open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מייקל ויליאמס (שחקן)

**מייקל לאונרד ויליאמס** (באנגלית: **Michael Leonard Williams**; 9 ביולי 1935 - 11 בינואר 2001) היה שחקן אנגלי ששיחק בתפקידים קלאסיים וגם קומיים. ויליאמס היה בעלה של השחקנית דיים ג'ודי דנץ'.

## ביוגרפיה
ויליאמס נולד בליברפול, לנקשייר, ולמד בבית הספר הקתולי "קולג' סנט אדוארד". לפני שפנה לקריירת משחק עבד כשמאי ביטוח.

הופעת הבכורה שלו בקולנוע הייתה ב-1962, ובהמשך הרבה להופיע בטלוויזיה (היה לו תפקיד בולט בסדרת הדרמה "Elizabeth R") ובקולנוע הבריטי בסרטים כגון "לחנך את ריטה" מ-1983, וב"הנרי החמישי" יחד עם דנץ' ב-1989. בסרט זה גילם את דמות השייקספירית ששמה כשמו "מייקל ויליאמס". ב-1967 השתתף בסרט הדוקומנטרי "Benefit of the Doubt" של פיטר וייטהד על המחזה האנטי-וייטנאמי של פיטר ברוק "US", יחד עם פיטר ברוק והלהקה השייקספירית המלכותית.

ויליאמס גילם תפקידים רבים בתסכיתי רדיו. בין השאר את הכתב הפלילי ג'ורג' קרייג בעיבודים לרומן "In the Red" והמשכיו, וכן את ד"ר ווטסון בעיבודים של ה-BBC לספרי שרלוק הולמס.

הוא דיבב בסדרת האנימציה "צ'ארלי צ'וק" שיצר אייבור ווד עבור חברת "Woodland Animations".

ב-5 בפברואר 1971 הוא נשא לאישה את ג'ודי דנץ', באותה שנה כיכב בהפקה בימתית של "הדוכסית ממאלפי" מאת ג'ון ובסטר. לבני הזוג ויליאמס נולדה בת אחת, טרה קרסידה ויליאמס (נולדה ב-1972) והיא שחקנית ידועה בשם פינטי ויליאמס. לפינטי יש בן סם ויליאמס שנולד ב-1997.

ויליאמס היה יו"ר האגודה הבריטית קתולית של אנשי הבמה במשך מספר שנים עד שנבצר ממנו לשמש בתפקיד בגלל מחלה. הוא היה נשיא גילדת השחקנים הקתולים.

הוא היה תומך נלהב של מיזם ההקמה של "Blackfriars Playhouse" בסטאונטון, וירג'יניה. לוחית הנצחה על תרומתו נקבעה בבנין התיאטרון אחרי שהושלם.

זמן קצר לפני מותו של ויליאמס מסרטן הראות בגיל 65, הוא התמנה ל"אביר סנט גרגורי" (KSG) מטעם האפיפיור יוחנן פאולוס השני על תרומתו לחיים הקתוליים בבריטניה. התואר הוענק לו באופן רשמי בביתו ב-10 בינואר 2001, יום לפני מותו.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## תפקידים ברדיו

## קישורים חיצוניים

* תפקידיו של מייקל ויליאמס בארכיון התיאטרון באתר אוניברסיטת בריסטול
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אנגלים
קטגוריה:חברי הלהקה השייקספירית המלכותית
קטגוריה:בוגרי האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1935
קטגוריה:אנגלים שנפטרו ב-2001
מצודת קהיר

**מצודת צלאח א-דין** (בערבית: **قلعة صلاح الدين**; תעתיק חופשי: **קלעת סלאח א-דין**; תעתיק מדויק: **קלעה צלאח אלדין**, נקראת גם **מצודת קהיר**) היא מצודה מתקופת ימי הביניים, שנבנתה בקהיר, בירת מצרים. המצודה ממוקמת על גבעת מֻקַטַם , סמוך למרכז העיר. בימינו המצודה היא אתר היסטורי לשימור, שבתחומו מסגדים ומוזיאונים.

## היסטוריה
המצודה הוקמה בין השנים 1176-1183 על ידי השליט האיובי צלאח א-דין, ובוצרה כדי להתגונן מפני הצלבנים. מספר שנים לאחר שהכניע את השושלת הפאטמית, החליט צלאח א-דין להקיף בחומה אחידה את הערים קהיר ופוסטאט, כך שכוח צבאי יחיד יוכל להגן על שתיהן, והמצודה תהווה את חלקה המרכזי של החומה. החומה הושלמה רק לקראת אמצע המאה ה-13, זמן רב לאחר מותו של השליט. המצודה, הבנויה על צוק למרגלות גבעות מוקאטם, הייתה במהלך השנים יעד קשה לכיבוש. היא שימשה כמרכז השלטוני של מצרים עד שנות ה-60 של המאה ה-19, כאשר בהחלטת שליט מצרים איסמאעיל פאשה, עבר מושב הממשלה לארמון עאבדין החדש במרכז קהיר.

בין השנים 1828-1848 הקים שליט מצרים מוחמד עלי מסגד במרומי המצודה וקרא לו על שם בנו טוסון פאשה  שנפטר בשנת 1816. המסגד מוכר בשם מסגד מוחמד עלי . מרגע הקמתו הפך המסגד, הבנוי בסגנון עות'מאני, לסימן ההיכר של המצודה, ויש המכנים אותה "מצודת מוחמד עלי" בשל כך. מוחמד עלי, שהיה שליט חסות עות'מאני וכבש את מצרים מידי הממלוכים בשנת 1805, ביצע שינויים רבים במבנה המצודה, במטרה למחוק את עברה הממלוכי. הוא קבע את חלקה הצפוני של המצודה כמקום מושבו, ואת חלקה הדרומי, אשר בתקופת השלטון הקודם היה אזור מגורים, פתח לשימוש הציבור. בנוסף למסגד מוחמד עלי קיימים בשטח המצודה שני מסגדים נוספים - מסגד א-נאסר מוחמד בן קלאוון  של השושלת הבחרית מהמאה ה-14 ומסגד סולימאן פאשה  מהמאה ה-16 אשר היה המסגד הראשון בשטח המצודה שנבנה בסגנון עות'מאני.

בשטח המצודה קיימים כיום ארבעה מוזיאונים: מוזיאון אל-גווהרה , מוזיאון הכרכרות, המוזיאון הצבאי המצרי ומוזיאון המשטרה.

על הקיר המערבי של המצודה נמצא תבליט של עיט צלאח א-דין, המוצג בסמלים של מדינות ערביות שונות. העיט הוא בלי ראש וההנחה היא כי במקור היה עיט דו-ראשי. העיט מהווה כיום את סמלו של צלאח א-דין, אם כי העיט עצמו הוא מתקופה מאוחרת יותר.

## גלריה

קובץ:Citadel of Saladin 2.jpg|מסגד מוחמד עלי במצודת קהיר
קובץ:Cairo-citadel-1800s.jpg|מצודת קהיר במאה ה-19
קובץ:Eagle of Saladin Sketch from Cairo Citadel.png|עיט צלאח א-דין, רישום של תבליט האבן במצודת קהיר


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קהיר: מבנים
קטגוריה:מצרים: תיירות
קטגוריה:מצרים: מבצרים
ריצ'רד מרסינקו

**ריצ'רד מרסינקו** (באנגלית: **Richard "Dick" Marcinko**; 21 בנובמבר 1940 – 25 בדצמבר 2021) היה קומנדר בצי האמריקאי, אשר הקים את צוות 6 של אריות הים של צי ארצות הברית.

## ביוגרפיה
מרסינקו נולד וגדל בפנסילבניה, ארצות הברית.

בשנת 1958 התגייס לצי ארצות הברית והוסמך כמפעיל מערכות קשר. בהמשך השלים קורס קצינים ולימודי תואר ראשון באוניברסיטת אובורן. בהמשך התנדב ליחידת הקומנדו הימי האמריקני, "אריות הים" (Navy SEALs), השלים את מסלול ההכשרה ושימש כלוחם ומפקד. מרסינקו שירת במספר תפקידי פיקוד בצוותי הקומנדו הימי ולחם במלחמת וייטנאם. לאחר מכן פיקד על צוות 2 של היחידה. לאחר כישלון מבצע ציפורן הנשר הקים את צוות שש של היחידה שייעודו לוחמה בטרור. בשנת 1989 פרש לגמלאות.

נפטר ב-25 בדצמבר 2021.

## קישורים חיצוניים
* 

* .

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מעוטרי כוכב הכסף
קטגוריה:מעוטרי כוכב הארד
קטגוריה:קצינים וחוגרים בצי ארצות הברית
קטגוריה:מפקדי צוות 6 של אריות הים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא סלובקי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1940
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2021
זחל"ם SWS

**Schwerer Wehrmachtschlepper** (בתרגום מגרמנית: "טרקטור צבאי כבד") או בקיצור sWS הוא זחל"ם אשר היה בשירות הוורמאכט במלחמת העולם השנייה.
ה־sWS היה בעל כמה גרסאות ותפקידים, הגרסאות ללא חימוש היו כלי אספקה.
הגרסאות המשורינות למחצה היו יכולות להצטייד בתותח נגד מטוסים FlaK 43 auf sWS או במשגר בעל 10 קנים מסוג Nebelwerfer 42 (גרסאות שהיו מותקנות על כלי רכב משוריינים נקראו Panzerwerfer).
ייצור ה sWS נמשך גם לאחר המלחמה במפעלי טאטרה, צ'כוסלובקיה.

