open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מוריץ הרמן יעקובי

**מוריץ הרמן יעקובי** (בגרמנית: **Moritz Hermann von Jacobi**; ברוסית: **Борис Семёнович Якоби**; 21 בספטמבר 1801 - 10 במרץ 1874) היה מהנדס, ממציא ופיזיקאי פרוסי ממוצא יהודי שהתגורר רוב חייו ברוסיה. אחיו של המתמטיקאי קרל גוסטב יעקב יעקובי.

## חייו
יעקובי נולד בפוטסדם במשפחה יהודית. אביו היה בנקאי. למד באוניברסיטת ברלין והמשיך באוניברסיטת גטינגן. עם סיום הלימודים החל לעבוד במשרד ממשלתי. ב-1833 עבר לקניגסברג בה אחיו קרל גוסטב יעקב יעקובי לימד באוניברסיטה. בקניגסברג בנה מנוע חשמלי, מהראשונים בעולם. בעקבות הפרסומים, הוזמן להיות פרופסור באוניברסיטת דרפט. ב-1837 הגיש דו"ח בנושא ניצול אנרגיה חשמלית למשרד החינוך של רוסיה, ובעקבותיו קיבל מלגה גדולה מהממשלה ועבר לסנקט פטרבורג. ב-1839 בנה מנוע חשמלי שהיה מיועד לסירה. באמצעות המנוע, סירה ובה 14 נוסעים שייטה במהירות של 6 ק"מ בשעה.

ב-1838 הגיע יעקובי להמצאתו הגדולה - שיטת כיסוי מתכות באמצעות חשמל, שנקראה גלוונופלסטיקה, אז תחום חדש באלקטרוכימיה. על המצאה זו קיבל מדליית זהב בתערוכה עולמית בפריז בשנת 1840. בשנים 1842–1845 ניהל בניית קו טלגרף בין סנקט פטרבורג לבין צארסקויה סלו.

במחקריו בתחום החשמל גילה חוק ההספק המרבי הנושא את שמו.

כמרצה באקדמיה להנדסה צבאית ערך מחקרים בתחום המיקוש הימי וקרקעי.

ב-1847 נבחר לחבר של האקדמיה הרוסית למדעים.

ב-1867 היה נציג רוסי בוועדת מדידות שהתקיימה בפריז. במסגרת הוועידה היה בין התומכים בהנהגת השיטה המטרית.

נפטר מהתקף לב ונטמן בבית העלמין הלוטרני בסנקט פטרבורג.

## קישורים חיצוניים

* חוק יעקובי
* 

קטגוריה:ממציאים יהודים גרמנים
קטגוריה:ממציאים יהודים רוסים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ברלין
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה למדעים ולאמנויות של גטינגן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת גטינגן
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:מעוטרי עיטור ולדימיר הקדוש
קטגוריה:מהגרים לרוסיה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1801
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1874
קטגוריה:פיזיקאים יהודים
מיכאל ורשביאק

**מיכאל (מיכי) ורשביאק** (נולד ב-4 ביוני 1946) הוא שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה, מורה לתיאטרון ומנהל סטודיו למשחק ניסן נתיב בין השנים 2008–2020.

## ביוגרפיה
נולד ברחובות. שירת בנח"ל. בשנת 1969 סיים את לימודיו בסטודיו למשחק ניסן נתיב. בשנים 1970–1973 שיחק בתיאטרון הבימה בהצגות כמו "קליגולה", "חברים מספרים על ג'ימי", ו"הכנסת כלה". הופיע בהצגה צ'ה גווארה בחוג לאמנות התיאטרון באוניברסיטת תל אביב, ובמחזמר "זרעים של מסטיק". ב-1982 שיחק בתפקיד מוצרט במחזה "אמדאוס" בתיאטרון הקאמרי. במהלך השנים הופיע בתוכניות רבות בטלוויזיה החינוכית. שימש כיד ימינו של ניסן נתיב, מנהל הסטודיו למשחק, במשך 22 שנה, ולאחר מותו בשנת 2008 מונה ליורשו בתפקיד.

## טלוויזיה
* כנרת כנרת (1974)
* שירים ונפלאות (1975)
* טיול בספרי אגדות
* מה פתאום?!
* קרובים קרובים (1984)
* קשת וענן
* שיעור מולדת, סדרת דרמה (2001)
* עכשיו או לעולם לא (2005)
* מסכים (2009)
* סרוגים (2010-2008)
* בנות הזהב (2011)
* נופלות על הרגליים (2017)
*אוטונומיות (2018)
*עיר מקלט (2018)
* מעילה (2021)
*מי שמע על חווה ונאווה (2022)
*אלף (2023)

## קולנוע
* מסע אלונקות (1977)
* רחובות האתמול (1989)
* מנת יתר (1993)
* מתנה משמיים (2003)
* איזה מקום נפלא (2005)
* עץ לימון (2008)
* המתקפה (2012)
* רבין, היום האחרון (2015)
*לב שקט מאוד (2016)
*הבן-דוד (2017)

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:בוגרי הסטודיו למשחק ניסן נתיב
קטגוריה:סגל הסטודיו למשחק ניסן נתיב
קטגוריה:מורים למשחק בישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1946
מאקרו

**מאקרו** או **מקרו** היא מילה ביוונית שפירושה הוא "גדול", "נרחב" או "מכליל".
תאופיק אבו ואיל

**תאופיק אבו ואיל** (בערבית: **توفيق ابو وائل**; נולד בשנת 1976) הוא במאי ערבי-ישראלי, זוכה פרס האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2021.

## ביוגרפיה
תאופיק אבו ואיל נולד באום אל-פחם ולמד בבית הספר לקולנוע וטלוויזיה ע"ש סטיב טיש באוניברסיטת תל אביב ובין השנים 1996 ל-1998 עבד בארכיון הסרטים באוניברסיטה. אחר כך לימד דרמה בבית הספר ע"ש חסן ערפה ביפו.

הוא יצר מספר סרטים קצרים ודוקומנטריים, בהם "לחם, חשיש והירח" (1997), "אני עוזב, את נשארת" (1998), "יומנה של זונה ממין זכר" (1999) ו"מחכים לסאלח אל-דין" (2001). סרטו הראשון באורך מלא, "עטאש", זכה להצלחה רבה. זהו סרט דובר ערבית, העוסק במשפחה ערבית המתגוררת באזור מבודד לאחר שבת המשפחה נאנסה והואשמה בחילול כבוד המשפחה. הסרט הוקרן בהקרנת בכורה בפסטיבל קאן, שם זכה בפרס הביקורת. כעבור כשנה זכה ביחד עם סרטה של קרן ידעיה, "אור", בפרס וולג'ין בפסטיבל הקולנוע ירושלים. היה מועמד בשש קטגוריות לפרסי אופיר מטעם האקדמיה הישראלית לקולנוע וזכה בפרס הצילום. בנוסף קיבל פרס מיוחד של חבר השופטים בביאנלה לקולנוע ערבי בפריז, ובפרס הצילום בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי בוולנסיה.

בשנת 2007 זכה למענק מקרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב לתמיכה בפיתוח סרטו "טנאטור" ("התפוררות"), העוסק במערכת יחסים בין אשה לגבר, הנעה בין רמאללה, מזרח ירושלים וחיפה. בנוסף זכה למענק מטעם הסוכנות השווייצית לפיתוח ושיתוף פעולה במסגרת פסטיבל לוקרנו. הסרט יצא לאקרנים ב-2011, התמודד במסגרת התחרות הרשמית של פסטיבל לוקרנו, והוצג בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי בטורונטו.

באוגוסט 2019, עלתה הסדרה "הנערים", ברשת HBO האמריקאית העוסקת בחטיפתו ורציחתו של מוחמד אבו ח'דיר. את הסדרה יצר יחד עם שני היוצרים הישראליים חגי לוי ויוסף סידר. היא הייתה הסדרה השנייה של רשת HBO שאינה בשפה האנגלית.

אבו ואיל הוא הבמאי ואחד היוצרים והכותבים, יחד עם גיא סידיס ונירית ירון, של הסדרה עלומים המשודרת בכאן 11 החל מאוקטובר 2021 ועוסקת בחבורת נערים בבית ספר לנוער בסיכון.

## פילמוגרפיה
* "לחם, חשיש והירח" (1997)
* "אני עוזב, את נשארת" (1998)
* "יומנה של זונה ממין זכר" (1999)
* "מחכים לסאלח אל-דין" (2001)
* "עטאש" (2004) - סרט באורך מלא
* "התפוררות" (2011) - סרט באורך מלא
* "אהבה על פי דרישה" (2014) - מתוך: מכתבי אהבה לקולנוע
* "הנערים" (2019) - סדרת טלוויזיה
* "עלומים" (2021) - סדרת טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:במאי קולנוע ערבים ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: קולנוע וטלוויזיה
קטגוריה:אום אל-פחם: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1976
רכבת האלונים

**רכבת האלונים** או **מסילת הברזל העות'מאנית באזור השרון**, היא מיזם תיירותי בקיבוץ עין שמר המשחזר קטע קצר מקו רכבת מימי השלטון העות'מאני בארץ ישראל.
שמה נגזר מעצי האלון הרבים שהובילה אשר נכרתו מיער השרון.

