open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ינה גרגיי

**ינה גרגיי** (במקור **גלזר**, בהונגרית: **Gergely Jenő**; בודפשט, 31 בינואר 1889 – בודפשט, ארז'בטווארוש, 6 בדצמבר 1944) היה רופא יהודי-הונגרי, רופא ריאות שעשרות ממחקריו ומפרסומיו ראו אור. הוא נספה בשואה.

## קורות חיים
ינה גלזר נולד במשפחה יהודית כבנם של מרקוס גלזר (1858–1945) מוכר שנאפס ושל יאנקה פישל (1860–1945) את לימודיו באוניברסיטה השלים בבודפשט (כיום שמה אוניברסיטת אטווש לוראנד. בין 1912 לבין 1926, עבד בסנטוריום הריאות (לשחפת) של המלכה ארז'בט (סיסי) תחילה כרופא ולאחר מכן כרופא הראשי. משנת 1929, הוא היה המנהל והרופא הראשי של בית ההחולים לחולי שחפת ומחלות ריאות מארטונהג'. הוא ערך את מדור השחפת של כתב העת "סקירת מדע הרפואה". פרסם מחקרים ומאמרים רבים בכתבי עת הונגריים וזרים הקשורים לפתולוגיה ולטיפול בשחפת. הוא מת (כהוריו) בגטו בודפשט.

## מחקריו ופרסומיו
* בריאות הציבור של יישובי השדה והמחסור ברופאים (בודפשט, 1912)
* טיפול כירורגי בשחפת ריאתית (עם ארנולד וינטרניץ)
* שחפת ומערכת העצבים
* על דלקת ריאות (בודפשט, 1925)
* על החלמה ספונטנית של שחפת ריאתית (בודפשט, 1925)
* טיפול תרופתי בשחפת ריאתית (בודפשט, 1926)
* על הבדיקה הגופנית של הריאות (בודפשט, 1927)
* על ברונכיטיס (בודפשט, 1928)
* גורמים המשפיעים על הפרוגנוזה של שחפת ריאתית (בודפשט, 1929)
* על חותם הריאות: אינדיקציות ותוצאות רפואיות (בודפשט, 1929)
* על טיפול כירורגי בשחפת ריאתית. סקירה מעשית מנקודת מבטם של רופאים פנימיים ומנתחים. (עם ארנולד וינטרניץ, בודפשט, 1931)

## לקריאה נוספת
*  (לקסיקון רופאים יהודים-הונגרים מפורסמים ומצטיינים. בודפשט, הוצאת מכבי, 2001)
* Ki-kicsoda? Kortársak lexikona, h. n. [Budapest], Béta Irodalmi Rt., é. n. [1937] (מי זה מי? לקסיקון אנשים בני זמננו)
* Magyar zsidó lexikon. Ujvári Péter. Budapest: Magyar Zsidó Lexikon. 1929. 310. o. Online elérés (לקסיקון יהודי הונגרי. עורך פטר אויווארי. גישה מקוונת)
* Palatinus József: A szabadkőművesség bűnei. 4. kiadás. Budapest, 1938-1939. (יוז'ף פלטינוס: חטאי הבניה החופשית)
## הערות שוליים

קטגוריה:רופאים יהודים הונגרים
קטגוריה:רופאי ריאות יהודים הונגרים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אטווש לוראנד בודפשט
קטגוריה:רופאים שנספו בשואה
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1889
להתחתן שנית

"**להתחתן שנית**" (באנגלית: **Peggy Sue Got Married**) הוא סרט דרמה קומית-פנטזיה אמריקאי משנת 1986 בבימויו של פרנסיס פורד קופולה ובכיכובם של קת'לין טרנר וניקולס קייג'. הסרט עוסק בנושאים של זמן, חרטות ובחירות חיים, ומספר על אישה בת 43 שחוזרת אחורה בזמן לתקופת התיכון לאחר שהיא מתעלפת בפגישת מחזור.

הסרט זכה להצלחה קופתית וקיבל ביקורות חיוביות מהמבקרים. הוא היה מועמד לשלושה פרסי אוסקר: השחקנית הטובה ביותר (טרנר), הצילום הטוב ביותר ועיצוב התלבושות הטוב ביותר. בנוסף, טרנר הייתה מועמדת לשחקנית הזרה הטובה ביותר בטקס פרסי סנט ג'ורדי .

שם הסרט ושמה של הדמות הראשית מתייחסים לשיר באדי הולי משנת 1959 באותו שם, המושמע על כתוביות הפתיחה של הסרט.

## עלילה
הסרט עוקב אחרי פגי סו בודל (קת'לין טרנר), אישה שנמצאת בעיצומו של תהליך גירושין מבעלה צ'ארלי (ניקולס קייג'). במהלך פגישת מחזור בבית הספר התיכון, פגי סו מתעלפת ומתעוררת בשנת 1960, כשהיא שוב תלמידת תיכון. כעת, יש לה הזדמנות לחיות מחדש את חייה ולעשות בחירות שונות במקומות בהם הרגישה חרטה. הסרט עוסק בשאלות של גורל, חרטות ובחירות שאנו עושים בחיים.

במהלך הסרט, פגי שוקלת אם להיפרד מצ'ארלי מוקדם יותר ממה שעשתה בחייה המקוריים, מה שיכול לשנות את עתידם ואת חיי ילדיהם.

## צוות השחקנים
* **[[קת'לין טרנר]]** בתפקיד פגי סו
* **[[ניקולס קייג']]** בתפקיד צ'ארלי בודל, בעלה של פגי
* **[[ג'ואן אלן]]** בתפקיד מרגרט, חברתה הקרובה של פגי
* **[[ג'ים קארי]]** בתפקיד וולטר גץ, חברם מהתיכון
* **[[הלן האנט]]** בתפקיד בתה של פגי סו

## ביקורות והצלחה
הסרט זכה לשבחים על ההופעה המרשימה של קת'לין טרנר, שקיבלה מועמדות לפרס אוסקר על תפקידה. המבקרים שיבחו את השילוב בין קומדיה לדרמה ואת הדרך בה הסרט עוסק בנושאים רגשיים עמוקים. הבימוי של פרנסיס פורד קופולה גם זכה להערכה, אם כי חלק מהמבקרים טענו שהעלילה לעיתים מעט צפויה.

באתר Rotten Tomatoes, הסרט זכה לציון של 87% מצד המבקרים, על סמך 47 ביקורות, מה שמעיד על שבחים כלליים. באתר Metacritic, הוא קיבל ציון של 74 מתוך 100, המבוסס על 15 ביקורות, שמשקף ביקורות חיוביות.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטי 1986
קטגוריה:סרטי טריסטאר
קטגוריה:סרטי פרנסיס פורד קופולה
קטגוריה:סרטי מסע בזמן
קטגוריה:סרטים עם מוזיקה מאת ג'ון בארי
קטגוריה:פגישות מחזור בתרבות
טירת מונטנטן

**טירת מונטנטן** (בצרפתית: **château de Montintin**) בקומונת שאטו-שרווי, הייתה במהלך מלחמת העולם השנייה אחד מבתי הילדים בוויין עילית, בניהול ארגון הסיוע לילדים (OSE), שהפכה למקלט לילדים יהודים רבים שנרדפו. המבנה היה בבעלותו של ז'אן-לואי דה נוויל (Jean-Louis de Neuville), ובו שהו קרוב ל-300 ילדים יהודים בני 11 עד 17 בין השנים 1940 ל-1944. 

## היסטוריה
בין נובמבר 1942 לינואר 1944 ניהל את הטירה רמון לוי.

הילדים היו צעירים יהודים, בעיקר ממוצא גרמני, אוסטרי או פולני, שנרדפו על ידי המשטר הנאצי, שמצאו מקלט באזור כי היו יעד לפשיטות של הז'נדרמריה והמיליציה הצרפתית והגסטפו. 

ה-OSE החליט לסגור את הטירה בינואר 1944 ותוך יומיים הצליח לוי לפזר מאה נערים: המבוגרים הצטרפו למאקי, אחרים טופלו על ידי רשת שכיוונה אותם לשווייץ. רובם הוצבו אצל משפחות באזור, כולל משפחתה של ז'קלין בייל (Bayle), עובדת הטירה שהשתתפה בשמירה על הילדים: "היית צריך להיות זהיר ולא לדבר יותר מדי. שלחתי בחזרה הרבה אנשים. פחדתי רבות אבל לא הייתי צריכה להראות את זה". היא קיבלה את אות חסידי אומות העולם  ואת לגיון הכבוד על מעשיה .

טירת מונטנטן פתחה מחדש את שעריה ב-1945 כדי לשכן ילדים שהמתינו ליציאה לארץ ישראל במסגרת עליית הנוער ונסגרה שוב ב-1948.

### פילמוגרפיה
* *ז'קלין וילדי מונטנטן*, דוקו בבימוי פבריס גרסיה-קרפינטרו, יצירת תלמידי הקולג' של סן-ז'רמן-לה-בל במחווה לז'קלין בייל, עובדת הטירה שהצילה מאות ילדים יהודים. 

## הערות שוליים

קטגוריה:ילדים בשואה: צרפת
קטגוריה:צרפת: טירות
קטגוריה:אתרי מסתור ומקלט ליהודים בשואה
התן

**התן** (באנגלית: **The Jackal**) הוא סרט מותחן-פעולה אמריקאי משנת 1997, בבימויו של מייקל קאטון-ג'ונס. הסרט הוא חידוש לסרט משנת 1973 התן (The Day of the Jackal), שמבוסס על הרומן מאת פרדריק פורסיית' נשיא על הכוונת. הסרט עוסק במרדף אחר מתנקש בינלאומי בשם "התן", השוכר את שירותיו על ידי ארגון פשע לבצע חיסול מורכב. בסרט מככבים ברוס וויליס, ריצ'רד גיר וסידני פואטייה.

