open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
קרלו אמנואלה הראשון, דוכס סבויה

**קרלו אמנואלה הראשון, דוכס סבויה** (באיטלקית: **Carlo Emanuele I di Savoia**; 12 בינואר 1562 – 26 ביולי 1630) היה דוכס סבויה בין השנים 1580–1630.

## ביוגרפיה
קרלו אמנואלה נולד ב-12 בינואר 1562 בריבולי, לאמנואלה פיליברטו, דוכס סבויה ולמרגריט מצרפת, דוכסית ברי, בתם של פרנסואה הראשון, מלך צרפת וקלוד מצרפת.

בשנת 1580 מת אביו אמנואלה פיליברטו, דוכס סבויה, וקרלו אמנואלה עלה לשלטון במקומו. כל תקופת שלטונו ניסה קרלו אמנואלה להרחיב את נחלתו ולהשתלט על מדינות אחרות. בשנת 1588 השתלט קרלו אמנואלה על סאלוצו, וב-1602 ניסה לכבוש את ז'נבה, אך נכשל במשימתו. לאחר מות חתנו פרנצ'סקו מונזגה, דוכס מנטובה בשנת 1613, תפס קרלו אמנואלה את מונפראטו, אך נאלץ לוותר עליה בשנת 1617.

בתחילת מלחמת שלושים השנים לחם קרלו אמנואלה בספרדים, אולם, בשנת 1627 כרת ברית עם ממלכת ספרד לכיבוש מונפראטו וחלוקתה, אך בתגובה לכך כבשה ממלכת צרפת חלקים מפיימונטה, ובזמן ההכנות לגירוש הצרפתים מת לפתע קרלו אמנואלה משבץ פתאומי ב-26 ביולי 1630, ובנו ויטוריו אמדאו עלה לשלטון במקומו.

## משפחתו
בשנת 1584 התחתן קרלו אמנואלה עם בת דודתו האינפנטה קתרינה מיקאלה, נסיכת ספרד, בתו של פליפה השני, מלך ספרד ואליזבת דה ולואה, נסיכת צרפת, ממנה נולדו לו עשרה ילדים:
* פיליפו אמנואלה (1586–1604).
* ויטוריו אמדאו (1587–1637).
* אמנואלה פיליברטו (1588–1624).
* מרגריטה (1589–1655).
* איזבלה (1591–1626).
* מאוריציו (1593–1657).
* מריה אפולוניה (1594–1656).
* פרנצ'סקה קתרינה (1595–1640).
* טומאזו פרנצ'סקו (1596–1656).
* ג'יובאנה (נולד מת 1597).

ב-28 בנובמבר 1629 התחתן קרלו אמנואלה עם פילגשו מקודם לכן, מרגריטה דה רוסיון, מרקיזת ריבה, ממנה נולדו לו ארבעה ילדים:
* מאוריציו.
* מרגריטה.
* גבריאלה.
* אנטוניו.

בנוסף היו לו כמה ילדים לא חוקיים.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:דוכסי סבויה
קטגוריה:אבירי מסדר גיזת הזהב
קטגוריה:ילידי 1562
קטגוריה:נפטרים ב-1630
NGC 210

**NGC 210** היא גלקסיית מוט ספירלית הנמצאת בקבוצת הכוכבים לוייתן במרחק של כ-67 מיליון שנות אור. הגלקסיה התגלתה ב-3 באוקטובר 1785 על ידי האסטרונום האנגלי ויליאם הרשל.

## מאפיינים פיזיים
זרועותיה של הגלקסיה הן בעלות צורה משונה ונראות כאילו הן בתהליך של הפרדות ממרכז הגלקסיה ויצירת טבעת המקיפה אותה. חלקה הפנימי הוא בעל צורה של עדשה והוא מכיל שביל אבק העובר דרכו. גרעין הגלקסיה נראה בהיר הרבה יותר מחלקה החיצוני ולכן משערים שהוא גרעין גלקטי פעיל.

### לוויינים
בתמונה בצד ימין מתחת לכוכב הבהיר, נמצאת הגלקסיה 2MASX J00403079-1353088, שמישורה מקביל לקו הראייה אליה. היא ככל הנראה הוא גלקסיית לוויין של NGC 210, אך ההסחה לאדום שלה לא ידועה ולכן לא ניתן לקבוע את מרחקה, כך שייתכן שהיא כלל אינה קשורה ל-NGC 210.

## סופרנובות
ב-7 בספטמבר 1954 התגלתה בחלקה החיצוני של הזרוע השמאלית של NGC 210 הסופרנובה SN 1954R עם בהירות נראית מדרגה 15.9. והיא ככל הנראה ארעה בגלקסיה.
200px|ממוזער|ימין
## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קצרמר מדעי החלל
קטגוריה:קבוצת הכוכבים לווייתן
קטגוריה:גלקסיות מוט ספירליות
קטגוריה:הקטלוג הכללי החדש
NGC 157

**NGC 157** היא גלקסיה ספירלית הנמצאת בקבוצת הכוכבים לוויתן במרחק של כ-76 מיליון שנות אור (23.4 מיליון פארסק) מכדור הארץ. הגלקסיה התגלתה ב-12 בדצמבר 1783 על ידי האסטרונום הבריטי ויליאם הרשל.

הגלקסיה בעלת קוטר של 90,000 שנות אור ובהירותה הנראית היא מדרגה 10.4.

ימין|ממוזער|NGC 157

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קצרמר מדעי החלל
קטגוריה:קבוצת הכוכבים לווייתן
קטגוריה:גלקסיות ספירליות
קטגוריה:הקטלוג הכללי החדש
קרלו אמנואלה הרביעי, מלך סרדיניה

**קרלו אמנואלה הרביעי, מלך סרדיניה** (באיטלקית: **Carlo Emanuele IV**; 24 במאי 1751 - 6 באוקטובר 1819), היה מלך סרדיניה בשנים 1796–1802.

## ביוגרפיה
קרלו אמנואלה נולד בטורינו להוריו ויטוריו אמדאו השלישי, מלך סרדיניה ומריה אנטוניה פרננדה, נסיכת ספרד, בתם של פליפה החמישי, מלך ספרד ואליזבטה פארנזה. בשנת 1775 התחתן קרלו אמנואלה עם מארי קלוטילד, נסיכת צרפת, בתו של לואי, דופן צרפת ומריה יוזפה, נסיכת סקסוניה, אולם, על אף ניסיונות ממושכים לא היו לבני הזוג ילדים.

ב-14 באוקטובר 1796 מת אביו ויטוריו אמדאו השלישי, מלך סרדיניה, וקרלו אמנואלה עלה לשלטון במקומו. בעקבות תבוסת צבא סרדיניה על ידי נפוליאון, נאלץ קרלו אמנואלה להסכים לתנאי חוזה פריז מ-1796 שאפשרו לנפוליאון מעבר חופשי בשטח הממלכה. ב-6 בדצמבר 1798 כבש הגנרל המהפכני הצרפתי ברתלמי קתרין ז'ובר את טורינו, וגירש ממנה את קרלו אמנואלה, שנמלט אל האי סרדיניה, וויתר על נחלותיו ביבשת.

ב-7 במרץ 1802 מתה אשתו של קרלו אמנואלה מארי קלוטילד, נסיכת צרפת, ובעקבות כך החליט קרלו אמנואלה ב-4 ביוני 1802 להתפטר לטובת אחיו ויטוריו אמנואלה הראשון, מלך סרדיניה. לאחר מכן התגורר קרלו אמנואלה ברומא, עד מותו ב-6 באוקטובר 1819.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:בית סבויה
קטגוריה:מלכי סרדיניה
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1751
קטגוריה:נפטרים ב-1819
סאמח שוכרי

**סאמח חסן שוכרי** (בערבית: **سامح شكري**, בתעתיק מדויק: **סאמח שכרי**; נולד ב-20 באוקטובר 1952) הוא דיפלומט מצרי שכיהן כשר החוץ של מצרים מ־2014 ועד 2024.

## ביוגרפיה
בעל תואר במשפטים מאוניברסיטת עין שמס ב-1975. עבד בתחום הדיפלומטי בתפקידים שונים בשגרירויות מצרים בעולם. בשנת 1995 קודם לתפקיד מזכיר האינפורמציה, כשהוא עובד ישירות תחת הנשיא חוסני מובארכ עד 1999. כיהן כשגריר מצרים באוסטריה ב-2003, טרם הפך לשגריר מצרים בארצות הברית בין 2008 ל-2012.

ב-2012 פרש מהחיים הדיפלומטיים, עד שמונה ב־2014 לשר החוץ על ידי הנשיא עבד אל-פתאח א-סיסי. ב-2024 בוצעו מספר חילופים בממשלה המצרית במסגרתם סיים את תפקידו והוחלף על ידי בדר עבד אל-עאטי.

דובר ערבית, אנגלית וספרדית.

נשוי לסוזי, ויש להם שני בנים.

