open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
נאומבורג

**נאומבורג** (בגרמנית: **Naumburg**) היא עיר במחוז בורגנלנד, במדינת סקסוניה-אנהלט שבמרכז גרמניה. נכון ל-2019, אוכלוסיית העיר מונה כ-33,000 תושבים. קתדרלת נאומבורג הוכרה על ידי אונסק"ו בשנת 2018, כאתר מורשת עולמית.

## היסטוריה
התיעוד הראשון שנכתב על נאומבורג הוא משנת 1012, אז הוזכרה כטירה החדשה של האקקהרדינגר, שדרת מרייסן. היא הוקמה במעבר שני נתיבי סחר, דרך רג'יה וכביש רג'נבורג. בשנת 1028 נתן האפיפיור יוחנן התשעה-עשר את אישורו להעברת הבישוף מצייץ לנאומבורג. עד 1568, במהלך הרפורמציה, הייתה נאומבורג מקום מושבם של הבישופים. הבישוף הקתולי האחרון שישב בעיר, היה יוליוס פון פלוג. נאומבורג הוכרה כעיר מאז שנת 1144.

נאומבורג הייתה מרכז סחר משמעותי בימי הביניים, בעיקר בגלל ירידי הסחר, שנודעו כי התרחשו החל משנת 1278. הופעתה של לייפציג הסמוכה כמרכז יריד סחר משנת 1500, ומלחמת שלושים השנים השפיעו לרעה על כלכלת נאומבורג. לאחר קונגרס וינה בשנת 1815, נאומבורג שויכה לממלכת פרוסיה והפכה לחלק מפרובינציית סקסוניה.

בשנת 1846 נבנה בעיר לראשונה קו רכבת אשר חיבר את העיר עם האלה וארפורט, בהמשך, הורחב הקו לערים סמוכות נוספות. ב-15 בספטמבר 1892 החלה להיבנות החשמלית בנאומבורג, והחל מ-2 בינואר 1907, היא החלה לפעול.

אף על פי שהתעשייה בעיר התפתחה בקצב איטי, הוקם מועדון סוציאליסטי בעיר בשנת 1848. במהלך הפוטש של קאפ בשנת 1920 נהרגו חמישה עובדים מהמועדון. לאחר מכן, בדצמבר 1920, הוקמה המפלגה הקומוניסטית המקומית. תחת שליטת גרמניה המזרחית הייתה נאומבורג מרכז להנדסת מכונות, תרופות, עבודות מתכת וייצור הנעלה. העיר הייתה גם עיירת חיל האוויר הסובייטי. הערכות לא רשמיות הן שמספר אנשי הצבא הסובייטי היה שווה בערך למספר האוכלוסייה המקומית. נפילת הקומוניזם בשנת 1989 לוותה בהפגנות והתכנסויות בכנסיות העיר.

## קתדרלת נאומבורג
הקתדרלה של נאומבורג היא אתר מורשת עולמית של אונסק"ו. הקתדרלה נבנתה בסגנון אדריכלות רומנסקית ובאדריכלות גותית. קתדרלת נאומבורג הייתה אחת הקתדרלות הגדולות אשר נבנו בשני סגנונות אדריכלות אלו. אף על פי שחלקים מהקומות העליונות והכיפות מתוארכים לתקופות סגנון עדכניות יותר. הקתדרלה היא בזיליקה, מצולבת, עם מעבר מפוזר.

המבנה הרומנסקי המאוחר של קתדרלת נאומבורג החליף את הקתדרלה הראשונה, הרומנסקית הקדומה, שנחנכה בסביבות שנת 1042. הבנייה המחודשת של המקום החלה בשנת 1242.

המקום קיבל מאונסק"ו את התואר אתר מורשת עולמית מכיוון שהמקום מכיר את התהליכים שעיצבו את יבשת אירופה במהלך שיא ימי הביניים, בין 1000 ל-1300, התנצרותה של אירופה ואת הדינמיקה של חילופי התרבויות והעברת המאפיין עד לתקופה זו.

## אקלים

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סקסוניה-אנהלט: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-11
פיליפ פרנסיס תומאס

**פיליפ פרנסיס תומאס** (באנגלית: **Philip Francis Thomas**; 12 בספטמבר 1810 – 2 באוקטובר 1890) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי.
## ביוגרפיה
פיליפ פרנסיס תומאס נולד באיסטון, מרילנד. ב-1830 הוא סיים את לימודיו בקולג' דיקינסון שבפנסילבניה. הוא למד משפטים ועסק בעריכת דין בעירו. ב-1836 הוא היה נציג לוועידה החוקתית של מרילנד. בשנים 1838, 1843 ו-1845 הוא היה נציג בבית הנבחרים של מרילנד. ב-1838 הוא נבחר מטעם המפלגה הדמוקרטית לבית הנבחרים של ארצות הברית, אך ויתר על בחירה מחדש ב-1840. הוא שב לעסוק בעריכת דין, אך שמונה שנים לאחר מכן הוא שב לפוליטיקה וב-1848 נבחר כמושל מרילנד ה-28, תפקיד בו הוא כיהן עד 1851. בעת כהונתו כמושל, ב-1849, הוא דאג לתרומתה של מרילנד לאנדרטת וושינגטון, מבנה שיש שעליו הוטבע סמל מרילנד מהתקופה הקולוניאלית.

בשנים 1851–1853 שימש תומאס כמבקר של מרילנד ולאחר מכן ועד 1860 הוא היה גובה המס של נמל בולטימור. באותה שנה, מפברואר ועד דצמבר, הוא היה נציב משרד הפטנטים של ארצות הברית. בסוף 1860 מונה תומאס כמזכיר האוצר של ארצות הברית על ידי הנשיא ג'יימס ביוקנן וכיהן בתפקיד עד ינואר 1861. תומאס מונה לתפקיד זה בעקבות התפטרותו של מזכיר האוצר הקודם האוול קוב, והוא קיבל על עצמו את התפקיד באי-רצון. מיד עם כניסתו לתפקיד היה עליו לשווק איגרות חוב לתשלום הריבית על החוב הציבורי. האמון ביציבותה של ארצות הברית היה בשפל בשל איום הפרישה של מדינות הדרום ונראה היה שהמלחמה בלתי נמנעת. הבנקאים מהמדינות הצפון סירבו להשקיע באיגרות חוב אלו, מתוך חשש שהכספים יגיעו אל הדרום. לאחר התפטרותו של מזכיר הפנים ג'ייקוב תומפסון, התפטר תומאס חודש בלבד לאחר מינויו כמזכיר האוצר, זאת עקב כישלונו בהשגת ההלוואה.

ב-1863 נבחר תומאס שוב לבית הנבחרים של מרילנד. הוא הציג המלצות להיבחר כחבר הסנאט של ארצות הברית לתקופת הכהונה שהייתה אמורה להתחיל במרץ 1867, אך לא הורשה להיכנס לתפקידו כאדם "שהעניק סיוע ועזרה" למטרתה של הקונפדרציה, בשל העובדה שהוא נתן כסף לבנו "כדי לסייע לו להצטרף לצבא המורדים". ההאשמות נגדו היו במחלוקת במאמר בניו יורק טיימס בו הן הוגדרו כ"חוסר סובלנות חד-צדדית" ובעיתון שיקגו טיימס הן הוגדרו כ"עריצות מופקרת". לאחר מכן נבחר תומאס שוב לבית הנבחרים של ארצות הברית, שם הוא כיהן בשנים 1875–1877.

ב-1878 הוא התמודד ללא הצלחה על מושב בסנאט. הוא שב לבית הנבחרים של מרילנד פעמיים, ב-1878 וב-1883, ולאחר מכן חידש את עיסוקו בעריכת דין באיסטון.

פיליפ פרנסיס תומאס נפטר בבולטימור ב-2 באוקטובר 1890 ונקבר בבית הקברות ספרינג היל שבאיסטון.

## קישורים חיצוניים

* פיליפ פרנסיס תומאס באתר מחלקת האוצר של ארצות הברית 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מרילנד
קטגוריה:מזכירי האוצר של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל ג'יימס ביוקנן
קטגוריה:מושלי מרילנד
קטגוריה:בוגרי מכללת דיקינסון
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית ממרילנד
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי האספה הכללית של מרילנד
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1810
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1890
תאודור פון טאוסיג

**תאודור ריטר פון טאוסיג** (בגרמנית: **Theodor Ritter von Taussig**; 22 ביולי 1849, פראג – 24 בנובמבר 1909, וינה) היה בנקאי יהודי-אוסטרי, ומנהל בכיר בתחום התחבורה ב.

נשיא חברת הרכבות האוסטרו-הונגרית  וחבר דירקטוריון הרכבת האוסטרית הצפון-מערבית .

פון טאוסיג היה מתבולל קיצוני, ובשל כך נשלל בידי הציוניים והדתיים בקהילה היהודית בווינה שהיה חבר בהנהלתה, ולבסוף אולץ ב-1906 להתפטר מן ההנהלה לאחר שהציע הלוואה לממשלה הרוסית בתקופת הפוגרומים של 1905.

ביתו בווינה עוצב בידי הארכיטקט הנודע קרל קניג , וחדר האוכל שבו קושט בידי הפסל והצייר האוסטרי הבולט יוזף אנגלהארט . הוא נקבר בבית הקברות היהודי הישן שבבית הקברות המרכזי בווינה.

