open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אביגדור משה נוסיקוב

**אביגדור משה נוסיקוב** (ברוסית: **Носиков, Авигдор Моше**; נולד ב-13 במאי 1986, לנינגרד) הוא רב העיר דורטמונד שבגרמניה. בין השנים 2010–2022 שימש כרב העיר וורונז' ומחוז וורונז' שברוסיה.

## ביוגרפיה
אביגדור נוסיקוב נולד בשנת 1986 בלנינגרד, ברית המועצות. בשנת 1991 עלה עם הוריו לישראל, למד בתיכון "מיי בואיר" בירושלים. לאחר מכן, בין השנים 2001–2004, קיבל השכלה תורנית בישיבת "נחלת אשר" ובישיבת "כוכב מיעקב-טשעבין". לאחר מכן, במקביל ללימודיו בכולל גור-ערד, אביגדור הקים ועמד בראש הקהילה היהודית דוברת הרוסית בעיר ערד, תוך שיתוף פעולה עם ארגון "תולדות ישורון", ובמקביל החל להיבחן לרבנות ב-2006 ובהמשך הוסמך להוראה על ידי הרב אברהם צבי הכהן.

בפברואר 2010 הוזמן על ידי הקהילה הדתית היהודית בוורונז', וחזר לרוסיה כדי לכהן כרב העיר וורונז' ומחוז וורונז'.

במשך השנים הוא יזם פרויקטים רבים בתחום הקהילה היהודית המקומית, ובשנת 2022 הוא עזב את רוסיה והתמנה לרב העיר דורטמונד שבגרמניה, שם הוא ממשיך בפעילותו הדתית והקהילתית בקרב יהודי גרמניה.

נשוי לרחל נוסיקוב, אב לארבעה ילדים: חיה, שמעון, יונה ואדל.

## הרב הראשי של וורונז'
במהלך כהונתו של אביגדור נוסיקוב כרב הראשי של וורונז', הוא הוביל מאמצים לשיפור המודעות לקהילה היהודית ולחיזוק קשרים בין-דתיים. הוא היה פעיל בשיקום של בית הכנסת הישן והמפואר של וורונז', הקים מקווה טהרה, השתתף באירועים ציבוריים, ייצג את הקהילה היהודית במפגשים בין-דתיים, ויזם פעילות חינוכית - גן ילדים, בית ספר משלים ומועדון נוער יהודיים בקהילת וורונז'.

בשנת 2016 השיק נוסיקוב פרויקט חדש לשימור המורשת היהודית בעיר וורונז' ובסביבתה. במסגרת הפרויקט, נערכו אירועים לזכר השואה, שיקום של מקומות היסטוריים, וסדנאות חינוכיות על ההיסטוריה היהודית המקומית.

בתחילת 2022, זמן קצר לאחר פרוץ המלחמה באוקראינה, עזב אביגדור את רוסיה והתפטר מתפקידו כרב מחוז וורונז'.

## רב בדורטמונד
לאחר עזיבתו את רוסיה בשנת 2022, התיישב נוסיקוב בגרמניה והחל לשמש כרב הקהילה היהודית של דורטמונד. בפעילותו בעיר, נוסיקוב ממשיך להוביל את הקהילה היהודית המקומית, מקדם פרויקטים חינוכיים, ומסייע בחיזוק הזהות היהודית בקרב תושביה היהודים של דורטמונד ובבניית דיאלוג עם בני דתות ולאומים אחרים בעיר.

## חברות בארגונים
* חבר בוועידת רבני אירופה
* חבר בארגון הרבנים האורתודוקסיים של גרמניה - ORD.

## פרסים
* בשנת 2016 הוענק לו עיטור כבוד "הוקרת מחוז וורונז'" כהוקרה על תרומתו הרבה לחיזוק הקשרים בין הקהילה היהודית לרשויות המקומיות ולתרבות האזורית.
* בשנת 2019 קיבל מדליה משירות בתי הסוהר של רוסיה כהוקרה על פעילותו בקרב אסירים יהודים במחוז וורונז'.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודים רוסים
קטגוריה:רבנים גרמנים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1986
קטגוריה:רבנים חרדים
פול-י ח'ומרי

**פול-י ח'ומרי** (בפשטו: **پل خمري**; בפרסית: **پلخمری**) היא עיר תעשייה בצפון אפגניסטן ובירת מחוז בגלאן. על פי תחזית רשמית לתאריך 21 בספטמבר 2020, התגוררו בעיר 242,859 בני אדם, מה שהופך אותה לאחת מהערים הגדולות באפגניסטן. העיר מהווה מרכז תעשייתי חשוב במדינה.

## היסטוריה
העיר הפכה לבירת מחוז באגלן במהלך שנות ה-80 של המאה ה-20, במטרה לשפר את נגישות הציבור למשרדי הממשל, תוך ניצול מיקומה האסטרטגי של פול-י ח'ומרי לאורך כביש קאבול-מזאר. ההעברה נועדה לשפר את הגישה הציבורית לשירותי הממשלה, תוך מינוף מיקומה האסטרטגי של פולי חומרי לאורך הכביש המהיר קאבול-מזאר. הקבינט האפגני בראשות מוחמד נג'יבוללה אישר את הפיכת העיר לבירת המחוז ב-9 במרץ 1989.

החל משנת 2017, הטליבאן הרחיב משמעותית את פעילותו בסביבות העיר. ב-5 במאי 2019, אנשי טאליבן פרצו למטה המשטרה בעיר והרגו 13 שוטרים. ב-1 בספטמבר 2019, הטאליבן תקף את העיר ישירות, אך נהדף על ידי הצבא האפגני. ב-16 בינואר 2021, מפקד ה-NDS (שירות הביון הלאומי) המחוזי, פזל וואקילזאדה, נהרג במתקפה של הטאליבן.

ב-10 באוגוסט 2021, פול-י ח'ומרי הפכה לבירת המחוז השמינית שנכבשה על ידי הטאליבן במסגרת המתקפה הצבאית שהובילה להשתלטות הטליבאן מחדש על אפגניסטן.

ב-13 באוקטובר 2023, 7 אנשים נהרגו ו-15 נפצעו בפיגוע התאבדות במסגד שיעי שבוצע על ידי מחוז ח'וראסאן של המדינה האסלאמית.

## גאוגרפיה
פול-י ח'ומרי ממוקמת כ-100 קילומטר מדרום לקונדוז, כ-200 קילומטר דרום-מזרחית למזאר-י שריף וכ-230 קילומטרים צפונית לקאבול.

## כלכלה
אספקת החשמל בעיר מבוססת על פעילותם של שני סכרים.

מפעל המלט הראשון של אפגניסטן נבנה בעיר בשנת 1954, בסיוע תמיכה כספית מצ'כוסלובקיה. כיום המפעל נמצא בבעלות קרן השקעות אפגנית.

מחוץ לעיר, בכפר כאר-כאר, פועל גם מכרה פחם.

החקלאות מהווה גורם מרכזי בכלכלת העיר. חיטה, תבלינים ואורז הם הגידולים העיקריים באזור.

הודות לרשת חשמל שנבנתה בשנים האחרונות בין קאבול לפול-י ח'ומרי, העיר נהנית מאספקת חשמל יציבה יחסית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אפגניסטן: ערים
קטגוריה:מחוזות אפגניסטן: ערי בירה
תירס אבן חן מזכוכית

טקסט=multicolored transluscent corn kernals|ממוזער| תירס אבן חן מזכוכית
**תירס אבן חן מזכוכית** (באנגלית: **Glass Gem Corn**) הוא זן מסורתי של תירס מארצות הברית, שמוכר בזכות הצבעים השונים והבולטים של הגרגרים שלו, שנראים כמו צבעי קשת.

תירס אבן חן מזכוכית הפך לפופולרי ברשתות החברתיות בשנת 2012 בזכות המראה המיוחד שלו. חובבים שומרים את הזרעים שלו כדי לשתול מחדש ולסחור בהם עם אחרים.

## היסטוריה
תירס אבן חן מזכוכית פותח בשנות ה-80 על ידי בארנס, ששילב זנים שונים של תירס, כולל פופקורן מיניאטורי של אנשי פאוני, תירס אדום ששימש לקמח מאוסאז', ותירס אפור ששימש לאוכל לסוסים, גם הוא מאוסאז'. בארנס בודד את הזנים האלה מצמחים שצמחו באופן טבעי בשדותיו. זנים אלו גודלו באופן מסורתי על ידי שבטי הצ'ירוקי והפאוני, ויצרו תירס עם אוזניים קטנות וגרגרים שקופים בצבעים שונים.

לאורך שנות השמונים ואל תוך שנות התשעים המשיך בארנס לגדל את התירס הזה על אדמתו, אך הוא לא זכה לפופולריות רחבה עד שבארנס פגש את גרג שואן במפגש של צמחים מקומיים ב-1994. בארנס ושון התיידדו, ובשנת 1995, בארנס נתן לשון חופן זרעים של תירס ה-אבן חן מזכוכית.

בסוף שנות ה-90 ותחילת שנות ה-2000 המשיכו בארנס ושון לשתול את תירס אבן זכוכית באזורים קטנים. אך החל משנת 2005, שואן וחברו חוזה לוצ'רו מסנטה קלרה פואבלו, ניו מקסיקו, בארנס ושון, יחד עם חברם חוזה לוצ'רו, החלו לגדל את תירס אבן זכוכית בסמוך לתירסים גדולים יותר של פואבלו וקמח ספרדי שגדלו באזור. הרבייה המשותפת הזו העניקה לתירס אבן זכוכית צבעים עמוקים יותר וחוסן משופר. במהלך תקופה זו החל שואן לקרוא לתירס בשם Glass Gem. בשנת 2008, שואן נתן זרעים למגדלים בהודו, ישראל, קניה, מקסיקו וארצות הברית. אחד האנשים שקיבלו את הזרעים היה ביל מקדורמן, לשעבר מנכ"ל Native Seeds/SEARCH. מקדורמן השתמש בתירס הזה בתוכניות חינוכיות שגרמו לעוד עניין בתירס. בשנת 2012, תמונה של תירס אבן חן מזכוכית הפכה לוויראלית. התירס זכה לעוקבים רבים, עם דפי פייסבוק וחשבונות אינסטגרם. Native Seeds/SEARCH משמרת את התירס ומספקת אותו לציבור.

