open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ריק אלן

**ריצ'רד ויין "ריק" אלן** (באנגלית: **Richard Wayne "Rick" Allen**; נולד ב-7 בנובמבר 1951) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-12 של מדינת ג'ורג'יה. הוא נבחר לראשונה לקונגרס האמריקאי בבחירות 2014, מטעם המפלגה הרפובליקנית.

## ביוגרפיה
אָלן נולד באוגוסטה שבג'ורג'יה, ולמד באוניברסיטת אובורן השוכנת באלבמה. שם השלים לימודי תואר ראשון בבנייה. הוא מייסד החברה "ר.ו. אלן ושות'", חברת בנייה שבסיסה באוגוסטה. בשנת 2012 התמודד אלן בבחירות מקדימות שהתקיימו במפלגה הרפובליקנית לייצוג מחוז הקונגרס ה-12 של ג'ורג'יה, מול שלושה מתמודדים אחרים. הוא הפסיד ללי אנדרסון, חבר בית הנבחרים המדינתי, עם 49.7% מהקולות לעומת 50.3% שגרף אנדרסון. ביום הבחירות הכלליות הפסיד אנדרסון לג'ון בארו , מועמד המפלגה הדמוקרטית, שנבחר מחדש לנציג המחוז בקונגרס.

במהלך בחירות 2014 התמודד מחדש לבית הנבחרים האמריקאי, ובבחירות הכלליות גבר על נציג המחוז המכהן ג'ון בארו. ניצחונו של אלן היה נחשב למהפך אף על פי שמכוני סקרים החשיבו את ההרכב הדמוגרפי של המחוז כרפובליקני, בעקבות איחוד מחוזות בעקבות תוצאות מפקד האוכלוסין של ארצות הברית ב-2010. גם בבחירות הבאות נבחר אלן מחדש לקונגרס, כמו גם ב-2018 וב-2020.

אלן הוא שמרן, המתנגד לזכויות להט"ב ולבקרה על הזכות לשאת נשק. לראיה, במהלך ישיבה רפובליקנית סגורה שדנה בתיקון האוסר על אפליה של עובדים להט"בים, קרא אלן פסוק מהביבליה האומר על הומוסקסואלים כי "הם מבצעים דברים הראויים למוות". אלן אמר לרפובליקנים שהתאספו בישיבה כי ילכו אל הגיהנום לו יצביעו בעד התיקון המוצע כנגד האפליה. לאחר פיגוע הירי במועדון הלהט"ב באורלנדו, אלן נשא תפילה למען משפחות הקרבנות אך סירב להתנצל או לחזור בו מהערותיו לפיהם הומוסקסואלים ראויים למוות.

בדצמבר 2020 נמנה אלן בין 126 חברי בית הנבחרים מהמפלגה הרפובליקנית שחתמו על מכתב ידידי בית המשפט לשם הבעת תמיכה בתיק "טקסס נגד פנסילבניה", תובענה ייצוגית שהוגשה לבית המשפט העליון של ארצות הברית בניסיון לערער על תוצאות הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020 במספר מדינות מתנדנדות, בהן ג'ו ביידן ניצח את הנשיא המכהן דונלד טראמפ. בית המשפט העליון מיאן לדון בתיק על סמך שלטקסס אין זכות עמידה לערער על תוצאות בחירות במדינה אחרת, על סמך פרק 3 לחוקת ארצות הברית.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי ג'ורג'יה
קטגוריה:אוגוסטה: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אובורן
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מג'ורג'יה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-114 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-115 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-117 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-118 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-119 של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1951
ג'מיל אל-אסד

**ג'מיל אל-אסד** (בערבית: **جميل الأسد**; 1933 – 15 בדצמבר 2004) היה אחיו הצעיר של הנשיא הסורי לשעבר חאפז אל-אסד, ודודו של המנהיג הסורי הנוכחי בשאר אל-אסד. הוא כיהן בפרלמנט של סוריה, שנקרא "מג'ליס אש-שא'ב" משנת 1971 ועד מותו. הוא היה גם מפקד מיליציה משנית.

## פעילותו
בעוד ששני אחיו, חאפז וריפאת אסד, אכפו את החילוניות, נאמר על ג'מיל כי הוא אדם מאוד דתי. במהלך שנות השמונים, ג'מיל תמך באופן פעיל בהמרת דת לזרם השיעי בהרי לטקיה, במיוחד בקרב בני העדה העלאווית. הוא שלח קבוצות עלאוויות ללמוד אית'נא עשׁריה באיראן. הם הפכו את אמונת השיעים למקובלת בקרב עמיתיהם העלאווים עם שובם לסוריה. ג'מיל גם בנה הוסאייניות (חלק ממוסדות הדת השיעים) בהרים, שם היו לפני כן רק מקדשים עלאווים. על מנת להפוך את האסלאם השיעי למקובל יותר שם הוא מינה שייח שיעי לעמוד בראש מסגד העלאווי "אל זהרה" בעיר בניאס. הוא גם אפשר לפקידים איראניים להיכנס לסוריה כדי לממש את תוכניתו להמיר אנשים לשיעה.

בשנות השמונים הוא הקים קרן המבוססת בעיר לטקיה שעזרה לעמיתיהם המוסלמים העלאווים לצאת לרגל חג'ג' למכה. כמו כן, נאמר כי הקרן ניסתה להמיר בדואים מהזרם הסוני לאמונה העלאווית, וזעמה כנגד מפלגת הבעת' החילונית בסוריה. בין אם נכון ובין אם לא, השמועות גרמו לחיכוך בקרב האוכלוסייה הסונית ברובה. עוד נאמר כי הקרן אשר הקים החזיקה אגף מיליציה, שהורכב על ידי מוסלמים עלאווים, שהיה חמוש ומצויד על ידי אגף הביטחון הפנימי העוצמתי של רפעת אל-אסד, פלוגות ההגנה. כנופיות אלה, הנקראות שביחה, היו מעורבות בכל מיני סוגים של אלימות ושחיתות בדומה למאפיה. קרן זו נאסרה לבסוף על ידי חאפז אסד בשנת 1983. מצד שני, כנופיות כאלו (שביחה) קיימות עד היום בסוריה.

## חייו האישיים
בניו הם מונדהיר (יליד 1961) ופוואז (יליד 1962).

בנו הבכור, מונדהיר, נעצר בשנת 2005 בנמל התעופה בביירות בעת כניסתו ללבנון. דווח כי היה מעורב בהברחות נשק למורדים העיראקים. בשנת 2011, האיחוד האירופי הטיל עליו סנקציות בגין "מעורבות במיליציית שיבחה בדיכוי המפגינים במהלך מלחמת האזרחים בסוריה ". אותן סנקציות הוטלו גם על פוואז אסד בשנת 2011 על ידי האיחוד האירופי בגין "מעורבותו במיליציית שיבחה בדיכוי המפגינים במהלך מלחמת האזרחים בסוריה".

## מותו
ג'מיל אל-אסד נפטר ב-15 בדצמבר 2004 בגיל 71 בבית חולים צרפתי בו טופל כחודש.

## הערות שוליים

קטגוריה:סורים
קטגוריה:סורים שנולדו ב-1933
קטגוריה:נפטרים ב-2004
לינה גלושקו

**לינה גלושקו** (נולדה ב-12 בינואר 2000) היא טניסאית ישראלית. דירוג WTA השיא שלה הוא 201 ביחידות ו-408 בזוגות. אלופת ישראל לשנת 2020. אחותה הצעירה של טניסאית העבר יוליה גלושקו.

## ביוגרפיה
הוריה של גלושקו, אחותה יוליה, ואחיה אלכס עלו לישראל מאוקראינה בשנת 1999, שנה לפני שנולדה. היא סיימה את לימודיה בבית הספר התיכון עירוני ג' במודיעין.

היא אחותה הצעירה של יוליה גלושקו (צעירה ממנה בעשר שנים), שהייתה טניסאית מקצועית, ואיתה היא שיחקה כשותפה במשחקי זוגות. בתחילה אימן אותה אביה, ואחר כך אחיה.
### 2017-2019
בספטמבר 2017 זכתה בפרס משפחת אנה ומייקל כהן הראשונית ברמת השרון, בסכום של 100 אלף שקל בתמיכה; גלושקו השתמשה בכסף לרכישת ציוד ולנסוע מחוץ לישראל לטורנירים ומחנות אימונים. כמו כן, היא מייצגת את ישראל בגביע הפדרציה, שם הרקורד ניצחונות-הפסדים הוא 6–4.
### 2020
בסוף השנה זכתה במקום הראשון בסבב וולוו 2020, שהורכב מ-4 טורנירים, ובסך הכל זכתה בגין ניצחון בכל 4 הטורנירים בפרסים בסך 25,000 שקלים.
בדצמבר זכתה לראשונה באליפות ישראל בטניס ליחידות, אחרי שניצחה בגמר את האלופה היוצאת, שלי ברזניאק ב-3 מערכות.

### 2024
באוגוסט 2024 בטורניר 500 WTA שנערך במונטריי, מקסיקו גברה גלושקו, שדורגה במקום 277, בסיבוב הראשון על קתרינה ולדוקו האוקראינית, שדורגה במקום 323, עם 3:6, 6:3, 3:6 ועלתה לשמינית הגמר בטורניר. בשמינית הגמר התמודדה מול הפולניה מגדלנה פרץ' שדורגה במקום ה-45 בעולם ונכנעה לה בתוצאה 1:2. בכך הודחה גלושקו ממסגרת הטורניר.

