open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
סידני ריילי

שמאל|ממוזער|250px|תמונתו של סידני ריילי, אשר צולמה בחשאי בשנת 1924, כשנה לפני מותו.
**סידני ג'ורג' ריילי** (באנגלית: **Sidney George Reilly**; 24 במרץ 1874 - 5 בנובמבר 1925) היה מרגל בריטי מתחילת המאה ה-20. ריילי פעל במזרח הרחוק, בגרמניה וברוסיה. הוא כונה "אלוף של המרגלים" (Ace of spies), ויש טוענים כי דמותו של המרגל ג'יימס בונד בספריו של איאן פלמינג מבוססת על ריילי.

## ביוגרפיה
סידני ריילי נולד בשנת 1874 בשם זיגמונד מרקוביץ' רוזנבלום, כבנו מחוץ לנישואים של רופא יהודי באודסה, שהייתה אז בתחומי האימפריה הצארית. בשנים 1890–1893 למד כימיה בווינה. לאחר מכן היגר לברזיל. שם התיידד עם קציני הצבא הבריטי ששהו באזור האמזונאס והם המליצו עליו בשנת 1896 למודיעין הבריטי בלונדון, כמתאים להצטרף לשורותיו. הוא התקבל לשירות ובשנת 1899 שינה את שמו לסידני ג'ורג' ריילי.

ריילי נשלח לרוסיה כסוכן ביון בריטי. משם דיווח לשולחיו על התפתחויות בתעשיית הנפט הרוסית בבאקו, על התקדמות סלילת מסילת הברזל הטרנס-סיבירית. בשנת 1899, עם פרוץ מלחמת הבורים, דיווח על הסיוע שהעניקה הולנד לבורים בדרום אפריקה. בשנת 1902 יצא לפרס ודיווח על התפתחויות בתעשיית הנפט הפרסית. ב-1905 דיווח על הביצורים הימיים בנמל פורט ארתור.

בהמשך הגיע, מחופש לכומר, לריביירה הצרפתית ושם השפיע על ויליאם נוקס ד'ארסי, תעשיין בריטי שהיה מעורב בעסקי תעשיית הנפט הפרסית, למכור זיכיונות נפט לבריטניה חרף התנגדות עזה של המתחרים הצרפתים, דבר שהייתה לו השפעה חיובית על אספקת האנרגיה לבריטניה.

הוא שב לרוסיה, והפעם כמנהל סוכנות של תעשיית הספינות הגרמנית בסנקט פטרבורג, תפקיד שהקנה לו גישה לפרטי תוכנית החומש של גרמניה לפיתוח הצי הגרמני. הוא דיווח על כך ללונדון במשך תקופה של שלוש שנים שקדמו לפרוץ מלחמת העולם הראשונה. בשנת 1914 הגיע לניו יורק, שם רכש תחמושת עבור הבריטים ופעל נגד חבלה גרמנית במפעלים האמריקאים שייצרו אספקה עבור מדינות ההסכמה. בשובו לאירופה ביצע משימות מעבר לקווים הגרמנים. הוא דיווח כי השתתף בפגישה שנערכה במטה הכללי הגרמני בנוכחותו של הקיסר וילהלם השני.

במאי 1918 נסע ריילי למוסקבה, במטרה לפעול להפלת המשטר הבולשביקי, אך תוכניותיו נחשפו, ככל הנראה כתוצאה מבגידה, והוא ברח. הוא שב פעמים אחדות נוספות לברית המועצות, ובספטמבר 1925 חצה את הגבול לברית המועצות. הפעם נפל בפח של ארגון, שהיה לכאורה אנטי-בולשביקי, בשם "האיגוד המלוכני של מרכז רוסיה", שהיה למעשה ארגון של השירותים החשאיים הסובייטיים, שנועד לשמש פיתיון ללכידת מרגלים וסוכנים זרים. בניסיונו ליצור קשר עם הארגון, בהאמינו כי זה ארגון אנטי-סובייטי, והוא נתפס והוצא להורג בנובמבר 1925.

בשנת 1984 שודרה בערוץ הראשון סדרת הטלוויזיה הבריטית "רב מרגלים ריילי" (במקור: Reilly: Ace of Spies). הסדרה, בת 12 פרקים, גוללה את עלילותיו של ריילי, אותו גילם השחקן סם ניל.

## קישורים חיצוניים

* 
* סידני ריילי באתר Spartacus-Educational
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מרגלים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:יהודים בריטים
קטגוריה:יהודים אוקראינים
קטגוריה:ג'יימס בונד
קטגוריה:בריטים במלחמת האזרחים ברוסיה
קטגוריה:יהודים שהוצאו להורג ברוסיה ובברית המועצות
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1873
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1925
The Neverhood

**The Neverhood** הוא משחק הרפתקה למחשב האישי שיצא על-גבי תקליטור בשנת 1996, פותח על ידי צייר האנימציה דאג טנאפל, והופץ על ידי אולפני דרימוורקס. המשחק כולו נעשה באנימציית סטופ-מושן, על תפאורה ודמויות שנבנו מפלסטלינה ועל ידי אנימציה, קושרו הסצנות למשחק שלם. המשחק זכה לביקורות חיוביות, אך לא זכה להצלחה מסחרית. בתקופה בה הופץ המשחק חלה ירידה ירדה בפופולריות של משחקי הרפתקה. למשחק הופצה גם גרסת פלייסטיישן ביפן בלבד.

בשנת 1998 יצא משחק המשך בשם Skullmonkeys (ביפן הופץ תחת השם "Klaymen Klaymen 2"). המשחק מיועד לקונסולת משחקים, סוני פלייסטיישן והוא מסוג משחק פלטפורמה.

בשנת 2013 פתחו היוצרים דף ב-Kickstarter כדי לגייס כספים למשחק הרפתקאה שהם מתכננים בשם Armikrog, שזכה לכינוי "היורש הרוחני של הנברהוד".

## תקציר העלילה
בראשית היה מלך בשם הובורג (Hoborg), שיצר את העולם שנקרא Neverhood. בעולמו חש הובורג בודד, והחליט ליצור לעצמו חברים. מתוך זרע חיים מיוחד יצר ישות בשם קלוג (Klogg). הובורג הסביר לו כי כל מה שהוא רואה סביבו שייך לו, אך כשקלוג ניסה לקחת את הכתר של הובורג, דאג הובורג להבהיר כי הכתר הוא הדבר היחיד שלא יוכל לקבל. בעוד הובורג חושב על אילו עוד חברים חדשים הוא ייצור, התמרמר קלוג וחשב איך להשיג את הכתר. זמן מה לאחר מכן, הובורג ישב על כיסאו כשהוא מחזיק זרע חיים חדש ודמיין את החבר הבא שייצור. בעודו חושב, חטף קלוג את כתרו. באותו הרגע הסתבר לקלוג כי מלבד המלוכה הכתר מעניק להובורג גם את חייו. בינתיים, הביט מהצד חבר מסתורי של הובורג בשם ווילי טרומבון, אשר הזדעזע לראות את המעשה המרושע שעשה קלוג. על כן, החליט ווילי לקחת את זרע החיים האחרון שנותר בידו של הובורג הרדום ולזרוע אותו בחדר רחוק. מתוך הזרע הזה, נולד קליימן (Klaymen), גיבור המשחק.

את העלילה המלאה מספר המשחק רק בסיומו, לאחר שקליימן אסף את כל הדיסקים שפיזר ווילי ברחבי ה-Neverhood. בסצנת הסיום, צריך קליימן לבחור אם להחזיר את הכתר להובורג או להמליך עצמו למלך. הבחירה השנייה תסיים את המשחק בסוף ה"רע", בו קליימן הורג את קלוג ומשתלט על Neverhood, והבחירה הראשונה תסיים את המשחק בסוף הטוב, בו קליימן מחזיר להובורג את השליטה על הנברהוד, וקלוג בטעות מעיף את עצמו לחלל.

## סוגה
ב-Neverhood, כמו במשחקי הרפתקה אחרים, יש לבצע משימות שונות על מנת להתקדם. בתוך מבנים וחדרים אחרים, השליטה בקליימן היא מנקודת מבט קבועה (גוף שלישי), ובשטחים פתוחים השליטה היא בגוף ראשון. המשחק משופע בחידות ומשחקי חשיבה שונים (כמו מבוכים, משחק זיכרון, משחקי התאמה וכו') אותם צריך לפתור כדי להמשיך או כדי לקבל רמזים להמשך המשחק.

## קישורים חיצוניים
*ארכיון המשחק
*מידע נוסף 
* 

קטגוריה:משחקי הרפתקה ממוחשבים
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 1996
קטגוריה:משחקי הרפתקאות גרפיים מסוג הצבע והקלק
מילים ולחן

**מילים ולחן** (אנגלית: Music and Lyrics) הוא סרט קומי רומנטי מבית היוצר של האחים וורנר, שיצא לאור ב-14 בפברואר 2007 בבריטניה. בסרט מככבים יו גרנט בתור אלכס פלצ'ר, כוכב פופ משנות ה-80, ודרו ברימור בתור סופי פישר, בוגרת אוניברסיטה עם תואר בספרות אנגלית. הסרט מתעד את ניסיונותיהם לכתוב שיר לזמרת קורה קורמן (היילי בנט).

הסרט זכה לביקורות חיוביות, וטיפס לצמרת הרשימה הבריטית. הוא הגיע למקום הרביעי ברשימה של צפון אמריקה, עם הכנסות של כ-19 מיליון דולר בשבוע הראשון להקרנתו.

