open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
יחסי אקוודור–צרפת

ממוזער|שגרירות אקוודור בפריז
**יחסי אקוודור–צרפת** הם היחסים הנוכחיים וההיסטוריים בין אקוודור לצרפת.

## סקירה כללית
נשיא אקוודור רפאל קוראה ערך ביקור רשמי בפריז וליון ב-6–8 בנובמבר 2013. פגישתו עם נשיא צרפת פרנסואה הולנד הביאה להצהרה משותפת בה הם הסכימו לפתח שיתוף פעולה מדעי, אקדמי ותרבותי ולחזק את הסחר בין שתי המדינות. ביקור זה עזר לתת תנופה חדשה ליחסים הדו-צדדיים.

בשש השנים האחרונות התקיימו כמה ביקורים רמי דרג בין שתי המדינות.

## יחסים כלכליים
צרפת ממלאת תפקיד קטן יחסית בכלכלת אקוודור והיא ממשיכה לנהל גירעון סחר דו-צדדי עם המדינה: בשנת 2015 עלה היצוא הצרפתי לאקוודור ב-26.2% ל-145 מיליון אירו, שהיה יותר מפי שניים מהגידול ביצוא הצרפתי לאמריקה הלטינית. (+ 11.8%). היצוא הצרפתי לאקוודור עלה אפוא ב-52.06% על פני שנתיים, אם כי טרם חזר לרמת השיא שהושגה בשנת 2012 (163.6 מיליון אירו). יבוא צרפת מאקוודור עלה באותה תקופה ב-5.5% ל-359 מיליון אירו, וצמח מהר יותר מסך היבוא הצרפתי (+ 0.8%). אקוודור היא הספקית ה-75 בגודלה של צרפת, והיא מדורגת במקום אחד גבוה יותר מאשר בשנת 2014, והיא הספקית הגדולה ביותר שלה באמריקה הלטינית.

בתחום ההשקעות, עם מניות של כ-500 מיליון דולר, צרפת מיצבה את עצמה כמשקיעה השלישית בגודלה באירופה ב-15 השנים האחרונות. במהלך ביקורו של מר פקל בקיטו בדצמבר 2014, הוחלט כי יש להקים קבוצת עבודה צרפתית-אקוודורית בנושא סחר והשקעות. הפגישה הראשונה שלה התקיימה במרץ 2015. סיכויי המסחר העיקריים באקוודור קשורים לתחבורה, מים, אנרגיה ואווירונאוטיקה.

לתשע עשרה חברות צרפתיות יש סניפים מסחריים או חברות בת באקוודור. הם כוללים קבוצות כמו אלקטל, קבוצת מלונות אקור, שניידר אלקטריק, סאנופי, Coface Rating, Bic, CGG, אלסטום, פרנו ריקאר ולאפארג'.

המשקיעה הצרפתית המובילה באקוודור, מכרה את כל נכסיה לחברת Unacem הפרואנית במאי 2014. בינתיים, ויאוליה השתלטה על זיכיון המים בגואיאקיל ובנק לזרד מילא תפקיד חשוב בשינוי ארגון החוב החיצוני של אקוודור בשנת 2009. באפריל. בשנת 2010 חתמה EDF על הסכם עם חברת CELEC, חברת החשמל הציבורית באקוודור, בביקורו של השר האקוודורי לאנרגיה וחידוש אנרגיה מתחדשת, מיגל קלורהורנו, בצרפת. באותה שנה רכשה לקטליס שני מפעלים לייצור מוצרי חלב. יותר לאחרונה, Valhrona (קבוצת Bongrain) פתחה מפעל לייצור שוקולדים יוקרתיים ביולי 2014; ביוני 2014 חתמה קבוצת אקור על הסכם לבניית 10 מלונות איביס. סוכנות הפיתוח הצרפתית (AFD) הוסמכה לפעול באקוודור מאז סתיו 2014, ושש הלוואות הוענקו מאז 2015. JCDecaux זכתה בחוזה לאוטובוסים לפרסום של העיר גואיאקיל ב-22 במאי 2017.

## נציגויות דיפלומטיות
* אקוודור מחזיקה בצרפת שגרירות בפריז.
* צרפת מחזיקה באקוודור שגרירות בקיטו.

## קישורים חיצוניים

* יחסי אקוודור–צרפת, באתר משרד החוץ הצרפתי

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
יחסי אוקראינה–איראן

**יחסי אוקראינה–איראן** הם יחסי החוץ בין הרפובליקה האסלאמית של איראן ואוקראינה.

## סקירה כללית
לפני שנת 2020 היחסים בין שתי המדינות היו חזקים. איראן ניסתה לחזק את היחסים באירופה כולל אוקראינה. בשנת 2010 הציג שגריר אוקראינה אולכסנדר סמרסקי את אמנתו הדיפלומטית לשר החוץ האיראני, מנוצ'הר מותכי, וקרא לשתי המדינות להגביר את שיתוף הפעולה זו עם זו. מותכי הסכים עם ההצהרה. ב-8 בינואר 2020, הצבא האיראני הפיל בטעות את טיסה 752 של יוקריין אינטרנשיונל איירליינס, מה שהעיב על היחסים בין שתי המדינות.

### מעורבות איראן במלחמת אוקראינה–רוסיה

בספטמבר 2022, אוקראינה הודיעה כי היא תפחית את דרגת הקשרים הדיפלומטיים עם איראן בשל החלטתה של טהראן לספק לכוחות הרוסיים מל"טים.

באוקטובר 2022, יממה לאחר מתקפה רוסית על קייב, שבוצעה בעזרת עשרות מל"טים איראניים מתאבדים, הודיע שר החוץ האוקראיני כי ימליץ לנשיא זלנסקי לנתק את היחסים הדיפלומטיים עם טהרן. רוסיה ואיראן הכחישו שימוש זה.

בתחילת 2023, הורידה אוקריאנה את דרג היחסים עם איראן והטילה עליה סנקציות בעקבות מעורבותה של איראן במלחמת אוקראינה–רוסיה, כולל איסור מסחר למשך 50 שנה.

## נציגויות דיפלומטיות
* איראן מחזיקה באוקראינה שגרירות בקייב.
* אוקראינה מחזיקה באיראן שגרירות בטהראן.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
יחסי אוקראינה–מלזיה

ממוזער|שגרירות מלזיה בקייב
**יחסי אוקראינה–מלזיה** הם יחסי החוץ בין מלזיה לאוקראינה.

## היסטוריה
היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות כוננו ב-3 במרץ 1992 ומלזיה הייתה בין המדינות הראשונות שהכירו בעצמאות אוקראינה. בשנת 2003 הגיע ראש ממשלת מלזיה, מאהאטיר מוחמד, לביקור רשמי לפגישה עם נשיא אוקראינה, ליאוניד קוצ'מה. מאז הביקור, היחסים בין שתי המדינות הללו התמקדו בהיבטים כלכליים, מדעיים, צבאיים-טכניים והומניטריים. אוקראינה שיבחה את מלזיה על הטיפול בנושאי האסלאם במדינה והביעה עניין ללמוד מהניסיון של מלזיה בעניין זה.

## יחסי חינוך
מלזיה סיכמה מזכר הבנות עם שלוש אוניברסיטאות בולטות באוקראינה להפעלת שלוש תוכניות לתארים רפואיים בקמפוס בחו"ל כדי להעניק לסטודנטים מקומיים תואר דוקטור לרפואה.

## יחסים כלכליים
בשנת 2012, יצוא אוקראינה למלזיה (שהוערך בכ-236.6 מיליון דולר) כלל דשנים כימיים ואורגניים ושמן חמניות. הייצוא של מלזיה לאוקראינה (בסביבות 125.7 מיליון דולר) כלל שמן דקלים, מכונות וציוד חשמלי, ציוד וידאו ושמע, גומי, דוודים, מכונות וציוד תעשייתי, רהיטים, מוצרי פלסטיק ופלסטיק, קקאו, סבונים וציוד אחר להכנת כביסה.

## נציגויות דיפלומטיות
* מלזיה מחזיקה באוקראינה שגרירות בקייב.
* אוקראינה מחזיקה במלזיה שגרירות בקואלה לומפור.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
דניאל מרקוביץ'

**דניאל מרקוביץ**' (נולד ב-18 ביוני 1989) הוא מלחין, מתזמר ומפיק מוזיקלי לסרטים וטלוויזיה, המתגורר בארצות הברית וישראל.

## ביוגרפיה
מרקוביץ' למד הלחנה בבית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה באוניברסיטת תל אביב ובבית הספר למוסיקה ודרמה גילדהול  שבלונדון. סרטים אשר הלחין הוקרנו בפסטיבלים גדולים ברחבי העולם, בין היתר בפסטיבל הסרטים בקאן וויאנלה.

הוא הלחין בין היתר את סדרת הדרמה המשטרתית "בלקספייס", וכתב מוזיקה עבור סדרת האנימציה העולמית לגו נינג'גו.

הוא ידוע בשיתוף פעולה שלו עם הבמאי הישראלי-אמריקאי אייל רש. בין השאר עבדו יחדיו על הסרט See Through בכיכובה של לורן רידלוף ועל Ruth - A Little Girl's Big Journey העוסק בחיה המוקדמים של רות וסטהיימר.

אחד משיתופי הפעולה הבולטים שלו הוא עם המלחין והמפיק עידו ריבלין יחדיו הלחינו מספר סדרות וסרטים ביניהם הסרט ארץ שלג של הבמאי יוני זיכהולץ ו"גאליס - המסע לאסטרה".

זוכה פרס אופיר למוזיקה הטובה ביותר על סרט הקולנוע המוזיקלי "המנצחים"  (2023)

כיום הוא חבר פעיל ב-Society of Composers and Lyricists בלוס אנג'לס לאחר שהשתתף בתוכנית המנטורים שלהם בשנת 2018.