## גמר ה-ITF
### יחידים

### זוגות: 2 (2 סגנים)

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אלופות ישראל בטניס
קטגוריה:מודיעין-מכבים-רעות: ספורטאים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-2000
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-2000
שלי ברזניאק

**שלי ברזניאק**; (נולדה ב-10 ביולי 2000) היא טניסאית ישראלית. אלופת ישראל לשנת 2019, וסגנית אלופת ישראל לשנת 2020.

דירוג השיא שלה ביחידות WTA הוא 790, שהושג ב-16 בספטמבר 2019. דירוג השיא שלה בזוגות WTA הוא 650, שהושג ב-22 ביולי 2019.

## ביוגרפיה
שלי ברזניאק גדלה בבת ים. היא החלה לשחק טניס בגיל 5, לאחר שהלכה לשיעור ניסיון במרכז הטניס ביפו. בגיל 12 החלה להתאמן עם המאמן מיקי זרגרי במועדון הטניס בבת ים. היא החלה להתקדם בטניס גם בזכות תמיכה של עיריית בת ים, ואגודת "עוצמה". היא זכתה באליפות בכל הגילאים הצעירים עד גיל 16, במקביל ללימודיה בתיכון אורט מלטון בעיר. היא זכתה בתחרות הבינלאומית לנוער הראשונה שנערכה בתל אביב. לאחר מכן הגיעה למקום שני בתחרות בינלאומית לנוער שנערכה ברמת השרון, ולמקום הראשון בתחרות בינלאומית שנערכה בבת ים ובבאר שבע.

בשנת 2019 זכתה לראשונה באליפות ישראל בטניס לאחר שניצחה בגמר את האלופה לשנת 2017, ולדה קאטיץ' בשתי מערכות. בשנת 2020 הגיעה לגמר אליפות ישראל, בו הפסידה ללינה גלושקו ב-3 מערכות.
ברזניאק מייצגת את ישראל בגביע הפדרציה.

## גמרים טורנירי ה-ITF

### זוגות: 2 (0 תארים, 2 סגנים)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלופות ישראל בטניס
קטגוריה:בת ים: אישים
קטגוריה:בוגרי אורט מלטון (בת ים)
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-2000
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-2000
כתוביות סיום

שמאל|ממוזער|דוגמה לכתוביות סיום
**כתוביות סיום** (באנגלית: **Closing credits** או **End credits**) הן רשימה של צוות השחקנים וצוות ההפקה  של יצירות כגון סרט קולנוע, תוכנית טלוויזיה או משחק וידאו מסוים. כתוביות סיום מופיעות בסמוך לסוף היצירה או בסופה, אך לעיתים חלק מהכתוביות ומהקרדיטים מופיע בסמוך לתחילת היצירה, בתור כתוביות פתיחה. הכתוביות בדרך כלל נתונות קרדיט לשחקנים ולצוות, וכוללת לפעמים גם ציון של נותני חסות הפקה, חברות הפצה, יצירות מוזיקה שנעשה בהן שימוש מורשה ביצירה או שנכתבו במיוחד אליה, הצהרות משפטיות, כגון בעניין זכויות יוצרים, ומסרים נוספים. מדי פעם יחד עם הכתוביות יופיעו איורים, סצנות נוספות, "פספוסים", או סצנות לאחר הכתוביות.

בקולנוע, כתוביות הסיום מופיעות לרוב באותיות לבנות על רקע שחור, לרוב כאשר מתנגנת מוזיקה ברקע והטקסט נגלל.
350px|ממוזער|שמאל|כתוביות על רקע תמונה מסרט מצויר
בטלוויזיה הכתוביות מהוות סדרה של מסגרות סטטיות, או רשימה אחת שנגללת מתחתית המסך עד לחלקו העליון של המסך, לרוב על רקע תמונות נבחרות מהתוכנית ששודרה או מצילומיה. בשנות התשעים החל בטלוויזיה נוהג של פיצול המסך לכתוביות מהתוכנית שמסתיימת, תוך כדי הקרנת קדימונים או קטעים מהתוכנית הבאה בחלק השני של המסך. בעשור השני של המאה ה-21 החלה להיות נפוצה צורת הצגת כתוביות הסיום בשליש התחתון של המסך, כשבמקביל להופעתם מתחיל שידור התוכנית הבאה בשאר שטח המסך.

השימוש בכתוביות סיום שמונות את צוותי ההפקה ושמות השחקנים לא היה נפוץ בקולנוע האמריקאי עד סוף שנות ה-60 ותחילת שנות ה-70. לסרטים היו בדרך כלל קטעי כתוביות פתיחה בלבד, שכללו רק את צוות השחקנים הראשיים וחברי הצוות המרכזיים, אם כי לפעמים שמות השחקנים והדמויות שהם שיחקו הוצגו בסוף. שניים מהסרטים המשמעותיים הראשונים שכללו כתובויות סיום, אך כמעט ללא כתוביות פתיחה, היו שוברי הקופות "מסביב לעולם בשמונים יום" משנת 1956 ו"סיפור הפרברים" משנת 1961. ב"סיפור הפרברים" הוצגה רק כותרת הסרט בראשיתו, ול"מסביב לעולם בשמונים יום" לא היו כתוביות פתיחה כלל.

## ראו גם
* קרדיט
* סצנה לאחר הכתוביות

## קישורים חיצוניים

* End credit guidelines of the BBC

קטגוריה:מונחים בקולנוע
קטגוריה:טלוויזיה: תוכן
קטגוריה:מונחים בטלוויזיה
דיסקוגרפיה של ג'ניפר לופז

הזמרת האמריקאית ג'ניפר לופז הוציאה לאור שמונה אלבומי אולפן, אלבום רמיקס אחד, שלושה אלבומי אוסף, מיני אלבום אחד, 64 סינגלים (כולל 14 כשיתופי פעולה), חמישה סינגלי צדקה ו-12 סינגלים שיווקיים.

את הכניסה הראשונה שלה למצעדים עשתה בחודש מאי 1999 עם "If You Had My Love", שהגיע לראש המצעדים בשש מדינות, כולל ארצות הברית. אחריו יצא אלבום הבכורה שלה, On the 6, שהגיע לחמישייה הראשונה במספר מדינות והפיק ארבעה סינגלים נוספים, כולל הלהיט הבינלאומי "Waiting for Tonight". ההוצאה של אלבום האולפן השני שלה, J.Lo, יחד עם הסרט מארגנת החתונות בינואר 2001, הפך את לופז לבדרנית הראשונה שיש לה סרט ואלבום במקום הראשון בארצות הברית באותו שבוע. האלבום הגיע למעמד פלטינה מרובעת בארצות הברית והניב ארבעה סינגלים, ביניהם "Love Don't Cost a Thing" ו-"I'm Real", שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100. בשנה שלאחר מכן יצא אלבום הרמיקס של לופז, J to tha L–O! The Remixes, שהפך לאלבום הרמיקס הראשון בהיסטוריה שהגיע לראש מצעד הבילבורד 200, והמשיך להיות אחד מאלבומי הרמיקסים הנמכרים ביותר בכל הזמנים. שלושה סינגלים יצאו מהאלבום, ביניהם "Ain't It Funny (Murder Remix)", שעמד בראש מצעד הבילבורד הוט 100 במשך שישה שבועות רצופים.

אלבום האולפן השלישי של לופז, This Is Me... Then, הגיע למקום השני בבילבורד 200 וזכה למעמד פלטינה כפולה בארצות הברית. מהאלבום יצאו ארבעה סינגלים, בהם הלהיטים "Jenny from the Block" ו"All I Have", שהגיעו לראש המצעדים בארצות הברית ובניו זילנד. אלבום האולפן הרביעי שלה, Rebirth, זכה להצלחה מתונה במצעדים בארצות הברית, ובסופו של דבר זכה למעמד פלטינה. הוא הפיק שני סינגלים, כולל הסינגל הראשון מהאלבום, "Get Right", שהגיע למקום הראשון בחמש מדינות. האלבום בספרדית הראשון של לופז, Como Ama una Mujer, יצא לאור במרץ 2007 והגיע למקום העשירי במצעד הבילבורד 200. שני סינגלים יצאו מהאלבום, בעיקר "Qué Hiciste", שזכה להצלחה בינלאומית והגיע למעמד פלטינה x8 בספרד. כעבור קצת יותר מחצי שנה, הוציאה הזמרת את אלבום האולפן השישי שלה, Brave, שהפך לאלבומה הראשון שלא נכנס לעשרת האלבומים המובילים בבילבורד 200. בדיוק כמו האלבום, הסינגל הראשון שלו, "Do It Well", זכה רק הצלחה מתונה.

בעקבות המעבר לאיילנד רקורדס מבית סוני מיוזיק, הוציאה לופז את אלבום האולפן השביעי שלה, , במאי 2011. שלושה סינגלים יצאו מהאלבום, בהם "On the Floor", שהפך לסינגל המצליח ביותר של לופז במהלך הקריירה שלה. השיר הגיע לרש המצעדים במעל 18 מדינות ומכר יותר מ-8.4 מיליון עותקים דיגיטליים ברחבי העולם, מה שהופך אותו לסינגל הנמכר ביותר לשנת 2011 על ידי אישה. אלבום הלהיטים הראשון של לופז, Dance Again... The Hits, יצא לאור אחרי שנה והפיק את הלהיט הבינלאומי "Dance Again". אלבום האולפן השמיני שלה, A.K.A., יצא לאור ביוני 2014 על ידי קפיטול רקורדס. שלושה סינגלים יצאו מהאלבום, ביניהם "Booty", שהגיע ל-20 המקומות ראשונים בקנדה ובארצות הברית. מאז חזרתה לסוני מיוזיק בשנת 2016, לופז התמקדה בהוצאת סינגלים שאינם מתוך אלבום באנגלית ובספרדית, ביניהם "Ain't Your Mama", "El Anillo", "Dinero" ו-"Pa 'Ti". נכון לספטמבר 2017, הזמרת מכרה יותר מ-75 מיליון אלבומים וסינגלים ברחבי העולם.

