open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
פוגרום ברסט (1937)

**פוגרום ברסט (1937)** מתייחס למהומות האנטישמיות שהתרחשו ב-13 במאי 1937 בברסט, פולין. באירועים אלה נפצעו עשרות בני אדם. באותה תקופה חיו בעיר בעיקר פולנים יהודים ונוצרים.

## רקע
בשנות ה־30 ניכרה בפולין עלייה חדה ברמות האנטישמיות ובאלימות כלפי יהודים. בין השנים 1935–1937 לבדן התרחשו למעלה ממאה תקריות אנטישמיות גדולות, שבהן נרצחו 14 בני אדם ויותר מ־2,000 נפצעו.

## הפוגרום
הגורם הישיר לפרוץ הפוגרום בברסט היה עימות בין שוטר פולני בשם סטפן קנדז'יורה ובין נער יהודי בן 18, סוחר בשר בשם וואל שצ'רבובסקי, שהתרחש ב־13 במאי 1937 בשוק הקטן בעיר (Mały Rynek). נטען כי האירוע על רקע העובדה כי נושא ההשחיטה הכשרה שימש לעיתים קרובות אמתלה לפגיעה ביהודים. במהלך הוויכוח תקף שצ'רבובסקי את השוטר שהטיל ספק בחוקיות הסחורה שלו, ופצע אותו אנושות. קנדז'יורה מת זמן קצר לאחר מכן מפצעיו. מאחר ששצ'רבובסקי היה יהודי, פירשו רבים מהקתולים המקומיים את התקרית כעימות בין נוצרים ליהודים.

כבר באותו בוקר תקפה המון פולני סוחרים יהודים בשוק, ובהמשך יצא למסע הרס נגד חנויות יהודיות בסביבה. לאחר ניסיונות ראשונים לפיזור ההמון, נמשכו המתקפות באזורים אחרים בעיר, והמשטרה פעלה באדישות ואף במקרים מסוימים לא התערבה כלל. שמועות שווא על קבוצות יהודיות חמושות ליבו עוד יותר את האלימות. רבים מהיהודים עזבו את העיר מחשש להסלמה ולפגיעה, אולם למרות זאת המהומות גברו.

רק לקראת ערב הצליחה המשטרה, שפעלה על פי הוראת הוויווד, להשיב את הסדר. בבתי החולים נמנו באותו יום 54 פצועים – ארבעה נוצרים ו־50 יהודים. מתוך 1,450 בתי העסק היהודיים בעיר, 1,150 נפגעו (בעיקר בשבירת חלונות וויטרינות), ו־216 נבזזו. גם חנויות אחדות בבעלות נוצרית נפגעו בטעות. במהלך הפוגרום החלו להופיע במהירות מפתיעה כרטיסיות מודפסות שסימנו עסקים שאינם יהודיים, אם כי לא נמצאו ראיות לקיומה של תוכנית מאורגנת. התקפות כוונו גם נגד בתי מלאכה יהודיים ודירות מגורים, בעוד תושבים נוצרים סימנו את בתיהם בתמונות דתיות כדי למנוע פגיעה.

## השלכות פוליטיות ומשפטיות
בעקבות מחדלי רשויות האכיפה במהלך הפוגרום הקים משרד הפנים הפולני ועדת חקירה ממלכתית, שקבעה כי התרחשו כשלים חמורים בכל הדרגים המקומיים של מנגנון המדינה, במיוחד בקרב השוטרים שפעלו במקום.

משפטו של וואל שצ'רבובסקי התקיים ב־15 ביוני 1937 תחת אבטחה קפדנית כדי למנוע מהומות נוספות. שצ'רבובסקי נדון למוות, ובאותו משפט נגזרו גם עונשי מאסר של חודשים אחדים על כמה ממשתתפי הפוגרום.

## לקריאה נוספת

* Joanna Michlic-Coren: **Anti-Jewish Violence in Poland 1918–1939 and 1945–1947**. In: Polin. Studies in Polish Jewry 12 (2000), S. 34–61.
* Wojciech Śleszyński: **Zajścia antyżydowskie w Brześciu nad Bugiem 13 V 1937 r.** Białystok 2004 (Dokumenty do dziejów kresów północno-wschodnich II Rzeczypospolitej).  (online version)


## הערות שוליים

קטגוריה:אנטישמיות
קטגוריה:פרעות, פוגרומים ועלילות דם
קטגוריה:1937
הנאורות התעשייתית

**הנאורות התעשייתית** (Industrial Enlightenment) הוא ההיבטים מתוך הנאורות שהובילו למהפכה התעשייתית. הנאורות הייתה תופעה נרחבת עם היבטים רבים, לא כל ההיבטים והאידואלוגיות של הנאורות קידמו בהכרח את המהפכה התעשייתית, והנאורות כלכלה היבטים רבים כמו כתיבה על זכויות אדם, על דת על מוסר ועוד. המושג נועד להתבונן בחלקים של הנאורות שקידמו את המהפכה התעשייתית, במקום לראות בה תופעה יחידה ומגובשת.

המושג נטבע על ידי ההיסטוריון הכלכלי יואל מוקיר בשנת 2002 בספרו The Gift of Athena ופותח מאוחר יותר על ידי מוקיר ועל ידי הוגים נוספים. כמו כן הדבר הוליד מושגים דומים כגון - הנאורות החקלאית, הנאורות של בעלי מלאכה, הנאורות הרפואית כדי לבחון כיצד הנאורות השפיעה על תחומים מסוימים.

הנאורות התעשייתית היא תפיסה שלפיה הרוח הרציונלית, הסקרנות המדעית והדגש על ידע וניסוי, שהתפתחו על ידי הנאורות בתקופה 1500-1700, לא נשארו רק בעולם התאוריה, אלא חלחלו לתעשייה ולמלאכה. כתוצאה מכך נוצר שיתוף פעולה בין מדענים ("savants") לבין בעלי מלאכה, מהנדסים ותעשיינים ("fabricants"), שהוביל לפריצות דרך טכנולוגיות רבות ולבסוף למהפכה התעשייתית.

## ראו גם
* תרבות של צמיחה (ספר)

## קישורים חיצוניים
* Industrial Enlightenment: Science, technology and culture in Birmingham and the West Midlands 1760–1820, Peter M. Jones
* Keiichiro Suenaga, The ‘Industrial Enlightenment’ and technological paradigms of the modern steel industry

## הערות שוליים

קטגוריה:עידן הנאורות
קטגוריה:המהפכה התעשייתית
קטגוריה:צמיחה כלכלית
אגם גלעד

**אגם גלעד** (באנגלית: **Lake Gilead**) הוא אגם מבוקר  בכפר כרמל  בתוך עיירת כרמל  במרכז מחוז פטנאם, ניו יורק. במקור נודע בשם בריכת דין, הוא נסכר על ידי עיריית ניו יורק בשנת 1870 כדי ליצור אגם מים באורך כ-1.3 קמ', עם עומק ממוצע של 13 מטר ועומק מרבי של כ-37 מטר. האגם ממוקם בעמק ההדסון התחתון באגן הניקוז של נהר קרוטון. הוא שוכן בגובה של 152 מטר, ואורך קו החוף שלו הוא כ-3.5 ק"מ.

אגם גלעד הוא חלק מאגן הניקוז קרוטון של מערכת הובלת המים לעיר ניו יורק. הסכר והשפך שלו ממוקמים בקצהו הדרומי, עם מרחק של 150 מטר מחוף לחוף, המגביל את כניסת הסירות לאזור השפך.

שימוש פנאי באגמים המבוקרים כפוף לתקנות מחלקת הגנת הסביבה של העיר (ה-DEP). דיג ושייט עצמי מותר עם היתר של ה-DEP בתוקף, ורישיון דיג שהונפק על ידי מחלקת שימור הסביבה של מדינת ניו יורק . שחייה אסורה. דיג בקרח מותר באגם במהלך החורף.

## ראו גם
* אגם גלניידה

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:הטיית מים
קטגוריה:ארצות הברית: אמות מים
קטגוריה:ניו יורק: גאוגרפיה
קטגוריה:מדינת ניו יורק: גופי מים
קטגוריה:ארצות הברית: אגמי אגירה מלאכותיים
קטגוריה:מערכת הובלת המים לעיר ניו יורק
קטגוריה:אגן הניקוז קרוטון
פארק הניצולים בלודז'

**פארק הניצולים** (בפולנית: **Park Ocalałych**) הוא פארק בעיר לודז' שבפולין, שהוקם להנצחת אלו ששרדו את גטו לודז', אשר הוקם ותופעל על ידי גרמניה הנאצית במהלך השואה. הפארק נחנך רשמית ב־30 באוגוסט 2004, ביום השנה ה־60 לחיסול גטו לודז'.

הפארק ממוקם בשטח בו שכן בעבר גטו לודז', בין רחוב ווז'סקה פולסקגו לגינות ברחוב ספורנה, בעמק נהר לודקה, באזור הסמוך לגטו ליצמנשטאדט בזמן השואה, ברחוב סמוגובה (הפארק תוכנן תחילה להיבנות ברחוב סטלובה). את הפארק תכננה גרז'ינה אויורז'ינסקה.

## סקירה כללית
[ימין|ממוזער|אנדרטה המוקדשת ל[ז'גוטה]]
יוזמת הקמת הפארק הייתה חלינה אלצ'בסקה, ניצולת גטו לודז' (שנשלחה מאוחר יותר למחנות אושוויץ וראוונסבריק). היא הייתה גם הראשונה שנטעה את "עץ הזיכרון" שלה. תחת אחד משני עצי האלון הגדולים שבפארק, נחשפה אנדרטה – סלע טבעי שהובא למקום – לזכר האירועים הטראגיים של השנים 1940–1944. על הסלע חקוקים כיתובים בארבע שפות: פולנית, אנגלית, עברית ויידיש.

