open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
נורמן קוטה

**נורמן קוטה** (באנגלית: **Norman Daniel Cota**  30 במאי 1893 - 4 באוקטובר 1971) היה גנרל בצבא ארצות הברית נודע בעיקר בזכות לחימתו הנועזת בחוף אומהה בפלישה לנורמנדי.

## ביוגרפיה
### קריירה מוקדמת
ב-1913 התקבל לאקדמיה הצבאית וסט פוינט אותה סיים ב-1917. שם הכיר את דוויט אייזנהאואר שסיים שנתיים לפניו. בשנים 1924–1928 שירת בהוואי ולאחר מכן למד בבית הספר לפיקוד ומטה פורט לוונוורת' אותו סיים ב-1931.

### מלחמת העולם השנייה
בשנים 1942 -1943 היה ראש מטה של הדיוויזיה ה-1. הוא השתתף בנחיתה בצפון אפריקה (מבצע לפיד) ובפלישה לסיציליה (מבצע האסקי) והועלה לדרגת בריגדיר גנרל. הוא נשלח לבריטניה והשתתף בתכנון הפלישה לנורמנדי. ערב הפלישה מונה לסגן מפקד הדיוויזיה ה-29. הוא התנגד לנחיתה באור יום אך הפיקוד העליון האמין שלהפצצות אוויריות ועליונות טכנולוגית יש סיכוי גדול יותר באור יום.

לאור יום ה-6 ביוני 1944 החלה נחיתת האמריקאים בחוף אומהה. הם נתקלו באש קטלנית מעמדות הגרמנים על הגבעות. לקראת הצהרים הגיע מספר ההרוגים למעלה מ-1000 והועלתה אפשרות של פינוי הכוח דרך הים.

קוטה סבר שהתמוטטות ההתקפה בחוף אומהה תביא להתמוטטות הפלישה כולה. בנקודת המשבר הוא הצליח לאסוף כמה קציני הנדסה שהצליחו לפוצץ את עמדת הבטון הגרמנית שחלשה על החוף. דבר זה אפשר את פריצת הכוחות ויצירת ראש גשר שאפשר הנחתת כוחות שריון. בהמשך ארגן קוטה כוח שכונה הבריגדה הממזרית של קוטה שהמשיכה את הפריצה אל תוך הארץ. על חלקו של קוטה בכיבוש חוף יוטה עוטר בצלב השירות המצוין.

בסרט היום הארוך ביותר מגלם השחקן רוברט מיצ'ם את דמותו של קוטה.

ב-14 באוגוסט 1944 מונה קוטה למפקד הדיוויזיה ה-28. לאחר שחרור פריז התכבד קוטה לצעוד בראש חייליו לאורך השאנז אליזה ב-29 באוגוסט 1944, כמייצגים את צבא ארצות הברית.

קוטה ואוגדתו השתתפו בקרב יער הירטגן שם ספגו אבדות כבדות. קוטה קיבל על כך הערות ממפקדיו למרות שהיו לו השגות על תכנון הקרב עוד לפני שהתחיל. בתקופה זו ערק החייל אדי סלוביק מיחידתו ונשפט למוות. פסק הדין אושר על ידי קוטה שאמר לאחר מכן שאלה היו 15 הדקות הקשות בחייו אבל לא הייתה לו ברירה אלא לאשר את גזר הדין כדי שיוכל להמשיך להסתכל בעיני חייליו. סלוביק היה אז החייל האמריקאי הראשון שהוצא להורג בעוון עריקה מאז מלחמת האזרחים האמריקאית.

### לאחר המלחמה
ב-30 ביוני 1946 פרש קוטה משירות פעיל בדרגת מייג'ור גנרל. הוא מת בוויצ'יטה, קנזס ב-4 באוקטובר 1971 ונקבר בבית הקברות וסט פוינט.

## לקריאה נוספת
* רוני ברבש, **הגנרלים במלחמת העולם השנייה**, הוצאת אוריון, 2014, עמ' 323-324.

## קישורים חיצוניים

* נורמן קוטה, באתר new england historical society
* נורמן קוטה, באתר ww2 gravestone
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מסצ'וסטס
קטגוריה:מעוטרי אות השירות המצוין
קטגוריה:גנרלים אמריקאים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:המערכה בנורמנדי: אישים
קטגוריה:מעוטרי צלב השירות המצוין
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מעוטרי לב הארגמן
קטגוריה:מעוטרי כוכב הכסף
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות וסט פוינט
קטגוריה:בוגרי האקדמיה הצבאית של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1893
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1971
אורסטיס קרנזיס

**אורסטיס-ספירידון קרנזיס** (ביוונית: **Ορέστης Καρνέζης**; נולד ב-11 ביולי 1985) הוא כדורגלן עבר יווני ששיחק בעמדת השוער. ייצג את נבחרת יוון במונדיאל 2014.

## קריירת מועדונים
קרנזיס התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של OFI כרתים, בשנת  הוא הצטרף לפנאתינאיקוס. עד עונת  הוא רשם מספר הופעות בודדות. בעונת  הוא קיבל את ההזדמנות בהרכב הראשון של המועדון ובסיום העונה זכה בתואר שוער השנה בליגת העל היוונית.

ב-22 ביולי 2013 חתם באודינזה תמורת 750 אלף אירו. העסקה גם כללה סעיף שלפיו אם השחקן יימכר, פנאתינייקוס תקבל עליו 2 מיליון אירו מהעסקה. עם החתימה באודינזה, הוא הושאל לגרנדה עד לסיום העונה. ב-8 בדצמבר 2013 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בגרנדה נגד אלקורקון במסגרת גביע המלך הספרדי. ב-4 בינואר 2014 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בהפסד 0–3 נגד אלמריה. ב-12 באפריל הוא הצטיין בניצחון המפתיע 0–1 של קבוצתו נגד ברצלונה שעזר לה להישאר בליגה.

בסיום העונה חזר לאודינזה, וב-31 באוגוסט 2014 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו באודינזה בניצחון 0–2 נגד אמפולי. ב-31 באוגוסט 2017 הושאל לווטפורד. ב-5 ביולי 2018 חתם בנאפולי לעונה אחת.

ביולי , קרנזיס חתם בליל מליגת העל הצרפתית, במדיה לא רשם דקות משחק ושיחק שלושה משחקים בקבוצת המילואים.

## קריירה בינלאומית
הופעותיו הטובות של קרנזיס בפנאתינייקוס, הובילו את מאמן הנבחרת פרננדו סנטוש לזמן אותו לסגל נבחרת יוון. ב-29 בפברואר 2012 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במשחק ידידות נגד  שנגמר בתיקו 1-1. אף על פי שגילה יכולת טובה, קרנזיס לא זומן לסגל הנבחרת לקראת יורו 2012, אך נכלל בסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2014.

## תארים
; פנאתינייקוס
*אליפות יוון: 
*הגביע היווני: 

; נאפולי
*הגביע האיטלקי: 

; ליל
*אליפות צרפת: 2020/2021
*הסופר קאפ הצרפתי: 2021

; אישיים
*שוער השנה בליגה היוונית: 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים יוונים
קטגוריה:שוערי כדורגל יוונים
קטגוריה:אתונה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני OFI כרתים
קטגוריה:כדורגלני פנאתינאיקוס
קטגוריה:כדורגלני אודינזה
קטגוריה:כדורגלני גרנדה
קטגוריה:כדורגלני ווטפורד
קטגוריה:כדורגלני נאפולי
קטגוריה:כדורגלני ליל
קטגוריה:כדורגלני נבחרת יוון
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2014
קטגוריה:ספורטאים יוונים באיטליה
קטגוריה:ספורטאים יוונים בספרד
קטגוריה:ספורטאים יוונים באנגליה
קטגוריה:ספורטאים יוונים בצרפת
קטגוריה:יוונים שנולדו ב-1985
יוזף מרחווינסקי

**יוזף מרחווינסקי** (בפולנית: **Józef Marchwiński**, 1982–1908) היה חסיד אומות העולם מניאסוויז' (עיר בבלארוס, שבתקופת מלחמת העולם השנייה הייתה בפולין הכבושה בידי גרמניה הנאצית).

## מעשה ההצלה
בקיץ 1942 נרצחו על ידי הגרמנים בבורות ירי אלפי יהודים מקהילות ניאסוויז' ומיר במסגרת הפתרון הסופי. יהודים מעטים מקהילות אלה ניצלו מהרצח ההמוני על ידי הסתתרות או בריחה. הם נדדו בכפרים וביערות באזור, נמלטו מהמשטרה, מכוחות הצבא הגרמני וממשתפי הפעולה עם הגרמנים, וחיפשו עזרה. הם חששו מהאנטישמיות של יחידות הפרטיזנים שהיו פעילות באזור אך כשהגיעו לפלוגת פרטיזנים שהשתייכה לחטיבת הפרטיזנים הפולנית השלישית, הציע להם יוזף מרחווינסקי, מפקד הפלוגה, שיצטרפו לפלוגתו. פרטיזנים בפלוגה התנגדו לקליטתם של היהודים וחלקם אף איימו על חייהם. מרחווינסקי הואשם ב"אהבה ליהודים", אך הצליח להדוף את הטענות נגדו. כך הציל מרווינסקי את היהודים שהצטרפו לפלוגתו. חלקם השתתפו בפעולות קרביות נגד הגרמנים.

נחישותו של מרחווינסקי להגן על היהודים הרגיזה את מתנגדיו האנטישמיים בקרב הפרטיזנים, שהחלו לחשוד שהוא עצמו יהודי (הגם שרק נישא ליהודיה). כדי למנוע פגיעה בכוח הלוחם עקב הסכסוך, הוחלט במפקדה העליונה של הפרטיזנים באזור להעביר את מרחווינסקי ליחידה של פרטיזנים יהודיים, תחת פיקודו של טוביה ביילסקי, יחד עם היהודים שאותם קיבל מרחווינסקי ליחידתו. לאחר זמן קצר ביחידתו של ביילסקי קיבל מרחווינסקי קידום לתפקיד סגן מפקד גדוד, בזכות אומץ לבו וכישוריו.

