open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ליוג'ואו

**לְיוּג'וֹאוּ** (בסינית: **柳州**; בפין-יין: **Liǔzhōu**; בג'ואנג: **Liujcouh**) היא נציבות עירונית במחוז גואנגשי שבדרום הרפובליקה העממית של סין. על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020, התגוררו בנציבות העירונית כ-4.16 מיליון תושבים, מתוכם כ-2.52 מיליון בחמשת הרבעים.

## גאוגרפיה
שמאל|ממוזער|250px|נהר ליו במרכז העיר
הנציבות העירונית ליוג'ואו משתרעת על פני 18,598 קמ"ר בצפון המחוז האוטונומי גואנגשי וגובלת בשלוש נציבויות עירוניות - גְווֵילִין ממזרח,  ממערב ו מדרום. מצפון היא גובלת במחוזות חונאן וגוויג'ואו. העיר עצמה שוכנת על גדת הנהר , יובל של נהר הפנינה, כ-200 ק"מ צפון-מזרחית לבירת המחוז האוטונומי נָאנִּינְג.

שחייה בנהר היא מסורת בעיר. הנהר בדרך כלל ירוק, אך לעיתים בקיץ, שיטפונות מאזורי ההרים במעלה הזרם מביאים משקעים שצובעים את המים בצהוב. בתחילת 2012, דליפת קדמיום במעלה הזרם גרמה לדאגות זיהום חמור.

הנהר יכול להיות עמוק. בדרך כלל, העומק הוא 60–70 מטרים, אך יכול להגיע עד 90 מטרים לפני שהוא מוצף מעל החומה. בשנת 2000, אוטובוס, ובו 78 נוסעים, נפל מעבר לגשר. לא היו ניצולים.

האקלים בליוג'ואו הוא אקלים סובטרופי גשום, עם חורפים מתונים וקיצים ארוכים וחמים, ותנאים לחים מאוד כל השנה.

## היסטוריה

Liujiang cave skull-b. Homo Sapiens 68,000 Years Old.jpg|גולגולת מערת ליוג'יאנג. מוצג במוזיאון הלאומי להיסטוריה של הטבע
唐开元寺遗址.JPG|מקדש קָאייְוֵּ'אן (开元寺, חורבות שושלת טאנג)
柳侯祠 Ancestral Temple of the Marquis Liu.jpg| (柳侯祠)

 (柳江人) הוא בין בני האדם המודרניים הקדומים ביותר שנמצאו במזרח אסיה. שרידיהם נמצאו במערת טוֹנְגְטְייֵנְיָאנְג (通天岩) ברובע ליוג'יאנג. אדם ליוג'יאנג הוא הומו ספיינס ספיינס מסוף הפליסטוקן.

לליוג'ואו היסטוריה בת מעל 2,100 שנים. העיר נוסדה בשנת 111 לפנה"ס ונודעה בשם **טָאנְג'וֹנְג** (潭中, מילולית: "מרכז בריכה עמוקה").

בשנת 742 לספירה, היא נודעה בשם **לוֹנְגְצֶ'נְג** (龙城, מילולית: "עיר הדרקון"), על שם , עד ששמה שונה לבסוף לליוג'ואו (柳州; מילולית: "נציבות ערבה") על שם נהר ליו בשנת 1736.

הדמות ההיסטורית המפורסמת ביותר היא  (773–819), שהיה משורר ופוליטיקאי בשושלת טאנג שמת בליוג'ואו. הוא מונצח בפארק בעיר.

## חלוקה מנהלית
הנציבות העירונית ליוג'ואו מחולקת לחמישה רבעים, שלוש נפות ושתי נפות אוטונומיות:

## תיירות
כמו ברוב גואנגשי, הנוף סביב ליוג'ואו הוא שילוב של גבעות מתגלגלות, פסגות הרים, מערות ונופי קרסט. זהו בסיס אידיאלי לחקר כפרי המיעוטים באזור.
* **ז'וֹנְגְשְׁווֵי**: הנפה האוטונומית ז'ונגשווי של המיאו שוכנת בצפון-מערב הנציבות העירונית ליוג'ואו. בשטח הנפה מתגוררים בני הקבוצות האתניות מְיָאוֹ, יָאוֹ, דוֹנְג, גְ'וָאנְג והָאן.
* אזור הנופים **דָאָיאוֹשָׁאן** שוכן בנפה האוטונומית ג'ינשיו של היאו (בנציבות העירונית לאיבין השכנה מדרום). אזור הנופים משתרע על פני יותר מ-500 ק"מ.
* **סָאנְגְ'יָאנְג**: הנפה האוטונומית סאנג'יאנג של הדונג שוכנת בצפון הנציבות העירונית ליוג'ואו וגובלת במחוזות חונאן וגוויג'ואו. זהו אזור של מיעוט דונג והוא מוקף בכפרי מיעוטים אתניים ציוריים.
* מוזיאון התעשייה ליוג'ואו (柳州工业博物馆) באתר המקורי של מפעל הכותנה מספר 3 לשעבר, ונפתח בשנת 2012.

לאחר מגפת הקורונה (2022–2023), חלק מהתיירים עוסקים ב מכיוון שליוג'ואו היא מקום הולדתו של המאכל המפורסם ביותר של גואנגשי, .

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: נציבויות עירוניות
קטגוריה:גואנגשי: ערים
דוריאן דהן סוייץ'

**דוריאן דהן סוייץ**' (בסרבית: **Dorian Dahan Sujic**; נולדה ב-14 ביוני 2004) היא כדורסלנית ישראלית-סרבית המשחקת בעמדות הפורוורד בכוכב האדום בלגרד מליגת העל הסרבית בכדורסל נשים והיורוקאפ, ובנבחרת ישראל בכדורסל נשים.

## ביוגרפיה
דהן סוייץ' נולדה ב-2004 בבלגרד שבסרביה ומונטנגרו, לאב סרבי ואם ישראלית. כבר בילדותה החלה לשחק כדורסל, ובגיל חמש וחצי עלתה לישראל. ב-2013 החלה לשחק בליגת קט-סל במחלקת הילדות של אליצור חולון, וב-2018 הצטרפה לקבוצת הנערות ב' של מכבי רעננה. בעונת 2020/21 שיחקה בקבוצות הנערות ב' ונערות א' של רעננה, וכן זכתה עם קבוצת הבוגרות של אליצור תל אביב באליפות הליגה הלאומית בכדורסל נשים.

ב-2021 עברה להפועל ראשון לציון, בה שיחקה בקבוצת הנערות א' וזכתה בגביע המדינה בכדורסל נשים עם קבוצת הבוגרות. בעונת  החלה לשחק במדי ראשון לציון בליגת העל בכדורסל נשים, ובעונת  חוותה את עונת הפריצה שלה בליגה כשהעמידה ממוצעים של 14.1 נקודות, 5 ריבאונדים, 3.9 אסיסטים ו-2.6 חטיפות למשחק. בעונה הבאה רשמה 13 נקודות, 5.3 ריבאונדים ו-4.3 אסיסטים בממוצע למשחק והעפילה עם ראשון לציון עד לגמר הליגה, בו הפסידה 2–3 למכבי בנות אשדוד.

ב-2 ביולי 2025 חתמה דהן סוייץ' במדי הכוכב האדום בלגרד מליגת העל הסרבית בכדורסל נשים והיורוקאפ, וזכתה עימה בגביע הסרבי.

## קריירה בנבחרת הלאומית
ב-2019 שיחקה דהן סוייץ' במדי נבחרת ישראל בכדורסל נשים עד גיל 16 באליפות אירופה לקדטיות דרג ב', וב-2021 שיחקה במדי נבחרת ישראל בכדורסל נשים עד גיל 18 בטורנירי הצ'לנג'ר האירופיים שנערכו בעקבות מגפת הקורונה באירופה. בנוסף, באותה שנה ייצגה את ישראל בגביע אירופה בכדורסל 3x3 לנשים עד גיל 17. ב-2023 ו-2024 שיחקה במדי נבחרת ישראל בכדורסל נשים עד גיל 20 באליפות אירופה לנבחרות עתודה, ובשתיהן הובילה את הנבחרת עם 12.9 נקודות, 5.6 ריבאונדים ו-2.1 אסיסטים ב-2023 ו-17.3 נקודות, 7.4 ריבאונדים ו-3.1 אסיסטים ב-2024.

דהן סוייץ' ערכה את הופעת הבכורה שלה בנבחרת ישראל בכדורסל נשים הבוגרת במסגרת מוקדמות אליפות אירופה בכדורסל נשים 2025. בקמפיין הבא, מוקדמות אליפות אירופה בכדורסל נשים 2027, רשמה פעמיים שיא קריירה של 20 נקודות, בניצחונות 94–71 על  ב-18 במרץ 2026 ו-90–54 על  ב-17 במרץ.

## קישורים חיצוניים

*פרופיל, באתר פיב"א
*

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורסלניות ישראליות
קטגוריה:כדורסלניות אליצור תל אביב
קטגוריה:כדורסלניות הפועל ראשון לציון
קטגוריה:כדורסלניות ישראליות באירופה
קטגוריה:כדורסלניות נבחרת ישראל
קטגוריה:ישראלים ילידי סרביה
קטגוריה:עולים בשנות ה-2000
קטגוריה:עולות בשנות ה-2000
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-2004
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-2004
ריצ'רד פרנקלין סימפסון

**ריצ'רד פרנקלין סימפסון** (באנגלית: **Richard Franklin Simpson**; 24 במרץ 1798 – 28 באוקטובר 1882) היה פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם קרוליינה הדרומית.

## ביוגרפיה
סימפסון נולד ב-24 במרץ 1798 בלורנס שבקרוליינה הדרומית, והשלים את לימודיו במכללת קרוליינה הדרומית (כיום אוניברסיטת קרוליינה הדרומית) שבקולומביה בשנת 1816. הוא למד משפטים והוסמך כעורך דין בשנת 1819, והחל לעסוק במקצוע בפנדלטון, קרוליינה הדרומית. הוא מילא מספר תפקידים מקומיים. בשנת 1835 שירת בדרגת מייג'ור במהלך מלחמת הסמינול השנייה . הוא התנדב עם פלוגת מחוז לורנס ונבחר לקפטן הפלוגה. לאחר מכן מונה למייג'ור ברגימנט של קרוליינה הדרומית והוביל את גדוד הפרשים שלו לפלורידה.

