open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
1347

## אירועים
* מגפת המוות השחור מתחילה באירופה.
* ג'ון השישי קרטאקוזנוס, אימפרטור ביזנטי לאחר מלחמה אזרחית.

## נולדו

## נפטרו

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
1348

## אירועים
* המוות השחור מתפשט למערב אירופה.
* המוות השחור מגיע לאנגליה.
* נוסד מסדר הבירית על ידי אדוארד השלישי מלך אנגליה.
* המוות השחור מגיע לקהיר.
* פסקוב מקבל עצמאות מנובגורוד. הקמת רפובליקת פסקוב.
* הקמת קולג' נוסף באוניברסיטת קיימברידג'. 

## נולדו

## נפטרו

* לאורה, מהאבת של פרנצ'סקו פטרארקה.
* אדראה פיזנו, פסל וארכיטקט איטלקי.

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
יצחק איזיק טאובס

רבי **יצחק איזיק טאובס** (**טוֹיבֶּש**) (1837 – 28 בספטמבר 1920) היה רבם של יהודי ברלאד, רומניה, במשך כ-30 שנה ולאחר מכן רבם של יהודי בוקרשט משנת 1894, מתרגם שירה מרומנית לעברית.

## ביוגרפיה
היה בנו של הרב יחיאל מיכל טאובס מווסלוי ונכדו של הרב אהרן משה טאובס מיאשי שהיה
מורו ורבו. אחרי שהתחתן וכיהן לתקופה קצרה כרב בווסלוי (1861), בגיל 25 נבחר לרבם של יהודי ברלאד ונפת **טוטובה** ובשנת 1862 קיבל המינוי תוקף בצו של אלכסנדרו יואן קוזה. הוא זכה להערכה רבה גם מחוץ לקהילה היהודית ופרסם בעיתונות התקופה ראיונות תשובה לתעמולה האנטישמית. בשנת 1872 השתתף בבריסל בקונגרס יהודי לפי הזמנת אדולף כרמיה. היה פעיל של כל ישראל חברים ברומניה וחבר בחברה ההיסטורית ע"ש יוליו באראש.

בשנת 1895 עבר לבוקרשט והיה הרב של בית הכנסת אחדות הקודש בשנת 1910 כשהוקם הבניין המחודש השלו..
טאובס היה רב משכיל בעל אוריינטציה אורתודוקסית מודרנית
. הוא דרש בבית הכנסת דרשות בשפה הרומנית. פרט לרומנית, היה דובר שפות רבות - גרמנית, יידיש, צרפתית ועברית

הרב איזיק טאובס היה רב בקיא בתלמוד ורב ייחוס (קושר לרש"י) שרבנים אירופאים נהגו להתיעץ איתו. הוא פעל רבות למען פתיחתם של בתי ספר יהודים ציבוריים חילוניים בברלאד, הוש, טקוץ', בראילה שבהם נלמדו מקצועות חול בשפה הרומנית. נאבק נגד שבועת היהודים ותמך בהגירה יהודית מרומניה. כשהשלטונות הרומנים גרשו את היהודים מבתי הספר העממיים הציבוריים פרסם חוברת מחאה ושלח אותה לחברי הפרלמנט, לעיתונאים ולאנשי אקדמיה. יריביו מן המגזר היהודי השמרני-המתבדל השמיץ אותו כי המיר כביכול את האמונה.

בהיותו בקיא ברזי השפה העברית תרגם הרב טאובס מרומנית לעברית משיריו הפטריוטיים של המשורר וסילה אלכסנדרי, למשל את "שירת השבט הלטיני" (1878)
 .בשנת 1868 פרסם חוברת בעברית על הרדיפות נגד היהודים בשנים 1867–1868 בימי ממשלת יון ברטיאנו - "יהודי רומניה והמיניסטר ברטיאנו".

אחרי שעבר לבוקרשט, בנו ד"ר שמואל טאובס לקח את מקומו כרב של יהודי ברלאד.

## פרסומים
*יהודי רומניה והמיניסטר ברטיאנו
*זיכרון דברים ליום הזיכרון

## לקריאה נוספת
* Evreii din România, Federaţia Comunităţilor Evreieşti din România, HASEFER, Bucureşti, 2008 - יהודי רומניה, הפדרציה של הקהילות היהודיות ברומניה, הוצאת הספר, בוקרשט, 2008. 
* Baruch Tercatin şi Lucian-Zeev Herşcovici, „Prezenţe rabinice în perimetrul românesc”, Editura HASEFER, Bucureşti, 2008 - ברוך טרקטין וזאב-לוצ'יאן הרשקוביץ', "נוכחויות רבניות במרחב הרומני", הוצאת HASEFER, בוקרשט, 2008. 

## קישורים חיצוניים
* L.Z.Herșcovici 2018
Herșcovici, L.-Z. *The Maskilim of Romania and the Question of Identity: "The Romanian Israelites* . Annals of the University of Bucharest / Political science series, 2018(1), 5-26

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים רומנים
קטגוריה:בוקרשט: רבנים
קטגוריה:רבנים אורתודוקסים
קטגוריה:פובליציסטים יהודים
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:מתרגמים לעברית
קטגוריה:משכילים יהודים במרחב הרומני
יצחק איזיק טאובס
קטגוריה:ילידי 1837
קטגוריה:נפטרים ב-1920
פיצוחים

[שמאל|ממוזער|250px|דוכן פיצוחים ב[שוק מחנה יהודה]]
[250px|ממוזער|אשה מפצחת [גרעיני חמנית, חמדיה, 1969]]
[250px|ממוזער|מוכר פיצוחים ליד [אצטדיון קריית אליעזר, 1966]]
**פיצוחים** הוא כינוי למגוון סוגי אגוזים וזרעים קלויים הנאכלים כחטיף. בדרך כלל, נהוג לאכלם בעזרת לחיצה קשיחה באצבעות או בשיניים, וגם באמצעות מפצח.

## מקור שמם
שמם נובע מכך שחלקם בעלי קליפה המפוצחת כדי לאכלם.

## סוגים
בין הפיצוחים הפופולריים והעממיים מצויים "גרעינים שחורים" - גרעיני חמנית; גרעינים לבנים - זרעי דלעת; גרעיני אבטיח - זרעי אבטיח ובוטנים, שמחירם זול יחסית. פיצוחים יקרים יותר, שחלקם נחשבים גם יוקרתיים יותר, הם פיסטוקים, אגוזי ברזיל, אגוזי קשיו, שקדים ועוד. בין הפיצוחים מצויים גם הפירות היבשים, ביניהם צימוקים, חמוציות, אננסים מיובשים, אוכמניות ועוד.

## צריכה
[ממוזער|פיצוחים במהלך [מלחמת חרבות ברזל בקופסאת פלסטיק עם דגל ישראל]]

פיצוחים נמכרים ארוזים מראש בשקיות פלסטיק, או בתפזורת ב**[[פיצוצייה|פיצוחייה]]** - קיוסק הכולל דוכן המיועד למכירת פיצוחים. בפיצוחיות נמכרים פיצוחים חמים, לאחר קלייה, המתומחרים לפי משקלם ונארזים לרוב בשקיות נייר חום. בית קלייה ידוע בארץ הוא "מגדן גרעיני עפולה" שנוסד ב-1947.

בישראל לדוגמה, ברוב הבתים ניתן למצוא פיצוחים מסוגים שונים. בשנת 2018, סך המכירות של הפיצוחים והפירות המיובשים ברשתות השיווק הגיע לכ-12,000 טון, בערך של כ-600 מיליון ש"ח. הפירות והפיצוחים המובילים לפי נתונים שונים, הם השקדים והתמרים, שעלו באופן עקבי ומשמעותי, ומהווים מרכיבים עיקריים במשפחות הפיצוחים והפירות המיובשים. בנוסף בשנה הזו, היוו השקדים כ-17% מהערך הכולל של מכירות הפיצוחים, וכ-13% מכמות הפיצוחים השנתית הכוללת שנמכרה ברשתות השיווק. עוד מוצרים שנמכרו בקטגוריה היו אגוזי מלך, גרעיני חמניות, קשיו ואגוזי פקאן. התמרים מהווים כשני שלישים מכמות הפירות המיובשים הנמכרת ברשתות השיווק.

## מנהגים
בקרב חלק מעדות המזרח, ובפרט אצל התימנים, מקובל להגיש פיצוחים לאחר סעודות השבת. מנהג זה מכונה "ג'עלה".

מנהג פיצוח גרעינים נפוץ מכפי שמקובל לחשוב, והוא קיים גם ביוון למשל ויש עדויות כי בין מלחמות העולם היה זה מנהג רווח בקרב יהודים במזרח אירופה.

הפיצוחים ידועים בעיקר בתור נשנוש בזמן צפייה במשחקי ספורט שונים, בעיקר בצפייה בכדורגל.

## אזהרות רפואיות
משרד הבריאות הישראלי ממליץ לא לאפשר לילדים מתחת לגיל חמש לצרוך פיצוחים, בשל סכנת חנק. בנוסף, צריכת כמות גדולה של גרעינים ללא הסרת הקליפה עלולה לגרום לסתימה במעי.

בין הנזקים הנגרמים כתוצאה מאכילת פיצוחים וגרעינים, הם המובן הזיהומי. האגוזים עלולים לגרום לעששת בשיניים, פגיעות באמייל ואף יכולים לגרום לפגיעה פיזית או סדק בשן.

## קישורים חיצוניים

* 
* סלט פיצוחים ועשבים, מאתר "אכול ושתה"

## הערות שוליים

*
קטגוריה:חטיפים
קטגוריה:המטבח הישראלי
End of the Night

"**End of the Night**" (בעברית: "**סוף הלילה**") היא בלדת רוק של להקת הרוק האמריקאית הדלתות. השיר הופיע באלבום הבכורה של הלהקה, The Doors, ולאחר מכן יצא כבי-סייד לסינגל הראשון מהאלבום, "Break On Through (To the Other Side)" בינואר 1967. מילות השיר נכתבו על ידי ג'ים מוריסון, אך הקרדיט על השיר ניתן לכל חברי הלהקה.

