ג'רי הלר

**ג'רלד אליוט הלר** (באנגלית: **Gerald Elliot Heller**; 6 באוקטובר 1940 – 2 בספטמבר 2016) היה מנהל מוזיקה ואיש עסקים אמריקאי. הוא התפרסם במיוחד בזכות ניהול חלוצי הגנגסטה ראפ N.W.A, וכן את הראפר Eazy-E. הוא זכה למוניטין בשנות ה-60 וה-70 כשייצג אמנים כגון Journey, מרווין גיי, ואן מוריסון, War, אריק ברדון, קרוסבי, סטילס, נאש ויאנג, אייק וטינה טרנר, קרידנס קלירווטר רבייבל, אוטיס רדינג, The Who, REO Speedwagon, בלאק סבאת', המבל פאי, סטיקס, שורשי העשב ו־The Standells, בין רבים אחרים.

הלר מילא תפקיד מרכזי בהתפתחות מוזיקת הראפ של החוף המערבי כאשר ניהל את רות'לס רקורדס יחד עם Eazy-E וגילה, חתם או ניהל אמנים כמו N.W.A, בלאק אייד פיז, Above the Law, The D.O.C. וBone Thugs-n-Harmony. ד"ר דרה הביא את The D.O.C. ואת Above the Law ל-Ruthless בימיה הראשונים, ו-Eazy הציג את Bone בשנים המאוחרות יותר.

## ביוגרפיה
הלר נולד למשפחה יהודית בקליבלנד, אוהיו, שירת בצבא ארצות הברית ולמד באוניברסיטת דרום קליפורניה. הוא החל לעבוד בעסקי הסוכנויות ב-1963.

## קריירה
לאחר שעבד בחברות Coast Artists, Associated Booking ו-Chartwell, פתח הלר את סוכנות Heller-Fischel בבוורלי הילס, שייצגה להקות רוק כמו The Who, Grand Funk Railroad, בלאק סבאת', המבל פאי ו־Black Oak Arkansas, וכן כותבים כגון קרלי סיימון, ואן מוריסון וקט סטיבנס. מאוחר יותר רכש את חלקו של שותפו דון פישל, שהמשיך לארוז הפקות טלוויזיה עצמאיות. הלר האמין כי גורם מרכזי לשמירה על פעילות של אמנים בין להיטים או לאחריהם היה הימנעות מחמדנות ואריזת לקוחותיו בחבילות סחירות, תוך שיתוף פעולה עם אמנים מובילים אחרים שהיו לקוחות של סוכנויות אחרות.

החל מאמצע שנות ה-80, ייצג הלר אמני ראפ כאשר הז'אנר הפך פופולרי בקרב קהל הרוכשים בארצות הברית. עבודתו עם רות'לס רקורדס ועם Eazy-E הניחה את היסודות להצלחת Priority Records ואינטרסקופ רקורדס. עד היום, Ruthless Records מכרה למעלה מ-110 מיליון תקליטים, לא כולל סינגלים. הלייבל כלל אמנים ומפיקים כמו ד"ר דרה, שקריירותיהם הוקמו בסיועו של הלר, ומכר מיליוני תקליטים עבור Interscope, Priority, אטלנטיק רקורדס, MCA רקורדס, וסוני מיוזיק. בזמן מותו של Eazy-E ופרישתו של הלר מ-Ruthless, החברה יצרה הכנסות של למעלה מ-10 מיליון דולר בחודש.

### ניהול עליית הראפ בחוף המערבי
בשנות ה-80, החל הלר לנהל אמנים בסצנת ההיפ-הופ המתפתחת בלוס אנג'לס, שרבים מהם הקליטו עבור הלייבל Macola שכבר אינו קיים בהוליווד. הוא ניהל את C.I.A., שבה היה חבר אייס קיוב, ואת World Class Wreckin' Cru, שכללה את ד"ר דרה ו־DJ Yella. ב-3 במרץ 1987, הוא פגש את Eazy-E, והשניים הפכו לשותפים מייסדים של Ruthless. תחת ניהולם של הלר ו-Eazy, Ruthless הוציאה שישה אלבומים שהוסמכו כפלטינה או זהב על ידי ה-RIAA תוך שלוש שנים: *[[Supersonic (אלבום של J.J. Fad)|Supersonic]]* (J.J. Fad), *[[Eazy-Duz-It]]* (Eazy-E), *[[Straight Outta Compton]]* (N.W.A), *[[No One Can Do It Better]]* (הדי או סי), האלבום הראשון של Michel'le, ו*[[Niggaz4Life]]* (N.W.A).

### אחרי NWA
N.W.A התפרקה ב-1991 כאשר ד"ר דרה עזב. אייס קיוב עזב ב-1990 והוטרד על ידי N.W.A, כולל ד"ר דרה, ב-EP משנת 1990 *[[100 Miles and Runnin']]*. ג'רי הלר ו-Eazy-E הפכו למושא של שירי דיס כמו *[[No Vaseline]]* ו*[[Fuck wit Dre Day (And Everybody's Celebratin')]]*. ד"ר דרה נזכר מאוחר יותר: "הפילוג הגיע כאשר ג'רי הלר התערב. הוא שיחק במשחק של הפרד ומשול. במקום לדאוג לכולם, הוא בחר ב-Eazy לטפל בזה. ו-Eazy היה כמו, 'אני מסודר, אז לא אכפת לי'."

