open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ז'אנה נמצוב

**ז'אנה בוריסובנה נמצובה** (ברוסית: **Жа́нна Бори́совна Немцо́ва**; נולדה ב-26 במרץ 1984, גורקי) היא עיתונאית רוסייה ופעילה חברתית. זוכת אות האומץ הנשי הבינלאומי לשנת 2016.

## רקע אישי
נמצובה נולדה בגורקי, ברית המועצות (כיום ניז'ני נובגורוד, רוסיה) ב-26 במרץ 1984. היא בתם הבכורה של בוריס נמצוב, מדינאי רוסי, וראיסה אחמטובנה נמצובה, אשת עסקים. היא בוגרת המכון הממלכתי של מוסקבה ליחסים בינלאומיים.

## קריירה
נמצובה עבדה בתחנת הרדיו אקו מוסקבה, וניהלה את אתר האינטרנט של אביה. בהמשך היא עבדה כעיתונאית כלכלית בתחנת טלוויזיה RBK. לאחר שאביה נרצח בפברואר 2015, נמצובה דרשה שתיפתח חקירה בלתי תלויה של הרצח וביקרה בצורה גלויה את המשטר ברוסיה. במאמר בגרדיאן השוותה נמצובה בין המצב ברוסיה לזה שברואנדה. בלווייה של אביה היא אמרה: "אבי נרצח בגלל דעותיו, על שהעז להביע את עמדתו, על אי נכונותו להישאר אדיש". היא קיבלה איומים על חייה, ולמען ביטחונה, החליטה ביוני 2015 להגר לגרמניה. בעקבות הרשעתם של חמישה חשודים בהתנקשות באביה היא צוטטה "זו לא הייתה חקירה במלוא מובן המילה אלא חיקוי".

באוגוסט 2015, נמצובה החלה לעבוד ככתבת במחלקה הרוסית של תחנת השידור דויטשה ולה בבון.

נמצובה ייסדה את קרן בוריס נמצובה לחירות הפועלת בשיתוף פעולה עם קרן פרידריך נאומן הגרמנית לקידום דיאלוג רוסי-אירופאי ומאז 2015, מחלקת אותות לפעילים רוסים. קרן בוריס נמצובה אינה מורשית לפעול ברוסיה.

## פרסים
ב-4 באוגוסט 2015 נמצובה קיבלה את פרס הסולדריות לקידום דמוקרטיה וזכויות אדם בפולין בשווי של כ-1.1 מיליון דולר.

ב-2016 נמצובה קיבלה את אות האומץ הנשי הבינלאומי וכן את פרס The Press Emblem Campaign להגנה על העיתונאים והעיתונות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פעילות חברתיות
קטגוריה:עיתונאיות רוסיות
קטגוריה:זוכות אות האומץ הנשי הבין-לאומי
קטגוריה:רוסיות שנולדו ב-1984
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1984
מיצואוקה MC-1

ממוזער|210px|מיטסוקה MC-1
**מיצואוקה MC-1** (באנגלית: **Mitsuoka MC-1**) היא מכונית מיקרו, מיועדת לנהג בלבד, אשר יוצרה על ידי יצרנית המכוניות היפנית **"Mitsuoka Motor Co., Ltd"** בין השנים 1998–2007.

דגמי "מיצואוקה MC-1" יוצרו ב-2 תצורות מנוע שונות: מנוע בנזין ומנוע חשמלי.

## דגמי "מיצואוקה MC-1"
* MC-1 T - מנוע בנזין (מנוע מרכזי)
* MC-1 EV - רכב חשמלי מונע מצבר

## אבזור "מיצואוקה MC-1"
* 1 מושב
* רדיו
* מערכת ניווט GPS
* כרית אוויר

## ראו גם
* מכונית מיקרו
* מיטסוקה ויווט
* מיטסוקה הימיקו
* מיטסוקה לייק

## קישורים חיצוניים

* מיטסוקה MC-1 (4:10 דקות), יו-טיוב
* מיטסוקה MC-1 (3:45 דקות), יו-טיוב
* מיטסוקה MC-1 (3:15 דקות), יו-טיוב
* מיטסוקה MC-1 (goo-net.com/catalog/MITSUOKA/MC1)(יפנית)
* מיטסוקה MC-1 - תמונות (dubai.dubizzle.com/motors/motorcycles)

## הערות שוליים

קטגוריה:רכב חשמלי מונע מצבר
קטגוריה:מכוניות מיקרו
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1998
MC-1
קטגוריה:מכוניות מנוע מרכזי
פורמולה אי עונת 2017/2018

**עונת 2017/2018** היא העונה הרביעית של אליפות הפורמולה אי. במהלך העונה התקיימו 12 מרוצים הכוללים הוספת מרוץ שני בהונג קונג, מרוץ בצ'ילה ומרוץ בשווייץ. המרוצים במונקו, ארגנטינה וקנדה הוצאו מהסבב. העונה החלה ב-2 בדצמבר 2017 והסתיימה ב-15 ביולי 2018. ז'אן-אריק ורן, נהגה של קבוצת Techeetah זכה באליפות הנהגים. קבוצת אאודי ספורט שפלר זכתה באליפות היצרנים.

## קבוצות ונהגים

### שינויים בנהגים
* נלסון פיקה ג'וניור, הזוכה באליפות בעונת הבכורה שלה, עבר לקבוצת יגואר במקומו של אדם קרול. את מקומו של פיקה בקבוצת ניו תפס לוקה פיליפי שהצטרף לאליפות.
* קבוצת פורשה הודיעה על הפסקת ההשתתפות באליפות העולם במרוצי סיבולת בסיום עונת 2017. ניל יאני, שהתחרה עבור הקבוצה וזכה עימה באליפות בשנת 2016, הצטרף לקבוצת דרגון כמחליפו של לואי דובאל. נהג נוסף של הקבוצה שהצטרף לאליפות הוא אנדרה לוטרר, שזכה באליפות בשנת 2012 עם קבוצת אאודי. לוטרר הצטרף לקבוצת Techeetah כמחליפו של סטפן סרזין.
* אלכס לין, שלקח חלק בשני מרוצים בעונה הקודמת עבור קבוצת וירג'ין, הצטרף לקבוצה לעונה מלאה כמחליפו של חוסה מריה לופז.
* קאמוי קוביאשי, שהתחרה במשך 5 עונות בפורמולה 1, הצטרף לקבוצת אנדרטי והתחרה עבורה בצמד מרוצי פתיחה העונה בהונג קונג. קוביאשי הוחלף על ידי טום בלומקויסט הבריטי. בלומקויסט צבר רק 4 נקודות בשישה מרוצים הם שותף. חוסר היכולת לצבור נקודות הביא את קבוצת אנדרטי להחליפו בסטפן סרזין, שהצטרף לקבוצה החל מהמרוץ בברלין. 
* אדוארדו מורטורה, אלוף אירופה בפורמולה 3 בשנת 2010, הצטרף לקבוצת ונטורי. עקב התנגשות בין המרוץ בברלין למרוץ שהתקיים במסגרת אליפות גרמניה למכוניות תיור (DTMׂׂׂ) הוחלף מורטורה על ידי טום דילמן.

## שינויים בתקנות
* ההספק המרבי של המנועים במהלך המרוץ עלה ל-180 קילוואט במקום 170 קילוואט בעונה שעברה.
* החל מהעונה הנוכחית נקודת הבונוס לנהג הקובע את זמן ההקפה המהירה תנתן רק בתנאי שהנהג יסיים את המרוץ באחד מעשרת המקומות הראשונים.

## לוח המרוצים
[ממוזער|250px|דניאל אבט (מרכז הפודיום), לוקאס די-גרסי (משמאל) ו[ז'אן-אריק ורן על הפודיום באי-פרי גרמניה]]

במאי 2017 פורסמה תוכנית המרוצים הראשונית לעונה. מספר המרוצים המתוכנן לעונה גדל ל-14 מרוצים, לעומת 12 בעונה הקודמת. בתוכנית נכללו ארבעה מרוצים חדשים בסנטיאגו, סאו פאולו, רומא וציריך. ב-30 בנובמבר הוכרז כי המרוץ שתוכנן להתקיים בסאו פאולו ידחה לעונת 2018/2019 ובמקומו יתקיים מרוץ בפונטה דל אסטה, אורוגוואי שהיה חלק משתי העונות הראשונות של האליפות. ב-18 בדצמבר הודיע ראש עיריית מונטריאול על ביטול המרוצים שתוכננו להתקיים בעיר עקב עלות גבוהה. בעקבות כך צומצם מספר המרוצים בעונה ל-12.

## מרוצים
### שיטת הניקוד
הנקודות באליפות חולקו בהתאם לפירוט בטבלה הבאה

### אליפות הנהגים

### אליפות היצרנים

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תחרויות ספורט מוטורי ב-2017
קטגוריה:תחרויות ספורט מוטורי ב-2018
קטגוריה:עונות בפורמולה אי
נבחרת גביע דייוויס של הודו

**נבחרת גביע דייוויס של הודו** היא נבחרת טניס הגברים הלאומית של הודו שיחקה בעבר בבית העליון של גביע דייוויס.

הנבחרת הופיע לראשונה בשנת 1921. במהלך הנשים היא שיחקה 210 משחקים וניצחה ב-86.

## הישגים
* גמר - 1966, 1974, 1987 

## קישורים חיצוניים
* נבחרת הודו בטניס – דף הנבחרת מאתר גביע דייוויס

## הערות שוליים

הודו
טניס
קטגוריה:הודו: טניס
המעבדה (סרט)

**המעבדה** (באנגלית: **The Lab**) הוא סרט קולנוע תיעודי ישראלי משנת 2013 שביים יותם פלדמן והפיקה חברת ״גם סרטים״. בסרט מראיין יותם פלדמן מספר אנשי מפתח בתעשיית ייצוא הביטחון הישראלית בנושא המוסריות של מכירת כלי נשק ומוצרים הקשורים לביטחון בשוק הבינלאומי. זהו סרט בעל אמירה פוליטית והוא מתריס כנגד תעשיית הנשק בישראל.

