open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ארוחת מלכים

**ארוחת מלכים** הוא ספר ילדים שנכתב על ידי הסופרת ציפור פרומקין ואויר בידי לירון כהן. הספר יצא לאור בשנת 2020 בהוצאת "צילי".

## תקציר העלילה
הספר עוקב אחר מכשפה צעירה, בישמה, אשר מרבה להסתבך בצרות. בישמה היא מכשפה פזיזה, צעירת המכשפות, וכשמה כן היא - מרבה להסתבך ונקלעת להרפתקאות, גם משום שהיא מפרשת דברים כפשוטם ושוכחת שכל מה שהיא אומרת נוטה להתגשם. זקנת המכשפות מודאגת מהמשימה שהיא הטילה עליה, להכין ארוחה לשישים ושש מכשפות מורעבות. בהמשך העלילה מתוארת התמודדותה של בישמה עם המשימה.

## דמויות
הדמות הראשית בסיפור היא בישמה, מכשפה צעירה ופזיזה אשר הוטלה עליה משימה קשה. מלבדה, קיימות דמויות נוספות: מחשמה, זקנת המכשפות, אשר הטילה על בישמה את המשימה להכין ארוחת מלכים, המטאטא הנאמן, שהוא בעל אישיות משלו, השדון התככן רחמנינוב, חמישה מלכים וכן דמויות שונות שבישמה פוגשת במסעה, כל אחת עם תכונות שונות ועם סיפור משלה.

## סגנון הכתיבה
הספר משלב אלמנטים של פנטזיה ואגדה. העלילה מתמקדת בערכים כמו אומץ, חברות ונאמנות, ומיועדת לילדים בגילי 6–12.

## ביקורות
הספר קיבל ביקורות חיוביות ממבקרי ספרות ומקוראים אשר שיבחו את הכתיבה הקולחת של פרומקין ואת הרעיונות המועברים בצורה מהנה ונגישה לגיל הרך. הביקורות ציינו במיוחד את האיורים הצבעוניים המלווים את הסיפור אשר מעשירים את חוויית הקריאה.

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי ילדים ונוער בעברית
קטגוריה:ספרי 2020
אליקים בן אברהם

**אליקים בן אברהם** (ידוע גם כ**אליקים געטשליק הארט**, שמו הלועזי: **Jacob Hart**, ~1745 – 30 באפריל 1814; י' באייר ה'תקע"ד) היה רב, פילוסוף ומקובל יהודי־אנגלי.

## קורות חיים
נולד ככל הנראה בלונדון בסביבות 1745. מקור משפחתו היה מאייזנשטאדט, והיא נקראה "הארט" (Hart) על שם אחד מאבות המשפחה בשם "הירש". בסביבות 1769 נישא לחנה ולזוג נולדו שלוש בנות ושלושה בנים שאחד מהם מת בילדותו. לפרנסתו עסק במסחר בתכשיטים. בסביבות 1805 הוסמך לתואר "מורנו הרב". הוא היה ידידו של פנחס אליהו הורביץ שאף פרסם בספר הברית כמה דברים משמו.

## כתביו
אליקים תכנן לפרסם סדרה של עשרה חיבורים בשם "עשרה מאמרות", אך בסופו של דבר הודפסו רק חמישה מהם. חיבורו העיקרי הוא "מלחמות ה'" (לונדון ה'תקנ"ד) שעוסק באפולוגטיקה נגד דעות המנוגדות ליהדות. הוא עוסק בשאלות כמו גיל היקום והמודל ההליוצנטרי, ומצטט בהערצה את אייזק ניוטון. בספרו השני "בינה לעיתים" (לונדון ה'תקנ"ה) שעוסק בחישוב הקץ הוא קובע כי שנת ה'תקמ"ג שבסמוך לה אירעו הכרזת העצמאות של ארצות הברית והמהפכה הצרפתית הייתה "קץ השנים" ואת הקץ האחרון – "קץ הדורות" – חזה לשנת ה'ת"ר בסיום 112 יובלות מבריאת העולם. בנוסף כתב את הספרים "צוף נובלות", "מעיין גנים", "עין הקורא" ו"עין משפט".

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* הערך **[https://www.encyclopedia.com/religion/encyclopedias-almanacs-transcripts-and-maps/hart-jacob Hart, Jacob]** באתר encyclopedia.com
* אליקים בן אברהם באתר ספריית ההשכלה
### עותקים דיגיטליים של ספריו
* 
* 
* 
* 
* עשרה מאמרות חלק ראשון כולל את המאמרים "מלחמות ה', "בינה לעיתים" ו"צוף נובלות", לונדון ה'תקנ"ד
* 

## לקריאה נוספת
* 
* 

קטגוריה:רבנים אנגלים
קטגוריה:ילידי 1745
קטגוריה:נפטרים ב-1814
קטגוריה:מקובלים
קטגוריה:פילוסופים יהודים בריטים
רוזלינדה עוברת דירה

**רוזלינדה עוברת דירה** הוא הספר השלישי בסדרת הספרים "רוזלינדה" שנכתבה על ידי הסופרת הישראלית איריס ארגמן, המתארת את חייה של המכשפה רוזלינדה. הספר הוא מסוגה ספרותית הנקראת "פיקצ'רבוק". בסוגה זו איורי הספר מהווים חלק משמעותי מתוכנו. הספר יצא לאור בשנת 2022 בהוצאת מטר ואויר על ידי נטעלי רון-רז. המסרים המועברים בו רבים וחשובים, כמו ערך החברות וקבלת האחר. הספר נבחר למצעד הספרים של משרד החינוך לשנת תשפ"ד.

## תקציר העלילה
רוזלינדה המכשפה עוזבת את ביתה הקטן ואת העץ האהוב עליה, ועוברת לגור בלב העיר, בבניין דירות, היא מקנאת בכל המשפחות שסביבה משום שאין לה משפחה, לכן היא מנסה להשתייך. אך לאחר שהתרחקה מחבריה כשעברה דירה, רוזלינדה החלה לחוש געגוע. עם רוזלינדה עוברים הדרקון, שמשון החתול ועציץ. הכול חדש לה וקצת מוזר. אבל אצל רוזלינדה יש קסם באוויר. מבעד לחלונה היא צופה על העיר, מתבוננת בשכנים ממול ומגלה עולם חדש ומסקרן.

## מאפייני הדמויות
רוזלינדה היא אישה רגילה עם תסרוקת מוזרה וחיוך נוגה. היא נמצאת בתפר שבין מבוגרת לילדה מצד אחד היא אחראית לחייה ולסדר יומה כמו אישה מבוגרת, אך כמו ילדה היא מתקשה להבין עניינים יסודיים. היא לא מעלה בדעתה להפוך לאמא, להפך – היא מקנאת במשפחות המגוונות שחיות סביבה, ובמיוחד במשפחה של אמא וילד שהיא רואה מבעד לחלונה. הקנאה הזאת היא לא קנאה אימהית אלא קנאה ילדותית, כמו של אדם שרק רוצה שיקשיבו לסיפוריו. אופייה הסגור מביא לכך שהיא מתקשה ליצור קשר עם המשפחות בסביבה ובמיוחד עם המשפחה שגרה ממולה.

## על הסופרת
איריס ארגמן, נולדה בשנת 1967. היא סופרת ילדים, מורה, מנחת סדנאות ואוצרת אמנות. בשנים האחרונות זכתה בפרס "סאסא סטון לספרות ילדים" ובעיטור "הפנקס". הוציאה לאור ספרי ילדים, בהם "אמיליה והכובע", "הדובי של פרד" וכן שני הספרים הקודמים בסדרת הספרים שלה על המכשפה רוזלינדה.

## פרשנות
יופיו של הספר טמון ביכולת של רוזלינדה המכשפה חסרת הביטחון להעז ולנסות דברים חדשים על אף כל הקשיים. רוזלינדה היא קרובת משפחה של שתי מכשפות ישראליות אחרות: תנינה של נורית זרחי והמכשפה מנייכרה של רונית הד. כישורי הקסם שלוש המכשפות אמנם קיימים, אך רק מעטרים את חייה מפעם לפעם ולא מרכזם. הטקסט והאיורים ריאליסטיים מאוד, אך יש בהם טוויסט של קסם וכישוף, ורוזלינדה נראית כמו אישה רגילה ולא מכשפה. איריס ארגמן מרבה ומיטיבה לכתוב ספרי ילדים שמתרחשים במציאות עירונית. העיר ומבניה מתחילים כמקום קשה ועוין עבור רוזלינדה. כל אחד משלושת ספרי הסדרה יכול לספר סיפור שלם.

## ראו גם

* חדר הפלאות של סבתא מאשה
* הדובי של פרד

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי 2022
קטגוריה:ספרי ילדים ונוער בעברית
מי מכיר את תנינה?

**מי מכיר את תנינה?** הוא ספר ילדים מאת סופרת הילדים נורית זרחי. הספר נערך על ידי יערה שחורי ומלווה באיוריה של אודליה ליפשיץ. הוא פורסם לראשונה בשנת 2009 בהוצאת כתר ספרים, מונה כ־128 עמודים, קיימים בו עשרים ואחד סיפורים.

## תקציר העלילה
תנינה היא מכשפה קוסמת וכל מה שהיא אומרת באמת קורה לה. המכשפה תנינה והחתול שלה קורקבן, חיים בעולם שהקוראים יוכלו לזהות בו את העולם שלהם, אלא שדרך עיניה של תנינה יצפּו הקוראים דווקא בעיקר במאפיינים המייאשים והמבלבלים של העולם.

## ביקורות על הספר
הספר זכה לביקורות חיוביות ולשבחים רבים. המבקרים ממליצים עליו בחום ומציינים כי צפויים לו חיי מדף ארוכים בכל בית. המסע של תנינה נתפס כמסע פרוע ותזזיתי, מצחיק ושנון, נוגע ללב, מעורר מחשבה ושיגעוני בעקבות המכשפה והחתול שלה.

