open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אנסמבל סולני תל אביב

**אנסמבל סולני תל אביב** הוא הרכב ישראלי למוזיקה קאמרית. האנסמבל נחשב למצטיין בסגנונו ובצלילו. נוסד בשנת 2001 על ידי המנצח ברק טל, וכל נגניו צעירים, בשנות ה-20 וה-30 לחייהם.

## היסטוריה
מתוך רצון להקים הרכב קאמרי צעיר שמנגן באופן מלהיב ומרגש, החליט בשנת 2001 המנצח ברק טל, באותה עת מנהל מרכז "יובל" למוזיקה, להקים את "אנסמבל סולני תל אביב".

קונצרט הפתיחה נערך עוד באותה השנה, ב-8 במאי 2001, במרכז "ענב" בתל אביב, וזכה לביקורות מעולות.

האנסמבל המשיך וצמח בקונסרבטוריון שטריקר. במהלך השנים נוספו גם סדרות מנויים בערים נוספות, והיקף הפעילות עלה משנה לשנה. לאחר שבשנים 2007–2009 הופיע במוזיאון תל אביב לאמנות חזר האנסמבל בעונת 2009 - 2010 להופיע במסגרת הסדרות של "שטריקר" באולם "ענב" לאמנות.

כמו גופי תרבות רבים, נקלע האנסמבל לקשיים בעקבות המשבר הפיננסי העולמי בשנת 2008, אשר הקטין בצורה ניכרת את התמיכה מקרנות שונות ומתורמים פרטיים.

החל משנת 2010 מקיים האנסמבל פעילות חינוכית רבה, הן בקונסרבטוריון גבעתיים והן בעפולה ובקריית גת.

אנסמבל סולני תל אביב מקיים סדרות מנויים בתל אביב ובחיפה ומופיע בקונצרטים ובפסטיבלי מוזיקה ברחבי הארץ.

כן הופיע האנסמבל בחוץ לארץ, בין השאר בקרנגי הול שבניו יורק, בווינה ובבודפשט, בפסטיבלי מוזיקה בינלאומיים ובשידורי רדיו וטלוויזיה בישראל ובאירופה. במשך השנים הופיעו עם אנסמבל סולני תל אביב אמנים ידועי שם, ביניהם הכנרים מקסים ונגרוב ואידה הנדל, הויולנית טביאה צימרמן, הקלרינטנים גיורא פיידמן וחן הלוי, הפסנתרנים איתמר גולן, בוריס ברמן ואיאן פאונטיין ואחרים.

## תמיכות ומענקים

* משרד החינוך
* עיריית תל אביב-יפו
* מועצת הפיס לתרבות ולאמנות
* קרן התרבות אמריקה ישראל
* קרן מרק ריץ' לחינוך, תרבות ורווחה
* קרן שפילמן למצוינות

## דיסקוגרפיה
* La Casa del Diavolo, 2010
בנוסף, השתתף האנסמבל באלבום "עיר" של שלומי שבן.
* ב-2011 יצר איתן שטיינברג גרסה נוספת של יצירתו "רעוא דרעוין" לקול ולתזמורת כלי קשת, שבוצעה על ידי אתי בן-זקן ואנסמבל סולני תל אביב. יצירה זו מבוססת על מזמורי סעודה שלישית. טקסט מאת האר"י.

## בעלי תפקידים
* **מנצח, [[מנהל מוזיקלי]] ומנכ"ל** - ברק טל
* **יו"ר ועד מנהל** - ישראל בר און
* **חברי הוועד המנהל** - חביבה אבי-גיא, חיותה דביר, אורה הולין, פיליפ חלאבין, רפאלה חרל"פ, אברהם נחמיאס, ד"ר אריה סגל
* **מפיק** - שי פקר
* **מנהל השיווק וקשרי לקוחות** - סמי טוויג
* **יחסי ציבור** - "ענת מרומי יחסי ציבור"
* **כנר ראשי** - יעקב רובינשטיין

## קישורים חיצוניים

* 

* הבלוג של אנסמבל סולני תל אביב
* 
* אנסמבל סולני תל אביב פותח עונה, telavivCity.com  6.11.2007
* 
* חן הלוי, אנסמבל סולני תל אביב יולי 2013

## הערות שוליים

קטגוריה:הרכבים קאמריים ישראליים
קטגוריה:תזמורות קאמריות בישראל
קטגוריה:זוכי פרס לנדאו לאמנויות הבמה
קטגוריה:תל אביב-יפו: מוזיקה
קטגוריה:הרכבים מוזיקליים מתל אביב
צלחת לוויין

שמאל|ממוזער|250px|צלחת לוויין
שמאל|ממוזער|250px|שיטות פעולה שונות של צלחות לוויין

**צלחת לוויין** היא אנטנה מסוג מחזיר (reflector) שמיועדת לתקשורת לווינית לרוב בתדרי המיקרוגל הגבוהים. האנטנה קעורה, בעלת משטח פרבולי, והיקפה לרוב עגול (קיימות גם גרסאות אליפטיות). בשל צורתה הפרבולית, כל קרן שתפגע בצלחת תוחזר ישירות למרכזה, שם נמצא LNB, רכיב אלקטרוני המסנן רעשים, מגביר את האות הנקלט וממיר אותו לתדר נמוך אותו ניתן להעביר בקלות למקלט.

באמצעות צלחות לוויין ניתן לבצע שידור וקליטה של אותות מול לוויינים. רוב הצלחות בשימוש מיועדות לקליטה בלבד על ידי צרכני תקשורת. ארגוני תקשורת וחובבי רדיו מפעילים צלחות גם לשידור. לרוב הצלחות מותקנות באופן קבוע הפונה לכיוון מסוים, וקולטות מידע מלוויין שנמצא במסלול גאוסטציונרי. עם זאת, ישנן צלחות שאינן קבועות, והן נעות באמצעות מנועים בשני צירים. תנועה זו מאפשרת תקשורת מול לוויינים שונים, או תקשורת עם לוויינים שאינם גאוסטציונריים לאורך כל הזמן בו הם גלויים (מעל האופק).

קוטרן הנפוץ של צלחות לשימוש ביתי נע בין 40 ס"מ ל-7 מטרים, אך קיימות אנטנות גם בגדלים אחרים. במדינות שונות ישנן הגבלות בנייה שמונעות הצבת צלחות לוויין מעל גודל מסוים, או דורשות סדרת אישורים. גודל הצלחת משפיע על הקליטה באופן ישיר, צלחת גדולה תקלוט טוב יותר מקטנה מכיוון שהיא תצליח לרכז יותר קרניים אל ה-LNB. עובדה זו משפיעה בעיקר על צלחות שנמצאות בקצה גבול אזור הכיסוי.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אנטנות
קופריבשטיצה

**קוֹפְּרִיבְשְטִיצָה** (בבולגרית: **Копривщица**, יש לבטא: ku.ˈpriv.ʃti.ʦə) היא עיירה השוכנת על מורדות רכס סרדנה גורה ושייכת למחוז סופיה. 383 בתיה העתיקים שופצו ושוחזרו והם מהווים מעין מוזיאון פתוח לתקופת התחייה הבולגרית. חלק מהבתים הפכו למוזיאון וניתן לבקר בהם ולהתרשם מאורח החיים במאה ה-19, כלי בית שונים, אריגה, רקמה, תלבושות ותכשיטים, וכן אוסף של כלי נשק.

אחת ל-5 שנים מתקיים בה פסטיבל מוזיקה אתנית בולגרית, עובדה ההופכת את העיירה בת 2,486 תושבי קבע למוקד משיכה לתיירים, הן תיירות פנים בולגרית והן תיירים ממדינות אחרות.

שמה של העיירה מגיע מהמילה הבולגרית коприва (קופריבה) שמשמעותה סרפד. 

את קופריבשטיצה הקימה במאה ה-14 קבוצת פליטים שנמלטו מפני הכובש העות'מאני. במאה ה-19 הייתה זו עיר גדולה, שהשתוותה במספר תושביה לזה של סופיה והייתה אחת ממרכזי מרד אפריל ב-1876, מרד שהונהג בין היתר על ידי בן העיר תודור קבלשקוב (Todor Kableshkov), והייתה העיר הראשונה שהשתחררה מעול האימפריה העות'מאנית. 

בין מאי 1943 לינואר 1944 חיו בקופריבשטיצה מספר משפחות של יהודים ממגורשי סופיה.

ממוזער|מרכז|להקה בפסטיבל הפולקלור בקופריבשטיצה (2011)

## קישורים חיצוניים

* 
* מפה באתר map
* מפה באתר emap
* googlemaps
* 	
* אתר הפסטיבל

קטגוריה:ערי מחוז סופיה
הכתובת מקיר-מואב

ה**כתובת מקיר-מואב** היא כתובת מואבית מקיר מואב ובה מתואר שמישע (ככל הנראה) מלך מואב הקדיש "מבער" לכמוש, האל המואבי.

בשנת 1958 נתגלה שבר פסל עשוי בזלת שחורה אפורה בעת בניית מבנה חדש בכרכ (המזוהה עם קיר-מואב, בירתה של ממלכת מואב הקדומה). השבר, בגודל 12.5×14 סנטימטר, נתגלה בשימוש משני כחלק מקיר. נראה כי השבר היה חלק מפסל, אולי דמות לבושת שמלה. הכתובת בעלת שלוש השורות שעל שולי האבן מתוארכת למאה התשיעית לפניה"ס, ותואמת את סגנון הכתובת במצבת מישע. כיום השבר מוצג במוזיאון לארכאולוגיה של ירדן ברבת עמון.

## הכתובת
הכתובת ידועה בסימון KAI 306.

תעתיק הכתובת והשלמות על פי שמואל אחיטוב, בהנחה שהמקדיש הוא מישע (מנוקד לשם נוחות הקריאה ולא כשחזור הווקליזציה המקורית):

כתובת זאת הוכיחה את שמו של אבי מלך מואב מישע, הפגום מעט במצבת מישע; משמעות השם היא, אולי, קיצור של "כמשיתן" (כמוש־נתן; השורש י־ת־נ הוא המקביל הפיניקי לשורש היהודאי נ־ת־נ), או "כמוש־אִתי", בדומה ל"".

