open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
פריצי בורגר

**פרדריקה "פריצי" בורגר-נישיקאוואה** (בגרמנית: **Friederike "Fritzi" Burger-Nishikawa** ;) הייתה מחליקה אמנותית על קרח יהודייה-אוסטרית שהתחרתה בקטגוריית נשים יחידות. הייתה פעמיים ברציפותה סגנית אלופה אולימפית (סנט מוריץ 1928 ולייק פלאסיד 1932), פעמיים סגנית אלופת עולם (בודפשט 1929 ומונטריאול 1932), אלופת אירופה (וינה 1930) ו-4 פעמים ברציפות אלופת אוסטריה (1928-1931).

## ביוגרפיה
בורגר נולדה בווינה למשפחה יהודית.

### 1927
באליפות אוסטריה שנערכה בשנת 1927 זכתה בורגר במדליית ארד בהחלקה אמנותית על קרח, אחרי הרמה סאבו ומליטה ברונר.

### 1928
#### אלופת אוסטריה
באליפות אוסטריה שנערכה בשנת 1928 זכתה בורגר במדליית זהב בהחלקה אמנותית על קרח, לפני מליטה ברונר וגרטה קוביצ'ק, הראשונה בקריירה שלה ובכך הייתה ליורשת של האלופה האולימפית הראשונה ואלופת אוסטריה (6 פעמים ברציפות), הרמה סאבו.

#### סגנית אלופה אולימפית
באולימפיאדת סנט מוריץ (1928) זכתה בורגר במדליית כסף בהחלקה אמנותית על קרח לנשים אחרי סוניה הני מנורווגיה ולפני ביאטריקס לורן מארצות הברית. חודש לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה בלונדון, בריטניה במרץ אותה שנה היא זכתה במדליית ארד אחרי הני ומריבל וינסון מארצות הברית.

### 1929
#### סגנית אלופת העולם
באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה בשנת 1929 זכתה בורגר במדליית כסף בהחלקה אמנותית על קרח אחרי הני ולפני בת ארצה מליטה ברונר.

### 1930
#### אלופת אירופה
באליפות אירופה שנערכה בווינה בשנת 1930 שבה הייתה לראשונה הפרדה בין נשים לגברים זכתה בורגר במדליית זהב בהחלקה אמנותית על קרח לנשים, לפני בת ארצה אילזה הורנונג וויוי-אן הולטן משוודיה. יריבתה הגדולה סוניה הני, לא השתתפה באליפות. בורגר מעולם לא ניצחה בתחרות בינלאומית את הני.

### 1931
באליפות אירופה שנערכה בסנט מוריץ, בשנת 1931 זכתה בורגר במדליית כסף בהחלקה אמנותית על קרח אחרי הני ולפני בת ארצה הילדה הולובסקי בת ה-13. חודש לאחר כן באליפות העולם שנערכה בברלין, גרמניה היא זכתה במדליית ארד, אחרי הני והולובסקי.

### 1932
באליפות אירופה שנערכה בפריז, צרפת בשנת 1932 זכתה בורגר במדליית כסף בהחלקה אמנותית על קרח, אחרי הני ולפני ויוי-אן הולטן. חודש לאחר מכן, באולימפיאדת לייק פלאסיד (1932) זכתה בורגר שוב במדליית כסף, אחרי הני ולפני מריבל וינסון. שלושה שבועות לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה במונטריאול, קנדה היא זכתה במדליית כסף, אחרי הני ולפני קונסטנס סמואל מקנדה.

### 1933
באליפות אירופה שנערכה בלונדון בשנת 1933 זכתה בורגר במדליית ארד בהחלקה אמנותית על קרח אחרי הני וססיליה קולג' מבריטניה.

## חייה האישיים
בשנת 1935 נסעה ללונדון ושם נישאה בורגר לשינקיצ'י נישיקאוואה, נכדו של קוקיצ'י מיקימוטו, טייקון תעשיית הפנינים וממציא הפנינה המתורבתת. היא חזרה לווינה עם בעלה וילדה את בנה הבכור בקיץ 1937, חודשים ספורים לפני האנשלוס, סיפוחה של אוסטריה לרייך השלישי. במהלך מלחמת העולם השנייה מרבית קרוביה נרצחו בשואה. בשנות ה-90 היא התגוררה בארצות הברית.

## הישגים בולטים

## קישורים חיצוניים

* האתר של קרול ברגמן, *Searching for Fritzi* 

קטגוריה:מחליקות אמנותיות על קרח אוסטריות
קטגוריה:מחליקות אמנותיות על קרח יהודיות
קטגוריה:ספורטאים יהודים בשואה
קטגוריה:מחליקים אמנותיים על קרח באולימפיאדת סנט מוריץ (1928)
קטגוריה:מחליקים אמנותיים על קרח באולימפיאדת לייק פלאסיד (1932)
קטגוריה:מהגרות מאוסטריה לארצות הברית
קטגוריה:זוכות מדליית כסף אולימפית מאוסטריה
קטגוריה:זוכות מדליית כסף אולימפית: החלקה אמנותית
קטגוריה:אוסטריות שנולדו ב-1910
קטגוריה:אוסטריות שנפטרו ב-1999
Hymns to the Rising Sun

**Hymns to the Rising Sun** (מאנגלית: **מזמורים לשמש העולה**) הוא אלבום אוסף של להקת הדת' מטאל המלודי השוודית אמון אמארת'. האלבום יצא לאור בספטמבר 2008.

## רשימת שירים

## קישורים חיצוניים

* האלבום באתר Encyclopaedia Metallum
* האלבום באתר Amazon
* האלבום באתר Discogs

קטגוריה:אלבומי אמון אמארת'
גיא פירר

**גיא פירר** (נולד ב-3 באוגוסט 1997), הוא ספורטאי ישראלי, המתחרה בסקי מים בכבלים ובסירות (ווייקבורד). זכה פעמיים ברציפות בתואר אלוף אירופה (2015 ו-2016).

## ביוגרפיה
פירר גדל ביישוב צורן. בגיל 10 החל לגלוש בסקי מים בכבלים בפארק דרום בתל אביב. מתאמן במועדון הספורט הימי Blue Wake, בהדרכתו של מוטי לוי.

### 2011
באליפות אירופה לנוער שנערכה בבלגרד, סרביה בשנת 2011 סיים פירר במקום חמישי בסקי מים בכבלים.

### 2012
#### סגן אלוף אירופה לנוער
באליפות אירופה לנוער שנערכה בדרום אפריקה בפברואר 2012 זכה פירר במדליית כסף בסקי מים בסירות בווייקבורד, אחרי גולש איטלקי ולפני גולש בריטי.

### 2013
באליפות אירופה לנוער שנערכה בשוודיה בספטמבר 2013 זכה פירר במדליית ארד בסקי מים בכבלים.

### 2014
#### אלוף אירופה לנוער
באליפות אירופה שנערכה בפולין ביולי 2014 זכה פירר במדליית זהב בסקי מים בסגנון ווייקבורד בתוצאה הגבוהה ביותר שאי פעם ניתנה לגולש בתחרות זו. שלושה שבועות לאחר מכן, באליפות העולם בסקי מים בכבלים שנערכה בנורווגיה באוגוסט הוא סיים במקום שביעי.

### 2015
#### אלוף אירופה
באליפות אירופה שנערכה בוורונה, איטליה בספטמבר 2015 זכה פירר במדליית זהב בסקי מים בסגנון ווייקבורד בתוצאה של 92 נקודות, הניקוד הגבוה שיותר שהושג אי פעם, לאחר שביצע תרגילים חדשים שעדיין לא נראו עוד באליפות.

### 2016
#### אלוף אירופה
באליפות אירופה שנערכה בישראל באגם המלאכותי שבפארק בגין זכה במדליות זהב בטורניר הבוגרים ובטורניר הנוער.

באליפות העולם בסקי מים שנערכה במקסיקו בנובמבר אותה שנה הוא זכה במדליית ארד. במדליית זהב זכה ליאור סופר מישראל.

### 2017
ביולי 2017, זכה במדליית ארד במשחקי העולם בסקי מים סירות.

## קישורים חיצוניים
* גיא פירר, *The official website of the EAME Cable Wakeboard Council and the Cable Wakeboard World Council* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גולשי סקי מים ישראלים
קטגוריה:ישראלים זוכי מדליית משחקי העולם
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1997
הקונצ'רטי למקלדת מאת יוהאן סבסטיאן באך

ממוזער|שמאל|250px|צ'מבלו שנבנה על ידי אנדראס רוקרס מאנטוורפן ב 1640  ושופץ על ידי פסקאל טאסקין מפריז ב 1780
**הקונצ'רטי ל[[צ'מבלו]]**, רי"ב 1065-1052 הם קונצ'רטי לצ'מבלו, כלי קשת וקונטינואו מאת יוהאן סבסטיאן באך. ישנם שבעה קונצ'רטי לצ'מבלו בודד (רי"ב 1052-1058), שלושה לשני צ'מבלי (רי"ב 1060–1062), שני קונצ'רטי לשלושה צ'מבלי (רי"ב 1063 ו-1064) ואחד לארבעה צ'מבלי (רי"ב 1065), הלקוח ישירות מהקונצ'רטו גרוסו לארבעה כינורות מאת ויוואלדי.

כל הקונצ'רטי לצ'מבלו של באך למעט החלק לצ'מבלו בקונצ'רטו הברנדנבורגי מס. 5, נחשבים לעיבוד שנעשה מקונצ'רטי לכלים מלודיים אחרים אשר יש להניח כי נכתבו בתקופת מגוריו של באך בקֶטֶן, במקרים רבים נשתמרו רק הגרסאות לצ'מבלו.

## תולדות ההלחנה
משנת 1729 ועד 1741 שימש באך מנצח של הקולגיום מוזיקום בליפציג: קבוצת סטודנטים למוזיקה שנוסדה בשנת 1703 על ידי גאורג פיליפ טלמן. הקולגיום מוזיקום נהג להופיע בית הקפה של צימרמן. לאירועים אלו יצר באך את הקונצ'רטי לצ'מבלו שלו, שמהווים חלק מראשוני הקונצ'רטי הכתובים לכלי מקלדת מאז ומעולם.

