open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ליסה פאוס

**אליזבת "ליסה" פאוס** (בגרמנית: **Elisabeth "Lisa" Paus**; נולדה ב-19 בספטמבר 1968) היא פוליטיקאית גרמנייה ממפלגת הירוקים המשמשת כשרה לענייני משפחה, אזרחים ותיקים, נשים ונוער של גרמניה מאז 25 באפריל 2022.

## ביוגרפיה
פאוס נולדה בעיר ריינה שבגרמניה המערבית וגדלה באמסבורן הסמוכה, קרוב לגבול הולנד. היא גדלה במשפחה אמידה; אביה, המהנדס הרמן פאוס, הוא הבעלים של חברת "Hermann Paus Maschinenfabrik" המייצרת כלי רכב למטרות כרייה. לאחר שסיימה את לימודיה התיכוניים היא התנדבה במשך שנה אחת בבית יתומים בהמבורג. לאחר מכן עברה לברלין כדי ללמוד באוניברסיטה החופשית. ב-1999 היא סיימה תואר שני בכלכלה.

ב-1995 היא הצטרפה למפלגת הירוקים של גרמניה. מ-1997 עד 1999, פאוס עבדה עבור פרידר אוטו וולף שהיה חבר הפרלמנט האירופי מטעם מפלגת הירוקים. ב-1999 היא נבחרה בעצמה לפרלמנט של מדינת ברלין. בשנת 2005 הפכה למורה בבית הספר לכלכלה ומשפטים בברלין. ב-2009 היא נבחרה לבונדסטאג והייתה חברה בוועדת הכספים ובוועדה לענייני האיחוד האירופי. כמו כן היא הייתה חברה בוועדת החקירה הפרלמנטרית של שערוריית וירקארד. לאחר הקמת ממשלת גרמניה ה-24, היא מונתה לתפקיד השרה לענייני משפחה, אזרחים ותיקים, נשים ונוער.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:שרי ממשלת גרמניה
קטגוריה:פוליטיקאים גרמנים
קטגוריה:פוליטיקאיות גרמניות
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1968
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1968
טמאש בלום

**טמאש בלום** (בהונגרית: **Blum Tamás**; בודפשט, 19 ביוני 1927 – ציריך, 8 בינואר 1992) היה מנצח יהודי-הונגרי. גם פעילותו כתרגם ליבריות וכדרמטורג באופרה הן משמעותיות ביותר. בלום היה המנצח של בית האופרה של בודפשט.

## קורות חיים
טמאש בלום נולד במשפחה יהודית, למד בבית ספר תיכון בבודפשט, ולצד לימודי התיכון היה תלמיד לפסנתר של פאל קדושה בבית הספר למוזיקה פודור. הוא היה בן 17 כאשר ניצל כנוסע ברכבת ההצלה של ישראל קסטנר. הוא נשלח תחילה, כמו כל נוסעי הרכבת, למחנה הריכוז ברגן בלזן ולאחר מכן לשווייץ. בלום נשאר שם ולמד ניצוח אצל פאול קלצקי בלוזאן.

בשנים 1945–1951 הוא היה קורפטיטור של בית האופרה של בודפשט. בין השנים 1953–1958 היה המנהל המוזיקלי של תיאטרון צ'וקונאי בעיר דברצן, שבמהלכן הציג חמש עשרה אופרות. משנת 1959 הוא היה שוב הקורפטיטור המנצח של בית האופרה של בודפשט ומ-1966 ועד להגירתו ב-1973 היה המנצח של בית האופרה. הוא השתקע בשווייץ והיה המנצח של בית האופרה של ציריך. משנת 1977 ועד מותו הוביל את אולפן האופרה הבינלאומי באותו מקום. איבאן בכר פרסם את זיכרונותיו תחת השם "לוח זמנים" ב"הולמי" (הולמי (Holmi) היה מגזין ספרותי, תרבותי וביקורתי הונגרי שפורסם מדי חודש בהונגרית בין השנים 1989–2014). בלום היה גם שחקן ברידג' מצוין.

## עבודתו כמתרגם ליבריות
הוא אהב לעסוק בתרגום אמנותי, אופרות רבות הוצגו בתרגומו. בלום תרגם ליבריות מאיטלקית, צרפתית וגרמנית. בליבריות האופרה שלו להונגרית הוא שילב בצורה מעולה בין התוכן, המוזיקה וצרכי הזמר, הטקסטים שלו קלים לשירה ומובנים לחלוטין. תרגום טרילוגית טבעת הניבלונג של וגנר הוא מצטיין באופן מחוחד. תרגומו הראשון, הכלה המכורה מאת בדז'יך סמטנה, הוצג על ידי בית האופרה הממלכתית ההונגרית ב-15 בדצמבר 1949. תרגומיו הם נצחיים ומתפרסמים ללא הרף. אפשר לראות את שמו שוב ושוב על במת מחזות הזמר. המצליחים ביותר הן האופרה בגרוש והאביר מלה מנצ'ה.

מספר הצגות הבכורה הרשומות על שמו במאגר התיאטרון: כמנצח: **25**, כמתרגם: **275**, ככותב תמלילים: **7**.

## תרגומי האופרות שלו

## פרסים
* פרס פרנץ ליסט (1956, 1963)

## ספרות
* **אופרה זה הכול**. לזכרו של טמאס בלום. בודפשט, 2007. 

## לקריאה נוספת
* Magyar színházművészeti lexikon. Főszerk. Székely György. Budapest: Akadémiai. 1994.  
* Peskó Zoltán: A katalizátor = uő: Zenéről, színházról, zenés színházról. Budapest, 2009. Rózsavölgyi. 73–82. o. 
* Színházi adattár. Országos Színháztörténeti Múzeum és Intézet

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מנצחים יהודים הונגרים
קטגוריה:מתרגמים יהודים הונגרים
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז ברגן-בלזן
קטגוריה:ניצולי רכבת ההצלה של קסטנר
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1927
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1992
יחסי אורוגוואי–בליז

**יחסי אורוגוואי–בליז** הם היחסים הדיפלומטיים בין אורוגוואי לבליז.

## סקירה כללית
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-26 בספטמבר 1987. שתי המדינות חברות בקהילה של אמריקה הלטינית והמדינות הקריביות, ארגון מדינות אמריקה והאו"ם.

## נציגויות דיפלומטיות
* בליז מיוצגת באורוגוואי באמצעות שגרירותה במנגואה, ניקרגואה.
* אורוגוואי אינה מיוצגת בבליז לא בדרג השגרירות ולא בדרג הקונסוליה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
פיל איונסיס

**פיל איונסיס** (שם מדעי: *Elephas iolensis*) הוא מין נכחד של פילאי מהסוג פיל, אשר חי במשך תקופת הפליסטוקן שלפני 130,000 עד 10,000 שנים מימינו. המאובנים שלו התגלו בצפון ומזרח אפריקה, בין השאר בתוניסיה, מרוקו וככל הנראה גם בקניה וסודאן, כשרובם כללו שרידי גולגולת ושיניים. הממצאים שלו השתמרו במוזיאון הלאומי להיסטוריה של הטבע בפריז ותוארו למדע ב-1895 בידי אוגוסט פומל.

על אף שהוא קרוב לפיל האסייתי המודרני, למעשה הוא התקיים באפריקה, ככל הנראה בסוואנות הקדומות של הפליסטוקן. ככל הנראה הוא קרוב למין ממזרח אפריקה *Elephas ekorensis* או לפלאולוקסודון רקי. עם זאת מראים מחקרים דנטליים שככל הנראה היה קרוב למין האסייתי *Elephas hysudricus*, אשר פיתח מאפיינים אבולוציוניים דומים אף שחי בבידוד ממנו.

הפיל נכחד עם סיום הפליסטוקן, ככל הנראה עקב התייבשות האקלים או בשל ציד אנושי מופרז.

## הערות שוליים

קטגוריה:פיליים נכחדים
קטגוריה:מגה-פאונה של הפלייסטוקן באפריקה
קטגוריה:יונקים שחיו בפלייסטוקן באפריקה
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1895
מקס פארקר

**מקס פארקר** (באנגלית: **Max Parker**; נולד ב-8 בפברואר 1992) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה בריטי.

## ביוגרפיה
פארקר נולד וגדל במנצ'סטר ואת הכשרתו במשחק קיבל בבתי ספר לאמנויות בלונדון.

### קריירה
בשנת 2016 שיחק לראשונה על מסך הקולנוע בסרט "My B.F.F."
פארקר החל לשחק בתיאטרון לפני שזכה לתהילה. הוא היה מועמד לפרסי התיאטרון לשנת 2018 על תפקידו כאיש הפח במחזמר "הקוסם מארץ עוץ" בשהוצג בשפילד. באותה שנה החל לשחק בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה הבריטית "נפגעים".

בשנת 2019 שיחק בפרק בסדרת הטלוויזיה המלחמתית, "עולם בלהבות". באותה שנה החל לשחק בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה הבריטית "אמרדייל". הוא שיחק בסדרה עד שנת 2021 והשתתף ב-72 מפרקי הסדרה.

בשנת 2020 שיחק בסדרט הקולנוע הבריטי "געגועים מתוקים" שאת דברי המאפה המתוקים שהוצגו בסרט היו מעשה ידי השף הישראלי יותם אוטולנגי.

בשנת 2022 הופיע בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה "אקדמיית הערפדים". באותה שנה הופיע לצד איימי ג'יימס-קלי במיני סדרה "דם, כתרים וסקס". בסדרה הוא גילם את הנרי השמיני, מלך אנגליה.

בשנת 2025 הופיע בסדרה של נטפליקס, "על מדים" (אנ').

