open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
קבר נבמון

שמאל|ממוזער|250px|תיאור בריכה מקבר נבמון
שמאל|ממוזער|250px|נבמון בסצנת ציד
**קבר נבמון** הוא קברו של **נבמון** (באנגלית: Nebamun), פקיד ממשל מצרי שעסק ברישום תבואה בתקופת "השושלת ה-18" במצרים העתיקה. הקבר ידוע בזכות קבוצה של ציורי קיר, הנחשבים לבין יצירות האמנות החשובות של מצרים העתיקה.

הקבר התגלה על ידי הארכאולוג ג'ובאני ד'אתנסי (Giovanni d’Athanasi) בגדה המערבית של הנילוס בסתיו 1820. מיקום קברו, שמוקם בנקרופוליס של העיר תבאי, אבד כיום. על פי הערכת החוקרים הקבר כוסה בבניה של כפרים מודרניים, וכיום נעשה מאמץ לאתר את מיקומו. לאחר גילוי הקבר הוצאה ממנו קבצה של פרסקאות שנרכשה והועברה אל המוזיאון הבריטי בלונדון. ב-21 בינואר 2009 נחנכה במוזיאון תצוגה חדשה של 11 ציורי קיר מן הקבר שערבו שיחזור ורסטורציה.

בין הממצאים ידוע במיוחד תיאור של בריכה ובה ברווזים ובעלי חיים אחרים. בעוד התיאור האנטומי של בעלי החיים הוא מדויק, בחר האמן להציג אותם בהתאם לקאנון הציור המצרי בתיאור שאיננו פרספקטיבי או המכיל אשליה מרחבית אחרת. ציור ידוע אחר מתאר את נבמון, על גבי סירה בסצנת ציד.

## קישורים חיצוניים

*"הציורים מהקבר האבוד של נבמון" (באנגלית)
*"חדר הקבורה המעוטר של נבמון", עיתון הגרדיאן, 6.1.2009 (באנגלית)

קטגוריה:מצרים: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:פרסקאות
קטגוריה:אוספי המוזיאון הבריטי
טונה (נהר)

שמאל|ממוזער|250px|תחנה מדידת גובה המים בקוריהאשי
**נהר טוֹנֶה** (ביפנית: 利根川) הוא נהר בחבל קאנטו ביפן. הוא הנהר השני באורכו ביפן, עם אורך כולל של כ-322 ק״מ, שני רק לנהר שינאנו. אגן הניקוז שלו הוא הגדול במדינה, בשטח של כ-16,840 קילומטרים רבועים. הנהר מכונה גם "בּנדוֹ טארוֹ" (ביפנית: 坂東太郎), כאשר "בּנדוֹ" הוא כינוי מיושן לחבל קאנטו ו"טארו" הוא שם פופולרי לבן הבכור.

הוא אחד מ״שלושת האחים״, שלושה מהנהרות הגדולים ביפן (השניים האחרים הם נהר יושינו בשיקוקו ונהר צ'יקוגו בקיושו).

## גאוגרפיה
מקור הנהר הוא בהר אומינקמי (大水上山), המשתרע על הגבול בין מחוזות גונמה וניאיגטה. במהלכו נשפכים אליו יובלים והוא נשפך לאוקיינוס השקט בעיר צ'ושי שבמחוז צ'יבה. הנהר אדו מתפצל מהנהר ונשפך למפרץ טוקיו. היובלים הראשיים של הנהר כוללים את הנהרות אגצומה, ואטרסה, קינוּ, אומוי וקוקאי.

## היסטוריה
הנהר היה ידוע פעם באופיו ההפכפך, ונתיבו השתנה בכל פעם שהתרחשו שיטפונות. כיום קשה לשרטט את נתיבו הקדום של הנהר.

במקור זרם הנהר למפרץ טוקיו, ויובלים כדוגמת הנהרות ואטרסה וקינוּ היו פעם מערכות נהרות עצמאיות. על מנת לאפשר תעבורה בנהר, ועל מנת למנוע שיטפונות, החל מפעל בנייה נרחב במאה ה-17, כשאזור קאנטו הפך למרכז הפוליטי של יפן. מסלולו הנוכחי של הנהר נקבע במהלך תקופת מייג'י. אגן הניקוז הרחב שלו הוא לכן בעיקר מלאכותי.

## שימושי האדם
הנהר היה אמצעי תחבורה חשוב עד להופעת מסילת הברזל במאה ה-19. בנהר נעשה שימוש להובלת מוצרים מקומיים כמו רוטב סויה מצושי, אבל גם מוצרים מאזור טוהוקו, במטרה לחסוך זמן ולהימנע מהסיכון של שיט בים הפתוח.

כיום יש על הנהר מספר סכרים שנועדו לספק מים ליותר מ-30 מיליון התושבים באזור המטרופוליטני של טוקיו.

מינאקמי אונסן במחוז גונמה הוא מוצא הנהר טונה. במהלך תקופת הפשרת השלגים באביב, אפריל עד יוני, יש קטע בן 12 קילומטרים, הקרוי מומיג'יקיו, ובו שבעה אשדות בדרגה 3-4 (על פי סולם קושי הנהר הבינלאומי). הנהר הוא אחד האתרים הטובים ביותר ביפן לשיט קיאקים ורפטינג, והוא אירח את גביע העולם ברפטינג באביב 2007. הפשרת השלגים באביב מגבירה את כמות המים עד לדרגה קושי 4, אבל בקיץ הנהר שקט הרבה יותר ודרגת הקושי שלו יורדת ל-2.

## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:יפן: נהרות
קטגוריה:קאנטו
הונאת DHCP

**הונאת DHCP** (באנגלית: **DHCP spoofing**) היא שיטת התקפה של מחשב ברשת מקומית על מחשב אחר באותה רשת שמטרתה לשלוט בהגדרות הרשת של המחשב הנתקף באמצעות התחזות לשרת DHCP הפועל באותה הרשת.

## שיטת ההתקפה
ברשת אשר מותקן בה שרת DHCP פעיל, מחשבי העבודה יכולים לעלות ללא הגדרות רשת ולשלוח הודעת DHCP ב-Broadcast. במצב תקין שרת ה-DHCP מזהה את הפניה ועונה למחשב הפונה בהודעה המכילה את הגדרות הרשת הרצויות, שבדרך כלל מכילות את כתובת ה-IP שהוקצתה למחשב, כתובת ה-Default gateway וכן כתובת שרת ה-DNS. בהתקפת **DHCP spoofing** המחשב התוקף מאזין לרשת וממתין להודעות DHCP שנשלחות ב-Broadcast, כך שהוא יכול לקבל אותן גם כן. מרגע שהוא זיהה כזו הודעה - הוא שולח הודעת תגובה מזויפת המתחרה בתשובתו של השרת ואם המחשב הנתקף מקבל את הודעתו ראשונה - הוא יאמץ את הגדרות הרשת הקבועות בה. למעשה התוקף משטה במחשב הנתקף וגורם לו לחשוב שהוא שרת ה-DHCP ברשת המקומית, ומכאן בא שמה של ההתקפה. 

## שימושים
הפעולה המשמעותית העיקרית שניתן לבצע באמצעות הונאת DHCP היא קביעת כתובת ה-Default gateway של מחשב הנתקף כך שתכיל את כתובתו של המחשב התוקף. באמצעות שינוי הגדרה זו ניתן לגרום לכל החבילות שהמחשב הנתקף מוציא אל מחוץ לסגמנט שלו לעבור דרך המחשב התוקף. במידה והמחשב התוקף משמש כמתג ומעביר את החבילות המתקבלות מהמחשב הנתקף הלאה ל-Gateway האמיתי של הרשת, המחשב הנתקף יכול לנהל תקשורת רציפה ולא להיות מודע לכך שכל תעבורתו עוברת דרך המחשב התוקף. המחשב התוקף מצידו יכול באמצעות רחרחן לעקוב אחרי כל המידע שהמחשב הנתקף שלח ברשת.

פעולה נוספת שניתן לבצע היא החלפת כתובת שרת ה-DNS המוגדרת למשתמש כך שתופנה למחשב התוקף או למחשב אחר הנשלט על ידי התוקף ונגיש למחשב הנתקף מבחינה רשתית. באמצעות החלפה זו התוקף יכול לשלוט בכתובות ה-DNS שהמחשב הנתקף מקבל והשלכות התקפה כזו זהה להשלכות "הרעלה" והתחזות, חולשות לוגיות במערכת ה-DNS, אלא שכאן אין זה נובע מחולשה ב-DNS אלא בחולשה ב-DHCP.

## אמצעי הגנה
ברמת המחשב הנתקף אמצעי ההגנה הטוב ביותר כנגד התקפת הונאת DHCP הוא זיהוי של תשובות מרובות להודעת DHCP אחת, כך שבמידה ומתקבלת למעלה מהודעה אחת נשלחת אזהרה למשתמש במחשב הנתקף.

ברמת הרשת ניתן להתמודד עם ההתקפה על ידי הגדרת המתגים ברשת כך שיעקבו אחרי השימוש ב-DHCP בכל החבילות העוברות דרכן ויוודאו שרק שרתי ה-DHCP המורשים עונים על הודעות ה-DHCP שעוברות ברשת. מעקב זה נעשה כחלק ממערך אבטחה רחב יותר המונע התקפות אחרות ונקרא .

## ראו גם
* ARP spoofing, MAC flooding - שתי שיטות נוספות המאפשרות הסנפת תעבורה של מחשב אחר ברשת מקומית.

## קישורים חיצוניים
* על התקפות Man in the middle  

קטגוריה:סוגי התקפות קיברנטיות
אירוערביה (תאוריה)

[שמאל|ממוזער|250px|מסגד ביתי בעיר [וופרטל המשמש מהגרים מטורקיה - הכיתוב על שלט המסגד בטורקית]]
**אירוערביה** (Eurabia, הלְחֵם בין המילים באנגלית: Europe (אירופה) ל-Arabia) היא תאוריה פוליטית שמקובלת בימין הרדיקלי באירופה ובעולם, ולפיה מדינות אירופה הולכות ונכנעות להשפעות ארצות ערב והאסלאם בשל בגידתם של ראשי מדינות אירופאיים במדינתם או המשך שיעורי ההגירה ושיעורי הילודה הגבוהים של האוכלוסייה המוסלמית במדינות אירופה. העיתונאית והסופרת האיטלקייה אוריאנה פלאצ'י היא זו שטבעה לראשונה את המונח. המונח הפך פופולרי בהמשך בספרה של ההיסטוריונית והסופרת הבריטית בת יאור משנת 2005 "אירוערביה: הציר האירופי-ערבי".

