open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ליל אמש

"**ליל אמש"** הוא שיר שכתבה והלחינה נעמי שמר עבור התוכנית "עשרת הצדיקים" שהועלתה לראשונה ב-1960 במועדון "השעות הקטנות" שבעיר העתיקה של צפת.

## רקע
הזמרת יעל שרז ובעלה יצחק הקימו ב-1958 את מועדון "השעות הקטנות" בבית מרחץ טורקי ישן בעיר העתיקה של צפת. שרז הייתה זמרת הבית של המועדון, שבו הופיעו אמנים רבים מרחבי הארץ, ואשר הפך למוקד משיכה לאמנים ולאנשי בוהמה באותה תקופה. ב-1960 הועלתה במועדון הסאטירה המוזיקלית "עשרת הצדיקים", שאת שיריה כתבה נעמי שמר, ועל הניהול המוזיקלי היה ממונה בעלה, השחקן גדעון שמר.

משתתפי התוכנית היו שייקה לוי, גבי אקשטיין, מרים גבריאלי ויעל שרז, ושירי המופע שכללו בין היתר את הלהיטים "ליל אמש" ו"שיר השוק", הוקלטו באותה שנה על גבי תקליטון בהוצאת הד ארצי.

בשיר "ליל אמש", שר שייקה לוי את הבתים ואילו את הפזמון שרו כל חברי הלהקה.

## ביצועים נוספים

* השיר הוקלט בידי הזמרת נחמה הנדל, מתוך האלבום "נחמה הנדל – שירים של אז ושל עכשיו" מ-1961.
* הזמרת יפה ירקוני הקליטה את השיר באלבומה "אל נא תאמר לי שלום" משנת 1966.
* הזמרת שולי נתן הקליטה את השיר מתוך האלבום "שירי נעמי שמר", שיצא לאור ב-1971.
* הזמרת אילנית הקליטה את השיר באלבומה "טיול לילי ושירים אחרים שאני אוהבת" משנת 1975.
* שלישיית קצה השדה בקליטו את השיר באלבומם היחיד "קצה השדה" משנת 1977.
* להקת סקסטה הקליטה את השיר באלבומם "השירים היפים ביותר של נעמי שמר" משנת 1979.
* הזמר איתן מסורי הקליט גרסת כיסוי לשיר באלבומו "איתן מסורי – שירי כחול-לבן" משנת 1986.
* השיר בביצוע גידי גוב ואלון אולארצ'יק הוקלט באלבום שירי תוכנית הטלוויזיה "לילה גוב", שיצא לאור ב-1995.
* השיר בביצוע הגבעטרון, יצא לאור ב-2002, באלבום האוסף "נעמי שמר – האוסף השלם, 100 שירים נבחרים".
* השיר הוקלט על ידי רונית אופיר מתוך האלבום "את תלכי בשדה - עוד שירים לנגה" משנת 2002.
* אופירה גלוסקא הקליטה את השיר מתוך האלבום "ד"ש עם שיר" משנת 2004.
* הזמרת תמר גלעדי שרה אותו באלבום "בלוז לנעמי, תמר גלעדי שרה נעמי שמר" משנת 2011.
## קישורים חיצוניים
* "ליל אמש", באתר הספרייה הלאומית
* 
* אקורדים לשיר, באתר Tab4u

#### ביצועים
* 15px "ליל אמש", בביצוע שייקה לוי ולהקת השעות הקטנות, סרטון בערוץ יוטיוב, **1960**
* 15px "ליל אמש", בביצוע נחמה הנדל, סרטון בערוץ יוטיוב, **1961**
* 15px "ליל אמש", בביצוע יפה ירקוני, סרטון בערוץ יוטיוב, **1966**
* 15px "ליל אמש", בביצוע אילנית, סרטון בערוץ יוטיוב, **1975**
* 15px "ליל אמש", בביצוע שלישיית קצה השדה, סרטון בערוץ יוטיוב, **1977**
* 15px "ליל אמש", בביצוע סקסטה, סרטון בערוץ יוטיוב, **1979**
* 15px "ליל אמש", בביצוע גידי גוב ואלון אולארצ'יק, סרטון בערוץ יוטיוב, **1995**
* 15px "ליל אמש", בביצוע שייקה לוי, סרטון בערוץ יוטיוב, **1999**
* 15px "ליל אמש" בביצוע איתן מסורי, סרטון בערוץ יוטיוב, **2005**
* 15px "ליל אמש" בביצוע תמר גלעדי, סרטון בערוץ יוטיוב, **2011**
* 15px "ליל אמש" בביצוע אוהד חיטמן ושלומית אהרון, סרטון בערוץ יוטיוב, **2013**
* 15px "ליל אמש" בביצוע דנה ברגר ומאור כהן, סרטון בערוץ יוטיוב, **2014**

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי נעמי שמר
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי נעמי שמר
קטגוריה:שירי נחמה הנדל
קטגוריה:שירי יפה ירקוני
קטגוריה:שירי שולי נתן
קטגוריה:שירי אילנית
קטגוריה:גבעטרון
הקונגרס ה-28 של ארצות הברית

**הקונגרס ה־28 של ארצות הברית** היה מושב של הרשות המחוקקת של הממשל הפדרלי של ארצות הברית, שהורכב מן הסנאט של ארצות הברית ומבית הנבחרים של ארצות הברית. הוא התכנס בוושינגטון הבירה בין 4 במרץ 1843 ל־3 במרץ 1845, במהלך השנה השלישית והרביעית לנשיאותו של ג'ון טיילר.

חלוקת המושבים בבית הנבחרים התבססה על מפקד האוכלוסין של ארצות הברית משנת 1840. בסנאט היה רוב למפלגה הוויגית, ואילו בבית הנבחרים היה רוב למפלגה הדמוקרטית.

## אירועים מרכזיים
* 24 במאי 1844 – המברק החשמלי הראשון נשלח על ידי סמואל מורס מבניין הקפיטול בוושינגטון אל תחנת הרכבת של Baltimore and Ohio Railroad בבולטימור, מרילנד, עם המסר: 'What hath God wrought'.
* 4 בדצמבר 1844 – בבחירות לנשיאות ארצות הברית בשנת 1844 ניצח ג'יימס פולק את הנרי קליי.

## חקיקה מרכזית
* 23 בינואר 1845 – חוק יום הבחירות לנשיאות (Presidential Election Day Act).
* 3 במרץ 1845 – לראשונה בהיסטוריה, הקונגרס ביטל וטו נשיאותי. החוק שעסק בספינות מכס (revenue cutters) ובספינות קיטור נכנס לתוקף כחוק האחרון של הקונגרס ה־28.

## אמנות
* 3 ביולי 1844 – נחתמה אמנת וונגשיה עם האימפריה של צ'ינג. האמנה הקימה חמישה נמלי מסחר אמריקאיים בסין והעניקה לאזרחים אמריקאים זכויות אקס־טריטוריאליות. זו הייתה האמנה הבלתי שוויונית הראשונה שהוטלה על שושלת צ'ינג.

## מדינות שהתקבלו לאיחוד
* 1 במרץ 1845 – התקבלה החלטה על סיפוח טקסס לארצות הברית (המדינה התקבלה בפועל בקונגרס הבא, ב־29 בדצמבר 1845).
* 3 במרץ 1845 – פלורידה התקבלה כמדינה. החוק אפשר גם את קבלתה העתידית של איווה, בכפוף למשאל עם במדינה (איווה התקבלה לבסוף ב־28 בדצמבר 1846 בקונגרס הבא).

## סיכום מפלגתי
### סנאט

### בית הנבחרים

## מנהיגות
### סנאט
* נשיא: אין
* נשיא זמני: וילי מנגום (W)

### בית הנבחרים
* יו"ר: ג'ון וינסטון ג'ונס (D)

## קישורים חיצוניים

28
אוניברסיטת מרכז פלורידה

**אוניברסיטת מרכז פלורידה** (באנגלית: **University of Central Florida**; בקיצור: **UCF**) היא אוניברסיטת מחקר ציבורית. האוניברסיטה שוכנת במחוז אורנג', פלורידה, ארצות הברית. האוניברסיטה היא חלק ממערכת אוניברסיטאות המדינה של פלורידה . אוניברסיטת מרכז פלורידה היא האוניברסיטה השנייה בגודלה בארצות הברית מבחינת כמות הסטודנטים שלומדים בה, אחרי אוניברסיטת טקסס A&M. 69,818 סטודנטים למדו באוניברסיטה נכון לסתיו 2024. 

אוניברסיטת מרכז פלורידה הוקמה ב-1963 והיא הוציאה את המסלולים הלימודיים הראשונים שלה ב-1968. אז האוניברסיטה נקראה "האוניברסיטה הטכנולוגית של פלורידה" (Florida Technological University) ומטרתה הייתה לספק חינוך במדע, בטכנולוגיה, בהנדסה ובמתמטיקה, וזאת כדי לתמוך בתעשיית החלל האמריקאית. ב-1978, האוניברסיטה החלה להוציא מסלולים לימודיים בשלל נושאים, ולכן שינתה את שמה לאוניברסיטת מרכז פלורידה. יש לה קשרים עם שלל גופים העוסקים במדע ובחלל, כגון מצפה הכוכבים ארסיבו ומכון החלל של פלורידה .

האוניברסיטה מציעה יותר מ-230 תוכניות לימוד (תארים אקדמאיים) שאותן אפשר לעשות דרך 13 מכללות. מאז הקמתה, האוניברסיטה העניקה יותר מ-437,000 תארים, ומעל ל-60,000 תארים מתקדמים ומקצועיים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
מרכז פלורידה
מרכז פלורידה
אנטכינוס מדומה ווליי

**אנטכינוס מדומה ווליי** (או בשמו המדעי: ***Pseudantechinus woolleyae***) הוא מין של טורף כיס קטן בסוג אנטכינוס מדומה שבמשפחת נמיות הכיס. מין זה נפוץ ברחבי מדינת מערב אוסטרליה, ובפרט בחבלי הארץ: פילבארה, אשברטון מורצ'יסון.