## תקציר
בסרט, הבמאי יותם פלדמן, יחד עם הצלם פיליפ בלאיש (Philippe Bellaïche), מביאים נקודת מבט מתוך תעשיית ייצוא הנשק בישראל. הם מראיינים אנשי מפתח בתעשיית הנשק בישראל ובצה"ל וחוקרים את מעשי הסחר בנשק של חברות ישראליות למדינות רבות בעולם. במהלך הסרט, מתשאל פלדמן את אנשי המפתח הנ"ל לגבי רגשותיהם כלפי הרצח שנגרם עקב קניית הנשק מהם. רוב התשובות יצאו כנגד הגישה השלילית של השאלה או התחמקו ממנה. בנוסף, חלק חשוב בסרט הוא הדגשת רווח המדינה ממלחמות, ומניסיון הנשק המפותח בהן, בעזה בפרט. מראיונותיו של פלדמן עולה המסקנה כי קוני נשק רבים מעדיפים לרכוש מישראל משום שכלי הנשק המפותחים בה נבדקו בשטח. פלדמן מתייחס לעובדה שכלי הנשק נבדקו בשטח במלחמה בעזה ומתייחס למבצע "עופרת יצוקה" בהקשר זה.

## רקע
במאי הסרט, יותם פלדמן, הוא בנו של אביגדור פלדמן, פעילי משפטי וחברתי בנושא זכויות האדם. עוד מילדות, התעסק פלדמן בנושא זכויות האדם, ובהתאם לכך החל בבגרותו לכתוב ולנהל תחקירים עבור עיתון "הארץ". במהלך עבודתו על תחקיר בנושא הפליטים מאפריקה בשנת 2010, ניסה פלדמן לתעד את מלוא חוויתם, ובמסגרת כך גם העביר מספר ימים במעצר במצרים, בגין ניסיון הסתננות לשטח ישראל.

## פרסים
* סרט ביכורים הטוב ביותר - פסטיבל דוקאביב 2013
* פרס אדוארד סנודן בפסטיבל Signes de Nuit 2014

## התגובות לסרט
הסרט מדגיש השקפת עולם שמטילה בספק את ישירות מערכת הביטחון של ישראל ושל תעשיות הביטחון בישראל ככלל. הוא עושה זאת באמצעות שאלות טעונות והתמקדות בנזקים הנגרמים על ידי מדיניות הסחר בנשק הישראלית. כתוצאה מכך, התעוררו תגובות רבות המגנות את הסרט. מצד שני, יש שרואים את הסרט כ"חושף אמת" ומציג ידע, ועל כך משבחים אותו.

באפריל 2017 ביקשה שרת התרבות, מירי רגב, במכתב רשמי לעיריית ירושלים למנוע את הקרנת הסרט באירוע בסינמטק בעיר. בקשה זו נדחתה על ידי העירייה וזכתה לתגובות רבות מהציבור. רגב טענה כי הסרט חותר נגד "המדינה, ערכיה וסמליה" ומשמיץ קצינים ובכירים בצה"ל העוסקים במסחר נשק. לטענה זו השיב פלדמן כי הצגת אנשי צה"ל שסוחרים בנשק כ"סוכני מוות", בפי רגב, היא אמת אובייקטיבית. הוא הרחיב ואמר כי הוא מקווה שסוחרי הנשק האלו, ביחד עם רגב, יבואו על דינם.

בנוסף, בהקרנה של הסרט בפרייבורג, גרמניה, ב-2014 הטמינו קבוצת פעילים אנטי-גרמנים פצצת זמן מדומה באולם במחאה על הסרט שתואר על ידיהם כאנטישמי.

בריאיון למגזין "טיים-אאוט", פלדמן גם מציין כי מטרתו בסרט אינה לשפוט ולהעביר ביקורת, אלא לגרום לצופה לגבש בעצמו את דעתו על המצב..

לדבריו של פלדמן: 

## לקריאה נוספת
* כתבה באל-ג'זירה על סרט קצר של פלדמן בנושא מכירת מזל"טים
* כתבה באל-ג'זירה על סרט קצר של פלדמן בנושא צוק איתן

## קישורים חיצוניים

* 
* דף הפייסבוק של הסרט.

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 2013
קטגוריה:סרטים תיעודיים ישראליים
קטגוריה:מסחר בנשק
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2013
סילק ויי איירליינס

**סילקוואיי איירליינס** היא חברת תעופה אזרית בניהול המדינה. משרדה הראשי ובסיס הפעולה המרכזי שממנו היא פועלת ממוקמים שניהם בנמל התעופה הבינלאומי היידר אלייב בבאקו, אזרבייג'ן. החברה מספקת שירותי תובלות מטען לכל העולם.

## היסטוריה
החברה נוסדה בשנת 2001 והחלה את טיסותיה המסחריות ב-6 באוקטובר 2001. בתחילת 2015 חתמה החברה על חוזה רכישה לכ-3 מטוסי מטען מדגם בואינג 747-8. בחודש מאי 2015 הוכרז כי חברת התעופה תהיה לקוחת ההשקה של מטוס האנטונוב An-178 לאחר שביצעה הזמנה עבור 10 מטוסים. ב-2017, חתמה החברה על רכישה של 10 מטוסי נוסעים מדגם בואינג 737 מקס בעלות כוללת של מיליארד דולר.
[שמאל|ממוזער|אנטונוב An-12 של סילק ויי איירליינס ב[נמל התעופה לוקסמבורג-פינדל|נמל התעופה בלוקסמבורג בשנת 2004.]]
[שמאל|ממוזער|[איליושין Il-76|Ilyushin Il-76 של חברת התעופה סילק ויי איירליינס בנמל התעופה הבינלאומי דובאי בשנת 2010.]]
ממוזער|בואינג 747-8F של החברה בשנת 2016.

## צי המטוסים





## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות תעופה למטענים
מיטסוקה לייק

ממוזער|280px|מיטסוקה לייק
**מיטסוקה לייק** (באנגלית: **Mitsuoka Like**) היא מכונית סופרמיני, 5 דלתות, בתצורת מכונית חשמלית אשר יוצרה על ידי יצרנית המכוניות היפנית **"Mitsuoka Motor Co., Ltd"** בין השנים 2010–2012.

## מיטסוקה לייק
* דגם ה"מיסטוקה לייק" התבסס על דגם "Mitsubishi i-MiEV" של יצרנית הרכב היפני מיצובישי.

* הטענת הסוללה בדגם "מיטסוקה לייק"  בשיטת "הנעה ישירה" מסוללה נטענת מסוג סוללת ליתיום-יון.

* 5 מקומות ישיבה

## דגמי "מיטסוקה לייק"
* דגם בסיס (מודל "ZAA-HA3W")
* MITSUOKA LIKE G (מודל "ZAA-HA3WLDD")
* MITSUOKA LIKE M (מודל "ZAA-HA3WLDDB")

## ראו גם
* מיטסוקה MC-1
* מיטסוקה ויווט
* מיטסוקה הימיקו
* מיטסוקה רהי
* דגמי מכוניות יצרנית הרכב "מיטסוקה" (2:01 דקות), יו-טיוב

## קישורים חיצוניים

* מיטסוקה לייק (1:00), יו-טיוב

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות חשמליות
קטגוריה:מכוניות סופרמיני 
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2010
לייק
Fuck tha Police

**Fuck tha Police** (מאנגלית: **זין על המשטרה**) הוא שיר מחאה של להקת הגנגסטה ראפ N.W.A, המופיע באלבומה השני “Straight Outta Compton”. השיר דורג במקום ה-425 ברשימת 500 השירים הגדולים בכל הזמנים של מגזין רולינג סטון.

השיר, שיצא בשנת 1989, מוחה על אלימות משטרתית ואפיון גזעי, ומילותיו מעודדות אלימות כנגד המשטרה. האמרה המרכזית בשיר "Fuck the Police" נטבעה בלשון הדיבור האמריקאי ונפוצה גם היום.

כתגובה לשיר, שלחה סוכנות ה-FBI האמריקאית מכתב ללהקה, שבו נטען כי הוא מעודד אלימות כנגד המשטרה.

## רקע
"Fuck tha Police" נכתב כתגובה להתקלות של חברי הלהקה, ד"ר דרה ואיזי אי, עם המשטרה, לאחר שביצעו סדרת יריות מרובי פיינטבול תוך כדי נסיעה. במהלך המעצר, השוטרים השכיבו את שני חברי הלהקה על הכביש וכיוונו אליהם אקדחים. לאחר מכן, לפי דבריי דרה, "חשבנו שזה היה בולשיט. אז הלכנו לסטודיו ויצרנו את השיר".

## צנזורה
השיר לא נוגן באף תחנת רדיו בעולם, למעט תחנת הרדיו "טריפל ג'יי" האוסטרלית. השיר הופיע בתחנה לתקופה של כששה חודשים, לפני שצונזר גם משם – על ידי תאגיד השידור האוסטרלי. כתגובה, התחנה ניגנה שיר נוסף של N.W.A מאותו אלבום, Express Yourself (מאנגלית: הבע את עצמך) באופן רצוף במשך ה-24 השעות הבאות.

ב-2011, נעצר מוזיקאי מניו זילנד על ידי המשטרה לאחר שניגן את השיר במועדון, בטענה שהשיר עלול לעודד אלימות.

