open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אלשנדרה פנטרה

**אלשנדרה מנואל פנטרה קורייה** (בפורטוגזית: **Alexandre Manuel Penetra Correia**; נולד ב-9 בספטמבר 2001 בוויסאו שבפורטוגל) הוא כדורגלן פורטוגזי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת א.ז. אלקמאר מליגת העל ההולנדית.

## קריירת מועדונים
פנטרה גדל במחלקות הנוער של אוס פסטיניאס, CB ויסאו, בנפיקה ליסבון ופמליקאו. הוא ערך 59 הופעות ליגה בקבוצה הבוגרת של פמליקאו במסגרת ליגת העל הפורטוגלית, בהן הבקיע שלושה שערים.

ב-24 ביולי 2023 חתם פנטרה על חוזה לחמש שנים בא.ז. אלקמאר מליגת העל ההולנדית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים פורטוגזים
קטגוריה:בלמי כדורגל פורטוגזים
קטגוריה:כדורגלני פמליקאו
קטגוריה:כדורגלני א.ז. אלקמאר
קטגוריה:פורטוגזים שנולדו ב-2001
אורינין

**אורינין** (באוקראינית וברוסית: **Оринин**; בפולנית: **Orynyn**; ביידיש: **אָריניען**) הוא כפר במחוז חמלניצקי באוקראינה. הכפר נמצא בחבל פודוליה ושוכן על גדות נהר ז'בנצ'יק .

## היסטוריה
הכפר קיבל זכויות מגדבורג בתקופת שלטונו של ולדיסלב השלישי, מלך פולין והונגריה, בסביבות 1440.

מהמאה ה-16 האזור היה תחת שליטת האיחוד הפולני-ליטאי, למעט תקופה של שלטון האימפריה העות'מאנית במסגרת איילט פודוליה בין 1672 ו-1699. לאחר חלוקת פולין ב-1793 האזור עבר לידי האימפריה הרוסית.

לאחר מלחמת העולם הראשונה ומלחמת האזרחים הרוסית האזור עבר לידי ברית המועצות. ביולי 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, כוחות גרמניה הנאצית כבשו את הכפר במסגרת מבצע ברברוסה. הוא שוחרר על ידי הצבא האדום ב-25 במרץ 1944.

## הקהילה היהודית
ההתיישבות היהודית במקום החלה בסוף המאה ה-16 אך הוחרבה בגזרות ת"ח–ת"ט (1648). הקהילה הוקמה מחדש בהמשך ובתקופת השלטון העות'מאני היהודים אף היו רוב התושבים.

לאורך המאה ה-19 הקהילה גדלה ונבנו מספר בתי כנסת ומוסדות יהודיים. ב-1897 התגוררו באורינין 2,112 יהודים (42% מכלל האוכלוסייה).

היהודים סבלו רבות בתקופת מלחמת העולם הראשונה ולאחריה: ב-1914 התרחש פוגרום עם נזק רב לרכוש, לאחר מכן היהודים הואשמו בריגול וגורשו זמנית מאורינין וכשחזרו בסוף המלחמה סבלו מפוגרומים נוספים, בפרט אחד במסגרת פרעות פטליורה בו נהרגו 40 יהודים. ב-1926 האוכלוסייה הצטמצמה ל-1,797 יהודים.

ערב מלחמת העולם השנייה התגוררו באורינין 1,508 יהודים. עד הכיבוש הגרמני ביולי 1941 מיעוט מיהודים גויס לצבא האדום או הצליח להימלט מזרחה, אך לפחות 1,300 יהודים נותרו.

באוגוסט הגיעו לכפר כמה מאות יהודים מהונגריה וזקרפטיה, לאחר שההונגרים גירשו יהודים חסרי אזרחות הונגרית (בעוד רוב היהודים ההונגרים נשלחו לקמניץ-פודולסקי ונרצחו במהלך הטבח בקמניץ-פודולסקי). היהודים ההונגרים ניסו להשתלב ולהתפרנס בעבודות חקלאיות, אך כעבור שבועות ספורים הם נאספו ונלקחו לבור הריגה, בו נרצחו כ-250 איש ורק בודדים הצליחו להימלט בלי להיתפס.

כעבור זמן קצר הגרמנים החלו לפעול גם נגד היהודים המקומיים - הוטל עליהם לשאת טלאי צהוב ולמסור לשלטון הגרמני חפצים יקרי ערך, נאסר עליהם לצאת מגבולות הכפר או להיות בקשר עם שכניהם הלא-יהודים (ובכך הוקם מעין גטו פתוח) וחלקם אולצו להשתתף בעבודות כפייה. במהלך קיץ 1942 היהודים כונסו, ומתוכם הופרדו כ-250 יהודים כשירים ובעלי מלאכה שנותרו באורינין ונשלחו כעבור מספר שבועות לגטו בקמניץ-פודולסקי (שרוב יושביו נרצחו באוקטובר באותה שנה). ליתר היהודים, כ-1,000, נאמר שהם נשלחים לקמניץ-פודולסקי אך בעקבות שמועות על טבח יהודי הכפר הקרוב ליאנצקורון (כיום: זריצ'נקה) הם הבינו שצפוי להם גורל דומה. בפועל הם נשלחו לבור הריגה בקרבת הכפר ז'רדיה  ושם הם אולצו להתפשט ונורו, למעט אחד שהצליח להימלט וקיבל סיוע מכפריים מקומיים.

## קישורים חיצוניים

* 
* מידע על העיירה אורינין באתר JewUA 
* אורינין, באתר האנציקלופדיה ליהדות רוסיה  
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מחוז חמלניצקי: יישובים
קטגוריה:מחוז חמלניצקי: עיירות יהודיות
כבר אחרי חצות – אוסף שירי אהבה

"**כבר אחרי חצות – אוסף שירי אהבה**" הוא אלבום האוסף השביעי של הזמרת הישראלית אילנית. את האלבום הוציאה בשנת 1994 לאור חברת התקליטים הד ארצי על גבי תקליטור בקטלוג 15684. הוא קרוי על שם השיר "כבר אחרי חצות", שיצא לאור עוד כשהייתה חלק מהצמד המוזיקלי אילן ואילנית.

## רשימת רצועות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי אוסף של אילנית
קטגוריה:אלבומי אוסף בעברית
קטגוריה:אלבומי חברת הד ארצי
פרידריך הונד

[שמאל|ממוזער|237x237px|מימין לשמאל: [מקס בורן, ורנר הייזנברג ופרידריך הונד, 1966]]
**פרידריך הרמן הונד** (בגרמנית: **Friedrich Hermann Hund** ; פברואר 1896 – 31 במרץ 1997) היה פיזיקאי גרמני מקרלסרוהה הידוע בעבודתו על אטומים ומולקולות.

## קריירה

לאחר לימודיו במתמטיקה, פיזיקה וגאוגרפיה באוניברסיטת מרבורג ובגטינגן, עבד כמרצה פרטי לפיזיקה תאורטית בגטינגן (1925), פרופסור באוניברסיטת רוסטוק (1927), אוניברסיטת לייפציג (1929), אוניברסיטת פרידריך שילר בינה (1946), אוניברסיטת גתה בפרנקפורט (1951) ומ-1957 שוב באוניברסיטת גטינגן. בנוסף, הוא שהה בקופנהגן (1926) עם נילס בוהר והרצה על האטום באוניברסיטת הרווארד (1928). הוא עבד עם פיזיקאים מוערכים כמו ארווין שרדינגר, פול דיראק, ורנר הייזנברג, מקס בורן וולתר בותה. באותו זמן, הוא היה עוזרו של בורן, ועבד על פרשנות קוונטית של פס ספקטרום  של מולקולות דו-אטומיות. הוא פרסם יותר מ-250 מאמרים בסך הכל. הונד תרם תרומה מרכזית לתורת הקוונטים - במיוחד בנוגע למבנה האטום והספקטרום המולקולרי.

בניגוד להייזנברג, הוא לא היה מעורב בפרויקט הגרעין של גרמניה הנאצית במלחמת העולם השנייה. כאשר הייזנברג נסע לברלין בשנת 1942, הונד השתלט על המנהל במכון לפיזיקה של לייפציג. בשנת 1943, זמן קצר לפני פסקואל יורדן, הוא קיבל את מדליית מקס פלאנק, הפרס הגבוה ביותר לפיזיקה תאורטית של החברה הפיזית הגרמנית, שלא הוענקו מאז 1939. לאחר המלחמה הוא הפך לפרורקטור בלייפציג בשנת 1945. כאשר צבא ארצות הברית נסג מגרמניה בסוף יוני 1945, פרופסורים רבים נלקחו במשאיות. הונד מצא זאת על פי רישומיו כ"שליחה לעבדות". הוא זעם בטענה כי "פרופסורים הוחלפו כמו חלקי מכונה". הוא הסתתר כדי לא להיות מועבר למחסן בגרמניה המערבית.

בשנת 1946 הפך הונד לפרופסור באוניברסיטת ינה. על פי הצהרותיו, הוא רצה להימנע מלבזבז את שארית חייו בבניית מכון חדש לפיזיקה בלייפציג. בניגוד ללייפציג, המכון בינה לא נהרס ועבדו בו עוד עמיתים.

רוברט ס. מוליקן, שזכה בפרס נובל לכימיה לשנת 1966 לתאוריית המסלול המולקולרי, הכריז תמיד על ההשפעה הגדולה שהייתה לעבודתו של הונד בעצמו ושהוא היה חולק בשמחה את פרס נובל עם הונד. מתוך הכרה בחשיבות התרומות של הונד, תאוריית המסלול המולקולרי מכונה לעיתים קרובות בתור תאוריית הונד-מוליקן. עקרון הריבוי המקסימלי של הונד נקרא גם כן על שמו, ובשנת 1926 גילה הונד את מה שנקרא אפקט המנהרה או מנהור קוונטי.