## תיאור
הפרטים הידועים למחקר אודותו האנטכינוס המדומה הווליי מועטים ביותר, עם זאת מהפרטים הידועים לנו ניתן לומר את הדברים הבאים:

האנטכינוס המדומה הווליי הוא המין הגדול ביותר בסוגו (-אנטכינוס מדומה) הידיעות אודות והתנהגותו גם כן מועטות. חיי הרבייה של המין הם שנתיים או יותר, בניגוד לרבים מקורביו של מין זה הליידות מתרחשות לאחר תקופת הריון קצר ביותר בחודשים ספטמבר-אוקטובר והצעירים מגיעים לבגרות מינית בגיל 10 חודשים.
ממוזער|אנטכינוס מדומה ווליי
לאנטכינוס המדומה הווליי מראה כללי כשל חולדה גדולה בעלת ראש עגלגל וחרוט אף מאורך, רגליו קטנות ואוזניים גדולות. זנבו עבה ומתפקד כמאגר שומן בעת מחסור במזון ומזכיר את זנב המולגרה. פרוותו העבה צפופה ומורכבת משיערות זיפיות קצרות. צבעיו הם חום-אפור עשיר מלמעלה וגחונו בצבע חום-צהבהב. יש לו זנב שטוח וכתמי ערמונים מאחורי אוזניו.
## טקסונומיה
האנטכינוס המדומה הווליי, כמו יתיר המינים בסוגו, קיבל את מעמדו המלא כמין בסוג עצמאי רק ב-1988, כאשר עד אז נחשב לחלק בלתי נפרד מהמין אנטכינוס מדומה עבה-זנב הדומה לו מאוד. שם המין ניתן לו על שמה של לד"ר פטרישיה וולי המומחית לנמיות כיס אוסטרליות, וכמחווה על פועלה הרב.

## בית גידול
האנטכינוס המדומה הווליי נפוץ ברחבי המדרונות המערביים של יבשת אוסטרליה. האנטכינוס המדומה בדרך כלל שוכן סלעים מורחבים המכוסים טריאודיה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:נמיות כיס
קטגוריה:טורפי כיס
קטגוריה:יונקי כיס אוסטרליים
פוארטו וייחו

**פוארטו וייחו דה טלמנקה** (בספרדית: **Puerto Viejo de Talamanca**, מוכרת לרוב בקיצור כ**פוארטו וייחו**) היא עיירת חוף השוכנת בקנטון טלמנקה שבמחוז לימון, בדרום-מזרח קוסטה ריקה. העיירה ממוקמת לחוף הים הקריבי, ומוכרת ברחבי העולם כיעד תיירות פופולרי, במיוחד בקרב גולשי גלים וחובבי טבע.

## היסטוריה ותרבות
העיירה נודעה במקור בשם "אולד הארבור" (Old Harbour, באנגלית: הנמל הישן), עד שממשלת קוסטה ריקה החליטה למסד את השפה הספרדית באזור ושינתה את שמה לתרגום הספרדי הנוכחי. לאורך השנים, האזור אוכלס בעיקר על ידי ילידים אינדיאנים (כגון בני שבט הבריברי והקאבקר) ומהגרים ממוצא אפרו-קריבי. המהגרים הקריביים הגיעו ברובם מג'מייקה במהלך המאה ה-19 כדי לעבוד בבניית מסילות ברזל ובמטעי בננה.

תמהיל זה יצר תרבות ייחודית המשלבת השפעות לטיניות, קריביות וילידיות. ההשפעה התרבותית באה לידי ביטוי במוזיקה המקומית (כגון קליפסו ורגאיי), בקולינריה (המתאפיינת בשימוש נרחב בחלב קוקוס, תבלינים ופירות ים) ובשפה המדוברת – ניב מקומי של אנגלית קריבית הידוע בשם "מקאטל" (Mekatelyu) המדובר לצד הספרדית.

## גאוגרפיה ותיירות
פוארטו וייחו שוכנת באזור בעל אקלים טרופי לח, עשיר ביערות גשם ומגוון ביולוגי רחב. היא נמצאת דרומית לעיר לימון וצפונית לעיירת הגבול סישאולה (Sixaola), הסמוכה לגבול עם פנמה.

הכלכלה המקומית, שבעבר נשענה על חקלאות ודיג, מתבססת כיום כמעט לחלוטין על תיירות אקולוגית ותיירות פנאי. האטרקציות המרכזיות כוללות:
* **גלישת גלים**: חוף "סלסה בראבה" (Salsa Brava) הסמוך לעיירה נחשב לאחד מחופי הגלישה המאתגרים והמפורסמים בקוסטה ריקה ובמרכז אמריקה כולה, ומושך אליו גולשים מקצועיים מרחבי העולם.
* **חופים וטבע**: העיירה מוקפת ברצועות חוף מגוונות. מדרום לעיירה משתרעים חופים טרופיים פופולריים ובתוליים יחסית, כגון פלאיה צ'יקיטה (Playa Chiquita), פונטה אובה (Punta Uva) וכפר הדייגים מנסניו (Manzanillo). אזור זה גובל בשמורת הטבע הלאומית גנדוקה-מנסניו (Gandoca-Manzanillo). מצפון לעיירה משתרע חוף "פלאיה נגרה" (Playa Negra), שזכה לשמו בשל החול השחור והייחודי שבו, אשר נוצר כתוצאה מבלייה של משקעים געשיים. רצועת חוף זו נמשכת צפונה עד לפארק הלאומי קאוויטה (Cahuita), שמורת טבע ימית ויבשתית המפורסמת בשוניות האלמוגים הגדולות שלה ובמגוון הביולוגי העשיר שבה.
* **מרכז ההצלה ליגוארים** (Jaguar Rescue Center): ארגון ללא מטרות רווח המוקדש לשיקום של חיות בר פצועות ויתומות באזור (כגון עצלנים, קופים ועופות). המרכז מהווה מוקד משיכה תיירותי וחינוכי מרכזי המקדם שמירת טבע.

## דמוגרפיה והתפתחות
בשנים האחרונות, קהילה הולכת וגדלה של גולים (אקספטים) מצפון אמריקה ואירופה השתקעה בעיירה. הגירה זו הובילה לפיתוח מהיר של תשתיות, מסעדות גורמה ומלונות בוטיק. עם זאת, הפיתוח המואץ מעורר גם ביקורת בקרב חלק מהתושבים המקומיים, המצביעים על תהליכי ג'נטריפיקציה, עליית מחירי הנדל"ן וחשש מפגיעה באופי האותנטי והמסורתי של היישוב.

## קהילה יהודית וישראלית
קיימת קהילה קטנה של יהודים וישראלים אשר היגרו לפוארטו וייחו בעיקר ב-20 השנים האחרונות. באביב 2026 הוקם לראשונה בית בינ"ה באזור אשר מארגן אירועים, קבלות שבת וחגים למטיילים ישראלים ולקהילה המקומית.

## קישורים חיצוניים

* Puerto Viejo Satellite – מדריך מידע תיירותי ומקומי מקיף 
* בית בינ"ה פוארטו וייחו

## הערות שוליים

קטגוריה:קוסטה ריקה: ערים
ג'וזף המפיל

**ג'וזף המפיל** (באנגלית: **Joseph Hemphill**; 7 בינואר 1770 – 29 במאי 1842) היה פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הפדרליסטית במחוז הבחירה השלישי של פנסילבניה בשנים 1801–1803, כחבר פדרליסטי התומך באנדרו ג'קסון במחוז הבחירה הראשון של פנסילבניה בשנים 1819–1823, וכחבר במחנה הג'קסוניאני במחוז הבחירה השני של פנסילבניה בשנים 1829–1831.

הוא כיהן גם כחבר בבית הנבחרים של פנסילבניה בשנים 1797–1800, בשנת 1805, ושוב בשנים 1831–1832.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו והשכלה
המפיל נולד ב-7 בינואר 1770 לג'וזף ואן (וילס) המפיל בעיירה תורנברי שבפרובינציית פנסילבניה. בשנת 1791 השלים את לימודיו באוניברסיטת פנסילבניה בפילדלפיה. לאחר מכן למד משפטים אצל תומאס רוס, הוסמך כעורך דין בשנת 1793 והחל לעסוק במקצוע בעיר וסט צ'סטר שבפנסילבניה.

### קריירה פוליטית
המפיל כיהן כחבר בבית הנבחרים של פנסילבניה בשנים 1797–1800. בשנת 1801 נבחר מטעם המפלגה הפדרליסטית לייצג את מחוז הבחירה השלישי של פנסילבניה בבית הנבחרים של ארצות הברית במהלך הקונגרס השביעי, וכיהן עד שנת 1803.

בשנת 1803 עבר לפילדלפיה, ושוב כיהן בבית הנבחרים של המדינה בשנת 1805. הוא מונה לנשיא הראשון של בית המשפט המחוזי של העיר והמחוז פילדלפיה.

בשנים 1819–1823 נבחר שוב לבית הנבחרים, הפעם כנציג מחוז הבחירה הראשון של פנסילבניה בקונגרסים ה-16 וה-17. לאחר מכן נבחר כנציג מחוז הבחירה השני של פנסילבניה לקונגרס ה-18 מטעם הפדרליסטים התומכים בג'קסון, ונבחר מחדש כג'קסוניאני לקונגרס ה-19. הוא כיהן בתפקיד עד שהתפטר בשנת 1826.

בשנים 1829–1831 כיהן שוב כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית, הפעם כנציג מחוז הבחירה השלישי של פנסילבניה בקונגרס ה-21. לאחר מכן שב לכהן בבית הנבחרים של פנסילבניה בשנים 1831–1832.

בשנת 1824 הגיש המפיל הצעת חוק שקראה להשתמש באנשי צבא לצורך עריכת סקרים והערכת עלויות לבניית כבישים ותעלות.