## אלבומים
### אלבומי אולפן

### פסקולים

### אלבומי רמיקס

### אלבומי אוסף

## מיני אלבומים

## סינגלים

### שיתופי פעולה

## סינגלי צדקה

## סינגלים שיווקיים

## וידאו קליפים

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:ג'ניפר לופז
הדגל הלסבי

**הדגל הלסבי** הוא דגל המשמש לסמל של הקהילה הלסבית בעולם. מאז 1999, עיצובים רבים הוצעו ושומשו אם כי למרות שקיימות העדפות אישיות, אף עיצוב לא התקבל על ידי הקהילה כדגל הרשמי.

## היסטוריה
הדגל הלסבי הלאבריסי נוצר בשנת 1999 על ידי המעצב הגרפי שון קמפבל, ופורסם ביוני 2000 במהדורת פאלם ספרינגס של גיליון הגאווה "Gay and Lesbian Times". העיצוב כולל לאבריס, סוג של גרזן כפול, מונח על המשולש השחור ההפוך, על רקע סגול. בין תפקידיו, הלאבריס נקשר כנשק ששימש את האמזונות המיתולוגיות. בשנות ה-70 הלאבריס אומץ כסמל להעצמה על ידי הקהילה הפמיניסטית הלסבית. נשים שנחשבו לאסוציאליות (לא חברתיות) על ידי הרייך השלישי משום שהן לא תואמות את האידיאל הנאצי של אישה, שכלל נשים הומוסקסואליות, נדונו למחנות ריכוז ולבשו תג משולש שחור הפוך כדי לזהותן. מספר לסביות השיבו את הסמל כשגברים הומוסקסואלים השיבו את המשולש הוורוד (לסביות רבות השיבו גם את המשולש הוורוד אם כי לסביות לא נכללו בסעיף 175 לחוק הפלילי הגרמני). הצבע הסגול נקשר ללסביות באמצעות שירתה של סאפפו.

הדגל הלסבי "הוורוד" מורכב משישה גוונים של צבעים אדומים וורודים שבמרכזם פס לבן. העיצוב נגזר מדגל הליפסטיק שכולל סימן נשיקת שפתיים אדומות והוצג בבלוג *This Life Lesbian Life* בשנת 2010, אשר מייצג "נשים הומוסקסואליות בעלות ביטוי מגדרי נשי יותר" אך לא אומץ באופן נרחב. עם זאת, הגרסה הוורודה ללא סימון נשיקה משכה שימוש רב יותר.
לעומת זאת, בקרב הקהילה הלסבית הרבה נמנעו משימוש בדגל הליפסטיק וגרסאותיו מכיוון שדווח שהמעצבת שלו הגיבה בבלוג (שנמחק מאז) תגובות המביעות גזענות, ביפוביה וטרנספוביה.

הדגל הלסבי ה-"כתום-ורוד" על פי דוגמת הדגל הוורוד בן שבעת הפסים הוצג בטאמבלר בשנת 2018, עם צבעים כתומים כהים המייצגים 'אי התאמה מגדרית", כתום ל-'עצמאות', כתום בהיר ל-'קהילה', לבן עבור 'יחסים ייחודיים לאישה', ורוד ל-'שלווה ושלום', ורוד מאובק ל-'אהבה ולמין', וורוד כהה ל-'נשיות'. הדגל נועד לכלול גם נשים טרנסג'נדריות. גרסת חמשת הפסים נגזרה מהדגל מאז 2018. העיצוב הכתום-ורוד הוצג במקור בשנת 2016 כדגל בוצ'ה ופמית בעודה ארבע שנים לאחר מכן התעוררה מחלוקת בשנת 2020 לגבי מי יצר את הדגל הכתום-ורוד.

## גלריה

קובץ:Labrys Lesbian Flag.svg|דגל הלאבריס הלסבי שנוצר בשנת 1999
קובץ:Lipstick lesbian Pride Flag.svg|דגל הליפסטיק שנוצר בשנת 2010
קובץ:Lesbian Pride pink flag.svg|הדגל הוורוד שמקורו בדגל הליפסטיק ללא תיאור נשיקת השפתיים האדומות
קובץ:Lesbian pride flag 2018.svg|הדגל הכתום-ורוד שמקורו בדגל הוורוד אשר הופץ ברשתות החברתיות בשנת 2018
קובץ:Lesbian Pride Flag 2019.svg|גרסת חמשת הפסים של הדגל הכתום-ורוד משנת 2018


## ראו גם
* סמלי להט"ב
* דגל הגאווה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:לסביות
לסבי
קטגוריה:סמלי להט"ב
ארלינג סקיאלסון

**ארלינג סקיאלסון רוזן סולה** (בנורווגית: **Erling Skjalgsson på Sola**; 975 – 21 בדצמבר 1028) היה מנהיג פוליטי נורווגי שפעל לקראת סוף המאה ה-10 עד לתחילת המאה ה-11. נודע לרוב כמגן החשוב ביותר של תקופתו של המערכת החברתית הנורווגית ההיסטורית. בתקופתו, נלחם ארלינג עבור הממלכות האוטונומיות הקטנות, כנגד שיטת הת'ינג וכנגד הרפורמיסטים של המלך האראלד הראשון.

## רקע
בהתאם לבלדות הנורווגיות-איסלנדיות, ארלינג סקיאלסון היה בנו של טורלייב סקייאלג אוגמונדסון (**Torleiv Skjalg Ogmundsson**), אשר השתייך לאחד מן השבטים המערב-נורווגיים הבולטים ביותר. ארלינג נולד בעיר סולה, אשר במחוז נורד-יארן (**Nord-Jæren**).

ארלינג מונה להיות נציג פוליטיקאי של איכרים מחבל גולאט'ינג (**Gulaþing**) אשר רצו להרחיב את שטחם על ידי התקרבות למלך, לכן פנו האיכרים ובראשם ארלינג אל המלך השלט אז, אולאף טריגפאסון, ודרשו ממנו לתת את ידה של אחותו אסטריד טריגפסדאטיר (**Astrid Tryggvesdatter**) לארלינג, לאחר לחץ רב המלך אולאף מסכים לדרישותיהם. בתחילה סירבה אסטריד אך מאוחר יותר נכנעה רק לאחר לחץ חזק מצד אחיה. ארלינג סקיאלסון הוטבל ונשא את אסטריד לאישה בקיץ שנת 996. לפיכך הפך ארלינג לבעל ברית חשוב לאולאף בארבע השנים האחרונות שנותרו לתקופתו. אולאף העניק לארלינג את כל האדמות שבין סונפיורד ללינדסנס לחזקתו, וכך ממש ארלינג את רצון האיכרים ואת חובתו כנציגם הפוליטי.

## קריירה
לאחר קרב סבולדר וסופו בתבוסתו של אולאף טריגפסון, המנצחים פיצלו את נורווגיה לשלושה אזורי-שליטה נפרדים, דרך החלוקה הזו שירתה את ארלינג היטב, נחלתו הייתה קטנה מכדי לעורר תשומת לב וחזקה מספיק כדי שיוכל לשמור עליה. עם זאת, היציבות הזאת התערערה עם בואו של אולאף האראלדסון, מלך נורווגיה בשנת 1015. בשנת 1016 נלחם ארלינג בקרב נסייאר בצד המפסיד לצד סוון הוקונסון ואיינר טמברסקיילב. לאחר מכן הכריח האראלד את ארלינג לכרות עמו ברית, ודרש ממנו שיוותר על חלקים מסוימים משטחיו.

עם זאת, ארלינג המשיך לאכוף את כוחו בחוף המערבי של נורווגיה מרוגלנד עד ככל הנראה אפילו עד לסוגן. המלך אולאף ניסה לפצל את כוחותיו על ידי מינוי אצילים מקומיים חדשים, אך אלה נדחקו במהירות על ידי פופולריותו של ארלינג. בשנת 1022 עצר המלך האראלד בעצמו את בנה של אחותו של ארלינג, אסבירן סלסביין (**Asbjørn Selsbane**), בגין רצח. על כך הקים ארלינג צבא בן 1,000 חיילים והלך אל אבלדנס (**Avaldsnes**), המקום בו אסבירן והאראלד היו והקיף את החווה בה שהו השניים, האראלד נכנע לארלינג ולצבאו ומסר להם את אחיינו. אולם תקרית זו העיבה על היחסים בן השניים וזו הסיבה שבגינה יצא ארלינג בשנת 1027 לאנגליה לחפש תמיכה אצל מלך אנגליה קנוט הגדול.

ארלינג חזר במהלך סתיו בשנת 1028 והתגייס לצבא בכוונה להילחם בהאראלד. אולם כיוון שצבאו הובל על ספינות, ארלינג נלכד בספינה אחת על ידי צייו של המלך האראלד בקרב בוקנפיורדן ליד בוקן ברוגאלנד. הספינה לא הייתה מוכנה וארלינג ואנשיו הותקפו בפתאומיות, ארלינג נלכד וספינתו פונתה. אך בדיוק כשהאראלד אמור היה לחון אותו, ארלינג עצמו נהרג על ידי אסלאק פיט'אסקאל (**Aslak Fitjaskalle**) ליד סונהורדלנד, ששיסע את ראשו של ארלינג בגרזן.

על פי מחזור העולם של סנורי סטורלוסון, המלך אולאף אמר לרוצח, "טיפש! עכשיו שליטת נורווגיה חמקה מידיי!". תחזית המלך התגשמה על ידי קנוט הגדול. בני בריתו של ארלינג המשיכו לדחוק את אולאף מהמדינה, עד שנהרג לבסוף בקרב סטיקלסטד בשנת 1030.