## קישורים חיצוניים

* השיר ברשימת 500 השירים הגדולים של מגזין Rolling Stones.
* גרסת כיסוי לשיר באתר All Music.
* כתבה על השיר בעיתון The Washington Post.
* כתבה על המקרה שהוביל לכתיבת השיר באתר Breaking News.
* כתבה על המוזיקאי הניו זילנדי שנעצר באתר News Hub.
* כתבה על המוזיקאי הניו זילנדי שנעצר באתר Nzherald.

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי ד"ר דרה
קטגוריה:יצירות שצונזרו
קטגוריה:שירי מחאה
קטגוריה:שירים נגד שנאת זרים וגזענות
קטגוריה:שירי היפ הופ אמריקאיים
קטגוריה:שירים על אלימות משטרתית
קטגוריה:שירים על שוטרים
קטגוריה:מחלוקות סביב טענות לתועבה במוזיקה
סעדיה: שורשים במולדת

**סעדיה: שורשים במולדת** הוא סרט קצר ישראלי עלילתי–תעמולתי באורך 18 דקות שנעשה בשנת 1951 על ידי הבמאי זאב רב-נוף וצולם על ידי הצלם חיים שרייבר. בסרט מתוארת ישראל בשנות ה-50: המעברות, החיילים, הגדנ"ע, העולים החדשים וההוויה הישראלית המתגבשת.

הסרט צולם בבסיס הגדנ"ע באר-אורה על ידי יחידת ההסרטה של הגדנ"ע. לימים אותר הסרט באוסף הסרטים העצום של ארכיון צה"ל על ידי הקולנוען יעקב גרוס. גרוס ערך ושחזר את הסרט, והקרין אותו מחדש בסינמטק תל אביב בשנת 2011. במקביל, ניסה לאתר את הנער סעדיה ופנה לתוכנית הרדיו של ירון אנוש, בתקווה לאתרו ולהביאו להקרנה בסינמטק וכך לסגור את המעגל. לאחר תחקיר הסתבר שהנער סעדיה הוא , שנהרג בקרב על ארמון הנציב במלחמת ששת הימים.

בראייה עכשווית מעלה הסרט שאלות רבות ורלוונטיות במדינת ישראל של ימינו בנושאים כמו: יחסי עולים וותיקים בראשית המדינה, יחסים בין אשכנזים למזרחים, ומה משמעות יצירת "היהודי החדש"?

## עלילה
הסרט נפתח בצילומים של אחת המעברות שקמו בארץ בשנות החמישים, ומלווים במוזיקת מארש ושירת ילדים. מיד לאחר מכן מתחיל הסרט לגולל את קורותיה של רותי (תהילה באומן), חיילת אשר לומדת מהן מטרותיה כמדריכה: "אורבת לנו סכנה של היווצרות שני עמים בארץ, של רמות חיים שניגודם משווע, של גלות מתחדשת המתרפקת על עולמה החרב, ואילו אנו מצווים על התבוללות מהירה. עלינו לערות בארץ את החדשים מקרוב באו בזמן קצר ביותר למען נוכל לעמוד בסכנות הקרובות, כאומה ולא כצירוף של עדות או שבטים".
מטרות אלה מהוות את הלך הרוח בישראל של אותה תקופה. השאיפה ליצירת יהודי חדש, ולהיפטר מהיהודי הגלותי והפרימיטיבי, הייתה בראש מעייניה של התנועה הציונית בארץ, ואחת הדרכים הייתה שליחת ילדי עולים לבסיסי גדנ"ע לחינוך מחדש על ידי מדריכים חיילים. הסרט ממשיך באותו קו, ורותי המדריכה החיילת, מתוארת כ"בת האור", היורדת אל המעברה, אל "בני החושך". בין אותם "בני חושך" הוא הילד סעדיה, גיבור הסרט, שבעזרת רותי משלים תהליך של חינוך מחדש: סעדיה לומד לקרוא, לכתוב, לאכול בסכין ומזלג ולהפסיק לעשן.

## תגובות לסרט
בכתבה ששודרה בערוץ 2 בשנת 2011, ובה השתתפו בנותיה של תהילה באומן (החיילת רותי), אלי רפיד, שהשתתף בסרט בעצמו כאחד מהילדים בגדנ"ע, ורות רפפורט (זקהיים), שקריינה את הסרט יחד עם בעלה. בכתבה ניתן לראות את התגובות השונות לסרט: בנותיה של באומן, שרואות את הסרט דרך עיניו של הדור הצעיר, מעבירות עליו ועל ההתנהלות הממסדית של המדינה באותה תקופה, ביקורת הדומה לביקורת המובעת בסרט "סאלח, פה זה ארץ ישראל" (2017) – גזענות ואפליה ממסדית שיצקו את היסודות לפערים העדתיים והמעמדיים בישראל של היום. לעומתם, רפיד ורפפורט, בני הדור הישן, פחות מתרגשים. רפיד מסביר: "אתם דור אחר. אתם רואים את זה בעיניים אחרות. חבר'ה, אתם נולדתם לתוך מדינה על מגש של כסף. אנחנו באנו למדינה של כלום". בעיניהם, כמו שמתאר מפַקדה של רותי בתחילת הסרט, זו הייתה הדרך ההגיונית והלגיטימית אז, שאפשרה למדינת ישראל לקום ולהתגבש בזמן מועט כל כך.

## משתתפי הסרט
#### שחקנים
* סעדיה- 
* רותי- תהילה באומן
* ילד בגדנ״ע- אליעזר לונגו

#### צוות ההפקה
* קריינות: עזריה רפפורט ורות זקהיים
* תסריט: זאב רב-נוף ואירנה קרבצ'ינסקה
* צילום: שמואל אלכסנדר, חיים שרייבר וניסים לאון
* עריכה: נלי בוגור
* מוזיקה: אדמונד הלפרן ונתן גרוס
* בימוי: זאב רב-נוף
* עוזרת במאי: אירנה קרבצ'ינסקה

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* ציון נאנוס, , כתבה בערוץ 2, 9 באוגוסט 2011
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים ישראליים קצרים
קטגוריה:סרטים בעברית
קטגוריה:סרטי 1951
קטגוריה:סרטים תיעודיים ישראליים
קטגוריה:סרטי תעמולה
קטגוריה:ישראל: תעמולה
קטגוריה:ישראל: חברה
לנינגראדץ גטצ'ינה

200px|ממוזער|סמל המועדון בשנים 2015-2018.
ממוזער|לוגו בשנים 2018-2019
**לנינגראדץ גאטצ'ינה** (ברוסית: **СШ Лениниградец Гатчина**) הוא מועדון כדורגל רוסי מהעיר גטצ'ינה שבמחוז לנינגרד. 

הקבוצה התמודדה בליגה הרוסית השלישית, אך בשנים 1992–1997 שיחקה בליגה המקצוענית והישג השיא שלה הוא מקום 7 באזור 4 של הליגה הרוסית השנייה בעונת 1992. הקבוצה פורקה ב-1997 והוקמה מחדש ב-2015.

בשנת 2019 החל בשיתוף פעולה הדוק עם מועדון הכדורגל לנינגראדץ ושינה את שמו ל"בית הספר לספורט לנינגראדץ גטצ'ינה".

## שמות הקבוצה
* 1991: סטרויטל (Строитель)
* 1992: אפקס (Апекс)
* 1993–1997, 2015–2019: גטצ'ינה (ФК Гатчина)
* משנת 2019: לנינגראדץ גטצ'ינה (СШ Ленинградец)

## היסטוריה
הקבוצה הוקמה לראשונה בשנת 1991 תחת השם "סטרויטל", אך כעבור שנה הפכה ל"אפקס" ומשנת 1993 נקראת בשם מועדון הכדורגל גטצ'ינה. במשך 5 עונות רצופות הקבוצה התמודדה בגביע הרוסי בכדורגל, אך הישג שלה היה דווקא בליגה המקצוענית, לאחר שסיימה במקום השביעי באזור בליגה הרוסית השנייה. מאמן הקבוצה במרבית שנות ה-90 היה ניקולאי גוסודארנקוב. 

בעונת 1997 הקבוצה פורקה בשל קשיים כלכליים, אך הוקמה מחדש בשנת 2015, על בסיס בית הספר לכדורגל ומתמודדת מאז באליפות המחוז. בעונת 2018 התמודדה בליגה הרוסית השלישית, אך סיימה במקום האחרון בבית עם מאזן עגום של 2 ניצחונות, שוויון אחד ו-17 הפסדים.

בשנת 2019 הפכה לקבוצת מילואים של לנינגראדץ.

## הישגים לפי עונה

## אצטדיון הקבוצה
אצטדיון הקבוצה מאז עונת 2018 הוא אצטדיון בלטייסקי. אצטדיון אחר, אצטדיון ספרטק המכיל 7,220 מושבים, נמצא בשיפוצים ועם השלמת השיפוצים בשנת 2021 יכיל עד 15,000 מושבים.

הקבוצה מתאמנת במתחם מאריינבורג (ФОК «Мариенбург») בעיר גטצ'ינה הכולל אולם ספורט, בריכת שחיה, מגרש כדורגל, מגרש טניס שולחן וסאונה.

## קישורים חיצוניים
* 

*  *[הפרופיל הישן]*

## הערות שוליים

קטגוריה:קבוצות כדורגל רוסיות
כדורגל
קטגוריה:לנינגראדץ (כדורגל)
קטגוריה:מחוז לנינגרד: מועדוני כדורגל
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1991
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-2015
מיטסוקה רהי

**מיטסוקה רהי** (באנגלית: **Mitsuoka Ray**) היא מכונית סופר-מיני, אשר יוצרה על ידי יצרנית המכוניות היפנית **"Mitsuoka Motor Co., Ltd"** בין השנים 1996–2002.

מחירו של "מיטסוקה רהי" בהשקה עמד על 911,000–1,359,750 ין יפני, בהתאם לדגם.