## רפרנטים בשיר
מוריסון, שהושפע רבות ממשוררים בני המאות ה-18 וה-19, מצטט בשיר את שירו של המשורר ויליאם בלייק "Auguries of Innocence":

כמו כן נראה שמוריסון הושפע מספרו של הסופר הצרפתי לואי פרדינאן סלין, "**Journey to the End of the Night**" (מסע אל קץ הלילה). הספר מציג פילוסופית חיים ניהיליסטית שתאמה ככל הנראה את זו של מוריסון.

השיר מתייחס לשם הספר בשתי שורות:
"Take **a Journey to the** bright midnight", וכן: "**End of the Night**".

## מאפיינים מוזיקליים
End of the Night הוא שיר בעל מפעם איטי, המנוגן בסולם מינורי וכולל סולו גיטרה מלודי ואווירה מלנכונלית. כל אלו הם מאפיינים נפוצים בבלדות רוק.

## משתתפים
הנתונים לקוחים ממהדורת יום השנה ה-50 של The Doors ומהספר משנת 2001 The Doors – Sounds for Your Soul – Die Musik Der Doors:

* ג'ים מוריסון - שירה
* ריי מנזרק - אורגן ווקס קונטיננטל, קלידי בס, פסנתר
* רובי קריגר - גיטרת סלייד
* ג'ון דנסמור - תופים

## גרסאות כיסוי
הלהקה הקנדית "Rhea's Obsession" ביצעה גרסת כיסוי לשיר בסגנון רוק גותי, באלבום שיצא בשנת 2000 וכלל גרסאות כיסוי של להקת הדלתות.

גרסה נוספת לשיר, גם כן בסגנון רוק גותי, הופיעה בשנת 2005 באלבום של הלהקה הבריטית "The Mission U.K".

## קישורים חיצוניים

* מילים ואקורדים של השיר 
* שירו של ויליאם בלייק Auguries of Innocence

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי הדלתות
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על לילות
קטגוריה:בלדות רוק
ליגת העל הגאנאית

**הפרמייר-ליג הגאנאי** היא ליגת הכדורגל הבכירה בגאנה, שהוקמה בשנת 1956, ומשתתפות בה 16 קבוצות.

הליגה התחילה אף לפני כן בתחרות שנקראה "תחרות חוף הזהב לקבוצות" בעונת 1953/1954, ואחרי שנתיים נוסדה באופן רשמי על ידי ההתאחדות המקומית.

הליגה כיום מנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל הגנאית אשר כפופה לקונפדרציית הכדורגל של אפריקה (CAF).

נכון לעונת 2020/2021, בליגה 18 קבוצות, כאשר הקבוצה המסיימת במקום הראשון (האלופה) מעפילה לליגת האלופות האפריקאית. הקבוצות שמסיימות במקומות 14-18 יורדות ל"ליג 1", ליגת המשנה בגאנה.

קבוצת אסאנטה קוטוקו היא הקבוצה המצליחה ביותר בגאנה, עם 25 זכיות באליפות הליגה. שנייה בדירוג היא אקרה הארטס אוף אוק עם 21 אליפויות, ויחד הן הקבוצות הבולטות ביותר בליגה ושולטות בה.

הליגה דורגה בעבר במקום ה-11 באפריקה (בדירוג ה-5 שנתי של CAF), ודורגה במקום ה-65 בעולם בין השנים 2001-2010, אך מאז דעכה משני הדירוגים. נכון לעונת 2025/2926 ליגה מדורגת במקום ה-14 באפריקה בדירוג של CAF.

## מתכונת הליגה
נכון לעונת 2025/2026, בליגה 18 קבוצות, כאשר הקבוצה המסיימת במקום הראשון (האלופה) מעפילה לליגת האלופות האפריקאית. הקבוצות שמסיימות במקומות 16-18 יורדות ל"ליג 1", ליגת המשנה בגאנה.

התחרות כולל 17 מחזורים משחקי בית ומשחקי חוץ. על ניצחון מוענקות שלוש נקודות ועל תיקו נקודה בודדת.

העונה מתחילה בספטמבר ומסתיימת ביוני.
## הזוכות באליפות הליגה
* קבוצה המסומנת ב**כתב מודגש** זכתה בגביע ה-FA הגנאי באותה העונה והשלימה דאבל מקומי.

## טבלת אליפויות

## קישורים חיצוניים
* 
* נתונים מאתר rsssf
* נתונים מאתר globalsport
* נתונים מאתר soccerway
* נתונים מאתר transfermarkt

קטגוריה:תחרויות כדורגל בגאנה
גאנה
פר מרטסאקר

**פר מרטסאקר** (בגרמנית: **Per Mertesacker**; נולד ב-29 בספטמבר 1984) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדת הבלם וכיום מאמן קבוצת הנוער של ארסנל. לזכותו של מרטסאקר 104 הופעות במדי בנבחרת גרמניה.

## קריירה
מרטסאקר החל את הקריירה שלו בגיל 11 במחלקת הנוער של הנובר 96, שם גם התחיל את הקריירה כמקצוען, כשעלה בשנת 2003 לקבוצה הבוגרת של המועדון. ההתחלה של מרטסאקר לא הייתה מוצלחת במיוחד, כאשר שבר את אפו וכבש שער עצמי בהופעות הראשונות שלו בבונדסליגה, אך מרטסאקר התעשת והוכיח את עצמו כבלם הצעיר המבטיח ביותר בגרמניה.

באוגוסט 2006 הוחתם מרטסאקר בוורדר ברמן לאחר היכולת המצוינת שהציג במונדיאל 2006, בעסקה של 5 מיליון אירו.
בתחילת אפריל 2007 נפצע מרטסאקר בברכו במהלך משחק מול נירנברג ובכך סיים את העונה שלו ונזקק לזמן החלמה ממושך. בעונת  הגיע עם ורדר ברמן לגמר גביע אופ"א, אותו החמיץ עקב הרחקה.

ב-31 באוגוסט 2011 חתם מרטסאקר לשלוש שנים בארסנל האנגלית, ששילמה עבורו 10 מיליון ליש"ט. בעונת  הבקיע את שער הבכורה שלו בפרמייר ליג, בניצחון 2–5 על טוטנהאם הוטספר בדרבי של צפון לונדון. בעונת  זכה עם ארסנל בגביע האנגלי וכן בעונה שלאחר מכן.

בסוף עונת 2017/2018 פרש מרטסאקר מכדורגל ומונה למאמן קבוצת הנוער של קבוצתו האחרונה ארסנל.

### נבחרת גרמניה
ב-9 באוקטובר 2004 ערך מרטסאקר את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גרמניה, במשחק מול נבחרת איראן. בגביע הקונפדרציות שנערך בגרמניה בשנת 2005 פתח מרטסאקר בהרכב הנבחרת בכל משחקיה, וכבש את שער הבכורה שלו במדיה, במשחק מול נבחרת אוסטרליה.

מרטסאקר פתח בהרכב הנבחרת גם במשחקי מונדיאל 2006, יורו 2008, מונדיאל 2010 ויורו 2012. את משחקי מונדיאל 2014 החל מרטסאקר כשחקן הרכב, אך במשחק הגמר מול נבחרת ארגנטינה פתח על הספסל, ובדקה ה-120 החליף את מסוט אוזיל והיה שותף לזכייתה של גרמניה בגביע העולם. ב-15 באוגוסט 2014 הודיע מרטסאקר על פרישה מהנבחרת.

## תארים
;ארסנל
*הגביע האנגלי (3): 2013/2014, 2014/2015, 2016/2017
*מגן הקהילה: 2015, 2017

;גרמניה
*גביע העולם: 2014

;אישיים
*נבחרת העונה של הבונדסליגה (מטעם מגזין קיקר): 2007/2008

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בלמי כדורגל גרמנים
קטגוריה:כדורגלנים גרמנים
קטגוריה:כדורגלני ורדר ברמן
קטגוריה:כדורגלני הנובר 96
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:כדורגלני נבחרת גרמניה
קטגוריה:כדורגלני גביע הקונפדרציות 2005
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2006
קטגוריה:כדורגלני יורו 2008
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2010
קטגוריה:כדורגלני יורו 2012
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2014
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1984
ליגת העל הניגרית

**הליגה הניגרית המקצוענית בכדורגל** ("Nigerian Professional Football League" - **NPFL**) היא ליגת הכדורגל הבכירה בניגריה.  היא הוקמה באופן מקצועני בשנת 2004 משינוי הרכבה של "הליגה הלאומית הניגרית" (NNL) שהייתה קיימת לפני כן משנת 1972, והיא מאורגנת על ידי "חברת ניהול הליגה" (ה-LMC). 

ב-2012 הליגה דורגה לליגה הטובה באפריקה ול-24 הכי טובה בעולם, כאשר באופן מסורתי היא מדורגת בין עשר הליגות הטובות באפריקה, ומייצאת שחקנים לליגות בכירות באירופה.

## מתוכנת הליגה
הליגה מכילה 20 קבוצות. העונה כוללת 38 מחזורים בשיטת משחק בית/משחק חוץ. האלופה וסגניתה משתתפות בעונה שלאחר מכן בליגת האלופות האפריקאית. ארבע קבוצות בתחתית הטבלה יורדות לליגת משנה - "הליגה הלאומית".

## אלופות הליגה בעבר

## אליפויות לפי קבוצות

## קישורים חיצוניים
* 

* נתונים מאתר rsssf
* נתונים מאתר globalsport
* נתונים מאתר soccerway
* נתונים מאתר transfermarkt

קטגוריה:ניגריה: כדורגל
ניגריה
Netsh

**Netsh** היא פקודה בחלונות XP, חלונות ויסטה, חלונות 7 וחלונות 10 המאפשרת לשנות את הגדרות הרשת של מחשב מקומי או מרוחק. הפקודה היא כלי עזר (utility) שניתן להפעיל משורת הפקודה ופועלת כמעטפת פקודה שבה ניתן לשנות את הגדרות המערכת מתוך שורת הפקודה.