החל משנת 2020 הוא חלק מהאקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה.

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים
*אתר האינטרנט הרשמי Daniel Markovich Music
* דניאל מרקוביץ' ב-IMDb

## הערות שוליים

קטגוריה:מלחינים ישראלים
צארייביץ' איוואן איוואנוביץ'

**איוואן איוואנוביץ**' (ברוסית: **Ива́н Иванович**; 28 במרץ 1554 – 19 בנובמבר 1581) לבית רוריק, היה יורש העצר של רוסיה. מוערך כי נרצח על ידי אביו, איוון האיום.

## חיים מוקדמים
איוואן היה בנו השני של איוואן האיום מאשתו הראשונה אנסטסיה רומנובנה. אחיו היה פיודור. איוואן הצעיר ליווה את אביו במהלך הטבח בנובגורוד בגיל 15. במשך חמישה שבועות הוא ואביו היו צופים באופריצ'ניקים בהתלהבות ופורשים לכנסייה לתפילה. כשהיה בן 27 יצירותיו של איוואן נקראו לפחות כמו אלה של אביו, ובזמנו הפנוי כתב ביוגרפיה על אנטוניוס מסיה. איוואן נחשב כמי שהציל פעם את אביו מניסיון חיסול. אסיר לבוני בשם ביקובסקי הרים חרב נגד הצאר ונדקר במהירות על ידי יורש העצר.

## נישואין
בשנת 1566 הוצע כי איוואן בן ה־12 יתחתן עם וירג'יניה אריקוסדוטר, בתו של המלך אריק ה־14 משוודיה, אך התכנית לא יצאה לפועל. בגיל שבע עשרה התארס איוואן ליבדוקסיה סבורובה, שהוצעה בעבר ככלה עבור הצאר איוואן והייתה אחת משתים עשרה נשים שהופיעו לפני הצאר במופע כלות לבחירתו. הצאר דחה את יבדוקסיה ככלה לעצמו, אך מאוחר יותר היא נישאה לבנו. הצאר רצה שכלתו תלד יורש במהירות רבה, ולאחר שהדבר לא קרה גירש אותה למנזר והשיג לבנו כלה נוספת, פרסקוביה סולובה, שזכתה לגורל דומה. האישה שלישית, ילנה שרמיטבה, הרתה, והפילה כנראה בסביבות הזמן בו איוואן נרצח בידי אביו בנובמבר 1581.
שמאל|ממוזער|"איוואן האיום עושה מדיטציה על מיטת בנו", מאת ויאצ'סלב שוורץ (1861)
שמאל|ממוזער| (קסדה) של איוון איוואנוביץ', לפני 1557

## מוות
ההערכה היא כי איוון איוואנוביץ' נרצח על ידי אביו, איוון האיום.

יחסיו של איוואן איוואנוביץ' עם אביו החלו להידרדר בשלבים המאוחרים של מלחמת ליבוניה. בעקבות כישלונותיו הצבאיים של אביו, דרש איוואנוביץ' לקבל פיקוד על חיילים לשחרור פסקוב הנצורה.

היחסים ביניהם התדרדרו עוד כאשר ב-15 בנובמבר 1581 הצאר, לאחר שראה את כלתו ההרה של יורש העצר לבושה בבגדים קלים לא שגרתיים, תקף אותה פיזית. כששמע את צרחותיה, מיהר יורש העצר להגנתה וצעק בכעס, "שלחת את אשתי הראשונה למנזר ללא שום סיבה, עשית את אותו הדבר עם השנייה שלי, ועכשיו אתה מכה את השלישית וגורם למות הבן שהיא נושאת ברחמה." לאחר מכן ילנה עברה הפלה טבעית. הצארייביץ' התעמת עם אביו בעניין, ובהמשך נסב העימות על חוסר כפיפותו בנוגע לפסקוב. הצאר איוואן האשים את בנו בהסתה למרד, האשמה שאיוואן הצעיר הכחיש, אך דבק בתוקף בדעה שיש לשחרר את פסקוב. אביו של איוואן הכה אותו בכעס בראשו בשרביטו. בוריס גודונוב שנכח במקום ניסה להתערב אך קיבל מכות בעצמו. איוון הצעיר נפל, איבד הכרה ועם פצע מדמם. איוואן האיום השליך עצמו מייד על בנו, מנשק את פניו ומנסה לעצור את הדימום, תוך שהוא בוכה שוב ושוב, "ארור הנני! הרגתי את הבן שלי! הרגתי את הבן שלי!" איוואן הצעיר שב להכרה לזמן קצר ונחשב כמי שאמר "אני מת כבן מסור והמשרת הצנוע ביותר". בימים הבאים התפלל איוואן האב ללא הרף לנס, אך ללא הועיל, והצארייביץ' מת מפצעיו ב־19 בנובמבר 1581.

למותו של איוואן היו השלכות חמורות על רוסיה, מכיוון שהיא לא הותירה שום יורש מוכשר לצאר. לאחר מותו של הצאר בשנת 1584, בנו פיודור הראשון שלא היה מוכן לירושה, ירש את הכס עם גודונוב כשליט בפועל. לאחר מותו של פיודור, רוסיה נכנסה לתקופה של חוסר ודאות פוליטית המכונה זמן תקופת הצרות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:קורבנות רצח ברוסיה
קטגוריה:יורשי עצר שלא זכו למלוך
קטגוריה:איוואן האיום
קטגוריה:ילידי 1554
קטגוריה:נפטרים ב-1581
פרס נורברט וינר למתמטיקה יישומית

**פרס נורברט וינר למתמטיקה יישומית** (באנגלית: The **Norbert Wiener Prize in Applied Mathematics**) הוא פרס בסך 5,000 דולר, המוענק עבור תרומה יוצאת מן הכלל ל"מתמטיקה יישומית במובן הגבוה והרחב ביותר". הוא נוסד בשנת 1967 לכבוד נורברט וינר וממומן על ידי תרומות וקרן מהמחלקה למתמטיקה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס  ומוענק במשותף על ידי האגודה האמריקאית למתמטיקה והאגודה למתמטיקה יישומית ותעשייתית . מקבל הפרס צריך להיות חבר באחת מהאגודות המעניקות את הפרסים.החל משנת 2004 הפרס מוענק כל שלוש שנים.

## זוכי הפרס
להלן רשימת הזוכים נכון לשנת 2020:
* 1970 - ריצ'רד בלמן
* 1975 - פטר לקס
* 1980 - טוסיו קאטו וג'רלד ויט'אם
* 1985 - קליפורד גרדנר
* 1990 - מייקל אייזנמן וג'רולד מרסדן
* 1995 - הרמן פלאשקה וסיפריאן פויאס
* 2000:- אלכסנדר ג'ורין וארתור ווינפרי
* 2004 - ג'יימס סת'יאן
* 2007 - קרייג טרייסי והרולד וידום
* 2010 - דייוויד דונוהו
* 2013 - אנדרו מג'דה
* 2016 - קונסטנטין דפרמוס
* 2019 - מרשה ברגר וארקדי נמירובסק
* 2022 - איתן תדמור

## ראו גם
* פרס נורברט וינר על אחריות חברתית ומקצועית

## קישורים חיצוניים

* אתר האינטרנט של פרס נורברט וינר למתמטיקה יישומית באתר האגודה האמריקאית למתמטיקה 
* אתר האינטרנט של פרס נורברט וינר למתמטיקה יישומית באתר האגודה למתמטיקה תעשייתית ויישומית 

## הערות שוליים

נורברט וינר למתמטיקה יישומית
שביט רבניצקי

**שביט רבניצקי** הוא שחקן ומוזיקאי ישראלי.

## ביוגרפיה
בצה"ל שירת בלהקת חילות השדה. ב-1989 סיים 3 שנות לימודי משחק בבית הספר לאומנויות הבמה בית צבי.

ב-2007 העביר סדנאות מוזיקה ומדיטציה יהודית במרכז הרוחני "התקשרות" במצפה רמון.

מנחה סדנאות משחק וסדנאות העצמה, דינמיקה קבוצתית ותקשורת בין-אישית.

## בתיאטרון
ב-1990 שיחק במחזמר "פצצת טום" (ע"פ שירי טום לרר) שעיבד קובי לוריא וביים דן רונן בבית ציוני אמריקה בתל אביב.

ב-1990 שיחק ב"הערב מחזמר" שביים עמרי ניצן בתיאטרון הקאמרי. ב-1991 שיחק בהצגה "הלוויה חורפית" מאת חנוך לוין שביים אורי פסטר בתיאטרון הספרייה. ב-1992 שיחק בהצגה "ריצ'רד השלישי" מאת שייקספיר שביים עמרי ניצן בתיאטרון הקאמרי, ושיחק לצד רפי אדיר וצופית גרנט בהצגה "זה עובר עם עגיל" שכתב וביים פיני עדן בתיאטרון מופע. ב-1993 שיחק בהצגה "ענבי זעם" מאת פרנק גלאטי (המבוססת על רומן באותו שם מאת ג'ון סטיינבק) שביים אילן רונן בתיאטרון הקאמרי, ובהצגה "חלום ליל קיץ" מאת שייקספיר שביים ליביו צ'וליי בתיאטרון הקאמרי.

ב-2005, בעידוד הרב שמואל אליהו, העביר (לצד דניאל דיין) סדנת תיאטרון בישיבת ההסדר צפת.

בין השנים 2008 עד 2017 ניהל את תיאטרון אישונים.

ב-2019 ביים את ההצגה "רוקד בין עולמות" שכתב ושיחק אביאל פרנס. באותה שנה כתב וביים את ההצגה "כאילו את אוויר" בתיאטרון אישונים.

