טרופאיון

[שמאל|ממוזער|245x245px|טרופאיום רומאי מן [המלחמות הדאקיות (עמוד טראיאנוס, 113 לספירה).  ניתן לראות את גזע העץ והענפים דמויי הזרועות]]
[ממוזער|חיילים מציבים טרופאיון, ולידם יושבים שני שבויים - הגבר בידיים כפותות מאחורי גבו והאישה בוכיה. פרט מתוך ה[גמה אוגוסטיאה]]
**טְרוֹפָּאיוֹן** (ביוונית: τροπαιον, בלטינית: tropaeum, טרופאיום) היא מצבת זיכרון שהיוונים ומאוחר יותר הרומאים נהגו להקים כדי לציין את ניצחונם על אויביהם. על פי רוב היה הטרופאיון עץ (אך בתקופות מאוחרות יותר זוג כלונסאות שהועמדו בהצלבה), שעל ענפיו נתלו כלי נשקו של האויב המנוצח. את הטרופאיון הקדישו כאות הוקרה לאחד האלים האולימפיים אשר הודות לו נחלו את הניצחון בקרב.

## יוון
בתקופה הארכאית נהגו הפולייס היווניות להציב את הטרופאיון בשדה הקרב עצמו, ובדרך כלל ב"נקודת המפנה" (ביוונית: טְרוֹפֶּה, *tropê*), המקום בו התפורר מערך הפלנקס של האויב וחייליו פנו למנוסה. את הטרופאיון קישטו בכלי נשקו של הופליט, שכללו קסדה, שריון גוף (מברונזה או מבד), מגינים אחדים ועוד, שהונחו למרגלותיו בערימה. הטרופאיון נותר על עומדו בשדה הקרב עד עונת הלחימה הבאה, שכן הקרבות נערכו לעיתים קרובות באותן אדמות המישור המעטות המצויות בארץ יוון ההררית, אז הוחלף בטרופאיון חדש.

בתקופות מאוחרות יותר בתולדותיו של העולם היווני הוקדשו הטרופאיה בשדה הקרב, אך הוצבו אחר כך במקומות פולחן פאן-הלניים דוגמת אולימפיה או דלפי וזאת כדי להגדיל את יוקרתה של העיר המנצחת.

## רומא
הרומאים, לעומת היוונים, לא הציבו בדרך כלל את הטרופאיום בשדה הקרב, אלא דווקא במקום בולט בעיר עצמה. לא היה להם עניין להרשים מדינות אחרות או יריבים צבאיים, אלא ביקשו לנצל את ניצחונותיהם הצבאיים להגדלת כוחם הפוליטי הפנימי, ובמיוחד בשנים האחרונות של תקופת הרפובליקה. טרופאיום שניצב בשדה הקרב לא גרף קולות, אך זה שהובא לעיר והוצג בתהלוכת הניצחון יכול היה להרשים את האזרחים ולעוררם להצביע עבור המנצח בבחירות הבאות או להגדיל את יוקרת המצביא בקרב חבריו הסנאטורים.

הרעיון שסימל הטרופאיום היה מוכר כל כך, שבתקופות מאוחרות יותר החלו הרומאים מציגים רק את דיוקנו בתבליטי אבן מגולפים, כמו עמוד טראיאנוס (Tropaeum Traiani), וכך העניקו לניצחון זיכרון עד, שהטרופאיום בצורתו המקורית לא יכול היה להעניק בשל אופיו הארעי והחולף.

## קרבות ימיים
אצל היוונים נהוג היה להקים טרופאיון בחוף, סמוך למקום בו התחולל הקרב הימי או במקום התכנסות האוניות טרם הקרב. את האתר היו מקדישים לאלים, הודות להתערבותם הושג הניצחון, ומקשטים בשלל האוניות כלומר, באילי הניגוח ובסמליהן של האוניות שנשבו או הושמדו.

הרומאים, כאמור, נהגו בדרך כלל להציב את הטרופאיה בעיר רומא עצמה. את הטרופאיום הימי הראשון קבע גאיוס דואיליוס ליד בימת הנואמים בפורום, לאות ניצחונו ב-260 לפנה"ס על הקרתגים בקרב מילאי במלחמה הפונית הראשונה. הגדיל לעשות אוקטביאנוס קיסר (אוגוסטוס) אחרי ניצחונו בקרב אקטיום (31 לפנה"ס). סווטוניוס מספר, כי ייסד בקרבת מקום הקרב את העיר ניקופוליס ('עיר הניצחון'), "קבע בה משחקים חגיגיים בכל חמש שנים, ולשם הרחבת המקדש הקדום של אפולו הקדיש לנפטונוס ולמרס את מקום המחנה שהשתמש בו, לאחר שקישט אותו בשלל הניצחון של האניות."