## ראו גם
* הסאגה של אולאף טריגפסון

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:פוליטיקאים נורווגים
קטגוריה:ילידי 975
קטגוריה:נפטרים ב-1028
אלכסיי נוז'ני

**אלכסיי ניקולאייביץ' נוז'ני** (ברוסית: **Алексе́й Никола́евич Ну́жный**; שם אמיתי: **אלכסיי ניקולאביץ' צ'רנומאזוב**, ברוסית: **Алексей Николаевич Черномазов**; נולד ב-16 ביוני 1974) הוא במאי קולנוע, תסריטאי ומפיק רוסי.

## ביוגרפיה
נוז'ני נולד ביושקר-אולה, למד באקדמיה לקולנוע בניו יורק.

בשנת 2012 התפרסם בזכות הסרט הקצר "מעטפה" עם קווין ספייסי בתפקיד הראשי, שם שימש כתסריטאי ובמאי. הסרט הפך לאחד הזוכים בתחרות הצילום הראשונה של ג'יימסון כשהסרט הופיע ברשת - צפו בו יותר ממיליון איש. לאחר הצילומים כינה קווין ספייסי את אלכסיי גאון והמליץ למפיקים מקומיים לשים לב אליו. הסרט "התרנגול", שיצא לאקרנים בשנת 2015, קיבל את הפרס המרכזי של פסטיבל קולנוע הרחוב הבינלאומי, את הפרס על התסריט הטוב ביותר בפסטיבל Shorter. והפרס הגדול של פסטיבל VideoLike Film

לאחר סדרת סרטים קצרים, בשנת 2015 אלכסיי נוז'ני ביים את העונה הראשונה של הסדרה הפופולרית אולגה עבור רשת TNT (משנת 2016). במהלך צילומי הסדרה הוא העלה את רעיון הסרט "אני מרזה", יחד עם ניקולאי קוליקוב הם כתבו את התסריט והפיקו את הסרט באופן עצמאי. בשנת 2018 הסרט יצא לאקרנים ביום האישה 8 במרץ וביום ההפצה הראשון שבר שיא והרוויח 112 מיליון רובל. בשנת 2019 הוא יצר את הסדרה טוליה רובוט, עליה היה מועמד לפרס TEFI.

## פילמוגרפיה
### בימוי

## קישורים חיצוניים

* אלכסיי נוז'ני, באתר KinoPoisk
* אלכסיי נוז'ני, באתר ReelSource

## הערות שוליים

קטגוריה:במאי קולנוע רוסים
קטגוריה:תסריטאים רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1984
כונר

**כונר** (בפשטו: **کونړ**; בפרסית/דארי: **کنر**) הוא אחד מבין 34 מחוזות אפגניסטן. כונר ממוקם במזרח אפגניסטן וגובל בגבול בין-לאומי (קו דוראני) עם מחוז ח'ייבר פח'טונח'ווה ברפובליקה האסלאמית של פקיסטן. בתוך אפגניסטן המחוז גובל במחוז נורסתאן מצפון, לגמאן ממערב וננגרהאר מדרום. שטחו של המחוז 4,339 קילומטרים רבועים ואוכלוסייתו מונה 648,800 איש.

## גאוגרפיה
אזורים הרריים מקיפים את המחוז ויוצרים עמקים מישוריים אליהם יורדים מי גשמים מרכס הינדו-כוש שיוצרים אדמה פורייה מותאמת לחקלאות. הגידולים החקלאיים הגדולים במחוז הם חיטה, אורז, קנה סוכר, תירס, ירקות ושעורה. מבחינת משק חיי מטפחים לרוב פרות, כבשים, עזים, חמורים ותאואים.

## אוכלוסייה
כמעט כל אוכלוסיית המחוז פשטונית מבחינה עדתית וישנו מיעוט נוריסתאני הכולל חמישה אחוזים מהאוכלוסייה הכוללת. כמעט כל תושבי המחוז מאמינים באסלאם סוני וישנם 1,349 מסגדים במחוז. ישנם 110 מוסדות חינוך במחוז ו-20 אחוז מכלל התושבים יודעים אוריינות. ל-53 אחוזים מכלל התושבים ישנה זמינות יום-יומית לחשמל. ישנם 3 בתי חולים ו-46 קופות חולים. בירת המחוז והעיר הגדולה ביותר היא אסדאבאד, דרכה עובר כביש מהיר אל בירת המדינה קאבול דרך מחוז לגמאן.

## ביטחון
רוב הנפות במחוז כונר מחולקים בין כוחות הממשלה האפגנית לפלגים חמושים שונים, למעט נפת בירת המחוז, אסדאבאד, שמסווגת תחת שליטה ממשלתית מלאה ונפת צ'אפ דרה, שמסווגת תחת שליטה מלאה של הטליבאן. בשנת 2017 דיווחו מקורות כי לפחות 15 ארגוני טרור, ביניהם אל-קאעדה ולשקאר-א-טייבה, פעילים במחוז כונר.

דווח על 174 אירועים הקשורים למורדים בתקופת שבין ינואר 2018 – פברואר 2019 (ממוצע של 2.9 אירועים בשבוע). דוגמאות לתקריות כוללות עימותים בין כוחות ארגון הטרור ISKP וכוחות הביטחון האפגניים, כמו גם עימותים בין הטאליבן ל-ISKP. פיגועי התאבדות התרחשו בנפת סווקאי, והרגו ופצעו שוטרים ואזרחים במחסום של המשטרה. בכמה מחוזות דווח על תקיפות אוויריות כמו גם על פעולות קרקע צבאיות של כוחות הביטחון האפגניים, שגרמו בין לבין לאבידות אזרחיות.

תועדו 397 נפגעים אזרחיים (128 הרוגים ו-269 פצועים) בשנת 2018, המייצגים 82 קורבנות אזרחיים לכל 100,000 תושבים. מדובר בעלייה של 77% בהשוואה לשנת 2017. הגורמים העיקריים לנפגעים אזרחיים היו התנגשויות צבאיות בשטחים מיושבים ואחריהם התקפות אוויריות והטלת מטעני חבלה. בתקופה שבין 1 בינואר 2018 – 28 בפברואר 2019 נעקרו 311 אנשים ממחוז כונר. השפעות נוספות על האוכלוסייה האזרחית כוללת, למשל, איומים מצד מורדים על אנשי הבריאות להפסיק את פעולות חיסון, כולל נגד שיתוק ילדים.

## חלוקה מנהלית
ממוזער|מפת נפות כונר
מחוזות אפגניסטן מחולקות ליחידות שלטוניות בשם "נפות", להלן הנפות של מחוז כונר ואוכלוסייתן.
* אסדאבאד – 49,177
* באר כונר – 30,716
* צ'פא דרה – 38,681
* דאנגמן – 19,50
* דרה-י פץ' – 69,958
* ע'זיאבאד – 19,500
* ח'אס כונר – 39,950
* מראווארה – 110,500
* נרנג או בדיל – 38,937
* נארי – 38,510
* נורגאל – 31,047
* סוואכי – 46,905
* שהיגאל – 33,781
* סירקאני – 39,080
* ווטא פור – 32,778

## ראו גם
* הינדו-כוש
* מחוזות אפגניסטן
* פשטונים

## קישורים חיצוניים

* כונר - תוכנית ללימוד תרבות ומאבקים
* כונר - EASO
* Eastern Kunar Province Introduction

קטגוריה:אפגניסטן: מחוזות
פרנקה ריימונדי

**פרנקה ריימונדי** (באיטלקית: **Franca Raimondi**; 8 ביולי 1932 – 28 באוגוסט 1988) הייתה זמרת איטלקייה.

## ביוגרפיה
ריימונדי נולדה וגדלה בעיר מונופולי, נפת בארי, איטליה. בשנת 1955, ריימונדי השתתפה בתחרות רדיו שרשות השידור האיטלקית ארגנה וזכתה בה עם עוד ארבעה משתתפים נוספים. המנצחים בתחרות הורשו להשתתף בפסטיבל סן רמו, הקדם האיטלקי לאירוויזיון 1956. ב-10 במרץ 1956, ריימונדי זכתה בפסטיבל הסן רמו, ונבחרה לייצג את איטליה עם הזמרת האיטלקייה, טונינה טוריאלי, בתחרות האירוויזיון לשנת 1956.

ב-24 במאי, ריימונדי עלתה על בימת האירוויזיון עם השיר "Aprite le finestre". ריימונדי הופיעה שביעית בסדר ההופעות, לפני הולנד ואחרי לוקסמבורג. מיקומה הסופי של ריימונדי לא ידוע היות שמארגני התחרות הכריזו על הזוכה בלבד.

### לאחר האירוויזיון
בשנת 1959, ריימונדי הופיעה בתוכנית הרדיו האיטלקית "Solo contro tutti". באותה השנה היא הופיעה באופן קבוע בשידורי תוכנית הרדיו "Il traguardo degli". בשנת 1960, היא השתתפה בתחרות המוזיקה של העיר נאפולי, עם השיר "Canzone all'antica", ולא עלתה לגמר התחרות. בשנת 1961, ריימונדי הופיעה בפסטיבל ציריך עם השיר "Mostra le tue vie".

