחית לשעבר בשם Würzfleisch או Harzer Würzfleisch, שמשתמש בבשר חזיר או בשר עוף במקום בשר עגל.

## המתכון
החלק העיקרי של ראגו פן מורכב מבשר עגל, שקדי עגל, מוח עגל, לשון ומח עצם, חזה עוף ודג, כולם מבושלים בציר עם חומץ או נחתכים לקוביות ומבושלים בחמאה. המרכיב השני הוא רוטב בשמל על בסיס רביכה בהירה, ציר, יין לבן, אנשובי, מיץ לימון, שמנת ופטריות מאודות שמעורבבות בחלמון ביצה.

את הקוביות והרוטב מערבבים, מחממים באמבט מרים ואז אופים בכוסות, או בפחזניות גדולות של בצק עלים עם פירורי לחם, גבינה וחמאה. הראגו מתובל לאחר מכן ברוטב ווסטרשייר ומיץ לימון.
כיום, ראגו פן נמצא בעיקר בקופסאות שימורים, כי ההכנה שונה מאוד מהמתכון המקורי. מחית עוף, מעובה בחלבון ביצה, משמשת לרוב להחלפת בשר עגל, בשר האיברים הפנימיים ודגים. לאחר מגפת ספגת המוח של סוף שנות ה-80, השימוש במוחות העגל הפך לנדיר, אפילו בראגו פן איכותי.
## הערות שוליים

קטגוריה:חלקי פנים
קטגוריה:מתאבנים
קטגוריה:מאכלי בשר
קטגוריה:המטבח הגרמני
וינס ויליאמס

**וינס טריל ויליאמס הבן** (באנגלית: **.Vince Terrill Williams Jr**; נולד ב-30 באוגוסט 2000) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת ממפיס גריזליס מליגת ה-NBA, בעמדת הקלע.

## קריירת מכללות
ויליאמס נולד בטולידו שבאוהיו, ובין השנים 2018–2022 למד באוניברסיטת וירג'יניה קומונוולת'. בעונתו האחרונה בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה, 2021/2022, העמיד ממוצעים של 14.1 נקודות, 6.0 ריבאונדים, 3.0 אסיסטים ו-1.6 חטיפות למשחק.

## קריירה מקצועית
ויליאמס נבחר בבחירה ה-47 של דראפט ה-NBA 2022, על ידי ממפיס גריזליס, וחתם בקבוצה על "חוזה דו-כיווני". ב-10 בינואר 2024 חתם בממפיס על חוזה NBA רגיל ל-4 עונות, בסך כ-8 מיליון דולר. חמישה ימים לאחר מכן קבע שיא קריירה של 24 נקודות, במשחק מול גולדן סטייט ווריורס.

## סטטיסטיקות הקריירה
### בעונה הסדירה של ה-NBA

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אוהיו
קטגוריה:טולידו (אוהיו): אישים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:אוהיו: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת וירג'יניה קומונוולת'
קטגוריה:כדורסלני ממפיס גריזליס
קטגוריה:כדורסלני ממפיס האסל
קטגוריה:בחירות דראפט של ממפיס גריזליס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-2000
מדליות באולימפיאדת הנוער קנגוון (2024)

אולימפיאדת הנוער קנגוון (2024) מהווה את משחקי החורף האולימפיים לנוער ה-4 שמתקיימים. המשחקים נערכים בין ה-19 בינואר ל-1 בפברואר 2024. במשחקים לוקחים חלק 1,802 ספורטאים ב-81 תחרויות ב-7 ענפי ספורט. טבלת המדליות מדרגת את 78 המדינות שהשתתפו באולימפיאדה לפי מספר מדליות הזהב שהספורטאים והספורטאיות שלהן זכו.

## טבלת המדליות
הדירוג בטבלה מתבסס על מידע כפי שנמסר על ידי הוועד האולימפי הבינלאומי. הטבלה מסודרת לפי מספר הזכיות במדליית זהב של הספורטאים מכל מדינה, לאחר מכן נלקח בחשבון מספר הזכיות במדליית כסף ולאחר מכן מספר הזכיות במדליית ארד. אם קיים שיויון בדירוג המדינות, הן מופיעות בסדר אלפביתי בהתאם לאותיות הייצוג של המדינה בוועד האולימפי הבינלאומי.

במשחקים יוענקו סך הכל 243 מדליות ב-81 אירועים: 81 מדליות זהב, 81 מדליות כסף, ו-81 מדליות ארד. נבחרות , , , , ו זכו לראשונה במדליות חורף לנוער. עבור ברזיל, טורקיה, תאילנד ותוניסיה מדובר במדליית חורף ראשונה במסגרת אולימפית.

;מקרא



## הערות שוליים

קטגוריה:2024 בספורט
קטגוריה:מדליות באולימפיאדת הנוער
קטגוריה:2024 בקוריאה הדרומית
חוסה קורדובה

**חוסה אנחל קורדובה צ'יימברס** (בספרדית: **José Ángel Córdoba Chambers**; נולד ב-3 ביוני 2001 בפנמה סיטי שבפנמה) הוא כדורגלן פנמי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת נוריץ' סיטי ובנבחרת פנמה.

## קריירת מועדונים
קורדובה גדל במחלקת הנוער של אינדפנדיינטה דה לה צ'וררה. בשנת 2018 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל הפנמית, ובסך הכל ערך 12 הופעות ליגה במדי המועדון.

ב-1 בינואר 2020 הושאל קורדובה בסלטה ויגו מלה ליגה, אך שיחק רק בקבוצת המילואים של המועדון.

ב-12 בינואר 2021 הושאל לאטאר וליקו טרנובו מליגת העל הבולגרית עד לתום עונת , ובסך הכל ערך 18 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה.

ב-7 בספטמבר 2021 הושאל ללבסקי סופיה מליגת העל הבולגרית למשך עונת . הוא ערך 20 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה, וכן זכה עם המועדון בגביע הבולגרי.

ב-5 באפריל 2022 חתם על חוזה קבוע לחמש שנים במועדון, החל מ-1 ביולי 2022.

ב-5 ביוני 2024 הודיעה נוריץ' סיטי על החתמתו של קורדובה.

## קריירה בינלאומית
ב-30 במרץ 2022 ערך קורדובה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פנמה, בניצחון 1-0 על נבחרת קנדה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.

## תארים
;אינדפנדיינטה דה לה צ'וררה
* אליפות פנמה (1): 2018/2019 קלאוסורה

;לבסקי סופיה
* הגביע הבולגרי (1): 2021/2022

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים פנמים
קטגוריה:בלמי כדורגל פנמים
קטגוריה:כדורגלני לבסקי סופיה
קטגוריה:כדורגלני נוריץ' סיטי
קטגוריה:כדורגלני נבחרת פנמה
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2024
קטגוריה:כדורגלני גביע הזהב 2025
קטגוריה:ספורטאים זרים בבולגריה
קטגוריה:ספורטאים זרים באנגליה
קטגוריה:ילידי 2001
רדואן חלחל

**רדואן חלחל** (בצרפתית: **Redouane Halhal**, בערבית: **رضوان حلحل**, בתעתיק מדויק: **רצ'ואן חלחל**; נולד ב-5 במרץ 2003 במונפלייה שבצרפת) הוא כדורגלן צרפתי-מרוקאי המשחק בעמדת הבלם במכלן.

## קריירת מועדונים
חלחל גדל במחלקת הנוער של מונפלייה. בשנת 2021 החל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון. ב-26 בדצמבר 2023 חתם באתלטיקו מדריד מלה ליגה, והחל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון.