## טיפוח
ישנן שתי דרכים מועדפות לגדל תירס אבן חן מזכוכית. הוא גדל היטב בשורות של 76 סנטימטרים זה מזה, כאשר הזרעים ממוקמים במרווחים של 15–30 סנטימטרים זה מזה. שתילת שלושה או ארבעה זרעים בחורים ברווח של 0.91–1.22 מטרים לחוד היא גם דרך טובה לטפח אותו. קוטפים את התירס כשהקליפות יבשות ושחומות. תירס אבן חן מזכוכית הוא זן שמתבגר במהירות. בדרך כלל, הוא מוכן לקציר תוך 110–120 ימים.

על ידי שימוש בבחירה פשוטה קל לגדל את מגוון תירס אבן חן מזכוכית עבור הצבעים והדוגמאות הרצויות. בחר גרעינים עם המאפיינים הרצויים מכמה שיותר אוזניים. לאחר חזרה על תהליך זה במשך שנתיים או שלוש האוזניים יציגו את התכונות הרצויות. גרעינים כחולי שמיים הם הקלים ביותר להתרבות. לשימור זרעים יש צורך להחזיק 200–300 צמחים כדי לשמור על הספרייה הגנטית המלאה של הזרעים המקוריים.

## שימושים
ניתן לאכול תירס אבן חן מזכוכית. זהו תירס שניתן להפוך לפופקורן כמו כל פופקורן אחר. אפשר גם לייבש ולטחון אותו לקמח תירס. את הקמח אפשר להשתמש להכנת הומיני, פולנטה, גריסים או כל דבר אחר שנעשה בו שימוש בקמח תירס.

התירס הזה גם משמש כקישוט. הוא שומר על צבעי הקשת השקופים שלו גם לאחר שהוא מיובש, ומשתמשים בו לעיצוב בעונת הסתיו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים
 
קטגוריה:צמחים
קטגוריה:תירס
זכריה סרוק

רבי **זכריה בן סרוק** (פעל בשלהי המאה ה-15), היה מרבני ספרד סמוך לגירוש ספרד, ופרשן מקראי. מחבר הפירוש **'מגילת אחשורוש**'.

## ביוגרפיה
נולד בספרד, לאביו רבי יהושע סרוק, שהיה גם רבו. בצעירותו התמקצע במלאכת הגורלות. שימש בתפקידים רבניים בקהילות החשובות בספרד. אחד מידידיו היה רבי שמואל די וידאש. בעקבות גירוש ספרד, גלה לאלג'יר. לאחר תקופה קצרה, בשנת ה'רנ"ג, רצה לעזוב את העיר, וכתשורה לרבני המקום שנהגו בו בכבוד, כתב עבורם פירוש למגילת אסתר סמוך לחג הפורים. רבי זכריה סיים לכתוב את המגילה בי' בניסן באותה השנה. במהלך כתיבת הפירוש למגילה, התאלמן מאשתו בכ"ב אדר ה'רנ"ג. לא ידוע להיכן נדד, והיכן נפטר.

## השקפתו
בכתביו, הוא מתנגד לדרכו של חבירו רבי שמואל די וידאש, שחלק בתקיפות על הרמב"ם והרא"ש. רבי זכריה מעיד על עצמו: . כמו כן העריץ במיוחד את רבי אברהם אבן עזרא, והושפע גם מפירושי הרלב"ג.

בפירושו ביאר ביאורים מקוריים למגילת אסתר, ושילב בין חדשנות לבין שילוב מאמרי חז"ל, ולעיתים נדירות מביא גם מפרשני המקרא הקודמים לו.

רבי זכריה ראה בחיבורו הזדמנות להביע את אמונתו האיתנה גם לאחר גירוש ספרד, למען חיזוק האמונה בקרב קהל המגורשים.

### מגילת אחשורוש
פירושו למגילת אסתר המכונה 'מגילת אחשורוש', נדפס בוונציה בשנת שכ"ה. כמה ממפרשי המגילה הזכירו את פירושיו של רבי זכריה, ביניהם ניתן למנות את הרשב"ץ האחרון ואת רבי שמואל די אוזידה.

## לקריאה נוספת
* הרב יהונתן שלום בנחיון, **מבוא לפירוש מגילת אחשורוש לרבי זכריה ן' סרוק**, בירחון האוצר אדר ב' ה'תשע"ט

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשוני האחרונים
קטגוריה:מגורשי ספרד ופורטוגל
קטגוריה:פרשני המקרא
קטגוריה:יהודי אלג'יריה במאה ה-15
קטגוריה:ילידי המאה ה-15
דואר אפגניסטן

[ממוזער|[בול דואר המציג את פסלי בודהה בבאמיאן (1951) שהונפקו על ידי דואר אפגניסטן]]
**דואר אפגניסטן** הוא ארגון הדואר והשליחויות הלאומי של אפגניסטן, שמטהו ממוקם בקאבול. יש לו סניפים בכל 34 המחוזות ובכ-420 הנפות של אפגניסטן.

למרבית הבתים באפגניסטן, במיוחד בשכונות הוותיקות ובאזורים הכפריים, לא מוגדרת כתובת רחוב. מסיבה זו, במקום כתובות רחוב, הדואר באפגניסטן עושה שימוש בשמות ובכלים אחרים לאיתור כתובות.

## היסטוריה
הקמתו של שירות דואר רשמי באפגניסטן נזקפת לזכותו של שיר עלי ח'אן, אמיר אפגניסטן, שהקים לראשונה באפגניסטן שירות דואר בשנות ה-60 של המאה ה-19, כחלק מתוכנית רחבה יותר למודרניזציה של אפגניסטן.

עד לסוף שנות ה-70 של המאה ה-20, טרם המהפכה האסלאמית באיראן, השירות התפתח לאחד משירותי הדואר המפותחים ביותר באזור מרכז אסיה, עם פריסה נרחבת ויכולת לקבל ולהפיץ מכתבים בכל רחבי העולם.

### ציר זמן
* 1870: הוקם משרד הדואר הראשי בקאבול וכן סניפי דואר בבירה של כל מחוז במדינה, לשם אספקת שירותי דואר בסיסיים.
* 1892: הוקם סניף דואר סמוך לארג.
* 1908: רשת הדואר המשיכה להתפתח ולהתרחב.
* 1918: המינהל הכללי של הדואר, הטלגרף והטלפון הוכפף למשרד הפנים האפגני. הושלמה הקמתם של סניפי דואר בכל אחת מהערים הגדולות במדינה.
* 1925: הושק שירות דואר בינלאומי בין אפגניסטן להודו הבריטית דרך טורקהאם.
* 1928: המינהל הכללי של הדואר, הטלגרף והטלפון התנתק ממשרד הפנים והפך למשרד ממשלתי עצמאי. אפגניסטן הצטרפה לאיגוד הדואר העולמי, ונחתמו הסכמים עם חברות פרטיות שונות להרחבת משלוחי הדואר.
* 1929: החל שינוע דואר בכלי רכב לכיוון טורקהאם וקנדהאר. החל משלוח מגוון סוגי דואר בתוך המדינה ומחוצה לה, כולל מכתבים, גלויות, עיתונים, מגזינים, חומרים מודפסים וחבילות.
* 1934: שם מינהל הדואר שונה למחלקת הטלפון והטלגרף, ולאחר מכן הפך רשמית למשרד התקשורת האפגני.
* 1973: תוקן חוק שירותי הדואר.
במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20, פעילותו של שירות הדואר האפגני הושעתה עקב מלחמת האזרחים במדינה. באותה תקופה, משלוח מכתב משמעותו הייתה בדרך כלל מציאת אדם שנוסע בכיוון היעד ומוכן לשאת מכתב עמו, בתקווה שזה יגיע ליעדו בסופו של דבר.

שירות הדואר החל לתפקד שוב בהדרגה לאחר הפלת שלטון הטליבאן בתחילת המאה ה-21 ובמהלך כהונתו של הנשיא חאמיד כרזאי, במיוחד בנוגע למשלוח מכתבים וחבילות. בהמשך, בין השנים 2017 ל-2021, דואר אפגניסטן הרחיב את פעילותו לתחומים נוספים: שינוע מטענים, שירותי מסחר אלקטרוני ואספקת שירותי מידע לסוכנויות ממשלתיות נוספות.

בתחילת העשור השלישי של המאה ה-21 היו באפגניסטן כ-3,000 נקודות חלוקת דואר לשימוש הציבור, סניף דואר אחד או שניים בכל מחוז, וסוכנות דואר אחת לפחות בכל נפה.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אפגניסטן: תקשורת
אפגניסטן
קטגוריה:שירותי דואר לאומיים
פרס החברה המלכותית לספרי מדע

**פרס ספרי המדע של החברה המלכותית ** (באנגלית: The **Royal Society Science Books Prize**) הוא פרס שנתי של 25,000 ליש"ט המוענק על ידי החברה המלכותית לציון ספרי מדע פופולריים מצטיינים מרחבי העולם. הוא פתוח למחברים של ספרי מדע שנכתבו עבור קהל שאינו מתמחה. מאז שנת היסוד של הפרס ב-1988 הוא דגל בסופרים כמו סטיבן הוקינג, ג'ארד דיימונד, סטיבן ג'יי גולד וביל ברייסון. ב-2015 הגרדיאן תיאר את הפרס כ"פרס ספרי המדע היוקרתי ביותר בבריטניה".

## זוכים עד שנת 1999

## זוכים בשנים 2000–2009

## זוכים בשנים 2010–2019

## זוכים בשנים 2020–הווה

## קישורים חיצוניים
* 
* רשימת הספרים הזוכים בפרס באתר גוגל ספרים

## הערות שוליים

*
ספרי מדע
אולג לוין

**אולג לוין** (נולד ב-19 בפברואר 1973) הוא שחקן ישראלי.

## ביוגרפיה
לוין נולד בברית המועצות ובילדותו למד משחק בבית ספר במוסקבה ושיחק בתיאטרון נוער בליטא. כשהיה בן 19 עלה לישראל.