## התבטאות בנושאי ישראל
באוגוסט 2016 פורסם בסוכניות ידיעות פלסטיניות ומצריות כי שוכרי אמר במהלך מפגש עם תלמידים במדינתו כי "הרג ילדים פלסטינים בידי ישראל אינו יכול להיקרא טרור". שוכרי הסביר כי "אי אפשר לתאר זאת כטרור ללא הגדרה בינלאומית של המושג 'טרור'. קיימת הגדרה בינלאומית למושג 'טרור של מדינה', שאותו מפעילה מדינה מחוץ לגבולותיה או נגד קבוצות אופוזיציה מבפנים, אך בהקשר הישראלי העניין מסובך". הוא הדגיש כי המצרים "מעוניינים שתתווסף מדינה פלסטינית לשאר מדינות ערב", אך הסביר לתלמידים כי "במבט על ההיסטוריה שלה מבינים כי לביטחון יש מעמד חשוב בחברה הישראלית, והיא שואפת לשלוט על שטחים כדי להגן על עצמה מאז שנת 1948". דובר משרד החוץ המצרי טען כי דברי שוכרי סולפו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים מצרים
קטגוריה:דיפלומטים מצרים
קטגוריה:שרי החוץ של מצרים
קטגוריה:שגרירי מצרים
קטגוריה:שגרירים באוסטריה
קטגוריה:שגרירי מצרים בארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת עין שמס
קטגוריה:מצרים שנולדו ב-1952
ברדלס מלכותי

ממוזער|שמאל|180px|ברדלס מלכותי.
**ברדלס מלכותי** (באנגלית: **King cheetah**; קרוי גם **ברדלס דה וילט**) הוא מוטציה גנטית נדירה של ברדלס שנראתה פעמים בודדות בטבע בדרום ומרכז אפריקה ואשר נחשבה בתחילה כתת-מין נפרד. המוטציה נובעת מנוכחות של גן רציסיבי בדומה לטיגריס לבן. אם לשני ההורים יש את הגן הזה, רבע מהגורים צפויים להיות מלכותיים.
## היסטוריה
בשנת 1926 כתב סרן אנגלי על ציד חיה ליד העיר הארארה של ימינו. בתארו את החיה הוא ציין את הדמיון המדהים שלה לברדלס, אך גופה היה מכוסה בפרווה עבה כמו זו של נמר השלג עם כתמים גדולים שהתמזגו ויצרו פסים. הוא הציע כי חיה זאת מהווה הכלאה בין נמר לברדלס. לאחר שהתגלו פרטים נוספים כאלו אשר כולם התאפיינו בדמיון גדול לברדלס ובטפרים נשלפים, היה ברור שאין מדובר בהכלאה. הזואולוג האנגלי רג'ינלד אינס פוקוק תיאר אותו כמין חדש תחת השם המדעי **Acinonyx rex ** ("רקס" פירושו בלטינית "המלך"); עם זאת, הוא חזר בו מסיווג זה בשנת 1939. הצייד וחוקר הטבע האנגלי אבל צ'פמן טען כי צבעו של ברדלס זה מהווה בסך הכול וריאציה לפרוות הברדלס הרגיל. מאז שנת 1927 הברדלס המלכותי תועד עוד 5 פעמים בלבד בטבע; התמונה הראשונה של ברדלס זה בטבע צולמה בשנת 1975 בפארק הלאומי קרוגר בדרום אפריקה.

## מאפיינים
ממוזער|שמאל|220px|מראה מקרוב של פרוות הברדלס המלכותי.
הפרווה של הברדלס המלכותי נוטה להיות עבה יותר משל הברדלס הרגיל, ויש לו רעמה שחורה בולטת על העורף. במקום נקודות גדולות לאורך הגוף והצלעות, לברדלס המלכותי ישנם כתמים גדולים ורחבים בצורות שונות ולא סדירות שמצמצמים את שיעור הפרווה הצהבהבה שביניהם (מזכיר במקצת את הכתמים של ג'ירף רוטשילד). ההבדל הבולט ביותר נמצא בגב: בעוד שלברדלס הרגיל יש נקודות גדולות שעשויות להתחבר במקצת בעוקץ הזנב, אצל הברדלס המלכותי ישנם שלושה פסים ארוכים ועבים מהעורף עד לזנב שביניהם מפרידה רצועת שיער דקיקה צהבהבה. אצל הברדלס המלכותי יש כתמים גדולים על הזנב בניגוד לנקודות פשוטות אצל הברדלס הרגיל. הצבע של הכתמים והפסים אצל הברדלס המלכותי נע בין שחור לחום שוקולד כהה. באזור החזה והראש אין הבדל בין הברדלס המלכותי לברדלס הרגיל.

## שימור
מוטציית הברדלס המלכותי נדירה ביותר, והאוכלוסייה העולמית מונה מתחת ל-60 פרטים; מתוך מספר נמוך זה רק 10 פרטים בלבד חיים בטבע – כנראה באזורים מרוחקים של זימבבואה, בוטסואנה ודרום אפריקה. מרכז הברדלס דה וילט בפרטוריה שבדרום אפריקה אחראי במידה רבה לשימור של מוטציה זאת. מרכז דה וילט החל בתוכנית רבייה מסודרת של המוטציה ב-1980 כאשר נולדו לזוג אחיות ברדלסיות רגילות במרכז גורים מלכותיים לאחר שלברדלס האב שהגיע מאזור טרנסוואל היו גנים מלכותיים. מאז המרכז החל בפרויקט לגידול ברדלסים מלכותיים ושימורם ונחל הצלחה גדולה בתחום. בגלל מאמצי השימור של המרכז וכן בשל העובדה שכל הברדלסים המלכותיים בגני החיות ברחבי העולם מקורם במרכז – המוטציה מכונה גם "ברדלס דה וילט" כמחווה למאמצי השימור של המרכז.

## קישורים חיצוניים

*ברדלס מלכותי באתר cheetahspot
*ברדלס מלכותי באתר africam
*מידע על ברדלס מלכותי באתר tigerhomes
*ברדלס מלכותי באתר newanimal
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ברדלס
קטגוריה:מוטציות גנטיות
אדר (כדורגלן פורטוגזי)

**אדרזיטו אנטוניו מסאד לופז** (**Éderzito António Macedo Lopes**), הידוע בכינוי **אדר** (נולד ב-22 בדצמבר 1987), הוא כדורגלן עבר פורטוגלי ששיחק בעמדת החלוץ. אדר כבש את שער הניצחון בגמר יורו 2016, ובכך סייע לנבחרתו לזכות בתואר הבינלאומי הראשון בתולדותיה.

## קריירה
### קריירת מועדונים
אדר נולד בגינאה ביסאו, שהייתה מושבה פורטוגלית בעברה, היגר לפורטוגל כילד. בגיל 11 החל לשחק כדורגל בקבוצה המקומית דפורטיבו קולטורל דה אדמיה. החל את הקריירה המקצועית שלו באלוביירה הוספיטל וטוריזנס מהליגה השלישית.

בקיץ 2008 עבר לאקדמיקה דה קוימברה מליגת העל הפורטוגזית, ב-24 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בהפסד 0–1 לאסטרלה. בסוף העונה הבקיע את שערו הראשון בקבוצה בניצחון 1–3 אסוסיאסו נבל, בעונתו האחרונה בקבוצה זכה בגביע הפורטוגלי.

בקיץ 2012 חתם אדר לארבע שנים בספורטינג בראגה. ב-2 בספטמבר ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בהפסד 0–2 לפאסוס די פריירה הבקיע את שערו הראשון בקבוצה באותו החודש בהפסד 1–4 לריו אבה.

ב-28 ביוני 2015 חתם לשלוש שנים בסוונסי סיטי מהפרמייר ליג. ב-8 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בתיקו 2-2 נגד צ'לסי. לאחר שלא הבקיע במשך 15 משחקים רצופים הושאל לליל הצרפתית. ב-3 בפברואר 2016 ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בניצחון 0–1 על קן. ב-7 בפברואר הבקיע את שערו הראשון בליל בתיקו 1-1 נגד סטאד רן. ב-24 במאי חתם על חוזה קבוע בקבוצה לאחר שהבקיע 6 שערים וסייע לליל להעפיל לליגה האירופית.

ב-23 באוגוסט 2017 הושאל אדר ללוקומוטיב מוסקבה. ב-5 במאי 2018 הבקיע את שער הניצחון במשחק נגד זניט סנקט פטרבורג והעניק לקבוצתו את אליפות ליגת העל הרוסית בכדורגל, 14 שנה לאחר תואר האליפות הקודם. ביולי 2018 נרכש על ידי לוקומוטיב.

ב-22 בספטמבר 2021 חתם בא-ראיד מליגת העל הסעודית.

### נבחרת פורטוגל
אדר בחר לייצג את נבחרת פורטוגל. הוא זומן לראשונה לנבחרת בספטמבר 2012 לקראת משחק מוקדמות מונדיאל 2014 נגד . ארבעה ימים לאחר מכן ב-7 בספטמבר ערך את הופעתו הבכורה בנבחרת בניצחון 0–3 על .

אדר נכלל בסגל למונדיאל 2014 ועלה כמחליף בהפסד 0–4 ל ותיקו 2-2 נגד , וסיים עם הנבחרת את הטורניר בשלב הבתים. ב-16 ביוני 2015 הבקיע את שערו הראשון בנבחרת בניצחון 0–1 על . בטורניר יורו 2016 שיחק בעיקר כמחליף, ואף כבש את השער היחיד במשחק הגמר של הטורניר בדקה ה-109 וסייע לנבחרתו לזכות בתואר ראשון בתולדותיה.

## תארים
;אקדמיקה
*הגביע הפורטוגלי: 2011/2012

;בראגה
*הגביע הפורטוגלי: 2012/2013

;לוקומוטיב מוסקבה
*אליפות רוסיה: 2017/2018
* הגביע הרוסי: 2018/2019, 2020/2021
* הסופר קאפ הרוסי: 2019

;פורטוגל
*אליפות אירופה: 2016

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים פורטוגזים
קטגוריה:חלוצי כדורגל פורטוגזים
קטגוריה:כדורגלני אקדמיקה דה קוימברה
קטגוריה:כדורגלני ספורטינג בראגה
קטגוריה:כדורגלני סוונזי סיטי
קטגוריה:כדורגלני ליל
קטגוריה:כדורגלני לוקומוטיב מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני א-ראיד
קטגוריה:כדורגלני נבחרת פורטוגל
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2014
קטגוריה:כדורגלני יורו 2016
קטגוריה:פורטוגזים שנולדו ב-1987
גלית פרבר

**גלית פרבר-שרצקי** (נולדה ב-1969) היא דוגמנית ישראלית.

## ביוגרפיה
פרבר גדלה ברמת אביב שם החלה את הקריירה שלה בגיל שבע עשרה כאשר השתתפה בתחרות נערת השנה של מעריב לנוער בשנת 1986 וזכתה במקום השני. בתחרות מלכת היופי 1989 נבחרה לנסיכת היופי, ולאחר מכן זכתה בתואר סגנית שנייה בתחרות מיס אסיה פסיפיק אינטרנשיונל .