לפי תאוריה זו, השינוי התרבותי באירופה החל לאחר משבר הנפט של שנות ה-70 של המאה ה-20 אשר בעקבותיו חלה התקרבות בין מדינות אירופה לבין מדינות מוסלמיות יצרניות נפט. מגמה זו הובילה למעשה לשגשוג האסלאם באירופה ולהשפעתו על התרבויות והמערכות הפוליטיות במדינות אירופה.

התומכים באמיתות תאוריה זו, סבורים כי התושבים המוסלמים באירופה יהיו בעלי רוב דמוגרפי באירופה בתוך מספר דורות וכי מגמה זו תהיה בעלת השלכות מרחיקות לכת.

מבקרי תאוריה זו נוטים להשוות אותה לתאוריות הקונספירציה האנטישמיות אשר התפשטו באירופה לפני מלחמת העולם השנייה. לדברי המבקרים הללו, תאוריה זו היא שגויה בייסודה ומבוססת על אסלאמופוביה.

## ראו גם
* אירוערביה: הציר האירופי-ערבי
* איום דמוגרפי
* האסלאם באירופה
*תאוריית הקשר על ההחלפה הגדולה

## לקריאה נוספת
* בת יאור, **[[אירוערביה: הציר האירופי-ערבי]]**, מאנגלית: אריה חשביה, ירושלים: שוקן, תשס"ח/ 2008.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:תרבות ערבית
קטגוריה:התנגדות לאסלאם
קטגוריה:אירופה: אסלאם
חותם זמן

[שמאל|ממוזער|300px|חותמות זמן של קובץ ב[מערכת הפעלה Windows XP]]
**חותם זמן** (באנגלית: **Timestamp**) הוא רצף של ספרות ואותיות, שמרכיבות את התאריך או השעה בהם התרחש אירוע מסוים. לרוב מידע זה מוצג באופן עקבי כדי לאפשר השוואה קלה בין תאריכים ולאפשר מעקב כרונולוגי אחרי אירועים.

## שימושים

בין השימושים בחותמות זמן:
* ברישום אירועים (Logging events), כאשר ליד כל אירוע מתווסף חותם זמן שקובע את זמן ההתרחשות.
* במערכות קבצים, על פי רוב לכל קובץ חותם זמן על התאריך ושעה בו נוצר, בו שונה לאחרונה, וכן תאריך ושעה בהם נפתח הקובץ לאחרונה.
* בפרוטוקולי תקשורת, לשם סנכרון. לדוגמה ב-ICMP, קיימת הודעת שליחת חותם זמן, והודעת תשובת חותם זמן.
* בתחום אבטחת מחשבים ובקריפטוגרפיה, נעשה שימוש בחותמות זמן בחתימות דיגיטליות ובאלגוריתמי אבטחה. למשל לשם הוכחת קיום מידע.
* במנגנוני הטמנה שונים, קביעת חותמות זמן לפריטי מידע מוטמנים, כדי לאפשר לקבוע מתי פג תוקפו של מידע מוטמן.
* במצלמות, כמו גם במסרטות וידאו, ניתנת למשתמש האפשרות לבחור האם להציג (או לא להציג) את חותם הזמן – בתחתית תמונה או סרטון כלשהם.
* במצלמות אבטחה, אשר תפקידן הסרטה עקבית ורציפה של מתחם או נקודה מסוימת. בעת אירוע חריג, דוגמת פשע כלשהו (גנבה, בריחת אסיר ממתחם כלא כלשהו, אירוע חבלני וכדומה) – ישמש תיעוד המצלמה אמצעי לשם ניתוחו, זיהוי החשוד/ים ופענוח מקרה הפשע, כמו גם ראיה משפטית, אשר עשויה להביא להרשעת החשוד/ים במועד מאוחר יותר.
* לעיתים, במערכות בהן יש צורך בפלט קבצים, שם הקובץ נקבע לפי רצף של ספרות ואותיות, שמרכיבות את התאריך ו/או השעה, כדי לתת זהות חד חד ערכית לכל קובץ (ראו תמונה).
## תקנים
תקן ISO 8601 קבע תקנים לייצוג תאריכים. תקנים אלו משמשים לעיתים קרובות להרכבת חותמות זמן.

דוגמאות לתאריכים שתואמים את התקן:
 תאריך: **--**
 תאריך ושעה (UTC) נפרדים: **-- Z**
 תאריך ושעה (UTC) משולבים: **--TZ**

## זמן יוניקס
שמאל|ממוזער|250px|זמן יוניקס חצה את מיליארד השניות ב-2001-09-09T01:46:40Z, אירוע שצוין על ידי חובבי יוניקס בעולם.
זמן יוניקס (נקרא גם זמן POSIX) הוא דרך לייצוג תאריך וזמן בצורה פשוטה ואבסולוטית. זמן יוניקס הוא מספר שלם, שמייצג את מספר השניות שחלפו מאז חצות, 1 בינואר 1970, UTC, מבלי להתחשב בדקות מעוברות. שיטת ייצוג זו מאפשרת חישוב הפרשי זמנים על ידי אריתמטיקה פשוטה.

ייצוג של זמן יוניקס באמצעות משתנה מסוג מספר באורך 32 סיביות עם סימן (Signed 32bit Integer) הוא המקור לבעיה שנקראת באג 2038, בעיה המזכירה באופייה את בעיית באג 2000.
## יום יוליאני
יום יוליאני מייצג את מספר הימים שחלפו מהשעה 12 בצהריים, 1 בינואר, שעון גריניץ', 4713 לפנה"ס (לפי הלוח היוליאני). מספר זה מאפשר ניהול פשוט של לוח שנה המבוסס על ימים בלבד.

## ראו גם
* תוכנה - מונחים
* סיסמה
* פרוטוקול קריפטוגרפי

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ייצוג זמן
קטגוריה:מחשבים
אריה רובין

**אריה רובין** (נולד בלוב בשנת 1952) הוא אלוף פאראלימפי ישראלי בעל עשר מדליות, מהן שלוש זהב. רובין הורשע בעבירות מין ונידון לארבע שנות מאסר שקוצרו על ידי בית המשפט העליון לשלוש שנות מאסר בשל "הידרדרות במצב בריאותו".

## ביוגרפיה
רובין חלה בילדותו בפוליו שהותירה אותו נכה. החל לעסוק בספורט במסגרת מרכז הספורט לנכים ברמת גן בגיל צעיר. הוא זכה להישגים בתחום השחייה והשתתף ב בשנים 1968, 1972 ו-1976. בתחרויות אלו זכה בתשע מדליות, מהן שלוש מדליות זהב (אחת כבן זוגו של ברוך חגאי בטניס שולחן) וארבע מדליות כסף. בפעילותו במרכז הספורט, פגש בספורטאית הנכה, ציפי רובין, והשניים נישאו ונולדו להם שלושה ילדים. לאחר שנות נישואים ארוכות התגרשו השניים.

לאחר פרישתו מתחרות פעילה עבד רובין כמאמן שחייה, בין היתר כמאמן שחייה ראשי של נבחרת מכבי תל אביב, ושימש מפעיל בריכות שחייה. בעקבות תלונות שהוגשו כנגדו על ידי חמש נערות הורשע בשנת 2007 בעשיית מעשים מגונים בנערה, תוך ניצול יחסי התלות ביניהם בהיותו מפעיל בריכה ומאמן שחייה. הרשעתו הביאה לגזר דין מקסימלי של ארבע שנות מאסר בפועל. ולאחר ערעור לבית המשפט העליון הופחת עונשו בשנה אחת ונגזר כי מאסרו יהיה בתנאי אשפוז מאחר שחלה בדלקת קרום המוח.

## קישורים חיצוניים

* פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים, באתר הרשמי של IPC 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אלופים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:זוכי מדליית כסף פאראלימפית מישראל
קטגוריה:זוכי מדליית ארד פאראלימפית מישראל
קטגוריה:כדורסלנים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:שחקני כדורסל בכיסאות גלגלים ישראלים
קטגוריה:שחיינים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:שחייני חופשי ישראלים
קטגוריה:שחייני חזה ישראלים
קטגוריה:שחיינים נכים ישראלים
קטגוריה:שחקני טניס שולחן נכים ישראלים
קטגוריה:שחקני טניס שולחן פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים תל אביב (1968)
קטגוריה:שחיינים במשחקים הפאראלימפיים תל אביב (1968)
קטגוריה:שחקני טניס שולחן במשחקים הפאראלימפיים תל אביב (1968)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים היידלברג (1972)
קטגוריה:שחיינים במשחקים הפאראלימפיים היידלברג (1972)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים טורונטו (1976)
קטגוריה:שחיינים במשחקים הפאראלימפיים טורונטו (1976)
קטגוריה:כדורסלנים במשחקים הפאראלימפיים טורונטו (1976)
קטגוריה:ספורטאי איל"ן
קטגוריה:מאמני שחייה ישראלים
קטגוריה:מורשעים בעבירות מין בישראל
קטגוריה:נפגעי פוליו ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי לוב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952
אלנבי (ספר)

**אלנבי** הוא רומן מאת גדי טאוב, שיצא לאור בתחילת שנת 2009 בהוצאת הוצאת משכל. עלילת הספר מתרחשת במועדון לילה וסביבתו, ברחוב אלנבי בתל אביב.

הספר מתאר את עולם מועדוני הלילה בתל אביב ומספר אודות הגברים והנשים המאכלסים עולם זה, על המיניות והאלימות המתרחשים שם. הספר מתאר סביבה ואוכלוסייה בשולי החברה ואנשי העולם התחתון, עולם המכיל אלימות רבה, מין, סמים וקנוניות.