למרות שהסרט זכה בעיקר לביקורות שליליות מצד המבקרים, הוא זכה להצלחה מסחרית והכניס 159.3 מיליון דולר ברחבי העולם מול תקציב של 60 מיליון דולר.

## עלילה
הסרט מתמקד במתנקש קר רוח המכונה "התן" (ברוס וויליס), שנשכר על ידי ארגון פשע רוסי כדי להתנקש בדמות בכירה בארצות הברית כנקמה על הריגת ראש הארגון. בעקבות איומים אלו, ה-FBI חובר לכוחות הביטחון הרוסים ומגייס את דקלן מולקיירי (ריצ'רד גיר), לוחם IRA לשעבר, במטרה לסייע להם לתפוס את התן לפני שהוא משלים את משימתו. הסרט עוקב אחרי המרדף ברחבי העולם בניסיון לאתר את המתנקש המיומן, שנעזר בזהויות בדויות וטכנולוגיות מתקדמות.

## צוות השחקנים
* **[[ברוס ויליס|ברוס וויליס]]** בתפקיד התן, המתנקש הבינלאומי
* **[[ריצ'רד גיר]]** בתפקיד דקלן מולקיירי, חבר ה-IRA לשעבר
* **[[סידני פואטייה]]** בתפקיד קארטר פרסטון, סוכן FBI
* **[[דיאן ונורה]]** בתפקיד המייג'ור ולנטינה קוסלו, קצינה רוסיה
* **[[ג'ק בלאק]]** בתפקיד למונט, טכנאי נשק

## ביקורות
התן קיבל ביקורות מעורבות מצד המבקרים, ששיבחו את הופעות השחקנים, במיוחד את ברוס וויליס בתפקיד הרשע, אך מתחו ביקורת על העלילה שזכתה להשוואות לא מחמיאות לעיבוד המקורי משנת 1973. למרות זאת, הסרט הצליח יחסית בקופות, כאשר הכניס כ-159 מיליון דולר ברחבי העולם.

באתר Rotten Tomatoes, הסרט קיבל ציון של 23% מצד המבקרים, בהתבסס על 35 ביקורות. עם זאת, ציון הקהל היה חיובי יותר, עם 51%. ב-Metacritic, הסרט קיבל ציון של 36 מתוך 100, מה שמעיד על ביקורות מעורבות עד שליליות.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטי אולפני יוניברסל
קטגוריה:סרטים הומוסקסואליים
קטגוריה:מוסקבה בקולנוע
קטגוריה:חידושים אמריקאיים לסרטים צרפתיים
קטגוריה:סרטי 1997
קטגוריה:סרטים עם מוזיקה מאת קרטר בורוול
ג'ון ג'ורג' סטיוארט

**ג'ון ג'ורג' סטיוארט** (באנגלית: **John George Stewart**; 2 ביוני 1890 – 24 במאי 1970) היה אדריכל ופוליטיקאי אמריקאי, איש המפלגה הרפובליקנית, אשר כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם דלאוור וכאדריכל הקפיטול.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו ומשפחתו
סטיוארט נולד ב-2 ביוני 1890 בווילמינגטון שבדלאוור, ולמד בבתי הספר הציבוריים של ווילמינגטון ובאוניברסיטת דלאוור בניוארק. הוא עבד בעסקי בניית תשתיות מ-1919 עד 1942, ובמהלך השנים היה חבר בוועדת האתלטיקה של דלאוור מ-1931 עד 1934, ונציב בוועדת החירום של דלאוור ב-1934.

### קריירה מקצועית ופוליטית
סטיוארט נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית ב-1934, כשהביס את הדמוקרטי ג'ון ק. האזרד. הוא כיהן עם סיעת המיעוט הרפובליקנית בקונגרס ה-74 מ-3 בינואר 1935 עד 3 בינואר 1937, בתקופת כהונתו הראשונה של נשיא ארצות הברית פרנקלין דלאנו רוזוולט, אך הפסיד בהתמודדותו לכהונה שנייה ב-1936 לדמוקרטי ויליאם פרנקלין אלן.

עשר שנים מאוחר יותר, מונה לחבר בצוות ועדת הסנאט של ארצות הברית במחוז קולומביה, וכיהן שם מ-1947 עד 1951. הוא היה מהנדס מיוחד במחלקת הקרקעות של מחלקת המשפטים של ארצות הברית וחיל ההנדסה של צבא ארצות הברית בשנים 1952–1953, והיה מהנדס אזרחי בהוליווד, פלורידה, ב-1954. נשיא ארצות הברית דווייט אייזנהאואר מינה אותו להיות אדריכל הקפיטול, והוא כיהן בתפקיד זה מ-1 באוקטובר 1954 ועד מותו.

### מוות ומורשת
סטיוארט מת ב-24 במאי 1970 בוושינגטון הבירה, ונקבר בבית הקברות התחתון ברנדיווין, ליד סנטרוויל, דלאוור.

## קישורים חיצוניים

*
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי דלאוור
קטגוריה:וילמינגטון (דלאוור): אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דלאוור
קטגוריה:אדריכלים אמריקאים במאה ה-20
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מדלאוור
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1890
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1970
פנתר KF51

**פנתר KF51** (באנגלית: **Panther KF51**) הוא טנק מערכה שמפותח על ידי חברת ריינמטאל הגרמנית, הטנק הוצג לראשונה ביוני 2022 במסגרת התערוכה יורוסאטורי.

התובה של הטנק מבוססת על תובת הלאופרד 2 הגרמני אך הצריח חדש לגמרי בעל תותח 130 מ"מ (במקום ה-120 מ"מ שבלאופרד 2). הטנק מיועד בעיקר ללקוחות של הלאופרד 2.

## משתמשים עתידיים
**עתידיים:**

• : בדצמבר 2023, הונגריה (שלקחה חלק ממימון הפיתוח) חתמה על חוזה עם ריינמטאל על ייצור סדרתי של הטנק בהונגריה (עלות החוזה מעורכת ב-288 מיליון יורו). הגרסה ההונגרית של פנתר KF51 אמורה להיות חמושה בתותח 120 מ"מ (במקום 130 מ"מ כפי שהוצג בתערוכת יורוסאטורי).

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:טנקים גרמניים
פיגוע הדקירה במנהיים (2024)

**פיגוע הדקירה במנהיים** אירע ב-31 במאי 2024, בשעה 11:34. פליט אפגני בן 25 חמוש בסכין ביצע פיגוע דקירה בכיכר השוק של מנהיים בגרמניה, במהלך עצרת שאורגנה על ידי הארגון הגרמני "תנועת האזרחים פקס אירופה", אשר מתנגד לג'יהאדיזם ומבקר את האסלאם. התוקף פצע באופן אנוש שוטר, אשר מת כעבור יומיים מפציעתו, ופצע חמישה אנשים נוספים. בין קורבנות פיגוע הדקירה היה האקטיביסט השנוי במחלוקת מיכאל שטורצנברגר, אשר היה אמור להיות הדובר הראשי בעצרת. פיגוע הדקירה הופסק לאחר ששוטר ירה ופצע את התוקף.

## אירוע הדקירה
ב-31 במאי 2024 הייתה אמורה להתקיים עצרת של הארגון הגרמני "תנועת האזרחים פקס אירופה" בכיכר השוק של מנהיים בו מיכאל שטורצנברגר היה אמור לשאת נאום. פיגוע התקפיה החל בסביבות השעה 11:34 בעת ששטורצנברגר התכונן לשאת נאום. אדם שהיה במקום שידר במקרה את כל האירוע בשידור חי ביוטיוב. בתיעוד המצולם ניתן להבחין שהתוקף צפה בתחילה מהצד במתרחש במשך זמן מה לפני שהוא בחר לתקוף את שטורצנברגר כאשר הוא היה לבדו. שני אנשים נוספים נדקרו בתחילת האירוע כאשר הם ניסו להתערב.

לאחר מכן התוקף רדף אחרי שטורצנברגר, הפיל אותו ארצה ודקר אותו מספר פעמים לפני שהוא הוסר ממנו בכוח על ידי עוברי אורח. לאחר מכן דקר התוקף שני אנשים שניסו להכניעו. השוטר רובן לאור בן ה-29 שהגיע באותה העת לזירה הכניע בטעות את אחד מהאנשים שניסו לעצור את התוקף, ובשל כך איפשר לתוקף לדקור אותו בצווארו. האירוע הסתיים לאחר ששוטר נוסף שהגיע לזירת ירה בתוקף.

## קורבנות
[ממוזער| מיכאל שטורצנברגר מתחת לדגל ישראל, בעצרת קודמת של הארגון שהתקיימה ב[דרזדן]]
[ממוזער| כיכר השוק ב[מנהיים בו בוצע פיגוע הדקירה]]

לפי העיתון דר שפיגל הרשויות קבעו ששבעה בני אדם נפצעו בפיגוע בסך הכל, בהם התוקף והשוטר רובן לאור. שלושה מהקורבנות היו אזרחים גרמנים, אדם אחד היה גרמני ממוצא קזחי ואדם נוסף היה ממוצא עיראקי.

השוטר רובן לאור עבר ניתוח חירום אך נפטר מפציעתו יומיים לאחר מכן. שטורצנברגר, אשר נדקר בפניו, בחזהו ובירך, עבר גם הוא ניתוח חירום. ב-1 ביוני 2024 שטורצנברגר חשף בחשבון הטלגרם שלו שהסכין כמעט פגעה בריאותיו, וכי הפצע בירך גרם לאובדן דם משמעותי.

