open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
יחסי פקיסטן–צרפת

**יחסי פקיסטן–צרפת** הם היחסים הדו-צדדיים, התרבותיים והבינלאומיים בין פקיסטן לצרפת. היחסים מבוססים על קשרים צבאיים, ביטחוניים, תרבותיים, חינוכיים וקשרים כלכליים. הסחר בין המדינות גובר בדרך כלל עם הזמן.

## היסטוריה
שמאל|ממוזער| שגרירות פקיסטן בפריז
יחסי החוץ בין פקיסטן לצרפת כוננו לראשונה ב-31 ביולי 1951, כאשר שתי המדינות הסכימו לפתוח שגרירויות זו אצל זו. צרפת הייתה אחת המדינות הלא-מוסלמיות הראשונות שהכירו בפקיסטן, ארצות הברית הייתה הראשונה, ופתחה את שגרירותה כחודשיים לאחר העצמאות הפקיסטנית. באוגוסט 1960 נחתם הסכם סחר פרידה; ואחריו הסכם יבוא ויצוא שנחתם באוקטובר 1966. במהלך המלחמה הקרה, צרפת ראתה בפקיסטן "מדינה ראויה לתשומת לב", והייתה ספקית זרה גדולה של הכוחות המזוינים בפקיסטן.

לאחר המלחמה הקרה, מדיניות החוץ של צרפת המשיכה במשך עשרות שנים בסגנון הגוליסטי המיוחד שלה, שלא השתנה רבות תחת נשיאותו הארוכה של הסוציאליסט פרנסואה מיטראן (1981-1995). נשיאי צרפת ביקרו בהודו לעיתים קרובות יותר מפקיסטן, ופריז מעולם לא עמדה בציפיות של אסלאמאבאד ביחס להחלטות האו"ם על קשמיר. היחסים שוב סבלו מפיגועים רבים בשנים 1998–1999, כאשר פריז ראתה את הפרק של קרגיל כיוזמה פקיסטנית מסוכנת, בהתחשב בהקשר האזורי הגרעיני החדש. עם זאת, צרפת תמיד עודדה דיאלוג בין הודו לפקיסטן, מבלי להציע גישור בנושא כה מורכב. במעגלי מקבלי ההחלטות בפריז הייתה מעט חוסר סבלנות כאשר קו השליטה נחצה מעל קרגיל בפעולה מוכנה היטב.

באפריל 2021 המליצה ממשלת צרפת לאזרחי צרפת ולחברות צרפתיות לעזוב זמנית את פקיסטן על רקע הפגנות אלימות נגד צרפת. ממשלת פקיסטן הודיעה כי תקיים הצבעה בפרלמנט על מנת לגרש את שגריר צרפת מהמדינה.

### שיתוף פעולה צבאי ואסטרטגי
מאז 1967 הייתה צרפת שותפה חשובה, במיוחד עבור PAF וחיל הים הפקיסטני. בשנת 1967 מכרה צרפת כוח ראשון של מטוסי מיראז' שלה, כמו גם את טכנולוגיית הצוללות לפקיסטן. PAF קנה קבוצה של מטוסי מיראז' יד שנייה בשנת 1990; ואחריו נחתם חוזה בשנת 1996 לרכישת 40 מטוסי סיור. PAF היא הלקוח הגדול ביותר של תעשיית החלל הצרפתית עם מספר מטוסי קרב ואזרחיים שנמכרו לפקיסטן מאז 1967 עד שנות האלפיים. לחיל הים יש גם קשר הגנתי מבוסס עם צרפת, הרכישה הידועה ביותר של צוללת מסדרת דפנה והעברת טכנולוגיית הצוללת של סדרת אגוסט שנחתם בשנת 1994.

בשנת 2009, צרפת הסכימה לספק הון כספי להרחבת השימוש בכוח גרעיני בפקיסטן. בעוד שהפקידים באסלאמאבאד כינו זאת כ"מהלך משמעותי", טענו משרד שירות החוץ הצרפתי כי: "צרפת הסכימה להעביר טכנולוגיה גרעינית אזרחית לפקיסטן." משרד החוץ הצרפתי אישר כי המדינה מוכנה, במסגרת ההסכמים הבינלאומיים שלה, "לשתף פעולה עם פקיסטן" בתחום הבטיחות הגרעינית. "כך שתוכניתה של פקיסטן יכולה להתפתח בתנאים הטובים ביותר של בטיחות וביטחון", הוסיפו גורמים זרים צרפתים ל-APP . לאחר ההסכם, צרפת קבעה כי "זו תחילתה של שותפות גרעינית אזרחית ושיתוף הפעולה יוגבל לבטיחות גרעינית."

### יחסי סחר וכלכלה
הסכם הסחר הראשון נחתם בשנת 1966, ופקיסטן מדורגת כיום כשותפת היבוא ה-65 של צרפת. המסחר בין שתי המדינות הסתכם ב-313 מיליון דולר אמריקני בשנת 2009.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
ביניאם גירמאי

**ביניאם גירמאי היילו** (באנגלית: **Biniam Girmay Hailu**; נולד ב-2 באפריל 2000) הוא רוכב אופני כביש אריתראי בקבוצת NSN סייקלינג טים. מנצח גנט-וולחם (2022). ב-17 במאי 2022 ניצח בקטע העשירי בג'ירו דה איטליה. בטור דה פראנס של 2024 ניצח בשלושה קטעים במרוץ ובסיומו ניצח בקטגוריית הנקודות (החולצה הירוקה).

## ביוגרפיה
גירמאי התחיל לרכוב בשנת 2018, כשהלך בדרכו של בן דודו, מרון טסומה , שגם רוכב אופניים.

באליפות אפריקה עד גיל 19 באותה שנה שהתקיימה ברואנדה, גירמאי ניצח עם נבחרתו, אריתריאה, את נגד השעון הקבוצתי, את נגד השעון האישי ואת מרוץ הכביש. לאחר מכן, השתתף גירמאי במרוץ "אובל–תימיסטר–סטבלוט" בבלגיה, הוא ניצח את הקטע הראשון במרוץ כשהוא מקדים את רמקו אוונפול בספרינט סיום ונטל את ההובלה במרוץ. לבסוף סיים גירמאי את המרוץ במקום השלישי, 4:08 דקות מאוונפול המנצח ו-24 שניות מפרדריק תומסן הדני שסיים שני. לאחר מכן, גירמאי השתתף בשני מרוצים חד יומיים באיטליה, המרוץ לזכרו של פייטרו מרלי (בו סיים שלישי) וטרופאו אמיליו פאגנסי (בו סיים רביעי). הוא סיים שני בגרנד פרי רובילנד בשווייץ, כשהוא מסיים שני גם בקטע השני. הוא השתתף באליפות העולם עד גיל 19, במקצה נגד השעון סיים במקום ה-15 ובמקצה הכביש במקום ה-13.

ב-2019, גירמאי השיג את הניצחון המקצועני הראשון שלו, כשניצח את הקטע השלישי בטור של גבון, כשהוא מקדים שמות כמו אנדרה גרייפל ונוספים. את הניצחון המקצועני השני שלו השיג גירמאי בטור של רואנדה, כשניצח את הקטע השלישי. גירמאי השתתף בטור דה ל'אווניר, והתוצאה הטובה ביותר שלו במרוץ הייתה מקום 5 בקטע ה-10. לאחר מכן השתתף באליפות העולם באופני כביש – גברים עד גיל 23 וסיים במקום ה-110. בנגד השעון באליפות, סיים גירמאי במקום ה-31.

### ניפו–דלקו–ואן פרובאנס (2020–היום)
גירמאי הצטרף לקבוצת היפנית–צרפתית ניפו–דלקו–ואן פרובאנס מדרג הפרו קונטיננטל ב-2020, במה שהפך לחוזה המקצועני הראשון שלו. הוא ניצח שני קטעים בטור של גבון, כשהוא מנצח גם את קטגוריית הנקודות במרוץ. הוא סיים שני במרוץ טרופאו לאיגווייה, 32 שניות אחרי ג'וליו צ'יקונה המנצח, כשהוא מקדים את דייגו רוזה  האיטלקי במאוץ אל המקום השני. הוא השתתף אחר כך בטור של רואנדה, גירמאי סיים שני בשני קטעים ושלישי בשני קטעים, לאחר הקטע השלישי עבר להוביל את המרוץ אך איבד את ההובלה בקטע הרביעי לנתנאל טספסיון  ולבסוף סיים את המרוץ במקום ה-12 הכללי. בהמשך העונה סיים שני ללואיק וליגן ב-Tour du Doubs ורביעי במרוץ החד יומי, ג'ירו דלה טוסקנה. בעונת 2021 התבלט שוב גירמאי בטרופאו לאיגווייה, הפעם סיים תשיעי במרוץ. הוא המשיך להשיג תוצאות איכותיות בעיקר במרוצים חד יומיים, כשסיים שביעי ב-Royal Bernard Drome Classic ושישי ב-La Roue Tourangelle Centre Val de Loire - Trophée Harmonie Mutuelle.

### אינטרמארשה–ואנטי–גובר מאטריו (2021–)
עקב מצבה הלא פשוט של קבוצת דלקו, שנקלעה לקשיים כלכליים ומנהלתיים עקב עזיבות של כמה מהספונסרים שלה, עבר גירמאי באמצע העונה לקבוצת אינטרמארשה–ואנטי–גובר מאטריו מדרג הוורלד טור. הוא ערך הופעת בכורה במדיה ב. את הניצחון הראשון שלו במדי הקבוצה ועל יבשת אירופה השיג גירמאי במרוץ החד יומי, Classic Grand Besançon Doubs, מקדים את אנדראה ונדרמה ואקסל זינגל.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:רוכבי אופניים אריתריאים
קטגוריה:אריתריאים שנולדו ב-2000
לנרי קהינדה

**אולנרווג'ו "לנרי" קהינדה** (באנגלית: **Olanrewaju "Lanre" Kehinde**; נולד ב-7 במאי 1994) הוא כדורגלן ניגרי המשחק בעמדת החלוץ.

