open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
גיורגה איוואנוב

**גיורגה איוואנוב** (במקדונית: **Ѓорге Иванов**, נולד ב-2 במאי 1960) הוא נשיא מקדוניה הצפונית (עד 2019 נשיא מקדוניה) בשנים 2009–2019.

## ביוגרפיה
איוואנוב נולד ב-2 במאי 1960 בדרום מזרח מקדוניה, עוד בימי הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה. בגיל 27 עבר לבירת המדינה סקופיה, ושם הוא מתגורר עד היום. נשוי ואב לבן.

איוואנוב היה פעיל מבחינה פוליטית מאז התקופה היוגוסלבית, כאשר פעל למען פלורליזם פוליטי וכלכלת שוק. לאורך השנים התמחה בניהול פוליטי, וייסד ארגונים אזרחיים רבים. הקריירה המקצועית שלו החלה ב-1988, כשהיה עורך בערוץ השידור הלאומי של מקדוניה. מאוחר יותר הוא לימד פילוסופיה פוליטית בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת סקופיה. בשנת 1999 התמנה לפרופסור אורח באוניברסיטת אתונה ביוון. בשנת 2008 הפך לנשיא המועצה להשכלה גבוהה במדינה.

ב-25 בינואר 2009 הוצע כמועמד לנשיאות המדינה על ידי מפלגת VMRO-DPMNE, למרות שלא היה חבר בה. הוא לבסוף ניצח גם בסיבוב הראשון (עם רוב של 35%) וגם בסיבוב השני (עם רוב של כ-60%). עם כניסתו לתפקיד, הציב לעצמו יעדים שכללו הצטרפות לאיחוד האירופי ונאט"ו, התאוששות כלכלית, יציבות חברתית וחיזוק היחסים עם המדינות הסובבות, ובמיוחד עם יוון. בטקס השבעתו נכחו נשיא קרואטיה סטייפן מסיץ', נשיא סרביה בוריס טאדיץ', נשיא מונטנגרו פיליפ וויאנוביץ' ונשיא אלבניה באמיר תופי. כמו כן, נכחו גם פקידים צבאיים, ראשי הקהילות הדתיות במקדוניה ושגרירים זרים במדינה. יום לאחר השבעתו, שלח איוואנוב מכתב לנשיא ארצות הברית ברק אובמה, בו הדגיש את מטרת מקדוניה להצטרף לנאט"ו ולאיחוד האירופי.

בשנת 2014 קיבל דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת מוסקבה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:נשיאי מקדוניה הצפונית
קטגוריה:ילידי 1960
מרדכי גוטמן

**מרדכי (מוטי) גוטמן** (נולד ב-1954) הוא רופא כירורג, פרופסור לכירורגיה בפקולטה לרפואה ע"ש סאקלר באוניברסיטת תל אביב. מנהל מחלקה כירורגית ב' (כירורגיה כללית והשתלות) בבית החולים שיבא.

גוטמן היה הכירורג שניתח את יצחק רבין וניסה להצילו לאחר ההתנקשות בחייו, ב-4 בנובמבר 1995.

## ביוגרפיה
גוטמן בוגר תיכון עירוני א' במגמה ביולוגית (1972), ולאחר שרות בצה"ל למד רפואה באוניברסיטת תל אביב.

בשנת 1981 סיים גוטמן את למודי הרפואה, והתמחה בכירורגיה בבית החולים הדסה שבתל אביב במחלקתו של פרופסור רוני רוזין.

עם סגירת בית החולים "הדסה" בשנת 1991 עבר גוטמן עם צוות המחלקה כרופא בכיר לבית החולים איכילוב.

בשנת 1992 נסע לשתי שנות השתלמות במרכז הסרטן הידוע M.D.Anderson ביוסטון שבטקסס, שם עסק בעיקר במחקר במנגנוני התפשטות גרורתית של סרטן.

עבודות המחקר שביצע שם, יחד עם מחקרים רבים שביצע בישראל, זיכו אותו בשנת 1998 במינוי של פרופסור חבר באוניברסיטת תל אביב.

## כירורג בכיר
בשנת 1994 התמנה פרופ' גוטמן לסגן מנהל מחלקה כירורגית ב' בבית חולים איכילוב, בניהולו של פרופ' יוסף קלאוזנר. בנוסף לתפקידו כסגן מנהל, הוא הקים את היחידה לכימותרפיה אזורית שהתמחתה בטיפולים מיוחדים בגידולים מתקדמים בגפיים ובחלל הבטן.

בשנת 2002 התמנה גוטמן למנהל מחלקה כירורגית א' במרכז רפואי מאיר ובשנת 2009 למנהל מחלקה כירורגית ב' בבית חולים תל-השומר.

גוטמן פעיל בוועדות אוניברסיטאיות וארציות, משמש כיו"ר ועדת היגוי לכירורגיה כללית של מכבי שירותי בריאות וחבר במועצות הלאומיות לכירורגיה, הרדמה ו-טיפול נמרץ ול-אונקולוגיה. בשנת 2008 התמנה לפרופסור מן המניין בפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב.

גוטמן עוסק ברוב תחומי הכירורגיה הכללית אך בעיקר בתחום של כירורגיה אונקולוגית. עיקר עיסוקו בשנים האחרונות הוא במחלות השד ומערכת העיכול. בתחום סרטן השד גוטמן מתמחה בניתוחים משמרי שד, וגם בכריתות שד עם או בלי שחזור מיידי.

תחום ייחודי של עיסוקו של גוטמן הוא גרורות סרטן בחלל הבטן, בעיקר ממקור המעי הגס, בטיפול כירורגי מורכב המשולב בכימותרפיה היפרתרמית תוך צפקית (HIPEC).

בנוסף, עוסק גוטמן בניתוחי בקעים מכל הסוגים.

הוא חבר נלווה באיגוד האונקולוגי, ומכהן כיו"ר איגוד הכירורגים הישראלי.

הוא דורג על ידי מגזין "פורבס" כבין הרופאים הטובים בישראל בתחום הכירורגיה.

## רצח יצחק רבין והניסיון להצילו
רבין הובהל ירוי לאחר ההתנקשות בחייו ב-4 בנובמבר 1995 למרכז הרפואי תל אביב. גוטמן ריכז את פעולות ההחייאה הכירורגיות וניתח את רבין, אבל רבין נפטר כעבור כ-40 דקות מפצעיו.

## לקריאה נוספת
* מחקריו של מרדכי גוטמן באתר PubMed
* פרופ' מרדכי גוטמן באתר אסיא מדיקל 
* "הדקות האחרונות בחייו של רבין" גל אוחובסקי מראיין את ד"ר מ. גוטמן, 3 בנובמבר 2000, nrg מעריב

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני א' (תל אביב)
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: רפואה
קטגוריה:כירורגים ישראלים
קטגוריה:סגל בית החולים הדסה תל אביב
קטגוריה:סגל המרכז הרפואי תל אביב ע"ש סוראסקי
קטגוריה:סגל מרכז רפואי מאיר
קטגוריה:סגל המרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא - תל השומר
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור לרפואה מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1954
ארנב (כוכב)

**אַרְנֶבּ** (מערבית: **أرنب** "ארנב" - ארנבת), נקרא גם **α בארנבת**, הוא הכוכב הבהיר ביותר בקבוצת הכוכבים ארנבת עם בהירות נראית מדרגה 2.57. הוא נמצא במרחק של כ-2,200 שנות אור ממערכת השמש.

ארנבּ הוא כוכב־התקן של המחלקה הספקטרלית F0Ib.

## מאפיינים
ארנב הוא על-ענק צהוב-לבן מסוג ספקטרלי F0 Ib, מסתו מוערכת בקרוב ל-14 מסות שמש, רדיוסו כ-74 מרדיוסי שמש (קרוב לרדיוס המסלול של כוכב חמה סביב השמש), טמפרטורת פניו היא כ-6,850 קלווין והוא מאיר בעוצמה גדולה פי 37,000 מעוצמת ההארה של השמש. בעבר דווח שבהירותו של הכוכב משתנה בין דרגות בהירות 2.56 ו-2.62 והוא סווג כחשוד כמשתנה, אך מדידות עדכניות לא מצאו השתנות של יותר ממאית דרגת בהירות.

ארנב נמצא בשלב התפתחות מתקדם מאוד אף על פי שגילו מוערך בכ-13 מיליון שנים בלבד. הוא כבר סיים להתיך מימן להליום בליבתו ועבר להתכה של יסודות כבדים יותר. לא ידוע אם הוא נמצא בתהליך של התנפחות בדרך להפוך לעל-ענק אדום או שהוא כבר היה בשלב זה ועכשיו הוא מתכווץ בחזרה תוך כדי התחממות. בכל מקרה, בשל מסתו הגדולה הוא צפוי לסיים את חייו בסופרנובה.

## קישורים חיצוניים
* ארנב באתר של ג'ים קלר
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:על-ענקים מסוג F
קטגוריה:קבוצת הכוכבים ארנבת
טופאק: כל העיניים עליי

**טופאק: כל העיניים עליי** (באנגלית: **All Eyez on Me**) הוא סרט דרמה ביוגרפי אמריקאי משנת 2017, המבוסס על חייו של אמן ההיפ הופ טופאק שאקור, וקרוי על שם האלבום "All Eyez on Me".

הסרט בוים על ידי בני בום ונכתב על ידי ג'רמי האפט, אדי גונזלס וסטיבן בגטוריאן. מככבים בו דמטריוס שיפ ג'וניור, דנאי גורירה, לורן כהן, ג'יימי הקטור, אנני אילונזה, ג'מאל וולארד וקאט גרהאם. צילומי הסרט התרחשו בדצמבר 2015 באטלנטה, ג'ורג'יה. הסרט הוקרן לראשונה ב-14 ביוני בתיאטרון פוקס ברוין בלוס אנג'לס, והופץ ברחבי ארצות הברית ב-16 ביוני 2017, תאריך יום הולדתו ה-46 של טופאק.