418 ניצולים מן השואה שהגיעו ללודז' נטעו את העצים האישיים שלהם: אלון, [אדר, טיליה, שדר, קרנבורה, אשור, אורן, אשוח ועצי ארזית. כל אחד מן העצים קיבל מספר שערוך ברישום מסודר, וכל אחד מהניצולים קיבל תעודה הכוללת את שמו ומספר העץ שנטע. לאורך שדרת ארנולד מוסטוביץ' הוצבו לוחות אבן הנושאים את שמות הניצולים ואת מספר העץ שניטע על ידם. בסך הכול ניטעו 450 עצים בשטח של כשני דונם. שטחו הסופי המתוכנן של הפארק הוא 8.5 דונם, ובתחומו נמצא מאגר מים של נהר לודקה. נבנו בו סמטאות וכיכרות בעלות משטח חצץ-חרסית ומרצפות גרניט.

השדרה המרכזית בפארק מחברת בין שני מרכיבים עיקריים: אנדרטת "פולנים שהצילו יהודים במלחמת העולם השנייה" לבין "תל הזיכרון". האנדרטה, שנבנתה על פי תכנונו של צ'סלב ביילצקי|, משלבת סמלים של שני עמים – הנשר הלבן הפולני ומגן דוד, עשוי לוחות שעליהן שמות הפולנים שזכו בתואר "חסיד אומות העולם". בקצה השני של השדרה הוקם תל זיכרון בגובה עשרה מטרים, שמשמש כנקודת תצפית על האזור. בראש התל ניצבת אנדרטת-ספסל המוקדשת ליאן קרסקי.

הקמת הפארק אושרה על ידי מועצת העיר כלודץ' כפרויקט רב-שנתי. העבודות החלו בסתיו 2005 וכללו ניקוי שטח ההריסות. האנדרטה ל"פולנים שהצילו יהודים" נחנכה בשנת 2009. בתחומי הפארק שוכן מרכז הדיאלוג על שם מארק אדלמן, המשמש מקום לכנסים ופעילויות חינוכיות בנושא השואה והיחסים הפולניים-יהודיים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פולין: אנדרטאות להנצחת השואה
קטגוריה:גטו לודז'
קטגוריה:לודז': מבנים
גן חסידי אומות העולם בוורשה

**גן חסידי אומות העולם בוורשה** (בפולנית: **Ogród Sprawiedliwych w Warszawie**) הוא אתר הנצחה ברובע וולה שבמורנוב, המוקדש לאנשים אשר במאות ה־20 וה־21 גילו אומץ לב והגנו על כבוד האדם כנגד משטרים טוטליטריים ורצח עם. יוזמת הקמת הגן באה מבית פגישות עם ההיסטוריה ומקרן GARIWO האיטלקית. הגן עוצב בידי משרד האדריכלות הנוף של ברברה קראוס-גלינסקה. בכל שנה, ביום האירופי לחסידי אומות עולם (שהוכרז על ידי הפרלמנט האירופי בשנת 2012), ועדת הגן מודיעה על שמות האנשים שיזכו בתואר כבוד זה.

## מיקום
ממוקם בכיכר יז’י יור-גוז'כובסקי, בשטחה של כלא הנשים לשעבר "סרביה" (Serbia), בין הרחובות דז'לנה ופאביה, סמוך לשדרת יוחנן פאולוס השני ולכנסיית סנט אוגוסטין בעיר.

## טקס החנוכה
הגן נחנך ב־5 ביוני 2014, בליבה של עיר שחוותה את שני המשטרים הטוטליטריים של המאה ה־20 – נאציזם וקומוניזם. מועד החנוכה נבחר במתכוון: יום אחד לאחר יום השנה ה־25 לבחירות החופשיות למחצה בפולין ב־4 ביוני 1989, שסימלו את תחילת נפילת הקומוניזם במדינה.

הרעיון להקים רשת עולמית של "גני חסידי אומות עולם", שנועדה להנציח אנשים שהגנו על חיי אדם וכבוד אנושי בתקופות של רצח עם ומשטרים טוטליטריים, מקורו בקרן האיטלקית Gariwo ובגן מונטה סטלה שבמילאנו, איטליה. עם זאת, הגן בוורשה איננו מוקדש רק לאלו שסייעו ליהודים במהלך המלחמה.

## חסידי אומות עולם
לכל אחד מן האנשים ניטע עץ זיכרון ונקבע אבן זיכרון סמלית עם שמם במקום.

ממוזער|עצרת תמיכה ברוסים המתנגדים למשטר פוטין, 19 במרץ 2022

## הערות שוליים

קטגוריה:ורשה: אנדרטאות
קטגוריה:הנצחת חסידי אומות העולם
יבגני אלכסייב (שחמטאי)

**יבגני ולדימירוביץ' אלכסייב** (ברוסית: **Евгений Владимирович Алексеев**; נולד ב-28 בנובמבר 1985) הוא רב-אמן רוסי בשחמט ואלוף רוסיה בשנת 2006. הוא התחרה באליפות העולם בשחמט של פיד"ה 2004 ובגביע העולם של פיד"ה בשנים 2005, 2007, 2009, 2011 ו-2013.

## קריירה
הוא זכה במדליית הזהב בשחמט במשחקי המכביה בשנת 2001, שהתקיימה בישראל. בשנת 2006 זכה אלכסייב בגמר העל של אליפות רוסיה לאחר שניצח את דמיטרי ג'קובנקו במשחק פלייאוף. לאחר שזכה באליפות אירופלוט הפתוחה במוסקבה בשנת 2007, אלכסייב העפיל לתחרות השחמט בדורטמונד בשנת 2007. בתחרות זו חלק את המקום השני - אחרי אלוף העולם ולדימיר קרמניק - עם וישוואנתן אנאנד ופטר לקו .  באותה שנה שיחק בנבחרת רוסיה שזכתה במדליית הזהב באליפות אירופה לקבוצות בשחמט. בשנת 2008 זכה אלכסייב בפסטיבל השחמט ה-41 של ביל לאחר משחק פלייאוף עם לינייר דומינגס פרס . 

בשנת 2010 הוא שיחק בלוח 2 עבור נבחרת "רוסיה 2" באולימפיאדת השחמט ה-39, שנערכה בחנטי-מנסיסק, רוסיה. נבחרתו סיימה במקום השישי. הוא חלק את המקום הראשון עם סרגיי קארג'קין, פיטר סווידלר, דמיטרי ג'קובנקו, דמיטרי אנדרייקין וולדימיר פוטקין בסופר-גמר אליפות רוסיה 2012. לאחר פלייאוף מהיר לקביעת המנצח, אלכסייב סיים במקום השישי. באליפות אירופה בשחמט אישי בשנת 2013, הוא חלק את המקום הראשון עם תשעה שחקנים אחרים בנקודות וזכה במדליית כסף בשובר שוויון. בשנת 2017, אלכסייב זכה באליפות סנט פטרסבורג ובטורניר הזיכרון לויקטור קורצ'נוי בסנט פטרסבורג, כשהוא גובר על דמיטרי קוקארב, גטה קמסקי ואלכסנדר שימנוב בשובר שוויון. בשנת 2019, הוא זכה באליפות פריירה דו אלנטז'ו הפתוחה השנייה עם ציון של 7.5/9 נקודות. בחודש נובמבר בשנת 2025, הוא ישתתף בתחרות Jerusalem Open שהתרחשה בישראל, ובה הוא זכה במקום השני וגם זכה בכרטיס עלייה לתחרות Jerusalem Masters 2025 בה זכה במקום השישי מתוך 12.

## ביוגרפייה
עלה לישראל בשנת 2023.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:רבי-אמנים רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1985
האגודה להפצת ידע שימושי

250px|ממוזער|טקסט=אולם ההרצאות של אגודת גריניץ' להפצת הידע השימושי בעת פתיחתו ב־15 בפברואר 1843.|אולם ההרצאות של אגודת גריניץ' להפצת הידע השימושי בעת פתיחתו ב־15 בפברואר 1843.
**האגודה להפצת ידע שימושי** (באנגלית: **Society for the Diffusion of Useful Knowledge – SDUK**) היא אגודה שנוסדה בלונדון בשנת 1826, בעיקר ביוזמתו של חבר הפרלמנט מהמפלגה הוויגית הנרי ברוהם (Henry Brougham). מטרתה הייתה להפיץ ידע ומידע לאנשים שלא יכלו לקבל השכלה פורמלית או שהעדיפו ללמוד בכוחות עצמם.

האגודה הייתה אחד המיזמים החינוכיים השאפתניים ביותר של המאה ה-19. מטרתה הייתה פרסמה ספרים, חוברות וכתבי-עת חילוניים וזולים שנועדו להנגיש ידע מדעי "מעשי" ו"שימושי" ונושאים אינטלקטואליים ברמה גבוהה לציבור הקוראים ההולך ומתרחב באותה תקופה. באמצעותם ביקשה החברה – וחבריה הרבים – להפיץ את רעיונות המדע והתרבות המערבית לא רק ברחבי האיים הבריטיים, אלא גם בכל רחבי האימפריה הבריטית והעולם כולו. האגודה הייתה גוף המזוהה ברובו עם הוויגים, היא פעלה במשך כעשרים שנה, עד שפורקה בשנת 1846.