שירת בחיל התותחנים ביחידת המנתץ.

בשנת 2007 השתתף בסדרת הטלוויזיה האלופה בה גילם תפקיד משנה בשם "סרגיי" ובשנה לאחר מכן גילם יועץ ב"עבודה ערבית".

בשנת 2010 השתתף בסרט "התפרצות X" ובסדרה לקהל הרוסי "בין השורות".

שיחק גם בסדרה "מילואים", במערכונים של מה קשור
בשנת 2011 גילם את "בוריס" בסדרה אליפים ובסדרה "שביתה".

ב-2012 הופיע בתפקיד הראשי "איוון" בסרט "ניקה" העוסק בגנגסטר השומר על נערה שנחטפה מביתה.
שיחק את סטאס ב"בלו נטלי" ואת יורי ב"פצועים בראש".

לוין השתתף גם בסדרות הנוער "החממה", "שוברי גלים", "שכונה" ובסדרה "חברות".

בסדרה "יום האם" גילם תפקיד משנה בשם ולאד.
ב-2018 שיחק עבריין בסדרת המתח "מלכות".

שיחק בסרטים "אודיסיאה", "מוסקבה", "פודל מזוין" ו"זוגים".

ב-2019 גילם את אנדרה, איש הביצוע של מנהל הבנק בסדרה "עיר מקלט".

ב-2020 שיחק בסרט "הארוחה".

לוין שיחק גם ב"בת אל הבתולה" וב"זיגי".

בשנת 2022 שיחק בסרט "חומוס FULL טריילר". אינפיניטי

בשנת 2024 השתתף בסדרה "חולי אהבה" וגילם את דמותו של אנדריי, מנהל מועדון הסטנדאפ המתאהב בסטנדאפיסטית עדי לוי אותה גילמה השחקנית נלי תגר.

## קישורים חיצוניים

* אולג לוין, באתר של זוהר יעקובסון
* 
* אולג לוין, באתר הקולנוע של ישראל
* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי ברית המועצות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1973
מצר רוקאוויי המזרחי

[ממוזער|במרכז התמונה [חצי האי רוקאווי|חצי האי רוקאוויי. מצר רוקאוויי המזרחי נראה למעלה בשמאל התמונה, היכן שחצי האי רוקאוויי כמעט נוגע באי השרטון לונג ביץ, שנראה בחלק העליון של התמונה, ואשר מגן על המפרצים שמשמאלו (מצפונו) מפני האוקיינוס האטלנטי (רצוי להגדיל)]]
**מצר רוקאוויי המזרחי** (באנגלית: **East Rockaway Inlet**) הוא זרוע של האוקיינוס האטלנטי המפרידה בין חצי האי רוקאוויי במערב, לאי השרטון (המחסום) לונג ביץ' שבמזרחו, והכולל את הקהילות: של מחוז נסאו, ניו יורק, אטלנטיק ביץ' , לונג ביץ'  ולידו ביץ' . המצר נמצא בחוף הדרומי של לונג איילנד. הוא מספק ערוץ בעומק 3.6 מ' ורוחב של 75.5 מ'. מזח באורך 3,000 רגל בצד המערבי של הערוץ אושר, אך מעולם לא נבנה, ובסופו של דבר בוטל אישור הקונגרס ב-1977.

לפי לוח מידע בלונג ביץ', המצר המקורי היה בעבר דרך לונג ביץ' ישירות מול מזרח חצי האי רוקאוויי, ומכאן השם "מצר רוקאוויי המזרחי". התקבלה החלטה ליצור מצר חדש בין פאר רוקאווייי, ניו יורק, ואטלנטיק ביץ', והמוצא המקורי מולא, בתחילת שנת 2023, על ידי חיל ההנדסה של הצבא, במילוי מהמוצא החדש שנוצר. את המצר חוצה "גשר חוף האטלנטי" . הרחבה מזרחית של המצר היא תעלת ריינולדס .
ממוזער|מרכז|אי השרטון לונג ביץ'. בקצה השמאלי של התמונה, מצר רוקאוויי המזרחי. מימין לו, בקצה הרבע המערבי של האי, נראה גשר חוף האטלנטי המוזכר לעיל
[ממוזער|המפרץ הדרומי הגדול שנמצא ממזרח לאי ג'ונס , בעוד האי [פייר איילנד|פָיֵיר איילנד, מגן עליו מפני האוקיינוס מדרום]]
המצר שימושי במיוחד עבור יורדי ים המחפשים מחסה מהאוקיינוס האטלנטי. ממצר רוקאוויי המזרחי, ניתן לשוט מזרחה לאורך תעלת ריינולדס, אל מעבר למפרץ המפסטד. מצר ג'ונס, הוא המצר הבא אחרי וממזרח, למצר רוקאוויי המזרחי, שמוביל למפרץ אויסטר הדרומי , התחום מדרום באי ג'ונס ביץ' , ובסופו של דבר להגיע אל המפרץ הדרומי הגדול  (ראו מפת המפרץ הדרומי הגדול משמאל). זהו מסלול מוגן עם עומקים טובים, ומומלץ כאשר האוקיינוס האטלנטי סוער. קיימת מגבלת גובה, כדי לחצות את גשר חוף האטלנטי (המוזכר לעיל), שהמרווח האנכי מתחתיו הוא כ-7.5 מטר.

חוף המפרץ הדרומי הגדול, והמיוחד במערבו הוא המועד ביותר לשיטפונות חוף החורגים מגובה ההצפה של בסיס FEMA (הסוכנות הפדרלית לניהול מצבי חירום) ל-100 שנה.

## ראו גם
* גאוגרפיה של מצרים ומפרצים באזור לונג איילנד רבתי

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:לונג איילנד
קטגוריה:ניו יורק: גאוגרפיה
אמיר בן-סירה

**אמיר בן-סירה** (נולד ב-5 במרץ 1969) הוא תסריטאי, יוצר, מפיק ובמאי ישראלי העומד בראש מחלקת פיתוח התוכן של תאגיד השידור הישראלי. חבר "האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה".

## ביוגרפיה
בן-סירה נולד בפתח תקווה ושירת בצה"ל כקצין חובל בחיל הים בו הגיע עד לדרגת רב-סרן. לאחר שחרורו למד בחוג לקולנוע באוניברסיטת תל אביב.

בשנת 1998 (יחד עם חברו לכתיבה ליאור כפיר רפאל) התקבל ככותב ראשי לתוכנית "אברהם ויעקב", תוכניתם של אברי גלעד וקובי מידן ששודרה בערוץ 2 ומשם החלה דרכו לעולם התסריטאות והטלוויזיה.

בשנת 1999 כתב לחלומות בהקיציס ולעונות הראשונות של ארץ נהדרת.

בשנים 2005-2001 היה התסריטאי הראשי של תוכנית הבידור שהגיש אלי יצפאן בהוט 3.
בן-סירה היה שותף לכתיבת הקומדיה אחד העם 1 וסדרת ההמשך אחד העם 101.

משנת 2005 יוצר, מביים וגם כותב את הסדרה הקומית, "מה זה השטויות האלה?", בכיכובה של הקומיקאית עדי אשכנזי, שמשודרת בערוץ 2 במסגרת שידורי קשת. בשנת 2008 הסדרה אף נמכרה לרשת הטלוויזיה "CBS" האמריקאית והפורמט של הסדרה נמכר גם לרשתות הטלוויזיה של איטליה, ספרד ורשתות נוספות ברחבי העולם.

ב-2006 היה בין חמשת היוצרים שתבעו את הוט על הפרת זכויות יוצרים וזכה בתגמולי פיצוי בסך מאות אלפי שקלים.

בשנים 2010-2008 הגיש פינת סטנדאפ שבועית בתוכנית "מועדון ארוחת הבוקר" של שי גולדשטיין ולאה לב ברדיו 103fm.

הופיע עם ליאור כפיר רפאל ב"טינופת", תוכנית הלייט נייט של ערוץ 3.

בשנת 2013 החל לכתוב לתוכנית הסאטירה בובה של לילה בערוץ הספורט. באותה השנה סייע לפיתוח הסדרה הקומית החיים של אבי הזמר שלא זכתה להצלחה.
ב-2015 יצר את סדרת הדוקו "בחזרה אל הרגע" ששודרה בערוץ הראשון ועסקה באנשים מבוגרים המשתפים מניסיון חייהם. הסדרה נמכרה להפצה במספר מדינות בהן גרמניה, יוון וצרפת.

בן-סירה עבד במחלקת הפיתוח של שידורי קשת ובשנת 2017 היה התסריטאי הראשי לתוכנית "הם גדולים" וערך את תוכנית הספיישל ליום העצמאות 2017 של הזכיינית.
הוא היה שותף לכתיבת מועדון לילה שהגיש ארז טל.

משנת 2018 מייעץ לכתיבת קומדיית המצבים קופה ראשית ששודרה בתחילה בחינוכית 23 ועברה בעונתה השנייה לכאן 11.
באותה השנה כתב גם סדרת רשת בשם "בר מצווה" לה היו שותפים אילן פלד וגל אוחובסקי.

מלבד הטלוויזיה, עוסק בכתיבת מופעי הסטנדאפ של אלי ומריאנו, נלי תגר, עדי אשכנזי ואלי יצפאן.

בן סירה ערך בשנת 2018 סרט תיעודי בשם "הסטנדאפיסטים" שהופיע בתערוכת ההומור היהודי בבית התפוצות.

בשנת 2012 כתב את ספר הילדים "לך כבר לישון קרצייה", תרגום מאנגלית לספר שכתב אדם מנסבאך.

ב-2020 מונה בן סירה לנהל את מחלקת הפיתוח של כאן 11 והוא שותף פעיל בפיתוח תוכניות טלוויזיה חדשות בהן סיפורים מהכורסה, מוקד 11, משפחה בהסעה, ארוחה של החיים ומי זאת?.