## ראו גם

* ניב מואב
* רשימת כתובות כנעניות וארמיות

## לקריאה נוספת
* 
* 


* Reed, W. L., and F. V. Winnett. **"A Fragment of an Early Moabite Inscription from Kerak." Bulletin of the American Schools of Oriental Research 172** (1963) 1-9.
* Freedman, David Noel. **"A Second Mesha Inscription." Bulletin of the American Schools of Oriental Research 175** (1964) 50-51.
* Gibson, John C. L. **Textbook of Syrian Semitic Inscriptions. Volume 1: Hebrew and Moabite Inscriptions.** Oxford: Clarendon, 1971.
* Pardee, Dennis. **"Literary Sources for the History of Palestine and Syria II. Hebrew, Moabite, Ammonite and Edomite Inscriptions."** Andrews University Seminary Studies 17 (1979) 47-70.
* Sawyer, J. F. A., and David J. A. Clines, eds. **Midian, Moab and Edom. JSOT Supplement Series 24.** Sheffield: JSOT Press, 1983.
* Dearman, Andrew, editor. **Studies in the Mesha Inscription and Moab. Archaeology and Biblical Studies 2.** Atlanta: Scholars, 1989.
* Knauf, Ernst Axel. **"Kerak." In [[Anchor Bible]] Dictionary**, edited by D. N. Freedman, 4:22-24. New York: Doubleday, 1992.
* Mattingly, Gerald L. **"Mesha." In Anchor Bible Dictionary**, edited by D. N. Freedman, 4:707. New York: Doubleday, 1992.


## קישורים חיצוניים
* The El-Kerak Inscription, מתוך הפרויקט השמי-מערבי של אוניברסיטת דרום-קליפורניה
* הכתובת באתר של K. C. Hanson

## הערות שוליים

קטגוריה:כתובות במואבית
קטגוריה:כתובות ארכאולוגיות בעלות זיקה למקרא
קטגוריה:ירדן: עתיקות
קטגוריה:כתובות KAI
קטגוריה:ממצאים ארכאולוגיים מאבן
מאיר סבן

**מאיר סבן** (בספרדית: **Mario Javier Sabán**; נולד ב-12 בפברואר 1966) הוא תאולוג יהודי מארגנטינה.

סבן בן לדוד, נצר ליהודי ספרד שגורשו ממדינתם בשנת 1492, ואחר כך גרו באימפריה העות'מאנית. בשנת 1990 כתב ספרו הראשון שדן בנוצרים חדשים, אבות משפחות האצילות בארגנטינה. הוא ניתח מקור הנצרות בהקשר שלה עם היהדות. כתב אחד עשר ספרים, בהם "היהדות של פאולוס" (2003), "הרמב"ם" (תזה על הספר "מורה נבוכים", 2008) ו"היהדות של ישוע" (2008).

סבן גר בברצלונה ומלמד מחשבה יהודית באוניברסיטה של ליידה בקטלוניה.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:יהודים ארגנטינאים
קטגוריה:סופרים ארגנטינאים
קטגוריה:תאולוגים יהודים
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1966
לודהיאנה

**לודהיאנה** (בהינדי: **लुधियाना**, בפנג'אבי **ਲੁਧਿਆਣਾ**), היא עיר ומחוז מנהלי במחוז לודהיאנה, במדינת פנג'אב שבצפון מערב הודו. לודהיאנה היא העיר הגדולה ביותר בפנג'אב עם אוכלוסייה של כ-1.4 מיליון תושבים, אך אוכלוסייתה עולה בהרבה בתקופת הקציר בעקבות הגעתם של מהגרי עבודה רבים מהמדינות אוטר פרדש, ביהר ואף מהבירה, דלהי. לודהיאנה נמצאת על כביש מהיר מספר 1 המחבר את דלהי ואמריטסר. לודהיאנה נחשבת למחוז העשיר ביותר בהודו, ואדמתה נחשבת ליקרה ולפורה ביותר במדינה.

## גאוגרפיה
העיר ממוקמת בגובה ממוצע של 244 מטרים מעל גובה פני הים. הקרקע בעיר מורכבת מאבן חול צהובה וגרניט. העיר מחולקת לשני רבעים עיקריים, העיר העתיקה והעיר החדשה. 

עד השנה 1875 זרם הנהר סוטלז', שהתייבש באותה שנה, מצפון-מערב לעיר. היום בחלק זה של העיר יש שכונות מגורים שנבנו ללא תכנון. כמו כן פועלות באזור סדנאות תעשייה מקומיות שרובן מופעלות מתוך בתי התושבים. לרגלי הנהר עמד בעבר המבצר העתיק של העיר. היום שוכן באותו מקום קולג' להנדסת טקסטיל.

## דמוגרפיה
לפי מפקד אוכלוסין ב-2001 אוכלוסיית העיר עמדה על 1,395,053 תושבים. הגברים מהוים 57% מאוכלוסיית העיר והנשים 43%. אחוז יודעי קרוא וכתוב בעיר עומד על 70%. נתון זה גבוה משמעותית מהמוצע בהודו העומד על 59.5%. 72% מהגברים יודעים קרוא וכתוב ו-68% מהנשים. ילדים מתחת לגיל 6 מהווים 12% מהאוכלוסייה. הדתות העיקריות הן הינדואיזם וסיקיזם. לפני חלוקת הודו, הייתה בעיר אוכלוסייה מוסלמית גדולה, אך רבים נאלצו לעזוב עקב רמת האלימות הבין דתית הגבוהה. השפה המקומית המדוברת היא פנג'אבי והיא שפת האם של קרוב ל-78% מהתושבים. השפה ההינדית אף היא נפוצה בעיר, בין היתר הודות למהגרי העבודה הרבים הפוקדים את העיר מדי שנה.

## חינוך
### בתי ספר
בעיר לודהיאנה קיימים יותר מ-2500 בתי ספר ומכללות שבהם לומדים מעל 450000 תלמידים.
מרבית בתי הספר מנוהלים על ידי המועצה המרכזית לחינוך תיכון או על ידי מועצת החינוך של בתי הספר בפנג'אב שנוסדה בשנת 1969.
### חקלאות
בעיר נמצאת האוניברסיטה החקלאית הגדולה באסיה ואחת הגדולות בעולם.
### רפואה
בלודהיאנה נמצאת "המכללה הנוצרית לרפואה" שהוקמה על ידי דיים אדית  מרי בראון בשנת 1894. זהו בית הספר הראשון לנשים באסיה.
### הנדסה
בשנת 1956 נוסדה בעיר המכללה להנדסה של גורו נאנאק על ידי ראג'נדרה פראסאד.
## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:פנג'אב: ערים
נחל כרית

ממוזער|250 פיקסלים|אליהו מסתתר בנחל כרית
**נחל כרית** הוא הנחל שבו הסתתר אליהו הנביא, על פי המקרא, בזמן הבצורת בתקופת אחאב למשך שנה.

## אזכור המקרא
ממוזער|250 פיקסלים|"אליהו והעורב" בזמן שהסתתר בנחל כרית. מאת צייר אלמוני, בין 1600 ל-1699. גלריה לאמנות אולברייט-נוקס
הנחל מוזכר כמקום הראשון אליו ברח אליהו, על פי ציווי ה', מאחאב מלך ישראל, לאחר שגזר על בצורת. אליהו הסתתר בנחל למשך שנה, עד שיבש, עקב הבצורת, ובמשך שהותו שם שתה ממי הנהר, ואת מזונו שקיבל מעורבים שנתנו לו בשר ולחם כל בוקר וערב:

## זיהוי הנחל כיום
### ואדי אל־יאביס
נחל כרית מזוהה בדרך כלל עם ואדי אל-יאביס, נחל במערב הירדן, הנשפך לנהר הירדן במקום מול בית שאן ומעט מדרום לה. מטיילים תיארו אותו כאחד הנקיקים הפרועים ביותר של הסהר הפורה, ומתאים מאוד להסתתרות. על פי הסכם השלום בין ישראל לירדן משנת 1994, ישראל שומרת על השימוש במימי נהר הירדן בין הירמוך לוואדי אל-יאביס.

### ואדי קלט
יש הרואים בערוץ עין קלט, המזרחי מבין המעיינות, את נחל כרית. קביעת הפסוק "עַל-פְּנֵי הַיַּרְדֵּן" תומכת בזיהוי זה., קומתו העליונה של מנזר סנט ג'ורג' היא מערה עתיקה, הנזירים המקומיים מאמינים כי במערה זו התגורר אליהו הנביא.

### ואדי אל־פארעה
ישעיהו פרס סבר, שנחל כרית הוא ואדי אל-פארעה, השוכן בצפון מזרח השומרון. בגדות הוואדי ישנם נקיקים ומערות רבות, המתאימות להסתתרות.

### ואדי פסאיל
מרינו סנודו זיהה את נחל כרית כוואדי פסאיל, השוכן בבקעת הירדן.

## קישורים חיצוניים
* אלחנן סמט, אליהו בנחל כרית, מתוך אתר דעת.

* .

## הערות שוליים

קטגוריה:ספר מלכים
כרית
אזנית חשופה

**אזנית חשופה** (שם מדעי: *Padina gymnospora*) היא אצה חומית דמוית אוזן ממשפחת הדוקרניתיים שצבעה חום-כתום, חום-ירקרק או חום חיוור. גובהה של אזנית בוגרת מגיע ל 5 עד 15 ס"מ. האזנית החשופה היא אצה קיצית שמופיעה בעיקר בחודשים מאי עד אוקטובר. לעיתים רחוקות אף ניתן להבחין בה (בכמויות מזעריות) בתחילת דצמבר.