## צוות השחקנים
* דמטריוס שיפ ג'וניור - טופאק שאקור
* דנאי גורירה - אפני שאקור, אמו של טופאק. פעילה פוליטית וחברה במפלגת הפנתרים השחורים.
* לורן כהן - ליילה שטיינברג, המנטור של טופאק.
* ג'יימי הקטור - מוטולו שאקור, אביו החורג של טופאק.
* אנני אילונזה - קידדה ג'ונס, ארוסתו של טופאק בעת מותו.
* ג'מאל וולארד - נוטוריוס בי. איי. ג'י/ביגי סמולס, ידידו לשעבר של טופאק שהופך ליריבו.
* קאט גרהאם - ג'יידה פינקט, ידידה של טופאק מבית הספר בלטימור לאמנויות.
* דומיניק ל. סנטנה - שוג נייט, מפיק תקליטים.
* גרייס גיבסון - פיית' אוונס, זמרת ואשתו של ביגי סמולס.
* ליאן אמאדו - אנג'י מרטינז, אישיות רדיו, ראפרית ושחקנית.

נוסף לכך, הראפרים אי.די.איי. מין, יאנג נובל ומאני-בי מופיעים בתפקיד עצמם. סטפון וושינגטון, כריס קלארק, ג'ונל יאנג, ג'רמל הווארד, אזאד ארנאו, ג'ארט אליס, ריאן לורנס, ג'יימס האטר השלישי, ג'רמיין קרטר והרולד מור מגלמים את דמויותיהם של פאף דאדי, שוק ג'י, ריי לוב, מופרים שאקור, דאז דילינגר, סנופ דוג, טריץ', יאקי קדאפי, חוסיין פתאל וד"ר דרה, בהתאמה.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 2017
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים ביוגרפיים אמריקאיים
עונת 1981/1982 בסרייה א'

**עונת 1981/1982 בסרייה א**' הייתה העונה ה-80 של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית ונוהלה על ידי "ליגת הכדורגל" (Lega Calcio). המשחקים החלו ב-13 בספטמבר 1981 והסתיימו ב-16 במאי 1982. 

בליגה השתתפו 16 קבוצות. התחרות התקיימה בשיטת ליגה עם משחקי בית ומשחקי חוץ. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו.

מילאן (ירדה לסרייה ב' בעקבות פרשת הסדרת המשחקים), צ'זנה וגנואה היו הקבוצות שעלו מהליגה השנייה.

יובנטוס זכתה באליפות בפעם ה-20 בתולדות המועדון. 

בסיום העונה לסרייה ב' ירדו מילאן, בולוניה וקומו. במקום הקבוצות שירדו לסרייה א' העפילו הלאס ורונה, סמפדוריה ופיזה. 

## טבלת הליגה

## כדורגלנים מצטיינים
רוברטו פרוצו, שחקנה של רומא, כבש 16 שערים וזכה בתואר מלך השערים, זאת העונה השנייה ברציפות. 

## קישורים חיצוניים

* נתונים מאתר rsssf
* נתונים מפורטים מאתר transfermarkt

איטליה
איטליה
קטגוריה:עונות בסרייה א'
יחסי אורוגוואי – הממלכה המאוחדת

**יחסי אורוגוואי–הממלכה המאוחדת** הם היחסים הדיפלומטיים המלאים שבין **[[אורוגוואי|הרפובליקה האוריינטלית של אורוגוואי]]** לבין **[[הממלכה המאוחדת|הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה וצפון אירלנד]]**. הממלכה המאוחדת מחזיקה שגרירות במונטווידאו. אורוגוואי מחזיקה שגרירות בלונדון.

## היסטוריה
שתי המדינות כוננו את יחסיהן הדיפלומטיים מיד לאחר הכרזת עצמאותה של אורוגוואי בשנת 1825. הממלכה המאוחדת היא המדינה לה אורוגוואי חייבת הכרת תודה על עצמאותה מכיוון שהצליחה לשחררה מארגנטינה ומברזיל ולתת לה עצמאות מוכרת ורשמית בשנת 1828.

הממלכה המאוחדת שיחקה תפקיד גדול בניהול המדינה עד מלחמת העולם השנייה, שבה אורוגוואי בגדה בממלכה המאוחדת והפכה לבת ברית של ארצות הברית שנטלה את המושכות במדינה במקום הממלכה המאוחדת.

## קישורים חיצוניים

* British Foreign and Commonwealth Office about the relation with Uruguay
*British embassy in Montevideo
* British Council Uruguay

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
השוק המרכזי של בודפשט

ממוזער|השוק המרכזי של בודפשט, 2016
ה**שוק המרכזי של בודפשט** מילולית **היכל הקניות הגדול** (בהונגרית: **Nagyvásárcsarnok**) הוא השוק המקורה העתיק והגדול ביותר בבודפשט, הונגריה. הרעיון לבניית שוק רחב ממדים הגיע מראש העיר הראשון של בודפשט, קארוי קאמרמאייר, שעבורו תרם את ההשקעה הגדולה ביותר שלו בזמן כהונתו. קאמרמאייר פרש מתפקידו ב־**1896** ונכח בטקס פתיחת השוק שהתקיים ב־1897 בתור אזרח.

המבנה ממוקם בסופו של מדרחוב הקניות הידוע רחוב ואצי ובקרבת גשר החירות בצד של פשט, בגדה השמאלית של הדנובה.

ההיכל תוכנן ונבנה על ידי האדריכל ההונגרי שאמו פץ בסביבות 1897. השוק כולל מספר רב של דוכנים בכל אחת משלוש הקומות. שערו נבנה עם נגיעה נאו-גותית. מאפיין אדריכלי ייחודי לגג השוק הוא רעפיו הצבעוניים שעיצב בית החרושת ההונגרי "ז'ולנאי" הנמצא בעיר פץ'. שטח המבנה עומד על 10,000 מטרים מרובעים המכוסים בפלדה. במשך מלחמות העולם המבנה ניזוק לגמרי ונסגר למספר שנים. רק לאחר עבודות השחזור שנעשו ב־1990 המבנה קיבל את פארו הקודם בחזרה. ב־1999 המבנה זכה בפרס הצטיינות של איגוד הנדל"ן הבינלאומי. השוק המרכזי של בודפשט הוא אחת מאטרקציות התיירים הפופולריות ביותר בעיר.
מרבית הדוכנים שבקומת הקרקע מציעים ללקוחות יבול חקלאי, בשרים, מאפים, ממתקים, תבלינים ומשקאות חריפים כדוגמת טוקאי, פפריקה, טורו רודי וקוויאר. הקומה השנייה כוללת בעיקר מסעדות וחנויות מזכרות. המרתף מכיל קצביות, חנויות דגים, ירקות ירוקים שמביניהם נמצא המלפפון החמוץ המסורתי וכמו כן כרובית, כרוב, סלק, עגבניות ושום.

השוק סגור בימי ראשון ונפתח בכל יום אחר ב־6:00 בבוקר. בימי שני נסגר ב־17:00 בערב, בימים שלישי עד שישי ב־18:00 בערב וביום שבת ב־15:00 בצהריים.

ממוזער|דוכן בקומה הראשונה

## קישורים חיצוניים

* מידע על השוק הגדול (השוק המקורה) בבודפשט, כולל שעות פתיחה ודרכי ניווט באתר "קורטוש"
*מיכאל יעקובסון: סיבוב בשוק הגדול בבודפשט, באתר 'חלון אחורי', 13 במאי 2020

קטגוריה:בודפשט: מבנים
קטגוריה:אירופה: שווקים
יחסי אורוגוואי–הונדורס

**יחסי אורוגוואי–הונדורס** הם יחסי החוץ בין **[[הונדורס|רפובליקת הונדורס]]** לבין **[[אורוגוואי|הרפובליקה האוריינטלית של אורוגוואי]]**.

## סקירה כללית
מבחינה היסטורית, שתי המדינות היו חלק מהאימפריה הספרדית עד תחילת המאה ה-19. כיום, שתי המדינות הן חברות מלאות בקבוצת ריו, האיחוד הלטיני, איחוד האקדמיות לשפה הספרדית, ארגון מדינות אמריקה, בארגון האיברו אמריקאי ובקהילה של אמריקה הלטינית והמדינות הקריביות.

היחסים בין שתי המדינות הושעו בעקבות ההפיכה בהונדורס בשנת 2009 (אשר אורוגוואי גינתה), אבל בסופו של דבר הם כוננו מחדש בשנת 2011 עם חזרתו של מנואל סלאיה להונדורס וסיום הגלייתו.נשיא הונדורס פורפיריו לובו סוסה ביקר באורוגוואי לצורכי עבודה. הנשיא הוזמן לפסגת המרקוסור על ידי נשיא אורוגוואי חוסה מוחיקה.

## יחסי סחר
הסחר הבילטרלי בין שתי המדינות הוא קטן יחסית לאזור ועמד על 1.5 מיליון דולר ב-2015 אך נחשב ליציב ולא נד לרוב תנודות גבוהות במהלך השנים. הייצוא העיקרי מהונדורס לאורוגוואי הוא אזבסט בעוד שאורוגוואי מייצאת להונדורס תרופות ואורז.

## נציגויות דיפלומטיות
* הונדורס מיוצגת באורוגוואי באמצעות שגרירותה בבואנוס איירס, ארגנטינה, ובנוסף מחזיקה קונסוליה במונטווידאו.
* אורוגוואי מיוצגת בהונדורס באמצעות שגרירותה בגואטמלה סיטי, גואטמלה, ובנוסף מחזיקה שתי קונסוליות בטגוסיגלפה ובסן פדרו סולה.

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
מריה דה לאס מרסדס, נסיכת בורבון-שתי הסיציליות

**מריה דה לאס מרסדס, נסיכת בורבון-שתי הסיציליות** (בספרדית: **María de las Mercedes de Borbón y Orleans**; 23 בדצמבר 1910 – 2 בינואר 2000), הייתה אמו של חואן קרלוס הראשון, מלך ספרד.

