כדורעף חופים במשחקים האולימפיים

[ממוזער|הכדורעפניות ה[אוסטרליה|אוסטרליות קרי פוטהארסט ונטלי קוק, האלופות האולימפיות באולימפיאדת סידני (2000)]]
[ממוזער|משחק הגמר ב[אולימפיאדת בייג'ינג (2008): פיל דלהאוסר מארצות הברית ופביו לואיז מברזיל (בגבו למצלמה)]]
[ממוזער|הכדורעפנים ה[ארצות הברית|אמריקנים טוד רוג'רס ופיל דלהאוסר חוגגים את ניצחונם בגמר אולימפיאדת בייג'ינג (2008)]]
[ממוזער|הכדורעפניות האמריקניות [מיסטי מיי-טרינור וקרי וולש ג'נינגס, האלופות האולימפיות שלוש פעמים ברציפות בין 2004 ל-2012, עם נשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש, שבא לבקרן במהלך אימון באולימפיאדת בייג'ינג]]
תחרויות **[[כדורעף חופים]]** נערכות כחלק מ**[[המשחקים האולימפיים]]** מאז אולימפיאדת אטלנטה (1996), לאחר שבאולימפיאדת ברצלונה (1992) נערך טורניר כדורעף חופים שלא כחלק מהמשחקים.

## שיטת הטורניר
בכל טורניר משתתפים 24 זוגות, ולא יותר משני זוגות מכל מדינה. לאורך השנים נערכו מספר שינויים בשיטת הטורניר.

באטלנטה ובאולימפיאדת סידני (2000) הטורניר נערך בשיטת נוקאאוט, אך באופן שנותן למפסידים בסיבוב המוקדם הזדמנות להתקדם בכל זאת. 12 הזוגות שניצחו בסיבוב המוקדם, העפילו אוטומטית לשלב שמינית הגמר. 12 הזוגות שהפסידו, המשיכו לסיבוב הראשון. ששת הזוגות שניצחו בסיבוב הראשון התחרו בסיבוב השני. שלושת הזוגות שניצחו בסיבוב השני, וכן הזוג שהפסיד בהפרש הקטן ביותר בסיבוב זה, הצטרפו ל-12 הזוגות שכבר העפילו לשלב שמינית הגמר. לאחר מכן נמשכו המשחקים כטורניר נוקאאוט רגיל. שני המפסידים בחצאי הגמר מתמודדים זה מול זה במשחק על מדליית הארד.

באולימפיאדת אתונה (2004) השתנתה שיטת המשחקים. 24 הזוגות חולקו לשישה בתים. שתי הנבחרות שסיימו ראשונות בכל בית, וכן ארבע נבחרות שסיימו במקום השלישי עם מספר הניצחונות ויחס הנקודות הטוב ביותר, העפילו לשמינית הגמר, ומכאן המשיכו בשיטת נוקאאוט רגילה.

באולימפיאדת בייג'ינג (2008) נערך שינוי נוסף. גם הפעם חולקו הנבחרות לשישה בתים. שתי הראשונות בכל בית העפילו אוטומטית לשמינית הגמר. שתי הנבחרות שסיימו במקום השלישי עם מספר הניצחונות ויחס הנקודות הטוב ביותר, העפילו אף הן לשמינית הגמר. ארבע הנבחרות הנותרות שסיימו במקום השלישי קיימו משחק נוסף, ושתי המנצחות בו הצטרפו אף הן למעפילות לשלב שמינית הגמר.

## זכיות
לאורך השנים, ניכרת דומיננטיות של הזוגות האמריקאיים, שזכו בשלושה מתוך חמשת הטורנירים לגברים ובשלושה מתוך חמשת הטורנירים לנשים. קרי וולש ג'נינגס ומיסטי מיי-טרינור זכו שלוש פעמים ברציפות בטורניר האולימפי, בין 2004 ל-2012. מתוך עשרים הזוגות שהעפילו לאורך השנים לשלב הגמר בשני הטורנירים, שמונה היו אמריקאים ושמונה היו ברזילאים. עד כה, לפחות אחד מהזוגות בשלב הגמר היה תמיד מאחת משתי מדינות אלו. ארבעת הזוגות הנותרים היו מאוסטרליה, גרמניה, סין וספרד.

### נשים

### גברים
} אחמד טיג'ן ושריף יונוס ||  מרטינש פלאבינש ואדגרס טוצ' || 0-2
|-
| אולימפיאדת פריז (2024) ||  דייוויד אאהמן וג'ונתן הלווייג ||   נילס אילרס וקלמנס ויקלר || 0-2 ||  אנדרס מול וכריסטיאן סורום ||  אחמד טיג'ן ושריף יונוס || 0-2
|}

## מדליות

## השתתפות
### נשים
עד כה, השתתפו זוגות מ-32 מדינות בתחרויות כדורעף החופים האולימפיות לנשים. ארצות הברית וברזיל שלחו שני זוגות לכל אחת מהאולימפיאדות (ארצות הברית אף שלחה זוג שלישי לאולימפיאדה אותה אירחה, אולימפיאדת אטלנטה (1996)). אוסטרליה, גרמניה והולנד שלחו לפחות זוג אחד לכל אחת מהאולימפיאדות.

### גברים
עד כה, השתתפו זוגות מ-36 מדינות בתחרויות כדורעף החופים האולימפיות לגברים. ארצות הברית וברזיל שלחו שני זוגות לכל אחת מהאולימפיאדות (ארצות הברית אף שלחה זוג שלישי לאולימפיאדה אותה אירחה, אולימפיאדת אטלנטה (1996)). גרמניה שלחה לפחות זוג אחד לכל אחת מהאולימפיאדות.

## ראו גם
* כדורעף במשחקים האולימפיים

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:כדורעף חופים
קטגוריה:ענפי ספורט במשחקים האולימפיים