טאוב משתמש בסגנון כתיבה מיוחד המורכב ממשפטים קצרים המזכירים את לשון הדיבור, ולעיתים קרובות מתמצים לכדי משפטים בני מילה אחת או שתיים. הספר מכיל תאורים מפורטים וסגנון כתיבה המאריך במילים מצד אחד וכתוב במשפטים קצרים מצד שני.

לגדי טאוב, כמו לאסף ענברי, ישנה אידאה שהשפה העברית היא שפת פעלים, כמו השפה העברית של תקופת התנ"ך. אסף ענברי כתב כך את ספרו "הביתה". גדי טאוב במאמר שכתב אודות הספר "הביתה" מתייחס לטיוטת ספרו "אלנבי" וכותב כי העלילה בספר מתרחשת בעולם שרצה לכתוב עליו, שברגל אחת לפחות הוא "מצא את הכלי: הזירה הזאת, הסוג הזה של ישראל שעוברת לנו מתחת לרדאר, התחבר לעברית של פעולה, ולעלילה. לדבר הפשוט הזה: לספר סיפור".

בשנת 2012 עלתה סדרה בשם אלנבי בערוץ 10, הסדרה מגוללת את עלילת הספר, גדי טאוב הוא יוצר הסדרה ואחד מתסריטאיה.

## קישורים חיצוניים
* 
*
* הספר "אלנבי" באתר ידיעות ספרים
* 
* כתבה בערוץ 10 על סדרה הטלוויזיונית באתר נענע 10
* 
קטגוריה:רומנים בעברית
קטגוריה:סיפורי תל אביב-יפו
קטגוריה:גדי טאוב
קטגוריה:ספרי 2009
קטגוריה:רחוב אלנבי
עשרה דברים שנבראו בערב שבת בין השמשות

[שמאל|ממוזער|250px|הקשת של נח, מאת הצייר האוסטרי יוסף אנטון קוך, [1803]][שמאל|ממוזער|250px|בלעם ואתונו, מאת [רמברנדט, 1626]]
[שמאל|ממוזער|250px|הציור "משה והלוחות" של [רמברנדט, 1659]]
**עשרה דברים שנבראו בערב שבת בין השמשות** הם עשרה עצמים שעל פי חז"ל במשנה נבראו ברגע האחרון של סיום בריאת העולם, בערב שבת בראשית קודם שנשלמה הבריאה. בכל אחד מהעשרה יש משהו נסי. המסורות היהודית נחלקת בשאלת זהותם של עשרת הדברים. 

על פי הנאמר במסכת אבות:

## פירוש עשרת הדברים
לפרשנותו של רבי עובדיה ברטנורה, עשרת הדברים הם:
* "פי הארץ" - לבלוע קורח ועדתו.
* "פי הבאר" - בארה של מרים שהייתה הולכת עם ישראל במדבר בכל המסעות. ויש אומרים שפתחה פיה ואמרה שירה שנאמר "עלי באר ענו לה".
* "פי האתון" - בין השמשות נגזר על אתונו של בלעם שתדבר עם בלעם.
* "והקשת" - לאות ברית שלא יהיה עוד מבול.
* "המן" - שירד לישראל ארבעים שנה במדבר.
* "והמטה" - שנעשה בו האותות ושל סנפרינון (אבן ספיר) היה.
* "והשמיר" - בעל חיים אגדי המוזכר בתלמוד ובספרות האגדה היהודית, בעל יכולת לבקע כל חומר שאיתו הוא בא במגע. 
* "והכתב" - צורת האותיות שהיו חקוקות בלוחות.
* "והמכתב" - שהיו נקראים מכל הארבעה צדדים.
* "והלוחות" - לוחות הברית
באותה משנה מוזכרים גם המזיקים, קבורת משה וקבורת אברהם, והצבת הראשונה. 

בתלמוד הבבלי ישנה מסורת שונה מן המשנה שלעיל לאותם עשרה דברים שנבראו בערב שבת:

## הסברים ופרשנות
ריה"ל בספרו "הכוזרי" טען כי מאמר זה מנסה לתאם בין חכמת הטבע לבין אמונת התורה בכך "שגם שנויי הנוהג מקורם בטבע, כי כך הותנה עליהם ברצון הקדמון, וכך הוסכם עליהם מששת ימי בראשית".

באופן דומה כתב הרמב"ם בפירוש המשניות, שכל הנסים טבעם הושם כבר בבריאה או בסופה כמו אלו העשרה או בימי הבריאה עצמה כמו קריעת ים סוף ביום השני שבו נחלקו המים, ועמידת השמש ליהושע ביום הרביעי שבו נבראה השמש.
:"אמרו שביום השישי שם בטבע הארץ שתשתקע קרח ועדתו, ולבאר שיוציא המים, ולאתון שידבר, וכן השאר. וכתב הוא התורה הכתובה לפניו יתברך כמו שאמר ולא נודע איך הוא, והוא אמרו ואתנה לך את לוחות האבן, והמכתב הוא הכתיבה שעל הלוחות כמו שאמר והמכתב מכתב אלהים הוא חרות על הלוחות."

ובדומה גם לפי רבנו בחיי, מאמר זה של חז"ל בא לתמוך בדעה כי מששת ימי בראשית אין שום שינוי בבריאה, וכל הנסים והנפלאות שנעשו לאחר מכן כבר הושמו בטבע העולם ולכן אין בדבר יציאה מגדר הטבע.

המהר"ל מפראג הסביר את מהות המאמר בכך שהזמן שבין השמשות, שאינו יום ואינו לילה, הוא זמן גבולי ומיוחד שאינו חולין כששת ימי הבריאה ואיננו קדוש כמו השבת, ולכן מצד קישורו וקרבתו לששת ימי הבריאה, ראויים עדיין להברא בו חפצים גשמיים, אך בשל הקרבה ליום השבת הם ראוים להיות כאלו שיוצאים מגדר הטבע ובעלי קדושה. את מספרם הוא מסביר בכך שכל דבר שבקדושה ראוי לו המספר עשרה כמו המאמרות שנברא בהן העולם ועשרת הדיברות ומניין.

תלמידו יום-טוב ליפמן הלר בעל "התוספות יום טוב" מסביר מדוע דווקא עשרה חפצים אלו נבראו, לפי קשרם לעשרה מאמרות שנברא בהם העולם.

## קישורים חיצוניים
* דב ביגון, עשרה דברים נבראו בערב שבת בין השמשות, באתר של מכון מאיר

## הערות שוליים

*
קטגוריה:מיתולוגיה יהודית
קטגוריה:ערב שבת
קטגוריה:משניות בפרקי אבות
קטגוריה:בריאת העולם ביהדות
אלברט אליאס

**אלברט אליאס** (1927 – 25 בדצמבר 2014) היה מלחין, מבכירי נגני חליל הנאי בישראל.

## קורות חיים
אליאס נולד בעיראק, שם ניגן עם נאזם אל-ע'זאלי, מוחמד אל-גובנצ'י (محمد القبانجي), סלימה מוראד ועוד. בשנת 1947 הצטרף לתזמורת רשות השידור העיראקית. למד משפטים בעיראק במשך שנתיים, אך הפסיק את לימודיו בעקבות עלייתו לישראל בשנת 1951.

בארץ התמקד במוזיקה. הוא הצטרף כנגן חליל נאי לתזמורת קול ישראל בערבית והלחין מאות שירים. לאחר פרישתו לגמלאות בשנת 1992, המשיך לנגן במסגרות שונות, ואף ייצר חלילי נאי בעצמו.

בשנת 2011 שיתף פעולה באלבום הראשון של דודו טסה והכוויתים, אלברט הוא אחרון הנגנים שניגן עם האחים ונשאר חי ומנגן.

נפטר בישראל ב-25 בדצמבר 2014.

## קישורים חיצוניים

* אלברט אליאס מנגנן בנאי, 1981. הקלטת שמע באתר הספרייה הלאומית
* 
* 

קטגוריה:מלחינים ישראלים
קטגוריה:מלחינים יהודים עיראקים
קטגוריה:מוזיקאים ישראלים
קטגוריה:מוזיקאים יהודים עיראקים
קטגוריה:נגנים יהודים עיראקים
קטגוריה:נגנים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי עיראק
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:חברי תזמורת קול ישראל בערבית
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות ירקון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1927
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2014
האספה הלאומית של פרנקפורט

**האספה הלאומית של פרנקפורט** (גרמנית: **Frankfurter Nationalversammlung**) הייתה האספה הלאומית  הראשונה אשר נבחרה בבחירות בכל שטח גרמניה, בתקופה שבה הייתה עדיין מחולקת לנסיכויות רבות. האספה שירתה בתפקידה כרשות מחוקקת מ-18 במאי 1848 ועד 31 במאי 1849 והתכנסה בכנסיית פאולסקירכה שבפרנקפורט. אדוארד פון זימזון נבחר לנשיא הוועידה. כינוס האספה היה אחת התביעות של המהפכנים במהפכת מרץ במדינות הקונפדרציה הגרמנית.

באמצעות דיונים סוערים וממושכים הצליחה האספה לחוקק את חוקת פאולסקירכה, אשר הכריזה על כינון קיסרות גרמנית מאוחדת, שמדינות גרמניה השונות יהיו כפופות אליה. חוקה זו הגשימה את דרישות התנועות ליברליות והלאומיות אשר עמדו כאופוזיציה לשיטתו של מטרניך. החוקה פירטה זכויות אדם רבות, וקבעה את צורת המשטר על-פי עקרונות הדמוקרטיה הפרלמנטרית, במשולב עם מונרכיה חוקתית העוברת בירושה.

אספת פרנקפורט וחוקתה נכשלו. המלך הפרוסי פרידריך הרביעי סירב לקבל עליו את משרת הקייזר שהוצעה לו. האצולה רבת-העוצמה בפרוסיה ושליטי המדינות הגרמניות הקטנות התנגדו לתיקונים הליברליים שהציעה האספה ואף לעצם קיומה, והאספה התפוררה בהדרגה. עם זאת, השפעות רבות של החוקה שקיבלה האספה הלאומית הפכו לחלק אינטגרלי מחוקת ויימאר של 1919 ושל חוקת גרמניה של 1949.