סימפסון כיהן כחבר הסנאט של קרוליינה הדרומית בשנים 1834–1838. הוא נבחר מטעם המפלגה הדמוקרטית לקונגרסים ה-28, ה-29 וה-30, וכיהן בבית הנבחרים של ארצות הברית מ-4 במרץ 1843 עד 3 במרץ 1849. בשנת 1848 סירב להתמודד למועמדות מחדש. בשנת 1860 היה חבר בוועידת הפרישה (secession) וחתם על צו הפרישה.

לאחר פעילותו הפוליטית עסק בחקלאות. הוא נפטר בפנדלטון שבקרוליינה הדרומית, ב-28 באוקטובר 1882, ונקבר בבית הקברות המשפחתי סמוך לעיר.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קרוליינה הדרומית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קרוליינה הדרומית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקרוליינה הדרומית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1798
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1882
יעקב סיילס חזקאל

**יעקב סיילס חזקאל** (באנגלית: **Jacob Silas Haskell**; 1857–1939 ) היה בנקאי ואיש פיננסים יהודי יליד בגדאד, שפעל בהודו, הונג קונג ולונדון. נמנה עם מייסדי הבנק הבינלאומי Eastern Bank ושימש יושב ראשו עד מותו. היה חלק מדור של אנשי עסקים יהודים מבגדאד שפעלו בזירה הבינלאומית, ותרמו להתפתחות הקשרים הכלכליים בין המזרח התיכון, הודו, המזרח הרחוק ובריטניה בראשית המאה ה־20.

## ביוגרפיה
חזקאל נולד בשנת 1857 בבגדאד, אז בתחומי האימפריה העות'מאנית, למשפחה יהודית. בגיל 13 עזב את עיר הולדתו ועבר להודו, שם החל את דרכו בעולם המסחר והפיננסים.

בהמשך עבר להונג קונג, אחד המרכזים הפיננסיים החשובים של האימפריה הבריטית במזרח הרחוק, ולבסוף השתקע בלונדון, שם פיתח קריירה בנקאית בינלאומית.

## פעילות עסקית
בשנת 1909 היה הסקל בין מייסדי **Eastern Bank** בלונדון, בנק שפעל בזירה הבינלאומית והחזיק סניפים בבגדאד ובערים נוספות בעיראק ובאזור המפרץ הפרסי.

חזקאל שימש כיושב ראש הבנק עד פטירתו בשנת 1939, והיה מעורב בניהולו ובהרחבת פעילותו.

בנוסף, היה קשור ליוזמות פיננסיות נוספות, ובהן הבנק הבינלאומי **Belgian Bank for Overseas**, שפעל לקידום פעילות כלכלית מעבר לים.

חזקאל היה גם חבר ב־**Iraq Currency Board** בלונדון, גוף שעסק בפיקוח ובהסדרת המטבע העיראקי בתקופת המנדט הבריטי.

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודים עיראקים
קטגוריה:אנשי עסקים יהודים
קטגוריה:בנקאים
קטגוריה:לונדון: אישים
קטגוריה:יהדות בגדאד: אישים
קטגוריה:ילידי 1857
קטגוריה:נפטרים ב-1939
בסאם זערורה

**בסאם זערורה** (בערבית: **بسام زعرورة**; נולד ב-13 בנובמבר 2002) הוא כדורגלן ערבי-ישראלי המשחק בעמדת הקשר במכבי נתניה.

## קריירה
זערורה התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של עירוני נשר. בגיל 13 הצטרף להפועל חיפה וכעבור שנה חצה את הכביש ליריבה העירונית.

בקיץ  הושאל להפועל עפולה מהליגה הלאומית. ב-18 במרץ 2022 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 1–3 נגד הפועל אום אל-פחם. זערורה המשיך לעונה נוספת במועדון.

ב-5 בינואר 2023 חזר למכבי חיפה. 3 ימים לאחר מכן רשם את הופעתו היחידה בקבוצה בניצחון 0–2 נגד סקציה נס ציונה. ב-1 במאי היה מעורב מרכזי במהומה שפרצה בין שחקני קבוצתו לזו של הפועל באר שבע בתום המשחק מולם. בעקבות התקרית, הורחק ל-15 משחקים. כתוצאה מכך שוחחר ממכבי חיפה.

ב-30 באוגוסט 2023 חתם לשלוש שנים במכבי נתניה. ב-5 בדצמבר 2013 סיים את עונש ההרחקה שלו וחזר לשחק בהפסד 0–1 למכבי פתח תקווה.

בספטמבר  הושאל לעירוני טבריה. ב-31 בדצמבר 2024 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1-3 נגד עירוני קריית שמונה, שהיה הניצחון הראשון שלה אחרי 3 חודשים. ב-11 בינואר 2025 הבקיע ובישל בתיקו 2-2 נגד מכבי תל אביב.

בקיץ  חזר למכבי נתניה. ב-26 בדצמבר 2025 הבקיע צמד בניצחון 0–6 נגד בני יפו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:כדורגלנים ערבים ישראלים
קטגוריה:שפרעם: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מכבי חיפה
קטגוריה:כדורגלני הפועל עפולה
קטגוריה:כדורגלני מכבי נתניה
קטגוריה:כדורגלני עירוני טבריה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-2002
צ'ארלס אוליביירה

**צ'ארלס אוליביירה דה סילבה** (בפורטוגזית: **Charles Oliveira da Silva**; נולד ב-17 באוקטובר 1989) הוא אמן לחימה משולבת ברזילאי מקצועי ולוחם ג'יו ג'יטסו ברזילאי בעל חגורה שחורה דרגה רביעית. אוליווירה מתחרה כיום במשקל הקל של ארגון אליפות הלחימה האולטימטיבית (UFC), שם הוא זכה בתואר אלוף העולם במשקל קל. נכון ל-27 בינואר 2026, הוא במקום השלישי ברשימת הלוחמים במשקל קל של ה-UFC, ונכון ל-17 במרץ 2026, הוא נמצא במקום ה-11 ברשימת המתאגרפים של ה-UFC.

אוליווירה החל להתאמן בג'יו-ג'יטסו ברזילאי בילדותו ונערותו, והשיג מספר תארים של אליפות לפני המעבר ל-MMA בשנת 2007. אוליווירה מחזיק בשיאים רבים של UFC, במיוחד את רוב הניצחונות בהיסטוריה של הארגון בגיל-17, הכי הרבה סיומי קרבות בגיל-21 והכי הרבה באוונוסים בגיל-21.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:לוחמי אמנויות לחימה משולבות
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1989
קטגוריה:אמני לחימה ברזילאים
אנה קמפ

**אנה רגסדייל קמפ** (באנגלית: **Anna Ragsdale Camp**; נולדה ב-27 בספטמבר 1982) היא שחקנית אמריקאית. היא גילמה את שרה ניולין הנבלית בדרמת הערפדים של HBO "דם אמיתי", את אוברי פוזן בסדרת הסרטים "פיץ' פרפקט" את התפקיד הכפול של רייגן ומדי לוקווד בסדרת המתח "את" של נטפליקס ואת ג'סיקה באודן בסרט הסלאשר "צעקה 7".

קמפ גילמה תפקידים חוזרים בסדרות הטלוויזיה "מד מן", "האישה הטובה", "מינדי" ו"וגאס" ותפקידים משניים בסרטים "העזרה" ו"קפה סוסייטי".

קמפ ערכה את הופעת הבכורה שלה בברודוויי בהפקה של "נערת הכפר" בשנת 2008 וגילמה את ג'יל מייסון בהפקה המחודשת של "אקווס" מאת פיטר שאפר בברודוויי בשנת 2008. בשנת 2012 הייתה מועמדת לפרס דרמה דסק על הופעתה במחזה "כל האנשים החדשים" באוף ברודוויי.

## ביוגרפיה
### ראשית חייה
קמפ נולדה באייקן, דרום קרוליינה. אמה, די (לבית קורנגיי), היא מתנדבת במפלגה הדמוקרטית, ואביה, תומאס סוול קמפ, הוא מנהל בנק.

קמפ סיימה את לימודיה בבית הספר לאמנויות של אוניברסיטת צפון קרוליינה עם תואר ראשון באמנויות יפות בשנת 2004. היא עברה לניו יורק זמן קצר לאחר מכן.

### קריירה
קמפ החלה את דרכה בתיאטרון. היא גילמה תפקיד במחזה ב"קולומבינוס" בשנת 2005. בשנת 2007 הייתה מועמדת לפרס לוסיל לורטל על הופעתה במחזה "The Scene" שהופק באוף ברודוויי. היא גילמה את ג'יל מייסון בהפקה המחודשת של "אקווס" בברודוויי בשנת 2008 בתיאטרון ברודהרסט, בכיכובו של דניאל רדקליף בתפקיד אלן סטראנג.

בשנת 2008, היא גילמה תפקיד ראשי בתור שרה ניולין בעונה השנייה של סדרת הדרמה העל-טבעית של HBO, "דם אמיתי" שזיכתה אותה במועמדות לפרס SAG להופעה יוצאת דופן של אנסמבל בסדרת דרמה.

קמפ הופיעה כאורחת בסדרות "המשרד" (2009), "Glee" (2009), "מספ7ים" (2010) ו"פרשיות סמויות" (2010). היא גילמה תפקידים חוזרים בעונה הרביעית של סדרת הדרמה של רשת AMC "מד מן" (2010), בעונה השלישית של סדרת הדרמה המשפטית של רשת CBS "האישה הטובה" (2011–2012) וב"איך פגשתי את אמא" (2013).

