open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
הסוכנות להגנת הסביבה של קליפורניה

**הסוכנות להגנת הסביבה של קליפורניה** (**CalEPA)**, היא סוכנות ברמה ממשלתית בתוך ממשלת קליפורניה. המשימה של הסוכנות להגנת הסביבה של קליפורניה היא לשקם, להגן על הסביבה ולשפר אותה, כדי להבטיח את בריאות הציבור ואיכות הסביבה.

המזכיר הנוכחי של הארגון הוא ג'ארד בלומנפלד, והוא חבר בקבינט של המושל גווין ניוסם.

## היסטוריה
הסוכנות להגנת הסביבה של קליפורניה הוקמה על ידי המושל פיט וילסון בצו ביצוע W-5-91 בשנת 1991, בעקבות יוזמה שהציע וילסון במהלך הבחירות לממשלת המדינה ב-1990 . הוא הבטיח סוכנות ברמה ממשלתית שתפקח על תקנות הסביבה והמחקר של המדינה. בעקבות ארגון מחדש בין-סוכנויות בראשות המושל עם בדיקה של שני הבתים של בית המחוקקים של מדינת קליפורניה , הסוכנות הפכה למחלקת קבינט ב-17 ביולי 1991. החל משנת 2019, הקמת הסוכנות נמצאת בסעיף 12800 של הקוד הממשלתי של קליפורניה .

הסוכנות להגנת הסביבה של קליפורניה ומועצת משאבי האוויר המחלקתית שלה בקליפורניה, היו אחד התומכים המרכזיים בחוק פתרונות התחממות כדור הארץ משנת 2006 , מה שהפך את המדינה למדינה הראשונה בארצות הברית שתגביל את כל פליטות גזי החממה  מתעשיות מרכזיות.

ביוני 2008, הסוכנות להגנת הסביבה של קליפורניה הודיעה כי לאור התחממות עולמית יוצבו על כל המכוניות החדשות מדבקות החל מ-1 בינואר 2009. המדבקות יעניקו שני ציונים: ציון ערפיח וציון פליטת גזי החממה בציון מ-1 עד 10, כאשר ככל שהציון גבוה יותר, כך הרכב ידידותי יותר לסביבה.

## ההנהלה המבצעת
* **ג'ארד בלומנפלד**, שר להגנת הסביבה (מזכיר הסוכנות להגנת הסביבה של קליפורניה) - מונה על ידי המושל גאווין ניוסום בינואר 2019.
* **סרינה מקילווין**, תת-מזכירה להגנת הסביבה (תת-מזכירת הסוכנות להגנת הסביבה של קליפורניה)

**סגן/עוזר מזכירים**
* אלכסה קליישטובר, סגנית מזכירת הגבול והיחסים הבין-ממשלתיים
* אלכס ברנום, סגן השר לתקשורת ולענייני חוץ
* כריסטיאנה טיידמן, סגנית המזכירה לאכיפת החוק והיועצת
* אשלי קונרד-סיידה, סגנית המזכירה למדיניות אקלים
* גרנט קופ, סגן המזכיר למדיניות סביבתית
* כריסטין הירונקה, סגנית המזכירה לענייני חקיקה
* ג'ינה סולומון, סגנית מזכירת המדע והבריאות
* ג'ייסון בוצר, עוזר המזכיר לתיאום תוכניות מקומיות ותגובת חירום
* אריק ג'רוויס, עוזר מזכיר לתוכניות פיסקאליות ומנהליות
* כריסטי ווסבורג, עוזרת היועץ המשפטי לאכיפה
* יאנה גרסיה, עוזרת המזכירה לצדק סביבתי ולענייני שבטים
* אלחנדרו רודארטה, עוזר המזכיר לענייני גבול
* ג'ון בלו, מנהל תוכניות אקלים
* סרג'יו גוטיירז, קצין המידע הראשי של הסוכנות

## מועצות, מחלקות ומשרדים
* משרד המזכיר
* מועצת משאבי האוויר של קליפורניה (ARB) 
* המחלקה להסדרת הדברה (DPR) 
* מחלקת המשאבים, המיחזור והשחזור של קליפורניה (CalRecycle) 
* המחלקה לבקרת חומרים רעילים (DTSC) 
* המשרד להערכת סכנות בריאותיות סביבתיות (OEHHA) 
* מועצת בקרת משאבי המים של המדינה (SWRCB) 

, שהתמקדה במיחזור והפחתה במקור, נסגרה ב-2010. התפקיד הוחל על "המחלקה למיחזור ושחזור משאבים של קליפורניה - CalRecycle" ועל "הסוכנות להגנת הסביבה של קליפורניה".

## ראו גם
* סביבתנות
* פרוטוקול קיוטו
* הסוכנות להגנת הסביבה

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ארצות הברית: ארגונים ממשלתיים
קטגוריה:ארצות הברית: ארגונים להגנת הסביבה
קטגוריה:קליפורניה
סרגיי סליאנוב

**סרגיי מיכאילוביץ' סליאנוב** (ברוסית: **Серге́й Миха́йлович Селья́нов**; נולד ב-, אולונץ, הרפובליקה הקרלו-פינית, ברית המועצות) הוא במאי קולנוע סובייטי-רוסי, תסריטאי ומפיק. ראש חברת הסרטים CTB, מייסד שותף של אולפן האנימציה מלניצה.
## ביוגרפיה
נולד ב-21 באוגוסט 1955 באולונץ (שברפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הקרלו-פינית).

בשנים 1972—1975 למד במכון הפוליטכני של העיר טולה שהפך בהמשך לאוניברסיטת טולה, שם צילם סרטים באולפן קולנוע חובבני. בשנת 1980 סיים את לימודיו במחלקה לתסריטאות של המכון לקולנוע על שם גרסימוב, בשנת 1989 למד בימוי אצל רולאן ביקוב.

הוא צילם את סרט הבכורה שלו "יום המלאך" עם ניקולאי מקרוב ב-1980 (הסרט יצא לאקרנים ב-1988). בשנת 1992 יזם את הקמת חברת הסרטים CTB, שהפיקה יותר מ-40 סרטים עלילתיים ותיעודיים שהוקרנו בפסטיבלי קולנוע רוסיים ובינלאומיים. הוא הפיק תוכניות טלוויזיה לרשת ORT בתחום הקולנוע. זכה במספר פרסי קולנוע. בפברואר 2003, המגזין הכלכלי "אקספרט" כינה את סרגיי סליאנוב "המפיק הרוסי היחיד ששמו הפך למותג בתחום הפקת הסרטים".

במרץ 2013, מגזין "פורבס" התבטא בחריפות נגד הצעות חוק של הדומה, לפיהן תוכנן לבטל את הפטורים ממע"מ על הכנסות מהפצת סרטים זרים בבתי הקולנוע הרוסיים ולקבוע מכסות של 20% להפצת סרטים מתוצרת רוסיה. לדברי סליאנוב, חוקים אלו, אם יתקבלו, "יובילו לבידוד תרבותי של המדינה, לעלייה במחירי הכרטיסים ולסגירת בתי קולנוע".
[ממוזער|290x290 פיקסלים| '''סרגיי סליאנוב''' עם סרגיי בודרוב בפסטיבל הסרטים [קינוטאבר בסוצ'י, 2016.]]
## פילמוגרפיה נבחרת
שמאל|ממוזער|290x290 פיקסלים| '''סרגיי סליאנוב''' על הסט של הסרט "כבאי".
### בימוי
* 1988 - יום המלאך
* 1990 - יום הרוחות
* 1995 - זמן העצב עדיין לא הגיע
* 1995 - רעיון רוסי (סרט תיעודי)
### תסריט
* 1990 - יום הרוחות
* 1994 - טירה
* 1995 - זמן העצב עדיין לא הגיע
### הפקה

## קישורים חיצוניים

* האתר הרשמי של אולפן הסרטים CTB
* סרגיי סליאנוב באתר פרויקט Chapaev
* מאמרים על סרגיי סליאנוב באתר המגזין "סיאנס"
## הערות שוליים

קטגוריה:מפיקי קולנוע רוסים
קטגוריה:בוגרי המכון לקולנוע על שם גרסימוב
קטגוריה:מפיקים רוסים
קטגוריה:תסריטאים רוסים
קטגוריה:במאי קולנוע רוסים
קטגוריה:במאי קולנוע סובייטים
קטגוריה:זוכי פרס נשר הזהב הרוסי
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1955
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1955
מזרח הודו

120px|ממוזער|המיקום של אזור מזרח הודו בהודו
אזור **מזרח הודו** (בהינדי: **पूर्वी भारत**) כולל שלושה ממדינות הודו: ביהאר, ג'הרקאנד, אודישה, ומערב בנגל, וכן את שטח האיחוד איי אנדמן וניקובר.

האזור מזרח הודו נתחם על ידי בהוטן, נפאל ומדינת סיקים בצפון, המדינות אוטר פראדש וצ'אטיסגר במערב, המדינה אנדרה פראדש בדרום ומדינת בנגלדש במזרח. אזור זה נתחם גם במפרץ בנגל בחלקו הדרום מזרחי.

העיר קולקטה, אשר הייתה בירת הודו הבריטית עד שנת 1911, נמצאת באזור מזרח הודו והיא המרכז של המטרופולין הגדול ביותר בהודו והיא נחשבת לעיר הדומיננטית ביותר באזור מבחינה כלכלית. ערים בולטות נוספות באזור כוללות את בובנשוואר, קאטאק, פורי, ופטנה.

בנגלית היא השפה הדומיננטית באזור מזרח הודו.

## ראו גם
* גאוגרפיה של הודו

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:הודו: גאוגרפיה
מערב הודו

אזור **מערב הודו** (בהינדי: **पश्चिम भारत**) כולל שלוש ממדינות הודו: גואה, גוג'אראט ומהרשטרה וכן את שטחי האיחוד דאדרה ונאגר הבלי ודמאן ודיו. אזור מערב הודו גובל בפקיסטן ממערב, ובאזור המישורים העצום ממזרח, במדבר טהאר מצפון, ברכס ווינדיה  ממזרח ומצפון, ובים הערבי ממערב.