## מבנה האצה
האזנית מזכירה בצורתה אפרכסת של אוזן או מניפה. לעיתים היא שסועה לאונות אשר גם להן צורה דומה. האצה הצעירה בנויה כמניפה יחידה, וכאשר היא גדלה היא מתפצלת למניפות-משנה אחדות, השונות בגודלן וקשורות זו לזו בבסיסן. השוליים העליונים של המניפה גלולים, ועל ידי כך הם מגוננים על שורה של תאים האחראיים לגידול האצה.

האזנית מפרישה גיר שמכסה את כל שטח הפנים שלה. הגיר מתרכז בעיקר בפסים מחזוריים סביב מרכז המניפה. האוזנית היא אחד המינים היחידים של החומיות אשר צובר בתוכו גיר, והיחיד שמפריש גיר.

היצע (גוף האזנית) מורכב מ 3–4 שכבות של תאים: שתי שכבות חיצוניות של תאים קטנים המכילים כלורופלסטים זעירים רבים, וביניהן 1–2 שכבות של תאים גדולים חסרי כלורופלסטים.

## מקומה של האוזנית החשופה בבית הגידול
האזנית גדלה בתחום הכרית והתת כרית. היא מסוגלת לגדול בברכות מים המתנתקות מהספקת מים סדירה לזמן ממושך.

האזנית החשופה פועלת בעיקר במים חמים, וזהו למעשה מנגנון להקטנת התחרות עם שאר מיני האצות בבית הגידול. בניגוד לאצות אחרות, שרגישות לטמפרטורות גבוהות, האזנית מסוגלת לפעול ולהתרבות גם בטמפרטורות גבוהות של המים. בחודשי הקיץ החמים, כאשר האצות האחרות מתות, האזנית משתלטת על כל בית הגידול בלי תחרות כמעט.

עמידותה של האוזנית החשופה לטמפרטורה גבוהות היא אינדיקטור לזיהום תרמי - לרוב זו האצה הרב תאית הראשונה שמופיעה במקומות בהם נשפכו מים חמים לים.

## רבייה
לאזנית שני דורות שווי צורה: הדור ההפלואידי - נוצר מנבג ונושא תאי מין זכריים ונקביים, והדור הדיפלואידי- נוצר מזיגוטה ונושא מנבגים (מהם נוצרים בשלב מאוחר יותר נבגים).

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אצות חומיות
גליציה המזרחית

שמאל|ממוזער|250x250 פיקסלים| גליציה המזרחית והמערבית בסוף המאה ה-19 (מפה בשפה הגרמנית)
**גליציה המזרחית** (באוקראינית: Східна Галичина, בפולנית: Galicja Wschodnia, בגרמנית: Ostgalizien) הוא אזור גאוגרפי במערב אוקראינה (המחוזות של היום לבוב, איוואנו-פרנקיבסק וטרנופול). טריטוריה פולנית לפרקי זמן לאורך ההיסטוריה.

גליציה נוצרה בתוך האימפריה האוסטרית במהלך השנים 1772–1918. גליציה המזרחית, כוללת כעת את כל מחוזות לבוב ואיוואנו-פרנקיבסק (אזורים) באוקראינה וכן מחוז טרנופול, כאשר הרצועה הצפונית שלו גובלת עם המחוזות ההיסטוריים קרמנטס, שומסק ולניבצי והחלק הצפוני של מחוז זברוץ'. החלק המערבי של גליציה המזרחית נמצא בפולין (החלק המזרחי של מחוז פודקרפצקיה - פשמישל, סאנוק, ירוסלב, לובאצ'וב, לסקו ובישצ'די והאזורים סביב הערים והמקומות הללו. חלק קטנטן של גליציה המזרחית ממוקם גם במחוז לובלין - העיירה לוביצ'ה קרולבסקה והסביבה, אבל טומשוב לובלסקי, 15 ק"מ משם, כבר לא חלק מגליציה, וגם לא הייתה שייכת לקיסרות האוסטרית בזמן חלוקת פולין.  האזור היה חלק מפולין הקונגרסאית בתוך האימפריה הרוסית לפי החלוקה הרוסית של פולין. שטחה של גליציה המזרחית הוא כ-46,800 ק"מ 2 (18,100 מייל רבוע).

## היסטוריה
ב-1918 הפכה גליציה המערבית לחלק מהרפובליקה המחודשת של פולין, שקלטה חלק מאזור למקו. האוכלוסייה האוקראינית המקומית הכריזה על עצמאותה של גליציה המזרחית כרפובליקה העממית של מערב אוקראינה. האוכלוסייה הפולנית ברובה של לבוב (לביב, למברג) התנגדה למהלך, מה שהוביל למלחמת פולין–אוקראינה שבמהלכה השתלטו הפולנים על כל גליציה. בהסכם עם פולין, הרמן פטיורה מהרפובליקה העממית של אוקראינה ויתר על מזרח גליציה בתמורה לעזרה נגד הסובייטים. במהלך המלחמה הפולנית-סובייטית הקימו הסובייטים ביולי 1920 בגליציה המזרחית את הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית של גליציה. 

הסכם ריגה מה-18 במרץ 1921 הקצה את גליציה המזרחית עבור הרפובליקה הפולנית השנייה. מעצמות ההסכמה המשולשת הכירו בחזקה הפולנית על השטח ב-15 במאי 1923.

האוקראינים מגליציה המזרחית והמחוז השכן ווליניה היוו כ-12% מאוכלוסיית הרפובליקה הפולנית השנייה והיו המיעוט הגדול ביותר בה. מכיוון שמדיניות ממשלת פולין לא הייתה ידידותית כלפי מיעוטים, גברה המתיחות בין ממשלת פולין לאוכלוסייה האוקראינית, מה שבסופו של דבר הוליד את ארגון המחתרת המיליטנטי של הלאומנים האוקראינים.

## אטימולוגיה
השם גליציה, או *Halychyna* באוקראינית, נגזר מהעיר האליץ' שהייתה הבירה הראשונה של נסיכות גליציה. השם Halych בתורו נובע מהמילה האוקראינית *halka* שפירושה "עורב", המשתקפת על ידי העורב במרכז הסמל המודרני של העיר.

רבים גם מאמינים כי השם Halych/Galic (וממנו Halychyna/Galizia) נגזר מהמילה היוונית ἅλς (*hals*), שפירושה "מלח". לביזנטים וליוונים הייתה השפעה חזקה על ארצות אלו, ובהשפעת היוונים התנצרו גליציה ורוס של קייב. למעשה המילה היוונית לבור מלח היא αλυκή (*alyki*), מה שמעלה טיעון חזק שהליץ' יכול להיות שינוי של זה. הליץ' היה עשיר במלח, שנכרה באזור. בתקופת ימי הביניים המוקדמים, מלח היה הייצוא העיקרי של האליץ'. כיום, לעומת זאת, אין יותר כריית מלח בהליץ'.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אירופה: אזורים
קטגוריה:מזרח אירופה
גליציה המערבית

**גליציה החדשה** או **גליציה המערבית** (בפולנית: **Nowa Galicja** או **Galicja Zachodnia**; בגרמנית: **Neugalizien** או **Westgalizien**) היה אזור מנהלי של המלוכה ההבסבורגית, שהוקם מהשטח שסופח במהלך החלוקה השלישית של פולין ב-1795.

## היסטוריה

לאחר מרד קושצ'יושקו הכושל של 1794, פרנץ השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה הסכים עם יקטרינה השנייה, קיסרית רוסיה לחלק את פולין שוב ובכך לבטל לחלוטין את האיחוד הפולני-ליטאי שנותר, החלטה שאליה הצטרפה פרוסיה ב-24 באוקטובר 1795. המלוכה ההבסבורגית, שלא השתתפה בחלוקה השנייה, קיבלה כעת חלק שהכיל את האדמות שמצפון לממלכת גליציה ולודומריה שנרכשו בחלוקה הראשונה של 1772. המלוכה ההבסבורגית כבשה בעקבות כך את כל פולין קטן, המשתרעת לאורך נהר הוויסלה העליון עד לפאתי פראגה וורשה, יובלי הבוג והפיליצה היוצרים את הגבול הצפוני עם פרוסיה המזרחית החדשה.

ב-1803 היא אוחדה עם ממלכת גליציה ולודומריה, אך שמרה על אוטונומיה מסוימת. האזור נשאר שטח של האימפריה האוסטרית גם כאשר, בשנת 1807, נפוליאון בונפרטה הקים את דוכסות ורשה משטחים בפולין גדול שפרוסיה סיפחה בחלוקה השנייה והשלישית וכעת נאלץ לוותר על פי חוזה טילזיט. אוסטריה הפסידה את גליציה החדשה במלחמת הקואליציה החמישית ב-1809, לאחר שקורפוס בפיקודו של פרדיננד קרל יוזף, ארכידוכס אוסטריה-אסטה ב-15 באפריל 1809 החל את מלחמת פולין-אוסטריה בפלישה לדוכסות ורשה. למרות תוכניותיו של הארכידוכס להיכנס כמשחרר לאומי, הוא הובס על ידי כוחותיו של הנסיך יוזף פוניאטובסקי בקרב רשין. אוסטריה הובסה לבסוף בקרב וגראם ב-6 ביולי, ולאחר מכן צורפה גליציה החדשה לדוכסות ורשה על ידי הסכם שנברון.

עם ההחלטה הסופית של קונגרס וינה בשנת 1815, השטח הפך לחלק מפולין הקונגרסאית, שנשלט באוניה פרסונלית על ידי אלכסנדר הראשון, קיסר רוסיה, בעוד קרקוב שמרה על עצמאותה כעיר החופשית של קרקוב.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:האימפריה האוסטרית
הפועל אשקלון (כדוריד נשים)

**הפועל אשקלון** הייתה קבוצת כדוריד נשים ישראלית מהעיר אשקלון, שהשתתפה בליגה הלאומית לנשים.

הקבוצה נוסדה בשנת 1968 ובעונת 1975/1976 זכתה בגביע המדינה, שזיכה אותה להשתתף במשחקים אירופאים.

