open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
יוהאן אולריך פון סאליס-סוגליו

**יוהאן אולריך פון סאליס-סוגליו** (בגרמנית: **Johann Ulrich von Salis-Soglio**; 16 במרץ 1790 – 27 באפריל 1874) היה קצין צבא שווייצרי אשר פיקד ב-1847 על ברית זונדרבונד השמרנית במלחמת הזונדרבונד.

## ביוגרפיה
סאליס-סוגליו נולד בכור ב-16 במרץ 1790 למשפחת האצולה סאליס-סוגליו. הוא בחר בקריירה צבאית בגיל צעיר והפך לחבר במיליציה של גריסון ב-1809. הוא שירת כשכיר חרב בבוואריה בין 1812 ל-1815, כשהוא נלחם במלחמת הקואליציה השישית, ובהולנד בין 1815 ל-1839, והגיע לדרגת מייג'ור-גנרל. סאליס-סוגליו חזר לשווייץ ב-1839 והצטרף למטה הכללי של הצבא השווייצרי בדרגת קולונל ב-1841.

באוגוסט 1847 פוטר סאליס-סוגליו מתפקידו בצבא בשל תמיכתו בברית זונדרבונד. כפרוטסטנטי, הוא קיבל בחוסר רצון את הפיקוד על צבא הזונדרבונד באוקטובר 1847. הזונדרבונד, המפולג פוליטית ועם צבא נחות, הובס על ידי הצבא הפדרלי בפיקודו של גנרל דופור במלחמת הזונדרבונד. סאליס-סוגליו הואשם בבגידה חמורה, אך לא הועמד לדין בשל מתן עדיפות לפיוס לאומי.

לאחר המלחמה התגורר סאליס-סוגליו בברגמו, דרום טירול ובמינכן, לפני שפרש לכור ב-1855. הוא מת בכור ב-27 באפריל 1874, בגיל 84.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:גנרלים הולנדים
קטגוריה:גנרלים שווייצרים
קטגוריה:ילידי 1790
קטגוריה:נפטרים ב-1874
הנשר (סרט)

***הנשר*** הוא סרט פעולה - דרמה היסטורית בריטי משנת 2011, בבימויו של קווין מקדונלד ובכיכובים של צ'נינג טייטום, ג'יימי בל ודונלד סאת'רלנד. העלילה מבוססת על ספרה של רוזמרי סטקליף "הנשר של הלגיון התשיעי" משנת 1954 ועוקבת אחר מסעם של הרומאי מרקוס אקווילה (טייטום) ומשרתו הפיקטי אסקה (בל) בחיפוש אחר האקווילה האבוד של הלגיון התשיעי היספנה, שבראשו עמד אביו של מרקוס. הסיפור מעבד באופן חופשי את היעלומתו המסתורית של הלגיון. מבחינה היסטורית, היעלמותו של הלגיון התשיעי היא עד היום נושא לוויכוח בקרב ההיסטוריונים.

הסרט הוא קופרודוקציה בריטית אמריקאית והוא יצא לאקרנים ב־11 בפברואר בארצות הברית ובבריטניה ב־25 במרץ. הסרט זכה לביקורות מעורבות מהמבקרים והרוויח כ־38 מיליון דולר לעומת תקציב של 25 מיליון דולר.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:סרטים המבוססים על רומנים בריטיים
בוריס גלפנד (רופא)

**בוריס גלפנד**  (ברוסית: **Борис Рувимович Гельфанд** ; (11 במאי 1942 - 18 באפריל 2017) רופא סובייטי-רוסי ממוצא יהודי. 
## קורות חיים
בוריס גלפנד נולד בשנת 1942 בטשקנט (אז בירת קזחסטן הסובייטית כיום בקזחסטן) למשפחה יהודית. לאחר סיום בית ספר בהצטיינות הוא התחיל ללמוד רפואה באוניברסיטת סצ'נוב במוסקבה. 

לאחר סיום הלימודים בשנת 1965 גלפנד החל לעבוד בבית החולים הקליני העירוני מס' 1 במוסקבה והתמחה בהרדמה וטיפול נמרץ כללי. בשנת 1970 הוא סיים עבודת תואר שלישי ובשנת 1986 פוסט-דוקטורט. בשנת 2005 גלפנד נבחר לאקדמיה למדעי רפואה, בשנת 2013 האקדמיה זו נכללה כחלק של האקדמיה הרוסית למדעים וגלפנד קיבל מעמד של חבר בפועל.

גלפנד היה מומחה בתחום טיפול נמרץ. הוא פרסם 720 מאמרים מדעיים ו-36 ספרים בתחום. בהדרכתו הוכנו 65 עבודות תואר שלישי ו-36 עבודות פוסט-דוקטורט. הוא כיהן בתפקיד פרופסור באוניברסיטה רוסית לאומית לחקר מדעי הרפואה ובמקביל היה ראש קתדרה באוניברסיטה בה למד.

גלפנד היה פעיל במספר אגודות מקצועיות בנושא רפואה וכיהן בהם בתפקידי ניהול.

על תרומתו לקידום הרפואה גלפנד קיבל מספר פרסים.

גלפנד נפטר בשנת 2017 במוסקבה ונטמן בבית העלמין ווסטריאקובסקויה.

## קישורים חיצוניים
* ביוגרפיה 
* ריאיון עם בוריס גלפנד

קטגוריה:רופאים יהודים
קטגוריה:רופאים רוסים
קטגוריה:חברי האקדמיה הרוסית למדעים
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1942
קטגוריה:נפטרים ב-2017
It Would Be So Nice

"**It Would Be So Nice**" (בעברית: "**זה יהיה כל כך נחמד**") הוא שיר של להקת הרוק הבריטית פינק פלויד, שנכתב על ידי הקלידן ריצ'רד רייט. זה היה הסינגל הרביעי שהוציאה הלהקה והראשון שכלל את הגיטריסט החדש דייוויד גילמור, לאחר עזיבתו של המייסד סיד בארט.

השיר נותר מחוץ לאוסף Relics משנת 1971 שאסף שירים נדירים אחרים מסינגלים של פינק פלויד. הבי-סייד של הסינגל, "Julia Dream", נכתב על ידי הבסיסט רוג'ר ווטרס (שעבר בהדרגה לתפקידו הסופי ככותב השירים והסולן השולט) ושוחרר מחדש גם באלבום The Early Singles.

## גרסה חלופית לכאורה
על פי כתבה בעיתון שפורסמה באפריל 1968, ישנן שתי גרסאות של הסינגל המקורי עם מילים מעט שונות. לפי הסיפור, לשיר הראשון הייתה התייחסות חולפת לעיתון הערב הלונדוני, ה"איבנינג סטנדרד". זה היה אמור להיות אסור על ידי ה-BBC בגלל מדיניות קפדנית ללא פרסום אשר לא אפשרה אזכור של כל מוצר בשמו. בכתבה, שפורסמה ב"איבנינג סטנדרד", נטען כי הלהקה נאלצה להוציא 750 ליש"ט נוספים כדי להקליט גרסה מיוחדת עבור ה-BBC ששינתה את מילות השיר ל"דיילי סטנדרט". גרסה זו היא היחידה שהונפקה מחדש על גבי התקליט והתקליטור. לא ידוע כמה מהדיסקים של "איבנינג סטנדרט", אם בכלל, קיימים בפועל. למרות הפרסום הנוסף, הסינגל זכה למעט מאוד השמעות ולא הצליח להיכנס למצעד הסינגלים הבריטי.

## קבלה
בספר The Dark Side of the Moon: The Making of the Pink Floyd Masterpiece, ג'ון האריס כותב על השיר:"היצירה המוקלטת הראשונה [פינק פלויד] ששוחררה בעקבות עזיבתו של סיד בארט הייתה 'It Would Be So Nice' הגחמני הכמעט בלתי נסבל של ריצ'רד רייט, סינגל שהזן הקליל שלו של פופ-פסיכדליה - דומה, אולי, למוזיקה של אנטי-תרבותיים כמו ההוליס והמאנקיז - הפך אותו לאי-אירוע שלא הצליח להטריד את המצעדים הבריטיים; כפי שרוג'ר ווטרס נזכר מאוחר יותר, "אף אחד מעולם לא שמע אותו כי זה היה שיר עלוב כל כך". מאמצי ההלחנה של ווטרס עצמו, לעומת זאת, לא היו מבטיחים יותר. 'Julia Dream', הבי-סייד של הסינגל, גיבש את אותה בעיה: למרות שהלהקה רצתה לשמור על האסתטיקה של סיד בארט, הניסיונות שלהם נשמעו קלילים ללא תקנה.ניק מייסון היה אפילו יותר קולני מווטרס בסלידתו מהשיר:**מייסון**: "פאקינג נורא, השיר הזה, לא? באותה תקופה לא היה לנו כיוון. הטרידו אותנו לעשות להיטים. יש כל כך הרבה אנשים שאומרים שזה חשוב שתתחילו לחשוב שזה חשוב. זה אפשרי ב-LP לעשות בדיוק את מה שאנחנו רוצים לעשות..."

**רוג'ר ווטרס:** "נראה שההזמנות בשידור חי תלויות אם יש לך שיא בעשירייה או לא. אני לא אוהב את 'It Would Be So Nice'. אני לא אוהב את השיר או את הדרך שבה שרים אותו".

**מייסון:** "היינו להקת רוקנרול ואם אתה להקת רוקנרול ויש לך תקליט שאתה רוצה להיות מספר אחת, אתה משמיע אותו ואם אומרים 'תוציא משהו' או מה שלא יהיה - אתה עושה את זה. למעשה מה שאתה עושה זה בדיוק מה שנעשה - אתה עושה מזה כמה שיותר עיתונות. אתה מצלצל לאיבנינג סטנדרד ואומר: 'ידעת שה-BBC לא ישמיע את התקליט שלנו כי הוא מזכיר את העיתון שלך?'"

