open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מני סלמה

**מנחם סלמה** המוכר כ**מני סלמה** (נולד ב-1948) הוא צייר, פסל ומעצב.

## ביוגרפיה
סלמה נולד בירושלים בשנת 1948. למד בשנים 1965-1968 בבצלאל במחלקה לקדרות.

סלמה יוצר בדרך כלל על מצעים נטושים כגון מדפים, דלתות מטבח, לוחות עץ ומתכת וכריכות ספרים ישנים שהתבלו.

משה קרון, אוצר תערוכתו של סלמה בבית האמנים בירושלים ב-2008, כתב: "מני סלמה הוא צייר ישראלי - נוף ההוויה המקומית, שבריריות הקיום ופחד המוות מוצאים את מקומם בסמלים ובתכנים המופיעים ונמוגים ביצירותיו. סלמה רשם משובח ואנין, הוא בעל כישרון נדיר להרים את העיפרון, ולהניח לציור לצבור את עוצמתו. אמירתו שירית מזוככת וחסכנית. הרישום במידה הקטנה היא בחירה באינטימיות - יש בה הזמנה לצופה להתקרב אל הרקמות העדינות והכואבות של חיינו."

## תערוכות יחיד
* 1972 - גלריה "אנגל", ירושלים
* 1974 - גלריה Ina Broerse, אמסטרדם
* 1975 - גלריה G.S.A הילברסום, הולנד
* 1977 - בית האמנים בירושלים
* 1983 - בית האמנים בירושלים
* 1991 - מוזיאון ישראל, ירושלים
* 1994 - גלריית קיבוץ לוחמי הגטאות
* 1994 - מרכז הנצחה קריית טבעון
* 1996 - תערוכת יחיד, גלריה אתי נאמן, רמת השרון
* 2004 - "פסטלים", גלריה אגריפס 12, ירושלים
* 2005 - "רישומים מרובעים", אגריפס 12, ירושלים
* 2008 - "ז.כ.ר", בית האמנים בירושלים.

## תערוכות קבוצתיות
* 1986 - תערוכה משותפת ישראל – קולומביה
* 1986 - תערוכה קבוצתית – בית האמנים ירושלים
* 1992 - תערוכת זוכי פרס שר החינוך והתרבות, מוזיאון ישראל, ירושלים
* 1994 - "ארט פוקוס", בית האמנים, ירושלים
* 1995 - "אמן מתכנן לעצמו מצבת זיכרון", בית האמנים, ירושלים
* 1996 - "זיכרון קצר זיכרון ארוך", תערוכה נודדת בצפון קרולינה", ארצות הברית
* 1996 - תערוכת עשור להענקת פרס שר החינוך והתרבות ליוצרים בתחום האמנויות, מוזיאון תל אביב
* 2000 - "בחירת האמן", גלריה גורדון, תל אביב
* 2001 - "רשמים I- רישום בישראל עכשיו", בית האמנים, ירושלים
* 2004 - תערוכת אמני הגלריה, גלריה אגריפס 12, ירושלים
* 2008 - "Masters of Drawing", אגריפס 12, ירושלים

## פרסים
* 1969 - זכה בפרס משרד השיכון לעיצוב וביצוע קיר קרמי במבנה ציבור בעיר לוד
* 1969 - פרס קרן שרת לאמנים צעירים
* 1980 - פרס ע"ש עופר פניגר
* 1989 - פרס ליצירה אמנותית ע”ש שושנה איש-שלום
* 1992 - פרס שר החינוך והתרבות לציור ופיסול, תשנ"ב

## קישורים חיצוניים
*מני סלמה ז.כ.ר (כולל רשימת ציוני דרך בדרכו של סלמה), אתר בית האמנים בירושלים, נובמבר 2008
*רותי דירקטור, אריה ארוך, מני סלמה, אבי סבח. בית האמנים ירושלים, בלוג "הצופה" של רותי דירקטור, 6 בנובמבר 2008
*משה קרון, מני סלמה - בית האמנים ירושלים, Sub Stance - הבלוג של משה קרון, 8 בדצמבר 2008
*Masters of Drawing מבחר מציורי מני סלמה, יחד עם ציורי אמנים נוספים

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1948
קטגוריה:ציירים ישראלים
בן יהודה

קטגוריה:שמות משפחה עבריים
קטגוריה:שמות משפחה פטרונימיים
אביגדור הכהן

הרב **אביגדור בן אליהו כהן צדק** (או ר' **אביגדור כ"ץ**, או ר' **אביגדור הכהן**) מווינה, היה מבעלי התוספות בתחילת המאה ה-13. גדול פוסקי דורו באוסטריה.

## תולדותיו
נולד לרבי מנחם. בצעירותו למד בצרפת, אך את עיקר תורתו שאב מר' שמחה משפיירא בגרמניה, שעל היחסים ביניהם כתב ר' יצחק אור זרוע כי ר' אביגדור "יצק מים על ידי ר' שמחה כאלישע אשר יצק מים על ידי אליהו". בהמשך עבר לאיטליה, שם למד אצל רבי אליעזר בן שמואל מוורונה. באיטליה עמד בקשרים הדוקים עם רבינו צדקיה בן אברהם, מחבר שיבולי הלקט, שאף הרבה לצטט מתורתו של ר' אביגדור. לאחר מכן קבע את מושבו בווינה שבאוסטריה, והרביץ שם תורה יחד עם חתנו ר' חיים בן משה הכהן.

כנראה, היה לו אח בשם ר' אליעזר הכהן.

## תלמידיו
עם תלמידיו של רבי אביגדור כ"ץ הידועים לנו נמנים:
* רבי חיים אליעזר בן יצחק, המכונה "מהר"ח אור זרוע", בנו של רבי יצחק מווינה
* רבי הלל בן שמואל מוורונה
* רבי עובדיה מניישטט
* חכמי איטליה בני משפחת הענוים: רבי צדקיה בן אברהם ואחיו רבי בנימין בן אברהם, ובני-דודם רבי צדקיה ורבי משה ורבי יחיאל בני רבי בנימין הרופא.
* יש הסבורים שגם מהר"ם מרוטנבורג נמנה בין תלמידיו.

## חיבוריו
* פירוש למגילת אסתר
* פירוש למגילת שיר השירים, ירושלים תשנ"ה, באתר hebrewbooks
* '''שערי מוסר''', באתר hebrewbooks
* בשנת תשנ"ו נדפס "פירושים ופסקים על התורה לרבינו אביגדור הצרפתי". המהדיר ייחס פירוש זה לר' אביגדור הצרפתי בן יצחק. ואולם, נמצאה זהות מסוימת בין תורתו של ר' אביגדור כ"ץ לפירוש זה, אך מאידך ניכר מחיבורו שהיה חכם צרפתי, דבר שאינו מתאים לר' אביגדור כ"ץ, שכאמור עיקר תורתו מגרמניה.
* פירוש למגילת איכה (מוסד הרב קוק, ירושלים תשע"ב, מכתב יד המבורג)

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* שמחה עמנואל, **שברי לוחות** עמ' 172–181, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, ירושלים תשס"ז.
*
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשוני אשכנז
קטגוריה:פרשני מגילת אסתר
קטגוריה:בעלי התוספות
קטגוריה:וינה: רבנים
קטגוריה:יהודי אשכנז במאה ה-13
תצלום בזק

שמאל|ממוזער|250px|תצלומי בזק מנציחים רגעים משפחתיים בצורה חובבנית. במקרה זה דמות הצלם נחשפת בתמונה והאור המוחזר מעוות אותה.

**תצלום בזק**, הנקרא גם **סנפשוט** (באנגלית: snapshot), מוגדר כתצלום שנעשה באופן ספונטני ומהיר, בדרך כלל ללא כוונה אומנותית או עיתונאית. מקור הביטוי באנגלית הוא מונח מעולם הציד - snap shot, באנגלית "ירייה מהירה".

תצלומי בזק נחשבים בדרך כלל חובבנים, ללא מיקוד או חסרי מסגרת וקומפוזיציה. נושאים טיפוסיים של תצלומי בזק הם אירועים יומיומיים כימי הולדת, מסיבות, שקיעות, ילדים משחקים, תמונות קבוצתיות, חיות מחמד וכדומה.

הרעיון של צילום בזק נחשף לראשונה, באופן רחב, על ידי חברת "קודאק", שייצרה את המצלמה מדגם Brownie בסביבות 1900. "קודאק" עודדה משפחות לצלם רגעים ללא צורך בהפקת תמונות מושלמות, והפרסומת שלה עודדה את הצרכנים "לחגוג רגעים בחיים" ולמצוא "רגעי קודאק".
מסורת זו נמשכת עד היום, בעזרת מצלמות דיגיטליות פשוטות וזולות המכילות מבזק ובקרה אוטומטית של החשיפה, המיקוד ומהירות התריס, ומייצרות תמונות באיכות טובה ובצורה פשוטה.

בישראל מוכר אלכס ליבק כצלם המשתמש בין היתר בטכניקה של תצלומי בזק. צילומי הרחוב שלו, המתפרסמים מדי שבוע במדור "המאה ה-21" בעיתון "הארץ", הוגדרו על ידיו כצילומים ספונטניים, וללא קומפוזיציה מתוכננת.
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:צילום
מספר קפרקר

**מספר קַפְּרֵקַר** הוא מספר טבעי, השווה לסכום הרישא והסיפא של הייצוג העשרוני של ריבועו. אפשר באותו אופן להגדיר מספרי קפרקר בכל בסיס אחר. המספרים קרויים כך על-שם המתמטיקאי ההודי דאטארייה רמאצ'אנדרה קפרקר.

בניסוח מדויק יותר, X הוא מספר קפרקר (בבסיס b) אם אפשר לפרק X=A+B כך שמתקיים עבור שלם n כלשהו: \ X^2=A\cdot b^n+B, כאשר \ B.

## תיאור מלא
Iannucci (ראו מקור להלן) הוכיח שמספרי קפרקר בבסיס b עם רישא באורך n עומדים בהתאמה מלאה לפירוקים של \ b^n-1 לגורמים זרים. היינו, אם \ b^n-1=dd' כאשר d ו- 'd זרים, ו- \ t הוא ההפכי של d מודולו 'd, המקיים \ 0, אז d*t הוא "מספר קפרקר", וכל מספר קפרקר מתקבל באופן הזה. כך אפשר לתרגם את כל הבעיות הקשורות למספרי קפרקר לשאלות על מחלקים של מספרים מן הצורה \ b^n-1.