## ביוגרפיה
מריה דה לאס מרסדס נולדה ב-23 בדצמבר 1910 במדריד, לקרלוס, נסיך בורבון-שתי הסיציליות וללואיז, נסיכת אורליאן, בתם של הנסיך פיליפ, רוזן פריז ומארי איזבל, נסיכת אורליאן.

בשנת 1921 עברה מריה מרסדס עם משפחתה לסביליה, כאשר אביה מונה למושל המחוז שם. לאחר הדחת אלפונסו השלושה עשר, מלך ספרד בשנת 1931 והקמת הרפובליקה הספרדית השנייה, הוגלו בני המשפחה מספרד, ועברו להתגורר בקאן בצרפת.

ב-14 בינואר 1935 השתתפה מריה מרסדס בחתונת באטריס, נסיכת ספרד, בתו של אלפונסו השלושה עשר, ופגשה שם את אח הכלה האינפנטה חואן, וב-12 באוקטובר אותה שנה התחתנו השניים ברומא. בני הזוג חיו בקאן וברומא, ועם פרוץ מלחמת העולם השנייה עברו ללוזאן להתגורר עם חמותה ויקטוריה אאוחניה, מלכת ספרד, ולאחר מכן התגוררו באשטוריל שבפורטוגל. בשנת 1941 מת חמיה אלפונסו השלושה עשר, ובעלה הפך לטוען לכתר ספרד, ונטל לעצמו את התואר "רוזן ברצלונה".

בשנת 1953 השתתפה מריה מרסדס בהכתרת אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת, כנציגת בית המלוכה הספרדי.

לאחר מיתת פרנקו בשנת 1975 הוכתר בנה כחואן קרלוס הראשון, מלך ספרד, ובשנת 1976 תיווכה מריה מרסדס בינו לבין בעלה אשר התנכר לו מאז הפך ליורשו של פרנקו. בשנת 1977 ויתר בעלה על טענתו לכתר ספרד, ונשאר רק עם התואר "רוזן ברצלונה".

בשנת 1982 שברה מריה מרסדס את ירכה, ובשנת 1985 שברה את עצם הירך השמאלית, מה שריתק אותה לכיסא גלגלים עד סוף ימיה. בשנת 1993 מת בעלה חואן, רוזן ברצלונה, ובשנת 1995 התחתנה נכדתה אלנה, דוכסית לוגו בסביליה בשל אהבתה של מריה מרסדס לעיר.

ב-2 בינואר 2000 מתה מריה מרסדס כתוצאה מהתקף לב בלנסרוטה, שם שהתה משפחת המלוכה בחגיגות השנה החדשה, והיא נקברה באחוזת הקבר המלכותית באל אסקוריאל.

## משפחתה
ב-12 באוקטובר 1935 התחתנה מריה מרסדס עם חואן, רוזן ברצלונה, שממנו נולדו לה 4 ילדים:
* הנסיכה פילאר, דוכסית בדחוס (1936-2020), התחתנה עם לואיס גומז-אסבו, רוזן דה לה טורה
* חואן קרלוס הראשון, מלך ספרד (נולד ב-1938), התחתן עם סופיה, מלכת ספרד
* הנסיכה מרגריטה, דוכסית סוריה (נולדה ב-1943), התחתנה עם קרלוס סוריטה, דוכס סוריה
* אלפונסו, נסיך ספרד (1941–1956)

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:משפחת המלוכה הספרדית
קטגוריה:בית בורבון
קטגוריה:ילידות 1910
קטגוריה:נפטרות ב-2000
קטגוריה:נפטרים ב-2000
אורי ביילין

**אורי ביילין** (נולד ב-31 ביולי 1978) הוא מוזיקאי ופרסומאי ישראלי.

## עולם הפרסום
אורי ביילין עומד בראש משרד הפרסום "הביילינים", אשר החל דרכו בשנת 2003 כיחידת חדשנות במסגרת משרד הפרסום מקאן אריקסון (היום מקאן תל אביב) ומאז שנת 2007 פועל באופן עצמאי. ביילין זכה בעבר בתחרות הקריאייטיב הבינלאומית EPICA ולפני מספר שנים זכו "הביילינים" בפרס הזהב השמור למקום הראשון במכירות ובאפקטיביות של מהלכי פרסום בתחרות האפי, בקטגוריית חשמל ומוצרי אלקטרוניקה.

ביילין הוא הבמאי, התסריטאי והמפיק של סרטי הפרסום של חברת הביילינים ובין עבודות הבימוי: קמפיין לקרולינה למקה ברלין, המכללה האקדמית תל אביב יפו, מיקרוסופט, החברה להגנת הטבע, דיוטי פרי ג׳יימס ריצ’ארדסון, מגה ספורט, לשכת רואי החשבון, לשכת סוכני הביטוח, עמותת עיגול לטובה ועוד.

כיום אורי הוא מרצה מן החוץ בחוג לתקשורת של המרכז הבינתחומי הרצליה בנושא חדשנות ופרסום ומשמש כשופט בתחרויות פרסום.

## קריירה מוזיקלית
אורי ביילין הוא זמר-יוצר, שמנגן על מגוון כלים ביניהם: פסנתר, תופים, בס וגיטרות.

ביילין שירת בצבא בלהקה צבאית והוא בן מחזורו של עידן רייכל, שאף שימש כקלידנו של ביילין בהופעות אלבום הבכורה, לצד עילי בוטנר בגיטרות. בשנת 1999 נבחר על ידי גלגלצ ל"דבר הבא" במוזיקה הישראלית (מבצע, מלחין, כותב ומעבד) עם שירו "היום את במבצע". בשנת 2002 זכה בתחרות "נוצת הזהב" של אקו"ם על אלבום הבכורה שלו "כובש".

בשנת 2016 השיק את הפרויקט "הבכירים + אורי", במרכזו שיתף בשיריו המקוריים, אמנים בכירים וותיקים וביניהם ניסים סרוסי, דורית ראובני, דני ליטני, עוזי פוקס, רבקה מיכאלי, ישראל גוריון, מיכל טל, דודו זכאי ואמנים נוספים. שני השירים מתוך הפרויקט אשר בלטו ואשר שניהם הגיעו לראש בחירת העורכים המוזיקליים ברשת ג' של קול ישראל הם "בואי" עם חנן יובל ורמי קליינשטיין ו"מגדלים וארמונות" עם מיקי גבריאלוב. הפרויקט זכה לתהודה בתקשורת ובעבורו קיבל אורי אות הוקרה מיוחד מארגון אמני ישראל – אמ"י.

ב-2022 הוציא את "גבוה" ו"נפלא בקולה", שני סינגלים מתוך אלבומו הרביעי שעתיד לצאת בהמשך השנה.

## חיים פרטיים
אורי ביילין הוא בנו של השר וחבר הכנסת לשעבר יוסי ביילין ושל עו"ד הלנה ביילין. הוא נשוי לעו"ד מארי ביילין ואב לשלושה.

## דיסקוגרפיה
* כובש (2002)
* The F Album (2012)
* הבכירים + אורי (2016)

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* אבישי מתיה, ביקורת על האלבום "כובש" 
* הקליפ לשיר "גבוה" בתוכנית "סוכן תרבות" בכאן11
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זוכי פרס אקו"ם
קטגוריה:זמרים-יוצרים ישראלים
קטגוריה:פזמונאים ישראלים
קטגוריה:פרסומאים ישראלים
קטגוריה:חברי להקות צבאיות ישראליות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1978
נמל התעופה פוקהרה

**נמל התעופה פוקהרה** (בנפאלית: **पोखरा विमानस्थल**) הוא נמל תעופה אזורי הממוקם בעיר פוקהרה שבנפאל. נמל התעופה הנוכחי הוקם ב-1958 ומפעיל בעיקר טיסות פנים ארציות בנפאל בין קטמנדו וכפרים שונים בנפאל. ב-2011 החלה חברת "בודהה איירליינס", לתפעל טיסות בין פוקהרה לעיר לאקנאו שבהודו. מתוכנן מסלול טיסה בינלאומי בין פוקהרה לנמל התעופה הבינלאומי אינדירה גנדי, ניו דלהי, הודו.

שדה התעופה הבינלאומי החדש במרחק של 3 ק"מ ממזרח לנמל התעופה המקומי נפתח ב-2023, והוא מחליף בהדרגה את הנמל המקומי. בניית המסלול הראשי הושלמה ב-2018, שנתיים לאחר השקת הפרויקט. חברת China CAMC Engineering זכתה במכרז להקמתו בשנת 2014. מימון בניית נמל התעופה מתבסס בעיקרו על ידי הלוואה של 215.96 מיליון דולר שניתנה לממשלת נפאל על ידי בנק EXIM הסיני.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

פוקהרה
פסטיבל פוצ'יני

ממוזער|200px|יד זיכרון לפוצ'יני בעיר הולדתו הסמוכה, לוקה
**פסטיבל פוצ'יני** הוא פסטיבל אופרה שנתי, המתקיים בחודשי יולי-אוגוסט להצגת האופרות של המלחין האיטלקי ג'אקומו פוצ'יני.
הפסטיבל נערך בטורה דל לאגו, איטליה, עיר השוכנת בין לאגו די מאסאצ'וקולי והים הטירני, מרחק ארבעה קילומטרים מחופי ויארג'ו בריביירה הטוסקנית ו-18 קילומטר מפיזה ולוקה, עיר הולדתו של פוצ'יני.

הפסטיבל, המעלה ארבע עד חמש הצגות של עד ארבע הפקות אופראיות בכל עונה, מושך כארבעים אלף צופים אל התיאטרון הפתוח שלו, "תאטרו דאי קוואטרומילה" ("תיאטרון ארבעת-אלפים", המכונה כך על שם תפוסתו, אף כי למעשה נבנו בו 3,200 מושבים), קרוב מאוד ל"וילה פוצ'יני", הבית שהמלחין בנה ב-1900 ושם חי והלחין את האופרות העיקריות שלו, עד שזיהום אוויר מן האגם אילץ אותו להעתיק ב-1921 את מושבו לוויארג'ו. פוצ'יני קבור, יחד עם עוד מבני משפחתו שמתו אחריו, בקאפלה קטנה בתוך הווילה, בחדר שהוסב למאוזוליאום אחרי מותו.