ב-14 באוגוסט 2024 חתם במכלן הבלגית ואז הושאל להלמונד ספורט ההולנדית.

## קריירה בינלאומית
חלחל נכלל בסגל נבחרת מרוקו עד גיל 23 לטורניר גביע אפריקה לאומות עד גיל 23 בשנת 2023, וערך שתי הופעות בטורניר, בו זכה נבחרתו.

## תארים
;נבחרת מרוקו עד גיל 23
* גביע אפריקה לאומות עד גיל 23 (1): 2023

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:בלמי כדורגל צרפתים
קטגוריה:כדורגלנים מרוקאים
קטגוריה:בלמי כדורגל מרוקאים
קטגוריה:כדורגלני מכלן
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-2003
קטגוריה:מרוקאים שנולדו ב-2003
הרולד גיליס

**הרולד דלף גיליס** (**Harold Delf Gillies**; 17 ביוני 1882 - 10 בספטמבר 1960) היה רופא מנתח ניו זילנדי בריטי, שנודע כאבי ענף הכירורגיה הפלסטית.

## ביוגרפיה
הרולד גיליס נולד בעיר דנידין שבניו זילנד. הוא למד רפואה בקולג' גונוויל וקאיוס  באוניברסיטת קיימברידג' שבבריטניה, שם היה ספורטאי מצטיין (בחתירה וגולף) וכן הצטרף לבונים החופשיים. ב-1908 הוסך כרופא וב-1910 החל לעבוד כרופא אף אוזן גרון במרפאתו של סר מילסום ריס .

לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה התגייס גיליס לחיל הרפואה של הצבא הבריטי והוצב בצפון צרפת. שם היה עד לניסיונו של רופא שיניים צרפתי לפתח טכניקה להשתלת עור. משם עבר גיליס לפריז והתוודע לניסיונות דומים מצד מנתח הפה והלסת היפוליט מורסטין . גיליס סבר שחשוב לפתח את התחום והצליח לשכנע את הרופא הראשי של הצבא הבריטי לייסד מחלקה לטיפול בפציעות פנים בבית חולים צבאי באלדרשוט שבבריטניה. הביקוש לשירותי המחלקה גדל במהירות והביא להקמתו של בית חולים ייעודי לתחום במטרופולין לונדון. ב-1917 היו בו 1,000 מיטות. גיליס וצוות שהקים פיתחו שם טכניקות שונות של שיקום פציעות פנים בכירורגיה פלסטית וערכו מספר גדול של ניתוחים. כ-11,000 מטופלים עברו תחת ידיו במהלך המלחמה.

לאחר המלחמה פתח גיליס פרקטיקה פרטית בתחום הכירורגיה הפלסטית, ועסק רבות בהוראה והדרכה של הטכניקות הכירורגיות שפיתח ברחבי העולם. קרוב משפחתו הרופא ארצ'יבלד מק'אינדו  הצטרף לעבודה במרפאתו והיה בעצמו לעוסק מרכזי בתחום הכירורגיה הפלסטית. גיליס פרסם את הספר Plastic Surgery of the Face. ב-1957 פרסם ספר נוסף, The Principles and Art of Plastic Surgery, ביחד עם ראלף מילארד (Ralph Millard).

ב-1930 הוענק לגיליס תואר קצין במסדר האימפריה הבריטית לאות הוקרה על הישגיו הרפואיים במלחמה. על פעילותו הוענקו לו גם עיטורים של דנמרק (1923) ונורווגיה (1948). הוא צורף כחבר כבוד לאגודות המנתחים האוסטרלית והאמריקאית ולחברה המלכותית לרפואה בבריטניה.

במהלך מלחמת העולם השנייה שימש גיליס כיועץ למשרד הבריאות הבריטי, לחיל האוויר המלכותי ולאדמירליות. הוא הקים יחידות כירורגיה פלסטית ברחבי בריטניה, ובהשראתו עשו כך גם מנתחים אחרים. במהלך המלחמה ואחריה הכשיר גיליס רופאים רבים בבריטניה ובמדינות חבר העמים כמנתחים פלסטיים.

ב-1946 ערכו גיליס ועמיתו את אחד הניתוחים הראשונים בעולם לשינוי מין. בהמשך פיתח טכניקה ניתוחית לנושא זה, שהפכה לסטנדרטית למשך עשרות שנים.

בקיץ 1960 סבל גיליס משבץ מוחי בעיצומו של ניתוח שערך וב-10 בספטמבר מת במרפאת לונדון בגיל 78.

### חיים אישיים
גיליס נישא ב-1911 בלונדון. לאשתו ולו נולדו ארבעה ילדים. בנם הבכור היה טייס קרב במלחמת העולם השנייה ונפל בשבי הגרמני. בנם הצעיר עסק גם הוא ברפואה. אשתו מתה ב-1957, והוא נישא בשנית.

גיליס היה שחקן גולף בליגת החובבים והשתתף בתחרויות רבות במסגרתה במהלך שנות העשרה והעשרים.

## הנצחה
גיליס התגורר שנים רבות בהמפסטד שבלונדון. שלט כחול על קיר הבית שבו גר מנציח את חייו שם ואת עבודתו.

ב-2015 הקים קולג' גונוויל וקאיוס בקיימברידג' שיכון וקרא לרחוב שבו הוא שוכן על שמו של גיליס.

בשלושה ספרים שיצאו לאור מתוארת עבודתו של גיליס כחלוץ בתחום הכירורגיה הפלסטית במלחמות העולם.

## קישורים חיצוניים

* הרולד גיליס, באתר Dictionary of New Zealand Biography

קטגוריה:ניו זילנדים
קטגוריה:רופאים בריטים במאה ה-20
קטגוריה:כירורגים פלסטיים
קטגוריה:רופאי אף אוזן גרון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קיימברידג'
קטגוריה:אנשי צבא בריטים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:ניו זילנדים שנולדו ב-1882
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1960
עדי זריפי

**עדי זריפי** (נולדה ב-3 במרץ 1990) היא עיתונאית ומגישת חדשות ישראלית בחברת החדשות בערוץ 12, המשמשת גם כתבת המדע והסביבה של אתר N12.

## ביוגרפיה
זריפי נולדה וגדלה בירושלים. היא למדה בחטיבה ובתיכון ע״ש זיו ומרקס בעיר. בשנת 2008 התגייסה לצה״ל ושירתה ביחידת המוזיאונים של משרד הביטחון. במסגרת שירותה הצבאי היא הייתה בתחילה מדריכה במוזיאון אסירי המחתרות בירושלים ובהמשך מפקדת קורס מדריכי מוזיאונים של משרד הביטחון בבה"ד חינוך.

למדה לתואר ראשון ביחסים בין-לאומיים ב. החשיפה לתכנים של הסברה ולאופן הסיקור של ישראל בעולם הובילו אותה להמשיך ללימודי תואר שני בתקשורת פוליטית באוניברסיטת תל אביב. במהלך לימודי התואר השני היא עבדה במחלקת קשרי חוץ והדרכות בבית המשפט העליון.

## קריירה
זריפי החלה את הקריירה בתחום התקשורת בשנת 2017 כאשר היא החלה לעבוד עבור חברת החדשות במחלקת האינטרנט של האתר N12, הפלטפורמה הדיגיטלית של חדשות ערוץ 12, בו היא שימשה כעורכת הרשתות החברתיות של האתר. בשנת 2022 מונתה לכתבת המדע והסביבה באתר N12. במסגרת תפקיד זה היא הגישה פינות של חדשות חוץ ואיכות הסביבה ושימשה כמבזקנית ומגישת משדרים מיוחדים.