## קריירה
קהינדה החל את הקריירה שלו בדומיניון הוטספר, ובהמשך עבר לקווארה יונייטד. בקיץ  חתם במכבי תל אביב והצטרף לקבוצת הנוער. בקיץ  הושאל להכח עמידר רמת גן מהליגה הלאומית. ב-15 בספטמבר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–2 נגד הפועל ראשון לציון. ב-29 בספטמבר 2013, כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה, במשחק מול מכבי יבנה שהסתיים בניצחון בתוצאה 2–4. עד לסיום העונה שיחק ב-28 משחקים וכבש שמונה שערים. ב-18 ביולי 2014 הושאל להפועל עפולה. במדי עפולה שיחק עונה אחת בה כבש 20 שערי ליגה ועוד ארבעה נוספים בגביע המדינה, בו הגיע עפולה לעד לחצי הגמר.

ב-13 באוגוסט 2015 חתם בהפועל כפר סבא מליגת העל. ב-29 באוגוסט 2015, קהינדה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–1 נגד מכבי חיפה. ב-3 בפברואר 2016 חתם בהפועל עכו עד לסיום העונה. במדי עכו כבש ארבעה שערים בעשרה משחקים, אך בסיום העונה נשרה עכו לליגה הלאומית וקהינדה עזב את הקבוצה.

ב-25 ביולי 2016 חתם בפוג'יירה מליגת העל של איחוד האמירויות הערביות. בינואר  הושאל לאלאזיספור מהליגה הטורקית השנייה בכדורגל.

בקיץ  חתם באנקרגוג'ו. בעונתו הראשונה כבש שבעה שערים ב-24 משחקי ליגה ובסיום העונה היה שותף לעליה של הקבוצה לליגת העל הטורקית.

בינואר  חתם בדניזליספור, בה כבש עשרה שערים ב-15 משחקים.

בקיץ  חתם באינצ'ון יונייטד מליגת העל של קוריאה הדרומית.

ב-1 בפברואר 2021 חזר לטורקיה וחתם באומרנייספור.

בנובמבר  חזר לישראל וחתם בהפועל נוף הגליל לה סייע באותה עונה להישאר בליגה הלאומית במחזור האחרון דרך משחקי המבחן שסיים כמלך שערי הקבוצה עם 11 שערים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ניגרים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ניגרים
קטגוריה:לאגוס: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני הכח עמידר רמת גן
קטגוריה:כדורגלני הפועל עפולה
קטגוריה:כדורגלני הפועל כפר סבא
קטגוריה:כדורגלני הפועל עכו
קטגוריה:כדורגלני אלאזיספור
קטגוריה:כדורגלני אנקרגוג'ו
קטגוריה:כדורגלני דניזליספור
קטגוריה:כדורגלני אינצ'ון יונייטד
קטגוריה:כדורגלני אומרנייספור
קטגוריה:כדורגלני הפועל נוף הגליל
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים ניגרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים ניגרים בטורקיה
קטגוריה:ספורטאים זרים בקוריאה הדרומית
קטגוריה:ספורטאים זרים במקדוניה הצפונית
קטגוריה:ניגרים שנולדו ב-1994
לזאר צ'ירקוביץ'

**לזאר צ'ירקוביץ**' (בסרבית: **Лазар Ћирковић**; נולד ב-22 באוגוסט 1992) הוא כדורגלן סרבי, המשחק בעמדת הבלם בג'משדפור.

## קריירה
צ'ירקוביץ' התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של פיליפ פיליפוביץ' ניש. בהמשך עבר לפרטיזן בלגרד ובגיל 16 הצטרף ליריבה העירונית, ראד. ב-23 באפריל 2011, צ'ירקוביץ' ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 1-1 נגד ספרטק סובוטיצה. בעונת , צ'ירקוביץ' הצליח להשתלב בהרכב הקבוצה. ב-3 באפריל 2013, צ'ירקוביץ' הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 0–2 נגד דוניי סרם.

ב-20 באוגוסט 2014, צ'ירקוביץ' חתם בפרטיזן בלגרד עד לסיום העונה. ב-18 בספטמבר 2014, צ'ירקוביץ' ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 0-0 נגד טוטנהאם הוטספר במסגרת הליגה האירופית.

ב-23 בינואר 2018, צ'ירקוביץ' חתם בלוצרן מליגת העל השווייצרית. ב-18 בפברואר 2018, צ'ירקוביץ' ערך את הופעת הבכורה שלו בתיקו 1-1 נגד ציריך.

ב-6 בפברואר 2020, צ'ירקוביץ' חתם במכבי נתניה מליגת העל. בסיום העונה שוחרר מהקבוצה.

בינואר , צ'ירקוביץ' חתם בקישווארדה מליגת העל ההונגרית.

ב-28 ביולי 2022 צ'ירקוביץ' חתם בבודפשט הונבד.

ב-16 בספטמבר 2023 צ'ירקוביץ' חתם בצ'נאיין מליגת העל ההודית.

ב-5 בספטמבר 2024 חתם בג'משדפור.

## תארים
; פרטיזן בלגרד
*ליגת העל: , 
*הגביע הסרבי: 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים סרבים
קטגוריה:בלמי כדורגל סרבים
קטגוריה:ניש: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני ראד בלגרד
קטגוריה:כדורגלני פרטיזן בלגרד
קטגוריה:כדורגלני לוצרן
קטגוריה:כדורגלני מכבי נתניה
קטגוריה:כדורגלני קישווארדה
קטגוריה:כדורגלני בודפשט הונבד
קטגוריה:כדורגלני צ'נאיין
קטגוריה:כדורגלני ג'משדפור
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים סרבים בישראל
קטגוריה:ספורטאים סרבים בהונגריה
קטגוריה:ספורטאים זרים בהודו
קטגוריה:סרבים שנולדו ב-1992
פרובוריהאינה

**פרובוריהאינה** (שם מדעי: *Proborhyaena*; מילולית: "לפני בוריהאינה") הוא סוג נכחד של יונק טורף בן למשפחה פרובוריהאיניים, שבסדרה הקדומה ספרסודונטה, הקרובה לכיסאים והוא נחשב לגדול הטורפים מקבוצת המטאתריה מעולם.

יונק זה חי באמריקה הדרומית בתקופת האוליגוקן לפני 29 עד 21 מיליון שנה מזמננו. המאובנים שלו התגלו במחוז צ'ובוט שבפטגוניה, ארגנטינה, בבוליביה ובאורוגוואי. סוג זה הוגדר ב-1897 בידי החוקר הארגנטינאי פלורנטינו אמגינו  וכלל מין יחיד - *Proborhyaena gigantea*. הוא נקרא עקב מראהו הדומה לבוריהאינה של המיוקן.

הפרובוריהאינה היה טורף גדול מאוד, באורך של 3.3 מטרים כולל הזנב הרחב, גובה של 80 סנטימטרים ומשקל של 200 קילוגרם וייתכן שאף עד 600 קילוגרם, כך שהיה גדול כמו דוב קוטב. אורך הגולגולת לבדה הגיע ל-50 עד 60 סנטימטרים. גולגולת זו הייתה עבה ובעלת לסתות קצרות יחסית ולוע קצר. בדומה לקרובו התיילקוסמילוס הוא היה בעל ניבים גדולים וארוכים, אשר דמו מעט לניבי הסמילודון, אך היו יותר קצרים. מאחוריהם היו שיניים חותכות נמוכות ורחבות בעלות קצה מעוגל מעט ומאחוריהם חותכות רחבות אך נמוכות בהרבה. מבנה זה עזר ליונק הגדול להשיג נשיכה חזקה משל צבוע מודרני שיכלה לנפץ בקלות עצמות. ככל הנראה השיניים היו בעלי קצב גדילה קבוע בדומה לשיני השד הטסמני.

מבנהו של יונק זה שהיה בעל לסתות ענקיות מרסקות עצמות וגוף גדול, אך רגליים נמוכות וזנב ארוך ושטוח מנע ממנו להיות אצן מהיר, כך שכנראה הוא ניזון מחיות גדולות יחסית או שניזון מנבלות ואולי גנב טרף לטורפים אחרים שחיו באזור כמו כיסאים אחרים או פורוסרקוסיים.

יונק זה נכחד בסיום האוליגוקן, עם התייבשות היבשת והפיכתה לאזור של מינים מתמחים ומהירים יותר.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:פרובוריהאיניים
קטגוריה:יונקים שחיו באוליגוקן באמריקה הדרומית
קטגוריה:מגה-פאונה של הפלאוגן באמריקה הדרומית
קטגוריה:טקסונים שהתפתחו באוליגוקן
ליאור זדה

**ליאור זדה** (נולד ב-26 בדצמבר 1978) הוא מאמן כדורגל ישראלי המשמש עוזר מאמן הפועל ירושלים.

## קריירה
בצעירותו שיחק זדה בקבוצת הנוער של הפועל ירושלים ובקבוצת הבוגרים של הפועל מבשרת ציון. בגיל 22 פרש מקריירת משחק.

את קריירת האימון התחיל בקבוצות הנוער של הפועל ירושלים. בעונת  אימן את הפועל בקעת הירדן מליגה ג'. בקיץ , זדה מונה לאימון הפועל קטמון ירושלים שהוקמה בליגה ג', ורשם עמה שתי עליות ליגה בשתי העונות שלאחר מכן.

ב-28 באוקטובר 2012 מונה לאימון מכבי קביליו יפו מליגה א'.

ב-16 בדצמבר 2013 התפטר מתפקידו ויומיים לאחר מכן מונה למאמן עירוני קריית גת. בסיום העונה, קריית גת עלתה לליגה הלאומית. זדה, אימן את קריית גת עד לסיום עונת 2014/2015.

ב-9 ביוני 2015 מונה למאמן הפועל רמת השרון.