## משתתפים
* ריצ'רד רייט - שירה כפולה, אורגן פארפיסה, פסנתר טאק, מלוטרון, חלילית
* דייוויד גילמור - גיטרה חשמלית, גיטרה אקוסטית, קולות רקע
* רוג'ר ווטרס - גיטרה בס
* ניק מייסון - תופים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי פינק פלויד
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי פופ פסיכדליים
קטגוריה:סינגלים בהוצאת קולומביה רקורדס
יחידה 8200 (סדרת טלוויזיה)

**יחידה 8200** (בצרפתית: **Unité 8200**) היא מיני-סדרת טלוויזיה בת 6 פרקים, מסוגת דרמה-מתח, קו-פרודוצקיה ישראלית-צרפתית, בבימויו של דן סחר, על פי תסריט מאת נגר דג'וואדי וברונו פיי. התסריט מבוסס באופן רופף על הספר "לילה ארוך בפריז" שכתב דב אלפון.

הסדרה הופקה בשיתוף פעולה בין Elephant International, קשת אינטרנשיונל ורשת הטלוויזיה הצרפתית TF1. הסדרה תעלה לשידור במהלך שנת 2024.

## הספר "לילה ארוך בפריז"

דב אלפון כתב את הפרק הראשון של רומן בשם "יחידה 8200", מיד לאחר תום שירותו הצבאי ביחידה 8200. הוא לא חזר אליו עד 30 שנה לאחר מכן, כשהיה מנהל מערכת כנרת זמורה ביתן. רק לאחר שעזב את עיתון "הארץ" הוא הצליח לחזור לכתוב ולהשלים את הרומן. הרומן, ששמו המקורי הוא "לילה ארוך בפריז", יצא לאור בישראל בספטמבר 2016 וזכה מיד להצלחה מסחררת בקרב הקוראים והמבקרים. כאשר הוא פורסם בבריטניה, שם הוא עמד בראש טבלת המכירות במאי 2019, הוא עורר את סקרנותם של מוציאים לאור ברחבי העולם והוא תורגם ל-14 שפות.

עלילת הסיפור מתפתחת על פני 28 שעות: מנהל שיווק ישראלי נחטף על ידי בלונדינית מסתורית בנמל התעופה שארל דה גול, כקורבן למתיחה. קצין ישראלי מיחידה 8200, זאב עבאדי וסגניתו חסרת הפחד, סגנית אוריאנה טלמור, מבינים מהר שיעד החטיפה היה בכלל חייל מהיחידה שלהם שבא למכור סוד. השניים פותחים במצוד על פני רחובות פריז כדי להימנע מתקרית פוליטית-דיפלומטית. הרומן יצא לאור בצרפת בשם "Unité 8200" וזכה לביקורות נלהבות כולל זכייה בגראן פרי לספרות בלשית 2019, פרס מריאן והפרס הבינלאומי של Daggers מאת איגוד סופרי הפשע.

## עלילת המיני-סדרה

## שחקנים ודמויות
*פטריק ברואל - זאב עבאדי, קצין ביחידה 8200 המוצב בצרפת
*נטשה לינדינגר - פלר ז'ירו
*ונסן פאנטייה - פול מרטל
*תיאו קורטס - קונסטנטיני
*ניקולא אברהם
*כריסטיאן מילה
*ראשה בוקביץ'
*גאיה ווייס

## הפקה
### צילומים
צילומי הסדרה התקיימו בפריז ובפרבריה וכן בתל אביב, באוגוסט 2023.
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות דרמה צרפתיות
קטגוריה:סדרות דרמה ישראליות
קטגוריה:סדרות מתח ישראליות
קטגוריה:אמ"ן בתרבות ובאמנות
קטגוריה:יחידה 8200
קטגוריה:קשת: תוכניות וסדרות
טירת קנילוורת'

**טירת קנילוורת**' (באנגלית: **Kenilworth Castle**)  היא טירה בעיירה  בווריקשייר, אנגליה, המנוהלת על ידי המורשת האנגלית; חלק גדול ממנה הרוס. הטירה הוקמה במהלך הכיבוש הנורמני של אנגליה. היא תוארה על ידי ההיסטוריון אנתוני אמרי כ"דוגמה הטובה ביותר ששרדה לארמון מלכותי למחצה של ימי הביניים המאוחרים יותר, משמעותי בקנה מידתו, בצורתו ובאיכות הביצוע שלו".

קנילוורת' מילאה תפקיד היסטורי חשוב: ב-1266 הוטל עליה מצור  שנמשך חצי שנה, והוא נחשב למצור הארוך ביותר בהיסטוריה של אנגליה במהלך ימי הביניים, והיווה בסיס לפעולות בית לנקסטר במלחמות השושנים. בקנילוורת' הודח המלך אדוארד השני מהכס האנגלי.

הטירה נבנתה במשך כמה מאות שנים. היא הוגדלה באופן משמעותי על ידי ג'ון, מלך אנגליה, בתחילת המאה ה-13. ג'ון מגונט, דוכס לנקסטר הפך את הטירה למצודת ארמון, ולאחר מכן הרחיב את הטירה במהלך המאה ה-16, בנה מבנים חדשים וניצל את המורשת של קנילוורת' מימי הביניים כדי לייצר ארמון אופנתי מתקופת הרנסאנס.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנגליה: טירות
קטגוריה:ווריקשייר
לייב בגריי 2023

"**לייב בגריי 2023**" הוא אלבום ההופעה השני של הזמר הישראלי אדם. את השיר הוציאה ב-2 ביוני 2023 לאור חברת התקליטים הפרטית של מירי פרלמן. האלבום הוקלט במהלך הופעה שערך אדם במועדון הגריי ביהוד. הוא אירח אמנים רבים, כמו סי היימן, רון רוזנפלד ומייקל הרפז. הוא ביצע את מיטב להיטיו שפורסמו לאורך השנים, דוגמת "סוד", "אין מוצא", "היא רוקדת לבדה", "מרחוק לרחוק", "מצטער" ו"שקיעה אחת".

## רשימת רצועות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי אדם
קטגוריה:אלבומי הופעה בעברית
אפס בהתנהגות

**אפס בהתנהגות** (בצרפתית: **Zéro de conduite**) הוא סרט צרפתי משנת 1933 בבימויו של ז'אן ויגו.

## עלילה
הסרט מתאר מוסד חינוכי קודר ובירוקרטי. ארבעה תלמידים במוסד מקבלים ציון "אפס בהתנהגות" וכעונש נאסר עליהם לצאת מהפנימיה לחופשה הקבועה ביום ראשון. בתגובה, הארבעה מתכננים מרד נגד הנהלת המוסד. בטקס יום הזיכרון של המוסד הם מתבצרים בחדרים שלהם, זורקים חפצים מהגגות והופכים את הטקס לכאוס עליז וסוריאליסטי.

## שחקנים ודמויות
* ז'ראר דה בֵּדַרְיֶיה - טאבאר
* לואי לפוור - קוסא
* ז'ילבר פרושון - קולֶן
* קוקו גולסטיין - ברואֵל
* ז'אן דאסטֵה  - המפקח אוגֵה
* רובר לה פלון - המפקח פֶּט-סֶק
* דו וֶרון - המפקח הכללי בק-דה-גז
* דֶלפֶן - מנהל המוסד
* לאון לריב  - מורה
* גברת אמיל - אמא אָריקֹוׂ
* לואי דה גונזאג - פרֶפֶקט
* רפאל דיליז'אן - כבאי

## יצירת הסרט
"אפס בהתנהגות" מבוסס באופן עמום על חוויותיו האישיות של ויגו מלימודיו בפנימיה; שתיים מארבע הדמויות הראשיות בסרט נקראו על שם חבריו ללימודים. קורות חייו של אביו, הפעיל האנרכיסט , השפיעו על הרוח האנרכיסטית שביטא ויגו בסרטו. הסרט צולם מדצמבר 1932 עד ינואר 1933 בתקציב של כ-200,000 פרנק. ויגו השתמש בעיקר בשחקנים לא מקצועיים, כולל כאלה שמצא ברחוב. הוא נאלץ לצלם באמצעים זולים ותוך מאבק בשחפת, והחשיב את התוצר הסופי כ"לוקה בחסר".

## קבלה והשפעה
הקרנת הבכורה של הסרט אירעה ב-7 באפריל 1933. הסרט קיבל תגובות מעורבות, וספג ביקורת שלילית בעיקר מחוגים קתוליים, שטענו שהסרט גס ואינו מתאים לילדים. לאחר מכן נאסרה הקרנת הסרט בטענה שהוא "אנטי-צרפתי", והוא לא הוקרן שוב בצרפת עד 1945. בהקרנתו המחודשת הסרט זכה להערכה מחדש, הוקרן בבריטניה, איטליה, שווייץ, גרמניה וארצות הברית, וזכה לשבחים בעיקר מקולנועני הגל החדש הצרפתי.

לינדזי אנדרסון, ברנרדו ברטולוצ'י, אנדריי טרקובסקי, רומן פולנסקי ופרנסואה טריפו ראו ב"אפס בהתנהגות" מקור השראה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים בצרפתית
קטגוריה:סרטים צרפתיים
קטגוריה:סרטי שחור-לבן
קטגוריה:סרטי 1933
חמשת הימים של מילאנו

**חמשת הימים של מילאנו** (באיטלקית: **Cinque giornate di Milano**) היה מרד ואירוע מרכזי במהלך מהפכות 1848 שהתחיל את מלחמת העצמאות האיטלקית הראשונה. ב-18 במרץ התעורר מרד בעיר מילאנו שבחמישה ימים של קרבות רחוב הרחיק את המרשל רדצקי וחייליו האוסטרים מהעיר.