## ראשית הדברים
פסטיבל פוצ'יני החל בשנת 1930 בעקבות הערה שאמר פוצ'יני, על פי השמועה, לידידו ג'ובאקינו פורצאנו, אחד הלברתנים שלו, בשנת 1924, ממש לפני נסיעתו למרפאה בבריסל לניתוח גרון: "אני תמיד בא הנה ושט בסירה כדי לירות בחרטומנים - אבל הייתי רוצה פעם לבוא הנה להאזין לאחת האופרות שלי תחת כיפת השמים." הסברה הייתה, שהמלחין הביע את תקוותו, שהאופרות שלו תבוצענה בחיק הטבע, בתפאורה הנפלאה של אגם מאסאצ'וקולי. מכל מקום, נכדתו, סימונטה פוצ'יני, מזימה השערה זו, בטענה, שאין כל מסמך כתוב המעיד על משאלה כזו, ואין זה מתקבל על הדעת, משום שפוצ'יני בחר בטורה דל לאגו כמקלט ומקום לנפוש בו בשלווה וברוגע, שלהם שאף אותו זמן. 
ממוזער|שמאל|250px|וילה פוצ'יני

אף על פי כן, ב-24 באוגוסט העלה פורצאנו, יחד עם פייטרו מסקאני, גם הוא תלמידו של פוצ'יני בעבר, את ההפקות הראשונות של אופרה מאת פוצ'יני על חוף האגם, בחזית ביתו של המאסטרו. בתיאטרון מאולתר, ה"קארו די טספי ליריקו", שהבמה שלו נבנתה על כלונסאות משוקעים בקרקע האגם, ביצעה להקת אופרה נודדת את לה בוהם בבימוי פורצאנו ובניצוח מסקאני. אותה להקה באה שוב ב-1931 כשבנימינו ג'ילי ואדלייד סאראצ'ני הופיעו ב"לה בוהם", ואילו רוזטה פמפאניני ואנג'לו מיקטי הופיעו במאדאם באטרפליי. הייתה זו ראשיתו של מה שיצמח לפסטיבל אופרה גדול.

עם זאת, בשנים שעד 1949, מחמת האקלים הפוליטי והפיננסי, התקיים במקום רק מופע אחד - בשנת 1937 - וזה היה קונצרט עם ליצ'ה אלבנזה כאחת הסולניות. בשנת 1949, לציון השנה ה-25 למות פוצ'יני, חזר הפסטיבל ונפתח ב"La fanciulla del West" ("נערה מן המערב") ונמשך אל שנות ה-50' של המאה ה-20 ברבות מיצירותיו הנודעות ביותר של המלחין.

## קישורים חיצוניים

*  

## הערות שוליים

פוצ'יני
עונת 1982/1983 בסרייה א'

**עונת 1982/1983 בסרייה א**' הייתה העונה ה-81 של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית ונוהלה על ידי "ליגת הכדורגל" (Lega Calcio). המשחקים החלו ב-12 בספטמבר 1982 והסתיימו ב-15 במאי 1983. 

בליגה השתתפו 16 קבוצות. התחרות התקיימה בשיטת ליגה עם משחקי בית ומשחקי חוץ. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו.

הלאס ורונה, סמפדוריה ופיזה היו הקבוצות שעלו מהליגה השנייה.

רומא זכתה באליפות בפעם השנייה בתולדות המועדון. 

בסיום העונה לסרייה ב' ירדו קליארי, צ'זנה וקטנזארו. במקום הקבוצות שירדו לסרייה א' העפילו מילאן, לאציו וקטניה. 

## טבלת הליגה

## כדורגלנים מצטיינים
מישל פלאטיני () שחקנה של יובנטוס, כבש 16 שערים וזכה בתואר מלך השערים. 

## קישורים חיצוניים

*נתונים מאתר rsssf
* נתונים מפורטים מאתר transfermarkt

איטליה
איטליה
קטגוריה:עונות בסרייה א'
לואיז, נסיכת אורליאן

**לואיז, נסיכת אורליאן** (בצרפתית: **Louise d'Orléans**; 24 בפברואר 1882 - 18 באפריל 1958), הייתה בתו של הנסיך פיליפ, רוזן פריז וסבתו של חואן קרלוס הראשון, מלך ספרד.

## ביוגרפיה
לואיז נולדה ב-24 בפברואר 1882 בקאן, לפיליפ, רוזן פריז ולמארי איזבל, נסיכת אורליאן, בתם של אנטואן, דוכס מונפנסייה והאינפנטה לואיסה פרננדה, דוכסית מונפנסייה.

ב-16 בנובמבר 1907 התחתנה לואיז באבשאם, ווסטרשייר, אנגליה עם קרלוס, נסיך בורבון-שתי הסיציליות, נכדו של פרננדו השני, מלך שתי הסיציליות ואלמנה של מרסדס, נסיכת אסטוריאס. בני הזוג התגוררו במדריד, ונולדו להם 4 ילדים.

בשנת 1921 עברה המשפחה לסביליה, שם מונה קרלוס למושל המחוז. לאחר הדחת אלפונסו השלושה עשר, מלך ספרד בשנת 1931 והקמת הרפובליקה הספרדית השנייה, הוגלו בני המשפחה מספרד, ועברו להתגורר בקאן בצרפת. לאחר מכן התגוררה המשפחה באיטליה ובשווייץ, ולאחר ניצחונו של פרנקו חזרה המשפחה לספרד והתיישבה בסביליה.

ב-18 באפריל 1958 מתה לואיז בסביליה, והיא בת 78 שנים.

## משפחתה
ב-16 בנובמבר 1907 התחתנה לואיז עם קרלוס, נסיך בורבון-שתי הסיציליות, ממנו נולדו לה 4 ילדים:
* קרלוס, נסיך בורבון-שתי הסיציליות (1908–1936), נהרג במלחמת האזרחים בספרד בצד הלאומני
* מריה דה לוס דולורס, נסיכת בורבון-שתי הסיציליות (1909–1996), התחתנה עם אוגוסטין יוזף צ'רטוריסקי
* מריה דה לאס מרסדס, נסיכת בורבון-שתי הסיציליות (1910–2000), התחתנה עם חואן, רוזן ברצלונה
* מריה דה לה אספרנסה, נסיכת בורבון-שתי הסיציליות (1914–2005), התחתנה עם פדרו גשטאו, נסיך אורליאן-ברגנסה

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בית אורליאן
קטגוריה:ילידות 1882
קטגוריה:נפטרות ב-1958
יחסי סרביה–קובה

**יחסי סרביה–קובה** הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין **[[קובה|הרפובליקה של קובה]]** לבין **[[סרביה|הרפובליקה של סרביה]]**.

## סקירה כללית
קובה תומכת בעמדה של סרביה כלפי קוסובו בהתחשב לכך שעצמאות קוסובו היא לא חוקית וסותרת את עקרונות המשפט הבינלאומי הפומבי ואת עקרונות מגילת האומות המאוחדות. סרביה נהגה לגנות את ארצות הברית על אמברגו הנשק שהיא הטילה על קובה בעבר והצביעה בעד בהצבעה באו"ם בנושא סיום האמברגו.

הפרלמנט הקובני השפיע רבות על הפרלמנט הסרבי ויש בהם קבוצות פרלמנטריות דומות.

## ייצוג
* קובה מיוצגת בסרביה בדרג השגרירות באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בבלגרד, בירת המדינה.
* סרביה מיוצגת בקובה בדרג השגרירות באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בהוואנה, בירת המדינה.

## ראו גם
* יחסי סרביה–ערב הסעודית

## קישורים חיצוניים
*

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
חנק קלברי

**חנק קלברי** (שם מדעי: *Calabaria reinhardtii*) הוא מין נחש ממשפחת החנקיים המהווה מין יחיד בסוגו ובתת-משפחתו. הוא חי בטבע ביערות הגשם של אפריקה. כשאר בני משפחתו הוא אינו ארסי אלא חונק את טרפו בלחיצה חזקה.
## מאפיינים
אורכו של החנק הקלברי יכול להגיע למטר אחד ולו קשקשים שחורים-אדמדמים ומבנה גופו גלילי. הוא בעל ראש קטן ובעל גולגולת המותאמת לחפירה ובעלת עצמות קדמיות. העיניים קטנות וחסרות גומות חישה וצבעם חום.

הנחש מצוי ביערות הגשם של אגן הקונגו ובאזורים לחים והוא פעיל במיוחד בלילה. הוא חופר באדמה ביעילות וכך מסתתר מאויבים. אם הוא מותקף הוא ירים את זנבו ויטעה את הטורף שמכוון לראשו ובינתיים יחפש מקום מבטחים. הוא יתקוף בתגובה רק כמוצא אחרון.

הנחש ניזון ממכרסמים או מחדפים החיים במחילות והוא פולש אליהם כדי לטרוף אותם. הוא חונק אותם כנגד גופו או מוחץ את הטרף לקיר המערה עד למותו.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1851
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי הרמן שלגל
קטגוריה:חנקיים
קטגוריה:זוחלים יחידים בסוגם
קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: זוחלים
קטגוריה:זוחלים ביערות הגשם האפריקאים
חנק שפוע חוטם

ממוזער|Candoia carinata
**חנק שפוע חוטם** (שם מדעי: *Candoia*) הוא סוג של נחש ממשפחת החנקיים והוא הסוג היחיד בתת-משפחת **חנקים שפועי חוטם**. המינים בסוג מצויים בגינאה החדשה, איי מאלוקו ובמלנזיה עד לסמואה ולטוקלאו.
## מאפיינים
למינים אלה גוף גדול ומגושם אך לא כמו של נחשי הבריח. אורכם מגיע לאורך 60 ס"מ עד 1.8 מטר. צבעם מוסווה ודומה לצבע העצים והענפים עליהם הם חיים, בדרך כלל חום, צהוב או ירוק.

