open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מוזיאון האמנות המטרופוליני של טוקיו

**מוזיאון האמנות המטרופוליני של טוקיו** (ביפנית: **東京都美術館**) הוא מוזיאון לאמנות בטוקיו, יפן. הוא ממוקם בפארק אואנו.

## היסטוריה
בעולם האמנות היפנית, הצורך במוזיאון לאמנות מודרנית, שיוכל להציג יצירות בנות זמננו, כציורים וסרטים מאז תקופת מייג'י, היה נושא אשר דנו בו רבות, במיוחד כאשר התחילה תקופת טאישו עם עליית הקיסר יושיהיטו. באותה תקופה, נעשה שימוש בשיטה של תערוכות מתחלופת רבות ומוזיאונים זמניים שנבנו במהלך תערוכות מקומיות, כשהיו מספיק מתקנים מתאימים. הרעיון להקמת מוזיאון בידי משרד החינוך צץ ודובר למשך תקופה, אך לבסוף נשלל בגלל מחסור בתקציב מתאים.

לבסוף, תרומה בסך מיליון ין הוצעה לעיר טוקיו עבור הקמת המוזיאון, מאיש עסקים עשיר המכונה "מלך הפחם" של אזור טוקיו, קייטורו סאטו. ב-1926 הוקם המוזיאון על פי עיצוב של האדריכל שיניצ'ירו אוקאדה, במקומו של **מוזיאון האמנות של מחוז טוקיו**.

ב-2010 הוכרזו שיפוצים מסיביים במוזיאון. בפתיחה חלקית של המוזיאון, שנערכה ב-1 באפריל 2012,כלל המוזיאון מחודש היכל תערוכות ציבורי, מסעדה, חנות מוזיאון, מרכז מידע על אמנות, וטרקלין אמנות. לאחר ה-30 ביוני נפתח המוזיאון מחדש באופן מלא לציבור הרחב, ותערוכה מיוחדת נפתחה בהיכל האמנות המרכזי שלו.

## אופי המוזיאון
כמעט מן ההתחלה, רוכזו אוספי האמנות (שמומנו בעיקר בידי חברות מסחריות, דוגמת עיתונים שונים), ואוסף האמנות הצרפתי העכשיו, כאוספים ציבוריים בהיכל המרכזי. המוזיאון זכה לביקורות רבות על כך שהשווה בכך בין אירופה וארצות הברית עמוסות המוזיאונים, ליפן, אשר תרבות המוזיאונים שלה הייתה רווחת הרבה פחות. לכן, דרשו המבקרים שהמוזיאון יבחר לעצמו משאילים עיקריים אשר באוספיהם (מתחום יפן, כמובן) יוכל להתרכז.

פתיחת המוזיאון והתגובות אליו השפיעו רבות על תחום המוזיאונים ביפן ועל מוסדות אחרים שנוסדו אחריו. לדוגמה, **מוזיאון אוהרה לאמנות** שנפתח בקורשיקי. ב-1930 והיה המוזיאון הראשון ביפן שהציג תערוכת קבע של אמנות מערבית. דוגמה נוספת היא **מוזיאון עיריית קיוטו לאמנות** (נפתח ב-1933) והמוזיאון הלאומי לאמנות מודרנית (טוקיו) שנפתח אחרי מלחמת העולם השנייה, ב-1952.

## מבנה המוזיאון

## ראו גם
* מוזיאון טאיאן של מטרופולין טוקיו

## קישורים חיצוניים

* 

* אתר המוזיאון 

קטגוריה:יפן: מוזיאונים לאמנות
קטגוריה:טוקיו: מבנים
קטגוריה:טוקיו: מוזיאונים
איגוד הרובאים הלאומי של אירלנד

**איגוד הרובאים הלאומי של אירלנד** (NRAI) הוא איגוד הנועד לקדם את הירי הספורטיבי באירלנד. האיגוד נוסד בשנת 2000, ומרכזו בטולמור (Tullamore), בירת מחוז אופאלי (Offaly) במרכז המדינה.

בניגוד לאיגודים בעלי שם זהה במדינות אחרות, ה-NRAI משמש כאיגוד ספורט לכל דבר, כשמקביליו במדינות השונות הן התאחדויות או פדרציות ספורטיביות. זאת על אף ניסיונות השוואה עם איגוד הרובאים האמריקאי (NRA) ושיתוף פעולה עמו בתחומי הקליעה, שכן אין הוא עוסק כלל בזכות לנשיאת נשק או בחקיקה בנושא. אתר האינטרנט של האיגוד משמש ברובו כפורטל ספורט לענפים הרלוונטיים.

## היסטוריה
שלוש שנים לאחר ייסודו של האיגוד נבנה באזור בו הוא ממוקם המטווח הפתוח הראשון במדינה לירי לטווחים בינוניים. מאוחר יותר יוסד בשטחו מרכז הירי הלאומי (Midland National Shooting Centre of Ireland).

האיגוד מתרכז במספר ענפי ירי, אולם ללא ספק התמחותו היא קטגורית ה F-Class, בהיותו אחד ממקימי הליגה הלאומית האירית בקטגוריה זו. בשנת 2008 נבנה במקום מטווח 1000 יארד (914 מ'), על מנת לאפשר לאירלנד להשתתף באליפות העולם 2009. קיימת גם יריבות גלויה בין ה-NRAI לליגת ה F-Class האמריקאית. בשנת 2010 הסתיימה בניית מטווח בגודל 1200 יארד (1097 מ') בחסות האיגוד.

## קישורים חיצוניים
*  בארכיון האינטרנט
 
קטגוריה:אירלנד: ספורט
קטגוריה:ארגונים למען זכויות נשק
תמר פרץ

**תמר (תמי) פרץ** (נולדה ב-10 בספטמבר 1952) היא רופאה וחוקרת ישראלית, פרופסור מן המניין בבית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית בירושלים. כיהנה כמנהלת מכון שרת לאונקולוגיה במרכז הרפואי הדסה עין-כרם וכן כמנהלת המרכז הרפואי הדסה בירושלים.
מתחומי עיסוקיה של פרץ: מחקר וטיפול בסרטן השד, גישות אימונולוגיות בטיפול בסרטן ופיתוח טיפול בסרטן באמצעות קנאביס.

## קריירה רפואית
תמר פרץ לבית יבלונסקי נולדה בגדנסק שבפולין ועלתה לישראל ב-1957. בשנת 1980 סיימה את לימודי הרפואה בבית ספר לרפואה של האוניברסיטה העברית וב-1986 סיימה את התמחותה באונקולוגיה בבית החולים הדסה עין כרם. בשנים 1987-1989 שהתה בהשתלמות במרכז הסרטן ממוריאל סלואן קטרינג בניו יורק.

בשנים 1986-1994 שימשה רופאה בכירה במחלקה לאונקולוגיה בבית החולים הדסה עין כרם. בשנים 1993-1994 שימשה מנהלת בפועל של מכון שרת לאונקולוגיה ובשנים 1994-2020 הייתה המנהלת הקבועה של המכון, מ-1998 היא שימשה גם כמנהלת המרכז למחלות שד ממאירות בהדסה.

## פעילות אקדמית ומחקרית
פרץ היא מרצה לאונקולוגיה בבית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית. בשנת 1992 מונתה למרצה בכירה, ב-1996 – לפרופסור חבר וב-2006 לפרופסור מן המניין. היא מופקדת על הקתדרה לאונקולוגיה ע"ש לורנס שכט. היא זכתה בעשרות מענקי מחקר ופרסמה (בשיתוף עם חוקרים נוספים) 140 מאמרים בכתבי עת מדעיים וכן עשרות פרסומים אחרים.

בשנים 2005-2009 שימשה פרץ יושבת-ראש הוועדה ללימודים קליניים בבית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית ומ-2009 היא מכהנת בו כדיקן-משנה לענייני הוראה.

פרץ חברה באגודות רפואיות רבות בישראל ובעולם ובהן האגודה האמריקנית לאונקולוגיה קלינית, האגודה האירופית לחקר הסרטן והאגודה הישראלית של נשים רופאות. היא מרצה בפורומים אקדמיים ואחרים שונים.

פרץ פעילה במסגרות מקצועיות וציבוריות שונות. בין השאר היא חברת המועצה הלאומית לאונקולוגיה וחברת הוועד המרכזי של ההסתדרות הרפואית בישראל.

ב-2011 הייתה פרץ בין המועמדים לתפקיד מנכ"ל המרכז הרפואי הדסה.

ביוני 2014 התמנתה למנהלת זמנית של בתי החולים של הדסה. סיימה את תפקידה בפברואר 2016. בשנת 2020 פרשה מתפקידה כמנהלת מכון שרת לאונקולוגיה.

החל משנת 2019 עוסקת פרץ במחקר ופיתוח פתרונות לסרטן השד המשלבים קנאביס. כך, הצטרפה פרופסור פרץ לוועדה הרפואית של חברת קנאשור וכן משתפת פעולה בפיתוח תרופות דומות בחברת קנבוטק.

פרץ קיבלה את פרס יקיר ירושלים לשנת תש"פ. היא נשואה ואם לשניים.