## היסטוריה
המסילה הצרה שנסללה על ידי הטורקים במהלך מלחמת העולם הראשונה, כשלוחה של המסילה המזרחית לכיוון חדרה וכפר קניר מכונה כיום 'רכבת האלונים'. המסילה המזרחית התחברה לרכבת העמק, שלוחה של המסילה החג'אזית, (דמשק-חג'אז), באמצעות מסילת השומרון.
בשנות המלחמה נוצר מחסור חריף בחומר הסקה לקטרים. עתודות הפחם הטורקיות אזלו כיוון שהים התיכון היה בשליטה של ציי צרפת ואנגליה ולא הייתה כל אפשרות להשיט פחם דרכו. לכן, הוחלט במטה הכללי הגרמני-טורקי לבנות שלוחה מטולכרם צפונה, שמטרתה הסעת עצי אלון כרותים מיער האלונים באזור רגבים. שתי שלוחות נבנו, האחת מטול כרם לחדרה והשנייה מטול כרם דרך צומת עירון לכפר קניר ליד רגבים.
המסילות שהיו מסילות צרות, וזאת על מנת לחסוך בעבודת תשתית כבדה, שימשו להובלת העצים עד לתחנה הקצה של המסילה המזרחית בטול כרם. משם הוסעו על המסילה המזרחית לתחנות נוספות בכל הארץ לשם הסקת הקטרים.
עצי הסרק, ובראשם עץ האלון, היו הראשונים לכריתה, וכשאזלו הגיע תורם של עצי הפרי, אשר לגביהם היה צו, לכרות כל עץ עשירי. העבודה בוצעה על ידי מאות ערבים מגויסים ושבויים ארמנים. אורך המסלול טול כרם-קניר היה כ-25 ק"מ.
ב-1920 פורקו המסילות על ידי הבריטים. חלק מהפסים והאדנים נלקחו על ידי הכפריים הערבים, אנשי חדרה וגדוד העבודה. אנשי גדוד העבודה השתמשו באדנים לבניית בית האבן והחומה בחצר הישנה בקיבוץ עין שמר.

שיחזור והשיקום של המסילה והרכבת בוצע ביוזמת רן חדוותי - חבר הקיבוץ, איש המועצה לשימור אתרי מורשת ומומחה עולמי לשיקום מכונות עתיקות.

## רכבת האלונים כיום
כיום ניתן לנסוע ברכבת האלונים המשוחזרת באופן תיירותי כחלק מפעילות מוזיאון החצר הישנה שבקיבוץ עין שמר, המסלול המשוחזר עובר ברובו בסמיכות רבה לנתיב שנסעה בו הרכבת לפני קרוב ל-90 שנה. אורכו
כ-1,100 מטר, והוא מקיף באופן חלקי את הקיבוץ. במהלך הנסיעה המבקרים מתבקשים לסובב את הקטר בעצמם - בדומה לאופן בו נעשה הדבר בתקופה העות'מאנית.


תמונה:Oak Train Ein Shemer in station.jpg|רכבת האלונים בתחנה
תמונה:Ruston Locomotive Oak Train Ein Shemer.JPG|הקטר Ruston
תמונה:Railway turntable Oak Train Ein Shemer.jpg|חיוג הקטר
תמונה:Oak Train Ein Shemer. The station.JPG|רכבת האלונים, התחנה
תמונה:Railroad switch Oak Train Ein Shemer.JPG|רכבת האלונים, המסוט
תמונה:Lever frame Railroad switch Oak Train Ein Shemer.JPG|ידיות של מסוט
תמונה:Wind turbine Oak Train Ein Shemer in station.JPG|טורבינת רוח לבאר מים


## קישורים חיצוניים
* החצר הישנה, אתר המוזיאון, החצר הישנה עין שמר
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רכבת ישראל: היסטוריה
קטגוריה:המסילה המזרחית ההיסטורית
קטגוריה:עין שמר
קטגוריה:רכבות מורשת
שלושת הצבעים: לבן

**שלושת הצבעים: לבן** (בצרפתית: **Trois couleurs: Blanc**) הוא סרט משנת 1994 בבימויו של קשישטוף קישלובסקי. זהו הסרט השני ב, יחד עם שלושת הצבעים: כחול ושלושת הצבעים: אדום.

קישלובסקי זכה על הסרט בפרס "דוב הכסף" לבמאי הטוב ביותר בפסטיבל ברלין.

## עלילת הסרט
הסרט מספר את סיפורו של קרול (זביגנייב זמחובסקי), ספר נשים פולני, אשר אשתו דומיניק (ז'ולי דלפי) מתגרשת ממנו בצרפת. הוא רוצה לחזור אליה, אך היא מתנכרת אליו. הוא חוזר לפולין ומתעשר. בתחבולה מתוחכמת הוא גורם לדומיניק לשוב לפולין, ומביא למאסרה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1994
קטגוריה:סרטי דרמה
קטגוריה:סרטים צרפתיים
קטגוריה:סרטים פולניים
קטגוריה:סרטים בצרפתית
קטגוריה:סרטים בפולנית
קטגוריה:סרטים רב-לשוניים
קטגוריה:קשישטוף קישלובסקי
קטגוריה:ורשה בקולנוע
תומאס בבינגטון מקולי

**תומאס בבינגטון מקולי, הברון הראשון מקולי** (באנגלית: **Thomas Babington Macaulay, 1st Baron Macaulay**; 26 באוקטובר 1800 – 28 בדצמבר 1859) היה משורר, היסטוריון ופוליטיקאי בריטי. מקולי ידוע גם כסופר, אשר כתב בנושא היסטוריה של הממלכה המאוחדת. היה חבר המועצה המלכותית ובין 1839 ל-1841 כיהן מקאולי שהיה חבר במפלגה הוויגית כמזכיר המלחמה בקבינט הבריטי, וכאחראי על התשלומים בין 1846 ו-1848.

## ביוגרפיה
מקאולי נולד ברותלי שבלסטרשייר כבנו הבכור של זאכרי מקאולי, מושל קולוניאלי שמוצאו מן ההיילנדס. אביו היה פעיל בתנועה לביטול העבדות. כבר כילד נחשב למחונן. הוא קיבל את חינוכו בבית ספר פרטי בהרטפורדשייר ובטריניטי קולג' שבאוניברסיטת קיימברידג'. בתקופת לימודיו באוניברסיטת קיימברידג' הוא כתב שירה ואף זכה במספר פרסים, כולל פרס נשיא האוניברסיטה היוקרתי, בו זכה ביוני 1821. ב-1825 פרסם מאמר חשוב על ג'ון מילטון ב-Edinburgh Review. הוא סיים הכשרה מקצועית כפרקליט בגרייז אין ולמרות שב-1826 הוא עבר את בחינות ההסמכה ללשכת עורכי הדין, הוא העדיף להתמקד בקריירה פוליטית. כפוליטיקאי, ידוע בעיקר בשל מאמציו לקודיפיקציה ויצירת "חוק הודו"; ובשל פעילותו הצ'רטיסטית. מקאולי מעולם לא נישא ולא הביא ילדים לעולם. מת בקנזינגטון שבלונדון.

השקפותיו הוויגיות הפוליטיות השפיעו גם על עבודתו כהיסטוריון. הספרות שלו מציגה את ההיסטוריה של בריטניה לאור החקיקה הוויגית ובעיקר חוק הרפורמה של 1832. היווה השפעה על כתיבתו ההיסטורית של וינסטון צ'רצ'יל ובעיקר על ספרו "היסטוריה של העמים דוברי האנגלית".

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:קצרמר היסטוריונים
קטגוריה:אישים הקבורים במנזר וסטמינסטר
קטגוריה:היסטוריונים בריטים
קטגוריה:סופרים בריטים
קטגוריה:פוליטיקאים בריטים
קטגוריה:פעילים בתנועה לביטול העבדות
קטגוריה:אנגלים ממוצא סקוטי
קטגוריה:בוגרי טריניטי קולג' (קיימברידג')
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (1830–1831)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (1831–1832)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (1832–1835)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (1837–1841)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (1841–1847)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (1852–1857)
קטגוריה:חברי בית הלורדים הבריטי
קטגוריה:משוררים בריטים
קטגוריה:מונצחים בשלט כחול של ארגון המורשת האנגלית
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1800
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1859
סייטה פארטידס

ה**סייטה פארטידס** (בספרדית: Siete Partidas, שבעת החלקים) הוא קובץ חוקים של קסטיליה מהמאה ה-13. 

קובץ החוקים נערך בתקופת כהונתו של אלפונסו העשירי (1252–1284) ונקרא אז Libro de las Leyes (ספר החוקים). במאה ה-14 הוסב שמו לסייטה פארטידס בהתאם למספר חלקיו. הסייטה פארטידס נחשב לתרומה החשובה ביותר של ספרד להיסטוריה של המשפט והייתה לו השפעה רבה על החוק באמריקה הלטינית, בה היה החוק הנוהג עד המאה ה-19. 

הסייטה פארטידס הכיל גם חוקים אנטי יהודיים, כגון חובת היהודים ללבוש סימן מזהה. ויש הרואים בחלקים אלו דמיון רב לחוקי נירנברג ואת המצע החוקי לגירוש ספרד. 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרד: חוק ומשפט
מכשיר קיפ

[שמאל|ממוזער|150px|[איור של מכשיר קיפ מתוך ספר לימוד לכימיה מ-1859]]
**מכשיר קיפ** (באנגלית: **Kipp's apparatus**) הוא כלי זכוכית המשמש להפקת כמויות קטנות של גז על ידי תגובת נוזל עם מוצק ללא כל חימום. המכשיר הומצא בשנת 1844 על ידי הרוקח ההולנדי פטרוס יאקובוס קיפ. המכשיר בנוי משלושה כלי זכוכית בצורת כדור, המחוברים אחד מעל השני. המכשיר משמש להכנת גזים. בעזרת מכשיר קיפ ניתן להפיק בתנאי מעבדה מימן גופרי ופחמן דו-חמצני.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כלי מעבדה
קטגוריה:מצבי צבירה
קטגוריה:הולנד: המצאות
קטגוריה:המצאות במאה ה-19
מאקרו (תכנות)

שמאל|ממוזער|250px|עורך המאקרו jEdit
במחשבים, **מאקרו** היא תוכנה או תת-תוכנה המאפשרת למשתמש הקצה להגדיר סדרת פקודות הניתנת למחשב כפקודה אחת. פקודה זו ניתן להפעיל בעזרת לחיץ חדש שהמשתמש הגדיר, צירוף מקשי קיצור חדש, מתוך תפריט תוכנת המאקרו, או בדרכים נדירות יותר (כמו בעזרת שעון המחשב).