## תקציר העלילה
אלכס פלצ'ר (יו גרנט) הוא כוכב פופ לשעבר. כחבר להקת הפופ 'פופ!', הוא נהנה מתהילה והצלחה יחסית במהלך שנות ה-80 ותחילת ה-90, אך כעת הוא משלים עם היותו חלק מהעבר. קולין, חברו ללהקה רימה אותו והשתמש בשלושת השירים האחרונים שכתבו באלבום הסולו שלו המצליח. ניסיונו של אלכס לפתוח בקריירת סולו נחל כישלון צורב. סיכוי לזכות מחדש בתהילתו הישנה מגיע בדמות דואט עם הדיווה קורה קורמן (היילי בנט), המציעה לו לכתוב לה שיר, בתנאי שיעשה זאת תוך ימים ספורים. אלכס לא כתב דבר מזה שנים (וגם כשכתב תמיד התקשה בכתיבת המלים), ויודע שייאלץ לבקש עזרה מפזמונאי.

אלכס פוגש את סופי פישר (דרו ברימור), שבאה להשקות את עציציו. סופי היא סופרת נוירוטית וחסרת ביטחון, המתאוששת ממערכת יחסים הרסנית - סופר עמו ניהלה רומן ארוך התגלה כמאורס, ולאחר פרידתם הוא ביסס על אופייה דמות צעירה נלעגת. לאחר שכנועים רבים, היא מסכימה לכתוב עמו, ובעוד השניים מתחילים למצוא את התווים הנכונים, הם מתחילים לחבב זה את זה. לבסוף, הם מצליחים לסיים את השיר ולהגישו לקורה. היא אוהבת אותו, אך עושה שינויים גדולים. סופי מתעקשת לומר לקורה את דעתה על השינויים, ואלכס עוצר אותה. עם המשכות הוויכוח אלכס מטיח בה שדמותה הספרותית היא תיאור מדויק שלה, והיא, פגועה, מחליטה לעזוב.

בהופעה של קורה, לאחר שקורה מבצעת את "Entering Bootytown", היא מכריזה על שירו של אלכס. סופי מחליטה לעזוב כשאינה מוזכרת ככותבת המילים. למעשה, אלכס מופיע עם שיר חדש, המוקדש למערכת היחסים שלו ושל סופי עד כה. לאחר מכן, הוא וקורה שרים את הגרסה המקורית של "Way Back Into Love".

## מילים ולחן: פסקול הסרט

לסרט "מילים ולחן" יצא פסקול, שהוצא על ידי Atlantic Records ב-13 בפברואר 2007. הפסקול כולל שירים בביצוע כוכבי הסרט: יו גרנט, דרו ברימור והיילי בנט.

## רשימת השירים
# "Pop! Goes My Heart" (פופ! לבי מתפוצץ) - יו גרנט
# "Buddha's Delight" (תענוג הבודהה) - היילי בנט
# "Meaningless Kiss" (נשיקה חסרת משמעות) - יו גרנט
# "Entering Bootytown" (נכנסים לעיר הפינוקים) - היילי בנט
# (Way Back Into Love" (Demo version)" (הדרך בחזרה לאהבה) - יו גרנט ודרו ברימור
# "Tony the Beat" (האופנה הקצבית) - הצלילים
# "Dance With Me Tonight" (רקדי איתי הלילה) - יו גרנט
# "Slam" (קצב) - היילי בנט
# "Don't Write Me Off" (אל תפסיקי לכתוב איתי) - יו גרנט
# "Way Back Into Love" (הדרך בחזרה לאהבה) - יו גרנט והיילי בנט
# "Different Sound" (צליל שונה) - טדיברס ומלטה
# "Love Autopsy" (צפידת אהבה) - יו גרנט

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 2007
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קומדיה רומנטית
קטגוריה:פסקולים מ-2007
קטגוריה:סרטי האחים וורנר
קונטקט (משחק)

**קונטקט** (מאנגלית: **Contact**, יצירת קשר) הוא משחק חברתי עבור 3 משתתפים או יותר. במשחק משתתף אחד חושב על מילה ועל שאר המשתתפים לנסות ולגלות מהי אותה מילה, אות אחר אות.

## מהלך המשחק
משתתף א' בוחר מילה (נניח: "גרדרובה"). הוא מגלה את האות הראשונה (ג') לשאר המשתתפים. למשתתפים שתי ברירות: לנחש את המילה או להשיג אות נוספת. המנצח מקבל מתנה 

### כיצד משיגים אותיות נוספות?
על אחד המשתתפים לחשוב על מילה שמתחילה באותיות שגילה משתתף א' (נניח: "גמל"). עליו להסביר לשאר המשתתפים, למעט משתתף א' ששומע את ההגדרה אך לא רשאי לענות עליה, מהי המילה עליה חשב. זאת באמצעות הגדרה קצרה ואסוציאטיבית. בדוגמה שלנו משתתף ב', שחשב על המילה "גמל", מגדיר בקול "ספינת המדבר". למשתתף שלישי נדמה שהוא מזהה את המילה "גמל". עליו להכריז "קונטאקט!". עתה יספרו משתתפים ב' ו-ג' יחדיו: "אחת, שתיים, שלוש" ויאמרו את המילה "גמל". אם אכן אמרו שניהם "גמל" (ולא, נניח, אחד מהם אמר "גדליה"), הם זוכים באות נוספת מהמילה של משתתף א'. אם כך, משתתף א' במקרה זה מוסיף את האות ר' (האות השנייה במילה "גרדרובה"). ממשיכים לשחק כאשר כעת נדרשים המשתתפים למצוא מילה המתחילה ב- "גר" (לדוגמה "גרביים").

### הכשלות
לעיתים משתתף א' מזהה בעצמו את המילה של המשתתפים האחרים. בדוגמה שלנו ייתכן ולאחר ההגדרה "ספינת המדבר", הבין משתתף א' כי מדובר בגמל. במקרה כזה יכול משתתף א' להגיד גמל (או "לא גמל" בגרסאות מסוימות) ובכך לבטל את ניסיון גילוי האות. במקרה כזה המשחק ממשיך והמשתתפים ממשיכים לחפש מילים שיענו על הדרישות. גם אם לאחר אמירת ה"קונטאקט" המילים עליהן חשבו המשתתפים שונות, חיפוש המילים ממשיך.

### סיום
המשחק מסתיים כאשר אחד המשתתפים מגלה את המילה עליה חשב משתתף א'. במקרה זה, הוא זה שיחשוב על מילה והמשחק חוזר חלילה.

קטגוריה:משחקי חברה
קטגוריה:שעשועי לשון
מיכאיל שישמן, קיסר בולגריה

**מיכאיל שישמן** (בבולגרית: **Михаил Шишман**) או **מיכאל אָסֶן השלישי** (Михаил Асен III) היה קיסר האימפריה הבולגרית השנייה בין השנים 1323 ל-1330.
השם בו הוא מוכר בימינו, הוא שיבוש של שמו הנכון מהכתבים הבולגרים העתיקים: מיכאיל אסן השלישי, בנו של שישמן ולא מיכאיל שישמן.

## חייו של מיכאיל שישמן
מיכאיל שישמן היה בנם של הדספוט שישמן, משושלת אסן, ששלט בווידין ונכדתו של איוון אסן השני. תאריך לידתו איננו ידוע במדויק, אך ידוע שהיה זה לאחר שנת 1280.

גאורגי טרטר השני שנפטר ב-1323 לא הותיר אחריו יורש, ואצילי בולגריה בחרו את מיכאיל כקיסר בולגריה. הקיסר של האימפריה הביזנטית, אנדרוניקוס השלישי, ניצל את המצב באימפריה הבולגרית וכבש מספר ערים בדרום בולגריה. מיכאיל שישמן אסף צבא גדול נגד הביזנטים שצרו על העיר פלובדיב. אומנם הביזנטים הצליחו לכבוש את העיר, אבל מיכאיל שישמן שחרר את צפון תראקיה.

מיכאל שישמן חתם על חוזה שלום עם אנדרוניקוס השלישי, שבעקבותיו נשא לאישה את אחותו של הקיסר הביזנטי. לשם כך התגרש מאשתו הראשונה, אחותו של קיסר סרביה. בעקבות הגירושים הידרדרו יחסי בולגריה ודספוטט סרביה. מיכאיל הלך לעולמו לאחר קרב נגד הסרבים. הוא נפצע ונפל בשבי ב-28 ביולי 1330, ונפטר ארבעה ימים, מאוחר יותר.

## ביבליוגרפיה

* John V.A. Fine, Jr., *The Late Medieval Balkans, A Critical Survey from the Late Twelfth Century to the Ottoman Conquest*, Ann Arbor (1987)


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קיסרי האימפריה הבולגרית השנייה
קטגוריה:נפטרים ב-1330
S.T.A.L.K.E.R: Shadow of Chernobyl

**S.T.A.L.K.E.R: Shadow of Chernobyl** (בקיצור: STALKER) הוא משחק פעולה בגוף ראשון (FPS) שמשלב אלמנטים של משחק תפקידים עם חופש פעולה של השחקן ועלילה דינמית. המשחק פותח על ידי חברת GSC האוקראינית במשך שש שנים, ועורר הד תקשורתי רב.

עלילת המשחק מתרחשת במציאות אלטרנטיבית שבה הכור בצ'רנוביל נפגע פעם נוספת, והקרינה שדולפת ממנו יוצרת אזור רדיואקטיבי שיוצר מוטציות והפרעות טבע שונות. לאחר האסון הצבא משתלט על האזור ומכריז עליו שטח צבאי סגור. השחקן מגלם שוהה בלתי חוקי באזור הזה, המתפרנס מאיתור ומכירת חפצים מסתוריים שנוצרו באזור, ומעניקים למחזיקם כוחות מיוחדים.

המשחק שואב אלמנטים ורעיונות רבים מתוך ספרם של האחים סטרוגצקי "פיקניק בשולי הדרך", כמו גם מהסרט "סטאלקר (Сталкер)" בבימויו של אנדריי טרקובסקי, המבוסס אף הוא באופן רופף על הספר.

