open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
גנאיוס סרוויליוס גמינוס

**גנאיוס סרוויליוס גמינוס** (Gnaeus Servilius Geminus) היה קונסול ומצביא רומאי, שפיקד על כוחות צבא וצי במלחמה הפונית השנייה.

גנאיוס סרוויליוס, בנו של פובליוס סרוויליוס גמינוס, נבחר לקונסולאט בראשית שנת 217 לפנה"ס ועמד בראש הצבא שהמתין לחניבעל ליד ארימינום (רימיני). לאחר מות הקונסול גאיוס פלאמיניוס בקרב טראסימנה (אפריל 217) ובחירת קווינטוס פאביוס מאקסימוס לדיקטטור (יוני 217), שוחרר גמינוס מפיקודו היבשתי. תוך כדי כך הגיעו ידיעות לרומא, כי אוניות קרתגיות משייטות סמוך לעיר ואף הצליחו ללכוד בחופי אטרוריה ספינות משא שהובילו אספקה אל הצבא הרומי הנלחם בהיספניה. פאביוס מאקסימוס מינה את גמינוס לפיקוד על הצי, והטיל עליו להגן על חופי איטליה ולרדוף אחר השייטת הקרתגית. הלה הכשיר את אוניות המלחמה שנשארו ברומא, מאה ועשרים במספר, וגייס חיילים רבים בעיר ובהם גם עבדים משוחררים לשירות באוניות כחיילי-צי ולהגנה על העיר מפני התקפה מן הים. כשנודע למפקד השייטת הקרתגית כי הרומאים דולקים אחריו, נמנע מהתמודדות ושב דרך סרדיניה אל קרתגו. גמינוס, שטרפו חמק ממנו, הפליג אל ליליבאיום שבסיציליה ומשם אל אפריקה, השם את האי מנינקס (ג'רבה) הסמוך לקרתגו, חס על אדמת האי קרקנה הסמוך לו בתמורה לדמי כופר וחזר אל ליליבאיום. עם שובו לסיקיליה מסר את הפיקוד על הצי לידי הפראיטור טיטוס אוטקיליוס קראסוס. הוא עצמו שב אל רומא, כדי לקבל יחד עם עמיתו לקונסולאט את הפיקוד על הצבא מידי הדיקטטור פאביוס מאקסימוס שכהונתו נסתיימה. עד סוף הקונסולאט שלהם ניהלו גמינוס ועמיתו אסטרטגיה פביאנית, ונמנעו מלהיכנס לקרב הכרעה עם חניבעל.

בתחילת שנת 216 לפנה"ס, עם סיום הקונסולאט שלו, התמנה גמינוס לפרוקונסול. כאשר חככו הרומאים בדעתם לפני קרב קאנאי מה עליהם לעשות, היה גמינוס היחיד שתמך בדעתו של הקונסול לוקיוס אמיליוס פאולוס כי יש להימנע מהתמודדות, אך דעתם לא התקבלה. בקרב פיקד גמינוס על מרכז המערך הרומאי ובו אף נהרג (2 באוגוסט 216).  

## מקורות
*  פוליביוס. **היסטוריה**. כרך ראשון, ספרים א-ו. תרגם וכתב מבואות: בנימין שימרון. ירושלים, מוסד ביאליק, 1991.  
* טיטוס ליוויוס. **תולדות רומא**. ספרים א, ב, כא, כב, ל. תרגמה מרומית: שרה דבורצקי. ירושלים, מוסד ביאליק, תשל"ב.

* s.v. "Geminus, Servilius" (2) in: Smith, W. (editor), *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology*, 1867. Digitized copy in: Perseus.

## הערות שוליים

קטגוריה:רומאים במלחמה הפונית השנייה
קטגוריה:קונסולים ברפובליקה הרומית
קטגוריה:רומאים בתקופת הרפובליקה
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-3 לפנה"ס
מרק שכטמן

**מרק שכטמן** (1928 – 2019) היה צייר וסופר ישראלי באר שבעי יליד ברית המועצות. בנו של הצייר מנואיל שכטמן.

## ביוגרפיה
נולד בקייב, אוקראינה. למד באוניברסיטה טכנית במוסקבה ופקולטה לאסתטיקה טכנית בקייב והשלים תואר שני בהנדסת מכונות. את יסודות הציור למד אצל אביו - הצייר היהודי הנודע מנואיל שכטמן ובהמשך למד באופן עצמאי. בשנת 1980 עלה לישראל.

שכטמן חבר אגודת הציירים והפסלים בישראל.

## עבודתו
ציוריו של מרק שכטמן כוללים ציורי נוף, דיוקן, בעלי חיים, טבע דומם והווי חיים שונים. הוא משתמש בטכניקות ציור של צבעי מים, פסטל, שמן, גרפיקה ותחריט.

תערוכות יחיד: מתנ"ס שדרות, ספרייה עירונית באר שבע, עיריית לנגסונד (נורווגיה), בסיס חיל האוויר - נבטים, חברת UPS, מכללה אקדמית ע"ש סמי שמעון ועוד. 

תערוכות קבוצתיות: תיאטרון לאומי "הבימה", תערוכה "3000 שנה לירושלים"- בודפשט (הונגריה), מכון לאונקולוגיה - באר-שבע, בית האמנים ע"ש שאגאל, בית אומנים - באר-שבע, בית ציוני אמריקה - תל אביב, תיאטרון ירושלים, ספרייה עירונית - באר-שבע, יד לבנים - באר-שבע, עיריית באר שבע, מכללה אקדמית - באר-שבע ועוד.

מספר יצירות של מרק נמצאות באוספים פרטיים בישראל ומחוצה לה. אחדות מתמונותיו אצל מלך נורווגיה, אצל הרב הראשי של בירת נורווגיה - אוסלו וכן בלשכת יושב ראש הפרלמנט הנורווגי.

במסגרת הפרויקט של משרד החינוך "יום אומן" צייר ביחד עם התלמידים ציורי קיר בכ-40 בתי ספר ברחבי הנגב ולימד רישום וציור. לימד רישום וציור בקרב ילדים ומבוגרים במספר מרכזים קהילתיים כגון: מתנ"ס לווין, עמותת "עמך", בסיס צבאי מחנה נתן ועוד. יזם והשתתף בפרויקטים אמנותיים אחדים: אחרי הפיגוע בדולפינריום תל אביב ביצע ציורי קיר בבית הספר "שבח מופת" ביחד עם תלמידי בית הספר, וכן ציורי קיר בבית הספר במחנה נתן. 

מרק שכטמן פרסם מספר סיפורים, מאמרים וזיכרונות בעיתונים, כתבי עת בישראל, רוסיה וארצות הברית וכן באינטרנט.

## גלריה

Camel-mark.JPG|גמל
Galilean spring.jpg|אביב בגליל
Apprentice.jpg|מתחנך
Beduins girl.jpg|נערה בדואית
ELLA.jpg|אלה


## קישורים חיצוניים

* 
* תמונות של מרק שכטמן
* תערוכת מרק שכטמן במכללה אקדמית ע"ש סמי שמעון 
* סיפורים מאת מרק שכטמן

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:ישראלים ילידי ברית המועצות
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה הטכנית של מוסקבה לתקשורת ואינפורמטיקה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1928
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2019
מאזניים (קבוצת כוכבים)

**מאזניים** (♎︎) היא קבוצת כוכבים על גלגל המזלות ששוכנת בין בתולה במערב ועקרב במזרח. השמש נמצאת בקבוצה זו במהלך נובמבר. בעבר הייתה קבוצה זו חלק מקבוצת עקרב וכוכביה הבהירים היו הצבתות שלו.

## כוכבים מעניינים
**[[זובנאלג'נובי|α במאזניים]]** (**זובנאלג'נובי** – בערבית, הצבת הדרומי של העקרב) הוא כוכב כפול במרחק של 77 שנות אור. במשקפת קל להבחין שלכוכב העיקרי בבהירות נראית מדרגה 2.8 יש בן זוג עם בהירות מדרגה 5. α במאזניים נמצא כמעט על קו המילקה ולכן מדי פעם חולפים על פניו הירח וכוכבי הלכת.

**[[זובנאשמאלי|β במאזניים]]** (**זובנאשמאלי** – בערבית, הצבת הצפוני של העקרב) הוא כוכב כחול – ירקרק במרחק של כ-160 שנות אור. זהו הכוכב הירקרק היחידי שניתן לראות בעין ללא ציוד עזר.

## מיתולוגיה
הקבוצה נחשבה בעבר לחלק מקבוצת עקרב והיוותה את הצבתות שלו. רק מאוחר יותר הופרדה הקבוצה וצורפה לגלגל המזלות כמזל האחרון מבין ה-12. זהו המזל היחידי שאינו מייצג יצור חי (דלי מייצג איש נושא דלי). במיתולוגיה היוונית זוהתה הקבוצה כמאזני הצדק אותם אוחזת אלת הצדק אסטראה, בתם של זאוס ותמיס, המיוצגת על ידי קבוצת בתולה הסמוכה.

## ראו גם
*מזל מאזניים

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:קבוצות כוכבים
קטגוריה:48 קבוצות הכוכבים של תלמי
הסכם מוסקבה (1921)

**הסכם מוסקבה** או **הסכם האחווה** (ברוסית: **Московский договор**, בטורקית: **Moskova Antlaşması**) היה הסכם ידידות בין האספה הלאומית הגדולה של טורקיה בהנהגתו של אטאטורק לבין רוסיה הסובייטית בהנהגתו של לנין. ההסכם נחתם ב-16 במרץ 1921 והתבסס על חוזה ברסט-ליטובסק שנחתם עם האימפריה העות'מאנית במרץ 1918. בהקדמה להסכם נקבע העיקרון של "אחוות אומות בין החותמים" וכי לכל מדינה יש את הזכות לקבוע בחופשיות את עתידה שלה. במסגרת ההסכם נקבע קו הגבול בין רוסיה לבין טורקיה, וכן מוסדו יחסי הידידות בין המדינות. בעת החתימה על הסכם מוסקבה, טרם הוקמו הרפובליקה הטורקית והוא נחתם על ידי נציגי האספה הלאומית הגדולה של טורקיה. הגבול הטורקי באזור לא השתנה עד היום.