## התוקף
התוקף הוא פליט אפגניסטן בן 25 בשם סולימאן עטאי אשר היה בעבר תושב העיר הראת שבאפגניסטן, ואשר ב-2013 היגר לגרמניה לבדו כקטין. בקשת המקלט שלו נדחתה ב-2014, אך הוא לא גורש בשל היותו קטין. בעת ביצוע הפיגוע התגורר עטאי בעיר הפנהיים אשר נמצאת כ-30 קילומטרים ממנהיים. עטאי התחתן ב-2019 ונולדו לו שני ילדים. לפי העיתון דר שפיגל, הרשויות סבורות שעטאי ביצע את הפיגוע ממניעים איסלאמיסטיים. משרד החקירות הפליליות של מדינת באדן-וירטמברג הוציא צו מעצר לעטאי באשמת ניסיון רצח וערך חיפוש בביתו בעקבות הפיגוע.

לאחר שנורה על ידי המשטרה עבר עטאי ניתוח חירום והוכנס לתרדמת יזומה בבית החולים טרזין. ב-17 ביוני 2024 הוא נלקח למעצר.

## ראו גם
* פיגוע הדקירה בזולינגן

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מנהיים
קטגוריה:רציחות ששודרו בשידור חי
קטגוריה:פיגועי טרור אסלאמי באירופה
קטגוריה:2024 בגרמניה
קטגוריה:פיגועי טרור בגרמניה
וילבור לואיס אדמס

**וילבור לואיס אדמס** (באנגלית: **Wilbur Louis Adams**; 23 באוקטובר 1884 – 4 בדצמבר 1937) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם דלאוור.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
אדמס נולד ב-23 באוקטובר 1884 בג'ורג'טאון שבדלאוור, והיה בנם של ויליאם דאנינג אדמס ושרה לאוויניה (תומפסון) אדמס. הוא למד בקולג' דלאוור בניוארק ובקולג' דיקינסון בקרלייל, פנסילבניה. ב-1907 השלים את לימודיו בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת פנסילבניה בפילדלפיה, התקבל ללשכת עורכי הדין בדלאוור והחל לעסוק בעריכת דין בווילמינגטון.

### קריירה פוליטית
אדמס כשל בניסיונו להיבחר לתפקיד התובע הכללי של המדינה ב-1924.

ב-1932, חבר בית הנבחרים הרפובליקני המכהן, רוברט האוסטון, היה מעורב במחלוקת פנים-מפלגתית על חוק היובש ולא הצליח לזכות במועמדות הרפובליקנית. כתוצאה מכך, הצליח אדמס לזכות בניצחון דחוק, ונבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית ב-1932, תוך שהוא מביס את המועמד הרפובליקני ראובן סאטרת'ווייט הבן. אדמס כיהן עם סיעת הרוב הדמוקרטי בקונגרס ה-73. בבית הנבחרים, הצביע אדמס בעד תוכנית הניו דיל. הוא כיהן מ-4 במרץ 1933 עד 3 בינואר 1935, בתקופת ממשלו של נשיא ארצות הברית פרנקלין דלאנו רוזוולט.

בשנת 1934, החליט אדמס לא להיבחר מחדש, אלא לקרוא תיגר על הסנאטור המכהן הפופולרי ג'ון טאונסנד הבן על מושב הסנאט שלו. כרפובליקני מתון, תמך טאונסנד בחלק גדול מהחקיקה של הניו דיל, והפגין יעילות ניכרת באמצעות מעורבותו בהקמת דברים כמו התאגיד הפדרלי לביטוח פיקדונות. לעומת זאת, לאדמס היה פרופיל נמוך בבית הנבחרים וטאונסנד הצליח להעלות שאלות לגבי היעילות של אדמס עבור דלאוור. שוב, כשהתנגדה למגמות לאומיות, הייתה לדלאוור הצלחה רפובליקנית מקומית משלה ב-1934, בראשות טאונסנד. אדמס חזר הביתה ועבר לג'ורג'טאון, דלאוור, שם המשיך בעיסוק בעריכת דין. הוא גם היה מנהל הדואר בפועל בג'ורג'טאון מ-6 במאי 1937 ועד מותו.

### מוות ומורשת
אדמס מת ב-4 בדצמבר 1937 בבית החולים ביבי, לואיס, דלאוור. הוא קבור בבית הקברות של האיחוד, הממוקם ברחוב סאות' רייס, ג'ורג'טאון.

## קישורים חיצוניים
*
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי דלאוור
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מדלאוור
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-20
קטגוריה:בוגרי מכללת דיקינסון
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת פנסילבניה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1884
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1937
זכותו יגן עלינו

[ממוזער|מצבת הנערה [סול חגואל בבית הקברות היהודי בפאס. בתוכה הכיתוב **זכותה תגן עלינו**]]
**זכותו יגן עלינו**, בראשי תיבות: **זי"ע**, היא ברכת המתים המתווספת לאחר שמם של צדיקים, ונפוצה בעיקר בחוגי מקובלים וחסידים. מקובלת גם הצורה **זיע"א** - זכותו יגן עלינו, אמן.

## מקורות ראשונים
האזכור הראשון של הביטוי מופיע ביהי רצון שלפני אמירת תהלים, שנכלל בחיבור שערי רצון: תיקונים, הנהגות ותפילות על-פי קבלת האר"י, לר' נתן נטע הנובר, שם נכללה התפילה: "שֶׁתֵּפֶן ברחמים אל קריאת מזמורי תהלים שאקרא כאילו אמרם דוד בעצמו **זכותו יגן עלינו**". ביטוי דומה מופיע גם בפיוט "אל מסתתר", שחובר על ידי ר' אברהם מֵימִין, תלמיד הרמ"ק, מחוג מקובלי צפת במאה ה-16. הבית השביעי של השיר פותח במילים: **יָהּ זְכוּת אָבוֹת יָגֵן עָלֵינוּ**, ומשם כנראה נפוץ השימוש לפועל 'יגן' בלשון זכר.

## היסטוריה ותפוצה
השימוש בביטוי אינו נפוץ לפני המאה ה-18. שימוש תכוף בברכה זו מופיע, כנראה לראשונה, בספרי החיד"א, בייחוד בספרו "שם הגדולים". הברכה נזכרת גם בספרות השו"ת של פוסקים ספרדים ואיטלקיים מהמאה ה-18, כמו: ר' משה חגיז ור' דוד פארדו.

האזכור הראשון מתקופת אבות החסידות מופיע בספרו של ר' לוי יצחק מברדיצ'ב. התייחסות מפורשת לשימוש שגרתי בברכה, עם ביאור על-פי חסידות, כתב ר' אלימלך מליז'נסק:

בחוגי המתנגדים עושה לראשונה שימוש בביטוי ר' אברהם דנציג, ביחס למחותנו הגר"א: "שהרי אנו זכינו לראות בעינינו מחותני אדונינו מרנא ורבנא גאון ישראל וקדושו רבי אליהו חסיד [...] אשרי העין ראתה כל אלה, דורו ראו ושמחו **זכותו יגן עלינו**".

החל מהמאה ה-19 הפך הביטוי לרווח, כאמור, בעיקר בחוגי חסידים ומקובלים. לדעתו של הרבי מליובאוויטש, הביטוי **זכותו יגן עלינו** אינו מתאים לכל צדיק, אלא רק "כשמדובר בצדיקים מדריכי ישראל או מארי דאורייתא מלמדי תורה לרבים, והמדבר לומד תורתם והולך בדרכיהם והוראותיהם".

## ראו גם
* זכות אבות
* המוות בשפה העברית

## לקריאה נוספת
* הרב מאיר מזוז, **מקור נאמן**, בני-ברק תשע"ו, סימן תתנ"ט: פתרון הברכה: זי"ע, באתר אוצר החכמה

## קישורים חיצוניים
* זכותו תגן, באתר האקדמיה ללשון העברית
* זכותו יגן עלינו או זכותו תגן עלינו?, אור ישראל 34, תשס"ד, באתר HebrewBooks

## הערות שוליים

## ביאורים

2024 09
קטגוריה:מונחים ומושגים דתיים
קטגוריה:פטירה ואבל ביהדות
קטגוריה:חיים לאחר המוות
הבחירות לעיריית בני ברק (2024)

ממוזער|בוקר הבחירות בעיר
**הבחירות לעיריית בני ברק** נערכו בבני ברק במסגרת הבחירות לרשויות המקומיות בישראל.
הבחירות נועדו להיערך ב-31 באוקטובר 2023, ט"ז בחשוון ה'תשפ"ד, אך בעקבות מלחמת חרבות ברזל אישרה הכנסת את דחיית הבחירות ל-30 בינואר 2024, ומאוחר יותר, ב-31 בדצמבר 2023, אישרה הממשלה דחייה נוספת של הבחירות ל-27 בפברואר 2024, י"ח באדר א' ה'תשפ"ד.  בחירות אלו הן הבחירות ה-20 שנערכות בבני ברק מאז הקמת העיר ב-1924. במהלך הבחירות הועמדו לבחירה 27 המושבים במועצת העיר, ותפקיד ראש עיריית בני ברק, בו מכהן אברהם רובינשטיין, שתי קדנציות, זה 10 שנים לא רצופות כחלק מן הדיל יחד עם סיעת אגודת ישראל בעיר.

## רקע לבחירות

ממוזער|בניין מגורים בבני ברק עם שלטי בחירות של דגל התורה ואגודת ישראל
ראש עיריית בני ברק המכהן אברהם רובינשטיין, ראש "הרשימה התורתית המשותפת" ואיש מפלגת דגל התורה. לפי הסכם הרוטציה, אמור נציג אגודת ישראל להחליפו כמועמד הרשימה לראשות העיר, כאשר חנוך זייברט, איש הסיעה המרכזית, נבחר על ידיה כמועמד. מפלגת ש"ס הודיעה שח"כ ושר הבריאות אוריאל בוסו יתמודד לראשות העיר בני ברק מטעמה ולשם כך העביר את כתובתו מהעיר פתח תקווה. בנוסף התמודד על ראשות העיר חבר העירייה יעקב וידר מהליכוד וצבי רייך מטעת סיעת "תורה לשמה", פלג של הפלג הירושלמי המזוהה עם הרב צבי פרידמן. בשבוע לפני הבחירות פרש רייך מהתמודדות בהסכם עם זייברט, מעט קודם לבחירות הוגשה עתירה נגד מועמדותו של בוסו בטענה שלא העביר את מרכז חייו מפתח תקווה לבני ברק ועל כן הוא פסול מלהתמודד. העתירה נדחתה.