אזור מערב הודו הוא האזור המשגשג והמפותח ביותר מבחינה כלכלית בהודו בכל הנוגע לרמת חיים, תשתיות וחינוך. אזור מערב הודו מכיל כיום אוכלוסייה עירונית גדולה במיוחד.

השפות הדומיננטיות ביותר באזור מערב הודו הן מראטהית במהראשטרה ובגואה, גוג'ראטי בגוג'ראט וקונקאני ומלוואני  באזורים קונקאן וגואה.

ערים בולטות באזור דרום הודו כוללות בין היתר את מומבאי, אחמדאבאד, פונה, ג'ייפור וסוראט.

## ראו גם
* גאוגרפיה של הודו

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:הודו: גאוגרפיה
יד לבנים (פתח תקווה)

ממוזער|250x250 פיקסלים|המוזיאון מבחוץ
[ממוזער|365x365 פיקסלים|חנוכיית "גבריאל" בעיצוב [מיירם ברעם]]
**בית** **[[אנדרטה|יָד]] לַבָּנִים פתח תקווה** הוא מבנה ציבור הנמצא בפארק יד לבנים שבפתח תקווה, ומשמש כסניף ארגון יד לבנים בעיר. סניף זה הוא בין היכלי ההנצחה הראשונים בישראל שהוקדשו מראשיתם לתכלית הנצחת זכר הלוחמות והלוחמים של מלחמת העצמאות.

סניף זה הוא חלק מקריית המוזיאונים של פתח תקווה לצד מוזיאונים אחרים. בנוסף, פארק יד לבנים השוכן בצמוד למבנה, נקרא על שמו של המבנה.

## היסטוריה
ההחלטה על בנייתו התקבלה ב-1951 בעקבות יוזמה של אימהות שכולות תושבות פתח תקווה, והמבנה נחנך באפריל 1953, כשמנהלו הראשון היה ברוך אורן.

בין השאר פעלו בו אולם הרצאות וכנסים, חדר עיון וספריית אמנות ומדעים לשימוש הציבור. עוד התקיימו בו מפגשים של תנועות ומועדוני נוער, סדרות חינוך לחיילים ולחניכי קורס קצינים של צה"ל, וליווי צמוד של המשפחות השכולות, הנצחת שמות הנופלות והנופלים, ואיסוף ותיעוד של סיפורי חייהם. במקביל הרחיב אורן את הבית והקים בו אולמות להצגת אוסף אמנות, ותערוכות של אמניות ואמנים ישראלים.

שילוב ייחודי זה היווה מודל לבתי יד לבנים הרבים שנבנו מאז ברחבי הארץ, וב-1980 זכה בית יד לבנים זה ומנהלו בפרס ישראל.

## גלריה

Hanikiyat Gabriel3.jpg|פרט מן הבסיס של "חנוכיית גבריאל" בעיצוב מיירם ברעם
Hanikiyat Gabriel.jpg|פרט מן הבסיס של "חנוכיית גבריאל" בעיצוב מיירם ברעם
Beit Ha-Banim IMG 4608.JPG
Beit Ha-Banim IMG 4607.JPG
Beit Ha-Banim IMG 4617.JPG
Aharon Priver ptm2.jpg|"מנעי קולך מבכי" מאת אהרון פריבר, תבליט בטון
Elef Millim - Petah Tikva mapah.co.il DSC1312.jpg|המוזיאון


## ראו גם
* יד לבנים (באר שבע)

## קישורים חיצוניים
* 

* בית יד לבנים פתח תקווה, באתר יד לבנים
קטגוריה:פתח תקווה: מוזיאונים
קטגוריה:יד לבנים
ויאצ'סלב מורוגוב

**ויאצ'סלב אלכסנדרוביץ' מורוגוב** (ברוסית: **Вячесла́в Алекса́ндрович Муру́гов**; יליד 26 בינואר 1960, נובוסיבירבסק) הוא איש תקשורת רוסי, מפיק, תסריטאי, שחקן ועיתונאי. נשיא NMG Studio (מאז 2019), סגן מנכ"ל NMG (מאז 2019), מנכ"ל אחזקות המדיה CTC Media וערוץ הטלוויזיה CTC (מאז 2016). חבר במועצת המנהלים של קרן הקולנוע הרוסי, חבר במועצת המנהלים של Emmy International, חבר האקדמיה לטלוויזיה הרוסית וחבר איגוד העיתונאים של רוסיה. הוא זכה במדליית Medaille d'Honneur MIPTV 2017 על תרומתו לפיתוח עסקי הטלוויזיה.

## ביוגרפיה
נולד בשנת 1969 בנובוסיבירסק. אביו הוא איש צבא. בשנת 1986 סיים ויאצ'סלב את בית הספר הצבאי על שם סובורוב בקלינין (טבר). בשנת 1991 סיים את לימודיו בפקולטה לנשק רקטות וארטילריה של בית הספר הגבוה להנדסת ארטילריה בפנזה עם תואר מהנדס. באותה שנה החל לשרת בצבא בעיר ברסט. כמה חודשים לאחר מכן ברית המועצות חדלה להתקיים, ויאצ'סלב נשבע כקצין הצבא הבלארוסי.

מאז 1995 היה לאחד התסריטאים המובילים בק.ו.ן. וייצג את בלארוס וארמניה בתחרות. ב-1997 עזב את צבא בלארוס בדרגת סרן ועבר למוסקבה, שם החל לעבוד בערוצי הטלוויזיה המרכזיים ברוסיה כמו PRT ו-RTR כתסריטאי. הוא כתב את תוכניות הטלוויזיה "ערב טוב עם איגור אוגולניקוב", "דואר בוקר", "שיר השנה" ו"חנות צבאית".

מ-1999 עד 2003 הפיק תוכניות בידור בערוץ הטלוויזיה יוגרה. מ-2003 עד 2005 היה למפיק תוכניות בידור והמפיק היצירתי של ערוץ REN-TV.

בסתיו 2004, הוא מונה ליו"ר הדירקטוריון של מרכז ההפקה Lean-M של אולג אוסיפוב וטימור ויינשטיין, עד לשנת 2009 היה המייסד והמפיק היצירתי של החברה. מ-2005 עד 2007 היה מנהל מחלקת הפקת הטלוויזיה, מפיק תוכניות בידור ותסריטאי של ערוץ הטלוויזיה STS. הוא הגיע לערוץ טלוויזיה בהזמנתם של אלכסנדר רודניאנסקי ואלכסנדר צקאלו. מ-2007 עד 2008 שימש כמפיק בפועל של ערוץ הטלוויזיה STS.

בשנת 2007 הוענקה לו דרגת מייג'ור. מסתיו 2008 עד 30 בדצמבר 2014 שימש כמפיק כללי של חברת האחזקות CTC Media ומנכ"ל ערוץ הטלוויזיה CTC.

בשנת 2009 היה ממלא מקום מנכ"ל ערוץ DTV. בשנת 2015 שימש כיועץ למנכ"ל CTC Media.

ממאי 2015 עד אוגוסט 2016 היה בעלים משותף של חברת Art Pictures Vision והיה המפיק הכללי של Art Pictures Group. בשנת 2016 סיים את לימודיו בקורסים הגבוהים לתסריטאים ובמאים (בסדנה של הבמאי ולדימיר חוטיננקו) והוכשר כבמאי.

מאז 30 במאי 2016 משמש כמנכ"ל CTC Media ומנכ"ל ערוץ הטלוויזיה CTC. באפריל 2017, הוא זכה במדליית Medaille d'Honneur MIPTV על תרומתו לעסקי הטלוויזיה והפך למנהל התקשורת הרוסי השני (יחד עם קונסטנטין ארנסט) שזכה בפרס זה.

ביולי 2018, ביוזמתו של ויאצ'סלב מורוגוב, נערך חצי הגמר של פרסי האמי הבינלאומיים לראשונה במוסקבה. מאז 2019 הוא סמנכ"ל National Media Group לשידורי בידור, נשיא NMG Studio.

חבר באקדמיה לטלוויזיה הרוסית (מאז 2007), איגוד העיתונאים של רוסיה, מועצת המנהלים של האקדמיה הבינלאומית לאמנויות ומדעי הטלוויזיה מאז יולי 2018 וחבר מועצת קרן הקולנוע הרוסי (מאז 2018).

בינואר 2018, הוא נרשם כתומך במועמדותו של ולדימיר פוטין לבחירות לנשיאות ב-18 במרץ 2018.
## קישורים חיצוניים

* ויאצ'סלב מורוגוב באתר תחנת הרדיו "הד מוסקבה"
* ויאצ'סלב מורוגוב באתר פרס TEFI

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונאים רוסים
קטגוריה:תסריטאים רוסים
קטגוריה:מפיקי טלוויזיה רוסים
קטגוריה:נובוסיבירסק
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1969
מרכז הודו

אזור **מרכז הודו** (בהינדי: **मध्य भारत**) כולל שתיים ממדינות הודו: מאדהיה פרדש וצ'האטיסגאר.

ערים בולטות באזור מרכז הודו כוללות בין היתר את אינדור (העיר הגדולה ביותר באזור מרכז הודו), רייפור, בופאל, גוואליור, אגרה, דהראדון, ולאקנאו.

אזור מרכז הודו חולק מאפיינים לשוניים ותרבותיים רבים עם אזור צפון הודו, כולל הדומיננטיות של השפה ההינדית.