## רקע
ב-1848 פתחו המילאנזים במערכה נגד האימפריה האוסטרית כבר ב-1 בינואר. ביום ראש השנה החלו המילאנזים להחרים הימורים ומוצרי טבק, שהיו מונופולים ממשלתיים שהכניסו למעלה מ-5 מיליון לירות בשנה. החרם הגיע לשיאו בקרב רחוב עקוב מדם ב-3 בינואר, כאשר חיילים אוסטרים, בקבוצות של שלושה, נעלבו ונרגמו באבנים על ידי קהל זועם. לאחר מכן התאספו החיילים בקבוצות של תריסר והסתערו על ההמון בחרבות ובכידונים, הרגו חמישה ופצעו 59 נוספים. רדצקי הגביל את חייליו לבסיסים למשך חמישה ימים. ההפגנות הסתיימו, אבל חודשיים לאחר מכן, כשהגיעו למילאנו חדשות על המרד בווינה ונפילת מטרניך, המילאנזים יצאו שוב לרחובות, ב-18 במרץ.

## אירועים
שמאל|ממוזער| פסל בבסיס האנדרטה לזכר חמשת הימים של מילאנו משנת 1895 מאת ג'וזפה גרנדי.
שמאל|ממוזער| בריקדה במילאנו במהלך 'חמשת הימים'
כמעט במקביל להתקוממויות העממיות של 1848 בממלכת לומברדיה-ונציה, ב-18 במרץ של אותה שנה, התקוממה גם העיר מילאנו. זו הייתה העדות הראשונה לאופן שבו יוזמה עממית יעילה, בהנחיית אנשי הריסורג'מנטו, הצליחה להשפיע על קרלו אלברטו, מלך סרדיניה.

חיל המצב האוסטרי במילאנו היה מצויד היטב ופיקד על ידי גנרל מנוסה, יוזף רדצקי פון רדץ, שלמרות היותו מעל 80 שנים, היה נמרץ ונוקשה. לרדצקי לא הייתה כל כוונה להיכנע למרד.

עם זאת, כל העיר נלחמה ברחבי הרחובות, הרימה בריקדות, ירה מחלונות וגגות, ודחקה באוכלוסייה הכפרית להצטרף אליהם. האוכלוסייה נתמכה על ידי הארכיבישוף ולפחות 100 כמרים הצטרפו ללחימה נגד האוסטרים. פסל של האפיפיור פיוס התשיעי הונף אל המתרס.  הממשלה הזמנית של מילאנו הוקמה ובראשה עמד הפודסטה, גבריו קאסטי ומועצת מלחמה בפיקודו של קרלו קטנאו. המרטיניט (ילדי בית היתומים) עבדו כמריצי מסרים לכל חלקי העיירה.

רדצקי ראה את הקושי להתנגד במצור במרכז העיר, אך בעודו חושש מהתקפת צבא פיימונטה ואיכרים מהאזור הכפרי, הוא העדיף לסגת לאחר שאיבד את השליטה בפורטה טוסה (כיום פורטה ויטוריה) לידי המורדים. בערב ה-22 במרץ, נסוגו האוסטרים לעבר ה"קוודרילאטרו" (האזור המבוצר התחום על ידי ארבע הערים ורונה, לגנאגו, מנטובה ופסקיירה דל גארדה), 120 ק"מ מזרחה, ולקחו איתם כמה בני ערובה שנעצרו בתחילת המרד. בינתיים, שאר הטריטוריה של ונטו ולומברדיה הייתה חופשית.

לזכר הימים הללו, העיתון הרשמי של הממשלה הזמנית נקרא פשוט *Il 22 marzo* (22 במרץ), שהחל את פרסומו ב-26 במרץ בפאלאצו מרינו בניהולו של קרלו טנקה.  אנדרטה לחמשת ימי מילאנו מאת הפסל ג'וזפה גרנדי נחנכה בשנת 1895 במה שהוא כיום פורטה ויטוריה.

כמעט מאה שנה מאוחר יותר, ב-1943, המרד של נאפולי נגד הכיבוש הנאצי במלחמת העולם השנייה נקרא "ארבעת הימים של נאפולי", בחיקוי מודע לאירוע הקודם במילאנו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהתפרקו ב-1848
קטגוריה:איטליה: קרבות
קטגוריה:אוסטריה: קרבות
גיל פלוטקין

**גיל פלוטקין** (נולד בה' באלול ה'תשמ"ב, 24 באוגוסט 1982) הוא מנהל מערך התקשורת והדוברות של התנועה הקיבוצית. איש תקשורת, מנהל פרויקטים ויזמויות, כותב ויוצר תוכן.

## ביוגרפיה

גיל פלוטקין נולד בבת ים וגדל בראשון לציון. אביו יליד פולין ואמו ילידת הארץ. פלוטקין גדל והתחנך בתנועת הנוער העובד והלומד. לאחר סיום לימודיו בתיכון מקיף ח׳, יצא לשנת שירות בחיפה ולאחר מכן שירת בגדוד 50 של הנח"ל.

במסגרת שירותו בנח"ל עלה ליישב את קיבוץ חנתון בעמק יזרעאל, יחד עם 3 גרעיני התיישבות של דרור ישראל. פלוטקין היה מדריך נוער רחוב במגדל העמק, ניהל מסלול תואר ראשון בחינוך והיסטוריה של בוגרי תנועות נוער במכללת בית ברל והיה ממייסדיי קיבוץ המחנכים בחנתון, ומזכירו.

פלוטקין היה פעיל מרכזי במחאת קיץ 2011 לצדק חברתי, והחליט להקים יחד עם חבריו אתר חדשות שיבטא את הערכים עליהם גדל והתחנך.

בשנת 2013, ייסד את אתר החדשות "דבר" במסגרת ההסתדרות ותנועת דרור ישראל. הוא שימש כמנכ"ל "דבר" משך עשור ועורכו הראשי בשנים 2019-2023. בתקופתו הגיע האתר לכמיליון קוראים בחודש וכ-300 אלף מנויים.

בין כתבותיו הרבות של פלוטקין: טורי דעה, ראיונות עומק, תחקירים, כתבות מגזין וסיפורים קצרים.

פלוטקין ייסד יחד עם חבריו קיבוץ עירוני בחיפה, מיזם במסגרתו חיים צעירים ומשפחות בשותפות ועובדים בעיקר בשדה החינוך: מערכת החינוך הציבורית, תנועות נוער, סמינרים והכשרות לאנשי חינוך, הדרכת קהילות וקבוצות מבוגרים ועוד.

בשנים 2023–2024, שימש פלוטקין כמנהל הפיתוח של ארגון "חותם" להכשרת מורים ומנהלים בפריפריה החברתית של ישראל. בין יתר תפקידיו הקים והוביל תוכנית לימודים פורצת דרך ללימודי ליבה בחברה החרדית.

פלוטקין נבחר לכהן כמנכ״ל מיזם 929 בראשות הרב בני לאו בשנת 2024, והחליף בתפקידו את משה אוחיון שנרצח עם בנו אליעד בטבח ה-7 באוקטובר 2023. פלוטקין פעל לחיבור קבוצות בחברה הישראלית סביב שורש וייעוד משותפים.

מזכ״ל התנועה הקיבוצית הנבחר, ליאור שמחה, פנה לפלוטקין בעקבות אסון ה-7 באוקטובר, בבקשה להקים את מערך התקשורות והדוברות של התנועה הקיבוצית על מנת לחזק, לשקם ולפתח את הקיבוצים בישראל.

פלוטקין מנהל את מערך התקשורת והדוברות של התנועה הקיבוצית מתחילת 2025. הוא הקים צוות רחב שכולל מגוון כלי פרסום, דוברות, יחסי ציבור, מדיה חברתית, מערכת תקשורת פנימית בקיבוצים, ממשקים דיגיטליים של התנועה עם ממלאי תפקידים, פעילות עיתונאית, קהילות אקטיביסטים ועוד.

בנובמבר 2025, בהובלת פלוטקין, השיקה התנועה הקיבוצית את אפליקציית החדשות ״זמן קיבוץ״, הפועלת לסיקור סדר היום הישראלי דרך ערכי ומהויות הקיבוץ: ציונות, שוויון ערך האדם, ערבות הדדית, התיישבות וחקלאות.

פלוטקין הוא בעל תואר ראשון בחינוך ממכללת בית ברל ותואר שני בחוג ללימודי ארץ ישראל מאוניברסיטת חיפה. מתגורר בחיפה, נשוי ואב לשניים.

## קישורים חיצוניים
* 
* אתר החדשות דבר: כתבות, מאמרים וטורי דעה של גיל פלוטקין
* רדיו חיפה: הוא משלנו! מנהל חדש למיזם 929
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ויקיפדיה: ערכים של משתמשים חדשים
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:בוגרי הנוער העובד והלומד
קטגוריה:עורכי דבר
קטגוריה:חברי גרעיני נח"ל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1982
קרטון (להקה)

**קרטון** (באנגלית: **Cartoon**) היא להקה אסטונית, שהוקמה בשנת 2015 על ידי הוגו מרטין מאסיקאס, אגו טפנד ויוסף ירבסאר. היא התפרסמה בעיקר בזכות הפלטפורמה NoCopyrightSounds.

בתחילת 2024 עזב טפנד את הלהקה, על מנת לפתח את קריירת המוזיקה שלו כסוסילסט.