## סדרות הפרסומים העיקריות
* Library of Useful Knowledge (1827–1846)
* British Almanac  ו-Companion הנלווה לו (1828–1914)
* Library of Entertaining Knowledge  (1829–1838)
* Working Man’s Companion (1831–1832)
* Quarterly Journal of Education (1831–1835)
* Penny Magazine  (1832–1845)
* Gallery of Portraits (1832–1834)
* ציקלופדיית פני (1833–1843)
* Library for the Young (1834–1840)
* Farmers’ Series (1834–1837), שכללה חיבורים מאת ויליאם יואט (William Youatt) על הכלב, הסוס, הבקר והכבשים
* Biographical Dictionary (1842–1844)
בנוסף הפיקה החברה גם מפות באיכות גבוהה, רובן במסגרת סדרת מפות דו־כרכית. רבות מהן צוירו בידי האדריכל ויליאם ב. קלארק (W. B. Clarke). החברה נחשבת לחלוצה בשימוש ב"מידע גאוגרפי התנדבותי" (Volunteered Geographic Information).
## השפעות
אגודה עצמאית בשם "האגודה הבוסטונית להפצת ידע שימושי" נוסדה בארצות הברית בשנת 1829, כחלק מתנועת ה"ליסיאום" (Lyceum movement).
היא ארגנה סדרת הרצאות של מרצים בולטים, ביניהם ראלף וולדו אמרסון (Ralph Waldo Emerson), ופעלה משנת 1829 ועד 1947.

בהמשך נוסדה גם "האגודה האמריקאית להפצת ידע שימושי", אגודה נפרדת, אשר הוציאה לאור סדרת ספרים בת חמישים כרכים בשם The American School Library.

הסופר הנרי דייוויד תורו מזכיר את האגודה במסה שלו "הליכה" (Walking), ובה הוא מציע, בהומור, להקים "אגודה להפצת בורות שימושית".

## ראו גם
* עידן הנאורות
* האנציקלופדיה הגדולה
## קישורים חיצוניים

* היסטוריה של הארגון

## הערות שוליים

קטגוריה:הממלכה המאוחדת: היסטוריה
קטגוריה:המהפכה התעשייתית
קטגוריה:המאה ה-19 לפי מדינה
קטגוריה:שנות ה-1820
קטגוריה:שנות ה-1830
קטגוריה:שנות ה-1840
אגם קירק

**אגם קירק** (באנגלית: **Kirk Lake**) הוא אגם מבוקר  בכפר מאהופאק בעיירה כרמל  במחוז פטנאם, ניו יורק. הוא נאגר לראשונה בשנת 1871, וסכר גדול בהרבה הוקם בשנת 1881, והוא שוכן ממערב ומתחת בצורה חדה לאגם מאהופאק הגדול בהרבה. זהו אחד משלושה אגמים מבוקרים באגן הניקוז של נהר קרוטון שהוא חלק ממערכת הובלת המים לעיר ניו יורק.

שפך אגם קירק הוא יובל של נהר מסקוט, הזורם לנהר קרוטון, אשר מנקז את אגן הניקוז של נהר קרוטון. מימי אגם קירק מצטרפים למסקוט כקילומטר וחצי מתחת למקורותיו הצפוניים ביותר ממערב. כחצי מייל דרומית למפגש שלהם, הנהר מתחבר לזרימה קטנה מאגם מאהופאק, אשר אוספת את זרימתם של מספר נחלים נוספים לפני שהוא חוצה למחוז וסטצ'סטר ומתנקז למאגר אמאווק בעיירה סומרס .

## היסטוריה
אגם קירק היה במקור קטן בהרבה מאשר היום. סכר ראשוני נבנה בשנת 1871, ושונה באופן מהותי למבנה ברוחב 67 מטר וגובה כ-8.5 מ' בשנת 1881, מה שהגדיל באופן דרמטי את שטח הסוללה שלו.

הסכר הוא תמך מאבן ואדמה. ראש הסכר נמצא בגובה 179.5 מטרים מעל פני הים. פסגתו רוחבה 18 מטרים, כ-7.5 מטרים מעל פני הזרימה המתנקזים לנהר מסקוט. קיבולת המאגר המקסימלית היא 2,300,000 מטר מעוקב. אגם קירק נמצא בבעלות מחלקת הגנת הסביבה של העיר ניו יורק. אגן הניקוז שלו הוא 7.64 קמ"ר, והספיקה המקסימלית של צינור השפיכה שלו וצינור הגלישה בקוטר 96 ס"מ היא 12.5 מטר מעוקב מים לשנייה. דו"ח משנת 1981 של חיל ההנדסה של צבא ארצות הברית במחוז ניו יורק קבע כי לסכר יש ליקויים מבניים הדורשים תשומת לב כדי להפחית את סיכוני השיטפונות. עבודה זו הושלמה בספטמבר 2000.

אורכו הרגיל של אגם קירק הוא 1.3 קמ' עם שטח פנים כולל של כ-494 דונם. עומקו המרבי הוא 7.0 מטר והעומק הממוצע הוא 3.0 מטר. גודל האגם המרבי הוא כ-890 דונם. הקיבולת הרגילה שלה היא 1,100,000 מ"ק וזמן החזקת המים ב־u הוא מעט פחות מ-3 חודשים.

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:הטיית מים
קטגוריה:ארצות הברית: אמות מים
קטגוריה:ניו יורק: גאוגרפיה
קטגוריה:מדינת ניו יורק: גופי מים
קטגוריה:ארצות הברית: אגמי אגירה מלאכותיים
קטגוריה:מערכת הובלת המים לעיר ניו יורק
קטגוריה:אגן הניקוז קרוטון
ג'יימס וינרייט פלנגן

**ג'יימס וינרייט פלנגן** (באנגלית: **James Winright Flanagan**; 5 בספטמבר 1805 – 28 בספטמבר 1887) היה סוחר, עורך דין וחקלאי אמריקאי מטקסס. אף שמעולם לא הושבע באופן רשמי, הוא כיהן זמן קצר כסגן מושל טקסס בשנת 1870, לפני שעזב את התפקיד כדי לייצג את טקסס בסנאט של ארצות הברית בין השנים 1870–1875.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
פלנגן נולד ב-5 בספטמבר 1805 לצ'ארלס ואליזבת (סונדרס) פלנגן במחוז אלבמרל שבסמוך לעיר גורדונסוויל שבווירג'יניה. לפני שמלאו לו עשר שנים עברה משפחתו לבונסבורו שבקנטקי. בצעירותו עבר לעיירה קלוברפורט שבקנטקי, על גדת נהר אוהיו, ושם הפך לסוחר מצליח. הוא למד משפטים לבדו והוסמך לעריכת דין בשנת 1825. שנה לאחר מכן, ב־1826, נישא לפולי מורמן, ולזוג נולדו כמה ילדים לפני שעברו בשנת 1844 להנדרסון שבטקסס.

### קריירה ציבורית
בהנדרסון הקים פלנגן חנות, רכש חווה, השקיע בנדל"ן ועסק בעריכת דין. מבחינה פוליטית היה חבר במפלגה הוויגית ותמך באופן פעיל בסם יוסטון. מאוחר יותר הצטרף למפלגה הרפובליקנית המתונה. הוא כיהן בבית הנבחרים של טקסס בשנים 1851–1852 ובסנאט של מדינת טקסס בשנים 1855–1858.

כאשר פרצה מלחמת האזרחים האמריקאית, נותר פלנגן נאמן לאיחוד (Unionist). הוא נסוג לחוותו וחי בשקט עד תום המלחמה. בתקופת השיקום שלאחריה חזר לפוליטיקה, וכיהן כנציג בשתי ועידות החוקה של טקסס. הוועידה הראשונה (1866) ניסחה חוקה שנדחתה על ידי הרפובליקנים הרדיקלים בקונגרס של ארצות הברית, אך הוועידה השנייה (1868–1869) הצליחה.

על פי החוקה החדשה נבחר פלנגן לתפקיד סגן מושל טקסס בשנת 1869. הוא היה הרפובליקני האחרון שנבחר לתפקיד זה עד ריק פרי בשנת 1998. הוא כיהן בתפקיד כחודש בלבד, מינואר עד פברואר 1870, אז הוחלט על חזרת טקסס לאיחוד, והאספה המחוקקת בחרה בו ובמורגן המילטון לייצג את המדינה בסנאט של ארצות הברית. פלנגן כיהן כהונה אחת, עד שנת 1875, אז הוחלף על ידי הדמוקרט סמואל מקסי. בתקופתו בסנאט תמך במדיניות ממשל הנשיא יוליסס ס. גרנט. בזמן כהונתו בקונגרס, נמנע פלנגן מהצבעה על חוק הקו קלוקס קלאן, אך הצביע בעד חוק זכויות האזרח של 1875.

### שנותיו האחרונות
לאחר סיום כהונתו בסנאט עבר פלנגן להתגורר באחת מחוותיו ליד לונגוויו, טקסס. הוא נישא שלוש פעמים, לאחר שהתאלמן פעמיים, ואשתו השלישית הייתה אליזבת ליין. משלוש נישואיו נולדו לו אחד עשר ילדים. אחד מהם, דייוויד ובסטר פלנגן, היה מועמד לתפקיד סגן מושל טקסס.

פלנגן נפטר בחוותו שבלונגוויו ב-28 בספטמבר 1887 ונקבר לצד אשתו הראשונה, פולי, בבית העלמין המשפחתי שבהנדרסון, טקסס.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי וירג'יניה
קטגוריה:אמריקאים ממוצא אירי
קטגוריה:סגני מושלי טקסס
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מטקסס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1805
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1887
ג'וש אצ'ימפונג

**ג'ושוע קופי אצ'ימפונג** (באנגלית: **Joshua Kofi Acheampong**; נולד ב-5 במאי 2006 בוולת'אם פורסט שבאנגליה) הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת צ'לסי מהפרמייר ליג.