### ממחקריה המדעיים
* ממחקריה של פרץ באתר PubMed

## ראו גם
* סרטן השד

## לקריאה נוספת
* 

## קישורים חיצוניים
* תמר פרץ באתר המרכז הרפואי הדסה
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חוקרות סרטן ישראליות
קטגוריה:חוקרי סרטן ישראלים
קטגוריה:אונקולוגיות ישראליות
קטגוריה:אונקולוגים ישראלים
קטגוריה:סגל מרכז רפואי הדסה
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור לרפואה מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור לרפואה מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראליות ילידות פולין
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:עולות בשנות ה-1950
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:ירושלים: רופאים
קטגוריה:מנהלות בתי חולים בישראל
קטגוריה:מנהלי בתי החולים של הדסה
קטגוריה:יקירי ירושלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1952
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952
קטגוריה:מנכ"לי מרכז רפואי הדסה
נמל התעופה הבין-לאומי של קנסאי

[שמאל|ממוזער|250px|[מגדל פיקוח|מגדל הפיקוח]]
שמאל|ממוזער|250px|
[שמאל|ממוזער|250px|שני מטוסים מדגם [בואינג 767-300 של ANA וJAL]]
[שמאל|ממוזער|250px|מטוס [קונקורד בנמל בשנת 1994]]
שמאל|ממוזער|250px|גשר שער השמיים
**נמל התעופה הבין-לאומי של קנסאי** (ביפנית: **関西国際空港**, **Kansai Kokusai Kūkō**, באנגלית: **Kansai International Airport**) הוא נמל תעופה בין-לאומי המשמש את מחוז אוסקה. נמל התעופה ממוקם באוסקה, על אי מלאכותי במפרץ אוסקה, כ-35 ק"מ דרומית מערבית לתחנת הרכבת אוסקה.

נמל התעופה משמש כבסיס פעולה מרכזי לחברות התעופה אול ניפון איירוויז, ג'פאן איירליינס, ניפון קרגו איירליינס, וחברת התעופה הזולה Peach.

נמל התעופה נפתח בשנת 1994 במטרה להקל על הצפיפות שהייתה בנמל התעופה הבין-לאומי של אוסקה, שכיום מטפל בטיסות פנים ארציות בלבד. בשנת 2006 נרשמו בנמל 116,475 תנועות מטוסים, מתוכם 73,860 טיסות בין-לאומיות ו-42,615 פנימיות. מספר הנוסעים היה 16,689,658, מתוכם 11,229,444 בטיסות בין-לאומיות ו-5,460,214 בטיסות פנימיות. נפח המטענים עמד על 802,162 טון. עקב העלייה במספר הטיסות העוברות בנמל, נפתח מסלול נוסף ב-2 באוגוסט 2007.

בשנת 2020 זכה הנמל במקום העשירי בדירוג "שדה התעופה הטוב בעולם" של SKYTRAX

ב-4 בספטמבר 2018, נמל התעופה נפגע על ידי טייפון ג'בי (2018)  נמל התעופה הפסיק לפעול לאחר שהטייפון הציף את האי. המצב החמיר עוד יותר כאשר מכלית גדולה התרסקה על הכביש המהיר המקשר את נמל התעופה ליבשת.

## תחבורה אל הנמל וממנו
נמל התעופה מחובר ליבשה באמצעות "גשר שער השמיים R" (Sky Gate Bridge R), שאורכו 3,750 מטרים. בגשר שישה נתיבים ושתי קומות. הקומה העליונה סלולה ומיועדת לכלי רכב ובתחתונה מסילות המיועדות לרכבות.

## קישורים חיצוניים

* 

*  מדיה וקבצים בנושא נמל התעופה הבין-לאומי של קנסאי באתר Airliners.net

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קנסאי
קטגוריה:אוסקה
משה מנחם מנדל ורנר

**משה מנחם מנדל ורנר** (1840–1914) היה יהודי חרדי, מייסד שכונות בירושלים.

## ביוגרפיה
נולד בקרושנייוויצה שבפולין. למד אצל רבי אברהם בורנשטיין, ה"אבני נזר" שכיהן אז כרב וראש ישיבה בעיר. היה חסידו של רבי זאב וולף מסטריקוב, בנו של רבי אברהם לנדא מטשכנוב. אשתו התייתמה בילדותה וגדלה אצל רבי אברהם מטשכנוב. בסביבות שנת 1880 החליט לעלות לארץ ישראל. לפני שעלה, נסע לקבל רשות וברכה מרבי זאב וולף. רבי זאב וולף שאלו אם יש לו כסף למחיה ונענה שיש לו מספיק כסף עד ביאת משיח. רבו הבין את תשובתו שהכין לו כסף לזמן רב ונתן לו רשות לעלות. לאחר מספר ימים אמר לרבו שיתפלל שמשיח יבוא מהר. רבו הבין את רמיזתו שאין לו כסף אך לא חזר בו מהסכמתו. ורנר עלה עם שני ילדיו הקטנים, שמחה בונים וחנוך הניך. עם בואו לירושלים, החל להקים מפעלי עזרה וחסד לעניי העיר. לאחר שנגמר כספו נסע לארצות הברית ואירופה לגייס כספים לצורכי חסד. 

בזמן הגיעו לירושלים היישוב בעיר העתיקה כלל רק את רחובות הרובע היהודי ולא היה רישיון להקים או לקנות בתים חדשים. ורנר, בשיתוף פעולה של הרב חיים אלעזר ווקס, חכר מאפנדי ערבי חצר בשכונת באב חוטה שברובע המוסלמי והעמידו חינם לרשות משפחות עניות.

לאחר זמן בנה גם את שכונת בתי ורנר, סמוך לבתי ורשה, שיועדה אף היא חינם ללומדי תורה. בשנת 1884 הקים חברה בשם "פורת יוסף" במטרה להקים מפעל התיישבות גדול סמוך לשכם. ורנר רכש שטח גדול וגייס את תמיכת רבי שמואל בורנשטיין מסוכטשוב (ידידו מנוער) אך למעשה תוכניתו נכשלה.

## משפחתו
*בנו הרב שמחה בונם ורנר היה דיין בעדה החרדית.  
** הרב אברהם ורנר - רבה הראשון של נתניה.
***שושנה, אשת הרב אליעזר יהודה ולדנברג.
** הרב אשר זאב ורנר - אב"ד טבריה.
*** הרב משה ורנר היה חתנו של רבי נפתלי חיים אדלר מדז'יקוב.
*** הרב חיים ורנר
*** הרב שמחה בונים ורנר, ראש "ישיבת אור תורה".
*** יפה מרים, נשואה לרב אברהם דב אוירבך, אב"ד טבריה.
*** אסתר לאה, נשואה לרב חיים שלום דייטש, חסיד חב"ד, ראש כולל צמח צדק בעיר העתיקה

*בנו חנוך העניך
**הרב שמואל ברוך ורנר - אב"ד תל אביב. חתנו של הרב יעקב משה חרל"פ. 
***הרב דוד ורנר רבה של חדרה.
*** הרב שמעון מאיר ורנר, כיהן שנים רבות כראש כולל הרמב"ם בתל אביב, כיום ראש קיבוץ בישיבת עטרת שלמה.
*** חתנו הרב דב צבי קרלנשטיין, ראש ישיבת גרודנא באשדוד. 
*** חתנו הרב מנחם שיף, ראש כולל ברעננה.

## לקריאה נוספת
* אהרן סורסקי, "זוטו של נהר", ירושלים תשמ"ג.

## הערות שוליים

קטגוריה:הרובע המוסלמי: אישים
קטגוריה:יהודים פולנים
קטגוריה:מייסדי שכונות ירושלים
קטגוריה:אנשי עליות קדומות לארץ ישראל
קטגוריה:חסידים
קטגוריה:משפחת ורנר
קטגוריה:עולים לארץ ישראל בשנים 1800–1881
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1840
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1914
סרטי יאקוזה

**סרטי יאקוזה** (ביפנית: **ヤクザ映画**) הם סוגה קולנועית יפנית פופולרית שעוסקת בחייהם ומעשיהם של היאקוזה, המכונה גם המאפיה היפנית.

## רקע וסגנון
סרטי היאקוזה היו פופולריים במיוחד בתקופה שלאחר מלחמת העולם השנייה שהתאפיינה בהתפתחות מרשימה של המודרניזציה כמו גם חדירתה של תרבות המערב וגם תקופת המיתון האחרונה, שהייתה תקופה של חששות לגבי עתידה של יפן. על המצע הלא-בטוח של שתי תקופות אלו צמחו סרטי היאקוזה אשר טיפחו מיתוס של אנשי המאפיה שהופכים מאנשי פשע לדמות הרואית, ממשיכת דרכם של הסמוראים, שריד אחרון מן המאמינים בערכי יפן הטהורים, החיה בהתרסה בשולי החברה ונאבקת בחברה המודרנית ביפן. הסרטים טיפחו מיתוס של דמות אידיאלית המגינה על החברה מנוכלים וזרים, זרים במקרה זה מתייחס בעיקר על חיילים אמריקאים המוצגים כפרועים במיוחד. למעשה, את המיתוס ההירואי הזה של גיבורי מאפיה בעלי ערכים ועקרונות, טיפחו אנשי המאפיה בעצמם, בעזרתם של סופרים פופולרים.

הסרטים היו נפוצים במיוחד בתקופה שלאחר מלחמת העולם הראשונה, כשסרטי הסמוראים החלו להראות מיושנים ורשמיים מדי, והיוו תחליף מודרני לדמות הסמוראי מן העבר.

## נינקיו אייגה
נינקיו אייגה, או "סרטי אבירים" היו הסוג הראשון של סרטי היאקוזה. רובם הופקו על ידי טואי, בשנות ה-60. גיבור הסרט, לבוש תמיד קימונו, מוצג כדמות נערצת החיה שלא במסגרת החוק וקרועה בין הערכים הסותרים של חובתה ורגשותיה האישיים.

## Jitsuroku eiga
בשנות ה-70, זן חדש של סרטי יאזוקה הופיע: סדרות ה-Jitsuroku, או דוקודרמה. סרטים אלו התבססו על סיפורים אמיתיים, וצולמו בסגנון דוקומנטרי, עם מצלמת וידאו ידנית. הסגנון הזה היה פופולרי למדי.

## אחריתו של הז'אנר
בשנות ה-90 ירדה הפופולריות של ז'אנר זה. נכון לתחילתם של שנות האלפיים, רובם מיוצרים בסגנון סרטי ניצול – תקציב נמוך ודגש על מהירות ההפקה. יוצאים מן הכלל הם סרטיו המוערכים של טקאשי קיטאנו, אשר סרטי היאזוקה שלו מוכרים ברחבי תבל.