ב-23 באוקטובר 1921 ההסכם אוחד עם הסכם אלכסנדרופול ואף הורחב במסגרת הסכם קארס.

## קישורים חיצוניים

* הסכם מוסקבה, הטקסט המקורי ברוסית
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:מלחמת העצמאות של טורקיה
מוסקבה
מוסקבה
מוקבה
קטגוריה:1921
קטגוריה:1921 ברוסיה
מבצע קהיר

**מבצע קהיר** הוא סרט קולנוע, קופרודוקציה ישראלית-מערב גרמנית, שחלקו צולם בישראל והופץ מחוצה לה בשמות Trunk to Cairo, Cairo Campaign ובגרמנית: Einer spielt falsch.

זהו סרט ריגול דובר אנגלית שהופק על רקע מרוץ החימוש בין ישראל ומצרים, המדענים הגרמנים במצרים ופרשת האיש במזוודה בשנות השישים, ובהשראת סרטי ג'יימס בונד.
הסרט צולם בישראל בשנת 1965, בוים על ידי מנחם גולן ורפאל נוסבאום והוא מלווה מוזיקה שהלחין דובי זלצר. הקרנת הבכורה נערכה בקולנוע בן יהודה בתל אביב בסוף פברואר 1966.
בסרט השתתפו שחקנים ישראלים רבים ובהם יוסף ידין, גילה אלמגור, בומבה צור, אילנה עדן, זאב ברלינסקי ושלמה וישינסקי ולצדם השחקנים הזרים ג'ורג' סנדרס ואודי מרפי שמילא בסרט את תפקיד הסוכן החשאי, גיבור הסרט. העלילה מתרחשת בקהיר ובצילום הסרט נבחרה יפו לייצג את קהיר, הצילומים היו בין היתר ביפו העתיקה, כיכר השעון, קיסריה והרצליה, הסצנות של המפעל לייצור טילים צולמו בחורבות "בית החרושת לספירט" שהיה בחולות הרצליה (לא קיים היום).

## עלילה
מייק מריק (אודי מרפי) הוא סוכן אמריקאי שתפקידו להשמיד מפעל לייצור טילים במצרים, המנוהל על ידי צוות מדענים גרמניים. הוא נפגש בקהיר עם מדען גרמני (ג'ורג' סנדרס), המפתח טיל המיועד להגיע לירח, אך יכול לשמש גם כטיל בליסטי. הגיבור בורח עם בתו של המדען, שבה התאהב באיטליה, שם הוא נלכד בידי סוכנים מצרים, המכניסים אותו למזוודה, אותה הם עומדים לשלוח במטוס לקהיר. האיטלקים תופסים את הסוכנים המצרים, פותחים את המזוודה ומגלים בה את גופתו של סוכן מצרי ולא את גיבור הסרט, שהצליח להיחלץ ממנה וטס לקהיר להמשיך במשימותיו.

## שחקנים

## קישורים חיצוניים

* אלי אשד, מבצע קהיר הסרט והספר, בלוג המולטי יקום של אלי אשד, אוגוסט 2025

קטגוריה:סרטי 1966
קטגוריה:סרטי ריגול
קטגוריה:סרטים העוסקים בסכסוך הישראלי-ערבי
קטגוריה:סרטי אמריקן אינטרנשיונל פיקצ'רס
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1966
קטגוריה:סרטי מנחם גולן
קאמארג

שמאל|ממוזער|250px|קאמארג
שמאל|ממוזער|250px|להקת פלמינגו
**קאמארג** (בצרפתית: **Camargue**) הוא חבל ארץ של אדמת ביצות בדלתה של הנהר רון בדרום צרפת.

הקאמארג משתרע על שטח של 930 קילומטר רבוע ומהווה את הדלתה הגדולה ביותר במערב אירופה. הוא מופרד מן הים על ידי גבעות חול ומוקף מים מכל צדדיו. יש בו לגונות של מים מלוחים ובמרכזו יש לגונה גדולה המשתרעת על שטח של 65 קילומטר רבוע שעומקה פחות משני מטרים.

הקאמארג הוא אתר טבע המשמש כתחנה בנדידת עופות, והוא מפורסם גם בשל סוסי הפרא הגדלים בו מזה מאות בשנים. יש בו עדרי בקר הגדלים בתנאים טבעיים בפיקוח בוקרים רכובים על סוסים. רוב הפרים מיוצאים לספרד ומשמשים שם במלחמות שוורים. אנפית הבקר מצטרפת לעדרים, ואוכלוסיית בעלי החיים כוללת גם את הפלמינגו הגדול וזנים שונים של דגים. הצמחייה עשירה ורבגונית וכוללת בין היתר את אשל המים.

חלק גדול של הקאמארג יובש לצורכי חקלאות ובהם גידול אורז, כבשים וסוסים. בפארק האזורי שהוקם ב-1970 יש מוזיאון שבו מוצגים הצמחייה ובעלי החיים המיוחדים לחבל ארץ זה. בירת האזור היא העיר ארל שבגבולו הצפוני של הקאמארג.

הסרט הצרפתי  ("Crin-Blanc", 1953) בבימויו של אלבר למוריס מתעד את אופיו המיוחד של חבל ארץ זה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור: גאוגרפיה
קטגוריה:ביצות באירופה
קטגוריה:צרפת: שמורות ביוספריות
קטגוריה:דלתאות נהר
קטגוריה:אתרי רמסר
קטגוריה:אוקסיטניה (חבל מנהלי)
בורא עולם (גנוסיס)

בתורות הנוצריות הגנוסטיות, **בורא העולם** (ביוונית: **δημιουργός**, דמיורגוס) הוא חצי אל או אל פחוּת או השטן עצמו. הוא נוצר תוך הפריה עצמית של אמו סופיה. בתכשיטים שנמצאו דמותו מתוארת כבעלת ראש של אריה.

על פי המרקיוניזם, הוולנטיניזם ועוד תורות גנוסטיות, מזוהה בורא העולם עם האל היהודי, האל שציווה את התורה ליהודים. הם מתארים אותו כאל רודף צדק, ואמת, רחמן ואוהב, שברא את העולם בעצמו.

לפי המיתולוגיה הגנוסטית, בתוך המלאות האורגנית של האלוהות מתרוצצות ישויות אלוהיות רוחניות. אחת מהישויות הללו – ספירת החוכמה – השתוקקה אל האלוהות הטובה, דבר שהוליד כנפל ישות שלילית – את האל הרע והדמוני דמיורגוס (שקרוי בשמות נוספים), שהוא אחד האיאונים בתוך הפלרומה של האלוהות, והוא שברא את העולם הגשמי בו אנו חיים, כאקט של מרידה באל העליון. מכאן שהעולם הזה הוא בעצם מעשה שטן. הדמיורגוס מתבטא כאלוהי הבשר והחומר, בניגוד לאל הטוב, אלוהי הרוח.
אך הדמיורגוס לא הסתפק בכך, לפי המיתוס הגנוסטי הוא גנב 'ניצוצות' של קדושה והטמינם במעבה המציאות הגשמית. ניצוצות אלה הן נשמותיהם של בני האדם, או ליתר דיוק של הגנוסטים. האפשרות היחידה שבה נשמות אלו יכולות לצאת מתוך כבלי העולם החומרי שבהם הן מצויות, היא בכוח הידיעה הפנימית – כשמגיע האדם לידיעה שהוא אינו שייך לעולם זה, אלא לעולם נעלה יותר, ונשמתו נתגלגלה אליו שלא ברצונה, הוא ישתחרר מכבלי העולם הזה ויחזור לאל הנעלם, לשורש האילן והמציאות כולה, שממנו נעקרה הנשמה שהשתלשלה בעל כורחה.
הגנוסטיקנים זיהו את דמיורגוס עם אלוהי היהדות ואלוהי התנ"ך שברא את העולם. אך הוא לא רק ברא את העולם, אלא גם העניק לו את התורה – שאינה רוחנית ומטפיזית גרידא, אלא מכוונת לעולם הגשמי ולחיי המעשה הגופניים. מכאן שחוקיות העולם והתורה מקבילים זה לזה. מכך יוצא שהתורה היא פרי הביאושים של הדמיורגוס ומעין 'מעשה שטן', שיש לפרשה באופן קונספירטיבי, ויש לעקור אותה ואת נושאיה מהעולם.

בעיני הגנוסטים, העולם כפי שהוא נראה כמעשה שטן, לכן מתקבל על הדעת שבוראו היה בעצמו שטן. הגנוסטים דוגלים בדואליות של טוב מול רע, רוחני מול חומרי וכיוצא בזאת. אם לפי תפיסה זו העולם החומרי הוא רע, הרי שגם יוצרו חייב להיות מרושע. המשמעות המקורית של המילה דמיורגוס היא אומן, בעל מלאכה (-אורגוס) המשרת את הציבור (דמוס) כלמור מומחה. המילה הפכה למונח פילוסופי ב"טימאיוס", אחד הדיאלוגים המאוחרים של אפלטון, כ-360 שנה לפני ישו.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:תאולוגיה נוצרית
קטגוריה:אלים
קטגוריה:אלוהים
מרקוס ואלריוס מסאלה

**מרקוס ואלריוס מסאלה** (Marcus Valerius Messalla) היה מדינאי ומצביא רומאי, שפעל במלחמה הפונית השנייה וכפי הנראה גם לאחריה.