### מותה
ריימונדי נפטרה בגיל 56 ממחלת הסרטן.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרות איטלקיות
קטגוריה:זוכי פסטיבל סן רמו
קטגוריה:משתתפי פסטיבל סן רמו 1956
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 1956
קטגוריה:נציגי איטליה באירוויזיון
קטגוריה:נפטרות מסרטן
קטגוריה:איטלקיות שנולדו ב-1932
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1932
קטגוריה:נפטרות ב-1988
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1988
טבעת (כימיה)

ממוזער|ארבעה ציקלואלקאנים, כולם דוגמאות לטבעות פשוטות.
בכימיה, **טבעת** היא מונח דו משמעי, המתייחס לטבעת פשוטה של אטומים וקשרים במולקולה או לקבוצה מחוברת של טבעות, שבה כל אטום וקשר הוא חבר בטבעת (נקרא גם **מערכת טבעתית**). מערכת טבעתית שהיא טבעת פשוט נקראת לפעמים גם **monocycle** או **מערכת חד טבעתית,** ומערכת שאינה טבעת פשוטה נקראת **polycycle** או **מערכת רב טבעתית**. בטבעת פשוטה מספר קשרי סיגמא זהה למספר האטומים, ובמערכת רב טבעתית ישנם יותר קשרי סיגמה מאשר אטומים.

מולקולה המכילה טבעת אחת או יותר נקראת תרכובת טבעתית, ומולקולה המכילה שתי טבעות או יותר (במערכת טבעתית אחת או בכמה מערכות נפרדות) מכונה תרכובת רב טבעתית. מולקולה שאינה מכילה טבעות נקראת תרכובת אציקלית או שרשרת פתוחה.

## טבעות הומוציקליות והטרוציקליות
טבעת הומוציקלית היא טבעת שבה כל האטומים הם מאותו יסוד כימי. טבעת הטרוציקלית היא טבעת המכילה אטומים של לפחות שני אלמנטים שונים, כלומר, טבעת שאינה הומוציקלית טבעת קרבוציקלית היא טבעת הומוציקלית שכל האטומים המרכיבים אותה הם אטומי פחמן. סוג חשוב של טבעות קרבוציקליות הן טבעות אליציקליות (שאינן ארומטיות), ותת סוג חשוב שלהן הם הציקלואלקאנים.

## טבעות ומערכות טבעתיות
המונחים "טבעת" ו"מערכת טבעתית" מוחלפים לעיתים קרובות, כאשר ההגדרה המתאימה תלויה בהקשר. בדרך כלל "טבעת" מציינת טבעת פשוטה, אלא אם כן צוין אחרת, כמו במונחים "טבעת ספירו" ו"טבעת אינדול", בהן ברור שהכוונה למערכת רב-טבעתית. כמו כן, "מערכת טבעתית" בדרך כלל מציינת מערכת **רב** טבעתית. כדי להפחית את הבלבול בין שתי ההגדרות, ההמלצות של IUPAC על המינוח האורגני נמנעות משימוש במונח "טבעת" על ידי שימוש בביטויים כמו "מערכת חד טבעתית" ו"מערכת רב טבעתית".

## ראו גם
* תרכובת הטרוציקלית
* תרכובת דו-טבעתית
* תרכובת ספירו

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כימיה אורגנית
קטגוריה:כימיה
מוני מארק

**מוני מארק** (בהולנדית: **Mony Marc**) היא זמרת בלגית.

## קריירה
בשנת 1956, מארק נבחרה על ידי רשות השידור הבלגית (RTBF) לייצג בלגיה באירוויזיון 1956 ביחד עם הזמר הבלגי, פוד לקלרק. ב-24 במאי 1956, מארק הופיעה על בימת האירוויזיון עם השיר "Messieurs les noyés de la Seine". מארק הופיעה עשירית בסדר ההופעות, לפני גרמניה ואחרי הזוכה, שווייץ. מיקומה הסופי של מארק לא ידוע היות שמארגני התחרות הכריזו על הזוכה בלבד.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרות בלגיות
קטגוריה:נציגי בלגיה באירוויזיון
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 1956
קטגוריה:בלגיות שנולדו במאה ה-20
אל תאכל את המרגניות (סרט)

**אל תאכל את המרגניות** (באנגלית: **Please Don't Eat the Daisies**) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1960, בבימויו של צ'ארלס וולטרס, עם דוריס דיי ודייוויד ניבן בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס בחלקו על רב המכר האוטוביוגרפי "אל תאכל את המרגניות" של ג'ין קר  משנת 1957. על הספר הופקה גם סדרת טלוויזיה של קומדיית מצבים של NBC בשנים 1965–1967.

דוריס דיי שרה בסרט שני שירים – "בבקשה אל תאכל את המרגניות", ו"לכל שנושבת הרוח" כן היא מזמזמת באחת הסצנות את "קה סרה, סרה (מה שיהיה, יהיה)".

## תקציר העלילה
לורנס "לארי" מקיי (דייוויד ניבן) הוא פרופסור לתיאטרון שעבר להיות מבקר תיאטרון בעיתון חשוב בניו יורק. הוא גר עם אשתו קייט (דוריס דיי) בדירה שכורה בניו יורק ביחד עם ארבעה בנים קטנים שהופכים את הבית ומשתעשעים בזריקת פצצות מים על העוברים ושבים ברחוב. גם העוזרת/מטפלת מגי (פטסי קלי) מתקשה להשתלט עליהם.

הביקורת הראשונה של לארי היא על הצגה בהפקתו של חברם אלפרד נורת' (ריצ'רד היידן) עם השחקנית הראשית דבורה ווהן (ג'ניס פייג'). לארי קוטל את ההצגה ובעיקר את ווהן. אלפרד הופך מאוהב לאויב ווהן מזכה את מקיי בשתי סטירות לחי במסעדת סארדיס שמצולמות ומפורסמות בכל העיתונים, לארי הופך לידוען ומוזמן לכל המסיבות האנשים החשובים לחוסר שביעות רצונה של קייט. לארי נאלץ גם לקרא מחזה של נהג המונית שלהם ג'ו פוזיטאנו (ג'ק ווסטון) ולהבהיר לו שהוא גרוע.

חוזה השכירות שלהם מסתיים והם מחליטים לעבור לבית עזוב ומוזנח בעיירה קטנה בשם הוטון (שם פיקטיבי) מצפון לניו יורק. קייט ומגי מתחילות לשפץ את הבית ולארי שלא יכול להתרכז בכתיבה מחליט לחזור לניו יורק ולגור במלון עד שהבית ישופץ.

קייט בינתיים משתלבת בחיי הקהילה במקום ושרה ורוקדת עם הילדים את "בבקשה אל תאכל את המרגניות".

קייט מתבקשת למצוא מחזה ולהעלות אותו בקהילה. היא מבקשת מאלפרד מחזה וזה רוצה להתנקם בלארי. הוא נזכר במחזה שנתן לו לארי כשהיה עדיין בקולג' ולא הועלה מעולם, מחליף את שם המחבר ונותן אותו לקייט. לארי מוזמן לחזרה וקייט שרה עם חברי הלהקה "לכל שנושבת הרוח". לארי נזכר שזה המחזה שלו, כועס מאוד ומסרב לתת הסכמתו להעלאתו ורק אחרי תחינות הוא מסכים בחוסר רצון וחוזר לניו יורק כועס.

דבורה ווהן מנצלת את ההזדמנות ומתחילה לפלרטט אתו. אמה של קייט, סוזי רובינסון (ספרינג בינגטון), מצליחה להשפיע על בתה קייט להגיע לניו יורק ושניהם מתפייסים. שניהם חוזרים מחובקים להוטון כשהילדים משליכים עליהם פצצת מים.

## צוות השחקנים

## קישורים חיצוניים

* קדימון לאל תאכל את המרגניות, באתר יוטיוב
* אל תאכל את המרגניות, באתר יוטיוב
* דוריס דיי שרה "אל תאכל את המרגניות", באתר יוטיוב
* דוריס די - "לכל שנושבת הרוח" באתר יוטיוב

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1960
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית

קטגוריה:סרטים אמריקאיים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטי מטרו גולדווין מאייר
קטגוריה:סרטים מוזיקליים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
פיבי דינבור

**פיבי הארייט דינבור** (באנגלית: **Phoebe Harriet Dynevor**; נולדה ב-17 באפריל 1995) היא שחקנית אנגלייה, מוכרת בשל תפקידיה בסדרות "עלילות דיקנס" (2015–2016), "סנאץ'"  (2017–2018), "יאנגר" (2017–2021) ובזכות תפקידה בתור דפני ברידג'רטון בסדרה "ברידג'רטון" (2020–2022); עליו קיבלה מועמדות לפרס סטלייט.

## ראשית חייה
דינבור נולדה במנצ'סטר שבאנגליה לטים דינבור והשחקנית סאלי דינבור . יש לה אח צעיר בשם סמואל ואחות צעירה בשם הארייט. היא למדה בבית הספר צ'ידל הולם .

## קריירה
בשנת 2009 קיבלה דינבור את תפקידה הראשון בדמות שיבון מיילי בעונה החמישית של הסדרה "ווטרלו רואד" . היא הופיעה גם במספר דרמות בריטיות כמו "מונרו"  ו"המוסקטרים". היה לה תפקיד משנה בדרמה "נשות האסירים"  ששודרה ברשת BBC כשגילמה את דמותה של לורן, בתו של גנגסטר. בשנת 2014 הופיעה בעונה השנייה של הסדרה "הכפר"  ובשנים 2015–2016 גילמה את מרתה קרצ'יט בסדרה "עלילות דיקנס".

בשנת 2016 פורסם כי דינבור תככב לצד לוק פסקואלינו ורופרט גרינט בקומדיית הפשע "סנאץ'" , ובכך ביצעה את הופעת הבכורה שלה בטלוויזיה האמריקאית. הסדרה שודרה לראשונה ב-16 במרץ 2017 ובהמשך חודשה לעונה שנייה. בשנת 2017 הצטרפה דינבור לצוות השחקנים של סדרת הדרמה הקומית "יאנגר" בתפקיד קלייר.

בשנת 2019 היא לוהקה לתפקיד ראשי בסדרת הדרמה התקופתית של נטפליקס, "ברידג'רטון", בתפקיד דפני ברידג'רטון. הסדרה עלתה לאוויר בדצמבר 2020. היא חזרה על תפקידה בעונה השנייה של הסדרה. דינבור אישרה כי דמותה לא תופיע בעונה השלישית.