הוא התנגד לעבדות ואף נשא נאום בקונגרס נגד העבדות, במיוחד במדינת מיזורי. הוא הגדיר את העבדות כ'דיכוי בכוח של אנשים חסרי אונים'.

במהלך הדיונים בקונגרס על חוק העברת האינדיאנים, היה המפיל קרוע בין תמיכתו בנשיא אנדרו ג'קסון לבין התנגדות קהל בוחריו הקווייקרים לחוק. הוא הציע לדחות את יישום החוק כדי לערוך סקרים בשטחים שאליהם תוכננה העברת הילידים האמריקאים, אך הצעתו נדחתה בהצבעה.

### קריירה עסקית
בשנת 1831 נכנס בנו של המפיל, אלכסנדר, לשותפות עסקית עם ויליאם אליס טאקר במפעל החרסינה שלו בפילדלפיה. טאקר נפטר בשנת 1832, ולאחר מכן הצטרפו לעסק ג'וזף ואחיו תומאס. המפעל המשיך לפעול בשם משפחת המפיל עד שנסגר בשנת 1838.

### חיים אישיים
בשנת 1821 רכש המפיל מן השופט ויליאם לואיס את בית האחוזה Strawberry Mansion בפארק פיירמאונט, והשתמש בו כבית קיץ. הוא הוסיף למבנה אגפים בסגנון התחייה היוונית, ונודע בכך שאירח שם אישים כגון ג'ון קלהון מקרוליינה הדרומית והמרקיז דה לה פאייט מצרפת.

בספטמבר 1806 נשא לאישה את מרגרט קולמן, בתו של התעשיין העשיר רוברט קולמן מלנקסטר שבפנסילבניה.

המפיל נפטר בפילדלפיה שבפנסילבניה ב-28 במאי 1842 ונקבר בבית הקברות לורל היל.

אחד מצאצאיו, אלכסנדר המפיל, כיהן כמבקר העיר של פילדלפיה בין השנים 1958–1968.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי פנסילבניה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מפנסילבניה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הפדרליסטית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הג'קסונית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1770
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1842
הנרי הורן (פוליטיקאי)

**הנרי הורן** (באנגלית: **Henry Horn**; 1786 – 12 בינואר 1862) היה פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הג'קסונית מפנסילבניה.

## ביוגרפיה
הנרי הורן נולד בפילדלפיה שבפנסילבניה. הוא למד משפטים, הוסמך כעורך דין והחל לעסוק בעריכת דין בפילדלפיה.

הורן נבחר מטעם המחנה הג'קסוניאני לקונגרס ה-22, וכיהן בבית הנבחרים של ארצות הברית בין השנים 1831–1833. בשנת 1832 התמודד לבחירה מחדש לקונגרס ה-23 אך לא נבחר.

לאחר מכן חזר לעסוק בעריכת דין בפילדלפיה, ושימש כגובה המכס של נמל פילדלפיה בין 12 במאי 1845 לבין 4 באוגוסט 1846.

הוא נפטר ב-12 בינואר 1862 בפלורטאון שבפנסילבניה ונקבר בבית הקברות וודלנדס בפילדלפיה.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי פנסילבניה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מפנסילבניה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הג'קסונית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1786
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1862
ישראל ירקוני

**ישראל ירקוני** (ב' בתשרי ה'תרפ"ב, 4 באוקטובר 1921 – כ"ח בתמוז ה'תשע"ב, 18 ביולי 2012) היה קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה ששימש כמזכירם הצבאי של נשיאי המדינה זלמן שזר, אפרים קציר ויצחק נבון וכראש לשכתו של הנשיא יצחק נבון.

## ביוגרפיה
ירקוני נולד ב-4 באוקטובר 1921 בברהובה, צ'כוסלובקיה, בנם של בת-שבע ומנשה לבית גרינשטיין שהיה סוכן ביטוח וסוחר פירות לפרנסתו. ירקוני נולד למשפחה שומרת מסורת והיה הצעיר מבין 9 אחים. למד קרוא וכתוב בעברית בחדר ולמד בבית הספר הממלכתי בעיר הולדתו. בגיל 10 הצטרף לתנועת בית"ר. לאחר ועידת מינכן בספטמבר 1938 סופח מחוז ברג בו התגוררה משפחתו של ירקוני להונגריה. בעקבות תקיפות אנטישמיות אותן חווה ובמסגרתם הותקף באלימות קשה אחיו, החליט ירקוני לעלות לארץ ישראל. במהלך השואה נספתה כל משפחתו במחנה ההשמדה אושוויץ ובעבודות הכפייה בברית המועצות מלבד אחותו ומשפחתה מבודפשט ששרדו.

בליל חג המולד בדצמבר 1938 עזב ירקוני את עירו וחצה את הגבול לצ'כוסלובקיה משם נסע ברכבת לעיר ברנו שהייתה מקום מפגש של יהודים בדרכם לעלות לארץ ישראל. משם המשיך ברכבת לנמל קונסטנצה ברומניה. בינואר 1939 הפליג עם עוד 800 מעפילים על סיפון אוניית הפחם של תנועת בית"ר "קאטינה" לארץ ישראל. במרץ 1939 הגיעה האונייה לחופי נתניה, משם הועבר ירקוני לבאר יעקב שם הצטרף לפלוגת בית"ר המקומית ועבד במשך כשנה בפרדסים ביישוב. לאחר מכן הצטרף לתנועת האצ"ל.

לאחר הפילוג בתנועת האצ"ל בעקבות המחלוקת בין מנהיגי התנועה דוד רזיאל ואברהם שטרן, צידד ירקוני בשטרן, עזב את באר יעקב, עבר להתגורר בנתניה והצטרף לשירות הלח"י. ירקוני התגייס לשורות הצבא הבריטי ולחם באירופה במלחמת העולם השנייה. באפריל 1941 נפל בשבי הגרמני יחד עם 1,200 לוחמי היישוב העברי בקלמטה שביוון ונשלח למחנה שבויים בשלזיה עילית. ב-1945 עם התקרבות כוחות הצבא האדום לשלזיה עילית הועברו יושבי מחנה השבויים לשלזיה תחתית. בפברואר 1945 לקראת סוף המלחמה החלו השבויים וביניהם ירקוני בצעדת המוות לכיוון מערב עד ששוחררו על ידי הצבא האמריקאי באפריל 1945. משם נשלח לאנגליה ולאחר כחודש הועלה על אונייה צבאית לפורט סעיד שבמצרים ומשם ברכבת שב לארץ ישראל.

לאחר שובו לארץ ישראל חזר לשורות הלח"י ועם הקמת המדינה התגייס לצה"ל. לחם במלחמת העצמאות במסגרת גדוד 82 של חטיבה 8. התגורר באשקלון ב-1970 עבר לירושלים ומונה לשליש הצבאי של נשיא המדינה זלמן שזר בדרגת סגן-אלוף, תפקיד אותו מילא גם תחת הנשיאים אפרים קציר ויצחק נבון. בשנת 1974 הועלה לדרגת אלוף-משנה. בשנת 1978 מונה לסגן ראש לשכת הנשיא במקביל לתפקידו. לאחר מכן מונה לראש לשכת נשיא המדינה יצחק נבון במקביל לתפקידו כשליש. פרש מצה"ל בינואר 1983 והמשיך לכהן כראש לשכת נשיא המדינה עד שזה סיים את תפקידו במאי 1983. לאחר סיום שירותו הציבורי התנדב למשמר האזרחי והיה חבר ההנהלה של המרכז לטניס בישראל.

הלך לעולמו ב-18 ביולי 2012.

## חיים אישיים
נישואיו הראשונים היו ליהודית לבית וייזל, חברת הלח"י ועיתונאית, השניים התגרשו וב-1952 נישא ליעל לבית לונץ ולהם שלושה ילדים. בעל תואר ראשון במשפטים מהאוניברסיטה העברית בירושלים.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מתנדבי היישוב שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:ישראלים ילידי צ'כוסלובקיה
קטגוריה:מזכירים צבאיים של נשיא המדינה
קטגוריה:לוחמי הלח"י
קטגוריה:לוחמי האצ"ל
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:בוגרי בית"ר
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1921
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2012
סמדר כהן (כדורגלנית)

**סמדר כהן** (נולדה ב-7 באפריל 2006) היא כדורגלנית ישראלית המשחקת בעמדת החלוצה והכנף בקבוצת הפועל קטמון ירושלים ובנבחרת ישראל.

## קריירת מועדונים
### הפועל קטמון ירושלים
בגיל 15 הצטרפה כהן לקבוצת נערות א' של הפועל קטמון ירושלים והשתלבה בה באופן מיידי. כבר בהופעתה הראשונה בקבוצת נערות א' הבקיעה צמד שערים, בניצחון 0–2 על אס"א תל אביב. בעונת 2021/2022, במקביל למשחקיה בקבוצת הנערות, החלה להשתלב גם בקבוצת הבוגרות של המועדון, ששיחקה אז בליגה הלאומית (הליגה השנייה). לקראת סיום עונת הבכורה, מיד עם הגיעה לגיל המינימלי החוקי המאפשר זאת, החלה להשתתף במשחקי קבוצת הבוגרות, ובמשחקה השני בבוגרות כבשה צמד מול הפועל פתח תקווה.

בעונת 2022/2023 המשיכה לשחק בשתי המסגרות. היא רשמה 15 הופעות במדי הקבוצה הבוגרת בליגת העל, בעוד שבקבוצת הנערות רשמה עונת שיא עם 33 שערים.

עם פתיחת עונת 2023/2024 כבשה כהן את שער הבכורה שלה בליגת העל לנשים, בניצחון על מכבי כישרונות חדרה. עד לסיום העונה צברה 26 הופעות ו-3 שערים בכלל המסגרות. בעונת 2024/2025 המשיכה לבסס את מעמדה במועדון כאשר כבשה שני שערים במפעל גביע אתנה ו-2 שערי ליגה, כשהיא צוברת בסך הכל 32 הופעות בקבוצה הבוגרת, ומוסיפה 38 שערים במדי קבוצת הנערות.