## דוגמאות
דוגמה: 9 הוא מספר קפרקר, מכיוון ש- 81 = 9² ו- 9 = 1 + 8. גם 95121 מקיים את אותה תכונה:

בסימוני התיאור לעיל, \ 9999 = d \cdot d' עבור d=2439 ו- d'=41, וההפכי הוא \ 41^{-1} \equiv 39 \pmod{2439}; המספר 95121 מתקבל כמכפלה \ 2439*39.

מספרי קפרקר הקטנים ביותר בבסיס 10 הם:

: 1, 9, 45, 55, 99, 297, 703, 999, 2223, 2728, 4879, 4950, 5050, 5292, 7272, 7777, 9999, 17344, 22222, 38962, 77778, 82656, 95121, 99999, 142857, 148149, 181819, 187110, 208495, 318682, 329967, 351352, 356643,  390313, 461539, 466830, 499500, 500500, 533170

בבסיס בינארי, כל המספרים המשוכללים הזוגיים הם גם מספרי קפרקר.

קל להוכיח שכל מספר בבסיס b שהוא מהצורה \ b^n - 1  הוא מספר קפרקר:
\ (b^n-1)^2 = b^{2n} - 2b^n +1 ומספר זה ניתן לפצל לרישא \ b^n - 2  ולסיפא 1, שסכומם הוא המספר המקורי \ b^n - 1  (תכונה זו נשמטה מעיניו של קפרקר במאמר שבו הציג את המספרים לראשונה). לפיכך בכל בסיס קיימים אינסוף מספרי קפרקר.

## קישורים חיצוניים
* 

* D. R. Kaprekar, *On Kaprekar numbers*, Journal of Recreational Mathematics, 13 (1980-1981), 81-82.
* M. Charosh, *Some Applications of Casting Out 999...'s*, Journal of Recreational Mathematics 14, 1981-82, pp. 111-118
* Douglas E. Iannucci, *The Kaprekar Numbers*, Journal of Integer Sequences, Vol. 3 (2000), http://www.math.uwaterloo.ca/JIS/VOL3/iann2a.html
 
* 

קטגוריה:תכונות התלויות בבסיס הספירה
חברת בית

לצורכי מס יכולה חברה להפוך עצמה לחברת בית. האופן שבו ממסים, חברה שהגדירה עצמה חברת בית שונה מחברה רגילה באופן המזכיר חברה משפחתית וחברה שקופה. דהיינו, אופן מיסויה יהיה כחברת צינור, כאילו הייתה יחיד ולא יהיה כחברה או לעיתים כיחיד ולעיתים כחברה. הבסיס הסטטוטורי לכך הוא  לפקודת מס הכנסה. 

## התנאים לחברת בית
# חברת הבית היא חברת מעטים. לפי סעיף 76 לפקודת מס הכנסה חברת מעטים היא חברה בשליטת 5 בני אדם לכל היותר. בהקשר לחוק זה, "בן אדם" מבחינה משפטית כולל גם אדם וקרובו, אדם ובא כוחו, שותפים בשותפות, חברה וחבר בני אדם. מכאן שבפועל יכול שתהא חברת מעטים שהשליטה המעשית בה נחלקת בין למעלה מ-5 אנשים. סייג להגדרה רחבה זו הוא כי חברה ש-80% מהון מניותיה מוחזק או מצוי בשליטת חברה אחרת שאיננה חברת מעטים או חברה שיש לציבור עניין ממשי בה (שאחד מבעלי מניותיה הוא חברה צבורית לא תחשב לחברת מעטים).
# חובה להגיש בקשת להיות חברת בית עד שלושה חודשים מיום התאגדותה.
# כל רכושה ועסקיה הם אחזקת בניינים. הפרשנות המקובלת של רשות המיסים היא שדי כי הפעילות העיקרית היא אחזקת בניינים.

## מדיניות דיבידנדים בחברת בית
סעיפים 76 עד 81 קובעים כי אם חברת מעטים לא חילקה דיבידנד לבעלי מניותיה אך מתברר כי יש לה רווחים לחלק, ואי החלוקה גוררת הימנעות ממס, רשאי מנהל רשות המיסים להורות כי יתייחסו לרווחים כאילו חולקו כדיבידנד, וזאת בכפוף להתייעצות עם ועדה מייעצת ומתן זכות שימוע לחברה. מעשית לא הוקמה עד היום ועדה מייעצת וסעיף זה שלו פוטנציאל אנטי-תכנוני רב הוא אות מתה.   

## המשמעות המעשית של הגדרת חברה כחברת בית
חברת בית היא אחת מ"חברות הצינור". חברה המוגדרת חברת בית מקנה לבעלי המניות בה מעמד ייחודי. הכנסות החברה ייוחסו לכל אחד מבעלי המניות במישרין וימוסו לפי שיעור המס השולי המוטל עליו. לכאורה, במרבית המקרים, יעדיף היחיד כי המס שיושת על הכנסות החברה יהיה לפי מס החברות, שנמוך משמעותית מהמס השולי המקסימלי המוטל על יחידים. עם זאת, תכנון מס בסיסי (אך כזה המצוי במחלוקת עזה) יאמר כי כאשר חברה מרוויחה יותיר בעל המניות את החברה במעמדה הרגיל. משעה שהיא מפסידה, יהפכה לחברת בית, וינכה את ההפסד מהכנסותיו האישיות. ראוי להדגיש כי לא יותר לנישום קרי לבעל חברת הבית לקזז הפסדים ברמת האישית בתקופה בה החברה הייתה רגילה, את ההפסדים תוכל החברה לקזז רק כנגד רווחים בעתיד. 
כיום לא ניתן יותר להפוך מחברה רגילה לחברת בית, כך שמרבית תכנוני המס בעניין חברות בית לא רלוונטיים. חברת בית יכולה לחדול מלהיות חברת בית אך משחדלה לא תוכל לשוב ולהיות חברת בית

## ראו גם
* מיסוי דמי שכירות
קטגוריה:דיני מיסים
המשמר העצמאי של הרגימנט המוטס ה-345

**המשמר העצמאי של הרגימנט המוטס ה-345** של הכוחות הרוסיים המוטסים (Возду́шно-деса́нтные войска́ - ВДВ) הייתה פעילה בין השנים 1994–1998.

היחידה נקראה במקור **משמר דיוויזיית הרובאים ה-105**, והפכה לאחר מכן ל**משמר המוטס ה-105** בפרגנה (Фарғона) באוזבקיסטן סס"ר. היא תיפקדה זמן מה עם הארמייה ה-40 באפגניסטן. במהלך אותה תקופה יחידות של המשמר השתתפו בקרב על גבעה 3234.

מאוחר יותר, נסוגה היחידה לגודאותה שבאבחזיה אסס"ר (כיום אבחזיה) שבגאורגיה סס"ר, ולקחה חלק בדיכוי ההפגנות במרכז טביליסי ב-9 באפריל 1989, שנקראה הטרגדיה של 9 באפריל, וכן לקחה חלק במלחמת אבחזיה. לאחר מכן שונה שם היחידה לבסיס הצבאי ה-50, והרגימנט המוטס ה-10.

קטגוריה:גאורגיה: התקופה הסובייטית
קטגוריה:הסכסוך האבחזי-גאורגי
קטגוריה:יחסי גאורגיה–רוסיה
מניקור

ממוזער|235x235px|מניקור בסגנון פרנץ'
**מניקור** הוא טיפול קוסמטי לציפורניים וכפות הידיים.
הטיפול מתבצע במסגרות ביתיות, או בסלון טיפוח. מניקור כולל בתוכו סידור הציפורניים, קיצור אורכן ושיופן לצורה הרצויה, טיפול בעור שמסביב לציפורן ואף מריחת לק. טיפול בכפות הרגליים קרוי פדיקור, וטיפול בציפורני אצבעות כף הרגל קרוי מיני פדיקור.

לאחר המניקור ומריחת הלק יש שמוסיפות גם ציור או עיצוב ושימוש במדבקות או אבני חן מדומות או אמתיות.

במקומות שונים בעולם, העוסקים במניקור נדרשים לפעול בהתאם לתקנות, ולעבור הסמכה מהרשויות. לימודי המניקור הבסיסיים כוללים את אנטומיית הציפורן, כלי עבודה, חומרים ותכשירים שונים, מכון היופי וסביבת העבודה, התמחות בשיטת העבודה הרצויה ולבסוף טכניקות מניקור מעשיות. נהוג להתנסות מספר פעמים על גבי ציפורני מתנדבות לפני תחילת העבודה וקבלת לקוחות.

## מקור השם
ממוזער|המניקור
השם מניקור מגיע מהמילה הצרפתית *manucure* המציינת טיפול המבוצע לידיים, אשר במקור הגיעה מהמילים הלטיניות "יד" (Manus) ו"טיפול" (Cura).
אזכורים היסטוריים ראשונים למניקור הופיעו לפני כ-5,000 שנים.

כיום מקובל לומר בעברית "לעשות ציפורניים" כשהכוונה למניקור. מתברר שהיה זה צירוף לשוני שמופיע במקרא, וכוונתו הימנעות מגזירת ציפורניים.
"וְגִלְּחָה, אֶת-רֹאשָׁהּ, וְעָשְׂתָה, אֶת-צִפָּרְנֶיהָ."

## סניטציה
המניקור עוסק בטיפול ברקמות מתות בלבד. כלי העבודה צריכים לעבור ניקוי וחיטוי יסודיים ואף תהליך עיקור אם הטיפול עלול לפגוע ברקמות חיות. פעולות אלה מתבצעות לאחר סיום בטיפול בלקוחה ולפני קבלת הלקוחה הבאה, ומוגדרות היטב על פי הגופים האמונים על בריאות, רפואה וגיהות.

המכון וסביבת העבודה עוברים ניקיון יסודי בין לקוחה ולקוחה ובסוף יום העבודה.