## מוזיקה
בשנת 2000 הוציא את האלבום "אהבה", אותו הלחין ושר. את האלבום הפיק מוזיקלית אמיר פייס. האלבום יצא בהוצאת NMC.

## משפחה
מאז 1995 נשוי לשחקנית ענת רבניצקי ולהם 4 ילדים. בעבר התגוררו בצפת, אמירים ובמצפה רמון. כיום הם גרים ברמת גן.

## קישורים חיצוניים
* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:מוזיקאים ישראלים
קטגוריה:אמנים ישראלים שחזרו בתשובה
קטגוריה:במאים ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית צבי
קטגוריה:מורים למשחק בישראל
קטגוריה:חברי להקת מפקדת חילות השדה
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
פרס סטפן ברגמן

**פרס סטפן ברגמן** (באנגלית: The **Stefan Bergman Prize**) הוא פרס מתמטיקה, במימון עזבונו של אלמנתו של המתמטיקאי סטפן ברגמן  ונתמך על ידי האגודה האמריקאית למתמטיקה. הפרס מוענק למחקר מתמטי ב: "1) תורת פונקציית הגרעין ויישומיה בניתוח אמיתי ומורכב; או 2) שיטות תאורטיות פונקציות בתורת משוואות דיפרנציאליות חלקיות מסוג אליפטי תוך התייחסות לשיטת המפעיל של ברגמן."
הפרס מוענק לכבודו של סטפן ברגמן, מתמטיקאי הידוע בעבודתו על ניתוח מורכב. האגודה האמריקאית למתמטיקה התבקשה על ידי בנק ולס פארגו מקליפורניה, מנהלי קרן ברגמן, להקים ועדת שופטים שתבחר את מקבלי הפרס. בנוסף האגודה סייעה לבנק בפירוש תנאי הצוואה כדי להבטיח מספיק רוחב בתחומים המתמטיים בהם ניתן להעניק את הפרס. הערך הכספי של הפרס משתנה ומבוסס על ההכנסה מקרן הפרס; בשנת 2005 הוערך הפרס בכ־17,000 דולר אמריקאי. החל משנת 1989, הפרס מוענק בתדירות שנתית או דו־שנתית.

## זוכי הפרס
רשימת זוכי הפרס נכון לשנת 2020:
* 1989 - דייוויד קטלין
* 1991 - סטיבן ר' בל, אווה ליגוקה
* 1992 - צ'ארלס פפרמן
* 1993 - יום-טונג סיו
* 1994 - ג'ון אריק פורנאס
* 1995 - הרולד פ'בואס, אמיל ג'יי שטראובה
* 1997 - דייוויד בארט, מייקל כריסט
* 1999 - ג'ון ד'אנג'לו
* 2000 - מסאטאקה קוראנישי
* 2001 - לאשלו למפרט, סידני ובסטר
* 2003 - מ' סלאח באואנדי, לינדה פריס רוטשילד
* 2004 - ג'וזף ג'ון כהן
* 2005 - אליאס שטיין
* 2006 - קנגו היראצ'י
* 2007–2008 - אלכסנדר נגל, סטיבן ויינגר
* 2009 - נגאיימינג מוק, דואונג פונג
* 2011 - גנאדי הנקין
* 2012 - דייוויד ג'ריסון, ג'ון לי
* 2013 - שיאוג'ון הואנג, סטיב זלדיץ'
* 2014 - סלובומיר קולודז'יי, טאקו אוסאווה
* 2015 - אריק בדפורד, ז'אן פייר דמילי
* 2016 - צ'ארלס אפשטיין, פרנסואה טרבס
* 2017 - בו ברנדטסון, נסים סיבוני
* 2018 - יוהנס שויסטרנד
* 2019 - פרנק פורסטנריך, מיי-צ'י שו
* 2020 - אלין בונאמי, פיטר אבנפלד

## קישורים חיצוניים

* אתר האינטרט של פרס סטפן ברגמן באתר האגודה האמריקאית למתמטיקה 

## הערות שוליים

סטפן ברגמן
PurifyPlus

**PurifyPlus** היא תוכנית ניפוי שגיאות הקשורות לזיכרון, המשמשת מפתחי תוכנה, במיוחד עבור תוכנות שנכתבו ב- C או ++C . במקור הוא נכתב על ידי ריד הייסטינגס מחברת PureSoftware. מאוחר יותר PureSoftware התמזגה לתוך Atria ושם החברה החדש היה Pure Atria Sotware, החברה נרכשה מאוחר יותר על ידי Rational Software וזו נרכשה על ידי IBM ולאחר מכן פוצלה להיות UNICOM Systems. ב־31 בדצמבר 2014.

מבחינה פונקציונלית התוכנה דומה למנפי שגיאות זיכרון אחרים כגון: Insure++, Valgrind ו BoundsChecker .

## ראו גם
* כלי תכנות
* דליפת זיכרון

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:מוצרי IBM
קטגוריה:חברות תוכנה אמריקאיות
קטגוריה:ניפוי שגיאות
קטגוריה:באגים
קטגוריה:זיכרון מחשב
יחסי אוקראינה–הפיליפינים

**יחסי אוקראינה–הפיליפינים** הם היחסים הדו-צדדיים בין הפיליפינים ואוקראינה, אשר החלו בהסכם רשמי בשנת 1992.

## היסטוריה
הפיליפינים הכירו בעצמאות אוקראינה ב-22 בינואר 1992 והיחסים הרשמיים החלו ב-7 באפריל 1992. מאפריל 1992 עד יוני 1993 היחסים הדו-צדדיים בין שתי המדינות נשמרו באמצעות שגרירות הפיליפינים בפולין. מאז 1993 שגרירות הפיליפינים במוסקבה שומרת על סמכות שיפוט ביחסי ארצה עם אוקראינה. מאז דצמבר 2004 שמרה אוקראינה על קשריה עם הפיליפינים באמצעות שגרירותה בטוקיו, יפן. לפני דצמבר 2004 שמרה אוקראינה על היחסים עם הפיליפינים באמצעות שגרירויותיה באינדונזיה ובווייטנאם.

באפריל 1997 חתמה משלחת פרלמנטרית אוקראינית למנילה על הסכם שיתוף פעולה בין-פרלמנטרי. ביולי 2003 פגש סגן נשיא הפיליפינים תאופיסטו גינגונה את שר החוץ של אוקראינה אנטולי זלנקו במנילה. בפגישה חתמו על פרוטוקול בנושא שיתוף פעולה פוליטי. ביוני 2005 הוביל יו"ר הפרלמנט הפיליפיני חוסה דה ונציה משלחת לאוקראינה ונפגש עם נשיא אוקראינה ויקטור יושצ'נקו ומגוון בכירים אחרים. הם דנו בשיח בין דתי נוצרי-מוסלמי, בפיתוח שני מפעלי אנרגיה בפיליפינים על ידי החברה האוקראינית Sukhin Energy Incorporated, וביוזמת המרת חוב.

## הסכמים
בין שתי המדינות קיימים שישה הסכמים דו-צדדיים:
* חילופי אמנות בין משרד החוץ של אוקראינה לבין משרד החוץ של הפיליפינים (נכנסו לתוקף 7 באפריל 1992).
* תזכיר שיתוף פעולה בין ראדה ורחובנה לבית הנבחרים בפיליפינים (14 באפריל 1997).
* פרוטוקול על התייעצויות פוליטיות בין הגופים לענייני חוץ בהתאמה (14 ביולי 2003).
* תזכיר בין הוועדה הממלכתית לניטור פיננסי של אוקראינה לגוף המעקב הפיננסי בפיליפינים להחלפת המידע הכספי בנושא הלבנת הון (12 במרץ 2008).
* הסכם בין מועצת השרים של חצי האי קרים לבין ממשלת מחוז סבו בנושא שיתוף פעולה מסחרי, כלכלי, מדעי, טכני ותרבותי (26 בנובמבר 2010).
* תזכיר על שיתוף פעולה בין האקדמיה הדיפלומטית באוקראינה לבין מכון שירות החוץ של הפיליפינים (6 בדצמבר 2010).

## יחסים כלכליים
הסחר הדו צדדי בין אוקראינה לפיליפינים הסתכם ב-20.21 מיליון דולר בתקופה של שישה חודשים בשנת 2012. יתרת הסחר השלילית בפיליפינים באותה תקופה הסתכמה ב-15.59 מיליון דולר. בין הייצוא העיקרי של אוקראינה לפיליפינים בתקופה ניתן למנות חיטה, חומרי צבע, מכונות להחתמת מתכות, פרזול, כיפוף, יישור, חיתוך, מכבש, מי גבינה, אמוניה.

הייבוא של הפיליפינים מאוקראינה באותה תקופה הסתכם ב-17.90 מיליון דולר. בין מוצרי הייבוא העיקרי מהפיליפינים מאוקראינה ניתן למנות מוצרי חשמל, מעגלים משולבים אלקטרוניים ומודולי מיקרו אלקטרוניים. בין מוצרי הייצוא העיקרי של הפיליפינים לאוקראינה ניתן למנות פעמונים, גונגים, פסלונים, מסגרות ומראות, ציוד הדפסה, מכונות דפוס, מכונת עזר להדפסה, מכונות לעיבוד נתונים אוטומטיות ויחידותיהן וחלקיהן, טבק גולמי, טבק.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
פרס נורברט וינר על אחריות חברתית ומקצועית

**פרס נורברט וינר על אחריות חברתית ומקצועית** (באנגלית :The **Norbert Wiener Award for Social and Professional Responsibility**) הוא פרס שנוסד בשנת 1987 לכבודו של נורברט וינר, כדי להכיר בתרומה יוצאת דופן או בקריירה יוצאת מן הכלל על ידי יחיד או צוות של עד שלושה חברים בתחום ההשלכות החברתיות של הטכנולוגיה. הפרס הוענק מדי שנה על ידי הארגון הגלובלי, אנשי מקצוע בתחום המחשבים לאחריות חברתית  (CPSR), עד להתפרקות הארגון בשנת 2013. הפרס מנוהל כעת על ידי אגודת IEEE להשלכות חברתיות של טכנולוגיה  באגודת מהנדסי חשמל ואלקטרוניקה ונקרא בשם: "SSIT נורברט וינר על אחריות חברתית ומקצועית". הפרס משמש כתזכורת על מה וינר דגל, ולמה שכל אדם יכול לעשות כדי להפוך את זה לעולם טוב יותר. הישגים רלוונטיים כוללים, אך אינם מוגבלים, תרומות למטרות החברה באקדמיה (מחקר, מלגות, הוראה), תעשייה (מחקר, פיתוח מעשי ויישום), שירות ציבורי (ממשלתי, מוסד ללא כוונת רווח) ועבודה אישית והשפעה.