הונד היה חבר באקדמיה הבינלאומית למדע מולקולרי קוונטי.

## חיים אישיים

הוא נישא למתמטיקאית אינגבורג סיינשה (1905–1994) ב-17 במרץ 1931. למשפחה נולדו שישה ילדים: השחמטאי והמתמטיקאי גרהרד הונד (נ' 1932), דיטריך (1933–1939), אירמגארד (נ' 1934), מרטין (1937–2018), אנדראס (נ' 1940) וארווין (1941–2022). ברברה הונד המחזיקה בדרגת רב-אמן בשחמט (נ' 1959) והשחמטאית איזבל הונד (ילידת 1962) הן נכדותיו.

פרידריך הונד נפטר ב-31 במרץ 1997 ונקבר במינכן.

## מורשת
בנוסף לכבוד הרב שניתנו לו, הפך פרידריך הונד לאזרח כבוד של ינה/סאלה, ועל שמו נקרא רחוב בינה. ביוני 2004, חלק מבניין חדש של המחלקה לפיזיקה בגטינגן קיבל את הכתובת Friedrich-Hund-Platz 1. אותו שם נבחר עבור המכון לפיזיקה תאורטית באוניברסיטת גטינגן.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פיזיקאים גרמנים
קטגוריה:זוכי מדליית מקס פלאנק
קטגוריה:סגל אוניברסיטת גטינגן
קטגוריה:סגל אוניברסיטת לייפציג
קטגוריה:סגל אוניברסיטת רוסטוק
קטגוריה:גרמנים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1896
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1997
אמיל הולם

**אמיל אלפונס הולם** (בשוודית: **Emil Alfons Holm**; נולד ב-13 במאי 2000 בגטבורג שבשוודיה) הוא כדורגלן שוודי המשחק בעמדת המגן הימני בקבוצת יובנטוס מהסרייה א' ובנבחרת שוודיה.

## קריירת מועדונים
הולם גדל במחלקות הנוער של אנברגס IF וגטבורג. הוא ערך 37 הופעות ליגה בקבוצה הבוגרת של גטבורג במסגרת ליגת העל השוודית, בהן הבקיע שני שערים.

ב-27 בינואר 2021 חתם הולם בסנריוסקה פודבול מליגת העל הדנית. ב-26 באוגוסט 2021 חתם בספציה מהסרייה א', והושאל בחזרה לסנריוסקה פודבול לעונת . בסך הכל ערך 39 הופעות ליגה בסנריוסקה פודבול, בהן הבקיע ששה שערים.

בעונת 2022/2023 שיחק הולם בספציה במסגרת הסרייה א'. הוא ערך 20 הופעות ליגה בעונה זו, בהן הבקיע שער אחד.
## קריירה בינלאומית
ב-16 בנובמבר 2022 ערך הולם את הופעת הבכורה שלו בנבחרת שוודיה, בניצחון 2-1 על נבחרת מקסיקו במשחק ידידות.

## תארים
;גטבורג
* הגביע השוודי (1): 2019/2020
'''אטאלנטה'''

* הליגה האירופית: 2023/2024

;בולוניה 
* הגביע האיטלקי: 2024/2025 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים שוודים
קטגוריה:מגני כדורגל שוודים
קטגוריה:גטבורג: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני גטבורג
קטגוריה:כדורגלני סנריוסקה פודבול
קטגוריה:כדורגלני ספציה
קטגוריה:כדורגלני אטאלנטה
קטגוריה:כדורגלני בולוניה
קטגוריה:כדורגלני יובנטוס
קטגוריה:כדורגלני נבחרת שוודיה
קטגוריה:ספורטאים שוודים באיטליה
קטגוריה:ספורטאים שוודים בדנמרק
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-2000
תומאש צ'וואנצ'ארה

**תומאש צַ'ווָאנְצַ'ארַה** (בצ'כית: **Tomáš Čvančara**; נולד ב-13 באוגוסט 2000 בצ'כיה) הוא כדורגלן צ'כי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת אנטליהספור מליגת העל הטורקית, בהשאלה מבורוסיה מנשנגלדבך ובנבחרת צ'כיה.

## קריירת מועדונים
צ'וואנצ'ארה גדל במחלקות הנוער של סלביה פראג, פ.ק. יבלונץ ואמפולי. הוא ערך 24 הופעות ליגה במדי הקבוצה הבוגרת של פ.ק. יבלונץ במסגרת ליגת העל הצ'כית, בהן הבקיע ששה שערים. בנוסף, הושאל מהמועדון לסלבוי וישהראד מליגת המשנה הצ'כית, במדיה ערך 21 הופעות ליגה והבקיע 13 שערים, ולאופבה מליגת העל הצ'כית, במדיה ערך עשר הופעות ליגה.

ב-20 בדצמבר 2021 חתם צ'וואנצ'ארה בספרטה פראג מליגת העל הצ'כית. הוא שיחק במועדון במשך עונה וחצי, בהן ערך 39 הופעות ליגה והבקיע 19 שערים.

ב-14 ביולי 2023 חתם צ'וואנצ'ארה על חוזה לחמש שנים בבורוסיה מנשנגלדבך מהבונדסליגה. ב-11 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 7-0 על ברזנביק במסגרת הסיבוב הראשון של הגביע הגרמני לעונת . במשחק זה הבקיע את צמד שערי הבכורה שלו במועדון.

ב-26 ביולי 2025 הושאל לעונה אחת לאנטליהספור מליגת העל הטורקית.

## קריירה בינלאומית
ב-24 במרץ 2023 ערך צ'וואנצ'ארה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת צ'כיה, בניצחון 3-1 על נבחרת פולין במסגרת מוקדמות יורו 2024. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת.

## תארים
;ספרטה פראג
* אליפות צ'כיה (1): 2022/2023

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים צ'כים
קטגוריה:חלוצי כדורגל צ'כים
קטגוריה:כדורגלני ספרטה פראג
קטגוריה:כדורגלני בורוסיה מנשנגלדבך
קטגוריה:כדורגלני נבחרת צ'כיה
קטגוריה:כדורגלני פ.ק. יבלונץ
קטגוריה:כדורגלני אנטליהספור
קטגוריה:צ'כים שנולדו ב-2000
הנסיך וסינדרלה

**הנסיך וסינדרלה** (בנורווגית: **Tre nøtter til Askepott**) הוא סרט הרפתקאות ופנטזיה נורווגי משנת 2021.

הסרט הוקרן בבכורה במקור ב-12 בנובמבר 2021. בישראל הסרט הוקרן בבכורה בדיבוב עברי ב-20 ביולי 2023.

## עלילה
מאז מות אביה, סינדרלה טובת הלב והאמיצה חיה עם אמה החורגת ואחותה החורגת דורה שמתייחסות אליה כמו משרתת. במהלך אחת הבריחות היומיות שלה ליער, סינדרלה מונעת מזוג נערים לצוד חיות בר. סינדרלה לא יודעת שאחד הנערים הוא הנסיך החתיך של הממלכה. הנסיך וסינדרלה מרגישים משהו מיוחד בקשר הקצר שנוצר ביניהם. הנסיך, כמו סינדרלה אוהב לברוח אל הטבע, ומסרב בכל תוקף ללכת בדרך שמתכנן לו אביו המלך. בנשף המלכותי הבא מתכנן המלך למצוא לנסיך את הכלה המיועדת. בינתיים בביתה של האם החורגת, האם ובתה מתכננות את השתתפותם בנשף, כדי שהבת תנסה לשבות את ליבו של הנסיך. לסינדרלה שמביטה מהצד מובהר שהנשף לא בשבילה ובכל מקרה אין היא יכולה להשתתף בנשף בבגדים הבלויים שלה. רק שהאם החורגת לא יודעת שלסינדרלה יש כמה חברים שיעשו הכל כדי לשמח אותה. סינדרלה מקבלת במתנה שלושה אגוזי לוז קסומים. האגוזים יגשימו את כל משאלותיה.

## מדבבים בעברית
הדיבוב העברי בוים על ידי לני כהן ושרון כהן, והופק על ידי שרון כהן.
* אליאנה תדהר - סינדרלה
* רועי ויינברג - הנסיך
* יעל עמית - האמא החורגת
* שחר ירון - דורה
* אדווה עדני - רוזה / מלכה
* קובי ליקורמן - בנדיק / ברון
* יואב יפת - מלך
* אלברט כהן - אלפרד
* אליעזר וייס - מורה / חוואי
* עמית יוסוביץ' - סמי / הראלד
* שרון כהן - סייס
* לני כהן - נערת כפר
* גל שמי - נער כפר

## קישורים חיצוניים
* 

* 
קטגוריה:סרטים מבוססי סינדרלה
קטגוריה:סרטי 2021
קטגוריה:סרטים נורווגיים
קטגוריה:סרטי פנטזיה
Unity Tour

**Unity Tour** היה סיבוב הופעות של להקת הג'קסונים שהתקיים כמעט שלושה עשורים לאחר התפרקותה של הלהקה. סיבוב ההופעות התקיים בשנים 2012–2013 והיה סיבוב ההופעות הראשון של הלהקה ללא האח מייקל ג'קסון, שנפטר בשנת 2009, וללא רנדי ג'קסון.