## ביוגרפיה
מסאלה היה בנו של מרקוס ואלריוס מסאלה, קונסול שנת 226 לפנה"ס. ב-210 לפנה"ס, בשנה התשיעית למלחמה הפונית השנייה, נבחר למפקד הצי (praefectus classis) בסיקיליה (סיציליה). לפקודת מרקוס ואלריוס לאיווינוס, הקונסול של אותה שנה, נחת מסאלה עם חייליו באפריקה, פשט על סביבות אוטיקה, ושב אל ליליבאיום עם שלל רב ושבויים לאחר ארבעה-עשר ימים. כאשר הורה הסנאט ללאיווינוס למנות דיקטטור, בחר בפקודו מסאלה, אך הן הסנאט הן אספת הקנטוריות פסלו את המינוי. אפשר שאותו מסאלה היה גם פראיטור פרגרינוס ב-194 לפנה"ס וקונסול ב-188 לפנה"ס, אז הוקצתה לו הפרובינקיה ליגוריה יחד עם צבא קונסולארי; סמוך מאוד לסוף השנה שב מסאלה לרומא כדי לנהל את בחירת המגיסטראטים של השנה הבאה; הוא איחר להגיע למועד הנקוב, אף שלא היה דבר במהלכיו בפרוביניקה שהצדיק איחור מעין זה. ב-174 לפנה"ס היה מסאלה אחד משלושה שליחים שיצאו בשם הסנאט אל פרסאוס מלך מוקדון, וב-172 לפנה"ס התמנה לדקמוויר סאקרורום במקומו של מרקוס איימיליוס פאפוס שהלך לעולמו. 

## מקורות
* ערך זה כולל חלקים מתורגמים של הערך "Mesalla" מתוך החיבור  Smith, W. *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology,* 1867, הנמצא כיום ברשות הציבור. העתק דיגיטלי בתוך: Perseus.
* Livius. Translated by F.G. Moore. The Loeb Classical Library. London, William Heinemann, 1919-1959 .  
## הערות שוליים

קטגוריה:רומאים במלחמה הפונית השנייה
קטגוריה:קונסולים ברפובליקה הרומית
קטגוריה:רומאים בתקופת הרפובליקה
המפסיקורה

ממוזער|שמאל|ציור המתאר את דמותו של המפיסקורה
**המפסיקורה** (**Hampsicora**) היה ראש שבט סרדיני, אשר מרד ברומאים במהלך המלחמה הפונית השנייה ונכשל.

לאחר מפלת הרומאים בקרב קאנאי (216 לפנה"ס) ניהל המפסיקורה מגעים חשאיים עם הקרתגים, והציע להם לשלוח חיילים אל סרדיניה כדי להוציאה משליטת רומא אויבתם. גישושיו מצאו אוזן קשבת בקרתגו, ועזרובעל, המכונה "הקרח" (Hasdrubal Calvus), נשלח עם צי וצבא כדי לחבור למורדים. אלא שקודם הגעת הקרתגים אל סרדיניה ובעוד המפסיקורה עצמו עסוק בגיוס חיילים בלב האי, נחפז בנו היאוסטוס (Hiostus) להיכנס לקרב עם הפראיטור טיטוס מאנליוס טורקוואטוס (Titus Manlius Torquatus), אך נחל תבוסה. בואו של עזרובעל שינה אומנם את פני הדברים, אך לא לזמן רב. במהלך התקפתם המשותפת על קאראליס (Caralis), בירת הפרובינקיה, נתקלו עזרובעל והמפסיקורה במאנליוס, ובקרב שהתלקח הוכו מכה ניצחת. היאוסטוס נהרג בקרב, והמפסיקורה, שהצליח למלט את נפשו משדה המערכה, שם קץ לחייו כשהגיעה אליו הידיעה על מות בנו. אירועים אלה התרחשו בקיץ שנת 215 לפנה"ס.

## מקורות
* ערך זה כולל קטעים מתורגמים מהחיבור  Smith, W. (editor), *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology,* 1867 הנמצא כיום ברשות הציבור. העתק דיגיטלי בתוך: Perseus.

* Livius. Translated by F.G. Moore. The Loeb Classical Library. Cambridge (MA), Harvard University Press, and London, William Heinemann, 1919-1959 .  

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:המלחמה הפונית השנייה: אישים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-3 לפנה"ס
שעה מכושפת: אל תחשבו על זה

**שעה מכושפת: אל תחשבו על זה** (באנגלית: **The Haunting Hour: Don't Think About It**) הוא סרט טלוויזיה לפי ספרו של ר.ל. סטיין שעלה על מסך הטלוויזיה בשנת 2007. בתפקידים הראשיים משחקים אמילי אוסמנט בתפקיד קאסי וקודי לינלי בתור שון. הסרט יצא על גבי DVD בתאריך 4 בספטמבר 2007. הוא שודר לראשונה בקרטון נטוורק ב-7 בספטמבר 2007.

בהשראת הסרט הופקה סדרת טלוויזיה בשם "שעה מכושפת", אשר שודרה במקור החל משנת 2010 עד 2014.

## עלילה

קאסי (אמילי אוסמנט) היא נערה מתבגרת בת 13, גותית ומרדנית. כאשר היא עוזבת את בית ספרה הישן ועוברת לשכונה חדשה ולבית חדש היא חייבת למצוא דרכים אחרות להעביר את הזמן והיא עושה זאת כשהיא מציקה לאחיה הקטן מקס ולילדים בבית ספרה, במיוחד למלכת נשף התחפושות, פריסילה. כאר היא הולכת לספריה היא נתקלת בחנות מסתורית בשם: חנות ליל כל הקדושים. היא נכנסת ונתקלת במגוון דברים מפחידים כאשר המוכר מפנה אותה לאגף הספרים. כשהיא מגיעה לשם היא רואה שישנו רק ספר אחד ושמו: "הדבר המרושע". היא חוזרת לביתה עם הספר ומתבשרת כי היא חייבת ללוות את אחיה הקטן לאסוף ממתקים. כשהם חוזרים הוא הורס לה בטעות עבודה של בית-ספר והיא מחליטה לקרוא לו את הספר על אף פחדיו מסיפורים מפחידים. היא מתעלמת מההוראה בתחילת הספר: "אל תקראו בקול רם" ומקריאה את הסיפור על חיה מפחידה שמאכילה את צאצאיה בבשר חי שהיא תופסת. הספר מסתיים במילים: "אל תפחדו, אל תיראו ואל תשתגעו מהקריאה, החיה לא אמיתית, אלא אם כן חושבים עליה." כאשר מקס חושב על החיה היא קמה לחיים וחוטפת אותו מהמיטה. כך היא עושה גם לשליח פיצה ולפרסילה. כאשר שון (קודי לינלי) הילד המקובל של השכבה רואה את זה הוא רץ לקאסי והם יוצאים למסע כדי להרוג את המפלצת. בסופו של הסיפור הם מנצחים אותה ותוך כדי גם מתאהבים זה בזה.

## דמויות ושחקנים
* קאסי קלר - אמילי אוסמנט
* מקס קלר - אלכס ויזנריד
* שון רנפורד - קודי לינלי
* פריסילה רייט - בריטני קוראן
* מוכר בחנות - טובין בל
* איילין קלר - מישל דאפי
* ג'ון קלר - ג'ון הוקינסון
* מוכר הפיצה - מייקל דיקסון ה-2
* רלף - נייג'ל אש

## תוספות מיוחדות ל-DVD
* עשיית הסרט
* וידאוקליפ מיוחד של אמילי אוסמנט עם השיר "I Don't Think About It"
* משחק מולטימדיה
* מסע לעולם הדמיון של ר. ל. סטיין.

## מוזיקה בסרט
* אמילי אוסמנט, "I Don't Think About It"
* אדם מרין, "Still Alright"
* פיילד פלייט, "Tell Me"

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:סרטי 2007
קטגוריה:סרטי אימה מ-2007
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי אולפני יוניברסל
קטגוריה:סרטי אימת-חג: ליל כל הקדושים
Philosophia

**Philosophia** הוא רבעון לפילוסופיה בשפה האנגלית היוצא לאור בהוצאת שפרינגר.

## היסטוריה
כתב העת נוסד על ידי אסא כשר ואלכס בלום בשנת 1971. השניים שימשו כעורכיו עד לשנת 1975 ומאז עד 2022 נערך על ידי כשר לבדו. עד לשנת 2022 הוא נקרא "הרבעון הפילוסופי של ישראל", אך בשנת 2022 הוחלף כשר כעורך ושם כתב העת שונה ל"כתב עת גלובלי לפילוסופיה". שינוי זה התבצע לאחר פרסום מאמרים בעלי תוכן אנטישמי בתקופת כהונתו של כשר כעורך, שערורייה שהביאה גם להתפטרות של עורכי משנה של כתב העת. מאז 2022 עורך את כתב העת פרופ' מיטשל גרין מאוניברסיטת קונטיקט.  

בכתב העת התפרסמו מאמרים בתחומי המשנה השונים של הפילוסופיה וההיסטוריה של הפילוסופיה, ועל נושאים המשיקים גם לתחומי ידע אחרים כגון גזענות, טרור, רגש, איידס, ענישה, מוסר ועוד.

## כותבים
כתב העת משמש אכסניה למאמרים פרי עטם של חוקרים ישראלים לצד חוקרים זרים בעלי שם. בין היתר התפרסמו בכתב העת מאמרים מאת הכלכלן זוכה פרס נובל קנת' ארו, הפילוסופים הבריטים אלפרד ג'ולס אייר, פיטר גיץ', פיטר סטרוסון וגילברט רייל, הפילוסוף האמריקאי וילארד ואן אורמאן קוויין, הפילוסוף ההולנדי-אמריקאי באס ואן פראסן, הפילוסוף האוסטרלי פיטר סינגר, הפילוסוף הפיני יאקו הינטיקה, ההיסטוריון האמריקאי ריצ'רד פופקין ורבים אחרים.