## משפחתו
לתאודור פון טאוסיג ואשתו סידוני לבית שיף (1855–1936) מברסלאו, היו שלושה בנים ותשע בנות, מהם התפרסמו:
* בנו קרל (1878–1944) היה תעשיין, אשתו השנייה הדוויג (1889–1960) הייתה בתו של המשפטן והעיתונאי היהודי-אוסטרי מרסל פרידמן .
* בתו אליס (1874–1943) נישאה לרופא והמיקרוביולוג הגרמני-יהודי אוגוסט פון וסרמן, נרצחה בשואה.
* בתו הלן פון טאוסיג (1879–1942) הייתה ציירת ידועה, נרצחה בשואה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בנקאים יהודים אוסטרים
קטגוריה:וינה: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות המרכזי בווינה
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1849
קטגוריה:נפטרים ב-1909
טאוסיג

**טאוסיג** (בגרמנית: **Tausig, Taussig**) הוא שם משפחה ממקור גרמני.

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה גרמניים
פיאט דאון טאון

**פיאט דאון טאון** (באיטלקית: **Fiat Downtown**) היא מכונית קונספט, עירונית בתצורת מכונית מיקרו, האצ'בק אשר הוצגה על ידי קונצרן הרכב האיטלקי פיאט בשנת 1993.

בממדיה קטנה יותר מדגם פיאט 500.

## מפרט טכני
* "פיאט דאון טאון" הוצגה לראשונה בתערוכת הרכב של טורינו) בשנת 1993.
* גוף הפיאט דאון טאון בנוי מפלסטיק, השלדה בנויה מאלומיניום.
* 3 מושבים, 2 מושבי הנוסעים הורכבו חלקית מאחורי מושב הנהג.
* 2 דלתות.
* 2 מנועים חשמליים.
* סוג הנעה: הנעה אחורית.
* הסוללה המורכבת מגופרית ונתרן ממוקמת בחלק האחורי של הרכב.
* טווח הטעינה - 300 ק"מ (במהירות 50 קמ"ש).
* מערכת היגוי - במרכז הדשבורד (הנהג מפעיל את מערכת ההיגוי לא בצד שמאל או ימין (בארצות הממלכה המאוחדת, הודו, קפריסין ועוד של הדשבורד, שזאת צורת הנהיגה הקונבנציונלית). (ראו תמונה)

### סוללה גופרית - נתרן
בסוללה זו אנו מוצאים גופרית נוזלית באלקטרודה החיובית, בעוד שבשלילית נתרן נוזלי אחד, מופרד על ידי אלקטרוליט קרמי β - אלומינה במצב המוצק, אשר מאפשר רק ליוני Na + לעבור דרכו, לחבר את הגופרית ויוצרים פוליסולפידים של נתרן.

שלב פריקה 2Na + 4S = Na2S4

תהליך זה הפיך מאחר שיישום אנרגיה חשמלית משחרר את היונים החיוביים של הפוליסולפיד נתרן דרך האלקטרוליט לרפורמה בנתרן היסודי. לכל תא יש מתח של 2 וולט ולמרות שהוא פועל בטמפרטורות בסדר גודל של 300 מעלות צלזיוס, הוא בעל יעילות מרבית של 89%.

## תמונות

קובץ:Fiat Downtown - MAUTO Museum, Turin (2).jpg | "פיאט דאון טאון"
קובץ:Fiat Downtown - MAUTO Museum, Turin (1).jpg | "פיאט דאון טאון"
קובץ:01 - Fiat Downtown.jpg | "פיאט דאון טאון"
קובץ:Downtown Fiat.jpg | "פיאט דאון טאון"


## ראו גם
* מכונית קונספט
* רכב חשמלי מונע מצבר
* מכונית מיקרו
* פיאט טרה-פי-אונו

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות קונספט
קטגוריה:רכב חשמלי מונע מצבר
קטגוריה:מכוניות מיקרו
דאון טאון
קטגוריה:כלי רכב איטלקיים
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1993
קריירה פלילית

**קריירה פלילית** היא רצף עבירות או היסטוריה של אירועים פליליים המתקיימים בתקופה כלשהי בחיי עבריין, וכוללת מספר מרכיבים מרכזיים, בהם שכיחות, תדירות (קצב הפעילות העבריינית), חומרת העבירות, ומשך הקריירה. קרימינולוגים ומעצבי מדיניות מתחבטים מזה שנים בנוגע לקיומם של שלבים בהתפתחות קריירה עבריינית. הנדבך המרכזי הראשון בגישה היא תאוריה "שער הכניסה" (Gateway Theory), אשר מתמודדת עם הצורך לנבא הידרדרות אפשרית של קטינים וצעירים, המתחילים לצרוך חומרים פסיכואקטיביים ברצף מהקלים לכבדים. הנדבך השני נוגע לקשר האפשרי שבין סמים לבין פשיעה. שכן, שימוש בסמים "קלים" עלול להוביל לא רק לשימוש בסמים "קשים", אלא גם להעמקת המעורבות בעולם הפלילי. הנדבך השלישי שכמעט ולא זוכה לבחינה אמפירית, נוגע לשאלת קיומן של עבירות ספציפיות שנוטות, יותר מאחרות, לשמש "שער כניסה" לפשיעה, כלומר, עבירות המגבירות את סיכוייו של העבריין, המתחיל לפתח קריירה עבריינית ולבצעי עבירות בחומרה הולכת וגדלה.

למרות הקונצנזוס המדעי הנרחב, לאורך השנים התגבשו מחלוקות רבות בתחום המחקר על קריירה פלילית. למשל, האם עברייני נוער / עבריינים צעירים מהויים פלח ייחודי של האוכלוסייה, או שמא עבריינות היא "שלב טיפוסי" בתהליך ההתבגרות שממנו רוב האנשים חודלים? האם נטיות פליליות הן קבועות יחסית לאורך תוחלת החיים, או האם הן משתנות עם הגיל?

## ראו גם
* סחרור עברייני
* פסיכופתיה
* הפרעת אישיות אנטיסוציאלית

## לקריאה נוספת

## הערות שוליים

קטגוריה:קרימינולוגיה
רייכל - פסנתר - שירים (אלבום)

**רייכל - פסנתר - שירים: הקלטות נבחרות מאמפי שוני** הוא אלבום ההופעה הראשון של המוזיקאי הישראלי עידן רייכל. האלבום יצא לאור ב-7 בספטמבר 2017, על ידי חברת התקליטים הישראלית הליקון בישראל וחברת התקליטים האמריקאית קומבנצ'ה ברחבי העולם.

## רקע
האלבום מתעד את ההופעות מתוך סיבוב ההופעות "רייכל - פסנתר - שירים" שהתקיימו באמפי שוני בין יוני 2016 ואוקטובר 2017. האלבום מתחלק לשני דיסקים אשר כוללים בתוכם קטע אינסטרומנטלי בשם "להישאר" אשר פותח את האלבום, הופעות חיות של שירי הפרויקט של עידן רייכל ושירי הסולו של רייכל, גרסה של רייכל לשירו של יהורם גאון, "סימני דרך" ושיר נוסף אשר הוקלט במיוחד לאלבום בשם "לסלוח ולשכוח".

ביוני 2018, האלבום הגיע למעמד של אלבום זהב עבור מכירותיו בישראל.

## רשימת רצועות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי הופעה בעברית
קטגוריה:אלבומי זהב בישראל
קטגוריה:אלבומי חברת הליקון
קטגוריה:אלבומי עידן רייכל
קטגוריה:אלבומי פופ
קטגוריה:אלבומי רוק ישראליים
סבינה באבאייבה

**סבינה אלדר גיזי באבאייבה** (באזרית: **Səbinə Eldar qızı Babayeva**; באנגלית: **Sabina Babayeva**; נולדה ב-2 בדצמבר 1979) היא זמרת אזרית. ייצגה את מדינתה באירוויזיון 2012, אשר נערך במדינתה.

## ביוגרפיה
סבינה באבאייבה נולדה ב-2 בדצמבר 1979 בבאקו, אזרבייג'ן. לאחר שסיימה את לימודיה בתיכון, החלה ללמוד פיתוח קול במכללה למוזיקה בקונסרבטוריון הלאומי של אזרבייג'ן. היא בעלת תואר באמנויות ווקאליות, והשתתפה במספר תחרויות שירה במדינתה ומחוצה לה.

בשנת 2003, שרה באבאייבה את "כמו חלום" בסדרה האזרית המצליחה "חיים לבנים" ובכך התפרסמה ברחבי המדינה. בשנים שלאחר מכן, שרה שירי ג'אז והחלה לעבוד במרכז הג'אז של באקו.

באבאייבה הגישה בקשה לייצג את אזרבייג'ן בתחרות האירוויזיון בכל שנה מאז הופעת הבכורה של המדינה בתחרות בשנת 2008. באירוויזיון 2012 נבחרה סוף סוף לייצג את מדינתה לאחר שניצחה בגמר הבחירה הלאומית שהתקיים בארמון היידר אליאב ב-12 בפברואר. השיר שנבחר עבורה נחשף ב-17 במרץ והוא נקרא "כשהמוזיקה מתה"- "When the Music Dies".

בסבב ההופעות שלפני התחרות, הגיעה באבאייבה למקום הרביעי בסוכנויות ההימורים לקראת התחרות, זהו המיקום הגבוה ביותר אליו הגיעה מדינה מארחת מאז קיום חצאי הגמר בתחרות. כמו כן, זכתה בפרסי מרסל בזנסון בקטוגרית פרס התקשורת על ידי העיתונאים.

ב-26 במאי, בגמר התחרות שנערך בבאקו, עיר הולדתה של באבאייבה, התמודדה באבאייבה ישירות בגמר ללא צורך לעבור את שלב חצי הגמר עקב היותה מהמדינה המארחת, היא הופיעה בשיר מספר 13 וסיימה את הערב במקום ה-4 מתוך 26 מדינות, כשלרשותה 150 נקודות.