## קריירה
בשנת 2004 החלו טפנד וירבסאר ללמוד בתיכון יחד. הם הכירו את מאסיקאס במסיבה מקומית. Cartoon קרטון הוקמה בשנת 2015, והתפרסמה כשהוציאה את "Why We Lose" בהשתתפות קולמן טראפ דרך חברת התקליטים הבריטית NoCopyrightSounds. ב-9 ביולי באותה השנה הוציאה הלהקה את "On & On" עם הזמר האסטוני-אמריקאי דניאל לוי ויינאלאס. הוא נכלל כרצועה השלישית באלבום *NCS: The Best of 2015*, ויצא ב-31 בדצמבר 2019 כסינגל מסחרי מתוך המיני-אלבום *Más Y Más / On & On*. במרוצת הזמן צבר כ-400 מיליון צפיות בערוץ היוטיוב של NoCopyrightSounds. הוא הגיע למקום הראשון במצעד הפזמונים השבועי באסטוניה. בשנת 2016 השתתפה הלהקה בקדם האסטוני לאירוויזיון 2016, *Eesti Laul*, עם השיר "Immortality". היא דורגה במקום השלישי, אחרי לאורה פלדברה ויורי פוטסמן. ב-11 במרץ באותה השנה פרסמה את "I Remember U", שיתוף פעולה עם פוטסמן. הוא יצא להורדה דיגיטלית דרך NCS, והגיע בשיאו למקום הראשון במצעד הפזמונים השבועי של אסטוניה. הוא משמש כשיר הנושא של ערו היוטיוב של וינסטון סטרצל. הווידאו קליפ שלו הפך לנצפה ביותר ברחבי אסטוניה ב-2016.

באוגוסט 2017 הפסיקה קרטון את פעילותה. היא התאחדה ב-2020 עם פרוץ מגפת הקורונה באסטוניה. ביולי 2023 התעיד איגוד תעשיית ההקלטות הבריטי את שירה "On & On" בתואר כסף. בנוסף, השיר קיבל מאיגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי תואר זהב.

בתחילת 2024 הודיע טפנד על פרישתו. הוא המשיך לקריירת סולו תחת שם הבמה "יאיא". באותה שנה השתתפה בקדם האסטוני לתחרות הזמר של האירוויזיון עם השיר "Oblivion" בהשתתפות אוורט סאנדייה. היא לא העפילה לשלב הגמר.

## דיסקוגרפיה
### מיני-אלבומים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:להקות אסטוניות
קטגוריה:משתתפי אסטי לאול
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 2015
הפרובינציות המאוחדות של מרכז איטליה

**הפרובינציות המאוחדות של מרכז איטליה** (באיטלקית: **Province Unite del Centro Italia**), הידועה גם בשם **הקונפדרציה של מרכז איטליה** או **הממשל הכללי של מרכז איטליה**, הייתה ממשלה צבאית קצרת מועד שהוקמה על ידי ממלכת פיימונטה-סרדיניה.

## היסטוריה
הקונפדרציה הוקמה על ידי איחוד של הדוכסות הגדולה של טוסקנה, דוכסות פארמה, דוכסות מודנה והמחוזות האפיפיוריים, לאחר מלחמת העצמאות האיטלקית השנייה.

לאחר אוגוסט 1859 הסכימו המשטרים הפרו-פיימונטים של טוסקנה, פארמה, מודנה והמחוזות האפיפיוריים על כמה הסכמים צבאיים. ב-7 בנובמבר 1859 הם בחרו ב בתור העוצר שלהם.

השלום של הסכם ציריך הותיר את שאלת המחוזות המאוחדים מעורערת. זה הוביל לתקופה של משא ומתן ובסופו של דבר להסכם טורינו בזמן שנפוליאון השלישי התמודד עם לחץ מאוסטריה באמצעות שגרירם ריכרד פון מטרניך לעצור את ההתפשטות של סרדיניה ולהחזיר את פרדיננד הרביעי שהודח כדוכס הגדול של טוסקנה שהיה בן דודו של הקיסר האוסטרי פרנץ יוזף הראשון. האוסטרים ראו את סבויה-קריניאנו, באותה שושלת כמו ויטוריו אמנואלה השני, כבעלת סיכוי בלתי מתקבל על הדעת לקדם סיפוח על ידי סרדיניה. על פי דרישתו של נפוליאון השלישי, ויטוריו אמנואלה השני סירב לאפשר לסבויה-קריניאנו לקבל, במקום זאת שלח את קרלו בון קומפאגני כמושל הכללי של מרכז איטליה, שהיה אחראי על העניינים הדיפלומטיים והצבאיים של המדינות.

ב-8 בדצמבר 1859, פארמה, מודנה והמחוזות האפיפיוריים שולבו במחוזות המלכותיים של אמיליה. לאחר שנערכו משאל עם במהלך מרץ 1860, וצרפת קיבלה את ניס וסבויה, השטח סופח רשמית לפיימונטה-סרדיניה, שכן בון קומפאני התפטר ב-3 במרץ 1860.

## ראו גם

* איחוד איטליה
* הדוכסות הגדולה של טוסקנה
* דוכסות פארמה
* דוכסות מודנה ורג'ו
* ויטוריו אמנואלה השני, מלך איטליה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מדינות לשעבר בתחומי איטליה
קטגוריה:1859
קטגוריה:1860
לילה כיום יאיר (שיר)

"**לילה כיום יאיר**" הוא שיר של הזמר-יוצר הישראלי אביתר בנאי. השיר נכתב והולחן על ידי בנאי, הופק בידי אמיר צורף ויצא לאור ב-22 ביוני 2009 בתור הרצועה השלישית מתוך אלבום האולפן הרביעי של בנאי, "לילה כיום יאיר", על ידי חברת התקליטים הד ארצי.

## רקע ויצירה
השיר נכתב והולחן על ידי בנאי בדירתו ברמת גן. הוא הופק בידי אמיר צורף ויצא לאור ב-22 ביוני 2009 בתור הרצועה השלישית ושיר הנושא מתוך אלבום האולפן הרביעי של בנאי, "לילה כיום יאיר", על ידי חברת התקליטים הד ארצי. המילים "לילה כיום יאיר" לקוחות מתהילים קל"ט (): .

## גרסאות כיסוי
בשנת 2021 ביצע המוזיקאי שי צברי גרסה לשיר "לילה כיום יאיר" אשר הופקה ועובדה בידי דידי ארז, והיוותה את שיר הנושא לסדרה "ספק סביר" של כאן 11. בדצמבר 2023 בוצע השיר על ידי אביתר יחד עם חברי תוכנית הבידור "זהו זה!" בביצוע שעובד והופק בידי אמיר לקנר. כמו כן, גם להקת הפאנק טברנק ביצעה גרסת כיסוי לשיר.

## ניתוח מוזיקלי
בשיר שר אביתר על הקרב הפנימי שבתוכו תוך שהוא משתמש במטפורה של קרב בין בור למים כשהוא אומר: . על פי זוהר צלח מ"מאקו", "הבור" עליו מדבר בנאי הוא התקופה המוקדמת בחייו - אשר באה לידי ביטוי באלבומו הראשון, "אביתר בנאי".

## ביקורת
בן שלו מ"הארץ" כתב כי שילוב המפוחית ברוח הלהקה הבריטית "The The" היא הברקת עיבוד, וכי המשפט:  מספר בלשון דרמטית לא אופיינית את סיפורו של האלבום כולו. גם הוא וגם עינב שיף מ"וואלה!" הסכימו כי זהו אחד מהשירים המעולים ביותר באלבום, וירדן אבני מרדיו הקצה אף כתב כי זהו אחד השירים החשובים ביותר בקריירה של בנאי.

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אביתר בנאי
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אביתר בנאי
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי אביתר בנאי
קטגוריה:שירים על לילות
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הד ארצי
ויליאם רגסדייל

**רוברט וויליאם רגסדייל** (נולד ב-19 בינואר 1961) הוא שחקן אמריקאי אשר נודע בעיקר בזכות התפקידים הראשיים אותם גילם בסרט "ליל האימה" ובסרט ההמשך שלו, והדמות הרמן ברוקס בסדרת הטלוויזיה "בראש של הרמן".

## ביוגרפיה
רגסדייל נולד ב-19 בינואר 1961 באל דוראדו שבמדינת ארקנסו. הוא החל להתעניין במשחק במהלך התיכון ובחר בהמשך ללמוד תיאטרון במכללת הנדריקס אשר במדינת ארקנסו.

לאחר שסיים את לימודיו עבר רגסדייל ללוס אנג'לס על מנת להתמקד בקריירה בקולנוע ובטלוויזיה.

## קריירה
בתחילת הקריירה זכה להצלחה רבה כגיבור הצעיר בסרט "ליל האימה" ובסרט ההמשך שלו "ליל האימה 2" ועל הבמה במחזותיו של ניל סיימון "יומן חוף ברייטון" ו-"Biloxi Blues". רגסדייל השתתף בהמשך גם בסרט הקומדיה הרומנטית "Mannequin Two: On the Move" שיצא לאקרנים ב-1991.

במשך שלוש שנים כיכב רגסדייל בתפקיד הראשי בסדרת הטלוויזיה הקומית "בראש של הרמן" אשר התמקדה במחשבות והרגשות הפנימיים של הדמות הראשית שלה. בהמשך שיחק גם בתפקיד משנה בסדרת הטלוויזיה "המשפט של איימי". הוא שיחק בהמשך גם מפיק טלוויזיה עבור בסדרת הטלוויזיה "Grosse Pointe".

רגסדייל השתתף בהמשך בפיילוט של סדרת הטלוויזיה "מכושפות". הוא הופיע בסדרת הטלוויזיה "אלן" בתפקיד החבר של אלן מורגן (אותה גילמה אלן דג'נרס) לפני שהדמות חשפה בסדרה שהיא לסבית. באותה התקופה היו לו גם תפקידי אורח בסדרות טלוויזיה שונות, כולל השתתפות בארבעה פרקים בסדרת הטלוויזיה "Less than Perfect", וכמו גם תפקידים קטנים בסרטי קולנוע.