בשנת 2021 עשתה דינבור את הופעת הבכורה שלה בסרט עלילתי בתור הקרמיקאית קלריס קליף בסרט הביוגרפי "*The Colour Room*".

באפריל 2022, דינבור כיכבה כגרסה בדיונית של עצמה בגרסה המחודשת הבריטית ל-"10 אחוז" ב-אותו השם. הסדרה עלתה באמזון פריים וידאו.

בשנת 2023, דינבור כיכבה בסרט הביוגרפי של נטפליקס, "Bank of Dave", לצד רורי קיניר, וכיכבה לצדו של אלדן ארנרייך בסרט המותחן האירוטי "משחק הוגן" שעלה בפסטיבל סאנדנס ומאוחר יותר נמכר לנטפליקס.

באוגוסט 2025 צפוי לצאת המותחן "Beneath the Storm" בו היא מככבת. מאוחר יותר בשנה זו צפויה לצאת לאור הקומדיה האפלה "Famous" של A24, בה היא מככבת לצד זאק אפרון.

במרץ 2025 פורסם כי דינבור תככב לצד ג'וזף גורדון-לוויט בסרט "Pendulum" המתואר כמותחן אימה ועוקב אחר זוג צעיר, פטריק (גורדון-לוויט) ואביגייל (דיינבור), שיוצאים לריטריט רוחני בניו מקסיקו כדי להחלים מאירוע טראומטי.

## חיים אישיים
בחודש מאי 2024, דווח כי דינבור התארסה לבן זוגה השחקן קמרון פולר .

## פילמוגרפיה

### סרטים

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אנגליות
קטגוריה:שחקניות ילדות אנגליות
קטגוריה:אנגלים ממוצא אירי
קטגוריה:אנגלים ממוצא ולשי
קטגוריה:אנגליות שנולדו ב-1995
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1995
פרדי קווין

**פרדי קווין** (בגרמנית: **Freddy Quinn**; נולד ב-27 בספטמבר 1931) הוא זמר ושחקן אוסטרי-אירי.

## שנותיו הראשונות
קווין נולד לאם אוסטרית ואב אירי בווינה, בירת אוסטריה. כילד, קווין התגורר במורגנטאון שבמערב וירג'יניה, ארצות הברית, עם אביו. כשהוריו התגרשו, הוא חזר לגור עם אימו בווינה.

בשלהי מלחמת העולם השנייה, קווין ברח מאוסטריה לארצות הברית כדי להתגורר עם אביו. כאשר הגיע לניו יורק, נודע לו כי אביו נהרג ב-1943 בתאונת דרכים. משרד הרווחה האמריקאי הטיס את קווין חזרה לאירופה. בשל הקושי לאתר את אימו לאחר המלחמה, קווין התגורר בבית יתומים בבלגיה, שם למד צרפתית והולנדית. קווין חזר לאימו בווינה בשנת 1947.

## קריירה
ממוזער|קווין בעת הופעה בהמבורג, 1971
בשנת 1954, קווין חתם על חוזה ההקלטה הראשון שלו. בשנת 1956, קווין זכה בקדם הגרמני לאירוויזיון 1956 עם השיר "So geht das jede Nacht", ונבחר לייצג את גרמניה (ביחד עם הזמר וולטר אנדראס שוורץ) באירוויזיון. מיקומו הסופי של קווין לא ידוע היות שמארגני התחרות הכריזו על הזוכה בלבד. לאחר האירוויזיון, קווין הוציא שלל גרסאות כיסוי שהפכו ללהיטים בגרמניה ומחוצה לה, דוגמת "Heimweh" ו-"Dort wo die Blumen blüh'n". בנוסף, קווין החל לשחק במספר סרטי טלוויזיה, דוגמת "Freddy, the Guitar and the Sea", "Freddy and the Song of the South Pacific" ו-"Homesick for St. Pauli".

## פילמוגרפיה
* "The Big Chance" (1957)
* "Freddy, the Guitar and the Sea" (1959)
* "Freddy and the Melody of the Night" (1960)
* "Only the Wind" (1961)
* "Freddy and the Millionaire" (1961)
* "Freddy and the Song of the South Pacific" (1962)
* "Homesick for St. Pauli" (1963)
* "Freddy in the Wild West" (1964)
* "The Roaring Fifties" (1983)

## קישורים חיצוניים

*  

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרים אוסטרים
קטגוריה:שחקנים אוסטרים
קטגוריה:זמרים אירים
קטגוריה:גיטריסטים אירים
קטגוריה:אמני קרקס
קטגוריה:נציגי גרמניה באירוויזיון
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 1956
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1931
אריק ברגן

**אריק ברגן** (באנגלית: **Erich Bergen**; נולד ב-31 בדצמבר 1985) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה, זמר ומגיש אמריקאי, שנודע בעיקר בזכות תפקידו בסרט דרמה מוזיקלית ביוגרפית "ג'רזי בויז" ועל תפקידו בסדרת הטלוויזיה של רשת CBS "מזכירת המדינה".

הוא למד במרכז אומנויות הבמה "סטייג' דור" בלוך שלדרייק, ניו יורק במשך שבע שנים.

## קריירה
בין היתר שיחק בסדרות "אחת שיודעת", "עקרות בית נואשות", "מבוקש" וב"פרנקלין ובאש". ברגן הופיע בסדרת הטלוויזיה של רשת CBS "מזכירת המדינה" בתפקיד בלייק מורן, מזכירה האישי של מזכירת המדינה הבדיונית אליזבת מקקורד (בגילומה של טיאה ליאוני).

בשנת 2013 אובחן ברגן כחולה סרטן האשכים ועבר טיפולי כימותרפיה.

לאחרונה פורסם כי הוא מצטרף לצוות השחקנים של "מלצרית", בתפקיד של ד"ר פומטר.

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1985
בלייק מייקל

**בלייק מייקל** (באנגלית: **Blake Michael**; נולד ב-31 ביולי 1996) הוא שחקן אמריקאי ממוצא יהודי. הוא התפרסם בזכות תפקידו בתור צ'ארלי דלגדו בסרט "לימונד מאות'" של ערוץ דיסני, וכן בתפקידו בתור טיילר ג'יימס בסדרת הטלוויזיה "דוג בלוג".

## ביוגרפיה וקריירה
מייקל נולד באטלנטה, ג'ורג'יה שבארצות הברית, לאב ממוצא יהודי-רוסי ולאם פורטוריקנית.

## קריירה
כבר בגיל צעיר הופיע מייקל בתשדיר פרסומת. מאוחר יותר, בגיל 10, הוא נבחר להיות המארח של סדרה של ארבע פרסומות עבור צעצועי 'הסברו' וערוץ Cartoon Network. תשומת לב זו הובילה את רשת Cartoon Network להזמין אותו להנחות תוכנית משלו ברשת המיועדת לגילאים 6–11. למופע של יום שישי קראו "פריד דינמיט", ואילו למופע של שבת בבוקר קראו קבוצת הפעילות של "דינמיט!" התוכנית נמשכה 3 שנים. בשנת 2010, בלייק הופיע בסרט -"No Limit Kids: Much Ado About Middle School". יותר חבר מאוחר  לזמרת קאנטרי פופ של שהופיעה בסרט, סלסטה קלוג, כדי ליצור ולשיר דואט שכותרתו "מסתכל בעינייך".

ביוני 2010 הוא התגלה בשיחת ליהוק פתוחה ולוהק לתפקיד ראשי כצ'רלי דלגדו, בסרט הטלוויזיה המוזיקלי "לימונד מאות'" של ערוץ דיסני האמריקאי. מייקל ביים סרט קצר בשם "אנונימי" שיצא לאקרנים בשנת 2011 וסרט נוסף בשם "ההערות שלה" בשנת 2013. 

בין השנים 2012–2015 בלייק שיחק את התפקיד של טיילר ג'יימס בסדרה "דוג בלוג" בערוץ דיסני, שזיכה אותו בפרס האמן הצעיר לשנת 2013 בסדרת טלוויזיה.

בשנת 2015 הוא הופיע כצ'ייס בסרט הטלוויזיה "I Killed My BFF"; הפקה מקורית של ערוץ לייפטיים.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקנים ילדים אמריקאים
קטגוריה:דוגמנים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא פוארטו ריקני
קטגוריה:אמריקאים ממוצא רוסי-יהודי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1996
פילפלד

**פילפלד** (באנגלית: **PILPELED**; נולד ב-1 במאי 1985) הוא כינויו של אמן הרחוב, הצייר, המאייר והמעצב גרפי הישראלי **ניר פלד**.

## ביוגרפיה
פילפלד גדל בעיר הרצליה, התחיל את דרכו בזמן שירותו הצבאי בבה"ד 8 כמעצב פוסטרים ללהקות ופליירים של מסיבות.
פילפלד מאופיין בעיצוב בפוטושופ ואומנות גאומטרית, בשילוב עם אומנות גרפיטי בעל טביעת יד איקונית. פילפלד צמח ורכש את סגנונו הייחודי מתוך חומרים מחיי הלילה והמוזיקה.

במרוצת השנים פילפלד שיתף פעולה בפרויקטים דוגמת עיצוב הקונספט ל-MTV ישראל, וכמו כן זכה פעמיים בתחרות הסטריט פרינט (עיצוב הפוסטר) במקום הראשון ובתחרות הגרפיטי הטוב בעיר מטעם טיים אאוט, ייצוג ישראל בתערוכות בינלאומיות למשל בפרויקט האמנות הבינלאומי ‘הקירות’, שהושק בשכונת תלפיות בירושלים וב‘רחוב’ בפולין.