## ראו גם
* גאוגרפיה של הודו

## הערות שוליים

קטגוריה:הודו: גאוגרפיה
צפון הודו

אזור **צפון הודו** (בהינדי: **उत्तर भारत**) כולל ארבעה ממדינות הודו: הריאנה, הימאצ'ל פראדש, פנג'ב וראג'סטאן וכן את שטחי האיחוד צ'אנדיגאר, דלהי, ג'אמו וקשמיר ולדאק.
## גאוגרפיה
אזור צפון הודו שימש בימי קדם כמרכז השלטון של האימפריה המוגולית, של סולטנות דלהי ושל האימפריה ההודית הבריטית. אזור זה מאופיין בתרבות מגוונת, וכוללת בין היתר את מרכזי העלייה לרגל ההינדואיים של צ'אר דהאם, הארידוואר, ורנאסי, איודיה, מאתורה, פריאגראג' (לשעבר אללהאבאד), ואישנו דווי ופושקר, את מרכזי העלייה לרגל הבודהיסטים של סרנת' וקושינאגר, את מקדש הזהב הסיקי וכן מספר אתרי מורשת עולמית כגון השמורה הביוספרית ננדה דווי, מקדשי חאג'ורהו, מבצרי הגבעה של רג'סטאן, ג'אנטר מנטאר, קוטב מינאר, המבצר האדום, מבצר אגרה, פאטהפור סיקרי והטאג' מאהל.

אזור צפון הודו מכיל ברובו אזורים כפריים, אך אוכלוסיית האזור העצומה כוללת גם כמות גדולה של אנשים הנמצאים באזורים עירוניים בהם אנשים החיים במטרופולין הגדול של דלהי, ובערים לוקנוב, פטנה, קאנפור, אלאהבאד, מירוט, ג'איפור, צ'אנדיגאר, אמריטסר, בופאל ואינדור.

הינדואיזם היא הדת הדומיננטית באזור צפון הודו.

השפה הדומיננטית ביותר באזור צפון הודו היא הינדי. השפות בעלות מעמד רשמי באחת או יותר מהמדינות וטריטוריות האיחוד הממוקמות בצפון הודו הן הינדית, אורדו, פנג'אבי, קשמירית, דוגרי  ואנגלית.

ערים בולטות באזור צפון הודו כוללות בין היתר את דלהי, דרמסאלה, לה, אגרה, ואראנסי וג'האנסי.

בשנת 2023 התרחשו באזור שיטפונות בהם נהרגו מעל ל-100 אזרחים.

## ראו גם
* גאוגרפיה של הודו

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:הודו: גאוגרפיה
חבל הרצה

**חבל הרצה** או **גרצה**, לפי מבטא רומני או אוקראיני (ברומנית: **Ținutul Herța** ובאוקראינית: **Край Герца**) הוא חבל ארץ סביב העיירה הרצה, מדרום-מזרח לצ'רנוביץ שבאוקראינה, סמוך לגבול עם רומניה. מרבית תושבי החבל הם רומנים.

אוכלוסיית חבל הרצה כוללת כ-28,000 תושבים, לפי מפקד אוקראיני מ-2001. 93% מהתושבים הם רומנים אתניים וכך המצב בכל כפרי החבל פרט לכפר טוראטקה, אשר תושביו מזדהים כרומנים, אך מצהירים על שפת אם אוקראינית.

החבל היה חלק מנסיכות מולדובה ולאחר האיחוד עם נסיכות ולאכיה היה לחלק מרומניה. ב-1940 הצבא האדום פלש לתוכו והוא סופח לברית המועצות, לרפובליקה האוקראינית.

מאז היפרדות אוקראינה, ב-1991, הוא חלק ממנה ובהסכם הידידות, שנחתם בין אוקראינה ובין רומניה ב-1997, רומניה ויתרה על תביעותיה בו.

קטגוריה:רומניה: חבלי ארץ
קטגוריה:אוקראינה: גאוגרפיה
קטגוריה:מחוז צ'רנוביץ
קטגוריה:מדינות וטריטוריות דוברות רומנית
קטגוריה:הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית
מורגן סוללה

**מורגן סוללה** (בנורווגית: **Morgan Sulele**; נולד ב-19 בדצמבר 1991), הוא זמר-יוצר נורווגי.

## ביוגרפיה
סוללה נולד בשם מגנוס קלאוסן בבארום, נורווגיה. בשנת 2015 הסינגל שלו Bare min הגיע למקום הראשון במצעד הפזמונים הנורווגי והיה שם במשך שישה שבועות. הוא גם הגיע למקום ה-65 בשוודיה.

באותה שנה הוציא את האלבום Morgans kleineste. את האלבום השני הוא הוציא בשנת 2016 והוא התברג למקום השני במצעד הפזמונים הנורווגי.

מורגן סוללה ממשך ליצור אך המוציא סינגלים שמצליחים בנוווגיה ומתברגים למקומות גבוהים במצעדים של המדינה.

בשנת 2020 הוא כתב שיר Seriøst שהגיע למקום ה-18 במצעד הפזמונים הנורווגי.

הוא היה שותף לכתיבת שיר "In my mind" עבור ג'ון לג'נד.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרים נורווגים
קטגוריה:זמרי פופ
קטגוריה:נורווגים שנולדו ב-1991
הנרי ויליאם פיקרסגיל

**הנרי ויליאם פיקרסגיל** (באנגלית: **Henry William Pickersgill**; 3 בדצמבר 1782 – 21 באפריל 1875) היה צייר אנגלי שהתמתמחה בפורטרטים. הוא היה אקדמאי מלכותי במשך כמעט חמישים שנה, וצייר רבות מהדמויות הבולטות ביותר של זמנו.

## ביוגרפיה
יליד לונדון, פיקרסגיל אומץ בצעירותו על ידי מר הול, יצרן משי בספיטלפילדס, שמימן את לימודיו ולאחר מכן לקח אותו לעסק המשפחתי. כאשר מלחמה גרמה לתנאי מסחר קשים, בחר פיקרסגיל לפתח את כישרונו האמנותי לכדי קריירה, והיה תלמידו של אמן הנוף ג'ורג' ארנאלד בין השנים 1802–1805 לפני שנכנס לבתי הספר של האקדמיה המלכותית כסטודנט בנובמבר 1805.

נושאיו הראשונים היו מגוונים וכללו נופים ונושאים קלאסיים והיסטוריים, אך בסופו של דבר הוא הסתפק בציור דיוקנאות. התערוכה הראשונה שלו באקדמיה המלכותית הייתה דיוקן של הפטרון שלו מר הול, ובמהלך חייו הוא הציג שם בסך הכל 384 ציורים. הוא נבחר לחברות באקדמיה בנובמבר 1822 וחברות מלאה בפברואר 1826.

פיקרסגיל היה אחד מציירי הדיוקנאות הבולטים של ימיו. רוברט פיל, ויליאם וורדסוורת', ג'ורג' סטפנסון, אליזבת בארט בראונינג, לורד נלסון, הדוכס מוולינגטון ופאראדיי היו בין האנשים הבולטים הרבים שישבו עבורו. הוא צייר את הסופר ג'יימס סילק בקינגהאם ואשתו אליזבת' בתלבושת ערבית ב-1816, המשקף את מסעותיו של בקינגהאם עצמו במזרח וכן את אופנת הלבוש של המזרח.

בגלריה הלאומית לפורטרטים, לונדון יש יותר מ-50 דיוקנאות שלו באוסף, כולל 16 ציורי שמן ו-35 תחריטים אחרים יחד עם מספר קטן של דיוקנאות של פיקרסגיל עצמו שצוירו על ידי אחרים.

בין השנים 1856–1864 היה ספרן של האקדמיה המלכותית.

הוא פרש מהמוסד בדצמבר 1872, ומת בביתו בכיכר בלנדפורד, לונדון בגיל 93.

אחיו של פיקרסגיל ריצ'רד, בנו הנרי הול ואחיינו פרדריק ריצ'רד היו גם ציירים. אשתו ז'נט פרסמה ב-1827 כרך שירה בשם "סיפורי ההרמון". לאחר מותה בשנת 1885, הפכה גברת פיקרסגיל לאדם הראשון שנשרף באופן חוקי בממלכה המאוחדת.

## גלריה

File:Jeremy Bentham by Henry William Pickersgill (cropped).jpg

File:EdwardRichOwen.jpg

File:Georgiana Carolina Dashwood (1796–1835), Lady Hastings.jpg

File:Henry Pickersgill - Greek maiden - 1829.jpg

File:Henry William Pickersgill (1782-1875) - Portrait of a Gentleman - NG 675 - National Galleries of Scotland.jpg

File:Henry William Pickersgill (1782-1875) - Emily Maria Pickersgill (1837–1924), Later Mrs George Hebberd Cable, in Spanish Costume - 509856 - National Trust.jpg

File:Henry William Pickersgill (1782-1875) - Rowland, 1st Viscount Hill (1772-1842) - RCIN 405137 - Royal Collection.jpg

File:Henry William Pickersgill 001.jpg



## קישורים חיצוניים
* 
 

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים בריטים
קטגוריה:אנגלים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1782
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1875
מירקו פיליפוביץ'

**מירקו פיליפוביץ**' (בקרואטית: **Mirko Filipović**; נולד ב-10 בספטמבר 1974) הוא קיקבוקסר ולוחם MMA עבר קרואטי הידועה בכינוי **קרו קופ**.

קרו קופ ידוע בעיקר בתקופתו באליפות ה-MMA פרייד. קרו קופ נלחם ב-UFC, K-1, RIZIN ובלאטור. הוא נחשב לאחד מלוחמי הקיקבוקס וה-MMA הטובים ביותר בכל הזמנים.