הקונצ'רטי לצ'מבלו אחד רי"ב 1059-1052, שרדו כפרטיטורה חתומה בידי המלחין ונמצאים כיום בספריית המדינה בברלין. עותקים אלו אינם מוגמרים אלא טיוטות המתוארכות סביב 1738. אפשר להניח כי באך ביצע אותם הרבה יותר מוקדם, בהשתמשו בחלקים מולחנים לכלים אחרים והעברתם לגרסת הנגינה בצ'מבלו באופן חופשי בזמן הנגינה.

יצירותיו של באך לצ'מבלו הוערכו פחות על ידי חוקרים בתחילת המאה ה-20, אלו שלא חוו את יתרונותיו של הביצוע האותנטי. אלברט שווייצר נטה לחשוב שהתעתיקים הוכנו בדרך כלל כמעט בשטחיות וחוסר זהירות. מחקר אחר חדש טוען את ההפך הגמור: באך ביצע העברה מאוד משוכללת של קטעי סולו לקטעי נגינה בצ'מבלו.

## קונצ'רטי לצ'מבלו בודד
היצירות רי"ב 1052-1057 נועדו להיות מקבץ של שש כפי שמופיע בכתב היד בפתיחה הנהוגה על ידי באך, מהמושגים J.J הכוונה מתחיל ב-"Jesu juva "Jesus, help ומסיים ב-Finis. S. D. Gl.' (Soli Deo Gloria). למעט הקונצ'רטי הברנדנבורגיים, זהו האוסף היחיד של קונצ'רטי בכלל יצירתו של המלחין.

כמו כן מספר פרקים מהקונצ'רטי רי"ב 1052, 1053, 1056 ו-1059 שימשו בעיבודים לעוגב, לאבוב ולכלים נוספים בקנטטות רי"ב 146 ורי"ב 188; רי"ב 169 ורי"ב 49; רי"ב 156; ורי"ב 35 בהתאמה. לא ברור האם המופע בקנטטות הקדים את הקונצ'רטי, ואם כן האם היה עיבוד של קונצ'רטי מוקדמים לכלים אחרים (כסברה המקובלת).

קונצ'רטו רי"ב 1057 הוא עיבוד או מקור לקונצ'רטו הברנדנבורגי לחליליות, רי"ב 1049.
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:יצירות מאת יוהאן סבסטיאן באך
קטגוריה:קונצ'רטי
קטגוריה:יצירות לצ'מבלו
ואדוץ (כדורגל)

**מועדון הכדורגל ואדוץ** ("Fußball Club Vaduz"), מהעיר ואדוץ, בירת ליכטנשטיין, הוא מועדון כדורגל הנחשב למועדון הכדורגל המקצועני היחיד במדינה. המועדון נמצא בבעלות משפחת המלוכה של ליכטנשטיין והספונסר הראשי הוא בנק המדינה של ליכטנשטיין (Liechtensteinische Landesbank) וחברת MBPI AG, שניהם בבעלות המשפחה.

בליכטנשטיין אין למעשה ליגת כדורגל פעילה, אלא רק מפעל גביע – בו משתתפות מספר קבוצות חובבניות מרחבי המדינה. הפרס לזוכה בגביע המדינה, הוא מקום בסיבוב המוקדמות השני של הקונפרנס ליג.
## רקע
ואדוץ היא קבוצת הכדורגל המקצוענית היחידה בליכטנשטיין, ולכן היא משחקת בליגת העל השווייצרית והחוק היחידי שעומד כנגדה הוא שאינה יכולה לזכות בכרטיסים לאירופה מההתאחדות השווייצרית. כלומר, גם אם הקבוצה תזכה באליפות שווייץ, היא לא תוכל להשתתף בליגת האלופות – אלא האפשרות היחידה שלה להשתתף בגביעי אירופה היא רק דרך הכרטיס לקונפרנס ליג של גביע ליכטנשטיין. מעבר לכך, הקבוצה זוכה ברצף כל שנה, מאז שנת 1998 (פרט ל-2012), בגביע המקומי אך מעולם לא הצליחה להעפיל לגביע אופ"א ולשלב הבתים של הליגה אירופית. הישג השיא שלה הוא הגעה לשלב הבתים של הקונפרנס ליג בעונת 2022\2023

רוב השחקנים בקבוצה הם זרים. השחקנים הטובים בליכטנשטיין מעדיפים לעזוב את המדינה הקטנה ולשחק בליגות גדולות יותר, לכן נוצר מצב לפיו הקבוצה לא מרבה לשתף שחקנים מקומיים.

## היסטוריה
מועדון הכדורגל של ואדוץ הוקם ב-14 בפברואר 1932 בעיר ואדוץ, כשיו"ר הקבוצה הראשון היה יוהאן ולסר.

בעונת 1932/33 הקבוצה התמודדה בתחרויות הליגה באוסטריה והחל משנת 1933 מתמודדת הקבוצה בתחרויות הכדורגל בשווייץ.

בשנת 1949 זכתה הקבוצה בגביע ליכטנשטיין הראשון שלה והתמודדות בליגה השלישית בחשיבותה בשווייץ במשך שנים.

בעונת 2001/02 העפילה הקבוצה לליגת המשנה השווייצרית והפכה לאחת הקבוצות הטובות בה. בעונת 2008 העפילה לראשונה בתולדותיה לליגת העל השווייצרית והייתה לנציגה הראשונה של ליכטנשטיין בליגה הבכירה בשווייץ. אך הקבוצה נכשלה בתצוגת כדורגל משכנעת וסיימה את עונת הבכורה במקום האחרון בטבלת האליפות. חמש שנים לאחר מכן ואדוץ העפילה שוב לליגה הבכירה.

הקבוצה כשלה בהתמודדות במסגרות האירופאיות ומעולם לא עברה את שלב המוקדמות השלישי בגביע אופ"א או בליגת אירופה. היא העפילה לשלב הבתים של הקונפרנס ליג בעונת 2022\2023 לאחר ניצחון 2-1 בסיכום שני משחקי הפלייאוף. בעונת 2014/15 ואדוץ סיימה במקום התשיעי בליגה השווייצרית הבכירה וזכתה בפעם ה-43 בגביע ליכטנשטיין בכדורגל והייתה לשיאנית עולמית כמי שזכתה הכי הרבה פעמים בגביע המקומי.

בעונת 2016/2017 נשרה לליגת האתגר השווייצרית, הליגה השנייה, אף שזכתה בטורניר גביע ליכטנשטיין בכדורגל באותה עונה ובכל זאת קיבלה את הזכות להתמודד בליגה האירופית בעונת 2017/2018.

בסיום עונת 2019/2020 חזרה הקבוצה לליגה הראשונה לאחר שסיימה במקום השני בליגה השנייה.
## תארים
* **[[אליפות ליכטנשטיין בכדורגל|אליפות ליכטנשטיין]] (1)**: 1936
* **[[גביע ליכטנשטיין בכדורגל|גביע ליכטנשטיין]] (50) ([[שיא עולמי]])**: 1949, 1952, 1953, 1954, 1956, 1957, 1958, 1959, 1960, 1961, 1962, 1966, 1967, 1968, 1969, 1970, 1971, 1974, 1980, 1985, 1986, 1988, 1990, 1992, 1995, 1996, 1998, 1999, 2000, 2001, 2002, 2003, 2004, 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2022, 2023, 2024
* **אליפות ליגת האתגר השווייצרית (3)**: 2003, 2008, 2014

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל מליכטנשטיין
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1932
אורי בוז'ו

**אורי בוז'ו-מסרי** (נולדה בשנת 1993) היא ספורטאית ישראלית, המתחרה בסקי מים בכבלים. היא 3 פעמים אלופת אירופה (2013, 2014 ו-2016), אלופת עולם לנוער (2012) ו-12 פעמים אלופת ישראל בווייקסקייט.

## ביוגרפיה
בוז'ו מתאמנת בסקי מים מגיל 5.

באליפות העולם לנוער, שנערכה ב בנובמבר 2012, זכתה בוז'ו במדליית זהב בסקי מים בכבלים בוויקסקייט.

באליפות אירופה, שנערכה בשוודיה בספטמבר 2013, זכתה בוז'ו במדליית זהב בסקי מים בכבלים. ביולי 2014 באליפות אירופה שנערכה בפולין זכתה בוז'ו במדליית זהב בסקי מים בכבלים. שלושה שבועות לאחר מכן, באליפות העולם בסקי מים בכבלים שנערכה בנורווגיה באוגוסט היא זכתה במדליית ארד בוויקסקייט.

באליפות אירופה שנערכה בוורונה, איטליה בספטמבר 2015 זכתה בוז'ו במדליית כסף בסקי מים בכבלים

באליפות אירופה, שנערכה בישראל בספטמבר 2016, זכתה בוז'ו במדליית הזהב בטורניר הנשים במקצוע הוויקסקיט.

באליפות העולם בסקי מים, שנערכה במקסיקו בנובמבר אותה שנה, זכתה במדליית כסף.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גולשי סקי מים ישראלים
קטגוריה:בוגרות המסלול האקדמי המכללה למינהל
קטגוריה:בוגרי המסלול האקדמי המכללה למינהל
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1993
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1993
הקונואיד של פלוקר

ממוזער|300px|  קונואיד פלוקר כאשר ''n'' = 2.
ממוזער|300px|קונואיד פלוקר כאשר ''n'' = 3

בגאומטריה, **הקונואיד של פולקר**,  אשר נקרא על שם המתמטיקאי הגרמני יוליוס פלוקר (Julius Plücker), הוא קונואיד ומשטח ישרים בעל מחזוריות של π2 באזור [&minus;1, 1]. המשוואה בעלת שני משתנים  של הקונואיד של פלוקר היא:
: z=\frac{2xy}{x^2+y^2}.
והמשוואה הפרמטרית של הקונואיד של פלוקר בקואורדינטות גליליות:
:  x=v\cos u,\quad y=v\sin u,\quad z=\sin 2u. .