## חיים אישיים
בן סירה נשוי ואב לילדים. מתגורר בתל אביב-יפו.

## קישורים חיצוניים

*אמיר בן-סירה מתארח בפודקאסט "חומרי גלם" של העיתונאי בן שני ותל"י
*אמיר בן-סירה באתר "ייצוג 1"
*

## הערות שוליים

קטגוריה:תסריטאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:במאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:סגל קשת
קטגוריה:פתח תקווה: אישים
קטגוריה:ארץ נהדרת: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
ג'משיד שארמהד

**ג'משיד שָארמַהְד** (בפרסית: **جمشید شارمهد**, באנגלית: **Jamshid Sharmahd**; 23 במרץ 1955 – 28 באוקטובר 2024) היה מהנדס תוכנה תושב ארצות הברית ובעל אזרחות איראנית וגרמנית, שהיה דובר טונדאר, קבוצה אופוזיציונית מלוכנית איראנית. הוא הוצא להורג באיראן לאחר שנחטף אליה מדובאי.

## ביוגרפיה

ג'משיד שארמהד נולד בטהראן ב-23 במרץ 1955 למשפחה זורואסטרית. כשהיה בן שבע, עבר עם אביו להנובר שבגרמניה המערבית. הוא למד חשמלאות, ובשנת 1980 חזר לאיראן והתחתן שם. ב-1983 שב למערב גרמניה עם אשתו ובתו. הוא קיבל אזרחות גרמנית ב-1995, והקים חברת תוכנה פרטית. בשנת 2003 עבר לארצות הברית, שם הפך לתושב קבע (בעל גרין קארד), והשתקע בגלנדורה, קליפורניה.

## פעילותו הפוליטית וניסיון ההתנקשות
לדברי בתו, חברת התוכנה שלו סיפקה שירותים דיגיטליים לקבוצת טונדאר , קבוצת אופוזיציה מלוכנית איראנית. ממשלת איראן טענה שהוא ראש הקבוצה שם היא נחשבת לארגון טרור.

בשנת 2009 עצר ה-FBI חשוד איראני שניסה להתנקש בחייו של שארמהד. החשוד הועמד לדין, אך נמלט לאיראן לפני שהחל משפטו.

## חטיפתו והוצאתו להורג
ב-29 ביולי 2020, ג'משיד שארמהד נחטף ונעלם בדובאי בעת שהמתין לטיסת מעבר בדרכו מקליפורניה להודו. לפי איכוני הטלפון הנייד שלו, הוא נע לכיוון אל-עין, ומשם לסוחאר בעומאן, שם נעלמו נתוני הטלפון. יומיים לאחר מכן, שירותי הביון של איראן הודיעו על מעצרו במבצע מורכב. שארמהד הועמד לדין באיראן באשמת טרור, כולל תכנון פיגוע בשיראז ב-2008 שבו נרצחו 16 בני אדם. בנוסף, הוא הואשם ב"שחיתות עלי אדמות". ממשלת גרמניה טענה שנמנעה ממנו גישה לשירותים קונסולריים, משום שאיראן רואה בעלי אזרחות כפולה כאזרחים איראניים בלבד. בפברואר 2023, איראן הודיעה כי שארמהד נידון למוות על עבירות טרור. פסק הדין גולל גינויים מצד האיחוד האירופי, ארצות הברית וארגוני זכויות אדם. ב-28 באוקטובר 2024, הוא הוצא להורג בתלייה. מאוחר יותר שינתה איראן את גרסתה וטענה כי הוא מת לפני שהוצא להורג.

## התגובות להוצאתו להורג
הוצאתו להורג גררה גינויים רבים בעולם. בתגובה להוצאתו להורג הורתה שרת החוץ הגרמנית אנאלנה ברבוק על סגירתן של שלוש הקונסוליות האיראניות (בפרנקפורט, בהמבורג ובמינכן) שבגרמניה, ועל גירושם מגרמניה של 23 דיפלומטים איראנים. שגרירות איראן בברלין לא נסגרה, ושגריר גרמניה באיראן הגיש את מחאתו לפני שהוחזר לגרמניה להתייעצויות. גרמניה קראה לאזרחיה לצאת מאיראן באופן מיידי "כדי למנוע מהם גורל דומה", ובנוסף החלה לקדם את סיווג משמרות המהפכה כארגון טרור.

## חיים אישיים
שארמהד התגורר בגלנדורה, קליפורניה, הוא עסק בתוכנה. בנו שהיאן ובתו גאזל פעלו בעולם להצלתו.

## קישורים חיצוניים

* **[https://www.facebook.com/jamshid.sharmahd/ ג'משיד שארמהד]** ברשת החברתית פייסבוק

## הערות שוליים

קטגוריה:אישים שהוצאו להורג באיראן
קטגוריה:מהנדסים גרמנים
קטגוריה:מהגרים מאיראן לגרמניה
קטגוריה:מתכנתים אמריקאים
קטגוריה:איראנים שנולדו ב-1955
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1955
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1955
קטגוריה:איראנים שנפטרו ב-2024
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-2024
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2024
קטגוריה:יחסי איחוד האמירויות הערביות – איראן
קטגוריה:טרור איראני
מחרונה

**מַחְר֫וּנַה** (בערבית: **محرونة**) הוא כפר לבנוני קטן בנפת צור במחוז דרום לבנון.

## מיקום וגאוגרפיה
הכפר שוכן בגובה של 400 מטר מעל פני הים, כ-18 קילומטרים מדרום מזרח לעיר צור, כ-3.5 קילומטרים דרומית לג'וויא, כ-4 קילומטרים דרומית מערבית למג'אדל.

## היסטוריה
בשנת 1875 כתב ויקטור גרן שזהו כפר מתואלי, וציין: "ישנן עקבות של חומה מסביב, חומרי בניין [אבנים] עתיקים, קבר חצוב בסלע ומחצבה, שחלק ממנה הפך לבריכת מים".

בשנת 1881 ביקרה ביישוב משלחת של הקרן לחקר ארץ ישראל והם תיארו אותו כך: "כפר, בנוי מאבן, המכיל כ-150 מתואלים, ללא בתים חשובים, ממוקם על גבעה, מוקף זיתים, תאנים ואדמה לעיבוד,עם מעיין ובורות מים".

על גבעה במרכז הכפר יש חורבה עתיקה עם אבנים מסותתות המסודרות זו על זו כחלק מקיר. ככל הנראה מדובר בשרידי מצודה קטנה.

היישוב מחרונה הפך לרשות מקומית עצמאית ב-2004.

### מלחמת חרבות ברזל
באוקטובר 2024 במסגרת מלחמת חרבות ברזל, נדרשו תושבי הכפר להתפנות כדי לאפשר לצה"ל לתקוף מטרות של ארגון חזבאללה בכפר, מבלי שאזרחים ייפגעו. צה"ל תקף מספר פעמים עמדות של ארגון חזבאללה במחרונה.

## דמוגרפיה
בשנת 2014 היו רשומים בכפר 1,123 בעלי זכות בחירה לפרלמנט הלבנוני. מעל 99% מהם שיעים. על פי דיווח מ-2011, מספר כלל התושבים מגיע לכ-3,800, אך במהלך החופשות והקיץ, כשמגיעים תושבים שהיגרו מהכפר המספר גדל לכ-5,000.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מחוז דרום לבנון: יישובים
קטגוריה:כפרים
קוראים לי טריניטי

**קוראים לי טריניטי** (באנגלית: **They Call Me Trinity**; באיטלקית: **Lo chiamavano Trinità**) הוא מערבון ספגטי איטלקי משנת 1970 בכתיבה ובימויו של אנצו ברבוני , עם טרנס היל ובאד ספנסר בתפקידים הראשיים. הסרט הופק באיטליה וצולם במחוז אברוצו בשפה האיטלקית. יש לסרט גם גרסה באנגלית.

הצלחת הסרט הביאה להפקת סרט המשך שגם הצליח - "עדיין קוראים לי טריניטי"/"שמי הוא עדיין טריניטי". הסרט "קוראים לי שמיל" נוצר בהשראת "סרטי טריניטי ובמבינו".

## תקציר העלילה
טריניטי (טרנס היל) הוא אקדוחן וצלף מיומן שנע ונד במדבר לבוש בגדים קרועים ומאובקים. הוא נוסע רדום במגררת כשהסוס מביא אותו לפונדק באמצע שום מקום. הוא מסיים ברעבתנות מחבת שלם של שעועית ומתבונן בשני ציידי עבריינים ששומרים על מקסיקני חשוד ברצח כדי להסגיר אותו לשלטונות ולקבל עליו כסף. הוא מחליט לקחת את המקסיקני תחת חסותו, מקדים את השניים בשליפה מהירה ומחסל אותם.

הם מגיעים עם המגררת לעיירה קטנה שם פוגש טריניטי את ה"שריף" שמסתבר לו שהוא אחיו למחצה: במבינו (באד ספנסר). במבינו ברח מהכלא בו נעצר על שוד סוסים ובדרך נתקל בשריף המיועד לעיירה, ירה בו ברגלו, לקח את תג הכוכב והגיע לעיירה כשריף החדש.

שלושה אקדוחנים פוקדים עליו לשחרר את חברם הכלוא והוא מחסל אותם בשליפה מהירה.

סמוך לעיירה יש קבוצה גדולה של מורמונים שמגדלים עדר גדול של פרות. הם דתיים ומאמינים באי־אלימות, גם כלפי תוקפיהם.

ראש הקבוצה הוא המורמוני טוביאס (דן סטארקי). טריניטי מבקר אותם ומתאהב בשתי בחורות, שרה (גיזלה האן) וג'ודית (אלנה פדמונטה).

בעיירה נמצא מייג'ור הרימן (פארלי גריינג'ר) שרוצה לגרש את המורמונים כדי להביא את סוסיו היקרים לעמק השופע ירק מאכל טבעי לסוסיו. הוא מאיים על טוביאס ומגייס לטובתו את השודד המקסיקני מסקל (רמו קפיטני) ואנשיו תמורת 20 סוסים מובחרים.