הפקודה מקושרת עם רכיבים אחרים במערכת ההפעלה באמצעות קובצי DLL, כאשר כל קובץ מספק לפקודה סט של פונקציות שנקראות contexts, אשר פועלות על רכיב מסוים במערכת ההפעלה. באופן זה, ניתן להרחיב את הפקודה באופן דינמי.

בין היתר, הפקודה מאפשרת לשנות או להוסיף כתובת IP במחשב, לשלוט על הגדרות מחסנית ה-TCP/IP, לשלוט על הגדרות הפיירוול של חלונות ועוד. הפקודה גם תומכת ב-IPv6.

אחד השימושים הנפוצים ב-Netsh הוא איפוס המחסנית של TCP/IP לברירת המחדל, פעולה אשר דרשה התקנה מחדש של התקן ה- TCP/IP בחלונות 98.

שם הפקודה הוא הלחם בסיסים של המילים Network ו-Shell.

## דוגמאות
שימוש לדוגמה:


```
netsh interface ip reset C:\resetlog.txt
```



הגדרת כתובת IP קבועה:


```
netsh interface ip set address local static 123.123.123.123 255.255.255.0
```



הגדרת שתי כתובות IP קבועות על כרטיס רשת אחד:


```
netsh interface ip set address local static 123.123.123.123 255.255.255.0
netsh interface ip add address local 234.234.234.234 255.255.255.0
```



הגדרת כתובת IP דינאמית:

```
netsh interface ip set address name="Local Area Connection" source=dhcp
```


הצגת הגדרות IPv6:


```
netsh interface ipv6 show address
```



## קישורים חיצוניים
* 
* Netsh, באתר מיקרוסופט

קטגוריה:רכיבי Windows
קטגוריה:תקשורת מחשבים
קלקוט מטסקלקלה

**קלקוט מטסקלקלה** (אנגלית: **Kalkot Mataskelekele**; נולד ב-1949 באיפירה) היה נשיא ונואטו בין 2004 ל-2009.

מטסקלקלה נשלח ללימודים תיכוניים במלבורן ומאוחר יותר למד משפטים באוניברסיטה של פפואה ניו גיני. עם שובו לוונואטו, ב-1982, החל לעבוד כפרקליט במשרד התובע הכללי. ב-1987 התפטר על מנת שיוכל להיבחר לפרלמנט. בין 1991 ל-1995 שימש כסגן שר המשפטים. במקביל לכהונתו בפרלמנט, עסק בעריכת דין במשרד פרטי שפתח.

לבחירתו של מטסקלקלה ב-2004 קדמו שלושה סיבובי בחירות, שבהם מועמדי הקואליציה והאופוזיציה לא הצליחו להשיג את הרוב הדרוש לבחירתם - שני שלישים מחברי הפרלמנט. עם היבחרו, בסיבוב הרביעי, תמה תקופה של למעלה 3 חודשים בהם לא היה לוונואטו נשיא. בהיבחרו, היה לנשיא הראשון של ונואטו שהוא בעל השכלה אקדמית.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ונואטו: אישים
קטגוריה:נשיאי מדינות
קטגוריה:עורכי דין
קטגוריה:ילידי 1949
מעקובת

המילה **מַעֲקֹבֶת** היא מונח עברי המקביל, בהקשרים שונים, למונחים האנגליים "sequence" ו-"succession".
Victory Songs

**Victory Songs** הוא האלבום השלישי של להקת הפולק מטאל אנסיפרום.

## רשימת שירים




השיר "One More Magic Potion" יצא כסינגל.

## קרדיטים
* פטרי לינדרוס - שירה (גראולינג) וגיטרה
*מרקוס טויונן - גיטרה, שירה נקייה וקולות רקע, תיפוף
*מייו אנהו - קלידים
*סמי הינקה - גיטרה באס, שירה נקייה וקולות רקע
*יאנה פרוויאנן - תופים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי מטאל
קטגוריה:אלבומי פולק מטאל
מזמור י"ט של מדינת ישראל

**מזמור י"ט של מדינת ישראל** הוא דרשה שנשא הרב צבי יהודה הכהן קוק בליל יום העצמאות, ה' באייר תשכ"ז, כשלושה שבועות לפני פרוץ מלחמת ששת הימים. הרצי"ה עסק בהזדמנות זו ביחסו למדינת ישראל והזכיר, שלא כהרגלו, את חסרונם של חלקי ארץ ישראל שלא היו אז תחת שלטון המדינה. רבים מתלמידיו רואים בכך סוג של רוח הקודש.

בליל יום העצמאות תשכ"ז התקיימה בישיבת מרכז הרב סעודת מצווה לציון י"ט (19) שנים למדינה. בדרשתו דיבר הרצי"ה על תחושותיו בליל כ"ט בנובמבר תש"ח, כאשר התקבלה החלטת החלוקה בעצרת האומות המאוחדות. הרב תיאר רגשות מעורבים ובעיקר אכזבה גדולה מחלוקת הארץ ומקריעתם של חבלי ארץ. בדבריו ביטא את חזון ארץ ישראל השלמה באופן ברור וחוסר ההשלמה עם הקיים.

הרב אליקים לבנון צילם את הדרשה. השיחה נערכה על ידי הרב יהודה חזני, נדפסה לראשונה בעיתון "הצפה" ט"ו בסיון ה'תשכ"ז ולאחר מכן בספרו של הרצי"ה "לנתיבות ישראל" חלק ב'. 

## קטעים מהנאום
בהזכירו את ליל הכ"ט בנובמבר, מתאר הרצי"ה את תחושותיו:

כאשר התייחס למדינת ישראל, דימה אותה הרצי"ה למצוות עשה ותיארה כהתגשמות חזון הנביאים:

## השפעה ופרשנות
הנאום נחשב אחד מאבני הדרך לקראת היווצרותו של גוש אמונים, מספר שנים לאחר מכן, על ידי תלמידי הרב צבי יהודה הכהן קוק, הרבנים חנן פורת, משה לוינגר ואחרים. הרעיון שלפיו כל חלקי ארץ ישראל הם מרכיב הכרחי בחזרתה של האומה לביתה הטבעי ולמלוא חיוניותה עמד ביסוד התשתית הרעיונית של הארגון.

מאז בכל שנה הוגים תלמידיו במזמור התואם לשנת מדינת ישראל וכרבנים מלמדים אותו לציבור ביום העצמאות.

## לקריאה נוספת
* הרב זאב סולטנוביץ', **ביאור למזמור י"ט של מדינת ישראל**, מכון הר ברכה, ה'תשע"ג
* הרב דן סתר, '''מזמור י"ט למדינת ישראל המבואר''', באתר ספריית אסיף

## קישורים חיצוניים
* מזמור י"ט של מדינת ישראל, לקריאה ושמיעה, באתר ישיבה.

## הערות שוליים

קטגוריה:ציונות דתית
מזמור י"ט למדינת ישראל
קטגוריה:1967 בישראל
קטגוריה:ישיבת מרכז הרב
פורט (תקשורת)

בתוכנה, **פורט** (Port) או **פִּתְחָה** היא יציאה ספציפית שדרכה יכולות תוכנות להעביר נתונים באופן ישיר, במקום אמצעים אחרים כגון העברת קובצי נתונים.

השימוש הנפוץ ביותר בפורט הוא בתקשורת מחשבים במסגרת הפרוטוקולים הנפוצים בשכבת התעבורה: TCP ו-UDP. פורט מזוהה על ידי מספר בין 0 ל–65,535 שאורכו 16 ביטים. בפרוטוקולים נפוצים, קיים מספר פורט מוסכם לכל פרוטוקול שבו ייעשה שימוש כברירת מחדל.

## פורטים ב-TCP וב-UDP
### רישום פורטים
פורטים מוכרים הם פורטים המשמשים פרוטוקולים מוגדרים כסטנדרט. הצורך בפורטים מוכרים קיים כדי לקבוע סטנדרטים בהתחברות לשרתים המספקים שירותים מסוימים. לדוגמה: על מנת שהדפדפן יפנה לאתר אינטרנט ב-HTTP, הדפדפן צריך לפנות לפורט פתוח על השרת שיקבל את הפניות אליו ויטפל בהן, והפורט הזה הוא הפורט המוכר לתעבורת HTTP – פורט 80.

הארגון האחראי על תיאום ורישום הפורטים המוכרים הוא IANA (קיצור של Internet Assigned Numbers Authority) המחלק את מרחב הפורטים לשלושה:
* 0–1023 – פורטים מוכרים, Well Known Ports
* 1024–49151 – פורטים רשומים, Registered Ports
* 49152–65535 – פורטים פרטיים או דינמיים, Dynamic or Private Ports

#### דוגמאות לפורטים מוכרים
*21 ,20 – פרוטוקול העברת קבצים (FTP)
*22 – פרוטוקול SSH
*23 – פרוטוקול Telnet
*25 – דואר יוצא (SMTP)
*53 – פרוטוקול DNS
*68 ,67 – פרוטוקול הקצאת כתובות דינמית (DHCP)
*80 – פרוטוקול העברת דפי אינטרנט HTTP
*110 – דואר נכנס (POP3)
*162 ,161 – פרוטוקול SNMP
*443 – פרוטוקול HTTPS להעברת דפי אינטרנט מאובטחים
*1433 – פרוטוקול גישה לשרתי SQL
*3389 – חיבור לשולחן עבודה מרוחק

### שימוש ב-URL
כתובות URL מתאימות כברירת המחדל את מספר הפורט בתחילית לפי רשימת הפורטים המוכרים. http מפנה לפורט 80, https לפורט 443 וכן הלאה. כדי להגדיר פורט השונה מברירת המחדל, יש לציין אותו עם נקודתיים לאחר שם התחום. למשל:  מפנה לשרת HTTP בפורט 8000 בכתובת www.example.com, לעמוד blah. בצורה זו הדפדפן לא יפנה לפורט ברירת המחדל אלא לפורט שהתאמנו אישית.