ב-2 ביוני 2016, חתם במכבי שעריים, אך כעבור שלושה ימים חתם בהפועל רמת גן. בשנת 2017 הוביל את הקבוצה עד לחצי גמר גביע המדינה, שם הפסידה 0–1 לבני יהודה תל אביב.

בקיץ  חתם בהפועל קטמון ירושלים. הוא זכה עם הקבוצה בגביע הטוטו לליגה הלאומית בעונת 2017/2018. ב-16 בפברואר 2019 פוטר מתפקידו.

בתחילת דצמבר  מונה למאמן מכבי אחי נצרת, אך כעבור משחק אחד התפטר מתפקידו.

ב-31 בדצמבר 2019 חתם בבית"ר נורדיה ירושלים מליגה א'.

ב-15 בפברואר 2020, עזב את נורדיה וחתם לעונה וחצי בסקציה נס ציונה מליגת העל. בסיום העונה עזב את נס ציונה לאחר שנכשל במשימתו להשאיר את הקבוצה בליגת העל.

בקיץ 2020 מונה למאמן הפועל ניר רמת השרון ובינואר  סיים את תפקידו במועדון.

ב-18 בפברואר 2021 חזר לקדנציה שנייה בהפועל רמת גן. ב-7 בדצמבר 2021 פוטר מתפקידו.

ב-13 ביוני 2022 הצטרף לצוות המקצועי של הפועל ירושלים כעוזר מאמן ובמקביל מאמן קבוצת הנוער של המועדון.

## חיים אישיים
זדה נשוי ליפית ולהם שלושה ילדים, בהם הכדורגלן איתי זדה.

## תארים
כמאמן
;הפועל קטמון ירושלים
* גביע הטוטו (הליגה הלאומית): 2018/2019

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:מאמני כדורגל ישראלים
קטגוריה:ירושלים: כדורגלנים
קטגוריה:מאמני הפועל קטמון ירושלים
קטגוריה:מאמני מכבי יפו
קטגוריה:מאמני מכבי קריית גת
קטגוריה:מאמני הפועל רמת השרון
קטגוריה:מאמני הפועל רמת גן
קטגוריה:מאמני מכבי אחי נצרת
קטגוריה:מאמני סקציה נס ציונה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1978
דיסאקוס

**דיסאקוס** (שם מדעי: *Dissacus*) הוא סוג של יונק נכחד ממשפחת המזוניכידיים, אשר חי מתחילת הפלאוקן עד לתחילת האאוקן שלפני 65 עד 50.3 מיליון שנה. המאובנים שלו התגלו במערב אמריקה הצפונית, אסיה ובצרפת. הסוג הוגדר ב-1881 בידי החוקר אדוארד דרינקר קופ.

הדיסאקוס היה טורף זריז בעל מראה של תן או קויוט אשר מבנה רגליו מרמז שהיה מהיר בהרבה ממרבית היונקים בסביבתו והוא נע על בהונותיו, אשר כוסו בפרסות קטנות. ניתוח של מערכת שיניו הטוחנות של המין *D. praenuntius* מצפון אמריקה מעיד שבעליו לא היה טורף היפרקרניבור, אלא טורף שהתבסס על טרף, אך ניזון גם מפירות או מחלקי צמחים דומים, בדומה לכמה כלביים אף שהוא לא חולק את אותם אבות. הוא ניזון בעיקר מחיות קטנות וחי לצד מינים אחרים של אוכלי כל מסביבו. הוא חי לצד סוג קרוב - האנקלגון שהיה גדול ממנו בהרבה. כמה חוקרים סוברים שמדובר באותו הסוג או בסוגים קרובים, אף על פי שגדולי האנקלגונים הגיעו לגודל של דוב.

סוג זה הוא המזוניכיד היחיד שהתקיים באירופה ונראה שהוא היגר אליה מאמריקה הצפונית. ייתכן שהזמן הרב בו התקיים באירופה, הרבה לאחר היכחדותו באמריקה נבעה כנראה מדחיקה בידי טורפים גדולים כמו הפציהאינה, אך אין לזה מקור במאובנים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1881
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אדוארד דרינקר קופ
קטגוריה:מזוניכידיים
קטגוריה:יונקים שחיו בפלאוקן באמריקה הצפונית
קטגוריה:יונקים שחיו באאוקן באסיה
קטגוריה:יונקים שחיו באאוקן באירופה
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1881
שונר איסוודורנסיס

**שונר איסוודורנסיס** (שם מדעי: *Lynx issiodorensis*) הוא מין נכחד של טורף מהסוג שונר, אשר חי מסוף הפליוקן עד הפליסטוקן באירופה וייתכן שהיגר מאפריקה ונכחד עם סיום עידן הקרח האחרון והפשרת הקרחונים המסיבית של סוף הפליסטוקן. ישנם חוקרים המניחים שהוא אף חצה את גשר ברינג לעבר אמריקה הצפונית, שם כלולים 2 מיני שונר. חתול זה הוגדר ב-1828 והוא נקרא על שם העיר שבה התגלה - איסוואר (Issoire) שבמרכז צרפת.
## מאפיינים
שונר זה היה כנראה האב הקדמון של ארבעת מיני השונרים החיים כיום. עם זאת הוא היה בעל רגליים קצרות יותר, ראש גדול יותר וצוואר ארוך יותר. השיניים שלו ובעיקר הניבים שהופרדו מעט מהחותכות, היו חזקים מעט יותר. הוא דמה יותר למיני חתולים קטנים אחרים משונרים, למשל מיני החתול או הקרקל מעט, אך הוא היה בעל זנב קצר כמו השונרים. לא ברור האם היו לו ציצות אוזניים בולטות, מאחר שהם לא השתמרו במאובנים. משקלו הגיע ל-15 עד 25 קילוגרם בממוצע.

בשנת 1945 ממצאים מאסיה של שונר נקראו בשם *Lynx shansius*, אך בהמשך התברר שמדובר באותו המין, כך שמין זה התבטל ונכלל במין זה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1828
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אנטואן קלוד גבריאל יובר
קטגוריה:שונר
קטגוריה:יונקים שחיו בנאוגן באירופה
קטגוריה:חתוליים פרהיסטוריים
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1828
Herzeleid

**Herzeleid** (בעברית: שברון לב) הוא אלבום הבכורה של להקת רמשטיין שיצא לאור ב-24 בספטמבר 1995. עד אוקטובר 1998 נכנס האלבום למצעד 5 פעמים וצעד סך הכל 102 שבועות.

האלבום "Sehnsucht", אלבומה השני של הלהקה יצא בשנת 1997 וזכה להצלחה גדולה בארצות הברית. בעקבות ההצלחה יצא בשנת 1998 האלבום "Herzeleid" בגרסה מחודשת בארצות הברית.

## הפקה
הפקת האלבום נתקלה בקשיים רבים. הקושי הראשון היה למצוא מפיק מוזיקלי לאלבום. גרג האנטר, מפיק שעבד בעבר עם פול מקרטני, נשכר כמפיק הראשון. האנטר כלל לא התלהב מביצועי הלהקה ועל פי חבריה אף נרדם במהלך החזרות. הלהקה פנתה לג'ייקוב הלנר, שהיה המפיק של להקת "Clawfinger". הוא הוזמן להופעה בהמבורג בדצמבר 1994. לאחר שראה את ההופעה הסכים לקחת על עצמו את התפקיד. הלהקה טסה לשוודיה לצורך הקלטת האלבום. בתחילה הקליטה הלהקה באולפני פולאר שהוקמו על ידי להקת אבבא, אך הם חשו בחוסר נוחות ועברו להקליט באולפן הפרטי של הלנר.

אחרי שלושה חודשים הסתיימו ההקלטות והחל שלב העיבוד, שנעשה על ידי הלנר וקרל-מייקל הרלפסון. ריכרד קרוספה, חבר הלהקה היחיד שנותר בשוודיה בשלב זה, לא אהב את התוצאות וזימן פגישה דחופה של כל חברי הלהקה בברלין. בישיבה, בה נכחו גם נציגי חברת התקליטים, הוחלט על החלפו של הרלפסון בהולנדי רונלד פרנט. לאחר שחברי הלהקה הביעו את שביעות רצונם מהתוצאות של המעבד החדש יצא האלבום לאור בספטמבר 1995.

## הצלחה
האלבום נכנס למקום ה-99 במצעד האלבומים הגרמני בשבוע ה-43 של שנת 1995. סך הכל צעד האלבום 110 שבועות במצעד אך רק לאחר יציאת האלבום "Sehnsucht", אלבומה השני של הלהקה, הגיע האלבום למקום השיא שלו - המקום השישי. מכירה של 500,000 עותקים העניקה לאלבום מעמד של אלבום פלטינה בגרמניה. באוסטריה הגיע האלבום בשיאו למקום ה-11 ובשווייץ הגיע למקום ה-20. בהולנד וצרפת הגיע האלבום למקומות 72 ו-85, בהתאמה.

שני הסינגלים הראשונים "Du riechst so gut" ו-"Seemann" שיצאו בשנת 1995 ו-1996 לא זכו להצלחה גדולה. בשנת 1998 יצאה הסינגל "Du riechst so gut" בגרסה חדשה שהגיעה למקום ה-16 במצעד הבריטי. בינואר 2001 הוציאה הלהקה באוסטרליה את הסינגל "Asche zu Asche".

## רשימת השירים
כל השירים נכתבו על ידי רמשטיין.
# "Wollt ihr das Bett in Flammen sehen" ("האם את רואה את המיטה בלהבות?") – 5:17
# "Der Meister" ("המאסטר") – 4:08
# "Weisses Fleisch" ("בשר לבן") – 3:35
# "Asche zu Asche" ("אפר לאפר") – 3:51
# "Seemann" ("מלח") – 4:48
# "Du riechst so gut" ("אתה מריח כל כך טוב") – 4:49
# "Das alte Leid" ("הסבל הישן")  – 5:44
# "Heirate mich" ("הינשאי לי") – 4:44
# "Herzeleid" ("שברון לב") – 3:41
# "Laichzeit"  "עונת ההשרצה") – 4:20
# "Rammstein" ("רשמטיין")  – 4:25

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-1995
קטגוריה:אלבומי רמשטיין
קטגוריה:אלבומי כסף בממלכה המאוחדת
קטגוריה:אלבומים בגרמנית
איסוזו טראגה

**איסוזו טראגה** (באנגלית: **Isuzu Traga**) היא מסחרית מתוצרת קונצרן הרכב היפני **[[איסוזו]]**, אשר מיוצרת מאפריל 2018 באינדונזיה ב"ג'קרטה הצפונית" .