## הפניות

* A. Gray, E. Abbena, S. Salamon, *Modern differential geometry of curves and surfaces with Mathematica*, 3rd ed. Boca Raton, FL:CRC Press, 2006.  https://www.crcpress.com/product/isbn/9781584884484 ()
* Vladimir Y. Rovenskii, *Geometry of curves and surfaces with MAPLE* http://books.google.com/books?id=K31Nzi_xhoQC&pg=PA277&dq=conoid+maple&lr=&ei=B9hvSs_qKYzSkASR8c3XDg ()

## קישורים חיצוניים
*הקונואיד של פלוקר באתר mathworld.wolfram 
* 

קטגוריה:גאומטריה דיפרנציאלית
קטגוריה:טופולוגיה
קטגוריה:יריעות טופולוגיות
קטגוריה:גאומטריה אלגברית
אודין (תוכנה)

**אודין** (באנגלית: **Odin**) היא תוכנה ייעודית לעדכון קושחת טלפונים חכמים מתוצרת סמסונג המריצים את מערכת ההפעלה אנדרואיד.

התוכנה לא יועדה לשחרור לציבור וסמסונג מעולם לא התייחסה אליה או הזכירה את קיומה. קיימת השערה לפיה התוכנה הודלפה בטעות על ידי אחד מעובדי החברה.

התוכנה זמינה עבור מערכת ההפעלה Microsoft Windows בלבד ואינה נתמכת במערכות הפעלה אחרות, למעט הסבתה עבור מערכת ההפעלה MacOS על ידי תוכנת Wineskin.

## אפשרויות הצריבה
בתוכנה ישנן חמש אפשרויות צריבה:
***PDA** או **AP** - מחיצת מערכת ההפעלה המכונה ROM, או צריבת Recovery - מערכת הפעלה מקבילה מינימלית לביצוע התאוששות מכשל ופעולות נוספות. אופציה זו שימושית לחילוץ המכשיר ממצב בריק 'רך', הנובע מבעיה במערכת ההפעלה. כמו כן ניתן לצרוב קבצים המכילים סקריפטים וכלים לביצוע פעולות שונות כגון קבלת גישת רוט.
***Phone** או **CP** - קושחת רכיב התקשורת הסלולרית, המכונה מודם או רדיו על שם הרכיב.
***CSC** - קובץ התאמת תוכנה לצרכן המקומי שהיבואניות ומפעילות הסלולר נוהגות להתקין על מכשירי לקוחותיהן. התוספת עשויה להכיל שינויי עיצוב והגדרות, אפליקציות שונות, והגדרות נקודת הגישה לאינטרנט של המפעילה. גרסאות מערכות ההפעלה לכל דגם מסווגות לפי קוד המדינה או המפעילה הסלולרית אליו הוא מיועד. לדוגמה, קוד הקושחה המיועדת למכשירי הסלולר המשווקים על ידי סאני יבואנית סמסונג בישראל הוא ILO, וקודי הקושחות הייעודיות למכשירים הנמכרים ברשתות פרטנר, סלקום ופלאפון הם PTR, CEL ו-PCL בהתאמה.
***[[מנהל אתחול|Bootloader]]** או **BL** - מנהל האתחול, תוכנית קטנה במיקום מוגדר באחסון המכשיר המורצת בהפעלתו ואחראית על טעינת מערכת ההפעלה ומצבי תפקוד נוספים. כשל בצריבתה תביא למצב בריק מלא, שאינו הפיך באמצעות ציוד ביתי.
***PIT** - טבלת מחיצות זיכרון האחסון. בדרך כלל נצרב אוטומטית עם צריבת מערכת הפעלה, אך לעיתים יש לצרבו בנפרד. שינוי המחיצות על פיו אינו מבוצע כל עוד אפשרות Re-Partition (חלוקת מחיצות מחדש) אינה מסומנת.

## הערות שוליים

קטגוריה:אנדרואיד
קטגוריה:תוכנה חינמית
קטגוריה:תוכנה
קטגוריה:מוצרי סמסונג
קונואיד ישר

[left|ממוזער|240px|קונואיד ישר כ[משטח ישרים. התרשים מציג קונואיד ישר, שפונקציית הגובה שלו היא: *h(u)=2sin(u)*.]]
left|ממוזער|240px|אנימציה של בניית קונואיד ימני
בגאומטריה, **קונואיד ישר**, הוא משטח ישרים וקונואיד שצירו מאונך **למישור המכוון**. פועל יוצא מכך הוא, שגם כל **הקווים היוצרים** של הקונואיד הישר מאונכים לצירו. המשוואה הפרמטרית של קונואיד ישר במערכת צירים קרטזית תלת־ממדית, כאשר ציר ה-z הוא ציר הקונואיד, היא מהצורה:
:x=v\cos u, y=v\sin u, z=h(u) \,
כאשר *h(u)* היא פונקציית הגובה של הקונואיד. דוגמאות אחרות לקונואיד ישר הן:
* משטח בורגי: x=v\cos u, y=v\sin u, z=cu.\,
* מטריית וויטני: x=vu, y=v, z=u^2.\,
* הקונואיד של פלוקר:  x=v\cos u, y=v\sin u, z=c\sin nu.\,
* פרבולואיד היפרבולי:  x=v, y=u, z=uv\, (כאשר ציר ה-x וה-y הם הצירים של הקונואיד)

## קישורים חיצוניים
* קונואיד ישר באתר mathworld (אנגלית)
* 

קטגוריה:טופולוגיה
קטגוריה:יריעות טופולוגיות
קטגוריה:גאומטריה אלגברית
פיטר רייט

**פיטר מוריס רייט** (באנגלית: **Peter Maurice Wright**; 9 באוגוסט 1916 - 27 באפריל 1995) היה מדען ומרגל בריטי שעבד ב-MI5. עיקר פרסומו בעקבות הספר שכתב, לוכד המרגלים  והסאגה המשפטית שנגרמה בעקבות פרסומו.

## ביוגרפיה

רייט נולד בצ'סטרפילד, אנגליה ולמד באוניברסיטת אוקספורד.

במלחמת העולם השנייה עבד רייט במעבדת המחקר של האדמירליות והתמחה בגילוי צוללות.

ב-1946 מונה לקצין המדע הראשי במעבדה למחקר אלקטרוני של הצי המלכותי.

ב-1949 חזר רייט לשרת באדמירליות כמומחה לתקשורת.

ב-1955 הצטרף רייט ל-MI5 כמדען ראשי, ותפקידו היה לפעול לחשיפת מרגלים סובייטים. בנוסף פעל כקצין קישור ראשי עם גורמים בכירים במודיעין האמריקאי.

ב-1976 פרש רייט מעבודתו ב-MI5 ועבר יחד עם אשתו לגדל כבשים בחווה בטסמניה.

ב-1984 גברה ההתעניינות ציבורית בו לאחר ריאיון שנתן ל-BBC על הקריירה שלו ב-MI5, ועל המפקד שלו, רוג'ר הוליס .

רייט היה שבוי באמונה כפייתית שרוג'ר הוליס ראש ה-MI5 לשעבר היה חפרפרת סובייטית, אולג גורדייבסקי סתם את הגולל על תאוריית הקשר הזאת וטיהר את שמו של הוליס אחת ולתמיד.

ב-1987 פרסם רייט את הספר "*לוכד המרגלים*" .

## לקריאה נוספת
*

## קישורים חיצוניים
* היום בהיסטוריה - הממשלה מפסידה בקרב "לוכד המרגלים" באתר הBBC. 
* פיטר רייט באתר האינדפנדנט. 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מדענים בריטים
קטגוריה:אנשי MI5
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1916
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1995
אלון גרבוז

**אלון גרבוז** (נולד ב-9 בספטמבר 1948) הוא איש תרבות ישראלי.

גרבוז ניהל את סינמטק תל אביב משך 40 שנה, כמעט מאז הקמתו ב-1973 ועד לפרישתו בספטמבר 2015 ערב יום הולדתו ה-67.

אחיו הם הצייר הסופר והפובליציסט יאיר גרבוז וחבר הכנסת אהרן הראל.

גרבוז נודע בתמיכתו הבלתי מסויגת בחופש הביטוי ובמיזמים קולנועיים שנויים במחלוקת. ב-2003 הקרין את הסרט מעורר המחלוקת "ג'נין ג'נין". ב-2008 הקרין את הסרט "שיטת השקשוקה", חרף איומים משפטיים מצד האחים עופר. ב-2015 הקרין את הסרט "אל סף הפחד", העוסק ביגאל עמיר.

ב-2011 זכה באות אביר מסדר האמנויות והספרות הצרפתי

בשנת 2017 הוענק לו פרס למפעל חיים מטעם הפורום הדוקומנטרי בישראל.

ראיון עם א.גרבוז ברדיו ביולי 2024:

https://youtu.be/xOtTajmCdPE?si=84fnzhBxQlngSNM9

## קישורים חיצוניים

* 
*  נלי גיא, [[פודקאסט] עם אלון גרבוז], בבלוג שורה ראשונה, 25 ביוני 2015
*  

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי קולנוע ישראלים
קטגוריה:משפחת גרבוז-הראל
קטגוריה:בוגרי תיכון קלעי (גבעתיים)
קטגוריה:מנהלי בתי קולנוע בישראל
קטגוריה:זוכי פרס אופיר: מפעל חיים
קטגוריה:מעוטרי מסדר האמנויות והספרות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1948
מלון אלקונין-צנטרל

שמאל|ממוזער|250px|מלון אלקונין לפני תחילת השיפוץ (2011)
250px|ממוזער|שמאל|מלון אלקונין (2022)
**מלון אלקונין-צנטרל** היה המלון הראשון בתל אביב. נמצא ברחוב ליליינבלום מספר 9. בשנות ה-40 הוסב הבניין לדירות מגורים עד שהוזנח וננטש במשך שנים רבות. החל מ-2013 עבר תהליך שיפוץ והרחבה, ובדצמבר 2022 נפתח מחדש.