## קישורים חיצוניים

* רשימת הפורטים הרשומים המלאה באתר של IANA

## הערות שוליים

קטגוריה:תקשורת מחשבים
קטגוריה:תכנות
סקון (לחמנייה)

[ממוזער|250x250px|מגוון סוגי סקונס, מלמטה ב[כיוון השעון: סקונס "טאטי" נמרחים בחמאה (המשולשים), סקון גבינה, סקונס "טריאקל" - מבריק ושטוח, סקון חלב מעל סקון פירות.]]
[ממוזער|שמאל|200px|צורת הגשה מסורתית של סקונס: חצויים, עם [ריבה ושמנת עשירה]]
**סקון** (; מוכרת בצורת הרבים **סקונס**) היא לחמנייה מלוחה או מתוקה מהמטבח האנגלי והסקוטי. היא נאפית מקמח חיטה או משבבי שיבולת שועל, בדרך כלל עם אבקת אפייה או מתפיח אחר.

## אטימולוגיה
על פי מילון מרים ובסטר, ייתכן שמקור השם scone במילה ההולנדית "schoonbrood" (לחם לבן), המורכבת מ-schoon (טהור, נקי) ומ-brood (לחם). בארצות הברית השם "סקונס" מתייחס לגרסאות המתוקות של המאפה, בעוד הגרסאות המלוחות מכונות "ביסקט". בקנדה מכנים את כל הסוגים "ביסקט".

## סוגים
בבריטניה הסקון היא בצורת עיגול או משולש (שנחתך מעיגול גדול), בארצות הברית היא לעיתים גדולה יותר ומלבנית, ונאפית יבשה יותר ואף פירורית. סקונס תעשייתיות הן בדרך כלל בצקיות יותר מאלו הביתיות.

סקונס אנגליות מכילים לרוב צימוקים, דומדמניות, גבינה או תמרים. בארצות הברית, סקונס הנמכרות בבתי קפה ממולאות לרוב באוכמניות, חמוציות, אגוזים ואפילו פתיתי שוקולד, ואף ממתק "עדשים" משוקולד. מילויים מסורתיים יותר, הן בבריטניה והן בארצות הברית, הם תבלינים כמו פרג וקינמון.

בסקוטלנד ואלסטר הגרסאות המלוחות כוללות סקונס סודה לשתייה, הידועים גם כ"פארל" (לחם שטוח משולש, הנוצר כתוצאה מחיתוך של עיגול לארבעה) וסקונס תפוחי אדמה המכונות "טאטי", שדומות לפנקייק קטנים, דקים ומלוחים, עשויים מקמח תפוחי אדמה ומזכירים את ה"לאטקעס" – לביבות תפוחי אדמה יהודיות. סקונס תפוחי אדמה מוגשות לרוב מטוגנות כחלק מארוחת בוקר סקוטית.

סקונס הן מרכיב בסיסי בשעת התה בסגנון דבונשייר, הן מכונות גם "סקונס של תה" ו"סקונס שמנת".

סקונס צלויות הן סקונס המטוגנות ולא נאפות. ישנן גרסאות המכילות או מצופות גבינה, בצל, בייקון ועוד. בשפה הסקוטית סקונס כאלו מכונות "גרידל". בניו זילנד שם זה משמש לתיאור כל גרסאות הסקונס, המהוות חלק חשוב בארוחות מסורתיות.

## קישורים חיצוניים

* סקונס של תה, מאתר "על השולחן"
* קרין גורן, סקונס חמוציות, מאתר "על השולחן"
*
* סקונס דרום-אפריקאים, מאתר "הלול"
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סוגי לחם
קטגוריה:המטבח הבריטי
עבדו דיוף

**עבדו דיוף** (בצרפתית: **Abdou Diouf**; נולד ב־7 בספטמבר 1935) היה נשיא סנגל השני, בין השנים 1981–2000, מטעם המפלגה הסוציאליסטית של סנגל.

## חייו
דיוף התחנך בעיר סן-לואי שבסנגל, ולאחר מכן למד משפטים באוניברסיטת דקר, כמו גם בסורבון שבפריז, שם סיים את לימודיו ב־1959.

במהלך שנות השישים צבר דיוף כוח פוליטי, כשכיהן במספר עמדות כוח בממשלתו של לאופולד סנגור. בשנת 1970 מינה סנגור את דיוף להיות ראש הממשלה. ב־1 בינואר 1981, התמנה דיוף להיות נשיא סנגל, לאחר פרישתו של סנגור, שכמו קודמו, כיהן כנשיא למשך שני עשורים. דיוף ניצח בבחירות של 1983 ברוב של 83.5%. בבחירות הללו הרשה דיוף ל-14 מפלגות להתמודד, במקום ארבע בלבד שהרשה קודמו בתפקיד.

בין 1982 ל-1989 קיימה סנגל איחוד רופף עם שכנתה גמביה, שנקרא סנגמביה.

ב-1986 החל דיוף לקדם את תוכניתו למלחמה בנגיף האיידס. הוא השתמש בתקשורת ובבתי הספר, כמו גם בארגונים אזרחיים ובמנהיגים הדתיים המוסלמים והנוצרים כדי להביא למודעות למחלה ולקדם מסרים של סקס בטוח. כמו כן, דרש למסד את הזנות במדינה. התוצאה של כך הייתה שבזמן שהנגיף התפשט ברחבי אפריקה, אחוז חולי האיידס בסנגל עמד על פחות מ-2% מכלל האוכלוסייה במדינה.

בבחירות של 1988 ניצח דיוף ברוב של 72.3% וב־1993 ברוב של 58%. בבחירות של שנת 2000 אומנם השיג יותר קולות מיריבו הוותיק עבדוליי ואד (41.3% מול 30.1%), אך לא קיבל די קולות כדי להיבחר בסיבוב יחיד, ובסיבוב השני, שהתקיים ב־19 במרץ 2000, ניצח ואד עם 58.5% מהקולות מול 41.5% לדיוף.

ההפסד של דיוף, לאחר 19 שנות כהונה ולאחר שמפלגתו שלטה בסנגל בכל 40 שנות קיומה עד אז, לא גרם לזעזוע שלטוני ודיוף קיבל את תוצאות הבחירות ללא כל התנגדות. ואד אף אמר, בעת כניסתו לתפקיד, כי מגיע לדיוף פרס נובל על כך שהצליח להעביר שלוש מערכות בחירות במדינה ללא אלימות.

לאחר הנשיאות, דיוף המשיך להיות פעיל בארגונים בינלאומיים. בשנים 2003–2014 שימש דיוף כמזכיר הכללי של הארגון הבינלאומי לפרנקופוניה, ארגון בינלאומי של מדינות דוברות צרפתית.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:נשיאי סנגל
קטגוריה:ראשי ממשלת סנגל
קטגוריה:הארגון הבין-לאומי לפרנקופוניה
קטגוריה:ילידי 1935
רוברט קרהרט מרטון

**רוברט קרהרט מרטון** (באנגלית: **Robert Carhart Merton**; נולד ב-31 ביולי 1944) הוא כלכלן אמריקאי ממוצא יהודי (מצד אביו), חתן פרס נובל לכלכלה. פרופסור בבית הספר לעסקים באוניברסיטת הרווארד.

## קורות חיים
מרטון, יליד ניו יורק, הוא בוגר תואר ראשון באוניברסיטת קולומביה, מוסמך במכון הטכנולוגי של קליפורניה וב-1970 קיבל תואר דוקטור מ-MIT.

בשנות ה-70 המוקדמות עסק מרטון בפיתוח נוסחאות מתמטיות בתחום המימון הנוגעות להערכת אופציות. בעקבות עבודתם של המתמטיקאי פישר בלק והכלכלן מיירון שולס, כתב מרטון ב-1973 את המאמר "התאוריה של תמחור רציונלי של אופציות", והסב את המודל לנוסחה שהפכה לאחד הכלים המעשיים והפופולריים להערכת אופציות ונגזרים. העובדה ששמו של מרטון אינו מופיע בשם המודל אינה מפחיתה מערכה של תרומתו, ויש המכנים את המודל בשם "נוסחת בלק-שולס-מרטון". למעשה, מרטון עצמו הוא שטבע את המונח "נוסחת בלק ושולס".

מרטון הוא בנו של הסוציולוג רוברט קינג מרטון.

## מודל בלק ושולס

המודל של בלק ושולס הוא מודל מתמטי יישומי במלוא מובן המילה. הוא אומד את ערכה של אופציה מסוג קול (Call) או פוט (Put) בהינתן פרמטרים הנוגעים לשערי מניות וסחורות, התנהגות מחיריהן לאורך זמן, שער הריבית במשק ועוד. המודל נעשה דה פקטו לתקן בין-לאומי בשווקים הפיננסיים, בהם נסחרות אופציות על מגוון מניות, סחורות ונכסים פיננסיים אחרים בסכומים של טריליוני דולרים מדי שנה.

מרטון היה תלמידו של חתן פרס נובל לכלכלה פול סמואלסון, ואף זכה בעצמו בפרס בשנת 1997 יחד עם מיירון שולס על תרומתם בנושא האופציות (הכלכלן השלישי שתרם לנושא זה, פישר בלק, לא היה בחיים בעת קבלת הפרס).

## פרשת LTCM

בשנת 1994 הקימו שולס, מרטון ואחרים את קרן הגידור "Long-Term Capital Management" הידועה יותר בראשי התיבות
**[[LTCM]]**. מנהל הקרן היה ג'ון מריוות'ר (John Meriwether), שולס ומרטון שימשו כדירקטורים. בשנים הראשונות הפליאה הקרן לעשות וצברה תשואות שנתיות מדהימות בשיעור של כ-40%. השניים, שהיו ממילא מוערכים בקהיליה הפיננסית והאקדמית, נתפסו לא רק כתאורטיקנים אלא גם כמי שיודעים לנהל כספים.