## שימושים
* חיסכון בזמן ובמאמץ עבור משתמש שגילה שהוא חוזר שוב ושוב על אותה סדרת פעולות. חיסכון זה בזמן ובמאמץ דרוש במיוחד למשתמשים שלקותם מאיטה אותם או דורשת מהם להשקיע מאמץ גופני או מנטלי רב יותר מזה שמשקיעים משתמשים חסרי לקות בתפעול המחשב.
* מניעת שגיאות בהפעלה של סדרת פעולות שהמשתמש גילה שהיא חוזרת ושהוא נוטה לשגות ביישומה. מניעת שגיאות כאלה נחוצה במיוחד למשתמשים שלקות גופנית (כמו רעד באצבעות) או לקות קוגניטיבית מגבירה את הסיכוי שלהם לטעות בהפעלת המחשב.
* הגדרת דרך הפעלה חדשה לפקודות קיימות: היכולת להגדיר מקשי קיצור ולחיצים מאפשרת שימוש בתוכנות המאקרו למטרה זו מלבד הגדרת סדרת פקודות כפקודה אחת. יש להגדיר סדרת פקודות בת פקודה אחת כפקודה חדשה בעזרת המאקרו. שימוש זה הופך פקודה שגרתית שלא נוח להפעיל לפקודה שגרתית שכן נוח להפעיל. הגדרת דרך הפעלה חדשה לפקודה קיימת חשובה במיוחד לאנשים שבשל לקותם (למשל, לקות ראייה) לא נוח להם להפעיל פקודה קיימת (למשל, קשה להם לאתר לחיצים והם מעדיפים מקשי קיצור)
* עקיפת מגבלות של תוכנות המחשב שנוצרו בשל עיצוב לקוי או באופן מכוון.

## דרכי הגדרה
קיימות מספר דרכים להגדיר סדרת פקודות כפקודה חדשה בעזרת תוכנת מאקרו:
* הקלטה – סרגל תוכנת המאקרו מכיל לחיץ הקלטה ולחיץ הפסקת הקלטה. כל הפעולות שהמשתמש עושה בין הלחיצה על הלחיץ הקלטה לבין הלחיצה על ההפסקה יוגדרו בתור פעולתה של הפקודה הבודדת החדשה.
* תכנות קל (אם צריך תכנות ממושך, מעמיק או כזה שדורש מיומנות, אזי לא מדובר בהפעלת תוכנת מאקרו אלא בתכנות לכל דבר).
* הקלטה ועריכה בעזרת תכנות קל – אחרי שמקליטים סדרת פעולות שתוגדר כפעולה בודדת, ניתן להורות לתוכנת המאקרו שתציג את סדרת הפעולות הזו כסדרת פקודות בשפת תכנות – דהיינו קוד תכנות. מי ששולט בשפת התכנות של תוכנת המאקרו יכול לערוך את הקוד.

## דוגמאות להגדרת סדרת פקודות כפקודה חדשה
*אדם המעוניין לשלוח עותק ממכתב אלקטרוני לאלפי כתובות המצויות ברשימה לא יכול לעשות זאת בעזרת פעולה בודדת של שליחת מכתב והעתקת כל הרשימה לכתובת השולח משום שספק האינטרנט הגביל פעולה זו כדי להתגונן משולחי דואר זבל. על כן אותו אדם יכול להגדיר שתוכנת המאקרו תשלח בלחיצת כפתור את המכתב לעשרים הכתובות הראשונות שברשימה, תמחק את עשרים הכתובות האלה מן הרשימה כך שהכתובות הבאות אחריהן יהיו הראשונות ברשימה. כמו כן הוא יכול להגדיר שתוכנת המאקרו תפעיל בלחיצת כפתור אחת חמישים פעמים את סדרת הפקודות הקודמת.
* אדם שמבלבל את סדר האותיות במילים רבות בשל דיסגרפיה, אינו מסתפק בזה שמעבד התמלילים יסמן את שגיאות הכתיב שלו בקו אדום תחתון. זאת משום שיש לו גם דיסלקסיה והוא מבזבז זמן רב על ניתוח הכתיב השגוי לצורך תיקונו. אותו אדם יתקין גם תוכנת הקראה על המחשב שלו ותוכנה זו תקריא כל מה שמסומן במעבד התמלילים. הוא מעוניין בפעולה פשוטה שבלחיצת כפתור מקריאה את המילה האחרונה בתמליל המסומנת בקו אדום תחתי. הוא מעוניין שבלחיצת כפתור אחת מעבד התמלילים יחזיר את הסמן אל שגיאת הכתיב האחרונה (יש פקודה כזו למעבד התמלילים), יסמן אותה בעצמו (במקום שהמשתמש יילחץ על כפתורי החצים ועל השיפט) ויפעיל את צירוף המקשים שמפעיל את תוכנת ההקראה.

## ראו גם
* תמליל אוטומטי

קטגוריה:תכנות
קטגוריה:התקנים לנגישות קלט
חיים שניאור זלמן שניאורסון

רבי **חיים שניאור זלמן שניאורסון** מלאדי (ה'תקע"ג 1813 - ד' בטבת ה'תר"ם, 19 בדצמבר 1879) היה אדמו"ר לחסידי חב"ד-ליאדי ובנו השלישי של האדמו"ר בעל צמח צדק מליובאוויטש.

## ביוגרפיה
המהרש"ז נולד בעיירה לובביץ' לאביו ולאמו הרבנית חיה מושקא . בשנת ה'תקע"ג (1813), כמה חודשים לאחר פטירת זקנו האדמו"ר הזקן מחב"ד, ונקרא על שמו.

היה תלמידו של סבו האדמו"ר האמצעי. לאחר הסתלקות סבו בשנת ה'תקפ"ח (1828), קיבל אביו את נשיאות חסידות חב"ד, ובנו שניאור זלמן, למד אצלו. בבחרותו חלה במחלה קשה, ואביו הצ"צ הוסיף לו את השם "חיים". כאשר חסידות חב"ד הלכה והתעצמה ואלפי חסידים הגיעו ללובביץ', נרתם גם הוא לעזרת אביו הצמח צדק שמינה אותו לחזור את דרושי החסידות שלו בפני החסידים ולהשיב על שאלותיהם הן בעניינים של עבודת השם והן בעניינים גשמיים.

שם אשתו חיה, שם חותנו ישעי' מהאמיל.

לאחר פטירת אביו בשנת ה'תרכ"ו (1866), קיבל אחיו הצעיר שמואל את נשיאות התנועה. אך הוא נשאר להתגורר יותר משנתיים בליובאוויטש, בסמיכות לאחיו. בחודש אב שנת תרכ"ח (1868) עבר לעיירה לאדי, מקום מגורי זקנו שעל שמו הוא נקרא בצטטו את הפסוק "דור רביעי ישובו הנה.." (הוא היה דור רביעי לאדמו"ר הזקן) והקים את חסידות חב"ד-ליאדי. נפטר בד' טבת ה'תר"ם, 19 בדצמבר 1879. לפני פטירתו, הורה לתת רביעית מעיזבונו בסך עשרת אלפים רובל כסף  לצדקות שונות. 

לאחר פטירתו התפלגה החסידות לשניים, כאשר מרבית החסידים קבלו עליהם את הנהגת בנו יצחק דובער שניאורסון מחבר ספר "סידור מהרי"ד" שנשאר בעיר ליאדי. וחלקם קיבלו את הנהגת חתנו רבי לוי יצחק גוטרמן מסירוטשין (צאצא לאדמו"רי ראדזימין שבפולין, שעבר לחסידות חב"ד). רבי לוי יצחק העביר את מרכז החסידות שלו לעירו סירוטשין, אך בסוף ימיו עבר לוורשה שבפולין ושם נפטר בכ"ב בטבת ה'תרס"ה (1904).

## משפחתו
* בנו רבי יצחק דובער שניאורסון, ממשיך דרכו כאדמו"ר חסידות חב"ד-לאדי.
* בתו סטערנא, אשתו הראשונה של אחיו רבי שמואל שניאורסון ונפטרה כשלושה חודשים לאחר חתונתה
* בתו הרבנית ראדא, הייתה נשואה בנישואין ראשונים עם בן דודה שניאור (בן רבי יעקב שניאורסון בן הצמח צדק) ובנישואים שניים התחתנה עם רבי לוי יצחק גוטרמן.

## כתב יד

כמה מכתבים ממנו נדפסו בספר 'מבית הגנזים'.

באדר א' תשפ"ב (פברואר 2022) העלתה ספריית חב"ד לאתר האינטרנט של הספרייה סריקה של כמה כרכים של מאמרי חסידות שאמר, חלקם בכתב ידו, ותיאור של כמה דרושים שלא עלתה סריקה מהם.

## אילן שושלת אדמו"רי חב"ד

[ממוזער|שמאל|250px|הודעה על פטירתו בעיתון [הצפירה]]

## לקריאה נוספת
* עמרם בלוי, "**בית ליאדי: אדמו"רי ליאדי, כ"ק אדמו"ר מהרחש"ז, מהריד"ב, מהרליוי"צ**", היכל הבעש"ט גיליון י"ח עמודים צ"ז-קל"ו

## קישורים חיצוניים
* מאמר ממנו, Anash.org
* רבי חיים שניאור זלמן שניאורסאהן - הרחש"ז אתר mytzadik

## הערות שוליים

ד
חיים שניאור זלמן
קטגוריה:רבנים אורתודוקסים
קטגוריה:רבנים רוסים
קטגוריה:אזרח נכבד לדורותיו (של האימפריה הרוסית)
קטגוריה:אישים שנולדו בלובביץ'
קטגוריה:ילידי 1814
קטגוריה:נפטרים ב-1879
קטגוריה:נשיאי קופת מעות ארץ הקודש
יעקב מוצפי

הרב **יעקב מוצפי** (1899, ה'תר"ס – 25 במאי 1983, י"ג בסיוון ה'תשמ"ג) היה אב בית הדין של העדה החרדית הספרדית בירושלים.