יעל דר מציינת כי הספר עשיר בהרבה סוגי קריאות - קריאה פרועה, קריאה שיכולה גם להיות עמוקה, קריאה צינית, קריאה קלילה, קריאה מצחיקה. יעל מוסיפה ‘’את הריבוי הנפלא הזה, המשאיר כל כך הרבה מקום לפרשנות, ידעו לחוש ולהוקיר כל הקוראים, צעירים ומבוגרים כאחד.

## פרסים ועיבודים
סיפורי תנינה הופיעו על הדפים כבר לפני שלושה עשורים ויותר, ומצאו להם יותר מבמה אחת. בין היתר הופיעה תנינה בהמשכים ב'פילון' – עיתון הילדים שיצא בהוצאת מסדה בשנות השבעים. עתה נערכו הסיפורים וניתן להם ליווי מוזיקלי חדש בפודקאסט מיוחד.

## קישורים חיצוניים
* "מי מכיר את תנינה" מוקלט

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי 2009
קטגוריה:ספרי ילדים ונוער בעברית
שרה פשוטה וגבוהה

**שרה פשוטה וגבוהה** (באנגלית: **Sarah, Plain and Tall**) הוא ספר ילדים מאת פטרישיה מקלקלן, המבוסס על אירוע אמיתי שקרה במשפחתה. הספר יצא לאור לראשונה באנגלית בשנת 1985, ובהמשך תורגם לשפות שונות. 

## תקציר העלילה
העלילה מתמקדת בשרה ובמשפחת ויטינג. שרה כותבת מכתב לאב המשפחה, ג'ייקוב, בעקבות מודעה שפרסם ובה ביקש עזרה במשק הבית, שרה, שראתה מודעה זו השיבה במכתב שמוען לג'ייקוב שקורא אותו לילדיו. מכאן והלאה מתוארת השתלשלות התכתבותם של הילדים עם שרה שבה היא משתפת על חייה ומנסה להעניק להם תחושת נחמה ואהבה. באביב היא הגיעה לחודש ימים וסייעה לג'ייקוב והילדים בכל, בכל אותו זמן הילדים תולים תקוות ששרה תישאר איתם. שרה מביאה למשפחה אור ואורח חיים חדש וביחד הם יוצרים רגעים מיוחדים ומאחדים, וכך, ככל שעובר הזמן ג'ייקוב והילדים מתחילים להבין ששרה היא חלק ממשפחתם.

## דמויות
* שרה היא הדמות הראשית בספר המתוארת כאישה גבוהה, כפשוטה וכעצמאית. היא מגיעה ממדינת מיין לגור עם משפחת ויטינג בחוותם במערב התיכון. 
* ג'ייקוב, אב המשפחה הוא חלקאי אלמן שחי עם ילדיו במערב התיכון. 
* אנה, בתו הבכורה, מתוארת כילדה צעירה שצמאה לדמות אם בחייה. היא מאוד סקרנית לגבי שרה ורוצה להכניס אותה למשפחה. הסיפור כולו מסופר מנקודת מבטה בגוף ראשון.
* כלב, אחיה של שרה הוא הילד הצעיר במשפחה, וניתן לראות כי הוא רגיש ושקשה לו מכך שאימו נפטרה. לכלב נהיה קשר מיוחד עם שרה והוא מקווה שהיא תישאר איתם לעד.

## מוסר השכל
הספר מעביר לקוראים את חשיבות קבלת האחר ואף נותן מענה לצורך התמודדות עם שינויים. תוך הצגת גמישות והתאמה במצבים חדשים, הדמויות לומדות להבין זו את זו ולבנות חיים משותפים למרות כל הקשיים. נוסף על כך, מצליח הספר להדגיש את כוחם של הקשרים המשפחתיים ואת כוחה של האהבה.

## תרגום לעברית
ב-1989 הספר תורגם לעברית על ידי דוד נגב ואויר בידי גיל אלקבץ. יצא גם במהדורה נוספת ב-2017.

## פרסים ותרגומים
הספר קטף כמה פרסים בולטים. זכה בעיטור ניוברי האמריקני בספרות בשנת 1986, בפרס כריסטופר ובפרס עפיפון הזהב. כמו כן, זכה בתואר "מבחר אוהדי ספרי הורן". פרסים אלה מדגישים את הצטיינותו ואת השפעתו בספרות הילדים. הספר זכה לפרסום רב בעולם לאחר שתורגם לכמה שפות, ביניהן, ספרדית, איטלקית, גרמנית וצרפתית.

## עיבודים לספר

הספר עמד בבסיס סרט טלוויזיה בשם זהה שהופק על ידי גלן ג'ורדן ב-1991. כן הומחז מהספר מחזה שהוצג בניו יורק בשנת 2002.

## ביקורות
"שרה פשוטה וגבוהה" הוא סיפור נוגע ללב על אהבה. בעזרת סיפורים לבביים הספר בוחן נושאים של אהבה וחוסן ומותיר רושם מתמשך על הקוראים אשר מהדהד אותם עמוקות. בנוסף, מציע הספר לקוראים תזכורת נצחית ליופי שנמצא ברגעים הפשוטים ביותר של החיים.
## קישורים חיצוניים
* 
*

קטגוריה:ספרי ילדים ונוער
קטגוריה:ספרי 1985
נאצר מכארם שיראזי

**נאצר מכארם שיראזי** (בפרסית: **ناصر مکارم شیرازی**; נולד ב-15 בפברואר 1927) הוא אייתוללה איראני ששימש כחבר במועצת המומחים לבחינה הסופית של החוקה, אספה מכוננת אשר הייתה מעורבת בניסוח חוקת איראן שאומצה לאחר המהפכה האיראנית.

## ביוגרפיה
הוא נולד בעיר שיראז שבאיראן. אביו היה עלי מוחמד, סבו היה מוחמד קארים, אביו היה מוחמד בכר, ואבותיו היה מוחמד סאדק. לפי פרוואנה והידמנש, אחד ממתנגדי המשטר האיראני, יש לו שורשים יהודים. הוא סיים את לימודיו בבית ספר בשיראז.

הוא התחיל לימודי אסלאם רשמיים בגיל 14 בסמינר אגה בבאחאן שיראזי. לאחר סיום לימודי המבוא למד תורת המשפט (פיקה) ושורשי ההלכה (אוסול אל-פיקה).

הוא התקדם במהירות וסיים ללמוד את לימודי היסוד הביניים תוך כארבע שנים. בתקופה זו לימד גם בסמינר האסלאמי בשיראז.

בגיל 18 הוא נכנס רשמית לחווזה של קום, ובמשך חמש השנים הבאות, נכח בהתכנסויות ובשיעורים הדתיים של כמה מהמורים האיסלאמיים המובילים באותם ימים, כמו האייתוללה מוחמד חוסיין בורוג'רדי ואייתוללה קאזם שריעתמדרי.

ב-1950 עשה את דרכו לבית המדרש של נג'ף, עיראק. כאן, השתתף בשיעורים של מורים כמו האייתוללה מוחסין אל-חכים, האייתוללה אבול-קאסים חואי והאייתוללה עבדול האדי אש-שיראזי.

בגיל 24, שני חכמי דת בכירים בנג'ף העניקו לו אייג'יהאד מוחלט. גם האייתוללה מוחסין אל-חכים כתב עבורו מכתב לשבח קצר ומקיף.

ב-1951 חזר לקום, מאחר שלא היו לו אמצעים הכלכליים להמשיך את לימודיו בנג'ף.

לאחר שחזר לאיראן, נאצר מכארם שיראזי החל ללמד את רמת הביניים והגבוהה של לימודים בפיקה אוסול אל-פיקה. כמו כן, הוא היה חבר מערכת של המגזין האיסלאמי הראשון שיצא לאור באיראן בשם "מקטאבה אסלאם", לצד האייתוללה שריעתמדארי.

האייתוללה מכארם שיראזי היה פעיל בימי טרום המהפכה והושלך לכלא פעמים רבות. הוא אפילו הוגלה בשלוש הזדמנויות נפרדות לשלושה מקומות שונים - חבהר, מחאב"ד ואנארק. לאחר המהפכה האיראנית, הוא מונה לחבר במועצת המומחים לבחינה הסופית של החוקה (בפרסית: مجلس بررسی نهایی قانون اساسی) שעסקה בניסוחה של חוקת איראן.

בעקבות ניסיון של הנשיא אחמדינז'אד לאפשר לנשים להשתתף במשחקי כדורגל באצטדיונים (דבר שהם לא מסוגלים לעשות כעת), פרסם שיראזי פתווה המתנגדת לכך.

בשנת 2010, הוא ענה לשאילתה מדוע כלב נחשב לטמא על פי השריעה למרות היעדר כל איסור על החזקת כלבים כחיות מחמד בקוראן. בפתווה שלו, הוא הדגיש כי תחת השריעה, כלבים אכן נחשבים לטמאים על סמך חדית'ים (מסורת האסלאם שנמסרו בעל פה) שנמסרו מהנביא מוחמד ובני ביתו. מקרם תיאר את הנטייה האיראנית הנוכחית כלפי כלבים כ"מחקה באופן עיוור את המערב", דבר שלדעתו יביא ל"תוצאות רעות". משרד התרבות וההדרכה האיסלאמית של איראן הגיב לפתווה זו בכך שאסר על כל פרסומות לשמירה, קנייה ומכירה של חיות מחמד.

שיראזי הוא מכחיש השואה כאשר בספטמבר 2010, צוטט על ידי סוכנות הידיעות האיראנית אירנ"א באומרו: .

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי דת מוסלמים איראנים
קטגוריה:אנשי דת מוסלמים שיעים
קטגוריה:איראנים אנטי-אמריקאים
קטגוריה:איראנים אנטי-ציונים
קטגוריה:פוליטיקאים איראנים
קטגוריה:מכחישי השואה
קטגוריה:איראנים שנולדו ב-1927
וילאייט פריזרן

**וילאייט פריזרן** היה וילאייט של האימפריה העות'מאנית שהוקם בשנת 1869, ובירתו הייתה פריזרן.

## היסטוריה
ב-1869 הופרד אזור פריזרן מווילאייט מנאסטיר והפך לווילאייט עצמאי. עיתון סרבי - טורקי בשם Prizren פורסם ברחבי הווילאייט. בשנת 1877 הועבר מרכז המחוז לפרישטינה ושמו של המחוז הפך לווילאייט קוסובו. כך, וילאייט פריזרן הגיע לסיומו.