## לאחר השחרור
לאחר המלחמה התגורר מרחווינסקי בפולין. הוא נרדף עקב פעילותו נגד המדיניות האנטישמית של רשויות פולין בשנות השישים, ונאלץ לעזוב לדנמרק. בשנת 1970 ביקר בישראל, בהזמנת היהודים שאותם הציל בתקופת השואה.

## הנצחה
בשנת 1968 העניק יד ושם ליוזף מרחווינסקי את אות חסיד אומות העולם.

## קישורים חיצוניים
* סיפורו של יוזף מרחווינסקי באתר יד ושם

## הערות שוליים

קטגוריה:פולנים חסידי אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: פולין
קטגוריה:ילידי 1908
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-1982
הריקוד האחרון

240px|ממוזער|תקליטור הסרט

**הריקוד האחרון** הוא סרט תיעודי בן 55 דקות של הבמאי יוסי אשדות, בהפקת מחלקת התעודה של הערוץ הראשון.

## רקע - כללי
הריקוד האחרון מספר את סיפורם של שלמה בר וסמסון קהמקר מקימי להקת הברירה הטבעית. 

להקת הברירה הטבעית הוקמה בשנת 1977 ב'באר יעקב' על ידי שלמה בר שקיבל באותה העת מהמחזאי יהושע סובול והבמאית נולה צ'לטון להלחין את שירי מחזה המחאה 'עצבים' שהם העלו באותה העת בתיאטרון חיפה. בהרכב הלהקה המקורי נגנו ושרו: ישראל בורוכוב - גיטרה בס, מיגל הרשטיין - גיטרה, סמסון קהמקר - כינור ושלמה בר - תיפוף.

## רקע לסרט
בשנת 2000, בעקבות החמרה וסיבוכים של מחלת סוכרת ממנה סבל סמסון קהמקר עוד מילדותו, נאלצו הרופאים לקטוע את רגלו השמאלית, מצב אשר הביא לעזיבתו את הלהקה. כשנה לאחר מכן, בנובמבר 2001  ערך שלמה בר מופע פרידה לשותפו לדרך במשך 21 שנות יצירה וחברות קרובה.   

המופע התקיים בהאנגר 11 בנמל ת"א, שם התכנסו שלמה בר יחד עם יוצרים נוספים כדי לכבד את סמסון. את אירוע הפרידה תיעדה המצלמה של הבמאי יוסי אשדות מתוך כוונה להופכו לכתבת טלוויזיה שתעלה ב'יומן תרבות' בערוץ הראשון. עוד באותו ערב ביקש הבמאי אשדות להגיע לביתו של סמסון עם צוות צילום לצורך צילום ראיון אישי. המפגש בין הבמאי לבין סמסון בדירתו המוזנחת באשדוד, כשהוא במצב כלכלי ובריאותי קשה, הוליד את הסרט 'הריקוד האחרון' המספר את סיפורם של סמסון קהמקר ושותפו לדרך היצירה שלמה בר.

## הסרט
הסרט נפתח בסצנה מתוך מופע הפרידה מסמסון שנערך באולם האנגר 11 בנמל תל אביב ב - 2001. סמסון עולה לבמה כשהוא על כיסא גלגלים לקול תשואות הקהל שמילא את האולם עד אפס מקום. על הבמה מנגן סמסון יחד עם חברי הלהקה לקול שירתם של: שלמה בר, אהוד בנאי, דויד ד'אור אתי אנקרי ומאיר בנאי, את להיטה הגדול ביותר של הלהקה 'ילדים זה שמחה' בפעם האחרונה בחייו. משם עובר הסרט לתיאור חמש תקופות בחייהם האישיים של סמסון ושלמה כיוצרי להקת הברירה הטבעית. משם מתגלגל הסרט לראיונות פרידה של משתתפי המופע מסמסון. אהוד בנאי, איתי אנקרי, דויד דאור ומאיר בנאי. כל אחד מהם בדרכו מוצא את הדרך להיפרד ממנו ועדיין להשאיר תקווה קטנה שאולי יבריא וישוב לנגן. שיאו של הסרט במפגש בין שלמה בר לסמסון קהמקר בדירתו שבאשדוד, מפגש המסכם 21 שנות יצירה משותפת. על רקע כותרות הסרט שר שלמה בר את השיר 'אלי אלי - שלא יגמר לעולם' על פי בקשתו של סמסון. בסרט משתתפים גם המחזאי יהושע סובול, איש הרדיו והטלוויזיה, יואב קוטנר, איש הרדיו והתרבות, יובל מסקין, הפובליציסטית, ממקימי הקשת המזרחית החדשה, ויקי שירן, ועוד.  

פסקול הסרט מורכב מקטעים אינסטרומנטליים של הברירה הטבעית יחד עם שירים כמו: תפילה (ביצוע אנפלגד של שלמה בר), ילדים זה שמחה, רוץ עבדי דנינו, יעני בן 16, שיר השוק, סודות, יחף ועוד.

הסרט הוקרן בפעם הראשונה בפסטיבל לטלוויזיה ראש פינה. בסינמטק תל אביב ובמסגרת מחלקת התעודה של הערוץ הראשון.

בעקבות הקרנת הסרט בו נחשף מצבו העגום של היוצר סמסון קהמקר, החליטו גורמי הרווחה בעיר אשדוד לתמוך בסמסון. הוא הועבר לדירת קרקע על מנת שיוכל להתנייד בקלות עם כיסא הגלגלים, קיבל תמיכה וסיוע רפואי ונפשי וכן קיצבה חודשית קטנה אשר סייעה לרווחתו עד יום מותו.   

ב - 8 לחודש יולי 2007 שש שנים לאחר מופע הפרידה מלהקת הברירה הטבעית וחמש שנים לאחר צאת הסרט 'הריקוד האחרון' הלך לעולמו היוצר סמסון קהמקר. הוא קבור בבית הקברות העירוני באשדוד.

בסרט משתתפים גם יעל אופנבך, כלא שש, וצבי צילקר.

## קישורים חיצוניים

* 
*  - ביקורת על הסרט

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים תיעודיים ישראליים
קטגוריה:הערוץ הראשון: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2002
האזור האפור

האזור האפור (באנגלית: **The Grey Zone**) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 2001 בבימויו של טים בלייק נלסון ובכיכובם של הארווי קייטל, סטיב בושמי, דייוויד ארקט ומירה סורבינו. המגולל את סיפורו של מרד הזונדרקומנדו באושוויץ. מקור שם הסרט הוא בפרק בספר "השוקעים והניצולים" מאת ניצול השואה פרימו לוי.

הסרט הוצג בהקרנת בכורה ב-13 בספטמבר 2001 בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו, אולם יצאה לאקרנים בארצות הברית רק שנה אחר כך, ב-18 באוקטובר 2002. ב-6 באוקטובר 2001, השחקן הארווי קייטל והבמאי בלייק נלסון היו אורחי פסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה, בו הוקרן הסרט.
## עלילה
הסרט מבוסס על ספרו של מיקלוש ניסלי "אושוויץ, וידוי: הייתי הרופא היהודי של מלאך המוות" מ-1946 ומחזה בעל שם זהה, פרי עטו של במאי הסרט טים בלייק נלסון, מ-1996. הסרט מתאר את סיפור המרד שאירע ב-12 באוקטובר 1944 במחנה הריכוז אושוויץ בידי אנשי הזונדרקומנדו, אסירים שנאלצו לסייע לשומרי המחנה להוליך קורבנותיהם לתאי הגזים ולאחר מכן להשליך את גופותיהם למשרפות. המורדים משתפים פעולה עם מספר אסירות המועסקות כעובדות כפייה במפעל תחמושת, ועם כמה אזרחים פולנים, לצורך הריסת המשרפות. תוך כדי תיאור ההכנות למרד נחשפת שיגרת חיי אנשי הזונדרקומנדו, עבודתם בתאי הגזים ובמשרפות, ויחסיהם עם שומרי המחנה הנאצים ובראשם האובר-שארפיהרר אריך מוספלדט.במהלך עבודתם בתאי הגזים מגלים אנשי הזונדרקומנדו ילדה ששרדה את הגז ועושים ככל יכולתם על מנת להציל אותה במציאות הבלתי אפשרית בה הם נמצאים.

## שחקנים
* הרווי קייטל - אריך מוספלדט
* דייוויד ארקט - הופמן
* סטיב בושמי - האש
* מירה סורבינו - דינה
* דייוויד צ'נדלר - רוזנטל
* אלן קורדונר - מיקלוש ניסלי
* הנרי סטראם - יוזף מנגלה
* נטשה ליון - רוזה

## הבדלים בין הסרט לספר
הספר "**הייתי עוזרו של מנגלה באושוויץ**", עליו מבוסס הסרט, מתאר בפירוט, מנקודת מבטו של ד"ר מיקלוש ניסלי, את תקופת מאסרו במחנה אושוויץ, ומתמקד בעיקר בעבודתו תחת יוזף מנגלה. הסרט לעומת זאת, מתמקד בעיקר במרד הזונדרקומנדו ואינו מובא מנקודת מבטו של ניסלי, המופיע בו כדמות משנית בלבד.

## ראו גם
* התנגדות יהודית בשואה
* יוזף מנגלה
* אושוויץ

## קישורים חיצוניים

*  - ריאיון עם השחקן הארווי קייטל על הפקת הסרט
*  - ביקורת
## הערות שוליים

קטגוריה:זונדרקומנדו
קטגוריה:סרטים אמריקאיים המבוססים על סיפור אמיתי
קטגוריה:סרטים אמריקאיים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטים מבוססי מחזות
קטגוריה:סרטים על השואה
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 2001
קטגוריה:סרטי 2001
גולאבי גאנג

ממוזער|שמאל|נשות גולאבי גאנג
**גוּלַאבִּי גאנג** (תרגום: "הכנופיה הוורודה", בהינדית: गुलाबी, באנגלית: **Gulabi Gang**) היא קבוצה של נשים הודיות פעילות במקור מבמדלקאנד, אוטר פרדש אך מ-2012 פעילות בכל רחבי צפון הודו.