קרו קופ הוא אלוף הגרנד פרי העולמי K-1 לשנת 2012.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:קיקבוקסרים
קטגוריה:לוחמי אמנויות לחימה משולבות
קטגוריה:קרואטים שנולדו ב-1974
ברוס פיירשטיין

**ברוס פיירשטיין** (באנגלית: **Bruce Feirstein**; נולד ב-1956 בניו ג'רזי) הוא תסריטאי קולנוע וסופר אמריקאי.

## ביוגרפיה
ברוס פיירשטיין נולד בעיירה מייפלווד שבניו ג'רזי. הוא למד באוניברסיטת בוסטון. בהיותו סטודנט הוא היה עורך של עיתון הסטודנטים.

לאחר סיום הלימודים פיירשטיין עבד בתחום הפרסום וזכה ב-11 פעמים בפרס קליאו.

בשנת 1982 פרסם פיירשטיין את ספרו "Real Men Don't Eat Quiche" שהיה במשך 53 שבועות ברשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס.

לאחר מכך הוא התחיל לעבוד בעיתונות. מאמריו התפרסמו בניו ריפבליק, ניו יורק, וושינגטון פוסט, לוס אנג'לס טיימס, הניו יורקר. החל משנת 1995 הוא כתב עבור ואניטי פייר.

בשנת 1995 החל ברוס פיירשטיין לעבוד עבור תעשיית הקולנוע. הוא כתב את התסריט לסרט "גולדן איי" וכן את התסריט ל"מחר לנצח" שיצא בשנת 1997. הוא היה שותף לכתיבת התסריט ל"העולם אינו מספיק" שיצא בשנת 1999. בהמשך הוא כתב תסריטים גם למשחקי מחשב מסדרת ג'יימס בונד.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בוסטון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1956
ויליאם קווין

**ויליאם פרנסיס קווין** (באנגלית: **William Francis Quinn**;  13 ביולי 1919 – 28 באוגוסט 2006) היה פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כמושל ה-12 של טריטוריית הוואי בשנים 1957–1959, וכמושל ה-1 של מדינת הוואי בארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית בשנים 1959–1962.

הוא מונה לתפקיד על ידי נשיא ארצות הברית דווייט אייזנהאואר, והיה למושל הוואי האחרון שממונה מטעם הנשיא, תהליך שקרה בקביעות מאז שהחל השלטון האמריקאי במדינה בשנת 1893.

## ביוגרפיה
קווין נולד ברוצ'סטר, וגדל בנעוריו בסנט לואיס. הוא למד באוניברסיטת סנט לואיס, ולאחר מכן עבר לבית הספר למשפטים באוניברסיטת הרווארד, אך באמצע לימודיו פרצה מלחמת העולם השנייה, והוא שירת במודיעין הצבאי והוצב בהוואי. עם שחרורו מהשירות סיים את לימודיו בהצטיינות, ובשנת 1947 השתקע בהונולולו שבהוואי לאחר שקיבל הצעת עבודה ממשרד עורכי דין מקומי.

בעיתות הפנאי, קווין השתתף כזמר וכשחקן באופרה של הונולולו.

## קריירה
בשנת 1956 התמודד על מקום בבית הנבחרים המקומי, ובשנת 1957 מונה על ידי נשיא ארצות הברית דווייט אייזנהאואר למושל טריטוריית הוואי.

בשנת 1959, לאחר שהפכה הוואי למדינה ה-50 של ארצות הברית, ניצח קווין בבחירות את ג'ון ברנס, והפך למושלהּ הראשון של המדינה החדשה.

בשנת 1962 התמודד שוב בבחירות מול ברנס, אך הפסיד משום שסגנו לשעבר, ג'יימס קילואה, התמודד גם הוא וגרם לפיצול הקולות הרפובליקנים.

בשנים 1965–1972 היה נשיא תאגיד המזון הרב-לאומי "Dole Pineapple Company".

בשנת 1976 התמודד על מקום ב, אך הפסיד.

## חיים אישיים
ב-11 ביולי 1942 נישא לננסי אלן ויטבק, ולזוג נולדו שבעה ילדים. לאחר פטירתם, השניים נקברו זה לצד זה בבית הקברות הלאומי של האוקיינוס השקט לזכר הנופלים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:רוצ'סטר: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סנט לואיס
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:מושלי הוואי
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1919
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2006
צ'ארלס אנדרסון

**צ'ארלס אנדרסון** (באנגלית: **Charles Anderson**; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מאוהיו, איש המפלגה הוויגית ולאחר מכן איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן לזמן קצר כמושל אוהיו ה-27.
## ראשית חייו
צ'ארלס אנדרסון נולד בלואיוויל, קנטקי, למשפחה בולטת בפעילותה הציבורית. אביו, ריצ'רד קלאף אנדרסון האב, היה שלישו של המרקיז דה לה פאייט במלחמת העצמאות האמריקאית. צ'ארלס אנדרסון סיים את לימודיו באוניברסיטת מיאמי שבאוקספורד, אוהיו ב-1833, למד משפטים והתקבל ללשכת עורכי הדין. הוא עבר לדייטון, אוהיו, שם הוא החל לעסוק בעריכת דין ובהמשך נבחר כתובע המחוזי.
## קריירה
ב-1844 נבחר אנדרסון לסנאט של אוהיו ורכש מוניטין כמי שקידם את זכויותיהם של האפרו-אמריקאים. לאחר מכן הוא עבר לטקסס מסיבות בריאותיות. בדצמבר 1860 הוא נשא נאום נלהב בסן אנטוניו, שבו הוא התנגד נחרצות לפרישה מהאיחוד וקרא ל"נצחיותו של האיחוד הלאומי". תומכים מקומיים זועמים של הקונפדרציה איימו על אנדרסון ועצרו אותו ללא אשמה, אך הוא נמלט ושב למשפחתו בדייטון.

הנשיא אברהם לינקולן שלח את אנדרסון למסע נאומים לטובת האיחוד באירופה, שאחריו קיבל אנדרסון את הפיקוד על רגימנט הרגלים ה-93 של אוהיו וקיבל דרגת קולונל בצבא האיחוד. לאחר שנפצע קשה ב התפטר אנדרסון מתפקידו ושב לאוהיו כדי להחלים.

בסוף 1863 נבחר אנדרסון כסגן המושל של אוהיו ובתחילת 1864 הושבע לתפקידו. ב-29 באוגוסט 1865, עם מותו של המושל ג'ון ברף, הוא היה למושל אוהיו.

כמושל כיהן אנדרסון פחות מחמישה חודשים, עד 8 בינואר 1866. לאחר סיום כהונתו כמושל שב אנדרסון לקנטקי וחידש את עיסוקו בעריכת דין.

## חיים אישיים
אחיו של אנדרסון, מייג'ור רוברט אנדרסון, היה גם הוא קצין בצבא ארצות הברית, שנודע בשל תפקידו בהגנת פורט סאמטר עם פרוץ מלחמת האזרחים. אח אחר שלו, ויליאם מרשל אנדרסון, נודע כחוקר, פוליטיקאי וחבר במושבת וירג'יניה החדשה של אנשי הקונפדרציה לשעבר במקסיקו בתקופת מלכותו של מקסימיליאן הראשון, קיסר מקסיקו.

צ'ארלס אנדרסון נפטר בקטאווה שבקנטקי ב-2 בספטמבר 1895, בגיל 81. הוא נטמן בבית הקברות המקומי.

## קישורים חיצוניים

* צ'ארלס אנדרסון באתר Ohio History Central 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קנטקי
קטגוריה:לואיוויל: אישים
קטגוריה:מושלי אוהיו
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מיאמי באוהיו
קטגוריה:סגני מושלי אוהיו
קטגוריה:חברי האספה הכללית של אוהיו
קטגוריה:אנשי צבא האיחוד
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1814
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1895
משפט תומאסן על מעגלים זרים

**משפט תומאסן על מעגלים זרים** הוא משפט בתורת הגרפים שאומר שבגרף מכוון שהדרגה היוצאת של כל קודקוד בו גדולה מספיק, יש מספר גדול כרצוננו של מעגלים זרים. המשפט הוכח בשנת 1983 על ידי קרסטן תומאסן. בשנת 1996 הוכיח נוגה אלון גרסה הדוקה יותר של המשפט.

## ניסוח המשפט
הניסוח מדויק של המשפט הוא:

קיימת פונקציה f:\N \to \N כך שעבור כל מספר טבעי n, בכל גרף מכוון \Gamma שדרגת היציאה של כל קודקוד בו היא לפחות f(n), קיימים לפחות n מעגלים מכוונים ב-\Gamma, שקבוצות קודקודיהם זרות בזוגות.

## גרסאות הדוקות יותר
הוכחתו של תומאסן מראה שאפשר לבחור את f להיות
f(k)=(k+1)!
תוצאה זאת רחוקה מלהיות הדוקה. תומסון מראה כי לכל f מתאימה מתקיים:
f(k)\geq 2k-1. הוא גם משער שאפשר לבחור את f להיות
f(k)=2k-1.
אלון התקרב להוכחת השערה זאת והוכיח שאפשר לבחור את f להיות
f(k)=64k.
עבור ערכים קטנים של k אפשר לקבל תוצאות טובות יותר. לדוגמה, ההוכחה של תומאסן מראה כי עבור k=2 אפשר לבחור את f(k) להיות 3.

במילים אחרות:

עבור כל גרף מכוון \Gamma כך שדרגת היציאה של כל קודקוד ב- \Gamma היא לפחות 3, קימים לפחות 2 מעגלים מכוונים ב-\Gamma הזרים בקודקודיהם.

## שימושים
המשפט משמש בין היתר לפתרון בעיה על פירוק של גרף לתת-קבוצות. הבעיה עלתה בקבוצת הפייסבוק "חפירות על מתמטיקה" ונפתרה על ידי נוגה אלון. הבעיה מדברת על שיבוץ תלמידים לכיתות. לפי תנאי הבעיה נאמר לכל אחד מהתלמידים שהוא יכול לבחור k חברים, ומובטח לו שלפחות אחד מהם יהיה איתו בכיתה. השאלה היא האם קבוצה של תלמידים יכולה לתאם את הבחירות שלהם כך שבהכרח ישובצו בכיתה אחת. קל להראות שאם k אז התשובה היא כן. אלון הוכיח באמצעות משפט תומאסן (עבור n=2) שאם k\geq 3 אז התשובה היא לא.