## רשימת השירים
#"Can You Feel It"
#"Blame It on the Boogie"
#"I Wanna Be Where You Are"
#"Rock with You"
#"Show You the Way to Go"
#"Lovely One"
#"We're Here to Entertain You" (סרטון וידאו)
#"Good Times"
#"Lookin' Through the Windows"
#"Time Waits for No One"
#"Heaven Knows I Love You, Girl"
#"Push Me Away"
#"Man of War"
#"Gone Too Soon"
#"I Want You Back" / "ABC" / "The Love You Save" / "Never Can Say Goodbye"
#"All I Do Is Think of You"
#"I'll Be There"
#"Dynamite"
#"Let's Get Serious"
#"Do What You Do"
#"Can't Let Her Get Away"
#"This Place Hotel"
#;הדרן
#"Wanna Be Startin' Somethin'"
#"Don't Stop 'Til You Get Enough"
#"Shake Your Body (Down to the Ground)"

;הערות
* השיר "Let's Get Serious" הוחלף בשיר "When the Rain Begins to Fall" בהופעות שהתקיימו באירופה.

## ההופעות

## הערות שוליים

קטגוריה:הג'קסונים
ולרי טוקרב

**ולרי טוקרב** (ברוסית:**Валерий Иванович Токарев** , נולד ב-29 באוקטובר 1952 בקפוסטין יאר) הוא קוסמונאוט רוסי. הוא השתתף במספר טיסות לתחנת החלל הבין-לאומית. לאחר פרישה מיחידת הקוסמונטואים עסק בפוליטיקה עירונית.

## קורות חיים
ולרי טוקרב נולד בעיירה צבאית ליד קפוסטין יאר. בשנת 1969 הוא סיים לימודי בית ספר בעיר רוסטוב והחל קורס טיס בבית ספר צבאי. לאחר קבלת הסמכה טוקרב שירת ביחידת חיל האוויר הסובייטי שהייתה מוצבת באורנבורג. בשנת 1981 הוא קיבל הסמכה כטייס ניסוי ושירת בבסיס בחצי האי קרים.

בשנת 1981 טוקרב נקלט במרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים והחל הכנות לטיסה במסגרת פרויקט "מעבורת החלל בוראן". לאחר סיום הקורס הוא חזר לשרת בסיס האם בקרים. באפריל 1991, בעקבות התפרקות ברית המועצות, האזור עבר לאוקראינה. טוקרב סירב להיקלט בחיל האוויר האוקראיני ועבר להתגורר ברוסיה. טוקרב היה טיס ניסוי של מכון לתעופה צבאית. בהמשך הוא הוחזר ליחידת הקוסמונאוטים.

בשנת 1999 הוא טס לתחנת החלל הבין-לאומית במעבורת החלל דיסקברי במסגרת משימה STS-96 (קנת רומינג'ר היה מפקד צוות). המעבורת הביאה לתחנת החלל אספקה חדשה והייתה המעבורת הראשונה שעגנה בתחנת החלל.

לאחר משימה זו טוקרב היה בצוות גיבוי של מספר משימות חלל.

באוקטובר 2005 טוקרב היה מפקד טיסה של סויוז TMA-7 שהביאה לתחנת החלל משלחת מס' 12 לתחנת החלל הבין-לאומית בפיקוד ויליאם מקארתור. הוא היה חבר צוות ובילה בתחנת החלל כחצי שנה. בתקופה זו צוות ביצע פעולות תחזוקה, ניסויים לפי תוכנית ופעמיים בוצע פעילות חוץ רכבית.

בשנת 2008 טוקרב נבחר לראש ראיון רוסטוב. בשנת 2009 הוא התקבל למפלגת רוסיה המאוחדת. בשנת 2013 הוא נבחר לראש עיר הכוכבים וכיהן בתפקיד 5 שנים.

בשנת 2018 טוקרב חזר לעבודה במרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה באתר הכנת הקוסמונאוטים הרוסי
* ביוגרפיה 

קטגוריה:מעוטרי גיבור הפדרציה הרוסית
קטגוריה:מעוטרי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:אנשי צוות תחנת החלל הבין-לאומית
קטגוריה:טייסי חיל האוויר הסובייטי
קטגוריה:קוסמונאוטים רוסים
קטגוריה:הלכי חלל רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1952
Six Feet Under

**Six Feet Under**, בתרגום חופשי: "בעומק שש רגליים" או "שש רגליים מתחת [לפני הקרקע]" (עומקו המסורתי של קבר, כ-183 ס"מ) הוא ביטוי לשון נקייה באנגלית לתיאור מצב של קבורה, או באופן כללי יותר, של מוות.
צבר (קיבוץ)

**צבר** הוא קיבוץ מתוכנן שעתיד להיווסד במבואות ערד, בקרבת העיר ערד. הגורם המבצע לבניית הקיבוץ יהיה החטיבה להתיישבות והוא יוקם בשיתוף עם תנועת הבוגרים של השומר הצעיר.

מיקומו המתוכנן של היישוב בבקעת ערד, בשטח שכיום משמש את בא"ח נח"ל קריות, בגובה של 500 מטרים מעל פני הים.

## הקמה
ב-30 באוקטובר 2011 התקבלה החלטת ממשלה מספר 3782 ובה הוחלט על הקמת יישוב חדש בגזרה הצפון מזרחית של מטרופולין באר שבע, ב"מסגרת החזון הציוני להפרחת הנגב".

בשנת 2014 המליצה המועצה הארצית לתכנון ולבנייה על הקמת יישובים חדשים באזור מבואות ערד, בין כביש 80 לכביש 31. בשנת 2022 קיבלה ממשלת ישראל השלושים ושש החלטה להקים את חמישה יישובים במבואות ערד, ובהמשך החליטה שרת הפנים אילת שקד כי אחד מן היישובים יהיה קיבוץ. פורסם כי הוא ייקרא "מעלה אהרן" על שמו של אהרן ידלין, אך בשנה לאחר מכן הודיעה ועדת השמות הממשלתית כי היא מתנגדת למהלך זה, ושמו של הקיבוץ המתוכנן שונה ל"צבר".

## הערות שוליים

קטגוריה:קיבוצים
קטגוריה:מבואות ערד
קטגוריה:הנגב: יישובים
קטגוריה:ישראל: יישובים עתידיים
קטגוריה:בקעת ערד
פרידה ורקשטל

**פרידה ורקשטל** (3 בנובמבר 1921 – 1 באוגוסט 2023) הייתה לוחמת ארגון לח"י.

## ביוגרפיה
פרידה נולדה בוילנה והייתה בתם היחידה של זליג ואדלה ברלין. אביה היה שותף בבנק שהיה בבעלות המשפחה. בנעוריה הצטרפה לתנועת הנוער היהודית רויזיוניסטית "מסדה" וזאת בניגוד לרצונו של אביה. היא למדה בגימנסיה היהודית והמשיכה ללמוד ביולוגיה באוניברסיטה.

לאחר פלישת רוסיה לפולין הולאם הבנק של אביה על ידי השלטונות ותויג כ-"אויב העם" על ידי השלטון. בשנת 1941 פלשו הנאצים לוילנה, ואביה של פרידה נשלח למחנה השמדה. פרידה ואמה נשלחו נשלחו לגטו וילנה. כדי לשרוד נעזרה פרידה בחברים. בספטמבר 1943, חוסל הגטו, ואמה נשלחה למותה. פרידה נשלחה למחנה עבודה בריגה ומשם הועברה בין 12 מחנות עבודה שונים במשך שנתיים, עד ששוחררה על ידי הצבא האמריקני ממחנה דכאו, במאי 1945.

## פעילות בארגון הלח"י
פרידה קשרה קשר עם הבריגדה היהודית והחלה להיות פעילה בהעלאת ילדים לארץ. קרובי משפחה ממקסיקו הצליחו להשיג לה ויזה לאוסטרליה ולמקסיקו, אך פרידה החליטה לעלות לארץ. בנמל בברצלונה עלתה פרידה על אונייה ללא מסמכים מזהים כנוסעת סמויה, ועלתה לארץ.
בארץ הצטרפה פרידה ללח"י. היא עברה קורס שהכשיר אותה להפעיל נשק והשתתפה בפעולות מבצעיות שונות, בהן פעולות החרמה בבנק "ברקליס", הפשיטה על מחנה הצבא הבריטי רחוב הירקון בת"א, וההתקפה על בתי המלאכה של הרכבת בשנת 1946. בפעולה זו נהרגו 11 לוחמים. פרידה יחד עם 21 לוחמים נתפסה ונידונה למאסר עולם אותו היא ריצתה בכלא בבית לחם. בכלא נותחה עקב פציעה שעברה. בכלא היא טיפלה בפצועות וסיפקה להן נחמה שם היא גם למדה עברית. כינויה בלח"י היה "ברוריה".
בסוף שנת 1947 העבירו הבריטים את פרידה ואסירות נוספות לכלא עתלית. בכלא היא פגשה את גבריאל ורקשטל "שמשון", לימים בעלה. ב-5 במאי 1948 ברחה פרידה יחד עם שלוש לוחמות לח"י מבית המעצר בפתח תקווה, והתחבאה מפני השלטונות הבריטים. היא התחילה לעבוד בעיתון "המברק".

את ימי פעילותה בארגון הלח"י תיארה ורקשטל כך :

לאחר הקמת המדינה פרידה התגייסה לצה"ל ושירתה יחד עם בעלה בגדוד 82 של חטיבה 8. הזוג נישא ב-1 באוקטובר 1948, בחתונה הצבאית הראשונה בישראל. לאחר החתונה עברה לשרת בחיל הרפואה.

לאחר שחרורה עבדה כמנהלת חשבונות.

פרידה השאירה אחריה שני ילדים, נכדים ונינים.