## ההיסטוריה של המלון
המלון נבנה על ידי מנחם נחום אלקונין שעלה ארצה ב-1912 מרוסיה (שם עסק ביערנות). אלקונין הגיע עם אשתו, מלכה, ושישה ילדים (השביעי נולד בארץ ישראל). רכש, מבעל קרקעות בשם איזרסקי, מגרש של שלושה דונם בין שכונת נווה צדק לאחוזת בית ועליו הקים ב-1913 בית מגורים ומלון. עם התרחבותה של תל אביב נקרא הרחוב רחוב ליליינבלום ומספר הבית נקבע כמספר 9.

מקים המלון היה הקבלן שמואל נתן וילסון שהקים מספר רב של בתים בעיר. המלון נבנה על פני שתי קומות בסגנון האקלקטי וכלל 38 חדרים. קירות הבניין נבנו מאבן כורכר והיו בעובי של כ-50 ס"מ. בעיצוב הבית נעשה שימוש באלמנטים מסוגננים כמו מעקות, אדני חלונות, מדרגות, כרכובי הגג ועוד. בנוסף קושטו הקירות הפנימיים בציורי קיר. המבנה כלל גם בית כנסת פרטי עבור בני הבית ואורחי המלון.

המלון זכה לארח אורחים רמי דרג מלאומים שונים כמו דוד בן-גוריון, יצחק בן-צבי, אלברט איינשטיין, חיים ויצמן, עבדאללה הראשון ועוד.

בתקופת מלחמת העולם הראשונה גורשה המשפחה והגיעה לצפת כשצעירי העיר הופקדו על שמירת הנכס. לאחר המלחמה חזרה המשפחה למלון ושיקמה אותו. האלמנה, מלכה אלקונין, מסרה את ניהול המלון לפייבלושה (שרגא) זוסמנוביץ ששינה את שמו ל"מלון צנטרל" וחנך אותו ב-1920. משפחת אלקונין המשיכה להתגורר במקום. בהמשך שינה המלון את שמו שוב ל"מלון תל אביב" ואחר כך ל"מלון שוגר".

לאחר 1930 הפסיק המקום לתפקד כמלון וחדריו הושכרו כדירות מגורים. בשנות ה-50 וה-60 שימשו חדרי המלון כבתי מלאכה ומחסנים תוך שמצבו של הבית הולך ומתדרדר. בשנות ה-70 ננטש הבניין עקב מצבו. בשנות ה-80 נמכר הבית לנתן מוזס מירושלים. לאחר שנת 2000 נמכר המקום ליזם צרפתי שהחל לפעול לשינוי תוכנית המבנה. בשנת 2013 החל שיפוץ הבניין והרחבתו במגמה להשלים את השיפוץ עד סוף שנת 2015. ב-2018 הוחלפה האדריכלית על ידי האדריכל גידי בר אוריין והיעד להשלמת הבניה ופתיחת המלון שונה ל-2022. המלון ינוהל על ידי הרשת בינלאומית אקור (ACOOR) שהשקיעה במיזם 145 מיליון ש"ח.

בדצמבר 2022 נפתח המלון כמלון בוטיק והוא כולל 44 חדרי אירוח. המלון בבעלות דומיניק רומנו שחבר לרשת MGallery המפעילה 107 מלונות בוטיק ב-31 מדינות בעולם

## לקריאה נוספת
* שולמית גנור-אלקנה (נכדתו של מנחם נחום אלקונין), **לילינבלום 9**, 2005

## קישורים חיצוניים

* הבית בלילנבלום 9 באתר של אילן שחורי
* 
* 
* מלון אלקונין צנטרל-תל אביב באתר משרד אדריכלים מאירה מור.
* 
* מלון תל אביב באתר "נוסטלגייה אונליין"
* 
* 

## הערות שוליים

אלקונין-צנטרל
דרושקופול

**דרושקופול** (בפולנית: **Drużkopol**) הייתה עיירה יהודית במחוז ווהלין שבמערב אוקראינה, כ-10 ק"מ דרומית להורוכוב, אשר חרבה בשואה. כיום נכללים שרידי העיירה בתחום הכפר האוקראיני ז'ורבניקי (באוקראינית: **Журавники**).

## היסטוריה
עד סוף המאה ה-18 הייתה דרושקופול יישוב יהודי קטן. בחלוקת פולין בשנת 1793 נכללה העיירה בשטח רוסיה, בסמיכות לגבול גליציה האוסטרית. תחנת המכס והקסרקטינים שהוקמו בעיירה בידי הרוסים הביאו לפיתוח היישוב. מהמאה ה-19 התבססו בעיירה חסידות אלעסק וחסידות טריסק.

בזמן מלחמת העולם הראשונה נפגעו יהודי העיירה מפרעות של הקוזקים, ולאחר מכן, ממעשי שוד מצד חיילי צבא אוסטרו-הונגריה. בזמן מהפכת אוקטובר הקימו יהודי העיירה קבוצת הגנה עצמית, אשר הניסה כנופיות מקומיות. עם כניסת החיילים הפולנים לעיירה, וסיפוחה לפולין, ביצעו אלו מעשי התעללות ביהודיה.

מראשית המאה ה-20 נוסדו בעיירה מוסדות תרבות יהודיים, ומשנות העשרים פעל בה בית ספר עברי. בין מלחמות העולם פעלו בעיירה מפלגות המזרחי, הרוויזיוניסטים ואגודת ישראל, ותנועות הנוער החלוץ, החלוץ הצעיר ובית"ר. בשנת 1921 נמנו בעיירה קרוב ל-800 יהודים וכ-300 אוקראינים ופולנים.

### בשואה
ב-22 ביוני 1941 נכנסו לעיירה הגרמנים, ועם הגיעם, הוציאו להורג 5 יהודים באשמת קומוניזם. ב-10 ביולי מונה בעיירה יודנרט, ויהודי המקום צוו לענוד אות מזהה, ונלקחו לעבודות כפייה.

בתחילת אוקטובר 1941 גורשו כ-900 יהודי העיירה לגטו שהוקם בהורוכוב הסמוכה, שם שוכנו בתנאי צפיפות קשים (כ-20 איש בחדר), וסבלו מרעב. ב-8 בספטמבר 1942 שולחו כולם להשמדה.

## קישורים חיצוניים

* ספר זיכרון לקהילת דרושקופול
* אתר "עיירתנו דרושקופול"
* דרושקופול באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* דרושקופול באתר האיגוד העולמי של יוצאי ווהלין בישראל

קטגוריה:שואת יהודי אוקראינה
קטגוריה:מחוז ווהלין: עיירות יהודיות
דרז'נה

**דרז'נה** (באוקראינית: **Деражне**; בפולנית: **Deraźne**) היא עיירה במחוז רובנו שבמערב אוקראינה, מערבית לקוסטופול ועל גדת נהר הורין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

דרז'נה נזכרת לראשונה במאה ה-13, ובתחילת המאה ה-17 הוענקו לה זכויות עיר. במשך השנים התקיים בה רוב יהודי.

## יהודי דרז'נה
מהמאה ה-16 קיים תיעוד לישיבת יהודים וקראים בדרז'נה, ובאמצע המאה ה-17 נפגעו אלו קשות מגייסות חמלניצקי. הקהילה היהודית הקטנה שנותרה ביישוב השתייכה באותה תקופה לקהילת אוסטראה. במהלך המאה ה-19 גדל מספר היהודים ביישוב. בין מלחמות העולם התקיימה בעיירה פעילות ציונית, ופעלו בה בית ספר עברי ותנועות נוער ציוניות. בשנת 1921 נמנו בעיירה 624 יהודים, כ-90% מתושביה. הם התפרנסו ממסחר ומתעשייה זעירה, משלוש טחנות קמח וממפעל לייצור לבנים. באוגוסט 1936 שרפו אוקראינים כ-30 בתים של יהודים בעיירה.

עם סיפוח העיירה לברית המועצות בתחילת מלחמת העולם השנייה, נסגרו בה כל המוסדות היהודיים. ב-28 ביוני 1941, בראשית מבצע ברברוסה, נכנסו לעיירה הגרמנים, ורצחו בה קבוצת גברים יהודים. לאחר מכן, הוקם בעיירה יודנרט, ויהודי העיירה צוו לשאת סרט זרוע עם מגן דוד, ולעבוד בעבודות כפייה. בראשית אוקטובר 1941 הוקם בעיירה גטו, בו רוכזו יהודי העיירה לצד יהודי כפרי הסביבה.

ב-22 באוגוסט 1942 נלקחו כל יהודי הגטו ביחד עם יהודי אוסובה וישקה לבורות ירי, ונרצחו בהם. יהודים בודדים הצליחו להימלט מהאקציה, ולשרוד ביערות הסביבה. ב-5 בפברואר 1944 שוחררה העיירה בידי הצבא האדום.

## קישורים חיצוניים

* דרז'נה באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בורות ירי בשואה
קטגוריה:גטאות באוקראינה
קטגוריה:מחוז רובנו: עיירות יהודיות
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-13
אריק הראשון, מלך דנמרק

[ממוזער|250px|טבלה לזכרו של אריק הראשון ב[פאפוס, קפריסין, מקום מותו וקבורתו]]
**אריק הראשון** (בדנית: **Erik I**; 1060 לערך – 10 ביולי 1103) היה מלך דנמרק משנת 1095 ועד מותו. הוא היה בנו של סוון השני, מלך דנמרק וזהות אמו לא ידועה.