## עלילת המשחק
השחקן מגלם אדם שסובל משכחה, ומתעורר בעיירה קטנה אצל סוחר בשוק השחור. הרמזים היחידים לזהותו הם קעקוע מסתורי שעל ידו, שבו כתוב "S.T.A.L.K.E.R.", והטקסט במחשב כף היד שלו "למצוא את סטרלוק" ו"להרוג את סטרלוק".
במהלך המשחק השחקן חוקר את זהותו ומיהו אותו סטרלוק, בעזרת דמויות שונות ועל ידי ביצוע משימות מגוונות בתמורה למידע. המידע מוביל את השחקן עמוק יותר לתוך האזור הרדיואקטיבי, לתחנת הכוח צ'רנוביל, שם על פי האגדה קיים קריסטל מופלא שמגשים משאלות.

במסעו לתחנת הכוח דמות המשחק תתמודד עם מוטנטים, שכירי חרב וזומבים שמנסים לעצור בעדו, וחיילים שמגנים על אותו קריסטל. בסוף המשחק לשחקן מוצעות אפשרויות בחירה רבות, שיוצרות 7 סיומים שונים למשחק.

## אפשרויות משחק
האזור הרדיואקטיבי מהווה את מפת המשחק, והוא מחולק לאזורים שונים בהם השחקן יכול לשוטט בחופשיות. כל אזור שונה מאופיין בסוגים שונים של תוואי שטח, אוכלוסייה, מוטציות ותופעות טבע. במהלך המשחק השחקן יכול לבחור בין לשוטט בחופשיות באזור ובין קידום העלילה. לרשות השחקן מאות משימות צדדיות שמזכות אותו בכסף, תחמושת ועוד. בנוסף, השחקן יכול לסחור בציוד ובחפצים מסתוריים.

## גרפיקה
המשחק מבוסס על מנוע גרפי שפותח במיוחד עבור המשחק, במטרה ליצור עולם משחק אפל וקודר, וחוויית משחק מציאותית. למשל, לאחר פיצוץ רימון, אדים יופיעו במקום ויטשטשו את שדה הראייה למספר רגעים. בנוסף, תנאי הראות והאקלים בעולם המשחק משתנים בהתאם לשעת היום במשחק.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:משחקי Windows
קטגוריה:משחקי יריות ממוחשבים (גוף ראשון)
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2007
קטגוריה:משחקי אימה ממוחשבים
קטגוריה:משחקי הישרדות ממוחשבים
קטגוריה:משחקי הישרדות-אימה
סורת אל-מסד

ממוזער|סורת אל-מסד
**סורת אל-מַסַד** (בערבית: **سورة المسد**), או סורת הסיבים, היא סורה מספר 111 בקוראן. סורה קצרה זו מונה חמישה פסוקים (אַיַא֫ת) בלבד, ולפי האמונה המוסלמית היא הורדה למוחמד באמצעות המלאך גִ'בְריל (جبريل) במכה. לפי ספרו של אבּן אלצֻ'רַיְס, **פַצָ'אאִ'ל אלקֻראן** (מהמאה ה-10), המיוחס לפרשן הקוראן עַטָאא' אלחֻ'ראסאני (בן המאה ה-8), הורדה סורה זו אחרי סורת אל-מודת'יר ולפני סורת א-תכויר. לעיתים נקראת סורה זו אל-להב (הלהבה), על שם מושא העלילה המתוארת בה.

## נוסח

## פירוט
מרבית פרשני הקוראן מסכימים כי סורה זו התגלתה למוחמד לאחר עימות שהיה לו עם אבו להב אבן עבד אל-מֻטַלִב (أبو لهب), דודו של מוחמד וחתנו, שסירב להתאסלם והביע התנגדות לתנועתו של מוחמד. חדית' ידוע מפי עבדאללה אבן עבאס, בן דודו של מוחמד ואחד ממלוויו, מספר כי כאשר זימן מוחמד את כל בני שבט קורייש, הוא אשאל אותם אם היו מאמינים אילו אמר להם שבגיא הסמוך נמצא צבא פרשים המאיים עליהם. הנוכחים ענו שכן, ואז מוחמד ענה, עונש חמור צפוי לכם אם לא תתפללו רק לאל אחד (ראו ). אבו להב וקרא לעבר מוחמד "שתֹאבד! האם בשביל זה קראת לנו לפה?". לאחר מכן, מספר אבן עבאס, נתגלתה סורה זו למוחמד.

הסורה מגנה בחריפות את אבו להב ואת אשתו, אֻם ג'מיל בִנת חרב (أم جميل بنت حرب). בשל היותם גם רודפי בצע ותענוגות גשמיים, כך בסורה, עושרם עלי אדמות לא יקנה להם מקום בעולם הבא. באופן מטפורי מסבירה הסורה כי עצי ההסקה אותם נשאו בעולם הזה (כלומר היאחזותם בנכסיהם החומריים) יהוו בגיהנום את חומר הבערה לקללתם. כלומר, תפיסת עולמם המטריאליסטית היא שגרמה לסופם המר. פרשנויות אחרות מפרשות את "נושאת העצים" כהולכת רכיל או כפשוטו - כמי שזרקה ענפים קוצניים בדרכו של מוחמד. סוג אחר של עונש בו מתחלפים נכסי העולם הזה בכלי הייסורים של העולם הבא טמון בשם הסורה, הסיבים, הלקוחים מהפסוק האחרון בסורה: "חבל סיבים לה על צווארה", הפרשנויות נחלקות במשמעות אַ֫יַה זו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

מסד
הידרזין

**הידרזין** היא תרכובת כימית בעלת נוסחה כימית של N2H4. שימוש נרחב נעשה בהידרזין בסינתזה כימית. היא מפורסמת בשל היותה מרכיב בדלק לטילים ורקטות, ומשמשת גם כדלק למערכת ה־EPU (Emergency power unit) של ה־F-16, המספקת אנרגיה למטוס במקרה חירום. הידרזין מצוי גם במוצרי טבק. הוא חסר צבע וריחו דומה לריח האמוניה.
ימין|ממוזער|250px|מבנה סכמטי של ההידרזין

## כימיה
בדומה לאמוניה, הידרזין היא בסיס חלש

N_2H_4 +H_2O \Rightarrow N_2H_5^+ + OH^-.

קבוע הבסיס של הידרזין Kb=1.3×10-6.

הידרזין מופק מתגובה של שתנן (אוראה) עם נתרן תת־כלורי

2(H_2N)_2C=O +NaOCl + 2NaOH\Rightarrow N_2H_4 +H_2O + NaCl+ Na_2CO_3

## בטיחות
הידרזין היא תרכובת רעילה ביותר ובלתי־יציבה באופן מסוכן, בייחוד כשהיא בצורה נטולת מים. תסמינים לחשיפה אקוטית (לטווח קצר) לרמות גבוהות של הידרזין עשויים לכלול גירוי העיניים, האף והגרון, סחרחורת, כאב ראש, בחילה, בצקת ריאות, התקפי כיפיון ותרדמת בבני אדם. חשיפה אקוטית עשויה לגרום גם נזק לכבד, לכליות ולמערכת העצבים המרכזית בבני אדם. הנוזל משתך ועשוי לגרום לדלקת עור כתוצאה ממגע עם העור בבני אדם ובעלי חיים. השפעות על הריאות, הכבד, הטחול, ובלוטת התריס דווחו בבעלי חיים שנחשפו באופן כרוני (ארוך טווח) להידרזין.

## היסטוריה
את השם "הידרזין" טבע הרמן אמיל פישר ב-1875; הוא ניסה לייצר תרכובות אורגניות המורכבות מהידרזין ארומטי. ב-1887, יצר תאודור קורציוס הידרזין סולפט על ידי טיפול בדיאזידים אורגניים בחומצה גופרתית מדוללת; עם זאת, הוא לא הצליח להשיג הידרזין טהור, למרות מאמצים חוזרים ונשנים. הידרזין נטול מים טהור הוכן לראשונה על ידי הכימאי ההולנדי  ב-1895.

## קישורים חיצוניים

*גיליון בטיחות חומרים (MSDS) להידרזין
* 

קטגוריה:תרכובות אי-אורגניות
קטגוריה:בסיסים
קטגוריה:מימן: תרכובות
קטגוריה:חנקן: תרכובות
המנון שווייץ

**מזמור שווייץ** הוא ההמנון הלאומי של שווייץ. ההמנון נכתב בשנת 1841 על ידי אלברייך צוויסיג (1808-1854). משנכתב, שרו אותו תדיר בעת אירועים פטריוטיים. עד 1981, השיר לא התקבל על ידי המועצה הפדרלית השווייצרית כהמנון הרשמי, משום שהמועצה הייתה מעוניינת לאפשר לעם לקבוע את השיר שישמש כהמנון הלאומי.

בשנת 1961, החליף ההמנון את השיר "רופסט דו מיין פאטרלנד" ("כשתקראי לי ארץ אבות") אשר נכתב על ידי יוהאן רודולף ויס למנגינת "אלוהים, נצור את המלכה", השינוי אמור היה להיות לתקופה מוגבלת. 

לבסוף, בשנת 1981, הוכרז השיר כהמנון הלאומי הרשמי של שווייצריה.

ב-2013 הכריז גוף לא-ממשלתי בשם "החברה לתועלת הציבור בשווייץ" (Schweizerische Gemeinnützige Gesellschaft) על תחרות לבחירת המנון חדש לשווייץ, שהשיר הזוכה בה יוגש לאישור הממשלה. ההתנגדות למילות "מזמור שווייץ" נובעת מכך שבהיותו מזמור דת-נוצרי, הערכים שהוא מבטא אינם מקובלים כיום על כלל החברה השווייצרית ועל שווייץ כאומה.

## מילים

## מדיה

## קישורים חיצוניים
* 

* טקסט וצלילים בארבע השפות הלאומיות

## הערות שוליים

שווייץ
קטגוריה:שווייץ: סמלים לאומיים
בניין אומדה סקיי

**בניין אומדה סקיי** הוא גורד השחקים השנים עשר בגובהו באוסקה, יפן, ואחד מהסמלים המוכרים בנוף של העיר. הוא מורכב משני בניינים בעלי 40 קומות כל אחד המחוברים ביניהם בגשר ובעלי חלק עליון משותף.

גובהו של הבניין הוא 173 מטרים ותוכנן על ידי הירושי הרה. בנייתו הסתיימה בשנת 1993.