היא מחשיבה את אחד מיריביה לתחרות אירוויזיון 2012, אנגלברט המפרדינק, אשר ייצג את בריטניה, לאחד הזמרים האהובים עליה והביעה עניין לשיר איתו דואט.

ב-2012 הקליטה דואט עם אנרי ג'וחדזה אשר ייצג את גאורגיה גם כן באירוויזיון 2012.

בשנת 2014, הגישה את הניקוד עבור אזרבייג'ן באירוויזיון 2014.

באבאייבה נשואה לבמאי ג'ווידן שריפוב ואם לבן.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרות אזריות
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 2012
קטגוריה:נציגי אזרבייג'ן באירוויזיון
קטגוריה:בוגרי האקדמיה למוזיקה של באקו
קטגוריה:ילידות 1979
Revenge of the Dreamers

**Revenge of the Dreamers** (בעברית: **נקמת החולמים**) הוא אלבום האוסף הראשון של חברת התקליטים האמריקאית דרימוויל רקורדס. האלבום יצא לאור ב-28 בינואר 2014, על ידי חברת התקליטים. האלבום יצא ביום הולדתו של מייסד החברה, הראפר ג'יי קול.

## רשימת רצועות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי ג'יי קול
קטגוריה:אלבומי אוסף באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת דרימוויל רקורדס
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי ג'יי קול
So It Goes...

"****" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט, מתוך אלבומה השישי, *[[Reputation]]*. השיר יצא לאור ב-10 בנובמבר 2017, בסמוך לצאת האלבום עצמו, על ידי חברת התקליטים ביג משין רקורדס.

## רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי טיילור סוויפט, מקס מרטין, שלבאק ואוסקר יירס והופק על ידי סוויפט, יירס והמפיק המוזיקלי שלבאק, שהפיק עבורה שירים כמו "Look What You Made Me Do", "I Did Something Bad", ו-"Getaway Car". השיר הוא שיר בסגנון הפופ, המשלב בתוכו גם את סגנון האלקטרופופ והסינת'פופ.

פרק זמן לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-76 מיליון השמעות.

## ביקורת
הביקורות שהופנו כלפי השיר מטעם מבקרי המוזיקה היו חיוביות ברובן. ב-*Medium* נכתב כי "לשיר יש פוטנציאל להיות מעניין, אך במתכונתו הנוכחית, הוא מעייף".

באתר המוזיקה *abitofpopmusic* השוו את "" וטענו כי הוא ו-"I Did Something Bad", דומים מאוד ומזכירים אחד את השני.

### רשימות כל הזמנים וסוף שנה

## מיקומי שיא

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי טיילור סוויפט
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי טיילור סוויפט
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מקס מרטין
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי שלבאק
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אוסקר יירס
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי מקס מרטין
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי שלבאק
האיחוד הסוציאל-דמוקרטי של מקדוניה

**האיחוד הסוציאל-דמוקרטי של מקדוניה** (במקדונית: **Социјалдемократски сојуз на Македонија**) הוא אחת משתי המפלגות הפוליטיות העיקריות בצפון מקדוניה (השנייה היא VMRO-DPMNE).
## היסטוריה
המפלגה מחשיבה את עצמה כיורשת המפלגה הקומוניסטית המקדונית, שהפסיקה להתקיים עם קריסת יוגוסלביה. כבר בשנת 1989 הוחלף שם איחוד הקומוניסטים של מקדוניה ל"איחוד הקומוניסטים של מקדוניה - המפלגה למען שינויים דמוקרטיים" ובמסווה זה לקחה חלק בבחירות הרב-מפלגתיות ברפובליקה בשנת 1990. בקונגרס XI של המפלגה (שנערך ב-21 באפריל 1991) הוחלט לשנות את שם התנועה ל"איחוד הסוציאל-דמוקרטי של מקדוניה". מספר חברי מפלגה נפרדו ממנה בשנת 1992 והקימו את "איחוד הקומוניסטים של מקדוניה - התנועה לחופש".
## תוצאות המפלגה בבחירות לפרלמנט

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מפלגות סוציאליסטיות
קטגוריה:מקדוניה הצפונית: פוליטיקה
הדמוקרטיה הנוצרית הבלארוסית

**הדמוקרטיה הנוצרית הבלארוסית** (בבלארוסית: **Беларуская хрысьціянская дэмакратыя**) היא מפלגה פוליטית נוצרית-דמוקרטית בבלארוס, שהוקמה בשנת 2005, הטוענת כהמשך לתנועה קצרת מועד עם אותו שם, שהייתה קיימת בראשית המאה ה-20.

## ארגונים נוצרים דמוקרטיים בבלארוס לפני מלחמת העולם השנייה
התנועה הדמוקרטית הנוצרית הבלארוסית נוצרה במאה ה-20 בעיקר על ידי סטודנטים בלארוסים לתאולוגיה מסמינר לכמורה. החוג הדמוקרטי הנוצרי בווילנה פרסם את העיתון "ביארוס". בשנת 1917 הקימו פעילים פוליטיים מבלארוס בפטרבורג את הארגון הפוליטי הדמוקרטי הנוצרי בבלארוס - האיחוד הדמוקרטי הנוצרי. הדמוקרטים הנוצרים השתתפו בקונגרס הראשון של בלארוס בדצמבר 1917 ולקחו חלק פעיל לקראת הקמת הרפובליקה הדמוקרטית העצמאית של בלארוס בשנת 1918.

ב-6 בנובמבר 1927 נוצרה בווילנה מפלגה פוליטית חדשה תחת השם "הדמוקרטיה הנוצרית הבלארוסית". מאז הייתה המפלגה פעילה במערב בלארוס. בעוד שרוב המפלגות הפוליטיות המערביות האחרות היו שמאלניות או אפילו פרו-סובייטיות, הדמוקרטיה הנוצרית הייתה תנועת מרכז-ימין. לאחר איחוד מערב בלארוס עם הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הבלארוסית, מנהיגים רבים וחברי התנועה הפכו לקורבנות לדיכוי סובייטי או נהרגו על ידי הנאצים במהלך הכיבוש המאוחר של בלארוס על ידי גרמניה הנאצית. מעשית, המפלגה הפסיקה את כל הפעילויות בשנת 1939. בתקופת ברית המועצות, מידע על התנועה כמו גם על כל שאר הארגונים הפוליטיים הלא-קומוניסטיים הוחזק בסתר, כשרק היסטוריונים שאושרו על ידי המדינה קיבלו גישה לארכיונים רלוונטיים.

## הקמה בבלארוס המודרנית
הניסיון הראשון להקים מחדש את התנועה התרחש בשנת 1991. הוכנו כל המסמכים הרלוונטיים להקמה מחדש, אך התנועה לא נרשמה אז.

בשנת 2005 קבוצה של פעילים דמוקרטיים הקימה קבוצת יוזמה להחיות את המפלגה הדמוקרטית הנוצרית ומאז הם פעילים תחת המותג **הדמוקרטיה הנוצרית הבלארוסית**. התנועה המודרנית רואה בקידום הערכים הנוצריים ופטריוטיזם בלארוסי במדינה כמטרתה העיקרית. המפלגה שטרם רשומה במשרד הפנים מתנגדת לנשיא אלכסנדר לוקשנקו ומהווה תנועה אופוזיציה. לתנועה קשרים פעילים עם קבוצות דתיות. שלא כמו קודמתה הקתולית בעיקר בראשית המאה העשרים, התנועה הנוכחית ממצבת עצמה כמפלגה המאחדת גם נוצרים אורתודוקסים ופרוטסטנטים.

החל משנת 2007 משרד המשפטים של בלארוס סירב לרשום את המפלגה כתנועה פוליטית, בעקבות הצהרות מנהיגי המפלגה לפיהן חוקי הדת נעלים יותר מחוקי המדינה. המפלגה עודדה לשלול מהשפה הרוסית את מעמד שפת המדינה השנייה בבלארוס. מעמד חשוב זה של השפה הרוסית שהושג על פי משאל עם לאומי בשנת 1995, כאשר לשם הפיכת השפה הרוסית למעמד המדינה הצביעו 83.3% מהאוכלוסייה שהשתתפה במשאל העם. המפלגה גם מגיבה באופן מאוד נוקשה בנוגע לנושאים מגדריים וסוגיות להט"בים. ב-4 ביוני 2016, מנהיג המפלגה פאוול סיביאריניץ הצהיר בריאיון לרדיו Free Europe, כי הומוסקסואליות כנורמה חברתית תשמיד את האומה הבלארוסית, עצם הרעיון של מגדר מסוכן באותה מידה כמו תעמולה גזענית או מעורר לוחמה מעמדית וכי בלארוסים הומואים מבזים את זכרם של המתים הלוחמים נגד ברית המועצות וגרמניה הנאצית.
## ראו גם
*ההפגנות בבלארוס (2020)
## קישורים חיצוניים
* 

* פרויקט של התנועה המוקדש לקורבנות הדיכוי הסובייטי בבלארוס

## הערות שוליים

קטגוריה:בלארוס: מפלגות
קטגוריה:בלארוס: מפלגות שמרניות
קטגוריה:1917 ברוסיה
קטגוריה:מפלגות נוצריות
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-2005
יחסי גבון–יפן

ממוזער|שגרירות גבון בטוקיו
**יחסי גבון–יפן** הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין **[[גבון|הרפובליקה הגבונית]]** לבין **[[יפן]]**.