קמפ הייתה חברה בקאסט הראשי בעונה הראשונה של הסיטקום של פוקס "מינדי", וגילמה את אוברי פוזן בסרט הקומדיה המוזיקלית "פיץ' פרפקט" משנת 2012, ומאוחר יותר חזרה על תפקידה בסרטי ההמשך "פיץ' פרפקט 2" ו"פיץ' פרפקט 3".

היא גילמה תפקיד חוזר בסדרה "קימי שמידט" של נטפליקס בתור דירדרה רובספייר. ב-2025 הופיעה בסדרה "את". ב-2026 הופיעה בסרט "צעקה 7".

### חיים אישיים
קמפ הייתה מאורסת לשחקן מייקל מוסלי בספטמבר 2008; הם נישאו ב-2010 והגישו בקשה לגירושין ב-2013. קמפ החל לצאת עם כוכבת "פיץ' פרפקט" סקיילר אסטין ב-2013. דווח כי בני הזוג התארסו בינואר 2016. הם נישאו ב-10 בספטמבר 2016. ב-19 באפריל 2019, בני הזוג הודיעו כי הם מגישים בקשה לגירושין. בסוף אוגוסט של אותה שנה, הגירושין סוכמו סופית.

נכון לשנת 2025, קמפ נמצא במערכת יחסים עם הסטייליסטית ג'ייד וויפקי. במרץ 2026, קמפ יצאה בפומבי כביסקסואלית.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

### סרטוני מוזיקה

## הופעות בפסקול
* פיץ' פרפקט (2012)
* פיץ' פרפקט 2 (2015)
* פיץ' פרפקט 3 (2017)

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרות בית הספר לאמנויות של אוניברסיטת קרוליינה הצפונית
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1982
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1982
שאטגאנז

**שאטגאנז** היה הרכב היפ הופ ישראלי שהוקם בשנת 2010 על ידי אורטגה, שי 360 וטונה.

שם ההרכב נובע מראשי שמות הראפרים שלו (ש'.א'.ט')

בשנת 2012 ההרכב הוציא את המיסקטייפ "סוף עונת החרוזים" – מחווה לאלבומה של להקת תמוז "סוף עונת התפוזים". המיסקטייפ הופק על ידי טונה, והוא מבוסס על סימפול שירים ישראלים לראפ מודרני.

לאחר הוצאת הפרויקט ההרכב התפרק, ובאלבום הבכורה של טונה "גם זה יעבור" אירח את ההרכב בשיר "בון וויאג'" לצד הראפר סול ג'יי.

## דיסקוגרפיה
### מיקסטייפים
* 2012 – סוף עונת החרוזים

## קישורים חיצוניים
* שאטגאנז ביו הפודקאסט
*שאטגאנז ביוטיוב
* האלבום סוף עונת החרוזים בBandcamp

קטגוריה:הרכבים מוזיקליים
למען האמת, יקירתי, אני לא שם קצוץ

**למען האמת, יקירתי, אני לא שם קצוץ** (באנגלית: **Frankly, my dear, I don't give a damn**) הוא משפט מתוך הסרט חלף עם הרוח משנת 1939 בכיכובם של קלארק גייבל וויוויאן לי. המשפט נאמר על ידי רט באטלר (גייבל), במילותיו האחרונות לסקארלט אוהרה (לי), בתגובה לשאלתה הדומעת: "לאן אני אלך? מה אני אעשה?";סקארלט נדבקת לתקווה שהיא תוכל לזכות ברט בחזרה. שורה זו שונה במקצת מהשורה שנכתבה ברומן משנת 1936 חלף עם הרוח על ידי מרגרט מיטשל "יקירתי, אני לא שם קצוץ".
השורה מראה כי רט סוף סוף ויתר על סקארלט ועל מערכת היחסים הסוערת שלהם. לאחר יותר מעשור של חיפוש חסר תועלת אחר אהבתה, כבר לא אכפת לו מה יקרה לה, אף על פי שהיא סוף סוף הודתה שהיא באמת אוהבת אותו.

## קונלפיקט הקוד בהפקה
לפני יציאתו לאקרנים של חלף עם הרוח, הצנזורה התנגדה לשימוש במילה "לעזאזל" (damn) בסרט, מילה שנאסרה על פי קוד הייז משנת 1930, החל מיולי 1934. עם זאת, לפני 1930 המילה "לעזאזל" הייתה נפוצה יחסית בסרטים. בעידן הסרטים האילם, ג'ון גילברט אף צעק "לעזאזל איתך!" לאויב במהלך קרב בסרט משנת 1925 "The Big Parade". חוק הייז אושרר ב-31 במרץ 1930, והיה בתוקף עבור סרטי קולנוע שצילומיהם החלו לאחר מכן. לפיכך, בין סרטי הקול שהשתמשו במילה "לעזאזל" נמנים "Glorifying the American Girl" משנת 1929, "Flight" משנת 1929, "Gold Diggers of Broadway" משנת 1929, "Hell's Angels" משנת 1930, "The Big Trail" משנת 1930, "The Dawn Patrol" משנת 1930, "The Green Goddess" משנת 1930 ודרקולה (סרט, 1931). 

אף על פי שהאגדה האורבנית מספרת כי חוק הייז קנס את המפיק דייוויד או. סלזניק ב־5000 דולר (שווה ערך לכ-115,730 דולר בשנת 2025) על שימוש במילה "לעזאזל", למעשה מועצת ה-MPPDA העבירה תיקון לחוק ההפקה חודש וחצי לפני יציאת הסרט, ב-1 בנובמבר 1939, שאפשר שימוש במילים "גיהנום" או "לעזאזל" כאשר השימוש בהן "יהיה חיוני ונדרש להצגה, בהקשר היסטורי ראוי, של כל סצנה או דיאלוג המבוססים על עובדה היסטורית או פולקלור... או ציטוט מיצירה ספרותית, בתנאי שלא יותר שימוש כזה שהוא מופרך מטבעו או פוגע בטעם הטוב". עם התיקון הזה, לאיגוד הסרטים של אמריקה לא הייתה התנגדות נוספת לשורת הסיום של רט באטלר. 

זהו למעשה השימוש השני ב"לעזאזל" בסרט. המונח "יאנקיז לעזאזל" ("damn Yankees") נשמע בסצנת הסלון ב"Twelve Oaks".

## מורשת
בשנת 2005, במסגרת מאה שנים... מאה ציטוטים, בחר מכון הסרטים האמריקני במשפטו האחרון של קלארק גייבל בסרט, כמשפט הזכור ביותר בתולדות הקולנוע. 

עם זאת, מרלון ברנדו ביקר את האופן שבו נאמר המשפט על ידי גייבל והעיר - בהקלטות האודיו שהופצו בסרט הדוקומנטרי "Listen to Me Marlon" משנת 2015 - כי "כאשר שחקן לוקח קצת יותר מדי זמן כשהוא הולך לדלת, אתה יודע שהוא יעצור, יסתובב ויגיד, 'למען האמת, יקירתי, אני לא שם קצוץ' ".

## הערות שוליים

קטגוריה:מילים וביטויים באנגלית
תוס

**תוּס** (בפרסית: **توس**; בערבית: **طوس**, **טוס**) היא עיר עתיקה בח'וראסאן השוכנת בסמוך למשהד, בפרובינציית ח'וראסאן רזאווי שבאיראן. היוונים היו קוראים לעיר **סוסיה** (ביוונית עתיקה: **Σούσια**). היא הייתה ידועה גם בשם טוסה. העיר העתיקה ממקומת בגובה של כ-1,000 מטרים מעל פני הים.

## היסטוריה
על פי האגדה, העיר תוס נוסדה על ידי תוס בן נוֹזר בסמוך לעיר משהד המודרנית, כבירת פרתיה וכמקום מושבו של המלך וישתספה, אחד מראשוני הזורואסטרים. תוס נכבשה על ידי אלכסנדר הגדול בשנת 330 לפנה"ס, והפך אותה לנקודת מעבר בדרך המשי.

תוס נכבשה על ידי עבד אל-מלכ, הח'ליף החמישי מבית אומיה, והייתה תחת ריבונותה של הח'ליפות עד 747. ב-747, צבאו של אבו מוסלים, שר צבא של כוחות בית עבאס, הביס את מושל בית אומיה במהלך האשמיה. בשנת 809 הארון א-רשיד, הח'ליף העבאסי החמישי, התמוטט ומת בדרכו לעיר.

במאה ה-9 לספירה הספרות הפרסית החלה להתפתח בשושלת הסאמאנית. משוררים ומלומדים רבים מאותה התקופה נולדו בעיר תוס, ביניהם אל-ע'זאלי, אסאדי טוסי, ניזאם אל-מולכ, נסיר א-דין א-טוסי, שייח' טוסי ועוד.

ב-1220, תוס נבזזה על ידי סובוטאי, מבכירי המצביאים של האימפריה המונגולית, ושנה לאחר מכן טולוי, בנו הרביעי והצעיר ביותר של ג'ינגיס חאן, הרג את רוב אוכלוסיית העיר. תוס נבנתה מחדש בשנת 1239 אך המונגולים החריבו אותה פעם נוספת בשנת 1256 במהלך המערכה המונגולית נגד הניזרים. העיר ננטשה במאה ה-15 לספירה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:איראן: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:ח'וראסאן רזאווי
Fire (שיר של זארה אנגלס)

"**Fire**" (בעברית: "**אש**") הוא שיר מאת הזמרת הגרמנייה זארה אנגלס. היצירה חוברה על ידי אנגלס בצוותא עם ולנטין בס, לואיזה היינמן, רפאל לוט ודריו שירמן, כאשר מלאכת ההפקה הופקדה בידי בס, לוט, מלטה ניהאוס, אוסיה ברלין ושירמן. השיר ראה אור ב-30 בינואר 2026 בהפצת חברות התקליטים ויירד ויילד ואלקטרולה, ונבחר לייצג את  באירוויזיון 2026.