טריניטי ובמבינו מחליטים לעזור למורמונים והמורמונים מחליטים לסטות קצת מאמונתם כלפי אי־אלימות. במבינו וטריניטי מלמדים אותם אמנות לחימה.

הרימן והמקסיקנים מגיעים למקום והרימן אומר כי ייחל עוד מעט בשריפת המקום ופיזור העדר אך חוזר בו לאחר שהוא מאוים על ידי שני האחים שפוקדים על מאבק לא חמוש. במאבק זה מכניעים המורמונים את המקסיקנים ואנשי המייג'ור שנאלץ לברוח מהמקום.

טריניטי רוצה להישאר במקום עם אהובותיו המורמוניות אך כשהוא שומע מפי טוביאס שכעת יצטרך לעבוד קשה בשדה ולגדל משפחה, הוא מחליט לעזוב ולחזור לנדודיו.

## צוות השחקנים

## קישורים חיצוניים

* נעימת הנושא הראשי בתחילת הסרט, באתר יוטיוב
* קוראים לי טריניטי עם תרגום מובנה, באתר יוטיוב

קטגוריה:מורמונים
קטגוריה:מערבוני ספגטי
קטגוריה:סרטי 1970
קטגוריה:סרטים איטלקיים
ואגיז חידיאטוללין

**ואגיז נאזירוביץ' חידיאטוללין** (ברוסית: **Ваги́з Нази́рович Хидияту́ллин**; בטטרית: **Вагыйзь Назир улы Һидиятуллин**; נולד ב-3 במרץ 1959) הוא כדורגלן עבר סובייטי-רוסי ממוצא טטרי ששיחק בעמדת המגן.

## ביוגרפיה
### קריירת מועדונים
נולד למשפחה טטרית בעיירה בוגבאחה במחוז פרם. למד בפנימייה לספורטאים בעיר רוסטוב על הדון. בגיל 17 התחיל לשחק במועדון ספרטק מוסקבה. מאמן הקבוצה, קונסטנטין בסקוב, זיהה בו פוטנציאל והציב אותו בהרכב הפותח של הקבוצה. בשנת 1979 זכה עם הקבוצה באליפות ברית המועצות. בשנת 1980 עבר חידיאטוללין לקבוצת צסק"א מוסקבה וזאת כדי להימנע מגיוס לשירות הצבאי (צסק"א היה מועדון של הצבא וחברות בו נחשבה כתחליף לשירות צבאי). בשנת 1982 נפצע באימון ולאחר החלמתו הנהלת המועדון החליטה להעבירו לקבוצה אחרת של הצבא. חידיאטוללין ניסה לעבור בחזרה לספרטק, כשזה נודע לרשויות הצבא והוא נשלח לשרת כחייל פשוט במערב אוקראינה. לאחר כשנה בצבא הוא הסכים לשחק במועדון סק"א קרפטי (שהיה גם מועדון ששייך לצבא). רק בשנת 1986 הצליח חידיאטוללין לשוב לספרטק. בהתחלה שותף במשחקים כשחקן מחליף ובהמשך נכנס שוב להרכב הפותח של בקבוצה. בשנת 1987 זכה עם ספרטק בפעם השנייה באליפות ברית המועצות.

בשנת 1988 עזב את ברית המועצות לצרפת, שם שיחק שתי עונות בקבוצת טולוז. בשנת 1990 החליט המועדון לוותר על שירותיו. חידיאטוללין נשאר בצרפת לעוד ארבע שנים, במהלכן שיחק בקבוצות מהליגות הנמוכות. בשנת 1994 הוזמן על ידי מאמנו מימי ספרטק, קונסטנטין בסקוב, לשוב לרוסיה ולהצטרף לסגל דינמו מוסקבה. חידיאטוללין שיחק בשורות דינמו עונה אחת, זכה עם הקבוצה בגביע רוסיה, אך נאלץ לפרוש ממשחק פעיל בשל פציעה.

### נבחרת
חידיאטוללין שיחק בנבחרת הנוער ובנבחרת הצעירה של ברית המועצות. זכה עימן באליפות אירופה לנוער בשנת 1976 ובאליפות העולם לנבחרות צעירות בשנת 1977.

בשנת 1977 זומן לראשונה לנבחרת הבוגרת של ברית המועצות. הוא שותף לראשונה במשחק של הנבחרת ב-6 בספטמבר 1978 - במשחק ידידות נגד נבחרת . באותו משחק הבקיע גם את שערו הראשון במדי הנבחרת. באולימפיאדת מוסקבה השתתף חידיאטוללין בכל ששת המשחקים של הנבחרת האולימפית והבקיע שני שערים (שניהם במשחק נגד נבחרת  בשלב הבתים), וזכה עם הנבחרת במדליות הארד. הוא היה בסגל הנבחרת למונדיאל 1982, אך לא השתתף באף אחד מהמשחקים. לעומת זאת, ביורו 1988 ובמונדיאל 1990 השתתף בכל משחקי הנבחרת בשני הטורנירים. לאחר מונדיאל 1990 לא זומן יותר לנבחרת.

## תארים
* אליפות העולם לנבחרות צעירות - 1977
* אליפות אירופה לנוער - 1976
* מקום שלישי באולימפיאדת מוסקבה ב-1980
* מקום שני באליפות אירופה - 1988
* אליפות ליגת העל הסובייטית - 1979, 1987
* גביע רוסיה - 1995

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מגני כדורגל סובייטים
קטגוריה:כדורגלנים סובייטים
קטגוריה:מגני כדורגל רוסים
קטגוריה:מוסקבה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלנים רוסים
קטגוריה:כדורגלני ספרטק מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני צסק"א מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני דינמו מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני טולוז
קטגוריה:ספורטאים טטרים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ברית המועצות
קטגוריה:זוכי מדליית ארד אולימפית סובייטים: כדורגל
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת מוסקבה (1980)
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1982
קטגוריה:כדורגלני יורו 1988
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1990
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1959
פולגסארי

200px|ממוזער|שמאל|פולגסארי
**פולגסארי** (בקוריאנית: **불가사리**; ליטון: Bulgasari) הוא יצור מיתי הניזון ממתכות מן מיתולוגיה ופולקלור קוריאני. היצור מוצג כתערובת של חיות שונות: דוב, פיל, קרנף, נמר ושור שכל אחד מהם מייצג חלק ספציפי בגופו של היצור.

## מיתולוגיה
הפולגסארי הוא יצור צמא דם שגדל ככל שהוא אוכל יותר מתכת. על פי מיתולוגיה, הוא נוצר על ידי נזיר בודהיסטי אשר נמלט מהחוק כיוון שהבודהיזם היה מחוץ לחוק בקוריאה בתקופת ממלכת קוריו. הוא יצר דמות קטנה מגרגרי אורז והאכיל אותה במחטים, והיא החלה לצמוח. עד מהרה הוא צמח לממדים עצומים והממשלה שלחה חיילים להרוג אותו בחצים וחרבות, אבל הוא פשוט אכל את כל הכלי נשק המתכתיים והמשיך לגדול ולצבור כוח. לבסוף, הם החליטו להורגו בעזרת אש, אבל זה לא השפיע עליו ופולגסארי נשא את האש ושרף כפר מקומי. ישנם מיתוסים שונים לגבי גורלו של פולגסארי, לפי חלקם הוא קיים עד היום, בעוד אחרים אומרים כי הובס על ידי נזירים.

## קישורים חיצוניים
* אנציקלופדיית הפולקלור הקוריאני 
* וידאו על יצורים מיתיים בפולקלור הקוריאני 

## הערות שוליים

קטגוריה:יצורי כלאיים מיתולוגיים
קטגוריה:יצורים מיתולוגיים
יאן קלרמן

**יאן יחזקאל צבי קלרמן** (19 ביוני 1926 – 6 ביוני 1993) היה רופא וקרדיולוג ישראלי. שימש כמנהל המכון לשיקום חולי לב בבית החולים שיבא בין השנים 1969–1992.

## ביוגרפיה
קלרמן נולד ב-19 ביוני 1926 בברטיסלאבה שבצ'כוסלובקיה, בנם היחיד של אריה יוליוס קלרמן, יינן ויצרן שמפניה ומרטה לבית גוטפריינד. במהלך מאורעות השואה הסתתרה משפחתו בברטיסלאבה. 

בשנת 1947 החל ללמוד רפואה באוניברסיטת אינסברוק שבאוסטריה, וכדי לממן את לימודיו עבד בתחנת רדיו. בשנת 1949 נישא לאריקה לבית שוורץ, ניצולת אושוויץ, והם עלו לארץ ישראל מבלי שסיים את לימודיו.  בישראל עבד בתחילה כלבורנט, וב-1950 שב להשלים את לימודיו באוסטריה. כשחזר לארץ גויס לצה"ל, ושימש כרופא צבאי בג'וליס. בעת השירות של קלרמן הבחין חיים שיבא כי מספר החולים המופנים אליו מהמרפאה בג'וליס פחת, והגיע יחד עם ברוך פדה לבחון את הסיבה. לאחר ביקור זה הוזמן קלרמן להגיע להתמחות בבית חולים תל השומר עם תום שירותו הצבאי. על אף שהביע עניין רב בהמטולוגיה, בחר להתמחות בקרדיולוגיה.