לעיתים סלוני מניקור מציעים לרכישה ערכה אישית לטיפול, על מנת להימנע מבעיות סניטציה שעלולות להיווצר כתוצאה מהעברת כלים בין מטופלים שונים. הערכות האישיות יכולות להישמר בסלון עצמו, להילקח על ידי המטופלים, או להיזרק לאחר שימוש חד פעמי.

## צורה
ממוזער|עיצוב צורה לציפורניים
לצורת הציפורן חשיבות רבה, ועליה להיות מותאמת למבנה העצם (Distal Phalanges), למבנה וצורת מיטת הציפורן, לקפלי העור הצדיים, לאופי והתנהלות אישית ולתחום העיסוק. ניסיון לחרוג מהמבנה הרצוי עלול לגרום לאי נוחות ואף לתופעות ציפורניים ועור.
ישנן מספר צורות נפוצות לעיצוב הציפורניים: אליפטי, אליפטי-מרובע, מחודד, דמוי שקד, עגול, מרובע, מרובע עם קצוות מעוגלים וישר עם קצוות מעוגלים.

## שערוריות קשורות
במאי 2015, העיתונאית שרה מסלין ניר פרסמה בניו יורק טיימס כתבה בת שני חלקים: "המחיר של ציפורניים יפות" ו-"ציפורניים מושלמות, עובדים מורעלים" - כתבות העוסקות ביחס נצלני לעובדים בניו יורק בתחום המניקור. כתוצאה מכך, באמצע אותו החודש, הורה מושל מדינת ניו יורק, אנדרו קואומו, על נקיטת פעולות מיידיות בהקמת כוח משימה חוצה ארגונים, על מנת למנוע את היחס הנצלני בתעשיית סלוני הציפורניים בניו יורק.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:קוסמטיקה
קטגוריה:ציפורני האצבעות
פדיקור

[ממוזער|250px|[כפות רגליים נשיות לאחר טיפול פדיקור.]]
[ממוזער|250px|צביעת [ציפורניים במהלך טיפול פדיקור.]]
**פדיקור** (נגזר מהמילים הלטיניות: **Pedis**, כלומר "כף הרגל", ו**Cura**, כלומר "טיפול"). הוא טיפול קוסמטי של כפות הרגליים וציפורני הרגליים, המקביל למניקור, הנעשה בכפות הידיים. פדיקור נעשה למטרות קוסמטיות, או טיפוליות. טיפולי הפדיקור פופולריים מאוד ברחבי העולם, במיוחד בקרב נשים.

הפדיקור כולל טיפול לא רק עבור הציפורניים. במהלך פדיקור לעיתים משפשפים ומקלפים תאי עור מתים בסוליות כפות הרגליים באמצעות אבן גסה (לעיתים קרובות אבן פומיס). טיפוח העור במהלך טיפול הפדיקור מסופק לעיתים קרובות עד הברך, וכולל קילוף עור, לחות ועיסוי.

## היסטוריה
טיפולי פדיקור תועדו בקרב בני האדם לפני למעלה מ-4,000 שנים. בדרום בבל השתמשו בני המעמדות הגבוהים בכלי עבודה מזהב כדי לתת לעצמם מניקור ופדיקור. ביצוע ליטוש וצביעת הציפורניים נעשה אף בתקופה קדומה יותר. מקורו בסין בשנת 3000 לפנה"ס, כאשר צבע הציפורניים הצביע על מעמד חברתי, כך על פי כתבי יד של שושלת מינג. ציפורניים מלכותיות נצבעו בשחור ואדום.

ציור של מניקור ופדיקור מוקדמים נמצא על חריטה מקבר פרעה, והמצרים היו ידועים בכך שייחדו תשומת לב מיוחדת לרגליהם ולכפות רגליהם. המצרים גם צבעו את ציפורניהם, תוך שימוש בצבע האדום כדי להצביע על אצילות ועל המעמד החברתי הגבוה ביותר. בכתבים עתיקים נאמר כי ציפורניה של המלכה קלאופטרה היו צבועים בצבע אדום כהה, ואילו המלכה נפרטיטי הלכה עם גוון אדום בהיר. במצרים העתיקה וברומא, צבעו המפקדים הצבאיים את ציפורניהם כך שיתאימו לשפתיהם לפני שיצאו לקרב.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:קוסמטיקה
קטגוריה:ציפורני האצבעות
קטגוריה:כפות רגליים
אולימפיאדת השחמט 1966

**[[אולימפיאדת השחמט]] ה-17** אורגנה על ידי פיד"ה וכללה תחרות פתוחה ומספר אירועים נוספים לקידום השחמט. היא התקיימה בהוואנה, שבקובה, בין 23 באוקטובר ל-20 בנובמבר 1966.

## תוצאות הגמר

## מדליות אישיות

## נבחרת ישראל

באולימפיאדה זו השתתפה נבחרת ישראל שכללה את:
* יוסף פורת 5+,8=,3-
* יאיר קריידמן 6+,6=,3-
* משה צ'רניאק 7+,1=,6- 
* שמעון כגן 4+,1=,6-
* יצחק אלוני 8+,2=1- 
* שלמה סמילטינר 3+,4=,2-

הנבחרת סיימה במקום 19.

להלן התוצאות הקבוצתיות:

* מוקדמות
** נגד בוליביה 0:4 - ניצחון
** נגד נורווגיה 1.5:2.5 - ניצחון
** נגד אקוודור 1:3 - ניצחון
** נגד ארצות הברית 2:2 - תיקו
** נגד פורטוגל 1:3 - ניצחון
** נגד פולין 3:1 - הפסד
* גמר א' 
** נגד אוסטריה 2:2 - תיקו
** נגד קולומביה 3:1 - הפסד
** נגד שווייץ 2.5:1.5 - הפסד
** נגד פינלנד 2.5:1.5 - הפסד
** נגד פולין 2:2 - תיקו
** נגד צרפת 2:2 - תיקו
** נגד אנגליה 1:3 - ניצחון
** נגד סקוטלנד 1:3 - ניצחון
** נגד בלגיה 0:4 - ניצחון
** נגד הולנד 2.5:1.5 - הפסד
** נגד שוודיה 2.5:1.5 - הפסד
** נגד אינדונזיה 1:3 - ניצחון

## קישורים חיצוניים

* מידע על התחרות, באתר אולימפבייס 

קטגוריה:אולימפיאדת שחמט
קטגוריה:הוואנה
קטגוריה:תחרויות שחמט ב-1966
קטגוריה:קובה: ספורט
ואיפאהו

**וואיפאהו** (בהוואית: **Waipahu**) הוא יישוב במחוז הונולולו שבאי אוהאו שבמדינת הוואי שבארצות הברית. מקור השם בהוואית וואיפאהו הוא צירוף של שתי מילים: "וואי" שמשמעותה מים והמילה "פאהו" שמשמעותה פרץ או פיצוץ של כוח. לפני בוא המערב לאזור, היישוב וואיפאהו הייתה הבירה של האי אוהאו (לעומת הונולולו כיום). ההוואים הקדומים התענגו במעיין שביישוב שנקרא "מעיין וואיפאהו". במפקד האוכלוסין של שנת 2000 נמנו ביישוב וואיפאהו 33,108 איש. שטחו של היישוב הוא כ-6.8 קמ"ר והצפיפות בה עומדת כ-4,974.1 לקמ"ר. ביישוב שני בתי ספר תיכוניים והמיקוד שלה הוא 96797.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קצרמר יישובים באוקיאניה
קטגוריה:הוואי: יישובים
קטגוריה:אואהו
קטגוריה:ארצות הברית: יישובים לצורכי מפקד אוכלוסין
אלכסנדרה קוסטניוק

**אלכסנדרה קונסטנטינובנה קוסטניוק** (ברוסית: **Александра Константиновна Костенюк**, נולדה ב-23 באפריל 1984 בפרם היא רוסיה) שחמטאית רוסיה-שווייצרית בדרגת רב-אמן, אלופת העולם בשחמט לנשים בין השנים 2008 ו-2010.

נכון לספטמבר 2025, קוסטניוק מדורגת במקום התשיעי בשווייץ לפי מד כושר.

## ביוגרפיה
נולדה בעיר פרם והחלה לשחק שחמט בגיל חמש. בשנת 2001, בגיל 17 היא השתתפה בגמר אליפות העולם לנשים, אך הפסידה לג'ו צ'ן מסין. בשנת 2004 היא זכתה באליפות אירופה.

בשנת 2004 היא קבלה תואר רב-אמן.

היא מנחה בפודקאסט  פופולרי "Chess is Cool".

## תחרויות לדוגמה בה השתתפה
*אליפות האמנים של קטר בשחמט 2015
* אליפות העולם בבליץ 2023 (סיימה במקום השלישי)

## אלכסנדרה קוסטניוק ב[[אולימפיאדת השחמט]]
בין השנים 1998 ל-2018 השתתפה אלכסנדרה קוסטניוק ב-10 אולימפיאדות שחמט:

## קישורים חיצוניים
* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אלופות עולם לנשים בשחמט
קטגוריה:אלופות אירופה בשחמט לנשים
קטגוריה:רבי-אמנים רוסים
קטגוריה:שחמטאים שווייצרים
קטגוריה:אלופות רוסיה לנשים בשחמט
קטגוריה:רוסיות שנולדו ב-1984
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1984
הפארק הלאומי נלסון לייקס

**הפארק הלאומי נלסון לייקס** (באנגלית: **Nelson Lakes National Park**) הוא פארק לאומי בצפון האי הדרומי של ניו זילנד וכולל את האגמים רוטואיטי (במאורית **Rotoiti** - האגם הקטן) ורוטואורה (**Rotoroa** - האגם הארוך) וכן את העמקים ורכסי ההרים שסביבם ומשתרע על פני 1,020 קמ"ר.