## ראו גם
* חידת הכתה המופרעת - חידה קשורה בפורטל מתמטיקה של הוויקיפדיה העברית.

## הערות שוליים

קטגוריה:משפטים בתורת הגרפים
ג'ון ברנס

**ג'ון אנתוני ברנס** (באנגלית: **John Anthony Burns**; 30 במרץ 1909 – 5 באפריל 1975) היה פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כמושל ה-2 של מדינת הוואי בארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית בשנים 1962–1974.

## ביוגרפיה
ברנס נולד במונטנה. בשנת 1913 עברה משפחתו להונולולו שבהוואי בעקבות אביו, שהיה חייל. בשנת 1919 נטש אביו את המשפחה, וג'ון טיפל באחיו במקביל ללימודיו בעת שאימו עבדה. בשנת 1925 עבר לגור עם דודו בקנזס.

לאחר שלמד שנתיים בתיכון מקומי, ב-1927 הפסיק ברנס את לימודיו, והתגייס לצבא ארצות הברית. הוא שוחרר לאחר שנה אחת ושב ללימודיו, אותם סיים ב-1930, והחל לעבוד כשוטר.

## קריירה
ברנס, איש המפלגה הדמוקרטית, הצליח להביא לסופו את שלטונהּ ארוך-הימים של המפלגה הרפובליקנית בהוואי.

בינואר 1957 נבחר לנציגהּ של הוואי בבית הנבחרים של ארצות הברית, והוביל את התנועה שקראה להפיכתה של הוואי מטריטוריה למדינה.

לאחר שהפכה למדינה בשנת 1959, התמודד ברנס על תפקיד מושל המדינה החדשה, אך הפסיד למועמד הרפובליקני ויליאם קווין. בשנת 1962 התמודד שוב על התפקיד וניצח את קווין, בשל התפלגות קולות הרפובליקנים בין שני מתמודדים.

ברנס נבחר מחדש בבחירות ב-1966 וב-1970, כשבכל פעם בחר בסגן מושל אחר. בבחירות 1970 התמודד מול סגנו היוצא, תומאס גיל, שטען כי ברנס מושחת וכי בכוונתו להילחם בממסד המושחת.

באוקטובר 1973 חלה ברנס בסרטן, וסגנו, ג'ורג' אריושי, הפך למושל בפועל, ולאחר מכן גם ניצח בבחירות לתפקיד שנערכו ב-1974.

ברנס נפטר ממחלתו ב-5 באפריל 1975. בית הספר לרפואה של אוניברסיטת הוואי במנואה נקרא על שמו, כמו גם טורניר גולף שנוסד לזכרו.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מונטנה
קטגוריה:מושלי הוואי
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מהוואי
קטגוריה:חברי המפלגה הדמוקרטית (ארצות הברית)
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1909
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1975
ג'ורג' ארנאלד

**ג'ורג' ארנאלד** (באנגלית:** George Arnald** ; 1763 – 21 בנובמבר 1841) היה צייר בריטי שהתמחה בנופים, כולל תצוגות טופוגרפיות. הוא ידוע בעיקר בזכות הציור המהולל שלו המתאר את קרב הנילוס.

## ביוגרפיה
ג'ורג' ארנאלד נולד בשנת 1763. בבדפורשייר או בברקשייר.

יש מעט מידע על שנותיו הראשונות, אך מאמינים שהוא החל את חיי העבודה שלו כמשרת בית לפני שפנה ללימודי האמנות. הוא היה תלמידו של צייר הנוף והחרט ויליאם פת'ר (בערך 1738–1821).

ארנאלד הציג לראשונה באקדמיה המלכותית ב-1788, ובסופו של דבר הוצגו שם 176 יצירות. הוא גם הציג 63 עבודות במוסד הבריטי. הוא נבחר כחבר עמית באקדמיה המלכותית ב-5 בנובמבר 1810, אך מעולם לא התקבל לחברות מלאה. בשיחה עם סר ג'ורג' בומונט, שהיה בעל השפעה בהקמת המוסד הבריטי והגלריה הלאומית, ויליאם וורדסוורת' קונן על חוסר ההשכלה של ארנאלד, וקבע שהוא "... היה צייר טוב יותר, אילו הגאונות שלו הייתה מובילה אותו לקרוא יותר בחלק המוקדם של חייו... אינני חושב שניתן להצטיין בציורי נוף ללא תמיכת חזקה של הרוח הפואטית".
ממוזער|377x377 פיקסלים|ג'ורג' ארנאלד, קרב הנילוס
כנראה עבודתו הידועה והמוערכת ביותר הייתה חריגה מהנושא הרגיל שלו. הציור - "חורבן ל'אוריינט' בקרב על הנילוס, 1 באוגוסט 1798" הוא היצירה הימית הידועה היחידה של ארנאלד, והיה אחד מארבעה ציורים שהוזמנו תמורת 500 פאונד כל אחד במסגרת תחרות ציורים של המוסד הבריטי. הוא הוצג במוסד הבריטי בשנת 1827 וכעת הוא מוצג במוזיאון הימי הלאומי בגריניץ', לונדון. הוא מופיע בתור "תמונה בתוך תמונה" ביצירה של תומאס דוידסון, התלויה לצד דיוקנו המפורסם של לורד נלסון של מוואל אבוט בגלריה בבית החולים גריניץ'.

ארנלד היה חברו של הצייר ג'ון וארלי, ובשנים 1798 ו-1799 סיירו השניים יחד בוויילס. תלמידיו כללו את צייר הדיוקנאות הנרי ויליאם פיקרסגיל, שהפך לאקדמאי מלכותי מן המניין ואשר יושביו הבולטים כללו את ויליאם וורדסוורת', הדוכס מוולינגטון וסר רוברט פיל.

בנוסף לאיורים למספר ספרים, פרסם ארנאלד בעצמו אלבום ציורים של נהר המז, צרפת בשנת 1828. בשנת 1839 פרסם מאמר על ציור נוף בשמן, שהיה מאויר על ידי דיאגרמות שונות ועם שני ציורים מקוריים בשמן שצוירו על פי העקרונות המובאים במאמר.

ארנלד מת בפנטונוויל, לונדון ב-21 בנובמבר 1841.

## אוספים
עבודתו של ארנלד מופיעה באוספים הכוללים את אוסף טייט, אוסף האקדמיה המלכותית לאמנויות, גלריית הדיוקנאות הלאומית, לונדון, והאוספים של אוניברסיטת ליאז' בבלגיה. התמונה של צבא קרומוול צועד לווינצ'סטר נמצאת במוזיאון העיר ווינצ'סטר.

## גלריה

File:Arnald-liege.jpg

File:George Arnald (1763-1841), Wood gatherers, looking south, with Highclere Castle, Hampshire, in the distance, 1805.jpg

File:Charles I Demanding Entrance at the Beverley Gate, Hull, 23 April 1642.jpg

File:George Arnald (1763-1841) - Cupids Riding a Boar (The Boar that Killed Adonis) - 485106 - National Trust.jpg

File:George Arnald (1763-1841) - The Menai Bridge - 1175972 - National Trust.jpg

File:Gathering along Woodland by George Arnald.jpg

File:England's Pride and Glory.jpg

File:Arnold (active 1682-c.1710) - Miss Frances Bankes (1697–1709), as a Shepherdess - 1257161 - National Trust.jpg


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1763
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1841
קטוויק

**קטוויק** (בהולנדית: **Katwijk**), היא עיר ומועצה במחוז דרום הולנד.
## גאוגרפיה
העיירה ממוקמת בשפך של הנהר ריין. נכון לאוגוסט 2020 ביישוב התגוררו כ-66 אלף תושבים. היישוב מהווה למעשה מועצה של חמישה יישובים שמתאגדים לעיר אחד.

בתקופת האימפריה הרומית היישוב היה בעל חשיבות לאור מיקומו בגבול. הוא גם היה מקום יציאת ספינות לבריטניה. השם Catwijc מופיע לראשונה בשנת 1231. העיירות שמהוות עתה חלקי העיר התפתחו בנפרד, חלקם התבססו על הדייג וחלקם על החקלאות.

במהלך מלחמת העולם השנייה גישה לחוף נסגרה לאור בניית ביצורים על ידי הגרמנים.

הגבולות הנוכחיות של העיר נקבעו בשנת 2006 כאשר סכום על איגוד סופי של חמשת יישובי האזור.

קטוויק היא העיר הגדולה בהולנד שלא חוברה למערכת רכבות ותחבורה ציבורית לעיר היא רק על ידי אוטובוסים.

אזור החוף הוא מקום נחיתה של מספר כבלי תקשורת שחוצים את האוקיינוס האטלנטי לרבות TAT-14.

## ערים תאומות
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:הולנד: ערים
קטגוריה:דרום הולנד
ג'ורג' אריושי

**ג'ורג' אריושי** (באנגלית: **George Ariyoshi**; נולד ב-12 במרץ 1926) הוא פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כמושל ה-3 של מדינת הוואי בארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית בשנים 1974–1986, כשלמעשה שימש כמושל בפועל כבר מאוקטובר 1973.

## ביוגרפיה
אריושי נולד בהונולולו שבהוואי להורים שהיגרו מיפן, וקראו לבנם על שם נשיא ארצות הברית הראשון ג'ורג' וושינגטון.

בעת מלחמת העולם השנייה שימש אריושי כמתורגמן ליפנית עבור שירות המודיעין של צבא ארצות הברית.

בתום המלחמה החל ללמוד באוניברסיטת הוואי במנואה, ועבר לאוניברסיטת המדינה של מישיגן כדי לסיים תואר ראשון באומנות. לאחר מכן המשיך לתואר במשפטים בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת מישיגן.