### חיים אישיים
בשנת 2020 יצא מהארון בחשבון האינסטגרם שלו כשהוא מופיע בתמונה עם בן זוגו השחקן כריס מוקרי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני תיאטרון בריטים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה בריטים
קטגוריה:שחקנים להט"בים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1992
סוס נמדיקוס

**סוס נמדיקוס** (שם מדעי: *Equus namadicus*) הוא מין נכחד של סוס, אשר התקיים בתת-היבשת ההודית במשך הפליסטוקן המאוחר, לפני כ-29 עד 14 אלף שנה מזמננו. המאובנים שלו התגלו באתרי סחופת קרקע על שפת הנהר נרמדה  שבמאדהיה פרדש, הודו ותוארו למדע ב-1849 בידי החוקרים Falconer and Cautley. הממצאים שלו מצויים במוזיאון להיסטוריה של הטבע בלונדון.

סוס זה דומה למין הקרוב, *Equus sivalensis* מאותו אזור, אך בעל מאפיינים דנטליים ייחודיים, המוודאים שהוא מין נפרד. במראהו דמה כנראה למין סוס סטנוניס, ממזרח אירואסיה וצפון אפריקה, אך היה קטן ממנו. היו לו מבנה שיניים טוחנות גבוהות יחסית ולסת חזקה ובמראהו הזכיר מעט פרא יותר מסוס הבית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מינים שנכחדו: סוסיים
קטגוריה:מגה-פאונה של הפלייסטוקן באירואסיה
קטגוריה:מפריטי פרסה שחיו בפלייסטוקן
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1849
וילהלם פרידריך פיליפ, דוכס וירטמברג

**וילהלם פרידריך פיליפ, דוכס וירטמברג** (בגרמנית: **Wilhelm Friedrich Philipp Herzog von Württemberg**; 27 בדצמבר 1761 – 10 באוגוסט 1830) היה נסיך בית וירטמברג ושר מלחמה.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
וילהלם נולד ב-27 בדצמבר 1761 בשטטין, והיה בנם הרביעי של פרידריך השני אויגן, דוכס וירטמברג ופרדריקה דורותיאה, מרקיזת ברנדנבורג-שוודט, בתם הבכורה של פרידריך וילהלם, מרקיז ברנדנבורג-שוודט וסופיה דורותיאה, נסיכת פרוסיה, אחייניתו של פרידריך השני, מלך פרוסיה.

### קריירה צבאית
בשנת 1779 הוא הצטרף לצבא המלכותי הדני ועלה במהירות לדרגת אוברסט. ב-1781 פיקד על הרגימנט שלו, הועלה לדרגת גנרל מיור ב-1783, עבר למשמר הרגלי הדני ב-1785 והועלה לדרגת גנרל לויטננט ב-1795. בשנת 1801 הוא הפך למושל קופנהגן ומאוחר יותר באותה שנה התמודד בתפקיד זה במהלך קרב קופנהגן.

ב-1806 שילם ל-10,000 רייכסטלרים כדי לעזוב את הצבא הדני. אחיו פרידריך הוכרז זה עתה למלך וירטמברג בשטוטגרט והפך את וילהלם לגנרל-פלדמרשל ולשר המלחמה של וירטמברג. מ-1810 עד 1821 וילהלם חי באופן זמני בבית האחוזה שלו ב-Hirrlingen ליד Rottenburg, אך לעיתים קרובות יותר ב-Schloss Stetten ב- Remstal. ב-29 ביוני 1811 הוא קיבל את פרייהר פרידריך פון פול כסגן נשיא מחלקת המלחמה (ושר המלחמה בפועל, אם כי וילהלם נשאר שר דה יורה עד 1815).

ב-1815, לאחר שעזב את תפקידו, עבר וילהלם ללמוד מדעים והתאמן בהצלחה כרופא. בשנת 1817 העניקה לו אוניברסיטת טיבינגן תואר כבוד ברפואה. כחבר בבית המלוכה של וירטמברג, וילהלם גם החזיק במושב ב-Kammer der Standesherren (בית הלורדים) של הפרלמנט Württembergische Landstände מ-1819 ועד מותו ב-10 באוגוסט 1830.

## משפחתו
ממוזער| אשתו של וילהלם, וילהלמינה פון טונדרפלד-רודיס
ב-23 באוגוסט 1800, בקוסוויג, נישא פרידריך לאחת מגבירותיה של אמו, וילהלמינה פריין פון טונדרפלד-רודיס (1777–1822), בתו של הברון קרל אוגוסט וילהלם פון טונדרפלד-רודיס. היא הייתה נצר למשפחה צבאית משוודיה, במקור מהים הבלטי.

לזוג נולדו שישה ילדים, רק שלושה מהם הגיעו לבגרות:
* הרוזן אלכסנדר מוירטמברג (1801–1844), משורר; נישא לרוזנת הלנה פסטטיקס פון טולנה (1812–1886), בתו של לדיסלאס גרף פסטטיקס מטולנה.
* הרוזן אוגוסט מוירטמברג (1805–1808)
* וילהלם, דוכס אוראך, רוזן וירטמברג (1810–1869); התחתן תחילה עם הנסיכה תאודולינה מלויכטנברג (1814–1857). הוא נישא שנית לנסיכה פלורסטין ממונקו (1833–1897).
* הרוזן פרידריך אוגוסט מוירטמברג (1811–1812)
* הרוזן פרנץ מוירטמברג (1814–1824)
* הרוזנת מארי מוירטמברג (1815–1866); נישאה לרוזן וילהלם מטאובנהיים (1805–1894).

מכיוון שמדובר במורגניים, ב-1 באוגוסט 1801 ויתר וילהלם על תביעת צאצאיו לכס המלכות של וירטמברג. זה השפיע בשנת 1921, בעת מותו של וילהלם השני, מלך וירטמברג, כאשר צאצאיו לא נכללו בירושה. עם זאת, עד אז כבר נפלה ממלכת וירטמברג בעצמה.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:בית וירטמברג
קטגוריה:ילידי 1761
קטגוריה:נפטרים ב-1830
וויבס אודיאו

**וויבס אודיאו בע"מ** היא חברה ישראלית המפתחת ומשווקת טכנולוגיות לעיבוד אותות קול דיגיטלי, המשמשים בהקלטה, מיקס, מאסטרינג, פוסט-פרודקשן, שידורי טלוויזיה והופעות חיות. מטה החברה ומרכז הפיתוח העיקרי של החברה ממוקם בתל אביב, עם משרדים נוספים בארצות הברית, סין וטייוואן, ומרכזי פיתוח בהודו ואוקראינה.

## היסטוריה
החברה נוסדה בשנת 1991, על ידי גלעד קרן ומאיר שעשוע בתל אביב. השניים נפגשו לראשונה ב-1981 באולפן הקלטות של חלוץ הסאונד טומי פרידמן ומאז התעניינו בתחום. אחר כך שעשוע למד פיזיקה ומתמטיקה באוניברסיטה העברית וקרן למד מתמטיקה שימושית בטכניון. החברה הוקמה לאחר שחברה קודמת בה עבדו בארצות הברית נכשלה ונסגרה. ב-1993 השיקה החברה את המוצר הראשון שלה, "Q10 Paragraphic Equalizer", תוסף האודיו הראשון שהיה זמין כתוכנה, המאפשר לאולפני הקלטות לבצע איזון תדרים.

ב-1994 השיקה את "L1-Ultramaximizer", שהפך לתוסף מצליח, שבתעשיית המוזיקה מצביעים עליו כתורם ל"מלחמת הקולניות"  במוזיקה המודרנית, תופעה בה מפיקים הגבירו במשך הזמן את גבוה ההקלטות שבעבר היו מגבלות על ידי הנתונים הטכניים של ציוד השמע.

ב-1997 החלה החברה לפתח מוצרים גם לשוק הצרכני, היא חתמה על עסקה עם "מוטורולה", ואחר כך גם עם חברת "סמסונג", לשילוב הטכנולוגיה שלה במוצרים שלהן. בינואר 1999 חתמה על הסכם עם חברת מיקרוסופט להטמעת המוצר "TrueVerb" ב-Microsoft Windows. מוצר המאפשר יצירת הד מלאכותי כדי ליצור אשליה של מרחק וחלל בהקלטה, כך שתישמע כאילו היא מתנגנת בחדר קטן, אולם קונצרטים או אצטדיון ענק. באפריל 2000 חתמה על הסכם עם חברת "יונדאי אלקטרוניקה", לייצור ופיתוח שבב (MaxxBass) המקנה לשומע אשליה של אפקט בס, מבלי שהתופעה קיימת בפועל.

באוגוסט 2000 השקיעה חברת "ימאהה" כ-2 מיליון דולר ב"וויבס אודיאו", לפי לפי שווי של 86 מיליון דולר. בסך הכל גייסה עד אותה שנה כ-8 מיליון דולר, אך מאז לא גייסה כסף ממשקיעים והמשיכה לצמוח באמצעות הכנסות ממכירת מוצריה.

ב-2006 חתמה החברה על הסכם עם חברת "טאואר סמיקונדקטור" לייצור שבב ה-MaxxBass במפעל החברה במגדל העמק.

ב-2009 חוותה החברה ירידה חדה במכירות, בעקבות פריצה של האקרים למוצרים שלה ושל חברת הגנת התוכנה שלה, והפצה של עותקים שלהם באינטרנט.

בפברואר 2011 הוענק לחברה פרס הגראמי הטכני, פרס המוענק על תרומה טכנית משמעותית לתעשיית המוזיקה. בין זוכי הפרס בעבר היו החברות "אפל", "סוני", "ימאהה" וממציא הגיטרה החשמלית לס פול.

במרץ 2023 הודיעה החברה ללקוחותיה כי מעתה החברה מפסיקה לתמוך ברישיונות קבועים שנרכשו על ידי משתמשים ועוברת למודל של מנויים, תוך ימים ספורים נאלץ הCTO והבעלים מאיר שעשוע להפוך את המהלך ולהתנצל באופן פומבי בפני קהל הלקוחות של החברה. חרף ההתנצלות החפוזה מכירות החברה נפגעו ועד יוני 2023 החברה פיטרה כמחצית מכוח האדם שלה.