## ביוגרפיה
[ממוזער|הרב '''יעקב מוצפי''' (משמאל) לצד הרב [יהושע שהרבני]]
נולד לרב עזרא ולמזל טוב בבגדאד, עיראק, בשנת 1899 (ה'תר"ס). את רוב חינוכו קיבל מידי סבו, הרב משה מוצפי, ובהמשך החל ללמוד בתלמוד תורה "מדרש תלמוד תורה" לצד בן דודו הרב סלמאן מוצפי, שם למד גם מפי הרב מנשה שהרבני. בבגרותו עבר ללמוד בישיבת "מדרש בית זלכה", שם למד תורה מפיהם של המקובל הרב אפרים הכהן, הרב שמעון אגסי והרב צדקה חוצין.

לאחר שהרב ששון דנגור, חותנו של הרב מוצפי, הקים את ישיבת "דורשי תורה", החל הרב יעקב ללמוד שם לצד הרב סלמן חוגי עבודי.

ב-1940, בזמן מלחמת העולם השנייה, כאשר החלו פרעות הפרהוד ביהודי עיראק, פתח את שערי מדרש בית זילכה כדי לאכסן בו את היהודים הרבים שגורשו מבתיהם. הוא אף גייס למענם תרומות מעשירי הקהילה.

ב-1950 עלה לישראל והתיישב בירושלים, זאת לאחר ביקור בן חודש בארץ אצל רבו, הרב צדקה חוצין. לאחר עלייתו קבע את מקום לימודו ותפילתו בבית הכנסת "שמש צדקה" שייסד הרב צדקה חוצין, וכיהן שם כשליח ציבור וכראש ישיבה למעלה משלושים שנה. כמו כן, כיהן כאב בית הדין של העדה החרדית הספרדית בירושלים.

נודע כמתנגד חריף לציונות ואף אסר על השתתפות בבחירות לכנסת ישראל וקרא להשתתף בהפגנות של נטורי קרתא.

לרב מוצפי היו שלושה בנים. נפטר ב-25 במאי 1983, י"ג בסיוון ה'תשמ"ג, בגיל 83. ספד לו הרב בן ציון אבא שאול. נקבר בחלקת הבבלים בהר הזיתים.

## הנצחה
בשנת 2019 יצא לאור שו"ת "תפארת יעקב" בהוצאת טקסט רץ, ובו מאות פסקי הלכה מאת הרב מוצפי, וכן קונטרס "ויחי יעקב" על תולדות חייו. כמו כן יצא ספר לזכרו בשם, ארי עלה מבבל.

בשנת תשפ"ד יצא לאור ספר "ירושלים בתפארתה", עובדות והנהגות וחלק שני שו"ת תפארת יעקב עם פסקי דינים.

על שמו רחובות בערים בישראל ירושלים וביתר עילית.

## לקריאה נוספת
* **ארי עלה מבבל**, תולדות חייו של ר' יעקב מוצפי
* משה ש. שבת, **[[ישיבות בגדאד]] - התהוותן והשפעתן לדורות**, כרך ב (ירושלים תשע"ט), עמ' 488–496
* יוסף מויאל, **שו"ת תפארת יעקב** - בו יבואו פסקים ומנהגים / מאת רבי יעקב מוצפי ; והחלק השני : **ויחי יעקב** : יבואו בו עובדות והנהגות על סדר אל"ף בי"ת סדורות, אשר יימשך בהם לב הקורא ליראת ה' טהורה ; והחלק השלישי : **קונטרס זיכרון דוד** : קווים לדמותו של בני האברך רבי דוד מויאל זצ"ל; ליקט וערך יוסף מויאל; עורך ראשי: הרב מאיר גבאי. ירושלים: [יוסף מויאל], תשפ"א, 2021

## קישורים חיצוניים
*הרב יעקב מוצפי, פורום אוצר החכמה
* בנימין בראון, 'חכמי המזרח והקנאות הדתית: נקודות לקראת בחינה מחודשת', אקדמות י (תשס"א), עמ' 307–310
* רבי יעקב מוצפי באתר "מסורת יהודי עיראק"
* הרב יוסף אלנקווה, [סיפורים על הרב יעקב מוצפי מפי הרב [מרדכי אליהו]]
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אבות בתי דין
קטגוריה:בוגרי מדרש תלמוד תורה
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הבבלים
קטגוריה:ישראלים ילידי עיראק
קטגוריה:מקובלים ישראלים
קטגוריה:משפחת מוצפי
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:רבנים ספרדיים ישראלים
קטגוריה:רבנים עיראקים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1899
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1983
כריס סקווייר

**כריסטופר ראסל אדוארד "כריס" סקוויר** (באנגלית: **Christopher Russell Edward "Chris" Squire**; 4 במרץ 1948 - 27 ביוני 2015) היה מוזיקאי אנגלי, מוכר בעיקר בזכות תפקידו כנגן גיטרת הבס של להקת הרוק המתקדם יס.

## ביוגרפיה
סקווייר נולד בפרבר של לונדון, אביו היה נהג מונית ואימו הייתה עקרת בית. עיסוקו במוזיקה החל עוד כשהיה ילד, כששר במקהלת הכנסייה המקומית עם חברו אנדרו ג'קמן, אשר ייסד איתו לאחר שנים את להקת The Syn. בשנת 1964, כאשר היה בן 16, הושעה סקווייר מבית הספר בעוון של "שיער ארוך", וניתן לו מעט כסף לתספורת. הוא לקח את הכסף, אך לא הסתפר, ולא שב לבית הספר.

במהלך שנות השישים היה סקווייר חובב של LSD והוא התנסה בסם זה פעמים רבות, אולם לאחר שקיבל בהזדמנות אחת מנה באיכות גרועה, ונאלץ לשכב מספר ימים בבית החולים ועוד מספר חודשים בהחלמה בבית ידידה, החליט שלא לצרוך סם זה יותר לעולם. במהלך אותם החודשים בהם שהה בבית ידידתו, כשהוא מבוהל מכדי לעזוב, התאמן סקווייר בנגינה על גיטרת הבס שלו, ופיתח את סגנונו הייחודי.

השפעותיו המוקדמות היו מגוונות, ממוזיקת מקהלות כנסייתית ועד לג'ק ברוס (אשר ניגן באותה התקופה עם להקת קרים) וג'ון אנטוויסל. בשנות השישים המוקדמות הקים סקווייר מספר הרכבים, בהם *the syn* בו ניגן עם ג'קמן, ופיטר בנקס, וההרכב *Mabel Greer's Toyshop* בו חברו אליו בנקס וג'ון אנדרסון.

בשנת 1968 עזב אנדרסון את להקת Mabel Greer's Toyshop, הצטרף אליו סקווייר ויחד הם ייסדו את להקת יס. הם צרפו ללהקתם החדשה את פיטר בנקס, ביל ברופורד וטוני קיי.

הלהקה הוציאה את אלבומה הראשון בשנת 1969. למרות השינויים הפרסונליים הרבים במהלך 40 שנות פעילות הלהקה, סקווייר היה החבר היחיד אשר השתתף בהקלטות כל האלבומים (אנדרסון נעדר רק מ-*Drama*). סקווייר גם היה כח חשוב בלחנים של הלהקה, בעוד אנדרסון היה אחראי על רוב התמלילים, סטיב האו וסקווייר כתבו עמו את הלחנים, וסיפקו הרמוניות קוליות לשירים.

## חייו הפרטיים
סקווייר נישא לניקי בשנות ה-70'. היא השתתפה כזמרת בשני שירים באלבום הסולו שלו *Fish Out of Water*. הם התגרשו לאחר כ-15 שנות נישואין. הוא נישא בשנית במאי 1993, למליסה, אשר ילדה לו את בנו קמרון בטרם התגרשו. סקווייר נישא בפעם השלישית, ומנישואיו אלו יש לו בת ובן.

## ראו גם
* A Life Within A Day

## קישורים חיצוניים
* 

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אמנים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:בסיסטים בריטים
קטגוריה:מוזיקאים אנגלים
קטגוריה:יס (להקה)
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1948
קטגוריה:אנגלים שנפטרו ב-2015
יצחק דובער שניאורסון

רבי **יצחק דובער שניאורסון** (מהרי"ד) מליאדי (ה'תקצ"ג (1833) – כ' בניסן ה'תר"ע (29 באפריל 1910)) היה אדמו"ר חב"ד-ליאדי, בנו יחידו של האדמו"ר רבי חיים שניאור זלמן שניאורסון, בנו של "הצמח צדק". נולד בעיירה לובביץ' והיה תלמידו של סבו הצמח צדק.

## אודותיו
כשלוש שנים לאחר פטירת סבו עבר אביו להתגורר בעיר ליאדי, והקים שם את חסידות חב"ד-ליאדי. לאחר פטירת אביו נחלקה החסידות לשניים. מרבית החסידים קיבלו עליהם את הנהגת בנו הרב יצחק דובער שניאורסון, ויתרם קיבלו את הנהגת גיסו הרב לוי יצחק גוטרמן מסירוטשין.

לאחר פטירת הרב יצחק דובער לא היה ממשיך לחסידות, ורוב חסידיו קיבלו את הנהגת בן דודו, הרב שלום דובער שניאורסון האדמו"ר החמישי מליובאוויטש.

לרבי יצחק דובער שניאורסון היו שלושה בנים: רבי מאיר שכנא שניאורסון מליאדי, רבי יהודה לייב שניאורסון ששימש רב בהומיל, סירוטשין, וויטבסק, וברוך שניאורסון.

