חיים קוגל

**חיים קוּגֶל** (כ"ג בניסן תרנ"ז, 25 באפריל 1897 – 4 בפברואר 1953) היה חבר הפרלמנט הצ'כוסלובקי, מפעילי תחיית הלשון העברית, נשיאהּ הראשון של המועצה המקומית של חולון ועם הכרזתה כעיר, ראש העירייה הראשון שלה.

## ביוגרפיה
חיים קוגל נולד ב-1897 בעיר מינסק שברוסיה הלבנה, אז בתחום המושב היהודי של האימפריה הרוסית (כיום בירת בלארוס) לנחום ורייזל קוגל.

על הוריו של קוגל ידוע כי היו פעילים בתנועת חובבי ציון אשר ניהלו אורח חיים דתי. כשהיה חיים בן 13, גיל המצוות, ביקש מאביו ללמוד בגימנסיה העברית "הרצליה" שביפו, אביו נעתר לבקשתו, וב-1912 החל את לימודיו כתלמיד מן המניין בגימנסיה "הרצליה".

ב-1914 חזר חיים לביקור הוריו במינסק, אך עקב פרוץ מלחמת העולם הראשונה נחסמה דרכו חזרה לארץ ישראל ולכן המשיך את לימודיו באוניברסיטאות קאזאן ויקטרינוסלב ומוסקבה. עם סיום המלחמה, סיים גם את לימודיו בפראג בירת צ'כוסלובקיה, שם קיבל תואר דוקטור לכלכלה ופילוסופיה.

### פעילות ציבורית בגולה
חיים קוגל החל את דרכו בחיים הציבוריים עוד בתקופת לימודיו האקדמיים בפראג, שם היה מעורב בחיי הסטודנטים היהודים ובהגשת עזרה בתחומים שונים. לימודיו בגימנסיה "הרצליה" העלו את קרנו בעיני הקהילה היהודית בפראג והוא נתפס כמנהיג מוערך.

שמאל|ממוזער|250px|חיים קוגל (במרכז) עם המחזור הראשון של הגימנסיה העברית במונקץ'

#### כמנהל הגימנסיה העברית
בגיל 27 הגיע קוגל לעיר מונקץ' ושם מונה לאחר זמן קצר למנהל הגימנסיה העברית בעיר. כמנהל הגימנסיה הפגין קוגל טוב לב ואכפתיות. בפורים 1926 הוזמנו מורי הגימנסיה לחגוג את החג בביתו של קוגל, מנהל הגימנסיה. אף על פי שלא קיבלו המורים את משכורתם זמן רב, שמחה רבה הייתה בביתו, ומבין החוגגים היה מורה אחד שפניו קדרו מאוד מכוון שעליו היה לשלם שטר מסוים וכסף לא היה לו. כשנשאל המורה מדוע קדרו פניו ענה כי "הרי לא רק אני שלא קיבלתי משכורת, כולנו לא קיבלנו, השעה היא שעת דחק...". האותיות "דחק" הן ראשי תיבות: **ד**"ר **ח**יים **ק**וגל. קוגל עצמו, שהבין את הרמז הדק, הלך למחרת ופרע את שטרו של אותו מורה.

חרף האהדה מבית, היה עליו להאבק במתבוללים ובאנטי-ציונים. האנטי-ציונים היו יהודים חרדים מזרם האורתודוקסיה הקיצונית, שהטילה חרם על הגימנסיה מכוון שראתה בה "בית-טומאה שעלול להמיט שואה על בני ישראל כשרים בגלל חילול קודשי תורתנו".

דוגמה לקשיים מבית נמצא בעת נאום שנשא, בו דרשו הדתיים שיחבוש כובע לראשו. אולם קוגל סירב לחבוש כובע כיוון שדגל בחופש מצפון דת. מאז נאום זה, התמיד קוגל בסירובו לחבוש כובע בעת נאומיו.

פרשת הכובע הייתה תחילתה של עוינות ממושכת בין הציונים לחרדים במונקץ'. מקרה נוסף היה החרם שהטילו החרדים על הגימנסיה, כאשר הונחה אבן הפינה לבניין הקבע ב-17 באוגוסט 1924. חסידי הרבי ממונקץ' ששהו בבית הכנסת, תקעו בשופרות והדליקו נרות שחורים, הרב חיים אלעזר שפירא הכריז חרם על הגימנסיה ועל ההורים של הילדים שעזרו לציונים.

כעבור 8 שנים החל קוגל לראות את פירות עבודתו הרבה, עם צאת החוברת המיוחדת לציון המחזור הראשון בגימנסיה כתב:

שמאל|ממוזער|250px|חיים קוגל (השני מימין) בעת השבעתו לפרלמנט הצ'כוסלובקי כציר של "המפלגה היהודית"

#### בפרלמנט הצ'כוסלובסקי
ב-1931 נבחר קוגל כחבר מרכז "המפלגה היהודית" וכארבע שנים לאחר מכן נבחר כציר לפרלמנט הצ'כוסלובקי בפראג כנציג המפלגה. גם בתפקידו זה התבלט קוגל כמגן הציונות וזכויות היהודים. מנגד התקוממו רבים למינוי זה כמו הרבי ממונקץ', הרוויזיוניסטים וההונגרים הלאומנים שיצאו נגד "המפלגה היהודית" ובייחוד נגד קוגל עצמו. במשך כהונתו בפרלמנט חשף קוגל את העוני הרב בקארפאטורוס (חבל ארץ בצ'כוסלובקיה) ובמיוחד את העוני היהודי, לאור העובדה שהיהודים עצמם הואשמו במצב הקשה.