כיכבה בסדרת הדוקו "אלופות", שליוותה את עונת 2023/2024 של הפועל קטמון ירושלים, ושודרה בכאן 11 בשנת 2025.

עונת 2025/2026 היוותה עונת פריצה משמעותית עבור כהן. היא תפסה מקום קבוע בהרכב הקבוצה, והחלה לכבוש ולבשל בקצב גבוה, כאשר עד להפסקת הליגה בשל מבצע שאגת הארי כבשה 19 שערים ובישלה 5 ב-23 הופעות בכל המסגרות.

## נבחרת ישראל
בעונת 2022/2023 זומנה לנבחרת ישראל עד גיל 17.

ב-2025 זומה לראשונה לנבחרת ישראל הבוגרת. בהופעת הבכורה שלה כבשה שער בניצחון 0–3 על נבחרת אסטוניה.

## חיים אישיים
כהן גדלה ביישוב חשמונאים למשפחה מסורתית, הצעירה מבין ארבע אחיות. לאחר שאמה חזרה בתשובה, היא התחנכה במסגרות דתיות-חרדיות, ובין היתר למדה בסמינר בתיה דופרק בשכונת גבעת שאול בירושלים. בילדותה לא שיחקה כדורגל במסגרת מקצועית או מאורגנת, אלא נהגה לשחק בסביבת מגוריה עם בנים החל מכיתה ג'.

דרכה של כהן לכדורגל המקצועני החלה בגיל 15, לאחר ששלחה הודעה למנהלת מחלקת הנערות של הפועל קטמון ירושלים.

## תארים
;הפועל קטמון ירושלים
* גביע אתנה: 2023/24

## קישורים חיצוניים
* סמדר כהן, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* מסי בחצאית, אהרל'ה ויסברג, שביעי, 25 בפברואר 2022
* 
* סמדר כהן, באתר הפועל ירושלים
* ראיון עם סמדר כהן בפודקאסט הקטמוניות, אתר הזרמת האודיו ספוטיפיי

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלניות ישראליות
קטגוריה:כדורגלניות הפועל קטמון ירושלים
קטגוריה:ירושלים: כדורגלניות
קטגוריה:חלוצות כדורגל ישראליות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-2006
מועדון השרירים

**מועדון השרירים** (באנגלית: **Stay Hungry**) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1976.

## עלילה
קרייג בלייק הוא בחור ממשפחה דרומית עשירה, הנותר לבד לאחר שהוריו נהרגו בהתרסקות מטוס. הוא מבלה את זמנו בדיג, ציד ושיחות סביב אחוזת משפחתו בברמינגהם שבאלבמה, בה מתגוררים רק הוא ומשרת.

בלייק מועסק בחברת השקעות מפוקפקת המנוהלת על ידי ג'אבו, הנוכל ערמומי, שם בלייק עושה מעט מאוד עבודה בפועל. הוא מתבקש לטפל ברכישת חדר כושר קטן שהחברה רוכשת כדי לפנות מקום למגדל משרדים רב-קומתי.

בלייק מציג את עצמו כאיש עסקים המחפש לקנות את חדר הכושר ופוגש את הבעלים ת'ור אריקסון ואת פרנקלין וניוטון העובדים במקום. הוא מרותק מהעולם שהוא מגלה שם. חייו של בלייק היו סובבים סביב מועדון הקאנטרי היוקרתי שלו והקהל שבו, כולל חבריו לסטר והאלסי, ושמה עסד רבות במשחק טניס, זריקת קוביות פוקר ופלרטוט עם נשים, שאחת מהן מבקשת מבלייק למסיבה הקרובה. בעוד בלייק מתקדם עם העסקה, הוא מתאהב בפקידת הקבלה, מרי טייט פרנסוורת', ומתיידד עם מפתח הגוף ג'ו סנטו, הרוצה לזכות בתואר מר יוניברס. הוא לארוצה להקריב את מכריו החדשים בחדר הכושר למען עבודתו, ולכן הוא מתחמק כל הזמן משאלות על התקדמות עסקת חדר הכושר מעמיתו לעבודה האל פוס.

מרי טייט וקרייג מתחילים מערכת יחסים, אך צרות מגיעות כשהוא מנסה לשלב אותה בסצנת המועדונים שלו. במהלך מסיבה בה סנטו מופיעה עם להקת קאנטרי, חבריו של קרייג לועגים ללו. קטטה כמעט פורצת בין האלסי לבלייק אך היא נפסקת.

האלסי וחברו פקמן מגבשים ביניהם תוכנית כיצד להביך את סנטו. כשהוא עולה לבמה, הם לועגים לו וללהקה. סנטו מנסה לא להגיב אך עד מהרה מפסיק לנגן בכינורו ועוזב את המסיבה. קרייג מנסה לשכנע את מרי טייט לראות אותו כפי שהוא באמת, ולא בגלל חבריו הסנובים וסביבתו.

תחרות מר יוניברס מגיעה, שם סנטו מקווה לנצח את יריבו דאגי סטיוארט. בזמן שת'ור שיכור ומוסח עם נערות ליווי, כתוצאה ממזימה של  ג'אבו, ניוטון מחביא בסתר את כספי הפרס בתוך תיקו ובורח.

בלייק בא לחדר הכושר ונקלע לקטטה עם ת'ור השיכור והמסומם. הוא מוצא את מרי טייט, שהותקפה קודם על ידי ת'ור בזעם המונע על ידי אמיל ניטריט.

כאשר המתמודדי מר יוניברס מגלים שכסף הפרס נגנב, הם רצים אחרי סנטו, שרץ לפגוש את מרי טייט. מתפתח מרדף אחר מפתחי הגוף ברחובות ברמינגהם ומושך אליו קהל צופים נדהם. מפתחי הגוף מתחילים לעשות פוזות מאולתרת לקהל.

קרייג לועג בסרקזם לבוסים לשעבר שלו בחברת הנדל"ן, ונכנס לעסקי חדר הכושר עם סנטו. קרייג לועג לג'אבו בתנוחת פיתוח גוף מוגזמת והולך לעזוב את אחוזת משפחתו, ומשאיר את מזכרות משפחתו למשרת שלו.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטי 1976
בלדה סנטימנטלית (ציור)

**בלדה סנטימנטלית** (באנגלית: **Sentimental Ballad**) הוא ציור שמן על לוח מזוניט מאת הצייר האמריקאי גרנט ווד משנת 1940. ווד, יליד איווה, נודע במיוחד בזכות תיאוריו של חיי החווה במערב התיכון של ארצות הברית, ובייחוד בזכות ציורו אמריקן גותיק משנת 1930, שבו תיאר את אחותו נאן ואת רופא השיניים שלו בדמות איכר ובתו הרווקה. יצירה זו זכתה לפרסום ציבורי וביקורתי רב והביאה את האמן לתודעה לאומית. בשנת 1934 תואר ווד בכתב העת "Time" כ"הפילוסוף הראשי" של זרם הרגיונליזם, סגנון של ציור ריאליסטי אמריקאי שבו פעלו גם אמנים כגון ג'ון סטיוארט קרי ותומאס הארט בנטון. עם זאת, הציור "בלדה סנטימנטלית" נחשב חריג במידת מה ביצירתו של ווד, שכן הוא קשור להזמנות שקיבל מתעשיית הקולנוע ומפטרונים מסחריים.

## רקע
הציור נוצר במסגרת פרויקט שיזמו סוחר האמנות של ווד, Associated American Artists, ומפיק הקולנוע וולטר ויינגר. במסגרת מהלך פרסומי לסרטו של הבמאי ג'ון פורד "The Long Voyage Home", שהתבסס על ארבעה מחזות קצרים מאת יוג'ין או'ניל, הוזמנו תשעה אמנים ליצור ציורים בהשראת הסרט. לצד ווד השתתפו בפרויקט גם האמנים תומאס הארט בנטון, ג'ורג' בידל, ג'יימס צ'ייפין, ארנסט פיין, רוברט פיליפ, לואיס קינטנילה, רפאל סויר וז'ורז' שרייבר. במהלך מספר שבועות במאי 1940 ביקרו האמנים באתר הצילומים של הסרט ועבדו שם בזמן ההפקה. הפרויקט זכה לתשומת לב רבה בעיתונות הפופולרית ובעיתונות האמנותית, והציורים שהופקו במסגרתו הוצגו בגלריות Associated American Artists בניו יורק ולאחר מכן נדדו בתערוכות במוזיאונים בארצות הברית.

## תיאור היצירה
הציור מתאר סצנה המופיעה לקראת סוף הסרט, ובה שבעה מלחים שרים יחד שיר מוכר בפאב. הדמויות מתבססות על השחקנים ג'ון קוואלן , ג'ון ויין, בארי פיצג'רלד, תומאס מיטשל, ג'ו סוייר , דייוויד יוז וג'ק פניק . המלחים מתוארים כשהם מעט שיכורים ומתכנסים יחד סביב שולחן בעת שהם שרים.

כדי ליצור את הציור השתמש ווד בצילומים ובתצלומי סטילס מן הסרט במהלך תהליך העבודה. אף כי שינה במידת מה את הקומפוזיציה ביחס לסצנה המקורית, נקודת המבט הנמוכה בציור משחזרת את זווית הראייה של צופי הסרט. קצה השולחן מצויר בגובה העיניים והדמויות מתנשאות מעל הסצנה. ווד עצמו תיאר את היצירה כ"הציור השאפתני ביותר שניסה ליצור".

הציור מאופיין ברמת פירוט גבוהה. ווד השיג רמת דיוק זו באמצעות שימוש בצילומים ובתצלומי סטילס מן הסרט לאורך תהליך העבודה. בטכניקה של הציור ניכרת גם השפעתו של הצייר הפלמי יאן ואן אייק, השפעה המתבטאת בבהירות ובדיוק של התיאור.