בנובמבר 2022 מונתה למבזקנית הראשית בערוץ 12 והחלה להגיש את מבזקי הבוקר והשידורים המתגלגלים באירועים חדשותיים בשעות הבוקר. תפקיד זה התרחב במהלך תקופת מלחמת חרבות ברזל כאשר היא החלה להגיש גם את משדרי הלילה ושעות הצהריים, בנוסף למשדר הבוקר.

בינואר 2024 החלה להגיש את תוכנית האקטואליה היומית "כותרת ראשית" ברדיו ירושלים ברוטציה עם מאיה חסון קראוס.

## חיים אישיים
זריפי מתגוררת בשכונת גבעת משואה בירושלים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:סגל חברת החדשות
קטגוריה:אנשי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:מגישות חדשות ישראליות
קטגוריה:מגישי חדשות ישראלים
קטגוריה:בוגרי התיכון ע"ש זיו ומרקס
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:גבעת משואה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1990
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1990
טל בירון-שנטל

פרופסור **טל בירון-שנטל** (נולדה ב-1970 לערך) היא רופאה גינקולוגית ישראלית, המשמשת כמנהלת אגף נשים ויולדות במרכז הרפואי מאיר בכפר סבא. היא מומחית לטיפול בהריונות בסיכון גבוה.

## ביוגרפיה
טל בירון שנטל למדה רפואה בפקולטה לרפואה שבטכניון. התמחתה בגינקולוגיה במרכז הרפואי מאיר. בהמשך עברה התמחות-על ברפואת האם והעובר ובהריונות בסיכון גבוה באוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס שבארצות הברית ועבדה בבית החולים Barnes שם.

היא פרופסור בפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב. בנוסף לעבודה הקלינית עוסקת בהוראת סטודנטים לרפואה ובהנחיית מתמחים ובמחקר בסיסי וקליני. ערכה מחקרים ופרסמה פרסומים בביולוגיה של השליה, המסבירים את הבסיס המולקולארי של סיבוכים מילדותיים כגון רעלת הריון והאטה בצמיחה תוך רחמית.

בירון שנטל חברה בוועדים המקצועיים של האיגוד לגינקולוגיה ומיילדות, החברה לרפואת האם והעובר, החברה לאולטרסאונד בגינקולוגיה ומיילדות והחברה לחקר השליה. היא משתתפת בכתיבת ניירות עמדה בתחום רפואת האם והעובר, בקביעת מדיניות טיפול ארצית בתחומים אלו ובהכנת תוכנה ארצית ללימוד פיענוח של ניטור עוברי בלידה.

בירון שנטל נשואה ואם לשתי בנות.

## קישורים חיצוניים

* טל בירון-שנטל, באתר מרכז רפואי מאיר
* ראיון עם טל בירון שנטל, באתר הארץ
* טל בירון שנטל על הריון בסיכון גבוה, באתר יוטיוב

קטגוריה:רופאות ישראליות
קטגוריה:גינקולוגים ישראלים
קטגוריה:סגל מרכז רפואי מאיר
קאלין

[ממוזער|250px|קאלין במהלך החזרה הגנרלית לגמר [אירוויזיון 2024, שהתקיים במאלמה שבשוודיה. היא דורגה במקום ה-24 עם 24 נקודות.]]
**מארי-סופי קרייסל** (בגרמנית: **Marie-Sophie Kreissl**; נולדה ב-12 בנובמבר 1994), הידועה בשם הבמה **קאלין** (בגרמנית: **Kaleen**), היא זמרת ורקדנית אוסטרית. ייצגה את אוסטריה באירוויזיון 2024, שהתקיים במאלמה שבשוודיה, עם השיר "We Will Rave".

## שנותיה הראשונות
קאלין גדלה ברייד אים טראונקרייס שבאוסטריה עילית. היא נכדתה של האנלייסה קרייסל-וורת', מלחינה, תמלילנית ומפיקה מוזיקלית בתחום מוזיקת הפולק. מגיל שנתיים התחילה ללמוד בלט, ובגיל 7 אף זכתה בתואר "אלופת הארץ" בתחומה.

## קריירה
קאלין הצהירה כי את השפעתה המוזיקלית שאבה מדואה ליפה, אריאנה גרנדה, ליטל מיקס, ביונסה וזארה לרסון.

בשנת 2014 השתתפה בגרסה הגרמנית של תחרות הריקוד *Got to Dance*, והגיעה לשלב הגמר יחד עם בן-זוגה לריקוד. משנת 2020 עובדת בתאגיד השידור האוסטרי ככוריאוגרפית וכבמאית. בשנת 2021 הקימה חברת תקליטים משלה בשם וייפיי רקורדס. בספטמבר 2023 הוציאה את אלבום הבכורה שלה, *[[Stripping Feelings]]*.

משנת 2018 הפכה למעורבת בנציגויות לתחרות הזמר של האירוויזיון ולאירוויזיון הילדים בתפקידים שונים, דוגמת כזמרת סטאנד-אין לחזרות וכרקדנית למופעי המרווח באירוויזיון 2018; כמנהלת קריאייטיב של המשלחת הספרדית והבולגרית באירוויזיון הילדים 2021; כמנהלת הקריאייטיב של המשלחת הספרדית באירוויזיון 2022 וכעוזרת פיתוח המופעים של אוסטריה, ארמניה וגרמניה באירוויזיון 2023.

ב-16 בינואר 2024 פורסם כי קאלין נבחרה באופן פנימי לייצג את אוסטריה באירוויזיון 2024, שיתקיים במאלמה שבשוודיה. שירה, "We Will Rave" תואר כיצירת דאנס-פופ טכנו. הוא יצא לאור ב-1 במרץ 2024. קאלין הופיעה בחצי הגמר השני של התחרות, שנערך ב-9 במאי, ממנו העפילה לשלב הגמר. ב-11 במאי ביצעה את שירה על בימת גמר התחרות. היא דורגה במקום ה-24 עם 24 נקודות.

## דיסקוגרפיה
### אלבומי אולפן
* 2023: *[[Stripping Feelings]]*

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרות אוסטריות
קטגוריה:רקדניות אוסטריות
קטגוריה:כוריאוגרפיות
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 2024
קטגוריה:נציגי אוסטריה באירוויזיון
קטגוריה:ילידות 1994
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1994
יחסי טורקיה–צ'אד

**יחסי טורקיה–צ'אד** הם יחסי החוץ בין **[[טורקיה]]** ל**[[צ'אד]]**. לאף אחת מהמדינות לא הייתה שגרירות תושבת עד מרץ 2013, עת פתחה טורקיה שגרירות בנג'מנה, וכעבור שנה פתחה צ'אד שגרירות באנקרה. טורקיה כוננה יחסים דיפלומטיים ב-27 בינואר 1960 אך הכירה בעצמאות צ'אד ב-11 באוגוסט 1960.

## היסטוריה
לטורקיה היו קשרים תרבותיים, אתניים ודתיים ארוכי שנים עם צ'אד, ובמיוחד עם צפון צ'אד.

במהלך שנות ה-80 וה-90 של המאה ה-20, לשתי המדינות היו יחסים כלכליים מוגבלים אך הבצורת בתחילת שנות ה-90 הביאה סיוע טורקי לצ'אד, כולל אספקה חקלאית, רפואית וטכנית.