מלבד כשר, עם חברי המערכת נמנו:
* אלכס בלום (אוניברסיטת בר-אילן)
* שלמה אבינרי (האוניברסיטה העברית)
* אהרון בן-זאב (אוניברסיטת חיפה)
* משה (מקס) ימר (אוניברסיטת בר-אילן)
* דוד הד (האוניברסיטה העברית)
* אריאל רובינשטיין (אוניברסיטת תל אביב)
* דב גבאי (קינגס קולג' לונדון)
* רוברט הופמן (אוניברסיטת העיר ניו יורק)
* ג'ונתן כהן (אוניברסיטת אוקספורד)
* שלום לפין (קינגס קולג' לונדון)
* קאי נילסן (אוניברסיטת קונקורדיה)
* סול קריפקי (אוניברסיטת העיר ניו יורק)
* ויליאם רודיק (אוניברסיטת ניו יורק)
* ג'ורג' שלזינגר (אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל)

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: כתבי עת מדעיים
קטגוריה:פילוסופיה
אסטראה

**אסטראה** () היא האלה הבתולה של הצדק, התמימות והטוהר במיתולוגיה היוונית. היא מתוארת לעיתים כאוחזת במאזניים. 

אסטראה ידועה בתור האלה האחרונה שחייתה לצד בני האדם במהלך תור הזהב של האנושות. לפיכך, היא מהווה לעיתים דמות סמלית לאדם טהור שמביא עמו תקופה של שגשוג, או לחלופין, שעזיבתו מביאה תקופה נחשלת של נבילה.

אין לבלבל בינה לבין אסטריה, בתם של קויוס ופויבה ואחותה של לטו. לעיתים קיימת התמזגות של אסטראה עם דיקה, אלת הצדק ובתם של זאוס ותמיס, והן חולקות מיתוסים דומים.
## מיתוסים
[שמאל|ממוזער|200px|ציור המתאר את עלייתה של אסטראה לשמיים. מאת [סלבטור רוזה 1665.]]

אמה של אסטראה היא אאוס, אלת השחר; ואביה אסטראוס, המכונה "אבי הכוכבים". בין אחיה ניתן למנות את ארבעת רוחות השמיים.

לפי היצירה "פנומנה" מאת ארטוס, אסטראה חיה בשלווה לצד בני האדם בתור הזהב של האנושות. בני האדם עוד לא הכירו מלחמות, עוד לא אכלו בעלי חיים ולא שטו בים. הם נהנו מהשפע של האדמה שהזינה אותם. בעידן הכסף, ראתה אסטראה את תחילת השחתתם של בני האדם. היא התרחקה מהם במגוריה ולא התערבבה עמם עוד, היא הטיפה להם על אובדן מוסריותם והתרחקותם מאבותיהם. לבסוף הגיע עידן הנחושת, הדור הראשון בו אנשים חישלו חרבות ואכלו בעלי-חיים. אסטראה תיעבה את הדור הזה ועזבה את הארץ אל השמיים.

ביצירות אחרות בהן המיתוס מסופר אסטראה עזבה את הארץ במהלך דור הברזל. גם ביצירות אלו הגורם לעזיבתה הוא השחתתם של בני האדם, עם דגש על הופעתן של מלחמות ותאוות בצע.

לאחר עלייתה לשמיים הפכה אסטראה לקבוצת הכוכבים בתולה והמאזניים שהיו עמה הפכו לקבוצת הכוכבים מאזניים. גרסאות אחרות מייחסות את קבוצת הכוכבים מאזניים לאלת הצדק דיקה.

## ראו גם
* בתולה (קבוצת כוכבים)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלים יווניים
קטגוריה:דמויות מהמיתולוגיה שעל שמן כוכב לכת מינורי
עזרובעל (קאלבוס)

**עזרובעל**, המכונה "הקירח" (Hasdrubal Calvus), היה מצביא קרתגי שנשלח בראש צבא אל סרדיניה, במהלך המלחמה הפונית השנייה, כדי לסייע ליושבי האי למרוד ברומא.

המרד שהצית ראש השבט הסרדיני המפסיקורה בשנת 215 לפנה"ס עורר תקווה בקרב מנהיגי הקרתגים כי יוכלו להשיב לעצמם את השליטה באי, שניטלה מהם בעקבות מפלתם במלחמה הפונית הראשונה. על כן, כשפנה אליהם המפסיקורה בבקשת סיוע, לא היססו, והעמידו את עזרובעל בראש צי וצבא השווים בגודלם לאלו אשר נשלחו אל מאגו הנלחם בהיספניה (ספרד). סערה עזה הסיטה את צי המשלוח מנתיבו, האוניות נטרדו אל חופי האיים הבלאריים, ושם התעכבו זמן רב לצורך תיקון הנזקים החמורים שנגרמו להן. בינתיים קיבלו האירועים בסרדיניה מפנה לרעה מבחינת עזרובעל, אך חרף כך הוא הנחית את כוחותיו באי וצירפם לאנשיו של המפסיקורה. השניים פשטו על אדמות השבטים האוהדים את הרומאים וכבר היו לוכדים את קאראליס (Caralis), בירת הפרובינקיה, אלמלא נתקלו בצבאו של מאנליוס. הקרב בין הצדדים הסתיים במפלה מוחצת של הקרתגים ובעלי בריתם. עזרובעל עצמו נפל בשבי והובל בתהלוכת ניצחון שערך מאנליוס ברומא.

## מקורות
* ערך זה כולל קטעים מתורגמים מהחיבור: Smith, W. (editor), *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology,* 1873, הנמצא כיום ברשות הציבור. העתק דיגיטלי בתוך:  Perseus.

* Livius. Translated by F.G. Moore. The Loeb Classical Library. Cambridge (MA) Harvard University Press, and London, William Heinemann, 1919-1959 .


## הערות שוליים

קטגוריה:קרתגים
קטגוריה:קרתגים במלחמה הפונית השנייה
משלים (תחביר)

**משלים** (בלועזית: קומפלמנט) הוא רכיב תחבירי, שמוסיף או משלים לקורא מידע אודות שם עצם או פועל.

## משלימי הפועל
**משלים הפועל** הוא חלק המשפט המוסיף מידע לנשוא הפועלי. נוהגים להבדיל בין **משלים מוצרך** שחיוני לשלמות המשפט ובין **משלים שאינו מוצרך** (או בשמו האחר נספח), שרק מוסיף מידע למשפט וניתן להשמיטו. על פי הבלשנות הגנרטיבית, ההבדל העיקרי בין המשלים המוצרך לנספח הוא שהמשלים מקבל תפקיד תטא  מהפועל ואילו הנספח לא מקבל תפקיד תטא. 
מבחינת התחביר, המשלים מנותח כאחות לפועל והנספח מנותח כאחות לרמה הבאה של הפועל. 
### המושא

**המושא** הוא  **משלים מוצרך** שהוא האובייקט שעליו נעשית הפעולה בנשוא.

### התיאור

התיאור הוא משלים שאינו מוצרך.
### משלים מקום מחויב
**משלים מקום מחויב** הוא **משלים מוצרך** שבדומה ל**תיאור מקום** עונה על השאלה "איפה?". לפי "תאורית הסמנטיקה הגנרטיבית" הפועל מתייחס לפרופוזיציה, התרחשות מסוימת בעולם המציאות. בפרופוזיציה זו יכולים לקחת חלק:
* **שחקן אחד** - כמו בפרופוזיציות שקשורות במצב או בכניסה למצב מסוים כגון: "מנוחה" ו"שינה".
***שני שחקנים** - למשל בפרופוזיציה של יצירה משתתפים היוצר והמוצר.
***שלושה שחקנים** -  למשל בפרופוזיציה של העברת משהו למישהו משתתפים הישות המעבירה, הישות המועברת והישות שאליה מעבירים.

בפעלים כמו "גר", "הניח", "נסע" וכו', יש למקום תפקיד הכרחי בפרופוזיציה. לכן במשפטים "דוד גר ברעננה", "מיכל הניחה את המשקפיים על השידה" ו"משה נסע לפתח תקווה" משלימי הפועל הם מוצרכים. בתאורית הסמנטיקה הגנרטיבית פעלים אלה נקראים **פעלים לוקטיביים**. המשלימים במשפטים לעיל לא יכולים להיחשב כמושא מכיוון שלא נעשית עליהם פעולה, אך גם לא יכולים להיחשב כתיאור מקום מכיוון שהם מוצרכים. לכן משלימים אלה מוגדרים כ"משלים מקום מחויב".

## משלימי השם

משלים השם נקרא גם לוואי, והוא לעולם יהיה בלתי־מוצרך. משלים שם מתאר את שם העצם שאליו הוא מתלווה. 
## קישורים חיצוניים
* פנינה טרומר, משלימי הפועל: המושא, משלים המקום המחויב, התיאור - מנקודת מבט סמנטית, אתר **עמלנט**

קטגוריה:תחביר
אוגוסט הירט

**אוגוסט הירט** (בגרמנית: **August Hirt**; 28 באפריל 1898, מנהיים – 2 ביוני 1945, היער השחור) היה האופט-שטורמפיהרר באס אס. שימש כיושב-ראש אוניברסיטת הרייך בשטרסבורג שבצרפת בזמן הכיבוש הגרמני בתקופת מלחמת העולם השנייה. ידוע שערך ניסויים בבני-אדם והיה פושע מלחמה ופושע נגד האנושות.

## ביוגרפיה
נולד בשנת 1898 במנהיים לאיש עסקים שווייצרי. שירת במלחמת העולם הראשונה ובשנת 1916 נפצע בלסת. בזכות הפציעה קיבל את אות צלב הברזל וחזר למנהיים. אחרי המלחמה החל ללמוד רפואה באוניברסיטת היידלברג. בשנת 1921 קיבל באופן רשמי את אזרחותו הגרמנית. בשנה שלאחר מכן קיבל את הדוקטורט שלו ברפואה ועבד באוניברסיטה. בשנת 1930 קיבל את תואר הפרופסור. הצטרף לאס אס ב-1 באפריל 1933. בשנת 1937 מונה לדרגת האופט-שטורמפיהרר, אף על פי שהצטרף למפלגה הנאצית רק כחודשיים לפני כן. בשנת 1938 החל לעבוד גם באוניברסיטת גתה בפרנקפורט.