בין מרץ 2010 עד מרץ 2012 הוא גילם את גארי הוקינס ב-12 פרקים של סדרת הטלוויזיה "צדק פרטי" במהלך שלוש העונות הראשונות של הסדרה. בשנת 2014 רגסדייל גילם את כריס סמית' בגרסה המחודשת של הסרט "Left Behind".

בשנת 2017 רגסדייל גילם את הכומר טוד בהפקת אוף ברודוויי של "האיש מנברסקה" בתיאטרון "Second Stage Theatre".

בשנת 2023 רגסדייל גילם כומר ציד ערפדים בקומדיית האימה "רנפילד".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1961
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
מונופתונגיזציה

בבלשנות, **מונופתונגיזציה** ( – מונופתונגוס – "צליל יחיד") או **כיווץ תנועה** היא שינוי פונטי המורכב מהפיכת דיפתונג (דו־תנועה) למונופתונג (חד־תנועה).

התהליך ההופכי למונופתונגיזציה נקרא דיפתונגיזציה.

## מונופתונגיזציה בשפה העברית
בשפה העברית העתיקה, קיימים ארבעה סוגים של דיפתונג שהתכווצו:

בשפה העברית המודרנית ישנן חמש תנועות בלבד בשל תהליך מונופתונגיזציה שעברו התנועות הגדולות. בחלק מעדות אשכנז, התנועות צירה וחולם נהגות עד היום כדיפתונג.

## מונופתונגיזציה באנגלית
 [ממוזער|[מונופתונגיזציה בשפה האנגלית עקב מעתק התנועות הגדול]]
בשפה האנגלית, עקב מעתק התנועות הגדול צירוף התנועות ea נהגה כיום תמיד כמונופתונג בעקבות תהליך מונופתונגיזציה.

מונופתונגיזציה מתרחשת גם כיום בחלק מהדיאלקטים האמריקניים של השפה. לדוגמה, בדרום ארצות הברית ובאנגלית מקומית אפרו־אמריקאית הדיפתונגים  ו־ הופכים ל־ ו־ למשל המילה *try*  → , והמילה *boil*  →

## מונופתונגיזציה בלטינית
בלטינית תהליכי המונופתונגיזציה נמשכו לאורך כל תולדות השפה.

הדיפתונג [] כבר בעת העתיקה הראה נטייה להשתנות ל־[] ארוך, (לדוגמה המילה *plausttrum* 'עגלה' נשמעה כמו *plostellum*).

הדיפתונג הידוע הראשון שעבר מונופתונגיזציה, הוא [] שהפך ל־[] ארוך במהלך המאה ה־2 לפני הספירה. (למשל, הלטינית הישנה *marei* → *mari*).

הדיפתונג [] הפך במספר רב מאוד של מילים ל[] ארוך.
מאוחר יותר (סביבות המאה ה־3 לספירה), תהליך מונופתונגיזציה הפך אותו לתנועה מעט יותר פתוחה, שנכתבה באמצעות האות "E", אם כי ייתכן שהיא הייתה קרובה מאוד לתנועה [ö] בגרמנית מודרנית.

הדיפתונג [] החל להשתנות כבר בסוף המאה ה־2 לפני הספירה ל־[] ובמאה ה־1 לפני הספירה התחיל להתמזג באופן קבוע לכדי [] טהור. במאה ה־1 לפני הספירה התהליך החל באזורים הכפריים ומשם ואז החל להתפשט. בסוף המאה ה־1 לפני הספירה השינוי כבר פשט בגאליה, מחוז ומרכז תרבות גדול, ובמאה השלישית לספירה התבסס מעמדו גם בשפת המעמדות המשכילים.

## מונופתונגיזציה בגרמנית
השפה הגרמנית חוותה מונופתונגיזציה משמעותית. בגרמנית סטנדרטית מודרנית, הביטוי "liebe gute Brüder" (אחים טובים יקרים) מכיל את המונופתונגים i[ɪ], [uː] ו־[yː], בעוד שבשלבים מוקדמים של גרמנית גבוהה חדשה ביטאו את המשפט באמצעות הדיפתונגים "liebe guete brüeder" ( [ iə], [uə] ו־[yə] בהתאמה). הדיגרף "ie" המציין [iː] שמר על האיות שלו למרות המונופתונגיזציה.

הדיאלקטים הבוואריים והאלמניים הקיימים בדרום גרמניה ובשווייץ דוברת הגרמנית לא עברו שינויי מונופתונגיזציה, ולכן ניבים אלו משקפים מצב לשוני ארכאי יותר.

## מונופתונגיזציה בשפות נוספות
מבחינה היסטורית, בשל תהליכי מונופתונגיזציה, ניתן למצוא בשפות רבות שימוש בצלילי תנועות שהיו בעבר דיפתונגים כמונופתונגים.

בסנסקריט, הצלילים של [e] ו־[o] הם במקור הדיפתונגים [ai] ו־[au], והם מצוינים כך בדוואנגרי ובכתבים דומים. הצלילים [ai] ו־[au] אומנם קיימים בסנסקריט בפני עצמם, אך הם מסומנים כאילו הם מבוטאים כתנועות ארוכות [āi] ו־[āu].

ביוונית מודרנית, כמעט כל הדיפתונגים שהיו קיימים ביוונית העתיקה עברו מונופתונגיזציה.

בצרפתית, הדיגרף ⟨ai⟩ ייצג בתחילה דיפתונג, שהפך למונופתונג /e/.

מונופתונגיזציה התרחשה גם בשפה הפרוטו־סלבית.

## הערות שוליים

קטגוריה:מעתקי הגאים
גריגורי ברנבלט

**גריגורי ברנבלט**  (ברוסית: **Григорий Исаакович Баренблатт** ; 10 ביולי 1927 - 22 ביוני 2018) מתמטיקאי סובייטי-רוסי-אמריקאי ממוצא יהודי. 
## קורות חיים
גריגורי ברנבלט נולד בשנת 1927 במוסקבה) למשפחה יהודית. הוריו היו רופיאם. בשנת 1938 אמו נדבקה בדלקת מוח מקרציות בזמן חקר חיסון נגד מחלה זו ונפטרה. גריגורי ברנבלט התחנך במשפחת סבו וניאמין קגן. יעקב סיני היה קרוב משפחתו.

לאחר סיום בית ספר ברנבלט התחיל ללמוד מתמטיקה באוניברסיטת מוסקבה וסיים אותה בשנת 1950. ברנבלט החל לעבוד במכון לנפט של אקדמיה למדעים של ברית המועצות. בהמשך הוא עבד במכוני מחקר שונים של האקדמיה. תוך כדי עבודה הוא סיים תואר שלישי ופוסט-דוקטורט בשנת 1957. בשנת 1962 הוא התמנה לפרופסור.

בשנת 1992 ברנבלט עזב את רוסיה. הוא כיהן כפרופסור באוניברסיטת קיימברידג' (עד 1994) ובאוניברסיטת קליפורניה בברקלי בשנים 1997-2012.

בשנת 2012 ברנבלט חזר לרוסיה והמשיך בפעילות מדעית במסגרת אקדמיה למדעים.

ברנבלט נפטר בשנת 2018 ונטמן בבית העלמין נובודוויצ'י.

ברנבלט היה מומחה במכניקה של נוזלים וזרימה טורבולנטית.

על פעילות בתחום התמחותו ברנבלט קיבל מספר פרסים רוסים ובין-לאומיים. בשנת 1997 הוא התקבל לאקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית ובשנת 2000 לשורות החברה המלכותית.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה 
* ביוגרפיה 

קטגוריה:מדענים יהודים סובייטים
קטגוריה:מתמטיקאים יהודים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קיימברידג'
קטגוריה:חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:עמיתי החברה המלכותית
קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:חברי האקדמיה אירופיאה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין נובודוויצ'יה
קטגוריה:ילידי 1927
קטגוריה:נפטרים ב-2018
תעמולת רשת (ספר)

**תעמולת רשת: מניפולציה, דיסאינפורמציה ורדיקליזציה בפוליטיקה אמריקאית** (
Network Propaganda: Manipulation, Disinformation and Radicalization in American Politics) הוא ספר עיון משנת 2018 מאת החוקרים האמריקאים רוברט פאריס, האל רוברטס ויוחאי בנקלר, המתמקד בהשפעות השליליות של טכנולוגיית המידע על החברה האמריקאית והשפעתה על קיטוב התקשורת. הספר מתאר את התקופה מתחילת מרוץ הבחירות של 2016 ועד יום השנה להשבעת דונלד טראמפ. הוא עוקב אחר השינוי המהיר של מערכת המדיה הימנית מעיתונאות מיינסטרים עם דינמיקה של בדיקת עובדות, למודל של התייחסות עצמית מבודדת, המתגמל קונצזוס אידאולוגי על דיוק עובדתי. הספר זמין לקריאה חופשית ברשת עם רישיון Creative Commons

החוקרים בודקים את השאלה האם רשתות חברתיות מקוונות הורסות את הדמוקרטיה בגלל השפעתם על השיח ועל בניית הדעות של הציבור. לטענת המחברים, הרשתות החברתיות אינן האשמות המרכזיות בתופעות כמו דיסאינפורמציה ותעמולה אלה זרעים של מידע כוזב שנשתלו בתקשורת עוד לפני רשתות אלה. המחברים דוחים טענות כי מאפיינים שונים של רשתות חברתיות כמו אלגוריתמים של רשתות חברתיות, קליקבייט פוליטי, האקרים, או התערבות רוסית היו הגורמים המרכזיים של השפעה לרעה של התקשורת על הדמוקרטיה, אלה מבנה תקשורתי א-סימטרי שנבנה במשך עשרות שנים.