## תצורות
* טנדר - 2 דלתות ("Flat Deck").
* מסחרית ("Box") - 2 דלתות.
* מיניבוס.

### דגמים
* "Traviz L".
* "Traviz S".

## "איסוזו טראגה"
* דגמי "איסוזו טראגה" הוצגו לראשונה באינדונזיה ב-23 באפריל 2018 ב-2 תצורות: טנדר פתוח, ומסחרית סגורה.
* דגמי "איסוזו טראגה" הושק בפיליפינים ב-13 בנובמבר 2019 בדגם: "S", ובדגם "L".
* מנוע מרכזי-קדמי.
* סוג הנעה: הנעה אחורית.
* בשנת 2018 יוצרו 3,043 יחידות
* דגם "איסוזו טראגה פותח כדי להתחרות ב"מיצובישי L300" בשוק הטנדרים האינדונזיים הבינוני. דגם "מיצובושי L300" מיוצר בשנת 2019 בפיליפינים.

## ראו גם
* איסוזו

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2018
קטגוריה:טנדרים
קטגוריה:מכוניות מסחריות
קטגוריה:מיניבוסים
קטגוריה:מכוניות מנוע מרכזי
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים באינדונזיה
טראגה
יחסי אסוואטיני – דרום אפריקה

**יחסי אסוואטיני–דרום אפריקה** הם היחסים הדו-צדדים בין אסוואטיני ודרום אפריקה. דרום אפריקה מקיפה את אסוואטיני בצפון, במערב ובדרום. שתי המדינות חולקות יחסים חזקים היסטוריים ותרבותיים. נציבויות עליונות כוננו בפרטוריה ובמבבנה לאחר האפרטהייד ב-1994. אסוואטיני מחזיקה נציבות עליונה בפרטוריה אשר גם הוסמכה לבוטסואנה, לסוטו, נמיביה, זמביה וזימבבואה.

## היסטוריה
### תקופת האפרטהייד
במהלך שנות ה-70 ותחילת שנות ה-80, אף על פי שאסוואטיני טענה להיותה נייטרלית במלחמה הקרה, למעשה היא הייתה פרו-מערבית, וקיימה יחסים חזקים עם דרום אפריקה, כולל שיתוף פעולה כלכלי ובביטחון. חלק מהעסקים הדרום אפריקאים השתמשו גם בשטח אסוואטיני כנקודת מעבר כדי לעקוף את הסנקציות הבינלאומיות על דרום אפריקה. בהסתמך על הסכם ביטחון סודי עם דרום אפריקה. בשנת 1982, התנכלו פקידי אסואטיני לנציגי הקונגרס הלאומי האפריקני בבירה, מבבנה, ובסופו של דבר גירשו אותם מסווזילנד. כוחות הביטחון של דרום אפריקה, שפעלו תחת כיסוי, ביצעו גם הם פעולות נגד ה-ANC בשטח אסוואטיני. לאורך כל הזמן הזה, חלק ממשפחת המלוכה הסווזית חיפשו בשקט את שילובם מחדש של השטח הכבוש של אסוואטיני בדרום אפריקה בממלכתם. ב-27 בדצמבר 1984, יחסים רשמיים כוננו ברמת הסחר. בשנת 1993 הם הסכימו לשדרג את היחסים הרשמיים למעמד של שגרירות.

ביוני 1993, דרום אפריקה וסווזילנד חתמו על הסכם שיפוטי הקובע כי שופטים מדרום אפריקה ישמשו בבתי המשפט של אסוואטיני. דרום אפריקה גם הסכימה לספק הכשרה לאנשי בית המשפט באסוואטיני.

### העידן שלאחר האפרטהייד
בשנת 1994 שדרגו שתי המדינות את קשריהן הדיפלומטיים לאחר בחירתו של נשיא דרום אפריקה, נלסון מנדלה, סיום האפרטהייד בדרום אפריקה והכניסה מחדש של דרום אפריקה לחבר העמים הבריטי. באוגוסט 1995 חתמו שתי המדינות על הסכם לשיתוף פעולה במאמצים למניעת פשע והברחה לאורך גבולן המשותף. בספטמבר 2010 גינתה ליגת הנוער של הקונגרס הלאומי האפריקני את היחסים ה"לא לגיטימיים" של דרום אפריקה עם "המלוכה האבסלוטית של סווזילנד". זרוע ההשקעות של האו"ם, קנצלר האוס רכש נתח של 75% ב"קולומה מלומה" של אסוואטיני (מכרה פחם). מפלגות פוליטיות אחרות גינו גם הן את המהלך.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
משה יהושע ארלנגר

**משה יהושע ארלנגר** (1883–1963) היה רופא העיניים היהודי הראשון בארץ ישראל (1908–1911), מנהלו הראשון של בית החולים למחלות עיניים בירושלים, מטעם הארגון הפרנקפורטאי "למען ציון". ממשיכו משנת 1912 היה הד"ר אברהם אלברט טיכו.

## רקע: רפואת העיניים בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20 בירושלים
בשנת 1882 נוסד בירושלים "בית החולים סנט ג'ון" (בית החולים למחלות עיניים סנט ג'ון בירושלים). בית החולים נוסד ביוזמת חברי המסדר הבריטי המוקדש ליוחנן המטביל (מסדר סנט ג'ון) ופעל במימונם. בית החולים שירת בעיקר את האוכלוסייה הערבית אך גם את היהודית, והטיפול ניתן בו בחינם. בית החולים נסגר בתקופת מלחמת העולם הראשונה, ולאחר המלחמה חודשה פעילותו.

ב"בית החולים מאיר רוטשילד" פעלה מחלקת עיניים החל משנת 1900, אך מספר המיטות בה היה מצומצם. גם בבתי החולים "שערי צדק" ו-"משגב לדך" טיפלו במחלות עיניים, אך לא רופאים עסקו בכך אלא עוזרים וחובשים. ד"ר אהרן מאיר מזי"א, שעבר לירושלים בשנת 1902 היה בעל ידע במחלות עיניים.

הצורך הדחוף בבית חולים למחלות עיניים בא לביטוי אף בכתב העת חבצלת וזאת עקב הגרענת, שנחשבה למגפה שהטרידה מאוד את תושבי הארץ במשך שנים רבות בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20.

## ביוגרפיה
נולד לאברהם ארלנגר (היה מראשי היהדות האורתודוקסית בשווייץ במאה ה-19 וראש הקהילה היהודית האורתודוקסית בלוצרן) וברטה (לבית הרץ) בלוצרן שווייץ, בן שני במשפחה דתית שלה 13 ילדים (נולדו 15 ילדים, אהרן נפטר בגיל צעיר, יוסף נהרג בתאונת דרכים בגיל 34) ועוד 2 ילדים מאומצים.

ארלנגר למד רפואה בציריך, ברלין וקינגסברג. סיים את לימודי הרפואה בשנת 1906. התמחה במחלות עיניים בברלין.

### בירושלים
בשנת 1908 הגיע ארלנגר לארץ ישראל כרופא העיניים היהודי הראשון מטעם הארגון הפרנקפורטאי "למען ציון" (מייסודה של חברת חרדים מפרנקפורט). התיישב בירושלים. ב-1909, נתמנה למנהלו הראשון של בית החולים למחלות עיניים בירושלים. בשנת 1909, טיפל בית החולים ביותר מ-25,000 חולים, כולל 170 ניתוחי עיניים. ארלנגר טיפל בחולים רבים שסבלו מגרענת. בית החולים שכן בבית שכור בשכונת מאה שערים, וכלל 40 מיטות אשפוז. במרפאת בית החולים התקבלו מדי יום חולים לטיפול חינם.

### בשווייץ
בשנת 1911 שב ארלנגר ללוצרן. בשנת 1913 התחתן עם גרטה לבית הופבאואר. לזוג נולדו 3 בנות.

בתקופת מלחמת העולם הראשונה, הציע ארלנגר עם הרב לוינשטיין להקים את ארגון "מגן דוד אדום", שבדומה לארגון הצלב האדום יטפל בפצועים יהודים, כדי שלא ישכבו בצל הצלב.

ארלנגר עמד בראש "תלמוד תורה" והספרייה היהודית.

באפריל 1933 הגיעו בני הזוג ארלנגר לביקור בארץ ישראל.

ארלנגר נפטר בשנת 1963 בשווייץ.

## לקריאה נוספת
* ראובן ארלנגר [ואחרים] (מוציאים לאור), **בית אברהם: ענף עץ אבות ותולדות משפחת ארלנגר והקהילות היהודיות בגיילינגן ובלוצרן** / *Stammbaum und Chronik der Familie Abraham Erlanger. ein Beitrag zur Geschichte der Juden in Luzern und Gailingen*, ירושלים: ר’ ארלנגר, תשנ"ח.  ו

## הערות שוליים

משה יהושע ארלינגר
קטגוריה:רופאי עיניים ביישוב
קטגוריה:רופאים יהודים גרמנים
קטגוריה:רופאים יהודים שווייצרים
קטגוריה:ירושלים: רופאים
קטגוריה:חרדים שווייצרים
קטגוריה:ילידי 1883
קטגוריה:שווייצרים שנפטרו ב-1963
מכללת המלחמה של צבא ארצות הברית

**מכללת המלחמה של צבא ארצות הברית** (באנגלית: **United States Army War College**) היא מוסד ללימודים גבוהים של צבא ארצות הברית.
## היסטוריה
המכללה נוסדה ב-1901 ביוזמת מזכיר המלחמה של ארצות הברית אליהוא רוט. היא מוקמה בהתחלה באזור וושינגטון די. סי., לאחר מלחמת העולם השנייה עברה לפורט לוונוורת' וב-1951 למיקומה הנוכחי בבסיס קרלייל שבקרלייל שבפנסילבניה. המכללה משמשת מוסד מחקר בנושאי ביטחון לאומי ומוסד להכשרת קצינים בכירים בנושאי מנהיגות ואסטרטגיה. היא אחת מתשע עשרה האקדמיות הפדרליות של ארצות הברית.