## חייו
אריק נולד בעיירה סלנגרופ שבצפון שלן. במהלך תקופת מלכותו של אחיו, קנוט הרביעי, הוא נמנה עם תומכיו הנלהבים, אך הוא ניצל במהלך המרד שבו נרצח אחיו. הוא נשאר בחווה המלכותית במקום ללוות את קנוט למנזר סנט אלבן באודנסה, שם נרצח המלך. הוא נמלט מהחווה לשלן ומשם לסקונה, שהייתה אז חלק מדנמרק. לאחר רצח קנוט, נבחר אחיו אולף הראשון, אך תקופת מלכותו הייתה קצרה יחסית. בסופו של דבר נבחר אריק להיות המלך בשנת 1095. הוא התחבב על עמו ותקופות הרעב שהיו מנת חלקה של דנמרק במהלך תקופת מלכותו של אולף, נפסקו. עבור רבים היה זה סימן שבחירתו של אריק כמלך דנמרק הייתה בחירה טובה.

על פי כרוניקנים בני התקופה, כמו סקסו גרמטיקוס ועל פי מיתוסים, מתואר אריק כ"גבר חסון וגבוה" שפנה אל האנשים הפשוטים. הוא הצליח לשמור על מקום עמדו כאשר ארבעה גברים ניסו להזיזו ממקומו. הוא היה נואם מוכשר, ואנשים יצאו מגדרם כדי לשמוע אותו. לאחר שהיה יוצא מישיבות האספה הלאומית הוא היה יוצא לאנשים שהמתינו בחוץ. לאריק יצא מוניטין כאדם קולני שאהב נשפים וניהל חיים הוללים. למרות שהוא תמך בריכוז הסמכות על ידי חצר המלכות, נראה היה שהוא התנהג באופן דיפלומטי כדי להימנע מהתנגשויות עם האצולה. הוא היה ידוע כמי שלא גילה רחמים כלפי שודדים ופיראטים.

בביקור אצל האפיפיור ברומא הוא הצליח להשיג את הקאנוניזציה של אחיו המנוח, קנוט הרביעי, ואת קבלת מעמד הארכיבישופות לדנמרק, במקום היותה כפופה לארכיבישוף של המבורג-ברמן. לתפקיד הארכיבישוף של לונד התמנה אסר תורקליסון.

## מותו
באספה של ויבורג הכריז אריק שהוא החליט לצאת לעלייה לרגל לארץ הקודש. על פי כרוניקה דנית הסיבה להחלטה זו הייתה רציחתם של ארבעה מאנשיו במהלך חגיגה בהם הם השתכרו באולם הנשפים שלו. למרות תחינותיהם של נתיניו, הוא לא היה מוכן לחזור בו מהחלטתו והוא מינה את בנו, האראלד ואת הבישוף אסר כעוצרים.

אריק ורעייתו בודיל יצאו עם פמליה גדולה דרך רוסיה לקונסטנטינופול, שם הם היו אורחיו של אלכסיוס הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית. בעת שהותם שם, חלה אריק, אך הוא הפליג בכל אופן לקפריסין. ביולי 1103 מת אריק הראשון בפאפוס שבקפריסין. המלכה בודיל קברה אותו שם והוא היה המלך הראשון שיצא לעלייה לרגל לאחר כיבוש ירושלים על ידי הצלבנים במהלך מסע הצלב הראשון. המלכה בודיל חלתה אף היא, אך הצליחה להגיע לירושלים, שם היא מתה. היא נטמנה למרגלות הר הזיתים בעמק יהושפט.

## משפחתו
אריק ובודיל הביאו לעולם בן חוקי אחד, קנוט לאברד. ילדיו של אריק מחוץ לנישואין היו האראלד קסיה, אריק, בנדיקט ובת בשם רגנהילדה, לימים אמו של אריק השלישי, מלך דנמרק.

קנוט היה נסיך אהוד על עמו והתנהגותו הייתה אבירית. הוא נרצח ב-7 בינואר 1131 על ידי אחיינו של אריק, מגנוס, בנו של נילס, מלך דנמרק, שראה בקנוט כמתחרה על הכתר. רציחתו של קנוט אירעה ימים ספורים לפני לידת בנו ולדמר, שלימים מלך כולדמר הראשון, מלך דנמרק בין השנים 1157 – 1182.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* "Denmark and Cyprus pay tribute to 12th century king". Reuters. 26 March 2008. Retrieved 2008-03-27.

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מלכי דנמרק
קטגוריה:נפטרים ב-1103
יוהאן יורגן הולסט

**יוהאן יורגן הולסט ** (בנורווגית: **Johan Jørgen Holst**; 29 בנובמבר 1937 – 13 בינואר 1994) היה פוליטיקאי נורווגי ממפלגת הלייבור הנורווגית. ידוע בעיקר בזכות מעורבותו בתהליך שהוביל להסכמי אוסלו.
## ביוגרפיה
הולסט למד בבית הספר הקתדרלי של אוסלו (Oslo katedralskole), אותו הוא סיים בשנת 1956. לאחר מכן למד בקולג' של אוניברסיטת קולומביה, שבו קיבל בשנת 1960 תואר בוגר אוניברסיטה.

הוא כיהן כשר ההגנה פעמיים: מ-1987 עד 1989 ומ-1991 עד אפריל 1993. לאחר מכן התמנה לשר החוץ, תפקיד בו החזיק עד פטירתו. במהלך כהונתו כשר החוץ, היה מעורב במידה רבה בתהליך שהוביל להסכמי אוסלו. בדצמבר 1993 לקה בשבץ מוחי קל ואושפז בבית חולים. הוא לא החלים באופן מלא ונפטר כעבור חודש. רעייתו מריאנה הייברג אמרה מאוחר יותר שהוא התיש את עצמו עד מוות בתהליך השלום.

אוניברסיטת קולומביה, בה למד לתואר ראשון, העניקה לו זמן קצר לאחר פטירתו את הפרס על שם ג'ון ג'יי על הישגים מקצועיים מיוחדים. הייתה זו הפעם הראשונה שהפרס הוענק לאחר המוות. העיר עזה הנציחה את שמו ביצירת "פארק הולסט", שהוא מרכז פעילות לילדי עזה מגיל 6 עד 16. ידידי ישראל בתנועת הלייבור הנורווגית (Venner av Israel i Norsk Arbeiderbevegelse) נטעו יער לזכרו בישראל.

אשתו של הולסט, מריאנה הייברג הייתה אחותה של קארין סטולטנברג, אשתו של טורוולד סטולטנברג שר החוץ הנורווגי בין השנים 1987–1989 ובין השנים 1990–1993. הולסט והייברג היו דודיו של ינס סטולטנברג (בנם של טורוולד וקארין) שכיהן פעמיים כראש ממשלת נורווגיה בתחילת שנות ה-2000.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שרי ממשלת נורווגיה
קטגוריה:הסכמי אוסלו: אישים
קטגוריה:נורווגים שנולדו ב-1937
קטגוריה:נורווגים שנפטרו ב-1994
Oom-Pah-Pah

**Oom-Pah-Pah** (בעברית: **אום פה פה**) הוא שיר תוסס ונועז מהמחזמר "אוליבר!" מאת ליונל בארט. במחזמר, את השיר מבצעת ננסי, יחד עם קהל הלקוחות של בית המרזח "שלושת הנכים". המילה "Oom-Pah-Pah" משמשת כתחליף בלשון נקיה עבור שיכרון וניאוף; עם זאת, כפי שמציין השיר, המשמעות של המילה היא מלוכלכת רק על פי האופן שבו המאזין מפרש אותה. אמנם זה לא שיר מיוזיק הול מקורי, השיר מתייחס לז'אנר זה, ובעל מספר מאפיינים (למשל: קצב) זהים למספר שירי שלהי המאה ה-19, כמו למשל "Ta-ra-ra Boom-de-ay".

במחזמר, השיר פותח את המערכה השנייה, ולא תורם דבר לקידום העלילה. בגרסת סרט הקולנוע משנת 1968, השיר עבר לקראת סוף המערכה השנייה, וקיבל מטרה דרמטית: ביל סייקס מסרב לתת לננסי לקחת את אוליבר מתוך הפאב, כשהוא לא מודע לכך שהיא מנסה להעבירו לידיו של מר בראונלו, על מנת להציל אותו מידיהם של ביל, פייגין ועמיתיהם הכייסים. סייקס מורה לכלבו הנאמן בולסאי לשמור על אוליבר, בזמן שהוא שוקע בדיון עם פייגין. בשלב זה, ננסי מתחילה לשיר את השיר, ובהדרגה מצרפת עוד ועוד מיושבי הפאב לשירה קולנית בציבור, בתקווה שהרעש שלהם יפריע לסייקס לשמוע את נביחותיו של בולסאי, בזמן שהיא מגניבה את אוליבר החוצה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 1960
קטגוריה:שירים ממחזות זמר
קטגוריה:אוליבר טוויסט
שאטורו

**שאטורו** (בצרפתית: **Châteauroux**) היא קומונה בצרפת, בירת מחוז אנדר שבמרכז צרפת והעיירה השנייה בגודלה בפרובינציית ברי, אחרי בורז'. נכון לשנת 2018 מתגוררים בקומונה 43,442 תושבים.

שמה של העיר בא מהמילה הצרפתית Château (טירה), על שם טירה שנבנתה בשלהי המאה העשירית על ידי ראול, נסיך דאול. בשנת 1616, כאשר העיירה נשלטה על ידי אנרי השני, נסיך קונדה, הועלתה העיירה לדרגת דוכסות.

## גאוגרפיה ואקלים
הטמפרטורות בשאטורו נעות מממוצע של 0.8 C° בינואר, לממוצע של 25.1 C° באוגוסט.

## ספורט
ל.ב. שאטורו היא קבוצת הכדורגל העירונית של שאטורו אשר נוסדה בשנת 1883. הקבוצה משחקת בליגה השנייה בצרפת ושיחקה רק עונה אחת בליגת העל הצרפתית בעונת 1997-98. שאטורו הגיעה לגמר הגביע הצרפתי לעונת 2003-04, אז נוצחו 1-0 על ידי פריז סן-ז'רמן וכתוצאה מכך העפילו בעונה שלאחר מכן לגביע אופ"א.