## קריירת מועדונים
אצ'ימפונג גדל במחלקת הנוער של צ'לסי, וב-3 בינואר 2024 חתם על חוזה מקצועני ראשון במועדון. ב-2 במאי 2024 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בניצחון 0–2 על טוטנהאם הוטספר במסגרת המחזור ה-26 בפרמייר ליג לעונת 2023/2024. ב-12 בדצמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בקונפרנס ליג, בניצחון 1–3 על אסטנה במסגרת שלב הליגה לעונת 2024/2025. הוא ערך שבע הופעות במפעל, בו זכתה קבוצתו, ובגמר נגד ריאל בטיס ישב על הספסל ולא שיחק.

ב-25 ביוני 2025 ערך את הופעת הבכורה שלו בגביע העולם למועדונים, בניצחון 0–3 על אספרנסה דה תוניס במסגרת שלב הבתים לשנת 2025. זו הייתה הופעתו היחידה בטורניר, בו ניצחה צ'לסי לאחר שניצחה בגמר את פריז סן-ז'רמן בתוצאה 3-0. ב-30 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, בניצחון 0–1 על בנפיקה ליסבון במסגרת שלב הליגה לעונת 2025/2026. ב-18 באוקטובר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–3 על נוטינגהאם פורסט במסגרת המחזור השמיני בליגה לעונת 2025/2026.

## חיים אישיים
אצ'ימפונג נולד בוולת'אם פורסט שבאנגליה להורים ממוצא גנאי.

## תארים
;צ'לסי
* קונפרנס ליג (1): 2024/2025
* גביע העולם למועדונים (1): 2025

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:בלמי כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלני צ'לסי
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-2006
ג'ורג' ג'ונס (פוליטיקאי)

**ג'ורג' ג'ונס** (באנגלית: **George Jones**; 25 בפברואר 1766 – 13 בנובמבר 1838) היה פוליטיקאי אמריקאי, אשר כיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם ג'ורג'יה.

## ביוגרפיה
ג'ונס נולד ב-25 בפברואר 1766 בסוואנה, קיבל הכשרה אקדמית, למד רפואה אצל אביו, ועסק ברפואה במשך מספר שנים. הוא השתתף במלחמת העצמאות האמריקאית, ואף נלכד על ידי הצבא הבריטי כשבוי מלחמה, ובמהלך השנים 1780 ו-1781 נכלא על ספינה אנגלית. מאוחר יותר כיהן כחבר בבית הנבחרים של ג'ורג'יה ובסנאט של ג'ורג'יה, ובמהלך מלחמת 1812 שירת כקפטן של פלוגת מילואים של סוואנה. הוא כיהן כחבר במועצת העיר סוואנה, 1802–1803 ו-1814–1815, ובין השנים 1812 ל-1814 כיהן כראש עיריית סוואנה. הוא מונה לשופט במחוז המשפטי המזרחי של ג'ורג'יה בשנת 1804, וכיהן בתפקיד עד שמונה לחבר הסנאט של ארצות הברית, על מנת למלא את המושב שהתפנה בעקבות מותו של אברהם בולדווין. הוא כיהן בתפקיד מ-27 באוגוסט 1807 עד 7 בנובמבר 1807, אז נבחר מחליפו, ויליאם קרופורד.

ג'ונס נפטר ב-13 בנובמבר 1838 בסוואנה ונקבר בבית הקברות בונאוונטור.

אביו, נובל וימברלי ג'ונס, היה ציר מטעם ג'ורג'יה לקונגרס הקונטיננטלי, וסבו, נובל ג'ונס, היה אחד המתיישבים הראשונים של ג'ורג'יה שהקימו את מטע וורמסלו מחוץ לסוואנה.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ממוצא אנגלי
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מג'ורג'יה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1766
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1838
לנארט קארל

**לנארט קארל** (בגרמנית: **Lennart Karl**; נולד ב-22 בפברואר 2008 בפראמרסבאך שבגרמניה) הוא כדורגלן גרמני המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת באיירן מינכן מהבונדסליגה ובנבחרת גרמניה.

## קריירת מועדונים
קארל גדל במחלקות הנוער של ויקטוריה אשפנבורג, איינטרכט פרנקפורט ובאיירן מינכן. ב-15 ביוני 2025 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של באיירן מינכן, בניצחון 0–1 על אוקלנד סיטי במסגרת שלב הבתים של גביע העולם למועדונים לשנת 2025. ב-16 באוגוסט שיחק בניצחון 1–2 על שטוטגרט במסגרת הסופר קאפ הגרמני. ב-22 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בבונדסליגה, בניצחון 0–6 על ר.ב. לייפציג במסגרת המחזור הראשון לעונת 2025/2026. ב-30 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, בניצחון 1–5 על פאפוס במסגרת שלב הליגה לעונת 2025/2026.
## קריירת בינלאומית
ב-27 במרץ 2026 ערך קארל הופעת בכורה בנבחרת גרמניה בניצחון  4–3 על שווייץ במסגרת משחק ידידות.

## תארים
;באיירן מינכן
* אליפות גרמניה (1): 2024/2025
* הסופר קאפ הגרמני (1): 2025

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים גרמנים
קטגוריה:קשרי כדורגל גרמנים
קטגוריה:כדורגלני באיירן מינכן
קטגוריה:כדורגלני נבחרת גרמניה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-2008
ויליאם ב. בולוק

**ויליאם בלינגר בולוק** (באנגלית: **William Bellinger Bulloch**; 1777 – 6 במאי 1852) היה פוליטיקאי אמריקאי, אשר כיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם ג'ורג'יה.

## ביוגרפיה
בולוק נולד בשנת 1777 בסוואנה שבג'ורג'יה, והיה בנו הצעיר של ארצ'יבלד בולוק, שמת באותה שנה. הוא למד משפטים הוסמך לעריכת דין בעיר סוואנה בשנת 1797. בשנת 1804 מונה לתובע הפדרלי המחוזי, וב־1812 נבחר לראש עיריית סוואנה. בשנת 1814 אף כיהן כחבר מועצת העיר (אלדרמן).

במהלך מלחמת 1812 שירת ביחידת הארטילריה הכבדה של סוואנה – מיליציה שהייתה אחראית על הגנת חופי ג'ורג'יה.

לאחר המלחמה כיהן במספר תפקידים ציבוריים בג'ורג'יה: היועץ המשפטי של המדינה (Solicitor General), גובה המכס, חבר בית הנבחרים של ג'ורג'יה וחבר הסנאט של ג'ורג'יה. הוא מונה לסנאט של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית כדי למלא את מקומו של ויליאם קרופורד שהתפטר, וכיהן שם מ־8 באפריל 1813 ועד 6 בנובמבר 1813, אז הוחלף על ידי ויליאם ואייט ביב.

בנוסף, היה בולוק אחד ממייסדי הבנק המדינתי של ג'ורג'יה וכיהן כנשיא הבנק בין השנים 1816 ל-1843.

בולוק היה בעל עבדים. לפי מפקדי האוכלוסין: בשנת 1830 החזיק ב־7 עבדים, בשנת 1840 ב־20 עבדים, ובשנת 1850 היו בבעלותו 44 עבדים.

בולוק נפטר בסוואנה ב-6 במאי 1852 ונקבר בבית הקברות לורל גרוב בעיר.

## משפחתו
בולוק היה בנו הצעיר של ארצ'יבלד בולוק,  דודו של ג'יימס סטיבנס בולוק, סבא של ג'יימס דאנוודי בולוק, מרתה בולוק רוזוולט ואירווין סטיבנס בולוק, סבא רבא של הנשיא תאודור רוזוולט ואליוט רוזוולט, וסבא רבא רבא של הגברת הראשונה של ארצות הברית אלינור רוזוולט.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מג'ורג'יה
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1777
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1852
ג'ון בפטיסט אש

**ג'ון בפטיסט אש** (באנגלית: **John Baptist Ashe**; 1748 – 27 בנובמבר 1802) היה פוליטיקאי וקצין צבא אמריקאי מקרוליינה הצפונית.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
הוא נולד בשנת 1748 במחוז רוקי פוינט שבפרובינציית קרוליינה הצפונית. הוא היה בנו של סמואל אש ומרי פורטר אש (שהייתה בת דודתו של בעלה ואשתו הראשונה). בית אביו, שנקרא "The Neck", שכן על נהר קייפ פיר הצפוני. אביו כיהן מאוחר יותר כמושל המדינה, ואחיו היה הגנרל ג'ון אש מהמיליציה של קרוליינה הצפונית. במקור נקרא "ג'ון בפטיסטה אש" לכבוד סבו, אך בהמשך השמיט את האות האחרונה משם האמצעי שלו.

לפי מפקד האוכלוסין של 1790, הוא החזיק בלפחות 63 עבדים.

### שירות צבאי
אש שירת כלוטננט במיליציית מחוז ניוהנובר של קרוליינה הצפונית בתקופת התקוממות הרגולטורים בשנת 1771. במהלך מלחמת העצמאות האמריקאית שירת כחייל מיליציה במיליציית המחוז סליסברי וברגימנט השישי של קרוליינה הצפונית (בצבא הקונטיננטלי), שם פיקד על פלוגת "המג'ורים".
הוא השתתף בקרב גשר מורס קריק ב־27 בפברואר 1776, שלאחריו פורקו גדודי המיליציה לטובת צבא היבשה הקבוע. בהמשך הצטרף לרגימנט השישי כקפטן, הועלה לדרגת מייג'ור, ובהמשך ללוטננט קולונל. הוא שהה עם צבאו בוואלי פורג' ונלחם בקרב ברנדיוויין (11 בספטמבר 1777), בקרב ג'רמנטאון (4 באוקטובר 1777) ובקרב מונמות' (28 ביוני 1778).