היא דגמנה במדינות רבות ברחבי העולם. בין היתר דגמנה לחברת "בננה ריפבליק" , לחברת הקוסמטיקה הבינלאומית ניוטרוג'ינה , למעצב גדעון אוברזון, ועבדה בשיתוף פעולה עם צלם האופנה ברוס וובר .

ב-2001 כיכבה בקמפיין "2 FOR" לבגדי היריון של רשת הביגוד "מתאים לי". ב-2006 הובילה את קמפיין הקיץ של חברת זברה.

היא נשואה לאיש העסקים ניר שרצקי, הבן של איזי שרצקי, אם לארבעה ילדים ומתגוררת בארסוף.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:דוגמניות ישראליות
קטגוריה:דוגמנים ישראלים
קטגוריה:משתתפות בתחרות נערת השנה של מעריב לנוער
קטגוריה:משתתפות בתחרות מלכת היופי (ישראל)
קטגוריה:בוגרות תיכון עירוני י"א
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני י"א
קטגוריה:ארסוף: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1969
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1969
חיי (וגנר)

ממוזער|שמאל|250px|שלט האצולה של וגנר, כפי שהופיע על כריכת הספר
**חיי** (בגרמנית: **Mein Leben**) הוא שמו של האוטוביוגרפיה של ריכרד וגנר, אשר מכסה את חייו מלידתו ב-1813 עד 1864. הרעיון לכתיבת האוטוביוגרפיה עלתה במכתב מלודוויג השני מ-28 במאי 1865, אשר בקש לדעת אילו אירועים בחייו הובילו לכתיבת מוזיקה, או בציטוטו:

וגנר החל בעבודה על הספר ב-17 ביולי 1865, מכיוון שלוגנר הייתה הערכה רבה ללודוויג השני, משום שהוא הביא לו כסף בזמן שוגנר כמעט פשט את הרגל. הגרסה המקורית של הספר מחולקת לארבעה חלקים, החלק הראשון פורסם ב-1870, השני פורסם ב-1872, השלישי פורסם ב-1875, והחלק הרביעי, שוגנר סיים את כתיבתו רק ב-1880, פורסם באותה שנה בביירוית. וגנר ביקש מניטשה הצעיר לעבור על הספרים לפני פרסומם ולבצע תהליך של הגהה ולראות שהספר מפורסם גם בבזל. בהוצאה זו הודפסו רק מספר מועט של ספרים עבור אנשים בחוג החברים של וגנר. בעקבות הצעתו של ניטשה, על כריכת הספר הופיע שלט אצולה (כפי שניתן לראות בתמונה משמאל). לאורך השנים לאחר מותו של וגנר, קוזימה (אשתו) ניסתה לאסוף את כל העותקים של הספר, והיא הצליחה למצוא חלק ולשרוף אותם, מכיוון שחששה שהספר יעלה מהומות בקרב אוהדי וגנר. ההדפסה הרשמית הראשונה של הספר הייתה ב-1911, אך עובד על ידי משפחת וגנר בשביל למנוע בעיות בהוצאה. הפעם הראשונה בה פורסם הספר בגרסה המקורית שלו בצורה רשמית הייתה ב-1936, כ-53 שנה לאחר מותו של וגנר. הספר מ-1936 תורגם לאנגלית על ידי אנדרו גריי, ועד היום הספר לא תורגם לעברית. 

חיי
קטגוריה:אוטוביוגרפיות
ריימונדו ויאלה

**ריימונדו ויאלה** (באיטלקית: **Raimondo Viale**)  (1907, לימונה פיאמונטה  שבצפון-מערב איטליה - 1984) היה כומר איטלקי וחסיד אומות העולם.

## קורות חיים
ויאלה היה עוזר לכומר ולאחר מכן כומר בקהילת בורג'ו סן דלמצו  שבנפת קונאו.

### פעילותו בתקופת השואה
בשנת 1940 נדון ויאלה לארבע שנות מאסר עקב התנגדותו למשטר הפשיסטי באיטליה ובפרט לכיבוש דרום-מזרח צרפת על ידי איטליה, אך שוחרר כעבור 15 חודשים והורשה לחזור לתפקידיו.

לאחר כניעת איטליה לגרמנים בספטמבר 1943 החל צבא איטליה לסגת מאזור הכיבוש האיטלקי בדרום-מזרח צרפת. מאות יהודים ברחו עם הצבא האיטלקי הנסוג, עקב חששם מפני הצרפתים והגרמנים, והגיעו לערים וליישובים בנפת קונאו. ויאלה החל לעזור לעניים שבהם, בעיקר באזורים הכפריים. ב-12 בספטמבר 1943 כבש הצבא הגרמני את האזור, תפס מאות יהודים וכלא אותם במחנה מעבר בבורג'ו סן דלמצו. רובם גורשו לאושוויץ ב-21 בנובמבר 1943, ויתר היהודים, כ-25 במספר, גורשו בין דצמבר 1943 ופברואר 1944.

ויאלה ניסה לעזור ליהודים אחרים ששהו באזור, בסיוע תושבים מקומיים אחרים, בהם כמרים כגון פרנצ'סקו רפטו מג'נובה, שלימים הוענק גם לו התואר "חסיד אומות העולם". הוא היה מבקר את היהודים שנזקקו לעזרה והיה מתנייד על אופניו ממקום למקום במחוז קונאו. הוא החביא כשלושים יהודים בבית מגוריהם של הכמרים, בית ששכן בסמוך לכנסייתו. הוא העביר מסמכים מזויפים, מזון ובגדים למשפחות שלמות שהסתתרו בסמוך. כך עשה עד השחרור באביב 1945.

## הנצחה
בשנת 1998 נחנכה בבורג'ו סן דלמצו כיכר על שמו של ויאלה ולכבוד שותפיו להצלת היהודים בנפה.

ב-2000 העניק יד ושם לוויאלה את התואר "חסיד אומות העולם".

ויאלה היווה את ההשראה לדמותו של הגיבור בספר "Il prete giusto" (הכומר הצדיק) מאת נוטו רבלי (Nuto Revelli) שיצא לאור ב-1998.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:כמרים איטלקים
קטגוריה:איטלקים חסידי אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: איטליה
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1907
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1984
קרלו פליצ'ה, מלך סרדיניה

**קרלו פליצ'ה, מלך סרדיניה** (באיטלקית: **Carlo Felice di Savoia**; 6 באפריל 1765 - 27 באפריל 1831), היה מלך סרדיניה בשנים 1821–1831.

## ביוגרפיה
קרלו פליצ'ה נולד בטורינו ב-6 באפריל 1765 להוריו ויטוריו אמדאו השלישי, מלך סרדיניה ומריה אנטוניה פרננדה, נסיכת ספרד, בתם של פליפה החמישי, מלך ספרד ואליזבטה פארנזה.

ב-7 במרץ 1807 התחתן קרלו פליצ'ה עם מריה כריסטינה מנאפולי וסיציליה, בתם של פרננדו הראשון, מלך שתי הסיציליות ומריה קרולינה מאוסטריה, אולם, על אף ניסיונות ממושכים לא היו לבני הזוג ילדים.

בין השנים 1799–1806, ו-1815–1821, היה קרלו פליצ'ה המשנה למלך באי סרדיניה.

ב-12 במרץ 1821 ויתר אחיו ויטוריו אמנואלה הראשון, מלך סרדיניה על הכתר, ומכיוון שהיו לו רק בנות ולא בנים, עלה קרלו פליצ'ה לשלטון במקומו. בעת עלותו לשלטון התקיימו הפגנות סוערות בממלכת סרדיניה בעד ליברליזם, ובעקבות כך חתם קרלו אלברטו שהיה עוצר הממלכה עקב היעדרות קרלו פליצ'ה שהיה במודנה על חוקה חדשה, שבוטלה מיד עם שובו של המלך, שהגלה את קרלו אלברטו לפירנצה. על אף שנאתו הרבה לאוסטריה, נעזר בה קרלו פליצ'ה בדיכוי ההתקוממויות במדינה.

קרלו פליצ'ה שיפר את המינהל ואת נוהלי השיפוט במדינה, קידם את הכלכלה, יזם עבודות ציבוריות, וטיפח את האמנות והמדע.

ב-27 באפריל 1831 מת קרלו פליצ'ה בטורינו, ובמקומו עלה לשלטון קרוב משפחתו קרלו אלברטו, מלך סרדיניה.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:בית סבויה
קטגוריה:מלכי סרדיניה
קטגוריה:אבירי מסדר גיזת הזהב
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1765
קטגוריה:נפטרים ב-1831
לורי הרננדז

**לורן "לורי" הרננדז** (באנגלית: **Laurie Hernandez**; נולדה ב-9 ביוני 2000) היא מתעמלת אמריקאית בעלת מדליית זהב בתחרות הקרב-רב הקבוצתית ומדליית כסף במכשיר הקורה באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016).

