open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
24/7

250px|ממוזער|שמאל|שלט המציין עסק הפועל 24/7
250px|ממוזער|שמאל|מינימרקט בהרצליה הפתוח 24/7
**24/7** (במילים: עשרים וארבע שבע) הוא סימון לשירות הניתן ללא הפסקה, כלומר 24 שעות ביממה, 7 ימים בשבוע. ביטוי בעל משמעות דומה הוא **שירות מסביב לשעון**. בקרב יהודים, נהוגים בדרך הכלל שירותים המושבתים בשבת ובחג אך פועלים ללא הפסקה בימות החול ובמקרה כזה מקובל הסימון **24/6**.

שירות 24/7 מוצע על ידי מכונות אוטומטיות, כגון כספומט, על ידי מתקנים הפועלים בשירות עצמי, כגון תחנות דלק, ושירותים מאוישים שונים, כגון סופרמרקט, חנות נוחות, מסעדה, תחנת מוניות ועוד. שירותי חירום למיניהם, כגון משטרה, בית חולים, ארגוני רפואת חירום, מכבי אש וכדומה מחויבים לשירות 24/7 לפחות בהיענותם לקריאת חירום. 

מפעלי תעשייה מסוימים עובדים במתכונת 24/7 לשם ניצול מיטבי של אמצעי הייצור היקרים שבהם. מפעלי תעשייה אחרים עובדים במתכונת 24/7 משום שתהליכי הייצור בהם הם כאלה שהפסקת פעילותם והתחלתה מחדש יקרה מאוד. 

הפעלת שירות מאויש 24/7 מחייבת עבודה במשמרות. במוקד טלפוני ניתן לתת שירות 24/7 גם באמצעות עובדים המועסקים במשמרת ראשונה בלבד, באמצעות פיזור עובדי המוקד באזורי זמן שונים.

שירותי 24/7 עשויים להיות לא זמינים זמנית בנסיבות מסוימות. תרחישים כאלה עשויים לכלול הפסקה לתחזוקה, שדרוג או שיפוץ. שירותי 24/7 התלויים בנוכחות הפיזית של עובדים במקום נתון עלולים להיקטע, גם כאשר מספר מינימלי של עובדים לא יכול להיות נוכח, עקב תרחישים כמו מזג אוויר קיצוני, אסון טבע או פינוי חירום.

שירותי 24/7 משתמשים לעיתים בתוכניות המבטיחות את עמידותם בפני הפרעות פוטנציאליות. תשתית קריטית עשויה להיות נתמכת על ידי מערכות אל-פסק וגנרטורים, לשם צמצום התלות ברשת החשמל, ולהשתמש בספקי תקשורת אחדים, כדי לא להיות תלויים בספק יחיד. חלק משירותי 24/7 מכינים מראש תשתיות מקבילות, באזורים גאוגרפיים נפרדים, כך שבמקרה של תקלה משביתה באחת התשתיות, ממשיכה התשתית המקבילה לפעול.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שירותים
הולמנקולבאקן

**הולמנקולבאקן** (בנורווגית: **Holmenkollbakken**) היא מקפצת סקי גדולה הממוקמת בשכונת הולמנקולן אשר באוסלו שבנורווגיה. מקפצת הסקי של הולמנקולן היא מאתרי התיירות המתוירים ביותר בנורווגיה אותה פוקדים כמיליון מבקרים מדי שנה. מקפצת הסקי ממוקמת בגובה 371 מטרים מעל פני הים וישנה קומת תצפית בראש המקפצה הפתוחה לציבור.

המתקן, אשר הוא אחד ממקפצות הסקי הגדולות בעולם, מסוגל להכיל עד 70,000 צופים.

פסטיבל הסקי של הולמנקולן נערך לראשונה במקום בחורף 1892. מאז ואילך נערך במקום מדי חורף פסטיבל הסקי של הולמנקולן - מלבד בשנת 1898 ובמהלך מלחמת העולם השנייה (1941–1945). במקפצת הסקי נערכו גם חלק מהתחרויות של אולימפיאדת החורף של שנת 1952 ואליפות העולם הנורדית בסקי של FIS בשנים 1930, 1966, 1982 ו -2011.

לאורך השנים מקפצת הסקי נבנתה מחדש 19 פעמים. במהלך מלחמת העולם השנייה המתקן שימש כמתקן צבאי. בין השנים 2008–2010 הוחרב המתקן כולו ונבנה מחדש.

בתחתית המקפצה נמצא מוזיאון הסקי אשר נפתח לראשונה ב-1983.
## גלריית תמונות

קובץ:Holmenkollbakken_1892_OB.F14463a.jpg|צילום של מקפצת הולמנקולבאקן משנת 1892
קובץ:Holmenkollbakken_1917.jpg|צילום של מקפצת הולמנקולבאקן משנת 1917
קובץ:Holmenkollbakken_1924.jpg|קפיצת סקי במקפצת הולמנקולבאקן ב-1924
קובץ:Holmenkollbakken_1952.jpg|צילום של מקפצת הולמנקולבאקן משנת 1952, שבוע לאחר שנערכו בה התחרויות של אולימפיאדת החורף של 1952
קובץ:Oslo_Holenkollen_1975.jpg|צילום של מקפצת הולמנקולבאקן משנת 1975
קובץ:Holmenkollen_ski_jump.jpg|צילום של מקפצת הולמנקולבאקן משנת 2007
קובץ:19-08-25-Oslo_Holmenkollenbakken-RalfR.jpg|צילום של מקפצת הולמנקולבאקן משנת 2019


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אוסלו: מבנים
קטגוריה:סקי
שגרירות הונגריה בישראל

**שגרירות הונגריה בישראל** היא הנציגות הדיפלומטית של הונגריה. השגריר הוא לוונטה בנקו (Benkő Levente).

## היסטוריה
בתקופת המנדט הבריטי החזיקה הונגריה קונסוליה בירושלים, שנפתחה לכל המאוחר ב-1926, ושימשה כנציגות הונגריה לשטחי המנדט הבריטי.

בנובמבר 1948, הקימה הרפובליקה העממית ההונגרית קונסוליה בתל אביב, ומינתה קונסולים בחיפה ובירושלים.

הונגריה הקימה מחדש את הנציגות כצירות בשנת 1950.

הונגריה ניתקה את יחסיה עם ישראל בעקבות מלחמת ששת הימים בשנת 1967, יחד עם מרבית מדינות הגוש המזרחי, וסגרה את הצירות.

בתקופה שלאחר סגירת השגרירות, שימשה שגרירות שוודיה בישראל כמעצמה מעניקת חסות לאינטרסים ההונגריים בישראל, ובית השגרירות נשמר בבעלות הונגריה.

בספטמבר 1987 ישראל והונגריה חתמו על חידוש היחסים ביניהם, ובמרץ 1988 פתחה הונגריה פתחה משרד אינטרסים בשגרירות שוודיה בישראל.

בספטמבר 1989 הכריזו ישראל והונגריה על חידוש היחסים הדיפלומטיים ביניהם ופתיחתה מחדש של השגרירות.

ב-19 במרץ 2019, חנכה הונגריה נציגות סחר דיפלומטית בירושלים, אשר מהווה שלוחה של שגרירות הונגריה בתל אביב.

במאי עד יוני 2023 נטען כי הונגריה צפויה להודיע על העברת שגרירותה מתל אביב לירושלים.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תל אביב-יפו: שגרירויות
קטגוריה:יחסי הונגריה–ישראל
אפולון כותאתלדזה

**אפולון כּוּתָּאתֶלַדְזֶה** (בגאורגית: **აპოლონ ქუთათელაძე**  6 בינואר 1900 - 25 ביוני 1972) היה צייר גאורגי-סובייטי בטביליסי.

## ביוגרפיה
כותאתלדזה הולד בכפר איוואנדידי  שבנפת חוני. הוא התחיל ללמוד בפותי שבגאורגיה והמשיך ללמוד בבית הספר של "החברה הקווקזית לתמיכת אמנים". שם התמחה באמנות בשנים 1914 עד 1915. ב-1915 עזב את פותי כדי להצטרף לאקדמיה לציור ולרישום "ניקולי סקליפוסובסקי" בבירה טביליסי. הוא הצטרף לצבא הגאורגי בשנת 1916 והשתתף בקרבות במערכה בעת פלישת הצבא האדום לגאורגיה.

לאחר השחרור שלו, הוא השתתף בכתב העת הסאטירי "Nalgui" ("תנין") בטביליסי. הוא סיים את לימודיו באקדמיה הלאומית לאמנויות של טביליסי ב-1926 לאחר שלמד ארבע שנים אצל המורים יוג'ין לנסריי, גיגו גבשווילי. הוא ערך מספר נסיעות לימודים ללנינגרד.

### קריירה
משנת 1943 ואילך, אפולון כותאתלדזה התבסס בטביליסי ולימד באקדמיה הלאומית לאמנויות שלה   שם הפך לרקטור ב-1959.  הוא הכניס לאקדמיה שיטה פדגוגית חדשה להוראת אמנויות, שכללה חינוך, תרגול (יצירת סדנאות) ובנייה (פרויקטים של שותפים תעשייתיים). גישה זו, הותירה את השיטות הפדגוגיות של האמנות הקלאסית מאחור, לטובת השיטה החדשה שנגזרה משלושת העקרונות של ולטר גרופיוס בבאוהאוס.

במהלך הקריירה שלו, קיבל כותאתלדזה שני אותות מסדרי אות הכבוד ומסדר הדגל האדום של העבודה, והפך לאמן העם של ברית המועצות באמנות חזותית.