הפארק מהווה מוקד משיכה טיולים רגליים, דיג, קמפינג ופעילויות נוספות, כשאר מוקד הפעילות נמצא בחלקו הצפוני של הפארק, לחופו של אגם רוטואיטי, בסמון לעיירה סיינט ארנאוד (Saint Arnaud) בה ממוקם גם משרד מחלקת השימור של ניו זילנד האחראי על הפארק. מחלקת השימור מפעילה במרכזו של הפארק תוכנית לסילוק מינים פולשים ולהחזרת ציפורים נדירות לבית הגידול הטבעי שלהן. התוכנית, שנקראת Rotoiti Mainland Island (רוטואיטי - אי ביבשת) פועלת בשטח של 8,250 דונם והיא מהווה המשך לתוכניות דומות שבהן הצליחה מחלקת השימור לנקות איים מבודדים ממינים פולשים ולפתח בהם בתי גידול למיני ציפורים שהיו על סף הכחדה.

## קישורים חיצוניים

* הפארק הלאומי נלסון לייקס - באתר ה-DOC, מחלקת השימור של ניו זילנד
* 

נלסון לייקס
קטגוריה:האי הדרומי
פילאדס

[300px|ממוזער|[אורסטס ופילאדס, בפסל רומאי מהמאה הראשונה לפנה"ס. אורסטס ופליאדס מתוארים לרוב כזוג נאהבים.]]
במיתולוגיה היוונית **פילאדס** (ביוונית Πυλάδης) הוא בנו של סטרופיאוס מלך פוקיס ונודע בעיקר בשל יחסי החברות הקרובים עם אורסטס.

## אורסטס ופילאדס

אורסטס נשלח לפוקיס בזמו שאימו, קליטמנסטרה ניהלה רומן עם אייגיסתוס. בפוקיס הוא גדל עם פילאדס, וראה בו אח. בזמן שאורסטס נעדר, הרגה קליטמנסטרה את בעלה ואת אביו של אורסטס – אגממנון.

## מותם של אייגיסתוס וקליטמנסטרה

אורסטס חזר למיקנה/ארגוס במטרה לבקש נקמה, ובעזרת חברו פילאדס, הם רצחו את אימו ואת אייגיסתוס. כאשר התחיל אורסטס לחוש רחמים כלפי אימו והתלבט אם לבצע את המעשה, פילאדס עודד אותו. הסיפור לקוח ישירות מתוך טרילוגיית הטרגדיה היוונית, "האורסטיאה" של אייסכילוס, מהמחזה השני שנקרא נושאות הנסכים. במחזה זה, פילאדס מדבר פעם אחת בלבד.
בגרסאות אחרות המתארות את נקמתו של אורסטס, מתלווה פילאדס לאורסטס, אולם אינו אומר דבר. גרסה זו לקוחה מתוך שני מחזות, אלקטרה של סופוקלס ואלקטרה של אוריפידס. בגרסתו של אוריפידס אלקטרה היא זו שרוצחת את קליטמנסטרה לאחר שאורסטס נמלך בדעתו בנוגע לביצוע המעשה. בגרסתו של סופוקלס אורסטס עושה עצמו מת ופילאדס מחזיק בצנצנת האפר שמכילה לכאורה את שרידיו של חברו.

## ניסיון התנקשות בחיי הלנה

פילאדס חזר לארץ מולדתו, אולם הוגלה על ידי אביו בעוון נטילת חלק בפשע. הוא חזר לדבוק באורסטס, ועזר לו לרקום תוכנית שתמנע את הוצאתו לפועל של גזר דינו. הם תכננו לרצוח את הלנה, אשת דודו של אורסטס – מנלאוס (מלך ספרטה), אחרי שהוכיח כי אין בו תועלת בהצלת אורסטס. אף על פי כן, ניסיונם סוכל על ידי התערבות האלים. לאחר מכן, הם לקחו את הרמיוני, ביתם של הלנה ומנלאוס (מלך ספרטה) כבת ערובה. אפולו הגיע ליישב את העניין ונתן להם הוראות, ביניהן הוראה לפילאדס לשאת לאישה את אלקטרה, אחות אורסטס.

## טאוריס

פילאדס נטל תפקיד גדול במחזה נוסף של אוריפידס, איפיגניה בטאוריס. על מנת לברוח מגזר הדין של אריניה, קיבל אורסטס הוראה מאפולו לברוח לטאוריס, לקחת את פיסלה של ארטמיס שנפל מגן העדן, ולהביא אותו לאתונה. הוא הלך לטאורוס עם פילאדס ומיד עם הגיעם, נאסר הזוג על ידי העם, שקיים את המסורת להקריב כל אדם זר לארטמיס. הכוהנת של ארטמיס, שתפקידה היה לבצע את ההקרבה, הייתה אחותו של אורסטס, איפיגניה. היא הציעה לשחרר את אורסטס אם הלה יסכים להעביר מכתב מימנה הביתה ליוון; הוא סירב ללכת, אולם הפציר בפילאדס לשאת את המכתב בעוד הוא יישאר ויועלה לקורבן. לאחר ויכוח מתוך דאגה הדדית, נכנע פילאדס לבסוף, אולם המכתב מביא להכרה בקשר המשפחתי של אח ואחות ושלוש הדמויות בורחות יחד, ולוקחות איתן את פיסלה של ארטמיס.

## חזרה ליוון ומוות
אחרי חזרתו ליוון, לקח אורסטס פיקוד על ממלכתו של אביו במיקנה, שאליה הסתפחו גם ארגוס ולאקוניה. נאמר כי הוא מת מהכשת נחש בארקאדיה. גופו הועבר לקבורה בספרטה (שם היה נושא לפולחן), או, לפי אגדה איטלקית, לאריקיה, המקום שאליו הועבר ברומא.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:דמויות מהמיתולוגיה היוונית
KLM Cityhopper

[ממוזער|שמאל|250px|[אמבראר E-Jets|אמבראר ERJ-175 של החברה]]
[ממוזער|שמאל|250px|[פוקר 70 ששירת בעבר בחברה]]
**KLM Cityhopper** היא חברת תעופה אזורית בהולנד המאוגדת כחברת בת של חברת התעופה ההולנדית KLM. בסיסה של החברה הוא בנמל התעופה סכיפהול והיא מפעילה טיסות ל-49 יעדים ברחבי אירופה.

## תולדות החברה
החברה נוסדה באפריל 1991 והחלה לפעול באותה שנה. היא נוצרה ממיזוג שתי החברות "NLM Cityhopper" ו-"Netherlines". כחלק מתוכנית הארגון החדשה של KLM הוחלט ליצור חברת תעופה אזורית והחברה התאחדה עם KLM UK בנובמבר 2002 תחת השם KLM Cityhopper. החברה נשלטת במלואה על ידי KLM ומועסקים בה 910 עובדים (נכון למרץ 2007).

החברה החלה בחידוש צי המטוסים שלה, המורכב בעיקר ממטוסי פוקר, ונכון לנובמבר 2009 קלטה 9 מטוסים מדגם E-190 של חברת אמבראר הברזילאית.

## יעדים
חלק מהיעדים הפנימיים באירופה של KLM מתופעלים גם על ידי KLM וגם על ידי KLM Cityhopper, תלוי ביום בשבוע ובמהלך השנה. לדוגמה (נכון לינואר 2009): טיסה KL1273 מסכיפהול ל-פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור בניס, צרפת מתופעלת על ידי KLM כשנהוג שעון קיץ, ו- KLM Cityhopper מתפעלת טיסה זו בשאר הימים בשנה. טיסות אחרות מתופעלות בלעדית על ידי KLM Cityhopper.

## צי המטוסים
צי המטוסים של החברה נכון לדצמבר 2018:

## אירועים ותאונות
באפריל 1994 התרחשה תאונה קטלנית בטיסה 433, שהמריאה מסכיפהול, לאחר כ-20 דקות מההמראה צוות המטוס ביצע הקפה לנחיתה בשל כשל באחד מהמנועים, כמה רגעים לפני הנחיתה, הצוות החליט לבצע הקפה נוספת, אך אז מסיבה לא ידועה איבדו שליטה והתרסקו ליד המסלול.
אחד מ-3 אנשי הצוות ו-2 מ-21 הנוסעים נהרגו.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות תעופה הולנדיות
קטגוריה:אייר פראנס-KLM
דגל קלגרי

**[[דגל]] [[קלגרי]]** משמש את העיר קלגרי, העיר הגדולה ביותר במחוז אלברטה שבקנדה.

הדגל עוצב על ידי גווין קלארק ויוון פריץ לכבוד תחרות 100 שנה לכך שעיר. הדגל אומץ על ידי מועצת העיר בשנת 1983 כתוצאה של תחרות.

הדגל מכיל כובע בוקרים מסוג "סמית'בילט", את האות הלטינית "C" ורקע אדום. הכובע נמצא בין הקצוות של האות "C" אך לא נוגע באות. סמלים אלו מייצגים את אוכלוסיית העיר. 2 פסים דקים ולבנים ממוקמים בחלקו העליון ובחלקו התחתון של הדגל. הצבעים אדום ולבן, הצבעים הרשמיים של העיר, מזכירים את הלבוש המסורתי של המשטרה הרכובה המלכותית של קנדה, ומסמלים את רוח הכנסת האורחים ואת תנופת פיתוח העיר.

## ראו גם
* דגל אלברטה
* גלריית דגלי קנדה

## קישורים חיצוניים
* 

קלגרי
קטגוריה:אלברטה: סמלים
קטגוריה:קלגרי
הנס המלכותי של סקוטלנד

[שמאל|ממוזער|250px|הנס המלכותי של סקוטלנד מונף מעל [ארמון הולירוד]]
[שמאל|ממוזער|250px|הנס המלכותי של סקוטלנד מעל [טירת בלמורל]]
**הנס המלכותי של מלך הסקוטים** הידוע גם כ**נס המלכותי של [[סקוטלנד]]** או בשמו העממי **האריה הפראי** הוא דגלו ההיסטורי של מלך הסקוטים. הדגל הוא כרזה של שלט האצולה של ממלכת סקוטלנד. על פי המסורת, האריה אומץ במהלך המאה ה-12 בידי ויליאם הראשון (הידוע גם כ"ויליאם האריה") אך אין שום תיעוד לכך שהוא שימש כ"מגן הדומיניון של סקוטלנד" עד 1222 עת הוסף האריה לחותמו של בנו, אלכסנדר השני. תיעודים קדומים יותר של נס מלכותי מתארים דגל המציג דרקון אשר ידוע כי הוא שימש את דייוויד הראשון בקרב הדגלים בשנת 1138. גרסה נוספת טוענת כי סמל האצולה של סקוטלנד אומץ בידי מלקולם השלישי ב-1061.