וילאייט פריזרן כלל כמה סנג'קים של וילאייט מנאסטיר (הסנג'קים של דיברה וסקופיה) וכן של וילאייט הדנובה (הסנג'ק של ניש). וילאייט פריזרן כלל ארבע מחוזות: פריזרן, סקופיה, דיברה וניש.

הווילאייט כלל שטח גדול מאוד. המחוזות הבאים היו שכנים בגבול; וילאייט הדנובה במזרח, ממלכת סרביה ובוסניה בצפון, נסיכות מונטנגרו ווילאייט שקודרה במערב; בדרום, וילאייט יואנינה ווילאייט סלוניקי עם 19,900 קמ"ר בין קוי האורך 41º 25' ו-47º 54'. גובהו הממוצע הוא 1200 מ'.

פריזרן
זיין אלעבדין קורבני

**זיין אלעבדין קורבני** (בפרסית: **زین‌العابدین قربانی**; נולד ב-1933) הוא אייתוללה ופוליטיקאי איראני ששימש כנציג המנהיג העליון של איראן בפרובינציית גילאן, וכן אמאם תפילת יום שישי בערים לאהיג'אן ורשת. הוא היה חבר במועצת המומחים האיראנית (מ-1990 עד 2024) כנציג מטעם פרובינציית גילאן, והן באספה המייעצת האסלאמית (הפרלמנט האיראני) מ-1984 עד 1988.

## ביוגרפיה
קורבני נולד בכפר פנח'אה שבפרובינציית גילאן בשנת 1933. הוא התייתם מאביו גולאם חסן כשהיה בן 5. משפחתו עסקה בחקלאות, וקורבני עזר למשפחתו בעבודות חקלאות.

הוא למד בבית ספר יסודי בעיר הולדתו, שם למד את יסודות הקוראן. לאחר מכן נסע ללאהיג'אן כדי להשתתף בשיעורי אסלאם שם וכן ללמוד ערבית. ב-1950 הוא נסע לקום כדי ללמוד בסמינר קום. בזמן שהותו בקום, הוא לקח שיעורים שלימדו מלומדים שיעים מוערכים רבים. הוא לקח שיעורים בפסיקה אסלאמית ובעקרונות תורת המשפט האסלאמית אצל חוסיין בורוג'רדי ורוחאללה חומייני, וכן בפילוסופיה אסלאמית אצל מוחמד חוסיין טבטבאי. הוא הגיע לדרגת אג'תהאד לאחר שסיים את שיעורי האסלאם המתקדמים שלו.

לפני המהפכה האיראנית התוודע קורבני לנאוואב סאפאווי והצטרף לפדאיאן אלאסלאם (בפרסית: فدائیان اسلام) ב-1952 בעודו בקום. לאחר הוצאתו להורג של סאפאווי הסתתר קורבני לזמן מה. בזמן שהסתתר הוא התוודע גם לעלי ח'אמנאי, לימים המנהיג העליון של איראן. ככל שחלף הזמן, הוא נעשה קולני יותר נגד השאה, ונעצר על ידי הסאוואכ ב-1963. לאחר עזיבתו של מוחמד בהשתי למערב גרמניה ב-1965, נעצר קורבני מחדש לאחר שעסק בפעילויות הקשורות לבהשתי. הוא נעצר שוב ב-1971 למשך 6 חודשים בגין נאומים מתמשכים נגד השאה, נאסר עליו לעזוב את המדינה או לעסוק בענייני אסלאם.

לאחר הדחתו של מוחמד רזא שאה פהלווי, מונה קורבני על ידי רוחאללה ח'ומייני לנציג המנהיג העליון של איראן בפרובינציית גילאן ובמקביל כאימאם של תפילת יום שישי בלאהיג'אן. הוא גם שימש כנציג פרובינציית גילאן בפרלמנט האיראני מ-1984 עד 1988, וכן כחבר מטעם אותה הפרובינציה במועצת המומחים האיראנית מ-1990 עד 2024. לאחר מותו של סאדק אהסנבחש, מונה קורבני על ידי עלי ח'אמנאי למנהיג תפילת יום שישי ברשת. בשנת 2018, קורבני התפטר מתפקידו כנציגו של המנהיג העליון, וכן כמנהיג תפילת יום השישי ברשת, לאחר המחלוקת סביב מתחם עדינה רשת. לאחר התפטרותו, מונה רסול פלאחטי למחליפו. הוא גם ייסד את אוניברסיטת אזאד האסלאמית, סניף להיג'אן.

יש לו שבעה בנים ושלוש בנות. מוחמד חוסיין ג'ורבני הוא גם אחיינו, שהוא נציג של אסטנה-יה אשרפיה באספה המייעצת האסלאמית (הפרלמנט האיראני).

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי דת מוסלמים איראנים
קטגוריה:אנשי דת מוסלמים שיעים
קטגוריה:איראנים אנטי-אמריקאים
קטגוריה:איראנים אנטי-ציונים
קטגוריה:פוליטיקאים איראנים
קטגוריה:חברי פרלמנטים
קטגוריה:איראנים שנולדו ב-1933
יחידת המתאבדים איסקאי

**יחידת המתאבדים איסקאי** (ביפנית: **異世界スーサイド・スクワッド**, בכתב הפבורן: **Isekai Sūsaido Sukuaddo**) היא סדרת אנימה המבוססת על דמויותיהם של חברי צוות יחידת המתאבדים מבית DC קומיקס. על הפקת הסדרה הופקדו "Wit Studio" ועל הפצתה אחראית השלוחה היפנית של אולפני האחים וורנר. את הסדרה ביים הבמאי ארי אוסדה על פי תסריט מאת טאפיי נאגטסוקי ואייג'י אומהארה, על עיצוב הדמויות הופקד האנימטור נאוטו הוסודה, על בסיס אמנות הקונספט של המנגקאית אקירה אמאנו, ועל הלחנת המוזיקה הופקד המלחין קניצ'ירו סואהירו.

הסדרה עלתה לשידור בארצות הברית ב-27 ביוני 2024 בשירותי הזרמת המדיה "Max" ו"הולו", וביפן ב-6 ביולי 2024 בערוצי "Tokyo MX" ו-"BS11". נעימת הנושא הפותחת היא "Another World" בביצוע טומויאסו הוטיי, בעוד שנעימת הנושא המסיימת הוא "Go-Getters" בביצוע מורי קליופה.

## תקציר העלילה
לאחר שחברי יחידת המתאבדים מגיעים לעולם אחר שנשלט על ידי קסמים ומפלצות, עליהם לשתף פעולה בינם לבין עצמם ועם בעלי ברית חדשים במטרה למצוא דרך לשוב לעולמם בתוך 72 שעות לפני שפצצות-הננו שלהם יתפוצצו.

## צוות המדבבים והדמויות
### דיבוב יפני
* אנה נאגאסה – **[[הארלי קווין|ד"ר הארלין קווינזל / הארלי קווין]]**
* יואיצ'ירו אומהרה –**[[הג'וקר]]**
* רייגו ימאגוצ'י – **[[דדשוט|פלויד לוטון / דדשוט]]**
* טקהיטו קויאסו – **[[פיסמייקר (קומיקס)|כריסטופר סמית' / פיסמייקר]]**
* יוני פוקויאמה – **[[פני חימר|בזיל קרלו / פני-חימר]]**
* סובארו קימורה – **[[קינג שארק|נאנאווה / קינג שארק]]**
* טאקו יאשירו – **[[ריק פלאג]]**
* קוג'ירה בתור **[[אמנדה וולר]]**
* צ'יקה אנזאי – **[[קטאנה (קומיקס)|טאטסו ימאשירו / קטאנה]]**
* ריינה אודה – **פיונה**
* מאמיקו נוטו – **אלדורה**
* יוני פוקושימה – **ססיל**

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות טלוויזיה יפניות
קטגוריה:אנימות ומאנגות מדע בדיוני
קטגוריה:אנימות ומאנגות על-טבעי
קטגוריה:אנימות ומאנגות פנטזיה
קטגוריה:סרטים וסדרות המבוססים על DC קומיקס
קטגוריה:Max: תוכן מקורי
קטגוריה:הולו: תוכן מקור
קטגוריה:סדרות אנימה משנות ה-2020
קטגוריה:סדרות אנימה
קטגוריה:סדרות טלוויזיה יפניות שעלו לשידור בשנת 2024
מוסטי (סדרת טלוויזיה)

**מוסטי** (באנגלית: **Musti**) היא סדרת טלוויזיה מונפשת בריטית-בלגית שנוצרה על ידי ריי גוסנס. הסדרה בעלת שלושה גלגולים: הגלגול הראשון שודר ב-Ketnet בשנת 1968 ואינו שודר בישראל. הגלגול השני יצא בשנת 1990 ושודר בערוץ Baby First ובישראל שודר בערוץ הילדים ובערוץ לולי 7 שנים לאחר הוצאת הסדרה במקור. הגלגול השלישי יצא בשנת 2006 ושודר ב-Kindernet (ערוץ מבית היוצר של ניקלודיאון) ובישראל בשנת 2009 בערוץ הופ!.

## עלילה
מוסטי הוא חתול לבן שגר ליד חבריו, בכל פרק הוא וחבריו יבלו את זמנם במשחקים בחצר או בחווה השכנה.

## דמויות
* **מוסטי** (**Musti**): חתול לבן, הדמות המרכזית בתוכנית.
* **מר ארנב** (**Mr. Rabbit**): ארנב חום, חברו של מוסטי.
* **גברת צבה** (**Miss Tortoise/Mrs. Turtle**): צבה ירוקה, חברתו של מוסטי.
* **מר כלב** (**Mr. Dog**): כלב צהוב, חברו של מוסטי.
* **גברת קיפודה** (**Miss Hedgehog**): קיפודה שחורה, חברתו של מוסטי.