פילפלד משתרע על מגוון תחומי עיצוב כמו בקבוק הוודקה שעיצב לאבסולוט והפך לפריט אספנים, מיתוג פסטיבל "רוקנרולר" במסגרתו הגיעו לארץ הפיקסיז, או עטיפת האלבום החבר אני שאייר לפורטיס וכלי בית. בשנת 2015 הוציא את ספר האמן שלו ובשנת 2018 סגר את מותג הביגוד שברשותו. בשנת 2019 הציג בבית התפוצות ובשנת 2020 נבחר לעצב את הכניסה לסיפריית הילדים בספריית בית אריאלה.

בשנת 2021 נבחר לצייר על סוכת המציל בחוף צארלס קלור המיתולוגי. והמשיך במסע זה כאשר ב-2022 בתערוכה חדשה ״השתקפות האידאה״ שמפגישה בין הטבע והאמנות העכשווית באתר מורשת עולמית האיר את מערות בית גוברין. באותה שנה לראשונה בישראל היה האומן היחד שעיצב למותג האיטלקי סמג בשיתוף פעולה ייחודי והשתתף בתערוכות של בנקסי בארהב.
בשנת 2023 יצא לשוק הבינלאומי בשיתוף הפעולה שלו עם מותג בגדי הגלישה האוסטרלי בילבונג בקולקצית קונספט עם רמזים לעולמות הסרף-סקייט ועיצוב שחור לבן בדגש היפסטרי.

מבין שיתופי הפעולה של פילפלד עם חברות מסחריות ניתן למנות את WeWork, פומה, קוקה-קולה, אבסולוט, אתא, New Era Cap Company, נספרסו ושיבס.

## יצירותיו
יצירותיו של פילפלד נמכרות בכל העולם, פילפלד הציג מספר תערוכות יחיד למשל: בתדר, גלריית אלנבי, בגלריה Urban Nation בברלין, ובגלריה Blackflag Art Gallery שבאיסטנבול ועוד לאחר אירועי ה-7 באוקטובר השתתף בפרויקט יוצרים תקווה להעלאת המודעות לנופלים במלחמת חרבות ברזל.

להלן מספר מיצירותיו:

קובץ:Pilpeled slupsk ustka mural stretart sxxxs.jpg
קובץ:Pilpeled romano tel aviv tlv teder kido .jpg
קובץ:Medium txt 49yb2kz.jpg
קובץ:Pilpeled-capetown-01.png


## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הרצליה: אישים
קטגוריה:מעצבים ישראלים
קטגוריה:אמני גרפיטי ישראלים
קטגוריה:מאיירים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1985
יונג ריינלנד

**יונג ריינלנד** (בגרמנית: **Das Junge Rheinland** ) הייתה אגודת אמנים מודרנית, שהוקמה ב־24 בפברואר 1919 ביוזמת הסופר הרברט אולנברג והציירים ארתור קופמן ואדולף אוזרסקי בדיסלדורף. העמותה אמורה הייתה לייצג את האינטרסים המשותפים של האמנים הצעירים תושבי חבל הריין ולארגן תערוכות. רבים מהאמנים בעמותה נקשרו לאקספרסיוניזם.

את הארגון בזמן ההקמה ניהלו היינריך נאון, פריץ ווסטנדורפ, אדולף אוזרסקי, אדוארד שטורם, ארתור קאופמן, אלפרד פישר, קרל מוריץ שריינר ואירמה גוקה שהיו במועצה. הוועדה המייעצת כללה את הרמן בורג, ולטר כהן, הרברט אולנברג, אלפרד פלכטיים, פרנץ האניאל, קרל קואטשאו, אוגוסט שטיין, ואחרים.
ממוזער|ורנר הייזר, זוג ביער
התערוכה הראשונה של הקבוצה של "יונג ריינלנד" התקיימה ביוני / יולי 1919 בדיסלדורף בהשתתפות 113 אמנים. את השם לקבוצה טבע היסטוריון האמנות ולטר כהן, אשר ארגן בשנת 1918 תערוכה תחת הכותרת "יונג ריינלנד" בדיסלדורף, 19 אמנים הציגו שם. משנת 1921 הופיע כתב עת עם הכותרת "דאס יונגה ריינלנד". מטרתם הייתה ליצור ערוץ תקשורת לאמנות ותרבות שיהיה בלתי תלוי בסחר באמנות ויקדם את האמנות החדשה. בנוסף, נערך בשנת 1922 קונגרס בינלאומי שהיה הפעולה הגדולה ביותר של הקבוצה.

יחד עם קבוצות אמנים אחרות בריינלנד כמו הזצסיון בדויסבורג, יונג ריינלנד הייתה חלק מהוויה האינטלקטואלית השמאלנית בגרמניה שלאחר מלחמת העולם הראשונה. הקבוצות שמרו על קשר הדוק ופעלו דרך האמנות והספרות, תערוכות ופעילות פוליטית. 

יונג ריינלנד כללה כמה עשרות אמנים ביניהם: את יענקל אדלר, מתיאס בארז, לורנץ בוסקן, ארנו ברקר, אוטו דיקס, יוזף אנסלינג, ארתור ארדל, מקס ארנסט, ריינהולד אוולד, ליאופולד פליישאקר והנס פיסר, ארנסט גוטשלק, קרל שוסיג, ברנהרד גובייט, ורנר הייזר, פיטר ינסן ואחרים.

בשנת 1923 הקבוצה שנקראה "ריינגרופ "התפצלה על מנת להתאחד בשנת 1928 עם " יונג ריינלנד" ואחרים כדי ליצור את "הזצסיון הרייני". את האיחוד הקים יוליוס ברץ יחד עם כמה ציירים. בשנת 1930 התקיימה התערוכה השנתית של "הזצסיון הרייני" עם תערוכת הנצחה לולטר אופי בדיסלדורף.  בשנת 1930 פרשה קבוצה מהזצסיון הרייני לאחר סכסוכים פנימיים אלימים.

לאחר מינויו של אדולף היטלר לתפקיד קנצלר הרייך ב־30 בינואר 1933, התרחשו פעולות כמו הריסת אנדרטת רובסאם לנופלים במרץ 1933 ושריפת הספרים באפריל 1933 הראו את המהירות שבה נפגעו האמנים בדיסלדורף. ב־28 ביולי. בשנת 1933 הוצא צו שהוציא מחוץ לחוק את כל הארגונים של האמנים.

בשנת 1946 הוקם מחדש הזצסיון הרייני. ממנה בשנת 1949 ביוזמתו של לודוויג גבריאל שרייבר התפצל "הזצסיוו החדש של הריין".

מפברואר עד יוני 2019, התערוכה "טוב מכדי להיות אמיתי" התקיימה במוזיאון Kunstpalast - Das

## הערות שוליים

קטגוריה:אקספרסיוניזם
+
קטגוריה:רפובליקת ויימאר: תרבות
נורסתאן

**נורסתאן** (בפרסית/דארי/פשטו: **نورستان**) הוא אחד מבין 34 מחוזות אפגניסטן. זהו המחוז הכי פחות מאוכלס בכל אפגניסטן ואוכלוסייתו מונה 148,000 איש (לפי רישום משנת 2015) בעוד שטחו 9,225 קילומטרים רבועים. המחוז ממוקם במזרח המדינה בין רכס הרי הינדו-כוש וחבל הארץ של פשטוניסתאן. המחוז והאזור כולו משמשים כביתם של הנוריסתאנים, עם ממוצא בתת-היבשת ההודית. נכון לשנת 2020 המחוז כולו משמש פארק לאומי לפי חקיקה של ממשלת אפגניסטן.

## היסטוריה
בעל תהילה וחשיבות היסטורית מרכזית, נוריסתאן הוא מחוז מזרחי נודע באפגניסטן. בתקופות שונות, היא ידועה בשם **קפירסתאן** ו**בלוריסתאן**. לאחר התמזגותו בשטח האסלאמי עם הכיבושים של הח'ליפות האומיית, שונה שמו של האזור לנוריסתאן. המחוז החליף ידיים והשפעות והוסדר במאה ה-18 המאוחרת תחת שלטונה של האימפריה הדוראנית שהפכה מאוחר יותר לאמירות אפגניסטן. בתקופת שלטונו של האמיר האפגני, עבדול רחמן ח'אן בשנת 1896, הושב המחוז לשטחי אפגניסטן מידי הראג' הבריטי לאחר שהאחרונים החזיקו בו בהמשך למאורעות המלחמה האנגלו-אפגנית השנייה.

## גאוגרפיה
מבחינה גאוגרפית, המחוז הוא אזור הררי בהמשך לרכס הרי הינדו-כוש. המחוז ממוקם בין הרים גבוהים אך מיוערים בצפיפות ויש לו שטחים פוריים אך לא מישוריים, ומכאן שקשה לפתח חקלאות במחוז. הודות לאי-ההפרעה מצד בני-האדם, המקום נשמר לרוב בצורתו הטבעית והפך לאטרקציה תיירותית. העיר פארון היא בירת נוריסתאן והעיר הכי גדולה במחוז. הנוריסטנים הם תושבי המחוז המדברים בשפה הנוריסטאנית, אולם מיעוטים אתניים אחרים כגון פשאי המונים 15% מהאוכלוסייה, פשטו המונים 1% מהאוכלוסייה ודוברי טג'יקית מתגוררים גם הם באזור הנינוח.

## ביטחון
בנוסף לעמדת ההשפעה של הטליבאן באזור, מדווחים כי ארגוני טרור שונים פעילים גם הם ברחבי המחוז מאז 2016. על פי גורם בעיתונות, אל-קאעדה עשוי להיות נוכח. דווח כי נוכחות המשטרה האפגנית מוגבלת למרכזי האוכלוסין של המחוז. חמישה מנפות המחוז מסווגות כמחולקות בין כוחות ופלגים שונים, בעוד שלוש נמצאות תחת שליטה ממשלתית מלאה.