הקבוצה הוקמה על ידי סמפט פל דווי, אם לחמישה, ועובדת משרד הבריאות לשעבר אשר נישאה בכפייה בתור ילדה (child bride), כתגובה למקרים רבים של הטרדה ואלימות נגד נשים בהודו. הן מבקרות גברים מכים ופועלות באיומים לריסון פעולותיהם. הן לובשות סארי ורוד, צבע המסמל עוצמה, ונושאות מקלות במבוק לצורך האיומים. רובן ממצב סוציו-אקונומי נמוך ומהקאסטה הנמוכה ביותר - "דלית".

שורשי הארגון אשר יסדה סמפט פל דווי הם משנת 1980, אז החלה את פועלה. אך רק ב-2006 הפכה הכנופיה לארגון המוכר היום, ואז נבחר הלבוש הוורוד והכנופיה נקראה בהתאם. למרות שעיקר הפעילות של הגולאבי גאנג היא במדינות אוטר פרדש ומאדיה פרדאש, ישנן נשים מרחבי הודו ואפילו מרחבי העולם שהצטרפו לשורות הארגון, והיקף הפעילות כוללת, בהערכה, כ-270,000 נשים. 

למרות שהמטרה העיקרית של הסיורים היא מניעה בדרך איומים, אין הנשים בוחלות גם בתקיפה פיזית של גברים אם אלו מאיימים עליהן. בנוסף לסיורים, הכנופיה מתעמתת גם עם שוטרים או פקידים רשמיים אשר מסרבים לטפל בתלונות אונס או אלימות מינית ומגדרית אחרת. 

בשל האופי הפעילות של הגולאבי גאנג, אשר לוקחת את החוק לידיהן של חברות הכנופיה למען זכויותיהן של נשים, נחשבת הכנופיה כממשיכת דרכה של פולאן דווי, אשר בתקופה שהייתה פורעת חוק נקמה בגברים אשר פגעו בה ובנשים אחרות. 

הארגון נמנע מהתקשרות עם כל גוף חיצוני, בין עם ממשלתי או ארגונים ללא כוונת רווח, והפעילות בו מתמקדות בפעילות מקומית ועממית.

במרץ 2014 חל פיצול בארגון, כאשר הוועד המנהל הצביע להסיר את סמפט פל דווי מתפקידה, בטענה שהיא ניצלה את מעמדה לקידום אישי, ואולם לסמפט פל דווי יש תמיכה רחבה מאוד בין חברות הארגון, והיא לא קיבלה את ההחלטה. בינתיים הארגון ממשיך לתפקד בערוצים מקבילים.

## ייצוגים בתרבות
; סרטים:
* 2010: סרט הדוקו-דרמה *[[Pink Saris]]* בבימויה של קים לונגינוטו
* 2012: הסרט התיעודי *[[Gulabi Gang]]* של נישטה ג'יין
* 2014: סרט הפשע הבוליוודי *[[Gulaab Gang (סרט)|Gulaab Gang]]*

; ספרים: 
* 2013: הספר *Pink Sari Revolution: A Tale of Women and Power in India* מאת אמאנה פונטנלה-חאן, עוסק בדיכוי נשים וילדות בהודו, ותנועות עממיות שקמו בהתנגדות, ובראשן גולאבי גאנג. 
* 2015: גולאבי גאנג מוזכרת ברומן של נ.ה. סנזאי, *Ticket to India*

; במה:
* בישראל, עלה לבמה ב-2018 מחזה בשם "גולאבי גאנג" בכתיבתם ובימוים של תום ויהונתן שוורצברג בתיאטרון גודמן

; מוזיקה:
* גולאבי גאנג הן הנושא של השיר *Des fleurs et des flammes* של הזמרת הצרפתייה טל והקליפ סובב אותן ואת פעילותן בכפר בדאוסה

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הודו: תרבות
קטגוריה:ארגוני נשים בהודו
עם חוקים

**עם חוקים** הוא סרט סטודנטים עטור פרסים, שביים דובר קוסאשווילי והפיק צבי פרידמן (שניהם מהחוג לקולנוע ולטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב) בשנת 1997. הסרט עוסק במשפחה ישראלית ממוצא גאורגי ובהווי העדה, בהשוואה להווי חברת הילדים הישראלית הכללית. הסרט מוצג מנקודת מבטו של ילד. בסרט ניכרים כמה יסודות עלילתיים, המשותפים לו ולסרטיו הבאים של קוסאשווילי, "חתונה מאוחרת" (2001) ו"מתנה משמיים" (2003). עלילת הסרט מתרחשת בשנות השבעים, והדיאלוגים בו מתנהלים בעברית ובגאורגית יהודית.

את הילד מגלם אלירן קוסאשווילי ואת אביו מגלם אלון אבוטבול. למעט רבקה מיכאלי ואבוטבול, שאר השחקנים בסרט אינם מפורסמים. בהתחשב בעובדה שמיכאלי דוברת יהודית גאורגית מבית הוריה, נראה כי רק אבוטבול למד יהודית גאורגית לצורך הסרט (עיון ברשימת הקרדיטים של הסרט מראה, כי לרוב המכריע של השחקנים הלא-מפורסמים שדיברו בגאורגית יהודית בסרט, יש שם משפחה גאורגי יהודי טיפוסי). לשם השוואה, לצורך הפקת שני סרטיו הבאים של דובר קוסאשווילי, שחקנים מפורסמים רבים למדו את השפה, אך גם בסרטים אלו, השפה עדיין גרמה לאילוצי ליהוק ואחת השחקניות ב"חתונה מאוחרת" היא לילי קוסאשווילי – אמו של הבמאי.

הסרט השתתף וזכה בפרס וולג'ין היוקרתי בפסטיבל ירושלים, וכמו כן זכה במקום השני בפרס מיוחד בפסטיבל קאן בצרפת, בפרס בפסטיבל הבינלאומי לסרטי סטודנטים בניהול החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב, ובפרס מוגרבי. למרות זכייתו הבינלאומית, לא זכה קוסאשווילי להערכה ולחשיפה מלאה בישראל.

## עלילה
בסרט "עם חוקים" הנער זאזא (אותו שם כמו של גיבור "חתונה מאוחרת") גונב כספים ממשפחתו כדי לקנות קלפים נדירים לאלבום הקלפים שהוא ממלא, בדומה לחבריו. בו-זמנית, דודו מנסה להגיע לשיחה עם סבו, שגר בבית הורי הנער. הדוד רוצה ללוות כספים מהסב (הסב קרוי "אוטרי", כמו הסב בסרט "מתנה משמיים"). בינתיים, מכיוון שזאזא העלים את הכסף הקטן מהבית, המשפחה לווה מעט כסף מהשכנה כדי לקנות כיבוד עבור הדוד.

הדוד מתנהג בפזרנות וקונה מתנות לילדים ואביו של זאזא מדובב את הדוד ומברר אצלו כמה כסף הלווה לו הסב. אמו של זאזא אינה מרוצה מכך שהיא מפרנסת את אביה ואילו אביה מעניק כספים לאחיה. בינתיים, אביו של זאזא נסער לגלות שזאזא גנב כספים. הוא מנסה לברר אצל בניו מי הגנב, למרות שהוא יודע את התשובה ובמהלך ה"חקירה" מתחיל לגלח את שיער ראשו של אחיו הצעיר של זאזא. האח נשבר ומודה בגנבה, שלא הוא ביצע.

זאזא מחזיר את הכספים ומנסה לפצות את אחיו, וגם האב נרגע ומתקן לבנו הצעיר את התספורת.

## קישורים חיצוניים
* הסרט המלא לצפייה ישירה (בתשלום) באתר ארכיון הסרטים הישראלי - סינמטק ירושלים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים בעברית
קטגוריה:סרטים בגאורגית יהודית
קטגוריה:סרטים רב-לשוניים
קטגוריה:סרטי סטודנטים
קטגוריה:סרטי דובר קוסאשווילי
איוואן רודקובסקי

**איוואן רודקובסקי** (בפולנית: **Ivan Rudkovsky**; 1900–1963) היה חסיד אומות העולם ממחוז ניאסוויז' שבבלארוס, מחוז שבתקופת מלחמת העולם השנייה השתייך לפולין הכבושה בידי גרמניה הנאצית.

## מעשה ההצלה
איוואן רודקובסקי היה בעל חווה גדולה ליד הכפר נלפובו שבמחוז ניישווייז'. בשנת 1939, לאחר סיפוח מזרח פולין לברית המועצות לפי הנספח הסודי להסכם ריבנטרופ–מולוטוב, החל איוואן לעבוד בתור מורה בבית ספר בכפר הסמוך סְנוּב (Snów; סנואו (Сноў) בבלארוס המודרנית). אחד מעמיתיו להוראה היה מנחם קורולצ'וק, פליט יהודי ממרכז פולין.

בסוף יוני 1941 כבשו הגרמנים את האזור וסגרו את בית הספר. איוואן חזר לחוותו, ובעודו שם נודע לו שיהודי סנוב גורשו לגטו ניאסוויז'. יותר משנה לאחר תחילת הכיבוש הגרמני הופיעו בחוותו של רודקובסקי שני פליטים יהודים. אחד מהם היה קורולצ'וק, עמיתו לשעבר להוראה בבית הספר. הם סיפרו לרודקובסקי שעם חיסול גטו ניישווייז', ביולי 1942, הצליחו כמה יהודים לברוח. הם שהו במשך שבועות ביערות, עד שהגשם והקור של החורף המתקרב אילצו אותם לחפש מקלט, לפחות עבור הילדים שבקרב הנמלטים. איוואן הסכים לתת מקלט לבתו בת החמש של קורולצ'וק, דורה, למרות התנגדותה של אשתו, שנבעה מהחשש לחיי שבעת ילדיהם אם יגלו הגרמנים את הסתרת הילדה. דורה נקלטה בביתו של איוואן ושמה שונה לטניה. כל פעם שזר התקרב לבית, התחבאה דורה בתיבת בגדים.