## היסטוריה
ב-7 במאי 1942 נתן אדולף היטלר פקודה על תכנון של זחל"ם פשוט, איטי ומסוגל להעביר משקל כבד עבור החזית המזרחית.Büssing-NAG נבחרה כמפתחת הsWS שהיה אמור להחליף את Sd.Kfz. 6 ואת הSd.Kfz. 6.
הייצור התחיל בדצמבר 1943. תחילה הsWS שימשו כמשאיות רגילות לחלוטין, לא משוריינות ותא נהג דומה לכלים הקודמים בסדרת הSd.Kfz אך לאחר זמן מסוים התחילו הכלים להראות כמו הזחל"ם Sd.Kfz. 251.

טאטרה  הצטרפה גם כן לייצור הsWS אך ביחד שני המפעלים ייצרו רק 825 יחידות, ייצור איטי ודל יחסית. לאחר המלחמה, טאטרה  המשיכה לייצר גרסה משופרת תחת השם T809.

בנוסף לתפקיד האספקה, הsWS צויד במספר יחידות בתותח FlaK 43 auf sWS עם מיגון קטן או במשגר Nebelwerfer 42

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמצעי לחימה גרמניים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:נגמ"שים גרמניים
קטגוריה:זחל"מים במלחמת העולם השנייה
הפרלמנט של גרינלנד

ה**אִינַצִיסָרְטוּט** (בגרינלנדית: **Kalaallit Nunaanni Inatsisartut**; בדנית: **Grønlands Landsting**) הוא הפרלמנט של גרינלנד. יש בו 31 מושבים, והנציגים בו נבחרים בבחירה ישירה, יחסית וארצית לארבע שנים. שני נציגים גם נבחרים לפרלמנט הדני, הפולקטינג.

## היסטוריה
מקורו של הפרלמנט של גרינלנד בפרלמנט האזורי (בדנית: *Grønlands Landsråd*) - מועצה מייצגת בת 13 חברים בפני מושל גרינלנד שמונה על ידי מלך דנמרק. הפרלמנט בנוסחתו האחרונה נוצר ב-1950, אז אוחדו צפון ודרום גרינלנד לישות אחת. הפרלמנטים של צפון ודרום גרינלנד נוצרו ב-1911, אז הועברה האחריות על עניינה של גרינלנד מהחברה המלכותית למסחר בגרינלנד לידי משרד הפנים הדני ומינוי מושלים לאי. סמכותם של הפרלמנטים האזוריים הייתה מוגבלת ביותר, ותפקידה היה ייצוג העם בפני המושל, אך ללא כל סמכות חקיקתית.

ב-1979, עם הענקת האוטונומיה לגרינלנד הורחבו סמכויות הפרלמנט לכדי רשות מחוקקת של ממש. ב-2008 הצביעו תושבי גרינלנד בעד הרחבה נוספת של סמכויות הפרלמנט.

## חלוקה פוליטית
מאז הכרזת שלטון הבית, הייתה מפלגת סיומוט הגדולה שבמפלגות הפרלמנט. בבחירות שנערכו ב-2009 זכתה לראשונה זה 30 שנה מפלגת השמאל הגרינלנדית אינואיט אטקטיגיט ששלטה קדנציה אחת בלבד עד שמפלגת סיומוט חזרה לשלוט לאחר הבחירות ב-2013 ושמרה על כוחה בבחירות ב-2018 (27.2% למפלגת סיומוט בראשות קים קילסן ו-25.5% למפלגת אינואיט אטקטיגיט).

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:גרינלנד: פוליטיקה
גרינלנד
יוהאן בנדיקט ליסטינג

**יוהאן בנדיקט ליסטינג** (בגרמנית: **Johann Benedict Listing**; 25 ביולי 1808 - 24 בדצמבר 1882) היה מתמטיקאי גרמני.

## חייו
ליסטינג פרסם ב-1847 את הספר הראשון שהוקדש באופן בלעדי לטופולוגיה, ה-Vorstudien zur Topologie . המונח "**טופולוגיה**", נטבע בספרו זה, כתחליף לשם המקובל לטופולוגיה באותה תקופה, analysis situs. ספרו זה הציג לראשונה את המושג "קומפלקס", ועסק בהכללות של נוסחת אוילר לממדים גבוהים יותר. אחד המוקדים המרכזיים של הספר הזה היה חקר הכיראליות של קשרים, נושא עמוק שליסטינג היה ראשון לדון בו. ליסטינג הבחין שקשר השמונה ותמונת הראי שלו זהים. ב-1861 הוא פרסם מאמר שבו הוא הציג לראשונה את טבעת מביוס המפורסמת, וכן חקר מרכיבים של משטחים ואת תכונות הקשירות. מאוחר יותר הוא התקדם בחקירותיו וחקר רצועות מביוס מוכללות. הוא גם גילה אינווריאנטים טופולוגיים ראשונים, שנקראים כיום מספרי ליסטינג.

הכשרתו של ליסטינג הייתה כפרופסור לפיזיקה, והוא היה גם אחד מהאבות המייסדים של האופתלמולוגיה שכן הוביל את חקר התכונות האופטיות של העין במאמרו Beitrag zur physiologischen optik מ-1845; מאוחר יותר הוא הסביר את התוצאות של המאמר הזה באופן תאורטי במאמר נוסף שעדיין נחשב מדויק למדי כיום. הוא תרם גם תרומות אחרות בפיזיקה וכימיה: הוא חקר את צורת כדור הארץ, תרם למטאורולוגיה, מגנטיות ארצית וספקטרוסקופיה, כתב על הקביעה של כמות הסוכר בשתן של חולי סוכרת, ועוד.

ליסטינג טבע את המונחים: "geoid","telescopic system","entoptic phenomena", "nodal points","homocentric light".

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מתמטיקאים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1808
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1882
קים קילסן

**קים קילסן** (**Kim Kielsen**, נולד ב-30 בנובמבר 1966) הוא פוליטיקאי גרינלנדי שכיהן כראש הממשלה השישי של גרינלנד בין 2014 ל-2021.
## ביוגרפיה
במקצועו ימאי שקיבל את הכשרתו במשטרה בה עבד מ-1996 עד 2003. בשנת 2005 נכנס לפוליטיקה, ונבחר לפרלמנט של גרינלנד מטעם מפלגת סיומוט ולעירית פאמיוט.

2005-2007 חבר בוועד עיריית פאמיוט. 2005–2005 חבר הפרלמנט הגרינלנדי. 2007-2007 שר לשיכון, תשתיות ומשאבים. 2009-2013 חבר הפרלמנט הגרינלנדי. 2013-2014 חבר הפרלמנט הגרינלנדי. 2013-2014 השר לאיכות הסביבה והטבע והשר לשיתוף פעולה נורדי. 2014 ממלא מקום ראש ממשלת גרינלנד, ממלא מקום שר לדיור ויו"ר מפלגת סיומוט. 2014 - 2018 ראש ממשלת גרינלנד.

בממשלתה של אלקה האמונד, היה שר הדיור, הטבע והסביבה. לאחר התפטרותה, היה ממלא מקומה עד לבחירות. במקביל מונה ליושב ראש המפלגה, וזכה בבחירות בהפרש מועט כשמפלגתו זכתה ב-11 מושבים מתוך 31. קילסן הרכיב קואליציה המורכבת ממפלגתו, הדמוקרטים (4 מושבים) והמפלגה הליברלית-קונסרבטיבית סולידריות.

ב-27 באוקטובר 2016 עזבו הדמוקרטים וסולידריות את ממשלת הקואליציה. מפלגת סיומוט הקימה ממשלת קואליציה חדשה עם אינואיט אטקטיגיט ומפלגת נאלראק. במונחים של מספרים, זוהי הקואליציה הגדולה ביותר בהיסטוריה של הפרלמנט הגרינלנדי. ב-23 באפריל 2021, סיים את תפקידו כראש ממשלת גרינלנד.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי ממשלת גרינלנד
קטגוריה:פוליטיקאים גרינלנדים
קטגוריה:אינואיטים גרינלנדים
קטגוריה:ילידי 1966
סנדו פררו-ברזילי

**סַנדוּ פררו-ברזילי** (ברומנית: **Sandu Feraru-Barzilay**; 1918 לערך – 26 בספטמבר 1995) היה פסנתרן ומלחין ישראלי של מוזיקה קלה, שפעל בעיקר בשנות ה-50.

## ביוגרפיה
נולד בסוף שנות ה-20 בפיאטרה ניאמץ שברומניה. עבד כמוזיקאי בשירות השידור הרומני ובתיאטראות שונים במדינה.. אחרי מלחמת העולם השנייה היה זמן-מה מורה להיסטוריה של הג'אז ב"קונסרבטוריון האמריקאי" של אדמונד דדה בבוקרשט והופיע יחד עם דדה ברסיטלים של ג'אז ומוזיקה קלה לשני פסנתרים..

לאחר קום מדינת ישראל עלה אליה בעלייה ההמונית (ב-1948 או בתחילת שנות ה-50), ומיד מצא תעסוקה במקצועו. כשג'ורג' ואל, יוצא רומניה, היה לבמאי-המנהל של התיאטרון המוזיקלי התל אביבי "לי-לה-לו" בסתיו 1951, הוא שכר ללהקה אמנים עולים חדשים מרומניה – שחקנים-זמרים ואת המלחינים עמוס יוסטר וסנדו פררו-ברזילי. הוא הלחין פזמונים עבור הצגות התיאטרון עד 1953, והמשיך להלחין עבור תיאטרון "תיאטרון דו-רה-מי" תחת המנהל-המייסד ואל עם היווסדו ב-1954. עשרות מהפזמונים פרי עטו שצמחו בתיאטראות הקלים של ואל היו ללהיטים בשנות ה-50, בהם "ג'וזפינה", "יהיה טוב", "כינור נגן לי" (הידוע בביצועה של דורותיאה ליביו) והמפורסם בשיריו: "יפו" ("יפו, שם ביפו"), והם הושמעו בתחנות הרדיו בפי כוכבי הזמר של אותה תקופה כגון ישראל יצחקי, שמשון בר-נוי, פרדי דורה ושמואל פישר.