27 המקומות במועצת העיר היוצאת התחלקו בין "הרשימה התורתית המרכזית" (שמה המקומי של סיעת יהדות התורה) עם 16 מנדטים, ש"ס עם 6 מנדטים, בני תורה עם 3 מנדטים, יחד והליכוד עם מנדט אחד כל אחת.

בבחירות אלו עמדו לבחירה בשנית 27 חברי מועצה. מפלגת דגל התורה בתחילה הטילה וטו על חנוך זייברט, אך לבסוף חזרה בה מהווטו והודיעה על תמיכה במועמדותו של זייברט.

סיעת יחד בעיר חתמה הסכם איחוד עם מפלגת ש"ס.

מפלגה חדשה שהוקמה בעיר והתמודדה למועצה היא מפלגת 'טובת העיר' בראשות שלמה אלבוים שהוקמה על ידי קהילת פני מנחם, שפרשה מחסידות גור.

סיעת בני תורה העירונית התפצלה בין תומכי הרב אשר דויטש לבין נאמני הרב צבי פרידמן, כאשר האחרונים הקימו סיעה חדשה בשם "תורה לשמה" שלא עברה את אחוז החסימה. מנחם כרמל עמד בראש רשימת בני תורה.

## תוצאות הבחירות
ממוזער|מפת תוצאות הבחירות
[ממוזער|יעקב וידר, מועמד [הליכוד לראשות העיר, בדוכן הסברה של מפלגתו בפתח מתנ"ס קריית הרצוג]]
### ראש העיר

### מועצת העיר

## קישורים חיצוניים

*
* 

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:בחירות לרשויות מקומיות בישראל
קטגוריה:2024 בפוליטיקה הישראלית
קטגוריה:בחירות 2024
קטגוריה:בני ברק
ג'ון האוסטון

**ג'ון וולאס האוסטון** (באנגלית: **John Wallace Houston**; 4 במאי 1814 – 26 באפריל 1896) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי, חבר המפלגה הוויגית והמפלגה הדמוקרטית, אשר כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם דלאוור וכשופט בית המשפט העליון של דלאוור.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו ומשפחתו
האוסטון נולד ב-4 במאי 1814 בקונקורד שבדלאוור. הוא למד בבתי הספר הכפריים ובאקדמיית ניוארק, וסיים את לימודיו במכללת ייל ב-1834. בהיותו בייל הוכנס לאחד מהמפגשים המוקדמים ביותר של אחוות הגולגולת והעצמות. הוא למד משפטים בדובר שבדלאוור, וב-1837 התקבל ללשכת עורכי הדין של דלאוור. בשנת 1839 עבר לג'ורג'טאון שבדלאוור, והחל לעסוק שם בעריכת דין. הוא החזיק בבעלותו עבדים.

### קריירה מקצועית ופוליטית
האוסטון כיהן כמזכיר המדינה של דלאוור מ-1841 עד 1844, ולאחר מכן נבחר מטעם המפלגה הוויגית לבית הנבחרים של ארצות הברית. הוא כיהן בתפקידו במהלך הקונגרסים ה-29, ה-30 וה-31, וכיהן בין ה-4 במרץ 1845 ל-3 במרץ 1851. במהלך כהונתו כיהן כיושב ראש הוועדה למבנים ציבוריים ושטחים בקונגרס ה-30. הוא לא הועמד לבחירה מחדש ב-1850, וב-4 במאי 1855 מונה לשופט בית המשפט העליון של דלאוור, תפקיד בו החזיק עד לפרישתו ב-1893. האוסטון היה חבר בוועידת השלום של 1861, שהתקיימה בוושינגטון הבירה, במאמץ לתכנן אמצעים למניעת מלחמת האזרחים הקרבה.

### מותו ומורשתו
האוסטון מת ב-26 באפריל 1896 בג'ורג'טאון שבדלאוור, ונקבר בבית הקברות של הכנסייה הפרסביטריאנית בלואיס שבדלאוור. אחיינו, רוברט האוסטון, כיהן גם הוא כחבר בית הנבחרים מטעם דלאוור.

## קישורים חיצוניים

*
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי דלאוור
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ייל
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הוויגית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מדלאוור
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1814
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1896
ילמז טשצ'שמה

**ילמז טשצ'שמה** הוא כנר ישראלי המוכר בשמו הפרטי.

## ביוגרפיה
טשצ'מה נולד בטורקיה.

בשנות ה-90 של המאה ה-20 היה חלק מלהקת הבית של תוכנית הטלוויזיה בטברנה של שמעון פרנס ולאחריו יוני רועה.

השתתף בתוכנית ריח מנטה שהנחה ירון אילן בערוץ 33 לה הלחין גם את מנגינת הפתיחה.

התארח בתוכנית הטלוויזיה של יצפאן.

בשנת 2000 עיבד והפיק עם אבשלום צוברה את האלבום "על במה" של הזמר כפיר עזרן.

בשנת 2002 ניגן באלבום ילדה של אהבה של שרית חדד. באותה השנה הופיע גם באלבום לכל אדם מלאך של אביבה אבידן.
ילמז ניגן בפסקול שכתב ערן דינור לסרט התיעודי "סגר" בשנת 2002.

ב-2009 הקליט הזמר יואב יצחק את השיר "במקום הזה אין שקט לשעה" שחיבר אהוד מנור ללחן של ילמז. הנעימה נכללה במקור באלבום "הכינור ואני 2" של ילמז ויצחק שילב אותה בהמשך באלבום "כמה טוב שבאת".

ב-2011 הלחין את "נעימת האיכר" שהייתה לאחד מלהיטיו.

ב-2012 הלחין לטריפונס את השיר "בואי בואי" שנכתב בשלוש שפות: עברית, יוונית וטורקית.

ילמז עבד עם אמנים רבים בהופעות וכנגן באלבומים של עידן רייכל, גיא זוארץ, קובי פרץ, אייל גולן, ליאור נרקיס, רון שובל, זהבה בן, אביבה אבידן, לידור יוספי, מושיק עפיה, ליאור פרחי, נתי לוי, פיני חדד, שרית חדד, יואב יצחק, חיים משה, תמיר גל, עופר לוי ושלומי שבת.

עובד כנגן באירועים, בהם חתונות ובהופעות פרטיות.

## דיסקוגרפיה
***הכינור ואני** (1999)
***הכינור ואני 2** (2004)
***החברים – ילמז, יניב כהן ואריס** (2005)

## קישורים חיצוניים
* ילמז הכנר
* 
* שירים שילמז עיבד באתר הספרייה הלאומית

## הערות שוליים

קטגוריה:כנרים ישראלים
קטגוריה:מוזיקאים טורקים
קטגוריה:מלחינים טורקים
קטגוריה:מעבדים מוזיקליים
רוברט האוסטון

**רוברט גריפית' האוסטון** (באנגלית: **Robert Griffith Houston**; 13 באוקטובר 1867 - 29 בינואר 1946) היה עורך דין, מו"ל ופוליטיקאי אמריקאי, איש המפלגה הרפובליקנית, אשר כיהן ארבע קדנציות כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם דלאוור. שם משפחתו נהגה "האוס-טון", בניגוד לעיר בטקסס ששמה נכתב באותה צורה.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו ומשפחתו
האוסטון נולד ב-13 באוקטובר 1867 במילטון, דלאוור. הוא למד בבתי ספר ציבוריים בלואיס, והיה אחיינו של ג'ון האוסטון, שכיהן כחבר בית הנבחרים מטעם דלאוור בין 1845 ל-1851. הוא התחתן עם מרגרט וייט ב-1888, סופרג'יסטית פעילה ותומכת בחוק היובש.

### קריירה מקצועית
באותה שנה, 1888, התקבל האוסטון ללשכת עורכי הדין בדלאוור והחל לעסוק בעריכת דין בג'ורג'טאון. הוא שירת במשמר הלאומי של דלאוור בין השנים 1890 ל-1895, וב-1893 הקים את *The Sussex Republican* כעיתון של מחוז סאסקס. הוא היה הבעלים והמוציא לאור עד 1934. העיתון המשיך תחת השם *The Sussex Countian* עד 1946. האוסטון שימש גם כנשיא הבנק הלאומי הראשון של ג'ורג'טאון בין השנים 1901 ל-1903.

### קריירה פוליטית
בשנת 1900, מינה הנשיא ויליאם מקינלי את האוסטון לגבאי המכס עבור מחוז דלאוור, תפקיד שמילא עד 1904. הוא שימש גם כעוזר התובע הכללי של דלאוור מ-1920 עד 1924.

בשנת 1924, נבחר מחדש הנשיא הרפובליקני הפופולרי קלווין קולידג' והוביל את מפלגתו להישג של 24 מושבים בבית הנבחרים. האוסטון נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית בשנת 1924, תוך שניצח את חבר בית הנבחרים הדמוקרטי המכהן ויליאם הנרי בויס. הוא ניצח בבחירות ארבע פעמים בסך הכל, וניצח את הדמוקרטים מריל ה. טילגמן ב-1926, ג'ון מ. ריצ'רדסון ב-1928, וג'ון פ. לפבר ב-1930.