## מדבבים
לגלגול הראשון אין דיבוב עברי

הדיבוב העברי של הגלגול השני הופק ובוים על ידי נינה אמיר

מפיקת הדיבוב העברי של הגלגול השלישי המפיקה הייתה ענבר שטגר עזרא ובמאית הייתה אפי בן ישראל

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סדרות הנפשה בלגיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות לילדים
קטגוריה:סדרות הנפשה בריטיות
קטגוריה:ערוץ לולי: סדרות
קטגוריה:ערוץ הופ!: תוכניות רכש
קטגוריה:ערוץ הילדים: תוכניות רכש
מואנה (סרט, 2026)

**מואנה** (באנגלית: **Moana**) הוא סרט פנטזיה אקשן-הרפתקאות מוזיקלי אמריקאי עתידי בבימויו של תומאס קייל בבכורה עלילתית, שנכתב על ידי ג'ארד בוש ודנה לדוקס מילר, והופק על ידי דוויין ג'ונסון, היראם ודני גרסיה וביאו פלין. זהו עיבוד לייב אקשן לסרט ההנפשה של דיסני משנת 2016, מואנה, והסרט השלישי בזיכיון "מואנה" בסך הכל. בסרט מככבים קתרין לאגאיה בתפקיד מואנה ודוויין ג'ונסון שחוזר לתפקידו כמאווי.

הסרט יופץ לאקרנים על ידי סרטי אולפני וולט דיסני בארצות הברית ב-10 ביולי 2026.

## שחקנים
* קתרין לאגאיה בתור מואנה
* דוויין ג'ונסון בתור מאווי
* ג'ון טואי בתור צ'יף טואי
* פרנקי אדמס בתור סינה
* רנה אוון בתור סבתא טלה

## הפקה
### פיתוח
ב-3 באפריל 2023, הוכרז בערוץ היוטיוב הרשמי של דוויין ג'ונסון שגרסה מחודשת בלייב אקשן של מואנה (2016) נמצא בפיתוח בסרטי אולפני וולט דיסני, כאשר ג'ונסון מפיק לצד היראם ודני גרסיה עבור Seven Bucks Productions, וכן ביאו פלין עבור Flynn Picture Co., בעוד המדבבת הראשית של סרט ההנפשה אאולי'אי קרוואליו משמשת כמפיקה בפועל. ג'ונסון ציין כי "הסיפור הזה הוא התרבות שלי, והסיפור הזה הוא סמל לחסד ולכוח הלוחם של עמנו. אני עונד את התרבות הזו בגאווה על עורי ובנשמתי, וההזדמנות הזו של פעם בחיים להתאחד עם מאווי, בהשראת המאנה והרוח של סבי המנוח, הצ'יף הגבוה פיטר מאיוויה, הוא אחד שנכנס לי עמוק מאוד... אין עולם טוב יותר לכבודנו הסיפור של העם שלנו, התשוקה שלנו והמטרה שלנו מאשר דרך תחום המוזיקה והריקוד, שהוא הליבה של מי שאנחנו כעם פולינזי." שון ביילי, נשיא ההפקה של דיסני לייב אקשן באותה תקופה, הודה שלמרות שחלפו רק שבע שנים מאז יציאת סרט ההנפשה לאקרנים, חגיגת יום השנה ה-100 של דיסני תרמה להחלטה לעשות את הסרט מחדש כל כך מהר.

### ליהוק
ב-31 במאי 2023 הוכרז תומאס קייל כבמאי הסרט. הליהוק היה צפוי להתחיל בהמשך השנה, אך הושעה עד 8 בנובמבר 2023, עקב שביתת אמני הטלוויזיה והרדיו בשנת 2023. בפברואר 2024, ג'ונסון הצהיר כי שחקנית לוהקה לתפקיד הראשי, אך השחקנית תישמר בחסות לעת עתה. ביוני הצטרפו לצוות השחקנים קתרין לאגאיה, ג'ון טואי, פרנקי אדמס ורנה אוון, כשג'ארד בוש ודנה לדוקס מילר כתבו את התסריט.

### צילומים
שלב הצילום העיקרי החל ב-2 באוגוסט 2024, בהוואי ובאטלנטה, תחת שם העבודה Canon. הצילומים היו אמורים קודם לכן להתחיל ביוני 2024 תחת כותרת העבודה Motorheads. זה היה אמור להתחיל במקור באוקטובר 2023, אך נדחה ל-2024 עקב שביתת אמני הטלוויזיה והרדיו. אוסקר פאורה ישמש כצלם קולנוע.

## הפצה
הסרט אמור לצאת לאקרנים ב-10 ביולי 2026, במקביל ליום השנה ה-10 ליציאת הסרט המקורי. הסרט היה אמור לצאת במקור ב-27 ביוני 2025, אך בעקבות ההכרזה על הסרט מואנה 2, הוא נדחה למועד הנוכחי כתוצאה מהפער של שמונה חודשים בין שני הסרטים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 2026
קטגוריה:סרטי רימייק של דיסני
קטגוריה:מואנה (זיכיון)
קטגוריה:סרטי וולט דיסני
עלי משכיני

**עלי אכבר פייז אלני** (בפרסית: علی‌اکبر فیض آلنی) הידוע בשם **עלי משכיני** (בפרסית: **علی مشکینی**; 2 בדצמבר 1921 – 30 ביולי 2007) היה אייתוללה ופוליטיקאי איראני ששימש כיו"ר הראשון של מועצת המומחים האיראנית וכחבר במועצת המומחים לבחינה הסופית של החוקה שהייתה אספה מכוננת שניסחה את חוקת איראן.

## ביוגרפיה
משכיני היה אזרביג'אני איראני שנולד בכפר ליד משכינשהר והר סבאלן. הוא נולד כאלי, אך העדיף את ההגייה עלי.

באוגוסט 1979 לאחר המהפכה האיראנית הוא מונה לחבר במועצת המומחים לבחינהה הסופית של החוקה (בפרסית: مجلس بررسی نهایی قانون اساس), אספה מכוננת שהייתה מעורבת בניסוח חוקת איראן. מאוחר יותר משכיני עמד בראש הוועדה שניסחה את התיקון של 1989 לחוקת איראן שאומצה ב-1979 במסגרת הוועדה הוא גם עמד בראש אחת מארבע תת-הוועדות שלה, זו שהופקדה על ניסוח תיקונים שיחזקו את מערכת המשפט. ככזה, הוא היה כוח משפיע בשינוי מנהיגות הרשות השופטת מטריומווירט, מועצת המשפט העליונה, ליחיד ב-1989.

הוא חיבר ספרים רבים אודות תורת המשפט האסלאמית וסוגיות כלליות של האסלאם.

משכיני היה יושב ראש אגודת מורי הסמינרים של קום וכן שימש כאמאם תפילת יום שישי בקום. למרות זקנתו ובריאותו הירודה, הוא הפך למועמד להיבחר מחדש בבחירות לאספת המומחים ב-2006. משכיני נפטר ב-30 ביולי 2007 בשעה 16:30 שעון מקומי, בבית חולים בטהראן, מאי-ספיקה נשימתית ואי-ספיקת כליות.

מוחמד ריישהרי, שר המודיעין של איראן מ-1984 עד 1989, היה חתנו של משכיני.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי דת מוסלמים איראנים
קטגוריה:אנשי דת מוסלמים שיעים
קטגוריה:איראנים אנטי-אמריקאים
קטגוריה:איראנים אנטי-ציונים
קטגוריה:פוליטיקאים איראנים
קטגוריה:יושבי ראש מועצת המומחים האיראנית
קטגוריה:איראנים שנולדו ב-1921
קטגוריה:איראנים שנפטרו ב-2007
יפים פרדקין

**יפים פרדקין** (ברוסית: **Ефим Самойлович Фрадкин**; 24 בפברואר 1924 - 25 במאי 1999, מוסקבה) היה פיזיקאי סובייטי-רוסי-יהודי. הוא מתמחה בפיזיקה גרעינית.

## קורות חיים
יפים פרדקין נולד בשנת 1924 בשצ'דרין (אז בתחומי ברית המועצות, כיום בבלארוס) למשפחה יהודית. אביו היה רב וסבל מרדיפות מצד השלטונות. בשנת 1940 פרדקין החל לימודים באוניברסיטת מינסק. עם תחילת הקרבות הוא פונה לחלקים הפנימיים של ברית המועצות. רוב חברי משפחתו נספו בשואה.

פרדקין התגייס לשורות הצבא האדום, לחם בחזית הלחימה ונפצע. לאחר סיום מלחמת העולם השנייה הוא חידש את הלימודים באוניברסיטת לבוב תוך התעניינות בפיזיקה גרעינית. בשנת 1948 הוא נסע למוסקבה והכיר את ויטלי גינזבורג. בקושי רב בגלל מוצאו היהודי ורק בגלל זה שפרדקין היה פצוע מלחמה הוא התקבל לימודי תואר שלישי בפיזיקה במכון לבדב לפיזיקה. הוא סיים את הדוקטורט בשנת 1951. עד לשנת 1955 פרדקין היה מעורב בפיתוח פצצה גרעינית. על פעילות זו הוא קיבל פרס ברית המועצות בשנת 1953.

בשנת 1960 פרדקין סיים עבודת פוסט-דוקטורט.

בשנת 1988 הוענק לפרדקין פרס דיראק.

בשנת 1990 פרדקין התקבל כחבר באקדמיה למדעים של ברית המועצות.

פרדקין היה מיודד עם אנדריי סחרוב וביקר אותו בגלות בניז'ני נובגורוד. בשנת 1996 הוא קיבל מדליית זהב על שם סחרוב על עבודות בתחום תורת השדות הקוונטית.

בשנים 1996–1997 פרדקין עבד במעבדות CERN.

פרדקין נפטר בשנת 1999 ונטמן במוסקבה.

## קישורים חיצוניים
* ביוגרפיה 
* ביוגרפיה 

קטגוריה:מדענים יהודים סובייטים
קטגוריה:פיזיקאים יהודים
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה הרוסית למדעים
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה למדעים של ברית המועצות
קטגוריה:מעוטרי הכוכב האדום
קטגוריה:מעוטרי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1924
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1999
מוחמד יזדי

**מוחמד יזדי** (בפרסית: محمد یزدی; 2 ביולי 1931 - 9 בדצמבר 2020) היה אייתוללה ופוליטיקאי איראני, ששימש במספר תפקידים בכירים במשטר האיראני ובהם יו"ר מועצת המומחים האיראנית בשנים 2015-2016 וראש הרשות השופטת של איראן בשנים 1989-1999.