## רקע
ב-13 בינואר 2026 פרסמה אנגלס סטורי בחשבון האינסטגרם שלה, שבו הודיעה על כוונתה לחשוף בימים הקרובים הודעה בעלת חשיבות מכרעת. אף שלא פירטה את טיבה של ההכרזה, רמזה כי מדובר ב"הזדמנות המשמעותית ביותר" במהלך הקריירה שלה עד לאותה עת, והדבר הוליד גל השערות בכלי התקשורת בדבר אפשרות להשתתפותה בהליך הבחירה הלאומי לתחרות הזמר של האירוויזיון לשנת 2026. למחרת היום נמסר כי הסינגל החדש שלה, "Fire", עתיד לצאת לאור כעבור שבועיים, וב-15 בינואר אושר כי השיר יתחרה מטעמה בקדם הגרמני לאירוויזיון.

## וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי לשיר "Fire", אשר בוים ונערך בידי דניאל פריס, צולם באולפני MMC Film & TV Studios שבעיר קלן, ופורסם ב-30 בינואר 2026. הפקת הקליפ הופקדה בידי אלכסנדר פאל מטעם aPahl Production, ואילו הכוריאוגרפיה נוצרה בידי אינדיה רישקו.

## תחרות הזמר של האירוויזיון
### ''Eurovision Song Contest – Das deutsche Finale 2026''
ב-28 בפברואר 2026 השתתפה אנגלס עם "Fire" בקדם הגרמני *Eurovision Song Contest – Das deutsche Finale 2026*, אשר שימש כהליך הבחירה הרשמי לנציגות גרמניה בתחרות הזמר של האירוויזיון 2026, ובו זכתה לאחר שגרפה 38.30% מקולות הצופים.

### באירוויזיון
 מתוקף היותה אחת מ"ארבע המדינות הגדולות", גרמניה תעפיל לגמר באופן אוטומטי. עם זאת, היא שובצה להצביע בחצי הגמר הראשון.

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 2026
קטגוריה:סינגלים מ-2026
קטגוריה:שירי אירוויזיון 2026
קטגוריה:שירי גרמניה באירוויזיון
קטגוריה:שירים באנגלית
ארגון החדשנות והמחקר ההגנתי

**ארגון החדשנות והמחקר ההגנתי** (בפרסית: **سازمان پژوهش‌های نوین دفاعی**; באנגלית: **Organization of Defensive Innovation and Research**, ובראשי תיבות: **S.P.N.D**) היא סוכנות מחקר ופיתוח של משרד ההגנה האיראני, האחראית על פיתוח טכנולוגיות מתקדמות עבור הכוחות המזוינים של איראן.

לטענת גורמי מודיעין ישראלים, אמריקאים ונוספים, על הארגון הוטלה המשימה לפעול למחקר ופיתוח של נשק גרעיני איראני, כהמשך ישיר לפרויקט אמאד.

על פי התקשורת האיראנית, הארגון מהווה המקבילה האיראנית של הסוכנות הצבאית לפרויקטים מחקריים מתקדמים (DARPA) האמריקאית, בדומה למנהל למחקר ופיתוח אמצעי לחימה ותשתית טכנולוגית (מפא"ת) הישראלי.

## היסטוריה
הארגון הוקם בשנת 2011. לפי דיווחים מטעם גורמי מודיעין אמריקאים, הארגון הוקם ונוהל על ידי מוחסן פח'רי-זאדה עד להתנקשות בו מחוץ לטהראן ב-26 בנובמבר 2020. בעקבות ההתנקשות מונה לתפקיד מהדי פרחי, אותו החליף בספטמבר 2021 רזא מוזפרי-ניא.

ב־14 ביוני 2025, במהלך מבצע עם כלביא, תקפה ישראל את מטה הארגון בטהראן. בעקבות התקיפה מונה בריגדיר גנרל חוסיין ג'בל עאמליאן לראש הארגון החדש.

עאמליאן, יחד עם ראש הארגון הקודם רזא מוזפרי-ניא, חוסלו במסגרת מהלומת הפתיחה של מבצע שאגת הארי ב-28 בפברואר 2026.

## עיצומים כנגד הארגון
על פי עדויות מגורמי מודיעין ישראלים ואמריקאים, על הארגון הוטלה המשימה לפעול למחקר ופיתוח של נשק גרעיני איראני. לפי הדיווחים, הארגון הוביל חלק משמעותי מפרויקט אמאד לפיתוח נשק גרעיני. כתוצאה מכך, מחלקת המדינה ומחלקת האוצר של ארצות הברית הטילו סנקציות כנגד הארגון ובכיריו.

על פי רשת השידור אל-ג'זירה, במהלך מגפת הקורונה באיראן הארגון היה אחראי לפיתוחן של בדיקות הקורונה הראשונות מתוצרת איראן, ובהמשך גם פעל לפיתוח חיסון נגד קורונה, תחת השם FAKHRAVAC, שפיתוחו הגיע לשלב ניסויים קליניים אך לא הושלם בסופו של דבר.

## ראו גם
* תוכנית הגרעין של איראן
* פרויקט אמאד

## קישורים חיצוניים
* מידע על הארגון, באתר Iran - Watch
* מידע על הארגון, באתר המועצה הלאומית של קואליציית האופוזיציה האיראנית
* עמי רוחקס דומבה, "איראן ממשיכה לפתח תכנית סודית לפצצה גרעינית", באתר Israel Defense, 23 באפריל 2017
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תוכנית הגרעין של איראן
קטגוריה:חברות ממשלתיות באיראן
חוסיין ג'בל עאמליאן

**חוסיין ג'בל עאמליאן** (בפרסית: **حسین جبل عاملیان**; נהרג ב-28 בפברואר 2026) היה קצין צבא איראני ובריגדיר גנרל במשמרות המהפכה האסלאמיים. כיהן בתפקידו האחרון כיושב ראש ארגון החדשנות והמחקר ההגנתי (SPND) של איראן, סוכנות מחקר ופיתוח של משרד ההגנה האיראני האחראית על פיתוח טכנולוגיות מתקדמות לשימוש הכוחות המזוינים של איראן, לרבות נשק גרעיני.

נהרג בסיכול ממוקד על ידי חיל האוויר הישראלי בפתיחת מבצע שאגת הארי ב-28 בפברואר 2026.

## פעילות צבאית
במהלך אוקטובר 2021, עאמליאן מונה כנשיא ארגון התעשיות הימיות הפועל בכפיפות למשרד ההגנה והלוגיסטיקה של הכוחות המזוינים של איראן, במקומו של אמיר רסטגרי. בתפקיד זה פעל לשיפור יכולותיה הצבאיות של איראן בגזרה הימית.

תפקידו האחרון כיהן כיושב ראש ארגון החדשנות והמחקר ההגנתי (SPND), סוכנות מחקר ופיתוח של משרד ההגנה האיראני האחראית על פיתוח טכנולוגיות מתקדמות לשימוש הכוחות המזוינים של איראן, כולל נשק גרעיני, ביולוגי וכימי על פי הערכות צבאיות ישראליות.

## מותו
עאמליאן חוסל בתקיפה אווירית ישראלית ב-28 בפברואר 2026, במהלך מכת הפתיחה של מבצע שאגת הארי. התקיפה כוונה כנגד המשתתפים בפגישה ביטחונית במתחם מועצת ההגנה האיראנית שבלב טהראן בהשתתפות בכירים איראנים.

על פי דובר צה"ל, עאמליאן היה אחד משבע דמויות מפתח שחוסלו בתקיפה, ביניהן שר ההגנה האיראני עזיז נסירזאדה, וכן יו"ר ארגון החדשנות והמחקר הקודם, רזא מוזפרי-ניא. בהודעה רשמית, דובר צה"ל תיאר אותו כמי שמילא מספר תפקידים תחת משרד ההגנה האיראני, לקח חלק לאורך השנים בפרויקטים עם זיקה גרעינית, וכן כדמות ניהולית וטכנולוגית בולטת ומוערכת בקרב הארגון ושותפיו.

## ראו גם
* ארגון החדשנות והמחקר ההגנתי
* תוכנית הגרעין של איראן

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי צבא איראנים
קטגוריה:אישים שנהרגו במבצע שאגת הארי
קטגוריה:איראנים שנולדו במאה ה-20
קטגוריה:איראנים שנפטרו ב-2026
רזא מוזפרי-ניא

**רזא מוזפרי-ניא** (בפרסית: **رضا مظفری‌نیا**; 1959 – 28 בפברואר 2026) היה קצין צבא איראני שכיהן כיושב ראש ארגון החדשנות והמחקר ההגנתי (SPND) של איראן, סוכנות מחקר ופיתוח של משרד ההגנה האיראני האחראית על פיתוח טכנולוגיות מתקדמות לשימוש הכוחות המזוינים של איראן, לרבות נשק גרעיני. כמו כן כיהן כסגן שר ההגנה ודיקן אוניברסיטת מאלכ-אשתאר לטכנולוגיה (MUT).

חוסל בסיכול ממוקד על ידי חיל האוויר הישראלי בפתיחת מבצע שאגת הארי ב-28 בפברואר 2026.

## קורות חיים
מוזפרי-ניא נולד בשנת 1959 באספהאן, איראן.

כיהן כסגן שר ההגנה של איראן וכדיקן אוניברסיטת מאלכ-אשתאר לטכנולוגיה, המסונפת למשרד ההגנה. בספטמבר 2021 מונה ליושב ראש ארגון החדשנות והמחקר ההגנתי (SPND), במקומו של מהדי פרחי.

בשנת 2013, המשרד לבקרה על נכסים זרים של ארצות הברית הטיל על מוזפרי-ניא סנקציות במסגרת צו נשיאותי 13382, וזאת בשל תפקידו שסיפק תמיכה בתוכנית הטילים הבליסטיים של איראן ובהפצת נשק להשמדה המונית.

במהלך שנת 2025, מחלקת המדינה האמריקאית עדכנה כי כמנהל ארגון החדשנות והמחקר ההגנתי, מוזפרי-ניא פיקח על המאמצים להשיג ציוד ולפתח טכנולוגיות רגישות שעשויות להיות להיות מנוצלות לפיתוח נשק גרעיני איראני.

