פקיסטן במשחקים האולימפיים

**[[פקיסטן]]** השתתפה לראשונה ב**[[המשחקים האולימפיים|משחקים האולימפיים]]** באולימפיאדת לונדון (1948), השנה בה הוכרה ההתאחדות האולימפית שלה על ידי הוועד האולימפי הבינלאומי. מאז השתתפה פקיסטן בכל האולימפיאדות מלבד באולימפיאדת מוסקבה (1980), אותה החרימה עם מדינות רבות נוספות במחאה על פלישת ברית המועצות לאפגניסטן. 

לאורך השנים צברו הפקיסטנים 11 מדליות, מהן 4 מדליות זהב. 8 מהמדליות, בהן שלוש ממדליות הזהב, הושגו בהוקי שדה, הישג המקנה לה את המקום השישי בטבלת המדליות של כל הזמנים בענף זה, אחרי הודו, הולנד, אוסטרליה, בריטניה וגרמניה. 

מאז אולימפיאדת ונקובר (2010) משתתפת פקיסטן גם במשחקי החורף, אך הישגיה בהם היו זניחים.

## היסטוריה
המשלחת הראשונה של פקיסטן למשחקים האולימפיים, כללה 39 ספורטאים אך רק 35 מהם השתתפו בפועל, מאחר שארבעת המתאבקים במשלחת נרשמו בטעות לתחרויות ההיאבקות בסגנון יווני-רומי במקום לסגנון חופשי. את ההישג המשמעותי היחיד השיגה נבחרת ההוקי שדה שזכתה במקום הרביעי לאחר הפסד במשחק על מדליית הארד להולנד. בנבחרת נכלל גם עלי דרה זוכה מדליית הזהב מאולימפיאדת ברלין, אז כחלק מהנבחרת של הודו הבריטית. 

באולימפיאדת הלסינקי (1952) שבה נבחרת ההוקי שדה וסיימה במקום הרביעי, לאחר שהפסידה 2-1 לבריטניה. את המדליה הראשונה לפקיסטן הצליחה הנבחרת להביא באולימפיאדת מלבורן (1956). הנבחרת הגיעה עד לגמר, בו הפסידה לנבחרת הודו 1-0. באולימפיאדת רומא (1960) התהפך הגלגל ופקיסטן זכתה במדליית הזהב הראשונה בתולדותיה, כשניצחונה בגמר על הודו, 0-1, קטע רצף של שש זכיות רצופות בזהב שרשמו ההודים. באותם המשחקים זכה גם המתאבק מוחמד בשיר במדליית ארד, בקטגוריית המשקל של עד 70 ק"ג.

באולימפיאדת טוקיו (1964) שבו ההודים וגברו על הפקיסטנים בגמר, בתוצאה 0-1, ובאולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) זכתה פקיסטן בתואר השני שלה, לאחר שגברה על נבחרת אוסטרליה 1-2. באולימפיאדת מינכן (1972) זכתה פקיסטן במדליית הכסף, לאחר שהפסידה בגמר למארחת, גרמניה המערבית, בתוצאה 1-0. לאחר חמש העפלות רצופות לגמר, הפסידה פקיסטן בחצי הגמר באולימפיאדת מונטריאול (1976) 2-1 לנבחרת אוסטרליה, וזכתה במדליית הארד לאחר שגברה על הולנד 2-3. 

באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984), אליה שבה לאחר היעדרות של 8 שנים, זכתה בתואר האולימפי השלישי והאחרון שלה, לאחר שגברה 1-2 על גרמניה המערבית. באולימפיאדת סיאול (1988) זכה המתאגרף סיד חוסיין שאה במדליית ארד, והיה זוכה המדליה הפקיסטני הראשון בענף שאינו הוקי שדה מזה 28 שנים. נבחרת ההוקי שדה הסתפקה במקום החמישי, הנמוך בתולדותיה עד אז.

באולימפיאדת ברצלונה (1992) זכתה נבחרת ההוקי שדה במדליה האחרונה שלה, מדליית ארד, לאחר שהפסידה בחצי הגמר 2-1 לגרמניה וגברה על הולנד 3-4 במשחק על המקום השלישי. מדליה זו הייתה גם האחרונה בה זכו הפקיסטנים בכל ענף שהוא, ובחמש האולימפיאדות שנערכו מאז הייתה פקיסטן המדינה המאוכלסת ביותר שלא זכתה באף מדליה. באולימפיאדת אטלנטה (1996) סיימה נבחרת ההוקי שדה במקום השישי, באולימפיאדת סידני (2000) במקום הרביעי (לאחר הפסד 1-0 לקוריאה הדרומית בחצי הגמר, והפסד 6-3 לאוסטרליה במשחק על מדליית הארד), באולימפיאדת אתונה (2004) במקום החמישי, באולימפיאדת בייג'ינג (2008) במקום השמיני ובאולימפיאדת לונדון (2012) במקום השביעי. 

באולימפיאדת אתונה (2004) במשלחת לראשונה שולבה שחיינית - רבאב רזא.

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) נעדרה נבחרת ההוקי שדה מהמשחקים, לראשונה בתולדותיה, מאחר שלא הצליחה להעפיל אליהם דרך תחרויות המבחן. המשלחת הפקיסטנית הייתה הקטנה בתולדותיה וכללה שבעה ספורטאים בארבעה ענפי ספורט לרבות ליאנה סוואן בשחייה. אף אחד מהם לא הצליח להגיע להישגים משמעותיים.

באולימפיאדת פריז (2024) זכה מטיל הכידון ארשד נדים במדליית זהב בשיא אולימפי ושיא אסיה של 92.97 מטר.

## מדליות

### לפי אולימפיאדה
**באולימפיאדות הקיץ:**

### לפי ענף
**בענפי הקיץ:**

## ראו גם
* פקיסטן במשחקים הפאראלימפיים
* פקיסטן במשחקים האולימפיים לנוער

## קישורים חיצוניים

* אתר הוועד האולימפי של פקיסטן

## הערות שוליים

קטגוריה:מדינות במשחקים האולימפיים
קטגוריה:פקיסטן: ספורט