### קריירה פוליטית
בשנת 1775 שירת בבית הנבחרים של פרובינציית קרוליינה הצפונית. בשנים 1784–1786 נבחר לבית הנבחרים של המדינה (House of Commons) וכיהן כיושב ראש הבית ב־1786. הוא היה נציג בקונגרס הקונפדרציה בשנת 1787, ובשנת 1789 היה ציר בכינוס פייטוויל שבו אשררה קרוליינה הצפונית את חוקת ארצות הברית, ושם עמד בראש ועדת הדיון הכללית. באותה שנה גם נבחר לסנאט של קרוליינה הצפונית.

אש נבחר לקונגרסים הראשון והשני של ארצות הברית כנציג מהמפלגה ה"אנטי־ממשלתית" (Anti-Administration), שהפכה לימים לדמוקרטית-רפובליקנית, וכיהן בשנים 1790–1793. בשנת 1792 התמודד בבחירות למושל קרוליינה הצפונית וסיים במקום השלישי. הוא התמודד שוב למשרת המושל בשנים 1800 ו־1801.

בשנת 1802 נבחר על ידי האספה הכללית של קרוליינה הצפונית למושל המדינה, אך נפטר ב-27 בנובמבר לפני שהספיק להיכנס לתפקיד. הוא נקבר בעיר הליפקס.

## משפחתו
ב־7 באוקטובר 1779 נישא לאליזבת מונפורט. בני הזוג גרו בשולי העיר הליפקס בקרוליינה הצפונית, ונולד להם בן אחד – סמואל פורטר אש, שנולד ב־17 ביולי 1791. אחיינו ונושא שמו, , כיהן אף הוא כחבר קונגרס מטנסי.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קרוליינה הצפונית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקרוליינה הצפונית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1748
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1802
הדובר הרשמי של ראש הממשלה (הממלכה המאוחדת)

**הדובר הרשמי של ראש הממשלה** (באנגלית: **Prime Minister’s Official Spokesperson**, או בקיצור **PMOS**) הוא עובד ציבור בכיר בשירות המדינה הבריטי, שתפקידו לייצג את ראש הממשלה והממשלה בפני כלי התקשורת, תוך שמירה על עצמאותה ואמינותה של מערכת השירות הציבורי.

הדובר אחראי למסור תדרוכים לעיתונאים כמעט מדי יום כאשר הפרלמנט מכונס. הוא מציג לעיתונות את עמדת ראש הממשלה בנושאים אקטואליים ומספק מידע מקדים על הודעות ממשלתיות הצפויות להתפרסם במהלך היום. לקראת סוף השבוע נמסרים תדרוכים מיוחדים לכתבי העיתונות של ימי ראשון.

הדובר ממונה על ידי מזכיר הקבינט (Cabinet Secretary), באישור ראש סגל דאונינג 10. המינוי נעשה במסגרת השירות הציבורי בדומה למינוי בכיר במשרד ממשלתי ולא על ידי ראש הממשלה באופן אישי. הדובר הרשמי כפוף מינהלית למנהל מערך התקשורת של דאונינג 10 (Director of Communications) ולמזכיר הקבינט (במבנה השירות הציבורי). הדובר כפוף תוכניתית למדיניות התקשורת של ראש הממשלה - כלומר, הוא מחויב להעביר את המסרים שנקבעו על ידי דאונינג 10, אך תוך שמירה על נייטרליות ועובדתיות לפי קוד שירות המדינה.

מדי פעם או בתקופות מסוימות, התפקיד הוחזק על ידי יועץ מיוחד שמונה על ידי ראש הממשלה, מה שהעניק לתדרוכים אופי פוליטי יותר. לעיתים, גם יותר מאדם אחד משמש בתפקיד במקביל. גרסה ערוכה של תדרוכי הדובר מפורסמת לציבור, אך הדבר נתון לשיקול דעת לשכת ראש הממשלה בדאונינג 10.

בשנת 2020 תוכנן כי הדובר הרשמי יקיים תדרוכים מצולמים שישודרו בטלוויזיה לציבור הרחב, בדומה לשיטת התדרוכים בבית הלבן בארצות הברית. התוכנית בוטלה בתחילת 2021, והדוברת המיועדת אז, אלגרה סטרטון, מונתה לתפקיד אחר – דוברת רשמית של ועידת האקלים COP26.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ראש ממשלת בריטניה
קטגוריה:דוברים
מנהל מערך התקשורת של דאונינג 10

**מנהל מערך התקשורת של דאונינג 10** (באנגלית: **Downing Street Director of Communications**) הוא התפקיד האחראי על ניהול מערך התקשורת של ראש ממשלת הממלכה המאוחדת. בעל התפקיד משמש כיועץ מיוחד (*Special Adviser*) המתמנה על־ידי ראש הממשלה.

בספטמבר 2022, עם הקמת ממשלת ליז טראס, חולק התפקיד לשני תחומים: תחום פוליטי ותחום ממלכתי. אדם ג׳ונס (*Adam Jones*) מונה למנהל התקשורת הפוליטי, וסיימון מקגי (*Simon McGee*) מונה למנהל התקשורת הממשלתית. החלוקה בוטלה בתקופת ממשלת רישי סונאק, ממשלת קיר סטארמר השיבה את המבנה הדואלי של שני בעלי תפקידים נפרדים.
* **מנהל תקשורת פוליטי** – מתמקד בקמפיינים, מסרים מפלגתיים ותדמית ראש הממשלה.
* **מנהל תקשורת ממשלתי** – אחראי על תיאום המסרים של כלל משרדי הממשלה במסגרת השירות הציבורי (Civil Service).

## מנהלי מערך התקשורת

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ראש ממשלת בריטניה
מזכיר העיתונות של דאונינג 10

**מזכיר העיתונות של דאונינג 10** (באנגלית: **Downing Street Press Secretary**) הוא תפקיד פוליטי בכיר במשרד ראש ממשלת הממלכה המאוחדת, הפועל ישירות תחת פיקוחו של מנהל מערך התקשורת (Director of Communications) וראש הממשלה עצמו.

מזכיר העיתונות משמש כיועץ תקשורת בכיר, שתפקידו לתאם בין הצוות הפוליטי של ראש הממשלה לבין כלי התקשורת, ולעצב את המסרים הפוליטיים הנוגעים למדיניות הממשלה ולתדמית הציבורית של ראש הממשלה.

## התפקיד
התפקיד כולל ניסוח מסרים פוליטיים בתיאום עם מנהל מערך התקשורת, השתתפות בתדרוכים רשמיים ולא־רשמיים לתקשורת, ובפרט בתדרוכים לכתבי ה־Lobby הפוליטיים. תדרוכים אלה נמסרים לרוב "off the record" במובן הבריטי - כלומר, העיתונאים רשאים לפרסם את המידע אך אינם רשאים לייחסו ישירות למזכיר העיתונות, אלא ל“דובר דאונינג 10” (a Downing Street spokesperson) או ל“מקור במשרד ראש הממשלה”.

במקרים מסוימים, מזכיר העיתונות אף מייצג את ראש הממשלה בתדרוכים טלוויזיוניים, בראיונות מדיה, או בפרסומים ברשתות החברתיות.

מזכיר העיתונות אינו חלק מהשירות הציבורי הקבוע, אלא ממונה כיועץ מיוחד (Special Adviser – SpAd) על ידי ראש הממשלה. לפיכך, בעל התפקיד מתחלף כמעט תמיד עם חילופי ממשלה. לעיתים משמש התפקיד במקביל או במקום הדובר הרשמי של ראש הממשלה (Prime Minister’s Official Spokesperson), כפי שתוכנן בשנת 2020 עם מינויה של אלגרה סטרטון.

נכון לשנת 2025, מזכירת העיתונות של דאונינג 10 היא סופי נאזמי (Sophie Nazemi).

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ראש ממשלת בריטניה
דיוקנאות בבורסה

**דיוקנאות בבורסה** (באנגלית: **Portraits at the Stock Exchange**) הוא ציור מאת האמן הצרפתי אדגר דגה, שהושלם סביב שנת 1879.

## היסטוריה
כבר באותה שנה נרשם הציור בקטלוג של התערוכה האימפרסיוניסטית הרביעית, תערוכה עצמאית שערכו אמנים אימפרסיוניסטים בפריז, במטרה להציג את עבודותיהם מחוץ למסגרת האקדמית הרשמית של הסלון. בשלב זה, היצירה כבר הייתה בבעלותו של הבנקאי הצרפתי ארנסט מיי. במהלך הצגת הציור בתערוכה, הוא לא זכה כמעט לביקורת כלל, מלבד למבקר אחד, לואיס לירוי. לירוי כתב בהומור על הציור: "כובעו של גבר, שמתחתיו, לאחר מחקר יסודי, גיליתי כי לא ניתן למצוא ראש". ייתכן כי היצירה הוצגה גם בתערוכה האימפרסיוניסטית החמישית בשנת 1880, אך נותרה יצירה פחות מוכרת לציבור הרחב עד שנרכשה על ידי מוזיאון הלובר בשנת 1923.