## אוסף הגולגולות היהודי

הירט פעל בחברת אננארבה יחד עם וולפרם סיברס וברונו בגר. בתקופה זו, השתמש בגופות ובעצמות בני-אדם יהודים ממחנה הריכוז דכאו שנשרפו או הורעלו בגז כדי לערוך בהן ניסויים. בין השאר, ניסויו כללו שימוש במסקלין כרעל.
אוסף הגולגולות והשלדים היה ניסיון של הנאצים ליצור תצוגה אנתרופולוגית של גולגולות ושלדים במטרה לבסס "מדעית" את תורת הגזע, להציג את הנחיתות הגזעית של "הגזע היהודי" ולהדגיש את מעמדם של היהודים כאונטרמנשן ("תת-אדם"), בניגוד לגזע הגרמני, העל-אוברמנשן הארי ("על-אדם"). האוסף היה אמור להיות מאוכסן במכון האנטומי באוניברסיטת הרייך בשטרסבורג באזור אלזס.
האוסף אושר על ידי רייכספיהרר האס אס היינריך הימלר, ועוצב על ידי אוגוסט הירט, רודולף ברנדט ווולפרם סיברס, המנהל הכללי של האננארבה.

לקראת סיום המלחמה והידיעה הברורה על הפסד גרמניה, הפרויקט הופסק בספטמבר 1944 והירט נמלט. אמנם הירט ציווה על השמדת כל הראיות לקיום הפרויקט, אך ההשמדה מעולם לא בוצעה במלואה. מרבית מהגופות נקברו בשנים שלאחר המלחמה בשטרסבורג. ב-2 ביוני 1945, כחודש לאחר סיום מלחמת העולם השנייה, אוגוסט הירט התאבד בסביבת היער השחור.

## ראו גם
* ניסויים בבני אדם על ידי הנאצים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:פושעי מלחמה נאצים
קטגוריה:נאצים שנידונו למוות שלא בפניהם
קטגוריה:סגל מחנה דכאו
קטגוריה:מתאבדים: נאצים
קטגוריה:ניסויים בבני אדם על ידי הנאצים: פושעים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1898
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1945
סאסקס

**סַאסֶקְס** (באנגלית: **Sussex**) הוא מחוז היסטורי בדרום-מזרח אנגליה, מדרום ללונדון, ששטחו 3,783 קמ"ר ומתגוררים בו 1,609,500 תושבים (2011). הוא גובל בקנט, סארי, המפשייר ובתעלת למאנש.

סאסקס הוא מחוז היסטורי הידוע כאזור בעל גבעות רבות, מישורים ויערות. המחוז מייצא מוצרי-חקלאות רבים כמו עופות, בקר, פירות וירקות ואין בו כמעט תעשייה.

מאז שנת 1888 המחוז מחולק לשניים:
*מזרח סאסקס, עיר מחוז: לואס (Lewes)
*מערב סאסקס, עיר מחוז: צ'יצ'סטר (Chichster)

מחוז סאסקס משמש גם כפרוור מגורים בשל קרבתו לבירה לונדון.

כיום דוכס סאסקס הוא הנסיך הארי, דוכס סאסקס, ודוכסית סאסקס היא מייגן, דוכסית סאסקס.
## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:אנגליה: מחוזות
הוצאת שפרינגר

**הוצאת שפרינגר** (שמה המלא: **Springer Science+Business Media**) היא חברת הוצאה לאור חובקת עולם שמקום מושבה בגרמניה ומשרדיה העיקריים ממוקמים בברלין, בהיידלברג, בדירדכט (הולנד) ובניו יורק. ההוצאה מתמקדת בכתבי עת אקדמיים בתחומי המדע, הטכנולוגיה והרפואה. שפרינגר הוא בית ההוצאה לאור של ספרים הגדול בעולם והשני בגודלו בעולם כתבי העת (הגדול ביותר הוא אלסוויר), עם למעלה משישים בתי הוצאה, 1,900 כתבי עת, 5,500 ספרים חדשים הרואים אור בכל שנה, מחזור מכירות של 924 מיליון אירו (ב-2006) ו-5,000 עובדים.

הוצאה לאור הוקמה על ידי יוליוס שפינגר בברלין בשנת 1842. הוא פרסם ספרי נוער, ספרי בית ספר, ספרי עיון ומומחים, סיפורת, אך גם יצירות מדעיות. הדור השני של המשפחה החל מעבר הדרגתי לספרים בעלי אופי מדעי וטכנולוגי. בשנת 1912 הם הקימו כתב עת מדעי שמטרתו היה להתחרות עם כתה עת Nature. בראש מערכת של כתב עת הועמד ארנולד ברלינר שניהל אותו עד לשנת 1935.

קבוצות ההשקעות הבריטית Cinven ו-Candover רכשו את חברות ההוצאה האקדמיות Springer-Verlag ואת בית ההוצאה ההולנדי Kluwer Academic Publishers מידי וולטרס קלוּור בשנת 2003
ומיזגו אותן בשנה שלאחר מכן ויצרו את Springer Science+Business Media. שפרינגר מפרסמת ספרי לימוד, ספרי יעץ אקדמיים, ומספר גדול של כתבי עת אקדמיים במגוון רחב של תחומים.

בספטמבר 2007 עברה החברה ארגון מחדש וחולקה לשתי חטיבות, לפי חדשות שפרינגר. חטיבה אחת, STM Local Publishing, אחראית על הוצאה לאור בצרפת, בשווייץ, באוסטריה ובאמריקה, וגם על פרסומים בשטחי הרפואה והתרופות שאינם בשפה הגרמנית. הם כוללים את Apress, Key Curriculum Press, Springer Asia, Springer India and Springer Japan, כמו גם את Springer Healthcare Communications, Current Medicine Group, FMC, Springer Italy ו-Infochem. החטיבה השנייה, STM Global Publishing, כוללת את יתר מוצרי החברה.

## כתבי עת נבחרים

* *[[Philosophia]]*
* *[[Advances in Therapy]]*
* *[[Formal Aspects of Computing]]*
* *[[Innovations in Systems and Software Engineering]]*
* *[[Journal of Orthopaedic Science]]*
* *[[Acta Mathematica]]*
* *[[The Mathematical Intelligencer]]*
* *[[Mathematische Annalen]]*
* *[[Primates (כתב עת)|Primates]]*
* *[[Software and Systems Modeling]]*


## פרסומים נבחרים

* *[[Encyclopaedia of Mathematics]]* ([זמינה ברשת ה[אינטרנט]])
* *[[Ergebnisse der Mathematik und ihrer Grenzgebiete]]* (סדרת ספרים)
* *[[Graduate Texts in Mathematics]]* (סדרת ספרים)
* *[[Grothendieck's Séminaire de géométrie algébrique]]*
* *[[Grundlehren der mathematischen Wissenschaften]]*
* *[[Landolt-Börnstein]]*
* *[[Lecture Notes in Computer Science]]*
* *[[Zentralblatt MATH]]*
* *[[Undergraduate Texts in Mathematics]]* (סדרת ספרים)
* **[[Springer Series in Surface Sciences]]** (סדרת ספרים)
* **[[Springer Series in Optical Sciences]]** (סדרת ספרים)
* **[[Springer Tracts in Modern Physics]]** (סדרת ספרים)
* **[[Springer Series in Atomic, Optical, and Plasma Physics]]** (סדרת ספרים)
* **[[Topics in Applied Physics]]** (סדרת ספרים)
* **[[Springer's Series in Modern Acoustics and Signal Processing]]** (סדרת ספרים)
* **[[SPRINGER HANDBOOK Series]]**
* *[[Problem Books In Mathematics]]*


## קישורים חיצוניים

* 
* Springer Science+Business Media
* SpringerLink
* SpringerProtocols
*  הודעה לעיתונות על מיזוג Springer Verlag עם Kluwer

## הערות שוליים

קטגוריה:הוצאות ספרים בגרמניה
קטגוריה:כתבי עת מדעיים
מושא

בתחביר **מושא** (אובייקט) הוא השלמה מוצרכת לנשוא פועלי והוא מתקשר לפועל כהשלמה מוצרכת, כלומר, הפועל "זקוק" לה. המושא יכול להתקשר לפועל ישירות, בלי מילת יחס (מושא ישיר) או על ידי מילת יחס (מושא עקיף) שהיא חלק מהערך המילוני של הפועל. לפיכך, החלפת מילת היחס המוצרכת תשנה (בדרך כלל) את משמעות המושא או הפעולה (לדוגמה: "הודה **ל**" [מישהו] לעומת "הודה **על**" [משהו] לעומת "הודה **ב**" [אשמה, עבירה וכיוצא בזה]).

מבחינה סמנטית, המושאים הם האובייקטים המשתתפים בפעולה נוסף על הנושא (הפעיל, המבצע). ישנן פעולות שבהן אין אובייקטים ולכן הפועל אינו יוצא למושא (פועל עומד), וישנן פעולות המצריכות מושא אחד או שניים:
* יוסי שתק.
* יוסי הודה **במעשה**.
* יוסי הודה **לחברו** **על המעשה**.
פועל יכול להיות עומד או יוצא בהתאם למשמעות ולהקשר. דוגמאות:
* התפוח השחיר.
* הצנזור השחיר את השמות.

## סוגי מושאים
בעברית קיימת הבחנה בין שני סוגי מושאים: מושא ישיר ומושא עקיף.

### מושא ישיר
**מושא ישיר** הוא מושא המצטרף ישירות לפועל, בלי מילת יחס:
* יוסי אכל **תפוח**.
* אפרת צילמה **אנשים**.
* מוצרט הלחין **אופרה**.
בעברית קיימת המילית "את" המקדימה מושא ישיר מיודע:
* יוסי אכל **את התפוח**.
* אפרת צילמה **את הוריה**.
* מוצרט הלחין **את "[[נישואי פיגרו]]"**.

המושא הישיר מושפע ישירות מהפעולה ועל פי רוב יוכל להיות הנושא במשפט סביל:
* **התפוח** נאכל.
* **ההורים** צולמו.
* **האופרה** הולחנה.

### מושא עקיף
**מושא עקיף** הוא מושא המצטרף לנשוא באמצעות מילת יחס **המוצרכת לפועל**: להקשיב **ל**, להיפגש **עם**, לפנות **אל**, לטפל **ב**, להתנפל **על**.