### שרידי טרופאיון ימי בכתיון (Κίτιον) שבקפריסין
בחלק הצבאי של נמל כתיון, ליד המחסים (shipsheds) של התלת־חתריות, נמצאה כתובת בסיס טרופאיון ("תרפי" בפיניקית, בכתיב חסר לחלוטין וביו"ד עיצורית) אותו הקדישו "מלכיתן מלך כתי ואדיל בן בעלרם וכל עם כתי לאדֹנם לבעל עז" על ניצחונם הימי על אויביהם ועוזריהם הפפים בשנה הראשונה למלכות מלכיתן, 392 לפנה"ס, בנמל ממנו יצאו האניות המנצחות. מסמך זה רומז לאירועים הנוגעים ליריבות הגדולה בין ארתחששתא השני לאתונאים – כתי שימשה בסיס עורפי למצור של ארתחששתא על סלמיס, והאויבים המוזכרים על הטרופאיון הם כנראה אנשי סלמיס, שמלכה אואגורס ביקש להגדיל את שטחיו על האי והיה היריב הקבוע של מלך כתי. דיודורוס הזכיר ניצחון יבשתי וניצחון ימי – האחרון הוא המונצח בטרופאיון. אף שכתי לא הגדילה את שטחיה, היא שמה קץ להתערבות מלך סלמיס, חיזקה את בעלי הברית של הפרסים באי וביססה את ההגמוניה הפרסית במזרח הים התיכון, כפי שהוגדרה בשלום אנטלקידס.

### עמוד הניצחון של דואיליוס ברומא
שמאל|ממוזער|עמוד הניצחון של דואיליוס
שמאל|ממוזער|הכתובת בבסיסו של עמוד דואיליוס
מצבת ניצחון מימי המלחמה הפונית הראשונה בין רומא וקרתגו, המנציחה לדורות את ניצחונו של המצביא הרומי גאיוס דואיליוס בקרב מילאי (260 לפנה"ס), שרדה לימינו ונמצאת במוזיאון הקפיטוליני. זהו עמוד שיש, מקושט בפסלים בדמות אילי-ניגוח של אוניות האויב, ומכאן שמו בלטינית *columna rostrata*. העמוד נושא בבסיסו את הכתובת הלא שלמה הבאה: "...ובעת היותו קונסול חולל  מעשה-גבורה באוניות בים, והוא הראשון אשר צייד ואימן צוותים וציים של אוניות-מלחמה; ובעזרת אוניות אלה הנחיל תבוסה בלב-ים לציים הפוניים ולחילותיהם למודי-המלחמה של הקרתגים לעיני חניבעל מצביאם הראשי. ועם עיקר הצי המלחמתי לכד אוניות על צוותן כדלקמן: שבע-חתרית אחת, שלושים חמש־חתריות ותלת־חתריות, שלוש־עשרה הוא טיבע. הזהב שנלקח שלל: 3,600 ... הכסף שנלקח שלל (שווה ערך למטבע הרומית)...2,100,000... כמו כן היה הוא הראשון אשר העניק לעם מתנת מלקוח מקרב ימי, והראשון אשר הוביל קרתגים בני- חורין בתהלוכת ניצחון...".

## ראו גם
*יהודה השבויה הוא טרופאיון שהוטבע על סדרת מטבעות הנצחה שטבעו הרומאים לאחר ניצחונם על היהודים במרד הגדול.
[שמאל|ממוזער|171x171px|[דנאריוס שטבע יוליוס קיסר לכבוד ניצחונו במלחמת גאליה, ובו טרופאיון ושני שבויים: האישה היא גאליה הכבושה והגבר הוא לוחם גאלי כנוע]]
## לקריאה נוספת
* גאיוס סויטוניוס טרנקוילוס, **[[חיי שנים-עשר הקיסרים]]**. תרגם מרומית ד"ר אלכסנדר שור. תל אביב, הוצאת מסדה, תשי"ט.

* *Remains of Old Latin*, Translated by E. Warmington. Loeb Classical Library. Cambridge (MA), Harvard University Press, and London, William Heinemann, 1940. Vol. IV. Digitized copy in HathiTrust.


## הערות שוליים

קטגוריה:יוון העתיקה: מבנים
קטגוריה:רומא העתיקה