המכללה מעניקה תואר שני בלימודי אסטרטגיה. תוכנית הלימודים מיועדת בעיקר לאנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית, בדרגת לוטננט קולונל או קולונל להם כ-22 שנות שירות, ומעניקה להם הכנה לקראת תפקידי מטה בכירים בגופים או סוכנויות הכוללים מרכיבים בין-זרועתיים, בין-לאומיים, או חוצי ממשלה. בנוסף למכללה תוכנית לעמיתים זרים, תוכנית ללימודים מרחוק ותוכניות הכשרה נוספות לקצינים בכירים.

גופי המכללה:
*המרכז למנהיגות אסטרטגית (מרכז קולינס) (Center for Strategic Leadership) - עוסק בפיתוח סימולציות פוליטיות-צבאיות, תומך בתרגילי מטה של הצבא ותרגילים משותפים בין זרועות הכוחות המזוינים, מחקר ופיתוח צבאי וחינוך של קצינים ואזרחים מסוכניות פדרליות שונות.
*המכון ללימודים אסטרטגיים (Strategic Studies Institute)- עוסק במחקר צבאי לתמיכה בפעולות הצבא ושיתוף פעולה בין הזרועות, פרסום ספרים, עבודות ומחקרים בנושאים צבאיים וביטחון לאומי, עריכת כנסים בנושאי צבא, ושיתופי פעולה אקדמיים
*המכון לשמירת שלום וניהול היציבות (Peacekeeping and Stability Operations Institute) - עוסק בעיצוב מדיניות סוכנויות הממשלה השונות, שיפור מיומנויות המנהיגות של אנשי מפתח, סיוע לתיאום ושילוב מאמצי הממשלה עם ארגונים בינלאומיים, שותפים רב לאומיים וארגונים לא ממשלתיים, תמיכה בתכנון, הכנה וביצוע פעולות ליציבות ושלום.
*מרכז המורשת והחינוך של הצבא (The Army Heritage and Education Center) - רכישה, שימור והנגשת רישומים היסטוריים, חומרים וממצאים בנושא צבא ארצות הברית

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:פנסילבניה: אוניברסיטאות ומכללות
קטגוריה:צבא ארצות הברית
קטגוריה:ארצות הברית: אוניברסיטאות ומכללות
קטגוריה:ארצות הברית: אקדמיות צבאיות
יחידה 42 (סדרת טלוויזיה)

**יחידה 42** (בצרפתית: **Unité 42**) היא סדרת טלוויזיה בלגית מסוג פעולה ומותחן, העוסקת ביחידת מבצעים מיוחדת הנאבקת בפשעי מחשב ומוצאת עצמה במאבק אל מול רוצח ופצחן מתוחכם. הסדרה נכתבה על ידי ז'ולי ברטראן, אני קארלס ושרלוט ז'וליה. הסדרה שודרה לראשונה בבלגיה ברשת La Une ב-19 בנובמבר 2017 והופצה לשידור בשאר העולם על ידי נטפליקס החל מ-14 ביוני 2019.

זו הסדרה השנייה שהופקה בשיתוף פעולה בין חברת RTBF והקהילה הצרפתית של בלגיה, לאחר הסדרה "The Break".

## תסקיר

## תקציר עלילת הסדרה
העלילה מגוללת את קורותיה של יחידת משטרתית למאבק בצורות חדשות של פשעי סייבר. חבריה כוללים את בילי, האקרית בעלת שם הצופן “Th3m1s”; סם, שוטר אלמן; נאסים; בוב ואליס, פתולוגית חירשת.

## שחקנים ודמויות

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות טלוויזיה בלגיות
קטגוריה:נטפליקס: תוכניות וסדרות
עורך הדין ארדאשב: מסכת המוות

**עורך הדין ארדאשב: מסכת המוות** (ברוסית: **Адвокатъ Ардашевъ. Маскарадъ со смертью**) היא סדרת טלוויזיה רוסית היסטורית, המהווה עיבוד לרומן בשם "מסכת המוות מאת איוואן ליובנקו, בבימויו של סרגיי מזנצב ובכיכובם של אנטון חבארוב, יבגניה רוזאנובה ודמיטרי בלוחין.

פרק הבכורה שודר ב-23 בנובמבר 2019 ברשת TV Center המוסקבאית. הופקה על ידי חברת הסרטים Swell Film (СВЭЛЛ ФИЛЬМ) שערכה את הצילומים באזור מוסקבה ולא בעיר בה מתרחשת העלילה. זהו העיבוד הראשון לספריו של איוואן ליובנקו, מחברם של 12 רומנים העוסקים בעורך הדין ארדאשב, היסטוריון ועורך דין מתמחה בסטבפרופול של תחילת המאה ה-20, בעל ניסיון של 25 שנה בתחום המשפטים. במאי הסדרה, סרגיי מזנצב, גילם בשנת 2016 את דמותו של גורדון בראון בסדרה ההיסטורית אנה הבלשית.
## תקציר עלילת הסדרה
שנת 1907, שנתיים לאחר מלחמת רוסיה–יפן, הפקיד למשימות מיוחדות לשעבר קלים פאנטלייביץ' ארדאשב מתפטר משירותו במחלקת המשטרה של האימפריה הרוסית עקב פצע קשה שקיבל בעת שביצע משימה חשאית במזרח התיכון. הוא עובר מסנקט פטרבורג לעיר סטברופול שבפרובינציה, שם הוא רוצה לנהל חיים רגועים ושקטים ובמהרה הופך לעורך דין מפורסם. רבים חולמים להשתמש בשירותיו. עם זאת, הפיכה ללקוח שלו אינה דבר קל - וזה לא קשור לכסף. לארדאשב יש עיקרון קפדני: הוא לוקח את העניין רק אם הוא בטוח לחלוטין בחפותו של הלקוח.
## שחקנים
* אנטון חבארוב - קלים ארדאשב
* יבגניה רוזאנובה
* דמיטרי בלוחין
* בוריס אסטרין
* גלב פוגורודינסקי
* אנדריי גראדוב
* כריסטינה בורייקו
* אנדריי ריקלין
## ראו גם
*מאה שנות נסיעה
## קישורים חיצוניים

* עורך הדין ארדאשב בפורטל Vokrug.tv
* פרק הבכורה בערוץ היוטיוב של חברת ההפקות Swell Film 

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות טלוויזיה רוסיות שעלו לשידור בשנות ה-2010
קטגוריה:TV Center: תוכניות וסדרות
קטגוריה:האימפריה הרוסית בתרבות
וילם רויטר

ממוזער|270x270 פיקסלים|וילם רויטר, נוף עירוני עם בישוף שמברך חולים, 1674|טקסט=
**וילם רויטר** (בהולנדית: **Willem Reuter**; סביב 1642 בבריסל – 1681 ברומא) היה צייר פלמי של נופי עיר, ציורי ז'אנר וציורי היסטוריה, שפעל בעיקר ברומא. הוא היה חלק מחוג ציירי הז'אנר ההולנדי והפלמי ברומא המכונים "הבמבוצ'אנטי" והיו ידועים בזכות סצנותיהם המתארות את המעמדות הנמוכים ברומא.

## ביוגרפיה
ממוזער|362x362 פיקסלים|וילם רויטר, שוק ברומא, 1669
מעט מאוד ידוע על חייו הצעירים של רויטר בפלנדריה. הוא התאמן אצל הצייר בבריסל מיכיל סוורץ. סוורץ התגורר ברומא במשך עשר שנים שם עבר לחוגם של ציירי הז'אנר הפלמי וההולנדי סביב פיטר ואן לאר, המכונים בדרך כלל הבמבוצ'נטי. ציירי הבמבוצ'אנטי הביאו עימם לאיטליה מסורות קיימות המתארות נושאי איכרים מהאמנות ההולנדית מהמאה השש-עשרה, ויצרו בדרך כלל ציורים קטנים או תחריטים מחיי היומיום של המעמדות הנמוכים ברומא ובאזור הכפרי שלה.

לא ברור מתי נסע רויטר לרומא שם התגורר ב"קאסה דיי פיטורי פיאמינגי" ליד כיכר דל פופולו. ההוכחה התיעודית הראשונה לנוכחותו ברומא היא רישום נישואיו לאישה המקומית אנה פרוביטלי בשנת 1672, אך הוא כנראה הגיע לעיר כמה שנים קודם לכן.

כמו מדריכו סוורץ, הוא התחבר לציירי הז'אנר הבמבוצ'אנטי ברומא. ייתכן שהוא הפך לחבר בבנטפויכלס, אגודה של אמנים הולנדים ופלמיים שעבדו ברומא. אשתו נפטרה בשנת 1678 ובשנה שלאחר מכן הצטרף לקבוצת הקונגרציונה של ציירי הפנתאון, כאשר הצייר הבמבוצ'נטי ההולנדי דירק הלמברקר משמש כתומך שלו. הקונגרזציונה מנתה בין חבריה אמנים חשובים רבים שהטביעו את חותמם ברומא.