## קריירה
בשנת 1954 נבחר אריושי לבית הנבחרים הטריטוריאלי של הוואי, בשנת 1958 נבחר ל ובשנת 1959 נבחר לבית המחוקקים המדינתי של הוואי, בו כיהן עד לשנת 1970.

בשנת 1970 נבחר על ידי מושל הוואי ג'ון ברנס לשמש כסגנו, והשניים ניצחו בבחירות. באוקטובר 1973 חלה ברנס בסרטן, ואריושי שימש כמושל בפועל עד לבחירות ב-1974, בהן התמודד בעצמו לתפקיד המושל וניצח, כשהוא הופך לאמריקאי ממוצא אסייתי הראשון שנבחר לכהן כמושל. הוא נבחר שוב גם בבחירות ב-1978 וב-1982, ובכל פעם התמודד כשלצידו סגן מושל אחר.

לאחר שעזב את העולם הפוליטי בשל חוקי הגבלת כהונה, שימש בתפקידים שונים במספר תאגידים וארגונים ללא מטרות רווח.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי הוואי
קטגוריה:הונולולו: אישים
קטגוריה:מושלי הוואי
קטגוריה:חברי בית המחוקקים המדינתי של הוואי
קטגוריה:חברי המפלגה הדמוקרטית (ארצות הברית)
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של מישיגן
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת מישיגן
קטגוריה:אמריקאים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1926
רוז מת'

**רוז גרינאפפעל מעטה** (באנגלית: **Rose Grunapfel Meth**; 11 באוקטובר 1919 – 11 באוקטובר 2013) נולדה בשם **רוז'יה גרינאפפעל**, וידועה גם בשם **ריזל גרינאפפעל מעטה**, הייתה ניצולת מחנה ההשמדה אושוויץ ואחת ממשתתפות מרד הזונדרקומנדו במחנה שהתחולל ב-7 באוקטובר 1944.

## קורות חיים
### מרד אושוויץ
רוז גרינאפפעל נולדה בזאטור, פולין. היא נשלחה לאושוויץ באוגוסט 1943, שם נאלצה לעבוד במפעל Weichsel-Union-Metalwerke, מפעל לחימוש באזור תעשייה בין אושוויץ I לאושוויץ II.

שניים מחברי המחתרת, ישראל גוטמן ויהודה לאופר, קיבלו הוראה להביא מהמקום בו עבדו חומר נפץ לקראת ההתקוממות במחנה. הם התקשו לעשות זאת, מפני שהתנועה בתוך בית חרושת זה הייתה אסורה, ובמקום בו עסקו בחומרי הנפץ עבדו אסירות יהודיות. באמצעות אחת החברות במחתרת יצרו האסירים קשר עם הנשים שעבדו שם. אחד החברים נשלח לבירקנאו כדי לגייס למשימה את רוז'ה רובוטה, אסירה שעבדה במיון פרטי הלבוש בבירקנאו, כדי שהיא תשכנע את הנשים לתת את הסכמתן להוציא חומר נפץ מבית החרושת ולמסור אותו לידי המחתרת. רוז, יחד עם מספר אסירות שעבדו במפעל התחמושת, כולל אסתר וייסבלום, אנה היילמן, רגינה ספירשטיין, אלה גרטנר הדסה זלוטניצקה, מרתה בינדיגר, גניה פישר, אינגה פרנק ואילזה ואנטיצ'קה פעלו יחדיו כדי להגניב אבק השריפה החוצה במטפחות לכיסיהן או לחיקן. כשהיה נערך חיפוש הן היו זורקות את אבק השריפה על האדמה ומשפשפות את האדמה ברגליהן. את אבק השריפה אספה רובוטה, והעבירה אותו לידי הזונדרקומנדו, יחידות לטיפול בקורבנות ההשמדה בתאי הגזים, שעמן נמנו אסירים יהודים, שפעלו במחנות השמדה ועסקו בהוצאת הגופות מתוך תאי הגזים ושריפתן במשרפות (זו המשמעות הידועה ביותר של מושג זה). לאחר חודשי פעילות אחדים הוצאו להורג גם אנשי הזונדרקומנדו, וגופותיהם פונו על ידי היחידה הבאה בתור.

ב-7 באוקטובר 1944 השתמשו אסירי הזונדרקומנדו באבק השריפה כדי לפוצץ את הקרמטוריום הרביעי בבירקנאו. אלה, רוזה רובוטה, אסתר ורגינה נעצרו ועונו על פעילותן. הן נתלו בפומבי בבירקנאו ב-5 בינואר 1945. רוז גרונאפפל שרדה ונאלצה לצפות בהוצאות להורג.

בזמן כליאתה במחנה, היא החליפה לחם בנייר כדי שתוכל לכתוב על פתקים את קורותיה בעת שהותה באושוויץ, כדי להעיד מאוחר יותר, תוך שהיא שומעת לאזהרת אביה להיזכר במה שקרה. חלק מהפתקים ששרדו נמצאים בארכיון ביד ושם.

### לאחר מלחמת העולם השנייה
רוז גרינאפפעל הגיעה לארצות הברית בשנת 1946 על סיפון הספינה הראשונה שהובילה אזרחים מאירופה לארצות הברית. היא התיישבה בבנסונהרסט, ברוקלין, ניו יורק, נישאה לאירווינג מעטה וגידלה שלושה בנים. בעשר השנים האחרונות לחייה התגוררה בקיו גרדנס הילס, ניו יורק.

## קישורים חיצוניים
*  ראיון עם רוז מעטה

## הערות שוליים

קטגוריה:מהגרות מפולין לארצות הברית
קטגוריה:ניצולות השואה: פולין
קטגוריה:פרטיזניות יהודיות
קטגוריה:ניצולי השואה: פולין
קטגוריה:פרטיזנים יהודים מפולין
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז אושוויץ
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1925
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1925
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2013
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2013
By Your Side (שיר של ג'ונאס בלו)

"**By Your Side**" הוא סינגל של המפיק המוזיקלי הבריטי, ג'ונאס בלו, בשיתוף פעולה עם הזמרת הבריטית, ריי, שיצא, על ידי קפיטול רקורדס, פוזיטיביה רקורדס ווירג'ין EMI רקורדס, ב-28 באוקטובר 2016, כסינגל השלישי מאלבום הבכורה של ג'ונאס בלו, *[[Blue (אלבום של ג'ונאס בלו)|Blue]]*. רמיקס של PBH & Jack Shizzle נכלל באלבום האוסף של בלו, *Jonas Blue: Electronic Nature – The Mix 2017*. השיר נכתב על ידי כריסטי זקריאס, גרייס ברקר, The Invisible Men וג'ונאס בלו, והופק על ידי ג'ונאס בלו.

נכון לנובמבר 2021, השיר הושמע למעלה מ-332 מיליון פעמים בספוטיפיי.

## וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של הסינגל יצא לראשונה בערוץ היוטיוב של ג'ונאס בלו ב-16 בנובמבר 2016. נכון לנובמבר 2021, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-118 מיליון פעמים.

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי ג'ונאס בלו
קטגוריה:שירי ריי
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ג'ונאס בלו
קטגוריה:שירי פלטינה כפולה באוסטרליה
זולטאן ולנשטיין

**זולטאן ולנשטיין** (בהונגרית: **Wallenstein Zoltán**; טארקאן, 19 בפברואר 1898 – בודפשט, 24 בספטמבר 1944) היה רב, הרב של קומארום, ואחר כך של פץ', דוקטור למדעי הרוח, סופר תאולוגי.

## ביוגרפיה
זולטאן ולנשטיין היה בנם של איגנץ ולנשטיין (1870–1940) סוחר כללי עצמאי, ושל רוזליה (ריזה) קראוס (1874–1938). הוא למד תחילה בגימנסיה הראשית בקומארום ואחר כך סיים בבית המדרש לרבנים בבודפשט. לאחר מכן היה תלמיד בבית המדרש לרבנים בברלין (Rabbinerseminar für das orthodoxe Judentum), בבית המדרש הגבוה למדעי היהדות (Hochschule für die Wissenschaft des Judentums) ובאוניברסיטת פרידריך וילהלם. הוא נחנך כדוקטור למדעי הרוח באוניברסיטת בודפשט (כיום אוניברסיטת אטווש לוראנד) ב-1921 וקיבל סמיכה לרבנות בבודפשט באותה השנה. בשנת 1920, בטרם סיום את לימודיו, נבחר פה אחד לרב של קהילת קומארום. אולם כניסתו לתפקיד נערכה רק לאחר קבלת הסמיכה לרבנות שנה לאחר מכן. כבר בשנים הראשונות לפעילותו קיבל הזמנות מכמה קהילות יהודיות גדולות יותר ובשנת 1923 נענה להזמנת הקהילה היהודית של פץ', שם נבחר לרב הראשי של הקהילה. הוא זכה להכרה ולפופולריות בין-דתית לאומית בממלכת הונגריה באמצעות כישרון הדרשה והנאום שלו.

עקב מחלתו הקשה טופל במשך חודשים בבית החולים סנט רוקוש בבודפשט. הוא נפטר שם בשנת 1944 בגיל 46.

## משפחתו
אשתו הראשונה: מריה (מיצי) ולנשטיין (פץ' 1908 כנראה נפטרה בגיל צעיר)

אשתו השנייה: בורבאלה וידור (קודם וייסנשטיין) (מישקולץ, 1915 – אונטריו קנדה, 1992)

ילדיו: ואיבאן ולנשטיין (מאשתו הראשונה), אווה ולנשטיין (מאשתו השנייה)

אחיו: ד"ר ארפאד ולנשטיין, לאסלו ולנשטיין, אנדרה ולנשטיין.

