ציפורניים (משפחה)

**מִשְׁפַּחַת הַצִּפָּרְנִיִּים** (שם מדעי: Caryophyllaceae) היא משפחת גדולה של צמחיים עשבוניים חד-שנתיים או רב-שנתיים, לעיתים בני שיח, לעיתים רחוקות שיחים (לא בישראל). המשפחה כוללת 105 סוגים וכ-2,511 מינים. כמחצית המינים בעולם משתייכים לשני סוגים גדולים ציפורנית (Silene) עם 908 מינים וציפורן (Dianthus) עם 363 מינים. סוג גדול נוסף הוא קרנונית (Cerastium) עם 218 מינים.

המשפחה מיוצגת בישראל על ידי  32 סוגים ו-134 מינים בישראל וסביבתה. חלקם נדירים מאוד, חלקם נחשבים נידחים ובסכנת הכחדה ואולי אף נכחדו. כמחצית ממיני המשפחה בישראל משתייכים לארבעה סוגים עיקריים: **ציפורנית** עם 43 מינים, **ציפורן** עם 9 מינים, **אַלְמוֹת** (*Paronychia*) עם 7 מינים, ו**קַרְנוֹנִית** (*Cerastium*) עם 7 מינים חד-שנתיים.

משפחת הציפורניים היא משפחה קוסמופוליטית (מיני הציפורניים צומחים בכל רחבי העולם, כולל שני מינים הפורחים באנטארקטיקה). אם כי רובם באזורים הממוזגים של חצי כדור הארץ הצפוני. הריכוז המגוון ביותר המין נפוץ באזור הים תיכוני ובאזור האירנו-טורני שהוא אזור בעל אופי ערבתי-יבשתי עם כמות המשקעים 100 עד 400 מ"מ, ובו הקיץ חם ויבש והחורף קר מאוד ומושלג.

## מאפיינים עיקריים של המשפחה
ממוזער|קרנונית דביקה, קריית שמונה
משפחת הציפורניים מאופיינת בצמחים עשבוניים (לעיתים בני-שיח), שגבעוליהם תפוחים במפרקים, זו תכונה מבדילה של המשפחה. ועליהם נגדיים, פשוטים ותמימים, לרוב מאוחים בבסיסם. לפרחים עטיף כפול (גביע וכותרת) וסימטריה רדיאלית, ועלי הכותרת לרוב מפורדים ובעלי ציפורן ברורה. השחלה עילית בת מגורה אחת או לעיתים רחוקות בעלת 2 עד 5 מגורות. הפרי ברוב המינים הוא הלקט מרובה זרעים, הנפתח בקודקודו באמצעות שיניים או קשוות. שחרור הזרעים והפצתם נעשים בדרך כלל בעקבות זעזוע ההלקט או טלטול הצמח כולו, המאפשרים לזרעים הקלים להישפך החוצה.

## מורפולוגיה
משפחת צמחיים עשבוניים חד-שנתיים או רב-שנתיים, או בני שיח, לעיתים רחוקות שיחים (לא בישראל).

הגבעולים לרוב תפוחים, מעובים, במפרקיהם.

לוואים חסרים או קיימים, ואז הם קרומיים נושרים במהרה בגבעולים בוגרים.

העלים נגדיים או מסורגים (בישראל מיני טלפיון ושרוכנית) או בדורים, תמימים, מאוחים לפעמים בבסיסם.

התפרחות מסיומות דו-בדית על פי רוב, או חד-בדיות, או רב-בדיות, לפעמים הפרחים בודדים בקצות הגבעולים (למשל בסוג ציפורן).

הפרחים דו-מיניים על פי רוב, נכונים, בעלי עלי עטיף כפול.

הגביע על פי רוב בעל 5 עלים או אונות או לעיתים רחוקות 4 והוא מאוחה עלים בבסיסו, ולעיתים הוא עטוף בחפיות (למשל בסוג ציפורן).

הכותרת בעלת 5 עלים לעיתים רחוקות 10 או אין כותרת כלל. עלי הכותרת מופרדים ותמימים או בעלי 2 או לעיתים רחוקות יותר אונות או שיניים. על פי רוב אפשר להבחין בהם בין טרף לציפורן, ולפעמים הוא מפורץ בראשו.

האבקנים ערוכים בדור אחד או שניים, מספרם 4 עד 10, כמספר עלי הכותרת או כפול מזה, לעיתים רחוקות פחות מזה.

הצופנים על האבקנים.

השחלה בת 2 עד 5 עלי שחלה, ובה מגורה אחת ושליה מרכזית או 3 עד 5 מגורות ושליה שהיא זוויתית בחלקה התחתון ומרכזית בחלקה העליון. השחלה יושבת ישר על המצעית או היא נישאת על עוקץ מיוחד שנקרא גינופור. ה**גִּינוֹפוֹר** (Gynophore) שמכונה גם נושא השחלה, הוא עוקץ המצעית, אותו חלק מן המצעית, שנושא את עלי השחלה והתארך בהמשך הוא מתפתח לנושא פרי. 

עמודי השחלה והצלקות 2 עד 5 (לפעמים אחד) מפורדים או לפעמים מאוחים.

השליה על פי רוב מרכזית או בסיסית. ביציות אחד או יותר.

הפרי הלקט בעל מגורה אחת או בעל מחיצות, נפתח על ידי קשוות או שיניים או שהפרי אגוזית, שקיק או ענבה שאינם נפתחים. מספר הקשוות או השיניים בנפתחות כלפי חוץ כמספר עלי השחלה או כפול מהם.

הזרעים קטנים וקלי הפצה. אין בהם אנדוספרם; חומרי המזון נאצרים ב־*perisperm* (רקמת אם). העובר ישר או כמעט ישר, ולעיתים פריפריאלי.

## סוגים

## קישורים חיצוניים

* 
## הערות שוליים

*
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1789
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אנטואן-לורן דה ז'יסייה
קטגוריה:משפחות צמחים