בשלהי שנות ה-50, ובמיוחד מאז מותו של ג'ורג' ואל ב-1961, ירדה קרנו. הוא ניגן כפסנתרן בהצגות תיאטרון בשנות ה-60 ו-70, והמשיך להלחין (גם מוזיקה קלאסית), אך כמעט לא נמצא ביקוש ליצירותיו. הוא הידרדר לעוני לאחר שהתקשה למצוא פרנסה, בין היתר בשל דבקותו בגאווה מקצועית כמלחין, שבעטיה המתין שיזמינו ממנו יצירות ולא אבה להציע את מרכולתו מיוזמתו.
אחת מרגליו נקטעה עקב תאונת דרכים. התגורר בעיר התחתית של חיפה.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מלחינים ישראלים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות שדה יהושע
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1995
קופיק קלייסט

**יאקוב אדוארד קופיק קלייסט**  (בגרינלנדית: **Jakob Edvard Kuupik Kleist**; נולד ב-31 במרץ 1958) הוא פוליטיקאי גרינלנדי שכיהן כראש הממשלה הרביעי של גרינלנד בין 2009 ל-2013. הוא חבר במפלגת אינואיט אטקטיגיט, הוא היה ראש הממשלה הגרינלנדי הראשון שאינו ממפלגת סיומוט.

## ראשית חייו וקריירה מוקדמת
קלייסט נולד ב-1958 לאב דני ואם גרינלנדית בקושׂיסאט, הוא למד בבית ספר יסודי בקושׂיסאט משנת 1966 עד שנת 1972 כאשר קושׂיסאט ננטשה. לאחר מכן הוא למד בבית הספר התיכוני הנמוך בסיסימיוט עד 1975. כשהיה בן 17, הוא נשלח לדנמרק, לבד וללא ידע מוקדם בדנית. הוא למד בבית הספר הממלכתי של בירקרד, דנמרק משנת 1975 עד 1978. קלייסט בוגר אוניברסיטת רוסקילה בשנת 1983 עם תואר שני בעבודה סוציאלית. הוא לימד עיתונאות בנוק משנת 1988 עד לשנת 1991.

## קריירה פוליטית
בשנת 1996, קלייסט התמנה למנהל במשרד החוץ של גרינלנד. הוא היה חבר בפרלמנט הדני מ-20 בנובמבר 2001 ועד 13 בנובמבר 2007, הוא ייצג את מפלגת אינואיט אטקטיגיט.

## ראש ממשלה
מאז 2007, הוא היה המנהיג של אינואיט אטקטיגיט, מפלגה פוליטית שמאלנית שפועלת למען אוטונומיה מלאה וסופית של גרינלנד מדנמרק. המפלגה קיבלה את רוב הקולות בבחירות 2009 וקלייסט נבחר להיות ראש הממשלה ה-4 של גרינלנד.

ממשלתו של קלייסט נתנה את התחייבותה להתמקד בנושאים חברתיים כגון אלכוהוליזם, אלימות במשפחה ושיעור התאבדות גבוה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ראשי ממשלת גרינלנד
קטגוריה:פוליטיקאים גרינלנדים
קטגוריה:אינואיטים גרינלנדים
קטגוריה:גרינלנדים ממוצא דני
קטגוריה:ילידי 1958
יוסף אבן סהל

**רבי יוסף** בן יעקב **אִבְּן סַהְל** (בערבית **אבו עמר**; נפטר בניסן ד'תתפ"ד בקורדובה, ספרד המוסלמית) היה חכם תלמודי, דיין ופייטן בספרד בסוף המאה ה-11 וראשית המאה ה-12. מתלמידי רבי יצחק אבן גיאת, אשר חברו רבי משה אבן עזרא כותב עליו שאבן סהל היה תלמידו המובהק ביותר.

## ביוגרפיה
משפחתו של אבן סהל הייתה משפחה מיוחסת באנדלוסיה ואף מכונה אריסטוקרטית על ידי חלק מהחוקרים. בנים נוספים של המשפחה הם המשוררים שלמה אבן צקבל ואברהם אבן סהל  שהמיר דתו לאסלאם.

משנת ד"א תתע"ג שימש כדיין בקורדובה משך אחת עשרה שנים עד לפטירתו בחודש ניסן בשנת ד"א תתפ"ד (1124).

מכתביו, לא הגיעו אלינו אלא מעט משיריו, מהם שירי כבוד לרבו, רבי יצחק אבן גיאת, ושירי ידידות לחברו רבי משה אבן עזרא, גם תלמידו של אבן גיאת. כאשר נרדף רבי משה, כתב עליו אבן סהל כך:

כמו כן ידוע שתרגם מערבית לעברית את קובץ התשובות של הרי"ף. אף זה אבד, אך חלקים ממנו נשתמרו בשיטה מקובצת.מתרגם נוסף של תשובות אלו היה יהודה בן ברזילי הברצלוני.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשוני ספרד
קטגוריה:יהודי ספרד במאה ה-11
קטגוריה:יהודי ספרד במאה ה-12
קטגוריה:נפטרים ב-1124
בלסטואידים

**בלסטואידים** (שם מדעי: Blastoidea) הם מחלקה של חסרי חוליות ממערכת קווצי העור שנכחדה לפני כ-250 מיליון שנה. הם הופיעו ביחד עם מחלקות אחרות ממערכת קווצי העור בתקופת אורדוביק והגיעו לשיאם בתקופת קרבון מיסיסיפי, עם זאת מקורם כנראה ממחלקה אחרת בתקופת הקמבריון הנקראת Cystoidea. בלסטואידים מופיעים כמאובנים עד הכחדתם בסוף תקופת הפרם. המאובנים נפוצים יחסית בעיקר בסלעים מקרבון מיסיסיפי.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קווצי עור
קטגוריה:בעלי חיים מעידן הפלאוזואיקון
דניאל מיטוב

**דניאל פָּאבְלוֹב מִיטוֹב** (בבולגרית: **Даниел Павлов Митов**; נולד ב-4 בדצמבר 1977, סופיה, הרפובליקה העממית של בולגריה) הוא פוליטיקאי בולגרי אשר כיהן בין 2014 ל-2017 כשר החוץ של בולגריה, והחל מינואר 2025 מכהן כשר הפנים של בולגריה.

## קורות חייו
מיטוב נולד בסופיה ורכש השכלה אקדמית במדע המדינה באוניברסיטת סופיה. הוא הועסק כיועץ פוליטי וכמרצה במספר ארגונים. ב-2012 הצטרף למפלגת "בולגריה למען האזרחים" ובשלהי אותה השנה פרש ממנה.

ב-6 באוגוסט 2014 מונה לשר החוץ של בולגריה במסגרת ממשלת המעבר בראשות גאורגי בליזנאשקי. באוקטובר נערכו בבולגריה בחירות כלליות ובויקו בוריסוב היה לראש ממשלה בולגריה בכהונה שנייה. דניאל מיטוב המשיך בכהונת שר החוץ גם בממשלתו של בוריסוב. בינואר 2017 התפטרה ממשלתו של בוריסוב ובכלל זה דניאל מיטוב. ב-2021 הצטרף למפלדת אזרחים למען פיתוח אירופי של בולגריה בראשות בויקו בוריסוב. בינואר 2025 מונה לשר הפנים של בולגריה בממשלתו של רוסן ז'ליאזקוב.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים בולגרים
קטגוריה:שרי החוץ של בולגריה
קטגוריה:שרי ממשלת בולגריה
קטגוריה:סופיה: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סופיה
קטגוריה:בולגרים שנולדו ב-1977
תורה מציון (כתב עת)

ממוזער|שמאל|250px|שער גליונו הראשון של כתב העת "תורה מציון", ירושלים תרמ"ז
**תורה מציון** היה כתב עת תורני שיצא כירחון בירושלים בין השנים ה'תרמ"ז-ה'תרס"ב (1887–1902). כתב העת שימש כבמה תורנית מרכזית לחידושיהם התורניים ופסקיהם ההלכתיים של רבני ירושלים, והשתתפו בו גם רבנים ידועים מאירופה ומארצות הברית.

מו"ל כתב העת ועורכו האחראי היה המדפיס הירושלמי שמואל צוקרמן, והעורך הראשי במשך רוב שנות קיומו של כתב העת היה הרב יעקב אורנשטיין.

## תכנים
בגיליונו הראשון של כתב העת פרסמה המערכת קווים מנחים לשליחת מאמרים, לפיהם המערכת תפרסם כל מאמר תורני שיישלח אליה בידי אחד ממנויי כתב העת, לפי סדר הגעת המאמרים במגבלת מספר העמודים שהוקצו לגיליון, ובלבד שיעמוד בתנאים הללו: . הוטלה גם מגבלת אורך על המאמרים, וכותבים שביקשו לחרוג ממנה נאלצו להשתתף בדמי ההדפסה לפי מספר שורות החריגה. כותבים שאינם מנויים יכלו לפרסם מאמרים רק בתשלום מלא.

כתב העת הופץ למנויים שקיבלו מדי שבוע חוברת בגודל גיליון (בויגין) אחד, ופעם בשלושה חודשים, לאחר הפצת 12 גליונות שלחה המערכת למנויים דף שער מיוחד כדי לאפשר את כריכת הגליונות במאסף אחד.

לאחר עשר שנות פעילות הדפיס צוקרמן ספר מפתחות-אינדקס מיוחד למאמרים שהופיעו ב-40 גליונות כתב העת.

בשנת ה'תשמ"ט, 1989, הודפסה בירושלים מהדורת צילום של כל גליונות תורה מציון בחמישה כרכים.