במהלך ארבע הקדנציות הללו הוא כיהן עם סיעת הרוב הרפובליקנית בקונגרסים ה-69, ה-70 וה-71, ועם סיעת המיעוט בקונגרס ה-72. הוא לא ביקש להיבחר מחדש ב-1932, בשיא השפל הגדול. בסך הכל, האוסטון כיהן מ-4 במרץ 1925 עד 3 במרץ 1933, בתקופת הממשל של נשיאי ארצות הברית קלווין קולידג' והרברט הובר.

לאחר שעזב את בית הנבחרים, שירת האוסטון שוב כעוזר התובע הכללי של דלאוור מ-1933 עד 1935. ב-1936 התמודד האוסטון לסנאט של ארצות הברית כרפובליקני עצמאי. הוא סיים במקום השלישי אחרי הרפובליקני המכהן דניאל הייסטינגס, והמועמד המצליח, הדמוקרטי ג'יימס ה. יוז. בעקבות כך פרש מהפוליטיקה וחידש את הקריירה שלו כמו"ל.

### מותו ומורשתו
האוסטון מת ב-29 בינואר 1946 בלואיס, דלאוור, ונקבר שם בבית הקברות הפרסביטריאני של לואיס, יחד עם דודו, חבר בית הנבחרים לשעבר ג'ון וו. האוסטון.

## קישורים חיצוניים
*
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי דלאוור
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מדלאוור
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1867
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1946
ספיד רייסר

**ספיד רייסר** (ביפנית: マッハGoGoGo) היא סדרת מאנגה יפנית שנוצרה על ידי טאטסואו יושידה. עלילת הסדרה מתמקדת בנהג המרוצים הצעיר והמוכשר ספיד רייסר (המכונה גו מיפונה בגרסה היפנית המקורית) אשר חולם להיות נהג המרוצים הטוב ביותר בעולם. הוא נוהג במכונית מתקדמת במיוחד מבחינה טכנולוגית אשר מצוידת בגאדג'טים עתידניים רבים המאפשרים לו להיחלץ ממצבים מסוכנים במרוצים.

סדרת המאנגה של ספיד רייסר פורסמה במקור ביפן במגזין "Shōnen Book" בין 1966 ל-1968. הסדרה זכתה להכרה בינלאומית בעיקר בסדרת האנימה של ספיד רייסר שהופקה בעקבות הצלחת סדרת המאנגה. סדרת האנימה הראשונה של ספיד רייסר שודרה במקור ביפן ברשת הטלוויזיה היפנית FujiTV בין השנים 1967 עד 1968 וכללה 52 פרקים. בעקבות הצלחת סדרת האנימה נוצרה לה מהדורה בשפה האנגלית שהותאמה לקהל המערבי. הגרסה האנגלית של הסדרה זכתה במיוחד להצלחה בארצות הברית שם היא שודרה בסינדיקציה במהלך שנות ה-60 וה-70. בשנת 1997 הופקה סדרה שנייה של ספיד רייסר אשר כללה 34 פרקים ואשר שודרה במקור ביפן ובהמשך שודרה גם במדינות נוספות.

בשנת 2008 הופק סרט קולנוע לייב אקשן של ספיד רייסר בבימוי האחים וצ'אוסקי. הסרט עשה שימוש רב במיוחד בגרפיקה ממוחשבת והיה מאופיין בסגנון ויזואלי ייחודי אשר היווה מחווה לסדרת המאנגה המקורית. בנוסף, בשנת 2002 הופקה סדרת האנימה "Speed Racer X" אשר היוותה אתחול מודרני של לסדרה המקורית. בשנת 2008 הופקה סדרת האנימציה האמריקאית "ספיד רייסר - הדור הבא" אשר עלילתה התמקדה בהרפתקאות בנו של ספיד רייסר אשר לוקח חלק במרוצים עתידניים.

## הדמויות הראשיות
* **ספיד רייסר** (בגרסה היפנית המקורית שמו הוא גו מיפונה) - גיבור הסדרה. ספיד רייסר הוא נהג מרוצים מיומן ונחוש אשר חולם להפוך לנהג הטוב ביותר בעולם. הוא נוהג במכונית "מאך 5" שהיא מכונית עתידנית שמצוידת במגוון גאדג'טים משוכללים.
* **ספריטל רייסר** (בגרסה היפנית המקורית שמו הוא גו מיפונה) - אחיו הצעיר של ספיד רייסר.
* **אביו של ספיד רייסר** (בגרסה היפנית המקורית שמו הוא דייסקה מיפונה) - מתאבק לשעבר אשר בונה מכוניות מרוצים למחייתו בהווה והוא המנטור של ספיד רייסר.
* **אימו של ספיד רייסר** (בגרסה היפנית המקורית שמה הוא איה מיפונה) - חוששת תמיד לשלומו של בנה.
* **רייסר X** (בגרסה היפנית המקורית שמו הוא פוקומן רייסר) - היריב המושבע והמסתורי של ספיד רייסר. בהמשך הסדרה מתברר שהוא אחיו הבכור של ספיד רייסר.
* **טריקסי** - חברתו של ספיד רייסר.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ליונסגייט: סדרות טלוויזיה
קטגוריה:שונן
קטגוריה:סדרות אנימה משנות ה-1960
קטגוריה:סדרות מאנגה
קטגוריה:סדרות טלוויזיה יפניות שעלו לשידור בשנת 1967
ויליאם הנרי בויס

**ויליאם הנרי בויס** (באנגלית: **William Henry Boyce**; 28 בנובמבר 1855 – 6 בפברואר 1942) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי, חבר המפלגה הדמוקרטית, ואשר כיהן כשופט בית המשפט העליון של דלאוור וכחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם דלאוור.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו ומשפחתו
בויס נולד ב-28 בנובמבר 1855 בפפרס מילס בברוד קריק האנדרד, מחוז סאסקס, דלאוור, ליד לורל. הוא היה בנם של ג'יימס ה. ושרה ג'יי אוטוול בויס. ג'יימס עסק בעסקי עץ וסחורה, ולאחר מכן עסק בחקלאות. הוא היה גזבר המחוז ומבקר החשבונות של המדינה מ-1887 עד 1891. ויליאם למד באקדמיית לורל, ובשנת 1882 התחתן עם אמה א. ואליאנט, ונולדו להם שני ילדים.

### עורך דין בדלאוור
בויס החל את הקריירה שלו כמחנך, והיה מנהל בתי הספר הציבוריים בלורל מ-1875 עד 1880, ובאוקספורד, מרילנד, ב-1880/1881. לאחר מכן הוא מונה לרשם מסמכים עבור מחוז סאסקס, וכיהן בתפקיד זה מ-1881 עד 1886. במהלך תקופה זו למד משפטים תחת אלפרד פ. רובינסון, התקבל ללשכת עורכי הדין ב-1887, והחל לעסוק בכך בג'ורג'טאון. בשנים אלו שימש כנשיא מועצת החינוך מ-1883 עד 1886, קפטן פלוגה G, המשמר הלאומי של דלאוור, מ-1887 עד 1890; ונשיא מועצת העיר ג'ורג'טאון מ-1895 עד 1897.

בויס היה גם יו"ר הוועדה הדמוקרטית של מחוז סאסקס מ-1893 עד 1897 וציר לוועידות הלאומיות הדמוקרטיות ב-1896 וב-1924. הוא מונה למזכיר המדינה של דלאוור וכיהן בתפקיד מ-19 בינואר 1897 עד 17 ביוני 1897, אז מונה לשופט של בית המשפט העליון של דלאוור. בויס שירת שם במשך 24 שנים, מ-17 ביוני 1897 ועד 15 ביוני 1921.

### בית הנבחרים של ארצות הברית
לאחר פרישתו, נבחר בויס לבית הנבחרים של ארצות הברית בשנת 1922, וכיהן כהונה אחת מ-4 במרץ 1923 ועד 3 במרץ 1925. הוא ניצח את חבר בית הנבחרים הרפובליקני המכהן, קיילב רודני לייטון. לייטון טען שהוא הוכה על ידי שחורים, וכעס על סירובו לתמוך בחוק נגד לינץ' בקונגרס. בניסיון להיבחר מחדש ב-1924, הפסיד בויס לרפובליקני רוברט האוסטון, עיתונאי, אף הוא מג'ורג'טאון. בויס לא היה "צעקני", אבל זכה לכבוד רב בכל המדינה. עם זאת, האוסטון הוביל את המאבק נגד ג'יי אדוארד אדיקס במחוז סאסקס, פעל לניקוי שחיתות בבחירות, והיה יו"ר המפלגה הפרוגרסיבית במדינה. לאחר תבוסתו, שב בויס לעסוק בעריכת דין בדובר, עד פרישתו מעיסוק פעיל ב-1936.

### מוות ומורשת
בויס מת ב-6 בפברואר 1942 בדובר, דלאוור ונקבר שם בבית הקברות של כנסיית ישו האפיסקופלית.

## קישורים חיצוניים
*
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי דלאוור
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מדלאוור
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-20
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1855
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1942
המתאם הלאומי למודיעין ומלחמה בטרור (צרפת)

**המתאם הלאומי למודיעין ומלחמה בטרור** (בצרפתית: **Coordination nationale du renseignement et de la lutte contre le terrorisme**) הוא משרה בממשלת צרפת – הנתון למרותו, הכוונתו ושליטתו הישירה של הנשיא – האחראי על ייעוץ בענייני מודיעין ולוחמה בטרור וכן על תיאום בין כלל קהילת המודיעין הצרפתית. כל סוכנויות המודיעין מדווחות ישירות למתאם הלאומי למודיעין ומלחמה בטרור.

תפקיד זה נוצר בחודש יולי 2008 וקיבל ביטוי חוקי בצו משנת 2009. בשנת 2017, התפקיד הורחב והותאם למאבק בטרור, והוגדר מחדש כ"מתאם המודיעין הלאומי והלוחמה בטרור" בצו מיום 14 ביוני 2017.

