מטבעות ארץ ישראל

ממוזער|שמאל|200px|כד אחסון שבור ומטבעות שנמצאו בחפירה ארכאולוגית; צבעם הירקרק-תכלכל נוצר בשל תגובת המתכת לחומרים בקרקע ובאוויר; מראה אופייני (צולם 2009)
שמאל|ממוזער|200px|מטבעות נחשפים בחפירה ארכאולוגית בין שברי כד; מראה אופייני (צולם 2006)
**מטבעות ארץ ישראל** שימשו כאמצעי תשלום בשווקים ותרומה לצורכי ציבור בארץ ישראל מאז העת העתיקה, ועד הקמת מדינת ישראל. מלבד שמותיהם הרשמיים, המטבעות כונו בשמות שונים, על ידי תושבי הארץ.
מטבעות רבים ושונים היו הילך חוקי בארץ ישראל; חלקם שהוטבעו בה וחלקם שהובאו מרחוק, בשל היותה ארץ מעבר בין יבשות, אומות ותרבויות שונות, ובכלל זה עולי רגל וחיילים צבאות ופקידי מנהל של כובשים מארצות שונות, ועקב משלוחי התרומות של יהודי התפוצות ליהודי הארץ.

## העת העתיקה
מטבעות מתכת הם אמצעי תשלום שהחליף בהדרגה את השימוש במתכות יקרות על פי משקלם ואלה החליפו את סחר החליפין. המטבעות הראשונים נוצרו בעולם היווני במאה ה-7 לפנה"ס וכבר במרוצת המאה ה-6 הגיעו גם לארץ ישראל. מעט מאוחר יותר הגיעו גם מטבעות פרסיים ואחרים. האוכלוסייה הפנימה את החידוש שבהמצאת המטבע העובר לסוחר, כאפשרות עדיפה ומשוכללת למסחר על פני האפשרויות שקדמו לכך על אף שבמקומות מסוימים במקביל שתמשו בשקילת מתכות יקרות.

ככל הידוע, המטבע הקדום ביותר שנמצא בארץ הוא מטבע כסף בעריך של דרכמה שנטבע באי היווני קוס ונחשף בחפירות כתף הינום בירושלים. משלב מעט מאוחר יותר במאה ה-6 נמצאו טטרדרכמות אתונאיות.

המטבעות הקדומים ביותר שנטבעו בארץ הם מן התקופה הפרסית, מטבעות כסף קטנים שהונפקו בעזה, אשקלון, אשדוד שומרון וירושלים היא יהוד של אותה העת. בתקופה ההלניסטית הלכו במחזור בארץ מטבעות אלכסנדר מוקדון וכן מטבעות שטבעו יורשיו המלכים התלמיים והשושלת הסלבקית. מטבעות יהודיים נטבעו בידי השושלת החשמונאית, שושלת בית הורדוס, שקלי המרד הגדול ומטבעות מרד בר כוכבא. השם שקל עבור המטבע נהג במקומות שונים במזרח וידוע במיוחד השקל הצורי אשר היה המטבע שבו השתמשו היהודים לתרומה לבית המקדש. השם שקל מקורו בפעולת השקילה שכן קודם להמצאת המטבע נשקלו בצעי הכסף והמחירים נקבעו על פי המשקל בכסף או בזהב. על כך ציין יעקב משורר כי "הקשר בין יחידת משקל למטבע הוא קשר ישיר ואמיץ. יחידות המשקל הקדומות נהפכו למטבעות וגם תהליך הפוך אירע במרוצת השנים".

במאה ה-6 לפנה"ס שקָל ה**שֶקל** כ-11.4 גרם. בימי המרד הגדול הותאמו מטבעות היהודים למשקל המקובל של מטבעות התקופה, והם נטבעו במתכונת הטטרדרכמה הצורית במשקל 14 גרם. לעומת זאת, מטבעות בר כוכבא נטבעו על גבי מטבעות שהילכו במחזור הכספים באותה עת, כך שבמקום לצקת אסימונים ולטבוע עליהם, השתמשו הבר-כוכבאים במטבעות הקיימים כאסימונים, שפשפו את הדיוקנות והתיאורים עד לשחיקה וטבעו עליהם דגמים יהודיים, וכתובות עבריות. בכך השיגו שתי מטרות, מאחד סילקו מן המטבעות שליטים וסמלים לא יהודיים ומאידך החליפו אותם בכתובות עבריות ותיאורים יהודיים כמו חזית בית המקדש, כלים מבית המקדש וסמלים צמחיים מן הארץ.