ב-1998 הגיעה עת משבר בשווקים הבין-לאומיים, שהגיע לשיאו באוגוסט-ספטמבר. הקרן הפסידה 4.6 מיליארד דולר אמריקאי תוך חודשים ספורים, וקריסתה איימה על יציבות השווקים הפיננסיים. הפרשה הסתיימה בהתערבות הבנק הפדרלי של ניו יורק והקרן נסגרה בשנת 2000.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לכלכלה
קטגוריה:זוכי פרס נובל יהודים אמריקאים
קטגוריה:כלכלנים יהודים אמריקאים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
קטגוריה:סגל המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
קטגוריה:סגל אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:סגל בית הספר לעסקים של הרווארד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1944
כרונולוגיה

**כרונולוגיה** (מלטינית **chronologia**, מיוונית: **χρόνος**, כרונוס, זמן בתוספת λογία, לוגיה, דיבור או לימוד) היא רשימה או מחקר המתאר רצף של אירועים על פי סדר התרחשותם. במובן הכללי **כרונולוגיה** היא גם המדע העוסק בסדר הדורות המאורעות והשיטות לחלוקת הזמן או אזכור ורישום של אישים, שליטים ושושלות במערכות ספירה שונות.

כרונולוגיה עוסקת בתולדות נושא או אזור גאוגרפי, באירועים כלליים או באירועים פוליטיים כלליים, בחיי אדם אחד או קבוצה, המוגשים כעובדות רקע לשם הבנת הרקע ההיסטורי, ברירת העובדות בכרונולוגיה עשויה להיות שנויה במחלוקת, ברשימה כזו מובלטים בדרך כלל האירועים ומובלטים פחות התהליכים החברתיים והרעיוניים. כרונולוגיה אינה היסטוריוגרפיה, אלא כלי המשמש היסטוריונים וארכאולוגים להבנה של התרחשויות היסטוריות והגורמים המובילים להן.

## סוגי כרונולוגיה
* **כרונולוגיה צפה** – כאשר ידוע סדר התרחשותם של אירועים ביחס אחד לשני, אך לא משך כל אירוע או תאריכו. כרונולוגיה מתוארת בעזרת ממצאים שמאפשרים תמונה כללית; כגון רשימה של שושלות, מלכים, תצפיות ותאורי טבע וכדומה, או כאשר ישנו אתר ארכאולוגי עם מספר שכבות יישוב.
***כרונולוגיה מוחלטת** – כאשר עומדים לרשות החוקרים ממצאים רבים ומלאים על אירועים; כגון תאריכים כתובים בתעודות, מטבעות, רישומי תצפיות אסטרונומים, וכן לפי שיטות תארוך רדיומטריות, כגון תיארוך פחמן-14.

## ראו גם

*אלמנך
*סדר הדורות
*כרונולוגיה של אזור ארץ ישראל
*כרונולוגיה של המזרח הקרוב העתיק
*הכרונולוגיה המקראית והמסורתית
*כרונולוגיה של יוון העתיקה
*כרונולוגיה של המלחמה הקרואטית-בוסנית
*כרונולוגיה של אירועי אוקטובר 2000
*כרונולוגיה לתולדות היישוב היהודי בארץ-ישראל
*כרונולוגיית ההתיישבות היהודית בארץ ישראל בעת החדשה
* כרוניקה

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:היסטוריוגרפיה
קטגוריה:זמן
תנועה מגונה (סרט)

**תנועה מגונה** הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 2006 בבימויו של צחי גראד, עם אשר צרפתי, גל זייד וקרן מור בתפקידים הראשיים.

הסרט מבוסס על הנובלה בת המאה ה-19 "מיכאל קולהאס" מאת היינריך פון קלייסט. 

הסרט זכה בפרס הסרט העלילתי הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה לשנת 2006 ויצא לאקרנים במאי 2007.

## עלילה
הסרט עוקב אחר שבוע בחייו של מיכאל קליינהאוס.

מכוניתו של מיכאל נפגעת בתקרית בכביש, מעט לפני צפירת יום השואה, על ידי בכיר לשעבר בשב"כ, בעל קשרים במשטרה. ניסיונו של מיכאל למצות את הדין עם העבריין, נתקל בסירוב והוא יוצא למסע להשבת הצדק והחוק.

## שחקנים
שמאל|ממוזער|200px|קרן מור בתפקיד תמר

## קישורים חיצוניים

* "תנועה מגונה", האתר הרשמי של הסרט
* 

קטגוריה:סרטי 2007
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2007
קטגוריה:סרטי צחי גראד
ידעיה הפניני

רבי **יְדַעְיָה** בן אברהם **הפניני** ה**בֶּדֶרְשִׂי**, ובשמו המקורי בשפה האוקסיטנית **En Bonet אֶן בּוֹנֵט** (בערך 1270 ה'ל' – בערך 1340 ה'ק'), היה רופא, משורר ופילוסוף יהודי. נולד בבזייה בפרובאנס. אביו היה רבי אברהם בן יצחק בֶּדֶרְשִׂי. כונה "הפניני" על שם שיריו השקולים כפנינים.

נודע בעבור ספרו "בחינת עולם", ספר מוסר מצומצם בן שלושים ושבעה פרקים הכתוב בלשון מליצית, שהיה פופולרי במהלך הדורות, ואף חוברו עליו פירושים, ביניהם פירוש מאת הרב יום-טוב ליפמן הלר.

רבי ידעיה הפניני העריץ את הרמב"ם וגישתו הפילוסופית גם בתקופה שבה היו עדיין שנויים במחלוקת קשה. בעקבות חרם הרשב"א על לימוד פילוסופיה מתחת לגיל 25 חיבר את "כתב התנצלות" שלו, המלמד זכות על העיסוק בפילוסופיה.

## ספריו
* **בחינת עולם** - מוסר השכל על העולם הזה, והדרכים המובילות לחיי העולם הבא, כולל 37 פרקים קצרים
* **בקשת הממין** - חיבורו הראשון, מליצה שכל מילותיה מתחילות באות מ', נדפסה בסוף ספרו בחינת עולם
* **הפרדס -** משלי מוסר, קושטא רע"ו
* **חובב נשים (צלצל כנפים)** - נגד הספר "מנחת יהודה שונא הנשים" של יהודה אבן שבתאי
* **לשון זהב** - ביאור מאמרי חז"ל ממדרש תהילים
* **כתב התנצלות**
* **אגרות התשובה** - 39 תשובות לשאלות פילוסופיות
* **ביאור הגדות לשבעה מדרשים** : ביאור הגדות הקשות במדרש רבה על התורה, תנחומא, ספרי, פרקי דברי אליעזר, פסיקתא דרב כהנא, מדרש תהלים ורות רבה / מאת רבינו ידעיה הפניני הבדרשי ; יוצא לאור בשלמות בפעם הראשונה מתוך כתבי יד, ערוך ומוער / על ידי הרב טוביה כצמאן. לייקווד תשפ"ד.

חיבורים נוספים שלו כוללים פירוש על פרקי אבות ואגדות התלמוד בסדר נזיקין. שד"ל מייחס לו גם את החיבור "אות נפש" הכולל ביאור רחב על פירוש האבן עזרא על התורה", אך אחרים מייחסים פירוש זה לרבי אשר קרשקש.

הספר **מבחר הפנינים** יוחס לו בטעות, אך למעשה הספר נכתב על ידי שלמה אבן גבירול ולא על ידי ידעיה הבדרשי, הואיל והוא מוזכר בפירושו של שלמה פרחון שהיה פרשן במאה ה-12, כספר חכמות של אבן גבירול, ור' ידעיה חי רק במאה ה-13.

## לקריאה נוספת
* יצחק טברסקי, כרמי הורוביץ (ע), כמעיין המתגבר: הלכה ורוח ביצירת חכמי ימי הביניים, ירושלים: מרכז זלמן שזר, 2000, פרק 26, ר' ידעיה הפניני ופירושו לאגדה, עמ' 592-617.
* משה דוד גאון, **[[יהודי המזרח בארץ ישראל (ספר)|יהודי המזרח בארץ ישראל]]**, חלק ב' (עמ' 131)
* הרב משה טולידאנו, פירושים פילוסופיים של רבי ידעיה הפניני, בהוצאת 'אוצרות המגרב', ה'תשע"ג.
* הרב יוסף ווייסע, תולדות המחבר, בתוך . (נדפס לראשונה בכוכבי יצחק ה)
* 

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* אברהם מאיר הברמן (מחבר הערך), 

;מחיבוריו
* 
* 
* 
* כתב התנצלות באתר דעת
* ספר בחינת עולם באתר דעת
* לשון זהב
* 
* פירוש האגדות למסכת הוריות נדפס בתוך אוצר הפירושים על מסכת הוריות, תל אביב 1933.
* מהדורות 

## הערות שוליים

קטגוריה:פילוסופים יהודים בימי הביניים
קטגוריה:משוררים יהודים בימי הביניים
קטגוריה:פולמוס לימוד הפילוסופיה
קטגוריה:מפרשי פרקי דרבי אליעזר
קטגוריה:חכמי פרובנס
קטגוריה:יהודי פרובאנס במאה ה-13
קטגוריה:יהודי פרובאנס במאה ה-14
ארט דיירקטור

**ארט דיירקטור** או **רעיונאי חזותי** (במשרד פרסום) הוא תפקיד שהנושא בו, יוצר, ביחד עם הקופירייטר, את התשתית הרעיונית לחומר הפרסומי ואחראי על העיצוב הגרפי. התוצרים של עבודתו הם: מודעות בעיתונות, שילוט חוצות, מדיה דיגיטלית ועוד, ואופי העבודה יכול לנוע בין יצירת שפה עיצובית חדשנית לבין הגדלת הלוגו של הלקוח והזזתו ימינה ושמאלה. ההכשרה לתפקיד היא בדרך כלל לימודי עיצוב גרפי במכללה גבוהה לעיצוב (כגון בצלאל, תילתן, מנשר האקדמיה לעיצוב ולחינוך ויצו חיפה , שנקר והמכון הטכנולוגי חולון) לתקופה של ארבע שנים.