כאשר התקרב הצבא האדום היה האזור זירת קרב בין קבוצת פרטיזנים סובייטיים לבין חיילי ולאסוב, חיילים רוסים שלחמו לצד הגרמנים. בני משפחת רודקובסקי נמלטו עם דורה ליערות, תחת אש. הם מצאו מקלט אצל בני משפחה ושם נותרו עד שחרור האזור בידי הצבא האדום, בקיץ 1944.

## לאחר השחרור
לאחר המלחמה התאחדה דורה עם הוריה והתיישבה בארצות הברית. איוואן ומנחם התכתבו זה עם זה למשך תקופה קצרה, אך הקשר ביניהם נותק.

## הנצחה
בשנת 2009 הכיר יד ושם באיוואן רודקובסקי כחסיד אומות העולם. 

## קישורים חיצוניים
* סיפורו של איוואן רודקובסקי באתר יד ושם 

קטגוריה:פולנים חסידי אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: פולין
קטגוריה:ילידי 1900
קטגוריה:נפטרים ב-1963
לוקה ג'ורג'ביץ'

**לוקה ג'ורג'ביץ**' (במונטנגרית: **Лукa Ђорђевић**; נולד ב־9 ביולי 1994) הוא כדורגלן מונטנגרי המשחק בסוגדיאנה דז'יזק מליגת העל האוזבקית בעמדת החלוץ.

## קריירת מועדונים
ג'ורג'ביץ' התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מוגרן בודווה, ובעונת  עלה לקבוצה הבוגרת כאשר הוא בן 17. עונה לאחר מכן הפך לשחקן הרכב והוא כבש 10 שערים ב-24 משחקים.

בקיץ  חתם בזניט סנקט פטרבורג ומאז הוא חתום בה. ב-11 באוגוסט 2012, הוא עשה את הופעת הבכורה שלו במועדון בניצחון 0–5 נגד ספרטק מוסקבה. באוגוסט  הושאל לטוונטה, ב-11 בינואר 2014 הבקיע את שער הבכורה שלו בטוונטה במשחק ידידות נגד אוסנבריק. ב-1 ביולי 2014 הושאל לסמפדוריה וב-2016 הושאל שוב, הפעם לפונפראדינה. בעונת 2016/2017 הבקיע את שער הבכורה שלו במדי זניט, במשחק נגד רוסטוב כשהבקיע בדקה ה-85 את השער השלישי של קבוצתו שהיה שער הניצחון במשחק שהסתיים בתוצאה 3:2. כמו כן הבקיע גם את שער הניצחון של זניט בדקה ה-92 במשחק במסגרת הליגה האירופית נגד מכבי תל אביב שנערך ב-16 בספטמבר 2017 והסתיים בניצחון זניט 3:4.

ב-2017 הושאל למשך עונה אחת לארסנל טולה, יחד עם ארטיום דזיובה ואיוואן נובוסלצב. ביולי 2018 אומנם חזר להתאמן בהרכב זניט, אך בעקבות מגבלה על מספר הזרים המותרים לשיתוף במשחקי הליגה הרוסית, זניט לא כללה אותו בסגל שלה לעונת 2018/2019 והוא השאל מחדש לארסנל טולה. באותה עונה התבלט כחלוץ מרכזי בקבוצה והיה מעורב בהעפלה של הקבוצה לרבע גמר הגביע הרוסי אחרי שהבקיע את השער הראשון של ארסנל טולה במשחק שמינית הגמר נגד אחמט גרוזני.

בקיץ 2019 עבר ללוקומוטיב מוסקבה. את הופעת הבכורה ערך במשחק הדרבי של מוסקבה נגד דינמו מוסקבה, שנערך ב-18 באוגוסט והסתיים בניצחון קבוצתו בתוצאה 1–3. באוקטובר 2020 הושאל למשך עונה אחת לארסנל טולה.

בקיץ 2021 עזב את רוסיה וחתם בויילה בולדקלאב מליגת העל הדנית. שנה אחר כך חזר לרוסיה וחתם בסוצ'י מהליגה הרוסית. את שער הבכורה הבקיע במשחק המחזור ה־18 ב־5 במרץ 2023, מול צסק״א מוסקבה, במשחק שבו הבקיע דאבל ובכך השיג ניצחון לקבוצתו.

ב-11 בפברואר 2024 ג'ורג'ביץ' חתם באבהא מליגת העל הסעודית.

## קריירה בינלאומית
באוגוסט  זומן לראשונה לסגל נבחרת מונטנגרו. ב-11 בספטמבר 2012 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0–6 נגד , אז גם הבקיע ראשון, מה שהיה לשער הבכורה שלו. ג'ורג'ביץ' פעיל גם בנבחרת הצעירה של מונטנגרו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים מונטנגרים
קטגוריה:חלוצי כדורגל מונטנגרים
קטגוריה:בודווה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני לוקומוטיב מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני זניט סנקט פטרבורג
קטגוריה:כדורגלני טוונטה
קטגוריה:כדורגלני סמפדוריה
קטגוריה:כדורגלני פונפראדינה
קטגוריה:כדורגלני ארסנל טולה
קטגוריה:כדורגלני ויילה בולקלוב
קטגוריה:כדורגלני סוצ'י (2018)
קטגוריה:כדורגלני נבחרת מונטנגרו
קטגוריה:ספורטאים זרים ברוסיה
קטגוריה:ספורטאים זרים בהולנד
קטגוריה:ספורטאים מונטנגרים באיטליה
קטגוריה:ספורטאים מונטנגרים בספרד
קטגוריה:ספורטאים זרים בדנמרק
קטגוריה:ספורטאים זרים בערב הסעודית
קטגוריה:ספורטאים מונטנגרים בקפריסין
קטגוריה:ספורטאים זרים באוזבקיסטן
קטגוריה:מונטנגרים שנולדו ב-1994
מילקה

[ממוזער|שמאל|פרת מילקה ב[פוטסדאם]]
**מילקה** (בגרמנית: **Milka**) הוא מותג שוקולד וחטיפים מתוקים, בבעלות תאגיד מונדליז (Mondelēz International, עד 2012 קראפט פודס).

המפעל הראשי של מילקה, ממוקם למרגלות הרי האלפים באוסטריה, בעיר בלודנץ, אליה נוהרים מדי שנה אלפי אנשים לפסטיבל מילקה, הנערך בתחילת כל חודש יולי. החברה במקור משווייץ.

## היסטוריה
ב-17 בנובמבר 1825 הקים השוקולטייר השווייצרי פיליפ סושרד (1797–1884) קונדיטוריה בנשאטל, מקום שבו נמכר קינוח שוקולד בשם פין דה סה פבריק (fin de sa fabrique) ובשנה שלאחר מכן החל בייצור שוקולדים. ב-1901 השיקה חברת השוקולד סושרד את שוקולד Milka ורשמה אותו כסמל מסחרי. סושרד שיווקה מספר רב של טעמי שוקולד ומילקה - שוקולד החלב ללא תוספות -  היה אחד מהם.  על פי האתר הרשמי של מילקה, השם נגזר משילוב המילה חלב (Milch) וקקאו (Kakao) - המרכיבים העיקריים של השוקולד.

## מיתוג
אריזות מוצרי המותג מילקה הן סגולות ומזוהות עם סמל הפרה הסגולה על רקע הרי האלפים. השוקולד הראשון של החברה נארז באריזה הסגולה שהפכה עם השנים למזוהה עם המותג מילקה. כדי להבטיח שהקישור המילולי של הצבע מוגן אף הוא, המילה Lila = צבע לילך בגרמנית נרשמה כחלק מהסימן הרשום של מילקה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:שוקולד
קטגוריה:מותגי מזון
הגביע הבלגי

**הגביע הבלגי** (בצרפתית: **Coupe de Belgique**, בהולנדית: **Beker van België**, בגרמנית: **Belgischer Fußballpokal**) הוא מפעל כדורגל בלגי בשיטת גביע שנוסד בשנת 1911 ומנוהל על ידי התאחדות הכדורגל הבלגית המלכותית. החל משנת 2008, מעניקה חברת קופידיס הצרפתית את חסותה למפעל, שנקרא מאז על שם החברה.

גמר הגביע נערך מדי שנה באצטדיון המלך בודואן בבריסל, והמנצחת מעפילה אוטומטית לשלב המוקדמות של הליגה האירופית. כמו כן, היא זוכה להשתתף במשחק הסופר קאפ הבלגי בעונה שלאחר מכן.

מחזיקת הגביע הנוכחי (2025) היא קלאב ברוז אשר גברה בגמר על אנדרלכט בתוצאה 1-2.

## היסטוריה
הגביע הבלגי נוסד ב-1911. הוא החליף את המפעל שנקרא גביע מחוזות בלגיה, מפעל ששוחק לראשונה ב-1908, והמשיך לעונה אחת נוספת. בפורמט הישן, השתתפו במפעל נבחרות מחוזות בלגיה בהן קיימות קבוצות. לאחר שנתיים בהן שוחק המפעל, הוא בוטל פעמיים נוספות (ב-1910 עקב אילוצי זמן וב-1911 עקב חום כבד בחודשי הקיץ). בשנת 1911, לקראת עונת 1911/1912, שוחק המפעל לראשונה בהשתתפות קבוצות הכדורגל של בלגיה, ואז גם קיבל את שמו - הגביע הבלגי (נקרא באותה תקופה גם גביע המלך).

כעבור שלוש שנים פרצה מלחמת העולם הראשונה ומפעל הגביע, כמו גם הליגה, בוטלו באותן שנים. בעוד הליגה שבה לפעילות לאחר המלחמה, הגביע שוחק שוב רק בעונת המשחקים 1926/1927. שנה אחר כך שב המפעל לשיטה המתבססת על מחוזות למשך ארבע שנים, עד שהמפעל בוטל שוב. כעבור ארבע שנים, ב-1935, שב הטורניר לשיטה המתבססת על קבוצות, אך בסיום אותה עונה מפעל הגביע בוטל למשך שנים ארוכות עקב התנגדות של הקבוצות הגדולות במדינה. בעונת 1953/1954, חזר מפעל הגביע לשלוש שנות ניסיון רצופות. בהצבעה על עתיד המפעל כעבור שלוש שנים, שוב הוחלט לבטלו. הגורם המכריע לחזרת הטורניר לפעילות מלאה ושנתית היה יצירתו של מפעל גביע אירופה למחזיקות גביע על ידי אופ"א. כשנתיים לאחר היווסדו, ב-1963, חזר מפעל הגביע לפעילות על מנת שלבלגיה תהיה נציגה במפעל האירופי החדש.