## ראו גם
* רשימת חברי האספה הלאומית של פרנקפורט שיש להם ערך בוויקיפדיה העברית

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:גרמניה: היסטוריה
קטגוריה:קצרמר היסטוריה
כנסיית בית הכנסת

**כנסיית בית הכנסת** (בערבית: **كنيسة المجمع**, כניסת א-מג'מע) היא כנסייה יוונית-קתולית השוכנת בשוק העירוני בנצרת, במבנה אשר שימש כבית כנסת עתיק והיה בימי הביניים לכנסייה. לצידה הוקמה ב-1887 כנסייה חדשה.

## המסורת הנוצרית
לפי מסורת נוצרית, במקום זה נהג ישו ללמוד ולהתפלל, ובו הכריז בפני המתפללים כי הוא המשיח. בעקבות הכרזה זו הוציאו אותו המתפללים מהעיר וביקשו לדחוף אותו מראש הר, אך הוא עבר בתוכם וניצל. על-פי המסורת המקובלת בעבר, ישו קפץ מההר וניצל - מסורת זו איננה מקובלת עוד, אולם, ההר עודנו נודע כהר הקפיצה:

לאחר הדברים האלה עבר ישו לפעול באזור הכנרת.

מקורה של המסורת כי במקום זה התרחשה הדרשה הוא ככל הנראה בתקופה הביזנטית, וסביר שהוא כלל לא היה קיים בתקופת ישו, שכן השוק שוכן מחוץ לתחומי נצרת בתקופה הרומית. המבנה שימש כדיר עד לאמצע המאה ה-18 עת החל שיקומו בידי הפרנציסקנים. מאוחר יותר מסר אותו שליט הגליל, דאהר אל-עומר, לידי הכנסייה היוונית-קתולית.

## המבנה
שתי הכנסיות נמצאות בחצר קטנה וצרה, שהגישה אליה היא דרך שער מאחד מרחובות השוק בעיר. הכנסייה העתיקה שוכנת בעומק של מטר וחצי מתחת למפלס הרחוב וגרם מדרגות ובו שבע מדרגות יורד אליה. מעל הכניסה קבוע החלון היחיד במבנה. האולם קטן למדי והוא עשוי כולו מאבן. תקרתו עשויה מקמרון חבית ולאורך קירותיו ספסלים מוארכים. הרצפה עשויה גם היא באריחי אבן בגדלים שונים. בקצה הצפוני של האולם במה ועליה מזבח, ומאחוריו גומחה בקיר ובה ציור של הדרשה בבית הכנסת. מימין למזבח גומחה נוספת. לכנסייה פתח נוסף בקיר המזרחי המוביל אל חצר פנימית.

## גלריה

קובץ:Nazaret Synagogenkirche BW 2.JPG|חלל הכנסייה הישנה והמזבח
קובץ:Nazaret Synagogenkirche BW 3.JPG|הציור בכנסייה העתיקה - הדרשה בבית הכנסת
קובץ:SynagogueChurchNazareth.jpg |חלל הכנסייה


## קישורים חיצוניים

* הכנסייה באתר התיירות העירוני

קטגוריה:מבנים ששימשו כבתי כנסת
בית הכנסת
בית הכנסת
בית המרחץ העתיק (נצרת)

**בית המרחץ העתיק** שוכן בסמוך למעיין מרים בכיכר המעיין שבנצרת. המקום התגלה באקראי על ידי אליאס שאמה, אשר רכש חנות בכיכר בשנת 1993. בית המרחץ מתוארך בוודאות לתקופה הצלבנית וייתכן שהיה בשימוש קודם לכן, ואולי אף בתקופה הרומית. המקום פתוח לקהל וניתן לסייר בחדר החם, ולהתרשם מההיפוקאוסט ומהתנור.

לאחר ששאמה רכש את החנות, הוא נתקל בבעיית רטיבות, אשר לא נפתרה גם לאחר שחפר ברצפת הנכס. הוא גילה רצפת אבן עתיקה ומתחתיה חלל שבו מצא צינורות חרס הקבועים באחד הקירות, ומעבר בצורת קשת שהוביל למנהרה. במנהרה התגלה מאוחר יותר תנור החימום של בית המרחץ. עוד התגלו במקום מעברים מקורים שרוצפו בשיש לבן ושתקרתם נתמכה בעמודים עשויים מלבנים, וכן כלי קיבול. רשות העתיקות נדרשה לתגלית בשנת 1993, וקבעה כי מדובר בבית מרחץ עות'מאני שהוקם בשנת 1885. בקביעתה זו אפשרה הרשות לשאמה להמשיך בחפירות כרצונו, שכן המקום היה לכאורה חסר ערך היסטורי של ממש.

כאשר החנות נפתחה, אפשר שאמה ללקוחותיו לבקר בחפירות. אחד מהם ציין כי הממצאים מזכירים במידה רבה את בית המרחץ הרומי בעיר באת' באנגליה. עקב כך פנה שאמה לעיתונים ברחבי העולם, והידיעות הביאו למקום ארכאולוגים רבים, ובהם צבי שחם אשר תיארך את בית המרחץ לתקופה הצלבנית. הערכה זו אושרה בבדיקות תיארוך פחמן-14. מחקר באמצעות מכ"ם חודר קרקע (ground penetrating radar או GPR) שנערך בחנות ובסביבתה בשנים 2004-2005, גילה כי מתחת לבית המרחץ שנחשף שוכן חלל נוסף. חלל זה נמצא בעומק של עד 2.5 מטרים, והוא שוכן באותו מפלס של מערכות המים של מעיין מרים הסמוך. הארכאולוג האמריקאי ריצ'רד פרוינד מאוניברסיטת הארטפורד, טען כי החלל שמתחת לבית המרחץ הוא בית מרחץ רומי. אם אכן יוכח כי בית המרחץ הוא רומי, ישמש הדבר כראיה חדשה לחשיבותה ולמעמדה של העיר נצרת בתקופה זו, והוא עשוי להיות בעל משקל לקביעה היכן בדיוק התרחשה הבשורה למרים.

## קישורים חיצוניים
* 
* בית המרחץ באתר התיירות העירוני
* Nazareth excavations project: A GPR prespective 
* Is this where Jesus bathed?

## הערות שוליים

קטגוריה:נצרת: מבנים
המנזר הפרנציסקני (נצרת)

שמאל|ממוזער|250px|מתחם בזיליקת הבשורה - המנזר הפרנציסקני הוא המבנה הגדול במרכז
250px|ממוזער|שמאל|חפירות ובנייה במתחם הפרנציסקני נצרת, צולם על ידי שניטלנדר ב-1929.
**המנזר הפרנציסקני** הוא מבנה השוכן במתחם בזיליקת הבשורה בנצרת, ביו הבזיליקה שמדרום לו לכנסיית יוסף הקדוש שמצפון לו.   
## היסטוריה
המנזר הוקם על ידי הפרנציסקנים בשנת 1620 באישורו של פחר א-דין השני. המקום שימש גם כאכסניה עבור צליינים עד הקמת האכסניה החדשה במאה ה-19 (ראו להלן), וגם נפוליאון שהה בו לאחר שכבש את עמק יזרעאל. המבנה נהרס ב-1930 ובמקומו הוקם המבנה הנוכחי, המשכן גם את בית הדין הדתי של העדה הקתולית בעיר, את בית הספר "טרה סנטה" ואת המוזיאון הקטן בקומת המרתף, העוסק בתולדות הבזיליקה הסמוכה ובנצרת הקדומה. במנזר עצמו מתגוררים בין 20 ל-30 נזירים. אורכו של המבנה כמעט מאה מטרים, יש בו שלוש קומות והוא נושא גג רעפים אדום. במרכז חזיתו המזרחית אגף נוסף המשווה לו את צורת האות T. 

סמוך ממערב למנזר ולבזיליקה שוכן בניין האכסניה הפרנציסקנית, המכונה "קאזה נובה" (בית חדש). המבנה הוקם בראשית מאה ה-19 ושימש כאכסניית צליינים במקום מבנה המנזר. הוא חרב ברעידת האדמה שפקדה את הגליל ב-1 בינואר 1837, אך הוקם מחדש באותה שנה. 

בשנת 1929המבנה שופץ על ידי בלה שניטלנדר שהתבקש לתכנן שיפוצים. אחיו של בלה לואיס, שהיה אף הוא מהנדס וחי בברלין באותו זמן, בא לארץ ישראל לסייע לו בפרויקט.

המבנה שופץ מספר פעמים והוא ממשיך ופועל כאכסניה.

## קישורים חיצוניים

* המנזר באתר לשכת התיירות העירונית

מרכז|ממוזער|650px|מבנה המנזר במרכז התמונה

מנזר הפרנציסקני
קטגוריה:משמורת ארץ הקודש
עינות זיף

**עינות זיף** הם שני מעיינות הנמצאים ליד שטח זיף המקראית ומכאן שמם.

מעיין נוקיס נובע לתוך ניקבה באורך כ-20 מטר, בפתח הניקבה קיימת קשת אבנים המתוארכת לתקופת בית שני. מי המעיין זורמים לבריכת אגירה עתיקה.
 
עין זיתון נובע למערה חצובה בסלע. מי המעיין מגיעים לגובה מטר. בצידו השני של עין זיתון נמצאת באר שעולה על גדותיה בתקופת הגשמים.

סמוך ל**עינות זיף** נטוע עץ חרוב בודד בעל גזע ענק. החוקר והגאוגרף נתן שלם, שחקר את עינות זיף בשנות ה-30, ציין את העץ במחקריו.

## גלריית תמונות

קובץ:בור מים.JPG|בור המים בסוף עין זיתון
קובץ:זיפים.JPG|נוף תל זיף הקדומה, סמוך למעיין
קובץ:IHM עין אום זיתון.jpeg|עין אום זיתון
קובץ:IHM עין אום א-נווקיס.jpeg|הנקבה בעין אום א־נווקיס


## לקריאה נוספת
***אל המעיין - כל החלומות מתגשמים בספר אחד.**

## קישורים חיצוניים
*טיול לעינות זיף -SYT
*המלצה לטיול: מעיינות ונופים במדבר זיף - מרכז סיור ולימוד סוסיא

זיף
קטגוריה:זיף
קלע (כדורסל)

[ממוזער|שמאל|230px|[מייקל ג'ורדן, אחד השחקנים המזוהים ביותר והטובים ביותר בעמדת הקלע]]
**קלע**, או **שוטינג גארד** (באנגלית: **Shooting Guard**) היא אחת מחמש עמדות הכדורסל, המוכרת גם כ"עמדה מספר 2" או "סקנד-גארד". לרוב, הקלע גבוה מרכז הקבוצה ונמוך מהסמול פורוורד, וגובהו בין 1.91 ל-2.01 מטרים. מייקל ג'ורדן נחשב לפי דעת רבים לשחקן והקלע הטוב בהיסטוריה.