## ביוגרפיה
הרננדז נולדה וגדלה בניו ג'רזי, בתם של וונדה ואנתוני ולה שני אחים גדולים. בגיל חמש החלה להתאמן בהתעמלות מכשירים ובגיל 12 החלה להתחרות בתחרויות ארציות לבני נוער. ב-2013 זכתה במקום השני אליפות ארצות הברית לגילאי נוער בקרב-רב וכן בתרגילי המקבילים מדורגים וקרקע, במקום השלישי בתרגיל הקורה וחמישי בקפיצות. במהלך 2014 סבלה מפציעה משמעותית בעת נחיתה בתרגיל, היא שברה את כף ידה, קרעה את הרצועה הצולבת האחורית (PCL) בברכה, נפצעה ברצועה העקיפה התיכונה (MCL) ונאלצה לעבור ניתוח מורכב. ב-2015 זכתה במקום הראשון באליפות בקרב-רב, וכן בקפיצות ובמקבילים מדורגים וסיימה שלישית בתרגילי הקורה והקרקע. 

ב-2016 החלה להתחרות בתחרויות לבוגרות בענף. באפריל זכתה עם נבחרת ארצות הברית במדליית זהב בתחרות הבינלאומית פסיפיק רים. ביוני זכתה בארבע מדליות ארד באליפות ארצות הברית בתחרויות המקבילים מדורגים, קורה, קרקע וקרב רב. ביולי סיימה שנייה בקרב-רב במבחנים האמריקאים לקראת אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו ונבחרה להיכלל במשלחת, בה היא המתעמלת האמריקאית הצעירה ביותר. 

יחד עם נבחרת ארצות הברית זכתה במשחקים האולימפיים במדליית זהב בקרב-רב קבוצתי. היא זכתה במדליית כסף במכשיר הקורה בציון של 15.333 נקודות לאחר סאנה ווברס ההולנדית (15.466 נקודות). בתרגיל הקרקע סיימה רביעית במוקדמות אך לא העפילה לגמר בשל מגבלת משתתפות מכל מדינה (סימון ביילס ואלי רייזמן סיימו לפנייה). 

לאחר המשחקים האולימפיים השתתפה וזכתה בתוכנית המציאות האמריקאית "רוקדים עם כוכבים" (2016), בעונתה ה-23 שם זכתה במקום הראשון. 

## קישורים חיצוניים

* לורי הרננדז באתר התאחדות האמריקאית להתעמלות מכשירים

קטגוריה:אמריקאים ילידי ניו ג'רזי
קטגוריה:מתעמלות אמריקאיות
קטגוריה:אלופות אולימפיות אמריקאיות: התעמלות
קטגוריה:זוכות מדליית כסף אולימפית אמריקאיות: התעמלות
קטגוריה:מתעמלות אמריקאיות באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:זוכי רוקדים עם כוכבים (ארצות הברית)
קטגוריה:ניו ג'רזי: ספורטאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-2000
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-2000
פרנצ'סקו רפטו

**פרנצ'סקו רפטו** (באיטלקית: **Francesco Repetto**, 1914, ג'נובה – 1984) היה כומר איטלקי וחסיד אומות העולם.

## קורות חיים
בין השנים 1940–1945 היה רפטו מזכירו האישי של הקרדינל פייטרו בואטו  בג'נובה.

### פעילותו בתקופת השואה
בשנות המלחמה האיץ בואטו ברפטו לפעול עם רשת דלאסם להצלת יהודים. רפטו שיתף פעולה עם יהודים ונוצרים מאזור ג'נובה, שהיו חברים במחתרת האנטי-נאצית והאנטי-פשיסטית באזור. לאחר כניעת איטליה לגרמנים בספטמבר 1943 נאלצו פעילי דלסם לסגור את מפקדתם בג'נובה, ומרכז פעילותם עבר לכנסייה הקתולית תחת מנהיגותו של בואטו. מאותה עת ואילך ארגן רפטו את כל פעילות ההצלה. בשיתוף פעולה עם יהודים רבים וכן כמרים רבים אחרים, בהם ריימונדו ויאלה ורופינו ניקאצ'י, שלימים זכו אף הם בתואר חסיד אומות העולם, סייע רפטו בהצלתם של מאות יהודים - יהודים איטלקים ויהודים בעלי אזרחויות זרות, בבורגו סן דלמצו, בפירנצה, בלוקה, ברומא וביישובים אחרים. הג'וינט הפקיד כסף בשווייץ וכסף זה הועבר על ידי ארגון דלסם לרפטו. רפטו השתמש בכסף זה כדי לארגן מקלטים ליהודים, לתת להם מזון, טיפול רפואי, אשפוז בלתי חוקי ומסמכים מזויפים. כמו כן הציע ליהודים הנרדפים סעד רוחני. חלק מפעולות בוצעו תוך שיתוף פעולה עם דיפלומט שוודי אלוב יוהנס קילגרן.

ב-4 ביולי 1944 הצליח רפטו להימלט בקושי מקציני אס אס שנשלחו מוורונה לעצרו אך מאותה עת ואילך נאלץ להפחית את קצב פעילותו. את מקומו תפס קרלו סאלבי (Salvi), שלימים זכה אף הוא בתואר חסיד אומות העולם.

## הנצחה
בשנת 1955 העניק איחוד יהודי איטליה לרפטו מדליית זהב כאות הוקרה על פעולתו להצלת יהודים.

ב-1976 העניק יד ושם לרפטו את התואר "חסיד אומות העולם".

הסופר והחוקר אלכסנדר סטיל (Stille) הנציח את פועלו של רפטו בספרו Benevolence and Betrayal: Five Italian Jewish Families under Fascism (נדיבות ובגידה: חמש משפחות של יהודים איטלקים תחת הפשיזם), שיצא לאור בשנת 1991.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:כמרים איטלקים
קטגוריה:איטלקים חסידי אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: איטליה
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1917
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1984
ניסים מנחם

250px|ממוזער|מנחם מנגן על גיטרה בערב משפחתי
**ניסים מנחם** (21 בדצמבר 1938 – 4 ביולי 2016) היה גיטריסט וירטואוז וזמר ישראלי.

## ביוגרפיה
מנחם נולד בישראל, בכ"ח בכסלו ה'תרצ"ט, וגדל בכרם התימנים. בן ליהודה ומרים, אח ל-9 ואבא ל-2 ילדים.

בשנות ה–50 היה חבר בצמד "צ'אנגו גיטר" עם יצחק אליעזרוב.

לאחר שפגש את יוסי חורי במסיבה, החליטו בשנת 1960 להקים את צמד הפרברים. במשך שנות פעילות הצמד הייתה פריטתו על גיטרת הרקינטו  אחד מסימני ההיכר של הצמד.
בשנת 1977 החליט מנחם לחזור בתשובה. תחילה נאלץ הצמד לבטל הופעות בימי שישי ושבת ומנחם הופיע כשכיפה על ראשו. כיוון שמנחם לא חש בנוח לשיר שירי אהבה, עזב לבסוף את הצמד. לאחר מכן, החל ללמוד בישיבת "אורות התורה" בבת ים. לאחר חזרתו בתשובה סירב לחזור לבמה והופיע רק במסגרת המשפחה.

מנחם נפטר בבת ים ונטמן בבית העלמין בבני ברק.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:גיטריסטים ישראלים
קטגוריה:משתתפי פסטיבל הזמר והפזמון
קטגוריה:משתתפי פסטיבל הזמר המזרחי
קטגוריה:זמרים ישראלים ממוצא תימני
קטגוריה:אמנים ישראלים שחזרו בתשובה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1938
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2016
מנשה אייכנשטיין

רבי **מְנַשֶּׁה אַיְּיכְנְשְׁטֵיין** (כונה גם "האלפי מנשה"; ה'תרכ"ה – ט"ז בתמוז ה'תרצ"ד). היה רב, דיין ואדמו"ר בדור הרביעי בשושלת זידיטשוב.

## ביוגרפיה
נולד בזידיטשוב לרבי ישכר בעריש מזידיטשוב (בעל ה"מלבוש לשבת ויום טוב"), ולשיינדל בתו של רבי מנשה רובין מרופשיץ,. בהיותו בן שבע שנים בלבד שידכו סבו רבי יצחק אייזיק מזידיטשוב עם שרה רעכיל בתו של רבי יהושע הורוביץ (בעל ה"עטרת ישועה"). נישא בדז'יקוב בשנת תרל"ח.

אחר נישואיו נתמנה לרב ומו"צ בדז'יקוב, בה גם חיבר (בשנת תקנ"ה) את ספרו הראשון "**אלפי מנשה**" על שולחן ערוך חושן משפט.

בשנת תרנ"ז מינהו אביו למלא את מקומו ברבנות העיר וורצקי, וכעבור שנתיים נתמנה גם לראב"ד ברישא, וכדי לרצות את שתי הערים היה שוהה בחורף ברישא ובקיץ בוורצקי. ברישא הדפיס (בשנת תרס"ה) את ספרו "**תורת האשם**" על ענייני טומאה וטהרה.

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה נמלט רבי מנשה לווינה בירת אוסטריה, משם עבר לגרוסוורדיין שם שהה אביו, ולאחר מכן חזר לרישא.

עם פטירת אביו בכ"א בניסן תרפ"ד במונקאטש, עבר למונקאטש למלא את מקומו כאדמו"ר מזידיטשוב ביחד עם אחיו רבי משה מסטרי. בכך הפסיק לשמש כראב"ד רישא, אך עדיין המשיך לכהן ברבנות וורצקי עד שנתו האחרונה, אז מינה את נכדו רבי אברהם אליהו אייכנשטיין כממלא מקומו ברבנות העיר. בכהונתו כאדמו"ר הדפיס (בשנת תרפ"ז) את ספרו "**מטה מנשה**" על המועדים.

נפטר במונקאטש בט"ז בתמוז תרצ"ד. בנו רבי חיים יוסף מהוקליווא מילא את מקומו באדמו"רות. לאחר פטירתו הדפיסו ילדיו את ספרו "**אלפי מנשה**" על התורה.