## היסטוריה
על הדגל אריה אדום זקוף, עם לשון וציפורניים כחולים, מוקף במסגרת כפולה אדומה, ופרחי אירוס. בלאזון הדגל: **[[אור (הרלדיקה)|אור]], [[אריה (סמל)|אריה]] [[תנוחה (הרלדיקה)#הזדקפות|זקוף]] [[גולס (הרלדיקה)|גולס]] חימוש ולשון [[אזור (הרלדיקה)|אזור]] בתוך מסגרת כפולה פרח מנוגד-פרח גולס**.

לאחר איחוד הכתרים בשנת 1603, הדגל שולב לתוך הנס המלכותי לשימושו של המונרך הבריטי, כאשר הוא ממוקם ברביעים הראשון והרביעי בסקוטלנד, ובשני בלבד מחוצה לה.

כיום נעשה בדגל שימוש רשמי במעונות המלכותיים ארמון הולירוד וטירת בלמורל כאשר המלך אינו נוכח במקום. לנציגי הכתר, כגון השר הראשון של סקוטלנד, הלורד לוטננט וסגניהם, הלורד הגבוה של האספה של הכנסייה הסקוטית והלורד ליון יש אישור להשתמש בדגל לייצוגם. האריה הפראי משולב גם בסמל הרגימנט המלכותי הסקוטי ובסמל דוכס רות'סיי, תוארו של בנו של המונרך הסקוטי.

כדגלו האישי של המונרך השימוש בדגל מוגבל ומעוגן בחקיקה של הפרלמנט הסקוטי משנת 1672. אך כיום הדגל משמש גם כדגלה הלאומי השני, הלא רשמי של סקוטלנד (בעיקר באירועי ספורט), למרות שמדובר בשימוש בלתי חוקי, חצר הלורד ליון מעולם לא הגישה תלונה על הנפתו (אריה תוקפני אדום על מגן זהב מופיע גם על סמל התאחדות הכדורגל הסקוטית והנבחרת הלאומית הסקוטית בכדורגל)

## ראו גם

* סמל סקוטלנד
* דגל סקוטלנד
* הנס המלכותי של הממלכה המאוחדת
* חצר הלורד ליון

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:סקוטלנד: סמלים לאומיים
קטגוריה:דגלי סקוטלנד
סקוטלנד
סקוטלנד
קארקה

**אנטוניו דה אוליביירה פיליו** (בפורטוגזית: **Antônio de Oliveira Filho**; נולד ב-5 באוקטובר 1960 בארראקוארה שבסאו פאולו, ברזיל), המוכר יותר כ**קארקה** (**Careca**), הוא כדורגלן עבר ברזילאי  שהתפרסם בעת ששיחק בנאפולי.

## קריירה
קארקה החל לשחק כחלוץ בקבוצת גוארני מהעיר קמפינס שבמדינת סאו פאולו. הוא שיחק בקבוצה בין השנים 1976 עד 1982 והצטיין. 46 השערים שכבש ב-77 הופעותיו עבור הקבוצה הביאו את סאו פאולו, מהקבוצות הבכירות של ברזיל, לרכוש את כרטיסו. הוא שיחק עבור ה"טריקולור פאוליסטה" (כינוי הקבוצה) עד 1982 וביסס את מעמדו כאחד החלוצים הטובים בברזיל. במדי סאו פאולו שיחק 68 משחקים וכבש עבורה 54 שערים.

ב-1987 הצטרף קארקה לנאפולי. בנאפולי שיתף קארקה פעולה עם דייגו מראדונה, שנחשב אז על ידי רבים כשחקן הטוב בעולם. שיתוף הפעולה בין השניים היה פורה והוביל את נאפולי לזכייה באליפות ובזכייה בגביע אופ"א ב-1989, כאשר הוא כובש גם במשחק הראשון וגם בגומלין בשלב הגמר מול שטוטגרט. השניים גם נהפכו לחברים קרובים וקארקה אף עקב מקרוב אחר מצב בריאותו של מראדונה כשזה אושפז בשל בעיות הסמים מהן סבל. לאחר עזיבתו של מראדונה את הקבוצה, שיתף קארקה פעולה עם ג'אנפרנקו זולה.

ב-1994 עזב קארקה את נאפולי ועבר לשחק ביפן בקבוצת קאשיווה רייסול. ב-1997 חזר לשחק בברזיל עד פרישתו בשנת 1999.

קארקה הופיע לראשונה במדי ברזיל ב-1982 אך החמיץ את מונדיאל 1982 בשל פציעה. הוא הצטיין במונדיאל 1986 עם 5 שערים, שני רק לגארי ליניקר שזכה בתואר מלך השערים. קארקה היה גם חלק מהסגל הברזילאי שהודח בשמינית הגמר במונדיאל 1990 על ידי ארגנטינה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:חלוצי כדורגל ברזילאים
קטגוריה:כדורגלנים ברזילאים
קטגוריה:כדורגלני גוארני
קטגוריה:כדורגלני סאו פאולו
קטגוריה:כדורגלני נאפולי
קטגוריה:כדורגלני סנטוס
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ברזיל
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 1983
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1986
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 1987
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1990
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1960
דן בן-דוד

**דן בן-דוד** (נולד ב-1957 לערך) הוא פרופסור למדיניות ציבורית באוניברסיטת תל אביב, מנכ"ל מוסד שורש למחקר כלכלי-חברתי, ולשעבר מנכ"ל מרכז טאוב לחקר המדיניות החברתית.

## ביוגרפיה
בן-דוד נולד בתל אביב וגדל בשכונת נחלת יצחק, לאב ממוצא ליטאי ולאם ילידת בגדד. כשהיה בן חמש עברה משפחתו לארצות הברית, שם למד אביו לדוקטורט. בן-דוד, בעל דוקטורט בכלכלה מאוניברסיטת שיקגו בהנחייתם של רוברט לוקאס ופול רומר, הוא חבר סגל החוג למדיניות ציבורית באוניברסיטת תל אביב ועמית מחקר במרכז לחקר מדיניות כלכלית (לונדון). בעבר הוא היה עמית מחקר גם בסוכנות האמריקנית הלאומית לחקר הכלכלה. תחומי מחקריו נוגעים למקרו-כלכלה, סחר בינלאומי והשפעתן ההדדית של כלכלה ומדיניות ציבורית. נוסף לעבודתו במחקר הוא שימש יועץ לבנק העולמי ולארגון הסחר העולמי. בשנת 2004 זכה בן-דוד בפרס רקטור אוניברסיטת תל אביב על הצטיינותו כמרצה בפקולטה למדעי החברה.

בשנת 1999 החל בן-דוד לחקור את ההשלכות ארוכות הטווח של מדיניות ממשלת ישראל על טיב חייהם של הדורות הבאים בישראל. בתקופה זו הוא החל לקחת חלק בפורומים ממלכתיים וציבוריים, בהם הוועדה שקדמה לוועדת דוברת והגישה "הצעה לרפורמה מבנית במערכת החינוך של ישראל". בשנת 2000 מונה בן-דוד לצוות בראשות חיים בן שחר לתכנון עדיפויות לאומיות בתחום הכלכלי-חברתי עבור משרד ראש הממשלה. בשנת 2004 הוצגה על ידו "תוכנית המתאר לשיפור מצב התעסוקה בישראל".

בן-דוד היה מבין מנסחי אמנת כנרת השואפת להסדיר את היחסים בין הקבוצות השונות בחברה היהודית בישראל (ימין ושמאל, דתיים וחילונים) על בסיס עקרונות מאחדים משותפים ואף חתם עליה יחד עם שורה של אנשי ציבור מהימין והשמאל.

בינואר 2006 נענה בן-דוד לבקשת ראש ממשלת ישראל אריאל שרון והצטרף למפלגת "קדימה". פרקי מצע המפלגה בנושאי חברה וכלכלה נכתבו על ידו והוא מוקם במקום ה-34 ברשימת המפלגה. בבחירות לכנסת השבע עשרה זכתה קדימה ב-29 מנדטים ובן-דוד לא נבחר לכנסת. בשנת 2008 מונה למנכ"ל מרכז טאוב לחקר המדיניות החברתית בישראל וכיהן בראשו עד תחילת 2015. לאחר מכן הקים את "מוסד שורש", שם הוא מתמקד ב"זיהוי מקורם, אפיונם והיקפם של אתגרי השורש הפנימיים המהווים איום קיומי לעתידה של מדינת ישראל".

## חיים אישיים
בן-דוד נשוי ואב לשלושה. הוא מתגורר בכוכב יאיר.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* דף הבית של בן-דוד באתר אוניברסיטת תל אביב
* דן בן-דוד, באתר מוסד שורש
* 
* 
* 
* 
* מזל מועלם, פרופ' בן דוד: "חלון ההזדמנויות להציל את המדינה מקריסה הולך ומצטמצם", באתר אל-מוניטור, 21 במאי 2014
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כלכלנים ישראלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: כלכלה
קטגוריה:פעילי מפלגת קדימה
קטגוריה:זוכי אות אביר איכות השלטון
קטגוריה:כוכב יאיר צור יגאל: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1957
ליהואה

**ליהואה** (באנגלית: **Līhu'e** או **Lihue**) הוא יישוב באי קאואיי שבמחוז קאואיי שבמדינת הוואי שבארצות הברית. העיר היא השנייה בגודלה באי קאואיי. לפי מפקד האוכלוסין של שנת 2023 בעיר כ-7,847 איש. את העיר משרת "נמל התעופה הבינלאומי של ליהואה". בעיר גם ממוקם מרכז הקניות הגדול ביותר באי קאואיי. שטח העיר כ-18.4 קמ"ר והצפיפות בה היא כ-346.8 איש לקמ"ר. כמחצית מאנשי העיר הם ממוצא אסייתי. בעיר נמצא "הקולג' הקהילתי של קאואיי".