הם חיים ביערות גשם ומטפסים על העצים. הם יוצאים לציד לילי ומחפשים בעיקר צפרדעים, קרפדות ולטאות קטנות עד בינוניות. הם הורגים את טרפם על ידי מחיצה בתוך גופם השרירי.

## מינים
* *Candoia aspera*
* *Candoia bibroni*
* *Candoia carinata*
* *Candoia paulsoni*
* *Candoia superciliosa*

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1842
קטגוריה:חנקיים
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון אדוארד גריי
הנסיך אלפונסו, רוזן קזרטה

**הנסיך אלפונסו, רוזן קזרטה** (באיטלקית: **Alfonso di Borbone-Due Sicilie**; 28 במרץ 1841 – 26 במאי 1934), היה בנו של פרננדו השני, מלך שתי הסיציליות והטוען לכתר לאחר אחיו פרנצ'סקו השני, מלך שתי הסיציליות.

## ביוגרפיה
אלפונסו נולד ב-28 במרץ 1841 בקזרטה, לפרננדו השני, מלך שתי הסיציליות ולמריה תרזה, ארכידוכסית אוסטריה, בתם של הארכידוכס קרל, דוכס טשן והנרייטה, נסיכת נסאו-ויילבורג. בעת לידתו היה אלפונסו הרביעי בתור לרשת את ממלכת שתי הסיציליות, לאחר אחיו למחצה פרנצ'סקו, דוכס קלבריה ואחיו הבוגרים לואיג'י, רוזן טראני ואלברטו, רוזן קסטרוג'ואבני. בשנת 1844 מת אחיו אלברטו, ואלפונסו הפך לשלישי בסדר הירושה.

בשנת 1859 מת אביו פרננדו השני, ואחיו פרנצ'סקו השני עלה לשלטון במקומו. זמן קצר לאחר מותו ניצחו הכוחות הצרפתיים והסרדיניים את הצבא האוסטרי במלחמת אוסטריה-סרדיניה, מה שהוביל כעבור זמן קצר לאיחוד איטליה ולהדחתו של אחיו מהשלטון. אלפונסו יחד עם משפחתו ברחו לרומא, ובהמשך עברו משם לווינה.

בשנת 1886 מת אחיו לואיג'י, רוזן טראני, ומכיוון שהייתה לו רק בת אחת - מריה תרזה, נסיכת שתי הסיציליות, הפך אלפונסו לראשון בתור בסדר הירושה. בשנת 1894 מת אחיו למחצה פרנצ'סקו השני, מלך שתי הסיציליות, ואלפונסו הפך לטוען לכתר ממלכת שתי הסיציליות. ב-26 במאי 1934 מת אלפונסו בקאן בצרפת, ובנו הנסיך פרננדו פיו, דוכס קלבריה הפך לטוען לכתר של שתי הסיציליות.

## משפחתו
ב-8 ביוני 1868 התחתן אלפונסו עם בת דודתו מריה אנטונייטה, נסיכת שתי הסיציליות, בתם של פרנצ'סקו, רוזן טראפאני ומריה איזבלה, ארכידוכסית אוסטריה, שממנה נולדו לו 12 ילדים:
* הנסיך פרננדו פיו, דוכס קלבריה (1869–1960)
* קרלוס, נסיך בורבון-שתי הסיציליות (1870–1949)
* פרנצ'סקו די פאולה, נסיך בורבון-שתי הסיציליות (1873–1876)
* מריה אימקולאטה, נסיכת בורבון-שתי הסיציליות (1874–1947), התחתנה עם יוהאן גאורג, נסיך סקסוניה
* מריה כריסטינה, נסיכת בורבון-שתי הסיציליות (1877–1947), התחתנה עם פטר פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה
* מריה די גראציה, נסיכת בורבון-שתי הסיציליות (1878–1973), התחתנה עם לואיש, נסיך אורליאן-ברגנסה
* מריה ג'וזפינה, נסיכת בורבון-שתי הסיציליות (1880–1971)
* גנארו, נסיך בורבון-שתי הסיציליות (1882–1944)
* הנסיך רניירי, דוכס קסטרו (1883–1973)
* פיליפו, נסיך בורבון-שתי הסיציליות (1885–1949)
* פרנצ'סקו ד'אסיזי, נסיך בורבון-שתי הסיציליות (1888–1914)
* גבריאלה, נסיך בורבון-שתי הסיציליות (1897–1975)

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:בית בורבון
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1841
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1934
חנקוניים

**חנקוניים** (שם מדעי: Erycinae) היא תת-משפחה של נחשים ממשפחת החנקיים המהווים את הקטנים שבמיני המשפחה. הם נפוצים בעולם הישן באירופה, אסיה ואפריקה. המין חנק משריץ נפוץ בישראל.

## מאפיינים
אורכו של הגדול שבחנקוניים *Eryx johnii* הוא 120 ס"מ אך רוב המינים מגיעים לגודל 60 ס"מ. הם בעלי קשקשים משובצים בצבע אפור עד אדום ושחור והם בעלי ראש קטן ועיניים קטנות. החנקוניים חשים את סביבתם על ידי הלשון המפוצלת שלהם וּמתפתלים במהירות מתחת לאדמה או לסלעים. אצל מינים רבים הנקבות גדולות יותר מהזכרים.

טרפם קטן יותר מהטרף של החנקיים הגדולים וכולל בעיקר מכרסמים אך גם לטאות ועופות קטנים. הם הורגים את הטרף שלהם בחניקה בעזרת שריריהם החזקים או מוחצים אותו בתקרת המאורה שלו.

נחשים אלה הם חיות מחמד קלות לטיפול מאחר שהם אינם מסוכנים וצריכים מעט מאוד מזון.

## מיון
תת-משפחה זו כוללת, נכון למאי 2025, 13 מינים.
** משפחה חנקיים (Boidae)
*** תת-משפחה **חנקוניים** (Erycinae)
**** סוג חנק (*Eryx*) – בו 13 מינים ביניהם חנק משריץ (*Eryx jaculus*).

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1831
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי שארל לוסיאן בונפרטה
קטגוריה:חנקיים
ארנסט מבוקה

**ארנסט מאבוקה** (בצרפתית: **Ernest Mabouka**; נולד ב-16 ביוני 1988) הוא כדורגלן עבר קמרוני ששיחק בעמדת המגן הימני.

## קריירה
מבוקה החל את הקריירה המקצוענית שלו במועדון הקמרוני לה אסטר, וביולי 2010 חתם בקבוצת מ.ש.ק. ז'ילינה מליגת העל הסלובקית. את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ערך במסגרת משחק הגומלין של רבע גמר הגביע הסלובקי מול קבוצת טאטרן ליפובסקי מיקולש. מבוקה היה שותף לדאבל בו זכתה הקבוצה בעונת 2010/2011, ובנוסף זכה עמה באליפות גם בעונת 2016/2017.

ב-9 ביולי 2017 הגיע מבוקה לישראל וחתם לשנתיים במכבי חיפה תמורת סכום העברה של 340 אלף דולר. ב-4 בנובמבר 2019 כבש את שערו הראשון במדים הירוקים, בניצחון 2–1 על הפועל תל אביב.

ב-29 ביוני 2020 האריך את חוזהו במועדון לעונה נוספת. ב-30 במאי 2021 זכה באליפות ליגת העל בכדורגל. בקיץ 2021 הפך לשחקן חופשי לאחר שמכבי חיפה לא חידשה את חוזהו.

ב-5 בינואר 2022 חתם מאבוקה בהפועל נוף הגליל.

### נבחרת קמרון
מבוקה זומן לראשונה לסגל נבחרת קמרון לקראת משחקי ההכנה לגביע אפריקה לאומות 2017. את הופעת הבכורה שלו במדים הלאומיים, ערך ב-5 בינואר 2017, בניצחון 2–0 על קונגו. מבוקה נכלל בסגל הנבחרת הקמרונית שזכתה בגביע אפריקה לאומות באותה שנה, וכן בסגל לגביע הקונפדרציות 2017 שנערך ברוסיה.

## תארים
;נבחרת קמרון
*גביע אפריקה לאומות: 2017

;מ.ש.ק. ז'ילינה
*אליפות סלובקיה: 2016/2017
*הגביע הסלובקי: 2010/2011

; מכבי חיפה
* אליפות: 2020/2021

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים קמרונים
קטגוריה:מגני כדורגל קמרונים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת קמרון
קטגוריה:כדורגלני מ.ש.ק. ז'ילינה
קטגוריה:כדורגלני מכבי חיפה
קטגוריה:ספורטאים זרים בסלובקיה
קטגוריה:ספורטאים קמרונים בישראל
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2017
קטגוריה:כדורגלני גביע הקונפדרציות 2017
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:כדורגלני הפועל נוף הגליל
קטגוריה:קמרונים שנולדו ב-1988
בואה עצים

**בואה עצים** (שם מדעי: *Corallus*) הוא סוג של נחשים גדולים החיים ביערות גשם באמריקה הדרומית ואמריקה המרכזית. הם מזכירים במראם פיתוניים אך שייכים למשפחת החנקיים.
## מאפיינים
אורכו של המין הגדול בסוג, רב חנק אזמרגדי, הוא עד 1.8 מטרים. נחשים אלה בעלי גוף ירוק ומנומר בעדינות וחלקם חומים. כשמם, הם מצויים בין ענפי העצים ביער ומסתווים במארב לטרף לא זהיר. הם יכולים ללכוד מכרסמים, זוחלים אחרים ועופות שונים על ידי תפיסה בעזרת לסתותיהם הגדולות והתלפפות עליהם עד למותם. הם יכולים לצום זמן רב לאחר שאכלו ארוחה טובה.

חלק ממינים אלה הם חיות מחמד מבוקשות, אך אחרים נמצאים בסכנה בטבע.