### חיים אישיים
אפולון כותאתלדזה נשא לאישה את ורה גאורגיאוונה מֶגְּרֵלָאדְזֶה. נולדו לו שני בנים: טריאל כותאתלדזה (אדריכל) וגוראם כותאתלדזה (צייר) . 

עם אשתו השנייה, מריה איבנובנה אדוקימובה, נולדו לו שתי בנות: מננה כותאתלדזה וננה כותאתלדזה (שנישאה לגוגי תותיבאדזה ). אשתו השלישית הייתה מירל זדנביץ' ונולד להם בן קארמאן כותאתלדזה(צייר),  לפני מותו של אפולון כותאתלדזה ב-1972.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים גאורגים
קטגוריה:ילידי 1900
קטגוריה:נפטרים ב-1972
כתוואן מר'אלאשווילי

**כֵּתֶווַאן מר'אלאשווילי** (באנגלית: **ქეთევან მაღალაშვილი** ב-19 באפריל 1894 - 30 במאי 1973) הייתה ציירת ומשמרת אמנות גאורגית וסובייטית.

## ביוגרפיה
ילידת כותאיסי, החלה מר'אלאשווילי את לימודיה בבית הספר של החברה הקווקזית לאמנויות יפות, עברה למוסקבה ב-1915 כדי ללמוד בבית הספר לציור, פיסול ואדריכלות של מוסקבה, שם היו מדריכיה קונסטנטין קורובין וניקולאי קאסאטקין. היא חזרה לגאורג'יה ב-1917; ב-1921 החלה לעבוד בספריית הגלריה הלאומית בטביליסי, שם הפך דימיטרי שוורדנדזה לתומך בה.

היא נסעה לפריז ב-1923, נרשמה לאקדמיה קולרוסי ונשארה שם עד 1926. בפריז היא עברה באותם מעגלים חברתיים של אלנה אחוולדיאני, לאדו גודיאשווילי ודויד קקבדזה, למדה אמנות צרפתית עכשווית ופיתחה את הטכניקה שלה.

כשחזרה שוב לגאורגיה, היא הפכה לעובדת בגלריה הלאומית, ועזבה את התפקיד לאחר הוצאתו להורג של שוורדנדאזה ב-1937. היא המשיכה לעבוד כציירת, הציגה עם איגוד האמנים במשך חלק ניכר מהקריירה שלה וזכתה לתשומת לב מסוימת על דיוקנאותיה. היא מתה בטביליסי.

עבודות של מר'אלאשווילי נמצאות באוסף של הגלריה הלאומית של גאורגיה ובאוספים פרטיים רבים. היא הייתה נושא למונוגרפיה שפורסמה ב-2016.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים גאורגים
קטגוריה:ילידות 1894
קטגוריה:נפטרות ב-1973
פטר אוצחלי

**פטר אוֹצְחֶלִי** או **פטרה אוצחלי** (בגאורגית: **პეტრე ოცხელი**; 25 בנובמבר 1907 - 2 בדצמבר 1937) היה מעצב תפאורה ותלבושות גאורגי שעיצב לתיאטרון בגאורגיה ולזמן קצר במוסקבה. הוא נרצח במהלך הטיהורים הגדולים של סטלין בגיל 30, אך לקונסטרוקטיביזם הסגנוגרפי שלו הייתה השפעה מתמשכת על האמנות הגאורגית.

## ביוגרפיה
אוצחלי נולד בכותאיסי בגאורגיה הסובייטית ולמד באקדמיה הלאומית לאמנויות של טביליסי  בשנות ה-20. במשך רוב הקריירה שלו ניהל אוצחלי מערכת יחסים יצירתית עם הבמאי קוטה מרג'נישווילי שהזמין את האמן הצעיר לתיאטרון מרג'נישווילי בכותאיסי בשנת 1928.

הניסויים החזותיים של אוצחלי והשימוש המיומן בבמה לעיצובים מסיביים עם סדרה של אלמנטים עדינים זיכו אותו בהכרה, אבל עד מהרה הוא נכנס ללחץ מהתנהלות של סטלין בקווקז. בשנת 1936, אוצחלי ברח מרדיפתו של בריה למוסקבה, שם הוא גויס על ידי בן ארצו סרגו אַמַארְ'לוֹבֵּלִי , מנהל תיאטרון מאלי במוסקבה. ב-1937, גם אוצחלי וגם אמאר'לובלי נעצרו ונורו באשמת בגידה.  

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים גאורגים
קטגוריה:ציירים מודרניים
קטגוריה:מעצבי במה
קטגוריה:ילידי 1907
קטגוריה:גאורגים שנפטרו ב-1937
הנרי פרידלנדר (היסטוריון)

**הנרי אגון פרידלנדר** (בגרמנית: **Henry Egon Friedlander**; 24 בספטמבר 1930 – 17 באוקטובר 2012) היה היסטוריון יהודי גרמני-אמריקאי של השואה שנודע בטיעוניו בעד הרחבת אומדן היקף הנפגעים בשואה.

פרידלנדר נולד בברלין למשפחה יהודית. הוא שרד את אושוויץ ועבר לארצות הברית בשנת 1947. הוא קיבל תואר ראשון בהיסטוריה באוניברסיטת טמפל ב-1953 ותואר שני ודוקטורט באוניברסיטת פנסילבניה ב-1954 ו-1968 בהתאמה.

משנת 1975 ועד פרישתו ב-2001, שימש פרידלנדר כפרופסור במחלקה למדעי היהדות בברוקלין קולג' של אוניברסיטת העיר ניו יורק.

## ביוגרפיה
פרידלנדר היה בנם של הרופא ברנהרד פריץ פרידלנדר ורות פרידלנדר לבית לוונטל. הוא היה נשוי להיסטוריונית סיביל מילטון (1941–2000), על שמה נקרא פרס זיכרון של האגודה ללימודי גרמניה.

## השקפותיו על השואה
פרידלנדר טען שיש להתייחס לשלוש קבוצות כקורבנות השואה: יהודים, צוענים ונכים נפשית ופיזית, שהיו הקורבנות הראשונים של תוכנית רצח נאצית, עוד לפני תחילת הרציחות ההמוניות של היהודים בשואה, וציין כי האחרונים היו הקורבנות הראשונים של הנאציזם.

בדומה לאשתו סיביל מילטון, פרידלנדר תמך בהגדרה מרחיבה ומכילה יותר של השואה, וטען נגד "בלעדיות הדגש על רצח יהדות ברוב ספרות השואה, שבדרך כלל [טענה ש]הצוענים (כמו גם השחורים והנכים) לא היו בעל משקל שווה [ברציחות]". הוא החליף דעות בנושא עם יהודה באואר.

## יצירתו
### ספרים

* הקדמה ל: *People in Auschwitz* by Hermann Langbein , Chapel Hill: The University of North Carolina Press, 2004, .
* 
* 
* 
* 
* 


### מאמרים

* 
* 


## ראו גם
* אאוגניקה

## לקריאה נוספת

* 
* 
* Andreas W. Daum, "Refugees from Nazi Germany as Historians: Origins and Migrations, Interests and Identities", in *The Second Generation: Émigrés from Nazi Germany as Historians. With a Biobibliographic Guide*, ed. Andreas W. Daum, Hartmut Lehmann, James J. Sheehan. New York: Berghahn Books, 2016, , pp. 1‒52.


## קישורים חיצוניים
* מקורות רצח העם הנאצי

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת פנסילבניה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טמפל
קטגוריה:היסטוריונים יהודים אמריקאים
קטגוריה:חוקרי השואה
קטגוריה:היסטוריונים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא גרמני-יהודי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1930
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2012
יו רודמן

ממוזער| יו רודמן
אדמירל **יו רודמן** KCB (באנגלית: **Hugh Rodman**; 6 בינואר 1859 – 7 ביוני 1940) היה קצין בכיר בצי ארצות הברית ששירת במהלך מלחמת ארצות הברית–ספרד ומלחמת העולם הראשונה, ומאוחר יותר שירת כמפקד העליון של צי האוקיינוס השקט של ארצות הברית מ-1919 ועד 1921.

## ביוגרפיה
רודמן נולד ב-6 בינואר 1859 בפרנקפורט, קנטקי, וסיים את לימודיו באקדמיה הימית ב-1880. הוא שירת בספינות **יאנטיק**, **ואצ'וסט**, **הארטפורד** ו**אסקס**, וסיורים במשרד ההידרוגרפי ובמצפה הכוכבים הימי של ארצות הברית, הובילו ב-1891 לארבע שנות סקר לאורך חופי אלסקה וקולומביה הבריטית.

במהלך מלחמת ארצות הברית–ספרד, הוא שירת בסיירת המשוריינת **ראלי** וזכה לשבחים על התנהלותו המצטיינת בקרב מפרץ מנילה. בשנת 1899, הוא השתתף במחקרים מדעיים באוקיינוס השקט בניהולו של אלכסנדר אגסיס. בשנת 1900, הוא חזר לאלסקה לעבודת מחקר על הדיג שלה. מ-1901 עד 1904 פיקד על הסלופ **אירוקויס** במימי הוואי. לאחר מכן שירת בתחנה האסייתית, הוא שירת בסיירות **ניו אורלינס** ו**סינסינטי**, ואוניית המערכה **[[ויסקונסין (BB-9)|ויסקונסין]]** ובשנת 1905 פיקד על סירת התותחים **אלקאנו** על סיירת נהר היאנגצה.