## תפקידים וסמכויות
#### תפקידי המתאם הלאומי למודיעין ומלחמה בטרור:
* מתן מידע וייעוץ בנושאים הקשורים למודיעין ומאבק בטרור לנשיא הרפובליקה.
* אחראי על הכנת ישיבותיה ועל הבטחת יישום החלטותיה של מועצת המודיעין הלאומית.
* מכין את אסטרטגיית המודיעין הלאומית.
* רשאי להציע לראש הממשלה משימות בקרה, ביקורת, מחקר, ייעוץ והערכה בכל הנוגע לשירותי מודיעין מיוחדים מטעם פיקוח שירותי המודיעין.
* מתאם אינטגרציה ומבטיח שיתוף פעולה טוב בין גופי קהילת המודיעין הצרפתית.
* מעביר את הנחיות נשיא הרפובליקה לראשי שירותי המודיעין, אשר מעבירים לו את המידע שיש להביא לידיעת נשיא הרפובליקה וראש הממשלה, ומדווחים לו על פעילותם.
* מופקד על מדיניות משאבי האנוש של שירותי הביון הצרפתיים.

## מועצת המודיעין הלאומית
ממוזער|226x226 פיקסלים|מבנה קהיליית המודיעין הצרפתית
מועצת המודיעין הלאומית היא גוף ממשלתי האחראי על תיאום, פיקוח והכוונה של כלל פעילות המודיעין בצרפת. המועצה משמשת כ"קורת גג" לכל ארגוני המודיעין הצרפתיים, ומטרתה להבטיח כי המידע המודיעיני שמתקבל מכלל הגופים ינוהל בצורה יעילה, ינותח בצורה מדויקת וישמש לקבלת החלטות אסטרטגיות ברמה הלאומית.

במועצת המודיעין הלאומית חברים: נשיא הרפובליקה (יושב-ראש), ראש הממשלה, השרים ומנהלי שירותי המודיעין שנוכחותם נדרשת על פי סדר היום וכן מתאם המודיעין והביטחון הלאומי ומלחמה בטרור.

#### תפקידי המועצה:
* מפקחת על פעילותם של ארגוני המודיעין השונים, ומבטיחה כי הם פועלים בהתאם לחוק ולמדיניות הממשלתית.
* אחראית על קביעת סדרי העדיפויות הלאומיים בתחום המודיעין, חלוקת משאבים והקצאת משימות בין הגופים השונים.
* מספקת הכוונה אסטרטגית לארגוני המודיעין, ומגדירה את האתגרים המודיעיניים העומדים בפני צרפת.

## ראו גם
* ראש המודיעין הלאומי (ארצות הברית)
* ועדת המודיעין המשולבת (הממלכה המאוחדת)

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:צרפת: צבא וביטחון
קטגוריה:קהילת המודיעין הצרפתית
קטגוריה:ממשלת צרפת
חדרו של מרווין

**חדרו של מרווין** (באנגלית: **Marvin's Room**) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1996 בבימויו של ג'רי זקס, המבוסס על מחזה מאת סקוט מקפרסון. הסרט מציג שורה של הופעות חזקות מהשחקנים הראשיים, בהם מריל סטריפ, לאונרדו דיקפריו, דיאן קיטון, רוברט דה נירו, הום קרונין, גוון ורדון, האל סקארדינו ודן הדייה. הסרט עוסק בקשרים משפחתיים מורכבים, מחלות ונושאים של חרטה ואהבה.

התסריט נכתב על ידי ג'ון גואר ומבוסס על המחזה באותו שם מאת סקוט מקפירסון, שמת ב-1992.

מקפירסון השלים תסריט לגרסה קולנועית לפני מותו; עם זאת, גואר נשכר לעדכן אותו כאשר הסרט החל בסופו של דבר בהפקה שנים מאוחר יותר.

הסרט הכניס 12.8 מיליון דולר בארצות הברית ובקנדה ו-30 מיליון דולר ברחבי העולם אל מול תקציב של 23 מיליון דולר.

## עלילה
הסרט מספר את סיפורן של שתי אחיות, בי (דיאן קיטון) ולי (מריל סטריפ), שלא היו בקשר קרוב במשך שנים. בי טיפלה באביה החולה, מרווין (האל סקארדינו), ואמה המוגבלת בבית. לעומת זאת, לי יצאה לבנות קריירה עצמאית. כאשר מתברר שבי חולה בלוקמיה וזקוקה לתרומת מח עצם, לי נאלצת לחזור הביתה יחד עם בנה האבעייתי, האנק (לאונרדו דיקפריו), במטרה לבדוק אם מי מהם מתאים לתרום.

הסרט עוסק בנושאים של משפחה, מחלה וסליחה, כששתי האחיות לומדות להתמודד עם הבחירות שעשו בעברן ומנסות להתקרב מחדש.

## צוות השחקנים
* **[[מריל סטריפ]]** בתפקיד לי, האחות שמרוחקת ממשפחתה ונאלצת לחזור לטפל באחותה.
* **[[דיאן קיטון]]** בתפקיד בי, האחות שמטפלת במשפחתה החולה ונאבקת בלוקמיה.
* **[[לאונרדו דיקפריו]]** בתפקיד האנק, בנה הבעייתי של לי.
* **[[רוברט דה נירו]]** בתפקיד ד"ר וולאס, הרופא שמטפל בבי.
* **[[יום קרונין]]** בתפקיד מרווין, אביהן של בי ולי שמרותק למיטתו.
* **גוון ורדון** בתפקיד רות, הדודה הסובלת משיתוק חלקי, אותה מטפלת בי.
* **האל סקארדינו** בתור צ'רלי הבן של לי.
* **[[דן הדייה]]** בתפקיד בוב, הדמות החברתית בחיי המשפחה.

## ביקורות
*חדרו של מרווין* קיבל ביקורות חיוביות מצד המבקרים, במיוחד עבור הופעותיהם של דיאן קיטון ומריל סטריפ. דיאן קיטון אף קיבלה מועמדות לפרס אוסקר על תפקידה בסרט. המבקרים שיבחו את הנרטיב הרגשי העמוק של הסרט ואת הדרך שבה הוא מתמודד עם נושאים כמו מחלות וסליחה במשפחה.

באתר Rotten Tomatoes, הסרט קיבל ציון של 84% על סמך 31 ביקורות, שמשקפות ביקורות חיוביות. ב-Metacritic, הסרט קיבל ציון של 68 מתוך 100, המצביע על ביקורות חיוביות באופן כללי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי מיראמקס
קטגוריה:סרטים על אחיות
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 1996
קטגוריה:סרטים שצולמו בניו ג'רזי
טים קנדי

**טימותי מרטין קנדי** (באנגלית: **Timothy Martin Kennedy**; נולד ב-20 באוקטובר 1976) הוא פוליטיקאי אמריקאי המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-26 של מדינת ניו יורק, מאז מאי 2024. טרם היבחרו לקונגרס כיהן כחבר הסנאט של ניו יורק 2011–2024.

## ביוגרפיה
קנדי גדל בדרום באפלו, אחד מחמשת ילדיהם של מרטין פ. ומרי קנדי. אביו עבד כממונה על השומה והמיסוי של באפלו, ואמו היא אחות לשעבר שלימדה סיעוד באוניברסיטת ד'יוביל (D'Youville University). את השכלתו הראשונית רכש בבית הספר היסודי סנט מרטין, ולאחר מכן למד במכון המכללה סנט ג'וזף. הוא השלים לימודי תואר ראשון ותואר שני בריפוי בעיסוק באוניברסיטת ד'יוביל. מ-1999 עד 2010 היה מרפה מוסמך בעיסוק במוסד ללא כוונת רווח בשם "Catholic Health".

בשלהי 2004, בגיל 28, מונה קנדי לרשות המחוקקת של מחוז אירי כניצג מחוז הבחירה השני, לאחר שמארק ג'. פ. שרדר נבחר לבית המחוקקים המדינתי של ניו יורק. בשנת 2005 נבחר לתקופת כהונה מלאה לאחר שזכה ב-72% מהקולות נגד יריבתו הרפובליקנית ג'וליאן מזורקביץ'. בשנת 2007 נבחר לקדנציה שנייה ברשות המחוקקת של מחוז אירי.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:באפלו: אישים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא אירי
קטגוריה:נוצרים רומים-קתולים אמריקאים
קטגוריה:חברי בית המחוקקים המדינתי של ניו יורק
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית ממדינת ניו יורק
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-118 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-119 של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1976
הדוד באק

**הדוד באק** (באנגלית: **Uncle Buck**) הוא סרט דרמה קומדית אמריקאי משנת 1989 שנכתב ובוים על ידי ג'ון יוז, ובכיכובו של ג'ון קנדי בתפקיד הראשי.

הסרט, אשר הופק בתקציב של כ-15 מיליון דולרים, גרף מעל ל-79 מיליון דולר בקופות ברחבי העולם.

## תקציר העלילה
בני הזוג בוב וסינדי ראסל, ושלושת ילדיהם - טיה בת ה-15 (ג'ין לואיזה קלי), מיילס בן ה-8 (מקאולי קולקין) ומייזי בת ה-6 (גבי הופמן) - עוברים לגור בפרברי שיקגו. לאחר שאביה של סינדי לוקה בהתקף לב, בוב וסינדי חייבים לנסוע אליו באופן מיידי ולכן הם נאלצים לבקש מאחיו הרווק, חסר הדאגות והבלתי אמין של בוב, באק, לשמור על הילדים. באק מסכים לשמור על הילדים והוא נחוש להפוך את הביקור אצל אחייניו לחוויה בלתי נשכחת.