תחת השלטון הביזנטי הילכו במחזור מטבעות שנטבעו ברחבי האימפריה הביזנטית עם דיוקנאות השליטים, כפי שהיה קודם לכן בתקופה הרומית. עם זאת מלבד מטבעות הערים שטבעו בארץ, ביקשו הרומיים ממטבעות מסוימות במרחב לטבוע עבורם טטרדכמות רומיות בעיקר עבור תשלומים לביצוע עבודות באימפריה. תחת השלטון של השושלות המוסלמיות התחולל שינוי בתחום הכספים ושוב החלו לטבוע מטבעות בארץ. כך למשל כבר בתקופת בית אומיה נטבעו מטבעות במירושלים, בטבריה, בבית שאן, בלוד ברמלה באשקלון בעזה בבית גוברין ועוד. בתקופת מסעי הצלב נטהעו מטבעות דקים וקטנים עם אלמנטים הקשורים במבנים חשובים של ירושלים כמו הכנסייה הצלבנית של העיר, מגדל דוד וכנסיית הקבר. מטבעות אלה היו דקים מאד היות שלא היה לטובעים מספיק מתכת לכמות המטבעות שנדרשה בשוק הכספים.

במצרים נטבעו מטבעות ברונזה גדולים בימיו של השליט הממלוכי צלאח א-דין חג'י השני (מת בדמשק ב-1193) במשקל של אונקיה (35 גרם) כל אחד. "יחידת המשקל "אונקיה" השתבשה בערבית ל"אוקיה", ומאוחר יותר ל"אונז" (ounce) באנגלית". משורר מספר על צורף ירושלמי נודע שנהג בשנות החמישים, להשתמש במטבע הישראלי אגורה כמשקולת של גרם אחד.

#### כמות ומדד
בארץ ישראל ובעולם העתיק בתקופה שלפני המצאת המטבע נמדד העושר, או ה"רכוש" במספר הבהמות שברשותו של אדם: בהמות רכיבה, לרוב סוסים, ומקנה, צאן ובקר; למשל, בפסוק בספר דניאל: "בחיל גדול וברכוש רב", פירושו ריבוי סוסים; שכן, חיל בשפות השמיות ובערבית משמעו סוס. העושר נמדד גם בהחזקת בצעי מתכת; כך למשל בפסוק: "ואברם כבד מאד בַמקנה בכסף ובזהב". בצעי המתכות הללו וכן הנחושת, נמדדו ונשקלו, והוטמנו בין השאר בכדי חרס. אט אט התגבש בעולם העתיק הנוהג לייצר יחידות שקילה אחידות וקבועות במשקלן ובמראן, אשר שימשו כמטבעות. על גביהם הוטבעו (בדרך כלל בלחץ או כבישת המתכת) דמויות הרכוש החקלאי השכיח; המקנה: כבשה, פרה, עז, איל, שור, סוס וחזיר. במקביל כוננו אבני המשקל הקבועות; שמותיהם בעברית מקראית היו בין השאר: **נצף**, **פים** ו**בקע**.

משמעויותיהן הראשוניות של מילים אחדות, עברו תמורה כאשר הומצא המטבע העובר לסוחר. בלטינית המילה pecu ונגזרותיה התייחסה למקנה או בקר, תמורות הזמן הוסיפו משמעות של כסף, רכוש ועושר; ובתרבות הרומאית נוצר הביטוי (בלטינית): pecunia non olet (=לכסף אין ריח).

מספר מטבעות מוגדר ברשות היחיד, קבע, מאז העת העתיקה, את מעמדו הכלכלי של היחיד, ואת מדד העוני של התקופה; לדוגמה, דברי המשנה בדיון על הזכאות למתנות עניים אשר הושארו בשדה על ידי בעליו: "מי שיש לו מאתיים זוז [=שהם 200 דינרי כסף] לא יטול לקט, שכחה ופאה ומעשר עני".

לעיתים, קבעו השליטים את ערך המטבע והרכב המתכות שלו, על פי מדד שכר מקובל לפרק זמן מוגדר; כך למשל, ביוון העתיקה, מטבע דרכמה אחד היה שכרו של פועל יום.