המחברים מנתחים סיקורי תקשורתי של שערוריות קלינטון, תאוריית הקשר פיצה גייט, חקירת הקשרים בין טראמפ לרוסיה ונושאים מקטבים כמו הגירה לארצות הברית, ומוצאים כי "אקולגיית התקשורתית" של הימין פעלה בצורה שונה לעומת שאר סביבת התקשורת.. לפי כותבי הספר הפלג השמרני בראשות סטיב באנון הצליח להחדיר מחקר בלתי מבוסס לאג'נדה התקשורתית המרכזית שהותיר כתם בלתי מבוסס אך בל יימחה של שחיתות בקמפיין של קלינטון. המחברים מתעדים גם כיצד פוקס ניוז הסיטה סיקור שלילי על הנשיא טראמפ וקידמה סדרה של נרטיבים נגדיים מוגזמים ומומצאים.

הספר ממוקד בניתוח התקשורת והשפעתה החברתית על מקום וזמן מסוימים, אבל החוקרים טוענים כי הם מדגימים בו שיטת ניתוח המבוססת על חקר רשתות, וכי שיטה זו יכולה לשמש גם עבור מדינות אחרות בהקשרים אחרים.

## קישורים חיצוניים
* הספר "תעמולת רשת"

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי 2018
עלי עבד א-ראזק

**עלי חסן אחמד מוחמד עבד א-ראזק ** (בערבית: **ﻋﻠﻲ ﻋﺒﺪ ﺍﻟﺮﺍﺯﻕ**; 1888 – 23 בספטמבר 1966) היה הוגה דעות, חוקר אסלאם וסופר מצרי. כתביו דנים בתפקיד הדת וההיסטוריה האסלאמית בפוליטיקה ובממשל של המאה ה-20.

## ביוגרפיה
ראזק נולד ב-1888 למשפחה אמידה. אביו, חסן עבד א-ראזק, היה בעל חווה גדול והפך לאחד ממייסדי מפלגת האומה ב-1907. אחיו, מוסטפא עבד א-ראזק, היה פילוסוף מפורסם שלמד באוניברסיטת אל-אזהר אצל הרפורמטור המפורסם מוחמד עבדו.

ראזק למד בבאל-אזהר ובמקביל באוניברסיטת קהיר וקיבל את התואר שלו מאל-אזהר ב-1911.
ב-1912 נסע לאוניברסיטת אוקספורד ללמוד כלכלה ומדעי המדינה, אך חזר לקהיר לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה.

כשחזר לאל-אזהר ב-1915, הפך גם לקאדי (שופט דתי) במנצור והתפרסם בזכות ספרו הסנסציוני *האסלאם ועקרונות השלטון*.

לאחר דיון פומבי על הספר ב-1925, העבירה אותו אל-אזהר מתפקידו, אך היא החזירה אותו ב-1940.
למרות שבסופו של דבר איבד את תפקידו כחוקר ועורך דין באל-אזהר, הוא כיהן פעמיים כשר ההקדשות, בנוסף לרקטור אל-אזהר והמופתי הגדול בזכות המלך פואד, שעמד מאחורי מינויו ותמך בעמדותיו.

א-ראזק היה חבר באקדמיה הלשונית המצרית וכתב יצירות חשובות בספרות ובפילוסופיה.
ראזק נפטר ב-1966.

## דעותיו וכתביו
בספרו המרכזי הנקרא "''האסלאם ועקרונות השלטון''", שיצא לאור לראשונה ב-1925, הוא דן ברעיון הח'ליפות, במערכת המדינית ובמערכות השלטון באסלאם.

לטענתו, לא שני המקורות העיקריים של החוק האסלאמי (הקוראן והסונה), לא הקונצנזוס ולא התבונה דורשים שלטון של ח'ליף או אימאם. הניסיון גם מלמד שהח'ליפות הביאה רק נזק למוסלמים ולאסלאם. דווקא באמצעות חילוניות הדת מוגנת מפני שחיתות והידרדרות פוליטית.

טקסטים איסלאמיים היו וצריכים להישאר נייטרליים בדיון פוליטי ובבניית מוסדות אזרחיים.
בעיקרו של דבר, מותר למוסלמים להסכים על כל צורת ממשל, בין אם היא דתית או חילונית, כל עוד היא משרתת את האינטרסים שלהם ואת טובת הכלל והקמת מדינה חילונית אינה סותרת את האסלאם.

הטיעון של ספרו משנת 1925 סוכם כ"האסלאם אינו תומך בצורת ממשל ספציפית". הוא מיקד את הביקורת שלו הן באלה המשתמשים בחוק הדתי כמרשם פוליטי עכשווי והן בהיסטוריה של שליטים הטוענים לאשמה על ידי הח'ליפות.

בשל העובדה שעבד א-ראזק מדגיש את זוועות הח'ליפות, ניתן להניח שהוא דגל בצורת ממשל הומניסטית כגון מדינה דמוקרטית, אם כי הוא לא כותב זאת במפורש בספרו.
הנחה זו מתבססת על כך שעלי, אביו ואחיו שמרו על קשרים הדוקים עם מפלגת החוקה הליברלית והיו מתומכיו המובהקים הליברליזם המצרי.

בנוסף לספרו זה, א-ראזק כתב גם את הספר "הקונצנזוס במשפט האסלאמי" (*אל-איג׳מא פי-שריעה אל-אסלאמיה*), שיצא לאור ב-1947.

## השפעה ומורשת
בשל העמדות השנויות במחלוקת לגבי נחיצות הח'ליפות והמדינה הדתית, עורר הספר ויכוח אינטלקטואלי ופוליטי סוער במצרים.

מוקד הדיון היה ביטול הח'ליפות של מנהיג טורקיה מוסטפא כמאל ב-1924, ותגובתם של כמה חוקרים ערבים מוסלמים לפיה "חובה על המוסלמים ובפרט על הערבים, בפרט, להחזיר את הח'ליפות לארצות ערב".

כנגדם כתב א-ראזק כי שליטי העבר הפיצו את הרעיון של הצדקה דתית לח'ליפות "כדי שיוכלו להשתמש בדת כמגן המגן על כיסאותיהם מפני התקפות של מורדים."

הספר שנוי במחלוקת, והטיעונים הספציפיים שלו הם חלק ממסורת ארוכה יותר של פסיקה. עבודתו זכתה מאז לשבחיםוגנה, כמבשר לפילוסופיה חילונית בחברות מוסלמיות.

הספר משמש רבים בעולם המוסלמי כטיעון נגד תפקידה של הדת בפוליטיקה וייחוס ערך פוליטי לטקסטים דתיים.

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים מצרים
השריר הישר העליון

**השריר הישר העליון** (באנגלית: **Superior rectus muscle**) הוא אחד משבעת  ואחד מארבעת השרירים הישרים, לצידם של השריר הישר התחתון, המדיאלי והצידי.

## מבנה
השריר הישר העליון בדומה לשאר השרירים הישרים, מתחיל מטבעת רקמת חיבור הממוקמת בקודקוד המסלול העיני, הנקראת הטבעת הגידית המשותפת. השריר חודר למשטח הקדמי העליון של העין. רוחבה של נקודת החדירה הוא כ-11 מ"מ. השריר ממוקם במרחק של כ-8 מ"מ מ.

השריר הישר העליון קשור לשאר השרירים החוץ-עיניים, במיוחד לשריר הישר המדיאלי ולשריר הישר הצידי. מיקום הכניסה של השריר הישר העליון היא בסביבות 7.5 מ"מ ממיקום הכניסה של השריר המדיאלי, כ-7.1 מ"מ ממיקום הכניסה של השריר הישר הצידי, ובערך כ-7.9 מ"מ מלימבוס הקרנית. בין השריר העליון לצידי קיימת מחיצה בין-שרירית.

### מקור עצבי
השריר הישר העליון מעוצבב על ידי העצב מניע העיניים.

### אקסופטלמוס
חלק ניכר מהניקוז הוורידי של במסלול השרירים החוץ-עיניים עובר קרוב לשריר הישר העליון. חסימה לניקוז ורידי זה עלולה לגרום לגודש ורידי בעין, מה שעלול לגרום ל (בליטה פתולוגית של גלגל העין). התופעה ניתנת לאבחון על ידי סריקת CT.

## גלריית תמונות

קובץ:Gray891.png|טקסט=|העין הימנית בחתך סגיטלי
קובץ:Slide2uu.JPG|טקסט=Superior rectus muscle|השריר הישר העליון
קובץ:Slide2abaa.JPG|טקסט=|השרירים החוץ-עיניים ועצבי מסלול העין. דיסקציה עמוקה.


## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:ראייה
קטגוריה:עין
בוריס לויטן

**בוריס לויטן**  (ברוסית: **Борис Моисеевич Левитан** ; (7 ביוני 1914 - 4 באפריל 2004) מתמטיקאי סובייטי ממוצא יהודי. 
## קורות חיים
בוריס לויטן נולד בשנת 1914 בברדיאנסק (אז בתחומי האימפריה הרוסית כיום באוקראינה) למשפחה יהודית. לאחר סיום בית ספר הוא התחיל ללמוד מתמטיקה ב וסיים אותה בשנת 1936. הוא החל לימודי המשך, בשנת 1940 קיבל תואר "דוקטור למדעים" ובשנת 1941 מונה לפרופסור.

לאחר פלישת נאצים לברית המועצות לויטן גויס לשורות הצבא האדום. לאחר הכשרה הוא נשלח לחזית הלחימה. בשנת 1944 הוא הועבר לסגל של האקדמיה לתותחנות ועבד באקדמיה זו עד לשנת 1961. בשנת 1961 לויטן עבר לאוניברסיטת מוסקבה וכיהן בה בדרגת פרופסור. הוא עבד באוניברסיטה עד לשנת 1992.