## סימני מסחר ותביעות משפטיות
בשנת 2010, Waves Audio הייתה מעורבת בשתי תביעות משפטיות בנוגע להפרות קניין רוחני ושימוש לא חוקי בתוכנות שלה. בתביעה אחת, עם הנתבעת Skyline Recording Studios NYC, זכתה Waves, ובשנייה, עם הנתבע Quad Recording Studios, הודה הנתבע באחריות.

בשנת 2013, Waves Audio תבעה את Motorola Mobility על הפרה לכאורה של הסימן המסחרי שלה Maxx עם הטלפונים Droid Razr Maxx ו- Droid Razr Maxx HD.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1991
קטגוריה:תל אביב-יפו: חברות
קטגוריה:חברות תוכנה ישראליות
סיגנון מזון

**סיגנון מזון** או **עיצוב מזון** הוא הכנה ועיצוב של מזון לצורכי צילום. הצילומים משמשים לספרי בישול, כתבי עת, פרסומות, אריזות מזון ועוד.

לסגנון המזון היבטים הנובעים מאילוצים של שיווק, תעשיית המזון וצילום. מלבד המזון עצמו, העיצוב מתייחס גם לרקע הכללי - מטבח, ציוד הבישול וכלי האוכל.

העוסק בסיגנון מזון נקרא "סטייליסט מזון" (Food Stylist). כמקצוע, נדרשת לסיגנון מזון הכרת סוגי מאכלים ותכונותיהם כאורך חיי המדף, במיוחד משך הזמן שמזונות יישמרו על טריות ומראה. בנוסף לרכישת חומרי הגלם, נדרש הסטייליסט להכיר טכניקות להכנתו ומתכונים שונים.

## היסטוריה
שימוש ראשון במונח "סטייליסט מזון" נעשה כנראה באמצע שנות ה-50. לפני שנות ה-50 אך גם במהלך שנות ה-60 הוצגו רוב מודעות האוכל באמצעות איורים ולא צילומים. התחום המקצועי החל להתפתח עם המעבר מאיור לצילום.

בנובמבר 1979 פרסם מגזין "הניו יורקר" את אחת הכתבות המוקדמות ביותר על קריירת סטייליסט המזון והסביר לקוראיו מה בדיוק משמעות הקריירה.

## כלי עבודה
מלבד מכשירי המטבח הרגילים כמו כפפות, סכו"ם, נעשה שימוש גם בכלים כמו פינצטה כירורגית כדי לנקות פירורי מזון. לעיתים נעשה שימוש בחומרים לא אכילים, כמו צבע תעשייתי וגליצרין המשווה למזון מראה נוצץ וטרי. חלב ומוצריו מוחלפים לעיתים בדבק פלסטי לבן כדי לקבל צבע בהיר ומראה סמיך.

## ראו גם
* צילום
* מזון
* צילום מזון

## לקריאה נוספת
*

## הערות שוליים

2022 11
קטגוריה:אוכל ושתייה בתרבות ובאמנות
סוס מאורטניקוס

**סוס מאורטניקוס** המכונה גם **זברת ה[[סהרה]]** (שם מדעי: *Equus mauritanicus*) הוא מין נכחד של סוס, אשר התקיים בצפון אפריקה במשך הפליסטוקן, כאשר הוא נכחד בתחילת ההולוקן, לפני כ-6,000 שנה מזמננו. המין תואר ב-1897 בידי החוקר סיימון פומל (Simon Pomel). המאובנים הבודדים שלו התגלו באלג'יריה.

סוס זה היה קרוב לזברות המודרניות ובעיקר למין זברה מצויה, כשבעבר אף נחשב לתת-מין שלה, אך לאחר בדיקה מדוקדקת של הגולגולות שהתגלו הוא הועבר למין אחר. ככל הנראה הוא גם עטה דוגמת פסים כשל זברה, אף שאלה לא השתמרו במאובנים.

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1897
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אוגיסט פומל
קטגוריה:מינים שנכחדו: סוסיים
קטגוריה:מגה-פאונה של הפלייסטוקן באפריקה
קטגוריה:מפריטי פרסה שחיו בפלייסטוקן
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1897
אנדרטת השואה (בוקרשט)

**אנדרטת השואה** היא אנדרטה לזכר קורבנות השואה (יהודים וצוענים) ברומניה שהוקמה בבוקרשט על ידי ממשלת רומניה.

## היסטוריה
בשנת 2003 פנה מקסימיליאן מרקו כץ, המנהל והמייסד של המרכז לניטור ומאבק באנטישמיות ברומניה, לכל ראשי המפלגות הפוליטיות ברומניה, לממשלת רומניה ולנשיא רומניה, בהצעה להקים במרכז העיר אנדרטה להנצחת זכר השואה ולזכר קורבנות השואה ברומניה. ההצעה הופנתה גם לאלי ויזל, נשיא ועדת ויזל. ההצעה קיבלה את כל האישורים הדרושים, כולל אישור המועצה הכללית של עיריית בוקרשט ואישור הוועדה הטכנית של העירייה.

משרד התרבות והדתות הרומני נטל אחריות על הקמתה ועל מימונה של האנדרטה, בהמשך להמלצת הוועדה הבינלאומית לחקר השואה ברומניה ותוך התייעצות עם נציגי פדרציית הקהילות היהודיות של רומניה, נציגי ועדת ויזל ונציגים של ניצולי השואה.

האנדרטה הוקמה במרכז העיר, על פני שטח של 2,894 מ"ר, שהיה בעבר פארק ברזויאנו, הממוקם בצומת הרחובות אנגל סאליגני, מיחאי וודה, יון ברזויאנו וליפסקאני, בקרבת בניין עיריית בוקרשט.

לצורך תכנון ובניית האנדרטה נערכה תחרות ארצית בה זכה הפסל פטר ג'קובי.

אבן הפינה לאנדרטת השואה הונחה ב-9 באוקטובר 2006, היום הלאומי לציון השואה ברומניה, בנוכחות הנשיא טריאן בססקו ושר התרבות, אדריאן אירגולסקו. תאריך פתיחה רשמי היה ב-8 באוקטובר 2009.

## תיאור
האנדרטה כוללת אולם מרכזי וחמישה פסלים - ויה דולורוזה, מגן דוד, גלגל הצוענים, עמוד זיכרון ואפיטף.

**האולם המרכזי** - מבנה בטון מאסיבי מונמך שהכניסה אליו מתאפשרת באמצעות גרם מדרגות משולבות ברמפה המנגישה אותו לאנשים עם מוגבלויות. לכל אורך קירות האולם נמתח פס מתכת חלודה עליו חקוקים שמות הנספים בשואה. האווירה באולם המרכזי מאופיינת בתנועתיות הנוצרת מתוך משחקי האור והצל.

משני צדי הכניסה מוצבות ויטרינות בהן מצבות. בצד ימין מצבות שהובאו מבית העלמין סבסטופול בבוקרשט, שפורק בשנת 1942 בהוראתו של המרשל יון אנטונסקו ובצד שמאל מצבות שהובאו מבית העלמין היהודי באודסה. 

**[[ויה דולורוזה]]** - על רחבת הבטון המחברת בין רכיבי האנדרטה שוחזרו בצורה אומנותית פסי רכבת, זכר לרכבות שהובילו את היהודים למחנות הריכוז.

**מגן דוד** - פסל סביבתי מאופיין על ידי שילובים של אור וצל.

**גלגל הצוענים** - גלגל בקוטר 2 מטר המזכיר את המורשת ההודית של הצוענים.

**עמוד הזיכרון** - בנוי ממודולים של ברזל יצוק חלוד המושחלים על עמוד מרכזי. גובהו 17 מטר, קוטרו נע בין 1.40 מטר ל-1.55 מטר ומשקלו 18 טון. על כל צד כתובה אות עברית אחת. ביחד, האותיות יוצרות את המילה "זכור".

**[[אפיטף]]** - קרון ובו שברי פלדה וסלעים.

## גלריית תמונות

Memorialul_Holocaustului_din_Bucuresti_-_sala_centrala.jpg|האולם המרכזי של האנדרטה
Holocaust Mahnmal Bucharest 61.jpg|סביב האולם, בגובה העיניים, על פס הפח החלוד מוטבעים שמות קורבנות השואה
Holocaust Mahnmal Bucharest 83.jpg|ויה דולורוזה
Holocaust Mahnmal Bucharest 19.jpg|הסבר על המצבות שהובאו מבית הקברות באודסה
Holocaust Mahnmal Bucharest 09.jpg|עמוד הזיכרון
Holocaust Mahnmal Bucharest 06.jpg|הסבר על הקרונות בהם הובלו היהודים למחנות הריכוז
Holocaust Mahnmal Bucharest 74.jpg|מגן דוד

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:זיכרון שואת יהודי רומניה
קטגוריה:אירופה: אנדרטאות להנצחת השואה
קטגוריה:בוקרשט: מבנים
כוארולופודון

**כוארולופודון** (שם מדעי: *Choerolophodon*) הוא סוג נכחד של פילאי שהתקיים במשך המיוקן באירואסיה ואפריקה לפני 11.6 עד 5.3 מיליון שנה מזמננו. הוא דומה לאמבלודונטים ושאר הגומפותריומיים ולרוב משייכים אותו למשפחה. עם זאת מספר חוקרים משייכים אותו ואת הסוג *Afrochoerodon* למשפחה עצמאית (Choerolophodontidae).

הסוג תואר ב-1917 בידי ג. שלזינגר (G. Schlesinger), על סמך ממצאי שיניים טוחנות שהתגלו ביוון ובתחילה נראו כשייכים לחזיר קדום. בהמשך התברר שהם דומות לשיני פילים נכחדים, כך שהוא נקרא תחילה כמסטודון, אם כי בהמשך הועבר לסוגו. הממצאים שלו התגלו לאורך אפריקה, דרום אירופה המזרחית, המזרח התיכון (בטורקיה, עיראק ואיראן), תת-היבשת ההודית וסין.