#### עיצוב והטבעה
מידע רב תומצת בעיצוב התיאורים שעל המטבעות שנטבעו בארץ ישראל. למשל במטבעות שנטבעו במהלך התקופה הרומית בניאפוליס (שכם) תואר הר גריזים על שתי פסגותיו כאשר על הפסגה הראשית מתואר המקדש הפגאני לזיאוס אשר החליף את המקדש השומרוני. כמו כן, מתוארת חומות העיר והדרך המובילה אל הפסגה בתקופה הנדונה 38 ערים בארץ ישראל ועבר הירדן המערבי, קיבלו מן הממשל הרומי זכות לטבוע מטבעות ברונזה. מועצות ערים אלה ניצלו את צד הגב של המטבעות כדי לפרסם אתרים חשובים בעירם, וכך מצאנו את תיאור הר גריזים על מטבעות שכם, ונופים רבים אחרים על מטבעות ערים אחרות. במקרים רבים אחרים המטבעות מצביעים על מבנים או אלוהיות שהוערצו בערים בעוד שלא כולם נחשפים בממצא הארכאולוגי, במקרים אחרים מאתרים בחפירות הארכאולוגיות את המבנים שתוארו על מטבעות המקום שכן המטבעות שימשו לפרסם מבנים אלה ותיארו אותם במדויק. לרוב בחפירות נמצאים יסודות המבנים בעוד המטבע מתאר את המבנה בשלמותו ועוזר לשחזר את מראהו כפי שעמד בעיר.

תהליך הטבעה הצריך מטיל מתכת, רושמה מאבן או מתכת (ברונזה), ומכשיר הכאה כבד.

#### אמצעי וסמל של ריבונות שלטונית
מטבעות הכובשים הרומאים נקצצו ונפסלו על ידי היהודים, כך נעשה במטבעות הברונזה שנטבעו באנטיוכיה בשמו של קסטיוס גאלוס מצביא הגייסות הרומאים בתקופת המרד הגדול, וכך נעשה במטבעות בר כוכבא.

### מטבעות

#### מוזכרים במקורות
;בתנ"ך מוזכרים משקלות - ואין ידוע אם כבר היו מטבעות בעלי ערך דומה בתקופה שבה הוא נכתב
* **[[גרה]]** - החלק העשרים של השקל
* קשיטה
* שקל, מחצית השקל / בֶּקַע
* פים
* מָּנֶה

;בספרות חז"ל
* **[[זוז]]** - כינוי במקורות היהודים לדרכמה היוונית, ובהמשך לדינר הרומי. מקור השם במילה האכדית zūzu, שהתגלגלה ללשון חכמים דרך הארמית 'זוזא'.
* טרעפיק
* כיכר של קודש
* מנה של קודש
* שקל הקודש
* כסף צורי (שקל צורי)
* כסף מדינה

;שמות ושיבושיהם
רוב המונחים הנומיסמטיים הרומאים שובשו בפי היהודים הקדמונים. למשל המילה **נוֹמיסמָה**, שמשמעותה מטבע, השתנתה במקורות ל**מלוזמא**; ובתלמוד בבלי, מסכת ברכות נאמר: "כדי שיכיר בין מלוזמא של טבריה למלוזמא של צפורי".
* **דינר זהב** - שמו העברי של מטבע זהב טהור רומאי בשם **אוראוס** (**Aureus**). משקלו היה בממוצע כ-7.25 גרם, וערכו 25 דינרי כסף. לאחר נפילת האימפריה הרומית ועליית הערבים, קראו הערבים למטבעות הזהב שלהם בשם זה.
* **מיסמס**, מסימס, מסומס, הוא **סמיס** - **Semis**
* **קונטרנק**, קונטרונין, קרדינטס, הוא **קורדנס** - **Quadrantes**
* **פונדיון**, הוא **דופנדיוס** - **Dupondius**
* **דיסקניס**, הוא **דקסטנס** - **Dextans**
* **[[טריסית]]**, הוא **[[ססטרטיוס]]** - **Sestertius**

### שיעורים, מידות וערכים
חישובם בתקופת המשנה והתלמוד, ובכלל זה ערכי המטבעות, הוא אחת הסוגיות המסובכות והמורכבות.

## ימי הביניים
התקופה הביזנטית בארץ ישראל החלה בשנת 491, ומאז הלכו בה מטבעות השליטים הביזנטים, על רוב המטבעות הובלטו פניהם של ראשי האימפריה קיסר או קיסרית, וכן את צורת הצלב, סמל הנצרות שהייתה דת המדינה הביזנטית. בין המטבעות הביזנטים, נודעו מטבעות מארד גדולים בממדיהם, אבל חסרים את המסר המורכב והאמנותי של המטבעות הרומיים.