בהמשך הקבוצה הייתה ממוקמת בתחתית הליגה ולא הצליחה להתרומם עקב מחסור בתשתית של מחלקת נוער. בסופו של דברק הקבוצה פורקה.

משחקי הבית של הקבוצה היו נערכים ב"היכל הספורט העירוני" באשקלון.

*
אשקלון
אשקלון
התאחדות הכדורגל של ויילס

**התאחדות הכדורגל של ויילס** (בולשית: **Cymdeithas Bêl-droed Cymru**, באנגלית: **Football Association of Wales**; ידועה גם כ-**FAW**) היא הגוף האחראי על הכדורגל בוויילס. ההתאחדות חברה בפיפ"א מאז 1910 ובאופ"א מאז 1954.

ההתאחדות הוקמה ב-1876 בוורקסהאם, והיא התאחדות הכדורגל השלישית הוותיקה בעולם, וכמו כן היא אחת מארבע התאחדויות (לצד התאחדות הכדורגל האנגלית, התאחדות הכדורגל הסקוטית, התאחדות הכדורגל האירית ופיפ"א) שהקימו את ועדת הכדורגל הבינלאומית (IFAB), האחראית על קביעת חוקת משחק הכדורגל.

ההתאחדות אחראית על מנהל הכדורגל בוויילס, ומפעילה את שש הנבחרות הלאומיות: הקרויות "A" (הנבחרת הבוגרת), "עד גיל 21", "עד גיל 18", "עד גיל 16", "נשים" ו"בנות עד גיל 16".

התאחדות הכדורגל של ויילס אחראית גם על כל הפעולות המשמעתיות כנגד שחקנים בקבוצות החברות בהתאחדות. הן כוללות את הקבוצות הוולשיות המשחקות במערכת הליגות באנגליה, ולגביהן ההתאחדות של ויילס מחליפה את מערכת המשמעת של התאחדות הכדורגל האנגלית.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ויילס: כדורגל
ויילס
זוארץ

**זוּארץ** הוא שם משפחה יהודי-ספרדי. שמות דומים נפוצים בספרד: Xuárez, Juárez, Suárez. המקור לשם הוא פטרונימי או טופונימי. הצורה הפורטוגלית היא Soares. בישראל יש שעיברתו את השם ל"זו-ארץ".

קטגוריה:שמות משפחה ביהדות ספרד ופורטוגל
קטגוריה:שמות משפחה טופונימיים
קטגוריה:שמות משפחה ביהדות צפון אפריקה
תבחין קונדורסה

פונקציית בחירה חברתית מקיימת את **תבחין קונְדוֹרְסֶה** (על-שם המרקיז דה קונדורסה) אם השיטה בוחרת את "מנצח קונדורסה" בכל הזדמנות שבה קיים מועמד כזה. **מנצח קונדורסה** הוא מועמד המנצח כל מועמד אחר בהתמודדות ראש בראש. כלומר, אם A הוא מנצח קונדורסה, אזי לכל מועמד אחר, B, רוב הקבוצה מעדיפה את A על B. במצב כזה, שיטת קונדורסה היא שיטה המבטיחה כי A יבחר. 

תבחין קונדורסה נחשב לקריטריון רצוי ביותר בשיפוט ההשוואתי של שיטות בחירות. עם זאת, הוספת רכיבי קונדורסה עשויה לשנות את המנצח לפי קונדורסה, דבר המחליש את עוצמתו האינטואיטיבית של הצורך לבחור דווקא במנצח כזה.

לפעמים שקלול של קולות המצביעים מוביל למעגל העדפות פרדוקסלי, ואז לא קיים מנצח קונדורסה. שיטות שונות המקיימות את תבחין קונדורסה נבדלות זו מזו באופן בהן הן מכריעות במצבים בהם אין מנצח קונדורסה.

בין שיטות ההצבעה הידועות, שיטת שולצה מקיימת את תבחין קונדורסה, בעוד ששיטת בורדה אינה מקיימת אותו.

## דוגמאות
נניח שקבוצת המצביעים מונה שלושה אנשים, המדרגים שלושה מועמדים באופן הבא:
* מצביע 1: מעדיף את A על פני B ואת B על פני C
* מצביע 2: מעדיף את B על פני A ואת A על פני C
* מצביע 3: מעדיף את C על פני A ואת A על פני B
אז מצביעים 1 ו-3 מעדיפים את A על B, ומצביעים 1 ו-2 מעדיפים את A על C, ולכן A הוא מנצח קונדורסה.

לא תמיד קיים מנצח קונדורסה, למשל במקרה הבא:

* מצביע 1: מעדיף את A על פני B ואת B על פני C
* מצביע 2: מעדיף את B על פני C ואת C על פני A
* מצביע 3: מעדיף את C על פני A ואת A על פני B

## ראו גם
*פרדוקס ההצבעה
*הצבעת אישור
* שיטת שולצה

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:תורת המשחקים
קטגוריה:שיטות בחירות
קטגוריה:קונדורסה
אינטאראבוס

**אינטאראבוס** (בלטינית: **Intarabus**, מקלטית: "בין הנהרות") הוא אל מהמיתולוגיה הקלטית והדת הגאלית - רומית. אינטאראבוס היה חלק מהפנתאון של אלי שבט הטרוורי, ופולחנו היה נפוץ באזור בו התגוררו (בבלגיה, לוקסמבורג, מערב גרמניה ומזרח צרפת של ימינו). 

כתובות רבות המוקדשות לאטל התגלו באזורים אלה. לאחר המפגש בין התרבות הגאלית לתרבות הרומית, זוהה אינטאראבוס עם האל מרס מהמיתולוגיה הרומית - כתובת המוקדשת ל"מרס אינטאראבוס" התגלתה בטריר באתר בו ניצב מקדש של האל.

פסל ברונזה של האל התגלה בפוי-נוויל (Foy-Noville). בפסל זה מתואר האל כגבר צעיר, ללא זקן, בעל שער ארוך ולובש גלימה. לכתפיו פרוות זאב. בידיו הימנית ככל הנראה החזיק הפסל חנית (שלא נשמרה).

התיאטרון שהתגלה באכטרנאך היה, ככל הנראה, מוקדש לאינטאראבוס.

## לקריאה נוספת

* Bernhard Maier, Cyril Edwards, **Dictionary of Celtic religion and culture**, Boydell & Brewer, 1998

## קישורים חיצוניים
* אינטאראבוס באתר celtnet

קטגוריה:אלים בריטיים וגאליים קדומים
מורפוגנזה

**מורפוגנזה** (מהמילים היווניות: **μορφή**, צורה, **Γένεσις**, יצירה) היא תהליך מורכב ממנגנונים דינאמיים שונים, פיזיקליים, כימיים וביולוגים שיוצרים סדר ברמות השונות בהתפתחות הצורה והמבנה (הצבע והתבנית) של יצור חי. זהו אחד משלושה אופנים עיקריים של התפתחות ביולוגית (השניים האחרים הם גדילת תאים והתמיינות תאים). תהליך זה מבקר את הארגון המרחבי של התאים במהלך התפתחות היצור החי. התהליך מושפע על ידי הורמונים, כימיקלים, מזהמים, או כוחות מכניים שנובעים מהתבניות המרחביות שיוצרים התאים. מורפוגנזה מתרחשת במהלך התפתחות העובר, האורגניזם הבוגר, בתרבית תאים או בגידול סרטני.

כמה מהרעיונות הראשונים לגבי מורפוגנזה פורסמו על ידי דארסי וונטוורת תומפסון (1917) ואלן טיורינג (1952). עבודות אלה ניבאו את נוכחותם של אותות כימיים ותהליכים כגון דיפוזיה, אקטיבציה ודאקטיבציה במהלך גדילת תאים ואורגניזמים.

במחקר המורפוגנזה ישנן גישות שונות. אחת הגישות הבולטות היא הגישה הביו-כימית, המצביעה על כך שהתהליכים ההתפתחותיים שבאמצעותם נוצרים הצורה והמבנה נשלטים על ידי ריכוז מולקולות שנקראות מורפוגנים. לפי הגישה הביו-פיזיקלית, שדות פיזיים כגון שדות חשמליים ושדות מכניים יכולים גם לספק סיגנלים מקומיים. הגישה המכנית מתמקדת בתפקיד הכוחות הפיזיים בהתפתחות הצורה. הגישה הפיזיקלית המכנית לחקר תהליכי המורפגנזיה מתמקדת בתפקיד הכוחות הפיזיים בהתפתחות הצורה, ומדגישה את ההיבטים של הארגון העצמי במהלך ההתפתחות בדיפוזית תגובה.

תצפיות, שנעשו על מנת לבדוק את השפעת התהליכים הפיזיקליים על המורפוגנזה, מצאו שחיבור בין מנגנונים מכנים זזים בצורה זהה יכול לחסן את המורפגנזה נגד שינויים במערכת האקולוגית. בנוסף, נמצא שהגירויים המכנים מתאמים את תנועת המורפגנזה בכל העובר.

## קישורים חיצוניים

* 
* Generic physical mechanisms of morphogenesis and pattern formation

## הערות שוליים

קטגוריה:תחומים בביולוגיה
ישעיהו וינברג

**ישעיהו** (**שַייקֶה**) **וַינברג** (14 ביולי 1918 – 1 בינואר 2000) היה מנהל ישראלי שעמד בראש התיאטרון הקאמרי, בית התפוצות ומוזיאון השואה האמריקאי.

## ביוגרפיה
וינברג נולד בוורשה שבפולין. אביו היה מייסד ומנהל הגימנסיה העברית המקומית בשנת 1916, אך בעקבות מלחמת העולם הראשונה עקרה המשפחה לגרמניה והתגוררה בפרנקפורט ומשנת 1927 בברלין. בשנת 1933 עלתה המשפחה לארץ ישראל והתיישבה בתל אביב. וינברג החל ללמוד בגימנסיה בלפור, וכעבור שנה הצטרף לתנועת "השומר הצעיר" ונמנה ב-1929 עם מייסדי קיבוץ אילון. בשנים 1942–1946 שירת במסגרת הבריגדה היהודית וחיל הרגלים של הצבא הבריטי, בין היתר באיטליה, והשתתף בפעולות קבוצת "הנוקמים". בשובו לארץ שימש מזכיר קיבוץ מסילות ועסק בהדרכת חברות נוער של ניצולי השואה. בשנים 1935–1949 היה חבר ארגון "ההגנה".

