open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ארווין פיסקטור

**ארווין פיסקטור** (בגרמנית: **Erwin Piscator**; 17 בדצמבר 1893 – 30 במרץ 1966) היה במאי תיאטרון גרמני חדשן, אשר ייסד יחד עם ברטולט ברכט את התיאטרון האפי והיה למייצג בולט של התיאטרון הפוליטי.

## ביוגרפיה
פיסקטור למד תחילה ספרות גרמנית, פילוסופיה ותולדות האומנות באוניברסיטת מינכן. במלחמת העולם הראשונה הוא שירת בין היתר בשוחות במערב, שם גיבש את השקפותיו הפציפיסטיות והסוציליסטיות. אחרי מהפכת נובמבר 1919 הוא הצטרף למפלגה הקומוניסטית. הוא ייסד וניהל את התיאטרון הפרולטרי הראשון בשנת 1920 ברלין וביים הופעות פוליטיות עבור המפלגה. ב-1927 הוא פתח תיאטרון של עצמו. גם ברטולט ברכט היה בהתחלה חלק תיאטרון זה. 

ב-1931 עבר פיסקטור לברית המועצות והפיק שם את סרט הקולנוע היחידי שלו: ההתקוממות של דייגי סנטה ברברה (1934). ב-1936 הוא היגר לפריז, אחרי שהתאכזב מהסטליניזם, וב-1939 לארצות הברית. עד 1951 הוא ניהל את ה-Dramatic Workshop ובין תלמידיו היו מרלון ברנדו, טוני קרטיס, הרי בלפונטה וטנסי ויליאמס. ב-1951 הוא חזר לגרמניה.

## תרומותיו לתיאטרון
הרבה חידושים משנות העשרים המציא פיסקטור, ביניהם שילוב של שקופיות וסרטים בהצגות, וכן סרטים נעים. תפאורותיו היו מורכבות ואיפשרו סצנות סימולטניות על גבי במות שונות. ההנגדה יצרה ביקורתיות ואפקטים סטיריים. גם הפקות ההמונים שלו היו הראשונות בתחום זה. 

במסגרת העלאת ההצגה "רספוטין" בברלין ב-1927, בה ביקש להראות, כמרקסיסט, כיצד ההיסטוריה היא תולדה של כוחות ולא של החלטות מנהיגים, הציב על הבמה שחקנים בדמויותיהם של מנהיגי מלחמת העולם הראשונה, פרנץ יוזף מאוסטריה, הצאר ניקולאי ווילהלם השני, קיסר גרמניה, שדיקלמו משפטים אמיתיים שאמרו אישים אלה בהזדמנויות שונות. במקביל הוקרנו מאחורי הדמויות סרטים תיעודיים מן המלחמה שהדגימו עד כמה היו המנהיגים מנותקים מן המתרחש. לאחר שהקיסר לשעבר, וילהלם השני, שהיה גולה בהולנד, תבע את פיסקטור בעוון הוצאת דיבה, הוציא בית משפט בגרמניה פסק דין שתבע להסיר את דמותו של הקיסר מן ההצגה. בהצגות לאחר מכן, במקום הטקסט המקורי, הקריא השחקן קטעים מתוך פסק הדין והגחיך אותו למצהלות הקהל.

אחרי המלחמה הוא היה אחד המייסדים של התיאטרון הדוקומנטרי.

## הצגות מפורסמות
* 1926 "השודדים" של שילר
* 1927 "הופלה, אנחנו חיים" של טולר
* 1928 "החייל האמיץ שווייק"
* 1955 "מלחמה ושלום" על-פי טולסטוי
* 1963 "ממלא המקום" של הוכהוט

## לקריאה נוספת

* Erwin Piscator, **The Political Theatre**, London: Eyre Methuen, 1980 


## קישורים חיצוניים

* 
* על פיסקטור באנגלית
* "משחק אובייקטיבי" מאמר על תורת המשחק שלו
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:במאי תיאטרון גרמנים
קטגוריה:רפובליקת ויימאר: תרבות: אישים
קטגוריה:מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
קטגוריה:מהגרים מגרמניה לברית המועצות
קטגוריה:מהגרים מגרמניה לארצות הברית
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1893
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1966
עפעף

שמאל|150px|
ממוזער|150px|סגירת העפעפיים מגנה על העין וחוסמת את כניסת האור
**עפעפיים** (TA: Palpebrae) הם קפלי עור דקים המכסים את העיניים ומגנים עליהן.

העפעפיים מגנים על הקרנית מפציעה ומלחחים אותה, הם גם מצמצמים כניסת אור לעין. סגירת העפעפיים ופתיחתם המהירה (מצמוץ), מסייעים בסילוק גורמים מגרים מפני העין. מצמוץ מתרחש באופן רפלקסיבי גם בתגובה לאור חזק או לקרבה מאיימת של חפץ לעין.

הדגים, מפאת חוסר עפעפיים, אינם מסוגלים לעצום את עיניהם ועל-כן הם ישנים תמיד בעיניים פקוחות.

## אנטומיה
שמאל|ממוזער|200px|חתך רוחב של עפעף. a.עור, b.שריר העין החוגי, c.השריר מרים העפעף העליון d.לחמית העפעפיים e.מִרְדַּד העפעפיים, f.בלוטת המרדד, g.בלוטת חלב, h.ריסים, i.שערות עור זעירות, j.בלוטות זיעה, k.בלוטות מרדד אחוריות
לכל עין שני עפעפיים, העפעף העליון (Palpebra superior) והעפעף התחתון (Palpebra inferior). העפעף העליון גדול יותר ונע יותר מהעפעף התחתון.

כל עפעף בנוי ממספר שכבות, כאשר החיצונית עשויה עור והפנימית היא **[[לחמית]] העפעפיים** (Tunica conjunctiva palpebrarum). בין השכבות נמצא **מִרְדַּד העפעפיים** (Tarsus), רצועת רקמת חיבור צפופה ברוחב של כשני סנטימטר וחצי התומכת בעפעף ושומרת על צורתו. בין המרדד לעור עוברים סיבי שריר העין החוגי.

בתוך מרדד העפעפיים נמצאות בלוטות המרדד (Glandulae tarsales), סוג של בלוטות חלב המפרישות לשפת העפעף חומר שומני המונע התאדות ונזילה של הדמעות ומהעפעפיים להידבק זה לזה.

עוד בשפת העפעף נמצאים הריסים (Cilia), וכן בלוטות הריסים (בלוטות חלב).

מקום מפגש העפעפיים בצדדים מכונה שְׁלִיבַת העפעפיים התיכונה (Commissura medialis palpebrarum) ושליבת העפעפיים הצידית (Commissura lateralis palpebrarum), וקו מפגש העפעפיים הסגורים מכונה סדק העפעפיים (Rima palpebrarum). בדרך כלל סדק העפעפיים הוא אופקי.

בשליבת העפעפיים התיכונה נמצא אגם הדמעות (Lacus lacrimalis) ובתוכו תלתול הדמעות (Caruncula lacrimalis), צידי להם קמט הלחמית הסהרוני (Plica semilunaris conjunctivae), קפל שהוא שריד לעפעף שלישי שנעלם עם אבולוציית האדם. צידי לקמט הסהרוני נקודות הדמעות (Punctum lacrimale), אחת בעפעף העליון ואחת בתחתון. נקודות הדמעות הן פתחים לצינוריות הדמעות ודרכן מפונות הדמעות לשק הדמעות ובהמשך לחלל האף.

## תמונות נוספות

## ראו גם
* דלקת העפעפיים
* קפל העפעף
* העפעף השלישי
* תופעת מרקוס גאן

## לקריאה נוספת


* Moore KL, **Clinically Oriented Anatomy**, 3rd Ed., Baltimore, Williams & Wilkins, pp. 708-712, 1992 

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:מערכת הכסות
קטגוריה:עין
הפארק הלאומי וסטלנד טאי פאוטיני

**הפארק הלאומי וסטלנד טאי פאוטיני** (באנגלית: **Westland Tai Poutini National Park**) הוא פארק לאומי במערבו של אי הדרומי בניו זילנד, ומאז שנת 1990 הוא מוכרז כאתר המורשת העולמית טה ואהיפוונמו יחד עם שלושה פארקים לאומיים נוספים. 

הפארק הוקם בשנת 1960 במלאת מאה שנים ליישוב האירופי במקום, והוא משתרע על פני שטח של 1,175 קמ"ר. בשטחו של הפארק שוכן הר טסמן הנישא לגובה של 3,498 מטר, והוא יודע בקרחון פראנץ יוזף ובקרחון פוקס שבשטחו. סמוך לחופיו של ים טסמן משתרעים יערות גשם ממוזגים, מספר אגמים, וכן שרידיהם של יישובים שהוקמו לאורך חופי הים ושתושביהם עסקו בכריית זהב.

243px|שמאל|ממוזער

## קישורים חיצוניים

*הפארק הלאומי וסטלנד טאי פאוטיני - באתר ה-DOC, מחלקת השימור של ניו זילנד
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:ניו זילנד: פארקים לאומיים
קטגוריה:האי הדרומי
חישתיל

**חישתיל** היא חברת שתלנות בינלאומית המייצרת מזרעים שתילי ירקות לחקלאות, שתילי ירקות, צמחי נוי וגינון, צמחי תבלין ופרחי קטיף. אלה משווקים בישראל וחלקם אף מופנה לייצוא. חישתיל משווקת חומר ריבוי צמחי לחקלאים ולמרכזי גינון בישראל.