## זוכי הפרס
להלן רשימת זוכי הפרס נכון לשנת 2020:
* 1987 - דייוויד פרנס
* 1988 - ג'וזף וייצנבאום
* 1989 - דניאל ד' מקרקן
* 1990 - קריסטן ניגארד
* 1991 - סברו אורנשטיין ולורה גולד
* 1992 - ברברה סימונס
* 1993 - המכון לתקשורת גלובלית
* 1994 - אנטוניה סטון
* 1995 - טום גרונדנר
* 1996 - פיל צימרמן
* 1997 - פיטר נוימן
* 1998 - כוח משימה להנדסת אינטרנט
* 1999 - תוכנה חופשית ותנועות קוד פתוח
* 2000 - מארק רוטנברג
* 2001 - נירה שוורץ ותיאודור פוסטול
* 2002 - קרל אורבך
* 2003 - מיטץ' קאפור
* 2004 - בארי שטיינהרדט
* 2005 - דאגלס אנגלברט
* 2008 - ברוס שנייר
* 2013- גארי צ'פמן.

## ראו גם
* פרס נורברט וינר למתמטיקה יישומית

## קישורים חיצוניים
* אתר האינטרנט של אגודת IEEE להשלכות חברתיות של טכנולוגיה 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:פרסים חברתיים
*
הר מאר (אנטארקטיקה)

**הר מאר** או **הר מר** (באנגלית: **Mount Marr**) הוא פסגה סלעית בארץ אנדרבי, שבאנטארקטיקה.

הפסגה מתנשאת מעל סביבתה.

הפסגה ממוקמת 15 קילומטרים מדרום לפסגת ג'ונסטון; ו-15 קילומטרים ממערב לפסגת דאגלס.

גובהו של הר מאר 873 מטרים מעל פני הים; והוא ההר ה-4,373 באנטארקטיקה.

## היסטוריה
### גילוי ומיפוי הפסגה

הפסגה התגלתה בינואר 1930 על ידי משלחת החקר הבריטית, אוסטרלית וניו זילנדית לאנטארקטיקה, אשר חקרה את אנטארקטיקה בפיקודו של דאגלס מוסון.

### מקור השם

הפסגה נקראת על שמו של ג'יימס וו. אס. מאר (James W.S. Marr), שהיה זואולוג המשלחת (הוא הושאל למשלחת מטעם ועדת דיסקברי).

## לקריאה נוספת

• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, **[https://books.google.co.il/books?id=gooNAQAAIAAJ&pg=PA248&lpg=PA248&dq=%22Mount+Marr%22+Antarctica&source=bl&ots=h8mtF1fgY_&sig=ACfU3U3Tk000wNBTQ_g4XfeOzPX_UNDpXA&hl=en&sa=X&ved=2ahUKEwiRosrnqK3tAhWMSsAKHXzdAK8Q6AEwCHoECAkQAg#v=onepage&q=%22Mount%20Marr%22%20Antarctica&f=false Sailing Directions for Antarctica: Including the Off-lying Islands South of Latitude 60°]**, P 248

• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, **[https://books.google.co.il/books?id=5YRNAQAAMAAJ&pg=PA299&lpg=PA299&dq=%22Mount+Marr%22+Antarctica&source=bl&ots=tb1vZnpznW&sig=ACfU3U3HuvtEZeQePEiSKKTaQ7WwE7PIkg&hl=en&sa=X&ved=2ahUKEwjqkqqzx63tAhWbEMAKHVUhCck4ChDoATABegQIARAC#v=onepage&q=%22Mount%20Marr%22%20Antarctica&f=false Sailing Directions for Antarctica: Includes Islands South of Latitude 60°]**, P 299

## קישורים חיצוניים

* הר מאר באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* הר מאר באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* הר מאר באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור הר מאר

## הערות שוליים

מאר
ארמין פודור

**ארמין פודור** (במקור **פליישנר**, בהונגרית: **Fodor Ármin**; נאג'מיהאי, מחוז זמפלן, 27 בינואר 1862 – בודפשט, 23 בפברואר 1944) היה שופט, מומחה למשפט יהודי-הונגרי, קודיפיקטור (עורך חוקים ומחבר תקנות וצווים), יושב ראש מועצת הקוריה המלכותית ההונגרית (בית המשפט העליון בהונגריה משנת 1723 ועד 1949. יושב ראש מועצת הקוריה הוא תפקיד מקביל לנשיא בית המשפט העליון בישראל).

## קורות חיים
פודור נולד במשפחה יהודית כבנם של אילש (אליהו) פליישנר ומגדולנה האס. הוא סיים את לימודיו בגימנסיה בעיר אוז'הורוד (בהונגרית אונגוואר, אז חלק מממלכת הונגריה במסגרת האימפריה האוסטרו-הונגרית). את לימודי המשפטים סיים באוניברסיטה בבודפשט. הוא הפך דוקטור למשפטים בשנת 1885 ולעורך דין בשנת 1886. בשנת 1890 מונה לבית המשפט השלום של רובע 5 בבודפשט ובשנת 1895 הועבר למשרד המשפטים, שם עבד במחלקה להכנת חוקים. במיוחד לקח חלק בעבודה בנושא רפורמת הליטיגציה (יחד עם דיולה טרפי). הוא הכין את ההסבר לטיוטת הדו"ח של שאנדור פלוֹס (לימים שר המשפטים בממשלת הונגריה) לגבי ההליך המשפטי ההונגרי (בדומה לתקנות סדר הדין האזרחי ולחוק סדר הדין הפלילי בישראל) שפורסם בשנת 1893 (החוק עבר רק בשנת 1911). בשנים 1910–1912 כיהן פודור כנציג ממשלת הונגריה בוועידת האג בנושא שטרי חליפין בינלאומיים. מאמריו המשפטיים הופיעו בכתבי עת שונים (למשל. "משפט הונגרי" - Magyar Igazságügy). בשנים 1929–1932 היה יו"ר מועצת הקוריה. אשתו הייתה אדולפין הרמן.

## תפקידיו החברתיים
* סגן נשיא אגודת המשפט ההונגרית
* חבר הנהלה באיגוד המשפט הבינלאומי.

## כתביו
* תקיפת מהלכיו המשפטיים בפשיטת רגל של חייב חדל פירעון (בודפשט, 1887);
* מדריך למשפט אזרחי (1894–1897; עם דז'ה מרקוש)
* הליך הירושה (עם דז'ה מרקוש, בודפשט, 1896)
* קוד סדר הדין האוסטרי (1896)
* המשפט הפרטי ההונגרי (עורך, כרכים 1–5, סייעו בידו בעריכת כרכים 1 ו-3: מור קיש ודז'ה מרקוש) (1890–1897)
* פרשנות של עסקאות משפטיות בהליך ביקורת (1899)
* קוד סדר הדין האזרחי (בודפשט, 1912)

## לקריאה נוספת
* יוז'ף סיניאי:חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים
* יוז'ף בוקור (עורך). הלקסיקון הגדול של פאלאס (1893 -1897 - 1998). 
* לקסיקון יהודי הונגרי. ארמין פודור
* לקסיקון ביוגרפי הונגרי

## הערות שוליים

קטגוריה:שופטים יהודים הונגרים
קטגוריה:הונגריה: חוק ומשפט
קטגוריה:משפטנים יהודים הונגרים
קטגוריה:עורכי דין יהודים הונגרים
קטגוריה:עורכי דין שנספו בשואה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אטווש לוראנד בודפשט
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1862
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1944
וו צ'ינג ליאנג

**ווּ צ'ינג ליאנג** (בסינית: **吴清亮**; 1927 – 12 באוגוסט 2025) היה מיליארדר סינגפורי שהקים את וות'לאם אחזקות, חברה לייצור מוצרי צבע וציפויים. בעת מותו ב-2025 הוערך הונו ב-13 מיליארד דולר.

## קריירה
וו צ'ינג ליאנג נולד בסינגפור. הוא היה בנם של וו סונגצ'ינג ולי שיוּיִינג.

הוא הקים את חנות הצבע הראשונה שלו בסינגפור בשנת 1955, והפך למפיץ הראשי של Nipon Paint בשנת 1962. חברת וות'לאם אחזקות, שלימים היה לה נתח משמעותי מעסקי הצבע, הוקמה בשנת 1974 במקור כחברת נדל"ן.

נפטר ב-12 באוגוסט 2025.

## הערות שוליים

קטגוריה:מיליארדרים אסייתים
קטגוריה:ילידי 1927
קטגוריה:סינגפורים שנולדו במאה ה-20
קטגוריה:סינגפורים שנפטרו ב-2025
Johnny Guitar

**Johnny Guitar** הוא שיר שנכתב על ידי פגי לי (מילים) ויקטור יאנג (לחן) והיה שיר הנושא של הסרט "Johnny Guitar" מ-1954 בבימויו של ניקולס ריי ובכיכובו של ג'ואן קרופורד. בשיר יש שימוש בגיטרה קלאסית, תוך שהוא מכיל בתוכו סוגות מוזיקליות שונות שמבקרי המוזיקה השוו ליצירות אחרות.