בשנת 1956 עבר עם משפחתו לירושלים ומונה למנהל המרכז למיכון משרד ראש הממשלה. בשנים 1961–1975 שימש מנהל התיאטרון הקאמרי, ובשנים 1963–1977 היה חבר הנהלת המכון הבינלאומי לתיאטרון. בשנת 1970 הצטרף כמתנדב לצוות התכנון של בית התפוצות, ועמד בראשו בשנים 1976–1984. בשנים 1981–1985 היה חבר המועצה הציבורית לתרבות ואמנות בישראל.

כמנהל התיאטרון הקאמרי תמך בהעלת המחזה"מלכת האמבטיה" של חנוך לוין, למרות הביקורת הרבה על תוכן המחזה. 

בשנת 1985 מונתה רעייתו חנה (גרושתו של מנחם מאיר) לתפקיד בארצות הברית, ווינברג התלווה אליה בשליחותה. הוא שימש יועץ לתכנון המוזיאון היהודי של לוס אנג'לס  (1985–1986), יועץ לתכנון המוזיאון למורשת יהודית בניו יורק (1985–1988), וליווה כיועץ את תכנון והקמת המוזיאון לתולדות ירושלים במגדל דוד (1984–1989), המוזיאון לתולדות יהודי פולין בוורשה והמוזיאון לתולדות יהודי גרמניה בברלין. בשנים 1988–1989 עמד בראש צוות ההקמה של מוזיאון השואה האמריקאי בוושינגטון, ולאחר הקמתו בשנת 1993 עמד בראשו עד לשנת 1996.

וינברג זכה בשנת 1999 בפרס ישראל על תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה. בשנת 1994 הוענק לו תואר דוקטור לשם כבוד מההיברו יוניון קולג'.

נפטר לאחר שבץ ב-1 בינואר 2000, בתל אביב. הובא למנוחות בבית העלמין שבקיבוץ אפק לצד אשתו חנה, שנפטרה עשר שנים לפניו.

## קישורים חיצוניים

* קורות חייו  באתר חדשות מחלקה ראשונה
* מודעה על פטירתו בעיתון לוס אנג'לס טיימס 
* מודעה על פטירתו בעיתון הניו יורק טיימס 

## הערות שוליים

קטגוריה:אילון: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בקיבוצים
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:בוגרי השומר הצעיר
קטגוריה:בוגרי גימנסיה בלפור
קטגוריה:מסילות (קיבוץ): אישים
קטגוריה:זוכי פרס ישראל על תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה
קטגוריה:זוכי פרס ישראל לשנת 1999
קטגוריה:לוחמי הבריגדה היהודית
קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:חברי קבוצות הנוקמים
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:מנכ"לי התיאטרון הקאמרי
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1918
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2000
מתמטיקה פיננסית

**מתמטיקה פיננסית** היא ענף של מתמטיקה שימושית החוקר את התנהגות השווקים הפיננסיים. 

למתמטיקה פיננסית יש קשר הדוק לכלכלה פיננסית, החוקרת את הבסיס התאורטי של מודלים כלכליים. המתמטיקה הפיננסית חוקרת ומרחיבה מודלים מתמטיים או נומריים שנבנו על ידי כלכלנים. לדוגמה, בזמן שכלכלן פיננסי חוקר את הגורמים המשפיעים על מחיר מניה של חברה, מתמטיקאי פיננסי מתייחס למחיר המניה כאל נתון, ומשתמש בתהליכים סטוכסטיים כדי לקבל את הערך התאורטי של ניירות ערך הנגזרים מן המניה (ראו גם שווי אופציות).

באופן מעשי, קיימת חפיפה משמעותית בתחומי המחקר של המתמטיקה הפיננסית והכלכלה החישובית. ההבדל העיקרי הוא שמתמטיקה פיננסית מתמקדת יותר במודלים מתמטיים ובנגזרים, בעוד שכלכלה חישובית מתמקדת יותר ביישומים של מודלים אלה. ישנם גם אנליסטים המשתמשים לצורך עבודתם בשיטות נומריות וכמותיות.

שני מודלים פופולריים בהערכת אופציות מקורם בתחום זה: מודל בלק ושולס והמודל הבינומי לתימחור אופציות.

אחד ממשפטי המפתח במתמטיקה פיננסית נקרא "המשפט הבסיסי לתמחור ללא ארביטראז". על פי משפט זה, הסיכוי לרווח בעסקה ללא סיכון שקול להסתברות לארביטראז' בעסקה.

אוניברסיטאות רבות ברחבי העולם מציעות תואר אקדמי ותוכניות מחקר בתחומי המתמטיקה הפיננסית.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:מתמטיקה שימושית
איוואנטוקארוס

**איוואנטוקארוס** (בלטינית: **Iovantucarus** - בקלטית: "מגן הילדים") הוא אל מהמיתולוגיה הקלטית. איוואנטוקארוס נחשב לאל המגן על הילדים והנערים, או לאל הילדות. פולחנו היה נפוץ באזור טריר (בגרמניה של ימינו). פולחנו היה נפוץ בקרב שבט הטרוורי אשר הביאו למקדשו פסלוני ילדים האוחזים בציפורים כמנחה לאל.

עם המפגש בין התרבות הקלטית ותרבות האימפריה הרומית זוהה איוואנטוקארוס עם האל מרס או מרקוריוס מהמיתולוגיה הרומית.

## לקריאה נוספת

*Miranda Green, **Dictionary of Celtic Myth and Legend**, Thames and Hudson Ltd., London, 1997
*Roy A. Adkins, **Handbook to life in ancient Rome**, Oxford University Press US, 1998

## קישורים חיצוניים
* איוואנטוקארוס באתר celtnet

קטגוריה:אלים בריטיים וגאליים קדומים
קטגוריה:אלי בריאות
קטגוריה:אלי ילדות
CTBA

שמאל|ממוזער|250px|מבט ל-CTBA מדרום לצפון, מגדל PwC מוסתר מאחורי מגדל מואבה (הקדמי)
**CTBA** (ראשי תיבות של **Cuatro Torres Business Area** - **אזור העסקים 'ארבעת המגדלים**') הוא מרכז עסקים ראשי הממוקם בשדרת קסטיאנה במדריד, בירת ספרד.

מגדלי ה-CTBA הם ארבעת גורדי השחקים הגבוהים במדריד ובספרד כולה, ובנייתם הושלמה בשנת 2008. מאז פיתוח האתר בתחילה, מגדל חמישי, קאלידו, הושלם בשנת 2021. המגדל מתנשא לגובה של 181 מ' ב-36 קומות. הוא תוכנן על ידי משרדי האדריכלים פנוויק איריברן אדריכלים וסראנו-סונייר אדריכלות.

## מגדל הקיסר
**מגדל הקיסר** (בספרדית: **Torre Emperador**), הצפוני מבין ארבעת המגדלים, מתנשא לגובה של 230 מ' ב-51 קומות. המגדל הוא גורד השחקים הרביעי בגובהו במדריד ובספרד וה-44 בגובהו באירופה (נכון לשנת 2025). במהלך בנייתו, הפך בחודש נובמבר 2006 המגדל לגורד השחקים הגבוה בספרד, תואר שאיבד חודשים ספורים מאוחר יותר לטובת מגדל הקריסטל. מאז 2015, המגדל בבעלות החברה הפיליפינית-ספרדית "קבוצת הקיסר". המגדל תוכנן על ידי האדריכל הנרי קוב.

## מגדל PwC
**מגדל PwC** (בספרדית: **Torre PwC**) מתנשא לגובה של 236 מ' ב-52 קומות. המגדל הוא גורד השחקים הרביעי בגובהו במדריד והחמישי בגובהו בספרד וה-36 בגובהו באירופה (נכון לשנת 2025). החל משנת 2011, המגדל נקרא על שם חברת השירותים הבין-לאומית פרייס ווטרהאוס קופרס, שמשרדיה משתרעים על פני 17 קומות (34–50) במגדל. המגדל הוא היחיד מבין הארבעה ב-CTBA שמשמש גם כבית מלון (מלון יורוסטארס מדריד טאוור של רשת מלונות יורוסטארס), השוכן בקומות 6–27 וכולל חדר אוכל בן שתי קומות בחלקו העליון המציע נוף פנורמי לעיר. המגדל תוכנן על ידי האדריכלים קרלוס רוביו קרבחאל ואנריקה אלווארז-סאלה ולתר.

## מגדל מואבה
**מגדל מואבה** (בספרדית: **Torre Moeve**), הדרומי מבין ארבעת המגדלים, מתנשא לגובה של 248.3 מ' ב-45 קומות. המגדל הוא גורד השחקים השני בגובהו במדריד ובספרד וה-29 בגובהו באירופה (נכון לשנת 2025). במקור אמור היה המגדל לשמש את מטה חברת הנפט והגז הספרדית רפסול ולהיקרא על שמה, אך במהלך בנייתו נסוגה החברה מהמהלך והמגדל נרכש על ידי הבנק הספרדי קאחה מדריד. בשנת 2015 הוא הושכר לחברת האנרגיה מואבה כמטה הראשי שלה, ולכן שונה שמו של המגדל שוב, למגדל מואבה. המגדל תוכנן על ידי האדריכל נורמן פוסטר.

## מגדל הקריסטל
**מגדל הקריסטל** (בספרדית: **Torre de Cristal**) מתנשא לגובה של 250 מ' ב-52 קומות והוא גורד השחקים הגבוה במדריד ובספרד וה-28 בגובהו באירופה (נכון לשנת 2025). במהלך בנייתו, הפך בחודש אפריל 2007, למשך זמן קצר, לגורד השחקים הגבוה במדריד ובספרד. המגדל תוכנן על ידי האדריכל סזאר פלי.