מ-1907 עד 1909, הוא למד במכללת המלחמה של הצי ושימש כמפקח מגדלור, מחוז ימי 6. ב-1909 הוא חזר למזרח הרחוק כדי לשרת כקפטן המעגן, קאוויט, איי הפיליפינים, וכמפקד של הסיירת המוגנת **קליבלנד**. כקפטן תחנת הצי באיי מרשל, בשנת 1911, הוא קיבל את הפיקוד על אוניית המערכה **[[קונטיקט (BB-18)|קונטיקט]]**, אוניית הדגל, הצי האטלנטי, בשנת 1912, ועל אוניית המערכה '''דלאוור''' בשנת 1913. לאחר מכן הוא מונה בשנת 1914 כמפקח ימי של תעלת פנמה, וב-1915 הוא מונה למפקד אוניית המערכה '''ניו יורק'''. במהלך שנת 1916 כיהן בוועד הכללי.

רודמן, שהועלה לדרגת אדמירל משנה בשנת 1917, שירת כמפקד פלגת אוניות המערכה התשיעית, הצי האטלנטי, בספינת הדגל שלו, ניו יורק. הוא הצטווה להפליג למימי אירופה בסוף השנה, הפלגה שלו הצטרפה לצי הגדול הבריטי בסקפה פלו והפכה לשייטת אוניות המערכה השישית, הצי הגדול הבריטי, בפיקודו של אדמירל סר דייוויד ביטי. במשך שארית מלחמת העולם הראשונה פיקד אדמירל רודמן על הפלגה שלו בפעולות בים הצפוני. עבור שירות זה, הוא מונה כאביר מפקד מסדר האמבט על ידי המלך ג'ורג' החמישי וזכה במדליית השירות המצוין של הצי.

הוא חזר לארצות הברית לאחר שביתת הנשק, ושירת בצי האטלנטי עד יולי 1919, כאשר הפך למפקד העליון של צי האוקיינוס השקט. לאחר שסיים את תפקידו ב-1921, הוא שירת כמפקד, מחוז הצי החמישי, בין השנים 1921 ל-1922, תוך שהוא נשלח פעם אחת לשליחות בפרו כשליח יוצא דופן. במהלך 1922–1923 היה חבר בכיר בוועדה לגיבוש מדיניות מנהלית לכל תחנות החוף ובהגיעו לגיל 64, פרש מהצי.

לאחר פרישתו, הוא המשיך לשרת את ארצות הברית ואת הצי במשימות שונות שכללו בקיץ 1923 את הליווי של הנשיא וורן הארדינג בביקורו הכושל באלסקה. בשנת 1937, הוא ייצג את הצי האמריקני בטקסי ההכתרה של המלך ג'ורג' השישי בלונדון.

אדמירל רודמן מת ב-7 ביוני 1940 בבת'סדה, מרילנד ונקבר בבית הקברות הלאומי ארלינגטון.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קנטקי
קטגוריה:פרנקפורט (קנטקי): אישים
קטגוריה:אדמירלים בצי ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי האקדמיה הימית של ארצות הברית
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הלאומי ארלינגטון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1859
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1940
אליפות אסיה בכדורגל נשים 2003

**אליפות אסיה בכדורגל נשים 2003** (באנגלית: **2003 AFC Women's Championship**) היא המהדורה ה-14 של האליפות אסיה בכדורגל נשים שארגנה קונפדרציית הכדורגל של אסיה. הטורניר נערך בתאילנד והתקיים מ-8 ביוני עד ה-21 ביוני 2003. האליפות שימשה כטורניר המוקדמות לגביע העולם לנשים, שנערך מספר חודשים לאחר מכן בארצות הברית.

הייתה זו אליפות אסיה האחרונה ששימשה כטורניר הזמנה, והחל מ-2006 הוחלט שיהיו משחקי מוקדמות שיכריעו אלו נבחרות ישתתפו בטורניר הגמר. האליפות נערכה בפורמט של שלב בתים ושלב נוקאאוט. הראשונה בכל בית עלתה לחצי הגמר יחד עם נבחרת אחת מהמקום השני שסיימה עם מרב הנקודות. במשחק הגמר נפגשו סין וקוריאה הצפונית - האלופה המכהנת. בסיום המשחק, שנערך בבנגקוק, ניצחה קוריאה הצפונית 1-2 בהארכה וזכתה בטורניר בפעם השנייה ברציפות. 

מכיוון שסין העפילה אוטומטית לגביע העולם כמארחת המקורית (איבדה את האירוח מספר חודשים לפני הטורניר בעקבות התפשטות מחלת הסארס), היא לא נחשבה כנציגה של אסיה בטורניר. קוריאה הצפונית וקוריאה הדרומית (שסיימו ראשונה ושלישית) העפילו ישירות לגביע העולם כנציגות היבשת, ואילו יפן שסיימה במקום הרביעי נשלחה לפלייאוף הבין-יבשתי מול מקסיקו על כרטיס נוסף לטורניר. בסיום משחקים אלו, ניצחה יפן 2-4 והעפילה גם היא לגביע העולמי.

## שלב הבתים
### בית א'

### בית ב'

### בית ג'

## שלב הנוק-אאוט

קטגוריה:אליפויות אסיה בכדורגל נשים
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2003
קטגוריה:תחרויות כדורגל בתאילנד
קטגוריה:2003 באסיה
מיכאל קריבלביץ

**מיכאל קריבלביץ** (נולד ב־30 בינואר 1966) הוא מתמטיקאי ישראלי, המכהן כפרופסור בבית הספר למתמטיקה באוניברסיטת תל אביב. לשעבר דקאן הפקולטה למדעים מדויקים ע"ש ריימונד ובברלי סאקלר.

קריבלביץ כתב את עבודת הדוקטורט שלו באוניברסיטת תל אביב בהנחיית נוגה אלון. הוא פרסם מאמרים רבים בקומבינטוריקה ובתחומים משיקים, ובמיוחד בקומבינטוריקה קיצונית והסתברותית.

הוא משמש כעורך ראשי של כתב העת *Journal of Combinatorial Theory*  ומשמש כחבר מערכת בכתבי עת נוספים בקומבינטוריקה.

בשנת 2014 נשא קריבלביץ את הרצאת מליאה בקונגרס הבין-לאומי של המתמטיקאים (ICM). 

לקריבלביץ מספר ארדש 1.

## קישורים חיצוניים

* מיכאל קריבלביץ, באתר אוניברסיטת תל אביב

## הערות שוליים

קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: מתמטיקה ומדעי המחשב
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:מתמטיקאים ישראלים
קטגוריה:ישראלים עמיתי האגודה האמריקאית למתמטיקה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1966
Super Mario Bros. Wonder

**Super Mario Bros. Wonder** הוא משחק פלטפורמה של חברת נינטנדו אשר פותח עבור קונסולת המשחקים נינטנדו סוויץ'. המשחק יצא לראשונה לשווקים ב-20 באוקטובר 2023.

## משחקיות
זהו הוא משחק פלטפורמה עם גלילה צדדית. ניתן לשחק באחד משמונה דמויות שונות - מריו, לואיג'י, הנסיכה פיץ', הנסיכה דייזי, טואוד, טואדט, נאביט או יושי. על מנת להתקדם במשחק יש לעבור שלבים שונים המתקיימים באזורים שונים ברחבי ממלכת הפרחים. תושבי ממלכת הפרחים מסוגלים לדבר ומסייעים לשחקן הראשי לאורך המשחק. בדומה למשחקים הקודם בסדרת משחקי סופר מריו, גם במשחק זה השחקנים צריכים להימנע מהאויבים (דמויות כמו הגומבות וצמחי פיראנה) ולעבור דרך צינורות המשגרים את מריו למיקומים אחרים. כל שלב מכיל "זרעי פלא" מרובים אותם צריך לאסוף. המשחק מכיל את האפשרות לערוך משחק מרובה משתתפים עם עד ארבעה שחקנים.

ה-Power-ups החדשים במשחק זה כוללים פרי שהופך את השחקן לפיל, פרח המאפשר לשחקן ליצור בועות הלוכדות את אויבים, פטריה שמספקת לשחקן כובע מקדחה, ופרח הפלא שמסוגל בין היתר להעניק לשחקן כוחות מיוחדים.

## פיתוח
טקאשי טזוקה, אשר שימש כמפיק הראשי של סדרת המשחקים הדו-ממדיים של סופר מריו מאז המשחק New Super Mario Bros ואשר היה הבמאי של Super Mario World ושל האחים סופר מריו 3, חזר לפעול במשחק זה כמפיק. שירו מורי, אשר ביים בעבר את המשחק New Super Mario Bros. U Deluxe, שימש כבמאי של המשחק.

צוות הפיתוח של המשחק ציין כי במהלך הפיתוח של המשחק לא היה להם דד-ליין לייצר את הגרסה הראשונית של המשחק, והודות לכך היה להם הרבה יותר זמן להקדיש לפיתוח המשחק בהשוואה לכמות הזמן שהושקעה במשחקים הקודמים בסדרה. במהלך התכנון הראשוני של המשחק הבמאי שירו מורי ביקש לשחזר את תחושת "הסודות והמסתורין", אשר לטענתו הייתה קיימת האחים סופר מריו|במשחק המקורי בסדרה, עבור הקהל המודרני.

חברת נינטנדו הכריזה לראשונה על המשחק ב-21 ביוני 2023. המשחק מתוכנן לצוות לשווקים לראשונה ב-20 באוקטובר 2023 עבור הקונסולה נינטנדו סוויץ'. זהו המשחק הדו-ממדי הראשון בסדרת האחים סופר מריו מאז שבשנת 2012 יצא לשווקים המשחק New Super Mario Bros. U. ב-21 באוגוסט 2023 נינטנדו הודיעה כי צ'ארלס מרטינה, אשר היה המדבב של דמותו של מריו לאורך כל השנים, יחדל מלדבב את מריו ויתר דמויות הסדרה, ואימתה כי הוא לא לקח חלק בדיבוב הדמויות במשחק זה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופר מריו
קטגוריה:משחקי נינטנדו סוויץ'
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2023
קטגוריה:משחקי וידאו קואופרטיבים
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו ביפן
אדם על הקצה

**אדם על הקצה** (באנגלית: **Man on a Ledge**) הוא סרט מותחן פעולה אמריקאי משנת 2012 בבימויו של אסגר לית', בכיכובו של סם וורת'ינגטון.