## כתב יד
באדר א' תשפ"ב (פברואר 2022) העלתה ספריית חב"ד לאתר האינטרנט של הספרייה סריקה של כמה כרכים מכתב ידו ממאמרי חסידות שאמר, מאוסף כתבי היד של הספרייה, וכן חלק מכתב יד של ספרו סידור מהרי"ד, כתב היד של מכתב שכתב לנכדו ונדפס בסידור מהרי"ד, כמה מאמרי חסידות שבספק ממנו ותיאור של כמה דרושים שלא עלתה סריקה שלהם.

## חיבוריו
חיבורו המרכזי הוא **סידור מהרי"ד** - נוסח התפילה של זקנו האדמו"ר הזקן, עם ביאורים על פי תורת החסידות. נדפס בתרע"ג בברדיצ'ב. חיבור נוסף הוא **לקוטי מאמרים** - ספר בן 170 עמודים של מאמרי חסידות קצרים על חמשה חומשי תורה ונ"ך, אגדות ומדרשי חז"ל וסידור התפילה. מאמרים אלו הם מכתב ידו, ממה שרשם לעצמו את מאמרי החסידות של סבו ה"צמח צדק" ושל אביו האדמו"ר המהרש"ז מלאדי. נדפס בשנת 1918 בפולטבה.

## אילן שושלת אדמו"רי חב"ד

## לקריאה נוספת
* לקוטי מאמרים, מאת אדמו"ר יצחק דובער שניאורסון מליאדי, פולטובה תרע"ח, חיים מאיר היילמן
* עמרם בלוי, "בית ליאדי: אדמו"רי ליאדי, כ"ק אדמו"ר מהרחש"ז, מהריד"ב, מהרליוי"צ", היכל הבעש"ט גיליון י"ח עמודים צ"ז-קל"ו
* מבית הגנזים, שד"ב לוין, תש"ע, הוצאת קה"ת,  עמודים; שלג-שלד, שמט

## הערות שוליים

ה
קטגוריה:משפחת שניאורסון
קטגוריה:רבנים רוסים
קטגוריה:רבנים בלארוסים
קטגוריה:אזרח נכבד לדורותיו (של האימפריה הרוסית)
קטגוריה:אישים שנולדו בלובביץ'
קטגוריה:ילידי 1833
קטגוריה:נפטרים ב-1910
קטגוריה:נשיאי קופת מעות ארץ הקודש
בהלת הלבנדר

[שמאל|280 פיקסלים|ממוזער|[ג'וזף מקארתי (משמאל) ורוי כהן מתייעצים בעת שימוע שנערך בשנת 1954.]]

**בהלת הלבנדר** (באנגלית: **Lavender scare**) הייתה פאניקה מוסרית שבמהלכה נרדפו הומוסקסואלים ועברו דמוניזציה על ידי ממשל הפדרלי של ארצות הברית בשנות ה-50 במקביל וכחלק מתופעת המקארתיזם האנטי-קומוניסטי. מכיוון שהקהילה הפסיכיאטרית התייחסה באותה התקופה לנטיות חד מיניות כאל מחלת נפש, נחשבו הומואים ולסביות למוּעדים לסחיטה ועל כן היוו ”סיכון ביטחוני“. את המונח טבע הסופר דייוויד קיי ג'ונסון בספרו ”בהלת הלבנדר: רדיפת הומואים ולסביות בממשל האמריקאי בתקופת המלחמה הקרה“.

## רקע
בשנת 1950, השנה בה הסנאטור ג'וזף מקארתי טען כי 205 קומוניסטים ”מסתתרים“ במחלקת המדינה של ארצות הברית, הועלתה טענה דומה על ידי תת-מזכיר המדינה, ג'ון פיוריפורי (John Puerifory), ולפיה ישנה ”מחתרת הומוסקסואלית“ בשורות המחלקה. על כן, פיטרה הממשלה 91 עובדים הומואים בנימוק של סיבות ביטחוניות. 

בשנות ה-50 של המאה ה-20 היה יחס החברה בארצות הברית אל ההומוסקסואליות שלילי ברובו, בין היתר משום שזו הייתה אז מסווגת כהפרעה נפשית. בעיקר מסיבות אלה היו בתקופה זו מרבית ההומואים בארון, וחלקם אף היו נשואים לנשים. מקארתי ואחרים טענו כי גורמים קומוניסטים יסחטו אותם על מנת שימסרו להם מידע מסווג על הממשל הפדרלי. מקארתי מינה לתפקיד יועץ בכיר לוועדת המשנה של הקונגרס את רוי כהן, משפטן שמרני, וביחד הביאו השניים לפיטוריהם של הומוסקסואלים רבים משירות המדינה וצבא ארצות הברית - חלקם איבדו לאחר מכן את בתיהם ומשפחותיהם, וחלקם אף התאבדו בעקבות כך. 

הועלו כמה סיבות אפשריות שהביאו ל”בהלת הלבנדר“: הנראוּת ההולכת וגוברת של הומוסקסואליות, שינויים בחשיבה קונספירטיבית, משבר בתפישת הגבריות בארצות הברית וכן מאמצים פוליטיים מצד רפובליקנים שמרנים, שעלו לשלטון בארצות הברית לאחר הגמוניה ארוכה של המפלגה הדמוקרטית, לעקר את הגורמים בשירות המדינה שתמכו בניו דיל (מספר עובדי הממשל גדל מאוד בשנות הניו דיל). בנוסף, הועלתה כסיבה נוספת התפישה של הומוסקסואליות כבלתי מוסרית במידה זהה לקומוניזם: מכיוון שהומוסקסואליות הייתה בלתי-חוקית בארצות הברית באותם זמנים, נהגו הומואים ולסביות להתרועע בקבוצות סגורות ועל כן סומנו כ”מתביישים“, בדומה לפעילים הקומוניסטים.

התביעה המפורסמת ביותר בעקבות פיטורים במסגרת ”בהלת הלבנדר“ הייתה זו של ד״ר פרנק קמני. קמני שירת בצבא ארצות הברית במלחמת העולם השנייה ולאחר מכן עבד  כאסטרונום בצבא. בשנת 1957 פוטר קמני ממשרתו והוא הגיש תביעה כנגד פיטורים אלה, שהתבררה בשנת 1961 בבית המשפט העליון של ארצות הברית. על אף שבית המשפט דחה את העתירה, היא נודעה כמקרה הראשון של דרישה לזכויות אזרח על רקע נטייה מינית ומיצבה את קמני כחלוץ בתחום זה בארצות הברית.

## ראו גם

*אגודת מאטאשין
*אל תשאל, אל תספר
* 
*הומופוביה

## לקריאה נוספת

*Robert D. Dean (2003). "Lavender-baiting and the sexual inquisition". Imperial brotherhood: gender and the making of Cold War foreign policy. University of Massachusetts Press. .


## הערות שוליים

קטגוריה:ביטויים ומושגים פוליטיים אמריקאיים
קטגוריה:זכויות להט"ב בארצות הברית
קטגוריה:ארצות הברית: אפליה
קטגוריה:להט"ב: היסטוריה
קטגוריה:להט"ב בארצות הברית
קטגוריה:הומופוביה
קטגוריה:ארצות הברית: פגיעה בזכויות האדם
קטגוריה:מונחים ומושגים במלחמה הקרה
מיכאיל ברסוקוב

**מיכאיל איוואנוביץ' ברסוקוב** (ברוסית: **Михаил Иванович Барсуков**; נולד ב-8 בפברואר 1947 בליפצק) הוא איש שרות הביטחון הסובייטי ורוסי ששירת כמנהלהּ של שירות הביטחון הפדרלי.

## ביוגרפיה
מיכאיל ברסוקוב נולד בעיר ליפצק ולאחר סיום בית הספר התגייס לצבא. בשנת 1964 החל לשרת ביחידת ק.ג.ב המוצבת בקרמלין.

בשנים 1966-1970 למד במכון הצבאי הגבוה ע"ש המועצה העליונה של הרפובליקה הסוציאליסטית הרוסית במוסקבה.
ב-1979 למד באקדמיה הצבאית ע"ש פרונזה.

בשנת 1989 קודם לסגן מפקד גדוד הקרמלין. במהלך הפוטש של אוגוסט תמך בבוריס ילצין ולכן קודם. בשנת 1992 עד 19 ביולי 1995 היה ראש מינהל האבטחה הראשי. במהלך שנת 1993 התקרב מאוד לנשיא בוריס ילצין והיה בין היועצים הקרובים. ביולי 1995 הוענקה לו דרגת "גנרל ארמייה" - הדרגה ה-2 בסדר הדרגות הרוסי.

ביולי 1995 מונה לראש שירות הביטחון הפדרלי. בשנים 1995-1996 היה חבר במועצת הביטחון של הפדרציה הרוסית. היה פעיל בפעילות ביטחונית הקשורה עם מלחמת צ'צ'ניה הראשונה.

ב-1996 היה חבר במטה הבחירות של הנשיא ילצין שהתמודד בבחירות הנשיאותיות. ב-20 ביוני 1996 פוטר מתפקיד מנהל שירות הביטחון הפדרלי, בעקבות שערורייה שפרצה בעניין מאסרם של פעילי קמפיין הבחירות של ילצין סרגיי ליסובסקי, ארקדי יבסטאפייב עם סכומי מזומנים גדולים וזכתה לכינוי פרשת זירוקס.