הזוכה הראשונה בגביע הבלגי הייתה ראסינג בריסל, והראשונה לזכות בגביע מאז שחזר לפעילות יציבה ב-1963/1964 הייתה גנט (אז תחת השם *לה גנטואז*).

## שלבי המפעל
המפעל, בדומה למפעלי גביע אחרים, משוחק בשיטת ה"נוקאאוט" (המפסיד יוצא). כל סיבוב משוחק במשחק אחד, למעט סיבובי רבע הגמר וחצי הגמר המשוחקים בשני משחקים (בשיטת בית-חוץ). במידה והמשחק מסתיים בשוויון, הוא עובר להכרעה בהארכה. במידה וגם ההארכה מסתיימת בשוויון, ההכרעה תושג בדו-קרב בעיטות עונשין.

בסיבוב השלישי מצטרפות לתחרות 36 קבוצות הליגה השלישית בבלגיה. סיבוב אחד אחר כך מצטרפות 18 קבוצות הליגה השנייה. שני סיבובים אחר כך, כשנותרות במירוץ 16 הקבוצות מסך השלבים הקודמים, מצטרפות קבוצות הליגה הבכירה. בהגרלת המשחקים בשלב זה הן אינן יכולות להיפגש אחת מול השנייה. משחק הגמר מתקיים באופן מסורתי באצטדיון המלך בודואן בבריסל.

## זכיות
### היסטוריית משחקי הגמר

* קבוצות אשר זכו בדאבל באותה העונה מסומנות בכתב **מודגש**.

### זכיות לפי קבוצה

* 7 קבוצות זכו בגביע אחד כל אחת, 3 קבוצות הגיעו לגמר פעמיים והפסידו, 11 קבוצות הגיעו לגמר פעם אחת והפסידו.

## קישורים חיצוניים
* 
* הגביע הבלגי באתר התאחדות הכדורגל הבלגית

קטגוריה:בלגיה: כדורגל
בלגיה
קטגוריה:תחרויות כדורגל בבלגיה
דלית

ממוזער|שיעור בני הדלית במדינות הודו נכון ל-2011. במדינת פנג'אב יש אחוז גבוה של בני הדלית
**דלית** (המכונים "טמאים", "מנודים" או "האסורים במגע") הם קאסטה של מעמד חברתי נמוך, קבוצה של אנשים אשר אינם משתייכים לאף אחת מארבע הווארנות (המעמדות בחברת הסנסקריט) ולפיכך נחשבים באופן מסורתי ל"מוקצים" (שאסור לגעת בהם).

המילה דלית קיימת בשפת הסנסקריט (दलित, דליתה) וכן באורדו ובערבית (دلت, דלית) ופירושה "מופרדים".

הקבוצה מכילה תת-קבוצות שונות ברחבי הודו. בהם דוברי שפות שונות ומשויכים לדתות שונות. חברי דלית חיים במגוון מדינות נוספות כמו נפאל, פקיסטן ובריטניה, אך הרוב המוחלט של בני הדלית (מעל 200 מיליון חברים) חיים בהודו.

על פי מפקד האוכלוסין ההודי ב-2011 הכילה הקבוצה כ-24.4% מאוכלוסייתה הכוללת של הודו. באותה שנה פנג'אב הכילה את היחס הגבוה ביותר (כ-31.9%) ומיזוראם את הנמוך ביותר (אחוז זניח).

בחוקת הודו נאסר היחס על הדלית כאסורים במגע, וחוקים נוספים נחקקו בהמשך כדי להגן על הדלית ממנהגים אלו. לצד זאת, חוק ממשלת הודו, 1935, העניק הבטחת ייצוג לדלית באספות המחוקקות המדינתיות וב, דבר שנשמר גם בהודו העצמאית.

ממשלת הודו מיישמת מדיניות הגנה על בני הדלית ומתייחסת אליהם באופן רשמי כ-"Scheduled Castes".

פעילת זכויות האדם מנג'ולה פראדיפ, בין יוצאי העדה, ידועה במאמציה בתחום הגנת הנשים של העדה.

בפקיסטן, קרישנה קוהלי מבנות העדה נבחרה לפרלמנט המדינה.
## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הודו: תרבות
קטגוריה:ריבוד ואי שוויון
נטליה מלקון

**נטליה סולדד מלקון פרדו** (בספרדית: **Natalia Soledad Melcon Prado**; נולדה ב-17 בדצמבר 1990 בבואנוס איירס) היא שחקנית טלוויזיה ארגנטינאית בעברה. 

מלקון מוכרת בעיקר ממשחקה בטלנובלות של כריס מורנה: "קטנטנות" ו"פינת אור".

## קריירה
את תחילת הקריירה של החל מלקון תחילה כדוגמנית בגיל ארבע בלבד.

ב-1999 התחילה מלקון לשחק בסדרה "קטנטנות" שם שיחקה את נטליה "טלי" רמוס פצ'קו אקבדו עד 2001, ולאחר מכן שיחקה גם בקטנטנות: הסרט ובמחזמר של הסדרה על במות ארגנטינה.

בשנת 2002 שיחקה ב"קצ'ורה" לצד נטליה אוריירו.

בשנת 2003 שיחקה נטליה בספין אוף של "קטנטנות" - "פינת אור" את נטליה "טלי" טולדו.
בפסח 2004 הגיעו לישראל כל כוכבי הסדרה "פינת אור" להופעה בהיכל נוקיה בתל אביב. ההופעה הייתה בלעדית לישראל, שכן בארגנטינה הסדרה לא נחלה הצלחה גדולה כמו בישראל.

ב-2005 חזרה לקבוצת כריס מורנה ושיחקה ב"אמור מיו". 

ב-2014 נטליה הצטרפה ל"Soltera Pero Nunca Sola", ושיחקה בסדרה "סימנים" בתפקיד אורח בתור לולי.

ב-2010 הופיעה בתפקיד אורח ב"כמעט מלאכים".

בהמשך פרשה מלקון מעולם המשחק, וכיום היא יוצרת תוכן ועובדת עם מותגים רבים ובמקביל עובדת ברשות השופטת המקומית בארגנטינה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ארגנטינאיות
קטגוריה:שחקניות ילדות ארגנטינאיות
קטגוריה:ארגנטינאיות שנולדו ב-1990
קטגוריה:שחקניות טלוויזיה ארגנטינאיות
ריגלי פילד

**ריגלי פילד** (באנגלית: **Wrigley Field**) הוא אצטדיון בייסבול בשיקגו המשמש את השיקגו קאבס מליגת ה-MLB, הליגה הראשית של ארצות הברית בבייסבול, ובעבר שימש גם כבית לקבוצות ישנות כמו שיקגו וויילס מהליגה הפדרלית וגם לקבוצות קיימות כמו השיקגו ברס מה-NFL.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

קטגוריה:אצטדיוני בייסבול בארצות הברית
קטגוריה:שיקגו: אצטדיונים ומתקני ספורט
קטגוריה:שיקגו: מבנים
אבי יפה

**אבי יפה** (נולד ב-21 באוגוסט 1965) הוא שחקן, מדבב ועורך ישראלי.

## ביוגרפיה
יפה התחיל את דרכו במשחק כשהחל ללמוד בבית ספר לאמנויות הבמה בית צבי. בשנת 1991 השתתף במחזמר "שיער" בבימויו של צדי צרפתי, לצידם של אייל בוחבוט, אילן ליבוביץ, חגית גולדברג, יוסי טולדו, ואחרים. בשנת 1993 השתתף בשתי קלטות הוידאו לילדים בשם "קסם בג'ימבורי" (בתפקיד ג'ימבו הליצן) יחד עם המדריכה דגנית אשל. ובשנת 1994 שיחק את השכן מנשה כצנלסון בסדרה "סטרייט ולעניין" ששודרה בערוץ הראשון.

בשנים 1995 ו-1996 השתתף בשתי קלטות הוידאו לילדים בשם "הקסם של ימבה" (בתפקיד ימבה) יחד עם דנה דבורין ועודד מנשה ושיחק את פאקלי הסנאי במחזמר "ספר הג'ונגל" בבימויו של חנוך רוזן לצדם של טוביה צפיר, תום אבני, ששי קשת, ואחרים. בשנת 1997 שיחק במחזמר "רובין הוד" לצידם של ליאור מילר, נתן דטנר, ישראל (פולי) פוליאקוב, רות גונזלס, וסיגל שחמון. באותה השנה הגיש את התוכנית "החופש הגדול" ששודרה בטלוויזיה החינוכית. בשנת 1998 שיחק בסרט הקולנוע "סופר בוי" בבימויו של חנוך רוזן בתפקיד מוקי בוצר. בשנת 1999 השתתף בתפקיד אורח בסדרה "ספי".

בשנת 1997 השתתף בפרסומות של תפוצ'יפס ובאחת הפרסומות הופיע השחקן סער בן יוסף.

