קאת (צמח)

ממוזער|עלי קאת לצריכה
**קאת נאכלת** (שם מדעי: *Catha edulis*) ובשמה הערבי **אלקאת** (القات) או בקצרה **קאת** (قات) ובישראל **גת**, היא צמח ממשפחת הקלסטריים שאזור תפוצתו המקורית היא בדרום-מזרח אפריקה ובמזרח אפריקה (בעיקר באתיופיה) ובחצי האי ערב (בעיקר בתימן ועומאן). יצואנית הקאת הגדולה ביותר היא אתיופיה.
העלים משמשים ללעיסה הממצה את החומרים הפעילים בעלים,  (D-norpseudoephedrine) וקאתינון (β-ketoamphetamine), המשפיעים על מצב הרוח.

## אטימולוגיה
מקור השם הוא בערבית – **القات** – **אל-קאת** (בתעתיק מדויק: **אלקאת**).

שם החומרים הפעילים בצמח (קאתין וקאתינון) וכן שמו המדעי, מקורם בשם הערבי, אלקאת.

בחלק מהדיאלקטים של הערבית המדוברת, בעיקר במרכז וצפון תימן כמו באזור צנעא, סעדה וד'מאר נהגית הקו"ף כגימ"ל סותמת, ומכאן ההגייה הרווחת של הצמח בעברית כ**גת**.

בקרן אפריקה, באתיופיה ובסומליה, הצמח נקרא צ'את, במזרח אפריקה – מירה, באוגנדה – מוסיטאט ובסוואהילית – מלונגה. שמות נוספים באפריקה ובאסיה: Tohat, Catha, Gat, Ciad, Tschat, Mustsawari.

לדעת הרב יצחק רצאבי, השם "קאת" מצוי בתרגום המיוחס ליונתן בן עוזיאל בבראשית כ"ב ג' ("ויבקע עצי עולה"): . לדעת אחד מחכמי תימן שכתב את פירוש המרגלית על מדרש הגדול בשנת 1580, הקאת הוא ה"קניא" שנזכר בתלמוד הבבלי ().

## לעיסת הקאת
[ממוזער|תימני לועס קאת ב[צנעא, 2009]]
לעיסת עלי הצמח נחשבת במדינות רבות כפעילות חברתית ונלווית לרוב למסיבות רעים או למפגשי אחר הצהרים או ערב. נהוג ללעוס את העלים הצעירים בזה אחר זה, וכל עלה המוכנס לפה יוצר אט אט בליטה בצד הפה שבו נלעס הקאת, בליטה ההולכת ותופחת על פי אורך זמן הישיבה. המיץ המר ממוצה אט אט תוך כדי הלעיסה, שיכולה להימשך עד מספר שעות. בדומה ללעיסת עלי טבק או קוקה, גם עלי הקאת מוצאים דרכם אל מחוץ לפה ולא נבלעים. פעולה זאת אף זכתה לכינוי: "לכזן" ("לאחסן", מכיוון שלא בולעים את העלים. בתעתיק מדויק: לח'זן), ומסיבה בה נעשית לעיסה בחברותא מכונה "תכזינה" (אחסנה. בתעתיק מדויק: תח'זין או תח'זינה).

עלי הקאת הצעירים מכילים את החומרים הפעילים  וקאתינון, אלקלואידים הקרובים למשפחת האמפטמינים ונחשבים לסמים פסיכואקטיביים בדרגה בינונית-קלה. השפעת החומרים הפעילים משתנה על פי הכמות, אורך זמן צריכת הקאת, והיא גם משתנה מלועס ללועס. יש מי שחשים בשעת הלעיסה תחושה של עליזות ושמחה, ויש מי שצריכת הקאת גורמת לו לתחושת אופוריה קלה, התרגשות, ערנות מוגברת, כושר ריכוז, ביטחון עצמי, ידידותיות, שביעות רצון, השראה מוגברת ועידוד הדיבור.

צמח הקאת מכיל חומרים רבים ולכן אינו קל למחקר. ממה שידוע הצמח בטוח ללעיסה וללא נזקים בריאותיים, למי שאינו לועס באופן יומיומי כמויות משמעותיות. מי שכן לועס עשרות שנים באופן יומיומי – מומלץ לבדוק את בריאות הפה והלב. כמו כן התגלו מקרים של תלות פסיכולוגית. לא נמצאה התמכרות פיזיולוגית.
ככלל, השפעת הקאת אינדיבידואלית. אנשים שונים שילעסו את אותה הכמות יגיבו באופן שונה. נמצא כי הלעיסה משפיעה לרעה על הנהיגה אצל חלק מהנהגים ואצל אחרים – כלל לא.