## גלריית תמונות

תמונה:CTBA 1.JPG|מגדל מואבה
תמונה:CTBA 2.JPG|מגדל PwC
תמונה:CTBA 3 & 4.JPG|מגדל הקריסטל (קדמי) ומגדל הקיסר
תמונה:CTBA South to North.JPG|מבט ל-CTBA מאזור שער אירופה


## קישורים חיצוניים

* מידע מפורט, תמונות וקטעי וידאו (ספרדית)

* Madrid Arena
*PERI GmbH: Cuatro Torres Highrise, Madrid, Spain


## הערות שוליים

קטגוריה:מדריד: גורדי שחקים
האיחוד המתמטי הבין-לאומי

**האיחוד הבין-לאומי למתמטיקה** (באנגלית: The **International Mathematical Union**; בראשי תיבות: **IMU**) הוא ארגון מדעי בין־לאומי לא־ממשלתי וללא מטרות רווח, המוקדש לקידום שיתוף פעולה בין־לאומי בתחומי המתמטיקה. האיחוד חבר במועצת המדע הבין־לאומית (ISC) שתומך בעקרון החופש, האחריות והאוניברסליות של המדע. חברי האיחוד הם נציגי הארגונים הלאומיים למתמטיקה של 85 מדינות. הארגון הוקם בשנת 1919, חדל לפעול בשנת 1936 והוקם מחדש בשנת 1951. נכון לשנת 2024, נשיא האיחוד הוא המתמטיקאי היפני,  .
מטרות האיחוד:
* לקדם שיתוף פעולה בין־לאומי במתמטיקה.
* לתמוך ולסייע לקונגרס המתמטיקאים הבין־לאומי (ICM) ולפגישות או כנסים מדעיים בין־לאומיים אחרים.
* לעודד ולתמוך בפעילויות מתמטיות בין־לאומיות אחרות שנחשבות סבירות לתרום להתפתחות המדע המתמטי בכל אחד מהיבטיו, טהורים, יישומיים או חינוכיים.

## קישורים חיצוניים
* 
  
## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תרבות מתמטית
קטגוריה:מוסדות מדעיים בין-לאומיים
קטגוריה:איגודים חברים במועצת המדע הבין-לאומית
אלבק

**אלבק** (Albeck) הוא שם משפחה המתייחס לעיר אלבק שבאוסטריה.

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה טופונימיים
בוגימן (סרט)

**בוגימן** (באנגלית: **Boogeyman**) הוא סרט אימה משנת 2005, אשר בוים על ידי סטיבן קיי. לסרט יצאו שני המשכים: בוגימן 2 (2007) ובוגימן 3 (2008).

## עלילת הסרט
מעל פני השטח, טים ג'נסן נראה בן אדם נורמלי: בעל עבודה קבועה ויציבה, ובקשר טוב עם חברתו, ג'סיקה. אך אירוע טראגי שהוא היה עד אליו כשהיה בן שמונה, השאיר אותו בטראומה: אביו נלקח על ידי הבוגימן שחי בארון חדר השינה שלו. מאז אותו יום, טים נוקט אמצעי זהירות כדי שהבוגימן לא יוכל להתקרב אליו.

אחרי שבילה עם ג'סיקה והוריה בחג ההודיה, טים מגלה שאמו המתנכרת, מרי, מתה. לאחר לווייתה, טים מבקר במחלקה הפסיכיאטרית, שם הוא חי לאחר מותו של אביו. יועצו לשעבר של טים, מייעץ לו לבלות את הלילה בבית ילדותו, כדי להתמודד עם פחדיו. באי רצון, טים חוזר לבית ילדותו, כדי להתמודד עם שדיו.

## צוות השחקנים
*בארי ווטסון – טים ג'נסן
*אמילי דשנל – קייט
*סקיי מקול בארטוסיאק – פראני
*לוסי לולס – מרי ג'נסן
*טורי מאסט – ג'סיקה
*אנדרו גלובר – בוגימן

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:סרטי 2005
קטגוריה:סרטי אימה מ-2005
קטגוריה:סרטי אימה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי אימה על-טבעיים אמריקאיים
אלברטו גונזאלס

**אלברטו ר. גונזאלס** (באנגלית: **Alberto Gonzales**; נולד ב-4 באוגוסט 1955) היה התובע הכללי השמונים של ארצות הברית, וההיספני הראשון שכיהן בתפקיד זה.

## ביוגרפיה
גונזאלס מונה על ידי ג'ורג' ווקר בוש להיות הפרקליט הכללי שלו בהיותו מושל טקסס, ולאחר מכן כיהן גונזאלס בבית המשפט העליון של טקסס. בין 2002 לפברואר 2005 גונזאלס היה הפרקליט של הבית הלבן (white house counsel), ובפברואר 2005 התמנה לתובע הכללי.

כהונתו של גונזאלס עמדה בצל מספר שערוריות ובראשם פרשת פיטורי עורכי דין במחלקת המשפטים של ארצות הברית, אשר פוטרו לכאורה ממניעים פוליטיים ולא ענייניים. גונזאלס הכחיש את מעורבותו בפרשה, והוא נחשד במתן עדות שקר בפני הקונגרס. עדותו בפני הקונגרס, בה הצהיר שוב ושוב שאינו זוכר פגישות ועניינים שונים, התקבלה בביקורת רבה. באוגוסט 2007 הוא התפטר מתפקידו.

לאחר שעזב את תפקידו הוא התפרנס מנאומים בציבור, שעבורם קיבל כ-30,000 דולר לנאום. בריאיון לוול סטריט ג'ורנל, גונזאלס טען שהוא נתפס על ידי רבים כ"רשע המפתח מדיניות שאנשים לא מסכימים לה". גונזאלס אמר שהוא רואה את עצמו כ"קורבן, אחד מהקורבנות הרבים של המלחמה בטרור". תיאור עצמי זה של גונזאלס צוטט בהרחבה בתקשורת ובבלוגוספירה.

במאמר שפרסם בוושינגטון טיימס בינואר 2015, תיאר גונזאלס את חווייתו מביקור בישראל במסגרת משלחת של מנהיגים היספנים-אמריקאים: "כעורך דין, שופט לשעבר ופרופסור למשפט באוניברסיטה נוצרית, כאשר אני רואה את מעמד הנוצרים בישראל, לאור מנוסתם באזור, אני מעריך מחדש את הברכה של החופש ושלטון החוק ... מאז ומתמיד זהותי כחלק מקבוצת מיעוט היא חלק ממני, ואינני לוקח כמובן מאליו את מעמדם של ערבים-נוצרים בחברה הישראלית ... דוגמאות אלו ואחרות, יחד עם הקשיים שחווים הנוצרים ברחבי המזרח התיכון, מזכירות לנו מדוע ארצות הברית ומדינות אחרות בהן חופש ושוויון מהוות רסן לשלטון צריכות לעמוד לצידה של ישראל בחזית נגד חוסר הסובלנות והטרור האיסלאמי".

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* Israel protects followers of the cross while neighboring nations eradicate them, וושינגטון טיימס, 1 בינואר 2015
* 

קטגוריה:חברי המפלגה הרפובליקנית (ארצות הברית)
קטגוריה:התובעים הכלליים של ארצות הברית
קטגוריה:סגל אוניברסיטאות ומכללות בארצות הברית
קטגוריה:סגל הבית הלבן
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל ג'ורג' ווקר בוש
קטגוריה:פרקליטי הבית הלבן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת רייס
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1955
בדר

**בדר** (Bader) הוא שם בעל הפירושים הבאים:
* שם משפחה שמקורו בגרמנית ומשמעותו ספר-מנתח.
* שם ממקור ערבי (بدر), שפירושו "ירח מלא".

קטגוריה:שמות משפחה יהודיים
קטגוריה:שמות משפחה ערביים
קטגוריה:שמות משפחה לפי עיסוק
דאוד תורכי

שמאל|ממוזער|200px|דאוד תורכי במהלך משפטו
**דאוד סמעאן תורכי** (בערבית: **داوود تركي**; 8 באוקטובר 1927 - 8 במרץ 2009) היה משורר ופעיל פוליטי קומוניסטי ערבי-ישראלי. הורשע בבגידה במדינה ב-1972 לאחר שהתגלה כי עמד בראש רשת ריגול וחבלה נרחבת.

## ביוגרפיה
תורכי נולד בכפר מע'אר שבגליל ב-1927 למשפחה נוצרית, ובהיותו תינוק עבר עם משפחתו לחיפה, שם גדל. דאוד עבד בחברה בריטית לייבוא ולמד אנגלית וצרפתית. עוד בתקופת המנדט הבריטי, אימץ תורכי עמדות מרקסיסטיות ופלסטיניות-לאומיות, והיה חבר המפלגה הקומוניסטית של פלשתינה. עמדותיו של דאוד תורכי בנושא הפתרון המדיני לסכסוך הישראלי-פלסטיני היו תמיכה בחזון מדינה אחת חילונית ודמוקרטית בכל שטחי פלשתינה-א"י המעניקה שוויון זכויות מוחלט לכל תושביה (יהודים כערבים).

לאחר הקמת מדינת ישראל ב-1948, הצטרף למפלגה הקומוניסטית הישראלית, מק"י, אף שהתנגד לתמיכתה בחלוקת הארץ לשתי מדינות, וכן לנאמנותה העיוורת לברית המועצות. עקב אכזבתו מעמדות מק"י פרש תורכי מן המפלגה, יחד עם קבוצת חברים ערבים מסניף חיפה. ב-1964 הצטרף יחד עם חבריו פורשי מק"י לתנועת מצפן.

בעקבות תמיכתה של מצפן ברשימתו של אורי אבנרי, העולם הזה - כוח חדש, בבחירות לכנסת השישית בשנת 1965, החליט דאוד לפרוש מן התנועה, כיוון שמצעה של רשימתו של אבנרי לא דגל בשוויון חברתי וכלכלי.