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:קצרמר יישובים באוקיאניה
קטגוריה:הוואי: יישובים
קטגוריה:ארצות הברית: יישובים לצורכי מפקד אוכלוסין
קטגוריה:הוואי: ערי נמל
המטרו האחרון

**המטרו האחרון** (בצרפתית: **Le Dernier Métro**) הוא סרט מ-1980 אשר נכתב ובוים על ידי הבמאי הצרפתי פרנסואה טריפו והשחקנים הראשיים הם קתרין דנב וז'ראר דפארדיה.

ב-1981 הסרט זכה ב-10 פרסי סזאר בקטגוריות: הסרט הטוב ביותר, השחקן הטוב ביותר (דפארדיה), השחקנית הטובה ביותר (דנב), הצילום הטוב ביותר (נסטור אלמנדרוס), הבמאי הטוב ביותר (טריפו), העריכה הטובה ביותר, הפסקול הטוב ביותר, עיצוב ההפקה הטובה ביותר, המוזיקה הטובה ביותר והתסריט הטוב ביותר. בנוסף הסרט זכה למועמדויות לסרט הזר הטוב ביותר בפרס גלובוס הזהב ובפרס אוסקר.

שם הסרט נגזר מהתופעה שרווחה בזמן הכיבוש הגרמני בפריז, בה הוצגו הצגות התיאטרון בשעה מוקדמת יחסית על מנת שהצופים יספיקו לתפוס את "המטרו האחרון" לפני העוצר הלילי.

## עלילה
הסרט מספר על במאי תיאטרון יהודי ואשתו הקתולית אשר בזמן הכיבוש הגרמני בפריז במהלך מלחמת העולם השנייה מסתירה אותו מפני הנאצים במרתף, בזמן שהיא מבצעת במקומו את תפקיד מנהל התיאטרון. מריון שטיינר וצוות השחקנים הנם בהתאם לאמירה האמריקאית הידועה, "ההצגה חייבת להמשך". כמו בסרטו המוקדם יותר של טריפו, ז'יל וג'ים, יש משולש אהבים בין שלוש הדמויות הראשיות: מריון שטיינר (דנב), בעלה לוקה (היינץ בנט) וברנאר גראנז'ה (דפארדיה), שחקן בהפקה האחרונה של התיאטרון.

## הפקה
במאי הסרט, פרנסואה טריפו, אמר כי שנים רבות לפני יצירת הסרט ידע כי יום אחד יצור סרט שיעסוק בתקופה בה פריז הייתה תחת השלטון הנאצי, תקופה אותה חווה כילד בפריז, אך רק בשנות ה-70 הציבוריות הצרפתית החלה לעסוק בנושאים אלו. הוא בחר למקם את העלילה בתחום התיאטרון בפריז מאחר שהכיר אותו היטב. טריפו ציין כי אמנם עלילתו המרכזית של הסרט היא בדיונית, אך סצנות מסוימות מבוססות על אירועים אמיתיים וזכרונותיהם של דמויות מתחום התיאטרון הצרפתי. לדוגמה, התגרה בין השחקן גראנז'ה (בגילומו של דפארדייה) למבקר התיאטרון הפרו-נאצי דאקסיה (בגילומו של ז'אן-לואי רישאר). סצנה זו מבוססת על עימות שהיה בין השחקן ז'אן מארה ובין מבקר התיאטרון אלן לוברו  שעבד בעיתון "Je suis partout" .

## שחקנים ראשיים
* קתרין דנב - מריון שטיינר
* ז'ראר דפארדיה - ברנאר גראנז'ה
* ז'אן פוארה - ז'אן-לופ קוטאן
* אנדראה פרול - ארלט גיום
* מוריס ריש - ריימון ברוסייה
* היינץ בנט - לוקה שטיינר

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1980
קטגוריה:סרטים צרפתיים
קטגוריה:סרטי פרנסואה טריפו
קטגוריה:זוכי פרס סזאר
קטגוריה:סרטי מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:פריז בקולנוע
קטגוריה:סרטים על תיאטרון
קרלי ראסל

**קרלי ראסל** (באנגלית: **Curley Russell**; 19 במרץ 1917 - 3 ביולי 1986) היה נגן קונטרבס ג'אז אמריקאי אשר נודע בייחוד בשל נגינתו בתקופת הבי בופ וכן ההארד בופ. ראסל אמנם לא היה מוביל משמעותי במיוחד, אך הופיע כנגן הבס של עשרות מהאלבומים החשובים ביותר בתקופת הבי בופ. הוא היה מבוקש מאוד בתקופה הזו בין השאר בשל יכולתו לנגן במפעמים גבוהים מאד.

## חייו
ראסל החל בנגינת הטרומבון אך במהרה החליפו בקונטרה בס. הוא החל לנגן באופן מקצועי בגיל 18. בשנת 1943 החל להקליט עם התזמורת של בני קרטר. בשנת 1944 הוא הצטרף ללהקה של דיזי גילספי והחל בתקופה זו היה בתנופה אדירה והקליט עם כל הנגנים הנחשבים ביותר של הבי בופ. בין המוזיקאים איתם ניגן ראסל ניתן למנות את: ארט בלייקי (באחד ההרכבים המקוריים שמהם צמחו שליחי הג'אז של בלייקי), קליפורד בראון, מיילס דייוויס, סטן גץ, טאד דמרון, ג'וני גריפין, צ'ארלי פארקר, ת'לוניוס מונק, באד פאוול, דיזי גילספי, קולמן הוקינס והוראס סילבר. 

ראסל עבר בהדרגה מהג'אז לבלוז ולרית'ם אנד בלוז עד שעזב את תעשיית המוזיקה בסוף שנות החמישים. על פי היסטוריון הג'אז פיל סצ'אפ סטנדרט הבופ "דונה לי", שהוא וריאציה על "Back Home Again in Indiana", נכתב למעשה לביתו של קרלי ראסל.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מהגרים לארצות הברית
קטגוריה:נגני ג'אז: בסיסטים
קטגוריה:נגני בי בופ
קטגוריה:שליחי הג'אז
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1917
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1986
קויאוויה

**קוּיַאווֵֵה** (בפולנית: **Kujawy**; בגרמנית: **Kujawien**) הוא מחוז היסטורי בפולין, השונה באופיו משאר פולין לאור השפעת הכובשים.
## גאוגרפיה
המחוז השתרע בין נהר הוויסלה ממזרח, נהר נוטק ממערב ומצפון ונהר קרובקה מדרום. המחוז שוכן מערבית למזוביה ומזרחית לפומרניה, ומהווה את חלקו הצפוני של גליל "פולין הגדולה". מיקומו האסטרטגי בין פולין לגרמניה הפך אותו לכר פורה לכיבושים צבאיים, שאירעו בו בתדירות גבוהה במיוחד. 
במאה ה-13 הפך קויאוויה לדוכסות עצמאית, לאחר שנים של החלפת ריבוניות בין שליטים זרים משני עברי הגבול, אך נכבש שוב במאה ה-14. 

במהלך המאה ה-17 החלו מתיישבים באזור קולוניסטים מאזור הולנד: הן הולנדים והן פריזים (אנשי פריזלנד). בחלוקת פולין ב-1772 חלקו הצפוני של המחוז סופח לממלכת פרוסיה, ויתרת השטח סופחה גם היא לפרוסיה לאחר 20 שנה. 

ב-1918 הפך קויאווה לחלק מהרפובליקה הפולנית השנייה, ובמלחמת העולם השנייה נכבש השטח על ידי גרמניה הנאצית, והוחזר לפולנים בסוף המלחמה. מאז 1999 הפך השטח לחלק ממחוז קויאוויה-פומרניה של פולין.
בירת המחוז ההיסטורי הייתה אינוורצלאב. 

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:פולין: גאוגרפיה
פרל סיטי

**פרל סיטי** (באנגלית: **Pearl City**) היא עיר באי אוהאו שבמחוז הונולולו שבמדינת הוואי שבארצות הברית.

במפקד האוכלוסין של שנת 2000 נמצא כי בעיר יש כ-30,976. העיר ממוקמת מצפון לפרל הארבור. שטחה הכולל של העיר הוא כ-15.0 קמ"ר. המיקוד של העיר הוא 96782. העיר נמצאת בממוצע בגובה של 27 מטר מעל פני הים והצפיפות בעיר כ-2,399.8 לקמ"ר. במפקד האוכלוסין של שנת 2000 נמצא גם כי בעיר יש 17.24% של לבנים, 2.71% אפרו אמריקאים, 53.42% אסיאתים והשאר מאוכלוסיות אחרות.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קצרמר יישובים באוקיאניה
קטגוריה:הוואי: יישובים
קטגוריה:אואהו
קטגוריה:ארצות הברית: יישובים לצורכי מפקד אוכלוסין
קטגוריה:הוואי: ערי נמל
מי הבוס?

"**מי הבוס?**" (באנגלית: **?Who's the Boss**) היא קומדיית מצבים אמריקאית ששודרה ברשת ABC בין השנים 1984–1992. בסדרה כיכבו טוני דנזה, ג'ודית לייט, אליסה מילאנו, דני פינטאורו וקתרין הלמונד.

בישראל, שודרה הסדרה המקורית מדי מוצאי שבת בערוץ הראשון של רשות השידור, החל מאמצע שנות ה-80, וזכתה לפופולריות רבה. מאוחר יותר, שודרה בערוץ 2 ובשידורים חוזרים גם בערוץ הילדים, בערוץ הקומדיות הקלאסיות ובהוט קומדי.

בשנת 2020 הוכרז כי מתוכננת סדרת המשך לסיטקום.

## רקע והיסטוריה
בשנות ה-80, נשים רבות יצאו לעבוד והפכו ל"נשות קריירה" במקום עקרות בית וכך נוצרה, בעיקר בארצות הברית, מציאות חברתית חדשה. בתקופה זו, קומדיות מצבים חדשות המתבססות על נושא חדש ומקורי זה צצו כפטריות אחרי הגשם. אנשי רשת ABC שחיפשו רעיון חדש לסדרה, מצאו לנכון ליצור סיטואציה משפחתית יוצאת דופן שבמרכזה אישה מצליחה וגבר נאה המועסק כעובד משק הבית הדואג לתחזוקתו ולגידול הילדים.