באמצעות מחלקת מחקר ופיתוח עצמית, הכוללת מומחים באגרוטכנולוגיה, החברה מפתחת שיטות יצור חדשניות ליצור שתילים בטכנולוגיות שתלנות חדישות המתאימות לחקלאות מתועשת כגון: השורש הישר, מגשי גידול, פרוטוקולי גידול, אקלום צמחים, תכונות שורשים ועוד. טכנולוגיית ייצור השתילים של חישתיל פותחה במיוחד לאזורי גדול שונים עם מגוון תנאים סביבתיים, תוך הקפדה על תקני איכות מחמירים. כך מייצרת חישתיל שתילים מורכבים ואיכותיים, שתילים בריאים ועמידים וכן שתילים אורגניים.

החברה מעסיקה כ-400 עובדים בישראל וכ-600 עובדים בשותפות בינלאומית. החברה מייצרת למעלה ממיליארד שתילים וצמחים צעירים בשנה כולל כ-100 מיליון שתילים מורכבים.

## מרכזי הייצור של חישתיל בישראל

המשתלה הראשונה של "חישתיל" הוקמה במושב נחלים בשנת 1974. כיום נמנים עם מרכזי הייצור חמש משתלות ביישובים הבאים: נחלים, אשקלון, כפר ידידיה עפולה וגדרות.

## פעילות מחוץ לישראל

הפעילות הבינלאומית של "חישתיל" כוללת ייצוא של חומר ריבוי צמחי לאירופה ולארצות הברית, הקמה והפעלה (ביוזמה משותפת) של משתלות בטורקיה, איטליה, יוון, בוסניה, ספרד, צרפת, ארצות הברית, דרום אפריקה ומקסיקו, הקמה וייעוץ מלווה של משתלות בהונדורס גואטמלה, רוסיה והאיים הקנריים, השתתפות במחקרים יישומיים בפרויקט רב-לאומי של הקהילה האירופית, לקיחת חלק בכנסים חקלאיים בינלאומיים ועוד.

## קישורים חיצוניים
* 
* משתלות חישתיל חתמו על הסכם להקמת משתלה ברוסיה, אתר תנועת המושבים
* צמח תבלין חדש של חישתיל: בזיל פסטו פרפטו, באתר e-mago, ה-14 באפריל 2007
* 

קטגוריה:ישראל: חקלאות
קטגוריה:חברות חקלאות ישראליות
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1974
האיים הסאב-אנטארקטיים של ניו זילנד

**האיים הסאב-אנטארקטיים של ניו זילנד** (אנגלית **New Zealand Sub-Antarctic Islands** או **NZSAI**) הוא שם כולל לחמש קבוצות האיים הדרומיות ביותר השייכות לניו זילנד, והמוכרזות כאתר מורשת עולמית מאז שנת 1998 והם חלק מהאזור הסאב-אנטארקטי. שטחם הכולל של כל האיים הוא 764.58 קמ"ר והם שוכנים בין קווי הרוחב 47° ו-52° דרום. 

## האיים
* איי סנארס (The Snares) או טין הקה (Tini Heke) במאורית - שוכנים במרחק של כ-200 ק"מ מדרום לאי הדרומי ומשתרעים על פני 3.28 קמ"ר. 
* איי באונטי - קבוצה של 22 איונים וסלעיים כ-650 ק"מ מזרחית לאי הדרומי. שטחם הכולל של האיים הוא 1.3 קמ"ר. 
* איי האנטיפודה - קבוצת איים בשטח כולל של 62 קמ"ר השוכנת כ-650 ק"מ דרומית-מזרחית לאי סטיוארט. 
* איי אוקלנד - 7 איים בשטח כולל של 606 קמ"ר, מהם 510 קמ"ר באי אוקלנד שהוא האי הגדול בקבוצה זו ובכל האיים הסאב-אנטארקטיים של ניו זילנד. קבוצת האיים שוכנת במרחק של 465 ק"מ מדרום לאי הדרומי. 
* איי קמפבל - שוכנים במרחק של 640 ק"מ מדרום לאי הדרומי ושטחם כ-115 קמ"ר.

לאיים הסאב-אנטארקטיים של ניו זילנד נתונים דומים לאלה של האי מקווארי השייך לאוסטרליה והמוכרז גם הוא כאתר מורשת עולמית מאז 1997.

## גאוגרפיה
האיים שוכנים על המדף היבשתי של רמת קמבל לאורך גבולה הדרומי של היבשת השקועה זילנדיה המקיפה את ניו זילנד. יבשת זו שקעה לאחר שנפרדה מאנטארקטיקה לפני 130 עד 85 מיליון שנה ומאוסטרליה לפני 85 עד 60 מיליוני שנים. האקלים באזור ימי, קריר ולח ומתאפיין ברוחות מערביות חזקות ובמיעוט שעות שמש. 

כל האיים שייכים לממשלת ניו זילנד ומוגדרים כשמורות טבע. חופיהם כפופים לתקנות פיקוח על הדייג, למעט מי הים סביב איי אוקלנד שמשמשים כאזור מוגן ליונקים ימיים. השטח המוכרז על ידי ארגון אונסק"ו כולל רצועה בארוחב של 12 מייל ימי סביב כל אחת מקבוצות האיים. עד שנת 1995 אוישה תחנת מחקר על האי קמפבל, אך מאז כל האיים, ללא יוצא מן הכלל, אינם מיושבים. 

בתחומי האיים 233 מיני צמחים וסקולאריים, מהם שישה אנדמיים ושלושים מוגדרים כנדירים. מאפיין ייחודי לאיים הם עשבי הענק (Megaherb), פרחי בר רב-שנתיים גדולים, המתאפיינים בעלים ענקיים ובפריחה צבעונית במיוחד. האיים עשירים בעופות ימיים ובפינגווינים המקננים בשטחם. בסך הכול מצויים באיים 120 מיני ציפורים, מהם 40 הם עופות ימיים, ובכלל זה עשרה מ-24 מיני האלבטרוס המוכרים. יונקים ימיים באיים כוללים את האובלנה הדרומית ואת אריה ים הניו זילנדי.

## ראו גם
*מקווארי

## קישורים חיצוניים

*האיים באתר מחלקת השימור (DOC)

קטגוריה:ניו זילנד: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:איים סאב-אנטארקטיים
קטגוריה:אוסטרלאסיה הממוזגת
סאב-אנטארקטיים
*
סאב-אנטארקטיים
לואיס מיגל

**לואיס מיגל גאייגו בסטרי** (בספרדית: **Luis Miguel Gallego Basteri**; נולד ב-19 באפריל 1970), הידוע כ**לואיס מיגל** הוא אחד מהזמרים הלטינים המצליחים והפופולרים ביותר באמריקה הלטינית מאז שנות ה-80 המוקדמות.
מיגל זכה ב-4 פרסי גראמי הלטיניים וב-5 פרסי גראמי, ובגיל 26, הוא קיבל כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד. הוא מחזיק בשיא של ההופעות הרווחיות ביותר של אומן לטיני.
מיגל מכר למעלה מ-90 מיליון תקליטים ברחבי העולם.

## ביוגרפיה
מיגל נולד בסאן חואן שבפוארטו ריקו לזמר הספרדי המנוח לואיס גאייגו סאנצ'ס (לואיסיטו ריי)  ולשחקנית האיטלקייה, מרסלה בסטרי. במשך שהייתם הקצרה של הוריו באי, נולד בפוארטו ריקו ולאחר מכן כשהוא בן ימים אחדים, עברו הוריו לחיות במקסיקו. ב-1990 קיבל אזרחות מקסיקנית מנשיא מקסיקו. יש לו שני אחים צעירים ממנו, סרחיו ואלחנדרו. אמו של לואיס נעלמה בשלהי 1987 ועד היום לא ידוע מה עלה בגורלה.

לואיס מיגל החל את הקריירה שלו בגיל 11. הוא הופיע בתחרויות כישרונות ובילה לצד אביו בהופעותיו.
בנוסף הוא הופיע בתוכנית הטלוויזיה של ארנולדו קוודה ושר את השיר "לה מלגנייה". הופעתו הדהימה את המנחה ואת קהל הנוכחים, ובין הופעה להופעה שנתן, אנשי חברת התקליטים של EMI נכחו באחת מההופעות, וחודש לאחר מכן החתימו את לואיס על חוזה הקלטות.
ב-1982, הקליט מיגל את אלבומו הראשון "1+1=2 מאוהבים", ועד סוף שנת 1984 הקליט שלושה אלבומים נוספים: Directo Al Corazon , Decidete  ו-Palabra de Honor . בשנה זו התחיל את סיבוב ההופעות הראשון הבינלאומי הראשון שלו מבין רבים, ועשה את הסרט הראשון שלו "Ya Nunca Mas". למרות הביקורות הטובות וההצלחה בקופות, מאוחר יותר בחייו התכחש לואיס לקריירת הסרטים שלו. הוא זכה בתקליט הזהב הראשון שלו על שירי הסרט.

בשנת 1985, זכה מיגל לראשונה בפרס גראמי על השיר "אני אוהב אותך כמו שאת", דואט שביצע עם הזמרת הסקוטית שינה איסטון והפך לאומן הלטיני הראשון שזוכה בפרס זה. באותה השנה הוא זכה בפרס "Antorcha de plata" בפסטיבל השירים של צ'ילה, בווינה דל מאר.

ב-2004, הוציא מיגל את האלבום " Mexico En La Piel". האלבום הוא אוסף שירי מאריאצ'י מקסיקניים. הוא זכה להצלחה רבה, והפך לאחד מהאלבומים הטובים ביותר של מיגל. האלבום זיכה את מיגל בשני פרסי גראמי. 100,000 עותקים נמכרו בשבוע הראשון ליציאתו רק במקסיקו.

ב-2006 שר לטלנובלה "האמת הסמויה" ("La Verdad Oculta") את שיר הנושא שלה "Si Te Perdiera" ("לו איבדתי אותך") שנכתב והולחן על ידי המשורר הספרדי המפורסם מנואל אלחנדרו.