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורי מזון ומשקאות
קטגוריה:כלי נגינה באמנות
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-20
קטגוריה:גברים בציור
קטגוריה:דיוקנאות גברים
קטגוריה:גרנט ווד: ציורים
ג'ון וילסון (פוליטיקאי מקרוליינה הדרומית)

**ג'ון וילסון** (באנגלית: **John Wilson**; 11 באוגוסט 1773 – 13 באוגוסט 1828) היה פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם קרוליינה הדרומית.

## ביוגרפיה
וילסון נולד ב-11 באוגוסט 1773 בווילסונס פרי שבפרובינציית קרוליינה הדרומית. הוא למד בבתי ספר מקומיים ועסק בחקלאות במחוז אנדרסון, סמוך לגולדן גרוב שבקרוליינה הדרומית. בנוסף הפעיל מעבורת ציבורית שחצתה את נהר סלודה, במקום הידוע כיום בשם פלזר.

בשנים 1812–1817 כיהן כחבר בבית הנבחרים של קרוליינה הדרומית.

וילסון נבחר לקונגרסים ה-17, ה-18 וה-19 וכיהן בבית הנבחרים של ארצות הברית מ-4 במרץ 1821 עד 3 במרץ 1827.

בשנת 1826 התמודד לבחירה מחדש לקונגרס ה-20 אך לא נבחר.

הוא נפטר בביתו סמוך לגולדן גרוב שבמחוז אנדרסון בקרוליינה הדרומית ב-13 באוגוסט 1828. הוא נקבר בבית הקברות המשפחתי שבמטע שלו, אזור שהוא כיום חלק מן העיר התעשייתית פלזר שבקרוליינה הדרומית.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קרוליינה הדרומית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקרוליינה הדרומית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הג'קסונית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1773
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1828
די.אס.איי.טי פתרונות

**די.אס.איי.טי פתרונות בע"מ**, המוכרת בשמה המקוצר **DSIT** היא חברה ציבורית ישראלית העוסקת בפיתוח, ייצור ואספקה של מערכות הגנה תת-ימיות ושל מכלולים ותתי-מכלולים למערכות זמן אמת, בעיקר לשוק הביטחוני.

נשיא החברה מיוני 2023 הוא אלוף (מיל') אליהו שרביט, לשעבר מפקד חיל הים הישראלי. יו"ר החברה הוא ד"ר עמנואל עמי וסרמן. מנכ"ל החברה הוא שמואל פרביאש.

## היסטוריה
החברה הוקמה באוקטובר 1993 כחברה פרטית בשם ענדן ניהול ומחשוב מערכות בע"מ, ועסקה בפיתוח מערכות מידע לתחומי הבריאות והבילינג. בעלי החברה היו אל"ם (מיל') יעקב נוי, לשעבר מפקד ממח"י, וקרדן ישראל. ביוני 2001 שינתה החברה את שמה לענדן פתרונות אי טי בע"מ וביולי 2005 שינתה את שמה לשמה הנוכחי, די.אס.איי.טי פתרונות בע"מ. בשנת 2016 רכשה חברת רפאל מערכות לחימה מתקדמות 50% מהבעלות בחברה מחברת Acorn Energy . בשנת 2018 רכש דניאל סידס 38% מהבעלות בחברה ועמי וסרמן רכש 9.5% מהבעלות בחברה. במרץ 2026 נרשמו ניירות הערך של החברה למסחר בבורסה לניירות ערך בתל אביב, והיא הפכה לחברה ציבורית, וגייסה 52 מיליון ש"ח לפי שווי של כ-260 מיליון ש"ח לאחר הכסף. החברה עוסקת בפיתוח, ייצור ואספקה של מערכות הגנה תת-ימיות ושל מכלולים ותתי-מכלולים למערכות זמן אמת, בעיקר לשוק הביטחוני.

בתחום מערכות הגנה תת-ימיות עוסקת החברה בפיתוח, תכנון וייצור מערכות לאבטחת נכסים ימיים (פלטפורמות ימיות, נמלים, תשתיות אנרגיה, בסיסים ימיים, גבולות ימיים ועוד), עבור חילות ים וחברות אנרגיה. מוצרי החברה נועדו לגילוי והתגוננות מאיומים תת-ימיים כגון צוללים, צוללות, טורפדו וכלים צוללים בלתי
מאוישים. תחום זה כולל ארבעה קווי מוצרים:
* מערכות אחיזת שטח תת-ימיות;
* מערכות סונאר לכלי שיט;
* מערכות תקשורת ועיבוד אותות אקוסטיים;
* מאמנים וסימולטורים.

בתחום מכלולים ותתי-מכלולים למערכות זמן אמת עוסקת החברה בפיתוח וייצור של מכלולים ותתי-מכלולים המשמשים למגוון יישומים, בהם איסוף מידע וניתוחו, עיבוד אותות, והפעלת מערכות בזמן אמת. מוצרי החברה, המסופקים במסגרת פרויקטים בקבלנות משנה לתעשיות ביטחוניות ואזרחיות, כוללים:
* מערכות GPS חסינות לשיבוש, בעיקר לתחום האווירי.
* מחשבים מוקשחים המותאמים לסביבות קצה, המיועדים להשתלב בעמדות נשק ובפלטפורמות אוויריות.
* מערכות לוחמה אלקטרונית
* מערכות הצפנה לתקשורת מאובטחת ומערכות Data Link להעברת מידע קריטי בזמן אמת בין יחידות שדה, כלי טיס, מל"טים ומערכות שליטה.
* מכלולים למערכות בדיקה בתהליכי ייצור שבבים.

בנוסף לשני תחומי פעילות עיקריים אלה, לחברה פעילות משנית בפיתוח, תחזוקה והפצה של מערכת "OncoPro" – תוכנה ששורשיה בשנותיה הראשונות של החברה, לניהול קליני של מחלקות אונקולוגיות/המטואונקולוגיות, המותקנת בבתי חולים בישראל, וכן הפצת תוכנה המאפשרת עבודה עם מערכות זמן אמת על מחשב אישי.

## קישורים חיצוניים
* 

* די.אס.איי.טי פתרונות בע"מ - תשקיף להשלמה של הנפקה ראשונה לציבור, באתר "מאיה", פברואר 2026
* מצגת משקיעים לקראת הנפקה ראשונה לציבור, באתר "מאיה", ינואר 2026

## הערות שוליים

קטגוריה:רפאל
קטגוריה:תעשיית נשק בישראל
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1993
קטגוריה:גבעת שמואל: חברות
קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב
מחוז שלזוויג-פלנסבורג

מחוז **שלזוויג-פלנסבורג** (בגרמנית: **Schleswig-Flensburg**) הוא מחוז בצפון מדינת שלזוויג-הולשטיין שבגרמניה. בירת המחוז היא שלזוויג.

## גאוגרפיה
המחוז גובל בים הבלטי מצד מזרח וצפון. מפרצון שליי  נמשך מהים הבלטי לתוך היבשת לאורך כ-32 קילומטר ומהווה את גבולו הדרומי של המחוז. בחלקו הצפון-מערבי גובל המחוז בדנמרק ומקיף את שטחה של העיר העצמאית פלנסבורג. ככלל, פני השטח מישוריים. כל השטח שמדרום לפלנסבורג ומצפון לשליי נקרא חצי האי אנגלן שנחשב למקורו של שבט האנגלים.

## היסטוריה
היישוב הוויקינגי הדבי, הממוקם מדרום לשלזוויג, הוזכר לראשונה בשנת 804. הוא היה יישוב חשוב באזור הבלטי, שהשפיע על האזור במשך יותר מ-200 שנה. בשנת 1050, לאחר מספר מקרי הרס וביזה, עברה האוכלוסייה לגדה הנגדית של השליי, והרחיבה את העיר שלזוויג. בשנת 1066 הדבי נהרסה סופית, ושלזוויג נותרה חלק מהממלכה הדנית.

שלזוויג הפכה לבישופות בשנת 947 ונשארה כזו עד 1624. מבנה הכנסייה הראשון חרב, וקתדרלת שלזוויג הנוכחית נבנתה החל משנת 1138. בשנת 1544, טירת גוטורפ הפכה למקום מגוריהם של בית הולשטיין-גוטורפ. דוכסי גוטורפ היו וסאלים של מלכי דנמרק ושלטו על חלק ניכר משלזוויג-הולשטיין של ימינו. בשנת 1721, כאשר הסתיימה המלחמה הצפונית הגדולה, איבדו דוכסי גוטורפ את כוחם, ורוב אדמותיהם הפכו לאדמות הכתר הדניות. לאחר מלחמת שלזוויג השנייה (1864), סופחה שלזוויג לממלכת פרוסיה בשנת 1867.

## חלוקה מנהלית
להלן רשימת הערים במחוז:

שאר היישובים במחוז מאוגדים ב-2 עיריות מקומיות () וב-13 נפות ().

## קישורים חיצוניים

* 

שלזוויג-פלנסבורג
אייזק ואן הורן

**אייזק ואן הורן** (באנגלית: **Isaac Van Horne**; 13 בינואר 1754 – 2 בפברואר 1834) היה פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם פנסילבניה.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
ואן הורן נולד ב-13 בינואר 1754 בעיירה סולסברי שבפרובינציית פנסילבניה, והיה בנם הבכור של ברנרד ואן הורן ושל אשתו הראשונה שרה ואן פלט. הוא היה צאצא של כמה משפחות הולנדיות שהיגרו לאמריקה בתקופה שבה ניו יורק הייתה מושבה של הולנד. משפחת אביו, שלעתים נכתב שמה "van Hoorn", נקשרה בעבר למשפחת אצולה אירופית בשם זה.