מילת היחס עשויה להיות שרירותית ושונה בין שפות (אחד הקשיים בלימוד שפה זרה) ואף בתוך אותה שפה:
* התלמידים ראו **את** הים. (מושא ישיר)
* התלמידים הביטו **אל** האופק.
* התלמידים צפו **ב**שקיעה.
* התלמידים השקיפו **על** השחפים.
* התלמידים התבוננו **ב**סרטנים.

מילת היחס ה יכולה לבוא עם פועל בהקשר מסוים, ישיר או עקיף:
* המדען צפה **ב**סרט./ המדענית צפתה **את** רעידת האדמה.
* השלמתי **את** המלאכה. / השלמתי **עם** חברי הטוב.

### מושא פנימי

**מושא פנימי** הוא מושא הכולל חזרה על הפועל בשם פעולה, לשם הדגשתו או לשם המרת תואר הפועל בשם תואר, המצריך לפניו שם עצם. גם פועל עומד יכול לקבל מושא פנימי, ולמעשה הוא מאפיין בעיקר פעלים עומדים. דוגמות: "יוסי שמח **שמחה רבה**", "דנה ישנה **שנת ישרים**".

## ראו גם
*תיאור (לשון)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תחביר
קטגוריה:חלקי הדיבר
מיטילנה

**מיטילנה** (ביוונית: **Μυτιλήνη**) היא עיר הבירה של האי לסבוס השייך ליוון.
העיר שוכנת לחופו של הים האגאי ושוכן בה הנמל הגדול של האי בו יש מעבורות לאיים הסמוכים למנוס וכיוס ביוון ולאי אייוליק בטורקיה ולערים הגדולות ביבשת כגון אתונה, פיראוס וסלוניקי. 

על פי מפקד האוכלוסין האחרון שנערך בשנת 2011, בעיר חיים כ-37,890 תושבים והיא העיר הגדולה בלסבוס, ושטחה הוא 107.460 קמ"ר. העיר ממוקמת בדרום מערב האי, והיא סמוכה לנמל התעופה הבינלאומי של לסבוס הממוקם מעט דרומית מהעיר. 

קבוצת הכדורגל של העיר, מיטילנה אייוליקוס משחקת בליגה היוונית הנמוכה ביותר ומעולם לא זכתה בתואר כלשהו. העיר מוכרת בזכות שני משוררים חשובים מהתקופה הארכאית שהיו בקשר רומנטי אחד עם השני: המשורר היווני אלקאיוס שנולד בשנת 620 לפנה"ס ומת בשנת 570 לפנה"ס, והמשוררת היווניה סאפפו, הידועה בשירתה הלירית, שנולדה בסביבות 630 לפנה"ס ומתה בשנת 612 לפנה"ס.

## היסטוריה
האי לסבוס והעיר מיטילנה בפרט לוקחות חלק גדול בהיסטוריה של יוון הקלאסית ובמלחמות אתונה וספרטה. מיטילנה הוקמה במאה ה-11 לפנה"ס. 

בשנת 427 לפנה"ס, במהלך המלחמה הארכידאמית מרדו תושבי מיטילנה באתונאים אך המרד דוכא. כעונש על המרד הוחלט באתונה להוציא להורג את כל הגברים של מיטילנה, ואת הנשים והילדים להפוך לעבדים. הפעולה לא התרחשה לבסוף מכיוון שבהצבעה חוזרת הוחלט להרוג רק את המורדים ולהרוס את חומות העיר. 
במלחמה הקורינתית תושבי מיטילנה סייעו לתרסיבולוס, מפקד הצי אתונאים בים האגאי לנצח את הספרטניים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:יוון: ערים
קטגוריה:יוון: ערי חוף
קטגוריה:הים האגאי: ערי נמל
בומילקר (מפקד צי)

**בּוֹמִילְקָר** (במקור הפיניקי **בדמלקרת**; בלטינית: **Bomilcar**, ביוונית: Βομίλκας) היה מצביא קרתגי, שפעל במלחמה הפונית השנייה.

לאחר קרב קאנאי (216 לפנה"ס), בו נחלו הרומאים מפלה מוחצת מידיו של חניבעל, הגבירו הקרתגים את מאמציהם ונערכו למשלוח תגבורות גדולות, כדי לנצל את שעת הכושר ולהכריע את המערכה באיטליה ובהיספניה כאחד. בומילקר עמד בראש חיל המשלוח אשר שוגר שנה אחר כך אל איטליה, והוביל ארבעת-אלפים פרשים נומידים, ארבעים פילים ואספקה. כשנודע לאפיוס קלאודיוס פולכר, הפראיטור של סיקיליה, על התגבורת הקרתגית העושה דרכה בים אל לוקרי אפיזפיריאי, מיהר לחצות את המצר ממסאנה אך איחר את המועד. בומילקר כבר עזב את המקום והצטרף למצביא הקרתגי חנון הנלחם בדרומה של איטליה. הלוקרים סגרו את שערי עירם בפני הרומאים, ואפיוס קלאודיוס שב למסאנה בידיים ריקות.

ב-214 לפנה"ס, במהלך הסגר מן הים והיבשה שהטיל מרקוס קלאודיוס מרקלוס על סירקוסאי, נשלח בומילקר בראש שייטת של חמישים וחמש אוניות מלחמה לעזרת הנצורים והצליח להיכנס אל תוך הנמל הגדול של העיר. ברם, הוא לא העז לצאת לקרב נגד הצי הרומאי שהיה כפול בגודלו, ומאחר ששהות אנשיו בעיר הכבידה עוד יותר על הנצורים בשל האספקה המצומצמת בלאו הכי, הפליג חזרה לאפריקה.   

ליוויוס מספר, כי שנתיים אחר-כך, ב-212 לפנה"ס, הצליח בומילקר לחמוק שוב מנמל סירקוסאי בחסות מזג אוויר סוער. הוא השאיר בידי הסירקוסאים חמישים וחמש אוניות מלחמה ובשלושים וחמש הנותרות חמק אל קרתגו, כשהוא מביא עמו ידיעות חשובות על כך שהעיר עומדת לכרוע תחת לחץ המצור. ימים אחדים אחר כך שב לסירקוסאי עם מאה אוניות. עוד באותה שנה ניסה בומילקר פעם נוספת להעביר אספקה לסירקוסאים הנצורים, שהובלה מקרתגו בשבע-מאות אוניות-משא מלוות על ידי מאה ושלושים אוניות מלחמה. מרקלוס, אשר חשש כי אם יגיעו האוניות ליעדן ייחרץ גורל המצור לכישלון ואולי גם עתיד המערכה כולה בסיקיליה, שכן באותו זמן נאסף צבא רב מכל רחבי האי והתכונן להתקפה על הרומאים הצרים על העיר, העלה את אנשיו לאוניות ונערך לקרב ימי. אלא שבומילקר נמנע מהתמודדות בקרב סדור, פקד על אוניות המשא לשוב לקרתגו והוא עצמו שט עם אוניותיו אל טרנטום.

## מקורות

* s.v. "Bomilcar" (3) in: Smith, W. (editor), *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology,* 1873. Digitized copy in: Perseus.
* Livius. Translated by F.G. Moore. The Loeb Classical Library. Cambridge (MA), Harvard University Press and London, William Heinemann, 1919-1959 .  

## הערות שוליים

קטגוריה:קרתגים
קטגוריה:קרתגים במלחמה הפונית השנייה
בית ישראל (גאנה)

**בית ישראל** היא קהילה בגאנה, אשר חבריה טוענים כי הם יהודים, צאצאיהם של עשרת השבטים האבודים של ישראל.

הקהילה אינה מוכרת על ידי הזרם המרכזי של היהדות כקהילה יהודית.

## היסטוריה
חברי בית ישראל מייחסים את הגעתם לגאנה בהגירה יהודית שחצתה את מדבר סהרה למאלי. במאלי תועדה קהילה יהודית בטימבקטו אשר המשיכה להגר לחוף השנהב ולגאנה. המהגרים נקראו ספווים והיו לשבט בספווי אשר צאצאיו הם חברי הקהילה כיום.

הקהילה חיה כאלפיים שנה על פי מנהגי היהדות אך רק בשנת 1977, החלו לקשר בין המנהגים של הקהילה לבין היהדות. באותה שנה נתגלה לאדם בשם אהרון טואקייראפה חיזיון אשר גרם לו להאמין כי הספוויים הם צאצאי השבטים האבודים של ישראל. הוא הוביל משלחת מחקר של חברי הכפר לחוף השנהב, שם עלו על עקבותיהם של אבותיהם הספוויים.
בעקבות הגילויים הללו אנשי הכפר ספווי סואי וכפר נוסף בשם אדיאמברה החלו ללמוד את המנהגים והאמונות היהודיות ולהטיף לחזרה ליהדות. התנהגות זו התקבלה באופן שלילי בקרב הנוצרים באזור אשר הכו וכלאו רבים מחברי הקהילה.

אהרון טואקייראפה מת מדקירה ב-1991 בחוף השנהב. עם מותו הפך שכנו דוד אהנקורה למנהיג הקהילה, שהעביר אותה לשטח חדש בסמוך לעיר ספווי וויאוסו. מקומם החדש נקרא "אדיאמברה החדשה" וכיום עומד בו בית הכנסת הראשי של הקהילה.

## זיקה ליהדות מנהגים ואמונות
כאמור, הספוויים קיימו מנהגים יהודיים במשך אלפי שנים ובהם:
* הקפדה על שמירת יום השבת וענישה כבדה כנגד אלו שאינם שומרים אותו.
* קיום ברית מילה לילדי הקהילה.
* איסור על אכילת חזיר.
* הקפדת על קיום מצוות ואיסורי הנידה.