## תקציר עלילה
שוטר לשעבר מאיים לקפוץ למותו מהקומה העליונה במלון במרכז מנהטן. משטרת ניו יורק מזמנת לזירה את לידיה מרסר, נושאת משא ומתן מקצועית, בכדי לנסות ולשכנע אותו לחזור בו. ככל שעברו של השוטר נחשף בפניה לפרטי פרטים וחלקי הפאזל של חייו מתחברים, לידיה מתחילה לחשוד שמאחורי ניסיון ההתאבדות עומדת מטרה נסתרת.

## שחקנים
* סם וורת'ינגטון - ניק קאסידי
* אליזבת בנקס - לידיה מרסר
* ג'יימי בל - ג'ואי קאסידי
* אנתוני מאקי - מייק אקרמן
* אדוארד ברנס - ג'ק דאגרטי

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:סרטי 2012
קטגוריה:סרטי העוסקים במעשי שוד
קטגוריה:סרטים על התאבדות
קטגוריה:סרטי פעולה אמריקאיים
סידני דרינקווטר

**סידני דרינקווטר** (נולדה בינואר 1994) היא שוערת ישראלית המשחקת בליגת העל בכדורגל נשים. התפרסמה במיוחד לאחר שעצרה שלושה פנדלים בקרב ההכרעות מ"הנקודה הלבנה", והביאה את קבוצתה מ.ס. קריית גת לגמר בית המוקדמות בליגת האלופות לנשים. הצטיינותה בשער הקבוצה במשחק הזה הייתה לאחר ששבוע בלבד לפני המשחק, פונתה על אלונקה לבית החולים לאחר שסובבה את הרגל ורק ביומיים האחרונים חזרה לעמוד על הרגליים. בשלב הבא דרינקווטר אמנם הצטיינה, וגם עצרה פנדל בדו-קרב הפנדלים בסיום המשחק, אך הקבוצה הפסידה, ולא עברה לשלב הבתים.

## אבני דרך בקריירה
עונת 2019 - 2020 - שוערת ב-אס"א. תל אביב

עונת 2020 - 2021 - שוערת באס"א תל אביב

עונת 2022 - 2023 - שוערת ב-מ.ס. קריית גת

עונת 2023 - 2024 - שוערת ב-מ.ס. קריית גת

## קישורים חיצוניים

* סרטון עצירת שלושת הפנדלים מול פרנצווארוש ההונגרית - מוקדמות אליפות אירופה 2023

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלניות ישראליות
קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:שוערות כדורגל ישראליות
קטגוריה:כדורגלניות אס"א תל אביב
קטגוריה:כדורגלניות מ.ס. קריית גת
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1994
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1994
אדלינה קליין

**אדלינה קליין** (1951 – 21 בפברואר 2026) הייתה משוררת ישראלית.

## ביוגרפיה
אדלינה קליין נולדה במחוז קלוז' שבטרנסילבניה, רומניה. עלתה ארצה ב-1958 וגדלה בנהריה ובירושלים. למדה תקשורת ודוברות באוניברסיטה העברית בירושלים, ועבדה במשרד החינוך.

ייסדה וערכה בשנים 1992–1995 את כתב העת לשירה "**מדרגות**". שיריה התפרסמו בפלטפורמות שונות. בנוסף הייתה מבקרת, מנחה ומארגנת ערבי ספרות לסופרים ומשוררים בירושלים.

שימשה יו"ר הסניף הירושלמי של "אגודת שוחרי הספרות הארצית", וכן הייתה חברה בקרן רון אדלר באוניברסיטת חיפה ובארגוני ספרות שונים.

התגוררה בירושלים.

### פרסים
* פרס מטעם המועצה הישראלית לתרבות ולאומנות ואגודת הסופרים על פעילותה בבימת "על חוֹד העֵט" ועל הנְחיית סדנאות שירה ופרוזה בבית ש"י עגנון בירושלים, 1984
* שירה "הַטֶבַע שָׁב אֶל עֶצְמוֹ" זכה במקום הראשון באולימפיאדת התרבות העולמית שנערכה ביוון מטעם משרד התרבות ועיריית אתונה, 1999
* תעודת הוקרה ובתואר "משוררת המילניום" מטעם האקדמיה הבין-לאומית למשוררים וארגון הספרות העולמי, 2000
* תעודת הצטיינות excellence in world poetry award מטעם האקדמיה הבין-לאומית למשוררים, 2002

## ספריה
* **הבעות: שירים** (ירושלים: הוצאת המחברת, תש"ם)
* **בחלוף: שירים** (תל אביב: בית היצירה, תשמ"ה 1985)
* **ארגזים** (תל אביב: בית היצירה, תשמ"ח 1987)
* **ענני שקדיות: שירים** (ירושלים: אדלינה קליין, תשנ"ד 1994)
* **עצי האקץ: שירים** (ירושלים: אדלינה קליין, תשס"ג 2003)
* **ריקוד הצרצר: שירים** (תל אביב: עקד, תש"ע 2009)
* **שמש חומות: שירים – Sun on the Walls: Poems** (ירושלים: ספרי בצרון: ראובן מס, תש"ע 2009)

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* אדלינה קליין, באתר NEWS1 מחלקה ראשונה
* אדלינה קליין, באתר של נילי דגן
* 
* 
* אדלינה קליין, באתר אימגו
* נעים להכיר, אדלינה קליין, אתר סלונט, 30 בספטמבר 2018
* משה גרנות, מעשה חכם, 22 בפברואר 2022
* משה גרנות, ציפור ממריאה מתוכי, 5 בנובמבר 2021
* אדלינה קליין, באתר נוריתה
* משה גנן, מציאות ודמיון, באתר בננות, 24 במרץ 2010

## הערות שוליים

קטגוריה:משוררות ישראליות
קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:משוררות כותבות עברית
קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראליות ילידות רומניה
קטגוריה:ישראלים ילידי רומניה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1951
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2026
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2026
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
רות פתיר

**רות פתיר** (נולדה ב-1984 בניו יורק) היא אמנית וידאו, ניו-מדיה ומיצג ישראלית. עבודותיה הוצגו, בין היתר, במרכז לאמנות עכשווית CCA בתל אביב, במוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק (MOMA), במוזיאון פתח תקווה לאמנות, בקולנוע אונטולוגי פילם ארקיבס, בגלריה העירונית קו 16 והקולקטיב פלוקס פקטורי בניו יורק. 
## ביוגרפיה
פתיר נולדה בשנת 1984 בניו יורק. היא בתם של זיוה פתיר, מנכ"לית מכון התקנים לשעבר ויושבת ראש התיאטרון הלאומי הבימה, ואבי פתיר שכיהן בתפקידי ניהול בענף התקשורת. 
אמה משתתפת בפועל בכמה מעבודותיה של רות, ביניהן "Motherland", בה סיפקה את הקול, התנועה והבעות הפנים לדמות האם הממוחשבת. 
## הביאנלה לאמנות ונציה 2024
פתיר נבחרה לייצג את ישראל בביאנלה ה־60 לאמנות בוונציה שנערכה באפריל 2024. הפרויקט "ארץ אם" שאותו הציגה פתיר עוסק ביחסים שבין פריון האישה לאינטרסים לאומיים לילודה במדינה. הוא כולל חמש עבודות וידאו חדשות בכשלושה מרחבים שונים, תחת אוצרותן של מירה לפידות, האוצרת הראשית של מוזיאון תל אביב לאמנות, ותמר מרגלית, אוצרת המרכז לאמנות עכשווית CCA בתל אביב.

ועדת השיפוט שבחרה בה ציינה, בין היתר, כי "בשנים האחרונות פיתחה פתיר גוף עבודות מרשים וייחודי הנע בין האישי לקולקטיבי, הקומי והמרגש. הפרויקט לביאנלה ממשיך את השפה הייחודית אותה פיתחה, מבוססת על וידאו וטכנולוגיות תלת מימד. סוגיית הפריון היא אישית, לאומית ואוניברסלית, והפרויקט נוגע בפריון בהיפוך והחיבורים בין העתיק הקדם־לאומי והתקופות הקדומות לבין הזמן הזה." 

באפריל 2024 הכריזה פתיר שהתערוכה בבינאלה לא תיפתח לקהל הרחב עד שלא ישוחררו החטופים מהשבי בעזה ולא תהיה הפסקת אש. כך הצהירה האוצרת בכתבה בהארץ: 
הביתן, שמכיל שלוש עבודות וידאו של האמנית רות פתיר, יופעל אך מבקרים לא יוכלו להיכנס אליו. האוצרת מירה לפידות: "הביתן ייפתח כשהחטופים יחזרו ותושג הסכם הפסקת אש". והביתן לא נפתח לכל אורך הביאנלה. מאז החלטתה של רות פתיר לא לפתוח את הביתן הישראלי בביאנלה לאמנות 2024, עתיד השתתפות ישראל בביאנלה 2026 נותר לא ברור, זאת בעקבות הצהרת משרד התרבות על הצורך בשיפוץ הביתן.