## קישורים חיצוניים
* 
* הלח"י היו התקופה המאושרת בחיי, ריאיון עם פרידה ורקשטל, אתר ארגון הלח"י
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:ישראליות ילידות ליטא
קטגוריה:ישראלים ילידי ליטא
קטגוריה:וילנה: אישים
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז דכאו
קטגוריה:לוחמי הלח"י
קטגוריה:עולות לאחר מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:עולים לאחר מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חיילי חיל השריון במלחמת העצמאות
קטגוריה:חיילות חיל הרפואה
קטגוריה:חיילי חיל הרפואה
קטגוריה:ישראליות שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:ישראלים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:יהודיות שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:יהודים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1921
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1921
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2023
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2023
קטגוריה:נשים הקבורות בבית הקברות ירקון
טבריה – מתחת לקו האדום

**טבריה – מתחת לקו האדום** היא סדרה תיעודית ישראלית בת חמישה פרקים, הסוקרת את העיר טבריה ומשודרת בערוץ כאן 11 של תאגיד השידור הישראלי. הפרק הראשון של הסדרה שודר באוגוסט 2023. יוצרת הסדרה היא קרין קיינר והסדרה הופקה על ידי חברת קסטינה תקשורת. נכון ל-3 באוקטובר 2023, פרקי הסדרה צברו כ-362,000 צפיות ביוטיוב. הסדרה מועמדת לפרס הסדרה התיעודית הטובה ביותר של הפורום הדוקומנטרי בישראל.

הפרק הראשון עוקב אחר הפוליטיקה העירונית וראש העירייה רון קובי, בדגש על יחסיו עם האוכלוסייה החרדית בעיר. על המאבק בין ש"ס לרון קובי כתב ד"ר מוטי גיגי ב-ynet

עיתונאי מקור ראשון אלישיב רייכנר ביקר את הסדרה, וטען כי היא אמנם מעניינת בגלל הדמויות היצריות הפוליטיות המספקות דרמה אולם היא אינה מלמדת על העיר עצמה או כיצד הפוליטיקאים משני הצדדים מתכננים להצילה משקיעתה ולכן גם אינה משקפת המציאות הישראלית כפי שהבטיחו יוצריה. האתרים וואלה! ומאקו שיבחו את הסדרה.

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

* 
* דף הסדרה, באתר כאן 11
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות טלוויזיה תיעודיות ישראליות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2023
קטגוריה:כאן 11: תוכניות וסדרות
קטגוריה:טבריה בתרבות ובאמנות
קטגוריה:זוכי פרס הקולנוע הדוקומנטרי הישראלי
פריץ-יוליוס למפ

**פריץ יוליוס למפ** (בגרמנית: **Fritz-Julius Lemp**; 19 בפברואר 1913 – 9 במאי 1941) היה קפיטן-לויטננט בקריגסמרינה במהלך מלחמת העולם השנייה ומפקד U-28, U-30 ו-U-110.

הוא הטביע את אוניית הנוסעים הבריטית SS את'ניה בספטמבר 1939, תוך הפרה של אמנות האג. אדמירל קרל דניץ והתעמולה הנאצית התנערו מאחריותה של גרמניה לטביעה. למפ מת ב-9 במאי 1941 כאשר הצוללת שעליה פיקד נלכדה.

## ביוגרפיה
למפ נולד ב-19 בפברואר 1913 בצ'ינגדאו, והיה בנו של קצין שהוצב במה שהיה אז "הפרוטקטורט הגרמני" של קיאוטשו. ב-1 באפריל 1931 הצטרף לרייכסמרינה. לאחר אימוני חי"ר בשטרלזונד ואימונים על סיפון הסיירת הקלה קרלסרוהה, החל אימוני צוללות באפריל 1935. ב-1936 הפך לקצין משמרת ב-U-28, עליה פיקד כמפקד משנת 1938.

ב-3 בספטמבר 1939, בזמן שפיקד על U-30, הטביע למפ את אוניית הנוסעים את'ניה בתפוסה של 13,581 טון, הספינה הבריטית הראשונה שהוטבעה במלחמת העולם השנייה. למפ טען מאוחר יותר שהעובדה שהיא ניהלה מסלול זיגזג שנראה כחורג בהרבה מנתיבי השיט הרגילים גרמה לו להאמין שהיא או ספינת צבא או סיירת סוחר חמושה; כשהבין את טעותו, הוא נקט בצעדים הראשונים להסתרת העובדות על ידי השמטת רישום ביומן של הצוללת, והשביע את צוותו לחשאיות. אדולף היטלר החליט שיש לשמור את התקרית בסוד מסיבות פוליטיות, והעיתון הגרמני פלקישר באובכטר פרסם מאמר שהאשים את אובדן האת'ניה על הבריטים, והאשים את וינסטון צ'רצ'יל, אז לורד האדמירליות הראשון, בהטבעת הספינה כדי להסיט את המדינות הנייטרליות נגד גרמניה הנאצית. האמת לא התגלתה עד ינואר 1946 במשפטי נירנברג, במהלך התיק נגד גרוס אדמירל אריך רדר, כאשר הוקראה הצהרה של אדמירל קרל דניץ שבה הוא הודה שאת'ניה טורפדה על ידי U-30 וכל מאמץ נעשה כדי להסתיר את זה, כולל הוראה ללמפ לשנות את ספר היומן שלו.

ב-14 באוגוסט 1940 עוטר למפ בעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-21 בנובמבר 1940 הוא מונה למפקד ה-U-110. U-110 ערכה שני סיורים, הטביעה שלוש ספינות במשקל כולל של 10,149 טון ופגעה בשתיים נוספות במשקל כולל של 8,675 טון. ב-23 במרץ 1941, תותח ה-105 מ"מ שעל סיפונה התפוצץ במהלך ירי, ושלושה אנשים נפצעו. U-110 נלכדה ב-9 במאי 1941 בצפון האוקיינוס האטלנטי מדרום לאיסלנד על ידי המשחתות אה"מ בולדוג, אה"מ ברודוויי והקורבטה הבריטית אה"מ אאובריטיה. לאחר מטעני עומק אילצו את הצוללת לעלות אל פני השטח, שם היא הופגזה, למפ הורה לצוות לנטוש את הספינה ולפתוח את פתחי האוורור על מנת להטביע את הצוללת הפגועה.

למפ לא נמנה עם 34 הניצולים שחולצו על ידי כלי השיט של בעלות הברית, ואחד מתיאורי גורלו הוא ששחה בחזרה לצוללת כשהבין שמטעני ההשמדה העצמית לא עומדים להתפוצץ, או שנורה ונהרג על ידי חוליית ההשתלטות על הצוללת, אולם מפקד החוליה, באלמה הבטיח לעיתונאים גרמנים שלא נורתה ירייה בשום עת על ידי חולייתו. ג'ו בייקר-קרסוול, מפקד הבולדוג, הכחיש גם הוא שלמפ נורה, וההסבר הבריטי הרשמי נותר שלמפ התאבד בטביעה כשהבין את ההשלכות של כישלונו. חוליית ההשתלטות של באלמה עלתה על הצוללת, ולכדה מכונת אניגמה שלמה ואת ספרי הקוד, אשר יתרמו לפענוח הקודים הצבאיים הגרמניים על ידי המודיעין הבריטי שבסיסו בבלצ'לי פארק.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:צוללני הקריגסמרינה
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים
קטגוריה:גרמנים שנהרגו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:גרמנים במלחמת האזרחים בספרד
קטגוריה:מפקדי צוללות בקריגסמרינה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1913
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1941
מאט פלון

**מת'יו "מאט" פלון** (באנגלית: **Matthew "Matt" Fallon**; נולד בשנת 2002) הוא שחיין אמריקאי, זוכה מדליית ארד באליפות העולם (פוקואוקה 2023) ואלוף ארצות הברית (2023) במשחה ל-200 מטר חזה.

## ביוגרפיה

### 2021
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת טוקיו (2020) הוא סיים במקום שמיני במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:12.25 דקות. בשלב חצי הגמר הוא קבע שיא אישי חדש של 2:08.91 דקות ועלה ראשון למשחה הגמר.

### 2023
#### אלוף ארצות הברית
באליפות ארצות הברית שנערכה באינדיאנפוליס, אינדיאנה בסוף יוני 2023 הוא זכה במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה בשיא אישי חדש של 2:07.71 דקות, לפני ג'וש מת'ני (2:08.32 דקות) וג'ק פוסטר (2:09.10 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום שביעי במשחה ל-100 מטר חזה בשיא אישי חדש של 1:00.18 דקות.

#### מדליית ארד באליפות העולם
באליפות העולם שנערכה בפוקואוקה, יפן ביולי 2023 זכה במדליית ארד במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:07.74 דקות, אחרי שין האיאנג מהרפובליקה העממית של סין שקבע שיא עולם חדש של 2:05.48 דקות והאלוף והשיאן היוצא זאק סטבלטי-קוק מאוסטרליה (2:06.40 דקות).

## שיאים אישיים
### בריכה אולימפית
* 50 מטר חזה: 28.23 שניות (2023)
* 100 מטר חזה: 1:00.18 דקות (2023)
* 200 מטר חזה: 2:06.54 דקות (2024), **שיא אמריקה**

### בריכת 25 יארד
* 100 יארד חזה: 51.45 שניות (2021)
* 200 יארד חזה: 1:49.03 דקות (2022)
* 200 יארד מעורב אישי: 1:43.63 דקות (2022)

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמריקאים ילידי ניו ג'רזי
קטגוריה:שחייני חזה
קטגוריה:שחיינים אמריקאים
קטגוריה:ניו ג'רזי: שחיינים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-2002
דייר רוז

**אלודר אנתוני "דייר" רוז** (באנגלית: **Oludare Anthony "Dare" Rose**; נולד בשנת 2002) הוא שחיין אמריקאי, אלוף עולם (פוקואוקה 2023) במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב, זוכה מדליית ארד באליפות העולם (פוקואוקה 2023) ואלוף ארצות הברית (2023) במשחה ל-100 מטר פרפר.

## ביוגרפיה
רוז נולד בניו יורק בנם של קמי ואנתוני רוז. הוא גדל בניו ג'רזי. החל לשחות בגיל 6. הוא לומד ושוחה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. 