## דגמי "מיטסוקה רהי"
* מיטסוקה רהי - דגם בסיס
* MITSUOKA RAY DELUXE

## תצורות "מיטסוקה רהי"
* 3 דלתות האצ'בק
* 5 דלתות (משנת 2002)

## דורות "מיטסוקה רהי
* דור ראשון
* דור שני

## תמונות

קובץ:The frontview of Mitsuoka Ray I 660.JPG |מיטסוקה רהי - דור ראשון
קובץ:1st generation Mitsuoka Ray rear.jpg |מיטסוקה רהי, 3 דלתות - דור ראשון
קובץ:The rearview of Mitsuoka Ray I 660.JPG |מיטסוקה רהי, 3 דלתות - דור ראשון
קובץ:The frontview of Mitsuoka Ray II 660 base-grade.JPG |מיטסוקה רהי - דור שני
קובץ:The rearview of Mitsuoka Ray II 660 base-grade.JPG |מיטסוקה רהי, 5 דלתות - דור שני


## ראו גם
* מיטסוקה MC-1
* מיטסוקה ויווט
* מיטסוקה הימיקו
* דגמי מכוניות יצרנית הרכב "מיטסוקה" (2:01 דקות), יו-טיוב

## לקריאה נוספת
* מיטסוקה רהי - תמונות כולל תמונת פנים הרכב (netcarshow.com/mitsuoka/1997-ray)

## קישורים חיצוניים

* מיטסוקה רהי (0:30), יו-טיוב

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות סופרמיני 
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1996
רהי
ניקול בראון סימפסון

**ניקול בראון סימפסון** (באנגלית: **Nicole Brown Simpson**; 19 במאי 1959 – 12 ביוני 1994) הייתה אשתו לשעבר של או. ג'יי. סימפסון, שהיה אתלט ושחקן. לזוג שני ילדים. היא נמצאה מתה בביתה שבברנטווד לוס אנג'לס, בתאריך 13 ביוני 1994. יחד איתה נמצא רון גולדמן שהיה מלצר בן 25. גרושה נחשד ברצח, אבל זוכה, אבל לאחר מכן נמצא אחראי למותם בתביעה אזרחית.

## ראשית חייה
ניקול בראון נולדה ב-19 במאי 1959 בפרנקפורט שבגרמניה לאמא גרמנייה ואבא אמריקאי. היא גדלה בקליפורניה שבארצות הברית.

## מערכת היחסים עם או. ג'יי. סימפסון
בראון וסימפסון נפגשו ב-1977 בגיל 18, כאשר היא עבדה כמלצרית במועדון פרטי בבברלי הילס. אף על פי שבתקופה זו סימפסון היה נשוי לאשתו הראשונה, הם החלו לנהל מערכת יחסים. סימפסון ואשתו הראשונה התגרשו ב-1979.

חמש שנים לאחר פרישתו של סימפסון מקריירת הפוטבול שלו, התחתנו סימפסון ובראון ב-2 בפברואר 1985. הנישואים נמשכו שבע שנים ובמהלכם נולדו להם שני ילדים, סידני וג'סטין. בראון האשימה את סימפסון בהתעללות. ב-1989, לאחר שהזעיקה משטרה לביתה שעקבות תקיפה, טענה בפני המשטרה שסימפסון מתכוון להרוג אותה 'He's going to kill me'. ב-25 בפברואר 1992 בראון הגישה בקשה לגירושים. החל משנת 1993, ניסו הזוג לגשר על הבעיות ביניהם אבל ללא הצלחה.

## מוות
בראון חייה בברנטווד לוס אנג'לס עם שני ילדיה. ב-13 ביוני 1994 בשעות בוקר המוקדמות נמצאה גופתה של בראון, אז בת 35, יחד עם רון גולדמן. היא נמצאה שוכבת בתנוחה עוברית בשלולית של דם. נתיחה שלאחר המוות קבעה שהיא נדקרה שבע פעמים בצוואר ובראש ונמצא חתך באורך 14 סנטימטר על צווארה. החתך על צווארה היה עמוק עד כדי כך שראשה כמעט נערף והיו פצעי הגנה על ידיה. בעלה לשעבר של בראון, או. ג'יי. סימפסון, נעצר והואשם ברציחות. לאחר משפט נרחב ושנוי במחלוקת, שהיה מסוקר בתקשורת בצורה נרחבת, זוכה סימפסון מרצח בראון וגולדמן. לאחר מכן נמצא חייב במשפט אזרחי בתביעה של משפחותיהם של הקורבנות.

## לאחר מותה
בראון קבורה בלייק פורסט, קליפורניה.

ב-1994 הוקמה 'קרן ניקול סימפסון' לזכרה ולאחר מכן שונה שמה של הקרן ל'קרן הצדקה של ניקול בראון'. אך בשנת 1999, בשל ירידה בתרומות והנהלה מפוקפקת, פחתו הענקותיה של הקרן. ב-1995, קריס ג'נר קראה לביתה קנדל ניקול ג'נר לזכרה של בראון. ב-1996, חזקה על ילדיהם של בראון וסימפסון ניתנה לסימפסון, הוריה של בראון המשיכו להיאבק בהחלטה ללא הצלחה. הבית בו נרצחו בראון וגולדמן נשאר ריק במשך שנתיים לאחר מותם עד שהבעלים הבאים שיפץ אותו ושינה את כתובתו. לאחר מותה הוציא סימפסון ספר שנקרא "אם עשיתי את זה" (If I Did it) העוסק במותה ובמה היה עושה אילו היה מבצע את הרצח.

## בתרבות הפופולרית
להקת ה RNB H-TOWN, הקדישה את אלבומה Ladies Edition, Woman's World, לבראון על מנת לעזור לקורבנות של אלימות במשפחה.

עונתה הראשונה של סדרת הטלוויזיה סיפור פשע אמריקאי עוסקת במשפטו של סימפסון בעקבות מותם של בראון וגולדמן.

## קישורים חיצוניים
* 
* מאמר על המשפט האזרחי נגד סימפסון באתר BUSTLE
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קורבנות רצח בקליפורניה
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1959
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1959
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1994
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1994
בטא במשולש דרומי

**β במשולש דרומי**, נקרא גם **גליזה 601**, הוא הכוכב השני בבהירותו בקבוצת הכוכבים משולש דרומי עם בהירות נראית מדרגה 2.85, שנמצא במרחק של כ-40 שנות אור ממערכת השמש. הוא מהווה את הקודקוד הצפוני באסטריזם בעל צורת המשולש שעל שמו נקראת הקבוצה.

## מאפיינים
β במשולש דרומי הוא כוכב הסדרה הראשית לבן-צהבהב מסוג ספקטרלי F1 V (בעבר סווג כענק לבן-צהבהב מסוג ספקטרלי F2 III, אך הרדיוס ועוצמת ההארה שלו אינם תואמים לסיווג זה), מסתו מוערכת בכ-1.7 מסות שמש, רדיוסו כ-2 רדיוסי שמש, טמפרטורת פניו היא כ-7,100 קלווין והוא קורן בעוצמה גדולה פי 10 מעוצמת ההארה של השמש. הכוכב נע ביחס למערכת השמש במהירות של כ-24 קילומטר בשנייה בכיוון כמעט ניצב לקו הראייה אליו, כך שכמעט אין לו מהירות רדיאלית בעוד שתנועתו העצמית גדולה יחסית ועומדת על כ-0.4 שניית קשת בשנה. בשל קרבתו למערכת השמש הכוכב נכלל בקטלוג גליזה לכוכבים קרובים.

במרחק זוויתי של כמעט 3 דקות קשת מ-β במשולש דרומי נמצא כוכב עמום עם בהירות מדרגה 13.2 שמסומן כ**לויטן 153-157** או כ**גליזה 601B** ולפעמים גם כ-β במשולש דרומי B. ככל הנראה הכוכב אינו קשור כבידתית ל-β במשולש דרומי ורק במקרה נמצא על אותו קו ראייה.

## קישורים חיצוניים
* β במשולש דרומי באתר של ג'ים קלר
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כוכבי הסדרה הראשית מסוג F
קטגוריה:קבוצת הכוכבים משולש דרומי
מיטסוקה Le-Seyde

**מיטסוקה Le-Seyde** (באנגלית: **Mitsuoka Le-Seyde**) היא מכונית ספורט, 2 דלתות, בסגנון רטרו, אשר יוצרה על ידי יצרנית המכוניות היפנית **"Mitsuoka Motor Co., Ltd"** בין השנים 1990–2000.

משנת 2000–2004 יצרה חברת "Mitsuoka Motor Co., Ltd" דגם מחודש אשר היה קרוי "New Le-Seyde".

## דגמי "מיטסוקה Le-Seyde"
* 2 דלתות - קופה
* 2 דלתות - קבריולה

## ראו גם
* מיטסוקה הימיקו
* מיטסוקה ויווט
* מיטסוקה Galue

## לקריאה נוספת
* מיטסוקה Le-Seyde - תמונות (montumotors.com/vehicles/189/1992-mitsuoka-le-seyde )

## קישורים חיצוניים

* "מיטסוקה Le-Seyde" (0:06), יו-טיוב
* "מיטסוקה Le-Seyde" (4:41 דקות), יו-טיוב
* "מיטסוקה Le-Seyde" (2:12 דקות), יו-טיוב

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות קבריולה
קטגוריה:מכוניות ספורט
קטגוריה:מכוניות רטרו
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1990
Le-Seyde
ניסן לימור

**ניסן לימור** (28 בדצמבר 1944 - 17 בנובמבר 2017) היה חוקר המגזר השלישי והשכלה גבוהה בישראל, שימש מנכ”ל בית הנשיא, מנכ”ל המועצה להשכלה גבוהה והוועדה לתכנון ולתקצוב

## ביוגרפיה
ניסן לימור נולד ב-1944. בזמן שירותו הצבאי שהה בארצות הברית והיה במחזור הראשון מבין אלה שהביאו את טילי ההוק לישראל.