באותה שנה הוציא מיגל אלבום לחג המולד בשם "Navidades".
ב-6 במאי 2008, יצא אלבומו "Complices". בספטמבר אותה שנה, יצא מיגל לסיבוב הופעות בכל יבשת אמריקה, בספרד, באיטליה ובפורטוגל. ב-22 בספטמבר 2009 יצא למיגל אלבום רמיקס בשם "No Culpes A La Noche".

## חייו האישיים
ב-1989, נולד למיגל ולשחקנית סטפני סאלס  בת בשם מישל. מיגל לא הכיר במישל כבתו.
בין השנים 1998–2001, יצא מיגל עם הזמרת מריה קארי. ב-2005, החל מיגל לצאת עם הדוגמנית והשחקנית המקסיקנית ארסלי ארמבולה. לזוג שני בנים: מיגל (נולד ב-1 בינואר 2007) ודניאל (נולד ב-18 בדצמבר 2008).

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרים מקסיקנים
קטגוריה:זמרי פופ מקסיקנים
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:זוכי פרס גראמי הלטיני
קטגוריה:משתתפי פסטיבל סן רמו 1985
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: מוזיקה
קטגוריה:זוכי פרס הווידאו קליפים של MTV: אישים
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה של בילבורד
קטגוריה:מקסיקנים ממוצא ספרדי
קטגוריה:נוצרים רומים-קתולים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1970
קטגוריה:מקסיקנים שנולדו ב-1970
איי האנטיפודה

**איי האנטיפודה** (באנגלית **Antipodes Islands**) הם קבוצת איים געשיים באוקיינוס השקט בשטח כולל של 62 קמ"ר, השוכנת כ-650 ק"מ דרומית-מזרחית לאי סטיוארט. האיים שייכים לניו זילנד ומאז שנת 1998 הם מוכרזים כאתר מורשת עולמית כחלק מהאיים הסאב-אנטארקטיים של ניו זילנד.

הקבוצה כוללת את האי העיקרי ששטחו 60 קמ"ר, את איי בולונס (Bollons Island), קבוצת איים משנית בשטח של 2 קמ"ר, ומספר איונים וסלעים נוספים. הנקודה הגבוהה ביותר באיי האנטיפודה היא בהר הגעש גאלווי (Mount Galloway) הנישא לגובה של 402 מטר, ובו אף נצפתה הפעילות הגעשית האחרונה באיים.

האיים התגלו בשנת 1800 ושמם בא להם מהעובדה שהם שוכנים באנטיפודה של אנגליה, אם כי למעשה האנטיפודה המדויקת שוכנת בסמיכות לעיר שרבור בצרפת. ניסיון לגדל בקר באיים היה קצר מועד בשל התנאים הקשים, אך החל בשנת 1804 החל להתפתח צייד הטורפים הימיים במימי האיים. שמם של האיים יצא לשמצה בשל מספר ספינות שנטרפו לחופיהם. ב-1866 התגלו באי העיקרי שברי כלי חרס פולינזים מוקדמים, דבר שהצביע על ביקור של יורדי ים פולינזים במקום.

האיים הם ביתם של מספר מיני עופות שחלק מהם אנדמיים למקום. על אלה נמנים האלבטרוס האנטיפודי ושני מינים של תוכיים מהסוג ציאנורמפוס (*Cyanoramphus unicolor* ו-*Cyanoramphus novaezelandiae*). בנוסף משמשים האיים כביתה של מחצית מאוכלוסיית הפינגווין המצוייץ (*eudyptes sclateri*) העולמית (כ-300,000 פרטים).

## קישורים חיצוניים

* תמונות מהאיים

קטגוריה:ניו זילנד: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:איים סאב-אנטארקטיים
אנטיפודה
אנטיפודה
אנטיפודה, איים
אנטיפודה
איי קמפבל

**איי קמפבל** (באנגלית: **Campbell Islands**) הם קבוצה של איים באוקיינוס השקט, השוכנים במרחק של 640 ק"מ מהאי הדרומי של ניו זילנד ונמצאים בשליטתה. האיים הם אתר מורשת עולמית מאז שנת 1998 כחלק מההכרזה על האיים הסאב-אנטארקטיים של ניו זילנד, שטחם כ-115 קמ"ר והם אינם מיושבים.

## האי קמפבל
האי קמפבל (Campbell Island; מאורית Motu Ihupuku) הוא האי העיקרי בקבוצה, ושטחו 115 קמ"ר. האי הררי וחלקו הדרומי נישא לגובה של יותר מ-500 מטר. בצדו המזרחי של האי חודר לשטחו הפיורד העמוק "פרסווירנס הרבור" (Perseverance Harbour) שכמעט ומחלק אותו לשתיים. 

האי התגלה ב-4 בינואר 1810 והיה ליעדם של ציידי הטורפים הימיים שכמעט וכילו את כל אוכלוסייתם. במהלך מלחמת העולם השנייה פעלה תחנת משמר החופים הניו זילנדי באי, ולאחר המלחמה היא הפכה לתחנה מטאורולוגית. זו אוישה עד שנת 1995, כאשר הוחלפה בתחנה אוטומטית, ומאז האי אינו מיושב, ומבקרים בו בעיקר חוקרים. 

בשנת 2001 טוהר האי ממין של חולדה (חולדת חוף *Rattus norvegicus*) אשר פשטה בו מאז שהובאה אליו כמעט 200 שנים קודם לכן. הצלחת המבצע שנחשב לגדול מסוגו בהיסטוריה אושרה בשנת 2003, ומאז חלה התאוששות בצמחייה ובקרב בעלי החיים באי. האי ידוע בעשבי הענק (Megaherb) שבו, פרחי בר רב-שנתיים גדולים, המתאפיינים בעלים ענקיים ובפריחה צבעונית במיוחד.

## האיים האחרים
* **דנט איילנד** (Dent Island - "אי השן") משתרע על שטח של 260 דונם כשלושה ק"מ מערבית לאי קמפבל, ושמו בא לו מצורתו המזכירה ניב משונן. 
* **האי ז'אקמאר** (Jacquemart Island) נחשב לטריטוריה הדרומית ביותר של ניו זילנד, אם כי התואר שייך למעשה לאי זעיר השוכן 50 מטר מדרום לו. 
* נוסף לאלה נמנים עם איי הקבוצה גם **איי פולי** (Folly Islands) ומספר איונים וסלעים נוספים.

## גלריה

Dent_Island.jpg|דנט איילנד
Jaquemart1.jpg|האי ז'אקמאר
Megaherb community 1.jpg|נוף אופייני של עשבי ענק באי קמפבל
Campbell2.jpg|מראה באי


## קישורים חיצוניים

* מפה מפורטת של איי קמפבל
* אתר מקיף אודות האיים

קטגוריה:ניו זילנד: אתרי מורשת עולמית
קמפבל
קמפבל
קמפבל
קטגוריה:איים סאב-אנטארקטיים
איי סנארס

[שמאל|250px|ממוזער|[אלבטרוס בולר מעופף מעל צוקים באיי סנארס]]
**איי סנארס** (אנגלית **The Snares**; מאורית **Tini Heke**) היא קבוצת איים קטנה הממוקמת כ-200 ק"מ מדרום לאי הדרומי והשייכת לניו זילנד.
## גאוגרפיה
שטחם הכולל של האיים הוא 3.28 ק"מ בלבד, מהם 2.8 קמ"ר משתרעים בתחומי "האי הצפון-מזרחי" (North East Island). באי זה שוכנת הנקודה הגבוהה באיים הנישאת לגובה של 110 מטר. כ-5 ק"מ מערבית לאי הצפון מזרחי משתרעת קבוצת איים המכונה "השרשרת המערבית" (Western Chain), ואייה נקראים לפי סדר המספרים של השפה המאורית (Tahi - "אחד", Rua - "שתיים", Toru - "שלוש", Wha - "ארבע" ו-Rima - "חמש"). מאז שנת 1998 מוכרזים האיים כאתר מורשת עולמית כחלק מהאיים הסאב-אנטארקטיים של ניו זילנד. 

האיים היו ידועים למאורים ואלה כינו אחד מהם בשם "טה טניפה" (Te Taniwha), או "מפלצת הים". לראשונה נתגלו איי סנארס לאירופים ב-23 בנובמבר 1791. שמם ניתן להם על ידי ג'ורג' ונקובר שגילה אותם ואשר סבר כי הם מסוכנים לשייט ("Snare" באנגלית הוא סוג של מלכודת). ייתכן שבשל קרבתם היחסית לחופי האי הדרומי והאי סטיוארט, במאה ה-19 היה ציד לווייתנים וצייד טורפים ימיים במקום מפותח ביחס למצב באיים הסאב-אנטארקטיים האחרים של ניו זילנד.

האיים הם ביתם של מספר מיני עופות אנדמיים, שהידוע שבהם הוא המין פינגווין חסון וכן של מספר חסרי חוליות אנדמיים.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ניו זילנד: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:איים סאב-אנטארקטיים
קטגוריה:אוסטרלאסיה הממוזגת
סנארס
סנארס
סנארס
איי באונטי

**איי באונטי** (באנגלית: **Bounty Islands**) היא קבוצה של 22 איונים וסלעים עשויים גרניט באוקיינוס השקט. האיים משתרעים על פני שטח כולל של 1.3 קמ"ר ושייכים לניו זילנד. איי באונטי שוכנים כ-650 ק"מ דרומית-מזרחית לאי הדרומי וכוללים שלוש קבוצות של איים - "הקבוצה העיקרית" (Main Group), "הקבוצה המרכזית" (Centre Group) ו"הקבוצה המזרחית" (East Group). המרחק המרבי בין האיים הקיצוניים בקבוצה כולה הוא 5 ק"מ בלבד, והנקודה הגבוהה ביותר נישאת לגובה של 73 מטר.