## הערות שוליים

קטגוריה:קולנוע ביפן
יאקוזה
דוד קוויאט

הרב **דוד קוויאט** (תרע"ט, 1919 - כ"ד בחשוון תש"ע, 11 בנובמבר 2009) היה מראשי ישיבת מיר בברוקלין ומרבני אגודת ישראל בארצות הברית. מחבר סדרת הספרים "סוכת דוד".

## ביוגרפיה
נולד בביאליסטוק לחיה ריישא ולרב אברהם אליעזר, חסיד סלונים. התייתם בצעירותו. בגיל 16 התקבל לישיבת מיר והיה מהתלמידים הצעירים בישיבה. שמר שם על לבושו החסידי. בזמן מלחמת העולם השנייה נדד עם הישיבה לווילנה ולשאנגחאי שם התקרב לרב יחזקאל לוינשטיין ולרב חיים שמואלביץ. 

לאחר המלחמה עבר לארצות הברית שם נישא לנכדת הרב שמואל בנימין סופר, ה"חשב סופר". התגורר בוויליאמסבורג והיה מקורב לרבי יעקב יוסף טברסקי, האדמו"ר מסקווירה. לאחר הקמת שיכון סקווירא היה מראשוני המתיישבים. לאחר תקופה חזר לברוקלין ועבד בתחום היהלומים אך לא הצליח בעבודתו. זמן מועט לאחר מכן נקרא על ידי חסידי גור למסור שיעור לקבוצת בחורים והוא עזב את עבודתו. בתחילת שנות ה-60 תיקן הרב יעקב קמינצקי שבתי המדרש של אגודת ישראל ימנו רבנים. סניף "חפץ חיים" בשדרה ה-18 ביקש למנותו לתפקיד זה. הוא הסכים בתנאי שכל חברי הקהילה יסכימו למינוי וכך היה. 

בשנת תשכ"ב (1962) נקרא על ידי הרב אברהם קלמנוביץ לכהן כמגיד שיעור בישיבת מיר. מלבד שיעורי הגפ"ת היה מוסר שיעור בחומש. לאחר 12 שנה החל לכהן כראש ישיבה (בתואר "מראשי הישיבה"), במשרה זו כיהן עד סוף ימיו.

בתחילת שנות ה-90 נבחר ליושב ראש ועד הרבנים של אגודת ישראל בארצות הברית.

נהג לרשום חידושי תורה במחברות ובספרי הלימוד, וכן כתב את דרשותיו בישיבה ובבית הכנסת. 37 מספריו יצאו לאור, כולם בשם "סוכת דוד". על החומש יצאו לאור עשרה כרכים.

## קישורים חיצוניים
* הגה"צ רבי דוד קוויאט זצ"ל בכתב עת "אידישע ווארט" 416, אתר היברו בוקס. 
* 

קטגוריה:רבני סלונים
קטגוריה:רבנים פולנים
קטגוריה:רבנים חרדים אמריקאים
קטגוריה:ראשי ישיבה אמריקאים
קטגוריה:חברי מועצת גדולי התורה בארצות הברית
קטגוריה:בוגרי ישיבת מיר (בלארוס)
קטגוריה:ראשי ישיבת מיר
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:יהודים שהיגרו מפולין לארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1920
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2009
פוליפגיה

**פוליפגיה** (באנגלית: Polyphagia; מיוונית: "פולוס" (πολύς) הרבה מאוד, ו"פאגו" (φαγῶ) "אני אוכל") היא מצב פיזיולוגי של **אכילת יתר**.

הצורה הכרונית (מתמשכת) של תופעה זו, בפרט כשהיא כבר הובילה להשמנה משמעותית, היא תופעה מסוכנת המצריכה מעקב תזונתי (דיאטתי) או רפואי (אנדוקרינולוגי לפחות ולעיתים גם פסיכיאטרי) לבירור הסיבה להופעתה, שכן היעדר הטיפול בה עלול לגרום להשארת ההשמנה, החרפתה, וכן התפתחות בעיות משניות לה דוגמת סוכרת ויתר לחץ דם.

## ברפואה
ברפואה המושג פוליפגיה (לעיתים מוכר גם כהיפרפגיה (hyperphagia) הוא סימן רפואי שמשמעו תיאבון מוגזם וצריכה חריגה של מזון (מוצקים) דרך הפה.

הפרעות כגון סוכרת, תסמונת קליין-לוין, ההפרעות הגנטיות תסמונת פראדר וילי ותסמונת בארדט בידל עלולים לגרום להיפרפגיה (רעב כפייתי).

## הסיבות לבעיה
הסיבות לאכילת יתר כוללות:
* חרדה
* הפרעת אכילת יתר (Binge eating disorder)
* תרופות מסוימות (כגון: קורטיקו-סטרואידים, ציפרוהפטדין[Cyproheptadine; שייך לאנטיהיסטמינים], ונוגדי דיכאון טריציקליים)
* בולימיה (בעיקר בנשים בגילאים 18–30)
* סוכרת (כולל סוכרת בהיריון)
* מחלת גרייבס
* היפרתירואידיזים (Hyperthyroidism) - יתר פעילות של בלוטת התריס.
* היפוגליקמיה
* תסמונת קדם וסתית

### [[חמצת קטוטית סוכרתית]]
פוליפגיה מתרחשת בדרך כלל מוקדם במהלך חמצת קטוטית סוכרתית. למרות זאת, כאשר המחסור באינסולין הופך חמור יותר ומתפתחת חמצת קטוטית, התיאבון מדוכא.

## ראו גם
* רעב
* הפרעת אכילה
* טררה
* אנורקסיה
* סוכרת

## קישורים חיצוניים
* ״המרגל שאכל אותי״ - פרק בנושא בפודקאסט ״מינהר הזמן״, תאגיד השידור הישראלי ״כאן״

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תסמונות התנהגותיות הקשורות להפרעות פיזיולוגיות ולגורמים גופניים
אמריקה הסגולה

[שמאל|ממוזער|350px|תוצאות [הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020 על פי מדינה, מחולקות לרפובליקנים (אדום) ודמוקרטים (כחול). שימו לב לגוונים שנוצרו במפה.]]
הביטוי **אמריקה הסגולה** הוא מונח מתחום הבחירות בארצות הברית. מתייחס להנחה כי ניתוח מפורט יותר של תוצאות ההצבעה של הבחירות האחרונות בארצות הברית יראה שציבור הבוחרים האמריקאי אינו מחולק לאמריקה "אדומה" (הרפובליקנים) ואמריקה "כחולה" (הדמוקרטים) כפי שמתואר לעיתים קרובות בניתוח החדשות. 

## רקע - הבחירות בארצות הברית

בארצות הברית, הנשיא וסגן הנשיא אינם נבחרים ישירות על ידי ציבור הבוחרים, אלא על ידי חבר האלקטורים.

אזרחי כל מדינה אינם מצביעים בבחירות ישירות למועמדים לנשיאות, אלא לאלקטורים (נציגים) מטעמם, שהם הבוחרים את הנשיא. למרות שברוב המדינות מופיע רק שם המועמדים לנשיאות, הנבחרים למעשה הם האלקטורים התומכים באותו נשיא, והם אלה המקיימים הצבעה ובוחרים בו. המועמד שזוכה ברוב קולות מדינה מסוימת מקבל את **כל קולות האלקטורים** התומכים בו, ממדינה זו, להוציא נברסקה ומיין. בשיטה זו נוצר לעיתים מעין פרדוקס בו למועמד שקיבל מעט פחות ממחצית הקולות במדינה, אין כל ביטוי בבחירת האלקטורים, ועמדת המיעוט הגדול עשויה שלא להישמע כלל.

## אמריקה הסגולה

מושג זה משקף את העובדה שארגוני החדשות בדרך כלל משתמשים בצבע אדום וכחול על מפת ארצות הברית כדי לציין מתי כבר ניצח מועמד רפובליקני או דמוקרטי, בהתאמה, במדינה או במחוז בקונגרס. מכיוון שבמערכת הפוליטית האמריקאית מנצח רק מועמד אחד ("המנצח לוקח הכל") ללא קשר ליחס בין הרוב למיעוט, התוצאה היא שהמפה אינה משקפת את החלוקה האמיתית של קולות "אדומים" ו"כחולים" ברחבי המדינה. העיוותים הכלולים במפות אלה תורמים, לפי אמונה זו, לתפיסה מוטעית שציבור הבוחרים מקוטב מאוד על ידי הגאוגרפיה, למרות שבפועל הדבר אינו כך.

המתמטיקאי רוברט ואנדרבי מאוניברסיטת פרינסטון יצר את מפת "אמריקה הסגולה" הראשונה בבחירות לנשיאות ארצות הברית בשנת 2000. כדי לשקף את היחס האמיתי בין הרוב למיעוט הוא צבע כל אחת ממדינות ארצות הברית בגוונים שבין כחול לאדום המשקפים את תוצאת הבחירות במדינה. לאור היעדר כללי של ניצחונות מכריעים, טכניקה זו גורמת לכך שרוב המדינות צבועות בערבוב של כחול ואדום שיוצרים גוונים של סגול. מפה זו נדפסה ב-U.S. News & World Report מספר חודשים לפני הבחירות לנשיאות ארצות הברית בשנת 2004. לאחר הבחירות ב-2004, ואנדרבי ואנשים נוספים עשו מפות דומות המסכמות את התוצאות. זמן קצר לאחר מכן התפשט המונח "אמריקה הסגולה" בבלוגוספירה הפוליטית ונכנסה ללקסיקון הציבורי כדרך שבה נאמר שארצות הברית לא מחולקת כפי שמומחים פוליטיים אומרים. 