## כתביו
* מקורות מזמוריו של שמעון פצ'י (בודפשט, 1921)
* בני ישראל ברומא בתקופה הראשונה של האימפריה הרומית בהארת הספרות המסורתית העברית (בודפשט, 1921)
* לתולדות אגודת הנשים היהודיות בפאפה (פאפה, 1925)
* תוספות לתולדות הקהילה היהודית בפץ' (פץ', 1926)
* ספר זיכרון ליובל המאה לחברה קדישא בץ' (פץ', 1928)

כתביו הנוספים ראו אור ב:

## קישורים חיצוניים
* לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. ערך פטר אויווארי. זולטאן ולנשטיין
* זולטאן ולנשטיין ב-Geni
* יהדות פץ' ותפקידה בהתפתחות הכלכלית של העיר
* מותם של שלושה רבנים בבודפשט ב-1944, באתר Neokohn

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים הונגרים
קטגוריה:רבנים נאולוגים
קטגוריה:בוגרי בית המדרש לרבנים בבודפשט
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אטווש לוראנד בודפשט
קטגוריה:נספי השואה
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1898
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1944
הנשים (סרט)

**הנשים** (באנגלית: **Les Girls**) הוא סרט מוזיקלי אמריקאי משנת 1957 בבימויו של ג'ורג' קיוקור, עם ג'ין קלי, קיי קנדל, טיינה אלג ומיצי גיינור  בתפקידים הראשיים.

קול פורטר כתב 12 שירים לסרט (מילים ומגינה) מהם מושמעים חמישה. זה הסרט האחרון לו כתב שירים וזה גם הסרט האחרון של ג'ין קלי בחברת מטרו גולדווין מאייר.

קיי קנדל וטיינה אלג זכו במשותף בפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי.

אורי קלי  זכה בפרס אוסקר לעיצוב התלבושות הטוב ביותר.

הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לעיצוב ההפקה הטוב ביותר ולפרס אוסקר למיקס הסאונד הטוב ביותר.

העלילה היא על להקה של שלוש נשים רקדניות וזמרות המופיעות בתיאטרון וודביל בפריז בניהולו ובהשתתפותו של אמרגן תקיף עם כל ההסתבכויות הרומנטיות ביניהם. היא מתוארת בשיטת פלאשבק ומתחילה במשפט דיבה נגד אחת הרקדניות שבמהלכו מתוארים האירועים שקרו ללהקה מבחינת מבטם השונה של כל אחת ואחד כמו בסיפור רשומון.

## תקציר עלילה
בארי ניקולס (ג'ין קלי) הוא רקדן, כוריאוגרף וזמר אמריקאי שנמצא כעת בפריז שם הקים להקה של שלוש רקדניות וזמרות בשם "הנשים" ("Les Girls") והם מופיעים במסגרת תיאטרון וודביל בפריז.

השלושה הן סיביל (קיי קנדל), אנג'לה (טיינה אלג) וג'וי (מיצי גיינור). בארי מופיע אתן בקטע "הנשים" והן שרות ביחד על "גבירות המלך" ("Ladies in Waiting").

הלהקה מצליחה ומופיעה ברחבי אירופה.

בארי מתחיל עם אנג'ל אבל נאלץ להפסיק לאחר שמתברר שהיא מאורסת לפייר דקרו (ז'ק ברז'רק). הוא מתחיל עם סיביל אבל נאלץ להתעמת עם החבר שלה הלורד רן (לסלי פיליפס), מילולית ופיזית.

פייר והלורד מבקשים ממנו שישחרר את חברותיהם והוא מחליט להראות להן שהוא חולה ונאלץ לפרק את הלהקה. באותו זמן הוא מתחיל עם ג'וי שהיא אמריקנית כמוהו. סיביל ואנג'ל עצובות ובארי מוצא אותן בדירתן ללא הכרה כתוצאה מקלקול בציוד הגז לחימום.

הלהקה מתפרקת, בארי וג'וי נישאים ועוברים לארצות הברית.

כעבור זמן סיביל מתחתנת עם הלורד רן ומפרסמת ספר זכרונות על להקת "בארי ניקולס והנשים" ובה היא כותבת כי אנג'לה ניסתה להתאבד לאחר שבארי עזב אותה. אנג'לה תובעת אותה למשפט בבית המשפט המלכותי בלונדון על הוצאת דיבה. כל אחת מתארת בבית המשפט את הקורות מבחינתה ולבסוף מעיד בארי ונשבע שזאת האמת לאמיתה וכי אף אחת מהן לא ניסתה להתאבד.

אנג'לה מבטלת את התביעה וכולן משלימות.

## צוות השחקנים

## קישורים חיצוניים

* קדימון לנשים (סרט), באתר יוטיוב
* הגבירות של המלך, באתר יוטיוב
* ג'ין קלי שר ורוקד "Les Girls" עם הנשים, באתר יוטיוב
* טאיינה אלג מספרת על הסרטת "הנשים", באתר יוטיוב

קטגוריה:סרטי 1957
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מטרו גולדווין מאייר
קטגוריה:סרטים מוזיקליים
קטגוריה:זוכי אוסקר: התלבושות הטובות
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב לסרט קומדיה או מוזיקלי הטוב ביותר
ראש עיריית קרסנודאר

**ראש עיריית [[קרסנודאר]]** (ברוסית: **Мэр Краснодара**) הוא נושא המשרה הרמה ביותר בעיר קרסנודאר, המנהל את ענייניה ומייצג את האינטרסים שלה בפני הממשל הפדרלי.

מאז נובמבר 2021, ראש העיר הוא אנדריי אלכסיינקו, שנבחר בהצבעה חשאית של הדומה עירונית של קרסנודאר בספטמבר 2021 והושבע לתפקיד בנובמבר 2021.

## סמכויות
בהתאם לאמנת העיר וחוקי עזר עירוניים של קרסנודאר, ראש העיר הוא ראש הרשות המבצעת בעיר ואחראי על פיתוחה הכלכלי והחברתי של העיר, מנהל את משאבי ותשתיות העיר ותפקידי ביצוע נוספים כדוגמת:
# ייצוג העיר מול הממשל הפדרלי וגופים אחרים של השלטון המקומי וייצוג העיר בטקסים ואירועים בינלאומיים;
# חותם על חוקים ותקנות שאושרו על ידי הדומה העירונית של קרסנודאר, הגוף העירוני המחוקק. בסמכותו אף שלא לחתום ולא לאשר חוקים;
# חותם על הסכמים הנוגעים לעיר קרסנודאר;
# מרכיב את האדמיניסטרציה של העיר (העירייה) ומנהל אותה, יכול לפזר את העירייה וקובע את המבנה שלה;
# ממנה ומפטר את התובע הכללי של העיר וראשי הסניפים האזוריים של ארגוני הממשל הפדרלי;
# מציע לנשיא רוסיה ולראש ממשלת רוסיה הצעות חוק הנוגעות לעיר קרסנודאר;
# ממנה ומפטר את נציגי ולדיווסטוק באספה הפדרלית של רוסיה;
# ממנה ומפטר את נציגיו בדומה העירונית;
# מגיש לדומה העירונית הצעות חוק;

אם נשקפת סכנה לחיי תושבי העיר, בסמכות ראש העיר להטיל עוצר.

## ראשי העיר
### מאז 1991
* ולרי סמויילנקו (יולי 1987 – מרץ 1990, דצמבר 1991 – נובמבר 1994, ינואר 1997 – דצמבר 2000)
* מיכאיל קרקאי (מרץ 1990 – דצמבר 1991)
* ניקולאי קריאז'בסקיך (נובמבר 1994 – ינואר 1997)
* ניקולאי פריז (דצמבר 2000 – אוגוסט 2004)
* ולדימיר יבלאנוב (אוגוסט 2004 – ספטמבר 2016)
* יבגני פרבישוב (דצמבר 2016 – ספטמבר 2021)
* אנדריי אלכסיינקו (אוקטובר 2021 – ואילך)

## קישורים חיצוניים
* 
* ראשי קרסנודאר

## הערות שוליים

קטגוריה:קרסנודאר
קטגוריה:מושלים וראשי עיריות ברוסיה
Polaroid

"**Polaroid**" הוא שיר של הדי ג'יי האנגלי ג'ונאס בלו, הזמר האנגלי ליאם פיין, והזמרת הקנדית לנון סטלה, שיצא, על ידי וירג'ין EMI רקורדס, ב-5 באוקטובר 2018, כסינגל השמיני מתוך אלבום האולפן הראשון שלו, *[[Blue (אלבום של ג'ונאס בלו)|Blue]]*. השיר נמצא גם באלבום האולפן הראשון של פיין, *LP1*.

נכון לנובמבר 2021, השיר הושמע למעלה מ-333 מיליון פעמים בספוטיפיי.

## ביקורת
המגזין *Broadway World* אמר כי השיר הוא "נתח מגן עדן של R&B פופ גדוש בפזמון המנוני אמיתי וגרוב שאי אפשר לעמוד בפניו". אתר האינטרנט Idolator אמר שלשיר יש "הפקה מנצנצת [...] ופזמון שאי אפשר לעמוד בפניו", ושלפיין ולסטלה יש כימיה ו-"שירה מרשימה".

## וידאו קליפ
הווידאו קליפ של הסינגל יצא לראשונה בערוץ היוטיוב של ג'ונאס בלו, ב-19 באוקטובר 2018. נכון לנובמבר 2021, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-123 מיליון פעמים.

המגזין בילבורד אמר כי הווידאו קליפ מביא את "שיר הדאנס הרומנטי לחיים".

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי ג'ונאס בלו
קטגוריה:שירי ליאם פיין
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ג'ונאס בלו
קטגוריה:בלדות פופ
קטגוריה:שירי דאנס-פופ
קטגוריה:שירי R&B עכשוויים
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבין-לאומי של מדיה פורסט
סקודה סלביה

**סקודה סלביה** (בצ'כית: **Škoda Slavia**) היא מכונית משפחתית קומפקטית במרכב סדאן, בעלת חמישה מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי סקודה הודו חברת הבת של סקודה משנת 2022. היא נחשפה ב-18 בנובמבר 2021. היא מיועדת לשוק ההודי בלבד.