## אופי התפקיד
[ממוזער|[קובי בראיינט אחד הקלעים הגדולים בהיסטוריה]]
באופן מסורתי תפקידו העיקרי של הקלע, כפי שרומז שמו, הוא לקלוע נקודות. לרוב, הקלע ניחן באתלטיות, זריזות ויכולת קליעה המאפשרים לו לקלוע במגוון דרכים שונות, כולל קליעה מעבר לקשת השלוש, קליעה מחצי מרחק, קליעה מכדרור או ממסירה, חדירה לסל וקליעה בקרבת הסל בצעד וחצי או הטבעה. הקלע גם מחזיק ביכולות כדרור ומסירה טובות, מאחר שהרכז נקלע פעמים רבות לשמירה כפולה של היריבה, ונאלץ למסור לקלע שנדרש לנהל את ההתקפה. בגלל מגוון הכישורים ההתקפיים הנדרשים מהקלע, לעיתים קרובות הוא משמש כמרכז המערך ההתקפי של קבוצתו. לצד חשיבותו ההתקפית של הקלע בקבוצה, ישנו משקל רב גם ליכולותיו ההגנתיות, מאחר שהוא נדרש לשמור בדרך כלל על הקלע היריב. ישנם קלעים הזוכים לתפקיד משמעותי בקבוצתם למרות מוגבלותם ההתקפית, ובזכות יכולתם להצר את צעדיו של הקלע מהקבוצה היריבה, כדוגמת טוני אלן, אימאן שאמפרט, תאבו ספולושה, ראג'ה בל, דאג כריסטי, מייקל קופר ודניס ג'ונסון. בישראל ידוע הקלע דריק שארפ שהצטיין ביכולתו ההגנתית ובקליעה לשלוש.

קלעי עבר בולטים כוללים את ג'רי וסט, האל גריר, סם ג'ונס, פיט מרוויץ', דראז'ן פטרוביץ', קלייד דרקסלר, מייקל ג'ורדן, רג'י מילר, קובי בראיינט, וריי אלן. בין הקלעים הבולטים כיום אפשר לציין את  ג'יימס הארדן, קליי תומפסון,  וחואן קרלוס נבארו.

במקרים מסוימים אמון הקלע גם על מלאכת הובלת הכדור, לצד הרכז; שחקן כזה מכונה "קומבו גארד". הקומבו גארדים בדרך כלל נמוכים יחסית לקלעים, והם מסוגלים לשחק בשתי עמדות הגארד ביעילות. דוגמאות לשחקנים הנחשבים כ"קומבו גארדים" הם אריק בלדסו, טייריק אוונס, מונטה אליס, ג'מאל קרופורד, ג'ייסון טרי, אלן אייברסון וארל מונרו.

כמו כן קיים המונח "סווינגמן" (באנגלית: Swingman), המכונה גם "גארד-פורוורד" או "שחקן כנף", המתאר שחקן שיכול לשחק הן בעמדת הקלע והן בעמדת הסמול פורוורד. אלו הם שחקנים רב-גוניים, היכולים "להתנדנד" (swing) בין שתי העמדות, וזהו מקור שם המונח. לרוב, גובהם של סווינגמנים נע בין 1.95 ל-2.05 מטר. שחקנים בולטים שאפשר להגדירם כסווינגמנים בליגת ה-NBA כוללים את פול ג'ורג', לברון ג'יימס, פול פירס, אנדרה איגודלה, אנדרו ויגינס, דמאר דרוזן ושחקני עבר כגון ג'ון האבליצ'ק, ג'ורג' גרווין, טרייסי מקגריידי ווינס קרטר.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:עמדות בכדורסל
הקונפדרציה הצפון-גרמנית

**ה[[קונפדרציה]] הצפון-גרמנית** (בגרמנית: **Norddeutscher Bund**) הייתה קונפדרציה של 22 מדינות גרמניות, שהוקמה לאחר מלחמת אוסטריה–פרוסיה, והיוותה את הבסיס לקיסרות הגרמנית, שהוקמה לאחר הניצחון במלחמת צרפת–פרוסיה.

## היסטוריה
הקונפדרציה הצפון-גרמנית הוקמה באוגוסט 1866 כברית צבאית של חלק ממדינות הקונפדרציה הגרמנית תחת הנהגתה של ממלכת פרוסיה במסגרת מלחמת אוסטריה–פרוסיה וביולי 1867 הפכה למדינה פדרטיבית המורכבת מ-22 מדינות גרמניות, ששכנו מצפון לנהר המיין.

הקונפדרציה נתנה לגרמניה חוקה מסודרת והייתה אבן יסוד בכינונה של האימפריה הגרמנית אשר בתורה אימצה רבים מסעיפי חוקתה כמו גם את דגלה.

שלא כקודמתה, הקונפדרציה הגרמנית, הייתה הקונפדרציה הצפון-גרמנית מדינה של ממש. שטחיה חפפו את שטחי הקונפדרציה צפונית לנהר מיין כולל את מחוזותיה המזרחיים של פרוסיה ואת דוכסות שלזוויג אך ללא שטחי אוסטריה, בוואריה, וירטמברג, באדן וחלקה הדרומי של הדוכסות הגדולה של הסן, והיא איחדה את צפונה של גרמניה תחת הנהגתה של פרוסיה באמצעות איחוד המכס (Zollverein) והסכמי שלום חשאיים עם מדינות הדרום (שנחתמו יום לפני החתימה על שלום פראג).

אף על פי שהקונפדרציה התבטלה לאחר איחודה של גרמניה בשנת 1871, שימשה הקונפדרציה אבן יסוד לכינונה של החוקה הגרמנית באותה השנה. חוקה זו העניקה לקנצלר החדש אוטו פון ביסמרק סמכויות רבות, שכן היא הפכה אותו ל"אחראי" אך לא חייבה אותו לתת דין וחשבון בפני הבונדסטאג, והעבירה לידיו את הסמכויות על התקציב הצבאי (לאחר המשבר החוקתי אליו נקלע וילהלם הראשון בשנת 1862).

## רשימת מדינות הקונפדרציה
[ממוזער|מפת הקונפדרציה הצפון-גרמנית ([פרוסיה עם מחוזותיה מוצגים בכחול)]]
כל המדינות החברות כבר השתייכו ל של 1815–1866. אוסטריה ומדינות דרום גרמניה בוואריה, וירטמברג, באדן והדוכסות הגדולה של הסן (הסן-דרמשטאדט) נותרו מחוץ לקונפדרציה הצפון-גרמנית. עם זאת, המחוז הצפוני אוברהסן של הדוכסות הגדולה של הסן אכן הצטרף.

בצפון, מרכז ומזרח גרמניה, פרוסיה:

איחדה מספר בעלי ברית שהצטרפו לקונפדרציה הצפון-גרמנית באמצעות הסכמי אוגוסט (Augustverträge) של אוגוסט 1866;
סיפחה ארבע מדינות אויב לשעבר (הנובר, נסיכות הבוחר מהסן, נסאו, פרנקפורט) שהפכו לחלקים מפרוסיה (אוקטובר 1866);
כללה את השטחים שלה בעבר מחוץ ל ולקונפדרציה הגרמנית, כלומר את ערש מדינתה בפרוסיה המזרחית וכן את השטחים הפולניים שנכבשו על ידי פרוסיה (פרובינציית פוזן, פרוסיה המערבית) במדינה החדשה, ובכך סיפחה אותם רשמית לתוך גרמניה;
אילצה את שאר המדינות להיכנס לקונפדרציה של צפון גרמניה באמצעות הסכמי השלום.
לאוונבורג מוזכרת לפעמים כאחת המדינות החברות, לפעמים לא. היא הייתה אחת משלוש הדוכסות שהיו שייכות קודם לכן לדנמרק. לאוונבורג הייתה מדינה עם המלך הפרוסי כדוכס עד 1876, אז הפכה לחלק מהמחוז הפרוסי שלזוויג-הולשטיין.

## ראו גם
* מלחמת אוסטריה–פרוסיה

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קונפדרציה צפון-גרמנית
גרמנית, הקונפדרציה הצפון-
קטגוריה:ממלכת פרוסיה
קטגוריה:פדרציות לשעבר
*
פלורן פיאטרוס

**פלורן פיאטרוס** (בצרפתית: **Florent Piétrus**; נולד ב-19 בינואר 1981 בלאס אבֶימס, גוואדלופ) הוא כדורסלן בעל אזרחות צרפתית המשחק עבור פאמסה ולנסיה ונבחרת צרפת. פיאטרוס משחק בעמדות הסנטר והפאוור פורוורד ומתנשא לגובה של 2.01 מטרים. הוא אחיו של הכדורסלן מיקָאֱל פיאטרוס.

## קריירה
בעונת 1997/98, בגיל 16 וחצי, פיאטרוס פתח את הקריירה הבוגרת שלו במדי פו אורטז ובכך הפך לשחקן הצעיר ביותר בליגת העל הצרפתית. במדי פו אורטז שותף פיאטרוס בזכייתה בשלוש אליפויות (00/01, 02/03, 03/04) ובזכייתה פעמיים בגביע הצרפתי (00/01, 01/02). לאחר כמעט עשור במדיה של הקבוצה הצרפתית, פיאטרוס עבר לליגת העל הספרדית, לאחר שסיכם באוניקאחה מאלגה. פיאטרוס, סייע, בשלוש עונותיו במאלגה, לזכות בגביע המלך לאחר ניצחון בגמר על ריאל מדריד, ושנה לאחר מכן לזכות באליפות ספרד לראשונה בהיסטוריית המועדון.