## ביוגרפיה
מוחמד יזדי נולד ב-1931 למשפחה דתית בעוספיה. השייח' עלי יזדי, אביו, היה תלמידו של השייח' עבדול כרים הארי ובאחד ממסגדי עוספיה עסק בפתרון בעיות של פשוטי העם כמולה ראשי לתפילות וטקסים של יום שישי.

בתחילה למד האייתוללה יזדי מאביו את השפה הפרסית. כמו כן הוא עזב את בית הספר שזה עתה נוסד כדי להמשיך את לימודיו. כשעבר לקום, התגורר בבית הספר "פייזיה" ולמד קורסים באסלאם מחוקרים כמו מוחמד עלי עראקי, האייתוללה השייח' מוחמד תק'י אמולי, האייתוללה שחרודי, האייתוללה הגדול חוסיין בורוג'רדי ורוחאללה ח'ומייני.

לאחר שהאייתוללה עלי ח'אמנאי הפך למנהיג העליון של איראן, מונה האייתוללה יזדי כראש הרשות השופטת של איראן בין השנים 1989 ל-1999 כאשר הוחלף על ידי מחמוד האשמי שאהרודי. בנוסף, יזדי היה חבר באספת המומחים וכיהן כיושב הראש של גוף זה ב-2015-2016. כמו כן כיהן כחבר במועצת שומרי החוקה בין השנים 1998 ל-2016. הוא שימש כאמאם תפילת יום שישי הזמני של טהראן.

יזדי נפטר ב-9 בדצמבר 2020 ונקבר בקום מאוחר יותר באותו יום.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי הרשות השופטת של איראן
קטגוריה:אנשי דת מוסלמים איראנים
קטגוריה:אנשי דת מוסלמים שיעים
קטגוריה:איראנים אנטי-אמריקאים
קטגוריה:איראנים אנטי-ציונים
קטגוריה:איראנים שמחלקת האוצר של ארצות הברית הטילה עליהם סנקציות
קטגוריה:פוליטיקאים איראנים
קטגוריה:יושבי ראש מועצת המומחים האיראנית
קטגוריה:איראנים שנולדו ב-1931
קטגוריה:איראנים שנפטרו ב-2020
כפר דונין

**כְּפַר דוּנִ֫ין** (בערבית: **كفردونين**) הוא כפר שיעי לבנוני בנפת בינת ג'בייל, מחוז א-נבטיה.

## מיקום וגאוגרפיה
כפר דונין נמצא על גבעה, בגובה של כ-580 מ' מעל פני הים, כ-18 קילומטרים מערבית לגבול ישראל (מרגליות), כ-17 קילומטרים מבינת ג'בייל – העיר הגדולה בנפה וכ-27 קילומטרים דרומית לא-נבטיה – עיר הבירה של המחוז.

הכפר נמצא בשכנות ובצמוד לכפר שהאביה (שייך לנפת צור, מחוז דרום לבנון).

## היסטוריה
ב-1875 ביקר במקום ויקטור גרן והעריך שהאוכלוסייה מונה 350 עד 400 מתואלים. בספרו הוא כתב ש"ליד מסגד קטן יש אבנים [עתיקות] חצובות היטב, שרידי כנסייה שנהרסה, ממנה שרדו שברי עמודים וכמה כותרות שבורות, הפזורות בכמה מקומות, ובמיוחד ליד בית השייח'ים."

בשנת 1881 ביקרה במקום משלחת של הקרן לחקר ארץ ישראל (SWP) ותיארה אותו ככפר ששוכן על גבעה, עם בתי אבן, מאוכלס על ידי כ-150 מתואלים. הכפר מוקף בעצי תאנה, זיתים ואדמה מעובדות. המים מופקים ממעיין וכן מבורות מים בתוך הכפר.

## אוכלוסייה
בשנת 2014 היו בכפר 3,015 בוגרים, בעלי זכות בחירה, מהם: 2,982 מוסלמים שיעים (98.91%), 11 נוצרים (0.36%) והיתר "לא הזדהו".

## מלחמת חרבות ברזל
במסגרת מלחמת חרבות ברזל תקף צה"ל מטרות של חזבאללה בכפר ובסביבתו.

## קישורים חיצוניים
* 
* אתר הבית של כפר דונין

## הערות שוליים

קטגוריה:מחוז א-נבטיה: יישובים
קטגוריה:לבנון: יישובים
The Archies

**The Archies** (הארצ'יס) היא להקת פופ רוק אמריקאית בדיונית שנוסדה בשנת 1968 עבור סדרת הטלוויזיה המצוירת "The Archie Show"  ששודרה בשנים 1968–1969 ברשת CBS.

חברי הלהקה הבדיונית הם דמויות הקומיקס הראשיות של סדרת הקומיקס ארצ'י - ארצ'י אנדרוז (סולן וגיטריסט), רג'י מנטל (בסיסיט), ג'אגהד ג'ונס (מתופף), ורוניקה לודג' (זמרת) ובטי קופר (קלידנית).

המוזיקה של הלהקה הוקלטה בפועל על ידי נגני אולפן. השירים של הלהקה פורסמו כסינגלים ואלבומים וזכו להצלחה ניכרת במצעדי הפזמונים ברחבי העולם. השיר המצליח ביותר שלהם, "Sugar, Sugar" , הפך לאחד מהלהיטים הגדולים ביותר בז'אנר ה-Bubblegum pop.

בשנת 2023 הופק עבור נטפליקס סרט לייב אקשן הודי בשם "The Archies"  המתמקד בהרפתקאות הלהקה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:להקות פופ אמריקניות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1968
קטגוריה:אמני RCA רקורדס
פרנק לוקאס (מושל ויומינג)

**פרנקלין ארל לוקאס** (באנגלית: **Franklin Earl Lucas**; ) היה איש עסקים ופוליטיקאי אמריקאי מוויומינג, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כחבר בית הנבחרים של מדינתו בשנים 1915–1919, לאחר מכן ועד 1923 כחבר הסנאט של ויומינג, ולאחר מכן ועד 1927 כמזכיר המדינה השביעי שלה. בתוקף תפקידו זה, הוא כיהן כמושל ויומינג ה-13 מאוקטובר 1924 ועד ינואר 1925 בעקבות פטירתו של ויליאם רוס.
## ראשית חייו
פרנק לוקאס נולד בגרנט סיטי שבמיזורי. הוא גדל והתחנך בעיר בדפורד שבאיווה, ועזב את לימודיו לאחר תום שנת לימודיו השמינית כדי להתחיל בהכשרה לקראת קריירה של עיתונאי כשולית מדפיס. לאחר שהשלים את תקופת הכשרתו ועבד עבור שני עיתונים באיווה, עבר לוקאס ב-1899 לבאפלו שבוויומינג, שם הוא היה לבעלים והמוציא לאור של העיתון Buffalo Bulletin.
## קריירה פוליטית
כמוציא לאור, קידם לוקאס מועמדים של המפלגה הרפובליקנית, ובסופו של דבר שוכנע להתמודד על משרה נבחרת בעצמו. בשנים 1915–1919 הוא כיהן כחבר בית הנבחרים של ויומינג, ולאחר מכן ועד 1923 כחבר הסנאט המדינתי. ב-1922 התמודד לוקאס בבחירות למשרת מזכיר המדינה של ויומינג ונבחר לתפקיד.

לוקאס כיהן כמזכיר המדינה באוקטובר 1924, כאשר נפטר מושל ויומינג ויליאם רוס בעת כהונתו. כראשון בסדר הירושה לתפקיד המושל, הושבע לוקאס במקומו וכיהן בתפקיד תוך כדי שהוא המשיך למלא את תפקידו כמזכיר המדינה. בנובמבר אותה שנה התקיימו בחירות מיוחדות לתפקיד המושל להשלמת תקופת כהונתו של רוס, ובהן ניצחה אלמנתו של רוס, נלי טיילו רוס מהמפלגה הדמוקרטית, ובכך הייתה לאישה הראשונה בארצות הברית שנבחרה כמושלת. לוקאס המשיך לכהן כמושל עד להשבעתה של רוס בינואר 1925 ולאחר מכן המשיך בתפקידו כמזכיר המדינה.

ב-1926 ניסה לוקאס להתמודד בבחירות למשרת המושל בזכות עצמו, אך הובס בבחירות המקדימות של הרפובליקנים על ידי פרנק אמרסון. ב-1934 הוא ניסה להתמודד שוב, אך הובס בבחירות המקדימות על ידי אלונזו קלארק. לאחר תום כהונתו כמזכיר המדינה, שב לוקאס לניהול עיתונו.
## חיים אישיים
לוקאס היה נשוי לאינה בל קראוון. לשניים נולדו שלושה ילדים, שמתוכם אחד נפטר בינקותו. פרנק לוקאס נפטר בבאפלו ב-26 בנובמבר 1948 הוא נטמן בבית הקברות וילוו גרוב שבעיר.
## לקריאה נוספת

* Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, p. 1774.


## קישורים חיצוניים
* פרנק לוקאס באתר אגודת המושלים הלאומית 
* פרנק לוקאס באתר The Political Graveyard 
* 

קטגוריה:מושלי ויומינג
קטגוריה:אמריקאים ילידי מיזורי
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:מזכירי המדינה של ויומינג
קטגוריה:חברי בית המחוקקים של ויומינג
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1876
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1948
פרידריך פרנק

**פרידריך פרנק** (בגרמנית: **Friedrich Franek**; 16 ביולי 1891 – 8 באפריל 1976) היה גנרל אוסטרי בכוחות המזוינים של גרמניה הנאצית במהלך מלחמת העולם השנייה. יחד עם אלואיס וינדיש, הוא היה אחד משני מקבלי צלב האבירים של צלב הברזל וגם של צלב האבירים של המסדר הצבאי של מריה תרזה, העיטור הצבאי הגבוה ביותר של אוסטריה-הונגריה.