בשנת 2000 השתתף במחזמר "אנני" שתרגם הפיק וביים מנחם גולן, בתפקיד רוסטר הניגן. בשנת 2001 הופיע במחזמר "בחדר של חני" בבימויה ובכיכובה של חני נחמיאס, שבוסס על התוכנית "החדר של חני". בשנת 2002 הופיע בהפקה המחודשת למחזמר "ספר הג'ונגל" פעם נוספת בתור פאקלי הסנאי. ובאותה שנה השתתף לצד מיכל צפיר ושרון שחל בתוכנית לפעוטות "הורים וגורים" בתפקיד לולי האפרוח ששודרה בטלוויזיה החינוכית ולאחר מכן השתתף בהצגה "דיג דיג דוג" בתפקיד חיים הארנב, בשנת 2005 שיחק את מנשה כצנלסון ועוד מספר דמויות בסדרה הקומית "בצפר" בבימויו של ארז בן הרוש ובקלטת הווידאו לילדים "במבוני אין כמוני" לצד שייקה לוי. בשנת 2006 הופיע בהפקה המחודשת למחזמר "הקוסם!" המבוסס על הספר "הקוסם מארץ עוץ" בתפקיד טוטו הכלב לצדם של רוני דואני, גיא אריאלי, מוסקו אלקלעי ואחרים.
[ממוזער|[ספר הג'ונגל (מחזמר)|ספר הג'ונגל המחזמר, יפה בדמות פאקלי הסנאי השישי משמאל. אוגוסט 2024]]

בנוסף לקריירת המשחק, יפה דיבב בסדרות וסרטים כדוגמת "שלגיה ושבעת הגמדים", "מרלין", "היה היה - ממציאים", "מועדון ווינX" ו"סיפורי כתם שמש - של מי הביצה הזאת?".

משנת 2008 משמש כעורך טלוויזיה, כאשר ערך בין השאר את הישרדות הפיליפינים, מאסטר שף, הרווק עם דודו אהרון, האח הגדול VIP, היחידה, כחולים, גולסטאריות, חנוך דאום מחשב מסלול מחדש וטיול לחמישה.

ב-2024 חזר לגלם את פאקלי הסנאי בחידוש למחזמר "ספר הג׳ונגל".

ב-2025 גילם יפה את מוריס אביה של בל במחזמר "היפה והחיה", והשתתף בדיבוב האנימציה של הרמזים בפרק 4 של העונה הרביעית של התכנית "הזמר במסכה".

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:מדבבים ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית צבי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1965
אצטדיון דודג'ר

**אצטדיון דודג'ר** (באנגלית: **Dodger Stadium**) הוא אצטדיון בייסבול בלוס אנג'לס בקליפורניה, שמשמש את קבוצת לוס אנג'לס דודג'רס מאז פתיחתו ב-1962. הדודג'ר סטדיום הוא אחד האצטדיונים המפורסמים ביותר בארצות הברית ובעולם כולו. הוא אירח קרבות אגרוף מפורסמים, משחקי פוטבול, הופעות ואירועים רבים אחרים. כמו כן הוא גם אירח את משחקי הבייסבול באולימפיאדה של לוס אנג'לס בשנת 1984.

אצטדיון זה הוא הגדול ביותר בליגת ה-MLB.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
דודג'ר
דודג'ר
דודג'ר
תמי לנצוט ליבוביץ

**תמי לַנצוּט לֶיבּוביץ** (נולדה ב-7 בינואר 1949) היא סופרת ישראלית, עוסקת בתחום הנימוסים והנוהג הבינלאומי.

## ביוגרפיה
נולדה בתל אביב. סבה חיים ליבוביץ הקים בשנות ה-30 את בית החרושת לשמן וסבון "עץ הזית" והיה ממייסדי מגן דוד אדום תל אביב ואגודת יורדי ים זבולון. בשנת 1967 התגייסה לחיל ההספקה (חיל הלוגיסטיקה) והשתחררה בשנת 1971 בדרגת סמלת ראשונה.

לנצוט-ליבוביץ החלה את דרכה המקצועית בתחום עיצוב הפנים. באמצע שנות ה-80 החלה להתעניין בנושאי תדמית תקשורתית, נימוסים ונוהג בינלאומי. בשנת 1979 קיבלה הכשרה בתחום מחנה בבלי, שכונתה "כוהנת הנימוסים וההליכות" של החברה הישראלית. לאחר מותה, פרסמה ב-1995 את הספר "שאלה של נימוס: נימוסים והליכות ע"פ חנה בבלי" (הספר נערך על פי רשימות שהותירה בבלי בכתב יד).

עם השנים התמקצעה בתחום, השתלבה בקורסים רבים ברחבי העולם ופיתחה את "שיטת TLL".

ליבוביץ מלווה אנשי ציבור, פוליטיקאים, שגרירים, שליחי קרן היסוד וחברות פרטיות, תוך הקניית ערכי הנימוס והנוהג הבינלאומי. היא מרצה בין היתר במשרד החוץ, במשרד ראש הממשלה, במכללות, באוניברסיטאות (כמרצה אורחת), ובחברות הייטק.

פעילותה התנדבותית כללה השתתפות ביום לאבות שכולים – "אבא של כבוד", והתנדבות בבית חולים שניידר ובעמותה להורים שכולים "אור למשפחות".

בשנת 2011 השיקה אתר אינטרנט המספק עצות לנימוסים והליכות לאנשי עסקים.

בשנים 2018 – ועד יוני 2023 כיהנה כנשיאת מסדר אבירי הגריל בישראל וחברה במועצה העולמית בארגון הבינלאומי, בו היא פעילה עד יום.

## פרסומיה
* **שאלה של נימוס: נימוסים והליכות על פי חנה בבלי**; עריכה: שולמית בר. תל אביב: ליתם מנרס, 1995
* **נימוסים קטנים לילדים גדולים**, הוצאה דניאלה די-נור, 1996
* **סיביליטי | CIVILITY המדריך למיומנות חברתית**, בהוצאת תמי לנצוט ליבוביץ, 2005
* **IBLCode - שפת העסקים הבינלאומית (International Business Language Code)**, הוצאת תמי לנצוט ליבוביץ, 2009
* **עוד שאלה של נימוס- אירוח נימוסים והליכות, כאן ועכשיו**, הוצאת קונטנטו דה סמריק, 2014
* **המדריך המעשי לנימוסים בעבודה - איך להצליח בעסקים Business Etiquette in Brief** – תרגום, עריכה והתאמה לחברה הישראלית לספרה של הסופרת אן מרי סאבת (Ann Marie Sabath)

## קישורים חיצוניים

* 
* עמוד סופרת, באתר סימניה
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:נימוסים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1949
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1949
איטרציות יעקובי למציאת ערכים עצמיים

באנליזה נומרית, **[[איטרציה|איטרציות]] יעקובי למציאת [[ערך עצמי|ערכים עצמיים]]**, היא שיטה איטרטיבית הנותנת, בדיוק המבוקש, את הערכים העצמיים והווקטורים העצמיים של המטריצה  A , כאשר  A  הרמיטית (או סימטרית).
השיטה קרויה על שם המתמטיקאי יעקב יעקובי.
הרעיון של השיטה הוא להצמיד בכל איטרציה את המטריצה במטריצה אוניטרית כך שסכום רבועי האיברים שמחוץ לאלכסון יקטן, ובכך ללכסן את המטריצה.

## רקע וסימונים
תהי  A  מטריצה הרמיטית:


A = \begin{bmatrix}
a_{1,1} & a_{1,2} & ... & a_{1,n} \\
a_{2,1} &  & ... & a_{2,n} \\
: & : &\ddots  & : \\
a_{n,1} &  & ... & a_{n,n} \\
\end{bmatrix}


נסמן את המטריצה  Q_{(i,j)}  :

(1)

Q_{(i,j)} = \begin{bmatrix}
1 & 0 &           &   & ...   &   &        & 0 \\
0 & 1 &           &   & ...   &   &        &   \\
  &   & \ddots    &   &   :   &   &        &   \\
: & : &   ...     & \cos \alpha & ...   & -\sin \alpha & ...    & 0 \\
: & : &           &   &\ddots &   &        & : \\
  &   &   ...     & \sin \alpha &      & \cos \alpha & ...    & : \\
  &   & \ddots    &   &   :   &   & \ddots &   \\
0 &  &            &   &  ...  &   &        &  1\\
\end{bmatrix}


זאת אומרת, מטריצת היחידה ששורה ועמודה  i  ו  j  הוחלפו במטריצת סיבוב בזווית  \alpha  (מטריצה כזו ידועה גם בשם סיבובי גיבנס   או סיבובי יעקובי  )

כאשר: 
 
:  \cot \alpha = \beta \pm \sqrt{\beta^2+1}  

ו - 

:  \beta = \frac{a_{ii} - a_{jj}}{2 a_{ij}}  

או -

:  s = \frac{1}{\sqrt{\cot \alpha^2+1}}  
:  c = s \cot \alpha .

אז ההצמדה של  A   ב-  Q_{(i,j)}  מקיימת:
* המטריצה   Q_{(i,j)}^*AQ_{(i,j)}   הרמיטית.
* הערכים העצמיים והווקטורים העצמיים של  A   ושל  Q_{(i,j)}^*AQ_{(i,j)}   זהים.
* האיברים ה- (i,j)  וה- (j,i)  של  Q_{(i,j)}^*AQ_{(i,j)}    הם 0.

## האלגוריתם

     A_0 = A  
     k=1  
     U  מטריצת היחידה בגודל n.
    כל עוד סכום רבועי האיברים מחוץ לאלכסון גדול מהשגיאה המותרת בצע:
            \rightarrow (p,q)    האינדקס של האיבר המקסימלי ב  A_k .
           יהיה  Q_{(p,q)}  כמו ב (1)
           נסמן  A_k = Q_{(p,q)}^* A_{k-1} Q_{(p,q)}   
            U \leftarrow U Q_{(p,q)}  
     A_k  היא מטריצה אלכסונית (עד כדי השגיאה המותרת) ו- U  מטריצה אוניטרית, כל ש- A = U^*AU 

## הוכחת התכנסות
נוכיח למקרה הממשי, אך הוכחה למקרה המרוכב זהה.

בשביל להוכיח התכנסות, מספיק להראות שהערך של הפונקציה:
 \mathrm{off}(A_k)=\sum_{i \neq j} (a^k_{ij})^2 
קטן בכל איטרציה.
נשים לב שמכך שנורמת פרובניוס  (שאותה נסמן ב \| \cdot \|_F) נשמרת כשמצמידים במטריצה אורתוגונלית נובע ש-

:  {a^k_{pp}}^2 +{a^k_{qq}}^2 = {a^k_{pp}}^2 +{a^k_{qq}}^2+ 2{a^k_{pq}}^2 = {a^{k-1}_{pp}}^2 +{a^{k-1}_{qq}}^2 + 2{a^{k-1}_{pq}}^2  

נחסום את  \mathrm{off}(A_k) :

:  \mathrm{off}(A_k)=\sum_{i \neq j} (a^k_{ij})^2 = \|A_k\|_F - \sum_i {a^k_{ii}}^2 = \|A_{k-1}\|_F - \sum_i {a^k_{ii}}^2 = \|A_{k-1}\|_F - \sum_{i \neq p,q} {a^{k-1}_{ii}}^2 + {a^k_{pp}}^2 + {a^k_{qq}}^2 = \mathrm{off}(A_{k-1}) - 2{a^k_{pq}}^2 

הראינו שבכל איטרציה, הפונקציה  \mathrm{off}(A_k) קטנה במספר חיובי, ולכן האיטרציות מתכנסות.