## צוות השחקנים
* '''ג'ון קנדי''' בתפקיד באק ראסל
* **ג'ין לואיזה קלי** בתפקיד טיה ראסל, בתם הבכורה של בוב וסינדי
* **[[מקולי קאלקין]]** בתפקיד מיילס ראסל, בנם היחיד של בוב וסינדי
* **[[גבי הופמן]]** בתפקיד מייזי ראסל, בתם הצעירה של בוב וסינדי
* **[[איימי מאדיגן]]** בתפקיד צ'ניס קובולובסקי, חברתו של באק אשר בעלת פנצ'ריה
* **[[לורי מטקאלף]]** בתפקיד מרסי דאלגרן-פרוסט
* **ג'יי אנדרווד** בתפקיד באג, החבר של טיה
* **גארט מ. בראון** בתפקיד בוב ראסל, אחיו של באק ובעלה של סינדי
* **איליין ברומקה** בתפקיד סינדי ראסל, אשתו של בוב

## עיבודים מחודשים
בעקבות הצלחת הסרט בשנת 1990 רשת CBS הפיקה קומדיית מצבים המבוססת על הסרט, בכיכובו של קווין מיני  בתפקיד הדוד באק. הסדרה בוטלה לאחר עונה אחת.

בשנת 2016 רשת ABC הפיקה עיבוד טלוויזיוני נוסף לסרט בכיכובו של מייק אפס בתפקיד הדוד באק, אך גם הסדרה הזו בוטלה לאחר עונה אחת.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי אולפני יוניברסל
קטגוריה:סרטי ג'ון יוז
קטגוריה:סרטים על משפחות
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 1989
קיילב רודני לייטון

**קיילב רודני לייטון** (באנגלית: **Caleb Rodney Layton**; 8 בספטמבר 1851 – 11 בנובמבר 1930) היה רופא ופוליטיקאי אמריקאי, איש המפלגה הרפובליקנית, אשר כיהן שתי קדנציות כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם דלאוור.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו ומשפחתו
לייטון נולד ב-8 בספטמבר 1851 בלונג פארם, ליד פרנקפורד, דלאוור, והיה בנם של סמואל הנרי לייטון ואליזבת לונג לייטון. הוא נקרא על שמו של סבא רבא שלו, מושל דלאוור קיילב רודני, והיה נכדו של חבר בית הנבחרים של דלאוור ומזכיר המדינה של דלאוור קיילב סיפל לייטון. אביו היה חקלאי ששימש שריף, שופט השלום ופקיד בית המשפט של מחוז סאסקס. קיילב לייטון למד באקדמיית ג'ורג'טאון ובמכללת אמהרסט במסצ'וסטס, וסיים את לימודיו ב-1873. לאחר מכן למד בבית הספר לרפואה באוניברסיטת פנסילבניה בפילדלפיה וקיבל את התואר שלו ב-1876. בשנת 1906 התחתן עם אנה אליזבת סיפל ונולדו להם שלושה ילדים.

### קריירה מקצועית ופוליטית
כשחזר למחוז סאסקס, לייטון התיישב בג'ורג'טאון והחל לעסוק ברפואה. תפקידו הראשון בתחום הפוליטי היה כמזכיר ועדת המחוז הרפובליקנית, בה כיהן מ-1876 עד 1888. הוא היה יושב ראש ועדת המחוז של האיחוד (אדיקס) הרפובליקני בין השנים 1896 ל-1901 וכן שימש כאחד מעשרת הנציגים של דלאוור לוועידות הלאומיות הרפובליקניות בשנים 1896, 1900 ו-1904. בינתיים, מ-1897 עד 1905, הוא היה עורך של ה-*Union Republican*, עיתון של ג'ורג'טאון.

לאחר שפרש לחלוטין מהעיסוק הרפואי שלו, לייטון מונה למזכיר המדינה של דלאוור ב-1901, וכיהן עד 1905. במשך ארבע השנים הבאות מונה למבקר של מחלקת המדינה של ארצות הברית בוושינגטון הבירה מ-1912 עד 1918 הוא היה חבר בוועדת המדינה של המפלגה הרפובליקנית הפרוגרסיבית.

לייטון נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית ב-1918, כשהביס את הנציג הדמוקרטי המכהן אלברט פ. פולק. הוא ניצח שוב בבחירות ב-1920, הפעם ניצח את הדמוקרטי ג'יימס ר. קלמנטס. במהלך הקדנציות הללו כיהן עם סיעת הרוב הרפובליקנית בקונגרסים ה-66 וה-67. הוא ביקש להיבחר מחדש, ב-1922 הפסיד לדמוקרטי ויליאם הנרי בויס, שופט בדימוס מג'ורג'טאון. לייטון כיהן שתי קדנציות, מ-4 במרץ 1919 עד 3 במרץ 1923, במהלך הממשלות של נשיאי ארצות הברית ווודרו וילסון ווורן הרדינג. הוא הוחלף מתפקידו עקב הצבעתו נגד הצעת החוק נגד לינץ' של דייר. אליס דנבר-נלסון, פעילה פוליטית אפרו-אמריקאית ומייסדת ה-Anti-Linching Crusaders, סייעה ל-12,000 מצביעים חדשים שתמכו בהצעת החוק להירשם בדלאוור. לייטון הפסיד בסופו של דבר בבחירות ב-7000 קולות, שהיה שווה למספר המצביעים השחורים שהצביעו ליריבו במחאה.

### מוות ומורשת
לאחר מכן חידש לייטון את העיסוק ברפואה בג'ורג'טאון, דלאוור. הוא מת שם ב-11 בנובמבר 1930 ונקבר בחצר האפיסקופלית של סנט פול בג'ורג'טאון. בנו, דניאל ג'. לייטון, מונה מאוחר יותר לתובע הכללי של דלאוור ולאחר מכן לשופט הראשי של בית המשפט העליון של דלאוור.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי דלאוור
קטגוריה:מזכירי המדינה של דלאוור
קטגוריה:בוגרי מכללת אמהרסט
קטגוריה:בוגרי בית הספר לרפואה באוניברסיטת פנסילבניה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מדלאוור
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1851
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1930
קריסטין

"**קריסטין**" (באנגלית: ***Christine***) הוא סרט אימה על-טבעי אמריקאי משנת 1983, בבימויו של ג'ון קרפנטר, המבוסס על הרומן המפורסם של סטיבן קינג שפורסם באותה שנה. הסרט עוסק במכונית קטלנית בשם "קריסטין" מסוג פלימות' פיורי משנת 1958, שמפתחת קשר על-טבעי עם בעליה ויוצאת למסע רציחות מתוך קנאה ואובססיה.

הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית ב-9 בדצמבר 1983 וקיבל ביקורות חיוביות מהמבקרים והכניסה 21 מיליון דולר בקופות. הסרט הפך מאז לסרט פולחן. 

## עלילה
הסרט עוקב אחר ארני קנינגהם (קית' גורדון), נער תיכון ביישן ומוחלש שנקלע לקשיים חברתיים. כשארני רוכש מכונית ישנה ובלויה בשם "קריסטין", הוא מתחיל לשפץ אותה באובססיביות. ככל שהמכונית משוחזרת למצבה המפואר, כך גם ארני משתנה. אישיותו הופכת לאפלה ואכזרית, וקריסטין מתחילה לגלות רצון חזק משלה, כשהיא נוקמת בכל מי שמאיים על הקשר שלה עם ארני.

ככל שהקשר בין ארני וקריסטין מתחזק, המכונית מתחילה לרצוח את כל מי שמתנגד להם, ומערכת היחסים המסוכנת הזו מובילה להשלכות טראגיות ומסכנות חיים.

## צוות השחקנים
* **קית' גורדון** בתפקיד ארני קנינגהם
* **[[ג'ון סטוקוול]]** בתפקיד דניס גילדר, חברו של ארני
* **אלכסנדרה פול** בתפקיד לי קאבוט, בת זוגו של ארני
* **[[רוברט פרוסקי]]** בתפקיד וויל דארנל, בעל החנות שבה ארני משחזר את המכונית
* **[[ברוס פרנץ']]** בתפקיד מר סמית'

## ביקורות
הסרט קריסטין זכה לביקורות מעורבות מצד המבקרים, אך עם השנים הוא הפך לסרט פולחן, במיוחד בקרב אוהבי סרטי האימה ומעריצי ג'ון קרפנטר. השילוב של עלילת המתח העל-טבעית עם הנוכחות הקודרת והמאיימת של המכונית קריסטין הפכה את הסרט ליצירה ייחודית בז'אנר.

באתר Rotten Tomatoes, הסרט קיבל ציון של 69% על סמך 42 ביקורות, בעוד הציון מהקהל גבוה יותר ועומד על 63%. ב-Metacritic, הסרט זכה לציון של 57 מתוך 100, בהתבסס על 11 ביקורות, מה שמצביע על תגובות מעורבות מצד המבקרים.
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי ג'ון קרפנטר
קטגוריה:סרטים לפי ספרי סטיבן קינג
קטגוריה:סרטים על קללות
קטגוריה:סרטי קולומביה
קטגוריה:סרטי מתח על-טבעיים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי אימה על-טבעיים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מותחן אימה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי אימה על-טבעיים משנות ה-1980
קטגוריה:סרטי אימה מ-1983
קטגוריה:סרטי 1983
בית יעקב זוננברג

**בית יעקב זוננברג** הוא בית מגורים בחיפה שנבנה בשנות ה-30 של המאה ה-20 המשלב את הסגנון הבין-לאומי עם סגנון רומנטי וברוולדי הנחשב למופת אדריכלי, והמבנה הראשון שנבנה ברחוב שונמית בחיפה.