מספטמבר 1997 שירת בתפקידים שונים במערך האבטחה הרוסי.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה באתר Agentura.ru

קטגוריה:ראשי שירות הביטחון הפדרלי הרוסי
קטגוריה:אנשי ק.ג.ב.
קטגוריה:גנרלי ארמייה (הפדרציה הרוסית)
קטגוריה:מעוטרי הכוכב האדום
קטגוריה:אנשי שירות האבטחה הפדרלי הרוסי
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1947
שדרה חברתית

**שדרה** - בצרפתית ETAT - היא שכבה חברתית בעלת סטטוס חוקי מיוחד, שהתקיימה ברוב מדינות אירופה בימי הביניים. חברת שדרות היא חברה המורכבת ממספר שדרות שיש ביניהן מדרג (היררכיה). השדרה היא מבנה חברתי הנמצא בין קאסטה למעמד. בחברה של קסטות אין אפשרות ליחיד לעבור מקסטה לקסטה. בחברת שדרות ישנה אפשרות לעבור, בנסיבות מסוימות, משדרה אחת לאחרת אך כל שדרה כפופה לחוקים הייחודיים לה. בחברת מעמדות ניתן ליחיד לעבור ממעמד אחד לשני אך החוק הוא שווה לגבי כל המעמדות.
צורות מסוימות של שדרות התקיימו בחברות גם מחוץ לאירופה אך הדוגמה הבולטת לסוג זה של חברה היא אירופה של ימי הביניים. 

בימי הביניים, כתוצר של הפאקס דאי, החברה האירופית התחלקה לשלוש שדרות:
* שדרת המתפללים (Oratores) או אנשי הכנסייה
* שדרת הלוחמים (Bellatores) או האצולה
* שדרת העובדים (Laboratores) או האיכרים

במאה ה-11, נתווספה עוד שדרה, היא שדרת הסוחרים והאומנים שתפסה מקום בין שדרת האצולה לשדרת האיכרים.
שדרת אנשי הכנסייה הייתה שדרה מיוחדת, יחסית לאחרות. היות שאנשי הכנסייה התחייבו לצליבט, כלומר לפרישות מחיי משפחה, ולא היו להם ילדים, השדרה הזו הייתה חייבת לגייס אנשים משדרות אחרות. למשרות הנמוכות גויסו אנשים משדרת האיכרים ואילו למשרות הכנסייתיות או הנזירות הגבוהה, גויסו האנשים משדרת האצולה או הסוחרים. שדרה זו הייתה כפופה לחוק הכנסייה, הוא המשפט הקאנוני.

## מדינת-שדרות
בין המאות 13-17 התקיימו ברובה של אירופה "מדינות-שדרות". במדינת-שדרות הסמכות העליונה נתונה בידי השליט, לכאורה. השליט יכול להיות מלך, נסיך, דוכס וכו'. סמכות עליונה זו הוגבלה על ידי הפריבילגיות שניתנו לשדרות כגון זכויות יתר מסוימות ואפשרות להיות צד מחליט בהחלטות המדיניות השונות. במדינות מסוימות, כמו שוודיה ונורווגיה, ניתנו פריבילגיות שונות לכל אחת מהשדרות אך בשאר הארצות, רק לחלק מהן. בכל מדינות השדרות התקיים מוסד אספת השדרות בה השתתפו נציגי השדרות בעלות הפריבילגיות הפוליטיות. נציגי השדרות באספה דאגו לשמר את זכויות היתר של שדרתם, לזכות בזכויות יתר נוספות ולתבוע השתתפות בשלטון בכל ההחלטות הנוגעות לאותה שדרה. זכויותיה וכוחה של שדרה מסוימת השתנו ונעו בהתאם לכוחה של אותה שדרה יחסית לאחרות ובכוחו של השליט להשפיע על השדרה או לשלוט בה. מאזן כוחות עדין זה השתמר לאורך זמן רב בחלק מהמדינות. מאידך, היו מדינות בהן המאזן הופר:
* המדינות שבהן המאזן נשמר לאורך זמן התפתחו, לבסוף, למדינות בעלות משטר חוקתי (למשל אנגליה)
* במדינות בהן הופר האיזון לטובת השליט התפתחה המלוכה האבסולוטית (למשל צרפת)
* במדינות בהן הופר המאזן לטובת השדרות, התפתחו רפובליקות אוליגרכיות (למשל בשווייץ)

## ראו גם
* פאקס דאי
* קאסטה
* מעמדות
* המהפכה הצרפתית

קטגוריה:ריבוד ואי שוויון
קטגוריה:ימי הביניים
ג'ורג' ליכטהיים

[250px|ממוזער|ג'ורג' בן 16 עם אביו [ריכרד ליכטהיים ב-1928]]
**ג'ורג' ליכטהיים** (6 בנובמבר 1912 - 22 באפריל 1973) היה עיתונאי והיסטוריון חברתי שהתרכז בתאוריה ובהיסטוריה של הסוציאליזם והמרקסיזם.

## קורות חיים
ליכטהיים נולד בברלין בשנת 1912 כבנו של ריכרד ליכטהיים ממנהיגי ציונות גרמניה. בילדותו נדד עם אביו למקומות פעילותו של האב באיסטנבול, בלונדון ובברלין. לאחר עליית היטלר לשלטון בגרמניה עבר ללונדון ובהמשך, בשנת 1933, בא בעקבות הוריו לירושלים, אליה הגיעו הוריו בשנה זו. בצעירותו היה העורך לעניינים בינלאומיים של ה"פלסטיין פוסט". כן השתתף בשנים 1938–1945 בסדרת הרצאות בנושא "יחסים בינלאומיים" בקול ירושלים המנדטורי.

לאחר סיום מלחמת העולם השנייה בסתיו 1945 יצא ליכטהיים מטעם עיתונו לסקר את משפטי נירנברג. בשנת 1946 עבר להתגורר בלונדון ושימש כתבם בלונדון של ה"פלסטיין פוסט" ושל "דבר". כתבותיו התפרסמו בעיתונים אלה בשנים 1946 - 1949 וסיקרו את תקופת המאבק ומלחמת העצמאות כפי שהשתקפו בבריטניה.

ליכטהיים הגדיר עצמו כסוציאליסט והצהיר בשנת 1964: "אינני ליברל ומעולם לא הייתי. אני מוצא את הליברליזם מתיש כמו הקומוניזם ואין ברצוני להיגרר לוויכוח איזו מאותן שתי אמונות מיושנות תקדם אותנו יותר".

מאמריו התפרסמו בעיתוני העולם בצרפתית ובאנגלית. פרסם כתריסר ספרים.

ליכטהיים היה בקשרי ידידות עם ההיסטוריון זאב לקויר וביחד עמו ערך באמצע שנות החמישים פרסום באנגלית על התרבות הסובייטית. כן תרגם לאנגלית את ספרו של גרשום שלום על המיסטיקה היהודית.

בשנת 1973 שם ליכטהיים קץ לחייו בלונדון.

## מספריו

* **From Marx to Hegel** Publisher: Seabury Pr ,1974 
* **Europe in the Twentieth Century** Publisher: Praeger Publishers ,1974 
* **A Short History of Socialism** Publisher: Flamingo ,1983


## קישורים חיצוניים

* תמונת ג'ורג' ליכטהיים בילדותו עם הוריו באתר dancutlermedicalart.

* מן הכתבות ששיגר מלונדון לעיתון דבר 
**
**
**

קטגוריה:היסטוריונים יהודים גרמנים
קטגוריה:עיתונאים כותבי עברית ביישוב
קטגוריה:היסטוריונים ביישוב
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1912
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1973
כתב הזכויות והחירויות הקנדי

שמאל|ממוזער|200px| כתב הזכויות והחירויות מוענק לכל אזרח קנדי חדש עם השבעתו

**כתב הזכויות והחירויות הקנדי** (באנגלית: **Canadian Charter of Rights and Freedoms**) הוא מסמך בסיסי בחוקת קנדה אשר התקבל בשנת 1982 ומטרתו לעגן את זכויות האדם בקנדה מבחינה משפטית.

## הדרך לקבלת כתב הזכויות
לכתב הזכויות קדמה "מגילת זכויות", אשר נחקקה בשנת 1960. המגילה נחשבה לחוק פדרלי ולא מסמך חוקתי, דבר שפגע ביעילותה. הפרלמנט היה יכול לשנות רבות את החוק ברוב פשוט, הוא נגע רק לעניינים פדרליים ולבתי המשפט ניתן חופש רב בפירוש החוק.

כתב הזכויות התקבל לאחר דיונים ארוכים והיה אחת היוזמות העיקריות שקידם ראש-הממשלה הפדרלית של קנדה פייר טרודו בזמן כהונתו. טרודו הכריז באוקטובר 1980 על כוונתו לכונן תיקון לחוקה בנוגע למעמדם המשפטי של זכויות האדם. הרעיון אמנם קיבל אהדה ציבורית רבה, אך נתקל בהתנגדות מטעם ראשי ממשלה של הפרובינציות הקנדיות ומטעם המפלגה השמרנית הפדרלית.

כתב הזכויות מבוסס על מורשת של הצהרות זכויות אדם כמו ההכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם משנת 1948, ומגילת הזכויות שהתקבלה בקנדה בשנת 1960 בזמן כהונתו של ראש-הממשלה ג'ון דיפנבייקר אך לא הייתה בעלת תוקף חוקי מחייב.

החוק נחתם על ידי אליזבת השנייה, ראש חבר העמים הבריטי ב-17 באפריל 1982. החוק נכנס לתוקף בשנת 1985.

## סעיפים עיקריים
לאחר משפט הפתיחה "היות שקנדה מושתתת על עקרונות המכירים בעליונות האל ושלטון החוק" מפורטים הסעיפים השונים של כתב הזכויות והחירויות:

**סעיף 1** - פסקת הגבלה: פגיעה בזכויות ובחירויות צריך שתיעשה בגבולות הסביר, באמצעות חוק שניתן להצדקה בחברה חופשית ודמוקרטית.