Cartograms שפותחו על ידי גאסטנר, שליזי וניומן מאוניברסיטת מישיגן סיפקו דרך אחרת לתאר את תוצאות הבחירות.

## ראו גם
* אסטרטגיית חמישים המדינות
* מדינות מתנדנדות

## קישורים חיצוניים
* המפה של ואנדרבי משנת 2000
* המפה של ואנדרבי משנת 2004
* המפה של ואנדרבי משנת 2006
* המפה של ואנדרבי משנת 2008
* אתר אמריקה הסגולה
* דיון על תפיסת אמריקה הסגולה ב"Tech Cent Daily"

## הערות שוליים

קטגוריה:טרמינולוגיה של הבחירות לנשיאות ארצות הברית
טל טלמון

**טל טלמון** (נולדה ב-29 בינואר 1983) היא שחקנית ישראלית.

## קורות חייה
טלמון נולדה ברמת השרון לעמוס טלמון, מנצח, ולאורלי, ד"ר לפסיכולוגיה.

בגיל 18 התגייסה לחיל האוויר אך שוחררה בטרם עת לאחר חצי שנה עקב סיבות רפואיות.

למדה משחק בלוס אנג'לס בבית הספר למשחק של לי סטרסברג. לאחר שהות של כמה שנים בלוס אנג'לס חזרה טלמון לישראל.

## קריירה
בשנת 2001 השתתפה טלמון בקליפ של הזמר ארקדי דוכין לשיר "אוהבת לא אוהבת" ובנוסף השתתפה גם בקליפ של הזמר דור דניאל לשיר "כולי שלך".

בשנת 2008 שיחקה טלמון בסדרת הנוער "דני הוליווד" ששודרה ב-yes, בתפקיד איה באום. באותה שנה שיחקה גם בסדרת הדרמה "מסכים". כמו כן השתתפה בעונה הראשונה של סדרת הערפדים "חצויה", ששודרה ב-HOT, בתפקיד הערפדית לנה. בשנת 2010 שיחקה בטלנובלה "נשות הטייסים" ששודרה בערוץ 10 בתפקיד מאיה לוי.

בשנת 2011 שיחקה בסדרת הדרמה של ערוץ 2 "סימני שאלה" בתפקיד דידי. בנוסף שיחקה בתפקיד אורח בסדרה "עממיות" בתור אוסי.

שיחקה בתפקידי אורח בסדרה "סברי מרנן" בשנת 2012, ובסדרה "עממיות" בשנת 2014.

בשנת 2016 השתתפה בעונה השביעית של סדרת הדוקו-ריאליטי "מחוברים+". ב-2017 הופיעה בתפקיד הראשי לצד אסף גולדשטיין בסרט הקולנוע "זוג יונים" של הבמאי דובר קוסאשווילי, שכלל עירום מלא.

בשנת 2018 השתתפה בסדרה "הרמון" בתפקיד אושר, אחת הנשים בכת של שבתאי צדיק.

בשנת 2022 הגיעה לגמר בתוכנית הראליטי "MKR המטבח המנצח: VIP עונה 3" לצד בן זוגה לירן שטראובר.

החל מסוף 2024 עלתה ברשת 13 תוכנית אירוח חדשה, השטראוברים, בהנחיית לירן שטראובר וטלמון.

## חיים אישיים
טלמון הייתה נשואה בעבר ליוני אביטל, אחיה של השחקנית מילי אביטל. הם היו ביחד כארבע וחצי שנים, והתגרשו כעבור חצי שנה. ניהלה בעבר מערכת יחסים עם השחקן גיל דסיאנו ביטון. בשנת 2010 נישאה טלמון לשי כהנא, דוגמן ואחד מצמד הזוכים של "המירוץ למיליון 1", וב-2012 התגרשו.

במאי 2019 החלה לצאת עם כדורגלן העבר לירן שטראובר והתארסה לו בפברואר 2020. בספטמבר 2020 פורסם שטלמון בהריון ובפברואר 2021 פורסם שהיא ילדה בן. השניים נישאו בינואר 2023 בחגיגות יום הולדתה ה-40.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:משתתפי מחוברים
קטגוריה:מתחרי MKR המטבח המנצח
קטגוריה:רמת השרון: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1983
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1983
הנרי מקמהון

לוטננט-קולונל **הנרי מקמהון** (אנגלית: **Henry McMahon**; 28 בנובמבר 1862 - 29 בדצמבר 1949) היה דיפלומט בריטי וקצין בצבא הודו אשר שירת כנציב הבריטי העליון במצרים (בשנים 1915-1917). כמו כן הוא כיהן כפקיד בהודו הבריטית ושירת כנציב הראשי בבלוצ'יסטן. 

מקמהון ידוע בעיקר על חלקו במכתבי חוסיין-מקמהון ועל קו מקמהון בין טיבט והודו. תומאס אדוארד לורנס מזכיר בכתביו את חלקו של מקמהון במרד הערבי כנגד האימפריה העות'מאנית במלחמת העולם הראשונה.

## רקע
מקמהון היה בנו של לוטננט-ג'נרל צ'ארלס אלכסנדר מקמהון, חבר החברה המלכותית והחברה הגאולוגית של לונדון. צ'ארלס מקמהון היה המפקח של לאהור ומחוז היסר בהודו הבריטית.

## קריירה
מקמהון הוצב כלוטטננט בצבא הודו בשנות השמונים של המאה ה-19. בשנת 1897 הועלה לדרגת קפטן וקיבל מעמד עמית במסדר כוכב הודו. כארבע שנים לאחר מכן כבר קודם לדרגת מייג'ור ובשנת 1906 הוכתר כאביר מסדר האימפריה ההודית. בשנת 1909 קודם לדרגת לוטננט-קולונל וכעבור שנתיים קודם לחברות במסדר הוויקטוריאני המלכותי במעמד דורבר דלהי. 

בשנת 1914 מונה מקמהון להיות המפקח העליון של מצרים. בשנים 1915–1916 קיים מקמהון חלופת מכתבים עם השריף חוסיין בן עלי. בחלופת מכתבים זו, שמוכרת כיום כמכתבי חוסיין-מקמהון נידונו התנאים שדרש חוסיין מהנציב הבריטי בתמורה לתמיכת השבטים הבדואים במאבק הבריטי בעות'מאנים במהלך מלחמת העולם הראשונה ופיתוחו של המרד הערבי. בשנת 1916 פרש משירות הצבא הבריטי וקיבל חברות במסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש. 

בשנת 1920 העניק לו חוסיין בן עלי, מלך חג'אז, תואר אבירות במסדר אל-נהדה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אנגלים
קטגוריה:קצינים בריטים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מצרים: היסטוריה
קטגוריה:הודו הבריטית: אישים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1862
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1949
צבא דרום וייטנאם

ממוזער|דגל צבא דרום וייטנאם
**צבא דרום וייטנאם** (**South Vietnamese Army - **SVA** ,Army of the Republic of Viet Nam - **AVRA) היה צבאה של רפובליקת וייטנאם, שהתקיימה משנת 1955 עד לנפילת סייגון ב-1975. מוערך כי הצבא סבל כ-1.4 מיליון אבדות (הרוגים ופצועים) במהלך מלחמת וייטנאם.

לאחר נפילת העיר סייגון לכוחות הצבא הצפון וייטנאמי הפולש, ARVN פורק. מספר קצינים בכירים ממנו ברחו מהמדינה לארצות הברית או מקומות אחרים. אלפי קצינים נשלחו לאחר המלחמה למחנות "חינוך מחדש" על ידי הממשלה הקומוניסטית של
המדינה הווייטנאמית המאוחדת החדשה, הרפובליקה הסוציאליסטית של וייטנאם.

## הצבא הווייטנאמי הלאומי 1949–1955
ב-8 במרץ 1949, לאחר הסכמי אליס, הוכרה מדינת וייטנאם רשמית על ידי צרפת כמדינה עצמאית הנשלטת על ידי הקיסר באו דאי. אז נוצר הצבא הלאומי. הוא לחם יחד עם כוחות חיל המשלוח הצרפתי של האיחוד הצרפתי נגד כוחות הגרילה הקומוניסטיים, הוייט מין שהונהגו על ידי הו צ'י מין. הצבא הלאומי לחם במגוון רחב של קרבות הכוללים גם את מבצע אטלס, קרב נא סאן וקרב דיין ביין פו.

בסיוע הצרפתים הפך הצבא הלאומי לצבא מודרני במהירות. הוא כלל כוחות חיל רגלים, ארטילריה, קשר, שריון, צי, חיל אוויר וכוחות ומוטסים ואקדמיה צבאית. עד 1953 היו החיילים והקצינים כולם וייטנאמים. הקצינים הוכשרו במוסדות צרפתיים שונים.

לאחר הסכמי ז'נבה ב-1954 חדלה הודו-סין הצרפתית מלהתקיים ועד 1956 נסוגו חיילי האיחוד הצרפתי ומלאוס, וייטנאם וקמבודיה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קצרמר וייטנאם
קטגוריה:וייטנאם: היסטוריה
קטגוריה:וייטנאם: צבא וביטחון
קטגוריה:צבאות עבר
ישיבת רבנו חיים עוזר

**ישיבת רבנו חיים עוזר** היא ישיבה גדולה בבני ברק המשתייכת לזרם החרדי-ליטאי. הישיבה נקראת על שם הרב חיים עוזר גרודזנסקי, מגדולי התורה בליטא קודם השואה. בישיבה לומדים 80 תלמידים וכ-70 אברכים.

## ההקמה
הישיבה הוקמה בשנת תשנ"א-1991 על ידי הרב מנחם צבי ברלין, בוגר ישיבת חברון, שכיהן קודם לכן כר"מ בישיבת גאון יעקב בבני ברק. הישיבה הוקמה בברכתו של הרב שך, שבחר את שמה.