היחסים היו מוגבלים עד תחילת העשור השני של המאה ה-21 בגלל מעמדה של צ'אד ושירות התחבורה האווירית המוגבל. היחסים צברו תאוצה לאחר פתיחת שגרירות טורקיה בנג'מנה ב-1 במרץ 2013, ושגרירות צ'אד באנקרה ב-10 בדצמבר 2014.

אולם בשנת 2020 היחסים בין שתי מדינות הצטננו, לאחר שנשיא צ'אד אידריס דבי גינה את טורקיה בשל מעורבתה במלחמת האזרחים השנייה בלוב ושלח 1,500 חיילים לסייע לח'ליפה חפתר.

## נציגויות דיפלומטיות
* לטורקיה יש שגרירות בנג'מנה.
* לצ'אד יש שגרירות באנקרה.

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
Dragonfire

**Dragonfire** הוא אב טיפוס בריטי של טכנולוגיית נשק לייזר. הוא נחשף לראשונה לציבור בשנת 2017 בלונדון ומפותח על ידי UK Dragonfire, שיתוף פעולה המורכב מ-, לאונרדו UK,  ו־. הוא ישמש להגנה מפני טילים באנרגיה מכוונת לייזר בכוחות המזוינים של בריטניה.

## פיתוח
הנשק הוצג לראשונה בפומבי בכנס DSEI 2017 בלונדון. פיתוח אב הטיפוס היה אמור להתבצע על ידי שותפות בין משרד ההגנה הבריטי (MoD) והתעשייה הפרטית. מערכת DragonFire פותחה עם תקציב בשווי 100 מיליון ליש"ט.

הניסויים היו אמורים להתחיל בשנת 2018, ולאחר מכן נדחו לשנת 2019, אולם מגפת הקורונה ובעיות טכניות גרמו לעיכובים. בסופו של דבר הוא נוסה בשנת 2022 בטווחים באיים החיצוניים  של סקוטלנד. לפי MBDA, ניסויים ראשוניים אלה בהספק נמוך הוכיחו את יכולתה של Dragonfire לעקוב אחר מטרות אוויר וים בדיוק גבוה. לאחר מכן בוצעו ניסויים בעוצמה גבוהה בנובמבר 2022, כאשר הלייזר נגע במטרות באמצעות העוצמה הגבוהה שלו בתרחישים מבצעיים. DragonFire נצמד ליעד מוטס בתרגיל בסקוטלנד בינואר 2024. משרד ההגנה (הממלכה המאוחדת) קבע: "הטווח של DragonFire מסווג, אבל הוא יכול להתחבר לכל מטרה נראית לעין. הדיוק הנדרש שווה ערך לפגיעה במטבע 1 ליש"ט ממרחק של קילומטר."

## מאפיינים
מערכת Dragonfire משתמשת בטכנולוגיה ראשונית בפיתוח בריטי של שילוב בין אלומות כדי לספק קרן לייזר עם צפיפות מוגברת והגדלת הטווח האפקטיבי באמצעות שימוש בעשרות משטחי זכוכית. הנוסחה המדויקת מסווגת. הלייזר ומערכות המיקוד הנלוות לו, כולל מצלמה אלקטרו-אופטית ולייזר שני בעוצמה נמוכה יותר להדמיה ומעקב, מורכבים על עמוד. על פי הדיווחים, הלייזר הוא בעוצמה של 50 קילוואט ונועד להגן על מטרות יבשתיות וימיות מפני איומים כמו טילים ומרגמות. ניתן לעמוד בדרישות האנרגיה של המערכת על ידי , מערכת חדשנית משותפת של בריטניה וארצות הברית שנמצאת כעת בפיתוח.

בריטניה צופה כי תרכיב נשק לייזר באנרגיה גבוהה, כמו Dragonfire, על סיפונן של ספינות מלחמה עתידיות של הצי המלכותי הבריטי, בכלי רכב משוריינים של הצבא הבריטי ובמטוסי קרב של חיל האוויר המלכותי. תחילה המערכת תוצב על סיפון פריגטה מסוג 23 ורכב משוריין.

## ראו גם
* אור איתן

## הערות שוליים

קטגוריה:אמצעי לחימה מבוססי לייזר
קטגוריה:מוצרים עתידיים: אמצעי לחימה
קטגוריה:טכנולוגיה צבאית
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: צבא וביטחון
עיטור הצווארון הגדול של פלסטין

**עיטור הצווארון הגדול של פלסטין** (בערבית: وسام دولة فلسطين) הוא האות האזרחי הגבוה ביותר של הרשות הפלסטינית. עיטור זה ניתן, בהוראת הנשיא, לנכבדים זרים, מלכים, ראשי מדינה או ממשלה, ולאנשים בדרגה דומה, שהעניקו "שירותים יוצאי דופן" לרשות הפלסטינית.

## מקבלים בולטים של העיטור
* המלך סלמאן מערב הסעודית
* המלך חמד של בחריין
* מלך בולגריה סימאון סקסקובורגותסקי
* שייח' נוואף אל-אחמד אל-ג'אבר אל-סבאח, אמיר כווית, יושב ראש האספה הלאומית  וראש הממשלה 
* הנשיא ולדימיר פוטין מרוסיה
* הנשיא דמיטרי מדבדב מרוסיה
* הנשיא פרנסואה הולנד מצרפת
* הנשיא ג'ורג'ו נפוליטנו מאיטליה
* הנשיא אל-באג'י א-סבסי מתוניסיה
* הנשיא סבסטיאן פיניירה מצ'ילה
* הנשיא שי ג'ינפינג מסין
* הנשיא ח'ליפה בן זאיד אאל נהיאן מאיחוד האמירויות הערביות
* ראש הממשלה נרנדרה מודי מהודו.
* ראש הממשלה חוסה לואיס רודריגס ספאטרו מספרד
* הנסיך אל-וליד בן טלאל מערב הסעודית
* הנשיא קייס סעיד, מתוניסיה
* הנשיא עבד אל-מג'יד תבון מאלג'יריה

## הערות שוליים

קטגוריה:הרשות הפלסטינית
קטגוריה:אותות ועיטורים אזרחיים
פרס איגוד מבקרי הקולנוע האמריקאי לשחקנית המשנה הטובה ביותר

**פרס איגוד מבקרי הקולנוע האמריקאי לשחקנית המשנה הטובה ביותר** הוא פרס שניתן בטקס פרסי איגוד מבקרי הקולנוע האמריקאי. הפרסים מוענקים על ידי איגוד מבקרי הקולנוע (CCA), והענק לראשונה ב-1995 למירה סורבינו על תפקידה ב"אפרודיטה הגדולה". לא הוכרזו מועמדים רשמיים עד 2001. היו שני תיקואים בקטגוריה זו (1998, 2005), ונכון לשנת 2023, יש שש מועמדות מדי שנה.

ג'ואן אלן היא השחקנית היחידה שקיבלה את הפרס הזה יותר מפעם אחת, עם שתי זכיות. איימי אדמס מחזיקה בשיא של הכי הרבה מועמדויות בקטגוריה עם ארבע.

## זוכות ומועמדות
* "" מסמל שחקנית שזכתה בפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר.
* "†" מסמל שחקנית שזכתה בפרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד משנה.
* "*" מסמל שחקנית שזכתה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר - סרט קולנוע.