## אלגוריתמים נוספים למציאת ערכים עצמיים
* שיטת החזקה  ושיטת החזקה ההפוכה 
* אלגוריתם QR  המבוסס על פירוק QR

קטגוריה:אנליזה נומרית
גני

**גני** (בצרפתית **Gagny**) היא קומונה בעלת 38,600 תושבים, בפרווריה המזרחיים של פריז, השוכנת במרחק של 14.2 קילומטר ממרכז פריז.

הקומונה שייכת לקנטון רנסי ברובע רנסי במחוז סן-סן-דניס, בחבל איל-דה-פראנס.

## היסטוריה

ב-20 במאי 1869 פרש חלק מהעיר והצטרף יחד עם אזורים נוספים שפרשו מהערים הסמוכות ליברי-גארגן (Livry-Gargan) וקלישי-סוס-בו (Clichy-sous-Bois) להקמת קומונה חדשה בשם רנסי.

## תחבורה
בגני ישנן 2 תחנות של הרכבת הפרוורית RER בקו E.

## [[ערים תאומות]]
לגני מספר ערים תאומות והם:
* .
* .
* .

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 

קטגוריה:סן-סן-דני: ערים
רז שמואלי

**רז שמואלי** (נולדה ב-10 באפריל 1991) היא זמרת-יוצרת ושחקנית ישראלית.

## ביוגרפיה
שמואלי נולדה בבנימינה, שם כיהן סבה, אריה זיתוני, כראש המועצה. היא גדלה והתחנכה בזכרון יעקב ואת שירותה הצבאי בצה"ל עשתה בלהקת חיל החינוך והנוער.

בשנת 2012 התפרסמה לראשונה כאשר השתתפה בעונה הראשונה של תוכנית המציאות, "The Voice ישראל", בה היא הגיעה למקום השני. לאחר סיום התוכנית החלה לעבוד על אלבום הבכורה שלה, "יריות באוויר", שראה אור בינואר 2014, וכלל את הסינגלים "פנסים", אותו כתבה בעצמה והלחינה יחד עם הוד מושונוב, "אף אחד", אותו כתבה והלחינה בעצמה, "כשנכבה האור", שנכתב והולחן על ידי חמי בן דוד ו"עליי ועלייך", שנכתב על ידי ברק פלדמן והולחן על ידי שמואלי והוד מושונוב. עוד באותה השנה שיחקה גם באחד מהתפקידים הראשיים בסדרת הנעורים של הערוץ הראשון, "עמוק במים", בתפקיד יהלי. היא אף ביצעה את שיר הפתיחה של הסדרה, שאותו כתבה, הלחינה ועיבדה מוזיקלית. בנוסף, הצטרפה שמואלי לאיה כורם ומיכל גבע להרכב בשם "השלושרות", במסגרתו עלה מופע משירי השלישיות הגדולות בזמר העברי, ובהם: החלונות הגבוהים, הנשמות הטהורות, השלושרים, שוקולד מנטה מסטיק, והגשש החיוור.

ב-2019 ביצעה את השיר "כל הלילה בכיתי", אותו הלחינה כחלק מהפרויקט המוזיקלי, "אי במערבולת: שרות זלדה", במסגרתו הלחינו וביצעו נשים את שירי המשוררת זלדה.

בשנת 2020 הוציאה שמואלי את אלבומה השני, "ביקורת עצמית", הכולל עשרה שירים אותם שמואלי כתבה והלחינה בהפקתו של יונתן ויינריך. את יציאת האלבום קידמו שלושה סינגלים: "על מה אתה כועס", "תעשה שיבוא" ו"קיים". בנוסף, לקחה שמואלי חלק במופע בשם, "לאה G", שעלה בבכורה באותה השנה, במסגרת אירוע לציון 50 שנה למותה של גולדברג, "מדברים ושרים לאה גולדברג", שנערך במשכנות שאננים בירושלים. מופע זה היה הראשון, מבין סדרת מופעי מחווה, של ההרכב המוזיקלי הנשי, "העבריות", בו שמואלי חברה.

בשנת 2021 יצאה במופע אינטימי, "פתיחת דלתות", עם יונתן ויינרייך, בו שיתפה, לצד השירים, גם סיפורים אישיים וחשפה על תהליך היצירה.

כיום משמשת שמואלי כזמרת וגיטריסטית, ולעיתים אף כמתופפת, לצד מאיר ישראל, בלהקת הליווי בהופעותיו של שלמה ארצי.

## דיסקוגרפיה

## קישורים חיצוניים

* 
*  
* 
* 
* 
* 
* 
* יובל אדלר, מה קורה עם רז שמואלי?, באתר של יובל אדלר, 29 בינואר 2020

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרות ישראליות
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:זמרים-יוצרים ישראלים
קטגוריה:זמרות השרות בעברית
קטגוריה:פזמונאים ישראלים
קטגוריה:זמרות פופ ישראליות
קטגוריה:זמרי פופ ישראלים
קטגוריה:זמרות רוק ישראליות
קטגוריה:זמרי רוק ישראלים
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:מתמודדות The Voice ישראל
קטגוריה:בוגרי תיכון אורט השומרון
קטגוריה:חברות להקת חיל החינוך
קטגוריה:חברי להקת חיל החינוך
קטגוריה:מלחינות ישראליות
קטגוריה:מלחינים ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1991
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1991
אראס אוזביליז

**אראס אוזביליז** (בארמנית: **Արազ Օզբիլիս**; נולד ב-9 במרץ 1990) הוא כדורגלן עבר ארמני ששיחק בעמדת הקשר.

## קריירת מועדונים
אוזביליז נולד באיסטנבול שבטורקיה להורים ארמנים, בגיל צעיר המשפחה עבר להולנד. אוזביליז התחיל את הקריירה שלו באקדמיה של אייאקס אמסטרדם אליה הגיע בגיל 8. ב-24 ביולי 2007 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת במשחק ידידות נגד אינדפנדיינטה, בו הוא גם הצליח לכבוש שלושער ב-7 דקות. בפברואר  הוא סיכם על חוזה לשנתיים וחצי במועדון. בנובמבר  הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה נגד פ.ס.ו. איינדהובן וכמה ימים לאחר מכן כבש את שער הבכורה שלו במסגרת אירופית נגד ריאל מדריד במסגרת שלב הבתים של ליגת האלופות. ב-14 באפריל 2011 הוא האריך את חוזהו במועדון עד יוני . ב-24 בפברואר 2014 הבקיע בניצחון 1-2 נגד מנצ'סטר יונייטד והפך לשחקן הראשון של אייאקס שמבקיע באולד טראפורד.

ב-8 באוגוסט 2012 אוזביליז חתם בקובאן קרסנודאר תמורת מיליון אירו. ב-20 באוגוסט 2012 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה נגד אלניה ולדיקווקז. ב-2 בספטמבר 2012 הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בניצחון 1-2 נגד דינמו מוסקבה כאשר אוזביליז הבקיע את שער הניצחון בדקה ה-93.

ב-26 ביולי 2013 חתם בספרטק מוסקבה תמורת 10 מיליון אירו. ב-27 ביולי ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה כשעלה כמחליף בניצחון 4-1 על דינמו מוסקבה. ב-22 בספטמבר הבקיע את שערו הראשון בקבוצה בניצחון 3-0 על צסק"א מוסקבה.

ב-22 בינואר 2016 חתם בבשיקטש הטורקית. ב-23 בינואר הושאל לראיו ואיקאנו הספרדית. ב-7 בפברואר 2018 הושאל לשריף טירספול מליגת העל המולדבית עד לסיום העונה.

באוגוסט  אוזביליז הושאל לוילם II.

ב-31 באוגוסט 2019 אוזביליז חתם בפיוניק ירוואן מליגת העל הארמנית.

## קריירה בינלאומית
במאי  זומן אוזביליז על ידי ההתאחדות לכדורגל בארמניה לאימוני נבחרת הנוער. אוזביליז אמנם הציג יכולת טובה, אך לא יכל להמשיך בעקבות בעיות במסמכים האישיים שלו. לאחר שהתלבט בין ארמניה והולנד, אוזביליז החליט לייצג את נבחרת הולנד אך כעבור זמן קצר שינה את דעתו והחליט לייצג את ארמניה.

ב-10 באוגוסט 2012 זומן לסגל הנבחרת לקראת משחק ידידות נגד . אוזביליז לא שותף וארמניה הפסידה 3-0. ב-29 בפברואר 2012 אוזביליז ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במשחק ידידות נגד  בו הוא גם הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת. המשחק נגמר בניצחון 1-3 לטובת ארמניה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים ארמנים
קטגוריה:כדורגלנים טורקים
קטגוריה:קשרי כדורגל ארמנים
קטגוריה:קשרי כדורגל טורקים
קטגוריה:איסטנבול: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני אייאקס
קטגוריה:כדורגלני קובאן קרסנודאר
קטגוריה:כדורגלני ספרטק מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני בשיקטש
קטגוריה:כדורגלני ראיו ואייקאנו
קטגוריה:כדורגלני שריף טירספול
קטגוריה:כדורגלני וילם II
קטגוריה:כדורגלני פיוניק ירוואן
קטגוריה:כדורגלני אורארטו ירוואן
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ארמניה
קטגוריה:ספורטאים זרים בהולנד
קטגוריה:ספורטאים זרים ברוסיה
קטגוריה:ספורטאים זרים בספרד
קטגוריה:ספורטאים זרים במולדובה
קטגוריה:ארמנים שנולדו ב-1990
מאסאליט

**מאסאליט** (במאסאליט: **מאסארה**; בערבית: **ماساليت**) הם עם היושב במערב סודאן, בעיקר בחבל דארפור ובמזרח צ'אד.  בני מאסאליט דוברים , שפה נילו-סהרית.