לפילאי זה היו חטים ארוכות משני צידי הלסתות שנעו קדימה והתחילו מקדמת הגולגולת, קרוב לחלל העיניים. אלה דמו לחטי הגנתבלודון מאמריקה הצפונית. הלסת עצמה השתפלה כלפי מטה והייתה בעלת לסת תחתונה דקה יחסית שהכילה מעט שיניים. מבנה הגולגולת היה מוארך וצר מעט והשיניים היו מצופות אמייל למעט החטים. היו לו טוחנות מוזרות דומות לשל חזירי בר.

יונק זה היה צמחוני והתקיים ביערות בהם ליחך צמחייה קרקעית כמו עשבים עם החטים הארוכות.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:גומפותריומיים
קטגוריה:יונקים שחיו במיוקן באסיה
קטגוריה:מגה-פאונה של הנאוגן באירואסיה
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1917
ארכאורורניתוידיז

**ארכאורורניתוידיז** (שם מדעי: *Archaeornithoides*; מילולית: "צורת עוף עתיק") הוא סוג של דינוזאור ממשפחת הטרודוניים, אשר חי במשך הקרטיקון המאוחר של מונגוליה, לפני 75 מיליון שנה מזמננו. הוא אותר בתצורות מאובנים במדבר גובי באומנוגובי, מונגוליה בידי החוקר הפולני אנדז'יי קולזנובסקי  והוא תיאר את הממצאים ב-1992 למדע לצד החוקר הגרמני פיטר וולנהופר . הסוג כלל מין יחיד – *Archaeornithoides deinosauriscus*, שפירושו: "דינוזאור קטן".

הארכאורורניתוידיז ידוע מממצאים חלקיים של שרידי הלסתות, הצוואר ומעט שיניים, אשר העידו שהיה טורף קרוב לטרודון אך קטן בהרבה וניזון בעיקר מחרקים. הממצאים הגיעו לאורך של 27 מ"מ ובעליהם כנראה הגיע לאורך של מטר ולמשקל של כשני ק"ג. ככל הנראה היה קרוב של הזאורורניתוידיז וכמותו ייתכן והיה מכוסה בנוצות. חלק מהחוקרים סוברים שהיה קרוב של העופות (מהקבוצה אביאלאה). אחרים למעשה רואים בו דמוי-תנינאי קדום מהלך על שתיים ואף קרוב של הספינוזאוריים.

מספר ממצאים שלו מרמזים על כך שנטרף בידי יונקים מהקרטיקון כמו הדלתתרידיום, מה שיכול להיות העדות המאובנת הראשונה לכך.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:דינוזאורים שחיו בקרטיקון עליון באסיה
קטגוריה:טרודוניים
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1992
קטגוריה:טקסונים שתוארו על ידי אנדז'יי קולזנובסקי
אמלין לורן

**אמלין לורן** (בצרפתית: **Emelyne Ann-Emmanuelle Laurent**; נולדה ב-18 בנובמבר 1998) היא כדורגלנית צרפתייה, המשחקת בעמדת החלוצה במילאן  מליגת העל האיטלקית.

## קריירת מועדונים
### מועדוני נוער
לורן החלה את קריירת הכדורגל שלה ב-2009, כשהצטרפה לקבוצת הנוער U13 של המועדון סאמאריטאן  מהאי מרטיניק השייך לצרפת. ב-2013 הצטרפה לקבוצת הנוער של המועדון מונפלה .

### מועדוני בוגרים
את קריירת הבוגרים החלה לורן במועדון מונפלה, ולקראת עונת 17–2016 עברה למועדון בורדו  בו שיחקה עונה אחת.

#### אולימפיק ליון
לקראת עונת 2017–2018 עברה לורן לקבוצת הפאר אולימפיק ליון מליגת העל הצרפתית. יחד עם הקבוצה, זכתה פעמיים באליפות צרפת וכן פעמיים בליגת האלופות.

במהלך תקופתה בליון, יצאה לורן להשאלות במועדונים גווינגאמפ , בורדו  ואתלטיקו מדריד , בין השנים 2019–2021.

#### באיירן מינכן
במאי 2022 חתמה לורן על חוזה לשלוש שנים בבאיירן מינכן מהבונדסליגה לנשים.

## קריירה בינלאומית
### נבחרות נוער
לורן הייתה מלכת-השערים המשותפת עבור נבחרת צרפת עד גיל 19  ביורו עד גיל 19  שנערך ב-2017 בצפון אירלנד, כשהיא מבקיעה שלושה שערים. היא ייצגה את נבחרת צרפת עד גיל 20 בגביע העולם עד גיל 20  שנערך ב-2018 בצרפת. לורן הבקיעה ארבעה שערים בטורניר בו סיימה צרפת במקום הרביעי.

### נבחרות בוגרות
כשהיא בת 19, ערכה לורן את הופעת הבכורה שלה בנבחרת צרפת במשחק ידידות נגד נבחרת אוסטרליה. במאי 2019 נבחרה לורן לסגל צרפת לגביע העולם בכדורגל נשים 2019. ב-2021, הבקיעה לורן צמד שערים במשחק של נבחרת צרפת עד גיל 23 מול נבחרת שוודיה עד גיל 23.

## הישגים ותארים
**אולימפיק ליון**
* אליפות צרפת: 2017-2018, 2018-2019
* ליגת האלופות: 2017-2018, 2018-2019

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלניות צרפתיות
קטגוריה:חלוצות כדורגל
קטגוריה:כדורגלניות אולימפיק ליון
קטגוריה:כדורגלניות באיירן מינכן
2022 11
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1998
מלאוויזאורוס

**מלאוויזאורוס** (שם מדעי: *Malawisaurus*; מילולית: "לטאת מלאווי") הוא סוג של דינוזאור זאורופוד מקבוצת הטיטאנוזאורים אשר חי באפריקה במשך הקרטיקון התחתון שלפני 126 עד 119 מיליון שנה מזמננו. הסוג תואר ב-1993 בידי לואיס ל. ג'ייקוב  ועמיתיו ונכלל בו מין יחיד - ***Malawisaurus dixeyi***, להוקרת החוקר הבריטי פרדריק אוגוסטוס דיקסי .

במקור המין נקרא ב-1928 בידי החוקר סידני ה. האוטון  כשייך לסוג גיגנטוזאורוס (שהתבטל ומשויך כיום לסוג טורניאריה) ובהמשך הועבר לג'ננסיה, שניהם מהקבוצה דמויי דיפלודוקיים. עם זאת בהמשך המאפיינים שלו התבהרו כדומים יותר לטיטאנוזאור כמו הסלטזאורוס, האלמוזאורוס או האיילוזאורוס.

המאובנים של דינוזאור זה התגלו בשכבה "Dinosaur Beds" שבצפון מלאווי, בשכבות של אבן חול ואבן טין, ביניהם התגלו ממצאי חוליות זנב, גפיים ושרידי גולגולת ואף עור אוסטאודרם קשיח ששימש כשריון. ממצא נוסף של שן בודדה התגלה בצפון-מזרח ברזיל, ברזיל ואולי השתייכה אליו.

דינוזאור זה הגיע לאורך של כ-16 מטרים ולמשקל של כ-10 טונות. חוקרים משנת 2020 נתנו לו הערכה קטנה יותר, באורך 11 מטרים ומשקל של 2.8 טונות. חוליות הזנב שלו היו רחבות כדי לתמוך בו, מה שהיה עוזר לו לנוע בביצות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ליתוסטרוטיה
קטגוריה:דינוזאורים שחיו בקרטיקון תחתון באפריקה
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1993
אוסטרלפס רמזי

**אוסטרלפס רמזי** (שם מדעי: *Austrelaps ramsayi*) הוא מין נחש ממשפחת הפתניים ומהסוג אוסטרלפס החי באוסטרליה והוא ארסי ביותר. הוא נקרא ב-1864 לכבוד החוקר האוסטרלי אדוארד רמזי . בדומה לקרובו לסוג, אוסטרלפס סופרבוס ושניהם מכונים "ראש-נחושת אוסטרלי", להבדיל ממוקסין הנחושת האמריקאי.

נחש זה יכול להגיע לאורך 113 ס"מ עם הזנב וצבעו חום עד חום כהה, עם בטן צבע בהיר-שמנת והצידיים אדמדמים ובולטים. הנחש בעל עיניים גדולות וראש גדול, בתוכו עוברות שיני ארס היכולות להישלף קדימה. הנקבה משריצה מבטנה 9 עד 13 צעירים בעת הרבייה.

הנחש מצוי בויקטוריה ובניו סאות' ויילס ברמות מיוערות גבוהות סביב האלפים האוסטרליים, לרוב בקרבת מקווי מים או ביערות. הוא פעיל ביום ומחפש בעיקר צפרדעים וכן זוחלים ויונקים קטנים למאכל.

נחש זה לרוב נמנע מעימותים וההכשות ממנו נדירות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי גרארד קרפט
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1864
קטגוריה:פתניים
קטגוריה:אוסטרליה: זוחלים
ביוש (רומניה)

**בֶּיוּשׁ** (ברומנית: **Beiuș**, נהגה: ; בהונגרית: **Belényes**; בפי יהודיה: **בעלעניעש**) היא עיר במחוז ביהור  שבטרנסילבניה, מערב רומניה. הסמוכה לבירת המחוז אוראדיה. לפני השואה התקיימה בעיר קהילה יהודית גדולה, ואחריה קהילת שרידים קטנה שהלכה והתדלדלה בשנות ה-40 וה-50 של המאה ה-20.

העיר הייתה מרכז רומני חשוב ב אך שליש מהאוכלוסייה הייתה הונגרית.