קוגל תמך בעלייה לארץ ישראל, הוא פעל למען הכשרת הנוער היהודי בחקלאות ובהתיישבות יהודית בארץ ישראל. את עמדתו בנוגע לעליה ארצה הביע בנאום אותו נשא בפרלמנט הצ'כוסלובקי:. 

### בארץ ישראל
ב-1938 נחתם הסכם מינכן ולאחר מכן סופח חבל הסודטים על ידי גרמניה הנאצית. ב-15 במרץ 1939 פלש הצבא ההונגרי, בעידודה של גרמניה לחבל קארפאטורוס, והיהודים בחבל זה סבלו מהשפלות והתנכלויות עד 1944, בה הועלו כל יהודי הקהילה על רכבות לעבר מחנות ההשמדה שבפולין. סיפוח קארפאטורוס להונגריה שם קץ לחינוך היהודי בחבל ארץ זה. קוגל ומשפחתו החליטו לעבור לבירה פראג. הציר הרוסי בפרלמנט הצ'כי היה ידיד וחבר קרוב של קוגל, הוא זה שהזהיר אותו בפני פלישת גרמניה הנאצית לצ'כוסלובקיה וביקש ממנו להגר למקום אחר, משם עלו ארצה בפברואר 1939.

בהגיעם ארצה התגוררו תחילה בתל אביב, לאחר מספר חודשים בחוסר מעש החל קוגל לעבוד בהסתדרות הפקידים, בנו שמואל, העיד לא פעם כי אביו חש חוסר סיפוק מעבודה זו. מי שבא לעזרתו של קוגל היה יוסף שפרינצק, מזכיר ההסתדרות דאז ולימים יושב ראש הכנסת הראשונה, שהביא את קוגל להיות נשיא המועצה המקומית חולון.
שמאל|ממוזער|250px|ד"ר חיים קוגל בלשכתו עם מזכיר, 1945

### כינון החוקה
בראשית ימיה של המועצה, עוד לפני שנבחר קוגל, החליטו חבריה על כינון חוקה לחולון שבין השאר תנהיג מיסוי פרוגרסיבי מהתושבים ותגדיל את מספר התושבים להם ניתנת זכות בחירה. לחוקה זו קמו מתנגדים רבים מימין הפוליטיקה שכן עד עתה היו השכונות חופשיות מכל מיסוי, ואילו הזרמים מהשמאל יצאו להגנתה של חוקה זו. הגוש האזרחי במועצת כפר סבא הגיש תזכיר בנדון לשלטונות המנדט, העיתונות יצאה במאמרי מערכת, חלקם בעד וחלקם נגד. העיתון "הבוקר" יצא נגד החוקה בטענה כי זו נתקבלה על ידי השמאל, ששוללת את הזכות האוטונומית של נבחרי התושבים וכי שיטת המיסוי החולונית "מטרתה לערער את היסודות הצודקים הקיימים של המושבות". מנגד, עיתון "דבר" יצא להגנת חולון בטענה כי חוגי הימין מתנגדים לחוקה זו מכוון שהיא תרחיב את חוג התושבים הרשאים להשתתף בבחירות, תנהיג מיסוי פרוגרסיבי ותגביל את סיכויי המיעוט לשלוט ברוב בעזרת גורמי חוץ. חוגי הימין חששו מכך שבעקבות חולון יאמצו רשויות מקומיות אחרות חוקה זו ועל כך התנגדו לה.

עם השלמת החוקה ולקראת הקמת המועצה ב-8 ביולי 1940 התקיימו בחירות לנשיאות המועצה, והוחלט כי האיש המתאים לתפקיד זה הוא חיים קוגל מפאת היותו איש עבודה שאינו מעורה במאבקים הבין-שכונתיים. ישיבה חגיגית של המועצה התקיימה ב"קפה סבוי" בחולון, ב-8 ביולי 1940. המועצה החלה בעבודתה המעשית ב-20 באוגוסט 1940 והעבירה לרשותה את כל השירותים מה-1 באוקטובר אותה שנה.

קוגל נפטר בראשית חודש פברואר 1953, לאחר שלקה בשטף דם במוחו. בן 56 במותו. הוא הותיר את אשתו שרה רבקה לבית גרינוואלד, שלה היה נשוי מ-1926, ושלושה ילדים: אסתר שפיכלר, שמואל בנימין ויהודה.

נכדו, ד"ר חן קוגל הוא רופא משפטי, מנהל המכון לרפואה משפטית.

## הנצחה
* שדרה מרכזית בחולון וכן התיכון הראשון בעיר נקראים על שמו של קוגל.
* פרס קוגל - פרס לספרות ולספרי מדע המחולק על ידי עירית חולון משנת 1952.

## לקריאה נוספת
* אשר שילוני (עורך), **מפראג לחולון: מאה שנים להולדתו של ד"ר חיים קוגל: 1897–1997**, חולון: עיריית חולון, תשנ"ז 1997. (משלו ולזכרו)

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* שבעה למותו של ד"ר חיים קוגל ז"ל, דבר:
** 
** 
**  (רשימת הפתיחה לחוברת שהוצאה במונקאץ' בשנת 1932, לרגל בחינות הבגרות של המחזור הראשון בגימנסיה העברית)
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

הנצחתו:
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה הרוסית
קטגוריה:מינסק: אישים
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:יהודים בלארוסים
קטגוריה:יהודים ממוקצ'בו
קטגוריה:בוגרי גימנסיה הרצליה
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים צ'כים
קטגוריה:אנשי חינוך שוחרי השפה העברית
קטגוריה:ראשי עיריית חולון
קטגוריה:ראשי מרכז השלטון המקומי בישראל
קטגוריה:אישים שעל שמם פרס ספרותי
קטגוריה:יהודים חברי פרלמנטים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות נחלת יצחק
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1897
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1953