## אקלים וקרקע
האיים נהנים משפע במשקעים המגיעים לממוצע שנתי של 1,000 עד 1,500 מ"מ. הטמפרטורה השנתית הממוצעת עומדת על כ-10 מעלות צלזיוס. 

הקרקע של האיים עשוי סלעים, בעיקר גרניט.

האיים נעדרי צמחים וסקולריים, אולם יש בהם סוגי חזזית ואצות ירוקות. לאורף החופים יש סוג של קלפ. 
האיים עשירים בבעלי חיים, בהם: טורפים ימיים, פינגווינים ואלבטרוסים.

## גילוי והתיישבות

איי באונטי התגלו ב-8 בספטמבר 1788 על ידי ויליאם בליי אשר קרא להם על שם ספינתו. חודשים ספורים לאחר מכן התרחש בהם המרד על הבאונטי. האיים היו יעד פופולרי לציידי טורפים ימיים במהלך המאה ה-19 אך הם לא נושבו מעולם וכך גם כיום. בשנת 1870 הם סופחו לניו זילנד.

מאז שנת 1998 מוכרזים איי באונטי כאתר מורשת עולמית כחלק מהאיים הסאב-אנטארקטיים של ניו זילנד.

## קישורים חיצוניים

* Conservation of Islands in the Southern Ocean: A Review of the Protected, pages 75-79
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:איים סאב-אנטארקטיים
קטגוריה:ניו זילנד: אתרי מורשת עולמית
באונטי
באונטי
באונטי
הקדושים מבוסטון

**הקדושים מבוסטון** (באנגלית: **The Boondock Saints**) הוא סרט פעולה-פשע משנת 1999 אשר נכתב ובוים על ידי טרוי דאפי.

## תקציר
שני אחים אירים, קונור ומארפי מק'מנוס חיים ועובדים בבוסטון. האחים נקלעו לקטטה וכתוצאה, נאלצו להרוג זוג בריונים מהמאפיה הרוסית לשם הגנה עצמית. הם הסגירו את עצמם ושחררו אותם כגיבורים. הם רואים את המקרה כקריאה מאלוהים והחליטו לצאת למשימה שמטרתה לנקות את
רחובות בוסטון מהפשע, לכן הם יוצאים במסע רציחות המתמקד במאפיות של בוסטון. ווילם דפו משחק את סוכן הFBI שמנסה לפענח את הרציחות ונסיבותן, אך ככל שהוא קרוב יותר לתפיסת האחים, הוא מאמין יותר שהרצח וסיכון החיים לשם האמת והצדק (Veritas Aequitas) הם דבר נכון.

## סרט ההמשך
לאחר אין סוף דחיות, הבמאי המקורי טרוי דאפי צילם את סרט ההמשך, הידוע בשם "הקדושים מבוסטון 2: יום כל הקדושים" (Boonodck Saints II: All Saints Day), שבו האחים האירים שלוקחים את החוק לידיים חוזרים על מנת להמשיך את מסע הנקמה שלהם. הסרט עלה לאקרנים ב-30 באוקטובר 2009.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 1999
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פשע אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באיטלקית
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים ברומנית
אביר הר-אבן

**אביר הר-אבן** (נולד ב-1947 בשם רוברט הרשקו) הוא רב-אמן בין-לאומי בשחמט בכתב אלוף ישראל לשחמט בכתב בשנים 1966, 1974 ו-2007 (במשותף עם אילן רוטמן).
תושב עמנואל והתמודד בה על ראשות המועצה כמייצג הזרם הליטאי בעיר.


טבלת תחרויות מרכזיות בהן השתתף בעבר ומשתתף בהווה. 
"תוצאה בפועל" **מודגשת** - תוצאה המזכה בציון לתואר רב-אמן.


נכון לאפריל 2015, הר-אבן מדורג במקום העשירי בישראל בשחמט בהתכתבות.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:חרדים ישראלים
קטגוריה:רבי אמנים ישראלים בשחמט בהתכתבות
קטגוריה:אלופי ישראל בשחמט בהתכתבות
קטגוריה:שחמטאים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
הרובע השמיני של פריז

**הרובע השמיני של פריז** (בצרפתית: **VIIIe arrondissement**) הוא רובע בפריז, אחד מעשרים הרבעים של פריז, ונמצא בגדה הימנית. יחד עם הרובע השני והרובע התשיעי, הוא מאכלס את אחד ממרכזיה העסקיים של העיר, שמקובצים סביב האופרה גרנייה ובתי מלון יוקרתיים. על פי מפקד האוכלוסין משנת 1999, ברובע זה הוצעו יותר משרות מאשר בכל רובע אחר. ציר המונומנטים האקס היסטוריק חוצה אותו ממזרח למערב. אתרים מרכזיים רבים ממוקמים באזור, בהם השאנז אליזה, שער הניצחון, הארמון הקטן והארמון הגדול, כיכר הקונקורד עם האובליסק, כנסיית מדלן, פארק מונסו וגשר אלכסנדר השלישי . ברובע נמצא גם ארמון האליזה שהוא מעונו הרשמי ומשרדו של נשיא צרפת. בשדרה ז'ורז' החמישי (Avenue Georges V), הקרובה לשאנז אליזה מצויים בתי אופנה עלית ובתי מלון, הידוע מביניהם הוא ז'ורז' החמישי, בסגנון אר דקו. שטחו של הרובע השמיני הוא 3.881 קמ"ר.

## דמוגרפיה
שיא צפיפות האוכלוסין ברובע היה בשנת 1891, אז הגיע מספר התושבים ל-107,485 איש (שהם 27,695 תושבים לקמ"ר). מאז משך הרובע בעיקר פעילות עסקית ושימש פחות כאזור מגורים. בשנת 1999 מנתה האוכלוסייה רק 39,314  איש וברובע הועסקו 171,444 בני אדם.

### היסטוריה של צפיפות אוכלוסין

## הרבעים הפנימיים
[300px|ממוזער|שמאל|[כיכר הקונקורד - בחזית האובליסק של לוקסור ומאחריו אוטל דה קריון, וברקע כנסיית המדלן]]
שמאל|ממוזער|250px|חזית עיריית הרובע השמיני של פריז
כל אחד מעשרים הרבעים של פריז מחולק בעצמו לארבעה רבעים (*quartiers*). הרבעים הפנימיים של הרובע השמיני הם:
* **רובע דה שאנז אליזה** (Quartier des Champs-Élysées)
* **רובע די פוּבּוּרג-די-רוּל** (Quartier du Faubourg-du-Roule)
* **רובע דה לה מַדְלֵן** (Quartier de la Madeleine)
* **רובע דה לְ'אֶרוֹפּ** (Quartier de l'Europe)

## מקומות מרכזיים
* שער הניצחון
* שאנז אליזה
* תחנת סן-לאזאר
* כיכר הקונקורד
* מלון קריון
* אוטל דה לה מארין (Hôtel de la Marine)
* כיכר שארל דה גול (במשותף עם הרובע השישה עשר והרובע השבעה עשר) 
* ארמון האליזה
* כנסיית מדלן
* כנסיית אוגוסטינוס הקדוש
* פארק מונסו
* גשר אלכסנדר השלישי
* מוזיאון הגראן פאלה
* מוזיאון הפטי פאלה
* מוזיאון נסים דה קמונדו
* שגרירות ארצות הברית בצרפת
* מטה המינהל המרכזי של המשטרה המשפטית

## קישורים חיצוניים

* 

*
8
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1860
ליגת העל הצ'כוסלובקית

**אליפות [[צ'כוסלובקיה]] ב[[כדורגל]]** היה טורניר שנערך בין 1925 ו-1938, ולאחר מלחמת העולם השנייה בין 1945 ו-1993, בין מועדוני כדורגל מצ'כיה וסלובקיה בתקופה ששתי המדינות היו חלק מצ'כוסלובקיה.

עם התפרקות הגוש הצ'כוסלובקי בשנת 1993, הוקמו ליגת העל הצ'כית וליגת העל הסלובקית, הוקמו התאחדויות כדורגל נפרדות וכן נבחרות לאומיות נפרדות.

הקבוצות בעונה האחרונה של הליגה (1992/1993) היו: ספרטה פראג, סלאביה פראג, סלובן ברטיסלאבה, דוניאסקה סטרדה, סיגמה אולמוץ, באניק אוסטראבה, אינטר ברטיסלאבה, בובי ברנו, הראדץ קראלובה, ויטקוביצה, טאטרן פרסוב, ניטרה, צסקה בודייבויצה, דוקלה פראג, בוהמיאנס פראג, ספרטק טרנבה.
## אלופות הליגה לפי עונות
* קבוצה המסומנת ב**כתב מודגש** זכתה בגביע הצ'כוסלובקי באותה העונה והשלימה דאבל מקומי

## טבלת הישגים

## הליגות הממשיכות שנוצרו
*  ← ליגת העל הצ'כית (החל מ-1993)
*  ← ליגת העל הסלובקית (החל מ-1993)

## הערות שוליים

קטגוריה:צ'כוסלובקיה: כדורגל
קטגוריה:צ'כיה: כדורגל
קטגוריה:סלובקיה: כדורגל
כדורגל
אמה בנטון

**אמה לי בנטון** (באנגלית: **Emma Lee Bunton**; נולדה ב-21 בינואר 1976) היא זמרת פופ, שחקנית ומנחת טלוויזיה אנגלייה, אשר התפרסמה כחלק מלהקת הבנות המצליחה ה"ספייס גירלז" באמצע שנות ה-90.

## ילדותה ותחילת דרכה
בנטון נולדה בפינצ'לי, לונדון, וגדלה בוודסייד פארק, בת לפולין, מדריכת קארטה ולטרבור, חלבן, אשר התגרשו כשבנטון הייתה בת 11. בנטון נשארה עם אמה ואחיה הקטן, פול ג'יימס. בנטון למדה בבית ספר לאמנויות ולפני שהחלה את הקריירה המוזיקלית שלה, הופיעה בתפקידים קטנים בתוכניות טלוויזיה שונות.