בשנת 1962 הוביל את הקמת המכון לשיקום חולי לב בבית החולים, שפעל תחת מכון הקרדיולוגי בניהול יצחק קריב. המימון הראשוני להקמת המכון היה מענק של כחצי מיליון ל"י שניתן למשרד הסעד על ידי מחלקות הרווחה של מחלקת הבריאות ומחלקת החקלאות של ארצות הברית. קלרמן קיבל ממשרד הסעד רשימה של חולים מאזור גוש דן שלקו באוטם חד בשריר הלב, וטיפל בהם במכון יחד עם צוות רב-תחומי שכלל אחיות, פסיכולוג, עובד סוציאלי ומרפאים בעיסוק. קבוצת החולים בהם טיפל כונתה בהומור "הגן הקרדיאלי של קלרמן". כחלק מפעילות המכון הסיק קלרמן כי על השיקום להיות ארוך טווח, ואף להמשיך למשך כל חייו של המטופל. מסקנה זו אומצה בעולם השיקום. ב-1969 מונה רשמית לראש המכון שהוגדר "המכון לפיזיולוגיה של העבודה ולשיקום חולי לב". המכון שימש לשיקום ולמחקר. בשנות ה-70 ייעץ בהקמת מכונים דומים בקנדה.

במסגרת פעילותו האקדמית פרסם למעלה מ-200 מאמרים מדעיים וערך חמישה עשר ספרים ומונוגרפיות. היה חבר במספר אגודות מדעיות וייעץ לממשלות ולארגונים בין-לאומיים רבים. בשנים 1979–1991 שימש כעורך כתב עת המדעי *Cardiology*.

בשנת 1985 מונה לפרופסור קליני בפקולטה למדעי הרפואה והבריאות באוניברסיטת תל אביב, תפקיד בו כיהן עד מותו.

קלרמן נפטר ב-6 ביוני 1993 והובא למנוחות בבית העלמין קריית שאול בתל אביב. לזכרו מוענקים מספר פרסים בתחום הקרדיולוגיה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קרדיולוגים ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אינסברוק
קטגוריה:סגל המרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא - תל השומר
קטגוריה:ניצולי השואה: צ'כוסלובקיה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: רפואה
קטגוריה:ישראלים ילידי צ'כוסלובקיה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1926
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1993
מאי קורץ

**מאי קורץ** (נולדה ב-7 בדצמבר 2000) היא שחקנית ישראלית.

## ביוגרפיה
קורץ נולדה בבאר שבע למשפחה ממוצא רוסי. היא למדה במקיף א' ועברה לתיכון מיתרים בשנת 2016. כנערה השתתפה ב"צעירי תיאטרון באר שבע", שם שיחקה בתפקידים ראשיים בהפקות מקומיות. בשנת 2019 התגייסה לתיאטרון צה"ל.

קורץ למדה בסטודיו למשחק גל אמיתי וערן פסח ולאחר מכן סיימה את לימודיה בבית הספר למשחק של יורם לוינשטיין בשנת 2024. בשנת 2023 השתתפה בקורס מטפלים בשיטת "העבודה" של ביירון קייטי.

## קריירה
בשנת 2018 קורץ שיחקה בסרט "מיראז'" בבימויו של דוד בן ארי. בשנת 2019 היא הופיעה בסרט "השחיין" בתפקיד מאיה, ובשנת 2020 שיחקה בסרט "פראי" ובסדרה "מחנה אבא".

בשנת 2022 השתתפה בסדרת הילדים "כראמל" של כאן חינוכית בתפקיד הלנה בלום. הסדרה זכתה בפרס האקדמיה לסדרת הדרמה של השנה ובשנת 2023 נמכרה לנטפליקס. לסדרה יש 5 עונות עד שנת 2026.

בשנת 2023 גילמה קורץ את מלכת אסתר בסדרה "פרפר נחמד" של כאן חינוכית.

בשנת 2024 השתתפה בסרט "Dirty Angels" בהפקת Lionsgate ובהצגה "אלבום בשחור לבן" (Appropriate) בתיאטרון חיפה.

## חיים אישיים
בעבר ניהלה מערכת יחסים עם השחקנית נועם לוגסי.

### פעילות חברתית
קורץ מתנדבת בבית החולים שניידר במחלקה האונקולוגית ומבקרת מפונים במלונות ברחבי הארץ.

## פילמוגרפיה
### טלוויזיה

### קולנוע

### תיאטרון

## פרסים
* מקום שלישי בתחרות מונולוגים דרמטיים מטעם קרן שוסהיים בבית הספר למשחק יורם לוינשטיין.
* השתתפותה בסדרה "כראמל" שזכתה בפרס האקדמיה לסדרת הדרמה של השנה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות ישראליות
קטגוריה:באר שבע: אישים
קטגוריה:שחקנים להט"בים ישראלים
קטגוריה:להט"ביות ישראליות
קטגוריה:בוגרות תיאטרון צה"ל
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-2000
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-2000
יד ימין, יד שמאל

**יד ימין, יד שמאל: מקורותיה של אסימטריה במוח, בגופים, באטומים ובתרבויות** (**Right Hand, Left Hand The Origins of Asymmetry in Brains, Bodies, Atoms and Cultures**) הוא ספר מדע פופולרי מאת כריס מקמנס שיצא לאור בשנת 2002. הספר זכה בפרס החברה המלכותית לספרי מדע לשנת 2003. 

הספר בוחן את ההיסטוריה ואת היקום כדי להבין את המקורות של יד דומיננטית, ואת השלכות הנושא של א-סימטריה בטבע ובתרבות. מקמנוס הוא פרופסור לפסיכולוגה ולחינוך רפואי ביוניברסיטי קולג' לונדון. הוא סוקר עדויות מתחומים שונים כמו אנתרופולוגיה, תולדות הרפואה, פיזיקת חלקיקים, מחברות של לאונרדו דה וינצ'י, כימיה, אמבריולוגיה ונוירולוגיה כדי לענות על שאלות כמו מדוע רוב האנשים הם ימנים? האם אנשים שמאליים הם בעלי שונות מבחינה קוגניטיבית? מדוע לרוב הלב נמצא בחלק השמאלי של הגוף? מדוע הכתב האירואפי הוא בכיוון משמאל לימין ואילו הכתב העברי והערבי נכתב מימין לשמאל? ומדוע סופות טורנדו מסתובבות נגד כיוון השעון בחצי הכדור הצפוני ועם כיוון השעון בחצי הכדור הדרומי.

הספר בוחן גם את ההבחנה התרבותית שקיימת בין ימין ושמאל בחברות שונות לאורך ההיסטוריה ואת המשמעות המוסרית והדתית שהועקנה להבדלים אלה. הספר מציע שהעיסוק שלנו ברוחביות עשוי להיות מקורו בגוף הא-סימטרי שלנו, שצמח מ-550 מיליון שנים של אסימטריה הקיימת באבולוציה של בעלי חוליות, ואולי אפילו קשורה למבנה הא-סימטרי של החומר.

## קישורים חיצוניים
* על הספר באתר הארווארד

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרים שזכו בפרס החברה המלכותית לספרי מדע
פאייטוויל (ניו יורק)

**פאייטוויל** (באנגלית: **Fayetteville**) הוא כפר ב שבמדינת ניו יורק בארצות הברית. נכון ל-2020 מונה אוכלוסייתו 4,225 איש. הכפר נקרא על שם המרקיז דה לה פאייט.

פאייטוויל יושבה לראשונה ב-1792 ואוגדה רשמית בשנת 1844.

נשיא ארצות הברית ה-22 וה-24 גרובר קליבלנד, אחותו רוז ומטילדה ג'וסלין גייג' היו מתושבי הכפר.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ניו יורק: גאוגרפיה
מצר ג'ונס

ממוזער|במרכז התצלום האי לונג ביץ' שקצהו המזרחי (העליון) גובל עם מצר ג'ונס שמפריד בין האי ג'ונס ביץ' (שרובו מכוסה עננים) לאי לונג ביץ'
**מצר ג'ונס** (באנגלית: **Jones Inlet**) ממוקם בקצה המערבי ביותר של אי המחסום ג'ונס ביץ' , העובר לאורך החוף הדרומי של לונג איילנד. המצר מפריד בין ה-הקצה המערבי של פארק המדינה ג'ונס ביץ'  לקהילה של פוינט לוקאוט  ומחבר את מפרץ אויסטר הדרומי עם האוקיינוס האטלנטי. בשנת 2006 עברו במצר כ-10,000 טון סחורות.

נדידה של שרטונות חול ומים רדודים הפכה את המצר למסוכן עבור שייטים, מה שגרם למדינת ניו יורק להקצות מימון של 7.6 מיליון דולר לחיל ההנדסה של צבא ארצות הברית כדי לחפור בשנת 2008 את המצר. בנוסף לשיפור בטיחות השיוט במצר, החול שנחפר ממנו, נשאב אל קו החוף של פוינט לוקאוט, כדי למתן את ההשפעות של שחיקת החוף. המצר נחפר בעבר בשנים 1995–1996. הוא נחפר גם בשנים 2014 ו-2022.

תחנת משמר החופים של ארצות הברית ג'ונס ביץ', ממוקמת ליד הצד המזרחי של המצר, באי ג'ונס ביץ'.

## ראו גם
* גאוגרפיה של מצרים ומפרצים באזור לונג איילנד רבתי

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:לונג איילנד
קטגוריה:ניו יורק: גאוגרפיה
צ'ומי

**חואן בראנדריס מובייה** (בספרדית: **Juan Brandáriz Movilla**; נולד ב-2 במרץ 1999 בא לראצ'ה שבספרד), הידוע בכינוי **צ'ומי** (בספרדית: **Chumi**), הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת אלמריה מהליגה הספרדית השנייה.

## קריירת מועדונים
צ'ומי גדל במחלקות הנוער של לראצ'ה, מונטניירוס ודפורטיבו לה קורוניה, ובשנת 2014 הצטרף למחלקת הנוער של ברצלונה. בשנת 2018 החל לשחק בברצלונה ב', קבוצת המילואים של המועדון. ב-31 באוקטובר 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בניצחון 1-0 על קולטורל לאונסה במסגרת גביע המלך הספרדי לעונת . הוא ערך שלוש הופעות במדי המועדון במסגרת גביע המלך הספרדי, ולא ערך הופעות במסגרת הליגה. ב-30 ביוני 2020, עם תום חוזהו, עזב את המועדון.