## יצירה
רק מספר קטן של ציורים מיוחסים לוילם רויטר ברמת ודאות כלשהי. קשה לקבוע את הכרונולוגיה שלו מכיוון שמעולם לא תיאר את יצירתו. ציוריו מתארים בדרך כלל סצנות שוק או תהלוכות בכיכרות הרומאיות ומדי פעם אירועים היסטוריים או דתיים המוצבים בתפאורות נוף. דוגמה לתיאור של אירוע היסטורי היא החגיגה בפיאצה די ספנייה, המתארת ככל הנראה את הולדתו של התינוק הספרדי דון קרלוס בשנת 1661.
ממוזער|307x307 פיקסלים|וילם רויטר, חגיגה בכיכר ספרד, ברומא, 1662
סצנת השוק הפנורמי הרומי של וילם רוטר משנת 1669 המכונה "שוק רומאי" היא דוגמה לסצנות השוק ההומות שלו. התמונה בנויה מסצנות רבות ואנקדוטות שונות כמו מופע של "קומדיה דה לה ארטה", קבצן המקבל נדבה ועגלה הפוכה ועליה כלי אוכל שבורים. ההרכב המצויר בקפידה של היצירה הופך את כל האירועים למובנים וקריאים. הבניינים המכוונים אנכית מספקים רקע יציב לקבוצות המסודרות באופן רופף של אנשים המוצגים על רקע הכיכר בקדמת הציור. אור חזק עוזר להבהיר את הדמויות ואת האינטראקציות ביניהם.

ניתן להבדיל בין עבודותיו, אף כי הן דומות ליצירות אחרות של ציירי הסגנון הבמבוצ'אנטי, בשימוש בתפאורות רומיות המאוכלסות בדמויות רבות. רויטר לא אימץ את הטיפולוגיה המלאה של הבמבוצ'אנטי והוא מייצג את הנוף העירוני יותר בצורה של ודוטה. שלא כמו ציירים מהסגנון הבמבוצ'אנטי האחרים, רויטר הקדיש תשומת לב רבה יותר לביצוע הטבעי והמדויק של הנוף.

הוא השאיל ממדריכו סוורץ (שהושפע בתורו מקראווג'ו) את העדפה לשימוש בגוונים אדומים.[4] כמו סוורץ, רויטר הצליח להעביר אווירה שלווה בכך שהציג את דמויותיו העוסקות בפעילותן היומיומית באור בזווית חדה.[6] עבודותיו מראות גם נטיות קלאסיות, עם דמויות פסלים שהוצבו במסגרת אדריכלית או נופים אידיאליסטים, וזו כנראה הסיבה לכך שאחת מיצירותיו יוחסה בעבר לניקולא פוסן.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ילידי 1642
קטגוריה:ציור של תקופת הבארוק
קטגוריה:ציירים פלמים
קטגוריה:נפטרים ב-1681
אדמונד למברט

**אדמונד פייר ז'וזף למברט** (בהולנדית: **Edmond Pierre Joseph Lambert**; 22 בדצמבר 1889 – 30 ביוני 1962) היה חסיד אומות העולם מאנטוורפן, שבבלגיה, שהציל עשרות יהודים בלגים בתקופת השואה.

## פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
אדמונד למברט היה הפקיד הראשי במשרד מרשם האוכלוסין בעיריית אנטוורפן שבבלגיה. לאחר כיבוש בלגיה על ידי גרמניה הנאצית. למברט מונה כאחראי על רישום מפקד יהודי העיר ועל החתמת תעודות הזהות של היהודים בסימן זיהוי מיוחד. תוך ניצול סמכותו, למברט סייע, עזר והציל עשרות יהודים ואנשי מחתרת בלגיים, אודותיהם העביר מידע שגוי, יצר מסמכים מזויפים, העניק זהויות בדויות ולא סימן על כל תעודות היהודים כי הם יהודים.

למברט נעזר לצורך סיוע ליהודים ולמחתרת, בתעודות זהות של אנשים שנפטרו או ברחו מהמדינה. הוא העניק בעזרת תעודות אלו זהות חדשה ליהודים וחברי מחתרת בלגיים.

עוד לפני המלחמה למברט היה מיודד עם דוד לדרמן, יהודי מאנטוורפן. למברט עזר לדוד ואשתו סידוני להשיג מסמכים מזויפים אשר הגנו עליהם ועל בתם יולאנד. בעזרת למברט, שאיתו שמר דוד על קשר קרוב, החליף דוד שלוש זהויות בדויות בזמן המלחמה. בנוסף לסיוע זה, למברט, שבתוקף תפקידו ידע על תוכניות הגרמנים ביחס ליהודי העיר, העביר לדוד את הידיעות הללו ולמעשה אפשר ליהודים להצליח לברוח.

באפריל 1943 חשדו השלטונות הגרמנים כי סידוני ויולאנד לדרמן הן יהודיות והן נשלחו למחנה המעבר מכלן. בעת שהותן במחנה, באוגוסט, למברט סיפק לסידוני את זהותה של "אנה ברנט", למעשה אישה שהיגרה מבלגיה לארגנטינה באותה השנה. יולאנד נרשמה כילדה שנולדה מחוץ לנישואין לאנה ברנט ול "ויקטור לבלאנק" - אחת משלוש זהויותיו הבדויות של דוד. אישוש לזהות החדשה הוענק על ידי חברתה של סידוני, פרנסין פולינארד-רוזי, שנשבעה בפני הגסטפו שסידוני אינה יהודייה וכך שוחררו סידוני ויולאנד ממעצר. למברט ולדרמן המשיכו לשמור על קשר קרוב עד שלדרמן עזב את אנטוורפן, הפך לפעיל בתנועות התנגדות והצטרף לפרטיזנים.

לקראת סוף המלחמה נעצר למברט על ידי הגרמנים ונכלא. בתו, מארי-אנטואנט, הצליחה לשחרר אותו לאחר מאמצים רבים מול המפקדה הגרמנית הצבאית המקומית. מכיוון שהגרמנים נעשו חשדניים לגביו לאחר מעצרו, הפסיק למברט להשתתף בפעילויות התנגדות. מארי-אנטואנט המשיכה את עבודת אביה בהתנגדות ושימשה כשליחה של המחתרת הבלגית.

ב־30 ביוני 1962 נפטר למברט ממחלת הסוכרת בה לקה בזמן שהותו במעצר הנאצי. דוד לדרמן עלה לארץ ישראל יחד עם בני משפחתו והתגורר בגבעתיים עד מותו בגיל 93 בשנת 2005 ).

## הכרה והנצחה
ב 11 בפברואר 1991 יד ושם הכיר באדמונד פ. למברט כחסיד אומות העולם והטקס התקיים בבריסל. ישנה לוחית הנצחה לשמו ביד ושם בירושלים.

## הערות שוליים

קטגוריה:בלגים חסידי אומות העולם
קטגוריה:נפטרים מסוכרת
קטגוריה:בלגים שנולדו ב-1889
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1962
דריה קוובסיוק

**דריה קוובסיוק** (באנגלית: **Дарья Ковбасюк**; נולדה ב-18 במרץ 1901 – ???) הייתה אוקראינית, מחסידי אומות העולם על הצלת פאינה שכטמן, אישה יהודיה.

דריה נולדה בכפר קוזמין, שבאוקראינה, וחיה בו עם בעלה וביתם. דריה עסקה בחקלאות.

## פעילותה בתקופת השואה להצלת יהודים
בתקופת מלחמת העולם השנייה, דריה גרה בכפר קוזמין (Kuzmin) במחוז קמניץ-פודולסקי (Kamenets-Podolsky). בעלה של דריה התגייס לצבא ונלחם בחזית ואילו דריה נותרה לעבוד בקולחוז כאיכרה וגידלה לבד את ביתם. בקוזמין התגוררו בשכנות לדריה בני משפחת שכטמן היהודית והם קיימו יחסי שכנות טובים. ב־8 ביולי 1941, כבשו הגרמנים את הכפר קוזמין ותוך ימים ספורים החלו ברדיפת היהודים באזור. נכפה על התושבים היהודים לעבוד בעבודות מפרכות בקולחוזים, בתיהם נסרקו ביסודיות על ידי הגרמנים, חלק מרכושם נגנב וחלקם נורו למוות.

דריה קוובסיוק החליטה לעזור לאחיות פאינה וברוניה שכטמן. היא הציעה להן להתחבא באסם שלה ודאגה להן לאוכל. ב־17 בפברואר 1942, התקיימה בכפר אקציה. היהודים קובצו יחד, בתיהם ורכושם הוחרמו והם נשלחו לקרסילוב. עד לפלישת הנאצים, פאינה עבדה כמורה בעיר סטרקונסטנטינוב. דריה לא ידעה מה עלה בגורל השכטמנים באקצית פברואר. במאי 1942 מצאה דריה את פאינה שכטמן באסם שלה, מכוסה דם ורועדת. היא סיפרה לדריה שמוקדם יותר באותו היום יהודים רבים, ובהם כל משפחתה, נורו למוות בבורות ירי בקרסילוב. פאינה שרדה את הטבח וחיכתה בבור מספר שעות עד לרדת החשכה. באישון הלילה ובחסות החשיכה היא טיפסה החוצה ומיהרה לאסם בביתה של דריה קוובסיוק.

דריה קבלה את פאינה ברצון ואפשרה לה להישאר באסם. מדי בוקר דריה הלכה לאסם עם דליים מלאים, על מנת ליצור את הרושם שיש בעלי חיים באסם שהיא דואגת לצרכיהם. היא הביאה אוכל לפאינה ואף נתנה לה מזון נוסף כדי שתעביר אותו לאנשים אחרים שנזקקו לו.