## תערוכות יחיד נבחרות
* 2018 ― "מכתב אהבה לרות", גלריית המדרשה הירקון 19, תל אביב. אוצר: בועז ארד 
* 2021 ― M/OTHERLAND", מרכז אוצרות ציריך. אוצרת: מעין שלף
* 2022 ― "אבא שלי בענן", המרכז לאמנות עכשווית CCA בתל אביב. אוצרת: תמר מרגלית 
* 2023 — "SLEEPERS" - פסטיבל הסרטים בירושלים. 
* 2025 -  “M other Land”, גלריה ברוורמן. 
## השכלה
* 2011 ― תואר ראשון בבצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים 
* 2015 ― תואר שני באמנות פלסטית מאוניברסיטת קולומביה בניו יורק 
## קישורים חיצוניים
* האתר של רות פתיר 
*  
## הערות שוליים
 
 
 
קטגוריה:אמניות ישראליות 
קטגוריה:אמניות וידאו ארט ישראליות 
קטגוריה:סגל בצלאל 
קטגוריה:בוגרות בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב 
קטגוריה:בוגרי בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב 
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת קולומביה 
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קולומביה 
קטגוריה:הביאנלה של ונציה 
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1984 
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1984
נתניאל מורן

**נת'ניאל קוונטין מורן** (באנגלית: **Nathaniel Quentin Moran**; נולד ב-23 בספטמבר 1974) הוא פוליטיקאי ועורך דין אמריקאי, המכהן כחבר בבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הראשון של מדינת טקסס מאז 2023. מורן, חבר המפלגה הרפובליקנית, שימש בעבר כחבר במועצת העיר טיילר וכשופט המחוזי של מחוז סמית' שבטקסס.

## ביוגרפיה
נתניאל קוונטין מורן נולד כתאום ב-23 בספטמבר 1974, למרג'ורי מק'קול ודייל אי מורן. הוריו עברו למחוז סמית', שבטקסס על מנת להקים מכללה לתנ"ך. מאוחר יותר כיהן אביו במועצת העיר וכראש עיריית וויטהאוס. הוא נסע לרוסיה כחלק מארגון People to People International 1992. הוא סיים את בית הספר התיכון וויט האוס בשנת 1993.

מורן למד בווסט פוינט במשך שנתיים וסיים את לימודיו באוניברסיטת טקסס טק עם תואר ראשון באמנויות ברוסית, ותואר שני במנהל עסקים. הוא עבד כעוזר הוראה בבית הספר העצמאי לובוק. הוא התחתן עם קינה, איתה נולדו לו ארבעה ילדים.

מורן היה חבר בקולג' הרפובליקנים, שימש כיו"ר מחוז במפלגה הרפובליקנית, והשתתף בוועידות המחוז והמדינה. ב-17 בפברואר 2005, הגיש מורן מועמדות למועצת העיר טיילר, מטעם המחוז החמישי. הוא ניצח את פון ג'ונסון לאחר שגייס $2,439 והוציא $3,209. הוא הכריז על מסע הבחירות שלו מחדש ב-8 בפברואר 2007 ללא התנגדות. הוא שירת בעיר עד 2009, אז התפטר כשמשפחתו עברה ליוסטון כדי שבנו ילמד בבית ספר מיוחד בעקבות אובדן שמיעתו.

ג'ואל בייקר, שופט מחוז סמית', הושעה ביוני 2016, לאחר שהוגש נגדו כתב אישום בשלושה סעיפי אישום של הפרת חוק. ב-19 ביולי, בית המשפט של מחוז סמית' הצביע פה אחד על החלפת בייקר במורן, שהושבע כשופט המחוזי בפועל ב-22 ביולי. מורן התפטר ב-9 בנובמבר 2022, לאחר בחירתו לקונגרס, וניל פרנקלין נבחר להחליף אותו.

חבר הקונגרס מטעם המחוז הראשון של טקסס לואי גומרט, הודיע כי יתמודד על המועמדות הרפובליקנית לתפקיד התובע הכללי של טקסס במקום להיבחר מחדש. ב-2 בדצמבר 2021, מורן הכריז על השקת הקמפיין שלו לרשת את מקומו של גומרט. הוא זכה במועמדות הרפובליקנית והביס את המועמד הדמוקרטי ג'רמאר ג'פרסון.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי טקסס
קטגוריה:נציבי מחוזות בארצות הברית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטקסס
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-118 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-119 של ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טקסס טק
קטגוריה:תאומים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1953
הדודאים (שיר)

"**הדודאים**" (מוכר גם בשם "**הדודאים נתנו ריחם**") הוא שיר בביצוע הלהקה הישראלית "סקסטה". צבי שרף הלחין את השיר למילים שערך נחום היימן מתוך שיר השירים. להקת "סקסטה" ביצעה את השיר בפסטיבל הזמר החסידי ה־11, שהתקיים ב־1979. השיר נכלל באלבום הבכורה של הלהקה, "סקסטה", שהתפרסם ב־1980.

השיר בוצע על ידי מקהלות רבות (וכן ליווה ריקודים של להקות מחול). בין השאר ביצעו לשיר גרסאות כיסוי "הגבעטרון", נתנאלה, ריקי מנור, מאיה אברהם, חגי רחביה (מ"הפרברים") בביצוע כלי, ומקהלת אוניברסיטת טאיוואן הלאומית.

## על השיר
בקיבוצים נהגו לשיר שירים בליל הסדר לפי רפרטואר מוכר וצבי שרף, חבר קיבוץ העוגן, הלחין את השיר ב־1978 לביצוע להקת הקיבוץ בליל הסדר מתוך רצון לרענן את הרפטואר.

שרף פתח חוברת סדר פסח של קיבוצי השומר הצעיר בדף שבו הופיע השיר "הדודאים נתנו ריחם" בלחן קודם של נחום היימן. היימן הלחין את השיר לחלקי פסוקים משיר השירים, שאותם ערך לשיר. שרף, שלמד באותה התקופה באקדמיה למוזיקה בתל אביב, חיבר למילים של היימן לחן חדש בהשראת תרגילי ההרמוניה שלמד במוסד.

להקת הקיבוץ הייתה הראשונה שביצעה והקליטה את השיר בעיבודו של שרף. ההקלטה הזאת נשלחה לפסטיבל הזמר החסידי ב־1979 (התנאי לקבלת שירים לפסטיבל היה שהמילים יהיו מן המקורות). השיר התקבל, והקליטה אותו להקת "סקסטה" בעיבודו של אלדד שרים. תוך כדי ההקלטה התעורר ויכוח לגבי מילה מסוימת בשיר ומנשה לב־רן, שהיה המנהל האמנותי של הפסטיבל, חיפש את הפסוק המתאים בספר שיר השירים – אז התברר שלא קיים פסוק שלם כזה ושמילות השיר הן עריכה עצמאית של היימן מתוך הספר.

העיבוד המקורי של שרף יצא לאור בדפוס בהוצאת התווים של ההסתדרות (ולאחר מכן גם בהוצאות בין לאומיות) וזכה לביצועים רבות של מקהלות, בעיקר בישראל, אך גם ברחבי העולם.

## קישורים חיצוניים

* אקורדים לשיר "הדודאים" באתר chordu.com

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 1978
קטגוריה:סינגלים מ-1979
קטגוריה:שירי פסטיבל הזמר החסידי
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:סקסטה
מארק סטנלי (משפטן)

**מארק רוברט סטנלי** (באנגלית: **Marc Robert Stanley**; נולד ב-27 במאי 1957) הוא עסקן ודיפלומט יהודי-אמריקאי, שכיהן כשגריר ארצות הברית בארגנטינה בין השנים 2022–2025.

## ביוגרפיה
סטנלי נולד למשפחה יהודית בדאלאס. בשנת 1979 השלים באוניברסיטת ג'ורג'טאון לימודי תואר ראשון במנהל עסקים, וב-1982 קיבל תואר שני במשפטים מבית הספר למשפט של אוניברסיטת טקסס באוסטין. שירותו הציבורי החל כבר בימיו כסטודנט, כאשר עבד ארבע שנים בגבעת הקפיטול בלשכותיהם של חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מו יודול מאריזונה ודייל קילדי  ממישיגן. בנוסף, הוא התמחה בוועדת המנהל של בית הנבחרים האמריקאי תחת יושב ראש הוועדה פרנק תומפסון . בתפקיד זה יצר את מדריך הטלפון הראשון של בית הנבחרים, ושישמ כעורך שלו מ-1977 עד 1979.

בבחירות 1988 היה מנהל מחוז דאלאס במטה הבחירות של הסנאטור לויד בנטסן, ולאחר מכן היה פעיל במטה הבחירות של גזברית המדינה אן ריצ'רדס ב-1989 וב-1990 לקראת הבחירות לתפקיד מושל טקסס. סטנלי הוא המייסד של "Stanley Law Group", משרד עורכי דין מדאלאס המתמקד בתובענות ייצוגיות ובליטיגציה. הוא היה חבר במועצת המנהלים של איגוד עורכי הדין המשפטיים בטקסס ושל האיגוד העירוני בדאלאס. סטנלי כיהן כחבר מועצת מנהלים ומנהיג של ארגוני צדקה ופוליטיים יהודיים רבים, כולל שש שנים כיו"ר המועצה היהודית הדמוקרטית הלאומית.

סטנלי עמד גם בראש ".Legacy Senior Communities, Inc", מוסד ללא כוונת רווח בחסות יהודית המספק מימון לשהייה מתמשכת בקהילות גמלאים וטיפול ביתי לקשישים ובני משפחותיהם. הוא היה גם חבר בוועד המנהל של "הפורום למדיניות ישראל" , המקדם את פתרון שתי מדינות לשני עמים עבור הסכסוך הישראלי-פלסטיני. בעבר כיהן כיו"ר רשות הכספים הציבוריים של טקסס, ובשנות ה-90 של המאה ה-20 מונה בידי מזכיר ההגנה של ארצות הברית ויליאם כהן לחבר בוועד המבקרים של אוניברסיטת אייר. בשנת 2011 מונה סטנלי בידי נשיא ארצות הברית ברק אובמה לחבר בדירקטוריון מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה.