## אורח חיים
בני המאסאליט הם חקלאים המגדלים דורה, בוטנים, דוחן ובמיה.
המאסליט ידועים באדיקותם הדתית ובייחודיותו של האסלאם שלהם, אשר לא מתקבל על מרבית המוסלמים האדוקים הערבים. בטקסים ובחגים הם נוטים לשלב מאפיינים רבים מהמסורת האפריקאית לצד האסלאם. בין היתר הגברים נוהגים לקפוץ במקום, קפיצות גבוהות במיוחד ולאחוז בידם מקלות עץ בצורת "ך".

## היסטוריה
בין השנים 1884 ל- 1921 חיו רוב המאסאליט בממלכה עצמאית בשם *"דאר מאסאליט"*. לאחר הכיבוש הבריטי-ערבי הפכה ממלכתם להיות חלק מסודאן. בני המאסאליט הופלו לרעה תחת השלטון הערבי בסודאן, ויחד עם עמים נוספים בדארפור יצאו למרד בסוף שנות התשעים, שהוביל את ממשלת סודאן לפתוח ברצח העם בדארפור בו ניסו להשמיד בין היתר גם את המאסאליט. מאז ראשית שנות האלפיים, חיים מרבית המאסאליט במחנות עקורים בצ'אד ובסודאן.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:עמי אפריקה
קטגוריה:סודאן: קבוצות אתניות
קטגוריה:פליטים
קטגוריה:עמים
קטגוריה:צ'אד: קבוצות אתניות
קטגוריה:דארפור
עוגת פאונד

**עוגת פאונד** היא עוגה שבה משתמשים בפאונד (בקירוב 0.45 קילוגרם) עבור כל אחד מרכיביה: קמח, חמאה, סוכר וביצים. למעשה, כל עוגה שבה מתקיים יחס של 1:1:1:1 בין כמות הקמח, הסוכר, הביצים והחמאה שבה יכולה להיחשב לעוגת פאונד, מאחר שהתוצאה תהיה זהה בטעמה. עוגות פאונד לרוב יוכנו בתבניות לחם או בתבניות שיצרו עוגה בעלת צורה טבעתית, ויוגשו עם אבקת סוכר או ציפוי קל כלשהו.

## היסטוריה

סבורים שמקורה של העוגה הוא מצפון אירופה ושהחלו להכין אותה משנת 1700 לערך. במהלך השנים, רכיבי העוגה שונו וכל אחד החל להוסיף מרכיבים אחרים כראות עיניו. למשל, אליזה לסלי שהוציאה ספר בישול בשנת 1851, השתמשה בעשר ביצים, הקציפה אותן היטב וערבבה אותן עם פאונד של קמח ולאחר מכן הוסיפה מיץ של שני לימונים או שלושה תפוזים גדולים, מה ששינה את טעמה ומרקמה של עוגת הפאונד הרגילה.

## מגוון

לעוגת הפאונד ישנן גרסאות שונות ורבות, כאשר למדינות ולאזורים שונים יש סגנון שונה להכנת העוגה. ביניהם ניתן לכלול הוספת חומרי טעם (תמצית וניל או תמצית שקדים), פירות מיובשים (דוגמת צימוקים או חמוציות), וכן שינויים נוספים שמשנים את מרקם העוגה ואת טעמה הסופי. למשל, אבקת אפייה או סודה לשתייה יכולים לעזור להתפיח את העוגה, וכך תיווצר עוגה יותר קלה ופחות דחוסה. שמן בישול (לרוב שמן צמחי) משמש לעיתים תחליף לחמאה ובא להעניק לעוגה לחות. "עוגת פאונד שמנת חמוצה" היא וריאציה פופולרית של העוגה בארצות הברית, בה נעשה שימוש בשמנת חמוצה במקום החמאה, ושוב באה להעניק לעוגה לחות וטעם מעט חמצמץ. חלק מהמתכונים השונים יוצרים עוגות פאונד בעלות מרקם וטעם שונה לחלוטין מזה של העוגה המקורית, אך הן עדיין נחשבות לעוגות פאונד.

### סגנון אמריקאי דרומי

זוהי עוגת הפאונד המקורית והבסיסית בה מערבבים פאונד של קמח, עם פאונד של ביצים, חמאה וסוכר. המתכון פופולרי מאוד בקרב מדינות דרום ארצות הברית.

### סגנון [[בריטניה|בריטי]]

עוגת הפאונד מוכרת יותר בבריטניה כעוגת ספוג. לרוב מכינים אותה מחמאה, אבקת סוכר, קמח תופח וביצים ביחסים שווים ביניהם. ניתן להוסיף לעוגה תמצית וניל על מנת להעשיר את טעמה.

### סגנון [[צרפת]]י

בצרפת העוגה מוכרת מאוד. שם העוגה בצרפתית "קוואטרה-קווארטס" פירושו ארבעה רבעים, כלומר משקל שווה של כל אחד מארבעת מרכיבי העוגה. בצרפת לא מוסיפים לעוגה שום תוספת, מלבד מושבות צרפת מעבר לים שם נוהגים להוסיף לעוגה רום או בננות מעוכות על מנת להגביר את לחות העוגה. לעיתים, הצרפתים נוהגים להכין את העוגה רק באמצעות חלבוני ביצים ולא באמצעות ביצים שלמות על מנת ליצור בלילה קלה יותר. במתכונים אחרים מוסיפים שוקולד או מיץ לימון.

### סגנון [[מקסיקו|מקסיקני]]

במקסיקו, עוגת הפאונד נקראת "פאנקה". המתכון של הפאנקה המקסיקנית דומה מאוד למתכון של עוגת הפאונד האמריקאית. השוני הוא שבמקסיקו נוטים להוסיף לעוגה אגוזי מלך או צימוקים.

### סגנון [[ונצואלה|ונצואלי]] [[קולומביה|וקולומביאני]]

"פונקה" היא הגרסה הוונצואלית והקולומביאנית של עוגת הפאונד. המילה פונקה היא שיבוש של המילה בספרדית לעוגת פאונד. הפונקה היא עוגת פאונד המכילה יין וקרם או ציפוי סוכר, והיא פופולרית מאוד בימי הולדת, חתונות ובחגיגות אחרות.

### סגנון [[גרמניה|גרמני]]

בגרמניה קיים קינוח בשם "Eischwerkuchen" ("במשקל ביצה", כל הרכיבים שוקלים כמו משקל הביצים) שהמתכון שלו דומה מאוד למתכון של עוגת הפאונד המקורית.

## קישורים חיצוניים

* 

פאונד
סמנתה ליוטווייט

**סמנתה לואיז ליוטווייט** (באנגלית: **Samantha Louise Lewthwaite**; נולדה ב-5 בדצמבר 1983) הידועה גם כ**שראפייה ליוטווייט** ובכינויה "**האלמנה הלבנה**", היא אחת החשודות בטרור המבוקשות ביותר בעולם.

## ביוגרפיה
נולדה לאנדרו ואליזבת (לבית אלן) ליוטווייט, בבנברידג', שבמחוז דאון, צפון אירלנד. בילדותה עברה המשפחה להתגורר באיילסברי, בירת מחוז בקינגהאמשייר בדרום מזרח אנגליה. היא אלמנתו של המחבל המתאבד ממוצא ג'מייקני ג'רמיין לינדזי, שפוצץ עצמו במהלך סדרת פיגועי הטרור ברכבת התחתית של לונדון. היא הכירה אותו בשנת 2000 בגיל 17, התאסלמה ושינתה את שמה לשראפייה, והם נישאו כעבור שלוש שנים. לאחר הפיגוע בלונדון, טענה ליוטווייט כי לא ידעה דבר על פעילותו, וגינתה את מעשהו.

במאי 2014 דיווחו סוכנויות הידיעות כי ליוטווייט נישאה בשלישית, לשייח' חסן מועלם איבראהים, מנהיג ארגון א-שבאב.

## פעילות טרור
ליוטווייט מיוחסת מעורבות במספר רב של אירועי טרור, במסגרת ארגוני טרור אסלאמים רדיקליים כמו ארגון א-שבאב הסומלי. על פי אחד הדיווחים, הייתה ליוטווייט מעורבת בהכשרת מחבלות מתאבדות במחנות אימונים של ארגון א-שבאב בסומליה.

בין היתר מיוחסת לה מעורבות בפיגוע בקניון וסטגייט בניירובי בשנת 2013. היא נמלטה מידי המשטרה בקניה, שעצרה אותה באשמת החזקת חומרי נפץ וקשירת קשר לביצוע פשע, והוצא נגדה צו מעצר של האינטרפול על מנת להסגירה.

בספטמבר 2014 דיווח העיתון הבריטי "דיילי מירור" כי ליוטווייט שוהה בסוריה ומאמנת שם מחבלים מתאבדים של ארגון דאעש.

ביולי 2018 פורסם כי גורמי מודיעין חושדים כי ליוטווייט אימנה מתאבדים לבצע פיגועים בחופי הרחצה באירופה.

## במדיה
בסדרה הפושעים המבוקשים ביותר בעולם, אחד הפרקים מדבר על פשעיה של ליוטווייט ועל כך שהיא אחת מהפושעות המבוקשות ביותר בעולם.

## קישורים חיצוניים
* 
*  הכירו: "האלמנה הלבנה" - הטרוריסטית המסוכנת בעולם, תוכנית וידאו באתר גלובס, 11 באוקטובר 2013, אוחזר ב-3 במרץ 2016

## הערות שוליים

קטגוריה:טרוריסטים מוסלמים
קטגוריה:מתאסלמות
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1983
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1983