## צאצאיו
* רבי חיים יוסף אייכנשטיין (תרמ"ג - ד' בסיוון תש"ד), אב"ד הוקליווא וממלא מקום אביו באדמו"רות. נישא לציפורה בת רבי אלתר זאב הורוביץ מסטריזוב.
* רבי מתתיהו אייכנשטיין (תרמ"ד - ה' באלול תשכ"ט), נישא לבינה בת רבי אברהם יעקב מהולושיץ - כיהן כאדמו"ר מדז'יקוב בהולושיץ ולאחר מכן בארצות הברית.
* רבי דוד (נפטר בח' בסיוון תשמ"א), חתן הרב מטלין מדבלין שבאירלנד.
* חיה דבורה (נפטרה בט' בחשוון תשמ"ב) נישאה לרבי חנוך דוב רובין מסאסוב.
* ברכה

## קישורים חיצוניים
* ספרו אלפי מנשה על שו"ע חו"מ באתר היברובוקס.
* ספרו תורת האשם באתר היברובוקס.
* ספרו אלפי מנשה על התורה באתר היברובוקס.
* ספרו מטה מנשה על המועדים באתר היברובוקס.

## הערות שוליים

קטגוריה:בית זידיטשוב
קטגוריה:רבנים גליציאנים
קטגוריה:פרשני שולחן ערוך
קטגוריה:מחברי ספרי חסידות
קטגוריה:מחברי ספרות תורנית
קטגוריה:אבות בתי דין
קטגוריה:ז'שוב: רבנים
קטגוריה:מוקצ'בו: רבנים
קטגוריה:אדמו"רי בית זידיטשוב
ויטוריו אמנואלה הראשון, מלך סרדיניה

**ויטוריו אמנואלה הראשון, מלך סרדיניה** (באיטלקית: **Vittorio Emanuele I**; 24 ביולי 1759 – 10 בינואר 1824), היה מלך סרדיניה בשנים 1802–1821.

## ביוגרפיה
ויטוריו אמנואלה נולד בטורינו ב-24 ביולי 1759 להוריו ויטוריו אמדאו השלישי, מלך סרדיניה ומריה אנטוניה פרננדה, נסיכת ספרד, בתם של פליפה החמישי, מלך ספרד ואליזבטה פארנזה.

ב-4 ביוני 1802 ויתר אחיו קרלו אמנואלה הרביעי, מלך סרדיניה על הכתר, ומכיוון שלא היו לו ילדים, עלה ויטוריו אמנואלה לשלטון במקומו.

בשנת 1814, עם התמוטטות הקיסרות הנפוליאונית, שב בית סבויה לנחלותיו בפיימונטה ובסבויה, ואף נוספו להן נחלות שהיו שייכות לרפובליקת ג'נובה שחדלה מלהתקיים. הסדרים אלו אושרו על ידי קונגרס וינה.

בשנת 1821 פרצו התקוממויות בממלכה בדרישה ליותר חופש וליברליזם, ומשום כך ב-12 במרץ 1821 ויתר ויטוריו אמנואלה על הכתר. מכיוון שהיו לו רק בנות ולא בנים, עלה אחיו קרלו פליצ'ה, מלך סרדיניה לשלטון במקומו. ב-10 בינואר 1824 מת ויטוריו אמנואלה בטורינו.

## משפחתו
ב-25 באפריל 1789 התחתן ויטוריו אמנואלה עם מריה תרזה מאוסטריה-אסטה, בתו של הארכידוכס פרדיננד, דוכס ברייזגאו ומריה ביאטריצ'ה ד'אסטה, דוכסית מאסה, ממנה היו לו 7 ילדים:
* מריה ביאטריצ'ה (1792–1840).
* מריה אדליידה קלוטילדה (1794–1802).
* קרלו אמנואלה (1796–1799).
* בת (1800–1801).
* מריה תרזה פרננדה פליצ'יטס גאטנה (1803–1879).
* מריה אנה ריקרדה קרלוטה מרגריטה (1803–1884).
* מריה כריסטינה קרלוטה ג'וזפינה גאטנה (1812–1836).

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:בית סבויה
קטגוריה:מלכי סרדיניה
קטגוריה:ילידי 1759
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1824
יאן סטיין

**יאן הביקסזון סטֶיין** (בהולנדית: **Jan Havickszoon Steen**; ליידן 1625 או 1626 – נקבר ב-3 בפברואר 1679) היה צייר הולנדי שציוריו הצטיינו בהומור, דמויות של אנשים פשוטים, ובחירת צבעים אופיינית לצייר.

## ביוגרפיה
יאן סטיין, נולד בליידן, הבכור מבין שמונה ילדים של האביק סטין ואליזבת קפיטיין. הוא נרשם ב-1646 לאוניברסיטת ליידן. את הכשרתו כצייר רכש באוטרכט מצייר גרמני בשם ניקולאוס קנופפר ממנו שאב השראה כמו גם מהצייר אדריאן ון אוסטדה שגר בהארלם וצייר את חיי הכפר.

ב-1648 הקים יאן סטיין יחד עם חבריאל מטסו את גילדת הציירים סנט לוקאס. ב-1649 הצטרף סטיין לצייר הנוף ואן יאן גוין בהאג וגם התחתן עם בתו מרגריט, איתה נולדו לו שמונה ילדים. הציירים עבדו יחד עד 1654, ואז סטיין עבר לעיר דלפט, שם ניהל אכסניה – לא בהצלחה מרובה. הכלכלה בעיר נפגעה קשות לאחר פיצוץ אדיר באתר לחומר נפץ, שהחריב בתים רבים בעיר. מדלפט עבר סטיין לשנים ספורות לעיר בשם ווארמונד ובמשך כעשור, 1660–1670, גר בהארלם שם חווה את התקופה היצירתית ביותר שלו. עם זאת, הוא נאלץ להמשיך לשלם חובות שגרר עוד מתקופות מגוריו בדלפט.
ב-1669 מתה עליו אשתו. שנה לאחר מכן מת אביו והוא עבר שוב לליידן וגר בבית שירש מהוריו עד יום מותו. ב-1673 הוא נישא למריה ואן אגמונט. בשנים אלו הוא גם שב להוביל את גילדת סנט לוקאס, ובמקביל חובותיו תפחו שוב בעקבות שנת האסון בהולנד  (1672).
יאן סטיין נפטר ב-1679 ונקבר בכנסיית פיטר (פיטרסקרק) בליידן.

## עבודותיו
הנושא העיקרי של ציוריו של יאן סטיין היה תמונות מחיי היום יום. רבים מהציורים שוקקי חיים, ואפילו כאוטים, עד כדי כך שנטבע הביטוי: "משק בית של יאן סטיין" – מטבע לשון המתאר משק בית בלגניסטי ומושאל גם לתחומים אחרים בחיים כאשר רוצים לתאר בלגן באווירה נעימה. רבים מהציורים מתייחסים לביטויים הולנדים ישנים, ואפשר למצוא בהם לא פעם גם רמזים וסמלים דרכם ביקש סטיין להעביר מסר סמוי. בני משפחתו דגמנו לעיתים קרובות בציוריו.

הוא צייר נושאים שונים: מצבים היסטוריים, מיתולוגיים, דתיים, דיוקנאות, טבע דומם ועודו והתפרסם בתשומת לבו לפרטים בעיקר כשזה נגע לטקסטיל, השליטה בטכניקת האור, הצורה בה צייר ילדים. הוא צייר כ-400 ציורים במהלך הקריירה שלו. בסביבות 1670 הוא סיים לצייר את "לעג לשמשון".
סטיין צייר מספר דיוקנאות עצמיים, אף אחד מהם לא מצביע על יוהרה כלשהי אצל האומן.

עמיתיו בני זמנו העריכו את עבודותיו ובהתאם היה מחירן. לסטיין לא היו תלמידים אך עבודותיו היוו מקור השראה לאומנים נוספים.

## קישורים חיצוניים

* Jan Havicksz. Steen
* Jan Steen, באתר Art UK
* 
* 


קובץ:A Woman at her Toilet, by Jan Steen.jpg|אישה בעת רחצתה, 1663, ציור שמן על עץ, 65.8 ס"מ × 53 ס"מ
Jan Steen - Het Driekoningenfeest.jpg|משתה השעועית, 1668, שמן על קנבס, 105 ס"מ × 80 ס"מ
קובץ:Steen Celebrating the Birth.jpg|חוגגים את הלידה, אוסף וולאס
קובץ:Interior of a Tavern with Card Players and a Violin Player, by Jan Steen.jpg|פנים פונדק עם שחקני קלפים ונגן כינור, 81.90 ס"מ × 70 ס"מ
קובץ:So de Oude songen, so pypen de Jongen Wie die Alten singen, so pfeifen die Jungen - Gemäldegalerie Berlin - 5391253.jpg|כך שרים הזקנים כך מצפצפים הצעירים, 99 ס"מ X 83 ס"מ, גמלדה-גאלרי


קטגוריה:ציירים הולנדים
קטגוריה:ציירי תור הזהב של הולנד
קטגוריה:הולנדים שנולדו במאה ה-17
קטגוריה:ילידי 1626
קטגוריה:הולנדים שנפטרו במאה ה-17
קטגוריה:נפטרים ב-1679
עוואמה

**עוואמה** (בערבית: **عوامة**) הוא קינוח מתוק ומטוגן שמקורו באזור המזרח התיכון ונפוץ במטבח הלבנוני והסורי.

הקינוח מורכב מכדורי בצק שמרים (בערך בקוטר של כ-5 ס"מ) מטוגנים בשמן עמוק הנטבלים בדבש או סירופ סוכר ומי ורדים.

נהוג להגיש את הקינוח בעיקר בחתונות, פסטיבלים ובסעודת האפטאר המסיימת את יום צום הרמדאן.

מלבד הגרסה הבסיסית, קיימת גם גרסה בה הרוטב מבוסס על לימון.

הקינוח מוכר גם בשמות נוספים: לוקמת אל קאדי (لُقْمَةُ ٱلْقَاضِيِ) וזלאביה (زلابية).