### 2023
#### אלוף ארצות הברית
באליפות ארצות הברית שנערכה באינדיאנפוליס, אינדיאנה בסוף יוני 2023 הוא זכה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא אישי דחש של 50.74 שיות, לפני תומאס הילמן (51.19 שניות) ושיין קאסאס (51.42 שניות), כבר בשלב חצי הגמר הוא קבע שיא אישי חדש של 50.87 שניות. מדליית כסף במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 23.20 שניות, אחרי מייקל אנדרו (23.11 שניות) ולפני קיילב דרסל (23.35 שניות), בשלב חצי הגמר הוא קבע שיא אישי חדש של 23.16 שניות ועלה ראשון למשחה הגמר. נוסף לכך, הוא סיים עשירי, שני במקצה ב', במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 1:55.93 דקות, מאית אחרי אהרון שאקל (1:55.92 דקות). התוצאה שקבע הייתה התוצאה השביעית במשחה הגמר.

#### מדליית ארד באליפות העולם
באליפות העולם שנערכה בפוקואוקה, יפן ביולי 2023 זכה ב-3 מדליות, זהב ו-2 ארד. מדליית זהב במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם ראיין מרפי, ניק פינק וג'ק אלכסי בשיא אליפות חדש של 3:27.20 דקות, לפני הרפובליקה העממית של סין שקבעה שיא אסיה חדש של 3:29.00 דקות ואוסטרליה (3:29.62 דקות), כשחיין שלישי הוא שחה את סגנון הפרפר ב"זינוק שליחים" בתוצאה של 50.13 שניות. מדליות ארד, במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 50.46 שניות, אחרי מקסים גרוסה מצרפת (50.14 שניות) וג'ושוע ליינדו מקנדה (50.34 שניות) ובמשחה שליחים משולב 4x100 מטר מעורב לאחר ששחה בשלב המוקדמות. נוסף לכך, הוא סיים במקום שישי במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 23.01 שניות, בשלב חצי הגמר הוא קבע שיא אישי חדש של 22.79 שניות ועלה שני למשחה הגמר, התוצאה שקבע הייתה התוצאה השנייה בטיבה במשחה הגמר.

## שיאים אישיים
### בריכה אולימפית
* 50 מטר פרפר: 22.79 שניות (2023)
* 100 מטר פרפר: 50.46 שניות (2023)
* 200 מטר פרפר: 1:55.93 דקות (2023)

### בריכת 25 יארד

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:שחיינים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:מדינת ניו יורק: שחיינים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-2002
אבשלום (שיר)

"**אבשלום**" הוא פזמון של חבורת לול.

את הלחן כתב שלום חנוך, והמילים נכתבו לאחר מכן.

ביצוע - אריק איינשטיין. בביצוע המקורי שלום חנוך מנגן גיטרה, שמוליק ארוך מנגן בס.

הפזמון נכלל באלבום שבלול, שיצא ב-1970.

ישנן שתי גירסאת לגבי מי כתבו את מילות השיר.

לפי גרסת שלום חנוך החבורה כתבה את השיר ביחד:הייתה חבורת לול וחבורת לול היו צריכים שירים בשביל התוכנית לול ... הייתה לי איזה מנגינה עם מילים על אחותי משהו ... ואז הם דיברו בוא נעשה שיר על שלום. טוב. יונתן גפן היה. אני זוכר את עצמי, את אריק, את אורי ... ואולי שיסל ואולי עוד מישהו ... הצענו בהסכמה שכל אחד יכתוב שורה ויקפל ... ובסופו של דבר אז יצא [השיר אבשלום]" .

לפי גרסת יונתן גפן בספרו חומר טוב:את השיר אבשלום כתבתי עם שלום חנוך בלבד. כל השאר ישבו בחדר האורחים של בועז וברוריה, עישנו יפה ולא הפריעו.עוד כותב גפן כי השורה: "למה לא עכשיו, מה שבטח יבוא מחר" נכתבה בהשראת "Tomorrow never knows" שבתקליט Revolver של להקת החיפושיות.

### המחלוקת
באקו"מ - אגודת קומפוזיטורים, ומחברים ומו"לים - זכויות היוצרים לשיר הזה רשומות על שישה: שלום חנוך, בועז דודזון, אריק איינשטיין, צבי שיסל, אורי זהר, יהונתן גפן.
יונתן גפן הגיב:"אני כתבתי את רובן של המילים והרעיון לשם השיר ניתן על ידי שלום. אריק ואורי לא כתבו מילה אחת בכל היצירה הזו. אם הם באמת השמיטו את השם שלי זו פגיעה בזכויות יוצרים ואני אטפל בזה בהקדם".לפי רבקה מיכאלי שלום חנוך סיפר כי אורי זהר אמר: צריך לכתוב שיר על שלום. כל אחד בחבורה כתב שורה ויש גם שורות של יונתן.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי יהונתן גפן
קטגוריה:שירי אריק איינשטיין
קטגוריה:שירי שלום חנוך
קטגוריה:שירים בעברית
ארנסט-גינתר באדה

**ארנסט-גינתר באדה** (בגרמנית: **Ernst-Günther Baade**; 20 באוגוסט 1897 – 8 במאי 1945) היה גנרל גרמני במהלך מלחמת העולם השנייה, אשר עוטר בצלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון וחרבות של גרמניה הנאצית. באדה נפצע בפעולה ומת מפצעיו ב-8 במאי 1945.

## ביוגרפיה
### קריירה מוקדמת
באדה נולד ב-20 באוגוסט 1897 בפאלקנהאגן. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה ב-1914 הוא התנדב לשירות צבאי והצטרף לרגימנט האולאנים ה-9 (פומרניה ה-2). באוגוסט 1915 הוא הועבר לרגימנט הדרגונים ה-9 (הנובר ה-1 - קרול הראשון, מלך רומניה), ובאוגוסט 1916 הוא הועלה לדרגת לויטננט והצטרף לרגימנט רובאי הפרשים ה-2. בהמשך הוא שירת במפקדת חטיבת הרגלים ה-231, וב-1 ביוני 1918 נפצע בלחימה בחזית המערבית. לאחר התאוששותו הוא נשלח לרגימנט הרגלים ה-444, אולם ב-30 באוגוסט 1918 נפצע שוב ואושפז עד לאחר סיום המלחמה. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, אות הפציעה בשחור, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה נשאר באדה ברייכסווהר ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באוגוסט 1933 הוא הועלה לדרגת ריטמייסטר, וב-1 באוגוסט 1934 מונה למפקד פלוגה 1 ברגימנט הפרשים ה-3.

### מלחמת העולם השנייה
במהלך מלחמת העולם השנייה, במרץ 1942 הוצב באדה בעתודה הפעילה של קצינים (*Führerreserve*). לאחר מכן הוא עבר לדיוויזיית הפאנצר ה-15 בצפון אפריקה וקיבל את הפיקוד על רגימנט הרובאים ה-115 ב-15 באפריל 1942, עימו לחם באותה תקופה בלוב ובקירנאיקה.

באדה הפך לאגדה בקורפוס אפריקה ונודע שהוא יוצא לקרב לבוש בכתונת סקוטית ונושא קלאימור, חרב פיפיות. במאי 1942 השתתף בקרב ביר חכים, וב-27 ביוני עוטר על פעולותיו בצלב האבירים של צלב הברזל. הוא נפצע ב-28 ביולי 1942 באל-עלמיין ופונה לגרמניה.

ב-2 בפברואר 1943 הוא מונה למפקד דיוויזיית אפריקה ה-999, עליה פיקד עד 1 באפריל 1943. במהלך פינוי הכוחות הגרמניים מסיציליה לאיטליה בתחילת אוגוסט 1943, באדה הופקד על הכוח שהגן על מצר מסינה. באוקטובר ובנובמבר 1943 הוא פיקד על דיוויזיית הפאנצרגרנדיר ה-15 באיטליה ולאחר מכן, עד דצמבר 1943, פיקד על דיוויזיית הרגלים ה-65. לאחר מכן מונה למפקד דיוויזיית הפאנצרגרנדיר ה-90 עליה פיקד בקרב על מונטה קאסינו. הוא היה ידוע בהתנהגותו האקסצנטרית מדי פעם, במטה הקטן מאוד שלו ובסיורי הביקורת התכופים שלו בקו החזית, כל אלו הפכו אותו לפופולרי בקרב חייליו. הוענק לו תג השמדת טנקים על השמדה ביד אחת של טנק אויב עם נשק חי"ר. על פעולותיו בקרבות באיטליה הוענקו לו תוספת עלי אלון (22 בפברואר 1944) וחרבות (16 בנובמבר 1944) לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-10 במרץ 1945 הוא מונה למפקד הקורפוס ה-81, עליו פיקד עד 13 באפריל. כמו כן הוא גם שימש כמפקד הצבאי האחרון של העיר קלן.

באדה נפצע ב-24 באפריל 1945, כשמכונית המטה שלו הופצצה על ידי מטוס קרב בריטי ליד Neverstaven בהולשטיין. הוא מת מנמק בבית חולים בבאד זגברג ב-8 במאי 1945.

## לקריאה נוספת

* 
* 
* 


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים עם עלי אלון וחרבות
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי הצלב הגרמני בזהב
קטגוריה:גרמנים שנהרגו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1897
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1945
משפחת בירדוגו

**משפחת בירדוגו** ידועה במרוקו ובייחוד במקנס, כשושלת של רבנים ודיינים פוסקי הלכה, החל מהמאה ה-17.

## היסטוריה
ככל הנראה, מקור השם בירדוגו הוא בפורטוגזית Bara dogua ומשמעותו הוא "שרביט הזהב" (כשמו של הספר של רבי רפאל בירדוגו).