נעשה שימוש בקטע הכלי של השיר בתחילת הסרט ולאורכו, תוך שבסופו ניתן לשמוע את פגי לי, כשהיא שרה אותו.

השיר הפך לקלאסיקה והוקלט פעמים רבות, הן כשיר והן כקטע כלי. הוא הושמע גם בסדרת משחקי הווידאו ''Fallout'', משנת 2010.

## גרסאות כיסוי
במרוצת השנים הוקלט השיר עשרות פעמים, ביניהן הגרסאות של:
*ריינו הליסמא
*דליה לביא
*רנאטו קרוסון וג'וני רוסו

## מקורות
* 

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי נושא מסרטי קולנוע
קטגוריה:שירים מסרטי קולנוע
קטגוריה:שירים על גיטרות
קטגוריה:שירים על דמויות גבריות בדיוניות
הבחירות הכלליות באוגנדה 2011

**הבחירות הכלליות ב[[אוגנדה]]** התקיימו ב־18 בפברואר 2011. הנשיא המכהן יוורי מוסווני מהתנועה להתנגדות הלאומית (NRM) נבחר בפעם השלישית ברציפות, לאחר שהיה בשלטון מאז 1986. מפלגת ה-NRM זכתה גם ב-263 מתוך 375 המושבים בפרלמנט.

## רקע
מוסווני, בעבר המפקד של ארגון הגרילה צבא ההתנגדות של האל, וקיזה בסיג'ה עמדו זה מול זה בפעם השלישית, לאחר שבסיג'יה הובס על ידי מוסווני בבחירות 2001 ובבחירות 2006.

## קמפיין
שמונה מועמדים התמודדו בבחירות לנשיאות, ואילו בסך הכול 1,713 מועמדים התמודדו בבחירות לפרלמנט: 443 למושבים המיועדים לנשים ו-1,270 לשאר המושבים. מפלגת NRM התמודדה על כל מושב בחירות, והגישה בסך הכול 364 מועמדים; הפורום לשינוי דמוקרטי  הגישה 288 מתמודדים; הקונגרס העממי באוגנדה  הגישה 135 מתמודדים; המפלגה הדמוקרטית  הגישה 120 מתמודדים; הברית הפדרלית באוגנדה הגישה 66 מתמודדים; המפלגה הפרוגרסיבית העממית  הגישה 33 מתמודדים; מפלגת הפיתוח העממית הגישה 18 מתמודדים.

## תוצאות
### נשיא

### פרלמנט

## אחרי הבחירות
יו"ר שיתוף הפעולה הבין-מפלגתי, קיזה בסיג'יה, אמר לפני פרסום התוצאות כי האופוזיציה דוחה באופן מוחלט את תוצאות הבחירות. מאוחר יותר הזהיר כי לאחר יותר משני עשורים בשלטונו של מוסווני, אוגנדה בשלה למרד בנוסח זה שהיה במצרים בשנת 2011. עם זאת, המפגינים לא הצליחו לצבור די כוח.

## הערות שוליים

קטגוריה:מערכות בחירות לנשיאות באפריקה
2011
קטגוריה:2011 בפוליטיקה
קטגוריה:2011 באפריקה
מארק ג'ורדי

**מארק ג'ורדי** (בגרמנית: **Marc Jordi**; נולד ב-25 באוגוסט 1967) הוא אדריכל, שרטט ופסל שווייצרי.

## קורות חייו
ג'ורדי, יליד קונולפינגן ליד ברן, השלים חניכה כשרטט ולמד אדריכלות במכללה הטכנית בברן. הוא חי ועובד בברלין מאז 1994. לאחר עבודתו במשרדי אדריכלות שונים ובמחלקה לפיתוח עירוני בברלין, הוקם משרד קלר-גינתר-ג'ורדי בשנת 1996 ומשרד אדריכלים ג'ורדי-קלר הוקם בשנת 2008. בנוסף לעבודתו כאדריכל, ג'ורדי עוסק גם בעבודות פיסול, גרפיקה וצילום. ג'ורדי הוצג בתערוכות בברן, פריז, ברלין, במוזיאון ג'ורג 'קולבה בברלין בשנת 2002 בנושא "המרכז ההיסטורי ברלין" ובשנת 2016 באולם התצוגה בפרנקפורט בנושא "אם האמנויות – פיסול אדריכלי ומלאכת יד באדריכלות". בין השנים 2008–2010 הוא היה מרצה במכון לפיתוח ערים ותכנון אזורי (ISR) של האוניברסיטה הטכנית בברלין לעיצוב עירוני. מרצה ציבורי בכנסי תכנון עירוני, אדריכלות ושימור אנדרטאות.

## עבודותיו

## קישורים חיצוניים

* 

* אתר חברת אדריכלות ג'ורדי-קלר

## הערות שוליים

קטגוריה:אדריכלים שווייצרים
קטגוריה:אדריכלים גרמנים
קטגוריה:שווייצרים שנולדו ב-1967
Timecop (קומיקס)

**טיימקופ** (באנגלית: **Timecop**, שוטר הזמן) היא אנתולוגיית קומיקס שפורסמה במקור בין אוגוסט לאוקטובר 1992 כסיפור בן שלושה חלקים מבית דארק הורס קומיקס. הסיפור, "שוטר הזמן: האיש מחוץ לזמן", הביא לשחרורו של הסרט המצליח Timecop.

לאחר שהסרט הגיע למקום הראשון בקופות, הוא הצליח להפוך למשחק וידאו עבור SNES, סדרת טלוויזיה קצרת מועד ברשת ABC, סדרת רומנים והמשך ישיר לווידאו בשנת 2003.

## פיתוח
מייק ריצ'רדסון כתב סיפור בן שלושה חלקים שכותרתו "שוטר הזמן: האיש מחוץ לזמן" (The Man Out of Time), שנכלל בהשקת סדרת האנתולוגיות של דארק הורס קומיקס בשנת 1992. ריצ'רדסון פיתח את הסיפור, אך הקומיקס נכתב על ידי מארק ורהיידן ואוייר על ידי רון רנדל לגיליונות 1–3.

ריצ'רדסון ו-ורהיידן חברו אז לכתיבת התסריט לעיבוד הקולנועי, שזכה להמשך כקומיקס לסרט, שפורסם יחד עם יציאתו של הסרט בשנת 1994.

## תקציר העלילה
### איש מחוץ לזמן
עלילת סיפור הקומיקס "האיש מחוץ לזמן" וסרט ה-*[[טיימקופ|Timecop]]* שונים מאוד, אך חולקים את אותו גיבור: מקס ווקר.

בסיפור הקומיקס בן שלושה חלקים, ווקר הוא סוכן בנציבות אכיפת הזמן (TEC), הפועלת בשנת 2007 ומטרתה לנטר שינויים בהיסטוריה על ידי נוסעי זמן שעשו זאת בניגוד לחוק. ווקר הסרקסטי וחם המזג היה נשוי פעם והמחשבה על אשתו יכולה מביאה אותו לדמעות, אך גורלה לא מובהר. צג TEC הנקרא בריכת הזמן מייצג שינויים בהיסטוריה כגלים או גלים גדולים. סוכן TEC נשלח אחורה בזמן על ידי שיגור בתרמיל אישי שמגן מפני הכוחות המעורבים במסע בזמן ומתנהג כמו פקעת מגן אם הם מתממשים באמצע קיר או מעל גוף מים או לתוך סביבה עוינת. ברגע שסוכן TEC מגיע ועוזב את התרמיל, הוא חוזר אוטומטית לעתיד והסוכן עשוי לעשות זאת גם על ידי הפעלת מכשיר קטן. מוסבר שהזמן הוא "כמו כוח המשיכה", ולכן הנסיעה לזמן אחר היא קשה ודורשת תרמיל שיגור, אך להחזיר אדם לתקופת הזמן המקומית שלו קל יותר מכיוון שהמציאות מוכנה למשוך אותו חזרה הביתה.

"האיש מחוץ לזמן" מציג את ווקר במרדף אחר ג'ון אדם פקר, פושע שנוסע לשנת 1933 כדי לשדוד ממכרה דרום אפריקאי יהלום ענק. כשווקר מגיע, הוא מופתע לגלות שפאקר הביא רובוט של צייד / רוצח של RamCo כביטחון. כשהרובוט קבור מתחת להריסות המערות, ווקר מחזיר את פרקר בעזרת מקומי בשם ג'וזף מבוטו. ווקר נותן למ'בוטו את היהלום כתודה לפני שעוזב עם פקר.

בשובו לשנת 2007, נאמר לווקר שנסיעתו גרמה לשינוי גדול יותר בהיסטוריה מאשר המסע המקורי של פקר והוא מבין שהרובוט בוודאי היה עדיין פעיל וגרם הרס להיסטוריה בפעולותיו המאוחרות יותר. כדי להחזיר את הסדר על כנו, ווקר חוזר למכרה ועוצר את השתוללות המכונה, שוב בעזרתו של מבוטו. בשובו לשנת 2007, הוא לומד שההיסטוריה חזרה למסלול עם רק אדווה מינורית אחת שנותרה כתוצאה מטיולו, שום דבר שלא נוגע לסוכנות TEC. הקוראים מבינים שנוכחותו של ווקר אפשרה למ'בוטו להתעשר ולהפוך לפעיל פוליטי שעזר להוביל את סיום ההפרדה הגזעית בדרום אפריקה של שנות החמישים.

### עיבוד קולנועי
סיפור הסרט שהופץ בשנת 1994, עוסק בקצין "אכיפת זמן" שמנסה להביא לדין פוליטיקאי נוכל שמשתמש במסעות בזמן למימון קמפיין הנשיאות שלו. במהלך הסרט הקצין מגלה שהפוליטיקאי אחראי גם למותה המוקדם של אשתו ולפשעים רבים אחרים שלא היו קשורים בעבר.

ישנם דיונים להפקת סרט אתחול מחודש, אך אלה טרם הבשילו לכדי ביצוע.