## משתתפים בולטים
בכתב העת "תורה מציון" השתתפו כמעט כל רבני ירושלים בתקופת פעילותו ובהם המהרי"ל דיסקין ותלמידיו: רבי יוסף חיים זוננפלד, רבי יצחק שלמה בלוי והעורך רבי יעקב אורנשטיין, ראש ישיבת אהל משה. רבה של ירושלים, רבי שמואל סלנט, והראשונים לציון, רבי רפאל מאיר פניז'ל ורבי יעקב שאול אלישר.

גם רבנים משאר חלקי הארץ נטלו חלק בכתיבת חידושיהם בכתב העת: הרב נפתלי הירץ הלוי, רבה של יפו; והרב רחמים יוסף פרנקו, רבה של חברון.

עם השנים הפך כתב העת לבמה תורנית מרכזית ובולטת, ורבנים רבים שלחו את חידושיהם לפרסום, בהם רבי יצחק אלחנן ספקטור מקובנה והנצי"ב מוולוז'ין. הרב יהודה ליב צירלסון, הרב צבי יחזקאל מיכלזון מפלונסק והרב שמואל הלל אייזיקס מניו יורק.

בשכונת רוממה בירושלים הרחוב שבו נמצא בניין הטלוויזיה הישראלית קרוי על שם כתב עת זה.

## לקריאה נוספת
* יהודה רובינשטיין, **תורה מציון (ירושלים)**, בתוך: יצחק לוין (עורך), **אוצר כתבי־עת תורניים: ביבליוגרפיה של כתבי עת תורניים... בשנות תנ"א – תש"ח**. ניו יורק: דפוס האחים שולזינגר, תש"מ. עמ' 294–298.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:ארץ ישראל: כתבי עת תורניים
אלכסיס קארל

**אלכסיס קארל** (בצרפתית: **Alexis Carrel**; 28 ביוני 1873 - 5 בנובמבר 1944) היה מנתח וביולוג צרפתי. מפורצי הדרך להשתלת איברים ולחקר תאי גזע, זוכה פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1912 על טכניקה שפיתח לתפירת כלי דם והשתלות.

## חייו
בשנות ה-30 התחבר קארל לצ'ארלס לינדברג, לאחר שלינדברג פנה אל קארל בבקשה שיסייע בריפוי הלב של גיסתו. השניים המציאו משאבת דם שהיוותה צעד מקדים להשתלת איברים.

כמלומדים אחרים בני התקופה, קידם קארל לפני מלחמת העולם השנייה את השבחת הגזע, ובימי המלחמה היה אחראי בצרפת של וישי על קרן שעסקה במדיניות השבחת הגזע בצרפת. פעילותו זו, כמו גם קשריו עם ז'אק דוריו והמפלגה העממית הצרפתית שבראשותו, הובילו למעצרו באוגוסט 1944 ופתיחת חקירה נגדו באשמת שיתוף פעולה עם הנאצים, אולם הוא שוחרר בגלל מצב בריאותו ומת לפני שנפתח בירור מקיף בעניינו, ולמעשה לא נשפט מעולם בגין חשדות אלו.

קארל נבחר פעמיים, בשנת 1924 ובשנת 1927, כחבר כבוד באקדמיה למדעים של ברית המועצות.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רופאים צרפתים
קטגוריה:ביולוגים צרפתים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה
קטגוריה:זוכי פרס נובל צרפתים
קטגוריה:מנתחי כלי דם צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1873
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1944
סיומוט

**סיומוט** (בגרינלנדית: **Siumut**- "קדימה") היא מפלגה סוציאל-דמוקרטית גרינלנדית. 
## היסטוריה
סיומוט הוקמה בשנת 1971 כתנועה פוליטית, והפכה למפלגה בשנת 1977.  בינואר 1979 זכתה גרינלנד בשלטון בית (Home Rule), ובאפריל אותה שנה התקיימו בחירות כלליות, וסיומוט זכתה ב-13 מושבים מתוך 21 המושבים בפרלמנט של גרינלנד (לאנדסטינג) שהוקם בעקבות השינוי במעמדה המדיני. הישג זה אפשר ליו"ר המפלגה יונתן מוצפלדט להפוך לראש הממשלה הראשון של גרינלנד. בעקבות הבחירות הכלליות בשנת 1991, מוצפלדט הוחלף על ידי לארס אמיל יוהנסן, שהקים קואליציה עם האינואיט אטקטיגיט. משנת 1997 ועד 2002 היה מוצפלדט שוב ראש הממשלה, עד שהוחלף על ידי הנס אנוקסן מ-2002 ועד 2009. בבחירות הכלליות שנערכו ב-15 בנובמבר 2005, זכתה המפלגה ב-30.7% מהקולות הבוחרים, שהיוו 10 מתוך 31 מושבים בלאנדסטינג. בבחירות הכלליות ב-2009, היא זכתה ב-26.5% מקולות הבוחרים ו-9 מהמושבים ובבחירות 2013, היא זכתה ב-42.8% מקולות הבוחרים (14 מתוך 31 מושבים). בבחירות 2014 המפלגה עדיין הייתה המפלגה הגדולה ביותר, אך היא איבדה ייצוג של שלושה חברי פרלמנט.

### תוצאות הבחירות
**[[הפרלמנט של גרינלנד]]**

**ה[[פולקטינג]]**

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:גרינלנד: מפלגות
קטגוריה:לאומיות גרינלנדית
קטגוריה:גרינלנד: מפלגות סוציאליסטיות
קטגוריה:מפלגות סוציאל-דמוקרטיות
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-1977
ג'ירף קורדופן

**ג'ירף קורדופן** (שם מדעי: *Giraffa camelopardalis antiquorum*) הוא תת-מין של ג'ירף מנומר החי בדרום צ'אד, הרפובליקה המרכז-אפריקאית, צפון קמרון והרפובליקה הדמוקרטית של קונגו. בעבר היה ויכוח באשר לגבולות של תפוצת מין זה בהשוואה לגבולות הג'ירף דרום-אפריקני – קבוצות מסוימות בצפון קמרון נחשבו לג'ירף מערב אפריקני. מחקרים גנטיים שנערכו בשנת 2007 בגני חיות חשפו כי למעשה כל ה"ג'ירפים המערב אפריקניים" בגני חיות הם ג'ירפים קורדופניים.

בהשוואה לשאר תת-המינים, ג'ירף קורדופן מתאפיין בכתמים קטנים באופן יחסי, לא סדירים בפנים הרגליים.

שמו של תת-המין מתייחס לאזור קורדופן שבסודאן.

לפי הערכה, פחות מ-3,000 ג'ירפים חיים באזור התפוצה של תת-המין, שהוא אזור רווי מלחמות בין בני אדם, ובנוסף יש 65 פרטים החיים בשבי.

## קישורים חיצוניים

* מידע על כל תת-המינים של ג'ירף מנומר (אנגלית)

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ויליאם ג'רדין
קטגוריה:ג'ירפיים
קטגוריה:צ'אד: יונקים
קטגוריה:קמרון: יונקים
קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1835
קטגוריה:יונקים בסוואנה האפריקנית
לאון רבינוביץ

**יהודה לייב (לאון) רבינוביץ** (בכתיב שנהג בזמנו: **ראבינאוויץ**; נודע בשם העט: **איש יהודי**; א' בשבט תרכ"ב, 2 בינואר 1862 – ה'תרצ"ח, חורף 1937–1938) היה סופר ועיתונאי יהודי, מו"ל ועורך "המליץ".

## קורות חיים

נולד בעיירה ברסטוביץ הסמוכה להורדנה, אמו הייתה מושה בת הרב אברהם צבי איזנשטט מחבר "פתחי תשובה", היא הייתה שוחרת ידע ובקיאה בתנ"ך, ולימדה את בנה את השפה הגרמנית. אביו אברהם, נפטר בהיותו בן שלושה חודשים. בצעירותו למד בישיבת וולוז'ין ובישיבת מיר, ואחר כך ב"קיבוץ הפרושים" אשר באיישישוק. בהמשך החל בלימודי רפואה באוניברסיטת קניגסברג, ואחר כך עזב את לימודי הרפואה ונסע ללמוד מדעי הטבע בסורבון שבפריז.

ב-1887 התחיל לכתוב מאמרים ולפרסמם בכתבי עת עבריים בני התקופה, ביניהם כתב העת המליץ. שנה לאחר מכן הוזמן לערוך את כתב העת "המגיד", יחד עם דב גורדון. ב-1890 הזמין אותו אלכסנדר צדרבוים (אר"ז) לשמש כעוזרו בעריכת "המליץ", ולאחר מותו שימש בפועל כעורך כתב העת. רבינוביץ החליף רשמית את יצחק (ארנולד) גולדנבלום, חתנו של אר"ז, כעורך המליץ, רק ב-13 בדצמבר 1899, והיה עורכו של העיתון עד סגירתו ב-1904. בשנת 1899 הוציא רבינוביץ לאור את מאסף "הגן", מאסף לספרות ומדע.

לאחר סגירת "המליץ", פרסם חלק ממאמרי המערכת שכתב, בספר בשם "הירושה והחינוך".

הוא ניסה את כוחו בתחום העיתונות גם לאחר דעיכת וסגירת "המליץ", תקופה מסוימת הוציא לאור יומון יידי בשם "דער טאג" (היום) שנסגר לאחר תקופה קצרה. אחר הוציא ירחון, אף הוא ביידיש, בשם "בלעטער פון מאן-בוך" שעסק במדע פופולרי.

בשנות חייו תחת השלטון הסובייטי, עמד זמן קצר בראש הקהילה היהודית בפטרוגרד, אבל עד מהרה הסתלק מהזירה הציבורית. לפי גצל קרסל, שימש רבינוביץ בסוף ימיו כשמש בבית כנסת בלנינגרד. באוקטובר 1926 הוא הביא את ברכת קהילת לנינגרד לוועידת הרבנים שהתכנסה בקורוסטן.