לאחר מכן, פיאטרוס סיכם במדיה של אסטודיאנטס מדריד ושיחק עימה במשך עונה. באותה עונה, פיאטרוס, רשם ממוצעים של כ-8.5 נקודות ושל כ-4 כדורים חוזרים, בנוסף לחסימה בממוצע למשחק, שסייעו למועדון להישאר עונה נוספת בליגה הבכירה, לאחר שכמעט ירד לליגת המשנה. פיאטרוס לא המשיך במועדון וחתם אצל פאמסה ולנסיה לאחר שדחה הצעות מקבוצות ביוון וצרפת.

פיאטרוס סייע לפאמסה להעפיל למשחקי ההצלבה, מהמקום ה-7 ועזר למועדון להבטיח את מקומו במפעלים האירופאים בעונה הבאה. פיאטרוס סיים את העונה הסדירה עם ממוצעים של כ-8.8 נקודות ושל כ-3.7 כדורים חוזרים.

## קריירה בינלאומית
פיאטרוס חבר בסגל נבחרת הלאומית של צרפת משנת 2006 ושותף עימה בכל אליפויות אירופה והעולם וכן במשחקים האולימפיים משנה זו. פיאטרוס זכה עם נבחרתו במדליית הארד באליפות אירופה 2005.

## קישורים חיצוניים

* פרופיל באתר היורוקאפ

קטגוריה:כדורסלני אוניקאחה מאלגה
קטגוריה:כדורסלני אסטודיאנטס מדריד
קטגוריה:כדורסלני ולנסיה
קטגוריה:כדורסלני נבחרת צרפת
קטגוריה:כדורסלני סאסקי בסקוניה
קטגוריה:כדורסלני פו אורטז
קטגוריה:כדורסלני פריז לבלואה
קטגוריה:כדורסלנים גוואדלופים
קטגוריה:כדורסלנים צרפתים
קטגוריה:צרפתים ממוצא גוואדלופי
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1981
קטגוריה:גוואדלופים שנולדו ב-1981
אסתר רחל קמינסקה

שמאל|ממוזער|250px|קברהּ של קמינסקה בבית הקברות היהודי הגדול בוורשה
**אסתר רחל** ("רוּחְל") **קמינסקה** (בכתיב יידי: **אסתּר־רחל קאַמינסקאַ**; בפולנית: **Ester Rachel Kamińska**; 10 במרץ 1870 – 25 בדצמבר 1925), מגדולות שחקניות התיאטרון הפולני, מייסדת התיאטרון היהודי בוורשה (ביידיש: 'וואַרשאַווער יידישער קונסט-טעאַטער'). כונתה "אם התיאטרון היהודי" ו"אליאונורה דוזה היהודייה".

## קורות חיים
**אסתר רחל הלפרין** נולדה בעיירה פורוזוב שבקרבת וולקוביסק, בתחום המושב (כיום במערב בלארוס). אביה, שמעון הלפרין, היה חזן.

לאסתר רחל ואברהם יצחק קמינסקי נולדו שלושה ילדים:
שחקנית התיאטרון והראינוע רגינה קמינסקה (1894–1913), שחקנית התיאטרון והקולנוע אידה קמינסקה (1899–1980) והמלחין וקונצרטמייסטר התזמורת הפילהרמונית הישראלית יוסף קמינסקי (1903–1972).

אסתר רחל קמינסקה נפטרה בשנת 1925, ונקברה בבית הקברות היהודי בוורשה.

על שמהּ ועל שם בתה אידה נקרא התיאטרון היהודי בוורשה, המציג מחזות משל גדולי סופרי ומחזאי היידיש, בהם שלום עליכם, י"ל פרץ, מנדלי מוכר ספרים ואברהם גולדפדן.

## קריירה
הופעתהּ הראשונה הייתה בשנת 1892, בגיל 22, על במת תיאטרון "אלדוראדו" (Eldorado) בוורשה. החל מ-1893 שיחקה הלפרין בקבוצת התיאטרון של בעלהּ לעתיד, אברהם יצחק קמינסקי. בשנת 1900 ייסדו בני הזוג תיאטרון נודד, שב-1913 קבע את מושבו בוורשה, ושהיה בעל רפרטואר עשיר של מחזות מרחבי העולם. למן שנת 1914 נדדו עם התיאטרון ברחבי אירופה, הציגו על במות סנקט פטרבורג, קייב, אודסה ופריז וזכו לתהילה רבה.

ב-1924, כשנה לפני מותה הספיקה קמינסקה לשחק גם בגרסה הראשונה לסרט הקולנוע "תקיעת כף" (Ślubowanie), בה השתתפו בין השאר גם לייב קדישזון, יוסף בולוף, ואידה קמינסקה.

## לקריאה נוספת
*אסתר רחל קמינסקה, **בריוו** ['מכתבים'], וילנה: פאראלג פון ב. קלצקין, 1927. 
*יצחק טורקוב-גרודברג, **די מאמע אסתר רחל**, ורשה: פארלאג "יידיש בוך", 1953. 
*זלמן זילבערצווייג, **די וועלט פון אסתר רחל קאמינסקא** ['עולמהּ של רחל קמינסקה'], מקסיקו, 1969.  (תורגם לאנגלית)

*Ida Kaminska, *My Life, My Theater* (ed. and translated: Curt Leviant), New York: London: 1973. 


## קישורים חיצוניים

* אסתר-רחל קמינסקה, באתר הזיכרון לקהילת פורזבה 
* אסתר רחל קמינסקה על הבמה, באתר ייווא
* דיוקנה 
* אסתר רחל ואידה קמינסקה עם חברי התיאטרון היידי בוורשה (1923, באתר ייווא
* לורה קורלצ'ולי מינסר, 
* 
* 
* ,  (25 שנה למותה של קמינסקה)

קטגוריה:ילידות 1870
קטגוריה:שחקני תיאטרון יידיש
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה יהודיות פולניות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים פולנים
קטגוריה:יהודיות בלארוסיות
קטגוריה:משפחת קמינסקי
קטגוריה:יהודים הקבורים בבית הקברות היהודי בוורשה
קטגוריה:שחקני קולנוע יידיש
קטגוריה:שחקניות יידישאיות
קטגוריה:נפטרות ב-1925
אדון החלומות

**אדון החלומות** (באנגלית: **The Dream Master**) הוא ספר מדע בדיוני מאת רוג'ר זילאזני שנכתב בשנת 1966, וזיכה את כותבו בפרס נבולה בשנת 1965 (בגרסתו המקורית שנקראה "המעצב", אנגלית: He Who Shapes). המהדורה העברית הודפסה בהוצאת זמורה-ביתן בשנת 1987.

עלילת הספר מתרחשת בעתיד שבו צפיפות האוכלוסין והטכנולוגיה יצרו עולם שבו האנושות חנוקה פסיכולוגית תחת עומס צפיפותה. זהו עולם שבו חדשנות בתחום הפסיכולוגיה הקלינית שבה מתמחה גיבור הספר צ'ארלס רנדר, מאפשרת לו לחדור לתוך תודעתם של מטופליו וליצור או להרוס שם עולמות כאוות נפשו ועל ידי כך לרפא אותם. רנדר מסכים לטפל ברופאה מבריקה איילין שאלוט אשר שואפת בעצמה להתמחות בתחום, אך סובלת מבעיה אקוטית של עיוורון מלידה. רנדר שמוקסם מהכנות והשאפתנות של איילין נסחף במסע שלהם להעשיר את עולמה בחוויית הראיה, ולבסוף עומד בפני המצב המסוכן שבו מיטשטש הגבול שבין התודעה של המטפל והמטופל, ונבחנת השליטה שלו להישאר ולהיות אדון החלומות. 

## קישורים חיצוניים
* 
*

קטגוריה:ספרי מדע בדיוני
קטגוריה:יצירות זוכות פרס נבולה
קטגוריה:ספרי רוג'ר זילאזני
קטגוריה:ספרי זמורה ביתן
גבריאל מימון

**גבריאל (גבי) מימון** (נולד ב-1961) הוא איש ציבור שכיהן כמנכ"ל משרד הפנים בשנים 2009–2011 ומנכ"ל משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה בשנים 2006–2009.

## ביוגרפיה

מימון, בוגר תואר בכלכלה, חשבונאות ומשפטים, הוסמך כרואה חשבון וכיהן כיושב ראש מחוז הדרום של לשכת רואי החשבון. בפעילותו הציבורית שימש יושב ראש דירקטוריון "החברה לפיתוח אזורי תעשייה באר שבע".

בשנים 2001–2003 שימש מימון יועץ כלכלי לשר הפנים אלי ישי. לאחר הקמת הממשלה ה-30 עבר למגזר הפרטי וניהל חברה למתן שירותי ייעוץ כלכלי.

בשנים 2003-2006 כיהן כחבר מועצת העיר באר שבע מטעם מפלגת ש"ס.

בשנת 2006, עם מינויו של אלי ישי לשר המסחר, התעשייה והתעסוקה מונה מימון למנכ"ל המשרד. בשנת 2009 עבר עם ישי למשרד הפנים ומונה למנכ"ל המשרד, וליו"ר המועצה העליונה לתכנון ולבניה.

ב-18 באוקטובר 2010 נעצר מימון בחשד לקבלת דבר במרמה, במסגרת מכרז מינהל מקרקעי ישראל למגרשים ביישוב יד בנימין..
ב-20 בינואר 2011 הגיש את התפטרותו לשר הפנים. מימון הועמד לדין וזוכה מחמת תביעה חסרת בסיס וראיות.

בנובמבר 2020 מונה לדירקטור בחברת אל על.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רואי חשבון ישראלים
קטגוריה:מנכ"לי משרד הפנים
קטגוריה:מנכ"לי משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה
קטגוריה:פעילי ש"ס
קטגוריה:חברי מועצת העיר באר שבע
קטגוריה:יד בנימין: אישים
קטגוריה:יועצים כלכליים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1961
מגדל

[שמאל|ממוזער|200px|[מגדל אייפל בפריז שבצרפת, מהמבנים המפורסמים בעולם]]
[שמאל|ממוזער|200px|[מגדל סי אן בטורונטו שבקנדה - המבנה הגבוה ביותר בעולם בין השנים 1975–2007]]
[שמאל|ממוזער|200px|העיר [שיבאם שבתימן ובה מאות מגדלים שנבנו במאה ה-16]]
[200px|ממוזער|מגדל משוחזר של "חומה ומגדל" ב[חניתה]]
**מגדל** הוא מבנה גבוה משמעותית ביחס לשטח הבסיס שלו.