## היסטוריה
האזכור המוקדם ביותר של ביוש בהיסטוריה המתועדת היה בשנת 1263, לאחר הפלישה המונגולית לאירופה בשנת 1241. ביוש נכבשה בשנת 1691 על ידי האימפריה האוסטרו-הונגרית ונהייתה מאוחר יותר למרכז תרבות אזורי של הונגריה באימפריה האוסטרו-הונגרית. לאחר הפשרה האוסטרו-הונגרית של 1867 היא נשלטה על ידי הממשל ההונגרי, עד ל ב-1918.

## יהודי ביוש (בעלעניעש)
במשך ההיסטוריה היה המקום נחלת הכנסייה. בתחילת המאה ה-19 קיבלו היהודים זכות בלתי מוגבלת להתיישבות במקום, זכות שאושרה שוב ושוב בידי הבישופים הרומניים המקומיים. ב-1852 נוסדה בעיר קהילה מאורגנת ובשנים הבאות בנתה הקהילה בית כנסת ומבני ציבור נוספים. במלחמת העולם הראשונה נפלו בשירות הצבא ההונגרי 33 יהודים, כ-30% מכלל המתגייסים.

בשנות ה-30 של המאה ה-20 התדרדר מעמד היהודים, הם סבלו מרדיפות והתנכלויות ובעיר התפתח מוקד של אנטישמיות. ערב מלחמת העולם השנייה עמד מספר היהודים בעיר על כ-15% מכלל התושבים. במסגרת תכתיב וינה נשארה העיר בשטח רומניה. במהלך המלחמה גורשו רבים לטרנסניסטריה, רבים פונו לג'ינטה ובאוקטובר 1944 שוחררה העיר.

בשל האווירה הלאומנית, בחרו רוב התושבים היהודים לעזוב את ביוש, ולפי ההערכות לפחות חצי מכלל היהודים כבר לא היו בעיר ב-1947.

### רבני העיר
רבני העיר, שנקראה בפי יהודיה ביידיש בשמה ההונגרי **בעלעניעש**, התפרסמו:
* הרב ישעיה רובין (1862–1869) - בהמשך עבר לכהן במיהאליפאלווא, היא ואליה לוי מיהיי 
* הרב אשר גרוסברג (1869–1896) - מתלמידי הכתב סופר ורבי מאיר איזנשטטר
* הרב נח ברוך פישר (1896–1898) - תלמיד ה'שבט סופר', פעל בעיר זמן קצר ואחריה כיהן בפישטיאן ובפרשוב
* הרב שמעון פולק (1900–1929) - מחבר "שם משמעון" (סייני תרצ"ב), שימש רב העיר ב-1900 ועד פטירתו
* הרב אשר פולק (1931–1947) - (לא בנו של הרב הקודם) הגיע לבעלעניעש לאחר תקופת רבנות בעיירה קיראי דארוץ. אחרי המלחמה שימש זמן מה אב"ד גרוסווארדיין (אוראדיה) ופעל להתרת עגונות מלחמת העולם השנייה, ומראשית שנות ה-50 של המאה ה-20 בכפר אתא בישראל

בעיר פעלה בשנות ה-20 של המאה ה-20 ישיבה קטנה שבראשה עמד הרב אהרן אפשטיין, מחבר "כפי אהרן" וספרים נוספים.

## דמוגרפיה
על פי מפקד האוכלוסין של 2011, בביוש אוכלוסייה של 10,667 תושבים. המבנה האתני של האוכלוסייה הוא כדלהלן:
* רומנים – 89.8%
* הונגרים – 7.3%
* צוענים – 2.6%
* אחרים – 0.3%

## ערים תאומות
* 
*  , הונגריה
*  מהקרק, הונגריה

## לקריאה נוספת
* בל"ו, "בֶּיוּשׁ", בתוך: ד"ר תיאודור לביא ואביבה ברושי (עורכים), **[[פנקס הקהילות]]: (1) רומניה**, כרך א, ירושלים: יד ושם, תש"ל 1969, עמ' 286–287.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רומניה: ערים
קטגוריה:טרנסילבניה: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות בהונגריה
קטגוריה:קהילות יהודיות ברומניה
קטגוריה:יהודים בשואה: הונגריה
דיכלורו מונואוקסיד

דיכלורו **מונואוקסיד** (Dichlorine monoxide) הוא תרכובת אי אורגנית שנוסחתה Cl2O. בטמפרטורת החדר החומר הוא גז חום-צהוב המסיס הן במים והן בממסים אורגנים. מבחינה כימית Cl2O שייך למשפחת תחמוצות כלור דוגמת כלור דו-חמצני ClO2 והוא אנהידריד של חומצה תת-כלורית. החומר הוא מחמצן חזק.

### מבנה
בדומה למים המולקולה מכופפת בשל זוגות האלקטרונים הלא קושרים על אטום החמצן וחבורת הסימטריה C2v. זווית הקשר 110.9° גדולה מזווית הקשר בחמצן בשל ההפרעה הסטרית שבין אטומי הכלור.

### הכנה

שיטת ההכנה הראשונה בה השתמשו לייצור החומר היה תגובה של גז כלור עם תחמוצת כספית לקבלת Cl2O וכספית כלורית

HgO_{(s)} + Cl_{2(g)}\rightarrow HgCl_{2(s)} + Cl_2 O_{(g)} דרך זו אינה בשימוש בשל המחיר והסכנה שבהרעלת כספית.

דרך בטוחה ונוחה יותר היא תגובת גז כלור עם נתרן פחמתי ומים

2Cl_2 + 2Na_2CO_3 + H_2O -> Cl_2O +2NaHCO_3 + 2NaCl



נתרן בי קרבונט שנוצר בתגובה ממשיך להגיב

2Cl_2 + 2NaHCO_3 -> Cl_2O + H_2O + 2CO_2 +2NaCl

כך שהתגובה הכוללת

2Cl_2 + Na_2CO_3 -> ClO_2 + CO_2 + 2NaCl

ניתן לבצע את התגובה ללא מים אבל דרך זו מחייבת חימום ל 150°-250°, כיוון שדיכלורו מונואוקסיד אינו יציב בטמפרטורה זו יש להוציא באופן רציף את התוצר מהמערכת למניעת פירוק תרמי.

:

### תגובות
דיכלורו מונוקסיד מסיס מאוד במים שם הוא נמצא בשיווי משקל עם חומצה תת-כלורית HOCl שיווי המשקל נוטה לכיוון HOCl

2HOCl \rightleftarrows Cl_2O +H_2O \qquad K_{273K} =3.55*10^{-3} M^{-1} 

למרות שיווי המשקל הנוטה ימינה משערים שCl2O אחראי לתגובות חומצה תת-כלורית עם אלקנים ותרכובות ארומטיות.

דיכלורו מונוקסיד מגיב עם הלידים של מתכות ומתקבלים אוקסיהלידים למשל בתגובה עם טיטניום ארבע כלורי

TiCl_4 +Cl_2 O \rightarrow TiOCl_2 +2Cl_2 

ועם הלידים של אל מתכות למשל

NOCl + Cl_2O \rightarrow NO_2 Cl +Cl_2 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כלור: תרכובות
זמר מפוחית

"**זמר מפוחית**" הוא שיר שכתב
נתן אלתרמן והלחין סשה ארגוב. השיר נכתב במקור להצגת התיאטרון הקאמרי "תק על תק", שהועלתה ב־1956, אבל לא זכתה להצלחה. מאוחר יותר ביצעו אותו אילי גורליצקי ויונה עטרי במופע "שוק המציאות", שהועלה ב־1965. אלבום שכלל שירים מהמופע יצא לאור, אך השיר לא נכלל בו. השיר יצא לאור לראשונה באלבום ב־1968 בביצוע עדנה גורן וקובי רכט, שהקליטו אותו לאלבומם "שירי סשה ארגוב". השיר היה הלהיט הגדול ביותר מתוך האלבום. השיר התפרסם גם בביצוע להקת "הכל עובר חביבי", ובוצעו לו גרסאות כיסוי נוספות, בהן של מתי כספי, אחינועם ניני, אריק סיני וגלי עטרי.

במרץ 2010 נערך ברשת ג' מצעד משירי אלתרמן, לציון 100 שנים להיוולדו ו־40 שנים למותו. במצעד צעדו 21 שירים. השיר, שהושמע בביצוע עדנה גורן וקובי רכט, הגיע למקום ה־12.

## כתיבה
השיר עוסק בתחושות דו־ערכיות כלפי קשר של נישואים. כל אחד מהצדדים קשור לשני, אך משווע להימלט מהקשר. בשיר מבוטאים כאב וסרקזם.

המונח "מפוחית" מתייחס למפוחית יד (קונצרטינה) ולא למפוחית פה, דבר הנלמד ממשפטים כמו **מפוחית מפרשת ידיה** או **ואם בוכה המפוחית על הברכיים**.

המילה "קוּבָּה" פירושה בית בושת, לפי המשמעות הרווחת בלשון חז"ל.

המונח "תנובה", שבו מתייחס הגבר בשיר באופן מושאל לאשתו, מתייחס למזנונים ומסעדות פועלים, שהתחילו לפעול באמצע שנות ה־20. המזנונים נפתחו כדי להגדיל את שיווק תוצרת החלב והופעלו בשיטת זכיינות שבה החנוונים החזיקו אותם על חשבונם, בעוד שחברת "תנובה" סיפקה להם את התוצרת. במסעדות ניתן היה לקבל מאכלים פשוטים כמו ירקות בצורת סלט, חלב ומוצרי חלב כמו שמנת חמוצה וגבינה פשוטה ולעיתים פירה. הצבע השליט במסעדות "תנובה" היה לבן (או ירקרק), כולל החלוקים הלבנים של המגישות ועובדות הדלפק.