הוא נפטר בסוף שנת 1937 או ראשית 1938 ביום שישי, ובניו קברו אותו במהלך השבת בלי לקיים טקס הלוויה.

## גלריה


קובץ:Menahem_Mendel_Dolitzki,_Iakov_Maze_and_Leon_Rabinovich._1885.jpg|מימין: מנחם מנדל דוליצקי, לאון רבינוביץ (עומד) ויעקב מזא"ה, 1885. על השולחן תמונתם של פרץ סמולנסקין ואחרים
קובץ:Minsk_conference_of_1902.jpg|תצלום קבוצתי של המשתתפים בוועידת מינסק, בקיץ 1902. בשורה הראשונה נראים, בין היתר: חמדה בן יהודה, שמואל יעקב יצקן, נחום סוקולוב, ישראל יסינובסקי, שמואל ליב ציטרון, מרדכי בן הלל הכהן, משה ליב לילינבלום, ליאון רבינוביץ, שמואל צ'רנוביץ


## קישורים חיצוניים

* 
* 
*  
* 
* 
* 
*  (ע"ד חתימתו ע"ג כתביו ביידיש ובעברית)

מפרסומיו:
* 
* ל. רבינוביץ, מאסף - א: פרקי דברי הימים ואמרי מדע; ב: מאמרי בקרת ודברי חזון ושיר, מוסף מיוחד ל"המליץ". שני החלקים בכרך אחד, לעיון מקוון באתר הספרייה הלאומית
* ל. רבינוביץ (עורך), הגן: מאסף לספרות ולמדע, סט. פטרבורג: דפוס ל' רבינוביץ וש' סאקאלאבסקי, תר"ס, 1899. מקוון באתר הרוזטה של הספרייה הלאומית

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי ישיבת וולוז'ין
קטגוריה:עיתונאים כותבי עברית
קטגוריה:עורכי עיתונים בשפה העברית
קטגוריה:עיתונאים יהודים רוסים
קטגוריה:עורכי עיתונים יהודים רוסים
קטגוריה:סגל המליץ
קטגוריה:סגל המגיד
קטגוריה:מו"לים יהודים רוסים
קטגוריה:סופרים יהודים הידועים בשם עט
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:סופרים יהודים רוסים
קטגוריה:ילידי 1862
קטגוריה:נפטרים ב-1938
עזרא קליין

**עזרא קליין** (באנגלית: **Ezra Klein**; נולד ב-9 במאי 1984) הוא עיתונאי, בלוגר ופרשן פוליטי יהודי-אמריקאי בעל מדור בניו יורק טיימס ופודקאסט. קליין הקים את אתר החדשות Vox והיה העורך הראשי שלו.

## ביוגרפיה
קליין נולד וגדל בבית יהודי באירוויין שבקליפורניה, בנם של אומנית ופרופסור למתמטיקה. למד באוניברסיטת קליפורניה בסנטה קרוז במשך שנתיים ועבר לאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, שם סיים את לימודיו ב-2005 במדעי המדינה.

ב-2003 החל לעבוד כמתמחה במגזין *Washington Monthly* והחל לכתוב בלוג בנושאים פוליטיים. ב-2009 הצטרף לוושינגטון פוסט כבלוגר. בהמשך כתב טורי דעה ופרשנות עבור המהדורה המודפסת של העיתון. הוא גם החל לשמש, מאותה שנה, כפרשן פוליטי בערוץ MSNBC, ובפרט בתוכניות של רייצ'ל מדאו וכריס מתיוס. במאי 2011 כתב גם עבור בלומברג. בינואר 2014 פרש מהוושינגטון פוסט והקים עם מספר עיתונאים את אתר החדשות Vox ושימש כעורך ראשי של האתר.

קליין היה אחד מהיוצרים של התוכנית "מקרוב", המשודרת בנטפליקס החל משנת 2018. ב-2020 קליין הצטרף לניו יורק טיימס.

## חיים אישיים
קליין נשוי מאז אוקטובר 2011 ל, כתבת לענייני כלכלה של "האטלנטיק" ולזוג שני ילדים.

## קישורים חיצוניים

* הבלוג של עזרא קליין בוושינגטון פוסט
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קליפורניה
קטגוריה:בלוגרים יהודים
קטגוריה:בלוגרים אמריקאים
קטגוריה:פרשנים פוליטיים יהודים
קטגוריה:פרשנים פוליטיים אמריקאים
קטגוריה:סגל MSNBC
קטגוריה:סגל וושינגטון פוסט
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
קטגוריה:אמריקאים ממוצא ברזילאי-יהודי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1984
מפלגת נאלראק

**מפלגת נאלראק** (גרינלנדית: **Partii Naleraq**) היא מפלגת מרכז פופוליסטית גרינלנדית.

## היסטוריה
המפלגה הוקמה על ידי הנס אנוקסן בינואר 2014, לאחר שעזב את מפלגת סיומוט. ב-בחירות בנובמבר 2014 זכתה המפלגה בשלושה מושבים בפרלמנט של גרינלנד: הנס אנוקסן, פר רוסינג-פטרסן (גם כן חבר סיומוט לשעבר) ואנטון פרדריקסן (לשעבר מנהיג מפלגת התאחדות המועמדים).
ב-בחירות בנובמבר 2018 זכתה המפלגה בארבעה מושבים בפרלמנט של גרינלנד.
ב-19 במאי 2018, אושר כי חבר הפרלמנט הנריק פליישר עזב את המפלגה. ב-20 במאי 2018, מקורות חדשותיים דיווחו שהוא עובר לסיומוט, אם כי פליישר עצמו לא אישר רשמית את הדיווח עד 22 במאי 2018

### תוצאות הבחירות

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גרינלנד: מפלגות
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-2014
אלתר שמואלביץ

הרב **רפאל אלתר הלוי שמואלביץ** (בערך תרל"ח, 1878 - תרע"ט, 1918) חתן הסבא מנובהרדוק וראש ישיבות סטוצ'ין וגרודנא.

## תולדות חייו
בילדותו הלך ללמוד בסלובודקה. בשנת תרנ"ו פנה הרידב"ז שהיה רבה של סלוצק ל"סבא מסלובודקה", הרב נתן צבי פינקל, וביקשו להקים ישיבה בעירו, הרב פינקל נענה לבקשתו ושלח ארבעה עשר תלמידים בראשות הרב איסר זלמן מלצר, וביניהם הרב רפאל אלתר, הרב אהרן קוטלר והרב פסח פרוסקין להקים את הישיבה.

נישא לעטיל בתו של הסבא מנובהרדוק. מיד לאחר נישואיו שלחו חמיו לכהן כר"מ בסניף של ישיבת נובהרדוק שפתח בעיירה לודבינובה. 

בראש השנה שנת תרס"ב נולד בנו בכורו הרב חיים שמואלביץ.

בשנת תרס"ח התמנה הרב יהודה לייב חסמן לרב העיר סטוצ'ין שבפלך וילנה שבליטא, והקים בה ישיבה בשם "ענף כנסת ישראל", שהייתה סניף של ישיבת "כנסת ישראל" בסלבודקה. הוא קרא לרב רפאל אלתר לכהן בישיבה כר"מ. לצידו כיהן כר"מ הרב נחמן קולידצקי (אביו של הרב יצחק קוליץ). עם השנים התקדם והיה לראש הישיבה בה. מסופר כי אף הציע לרבי ירוחם ליבוביץ לכהן כמשגיח לצידו. 

בראשית ימי מלחמת העולם הראשונה התרוקנה הישיבה מלומדיה. הרב שמואלביץ ברח עם משפחתו לגרודנא שבפולין. עקב היות העיר גרודנא צומת דרכים חשוב בין פולין לרוסיה התקבצו אליה תלמידי ישיבות רבים, ובשנת תרע"ו הוקמה בה ישיבת שער התורה. הרב שמואלביץ מונה לר"מ. לאחר המלחמה שב לסטוצ'ין.

בשנת תרע"ח נפטרה אשתו, ולאחר כמה חודשים חלה אף הוא ונפטר בי"ג בחשוון ה'תרע"ט, כבן ארבעים, מחולי המגפה שהשתוללה באותם ימים. נקבר לצד אשתו בעיירה סטוצ'ין.

## ילדיו
בניו היו הרב חיים שמואלביץ ראש ישיבת מיר, והרב שלמה (נולד ה'תרע"ג) שהתגורר בארצות הברית. חתניו היו הרב ניסן פוטאשינסקי, נספה בטבח בישיבת בירזש, והרב יצחק אלחנן ולדשיין, שנספה אף הוא בימי המלחמה.

## קישורים חיצוניים
* על פתיחת הישיבה בסלוצק באתר "דעת"

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי ישיבה ליטאים במזרח אירופה
קטגוריה:ראשי ישיבות נובהרדוק
אלתר
גודוי קרוס

**גודוי קרוס** (בספרדית: **Godoy Cruz**) היא עיר בפרובינציית מנדוסה בארגנטינה. העיר שוכנת מדרום לבירת הפרובינציה מנדוסה והיא חלק מהמטרופולין שלה. נכון לשנת 2010, אוכלוסיית העיר מונה 191,299 תושבים.

## היסטוריה
העיר נוסדה במקור תחת השם ויז'ה סן ויסנטה ב-1872. ב-1899 שמה שונה לוויז'ה בלגראנו וב-9 בפברואר 1909 שמה שונה עוד פעם לגודוי קרוס, כהוקרה לתומאס גודוי קרוס, שהיה מושל הפרובינציה ואחד מנציגיה לקונגרס טוקומן.

## ספורט
בעיר נמצאת קבוצת הכדורגל גודוי קרוס, המשחקת בליגת העל הארגנטינאית.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:מנדוסה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1872
ממשלת גרינלנד

**ממשלת גרינלנד** (בגרינלנדית: **Naalakkersuisut**, בדנית: **Grønlands Regering**) היא הרשות המבצעת בגרינלנד, בכל הקשור לענייני הממשל הנוגעים לענייני הפנים של גרינלנד. חברי הממשלה ממונים על ידי ראש ממשלת גרינלנד, אך באופן רשמי מאושרים על ידי חברי הפרלמנט של גרינלנד (Inatsisartut). חברי הממשלה אינם בהכרח נבחרי ציבור, וניתן למנות לתפקידים השונים כל אדם.

הממשלה תכיל לרוב בסביבות 10 חברי ממשלה (כולל ראש הממשלה), הנקראים גם "שרים", וכל אחד מהם עומד בראש משרד ממשלתי וממונה על ידי ראש הממשלה.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:גרינלנד: פוליטיקה
גרינלנד
קסבייה תומא

**קסבייה תומא** (בצרפתית: **Xavier Tomas**; נולד ב-4 בינואר 1986) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הבלם.

## קריירה
תומא התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של גוואנון ושימש כקפטן בכל קבוצות הגילאים. כשהיה בן 18 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון נגד מונפלייה ולאחר זמן קצר חתם על חוזה ל-3 שנים. לעומת זאת, הוא מיעט לשחק ובקיץ  הושאל לרודז ולאחר מכן שוחרר מהמועדון. בקיץ  חתם בטור. לאחר 3 שנים בטור חתם באולימפיאקוס וולו היוונית. בקיץ  חתם בלבדיאקוס ובתום עונה אחת חזר לקדנציה שנייה בטור שנמשכה שנתיים. לאחר שלא זכה לדקות משחק קבת חזר ללבדיאקוס.

ביוני  חתם במכבי פתח תקווה הישראלית. ביוני 2016 חתם בבני יהודה. בדצמבר  שוחרר מבני יהודה וכעבור זמן קצר חתם בלוזאן.

בקיץ  חתם בהמילטון אקדמיקל.

בספטמבר  תומא חתם ברד סטאר.

ב-7 ביוני 2019 חתם בלאוואל.

בקיץ , תומא חתם ביוניש אש מליגת העל הלוקסמבורגית.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:בלמי כדורגל צרפתים
קטגוריה:כדורגלני טור
קטגוריה:כדורגלני לבדיאקוס
קטגוריה:כדורגלני מכבי פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני בני יהודה תל אביב
קטגוריה:כדורגלני לוזאן
קטגוריה:כדורגלני המילטון אקדמיקל
קטגוריה:כדורגלני רד סטאר
קטגוריה:כדורגלני לאוואל
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:צרפתים ממוצא פורטוגזי
קטגוריה:ספורטאים צרפתים ביוון
קטגוריה:ספורטאים צרפתים בישראל
קטגוריה:ספורטאים צרפתים בשווייץ
קטגוריה:ספורטאים צרפתים בסקוטלנד
קטגוריה:ספורטאים זרים בלוקסמבורג
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1986
סיודד פריקו

**סיודד פריקו** (בספרדית: **Ciudad Perico**), או בקיצור **פריקו**, היא עיר בפרובינציית חוחוי בארגנטינה. העיר נמצאת במרחק של 35 קילומטרים מסן סלבדור דה חוחוי, בירת הפרובינציה.

## היסטוריה
ההתיישבות באזור החלה כבר במאה ה-16, עת הוא קיבל את השם וז'ה דה לוס פריקוס (valle de los pericos, מילולית: "עמק התוכיים") בשל ציפורי התוכי הרבות באזור.

ב-29 באוקטובר 1913 נפתחה באזור תחנת רכבת בשם "אסטסיון פריקו", שנועדה לשרת את ההצטלבות בין הקו בין סן סלבדור דה חוחוי ובואנוס איירס והקו בין העיר סלטה והגבול עם בוליביה. תוך זמן קצר התפתחה התיישבות סביב התחנה שאימצה את השם שלה.

בעשורים שלאחר מכן שם המקום שונה ל"סנדה דה מדינה" ובהמשך ל"חואן דומינגו פרון", על שם נשיא ארגנטינה חואן דומינגו פרון. ב-1967 השם שונה סופית לסיודד פריקו.

## כלכלה
סיודד פריקו היא אחד המוקדים הכלכליים של הפרובינציה. הכלכלה המקומית מתבססת על גידול טבק וכן על היותה מרכז תחבורתי.

## תחבורה
על גבול תחום השיפוט של העיר נמצא נמל התעופה הבינלאומי גוברנדור אורסיו גוסמאן, אשר בעיקרון משרת את בירת הפרובינציה סן סלבדור דה חוחוי.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:חוחוי: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1913
ז'אנג ז'י

**ז'אנג ז'י** (במנדרינית תקנית: **郑智** נולד ב-20 באוגוסט 1980) הוא כדורגלן עבר סיני ששיחק בעמדת הקשר ושימש כקפטן נבחרת סין ומאמן בהווה.

## קריירת מועדונים
ז'אנג התחיל את הקריירה שלו בצעירי ליאונינג כמגן. בשנת  חתם בשנג'ן מליגת העל בה הוסט לעמדת הקשר, וזכה עימה באליפות בשנת . לקראת תחילת עונת  חתם בשאנדונג לוננג במדיה כבש 31 שערים ב-45 משחקים. בתום עונת  זכה עם המועדון בדאבל.

ב-29 בדצמבר 2006 הושאל לצ'רלטון את'לטיק עד לסיום העונה עם אופציה לרכוש את כרטיס השחקן שלו בתום תקופת ההשאלה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק ליגה נגד מנצ'סטר יונייטד. ב-18 במרץ 2007 הבקיע את שער הבכורה שלו בצ'רלטון בניצחון 2–0 נגד ניוקאסל יונייטד. לאחר שנגמרה עונת , חזר ז'אנג לשאנדונג ושיחק בה עד אוגוסט  אז מימשה צ'רלטון את האופציה עליו והוא חתם לשנתיים. בתום עונת  המועדון ירד לפוטבול ליג הראשונה ועזב את המועדון לאחר שסיים את חוזהו.

ב-1 בספטמבר 2009, חתם לשנתיים בסלטיק והפך לסיני השני שמשחק בליגה הסקוטית אחרי דו ויי. ב-4 באוקטובר 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי סלטיק בדרבי נגד גלאזגו ריינג'רס, במשחק זה סחט פנדל שנתן לסלטיק ניצחון 2–1. ב-8 במאי 2010 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון נגד הארט אוף מידלות'יאן.

ב-28 ביוני 2010 חזר לסין כאשר חתם בגואנגג'ואו אוורגראנד ששיחקה אז בליגה הסינית השנייה. ב-17 ביולי 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה נד ווהאן זל, ארבעה ימים לאחר מכן כבש את שער הבכורה שלו במועדון בניצחון 10–0 נגד נאנג'ינג יויו. את העונה הוא סיים עם חמישה שערים ועלה עם הקבוצה לליגת העל. בתום העונה הקפטן לי ז'יהאי עזב את המועדון וז'אנג הפך לקפטן. בתום עונת  זכה עם המועדון באליפות והפך לכדורגלן הראשון שזוכה באליפות סין עם שלושה מועדונים שונים. עונה לאחר מכן עם המועדון בדאבל. ב-9 בנובמבר 2013 זכה עם המועדון בליגת האלופות האסיאתית, כאשר המועדון הפך למועדון הסיני הראשון שזוכה במפעל.

## קריירה בינלאומית
בצעירותו שיחק ז'אנג בנבחרת הצעירה של סין. בשנת  ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סין. ב-29 בינואר 2004 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת במשחק ידידות בו ניצחה סין 1–0 את . ז'אנג נכלל בסגל הנבחרת בגביע אסיה 2004, גביע אסיה 2007, אולימפיאדת בייג'ינג (2008) וגביע אסיה 2015. ז'אנג שימש גם כקפטן הנבחרת.

## תארים
; שנג'ן
*אליפות סין: 

; שאנדונג לוננג
*אליפות סין: 
*גביע ה-FA הסיני: 

; גואנגג'ואו אוורגראנד
*הליגה הסינית השנייה: 
*אליפות סין: , , , , , , 
*גביע ה-FA הסיני: , 
*הסופר קאפ הסיני: , , , 
*ליגת האלופות האסיאתית: , 

; אישיים
*כדורגלן השנה בסין: , 
*נבחרת גביע אסיה 2004
*כדורגלן השנה באסיה: 
*נבחרת ליגת האלופות האסיאתית: 
*נבחרת העונה בליגת העל הסינית: , , , , , , , , 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים סינים
קטגוריה:קשרי כדורגל סינים
קטגוריה:כדורגלני שאנדונג טאיישן
קטגוריה:כדורגלני צ'רלטון את'לטיק
קטגוריה:כדורגלני סלטיק
קטגוריה:כדורגלני גואנגג'ואו
קטגוריה:כדורגלני נבחרת סין
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 2004
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 2007
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 2015
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 2019
קטגוריה:זוכי פרס כדורגלן השנה באסיה
קטגוריה:סינים שנולדו ב-1980
פיטר רוסקאם

**פיטר רוסקאם** (באנגלית: **Peter Roskam**; נולד ב-13 בספטמבר 1961) הוא פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הרפובליקנית. כיהן כנציג המחוז השישי של אילינוי בבית הנבחרים של ארצות הברית בשנים 2007–2019.

## ביוגרפיה
רוסקאם נולד במחוז קוק שבאילינוי. ב-1983 סיים תואר ראשון במדע המדינה מאוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין. לאחר הלימודים עבד כמורה, בשנים 1985 עד 1987 עבד במטהו של חבר הקונגרס מטקסס טום דיליי ושל חבר הקונגרס מאילינוי הנרי הייד. ב-1989 סיים תואר JD במשפטים מהמכון הטכנולוגי של אילינוי ועבד כעורך דין פרטי.