## עלילת הסדרה
האלמן אנתוני מורטון "טוני" מיסלי (מגולם על ידי טוני דנזה) הוא שחקן כדור בסיס לשעבר של סנט לואיס קרדינלס אשר נאלץ לפרוש עקב פציעה בכתף. טוני מחליט לעזוב את ברוקלין על מנת למצוא סביבה טובה יותר עבור בתו הקטנה, סמנתה (מגולמת על ידי אליסה מילאנו). בסופו של דבר הוא מחליט לעבוד בעיירה היוקרתית פיירפילד שבקונטיקט כסוכן בית עבור אנג'לה באוור (מגולמת על ידי ג'ודית לייט), אשת קריירה גרושה ואמו של ג'ונתן (מגולם על ידי דני פינטאורו), ילד מפונק אותו גידלה לבדה. מיסלי עובר להתגורר בביתה של באוור יחד עם בתו. דמותה של מונה (מגולמת על ידי קתרין הלמונד), אמה של אנג'לה, הייתה יוצאת דופן בתוך המסגרת הזו אך הייתה דמות מפתח בעלילת הסדרה והוסיפה לה פיקנטריה רבה שכן הייתה פעלתנית, חצופה, דעתנית וחומדת גברים, החיה את הרגע והייתה ההפך הגמור מבתה אנג'לה. מונה יצאה באופן קבוע עם גברים שונים שבלט ביניהם מחזר עשיר במיוחד אותו גילם לזלי נילסן כתפקיד אורח במשך מספר פרקים. המצב המורכב בבית ומערכות היחסים הבלתי שגרתיות בין הדמויות היוו סיפור מסגרת אידיאלי לקומדיית המצבים אשר זכתה בתקופתה להצלחה רבה.

שם התוכנית התייחס להיפוך התפקידים הברור של שתי הדמויות הראשיות בתוכנית - האישה היא אשת קריירה מצליחה, בעוד שהגבר מועסק כעובד משק הבית הדואג לתחזוקתו ולגידול הילדים.

עיקר העלילה בסדרה סבבה סביב מערכת היחסים המורכבת בין אנג'לה וטוני שהתפתחה בהמשך גם למערכת יחסים רומנטית. הניגוד בין טוני הקליל והספונטני לבין אנג'לה המאופקת הוביל למשיכה ההדדית בין השניים. על אף שהייתה קיימת משיכה בין השניים עוד מן ההתחלה, לאורך רוב עונות הסדרה הם שמרו על יחסי ידידות בלבד ונהגו לצאת עם אחרים. לבסוף בתחילת העונה השמינית, טוני ואנג'לה מביעים את אהבתם זה לזה.

בנוסף, טוני הפך לאורך הסדרה לדמות האב שהייתה חסרה לג'ונתן, בעוד שאנג'לה (ואף מונה) הפכה לדמות האם שהייתה חסרה לסמנתה. כספורטאי לשעבר וגבר קשוח, השפיע טוני על הילד ג'ונתן שגדל עד הגעתו כילד מפונק למדי. במהלך עונות הסדרה, עם התבגרות שני הילדים שהיו בעצמם שני הפכים, נוסף רובד זה לעלילה ובעיקר התבגרותה של סמנתה הפכה נושא מרכזי בסדרה.

## קישורים חיצוניים

* האתר הרשמי של הסדרה
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קומדיות מצבים אמריקאיות
קטגוריה:הערוץ הראשון - תוכניות רכש
קטגוריה:ערוץ הילדים: תוכניות רכש
קטגוריה:ABC: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 1984
צ'חאלתה (רכס הרים)

**רכס צ'חאלתָה** (בגאורגית: **ჩხალთის ქედი**, צ'חאלתיס כֶּדי) או **רכס אבחזיה** (აფხაზეთის ქედი) הוא רכס הרים ברפובליקה הבדלנית של אבחזיה גאורגיה, בשיפוע הדרומי שרשרת הרי הקווקז הגדול. במדרונותיו הדרומיים זורם נהר צ'חאלתה.
## גאוגרפיה
בצמוד לרכס ממזרח נמצא רכס הבזיב המופרד ממנו על ידי עמק נהר הקלאסורי המגיע עד למעבר אמטקלי (ამტყელი) והוא נכלל בעמק קודורי. באזור בו נוצר נהר הקלאסורי נוצרים גם נהר הבזיב וצ'חאלתה. כל אחד מהם זורם בעמק הקרוי על שמו.

אורכו של הרכס הוא כ-60 ק"מ ופסגתו הגבוהה ביותר היא הר צ'חאלתה בגובה 3,156 מטר מעל פני הים. הפסגה היא בעלת מבנה תלול שאיננו ניכר כיום היות שהיא מוקפת בשלוש שכבות של קרחונים בעומק של מעל לק"מ. המדרונות הדרומיים בעלי נטייה עדינה ונחתכים בערוצי הנהר העמוקים: אמטקֶלִי  גָ'אמגַלִי  כּוּאבּצָ'רי  ופלגיהן. באמצע ההר ישנם מספר אגמים אלפיניים הקשורים לנהר צ'חאלתה.

הרכס מורכב מסלעים מותמרים ופיריט יורי. מדרונות ההר מכוסים יערות אורן, אשוח ואשור (Fagaceae). תהליכים קארסטיים יוצרים מערות ונהרות תת-קרקעיים. 

## הרים נוספים ברכס

* שחָאפִּידזגָה (შხაფიძგა), 3,026 מטר
* שוֹאוּדִידִי (შოუდიდი), 2,756 מטר
* אצגַרָה (აწგარა), 2,735 מטר
* ז'וּרגִיאָה (ჟურგი), 2,295 מטר

## מקורות

* ניקולאי בונדרייב (1981), **[http://www.abkhaziya.org/books/mountabkhazia.html בהרי אבחזיה]**, 
* מפות טופוגרפיות,  ו-
## הערות שוליים

קטגוריה:אירופה: רכסי הרים
קטגוריה:גאורגיה: הרים
קטגוריה:אבחזיה: הרים
קטגוריה:קווקז: הרים
קטגוריה:אסיה: רכסי הרים
סטישהוביט

__NOTOC__

**סְטִישהוֹבִיט (Stishovite)** הוא פולימורף של סיליקה (SiO2) הנוצר כאשר מופעל לחץ גבוה מאוד (מעל ל-10 ג'יגהפסקל) וחום גבוה (מעל ל-1200ºC) על המינרל קוורץ. סטישהוביט נוצר לראשונה במעבדה על ידי  (Сергей Михайлович Стишов) ב-1961. ב-1962 גילה  (Edward Ching-Te Chao) סטישהוביט שנוצר בצורה טבעית במכתש ברינגר.

## מקור השם
המינרל קרוי על שמו של סרגיי סטישוב (נולד ב-12 בדצמבר 1937), קריסטלוגרף רוסי מהמכון לקריסטלוגרפיה באקדמיה למדעים במוסקבה, שיחד עם סבטלנה פופובה יצר ב-1961 לראשונה את המינרל במעבדה. את השם טבע לכבודו אדוארד צ'או שגילה את המינרל לראשונה בטבע.

## סביבת ההיווצרות ותכונות
סטישהוביט נוצר בצורה טבעית, אך ורק בסלעים מכילי קוורץ שהופעל עליהם לחץ גבוה מאוד וכאלה מצויים אך ורק סביב מכתש שנוצר מפגיעה של מטאוריט במהירות גבוהה, ולכן הימצאות סטישהוביט מהווה הוכחה לפגיעת מטאוריט.

יחידת המבנה הבסיסית של הסטישהוביט היא אוקטהדרון (תמניון) של SiO6. האוקטהדרונים מחוברים בשרשרות מקבילות, כאשר האוקטהדרונים מחוברים כך ש"קצותיהם" פונים לצדדים וקצוות אלו משותפים לשרשרות הסמוכות. מבנה זה דחוס יותר מהמבנים הנפוצים של קבוצת הקוורץ (קוורץ, טרידימיט, קריסטובליט וקואסיט) שהמינרלים החברים בה בעלי הרכב כימי זהה לסטישהוביט, ולכן משקלו הסגולי של הסטישהוביט גבוה משל חברי קבוצת הקוורץ. מבנה הגביש של סטישהוביט הוא טטרגונלי והוא דומה למבנה הגביש של תחמוצת הטיטניום (TiO2) - המינרל רוטיל, ולכן נהוג לשייך את הסטישהוביט לקבוצת הרוטיל. זו גם הסיבה שנהוג לסווג את הסטישהוביט כתחמוצת ולא כסיליקט. סטישהוביט נחשב כתחמוצת בעל הקשיות הגדולה ביותר, עד שנתגלה שתת-תחמוצת הבורון (B6O ) קשה יותר. המבנה של הסטישהוביט הוא מטאסטבילי. מתחת ל-300ºC המינרל יתפרק בסופו של דבר בחזרה לקוורץ תוך כדי גידול קבוע בנפח, אלא שמעבר הפאזה הוא איטי מאוד בטמפרטורות הנמוכות של פני כדור הארץ, משום ששבירת הקשרים הנדרשת כדי להמיר סטישהוביט לקוורץ דורשת אנרגיית שפעול ניכרת ויכולה לארוך אלפי שנים.

מבחינת תכונותיו האופטיות, הסטישהוביט הוא חד-צירי חיובי, בעל מקדם שבירה של 1.81. מקדם שבירה זה גבוה יותר ממקדמי השבירה של המינרלים החברים בקבוצת הקוורץ ומוסבר גם הוא במבנה הדחוס יותר.

## שימושים
חשיבותו העיקרית של הסטישהוביט היא בתחום הפטרולוגיה. משום שהוא מתגבש בלחץ גבוה מאוד ניתן להסיק כי סביבת היווצרות של הסלע היא תוצאה של פגיעת מטאוריט.

## תפוצה
טקסט=Stishovite - Place of discovery: Nördlinger Ries, Germany|ממוזער|סטישוביט שנמצא בנורדלינגר ריס, גרמניה
מקומות בהם ניתן למצוא סטישהוביט כוללים את מכתש המטאור (מכתש ברינגר - Barringer Crater) ב (Winslow), במחוז קוקונינו (Coconino) שבמדינת אריזונה (שם נתגלה המינרל לראשונה בטבע), ב ב (Raton) ב (Colfax) במדינת ניו מקסיקו שבארצות הברית; במכתש  (Nördlinger Ries) בבווריה שבגרמניה; במכתש פרדפורט בדרום אפריקה; ב שליד קריבוי רוג באוקראינה; ובמכתש  במדינת מהאראשטרה בהודו.