## ראו גם
*סופגנייה
*ספינג'
*גולאב ג'אמון
## קישורים חיצוניים
* 
* 
* עוואמה – סופגניות לבנוניות קטנטנות, באתר השולחן.

## הערות שוליים

קטגוריה:המטבח הערבי: קינוחים
קטגוריה:סופגניות
קטגוריה:מאכלי האפטאר
סיפורו של פרדיננד

**סיפורו של פרדיננד** (באנגלית: **The Story of Ferdinand**) הוא ספר ילדים קלאסי מאת סופר הילדים האמריקאי מונרו ליף, עם רישומיו של רוברט לוסון. הספר ראה אור לראשונה באנגלית בשנת 1936 ופורסם בעברית ב-1969 בתרגומה של תתי כדורי, בהוצאת עם עובד.

מאז פרסומו תורגם הספר לעשרות שפות, זכה לביקורות משבחות, היה לרב-מכר ונהפך לקלאסיקה של ספרות ילדים, שאף עובדה לסרטים ולתיאטרון.

## עלילת הספר
פרדיננד הוא פר קטן בספרד, שגדל להיות פר גדול ומפואר. בעוד הפרים האחרים עסוקים במלחמות וקרבות, הוא מעדיף לשבת תחת עץ השעם ולהריח פרחים להנאתו. אלא שכשבאים לבחור פרים למלחמת השוורים ופרדיננד אינו מנסה להיבחר וניגש לשבת תחת עץ השעם, הוא מתיישב בטעות על דבורה, נעקץ ומשתולל מכאב. לכן דווקא הוא נבחר להשתתף במלחמת שוורים בבירה מדריד, מתוך מחשבה שהוא פר חזק ופראי במיוחד. עם כניסתו לזירה, הוא מריח פרחים, מתיישב לשאוף את הריח ומסרב להילחם, עד שהוא מוחזר הביתה, אל עץ השעם שלו.

## משמעות הספר
הספר נחשב לטקסט פציפיסטי הדוגל באי-לחימה, כמו גם בחיבור לטבע. דמותו של פרדיננד חריגה על רקע הקרבות המתחוללים סביבו. יש בטקסט גם מחאה נגד מסורת מלחמות השוורים. כמו כן הוא מדגיש היטב את העובדה שבחירה במה שנכון לכל אחד, בלי להיכנע לתכתיבים חברתיים, היא חשובה ויכולה להבטיח אושר. מה שהופך את סיפורו של פרדיננד לשיר הלל לבחירה החופשית של כל אדם, הוא אפשרותו לבחור בדרך אחרת: הלוא מדובר בפר חזק וגדול ובחירתו שלא לנצל את כוחו ולא ללכת במסלול ה"קבוע" של כל הפרים מלמדת על הבנתה יש ישות חזקה ומגובשת, שאין לה צורך לבזבז את חייה בלחימה ומכאן העדיפות לאסתטיקה ולחדוות החיים.

## עיבודים לסרטים
בשנת 1938 יצא הסרט הקצר "פרדיננד השור" בהפקת אולפני ההנפשה של וולט דיסני שבבעלות חברת וולט דיסני. בטקס פרסי אוסקר ה-11 הסרט זכה בפרס אוסקר לסרט המונפש הקצר הטוב ביותר.

בשנת 2017 יצא סרט קולנוע באורך מלא בשם "פרדיננד" שמבוסס על הספר בהפקת Blue Sky Studios. הסרט היה מועמד למספר פרסים, ביניהם פרס אוסקר לסרט המונפש הטוב ביותר בטקס פרסי אוסקר ה-90.

## קישורים חיצוניים
* דף הספר, באתר הוצאת עם עובד
* 
* פרדיננד הפר, סרט אנימציה משנת 1938

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי ילדים ונוער
קטגוריה:הוצאת עם עובד: ספרי ילדים
קטגוריה:ספרי 1936
קטגוריה:ספרים אמריקאיים
קטגוריה:שור בתרבות
קטגוריה:ספרים שהוחרמו על ידי גרמניה הנאצית
מוטי דריאל

**מוטי (מרדכי) דריאל** (נולד ב-21 באפריל 1940 בבוקרשט, רומניה) הוא פרופסור לכימיה, צייר, פסל ופעיל חברתי ישראלי.

## ביוגרפיה
בבית הוריו, ז'אן ואליזבט דוידוביץ, דיברו צרפתית, גרמנית והונגרית. עלה עם משפחתו לישראל ב-1950. סיים בית ספר תיכון בקריית מוצקין, התגייס לצה"ל כעתודאי בשנת 1958 והשלים תואר ראשון בכימיה בטכניון. בחופשות הקיץ גויס לקורסים צבאיים כולל קורס קצינים. עם חיולו לאחר תום לימודיו בטכניון, הוצב במעבדות המחקר של הוועדה לאנרגיה אטומית. במהלך 15 השנים הבאות, במקביל לעבודתו כחוקר, השלים תואר שני ותואר שלישי בתרמודינמיקה לא-הפיכה במכון ויצמן.
שירת במילואים במלחמת יום כיפור בדרגת סרן.

בשנים 1977–1984 עבד בתעשייה הכימית בנגב כמנהל אגף המחקר בחברת הברום וככימאי ראשי בפוספטים בנגב.
ב-1984 חזר לוועדה לאנרגיה אטומית עד לשנת 2004. 
ב-1997 הקים עם חברים את עמותת "נגב שלום" ושימש כיו"ר העמותה עד לשנת 2004. לצד כנסים וצעדות לקירוב השלום עסקה העמותה במתן שיעורי עזר לעולים בבאר שבע ולילדים מהפזורה הבדואית באבו כף.
בשנים 2004–2011 הקים במכללת ספיר את היחידה לפרויקטי גמר. 
משנת 2005 דריאל הוא פרופסור בכימיה.
למוטי דריאל שני בנים ושתי בנות. מתגורר בתל אביב עם אשתו קטי.

## קריירה אמנותית
ממוזער|300px|אורפיאו ואאורידיצ'ה, אקרילי על בד 134 על 105
דריאל עוסק לאורך שנים בציור. החל מ-2012 מצייר בעיקר בטכניקה משולבת במכחול ובמחשב לוח. כמו כן מפסל בברזל ובאבן.

יורי כץ, זוכה בפרס שרת התרבות באמנות פלסטית ב-2014 וראש ועדת שיפוט פרס אוסקר הנדלר, שאצר את התערוכה **"סמוראי חיוור"** בספרייה העירונית בבאר שבע, כתב על מוטי דריאל:
באוקטובר 2020 יצא לאור ספר שירים של המשורר יוסי גמזו "עמק בלילה עמק בירושלים". ספר זה מאויר ב-20 מציוריו של דריאל.

### תערוכות יחיד
* "שמן ומים במחשב", גלריה דפנה עומר, 2.3.2014 (פדיון העבודות שנמכרו הועבר כתרומה לעמותת "באר שובע" שמחלקת ארוחות לנזקקים).
* "מכן הציור למסך המגע", בית האמנים באר שבע, 6.4.2015
* "ממגע הבד-למגה בייט", גלריה עמליה ארבל תל אביב 4.7.2015
* "סמוראי חיוור", גלריית הספרייה העירונית באר שבע 27.6.2016. אוצר: יורי כץ.

### תערוכות קבוצתיות
* "עולם הצלילים", גלריית הספרייה העירונית ב"ש, 14.4.2015
* תערוכת יום העצמאות, גלריה דפנה עומר, 18.5.2015
* "מדרום", גלריה דיאגילב ת"א, 29.5.2015
* "מרקם יחסים", גלריית באר שבע ב"ש, 15.6.2015
* "עונות", הגלריה על הצוק נתניה, 15.8.2015
* "כן תספור ותמנה", גלריית הספרייה העירונית ב"ש, 26.8.2015
* "מזוודות", גלריית המועצה נתניה, 21.10.2015
* "צבע ואור", גלריית הספרייה העירונית ב"ש, 17.2.2016
* "אמנים חדשים", גלריית המועצה נתניה, 6.4.2016
* "פריחה מאוחרת", גלריית בית אזמרגד פ"ת, 16.6.2016

מוטי דריאל חבר באגודת הציירים והפסלים בישראל ובאגודת אמני האמנות הפלסטית בנתניה.

## קישורים חיצוניים

* מוטי דריאל, אתר אישי
* ממגע הבד למגה בייט, עכבר העיר, 4 ביולי 2015.
*כתבה על מוטי דריאל הצייר

## הערות שוליים

קטגוריה:אמנים ישראלים
קטגוריה:פסלים ישראלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור ממכון ויצמן למדע
קטגוריה:עובדי הוועדה לאנרגיה אטומית
קטגוריה:כימאים ישראלים
קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:פעילים חברתיים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי רומניה
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:בוגרי העתודה האקדמית
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:חיילי צה"ל במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:מייסדי עמותות ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1940
שאנה מואקלר

**שאנה מואקלר** (באנגלית: **Shanna Moakler**; נולדה ב-28 במרץ 1975) היא שחקנית ודוגמנית אמריקאית.

## ביוגרפיה
מואקלר נולדה ברוד איילנד כצעירה מבין ארבעת ילדיו של רופא שיניים, ולה שני אחים ואחות. לאחר התיכון, היא הגיעה למיאמי כדי להמשיך בקריירת דוגמנות.

ב-1992 ייצגה את רוד איילנד בתחרות "מיס הנוער של ארצות הברית", ושם עלתה לחצי הגמר, ובנוסף זכתה במקום הראשון בתחרות יופי נוספת לבנות נוער. היא עברה להתגורר בניו יורק על מנת לפתח שם קריירת דוגמנות. ב-1995 נבחרה למיס ניו יורק, ובתחרות הארצית של מיס ארצות הברית נבחרה לסגנית ראשונה. לאחר שהזוכה, צ'לסי סמית, נבחרה למיס תבל, הוכתרה מואקלר למיס ארצות הברית.