## סקירה כללית
בין הרפובליקה הגבונית לבין יפן מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים. הרפובליקה הגבונית ויפן כוננו את יחסיהן ב-17 באוגוסט 1960, עם הכרת יפן בעצמאותה של גבון מצרפת. גבון כוננה את שגרירותה בטוקיו בשנת 1968.

## ביקורים רמי דרג
### מגבון ליפן
* עומאר בונגו, נשיא גבון (2008)
* עלי בונגו, נשיא גבון (2010, 2013)

## נציגויות דיפלומטיות
* יפן מיוצגת בגבון בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בליברוויל, בירת המדינה.
* גבון מיוצגת ביפן בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בטוקיו, בירת המדינה.

## קישורים חיצוניים

* יחסי גבון–יפן, באתר משרד החוץ של יפן

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
יחסי יפן–מאלי

ממוזער|שגרירות מאלי בטוקיו
**יחסי יפן–מאלי** הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין **[[יפן]]** לבין **[[מאלי|רפובליקת מאלי]]**.

## סקירה כללית
בין יפן לבין רפובליקת מאלי מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים. יפן ומאלי כוננו באופן רשמי את יחסיהן הדיפלומטיים בשנת 1960, בה זכתה מאלי בעצמאותה מצרפת.

## ביקורים רמי דרג
### ממאלי ליפן
* אמדו טומני טורה, נשיא מאלי (2008)
* דיונקונדה טראורה, נשיא מאלי (2013)

## נציגויות דיפלומטיות
* יפן מיוצגת במאלי בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בבמקו, בירת המדינה.
* מאלי מיוצגת ביפן בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בטוקיו, בירת המדינה.

## קישורים חיצוניים

* יחסי יפן–מאלי, באתר משרד החוץ של יפן

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
יחסי גמביה–יפן

**יחסי גמביה–יפן** הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין **[[גמביה|הרפובליקה של גמביה]]** לבין **[[יפן]]**.

## סקירה כללית
בין הרפובליקה של גמביה לבין יפן מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים. היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של גמביה לבין יפן כוננו ב-18 בפברואר 1965, יום הכרתה של יפן בעצמאותה של גמביה.

## ביקורים רמי דרג
### מגמביה ליפן
* יחיא ג'אמה, נשיא גמביה (2013)

## נציגויות דיפלומטיות
* יפן אינה מיוצגת בגמביה בדרג השגרירות. יפן מיוצגת בגמביה בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בבנג'ול, בירת המדינה.
* גמביה אינה מיוצגת ביפן, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.

## קישורים חיצוניים
* יחסי גמביה–יפן, באתר משרד החוץ של יפן

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
הפטיש של לונדון

**הפטיש של לונדון** (המכונה גם "החפץ של לונדון") הוא שם שניתן לפטיש עשוי ברזל ועץ שנמצא בלונדון, טקסס  בשנת 1936. חלק מהפטיש מוטבע בתוך סלע, מה שמוביל לכך שהוא נחשב בעיני חלקים כממצא חריג מאחר שלא ברור כיצד סלע שנוצר 400 מיליון שנה לפני זמננו, לפי תיארוך פחמן יכול להיווצר סביב חפץ מלאכותי לכאורה.

## היסטוריה
כביכול נמצא את הפטיש על ידי זוג מקומי, מקס האן ואהובתו הסודית, בעת שיצא לאורך מסלול הנחל האדום ליד העיר לונדון. הם הבחינו בפיסת סלע משוחררת עם מעט עץ שככל הנראה משובץ בה ולקחו אותה איתם הביתה. עשור לאחר מכן, בנם מקס פרץ את הסלע כדי למצוא את ראש הפטיש הנסתר בתוכו.

אורכו של ראש הפטיש ממתכת הוא 15 סנטימטר וקוטרו 25 מילימטרים, מה שמוביל את חלקם להציע שהפטיש הזה לא שימש לפרויקטים גדולים, אלא לעבודה נאה או מתכת רכה. המתכת של ראש הפטיש מורכבת מ-96.6% ברזל, 2.6% כלור, ו-0.74% גופרית. ראש הפטיש לא חלוד מאז גילויו באמצע שנות ה-30 של המאה ה-20.

הפטיש החל למשוך תשומת לב רחבה יותר לאחר שהוא נקנה על ידי קרל בא  בשנת 1983, שטען כי החפץ הוא תגלית "מונומנטלית 'לפני המבול'". הוא השתמש בזה כבסיס להשערות כיצד האיכות האטמוספירית של כדור הארץ לפני שיטפון יכולה הייתה לעודד את צמיחתם של נפילים. הפטיש הוא כעת תערוכה במוזיאון ראיות ליצירה  של באו, שמוכר העתקים ממנו למבקרים.

משקיפים אחרים ציינו כי הפטיש תואם סגנונית לכלים אמריקניים טיפוסיים שיוצרו באזור בסוף 1800. העיצוב שלו תואם את הפטיש של כורה. הסבר אפשרי לסלע שמכיל את החפץ הוא שהמינרלים המסיסים מאוד באבן הגיר העתיקה עשויים להיווצר קרקע סביב האובייקט, באמצעות תהליך שכיח, שיוצר לעיתים קרובות דחיפות דומות סביב מאובנים וגרעינים אחרים.

## הערות שוליים

קטגוריה:פטישים
קטגוריה:ארצות הברית: ארכאולוגיה
אלכסנדר זילבר

**אלכסנדר אלכסנדרוביץ זילבר** (בלידתו של **אלכסנדר אבלביץ זילבר**; השתמש גם בשם הבדוי **רוצ'יוב**; 13 במרץ 1899, פסקוב – 29 באפריל 1970, מוסקבה) היה מלחין ומנצח יהודי סובייטי.

## קורות חיים
נולד ב-13 במרץ 1899 בפסקוב, הילד החמישי מבין ששת ילדיהם של זוג יהודים מתבוללים. אחד מאחיו הגדולים היה לימים לאימונולוג ידוע, לב זילבר ואילו אחיו הקטן היה לימים לסופר ידוע, וניאמין קאברין.

בשנת 1910 נרשם לגימנסיה לנערים בעיר פסקוב. לאחר הכיבוש הגרמני של פסקוב ב-1918, כדי לברוח מגיוס, חצה את קווי הפסקת האש והגיע לפטרוגרד. בשנת 1919 עבר למוסקבה בעקבות משפחתו. במוסקבה הוא התקבל לפקולטה לפיזיקה ומתמטיקה באוניברסיטת מוסקבה, אך כמעט מיד עזב את הלימודים.

בזכות שיעורי פסנתר אותם למד בבית הוריו הוא התקבל למשרת מלווה בפסנתר לקולנוע. עבד כפסנתרן ומלווה בהופעות קבוצת התיאטרון הסובייטי "חולצה כחולה". הכיר את הזמרת הצעירה לידיה רוסלנובה, שיעצה לו לאמץ את שם הבמה רוצ'יוב. בין השנים 1922–1925 למד בבית הספר למוזיקה על שם האחיות גנסין  במוסקבה בכיתת קומפוזיציה ופסנתר, ובין השנים 1926–1929 - בקונסרבטוריון לנינגרד (כיום הקונסרבטוריון של סנקט פטרבורג) בכיתת קומפוזיציה של ולדימיר ש'רבאצ'יוב.

בשנים 1927–1930 היה המנהל המוזיקלי והמנצח של התיאטרון האדום בלנינגרד (כיום תיאטרון הבית הבלטי), בשנים 1928–1931 - בתיאטרון הקומסומול של לנין בלנינגרד (כיום גם חלק מהבית הבלטי). בשנת 1935 עבר לאלמה-אתא, שם בשנים 1937–1938 היה המנהל המוזיקלי של האגודה הפילהרמונית הממלכתית של קזחסטן. מ-1942 עד 1944 היה אחראי על החלק המוזיקלי של התיאטרון הלאומי אוירות בגורנו-אלטאיסק. בשנת 1946 חזר למוסקבה.

אלכסנדר זילבר נפטר ב-29 באפריל 1970 במוסקבה.

## יצירותיו
בתקופה שבה חי באלמא-אתא לקח חלק פעיל בהקמת המוזיקה האקדמית הקזחית. הוא כתב את הסימפוניה "קזחסטן המחודשת" (בקזחית: Zhakargan Kazakstan) היא הסימפוניה הראשונה המבוססת על לחנים לאומיים של קזחים. הוא גם יצר מספר עיבודים לשירי עם קזחים לקול ולפסנתר.

חיבר מספר אופרות:
* "ז'יל בלאז" על פי הרומן באותו השם של אלן-רנה לסאז' (1936);
* "בקט", ליברית מוכתאר אאואזוב לשירו שלו (1940);
* "וסילי האפל" לליברית שלו (1946);
* "קפטן גסטלו" לליברית שלו (1954);
* "משנקה" לליברית שלו המבוסס על מחזהו של אלכסנדר אפינוגנוב (1958).

בשנות ה-20 כתב מוזיקה להצגות התיאטרון האדום. בשנות ה-30 היה למחבר של שתי קומדיות מוזיקליות: "רומן ויוליה" (1936) ו"מה הוא שמה" (1938).

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי הקונסרבטוריון של סנקט פטרבורג
קטגוריה:מלחינים יהודים רוסים
קטגוריה:מוזיקאים יהודים רוסים
קטגוריה:פסנתרנים יהודים רוסים
קטגוריה:מנצחים יהודים רוסים
קטגוריה:מלחינים מן המאה ה-20
קטגוריה:מלחיני אופרה יהודים
קטגוריה:יהודים קזחים
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1899
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1970
התרסקות מטוס הראפיד במישור החוף

**התרסקות מטוס הראפיד במישור החוף** התרחשה ב-18 בדצמבר 1950. מטוס סיור של חיל האוויר שבו נמצאו טייס ושבעה חיילים התרסק בחוף הים התיכון סמוך לגבול ישראל – רצועת עזה, בקרבת קיבוץ זיקים. כל יושבי המטוס נספו. גופת אחד מהם לא נמצאה עד היום.