## תושבים נודעים
* ז'ראר דפארדיה (נולד ב-1948 בשאטורו) שחקן קולנוע ואיש עסקים.
* אנרי גסיין ברטראן  (1773–1844) גנרל צרפתי

## יחסים בינלאומיים
שאטורו היא 'עיר תאומה' של:
* גיטרסלו, גרמניה - מאז 1977
* ביטו, (קומונה בבורקינה פאסו) - מאז נובמבר 1985
* אולשטין, פולין - מאז 23 בפברואר 1991

## אוכלוסייה

## גלריה

קובץ:Châteauroux - Town hall - 1.jpg|בניין העירייה, 2009
קובץ:Châteauroux église Saint-André 7.jpg|כנסיית סן-אנדרה
קובץ:Châteauroux - Place de la République.jpg|כיכר הרפובליקה, 2009
קובץ:Châteauroux - Train station - 1.jpg|תחנת הרכבת, 2009
קובץ:Châteauroux - Château Raoul.jpg|טירת ראול, 2009
קובץ:Châteauroux - Palais de justice.jpg|בית המשפט בשאטורו


## קישורים חיצוניים

* 

* 

קטגוריה:סאנטר-עמק הלואר: ערים
You've Got to Pick a Pocket or Two

**You've Got to Pick a Pocket or Two** הוא שיר מתוך המחזמר הבריטי זוכה פרס הטוני "אוליבר!" ומתוך סרט הקולנוע משנת 1968 זוכה פרס האוסקר באותו השם, המבוססים על הרומן "אוליבר טוויסט" מאת צ'ארלס דיקנס. את המחזמר כתב ליונל בארט, והוא הוצג לראשונה בווסט אנד בלונדון בשנת 1960.

## רקע
השיר מושר בבית המסתור של פייגין בסצנה המבוססת על חלק בספרו של דיקנס, בו פייגין (בגילומו של רון מודי בסרט) מלמד את אוליבר טוויסט ואת שאר הבנים איך לכייס את כיסיהם של הג'נטלמנים של לונדון, על מנת שיוכלו לגנוב מהם מטפחות וכדומה, מבלי שייתפסו. השיר מופיע במערכה הראשונה, בסצנה השישית.

פייגין והבנים מניחים בכיסיהם מטפחות, כך שהן תלויות ומתנדנדות מתוך הכיסים שלהם החוצה, בעת שהם רוקדים מסביב לחדר, על מנת להדגים לאוליבר עד כמה זה קל לכייס כיס, מבלי שיבחינו בך.

אומנם הדבר פחות בולט מאשר בשיר "Reviewing the Situation", אך לשיר "You've Got to Pick a Pocket or Two" יש מנגינה יהודית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 1960
קטגוריה:שירים ממחזות זמר
קטגוריה:אוליבר טוויסט
קטגוריה:שירים על פשע
אנדר (מחוז)

**אֶנְדְר** (בצרפתית: **Indre**) הוא מחוז בחבל סאנטר-עמק הלואר שבמרכז צרפת. המחוז נקרא על שם נהר אנדר. אנדר הוא אחד מ-83 המחוזות שנוסדו ב-4 במרץ 1790 במהלך המהפכה הצרפתית. המחוז נוצר מחלק של פרובינציית ברי לשעבר.

## גאוגרפיה
שטחו של מחוז אנדר הוא 6,791 קמ"ר ונמצא בתוך חבל הארץ סאנטר-עמק הלואר, בירת המחוז היא הקומונה שאטורו. המחוז מוקף בשישה מחוזות אחרים: אנדר ולואר, לואר ושר, שר, קרז, ויין והוט-וויין. נכון לשנת 1999, מתגוררים במחוז זה 231,139 תושבים.

## תיירות
באנדר יש שני כפרים המסווגים בין הכפרים היפים ביותר בצרפת: סן-בנואה-דו-סו וגארגילס דמפייר. כנסייה בעיירה נווי-סן-ספולקר זכתה לקבל הכרה כאתר מורשת עולמית בהיותה חלק של דרך סנטיאגו.

### גלריה

קובץ:Châteauroux rue des Pavillons 3.jpg|שאטורו
קובץ:Saintbenoitdusault1.JPG|סן-בנואה-דו-סו
קובץ:Gargilesse - Ensemble.JPG|גארגילס דמפייר
קובץ:Le Blanc chateau Naillac.JPG|לה בלאן
קובץ:Argenton-sur-Creuse bords de Creuse 08.jpg|ארז'נטון-שור-קרז


## קישורים חיצוניים

* 

* אתר המחוז
* www.indrenature.net

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סאנטר-עמק הלואר: מחוזות
אדולף-פרידריך קונצן

גנרל **אדולף-פרידריך קונצן** (בגרמנית: **Adolf-Friedrich Kuntzen**; 26 ביולי 1889 – 10 ביולי 1964) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
### קריירה מוקדמת
קונצן נולד ב-26 ביולי 1889 במגדבורג, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1909 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט ההוסרים ה-1, ולחם בשורותיו במלחמת העולם הראשונה. ב-25 בפברואר 1917 הועלה לדרגת אובר-לויטננט, וב-18 בדצמבר באותה שנה הועלה לדרגת ריטמייסטר. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה נשאר קונצן ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באוקטובר 1925 מונה קונצן למפקד פלוגה 2 ברגימנט הפרשים ה-8 (הפרוסי), וב-1 באוקטובר 1928 הועבר למטה רגימנט הפרשים ה-3 (הפרוסי). ב-1 באוקטובר 1929 הועלה לדרגת מיור, והועבר לתפקיד מטה במשרד המלחמה. ב-1 באוקטובר 1931 מונה לשליש של המפקד העליון, וב-1 בדצמבר 1932 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט. בקיץ 1933 מונה קונצן למפקיד מטה באגף כוח האדם, וב-1 בנובמבר 1934 הועלה לדרגת אוברסט. ב-1 במרץ 1938 הועלה לדרגת גנרל מיור, וב-10 בנובמבר 1938 מונה למפקד הדיוויזיה הקלה ה-3.

### מלחמת העולם השנייה
עם פרוץ המלחמה היה קונצן מפקד הדיוויזיה הקלה ה-3, ולחם עימה במהלך המערכה בפולין, כחלק מהקורפוס ה-15 במסגרת הארמייה העשירית. ב-16 באוקטובר 1939 הפכה הדיוויזיה שבפיקודו לדיוויזיית הפאנצר ה-8, וב-1 באפריל 1940 הועלה לדרגת גנרל לוטננט. במהלך המערכה על צרפת לחם קונצן עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס הממונע ה-41 במסגרת קבוצת הפאנצר קלייסט, ובשלב השני במסגרת קבוצת הפאנצר גודריאן, ועל פעולותיו בקרבות קיבל קונצן ב-3 ביוני 1940 את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל.

ב-15 בפברואר 1941 מונה קונצן למפקד הקורפוס הממונע ה-57, וב-1 באפריל 1941 הועלה לדרגת גנרל חיל השריון. במהלך מבצע ברברוסה פיקד על הקורפוס שבפיקודו שהיה חלק מארמיית הפאנצר השלישית ולאחר מכן חלק מהארמייה התשיעית במסגרת קבוצת ארמיות מרכז, ולחם עמו בקרב סמולנסק. במהלך הקרב על מוסקבה לחם קונצן עם הקורפוס שבפיקודו כחלק מארמיית הפאנצר הרביעית, ולאחר מכן כחלק מהארמייה הרביעית. ב-15 בנובמבר 1941 מסר את הפיקוד על הקורפוס לפרידריך קירכנר, וב-12 בינואר 1942 חזר לפקד עליו למשך 3 שבועות כחלק מהארמייה הרביעית במסגרת קבוצת ארמיות מרכז. ב-1 באפריל 1942 מונה קונצן למפקד הקורפוס ה-32, שהיה חלק מהארמייה ה-15 במסגרת קבוצת ארמיות D, ושהפך ב-28 במאי באותה שנה לקורפוס ה-81.

ב-4 בספטמבר 1944 הודח קונצן מתפקידו, לאחר שנכשל בבלימת מתקפת בעלות הברית, וב-31 בדצמבר 1944 פרש מהצבא ושב לביתו.

### לאחר המלחמה
לאחר המלחמה התגורר קונצן בהנובר עד למותו ב-10 ביולי 1964.

## קישורים חיצוניים

* אדולף-פרידריך קונצן באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית

## הערות שוליים

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים
קטגוריה:מפקדי גייסות גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1889
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1964
אנדר (נהר)

**אֶנְדְר** (בצרפתית: **Indre**) הוא נהר במרכז צרפת. 

הנהר זורם לכיוון צפון-מערב, דרך המחוזות שר, אנדר, אנדר ולואר, והערים לה שאטר, שאטורו ולוש; הוא מתחבר לנהר הלואר סמוך לתחנת הכוח הגרעינית בשינון.

## מחוזות ועיירות לצד הנהר
*מחוז שר
*מחוז אנדר: לה שאטר, שאטורו
*מחוז אנדר ולואר: לוש

## גלריית תמונות

קובץ:Indre - Pouligny-Saint-Martin (36) - Vue vers Sainte-Sévère-sur-Indre.jpg
קובץ:L'Indre, pont-écluse à Clavières, Ardentes (Indre, Fr).JPG
קובץ:IndreMontsViaduc.JPG
קובץ:Le Blanc chateau Naillac.JPG|לה בלאן
קובץ:Argenton-sur-Creuse bords de Creuse 08.jpg|ארז'נטון-שור-קרז


## ראו גם
* נהר הלואר
*מחוז אנדר

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:צרפת: נהרות
האליץ'

**האליץ**' (באוקראינית: **Галич**; ברוסית: **Галич**, **גאליץ**'; בפולנית: **Halicz**; ביידיש: **העליטש**) היא עיירה במחוז איוואנו-פרנקיבסק שבמערב אוקראינה, על גדת נהר דניסטר, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

## תולדות היישוב

האליץ' נזכרת לראשונה בשנת 1138 כעיר מלכותית, ועד המאה ה-14 שימשה כעיר הבירה של נסיכות גאליץ'-וולין, שנקראה על שמה.