## קריירה מוזיקלית
### 1994-2000: בייבי ספייס

בסוף שנת 1994 הצטרפה בנטון ללהקת הבנות ה"ספייס גירלז" (שאז נקראה "טאץ'"), במקום החברה המקורית, מישל סטפנסון. הלהקה הפכה להצלחה בינלאומית ומכרה יותר מ-30 מיליון עותקים משלושת אלבומיה. בנטון הייתה ידועה בלהקה כ"בייבי ספייס", גם בשל היותה הכי צעירה מבנות הלהקה וגם בשל התדמית ה"תינוקית" שנוצרה לה. בשנת 2000, לאחר הקלטת האלבום "Forever", הודיעה הלהקה כי היא מתפרקת. ההפסקה נמשכה כשבע שנים, ובשנת 2007 התאחדה הלהקה לאלבום אוסף וסיבוב הופעות עולמי.

### קריירת סולו
שמאל|ממוזער|200px|אמה בנטון בהופעה בשנת 2007
אלבום הבכורה של בנטון, A Girl Like Me, הנפיק את הלהיטים "&lrm;" אשר כבש את פסגת מצעד הלהיטים הבריטי, "What I Am" בשיתוף טין טין אאוט אשר כבש את המקום השני ו-"Take My Breath Away" אשר נכנס למקום החמישי. האלבום נמכר בכ-500,000 עותקים ברחבי העולם.

אלבומה השני של בנטון, Free Me יצא לאור בשנת 2004 ונכנס למקום השביעי במצעד מכירות האלבומים הבריטי. האלבום מכר יותר מאלבום הבכורה של בנטון, והסינגלים "Free Me", "Maybe", ו-"I'll Be There" זכו להצלחה והצליחו להיכנס לעשרת המובילים במצעדי הלהיטים. האלבום יצא גם בארצות הברית מאוחר יותר, אך לא זכה להצלחה גדולה.

בנובמבר 2006 הוציאה בנטון את הסינגל "Downtown", אשר כל הכנסותיו היו מיועדות לצדקה. הסינגל נכנס למקום השלישי במצעד הבריטי, והיה חלק מהאלבום הבא של בנטון, Life in Mono אשר יצא בסוף אותה שנה. האלבום לא נחל הצלחה ומכר עד היום רק 45,000 עותקים, הסינגל השני, "All I Need to Know", נכנס רק למקום 60 במצעד הלהיטים ונחשב לכושל בסינגלים של בנטון.

## טלוויזיה וקולנוע
בשנת 2006 בנטון הופיעה בתפקידי אורח קטנים בסדרות טלוויזיה שונות. באוקטובר של אותה שנה השתתפה בעונה הרביעית של הגרסה הבריטית המצליחה ל"רוקדים עם כוכבים", והשיגה את המקום השלישי לצד הרקדן דארן בנט.

נודע כי בנטון אמורה להשתתף בסרט ההמשך לסרט "הפנתר הוורוד" וכי קיבלה את התפקיד הראשי, אך לבסוף, לאור הריונה נאלצה בנטון לבטל את השתתפותה.

בשנת 2018 הצטרפה לצוות המנחים לתחרות האפייה האמריקאית "*The Great American Baking Show*" ברשת ABC, בעונתה הרביעית ושנה לאחר מכן המשיכה גם לעונתה החמישית והאחרונה.

## חיים אישיים
בן זוגה של בנטון הוא ג'ייד ג'ונס, סולן להקת "צ'ריבלאקסטון". ב-10 באוגוסט 2007 ילדה בנטון את בנה הבכור בו לי בנטון.
בתאריך 23 במאי 2011 התארסה לג'ייד ג'ונס ואמרה שהם עומדים להתחתן, ושקרובים ללידת בנם השני בחודש מאי.

## דיסקוגרפיה
### אלבומי אולפן
* 2001: *[[A Girl Like Me (אלבום של אמה בנטון)|A Girl Like Me]]*
* 2004: *[[Free Me (אלבום)|Free Me]]*
* 2006: *[[Life in Mono]]*
*2019: *[[My Happy Place]]*

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מוזיקאיות בריטיות
קטגוריה:חברות להקת ספייס גירז
קטגוריה:זמרות פופ בריטיות
קטגוריה:מתחרי רוקדים עם כוכבים (בריטניה)
קטגוריה:זמרות-יוצרות בריטיות
קטגוריה:אמני וירג'ין רקורדס
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1976
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1976
ליגת העל הנורווגית

[215px|ממוזער|[סמלילה הקודם של הליגה עד 2016|טקסט=]]
**ליגת העל הנורווגית** היא הליגה הבכירה לכדורגל בנורווגיה. בליגה משחקות 16 קבוצות, וישנם 30 מחזורים בעונה סדירה, המתחילה מדי שנה בחודש מרץ ומסתיימת בחודש נובמבר.

## היסטוריה
עם הקמת הליגה, בשנת 1937, שלטו בה בעיקר פרדריקסטד, לין אוסלו וסקייד פוטבול אך הליגה הופסקה במהרה בשל מלחמת העולם השנייה וכיבושה של נורווגיה על ידי גרמניה הנאצית. הליגה הוקמה מחדש בשנת 1947. מבחינה היסטוריה, מאז הקמת הליגה, היו בה שלוש קבוצות מובילות, פרדריקסטד, רוזנבורג וויקינג שזכו כולן ביחד ב-39 אליפויות נורווגיות, כאשר רוזנבורג מובילה מעל השתיים עם 23 אליפויות מתוכן 13 רצופות (1992–2004), מקום שני באירופה אחרי סקונטו ריגה הלטבית בעלת 14 אליפויות רצופות.

למעט השלוש הללו, ישנן עוד מספר מועדונים חשובים בנורווגיה כגון לין אוסלו, אוד גרינלנד (זכתה 12 פעם בגביע הנורווגי, יותר מכל מועדון אחר בנורווגיה), לילסטרום, מולדה, ואלרנגה ובראן.

## קבוצות נורווגיות באירופה
נכון להיום, אלופת נורווגיה מעפילה לסיבוב השני המוקדם של ליגת האלופות, בעוד שהסגנית והקבוצה במקום השלישי, בנוסף לזוכת הגביע הנורווגי מעפילות לליגה האירופית.

כמו כן, ארבעת המועדונים הנורווגים שסיימו בראש טבלת הליגה בסוף העונה משתתפים ברויאל ליג, טורניר הכדורגל הבכיר בסקנדינביה. נכון להיום, לפי דירוג אופ"א לליגות הכדורגל של אירופה, ממוקמת נורווגיה במקום ה-18, מתחת לליגה הבולגרית והליגה השווייצרית ומעל הליגה הישראלית והליגה הסרבית. בשל כך, נורווגיה היא הליגה הסקנדינבית הבכירה ביותר.

לאורך השנים, לא הגיעו קבוצות נורווגיות רבות לשלבים הגבוהים בליגת האלופות, בגביע המחזיקות ובגביע אופ"א, וההישגים הגדולים ביותר לאורך השנים היו (לפי סדר כרונולגי):
* ההעפלה של לין אוסלו לרבע-גמר גביע אירופה בעונת 1968/1969, אז הפסידה לברצלונה
* ההעפלה של בראן לרבע-גמר גביע אירופה למחזיקות גביע בעונת , אז הפסידה לליברפול.
* רוזנבורג העפילה שמונה עונות ברציפות לשלב הבתים של ליגת האלופות בין 1998 ו-2005, שיא אותו שברה רק מנצ'סטר יונייטד עם תשע עונות רצופות.
* בעונת  העפילה רוזנבורג לשלב הבתים השני של ליגת האלופות, אז הוגרלה מול קבוצות באיירן מינכן, ריאל מדריד ודינמו קייב (מגרמניה, ספרד ואוקראינה בהתאמה) והודחה.
* באותה עונה העפילה גם קבוצת מולדה לשלב הבתים של ליגת האלופות אחרי שעברה בשלב הראשון את צסק"א מוסקבה ובשלב השני את מיורקה בשערי חוץ. בשלב הבתים הוגרלה מול פורטו, ריאל מדריד ואולימפיאקוס פיראוס. מולדה סיימה עם ניצחון בודד על אולימפיאקוס.

## מועדוני הליגה
16 הקבוצות הבאות יתחרו באלייט-סריין הנורווגית בעונת 2026:

## אלופות הליגה בעבר
* קבוצה המסומנת ב**כתב מודגש** זכתה בגביע הנורווגי באותה העונה והשלימה דאבל מקומי.

## אליפויות לפי קבוצות

## קישורים חיצוניים

* 

נורווגיה
קטגוריה:תחרויות כדורגל בנורווגיה
קטגוריה:נורווגיה: כדורגל
הגבנה

[ממוזער|שמאל|250px|[עוגה|עוגת גבן בלגית]]
**הגבָּנה** היא תהליך שבו יוצרים **גֶּבֶן** מחלב. תהליך זה הוא חלק מתהליך הכולל שבסופו מתקבלות גבינות.

## סוגי הגבנה
ניתן לבצע שני סוגים של הגבנות - אנזימטית וחומצית.
* **הגבנה אנזימטית** - שימוש באנזים הגבנה (בדרך כלל מסוג כימוסין או פפסין) על מנת לשנות את מבנה החלבון שבחלב. האנזים חותך את חלבון החלב מסוג "קזאין" וגורם לחלבונים להיקשר זה לזה וליצור רשת סיבית.
* **הגבנה חומצית** - שימוש בחומצה על מנת להוריד את ערך ההגבה (pH) של החלב למינימום אשר בו חלבוני החלב משנים את צורתם (עוברים דנטורציה) (קשור ל - PKa). שינוי צורתם של החלבונים חושף בהם אזורים הנוטים להיקשר זה לזה וכך נוצרת רשת סיבית חלבונית. תוצר ההגבנה החומצית נקרא בעברית קוֹם.