## מותו
מוזאפרי-ניא חוסל בתקיפה אווירית ישראלית ב-28 בפברואר 2026, במהלך מכת הפתיחה של מבצע שאגת הארי. התקיפה כוונה כנגד המשתתפים בפגישה ביטחונית במתחם מועצת ההגנה האיראנית שבלב טהראן בהשתתפות בכירים איראנים.

על פי דובר צה"ל, מוזאפרי-ניא היה אחד משבע דמויות מפתח שחוסלו בתקיפה, ביניהן שר ההגנה האיראני עזיז נאסירזאדה, וכן יו"ר ארגון החדשנות והמחקר הנוכחי, חוסיין ג'בל עאמליאן. בהודעה רשמית, דובר צה"ל תיאר אותו כמי שקידם מאמצים לקידום נשק גרעיני באיראן.

## ראו גם
* ארגון החדשנות והמחקר ההגנתי
* תוכנית הגרעין של איראן

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי צבא איראנים
קטגוריה:אישים שנהרגו במבצע שאגת הארי
קטגוריה:ילידי 1959
קטגוריה:איראנים שנפטרו ב-2026
זיכרון 710

350px|ממוזער|שמאל|268 פיקסלים|מפה האזור בכחול שהותקף על ידי אלפי המחבלים ב־7 באוקטובר 2023
**עמותת זיכרון 710** היא עמותה ישראלית ללא מטרות רווח (מלכ"ר) שהוקמה בנגב המערבי זמן קצר לאחר טבח השבעה באוקטובר (2023), כ"ב תשרי תשפ"ד. מטרת העמותה היא איסוף, ארכוב והנגשה של תיעוד דיגיטלי אישי שנאגר בזמן אמת בתאריכים 7 ו-8 באוקטובר 2023, בדגש על התכתבויות ביישומון WhatsApp, כחומר גלם היסטורי ומחקרי עבור הדורות הבאים.

## רקע והקמה
העמותה הוקמה ביוזמת יניב הגי, תושב קיבוץ בארי, וצוות מייסדים מתושבי הנגב המערבי. הקמת המיזם נבעה מההכרה כי התיעוד הדיגיטלי האישי בטלפונים הניידים מכיל מידע ראשוני ייחודי שעלול להימחק או להישכח. העמותה שמה לה למטרה לשמר את "קולות השטח" כפי שתועדו ביומיים הראשונים למתקפה ולפרוץ מלחמת חרבות ברזל.

## פעילות וטכנולוגיה
פעילות העמותה מתמקדת במספר מישורים:
* **ארכוב ותשתית טכנולוגית**: העמותה עושה שימוש במערכת טכנולוגית המאפשרת שאיבה וקיטלוג של הודעות וואטסאפ (טקסט, הודעות קוליות, תמונות וסרטונים). הפיתוח מתמודד עם אתגרי הייצוא של הנתונים, הכוללים הצלבת נתוני זמן (Metadata), שימור קובצי מדיה והצגתם ברצף כרונולוגי המאפשר שחזור של השתלשלות האירועים בקבוצות ובשיחות פרטיות. על פי נתוני העמותה, עד לראשית שנת 2026 נאספו בארכיון כמיליון הודעות מכ-1,000 משתמשים.
* **אתיקה ופרטיות**: העמותה פועלת תחת פרוטוקול אתי המסדיר את הסכמת המוסרים, הגנת הפרטיות של צדדים שלישיים המופיעים בהתכתבויות, וקביעת רמות הרשאה שונות לגישה לחומרים (לצורכי מחקר לעומת פרסום ציבורי). מלאכת הקיטלוג והתיוג מתבצעת בסיוע מערך מתנדבים, ביניהם עובדי חברת אלביט מערכות.
* **הנגשה והנצחה**: העמותה מפיקה חומרי הסברה המבוססים על ההתכתבויות שתורגמו לשפות שונות. באוקטובר 2025 השיקה העמותה אפליקציה המציגה על גבי מפה אינטראקטיבית הודעות מקוריות שנשלחו מיישובי עוטף עזה בזמן אמת.
* **מיזם "נראו לאחרונה"**: בשנת 2025 קיימה העמותה שיתוף פעולה עם אתר mako במיזם שהנגיש לציבור עדויות והתכתבויות נבחרות מהארכיון. המיזם כלל עריכה עיתונאית של החומרים הארכיוניים והצגתם כגלעד דיגיטלי לזכר הנרצחים ולסיפורי השורדים.
* **מחקר ושותפויות**: העמותה פועלת בשיתוף עם מוסדות אקדמיים וגופי תיעוד כדי לאפשר לחוקרים מתחומי ההיסטוריה, הסוציולוגיה וחקר הטראומה להסתייע בחומרי הארכיון. העמותה מלווה מקצועית על ידי מאגד גופי התיעוד בספרייה הלאומית במסגרת חלקה של הספרייה בהנצחת קורבנות טבח שבעה באוקטובר וחללי מלחמת חרבות ברזל. כמו כן פועלת העמותה בתיאום עם משרד המורשת.
* פעילות העמותה נתמכת על ידי גופים פילנתרופיים וציבוריים, בהם: קרן מנדל, קרן קונראד אדנאואר, התנועה הקיבוצית, שותפות אשכול-מקסיקו של הסוכנות היהודית, ומוסדות המחקר יד יערי ויד טבנקין.

## סיקור ציבורי
פעילות העמותה סוקרה בכלי התקשורת הישראלים והבינלאומיים, ובהם רשת France 24 ערוץ Arte והעיתון הגרמני Berliner-Zeitung.

## ראו גם
* עדות 710
* זיכרון קולקטיבי

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*  
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יזמות
קטגוריה:מיזמים חברתיים
קטגוריה:ישראל: חברה
קטגוריה:טבח שבעה באוקטובר
קטגוריה:אנדרטאות מלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:מלחמת חרבות ברזל: אבידות והנצחה
קטגוריה:ישראל: מאגרי מידע
קטגוריה:פיגועי חדירה ליישוב
קטגוריה:2023 בישראל
קטגוריה:מתקפות פתע
קטגוריה:פרעות, פוגרומים ועלילות דם
קטגוריה:הנצחת חללי הטרור בישראל
קטגוריה:הנצחת חללי מערכות ישראל
קטגוריה:היסטוריה
קטגוריה:היסטוריוגרפיה
קטגוריה:זיכרון
ברוריה (פירושונים)

קטגוריה:שמות פרטיים עבריים לנשים
קטגוריה:שמות פרטיים תאופורים
אנרי הרביעי מקבל את פני שגריר ספרד

**אנרי הרביעי מקבל את פני שגריר ספרד** (בצרפתית: **Henri IV recevant l'ambassadeur d'Espagne**) הוא ציור מאת ז'אן-אוגוסט-דומיניק אנגר המתאר סצנה מחייו של אנרי הרביעי, מלך צרפת. היצירה הוזמנה על ידי הרוזן דה בלאקה ומהווה חלק מסדרה של ציורים המתארים את חייו של המלך.

## תיאור היצירה
הציור מציג את המלך בסביבה ביתית ואינטימית, בתיאור בלתי רשמי ובלתי טקסי. אנרי הרביעי מתואר כשהוא על ארבע, נושא על גבו שני ילדים, בעוד ילד שלישי עומד לצדו ואוחז בחרבו. במרכז הקומפוזיציה יושבת המלכה מארי דה מדיצ'י, כשלצדה אחד הילדים וכלב קטן לרגליה. שגריר ספרד ממוקם בצד השמאלי של החדר, בעמדה שולית, בתוך חלל פשוט נטול עיטורים, למעט ציור של רפאל, "מדונה דלה סגג'ולה".

[250px|ממוזער|ימין|[מדונה דלה סגג'ולה, רפאל]]
## פרשנות
הציור מדגיש את דמותו של המלך כאדם פשוט ובעל אופי עממי, באמצעות הצגתו בפעילות משפחתית בלתי רשמית. האופן שבו מוצג השגריר, בשולי הסצנה, מדגיש את מקומו המשני ואת העדר החשיבות המיוחס לו בהשוואה למשפחה המלכותית. השימוש בצבע, ובמיוחד בגוון האדום, משקף את נטייתו של האמן להדגשת צבעוניות, כפי שניכר גם ביצירות אחרות שלו.
[229px|ממוזער|שמאל|[מותו של לאונרדו דה וינצ'י]]

## השוואות
היצירה כוללת התייחסות ישירה לציור "מדונה דלה סגג'ולה" מאת רפאל, המופיע בתוך הקומפוזיציה. בנוסף ניכרת השפעה של פטר פאול רובנס, במיוחד בשילובו של הכלב הקטן לצד הדמויות. היצירה מהווה בת זוג לציור "מותו של לאונרדו דה וינצ'י", ושתי היצירות משתייכות לאותה סדרה העוסקת בדמויות היסטוריות.

## הקשר היסטורי
היצירה נוצרה בתקופה שבה גברה ההתעניינות בדמותו של אנרי הרביעי, בעקבות חזרת בית בורבון לשלטון בצרפת. התעניינות זו התבססה בין היתר על פרסומים היסטוריים ועל מסורת ספרותית מוקדמת יותר. דמותו של המלך הוצגה כסמל של פיוס, סובלנות ואחדות לאחר תקופות של עימותים פנימיים. הערכים שיוחסו לו תאמו את הדימוי שהשלטון החדש ביקש לקדם. היצירה תרמה לעיצוב דמותו של אנרי הרביעי כפי שנתפסה במאה התשע עשרה והופצה בהרחבה באמצעות הדפסים ואיורים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אנרי הרביעי, מלך צרפת
קטגוריה:ילדים בציור
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורי היסטוריה
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:כלבים באמנות
קטגוריה:ז'אן-אוגוסט-דומיניק אנגר: ציורים
וינסנט קרטר

**וינסנט מייקל קרטר** (באנגלית: **Vincent Michael Carter**; 6 בנובמבר 1891 – 30 בדצמבר 1972) היה פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מדינת ויומינג.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
קרטר נולד בסנט קלייר שבפנסילבניה, ב-6 בנובמבר 1891, והיה בנם של ויליאם ג'וזף קרטר וג'וליה אן (קלארק) קרטר. בשנת 1893 עבר עם הוריו לפוטסוויל. הוא למד בבתי ספר ציבוריים, בבית הספר המכין של האקדמיה הימית של ארצות הברית ובאוניברסיטת פורדהם.

### שירות צבאי
במהלך מלחמת העולם הראשונה שירת בחיל הנחתים של ארצות הברית בדרגת לוטננט ראשון, ושובץ ברגימנט הנחתים ה-8. לאחר המלחמה סייע בארגון יחידת "Troop A" של המשמר הלאומי של צבא ויומינג, בפלוגת המקלעים ה-58, ופיקד עליה בדרגת קפטן בין השנים 1919 ל-1921.

### קריירה
קרטר הוסמך כעורך דין בשנת 1919 והחל לעסוק בעריכת דין בקספר, ויומינג. בשנת 1929 עבר לקמרר שבוויומינג והמשיך בעיסוקו המשפטי. בין השנים 1919 ל-1923 שימש כסגן התובע הכללי של ויומינג. בשנת 1922 נבחר למבקר המדינה של ויומינג, ונבחר מחדש בשנת 1926.

### כהונה בקונגרס
בשנת 1928 נבחר קרטר מטעם המפלגה הרפובליקנית לקונגרס ה-71 ולשני הקונגרסים שלאחריו, וכיהן בבית הנבחרים של ארצות הברית מ-4 במרץ 1929 עד 3 בינואר 1935. בשנת 1934 לא התמודד למועמדות מחדש, אך התמודד ללא הצלחה לסנאט של ארצות הברית. בשנת 1930 קיבל תואר במשפטים מבית הספר למשפטים קולומבוס של האוניברסיטה הקתולית בוושינגטון די. סי. (שם השלים את לימודיו בשנת 1915). לאחר שעזב את הקונגרס, חזר לעסוק בעריכת דין בשאיין ופרש בשנת 1965; הוא היה ציר לוועידות הלאומיות של המפלגה הרפובליקנית בשנים 1936 ו-1940.

### בערוב ימיו
קרטר פרש בשנת 1965. הוא נפטר באלבקרקי שבניו מקסיקו, ב-30 בדצמבר 1972, ונקבר בבית הקברות "מאונט קאלווארי" בעיר.

## משפחתו
בשנת 1921 נישא קרטר להלן ק. קרלסון. היא נפטרה בשנת 1926, ובשנת 1929 נישא למרי קתרין קרואלי.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי פנסילבניה
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מוויומינג
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1891
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1972
אורטנסיה מרקארי

**אורטנסיה מרקארי** (בפורטוגזית: **Hortência Maria de Fátima Marcari**; נולדה ב-23 בספטמבר 1959) היא כדורסלנית עבר ברזילאית ששיחקה בעמדת הקלע. עם נבחרת ברזיל בכדורסל נשים זכתה במדליית כסף אולימפית ובמדליית זהב באליפות העולם בכדורסל נשים.

על הישגיה נכללה בהיכל התהילה של פיב"א בשנת 2007 ובהיכל התהילה של כדורסל הנשים בשנת 2002.

## ביוגרפיה
מרקארי נולדה בשנת 1959 בעיירה פוטירנדאבה שבמדינת סאו פאולו. סביה היגרו לברזיל מאיטליה. כשהייתה בת 10 עברה משפחתה לסאו פאולו, ושם החלה לעסוק בספורט. לאחר שאביה נפצע, נאלצה לסייע בפרנסת המשפחה, אך המשיכה להתאמן במקביל לעבודתה. בגיל 13 החלה לשחק כדורסל, וכעבור שנה זוהתה על ידי מאמן בולט, וכבר בגיל 15 נכללה בסגל הנבחרת.

בשנת 1973 החלה לשחק בקבוצות כדורסל מקצועיות בברזיל, ושיחקה בליגה עד שנת 1996. במהלך תקופה זו זכתה במספר אליפויות ליגה וגביעים.

בשנת 1976 ערכה את הופעת הבכורה שלה בנבחרת ברזיל בכדורסל נשים. היא הייתה חלק מהנבחרת עד פרישתה בשנת 1996. במהלך תקופה זו זכתה במדליית כסף באולימפיאדת אטלנטה 1996. באליפות העולם בכדורסל נשים 1994 היאנ זכתה עם נבחרתה במדליית זהב. בנוסף, זכתה פעמיים במדליית כסף בפיב"א אמריקאפ נשים (1989 ו-1993).

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורסלניות ברזילאיות
קטגוריה:כדורסלניות באולימפיאדת ברצלונה (1992)
קטגוריה:כדורסלניות באולימפיאדת אטלנטה (1996)
קטגוריה:ילידות 1959
קטגוריה:חברי היכל התהילה של פיב"א
קטגוריה:היכל התהילה של הכדורסל: כדורסלנים
עקרב-חול יטבתה

**עַקְרַב-חוֹל יָטְבָתָה** (שם מדעי: *Buthacus yotvatensis*) הוא מין של עקרב ממשפחת העקצניים, המצוי בישראל ובירדן, בעיקר לאורך הערבה, מנחל צין ועד עברונה.

## טקסונומיה ואטימולוגיה
הוא תואר לראשונה בשנת 1973 על-ידי גרשם לוי, פנחס אמיתי ונחום שולוב כמין חדש בשם *Buthacus yotvatensis*, על סמך פרטים מיטבתה שבערבה. תואר גם תת-מין בשם *B. y. nigroaculeatus* מאיראן, אך מעמדו נותר שנוי במחלוקת. בחלק מן העבודות המאוחרות הוצע כי מדובר בטקסון זהה (שם נרדף) ל-*Buthacus tadmorensis* או למינים קרובים אחרים, אך מחקרי המשך שמרו לרוב על מעמדו כמין נפרד או כתת-מין.

במסגרת מאמר שפורסם בעלון המוזיאון האמריקאי לתולדות הטבע בשנת 2021 על-ידי שלמה קאין, ערן גפן ולורנצו פרנדיני, אושש מעמדו כמין עצמאי, לאחר שהם הראו כי הוא נבדל באופן עקבי מעקרב-חול הערבה (*Buthacus arava)* ו-*Buthacus tadmorensis* לצד מינים אחרים, גם במורפולוגיה חיצונית וגם בריצופי DNA גרעיני ומיטוכונדריאלי. ניתוחים סטטיסטיים הראו הפרדה ברורה בין הטקסונים, במיוחד אצל זכרים.

שם המין הספציפי *yotvatensis* נלקח משמו של יטבתה, האתר בו נאסף ההולוטייפ של המין, נקבה בוגרת שנאספה שם ב-1961 ונשמרת באוסף האוניברסיטה העברית.

## תיאור
עקרב-חול יטבתה הוא עקרב גדול (זכרים 61.9–71.9 מ"מ, נקבות 71.6–85 מ"מ), בעל גוף דק, איברים מוארכים, ועוקץ דק וארוך, האופייניים למיני העקרב-חול. צבע הגוף הבסיסי צהוב-בהיר עד זיתי, כשהאיברים החיצוניים בהירים.

בדומה למינים אחרים בסוג, לעקרב-חול יטבתה רגלי הליכה ארוכות, ועליהן שורות של זיפים ארוכים (macrosetae), המסייעים בתנועה על מצעי חול רופפים ואדמת חמרה מדברית.

זיהוי המין ביחס לקרוביו קשה בתנאי שדה, אך החלוקה הגאוגרפית מקלה על המלאכה; שכן בישראל הוא חי בחפיפה רק לעקרב-חול הערבה. בשונה ממנו, לעקרב-חול יטבתה מספר שיניים גבוה יותר במסרקיות (25–28 בנקבות, 32–37 בזכרים), צבתות ארוכות וצרות יותר, ופרקי הבטן האחורית זיפיים יותר משמעותית.

## תפוצה
תפוצת עקרב-חול יוטבתה ידועה לאורך כל הערבה בישראל ובירדן, מאזור חצבה ושמורת טבע נחל שיזף ועד עברונה בדרום, עם כניסה מערבה לערוצים החוליים של נחל צין.

נראה כי על-אף שתפוצתו של המין תוארה כמוגבלת לישראל ולירדן, סביר להניח שהוא חי גם באזורים סמוכים בערבה המזרחית ובחצי האי ערב, וכבר ישנן תצפיות בודדות מערב הסעודית של פרטים הנחשדים כשייכים למין.

## אקולוגיה
בדומה למיני עקרב-חול אחרים, עקרב-חול יוטבתה טורף חסרי-חוליות, הניזון מחרקים ופרוקי-רגליים נוספים הנפוצים במערכות חולות מדבריות, כגון חיפושיות, צרצרים ועכבישים קטנים. הוא מסתתר בשעות היום במחילות רדודות בחול, או מתחת לאבנים, ויוצא לפעילות על פני הקרקע בשעות החשיכה לציד ורבייה.

במסגרת מחקרים פילוגנטיים המאחדים נתוני רצף DNA עם תכונות מורפולוגיות, משמש המין יחד עם עקרב-חול הערבה, עקרב-חול ניצני ומינים נוספים של הסוג עקרב-חול מצפון אפריקה ומאסיה, לבחינת דפוסי התפשטות וחילופי אוכלוסיות בין אפריקה לאסיה לאורך גשרים יבשתיים קדומים באזור סיני, הערבה וחצי האי ערב.

בית הגידול אופייני למיני עקרב-חול: חולות מיוצבים למחצה, מישורי חול וחמרה מדבריים ולעיתים דיונות נמוכות, באקלים מדברי יבש וחם. הוא פעיל בעיקר בלילה, ומרבית הפרטים נאספו באמצעות סריקות באור על-סגול בלילות חמים של ירח חסר.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1973
קטגוריה:ארץ ישראל: עקרבאים
קטגוריה:עקצניים
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פנחס אמתי
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי גרשום לוי
מריה פאולה סילבה

**מריה פאולה סילבה** (בפורטוגזית: **Maria Paula Gonçalves da Silva**; נולדה ב-11 במרץ 1962) היא כדורסלנית עבר ברזילאית ששיחקה בעמדת הקלע. עם נבחרת ברזיל בכדורסל נשים זכתה במדליית כסף אולימפית ובמדליית זהב באליפות העולם בכדורסל נשים.