אביו הקדמון שהיגר לאמריקה, כריסטיאן בארנטסן ואן הורן, החזיק במגרש מגורים באזור הרחובות וול סטריט וברודוויי, מקום שהוא כיום חלק מבית הקברות של כנסיית טריניטי. בשנות ה-50 של המאה ה-17 הוא שימש כמרשל הכבאות של מנהטן, לפני שעבר לאזור וילמינגטון שבדלאוור. סבתו, אליס סלכט ואן הורן, ייתכן שהייתה מצאצאיה של קתרין טריקו רפלגי, שאחת מבנותיה נחשבת לפי המסורת לילדה הלבנה הראשונה שנולדה בניו הולנד. הוא היה גם אחיין בדרגה שלישית של פיטר סטויבסנט (בערך 1612–1672).

### קריירה מוקדמת
ואן הורן התמחה כנגר וכיוצר ארונות. במשך כמה שנים שימש כשופט שלום בעיירת סולברי שבמחוז באקס בפנסילבניה, וכן כחוקר מקרי מוות של מחוז באקס במשך ארבע שנים.

### קריירה צבאית
בשנת 1775 נבחר לדרגת קצין זוטר בפלוגת מיליציה, ובינואר 1776 מונה לאותה דרגה בצבא הקונטיננטלי על ידי ועדת הביטחון, ושובץ בפלוגתו של הקפטן ג'ון ביטי בגדודו של קולונל מגאו.

הוא נפל בשבי לאחר נפילת מבצר וושינגטון והוחזק כשבוי מלחמה מנובמבר 1776 עד מאי 1778, אז הוחלף בשבויים אחרים. במהלך מלחמת העצמאות האמריקנית שירת בדרגות לוטננט, לוטננט ראשון וקפטן עד לסיום המלחמה. ואן הורן היה גם ממייסדי אגודת סינסינטי.

בשנים 1808–1810 שימש כלוטננט קולונל ופיקד על הגדוד הראשון של הבריגדה השנייה במיליציה של אוהיו. במהלך מלחמת 1812 כיהן כשליש הכללי של מיליציית אוהיו בין השנים 1810–1819.

### קריירה פוליטית
בשנים 1796–1797 כיהן כחבר בבית הנבחרים של פנסילבניה. מיד לאחר כהונתו שם נבחר מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית לבית הנבחרים של ארצות הברית וכיהן במהלך הקונגרסים ה-7 וה-8 בין השנים 1801–1805.

בשנת 1805 עבר לזיינסוויל שבאוהיו לאחר שהנשיא תומאס ג'פרסון מינה אותו לממונה על משרד הקרקעות בעיר. הוא החזיק בתפקיד זה עד דצמבר 1826, אז התפטר והעביר את התפקיד לבנו ברנרד. ביתו הראשון בזיינסוויל היה בית עץ לבן ברחוב פיין, שנבנה עבורו על ידי אחיינו ונודע מקומית בשם "הבית הלבן".

הוא היה מעורב במספר עסקים מוקדמים בעיר זיינסוויל, היה בעל קרקעות גדול ושימש כנשיא הבנק הפדרלי השני של זיינסוויל. בנוסף הנהיג סיעה פוליטית בעיר, שהייתה אז הבירה השנייה של מדינת אוהיו.

### חיים אישיים
ואן הורן נשא לאישה את דורותי מרפל, אלמנתו של אייזק מרפל, שמנישואיה הראשונים היו לה כבר שני בנים. לדורותי ולאייזק נולדו עוד 11 ילדים.

ואן הורן נפטר ב-2 בפברואר 1834 בזיינסוויל שבאוהיו. אחד מהסעיפים בצוואתו כלל תרומה לאגודת הקולוניזציה האמריקנית.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי פנסילבניה
קטגוריה:אנשי צבא אמריקאים במלחמת העצמאות של ארצות הברית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מפנסילבניה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1754
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1834
מערכת הבקע של סנט לורנס

**מערכת הבקע של סנט לורן** (באנגלית: **Saint Lawrence rift system**) היא אזור פעיל סייסמית המקביל לנהר סנט לורנס. מערכת הבקע נוטה צפון-מזרחית ודרום-מערבית ויוצרת חצי גראבן המחבר את גראבן אוטווה וגראבן סאגנה. מערכת הבקע משתרעת על פני יותר מ-1,000 ק"מ לאורך עמק סנט לורנס מאזור אוטווה-מונטריאול. בתוך המערכת, מאמינים כי הפעלה מחדש של שברים מתרחשת לאורך שברים רגילים מסוף הפרוטרוזואיקון ועד תחילת הפליאוזואיקון, הקשורים לפתיחת אוקיינוס יאפטוס , קודמו של האוקיינוס האטלנטי. שני אזורים סייסמיים משמעותיים הפעילים מבחינה היסטורית, קיימים לאורך מערכת זו, הקשורים למבני גראבן מצטלבים בכיוון צפון-מערבי. אזור שרלווּאָה  היה מיקום של לפחות חמש רעידות אדמה במגניטודה 6 או יותר ב-350 השנים האחרונות, כולל רעידת האדמה שרלוואה-קמוראסקה משנת 1925 . באזור סנט לורנס התחתון, רעידות האדמה הגדולות ביותר שתועדו הן במגניטודה של כ-5. מחקרים סייסמיים מצביעים על התכנסות קרום ברחבי עמק סנט לורנס של כ-0.5 מ"מ בממוצע בשנה.

רעידות האדמה באזור הסייסמי של שרלוואה קשורות ככל הנראה להפעלה מחדש של מבני העתק עתיקים כתוצאה מפגיעת אירוע שרלוואה .

התאוששות פוסט-קרחונית היא גם גורם לרעידות אדמה בשפלת סנט לורנס.

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:אונטריו: נהרות
קטגוריה:קוויבק: נהרות
עקרב-חול לוי

**עַקְרַב-חוֹל לֵוִי** (שם מדעי: *Buthacus levyi*) הוא מין של עקרב ממשפחת העקצניים, שתואר בשנת 2021 כחלק ממחקר מקיף של הסוג עקרב-חול (*Buthacus*) בלבנט. המין מוכר מצפון סיניממערב הנגב. בישראל תחום תפוצתו מצומצם לחולות באר מילכה.

## טקסונומיה ואטימולוגיה
המין תואר רשמית כמין חדש למדע על-ידי שלמה קאין, ערן גפן ולורנצו פרנדיני במסגרת מאמר שפורסם בעלון המוזיאון האמריקאי לתולדות הטבע בשנת 2021. מסקנות המאמר העלו את המגוון המוכר בלבנט של המינים הסוג עקרב-חול (*Buthacus*) מחמישה לשבעה, ולכשלושים מינים בסה"כ ברחבי העולם. עקרב-חול לוי הוא אחד משלושה מינים חדשים שתוארו בעבודה זו, לצד עקרב-חול אמיתי ועקרב-חול הערבה.

שם המין הספציפי *levyi* ניתן על שם הארכנולוג הישראלי גרשם לוי, על תרומתו המשמעותית לחקר עקרבים ופרוקי-רגליים אחרים בישראל והאזור.

## תיאור
עקרב-חול לוי הוא עקרב מדברי בינוני (זכרים 45.4–52.5 מ"מ, נקבות 53.6–62 מ"מ), בעל גוף דק וצבע בהיר, צהבהב עד חולי, בדומה למינים האחרים בסוג שלו. כמו מיני עקרב-חול אחרים, הוא מותאם לחיים על חולות ודיונות: רגליו ארוכות, ועליהן זיפים ארוכים (macrosetae) המסייעים בתנועה על חולות.

זיהוי המין ביחס לקרוביו קשה בתנאי שדה, אך החלוקה הגאוגרפית מקלה על המלאכה; שכן בישראל הוא חי בחפיפה רק לעקרב-חול ניצני. בשונה ממנו, לעקרב-חול לוי חסרה שן עזר חיצונית בצבת (OAD), הרגלבחנין והצבת צרות יותר; והרכסים בגב הבטן האחורית (Venrolateral carinae) יותר מופרדים, אחידים ושטוחים.

## תפוצה ובית גידול
עקרב-חול לוי מוכר מהחלק הצפוני של חצי האי סיני (מחוז צפון סיני, מצרים), סביב אזור קסיימה, וכן מאזורים מדבריים במערב הנגב בחולות חלוצה, באזור מצומצם יחסית קרוב לבאר מילכה. במאמר בו תואר המין עלתה השערה כי אוכלוסיות דומות שזוהו בעבר תחת המין עקרב-חול דק-לסת (*Buthacus arenicola*) ממערב לוב שייכות גם הן למין, אך הדבר אינו מבוסס במידה דומה לאוכלוסיות מצרים וישראל.

בית הגידול אופייני למיני עקרב-חול: חולות מיוצבים למחצה, מישורי חול וחמרה מדבריים ולעיתים דיונות קטנות, באקלים מדברי חם. העקרבים פעילים בעיקר בלילה, ומרבית הפרטים נאספו באמצעות סריקות באור אולטרה-סגול בלילות חסרי ירח.

## אקולוגיה והתנהגות
בדומה למיני עקרב-חול אחרים, עקרב-חול לוי הוא טורף חסרי-חוליות קטן, הניזון מחרקים ופרוקי-רגליים נוספים הנפוצים במערכות חולות מדבריות. הוא מסתתר בשעות היום במחילות רדודות או מתחת לאבנים וגושי קרום קרקע, ויוצא לפעילות לילה על פני הקרקע.

במסגרת מחקרים פילוגנטיים בסוג *Buthacus* משמש המין, לצד מינים נוספים בלבנט ובצפון אפריקה, לבחינת דפוסי התפשטות וחילופי אוכלוסיות בין אפריקה לאסיה לאורך גשרים יבשתיים קדומים באזור סיני והערבה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-2021
קטגוריה:ארץ ישראל: עקרבאים
קטגוריה:עקצניים
מריה מדניאנסקי

**מריה מדניאנסקי** (בהונגרית: **Mária Mednyánszky**; 7 באפריל 1901 – 22 בדצמבר 1978) הייתה שחקנית טניס שולחן הונגרייה, אלופת העולם הראשונה (1926), זכתה ב-28 מדליות באליפויות עולם בטניס שולחן, מהן 18 מדליות זהב, יותר מכל שחקנית אחרת בהיסטוריה, 5 מהן ביחידות, 7 בזוגות נשים (6 ברציפות עם אנה שיפוש ו-1 עם פנקטה פלם) ו-6 בזוגות מעורבים (3 עם מיקלוש סבדוש, 2 עם זולטאן מכלוביץ' ו-1 עם אישטוואן קלן). נוסף לכך, זכתה ב-3 תארים באליפות אנגליה הפתוחה (1932).