## אלרגיה לחלב כמבחן לכשרות החיה
במחקר שגילה את הרצף של החומצות האמיניות שבחלבוני הקפא-קזאין האחראיים על הגיבון והאלרגיות הייתה התאמה מושלמת (100%) בין אלרגיה לחלב פרה לאלרגיות לחלב "בהמות לא טהורות". תוצאות המחקר לא עולות בקנה אחד עם העובדה כי עדיין לא נעשה מחקר הבודק אלרגיה לחלב גמלים אצל אנשים האלרגיים לחלב פרות או עם העובדה כי אלרגיה לחלב עזים לא נמצאת במתאם מושלם לאלרגיה לחלב פרות אלא רק ברוב המקרים.

## לקריאה נוספת
* זהר עמר דוד אילוז ועוזי מרין, "גיבון חלב: קריטריון כשרות להבחנה בין בעלי חיים טהורים לטמאים", **"בדד - בכל דרכיך דעהו - כתב-עת לענייני תורה ומדע"**, תשס"ט, עמ' 75- 94.

## קישורים חיצוניים

* הטכנולוגיה של יצירת גבינה מחלב גמלים.

* מקוטג' ועד גאודה: הכימיה של הגבינה, באתר מכון דוידסון

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:גבינה
קטגוריה:תולדות מלאכות שבת
בקעצור

**בקעצור** (שם מדעי: *Saxifraga*) הוא סוג של צמח בעל פרחים. זהו הסוג הגדול ביותר במשפחתו, ותחתיו מצויים כ-40 מיני צמחים, רובם רב שנתיים, הנפוצים באזורים לחים וקרירים באירופה ובאסיה. המינים החד-שנתיים גדלים בדרום תחום תפוצת הסוג.

## בישראל
שני מיני בקעצור חד-שנתיים צומחים בר בארץ ישראל, אולם שניהם נדירים: בקעצור החורש ובקעצור שלוש האונות (Saxifraga tridactylites).

## שימושים
* מינים שונים בסוג זה תורבתו כפרחי נוי. המפורסם שבהם הוא גאוות לונדון (London Pride).
* ברפואה האלטרנטיבית יש שמשתמשים בתמצית בקעצור (העשויה מהרתחת העלים והפרחים) כתרופה לאבני כליות והקלה על שיגדון.

## משמעות השם

"בקעצור" הוא הלחם של המילים "בקע" ו"צור", תרגום כמעט ישיר של שמו הנפוץ באנגלית - Stonebreaker. הצמח קיבל את שמו בעקבות השתרשות חלק ממיניו באדמות סלעיות.

יש המייחסים את השם העברי "בקעצור" לצמח הידרנג'אה (hydrangea). גישה זו אינה עומדת בקנה אחד עם פרסומי האקדמיה ללשון העברית. עם זאת, בהיעדר שם עברי להידרנג'אה, עדיין יש המכנים אותו "בקעצור".

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:בקעצוריים
קטגוריה:צמחי גן
אלגוריתם גרצל

**אלגוריתם גרצל** הוא אלגוריתם עיבוד אותות ספרתי (DSP) המזהה מרכיבי תדר באות. האלגוריתם פורסם על ידי ד"ר ג'רלד גרצל ב-1958.

בניגוד לאלגוריתם FFT שמחשב רכיבי תדר בנקודות שמחולקות באופן שווה לאורך רוחב הסרט של האות, אלגוריתם גורצל מאפשר התמקדות בתדר ייחודי, ודורש עבור כל תדר מבוקש כ-6N  חישובים.

המדד להעדפת אלגוריתם הFFT יהיה כאשר M הוא מספר פסי התדר הנדרשים.
במקרה שלנו M שווה לכל היותר 8 ועבור 777 דגימות האלגוריתם של גרצל כבר יותר יעיל.
כמו כן FFT מחייב כמות דגימות שהיא בדיוק חזקה שלמה של 2 ואחסון של טבלאות ערכים של פונקציות הקוסינוס והסינוס הדרושות לחישוב, ובכך המימוש שלו מורכב יותר ודורש יותר שורות קוד.

אחד השימושים החשובים של אלגוריתם גרצל הוא זיהוי טונים בטלפוניה (DTMF), על ידי איתור מרכיבי התדר שמכיל האות.

## פירוט האלגוריתם

צורת העבודה של האלגוריתם היא חישוב נוסחת נסיגה התלויה בערכי דגימות קודמות.
המשוואה לחישוב הסדרה היא:

(s(n) = x(n)+2cos(2πω)s(n−1)−s(n−2

כאשר, ערכי הדגימות (s(-2) ,s(-1 שווים לאפס.
עבור ערך ידוע של ω מדובר בחיבור אחד חיסור אחד והכפלה אחת.
האלגוריתם מממש מסנן IIR מסדר שני כאשר במוצא אמורים להתקבל ערכי ה DFT של האות.
צורת העבודה היא כדלהלן:
התמרת Z של המשוואה תהיה:
:\frac{S(z)}{X(z)} = \frac{1}{1 - 2 \cos(2 \pi \omega) z^{-1} + z^{-2}} = \frac{1}{(1 - e^{+2 \pi i \omega} z^{-1})(1 - e^{-2 \pi i \omega} z^{-1})}
אם נעביר את התוצאה במסנן הבא:
:\frac{Y(z)}{S(z)} = 1 - e^{-2 \pi i \omega}z^{-1}

התוצאה לאחר שני המסננים תהיה:
:\frac{S(z)}{X(z)} \frac{Y(z)}{S(z)} = \frac{Y(z)}{X(z)} = \frac{(1 - e^{-2 \pi i \omega}z^{-1})}{(1 - e^{+2 \pi i \omega} z^{-1})(1 - e^{-2 \pi i \omega} z^{-1})} = \frac{1}{1 - e^{+2 \pi i \omega} z^{-1}}

בחזרה למישור הזמן נקבל:
:y(n) = x(n) + e^{+2 \pi i \omega} y(n-1) = \sum_{k=-\infty}^{n}x(k) e^{+2 \pi i \omega (n-k)} = e^{+2 \pi i \omega n} \sum_{k=-\infty}^{n}x(k) e^{-2 \pi i \omega k}, 

או בעצם DFT מוכפל בגודל קבוע.

כדי לקבל רק את ה DFT במוצא נגדיר:

{(X(ω) = y(N − 1)e^{−2πiω(N − 1)} = (s(N − 1) – e^{−2πiω}s(N − 2))e^{−2πiω (N − 1
  

כאשר (y(N-1 הוא מוצא המסנן עבור N דגימות בשימוש עם הגדרת המסנן השני.
מכיוון ש ω הוא התדר הדיגיטלי ביחידות של מחזורים הנדרשים למטרת דגימה אחת, 
אזי ωN הוא גודל שלם, k.
נובע מכך שניתן לפשט את המשוואה ל:

(X(ω) = (s(N − 1) – e^{−2πiω}s(N − 2))e^{+2πiω} = e^{+ 2πiω}s(N − 1) − s(N − 2

אם נחשב את הערך המוחלט של המוצא נקבל:

(X(ω)X'(ω) = s(N − 2)² + s(N − 1)² − 2cos(2πω)s(N − 2)s(N − 1

קטגוריה:עיבוד אותות ספרתי
תצוגה אלקטרופורטית

[שמאל|ממוזער|250px|[פיקסלים בתצוגה אלקטרופורטית מוצגים כשחורים או לבנים על פי השדה החשמלי שהם שרויים בו]]
שמאל|ממוזער|250px|תרשים של תצוגת אלקטרופוריזה צבעונית בשימוש במסנני צבע
**תצוגה אלקטרופורטית** (אנגלית: **Electrophoretic Display**) היא טכנולוגיית תצוגה היוצרת תמונות על גבי מסך על ידי סידור חלקיקי צבען צמיגיים וטעונים חשמלית, המורכבים ממולקולות גדולות שאינן מסיסות (חלקיקים קולואידיים), באמצעות הפעלה סלקטיבית של שדה חשמלי.

## יתרונותיה של השיטה
לשיטה זו שני יתרונות בולטים: היא חסכונית בחשמל והקריאה בה נוחה כקריאה מנייר. החיסכון בחשמל נובע מכך שהיא צורכת חשמל רק כשהתצוגה משתנה. 

גם למראה דמוי הנייר יתרון רב, בכך שהוא מאפשר קריאה ממושכת ללא התעייפות, והתצוגה ברורה גם לאור השמש. מסיבות אלו, הטכנולוגיה משמשת קוראי ספרים אלקטרוניים ומכונה לעיתים גם "**נייר אלקטרוני**", או "**דיו אלקטרוני**".

## מנגנון הפעולה
היישום הפשוט ביותר של התצוגה האלקטרופורטית, כולל חלקיקי תחמוצת טיטניום, שקוטרם כמיקרומטר אחד, המורחפים בתוך שמן. לשמן מוסיפים צבע כהה, וחומרים פעילי שטח הגורמים לטעינת החלקיקים המורחפים. את התרחיף מניחים בין שני לוחות מוליכים, קדמי ואחורי, המרוחקים זה מזה 10 עד 100 מיקרומטר. שדה חשמלי המושרה ביניהם, גורם לחלקיקי התחמוצת להיצמד לאחד הלוחות, בהתאם לכיוון השדה. כאשר החלקיקים צמודים לצד הקדמי, נראה ההתקן לבן, בשל החזרת האור מחלקיקי התחמוצת. ואילו כאשר הם צמודים לצד האחורי, נראה ההתקן שחור, בשל הצבע שהוסף לשמן. על ידי חלוקה של התקן כזה לאזורים שניתן לשלוט בשדה בכל אחד מהם בנפרד ניתן ליצור מערך נקודות (Dot matrix) המשמש כצג. ניתן להציג באמצעות טכנולוגיה זו גם צבעים, כאשר מוסיפים פילטרים של צבעי RGB. 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טכנולוגיות מסכים
קטגוריה:ארצות הברית: המצאות
ליגת העל המזרח-גרמנית

**האוברליגה של גרמניה המזרחית** (בגרמנית: **DDR-Fußball-Oberliga**, הליגה הבכירה בגרמניה המזרחית) הייתה ליגת הכדורגל הבכירה בגרמניה המזרחית עד לאיחוד גרמניה בשנת 1990. הליגה, שפעלה במקביל לבונדסליגה של גרמניה המערבית, הכילה את הקבוצות הטובות ביותר בגרמניה המזרחית, כאשר בכל עונה התחלפו הקבוצות הפחות טובות בטבלה עם הקבוצות הטובות ביותר בליגת המשנה.