מחקר שפורסם בשנת 2010 בכתב העת הרפואי *The Lancet*, בראשות פרופ' דייוויד נאט, דורג הגת במקום ה-15 מתוך 20 חומרים, עם ציון נזק כולל של 9 מתוך 100. הנזקים כוללים השפעות פסיכואקטיביות מתונות, פוטנציאל התמכרות בינוני ונזקים בריאותיים פחות חמורים בהשוואה למרבית הסמים אחרים ברשימה.

## מאפיינים וזנים
ישנם שני זנים עיקריים של קאת: האדום והלבן. שיח הקאת הוא ירוק-עד ועשוי להגיע לגובה של 3 מטר. הצמח דורש השקיה מרובה וכמעט שאינו פגיע למזיקים ולמחלות, למעט קימחון, אקריות ותריפס.

### ערך תזונתי
הקאת משופע ברזל (פי 18 מברוקולי), ויטמין סי, סידן (פי 6 מברוקולי), בטא קרוטן (פי 9 מברוקולי) ועוד בדומה לירקות העליים, אך משום שפעולת ה"כיזון" אינה כוללת בליעה, לא ברור כמה מהמרכיבים הללו נכנסים פנימה אל גוף האדם.

## ברפואה העממית
לקאת נודעו סגולות רפואיות ויש משתמשים בו לדיכוי תיאבון במקרי השמנת יתר, המרצת מחזור הדם, הורדת רמת הסוכר והשומנים בדם (לא לסכרתיים), סיוע לדרכי הנשימה ("מייבש", במקרים של שפעות וקצרת), שיפור איכות תאי הזרע ועירור החשק המיני. מחקר שנעשה ב-2004 הזריק קאתינון (חומר הממריץ המצוי בקאת) לזרעונים של חולדות ושל בני אדם ומצא שהחומר הממריץ את הזרעונים ומשפר את יכולת ההפריה בשלב האחרון. אפקט דומה הושג על ידי הזרקת אדרנלין.

## מסחר והגבלות
בשל נוכחות הקאתינון בצמח הקאת, הוא אסור למסחר בארצות הברית, בגרמניה, בבריטניה בחלק ממדינות אירופה ובמצרים. הוא מותר לשימוש ברוב מדינות האיחוד האירופי ובחלק ממדינות ערב.

בישראל לא הייתה הגבלה על צמח הקאת עד שבפיצוציות החלו להימכר גלולות סינתטיות בשם "חגיגת". ה"חגיגת" הכיל גם כמויות גדולות של קאתינון שפגע במשתמשיו. בעקבות כך התקיים דיון בכנסת ולפי המלצת משרד הבריאות, הותר הצמח לשימוש ולמסחר בצורתו הטבעית בלבד. נכון ל-2011, מגודל צמח הקאת בישראל, לשימוש מסחרי, בשטח בהיקף כולל של כ-1,000 דונם, המשווקים לירקנים ולפיצוציות.

קיימת הערכה כי לפחות חצי מאוכלוסיית תימן נוהגת לשבת בצוותא, בדרך כלל בשעות אחר הצהרים, ללעיסת קאת. בעבר נעשו ניסיונות מטעם גורמים בממשל להניא את האזרחים מהמשך קיום מנהג ה"כיזון", אך ללא כל הצלחה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* הודעת הסמים המסוכנים (שינוי תוספת ראשונה לפקודה), התשס"ה-2004 - פרוטוקול ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת בנושא נזקי ה"חגיגת"
* קירסטי הורסי, כימיקלים מעלי קאת יכולים לתרום לפוריות, באתר ivf.net, 24 ביוני 2004  - על כך שלעיסת קאת מחזקת את הזרעונים בשלב האחרון
* מסמך של האו"ם, בנושא קאת וסמים אחרים 
* על הצמח, באתר הבוטנאים "אקס-פלנטה" 
* ?Harmless habit or dangerous drug - כתבה של BBC News על האפשרות לאסור על השימוש בקאת בבריטניה 
* Khat - מתוך אתר הרשות האמריקאית למלחמה בסמים
* גאת/קאת, מתוך אתר "גאמנון"
* סרטון של ה-BBC על הקאת באתיופיה

## הערות שוליים

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1841
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי סטפן אנדליכר
קטגוריה:שיחים
קטגוריה:קלסטריים
קטגוריה:תימן: תרבות
קטגוריה:צמחי מרפא
קטגוריה:סמים ממריצים