## ההתרסקות
המטוס מדגם דה הבילנד דראגון ראפיד, שהשתייך לטייסת 100, המריא בשעה 10:00 ועליו טייס, קצין סיור ושישה סמלים מבית הספר למ"כים של הנח"ל. משימתם הייתה סיור באזור בית גוברין ואפשר שהיו אמורים להגיע עד אילת. הוא נראה בשמי קיבוץ זיקים - מחוץ למסלולו המתוכנן - בשעה 11:30 ולאחר מכן נעלם. לפיכך החלו חיפושים אוויריים וקרקעיים אחרי המטוס ויושביו, שנמשכו עד ה-20 לחודש. המחפשים היו חיילי צה"ל ותושבים מהיישובים הסמוכים לזיקים. במהלך החיפושים, ב-19 לחודש, התגלו שברי המטוס בים במרחק של מטרים אחדים מקו החוף בסמוך לגבול עם רצועת עזה, שהוחזקה אז על ידי מצרים. המחפשים לא הצליחו לאתר את יושבי המטוס או את גופותיהם.

הגורם להתרסקות המטוס לא הובהר. ייתכן שהמטוס התרסק עקב טעות אנוש או תקלה טכנית. אפשר גם שהוא הופל על ידי אש מצרית, שכן בעיתונות המצרית נכתב ימים אחדים לאחר ההתרסקות שמטוס ציוני טס מעל עזה ותותחי נ"מ ירו לעברו.

## לאחר ההתרסקות
ימים אחדים לאחר ההתרסקות התברר כי חיילי הצבא המצרי ברצועת עזה הבחינו בה, הגיעו אל שברי המטוס וחילצו מהם שש גופות. הגופות הועברו על ידי המצרים לידי צה"ל בגבול רצועת עזה. בעיתון הבקר נכתב כי ההעברה נעשתה בטקס צבאי מלא, שבמהלכו ירו המצרים מטחי כבוד והניחו זרי פרחים ליד מיטות החללים.

מספר שבועות לאחר ההתרסקות איתר חיל הים גופה שביעית מבין הנספים בהתרסקות, והיא זוהתה בבית החולים תל השומר. גופתו של החלל השמיני, , לא נמצאה. הוא הוכרז כחלל צה"ל שמקום קבורתו לא נודע.

## קישורים חיצוניים
* אירוע ההיעדרות של יעקב אבזץ , באתר ענף איתור נעדרים
* 
* ידיעות מאתר עיתונות יהודית היסטורית:
** שמונה חיילים נספו בתאונת מטוס, דבר, 22 בדצמבר 1950
** שש גויות תאונת המטוס נמשו מהים, הבקר, 24 בדצמבר 1950

מטוס ראפיד במישור החוף
קטגוריה:גבול ישראל – רצועת עזה
קטגוריה:יחסי ישראל–מצרים
קטגוריה:1950 בישראל
יחסי יפן–ליבריה

**יחסי יפן–ליבריה** הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין **[[יפן]]** לבין **[[ליבריה|רפובליקת ליבריה]]**.

## סקירה כללית
בין יפן לבין רפובליקת ליבריה מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים. היחסים הדיפלומטיים שבין יפן לבין רפובליקת ליבריה כוננו באופן רשמי בחודש ספטמבר 1961. חוזה שלום סמלי בין יפן לבין ליבריה נכנס לתוקפו ב-29 בדצמבר 1952, לאחר שאלו לקחו צד נגדי למדינה השנייה במלחמת העולם השנייה.

## ביקורים רמי דרג
### מליבריה ליפן
* אלן ג'ונסון סירליף, נשיאת ליבריה (2007, 2008, 2012, 2013, 2015)
* ג'ורג' ואה, נשיא ליבריה (2019)

## נציגויות דיפלומטיות
* יפן אינה מיוצגת בליבריה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
* ליבריה מיוצגת ביפן בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בטוקיו, בירת המדינה.

## קישורים חיצוניים

* יחסי יפן–ליבריה, באתר משרד החוץ של יפן

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
תל רועים

**תל רועים** הוא אתר ארכאולוגי בעמק החולה. האתר ממוקם על גבעה עשויה אבן גיר המוקפת בשדה חקלאי, ממערב לכביש 90 בקטע שבין קריית שמונה למטולה. האתר נחקר במהלך סקר מפת מטולה בין השנים 1990–1996 מטעם האגודה לסקר ארכאולוגי של ישראל ורשות העתיקות. בשוליים המזרחיים של הגבעה קיימות כשמונה מערות חצובות בסלע שחלקן התמוטטו. באחת המערות זוהו שרידים של כוכים. בגלל היעדר ממצאים, ניתן לקבוע תארוך כללי של המערות לתקופה הרומית–ביזנטית בין המאה ה-1 לפנה"ס ל לספירה. אותן מערות שימשו בתחילת המאה ה-20 כמקום מגורים זמני לאיכרי מטולה לפני הקמת החצר בתל חי. במדרון הדרומי של התל נמצאו ערימות אבנים ומספר חרסים המתוארכים לתקופת הברונזה התיכונה, שבין המאה ה-20 למאה ה-16 לפנה"ס.

## הערות שוליים

קטגוריה:אתרים ארכאולוגיים בארץ ישראל
קטגוריה:עמק החולה
יחסי בוטסואנה–יפן

[ממוזער|ילדים חותמים בספר תנחומים בשגרירות יפן בבוטסואנה לזכר קורבנות [רעידת האדמה והצונמי בסנדאי (2011)]]
**יחסי בוטסואנה–יפן** הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין **[[בוטסואנה|רפובליקת בוטסואנה]]** לבין **[[יפן]]**.

## סקירה כללית
בין רפובליקת בוטסואנה לבין יפן מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים. היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת בוטסואנה לבין יפן כוננו באופן רשמי בחודש ספטמבר 1966.

## ביקורים רמי דרג
### מבוטסואנה ליפן
* קטומילה מסירה, נשיא בוטסואנה (1990, 1993)
* פסטוס מוגאה, נשיא בוטסואנה (1998)

## נציגויות דיפלומטיות
* בוטסואנה מיוצגת ביפן בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בטוקיו, בירת המדינה.
* יפן מיוצגת בבוטסואנה בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בגאבורונה, בירת המדינה.

## קישורים חיצוניים

* יחסי בוטסואנה–יפן, באתר משרד החוץ של יפן

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
נורמה טורס

**נורמה ג'ודית טורֶס** (באנגלית: **Norma Judith Torres**; נולדה ב-4 באפריל 1965) היא פוליטיקאית אמריקאית, המכהנת כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-35 של מדינת קליפורניה. טרם כהונתה בבית הנבחרים הייתה חברת בית המחוקקים של קליפורניה וראשת העיר פומונה.

## ביוגרפיה
נורמה ג'ודית בארילָס (Barillas) נולדה בעיר אקסווינטה השוכנת בגואטמלה. כשהייתה בת חמש היגרה לארצות הברית ביחד עם דודה, וכעבור שנה הלכה אמה לעולמה. אף על פי שבמקור שהתה בארצות הברית תחת אשרת שהייה כתיירת, בשנות נעוריה זכתה למעמד של תושבת קבע ובשנת 1992 נעשתה באופן רשמי אזרחית ארצות הברית.

טורס עבדה כמוקדנית ב-911, שם בשנת 1994 הובילה מערכה שקראה לחייב העסקת עובדים הדוברים שתי שפות לפחות כמוקדנים. היא הייתה חברה פעילה ב"פדרציה האמריקאית לעובדי מדינה, מחוז ועירייה" (AFSCME), איגוד העובדים הגדול בארצות הברית. בטרם נבחרה ב-2006 לראשות העיר, הייתה חברת מועצת עיריית פומונה. ב-2008, הכריזה על תמיכתה בהתמודדותו של ברק אובמה למועמדות המפלגה הדמוקרטית לנשיאות, והייתה צירת-על בכינוס הוועדה הדמוקרטית הלאומית באותה השנה. היא נבחרה לבית המחוקקים של קליפורניה בנובמבר 2008. ב-2012, בגיל 47, השלימה במכללת העבודה הלאומית שבמרילנד לימודי תואר ראשון במדעי עבודה.

מיד עם סיום כהונתה כראשת עיריית פומונה, ב-1 בדצמבר טורס הושבעה לתפקידה כחברת האספה המדינתית של קליפורניה, הבית התחתון של בית המחוקקים. ב-2013 נבחרה בבחירות מיוחדות לסנאט של קליפורניה.

ב-19 בפברואר 2014 הודיעה טורס על התמודדותה למועמדות המפלגה הדמוקרטית בבחירות המקדימות במחוז הקונגרס ה-35 של קליפורניה. היא זכתה ב-65.7% מהקולות, ובבחירות הכלליות נבחרה על פני עמיתתה הדמוקרטית כריסטינה גניגר עם כ-63% מקולות הבוחרים. מאז בחירות 2014, הוסיפה להיבחר מחדש כל שנתיים כשהפעם האחרונה הייתה בבחירות 2022. בקונגרס ה-116 הייתה חברה בוועדת ההקצבות של בית הנבחרים.