## תיאור
הציור מתאר פינה פנימית של רצפת המסחר הפתוחה בבורסת פריז. במרכז הציור נראה ארנסט מיי עצמו, חובש כובע צילינדר ואוחז מצבטיים. לצידו עומד עמיתו, מר בולאטר, הרוכן מעבר לכתפו ונראה כמי שמשוחח עמו. ככל הנראה הם דנים במסמך, אולי בורדרו (טופס מסחר), המוחזק על ידי דמות שלישית, מוסתרת חלקית.

היצירה מהווה תיעוד חברתי ומקצועי של סביבת הבורסה באותה תקופה, ומבליטה את העניין של דגה לא רק בדמויות נשיות ובחיי הבמה, אלא גם ברגעים יומיומיים מחיי הבורגנות והכלכלה של פריז.

## טכניקה
[ממוזער|[רישום|סקיצה פסטלית מקדימה לציור השמן]]
טכניקת ה-"דיוקנאות בבורסה" מזכירה יותר אימפרסיוניזם מאשר רבות מעבודותיו המוקדמות של אדגר דגה. ניתן לזהות זאת במשיכות המכחול המהירות ובסקיצות הדינמיות של הציור, המדגישות את רגש ותחושה כללית על פני הפרטים המדויקים. נקודת המבט הפסיכולוגית ביצירה מגלמת תחושת ניתוק, המהווה נקודת מבט אופיינית באמנות האימפרסיוניסטית. הציור מוצג כיום במוזיאון ד'אורסה בפריז, בעוד שסקיצת הפסטל המקדימה לציור מוצגת במוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק.

## טענות לאנטישמיות
למרות שבעליו, וייתכן שגם מזמינו, של הציור היה יהודי, חוקרת תולדות האמנות לינדה נוכלין פירשה את הציור כתיאור אנטישמי של יהודים בפריז. לטענתה, תווי הפנים והתנוחות המוגזמות של הדמויות המצוירות משקפים סטריאוטיפים אנטישמיים רווחים באותה התקופה. לעומתה, היסטוריון האמנות הבריטי ריצ'רד שיין דן ביצירה ובחקר צבעי הפסטל של האמן, הקודמים לציור, מבלי להזכיר הקשרים אנטישמיים. בניגוד מוחלט לפרשנות של נוכלין, שיין מתאר את הדמויות ככאלה ש-"תווי פניהן משעממים", ואף מוסיף כי ארנסט מיי עצמו מתואר כ-"דמות ותיקה" ש-"הבעתה אינה מגלה דבר". בעוד שאנטישמיות הייתה נפוצה בצרפת של המאה ה-19, ושיאה הגיע בתקופת פרשת דרייפוס בסוף המאה, אין כמעט עדויות לכך שדגה החזיק בעמדות אנטישמיות בזמן ציור היצירה, אלא רק בשנים מאוחרות יותר.
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:צרפת: אנטישמיות
קטגוריה:יהדות פריז
קטגוריה:דיוקנאות גברים
ח'אלד אגבאריה

**ח'אלד חמדאן אגבריה** (בערבית: **خالد حمدان إغبارية**; נולד ב-1960) הוא פוליטיקאי ערבי ישראלי שכיהן כראש העיר אום אל-פחם. הוא חבר בתנועה האסלאמית מגיל התיכון, ומילא תפקיד בהקמתה ברמה המקומית והארצית.

## ביוגרפיה
הוא גדל באום אל-פחם, וקיבל תואר ראשון במדעי האסלאם ותואר שני במנהל חינוכי מאוניברסיטת אל-קודס. הוא עבד כמורה בתיכון במשך שמונה שנים וכמרצה במכללת דעווה ומדעי האסלאם באום אל-פחם במשך שבע עשרה שנים מאז היווסדה בשנת 1990.

הוא התמודד על ראשות עיריית אום אל-פחם באמצע 2008, לצד שלושה מועמדים אחרים, וניצח עם 62.01% מהקולות, 12,418 קולות. הוא כיהן כראש העיר עד 2013, וייצג את התנועה האסלאמית, אשר החזיקה בראשות עיריית אום אל-פחם בין השנים 1989 ו-2013, ויוצגה על ידי ארבעה ראשי ערים. לאחר מכן, התנועה הודיעה על פרישתה מהתמודדות על ראשות העיר, וח'אלד התמודד בבחירות 2013 ברשימה עם מועמדים אחרים בשם "אור העתיד". הוא ניצח עם 58.5% מהקולות, 11,348 קולות. הוא התמודד לקדנציה שלישית בבחירות 2018 אך הפסיד.

ח'אלד נשוי ואב לארבעה ילדים.

## ראו גם
* ראאד סלאח

## קישורים חיצוניים
* 
* התקשרויות לביצוע פרויקטים, רישוי עסקים והקמת אזור התעשייה - עיריית אום אל-פחם, דו"ח מבקר המדינה מתקופת ח'אלד אגבאריה

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אל-קודס
קטגוריה:ראשי עיריית אום אל-פחם
קטגוריה:פוליטיקאים ערבים ישראלים
קטגוריה:ערבים בראשות רשויות מקומיות בישראל
קטגוריה:ילידי 1960
אופיר בנבנישתי

**אופיר בנבישתי** (נולד ב-8 באוגוסט 2000) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר האחורי בעירוני קריית שמונה.

## קריירה
בנבנישתי התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של הפועל רמת גן והמשיך בה עד קבוצת הנוער. ב-2 באוגוסט 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 0-0 נגד הפועל מרמורק במסגרת גביע הטוטו. שבוע לאחר מכן הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–2 נגד הפועל בני לוד. ב-11 באוקטובר 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הלאומית בהפסד 0–1 להפועל ראשון לציון.

בינואר  הושאל להפועל אום אל-פחם עד לסיום העונה, ובסיומה האריך את חוזהו בקבוצה לעונה נוספת. ב-28 בדצמבר 2021 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה בניצחון 1-2 נגד סקציה נס ציונה. ב-28 בינואר 2022 קיבל כרטיס אדום בהפסד 2–3 להפועל פתח תקווה.

בקיץ  הושאל לעירוני קריית שמונה מליגת העל. ב-9 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 2-2 נגד בני סכנין במסגרת גביע הטוטו בו גם הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה. ב-22 באוגוסט 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל בניצחון 0–2 נגד סקציה נס ציונה. בסיום העונה, ירדה קריית שמונה לליגה הלאומית אך למרות זאת נשאר במועדון ויה שותף לחזרה של הקבוצה לליגת העל עונה לאחר מכן.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:בלמי כדורגל ישראלים
קטגוריה:קשרי כדורגל ישראלים
קטגוריה:רמת גן: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני הפועל רמת גן
קטגוריה:כדורגלני הפועל אום אל-פחם
קטגוריה:כדורגלני עירוני קריית שמונה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-2000
קמי ראזה

**קמי ראזה** (בצרפתית: **Camille Razat**, נולדה ב־1 במרץ 1994) היא שחקנית ודוגמנית צרפתייה. היא התפרסמה בתפקיד קמי בסדרה "אמילי בפריז", בתפקיד ליה מורל בסדרה *The Disappearance* , בתפקיד סלומה בסדרה *Capitaine Marleau*  ובתפקיד המכשפה בסדרה "נרו".

## ביוגרפיה
ראזה נולדה בסן־ז'אן  שבגארון עילית שבצרפת. היא למדה בבית הספר התיכון סן־סרנין  בטולוז. החלה את קריירת הדוגמנות שלה בגיל 16.

למדה משחק בבית הספר *Cours Florent*  בפריז.

תפקיד הפריצה של ראזה בצרפת כשחקנית היה בתפקידה כקפריס בסרט *Paris Pigalle* . תפקיד הבכורה שלה על בימת התיאטרון היה ב־2018 בהצגה *Le Vieux Juif Blonde* ("היהודי הזקן הבלונדיני") מאת אמנדה סארס  ובבימוי פולקר שלנדורף , בה גילמה צעירה שנכנס בה דיבוק משונה – היא מתחילה להתנהג כמו קשיש ניצול שואה. בריאיון שהעניקה לאתר וואלה ב־2022 אמרה לאבנר שביט: .

ב־2020 לוהקה לסדרת הלהיט של נטפליקס "אמילי בפריז". ראזה קנתה לעצמה שם בין־לאומי אחרי שכיכבה בסדרה, בה גילמה את בת זוגו הצרפתייה של גבריאל (לוקאס בראבו), מושא האהבה של הגיבורה אמילי (לילי קולינס). לאחר ארבע עונות מצליחות, הודיעה ראזה שלא תמשיך לעונה חמישית. בריאיון שהעניקה ב־2025 לנועם כהן מ־N12 לרגל צאת הסרט "הפסנתרניות", הסבירה שהתפקיד ב"אמילי בפריז" סגר בפניה דלתות מבחינת ליהוק, למשל לתפקידי דרמה, משום שהפכה מזוהה מדי עם הדמות והסדרה. , אמרה. ב־2021, לאחר הצלחתה ופרסומה בעונה הראשונה של "אמילי בפריז", מונתה כ"שגרירה בין־לאומית" של "לוריאל פריז". 

ב־2025 שיחקה באחד התפקידים הראשיים (המכשפה) בסדרת הדרמה־פנטזיה של נטפליקס "נרו".

## פילמוגרפיה
### טלוויזיה

### קולנוע

### וידאו קליפ

## קישורים חיצוניים

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה צרפתיות
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1994
קטגוריה:צרפתיות שנולדו ב-1994
הצהרת בבל

ממוזער|הצהרת בבל
**הצהרת בבל** פורסמה על ידי מושל איווה, ויליאם ל. הרדינג, ב-23 במאי 1918. הרדינג אימץ רגשות אנטי-גרמניים בעקבות מלחמת העולם הראשונה בצורה יותר עמוקה מאשר מושלים מכל מדינה אחרת.