היא הופיעה על שער המגזין "קוסמופוליטן", וב-2001 חתמה על חוזה עם המגזין "פלייבוי", ובדצמבר של אותה שנה הייתה נערת החודש של "פלייבוי" ובנוסף הובילה קמפיין של מותג וויסקי.

### משחק
כשחקנית היא הופיעה ב-1996 בסדרה "לויס וקלארק: הרפתקאותיו החדשות של סופרמן". ב-1997 שיחקה בסרט הקולנוע "פיתוי קטלני 3: פיתוי חדש" לצדה של ג'יימי פרסלי, ושיחקה בסרט של NBC לצד שאנון דוהארטי. ב-1998 שיחקה בפרק של סדרה המבוססת על הסרט "טיימקופ". ב-2004 שיחקה בסרט הקומדיה "מתראים עם אחרים" לצד לורן גרהאם. ב-2005 שיחקה תפקיד אורח בקומדיית המצבים "ג'ואי". ב-2006 התחרתה בעונה השלישית של "רוקדים עם כוכבים", והודחה שנייה.

### חיים אישיים
מואקלר הייתה נשואה מ-2004 ועד 2008 לטראוויס בארקר, ולזוג בן ובת. בנוסף יש לה בת נוספת ממערכת יחסים קודמת שניהלה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי רוד איילנד
קטגוריה:פרובידנס: אישים
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס נוער ארצות הברית
קטגוריה:זוכות מיס ניו יורק ארצות הברית
קטגוריה:מתחרי רוקדים עם כוכבים (ארצות הברית)
קטגוריה:מתחרי האח הגדול (ארצות הברית)
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1975
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1975
קטגוריה:נערות החודש של פלייבוי
קרטיס ג'רלס

**קרטיס לואיס ג'רלס ג'וניור** (באנגלית: **.Curtis Louis Jerrells Jr**; נולד ב-5 בפברואר 1987) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הרכז בקבוצת דינמו סאסארי.

## קריירה מקצוענית
ג'רלס נולד באוסטין טקסס, שבארצות הברית. בשנים 2005–2009 הוא שיחק בקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת ביילור. הוא השחקן הראשון שהוביל את הקבוצה במספר הנקודות ומספר האסיסטים בכל ארבע שנותיו בקבוצה. ג'רלס לא הצליח להיבחר בדראפט ה-NBA לאחר סיום לימודיו.

בחודש ספטמבר 2009 חתם ג'רלס בסן אנטוניו ספרס לסגל מחנה האימונים שלהם. בעקבות משחקו באימונים הוחתם בקבוצה של הספרס בליגת הפיתוח של ה-NBA, אוסטין טורוס. ג'רלס הוחתם על ידי סן אנטוניו ספרס ב-24 במרץ 2010, אך מיד חידש את החוזה באוסטין טורוס.

ג'רלס שיחק עבור הספרס שוב בליגת הקיץ של ה-NBA בשנת 2010. במהלך קדם העונה 2010-11 ג'רלס עניין את הג'נרל מנג'ר של ניו אורלינס הורנטס דל דמפס, שעבד בעבר כסקאוטר של הספרס. ב-18 באוקטובר 2010 הועבר ג'רלס בטרייד לניו אורלינס הורנטס תמורת בחירת סיבוב שני בדראפט. עם זאת, הוא שוחרר רק שבוע לאחר סוף מחנה האימונים של הקבוצה.

ב-27 בנובמבר 2010 עבר לאירופה וחתם על חוזה עד סוף עונת 2010-11 בקבוצה הסרבית פרטיזן בלגרד איתה זכה בליגה האדריאטית, באליפות הליגה הסרבית ונבחר ל-MVP של סדרת הגמר.

בחודש יוני 2011 הוא חתם על חוזה לשנתיים בפנרבחצ'ה אולקר.

בחודש מרץ 2012 הוא הושאל למועדון הספרדי מורסיה למשך שארית העונה. לאחר ששיחק רק במשך שבוע אחד עבור המועדון החדש (שני משחקים), הוא שבר את רגלו והחמיץ את העונה כולה. ב-29 באוגוסט 2012 הוא חתם חוזה לשנה אחת עם בשיקטאש.

בחודש מרץ 2013 חתם ג'רלס בקבוצת סו פולס סקייפורס מליגת הפיתוח ובהמשך עבר בטרייד למיין רד קלאוס תמורת הסנטר כריס אייר. בחודש אוגוסט 2013 הוחתם ג'רלס על ידי אולימפיה מילאנו מהליגה האיטלקית. זכור מהסדרה מול מכבי תל אביב בעונת האליפות השישית שלה, כמי שעשה את העבירה על טייריס רייס שנתנה יתרון לתל אביבים.

ב-7 ביולי 2014 חתם על חוזה לשנתיים במועדון הרוסי אוניקס קאזאן, שם שיחק עם קית' לנגפורד, שחקן מכבי תל אביב לשעבר, ששיתף פעולה איתו גם בארמאני מילאנו בעונת 2013–2014.

ב-25 בינואר 2016 הוא חתם במועדון הטורקי גלאטסראיי. איתה זכה באליפות היורקאפ, עם שחקן מכבי תל אביב לשעבר סטפן לאזמה.

ב-10 ביולי 2016 חתם ג'רלס על חוזה לשנתיים בהפועל ירושלים מישראל, איתה שיחק ביורוקאפ. לאחר שהוביל את ירושלים לחצי גמר היורוקאפ בעונת 2016/17, בה הפסידו האדומים לוולנסיה בסדרת הטוב מ-3 משחקים, נבחר ג'רלס לחמישיית העונה ביורוקאפ. את העונה סיימה הפועל ירושלים בזכייה באליפות המדינה, תוך שג'רלס הצטיין וקלע 21 נקודות, להן הוסיף 5 אסיסטים. ב-20 באוקטובר 2017 ג'רלס שוחרר מהפועל ירושלים, בעקבות ריב עם המאמן, וחתם כעבור שלושה שבועות באולימפיה מילאנו.

## סטטיסטיקות
### ביורוליג

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי טקסס
קטגוריה:אוסטין: אישים
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלני אוסטין טורוס
קטגוריה:כדורסלני פרטיזן בלגרד
קטגוריה:כדורסלני פנרבחצ'ה
קטגוריה:כדורסלני בשיקטש
קטגוריה:כדורסלני מורסיה
קטגוריה:כדורסלני אולימפיה מילאנו
קטגוריה:כדורסלני אוניקס קאזאן
קטגוריה:כדורסלני גלאטסראיי
קטגוריה:כדורסלני הפועל ירושלים
קטגוריה:כדורסלני דינמו סאסארי
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת ביילור
קטגוריה:כדורסלני מיין סלטיקס
קטגוריה:טקסס: כדורסלנים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1987
הכנסייה העירונית (ויטנברג)

שמאל|250px|ממוזער
**הכנסייה העירונית ב[[ויטנברג|וויטנברג]]** (בגרמנית: **Stadtkirche Wittenberg**) היא כנסייה לותרנית, בה הטיף מרטין לותר את תורתו ובה נערכה לראשונה תפילת מיסה בגרמנית במקום בלטינית. היא נחשבת לכן לכנסיית האם של הרפורמציה הפרוטסטנטית.

הכנסייה מוזכרת לראשונה ב-1185 כ"כנסיית העיר והקהילה על שם מריה הקדושה" (Stadt- und Pfarrkirche St. Marien). ב-1522  במסגרת האיקונוקלאזם הוסרו כל הפסלים והקישוטים של ימי הביניים פרט לפסל חזירת היהודים.

ב-1811 עוצבה הכנסייה בסגנון נאו גותי. מעל למזבח בכנסייה נמצא ציור הסעודה האחרונה של לוקאס קראנאך האב שבו מופיע לותר עם השליחים. בכנסייה גם נמצא קברו של לוקאס קראנאך הבן.

שני המגדלים של הכנסייה מתנשאים מעל כיכר העיר, באחד שעון ובשני פעמונים.

ב-1996 הוכרזה הכנסייה כאתר מורשת עולמית של ארגון אונסק"ו, חלק מהאתר אנדרטאות מרטין לותר באייסלבן ובוויטנברג.

## חזירת היהודים בוויטנברג

על הקיר הדרומי החיצוני של הכנסייה נמצא פסל של חזירת יהודים (Judensau) משנת 1305.

מעל הפסל כתוב **Rabini Schem HaMeforas** (רב, השם המפורש).

הפסל מתאר חזירה שמניקה יהודים המשתעשעים עם חזירון. רב יהודי מרים את זנבה ומתבונן באחוריה שם הוא אמור למצוא את השם המפורש של היהודים.

לותר קיווה שהיהודים ימרו את דתם ויצטרפו אליו לנצרות הפרוטסטנטית ובכך יזרזו את הביאה השנייה של ישו. לאחר שהיהודים סירבו לעשות זאת הוא הפך לאנטישמי קיצוני. בספרו **Vom Schem Hamphoras** משנת 1543 הוא השווה את היהודים לשטן וכתב על פסל חזירת היהודים בוויטנברג:


Judensau in Wittenberg.jpg|פסל חזירת היהודים על קיר הכנסייה העירונית (בצד ימין)
Wittenberg Stadtkirche (1).jpg|הקיר הדרומי של הכנסייה העירונית
Wittenberg Stadtkirche (3).jpg|הכנסייה העירונית. מעל המזבח-ציור הסעודה האחרונה של לוקאס קראנאך האב
Wittenberg Stadtkirche - Organ.jpg|האורגן בכנסייה העירונית


## קישורים חיצוניים

* 
* השם המפורש בגרמניה וחזירת היהודים, באתר עונג שבת

קטגוריה:גרמניה: כנסיות
קטגוריה:ויטנברג
קטגוריה:סקסוניה-אנהלט: מבני דת
הבחורה על הרכבת (סרט)

**הבחורה על הרכבת** (באנגלית: **The Girl on the Train**) הוא סרט קולנוע אמריקאי מ-2016 בבימויו של טייט טיילור. הסרט מבוסס על רב-המכר מאת פולה הוקינס  באותו השם. בסרט מככבים אמילי בלאנט, רבקה פרגוסון, היילי בנט, ג'סטין ת'רו, לוק אוונס ואדגר רמירס.