על הישגיה נכללה בהיכל התהילה של פיב"א בשנת 2013 ובהיכל התהילה של כדורסל הנשים בשנת 2006.

## ביוגרפיה
מריה פאולה סילבה נולדה בשנת 1962 בעיירה אוסבאלדו קרוז שבמדינת סאו פאולו. כשהייתה בת 10 היא החלה לשחק כדורסל. בשנת 1974 היא הצרפה למועדון וכבר בגיל 14 נכללה בנבחרת ברזיל בכדורסל נשים.

בשנת 1973 החלה לשחק בקבוצות כדורסל מקצועיות בברזיל, ושיחקה בליגה עד שנת 2000. במהלך תקופה זו זכתה במספר אליפויות ליגה וגביעים.

בשנת 1976 ערכה את הופעת הבכורה שלה בנבחרת ברזיל בכדורסל נשים. היא הייתה חלק מהנבחרת עד פרישתה בשנת 1998. במהלך תקופה זו זכתה במדליית כסף באולימפיאדת אטלנטה 1996. באליפות העולם בכדורסל נשים 1994 היאנ זכתה עם נבחרתה במדליית זהב. בנוסף, זכתה פעמיים במדליית כסף בפיב"א אמריקאפ נשים (1989 ו-1993). עבור הנבחרת היא קלעה 723 נקודות (שנייה אחרי אורטנסיה מרקארי.

לאחר פרישתי מריה פאולה סילבה פעלה במסגרות רשמיות שונות של כדורסל הברזילאי. כמו כן היא הייתה פרשנית של תחרויות כדורסל עבור רשתות טלוויזיה ברזילאיות.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורסלניות ברזילאיות
קטגוריה:כדורסלניות באולימפיאדת ברצלונה (1992)
קטגוריה:כדורסלניות באולימפיאדת אטלנטה (1996)
קטגוריה:ילידות 1962
קטגוריה:חברי היכל התהילה של פיב"א
קטגוריה:היכל התהילה של הכדורסל: כדורסלנים
אמת המים רגבה

ממוזער|הליכה לאורך אמת המים- אקוודוקט
**אמת המים רגבה** היא קטע שמור ומשוקם של אמת עכו ההיסטורית, המשמש כיום כאתר מורשת לאומי וכמרכז מבקרים חינוכי בלב מושב רגבה. האתר מופעל על ידי מושב רגבה , תחת חסותה של המועצה האזורית מטה אשר ובתמיכת המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל ומתמקד בהמחשת טכנולוגיות מים קדומות ושימור סיפור הולכת המים בגליל המערבי בתקופה העות'מאנית.

## רקע היסטורי והנדסי

האמה העוברת ברגבה היא חלק מהמערכת השלישית והמתקדמת ביותר שהוקמה להובלת מים לעיר עכו. היא נבנתה בשנים 1814–1815 על ידי מושל עכו סולימאן פאשה, לאחר שהאמה הקודמת שהקים אחמד אל-ג'זאר נהרסה במצור נפוליאון.

מקור המים לאמה היה ארבעת מעיינות כברי: עין השיירה (עין באשה), עין צוף (עין עסל), עין גיח (עין אלפוואר) ועין שפע (עין מפשוח). המבנה ההנדסי ברגבה מתאפיין בקשתות אבן התומכות בתעלה פתוחה ברוחב 35 ס"מ, המעוצבת בשיפוע מדויק של כחצי אחוז המאפשר זרימת מים גרביטציונית לאורך כ-14 קילומטרים. האמה פעלה באופן רצוף עד שנת 1949, אז הופסקה פעילותה עם פיתוח תשתיות המים המודרניות של מדינת ישראל.

## האתר כמרכז מורשת וחינוך
בשנות ה-2000 שוקם מקטע האמה העובר במושב רגבה והוקם בו מרכז המבקרים "פרשת המים". הכניסה לאתר עוברת דרך מקטע מקורי מצינור המוביל הארצי, שהובא לאתר באדיבות חברת מקורות. האתר משלב בין שימור השרידים הארכאולוגיים המקוריים לבין פעילות פדגוגית חווייתית, המנגישה את עיקרון ההנדסה הקדומה.

במסגרת הסיורים באתר מתקיימות פעילויות המחשה ייחודיות:
* **בניית דגמי קשתות:** התנסות מעשית בהרכבת דגמי קשתות עץ המבוססים על עקרונות פיזיקליים של שיווי משקל ויציבות, בדומה למבנה הקשתות ההיסטורי של האמה.
* **המחשת שאיבה:** הפעלת מערכות שאיבה המדמות בארות עתיקות, להמחשת האתגרים הלוגיסטיים בהשגת מים ובניצולם בתקופות קדומות.
* **זרימה משוחזרת:** סיור חווייתי במקטע של אמת המים שבו משוחזרת זרימת המים המקורית, המאפשר למבקרים לחוות את אופי הזרימה ואת תכנון השיפועים בעת העתיקה.
* **שימור מלאכות:** הדגמת מלאכות עתיקות כגון טחינת חיטה לקמח באבני ריחיים מסורתיות.

האתר מוכר כאתר מורשת המיועד לקבוצות, בתי ספר ומשפחות, ולוקח חלק במיזמים לאומיים כגון "שבת ישראלית" ואירועי המועצה לשימור אתרים.
ממוזער|שיחזור זרימת המים בתעלת האקוודוקט-* אמת המים

## ראו גם
* אמת עכו
* המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל
* סולימאן פאשה

## לקריאה נוספת
* דוד עמית, יזהר הירשפלד ויוסף פטריך, **אמות המים הקדומות בארץ ישראל**, הוצאת יד יצחק בן-צבי, ירושלים, 1989.

## קישורים חיצוניים
* 
* אמת המים רגבה באתר המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל
* אמת המים רגבה באתר עמותת "זמן גליל מערבי"
* אמת המים רגבה – אבני מורשת רגבה באתר המועצה לשימור אתרים

## הערות שוליים

קטגוריה:ארץ ישראל: אמות מים
קטגוריה:רגבה
שגרירי אגממנון באוהל אכילס

**שגרירי אגממנון באוהל אכילס** (באנגלית: **Ambassadors of Agamemnon in the Tent of Achilles**) הוא ציור מאת ז'אן-אוגוסט-דומיניק אנגר, שנוצר בשנת 1800 או 1801 במסגרת התחרות לפרס רומא. היצירה מבוססת על סצנה מן האיליאדה של הומרוס ומתארת את שליחי אגממנון המגיעים אל אכילס בניסיון לשכנעו לשוב למלחמת טרויה. הציור שמור בבית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות היפות בפריז.

הציור מתאר את סירובו של אכילס להיענות לשליחים שנשלחו אליו, על רקע האירועים שהובילו להתערבותו של אפולו בעקבות פגיעתו בכוהן כריס. הנושא נבחר גם כדי להדגים את שליטתו של האמן בדמות האנושית במסגרת ציור היסטורי קלאסי.

## תיאור היצירה
הקומפוזיציה מציגה קבוצת דמויות גבריות עירומות בתוך אוהל, המאורגנות במבנה דו־חלקי המבחין בין קבוצות שונות של גברים, חלקם בפעולה וחלקם במנוחה. הדמויות מתוארות בגופים אידיאליים ובעלי נוכחות פיסולית, והאופק צבוע בגוון כחול עז.
רקע השמאלי מופיע דגם גבס של הפסל "נושא הרומח" מאת פוליקליטוס, שנחשב מודל ליופי גברי בעיני אמני הנאו-קלאסיציזם. בנוסף ניתן לזהות את דמותו של אודיסאוס בגלימה אדומה, המניח את כלי הנשק שנשא.

## פרשנות
היצירה מדגימה מאפיין מרכזי בסגנונו של אנגר, והוא הקו המתפתל והגלי היוצר תחושת חושניות. קו זה, שנקשר במסורת לגוף הנשי, מיושם כאן על דמויות גבריות, ובכך מוענק להן אופי חושני. הדמויות של אכילס ופאטרוקלוס נתפסו כמעוררות אפשרות לקריאה הומוארוטית, תוך הדגשת הקרבה ביניהן. הציור משקף סגנון פוסט־מהפכני המעדיף גוף גברי חושני על פני אידיאל גבורה מסורתי. אנגר שאב השראה ממקורות חזותיים וספרותיים, ובהם יצירות של ז'אק-לואי דויד ותרגומים מן המאה ה-18 של האיליאדה, וכן הושפע מג'ון פלקסמן. הקומפוזיציה יוצרת הבחנה בין סוגי גברים ומדגישה אפשרות בחירה בין פעולה לבין מנוחה.

הציור מדגיש גם את טוהר הצבע ואת הדיוק בקו, תוך הימנעות מערבוב רב של צבעים ושמירה על בהירות צורנית ועל קריאות הסיפור.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורים המבוססים על האיליאדה
קטגוריה:כלי נגינה באמנות
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:ז'אן-אוגוסט-דומיניק אנגר: ציורים
יארי ואנדפוטה

**יארי ואנדפוטה** (באנגלית: **Jari Vandeputte**; נולד ב-14 בפברואר 1996) הוא כדורגלן בלגי המשחק בעמדת הקשר בקרמונזה מהסרייה א'.

## קריירת מועדונים

ואנדפוטה גדל באקדמיית הנוער של עיר מולדתו, גנט, שבו ערך את משחק הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת ב-27 ביולי 2013 בתיקו מול ואסלנד-בוורן, כשנכנס כמחליף ואף זכה לבשל את שער קבוצתו. בשנת 2014, הוא הושאל לרוזלארה לעונת אחת, כשלאחר מכן הוא הושאל לשתי עונות למועדון הכדורגל איינדהובן.