התקופה הערבית בארץ ישראל החלה במאה ה-7, ובראשיתה הלכו בארץ ישראל מטבעות השליטים הביזנטים, אולם עד מהרה החלו להטביע מטבעות משלהם, דומים במראם למטבעות השליטים הקודמים, מארד, אולם ללא סמל הצלב ועם כתובת ערבית, ואף עם כתובות ביוונית וברומית בחלק מהן.

התקופה הצלבנית בארץ ישראל החלה בשנת 1096, לאחר מסעי צלב והקמת ממלכת ירושלים, הטביעו השליטים הצלבנים מטבעות בכסף ובזהב, אשר הצלב מוטבע על כולן.

* מטבעות הממלוכים

## העת החדשה
### תקופת השלטון העות'מאני 1917-1517
נטבעו באירופה ובאסיה לפני ובמשך תקופה השלטון העות'מאני והיו מטבע עובר לסוחר, עד כיבוש הארץ על ידי הבריטים ב-1917.

### מטבעות

#### מוזכרים במקורות
* **כיס**, או **כיסה**, צרור של 500 גרוש עות'מאני
*מג'ידי או מג'ידה (Mecidiye, Medjidie)- 1/5 לירה טורקית לאחר הטנזימאט
*בישליק (Beşlik)
*מטליק
*גרוש או פיאסטר - 1/100 של לירה (טורקית או מצרית)
* לירה פרנצויז המכונה בקיצור לי"פ - נאפוליון זהב, מטבע זהב צרפתי = 20 פרנק
*לירה טורקית - יחידת המטבע הבסיסית של האימפריה העות'מאנית לאחר הטנזימאט.
* לירה שטרלינג - יחידת המטבע הבריטית = 20 שילינג. שילינג = 12 פני
* דולר
* פרנק
* רובל (קארבון)

#### בשלהי התקופה העות'מאנית
החלוץ איש ביל"ו חיים חיסין שעלה לארץ עם חבריו מרוסיה הצארית בראשית תקופת העלייה הראשונה, תיאר ביומנו ב-23 באוגוסט 1882, אי-סדר רב ביחידות המשקל הנהוגות בשווקים ביפו: רוטל, גונטר ואונקיה. מאזני המשקל אינם אחידים וגודלם משתנה מסוחר לסוחר. הפיקוח השִלטוני נעדר, וכתוצאה מכך רבתה ההונאה בשקילת הסחורות השונות. התשלום נעשה בערב רב של מטבעות עוברים לסוחר; ואי-סדר שורר בשעריהם ובערכם, המשתנה מאתר לאתר.

.

## תקופת המנדט הבריטי
* לירה מצרית (1920-1927)
* לירה ארץ ישראלית (1927-1952)
* מיל (מטבע) (1927-1952) מטבע של 10 מיל כונה "פיאסטר", מטבע של 5 מיל כונה "חצי גרוש" ושל 20 מיל - "שני גרוש".

תמונה:Israeli Mil Coin.jpg|מיל
תמונה:Egyptian First pound bill.jpg|לירה מצרית


## מדינת ישראל

* לירה ישראלית (1952-1980)
* אגורה (1960 ואילך)
* שקל (1980-1985)
* שקל חדש (1985 ואילך)

תמונה:10 Agorot coin.jpg|עשר אגורות סדרה חדשה

## ראו גם
* מטבע
* מטמון מטבעות
* מדליות ועיטורים
* מטבעות עות'מאניים
* איסוף מטבעות
* זיוף כספים
* רשימת מידות, שיעורים ומשקלות בהלכה
* מידות, שיעורים ומשקלות בהלכה
* מידות ומשקלות
* נומיסמטיקה
* החברה הישראלית למדליות ולמטבעות