בשנת 1992 לויטן עבר לארצות הברית והחל לעבוד באוניברסיטת מינסוטה. אחרי 5 שנים הוא נאלץ להפסיק את העבודה בגלל מחלת פרקינסון. הוא נפטר בשנת 2004 במינאפוליס.

לויטן היה מומחה באנליזה מתמטית ומתמטיקה שימושית. בשנות ה-50 של המאה ה-20 הוא פרסם מספר עבודות ביחד עם ישראל גלפנד. בהמשך הוא חקר פונקציות כמעט פריודיות ותורת שטורם-ליוביל. על פעילותו בתחום בשנת 1962 הוענק לו פרס לנין.

לויטן פרסם מעל ל-170 מאמרים מדעיים ו-8 ספרים. בשנת 2014 באוניברסיטת מוסקבה אורגן כנס לכבוד 100 שנים ללויטן.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה 
* ביוגרפיה 

קטגוריה:מדענים יהודים סובייטים
קטגוריה:מתמטיקאים יהודים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת מוסקבה
קטגוריה:מעוטרי עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה
קטגוריה:יהודים שהיגרו מרוסיה לארצות הברית
קטגוריה:זוכי פרס לנין
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1914
קטגוריה:נפטרים ב-2004
הטעות כולה שלך

**הטעות כולה שלך** (באנגלית: **Fool me once**) היא סדרת טלוויזיה בריטית מסוגת המותחן שהופקה על ידי "Quay Street Productions" עבור נטפליקס. הוא עובדה על ידי דני ברוקלהרסט בהשראת הספר באותו שם של הרלן קובן משנת 2016. בסדרה מככבים מישל קיגן, אדיל אקטר, דינו פצ'ר, ריצ'רד ארמיטג' וג'ואנה לאמלי.

זוהי הסדרה השביעית שהופקה כחלק מחוזה שחתם קובן עם נטפליקס באוגוסט 2018 על מנת להפיק סדרות וסרטים מבוססים על ספריו.

הסדרה הועלתה בבכורה בנטפליקס ב-1 בינואר 2024. נכון ל-31 במרץ 2024, היא סדרת Netflix בשפה האנגלית השביעית הנצפית ביותר בכל הזמנים עם 98.2 מיליון צופים ו-630 מיליון שעות צפייה.

## תקציר
**הטעות כולה שלך** מתעמקת בחייה הסוערים של מאיה סטרן-ברקט, טייסת מבצעים מיוחדים לשעבר שנרדפת על ידי המוות האלים של בעלה ג'ו ואחותה קלייר. הסדרה מתרחשת באנגליה של ימינו, הנרטיב שוזר בצורה מורכבת את עברה הטראומטי של מאיה עם ההווה האינטנסיבי שלה. מאיה המתמודדת עם ההשלכות של רצח בעלה, שלדעתה הוא שוד שהשתבש, תוך כדי התמודדות עם הרצח הבלתי פתור של אחותה, ובעוד תקרית מחרידה במהלך שירותה הצבאי שהובילה לשחרורה המוקדם. הסיפור מקבל תפנית מזעזעת כאשר מאיה מגלה צילומים במצלמת המטפלת שלה, המראה את בעלה שנפטר כביכול חי ומקיים אינטראקציה עם בתם, לילי. הגילוי המדהים הזה דוחף אותה למסע בלתי פוסק אחר האמת.

## דמויות
* **מאיה סטרן-ברקט**- (מישל קיגן) - הגיבורה הראשית של הסיפור, טייסת מבצעים לשעבר, נותרת אלמנה לאחר שבעלה ג'ו נרצח. לאחר שזיהתה אותו במצלמת מטפלת סודית, היא מתחילה לפקפק בכל דבר על מותו, מה שמוביל אותה לחקור את האמת.
* **ג'ו ברקט**- (ריצ'רד ארמיטג') - בעלה של מאיה, נרצח על ידי רוכבי אופנוע, אך מופיע בצילומי מצלמת מעקב של המטפלת. בעל עבר אלים.
* **סמי קירס** - (עדייל אחטאר) - חוקר הרצח של ג'ו.
* **מרטי מקגרגור** - (דינו פיטשר) - חוקר משטרה, עוזרו של קירס.
* **ג'ודית ברקט** - (ג'ואנה למלי) - אמו של ג'ו.
* **קלייר ווקר** - (נטלי אנדרסון) - אחותה של מאיה, עובדת כטכנאית תרופות בתאגיד של משפחת ברקט.
* **אדי ווקר** - (מרקוס גארווי) - בעלה של קלייר. אדי מעולם לא התגבר על מותה של קלייר.

## פרקים

## הפקה
הסדרה מתרחשת בבריטניה בניגוד לתפאורה האמריקאית של הרומן. קובן, שכתב את הרומן המקורי, היה גם מפיק בפועל של הסדרה. זהו אחד מכמה עיבודים של נטפליקס מספריו של קובן. דני ברוקלהרסט היה הכותב הראשי והמפיק בפועל, וניקולה שינדלר וריצ'רד פי היו מפיקים בפועל דרך Quay Street Productions. את הפרקים ביימו דייוויד מור ונימר ראשד.

הצילומים התחילו במנצ'סטר ובמקומות נוספים בצפון מערב אנגליה, בפברואר 2023,הסדרה צולמה גם בספרד.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נטפליקס: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות משטרה ופשע
קלווין קפומבו

**קלווין קפומבו** (באנגלית: **Kelvin Kapumbu**; נולד ב-6 באפריל 1996 בלוסקה שבזמביה) הוא כדורגלן זמבי המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת הפועל פתח תקווה מהליגה הלאומית ובנבחרת זמביה.

## קריירת מועדונים
קפומבו שיחק בקבוצות זנאקו, לומוואנה רדיאנטס וזסקו יונייטד במסגרת ליגת העל הזמבית.

ב-20 ביוני 2024 חתם על חוזה לעונה אחת בהפועל פתח תקווה מהליגה הלאומית.

## קריירה בינלאומית
ב-22 בספטמבר 2019 ערך קפומבו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת זמביה, בניצחון 1-0 על נבחרת אסוואטיני במסגרת מוקדמות אליפות האומות האפריקאיות.

נכלל בסגל נבחרת זמביה לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023, וערך שתי הופעות בטורניר.

## חיים אישיים
אחיו הוא כדורגלן נבחרת זמביה פקסון קפומבו .

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים זמבים
קטגוריה:קשרי כדורגל זמבים
קטגוריה:כדורגלני זנאקו
קטגוריה:כדורגלני הפועל פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:כדורגלני נבחרת זמביה
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2023
קטגוריה:זמבים שנולדו ב-1996
Thunderbolt and Lightning

***Thunderbolt and Lightning*** הוא אלבום האולפן השלישי של זמר הרוק הקנדי מרק מרטל, אשר יצא לאור ב-26 באוקטובר 2018 וזה מהווה אלבום מחווה לשירי להקת הרוק הבריטית קווין.

במקור, גרסת הכיסוי לשיר "Don't Stop Me Now" הופיעה לראשונה במיני-אלבום *My Way, Vol. 1*, אותו הוציא לאור כשבעה חודשים לפני כן. בנוסף, שיר זה הוא היחיד באלבום שקיבל וידאו-קליפ.

## רשימת השמעה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:רוק
נחל ליבנים

**נחל לִבְנִים** הוא יובל של נחל עמוד בגליל העליון שבצפון ישראל. הנחל זורם ממערב למזרח, חלקו העליון מתחיל בגובה 303 מטרים מעל פני הים, ברכס ליבנים דרומית לכפר חנניה ונשפך לנחל עמוד, בגובה 11 מטרים מתחת לפני הים, ליד חורבת סירין שברמת סירין.

הנחל עובר מצפון לקדרים, ובתוכו יש את מעיין לבנים. הוא מתפרס לאורך שטח בעל מדרונות בשיפוע של כ-19%. באזור ניתן למצוא מינים רבים של צומח טבעי ובעלי חיים, מה שהופך את המקום למערך אקולוגי עשיר ומגוון.

הנחל הושפע במהלך השנים מהקמת תשתיות שונות באזור, כולל כבישים ומחלפים, אשר פגעו במעבר האקולוגי הטבעי של האזור. למרות מאבקים לשימור המקום, הפגיעה בערוץ הנחל ובסביבתו הייתה משמעותית, והובילה להרס חלקי של בית הגידול הייחודי במקום.

## הערות שוליים

קטגוריה:הגליל העליון: נחלים
מורית בארי

**מורית בארי** (נולדה ב-7 בספטמבר 1966) היא רופאת ילדים ישראלית. מנהלת בית החולים השיקומי לילדים אלי"ן, משנת 2011.

## ביוגרפיה
נולדה במינכן, גרמניה. בתם של הפרופסור מיכאל שפיר ודפנה שפיר, נכדתו של המדינאי מוריס פישר, על שמו היא קרויה. עלתה עם משפחתה לישראל בהיותה תינוקת. למדה בבית הספר היסודי הנרייטה סאלד בירושלים, וסיימה את לימודיה התיכוניים בבית חינוך – תיכון עירוני ג' בעיר.
שירתה בצה"ל בין השנים 1984–1986 בחיל המודיעין.

למדה רפואה באוניברסיטה העברית בירושלים, עם התמחות ברפואת ילדים בבית החולים הדסה הר הצופים. השלימה את לימודי הרפואה בשנת 1999. בשנת 2009 סיימה גם תואר שני במינהל ציבורי בבית הספר לממשל באוניברסיטת הרווארד, וכן הכשרת מנהלים בין תחומית במרכז הבינתחומי הרצליה בשנת 2013.

נשואה לפרופ' רונן בארי, קרדיולוג בבית החולים הדסה עין כרם, אם לשלושה בנים וסבתא לנכדה. מתגוררת במבשרת ציון.