## שיאניות זכיות ומועמדויות

## ראו גם
* פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר
* פרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד משנה
* פרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר - סרט קולנוע

## הערות שוליים

*
קטגוריה:פרסים המוענקים לשחקניות
קטגוריה:פרסי משחק קולנועיים
יצחק סיניור טיג'ירה

**יצחק חיים בכיר טקסירה** (או: **מנואל יצחק טקסירה** או: **יצחק סיניור טיג'ירה**; 8 בספטמבר 1631, ה'שצ"א – 15 ביוני 1705, ה'תס"ה) היה סוחר, תושב ומנהיג קהילה יהודית. הוא בילה חלק גדול מחייו בהמבורג.

## ביוגרפיה
יצחק חיים טקסירה נולד לאביו אברהם סיניור טיג'ירה , שהיה מהאנוסים, לאחר מות אביו בשנת 1666, הוא לבדו ירש את חברת המסחר והביטוח המצליחה של אביו.

כמו יעקב קוריאל לפניו, היה לו בית הארחה ייצוגי בקריינקמפ, אותו העמיד לרשותו כמקום מפגש קבוע לשליחים מחצרות מלוכה מכל רחבי אירופה. טקסירה נתן לעיתים קרובות סכומי כסף גדולים וקטנים לכנסייה ולרשויות כדי לשמור על רצונם הטוב. הוא סיפק נחושת לגג הכנסייה הראשית של סנט מייקל'ס, שהושלמה ב-1699, בשווי 10,000 טאלר, ועל כך לא קיבל שום תשלום.

ב17 יולי, 1659, כתבו לו מונציה אודות משפחה שנשבה.

טסקירה מימן את הישיבה שלו בהמבורג. ולפי צבי גרץ היה יעקב ששפורטש תלמיד הישיבה שם.

בהשקפתו הדתית היה חסיד של שבתי צבי, כמו רבים מקהילת האנוסים בהמבורג וחברי המוסד היו בין המנויים לאוסף הדרשות "Fin de los Dìas" מאת משה גדעון אבודיינטה, שיצא לאור בגליקשטאדט שבהולשטיין ובהמבורג ב-1666.

בשנת 1670 (ה'ת"ל) במהלך גירוש וינה על ידי לאופולד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, שלחו טובי העיר, וביניהם רבה של העיר ר' גרשון אשכנזי, והדיין ר' חגי חנוך פרנקל, מכתב אליו להשתדל אצל כריסטינה, מלכת שוודיה למנוע את הגירוש.

ממשלת דנמרק הציעה לו משרה כתושב בשנת 1692, אשר טסקירה קיבל שבע שנים מאוחר יותר. בגלל מחלוקות בין הסנאט של המבורג, האזרחים והפורטוגלים המתגוררים בהמבורג, טייקסיירה נסע לאמסטרדם בשנת 1699 יחד עם הנכסים המאוחסנים בבנקים, בכירים ובבורסה. זה גרם לסערה גדולה בבורסת המבורג ולקריסת שוק מניות. במקום מגוריו החדש הפך מיד לחבר הנהלה בקהילה המקומית.

יהודה לאון טמפלו שהיה לזמן קצר רב בהמבורג, הקדיש את התרגום הספרדי של תהילים "קדש הלולים", שיצא לאור באמסטרדם ב-1670/71 לשמו של טקסירה.

וגם הקדיש אנדריאס קמפה  "Israëls erfreuliche Botschaft". המבורג, 1688, לשמו.

## קישורים חיצוניים
* תמונת מצבתו באתר Find a Grave
* אילן היוחסין של יצחק סיניור טיג'ירה באתר Geni

## הערות שוליים

קטגוריה:צאצאי אנוסים
יהודית רשפון

**יהודית רשפון** (23 בספטמבר 1945 – 6 בינואר 2023) הייתה כימאית ישראלית, פרופסור במחלקה לביולוגיה מולקולרית וביוטכנולוגיה באוניברסיטת תל אביב.

## ביוגרפיה
יהודית רשפון נולדה בפתח תקווה בשם **יהודית טבע**, בת לד"ר זאב טבע (טאוב), ממייסדי בית החולים קפלן, ולקלרה (לבית קיבלביץ). בשנת 1964 קיבלה תואר ראשון בכימיה מהאוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1972 קיבלה תואר שני בכימיה ממכון ויצמן למדע, ובשנת 1978 קיבלה שם תואר דוקטור לכימיה על עבודה שכותרתה "Electrochemical Methods for Studying the Penetration of Proteins and Peptides into Lipid Monolayers", שנעשתה בהנחיית פרופ' ישראל מילוא (מילר). בשנים 1978–1979 ביצעה מחקר בתר-דוקטורט במדעי הקרקע בהפקולטה לחקלאות, מזון וסביבה ע"ש רוברט ה. סמית של האוניברסיטה העברית, בהנחיית פרופ' עמוס בנין.

בשנים 1979–1980 הייתה חוקרת במרכז המחקר איימס של נאס"א בקליפורניה. בשנים 1980–1984 הייתה חוקרת במחלקה לאלקטרוכימיה באוניברסיטת תל אביב. בשנת 1984 הצטרפה לסגל המחלקה לביולוגיה מולקולרית וביוטכנולוגיה של אוניברסיטת תל אביב, שם מונתה למרצה בכירה בשנת 1987, לפרופסור חבר בשנת 1993 ולפרופסור מן המניין בשנת 2001. בשנים 1988–1994 הייתה מדענית אורחת במעבדה הלאומית לוס אלמוס בניו מקסיקו.

מחקרה עסק בכימיה אנליטית, בדיאגנוסטיקה ובאלקטרוכימיה. היא פיתחה שיטות אנליטיות מתקדמות, בהן זיהוי תאים סרטניים בדגימות ביופסיה באמצעות ניטור רמות פעילות אנזימטית, קביעת רמות גלוקוז בתהליכי תסיסה, קביעת רמות חיידקים בתרחיף, וקביעת דלקת על ידי מדידת רמת חלבון מגיב C (CRP) באמצעות ננו-צינוריות פחמן. 

בשנת 1972 נישאה לד"ר משה רשפון, ולהם בן ובת. 

חלתה בסרטן הריאה ונפטרה ב-6 בינואר 2023. הובאה לקבורה ברחובות.

## קישורים חיצוניים

* Ehud Keinan, Prof. Judith Rishpon (1945 – 2023), The Israel Chemical Society
* Prof. Judith Rishpon, Tel Aviv University 

קטגוריה:אלקטרוכימאים
קטגוריה:כימאיות ישראליות
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור ממכון ויצמן למדע
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: ביו-רפואה וחקר הסרטן
קטגוריה:רחובות: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1945
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2023
סויוז MS-23

**סויוז MS-23** (ברוסית: Союз МС-23) היא חללית מאוישת רוסית, אשר שוגרה לתחנת החלל הבינלאומית ב-24 בפברואר 2023 ללא צוות. היא הייתה צריכה להחזיר לכדור הארץ צוות שהגיע לחלל בחללית סויוז MS-22 שנפגעה.
## צוות
*  סרגיי פרוקופייב - מפקד
*  דמיטרי פטלין - מהנדס טיסה
*  פרנסיסקו רוביו - מהנדס טיסה

## תיאור המשימה
חללית "סויוז MS-23" שוגרה ב-24 בפברואר 2023 מקוסמודרום בייקונור הנמצא בשטח קזחסטן ומנוהל על ידי רוסיה. השיגור בוצע באחריות רוסקוסמוס בעזרת משגר מדגם "סויוז 2.1A". החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה.

החללית התחברה למודול "פואיסק" של תחנת החלל הבין-לאומית כעבור יומיים. תהליך עגינה בוצע באופן אוטומטי.