בשנת 1349 סופחה העיירה לשטח פולין בידי קז'ימייז' השלישי, מלך פולין. במהלך המאה ה-17 הוחרבה העיירה בידי הטטרים, ולאחר מכן בידי הקוזקים.

בעקבות חלוקת פולין בשנת 1772, נכללה העיירה בשטח גליציה האוסטרית, ובשנת 1919 נכללה בשטחי הרפובליקה הפולנית השנייה. לצד הקהילה היהודית בעיירה, התקיימה בה לאורך השנים גם קהילה קראית.

## יהודי האליץ'
התיעוד הראשון לישיבת יהודים בהאליץ' הוא משנת 1436. בשנת 1578 נמנו בעיירה 31 משפחות יהודיות, ובמאה ה-18 תועדה במקום קהילה עצמאית, שפרשה חסותה גם על יהודי כפרי הסביבה.

לקראת סוף המאה ה-19 גדל מספר היהודים בעיירה, אך זה ירד בתחילת המאה ה-20 בשל הגירה. בשנת 1900 נמנו בעיירה 1,454 יהודים ו-114 קראים. במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה (1917–1922) ערכו כנופיות סימון פטליורה מעשי רצח, שוד ואונס ביהודי העיירה, ובתי יהודים רבים בה נהרסו. כתוצאה מכך, רבים מיהודי העיירה עזבו אותה, ושארית הקהילה השתקמה בעזרת ועד עזרה אמריקאי ומוסדות עזרה הדדית. בשנים שלאחר מלחמת העולם הראשונה עד 1921 כיהן כרב בהאליץ' הרב יצחק שטיינברג, לימים אב"ד תל אביב.

בין מלחמות העולם התגברה בעיירה הפעילות הציונית, ופעלו בה תנועות נוער ציוניות, וכן קיבוץ הכשרה. כמו כן, פעל בעיירה בית ספר עברי. בשנים אלה נמנו בעיירה 878 יהודים, מתוך 3,442 תושבים.

בשנת 1942 הושמדו יהודי האליץ' בשתי אקציות. בראשונה, הועברו חלקם למחנה "טחנת רודולף" שבסטניסלבוב, ושם נרצחו במקום או שולחו למחנה ההשמדה בלז'ץ. באקציה השנייה נורו יתר היהודים בעיירה, ואילו הילדים הוטבעו בנהר דניסטר.

## קישורים חיצוניים

* האליץ' באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:מחוז איוואנו-פרנקיבסק: יישובים
קטגוריה:גליציה
קטגוריה:שואת יהודי אוקראינה
קטגוריה:קהילות יהודיות באוקראינה
סיאון

**סֶיְאוּן** (בערבית: **سيئون**) היא עיר במחוז חצרמוות שבמרכז תימן. נכון ל-2006 מתגוררים בעיר כ-75,000 תושבים. המבנה הבולט ביותר בנוף העירוני של סיאון והסביבה הוא ארמון הסיאון של הסולטן הכת'ירי אשר נבנה בשנות העשרים של המאה העשרים. כ-20 קילומטרים מערבית מסיאון נמצאת העיירה העתיקה שיבאם. בעיר קיימות אחוזות עשירות שנבנו במאה ה-19 וה-20. נמל התעופה של סיאון נמצא בצפון העיר.

## ראו גם
*חצרמוות
*שיבאם

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:תימן: ערים
הוסאקוב

**הוסאקוב** (באוקראינית: **Гусаків**, **הוסאקיב**; בפולנית: **Hussaków**) היא עיירה קטנה במחוז לבוב שבמערב אוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

עד שנת 1525 הייתה הוסאקוב כפר בבעלות אצולה, ובאותה שנה הוענקו לה זכויות עיר. בשנת 1624 נהרס היישוב כתוצאה מפלישת הטטרים.

## יהודי הוסאקוב
התיעוד הראשון לישיבת יהודים בהוסאקוב הוא בתעודות משנת 1628. במהלך המאה ה-18 גדל היישוב היהודי בעיירה, והתקיימה במקום קהילה עצמאית. בשנת 1740 נולד בעיירה לוי יצחק מברדיצ'ב. בסוף המאה ה-19 הוקמה בעיירה חצר חסידית בידי הרב יצחק בר מרדכי דוד טייטלבוים משושלת סיגט.

בעקבות הרס רב שנזרע בעיירה במהלך הכיבוש הרוסי במלחמת העולם הראשונה, עזבו את העיירה כשני שלישים מיהודיה. בשנות השלושים התקיים בעיירה סניף של פועלי ציון. בתקופה זו נמנו בעיירה כ-250 יהודים.

עם כניסת הגרמנים לעיירה בסוף יוני 1941, נערך ביהודי המקום פוגרום, בו נרצחו כמה עשרות יהודים, ובית הכנסת הועלה באש. בנובמבר 1942 גורשו כל יהודי העיירה הנותרים לגטו שהוקם ביבורוב הסמוכה, ממנו נלקחו לבורות ירי עם אלפי היהודים הנוספים בו באפריל 1943.

## קישורים חיצוניים

* הוסאקוב ב אתר מרכז מורשת יהדות פולין

קטגוריה:מחוז לבוב: עיירות יהודיות
קטגוריה:שואת יהודי אוקראינה
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
הורודלו

**הורודלו** (בפולנית: **Horodło**, **חורודלו**; ביידיש: **האראדלא**) הוא כפר במחוז הרוביישוב שבפרובינציית לובלין בפולין, על גדת נהר בוג ועל גבול אוקראינה, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

## תולדות היישוב
אזכורו הראשון של הורודלו הוא מהמאה ה-13, ובשל מיקומו על נהר בוג, שימש כתחנת מעבר של סחורות.

בשנת 1413 נחתם ביישוב הסכם איחוד פולין וליטא, ובשנת 1462 עבר לידי ממלכת פולין. במשך השנים נהרס היישוב בידי הטטרים, הקוזקים והשוודים.

בשנת 1850 פרצה בכפר שרפה גדולה. משנת 1815 היה היישוב בתחום פולין הקונגרסאית.

## יהודי הורודלו
יישוב יהודי בהורודלו מתועד מהמאה ה-16, אך בפרעות ת"ח ות"ט נרצחו רוב בני הקהילה. בתחילת המאה ה-18 שבה הקהילה לגדול, והתקיימו ביישוב בית כנסת, בית מדרש ובתי עלמין.

צביון היישוב לאורך השנים היה חסידי, כאשר החסידות הבולטת במקום הייתה חסידות ראדזין. לקהילה בכפר השתייכו גם יהודים מכפרי הסביבה.

במהלך מלחמת העולם הראשונה סבלו יהודי הכפר מנטל מיסים כבד שהוטל עליהם, ורבים מהם הגיעו עד פת לחם. בין מלחמות העולם התקיימה בכפר פעילות ציונית, ונוסד בה בית ספר מרשת תרבות. בשנים אלה נמנו בכפר כ-1,000 יהודים, רוב תושביו.

### בשואה
ב-26 בספטמבר 1939 נכבש היישוב בידי הגרמנים, וחיילי הוורמאכט פרצו מיד לחנויות היהודים במקום. כעבור מספר ימים עבר היישוב לשליטת הצבא האדום, אך בהתאם להסכם ריבנטרופ–מולוטוב, נסוגו הסובייטים מזרחה, מעבר לנהר בוג.

עם שובם של הגרמנים לכפר, החלו במעשי התעללות ביהודיו, וחטפו רבים מהם לעבודות כפייה. על יהודי הכפר הוטל עוצר בשעות הערב והלילה, תוך עונש מוות על המפרים איסור זה. כמו כן, חויבו היהודים בענידת סרט זרוע עם מגן דוד, ויהודים שגרו בדירות גדולות פונו מהן. בד בבד, הוקם בכפר יודנרט.

באביב 1941 הרסו פולנים מקומיים בהכוונת הגרמנים את בית הכנסת ביישוב, ובית העלמין היהודי בו הוסב לשדה מרעה. בקיץ 1941 החלו הגרמנים לגרש מהכפר יהודים שלא היו להם אישורי עבודה. כאשר ניסו חברי היודנרט להביא לביטול הגזירה, הוצא להורג אחד מהם, פתחיה בלאט. מספר ימים לאחר פסח תש"ב גורשו 680 יהודים מהכפר לאוחניה הסמוכה, כאשר מספר יהודים שהסתתרו, הוצאו להורג. בתיהם של היהודים המגורשים נמסרו לאיכרים מקומיים.

ימים אחדים לאחר חג שבועות תש"ב גורשו יתר יהודי הכפר לאוחניה. משם שולחו כל יהודי הורודלו, יחד עם יתר יהודי המקום, בקרונות משא למחנה ההשמדה סוביבור, והיו שנרצחו בדרך ובמחנה העבודה סטז'ין.

מעט היהודים שהצליחו להימלט מהורודלו, הוסגרו ברובם לגרמנים בידי איכרי הסביבה, או נרצחו במקום.

## קישורים חיצוניים

*  
*  
* הורודלו באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 

קטגוריה:לובלין (פרובינציה): יישובים
קטגוריה:שואת יהודי פולין: קהילות
קטגוריה:לובלין (פרובינציה): עיירות יהודיות
הורודנו

**הורודנו** (בבלארוסית: **Гарадна́я**, הרדנאיה; בפולנית: **Horodno**) היא עיירה במחוז ברסט שבמערב בלארוס, כ-25 ק"מ מערבית לסטולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

הורודנו היא עיירה עתיקה, שנכללה תחילה בנפת פינסק, ובזמן השלטון הרוסי בנפת מינסק. העיירה הייתה ידועה בעבר בתעשיית הקדרות וכלי החרס שבה, שיוצאו לווהלין, לפולין ולליטא.