## היסטוריה
המבנה תוכנן על ידי האדריכל לאופולד קרקואר בעבור יעקב זוננברג, תעשיין חיפאי בעל מפעלי מתכת שעלה מדנציג בפולין. התוכניות אושרו בחודש נובמבר 1938, ועבודות הבניה הסתיימו במהלך 1939-1940 על שתי חלקות בחלקו התחתון של רחוב שונמית בשכונת רמת התשבי בכרמל הצפוני, שזה עתה החלה להתפתח. במהלך מלחמת העצמאות שימש כבית בידוד למפוני שער הגולן.
## המבנה
הבית בעל 3 קומות ומאופיין בשילוב מאסות מלבניות לקטני ואלמנטים של הסגנון הבין-לאומי, פתחים רבועים ופתחים בעלי קשת עליונה. גימור הבית הוא בטיח מסורק עדין. המבנה ניצב על מדרון מעל ואדי לוטם (במקור 'ואדי טטאר') ומשקיף על החוף המערבי של חיפה. לבית גרמי מדרגות חיצוניים חשופים, המאפיינים את עבודתו של האדריכל דאז בדומה לאלו שתכנן במלון הר הכרמל (טלטש). המדרגות היורדות לגן ההיקפי בקומות הקרקע נבנו בגושים גדולים של אבן טבעית, כמו גם הגדר שנבנתה ביחד עם המבנה ותוחמת את החלקה הרחבה. אלמנט מיוחד נוסף הוא אדני חלונות מסורקים (מפוספסים). הכניסה לבית היא מקצה הדרך, הבנוי כ־Cul-de-sac מבוי_(רחוב).

המבנה נשמר במהלך השנים ללא שינויים מהותיים ומשמש גם כיום למגורים.

## תמונות

Shunamit19-Early_Photo.jpg|מבט אל הבית מן המדרון שתחתיו, זמן קצר לאחר השלמתו. תחילת שנות ה-40. צלם לא ידוע
Shunamit-19_Docu.jpg|קטעי מסמכים מקוריים מארכיון מנהל ההנדסה של עירית חיפה, מלמעלה בכיוון השעון: תוכנית החזית המערבית. בקשת רישיון הבניה עם שם בעל הנכס, אוקטובר 1938. כריכת תוכנית הבניין המקורית (גרמושקה), חתימתו של קרקואר למטה.


## קישורים חיצוניים
* סקר מבנים ואתרים לשימור בכרמל צרפתי ורמת התשבי 2012, אתר עירית חיפה (אדר' נעה שק).
* קישור לכתבה בעיתון "הבקר" (7 לינואר 1940) בק"ע זוננברג ומפעלו, מתוך ארכיון העיתונות הלאומי.

קטגוריה:חיפה: בתי מגורים
אלברט פולק

**אלברט פאוסט פולק** (באנגלית: **Albert Fawcett Polk**; 11 באוקטובר 1869 – 14 בפברואר 1955) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי, איש המפלגה הדמוקרטית, אשר כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם דלאוור.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
פולק נולד ב-11 באוקטובר 1869 בפרדריקה שבדלאוור. הוא למד במכללת דלאוור, כיום אוניברסיטת דלאוור, בניוארק, וסיים את לימודיו ב-1889. לאחר מכן למד משפטים, התקבל ללשכת עורכי הדין בדלאוור ב-1892, והחל לעסוק במקצוע בג'ורג'טאון.

### קריירה מקצועית
בשנת 1899 הפך פולק לעורך דין של הסנאט של דלאוור ובשנת 1902 הפך ליושב ראש הוועדה הדמוקרטית של מחוז סאסקס. הוא החזיק בתפקיד זה עד 1908 ושוב בשנים 1915–1916. במקביל, היה חבר בוועדת המדינה הדמוקרטית. ב-1905 מונה לחבר במועצת החינוך של ג'ורג'טאון וכיהן שם עד 1912. מ-1914 עד 1921 היה חבר ומזכיר מועצת הבוחנים של מחוז סאסקס.

ב-1916 נבחר פולק נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית, כשהביס את חבר בית הנבחרים הרפובליקני המכהן תומאס וודנאט מילר. במהלך קדנציה זו כיהן עם סיעת הרוב הדמוקרטית בקונגרס ה-65. ב-1918 ביקש להיבחר מחדש, אולם הפסיד לרפובליקני קיילב רודני לייטון, רופא מג'ורג'טאון. פולק כיהן מ-4 במרץ 1917 עד 3 במרץ 1919, במהלך ממשלו של נשיא ארצות הברית וודרו וילסון.

פולק חידש את עיסוקו בעריכת דין, והעביר את משרדו לווילמינגטון ב-1921. הוא מונה לנציב ארצות הברית עבור מחוז דלאוור ב-1929 ושימש בתפקיד עד פרישתו ב-1951.

### מוות ומורשת
פולק מת ב-14 בפברואר 1955 בווילמינגטון, דלאוור. הוא קבור בבית הקברות של האיחוד, הממוקם ברחוב סאות' רייס, ג'ורג'טאון.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי דלאוור
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דלאוור
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מדלאוור
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1869
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1955
סמסון קהמקר

**סמסון קהמקר** (12 בפברואר 1927 – 6 ביולי 2007), היה מוזיקאי וכנר ישראלי, חבר להקת הברירה הטבעית.

קהמקר נולד בהודו שם ניגן מוזיקה קלאסית, הקליט מוזיקה לסרטים ומחזות, ניגן בקרקס ובהרכבי מוזיקת פופ. עם הגעתו לישראל בסוף שנות ה-70 נפגש עם המוזיקאי שלמה בר והקים איתו את ההרכב הברירה הטבעית.

הלהקה הוציאה ב-1980 את תקליטה "מחכים לסמסון", שהוקלט בהופעה חיה בצוותא והופק על ידי דודו אלהרר. האלבום קיבל את שמו עקב הרגלו של קהמקר לאחר. קהמקר הוציא יחד עם הלהקה 11 אלבומים עד פרישתו ב-2001 עקב מחלה. באותה שנה נערכה לכבודו הופעת פרידה בה השתתפו מוזיקאים שניגנו עימו לאורך השנים ביניהם אהוד בנאי, דוד ד'אור, אתי אנקרי, אהובה עוזרי, מיקה קרני, ומאיר בנאי.

קהמקר השתתף בסרטו הדוקומנטרי של יוסי אשדות, הריקוד האחרון על להקת הברירה הטבעית. הסרט חשף את מצבו הבריאותי והכלכלי הקשה של קהמקר, שנאלץ לקטוע את רגלו עקב מחלת הסוכרת. קהמקר היה ידוע כאדם אינטליגנטי, בעל חוש הומור ואהבת החיים.

קהמקר נפטר ב-2007 עקב מחלתו באשדוד עיר מגוריו.

## קישורים חיצוניים
*
*

קטגוריה:מוזיקאים ישראלים
קטגוריה:חברי להקת הברירה הטבעית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1927
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2007
רוצחים בלי זהות

"**רוצחים בלי זהות**" (באנגלית: **Killer Klowns from Outer Space**) הוא סרט קומדיה-אימה-מדע בדיוני אמריקאי משנת 1988 שנוצר על ידי האחים צ'יודו .

## תקציר העלילה
עלילת הסרט מתרחשת בעיירה קטנה בה בני הנוער מייק (גרנט קריימר) וחברתו דבי (סוזן סניידר) עדים להתרסקות של אובייקט מסתורי ביער הממוקם בפאתי העיירה. השניים הולכים למקום ההתרסקות ומגלים שם חללית של חוצנים מרושעים שנראים כמו ליצנים אשר עוסקים בחטיפות של בני אדם.

לאחר שהם מצליחים להימלט מהמקום הוא מנסים לדווח על התקרית למשטרה המקומית, אך רק השוטר דייב האנסן מאמין להם. בהמשך הליצנים-חוצנים גורמים להרס רב ברחבי העיירה, ומשתמשים בכלי הנשק שלהם על מנת ללכוד ולהרוג תושבים רבים.

מייק, דייב והאחים טרנזי מחליטים לעקוב אחר הליצנים-חוצנים אל פארק השעשועים של העיירה, ושם הם נלחמים בליצנים-חוצנים ומתעמתים עם מנהיגם של הליצנים-חוצנים, ג'וג'ו קלאונזילה.

## צוות השחקנים הראשי
* גרנט קריימר בתפקיד מייק טאבקו
* סוזן סניידר בתפקיד דבי סטון
* ג'ון אלן נלסון בתפקיד השוטר דייב האנסן
* ג'ון ורנון בתפקיד השוטר קרטיס מוני
* מייקל ס. סיגל בתפקיד ריץ' טרנזי
* פיטר ליקסי בתפקיד פול טרנזי

## פסקול
הפסקול של הסרט הולחן על ידי ג'ון מסארי. נעימת הנושא של הסרט, "Killer Klowns", נוצר ובוצע על ידי להקת הפאנק רוק (Punk rock) האמריקאית The Dickies ונכלל באלבומם "*Killer Klowns from Outer Space*" שיצא לשווקים ב-1988. סולן הלהקה לאונרד פיליפס כתב את השיר מבלי לראות את הסרט.

## מדיה ביתית
ב-9 באפריל 2018 חברת Arrow Films הוציאה לשווקים מהדורת בלו-ריי של הסרט אשר כוללת ראיונות, סרטים דוקומנטריים, אודישנים, סצנות שהוסרו מהסרט המקורי, ועוד.

## ראו גם
* תופעת הליצנים המפחידים
* פחד מליצנים

## קישורים חיצוניים

* האתר הרשמי של האחים צ'יודו

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי מדע בדיוני מ-1988
קטגוריה:סרטי פרודיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי חוצנים
קטגוריה:סרטי קולנוע בכיכובן של בובות
קטגוריה:סרטי פלישות חוצנים
קטגוריה:סרטי קומדיה שחורה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קומדיה מדע בדיוני משנות ה-1980
קטגוריה:סרטי 1988
קטגוריה:סרטי אימה מ-1988
קטגוריה:סרטי פולחן