ב-10 בספטמבר 2020 חתם צ'ומי על חוזה לשנתיים באלמריה מהליגה הספרדית השנייה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:בלמי כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלני ברצלונה
קטגוריה:כדורגלני אלמריה
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1999
מוסא יאו

**מוסא קונפולו יאו** (בצרפתית: **Moussa Kounfolo Yeo**; נולד ב-1 ביוני 2004 בבמקו שבמאלי) הוא כדורגלן מאלי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת רד בול זלצבורג מהבונדסליגה האוסטרית.

## קריירת מועדונים
יאו גדל במחלקת הנוער של קבוצת Guidars FC במאלי. ב-7 באוגוסט 2022 חתם על חוזה לחמש שנים בקבוצת רד בול זלצבורג מהבונדסליגה האוסטרית, והחל לשחק בליפרינג, קבוצת המילואים של המועדון. ב-12 במאי 2024 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בניצחון 1–5 על הארטברג במסגרת הליגה לעונת . זו הייתה הופעתו היחידה בעונה זו.

ב-10 באוגוסט 2024 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–5 על בלאו-וייס לינץ במסגרת המחזור השני בליגה לעונת . ב-18 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, בהפסד 0–3 לספרטה פראג במסגרת שלב הבתים לעונת 2024/2025.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים מאלים
קטגוריה:חלוצי כדורגל מאלים
קטגוריה:כדורגלני רד בול זלצבורג
קטגוריה:כדורגלני ליפרינג
קטגוריה:מאלים שנולדו ב-2004
אנגאלאייל מוקאו

**אנגאלאייל מוקאו** (בצרפתית: **Ngal'ayel Mukau**; נולד ב-3 בנובמבר 2004 במכלן שבבלגיה) הוא כדורגלן קונגולזי-בלגי המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת ליל.

## קריירת מועדונים
מוקאו גדל במחלקות הנוער של מכלן וזולטה ורכם. ב-20 ביולי 2022 חתם על חוזה מקצועני ראשון במכלן. ב-8 בינואר 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בהפסד 0–2 לזולטה ורכם במסגרת המחזור ה-19 בליגת העל הבלגית לעונת . בסך הכל ערך 25 הופעות ליגה במדי המועדון.

ב-11 ביולי 2024 חתם מוקאו בליל מליגת העל הצרפתית. ב-17 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–2 על סטאד ריימס במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2024/2025. ב-23 באוקטובר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, בניצחון 1–3 על אתלטיקו מדריד במסגרת שלב הבתים לעונת 2024/2025.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים בלגים
קטגוריה:קשרי כדורגל בלגים
קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: כדורגלנים
קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: קשרי כדורגל
קטגוריה:כדורגלני מכלן
קטגוריה:כדורגלני ליל
קטגוריה:ספורטאים בלגים בצרפת
קטגוריה:ספורטאים זרים בצרפת
קטגוריה:כדורגלני נבחרת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2025
קטגוריה:קונגולזים שנולדו ב-2004
קרוליין לוויט

**קרוליין לוויט** (באנגלית: **Karoline Leavitt**, נולדה ב-24 באוגוסט 1997) היא עוזרת ודוברת פוליטית אמריקאית, המכהנת כדוברת הבית הלבן וראשת משרד דובר הבית הלבן. בעבר שימשה כמזכירת העיתונות הלאומית של דונלד טראמפ, וכעוזרת מזכירת עיתונות וכותבת נשיאותית במהלך ממשל דונלד טראמפ הראשון . בשנת 2022, היא התמודדה בבחירות המקדימות לבית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הראשון של ניו המפשייר, והפכה לבת דור ה-Z השנייה שזוכה בפריימריז בקונגרס. היא הפסידה בבחירות הכלליות לכריס פאפאס המכהן.

## חיים מוקדמים וחינוך
קרוליין לוויט נולדה וגדלה באטקינסון , ניו המפשייר. למשפחתה הייתה חנות גלידה מקומית וסוכנות למשאיות משומשות בפלייסאו , ניו המפשייר. היא למדה בבית ספר תיכון קתולי בלורנס, מסצ'וסטס, ולאחר מכן למדה השכלה גבוהה במכללת Saint Anselm  במנצ'סטר (ניו המפשייר), שם היא קיבלה תואר ראשון באמנויות בתקשורת ובמדע המדינה; היא גם שיחקה סופטבול בליגת המכללות. לוויט עבדה בטלוויזיה מקומית בזמן לימודיה בקולג'.

## קריירה
ממוזער|244x244 פיקסלים|קרוליין לאוויט מאכילה את בנה התינוק במשרדה בבית הלבן
לוויט החלה את דרכה כמתמחה בקיץ במשרד התכתבות הנשיאותי בבית הלבן  לפני שנתה האחרונה בקולג'. עם סיום לימודיה היא התקבלה לעבודה במשרד ההתכתבות לפני שהצטרפה למשרד דובר הבית הלבן כעוזרת מזכירת עיתונות תחת הדוברת קיילי מקנאני. לאחר סיום ממשל טראמפ היא נשכרה כמנהלת התקשורת של חברת בית הנבחרים אליס סטפניק הרפובליקנית מניו יורק.

### קמפיין לבית הנבחרים
[ממוזער|לוויט עם [נשיא ארצות הברית|הנשיא דונלד טראמפ בחדר הסגלגל, אפריל 2025|215x215 פיקסלים]]
בשנת 2022 הכריזה לוויט על מועמדותה לבית הנבחרים של ארצות הברית, כשהיא מתמודדת כרפובליקאית במחוז הראשון של ניו המפשיר. הסקר האחרון לפני הפריימריז הראה שלוויט מפסידה בשתי נקודות, אך לבסוף היא ניצחה בפריימריז בפער של 10%. הניצחון שלה בפריימריז הרפובליקני הפך אותה לחברה השנייה בדור ה-Z שזוכה בפריימריז בקונגרס אחרי מקסוול פרוסט שעשה זאת בחודש הקודם. הקמפיין שלה התמקד בערכים שמרניים, צמיחה כלכלית ותמיכה באכיפת החוק. היא הדגישה את מחויבותה להגנה על התיקון השני לחוקת ארצות הברית, הפחתת מיסים והתנגדות לחריגה מסמכויות של הממשל. לוויט הפסידה בבחירות הכלליות לכריס פאפאס המכהן ב-8.2% מהקולות. לוויט בחרה שלא להתמודד בבחירות 2024 אלא לעבוד עם טראמפ.

### דוברות דונלד טראמפ
לוויט החלה לעבוד בינואר 2024 כדוברת של דונלד טראמפ, בקמפיין הבחירות לנשיאות. לאחר זכייתו, ב-15 בנובמבר 2024, הודיע טראמפ שהיא ביצעה "עבודה פנומנלית" עבורו, והחליט למנות אותה לדוברת הבית הלבן. היא מכהנת בתפקיד מ-20 בינואר 2025, והיא האדם הצעיר ביותר ששירת בתפקיד דובר הבית הלבן.

### יחסה לישראל

ביוני 2025 כדוברת הבית הלבן התגייסה לעזרת ההסברה הישראלית. כאשר, תקפה מעל הדוכן בבית הלבן את רשת BBC, שטענה כי ישראל אחראית להרג הפלסטינים בתחנות חלוקת המזון.

במהלך מבצע שאגת הארי הרבתה לשבח את ישראל. לאחר חיסול שר המודיעין האיראני אמרה שהמודיעין האמריקאי בשילוב המודיעין הישראלי הוא הטוב בעולם.

## חיים אישיים
לוויט גדלה בבית קתולי, והיא תומכת בחינוך פרטי. לוויט נשואה ואם לבן שנולד ביולי 2024.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נשיאות דונלד טראמפ השנייה: אישים
קטגוריה:נשיאות דונלד טראמפ הראשונה: אישים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1997
וולטר רוזנהיין

**וולטר רוזנהיין** (באנגלית: **Walter Rosenhain**; 24 באוגוסט 1875 - 17 במרץ 1934) היה מהנדס יהודי בריטי - אוסטרלי, יליד גרמניה, מומחה במטלורגיה וחבר החברה המלכותית הבריטית. זכה במספר פרסים על פעילותו בחקר מתכות.

## קורות חיים
וולטר רוזנהיין נולד בשנת 1875 בברלין למשפחה יהודית. כשהיה בן חמש משפחתו היגרה לאוסטרליה. למד בבית ספר במלבורן וסיים לימודי הנדסה באוניברסיטת מלבורן. בהמשך הוא סיים לימודי תואר שלישי. בשנת 1897 הוא הגיע לאנגליה ובמשך שלוש שנים עבד במעבדה באוניברסיטת קיימברידג'. בהמלצת מנהליו הוא חקר מבנה המתכות בעזרת מיקרוסקופ ועשה כמה מחקרים לטובת מטבעה המלכותית.

בשנת 1901 רוזנהיין התחתן ללואיזה, אחותו של ג'ון מונש (משפחתה הייתה בעלת שורשים מגרמניה כמו משפחת רוזנהיין).

בשנת 1906 הוא קיבל משרה ניהולית במעבדה לאומית לפיזיקה בלונדון. הוא עבד במעבדה עד לשנת 1931. בתקופתו היקף פעילות המעבדה גדל באופן משמעותי והיא הפכה להיות מוסד מוביל בתחום מטלורגיה. בשנת 1915 הוא החל לקלוט למשרה מחקרית נשים לרבות מארי לורה ויולט גיילר.

בשנת 1908 רוזנהיים פרסם ספר Glass Manufacture ובשנת 1919 יצאה מהדורה שנייה ומורחבת של הספר. ספר נוסף An Introduction to the Study of Physical Metallurgy עבר מספר מהדורות לרבות מהדורה שלישית שפורסמה אחרי מותו.

רוזנהיין השתתף בכנסים בין-לאומיים בתחום התמחותו. בכנס שנערך בציריך בשנת 1931 הוא כיהן כנשיא.

בשנת 1931 רוזנהיים עזב את המעבדה והחל לעבוד כיועץ עצמאי.

רוזנהיין היה נשיא מכון של החברה האופטית ונשיא מכון המתכות. בשנת 1906 הוא קיבל מדליית כסף של קרנגי ובשנת 1930 מדליית בסמר. הוא נבחר לחברה המלכותית בשנת 1913.