באותה עת בתחנת החלל שהתה משלחת מס' 68 בפיקוד סרגיי פרוקופייב. 

חללית "סויוז MS-22" נפגעה ממיקרו-מטאוריט בזמן עגינה בתחנת החלל. כתוצאה מכך יצאה משימוש מערכת ויסות חום והיא לא יכלה להחזיר את צוותה לכדור הארץ. בהתאם לכך חללית "סויוז MS-23" שוגרה לחלל ללא צוות. זמן קצר לאחר הגעתה, חללית "סויוז MS-22" התנתקה מתחנת החלל וחזרה לכדור הארץ ללא צוות.

חללית "סויוז MS-23" נותרה מחוברת לתחנת החלל ופעלה כחללית חירום.

ב-27 בספטמבר חללית "סויוז MS-23" התנתקה מתחנת החלל וחזרה לכדור הארץ עם הצוות. הנחיתה עברה ללא בעיות.

## קישורים חיצוניים

* סויוז MS-23
* תיאור המשימה

קטגוריה:תוכנית סויוז
קטגוריה:2023 ברוסיה
SpaceX Crew-6

**SpaceX Crew-6** היא המשימה המבצעית הרביעית של החללית קרו דרגון אנדוור מתוצרת SpaceX כחלק מהתוכנית המאוישת המסחרית של נאס"א. המשימה שוגרה ב-2 במרץ 2023 על גבי משגר הפאלקון 9 מכן שיגור 39A שבמרכז החלל קנדי.

הצוות הצטרף למשלחת מס' 68 לתחנת החלל הבין-לאומית בפיקוד סמנתה כריסטופורטי.

## צוות

### צוות גיבוי
*  ג'סמין מוגבלי
*  אנדראס מוגנסן
*  הזאע אל-מנסורי
*  קונסטנטין בוריסוב, רוסקוסמוס

## משימה
המועד המקורי היה 27 בפברואר שנדחה עקב בעיה טכנית. ב-2 במרץ 2023, חללית קרו דרגון אנדוור ובה ארבעת חברי צוות המשימה שוגרו בעזרת משגר פאלקון 9 מכן השיגור 39A שבמרכז החלל קנדי. השלב הראשון של משגר הפאלקון 9 (מספר סידורי B1078.1) נחת בחזרה על פלטפורמה צפה באוקיינוס האטלנטי. כ-25 שעות לאחר השיגור, עגנה חללית אל מודול הרמוני שבתחנת החלל הבינלאומית. הם הצטרפו למשלחת מס' 68 לתחנת החלל הבין-לאומית בפיקוד סמנתה כריסטופורטי ובהמשך של סרגיי פרוקופיב ולאחר סיום פעילותה היו חלק של משלחת מס' 69 בפיקוד סרגיי פרוקופיב.

ב-6 במאי בוצע שינוי מיקום עגינה של החללית בתחנת החלל.

לאחר השלמת התוכנית החלו הכנות לניתוק החללית מתחנת החלל.

ב-4 בספטמבר, בתום כחצי שנה, חללית הדרגון חזרה בשלום לכדור הארץ בצניחה אל מימי האוקיינוס האטלנטי אל מול חופי פלורידה וחולצה על ידי אוניית אספקה לאסדות.

## קישורים חיצוניים

* התוכנית המאוישת המסחרית, באתר הרשמי של נאס"א
* המשימה באתר נאס"א
* תיאור המשימה

## הערות שוליים

קטגוריה:2023 בארצות הברית
קטגוריה:דרגון 2
בהראם הראשון

**בהראם הראשון** (אוית גם ווהראם הרהשון או ווהראן הראשון; פרסית תיכונה: 𐭥𐭫𐭧𐭫𐭠𐭭) היה מלך פרס הרביעי מהשושלת הסאסאנית אשר מלך משנת 271 עד 274. הוא היה בנו הבכור של שאפור הראשון (מלך בין 240–270) ואחיו של הורמיזד הראשון (מלך בין 270–271).

שלטונו של בהרם הראשון סימן את סופה של הסובלנות הסאסאנית כלפי המניכאיזם, ובשנת 274, בהשפעת הכוהנים של זורואסטר, רדף את מַני, מייסד הדת, עד שלבסוף השיגו, העמיד אותו למשפט כבול בשלשלאות, והכניס אותו לכלא, שם מת לאחר 26 ימים. שלטונו של בהראם הראשון היה ברובו חסר אירועים. ירש אותו בנו בהרם השני.

## מקור השם
המשמעות של השם "בהראם" היא "המנצח" או "האל מנצח". השם היה נפוץ בקרב השושלת הסאסאנית.

*השם התאופורי "בהראם" הוא הגרסה הפרסית החדשה של השם התיכון-פרסי "וַהְרָהרָאן", אשר נגזר מהשם האיראני העתיק "Vṛθragna". מקבילתו באווסטית היא "Verethragna", שמו של אל הניצחון האיראני העתיק, ואילו הגרסה הפרתית היא Warθagn. השם תועתק ביוונית כ-"Baranes", ובארמנית הוא תועתק כ-"Vahagn/Vrām". השם מתועד בגאורגית כ-"Baram" ובספריות רומיות כ-"Vararanes".*

## חייו טרם עלייתו למלוכה
בהראם הראשון, בנו הבכור של שאפור הראשון, לא ירש את אביו באופן אוטומטי. הסיבה העיקרית לכך הייתה ככל הנראה מעמדה הנמוך של אמו, שהייתה מלכה משנית או פילגשו.

במהלך שלטונו של שאפור הראשון, שימש בהרם הראשון כמושל גילאן, פרובינציה חדשה שזה נכבשה בשפת הים הכספי. הוא נחשב ל"מלך גילאן", מה שמעיד על מידה מסוימת של חשיבות ותחכום בתפקידו זה. שמו אף מופיע בכתובת על קיר כעבה-י זרתושת בנקש-י רוסתם ליד פרספוליס, מה שמרמז על מעמדו המקובל בעיני אביו.

עם מות שאפור הראשון בשנת 270, עלה לכס תחילה אחיו הבכור של בהראם, הורמיזד-ארדשיר, אך שלטונו היה קצרצר ונמשך פחות משנה. בהראם הראשון, שלא נחשב בעבר כמועמד לכס המלוכה, הצליח לעלות לשלטון בעזרת תמיכתו של כהן זורואסטרי חזק בשם קרטיר. הוא ככל הנראה ניצל את חוסר היציבות הפוליטית ששררה לאחר מות אחיו ועם כישוריו הפוליטיים הצליח לבסס את שלטונו.

כדי למנוע סכסוך עם אחיו האחרים, עשה בהרם עסקה עם נרסה (אחד מאחיו). נרסה ויתר על זכותו לכס המלוכה בתמורה למשרת מושל ארמניה, פרובינציה חשובה בגבול האימפריה הסאסאנית עם רומא. עם זאת, סביר להניח שחרף ההסכם, נרסה עדיין ראה את בהרם כמי שגזל את זכותו והיחסים ביניהם נותרו מתוחים.

שלטונו של בהרם הראשון, שנמשך עד שנת 276, היה יחסית קצר. למרות שלא הוכר כמלך לפני עלייתו ונתקל באתגרים פוליטיים, הצליח לשמור על יציבות האימפריה הסאסאנית. עם זאת, מורשתו מעורפלת מעט, שכן עלייתו לשלטון הייתה ככל הנראה לא צפויה ולא לגמרי חלקה, ומיחסיו המתוחים עם אחיו.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:האימפריה הסאסאנית
קטגוריה:מלכי פרס
שרה מינץ

**שָׂרָה מִינְץ** (שם לידה: **מַרִיצָה רוֹדְרִיגֶז גוֹמֶז**, בספרדית: **Maritza Rodríguez Gómez**; נולדה ב-1 בספטמבר 1975) היא שחקנית ודוגמנית קולומביאנית לשעבר.