## ביוגרפיה
פרנק נולד ב-16 ביולי 1891 בווינה, והיה בנו של אופה אמן. הוא התגייס לצבא האוסטרו-הונגרי בשנת 1910 והצטרף לרגימנט הרגלים ה-41. בשנת 1913 הועבר לרגימנט הרגלים ה-63, ולחם בשורותיו במהלך מלחמת העולם הראשונה. ב-1 במרץ 1915 הועלה לדרגת אובר-לויטננט ובשנת 1917 מונה למפקד פלוגת התקיפה האוגדתית. ב-1918 הוא הוביל את גדוד התקיפה האוגדתי, והועלה לדרגת האופטמן ב-1 בנובמבר 1918. באפריל 1918 השתתף בקורס לפיקוד ומטה בבלגרד, ולאחר מכן הצטרף למטה דיוויזיית הרגלים ה-35 ביוני 1918. באוקטובר 1918 הועבר למטה הכללי של דיוויזיית הרגלים ה-62. על פעולותיו במהלך המלחמה הוא זכה במדליית הזהב על גבורה. ב-10 ביוני 1921, מועצת המסדר הצבאי של מריה תרזה העניקה לפרנק את צלב האבירים של המסדר האמור, כהוקרה על התנהגותו במהלך הקרב האחד עשר על האיזונצו. אילו קיבל פרנק את מינויו למסדר האמור לפני התפטרותו של הקיסר האוסטרו-הונגרי האחרון, הוא היה מקבל גם תואר אצולה כמפורט בתקנון המסדר הצבאי של מריה תרזה משנת 1895. תוארי אצולה בוטלו ברפובליקה של אוסטריה ב-1919, ופרנק לא קיבל שום תואר כזה באוסטריה.

### בין המלחמות
לאחר תום המלחמה, פרנק נשאר בצבא הרפובליקה האוסטרית שזה עתה הוקמה. בשנת 1919 הוא מונה לשליש ברגימנט הרגלים השני וב-1 בינואר 1921 הוא הועלה לדרגת מיור. ב-1925 סיים תואר דוקטור במדעי המדינה. ב-15 בדצמבר 1934 הוא הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט, והתקבל לוורמאכט ב-15 במרץ 1938. ב-10 בנובמבר 1938 הוא הועבר למטה רגימנט הרגלים ה-32, וב-1 באפריל 1939 מונה למפקד הגדוד ה-1 של הרגימנט ההררי ה-98.

### מלחמת העולם השנייה
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה היה פרנק מפקד הגדוד ה-1 של הרגימנט ההררי ה-98, ולחם עימו במהלך הפלישה לפולין כחלק מהדיוויזיה ההררית ה-1, וב-6 בפברואר 1940 מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-634. ב-21 באוקטובר 1940 מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-405, שהיה חלק מדיוויזיית הרגלים ה-121, וב-1 בדצמבר 1940 הועלה לדרגת אוברסט. במהלך מבצע ברברוסה הוא נלחם עם הרגימנט שבפיקודו, וב-12 בספטמבר 1941 נפצע קשה ולאחר שהותו בבית החולים הועבר לעתודת המילואים. ב-4 בנובמבר 1941 הוענק לו עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-1 במרץ 1942 הוא מונה למפקד דיוויזיית הרגלים ה-196. ב-20 באפריל 1942 הוא הועלה לדרגת גנרל-מיור, וב-1 באפריל 1943 הוא הועלה לדרגת גנרל-לויטננט. ב-1 בינואר 1944 הוא מונה למפקד דיוויזיית הרייכסגרנדיר ה-44 הוכ-אנד דויטשמייסטר, ולחם עימה בחזית האיטלקית. ב-26 ביוני 1944 הוא מונה למפקד דיוויזיית הרגלים הגרמנית ה-73 בזמן שהצבא האדום התקדם דרך פולין. בסוף יולי, במהלך מתקפת לובלין-ברסט, הוא הצטרף לקרב בגרבולין עם ארמיית המשמר המשוריינת השנייה בפיקודו של אלכסיי רדזייבסקי, כאשר הכוחות הגרמניים נותקו ופרנק נפל בשבי. הוא שוחרר ב-22 ביולי 1948. לאחר שחרורו הוא התגורר בווינה עד מותו ב-8 באפריל 1976.

## קישורים חיצוניים

* פרידריך פרנק באתר lexikon-der-wehrmacht 

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים
קטגוריה:אנשי צבא אוסטרו-הונגרים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:ילידי 1891
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1976
קאוטרונס

הקאוטרונס (בלטינית: **Ceutrones** או **Centrones**) היו שבט גאלי ששכן בעמק טרנטז , בסבואה המודרנית, בתקופת הברזל ובתקופת האימפריה הרומית.

## שם
הם מוזכרים כקאוטרונס על יד יוליוס קיסר (אמצע המאה ה-1 לפנה"ס), או Keútrōnes (Κεύτρωνες בכתיב יווני) על ידי סטראבון (תחילת המאה ה-1 לספירה), Ceutrones על ידי פליניוס הזקן (המאה ה-1 לספירה), וכן Keutrónōn (Κευτρόνων בכתיב יווני) על ידי תלמי (המאה השנייה לספירה).  הכפר הקטן סנטרון, הממקם כיום בתוך הכפר מונטג'ירו (Montgirod), עשוי להיקרא על שם השבט הגאלי הזה. היה להם שבט הומונים בפרובינקיה גאליה בלגיקה, שתועד בשנת 54 לפני הספירה, שהיה כנראה פאגוס של הנרווי. 

## גאוגרפיה
[ממוזער|330x330 פיקסלים| מפה של [פרובינקיה גאליה קיסאלפינה|פרובינקיה גאליה Alpes Graiae et Poeninae שנכבשה על ידי הקאוטרונס בערך במאה ה-1 לספירההערה: אגם ז'נבה מוצג בחלק העליון]]
שבט הקאוטרונסשכנו בעמק Tarantaise, לאורך הנהר איזר העליון, ליד מעבר סן ברנאר הקטן (Alpis Graia) במסלול המשתרע מעמק הרון לצפון חצי האי האפניני.   הטריטוריה שלהם הייתה ממוקמת מצפון לגראיוצ'לי ולמדולי, דרומית מזרחית לאלוברוגים, דרומית-מערבית לווראגרי, ומערבית לסלאסי, בצד השני של האלפים.

העיר הראשית שלהם הייתה ידועה בשם אקסימה, אם-לה-פלאן המודרנית . השם שונה ל-Forum Claudii Ceutronum תחת שלטונו של קלאודיוס (41–54 לספירה), ככל הנראה כאשר הקאוטרונס קיבלו זכויות לטיניות (כלומר אזרחות לטינית), היא הפכה לעיר הראשית של Alpes Graiae, אחת משתי החטיבות של מחוז Alpes Graiae et Poeninae. לנציב של הפרובינקיה היה מעון מזדמן בעיירה הראשית של ראש שבט קאוטרונס. בשלהי העת העתיקה, איבדה העיר את מעמדה לדרנטסיה , שהפכה לבירת מחוז טרנטאז בשנת 426.

## היסטוריה
באמצע המאה ה-1 לפני הספירה, הקאוטרונס מוזכרים על ידי יוליוס קיסר כשבט עוין לרומא. במה שנראה כהתקפה מרוכזת, הם ניסו למנוע את מעברו דרך דוראנס העליון יחד עם הקטוריגס והגראיוקלי בשנת 58 לפני הספירה. 

## מוצא
ייתכן שהקאוטרונס היו ממוצא קלטו-ליגורי.

## כלכלה
שבט הקאורונס היו ידועים בכריית נחושת. הם גם ייצרו גבינה ידועה בשם vatusicus. 

## ראו גם
* אלוברוגים
* גראיוקלי
* מדולי
* מחוז טרנטז העתיקה 

## לקריאה נוספת

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## ביבליוגרפיה

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 


## הערות שוליים

קטגוריה:גאלים
קטגוריה:עמים קדומים
קטגוריה:שבטים גאלים
הנסיכה בעור החמור (סרט)

**הנסיכה בעור החמור** (בצרפתית: **Peau d'âne**, באנגלית: **Donkey Skin**) הוא סרט פנטזיה מוזיקלי קומי צרפתי משנת 1970. הסרט בוים על ידי ז'אק דמי ועלילתו מבוססת על הסיפור "" מאת שארל פרו. עלילת הסרט עוקבת אחר מלך הרוצה להינשא לבתו. בסרט מככבים קתרין דנב וז'אן מארה ופסקול הסרט הולחן על ידי מישל לגראן. הסרט נחשב לסרטו המצליח ביותר של דמי ומכר 2,198,576 כרטיסים.

הסרט הופץ בתקליטורי DVD בצפון אמריקה בהפצת . בנוסף, הסרט זמין בפורמט בלו-ריי תחת האוסף "The Essential Jacques Demy collection".

הסרט קיבל מעמד של סרט פולחן בצרפת.

## עלילה
המלך מבטיח לאשתו הגוססת שלאחר מותה, הוא יינשא רק לאישה הזהה לה ביופייה. בעקבות לחץ יועצו של המלך למצוא לעצמו יורש, המלך מגיע למסקנה שהדרך היחידה למלא את הבטחתו לאשתו היא להתחתן עם בתו, הנסיכה. בעצת הסנדקית שלה, פיית הלילך, הנסיכה דורשת מאביה בקשות שאמורות להיות בלתי אפשריות למילוי על מנת שהאחרון יחדול מלנסות להתחתן איתה. למרות זאת, המלך מצליח מצליח למלא אחר בקשותיה של בתו ובהן תפירת שמלה המזכירה את צבעי השמיים, שמלה המזכירה את צבעי הירח וכן את עורו של החמור של אביה, המסוגל להפריש מגופו תכשיטים ואבני חן, מקור עושרה של הממלכה. בעודה לובשת על גופה את עור החמור, הנסיכה בורחת מהממלכה כדי להימנע מלהינשא לאביה.