בנו של ראש הישיבה הרב יחיאל ברלין משמש כראש ישיבה לצד אביו.

הישיבה שכנה בתחילה בשכונת זיכרון מאיר בבני ברק ומאוחר יותר עברה לרחוב שלמה המלך 25. בהנחת אבן הפינה למבנה הישיבה נאם הרב שך.

## צוות הישיבה
הר"מים בישיבה הם, ראש הישיבה הרב יחיאל ברלין

הרב מנחם מנדל וולפא, הרב אברהם ישעיהו אדלר (חתנו של הרב גרשון אדלשטיין). ראש הקיבוץ הוא הרב אלעזר דוד ברלין, בנו של ראש הישיבה, המשגיח בישיבה הוא הרב נתן רוז'ין והרב רפאל כהן.

בעבר כיהנו כראש קיבוץ ומ"ראשי הישיבה" הרב דוד לוי (כיום ר"מ בישיבת פוניבז'). כמשגיח שימשו הרב נח פאלי (כיום בישיבת תורה בתפארתה) והרב דורון גולד (כיום משגיח בישיבת דרך חכמה של הרב סילבר).

חיים עוזר
חיים עוזר
חיים עוזר
אספת הנבחרים של תימן

**אספת הנבחרים של תימן** (בערבית: **مجلس النواب اليمني**) היא הפרלמנט החד-ביתי של תימן. בפרלמנט התימני 301 חברים הנבחרים אחת לשש שנים בבחירות בשיטה הרובנית. מושבו של הפרלמנט בבירה צנעא.

## היסטוריה
במהלך ההפגנות בתימן נגד הנשיא סאלח אישר הפרלמנט סדרת חוקי חירום שהעניקו לכוחות הביטחון כוחות משמעותיים במאסר חשודים ובמניעת הפגנות.
הבחירות האחרונות לפרלמנט נערכו ב-2003 והבחירות הבאות היו אמורות להיערך בשנת 2011 אך נדחו עקב המצב הביטחוני הרעוע בתימן. במסגרת עסקת תיווך של מדינות המפרץ הפרסי על פרישתו של סאלח ולאחר הבחירות לנשיאות תימן 2012 אמורות להתקיים בחירות לפרלמנט התימני בשנתיים הקרובות.

עם פרוץ מלחמת האזרחים בשנת 2015 פיזרו המורדים החות'ים את הפרלמנט והקימו שיטת ממשל אחרת, לפיה, תקום מועצה נשיאותית בת חמישה אנשים ומועצת עם, שתחליף את הפרלמנט שחבריו הזמניים ימונו על ידי "ועדה מהפכנית" לתקופה של שנתיים.

## בחירות אחרונות

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תימן: פוליטיקה
תימן
תימן
שיבויה 109 (חנות)

ממוזער|250px|מראה החנות בשעות יום
**שיבויה 109** היא חנות כלבו בשיבויה, טוקיו, יפן. החנות ממוקמת בצמוד למעבר החצייה של שיבויה, שנחשב להומה בעולם. בשל מיקום זה, צורתה הייחודית והמעמד שלה בקרב היפנים, שיבויה 109 היא אחת הסמלים הבולטים ביותר של שיבויה, ובכלל של תרבות הבילויים והשופינג בטוקיו.

## היסטוריה
הבניין, הממוקם ממש אל מול תחנת הרכבת שיבויה, נפתח באפריל 1979. האדריכל שעיצב את הבניין היה מינורו טקיאמה. הוא עיצב אותו כ"קהילת אופנה", שנועדה להכיל חנויות קמעוניות קטנות, הפונות לקהל היעד של נשים בשנות השלושים לחייהן. בכך, הוא תכנן להוות תחרות לרשת הכלבו-יים סייבו, אשר פלסה את דרכה באותם ימים אל תוך אזור שיבויה.

שמוו של הבניין, 109, לקוח מתוך האותיות היפניות "טו" (משמעותו 10) ו"קיו" (שמשמעותו 9), מה שיוצר את המילה" טוקיו" (Tokyu), אשר נהגת באופן כמעט זהה לחלוטין להגיית שם העיר, טוקיו (שנכתבת Tokyo).

עיצוב הפנים של הבניין תוכנן כלולאה כדי לגרום לקונים לעבור במרב החנויות האפשרי תוך עליה בכל הקומות כדי להגיע לאלה שנמצאות יותר למעלה. במקור, שאפו הבעלים למקם קולנוע בקומה העליונה, אך מכבי האש לא אישרו את הקמתו בשל אי עמידה בתקני מצב חירום דרושים. אף על פי שתוכנן במקור למשוך קהל יעד של נשים בשנות ה-30 בחייהן, הפך הבניין למוקד עלייה לרגל עבור נשים צעירות המתלבשות על פי סגנון ה-Gyaru, שנתפס כפרחי, עמוס פלסטיק ושיזוף מלאכותי, ובאופן כללי מזויף.

## חנויות
לשיבויה 109 מספר חנויות ברחבי יפן.
* שיבויה 109 (שיבויה, טוקיו)- נפתחה באפריל 1979
* 109Men's (שיבויה, טוקיו) - נפתחה באפריל 1979
* Kohrinbo 109 (קנאזווה, אישיקווה) - נפתחה בספטמבר 1985
* 109 Machida (מאצ'ידה, טוקיו) - נפתחה ביולי 2002
* Shizuoka 109 (שיזואוקה, שיזואוקה) - נפתחה באוקטובר 2007
** נפתחה במקור במרץ 2006 בתור "חלומות שיבויה 109", לאחר מכן שונה שמה והיא נפתחה מחדש כShizuoka 109
* Minatomirai 109 (יוקוהמה) - נפתחה באפריל 2010
* שיבויה 109 אייבנו (אוסקה) - נפתחה באפריל 2011

## ראו גם
* קאופהאוס דס וסטנס
* הרודס
* גאלרי לפאייט

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חנויות כלבו
קטגוריה:טוקיו: מבנים
נחום ויידנפלד

הרב **נחום ויידנפלד** (תרל"ה, 1875 - ד' בכסלו ת"ש, נובמבר 1939) היה רבה של דומברובה (Dąbrowa Tarnowska) שבגליציה, מחבר שו"ת "חזון נחום", מגדולי המשיבים בגליציה בתקופתו.

## תולדותיו
נולד לרב יעקב ויידנפלד, רבה של הרימאיליב ומחבר שו"ת כוכב מיעקב. התפרסם כעילוי עוד בילדותו, כשהצליח לתרץ קושיה של הרב יצחק שמלקיש. בגיל 15 כבר התכתב עם רבי אברהם בורנשטיין, ה"אבני נזר". לפני גיל 20 קיבל סמיכה מהרב שמלקיש, שבחנו במשך שלושה ימים ברציפות בש"ס ובפוסקים. בשנת תרנ"ו (1896) נישא לטאבה בתו של הרב אברהם פוקר מיאס. חודשים בודדים התגורר ליד חמיו עד שנקרא לכהן ברבנות דומברובה כממלא מקום סבו, הרב שבתי רפפורט. בתפקיד זה כיהן עד לפטירתו. במהלך השנים הוצעו לו הצעות רבנות מערים גדולות יותר ברחבי פולין (בהם לודז') אך סירב מפני שהעדיף לכהן בעיר שקטה, בה לא יהיה טרוד ללכת לאירועים. 

בשנותיו הראשונות ברבנות כבר הורה לו רבו, רבי יחזקאל שרגא הלברשטאם משינובה להכריע בשאלה בהלכות עגינות. בזכות תשובה זו התפרסם והיה נחשב לבר סמכא במיוחד בתחום זה. מלבד גדלותו התורנית, היה פעיל בענייני חיזוק הדת והיה מדבר תדיר באסיפות הרבנים בגליציה.  

בשנת תרס"ז נשלח לארץ ישראל כנציג רבני גליציה לפקח מקרוב על פעולות כולל גליציה שהתגלו בו אי סדרים. בביקורו בארץ ישראל השכין שלום בכולל, ובאותה הזדמנות ביקר אצל הרידב"ז שהיה רבה של צפת. באותה הזדמנות ביקשו הרידב"ז להגיה את ספרו "בית רידב"ז" על ענייני שביעית (שנספח לספר "פאת השולחן"). רבי נחום כתב קונטרס שלם בשם "תוספת שביעית" ובסופו כתב מאמר חריף נגד היתר מכירה. יחד עם התנגדותו, פעל לגיוס כספים לאיכרים שומרי שמיטה והשיג תמיכה רחבה של רבנים ממזרח אירופה. 

שכל את בנו הגדול בשנת תר"צ (1930). אחיו הגדול היה רבי יצחק, ממלא מקום אביו ברבנות הרמילוב. אחיו הצעיר היה רבי דב בריש, רבה של טשיבין שהיה תלמידו (לאחר שהתייתם בצעירותו מאביהם).

## כתביו
בשנת תרצ"ט (1939) הדפיס את ספרו שו"ת "חזון נחום" חלק א' (או"ח יו"ד מהדורא קמא) ובהקדמת הספר כותב שדווקא בשעה טרופה כזאת, חובה להתחזק הלימוד התורה כמו במלחמת יריחו שנתבע יהושע על ביטול תורה. רוב עותקי הספר הושמדו על ידי הנאצים בבית הדפוס. כשפלשו הנאצים לעיר עם פלישתם לפולין, נמלט לכיוון הגבול הרוסי ואת כתבי ידו שלח לחתנו שהתגורר בקולבוסוף. כשהגיע לגבול השיגוהו הנאצים וזרקו את תפיליו על הרצפה. רבי נחום הרים את התפילין ונישקם. הנאצים השליכו את התפילין שוב והזהירו אותו שלא ירים שוב. מייד עם הגיעו לעיירה שינובה שבגבול הרוסי - לא עמד בצער ונפטר מדום לב. 