באפריל 2021, היא ובעלה יהושע מינץ , עלו לישראל ומאז מתגוררים בירושלים.

## ביוגרפיה
נולדה ב-1975 בברנקייה, קולומביה בשם מריצה רודריגז גומז. למינץ שלושה אחים. היא דוברת אנגלית וספרדית.

### משחק

היא ידועה בעיקר בזכות תפקידיה כברברה סנטנה בטלנובלה הטלנובלה אמנט דלרטו (2001), כריסטל קוברוביאס בטלנובלה של ונביסיון אנגל ריבלה (2003), בתור מרפיל מונדרגון דה אירזבל; דבורה מונדראון דה דווילה בטלנובלה אקונלדה של Venevisión (2007), שרה אנדרדה בטלנובלה של טלמונדו אל רוסטרו דה אנאליה (2008), פילאר ורקל אריסמנדי בטלנובלה של טלמונדו לה קאסה דה לאדו (2011), תרזה כריסטינה פאלמר בטלנובלה של טלמונדו מרידו אן אלקווילר (2013).

בשנת 2010, גילמה את הנבלית הראשית קמילה ברנדו בטלנובלה "אהבה נושכת".

בשנת 2012 כיכבה בטלנובלה של טלמונדו "El rostro de la venganza" לצידן של מרלן פבלה וקימברלי דוס ראמוס.

בשנת 2013 כיכבה בטלנובלה "בעל להשכרה" בתור תרזה כריסטינה פאלמר, גרושתו של ריינלדו (חואן סולר).

בשנת 2016, גילמה את סילבנה ריבפלסיוס בטלנובלה של טלמונדו "כסף זה לא הכל" לצדו של קרלוס פאנס.

### חיים אישיים
ב-2001 הכירה בלוס אנג'לס את איש הטלוויזיה המקסיקני יהודי יהושע מינץ , וב-2005 נישאה לו. באפריל 2014 נולדו להם תאומים. ב-2018 הודיעה שעברה תהליך גיור ליהדות האורתודוקסית ושינתה את שמה לשרה מינץ.

באפריל 2021 הזוג עלו לישראל ומאז מתגוררים בירושלים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

* חובקות עולם: מפגש עם שרה מינץ, שוויתרה על קריירה מפוארת והצטרפה לעם ישראל, ראיון וידאו באתר הידברות, 24 באוקטובר 2024

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה קולומביאניות
קטגוריה:גרות ישראליות
קטגוריה:גרים ישראלים
קטגוריה:יהודים קולומביאנים
קטגוריה:עולים בשנות ה-2020
קטגוריה:חרדיות ישראליות
קטגוריה:עולות בשנות ה-2020
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:ישראלים ילידי קולומביה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1975
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1975
פואז

**פואז** (באנגלית: **poise**), ולפעמים (בטעות) **פויז**, מסומנת באות **P** היא יחידה למדידת צמיגות דינמית (צמיגות מוחלטת) במערכת היחידות סנטימטר–גרם–שנייה (CGS). היא קרויה על שמו של ז'אן לאונר מארי פואזיי (ראה משוואת האגן-פואזיי). **סנטיפואז**, מסומנת בדרך כלל **cP** (באנגלית: **centipoise**), היא הווריאציה הנפוצה ביותר של פואז וערכה 1/100 של פואז, כלומר: cP = 0.01*P.

לצמיגות דינמית יש ממדים של \mathrm{force \times time/area}, כלומר [\mathsf{M}^1 \mathsf{L}^{-1} \mathsf{T}^{-1}] .1~\text{P} = 0.1~\text{m}^{-1} {\cdot} \text{kg} {\cdot} \text{s}^{-1} = 1~\text{cm}^{-1} {\cdot} \text{g} {\cdot} \text{s}^{-1} = 1~\text{dyn} {\cdot} \text{s} {\cdot} \text{cm}^{-2}היחידה המקבילה במערכת היחידות הבין-לאומית היא **פסקל-שנייה** (Pa⋅s).1~\text{Pa} {\cdot} \text{s} = 1~\text{N} {\cdot} \text{s} {\cdot} \text{m}^{-2} = 1~\text{m}^{-1} {\cdot} \text{kg} {\cdot} \text{s}^{-1} = 10~\text{P}.כאמור לעיתים קרובות משתמשים בפואז עם הקידומת המטרית *centi-* מכיוון שצמיגות המים ב-20°C (תנאים סטנדרטיים לטמפרטורה ולחץ) הוא כמעט בדיוק 1centipoise.

סנטיפואז היא מאית פואז, או מילי-פסקל-שנייה אחת (mPa⋅s) ביחידות SI (1 cP = 10 -3 Pa⋅s = 1 mPa⋅s).

סמל CGS עבור centipoise הוא cP. אך לעיתים נעשה שימוש גם בקיצורים cps, cp ו-cPs.

למים נוזליים יש צמיגות של 0.00890P, ב-25°C, בלחץ של 1 אטמוספירה (0.00890 P = 0.890 cP = 0.890 mPa⋅s).

## הערות שוליים

קטגוריה:מכניקת הזורמים
קטגוריה:יחידות מידה
הסיירות מסדרת דבונשייר

**הסיירות מסדרת דבונשייר** הייתה קבוצה של שש סיירות משוריינות שנבנתה עבור הצי המלכותי בעשור הראשון של המאה ה-20. כל אוניות הסדרה שירתו במלחמת העולם הראשונה. ארגייל נהרסה, והמפשייר הוטבעה על ידי מוקש ימי. ארבעת השורדות נגרטו זמן קצר לאחר המלחמה.

## תכנון ותיאור
אוניות סדרת דבונשייר תוכננו כגרסאות משופרות של סדרת מונמות' הקודמת ונועדו גם להגנה על מסחר. החימוש של העיצוב החדש נעשה חזק יותר על ידי החלפת צריחי תותחי ה-6 אינץ' התאומים (152 מ"מ) והקזמטים בחזית של זוג תותחי 6 אינץ' בארבעה תותחי 7.5 אינץ' (190 מ"מ) צריחים בודדים בסידור יהלום. האוניות תוכננו עם הדחק של 10,850 טונות ארוכות (11,020 טונות). הן היו באורך כולל של 473 רגל 6 אינץ' (144.3 מטרים), רוחב של 68 רגל 6 אינץ' (20.9 מטרים) ושוקע עמוק של 24 רגל (7.3 מטרים). האוניות הונעו על ידי שני מנועי קיטור 4 צילינדרים תלת דרגתיים, שכל אחד מהם הניע צילינדר אחד, שהפיק סך של 21,000 כוחות סוס (16,000 קילוואט) והעניקו להן מהירות מרבית של 22 קשרים (41 קמ"ש). המנועים הונעו על ידי 17 דוודים של Yarrow ושישה דוודים גליליים. הן נשאו מקסימום 1,033 טונות ארוכות (1,050 טונות) של פחם והצוות שלה כלל 610 קצינים ומלחים.