דריה נתנה לפאינה בגדים ולימדה אותה איך להתנהג כמו אוקראינית טיפוסית. כעבור זמן, דריה שלחה את פאינה לכפר בגליי (לועזית), בו היו לדריה מכרים שכן היא עבדה בו כמורה ב־1930. פאניה מצאה מקלט לילה בביתם של פיודור ואנטונינה מרטיניוק (לועזית) שבעבר שכרו חדר בביתה של דריה. למחרת, הם ליוו את פאינה לחבריהם פיוטר ואולגה קזיון (לועזית), שהזמינו את פאינה לביתם, הסתירו אותה בעליית הגג והנפיקו עבורה מסמכים מזויפים. לאחר מכן, בני הזוג קוזין הפנו את פאינה לקבל סיוע ומסתור בעיר ז'יטומיר. בעיר זו גרו אנטונינה ופאבל גורצ'קוב, אשר היה אחיו של מנהל בית הספר בכפר בגליי. כאשר הגיעה פאינה לז'יטומיר, היא הייתה חולה ותשושה. בני הזוג גורצ'קוב וארבעת ילדיהם, סייעו לה להחלים והציגו את פאינה כאחת מילדיהם. פאינה, שחששה להתגלות, החליטה להמשיך ולהמלט. בני הזוג גורצ'קוב קישרו אותה עם הפרטיזן דמיטרי סטלניקוביץ', שהתגורר עם אשתו בברדיצ'וב. פאינה הוצגה כקרובת משפחה רחוקה של דמיטרי, ונשארה להתגורר בביתם מ־1942 ועד סיום המלחמה. פאינה הצטרפה לפעילות של דמיטרי בקרב הפרטיזנים ושימשה כקשרית בין העיר ברדיצ'וב לפרטיזנים ביער.

## לאחר השואה
במהלך המלחמה בעלה של דריה נהרג בחזית, ודריה נשארה לגור בביתה שבקוזמין יחד עם בתה.

פאינה התחתנה עם גיסה - בעלה של אחותה ברוניה, שחזר מהמחנות וגילה שאשתו וילדיהם נרצחו. לאחר שפאינה התחתנה, נולדו להם שני ילדים. פאינה שמרה על קשר חם של ידידות עם דריה גם שנים רבות לאחר המלחמה.

## הכרה והנצחה
ב-1992 דריה קיבלה חסידות שלום עולם מטעם האגודה לתרבות יהודית לזכר קורבנות הפאשיזם. ב-18 בינואר 1994 הוכרה דריה כחסידת אומות העולם.

## קישורים חיצוניים
* מידע מאתר יד ושם

## הערות שוליים

קטגוריה:אוקראיניות חסידות אומות העולם
קטגוריה:ילידות 1901
לאסלו רובין

**לאסלו** **רוּבִּין** (בהונגרית: **Rubin László,** סגד, 5 בספטמבר 1888 – בודפשט, 3 באפריל 1942) היה סופר, עורך דין יהודי-הונגרי, אחד מנשיאי חוג גלילאו.

## ביוגרפיה
לאסלו רובין היה בנם של אלברט רובין רפד מהודמזוושרהיי ושל הרמינה הופמן. הוא סיים את לימודיו באוניברסיטאות בודפשט וברלין וקיבל הסמכה כעורך דין. הוא היה חבר מייסד ובהמשך גם יו"ר של חוג גלילאו. רובין פרסם מאמרים ומחקרים רבים בכתבי העת של "המאה העשרים" (Huszadik Század), "המאה שלנו" ( Századunk) ו"מחשבה החופשית" (Szabadgondolat).

"המאה העשרים" היה כתב עת שהופיע משנת 1900 עד 1919, פורסם על ידי האגודה למדעי החברה משנת 1901 ואילך. עורכיו היו גוסטב גרץ (1900-1903), יאנוש קגל ובודוג שומלו (1903-1906), וכן אוסקר יאסי משנת 1906 עד לפירוקו.

בדצמבר 1914 בבודפשט נשא רובין לאישה את שולמית פרבר, בתם של יאקאב פרבר ומלווינה וייס.

בשנת 1927 הוא היה העורך של המגזין "קו הרקיע" (Láthatár).

## כתביו העיקריים

## מקורות
* לקסיקון ביוגרפי הונגרי. לאסלו רובין
* הלקסיקון הגדול של רוואי

## מידע נוסף
* בלה רווס: *על ספר מוזר.* *המאה שלנו*, 1934.
* *לקסיקון ביוגרפי הונגרי חדש* . Főszerk. László Markó. Bp., מועדון הספרים ההונגרי.
* *לקסיקון ספרותי הונגרי חדש* . Főszerk. פטר לאסלו. Bp., Akadémiai Kiadó, 1994.

## הערות שוליים

קטגוריה:עורכי דין יהודים הונגרים
קטגוריה:סופרים יהודים הונגרים
קטגוריה:עיתונאים יהודים הונגרים
קטגוריה:עורכי עיתונים יהודים הונגרים
קטגוריה:חברי חוג גלילאו
קטגוריה:סגד: אישים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1888
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1942
למי קראת פשיסט?

**למי קראת פשיסט? ההיסטוריה המוכחשת של השמאל ממוסוליני ועד פוליטיקת הזהויות** (באנגלית: **Liberal Fascism: The Secret History of the American Left, from Mussolini to the Politics of Meaning**, בתרגום מילולי "פשיזם ליברלי: ההיסטוריה הסודית של השמאל האמריקאי, ממוסוליני ועד לפוליטיקה של המשמעות") הוא ספר מאת ג'ונה גולדברג, הטוען כי תנועות פשיסטיות היו ועדיין שייכות לשמאל הפוליטי. הספר יצא לאור בינואר 2008 והגיע למקום הראשון ברשימת רבי המכר של הניו-יורק טיימס (לספרי כריכה קשה לא בדיוניים) בשבוע השביעי אחרי פרסומו. גולדברג הוא כותב טור ועורך ה־National Review Online.

## תוכן הספר
בעוד מקובל להגדיר את הפשיזם בעיקר בהדגשת הצדדים הלאומניים והמיליטריסטיים שלו, הספר מגדיר את הפשיזם בהדגשת הנקודה שהוא דוגל במדינה ריכוזית שבעזרתם של מומחים תצליח ליצור "עולם טוב יותר": צורות שונות של פשיזם נבדלות זו מזו משום שהן צומחות בקרקע שונה. מה שמשותף להן הוא הדחף הרגשי או האינסטינקטיבי, כמו החתירה לקהילתיות, הדחף "להתעלות" מעל לפוליטיקה, האמונה ביכולתו של האדם להפוך מושלם ובסמכותם של המומחים, וקיבעון לאסתטיקה של הנעורים, לפולחן הפעולה ולצורך במדינה כול-יכולה שתתאם את החברה ברמה הלאומית או הגלובלית. מעל לכול, לכל זני הפשיזם משותפת האמונה — מה שאני מכנה "הפיתוי הטוטליטרי" — שעם מספיק כוונון נוכל לממש את החלום האוטופי "ליצור עולם טוב יותר".הגדרה זו מביאה את הספר להגדיר את הניו דיל של רוזוולט ואת תוכניות החברה הגדולה של לינדון ג'ונסון כפשיסטיות.

הפרקים הראשונים בספר עוסקים בהוכחת הטענה שהתנועות הפשיסטיות ה"קלאסיות": הפשיזם באיטליה והנאציזם בגרמניה היו תנועות שמאל, בעיקר בכך שהוא מראה כיצד הושפעו מהגות קומוניסטית. בפרקים האחרים הספר עובר על מספר נשיאים דמוקרטיים ומסביר כיצד מדיניותם הייתה למעשה פשיסטית.

## ביקורות

הספר זכה לביקורות שליליות מצד היסטוריונים רבים. מת'יו פלדמן  טען שמדובר ב"מחקר דל ובמסקנות שגויות". רוג'ר גריפן  טען כי הספר אינו עומד בסטנדרט אקדמי. רוברט פקסטון  הצביע על כשלים רבים וסיכם 

## ראו גם
* הפשיזם הנצחי
* דמוקרטיה טוטליטרית

## קישורים חיצוניים
* 
* Book discussion blog on ''National Review Online''
* BookBites - Quotes from the book
* 'The Daily Show' Interview with Jonah Goldberg
* What 'The Daily Show' Cut Out by Jonah Goldberg
* Dr. Milt Rosenberg interviews Jonah Goldberg on ''WGN Radio - Extension 720''
* Glenn Reynolds & Dr. Helen Smith's radio show interview Jonah Goldberg.
* Hugh Hewitt's Interview with Jonah Goldberg
* Investor's Business Daily's interview with Jonah Goldberg
* 
* Robert Wright's interview with Jonah Goldberg on Bloggingheads.tv.
* עו"ד תמיר דורטל, היסודות הפאשיסטיים של תומכי ההפלות, פודקאסט על המשמעות.
; ביקורות
* פרופ' אודי מנור, "למי קראת פשיסט?" באתר "ייצור ידע" של ד"ר פנחס יחזקאלי, 26 ביוני 2019
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי 2008
קטגוריה:פשיזם
קטגוריה:ליברליזם
קטגוריה:ספרי הוצאת סלע מאיר
ז'יגמונד קנדה

**ז'יגמונד קנדה** (במקור עד 1917 **קליין**, בהונגרית: **Kende Zsigmond**; בודפשט, 6 ביולי 1888 – בודפשט, 16 בדצמבר 1971) היה רופא הונגרי-יהודי, בקטריולוג מזון, יושב ראש מפלגה, חבר מייסד של חוג גלילאו, אביו של הסוציולוג פטר קנדה.