בנה הבכור רוברט הוא חבר מועצת עיריית פומונה.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברות בית הנבחרים של ארצות הברית מקליפורניה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקליפורניה
קטגוריה:חברי בית המחוקקים המדינתי של קליפורניה
קטגוריה:ראשי עיריות בקליפורניה
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-114 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-115 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-117 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-118 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-119 של ארצות הברית
קטגוריה:מהגרות לארצות הברית
קטגוריה:מהגרים מגואטמלה לארצות הברית
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1965
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1965
התעופה הימית הרוסית

[ממוזער|250x250 פיקסלים|[סוחוי Su-33 על נושאת המטוסים אדמירל קוזנצוב.]]
ממוזער|250x250 פיקסלים|מסוק תובלה מדגם קאמוב Ka-29, מגדוד התעופה נגד צוללות העצמאי מספר 830.
**התעופה הימית הרוסית** (ברוסית: **Авиация Военно-морского флота России**) היא הזרוע האווירית של הצי הרוסי, לאחר שהחליפה את התעופה הימית הסובייטית. הצי הרוסי מחולק לארבעה ציי ים ושייטת אחת: הצי הצפוני, צי האוקיינוס השקט, הצי הבלטי, צי הים השחור ושייטת הים הכספי.

חילות האוויר של הציים הגדולים והחשובים ביותר, הם ציי הים הצפוני וצי האוקיינוס השקט, המפעילים כלי טיס לטווח ארוך כדוגמת טופולב Tu-142 ללוחמה נגד צוללות, מטוס איליושין Il-38 לטווח בינוני ומסוקי קאמוב Ka-27. בעבר הציים הפעילו מפציצי Tu-22M3 אך אלה הועברו לפיקוד התעופה ארוכת הטווח של חיל האוויר הרוסי בשנת 2011.

לציים הקטנים יחסית, צי הים הבלטי וצי הים השחור, יש כיום רק מפציצי Su-24. שייטת הים הכספי הקטן מפעילה מטובי תובלה כדוגמת An-26 ומיל מי-8, מסוקי חילוץ מדגם Ka-27 וכן כמה מסוקים מסוג Ka-29 ומיל מי-24.

## היסטוריה
התעופה הימית של רוסיה נוסה לראשונה בשנת 1912 כחלק מהצי הבלטי וצי הים השחור. במהלך מלחמת העולם הראשונה יחידות מטוסי הצי הרוסי הקיסרי במסגרת צי הים השחור ביצעו טיסות ביון וביצעו ירי על ספינות אויב וצוללות. לאחר מלחמת האזרחים ברוסיה היחידות פורקו והפכו לחלק מהתעופה הימית הסובייטית.

### לאחר התפרקות ברית המועצות
התעופה הימית הרוסית נוצרה בשנת 1992 מתוך גוף התעופה הימית הסובייטית. היחידה השתתפה במבצע הרוסי בסוריה במשך מספר חודשים מנובמבר 2016 עד ינואר 2017 עם פריסתה של נושאת המטוסים אדמירל קוזנצוב לים התיכון. פריסת נושאת המטוסים ציינה גם את הופעת הבכורה הקרבית של התעופה הימית, שלא השתתפה במבצעים קודמים.

ב-15 בנובמבר 2016, האדמירל קוזנצוב השתתפה במבצע רחב היקף נגד עמדות של ארגוני הטרור של המדינה האיסלאמית וג'בהת פתח א-שאם, במחוזות אידליב וחומס בסוריה בגיחות של מפציצי סוחוי Su-33. זו הייתה הפעם הראשונה שנושאת מטוסים רוסית השתתפה בפעולה קרבית. בהמשך דיווח משרד ההגנה הרוסי כי לפחות 30 חמושים נהרגו כתוצאה מאותן גיחות, כולל 3 מפקדי שטח, ביניהם עבדול בהאא אל-אספרי, מנהיג עתודות אל-נוסרה במחוזות חומס וחלב. אל-אספרי גם תכנן והוביל מספר התקפות מורדים על העיר חלב עצמה.

ב-3 בדצמבר 2016 התרסק Su-33 לים לאחר שניסה לנחות על נושאת המטוסים. המטוס התרסק בניסיונו השני לנחות בתנאי מזג אוויר טובים. הטייס חולץ בבטחה על ידי מסוק חיפוש והצלה. בתחילה עלה החשד כי המטוס החטיא את החוטים ולא הצליח להסתובב ונפל מתחת לקשת ספינת המלחמה, אולם בהמשך התגלה שכבל העצירה לא הצליח להחזיק את המטוס ונפגע בניסיון. בעקבות שני המקרים, הועבר האגף האווירי לבסיס האוויר חמימים סמוך ללטקיה, סוריה, כדי להמשיך בפעולות צבאיות בזמן שנושאת המטוסים נלקחה לשיפוץ.

בתחילת ינואר 2017 הוכרז כי האדמירל קוזנצוב תפסיק את השתתפותה במבצעים בסוריה ותחזור לרוסיה. במהלך פריסתה בסוריה ביצעו מטוסי "האדמירל קוזנצוב" 420 משימות קרב ופגעו ב-1,252 יעדים. ב-11 בינואר 2017, "האדמירל קוזנצוב" ערכה אימונים בשידור חי באש בים התיכון מול חופי לוב. משרד ההגנה הרוסי הודיע כי ב-11 בינואר ביקר המנהיג הצבאי של לוב, ח'ליפה חפתר, "האדמירל קוזנצוב", שערך ועידת וידאו עם שר ההגנה הרוסי, סרגיי שויגו, כשהיה על סיפונו.

## קישורים חיצוניים

* 
* מצ''ב חיל האוויר הרוסי'' warfare.ru, ניתוח צבאי רוסי.

## הערות שוליים

קטגוריה:חיל האוויר הרוסי
קטגוריה:יחידות הצי הרוסי
קטגוריה:טייסות
קטגוריה:תעופה צבאית ימית
יחסי בנין–יפן

ממוזער|שגרירות בנין בטוקיו
**יחסי בנין–יפן** הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין **[[בנין|רפובליקת בנין]]** לבין **[[יפן]]**.

## סקירה כללית
בין רפובליקת בנין לבין יפן מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים. היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת בנין לבין יפן כוננו באופן רשמי לראשונה ב-1 באוגוסט 1960 עם הכרתה של יפן בעצמאותה של בנין.

## ביקורים רמי דרג
### מבנין ליפן
* ניקפורה סגולו, נשיא בנין (1993, 1994)
* מתיו קרקו, נשיא בנין (1998, 2003)
* תומאס בוני יאיי, נשיא בנין (2006, 2008, פברואר 2013, יוני 2013)
* פטריס טאלון, נשיא בנין (אוגוסט 2019, אוקטובר 2019)

## נציגויות דיפלומטיות
* בנין מיוצגת ביפן בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בטוקיו, בירת המדינה.
* יפן מיוצגת בבנין בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בקוטונו, בירת המדינה.

## קישורים חיצוניים

* יחסי בנין–יפן, באתר משרד החוץ של יפן

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
יחסי יפן–לסוטו

ממוזער|המבנה בו שוכנת שגרירות לסוטו בטוקיו
**יחסי יפן–לסוטו** הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין **[[יפן]]** לבין **[[לסוטו|ממלכת לסוטו]]**.

## סקירה כללית
בין יפן לבין ממלכת לסוטו מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים. היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין יפן לבין ממלכת לסוטו כוננו בחודש יולי 1971.

## ביקורים רמי דרג
### מלסוטו ליפן
* פקליתה מוסיסילי, ראש ממשלת לסוטו (2007, 2008)
* טום טבאנה, ראש ממשלת לסוטו (2019)
* לטסי השלישי, מלך לסוטו, (2019)

## נציגויות דיפלומטיות
* יפן אינה מיוצגת בלסוטו, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
* לסוטו מיוצגת ביפן בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בטוקיו, בירת המדינה.

## קישורים חיצוניים

* יחסי יפן–לסוטו, באתר משרד החוץ של יפן

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
התעופה הימית הסובייטית

**התעופה הימית הסובייטית** (ברוסית: **Авиация военно-морского флота**) הייתה יחידה אווירית של הצי הסובייטי, משנת 1918 עד 1991.

## הקמה
יחידות התעופה הימית הראשונות ברוסיה הוקמו בשנים 1912–1914 כחלק מהצי הבלטי ומצי הים השחור. במהלך מלחמת העולם הראשונה, מטוס הצי שירתו בים השחור לביצוע מבצעי ביון וסיור ולהפצצת בסיסים צבאיים וספינות אויב, צוללות אויב ומטוסי אויב בשדות התעופה.

## מלחמת האזרחים ותקופת מלחמת העולם השנייה
יחידות התעופה הימיות הסובייטיות נוצרו בשנת 1918. הם השתתפו במלחמת האזרחים הרוסית בשיתוף פעולה עם הספינות והצבא במהלך הלחימה בפטרוגרד, בים הבלטי, בים השחור, בוולגה, בנהר קאמה, בדווינה הצפונית ובאגם אונגה. התעופה הימית הסובייטית כללה רק 76 מטוסים מיושנים והיחידות שימשו בעיקר לאספקת ציוד לאוניות ובניית הצבא מחדש.