## ביוגרפיה
מדניאנסקי נולדה וגדלה בבודפשט למשפחה ממעמד הפועלים, אמה נפטרה כשהייתה בת תשע, ואביה כשהייתה בת 16. היא לא החלה לשחק טניס שולחן עד גיל 22. היא עבדה בבנק בבודפשט והחלה לשחק בהפסקות עם עמיתיה לעבודה. היא התאמנה בטניס שולחן בקבוצת מ.ט.ק. בודפשט. 

### 1926
באליפות העולם הראשונה שנערכה בלונדון בתחילת דצמבר 1926. היא כמעט והחמיצה את תואר אליפות העולם הראשון שלה, לאחר שקיבלה מידע שגוי לגבי שעת תחילת משחק הסיבוב הראשון שלה והלכה לצפות במשחק כדורגל עם חברה. השתיים הגיעו באיחור, אך המארגנים אפשרו לה לשחק את המשחק מאוחר יותר. לאחר מכן, היא ניצחה בכל משחקיה וזכתה בתואר אלופת העולם ביחידות. נוסף לכך היא זכתה גם בתואר בטורניר זוגות מעורבים ביחד עם זולטאן מכלוביץ' יהודי מהונגריה.

### 1927–1930
היא הגנה על תוארה ביחידות בארבע אליפויות העולם הבאות ובסך הכל זכתה ב-5 אליפויות עולם ברציפות, שנייה בהיסטוריה לאנג'ליקה רוזיאנו יהודייה מרומניה (זכתה ב-6 אליפויות עולם ברציפות).

### 1932
באליפות אנגליה הפתוחה שנערכה בלונדון בשנת 1932 היא זכתה ב-3 מדליות זהב האפשריות ביחידות, זוגות נשים ובזוגות מעורבים.

היא סיימה את הקריירה המקצוענית שלה בשנת 1942 עקב דלקת אוזניים תיכונה חשוכת מרפא.

## חיים אישיים
מדניאנסקי הייתה נשואה לבנקאי יאנו קלוצ'יק, שכמוהה שיחק במועדון מ.ט.ק. בודפשט. בנה, לאסלו קלוצ'יק כתב עליה ספר אוטוביוגרפיה.
 
## תארים והישגים
* בשנת 1976 הוענקה לה מדליית זהב על הצטיינות ספורטיבית של הרפובליקה העממית ההונגרית, הפרס הגבוה ביותר של הונגריה באותה העת.
* בשנת 1993 הוכנסה להיכל התהילה של טניס השולחן האירופי

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות טניס שולחן
קטגוריה:שחקני טניס שולחן הונגרים
תקליטי פרמאונט

**תקליטי פרמאונט** (באנגלית: **Paramount Records**) הייתה חברת תקליטים אמריקאית, שנוסדה בשנת 1918 ופעלה עד 1932. החברה הוציאה תקליטי ג'אז ובלוז חלוציים, בעיקר בתקופה שלפני השפל הגדול. בין היתר היו חתומים בה חלוצי הבלוז מא רייני, בליינד למון ג'פרסון, ביג ביל ברונזי, סקיפ ג'יימס וצ'ארלי פטון.

## היסטוריה
החברה הוקמה על ידי חברת Wisconsin Chair Company בגרפטון, ויסקונסין. החברה, שהייתה חברה לייצור רהיטים, ייצרה פונוגרפים (שהיו מכשיר משולב עם רהיט עץ). באותה עת היה נהוג שחברות שייצרו את הפונוגרפים ייצרו גם את גלילי השמע והתקליטים. ההקלטות בוצעו על ידי חברה שנקראה New York Recording Laboratories, Inc. על אף שישבה בוויסקונסין.

החל מ-1922 הפכה הפקת "מוזיקת גזע" (race music, כלומר מוזיקה שנועדה לאפרו-אמריקאים), לתחום ההתמחות של פרמאונט. החברה ניצלה את קרבתה היחסית לשיקגו, על מנת לאתר ולהחתים אמנים מהסצנה האמנותית שהחלה פורחת בעיר, בעיקר במופעי וודוויל לקהילה השחורה. ב-1924 רכשה פרמאונט את חברת Black Swan Records, חברת התקליטים הראשונה שנוסדה והייתה בבעלות אפרו-אמריקאים. רבים מן האמנים הוחתמו והופקו על ידי ג' מאיו ויליאמס , שעל אף שלא היה לו מעמד רשמי בחברה, הוכרה תרומתו כמי שידע לקרוא היטב את השוק האפרו-אמריקני. ב-1927 עזב ויליאמס את פרמאונט לטובת המתחרה, Okeh, ולקח עמו את הכוכב העיקרי של החברה, בליינד למון ג'פרסון.

החברה הפיקה כמות גדולה של תקליטים במהירות רבה, אך איכותם הייתה נחותה יחסית.

ב-1929 הקימה החברה מפעל הדפסה חדש בגרפטון, אך אז הכה השפל הגדול. החברה ניסתה להתמודד עם התנאים הכלכליים הקשים, אך נסגרה ב-1932. על מנת להתמודד כלכלית בשנות השפל, מכרה החברה רבים מהמאסטרים (חומרי הגלם של ההקלטות) כפסולת מתכת למיחזור, וכך אבדו הקלטות חלוציות רבות. חלק מהמאסטרים ניצלו מאבדן על ידי ג'ון האמונד.

## אוצר ההקלטות
חברת Third man Revenant Records הפיקה ב-2013 שני אוספים ושיווקה אותם במארז הכולל תקליטי ויניל ומתקן השמעה, עם חיבור USB. המארזים, The Rise and Fall of Paramount Records, Volume One (1917–27) ו־The Rise and Fall of Paramount Records, Volume Two (1928–32), כוללים 800 שירים וקטעים מוזיקליים שעברו רה-מאסטרינג, מאת 172 אמנים וחומר תיעודי רחב היקף.

## קישורים חיצוניים

* Jack White Explores History of Paramount Records, הניו יורק טיימס, 25 באוקטובר 2013
* קטלוג פרמאונט מ-1924
* קטלוג באתר אוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות אמריקאיות
פרמאונט
קטגוריה:חברות שנסגרו
קטגוריה:בלוז
אן מאיירס

**אן מאיירס** (באנגלית: **Ann Meyers**; נולדה ב-26 במרץ 1955) היא כדורסלנית אמריקאית לשעבר ששיחקה בעמדת הקלע. עם נבחרת ארצות הברית בכדורסל נשים היא זכתה במדליית כסף אולימפית ובמדליית זהב באליפות העולם בכדורסל נשים.

על הישגיה נכללה בהיכל התהילה של פיב"א בשנת 2007 ובהיכל התהילה של כדורסל הנשים בשנת 2001.

## ביוגרפיה
אן מאיירס נולדה בשנת 1955 בסן דיאגו. למשפחתה היו 11 ילדים, ואביה היה שחקן כדורסל. אחיה הוא דייב מאיירס, ששיחק ב-NBA.

כבר בבית הספר התיכון שיחקה מאיירס בנבחרת בית הספר שבו למדה וזכתה בתואר ה-MVP. בתקופה זו רשמה קבוצתה מאזן של 80 ניצחונות מול 5 הפסדים בלבד. מאיירס אף נכללה בנבחרת ארצות הברית.

בשנת 1974 החלה ללמוד באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס ושיחקה בנבחרת הכדורסל של האוניברסיטה. היא נבחרה ארבע פעמים לשחקנית השנה וזכתה בפרסים אישיים נוספים. קבוצתה זכתה באליפות בשנת 1978.

בשנת 1976 זכתה עם נבחרת ארצות הברית במדליית כסף באולימפיאדת מונטריאול 1976, ובשנת 1979 זכתה עם הנבחרת באליפות העולם בכדורסל נשים.

בשנת 1979 חתמה מאיירס על חוזה עם אינדיאנה פייסרס, אך בסופו של דבר לא שיחקה בשורות הקבוצה. בעונת 1979/1980 שיחקה בליגת כדורסל נשים מקצוענית.

לאחר פרישתה ממשחק עבדה מאיירס כשדרנית ספורט במספר רשתות.

בשנת 1986 נישאה לשחקן הבייסבול דון דרייסדייל. השניים היו הזוג הראשון שבו שני בני הזוג נכללו בהיכלי תהילה בענפי הספורט שלהם. דרייסדייל נפטר בשנת 1993 מהתקף לב.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלופות עולם בספורט
קטגוריה:כדורסלניות אמריקאיות
קטגוריה:כדורסלניות באולימפיאדת מונטריאול (1976)
קטגוריה:שדרניות ספורט
קטגוריה:ילידות 1955
קטגוריה:חברי היכל התהילה של פיב"א
גונבד-י קאבוס

**גונבד-י קאבוס** (בפרסית: **گنبد قابوس**) היא עיר בנפת המרכז של מחוז משנה גונבד-י קאבוס, פרובינציית גולסתאן, איראן, ומשמשת כבירת המחוז והנפה.

השם המודרני הוא התייחסות למגדל עתיק ומרשים, מגדל קאבוס. המבנה עצמו שויך לעיר ההיסטורית הסמוכה אסטראבאד בשנות ה-30 שבמאה ה-20 על ידי ממשלת איראן. העיר נודעה בעבר גם בשם דאשט-י גורגאן, שמשמעותו "מישורי גורגאן".

בתקופות היסטוריות, אוכלוסיית העיר הייתה מורכבת מעמים איראניים שונים, כגון ההירקאניים הקדומים שעל שמם נקרא האזור, הפרתים ובהמשך הפרסים הח'וראסאנים.