## לקריאה נוספת
* לאו קדמן, אריה קינדלר, **המטבע בארץ-ישראל : ובעמים ימי קדם ועד ימינו**, תל אביב, הוצאת דביר ולדעת, 1963
* מרדכי נרקיס, **מטבעות ארץ ישראל**, ירושלים : הוצאת מוסד ביאליק, תרצ"ו-תרצ"ט 1938
* יעקב משורר, **אוצר מטבעות היהודים**, ירושלים: הוצאת יד יצחק בן-צבי, תשנ"ח-1997
* יעקב משורר, **הצד השלישי של המטבע**, (עורכת: חנה עמית), ירושלים: הוצאת יד יצחק בן-צבי, תשס"ו-2006
* יעקב משורר, **אמצעי תשלום קדומים, משקלות ומטבעות**, (עורך: רוני רייך), חיפה : מוזיאון ראובן ועדית הכט, אוניברסיטת חיפה, תשנ"ח 1998
* צבי שטאל, המטבעות בארץ-ישראל בתקופה ההלניסטית, תל אביב: הוצאת לידרמן, 1987
* צבי שטאל, המטבעות בארץ ישראל בתקופה הרומאית, תל אביב: הוצאת לידרמן, תשמ"ז 1986
* צבי שטאל, המטבעות בארץ ישראל בימי הביניים, תל אביב: הוצאת לידרמן, תשמ"ח 1988
* אריה קינדלר, **מטבעות ארץ-ישראל : אוסף בנק ישראל**, ירושלים : הוצאת כתר, תשל"א-1971
* אריה קינדלר, **אוצר מטבעות ארץ-ישראל : מבחר מטבעות ארץ-ישראל מימי שיבת ציון ועד חתימת המשנה**, מוסד ביאליק, ירושלים, עשור למדינת ישראל, 1958
* איתמר עצמון, **הצד השלישי של המטבע** - היסטוריה תרבותית ופוליטית של ארץ ישראל והעם היהודי בראי המטבעות, מדור קבוע המופיע במגזין סגולה, החל מיולי 2011
* יגאל ארקין, **השטרות והמטבעות בישראל 2006-1927**, ירושלים : הוצאת בנק ישראל, 2006
* שמעון רובינשטיין, **מטבעות, מידות ומשקלות**: מראשית המאה ה-19 ועד לתקופת המעבר מהשלטון הטורקי לבריטי בארץ ישראל, ירושלים: (בהוצאת המחבר), 1997
* שמעון רובינשטיין, **המשבר המוניטרי בארץ ישראל במלחמת העולם הראשונה**, ירושלים: (בהוצאת המחבר), 2008
* רחל ברקאי, **תהליכי ייצורם של מטבעות יהודיים עתיקים**, מחניים רבעון למחקר להגות ולתרבות יהודית 2, אייר תשנ"ב (1992), עמ' 101-92.
* רחל ברקאי, **חדש וישן בראי המטבע**, קטלוג בנק ישראל, ירושלים 2010.
* רחל ברקאי, **נופים על מטבעות ערי ארץ-ישראל**, נופי ארץ-ישראל ספר עזריה אלון, הוצאת אריאל, ירושלים 2000, עמ' 114-110.
* רחל ברקאי, **טביעת מטבעות בירושלים בימי בית שני,** ספר ירושלים בימי הבית השני, כרך ב', יד יצחק בן צבי, ירושלים 2020, עמ' 674-655.
* יעל ויילר ישראל, **עקבות ואותות במטבעות ישראל**, עת-מול, 221, יד יצחק בן-צבי, 2012, עמ' 3–6
* שמואל אביצור, הפרק: המטבע, בתוך: **חיי יום-יום בארץ ישראל במאה התשע עשרה**, ירושלים: הוצאת א' רובינשטיין והוצאת עם הספר, תשל"ו, עמ' 290–295

#### לוחות: שערי מטבעות ושמותם
* עדין שטיינזלץ, **[[מדריך לתלמוד]]**, ירושלים: הוצאת כתר, 1984
* שולמית לסקוב (עורכת), **מרשומות אחד הביל"ויים**, חיים חיסין, ירושלים: הוצאת יד יצחק בן-צבי ומוסד ביאליק, תשנ"א-1991
* ישעיהו פרס, **[[ארץ-ישראל: ספר-המסעות]]**, ירושלים-ברלין-וינה: הוצאת בנימין הַרץ, תרפ"א-1921
* יצחק בן-צבי, **ארץ-ישראל ויישובה בימי השלטון העותמאני**, ירושלים: הוצאת מוסד ביאליק, תשט"ו-1955 

#### כתבי עת
* ליאו קדמן (עורך), **[[ידיעות נומיסמטיות בישראל (כתב עת)|ידיעות נומיסמטיות בישראל]]**, ירושלים: החברה הישראלית למדליות ומטבעות, תשכ"ב–תשכ"ה-1962–1965.

## קישורים חיצוניים
* תערוכת מטבעות במרכז דוידסון בירושלים, באתר רשות העתיקות
; מחקרים
* א' רייפנברג, '''מטבעות היהודים''', ירושלים: הוצאת ראובן מס, תשל"א-1971, באתר דעת
* מטבע, על פי אנציקלופדיה **אוצר ישראל**, באתר דעת
* 
** 
** 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמצעי תשלום
קטגוריה:מטבעות
קטגוריה:מטבעות עתיקים
קטגוריה:מטבעות שיצאו משימוש