## היסטוריה
האוברליגה של גרמניה המזרחית החלה לפעול בשנת 1950 כ"התאחדות הכדורגל המזרח גרמנית הבכירה" (בגרמנית: Deutscher Sportausschuss Oberliga). כאשר הליגה עברה שינויים בתחילה והגיעה לפורמט הסופי שלה בשנת 1958, פורמט שהמשיך עד לאיחודה של גרמניה בשנת 1990.

בעונת ההקמה, בעונת 1949/50, היו בליגה זו 14 קבוצות כאשר בסוף העונה הודחו 2 הקבוצות הפחות טובות והוחלפו בשתי קבוצות מליגת המשנה. בארבע השנים שלאחר מכן שונה כל הזמן מספר הקבוצות בליגה זו, מספרים שנעו בין 17 ל-19 קבוצות ו-3 או 4 קבוצות שירדו ליגת המשנה. כאשר בעונת 1954/55 התייצבה הליגה ונותרה במבנה אחד עד לסיומה, מבנה בו ישנן 14 קבוצות בכל עונה ושתיים מוחלפות בסוף העונה.

בתחילה, הונהגה הליגה בשיטת סתיו-עד-אביב, כנהוג בגרמניה המערבית השכנה. מ-1956 ועד 1960, שיטת המשחקים שהייתה נהוגה במדינות ברית המועצות, של משחקים לפי עונה קלנדרית, הייתה נהוגה. ההעברה גרמה לביטול עונת 1955 במהלך העונה, ואף על פי שלא הוכרזה אף אלופה באופן רשמי, ויסמוט קארל מרקס שטאט הייתה בראש הדירוג עם הפסקת הליגה. עונת 1961/62 הייתה העונה האחרונה בסידור החדש והסידור שונה שנית לשיטה הקודמת, ובשל השינוי התארכה הליגה ל-39 משחקים במקום 26 משחקים כצפוי ולכן פגשה כל קבוצה את שאר הקבוצות שלוש פעמים, אחת בבית, אחת בחוץ ואחת במגרש נייטרלי.

אחרי האיחוד עם גרמניה המערבית, הפכה הליגה הבכירה של גרמניה המזרחית לחלק מסבב הליגות של גרמניה המערבית. ליתר דיוק, הפכה הליגה של גרמניה המזרחית ל**ליגה הגרמנית השנייה-מחוז צפון** ובעונת 1990/91, העונה האחרונה למעשה של הליגה המזרח גרמנית, היא שוחקה כאחת מהליגות הגרמניות ושתי הקבוצות המובילות באותה העונה, הנזה רוסטוק ודינמו דרזדן הועלו בעונה שלאחר מכן לבונדסליגה ובכך הפכו לשתי הקבוצות הראשונות מגרמניה המזרחית להשתתף בה.

הקבוצות ששיחקו בליגה בעונה האחרונה לקיומה (1990/1991) היו: דינמו ברלין, הנזה רוסטוק, דינמו דרזדן, רוט-וייס ארפורט, אנרגי קוטבוס, האלשר כמיה, פ.צ. קמניצר, קרל צייס ינה, לוקומוטיב לייפציג, שטאל ברנדנבורג, אייזנהוטנשטאטר שטאל, פ.צ. מגדבורג, זאקסן לייפציג, ויקטוריה 91 פרנקפורט.

## אלופות הליגה המזרח-גרמנית לפי עונות

* קבוצה המסומנת ב**כתב מודגש** זכתה בגביע המזרח-גרמני באותה העונה והשלימה דאבל מקומי

## טבלת הישגים

## הליגות הממשיכות
*  ←  בונדסליגה (התמזגות לתוך הבונדסליגה הגרמנית לאחר איחוד גרמניה)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:גרמניה המזרחית: כדורגל
קטגוריה:תחרויות ספורט בגרמניה המזרחית
קטגוריה:תחרויות כדורגל לא פעילות
מילפיורי

שמאל|ממוזער|200px|קערה בדוגמת מילפיורי
[שמאל|ממוזער|200px|[חרוז (חפץ)|חרוזי מילפיורי ממוראנו, שנות ה-20 של המאה ה-20]]
**מילפיורי** (באיטלקית: **Millefiori** - "אלף פרחים") היא טכניקת להכנת יצירות אמנות מזכוכית. נקראת גם מורין Murrine, בהיותה בשימוש בעיקר במוראנו.

במחצית השנייה של המאה ה-15 לפנה"ס פותחה במסופוטמיה טכניקה ליצירת כלים ותכשיטים עתירי צבע מזכוכית. טכניקה זו התפתחה מאוד במצרים העתיקה והגיעה לשיא פריחתה בסדנאות ההלניסטיות והרומיות. שמה היה "זכוכית הפסיפס".

## שלבי עבודה
ישנם שלושה שלבים ליצור דוגמאות זכוכית הפסיפס; ראשית, מצמידים כמה מוטות זכוכית בצבעים שונים לפי הדגם הרצוי ומתיכים אותם יחדיו למוט אחד בעל צבעים רבים. שנית, מותחים את המוט המורכב בעזרת צבת עד שמתקבל חוט ארוך ודק. צורת הדגם שעוצב קודם לכן נשמרת אך הוא הולך וקטן. בשלב השלישי והאחרון, חותכים את המוט הצבעוני לפרוסות דקות, שעל פניהן מתקבל ציור דו-ממדי.

בעת האחרונה הועתקה הטכניקה לשימוש בחומרים רכים כמו בצק סוכר וחימר פולימרי. החימר הפולימרי הפופולרי בשימוש אמנים ומעצבים בני זמננו רך מטבעו ועל כן את פעולת ה"התכה" והצמצום מבצעים בגלגול ובהידוק ידניים המקנים תוצאות חדות מדויקות ועשירות יותר מן הזכוכית.

## אימוץ הטכניקה
במקור, הטכניקה העתיקה אומצה כדי לעקוף את האיסור שהטיל הקיסר קונסטנטינוס בשנת 313 לפני הספירה על שיבוץ עלי זהב בעבודות זכוכית.

ברבות השנים התגלגלה הטכניקה למקומות רבים ומגוונים בעולם עד לנחיתתה במאה ה-14 באי מוראנו בוונציה שבאיטליה. בגלגולה הנוכחי שמהּ "מילפיורי" – אלף פרחים באיטלקית, על שם הדוגמה הצבעונית המפורסמת.

## ראו גם
*  מילפלר  - מונח המתייחס לרקע עמוס ציורי פרחים
*  מוראנו
## קישורים חיצוניים

* Durant Imboden, Murano, the Glass Island, Venice for Visitors

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זכוכית
קטגוריה:טכניקות אמנותיות
קטגוריה:מילים וביטויים באיטלקית
קתדרלת סנליס

**קתדרלת סנליס** (בצרפתית: **Cathédrale Notre-Dame de Senlis**) היא קתדרלה קתולית בסנליס, צרפת. הקתדרלה בנויה בסגנון גותי מוקדם.

הקתדרלה נבנתה בשנים 1153–1191 בסגנון גותי מוקדם ומקורה בקמרון בעל 6 צלעות. האפסיס נתמך על ידי תמיכות דואות. במאה ה-13 נוסף לה צריח מחודד על המגדל הדרום המערבי. בית הרוחב נבנה מחדש בשנים 1530–1556 בסגנון גותי לוהב (Flamboyant) אחרי שניזוק בשרפה, והשערים הצדדים יחד עם הקפלות המזרחיות גם הם מתקופה זו. הקתדרלה שימשה כמושב הבישוף של סנליס עד שבישופות זו בוטלה בקונקורדאט של 1801 בה הועברה להיות תחת חסותה של הדיוקסיה של בובה.

## לקריאה נוספת

* זביגנייב הרברט, **ברברי בגן** – זכרונות מוולואה – סנלי

## קישורים חיצוניים
* 

סנליס
קטגוריה:פיקרדי: מבנים
קטגוריה:או-דה-פראנס: מבנים
חוה רוזנברג

**חוה רוזנברג** (נולדה בשנת ה'תש"ך, 1960) היא סופרת חרדית ישראלית.

## ביוגרפיה
רוזנברג נולדה בירושלים, בתו של הרב שמואל וינברג, שהיה מראשי החינוך העצמאי, ונכדתו של האדמו"ר מסלונים, רבי אברהם וינברג (השלישי).

החלה את דרכה כמורה לספרות בבית ספר מטרסדורף בירושלים, ואחר כך לימדה קורסים לספרות ולכתיבה בבתי המורה בישראל. בעברה אף עסקה בכתיבת מחזות. כיום היא עורכת עיתון הילדים של "המודיע" - "המודיע הצעיר", ומלמדת באופן פרטי כתיבה יוצרת. רבות מהכותבות ומהסופרות במגזר החרדי הן תלמידותיה. בנוסף משמשת רוזנברג כמרצה מבוקשת בקרב ציבור הנשים החרדיות, והיא מוזמנת רבות לערבי נשים. הרצאותיה עוסקות לרוב בהתמודדות אמונית פסיכולוגית עם קשיי החיים, כשהרצאתה בדרך כלל בנויה כסיפור. 
רוזנברג עובדת גם כמטפלת אישית בנשים. 