## מינים
**Corallus annulatus*
*רב חנק האמזונאס (*Corallus batesii*)
**Corallus blombergi*
*רב חנק איזמרגדי (*Corallus caninus*)
**Corallus cookii*
**Corallus cropanii*
**Corallus grenadensis*
**Corallus hortulanus*
**Corallus ruschenbergerii*

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1803
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פרנסואה מארי דודין
קטגוריה:חנקיים
קרלוס, נסיך בורבון-שתי הסיציליות

**קרלוס, נסיך בורבון-שתי הסיציליות** (באיטלקית: **Carlo Tancredi di Borbone-Due Sicilie**; 10 בנובמבר 1870 - 11 בנובמבר 1949) היה אחיינו של פרנצ'סקו השני, מלך שתי הסיציליות וסבו של חואן קרלוס הראשון, מלך ספרד.

## ביוגרפיה
קרלוס נולד ב-10 בנובמבר 1870 בבולצנו, לנסיך אלפונסו, רוזן קזרטה ולמריה אנטונייטה, נסיכת שתי הסיציליות, בתם של פרנצ'סקו, רוזן טראפאני ומריה איזבלה, ארכידוכסית אוסטריה.

במהלך מלחמת ארצות הברית–ספרד שירת קרלוס בצבא הספרדי, ואף הגיע בו לבסוף לדרגת מפקח כללי.

ב-14 בפברואר 1901 התחתן קרלוס עם מרסדס, נסיכת אסטוריאס, אחותו של אלפונסו השלושה עשר, מלך ספרד, וקיבל את התואר אינפנטה של ספרד. לבני הזוג נולדו 3 ילדים, אולם מרסדס מתה בשנת 1904 בעת לידת בתה.

ב-16 בנובמבר 1907 התחתן קרלוס באבשאם, ווסטרשייר, אנגליה עם לואיז, נסיכת אורליאן, בתם של הנסיך פיליפ, רוזן פריז ומארי איזבל, נסיכת אורליאן. בני הזוג התגוררו במדריד, ונולדו להם 4 ילדים.

בשנת 1921 עברה המשפחה לסביליה, שם מונה קרלוס למושל המחוז. לאחר הדחת אלפונסו השלושה עשר, מלך ספרד בשנת 1931 והקמת הרפובליקה הספרדית השנייה, הוגלו בני המשפחה מספרד, ועברו להתגורר בקאן בצרפת. לאחר מכן התגוררה המשפחה באיטליה ובשווייץ, ולאחר ניצחונו של פרנקו חזרה המשפחה לספרד והתיישבה בסביליה.

ב-11 בנובמבר 1949 מת קרלוס בסביליה, והוא בן 79 שנים.

## מחלוקת הירושה בשתי הסיציליות
ב-14 בדצמבר 1900 קודם חתונתו עם מרסדס, נסיכת אסטוריאס, ויתר קרלוס על טענתו לכתר ממלכת שתי הסיציליות. בשנת 1960 מת אחיו הגדול של קרלוס - הנסיך פרננדו פיו, דוכס קלבריה ללא בנים, ובנו של קרלוס - אלפונסו, דוכס קלבריה טען לזכותו על התארים. מנגד אחיו הצעיר של קרלוס - הנסיך רניירי, דוכס קסטרו טען שקרלוס ויתר על התארים, ומשום כך הוא יורש אותם. המחלוקת עדיין לא נפתרה, ובעוד רוב בתי המלוכה באירופה מכירים בצאצאי רניירי כטוענים לכתר, בית המלוכה הספרדי מכיר ביורשיו של אלפונסו כטוענים לכתר.

## משפחתו
ב-14 בפברואר 1901 התחתן קרלוס עם מרסדס, נסיכת אסטוריאס, בתם של אלפונסו השנים עשר, מלך ספרד ומריה כריסטינה, ארכידוכסית אוסטריה, ממנה נולדו לו 3 ילדים:
* אלפונסו, דוכס קלבריה (1901–1964)
* פרננדו, נסיך ספרד (1903–1905) - מת כשנה לאחר מות אימו
* איזבל אלפונסה, נסיכת בורבון-שתי הסיציליות (1904–1985). התחתנה עם הרוזן יאן קאנטי זמויסקי

ב-16 בנובמבר 1907 התחתן קרלוס עם לואיז, נסיכת אורליאן, בתם של הנסיך פיליפ, רוזן פריז ומארי איזבל, נסיכת אורליאן, ממנה נולדו לו 4 ילדים:
* קרלוס, נסיך בורבון-שתי הסיציליות (1908–1936), נהרג במלחמת האזרחים בספרד בצד הלאומני
* מריה דה לוס דולורס, נסיכת בורבון-שתי הסיציליות (1909–1996), התחתנה עם אוגוסטין יוזף צ'רטוריסקי
* מריה דה לאס מרסדס, נסיכת בורבון-שתי הסיציליות (1910–2000), התחתנה עם חואן, רוזן ברצלונה
* מריה דה לה אספרנסה, נסיכת בורבון-שתי הסיציליות (1914–2005), התחתנה עם פדרו גשטאו, נסיך אורליאן-ברגנסה

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:בית בורבון
קטגוריה:אבירי מסדר גיזת הזהב
קטגוריה:ילידי 1870
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1949
קטגוריה:ספרדים שנפטרו ב-1949
נשיא סיירה לאון

**נשיא סיירה לאון** הוא ראש המדינה וראש הרשות המבצעת בסיירה לאון.

הנשיא הנוכחי הוא ג׳וליוס באדה מיו, שנבחר לכהונה ב-2007 ושנית ב-2012.

## תולדות הנשיאות
סיירה לאון קיבלה את עצמאותה ב-1961. עד 1971 הייתה המדינה מונרכיה קונסטיטוציונית, שבראשה עמדה מלכת בריטניה אליזבת השנייה. בתקופה זו היה למדינה מושל כללי. תפקיד הנשיא בא לעולם ב-1971, כאשר סיירה לאון הפכה לרפובליקה. לנשיא היה בתחילה תפקיד סמלי, אך ב-1972 הוא הפך לראש הרשות המבצעת.

עקב התקופות שבהן שרר שלטון צבאי במדינה בעקבות הפיכות (1992-1996, 1997-1998) היו לסיירה לאון עד כה ארבעה נשיאים אזרחיים בלבד:
# **[[סיאקה סטיבנס]]** (Siaka Stevens) (1971-1985)
# **[[ג'וזף סיידו מומו]]** (Joseph Saidu Momoh) (1985-1992)
# **[[אחמד טג'אן קבה]]** (Ahmad Tejan Kabbah) (1996-1997, 1998-2007)
# **[[ארנסט באי קורומה]]** (Ernest Bai Koroma) (2007 ואילך)

## בחירת הנשיא, סמכויותיו וכהונתו
לפי חוקת 1971 נבחר הנשיא על ידי הפרלמנט לתקופה של ארבע שנים. חוקת 1978 קבעה כי במדינה תתקיים מפלגה אחת בלבד, וכי הנשיא ייבחר לכל היותר לשתי תקופות כהונה בנות שבע שנים. חוקת 1991 ביטלה את כלל המפלגה האחת, ועל פיה נבחר הנשיא לכל היותר לשתי תקופות כהונה בנות חמש שנים, ומונה לו סגן נשיא. 

מועמד לנשיאות חייב להיות אזרח סיירה לאון מלידה, בן 40 לפחות, חבר במפלגה ומסוגל לקרוא ולכתוב אנגלית. כיום נבחר הנשיא בהצבעה של הציבור הרחב. אם לא השיג 55 אחוזים מהקולות, ייערך סיבוב שני בין שני המועמדים שקיבלו את מספר הקולות הגדול ביותר.

הנשיא משמש כראש המדינה, כראש הרשות המבצעת וכמפקד העליון של הצבא. הוא ממנה את שרי הקבינט ועומד בראשם, וממנה גם את סגן הנשיא. מינוי כל אלו טעון אישור של הפרלמנט.

משרדו של הנשיא ממוקם בבית הממשלה בעיר הבירה פריטאון. לנשיא יש שני מעונות רשמיים, ששניהם נמצאים בפריטאון. בדרך כלל נמצא רק אחד מהם בשימוש. 

הנשיא מוגן על ידי המשמר הנשיאותי, המורכב מאנשי צבא ומשטרה.

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:סיירה לאון
מריה אנטונייטה, נסיכת שתי הסיציליות

**מריה אנטונייטה, נסיכת שתי הסיציליות** (באיטלקית: **Maria Antonietta di Borbone-Due Sicilie**; 16 במרץ 1851 – 12 בספטמבר 1938), הייתה נכדתו של פרנצ'סקו הראשון, מלך שתי הסיציליות ואשתו של הטוען לכתר ממלכת שתי הסיציליות - הנסיך אלפונסו, רוזן קזרטה.

## ביוגרפיה
מריה אנטונייטה נולדה ב-16 במרץ 1851 בנאפולי, לפרנצ'סקו, רוזן טראפאני ולמריה איזבלה, ארכידוכסית אוסטריה, בתם של לאופולד השני, הדוכס הגדול של טוסקנה ומריה אנטוניה, נסיכת שתי הסיציליות.

בשנת 1859 מת פרננדו השני, מלך שתי הסיציליות, ובנו פרנצ'סקו השני, מלך שתי הסיציליות עלה לשלטון במקומו. זמן קצר לאחר מכן ניצחו הכוחות הצרפתיים והסרדיניים את הצבא האוסטרי במלחמת אוסטריה-סרדיניה, מה שהוביל כעבור זמן קצר לאיחוד איטליה ולהדחתו של פרנצ'סקו השני מהשלטון. בעקבות כך ברחו מריה אנטונייטה ומשפחתה לרומא.

ב-8 ביוני 1868 התחתנה מריה אנטונייטה עם בן דודה הנסיך אלפונסו, רוזן קזרטה, בנו של פרננדו השני, מלך שתי הסיציליות.

בשנת 1886 מת אחי בעלה לואיג'י, רוזן טראני, ומכיוון שהייתה לו רק בת אחת - מריה תרזה, נסיכת שתי הסיציליות, הפך בעלה אלפונסו לראשון בתור בסדר הירושה. בשנת 1894 מת אחיו למחצה פרנצ'סקו השני, מלך שתי הסיציליות, ואלפונסו הפך לטוען לכתר ממלכת שתי הסיציליות. בשנת 1934 מת אלפונסו בקאן בצרפת, ובנם הנסיך פרננדו פיו, דוכס קלבריה הפך לטוען לכתר של שתי הסיציליות, וב-12 בספטמבר 1938 מתה מריה אנטויינטה בפרייבורג בגרמניה.