## קישורים חיצוניים

* "זמר מפוחית" בביצוע קובי רכט ועדנה גורן, באתר יוטיוב

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 1956
קטגוריה:סינגלים מ-1968
קטגוריה:שירי עדנה גורן
קטגוריה:שירי הכל עובר חביבי
קטגוריה:שירי מתי כספי
קטגוריה:שירי גלי עטרי
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי נתן אלתרמן
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי סשה ארגוב
קטגוריה:שירים על כלי נגינה
פרסי המוזיקה של סול טריין

**פרסי המוזיקה של סול טריין** הם טקס פרסי מוזיקה שנתי ומוענק להישגים בתרבות אפרו-אמריקאית. הוא מופק על ידי יוצרי Soul Train, התוכנית שעל שמה קרוי הפרס, וכולל הופעות של זמרי R&B ומוזיקת נשמה עכשוויים שונים. הטקס היה משודר באופן מסורתי בפברואר, מרץ או אפריל, אך כעת משודר בסוף השבוע האחרון של נובמבר.

גוף ההצבעה של הפרס כולל אנשי מקצוע פעילים בתחומי הבידור השונים. מנחים קודמים של הטקס כוללים את לותר ואנדרוס, דיון וורוויק, פטי לבל, ויל סמית', ונסה ויליאמס, טראג'י פ. הנסון וגלדיס נייט.

## קטגוריות
### פרסים מרכזיים
* אלבום השנה
* קליפ השנה
* שיר השנה
* פרס הפזמונאי על שם אשפורד וסימפסון
* תגלית השנה
* פרס Rhythm & Bars
* זמר ה-R&B/נשמה הטוב ביותר
* זמרת ה-R&B/נשמה הטוב ביותר
* ביצוע הדאנס הטוב ביותר
* שיר גוספל/השראה הטוב ביותר
* שיתוף הפעולה הטוב ביותר
* פרס מרכזי

### פרסים מיוחדים
* פרס קווינסי ג'ונס על הישגי קריירה
* פרס מורשת - הישג בקריירה
* פרס סמי דייוויס ג'וניור לבדרן
* פרס אמן העשור להישגים אמנותיים יוצאי דופן
* פרס סטיבי וונדר על הישג יוצא דופן בכתיבת שירים

### פרסי עבר
* אלבום הגוספל הטוב ביותר
* אלבום הגוספל הטוב ביותר – להקה
* אלבום הגוספל הטוב ביותר – סולו
* אלבום הג'אז הטוב ביותר
* אלבום הג'אז הטוב ביותר – להקה או צמד
* אלבום הג'אז הטוב ביותר – סולו
* סינגל הראפ הטוב ביותר
* אלבום הראפ הטוב ביותר
* אלבום ה-R&B/נשמה הטוב ביותר – גבר
* אלבום ה-R&B/נשמה הטוב ביותר – אישה
* אלבום ה-R&B/נשמה הטוב ביותר – להקה או צמד
* סינגל ה-R&B/נשמה הטוב ביותר – גבר
* סינגל ה-R&B/נשמה הטוב ביותר – אישה
* סינגל ה-R&B/נשמה הטוב ביותר – להקה או צמד

## קישורים חיצוניים
* 

סול טריין
סלע קואל

**סלע קואל** או **סלע קול** (באנגלית: **Coal Rock** ) הוא נונאטאק נישא, הממוקם בארץ המלכה אליזבת שבאנטארקטיקה.

סלע קואל ממוקם 7.4 קילומטרים דרומית-מזרחית מפסגת פיירל.

סלע קואל ממוקם בקצה הדרומי של רכס פורסטל - שהוא חלק מהרי פנסקולה.

גובהו של סלע קואל 1,390 מטרים מעל פני הים.

## היסטוריה
### גילוי ומיפוי סלע קואל

סלע קואל מופה לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית (United States Geological Survey; בראשי תיבות: USGS), בהתבסס על סקרים על הקרקע ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1956 - 1966.

### מקור השם

שמו של סלע קואל ניתן לו על ידי דוויט ל. שמידט (Dwight L. Schmidt), גאולוג של הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, אשר חקר את אזור סלע קואל.

השם תיאורי.

והוא ניתן בשל הפחם מתור הפרם בעידן הפלאוזואיקון שניתן לראות בסלע הנונאטק.

"קואל" משמעו באנגלית - "פחם".

## לקריאה נוספת

•  J. W. Brodie (1959), **[https://doi.org/10.1080/00288306.1959.10431316 A shallow shelf around Franklin Island in the Ross Sea, Antarctica]**, New Zealand Journal of Geology and Geophysics, 2:1, 108-119,https://doi.org: 10.1080/00288306.1959.10431316

•  Pearce DA, Hodgson DA, Thorne MAS, Burns G, Cockell CS, **[https://doi.org/10.3390/d5030680 reliminary Analysis of Life within a Former Subglacial Lake Sediment in Antarctica]**, Diversity. 2013; 5(3):680-702. https://doi.org/10.3390/d5030680

## קישורים חיצוניים

* סלע קואל באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית

## הערות שוליים

קואל
גביע דייוויס 2019

**[[גביע דייוויס]] 2019** היא התחרות ה-108 במניין מאז ייסוד התחרות.

התחרות אורגנה על ידי הפדרציה הבין-לאומית לטניס. בתחרות השתתפו מעל ל-100 נבחרות. התחרות נערכה בחסות חברת Rakuten.

מחזיקת הגביע נקבעה במשחקי הגמר בהם השתתפו 18 נבחרות. למשחקי הגמר העפילו 4 משתתפי חצי הגמר של השנה הקודמת, 2 קבוצות שקיבלו הזמנה מיוחדת, 12 מנצחי של השלב המוקדם שנערך בפברואר 2019. לשלב המוקדם העפילו 24 נבחרות: 4 מפסידות של משחקי רבע הגמר מעונה הקודמת, 8 מנצחות של פלייאוף של הבית העליון מהעונה הקודמת, 6 נציגות אירופה/אפריקה, 3 נציגות אסיה/אוקיאניה 3 נציגות אמריקה. 12 מפסידות של הבית המוקדם שיחקו בקבוצה עליונה של היבשת המתאימה בספטמבר 2019.

יתר הקבוצות שובצו בבתים אזוריים (בית אירופה/אפריקה, בית אמריקה ובית אסיה/אוקיאניה). הבתים האזוריים חולקו לתת-בית עליון ו-3 תתי-בית תחתונים תוך הסדרת העברות בינם. הקבוצות החזקות של הבתים האזוריים (4 מבית אירופה/אפריקה, 2 מבית אמריקה ו-2 מבית אסיה/אוקיאניה) קיבלו זכות להתמודד נגד 8 קבוצות של הבית העליון על העלייה לבית העליון.

כל המשחקים נערכו במתכונת של 2 משחקי יחידים ומשחק זוגות.

נבחרת קרואטיה שניצחה בגביע דייוויס 2018, לא הצליחה לעבור את שלב הבתים של משחקי הגמר. בתחרות ניצחה נבחרת ספרד, בפעם השישית בתולדותיה.

## קבוצות שהעפילו למשחקי הגמר
4 קבוצות העפילו ללא משחקים מוקדמים: , , , .

בעקבות השלב מקודם 12 נבחרות העפילו למשחקי הגמר: , , , ,, , , ,, , , 

שתי נבחרות נוספות קיבלו כרטיס חופשי ("ויילד קארד") על פי בחירת המארגנים: , .

## משחקי הגמר
### שלב הבתים
18 קבוצות חולקו ל-6 בתים מהם העפילו לשלב האחרון 8 נבחרות.

כל המשחקים נערכו בקאחה מחיקה, מדריד במשטח קשה.

## משחק הגמר

### העברות לקראת משחקי 2020
בהתאם להישגי הנבחרות במהלך התחרות נקבעו עולות למשחקי הבית העליון של תחרות 2020-21.

בסיום משחקי בית אירופה/אפריקה 6 נבחרות העפילו למשחקי הבית העליון 2020: צכיה, שוודיה, אוסטריה, הונגריה, שווייץ, פורטוגל.

בסיום משחקי בית אמריקה 3 נבחרות העפילו למשחקי הבית העליון 2020: ברזיל, אקוודור, הרפובליקה הדומיניקנית.

בסיום משחקי בית אסיה/אוקיאניה 3 נבחרות העפילו למשחקי הבית העליון 2020:הודו, אוזבקיסטן, הרפובליקה העממית של סין.

בסיום משחקי פלייאוף 12 נבחרות נוספות העפילו משחקי הבית העליון 2020: אוקראינה, פקיסטן, בוליביה, ישראל, בוסניה והרצגובינה, פינלנד, לבנון, ניו זילנד, פרו, נורווגיה, פורטוגל, רומניה.

## ישראל בגביע דייוויס
בתחרות שנת 2019, נבחרת ישראל שיחקה באירופה-1. במשחקה הראשון היא שובצה נגד שוודיה והפסידה.

בעקבות ההפסד הנבחרת החלה את העונה הבאה של התחרות במפגש הישרדות עם נבחרת טורקיה.

## קישורים חיצוניים

* אתר התחרות

קטגוריה:תחרויות טניס ב-2019
2019
2019
2018
נמלי תעופה בישראל

זוהי רשימה של **[[נמל תעופה|נמלי תעופה]] ב[[ישראל]],** ממוינים לפי סוגי נמל התעופה.

## נמלי תעופה
### נמלי תעופה בין-לאומיים
כיום פועלים בישראל שלושה נמלי תעופה בין-לאומיים, כולם מנוהלים על ידי רשות שדות התעופה.

נמל התעופה בן-גוריון משמש כנמל התעופה הראשי לכניסה לישראל ויציאה ממנה.

נמל התעופה רמון, בהיותו נמל התעופה השני בגודלו, משמש כנמל העיקרי לצד נתב"ג, בעוד לנמל התעופה חיפה יש גם בסיס צבאי לצד הטרמינל האזרחי שלו.