ב-6 באוגוסט 2021 הכריז הנשיא ג'ו ביידן הכריז על כוונתו למנות את סטנלי לשגריר ארצות הברית בארגנטינה. ב-10 באוגוסט אותה שנה נשלח מינויו לסנאט של ארצות הברית. שימוע בדבר מינויו נערך בפני ועדת החוץ של הסנאט ב-26 באוקטובר 2021. ב-15 בדצמבר אישרה הוועדה את המינוי, וב-18 בדצמבר התכנסה מליאת הסנאט לאשרר סופית את מינויו. ב-24 בינואר 2022 הגיש סטנלי את כתב האמנתו לנשיא ארגנטינה אלברטו פרננדס.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ממוצא יהודי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ג'ורג'טאון
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת טקסס באוסטין
קטגוריה:עורכי דין יהודים אמריקאים
קטגוריה:שגרירים בארגנטינה
קטגוריה:נשיאות ג'ו ביידן: אישים
קטגוריה:שגרירי ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1957
לזמן את הרוע 4: הפרק האחרון

"**לזמן את הרוע 4: הפרק האחרון**" (באנגלית: **The Conjuring: Last Rites**) הוא סרט אימה על-טבעי אמריקאי, הסרט בוים על ידי מייקל צ'אבס, על פי תסריט מאת . בסרט מככבים ורה פרמיגה ופטריק וילסון, אשר שבים לגלם את ציידי השדים אד ולוריין וורן. זהו סרט המשך ל"לזמן את הרוע 3: בשליחות השטן" והסרט העשירי ב"יקום הקולנועי של לזמן את הרוע". הסרט יצא לאקרנים ב-5 בספטמבר 2025. ההכנסות מהסרט ברחבי העולם עמדו על כ-494.6 מיליון דולר.

## שחקנים
* פטריק וילסון – **[[אד ולוריין וורן|אד וורן]]**
* ורה פרמיגה – **[[אד ולוריין וורן|לוריין וורן]]**
* בן הארדי – **טוני ספרה**
* מיה טומלינסון – **ג'ודי וורן**

## הפקה
### פיתוח
במאי 2021 לפני עליית הסרט "לזמן את הרוע 3: בשליחות השטן" לאקרנים התייחס הבמאי מייקל צ'אבס בראיון למגזין "אמפייר" לאפשרויות הפקת סרטים עתידיים בזיכיון "לזמן את הרוע": "אני מקווה שהסרט השלישי יהיה התחלה חדשה עבור אד ולוריין וורן. יש בו סוף מאוד ייחודי לסדרת הסרטים 'לזמן את הרוע'". הייתי נרגש לראות לאן זה יכול להגיע מכאן". בנוסף הביעו השחקנים פטריק וילסון וורה פרמיגה עניין לחזור.

באוקטובר 2022 חשף "הוליווד ריפורטר" כי סרט רביעי נמצא בפיתוח בידי דייוויד לסלי ג'ונסון-מקגולדריק כבמאי ותסריטאי וג'יימס ואן ופיטר ספרן חוזרים כמפיקים בפועל. באפריל 2023 נחשף שמו באופן רשמי שנקרא "לזמן את הרוע: טקסים אחרונים".

בספטמבר 2023 לפני עלייתו לאקרנים של "הנזירה 2" הצהיר צ'אבס שיש להניח כי העבודה על התסריט תימשך, וציין כי הפרויקט נועד לסיים את הזיכיון. בפברואר 2024 נמסר כי צ'אבס ישוב לבימוי הסרט. בספטמבר 2024 הצטרפו בן הארדי ומיה טומילנסון למצבת השחקנים. צילומי הסרט התעתדו להתחיל מ-10 בספטמבר עד 10 באוקטובר, וב-17 בספטמבר 2024 החלו.

## הפצה
ב-5 בספטמבר 2025 עלה לאקרנים בארצות הברית.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי ניו ליין סינמה
קטגוריה:סרטים שהופקו על ידי ג'יימס ואן
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי אימה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מותחן אימה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי האחים וורנר
קטגוריה:היקום הקולנועי של לזמן את הרוע
קטגוריה:סרטי אימה על-טבעיים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי רוחות רפאים אמריקאיים
ויליאם גודאינף

אדמירל **סר ויליאם אדמונד גודאינף** GCB, MVO (באנגלית: **Sir William Edmund Goodenough**; 2 ביוני 1867 – 30 בינואר 1945) היה קצין בכיר בצי המלכותי במלחמת העולם הראשונה. הוא היה בנו של ג'יימס גרהם גודאינף.

## קריירה ימית
גודאינף נולד ב-2 ביוני 1867 בפורטסמות' והצטרף לצי המלכותי בשנת 1882. הוא מונה למפקד הקולג' המלכותי הימי בדארטמות' בשנת 1905. הוא קיבל את הפיקוד על הסיירת אה"מ קוצ'ריין ב-1910 ועל אוניית המערכה אה"מ קולוסוס ב-1911.

הוא שירת במלחמת העולם הראשונה ופיקד על שייטת הסיירות הקלות השנייה מ-1913 עד 1916, והשתתף בקרבות מפרץ הלגולנד באוגוסט 1914, שרטון דוגר בינואר 1915, וביוטלנד במאי – יוני 1916. ביום ההולדת של המלך ב-3 ביוני 1916, מונה גודאינף לעמית במסדר האמבט (CB). הוא הועלה לדרגת אדמירל משנה ב-10 ביוני.

לאחר המלחמה הוא הפך למפקח במספנת צ'טם ולאחר מכן, מ-1920, למפקד העליון בתחנת אפריקה. הוא הועלה לתת אדמירל ב-1923 למפקד צי המילואים ולמפקד העליון של ה-Nore ב-1924. הוא היה עוזר הצי הראשון והראשי של המלך מ-1929 עד 1930, ולאחר מכן פרש לביתו.

בפנסיה היה גודאינף נשיא החברה הגאוגרפית המלכותית מ-1930 עד 1933. הוא נפטר ב-30 בינואר 1945 בקולסדון.

## הערות שוליים

קטגוריה:מסדר האמבט: אבירים וגבירות הצלב הגדול
קטגוריה:המסדר הוויקטוריאני המלכותי: חברים
קטגוריה:אדמירלים בריטים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אדמירלים בריטים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1867
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1945
ועדת הקבינט לביטחון לאומי של אוסטרליה

**ועדת הקבינט לביטחון לאומי של אוסטרליה** (באנגלית: **Cabinet National Security Committee**; הידועה בשמה **NSC**) היא גוף במחלקת ראש הממשלה והקבינט של ממשלת אוסטרליה המופקדת על פיקוח כל הנושאים הקשורים לביטחון הלאומי, תיאום מודיעיני ואסטרטגיה ביטחונית. תפקידיה של הוועדה לביטחון לאומי הם לדון בעניינים הנוגעים לביטחון הלאומי: הכוחות המזוינים, מדיניות החוץ, הגנת גבולות, יחסים בין-לאומיים, קהיליית המודיעין, חוסן, אנרגיה ואבטחת משאבים. לפי החוק האוסטרלי ועדת הקבינט לביטחון לאומי רשאית להחליט על שימוש בסמכויות העומדות לרשות הממשלה. זה כולל סיכול ממוקד. פעולה שכזו עשויה להיות גם התקפית מבחינה צבאית ולא רק הגנתית.
[ממוזער|284x284 פיקסלים|חיילי [צבא אוסטרליה|הצבא האוסטרלי והמשטרה הפדרלית האוסטרלית במשימת הכוח הבינלאומי למזרח טימור (INTERFET) בדילי, מזרח טימור בפברואר 2000.]]
ראש ממשלת אוסטרליה משמש כיושב ראש הוועדה.

## סמכויות הוועדה
על פי סעיף 61 לחוקת אוסטרליה, הסמכות הביצועית נתונה למלך, הניתנת להפעלתו על ידי המושל הכללי. על פי מוסכמה, סמכות זו מופעלת על פי המלצת שרי ועדת הקבינט לביטחון לאומי. כתוצאה מכך קיימים למושל הכללי מספר סוגים שונים של סמכויות על הכוחות הצבאיים אם כי באופן טקסי, כאשר בפועל נמצאות הסמכויות בידי ועדת הקבינט לביטחון לאומי: סעיף 68 לחוקה מעניק את הפיקוד העליון על כוחות ההגנה של אוסטרליה, ואת הסמכות הקדומה לפרוס את הכוחות המזוינים מעבר לים, לרבות במלחמה ובעימותים אחרים.

יתרה מכך, הממשלה אינה נדרשת לאישור הפרלמנט האוסטרלי לפני שהיא מחליטה לממש את זכותה ולפרוס כוחות מזוינים או להכריז מלחמה. עם זאת, עקרון הריבונות הפרלמנטרית מחייב שהפרלמנט שולט בכוח המבצע והביצוע באמצעות פיקוח פרלמנטרי.

## הרכב
הרכב ועדת הקבינט לביטחון לאומי כולל:

## ראו גם
* ועדת הקבינט לביטחון לאומי של ניו זילנד
* המועצה לביטחון לאומי של הממלכה המאוחדת
* הקבינט הביטחוני מדיני (ישראל)

## הערות שוליים

קטגוריה:קהילת המודיעין האוסטרלית
קטגוריה:כוחות ההגנה של אוסטרליה
קטגוריה:אוסטרליה: יחסי חוץ
קטגוריה:ממשלת אוסטרליה
קאפו די מילאצו

**קאפו די מילאצו** (באיטלקית: **Capo di Milazzo**) הוא חצי אי הממוקם בנפת מסינה, בצפון־מזרח האי סיציליה, איטליה. חצי האי קרוי על השם העיר הבנויה בקצהו הדרומי, מילאצו.