תפקיד שונה במהותו ממלא ארט דיירקטור בתחום הקולנוע, הצילום והטלוויזיה, שם הוא אחראי על בחירה וסידור האביזרים והאלמנטים המצולמים.

## ראו גם
*מעצב גרפי
*רעיונאי

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מקצועות הפרסום
רדיקל

**רדיקל** (radical) הוא מונח המתייחס ל**שורש**, radix בלטינית: במתמטיקה מדובר בשורש של מספר, בכימיה – באטומים או מולקולות שנתפסו כיסודיות או שורשיות (מכאן - אטום או מולקולה "רדיקליים" בתוך מולקולה גדולה יותר, ואם אינם חלק ממולקולה כזאת, הם "רדיקלים חופשיים"), ובהשאלה לתחום הפוליטי – "רדיקל" הוא מי שמנסה לחולל שינוי בחברה "מן השורש", או שדוגל בחזרה ל"שורשי" אידאולוגיה פוליטית כלשהי.

## הערות שוליים
1392

## אירועים

* 5 באוגוסט – שארל השישי מלך צרפת לוקה בפסיכוזה ממנה הוא סובל עד סוף ימיו
* מערב טורקיה נכבשת על ידי הסולטאן באיזיד הראשון מהאימפריה העות'מאנית

## נולדו

## נפטרו

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
נמר צפון-סין

**נמר צפון-סין** (שם מדעי: *Panthera pardus japonensis*) הוא תת-מין של הנמר השוכן בחלקה הצפוני של סין ואולי גם בקוריאה. תפוצתו בעבר גבלה בתפוצתו של נמר אמור בצפון, ובדרום היא גובלת עם תפוצת נמר הודו-סין. נמר צפון-סין הוא נדיר ביותר בטבע וקשה מאוד לראותו. הוא ניזון מאיילים, חזירי בר, כבשים וכדומה.

כמו כל הנמרים החיים באקלים קר (נמר אמור ונמר ברבארי), נמר צפון-סין גדול יחסית ליתר תת-המינים של הנמר. פרוותו של תת-מין זה שונה מפרוותיהם של תת-מינים אחרים של הנמר: היא כתומה וכהה יותר, הטבעות דמויות השושנה הן גדולות וכהות. צבע הפרווה המוקפת בטבעות כהה יותר מהפרווה מחוץ לטבעות ולפעמים בתוך הטבעות, ישנן נקודות שחורות.

משקלם של הזכרים נע בין 36 עד 89 ק"ג. משקלן של הנקבות נמוך בצורה ניכרת מזה של הזכרים: הוא נע בין 27 עד 59 ק"ג. גובה הנמרים הוא בין 120 ל-176 ס"מ. תוחלת חייו של נמר צפון-סין בטבע היא כ-12 שנים, ואילו בשבייה נמר זה יכול לחיות מעל 20 שנים.

כאמור, נמר צפון-סין חי בסין מאזור סיצ'ואן עד לדרום סין וצפון בייג'ינג. בנוסף לאזור מחייתו בסין, נמר צפון-סין חי גם בקוריאה. על אף גודלו של אזור מחייתו, נמר צפון-סין שרוי בסכנת הכחדה גם בשל פרוותו. גודל האוכלוסייה מונה פחות מ-2,500 פרטים בטבע ועוד כ-100 פרטים החיים בשבייה. נעשים ניסיונות לשמרו בגני חיות אך לשם כך יש להחדיר עוד פרטים מהטבע לאוכלוסייה בשבי כדי להגדיל את השונות הגנטית הנמוכה הקיימת בשבי. לצורך כך, נהוג לקחת את הנמרים ה"בעיתיים" אשר חדרו ליישובי אדם ופגעו בבעלי החיים בכפרים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1862
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון אדוארד גריי
קטגוריה:נמר
קטגוריה:סין: יונקים
קטגוריה:סין: מינים אנדמיים
שואוטיים

**שואוטיים** (באנגלית: **Showtime** – "ההצגה מתחילה" בתרגום חופשי לעברית) היא חבילת ערוצי טלוויזיה אמריקאית. שואוטיים עלתה במקור כערוץ בודד בחבילת התוכן שסיפקה חברת ויאקום ב-1 ביולי 1976, כמעין ערוץ מקומי קליפורני שהתמקד בתוכן מקורי ובאירועי אגרוף. שנתיים לאחר מכן הורחבה תפוצת הערוץ ושידוריו נקלטו בכל ארצות הברית ואחר-כך התמזג עם ערוצים אחרים ל"חבילת צפייה" הנושאת את אותו השם. כיום רוב תוכני החבילה דומים לתוכניות של רשתות הכבלים HBO ו-FX. כל תוכני החברה זמינים לצפייה בישראל ב-VOD של yes.

## התפתחות מערוץ לחבילת תוכן
ב-1982 הערוץ אוחד יחד עם ערוץ הסרטים האמריקאי המצליח TMC (The Movie Channel), אשר היה בבעלות שותפות האחים וורנר ואמריקן אקספרס. שני הערוצים נהפכו לחטיבת תקשורת אחת בשם "רשת שואוטיים". ב-1985 הפכה ויאקום לבעלים הבלעדים של החטיבה.

בתחילת דרכו התמקד הערוץ בסרטי קולנוע וטלוויזיה וכן במספר הפקות מקור, לצד אירועי אגרוף. עליית קרנו בשנות ה-90 הובילה בשנת 2000 להרחבתו ופיצולו למספר ערוצים. הערוץ הראשי נותר זה ששמו "שואוטיים", אשר הקרין הקרנות בכורה לסרטי קולנוע, סדרות מקור ומשדרי אגרוף. הערוצים הראשונים שנפתחו היו "Showtime 2", שלאחר מכן שינה שמו ל-"Showtime too" ("גם שואוטיים" – שם הנשמע זהה לשם הקודם), ו-"Showtime 3", אשר מאוחר יותר שינה שמו ל-"Showtime Showcase". שני ערוצים נוספים אלו שידרו במתכונת זהה לזה הראשי.

ערוצים נוספים שנפתחו עם הזמן עסקו בשידורי סוגה מסוימת או עבור קהל יעד מסוים: "Showtime Beyond" התמקד בתכני מדע בדיוני ופנטזיה, "Showtime Extreme" בסרטי פעולה, "Showtime Family Zone" משדר תכנים המתאימים לכל המשפחה, "Showtime Next" פונה לקהל יעד בגילאי 18–24 ותכניו של "Showtime Women" פונים לנשים.

## סדרות מקוריות בהפקת שואוטיים
### סדרות ששודרו בעבר
***[[המופע של גרי שנדלינג]]** (It's Garry Shandling's Show; 1986–1990)
***[[בגבולות המסתורין]]** (The Outer Limits; 1995–1999, גרסה מחודשת) – המשיכה את שידוריה ב-**Sci-Fi Channel** בשנים 1999–2002.
***פולטרגייסט: המורשת** (Poltergeist: The Legacy; 1996–1999)
***[[סטארגייט ס"ג-1]]** (Stargate SG-1; 1997–2001) – המשיכה את שידוריה ב-**Sci-Fi Channel** בשנים 2001–2007.
***[[הכי גאים שיש (סדרת טלוויזיה, 2000)|הכי גאים שיש]]** (Queer as Folk; 2000–2005)
***ג'רמיה** (Jeremiah; 2002–2004)
***[[עסק משפחתי (תוכנית טלוויזיה)|עסק משפחתי]] (2003)
***פן וטלר: בולשיט!** (!Penn & Teller: Bullshit; 2003–2010)
***הף** (Huff; 2004–2006)
***ישנן בנות** (The L Word; 2004–2009)
* **העשב של השכן** (Weeds; (2005–2012)
***אשפי האימה** (Masters of Horror; 2005–2007)
***אחים בדם** (Brotherhood; 2006–2009)
* **דקסטר** (Dexter; 2006–2013; 2021)
***שושלת טיודור** (The Tudors; 2007–2010)
***קליפורניקיישן** (Californication; 2007–2014)
***טרייסי אולמן: מצב האומה** (Tracey Ullman's State of the Union; 2008–2010)
***האחות ג'קי** (Nurse Jackie; 2009–2015)
* **מזל סרטן** (The Big C; 2010–2013)
***אפיזודס** (Episodes; 2010–2017)
***הבורג'ס** (The Borgias; 2011–2013)
***הומלנד** (הגרסה האמריקאית ל"[[חטופים]]") (2011–2020)
***חסרי בושה** (Shameless; 2011–2021)
***הסקס של מאסטרס** (Masters of Sex; 2013–2016)
* **ריי דונובן** (Ray Donovan; 2013–2019)
***הרומן** (The Affair; 2014–2019)
* **מיליארדים** (Billions ; 2016–2023)
***מי זו אמריקה''' (Who is America; 2018)

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ערוצי טלוויזיה אמריקאיים
עצב

**עָצָב** (TA: Nervus; בריבוי: **עֲצַבִּים**) הוא אגודה אחת או יותר של סיבי עצב, עטופים ברקמת חיבור צפופה, המחברים בין מערכת העצבים המרכזית לאתרים ברחבי גוף האדם. עצבים מרכיבים את מערכת העצבים ההיקפית.

מבנה העצב מגן על סיבי עצב ותומך בפעולתם. עצב מוביל סיבי עצב של מערכות העצבים הסומטית והאוטונומית, המוליכות דחפים עצביים ממערכת העצבים המרכזית לגוף, דרך סיבי עצב מוציאים (Neurofibrae efferentes), וכן דחפים עצביים מהגוף למערכת העצבים המרכזית, דרך סיבי עצב מביאים (Neurofibrae afferentes).

## אנטומיה
שמאל|ממוזער|250px|מבנה העצב
עצבים עטופים בשכבה חיצונית של רקמת חיבור צפופה בשם עילית העצב (Epineurium) עשויה קולגן המכילה כלי דם המזינים את סיבי העצב ורקמת שומן המגינה על סיבי העצב מלחצים מכנים.