לימור השלים תואר ראשון במדע המדינה ויחסים בינלאומיים ותואר שני במנהל עסקים עם התמחות במימון, שניהם באוניברסיטה העברית. השלים תואר שלישי במדעי המדינה באוניברסיטת בר-אילן.

היה מנכ”ל בית הנשיא, מנכ”ל המועצה להשכלה גבוהה והוועדה לתכנון ולתקצוב, מנהל פרויקט לפיתוח התעשייה/הכשרה מקצועית של הבנק העולמי בישראל, יועץ לנשיא המדינה ולשר הכלכלה.

הניח אישה, ד"ר אריאלה לימור ובת מנישואים קודמים. מבין אחיו, שלושה עוסקים בתחום התקשורת, יחיאל לימור, רפי מן ואיזי מן.

## פעילות ציבורית
כיהן חבר בוועדות שעסקו בנושאי המגזר השלישי בישראל, ביניהן: 
* ועדת גל-נור שעסקה בבדיקת תפקידי המגזר השלישי בישראל והמדיניות הננקטת כלפיו;
* ועדת גידרון שבחנה את תפקידי המגזר השלישי ותִפקודו במלחמת לבנון השנייה (2007); 
* צוות למיגור הגזענות נגד יוצאי אתיופיה;
* הקים ועמד בראש המכון לאחריות חברתית במרכז ללימודים אקדמיים;
* יו"ר פורום ון ליר למגזר השלישי;
* יו"ר אנפיטק טכנולוגיות למגזר השלישי;
* יו"ר ועדת הסטנדרטים של ארגוני המגזר השלישי;
* היה בצוות החשיבה וההקמה של המוזיאון היהודי בוורשה

## באקדמיה
לימור היה חוקר בכיר במכון למשפט ולפילנתרופיה בפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב ועמית מחקר בכיר במכון ון ליר.

לימד בתוכניות לניהול מלכ"רים באוניברסיטה העברית בירושלים, מרכז ללימודים אקדמיים, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב ואוניברסיטת בר-אילן. 

לימור כתב חמישה ספרים בנושאי המגזר השלישי בישראל ופרסם עשרות מאמרים ודוחות על המגזר השלישי ונושאי השכלה גבוהה בישראל.

## קישורים חיצוניים

* ניסן לימור, יחסה הרגולטיבי של הממשלה כלפי המגזר האזרחי: פטרנליזם או שותפות לדרך?, הרצאה במכון ון ליר, 19/03/17
* 

קטגוריה:מנכ"לי בית הנשיא
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: משפטים
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: עבודה סוציאלית
קטגוריה:סגל המרכז ללימודים אקדמיים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1944
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2017
נבחרת גביע דייוויס של צ'ילה

**נבחרת גביע דייוויס של צ'ילה** היא נבחרת טניס הגברים הלאומית של צ'ילה שיחקה בעבר בבית העליון של גביע דייוויס.

הנבחרת הופיע לראשונה בשנת 1928. במהלך התקופה היא שיחקה 171 משחקים וניצחה ב-90.

## הישגים
* גמר - 1976 

## קישורים חיצוניים
* נבחרת צ'ילה בטניס – דף הנבחרת מאתר גביע דייוויס

## הערות שוליים

צ'ילה
טניס
קטגוריה:צ'ילה: טניס
אנדרה בראואר

**אנדרה קית' בראואר** (באנגלית: **Andre Keith Braugher**; 1 ביולי 1962 – 11 בדצמבר 2023) היה שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי. תפקידיו הידועים ביותר היו כבלש פרנק פמבלטון בסדרה "רצח מאדום לשחור", עליו זכה בפרס אמי, כקפטן ריימונד הולט בסדרה הקומית "ברוקלין תשע-תשע", וכעורך הדין הממולח והדתי רישארד ליין בסדרה 'הטובות לקרב'.

בקולנוע הופיע בראואר בעיקר בתפקידי משנה, בין היתר בסרטים "פחד ראשוני" (1996), "עיר המלאכים" (1998), "פוסידון" (2006), "הערפל" (2007) ו"ארבעת המופלאים: עלייתו של הגולש הכסוף" (2007).

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
אנדרה, הצעיר מבין ארבעה ילדים, נולד ב-1 ביולי 1962 בשיקגו שבאילינוי, לסאלי ולפלויד בראואר. הוא סיים לימודי תיאטרון באוניברסיטת סטנפורד ב-1984 ולאחר מכן למד בבית הספר ג'וליארד אותו סיים עם תואר שני באמנויות ב-1988.

### קריירה
תפקידו הקולנועי הראשון של בראואר היה בסרט התקופתי "גלורי" מ-1989, בו שיחק את תומאס סרלס - אדם שחור חופשי ומשכיל המצטרף לגדוד השחור הראשון בצבא האיחוד בזמן מלחמת האזרחים האמריקנית.

לאחר הופעה כעוזרו הצעיר של קוז'אק (טלי סוואלס) בעונה האחרונה של סדרת הטלוויזיה בשם זה, המשיך בראואר לסדרה "רצח מאדום לשחור" בה גילם את הבלש פרנק פמבלטון, חם המזג והעקשן, לצד קייל סקור שגילם את שותפו, הבלש הצעיר והנאיבי טים בייליס. פמבלטון היה תפקיד הפריצה של בראואר, הוא זכה בפרס איגוד מבקרי טלוויזיה ב-1997 וב-1998 והיה מועמד לפרס אמי לשחקן ראשי בסדרת דרמה בשנים 1996 ו-1998, בה אף זכה בפרס.

בשנת 2002 החל לשחק בסדרת הפשע "פריצה" בתפקיד הבלש מרסלוס וושינגטון, לצידו של דייוויד מורס. ב-2004 שב לשחק בעונתה השנייה של הסדרה.

בראואר הופיע בסדרת הטלוויזיה "האוס" בתפקיד הפסיכיאטר ד"ר נולן העוזר להאוס להיגמל מהתמכרותו לוויקודין. בשנים 2009–2011 שיחק בראואר בסדרה של רשת TNT "גברים בגיל הזה" למשך 2 עונות. בתפקיד זה היה מועמד פעמיים לפרס אמי לשחקן משנה מצטיין בסדרת דרמה. בראואר גם דיבב את הנבל דארקסייד בסרט האנימציה "סופרמן/באטמן: אפוקליפסה".

בראואר הופיע מספר פעמים בתפקיד הסנגור ביארד אליס בסדרה "חוק וסדר: מדור מיוחד".

ב-2017 בראואר הופיע בתפקיד אורח חוזר בעונה הרביעית של הסדרה "בוג'ק הורסמן" כמושל קליפורניה וודצ’אק קודצ'אק ברקוביץ'.

משנת 2013–2021 שיחק בראואר בתפקיד מפקד המחלקה ריימונד הולט בסדרה הקומית "ברוקלין תשע-תשע", תפקיד עליו היה מועמד שלוש פעמים לפרס אמי לשחקן משנה מצטיין בסדרה קומית.

ב-2022 הצטרף כדמות ראשית בשם רישארד ליין, לעונה 6 בסדרה 'הטובות לקרב': רישארד, נוצרי-חדש בעל גינונים דתיים ומשפחה מרובת ילדים, מצטרף לחברת רדיק במטרה לעמוד בראשה ולהפוך אותה לחברת עורכי הדין השחורה הגדולה ביותר בעולם.

### חיים אישיים
בראואר נישא ב-1991 לשחקנית אמי ברבסון, ששיחקה מאוחר יותר את מרי, אשתו של פרנק פמבלטון. לזוג שלושה בנים והמשפחה משתייכת לזרם האוניברסליזם האוניטריאני.

בראואר נפטר ב-11 בדצמבר 2023 לאחר מאבק בסרטן הריאה.

## פילמוגרפיה חלקית
* גלורי – 1989
* פחד ראשוני – 1996
* פוסידון – 2006
* ארבעת המופלאים: עלייתו של הגולש הכסוף – 2007
* הערפל – 2007
* סולט – 2010
* ברוקלין תשע תשע - 2021-2013
* ספיריט: לחופש נולד – 2021
* מילה שלה - 2022

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:בוגרי בית הספר ג'וליארד
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: שחקן ראשי בדרמה
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: שחקן ראשי במיני-סדרה או בסרט
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו מסרטן הריאה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1962
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2023
מיטסוקה נואוארה

**מיטסוקה נואוארה **(באנגלית: **Mitsuoka Nouera**) היא מכונית סלון, הנעה 4x2 והנעה כפולה 4x4, בסגנון רטרו, אשר יוצרה על ידי יצרנית המכוניות היפנית **"Mitsuoka Motor Co., Ltd"** בין השנים 2004–2012.

## מיטסוקה נואוארה
צורתה החיצונית של  ה"מיטסוקה נואוארה" התבססה על דגם "Jaguar XK 150 Sport" של יצרנית המכוניות יגואר הבריטית, (בעיקר חזית הרכב).

טכנולוגית דגם "מיטסוקה נואוארה" התבססה על טכנולוגיית הונדה אקורד "Honda Accord" של חברת הונדה.

בייצור הדור השני, נפח המנוע הוקטן על ידי היצרן "Mitsuoka Motor Co., Ltd", משמעותית מ-2000-2400 סמ"ק ל-1,500-1,800 סמ"ק.