חצי האי ממוקם לחופי הים הטירני, לכיוון האיים האיאוליים. האי וולקנו מרוחק כ־22 קילומטרים מחצי האי והאי ליפארי מרוחק כ־30 קילומטרים ממנו.

בצפון חצי האי מצוי מגדלור.

## ראו גם
* מילאצו

## קישורים חיצוניים

מילאצו
קטגוריה:סיציליה: גאוגרפיה
האספה המחוקקת של גוג'ראט

**האספה המחוקקת של גוג'אראט** או **גוג'אראט וידאן סבהה** (בהינדי: **गुजरात विधान सभा**, בגוג'ראטית: **ગુજરાત વિધાનસભા**) היא בית המחוקקים המדינתי של גוג'ראט. 182 חברי האספה המחוקקת נבחרים ישירות במחוזות בחירה. האספה נבחרת לתקופה של 5 שנים, אך ניתן לפזר אותה מוקדם יותר. 13 אזורי בחירה שמורים לקסטות ו-27 אזורי בחירה לשבטים. האספה מקימה את ממשלת גוג'ראט.

מ־1995, האספה המחוקקת של גוג'אראט נשלטת על ידי מפלגת העם ההודית, המחזיקה ברוב מוחלט.

## היסטוריה
בהושיני גוהאיל, שליט מדינת בהבנגר , הקים את אספת נציגי העם, שהורכבה מ-38 חברים שנבחרו על ידו. יורשו, קרישנאקומאר סינה-ג'י, הקים את האספה המחוקקת בהוונאגר ב-1941 עם 55 חברים, המורכבים מ-33 חברים נבחרים, 16 חברים שנבחרו על ידו ו-6 חברים לשעבר. היה להם כוח לשאול שאלות, להעביר החלטות, לדון בתקציב ולהגיש הצעות חוק באספה. אספה זו נהגה להתכנס לפחות פעמיים בשנה. לאספת המדינה של פורבנדר היו אותן סמכויות. סרג'יו גארקיו השלישי, שליט מדינת בארודה, הקים את האספה המחוקקת של בארודה בשנת 1908.

החל מ-1921, תושבי אזור של מדינת גוג'אראט הנוכחית פרט למדינות הנסיכותיות שלחו נציגים לאספה המחוקקת של מדינת בומביי. בשנת 1952 הוקמה האספה המחוקקת של סאורשטרה לאחר עצמאותה של הודו, שהיה פעיל עד 31 באוקטובר 1956. מדינת סאוראשטרה מוזגה למדינת בומביי במסגרת חוק ארגון מחדש של המדינות ב-1956.

ב-1 במאי 1960, מדינת בומביי חולקה למדינות גוג'ראט ומהאראשטרה, ובעקבות כך הוקמה האספה המחוקקת של גוג'אראט. האספה הראשונה כללה 132 חברים שהיו חברי האספה המחוקקת של בומביי, שנבחרו ממחוזות הבחירה הטריטוריאליים של גוג'אראט. בעת החלוקה נדבע כי בעת קיום בחירות נוספות לאספה יגדל מספר חבריה מ-132 ל-154, דבר שאירע ב-1962. בשונה מהאספה המחוקקת של בובמביי שהייתה בית תחתון לצד המועצה המחוקקת של בומביי, האספה המחוקקת של גוג'ראט נקבעה כבית מחוקקים חד-ביתי. האספה הוגדלה בשנית ב-1967 ל-168 וב-1975 הוגדלה ל-182.

### מיקום
לאחר הקמת מדינת גוג'ראט ב-1960, אחמדאבאד הייתה בירת המדינה, והאספה ישבה בה. עיר הבירה החדשה, גנדינגאר נבנתה בשנת 1971, והאספה הועברה לגנדינגאר ב-11 בפברואר 1971. בניין בית האספה הלאומית הושלם ונחנך ב-1982.

## מחוזות בחירה
ממוזער|מפת מחוזות הבחירה לאספה המחוקקת
13 אזורי בחירה שמורים לקסטות נספחות, ו-27 אזורי בחירה שמורים לשבטים נספחים.

האספה בוחרת את 11 נציגי גוג'ראט ברג'יה סבהה.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גוג'ראט
גוג'ראט
גוג'ראט
צ'יפונדו אמפאסי

**צ'יפונדו אמפאסי** (באנגלית: **Chifundo Mphasi**; נולד ב-17 באוקטובר 2004 במלאווי) הוא כדורגלן מלאווי המשחק בעמדת החלוץ באקדמיית שאמואל בזמביה ובנבחרת מלאווי.

## קריירת מועדונים
אמפאסי, יליד מלאווי, משחק באקדמיית שאמואל שבזמביה.

## קריירה בינלאומית
ב-14 ביוני 2023 ערך אמפאסי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מלאווי, בתיקו 1-1 נגד נבחרת מוזמביק במשחק ידידות.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים מלאווים
קטגוריה:חלוצי כדורגל מלאווים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת מלאווי
קטגוריה:ילידי 2004
אברהם בר-אב

**אברהם בר-אב** (בן-טאטה; נולד ב-1941) הוא סופר ישראלי. בנוסף כתב וביים מחזות לנוער. סיפוריו הקצרים מתפרסמים בביטאונים ספרותיים. נשיא חברת BCI (אותה הקים) המפתחת מערכות תוכנה לאקדמיה.

## ביוגרפיה
אברהם בר-אב נולד בקהיר שבמצרים. שם למד בבית הספר צרפתי-מצרי "ליסֵה פרנקו-אֶז'יפְסיֶין". ב-1949 עלה עם משפחתו לישראל והמשפחה השתקעה בקריית אתא.

בכיתה י"ב עבד ככתב נוער בעיתון מעריב לנוער.

במהלך שירותו הצבאי ביחידת מחשב, למד עיתונות על ידי המכונים הבריטיים להשכלה בכתב והשתתף ככתב אורח בבמחנה נחל ובמחנה גדנע.

למד ספרות אנגלית ואמנות התיאטרון באוניברסיטת תל אביב. תוך כדי לימודיו הקים עם חברים תיאטרון שוליים קטן בשם "בימת הצוות". הוצגו בו מחזות קצרים שכתב וביים.

נשוי ללידיה בר-אב, אב לארבעה ומתגורר במצפה עֲדִי שבגליל.

### פרסים והכרה
* ספר הילדים שלו *סבא מציל את הגבעה מומלץ* משרד החינוך לכיתות ד'–ו'
* קובץ סיפוריו הקצרים *פושקין מרוקאי* זכה בפרס איגוד הסופרים, 2013

## ספריו
*רחוב שיח' חאמזה 17, קהיר (רימונים, 2011)
*מפעל הפה והטלפיים, מחזה (הוצאת בימת קדם, 2015)
*רוח אדמה ורוח קרקס, מחזה (הוצאת בימת קדם, 2015)
*פושקין מרוקאי (הקיבוץ המאוחד, 2017)
*סבא מציל את הגבעה (רימונים, 2019)
*בומסי (אוריון, 2021)

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* אברהם בר-אב באתר נוריתה
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי מצרים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:עדי: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1941
ממהרת (שיר של איילה אינגדשט)

"**ממהרת**" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית איילה אינגדשט. את השיר הוציאה בשנת 2006 לאור חברת התקליטים הד ארצי, והוא נכלל כרצועה התשיעית באלבומה היחידי של הזמרת שנושא את שמה.

## רקע וכתיבה
"ממהרת" נכתב על ידי אינגדשט ורועי אדרי, שגם הפיק את הרצועה. עם ייסוד פלטפורמות הסטרימינג עלה האלבום בו נכללה לספוטיפיי, ושם הצליחה לצבור כ-4,000 השמעות. ב-19 באוקטובר 2006 נכנס השיר למצעד הפזמונים העברי של רשת ג' במקום העשירי. ב-23 בנובמבר עלה לשיא חדש במקום השישי. לבסוף, לאחר שמונה שבועות צעידה רצופה יצא ב-21 בדצמבר מהדירוג השבועי. כמו כן, הוא הגיע בשיאו למקום ה-18 בגלי צה"ל.

## מיקומי שיא

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי איילה אינגדשט
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הד ארצי
שייטת אוניות המערכה החמישית (בריטניה)

**שייטת אוניות המערכה החמישית** הייתה שייטת של הצי המלכותי הבריטי המורכבת מאוניות מערכה. שייטת אוניות המערכה החמישית הייתה בתחילה חלק מהצי השני של הצי המלכותי. במהלך מלחמת העולם הראשונה שונה שם צי הבית ל"גרנד פליט" ("הצי הגדול").

## היסטוריה
### מלחמת העולם הראשונה
ממוזער| אה"מ קווין

#### אוגוסט 1914
באוגוסט 1914, שייטת אוניות המערכה החמישית התבססה בפורטלנד, והייתה מורכבת ממספר אוניות מערכה פרה-דרדנוט. אלה היו:
* אה"מ פרינס אוף ויילס
* אה"מ באלוורק
* אה"מ אימפלייסבל
* אה"מ אירזיסטיבל
* אה"מ פורמידבל
* אה"מ לונדון
* אה"מ קווין
* אה"מ ונראבל

לאחר אובדן אה"מ באלוורק בשנת 1914, האוניות לורד נלסון ואגממנון הועברו משייטת אוניות המערכה השישית. עם כניסתן לשירות של חמש אוניות המערכה המהירות של סדרת קווין אליזבת, שאר הפרה-דרדנוטים נשלחו ל. אה"מ קווין אליזבת עצמה התעכבה בהצטרפות לשייטת, במקום זאת השתתפה במערכת הדרדנלים עד מאי 1915.