## קישורים חיצוניים
* Timecop באתר Dark Horse Comics

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי קומיקס
קטגוריה:1992 בארצות הברית
קטגוריה:ספרי מדע בדיוני קשה
קטגוריה:סדרות קומיקס
קטגוריה:ספרי דארק הורס קומיקס
קטגוריה:קומיקס על מסע בזמן
חוג חלוצי

**חוג חלוצי** (בגרמנית: **Pionier-Kreis**) היה קבוצה ציונית-דתית של יהודים במחתרת בגרמניה הנאצית, שעסקה בהתנגדות יהודית בשואה.

## הקמה ופעולה
החוג הוקם ב-27 בפברואר 1943 ברחוב בונדסאלה 79 (Bundesallee 79) ברובע פרידנאו (Friedenau) בברלין על ידי המורה יצחק שוורזנץ וחברתו אדית וולף. בפברואר 1943, כשגורשו היהודים האחרונים מברלין ב"Fabrikaktion" (אקציית בתי החרושת), אסף שוורזנץ ילדים ונערים מקבוצות נוער יהודיות שונות בקבוצתו, "חוג חלוצי". מטרת קבוצת הנוער הייתה לחפש דרכי מילוט לחו"ל ולארגן את החיים תחת מסווה חוקי ככל האפשר עד לשחרור על ידי צבאות בעלות הברית: לארגן ואף לייצר מסמכים מזויפים, למצוא מקורות מזון, לארגן מקומות לינה לחברי החוג ולאתר כתובות של יהודים מסתתרים, כדי לסייע להם בדרכים אלה.

סיפר צבי אבירם, שהסתתר בברלין במהלך כל שנות המלחמה:

לאחר שברח שוורזנץ לשווייץ בינואר 1944, הנהיג את הקבוצה גד בק. כאירועי התנגדות לנאציזם בגרמניה כגון קשר העשרים ביולי, גם את מאבקה של הקבוצה היהודית להישרדות בתוככי הרייך השלישי ניתן להגדיר כהתנגדות. הרוב המכריע של חברי "חוג חלוצי" הצליחו לשרוד בעזרת לא-יהודים, אך גם אנשים מקבוצה זו נשלחו להשמדה. חוג חלוצי, קבוצה שהקנתה תכנים דתיים וציוניים לחבריה הצעירים, הייתה קבוצת ההתנגדות היחידה בתוך גרמניה שפעלה ממניעים יהודיים-דתיים.

## הנצחה
שמאל|ממוזער|הלוח לזכר אדית וולף ברחוב בונדסאלה 79 בברלין

לקיר הבית ברחוב בונדסאלה 79 מוצמדת לוחית זיכרון ועליה כתוב:

## לקריאה נוספת
* צבי אבירם, **ברלין, בין שתי מחתרות** (מגרמנית: אורי אשכר, 2015)


* Wolfgang Benz/Walter H. Pehle (Hg.): Lexikon des deutschen Widerstandes. Frankfurt am Main 1994. .
* Ferdinand Kroh: David Kämpft. Vom jüdischen Widerstand gegen Hitler, Rowohlt Taschenbuch, Reinbek, 1988. .
* Jizchak Schwersenz: Die versteckte Gruppe. Ein jüdischer Lehrer erinnert sich an Deutschland. Berlin 1988. .


## הערות שוליים

קטגוריה:ארגונים ציוניים
קטגוריה:מרידות יהודים בשואה
קטגוריה:מחתרות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מתנגדות גרמניות למשטר הנאצי
לין קפלן

**לין קפלן** (נולדה ב-8 באוקטובר 1964) היא ראש המועצה המקומית תל מונד.

## ביוגרפיה
קפלן נולדה בברית המועצות ועלתה לישראל בשנת 1971. אביה אנטולי גרנרוט היה נציג קייב בתנועה הציונית והוריה היו ממקימי המושב אניעם שברמת הגולן, שנקרא תחילה עלייה 70 על שם גרעין עולים מברית המועצות שהקים את המושב.

בעלת תואר B.Sc בהנדסת תעשייה וניהול מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב, תואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת תל אביב ותואר שני נוסף במדיניות החינוך עם התמחות במערכות שלטון מקומיות וארציות, מאוניברסיטת תל אביב. עבודת התזה שלה עסקה במנהיגותם הפדגוגית של מנהלי מחלקות חינוך ברשויות מקומיות. בוגרת קורס דירקטורים של אוניברסיטת בר-אילן.

שימשה בתפקידי ניהול בכירים במגזר העסקי ולאחר מכן עסקה בליווי מנהלי בתי ספר במסגרת הרפורמה של משרד החינוך של מעבר בתי ספר לניהול עצמי, שימשה כחברת ועד מנהל בעמותת כ"ן וסמנכ"לית בעמותה לקידום נגישות.

נבחרה לראשות המועצה בתל מונד בבחירות מיוחדות שהתקיימו בדצמבר 2020, לאחר בג"ץ תושבים שהובילה בהצלחה להפסקת כהונת הוועדה הקרואה בתל מונד. קפלן גברה על שלושה מועמדים נוספים לראשות המועצה ונבחרה ברוב של 51.1% מהקולות.

פרסמה כתבות רבות ב-ynet ובידיעות אחרונות בנושאי חינוך. בשנת 2001 הוציאה את ספר הילדים "גם אמא ואבא הולכים לעבודה". הספר זכה לציון לשבח מטעם פרס זאב לספרות ילדים ונוער.

## חיים אישיים
נשואה לבועז ואם לשלושה בנים. מתגוררת בתל מונד.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:נשים בראשות מועצות מקומיות בישראל
קטגוריה:פעילות יש עתיד
קטגוריה:ראשי מועצת תל מונד
קטגוריה:ישראליות ילידות ברית המועצות
קטגוריה:ישראלים ילידי ברית המועצות
קטגוריה:עולות בשנות ה-1970
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:מנהלות ישראליות
קטגוריה:מנהלים ישראלים
קטגוריה:יועצות ישראליות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1964
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1964
נג'מה אידריס

**נג'מה עבדאללה אידריס** (בערבית: **نجمة عبدالله إدريس**, באנגלית: **Najma Abdullah Idrees**; נולדה ב-25 בדצמבר 1952) היא דוקטור לפילוסופיה בספרות ערבית מטעם אוניברסיטת לונדון, משוררת, בעלת טור ואשת אקדמיה כוויתית.

## רקע וקריירה
נג'מה אידריס נולדה ב־1952 בכווית, בוגרת בהצטיינות מטעם אוניברסיטת כווית  ב-1976 בספרות ערבית. בשנת 1987 היא הוסמכה בתואר דוקטור Ph.D מטעם בית הספר ללימודים אוריינטליים ואפריקאיים של אוניברסיטת לונדון (SOAS). נושא התזה שלה היה על "מושג המוות והתפתחותו בשירה הערבית המודרנית" (ערבית: مفهوم الموت وتطوره في الشعر العربي الحديث). היא לימדה בבית הספר התיכון בכווית סיטי, בין השנים 1976 ל -1981. ד"ר אידריס הייתה מרצה לשירה וספרות ערבית באוניברסיטת כווית בין השנים 1987–2007.

## פעילויות ותרומות
אידריס החלה לכתוב כמשוררת וחוקרת מאז שנותיה הראשונות באוניברסיטה, ופרסמה את מרבית עבודותיה המוקדמות במגזין "אל-באיאן" שמונפק על ידי איגוד הסופרים הכוויתי.  היא הצטרפה לאגודת הסופרים הכוויתית בתחילת דרכה ומצאה גיבוי ותמיכה רבים מצד החברים האחרים, ובעידוד זה מצאה עצמה משתתפת בהקראות השירה שארגנה אגודת הסופרים. במהלך פורום הסיפורים והרומנים בכווית, שאורגן על ידי אגודת הסופרים בין התאריכים 21–23 במרץ 1994, אידריס הציגה מחקר יקר ערך בשם "הנקבה והחברה בסיפור הכוויתי", ובו היא הראתה את האופן שבו החברה הכוויתית מתארת את מושג הנשיות, בעיית המין, הניכור וחיפוש הישועה.

מאוחר יותר היא הפכה לעורכת ראשית של המגזין אל-באיאן  Al-Bayan בשנת 2010.

כמו כן, היא השתתפה תכופות בשבועות התרבות שאירחה המועצה הלאומית לתרבות, אומנות וספרות ה-NCCAL. המתקיימת מדי שנה במדינות ערב שונות. השתתפותה הראשונה של אידריס ב- NCCAL הייתה במרוקו בשנת 1979, במהלכה ד"ר אידריס הייתה חלק ממשלחת התרבות של כווית. לאחר מכן לקחה על עצמה להשתתף בכנסים ופורומים תרבותיים, הרצאות כלליות וקריאת שירה לאורך כל השנים, בכווית ומחוצה לה. היא השתתפה במקומות הבאים: בגדאד, קהיר, איחוד האמירויות הערביות, פריז, רבאט, תוניס, אלג'יר, מוסקט ותימן .

תרומתה כוללת גם טורים שבועיים בעיתון " אל-ג'רידה ", מאמרים למגזינים חודשיים ודיונים פתוחים בעיתונות המקומית הכוויתית ובראיונות רדיו.

## הצטיינות ופרסים
* פרס נשים ערביות (כווית 2013)
* פרס מטעם מדינת כווית בתחום הספרות. (2002) 

## ספרים
* שפת הדיבור שלי מתפרקת ... אני גדלה - تتكسر لغتي انمو: سيرة شعرية وشواهد 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרות כוויתיות
קטגוריה:משוררות כוויתיות
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת לונדון
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת לונדון
קטגוריה:ילידות 1952
קטגוריה:ילידי 1952
טאנגראנג

**טאנגראנג** (באינדונזית: **Tangerang**) היא העיר הגדולה ביותר במחוז בנטן שבמערב האי ג'אווה שבאינדונזיה ואחת מהפרוורים המאוכלסים של הבירה ג'קרטה. על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020 אוכלוסיית העיר מנתה כ-1.895 מיליון תושבים. בסמוך לטאנגראנג נמצא נמל התעופה הבינלאומי סוקרנו-האטה, נמל התעופה הגדול באינדונזיה. העיר היא מרכז תעשייתי חשוב, ומסביבה התפתחו פרוורים רבים.