**סעיף 2** - כל אדם זכאי לחירויות הבסיסיות הבאות:

# חופש דת ומצפון
# חופש מחשבה, אמונה, דעה וביטוי כולל חופש העיתונות ואמצעי תקשורת אחרים.
# חופש הפגנה בדרכי שלום
# חופש התאגדות

**סעיף 4** - הפרלמנט ובתי מחוקקים לא יכהנו יותר מחמש שנים מיום הבחירות.

**סעיף 6** - לכל אזרח קנדי הזכות להיכנס, להישאר ולעזוב את קנדה. לכל אזרח קנדי ולכל תושב קבע הזכות להתגורר בכל פרובינציה.

**סעיף 7** - לכל אחד יש את הזכות לחיים, חירות וביטחון.

**סעיף 11** - 4. כל אדם שמואשם בעבירה ייחשב חף מפשע עד שתוכח אשמתו.

**סעיף 15** - 1. כל אדם הוא שווה בפני החוק ללא אפליה, ובייחוד אפליה המבוססת על גזע, מוצא לאומי או אתני, צבע, דת, מין, גיל, או נכות נפשית או פיזית. 2. סעיף זה אינו מבטל כל חוק, תוכנית או פעולה שמטרתה שיפור תנאי יחידים או קבוצות מקופחות.

**סעיף 16** - אנגלית וצרפתית הן השפות הרשמיות של קנדה ויש להן מעמד שווה.

**סעיף 24** - כל מי שזכויותיו או חירויותיו, כמובטחות בכתב הזכויות, נפגעו או לא כובדו רשאי לפנות לבית-המשפט.

**סעיף 27** - כתב הזכויות יפורש על פי עקרון השמירה והטיפוח של האופי הרב-תרבותי של הקנדים.

**סעיף 28** - הזכויות והחירויות מובטחים באופן שווה לגברים ולנשים.

**סעיף 33** - הפרלמנט או בית המחוקקים יכולים לציין בחוק באופן מפורש כי הוא אינו מתחשב בסעיפים בכתב הזכויות, ותוקף ההצהרה הוא לחמש שנים.

## ראו גם
* חוקת קנדה
* היסטוריה של קנדה
* מגילת הזכויות של ארצות הברית

## קישורים חיצוניים

* כתב הזכויות והחירויות הקנדי (נוסח מלא באנגלית)
* כתב הזכויות והחירויות הקנדי (נוסח מלא באנגלית) - ארכיון
* אתר בנושא כתב הזכויות והחירויות
* "המודל הקנדי והתאמתו לישראל" מאת עמיר פוקס
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חוקת קנדה
קטגוריה:זכויות האדם
קטגוריה:מסמכים משפטיים היסטוריים
פארק צ'ו-יאנג

**פארק צ'ו יאנג** (בהנגול: **박주영**; ) הוא כדורגלן עבר דרום קוריאני ששיחק בעמדת החלוץ.

## קריירה
פארק, יליד טגו, כיכב בצעירותו במדי נבחרת קוריאה הדרומית עד גיל 20 בתחרויות בינלאומיות שונות לנבחרות צעירות. בשנת 2005 החל לשחק בליגה הקוריאנית בקבוצת סיאול. במונדיאל 2006 שיחק בהרכב נבחרתו במשחקה מול . בשנת 2008 עזב את קוריאה לאחר שחתם בקבוצת מונקו.

במהלך מונדיאל 2010 כבש שער במשחק נבחרתו נגד , לאחריו עלתה קוריאה הדרומית לשלב שמינית הגמר בתחרות.

בקיץ 2011 חתם בארסנל. לאחר עונה לא מוצלחת שבה שיחק משחק אחד בלבד, הושאל לסלטה ויגו הספרדית ושם כבש את שער הבכורה שלו ב-22 בספטמבר 2012 מול חטאפה. בסך הכל כבש בעונה זו שלושה שערים במדי סלטה ויגו, ובקיץ 2013 חזר לארסנל.

ב-31 בינואר 2014 הושאל לחצי עונה לקבוצת ווטפורד מליגת המשנה באנגליה, ובתום תקופת ההשאלה שוחרר מארסנל.

באוקטובר 2014 חתם בא-שבאב הסעודית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים דרום קוריאנים
קטגוריה:חלוצי כדורגל דרום קוריאנים
קטגוריה:כדורגלני סיאול
קטגוריה:כדורגלני מונקו
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:כדורגלני סלטה ויגו
קטגוריה:כדורגלני ווטפורד
קטגוריה:כדורגלני א-שבאב (ריאד)
קטגוריה:כדורגלני אולסן יונדאי
קטגוריה:כדורגלני נבחרת קוריאה הדרומית
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2006
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2010
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2014
קטגוריה:דרום קוריאנים שנולדו ב-1985
M28

**M28** (מ-**Messier 28**, נקרא גם **NGC 6626**) הוא צביר כדורי בקבוצת הכוכבים קשת הנמצא במרחק של כ-18,300 שנות אור ממערכת השמש. יחסית לצביר הכדורי המרשים M22 שנמצא בסמוך אליו, זהו צביר כדורי קטן יותר, עמום יותר ורחוק יותר, אך דחוס הרבה יותר.

## היסטוריה
הצביר התגלה על ידי שארל מסיה שתיאר אותו בקטלוג מסיה כ"ערפילית חסרת כוכבים, עגולה וקשה לצפייה". ובשנת 1799 זיהה האסטרונום ויליאם הרשל שזהו צביר וציין שמרכזו צפוף בהרבה משוליו וגם ג'ון הרשל ציין שלמרות שהצביר אינו בהיר במיוחד, הוא צפוף מאוד.

בהירות נראיתו של הצביר היא מדרגה 6.8 כך שניתן להבחין בו באמצעות משקפת. נחוץ טלסקופ בינוני כדי להבחין בכוכבי הצביר, שהבהירים שבהם הם מדרגת בהירות 14. הצביר נמצא מעט פחות ממעלה מצפון-מערב לכוכב קאוס בוראליס (λ בקשת) ופחות מ-3 מעלות ממערב-דרום-מערב ל-M22.

## מאפייני הצביר
צורתו של M28 היא קצת אליפטית, קוטרו כ-60 שנות אור ומרחקו ממערכת השמש הוא כ-18,300 שנות אור כך שגודלו הזוויתי הוא כ-11 דקות קשת - כשליש מקוטרו של הירח המלא. צפיפותו של M28 גבוהה מאוד יחסית לצבירים אחרים והספקטרום הכולל של אור הצביר מתאים לסוג ספקטרלי F8. עד היום התגלו בו 18 כוכבים משתנים מסוג משתני RR בנבל וכן משתנה קפאידי מסוג II בעל זמן מחזור של 17 ימים. בשנת 1987 התגלה בצביר פולסר בעל זמן מחזור של 11 מילישניות. זו הייתה הפעם השנייה שפולסר כזה התגלה בצביר כדורי, מעט אחרי שפולסר דומה התגלה בצביר הכדורי M4.

## קישורים חיצוניים

* M28 בקטלוג מסיה באתר SEDS.
* 

28
28
קטגוריה:קבוצת הכוכבים קשת
עמנואל לובצקי

**עמנואל לובצקי-מורגנשטרן** (**Emmanuel Lubezki Morgenstern**; נולד ב-21 ביוני 1964) הוא צלם קולנוע יהודי-מקסיקני. הוא זכה שלוש פעמים ברצף בפרס האוסקר בקטגוריית הצילום. כמו כן זכה בפרס באפט"א ובפרסים רבים נוספים בפסטיבלי קולנוע.

## ביוגרפיה ויצירה
לובצקי נולד וחי במקסיקו סיטי, החל מ-1986 עבד כצלם בסדרת הטלוויזיה המקסיקנית " La Hora Marcada". ב-1993 צילם לראשונה סרט בארצות הברית, היה זה הסרט העצמאי "שטר של עשרים דולר" (Twenty Bucks). 

שיתוף הפעולה הפורה ביותר שלו היה עם במאי הקולנוע בן ארצו אלפונסו קוארון עמו עבד בסרטים "רק עם שותף" (Sólo con tu pareja; 1991), נסיכה קטנה (1995), תקוות גדולות (1998), ואת אמא שלך גם (2001), הילדים של מחר (2006) וכוח משיכה (2013).

הוא עבד גם עם הבמאים טים ברטון (סליפי הולו; 1999), רודריגו גרסיה (דברים שאפשר לדעת עליה; 2000), מייקל מאן (עלי; 2001), טרנס מאליק (העולם החדש; 2005, עץ החיים; 2011), האחים כהן (לקרוא ולשרוף, 2008), אלחנדרו גונסלס איניאריטו (בירדמן, 2014, האיש שנולד מחדש, 2015)

עבודתו בסרטו של טרנס מאליק, העולם החדש, זכתה להערכה רבה ולפרסים בינלאומיים. בסרט מפגין לובצקי יכולות צילום, טכנולוגיות ויצירתיות יוצאות דופן. בין היתר מצולמת בסרט תמונת קרב בת שבע דקות שנדמית כשוט אחד ארוך, אף שצולם בחמישה המשכים, שלא ניתן להבחין ב"תפרים" ביניהם (כפי שנעשה בצילום הסרט "החבל" מאת הבמאי אלפרד היצ'קוק).

## פרסים ומועמדויות
מועמדויות לפרס אוסקר לצילום בשנים:
* 2015 עבור האיש שנולד מחדש - **זכה**
* 2014 עבור בירדמן - **זכה**
* 2013 עבור כוח משיכה - **זכה**
* 2012 עבור עץ החיים
* 2006 עבור הילדים של מחר (Children of Men), עבורו זכה באותה שנה בפרס באפט"א לצילום ובפרסים נוספים
* 2005 עבור העולם החדש 
* 1999 עבור סליפי הולו
* 1995 עבור נסיכה קטנה (A Little Princess)

ב-2006 זכה בפרס האיגוד האמריקאי לצילום (American Society of Cinematographers), על הישג יוצא דופן בסרט הילדים של מחר וב-1999 היה מועמד לפרס עבור "סליפי הולו". כמו כן זכה בפרסים רבים בפסטיבלי קולנוע ובפרס הקולנוע הלאומי של מקסיקו, "אריאל", בשנים 1992, 1993 (עבור "כמו מים לשוקולדה") ו-1994.