מהעותקים הבודדים של ספרו ששרדו נעשתה מהדורת צילום בניו יורק, בהסכמת אחיו רבי דב בריש ויידנפלד, הרב מטשיבין ובהמשך בהוצאה חדשה עם הוספות של תשובות שנמצאו, על ידי מכון ההוצאה לאור של ישיבת טשיבין. בנוסף היו לו עוד כ-10 כרכים של ספרים מוכנים לדפוס, בהם שו"ת או"ח יו"ד מהדורא תנינא, שו"ת אבן העזר עם תשובות רבות בנושא עגונות, שו"ת חושן משפט, הגהות על התלמוד בבלי והתלמוד ירושלמי, ספר באגדה ומאות דרשות של פלפולים הלכתיים שנאמרו על ידו בשבתות מיוחדות וחגים.

## לקריאה נוספת
* אהרן סורסקי, **מרביצי תורה מעולם החסידות**, חלק ה, בני ברק, תשמ"ח, עמ' ט-ל.

## קישורים חיצוניים
* תשובה הלכתית ממנו בקונטרס "כוכבי אור", אתר היברובוקס.

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים גליציאנים
קטגוריה:רבנים חסידים
קטגוריה:רבנים בשואה
קטגוריה:משפחת ווידנפלד
קטגוריה:יהודים בשואה: פולין
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:ילידי 1875
קטגוריה:נפטרים ב-1939
בנק אתי

**בנק אתי**, אזרחי, אלטרנטיבי או בר-קיימא, הוא הכינוי לבנק המביא בחשבון את ההשפעה החברתית והסביבתית של השקעותיו והלוואותיו.

## הגדרת המושג
בנקים אתיים הם חלק מרעיון רחב של אחריות חברתית וסביבתית של המגזר הפיננסי. רעיון זה עוסק גם בהשקעות אתיות, השקעות אחראיות מבחינה חברתית, אחריות חברתית של תאגידים, וכן לסחר הוגן, צרכנות אתית, חרמות צרכנים וכו'. בעוד שלמונח כמו סחר הוגן יש הגדרות בינלאומיות מחייבות הרי שלעניין בנקאות אתית אין הגדרות ברורות כאלו, וישנם מספר לא מבוטל של מודלים שונים בצורת הניהול, חלוקת הרווחים והשליטה.

המאפיינים המשותפים לבנקים אתיים הם שקיפות, יעד חברתי או סביבתי לפרויקטים שהם מממנים, השקעות בעלות סיכון נמוך, ומתן הלוואות בתנאים סבירים לשכבות חלשות באוכלוסייה שבדרך כלל אינן זכאיות לאשראי כלל או שתנאי הריבית הניתנים להן גבוהים ביחס ליכולת ההשתכרות. לבנקים כאלו שולי רווח נמוכים מהמקובל בענף הבנקאות, וחלקם אינם מחלקים דיבידנדים כלל. בנקים אתיים מבקשים ליעל ולהוזיל את שירותיהם. הם מתייעלים על ידי החלפת הסניפים המסורתיים - המאוישים - באמצעים טכנולוגיים - תקשורת אינטרנטית, רשתות חברתיות, שירותי טלפון ודואר.

## מיקרו אשראי
מיקרו אשראי הוא חלק מתחום המיקרו מימון, כלומר אספקת שירותים פיננסיים לאנשים עניים מאוד. מיקרו אשראי הוא הקצאה של הלוואה קטנה מאוד ליזמים ובעלי עסקים עניים שאינם יכולים בדרך כלל לקבל שירותים בנקאיים. לאנשים כאלה בדרך כלל אין ערבים, הכנסה יציבה או היסטוריית אשראי, ולכן הם אינם עומדים אפילו בקריטריונים הבסיסיים ביותר לקבלת אשראי בדרכים המסורתיות. מיקרו מימון כולל, פרט להלוואות, גם אפשרות מיקרו חיסכון, מיקרו ביטוח, וכלים פיננסיים חדשניים אחרים.

למרות שמוסדות של מיקרו אשראי ומיקרו מימון קיימים בצורות שונות כבר מהמאה ה-19, הגל הנוכחי של עניין בתחום החל בשנות ה-70 של המאה ה-20, בפרויקטים של הארגון ACCION ושל בנק גרמין של מוחמד יונוס בארצות מתפתחות. בראשית דרכו הוא זכה לזלזול מצד רוב הגורמים בארגוני הפיתוח הגדולים, שלא האמינו ביכולתם ומחויבותם של המיקרו לווים לעמוד בהתחייבויותיהם. כיום הוא נחשב לאמצעי חשוב במאבק בעוני העולמי, והוא מאפשר לאנשים עניים מאוד ליזום צורות של תעסוקה עצמית, ליצור הכנסות, ולעיתים קרובות לחסוך ולצאת ממעגל העוני. הצמיחה בהכנסה הפנויה בתורה מביאה לצמיחה כוללת של המשק במדינות אלה. האו"ם הכריז על שנת 2005 כ"שנת המיקרו אשראי הבינלאומית", ומוחמד יונוס זכה בפרס נובל לשלום בשנת 2006. בשל ההצלחה של מיקרו אשראי, החל עניין בתחום גם בתוך תעשיית הבנקאות המסורתית, כאמצעי לצמיחה עתידית בכלכלות המתפתחות.

## בישראל
בנקים מסורתיים בישראל הקימו בתוכם מערכים של "בנקאות חברתית". בשנת 2021 נפתח הבנק החברתי הראשון בישראל- אגודת האשראי אופק. בשנת 2010 אתר המיקרו הלוואות KIVA החל לפעול בישראל.

## ראו גם
* בנקאות קואופרטיבית
* צרכנות אתית
* השקעה אחראית
* אחריות תאגידית

## הערות שוליים

קטגוריה:אתיקה
קטגוריה:סביבה
קטגוריה:בנקאות
Ext

**ext** (קיצור מאנגלית של ** extended file system** - מערכת קבצים מורחבת) היא מערכת הקבצים הראשונה שנוצרה במיוחד עבור ליבת לינוקס. יישמה הכל מאפריל 1992. תוכננה על ידי מפתח התוכנה רמי קרד על מנת להתגבר על מגבלות של מערכת הקבצים MINIX. 

מבנה המערכת וישום המטא-מידע בה, הושפעו ממערכת הקבצים המסורתית של יוניקס - UFS. החל מליבת לינוקס גרסה 0.96c, הייתה הראשונה שהשתמשה בטכנולוגית מערכת קבצים וירטואלית (VFS).

גודל הקבצים במערכת ext מוגבל ל-2 ג"ב.

הוחלפה ב-ext2 וב-xiafs אשר התחרו ביניהן, עד להצלחת מערכת ext2 בשל עמידותה לאורך זמן. יתרונות -ext2, על פני -ext היו בתחום יכולות שינוי ה-inode (מבנה נתונים שמחזיק מידע על הקובץ), והקיטוע.

הייתה הראשונה בסדרת מערכות הקבצים ext, ואחריה באו ext2, ext3, ו-ext4.

קטגוריה:מערכות קבצים
קטגוריה:לינוקס
קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-1992
MyBB

**MyBB** היא תוכנה פופולרית להקמת פורומים המופעלת באמצעות קוד פתוח. המערכת כתובה בשפת PHP ומשתמשת בבסיס הנתונים MySQL. המערכת תורגמה לעשרות שפות על ידי מתנדבים מרחבי העולם.

## גרסאות
ממוזער|שמאל|הלוגו הישן של מערכת MyBB שהיה בשימוש עד גרסה 1.8
* גרסה 1.0, 1.1 - הופצה לראשונה בשם **DevBB** בשנת 2002 על ידי כריס בולטון. רק כשנתיים מאוחר יותר, המערכת הופצה בשמה הנוכחי כיום MyBB, ב־10 בדצמבר 2003. בתאריך ה-9 במרץ 2006, שוחררה גרסה 1.1. הגרסה האחרונה של אותה הסדרה היה 1.1.8, עדכון אבטחה אשר פורסם ב-20 באוגוסט 2006.
*גרסה 1.2 - ב-2 בספטמבר 2006, שוחררה MyBB 1.2 עם קוד בסיס מתוקן ומחודש, ועם יותר מ-40 תכונות חדשות. התמיכה עבור סדרת 1.2 הסתיימה באופן רשמי ב-1 ביוני 2009, אך למרות זאת עדכוני האבטחה היו זמינים עד ל-31 בדצמבר 2009. הגרסה הסופית של גרסת 1.2, 1.2.14, הייתה עדכון אבטחה ותחזוקה אשר פורסמה ב-17 ביולי 2008.
*גרסה 1.4 - לאחר שלב בטא ממושך, שוחררה מערכת MyBB 1.4 ב-2 אוגוסט 2008, עם למעלה מ-70 תכונות חדשות, אשר ביניהן כולל פאנל שליטת אדמין במערכת (**ACP** - Admin Control Panel). ב-12 באוקטובר 2008, שוחררה גרסת MyBB 1.4.2. בגרסה זו השתנה סוג הרישיון של המערכת, מקניינית לGNU GPL v3. ב-2 במאי 2009, עקב אילוצי זמן, עזב המייסד כריס בולטון והעביר את האחריות על המערכת לדניס צאנג (בעבר שימש כמנהל צוות תמיכה) והוא מצידו קיבל את תפקיד מנהל המוצר של MyBB. מאט רוגובסקי מאוחר יותר קיבל את האחריות כמנהל צוות התמיכה החדש. הגרסה הסופית בסדרת 1.4 הייתה 1.4.16, בה פורסם עדכון אבטחה בתאריך ה-17 באפריל 2011. התמיכה עבור הסדרה הסתיימה ב-1 ביולי 2011.
[400px|שמאל|ממוזער|[תמונת מסך של המערכת מגרסה 1.6]]
* גרסה 1.6 - ב-3 באוגוסט 2010, שוחררה MyBB 1.6 עם למעלה מ-40 תכונות חדשות. סדרת 1.6 מופעלת תחת רישיון GNU LGPL v3 ודורשת שרת התומך בPHP 5.1.
* גרסה 1.8 - ב-1 ספטמבר 2014 שוחררה גרסה 1.8.0 באופן רשמי. באפריל 2012, פורסמה הודעה ראשונה באתר הרשמי של המערכת אודות גרסת 1.8 כמערכת שתהווה גרסת ביניים לקראת גרסה 2.0. ביוני 2014 שוחררה גרסת הבטא לקהל הרחב.