## דורות "מיטסוקה נואוארה"

### דור ראשון (2004-2008)
* סדאן - 4 דלתות
* הנעה 4x2
* הנעה כפולה 4x4

### דור שני (2008-2012)
* סדאן - 4 דלתות
* סטיישן - 5 דלתות
* הנעה 4x2
* הנעה כפולה 4x4

## דגמי "מיטסוקה נואוארה"
* Nouera 20ST
* Nouera 20LX
* Nouera 24LX
* Nouera 24ST

## תמונות

קובץ:Mitsuoka NOUERA 20ST (CL7) front.JPG | מיטסוקה נואוארה - דור ראשון
קובץ:Mitsuoka vehicles.JPG |  מיטסוקה נואוארה - דור ראשון (רביעית משמאל)
קובץ:The frontview of Mitsuoka NOUERA 6-02 Wagon.JPG |  מיטסוקה נואוארה, סטיישן - דור שני
קובץ:The rearview of Mitsuoka NOUERA 6-02 Wagon.JPG |  מיטסוקה נואוארה,  סטיישן - דור שני
קובץ:Jaguar XK 150 Sports.jpg | דגם "Jaguar XK 150 Sport" עליו התבסס דגם "מיטסוקה נואוארה"


## ראו גם
* מיטסוקה הימיקו
* מיטסוקה ויווט
* מיטסוקה ריוג'ה
* מיטסוקה Galue

## לקריאה נוספת
* מיטסוקה נואוארה - תמונות (sgcarmart)

## קישורים חיצוניים

* מיטסוקה נואוארה, שנת 2008 (1:01), יו-טיוב

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות סלון
קטגוריה:מכוניות סטיישן
קטגוריה:רכבי שטח ופנאי גדולים
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2004
קטגוריה:מכוניות רטרו
נואוארה
היינריך קרייפה

גנרל **היינריך קרייפה** (בגרמנית: **Heinrich Kreipe**)  (5 ביוני 1895 – 14 ביוני 1976), היה מפקד בכיר בורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה, ונחטף על ידי סוכני SOE בריטיים ופרטיזנים יווניים בעת שירותו בכרתים.

## ביוגרפיה
### קריירה מוקדמת
קרייפה נולד ב-5 ביוני 1895 בנידרשפייר, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1914 עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה התגייס קרייפה לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט המילואים ה-237, עמו לחם בקרבות השונים, ובכלל זה בקרב ורדן. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף קרייפה לפרייקור, ולאחר מכן לוורמאכט, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באוקטובר 1938 הועלה קרייפה לדרגת אוברסט לויטננט, וב-26 באוגוסט 1939 מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-909.

### מלחמת העולם השנייה
במהלך המערכה על צרפת לחם קרייפה עם הרגימנט שבפיקודו כחלק מהדיוויזיה ה-58, ולאחר מכן לחם עמו במהלך מבצע ברברוסה והשתתף עמו בקרב על לנינגרד. ב-13 באוקטובר 1941 קיבל קרייפה על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, ובמאי 1942 חזר לגרמניה, שם מילא תפקידי הדרכה. ב-3 ביוני 1943 מונה קרייפה למפקד הדיוויזיה ה-79, עליה פיקד עד ה-24 באוקטובר אותה שנה. ב-1 בספטמבר 1943 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור וב-15 בפברואר 1944 הוא מונה למפקד הדיוויזיה המוטסת ה-22 בכרתים.

באביב 1944 תכננו בעלות הברית לחטוף את הגנרל פרידריך-וילהלם מילר, אשר אמצעי הדיכוי הקשים שלו זיכו אותו בכינוי "הקצב מכרתים". המבצע הובל על ידי מייג'ור פטריק לי פרמור וקפטן ביל סטנלי מוס, סוכני SOE, אשר לוו בפרטיזנים יווניים תושבי כרתים. מכיוון שגנרל מילר עזב את האי לפני ביצוע התוכנית, החליט מייג'ור לי פרמור לחטוף את קרייפה במקומו.
200px|ימין|ממוזער|מכוניתו של קרייפה
בליל 26 באפריל יצא הגנרל קרייפה ממפקדה בארכאנס, לעבר מעונו ב"וילה אריאדני", כ-25 ק"מ מחוץ להרקליון. מייג'ור לי פרמור וקפטן מוס, לבושים כשוטרים צבאיים גרמנים, חיכו לו במרחק קילומטר אחד לפני ביתו, וכשהגיעה אליהם המכונית הם ביקשו מהנהג לעצור וביקשו את הניירות. ברגע שהמכונית עצרה, פתח לי פרמור את דלתו של קרייפה, קפץ פנימה ואיים עליו באקדחו, ומוס התיישב על מושב הנהג. מוס נהג במכונית כשעה וחצי, תוך שהוא עובר 22 מחסומי דרכים בהרקליון, ולאחר מכן הם נטשו את המכונית ופנו לעבר ההרים. קרייפה יחד עם חוטפיו שהו בהרים כשבועיים וחצי, תוך שהם נמלטים מכוחות הוורמאכט שחיפשו אחריהם, וב-14 במאי, הם נלקחו מחוף פריסטרס ליד רודקינו על ידי צוללת והובלו למצרים. קרייפה נחקר, ולאחר מכן נשלח למחנה שבויים בקנדה, ממנו הועבר מאוחר יותר למחנה מיוחד בוויילס.

### לאחר המלחמה
בשנת 1947 שוחרר קרייפה מהשבי, ועבר להתגורר בנורטהיים. בשנת 1972 נפגש קרייפה עם חוטפיו בתוכנית טלוויזיה יוונית, וב-14 ביוני 1976 הוא מת בביתו.

## קישורים חיצוניים

* היינריך קרייפה

## הערות שוליים

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1895
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1976
טויוטה קלאסיק

**טויוטה קלאסיק** (באנגלית: **Toyota Classic**) היא מכונית סלון בסגנון רטרו, אשר יוצרה על ידי קונצרן הרכב היפני טויוטה בשנת 1996.

## טויוטה קלאסיק
דגם ה"טויוטה קלאסיק" דמה לדגם "Toyota AA" שיוצר על ידי טויוטה בשנת 1935, אשר היה זהה חיצונית לדגם "Chrysler Airflow" של יצרן המכוניות האמריקאי קרייזלר, שיוצר בין השנים 1934–1937.

יוצרו 100 יחידות.

מחיר היחידה עמד על כ-75,000 דולר.

## תמונות

קובץ:Toyota Classic.jpg | טויוטה קלאסיק
קובץ:Toyota Classic 002.JPG | טויוטה קלאסיק
קובץ:Toyota Model AA.jpg | דגם "Toyota Model AA" אשר דמה לדגם ה"טויטה קלאסיק"
קובץ:1934ChryslerAirflow.jpg | דגם "Chrysler Airflow" שנת 1934, אשר עליו התבססה "Toyota Model AA"


## לקריאה נוספת
* טויוטה קלאסיק (theautochannel)
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות סלון
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1996
קטגוריה:מכוניות רטרו
קלאסיק
קטגוריה:כלי רכב יפניים
אופיר הובר

**אופיר הובר** (נולד ב-26 בספטמבר 1990 בקדימה) הוא שחקן כדורסל ישראלי המשחק בעמדת הפאוור פורוורד בית"ר כפר יונה מהליגה הארצית. גובהו 1.98 מטר.

## ביוגרפיה
הובר נולד וגדל ביישוב קדימה שבשרון ואת דרכו החל בקבוצת הילדים והנוער של מועדון הכדורסל של הפועל לב השרון בגיל 17 זומן לראשונה לקבוצת הבוגרים והחל את הקריירה המקצועית.

בקיץ 2008, בעוד גילו הוא פחות מ-18, חתם במכבי רמת גן מליגת העל בכדורסל. למרות החתימה בקבוצה מהליגה הראשונה, הובר כמעט ולא שותף באותה עונה, בסיום העונה עזב הובר את רמת גן וחזר לקבוצת נעוריו הפועל לב השרון. הובר חתם בקבוצה לשנתיים בהן שותף כמעט בכל המשחקים כאשר הוא שומר על ממוצע נקודות מרשים של 13.7 בעונה הראשונה ו-28 בעונה השנייה ושומר על ממוצע של 4 ריבאונדים למשחק למשך שתי עונות.

לאחר שתי עונות במדי לב השרון עזב הובר את הקבוצה וחתם במרנין טבעון בתקוה להיות שחקן מוביל בקבוצה, במהלך העונה הרבה הובר לשחק ושמר על ממוצע נקודות של 15.8 וממוצע של 6 ריבאונדים, לרוב בהגנה, מעונה זו התקבע הובר כשחקן הגנה אשר מרבה לחטוף כדורים ולקלוט כדורים חוזרים.

בעונת  חתם במכבי הוד השרון. אף על פי שבעונה זו לא הרבה לשחק ושותף רק ב-10 משחקים הרבה הובר לקלוע ושמר על ממוצע מהגבוהים בליגה: 29.5 נקודות וממוצע של 6 ריבאונדים. בסיום אותה עונה, לאחר שלא הרבה לשחק, עזב הובר את הוד השרון ועבר לעירוני נהריה. במדי נהריה הובר פרח, כאשר שותף בכל משחקיה בליגה הלאומית. הוא קלע בממוצע 25.6 נקודות ו-4.5 ריבאונדים נחשב לשחקן מצטיין. בסיום העונה, לאחר שנהריה זכתה באליפות הליגה, העפילה הקבוצה לליגת העל, והובר הוחתם לעונה נוספת.

בעונת  הרבה הובר לשחק אך לא הרבה לקלוע ואף על פי ששותף בכל המשחקים באותה עונה, קלע רק 9.8 נקודות בממוצע. בהגנה המשיך הובר להצטיין כששמר על ממוצע של 5 ריבאונדים. בסיום אותה עונה עזב הובר את נהריה ועבר לשחק בקבוצת הפועל גלבוע גליל מהליגה הלאומית, בעונתו הראשונה בקבוצה הרבה הובר לשחק ולהרשים הוא סייע לקבוצה לסיים את הליגה הסדירה במקום הראשון ולנצח בסדרת הפלייאוף ובסיום העונה העפילה גליל גלבוע לליגת העל.