82 תקריות הקשורות למורדים נרשמו בתקופת ינואר 2018 – פברואר 2019 (ממוצע של 1.4 תקריות בשבוע). דוגמאות לתקריות כוללות תקיפות אוויריות נגד הטאליבן וארגונים אחרים. פצצה בצד הדרך בכביש מהיר גרמה למותם של מספר חיילים מכוחות הביטחון האפגניים. דווח גם על קרבות בין הטאליבן לארגוני טרור ובדלנים אחרים. תועדו 25 הרוגים אזרחיים (9 הרוגים ו-15 פצועים) בשנת 2018, המייצגים 16 קורבנות אזרחיים לכל 100,000 תושבים. מדובר בעלייה של 41% בהשוואה לשנת 2017. הגורמים העיקריים לנפגעים אזרחיים היו התנגשויות צבאיות באזורים מאוכלסים ואחריהם הריגות ממוקדות ותקיפות אוויריות. בתקופה שבין 1 בינואר 2018 – 28 בפברואר 2019, 628 אנשים נעקרו מבתיהם במחוז נוריסתאן, רובם הועברו למקומות אחרים בתוך המחוז.

## חלוקה מנהלית
ממוזער|מפת נפות נורסתאן
מחוזות אפגניסטן מחולקות ליחידות שלטוניות בשם "נפות", להלן הנפות של מחוז נורסתאן ואוכלוסייתן.
* בארג-י מטאל – 15,000
* דו אב – 7,700
* קמדאש – 24,500
* מנדול – 19,200
* נורגראם – 31,400
* פארון – 13,200
* ואמה – 10,800
* וואיגל – 19,100

## ראו גם
* הינדו-כוש
* היסטוריה של אפגניסטן

## קישורים חיצוניים

* Background Profile of Nuristan
* נוריסתאן - EASO
* 

קטגוריה:אפגניסטן: מחוזות
רוצה שלום

**רוצה שלום** הוא הסינגל השני מתוך אלבום הבכורה של הזמר-יוצר הישראלי רביב כנר "רסיסים", שיצא לאור ב-20 בדצמבר 2020 מתוך אלבום הבכורה שלו רסיסים.

## רקע וכתיבה
השיר עוסק במערכת יחסים בין אישה לגבר אשר חווה חרדות פוסט-טראומטיות.

## ביקורות

מבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי ביקר באופן מעורב את השיר: "התחושה היא שיש כאן אסטרטגיית שיווק: כבר מתאימים לקולו הרגשני החזק של רביב כנר בלדות מלודרמטיות סתמיות. יש לו מיכל רגשות ענק. צריך רק לתדלק אותו. הבעיה: חומרי התדלוק נשמעים אינסטנט. ממציאים סיפור לב שבור, וכנר שופך את כל מה שיש לו להציג כאב הלב. התוצאה: מלודרמה מקושקשת, עולה על גדותיה. מטען הרגש שכנר שופך כאן בהפקה מוזיקלית תומכת נשמע חלול, אינו גורם לי להשתתף בצערו".

מבקר המוזיקה דודי פטימר ביקר גם כן את השיר באופן מעורב: "בהתחלה הוא קצת משעמם אותי ואני לא מצליח להיסחף או להימשך אליו יותר מדי, אבל אחרי הפזמון ואחרי האזנה חוזרת ונשנית הוא די נדבק בראש ומוציא, בייחוד ברגעי השיא שבו, את המיטב מאיכותו הקולית של כנר שהוא אחד המבצעים המיוחדים כיום".

הבלוגר יובל אראל ביקר באופן חיובי את השיר: "רביב יחד עם...פלס ואוחיון השכילו ליצור טקסט הוגן, נוכח, מדויק ומהזן שעומד בחוקי השפה העברית, כך גם הנרטיב הנשזר בשיר, הוא לא נופל משום מקום, ניתן להבינו. אולם החלק הכי חשוב בשיר החדש הוא הפזמון והפתיחה הווקלית ש"מרימה" אותו לכדי ריגוש וזמזום מבלי שנרצה, כאן טמון סוד ההצלחה של השיר".

אושר סיגרון כתב באתר פרוגי ביקר גם כן את השיר באופן חיובי: "גם הפעם כנר יוצר את שירו יחד עם קרן פלס...מי שעוד שותפים ליצירת "רוצה שלום" הם אבי אוחיון ומתן דרור...שילוב הכוחות ביניהם לגמרי הצליח עם שיר מרגש ומצמרר".

## רשימת השמעה

## מצעדים

### מצעדים שבועיים

### מצעדים שנתיים

## הפקה

## וידאו קליפ
נכון לספטמבר 2025 לשיר יש למעלה מ-17 מיליון צפיות ביוטיוב.

## קישורים חיצוניים

* לדף השיר באתר הספרייה הלאומית

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי רביב כנר
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אבי אוחיון
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי קרן פלס
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי אבי אוחיון
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי מתן דרור
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי מתן דרור
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד העברי של מדיה פורסט
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הרשמי של גלגלצ
קהיר 52

ממוזער|250x250px|סירת המלכה
המונח **קהיר 52** (באנגלית: **Cairo 52**) מתייחס ל-52 גברים שנעצרו ב-11 במאי 2001, על סיפון מועדון לילה צף בשם "**סירת המלכה**" (באנגלית: **Queen Boat**), שעגנה על הנילוס בקהיר, מצרים.

## אישומים
מתוך 52 הגברים שנעצרו, הואשמו 50 מהם ב- וב- על פי סעיף 9 ג' לחוק מס' 10 מ-1961 למאבק בזנות. שניים נוספים הואשמו ב- על פי סעיף 98 ו' לחוק העונשין. כל חמישים ושניים הגברים היו חפים מפשע.

## טיפול במעצר
על פי הארגון OutRight Action International, הגברים הוכו ובוצעו עליהם בדיקות פליליות כדי . כל 52 הגברים הוחזקו 22 שעות ביום ב-2 תאים צפופים ללא מיטות.

## משפט
משפטם של "קהיר 52" נמשכו כחמישה חודשים והנאשמים הושמצו בתקשורת המצרית, שהקריאה את שמותיהם וכתובותיהם האמיתיות, וסימנו אותם כסוכנים נגד המדינה. המשפטים גונו על ידי ארגוני זכויות אדם בין-לאומיים, חברי הקונגרס של ארצות הברית והאו"ם. בכתב ההגנה נטען כי יש לדחות את התיקים בעילה של מעצר שווא , הליכי מעצר פסולים, ראיות מזויפות והפחדות שוטרים. במהלך המשפט, הומוסקסואליות אופיינה כ-"לא מצרית".

ב-14 בנובמבר 2001, הורשעו 21 מהגברים ב-, אחד ב-, ואחד אחר, שהואשם כי הוא , הורשע בשני האישומים וקיבל את העונש הכבד ביותר, עבודת עונשין למשך חמש שנים. גבר נוסף, נער, נשפט בבית משפט לנוער ונידון לעונש מרבי של שלוש שנות מאסר, ובעקבותיו גם שלוש שנות מאסר על תנאי.

במאי 2002, שוחררו הנידונים עד למשפט שני. פסקי הדין של הנאשמים או הלא-נאשמים לא הופסלו, מה שעורר זעם בין-לאומי. ביולי 2002, התחיל משפטם של 50 מהגברים במשפט שני (שני הגברים האחרים הורשעו ב-, ועונשם קבוע). משפט זה, שנערך בבית משפט לערעורים קסר-אל-ניל בקהיר בראשותו של השופט עבד אל-כארים, אותו שופט שניהל את המשפט הראשון, נמשך רק חמש עשרה דקות בלבד, והסתיים כשאל-כארים פסל את עצמו. המשפט נדחה אז לספטמבר, והסתיים רק במרץ 2003. 21 מהם קיבלו עונש מאסר למשך שלוש שנים, ואילו 29 מהם זוכו.

## בתרבות
קהיר 52 הוצג בסרט התיעודי *Dangerous Living: Coming Out in the Developing World*. עלילת הסרט *Toul Omry* מפרטת את חייהם של גברים הומואים במצרים על רקע הפרשה. אחת הדמויות בסרט "Kareem" כמעט ונעצרה בפשיטת המשטרה על הדיסקוטק הצף. החדשות על המעצרים והמעקב בתקשורת ובעיתונים נדונים על ידי הדמויות לאורך הסרט. אחד מבין 52 הגברים בקהיר מופיע בסרטו התיעודי של הבמאי ההודי-אמריקאי פרבאז שארמה , A Jihad for Love (2008).

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

* "Sir Elton joins Egypt gay protest." *[[BBC]]*. Monday 18 March 2002.
* Long, Scott. "Cairo 52 sentencing today." (Archive) *Q*. *Daily Mail & Guardian*. November 14, 2001.
* Interview with Film Maker Maher Sabry on his Cairo 52 film. (Archive) National Sexuality Resource Center, San Francisco State University.
* "Egyptian rights group 'cannot protect gays'." *[[BBC]]*. Monday 11 February 2002.
* "Uneasy alliances." (Editorial) *The Boston Phoenix*. August 22–29, 2002. - Mentions Cairo 52 in regards to U.S. foreign policy.
* Gilligan, Heather Tirado. "Panel: Horrific conditions for gays in Egypt." (Archive) *Bay Area Reporter*. June 5, 2008.


## הערות שוליים

קטגוריה:אישים שנשפטו על פי חוקים נגד להט"ב
קטגוריה:מצרים: חוק ומשפט
קטגוריה:להט"ב: היסטוריה
קטגוריה:קהיר: היסטוריה
קטגוריה:2001 במצרים