עילית העצב עוטפת שכבה עמוקה יותר, עשויה מספר שכבות של אפיתל המכונה מֵסַב העצב (Perineurium). כל אלומת סיבי עצב עטופה בשכבת מסב עצב. אגודות סיבי העצב המרכיבות את האלומה עטופות ברקמת פנים העצב (Endoneurium), המכילה נימי דם. רקמת פנים העצב עוטפת גם כל סיב עצבי בנפרד.

שכבות רקמת החיבור של העצב מתפקדות יחדיו בהגנה על סיבי העצב מגורמים העשויים לפגוע בהם ובתמיכה בפעולתם.

בתוך עצב בגודל בינוני עוברים אלפי סיבים עצביים. חלקם של סיבי העצב עטופים במיאלין ותאי שוואן וחלקם אינם עטופים במיאלין ותאים תומכים. הסיבים עוברים בתוך אגודות העצב בערבוביה, ללא הפרדה בין סיבים של המערכת האוטונומית לסיבים של המערכת הסומטית וללא הפרדה בין סיבים מוציאים לסיבים מביאים, עד הגעתם ליעדם בגוף.

סיבים של המערכת הסומטית מגיעים עד השרירים (סיבים מוציאים) ועד קולטנים תחושתיים (סיבים מביאים), סיבים מוציאים ומביאים של המערכת האוטונומית מגיעים עד הקרביים, כלי הדם והבלוטות. בצידם השני מחוברים רוב הסיבים לחוט השדרה דרך עצבים שדרתיים, כאשר סיבים מוציאים מתחברים לחלקו הקדמי של חוט השדרה וסיבים מביאים מתחברים לחלקו האחורי. חלק מהעצבים, עצבי הגולגולת, מתחברים ישירות למוח.

## עצבי הגולגולת

## לקריאה נוספת

* Peter Duus, **Topical Diagnosis in Neurology**, 2nd revised ed., Thieme, 1989 


## קישורים חיצוניים

* הסבר והדמיה תלת־ממדית של סוגי העצבים בגוף האדם, מתוך אתר ה-BBC 
* העצב בתלת מימד, ב-Hilzbook
* 

קטגוריה:מערכת העצבים ההיקפית
רמות גלעד

שמאל|250px
**רָמוֹת גִּלְעָד**, בכתיב המקרא: **רָמֹת גִּלְעָד**; נקראה גם **רמות**, **רמה**, **רָאמֹת בַּגִּלְעָד**, הייתה עיר בגלעד בעבר הירדן המזרחי. בתקופה הישראלית, התפתחה בסביבתה חקלאות מפותחת, שכללה תבואה, צמחי בושם ורפואה: הצֳרי והמור, ומטעי זית, גפן, תמר ואפרסמון.

## בתנ"ך
רמות גלעד השתייכה לנחלת שבט מנשה. העיר ומגרשיה ניתנו ללווים מבני מררי. וכן, שימשה כאחת מערי מקלט לרוצחים בשוגג.

בימי שלמה המלך, הייתה רמות גלעד מרכז הנציבות השישית ובראשה עמד בן גבר, שהיה מופקד גם על חוות יאיר בגלעד ועל חבל ארגוב בבשן. לרמות גלעד הייתה חשיבות גדולה מבחינה ביטחונית בהיותה יישוב סְפר סמוך לגבול בין ישראל לבין ארם. לאחר התפלגות הממלכה לממלכת יהודה וממלכת ישראל, בימי רחבעם בן שלמה, כבשו מלכי ארם את רמות גלעד שבעבר הירדן המזרחי, בדרכם אל כיבוש או שליטה חלקית בממלכת ישראל בעבר הירדן המערבי.

יהושפט מלך יהודה הצטרף אל מלך ישראל אחאב במלחמה על רמות גלעד. על פי מסופר בספר מלכים:

.

אולם שני הצבאות לא הצליחו להכריע את המערכה ואחאב נהרג במלחמה, והמקרא מספר שהיה זה עונש על שחרור בן הדד לאחר שאחאב ניצחו בשתי המערכות הקודמות, וכן על רצח נבות היזרעאלי. כעבור עשר שנים, לחמו יורם מלך ישראל ואחזיה מלך יהודה, נגד חזאל מלך ארם על רמות גלעד. גם במלחמה זו ניצחו הארמים את ישראל, ויורם עצמו נפצע.

ברמות גלעד משח שליחו של אלישע הנביא את השר יהוא בן נמשי למלך על ישראל, ומרמות גלעד יצא יהוא להכרית את זרעו של אחאב ולתפוס את המלוכה על ישראל.

## מגמות בזיהויה
* **כפר רימון** - ממערב לג'רש בירדן. תמך בהצעה החוקר הנרי בייקר טריסטראם, שקיבל את זיהוי הקודמים לו.
* **[[סלט (עיר)|סלט]]** - בירדן. ההצעה נתמכה על ידי כמה חוקרים, ובהם זאב וילנאי. באתר בירדן, מוצג שלט בערבית ובאנגלית: "רמות גלעד", וכביש ההגעה יורד לנחל, שנמצאים בו שלושה מבנים עתיקים עם אבני גזית גדולות.
* **תל ראמית** - בירדן, כ-5 ק"מ מדרום לא-רמת'א.

## ראו גם
* הגלעד
* אירביד

## לקריאה נוספת
* מנשה הראל, "גלעד בתוך אפרים בתוך מנשה" (שופטים י"ב, ד'), **ארץ שומרון**, הכינוס הארצי השלושים לידיעת הארץ, (עורך: יוסף אבירם), ירושלים: החברה לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה, תשל"ד-1974, עמ' 52-47.
* יוחנן אהרוני, **אטלס כרטא לתקופת המקרא**, ירושלים: הוצאת כרטא, 1974.

## הערות שוליים

קטגוריה:אתרי המקרא
קטגוריה:נחלת שבט גד
קטגוריה:ערי לויים
קטגוריה:ערי מקלט
קטגוריה:עבר הירדן המזרחי
קטגוריה:הגלעד
קטגוריה:אתרים בספר יהושע
ארטיק (חברה)

[ממוזער|315px|[מקרר|מקפיא שלגונים מודרני של חבר גלידות קולורדו הנמכרות בשם המותג|טקסט=]]
**ארטיק** היה השם הרווח של חברה ישראלית לייצור שלגונים שהוקמה על ידי יהודים בלגים בשנת 1951. בשנת 1971 הגיעה החברה לפירוק. כיום נמכרים שלגונים וגלידות תחת שם החברה.

## היסטוריה
המפעל הראשון של ארטיק הוקם על שטח של ארבעה דונם באזור התעשייה של בת ים. אבן פינה למפעל הונחה על ידי שר הפנים בנובמבר 1951 והוא החל לפעול באמצע שנת 1952. המפעל קיבל זכות לייבא מוצרי גלם במשך שנתיים ללא מכס, דבר שאפשר לו לחדור במהירות לשוק בישראל ולערער את מצבם של שאר יצרני הגלידה בישראל. במהרה היה המושג "ארטיק" לשם דבר בישראל ושם נרדף לשלגון חלבי.

יצרני גלידה האחרים בישראל התאחדו להקמת מפעל מתחרה בשם "קרטיב" או "מתוקר" בפתח תקווה. בעקבות זאת נוצרה מלחמת מחירים וארטיק יצא במבצע הגרלות גדול. בספטמבר 1953 החרימה המשטרה מספר רב של מקלות ארטיק במפעל עליהם הוטבעו אותיות לצורך הגרלה בין הקונים, בטענה שמדובר בהגרלה בלתי חוקית. הנהלת ארטיק העלתה את ההשערה שהפשיטה נעשתה בלחץ חברת קרטיב. החברה נכנסה לקשיים ועובדיה פוטרו, אולם לקראת האביב המפעל נפתח מחדש. באמצע 1954 בחרו היריבים להתאחד ולהעלות מחירים, דבר שנתקל בהתנגדות משרד המסחר והתעשייה שהביא לביטול עליית המחירים.

בשנת 1955 החברה הפיצה מיץ תפוזים קפוא של יפאורה, באמצעות המקררים שלה ברחבי ישראל. בשנת 1956 פרשו מחובר ושור מהקרטל והודיעו שיקימו מפעל משלהם בתל אביב. באותה שנה קיבלה החברה רישיונות יבוא ממשרד המסחר והתעשייה בתנאי שלא תארגן שוב קרטל. בסוף שנות ה-50 החזיקה החברה ב-80%–90% משוק השלגונים בישראל.

המפעל העסיק בעונות האביב והקיץ של 1962 כ-600 פועלים. בעונות החורף פוטרו רבים מהפועלים ובשנת 1956 החלה החברה לחפש מוצרים חלופיים לייצור בחורף. החל משנת 1962 ייצר המפעל בחורף קרמבו.

בתחילת 1963 הורשעו מנהלי המפעל בהעלמת המס הגדולה ביותר שנתגלתה עד אז בישראל, וראשיה נידונו למאסר. בעקבות ההרשעה נקבע לחברה חוב של כ-3 מיליון לירות למס הכנסה והמפעל נסגר עד מציאת משקיע. משרד האוצר דרש שהמשקיע ישלם את חובות מס הכנסה תוך שנה, דבר שעיכב את מכירת החברה. משא ומתן עם אברהם יוסף שפירא להשקעה במפעל, שנמשך מספר חודשים כשל, מונה מפרק לחברה ובינואר 1965 הוא נרכש על ידי משפחת הלר מאנגליה.

בשנת 1966 הקימה חברת ארטיק את חברת רינדה בשותפות עם מושבי הדרום שרכשה את חברת "אדניר" מידי מושבי הדרום. בעקבות זאת הוכרזה ארטיק כמונופול בתחום השלגונים.

בתחילת 1971 ביקש בנק ברקליס למנות לחברה כונס נכסים לאחר שצברה חובות כבדים למספר בנקים ובתחילת מרץ מונה כונס נכסים לחברה. החובות של החברה לבנק אגודת ישראל היו בין הגורמים לקריסת הבנק. בשנת 1972 נמכרה החברה.