לפי מסורת משפחת בירדוגו, משפחה זו מיוחסת עד לרבי בוסתנאי גאון שהיה מזרע דוד המלך. עדות זו העיד השד"ר מטבריה רבי משה פארדו אשר ראה מגילת עור קלף מעובד ישן, והיא מגילת יוחסין למשפחת בירדוגו.

לאחר גירוש ספרד, הגיעו ראשי המשפחה למרוקו. מקום מושבם הראשון של המשפחה היה בעיר פאס, בירת מרוקו באותם ימים.
אולם לאחר שנוצרו מחלוקות במנהגים ההלכתיים בין התושבים הקדומים ובין המגורשים הספרדים, משפחת בירדוגו נדדה לעיר מקנאס שהיא מרוחקת מפאס כשישים קילומטר.

## שושלת משפחת בירדוגו
*רבי משה בירדוגו (הקדמון)
*בנו, רבי יצחק בירדוגו. בנו היה רבי אברהם בירדוגו, ונכדו רבי משה בירדוגו, מכונה המשבי"ר (נפטר בשנת ה'תצ"א, 1730). רוב תלמידי החכמים של העיר בדור שאחריו למדו בבית מדרש שהקים במקנס.
*בנו, רבי יוסף בירדוגו
*בנו, רבי יהודה בירדוגו, מחבר ספר **מים עמוקים** (נפטר ה'תק"ג 1743). בניו, רבי שלמה ורבי יהושפט.
*אחיו, רבי מרדכי בירדוגו, מכונה המרבי"ץ (נפטר ה'תקכ"ב, 1762). חתנו היה רבי דוד בן חסין.
*בנו, רבי יקותיאל בירדוגו (נפטר ה'תקס"ב, 1802). היו לו ששה בנים, המפורסמים שבהם היו רבי יעקב בירדוגו המכונה אבי"ע (אב'יר יע'קב), ורבי פתחיה מרדכי בירדוגו.
*אחיו, רבי רפאל בירדוגו, מכונה "המלאך רפאל" (נפטר ה'תקפ"ב, 1822).
*בנו, רבי מימון בירדוגו, מכונה "המבי"ן" (נפטר ה'תקפ"ז, 1827).
250px
250px
250px

## צאצאים נוספים
*רבי יוסף בירדוגו (מקנס) (נפטר ה'תרי"ד, 1853), נין של רבי יהודה בירדוגו.
*רבי יוסף בירדוגו (רבאט) (נפטר ה'תר"נ, 1890).
*אחיינו, רבי דוד צבאח (נפטר ה'תשט"ז, 1956).
*רבי חיים יקותיאל בירדוגו (נפטר ה'ת"ש, 1940), בן נין של רבי יקותיאל בירדוגו.
*רבי יהושע בירדוגו (נפטר התשי"ג, 1953), נין של רבי רפאל בירדוגו.

שני האחרונים כיהנו כרבנים הראשיים למרוקו.

*רבי שלום משאש (נפטר ה'תשס"ג, 2003).
*הדסה, אשתו של רבי שלום לופס.

## לקריאה נוספת
*מבוא למהדורה חדשה של הספר **מקוה המים** - מאת רבי יהודה בירדוגו.
*משה עמאר, תולדות מרן המשבי"ר זצוקללה"ה ותקופתו, מבוא לספר ראש משביר על התורה, הוצאת דובב שפתי ישנים.
*רבי יוסף בן נאים, ספר **מלכי רבנן** דף צד, ירושלים תרצ"ד.
*רבי יעקב חי בירדוגו, **כתונת יוסף** - שלשלת היוחסין של משפחת בירדוגו, חלק ב, קזבלנקה תרצ"ה.
*משה דוד גאון, **יהודי המזרח בארץ ישראל** עמוד 148 ואילך, ירושלים תרצ"ח.

## קישורים חיצוניים
*רשימת צאצאים של בני משפחת ברדוגו באתר תולדות ושורשים
*אילן יוחסין א למשפחת בירדוגו
*אילן יוחסין ב למשפחת בירדוגו

## הערות שוליים

*
בירדוגו
אלן מריה וארס

**אלן מריה וארס** (או **אלה מאריה וארס**; בנורווגית: **Ellen Marie Vars** "אלן מריה ואש", בסאמית צפונית: **Elle Márjá Vars**; נולדה ב-12 באוגוסט 1957) היא סופרת מקאוטוקיינו שכותבת בסאמית צפונית.

## ביוגרפיה
וארס נולדה בכפר לאהפולופל בקאוטוקיינו בשנת 1957, למדה שם בבית ספר יסודי ותיכון, ולאחר מכן עברה לתיכון באלטה. באלטה המשיכה לבית ספר להכשרת מורים, משם עברה לטרומסה בה למדה נושאי יסוד סאמיים, ולבסוף חזרה אל הכפר קאוטוקיינו ללימודי עיתונות, חברה ופרשנות באוניברסיטה הסאמית.

וארס עבדה כמורה בבתי ספר יסודיים בנורווגיה ובשוודיה, וכן גם בתפקידי ייעוץ לשוני, ובתור עיתונאית, מתרגמת ומתורגמנית. לאחר מכן שימשה עורכת במגזינים Áššu ו-Š, ושימשה מזכ"לית האגודה הלאומית הנורווגית של הסאמים ומועצת האמנים הסאמית.

וארס הייתה סגנית חבר במועצת הדוקסיה של צפון הלגולנד וחברה במועצת הלשון הסאמית בפרלמנט הסאמי.

## יצירתה
וארס פרצה לתודעה ב-1986, ומאז הוציאה 15 ספרי סיפורת, ולפיכך היא מהסופרים הסאמיים הפוריים ביותר. ספרה הראשון "קטיה" קיבל את פרס פריט אורד של הפרלמנט הסאמי ב-1986, תורגם לנורווגית ב-1988, והפך לאחד הספרים הסאמיים הנקראים ביותר בנורווגיה. היא קיבלה פעמיים את פרס הספרות של המועצה הסאמית, על רומן הנעורים הטוב ביותר בשפה הסאמית (2004), ועל ספר הילדים הטוב ביותר בשפה הסאמית (2007). וארס נחשבת חלוצה בתחום הספרות לנוער.

ב-2012 קיבל התקליטור "Áidnen" שבו בין השאר טקסטים של אלן מריה ואש, מועמדות ל (המקביל הנורווגי לפרסי הגראמי.)

שיריה של וארס פורסמו באנתולוגיות, הוקראו על ידיה ברדיו ואף פורסמו בדף הפייסבוק שלה. חלק מספריה תורגמו לנורווגית, וחלקם תורגמו גם לגרינלנדית ולשפות סאמיות אחרים.

## פעילות חברתית
וארס הייתה כוח מניע בהבאת העיתון הסאמי "" (Áššu) לקאוטוקיינו. וארס גם הקימה את מגזין הנוער הסאמי Š שיוצא בין השאר בקאוטוקיינו. בנוסף לכתיבתה פעילה וארס מזה כמה עשורים בארגוני אמנים סאמיים, ופועלת לשיפור תנאי העבודה ותוכניות המלגות של הסאמים. בתפקידה כמזכ"לית מועצת האמנים הסאמית היא הובילה את המאמץ להשגת הסכם נפרד לאמנים סאמים מול הפרלמנט הסאמי של נורווגיה.

## משפחתה
אלן מריה וארס היא אמה של סגנית נשיא הפרלמנט הסאמי לשעבר ועורכת הדין ד"ר ליילה סוסאנה וארס.

## ספריה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים נורווגים
קטגוריה:אמנים סאמים
קטגוריה:ילידי 1957
בר תעופה

**בר תעופה** (**BAR Aviation**) היא חברת תעופה באוגנדה. בר תעופה פועלת במספר תחומי תעופה: טיסות סדירות ליעדים מקומים, טיסות שכר, טיסות פינוי רפואי, כמו כן החברה מפעילה בית ספר להכשרת טייסים מקומיים ומציעה שירותי אחזקת מטוסים. הבסיס העיקרי של החברה הוא נמל התעופה הבינלאומי של אנטבה. החברה גם מחזיקה מרכז משני בנמל התעופה קאג'נסי, במחוז וואקיסו, מחוץ לכביש קמפלה-אנטבה, באזור המרכזי של המדינה.

בר תעופה מכשירה טייסים עבור או"ם, רשות הטבע הפראי של אוגנדה (Uganda Wildlife Authority), כחות ההגנה העממים של אוגנדה, המשטרה הלאומית של אוגנדה.

## היסטוריה
בר תעופה הוקמה באוגנדה בשנת 2008, תחילה כחברה שפעלה בתחומי הכשרת טייסים, טיסות שכר ושירותי אחזוקת מטוסים בלבד. חברת התעופה החלה בשירותי טיסות סדירות בתוך אוגנדה ב-1 בפברואר 2022.

טיסות סדירות שמפעילה בר תעופה אמורים לעזור בשיקום ענף התיירות באוגנדה, שנפגע קשות מגפת הקורונה. בנוסף, עם התפתחות של התעשיית קידוחי גז טבעי ונפט באוגנדה, על מנת לענות לדרישות הבאות מהתעשייה הזאת, ביצעה החברה רכישת כלי טיס המיועדים לפינוי רפואי.

לבר תעופה יש הסכם שיתוף פעולה עם חברת תעופה , על טיסות פנים בתוך אוגנדה.

בדצמבר 2022 בר תעופה רכשה גרסה אזרחית של מטוס מטען הרקולס L-100, לפני הרכישה המטוס הופעל על ידי חברת Gulf Air מפלורידה, ארצות הברית.

ביוני 2023 ביצע החברה ההטסה המורכבת של 18 קרנפים לבנים מדרום אפריקה לקונגו במטוס ההרקולס שלה שזה עתה נרכש.

### תאונות
בדצמבר 2022 התרסק מטוס מדגם Cessna 208B Grand Caravan של החברה (מספר זנב 5X-GBR) בהפארק הלאומי המלכה אליזבת, הטייס וחמשת הנוסעי המטוס נפצעו.