## שימושי מגדלים
### יתרונות אסטרטגיים
לאורך ההיסטוריה השימוש במגדלים לצורך השגת יתרון טקטי על אויבים הוא נפוץ. מגדלים כחלק ממערך ביצורים שימשו כנקודת תצפית טובה וכמקום טוב למקם כלי ירי. בתקופות עתיקות אף השתמשו במגדלים ניידים, הנקראים מגדלי מצור, שנגררו אל עבר חומות האויב ושימשו נקודת תצפית, בסיס לכלי ירי ובסיס להנחתת לוחמים על החומות הנצורות. גם כיום נעשה שימוש במגדלי תצפית בבסיסים צבאיים.

### אנרגיה פוטנציאלית
גובהם הרב של מגדלים מעניק לגופים הנמצאים בראשם אנרגיה פוטנציאלית כבידתית גדולה. מגדל מאפשר לאדם לנצל את כוח הכבידה שמפעיל כדור הארץ על גופים כדי להפיל אותם מגובה רב ולהרוויח אנרגיה קינטית רבה. את העיקרון הזה מנצלים מגדלי מים שבהם אוגרים מים בגובה רב כדי שייווצר לחץ שיזרים אותם בצנרת. כמו כן העיקרון מנוצל במגדל החמצה שלרוב משמש לאגירת תבואה ובו התבואה תופסת את מלוא נפח המכל הודות לכבידה. גם מגדלי קידוח משתמשים בגובה כדי לכוון מקדחות מגבוה אל האדמה.

העיקרון מנוצל גם בענפי ספורט. בקפיצות סקי משתמשים במגדלים בראש מדרון כמשטח בסיס כדי להגדיל את שיפוע המדרון. בקפיצה למים קופצים לבריכה מפלטפורמה מוגבהת. גם מגדלים המשמשים לקפיצת בסיס מנצלים את אותו העיקרון. גובה המגדל מאפשר לצונחים לחוות נפילה חופשית בעוצמה רבה.

### גורדי שחקים
גורדי שחקים לרוב אינם נחשבים למגדלים, על אף שהם חולקים מאפיינים דומים. הם מנצלים את גובהם כדי להכיל נפח רב ביחס לשטח המועט שהם תופסים על פני הקרקע. גורדי שחקים משמשים בעיקר למגורים או כשטח משרדי.

### תקשורת

בתקופות שונות שימשו המגדלים רבות לצורכי תקשורת. בתקופות קדומות וגם כיום מנוצלת העובדה שמגדלים נראים ממרחק רב כדי להפיץ מידע על פני קילומטרים רבים. דוגמאות לכך הם מגדלורים המסמנים חופים ונמלים ומגדלי שעון המראים את השעה. ממגדלים ניתן גם להפיץ קול למרחק רב והדבר מנוצל במגדלי פעמונים ומינרטים של מסגדים.

כיום משמשים מגדלים לתמיכה באנטנות המשדרות וקולטות גלי רדיו הנושאים שידורי רדיו, טלוויזיה, תקשורת סלולרית ותקשורת נתונים.

### שימושים נוספים
למגדלים שימושים רבים נוספים, בהם:
* כיעד תיירותי המאפשר תצפית פנורמית.
* כאובייקט אדריכלי, אמנותי או סמלי. לדוגמה, צריח מחודד וזיקורת.
* לספק גישה לתנאים אטמוספיריים. לדוגמה לשם הפעלת טורבינת רוח, קיום מדידות מטאורולוגיות והפעלת מגדל-טלסקופ.
* לניסויים הנדסיים. לדוגמה בחינת עמידות של עצמים לנפילה חופשית ובדיקת מעליות.
* לתמוך בגשר תלוי.
* למטרות קירור. לדוגמה בארובה ומגדל קירור.
* לאפשר גישה למקומות ועצמים גבוהים. לדוגמה מעבורת חלל על כן השיגור.
* כעמדת תצפית על המתרחש סביב. לדוגמה מגדל פיקוח ומגדל של שומר יערות.

## ראו גם

* צריח

## קישורים חיצוניים
* 
* 

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:טיפוסי מבנים
Jet4you

**Jet4you** הייתה חברת תעופה מרוקאית זולה, שבסיסה הראשי נמצא בעיר קזבלנקה. החברה הייתה חלק מברית TUI איירליינס של חברת התיירות TUI, והיא הפעילה טיסות בין מרוקו לאירופה. באפריל 2012 התמזגה לתוך ג'טאייר פליי, חברה נוספת בברית TUI איירליינס.

## צי המטוסים

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא Jet4you באתר Airliners.net

קטגוריה:חברות לטיסות חסך
קטגוריה:חברות מרוקאיות
קטגוריה:מרוקו: תעופה
קטגוריה:TUI איירליינס
קטגוריה:חברות תעופה שנסגרו
וילהלם קופה

**וילהלם קופה** (**Wilhelm Koppe**; 15 ביוני 1896 – 2 ביולי 1975) היה קצין בכיר באס אס בעת מלחמת העולם השנייה, והיה אחראי על פשעי מלחמה רבים נגד יהודים בזמן השואה.

## ביוגרפיה
קופה נולד בהילדסהיים, בסקסוניה התחתונה. הוא היה חיל במלחמת העולם הראשונה, ואחרי המלחמה היה סוחר וסיטונאי. ב-1930 הצטרף למפלגה הנאצית; ב-1931 הצטרף לאס אה, ושנה לאחר מכן הצטרף לשורות האס אס. קופה עלה במהירות בסולם הדרגות של האס אס: ב-1934 כבר היה בריגדפירר (דרגת ביניים בין אלוף-משנה לתת-אלוף), ושנתיים לאחר מכן עלה לדרגת גרופנפיהרר, תת-אלוף. ב-1933 נבחר כציר ברייכסטאג. קופה התמנה כמפקד האזורי של האס אס והאס דה במינסטר, ולאחר מכן מילא אותו תפקיד בדנציג, לייפציג ודרזדן.

מלחמת העולם השנייה החלה ב-1 בספטמבר 1939, בפלישת הכוחות הגרמניים לפולין. גרמניה כבשה את רובה של פולין, ולאחר השלמת כיבוש פולין וחלוקתה עם ברית המועצות חילקו הגרמנים את השטח שנפל לידיהם לשני חלקים עיקריים: החלק המרכזי, שכלל את מחוזות ורשה, לובלין, ראדום וקרקוב, הוגדר כיחידה מנהלית בפני עצמה - גנרל גוברנמן, ממשל כללי; לעומת זאת, חבליה המערביים של פולין סופחו לגרמניה. אחד מן האזורים הגדולים שסופחו נקרא בפי הגרמנים ורטגאו (Warthegau). אזור זה כלל חלק מאזור לודז' ואת אזור פוזנן. למושל חבל ורטגאו התמנה ארתור גרייזר, וקופה התמנה כ"מפקד העליון של כל כוחות המשטרה והאס אס בחבל ורטגאו" (Höhere SS und Polizei Führer in Reichsgau Wartheland).

בתפקידו זה היה קופה מעורב ישירות היישום חוקי הגזע הנאציים. בנובמבר הכריז קופה שיהפוך את פוזנן, בירת החבל, לעיר "נקייה מיהודים" (judenrein). בעקבות כך החל גל של הוצאות להורג וגירוש של פולנים ויהודים מהעיר. הוא השתתף גם ביישום תוכנית תוכנית T4 - אותנסיה כמפקד הכללי של יחידה מיוחדת בשם "זונדרקומנדו לנגה", על שם מפקדה הישיר של היחידה, הרברט לנגה. בחודשים מאי - יוני 1940 רצחה יחידתו של לנגה 1,558 חולי נפש, שהיו מאושפזים בבית חולים לחולי נפש במחנה הריכוז סולדאו, במזרח פרוסיה.

ב-30 בינואר 1942 עלה קופה לדרגת אובר-גרופנפיהרר (אלוף). באוקטובר 1943 החליף את פרידריך וילהלם קריגר בתפקיד המפקד העליון של כל כוחות המשטרה והאס אס בגנרלגוברנמן. הוא היה אחראי להשמדת הגטאות בעיירות בחבל ורטגאו, להקמת מחנה ההשמדה חלמנו, בו נרצחו כ-300,000 יהודים. הוא עסק בדיכוי המחתרת הפולנית, והורה על הוצאתם להורג של כל קרוביהם הגברים של חברי המחתרת ומשלוח יתר משפחותיהם למחנות ריכוז. קופה הורה על רציחתם של כ-30,000 פולנים חולי שחפת. המחתרת הפולנית הורתה על התנקשות בו, אך ניסיון שנעשה בקרקוב ביולי 1944 לפגוע בו נכשל. עם התקרבותו של הצבא האדום הורה קופה על הוצאתם להורג של אסירים ושבויים, כדי שלא ייפלו בידי הסובייטים.

### אחרי מלחמת העולם השנייה
לאחר המלחמה הסתיר קופה את זהותו וחי תחת השם הבדוי לומאן (שם נעוריה של אשתו). הוא היה מנהל בית חרושת לשוקולד. ב-1961 נחשפה זהותו, הוא נעצר אך שוחרר בערבות ב-19 באפריל 1962. משפטו נפתח ב-1964 בבון, והוא הואשם בסיוע לרצח 145,000 איש. משפטו הופסק בשל בריאותו הלקויה ובית המשפט בבון החליט על הפסקת ההליך המשפטי מסיבה זו. ממשלת גרמניה סירבה לבקשת ממשלת פולין להסגירו לידיה.

קופה נפטר בבון ב-1975.

## קישורים חיצוניים

* וילהלם קופה באתר יד ושם
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גנרלים באס אס
קטגוריה:פושעי מלחמה נאצים
קטגוריה:סגל מחנה חלמנו
קטגוריה:גנרלגוברנמן
קטגוריה:משתתפים ברצח יהודי פולין
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי אות הזהב המפלגתי
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1896
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1975
האובזרבר

**האובזרבר** (באנגלית: **The Observer**) הוא עיתון בריטי היוצא לאור בכל יום ראשון. גישתו הפוליטית היא סוציאל-דמוקרטית וליברלי חברתית ברוב הנושאים, בדומה לעיתון היומי הגארדיאן, אשר רכש את האובזרבר בשנת 1993. הוא השבועון הוותיק ביותר שיצא לאור בימי ראשון. הגיליון הראשון יצא לאור לראשונה ב-4 בדצמבר 1794 על ידי ו.ס. באורן.

## עורכים
* ו"ס באורן וו"ה באורן (1791–1807)
* לואיס דוקסאט (1807–1857)
* יוסף סנואו (1857–1870)
* אדוארד דייסי (1870–1889)
* הנרי דאף טראיל (1889–1891)
* רחל ששון בר (1891–1904)
* אוסטין האריסון (1904–1908)
* ג'יימס לואיס גארוין (1908–1942)
* אייוור באורן (1942–1948)
* דייוויד אסטור (1948–1975)
* דונלד טרלפורד (1975–1993)
* ג'ונתן פנבי (1993–1995)
* אנדרו ג'ספאן (1995–1996)
* ויל האטון (1996–1998)
* רוג'ר אלטון (1998–2007)
* ג'ון מולהולנד (2008–2018)
* פול ובסטר (2018 ואילך)

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* אתר האובזרבר

קטגוריה:הממלכה המאוחדת: עיתונים
אדוארד דייסי

**אדוארד סטפן ג'יימס דייסי** (באנגלית: **Edward James Stephen Dicey**; 15 במאי 1832 - 7 ביולי 1911) היה כתב אנגלי. 
## חייו
אדוארד, יליד היכל קלייברוק, לסטרשייר, הוא בנו של תומאס אדוארד דייסי, ואחיו של המשפטן אלברט ואן דייסי. אדוארד למד מתמטיקה ולימודים קלאסיים בקינגס קולג' בלונדון ובטריניטי קולג' שבקיימברידג'. 

במרוצת השנים הפך אדוארד לעיתונאי בולט. הוא עבד ככתב בדיילי טלגרף, ולאחר מכן כעורך הדיילי ניוז, וב-1870 התמנה לעורך האובזרבר והחזיק במשרה זו עד שנת 1889. הוא כתב ספרים רבים על יחסים בינלאומיים, שהחשובים מביניהם הם "אנגליה ומצרים" (1884), "בולגריה, מדינת האיכרים" (1895) ו"מצרים של העתיד" (1907).

דייסי מת בלונדון ב-1911 והוא קבור בבית הקברות ברומפטון בלונדון.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:עיתונאים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1832
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1911
ראמז ג'ראיסי

**ראמז ג'ראיסי** (בערבית **رامز جرايسي**; נולד ב-24 באוקטובר 1951) הוא פוליטיקאי ישראלי ששימש ראש עיריית נצרת בשנים 1994–2014.

## ביוגרפיה
ג'ראיסי הוא בוגר טכניון בחיפה - סיים את לימודי התואר הראשון בהנדסת מכונות ב-1973 ותואר שני בהנדסה אזרחית ב-1978. הוא היה בין מייסדי ועד הסטודנטים הערבים בטכניון וממקימי "ועד הסטודנטים הערבים הארצי".

ב-1978 נבחר לכהן במועצת העיר נצרת מטעם רשימת "חזית נצרת הדמוקרטית". הוא כיהן כממלא מקומו של ראש העירייה תאופיק זיאד, וכיושב ראש ועדת המשנה לוועדה המקומית לתכנון ובנייה. לאחר שזיאד נהרג בתאונת דרכים, נבחר ג'ראיסי לתפקיד ב-4 באוגוסט 1994.

בבחירות לכנסת השבע עשרה הוצב ג'ראיסי במקום ה-117 הסמלי ברשימת חד"ש לכנסת ובבחירות לכנסת השמונה עשרה שובץ שוב ג'ראיסי במקום סמלי ברשימת המפלגה לכנסת.

ממוזער|250px|שמאל|ראמז גראיסי במהלך מסע הבחירות לראשות העירייה, 2013

בבחירות לרשויות המקומיות שהתקיימו בשנת 2013, זכה עלי סלאם, סגנו של ג'ראיסי במשך 15 שנים ויריבו בבחירות, ב-43.21% מהקולות. בכך, ניצח את ג'ראיסי בהפרש של 22 קולות בלבד. ג'ראיסי ערער על תוצאות הבחירות בפני בית המשפט המחוזי בנצרת, ובדצמבר 2013 הורה זה על ספירה מחודשת של 47 מעטפות שנפסלו בשל כך שלא נחתמו על ידי חבר ועדת קלפי. סלאם הגיש ערעור מטעמו על ההחלטה, ובטרם זה הוכרע, ב-8 בינואר 2014, נערכה ספירת המעטפות שבמחלוקת, והסתבר כי ג'ראיסי גבר על סלאם בתשעה קולות. עם זאת, בפברואר 2014 הורה בית המשפט העליון, על עריכת הבחירות בעיר מחדש. בבחירות שהתקיימו ב-11 במרץ 2014 הפסיד ג'ראיסי לעלי סלאם בהפרש גדול של 10,400 קולות לטובת סלאם.

ג'ראיסי הוא נוצרי יווני אורתודוקסי. הוא נשוי לד"ר חנאן קירקבה-ג'ראיסי ולהם שלוש בנות.

## קישורים חיצוניים

* 
* על מה מוחות הרשויות הערביות / ראמז ג'ראיסי
* ראמז ג'ראיסי: "הרשויות המקומיות הערביות תומכות בשביתת העובדים הסוציאליים"

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי עיריית נצרת
קטגוריה:ערבים נוצרים ישראלים
קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות מטעם חד"ש
קטגוריה:מהנדסים ישראלים
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל: הנדסת מכונות
קטגוריה:ערבים בראשות רשויות מקומיות בישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951
רתמה (טיפוס)

שמאל|ממוזער|250px|רתמה לטיפוס וגלישה
**רתמה** (באנגלית: harness, בצרפתית: baudrier) היא מערך של רצועות התפורות יחד כך שאדם יכול להיתלות בהן על חבל. קיימות רתמות לטיפוס, רתמות לעבודה, רתמות חזה ורתמות גוף מלא. ניתן לבנות רתמה מאולתרת מרצועה או חבל בעזרת קשרים.

מרבית הרתמות מיוצרות מניילון ומיעוטן מדיינימה. בעת רכישת רתמה רצוי לבדוק שהיא נוחה, גם לאורך זמן וגם כאשר תלוי עליה ציוד רב.

## חלקי הרתמה
הרתמה מורכבת מרצועות ועוביין וריפודן משתנה לפי יעודן. רתמות טיפוס תהיינה לרוב קלות, בעוד שרתמות לעבודה הן מאסיביות ומרופדות. מרבית הרתמות המיועדות לטיפוס וגלישה מורכבות מ:
* רצועות נושאות עומס - המהוות את גוף הרתמה.
* אבזמים - לכוונון של רצועות המתניים ו/או של לולאות הרגליים של הרתמה.
* לולאות לאיבטוח ותליה - בעזרתן מתחברים אל החבל
* לולאות לציוד - המאפשרות תליית ציוד וגישה מהירה אליו.

## רתמות לטיפוס ו[[גלישת מצוקים|גלישה]]
קיימות רתמות במידה קבועה ורתמות מתכווננות. ככל שהרתמה מתכווננת יותר, כך היא כבדה יותר (כי יש בה רצועות ארוכות יותר ואבזמים).

### רתמה לטיפוס אלפיני ולמסלולים ארוכים
רתמות אלה ניתן ללבוש מעל בגדים, בלי להכניס את הרגליים (על מנת שיהיה ניתן ללבוש ולפשוט אותן עם קרמפונים - מערכת קוצים המורכבת על הנעל להגברת היציבות על קרח ושלג) ללולאות הרתמה. תכונה נוספת היא שניתן לפתוח את לולאות הרגליים ולהוריד את המכנסיים, בלי להתנתק מן החבל, דבר היכול להיות שימושי במסלולים ארוכים ובסביבה אלפינית.

### רתמה לטיפוס ספורטיבי
רתמות לטיפוס ספורטיבי הן קלות ופשוטות במבנה, לרוב ללא אפשרויות התאמה מרובות, שכן הן מיועדות לשימוש אישי. הן כוללות רצועות צרות, ריפוד מינימלי ואבזמים קטנים להפחתת משקל. בשנים האחרונות נפוץ השימוש בסיבי דיינימה הקלים והחזקים, אם כי עמידותם לשחיקה נמוכה והם מתבלים מהר יותר מחומרים מסורתיים.

## רתמות גוף מלא
שמאל|ממוזער|200px|רתמת גוף מלא
רתמת גוף מלא היא רתמה שנקודת התליה שלה גבוהה יותר. השימוש ברתמת גוף מומלץ במקרים בהם מרכז הכובד גבוה: אנשים גדולים וכבדים וילדים קטנים. קיימות גם רתמות חזה שניתן לשלבן עם רתמה רגילה ליצירת רתמת גוף.

### רתמה ל[[ילד]]ים
רתמה לילדים היא רתמת גוף מלא עם נקודת תליה גבוהה יותר. אצל ילדים הראש גדול ביחס לגוף ולכן מרכז הכובד גבוה יותר. אצל ילדים קיימת סכנת התהפכות גבוהה יותר ולכן החשיבות של נקודת החיבור המוגבהת.

### רתמות עבודה
רתמות עבודה הם רתמות המשמשות לעבודה בגבהים: ניקוי חלונות ושיפוצים בגורדי שחקים, לדוגמה. כיוון שסוג עבודה זה משלב שהייה של זמן ארוך ברתמה, חישבות הנוחות בה גדולה ולכן רתמות עבודה הן רתמות גוף מלא. רתמות אלא לרוב מאסיביות ומרופדות יותר.

## קישורים חיצוניים

* הערך "רתמות" באנציקלופדיית הטיפוס
* רתמה לעבודות גובה באתר דוד קלין
קטגוריה:טיפוס