אייס קיוב האשים את Eazy בכך שהיה יותר מדי תחת השפעתו של הלר ושניהם ניצלו את שאר חברי הקבוצה: "Eazy-E, MC Ren, ד"ר דרה ו-Yella". הוא גם אמר: "זה מקרה של הפרד ומשול, כי נתת ליהודי לפרק את הצוות שלי" ו"הכושי מהבית צריך לרוץ ולהסתתר, צועק 'קומפטון' אבל עברת לריברסייד."

### ספר
ב-2006 פורסם ספר הזיכרונות של הלר, *Ruthless: A Memoir*, שנכתב עם גיל ריוויל, בהוצאת Simon & Schuster/Simon Spotlight Entertainment. בספר התייחס הלר לאירועים רבים שעליהם שמר על שתיקה בעבר.

בנוגע למכתב ה-FBI שנשלח לאחר השיר של N.W.A "Fuck tha Police", כתב הלר כי המכתב היה למעשה פעולה עצמאית של "פקיד זועם יחיד עם במה" בשם מילט אהלריך (עוזר מנהל ה-FBI), שהציג בטעות כאילו הוא מייצג את ה-FBI כולו, ופעולה זו "גרמה להעברתו למשרד המרוחק של ה-FBI בהרטפורד". הוא גם כתב כי הסיר את כל המסמכים הרגישים ממשרדי Ruthless Records למקרה של פשיטת FBI.

הוא הכחיש האשמות בניהול כספי לא תקין. בפרט, הוא כתב כי אייס קיוב לא הבין את ענייני הכספים ורמז לשמועות על חוסר תקינות כספית של קיוב בלייבל שלו ושימוש ב"נציגים לבנים" כששכר את William Morris Agency לייצג אותו. באופן דומה, הלר טען כי ד"ר דרה היה נוכח בכל משא ומתן על חוזים ומעולם לא מחה עד שהגיע להשפעתו של סוג' נייט, אם כי אמר כי חזר ליחסים ידידותיים יותר עם ד"ר דרה לאחר פרישתו של האחרון מסוג' נייט. עם זאת, כמה מחברי הקבוצה אמרו כי הצ'ק הראשון שלהם לא שוחרר עד שחתמו על חוזים, שלא נבדקו על ידי עורכי דין או מנהלים חיצוניים.
### תביעה על הסרט היישר מקומפטון
הלר הוצג על ידי השחקן פול ג'יאמטי בסרט הביוגרפי של N.W.A משנת 2015, היישר מקומפטון.

באוקטובר 2015, הגיש הלר תביעה נגד כמה מחברי N.W.A, NBCUniversal ואחרים שהיו מעורבים בהפקת הסרט. הוא גם הגיש תביעות נגד הראפרים ד"ר דרה ואייס קיוב. התביעה טענה כי "הסרט מלא בהצהרות כוזבות שפוגעות במוניטין של (הלר) ומטרתן ללעוג לו ולהוריד את מעמדו בעיני הקהילה ולמנוע מצדדים שלישיים להתקשר או לעשות עסקים עמו."

מפיקי הסרט, שכללו את אייס קיוב וד"ר דרה, הגישו תביעה נגדית בפברואר 2016 כדי לבטל חלקים מהתביעה. ביוני 2016, שופט בית המשפט המחוזי של ארצות הברית, מייקל פיצג'רלד, דחה כמעט את כל תביעתו של הלר, אך הסכים לאפשר המשך טענה אחת. למרות מותו של הלר בספטמבר 2016, עורך דינו מיקי שפירו ציין כי התביעה תמשיך.

בספטמבר 2018, שופט בקליפורניה דחה את התביעה שנתיים לאחר מותו של הלר. ב-2016, חתם הלר על הסכם הפקה עם מייקל רוונסקרופט של Hollywood Motion Pictures להפקת *[[The Jerry Heller Story]]*, סרט על חייו וגרסתו לאירועי N.W.A.

הלר הוצג על ידי ג'יימי קנדי בסרט משנת 2016 *[[Surviving Compton: Dre, Suge & Michel'le]]*. בניגוד לתיאור השלילי ב*Straight Outta Compton*, בסרט זה מוצג הלר כמי שמגן על Michel'le מפני יחס אלים מצד ד"ר דרה, מה שהוביל את הכותב בן וסטהוף לומר כי הלר "איכשהו יוצא טוב יותר מכל אחד אחר".

## מוות
ב-2 בספטמבר 2016, לקה הלר בהתקף לב בזמן נהיגה, התרסק עם מכוניתו ומת מאוחר יותר בבית החולים לוס רובלס בת'אוזנד אוקס. הוא היה בן 75. עורך דינו של הלר האשים את התיאור שלו בסרט *[[היישר מקומפטון]]* כגורם תורם למותו, וטען כי הסרט גרם לו ללחץ עצום וכי "ג'רי הלר היה בחיים היום אלמלא הסרט הזה." הוא נקבר בבית הקברות עדן ממוריאל פארק.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אוהיו
קטגוריה:מנהלים מוזיקליים אמריקאים
קטגוריה:בכירים בתעשיית המוזיקה האמריקאית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1940
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2016