## עיצוב
העיצוב החיצוני והפנימי שלה סטנדרטי מאוד ומשולב בין הסקודה אוקטביה לסקודה ראפיד כאשר הסלביה גדולה במעט מהרפיד וקטנה במעט מהאוקטביה.

## מפרט טכני
היא משווקת עם שני מנועים.
* מנוע בנזין I4 צילינדרים בנפח 1.0 ליטר טורבו המספק 115 כ"ס. המנוע משווק לבחירה בין תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שישה הילוכים לבין תיבת הילוכים ידנית בעלת שישה הילוכים.
* מנוע בנזין I4 צילינדרים בנפח 1.5 ליטר טורבו המספק 150 כ"ס. המנוע משווק לבחירה בין תיבת הילוכים ידנית בעלת שישה הילוכים לבין תיבת הילוכים כפולת מצמדים בעלת שבעה הילוכים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רכבי סקודה
קטגוריה:מכוניות משפחתיות
קטגוריה:מכוניות סדאן
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בהודו
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2021
מאזדה CX-50

**מאזדה CX-50** (באנגלית: **Mazda CX-50**) היא מכונית משפחתית במרכב קרוסאובר, בעלת חמישה מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי מאזדה מינואר 2022. היא נחשפה ב-15 בנובמבר 2021, ומיועדת לשוק האמריקאי בלבד.

## עיצוב
העיצוב החיצוני הוא כמעט ללא שינוי מודגש מהמאזדה CX-5, אך הוא יותר שטחי עם גלגלי שטח ועיצוב של רכב שטח במעט. העיצוב החיצוני נותר ללא שינוי משאר דגמי מאזדה האחרונים.

## מפרט טכני
היא משווקת עם שני מנועים לבחירה. לשתי המנועים תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שישה הילוכים. אופציה להנעה כפולה קיימת בתוספת תשלום.
* מנוע בנזין בנפח 2.5 ליטר אטמוספירי המספק 190 כ"ס ומומנט מרבי של 25.7 קג"מ.
* מנוע בנזין בנפח 2.5 ליטר טורבו המספק 250 כ"ס ומומנט מרבי של 44.2 קג"מ.
* מנוע היברידי בנפח 2.5 ליטר עם 2 מנועים חשמליים, שנלקח ישירות מטויוטה ראב 4 המספק 222 כ"ס, כשאחד המנועים נמצא מאחורה ומספק הנעה אחורית לפי דרישה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

CX-50
קטגוריה:מכוניות משפחתיות
קטגוריה:קרוסאובר
קטגוריה:כלי רכב המורכבים בארצות הברית
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2021
שמואל הכהן בן יאשיהו

רבי **שמואל הכהן בר יאשיהו** היה מחכמי קהל פאס במאה ה-10, הוא בולט בין השואלים שאלות את רב שרירא גאון.

## ביוגרפיה
רבי שמואל הכהן חי בעיר פאס שבמרוקו. בשלהי המאה ה-10 גלה לעיר אשיר יחד עם קהילת יהודי פאס על ידי כוחות בולוגין בן זירי , בן שבט הצנהג'ה שכבש אז את העיר. בתקופה זו שאלו בני פאס שאלות רבות את רב שרירא גאון, ביניהן שאלות שהועלו בעקבות המעבר מפאס לאשיר. רבי שמואל בלט בין השואלים ושרדו ממנו לפחות 11 שאלות חשובות על סוגיות התלמוד, המפורסמות בין הפוסקים. לאחר מכן נסע למקום ששמו "באגנה", לשם הגיע אליו רבי יוסף אבן אביתור על מנת שיקבל אותו חרף הנידוי שהטיל עליו רב חנוך בן משה מקורדובה. רבי שמואל שקיבל את דבר הנידוי ודחה את אבן אביתור. לאחר מכן פייס רבי שמואל את אבן אביתור והודיע לו שטעה.

## ראו גם
* יהדות פאס

## לקריאה נוספת
* שרגא אברמסון, **עניינות בספרות הגאונים**, עמ' 103 - 104, ירושלים, תשל"ד.
* שרגא אברמסון, **במרכזים ובתפוצות בתקופת הגאונים**, עמ' 84 - 85, ירושלים, תשכ"ד.

## קישורים חיצוניים
* תשובות אל שמואל בן יאשיהו הכהן ואנשי פאס, קונטרס "כל מקום שיש מכר" באתר: "מאגרים" של האקדמיה ללשון העברית.
* 

קטגוריה:פאס: רבנים
קטגוריה:יהודים במאה ה-10
סנדול

**סנדול** (באינדונזית: **Es Cendol**; בתאית: **โรตีกล้วย**; באנגלית: **Cendol**) הוא קינוח אינדונזי, המבוסס על קמח אורז וחלב קוקוס ונפוץ במדינות דרום מזרח אסיה.

הקינוח נחשב למאכל רחוב ובדרך כלל אוכלים אותו עם ג'לי ירוק המבוסס על קמח אורז וקרח, אך קיימות גרסאות נוספות המכילות דוריאן, תירס, פרי-הג'ק ושעועית אזוקי.

## היסטוריה
הסנדול הופיע לראשונה במאה ה-19 באוסף הסיפורים והתורות הג'וואניות, סראט סנטיני (Serat Centhini), שחובר בין השנים 1814–1823 במרכז האי ג'אווה.

הסנדול עבר מספר גלגולים ותחילה היה נהוג להגישו ללא קרח, לאחר שצמחה תעשייה זו, החלו להגיש את הקינוח עם קרח מרוסק.

שמו של הקינוח נגזר מהמילה הג'אוואנית ג'נדול (Jendol) שפירושה בליטה ומתייחס לג'לי העשוי מקמח אורז ונראה כמו תולעת ירוקה ונפוחה.

על פי המסורת של האי ג'אווה, הקינוח מוגש במהלך טקסט המידודרני (Midodareni) שמתבצע יום לפני החתונה.

## קישורים חיצוניים

* מתכון להכנת קינוח הסנדול, באתר AsianFoodNetwork
* הסבר על הסנדול והכנתו, באתר YouTube

## הערות שוליים

קטגוריה:המטבח האינדונזי
קטגוריה:המטבח התאילנדי
קטגוריה:המטבח הסינגפורי
קטגוריה:קינוחים
באדר הארי

**באדר הארי** (בערבית: **بدر هاري**; נולד ב-8 בדצמבר 1984) הוא קיקבוקסר מרוקאי-הולנדי. פעמיים אלוף במשקל כבד של K-1, פעמיים אלוף העולם במשקל כבד של It's Showtime, ופיינליסט הגרנד פרי העולמי K-1 ב-2008 ו-2009.

הארי הידוע בכינוי "ילד הזהב", ידוע בסגנון הלחימה הראוותני שלו, ובשיאו היה אחד מהקיקבוקסרים הבולטים בעולם.

הארי מחזיק בניצחונות בולטים על פטר ארטס, סמי שילט, אליסטר אוברים, צ'וי הונג-מן.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קיקבוקסרים
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1984
ראש עיריית ניז'ני נובגורוד

ממוזער|בניין הדומה העירונית של ניז'ני נובגורוד
**ראש עיריית ניז'ני נובגורוד** (ברוסית: **Мэр Нижнего Новгорода**) הוא הפקיד הבכיר בעיר ניז'ני נובגורוד העומד בראש העיר ומנהל את עיריית ניז'ני נובגורוד. מאז 28 באוקטובר 2020, ראש העיר הוא יורי שלאבייב.

מ-1991 עד 2010, הייתה מערכת חד-ראשית של סמכות מחוקקת ומבצעת. בין השנים 2010–2017 התחלקה הנהלת העיר בין שני תפקידים - ראש העיר, הממונה על הדומה העירונית, וראש האדמיניסטרציה של העיר.

ב־26 באוקטובר 2017 אושר חוק החזרת השיטה ה"חד-ראשית", במסגרתה ניחן גם ראש עיריית העיר בסמכויות ניהול ביצועיות. בדצמבר 2017 החלה חזרה למערכת זו. תפקיד יו"ר הדומה העירונית שבוטל ב־2010, הוחזר.

אין בחירות ישירות לראשות העיר. הוא ממונה על פי החלטת הדומה העירונית, במהלך הצבעה סגורה של חבריה.

## ראשי העיר (מאז 1991)

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ניז'ני נובגורוד
קטגוריה:מושלים וראשי עיריות ברוסיה
צאי ג'ה-ג'ונג

**טצ'אי צ'ין צ'אנג** (נולד ב-1948) הוא קומיקסאי יליד הואטן, מחוז צ'אנגהואה, טייוואן. הוא ידוע בעיקר בזכות עבודות גרפיות שלו על פילוסופיה והיסטוריה סינית, שהבולטים בהם הם פילוסופים כמו לאו דזה, ליי דזה, וג'ואנג דזה, אשר הפך אותם נגישים ופופולריים דרך השימוש בשפה פשוטה ועזר חזותי של הקומיקס הגרפי. רבות מיצירותיו הקודמות בעלות ארבעת הפאנלים מכילות אלמנטים של סאטירה פוליטית וכאלה שהם קומיים בלבד, כמו יצירתו הידועה, *הסייף השיכור* (大醉俠).

הספרים של צט'אי צ'ין צ'אנג התקבלו היטב על ידי הציבור הן בטייוואן והן בסין. הם תורגמו לאחר מכן לעשרות שפות כולל אנגלית. כיום הוא מתגורר בטייוואן ובהאנגג'ואו, סין.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:קומיקסאים
קטגוריה:טאיוואנים
קטגוריה:ילידי 1948