פולקלור יהודי

**פולקלור יהודי** הוא מכלול האגדות, המוזיקה, ההיסטוריה שבעל-פה, הפתגמים, הבדיחות, האמונות עממיות, המעשיות, הסיפורים, סיפורי גוזמאות ומנהגים המהווים את המסורת של היהדות. סיפורי עם מאופיינים בנוכחותן של דמויות יוצאות דופן, בשינוי צורה פתאומי של בני אדם לחיות ולהפך, או באירועים לא טבעיים אחרים. מספר סיפורי אגדה נושאים מאפיינים של סיפורי עם, במיוחד אלו הנוגעים לעוג מלך הבשן, הכוללים הגזמות דומות לאלו המצויות ב*מעשיות הבדיה* (lügenmärchen) בפולקלור הגרמני המודרני.

## ימי הביניים
קיימות ראיות משמעותיות לכך שיהודים הביאו וסייעו להפצת סיפורי עם מזרחיים באירופה. מלבד סיפורים אלו ממקורות זרים, יהודים אספו או חיברו סיפורים אחרים שסופרו ברחבי הגטאות באירופה, ונאספו ביידיש ב"מעשה בוך". מספר סיפורי עם שנכללו באוספים אלו פורסמו גם בנפרד. עם זאת, קשה לכנות רבים מהם סיפורי עם במובן שהוזכר לעיל, שכן לא מתרחש בהם דבר פלאי או על-טבעי.

## אגדות
[ממוזער|''[המהר"ל מפראג|רבי לב והגולם* מאת [[מיקולש אלש]] (1899).]]

ישנן מספר אגדות יהודיות מובהקות מ[[ימי הביניים]] שנושאות אופי של סיפורי עם, כמו אלו של [[האפיפיור היהודי]] ושל הג[[הגולם מפראג|ולם מפראג]], או זו הנוגעת לקיר בית המדרש של [[רש"י]], שזז לאחור כדי להציל את חייה של אישה ענייה שהייתה בסכנת הימחצות על ידי כרכרה חולפת בסמטה הצרה.

בסוף [[המאה ה-19]], סיפורי עם רבים נאספו בקרב יהודים או פורסמו מכתבי יד עבריים על ידי [[לוי גינצבורג]] בכתבי העת *Revue des Etudes Juives*, *Revue des Traditions Populaires*, ו-*Melusine*; על ידי [[משה גסטר]] ב-*Folk-Lore* וב[[דוח]]ות של [[קולג' מונטיפיורי]]; על ידי [[מקס גרונוולד]] ב-*Mitteilungen der Gesellschaft für Jüdische Volkskunde*; על ידי ל. וינר באותו כתב עת; ועל ידי [[פרידריך סלומון קראוס]] ב-*Urquell*, בשתי הסדרות.

== קובצי אגדה ופולקלור ==
* *'אגדות היהודים**: מאת הרב פרופ' [[לוי גינצבורג]], הוא [[סינתזה (פילוסופיה)|סינתזה]] מקורית של כמות עצומה של אגדות מה[[משנה]], שני ה[[תלמוד]]ים וה[[מדרש]]. לגינצבורג הייתה ידיעה [[אנציקלופדיה|אנציקלופדית]] בכל ספרות [[חז"ל]], ויצירת המופת שלו כללה מגוון רחב של אגדות. עם זאת, הוא לא יצר [[אנתולוגיה]] המציגה אגדות אלו באופן נפרד, אלא עיבד ושכתב אותן לנרטיב רציף אחד המשתרע על פני חמישה כרכים, ולאחריהם שני כרכי [[הערת שוליים|הערות שוליים]] המציינים את המקורות הספציפיים.
* **עין יעקב**: הוא קובץ של החומר האגדי ב[[תלמוד בבלי]] בתוספת [[פרשנות התלמוד הבבלי|פרשנות]].
* **ספר האגדה**: הוא קובץ קלאסי של אגדות מהמשנה, שני התלמודים וספרות המדרש. הוא נערך על ידי [[חיים נחמן ביאליק]] ו[[יהושע חנא רבניצקי]]. ביאליק ורבניצקי עמלו על יצירת סקירה מקיפה ומייצגת של האגדה; הם השקיעו שלוש שנים באיסוף יצירתם. כאשר מצאו את אותה אגדה במספר גרסאות ממקורות שונים, הם בחרו בדרך כלל בצורה המאוחרת יותר, זו המצויה [[תלמוד בבלי|בתלמוד הבבלי]]. עם זאת, הם הציגו גם אגדות רבות באופן סדרתי, תוך מתן הצורה המוקדמת מה[[תלמוד ירושלמי|תלמוד הירושלמי]], וגרסאות מאוחרות יותר מהתלמוד הבבלי ומקובצי מדרש קלאסיים. בכל מקרה, כל אגדה ניתנה עם מקורה. במהדורה המקורית, הם תרגמו את האגדות ה[[ארמית|ארמיות]] ל[[עברית חדשה|עברית מודרנית]]. "ספר האגדה" נדפס לראשונה בשנים [[1908]]–[[1911]] ב[[אודסה]], [[האימפריה הרוסית|רוסיה]], ולאחר מכן הודפס פעמים רבות ב[[ארץ ישראל]]. בשנת [[1992]] הוא תורגם לאנגלית ונקרא בשם "The Book of Legends" על ידי ויליאם ג. בראוד.
* **ממקור ישראל''': מאת מיכה יוסף ברדיצ'בסקי. ברדיצ'בסקי התעניין באיסוף הפולקלור והאגדות של העם היהודי מהתקופות הקדומות ביותר ועד שחר העידן המודרני. אוספו כלל מגוון רחב של אגדות, אם כי הן הוגבלו לאלו שלדעתו היו שייכות לתחום הפולקלור.

## באמנות
הפולקלור היהודי היווה נושא בציור היהודי. ציירים בולטים שהשתמשו בנושאים מהפולקלור היהודי כוללים את מארק שאגאל, יצחק פרנקל פרנל ואחרים. חלק מהנושאים שצוירו על ידי אמנים אלה כוללים סצנות מחיי היומיום היהודיים, המשולבות באלמנטים ונושאים פולקלוריסטיים. הפולקלור היהודי בא לידי ביטוי באמצעות מיקרוגרפיה עברית, מגזרות נייר, גילופי עץ, עבודות אומנות ועוד. במזרח אירופה, השטעטל היה לעיתים קרובות נושא מרכזי ביצירותיהם של אמנים יהודים, ששילבו פנטזיה עם מציאות בעבודותיהם.

## ראו גם
* מיתולוגיה יהודית

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

פולקלור יהודי