## תקציר העלילה
רייצ'ל היא גרושה טרייה שעדיין פגועה מאוד מהפרידה שעברה, היא סובלת מאלכוהוליזם ומפוטרת בשל כך מעבודתה. רייצ'ל נהיית אובססיבית לחיי בעלה לשעבר, שכעת מתגורר עם רעייתו החדשה, אנה, וילדתם המשותפת. היא מטרידה אותם בשיחות טלפון ובביקורים לא רצויים, בנוסף וללא ידיעתם, היא נוסעת מדי יום ברכבת למנהטן החולפת בסמוך לבית מגוריו. בבית סמוך מתגורר זוג צעיר, מייגן וסקוט ורייצ'ל מפנטזת על חייהם המושלמים. באחת הנסיעות היא עדה למעשה שמטלטל את עולמה.

## דמויות ושחקנים
*אמילי בלאנט - רייצ'ל ווטסון
*רבקה פרגוסון - אנה ווטסון
*היילי בנט - מייגן היפוול
*ג'סטין ת'רו - טום ווטסון
*לוק אוונס - סקוט היפוול
*אליסון ג'ני - חוקרת המשטרה ריילי
*אדגר רמירס - ד"ר קאמל עבדיק
*ליסה קודרו - מרתה, אשת הבוס לשעבר של טום
*לורה פריפון - קתי, השותפה לדירה של רייצ'ל

## הפקה
הזכויות לסרט קולנוע על בסיס ספרה של פולה הוקינס, נרכשו על ידי אולפני דרימוורקס ב-2014 ומרק פלאט מונה למפיק הסרט. הפקת הסרט היא שיתוף פעולה ראשון בין סרטי יוניברסל לחברת אמבלין פרטרנס שייסדו סטיבן ספילברג, ג'ף סקול, אניל אמבאני ודארן ת'רופ.

צילומי הסרט בוצעו מנובמבר 2015 עד ינואר 2016 במדינת ניו יורק וכללו בין השאר אתרים בעיר ניו יורק, וייט פליינס ואירווינגטון.

תקציב הסרט הוערך בכ-40 מיליון דולר.

## קישורים חיצוניים
* 

;**ביקורות**
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 2016
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי מתח אמריקאיים
קטגוריה:סרטי אולפני יוניברסל
קטגוריה:סרטי מסתורין אמריקאיים
קטגוריה:סרטים על אלכוהוליזם
קטגוריה:סרטי טייט טיילור
קטגוריה:סרטים המבוססים על רומנים בריטיים
קטגוריה:סרטים עם מוזיקה מאת דני אלפמן
עמודי מסינה

300px|ממוזער|שמאל|העמוד שעל חוף סיציליה
**עמודי מסינה** הם זוג עמודי מתח גבוה בגובה של 232 מטר, הניצבים על חוף הים התיכון משני צידיו של מצר מסינה שבין איטליה לסיציליה. בשנים 1955 עד 1994 נשאו העמודים קו מתח גבוה שהוליך חשמל מקלבריה לסיציליה. עד שנת 1978 היו אלו עמודי המתח הגבוה הגבוהים ביותר בעולם.

עמודי הפלדה, שהושלמו ב-1955, מתנשאים לגובה של 232 מטר, וניצבים על בסיסי בטון בגובה של 8 מטרים. לכל עמוד זרוע אופקית בגובה של 212 מטרים, שנשאה ארבעה כבלי חשמל (קו תלת-פאזי וכבל נוסף ליתירות). בנוסף קבועות בראש כל עמוד שתי זרועות בצורת V שנשאו שני כבלי חשמל נוספים. בשונה מבעמודים דומים, ניצבות פאות העמודים באלכסון לכיוון הכבלים שנישאו על ידיהם. בצד כל עמוד נבנתה תחנת מיתוג. העמודים ניצבים במרחק של 3,646 מטרים זה מזה.

עד 1971 נשאו העמודים כבלים שהוליכו חשמל במתח של 150 קילו-וולט. באותה שנה הועלה המתח ל-220 קילו-וולט והוספו לעמודים שני כבלים נוספים, באופן שכושר ההולכה של קו המתח הגבוה הגיע ל-300 מגה ואט. הכבלים נמתחו מעל מצר מסינה כאשר תחתית הקשת נמצאת בגובה של 70 מטרים מעל פני המים, על מנת לאפשר לכלי שיט גדולים לעבור תחתם.

בראשית שנות השמונים כבר לא היה די בכושר ההולכה של קו המתח הגבוה בין העמודים, ומסיבות טכניות ובטיחותיות לא ניתן היה להגדיל אותו. ב-1985 הונח על קרקעית מצר מסינה כבל חשמל תת-ימי בעל כושר הולכה של 1000 מגה ואט. ב-1993 הופסקה הולכת החשמל בכבלים שבין שני העמודים והכבלים הוסרו מהם בשנה שלאחר מכן.

לאחר הסרת הכבלים נותרו העמודים על עומדם, וניתן להם מעמד של מונומנטים היסטוריים. הם משמשים למדידות מטאורולוגיות, לאימוני חילוץ בגובה רב ולטלקומוניקציה. בשנת 2006 נפתח העמוד הסיציליאני בחוף מסינה למבקרים, וניתן לטפס בגרם של 1,250 מדרגות עד ראש העמוד.

## קישורים חיצוניים

* עמודי מסינה, באתר Structurae
* העמוד בקלבריה והעמוד בסיציליה, באתר Skyscraperpage

## ראו גם
* עמודי קדיס

## הערות שוליים

קטגוריה:איטליה: מבנים
קטגוריה:אספקת חשמל
קטגוריה:סיציליה: מבנים
קטגוריה:קלבריה
הארמייה הראשונה (האימפריה הרוסית)

**הארמייה הראשונה** (ברוסית: ****) של צבא האימפריה הרוסית, הייתה ארמייה רוסית שפעלה במלחמת העולם הראשונה.

## היסטוריה
הארמייה הוקמה עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה בשנת 1914, ולמפקדה מונה פאול פון רננקמפף. יחד עם הארמייה השנייה היא פלשה לפרוסיה המזרחית, ונחלה תבוסה קטנה בקרב שטלופנן. הארמייה הראשונה נחלה ניצחון על הגרמנים בקרב גומבינן, אולם אז הביסה הארמייה הגרמנית השמינית את הארמייה הרוסית השנייה בקרב טננברג, ולאחר מכן נפנתה לטפל בארמייה הראשונה. רננקמפף נחל תבוסה מכריעה בקרב הראשון על האגמים המזוריים, ונאלץ לסגת מפרוסיה המזרחית. מאוחר יותר ספגה הארמייה תבוסה בקרב לודז'. רננקמפף שהיה ממוצא גרמני הואשם בבגידה והוחלף באלכסנדר ליטבינוב. הארמייה המשיכה להילחם עד שפורקה ב-1918.

## מפקדים
* גנרל פאול פון רננקמפף (19 ביולי 1914 - 5 בדצמבר 1914)
* גנרל אלכסנדר ליטבינוב (5 בדצמבר 1914 - 2 באפריל 1917)
* לוטננט גנרל איליה אודישילידזה (12 באפריל 1917 - 24 באפריל 1917)
* לוטננט גנרל מיכאיל אלקסייביץ' סוקובנין (24 באפריל 1917 - 30 ביולי 1917)
* לוטננט גנרל גלב מיכאלוביץ' ואנובסקי (31 ביולי 1917 - 9 בספטמבר 1917)
* לוטננט גנרל ולדימיר ולדימירוביץ' פון נוטבק (9 בספטמבר 1917 - נובמבר 1917)

## ראו גם
* החזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה

1
קטגוריה:החזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה
הארמייה השנייה (האימפריה האוסטרו-הונגרית)

**הארמייה השנייה** של הצבא האוסטרו-הונגרי, הייתה ארמייה אוסטרו-הונגרית שפעלה במלחמת העולם הראשונה.

## היסטוריה
הארמייה השנייה הוקמה בפרוץ מלחמת העולם הראשונה, ולמפקדה מונה אדוארד פון בהם-ארמולי. הארמייה נשלחה לסרביה, אולם בעקבות הפלישה הרוסית לגליציה, הועברה לחזית המזרחית. הארמייה לחמה בקרב גליציה, אך הגיעה מאוחר מכדי לשנות את התוצאות. לאחר מכן השתתפה הארמייה בקרב על הוויסלה ובמתקפת הקרפטים. בקיץ 1915 השתתפה הארמייה במתקפת גורליצה-טרנוב, ביולי השתתפה בקרבות הנסיגה הגדולה, וב-22 ביוני 1915 כבשה את לבוב. לארמייה היה חלק נכבד בבלימת מתקפת ברוסילוב ביוני 1916, ומתקפת קרנסקי ביוני 1917. ב-3 באוגוסט של אותה השתתפה יחד עם כוחות גרמניים בכיבוש צ'רנוביץ. בפברואר 1918 השתתפה במבצע אגרוף במסגרתו פלשו כוחות גרמניים ואוסטרו-הונגריים לאוקראינה. הארמייה פורקה במאי של אותה שנה, ועל בסיסה הוקם כוח כיבוש שנקרא "ארמיית המזרח".

## ראו גם
* החזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה

2
קטגוריה:החזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה