סוסיא (כפר פלסטיני)

**סוסיא** או **ח'ירבת סוסיא** הוא כפר פלסטיני בדרום הר חברון, סמוך לעיר הפלסטינית יטא ולהתנחלות סוסיא. נגד כלל המבנים בכפר הוצאו צווי הריסה, מכיוון שהן נבנו ללא היתר מהמנהל האזרחי ובג"ץ פסק שאין מניעה מקיום הצווים.

מקורו של השם סוסיא הוא ככל הנראה ביישוב היהודי העתיק בשם זה שפרח במקום בתקופה הביזנטית, בין המאות ה-3 ל-9 לספירה. יומני מסע מהמאה ה-19 מזכירים את סוסיא כחורבות בלבד ואינם מזכירים שם תושבים.

## היסטוריה
תושבי הכפר הם חלק מיושבי המערות של דרום הר חברון. חלק מתושבי הכפר חי גם היום במערות שבאזור בעוד אחרים שוכנים במבנים שונים שכנגדם עומדים צווי הריסה. מרבית התושבים עוסקים בחקלאות.

בסקר הכפרים שנערך על ידי ממשלת המנדט הבריטי בשנת 1945, אין אזכור לשם סוסיא בנפת חברון. בשנת 1982 דיווחה פליאה אלבק על הימצאות הכפר סביב חורבות בית הכנסת העתיק וכי "על אדמת חירבת סוסיא יש רישום במרשם המקרקעין לפיהן אדמה זאת, בשטח של כשלושת אלפים דונם היא בבעלות פרטית של בעלים ערבים רבים". יעקב חבקוק כותב בספרו **חיים במערות הר חברון** (1984), בטקסט לתמונה של שרידי התאר הקדום ח'רבת סוסיא: "רועים ופלאחים פוקדים את הח'ירבה עם גשם ראשון, ומשתכנים במערות שבמקום עד האביב". מאידך, יעקב ארליך, מודד ושמאי מקרקעין שסימן את אדמות האתר הארכאולוגי, העיד כי השטח לא היה מיושב בקיץ 1984: "כמודד במקצועי, סימנתי בקיץ 1984 את אזור האתר הארכאולוגי בסוסיא לצורך הכרזתו כאדמת מדינה. ביכולתי להעיד שבזמן סימון השטח לא גרו בו ערבים כלל -לא בבתים, לא בשוחות, ולא במערות".

בשנת 2010 נפתח בכפר מרכז יצירה ולמידה, שמטרתו לחזק את הכפר כקהילה ולשפר את הקשרים בין פלסטינים, ישראלים ותיירים המבקרים בו. מאחורי הקמת המרכז עומד חזון שעיקרו לאפשר במת יצירה לתושבים, על מנת לפתח יצירתיות והתמודדות עם שלטונה של מדינת ישראל בשטח (שבעבר היה בשליטת ירדן), ועם בעיות חברתיות מקומיות. המרכז מקיים סדנאות אמנות, שיעורי ריקוד דבקה, שיעורים ללימוד השפה העברית, שיעורים ללימוד השפה הערבית, המשלבים, כחלק בלתי נפרד מהלימוד עצמו, גם אירוח אצל כמה ממשפחות הכפר.

ביולי 2015 קראו שרי החוץ של האיחוד האירופי לעצור את ה"טרנספר" במקום. מחלקת המדינה של ארצות הברית הפצירה בישראל שלא להרוס את הכפר או חלקים ממנו. בישראל חתמו 200 סופרים אמנים אנשי רוח ומדענים על עצומה נגד הפינוי.

כיום, הרשות הפלסטינית פועלת לביסוס האחיזה הפלסטינית במקום. בכתבה מאת עמיחי אתאלי בשנת 2011 נכתב:

הסרט "הטורבינה האנושית" ששודר לראשונה בערוץ 8 עוסק בקושי של המתיישבים לשרוד תחת האילוצים הקשים. הסרט הישראלי הדוקומנטרי "סוסיא", המספר על ביקורם של אב פלסטיני ובנו, בכפר שנאלץ האב לנטוש לפני כ-50 שנה , התקבל לתחרות הסרטים הקצרים הרשמית של פסטיבל ברלין.

## סטטוס משפטי
תושבי המקום מנהלים מאבק לקידום תוכנית מתאר וקבלת אישורי בנייה לבתים שנבנו. מאז שנות השמונים, עם התחלת החפירות הארכאולוגיות באזור, מנהלים תושבי הכפר מאבקים משפטיים בעניין זכותם לשבת במקום, להקים מבנים ולעבד אדמות. חלק מן המשפחות המקוריות עזבו את הכפר, ונכון ל-2004 יושבים בו כ-300 איש, חלקם בני המשפחות הוותיקות וצאצאיהם. לדברי תנועת רגבים, לכל תושבי הכפר יש גם בתים בכפרים הסמוכים. ביוני 2012, הוציא המנהל האזרחי צווי הריסה ל-52 מבנים בכפר בעקבות עתירה של רגבים.

על פי הממשלה ומערכת הביטחון, מעולם לא היה קיים כפר ערבי בשם סוסיא. פלסטינים בנו במקום מבנים ללא היתר, ואלה נהרסו במהלך השנים 2001-1995. הבנייה הבלתי חוקית המשיכה והוצאו נגדה צווי הריסה. במאי 2015 דחה בג"ץ עתירה של הפלסטינים להוצאת צו ביניים נגד הריסת המבנים.

## ראו גם
* מסאפר יטא

## לקריאה נוספת
* יעקב חבקוק, **חיים במערות הר חברון**, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1985

## קישורים חיצוניים

* '''בג"ץ אסר לגרש את דרי המערות בדרום הר חברון''', כתבה באתר 'וואלה', 2004
* סדרת תמונות של יושבי המערות מדרום הר חברון, באתר Rotter
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודה
קטגוריה:נפת חברון
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: יישובים
קטגוריה:יישובים בלתי מוכרים
קטגוריה:סוסיא (יישוב)