## משפחתה
ב-8 ביוני 1868 התחתנה מריה אנטונייטה עם בן דודה הנסיך אלפונסו, רוזן קזרטה, ממנו נולדו לה 12 ילדים:
* הנסיך פרננדו פיו, דוכס קלבריה (1869–1960)
* קרלוס, נסיך בורבון-שתי הסיציליות (1870–1949)
* פרנצ'סקו די פאולה, נסיך בורבון-שתי הסיציליות (1873–1876)
* מריה אימקולאטה, נסיכת בורבון-שתי הסיציליות (1874–1947), התחתנה עם יוהאן גאורג, נסיך סקסוניה
* מריה כריסטינה, נסיכת בורבון-שתי הסיציליות (1877–1947), התחתנה עם פטר פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה
* מריה די גראציה, נסיכת בורבון-שתי הסיציליות (1878–1973), התחתנה עם לואיש, נסיך אורליאן-ברגנסה
* מריה ג'וזפינה, נסיכת בורבון-שתי הסיציליות (1880–1971)
* גנארו, נסיך בורבון-שתי הסיציליות (1882–1944)
* הנסיך רניירי, דוכס קסטרו (1883–1973)
* פיליפו, נסיך בורבון-שתי הסיציליות (1885–1949)
* פרנצ'סקו ד'אסיזי, נסיך בורבון-שתי הסיציליות (1888–1914)
* גבריאלה, נסיך בורבון-שתי הסיציליות (1897–1975)

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בית בורבון
קטגוריה:ילידות 1851
קטגוריה:נפטרות ב-1938
רב-חנק האמזונאס

**רב-חנק האמזונאס** (שם מדעי: *Corallus batesii*) הוא מין נחש ממשפחת החנקיים ומהסוג בואה עצים המצוי ביערות האמזונאס. הוא דומה מאוד למין רב-חנק אזמרגדי ושניהם שייכים לאותו הסוג. מין זה התגלה ב-2009 וקיבל את שמו של החוקר הנרי בייטס שגילה את החקיינות הבטסיאנית.

אורכו יכול להגיע לאורך 1.8 מ' והוא מזכיר מאוד את הרב-חנק האזמרגדי אך בעל רצועות לבנות על גופו ועל שפתיו. הוא ירוק ובעל עיניים גדולות וירוקות שלוכדות אור. הוא פעיל בלילה ומטפס על העצים, שם הוא אורב לטרף הכולל מיני מכרסמים, לטאות, צפרדעים ועופות אותם הוא תופס מהאוויר. הוא נכרך על החיה שתפס עד למותה.

הוא מצוי רק בג'ונגלים של אגן האמזונאס בדרום סורינאם, דרום ונצואלה, קולומביה, פרו וברזיל.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1860
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון אדוארד גריי
קטגוריה:חנקיים
קטגוריה:ברזיל: זוחלים
קטגוריה:פרו: זוחלים
קטגוריה:זוחלים ביער האמזונאס
אנקונדה בוליביאנית

**אנקונדה בוליביאנית** (שם מדעי: *Eunectes beniensis*) הוא מין של נחש מהסוג אנקונדה שבמשפחת החנקיים הנפוץ במדינת בוליביה שבדרום אמריקה. היא מצויה במימי ביצות ונהרות רדודים טרופיים.
## מאפיינים
אנקונדה זו יכולה להגיע לאורך 4 מטר. בתחילה פרטים שלה נחשבו לסוג של אנקונדה כהה אך בהירה יותר ממנה וכהה יותר מאנקונדה צהובה. היא נחשבה מין כלאיים שלהם אך לבסוף סווגה למין עצמאי אנדמי לבוליביה.

כמו שאר האנקונדות היא נפוצה רוב זמנה במים שם היא משריצה ולדות חיים. האנקונדה יכולה לטרוף בעלי חיים קטנים ובינוניים ואפילו טורפים אחרים כמו קיימנים או יגוארים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חנקיים
קטגוריה:זוחלים: טורפי-על
קטגוריה:בוליביה: זוחלים
אנקונדה כהת נקודות

**אנקונדה כהת נקודות** (שם מדעי: *Eunectes deschauenseei*) הוא מין של נחש מהסוג אנקונדה שבמשפחת החנקיים המצויה באמריקה הדרומית. אנקונדה זו נמצאת בטבע בצפון-מזרח ברזיל, גיאנה ובחופי גינאה הצרפתית. היא חצי יבשתית ומבלה את רוב זמנה במי ביצות שמוצפות בעונות מסוימות בשנה.

אורכה 1.3-1.9 מ' והיא קטנה יותר משאר מיני הסוג. צבעה כהה וכך גם הנקודות על גופה והיא מזכירה את המין אנקונדה כהה אך קטנה יותר. היא איטית ומצויה בעיקר במים, שם היא אורבת לטרף. האנקונדה משריצה 3-26 ולדות חיים מגופה במים ואורכם בלידה 32-60 ס"מ.

אנקונדה זו כמעט ולא נראתה בטבע. לא ידוע מה מצב שימורה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1936
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אמט ריד דאן
קטגוריה:חנקיים
קטגוריה:זוחלים: טורפי-על
קטגוריה:ברזיל: זוחלים
יחסי גרנדה–קובה

**יחסי גרנדה–קובה** הם היחסים הדיפלומטיים המלאים שבין **[[קובה|הרפובליקה של קובה]]** לבין **[[גרנדה (מדינה)|גרנדה]]**. היחסים עם קובה המהפכנית כוננו לראשונה בשנת 1979 והתנתקו ב-1983 עקב המהפכה בגרנדה. לאחר 10 שנים הפסקה, התמוטטה ממשלת גרנדה המהפכנית והיחסים של קובה וגרנדה חודשו בשנת 1994. בשנת 2008, ממשלת גרנדה הודיעה כי היא מקימה אנדרטה לקובנים שנהרגו בפלישה לגרנדה בשנת 1983.

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
מארי איזבל, נסיכת אורליאן

**מארי איזבל, נסיכת אורליאן** (בצרפתית: **Louis-Philippe-Albert d'Orléans**; 21 בספטמבר 1848 – 23 באפריל 1919), הייתה נכדתו של לואי פיליפ, מלך הצרפתים, ואשתו של הטוען לכתר צרפת הנסיך פיליפ, רוזן פריז.

## ביוגרפיה
מארי איזבל נולדה ב-21 בספטמבר 1848 בסביליה, לאנטואן, דוכס מונפנסייה ולהאינפנטה לואיסה פרננדה, דוכסית מונפנסייה, בתם של פרננדו השביעי, מלך ספרד ומריה כריסטינה, נסיכת שתי הסיציליות.

ב-30 במאי 1864 התחתנה מארי איזבל עם בן דודה הנסיך פיליפ, רוזן פריז, ממנו היו לה 8 ילדים.

לאחר מותו של סבה לואי פיליפ, מלך הצרפתים שהודח במהפכת אביב העמים בשנת 1848, נותרו שני טוענים לכתר "מלך צרפת". "אנרי החמישי", ובעלה "פיליפ השביעי". לאחר נפילת הקיסרות השנייה בשנת 1870 הציעה האספה הלאומית את הכתר לאנרי, רוזן שאמבור, ומכיוון שזה היה חסר ילדים, סוכם בין המלוכנים כי כתרו יעבור לאחר מותו אל פיליפ, נציג בית אורליאן, וכך תיפתר המחלוקת בין שני בתי המלוכה המתחרים. אך להפתעת המלוכנים סירב אנרי לקבל את המלוכה אלא אם כן תזנח צרפת את דגל הטריקולור, ותחליפו בדגלה של צרפת שלפני המהפכה. תנאי זה לא התקבל על דעת האספה הלאומית, וסוכם על הקמת הרפובליקה הצרפתית השלישית כרפובליקה זמנית עד למותו של אנרי, שאז יוכל הרוזן מפריז לקבל את המלוכה, מבלי להעלות תנאים מסוג זה. אך לאחר מותו בשנת 1883, הייתה כבר הרפובליקה מבוססת, והעם סירב להחליפה במלוכה.

כיום רואים המלוכנים שנותרו בצרפת את צאצאיו של לואי פיליפ, השומרים על התואר "רוזן פריז" כטוענים הלגיטימיים לכתר. מיעוט מקרב המונרכיסטים סבור כי אחד מצאצאי בורבון שנותרו בחיים, אזרח ספרדי בשם דון לואיס אלפונסו דה בורבון, המכונה הדוכס מאנז'ו, הוא הראוי לשאת את התואר "הטוען לכתר". שני הצדדים אף נאבקו בבתי המשפט של הרפובליקה, כאשר לאחרונה טען הרוזן מפריז כי יריבו מבורבון אינו ראוי לשאת את התואר המלכותי "דוכס". בתי המשפט דחו את התביעה.

בשנת 1886 נערכה חגיגת הנישואים של בתה אמלי, נסיכת אורליאן עם קרלוש, מלך פורטוגל בפאר רב, ובעקבות כך שוב גורשו פיליפ ומארי איזבל מצרפת. בשנת 1894 מת בעלה פיליפ בבית סטואו בבריטניה, וב-23 באפריל 1919 מתה מארי איזבל בביתה בוילמנריקה דה לה קונדסה בספרד.