במאי 2023 התרסק מטוס מדגם Cessna 208B Grand Caravan של החברה (מספר זנב 5X-RBR) בשדה תעופה Kajjansi, שני הטייסים נפצעו.

## יעדים
החל ממרץ 2022, בר תעופה מפעילה קוי תעופה סדירים לכ-11 יעדים בתוך אוגנדה: Arua, Kihihi, Kisoro, Chobe, Bugungu, Semliki, Pakuba, Kasese, Mbarara, Mweya, Kajjansi.

## צי המטוסים
החל ממאי 2023, צי המטוסים של בר תעופה כולל את המטוסים הבאים:

## צי המסוקים
החל ממאי 2023, צי הסוקים של בר תעופה כולל את המסוקים הבאים:

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות תעופה אוגנדיות
הגל השלישי של הקפה

ממוזער|פולי קפה טריים
**הגל השלישי של הקפה** הוא מונח המתאר תפיסה חדשה, נוספת, סביב תחילת המאה ה-21 ביחס למשקאות הקפה.

הגל החל בארצות הברית ובנורווגיה, והתפשט לכל מדינות המערב.

## רקע
המצאת המונח מיוחסת לטריש רות'גב, מומחית קפה, טימותי ג'יי קאסל, סופר וסוחר קפה ותה, טבע את המונח לפניה. רות'גב פרסמה מאמר עם המונח בשנת 2002 בכתב עת של גילדת קולי הקפה. טימותי השתמש במונח במאמר שכתב בשנת 1999.

רות'גב שאלה את מונחי הגלים בקפה מההתפתחות של הפמיניזם, וחילקה את גלי צריכת הקפה לשלושה:
* הגל הראשון – סוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20. בגל זה החל לראשונה מסחר המוני בקפה. קפה נמס וקפה פילטר זולים הגיעו כמעט לכל בית מודרני. בגל זה לא הושם דגש על מקור הפולים ואיכותם אלא רק על ייצור המוני.
* הגל השני – בשנות השישים, הגיע לאמריקה השימוש הנרחב באספרסו. ניכרה עליה באיכות הפולים וחברות כמו סטארבאקס ופיט'ס החלו למכור משקאות מבוססי אספרסו שהחליפו את הקפה הנמס.

## הגל השלישי
[ממוזער|[ציור בקפה]]
רות'גב טענה כי מתרחש שינוי משמעותי בהרגלי צריכת הקפה מה שמגדיר את "הגל השלישי של הקפה". לגל השלישי יש כמה מאפיינים עיקריים:
* **אזור הגידול**: חשיבות מקום גידול הפולים ומאפייניו כגון, גובה, סוג האדמה, טמפרטורה ומאפייני ההשקיה עלתה.
* **זנים שונים**: בגלי הקפה הקודמים לא ניתנה חשיבות לזני הקפה ולרוב פולי הקפה נמכרו בתערובת. בגל השלישי ישנה חשיבות לטעמו של זן מסוים או תערובות מסוימות מאוד.
* **קליה**: הקליה בגל השלישי היא בעיקר בהירה/בינונית על מנת להדגיש את טעמי הקפה. כמו כן, הקליה נעשית בכמויות קטנות כדי לשמור על טריות הפולים.
* **טחינה**: מטחנות הקפה השתכללו על מנת לאפשר טחינה מדויקת ברמות שונות לשיטות חליטה שונות.
* **שיטות חליטה**: שיטות החליטה נעשו מגוונות כאשר כל אחת נותנת נופך אחר לטעם הקפה, שיטות כמו דריפ קופי, אספרסו ומקינטה נעשו נפוצות יותר ומדויקות יותר.
* **מומחיות**: כיוון שנוספו פרמטרים רבים ונדרשים להכנת הקפה, נדרשה בהתאם מומחיות של הבריסטות ומכיני הקפה הביתיים.
* **הגשה מוקפדת**: התפתחה הציור בקפה, על מנת להגיע לרמת הגשה גבוהה ומוקפדת. כמו כן, התפתחה תעשייה של כוסות שונות לשתיית סוגי משקאות קפה שונים.

שינוי נוסף שהתרחש בעקבות הגל השלישי: מרכז העניין בקפה עבר מרשתות עולמיות אל יצרנים ובתי קפה קטנים. כמו כן, נוצרה עליה ברכישת מוצרי הכנת קפה איכותיים ויקרים כגון מכונות אספרסו, מטחנות, דריפים ואביזרים נוספים.

### בישראל
בישראל הגל השלישי החל לתפוס תאוצה לקראת סוף העשור השני של המאה ה-21, עם הקפדה בבתי קפה הולכים ורבים על איכויות הקפה שמאפיינות את הגל השלישי. כמו כן, בתי קלייה מקומיים הפכו יותר נפוצים.

## ביקורת
ביקורת נפוצה על הגדרת גלי צריכת הקפה היא התמקדות בצריכת הקפה בארצות הברית ולא בשינוי כלל עולמי. כך למשל באיטליה, כבר במאה ה-18 בתי הקפה מכרו קפה מקינטה וכשהגיעה מכונת האספרסו באמצע שנות העשרים הפכה המקינטה למכשיר ביתי והאספרסו היה נפוץ יותר בבתי הקפה. כל התהליך הזה נעשה ללא תלות בחברות גדולות.

גם אוסטרליה עברה תהליך שונה ומהיר יותר. כבר בשנות ה-50, לאחר הגירה איטלקית נרחבת למדינה, החל שימוש נרחב במכונות האספרסו. 50 שנה לאחר מכן, בתחילת שנות האלפיים, האוסטרלים הקדימו את שאר העולם בגל השלישי.

במדינות שונות (למשל, ישראל) יש המגדירים את הגל הראשון של הקפה בתקופה בה משקה הקפה היה נפוץ יותר בצורתו כקפה טורקי, ולאחר מכן צורות קפה אחרות.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תרבות קפה
דיוויזיית אפריקה הקלה ה-999 (ורמאכט)

**דיוויזיית אפריקה הקלה ה-999** (בגרמנית: **999. leichte Afrika-Division**) הייתה דיוויזיה של הצבא הגרמני שהוקמה בתוניסיה בתחילת 1943.

## היסטוריה
בסיס הדיוויזיה היה **חטיבת אפריקה ה-999** (*999. Afrika-Brigade*), שהוקמה מספר חודשים קודם לכן, כיחידת עונשין צבאית. בעוד שכל חברי יחידות הענישה הנאציות סומנו כ"פושעים", חלק ניכר מחברי הדיוויזיה הועברו אליה בשל החזקת רעיונות אנטי-נאציים.

הדיוויזיה לא התגבשה במלואה כאשר כוחות הציר בצפון אפריקה החלו להתמוטט. כתוצאה מכך, גורמי הדיוויזיה שלחמו בתוניסיה עשו זאת בדרך כלל כגדודים או פלוגות עצמאיות, שספגו אבדות גבוהות (במונחים של אבדות ושבויים) לפני נסיגה. על פי הדיווחים, הכוחות נלחמו בעיקר נגד כוחות צבא ארצות הברית, רבים מחברי הדיוויזיה ויתרו על עמדותיהם לאמריקאים ללא קרב.

לאחר מכן נשלחה הדיוויזיה המדולדלת קשות ליוון לתפקידי חיל מצב ולניהול "Bandenbekämpfung"; מונח שבשימוש הנאצי היה בדרך כלל כינוי למערכה אנטי פרטיזנית.

במהלך הפריסה ליוון, חלק מחברי הדיוויזיה החלו (או חזרו) לעסוק במגוון פעילויות חתרניות ו/או אנטי-נאציות. הבולט שבהם היה Falk Harnack, שערק להתנגדות היוונית ויחד עם עריקים גרמנים אחרים, הקים את Antifaschistische Komitee Freies Deutschland (AKFD; "הוועדה האנטי-פשיסטית החופשית גרמניה"). חבר בולט נוסף ב-AKFD היה אוגוסט לנדמסר, שלפי הדיווחים סירב להצדיע הצדעה נאצית במהלך שירותו הצבאי ותואר במחאה כזו, בתצלום מפורסם.

## מפקדים
* אוברסט היינץ קרל פון רינקלף (אוקטובר 1942 – 2 בפברואר 1943)
* גנרל-לויטננט  (2 בפברואר 1943 – 1 באפריל 1943)
* גנרל-מיור ארנסט-גינתר באדה (2 באפריל 1943 – 13 במאי 1943)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

999
אנדרה וארקוני

**אנדרה וארקוני** (במקור **וייסמן**, בהונגרית: **Várkonyi Endre**; דברצן, 28 בספטמבר 1926 – 8 בספטמבר 2020) היה עיתונאי ועורך יהודי-הונגרי עטור פרסים. הוא זכה להערכה רבה הן מקצועית והן אישית והתראיין רבות בנושא השואה. הוא אביו של השחקן אנדראש וארקוני.

## קורות חייו
אנדרה וייסמן נולד במשפחה יהודית כבנם של דיולה וייסמן, סוחר בגדי גברים, ושל אנה פרנק (1902–1936).  במהלך מלחמת העולם השנייה הוא גורש והועבר ממחנה ריכוז אחד למשנהו ממחנות אייזנרץ ומאוטהאוזן עד שלבסוף שוחרר ב-1945 במחנה הריכוז גונסקירכן. הוא שרד, חזר וסיים לאחר מכן את לימודיו בפקולטה למדעי הרוח של אוניברסיטת אטווש לוראנד (ELTE) כמורה המתמחה בהונגרית. כבר בשנת 1946 החל לעבוד בעיתון היומי "סבאד נפ", כלומר "עם חופשי" (Szabad Nép). במשך עשרים וחמש שנים, הוא היה עובד גם בשבועון מדיאראורסאג (הונגריה). הוא היה חבר באיגוד הלאומי של העיתונאים ההונגרים.