לאחר מלחמת ששת הימים, הקצינו עמדותיו של תורכי, והוא השתכנע שיש צורך בפעולה אלימה כדי לקדם את המטרות שבהן האמין. ב-1968 יצר קשר עם חביב קהוואג'י, פעיל ארגון אל-ארד שגלה לקפריסין. תורכי הקים רשת ענפה של פעילים, שמטרותיה ריגול לטובת אויבותיה של ישראל, מצרים וסוריה, וביצוע מעשי חבלה ביום פקודה. הרשת עמדה בקשרים עם ארגון הפת"ח ועם המודיעין המצרי והסורי, והייתה מאורגנת בעשרה תאים. בין פעיליה היו בדואים וגם ישראלים יהודים, תומכי השמאל הקיצוני, ובהם אודי אדיב. הרשת העבירה מידע מודיעיני לידי סוריה, ואנשיה אגרו כלי נשק ואמצעי חבלה והתאמנו בנשק. תורכי, יחד עם אדיב וחברים אחרים ברשת, המשיך במקביל בפעילות פוליטית גלויה במסגרת "החזית האדומה", פלג מאואיסטי שהתפצל ב-1971 מארגון מאבק.

הרשת הייתה נתונה למעקב השב"כ מאז 1970. ב-1972 נעצר תורכי יחד עם 60 פעילים נוספים, וב-1973 נידון ל-17 שנות מאסר. הוא שוחרר ב-1985 במסגרת עסקת ג'יבריל. לאחר שחרורו, התפרסם ספר שירים שכתב בכלא, "רוח המאבק" (ريح الجهاد), וכן ספר זכרונותיו.

לאחר שחרורו, ועד לפטירתו, שב תורכי להתגורר בשכונת ואדי ניסנאס בחיפה.

## ראו גם
*ריגול בקרב ערביי ישראל

## קישורים חיצוניים

* עקיבא אור, מהפכה ברוטאלית, אתר הגדה השמאלית (במת שמאל)
* חשיפת רשת החבלה שהנהיג דאוד תורכי, אתר השב"כ
* דוד מרחב, רשימת זיכרונות לאחר מותו של דאוד תורכי

## הערות שוליים

קטגוריה:משוררים ערבים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שריגלו למען סוריה
קטגוריה:פעילי שמאל רדיקלי ישראלים
קטגוריה:פעילי המפלגה הקומוניסטית של פלשתינה
קטגוריה:קומוניסטים ישראלים
קטגוריה:ערבים נוצרים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שקיבלו חנינה
קטגוריה:משוחררי עסקת ג'יבריל
קטגוריה:מורשעים בעבירות על רקע אידאולוגי בישראל
קטגוריה:חברי מצפן
קטגוריה:טרוריסטים קומוניסטים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1927
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2009
שמונה לאלף

**שמונה לאלף** (באיטלקית: otto per mille) הוא חוק איטלקי, המאפשר למשלם מס הכנסה לקבוע לאיזה גוף המספק שירותי דת, רווחה או תרבות להעביר 8 פרומיל ("שמונה לאלף") ממס ההכנסה האיטלקי (IRPEF - Imposta sul reddito delle persone fisiche) שהוא משלם. החוק אינו מחייב את הממלאים דו"ח למס ההכנסה למלא סעיף זה, ובפועל שיעור המצהירים על יעד התרמה אינו עולה בממוצע על 40%. החוק קובע שבמקרה זה תחולק יתרת הסכום לפי אותו היחס שנקבע בין אלו שכן מילאו את הסעיף. שניים מהגופים הרשאים לקבל תרומה על פי חוק זה, התנועה הוולדנסית, והכנסייה של האסיפות של אלוהים באיטליה (Assemblee di Dio in Italia) מסרבים לקבל חלק זה ומוכנים לקבל תרומות רק מאלו שהצהירו על כך במפורש בטופס.

## היסטוריה
במקור החלה הממשלה האיטלקית בראשות בניטו מוסוליני לשלם משכורת חודשית לאנשי הכמורה הקתוליים על פי ההסכמים הלטרניים שנחתמו ב-1929 עם הכס הקדוש. משכורת זו באה כפיצוי על הלאמת רכוש הכנסייה לאחר איחוד איטליה. משכורת זו הייתה מכונה "קונגרואה" (*congrua*). עם השנים החל להתערער מעמדם של ההסכמים הלטרניים. כך, למשל, קבעה החוקה הרפובליקנית של איטליה ב-1946 כי באיטליה יהיה שוויון בין כל בני האדם בלא קשר לדתם, ובכך השמיטה את הבסיס החוקי להיותה של הדת הקתולית דת המדינה, כפי שנקבע בהסכמים הלטרניים. 

ב-1984 הוחלט לבצע רוויזיה בהסכמים הלטרניים. משא ומתן שהתנהל בין נשיא איטליה, בטינו קראקסי, לבין הקרדינל אגוסטינו קסרולי, האחראי על ענייני החוץ בוותיקן, הוביל להסכם חדש שנחתם ב-18 בפברואר 1984. על פי ההסכם נקבע כי תמיכת המדינה בכנסייה תעשה דרך חלוקת חלק מהכנסותיה (8 פרומיל) לכנסייה ולארגוני דת או רווחה אחרים. חוק ה"שמונה לאלף" נחקק ב-20 במאי 1985.

בשנים שבאו אחר כך חתמה ממשלת איטליה הסכמים דומים עם ארגוני דת נוספים. ארגון הקהילות היהודיות באיטליה הצטרף להסכם ב-1996, ונכון לשנת 2009 זכאים שישה ארגוני דת ליהנות מהסכם זה. ממשלת איטליה מנהלת מגעים עם ארגוני דת נוספים, ובהם בודהיסטים, הינדואיסטים ומורמונים, לשם צירופם להסדר זה.

## מצב נוכחי
ההצהרה הרשמית של משרד האוצר האיטלקי לשנת 2004 מפרטת שבעה מוטבים שזכו לקבל כסף על פי חוק זה:

בשנת 2008 הסכום ששולם בצורה זו היה יותר ממיליארד אירו.

קטגוריה:איטליה: חוק ומשפט
קטגוריה:איטליה: דת
קטגוריה:מס הכנסה
חלוקה מנהלית של פורטוגל

עד לשנת 2003 פורטוגל הייתה מחולקת למחוזות (distritos, דישטריטוש), מועצות עירוניות (municípios, מוּנִיסִיפִיוש) ומועצות מקומיות (Freguesias, פרֶגֶזִיאָש). למחוזות לא היה מעמד פוליטי כלשהו אך בראש כל מחוז עמד מושל ולידו משרד המושל. בשנת 1998 הוחלט לחלק את המדינה למרחבים (regiões, רז'יאוֹינש. בצורת יחיד - região, רז'יאו) ולתת להם מעמד פוליטי. החלטה זו לא מומשה במלואה אבל המונח "מחוז" כיחידה מנהלית הלך ונעלם. בשנת 2009 כל הפונקציות של משרד המושל עברו לגופים ממשלתיים אחרים. במקביל החל הליך הדרגתי של הקמת "אזורים מטרופולינים" ו-"מועצות בין-קהילתיות". הליך זה הסתיים בשנת 2013 כאשר הסתיים הליך הקמת 21 מועצות בין-קהילתיות. בנוסף לכך המשיכו להתקיים 2 אזורים מטרופולינים ו-2 אזורים אוטונומיים שהם מחוץ לפורטוגל היבשתית.

## חלוקה מנהלית החל משנת 2013
### אזורים מטרופולינים

### אזורים אוטונומיים

### מועצות בין-קהילתיות

## מחוזות
החלוקה למחוזות בוטלה כאשר בשנת 2011 לא בוצע מינוי של מושלי המחוזות.
שמאל|250px|ממוזער|מפת מחוזות פורטוגל

## מרחבים
לצרכים סטטיסטיים בלבד קיימת חלוקה למרחבים
שמאל|250px|ממוזער|מפת מרחבים של פורטוגל

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
בנשי

**בֶּנְשִׂי** (בסינית: **本溪**; בפין-יין: **Běnxī**) היא נציבות עירונית במחוז ליאונינג שבצפון-מזרח הרפובליקה העממית של סין. על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020, התגוררו בנציבות העירונית כ-1.326 מיליון תושבים, מתוכם 865,215 בארבעת הרבעים.

העיר נחנכה כמרכז תעשיית ברזל בשנת 1915. חברת הברזל והפלדה של בנשי ("בנגנג") היא המעסיקה הגדולה ביותר בעיר והרביעית בגודלה בכל סין. המעסיק השני בגודלו בעיר היא התעשייה לכריית פחם. בעבר הייתה קיימת בעיר בעיית זיהום חמורה בעקבות ייצור מתכת וכריית פחם, עם ההאטה בשנים האחרונות בתעשיית המתכת והפחם בעיית הזיהום החלה לפחות בהדרגה.

## גאוגרפיה ואקלים
שמאל|ממוזער|250px|מראה בעיר בשלג, פברואר 2006
בנשי משתרעת על פני 8,428 קמ"ר במזרח מחוז ליאונינג וגובלת בבירת המחוז שֶׁנְיָאנְג מצפון-מערב, במחוז ג'ילין ממזרח ובשלוש נציבויות עירוניות - פֿוּשׁוּן מצפון,  מדרום ו ממערב. לבנשי יש אקלים יבשתי לח (לפי שיטת קפן) המושפע ממונסון, המאופיין בקיץ חם ולח, עקב , ובחורפים ארוכים, קרים וסוערים, אך יבשים, עקב .

## חלוקה מנהלית
הנציבות העירונית בנשי מחולקת לארבעה רבעים ושתי נפות אוטונומיות :

## פעילות תיירותית
הפארק הלאומי השוכן בעיר, "מנהרת המים", היא תעלת המים התת-קרקעית הארוכה ביותר באסיה. התעלה החלה להיווצר לפני חמישה מיליון שנים, בתעלה יכולים המבקרים לשוט בסירות ולחקור את התעלה. התעלה כל כך גדולה שיש בה מזח ונמל מתחת לאדמה. בתעלה יש נטיפים, זקיפים וסלעים יוצאי דופן.