לבניין מרפסת בקומה האחרונה, The Floating Garden Observatory, המשמשת כמרכז קניות.

## הבניין בתרבות
במשחק המחשב סים סיטי 3000 יש אפשרות להציב את הבניין בעיר.

## תמונות

קובץ:Osaka Umeda Sky Building 2.jpg|בניין אומדה סקיי-מבט מלמטה
קובץ:JP Osaka 6.jpg|מבט מהצד על הבניין
קובץ:SkyBuilding ViewUpClose.jpg|מבט למרפסת בראש הבניין


## קישורים חיצוניים

* 

* מידע נוסף על המבנה 
* מידע נוסף על המבנה 

קטגוריה:יפן: גורדי שחקים
קטגוריה:אוסקה
קטגוריה:יפן: אטרקציות תיירותיות
בריגדיירו

**בריגדיירו** הוא כדור שוקולד ברזילאי ומעדן פופולרי בברזיל שנוצר בשנות ה-40 של המאה ה-20, ואשר נקרא מאוחר יותר על שמו של איש הצבא והפוליטיקאי אדוארדו גומס (Gomes). את הבריגדיירו מכינים מחלב מרוכז, אבקת קקאו ומרגרינה בלבד.

אדוארדו גומס היה קצין בדרגת "בריגדיר" (בפורטוגזית: Brigadeiro; בריגדיירו, ומכאן שם המעדן) בחיל האוויר הברזילאי, דרגה המקבילה לאדמירל משנה, ומקבילתה בישראל היא תת-אלוף. גומס נודע עקב חלקו בדיכוי הפיכת הנפל הקומוניסטית בריו דה ז'ניירו. לאחר הדחתו של ז'טוליו ורגאס התמודד גומס בבחירות והפסיד פעמיים, בשנת 1946 לגספאר דוטרה ובשנת 1950 לורגס.

עם תום השגשוג שחוותה ברזיל במרוצת שנות מלחמת העולם השנייה, שרר מחסור במוצרי יסוד במרוצת שנותיה הראשונות של הרפובליקה השנייה. לנוכח הקושי בהשגת מוצרים שונים כגון ביצים, סוכר, חלב טרי ומוצרים מיובאים, כגון אגוזים ופירות אירופאים שונים מחד, ולאור כניסתה של חברת נסטלה (Nestlé) לשוק הברזילאי עם אבקת קקאו, מאידך, נולדה גרסה פשוטה יותר של כדור השוקולד. כך, הימצאותו של מוצר חדש וזול בשוק שהיווה תחליף למחסור, מותג קליט וקלות ההכנה חברו יחדיו ליצירת המעדן הפופולרי.

ישנה שמועה הגורסת כי המצאת הבריגדיירו הייתה בדיחה על חשבונו של גומס, שכן זה איבד אחד מאשכיו במהלך הקרבות בשנת 1935, ובניגוד למרבית המעדנים הברזילאיים הפופולריים, אין צורך בביצים להכנת הבריגדיירו. הבדיחה מתאפשרת מכיוון שבדומה לעברית, גם בפורטוגזית ביצה היא מילת סלנג לאשך.

ישנן שתי דרכים עיקריות להגשת הבריגדיירו: הדרך המסורתית היא לגלגל את כדורי התערובת בפצפוצי שוקולד. דרך אחרת היא ליצור תערובת נוזלית למחצה ולאכלה בעזרת כפית.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שוקולד
קטגוריה:קינוחי שוקולד
קטגוריה:המטבח הברזילאי: קינוחים
מיוריצה

**מִיוֹריצָה** (רומנית: **Mioriţa**) היא בלדה עממית רומנית. הבלדה נאספה ממקורות עממיים על ידי וסילה אלכסנדרי ואלקו רוסו באמצע המאה ה-19. וסילה אלכסנדרי פרסם עיבוד של הבלדה ובהמשך פורסמו גרסאות שונות שלה.

המילה "מיוריצה" נגזרה מהמילה הרומנית "מיוֹארה" (mioară), שמשמעותה כבשה צעירה שגילה בין שנה לשנתיים ועוד לא המליטה. "מיוריצה" היא צורה של שם חיבה.

## תוכן הבלדה
באחו רחב ידיים נפגשים שלושה רועים המובילים צאן, האחד הונגרי, השני בן מולדובה והשלישי ממחוז ורנצ'ה. שני רועים, ה"הונגרי" (ungurean - הכוונה לרומני טרנסילבני) ובן מחוז ורנצ'ה, מקנאים בבן מולדובה על איכות כבשיו וכלביו וקושרים קשר להרוג אותו. טליה (כבשה צעירה) ששמעה את השיחה, מדוכאת מאוד, לא אוכלת ופועה ללא הפסק. היא מספרת על הקשר לרועה ומציעה לו לשמור לידו את הכלב האמיץ ביותר, כי בקרוב יבואו השניים להרוג אותו. הרועה נותן הנחיות לטליה מה לעשות, אם וכאשר יהרגו אותו. הרועה מבקש מהטליה שתבקש מרוצחיו שיקברו אותו בקרבת מכלאת הצאן, כדי להיות קרוב לכבשיו ולשמוע את כלביו. הוא מבקש שעל קברו יניחו חלילי רועים שונים, מעץ ומעצם, כדי שהרוח הנושבת בהם תנגן וכך יתאספו הכבשים ויבכו אותו. מהטליה הוא מבקש שלא תספר לכבשים על הירצחו, אלא תגיד שהתחתן עם נסיכה בנסיבות נפלאות, חתונה בה השתתפו השמש והירח, ההרים והברושים, הציפורים והכוכבים. הנחיה מיוחדת מקבלת הטליה מה לספר אם תבוא אישה זקנה לשאול עליו - במקרה זה אמורה הטליה להגיד שהתחתן, אך לא להוסיף את הנסיבות הנפלאות ואת המשתתפים.

הבלדה מבטאת את הקשר בין הרועה לצאן שלו ומשום כך אופיינית לעם הרומני שזה היה עיסוקו העיקרי בתקופת התהוותו. היא נחשבת ליצירת מופת של הפולקלור הרומני. מיוריצה קוטלג ב-1940 על ידי ההיסטוריון הספרותי ג'ורג'ה קלינסקו כאחד מארבעת המיתוסים היסודיים של הספרות הרומנית.

לבלדה כמה גרסאות. באחת מהן, שנאספה ב-1926 במחוז ורנצ'ה, הרועה השלישי שקושר את הקשר עם ה"הונגרי" (הטרנסילבני) נגד המולדבי, הוא יהודי. נוסח זה צונזר בתקופה הקומוניסטית.

## קישורים חיצוניים
* מיוריצה ברומנית, עיבוד של המשורר וסילה אלכסנדרי 
* פרשנות של היצירה 
* הקלטה של נוסח מדוקלם 
* הקלטה של נוסח מושר על ידי אירינה לוגין 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרות רומנית
קטגוריה:פולקלור רומני
קטגוריה:וסילה אלכסנדרי
מוקה

שמאל|ממוזער|200px|קפה מוקה
**מוֹקָה** (**Mocha**) הוא משקה של אספרסו (שליש), חלב מורתח (שני שלישים) ומעט קקאו או סירופ שוקולד רגיל או לבן (חמאת קקאו).

השם מוקה נגזר מעיר הנמל מוח'א שבתימן, שהייתה מרכז סחר בקפה מהמאה ה-15 עד המאה ה-17. בשם זה מכונה זן צמח הקפה שמקורו באזור מוח'א, שטעמו דומה לקפה עם שוקולד. הגרסה המודרנית מחקה אותו באמצעות זני קפה אחרים שמוסיפים להם קקאו.

המוקה המודרני המוכר לנו כיום הוא המצאה אמריקאית. בחלק מארצות אירופה והמזרח התיכון הוא מכונה **מוקצ'ינו** (mocaccino או moccaccino).

בבתי קפה בישראל המשקה החם נקרא "מוקצ'ינו". לעיתים הוא נמכר קר בצורת ברד.
ברשתות השיווק נמכר משקה חלב קר בקרטוניות בטעם מוקה.

יש ממתקים רבים בטעם מוקה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:משקאות חלב
קטגוריה:משקאות קפה
קטגוריה:שוקולד
קטגוריה:משקאות הקרויים על שם מקומות
המנון בלגיה

ה**בראבאנסון** (צרפתית **La Brabançonne** – "הבראבאנטית") הוא ההמנון הלאומי של בלגיה. להמנון יש גרסאות בשלוש השפות הרשמיות של בלגיה: הולנדית, צרפתית וגרמנית.

## היסטוריה
על פי האגדה, ההמנון נכתב בספטמבר שנת 1830, במהלך המהפכה הבלגית, על ידי מהפכן צעיר בשם ז'נבאל, אשר הקריא את המילים במהלך כינוס בבית הקפה "אגל דאור".

ז'נבאל, צרפתי ששמו האמיתי היה אלכסנדר דכט, אכן כתב את ההמנון. הוא היה שחקן באותו תיאטרון שבו באוגוסט 1830 החלה המהפכה שהובילה לעצמאות מהולנד. ז'נבאל מת במהלך מלחמת העצמאות. פרנסיס ואן קמפנהווט הלחין את המנגינה המלווה, והיא בוצעה לראשונה בספטמבר 1830.

בשנת 1860 אימצה בלגיה באופן רשמי את השיר ואת המנגינה כהמנון הלאומי שלה.

## מילות השיר

## האזנה להמנון

## ראו גם
* דגל בלגיה
* סמל בלגיה

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:בלגיה: סמלים לאומיים
בלגיה
קטגוריה:שירים על בלגיה
סורת א-נצר

ממוזער|סורת א-נַצְר

**סורת א-נַצְר** (ערבית: **سورة النصر**), בעברית **סורת הניצחון** או **בשורת הישועה**, היא סורה מספר 110 בקוראן. סורה קצרה זו מונה שלושה פסוקים (אַיַא֫ת) בלבד, ולפי האמונה המוסלמית היא הורדה למוחמד באמצעות המלאך גִ'בְריל (جبريل) במדינה. 