בשנת 1979 ארעה דליקה גדולה במפעל בנס ציונה.

כיום חברת "גלידות קולורדו בע"מ" משווקת שלגונים וגלידות תחת המותג ארטיק ותחת שמות הגלידות שהמפעל ייצר בעבר – לוקס, סנקור, ועוד.

## קישורים חיצוניים

* 
* דורון פישלר, ארטיק קרטיב, בפודקאסט "התשובה", 8 ביוני 2020
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תעשיית גלידות בישראל
קטגוריה:בת ים: חברות
קטגוריה:מונופולים בישראל
בניין אביחיל

שמאל|ממוזער|250px|חזית המבנה המזרחית (החזית הראשית של המבנה). באמצע הגמלון, סמל החברה הארצישראלית האורתודוקסית הקיסרית
שמאל|ממוזער|250px|בניין אביחיל, 1936
270px|ממוזער|מפת בניינים ההיסטוריים השייכים למגרש הרוסי
**בניין אביחיל** הוא מבנה המהווה חלק מקריית עיריית ירושלים. המבנה נמצא בכיכר ספרא 13, בסמוך לרחבת הדקלים שבכיכר, ולמול בניין בנק לאומי.

## בית החולים הרוסי
המבנה נבנה בשנת 1863 כבית חולים עבור הצליינים הרוסים אשר עלו לרגל לארץ. המבנה, שנקרא אז "בית החולים הרוסי" תוכנן על ידי האדריכל מרטין איוואנוביץ' אפינגר והיה חלק ממבני מגרש הרוסים. בבית החולים היו 54 מיטות אשפוז, והיה זה בית החולים הראשון מחוץ לחומות העיר העתיקה.

בית החולים סיפק אוהל מרפאה אשר ליווה את הצליינים הרוסים במסעותיהם ברחבי הארץ, בדרכם לאתרים נוצריים שונים.

עם תחילת המנדט הבריטי נמסר בית החולים לצלב האדום האמריקני, שטיפל באוכלוסייה האזרחית. מאוחר יותר הפך לבית חולים צבאי, ובהמשך, עם הקמת הבריטים בתי חולים ממשלתיים ברחבי הארץ, הפך אף הוא לבית חולים הממשלתי של ירושלים, ונודע בשמו באותה העת כ"בית החולים הממשלתי". אחד השוהים המפורסמים בבית החולים היה הארכאולוג פלינדרס פיטרי. באוקטובר 1940 אושפז פיטרי בבית החולים בעקבות התקף קשה של מלריה. הוא החלים, אבל נשאר חלש והושאר להשגחה רפואית עד פטירתו ביולי 1942.

לאחר מלחמת העצמאות הפך לבית חולים של צה"ל, וניתן לו השם ל"אביחיל". כמו כן הבניין שימש את מעבדות בית החולים הדסה.

## קריית עיריית ירושלים

במסגרת התוכניות להקמת קריית עיריית ירושלים הוצעו מספר תוכניות להרוס את המבנה. לבסוף הוחלט לשמר את המבנה בשל ייחודו הארכיטקטוני וחשיבותו ההיסטורית, והוחלט להרוס רק את האגף האחורי של המבנה (הפונה לרחוב יפו) ולבנות בניין משרדים בן שש קומות שתוכנן על ידי האדריכלים פטר בוגוד ויוניס פיגרדו.

עם הקמת קריית העירייה, ושיפוץ הבניין, התנגדו עובדי העירייה לעבוד במבנה בטענה שהמבנה רדוף רוחות רפאים וכי המבנה מקולל.

## תיאור המבנה
בניין אביחיל הוא בניין מלבני מוארך בן שלוש קומות. בכל קומה מצוי מסדרון מרכזי וחדרים משני צדדיו. חזיתו הדרומית של המבנה פונה לכיכר ספרא. חזיתו המזרחית, המהווה את הכניסה הראשית למבנה (ופונה כיום לבניין מועצת עיריית ירושלים) מעוטרת בסגנון בארוק, כאשר בראש הגמלון של המבנה מצוי סמל החברה הארצישראלית האורתודוקסית הקיסרית. סביב הסמל מצויה ברוסית הכתובת מדברי הנביא ישעיהו:

וכן במרכז הסמל מצויות האותיות היווניות: Α ו-ω המסמלות את ישו על פסוק מחזון יוחנן א', 8 מהברית החדשה בו אומר ישו: "אני הראשית והאחרית".

## לקריאה נוספת
*דוד קרויאנקר, **רחוב יפו ירושלים, ביוגרפיה של רחוב - סיפורה של עיר** - הוצאת כתר, 2005.
*דוד קרויאנקר, **סיפור קריית העירייה, ירושלים**, הוצאת אריאל, 1993.
*איל מרון, **ירושלים וכל נתיבותיה**, יד בן צבי, ירושלים, 1996

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כיכר ספרא
קטגוריה:רחוב יפו: מבנים
קטגוריה:מגרש הרוסים
קטגוריה:ירושלים: בתי חולים שנסגרו
קטגוריה:ארץ ישראל: בתי חולים
קטגוריה:התקופה העות'מאנית: מבנים
קטגוריה:ירושלים: מבנים לשימור
קטגוריה:החברה הארץ-ישראלית הפרבוסלבית הקיסרית: נכסים
קטגוריה:ירושלים: מבנים רוסיים
הקמיע

**הקמיע** (באנגלית: **The Talisman**) הוא ספר פנטזיה אורבנית מאת הסופרים סטיבן קינג ופיטר שטראוב.

הספר מספר את סיפורו של ג'ק סוייר בן ה-12, היוצא למסע במקום הנקרא הטריטוריות, כדי להציל את אימו.

## תקציר העלילה
כדי להציל את אימו החולה בסרטן, ג'ק סוייר בן ה-12 יוצא למסע כדי למצוא את הקמיע, החפץ היחיד שיכול לרפא אותה.

כדי למצוא את הקמיע, ג'ק חייב לעבור למקום אחר, הנקרא הטריטוריות. הטריטוריות הן מעין עולם מקביל לעולם שלנו (הקשור לעולם בסדרת הספרים המגדל האפל), הקיים בתקופה המזכירה את ימיי הביניים, בהם לא היה חשמל או טכנולוגיה. כמעט לכל אדם החיי בעולם שלנו יש תאום מקביל בטריטוריות, וכל פעולה הנעשית שם משפיעה על כל העולמות. לג'ק עצמו אין תאום.

ג'ק, כמו אביו המנוח, נולד עם היכולת להחליק לטריטוריות באופן טבעי, למרות שהוא לא עשה זאת זמן רב. בעוד הוא יוצא לחפש את הקמיע, מורגן סלואט, שהיה שותפו של אביו, אשר מכונה דודו, מנסה לגרום ללילי, אמו של ג'ק לוותר על חלקה של החברה, אותו ירשה מבעלה.

המקבילה של אימו של ג'ק היא המלכה לאורה דה-לאוסיאן, גם היא חולה. סלואט, אשר יכול להחליק לטריטוריות, רוצה לנצל את המצב כדי להרוויח עוד כסף ושליטה. הוא גם רוצה להניח את ידיו על הקמיע לפני ג'ק, והוא לא חוסך באמצעים כדי לנסות להרוג אותו בדרך.

לספר יצא גם ספר המשך, בית שחור.

## עיבודים
רשת הטלוויזיה האמריקאית TNT הודיעה שתעבד את הקמיע למיני סדרה בעלת שישה חלקים, שתשודר ב-2008. ב-2006 הודיעו על ביטול הסדרה עקב בעיות תקציב.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ספרי סטיבן קינג
קטגוריה:ספרי 1984
קטגוריה:ספרי הוצאת מודן
פישר בלאק

**פישר בלאק** (באנגלית: **Fischer Black**; 11 בינואר 1938 – 30 באוגוסט 1995) היה כלכלן ומתמטיקאי אמריקאי שהתפרסם במיוחד בשל היותו, יחד עם מיירון שולס, בין מפתחי המודל המקובל ביותר להערכת אופציות – נוסחת בלאק ושולס.

את הדוקטורט קיבל בלאק ב-1964 באוניברסיטת הרווארד שבבוסטון, מסצ'וסטס, בתחום המתמטיקה השימושית. הוא היה תלמידו של מרווין מינסקי ועבד איתו על בעיות באינטליגנציה מלאכותית.

## פעילותו ככלכלן

ב-1971 עבר לאוניברסיטת שיקגו ואחר כך הצטרף למכון המחקר MIT. בתחילת דרכו היה מעורב בוויכוחים בין הכלכלנים המוניטריסטים בראשות מילטון פרידמן והקיינסיאנים בראשות מודיליאני. בלאק לא ראה חשיבות גדולה למדיניות המוניטרית במסגרת ייצוב של צמיחת המשק, וב-1972 כתב למילטון פרידמן מכתב בזו הלשון:

## מודל הערכת האופציות

בתקופה זו החל לעבוד על גולת הכותרת של הצלחתו - מודל הערכת האופציות בלאק-שולס.
המודל של בלאק ושולס הוא מודל מתמטי יישומי במלוא מובן המילה. הוא אומד את ערכה של אופציה מסוג קול (Call) או פוט (Put) בהינתן פרמטרים הנוגעים לשערי מניות, התנהגותן, שער הרבית במשק ועוד.

ב-1984 הצטרף לחברת הברוקרים גולדמן זקס, פועל יוצא מהצלחת הטמעתו של המודל בקרב האוכלוסייה הפיננסית.

בלאק נפטר ב-1995 מסרטן. ב-1997 הוענק פרס נובל לכלכלה לעמיתו לפיתוח המודל, מיירון שולס, ולכלכלן נוסף שהיה מעורב בפיתוח - רוברט סי. מרטון. ועדת הפרס העלתה על נס את תרומתו המכרעת לפיתוח הנוסחה. יש להניח כי אילו חי, היה בלאק חתן פרס נובל.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:כלכלנים אמריקאים
קטגוריה:מתמטיקאים אמריקאים
קטגוריה:עובדי גולדמן זקס
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1938
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1995