במרחק של 35 קילומטרים ממרכז העיר, יש מערה שבתוכה זורם נהר באורך של כ-3 קילומטרים, בעומק של 2 מטרים, ושרוחבו מספיק ללפחות 20 סירות ששטות במקביל. גם במערה זו יש זקיפים, נטיפים, וצורות סלעים מיוחדות.

## גלריית תמונות

China Benxi 1.jpg|מדרחוב בעיר
China Benxi 2.jpg|מבנה דירות בעיר
China Benxi 3.jpg|רחוב בעיר
Benxi Railway Station.jpg|תחנת רכבת בעיר


## ערים תאומות
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* אתר העירייה הרשמי
* אתר המחוז

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: ערים
קטגוריה:ערי מיליונים
קטגוריה:ליאונינג: ערים
קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: נציבויות עירוניות
תרזה מקרטחנה

**תרזה מקרטחנה** (בספרדית: **Teresa de Cartagena**; 1425 – ?) הייתה נזירה קתולית בספרד במאה ה-15, בת למשפחת מראנוס ואחת מחלוצות המחשבה הפמיניסטית בעולם.

## ביוגרפיה
הביוגרפיה המדויקת של תרזה לוטה בערפל, אך ידוע לנו כי הייתה נכדתו של שלמה הלוי מבורגוס, אשר המיר את דתו לנצרות ב-1390 ובת למשפחת סנטה-מריה-קרטחנה – משפחת המומרים בעלת ההשפעה הגדולה ביותר בספרד של ימי-הביניים המאוחרים. לאחר שהוטבל לנצרות, נודע סבה בשם פבלו דה-סנטה-מריה, ובשנת 1412 הפך לבישוף של בורגוס.
בשנת 1440 הצטרפה תרזה למסדר הפרנציסקני בבורגוס כנזירה, אך נאלצה לעבור בין מנזרים שונים, בשל העוינות של חלק מחברי המסדר כלפי נזירים ונזירות בעלי עבר של מומרים. בין השנים 1453–1459, איבדה את שמיעתה והפכה לחירשת, כנראה בעקבות מחלה.

## כתביה
### החיבור הראשון

תרזה כתבה את החיבור הראשון שלה *Arboleda de los enfermos* ("חורשת החלשים באמונתם"), שנים לאחר התחרשותה, ובחיבור היא מצביעה על החרשות כסוג של מתת-אל אשר אפשר לה לחיות בבדידות כמעט מוחלטת. בהינתן לה השקט המוחלט, היה באפשרותה לשמוע את דברי-האל.
הטקסט כולו מופנה לקהל נשי, ובמהלכו פונה תרזה אל "הגברת החסודה", שהייתה כנראה חואנה דה-מנדוזה, אשתו של המשורר והפוליטיקאי הספרדי גומז מנריק (Gómez Manrique).
ה-Arboleda נקרא במיוחד בין הגברים אנשי המנזרים והמסדר (למרות ניסיונה של תרזה "לנטרל" את קוראיה הגברים), וזכה לביקורות צוננות: רבים הופתעו מעצם יכולתה של נזירה חרשת לכתוב, במיוחד מאחר שבאותן שנים, חרשות נחשבה בעולם הנוצרי כמקבילה לפיגור. אחרים לא האמינו שאישה יכולה לכתוב ברמה כזו, והאשימו אותה בהעתקה (ואולי גם עברה כבת למשפחת מומרים, היה חלק מהעניין).

### החיבור השני

כתגובה לביקורות, כתבה תרזה את חיבורה השני *Admiracion operum Dey* ("הערצה לפעולות האל"). בהקדמה לספר, פונה תרזה שוב אל הגברת החסודה, ומסבירה כי אין שום סיבה שאלוהים, אשר נתן לגברים את יכולת הכתיבה, ימנע את אותה יכולת מן הנשים; העובדה שגברים מרגישים שהכתיבה טבעית להם, נובעת רק מן המסורת. לימוד ותרגול הכתיבה לנשים, יוכיחו כי זו פעולה טבעית גם עבורן. כהגנה על אשמת הפלגיאריזם, הצהירה תרזה כי אלוהים בלבד הוא הלוחש על אוזנה:

ב-Admiracion, מדגישה תרזה את כוחן של נשים ואת הטוהר, העומק והרוחניות דווקא בחייהן בבית, שהרי הפנימי תמיד נעלה על החיצוני, הטפל והלוחמני של הגברים. תרזה דוחה את הטענה שהנשים הן מין חלש או נחות, ואף נותנת דוגמאות מכתבי הקודש (היא הייתה כנראה הראשונה שהשתמשה בדוגמה של יהודית, אשר הצליחה לחסל את האויב שצבא שלם של גברים לא יכול לו). כתביה של תרזה נערכו על ידי המעתיק הספרדי פדרו לופז דל-טריגו, בשנת 1481. הוא גם זה שפרסם את זהות "הגברת החסודה", אך לא סיפר לנו אם תרזה עדיין הייתה בחיים בעת פרסום חיבוריה.

## מקורות


*:The Writings of Teresa de Cartagena: Translated with Introduction, Notes, and Interpretive Essay*. Trans. Dayle Seidenspinner-Núñez. Cambridge: D.S. Brewer, 1998

http://www.ub.edu/duoda/diferencia/html/en/primario12.html

https://web.archive.org/web/20081205062435/http://home.infionline.net/%7eddisse/cartagen.html


קטגוריה:מיסטיקנים
קטגוריה:פמיניזם דתי
קטגוריה:לקויי שמיעה
קטגוריה:פמיניסטיות ספרדיות
קטגוריה:סופרות ספרדיות
קטגוריה:סופרות המאה ה-15
קטגוריה:פמיניסטיות המאה ה-15
קטגוריה:נזירות נוצריות
קטגוריה:ילידי 1425
אילון סולן

**אילון סולן** (נולד ב-1969) הוא מתמטיקאי ישראלי פרופסור למתמטיקה באוניברסיטת תל אביב. תחום עיסוקו העיקרי הוא תורת המשחקים. מחקריו מתמקדים במשחקים חוזרים.

## ביוגרפיה
סולן החל את לימודיו לתואר הראשון בשנת 1989 באוניברסיטה העברית בירושלים, במתמטיקה ומדעי המחשב.

לאחר מכן, עבר לאוניברסיטת תל אביב, שם קיבל את התואר השני שלו (M.Sc) במתמטיקה. 
נושא התזה שלו היה - "Discounted Stochastic Games".

את תואר הדוקטור קיבל מהאוניברסיטה העברית, בתחום המחקרי של תהליכים סטוכסטיים.

סולן ניהל את תוכנית ״בנו ארבל״ של אוניברסיטת תל אביב בין השנים 2013 - 2020.

## עבודתו האקדמית
סולן פרסם כמעט 100 מאמרים לאורך שנותיו כחוקר, והשתתף בכתיבת ספרים, כגון הספר "תורת המשחקים / משלר זמיר סולן", בהוצאת מאגנס, יחד עם שמואל זמיר ומיכאל משלר.

## קישורים חיצוניים

* אתר אישי
* דף הבית של פרופסור סולן, באתר אוניברסיטת תל אביב.
* צפייה מקדימה בספרו "תורת המשחקים"
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מתמטיקאים ישראלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: מתמטיקה ומדעי המחשב
קטגוריה:חוקרי תורת המשחקים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1969
קווסאקי (עיר)

**קווסאקי** (ביפנית: **川崎市**) היא עיר השוכנת במחוז קנאגאווה, קאנטו שביפן. העיר ממוקמת בין יוקוהמה לטוקיו, שתי הערים הגדולות ביותר ביפן. קווסאקי מחזיקה ברצועת אדמה של כ-30 ק"מ דרומית לנהר הטאמא, שמתפצל לטוקיו.

## קו

קווסאקי מחולקת ל-7 חלקים שכל אחד מהם נקרא "קו".
ה"קו" של העיר הם:
*אסאו-קו, ה"קו" המערבי ביותר.
*טאמא-קו, נקרא על שם נהר הטאמא.
*מיאמא-קו.
*טאקאטסו-קו.
*נאקאהרה-קו.
*סאיואי-קו.
*קווסאקי-קו, ה"קו" המזרחי ביותר והגדול ביותר מבחינת שטח.

## דמוגרפיה
ב-1 ביולי 2021 אוכלוסיית העיר היא 1,541,772 איש והצפיפות בה היא 10,781 לקילומטר מרובע, נתון שמעמיד אותה כשנייה בגודלה במחוז קנאגאווה, ובמקום השביעי בין ערי יפן. אוכלוסיית העיר גדלה רבות במאה ה-20. בשנת 1920 הייתה העיר מדורגת במקום ה-46 מבחינת אוכלוסייה והיו בה 21,391 תושבים. בשנת 1930 דורגה העיר במקום ה-19 עם כ-104,000 תושבים ובשנת 1970 היו בעיר 973,000. שטח העיר הוא 144.35 קמ"ר שכוללים את האיים המלאכותיים שבבנייה במפרץ טוקיו ומיועדים למגורים.

## ערים תאומות
### ביפן
*  (מאז 9 ביולי 1992)
*  (מאז 22 באפריל 1993)
*  (מאז 20 במאי 1996)

### בעולם
*  (מאז 23 ביוני 1977)
*  (מאז 14 ביוני 1979)
*  (מאז 18 באוגוסט 1981)
*  (מאז 18 במאי 1988)
*  (מאז 30 ביולי 1990)
*  (מאז 17 באפריל 1992)
*  (מאז 12 במאי 1992)
*  (מאז 21 באוקטובר 1996)

## קישורים חיצוניים

* 

* העיר בוויקיטרוול (אנגלית)
* 

קטגוריה:יפן: ערי נמל
קטגוריה:יפן: ערי חוף
קטגוריה:יפן: ערים
קטגוריה:קאנטו: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1924