בעקבות חלוקת פולין בשנת 1792 היא סופחה לאימפריה הרוסית. לאחר מלחמת העולם הראשונה היא הייתה חלק של פולין והעברה לברית המועצות בעקבות הסכם ריבנטרופ–מולוטוב.

## יהודי הורודנו
לא ידוע מתי יהודים החלו לשבת בהורודנו. בפרעות ת"ח ות"ט פרעו ביהודי היישוב תושביו הנוצרים לצד גייסות חמלניצקי.

בין מלחמות העולם חיו בעיירה כ-250 משפחות יהודיות, והתקיימו בה שני בתי כנסת, האחד של חסידות ברזנה, והשני של חסידות סטולין. כמו כן, נפתחו ביישוב סניפים של המפלגות הציוניות.

בתקופת השואה נרצחו כל יהודי העיירה.

## קישורים חיצוניים

* הורודנו באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 
* 
* מידע מאתר יד ושם

קטגוריה:מחוז ברסט: יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות בבלארוס
קטגוריה:שואת יהודי בלארוס
קטגוריה:גבול אוקראינה–בלארוס
לסביות והומואים למען הכורים

**לסביות והומואים למען הכורים** (באנגלית: **Lesbians and Gays Support the Miners** או **LGSM**) היה ארגון של לסביות והומואים שתמך בשביתת הכורים בבריטניה בשנים 1985-1984. בשיאו, מנה הארגון 11 תאים ברחבי בריטניה.

## היסטוריה
ב-24 באוקטובר 1984, בעיצומה של שביתת הכורים בבריטניה, הקפיאה ממשלתה של ת'אצר את קרנות  כך שלא יוכלו לשמש לתמיכה כספית בשובתים. ההקפאה עודדה קבוצות רבות שתמכו בכורים לחבור ישירות לקהילות כורים ברחבי בריטניה, סקוטלנד וויילס. על רקע זה, , פעיל בקהילה הגאה וחבר המפלגה הקומוניסטית של בריטניה, ייסד יחד עם מספר חברים את ארגון הלסביות וההומואים למען הכורים. חברי הארגון גייסו כספים עבור הכורים במהלך מצעד הגאווה בלונדון בשנת 1984, ובהמשך חברו למספר קהילות כורים בדרום ויילס.

בנובמבר 1984 התפצלה מהארגון קבוצת נשים לסביות שייסדו את ארגון הלסביות נגד סגירת מכרות (LAPC). למרות זאת, מספר נשים לסביות המשיכו להיות פעילות בארגון הלסביות וההומואים למען הכורים.

במהלך פעילותו גייס הארגון כ-20 אלף ליש"ט למען משפחות הכורים השובתות, מתוכם כ-11 אלף ליש"ט גייס תא הארגון בלונדון. ב-10 בדצמבר 1984 קיים הארגון את אירוע ההתרמה הגדול ביותר שלו תחת הכותרת "מכרות וסוטים", שם שנלקח מתוך כתבה על הארגון בעיתון הסאן. באירוע הופיעה שלישיית ברונסקי ביט והזמר ג'ימי סאמרוויל.

## השפעה
בעקבות פעילות הארגון, נוצרה ברית בין קהילת הלהט"ב לבין ארגוני עובדים רבים ברחבי בריטניה. בשנת 1985, מצעד הגאווה בלונדון הובל על ידי פעילי לסביות והומואים למען הכורים, שצעדו יחד עם כורים רבים שהגיעו להביע את תמיכתם בזכויות להט"ב. בנוסף, בוועידת מפלגת הלייבור הבריטית בבורנמות' בשנת 1985 עברה החלטה לפיה המפלגה תתמוך בזכויות להט"ב. ההחלטה התקבלה בעקבות הצבעת חברי איגוד הכורים הלאומי פה אחד בעדה. ארגוני הכורים נכללו גם בין בני הברית הבולטים של קהילת הלהט"ב הבריטית במאבקה נגד סעיף 28.

## מורשת
ממוזער|חברי קבוצת LGSM בכנס בשנת 2015 

סיפור המאבק של קבוצת LGSM הלונדונית ושיתוף הפעולה עם הכורים הוולשים עובד לסרט ב-2014, בשם **"[[גאווה (סרט, 2014)|גאווה]]"**, בבימויו של מתיו וורכוס. מספר חברי הארגון השתתפו בהפקת הסרט. 

ב-2015, שנה לאחר יציאת הסרט לאקרנים, חברי הארגון שנותרו בחיים קיימו אירוע לציון 30 שנה למאבק, כהתרמה למען המלחמה ב-HIV/AIDS. הקבוצה נבחרה להוביל את מצעד הגאווה בברמינגהאם באותה שנה, כאות כבוד לתרומתם ההיסטורית. הקבוצה התבקשה להוביל גם את הצעדה בלונדון, אך סירבו לאחר שמארגני הצעדה לא הסכימו שיצעדו לצידם קבוצות תומכות, כמו נציגי איגודי העובדים, ובמקום זאת צעדו במיקום מרוחק יותר יחד עם הקבוצות הסולידריות.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הממלכה המאוחדת: היסטוריה
קטגוריה:זכויות להט"ב
קטגוריה:ארגוני להט"ב
ג'רמי פלינט

**ג'רמי מ. פלינט ** (באנגלית: **Jeremy M. Flint**; נולד ב-30 באוגוסט 1928 ונפטר ב-15 בנובמבר 1989) היה שחקן ברידג' בריטי מצטיין וכותב ספרי ברידג'. הוא היה גם חובב נלהב של מרוצי סוסים.

## חייו וקריירת הברידג' שלו
פלינט היה בנו של רופא מנתח מלידס. הוא למד משפטים ב-Radley College, אבל ויתר על עיסוק בתחום לימודיו.פלינט ייצג את בריטניה בשבע אליפויות אירופה ובחמש אליפויות עולם לקבוצות והשתתף פעמיים באליפויות עולם לזוגות.כחבר הנבחרת הבריטית זכה באליפות הליגה האירופית בשנת 1963 וסיים במקום השני בתחרות לנבחרות באולימפיאדה בשנת 1960 ובאליפות העולם לנבחרות (Bermuda Bowl) בשנת 1987. הוא שיחק באופן סדיר גם Rubber bridge ושש בש.הוא התפרנס ממשחקי ברידג' ושש בש ומעבודה ככתב ברידג'.


בביקור ארוך בארצות הברית בשנת 1966 בו שיחק עם Peter Pender הוא זכה לדרגת Life Master תוך 10 שבועות בלבד. זה היה הזמן הקצר ביותר, ששחקן כלשהו קיבל את הדרגה. שיאו החזיק מעמד עד שנת 1989. בשנה זו השיגה השחקנית הגרמנייה סאבין אוקן (באנגלית: Sabine Auken)) את הדרגה תוך 8 שבועות.פלינט כתב ביחד עם טרנס ריס כמה ספרים וביחד איתו חיבר את שיטת ההכרזה Little Major. ואת קונבנציית Multi 2 Diamonds.
פלינט היה העורך של מדור הברידג' של הטיימס. הוא כתב כמה ספרים חשובים והשתתף בתוכניות טלוויזיה על ברידג'.מנישואיו הראשונים לסוזאנה היו לו שני בנים. אשתו השנייה, הונור, הייתה שחקנית ברידג' מצטיינת, ששיחקה בתחרויות בינלאומיות. פלינט נפטר ממחלת הסרטן

## ספריו
* Flint, Jeremy, and Freddie North. 1970. Tiger Bridge: the game at the top. Hale, London.
* Flint, Jeremy, and Freddie North. 1971. Bridge in the Looking Glass. Cassell, London.
* Reese, Terence, and Jeremy Flint. 1979. Trick 13. Bibliagora. – a novel
* Flint, Jeremy, and Freddie North. 1980. How to Win More at Racing. Sphere, London.
* Flint, Jeremy, and Richard Sharp. 1980. Competitive Bidding. Cassell, London.
* Flint, Jeremy, and David Greenwood. 1980. Instructions for the Defence. The Bodley Head, London.
* Flint, Jeremy. 1983. Bridge with The Times. Country Life, London.
* Flint, Jeremy. 1983. Grand Slam. Country Life & Newnes, London. Flint, Jeremy. 1986. The Winning Edge. Faber & Faber, London.
* Flint, Jeremy and Terence Reese. 1991. Bridge with the Professional Touch.
* Gollancz, London. – 50 deals from Flint's column in The Times, selected and edited by Reese.

## ראו גם
* טרנס ריס
* ויקטור מולו
* אנדרו רובסון

## קישורים חיצוניים
* Jeremy Flint international record at the World Bridge Federation, WBF
* Multi Two Diamonds, Bridge Guys

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני ברידג' בריטים
קטגוריה:שחקני שש בש
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1928
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1989
דלי פאייאודבר

**דלי פאייאודבר** (בהונגרית: **Déli pályaudvar**, מילולית: תחנת הרכבת הדרומית) היא אחת משלוש תחנות הרכבת הראשיות של העיר בודפשט, בירת הונגריה, ביחד עם קלטי פאייאודבר וניוגטי פאייאודבר. זו היא התחנה היחידה מבין השלוש ששוכנת בבודה, ממערב לנהר הדנובה. 

עיקר הרכבות היוצאות ממנה משרתות את אזור הטרנסדנוביה, ממערב לעיר. בנוסף, מהתחנה יוצאות רכבות בינלאומיות, בין היתר לפראג, וינה וברנו.

התחנה נפתחה בשנת 1861 עם קו רכבת לרייקה בקרואטיה (אז הייתה חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית). זאת היא התחנה הגדולה והראשית של בודה והיא משמשת כמרכז תחבורתי. סביב לתחנה ישנו מסוף אוטובוסים, תחנות רכבת קלה והיא מחוברת לקו M2 של הרכבת התחתית שעוברת מתחת לדנובה לפשט.

התחנה ניזוקה קשה בהפצצות של בעלות הברית במהלך מלחמת העולם השנייה. חזית התחנה הושלמה רק בשנת 1975.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:בודפשט: תחנות רכבת