## חלוקה מנהלית
טאנגראנג מחולקת ל-13 רבעים:

## ערים תאומות
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אינדונזיה: ערים
קטגוריה:ג'אווה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1993
ועדת התקציב של הסנאט של ארצות הברית

**ועדת התקציב של הסנאט של ארצות הברית** (באנגלית: **United States Senate Committee on the Budget**) היא ועדה קבועה בסנאט של ארצות הברית, שנוסדה בשנת 1974. היא אחראית על עריכת תוכנית התקציב השנתית של הקונגרס ועל מעקב אחר פעולות התקציב עבור הממשלה הפדרלית של ארצות הברית. לוועדה סמכות שיפוט על משרד התקציב בקונגרס (CBO). הוועדה פעלה לזמן קצר כוועדה מיוחדת בשנים 1919 עד 1920 במהלך הקונגרס ה-66, לפני שמעמדה כוועדה קבוצה מוּסד בחוק בקיץ 1974.

## תולדות הוועדה
פרק 1 לחוקת ארצות הברית מגדיר לידי הקונגרס האמריקאי שורה של סמכויות תקציביות מרכזיות, המכונות לעיתים קרובות באופן קולקטיבי כ"" (Power of the Purse). עם זאת, החוקה לא פירטה באופן ספציפי את ההליכים שעל הקונגרס לנקוט במימוש תפקיד זה, והיא מאצילה לבית הנבחרים ולסנאט את המסכות לפתח כללים ונהלים כל אחד לחוד. כתוצאה מכך הגישה לתקצוב הייתה מבוזרת ומקוטעת במשך 200 השנים הראשונות להיסטוריה של הקונגרס.

בתקופה שקדמה ל-1974, ניסיונות אחדים למיסוד רפורמה בתהליכי אד הוק לשם תקצוב ננקטו בידי הקונגרס. אלה כללו דרישה למתן תוכנית פיסקלית כוללת, שילוב של כל ההקצבות להצעת חוק אחת, וקביעת מגבלות הוצאה סטטוטוריות. כל המאמצים הללו לא נשאו פירות ועלו בתוהו. הצעת חוק להגדלת מגבלת החוב שנחקקה בשנת 1972 הקימה ועדת מחקר משותפת של שני בתי הקונגרס בנושא בקרת תקציבים. הדו"ח הסופי של אותה ועדה, שפורסם ב-1973, המליץ על הקמת ועדת תקציב בסנאט, נוסף לוועדה מקבילה בבית הנבחרים. במקביל, בקרב חברי הקונגרס התגלעו חילוקי-דעות בדבר השימוש בסמכויותיה של ממשלת ארצות הברית להשבית את הרשות המבצעת, בהן מנעה הממשלה הוצאות כספיות שמוסדו בחוק בעבר.

לכן, ב-12 ביולי 1974 חתם נשיא ארצות הברית ריצ'רד ניקסון על "חוק השליטה בהקפאה ובתקציב של הקונגרס 1974" (Congressional Budget and Impoundment Control Act of 1974), שהקים את ועדת התקציב של בית הנבחרים לצד זו של הסנאט, עם הסמכות להציג בפומבי ולאמץ את תקציב הקונגרס למען ניהול תקציב המדינה וקביעת חזון פיסקלי קונקרטי. בנוסף, החוק ביצע שינויים בתהליך ה-.

יושב ראש הוועדה הראשון היה אדמונד מאסקי ממדינת מיין, ובראשה ישב בשנים 1975–1980. יו"ר הוועדה הנוכחי בקונגרס ה-119 של ארצות הברית הוא לינדזי גרהאם ממדינת קרוליינה הדרומית.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

תקציב
קטגוריה:ארצות הברית: כלכלה
מערב ג'אווה

**מערב ג'אווה** (באינדונזית: **Jawa Barat**) הוא מחוז במערב האי ג'אווה שבאינדונזיה. המחוז הוקם בשנת 1950, לאחר עצמאותה של אינדונזיה. המחוז מחולק ל-18 נפות ו-9 ערים ובירתו היא העיר באנדונג. המחוז גובל במחוזות ג'קרטה, בנטן, מרכז ג'אווה ובאוקיינוס ההודי. על פי מפקד האוכלוסין האחרון משנת 2020 אוכלוסיית המחוז מנתה כ-48.2 מיליון תושבים, המאוכלס ביותר במדינה, כ-97% מתושביו הם מוסלמים והשאר נוצרים ובני דתות נוספות.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אינדונזיה: מחוזות
שירים שהוקלטו על ידי דמי לובאטו

הזמרת האמריקאית דמי לובאטו הקליטה שירים לשבעה אלבומי אולפן. לפני שהשיקה את קריירת המוזיקה שלה, כיכבה לובאטו בסרט הטלוויזיה המוזיקלי של ערוץ דיסני, "קאמפ רוק", וכן בסרט ההמשך "קאמפ רוק 2: הג'אם האחרון".

## שירים
[טקסט=Selena Gomez|ממוזער|[סלינה גומז שיתפה פעולה עם לובאטו בשירים "One and the Same" ו-"Send It On".]]
[ממוזער|המוזיקאי האמריקאי [ג'ון מאייר (מוזיקאי)|ג'ון מאייר כתב את השיר "World of Chances" עם לובאטו באלבומה השני, *[[Here We Go Again]]*.]]
[ממוזער|המפיק האמריקאי [טימבלנד כתב שלושה שירים ללובאטו, "All Night Long", "Lightweight" ו"Together" המופיעים באלבומה השלישי, *[[Unbroken]]*.]]
[ממוזער|[ג'ייסון דירולו שיתף פעולה עם לובאטו בשיר "Together" מאלבומה השלישי, *[[Unbroken]]*.]]
[ממוזער|המפיק [טובי גד כתב ארבעה שירים ללובאטו, כולל "Skyscraper".]]
[ממוזער|[Ryan Tedder|ראיין טדר כתב שלושה שירים ללובאטו, "Neon Lights", "Who's That Boy?" ו"Wildfire"]]
[ממוזער|הראפרית הבריטית [שר לויד כתבה את השיר "Really Don't Care" והייתה האמנית האורחת היחידה באלבום *[[Demi]]*.]]
[ממוזער|הזמר הבריטי [אולי מארס שיתף פעולה עם לובאטו "Up" מאלבומו הרביעי *Never Been Better*.]]
[ממוזער|המפיק והכותב זוכה ה[פרס גראמי|גראמי, מקס מרטין היה שותף לכתיבה והפקה משותפת של "Cool for the Summer" ו-"Confident" מתוך האלבום החמישי של לובאטו, *[[Confident (אלבום)|Confident]]*.]]
[ממוזער|הראפרית האוסטרלית [איגי אזליה שיתפה פעולה עם לובאטו בשיר "Kingdom Come" מתוך האלבום החמישי של לובאטו, *[[Confident (אלבום)|Confident]]*.]]
[ממוזער|המוזיקאית השוודית ללה כתבה את "[Stone Cold", "Father" ו-"Yes" מתוך האלבום החמישי של לובאטו, *[[Confident (אלבום)|Confident]]*.]]
[ממוזער|הזמרת האמריקאית [ג'וליה מייקלס כתבה שלושה שירים ללובאטו, כולל "Waitin for You".]]
[ממוזער|הראפר האמריקאי [ליל ויין שיתף פעולה עם לובאטו ב-"Lonely" והיה האמן האורח היחיד ב-*[[Tell Me You Love Me]]*.]]
[ממוזער|מלבד עבודתו עם [האחים ג'ונאס, ניק ג'ונאס אירח את לובאטו בשיר "Avalanche" מתוך אלבומו וכתב את "Ready for Ya" מתוך *[[Tell Me You Love Me]]*.]]
[ממוזער|הזמר הפורטוריקני [לואיס פונסי אירח את לובאטו בשיר "Échame la Culpa" מתוך אלבום האולפן העשירי שלו, *Vida*.]]
[ממוזער|הזמרת האמריקאית [כריסטינה אגילרה אירחה את לובאטו בשיר "Fall in Line" מתוך אלבום האולפן השמיני שלה, *[[Liberation]]*.]]
[ממוזער|לובאטו שיתפה פעולה עם [סם סמית' בשיר "I'm Ready" מאלבום האולפן השלישי שלהם, *[[Love Goes]]*.]]

## שירים שלא יצאו לאור

## ראו גם
* דיסקוגרפיה של דמי לובאטו

## ביאורים

## הערות שוליים

*
לובאטו, דמי
וסטורלנד

**וסטורלנד** (באיסלנדית: **Vesturland**) הוא אחד ממחוזות איסלנד, הממוקם במערב המדינה. במחוז מתגוררים כ-16,000 תושבים.

העיר הגדולה במחוז היא אקרנס, שלמרות גודלה היחסי, היא אינה בירת המחוז.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:איסלנד: מחוזות
יוסף צבי יפה

**יוסף (ג'ו) צבי יפה** (1923–2009) היה פיזיקאי ישראלי, מראשוני מכון ויצמן למדע ומחלוצי תעשיית ההיי-טק בישראל.

## ביוגרפיה
יפה נולד באנגליה. למד פיזיקה באוניברסיטת מנצ'סטר. חיים ויצמן וארנסט דוד ברגמן הזמינו אותו להצטרף למכון ויצמן למדע שהיה בהקמה. הוא עלה בעקבות כך לישראל ב-1948. במכון כיהן כראש המחלקה לספקטרוסקופיה ובנה ספקטרומטר אופטי ראשון מסוגו בעולם. ב-1955 זכה בפרס ויצמן למחקרים במדעים מדויקים על מחקר בספקטרוסקופיה באור אינפרה-אדום. כמו כן תרם לעשייה הביטחונית וליחידה הטכנולוגית של אגף המודיעין. ב-1968 פרש ממכון ויצמן.