בשנים 1993 עד 1999 כיהן בבית הנבחרים של אילינוי, ובשנים 2000 עד 2006 כיהן בסנאט של מדינת אילינוי. בנובמבר 2006 נבחר לנציג המחוז השישי של אילינוי בבית הנבחרים של ארצות הברית, לאחר שגבר על יריבתו מהמפלגה הדמוקרטית תמי דקוורת'. מאז נבחר לחמש כהונות נוספות, האחרונה בהן בנובמבר 2016. בבחירות בנובמבר 2018 הפסיד למועמד המפלגה הדמוקרטית שון קסטן. בשנים 2011 עד 2014 כיהן כסגן מצליף הסיעה הרפובליקנית. שימש חבר בוועדת המיסוי והתקציב (Committee on Ways and Means) וכיהן כיו"ר ועדת המשנה שלה לענייני פיקוח. כמו כן הוא היה חבר בוועדה המיוחדת לחקירת אירועי מתקפת הטרור בקונסוליה האמריקנית בבנגאזי ב-2012.

רוסקם כיהן כיושב ראש משותף של השדולה הרפובליקנית למען ישראל בבית הנבחרים, יחד עם דאג למבורן, לאונרד לאנס ולי זלדין. ב-2015 העביר בקונגרס את החוק למאבק ב-BDS ובחרם על ישראל (H.R. 825: United States-Israel Trade and Commercial Enhancement Act). החוק נחתם על ידי נשיא ארצות הברית ברק אובמה ביוני 2015.

נשוי לאליזבת ואב לארבעה ילדים.

## קישורים חיצוניים

* פיטר רוסקאם באתר בית הנבחרים
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי אילינוי
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מאילינוי
קטגוריה:חברי המפלגה הרפובליקנית (ארצות הברית)
קטגוריה:חברי האספה הכללית של אילינוי
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-112 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-114 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-115 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-113 של ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין
קטגוריה:בוגרי המכון הטכנולוגי של אילינוי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1961
ברנדור אולסן

**ברנדור הנדריקסון אולסן** (בפארואזית: **Brandur Hendriksson Olsen**; נולד ב-19 בדצמבר 1995) הוא כדורגלן פארואזי המשחק ברונאוויק ובנבחרת איי פארו בעמדת הקשר.

## קריירת מועדונים
אולסן התחיל את הקריירה שלו ב-B71 סאנדוי. בשנת  עבר לפ.צ. קופנהגן, בספטמבר  הצטרף לקבוצה הבוגרת. ב-15 באוגוסט 2014 נכלל לראשונה בסגל הקבוצה הבוגרת. ב-30 באוקטובר 2014 אולסן ערך את הופעת הבכורה בקבוצה הבוגרת במשחק הגביע נגד רוסקילדה. ב-13 באפריל 2015, אולסן ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק ליגה בניצחון נגד סילקבורג. ב-14 במאי 2015, אולסן הבקיע את שער הבכורה שלו במדי קופנהגן במסגרת גמר הגביע הדני נגד וסטסיאלנד שהיה גם שער הניצחון שהוביל לזכייתה של קופנהגן בגביע. כעבור שבועיים אולסן הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה בניצחון 0-1 נגד אודנסה.

ב-22 בדצמבר 2015 הושאל לונדסיסל מהליגה הדנית הראשונה עד לסיום העונה על מנת לצבור דקות משחק.

ב-21 באפריל 2018 חתם בהפנרפיירדיר מליגת העל האיסלנדית.

## קריירה בינלאומית
ב-11 באוקטובר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת איי פארו במשחק נגד  במסגרת מוקדמות יורו 2016. ב-13 ביוני 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-2 נגד .

## תארים
; פ.צ. קופנהגן
*הגביע הדני: 

;פרדריקסטאד
* הגביע הנורווגי: 2024

;רונאוויק
## קישורים חיצוניים

* פרופיל השחקן באתר פ.צ. קופנהגן

קטגוריה:כדורגלנים פארואזים
קטגוריה:קשרי כדורגל פארואזים
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. קופנהגן
קטגוריה:כדורגלני ראנס
קטגוריה:כדורגלני הפנרפיירדיר
קטגוריה:כדורגלני הלסינגבורג
קטגוריה:כדורגלני פרדריקסטאד
קטגוריה:כדורגלני נבחרת איי פארו
קטגוריה:ילידי 1995
פלפלה

**פלפלה** (בספרדית: **Palpalá**) היא עיר בפרובינציית חוחוי בארגנטינה. העיר נמצאת במרחק של 13 קילומטרים דרום-מזרחית לסן סלבדור דה חוחוי, בירת הפרובינציה, ובמרחק של 1,686 קילומטרים צפון-מערבית לבואנוס איירס, בירת ארגנטינה.

## היסטוריה
השם פלפלה הוא ככל הנראה עיוות של השם פספלה (Paspala), שמו של העמק בו נמצאת העיר בשפת קקאן.

פלפלה נוסדה באופן רשמי ב-17 באפריל 1948. בקרבת פלפה הוקם מפעל פלדה בשם "אלטוס אורנוס ספלה" שסיפק תעסוקה למתיישבים. בהמשך הגיעו לפלפלה מהגרים מסוריה, לבנון, ספרד, איטליה, צ'ילה ובוליביה אשר הגדילו את אוכלוסייתה.

ב-25 במאי 1972 פלפלה קיבלה מעמד רשמי של עיר.

## כלכלה
בעשורים האחרונים של המאה ה-20 מפעל הפלדה ירד מחשיבותו ומאז כלכלת העיר מתבססת בעיקר על גידול טבק.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:חוחוי: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1948
איזהו מקומן

**אֵיזֶהוּ מְקוֹמָן** הוא הפרק החמישי של מסכת זבחים המכונה על שם מילות הפתיחה של הפרק – "איזהו מקומן של זבחים".
## תוכן הפרק
הפרק, כשמו, עוסק בהליך הקרבת הקורבנות לסוגיהם השונים ובמקום ההקרבה, ובקורבנות הנאכלים, גם במקום האכילה ובזמנה.

המשנה הראשונה עוסקת בפר ושעיר של יום הכיפורים, זו שלאחריה בשאר החטאות הפנימיות, ולאחר מכן חטאת (חיצונית), עולה, אשם ושלמי ציבור, תודה ואיל נזיר, שלמים, בכור, מעשר וקרבן פסח.
על כל קורבן מפורטים (לא כל הפרמטרים מופיעים בכל הקורבנות): היותו קדשי קדשים או קדשים קלים, מקום שחיטתו וקבלת דמו, צורת זריקת הדם, שפיכת שיירי הדם ודיני אכילת הקורבן.

הרמב"ם פסק להלכה את כל ההלכות בפרק, מלבד הלכה אחת בהלכות קורבן פסח (שזמן אכילתו הוא רק עד חצות כדעת ר' אלעזר בן עזריה, והלכה כחכמים שבדיעבד ניתן לאכלו כל הלילה).

## הפרק בתפילה
הפרק נאמר כחלק מפרשת הקרבנות לפני תפילת שחרית.

בעקבות דברי רב ספרא , כתבו הראשונים, בעקבות סדר רב עמרם גאון, שיש ללמוד לפני פסוקי דזמרא מעט מכל אחד מהם. בארבעה טורים ובשולחן ערוך נאמר שיש לומר כמקרא את פרשת התמיד, לאחריה פרק זה כמשנה, ואחר כך, כתלמוד, את ברייתא דר' ישמעאל, ברייתא מתחילת הספרא המפרטת את 13 המידות שהתורה נדרשת בהן (הנחשבת כתלמוד אף שהיא ברייתא ממדרש הלכה). כהסבר לבחירת פרק זה דווקא, כתב הטור על פי הגמרא שלימוד הלכות הקרבנות שקול להקרבת הקרבנות, ולכן ראוי ללמוד את הלכות הקרבן לאחר קריאת פרשת התמיד.

טעם נוסף כותב הרא"ה שבפרק זה אין כלל מחלוקות בין התנאים והוא כולו "משנה ברורה למשה מסיני". הרב ישראל ליפשיץ, בעל פירוש "תפארת ישראל", מסביר טעם זה ואומר שישנה מסורת שמשניות אלו הם הלכה למשה מסיני והם בדיוק בלשון שאמר משה רבנו. הבסיס למסורת זו הוא בכך שמקום האכילה של קדשי קדשים, שהוא בעזרה בלבד, מתואר במשנה כ"לפנים מן הקלעים". הקלעים, הם אלו שקבעו את גבולות חצר המשכן במשכן שבמדבר, ולכן יש אומרים שזהו סימן שהפרק הוא מתקופה זו.

אחר אמירת הפרק נהגו להוסיף יהי רצון או משנת רבי חנניה בן עקשיא ולומר קדיש דרבנן.

## ראו גם
* פרשת הקורבנות
* מסכת זבחים

## קישורים חיצוניים
* טקסט הפרק בוויקיטקסט
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קורבנות ביהדות
קטגוריה:תפילת שחרית
קטגוריה:משניות
אישבי-ארה

**אִישבִּי-אֶרָה** (באכדית𒀭𒅖𒁉𒀴𒊏 תעתיק פונטי:d}iš-bi-er[3]-ra}) היה המייסד של שושלת איסין. על פי הכרונולוגיה הנמוכה הוא שלט בין השנים 1953 לפנה"ס - 1921 לפנה"ס, ואילו על פי הכרונולוגיה הגבוהה הוא שלט בין השנים 2017 לפנה"ס - 1985 לפנה"ס.

## ביוגרפיה
פירוש שמו מאכדית אומר: "*שבע (אל ה[[דבר (מחלה)|דבר]]) [[ארה (אל)|ארה]]*", שם כזה ניתן לילדים לאחר שאחיהם נפטרו ממגפה.