החל משנת 1984 מכון לברזל ופלדה מעניק פרס על שמו.

רוזנהיים נפטר בשנת 1934 מסרטן.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה

קטגוריה:מטלורגים יהודים
קטגוריה:מדענים יהודים אוסטרלים
קטגוריה:מהגרים מאוסטרליה לממלכה המאוחדת
קטגוריה:מדענים יהודים בריטים
קטגוריה:עמיתי החברה המלכותית
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1875
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1934
דאודה גינדו

**דאודה גינדו** (בצרפתית: **Daouda Guindo**; נולד ב-14 באוקטובר 2002 במאלי) הוא כדורגלן מאלי המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת סטאד ברסט מהליג 1 ובנבחרת מאלי.

## קריירת מועדונים
גינדו גדל במחלקת הנוער של קבוצת Guidars FC במאלי. ב-4 בינואר 2021 חתם על חוזה לארבע שנים בקבוצת רד בול זלצבורג מהבונדסליגה האוסטרית, והחל לשחק בליפרינג, קבוצת המילואים של המועדון. בהמשך החל לשחק גם בקבוצה הראשונה של המועדון.

ב-27 ביוני 2022 הושאל גינדו למשך עונת  לסנט גאלן מליגת העל השווייצרית. הוא שיחק במועדון במשך חצי עונה בלבד, במהלכה ערך 15 הופעות ליגה והבקיע שער אחד. לאחר תקופת ההשאלה חזר לרד בול זלצבורג.

ב-26 באוגוסט חתם בסטאד ברסט.
## קריירה בינלאומית
ב-26 בספטמבר 2022 ערך גינדו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מאלי, בתיקו 0-0 נגד נבחרת זמביה במשחק ידידות.

## תארים
;רד בול זלצבורג
* הבונדסליגה האוסטרית: 2021/2022
* הגביע האוסטרי: 2021/2022

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים מאלים
קטגוריה:מגני כדורגל מאלים
קטגוריה:כדורגלני רד בול זלצבורג
קטגוריה:כדורגלני ליפרינג
קטגוריה:כדורגלני סנט גאלן
קטגוריה:כדורגלני ברסט
קטגוריה:כדורגלני נבחרת מאלי
קטגוריה:ספורטאים זרים באוסטריה
קטגוריה:ספורטאים זרים בצרפת
קטגוריה:מאלים שנולדו ב-2002
ויסאם אבו עלי

**ויסאם אבו עלי** (בדנית: **Wessam Abou Ali**, בערבית: **وسام أبو علي**, בתעתיק מדויק: **וסאם אבו עלי**; נולד ב-4 בינואר 1999 באולבורג שבדנמרק) הוא כדורגלן פלסטיני-דני המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת קולומבוס קרו מה-MLS ובנבחרת פלסטין.

## קריירת מועדונים
אבו עלי גדל במחלקות הנוער של B52/AFC ואולבורג בולדספילקלוב. ב-5 במרץ 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של אולבורג בולדספילקלוב, בתיקו 1-1 נגד הורסנס במסגרת בליגת העל הדנית לעונת . ב-22 באפריל הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בתיקו 3-3 נגד מיטיולן במסגרת הליגה. בסך הכל ערך 30 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שני שערים.

ב-23 באוגוסט 2019 הושאל אבו עלי עד לתום שנת 2019 לוונדסיסל מליגת המשנה הדנית. ב-5 בינואר 2020 הוארכה השאלתו עד לתום עונת . הוא ערך 22 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה, בהן הבקיע 11 שערים.

ב-9 בספטמבר 2020 חתם אבו עלי על חוזה לארבע שנים וחצי, עד לתום שנת 2024, בסילקבור מליגת המשנה הדנית. הוא ערך 13 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שלושה שערים.

ב-1 בספטמבר 2021 חזר אבו עלי לוונדסיסל מליגת המשנה הדנית, וחתם על חוזה לארבע שנים במועדון. הוא ערך 41 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 14 שערים.

ב-13 ביולי 2023 חתם אבו עלי על חוזה לארבע שנים וחצי בסיריוס מליגת העל השוודית. הוא ערך 16 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע עשרה שערים.

ב-11 בינואר 2024 חתם אבו עלי על חוזה לארבע שנים וחצי באל-אהלי קהיר מליגת העל המצרית. הוא זכה עם המועדון בליגת האלופות האפריקאית ובאליפות מצרים, כאשר בליגה הבקיע 18 שערים ב-19 הופעות וזכה בתואר מלך השערים של הליגה לעונת .

ב-26 ביולי 2025 חתם בקולמבוס קרו מה-MLS.

## קריירה בינלאומית
אבו עלי נולד בדנמרק למשפחה ממוצא פלסטיני. הוא שיחק בנבחרות הצעירות של דנמרק. ב-27 במרץ 2024 הודיעה התאחדות הכדורגל הפלסטינית כי פיפ"א אישרה לאבו עלי לייצג את נבחרת פלסטין.

ב-6 ביוני 2024 ערך אבו עלי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פלסטין, בתיקו 0-0 נגד נבחרת לבנון במסגרת מוקדמות מונדיאל 2026. ב-10 בספטמבר הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בהפסד 1–3 לנבחרת ירדן במסגרת מוקדמות מונדיאל 2026.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים דנים
קטגוריה:חלוצי כדורגל דנים
קטגוריה:כדורגלנים פלסטינים
קטגוריה:חלוצי כדורגל פלסטינים
קטגוריה:כדורגלני אולבורג
קטגוריה:כדורגלני סילקבור
קטגוריה:כדורגלני אל-אהלי (קהיר)
קטגוריה:כדורגלני נבחרת פלסטין
קטגוריה:כדורגלני קולומבוס קרו
קטגוריה:דנים שנולדו ב-1999
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1999
קנטופופ

**קנטופופ** (בסינית מסורתית: **粵語流行音樂**; בסינית מפושטת: **粤语流行音乐**; מוכרת גם כ**מוזיקת פופ קנטונזית**) הוא תת-ז'אנר מוזיקלי של מוזיקת פופ המושרים לרוב בקנטונזית תקנית. ז'אנר זה מתייחס גם להקשר התרבותי של הייצור והצריכה שלו. הז'אנר, אשר התחיל להופיע בשנות ה-1970, לאחר הופעת הקנטורוק, נקשר בדרך כלל למוזיקה הפופולרית בהונג קונג של עשור זה. שיא הפופולריות של הז'אנר היה בשנות ה-1980 וה-1990.

מלבד מוזיקת פופ מערבית, קנטופופ הושפעה גם מז'אנרים מוזיקליים אחרים, כולל ג'אז, רוק אנד רול, רית'ם אנד בלוז, דיסקו, מוזיקה אלקטרונית ובלדות. הז'אנר, המתגאה בקהל מעריצים רב-לאומי, צבר פופולריות במדינות כמו קוריאה הדרומית, יפן, טאיוואן, סין (בעיקר בהונג קונג ובמחוזות גואנגדונג וגואנגשי), וייטנאם, תאילנד, סינגפור, מלזיה ואינדונזיה.

בתחילה, ז'אנר זה שולב מאופרה קנטונזית  ופופ מערבי עם בייסליין יורד וכלי נגינה סיניים מסורתיים, כגון גוז'נג  וארהו. מאוחר יותר, נוספו לז'אנר כלים מוזיקליים אחרים, כגון פסנתרים, סינתיסייזרים, מערכות תופים וגיטרות. השירים מהז'אנר, שבנויים בצורת בית-פזמון  מונופונית, מבוצעים בדרך על ידי זמר אחד.

קנטונזית תקנית היא שפה טונאלית אשר רגישה לגובה הצליל, עם משמעויות שונות לטונים שונים, מה שמקשה את החיבור בין מוזיקה מערבית לשפה בשל העובדה שבסולם המוזיקלי המערבי יש 12 חצאי טונים.

## הערות שוליים

קטגוריה:מוזיקה סינית
קטגוריה:סגנונות פופ
קטגוריה:שנות ה-1970 במוזיקה
מנדופופ

**מנדופופ** (בסינית מסורתית: **華語流行音樂**; בסינית מפושטת: **华语流行音乐**) הוא תת-ז'אנר מוזיקלי של מוזיקה פופולרית מנדרינית, מוזיקה סינית, מוזיקה טאיוואנית , מוזיקת היפ הופ, R&B עכשווי, מוזיקת פופ, מוזיקת רוק, ג'אז ומוזיקת פולק. כמו כן, הז'אנר הושפע משה-דאיצ'ו' , המוזיקה הפופולרית והג'אז של שאנגחאי של שנות ה-1930, אנקה, קנטופופ, פופ טאיוואני, ובמיוחד תנועת שירי הפולק בקמפוסים של שנות ה-1970. המונח, שנטבע רק בסביבות שנת 1980, מתאר גם שירים פופולריים שמבוצעים במנדרינית.

הז'אנר פופולרי בעיקר בסין (בעיקר שאנגחאי, הונג קונג, מקאו ובייג'ינג), בטאיוואן (בעיקר טאיפיי), מלזיה וסינגפור.

מנדופופ השתמש בכלי המוזיקה של מוזיקה מסורתית סינית ומוזיקה פופולרית אירופאית, לאחר ששה-דאיצ'ו'  הוא מיזוג של שני הסגנונות שעליו המנדופופ מתבסס. בין כלי המוזיקה שהשתמשו, ניתן למנות את ארהו, פיפה , סאנצ'אן , חצוצרות, כינורות, פסנתרים, גיטרות חשמליות, עוגבים אלקטרוניים , סינתיסייזרים וכלי ג'אז-סווינג תזמורתיים של תזמורות ביג בנד.

## הערות שוליים

קטגוריה:מוזיקה סינית
קטגוריה:סגנונות פופ
קטגוריה:שנות ה-1920 במוזיקה
קטגוריה:שנות ה-1930 במוזיקה
קטגוריה:שנות ה-1940 במוזיקה