במחצית השנייה של שנות ה-20 התעופה הימית החלה לגדול. היא קיבלה מטוסי סיור חדשים, מפציצים ומטוסי קרב. באמצע שנות השלושים של המאה העשרים יצרו הסובייטים את חיל האוויר הימי במסגרת הצי הבלטי, צי הים השחור וצי האוקיינוס השקט הסובייטי. חשיבות התעופה הימית גדלה משמעותית עד שנת 1938 – 1940 והפכה לאחד המרכיבים העיקריים של חיל הים הסובייטי. בשלב זה, הסובייטים יצרו יחידות טורפדו ובתחילת המלחמה הפטריוטית הגדולה, בכלל הצי (למעט צי האוקיינוס השקט) שירתו 1,445 מטוסים בסך הכל.

## מלחמת העולם השנייה
תעופת הצי פעלה כשירות האוויר של חיל הים הסובייטי במלחמת העולם השנייה. יחידות אוויר אלה סיפקו תמיכה אווירית לצי בעת ביצוע מבצעים בים ברנץ, בים הבלטי ובים השחור וגם סייע ליחידות הצי הסובייטי בים אוחוצק.

היחידות האוויריות של הצי ערכו גם מבצעים יבשתיים בתמיכת הצבא האדום במהלך מבצעים מיוחדים בזמן המלחמה. התעופה הימית סיפקה כיסוי אוויר לשיירות בעלות הברית שהביאו ציוד לכוחות הסובייטים מהים הצפוני לים ברנץ ובאוקיינוס השקט לים אוחוצק.

בפרט הוטסה התעופה הימית להגנת אודסה (יוני-אוקטובר 1941), בפעולות בחצי האי קרים ובים השחור וביצעה תקיפות אוויריות מוצלחות בשלבים האחרונים של המלחמה בחזיתות אירופה והפסיפיק.

במהלך המלחמה 17 יחידות תעופה ימיות זכו בתואר משמרות ברית המועצות, ואילו 241 מלוחמיה זכו בתואר גיבור ברית המועצות (כולל חמישה טייסים פעמיים).

## קישורים חיצוניים

* חטיבות התעופה הימיות
* צו התעופה הימית
* נורמן פולמר, מדריך לחיל הים הסובייטי (המהדורה החמישית), המכון הימי של ארצות הברית, הוצאת המכון הימי, 1991,  (פרק 8)

## הערות שוליים

קטגוריה:ברית המועצות: תעופה
קטגוריה:הצי הסובייטי
קטגוריה:תעופה צבאית ימית
יחסי בורונדי–יפן

**יחסי בורונדי–יפן** הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין **[[בורונדי|הרפובליקה של בורונדי]]** לבין **[[יפן]]**.

## סקירה כללית
הרפובליקה של בורונדי ויפן מקיימות יחסים דיפלומטיים רשמיים. היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של בורונדי לבין יפן כוננו ב-1 ביולי 1962, יום הכרתה של יפן בעצמאותה של בורונדי.

## ביקורים רמי דרג
### מבורונדי ליפן
* פייר בויויה, נשיא בורונדי (1995)

## נציגויות דיפלומטיות
* יפן אינה מיוצגת בבורונדי, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
* בורונדי אינה מיוצגת ביפן, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. בורונדי האמינה את שגרירותה שבבייג'ינג, בירת הרפובליקה העממית של סין הסמוכה, על יפן.

## קישורים חיצוניים

* יחסי בורונדי–יפן, באתר משרד החוץ של יפן

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
סינכרוליפט

ממוזער|סינכרוליפט בבואנוס איירס
**סינכרוליפט** (באנגלית: **synchrolift** או **syncrolift**) היא מעלית להרמת סירות וספינות אל מחוץ למים לצורכי תחזוקה או תיקונים. כלי השיט מוסע אל עריסה השקועה במים, אשר מורמת אחר כך על ידי מערכת של כננות שפעולתן מסונכרנת. את העריסה ועליה כלי השיט גוררים על גבי מסילה אל שטח התיקונים.

הסינכרוליפטים הגדולים ביותר מסוגלים להרים כלי שיט עד מעמס של 100,000 טון. בשל יכולת זו דחקו הסינכרוליפטים כמעט לחלוטין את המבדוקים היבשים הישנים, שמרביתם מסוגלים להכיל כלי שיט אחד בלבד בכל פעם.

הסינכרוליפט הומצא במחצית העשור של 1950 על ידי ריימונד פירלסון (Raymond Pearlson), אז המהנדס הראשי של Merill Stevens, מספנה קטנה במיאמי. ב-1958 הקים חברה בשם Pearlson Engineering Company, על מנת להוסיף ולפתח את המצאתו. החברה נרכשה ב-1959 על ידי הקונצרן הבריטי Northern Engineering Industries, ובמהלך עשרים השנים הבאות התקין פירלסון את מעלית האוניות שהמציא במאות מספנות ברחבי העולם. ב-1989 נרכשה NEI על ידי הקונצרן "רולס-רויס" (Rolls-Royce plc).

ב-2002 הוענק לפירלסון פרס Elmer A. Sperry על "המצאה, פיתוח והתקנה ברחבי העולם של מערכת חדשה להרמת ספינות אל מחוץ למים לצורכי תיקונים ולהשקת כלי שיט חדשים".

ב-2015 חתמה Nekkar ASA על הסכם עם "רולס-רויס אחזקות" לרכישת הנכסים של Synchrolift. הסימן המסחרי הרשום ® Syncrolift שייך כיום ל-Syncrolift AS, חלק מקבוצת Nekkar ASA.

ב-1966 רכשה רשות הספנות והנמלים בישראל סינכרוליפט להרמת ספינות עד 1200 טון שהותקן בנמל חיפה ומשרת גם את חיל הים.

## קישורים חיצוניים

* Syncrolift video at Buenos Aires shipyard
* Syncrolift hompepage

## הערות שוליים

קטגוריה:מספנות
איגוד אוניברסיטאות המחקר

**איגוד אוניברסיטאות המחקר** (באנגלית: The **Universities Research Association**; בראשי תיבות: **URA**) הוא קונסורציום ללא מטרות רווח של אוניברסיטאות מובילות במחקר שהוקם בשנת 1965 לצורך ניהול ותפעול של מתקני מחקר לטובת האינטרס הלאומי. המשימה של האיגוד היא להקים ולהפעיל מעבדות ומתקנים ייחודיים למחקר, פיתוח וחינוך במדעים הפיזיים והביולוגיים להרחבת גבולות הידע, טיפוח חדשנות וקידום חינוך לדורות הבאים של מדענים. האיגוד שותף במעבדות פרמילאב ובמצפה פייר אוגר  ובמעבדות סנדיה הלאומית. האיגוד מעניק ארבעה סוגי פרסים למדענים חוקרים: פרס עבור קריירה מוקדמת, פרס עבור חוקרים במעבדות פרמילאב, פרס בוגרי תזות ופרס חוקרי פוסט-דוקטורט.

## המוסדות החברים
חברי האוניברסיטה בארצות הברית מחולקים לשבע קבוצות אזוריות, עם מערכת של ייצוג במועצת הנאמנים של איגוד אוניברסיטאות המחקר. את הייצוג האזורי משלימים נאמנים כלליים. האיגוד כולל בעיקר מוסדות מחקר אקדמיים בארצות הברית, עם חברים גם ביפן, איטליה ובריטניה. חברות מאפשרת למוסדות אלה לשתף פעולה זה עם זה ביוזמות מחקר משמעותיות, לשתף מתקנים ומשאבים ולהקל על קידום הידע. להלן רשימת 93 חברי איגוד אוניברסיטאות המחקר נכון לשנת 2024:

### ארצות הברית

## ראו גם
* אוניברסיטאות הערים הגדולות
* איגוד האוניברסיטאות האמריקניות
* איגוד האוניברסיטאות הטכנולוגיות העצמאיות

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ארצות הברית: אוניברסיטאות ומכללות
לא כלום

**אַין** או **לא כלום** (באנגלית: **Nothing**) הוא רעיון מטפיזי, שפעמים רבות מוצג כהיעדר מוחלט או כמושג הופכי ל"יֵש", "ישות", או "קיום". האין הוא מושג מופשט בו דנו פילוסופים רבים לאורך הדורות.

## בפילוסופיה היוונית

הפילוסוף היווני פרמנידס (המאה ה-5 לפנה"ס) טען ש'לא כלום' אינו יכול להתקיים, שכן לא ניתן להתייחס לדברים אלא אם כן הם קיימים. מתוך שלילת הקבוצה הריקה שלל פרמנידס את האפשרות של יצירה של דברים 'יש מאין' או היעלמות של דברים, והמשיך לשלול כל תנועה או שוני. 

הפרדוקסים של זנון נבנו על ידי תלמיד של פרמנידס, שהביא ראיות נוספות לתורה של מורו בדרך השלילה: הוא הניח שתנועה קיימת והראה שהנחה זאת מובילה לסתירות. אריסטו אמר על תורתו של פרמנידס שלמרות שנראה שהטענות שלו מבוססות על הגיון לוגי מוצק, להאמין לתוצאות (שלא קיימים תנועה או שוני בעולם) גובל בטירוף.

הפילוסופים האטומיסטים, כמו לוקיפוס ודמוקריטוס קיבלו את טענותיו של פרמנידס שלפיהן ללא 'כלום' תנועה לא יכולה להתקיים, וביססו את התורות שלהם על מבנה החומר על ההנחה שבין החלקיקים היסודיים ישנו 'לא כלום'. גם אריסטו התייחס לנקודה זאת בכך שהוא הבדיל בין 'חומר' ל'מרחב' וכך אפשר למרחב ריק מחומר להתקיים.

הקשר בין קיומו של 'לא כלום' לבין מבנה החומר והדינמיקה שלו המשיך להעסיק פילוסופים כגון רנה דקארט ובלז פסקל, וכן ממלא תפקיד חשוב בתורות פיזיקליות כמו מכניקה ניוטונית, תורת הקוונטים ויחסות כללית.