## הקהילה כיום
כיום הקהילה מתגוררת בשני אזורים עיקריים - ספווי סואי ואדיאמברה החדשה בספווי וויסאוסו.

## ראו גם

* ארץ ישראל בעת העתיקה
* ביתא ישראל
* יהדות מערב אפריקה
* ממלכת ישראל

## קישורים חיצוניים
* מיתוס עשרת שבטי ישראל האבודים

## הערות שוליים

קטגוריה:גאנה: דמוגרפיה
קטגוריה:קבוצות הטוענות למוצא יהודי
קטגוריה:גאנה: קבוצות אתניות
טפיר הרים

**טפיר הרים** (שם מדעי: *Tapirus pinchaque*) הוא הקטן מבין ארבעת מיני הטפיר, והיחיד אשר חי מחוץ ליערות גשם טרופיים בטבע.

## מאפיינים
טפיר ההרים מצוי ביערות עננים באנדים בקולומביה ובאקוודור. ישנם דיווחים על נוכחות של קבוצות קטנות של טפירים בצפון מערב פרו, אולם ייתכן כי אוכלוסיות אלו נכחדו. טפיר ההרים חי באזורים שגובהם 1,950 מטר עד 4,400 מטר מעל פני הים.

את טפיר ההרים קל לזהות בשל פרוותו צמרירית וצבעה הלבן של שפתו התחתונה. צבע פרוותו שחור-אפרפר או חום, ולעיתים קרובות תלוי במקום שבו הוא חי. צבע פרוותם באזור הלחיים לרוב בהיר יותר.

אורך גופם של בוגרים כ-1.8 מטר, וגובהם כ-75 ס"מ עד מטר. משקלם נע בין 150 ל-225 ק"ג. הנקבות הן לעיתים קרובות גדולות יותר מן הזכרים, אך לרוב לא ניתן להבחין בזוויג על פי גודל הפרט. בדומה לטפירים אחרים, לטפיר ההרים יש זנב קצר ועבה וחרטום ארוך וגמיש. להם ארבע בהונות על כל אחת מרגליהן הקדמיות, ושלוש על כל אחת מרגליהן האחוריות.

ההיריון אורך כ-400 יום ובסופו מומלט לרוב גור יחיד (המלטה של מספר גורים בבת אחת נדירה מאוד). משקלו של הגור בעת הלידה 7 ק"ג וצבע פרוותו, בדומה לטפירים אחרים, חום-אדמדם עם נקודות ופסים לבנים. בדומה לבוגרים, גם להם יש פרווה צמרירית המסייעת להם בשמירה על חום גופם. לאחר כשנה צבע פרוותם של הגורים מתעמעם, ובערך באותו הזמן הם נגמלים מיניקה. הם מגיעים לבגרות מינית בגיל 3 ויכולים לחיות עד 30 שנה.

טפיר ההרים מתקשר באמצעות שריקות. הזכרים נאבקים על נקבות מיוחמות באמצעות ניסיון לנשוך את הרגל האחורית אחד של השני. במשך רוב חייהם הטפירים הם יחידאים (סולטירים), כלומר חיים בבדידות, ותרים בעצמם אחר מזונם. הם פעילים בעיקר מהשקיעה ועד הזריחה, כאשר הם תרים אחר מזון, ובמהלך מרבית היום הם ישנים. בניסיון להגיע למזון המצוי בגובה, עשוי הטפיר להרים את רגליו הקדמיות כדי להגיע ולתפוס את מזונו באמצעות אפו. הזכר מסמן את הטריטוריה שלו באמצעות גללים, שתן ושפשוף עצים, לעיתים גם הנקבות מסמנות טריטוריה.

## קישורים חיצוניים

* Nechvatal, N. 2001. "Tapirus pinchaque" (On-line), Animal Diversity Web

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טפיריים
קטגוריה:בעלי חיים בהרי האנדים
קטגוריה:אקוודור: יונקים
קטגוריה:מגה-פאונה של אמריקה הדרומית
טאיף

**טאיף** (בערבית: **ٱلطَّائِف**, תעתיק מדויק: **אלטַּאאִ'ף**) היא עיר במחוז מכה שבמערב ערב הסעודית. העיר שוכנת מעל מורדות רכס , בגובה 1,879 מטרים מעל פני הים, כ-750 ק"מ דרום-מערבית לבירה ריאד וכ-60 ק"מ דרום-מזרחית לעיר מכה. היא ידועה בשל עברה העשיר דתית ומדינית. בכל קיץ עוברת ממשלת סעודיה מריאד לטאיף בשל החום הרב השורר בראשונה. טאיף היא גם מרכז חקלאי הידוע בשל כרמיו ותפוקת הדבש שבו. לפי מפקד האוכלוסין האחרון משנת 2022, התגוררו בטאיף 563,282 בני אדם, מה שהופך אותה לעיר השלישית בגודלה במחוז מכה (אחרי ג'דה ומכה) ואחת מהגדולות בממלכה כולה.

## היסטוריה
העיר יושבה ב על ידי שבט מקומי. במקום התפתחה חקלאות רבה (גידול חיטה, גפנים ופירות) דבר שנתן לעיר את הכינוי "הגן של החג'אז". בנוסף על כך, העיר התפתחה להיות מרכז דתי אזורי. טאיף הייתה מרכז נופש, וקיימה סחר נרחב עם העיר מכה, ששוכנת 100 ק"מ מטאיף.

העיר נכבשה על ידי האימפריה המוסלמית בשנת 631 וכל מאפייניה הפגניים נהרסו כליל.

ב -17 ביולי 1517 נכנעה העיר לסולטאן העות'מאני סלים הראשון. טאיף הייתה תחת שלטון עות'מאני כ-290 שנים, עד אשר נכבשה על ידי בית סעוד בשנת 1802. העיר נכבשה שוב על ידי האימפריה העות'מאנית כ-11 שנים לאחר מכן, בשנת 1813. באותה השנה המזרחן יוהאן לודוויג בורקהרדט ביקר בעיר והשאיר אחריו רישומים רבים.

בשנת 1916 פתחה השושלת ההאשמית במרד שהתחיל במכה כנגד האימפריה. לאחר קרבות רבים, העיר נפלה ב-22 בספטמבר באותה השנה והפכה לחלק מממלכת חג'אז.

לאחר מאבקי כוח אלימים רבים, העיר נכבשה על ידי אבן סעוד בשנת 1924. בשנת 1932 איחד אבן סעוד את ממלכותיו לכדי ממלכה אחת - ערב הסעודית. בשנת 1934 נחתמה בעיר אמנה אשר הגדירה את הגבולות בין ערב הסעודית לתימן. אבן סעוד עצמו מת בעיר ב-1953, וגם המלך ח'אלד מת בעיר בשנת 1982.

החל משנות ה-40 והלאה, חל תהליך פיתוח מהיר של טאיף.

הסכם חשוב שנחתם בעיר ב-1989 וידוע כהסכם טאיף הוא הסכם לרפורמה פוליטית נרחבת בלבנון, שהביא לסיומה של מלחמת האזרחים הלבנונית.

## אקלים

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערב הסעודית: ערים
תיאור (לשון)

בתחביר, ה**תיאור** הוא השלמה של הנשוא  במשפט פועלי. התיאור מוסיף מידע על הנשוא, כגון מתי או איפה הנשוא התרחש. מבחינה תחבירית, זאת השלמה שאינה מוצרכת, כלומר המשפט יהיה שלם גם אם היא תימחק.

## סוגי תיאורים
### תיאור מקום
***עונה על השאלות**: איפה? היכן?
***מילים אופייניות**: כאן, שם, ליד, מאחורי, לפני וכו'.
***דוגמה**: אכלנו *במסעדה* אתמול.

### תיאור זמן/תיאור מידה
#### תיאור זמן
***עונה על השאלות**: מתי?
***מילים מאפיינות**: היום, אתמול, שלשום, מחר, בשבוע שעבר, בשנה שעברה בחודש האחרון וכו'
***דוגמה**: אכלנו במסעדה *אתמול*.
#### תיאור מידה (כמות)
***עונה על השאלות**: כמה? כמה פעמים? כמה זמן? כמה כסף?
***מילים מאפיינות**: הרבה, מעט, פי.., כפליים, X שעות, X ש"ח
***דוגמה**: איש זה תרם *רבות* למפעל ההתיישבות.
#### הבחנה בין תיאור זמן לתיאור מידה
במשפט "אני נוסע לחופשה *בת שבועיים* בחו"ל" הצירוף *בת שבועיים* הוא תיאור מידה, מכיוון שהוא מציין כמה זמן תימשך החופשה. לעומת זאת, במשפט "אני נוסע לחו"ל *בעוד שבועיים*" הצירוף *עוד שבועיים* משמש כתיאור זמן.

### תיאור אופן/תיאור מצב

#### תיאור אופן
מתאר אופן ביצוע של משהו. זהו התיאור הכללי ביותר.
***עונה על השאלות**: באיזה אופן?, כיצד?, איך?
***מילים מאפיינות**: בשקט, במהירות, בזריזות, ידנית, אוטומטית, ברגל, במכונית וכו'.
***דוגמה**: אכלנו *במהירות* את הדג.**
ניתן לבטא תיאורי אופן גם באמצעות [[מושא פנימי]].

==== תיאור מצב ====
תיאור שמתאר מצבו של דבר, אשר ניתן להוסיף לפניו את המילה "כש"+שם גוף מתאים
***עונה על השאלות**: באיזה מצב?
***מילים מאפיינות**: עייפים, מבולבלים, רעבים, צמאים וכו'.
***דוגמה**: "חזרנו מהטיול ''עייפים''". תוספת "כש"+שם גוף מתאים במקרה זה תהיה: "חזרנו מהטיול ''כשאנו'' עייפים"
==== הבחנה בין תיאור אופן לתיאור מצב ====
במשפט "הילדים חזרו מבית הספר באוטובוס" המילה ''באוטובוס'' משמשת כתיאור אופן. לעומת זאת, במשפט "הילדים חזרו מבית הספר **רעבים**" המילה ''רעבים'' משמשת כתיאור מצב.

===תיאור סיבה/תיאור תכלית===

==== תיאור סיבה ====
***עונה על השאלות**: מדוע? מאיזו סיבה?
***מילים מאפיינות**: בגלל, עקב, בשל, משום וכו'. 
***דוגמה**: החלונות נשברו ''מפאת הסערה''.