### שדות תעופה מקומיים ללא לוחות זמנים
בישראל ישנם שני שדות תעופה נוספים המנוהלים על ידי רשות שדות התעופה, אך אין בהם טיסות סדירות.

### מנחתים
ישנם כ-15 מנחתים נוספים ברחבי ישראל, המשמשים בעיקר לטיסות פרטיות או לאימוני טיסה.

### מנחתים לא פעילים
ישנם כ-6 מנחתים נוספים ברחבי ישראל ללא פעילות תעופתית.

### בסיסי אוויר צבאיים
כל בסיסי הטיסה הצבאיים בישראל הם בבעלות חיל האוויר הישראלי.

### נמל חלל
לנמל החלל היחיד של ישראל יש גם בסיס טיסה צבאי לצד נמל החלל. התנועה מוגבלת על ידי חיל האוויר הישראלי. הוא גם מנוהל בחלקו גם על ידי סוכנות החלל הישראלית.

### נמלי תעופה סגורים

**נמלי התעופה המשלימים לנתב"ג**

נמל התעופה הבינלאומי צקלג

## גלריה

קובץ:EL Al Plane TLV WV.JPG|מטוס אל על בנמל התעופה בן-גוריון
קובץ:Ben-gurion-airport-terminal--september-2012 (cropped).jpg|מבט אווירי על נמל התעופה בן-גוריון
קובץ:Ramon Airport 0220.jpg|טרמינל נמל התעופה רמון
קובץ:Arrow2 96feb.jpg|שיגור ניסוי ב-1996 מבסיס פלמחים


## ראו גם
* תחבורה בישראל
* בסיס טיסה (חיל האוויר הישראלי)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
קטגוריה:שדות תעופה לפי מדינה
ליאת שבו

**ליאת שבו** (נולדה ב-1979) היא קצינה בצה"ל בדרגת תת-אלוף המשמשת ראש חטיבת הסגל ומפקדת החיל הכללי. קודם שימשה קצינת משאבי האנוש של פיקוד הדרום וראש מחלקת משאבי אנוש באגף התקשוב וההגנה בסב"ר.

שבו נולדה וגדלה בקריית שמונה. את רוב שירותה הצבאי עשתה במערך משאבי אנוש בחטיבת הצנחנים. שימשה קצינת משאבי אנוש של פיקוד הדרום ובנובמבר 2022 הודיע הרמטכ"ל אביב כוכבי שתמונה לראש חטיבת הסגל באגף כוח האדם ותועלה לדרגת תת-אלוף ובאוגוסט 2023 נכנסה לתפקידה.

שבו נשואה ליקי ואם לשלושה, מתגוררת בגדרה.

## הערות שוליים

קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:חיילי צה"ל במלחמת לבנון השנייה
קטגוריה:קצינות צה"ל בדרגת תת-אלוף
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1979
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1979
מקום בגן עדן

**מקום בגן עדן** הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 2013 בבימויו של יוסי מדמוני, עם אלון אבוטבול, תום גרציאני ורותם זיסמן-כהן בתפקידים הראשיים.

התסריט נכתב על ידי יוסי מדמוני ועיקרו האפשרות למכירת מקום בגן עדן תמורת דבר זול כמו שקשוקה.

הסרט היה מועמד ל-10 פרסי אופיר בטקס פרסי אופיר לשנת 2013:

תסריט – יוסי מדמוני, שחקן ראשי – אלון אבוטבול, שחקנית ראשית – רותם זיסמן-כהן, שחקנית משנה – קרן ברגר, צילום – בועז יהונתן יעקב, עיצוב אומנותי – מיגל מרקין, עיצוב תלבושות – ליאורה שיים, מוזיקה מקורית – אופיר לייבוביץ', עיצוב פסקול – אלכס קלוד, דניאל מאיר ותולי חן; איפור – רונית דוגו ארביב.

יוסי מדמוני היה מועמד לפרס גלובוס הבדולח בפסטיבל קרלובי וארי.

אלון אבוטבול זכה בפרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של הודו.

העלילה מתפתחת בסרט בפלשבקים.

## תקציר העלילה
שמואל אליפז המכונה "במבי" (אלון אבוטבול) יוצא מחדרו במלון ונרצח ביריות מתנקש ערבי.

"במבי" היה קצין עז נפש ונערץ בתקופה המלחמה בפדאיון. הוא לא לקח שבויים אלא ספר את אלה שהרג, כרת את איבר מינם והביא כראייה לאנשי יחידתו (כמו שדוד המלך הביא מאה ערלות פלשתים לשאול). הוא רעב מאוד ומבקש מהטבח שמחה (ינון כהן) להכין לו במשך חודש כל יום שקשוקה. הטבח מסכים בתמורה לקבלת מקומו של "במבי" בגן עדן. "במבי" החילוני מסכים ונחתם חוזה.

ביחידה מתאהב "במבי" באיילה (רותם זיסמן-כהן) אך אביה (גבי עמרני) מתנה זאת בכך שישתחרר מהצבא, יאמץ נוהל חיים דתי ויעבוד בחלקו עבודה קשה במשך שנה (כמו שיעקב עבד למען רחל). לאחר שנה הם נישאים ועוזבים לבית ערבי מול חומות ירושלים. "במבי" מסרב להבטיח לאב שיאמר עליו קדיש.

"במבי" חוזר לצבא ונולדות להם לאכזבתו שתי בנות. הוא עולה בדרגות ועובר לחיל שריון. למרות אזהרת הרופאים נכנסת איילה להריון יולדת בן בתקופת מלחמת יום הכיפורים ומתה לאחר הלידה. באותו זמן נלחם "במבי" בקרב בלימה ברמת הגולן ביחד עם הטען-קשר שלו נמרוד (מיכאל אלוני) שנופל בקרב.

"במבי" קורא לבנו נמרוד (תום גרציאני) על שם החייל שנפל. הוא עולה בדרגות מתמנה לאלוף הפיקוד ומועמד לתפקיד רמטכ"ל אך בעיתונים מתפרסם תחקיר על כריתת אברי המין והוא נאלץ לעזוב את הצבא ולסבול השפלות, בתוכן של ליה בלקין (רונית יודקביץ') שמאשימה אותו במות בנה.

"במבי" מתרכז בגידול בנו ביחד עם בת זוגו יוליה (סופיה אוסטריצקי). הוא מאמן את נמרוד כדי שיהיה לוחם כמוהו אך נמרוד נפצע באימונים, משתחרר מהצבא, חוזר בתשובה ועובר לישיבה של חוזרים בתשובה. הרב (יורם טולדנו) משדך לו את הילה (קרן ברגר) שגם היא חוזרת בתשובה אך חיי הנישואים שלהם משתבשים לאחר שהיא מגלה לו שאינו הגבר הראשון בחייה.

נמרוד מוצא בחפציו של אביו את החוזה שחתם עם הטבח. הוא מחפש את הטבח והקצב השכונתי (סשה אגרונוב) מפנה אותו לרב שמחה (יוסי פולק) שמסרב לבטל את החוזה עם "במבי" המת. לאחר השיחה עם נמרוד הוא מתמוטט ומת.

לבסוף רואים את הקצב מתבונן דרך החלון ורואה בחזיון את רבי שמחה ובמבי פוסעים לגן עדן. שמחה אומר כי לא הגן על אביו ב ולכן מגיע לו גיהנום אבל יש לו חוזה לגן עדן. ל"במבי" הוא אומר כי יש לו בן טוב ובזכות זה גם הוא יגיע לגן עדן.

## צוות השחקנים

## קישורים חיצוניים

*קדימון למקום בגן עדן, באתר יוטיוב
*פרמיירה למקום בגן עדן, באתר יוטיוב
*מקום בגן עדן, באתר קרן הקולנוע הישראלי

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 2013
קטגוריה:סרטי יונייטד קינג
קטגוריה:סרטי מלחמה ישראליים
קטגוריה:סרטים בעברית
קטגוריה:סרטי דרמה ישראליים
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2013
קטגוריה:סרטי יוסי מדמוני
קטגוריה:פסטיבל הקולנוע קרלובי וארי
גיבתון לבן-כיפה

**גיבתון לבן-כיפה** (שם מדעי: *Emberiza leucocephalos*) הוא מין של ציפור שיר במשפחת הגיבתוניים. הוא נפוץ ברצועת רוחב ארוכה, החל מאירופה במערב, דרך מרכז אסיה, הרי ההימלאיה ומונגוליה עד ליפן במזרח.

בישראל חורף נדיר ומקומי למדי בצפון הארץ, בין ינואר לאמצע פברואר, בעיקר בגליל ובגולן. נצפה לעיתים קרובות בלהקות מעורבות עם גיבתונים צהובים.

## אטימולוגיה
שם הסוג *Emberiza* הוא מ-*Embritz,* גיבתון בגרמנית עתיקה. שם המין הספציפי *leucocephalos* הוא מיוונית עתיקה *leukos*, "לבנים", ו-*kephalos*, "ראש".

## תיאור ושירה
[ממוזער|[ביצה|ביצי גיבתון לבן-כיפה בעלות הסימנים דמויי השיער האופיינים לסוג. אוסף מוזיאון טולוז]]
גיבתון לבן-כיפה הוא ציפור מוצקה באורך 16–17.5 סנטימטר, עם מקור עבה של אוכלי זרעים. לזכר בלבוש קיץ כיפה ולחיים לבנים, מצח וגרון ערמוניים, וגב חום מפוספס בכבדות. הנקבה יותר פשוטה בצבעיה ומפוספסת יותר בחלקיה התחתונים. הניצוי הבלוי דומה לזה של גיבתון צהוב, רק כשכל הצהוב מוחלף בלבן. השירה והקריאות דומים לאלה של הגיבתון צהוב.