אישבי-ארה לא היה ממוצא שומרי, הוא היה ממוצא אכדי מעיר מארי. ישנן השערות כי אכן מוצאו מעיר מארי, אך למרות שמו האכדי הוא היה אמורי.

בתקופת שלטונו של המלך האחרון של שושלת אור 3, איבי-סין, היה אישבי-ארה קצין בכיר בצבאו של איבי-סין. בזמן שהשומר עברה תקופה קשה והייתה תחת התקפה מצד אמורים ועילם שלח איבי-סין את אישבי-ארה למשימת מסחר במטרה לרכוש חיטה. הוא הצליח לרכוש כמות גדולה של חיטה, אך לאחר ששמע כי אמורים פלשו לשומר וכבשו טירה אחר טירה הוא הגיע עם הסחורה לאיסין במקום אור. במכתב ששולח אישבי-ארה לאיבי-סין הוא מבקש מאחרון לשלוח לו ספינות כדי לפזר את החיטה בין עריה של שומר, ובאותו מכתב הוא דורש כי ימנו אותו לאחראי על הערים איסין וניפור. למרות שאיבי-סין תכנן להיענות לדרישותיו אישבי-ארה חש את כוחו והכריז על עצמו כמלך, תחילה הוא השתלט על עיר פולחן מרכזית של שומר, ניפור. לאחר השתלטות על ניפור הוא המשיך להשתלט על שאר עריה החשובות של שומר. איסין, עיר בירתו של איבי-סין נשארה בידיו של האחרון והמשיכה לשמש כעיר בירתו.

עם התרחבות כוחו והשפעתו של אישבי-ארה, שומר נחלקה תחת שלטונם של שני מלכים. איבי-סין בעצם שלט על העיר אור בלבד, ואילו אישבי-ארה שלט על שאר עריה של שומר. בשנת שלטונו ה-25 של איבי-סין פלשו לעיר עילמים וכבשו אותה. הם שבו את איבי-סין והשאירו בעיר כוח משמר. מספר שנים לאחר מכן אור נכבשה על ידי צבאו של אישבי-ארה ובכך הוא הפך לשליטה של כלל ארץ שומר.

הוא שלט במשך 33 שנים. לאחר פטירתו ירש את כס מלכות ממלכת איסין, בנו של אישבי-ארה, שו-אילישו.

## לקריאה נוספת
נתן וסרמן ויגאל בלוך, **האמורים: מסופוטמיה בראשית באלף השני לפנה"ס**, כרמל, 2019

* Samuel Noah Kramer, **The Sumerians: Their History, Culture, and Character**, The University Chicago Press, 1963.

* Kathleen Kuiper (ed.), **Mesopotamia: The World's Earliest Civilization**, The Rosen Publishing Group, 2010.

* I. E. S. Edwards, **The Cambridge Ancient History**, Cambridge University Press, volume 1, part 2, 1971.

## קישורים חיצוניים
* שמות שנות שלטונו של אישבי-ארה

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אישים שחיו באלף ה-3 לפנה"ס
קטגוריה:מלכים בשומר
שמעון תמיר

ממוזער|שמעון (סיימון) תמיר
**שמעון סיימון תמיר** (נולד ב-20 באפריל 1950 ג' באייר ה'תש"י) הוא דובר המכללה האקדמית ספיר, חבר האקדמיה הישראלית לקולנוע. מפיק סרטים ועיתונאי.

## ביוגרפיה
תמיר נולד וגדל בקיבוץ הזורע בעמק יזרעאל, בן למייסדי הקיבוץ, ארנון ואלישבע תמיר (פישמן), למד בבי"ס יסודי הזורע, ב"ס תיכון: בוגר המוסד החינוכי 'שומריה' במשמר העמק, חניך תנועת הנוער השומר הצעיר.

תמיר הוא בוגר תואר ראשון BA במדע המדינה ותקשורת ובוגר תואר שני MA במדע המדינה (תקשורת פוליטית) של אוניברסיטת תל אביב. בנוסף, הוא בוגר בית הספר הגבוה לאמנות הבמה והקולנוע ובוגר קורס דירקטורים של המכללה האקדמית ספיר. כיום מתגורר בגבעתיים, נשוי ללידיה ואב לשני בנים.

### איש תקשורת
בשנת 1980 כיהן תמיר כמנכ"ל ובעלים בחברת הפקה לסרטים וסדרות. בתפקידו היה מפיק ועורך ראשי של סדרת טלוויזיה היסטורית "מבט – מידע באמצעות טלוויזיה" (13 פרקים), עורך ראשי של סרט עלילתי "ילדי סטלין" בבימוי נדב לויתן. במאי ומפיק של הסרטים דוקומנטריים על תנועת הלח"י: "הבריחה מלטרון" על בריחת יצחק שמיר וחבריו ממחנה המעצר בלטרון, ו- "ולא חזרנו לבסיס" על פעולת הטרור הכושלת בבתי המלאכה של הרכבת בחיפה. עורך ראשי, ובמאי בסדרת הסרטים "אישים דגולים ביהדות" (12 סרטים): בן-גוריון, לוי אשכול, משה דיין, גולדה מאיר, ארתור רופין, קפקא, יצחק גרינבוים, פנחס ספיר, ברל כצנלסון, יגאל אלון, ועוד. במקביל שימש בשנים אלה כמרצה במכללת ספיר לעריכה ובימוי קולנוע, במרכז צעירים דימונה ובגבעת חביבה שם לימד הוראת הפקה ובימוי סרטים.

בין השנים 1992–1996 ניהל את אגף הסברה, פרסום ותקשורת במפלגת העבודה. בתפקידו ניהל את מרכז המידע והיה אחראי על מחקר ותכנון, תקצוב, פלנינג, ועבודה מול משרד פרסום. בנוסף ניהל קמפיינים, הפצה תכנים בתקשורת ממוכנת, דיגיטלית, טלפונית, ובעל-פה (אירועים). ניהול מדיה כתובה ואלקטרונית בכל אמצעי התקשורת ומדיות הפרסומיות. כמו כן נמנה עם צוות ההפקה של ההפגנה הגדולה בה נרצח ראש הממשלה יצחק רבין.

תמיר היה ראש צוות מיוחד בקמפיין הבחירות של מפלגת העבודה בראשותו של יצחק רבין והיה למנהל קמפיין השטח של מפלגת העבודה בבחירות 1996 שבהן התמודד שמעון פרס.

בשנת 1997 שימש כעיתונאי וכתב שטח וספורט אתגרי והיה לבעל טור קבוע בתחום התיירות בידיעות אחרונות וככתב בתחום הביטחוני במגזין בלייזר.

בשנת 2001 כתב את הספר: "טיולי ג'יפים", ספר מסלולי טיול בג'יפים בישראל. שיצא לאור בהוצאת מודן.

משנת 2003 מכהן כמנהל אגף תקשורת, שיווק ויחסי ציבור של המכללה האקדמית ספיר.

### קריירה צבאית

בשירותו הסדיר שירת בסיירת שקד ולקח חלק במלחמת ההתשה ונלחם לאורך תעלת סואץ וחצי האי סיני. במלחמת יום כיפור היה מפקד צוות במיל' בחטיבת הטנקים 421 (חטיבת הצליחה) והשתתף בקרבות הנגד לחילוץ מוצב 'לקקן', קרבות ההגנה על מתחמי חמוטל וציונה. השתתף בקרב הצליחה במרחב סרפאום, פאיד, ק"מ 101.

במלחמת לבנון הראשונה היה סמ"פ במילואים בפלוגת סיור בחטיבת הטנקים 755.

כיום הוא משרת כסגן-אלוף במילואים.

## ספריו
* **טיולי ג`יפים**: טיול וטבע בישראל (2001)

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:הזורע: אישים
קטגוריה:מפיקי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:סגל המכללה האקדמית ספיר
קטגוריה:בוגרי השומר הצעיר
קטגוריה:בוגרי המוסד החינוכי שומריה
קטגוריה:לוחמי סיירת שקד
קטגוריה:סגני-אלופים בצה"ל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1950
סוזן לינץ'

**סוזן לינץ' ** (באנגלית: **Susan Lynch**; נולדה ב-5 ביוני 1971) היא שחקנית צפון אירית.

## ביוגרפיה
לינץ נולדה בקורינשגו, ניורי במחוז ארמה שבצפון אירלנד לאם איטלקייה ואב אירי. יש לה ארבעה אחים ואחיות, אחד מהם הוא השחקן ג'ון לינץ'. אחותה פולין היא מורה למשחק בבית הספר התיכון בבסברוק.

## קריירה
היא למדה בבית הספר למשחק "Central School of Speech and Drama". באוגוסט 2004 החלה לשחק בתיאטרון המלכותי הלאומי בלונדון במסגרת "The Night Season".  ב-2008 הופיעה בתפקיד ראשי במחזה "ימיו האחרונים של יהודה איש קריות" בתיאטרון אלמידה .

בקולנוע שחקה בין השאר בסרט "יצורים יפים", בסרט "להעיר את נד" ובתפקיד ראשי בסרט "נורה".

ב-3 בדצמבר 2000 זכתה בשלושה פרסים של האקדמיה האירית לקולנוע וטלוויזיה בהם פרס השחקנית הטובה ביותר על משחקה בסרט "נורה".

## חיים אישיים
לינץ' נשואה לשחקן קרייג פרקינסון. ב-2008 עברו לינץ' ובעלה לגור בפיינסוויק שבגלוסטרשייר. לבני הזוג יש בן אחד.

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה צפון איריות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון צפון איריות
קטגוריה:חברי התיאטרון המלכותי הלאומי
קטגוריה:אישים ממוצא איטלקי
קטגוריה:איריות שנולדו ב-1971