אדום אלורה AC

**אדום אלורה AC**, הידוע גם בשם FD&C אדום 40, או E129, הוא צבע אזו אדום המשמש בדרך כלל במזון. הוא פותח בשנת 1971 על ידי  האמריקאי אשר נתן לחומר את שמו.

הצבע מסופק בדרך כלל כמלח נתרן אדום, אך ניתן להשתמש בו גם כמלחי סידן ואשלגן. מלחים אלה מסיסים במים. בתמיסה, הבליעה המקסימלית שלו היא באורך גל של 504 ננומטר.

## שימושים
אדום אלורה AC הוא צבע פופולרי הנמצא בשימוש ברחבי העולם. בשנת 1980 יוצרו ברחבי העולם מעל 2.3 מיליון קילוגרמים של הצבע. בארצות הברית הוא הוצג כתחליף ל.

האיחוד האירופי אישר את הצבע למאכל בשנת 1994, אך חוקים מקומיים של מדינות האיחוד האירופי האוסרים על צבעי מאכל נותרו בתוקפם, עד לשינוים בשנות ה-2000. בארצות הברית, הצבע אדום אלורה מאושר על ידי ה-FDA לשימוש בקוסמטיקה, תרופות ומזון. הוא מוסף למוצרים רבים, מצמר גפן מתוק, משקאות קלים וממתקים ומוצרים בטעם דובדבן, עד תרופות לילדים ומוצרי חלב. הוא משמש לעיתים לצביעת טבליות רפואיות כדי לסייע בזיהוי. זהו ללא ספק הצבע האדום הנפוץ ביותר בארצות הברית, המחליף לחלוטין את אמרנת (אדום 2) וגם מחליף את אריתרוזין (אדום 3) ברוב היישומים, עקב ההשפעות הבריאותיות השליליות של שני צבעים אלה.

## בטיחות
[ממוזער|left|upright|[מיץ תות צבוע באדום אלורה]]
[ממוזער|[סוכריית גומי|סוכריות גומי צבועות באדום אלורה]]
הצבע אדום אלורה נבדק בהקשר של בטיחות מזון בצפון אמריקה ובאירופה, והוא עדיין נמצא בשימוש נרחב.

חשיפה קבועה ומתמשכת של עכברים לצבע הוכחה כמגבירה את הרגישות להפרעות מעיים. בנוסף, הוכח שהצבע פוגע בדנ"א שלהם.

סוכנות תקני המזון של בריטניה הזמינה מחקר שבחן את השפעתם של אדום אלורה ועוד חמישה צבעי מאכל מלאכותיים, וכן של החומר המשמר סודיום בנזואט, על התנהגות ילדים לאחר צריכתם במשקאות. ממצאי המחקר (שכּוּנה "סאות'המפטון 6") הצביעו על  בין צריכת חומרים אלה לבין עלייה בהיפראקטיביות בקרב ילדים. הוועדה המייעצת של סוכנות תקני המזון, שבחנה את המחקר, ציינה כי בשל מגבלות מתודולוגיות לא ניתן להשליך ממצאיו על כלל האוכלוסייה, והמליצה על המשך מחקר בנושא.

רשות בטיחות המזון האירופית (EFSA), עם דגש חזק יותר על עקרון הזהירות המונעת, דרשה תיוג של החומרים והפחיתה זמנית את  (ADI) עבורם; ה-FSA בבריטניה קרא להפחתה מרצון של השימוש בצבעי המאכל על ידי יצרני מזון.

בשנת 2009, העריכה ה-EFSA מחדש את הנתונים שהיו זמינים וקבעה כי "הראיות המדעיות הזמינות אינן מאששות קשר בין תוספי הצבע להשפעות התנהגותיות", ובשנת 2014, לאחר סקירה נוספת של הנתונים, החזירה ה-EFSA את המלצת ה-ADI לרמות הקודמות. בשנת 2015, מצאה ה-EFSA כי הערכות החשיפה לא חרגו מה-ADI של 7 מ"ג לק"ג משקל גוף ליום באף אוכלוסייה.

ה-FDA האמריקאי לא ביצע שינויים לאחר פרסום המחקר של סאות'המפטון. בשנת 2008, הוגשה עתירה על ידי "המרכז למדע לטובת הציבור" בוושינגטון, בבקשה שה-FDA יאסור מספר תוספי מזון. בעקבות העתירה סקר ה-FDA את הראיות הקיימות ולא מצא ראיות המצדיקות שינויים.

הצבע אדום אלורה נאסר בעבר בדנמרק, בלגיה, צרפת, גרמניה, אוסטריה, שווייץ ושוודיה. מצב זה השתנה בשנת 2008, כאשר האיחוד האירופי אימץ מסגרת משותפת לאישור תוספי מזון, לפיה הצבע אינו אסור. בנורווגיה ובאיסלנד הוא נאסר בין השנים 1978 ו-2001, תקופה בה צבעי אזו שימשו באופן חוקי רק במשקאות אלכוהוליים ובמוצרי דגים מסוימים.

באפריל 2025, הודיע ה-FDA האמריקאי רשמית על תוכנית להפסיק בהדרגה את השימוש באדום אלורה יחד עם צבעים אחרים מבוססי נפט עד לסוף השנה, כחלק מיוזמת  של הממשל ומזכיר מחלקת הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית רוברט קנדי ג'וניור.

## לקריאה נוספת
רשימת תוספי מזון על-פי תקנות בריאות הציבור התשס"א - 2001 מהדורה מעודכנת - אוגוסט 2022 באתר משרד הבריאות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

אלורה, אדום
אלורה, אדום