לפי ספרו של אבּן אלצֻ'רַיְס, פַצָ'אאִ'ל אלקֻראן (מהמאה ה-10), המיוחס לפרשן הקוראן עַטָאא' אלחֻ'ראסאני (בן המאה ה-8), הורדה סורה זו אחרי סורת אל-חשר ולפני סורת א-נור. על פי המסורת המוסלמית, קריאתה של סורה זו שווה לרבע מהקוראן.

## פירוש
מרבית הפרשנים מאמינים כי הסורה מתייחסת לניצחון מוחמד בכיבוש מכה ב-630, ונהירת הערבים, ביניהם אנשי אזור תימן, להתאסלם לאחר ניצחון מופלא זה. 

הסורה משבחת את אללה על שהוביל אנשים רבים לדרך האסלאם, וקוראת לאנשים לשבח את אלוהים ולבקש את מחילתו. 

מסורת מוסלמית נפוצה מספרת כי לאחר שירדה סורה זו למוחמד, הוא לא הפסיק להודות לאללה ולבקש מחילה, מפני שידע כי מותו קרב. 

פרשנים מוסלמים רבים מאמינים כי הייתה זו הסורה האחרונה שירדה למוחמד, שנתיים לפני מותו.
יש הטוענים אף כי סורה זו הבהירה לו כי ימות בקרוב.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

נצר
סורת אל-כאפרון

**סורת אל-כּאפִרוּן** (בערבית: سورة الكافرون), או סורת הכופרים, היא סורה מספר 109 בקוראן. סורה קצרה זו מונה שישה פסוקים (אַיַא֫ת) בלבד, ולפי האמונה המוסלמית היא הורדה למוחמד באמצעות המלאך גִ'בְריל (جبريل) במכה. לפי ספרו של אבּן אלצֻ'רַיְס, **פַצָ'אאִ'יל אלקֻראן** (מהמאה ה-10), המיוחס לפרשן הקוראן עַטָאא' אלחֻ'ראסאני (בן המאה ה-8), הורדה סורה זו אחרי סורת אל-מאעון ולפני סורת אל-פיל.

## נוסח

## פירוש
מתוך הסורה לא ניתן להבין מי הם ה"כופרים" המצוינים בתחילתה ושעל שמם נקראת הסורה. הפירוש המקובל לסורה הוא שאלה בני העיר מכה שסירבו לקבל על עצמם את דת האסלאם.

בדומה לסורות קצרות אחרות, גם סורה זו מהווה מעין תפילת בקשה או קריאה לעזרת אללה. סורה זו מבקשת להזכיר את ההפרדה בין בעלי האמונה לבין חסרי האמונה, הם הכופרים. תפסיר תנויר אל-מכבאס, המתבסס על חדית'ים מפי בן דודו, ואחד ממלווויו של הנביא מוחמד, עבדאללה אבן עבאס מספר כי סורה זו התגלתה למוחמד לאחר שכופרים קראו לו לזנוח את דתו, ולעבוד עימם את אליליהם. בתגובה, פתח מוחמד בגינויים. תפסיר אבן-כאתִ'ר הסוני מספר כי הכופרים הציעו למוחמד כי יעבדו את אלוהיו במשך שנה, ולאחר מכן מוחמד יצטרף אליהם לשנה לעבודת אליליהם. בעבר, בהווה ובעתיד. הסורה מסתיימת בפסוק המצוטט לעיתים קרובות: "לכם דתכם ולי דתי". יש המפרשים פסוק זה כוויתור לכופרים, ורואים בפסוק החמישי בסורת א-תובה (התשיעית) המאוחרת יותר, "פסוק החרב", המכריז על מלחמה בכופרים, כמבטל את הפסוק בסורה זו. לעומתם אחרים מפרשים את הפסוק כאיום, ולא כוויתור, ורואים בו הבטחה ואזהרה לשכר ולעונש בתמורה לאמונה ולחוסר האמונה בעולם הזה. המסורת קובעת כי קריאתה של סורה זו כמוה כקריאת רבע מהקוראן כולו, וחדית' ידוע מספר כי מוחמד נהג לקרוא סורה זו מדי בוקר בתפילתו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

כאפרון
המנון אוסטרליה

**ההמנון הלאומי של [[אוסטרליה]]**, נכתב במקורו כבר בשנת 1878 כשיר עממי אוסטרלי, אך הפך להמנון הרשמי רק בסוף המאה ה-20. עד אז, המנון הממלכה המאוחדת, האל נצור המלכה שימש כהמנון הלאומי של אוסטרליה.

## אימוץ ההמנון

בשנת 1973, ממשלת הלייבור של גוף ויטלם שניסתה לקדם זהות אוסטרלית עצמאית, עם פחות מחויבות לכתר הבריטי החלה לבחון את החלפת ההמנון. תחרות הוכרזה לחיבור המנון חדש, אולם התוצאות לא היו משביעות רצון, ולכן נערך באמצעות הלשכה לסטטיסטיקה סקר נרחב על בחירת המנון חדש מבין שלושה שירים ותיקים: 'צעדי קדימה אוסטרליה הנאה', 'וולסינג מתילדה', ו'שיר אוסטרליה'. 'צעדי קדימה אוסטרליה הנאה' זכה בתמיכה של למעלה ממחצית הנשאלים, ואומץ על ידי הממשלה כהמנון ב-1974.

אולם כאשר חזרה המפלגה הליברלית לשלטון היא החזירה על כנו ב-1976 את 'אל נצור המלכה', עד לבדיקה נוספת. בשנת 1977 הוצמדה שאלה בנושא למשאל עם שנערך. למצביעים ניתן לבחור בין 'אל נצור המלכה',  'צעדי קדימה אוסטרליה הנאה', 'וולסינג מטילדה', ו'שיר אוסטרליה'. למרות ששוב זכה השיר 'צעדי קדימה אוסטרליה הנאה', במשאל לא חל שינוי במעמד ההמנון.

רק בשנת 1984, לאחר שהלייבור חזר לשלטון בראשות בוב הוק אומץ סופית 'צעדי קדימה אוסטרליה הנאה' כהמנון לאומי, תוך כדי השמטת שני בתים, ושינויים קלים בבתים הנותרים.

גם לאחר החלפת ההמנון, נשאר ההמנון הקודם כהמנון המלכותי המושר בעת נוכחות המלכה ונציגיה באירועים.

## התאמות ועדכונים בהמנון
לאורך השנים השתנה המנון על מנת להתאימו ליותר אוכלוסיות ומגדרים, וכך להופכו לשיר שיכול לייצג את כלל תושבי אוסטרליה.

בשנת 1984 עם אימוץ השיר כהמנון, שונה בו המשפט הראשון מ"בניה של אוסטרליה" ל"אוסטרלים כולנו", זאת על מנת שהשיר יכלול בתוכו גם נשים.

החל מיום 1/1/2021 הודיעה ממשלת אוסטרליה כי נוסח ההמנון ישתנה שוב, וכי את המילים "צעירים וחפשיים" יחליפו מעתה "מאוחדים וחפשיים", זאת על מנת לכלול את תושביה המקוריים של היבשת, ולבטל את הרמיזה לכך שההיסטוריה האוסטרלית החלה עם הגעתם של האנגלים.

## מילות ההמנון

## מילות השיר המקורי

## מדיה
מנגינת ההמנון האוסטרלי
קובץ:U.S. Navy Band, Advance Australia Fair (instrumental).ogg

## ראו גם
* דגל אוסטרליה
* סמל אוסטרליה

## קישורים חיצוניים

* 
ההמנון הלאומי האוסטרלי באתר ממשלת אוסטרליה

## הערות שוליים

אוסטרליה
קטגוריה:אוסטרליה: סמלים לאומיים
קטגוריה:שירים על אוסטרליה
נחל כסלון

**נַחַל כְּסָלוֹן** הוא אחד הנחלים הגדולים בהרי יהודה. מקורותיו נמצאים באזור גבעת הרדאר והיישוב הר אדר, ומשם הוא יורד בתלילות דרומה וחוצה את כביש ירושלים-תל אביב באזור הכפר אבו גוש. מיד אחרי שעוזב הנחל את הכביש נובעים בנחל ארבעה מעיינות שיוצרים קטע זורם לאורך חצי קילומטר - עין חמד. מכאן זורם הנחל מערבה, בפיתולים, בדרכו לשפלה. בעמקו בנויים הכפרים עין נקובא ועין ראפה. על מדרונות עמק הנחל התחתון התלולים נטוע יער הקדושים - פרויקט בו ניטעו 6 מיליון עצים לזכר קורבנות השואה. מיד אחרי יציאתו לשפלה פונה הנחל לדרום מערב ונשפך אל נחל שורק הגדול באזור בית שמש. הנחל אכזב לכל ארכו.

