התקשרות לצדיק

**התקשרות לצדיק** או **דבקות בצדיק** היא אחד מערכי היסוד של תנועת החסידות והיא היוצקת תוכן במעמד הצדיק החסידי, האדמו"ר, בקרב חסידיו.

בהיבט זה של פועלו הציבורי, להוציא עבודתו האישית בעבודת ה', מהווה הצדיק חוליה מקשרת בין הקדוש ברוך הוא לבין קהל החסידים; דרכו מואצלים השפע והחיות מן השמים אל נשמות החסידים, ודרכו עולות תפילות ומצוות החסידים הדבקים בו, בצורה שלמה יותר, לפני כסא הכבוד.

## מקורות הרעיון והתקבלותו
עקרונות הרעיון לפיו בדבקות לרב, מקבל התלמיד משהו ממעמדו הרוחני של הרב ודבק בנשמתו, הופיעו כבר בכתבי הוגים יהודיים מוקדמים. רדב"ז (מצרים, המאות ה-15–16) כתב: .

אחת החסידויות הבולטות בנושא זה היא חסידות ברסלב. רבי נחמן מברסלב אף דרש מחסידיו לצורך התקשרות מושלמת בצדיק לשלול מעצמם כל דעה אישית: . כמו כן בולטות בנושא זה חצרות רוסיה כמו חצרות בית רוז'ין, חצרות צ'רנוביל וחסידות קרלין.

כנגדן, בחסידות חב"ד הקפידו על איזון בין התקשרות לצדיק לצורך השגות רוחניות לבין חובתו של החסיד האינדיבידואל לעבודת ה' עצמית, אך גם לפי תפיסת חב"ד הצדיקים הם הראש והמוח של ההמון, וההמון יונק מהם את כוחו ודבק דרכם באלוהות, ולכן ההתקשרות לצדיק, "התקשרות" בלשון המקובלת בחב"ד, היא מוכרחת המציאות. בלשונו של בעל התניא: .

כאשר למד רבי שניאור זלמן מלאדי אצל המגיד, היה, במצוות המגיד חברותא של רבי אברהם המלאך, הוא לימד את המלאך "נגלה", והמלאך לימד אותו "חסידות" ויש שראו ברבי שניאור זלמן תלמיד חבר של המלאך. ר' אברהם המלאך, כבנו של מנהיג החסידות כאב את ירידת האידיאה החסידית, ולכן פיתח יחד עם רעיו תלמידי אביו את רעיון הצדיק החסידי, שהפך לצינור להורדת שפע להמוני מאמיניו ולהעלאת תפילותיהם ובקשותיהם, וכסמכות מוסרית ומדריך רוחני. בספרו "חסד לאברהם" (צ'רנוביץ שנת ה'תרי"א) ניתן למצוא הרבה אזכורים למוטיב מרכזי זה, כאשר הוא קורא להמוני העם להתקשר אל הצדיק כאמצעי לביאת המשיח.

### התנגדות

לתפיסה זו קמה ביקורת מתוך העולם היהודי, המתנגד הגדול היה רבי חיים מוולוזי'ן שכתב בספרו נפש החיים את התנגדותו לעניין ההתקשרות. הרב גדליה קעניג טען בקונטרס בשם חיי נפש כי ההתקשרות שעליו רבי חיים מוולוז'ין התנגד היא התקשרות אחרת ולא זו שחסידי ברסלב נוהגים לומר קודם כל תפילה "הריני מקשר את עצמי בתפילתי לכל הצדיקים האמתיים שבדורנו ולכל הצדיקים שוכני עפר קדושים אשר בארץ המה"

כותב הרב אברהם יצחק הכהן קוק שצריך להיזהר בעת שנדבקית בצדיק, כי נדבקים בכל אישיותו, ביתרונות ובחסרונות כאחד: .

## התקשרות התפילה לצדיק
התקשרות התפילה לצדיק עניינה היא לשייך את תפילתו ביחד עם תפילת הצדיק. ההתקשרות נעשית גם קודם התפילה מתוך כוונה או אמירה שמתפלל על דעתו וכוונתו של הצדיק. וגם בעת התפילה שמכוון כי תפילתו בהתחברות ובהכללות אל הצדיק כדי שהוא ישלים ויתקן את התפילה,

ההתקשרות אינה פנייה ובקשה לצדיק עצמו. אלא רעיון שבה נכללת תפילתו שלו ושל הצדיק יחדיו מתוך אמונה שתפילת עולה למקומה הראוי יחד עם תפילת המתקשר.

התפילה מהותה שבח והודאה לבורא ושאלת צרכיו של האדם הפונה בתחינתו ובבקשתו אל האל לבדו ולא לזולתו אבל כל תפילה בתכליתה פועלת כמזון רוחני לתקן לייחד ולהאיר העולמות העליונים ולכלול נפשות ישראל יחד בשורש נשמת כלל ישראל והיא חלק מבניית קומת השכינה, וגודל השפעת והליך התיקון שנעשה על ידי התפילה תלויה בזכות טהרת הלב והמחשבה. משימת הצדיק היא לשפר להשביח את התפילה ולאחדה ולכרוכה עם שאר תפילות ישראל ולהעלותה למקומה.

## מקורות לרעיון התקשרות התפילה להצדיק
רבי יהונתן אייבשיץ:

רבי חיים יוסף דוד אזולאי

רבי משה קורדבירו:

החתם סופר:

הבן איש חי:

רבי חיים ויטאל:

הרש"ש:

הרב יעקב ישראל קנייבסקי:

רבי נחמן מברסלב

רבי נתן מברסלב:

ובליקוטי תפילות הוא מתפלל

רבי אברהם בן רבי נחמן

רבי משולם פייביש מזבריז':

## לקריאה נוספת
* הרב זאב סולטנוביץ', ביאור לאורות ישראל, כרך א', עמ' 190–196, מכון הר ברכה, תשס"ח

## קישורים חיצוניים
* תגית מאמרים אודות הקשר לצדיק זמינים לצפייה באתר ספריית אסיף.
* הרב יהושע שפירא, מה זה "התקשרות"?, באתר ישיבה
* הרב עודד אלון, ולדבקה בו - דבקות בצדיקים במשנת הראי"ה קוק זצ"ל, אסיף ג'.

## הערות שוליים

קטגוריה:חסידות
קטגוריה:פילוסופיה יהודית