רבים מסיפוריה ראו אור כסיפור בהמשכים בעיתונים החרדיים "המודיע", "זרקור", "משפחה" ו"בקהילה", ואחר כך יצאו לאור כספר. סיפוריה נסובים אודות דמויות חרדיות שנתקלות בקשיים כלכליים, רגשיים ואחרים. מאפיין מרכזי של כתיבתה הוא שילוב של קטעי הגות ומחשבה רבים שהיא שמה בפה גיבוריה, או כקטעים נטולי הקשר עלילתי אך בעלי הקשר רעיוני. רוב ספריה מיועדים למבוגרים ולנוער, אך היא כתבה גם לילדים. שמות העט שלה הם: **חני רוזן**, **א. שרי**, **אלישבע שין**, **נאווה**, **תמר נון** במוסף 'קטיפה' של "יתד נאמן" ו**נעמה** שתחתיו מתפרסמים סיפורים בהמשכים במוסף 'בתוך המשפחה' של 'משפחה' העוסקים בנושא התמודדות עם זוגיות, שלום בית וגירושין. 

## חיים אישיים
רוזנברג התאלמנה בשנת 2005. מתגוררת בשכונת ארזי הבירה בירושלים. גיסה הוא רבי אברהם וינברג, האדמו"ר מסלונים.

## ספריה
לכתך (קטיפה)

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:חסידי סלונים
קטגוריה:סופרות כותבות עברית
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:סגל המודיע
קטגוריה:סגל משפחה
קטגוריה:סגל זרקור
קטגוריה:סגל בקהילה
קטגוריה:סגל יתד נאמן
קטגוריה:סופרות חרדיות ישראליות
קטגוריה:סופרים חרדים ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1960
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1960
לוקאנים

שמאל|ממוזער|250px|מיקומה של לוקאניה -מחוז בזיליקטה של ימינו
שמאל|ממוזער|250px|מפת חבל לוקאניה

**הלוקאנים** הם עם איטלי עתיק שישב בחבל לוקאניה, כיום מחוז בזיליקטה.

הלוקאנים פלשו לאזור בסביבות המאה ה-5 לפנה"ס וגירשו את תושביו המקוריים אל ההרים שמצפון. הפולשים התיישבו במרכז האזור, וזאת עקב היותם של חופי המחוז מיושבים בצפיפות על ידי קולוניות יווניות חזקות. 
הלוקאנים דיברו שפה הדומה לשפת תושבי איטליה הקדומים. לפי תיאוריו של ההיסטוריון סטראבון, ניהלו הלוקאנים דמוקרטיה חוקתית. בקומץ הכתבים והמטבעות אשר נמצאו באזור ומתוארכים לתקופת הלוקאנים נעשה שימוש ביוונית כשפת הכתיבה. החל מהמאה ה-3 לפנה"ס החלו הלוקאנים סובלים מהטרדות מצד שכניהם היוונים, אשר נהנו מתמיכת מדינת אפירוס.

בשנת 298 לפנה"ס כרתו הלוקאנים ברית עם רומא, שהחלה להשפיע על התרבות הלוקאנית. אולם בשנת 281, כאשר נחת פירוס מלך אפירוס בחופי איטליה, חזרו הלוקאנים בהם והיו הראשונים להודיע על תמיכתם בו. משעזב פירוס במפתיע השתעבדה לוקאניה לרומא במלחמה אשר נמשכה כ-10 שנים.

האיבה לרומא, שהפכה לטבעם של הלוקאנים, הביאה אותם לתמוך בצבאותיו של חניבעל במהלך המלחמה הפונית השנייה (216 לפנה"ס), תמיכה שהביאה הרס רב על המחוז מצד שני הצבאות אשר ניהלו בו חלק מקרבותיהם. 

במלחמת בעלות הברית בשנים 90 -89 לפנה"ס שוב חברו הלוקאנים לאויבי רומא, ולחמו ברומא לצד שבטים אחרים, כמו הסאמניטים, ועד מהרה הוכרעו.
לוקאניה מעולם לא התאוששה מהאסונות שניחתו עליה במהלך המלחמות. נטישת היוונים את מושבותיהם, והמלריה אשר החלה פושטת בדרום איטליה, הביאו את המחוז לשפל כלכלי ותרבותי אשר נמשך למעשה עד לימינו.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:עמים
קטגוריה:עמים קדומים באיטליה
דרכמון

**דרכמון** או **אדרכון** היה מטבע זהב במשקל כ-8.5 גרם בו נעשה שימוש בממלכת פרס ושכנותיה.

שם המטבע בפרסית היה **דאריק**. היוונים ייחסו את מקורו לשם המלך דאריוס (דריווש) שלו יוחסה לראשונה טביעת מטבעות זהב ששימשו ברחבי ממלכתו, ומשם התפשטו גם ליוון. סברה אחרת היא שמקורו הוא במילה הפרסית dari שמשמעותה "מוזהב".

על המטבע מוטבעת דמות המלך הפרסי עם קשת וחצים. המטבע נזכר מספר פעמים בספרי עזרא ונחמיה.

מטבע בשם זה מוזכר כבר במקרא:
. הסברה המקובלת בחקר המקרא היא כי ספר זה חובר בתקופת השלטון הפרסי, והמחבר תיאר ממון במונחים שהיו מקובלים בזמנו.

למילה העברית **דרכמון** יש קשר אטימולוגי גם לשם המטבע היווני דרכמה, אף שזה היה מטבע מכסף בשווי נמוך יותר, וכן למטבע הערבי דירהם ולמטבע הארמני דראם.

מטבע זה שימש כמס שנתי שהעלה כל יהודי בוגר מתושבי אלכסנדריה לבית המקדש בירושלים.

## ראו גם
* דרכמה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מטבעות עתיקים
קטגוריה:מטבעות זהב
קבושון

[שמאל|ממוזער|250px|קבושונים של [אוליגוקלז|אבני ירח בחלון חנות תכשיטים]]
**קבושון** (מצרפתית **cabochon** או **cabouchon**) היא אבן חן שפניה הוחלקו ולוטשו לכדי צורה מעוגלת או סגלגלה, וזאת בניגוד לאבן חן שלוטשה כך ששטח הפנים שלה מורכב מפאות. הצורה המתקבלת היא בדרך כלל דמוית טיפה, החלק העליון קמור והחלק התחתון שטוח. הכינוי נוצר במאה ה-16 ומקורו מצרפתית עתיקה, caboche, כלומר ראש. ההחלטה ללטש את אבן החן "אַנ קבושון" ("en cabochon" כלומר בצורת קבושון) מתקבלת בדרך כלל כאשר אבן החן אטומה. לעומת זאת, את אבני החן השקופות מקובל ללטש כך שנוצרות פאות על פניהן. גם לקשיות האבן יש השפעה על ההחלטה כיצד ללטש את האבן. אבני חן שקשיותן נמוכה מ-7 בסולם מוס נשרטות בקלות, בייחוד מצורן דו-חמצני (סיליקה) המצוי באבק ובפסולת של תהליך הליטוש. עובדה זו תגרום לירידת ערכן של אבני חן שקופות. במקום זאת מלטשים את האבנים כקבושון, צורה שבה שריטות המצויות על פני האבן מיטשטשות.

מקרה יוצא דופן שבו תועדף צורת הקבושון על פני ליטוש פאות גם באבנים שקופות שקשיותן גדולה מ-7 הוא כשהאבן מציגה תופעת אסטריזם (תופעה אופטית דמוית כוכב קורן) באבנים כמו ספיר קורן או כשהאבן מציגה את תופעת עין החתול (מצרפתית שטויאן – תופעת אופטית דמוית עין חתול על פני האבן), כדוגמת סימופאן. באבנים מסוג זה ליטוש בצורת כיפה מדגיש את התופעה האופטית של הכוכב או של העין שלא ייראו אם האבן תלוטש בצורת פאות.

הצורה המקובלת לחיתוך קבושונים היא סגלגלה. הן משום שהעין האנושית אינה רגישה לעיוותים א-סימטריים קלים בצורה הסגלגלה (וזאת בניגוד לצורת הכדור), והן משום שיחד עם צורת הכיפה יש לאבן צורה מושכת.

התהליך המקובל הוא חיתוך לוח של הסלע הגולמי וסימון הצורה תוך שימוש בתבנית. בדרך כלל, משתמשים בחרט מאלומיניום לסימון זה כי הקווים שהוא יוצר לא נמחקים תוך כדי תהליך החיתוך. לוח הסלע נחתך קרוב לקו המסומן ואז "מכורסם" עד הקו. מטרת הכרסום היא לזרז את תהליך עיצוב צורת האבן. הסיבה לכך היא שלהב מסור החיתוך מצופה באבקת יהלומים, בעוד שהליטוש מתבצע עם דיסק ליטוש עשוי קרביד הצורן. מסור היהלום חותך מהר ונקי יותר, ומתבלה לאט יותר מדיסק הליטוש.

מהרגע שפיסת האבן נחתכה וכורסמה, נוהגים להרכיבה על ידית המסייעת להמשך התהליך, על ידי הדבקת האבן בעזרת שעווה על מוט עץ קטן. אז האבן משוייפת עד הקו, הקצוות משוייפים על מנת ליצור את השיפוע ובסוף חלקה העליון של האבן מלוטש על מנת ליצור כיפה אחידה.

## קישורים חיצוניים

*איך להכין קבושון. תמונות המסבירות איך מתבצע התהליך.

## הערות שוליים

קטגוריה:גמולוגיה