על פי ההכרזה, "אנגלית לבדה תהיה השפה החוקית בבתי ספר ציבוריים או פרטיים, בשיחה פומבית, ברכבות, בטלפון, בכל הישיבות ובכל הטקסים הדתיים."

ההכרזה בוטלה ב-4 בדצמבר 1918.

## ביבליוגרפיה
* Frese, Stephen J. "Divided by a Common Language: The Babel Proclamation and its Influence in Iowa History," *The History Teacher* November 2005 (13 August 2007).

## הערות שוליים

קטגוריה:איווה: היסטוריה
קטגוריה:בעקבות מלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:1918 בארצות הברית
הולנדית פלה

**הולנדית פלה**, הידועה גם בשם **הולנדית איווה**, היא ניב של השפה ההולנדית המדוברת בפלה , איווה.

מקורותיה של הולנדית פלה החלו עם הגירת קבוצה של 800 מתיישבים הולנדים תחת הנהגתו של המטיף הפרוטסטנטי הכומר () ה.פ. שולטה בשנת 1847.

בשנת 1860 יצא לאור לראשונה ה"פלה ויקבלד" (Pella Weekblad) - העיתון השבועי הראשון בהולנדית-פלה. העיתון המשיך להתפרסם מדי שבוע עד 1941.

השימוש בשפה הושפע קשות מהצהרת בבל השנויה במחלוקת של המושל ויליאם ל. הרדינג משנת 1918, שאסרה על דיבור בשפות שאינן אנגלית בציבור.

דוברים חלקיים של הניב תועדו לאחרונה בשנת 2011.

## הערות שוליים

קטגוריה:שפות
קטגוריה:הולנדית
קטגוריה:איווה
פרימן ווקר

**פרימן ווקר** (באנגלית: **Freeman Walker**; 25 באוקטובר 1780 – 23 בספטמבר 1827) היה פוליטיקאי אמריקאי, אשר כיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם ג'ורג'יה.

## ביוגרפיה
ווקר נולד ב-25 באוקטובר 1780 בצ'ארלס סיטי שבווירג'יניה, ולמד בבתי הספר הציבוריים. בשנת 1797 עבר לאוגוסטה שבג'ורג'יה.

ווקר למד משפטים, הוסמך לעריכת דין בשנת 1803, והחל לעסוק כעורך דין באוגוסטה. בין השנים 1807 ל-1811 כיהן כחבר בבית הנבחרים של ג'ורג'יה, ובשנים 1818 ו-1819 כיהן כראש עיריית אוגוסטה. הוא נבחר כחבר המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית לסנאט של ארצות הברית כדי למלא את המושב שהתפנה בעקבות התפטרותו של ג'ון פורסיית', וכיהן בתפקיד מ-6 בנובמבר 1819 עד 6 באוגוסט 1821, אז התפטר. בשנת 1823 כיהן שוב כראש עיריית אוגוסטה. ווקר נפטר באוגוסטה ב-23 בספטמבר 1827 ונקבר בבית הקברות של משפחת ווקר.

בנו של פרימן ווקר היה מייג'ור גנרל ויליאם ה. ט. ווקר מצבא הקונפדרציה, ששירת במלחמת האזרחים האמריקנית.

מחוז ווקר, ג'ורג'יה, נקרא על שם הסנאטור פרימן ווקר.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מג'ורג'יה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1780
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1827
כל הידיים למשאבות

**כל הידיים למשאבות** (באנגלית: **All Hands to the Pumps**) הוא ציור שמן מאת האמן הבריטי הנרי סקוט טיוק, שצויר בשנים 1888–1889. היצירה מתארת צוות של מלחים הנאבקים להציל ספינה ששטה בלב סערה, ונחשבת לאחת מיצירותיו הבולטות של טיוק בז'אנר הציור הימי. הציור שמור באוסף הקבוע של גלריית טייט בלונדון.

## תיאור היצירה
הציור מתאר ספינת מפרש שספגה נזק חמור במהלך סערה בים. המלחים שעל סיפונה נראים בעודם שואבים מים במשאבות יד כדי למנוע את טביעתה. הסצנה מצוירת בריאליזם דרמטי, כאשר גלי הים, הביגוד הרטוב והתאורה היוצרת קונטרסטים חדים – יוצרים תחושת דחיפות ומאמץ קולקטיבי.

טיוק עבד על היצירה על סיפונה של בריגנטינה צרפתית ישנה בשם *Julie*, שעגנה בנמל פאלמות'  שבקורנוול.

## תהליך היצירה
במכתב לאמו מיום 27 בספטמבר 1888, תיאר טיוק את תוכניותיו לציור כ"מאמץ גדול", וציין כי בכוונתו לכלול בו עשר דמויות, אך לבסוף צייר רק שבע. הקטנת מספר הדמויות אפשרה לו להגדיל את קנה המידה של כל אחת ולמקד את ההבעה הגופנית של הדמויות. הציור הושלם עד אמצע מרץ 1889.

## רקע אמנותי
הנרי סקוט טיוק נולד וגדל בפאלמות', והחל את לימודיו האמנותיים בלונדון ובפריז. בשנת 1885 עזב את לונדון וחזר להתגורר בקורנוול, בהשפעת אסכולת ניולין – קבוצת ציירים שהתמחו בעבודה באוויר הפתוח ובתיאור חיי היום-יום של דייגים, חקלאים ומלחים.

בעוד טיוק נודע בעיקר בזכות ציוריו של נערים וגברים צעירים בעירום חלקי, בציורים טבעיים על רקע חופי קורנוול, הוא עסק גם בנושאים ימיים בעלי אופי דרמטי, כמו "כל הידיים למשאבות".

## פרשנות וביקורת
חוקרים בני זמננו נוטים לקרוא את הציור כשילוב של ריאליזם ימי עם תמות רגשיות ואישיות יותר. לפי פרשנות שמופיעה במחקר The Utopia of Inverts: Henry Scott Tuke, ייתכן שאחת הדמויות בציור – המלח בצד שמאל האוחז בידית המשאבה – היא דיוקן עצמי של טיוק. הדמות מתוארת כשלובשת חולצה לבנה ספוגה במים וכוללת את תווי פניו של האמן, כולל שפמו וכובעו המוכר.

לפי פרשנות זו, הטמעת דמותו של האמן בציור מבטאת כמיהה רגשית ובלתי מושגת לדוגמן הקבוע שלו, ג'ק רולינג. הקשר בין השניים מתואר כ"אהבה דחויה", שמקבלת ביטוי דרך הדינמיקה בציור – רולינג ממוקם בצד ימין של התמונה כמלח כמעט בלתי מובחן, אולי אדיש לנוכחותו של טיוק.

המחקר מצביע גם על סמלים חזותיים טעונים: השיער המתנפנף של רולינג מזכיר את הכובע הפריגי (סמל מהפכני), שמופיע גם ביצירתו של אז'ן דלקרואה "החירות מובילה את העם" (1830), ומרמז על רעיון של התנגדות לגורל או של חירות פנימית. כמו כן, המנוף הארוך של המשאבה בציור נתפס כ"גשר סמלי" בין טיוק לרולינג – חיבור פיזי ואמנותי שמדגיש את המרחק הרגשי ביניהם.

הסערה בציור נתפסת, לפי הקריאה הזאת, גם כמטאפורה למאבק הפנימי של טיוק בין תשוקותיו לבין מגבלות התקופה. אהבתו, כותב החוקר, "לעולם אינה מתממשת, ולפיכך נוגעת ללב אף יותר."

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורים ימיים
קטגוריה:הנרי סקוט טיוק: ציורים
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:גלריית טייט
שלמה דייטש

הרב **שלמה דייטש** (תקע"ג, סרדהלי – ז' בשבט תר"מ, נייטרא) היה אב"ד נייטרא ואחר כך איפולשאג (כיום שאהי, בסלובקיה), מתלמידי החתם סופר, מחשובי רבני הונגריה במחצית הראשונה של המאה ה־19, ומייסד ישיבה בנייטרא.

## קורות חייו
נולד בשנת תקע"ג בעיר סרדהלי (דונאיסקה סטרדה) שבהונגריה, לאביו ר' אברהם ולאמו חנה. למד תחילה אצל רב העיר, רבי אהרן סודיטץ-ביכלר, ולאחר מכן היה מתלמידיו של הגאון רבי יהודה אסאד. בהמשך למד בישיבת החתם סופר בפרשבורג, והיה לאחד מתלמידיו החביבים.

בשנת תקצ"א (1831) נישא לשיינדל, בתו של ישעיה ווייס מנייטרא, והתיישב ליד חותנו שם, ועסק במסחר לפרנסתו. לאחר שירד מנכסיו, נענה לבקשת בני העיר וקיבל עליו את הרבנות בנייטרא, שם גם ייסד ישיבה. הוא נודע כרב חריף ובקי בתורה, וכמנהיג קהילה תקיף וענוותן כאחד.

בסביבות שנת תרי"א (1851) עבר לכהן כרב העיר איפולשאג (כיום שאהי), ושימש שם במשך עשרים שנה. בשנת תרל"א (1871), לאחר שקהילת נייטרא נפלגה לשני מחנות, נקרא לשוב לשם ולכהן ברבנות אחת הקהילות, בעוד שהקהילה השנייה בחרה ברב יוסף העניג.