## קורות חיים
ממוזער|350px|טופס בחירות לפרלמנט ההונגרי בשנת 1945. קנדה מופיע במקום השלישי במפלגה השנייה משמאל בטופס, כמועמד המפלגה הרדיקלית ההונגרית.
קנדה נולד במשפחה יהודית, אביו היה פילפ קליין, סוחר חלב, אמו הייתה פאני פרידמן. הוא סיים גימנסיה ובגיל 20 היה ממקימי חוג גלילאו, לאחר מכן מזכיר החוג, נשיאו ועורך כתב העת שלו ( "המחשבה החופשית" 1911–1912). בשנת 1911, לאחר שקיבל את תואר הדוקטור ברפואה, קיבל משרה בבית החולים רוקוש בבודפשט כרופא ובהמשך כרופא הראשי. הוא השתתף במלחמת העולם הראשונה כרופא. משנת 1914 היה ראש קבוצת הנוער של "המפלגה הבורגנית הרדיקלית" (PRP) במשך כמעט חמש שנים. בתקופת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית שימש כעוזר פרופסור במכון לבריאות הציבור בוועדת הרווחה העממית, וארגן את "ועדת המגפה" של המכון. בשל פעילותו תחת הרפובליקה, הוא פוטר מתפקידו בבית החולים כרופא ראשי בשנה שלאחר נפילת הרפובליקה.
בשנים 1920 עד 1946 עבד קנדה ב"חברת המחלבה המרכזית" כבקטריולוג. בשנות ה-30 של המאה ה-20 ארגן את "אגודת יום שלישי", שגם בה היה חבר. בשנת 1945 התמנה למנהל "חברת החלב הלאומית", ותפקידו היה לספק את חלב לעיר הבירה בודפשט. מאותה שנה כיהן כיו"ר פעיל וכנשיא "המפלגה הרדיקלית ההונגרית" במשך שלוש שנים, והיה גם גזבר קרן הבחירות של המפלגה. הוא היה מועמד בבחירות 1945 וגם בבחירות 1947. הוא היה חבר בית הנבחרים החל מה 12 בדצמבר 1947. בתחילה, מטעם המפלגה הרדיקלית ההונגרית, לימים מטעם "חזית העם העצמאית של הונגריה". באביב 1948, כמנהיג מפלגתו, צידד בעד הלאמה של אמצעי הייצור הפרטיים. משנת 1950 ובמשך 11 שנים, היה חבר מועצת העיר של רובע 13. הוא כיהן כיו"ר הוועדה המתמדת לבריאות הציבור. משנת 1948 במשך שנתיים היה מנהל האגף במכון הלאומי לבריאות הציבור. משנת 1950 היה יועץ במשרד המזון עד 1958. בין השנים 1959–1962 הועסק במעבדה הבקטריולוגית במרכז החלב, ועד פרישתו בשנת 1966 היה חבר גם במכון הלאומי לתזונה. תחום המחקר העיקרי שלו היה בקטריולוגיה בתעשיית החלב.

## ראו גם
* K. Zs. (Tejipar, 1971. 4. sz.). ז'יגמונד קנדה. תעשיית החלב.
* הלקסיקון החדש של רוואי Révai Új Lexikona. Főszerk. Kollega Tarsoly István. Szekszárd, Babits, 1996
* לקסיקון ביוגרפי הונגרי חדש. Új magyar életrajzi lexikon. Főszerk. Markó László. Bp., Magyar Könyvklub

## לקריאה נוספת

*ז'יגמונד קנדה. ארכיב היסטורי Kende Zsigmond. Történelmi Tár
*לקסיקון ביוגרפי הונגרי Magyar életrajzi lexikon I. (A–K). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1967.
*ז'יגמונד קנדה. מוזיאון לספרות פטפי Kende Zsigmond. Petőfi Irodalmi Múzeum. (Hozzáférés: 2015. május 12.)
*אלמנך הפרלמנט ההונגרי Országgyűlés almanachja 1947-1949

## הערות שוליים

קטגוריה:בקטריולוגים יהודים
קטגוריה:רופאים יהודים הונגרים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אטווש לוראנד בודפשט
קטגוריה:חברי האספה הלאומית ההונגרית
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים הונגרים
קטגוריה:יהודים חברי הפרלמנט ההונגרי
קטגוריה:חברי חוג גלילאו
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1888
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1971
דיולה פיקלר

**דיולה פּיקלר** (בהונגרית: **Pikler Gyula**; טימישוארה, 21 במאי 1864 – אצ'ד, 28 בנובמבר 1937) היה עורך דין הונגרי-יהודי, פרופסור באוניברסיטה, חבר "האגודה למדעי החברה", פסיכולוג, סוציולוג, אחד הנציגים המקומיים הבולטים והמשפיעים ביותר בהונגריה על הפילוסופיה הממלכתית והמשפטית הפוזיטיביסטית ומן הידועים ביותר מחוץ להונגריה. תחת השפעתו וסביב אישיותו הוקם חוג גלילאו בבודפשט בשנת 1908 ואליו הצטרפו בעיקר אנשי רוח צעירים.

## קורות חיים
דיולה פיקלר היה בנם של ליפוט פיקלר ויוזפין זינגר. הוא סיים תיכון באוז'הורוד ומשפטים באוניברסיטת בודפשט (שמה היום אוניברסיטת אטווש לוראנד) בין השנים 1884 לבין 1891 היה ספרן ובינתיים בשנת 1886 השיג הסמכה כמרצה באוניברסיטת בודפשט. משנת 1903 עד 1920 הוא היה מרצה מן המנין וחבר סגל האוניברסיטה בפקולטה למשפטים ולמדע המדינה.

הוא שיתף פעולה עם אנשי מקצוע מעולים בתחומו כמו אוסקר יאסי, אגושט פולסקי, רוסטם ואמברי, בודוג שומלו והזניק את כתב העת הבורגני רדיקלי "המאה העשרים" (Huszadik Század) בתחום מדעי החברה. שנה לאחר מכן הוא היה ממקימי האגודה למדעי החברה. (("המאה העשרים" היה כתב עת בורגני מתקדם למדעי החברה, שפורסם בין השנים 1900–1919 ומשנת 1901 ואילך בהוצאת האגודה למדעי החברה. עורכי כתב העת היו גוסטב גראץ (1900-1903), בודוג שומלו (1903-1906) ואוסקר יאסי משנת 1906 עד לפירוק כתב העת)).

לאחר נפילת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית הוא הוצא לגמלאות. אשתו הייתה אנה שפיצר. פיקלר נפטר בשנת 1937 בגיל 73 מהסתיידות העורקים הכליליים. ביתו בעיירה אצ'ד משמש כיום כגן ילדים.

## עבודותיו העיקריות
* *Ricardo. Jelentősége a közgazdaságtan történetében. Elméleti tételeinek bírálatos magyarázata és továbbfejlesztésök áttekintése*; MTA, Bp., 1885
* על מוצאו והתפתחותו של החוק A jog keletkezéséről és fejlődéséről – 18 A jótékonyság központosítása – 1900
* 
* הפילוסופיה של המשפט הפלילי A büntetőjog bölcselete – 1908
* יסודות הפסיכולוגיה A lélektan alapelvei – 1909
* חוקי היסוד של החיים הרוחניים A lelki élet alaptörvényei – 1910

## ראו גם

*הפסיכולוגיה של דיולה פיקלר Dienes Valéria: Pikler Gyula pszichológiája, Nyugat, 1911/7. sz
*דיולה פיקלר Pikler Gyula, MÉL
*הקטלוג של ספריית ארווין סבו Fővárosi Szabó Ervin Könyvtár Katalógusa
* 
* Pikler Endre: Pikler Gyula életműve 1864 – 1937 (Bp., 1938)
* Szabó Imre: A burzsoá állam- és jogbölcselet Magyarországon (Bp., 1955)
* Horváth Zoltán: Magyar századforduló (Bp., 1961)

## לקריאה נוספת
* אנדרה נג':תולדות הסוציולוגיה ההונגרית. Nagy Endre: Magyar szociológiatörténet. Egyetemi jegyzet
* לקסיקון יהודי הונגרי. דיולה פיקלר

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פסיכולוגים יהודים הונגרים
קטגוריה:משפטנים יהודים הונגרים
קטגוריה:חברי חוג גלילאו
קטגוריה:סוציולוגים יהודים הונגרים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אטווש לוראנד בודפשט
קטגוריה:טימישוארה: יהודים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1864
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1937
פיליס ג'ורג'

**פיליס ג'ורג**' (באנגלית: **Phyllis George**; 25 ביוני 1949 – 14 במאי 2020) הייתה דוגמנית, שחקנית ומגישת ספורט אמריקאית.

## ביוגרפיה
ג'ורג' נולדה בדנטון, שבטקסס, היא למדה שלוש שנים באוניברסיטת צפון טקסס ולאחר מכן עברה ללמוד ב  עקב כך שהאוניברסיטה העניקה מלגות למלכות יופי.

ב-1969 היא השתתפה לראשונה בתחרות מיס טקסס כמיס דנטון ושם הייתה מקום רביעי, בשנה שלאחר מכן התמודדה כמיס דאלאס בתחרות של מיס טקסס והפעם הייתה במקום הראשון.

באותה שנה נבחרה למיס אמריקה בתחרות הארצית, הארגון הפמיניסטי "Women's liberation movement" ביצע מחאה אודות התחרות.

באוגוסט 1971 היא ביקרה בווייטנאם ביחד עם מתמודדות נוספות במיס אמריקה, הם עבדו ביחד עם ארגון הצדקה "United Service Organizations".

במסגרת כהונתה כמיס אמריקה היא התארחה במספר תוכניות אירוח בטלוויזיה.

ב-1974 החלה לשמש כשדרנית ספורט בערוץ הספורט של CBS, בשנה לאחר מכן הצטרפה לצוות התוכנית "The NFL Today" והיא שידרה ממשחקי ה-NFL.

כאשת עסקים היא פתחה ב-2003 את העסק "Phyllis George Beauty", קו לשיווק מוצרי קוסמטיקה וקרמים לעור.

היא לקחה חלק בכתיבה של מספר ספרים.

בין 1977–1978 היא הייתה נשואה למפיק ההוליוודי רוברט אוונס.

ב-1979 נישאה לפוליטיקאי ג'ון י. בראון ג'וניור, באותה שנה הוא נבחר למושל קנטקי, כתוצאה מכך היא שימשה בין 1979–1983 כגברת הראשונה של קנטקי.

נפטרה ב-14 במאי 2020 בלקסינגטון מסיבוכים של פוליציטמיה.

## קישורים חיצוניים


* Don Maines, Return of the Original

## הערות שוליים

 

קטגוריה:אמריקאים ילידי טקסס
קטגוריה:זוכות מיס אמריקה
קטגוריה:בני זוג של מושלי מדינות ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת צפון טקסס
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה הנוצרית של טקסס
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1949
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1949
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2020
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2020