==== תיאור תכלית ====
***עונה על השאלות**: למה? לשם מה? 
***מילים מאפיינות**: כדי, על־מנת, לשם, במטרה, בתקווה וכו'.
***דוגמה**: הלכתי למשרד ''כדי לתרום''.

==== הבחנה בין תיאור סיבה לתיאור תכלית ====
ההבדל בין תיאור סיבה לתיאור תכלית - סיבה מתאר משהו שקרה **לפני**
הפעולה (החלונות נשברו אחרי / בזמן הסערה). ולעומת זאת, תיאור תכלית מתאר משהו שיקרה **אחרי** הפעולה (הוא יתרום רק לאחר ההגעה למשרד).

=== תיאור תנאי/תיאור ויתור ===
==== תיאור תנאי ====
***עונה על השאלות**: באיזה תנאי? 
***מילים מאפיינות**: והיה ו־, במקרה ש־, אם, בלי וכו'.
***דוגמה** : ''בלי קמח'' לא תהיה עוגה.

==== תיאור ויתור  ====
מתאר תנאי שהתגברו עליו
***עונה על השאלות**: מהו המכשול עליו התגברו?
***מילים מאפיינות**: למרות, גם אם, אף על פי וכו'.
***דוגמה**: למרות ''איומי ההסתדרות בשביתה'', התוכנית הכלכלית יצאה לפועל.
==== הבחנה בין תיאור תנאי לתיאור ויתור ====
תיאור תנאי מציג את התנאי לקיום הפעולה. לעומת זאת, תיאור ויתור מתאר קושי שהתגברו עליו בעת ביצוע הפעולה.

== ראו גם ==
*[[חלקי הדיבר]]

== קישורים חיצוניים ==

* שם כותב, [http://learn.snunit.k12.il/snunit/lashon/mishpat/tahabir8.html התיאורים] 
* באתר **סנונית'''

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תחביר
מרקוס ואלריוס לאיווינוס

**מרקוס ואלריוס לאיווינוס** (לטינית: Marcus Valerius Laevinus) היה מדינאי ומצביא רומאי, שנטל חלק פעיל במלחמה הפונית השנייה ובמלחמה המוקדונית הראשונה.
## ביוגרפיה
לאיווינוס נבחר לפראיטור בשנת 215 לפנה"ס והוצב בברונדיסיום כשמשימתו להגן על  חוף קלבריה ולסכל כל ניסיון מצד פיליפוס החמישי מלך מוקדון להעביר סיוע ותגבורות  לחניבעל הנלחם באיטליה. כהונתו הוארכה שנה נוספת כפרו-פראיטור, הוא חצה את הים האדריאטי אל איליריה, כבש את אוריקום ושחרר את אפולוניה מן המצור שהטיל עליה פיליפוס. במהלך השנים הבאות מנע מן המלך המוקדוני להתערב במלחמה באיטליה על ידי שיתוף פעולה עם אויביו באזור, ובמיוחד עם האייטולים. 

ב-210 לפנה"ס, בעודו מחוץ לרומא, נבחר לאיווינוס לקונסול. הוא הוחלף על ידי הפרוקונסול פובליוס סולפיקיוס גלבה ושב לעיר. בשלהי אותה שנה נמסר לו הפיקוד על הפרובינקיה סיקיליה, אשר את הכנעתה השלים עם תפיסת המאחז הפוני באקרגס (אגריגנטום). ב-208 לפנה"ס הפליג אל צפון אפריקה, תקף את  קלופאה וניצח צי קרתגי. ב-207 לפנה"ס פשט על סביבות אוטיקה וקרתגו, וניצח צי קרתגי נוסף. הוא נקרא לשוב לרומא ב-206 לפנה"ס, והוחלף על ידי הפראיטור גאיוס סרוויליוס גמינוס.

## לקריאה נוספת

* Caven, Brian (1980). *The Punic Wars*. Weidenfeld & Nicholson.


קטגוריה:רומאים במלחמה הפונית השנייה
קטגוריה:מלחמות מוקדון
קטגוריה:קונסולים ברפובליקה הרומית
קטגוריה:רומאים בתקופת הרפובליקה
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-2 לפנה"ס
אגם הצבים

**אגם הצבים** (בגאורגית: **კუს ტბა**, **קוּס טבּא**) הוא אגם קטן בפרוורי טביליסי בירת גאורגיה. שם האגם ניתן לו בעקבות שפע הצבים השוכנים לחופי האגם. שמו בגאורגית מורכב מהמילים "קוּ" ("კუ", צב) ו"טבּא" ("ტბა", אגם או ימה).

האגם ממוקם על מדרונותיו הצפוניים של הר מתאצמינדה המכוסים יערות, ומתנשא לגובה של 686.7 מטר מעל פני הים. מימיו מגיעים מנהר וארארזיס-חֶבי, פלג של נהר הקורה. שטח האגם הוא 0.034 קמ"ר ושטח אגן הניקוז הוא 0.4 קמ"ר. עומקו המרבי של האגם הוא 2.6 מטר.

שטח אגם הצבים מתוכנן לפיתוח כאזור פנאי ובידור, ותושבי טביליסי מבקרים בו באופן תדיר בסופי השבוע. במקום נערכים גם פסטיבלים וקונצרטים. ניתן להגיע לאגם בדרך המובילה אליו וכן ברכבל שיוצא מרובע וקה. מערבית לאגם ממוקם המוזיאון האתנוגרפי הפתוח של טביליסי, תערוכה גדולה של אדריכלות גאורגית מסורתית.

## לקריאה נוספת
* אפחזבה ו., "אגם הצבים", **האנציקלופדיה הגאורגית סובייטית**, כרך 6 עמוד 88 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:טביליסי: גאוגרפיה
צבים
צבים
מחלף יגאל ידין

**מחלף יגאל ידין**, הנקרא גם **צומת רמות**, הוא מחלף בעיר ירושלים המחבר את כביש 50 (כביש בגין) עם כביש 1 בקטע המכונה כביש 9 בצפון העיר. המחלף גם מקשר לשדרות גולדה מאיר המשמשות ככניסה הראשית לשכונת רמות אלון.
## היסטוריה
המחלף נבנה בשני שלבים. בשלב הראשון הוקם חלקו המזרחי של המחלף בו עובר כביש 50 מעל כביש 1. העבודות להקמת שלב זה החלו בשנת 1998. שלב זה נפתח לתנועה במאי 2002 והוא בוצע על ידי חברת שפיר הנדסה. במקביל החל תכנונו של כביש 9, שתוכניתו אושרה באוגוסט 1999.

העבודות להקמת השלב השני של המחלף החלו בסוף 2001, כחלק מפרויקט סלילת כביש 9. אך התוכנית לסלילת הכביש נתקלה בהתנגדות של תושבי שכונת רמות והארגונים הסביבתיים, שהתנגדו למעבר הכביש בעמק הארזים, הנחשב לאחד האזורים הרגישים ביותר מבחינה נופית בירושלים, והדבר הביא לעיכוב בסלילת הכביש. הכביש היה אמור להיפתח בתחילת 2005 אך אילוצי תקציב הביאו להאטת הסלילה. יממה לפני טקס הפתיחה של הכביש, במאי 2007, במעמד ראש הממשלה אהוד אולמרט, נאלצה חברת מוריה להודיע על ביטולו, זאת לאחר שבית המשפט המחוזי בירושלים הוציא צו ארעי האוסר על פתיחת הכביש, בעקבות עתירת החברה להגנת הטבע, אשר טענה כי טרם הושלם השיקום הנופי וכי נתגלו חריגות שונות בביצוע הפרויקט. השלב האחרון נפתח לבסוף בסוף 2007 עם פתיחת הקטע בכביש 1 ממחלף שער מוריה למחלף יגאל ידין.

בספטמבר 2017 החלו עבודות הקמה של מסוף הארזים לצד המחלף, שנועד לשרת בין השאר את באי הר חוצבים, השכונות החרדיות הסמוכות ותושבי צפון ירושלים. המסוף שעלות בנייתו המשוערת כ-350 מיליון שקלים נחנך ב-2024, הוא כולל 12 רציפים לאוטובוסים עירוניים ובינעירוניים, חניון תת-קרקעי גדול בשטח של כ-20 דונמים לכ-250 אוטובוסים (שיחליף בעתיד את מגרשי החנייה הוותיקים בכניסה לירושלים המיועדים לפיתוח במסגרת פרויקט הכניסה לעיר) ומעליו גג ירוק. כמו כן מסלול הקו הכחול של הרכבת הקלה בירושלים שצפוי להיחנך ב-2026 יחלוף לצד מרכז התחבורה ויחבר בינו לשכונות רבות בירושלים, ועד שתושלם הרכבת הקלה יעבור במסלול קו האוטובוסים הכחול המהיר.

ב-8 בספטמבר 2025 התרחש פיגוע ירי בצומת, בו נרצחו 6 אזרחים ונפצעו עוד רבים, חלקם באורח קשה.

## מבנה המחלף
המחלף נבנה משתי מערכות הפרדה מפלסית עצמאיות החולקות ביניהן את כיווני הפנייה האפשריים. כך למשל, נכון לשנת 2017 לא מתאפשרת הפנייה ישירות מכביש 1 בכיוון מזרח לכביש 50 בכיוון דרום אלא דרך שדרות גולדה מאיר ומחלף גולדה מאיר. המערכת המזרחית בנויה כמחלף עלה תלתן חלקי עם שתי לולאות. הגשר בנוי בתוואי כביש 50 וחולף מעל כביש 1, ובשני הצירים מתאפשרת תנועה רציפה ללא רמזורים. גם המערכת המערבית בנויה במבנה עלה תלתן חלקי עם שתי לולאות וגשר בתוואי שדרות גולדה מאיר. הגשר חולף מעל כביש 1 שהתנועה בו רציפה, בעוד שבתוואי הגשר קיימים צמתים מרומזרים.

מתחת למחלף עוברים נחל שורק ויובלו, נחל צופים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

יגאל ידין
קטגוריה:ירושלים: צמתים ומחלפים
יגאל ידין
קטגוריה:עמק הארזים