ממוזער|300x300 פיקסלים|מפה לשונית של פרובינציית גולסתאן
כיום, עם זאת, האוכלוסייה היא שילוב של טורקמנים, אזרבייג'נים איראנים, סיסתאנים, בלוצ'ים, סמנאנים וח'וראסאנים. הפרסים והאזרים האיראנים נוטים בעיקר להשתייך לאסלאם שיעי, בעוד שהטורקמנים הם ברובם מוסלמים סונים.

## דמוגרפיה
### אוכלוסייה
במפקד האוכלוסין הלאומי של שנת 2006, מנתה אוכלוסיית העיר 127,167 נפש ב-30,710 משקי בית. המפקד הבא בשנת 2011 מנה 144,546 נפש ב-39,181 משקי בית. מפקד 2016 העריך את אוכלוסיית העיר ב-151,910 נפש ב-44,731 משקי בית.

## אטרקציות היסטוריות
דיוואר-י גורגאן (מפרסית: החומה הגדולה של גורגאן) היא חומת הגנה עצומה שנבנתה בתקופה הסאסאנית בהיסטוריה האיראנית. השרידים הנראים לעין הם באורך של כ-155 קילומטרים וברוחב של 6–10 מטרים. זהו אחד המונומנטים האדריכליים הבולטים והעצומים ביותר בצפון-מזרח איראן והמרשים ביותר בפרובינציית גולסתאן. חומה זו, שהיא חומת ההגנה הגדולה בעולם אחרי החומה הגדולה של סין, מתחילה מחוף הים הכספי, מקיפה מצפון את העיר גונבד-י קאבוס, ממשיכה לכיוון צפון-מזרח ונעלמת בהרי פישקמאר.

בנקודות מסוימות רוחב החומה הוא 6 מטרים ובחלקים אחרים הרוחב הוא 10 מטרים, בהתאם לאופי הקרקע וסוג האדמה. מגדלי שמירה ומבצרים נבנו במרחקים משתנים. המרחק הארוך ביותר בין מבצרים הוא 50 קילומטרים והקצר ביותר הוא 10 קילומטרים. 40 המבצרים שזוהו משתנים בממדיהם ובצורתם, אך רובם הם מבצרים מרובעים. עקב קשיים רבים בפרויקטים של פיתוח וחקלאות, הוטל על ארכאולוגים לסמן את גבול הממצא ההיסטורי על ידי הנחת בלוקים מבטון.

חומת ההגנה נודעה גם בשמות שונים כמו סכר אלכסנדר, סכר אנושירוואן, סכר פירוז וחומת ההגנה של גולסתאן בטקסטים היסטוריים שונים.

ד"ר קיאני, שהוביל את הצוות הארכאולוגי בשנת 1971, מאמין שהחומה נבנתה בתקופת השושלת הפרתית, במקביל לבניית החומה הגדולה של סין, ושהיא שוחזרה במהלך העידן הסאסאני (המאה ה-3 עד המאה ה-7 לספירה).

## התקופה הנאוליתית
במהלך התקופה הנאוליתית, אזור זה כלל יישובים מאוכלסים רבים. לדוגמה, יארים טפה (איראן). תרבות ג'ייטון החלה לפני שנת 6000 לפנה"ס.

## אקלים

## אטרקציות בטבע
* הפארק הלאומי גולסתאן

## אנשים בולטים
* סרדאר אזמון

## קישורים חיצוניים

* איראן מתכננת להתחיל בעבודות שימור על המגדל 

## הערות שוליים

קטגוריה:איראן: ערים
קטגוריה:גולסתאן
נור פהלווי

**נור פהלווי** (בפרסית: **نور زهرا پهلوی**, באנגלית: **Noor Pahlavi**; נולדה ב-3 אפריל 1992) היא אשת עסקים אמריקאית, פעילה פוליטית, אשת חברה וחברה בשושלת פהלווי. היא בתו הבכורה של יורש העצר הגולה רזא כורש עלי פהלווי ונכדתו של מוחמד רזא פהלווי, השאה האחרון של איראן שהודח במהפכה האסלאמית בשנת 1979.

## ביוגרפיה מוקדמת והשכלה
נור פהלווי נולדה בוושינגטון די. סי. ב-3 באפריל 1992 לרזה פהלווי, יורש העצר של איראן, וליסמין פהלווי (לבית אטאמד-אמיני). אביה הכריז עליה כיורשתו, תוך הדגשת אמונתו "בשוויון זכויות הטבועות בין גברים לנשים". היא למדה בבית הספר בוליס  במרילנד לפני שסיימה את לימודיה באוניברסיטת ג'ורג'טאון בשנת 2014, שם השלימה תואר בפסיכולוגיה. היא השלימה תואר שני במנהל עסקים מבית הספר לעסקים של אוניברסיטת קולומביה בשנת 2020.

## קריירה
בשנת 2017, פהלווי הייתה מנהלת גיוס כספים ויחסי משקיעים בחברת נדל"ן מסחרית. עד שנת 2020, היא מונתה לחברת המועצה המייעצת בקרן ההשקעות ללא מטרות רווח Acumen. בשנת 2022, היא החלה לעבוד בחברת הייעוץ האסטרטגי לתקשורת Argot Partners, והפכה לשותפה בשנת 2024. היא גם מנהלת בחברת הון הסיכון Sofreh Capital, שנוסדה על ידי שרווין פישבר . פהלווי הייתה מעורבת בפרויקט הפניקס של איראן, מכון מחקר שהקים אביה בשנת 2019 בהתבסס על יוזמתו משנת 2007. היא הביעה תמיכה בפרויקט השגשוג האיראני, בו אביה ממלא תפקיד מוביל, והציעה חזון של איראן "שם התרבות הפרסית נחגגת במקום להישטף... [ו]שם אזרחים יכולים לאהוב את מי שהם רוצים, לנהוג בכל דת שהם רוצים". באוקטובר 2024, היא הופיעה בפודקאסט "הכל על שינוי" של ג'יי רודרמן.

היא גם הייתה מעורבת בפעילויות של האיחוד הלאומי לדמוקרטיה באיראן והשתתפה לצד אביה בוועידה של שיתוף הפעולה הלאומי להצלת איראן במינכן, גרמניה, ביולי 2025. פהלווי תורמת ל-Medium.com, שם היא דנה בנושאים פוליטיים באנגלית ובפרסית. מאמרי דעה שלה פורסמו על ידי ערוץ החדשות הסעודי אל ערביה ועיתון "אשרק אל-אסוואת" שבבעלות משפחת המלוכה הסעודי. היא גם עבדה כדוגמנית, והופיעה על שערי "הארפר'ס בזאר ערביה" ו"קוסמופוליטן אינדונזיה". היא נותנת קרדיט לסבתה פארה פהלווי, על שעזרה לה לפתח קשרים קרובים עם מעצבי אופנה מובילים.

## חיים אישיים והסברה
פהלווי פעלה למען שוויון מגדרי, וביקרה את ממשלת איראן לאחר מותה של מהסא אמיני. היא גייסה כספים עבור קשת, ארגון הפועל למען זכויות להט"ב בקהילה היהודית האמריקאית. פהלווי ומשפחתה גרים בארצות הברית.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שושלת פהלווי
קטגוריה:פוליטיקאיות אמריקאיות
קטגוריה:פוליטיקאים אמריקאים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת ג'ורג'טאון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ג'ורג'טאון
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:דוגמניות אמריקאיות
קטגוריה:דוגמנים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1992
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1992
מנהג אהוב

**מנהג אהוב** (באנגלית: **A Favourite Custom**) הוא ציור שמן על עץ מאת הצייר הבריטי ממוצא הולנדי לורנס אלמה-טדמה משנת 1909. מידות היצירה הן 660 × 451 מ״מ והיא מצויה באוסף גלריית טייט בריטניה בלונדון. היצירה נרכשה עבור האוסף הלאומי בשנת 1909 באמצעות קרן נאמנות צ'נטרי.

## רקע
הציור מבוסס על תצלומים של שרידי המרחצאות הסטביאניים בפומפיי, שנחשפו על ידי ארכאולוגים בשנת 1824. אלמה־טדמה השתמש בתצלומים של השרידים הארכאולוגיים כדי ליצור את הסביבה האדריכלית של הסצנה המתוארת בציור.

## תיאור היצירה
הסצנה מתרחשת במרחצאות בפומפיי. בקדמת התמונה נראית אישה המתיזה מים באופן משועשע על אישה אחרת הרוחצת בפריגידריום, בריכה של מים קרים. סביב הסצנה מופיעים פרטים נוספים במרחב המרחצאות, ובהם אגרטל פרחים משמאל, אישה המחזיקה מגבת וספוג, בגדים המונחים על מעקה שיש, ואישה נוספת המתלבשת בצד ימין של התמונה.

בעת יצירת הציור שינה אלמה־טדמה חלק מן המאפיינים של המרחצאות שעליהם התבסס. הוא הוסיף רצפת שיש וקירות שיש, אף שמאפיינים כאלה היו אופייניים יותר למרחצאות קיסריים גדולים מאשר למרחצאות הסטביאניים בפומפיי. באמצעות תוספות אלו הפך האמן את הסביבה האדריכלית למפוארת יותר מזו של האתר הארכאולוגי המקורי.

## היסטוריית בעלות
הציור הוצג בתערוכת הקיץ של האקדמיה המלכותית בשנת 1909 בבית ברלינגטון. לאחר מכן הוא נרכש עבור גלריית טייט באמצעות צוואת צ'אנטרי תמורת 1,750 ליש"ט, סכום גדול עבור תמונה קטנה יותר כמו זו. הוא נותר באוסף הטייט.

## הערות שוליים

קטגוריה:רחצה באמנות
קטגוריה:ציורי היסטוריה
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:גלריית טייט
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-20
קטגוריה:ציורי עירום
קטגוריה:נשים בציור