## בפילוסופיה ההודית

בפילוסופיות מזרחיות, כגון בודהיזם, 'לא כלום' משחק תפקיד חשוב כמצב תודעתי רצוי.

## בפילוסופיה המודרנית

ה"אין" (nichts) הוא מושג ראשוני ב"מדע הלוגיקה" וב"אנציקלופדיה של המדעים הפילוסופיים" של הגל. הוא פותח את הלוגיקה שלו עם דוקטרינת ההוויה (Die Lehre vom Sein) ועם הניגוד שבין הוויה (sein) מופשטת לחלוטין לבין האין, ומראה שהאין למעשה כלול במושג של הוויה. השינוי התדיר בין שתי הקטגוריות מביא למושג של "התהוות" (werden).  

## ראו גם
* הקבוצה הריקה
* ריק

## לקריאה נוספת

* Martin Gardner, **Mathematical Magic Show**, Viking, 1984, pp. 14-34


## קישורים חיצוניים

* 

* Nothingness, Stanford Encyclopedia of Philosophy
* Paul Austin Murphy, Nothing: A Short Philosophical History, Medium, July 27, 2019

## הערות שוליים

קטגוריה:מונחים בפילוסופיה
קטגוריה:מטאפיזיקה
אישה דו פרצופית

** אישה דו פרצופית** (באנגלית: **Two-Faced Woman**) הוא סרט קולנוע אמריקאי, מסוגת קומדיה רומנטית, משנת 1941 בבימויו של ג'ורג' קיוקור, עם גרטה גרבו ומלווין דאגלס בתפקידים הראשיים. התסריט של הסרט התבסס על סרט אילם משנת 1925 בשם "אחותה מפריז", שהתבסס על מחזה מאת המחזאי הגרמני לודוויג פולדה.

העלילה היא על אישה המופיעה בתפקיד כפול כדי לרכוש בחזרה את אהבתו ותשוקתו של בעלה. המפיקים רצו להראות את גרבו בתפקיד יותר קליל, של אישה אמריקאית עליזה, ששוחה בבריכה ורוקדת בהתלהבות לצלילי רומבה. הצופים לא אהבו זאת והסרט לא הצליח כלכלית.

שבוע לאחר הוצאת הסרט לאקרנים התקיפו היפנים את פרל הארבור וארצות הברית הכריזה מלחמה על יפן. החוזה של גרבו עם מטרו גולדווין מאייר הסתיים וגם לאחר המלחמה לא חזרה גרבו לשחק. זה היה סרטה האחרון.

הסרט עמד בדרישות קוד הייז אבל בערים רבות הוא הוחרם בגלל היותו "בלתי מוסרי" משום שהראה בני זוג שבוגדים אחד בשני. המפיקים הוסיפו סצנה בה מתברר לבעל שהבחורה שמנסה לעגוב עליו היא למעשה אשתו האמיתית.

## תקציר העלילה
הארי בלייק (מלווין דאגלס) הוא בעל מגזין אופנה רב תפוצה בניו יורק ורודף נשים. הוא מגיע למלון סקי באיידהו כדי להתאוורר ולנוח. הוא לא אוהב סקי ולא יודע לגלוש אבל כשהוא רואה את מדריכת הסקי קארין בורג (גרטה גרבו) הוא מתאהב בה מיד. לאחר כמה אימונים בהם הוא נכשל, נופל ונעלם ונמצא על ידי מחפשים, הם מתאהבים ונישאים במהירות הבזק. הארי מבטיח לשנות את סגנון חייו הלחוץ ולהישאר איתה באתר הסקי.

למקום מוזעקים שותפו מילר (רולנד יאנג) ומזכירתו רות אליס (רות גורדון) ששמעו על היעלמותו. הם שמחים לראותו בריא אבל מופתעים מהודעתו על נישואיו לקארין. הארי לא עומד בהבטחתו להישאר במקום ומתחיל ריב ראשון בין בני הזוג. הוא עוזב לעבודתו בניו יורק וכל פעם שולח מברק על דחיית ביקורו באיידהו. בניו יורק עוגבת עליו ידידתו גריזלדה ווהן (קונסטנס בנט) והוא עוזר לה בביום מחזותיה בתיאטרון.

קארין מחליטה להפתיע אותו בניו יורק ומודיעה זאת למיס אלי שתשמור זאת בסוד. הן מגיעות לתיאטרון שם נערכת חזרה וקארין צופה בבעלה עוגב על גריזלדה. היא מחליטה לחזור לאיידהו אבל לפתע עולה במוחה רעיון. היא מחליפה בגדים וזהות ויוצאת מחדר ההלבשה בתור קתרין בורג, אחותה התאומה של קארין. השותף מילר לא מבחין בזה ומזמין אותה לארוחת ערב במועדון.

ליד שולחנם יושבים הארי וגריזלדה. הארי מסתכל בה והיא אומרת לו שהיא אחותה התאומה של קארין אבל יש להם אופי שונה. היא מטיילת בכל העולם ומחליפה גברים. לבסוף היא יוצאת במחול רומבה סוער וסקסי. הארי "נדלק" עליה וכן ידידו דיק ויליאמס (רוברט סטרלינג). הוא "מזמין" את עצמו לחדרה אך היא מתחמקת ממנו בעדינות. חשדו עולה והוא מתקשר לאיידהו שם מתברר שקארין טסה לניו יורק, למרות זאת הוא ממשיך לשחק את המשחק.

לבסוף היא חוזרת לאתר הסקי והארי אחריה. התרמית התגלתה והם מתחילים בגלישה מסוכנת שבסופה נופל הארי למקווה מים. קארין עוזרת לו לצאת והם מתחבקים.

## צוות השחקנים

## קישורים חיצוניים

* קדימון לאישה דו פרצופית, באתר יוטיוב
* אישה דו פרצופית, באתר TCM
קטגוריה:סרטי 1941
קטגוריה:סרטי גרטה גרבו
קטגוריה:סרטי מטרו גולדווין מאייר
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קומדיה רומנטית
קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים שצונזרו בארצות הברית
יקטרינבורג סיטי

**יקטרינבורג סיטי** (ברוסית: **Екатеринбург-Сити**) הוא מרכז עסקים הנמצא בבנייה במרכז העיר יקטרינבורג. פרויקט המתחם הוצג לראשונה בשנת 2006. על פי הפרויקט הראשוני, שטח המתחם כלל בית מלון («Hyatt Regency Ekaterinburg»), ארבעה מגדלים - "איסט", "אוראל", "טטישצ'ב" ו"דה גנין", וכן גלריה מקורה עם שורות קניות ומדרחוב. פרויקט זה פותח על ידי חברת האדריכלים הצרפתית Valode & Pistre בהנחיית ז'אן פיסטר. המשקיע חברת המטלורגיה של הרי אורל.

במקביל, החלה הקמתם של מספר בניינים רבי קומות בסביבתו הקרובה - גורד השחקים המגורים "דה לוקס" (לימים שינה את שמו ל"מהפכת פברואר") של מרכזי העסקים" דמידוב "ו"פרזידנט", שלמרות שלא היה קשור לפרויקט "יקטרינבורג סיטי", משלימים את הפנורמה שלה ולעיתים קרובות משויכים לה. גורד שחקים נוסף - "בליי דום" נבנה באזור זה עוד בשנים 1978–1982. בשנת 2008 רכשה חברת המטלורגיה של הרי אורל את מרכז העסקים דמידוב, על מנת לשלב אותו בתשתית המאוחדת של "יקטרינבורג סיטי".

השטח הכולל של מתחם העסקים יעמוד על 750 אלף מ"ר. יצוין כי לא יותר מ-35% מהשטח מוקצים לבנייה על מנת להשאיר כמה שיותר מקום לגינון, מדרכות ושטחים ציבוריים.

על פי הפרויקט הראשוני, יקטרינבורג סיטי הייתה אמורה לאחד יותר מ-400 אלף מ"ר של שטחי מסחר וקמעונאות, משרדים, בתי מלון, מרכזי בילוי, בתי קפה ומסעדות. תוכנן לבנות 12 אובייקטים: ארבעה בנייני משרדים, פארק עסקים, בדגש על נציגי עסקים קטנים ובינוניים, מה שנקרא גלריית הקניות ושני מלונות. שטח הרובע היה אמור להיות חמישה דונם.

ההנחה הייתה כי עבודות ההקמה צריכות להסתיים בשנת 2014, אולם בפברואר 2009 הופסקה הבנייה והשלמתה נדחתה ללא הגבלת זמן. עלות הפרויקט מוערכת במיליארד יורו. הבנייה התחדשה באוגוסט 2010.

## גלריה

קובץ:Center of Yekaterinburg 79.jpg
קובץ:Макаровский мост и Екатеринбург-сити.jpg
קובץ:Delovoj dom Demidov.jpg
קובץ:Center of Yekaterinburg 87.jpg
קובץ:Center of Yekaterinburg 86.jpg
קובץ:Ekaterinburg-city.jpg
קובץ:Вид на башню "Исеть" (слева) вечером, Екатеринбург.jpg
קובץ:Views from motorboat trip on City Pond in Yekaterinburg 10.jpg
קובץ:Night in Yekaterinburg (January 2023) - 29.jpg
קובץ:Center of Yekaterinburg 05.jpg
קובץ:Center of Yekaterinburg 25.jpg|מרכז ילצין


## ראו גם
* מגדל איזט
* גורד שחקים ויסוצקי
* מרכז ילצין

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:יקטרינבורג: מבנים
קטגוריה:אזורי עסקים