הרב דייטש ניהל מכתבי תורה עם גדולי דורו, ביניהם: רבי יהודה אסאד, רבי מרדכי זאב איטינגא, רבי יוסף שאול נתנזון, רבי אברהם שמואל בנימין סופר (הכתב סופר).

הוא נודע כלמדן חריף, בעל סגנון ברור ודקדוקי, והיה מורה דרך לרבים מרבני הונגריה הצעירים.

## פטירתו והספדים

נפטר ביום ז' בשבט תר"מ (1880), בעיר נייטרא. הלווייתו הייתה רבת משתתפים — לפי המתואר השתתפו בה כשלושת אלפים איש. נספד בהתרגשות על ידי רבי חזקיה פייבל פלויט ועל ידי רבי שמעון סידאן מטירנוי.

## מתלמידיו

מישיבתו יצאו תלמידים רבים, שחלקם כיהנו כרבנים חשובים בקהילות הונגריה:

*רבי מנחם דייטש – אב"ד פאלאנקא
*רבי ברוך אקפלד – אב"ד טשוז
*רבי יעקב חיים פליישמן – אב"ד זשאמבעק
*רבי יונה צבי בערנפעלד – אב"ד דברצין
*רבי ישראל חיים קצבורג
*רבי מרדכי פונפדר – אב"ד בעקעש
*רבי משה פורהאנד – אב"ד מאקאווא
*רבי שאול בראך – רבה של קאשוי

## לקריאה נוספת
*"עלי זיכרון", עלה 58, ט"ו חשוון, תשפ"ב, עמ' טז-לח

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:רבנים הונגרים
קטגוריה:ראשי ישיבה הונגרים
קטגוריה:ילידי 1813
קטגוריה:נפטרים ב-1880
קטגוריה:תלמידי החתם סופר
נבחרת שוודיה בכדורגל עד גיל 23

**נבחרת שוודיה בכדורגל עד גיל 23** מייצגת את שוודיה בתחרויות כדורגל של המשחקים האולימפיים. בעבר השתתפה באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 23. היא מנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל הפולנית.

## היסטוריה
נבחרת ספרד בכדורגל עד גיל 23 הוקמה בסוף שנות ה-60 של המאה ה-20 לקראת תחילת משחקי כדורגל לגיל זה במסגרת UEFA. 

## אליפות אירופה עד גיל 23
משחקי אליפות אריופה עד גיל 23 התקיימו במחצית הראשונה של שנות ה-70 של המאה ה-20. בתחרות הראשונה שנערכה בשנים 1970/1972 הנבחרת הפסידה בשלב רבע הגמר. באליפות השנייה 1972/1974 והשלישית הנבחרת נשרה בשלב הבתים. 

## משחקים אולימפיים
לקראת תחרות הכדורגל באולימפיאדת ברצלונה, החליטה פיפ"א כי הנבחרות ישתתפו עם כדורגלנים בני 23 ומטה. נבחרת שוודיה סיימה את התחרות בשלב רבע הגמר. 

הנבחרת מתבססת על נבחרת שוודיה בכדורגל עד גיל 21 שמשחקת באליפות אירופה לגילה. תחרות זו מהווה תחרות העפלה לאולימפיאדה שמתרחשת שנתיים לאחר אליפות אירופה. בהתאם להחלטת פיפ"א ניתן לכלול במשחקים אולימפיים עד 3 כדורגלנים בגיל מעל ל-23.

### השתתפות באולימפיאדות

### כדורגלני חיזוק
בהתאם להחלטת פיפ"א ניתן לכלול במשחקים אולימפיים עד 3 כדורגלנים בגיל מעל ל-23.

* 2016 - אלכסנדר מילושביץ', אסטריט איידרביץ', אבדול חלילי

## קישורים חיצוניים
* נתונים מאתר transfermarkt
* נתונים מאתר globalsport

## הערות שוליים

שוודיה
קטגוריה:שוודיה: כדורגל
לגו נסיכות דיסני: הנבלים מתאחדים

**לגו נסיכות דיסני: הנבלים מתאחדים** (באנגלית: **Lego Disney Princess: Villains Unite**) הוא ספיישל טלוויזיוני מונפש אמריקאי, שמבוסס על זיכיון המדיה "נסיכות דיסני". הספיישל הזה משלב כמה נסיכות מסרטים שונים שהופקו על ידי אולפני ההנפשה של וולט דיסני, שזהו השני שמבוסס על הזיכיון לאחר "לגו נסיכות דיסני: טירת ההרפתקאות". הספיישל הופק על ידי קבוצת לגו בשיתוף עם אטומיק קרטונס. הספיישל בוים על ידי רנדי רודריגז וג'ייק וילקינסון על פי תסריט שנכתב על ידי רייצ'ל ויין. הספיישל יצא בשירות הסטרימניג דיסני+ בכל רחבי העולם ב-25 באוגוסט 2025 (כולל בישראל בדיבוב עברי). ב-7 בנובמבר של אותה השנה הספיישל שודר גם בערוץ דיסני ישראל.  

## תקציר העלילה
גסטון מנסה ליצור צוות של רשעים כדי להשתלט על הממלכה.

## מדבבים
בימוי הדיבוב והפקתו נעשו על ידי ענת ניב וענבר שטגר עזרא.

## הפצה
הספיישל יצא באופן בלעדי בדיסני+ ב-25 באוגוסט 2025.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:לגו
קטגוריה:נסיכות דיסני
קטגוריה:ספיישלים טלוויזיוניים אמריקאים
תומאס קוב

**תומאס ויליס קוב** (באנגלית: **Thomas Willis Cobb**; 1784 – 1 בפברואר 1830) היה פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית וכסנאטור מטעם ג'ורג'יה.

## ביוגרפיה

קוב נולד בשנת 1784 במחוז קולומביה שבג'ורג'יה. הוא למד לימודים קדם-אקדמאיים, למד משפטים, התקבל ללשכת עורכי הדין, והחל לעסוק בעריכת דין בעיר לקסינגטון שבמדינה.

לאחר מכן עבר לעיר גרינסבורו ונבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית בקונגרסים ה־15 וה־16, וכיהן מ־4 במרץ 1817 עד 3 במרץ 1821. הוא לא נבחר מחדש לקונגרס ה־17, אך נבחר שוב לקונגרס ה־18 וכיהן מ־4 במרץ 1823 עד 6 בדצמבר 1824, אז התפטר לאחר שנבחר לסנאט של ארצות הברית. במהלך כהונתו בקונגרס ה־18 שירת כיו"ר ועדת ההוצאות הציבוריות. הוא נבחר לסנאט כדי למלא את מקומו של ניקולס וייר שנפטר, וכיהן מ־6 בדצמבר 1824 עד התפטרותו בשנת 1828. בעיתונות נכתב באוגוסט 1828 כי הוא "ככל הנראה יתפטר", ואכן מחליפו, אוליבר פרינס, נכנס לתפקיד בנובמבר אותה שנה.

קוב כיהן גם כשופט בבית המשפט העליון של מדינת ג'ורג'יה. הוא נפטר בעיר גרינסבורו ב-1 בפברואר 1830. מחוז קוב (Cobb County) בג'ורג'יה נקרא על שמו, ובירת המחוז, העיר מרייטה (Marietta), נקראה על שם אשתו, מרי. 

הוא היה בעל עבדים ובן דודם של שני גנרלים בצבא הקונפדרציה – תומאס ריד רוטס קוב והאוול קוב.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מג'ורג'יה
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מג'ורג'יה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1784
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1830
ניקולס וייר

**ניקולס וייר** (באנגלית: **Nicholas Ware**; 16 בפברואר 1776 – 7 בספטמבר 1824) היה פוליטיקאי אמריקאי, אשר כיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם ג'ורג'יה.

## ביוגרפיה
וייר נולד ב-16 בפברואר 1776 במחוז קרוליין שבווירג'יניה, ולאחר מכן עבר עם הוריו לאדג'פילד בקרוליינה הדרומית, ומספר שנים לאחר מכן עברו שוב לאוגוסטה שבג'ורג'יה. הוא קיבל חינוך אנגלי מקיף ולמד רפואה. לאחר מכן למד משפטים באוגוסטה וכן בבית הספר למשפטים בליצ'פילד, קונטיקט. הוא התקבל ללשכת עורכי הדין והחל לעסוק בעריכת דין באוגוסטה.

בין השנים 1808–1811 ובשנים 1814–1815 כיהן וייר כחבר בבית הנבחרים של ג'ורג'יה. בשנת 1819 נבחר לראש עיריית אוגוסטה וכיהן בתפקיד עד 1821. באותה שנה בחר בו בית המחוקקים של ג'ורג'יה לסנאט של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית (ולאחר מכן כ"רפובליקני קרופורדיאני") כדי למלא את המושב שהתפנה בעקבות התפטרותו של פרימן ווקר. הוא כיהן בתפקידו מה־10 בנובמבר 1821 ועד מותו בעיר ניו יורק ב-7 בספטמבר 1824. הוא נקבר מתחת לאגף כנסיית גרייס (Grace Church).

וייר היה בעל מטעים ובעל עבדים. במפקד האוכלוסין של 1820 נמנו בבעלותו 62 עבדים, והיו לו אדמות נרחבות סמוך לעיר אוגוסטה. הוא פיתח את אחוזתו לגידול כותנה – הגידול החקלאי העיקרי של הדרום העמוק בתקופה שלפני מלחמת האזרחים.

הוא נישא לסוזן ברוקס סאבאג', ולזוג נולדו שני ילדים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מג'ורג'יה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1776
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1824