בסיום אותה המשיך הובר עם גליל גלבוע לליגת העל, במהלך אותה עונה הובר לא הרבה לשחק ולקלוע ושותף לכ-10.9 דקות למשחק כשממוצע הנקודות שלו הוא 1.9.

בסיום אותה עזב הובר את גליל גלבוע וחתם בהפועל חיפה מהליגה הלאומית בכדורסל בה העמיד ממוצעים של 7.3 נקודות, 5.1 ריבאונדים ו-2.1 אסיסטים למשחק, באותה העונה הקבוצה סיימה במקום ה-13 המוביל לליגה הארצית.

ב-17 ביולי 2018, חתם הובר לעונה במכבי רחובות ובסיום העונה סיימה הקבוצה במקום ה-13 המוביל לליגה הארצית.

ביוני 2019 חתם בבית"ר כפר יונה מהליגה הארצית

הובר מתגורר בחיפה. אחיו הוא שחקן הכדורסל רועי הובר המשחק בהפועל ירושלים מליגת העל.

## קישורים חיצוניים

* פרופיל שחקן באתר מנהלת ליגת העל
* פרופיל השחקן באתר ספספל אתר ספסל

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורסלנים ישראלים
קטגוריה:כדורסלני עירוני נהריה
קטגוריה:כדורסלני הפועל גלבוע גליל
קטגוריה:כדורסלני הפועל חיפה
קטגוריה:כדורסלני מכבי הוד השרון
קטגוריה:כדורסלני הפועל לב השרון
קטגוריה:כדורסלני הפועל מרנין-קריית טבעון
קטגוריה:כדורסלני מכבי רחובות
קטגוריה:כדורסלני מכבי עירוני רמת גן
קטגוריה:קדימה-צורן: כדורסלנים
קטגוריה:חיפה: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני נבחרת ישראל 3x3
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1990
עידן וולס

**עידן וולס** (נולד ב-8 בינואר 1977) הוא מנהל ישראלי, משמש כמנכ"ל קבוצת דלק, חבר הנהלה בזכיינית השידור קשת ובחברת החדשות. כיהן כמנכ"ל קבוצת תשובה.

## ביוגרפיה
וולס הוא הצעיר מבין שני אחים, וגדל ברעננה. אביו, אלחנן וולס, מועסק בתעשייה האווירית כהנדסאי מטוסים, ואמו, רחל וולס, עובדת במחלקת התרבות של עיריית רעננה.
לאחר שסיים את לימודיו בתיכון אוסטרובסקי שברעננה במגמה הריאלית, שירת וולס כסמל מבצעים בפיקוד העורף. בשנת 1999 החל את לימודיו האקדמיים באוניברסיטת תל אביב, וב-2003 השלים את התואר הראשון במשפטים. במהלך לימודיו עבד כמתמחה במשרד עורכי הדין גורניצקי ושות' בתחומי שוק ההון, עסקאות בינלאומיות, ומיזוגים ורכישות.

לאחר סיום לימודיו השתתף בתוכנית הראליטי "השגריר", ובתום התוכנית, בשנת 2005, חזר לעבודתו בגורניצקי ושות'. בהמשך אותה שנה הצטרף לקבוצת יצחק תשובה ושימש כאחראי על הפיתוח העסקי של הפעילות הפרטית של הקבוצה, וכעוזרו האישי של תשובה.. לקראת סוף שנת 2008 עזב את קבוצת תשובה לפרק זמן קצר וחזר בתחילת שנת 2009. זמן קצר לאחר חזרתו לקבוצה, התמנה וולס למספר דירקטוריונים בחברות הפרטיות והציבוריות של תשובה, בהן: דלק אנרגיה, חברת החדשות, זכיינית השידור קשת, אלעד ישראל בע"מ ועוד. ב-2008 דירג מגזין "פורבס ישראל" את וולס במקום ה-126 ברשימת 300 הצעירים המשפיעים בישראל בתחום העסקים.

בשנת 2010 הצטרף לצוות הפרשנים של תוכנית הטלוויזיה הכלכלית 'סוגרים חשבון' ששודרה בטלוויזיה החינוכית.

באוגוסט 2015, במקביל לתפקידו כמנכ"ל קבוצת תשובה, מונה וולס לכהן גם כמשנה למנכ"ל קבוצת דלק, קבוצת ההחזקות הציבורית הנסחרת בבורסה לניירות ערך בתל אביב, שבבעלותה מאגרי הגז הטבעי "תמר" ו"לוויתן". בנובמבר 2019 פורסם דבר מינויו למנכ"ל קבוצת דלק במקומו של אסי ברטפלד, החל מ-1 בינואר 2020.

וולס נשוי לשירי קריספין, יועצת תקשורת אסטרטגית ודוברת קבוצת שטראוס, אותה פגש במהלך שירותו הצבאי. לזוג שלושה ילדים. הם מתגוררים בשכונת אפקה שבתל אביב.

## קישורים חיצוניים
* פרופיל באתר בלומברג
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:קבוצת דלק
קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: משפטים
קטגוריה:בוגרי תיכון אוסטרובסקי
קטגוריה:משתתפים בתוכניות מציאות ישראליות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1977
הולדן אפיג'י

**הולדן אפיג'י** (באנגלית: **Holden Efijy**) היא מכונית קונספט בסגנון רטרו, בתצורת קוּפֶּה (Coupé), אשר הוצגה על ידי יצרנית המכוניות האוסטרלית GM הולדן בע"מ חברת בת של קונצרן ג'נרל מוטורס האמריקאית, בתערוכת המכוניות הבינלאומיות שנערכה באוסטרליה בשנת 2005.

דגם ה"הולדן אפיג'י" התבסס על דגם ה"Holden FJ" אשר יוצר באוסטרליה בין השנים 1953–1956.

## מאפיינים
* 2 דלתות
* מנוע שברולט קורבט
* מערכת התאורה - בטכנולוגית LED

## תמונות

קובץ:Holden Efijy.jpg | הולדן אפיג'י 
קובץ:Efijy Interior.jpg | הולדן אפיג'י  - מבט לתא הנהג
קובץ:Efijy rear.jpg | הולדן אפיג'י 
קובץ:Holden Efijy (15736109327).jpg | הולדן אפיג'י 
קובץ:Holden Efijy top.jpg  | הולדן אפיג'י 
קובץ:Holden Efijy (15896041236).jpg | הולדן אפיג'י 
קובץ:Holden FJ Sedan 01.jpg | דגם "Holden FJ" (יוצר בין השנים 1953-1956) עליו התבסס דגם "הולדן אפיג'י"


## ראו גם
* הולדן קופה 60

## לקריאה נוספת
* הולדן אפיג'י (hotrod.com/articles/hdrp-0604-holden-efijy-concept-car)

## קישורים חיצוניים

* הולדן אפיג'י (2:01 דקות), יו-טיוב
* הולדן אפיג'י (6:50 דקות), יו-טיוב
* הולדן אפיג'י (1:11), יו-טיוב

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות קופה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2005
קטגוריה:מכוניות רטרו
אפיג'י
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים באוסטרליה
אהוד שניאורסון

**אהוד שניאורסון** (נולד ב-29 ביולי 1969) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף ששירת כמפקד יחידה 8200.

## ביוגרפיה
שניאורסון נולד בבריטניה ובגיל שנה עלה עם משפחתו לישראל וגדל בנתניה. עבר תאונה בגיל 13, בה נפצע קשה ושבר את צווארו.

התגייס לצה"ל ב-1987 ושובץ ביחידה 8200. בתפקידיו הראשונים שירת כקצין בינה רשתית במוצב החרמון, ובשני בסיסים נוספים. בהמשך, הקים את ענף הסייבר של 8200, פיקד על מרכז הצופן של היחידה, ומילא מספר תפקידי פיקוד בכירים במערך המבצעים המיוחדים של אמ"ן. שניאורסון נחשב לאחד מהאנשים הבולטים שעיצבו את התפיסה המבצעית של פעילות הסייבר הישראלית ואף זכה בפרס ביטחון ישראל.

ביולי 2013 מונה למפקד 8200 ומילא תפקיד זה עד אפריל 2017. במהלך כהונתו כמפקד נתן דגש על מספר תחומים. הראשון היה המשך קידום ובניית העליונות של ישראל בתחום הסייבר. השני היה קידום השותפות עם הכוחות הלוחמים בצה"ל בחירום ובשגרה החל מדרג החטיבה. הדגש השלישי בכהונתו של שניאורסון הושם על עיצוב יכולות ה-BIG DATA של היחידה ומיצוי מודיעין שתרם הן לתחום הביטחון השוטף והן למלחמה בטרור, כולל התמודדות עם "טרור הסכינים" והמחבל הבודד שצבר תאוצה באותה תקופה.

בזמן כהונתו של שניאורסון כמפקד היחידה יצא צה"ל למבצע צוק איתן, מה שהביא לידי מבחן של יכולות 8200 בחירום: הן במזעור הפגיעה בכוחות צה"ל, והן בצמצום נפגעים אזרחיים. בשנת 2017 זכתה היחידה לציון לשבח של הרמטכ"ל בהוקרה לתרומתה לפעילות ביטחון שוטף.

בשנת 2017 סיים שניאורסון את תפקידו והשתחרר מצה"ל. בשנים 2018–2019 שימש כיועץ לקרן ההשקעות "בלאמברג קפיטל". ב-2019 היה ממקימי חברת פאראגון בה מכהן כיו"ר. מ-2020 הוא שותף (Venture partner) בקרן הון הסיכון עוז (AWZ Ventures).

באוקטובר 2023, בעקבות מלחמת חרבות ברזל הקים, יחד עם הילה חדד-חמלניק ואיציק פרנפס, קרן הון סיכון בשם SAFEDOME, שתתמקד בהשקעות קטנות בחברות הזנק בתחילת דרכן, כדי לסייע להן בתקופת המלחמה.