## בית גידול
גיבתון לבן-כיפה מתקנן בחלק גדול של אסיה הממוזגת, נודד דרומה למרכז אסיה, צפון הודו ודרום סין בחורף. הוא נפוץ בשטחים פתוחים של שיחים או עצים מפוזרים, כולל שטחים מעובדים; אך יש לו העדפה גדולה יותר ליער פתוח (בדרך כלל אורנים) מאשר הגיבתון הצהוב הקרוב אליו. זהו מזדמן נדיר למערב אירופה, אך לעיתים קרובות חורף בצפון מזרח איטליה ובטוסקנה.

### ניצוי של בן-כלאיים גיבתון לבן-כיפה × גיבתון צהוב
בני-כלאיים בין גיבתון לבן-כיפה וגיבתון צהוב מראים תערובת של תכונות.

יש ספק עם זכרים שנראים כגיבתונים לבני-כיפה טהורים המציגים שוליים ראשוניים צהובים. בעבר, בבריטניה, נחשבו אלה כבני-כלאיים בפוטנציה, ולא התקבלו על ידי ועדת הציפורים הנדירות הבריטית. עם זאת, מאז 2004, BBRC רואה בציפורים אלו מקובלות אם הן עומדות גם בתנאים הבאים:
* קדמת העין חייבת להיות ערמונית, לא שחורה או אפורה
* הגרון חייב להיות בעל צבע ערמוני נרחב, ללא פס שפם כהה או קו תת-שפם חיוור
* פס הגבה צריך להיות ערמוני או אפור, אך לא לבן
* אסור שיהיה צהוב על הראש, או בכל מקום אחר מלבד השוליים הראשוניים

## תזונה וקינון
מזונו של גיבתון לבן-כיפה מורכב בעיקר מזרעים, אך הוא מאכיל את צעיריו בחרקים. הקן נמצא על הקרקע. בתטולה ארבע עד שש ביצים, עליהן סימנים דמויי שיער האופייניים לגבתונים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי סמואל גוטליב גמלין
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1771
קטגוריה:ארץ ישראל: גיבתוניים
קטגוריה:גיבתוניים
קטגוריה:מונגוליה: עופות
קטגוריה:יפן: עופות
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: עופות
קטגוריה:הודו: עופות
קטגוריה:נפאל: עופות
קטגוריה:סין: עופות
עמותת פתיל תכלת

**עמותת פתיל תכלת** היא עמותה ישראלית הפועלת לחידוש מצוות התכלת והפצת המצווה בקרב יהודים. מנכ"ל העמותה הוא ד"ר ברוך סטרמן.

## היסטוריה
העמותה הוקמה בתחילת שנות התשעים בידי הרב אליהו טבגר, ד"ר ברוך סטרמן, ד״ר ארי גרינספן ויואל גוברמן לשם קידום מצוות התכלת. בתחילה ייצרו מקימי העמותה פתילי תכלת בצורה ביתית. בהמשך יועלו תהליכי הייצור והוקם המפעל, ומאז העמותה מייצרת פתילים מארגמונים לפי שיטת הרב טבגר, ומקדמת מיזמים חינוכיים וקהילתיים שונים.

## תחומי פעילות
העמותה מתמקדת בשני תחומי פעילות עיקריים: הראשון הוא ייצור ומכירת פתילי תכלת, ובכלל זה קשירת טליתות וציציות עם תכלת במפעל בכפר אדומים, מחקר מעשי של דרכים לשיפור ייצור התכלת בימינו, ומחקר מעשי של ייצור התכלת בעת העתיקה; התחום השני הוא מיזמים חינוכיים וקהילתיים, ובכללם הפעלת מרכז מבקרים פיזי ומקוון, הוצאה לאור של קונטרס "ונתנו על ציצית הכנף" והפצתו, ארגון מיזם "שבת התכלת" בקהילות יהודיות בשבת פרשת שלח, והקמה של מאגר משאבים לימודי בנושא התכלת והנגשתו לקהל הרחב במסגרת אתר העמותה, ובכלל זה תרגום של מאמרים מאנגלית והפקת סרטוני הסבר על התכלת ואופן קשירתה.

## פרסומים
* מאגר מאמרים (דיסק) מאמרים במספר שפות בנושא התכלת, תשס"ד.
* **פתיל תכלת**, תשע"ח
* **נושאים בפרק התכלת דף יומי: מנחות פרק ד**', תשע"ח.
* **והיה לכם לציצית – קונטרס בענייני התכלת**, 16 גיליונות, תשס"ז – תשפ"ב.
* אליהו טבגר, **שלוש מאמרים בנושא התכלת**, תשנ"ז.
* אליהו טבגר, **אוסף מאמרים בנושא התכלת**, תשס"א.
* **משיכיר** : אסופת מאמרים מן הפולמוס על הכרת חלזון התכלת, תשע"ז.
* **אסופת מאמרים בנושא התכלת**, תשע"ב.

כמו כן העמותה הוציאה מספר ספרים באנגלית.

## לקריאה נוספת
* ברוך סטרמן וג'ודי טאובס-סטרמן, **לטעום מהשמיים: מדוע חיפשו היהודים את צבע התכלת**, ידיעות ספרים, 2011, עמ' 163–166.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
## הערות שוליים

פתיל תכלת
קטגוריה:ארגונים יהודיים
ליפמוטור

**Leapmotor** (במנדרינית: **零跑**) היא יצרנית רכב סינית שהמטה שלה ממוקם בהאנגג'ואו שבסין, היא עוסקת בעיקר בייצור רכבים חשמליים. היא הוקמה בדצמבר 2015.

## היסטוריה
ממוזער|ליפמוטור S01 - הדגם הראשון שיוצר על ידי החברה
ב-13 ביוני 2018, בתערוכת CES אסיה, ליפמוטור הכריזה על שבב הבינה המלאכותית הראשון מתוצרתה, ונקרא "Lingxin 01". השבב פותח בשיתוף פעולה בין ליפמוטור ו-Zhejiang Dahua והוא מיועד לרכבים אוטונומיים ולשם כך כולל יכולת למידה עמוקה וכוח מחשוב גדול. החברה שילבה אנכית רכיבים בעלי רווחים גבוהים על ידי פיתוח ובניית רכיבים בעצמה כגון מנועים חשמליים, מעבד רכב ותאורת לד.

באוקטובר 2018 הודיעה ליפמוטור על כוונתה להשיק שלושה דגמי מכוניות, ה-T03, ה-S01 וה-C11, כל אחד מהם מבוסס על פלטפורמה אחרת.

ממוזער|ליפמוטור T03
ביוני 2019 הושק בסין הרכב הראשון, שנקרא S01, רכב בתצורת קופה 2 דלתות חשמלי, אחרי שאב טיפוס הוצג בתערוכת הרכב בגואנג'ואו ב-2017. באותה עת גייסה החברה 380 מיליון דולר והחלה בבניית מפעל.

ב-11 במאי 2020 הוכרזה המכונית החשמלית השנייה, ה-T03, מכונית מיני עירונית חשמלית, בשלוש גרסאות שונות.

ממוזער|ליפמוטור C11
בנובמבר 2020 הושקה המכונית החשמלית השלישית, ה-C11, קרוסאובר חשמלי עם 7 מקומות ישיבה.

ב-11 מאי 2022 השיקה ליפמוטור את הרכב הרביעי שלה, מכונית סדאן חשמלית בשם C01, ולפי הנטען בעלת טווח של 500–717 קילומטרים בהתאם לרמת הגימור.

בשנת 2023 מכרה ליפמוטור 20% מאחזוקתיה ליצרנית הרכב סטלנטיס תמורת 1.5 מיליארד אירו.

## מכירות

## בישראל
ב-22 בנובמבר 2022 הושקה ליפמוטור בישראל על ידי היבואן מטרו מוטור עם תחילת המכירות של הליפמוטור T03. בשנת 2024 עבר הרישיון לייבוא לידי חברת סמלת.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יצרני רכב סיניים
קטגוריה:האנגג'ואו
עונת 2004/2005 בליגת המשנה ההולנדית

**עונת 2004/2005 בליגת המשנה ההולנדית** הייתה העונה ה-49 של ליגת המשנה ההולנדית, שהיא הליגה ההולנדית השנייה.
בסיום עונה זו, ספרטה רוטרדם והראקלס אלמלו העפילו לליגה הראשונה.

## מבנה
על ניצחון הוענקו 3 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. הליגה כללה 19 קבוצות, 17 ששיחקו בעונה הקודמת בליגה, אליהן הצטרפו, היורדות מליגת העל, פולנדם וזוולה, ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 18 משחקים כל אחד - 36 מחזורים בסה"כ. בסיומם הקבוצה במקום ה-1 העפילה לליגה הראשונה.
4 הקבוצות המדורגות ושתי הקבוצות במקומות 2 ו-3 שובצו לשני בתי פלייאוף יחד עם הקבוצות שסיימו במקומות 16 ו-17 בליגת העל, בבית הפלייאוף שובצו 3 קבוצות מליגת המשנה וקבוצה אחת מליגת העל, אשר שיחקו צמד משחקים כנגד 3 היריבות בבית, 6 בסך הכל ובסיומן הראשונה בכל בית זכתה בכרטיס לעונה הבאה בליגה הראשונה.

## טבלת הליגה

### פלייאוף העלייה
8 קבוצות הרכיבו את שלב הפלייאוף, 2 הקבוצות שסיימו במקומות 2 ו-3 ו-4 הקבוצות המדורגות אליהן הצטרפו 2 קבוצות מליגת העל ממקומות 16 ו-17
שתי המנצחות בשלב הפלייאוף, אחת מכל בית זכתה בכרטיס לעונה הבאה בליגת העל

#### בית א

#### בית ב'

קטגוריה:עונות בליגת המשנה ההולנדית
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2004
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2005
קטגוריה:2004 בהולנד
קטגוריה:2005 בהולנד