ב-1964 הקים את חברת "מכשירי רחובות", בשנותיה הראשונות ייצרה החברה מכשירים מדעיים אותן שיווקה למכוני מחקר ברחבי העולם. יחד עם שותפיו עמוס גורן, ג'רי טופז ודוד אלסטר, צמחה החברה, הקימה מפעל בפארק המדע קריית ויצמן ונהייתה ממהמובילות בתחומה בישראל. ב-1972 זכה צוות החברה בפרס ביטחון ישראל. ב-1976 נרכשה על ידי תדיראן ומוזגה לחברת אל-אופ.

ב-1982 מונה יפה לסמנכ"ל לפיתוח עסקי של המרכז למחקר גרעיני שורק. ב-9184 עם ההקמה מחדש של משרד המשטרה מונה למדען הראשי הראשון של המשרד.

היה נשוי להלינה ולזוג נולדו שני ילדים. רעייתו השנייה הייתה גבי אלנועם.

## קישורים חיצוניים
*

קטגוריה:זוכי פרס ויצמן
קטגוריה:זוכי פרס ביטחון ישראל
קטגוריה:פיזיקאים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי אנגליה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מנצ'סטר
קטגוריה:סגל מכון ויצמן למדע: פיזיקה
קטגוריה:מדענים ראשיים במשרדי ממשלת ישראל
קטגוריה:עובדי המשרד לביטחון הפנים
קטגוריה:עובדי המרכז למחקר גרעיני - שורק
קטגוריה:אישים הקבורים ברחובות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1923
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2009
וסטפירד'יר

**וסטפירד'יר** (באיסלנדית: **Vestfirðir**) הוא אחד ממחוזות איסלנד הממוקם בצפון-מערב המדינה, מול מצר דנמרק וחופי גרינלנד. בירת המחוז היא איסאפיירד'ור. בוסטפירד'יר מתגוררים כ-7,000 תושבים, והוא המחוז עם הכי מעט תושבים במדינה. ההרים והפיורדים הרבים מקשים על התחבורה והתקשורת באזור. נוסף על כך, רבים מהכבישים סגורים על ידי קרח ושלג במשך מספר חודשים בשנה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:איסלנד: מחוזות
נורד'ורלנד וסטרה

**נורד'ורלנד וסטרה** (באיסלנדית: **Norðurland vestra**, צפון מערב) הוא אחד ממחוזות איסלנד, הממוקם בצפון-מערב המדינה. בירת המחוז היא סאוד'אורקרוקור.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:איסלנד: מחוזות
נורד'ורלנד איסטרה

**נורד'ורלנד איסטרה** (באיסלנדית: **Norðurland eystra**) הוא אחד ממחוזות איסלנד, הממוקם בצפון המדינה. בירת המחוז היא אקוריירי, שבה מתגוררים רוב תושבי המחוז.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:איסלנד: מחוזות
סוד'ורלנד

**סוד'ורלנד** (באיסלנדית: **Suðurland**) הוא המחוז הגדול שבמחוזות איסלנד, הממוקם בדרום המדינה. בירת המחוז היא סלפוס, שבה מתגוררים רבע מתושבי המחוז.

סוד'ורלנד הוא הגדול ביותר מאזורי איסלנד. שטחו 24,256 קמ"ר, שמבחינת שטח דומה לזה של צפון מקדוניה. הבירה היא סלפוס.

אוכלוסייתה מונה 28,399 נפש (נכון ל-2020) וצפיפות אוכלוסייה היא 1.17 תושבים לקמ"ר.

באזור המערבי שלה נמצא עמק תינגווליר. שם, בשנת 930, נוסד הפרלמנט, אחד המוסדות הפרלמנטריים הוותיקים בעולם

באזור הדרום-מערבי נמצאים איי וסטמן, ארכיפלג המורכב מ-15 איים, הגדול בהם הוא היימאיי, עם 13.4 קמ"ר ו-4045 תושבים (2008). סורטי עוקבת אחריה, עם 1.4 קמ"ר.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:איסלנד: מחוזות
מחוז הבירה (איסלנד)

**מחוז הבירה רייקיאוויק** (באיסלנדית: **Höfuðborgarsvæðið**) הוא אחד ממחוזות איסלנד המורכב מבירת איסלנד רייקיאוויק ופרבריה. בין ערי המחוז ישנו שיתוף פעולה נרחב בתחומי תחבורה וסביבה. המחוז מהווה את האזור העירוני הגדול במדינה, כאשר עיר הבירה לבדה מתגוררים כ-64% מתושבי איסלנד בשטח שמהווה 1% משטח איסלנד.

ערי המחוז הנוספות הן קואופווגיר, הפנרפיירדיר, גארדבאיר, מוספלסבאיר וסלטיירנרנס.

קטגוריה:איסלנד: מחוזות
סוד'ורנס

**סוד'ורנס** (באיסלנדית: **Suðurnes**) הוא אחד ממחוזות איסלנד, הממוקם בדרום-מערב המדינה, והקטן שבהם. בירת המחוז היא קפלאוויק. במחוז מתגוררים כ-28,000 תושבים, והוא נחשב לאחד הצפופים באי. במחוז פועל גם נמל התעופה הבינלאומי קפלאוויק, שמהווה את נמל התעופה המרכזי באיסלנד, וכן את אתר הבריאות של הלגונה הכחולה. מלבד קפלאוויק, ישנן במחוז מספר עיירות דייג שונות.

את האזור מאפיינת געשיות רבה, שאינה מאפשרת צמחייה רבה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:איסלנד: מחוזות
אגדר

**אגדר** (בנורווגית: **Agder**) הוא אחד ממחוזות נורווגיה, הממוקם בדרום המדינה.

עד 1 בינואר 2020, המחוז חולק לשני מחוזות, מערב אגדר ומזרח אגדר. מאז תחילת המאה העשרים, המונח סרלנדט ("הארץ הדרומית") היה נפוץ עבור אזור זה, לפעמים עם הכללת מחוז רוגלנד הסמוך. לפני כן האזור נחשב לחלק ממערב נורווגיה.

האזור היה ממלכה קטנה בימי הביניים, ולאחר איחוד נורווגיה נודע בשם אגדפילקי ואחר כך אגדסידן.

השם אגדר לא היה בשימוש לאחר 1662, אז הוחלט לחלק את האזור ליחידות ממשלתיות קטנות יותר שנקראו נדניס, רוביגלגט, ליסטר ומנדל. השם "קם לתחייה" בשנת 1919 כששני מחוזות נורווגיה הנמצאים בערך באותו אזור גאוגרפי כמו מחוז אגדסידן הישן קיבלו את השם אוסט־אגדר (מזרח אגדר) ווסט אגדר (מערב אגדר). עוד לפני ששני המחוזות התמזגו בשנת 2020, הם שיתפו פעולה בדרכים רבות: לאוניברסיטת אגדר היו אתרים באוסט־אגדר ובווסט־אגדר, כמו גם מוסדות רבים אחרים, כמו בית המשפט לערעורים באגדר ומחוז משטרת אגדר.

## שם
השם אגדר קודם לשפה הנורווגית ופירושו אינו ידוע. המילה אגדר נובעת מהמילה הנורדית העתיקה אגדיר. בתקופת הוויקינגים המוקדמת, אגדיר הייתה ממלכה קטנטנה בה התגורר עם הנקרא על שמה, האגירים.

הידע המודרני בנורדית העתיקה לא נותן קצה חוט לגבי משמעות השם; הוא לא דומה לאף מילה בנורדית העתיקה, מה שאומר שהשם ישן יותר מנורדית.

## ערים
באגדר יש 25 ערים.

## היסטוריה
נורווגיה בתקופת הוויקינגים חולקה לממלכות קטנות שנשלטו על ידי אנשים שהתמודדו על אדמות, עליונות ימית או עלייה פוליטית וחיפשו בריתות או שליטה באמצעות נישואין עם משפחות מלוכה אחרות, מרצון או לא מרצון.

### מלכי אגדר
#### מלכים מהתקופות המוקדמות
* הרלד אגדרקינג
* ויקר
* קיסה
* המלך ביירין

#### מלכי אגדר: 790–987
* הרלד גרנראוד אביו של אוסה
* אוסה, אביו של חלפדן השחור
* הלפדן השחור
* טיוב העשיר
* הרלד גודרדסון גרנסקה

לפני תקופת הוויקינגים יש פער בהיסטוריה של האזור במשך כמה מאות שנים, בספרו "גרמאניה" תיאר ההיסטוריון טקיטוס את הסויונים (אנשים מהמדינות שוודיה ונורווגיה), שחולקו לציוויאטות (ממלכות) לאורך חופי סקנדינביה והיו יוצאי דופן בכך שהיה להם צי ספינות מיוחדות שהיו בעלות צורה שונה. הם לא היו תלויים במפרש (כך אומר טקיטוס) אך פרט לכך הם אינם שונים מספינות הוויקינגים. סיוויטים אלה עברו כל הדרך סביב סקנדינביה לקוטב הצפוני, או לפחות לאזורים הקרובים לשם, שם עצרו.

נראה ברור שבתקופת הברזל נורווגיה הייתה מאוכלסת באותם אנשים כמו אלה אשר בשוודיה, שכונו במקורות הלטיניים "הסויונים". נורווגיה אז חולקה למדינות קטנות; אגדר היה אחת מהמדינות הללו.

## ראו גם
* מערב אגדר
* מזרח אגדר

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:נורווגיה: מחוזות