## ראו גם
*טרידימיט
*קריסטובליט
*קואסיט

## קישורים חיצוניים

*סטישהוביט באתר Mineral galleries
*סטישהוביט באתר webmineral
*סטישהוביט באתר Mindat
*סטישהוביט באתר Minerals.Net
*סטישהוביט בפרויקט rruf
*מקור הסטישהוביט בהתנגשות מטאוריט
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קוורץ
קטגוריה:קבוצת הרוטיל
קטגוריה:מינרלים
המוזיאון להיסטוריה של אמסטרדם

**המוזיאון להיסטוריה של אמסטרדם** (בהולנדית: **Amsterdams Historisch Museum**) הוא מוזיאון הממוקם במרכז אמסטרדם והמתאר את ההיסטוריה של העיר אמסטרדם מאז הקמתה ועד ימינו. מאז שנת 1975 ממוקם המוזיאון בבית היתומים העירוני הישן בין רחוב קאלוור (Kalverstraat) וה-Nieuwezijds Voorburgwal.

## מבנה המוזיאון
המוזיאון ממוקם בחדרי בית היתומים העירוני שנוסד בשנת 1520 ברחוב קאלוור. בשנת 1579 עבר המוסד למבנה מנזר שעמד במקום בו עומד המוזיאון הנוכחי. באמצע המאה ה-17 נבנה מתחם חדש עבור בית היתומים, שנותר עד ימינו.

חדרי הנהלה של בית היתומים בהם נפגש חבר הנאמנים של בית היתומים בין השנים 1634–1960 נותרו עד ימינו, ובעת הפיכת המבנה למוזיאון שומרו חדרים אלה ושוחזרה תיקרתם המצוירת מהמאה ה-17. ריהוט החדר והתמונות על קירותיו שוחזרו באופן מדויק למצב בו היו בשנת 1879.

## מוצגי המוזיאון
בין אוספי המוזיאון מוצגים פרטי ריהוט היסטוריים, שלטי חנויות, דגמים של העיר של מבנים בעיר וכן תצלומים וציורים מתקופות שונות. בין המוצגים ניתן למנות "מכונית לבנה" - מכונית ידידותית לסביבה מאמצע שנות ה-60 של המאה ה-20, שחזור של בית קפה משכונת יורדאן וכן גלריה המוקדשת לציורים של משמר העיר (מהם ניתן להבין מדוע "משמר הלילה" של רמברנדט המוצג ברייקסמוזיאום עורר תרעומת על ידי מזמיני התמונה שציפו ליצירות כגון אלה המוצגות במוזיאון).

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
היסטוריה של אמסטרדם
היסטוריה של אמסטרדם
קטגוריה:הולנד: אתרי מורשת לאומית
אולימפיאדת השחמט 1970

[שמאל|ממוזער|250px|דף רישום המשחק של [בובי פישר נגד מיגל ניידורף בסיבוב השלישי]]
**[[אולימפיאדת השחמט]] ה-19** אורגנה על ידי פיד"ה וכללה תחרות פתוחה ומספר אירועים נוספים לקידום השחמט. היא התקיימה בזיגן, שבגרמניה, בין 5 בספטמבר ל-27 בספטמבר 1970.

## תוצאות הגמר

## מדליות אישיות

## נבחרת ישראל
באולימפיאדה זו השתתפה נבחרת ישראל שכללה את:
* שמעון כגן 10+,3=,3-
* יאיר קריידמן 6+,10=,0-
* מלכיאל פרץ 4+,7=,3- 
* עוזי גלר 5+,4=,3-
* ישראל גלפר 4+,4=1- 
* יעקב בליימן 4+,5=,0- 

הנבחרת סיימה במקום 13.

להלן התוצאות הקבוצתיות:

* מוקדמות
** נגד מלטה 0:4 - ניצחון
** נגד ארגנטינה 2.5:1.5 - הפסד
** נגד סקוטלנד 0.5:3.5 - ניצחון
** נגד קובה 2:2 - תיקו
** נגד צ'כוסלובקיה 2.5:1.5 - הפסד
** נגד נורווגיה 1.5:2.5 - ניצחון
** נגד זימבבווה 0.5:3.5 - ניצחון
** נגד פורטוגל 0.5:3.5 - ניצחון
** נגד סינגפור 1.5:2.5 - ניצחון

* גמר ב' 
** נגד קובה 2:2 - תיקו
** נגד שוודיה 1:3 - ניצחון
** נגד פינלנד 1.5:2.5 - ניצחון
** נגד דנמרק 2:2 - תיקו
** נגד הולנד 1:3 - ניצחון
** נגד פולין 1.5:2.5 - ניצחון
** נגד קולומביה 2.5:1.5 - הפסד
** נגד אינדונזיה 1:3 - ניצחון
** נגד מונגוליה 1:3 - ניצחון
** נגד אוסטריה 2:2 - תיקו
** נגד אוסטרליה 1.5:2.5 - ניצחון

## קישורים חיצוניים

* מידע על התחרות, באתר אולימפבייס 

קטגוריה:אולימפיאדת שחמט
קטגוריה:תחרויות שחמט בגרמניה
קטגוריה:1970 בספורט
קטגוריה:1970 בגרמניה
גזירה לאחור

**גזירה לאחור**, **תצורה לאחור**, או **בנייה לאחור** (באנגלית: **Back-formation**) היא תהליך מורפולוגי של יצירת לקסמה חדשה ("מילה" חדשה) באמצעות סילוקן של מוספיות ממשיות או משוערות.

גזירה לאחור מכונה גם "**דו-כיווניות**", הואיל והלקסמה הנוצרת בתהליך זה נוצרת בדרך של קיצור מילה, ולא בדרך של הלחם בסיסים או הרכבת מוספיות על בסיס קיים.

גזירה לאחור עשויה להיות זהה לניתוח-מחדש של אטימולוגיה עממית, כאשר היא נשענת על הבנה מוטעית של מורפולוגיית המילה הארוכה. 

בשפה העברית תופעה זו נפוצה כאשר מנסים לשחזר את צורת היחיד על פי צורת הרבים. 

כך מצורת הרבים גרוטאות נולדה המילה גרוטאה ומהריבוי של נמוש–נמושות, נולדה המילה נמושה. 
גם שם הפרי פומלו עוות לפומלה, כתוצאה מגזירה לאחור.

"פרשייה" הוא גזירה לאחור מצורת הרבים "פרשיות"; ואולם זו בתורה אינה אלא צורת הרבים של "פרשה". כלומר, במקרה זה, שויכה בטעות האות י' שבמילה "פרשיות" לצורת הבסיס, בעוד שלמעשה הייתה זו חלק ממוספית הרבים.

## ראו גם
*אטימולוגיה עממית
*תחדיש
*אנלוגיה

## קישורים חיצוניים

* לאחור גזור!  מאמר על גזירה לאחור

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אטימולוגיה
קטגוריה:מורפולוגיה (בלשנות)
גולדמן זקס

**קבוצת גולדמן זקס בע"מ** (באנגלית: **The Goldman Sachs Group, Inc**) היא חברה רב לאומית המתמחה בבנקאות השקעות ו. גולדמן זאקס הוא בנק ההשקעות הגדול בעולם מבחינת הכנסות והוא דורג במקום ה-32 ברשימת פורצ'ן 500 לשנת 2025, של התאגידים הגדולים ביותר בארצות הברית מבחינת סך ההכנסות. במגזין פורבס גלובל 2000 לשנת 2025, גולדמן זאקס דורג במקום ה-20. הבנק נחשב למוסד פיננסי בעל חשיבות מערכתית (SIFI) על ידי המועצה ליציבות פיננסית (FSB).

משרדיה המרכזיים של החברה שוכנים במנהטן תחתית, והיא משמשת כיועצת פיננסית ומנהלת כספים עבור ממשלות ותאגידי-ענק ברחבי תבל.

## היסטוריה
החברה נוסדה בשנת 1869 על ידי מרקוס גולדמן (1821 בוואריה – 1904), יהודי שהיגר מגרמניה לארצות הברית. היא צברה מוניטין בשל היותה חלוצה בתחום ניירות הערך, והתקבלה לבורסת ניו-יורק בשנת 1896. באותה עת חתנו של גולדמן,  (1851–1935), הצטרף לניהול החברה.

לתחום בנקאות ההשקעות נכנסה החברה בעקבות נפילת הבורסה בעת המשבר הכלכלי העולמי של 1929, בהתאם למדיניותו של השותף הבכיר סידני ויינברג . על האיזון שבין בנקאות ההשקעות ובין הסחר בניירות ערך היה אמון השותף , שהצטרף לחברה בשנות החמישים.

בעקבות משבר הסאבפריים מניית הבנק צנחה הבנק לשפל כל הזמנים, והבנק הפדרלי לגולדמן זקס להפוך לחברת החזקות של מוסדות בנקאיים, באופן שיאפשר לה נגישות להון מהבנק המרכזי, ויחייב אותה במגבלות פיקוח רגולציה בדומה לבנקים מסחריים.

בשנת 1999 הוקמה חברת הבת קרן גולדמן זקס שהיא קרן ללא כוונת רווח שמטרתה קידום רווחת האנושות בעולם, בעיקר בתחומי הבריאות והחינוך.

באוקטובר 2021 מניית החברה הגיעה לשיא כל הזמנים והחברה נסחרה בשווי שוק של 135 מיליארד דולר.

במאי 2023 לאחר יישוב תובענה ייצוגית נקבע כי החברה תשלם 215 מיליון דולר לאור הטענות שעובדות בחברה קיבלו שכר נמוך מזה של עובדים גברים. סכום זה יחולק בין 2,800 נשים שתפקדו בתפקידים בכירים.

## ניהול
מנכ"ל החברה הנוכחי החל מ-1 באוקטובר 2018 הוא דייוויד מ. סולומון , ואסטרטגית ההשקעות הבכירה בה היא הכלכלנית אבי ג'וזף כהן.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בנקי השקעות
קטגוריה:ארצות הברית: בנקים
קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בניו יורק