## גלריית תמונות

קובץ:EinAlJamilBaytNaqqubaJan032023.jpg|עין אלג'מיל, המכונה כיום לעתים עין נקופה ולעתים עין אורי - מעיין שהיה בשטחים החקלאיים של הכפר בית נקובא, בערוץ נחל כסלון שמתחת לבתי מבשרת ציון
קובץ:EinENaqqaBaytNaqqubaFeb202023.jpg|עין א-נקעה, המכונה כיום עין המסייעת 7020 - מעיין בנחל כסלון שהיה במזרח הכפר הנטוש בית נקובא, וכיום בסמוך לבית נקופה
קובץ:EinHemedNov032022 03.jpg|מתחם עין חמד שבנחל כסלון ממעוף הציפור
קובץ:Ein Limon2.jpg|עין לימון, בסמוך לעין ראפה, בערוץ הנחל. ששמו המקורי הוא עין אל-עומור, והיה בשטחי הכפר הנטוש ח'רבת אל-עומור
קובץ:KhirbatAlUmurFeb182023 01.jpg|השלוחה שעליה ניצב היה עד 1948 הכפר ח'רבת אל-עומור, ומעבר לנחל כסלון, גבעת יערים, שהוקמה על אדמות הכפר
קובץ:ShoevaBlockValveStationJuly132023 01.jpg|תחנת הגפה (המשמשת לתפעול ולבקרת המערכת ולבידוד מקטעים בעת חירום) "שואבה" של חברת נתיבי הגז הטבעי לישראל (נתג"ז) בנחל כסלון
קובץ:KaslaJerusalemJune052023 05.jpg|מבט מזרחה על נחל כסלון מקרבת הכפר הערבי הנטוש כסלא על תל כסלון
קובץ:Kaverna bnei brit.jpg|מערת בני ברית שבנחל כסלון


## קישורים חיצוניים

* מיער הקדושים לעין למון דרך נחל כסלון - מסלול טיול ברכב או באופניים בנחל כסלון

כסלון
קטגוריה:הרי ירושלים
כסלון
קטגוריה:יער הקדושים
קטגוריה:שביל ישראל
קטגוריה:כסלון
כריסטוף וולף

**כריסטוף וולף** (בגרמנית: **Christoph Wolff**; נולד ב-24 במאי 1940) הוא מוזיקאי גרמני. מחשובי המוזיקולוגים במאה העשרים; חיבר את הביוגרפיה "באך - המוזיקאי המלומד" על המלחין יוהאן סבסטיאן באך.

## קורות חיים
כריסטוף וולף נולד בשנת 1940 בזולינגן ליד קלן בגרמניה כבן למשפחה פרוטסטנטית של התאולוג הנס וולטר וולף . בילדותו שר במקהלה ולמד לנגן על פסנתר ועל עוגב. למד באוניברסיטת ברלין, באוניברסיטת ארלנגן ובבית הספר הגבוה למוזיקה פרייבורג . בשנת 1966 קיבל תואר דוקטור. הוא גם מחזיק בתואר פרופסור של כבוד באוניברסיטת פרייבורג שבגרמניה. 

וולף עבר לארצות הברית, וכיום הוא עובד באוניברסיטת הרווארד ומנהל את ארכיון באך בלייפציג.

## קישורים חיצוניים

* אתר הבית של וולף באוניברסיטת הרווארד
* הרצאות באינטרנט של כריסטוף וולף

קטגוריה:מוזיקולוגים גרמנים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:סגל אוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:מנהלי ארכיונים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פרייבורג למוזיקה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1940
המכון הלאומי לסרטן

**המכון הלאומי לסרטן** (באנגלית: **National Cancer Institute** או **NCI**) הוא חלק מהמכונים הלאומיים לבריאות של ארצות הברית הכפוף למחלקת הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית וממומן על ידיה. ה-NCI הוא סוכנות למחקר ופיתוח של תרופות וטיפולים בתחום הסרטן שמרכזה בבת'סדה, מרילנד. 

הרעיון להקמת מרכז לאומי לחקר הסרטן בארצות הברית הוצע על יד הסנאטור מתיו נילי בשנת 1927. ההצעה נדחתה, אך בשנת 1937 אישר הנשיא פרנקלין רוזוולט את חוק ה-NCI - חוק המסמיך את המכון הלאומי לסרטן לנהל ולממן מחקר בתחום הסרטן, בארצות הברית ומחוץ לגבולותיה, ולהכשיר צוות מקצועי באבחון וטיפול בסרטן. בשנת 1944 הוכפף ה-NCI למכון הלאומי לבריאות. במשך השנים שמר המכון על תפקידיו המקוריים ואף אימץ מטרות חדשות כגון הפצה של מידע מחקרי בקהילייה הרפואית.

## ראו גם
* המרכז לסרטן ע"ש מ' ד' אנדרסון באוניברסיטת טקסס

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חקר הסרטן
קטגוריה:ארצות הברית: ארגוני בריאות ורפואה
קטגוריה:אונקולוגיה
קטגוריה:מחלקת הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית
קטגוריה:מכונים לאומיים לרפואה
קטגוריה:הוקמו ב-1937
מה נשתנה

[260px|ממוזער|מה נשתנה מתוך [הגדת שיק בעיצובו של ארתור שיק, לודז', 1935]]
שמאל|ממוזער|מה נשתנה - ביידיש ובעברית לסירוגין, הוקלט ב-8 ביולי 1990, שר שנדור זלמנוביץ.
"**מַה נִּשְׁתַּנָּה**" הוא קטע בתחילת ההגדה של פסח הידוע כ**ארבע [[קושיה|קושיות]]**. קטע זה מתחיל את קיומה של מצוות "והגדת לבנך" - הנחלת סיפור יציאת מצרים לדור הבא, שבמוקד ליל הסדר.

## מקור הטקסט
מקורו של מה נשתנה במשנה, בה נכללו ארבע שאלות: למה נאסרה אכילת חמץ ואוכלים רק מצה? מדוע אוכלים רק בשר צלי? למה אוכלים רק מרור? ולמה מטבילים שני מאכלים? השאלה העוסקת בצלי מתייחסת אל קרבן הפסח שנאכל צלי, אולם לפי המנהג הקדמון היו אוכלים בשר צלי גם לאחר החורבן, כזכר לקרבן, ולכן נשאר נוסח זה אף במשנה. בנוסח המאוחר יותר של ההגדה, לאחר שפסק מנהג זה, שאלה זו הוחלפה בשאלה הנוגעת לצורת הישיבה (הסבה).

נוסח המשנה בכתב יד קאופמן, ובתלמוד הירושלמי, כולל רק שלוש קושיות, ואינו כולל את הקושיה בדבר המרור, וכן הוא בכתב יד מינכן, ובמרבית כתבי היד הקדומים האחרים של התלמוד הבבלי. בעקבות זאת יש הסבורים כי בנוסח הקדום היו רק שלוש קושיות.

השאלות נשאלות כחלק מקיום מצוות סיפור יציאת מצרים, אשר מתואר במקרא כתגובה לשאלת הבנים - .

בעבר היה מקובל שעורך הסדר הוא השואל את השאלות. אך כיום נהוג שהצעיר שבמשתתפי הסדר אומר את מה נשתנה. בגני הילדים מכינים את הילדים לדקלום "מה נשתנה" במנגינה מיוחדת.

בסדר הקינות לתשעה באב כמנהג הספרדים ובהשפעתם בתכלאל נמצאת הקינה אליכם עדה קדושה שהפזמון שלה הוא "מה נשתנה הלילה הזה מכל הלילות" ומשווה בין ליל תשעה באב לליל הסדר.

בקרב החסידים נהוג לומר או לשיר את הקטע ביידיש.

## לחנים
במרוצת השנים נכתבו מספר לחנים:

* **לחן אבילאה** - נקרא על שמו של המלחין החיפאי אפרים אבילאה (1881–1951). זהו הלחן הידוע והפופולרי ביותר. ישנה מחלוקת בנוגע לזהות מחבר לחן זה. משפחתו של אבילאה טוענת כי הוא כתב את הלחן כחלק מ"אורטוריית חג החירות", יצירה שכללה לחנים למרבית ההגדה, בביצוע מקהלה ופסנתר.
* **לחן שרת** - נקרא על שמו של המלחין והמנצח יהודה שרת (1901–1979), שהיה גם אחיו הבוגר של ראש הממשלה השני, משה שרת.
* **לחן גרדנויץ** - על שמו של פטר עמנואל גרדנויץ (1910–2001) שהיה מוזיקולוג, מלחין, מבקר מוזיקה, מו"ל, ומחברם של ספרי עיון רבים בנושאי מוזיקה.
* **לחן דסאו** - על שם המלחין והמנצח הגרמני פאול דסאו (1894–1979).
* **לחן לוי** - על שם יצחק לוי, מלחין וזמר, אשר ליקט והקליט שירי לאדינו ושירי עם יהודיים ספרדיים

## גלריה

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* על ההבדל בסדר השאלות בין ההגדות השונות - ספרדים ואשכנזים בעיקר
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירי פסח
קטגוריה:שירים על לילות
קטגוריה:הגדה של פסח
תחנת סן-לאזאר

[ממוזער|שמאל|200px|תחנת סֶן-לאזאר, [קלוד מונה, 1887]]
**תחנת סֶן-לאזאר** (בצרפתית: **Gare Saint-Lazare**) היא תחנת רכבת מפורסמת בפריז בירת צרפת. התחנה ממוקמת ברובע השמיני, בסמוך לכנסיית סן-לאזאר, ובמרחק לא רב ממרכז הקניות גאלרי לפאייט.  

תחנת סן-לאזאר נחשבת לאחת התחנות העמוסות בפריז, ובממוצע עוברים בה שמונים וחמישה מיליון נוסעים בשנה. התחנה נחנכה לראשונה בשנת 1837, על ידי הנסיכה **מרי אמלי דה בורבון סיסילי**, אשתו של לואי פיליפ, "המלך האזרח" שהוכתר לאחר מהפכת יולי 1830. 

בתחילה הייתה התחנה מוצא לקו רכבת אחד. תוך מספר שנים הורחבו הקווים, ועד שנת 1900 הייתה התחנה מקום מפגש לשש מסילות שונות. כיום מספר הקווים העוברים בתחנה רב ביותר. בשנת 1904 נבנתה במקום אחת מהתחנות הראשונות של הרכבת התחתית של פריז. התחנה מהווה מקום מפגש גם ל-RER - רכבת האקספרס האזורית. 

פרסומה של תחנת הרכבת סן-לאזאר מגיע, בין השאר, מציור השמן של קלוד מונה משנת 1877.