תחת השם "עור חמור", הנסיכה מוצאת עבודה כמגדלת חזירים בממלכה השכנה. הנסיך של אותה הממלכה לומד שעור חמור מתגוררת בבקתת עץ לא רחוק מהארמון ומתאהב בה. מוכה אהבה, הנסיך מסתגר בחדרו ומצווה על משרתיו לבקש מעור חמור להכין עבורו עוגה. בתוך העוגה, הנסיך מוצא את הטבעת שהנסיכה החדירה לתוכה ובכך משתכנע שגם היא מחזיקה ברגשות רומנטיים כלפיו. כיוון שאינו מודע לזהותה של עור חמור, הנסיך מבקש לזמן אליו את כל נשות הממלכה על מנת שאלו יענדו על אצבען את הטבעת ובכך הוא מקווה לזהות את אהובתו.

נשות הממלכה מגיעות לארמון ומסתדרות בטור בהתאם לעושרן. לאחר שאף אישה לא זוהתה כעור חמור, האישה האחרונה מגיעה לנסות את מזלה ומתברר שזו אכן היא. בחתונתם של השניים, הפיה הסנדקית ואביה של הנסיכה מגיעים במסוק ומצהירים שגם הם מתחתנים.

## שחקנים
* קתרין דנב - **הנסיכה הכחולה / עור חמור**.
* ז'אן מארה - **המלך הכחול**.
*  - **הנסיך האדום**.
*  - **המלכה האדומה, אם הנסיך**.
*  - **פיית הלילך**.
*  - **המלך האדום**.

## ביקורות
הסרט מכר 2,882,018 כרטיסים, בכך הוא זכה למעמד של הסרט התשיעי הכי פופולרי בצרפת.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 1970
קטגוריה:סרטי פנטזיה
קטגוריה:סרטי קומדיה צרפתיים
קטגוריה:סרטים בצרפתית
קטגוריה:סרטים מוזיקליים
מחמוד האשמי שאהרודי

**מחמוד האשמי שאהרודי** (בפרסית: **محمود هاشمی شاهرودی**; 15 באוגוסט 1948 – 24 בדצמבר 2018) היה אייתוללה ופוליטיקאי איראני שיעי תריסרי שהשתייך למחנה השמרני ושימש במספר תפקידי מפתח במשטר האיראני וביניהם כיושב ראש המועצה האיראנית לאבטחת אינטרס המשטר מ-14 באוגוסט 2017 ועד מותו ב-24 בדצמבר 2018. לפני כן שימש כיושב ראש מועצת המומחים האיראנית וכראש הרשות השופטת של איראן מ-1999 עד 2009.

## ביוגרפיה
האייתוללה שאהרודי נולד בנג'ף שבעיראק להורים פרסים אתניים. אביו, עלי חוסייני שאהרודי, היה מלומד ומורה בסמינר נג'ף והאייתוללה מחמוד האשמי שאהרודי סיים לימודים יסודיים בבית הספר אלאוויה של נג'ף לפני שעבר לסמינר. האייתוללה חומייני והאייתוללה מוחמד באקר א-סדר היו מוריו בנג'ף. כשהגיע לאיראן בעקבות המהפכה האיראנית, הוא לימד בקום וחסן נסראללה, מזכ"ל לשעבר של חזבאללה, היה אחד מתלמידיו.

בשנת 1974 נכלא האייתוללה שאהרודי על ידי מפלגת הבעת', עקב פעילות פוליטית הקשורה למפלגת הדעווה האסלאמית.

לאחר המהפכה האיראנית עבר שאהרודי לאיראן. הוא עזר לשמר את היחסים בין האייתוללה ח'ומייני למוחמד סאדק א-סאדר, כמו גם העברת המסרים של מרג'ה בנג'ף לאיתוללה ח'ומייני. הוא נבחר כחבר מועצת האפוטרופוסים בשנת 1995. לאחר מכן מונה לראש הרשות השופטת של איראן בשנת 1999. ביולי 2011 מונה שאהרודי על ידי המנהיג העליון עלי חמינאי לעמוד בראש המועצה לאבטחת אינטרס המשטר, גוף שהיה מעורב בין היתר במציאת פתרון סכסוך מתמשך בין הנשיא מחמוד אחמדינז'אד לבין הפרלמנט. הגוף בן חמישה חברים שבראשו עמד שאהרודי מורכב מ"קשיחים הידועים בהתנגדותם לכל רפורמה במערכת השלטונית", לפי סוכנות הידיעות. המינוי נתפס כצעד שמטרתו להדוף או להחליש את נשיא איראן לשעבר האשמי רפסנג'אני שעמד בראש גוף זה שהוקם לבוררות במחלוקות במסגרת המערכת השלטת ברפובליקה האסלאמית. רפסנג'אני ניכר את חמינאי ואת הממסד האסלאמי ב"תמיכתו השקטה" בהתנגדות לתוצאות הבחירות השנויות במחלוקת ביוני 2009, שבהן בחרו מחדש את הנשיא מחמוד אחמדינז'אד.

שאהרודי גינה את דאעש כארגון טרור המבצע את החטאים הגרועים ביותר של הרג אנשים בשם הג'יהאד. שאהרודי גם גינה את דאעש על כך שהרס את התשתית של ציוויליזציות ומדינות, ועל ביצוע רצח.

שאהרודי אושפז בבית חולים בטהראן במאי 2017 עקב מחלה. מספר בכירים במשטר האיראני, כולל המנהיג העליון של איראן, עלי ח'אמנאי, ביקרו אותו. רופאו של שאהרודי ציין שהניתוח שלו נועד ל"הפרעת עיכול שכיחה למדי". בינואר 2018 הודיע בנו של שאהרודי כי נסע לחו"ל להמשך הטיפול, אך לא התייחס למדינה בה התבקש המשך הטיפול. העיתון "הנוברשה אלגמיינה" דיווח ב-4 בינואר 2018 ששאהרודי נמצא במכון הבינלאומי למדעי המוח בהנובר, גרמניה. ב-23 בדצמבר 2018 דווח על ידי כמה כלי תקשורת איראניים ששאהרודי מת. עם זאת, הידיעה לא אושרה על ידי משפחתו. צוות הרפואה שלו הודיע ששאהרודי נמצא בתרדמת ושאין תקווה להחלמתו. לבסוף הוכרז מותו בשעה 22:04 IST למחרת. הלוויה ממלכתית נערכה ב-26 בדצמבר בטהראן בראשותו של המנהיג העליון של איראן עלי ח'אמנאי, והוא נקבר במקדש פאטמה מעצומה בקום.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי הרשות השופטת של איראן
קטגוריה:איראנים אנטי-אמריקאים
קטגוריה:איראנים אנטי-ציונים
קטגוריה:אנשי דת מוסלמים איראנים
קטגוריה:אנשי דת מוסלמים שיעים
קטגוריה:פוליטיקאים איראנים
קטגוריה:איראנים שנולדו ב-1948
קטגוריה:איראנים שנפטרו ב-2018
Fable (משחק וידאו, 2025)

**Fable** הוא משחק פעולה-תפקידים שפותח על ידי "Playground Games" ויופץ על ידי "Xbox Game Studios". המשחק משמש כאתחול לסדרת המשחקים "", והוא עתיד לצאת לשוק עבור Xbox Series X/S ו-Microsoft Windows במהלך שנת 2025.

כאתחול לסדרת "Fable", שנוצרה במקור על ידי "Lionhead Studios", עלילת המשחק שואפת לחדש את הזיכיון לדור חדש של שחקנים, ומתרחש באלביון, עולם פנטסטי המכיל קסמים ויצורים מיתיים, תוך שמירה על ההומור הבריטי של הסדרה המקורית לצד שילוב מכניקות משחק חזותיות מודרניות.

## פיתוח
משחק זה עתיד להיות המשחק החדש הראשון בסדרה מאז הפצת המשחק "" עבור Xbox 360 בשנת 2012, לאחר שפיתוחו של המשחק "Fable Legends" בוטל בעקבות פשיטת הרגל של חברת הפיתוח המקורית "Lionhead Studios". האזכור הראשון לפיתוחו של משחק חדש בסדרה  נרמז בשנת 2017, כאשר יו"ר "Xbox", פיל ספנסר, צייץ בחשבונו האישי בטוויטר כי לזיכיון יש "מקומות רבים שהוא יכול להגיע אליהם."

בתחילת 2018, דיווחה "Eurogamer" שחברת הפיתוח "Playground Games", שהייתה ידועה בשל עבודתה על סדרת "Forza Horizon", שוקדת על פיתוח פרק רביעי בסדרת "Fable". בהמשך השנה, נחשף כי "Playground Games" מגייסת באופן פעיל מפתחים עבור 177 משרות שיוקדשו לפיתוח משחק תפקידים בעולם פתוח. בנוסף, דווח מ"פורבס" על סרטון שדלף הקשור לפיתוח המשחק לקראת כנס E3 2019. ביולי 2020, פיתוחו של המשחק הוכרז רשמית בתצוגת "Xbox Games Showcase", ונמסר עליו כי הוא יהווה "התחלה חדשה" עבור סדרת המשחקים.

בדצמבר 2020, נמסר כי אנה מגיל, מפתחת לשעבר ב-"Remedy Entertainment", נשכרה לשמש כתסריטאית המשחק הראשית. בינואר 2022, גילתה מגיל כי האולפנים מחפשים אדם בעל "עין יצירתית למכניקת סיפורים ומערכות, לצד הבנה עמוקה של הדרישות האינטראקטיביות של נרטיב המשחק." ביולי 2022, קודמה מגיל לראשות צוות כתיבת העלילה הנרטיבית. באוקטובר 2022, נמסר על הצטרפותו של אנדרו וולש, ששימש כתסריטאי בכיר ב-"Horizon Forbidden West", לצוות התסריטאים של המשחק.

בנובמבר 2022, נמסר כי עלילת המשחק תשלב "איכות גבוהה, יצירה ותשומת לב לפרטים", וג'ייסון שרייר מ-"Bloomberg" דיווח כי חברת הפיתוח "Eidos Montreal" משתפת פעולה עם "Xbox" עבור פיתוח המשחק. במרץ 2023, דווח כי המשחק נמצא בשלבי פרה-פרודקשן. ב-11 ביוני 2023, חשפה "Playground Games" את הקדימון הראשון למשחק, בו השתתף השחקן ריצ'רד איואייד.