### גרסה 2.0
המהדורה העיקרית הבאה של MyBB תהיה 2.0, כרגע המערכת נמצאת בשלבי בתכנון / פיתוח מוקדם, המערכת נכתבת מחדש בשיטת MVC. המערכת צפויה לבוא בעיצוב חדש לחלוטין וכמו כן צפויים שיפורים כמו התאמה מלאה של המערכת למכשירים ניידים וממשק תכנות יישומים אשר יקל על יצירת התאמות אישיות בקוד המערכת של מפעיל הקהילה.

## מאפיינים
### תוספות וערכות נושא
התוספות למערכת MyBB נכתבות בשפת PHP ומשתמשות בטכניקת Hooking - שלא כמו מערכות אחרות כגון WordPress, בהן יש להעלות את התוספות דרך ה-FTP כך שבמערכת MyBB הוספת תוספות למערכת מתבצעות דרך פאנל האדמין.

ערכות הנושא של המערכת נכתבות בשפת XML ונארזות עם התמונות המלוות לערכה. קובץ ה-XML כולל בתוכו את כל השינויים הנערכים בתבניות ובקובצי העיצוב (CSS).

ישנם יותר מ-2,400 תוספות וערכות נושא למערכת באתר הרשמי שלה. אתרי תמיכה רבים ל-MyBB מציעים תוספות שלא הועלו לאתר הרשמי של MyBB, ביניהן לעיתים, אף תוספות המופצות בתשלום.

## מערכת ההמרה
עם שחרורה של מערכת MyBB 1.6 שוחררה מערכת המאפשרת המרה ממערכות פורומים אחרות, ביניהן: Invision Power Board, phpBB, Simple Machines Forum, PunBB, ו-vBulletin ל-MyBB.

בנוסף מאפשרת לאחד שתי מערכות MyBB לאחת.

## ראו גם
* phpBB
*vBulletin
*Tapatalk

## קישורים חיצוניים

* 

* MyHeBB - אתר תמיכה ותרגום בשפה העברית
* תוספות למערכת - עמוד בו מרוכזים כל התוספים שנוצרו באתר הרשמי של המערכת (אנגלית)

קטגוריה:תוכנת פורומים
קטגוריה:שירותי אינטרנט
קטגוריה:תוכנה חופשית
מייקל אשבכר

**מייקל ג'ורג' אשבכר** (אנגלית: **Michael George Aschbacher**; נולד ב-8 באפריל 1944) הוא מתמטיקאי אמריקאי. ידוע בשל עבודתו בתחום החבורות הסופיות. חתן פרס וולף במתמטיקה לשנת 2012.

## קורות חיים
אשבכר נולד ב-1944 בליטל רוק, ארקנסו, לברנרד פרנסיס אשבכר, פרופסור להנהלת חשבונות ושל אשתו, מורה לאנגלית בתיכון. זמן קצר אחרי לידתו הוא עבר עם משפחתו למדינת אילינוי, בה הוריו מצאו עבודה. בגיל 9 המשפחה התיישבה באיסט לאנסינג, מישיגן וכעבור 6 שנים עברו ללוס אנג'לס.
אחרי סיום התיכון למד אשבכר במכון הטכנולוגי של קליפורניה שבפסדינה וסיים שם תואר ראשון ב-1966. ב"Caltech" הושפע במיוחד על ידי שניים ממוריו - מרשל הול ודונלד קנות. בהמשך עשה את לימודי הדוקטורט באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון וסיים אותם עם עבודה בתחום הגאומטריה הקומבינטורית ב-1969. בעת לימודיו האקדמיים בפסדינה עבר אשבכר גם ארבעה מבחנים לאקטואריה ובמשך שנים אחדות עבד כאקטואר. אחרי שנה כמדריך באוניברסיטת אילינוי, הוא חזר למכון הטכנולוגי של קליפורניה כחבר סגל, וב-1976 קודם לדרגת פרופסור מן המניין.

אשבכר היה אחד ממובילי ההוכחה של משפט המיון לחבורות פשוטות סופיות בשנות השבעים והשמונים של המאה ה-20. כשהתחזקה ההכרה בכך שהמיון לא הושלם, בשל המקרה של החבורות הדקות-למחצה, פתרו אשבכר וסטפן סמית' את המקרה הזה בשני ספרים, שהשתרעו על פני 1,300 עמודים.

ב-1990 נבחר לאקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית. ב-1992 נבחר כחבר גם לאקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים.

## פרסים
* פרס קול (1980)
* פרס רולף שוק (2011)
* פרס לרוי פ. סטיל (2012)
* פרס וולף (2012)

## ספרים

**Finite group theory* 
**Sporadic groups* 
**3-Transposition groups* 
**The finite simple groups and their classification* 
**Overgroups of Sylow subgroups in sporadic groups* 


## לקריאה נוספת
* Joseph Gallian *Contemporary Abstract Algebra*, 9th edition, Cengage Learning, Boston 2013,2017

## קישורים חיצוניים

* מיזם הגנאלוגי במתמטיקה
* באתר המכון הטכנולוגי של קליפורניה
* Highly complex proofs and implications of such proofs in Philosophical Transactions of the Royal Society A ,15 October 2005

קטגוריה:אמריקאים ילידי ארקנסו
קטגוריה:ליטל רוק: אישים
קטגוריה:מתמטיקאים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס וולף למתמטיקה
קטגוריה:זוכי פרס רולף שוק למתמטיקה
קטגוריה:זוכי פרס קול
קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:סגל המכון הטכנולוגי של קליפורניה
קטגוריה:בוגרי המכון הטכנולוגי של קליפורניה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון
קטגוריה:אקטוארים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1944
קוג'ון, קיסרית יפן

שמאל|ממוזער|220px|קוג'ון, קיסרית יפן
**קוג'ון, קיסרית יפן** (ביפנית: **香淳皇后**; 6 במרץ 1903 – 16 ביוני 2000) הייתה הקיסרית רעיה של הקיסר יפן הירוהיטו ואימו של הקיסר אקיהיטו.

היא נולדה בשם **הנסיכה נאגקו** (**良子女王**), ולאחר מותה קיבלה את השם קוג'ון, שמשמעותו היא "טוהר ריחני." קוג'ון הייתה קיסרית רעיה מ-25 בדצמבר 1926 עד 7 בינואר 1989, והיא הקיסרית הרעיה שמלאה תפקיד זה למשך הזמן הארוך ביותר בהיסטוריה של יפן.

## ראשית חייה
הנסיכה נאגקו נולדה בטוקיו, בתם הבכורה של הנסיך קוניושי ושל אשתו, צ'יקאקו. היא למדה במחלקה לבנות בבית הספר לבני האריסטוקרטיה בטוקיו. לאחר ההכרזה על אירוסיה, החלה נאגקו בתוכנית אימונים בת שש שנים שנועדה להכשירה לחיים כקיסרית רעיה.

## נישואים וילדים
אירוסיה לבן דודה הרחוק (אז יורש העצר הירוהיטו, הקיסר שווה לעתיד) היו יוצאי דופן משתי סיבות. ראשית, בניגוד למסורת הקיסרית, הורשה הירוהיטו לבחור לעצמו את כלתו, ושנית, המסורת גרסה שעל נשותיו של הקיסר להשתייך למעמד האריסטוקרטיה. אף על פי שאביה היה נצר למשפחה הקיסרית, הייתה אימה נצר למשפחת סמוראים.

בגיל 14 השתתפו נאגקו ונשים ראויות אחרות בטקס תה יפני בארמון הקיסרי של טוקיו, בעת שהנסיך הירוהיטו השקיף עליהן מחור הצצה. לאחר מכן בחר הירוהיטו בנאגקו, ואירוסיהם התפרסמו בספטמבר 1918. יאמגאטה אריטומו, ראש ממשלת יפן לשעבר, סבר שיש לבטל את השידוכין משום שבמשפחתה של נאגקו היו מקרים של עיוורון צבעים, אך הקיסר ומשפחתה של נאגקו סירבו לוותר. עם מותו של יאמגאטה הוסרה ההתנגדות, ולבסוף נערך טקס הנישואים ב-26 בינואר 1924. עם עליית הירוהיטו לכס הקיסרות ב-25 בדצמבר 1926, הפכה נאגקו לקיסרית הרעיה שלו. בניגוד לקודמיו, ויתר הירוהיטו על כל פילגשיו ונותר רק עם נאגקו. ב-1933, לאחר שנולדו לזוג ארבע בנות, הרתה נאגקו, וילדה את אקיהיטו.

## חייה כקיסרית
שמאל|ממוזער|250px|הקיסר הירוהיטו והקיסרית נאגקו עם הנשיא האמריקאי ג'רלד פורד ואשתו, במהלך ביקורם בארצות הברית
הקיסרית נאגקו עברה להתגורר בארמון הקיסרי ומילאה את תפקידיה הטקסיים, ונכחה בטקסים ממלכתיים כגון יום השנה ה-2600 לאימפריה היפנית ב-1940 וטקס כיבוש סינגפור ב-1942. נאקגו קיבלה את עיטור מסדר הכתר היקר ואת עיטור מסדר האוצר הקדוש מהדרגה הראשונה.

לאחר מותו של הקיסר הירוהיטו ב-7 בינואר 1989, היא קיבלה את התואר "הקיסרית האם." לאור מצבה הבריאותי באותה עת לא התאפשר לה להיות נוכחת בהלוויית בעלה, ולאחר מכן נותרה בבידוד לשאר ימי חייה. ב-1995 היא הפכה לקיסרית האם שחיה הכי הרבה שנים, ועברה את קנשי, שנפטרה 873 שנים לפני כן.

בשנת 2000, בגיל 97, נפטרה הקיסרית, לאחר 74 שנות מלוכה. בימיה האחרונים הודיעה סוכנות משק הבית הקיסרי שנאגקו סובלת מבעיות נשימה, אך שמצבה אינו קשה. יום לאחר פרסום ההודעה נפטרה הקיסרית האם.

הקיסר אקיהיטו העניק לאימו את השם קוג'ון לאחר מותה. היא קבורה במאוזוליאום הסמוך לזה של בעלה בבית הקברות הקיסרי במוסשינו.

## ראו גם
* קיסר יפן

## לקריאה נוספת

*Large, Stephen S. **Emperor Hirohito and Shōwa Japan: A Political Biography**. Routledge, 1992. .
*Koyama, Itoko. **Nagako, Empress of Japan**. J. Day Co., 1958.


## קישורים חיצוניים

* לסלי דאונר, Nagako, Dowager Empress of Japan, אתר הגארדיאן.
* תמונות מהלוויה הקיסרית של הקיסרית, אתר BBC.
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
קטגוריה:יפן: תרבות
קטגוריה:מלכות רעיות
קטגוריה:קיסריות יפן
קטגוריה:ילידות 1903
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1903
קטגוריה:נפטרות ב-2000
קטגוריה:נפטרים ב-2000
ג'רוזלם פוסט לייט

**ג'רוזלם פוסט לייט** (באנגלית **The Jerusalem Post lite**) הוא שבועון ישראלי הנכתב באנגלית קלה ומיועד לסייע לקוראיו בשיפור הקריאה, הבנת הנקרא והרחבת אוצר המילים. הגיליון הראשון יצא ב-16 ביולי 2009 וכיום נחשף לעשרות אלפי קוראים.

שמאל|ממוזער|שער דוגמה לג'רוזלם פוסט לייט

## מטרה וקהל יעד
קהל היעד הראשוני של העיתון הוא אנשי עסקים שעובדים עם מדינות דוברות אנגלית, סטודנטים ותלמידים. קהל יעד נוסף מורכב מאנשים מכל הגילאים המעוניינים לשפר את האנגלית שלהם. מטרת העיתון - לסייע בשיפור הקריאה והבנת הנקרא על ידי חשיפה לתכנים יומיומיים הכתובים באנגלית קלה וגבוהה. הוא מרגיל את השימוש בשפה ומרחיב את אוצר המילים, משפר את הדקדוק והתחביר.

## תוכן
הג'רוזלם פוסט לייט מונה 32 עמודים המכילים שמונה עמודי חדשות וכלכלה, ושאר העמודים בנוים כמו מגזין המכיל תוכן בנושאי משפחה, עובדות, בריאות, טיולים, ספרים, טכנולוגיה, ספורט, ראיונות, ביקורות מוצרים ועוד. בסוף העיתון יש תרגילים ותשחצים באנגלית.

התרגום לא מתבצע מילה במילה, אלא על פי ההקשר של אותה מילה במשפט או בסיפור.

כל עמוד מדורג על ידי כוכבים לסימון רמת האנגלית. כוכב אחד לרמה קלה ועד שלושה כוכבים לרמה גבוהה. כמו כן, בכל כתבה מילון עם תרגום לעברית וגם תרגום פונטי מנוקד להבנת ההגייה של המילה.

התוכן מורכב מתוכן מקורי שנכתב על ידי כתבים ועורכים של השבועון, ומתוכן ערוך במיוחד לרמה של הלייט ומגיע מהעיתון היומי הג'רוזלם פוסט.

## צוות
הג'רוזלם פוסט לייט הוא חלק מקבוצת הג'רוזלם פוסט. הצוות בנוי מאנשי תוכן ואנשי הוראת אנגלית.

העורכת הראשית משנת 2018 של קבוצת מגזיני שיפור אנגלית, הכוללת את הג'רוזלם פוסט לייט, היא יעל רגב.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ישראל: עיתונים
קטגוריה:ג'רוזלם פוסט
ג'רמי אירווין

**ג'רמי ויליאם פרדריק סמית**' (אנגלית: **Jeremy William Fredric Smith**; נולד ב-18 ביוני 1990) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אנגלי. אירווינג התפרסם ככוכב סרטו של סטיבן ספילברג "סוס מלחמה", לאחר מכן בסרטו של מייק ניואל "תקוות גדולות" ובתפקיד הראשי בסדרה "טרדסטון" מבית רשת USA Network.

## ביוגרפיה
אירווין נולד בשם **ג'רמי ויליאם פרדריק סמית**' וגדל בכפר גמלינגיי שבמחוז קיימברידג'שייר, אנגליה.
אמו ברידג'ט היא פוליטיקאית ואביו כריס הוא מהנדס.
אימץ את השם "אירווין" מסבו כשם במה. הוא רכש את כישורי המשחק שלו בתיאטרון הנוער הלאומי של אנגליה ובאקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון.

ג'רמי חולה בסוכרת מסוג 1, וכך גם שני אחיו. הוא סיפר בראיונות שהוא מעדיף חיים שקטים, על פני הטירוף של הוליווד.

## קריירה
החל את דרכו כשחקן בשנת 2009 בסדרה הבריטית "חיים נושכים" ובחברת התיאטרון "שייקספיר המלכותית".

באמצע 2010 נבחר אירווין על ידי סטיבן ספילברג לתפקיד הראשי של סרטו "סוס מלחמה". בסרט, שזכה להצלחה לקראת סוף 2011, שיחק בתפקיד אלברט נראקוט היוצא למסע לחיפוש הסוס שלו ג'ואי לאחר שנמכר לצבא הבריטי בתחילת מלחמת העולם ה-1. 

בשנת 2012 שיחק בתפקיד הראשי בסרט "תקוות גדולות" בגרסה המחודשת המבוססת על ספרו של צ'ארלס דיקנס בתור פיפ, נער עני שלומד להיות ג'נטלמן. שיחק גם לצדה של דקוטה פנינג בדרמה הרומנטית "עכשיו זה טוב" אשר מבוסס על רומן משנת 2007 בשם "לפני שאמות". בשנת 2013 שיחק בסרט "איש המסילה" כאריק לומקס בצעירותו, תפקיד אשר קולין פירת' גילם את התפקיד בבגרותו.  

בשנת 2015 שיחק בסרט "העולם נוצר ישר" לצידה של מינקה קלי, וכיכב בסרטו של רולנד אמריך "סטונוול". בשנת 2016 שיחק בתפקיד דניאל גרגורי בסרט "נפילה" המבוסס על ספרה של לורן קייט. ב-2018 שיחק בסרט ההמשך "מאמה מיה! Here We Go Again", את דמותו של סם הצעיר. באותה שינה שיחק גם בסרט "מועדון הכסף". בשנת 2019 שיחק בתפקיד הגברי הראשי בסרט הפנטזיה "אי השקרים", בכיכובן של מילה יובוביץ' ואמה רוברטס. באותה שנה שיחק גם בסרט "הפרופסור והמשוגע". בשנת 2020 הוא עתיד לשחק את ג'ייסון טוד בסרט 'באטמן'.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אנגלים
קטגוריה:חברי הלהקה השייקספירית המלכותית
קטגוריה:בוגרי האקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1990
שוקיצ'י נצוי

**שוקיצ'י נצוי** (ביפנית: **夏井 昇吉**; 10 באוקטובר 1925 - 13 בספטמבר 2006) היה ג'ודוקא יפני שהיה לאלוף העולם הראשון בג'ודו. משום שבאליפות העולם הראשונה טרם הייתה חלוקה לקטגוריות משקל, היה נצוי לאלוף היחידי בתחרות.

## קריירה
בשנת 1951 השתתף נצוי לראשונה באליפות יפן בג'ודו וסיים במקום השמיני בתחרות. באליפות יפן של 1952 סיים במקום ה-16 ובאליפות שנערכה בשנת 1953 שוב במקום השמיני. באליפות יפן שנערכה בשנת 1954 זכה נצוי במדליית הארד ובמדליית הכסף ב-1955.

בשנת 1956 ארגנה פדרציית הג'ודו הבינלאומית, שהוקמה חמש שנים קודם לכן, את אליפות העולם הראשונה בג'ודו. באליפות השתתפו 31 ספורטאים מ-21 מדינות. נצוי, בעל דאן-6, ובן ארצו, יושיהיקו יושימצו, בעל דאן-7, היו בעלי הדרגות הגבוהות ביותר בתחרות. בסיבוב הראשון של התחרויות הדיח נצוי את המתחרה הקמבודי באיפון תוך שלוש שניות בלבד מתחילת הקרב, ובסיבוב השני ניצח מתמודד דני ב-8 שניות. נצוי פגש בסיבוב השלישי של הקרבות מתמודד בלגי אותו הדיח ב-44 שניות. גם בחצי הגמר ניצח נצוי תוך 8 שניות בלבד, הפעם את המתחרה הצרפתי. הוא פגש בגמר הטורניר את יושימצו, וגבר גם עליו בדרך למדליית הזהב הראשונה בתולדות המשחקים.

נצוי זכה במדליית הזהב גם באליפות יפן בג'ודו של שנת 1957, שחזרה להתקיים לאחר היעדרות של שנה בשל אליפות העולם.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלופי עולם בג'ודו
קטגוריה:ג'ודוקא יפנים
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1925
קטגוריה:יפנים שנפטרו ב-2006