## קישורים חיצוניים

* 
ימין|200px|ממוזער|הכניסה לתחנת המטרו סן לאזאר

קטגוריה:הרובע השמיני של פריז
קטגוריה:פריז: מבנים
קטגוריה:פריז: תחנות רכבת
נטורליזם (פילוסופיה)

בפילוסופיה, **נטורליזם** מתאר קבוצת גישות פילוסופיות (שנבעו בדרך כלל מהגישה המטריאליסטית או הפרגמטיסטית), אשר טוענות כי כל התופעות בעולם נשמעות לאותם הכללים. במיוחד מתייחסת טענה זו למושג העל־טבעיות: אם נגדיר את המונח "תופעה על טבעית" כ"תופעה שהיא מעל לחוקי הטבע" או "נשמעת לחוקים אחרים מאשר חוקי הטבע", טוען הנטורליזם כי לא קיימות תופעות על־טבעיות. סוג ספציפי של נטורליזם קובע שלא קיים דבר מלבד העולם הטבעי המוכר. סוג זה מכונה נטורליזם מטאפיזי.

רבים מבין הפילוסופים של המדע בימינו משתמשים במונחים "נטורליזם מתודולוגי" או "נטורליזם מדעי" כדי לתאר את התכונה המהותית והבסיסית של הגישה ואורח המחשבה המדעיים ("השיטה המדעית"), שבהם באה לידי ביטוי ההנחה המתודולוגית, שהאופן הטוב ביותר להבין ולהסביר את התופעות שאנו עדים להן בטבע הוא דרך גילויים והבנתם של חוקי טבע כלליים ואוניברסליים, מבלי לקחת בחשבון את שאלת קיומם או חוסר קיומם של יסודות על־טבעיים. כל ניסיון לחקור או להסביר תופעה הנצפית בטבע תוך שימוש ביסודות על־טבעיים או תוך הנחה שאלה קיימים הוא, לפי הגדרה זו, לא מדעי.

לדוגמה: הטענה, שתוך כדי תהליך היווצרות החיים והתפתחותם האבולוציונית היה מעורב כוח אלוהי (הטענה הבריאתנית או הטענה הקרובה אליה של התכנון התבוני), היא מכורח ההגדרה לעיל לא מדעית.

הנטורליסט יטען שאם קיימות תופעות שנהוג לכנותן "על־טבעיות" (כמו קריאת מחשבות, הגדת עתידות, גלגול נשמות, רוחות רפאים או פיות), הן בהכרח נשמעות לאותם חוקי הטבע כמו כל תופעה אחרת בעולם, ולכן ניתן להסבירן ולחוקרן באותם אמצעים ושיטות המשמשים לחקירת כל תופעת טבע (ולפיכך אינן על־טבעיות). אם אין ביכולתנו להסביר באופן זה תופעה שנראית על טבעית, הסיבה לכך, יטען הנטורליסט, היא בהכרח אוזלת ידנו להבין את חוקי הטבע במידה מספקת. עם זאת, הנטורליסט פוטר טענות באשר לקיומן של תופעות מסוג זה כבלתי סבירות באופן כמעט מוחלט, מהסיבה הפשוטה, שעד היום כל ניסיון להוכיח את קיומן של תופעות כאלה תחת תנאים אובייקטיביים ומבוקרים ותחת פיקוחם של מדענים, נכשל (ראו: אתגר מיליון הדולר להוכחת העל־טבעי).

לעומת זאת, קיומו של אלוהים, או של כל אל, לדעתם של רוב הנטורליסטים, הוא בלתי אפשרי. כי אלוהים, מעצם הגדרתו הוא על-טבעי, ולטעון שאלוהים נשמע לאותם חוקי הטבע (שאינם מוגדרים 'על-טבעיים'), זה לטעון שאלוהים אינו מתאים להגדרתו כ'על-טבעי'. כלומר: המונח "אלוהים", המוגדר כדבר שאינו נשמע לאותם חוקי הטבע כמו שאר הדברים בעולם, אינו יכול להתייחס לשום דבר הקיים בעולם. הפילוסוף ברוך שפינוזה ראה את התגלמות האל בטבע ולכן האל על פי תורתו אינו על-טבעי, אלא **האל הוא הטבע**. לפיכך, אלוהים אינו טרנסצנדנטלי, אלא אימננטי, כלומר נובע מהטבע ומקיים את הטבע.

פילוסופים אחדים מחזיקים בגישה נטורליסטית על האלוהים. המפורסם שבאותם פילוסופים הוא שפינוזה, אשר לפי תפיסתו, אלוהים הוא שם כולל לכל החוקים שבטבע.

הנטורליזם הוא אבן היסוד של השקפת העולם של תנועת הברייטס, אשר שמה לה למטרה לקדם בחברה תפיסה חיובית של הנטורליזם, הכרה בזכותם של פרטים לדגול בו וקבלתם כחברים שווי ערך בחברה.

## ראו גם
* נטורליזם מטאפיזי, אמפיריציזם, מטריאליזם, פרגמטיזם, רציונליזם, ספקנות
* אתאיזם, אגנוסטיות
* על־טבעי, מיסטיקה
* דת, אל, אלוהים

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זרמים בפילוסופיה
קטגוריה:פילוסופיה של המדע
קטגוריה:חילוניות
כן לא שחור לבן

**כן לא שחור לבן** הוא משחק מיומנות דיבור. מטרת חלק מן השחקנים להימנע מאמירת אחת המילים "כן", "לא", "שחור" ו"לבן". מטרתם של שחקנים אחרים היא להכשילם בכך. מותר להשתמש במילים חליפיות, כגון "יש/אין", "חיובי/שלילי" ובמילות ההיסוס כגון: "אולי", "יכול להיות" ו"ייתכן".

למשחק תצורות רבות:
*מארגן המשחק מנסה להכשיל את שאר חברי הקבוצה.
*שחקן אחד נבחר, ושאר הקבוצה מנסה להכשילו.
*כמשחק לשניים, כל שחקן משחק בשני התפקידים בו זמנית, מנסה להכשיל בלי להיכשל. (בצורת דיאלוג) אופציה נוספת היא ששחקן אחד מנסה להכשיל את השני על ידי שאילת שאלות, והשחקן השני צריך לענות על כל שאלה, תוך כדי הניסיון לא להיכשל.
*כשילוב במשחק טריוויה, שואלים שאלות בתוך המשחק בגרסה זו נפסל גם מי שענה לא נכון על שאלה שלא קשורה למילים כן לא שחור לבן.
*תצורה היררכית, כמשחק מסיבה: כל אורחי המסיבה מקבלים סרט לענוד לבגדם. במהלך הערב הם מנסים להכשיל זה את זה. שחקן שהכשיל אחר מקבל את כל הסרטים שעונד השחקן שנכשל. המנצח במשחק הוא השחקן שבזמן מסוים ענד את מרב הסרטים. סיד סקסון כתב על גרסה זו בספרו **A Gamut of Games**.

## לקריאה נוספת

* Sackson, Sid. *A Gamut of Games*. 


קטגוריה:משחקי מיומנות דיבור
אונאת דברים

**אונאת דברים** היא מצוות לא תעשה מתרי"ג מצוות, האוסרת לגרום צער לאדם על ידי דיבור שיפגע בו או יבייש אותו.

דין זה בא בצמוד לדין אונאה הממוני ונלמד מאותם פסוקים, אך חז"ל הפליגו באיסורו ואמרו כי "גדולה אונאת דברים מאונאת ממון".

## מקור הדין
בתורה נאמר: .

פשוטו של הפסוק, על פי ההקשר, עוסק באונאה ממונית, אולם איסור אונאת ממון כבר נאמר לעיל בפסוק יד, ולכן חז"ל למדוהו כעוסק ב"אונאת דברים":

המדרש מביא שני פסוקים, שבשניהם אוסרת התורה על אונאה. כיוון שבפסוק אחד מפורש העיסוק במקח וממכר, מסיק המדרש כי בפסוק השני קיים חיוב נוסף ואותו הוא מגדיר כאונאת דברים. בהמשך הגמרא מובאים מאמרים רבים העוסקים בחומרת האיסור למשל: "כל המלבין פני חברו ברבים כאילו שופך דמים". הגמרא מדגימה בדוגמאות רבות איסור זה והן עוסקות בהזכרת עבר של אדם ששינה דרכיו כמו בעל תשובה או גר, בחוסר כבוד לאדם אחר כמו יחס בין בני זוג וכן בגרימת צער בענייני מסחר.

בסופה של הגמרא מובא הסיפור "תנורו של עכנאי" ששב ומעמיד את הקורא על הנזקים היכולים להיגרם מאונאת דברים.

## דיני האיסור
הפוסקים מביאים את דברי הגמרא כהגדרת האיסור, והיינו שאסור לצער בצורה הדומה למקרים שהובאו בגמרא. השולחן ערוך מצרף לכך גם את האיסור לכנות שם לחברו, אם כוונתו לביישו בכינוי זה, ואף על פי שהוא רגיל בכך.

בעל ספר החינוך מסכם וכותב:

## חלות האיסור
### שומר תורה ומצוות
בתלמוד הבבלי מדייקים מהמילים "איש את עמיתו" שהאיסור חל רק על שומרי מצוות: , וכן פסק ר' אליעזר ממיץ, בעל ספר יראים, והנימוקי יוסף (וכן כתב הרמ"א). אמנם, הרמב"ם והשולחן ערוך לא פסקו זאת להלכה, והריטב"א הסביר את דברי הגמרא כמתייחסים לאיסור מיוחד לאדם לצער את אשתו, כמבואר בהמשך הגמרא: .

כאמור, בנוגע לגר האיסור חמור יותר, שכן התורה הזהירה על כך בשני מקומות נוספים; זאת, עקב מעמדו הפגיע חברתית של הגר.

ספר החינוך מוסיף שאיסור זה נוהג בכל אדם, ואפילו בילדים קטנים.

### להשיב למי שציער אותו
בעל ספר החינוך מבהיר, כי אף שאיסור חמור לצער אדם מישראל, אך כאשר האחר מבייש ומחרף אותו אין צורך להימנע מלהשיב לו, ראשית מפני שהוא מעל היכולות האנושית "שאי אפשר להיות האדם כאבן שאין לה הופכין", וכן מפני שאם ישתוק - יראה הדבר כאילו מודה לדברי חבירו. וכל האיסור הוא רק על מי שמתחיל בכך.