שניאורסון הוא בוגר אוניברסיטת תל אביב בהיסטוריה של המזרח התיכון בעת החדשה ובעל תואר ראשון נוסף, מאותו מוסד, בגיאו-פיזיקה ומדעי האטמוספירה והחלל. הוא מוסמך אוניברסיטת תל אביב בגיאופיזיקה ומדעים פלנטריים עם התמחות במודלים מתקדמים של שביטים ופלנטות.

שניאורסון נשוי לרותי ואב לשניים.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים
* פגישה אישית עם אהוד שניאורסון, גלי צה"ל
* * 

## הערות שוליים

קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:מפקדי יחידה 8200
קטגוריה:משפחת סלונים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:ישראלים ילידי בריטניה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:זוכי פרס ביטחון ישראל: חיילי צה"ל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1969
אברהם דיין

הרב **אברהם דיין** (? - י"ז בחשוון ה'תרל"ז, 4 בנובמבר 1876), היה רב, דיין ומחבר. מגדולי חכמי העיר חאלב שבסוריה במאה ה-19.

## ביוגרפיה
נולד בחאלב, לרב ישעיה דיין שהיה מגדולי רבני ארם צובא ושימש שנים רבות כדיין, סופר, ומוהל. משפחתו הייתה משפחה חשובה והיו בה רבנים נוספים. הוא דור 84 לדוד המלך. שימש כראש קהל המוסתערבים וכדיין בעיר, וחכמי דורו כתבו עליו ״דיינא הוא ונחית לעומקא דדינא״.

נפטר בי"ז מרחשוון ה'תרל"ז (1876), ונטמן בעיר חאלב.

## בניו
לרב אברהם היו שני בנים שהיו רבנים, הרב שאול והרב משה, הוא ראה בבניו את ממשיכי דרכו, והביא מתשובותיהם בהלכה בספרי השו"ת שלו. בנו הרב משה דיין כתב הקדמה לספר אביו "ויוסף אברהם", וכן חיבר את הספר "ישיר משה" (ירושלים ה'תשס"ד. מהדורא ראשונה בליבורנו ה'תרל"ט), ובו הוא מביא את סדר הייחוס של משפחתו עד לדוד המלך. הרב משה נפטר בב' ניסן ה'תרס״א, ועל מצבתו נכתב: ״מצבת הרב החסיד המדוכא ביסורין, הרב הכולל, כמה״ר משה דיין תנצב״ה. נלב״ע ב' ניסן התרס״א לב״ע״.

## ספריו
הרב דיין חי בעוני גדול, וחסך כדי להוציא לאור את ספריו. בהקדמתו לספרו "שיר חדש" הוא מספר על מסעו לעיר צפת כדי למצוא בית דפוס זול יותר מבתי הדפוס של עירו, ללא הצלחה:

.

לבסוף הדפיס חלק מעשרת הספרים שחיבר בעיר ליבורנו שבאיטליה, בין היתר בבית הדפוס של הרב אליהו בן-אמוזג. חלק מספריו עדיין בכתבי יד.

### מספריו שנדפסו (באתר [[HebrewBooks|היברובוקס]])
* **[http://hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=35178&pgnum=1 שיר חדש]** - פירושים ורמזים על תהילים. ה'תר"א.
* **[http://hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=39827&pgnum=1 זיכרון לנפש]** - תוכחות מוסר, מעשיות ודרושים. נדפס לראשונה בליבורנו ה'תר"ב. ובירושלים על ידי הרב עזרא בצרי, מהדורא ראשונה בשנת ה'תשמ"ה, ושנייה בה'תשנ"ב.
* '''הולך תמים''' ו'''פועל צדק''' - כולל שני חיבורים, **הולך תמים** - תוכחות מוסר, ו**פועל צדק** - שאלות ותשובות. ה'תר"י.
* שו"ת **[http://hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=735&pgnum=1 ויוסף אברהם]**. ה'תרכ"ד.
* **[http://hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=44788&pgnum=1 טוב טעם]** - דרשות, טעמי תורה, מוסר ומעשיות, פירושים וחידושים. ה'תרכ"ד. **[http://hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=39861&pgnum=1 מהדורא חדשה]** נדפסה בירושלים על ידי הרב עזרא בצרי ה'תשמ"ד.

### ספרים בכתב יד
עוד ספרים שלו בכתב יד הם - **בית הזוהר** - פירוש לספר הזוהר, **ויגש אברהם -** שו״ת ודרושים, **וישא אברהם** - שו"ת, **בית יעקב** - על עין יעקב.

## קישורים חיצוניים
* הקדשת הרבנים מרדכי עבאדי ואברהם דיין, באתר בית המכירות הפומביות "קדם"
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רבני ארם צובא
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:מחברי ספרי מוסר ומחשבה
קטגוריה:פרשני המקרא
קטגוריה:רבנים ספרדיים
קטגוריה:נפטרים ב-1876
יחסי הרפובליקה של קונגו – צרפת

**יחסי הרפובליקה של קונגו–צרפת** הם מערכת היחסים הנוכחית וההיסטורית בין **[[הרפובליקה של קונגו]]** לבין **[[צרפת|הרפובליקה הצרפתית]]** צרפת מחזיקה בשגרירות בברזוויל וקונסוליה בפואנט נואר, ואילו הרפובליקה של קונגו מחזיקה בשגרירות בפריז. צרפת שלטה בעבר ברפובליקה של קונגו שהייתה במעמד של מושבה בין שנות ה-80 של המאה ה-19 עד להכרזת העצמאות של הרפובליקה של קונגו בשנת 1960. בעקבות קריסת הגוש הקומוניסטי העולמי, צרפת הפכה לשותפת הסחר הגדולה ביותר של הרפובליקה של קונגו.

## יחסים קולוניאליים
האזור הידוע כיום בשם הרפובליקה של קונגו היה תחת ריבונות צרפתית בשנות ה-80 של המאה ה-19. פייר סאבגנאן דה בראזה, שהקים את האימפריה הצרפתית, התחרה עם סוכני אגודת קונגו הבינלאומית של המלך הבלגי ליאופולד (לימים הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו) על השליטה באגן נהר קונגו. בין 1882 ל-1891 נחתמו חוזים עם כל השליטים המקומיים העיקריים על הגדה הימנית של הנהר, והשיתו על אדמותיהם חסות צרפת. ב-1908 ארגנה צרפת את אפריקה המשוונית הצרפתית (AEF), הכוללת את מושבותיה של קונגו התיכונה (קונגו המודרנית), גבון, צ'אד ואובאנגואי-צ'ארי (הרפובליקה המרכז אפריקאית). ברזוויל נבחרה כבירה הפדרלית של אפריקה המשוונית הצרפתית.

הפיתוח כלכלי במהלך 50 השנים הראשונות של השלטון הקולוניאלי בקונגו התמקד בהפקת משאבים טבעיים על ידי חברות פרטיות. בשנים 1924-1934 נבנתה רכבת קונגו-אושן (CFCO) במחיר אנושי ופיננסי ניכר, שפתחה את הדרך לצמיחת נמל האוקיינוס של פואנט-נואר וערים לאורך תוואי הדרך.

במהלך מלחמת העולם השנייה, עברה אפריקה המשוונית הצרפתית לצד נשיא צרפת החופשית שארל דה גול, וברזוויל הפכה לבירתה הסמלית של צרפת החופשית בשנים 1940-1943. ועידת בראזוויל מ-1944 קבעה תקופה של רפורמה משמעותית במדיניות הקולוניאלית הצרפתית, כולל ביטול עבודת כפייה, הענקת אזרחות צרפתית לנושאים קולוניאליים, ביזור סמכויות מסוימות ובחירת אספות מייעצות מקומיות. קונגו נהנתה מההרחבה שלאחר המלחמה של ההוצאות הניהוליות והמנהליות הקולוניאליות כתוצאה ממיקומה הגאוגרפי המרכזי בתוך אפריקה המשוונית הצרפתית והבירה הפדרלית בברזוויל.

חוק הקאדר (Loi Cadre) משנת 1956 הסתיים בהצבעה כפולה והעניק זכות ממשל עצמי חלקי עבור השטחים הבודדים בחו"ל. היריבויות האתניות יצרו אז מאבקים חריפים בין המפלגות הקונגוליות המתעוררות והציתו מהומות קשות בברזוויל ב-1959. לאחר משאל 1959, שאושר בחוקה הצרפתית החדשה, התפרקה אפריקה המשוונית הצרפתית. ארבע המושבות שהשתייכו לה הפכו לחברות אוטונומיות של הקהילה הצרפתית, ומרכז קונגו הוחלף ברפובליקה של קונגו. עצמאות רשמית ניתנה באוגוסט 1960.

## יחסים כלכליים
לאחר מתן העצמאות קיימו צרפת וקונגו מערכת יחסים ממושכת אך מאופקת, וצרפת הציעה מגוון רחב של סיוע תרבותי, חינוכי וכלכלי. המרכיב העיקרי ביחסים בין צרפת לקונגו היה ההשקעות המוצלחות ביותר של מגזר הנפט של חברת הנפט הצרפתית Elf-Aquitaine (הנקראת כיום Total), שנכנסה לקונגו ב-1968 והיא המשיכה לגדול. צרפת היא כיום השותפה החיצונית הכלכלית העיקרית של קונגו, התורמת סכומים משמעותיים של סיוע כלכלי, תוך כדי משחק בתפקיד בעל השפעה רבה. בשנת 2009 הגיע היקף הייצוא מקונגו לצרפת ל-9%, במקום השלישי בהיקף היצוא; קונגו ייבאה גם כ-21% מצרפת, מדובר באחוז הגבוה ביותר מכל מדינה אחרת.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