## עבודותיו
* נתיב הסמל ההונגרי ; Kossuth, בודפשט, 1957
* גובי מכס ; Zrínyi Ny., בודפשט 1958 ( ספרייה קטנה של המשטרה)
* "אנחנו לא בוונציה!" . רוֹמָן ; מטה המשטרה הלאומית של BM, בודפשט, 1959 (ספריית המשטרה)
* תקציב של משפחת פועלים ; Kossuth, בודפשט, 1960
* אֶנוֹשִׁיוּת. רוֹמָן ; Zrínyi Ny., בודפשט, 1960 (ספריית משרד הפנים)
* צלצול לילי. רוֹמָן ; Zrínyi Ny., בודפשט, 1961 (ספריית משרד הפנים)
* בצורה סוציאליסטית. . . על שלוש חטיבות סוציאליסטיות אינטלקטואליות ; Kossuth, בודפשט, 1963
* היסטוריה בזמן הנוכחי (ספרי קוסמוס, בודפשט, 1977)
* מי שבעלי הקרקע. . . ; Academic, בודפשט, 1989 (המאה שלנו זוכרת)
* עט ההישרדות (Ex Libris Publishing House, בודפשט, 2009)

## פרסים והוקרה
* עיטור מסדר העמל דרג זהב (1977)
* פרס הרמה של עיתונאות (5 פעמים)
* נוצת זהב (2000)
* פרס על שם מיקלוש רדנוטי נגד גזענות (2008)
* פרס עט הברזל (2018)

## לקריאה נוספת
* עיתונאות הונגרית (30 בספטמבר 1996) כרך 37, מספר 6 גישה מקוונת
* יומן היידו-ביהר (28 בספטמבר 2001) כרך 58, מספר 227, עמ' 14. גישה מקוונת
* מסד נתונים של ניצולי שואה וקורבנות ( www.ushmm.org/ ) גישה מקוונת

## קישורים חיצוניים
* Várkonyi Endre is itt hagyott bennünket (גם אנדרה וארקוני עזב אותנו) באתר InfoVilag
* ספרו: נתיב הסמל ההונגרי
* ראיון עם אנדרה וארקוני (בהונגרית כתוביות בגרמנית)-53 דקות
* ארבעה עשורים בשרות ניצולי השואה
* אנדרה וארקוני באתר הגרמני weitererzaehlen
* "תעודת השחרור" שלו ממחנה הריכוז
* אנדרה וארקוני במאגרי Holocaust Survivors and Victims Database במוזיאון השואה בארצות הברית

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים יהודים הונגרים
קטגוריה:עיתונאים יהודים הונגרים
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז מאוטהאוזן
קטגוריה:ניצולי השואה: הונגריה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אטווש לוראנד בודפשט
קטגוריה:דברצן: אישים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1926
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-2020
ג'סטין רס

**ג'סטין רס** (באנגלית: **Justin Ress**; נולד ב-3 באוגוסט 1997) הוא שחיין אמריקאי, אלוף עולם (בודפשט 2022) וסגן אלוף עולם (פוקואוקה 2023) במשחה ל-50 מטר גב.

## ביוגרפיה
רס נולד וגדל בקרי, קרוליינה הצפונית ולמד באוניברסיטת המדינה של קרוליינה הצפונית.

### 2017
באליפות ארצות הברית שנערכה ב 2017 הוא זכה במדליית זהב במשחה ל-50 מטר גב בשיא אליפות חדש של 24.41 שניות, לפני מאט גריוורס וראיין מרפי. באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה הוא סיים במקום שישי במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 24.77 שניות.
#### אלוף האוניברסיאדה
באוניברסיאדה שנערכה בטאיפיי, טייוואן בסוף אוגוסט אותה שנה הוא זכה ב-4 מדליות, 3 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 53.29 שניות, לפני קוסוקה הגינו מיפן (54.12 שניות) ודנס רפשיס מליטא (54.17 שניות), במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב. מדליית כסף במשחה ל-50 מטר גב (24.73 שניות).

### 2019
באוניברסיאדה שנערכה בנאפולי, איטליה בתחילת 2019 הוא זכה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 ארד. מדליות זהב במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 24.48 שניות ביחד עם זן וודל מדרום אפריקה שזכה שלושה שבועות לאחר מכן במדליית זהב באליפות העולם (24.43 שניות). התוצאה שקבעו הייתה מספיקה למדליית כסף באליפות העולם ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב, כשחיין ראשון הוא קבע בשמחה ל-100 מטר גב תוצאה של 53.31 שניות טובה יותר מזו של המנצח במשחה זה גרגורי טרסביץ' מרוסיה (53.51 שניות) ומדליית ארד במשחה ל-100 מטר גב (53.81 שניות).

### 2022
#### אלוף עולם
במבחנים האמריקאים לאליפות העולם שנערכו בגרינסבורו, קרוליינה הצפונית בסוף אפריל 2022 הוא זכה במדליית כסף במשחה ל-50 מטר גב בשיא אישי חדש של 23.92 שניות, אחרי האנטר ארמסטרונג שקבע שיא עולם חדש של 23.71 שניות ולפני שיין קאסאס (24.00 שניות) ומדליית ארד במשחה ל-100 מטר גב בשיא אישי חדש של 52.73 שניות, אחרי האנטר ארמסטרונג (52.20 שניות) וראיין מרפי (52.46 שניות).

באליפות העולם שנערכה בבודפשט ביוני אותה שנה הוא זכה בשתי מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 24.12 שניות, לפני האנטר ארמסטרונג (24.14 שניות) וקסוורי מסיוק מפולין (24.49 שניות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם קיילב דרסל, ראיין הלד וברוקס קארי בתוצאה של 3:09.34 דקות, לפני אוסטרליה (3:10.80 דקות) ואיטליה (3:10.95 דקות), כשחיין שלישי הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 47.48 שניות.

### 2023
באליפות העולם שנערכה בפוקואוקה, יפן ביולי 2023 זכה בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 24.24 שניות, אחרי האנטר ארמסטרונג (24.05 שניות) ולפני שו ג'יאיו מהרפובליקה העממית של סין (24.50 שניות) ולא הצליח להגן על תוארו. מדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי לאחר ששחה בשלב המוקדמות.

## שיאים אישיים
### בריכה אולימפית
* 50 מטר חופשי: 21.91 שניות (2021)
* 100 מטר חופשי: 48.14 שניות (2023)
* 50 מטר גב: 23.92 שניות (2022)
* 100 מטר גב: 52.73 שניות (2022)

### בריכת 25 מטר
* 50 מטר חופשי: 20.95 שניות (2020)
* 100 מטר חופשי: 45.70 שניות (2021)
* 50 מטר גב: 23.08 שניות (2020)
* 100 מטר גב: 50.38 שניות (2021)

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קרוליינה הצפונית
קטגוריה:שחייני גב אמריקאים
קטגוריה:שחייני חופשי
קטגוריה:אלופי עולם בשחייה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של קרוליינה הצפונית
קטגוריה:קרוליינה הצפונית: שחיינים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1997
תסביך יונה

**תסביך יונה** הוא הפחד מהצלחה או הפחד להיות הטוב ביותר. פחד זה מונע מימוש עצמי, או מימוש הפוטנציאל של האדם עצמו. זה הפחד מגדולתו של האדם, ההתחמקות מהגורל או ההימנעות ממימוש כישרונותיו. מכיוון שהפחד מהשגת הגרוע האישי עשוי להניע צמיחה אישית, כך גם הפחד מהשגת שיא אישי עלול להפריע להישגים.
ממוזער|יונה בורח מבטן הדג הגדול שהחזיק אותו בשבי.

## אטימולוגיה
למרות שאברהם מאסלו המציא את המונח, השם "תסביך יונה" הוצע במקור על ידי חברו של מאסלו, פרופסור פרנק א. מנואל. השם בא מסיפור התחמקותו של יונה הנביא המקראי מהגורל לנבא את חורבן נינוה. מאסלו קובע, "לעיתים קרובות אנו בורחים מהאחריות שהוכתבה (או ליתר דיוק המוצעת) על ידי הטבע, על ידי הגורל, אפילו לפעמים במקרה, בדיוק כפי שיונה ניסה – לשווא – לברוח מגורלו".

## תוצאות
כל דילמה, פרדוקס או אתגר העומדים בפני אדם עלולים לעורר תגובות הקשורות ל"תסביך יונה". אתגרים אלו עשויים להשתנות בדרגתם ובעוצמתם. האתגרים עשויים לכלול שינויי קריירה, תחילת שלבים חדשים בחיים, מעבר למקומות חדשים, ראיונות או אודישנים, והתחייבויות בין-אישיות חדשות כגון נישואים. עיקרו של תסביך יונה גורם לאדם חוסר יכולת להבדיל בין ענווה לבין חוסר אונים עצמי. סיבות אחרות כוללות:
* פחד מתחושת האחריות והעבודה הנדרשת שלעיתים קרובות נוכחים בהכרה בגדולתו, הכישרונות, הפוטנציאל של האדם.
* פחד שחיים יוצאי דופן יהיו יותר מדי יוצאי דופן, ומכאן לא מקובלים על אחרים.
* פחד על ידי אסוציאציה של היכולת המצופה להגביר אירועים טראומטים שאינם בהכרח קשורים
* פחד להיראות יהיר, וגאוותן ומרוכז בעצמו.
* קושי לדמיין את עצמו כדמות בולטת או סמכותית.

## ראו גם
* תסמונת המתחזה

## קישורים חיצוניים
* פחד מהצלחה - 6 סיבות לחרדה לקבל הצלחה ודרכי התמודדות

## הערות שוליים

יונה