## קריירה
בשנים 1999–2000 שימשה בארי כרופאה בכירה ומנהלת מרפאת פגיעות חוט שדרה בילדים בבית חולים אלי"ן, וכן פתחה והרחיבה את מערך אשפוז הבית ילדים של שירותי בריאות כללית.

בשנת 2002 מונתה כרופאה בכירה ביחידה לשיקום נשימתי ילדים, וכן כמנהלת מרפאת הפרעות אכילה רב-מקצועית לילדים בבית החולים אלי"ן.

בין השנים 2003–2005 שימשה גם כיועצת במרכז הישראלי לדיסאוטונומיה משפחתית בבית חולים הדסה הר הצופים.

בין השנים 2005–2008 שימשה כיועצת מיוחדת לרפואת ילדים עם הנשמה מכנית כרונית במרכז הרפואי הרצוג.

לאחר שובה מלימודי התואר השני, בשנת 2010, מונתה לסמנכ"לית בית החולים אלי"ן, ובשנת 2011 מונתה כמנכ"לית בית החולים. נוסף על תפקידה כמנהלת בית החולים, בארי היא גם המייסדת והמנהלת של המרפאה לשיקום אכילה בקרב תינוקות ופעוטות.

בתקופת כהונתה עבר בית החולים תהליך קידום טכנולוגי הכולל הקמת "מרחב חדשנות", המיועד לפיתוח פתרונות טכנולוגיים מתקדמים לילדים עם מוגבלויות, בשיתוף עם מתנדבים, מהנדסים ומטפלים. מרכז זה כולל מעבדה ביו-מכנית עם מדפסות תלת-מימד ומכשור חדיש, המאפשר יצירת אמצעים ייחודיים לשיפור תפקודם של הילדים המאושפזים.

## פעילות ציבורית
בארי חברה במספר ועדות מקצועיות בתחום רפואת הילדים:
* ועדת ייעוץ לרפואת ילדים, משרד הבריאות
* ועדת ייעוץ לשיקום גופני, משרד הבריאות
* ועדה משנה לשיקום ילדים, משרד הבריאות
* ועדה מיוחדת לטיפול פליאטיבי לילדים, משרד הבריאות
* הוועדה המדעית, כנס החברה הישראלית לשיקום גופני
* הוועדה המדעית, כנס פגיעת מוח ופיתוח התפתחותי במזרח אירופה והמזרח התיכון

## פרסים והוקרה
* 2024 – תואר דוקטור לשם כבוד מטעם האוניברסיטה הפתוחה.
* 2023 – אות המצוינות על תרומה לחברה מטעם המכללה האקדמית הדסה ירושלים.
* 2019 – פרס משרד הבריאות למצוינות בקידום זכויות ונגישות ילדים על מכונות נשימה לחיים בקהילה.

## קישורים חיצוניים

* מאמריה של ד"ר מורית בארי באתר ג'רוזלם פוסט (באנגלית)
* 
* 
* 
* 
* 
* ד"ר מורית בארי וערן מזרחי "סוגרים מעגל", ראיון עם ד"ר מורית בארי, בפודקאסט "סיפור אחד", פרק 23, ספטמבר 2023
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רופאים ישראלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור לרפואה מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:מנהלי בתי חולים בישראל
קטגוריה:בוגרי בית הספר היסודי הנרייטה סאלד (ירושלים)
קטגוריה:מבשרת ציון: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1966
טיל סיסוקו

**טיל סיסוקו** (בצרפתית: **Till Cissokho**; נולד ב-8 בפברואר 2000 בפריז שבצרפת) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת אסטרלה דה אמדורה מליגת העל הפורטוגלית.

## קריירת מועדונים
סיסוקו גדל במחלקות הנוער של מונרוז' 92 וז'ירונדן דה בורדו. בשנת 2017 החל לשחק בקבוצת המילואים של ז'ירונדן דה בורדו, ובשנת 2019 שיחק בקבוצה הבוגרת של המועדון. בהמשך שיחק בקלרמון פוט ובאוסטריה לוסטנאו, והחל משנת 2021 משחק בקווילי-רואן מליגת המשנה הצרפתית, תחילה בהשאלה ולאחר מכן בחוזה קבוע.

באוגוסט 2024 חתם סיסוקו באסטרלה דה אמדורה מליגת העל הפורטוגלית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:בלמי כדורגל צרפתים
קטגוריה:כדורגלני בורדו
קטגוריה:כדורגלני קלרמון פוט
קטגוריה:כדורגלני קווילי-רואן
קטגוריה:כדורגלני אסטרלה דה אמדורה
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-2000
מאגר שקמה

**מאגר שקמה** הוא מאגר מים מדרום לזיקים. המאגר הוא חלק מ**מפעל נחל שקמה**, הכולל את המאגר, תחנת שאיבה, מערכת להולכת מים באמצעות צינורות ותעלות, אגני החדרה ומתקני הפקת מים.

במאגר נאספים מי שיטפונות מנחל שקמה באמצעות סכר שאורכו כקילומטר. הסכר בנוי סוללת עפר שבתוכה מגלש בטון המאפשר גלישת מים אל הים כאשר המאגר עולה על גדותיו.

המים הנאגרים נשאבים אל אגני החדרה בחולות אשקלון, ושם מוחדרים למי התהום שבאקוויפר החוף.

שטחו של המאגר כ-784 דונם, והספיקה השנתית הממוצעת בפתח המאגר היא כ-6 מיליון מטר מעוקב (מ"ק). בין השנים 1996 - 2013 הוחדרו לאקוויפר בממוצע 1.8 מיליון מ"ק מים בשנה.

## השפעה סביבתית
תכנון המאגר החל בשנת 1955 על ידי חברת מקורות ובנייתו בשנת 1958.

חסימת נחל שקמה הסיטה את מיקום שפך הנחל ל כקילומטר צפונה. המאגר מהווה אגם עונתי, ובשנים ברוכות מייצר אגמים נוספים בשטחי הדיונות שסביבו. המאגר מושך אליו עופות מים רבים.

בשנת 2017 זוהם המאגר באמצעות שפכים שהוזרמו אליו מרצועת עזה דרך נחל חנון.

## לקריאה נוספת
* **מדריך ישראל החדש, כרך 14 - הנגב הצפוני**, כתר הוצאה לאור בשיתוף משרד הביטחון ההוצאה לאור, 2001, עמ' 123–124

## קישורים חיצוניים

* מאגר שקמה בארכיון הסרטים הישראלי
* מאגר שקמה באתר סיפור מקומי

## הערות שוליים

שקמה
קטגוריה:מועצה אזורית חוף אשקלון
קטגוריה:הנגב המערבי
קטגוריה:הנגב: אספקת מים
קטגוריה:מישור החוף הדרומי: גופי מים
קטז'ינה וייגלובה

**קטז'ינה וייגלובה** (בפולנית: **Katarzyna Weiglowa**; ~1460 – 19 באפריל 1539) הייתה אישה פולנייה, שהצהירה על אמונתה היהודית ואולי גם התגיירה. עלתה על המוקד בקרקוב.

## קורותיה
וייגלובה הייתה אשתו של מלכיור וייגל, חבר מועצת העיר קרקוב. בשנת 1529 הואשמה בהמרת דתה ליהדות והובאה למשפט בבית הדין האפיסקופלי. במשך קרוב לעשור ניסה הבישוף של קרקוב, פיוטר גמרט  להשיבה לחיק הכנסייה, אך משנכשלו מאמציו, הועמדה בהוראתו, ב-19 במרץ 1539, למשפט על בגידה בנצרות. היא נמצאה אשמה, נשללו ממנה נכסיה, והיא נמסרה לרשויות לביצוע גזר הדין.

ב-19 באפריל 1539, בגיל קרוב ל-80, הוצאה וייגלובה להורג בשריפה על המוקד בקרקוב. עדי ראייה, בהם ההיסטוריון הפולני בן התקופה לוקאש גורניצקי , דיווחו כי היא הלכה למותה בנחישות ובאומץ, דבקה באמונתה עד הרגע האחרון.

מקרה זה נחשב לאירוע משמעותי בקרקוב של אותה תקופה, והוא מייצג את המתח הדתי והחברתי שהתקיים בפולין במאה ה-16, בין היתר בהקשר של הרפורמציה והיחס ליהודים.

בתקופה שאחרי האירוע פשטה בפולין שמועה על התגיירות המונית בסתר ועריקה לשטחי האימפריה העות'מאנית על מנת לקיים אורח חיים יהודי פומבי. שמועות מעין זו הובילו את המלך הפולני, אוהד היהודים, זיגמונט הראשון, לפתוח בחקירה בנושא. החקירה ניקתה את היהודים.

## לקריאה נוספת
* צבי גרץ, **[[דברי ימי ישראל]]**, מהדורת שפ"ר, חלק ז, ורשה תרנ"ט, עמ' 320
* שמעון דובנוב, **[[דברי ימי עם עולם]]**, תל אביב, תשכ"ב, חלק ו, עמ' 150
* ג. באדער: **דרייסיג דורות אידן אין פוילען**, ניו יורק 1927, ח"א 46–48 
* שלמה ברמן, **מגבורי האומה**, ב, ירושלים: אחיאסף, תשט"ו, עמ' 296–297

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* Залешовская, Екатерина Мальхеровна, באנציקלופדיה היהודית של ברוקהאוז ואפרון, באתר ויקיטקסט ברוסית 
*  (נדפס שנית בספרו 'דור דור ומנהגיו', תל אביב: דון, תשמ"ז, פרק כג)

## הערות שוליים

קטגוריה:אישים שהוצאו להורג בפקודת הכנסייה הנוצרית
קטגוריה:פולנים
קטגוריה:נפטרים במאה ה-16