אמנם בסיום דבריו כותב שישנם חסידים כאלה שאף כהשני מחרף אותם, הם שותקים ושומעים חרפתם ואינם משיבים, ועליהם אמרו חז"ל נאמר הפסוק () "ואוהביו כצאת השמש בגבורתו".

בדומה לכך, פוסק הרמ"א שאדם המאנה ומצער עצמו, מותר לצער אותו.

## אונאת דברים בתרבות
באוקטובר 2006 הועלתה בפסטיבל עכו לתיאטרון אחר הצגה מאת אביגיל גרץ בשם "אונאת דברים", העוסקת בלימודו של נושא זה ומנסה להעביר אותו לקהל שאינו מכיר את המושג ואת משמעותו המוסרית-הלכתית.

## ראו גם
*אונאה
*איסור לשון הרע

## קישורים חיצוניים
* ברוך גיגי, אונאת דברים באתר "בית המדרש הווירטואלי" של ישיבת הר עציון
* יהושע שופמן, וכי יגור אתך גר בארצכם לא תונו אתו, באתר "דעת"
* 
* חיים דוד הלוי, תשובה בעניין איסור אונאת דברים
* שמאי ליבוביץ, הכוונה המסתתרת מאחורי המילים , הדף השבועי של אוניברסיטת בר-אילן
* דוד מישלוב, "שלא לצער אחד מישראל", הדף השבועי של אוניברסיטת בר-אילן, מס' 132,  על השקילה המאוזנת של צורכי הבריות במצוות שבין אדם לחברו , שם, מס' 185
* דב ביגון, שיעור מוקלט בנושא אונאת דברים, באתר מכון מאיר
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תרי"ג מצוות
קטגוריה:מצוות שבין אדם לחברו
קטגוריה:מצוות הנוהגות בזמן הזה
קטגוריה:מצוות שבדיבור
קטגוריה:פרשת בהר
קטגוריה:מניין מצוות שמירת הלשון לפי החפץ חיים
קטגוריה:בבא מציעא: סוגיות תלמודיות
קטגוריה:כבוד בהלכה
מישור חוף הכרמל

ממוזער|251x251px|מבט על מישור חוף הכרמל מחיפה
שמאל|ממוזער|250px|חוף הכרמל, מבט מהכרמל באזור צומת אורן
[שמאל|ממוזער|250px|חוף הכרמל, מבט מ[הכרמל#גאוגרפיה|חוטם הכרמל]]
שמאל|ממוזער|250px|חוף הים, במבט ממורדות הכרמל
**מישור חוף הכרמל** הוא חלק ממישור החוף הצפוני, בקטע שמראש הכרמל בצפון ועד נחל תנינים בדרום, בתחום שיפוטה של המועצה האזורית חוף הכרמל.

מישור חוף הכרמל מחולק לאורכו על ידי שלושה רכסי כורכר שנוצרו בתקופות שונות כתוצאה מנסיגת הים ופלישתו לאזור החוף. בין רכסי הכורכר נמצאים עמקים פורים הנקראים אבוס או מרזבה על שם צורתם הצרה והמאורכת. את העמקים האלה חוצים לרוחבם נחלים, שברובם הם נחלי אכזב (נחל מערות, נחל אורן ועוד).

במזרח המישור נמצאת המרזבה, בה יש הצטברות של קרקע חרסיתית, תנאי ניקוז קשים ומעט מאוד מחשופים של סלע. באזור זה השתרעו ביצות כבארה עד לניקוזן בשנות העשרים של המאה העשרים. במערב, נמצאים רכסי הכורכר המקבילים לחוף הים (מיכאלסון 1970). על גבי רכסי הכורכר הוקמו רבים מאתרי היישוב, שם גם ניתן לחצוב מתקנים, קברים וחומרי בניה.

## תולדות האזור
אזור חוף הכרמל שימש אזור אסטרטגי וצומת דרכים בעל חשיבות רבה ביותר. מדובר בדרך המלך שעברה לאורך החוף, דרך המלך הרומאית שעברה על רכסי הכורכר ודרך ואדי מילק שהובילה מאזור שפלת החוף למגידו. נמלי ים חשובים היו לאורך החוף בתקופות השונות (קיסריה, תל דור, עתלית). כבר בתקופה הפרהיסטורית היו חיים תוססים באזור, לראיה מערות האדם הקדמון במורדות הכרמל. 

בעת העתיקה היו באזור שני מרכזים גדולים: בעיר דור (בתקופת מלכי ישראל) ובעיר קיסריה (בתקופה הרומית). החיים היהודיים באזור נמשכו עד למאה השישית לספירה. בתקופת השלטון המוסלמי והעות'מאני היו פזורים באזור כפרים ערביים רבים: פוריידיס, צרפנד (כיום צרופה), עין ע'זאל (כיום עין איילה), איגזי (כיום כרם מהר"ל), כפר לם (כיום הבונים), ג'בע (כיום גבע כרמל ומצפה עופר). במהלך מלחמת העצמאות רוקנו כפרים אלה, למעט פוריידיס, מתושביהם וננטשו לחלוטין. עם גל ההתיישבות הגדול של שנת 1949 הוקמו מרבית ישובי חוף הכרמל.
## ראו גם
* מועצה אזורית חוף הכרמל

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ארץ ישראל: אזורים
הכרמל
כרמל
אב טיפוס (פסיכולוגיה)

**אַב טִיפּוּס** (**Prototype**) בסמנטיקה ובפסיכולוגיה קוגניטיבית הוא חבר קבוצה חברתית בעל אוסף של תכונות מאפיינות המייצגות את קבוצתו.

אב טיפוס הוא החבר בעל מספר התכונות הגדול ביותר המשותפות לשאר הפריטים בקבוצה ומספר התכונות הקטן ביותר המשותף לפריטים מקטגוריות אחרות. אין תכונות הכרחיות או מספיקות להגדרת המושג, וגבולות הקבוצה או הקטגוריה אינם מוגדרים בנוקשות. לעיתים ישנו דמיון חופף ו"משפחתי" בלבד בין חברי הקבוצה, וחברי הקטגוריה אינם שווים במידת ייצוגיותם. חברים אחרים נשפטים על סמך הדמיון לאב הטיפוס. הארגון התודעתי הוא ארגון היררכי.

למשל את קבוצת הציפורים, המאופיינת במשקל גוף נמוך, תעופה ונוצות יכולים לייצג כחברים אב טיפוסיים היונה או הדרור, אך לא היען, הפינגווין או התרנגולת, שהם חברים לא אופייניים בתכונותיהם. תפוח הוא פרי אב טיפוסי לעומת העגבנייה, וכך כלב רועים גרמני לעומת הפודל.

אך אב טיפוס לעיתים אינו מייצג אופייני של חברי קבוצתו, אלא דימוי שקיים על קבוצה זו – הסטראוטיפ. למשל, האנס האב טיפוסי הוא דימוי של גבר האורב לנערה צעירה ותמימה ההולכת לבדה בחושך ומתנפל עליה באלימות. זאת על אף שידוע כי בלמעלה מ-80% ממקרי האונס הנאנסת מכירה את האנס, והאינוס מתרחש בביתה של הנאנסת או בביתו של האנס. כך, לעיתים אב הטיפוס אינו המקרה או החבר המייצג אלא הסטראוטיפ המייצג שרווח בציבור אודות הקבוצה.

בנוסף, תיאורית אב הטיפוס לא תמיד רלוונטית, מכיוון שלא לכל הקבוצות יש מבנה היררכי בתודעה האנושית. למשל קטגוריות אנושיות כמו מדע או אמנות לא יכולות להסתדר לפי מבנה היררכי שבראשו אב טיפוס. זאת מכיוון שאין אפשרות לתייג יצירת אמנות אחת כנעלה אבסולוטית ביחס ליצירת אמנות אחרת, או תגלית מדעית כ"מדעית" יותר מתגלית אחרת.

## ראו גם
* ארכיטיפ
*סכמה (פסיכולוגיה)
*דמיון משפחתי

קטגוריה:סמנטיקה
קטגוריה:סוציולוגיה
מולצהיים

**מולצהיים** (בצרפתית ובגרמנית: **Molsheim**) היא קומונה במחוז בא-רן בחבל גראנד אסט הצרפתי. בשנת 2005 היו בקומונה 9,452 תושבים.

האזכור הכתב הראשון של היישוב מתוארך לשנת 820. בימי הביניים הייתה העיר בבעלות הבישוף משטרסבורג. היא התפתחה במאה הארבע עשרה והחמש עשרה (הרחבת החומות), אך ספגה הרס, באותה צורה כמו שאר הערים באזור, במהלך מרד האיכרים בשנת 1525 ומלחמת שלושים השנה. במהלך הרפורמציה העיר היא מקורם של כמה צווים דתיים. היא הופכה לצרפתית בתום מלחמת השלושים שנה. המאה התשע-עשרה, עם התקנת סדנאות Coulaux (כלי נשק וחומרה), מסמנת את כניסת העיר לעידן התעשייתי.

## נוף העיר
בעיר העתיקה מולצהיים ישנם מספר בתים ובניינים עתיקים בסגנון אדריכלי אלזסי. הבניינים המפורסמים ביותר הם ה-"Metzig" מתקופת הרנסאנס, ה-*Eglise des Jésuites* מתקופת הבארוק, כנסייה גדולה שיכלה להכיל את כל אוכלוסיית העיר כשנבנתה וה-*Hôtel de ville* הקלאסי.

המנזר העתיק *La Chartreuse*, אשר נהרס חלקית במהלך המהפכה הצרפתית, פועל כיום כמוזיאון, על שטח של 3 אקר, מעין עיירה בתוך העיר.

## כלכלה
מולצהיים ידועה כביתו של מפעל בוגאטי. ייצור של מכוניות בוגאטי חזר לעבוד בעיר דורליסהיים הקרובה למולצהיים בשנת 2005.

## קישורים חיצוניים
 
* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ריין תחתון: קומונות
קטגוריה:ערים גרמניות לשעבר