#### קרב יוטלנד
ב-1916, שייטת אוניות המערכה החמישית - בפיקודו של אדמירל משנה יו אוון-תומאס הועברה זמנית לצי סיירות המערכה של דייוויד ביטי. ב-31 במאי שירתו ארבע אוניות של השייטת בהצטיינות בקרב יוטלנד. אלה היו:
* אה"מ ברהאם אוניית הדגל של אדמירל משנה יו אוון-תומאס; קפטן א. ו. קרייג;
* אה"מ וליאנט קפטן מ. וולקומב;
* אה"מ וורספייט קפטן א. מ. פילפוטס;
* אה"מ מלאיה קפטן א. ד. א. ה. בויל;

בהתנגשות עם קבוצת הסיור הגרמנית I בפיקודו של אדמירל פרנץ פון היפר, שייטת אוניות המערכה החמישית "ירתה במהירות ובדיוק יוצאי דופן" (על פי ריינהרד שר), והזיקה לסיירות המערכה SMS ליצו ו-SMS זיידליץ ועוד מספר ספינות מלחמה גרמניות.

שלוש מאוניות סדרת קווין אליזבת חטפו פגיעות מספינות מלחמה גרמניות במהלך הקרב, ובכל זאת כולן חזרו הביתה, למרות שוורספייט - שההיגוי שלה היה תקוע - ספגה אש ממוקדת מהמערך הגרמני, חטפה 15 פגיעות וכמעט טבעה.

לאחר הקרב, אה"מ קווין אליזבת - שהחמיצה את הקרב בגלל היותה בתיקונים - הצטרפה שוב לשייטת.

## מפקדים

קטגוריה:הצי המלכותי הבריטי
גל ונטורה

**גל ונטורה** (נולדה ב-1970) היא חוקרת אמנות מודרנית, פרופסור מן המנין בחוג לתולדות האמנות באוניברסיטה העברית בירושלים.

פרופסור ונטורה מתמחה בהיסטוריה התרבותית של האמנות הצרפתית במאה ה-19. מחקריה מתמקדים בנקודות ההשקה בין תרבות חזותית ובין רפואה, ועוסקים בהיסטוריה של המשפחה, אימהות, הנקה, כאב, מוות ושינה.

מאמריה של ונטורה, אשר עוסקים ברפואה, אימהות, עיצוב ואופנה פורסמו במגוון כתבי עת בינלאומיים, בהם Studies in the Maternal; Journal of Social History; Design and Culture; Design for Health; Visual Resources; Nineteenth-Century Art Worldwide, Social History of Medicine, Journal of Design History.

## השכלה
פרופסור ונטורה היא בוגרת תואר ראשון בהצטיינות בתולדות האמנות ובפסיכולוגיה מהאוניברסיטה העברית בירושלים, תואר שני בהצטיינות בתולדות האמנות מהאוניברסיטה העברית בירושלים, ודוקטורט בתולדות האמנות מהאוניברסיטה העברית בירושלים. עבודת התואר השני שלה עסקה ב"סוגיות זהותיות ביצירות האמנות של אסד עזי". הדוקטורט שלה (בהנחיית פרופסור זיוה עמישי-מייזלש) עסק ב"דימויי הנקה באמנות צרפתית במאה התשע עשרה".

## קריירה אקדמית
פרופסור ונטורה מרצה באוניברסיטה העברית משנת 1995. בשנים 2004–2014 היא הרצתה במחלקה לתולדות האמנות בבצלאל.
משנת 2022 ונטורה מכהנת כראש החוג לתולדות האמנות באוניברסיטה העברית.

## פעילות ציבורית
בשנים 2011–2014 כיהנה ונטורה כחברה בוועדה המקצועית של משרד החינוך להוראת אמנות בבתי ספר תיכוניים.
ונטורה כיהנה כחברה בוועדות מקצועיות של פרסים שונים בתחום האמנות:
* בשנים 2014–2016 היא הייתה חברה בוועדה המקצועית של פרס ג'רארד לוי לצלם-ת צעיר-ה במוזיאון ישראל.
* בשנת 2015 היא הייתה חברה בוועדה המקצועית של פרס מירון סימה לאמנות חזותית, בבית האמנים בירושלים.
* בשנת 2016 היא הייתה חברה בוועדת הפרס של פרס שפילמן הבין לאומי להצטיינות בצילום (SIPES) במוזיאון ישראל.

מאז 2021 ונטורה חברה בוועדת הרכישות לאמנות מודרנית של מוזיאון ישראל.

## ספריה
* גל ונטורה, **השד שיצא מן הבקבוק: הנקה ותחליפיה באמנות הצרפתית במאה התשע עשרה** (מאגנס, 2013)
*Gal Ventura, **Maternal Breast-feeding and Its Substitutes in 19th-Century French Art** (Brill 2018).
* Gal Ventura, **Hush Little Baby: The Invention of Infant Sleep in Modern France** (McGill‐Queen's University Press, 2023)
* אורי ברטל, גל ונטורה, עינת לידר (עורכים), **מחשבות על נעליים** (רסלינג)
* בן ברוך בליך, גל ונטורה, דנה אריאלי-הורוביץ, דרור פימנטל, נעמי מאירי-דן (עורכים), **פרוטוקולאז**' (רסלינג, 2011)

## קישורים חיצוניים
* דף הבית של גל ונטורה באתר האוניברסיטה העברית.
* ראיון עם ד"ר גל ונטורה, פוסט פוסט, 6 במאי 2017.
* דמוקרטיזציה של המוזיאון- מה זה אומר? גיל מרקוביץ ופרופ’ גל ונטורה על תפקידו של המוזיאון כמרחב ציבורי, פודקאסט "המעבדה", כאן הסכתים.

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:חוקרי תולדות האמנות ישראלים
קטגוריה:סגל בצלאל
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: תולדות האמנות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1970
המלכה מרגו

**המלכה מרגו** (בצרפתית: **La Reine Margot**) הוא רומן היסטורי בשני כרכים מאת אלכסנדר דיומא האב ובשיתוף אוגוסט מקה, שפורסם לראשונה בהמשכים ביומון La Presse, החל מ-25 בדצמבר 1844 ועד 5 באפריל 1845. שם הרומן נובע מכינויה של מרגריט ("מרגו") מלכת צרפת ונוואר, הגיבורה. "המלכה מרגו" הוא הראשון בטרילוגיה שכללה בנוסף את "גבירת מונסורו" ו"הארבעים וחמישה". ב-1847 המחיז דיומא את הספר למחזה.

הספר תורגם לעברית בידי מוטי לבון ויצא לאור בהוצאת "ספרות יפה" בשנת 2025.

## עלילה
במאמץ לחדול ממלחמות הדת בין קתולים להוגנוטים, מלכת צרפת התככנית קטרינה דה מדיצ'י משכנעת את בנה החולני שארל התשיעי להשיא את בתה ואחותו, הנסיכה מרגריט ("מרגו") לאנרי מלך נוואר, מראשי ההוגנוטים. מרגו מצויה בקשר אהבים עם הדוכס מגיז, הקתולי הקנאי, ואיננה אוהבת את אנרי, אך נישאת למען האינטרס הפוליטי של ביתה והדוכס חדל מלראותה. היא ובת-לווייתה הדוכסית אנרייט מקליווא נלכדות ברשת המזימות הרוחשות בחצר, שבלבן אמה, השואפת להמליך את בנה האחר, ד'אנז'ו. ז'וזף דה לה מול, חצרן הוגנוטי במשלחתו של אנרי מנוואר, מגיעה פריזה ורוקם ידידות עם הרוזן אניבל קוקונס הקתולי, חביבו של הדוכס מאלנסון. בליל ברתולומיאוס הקדוש מורה המלך, בעצת אמו, על טבח המוני בהוגנוטים. קוקונס מצטרף לקלגסים הקתולים ושיכור מדם, הוא מנסה להרוג אף את רעו דה מול, שנמלט ונתקל במרגו, המחביאה ומצילה אותו. דה מול מתאהב במרגו, ואנרייט מתאהבת בקוקונס. שני האצילים מתפייסים והופכים לתומכיו של אנרי מנוואר. לבסוף שניהם מואשמים בחתרנות תחת המלך, ומוצאים להורג בבסטיליה. אהובותיהם מתאבלות עליהם, ומרגו שומרת את ראשו החנוט של לה מול. שארל מורעל, וד'אנז'ו מוכתר למלך צרפת.

## עיבודים קולנועיים
* 1910 "המלכה מרגו" – (La Reine Margot) בבימוי קמיל דה מורלון.
* 1914 "המלכה מרגו" – (La Reine Margot) בבימוי אנרי דפונטיין.
* 1954 "המלכה מרגו" – (La Reine Margot) בבימוי ז'אן דרוויל.
* 1994 "המלכה מרגו" – (La Reine Margot) בבימוי פטריס שרו ובכיכובה של איזבל אג'אני. זכה ב-5 פרסי סזאר ובפרס חבר השופטים של פסטיבל קאן.
* 1996 – סדרת טלוויזיה בבימויו של אלכסנדר מורטוב.

## קישורים חיצוניים

* המלכה מארגו ומאהביה חסרי המזל

קטגוריה:ספרי אלכסנדר דיומא האב
קטגוריה:רומנים היסטוריים
קטגוריה:ספרי צבא ומלחמה
קטגוריה:ספרי הרפתקאות ומסעות
קטגוריה:ספרי 1845
קטגוריה:אנרי הרביעי, מלך צרפת
קטגוריה:ספרים שעובדו לבמה
קטגוריה:ספרים שעובדו לסרטים
קטגוריה:ספרים שפורסמו תחילה כסיפור בהמשכים