בשנת 2017, ואנדפוטה נרכש על ידי ויטרבזה מהסרייה ג'. הבכורה שלו במדי הקבוצה נרשמה ב-27 באוגוסט במשחק שבו גם זכה לכבוש שער בניצחון 1–3 על פראטו.

ב-2 בספטמבר 2019, הוא חתם בוויצ'נצה. לאחר שעלה עם הקבוצה לליגה השנייה בטיבה באיטליה, הסרייה ב', הוא ערך את הבכורה שלו בליגה זו ב-26 בספטמבר 2020 כבר במחזור הפתיחה של העונה בהפסד 1–0 לוונציה.

ב-22 ביולי 2021, הוא הושאל לקטנזארו, כשבתום העונה הוא נרכש באופן רשמי על ידי המועדון ממחוז קלבריה. בעונת 2022/23, הוא לקח חלק מרכזי בעלייה של קטנזארו לסרייה ב'.

ב-4 ביולי 2024, הוא הושאל לקרמונזה עם אופציית רכישה בתום העונה. ב-26 בדצמבר, הוא הבקיע את שערו הראשון במדי האפורים-אדומים, כשהכריע את משחק החוץ מול צ'זנה בתוצאה 0–1 לזכות קבוצתו. את אותה עונה הוא סיים עם 4 שערים ו-13 בישולים, דבר שהפך אותו למבשל המוביל של הליגה בצוותא עם דומיניקו ברארדי מססואולו. לאחר עליית הקבוצה לסרייה א', אופציית הרכישה שלו התממשה בקבוצה ממחוז לומברדיה. הוא ערך את משחק הבכורה שלו בליגה ב-23 באוגוסט 2025 בניצחון החוץ 1–2 על מילאן.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:קשרי כדורגל בלגים
קטגוריה:כדורגלנים בלגים
קטגוריה:כדורגלני גנט
קטגוריה:כדורגלני מועדון הכדורגל איינדהובן
קטגוריה:כדורגלני ויצ'נצה
קטגוריה:כדורגלני קרמונזה
קטגוריה:בלגים שנולדו ב-1996
פורטפוליו (אתר אינטרנט)

מגזין **פורטפוליו** הוא אתר אינטרנט הפועל משנת 2005 ומשמש כמגזין אמנות, עיצוב ותרבות. את המגזין ייסד ועורך יובל סער ושותפות לו חגית פלג רותם (עורכת) ולימור מרגוליס (מנכ"לית).

מדורי האתר: עיצוב, אמנות, אופנה, אוכל, חדשות, פודקאסטים.

## קישורים חיצוניים
* 
* מגזין פורטפוליו מתארח במוזיאון תל אביב

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: כתבי עת לאמנות
קטגוריה:אתרי אינטרנט ישראליים
קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-2005
הגברת עם הצעיף

**הגברת עם הצעיף** (באנגלית: **The Lady with the Veil**) הוא ציור שמן על בד מאת אלכסנדר רוזלן, שנחתם בשנת 1768. היצירה מציגה את רעייתו של האמן, מארי־סוזאן ז'ירו, שהייתה אף היא אמנית, והיא נמנית עם היצירות הידועות והאהובות ביותר באוסף המוזיאון הלאומי של שוודיה.

## תיאור היצירה
הציור מציג את מארי־סוזאן ז'ירו כשהיא עטויה רעלה שחורה עשויה משי, המסתירה חלק מפניה. מתחת לרעלה היא לבושה בלבוש חגיגי הכולל תחרה לבנה ומשי ורוד, המעידים על הופעה לאירוע מיוחד. הדמות לבושה לתחפושת בסגנון בולונזי, המשקפת אופנה שהייתה מקובלת בקרב המעמדות הגבוהים במאה ה־18. בתקופה זו היה לתיאטרון תפקיד מרכזי בחיי החברה, והתחפשות, הסוואה וגילום דמויות היו פעילות רווחת.

## פרשנות
הדיוקן מבוסס על מתח בין ניגודים חזותיים ורגשיים, ובהם אינטימיות לצד ריחוק ופיתוי לצד הסתגרות. הדמות מחייכת באופן מזמין אך בו בזמן שומרת על מסתורין, שכן היא חושפת רק חלק מפניה. הרעלה מדגישה את המתח בין גילוי להסתרה ומעצימה את תחושת הדואליות שבייצוג הדמות.

המניפה שבידי הדמות ממלאת תפקיד משמעותי נוסף. במאה ה־18 שימשו מניפות לא רק כאביזר אופנתי אלא גם כאמצעי להעברת מסרים סמויים באמצעות מחוות מוסכמות. האופן שבו הדמות מחזיקה את המניפה, כשהיא מקופלת ונוגעת בלחיה, עשוי להתפרש כהבעת אהבה.

## תולדות היצירה
הציור הוצג בפריז בשנת 1769 לצד דיוקן נוסף מאת רוזלן המתאר אישה בלבוש אפריקאי. בשנת 1945 התקבל הציור כתרומה למוזיאון הלאומי בשוודיה, והוא מוצג בו ונחשב לאחת היצירות הבולטות והאהובות באוסף.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:דיוקנאות נשים
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
דגל שחור באקדמיה

**דגל שחור באקדמיה** היא קבוצת מחאה ישראלית שהוקמה במאי 2025  על רקע מלחמת חרבות ברזל במחאה נגד הריגת פלסטינים והפצצת מוסדות חינוך ברצועת עזה.

## שם התנועה
שם התנועה והסמל שלה, הדגל השחור, מסמלים מעשים בלתי מוסריים הקשורים לחובת הסירוב של חיילים לנוכח פקודות בלתי חוקיות בעליל לטענתם. הביטוי הופיע לראשונה במשפט הישראלי, במסגרת פסק הדין שניתן בשנת 1957 בעקבות טבח כפר קאסם.

## פעילות
ראשית פעילותה של קבוצת דגל שחור במכתב שנשלח לראשי האוניברסיטאות ב-21 במאי 2025, בקריאה לממסד האקדמי בישראל לגנות את המלחמה ולפעול לעצירתה. המכתב התפרסם בעברית, אנגלית וערבית וחתמו עליו 1300 מרצים.

חברי הקבוצה התראיינו לכלי תקשורת בישראל ובעולם ופעלו ברשתות החברתיות.

## פעילות מקוונת
החל ממלחמת ישראל-איראן הראשונה ב-13 ביוני 2025 פעילות הקבוצה עברה בעיקר למפגשים מקוונים ולפעילות דיגיטלית:

נערכים וובינרים לקהלים שונים מתוך כוונה להפיץ מידע על הנעשה בעזה שלא הגיע לתקשורת המסחרית ב-3 ביולי 2025 נערך ובינר על הקרן ההומניטרית לעזה (GHF), בהשתתפות אנשי אקדמיה, רופאים לזכויות אדם ואוקספם. בוובינר ב-28 ביולי 2025 דיבר חוקר הרעב פרופסור אלכס דה ואל על סכנת הרעב בעזה והשלכותיה. 

"הסמסטר שלא היה" (בשיתוף אקדמיה לשוויון) הוא סדרת מפגשים של מרצים וסטודנטים שמטרתם לעצור את שגרת הלמידה לצורך הפניית מבט למתחולל בעזה ופרשנות שלו.

פרויקט "עיניים על עזה" - יוזמה של פרופ' איילת בן ישי, ד"ר ליאור לוי ופרופ' עידו שחר מאוניברסיטת חיפה - עורך מפגשי זום קצרים, בהם השתתפו נשות ואנשי אקדמיה, פעילים חברתיים ועיתונאים. המפגשים משלבים למידה עם מחאה, והציגו נקודת מבט ביקורתית ומיודעת על המלחמה. בפרויקט התקיימו למעלה ממאה הרצאות שתומללו ותורגמו למגוון שפות. בין הדוברות שהתארחו במיזם: מנווה אל-מצרי מעזה, פרופ' דוד הראל, עאידה תומא סלימאן, עמירה הס, ופרופ' פיטר ביינרט. בינואר 2026 התקיים כנס באוניברסיטת חיפה תחת הכותרת "עזה: עדות, מחקר, מחאה", שהוקדש למחשבה על המלחמה, על עמדת האקדמיה הישראלית כלפיה, ועל השילוב בין אקדמיה לאקטיביזם.

פרויקט העדויות בהובלת פרופ' עירית קינן מנגיש קריאה פומבית של עדויות שנאספו מעזה ותורגמו לעברית. העדויות הוגשו על ידי מתנדבות ומתנדבים מהאקדמיה, התרבות, החינוך והאקטיביזם החברתי.

החל באוגוסט 2025 הובילו פרופסורים און ברק ואבנר וישניצר בשיתוף קבוצה של נשות תקשורת סדרת מפגשים מקוונים לעיתונאים שנועדה להקנות לעיתונאיות ועיתונאים כלים לסיקור ביקורתי של המלחמה והמשבר ההומניטרי בעזה.

דגל שחור-חלוק לבן: פעילות שמאגדת אנשי מקצועות הבריאות ועוסקת בעדויות בדגש על בריאות בעזה ובשטחים ובהתארגנויות אד הוק למתן מענה רפואי, ביוזמת ד"ר יעל לביא, ד"ר אילת זרם, ד"ר יסמין אבו פריחה וד"ר מיכל פלדון.

## קישורים חיצוניים
* עמוד הפייסבוק של דגל שחור באקדמיה
* האתר הרשמי של דגל שחור באקדמיה

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: ארגונים פוליטיים
חג'אזי

**חג'אזי** (בערבית: **حجازي**) הוא שם משפחה ערבי, המציין מוצא מאזור חג'אז בערב הסעודית.

קטגוריה:שמות משפחה ערביים
שלח את עמי

**שַׁלַּח אֶת־עַמִּי** הוא ביטוי מפורסם שמקורו ב (מוכר גם בגרסתו באנגלית Let My People Go):