## קישורים חיצוניים

*  – מאמר הטוען כי לא רק במאים הם "אוטר" (יוצר קולנועי מובחן) אלא גם צלמים ובהם לובצקי בפרט

## הערות שוליים

קטגוריה:צלמי קולנוע מקסיקנים
קטגוריה:צלמי קולנוע יהודים
קטגוריה:יהודים מקסיקנים
קטגוריה:זוכי אוסקר: הצלם הטוב
קטגוריה:זוכי פרס באפט"א: אישים
קטגוריה:מקסיקנים שנולדו ב-1964
קורטני לי

**קורטני לי** (באנגלית: **Courtney Lee**; נולד ב-3 באוקטובר 1985) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדת הקלע.

## ראשית הקריירה
בשנת 2004 החל לי לשחק באוניברסיטת מערב קנטאקי, ובשנתו הראשונה קבע את שיא המכללה ל"" כאשר קלע 461 נקודות ב-31 משחקים. בשנותיו במכללה, נבחר שלוש שנים לחמישיית השנה בליגה, כשבשנתו האחרונה נבחר לי לשחקן המצטיין של הליגה. לי גם עזר לקנטאקי להגיע לשלב שמינית גמר פלייאוף ה-NCAA, עם  של 20.4 נקודות, כולל שיא קריירה של 33 נקודות מול אוניברסיטת ארקנסו. 

לי סיים את קריירת המכללות שלו כשהוא משווה את שיאו של ג'ים מקדניאלס כקלעי המצטיין של המכללה בכל הזמנים עם 2,238 נקודות. ללי יש קעקוע שכתוב בו "R.I.P. Danny Rumph" (בתרגום חופשי: דני ראמף ז"ל) לזכרו של חברו הטוב לקבוצה במכללה, אשר התמוטט ומת תוך כדי משחק.

## קריירת NBA
לי נבחר על ידי קבוצת אורלנדו מג'יק במקום ה-22 בדראפט ה-NBA של שנת 2008. ב-23 במרץ 2009 קבע את שיא הקריירה שלו בעונה הסדירה כאשר קלע 22 נקודות במדיסון סקוור גארדן נגד ניו יורק ניקס. 

במהלך הסיבוב הראשון של הפלייאוף של עונת 2008 מול פילדלפיה 76', קלע לי 18 נקודות במשחק הראשון ו-24 נקודות במשחק השני בסדרה. במשחק החמישי בסדרה, נפגע לי בפניו בעקבות התקלות עם דווייט הווארד, שבר את אפו והחמיץ את המשחק השישי בסדרה. הוא חזר לשחק בסיבוב השני של הפלייאוף, בסדרה נגד בוסטון סלטיקס, אך נאלץ לשחק עם מסכה על פניו לשארית העונה.

בסיום עונת הרוקי שלו עבר לי לניו ג'רזי ביחד עם רייפר אלסטון וטוני באטי בעסקת חליפין תמורת וינס קרטר וריאן אנדרסון. במהלך עונת  הוביל לי את ניו ג'רזי עם 93 חטיפות בעונה ושיא קריירה של 30 נקודות בהפסד קבוצתו 107-101 לממפיס גריזליס.

ב-11 באוגוסט 2010, עבר לי ליוסטון רוקטס בעסקת חליפין אשר כללה חמישה שחקנים וארבע קבוצות.

ב-20 ביולי 2012 הוא הועבר בטרייד לבוסטון סלטיקס בתמורה לג'ג'ואן ג'ונסון, איטואן מור, שון ויליאמס ובחירת דראפט מהסיבוב השני ב-2013.

במהלך עונת  הועבר לממפיס גריזליס בטרייד משולש עם אוקלהומה סיטי ת'אנדר.

ב-17 בפברואר 2016 נשלח לשארלוט הורנטס בטרייד משולש בו נשלחו כריס אנדרסן (ממיאמי) ופי ג'יי היירסטון (משארלוט) לממפיס גריזליס, ובריאן רוברטס (משארלוט) הועבר למיאמי היט. בסיום העונה הפך לשחקן חופשי וחתם בניו יורק ניקס, בה שיחק במשך שתי עונות וחצי.

באמצע עונת  הועבר בטרייד יחד עם קריסטפס פורזינגיס, טריי ברק וטים הארדוויי הבן לדאלאס מאבריקס, תמורת דניס סמית', דיאנדרה ג'ורדן, וסלי מת'יוס ושתי בחירות דראפט עתידיות. ביוני 2020 נפצע ברגלו השמאלית, ונאלץ להחמיץ את כל המשך עונת .

## סטטיסטיקות הקריירה ב-NBA
### בעונה הסדירה

### בפלייאוף

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אינדיאנה
קטגוריה:אינדיאנפוליס: אישים
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלני אורלנדו מג'יק
קטגוריה:כדורסלני ניו ג'רזי נטס
קטגוריה:כדורסלני יוסטון רוקטס
קטגוריה:כדורסלני בוסטון סלטיקס
קטגוריה:כדורסלני ממפיס גריזליס
קטגוריה:כדורסלני שארלוט הורנטס
קטגוריה:כדורסלני ניו יורק ניקס
קטגוריה:בחירות דראפט של אורלנדו מג'יק
קטגוריה:אינדיאנה: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטאות ומכללות בארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מערב קנטקי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1985
לסוטו במשחקים האולימפיים

**[[לסוטו]]** משתתפת ב**[[המשחקים האולימפיים|משחקים האולימפיים]]** מאז אולימפיאדת מינכן (1972). היא נעדרה מאולימפיאדת מונטריאול (1976) מאחר שהשתתפה בחרם שהובילו מדינות אפריקה על המשחקים במחאה על סירובו של הוועד האולימפי הבינלאומי להשעות את ניו זילנד בעקבות משחק שקיימה נבחרת הרוגבי שלה עם נבחרת דרום אפריקה בה היה נהוג באותה עת משטר האפרטהייד. מאז אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) משתתפת לסוטו במשחקים ברציפות.

לאורך השנים ייצגו את לסוטו בעיקר אתלטים. להישג הגבוה ביותר הגיע רץ המרתון תאביסו מוקאלי שסיים במקום ה-16 באולימפיאדת סידני (2000).

לסוטו מעולם לא השתתפה באולימפיאדת חורף.

## ראו גם
* לסוטו במשחקים הפאראלימפיים
* לסוטו במשחקים האולימפיים לנוער

## קישורים חיצוניים

* אתר הוועד האולימפי הלאומי של לסוטו
ממוזער|ימין|האתלטית ממוראלו טג'וקה במהלך ריצת המרתון באולימפיאדת לונדון

קטגוריה:לסוטו: ספורט
קטגוריה:מדינות במשחקים האולימפיים
מלאווי במשחקים האולימפיים

**[[מלאווי]]** השתתפה לראשונה ב**[[המשחקים האולימפיים|משחקים האולימפיים]]** באולימפיאדת מינכן (1972). היא נעדרה משתי האולימפיאדות הבאות, עקב השתתפותה בחרם שהובילו מדינות אפריקה על אולימפיאדת מונטריאול (1976), במחאה על סירובו של הוועד האולימפי הבינלאומי להשעות את ניו זילנד בעקבות משחק שקיימה נבחרת הרוגבי שלה עם נבחרת דרום אפריקה, וכשהשתתפה בחרם שהובילה ארצות הברית על אולימפיאדת מוסקבה (1980) בעקבות הפלישה הסובייטית לאפגניסטן. מאז אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) משתתפת מלאווי במשחקים ברציפות.

הישגיהם של הספורטאים המלאווים במשחקים היו נמוכים למדי, ואיש מהם לא היה קרוב לזכייה במדליה אולימפית. מלאווי מעולם לא השתתפה באולימפיאדת חורף.

## ראו גם
* מלאווי במשחקים האולימפיים לנוער

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מלאווי: ספורט
קטגוריה:מדינות במשחקים האולימפיים
יקותיאל הכהן

הרב **יקותיאל הכהן** או בראשי תיבות **יהב"י** (**יקותיאל הנקדן בן יהודה** (או **בר יהודה**) או **יקותיאל הכהן בן יהודה**) היה בלשן ואיש מסורה שעסק הרבה בדקדוק נוסח המקרא. הרב חי במחצית השנייה של המאה ה-12 בגרמניה או בפראג שבבוהמיה (צ'כיה) או בצפון צרפת (ויש מקדימים את תקופת חייו לפני זמנו של הרד"ק).

חיבר את "עין הקורא" – חיבור דקדוקי שתכליתו קריאה מדוקדקת ומתוקנת במקרא לאותיותיו, ניקודיו וטעמיו, או בלשונו: "מלאכת הקריאה הנכונה".

כמו כן כתב הערות לתורה ולמגילות אסתר ואיכה, שעניינן בטעמי המקרא, במתגים, במקפים ובניקוד.

## ראו גם
*מסורה
*שמשון הנקדן

## לקריאה נוספת
* **חומש מאור עיניים: והיו לאורות ס' עין הקורא וס' עין הסופר** / מדויק .. ומסדר ... מאתי וואלף ... היידנהיים, רֶדלהיים: ו' היידנהיים, תקע"ח-תקפ"א. (הספר במאגר הספרים הסרוקים של הספרייה הלאומית)
* אילן אלדר, 'שער נוח התיבות מתוך "עין הקורא" (כללי מלרע ומלעיל ליהב"י הנקדן)', **[[לשוננו]]** מ (תשל"ו), 190–210; מא,ג (תשל"ז), 205–215.
* 
* 
* רבקה ירקוני, **"עין הקורא" ליקותיאל הכהן** (כרך א: עבודת הדוקטור; כרך ב: הטקסט), דיסרטציה, אוניברסיטת תל אביב, תשמ"ה 1985.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים: ראשונים
קטגוריה:מילונאים כותבי עברית
קטגוריה:מדקדקי העברית בימי הביניים
קטגוריה:ביקורת המקרא
קטגוריה:הטקסט המקראי
קטגוריה:נוסחי המקרא