## משפחתה
ב-30 במאי 1864 התחתנה מארי איזבל עם בן דודה הנסיך פיליפ, רוזן פריז, ממנו היו לה 8 ילדים:
* אמלי, נסיכת אורליאן (1865–1951), התחתנה עם קרלוש, מלך פורטוגל
* פיליפ, דוכס אורליאן (1869–1926)
* הלן, נסיכת אורליאן (1871–1951), התחתנה עם אמנואלה פיליברטו, דוכס אאוסטה
* שארל, נסיך אורליאן (1875)
* איזבל, נסיכת אורליאן (1878–1961), התחתנה עם הנסיך ז'אן, דוכס גיז
* ז'אק, נסיך אורליאן (1880–1881)
* לואיז, נסיכת אורליאן (1882–1958), התחתנה עם קרלוס, נסיך בורבון-שתי הסיציליות
* פרדינן, דוכס מונפנסייה (1884–1924)

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:בית אורליאן
קטגוריה:ילידות 1848
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1848
קטגוריה:נפטרות ב-1919
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1919
אי-שוויון גאוס

בתורת ההסתברות, **אי-שוויון גאוס** (באנגלית: Gauss's inequality) נותן חסם עליון על ההסתברות שמשתנה מקרי אונימודלי יימצא במרחק מהשכיח שגדול ממרחק נתון כלשהו.

יהי *X* משתנה מקרי אונימודלי עם שכיח *m*, ותהי *&tau;* 2 התוחלת של *X* &minus; *m*)2). אז לכל ערך חיובי *k*, מתקיים:


\Pr(\mid X - m \mid > k) \leq \begin{cases}
\left( \frac{2\tau}{3k} \right)^2 & \text{if } k \geq \frac{2\tau}{\sqrt{3}} \\[6pt]
1 - \frac{k}{\tau\sqrt{3}}        & \text{if } 0 \leq k \leq \frac{2\tau}{\sqrt{3}}.
\end{cases}

המשפט הוכח על ידי קרל פרידריך גאוס ב-1823.

## מקורות

* "Gauss, C. F. (1823). "Theoria Combinationis Observationum Erroribus Minimis Obnoxiae, Pars Prior.


## ראו גם

* אי-שוויון צ'בישב

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:סטטיסטיקה
קטגוריה:קרל פרידריך גאוס
אנטואן, דוכס מונפנסייה

**אנטואן, דוכס מונפנסייה** (בצרפתית: **Antoine d’Orléans, duc de Montpensier**; 31 ביולי 1824 – 4 בפברואר 1890), היה בנו הצעיר של לואי פיליפ, מלך הצרפתים, וגיסה של איזבלה השנייה, מלכת ספרד.

## ביוגרפיה
אנטואן נולד ב-31 ביולי 1824 בשאטו דה ניי, ניי-סיר-סן, ללואי פיליפ השלישי, דוכס אורליאן ולמריה אמליה מנאפולי וסיציליה, בתם של פרננדו הראשון, מלך שתי הסיציליות ומריה קרולינה מאוסטריה.

במהלך מהפכת יולי 1830 הודח שארל העשירי, מלך צרפת, וב-9 באוגוסט הוכתר אביו כלואי פיליפ, מלך הצרפתים. בשנת 1842 התגייס אנטואן כלוטננט לרגימנט התותחנים ה-3 בצבא הצרפתי, וב-17 בנובמבר 1843 הועלה לדרגת קפיטן ומונה למפקד סוללה ברגימנט התותחנים ה-7. בשנת 1844 נשלח אנטואן לאלג'יריה שם לחם בביסקרה, ועל כך קיבל מאביו ב-22 ביוני אותה שנה את תואר אביר בלגיון הכבוד. ב-8 באוגוסט אותה שנה הוא מונה למפקד גדוד והועלה לדרגת לוטננט קולונל, ובשנת 1845 הוא נלחם בהצלחה נגד בני שבט הקאבילה. לאחר מכן ערך אנטואן סיור במזרח התיכון, וביקר ביוון, טורקיה ומצרים.

ב-10 באוקטובר 1846 התחתן אנטואן עם האינפנטה לואיסה פרננדה, דוכסית מונפנסייה, אחותה של איזבלה השנייה, מלכת ספרד, ולכבוד נישואיו קיבל את התארים "דוכס מונפנסייה" ואינפנטה של ספרד.

בשנת 1848 הודח אביו מהשלטון במהלך מהפכת פברואר, ואנטואן ואשתו ברחו עם שאר המשפחה לבריטניה. לאחר מכן עברו אנטואן ואשתו לספרד והתיישבו בסביליה, ובשנת 1858 מונה אנטואן לקפיטן חנרל של הצבא הספרדי.

במהלך המהפכה המהוללת בשנת 1868, תמך אנטואן בחואן פרים נגד המלכה איזבלה. בשנת 1870 הרג אנטואן את האינפנטה אנריקה, דוכס סביליה - אחיו של פרנסיסקו, דוכס קדיס, במהלך דו-קרב, ועל כך ישב במאסר למשך חודש. ב-16 בנובמבר אותה שנה בחר הקורטס ברוב קולות באמדאו, דוכס אאוסטה למלך, ואילו אנטואן קיבל רק 27 קולות, ומשום כך עזב את ספרד. בשנת 1874 חזר אנטואן לספרד, ובשנת 1878 התחתנה בתו מרסדס, נסיכת אורליאן עם אלפונסו השנים עשר, מלך ספרד, אולם היא מתה כעבור 6 חודשים ללא ילדים.

ב-4 בפברואר 1890 מת אנטואן בביתו בסנלוקאר דה בראמדה, ובשנת 1897 מתה אשתו האינפנטה לואיסה פרננדה, דוכסית מונפנסייה.

## משפחתו
ב-10 באוקטובר 1846 התחתן אנטואן עם האינפנטה לואיסה פרננדה, דוכסית מונפנסייה, בתם של פרננדו השביעי, מלך ספרד ומריה כריסטינה, נסיכת שתי הסיציליות, ממנה היו לו 10 ילדים:
* מארי איזבל, נסיכת אורליאן (1848–1919), התחתנה עם הנסיך פיליפ, רוזן פריז
* מארי אמלי, נסיכת אורליאן (1851–1870)
* מארי כריסטין, נסיכת אורליאן (1852–1879)
* מארי דה לה ראגל, נסיכת אורליאן (1856–1871)
* בן מת (1857)
* פרדיננד, נסיך אורליאן (1859–1873)
* מרסדס, נסיכת אורליאן (1860–1878), התחתנה עם אלפונסו השנים עשר, מלך ספרד
* פיליפ רמון מארי, נסיך אורליאן (1862–1866)
* אנטואן, דוכס גליירה (1864–1930)
* לואי מארי פיליפ אנטואן, נסיך אורליאן (1867–1874)

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אבירי מסדר גיזת הזהב
קטגוריה:בית אורליאן
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1824
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1890
טבח רכניץ

**טבח רכניץ** (בגרמנית: **Massaker von Rechnitz**) נערך בלילה שבין 24 ו-25 במרץ 1945 ליד רֶכניץ שבאוסטריה, סמוך לגבול עם הונגריה. בטבח נרצחו ביריות כ-200 עובדי כפייה יהודים הונגרים, על ידי קבוצה של אצילים מקומיים מהחברה הגבוהה וקציני גסטפו שהתאספו למסיבה בטירתה של הרוזנת מרגיט פון בתיאני (Margit von Batthyány ).

באותו ערב חגגו הבאים בריקודים ובשתייה. לקראת חצות, חילקה הרוזנת לבאי המסיבה רובים ואקדחים והציעה להם לבוא ולטבוח ביהודים שהמתינו בשדה הקרוב. אותם יהודים, 200 במספר, אולצו לחפור שעות קודם לכן בור ענק. בתום החפירוות, באיומי רובים אולצו להתפשט ולהמתין בלילה הקפוא על שפת בור המוות. בחצות יצאו חוגגי הטירה והלכו לעבר הבור. שם החלו במסע יריות לקול צחוק ושתייה, מעודדים אחד את השני לקלוע באיברים שונים של היהודים, תחרויות המתה ועוד. 200 יהודים נרצחו באותו הלילה, ולאחר מכן חזרו האורחים לטירה והמשיכו לחגוג.

שנים לאחר מכן, כשהגיעו שמועות על הטבח הנורא, תושבי המקום עשו כל מאמץ להסתיר את הטבח ולא שיתפו פעולה עם חקירת המשטרה ואף החרימו אותה. עד אחד נרצח ועדים נוספים נעלמו בנסיבות מסתוריות.
200px|ממוזער|שמאל|טירת רכניץ בשנת 1930
ישנן עדויות שונות באשר לחומר הראיות. דעה אחת סוברת כי בסוף שנת 1960 נמצאו במקרה 18 מגופות של הקרבנות; הן הוצאו והועברו לבית קברות יהודי בעיר גראץ. לתקופה קצרה המשטרה שבה לחקור את האירוע וניסתה לאסוף ראיות חדשות, אולם לאחר זמן קצר הנושא נשכח לעוד שלושים שנה.

נכון ל-2011, מרבית גופותיהם של הנרצחים לא נמצאו.

הסיפור נחשף בסרט התיעודי "Totschweigen (A Wall Of Silence)" ("השתקה (קיר השתיקה)") של הבמאים ארן והיינריך, וכן בספרו של דייוויד ליצ'פילד (David R.L. Litchfield) על משפחת תיסן. בנוסף נכתב מחזה בשם "רכניץ - מלאך המוות" (Würgeengel), על ידי אלפרידה ילינק, ובשנת 2011 הוא הועלה בישראל על ידי תיאטרון "קאמרשפיל" ממינכן. הסיפור סופר בהרחבה על ידי העיתונאי סשה בתיאני, אחיין-רבה של הרוזנת מרגיט, בספרו "נשף הדמים של הרוזנת מרגיט" (במקור נקרא הספר **' – "ואיך זה קשור אליי?").

בשנת 2018 הוקרן בישראל הסרט ״[[העדות]]״ בהשראת הטבח הזה.

==לקריאה נוספת==
* סשה בתיאני, **נשף הדמים של הרוזנת מרגיט: מסע אל קורות משפחתי'''; מגרמנית: ארנו בר, ירושלים ותל אביב: שוקן, תשע"ו 2016.כ

## קישורים חיצוניים
* 
* 
*  ״העדות״ באתר IMDb

## הערות שוליים

רכניץ
קטגוריה:אוסטריה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מלחמת העולם השנייה: 1945
קטגוריה:בורגנלנד