החימוש העיקרי שלהן כלל ארבעה תותחי טעינת עכוז (BL) 7.5 אינץ' (191 מ"מ) Mk I מותקנים בארבעה צריחים חד-תותחים, אחד לפני ואחד מאחורי המבנה העילי ואחד בכל צד. התותחים ירו פגזים במשקל 200 ליברות (91 קילוגרם) פגזים לטווח של כ-13,800 יארד (12,600 מטרים). החימוש המשני שלהן כלל שישה תותחי BL 6 אינץ' (152 מ"מ) Mk VII מסודרים בקזמטים באמצע האונייה. ארבעה מהם הורכבו על הסיפון הראשי והיו לשימוש רק במזג אוויר רגוע. היה להם טווח מרבי של כ-12,200 יארד (11,200 מטרים) עם פגזים במשקל 100 ליברות (45 קילוגרם). הן נשאו גם 18 תותחי ירי מהיר (QF) 3 פאונד של הוצ'קיס ושני צינורות טורפדו בקוטר 18 אינץ' (457 מ"מ). שני תותחי 12 פאונד 8 cwt שלהן יכלו להיות מורדים לשירות בחוף.

בשלב מסוים במלחמה, תותחי הסיפון הראשי בקוטר 6 אינץ' של אוניות הסדרה הועברו לסיפון העליון וקיבלו מגני תותחים. הקזמטים שלהם צופו כדי לשפר את הכושר הימי וארבעת תותחי ה-3 פאונד שהוסרו בשל ההעברה קורקעו.

לחגורת השריון בקו המים של האוניות היה עובי מרבי של 6 אינץ' (152 מילימטרים) שנסגרה עם מחיצות רוחביות בעובי 5 אינץ' (127 מילימטרים). השריון של צריחי התותחים היה גם הוא בעובי של 5 אינץ', בעוד זה של הברבטות שלהם היה בעובי של 6 אינץ'. שריון הסיפון המגן נע בעובי של 0.75–2 אינץ' (19–51 מילימטרים) ומגדל הניווט היה מוגן בשריון בעובי 12 אינץ' (305 מילימטרים).

## אוניות הסדרה
* אנטרים, הושקה ב-8 באוקטובר 1903, נמכרה לגריטה ב-19 בדצמבר 1922.
* ארגייל, הושקה ב-3 במרץ 1904, נהרסה ב-28 באוקטובר 1915.
* קארנרבון, הושקה ב-7 באוקטובר 1903, נמכרה לגריטה ב-8 בנובמבר 1921.
* דבונשייר, הושקה ב-30 באפריל 1904, נמכרה לגריטה ב-9 במאי 1921.
* המפשייר, הושקה ב-4 בספטמבר 1903, הוטבעה על ידי מוקש ימי ב-5 ביוני 1916.
* רוקסבורו, הושקה ב-19 בינואר 1904, נמכרה ב-8 בנובמבר 1921.

הטבלה הבאה מציגה את פרטי הבנייה ועלות הרכישה של אוניות סדרת דבונשייר. הנוהג הבריטי הסטנדרטי באותה תקופה היה שעלויות אלו **לא כוללות** חימוש וחנויות. עלויות המהדורה של 1905 נערכו לפני שהספינות הושלמו.

 = עלות שפורסמה על ידי Brassey לפני שהאונייה הושלמה, כלומר ייתכן שהעלות הכוללת הייתה יותר מזה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות של סיירות מלחמה
קטגוריה:סיירות בריטיות
ג'יימס ג'ונסון (מושל ג'ורג'יה)

**ג'יימס ג'ונסון** (באנגלית: **James Johnson**; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מג'ורג'יה, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית בשנים 1851–1853. לאחר מלחמת האזרחים האמריקאית הוא מונה על ידי הנשיא אנדרו ג'ונסון כמושל ג'ורג'יה ה-43, תפקיד בו הוא כיהן מיוני ועד דצמבר 1865.
## ראשית חייו
ג'יימס ג'ונסון נולד במחוז רובסון שבקרוליינה הצפונית כבנם של פיטר וננסי מקניל ג'ונסון, שהוריהם הגיעו מסקוטלנד. המשפחה עברה משם למחוז הנרי שבג'ורג'יה, מחוז שהוקם על ידי האספה הכללית של ג'ורג'יה במסגרת חוק הגרלת הקרקעות של 1821 על שטחי האינדיאנים לשעבר בין הנהרות אוקמלגי ופלינט. ב-1832 סיים ג'ונסון את לימודיו בפרנקלין קולג' (לימים אוניברסיטת ג'ורג'יה) יחד עם חבריו לספסל הלימודים אלכסנדר סטיבנס,  וויליאם קרופורד. ב-1834 הוא נשא לאישה את אן האריס ממחוז ג'ונס. השניים עברו לעיר קולומבוס, שם הוא החל לעסוק בעריכת דין לאחר שב-1835 התקבל ללשכת עורכי הדין.
## קריירה פוליטית
ב-1851 נבחר ג'ונסון לבית הנבחרים של ארצות הברית כתומך האיחוד. חלק מההיסטוריונים טענו ששיוכו הפוליטי היה למפלגה הוויגית, אך בסוף שנות ה-50 הוא היה חבר במפלגה האמריקאית (שאינם יודעים דבר). ב-1853, בניסיונו להיבחר לתקופת כהונה שנייה בבית הנבחרים הוא נוצח על ידי אלפרד קולקוויט.

ב-17 ביוני 1865, לאחר תום מלחמת האזרחים האמריקאית, מונה ג'ונסון על ידי הנשיא אנדרו ג'ונסון (ללא קשר משפחתי) כמושל ג'ורג'יה ה-43, והוטלה עליו המשימה לארגן מחדש את ממשלת המדינה שקרסה בעת תקופת שלטון הקונפדרציה. הוא כיהן בתפקיד עד לאחר ועידת החוקה המדינתית שהתכנסה במילדג'וויל, אז בירת ג'ורג'יה, באוקטובר אותה שנה. בוועידה זו בוטלה החלטת הפרישה של ג'ורג'יה שהתקבלה ערב המלחמה, כוננה חוקה חדשה למדינה, והתקבלה החלטה להתכחש לחובות המלחמה. ג'ונסון ניסה התמודד על מושב בסנאט של ארצות הברית, אך בינואר 1866 בחר בית מחוקקים באלכסנדר סטיבנס ובהרשל וספסיאן ג'ונסון.

## לאחר המלחמה
כגמול על שירותו כמושל, מינה אותו הנשיא ג'ונסון כגובה המכס של נמל סוואנה. בתפקיד זה הוא שימש מאוקטובר 1866 ועד מאי 1869. לאחר מכן שב ג'ונסון לקולומבוס, שם הוא כיהן כשופט בבית המשפט הגבוה מיולי 1869 ועד התפטרותו באוקטובר 1875.

ג'יימס ג'ונסון נפטר ב-20 בנובמבר 1891 במחוז צ'טאהוצ'י שבג'ורג'יה. הוא נטמן בבית הקברות לינווד שבקולומבוס.
## לקריאה נוספת

* Shadgett, Olive Hall (1952). "James Johnson, Provisional Governor Of Georgia". The Georgia Historical Quarterly. 36 (1): 1-21.
* Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 1, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, p. 298


## קישורים חיצוניים
* ג'יימס ג'ונסון באתר אגודת המושלים הלאומית 
* 
* ג'יימס ג'ונסון באנציקלופדיה החדשה של ג'ורג'יה 
* ג'יימס ג'ונסון במילון הביוגרפי של קרוליינה הצפונית 
* ג'יימס ג'ונסון באתר The Political Graveyard 
* 

קטגוריה:מושלי ג'ורג'יה
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מג'ורג'יה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ג'ורג'יה
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1811
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1891