ב-9 ביוני 2024, אישרה "Playground Games" רשמית כי "Eidos-Montreal" הייתה מעורבת בפיתוח המשחק,

## שיווק ושחרור
פיתוחו של המשחק הוכרז לראשונה במהלך מצגת ה-"Xbox Showcase", שנערכה בשנת 2020 לצד חשיפת קונסולת Xbox Series X/S. ביוני 2023, הופץ הקדימון הראשון למשחק. ב-9 ביוני 2024, הכריזה "Playground Games" כי המשחק יושק בשנת 2025 עבור Xbox Series X/S ו-Microsoft Windows.

## קישורים חיצוניים
* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:משחקי פעולה-הרפתקאות
קטגוריה:משחקי Windows
קטגוריה:משחקי Xbox Series X/S
אולכסנדר סבאטוק

**אולכסנדר סרהייוביץ' סבאטוק** (באוקראינית: **Олександр Сергійович Сваток**; נולד ב-27 בספטמבר 1994) הוא כדורגלן אוקראיני המשחק בעמדת הבלם באוסטין.

## קריירת מועדונים
סבאטוק התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של דניפרו ובגיל 17 חתם על חוזה בקבוצה הבוגרת. הוא שיחק בה 6 עונות למעט חצי עונה בה הושאל לווהלין לוצק באוגוסט .

בקיץ  חתם בזוריה לוהנסק במדיה שיחק עונה אחת.

ב-15 בפברואר 2019 חתם בהיידוק ספליט מליגת העל הקרואטית במדיה שיחק עונה וחצי.

בינואר  חזר לאוקראינה וחתם בדניפרו-1 ומשמש כיום כקפטן הקבוצה.

ב-24 ביוני 2024 חתם לשלוש וחצי שנים באוסטין מה-MLS.

## קריירה בינלאומית
ב-26 במרץ 2023 סבאטוק ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אוקראינה בהפסד 0–2 ל.

נכלל בסגל הנבחרת לקראת יורו 2024.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים אוקראינים
קטגוריה:בלמי כדורגל אוקראינים
קטגוריה:כדורגלני דניפרו
קטגוריה:כדורגלני ווהלין לוצק
קטגוריה:כדורגלני זוריה לוהנסק
קטגוריה:כדורגלני היידוק ספליט
קטגוריה:כדורגלני דניפרו-1
קטגוריה:כדורגלני אוסטין
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אוקראינה
קטגוריה:כדורגלני יורו 2024
קטגוריה:ספורטאים זרים בקרואטיה
קטגוריה:ספורטאים זרים בארצות הברית
קטגוריה:אוקראינים שנולדו ב-1994
פרנק אמרסון

**פרנק קולינס אמרסון** (באנגלית: **Frank Collins Emerson**; ) היה מהנדס ופוליטיקאי אמריקאי מוויומינג, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל ויומינג ה-15 מ-1927 ועד מותו.
## ראשית חייו
פרנק אמרסון נולד בסגינו שבמישיגן. ב-1904 הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת מישיגן עם תואר בוגר במדעים בהנדסה אזרחית.
## קריירה
לאחר סיום לימודיו, עבר אמרסון לעיירה קורה שבוויומינג, שם הוא היה למהנדס הראשי של חברת הקרקעות והשקיה של ויומינג. בהמשך הוא עבד עבור תאגידים אחרים, כולל אגודת התעלה ביג הורן, אגודת התעלה הנובר התחתונה, חברת הסוכר של ויומינג, ומחוז הניקוז וורלנד.

בשנים 1919–1926 שימש אמרסון כמהנדס המדינה של ויומינג. בתפקידו זה הוא היה אחד התומכים הראשיים של הסכם נהר הקולורדו. ב-1923 העביר המושל ויליאם רוס את אמרסון מתפקידו. אמרסון הגיש עתירה, ולאחר דיונים של עשרה חודשים בבית המשפט הוא הושב לתפקידו.

ב-1924 נפטר רוס בעת כהונתו, ובמקומו הושבע מזכיר המדינה פרנק לוקאס. בבחירות המיוחדות שהתקיימו, נבחרה כמושלת אלמנתו של רוס, נלי טיילו רוס, שהייתה האישה הראשונה בארצות הברית שנבחרה כמושלת.

ב-1926 זכה אמרסון במועמדות המפלגה הרפובליקנית למשרת המושל, ובבחירות הכלליות ניצח את נלי טיילו רוס. הוא נבחר לתקופת כהונה שנייה ב-1930 וכיהן בתפקיד מינואר 1927 ועד מותו.
## חיים אישיים
אמרסון היה נשוי לזנייה ג'ין ריינדרס, ולשניים נולדו שלושה ילדים. פרנק אמרסון נפטר בשאיין ב-18 בפברואר 1931 כתוצאה מדלקת ריאות. הוא נטמן בבית הקברות לייקויו שבעיר.
## לקריאה נוספת

* Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 1775-1776.


## קישורים חיצוניים
* פרנק אמרסון באתר אגודת המושלים הלאומית 
* פרנק אמרסון באתר The Political Graveyard 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מישיגן
קטגוריה:מושלי ויומינג
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מישיגן
קטגוריה:מהנדסים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1882
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1931
תעודת דם גרמני

**תעודת דם גרמני** (בגרמנית: **Deutschblütigkeitserklärung**) היה מסמך שסופק על ידי מנהיג גרמניה הנאצית היטלר למישלינג (אנשים שהיו צאצאים גם של גרמנים ארים וגם של יהודים, ובכך נחשבו למעורבבים גזעית), והכריז עליהם כ"דויטשבלוטיג" (בעלי דם גרמני). חלוקת התעודות החלה זמן מה לאחר חקיקת חוקי נירנברג ב-1935, ואיפשרה פטור ממרבית חוקי הגזע שנאכפו בגרמניה הנאצית. תעודה זו אישרה שמקבליה אמנם לא ארים טהורים, אך גם לא חלק מ"הגזע היהודי". 

התעודה שימשה בעיקר לצרכים פוליטיים וחוקיים, כך למשל, כדי להצטרף למפלגה הנאצית ולקבל תעודת חבר מפלגה, היה על המועמד להוכיח באמצעות עץ משפחה שכל אבותיו הישירים שנולדו מאז 1750 אינם יהודים או לנסות להגיש בקשה לתעודת דם גרמנית ובאמצעותה לבקש להתקבל למפלגה.

תעודות אלו היו בגודל 30 סנטימטר על 21 סנטימטר ונשאו חתימה אדומה של המשרד לחקר הגזע של המפלגה הנאצית. בחלק האחורי נרשמו מוצאו של הפרט הנוגע בדבר ועד לשלב הסבא והסבתא של האב והאם. התעודה שימשה חלופה לתעודת ארי ובפרט לתעודת ייחוס ארי, שניתנו לאנשים שהיו ארים טהורים.

עם המחזיקים הבולטים של התעודה נמנים ארהרד מילך, אלברכט האוסהופר וכן אשתו וילדיו של גוטהרד היינריצי.

## ראו גם

* תעודת ייחוס ארי
* תעודת ארי

## הערות שוליים

קטגוריה:הגזע הארי
קטגוריה:גרמניה הנאצית: חוק ומשפט
אברהם דה-וולף

**אברהם דה-וולף** (27 בפברואר 1878, דלדן – 2 ביולי 1943, סוביבור) היה רב ופוסק הלכה הולנדי, וכיהן כרבה האחרון של קהילת יהודי אלקמאר.

## קורות חייו
דה-וולף נולד ב-1878 בדלדן שבהולנד. הוריו היו שלמה דה-וולף והנדרינה לבית דה-ליאו.

דה-וולף למד תאולוגיה בסמינר היהודי ההולנדי באמסטרדם. לאחר מכן מצא עבודה כרב באמרספורט. משנת 1913 היה רב וחזן בקהילה היהודית באלקמאר, ובאותה שנה נשא לאישה את ברטה נוח. לשניים נולדו 5 ילדים - שלמה, מרלינה, אליזה, בטסי וססיליה. ב-1923 דה-וולף, אשתו וילדיו עברו לגור בבית הרב הצמוד לבית הכנסת בהופסטראט שבעיר. בין שלל תפקידיו היה אחראי על ענייני הדת של הקהילה, וניהול פעיל בארגונים יהודיים רבים, כולל הוועדה המקומית לפליטים יהודים בשנות ה-30.

עם הכיבוש הנאצי של הולנד במלחמת העולם השנייה, הפך הוועד המקומי לפליטים לנציגות אלקמאר של המועצה היהודית. ב-5 במרץ 1942 גורשו כל היהודים מהעיר, ודה-וולף מצא מחסה באמסטרדם, בביתה של ביתו אליזה, בעלה אברהם אייזרקופר ושני ילדיהם. דה-וולף הצטרף למועצה היהודית באמסטרדם, ותפקידו זה אפשר למשפחתו להמשיך ולהתגורר בעיר עד מאי 1943. ב-26 במאי נשלחו אברהם וברטה למחנה וסטרבורק, וחודש לאחר מכן, ב-29 ביוני 1943, הם הועברו לסוביבור, והומתו בגז ב-2 ביולי 1943, שניהם בני 65.

מבין ילדיו שרדו את השואה רק ססיליה, שלמה, ומרלינה. ססיליה הייתה חלק מקבוצת מגורשים שנפדתה על ידי חברת פיליפס, ולאחר המלחמה היגרה לאוסטרליה. מרלינה עלתה לישראל, עבדה כאחות, ומתה ב-1951. בנו שלמה ששרד כתב מאוחר יותר ספר על משפחתו לפני השואה.

ב-2023 הונצח שמו על האנדרטה לקורבנות היהודים מאלקמאר מול תחנת הרכבת שממנה גורש.

## קישורים חיצוניים
* מידע על חייו ומשפחתו

## הערות שוליים

קטגוריה:נספים במחנה ההשמדה סוביבור
קטגוריה:רבנים הולנדים
קטגוריה:ילידי 1878
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-1943