פירורים מפוקפקים

"פירורים מפוקפקים" (בגרמנית: **Zweifelhafte Brosamen**) הוא ציור מאת אדווין לנדסייר משנים 1858–1859. היצירה מצויה באוסף וולאס בלונדון, ומתארת כלב גדול ובהיר לצד כלב קטן וכהה, כאשר ביניהם עצם.

הציור משתייך לסדרת תיאורי בעלי חיים, ובעיקר כלבים, שבהם רמז האמן באמצעות כותרות היצירות לפרשנות המכוונת למצבים אנושיים ורגשיים. היצירה זכתה לפופולריות רבה בעקבות שכפולה כהדפס תחריט.

## תיאור היצירה
כלב סן ברנרד מטופח שוכב מנומנם בתוך מלונתו, ראשו מונח בין כפותיו הקדמיות, שאותן הניח ברפיון מעבר לשפת המלונה על עצם. הכפות נראות כאילו הונחו שם באקראי, אך למעשה הן אוחזות בעצם בחוזקה.

כלב רחוב קטן יושב בצד המלונה. הוא מביט ברעב בעצם הגדולה, שטרם נכרסמה לחלוטין, ובשבר עצם המונח מעט במרחק אך בהישג יד בקדמת התמונה. לשונו של הכלב הקטן משתלשלת מפיו, הוא משתוקק לשבר העצם, וכף רגלו הימנית מורמת כאילו הוא עומד לזנק.

אופן הציור הנטורליזם (אמנות) מבחין בין שני בעלי החיים: פרוותו הבהירה של הכלב הגדול והישן מתוארת במשיחות מכחול רכות, ואילו הכלב הקטן והכהה מצויר במשיחות עזות ולא סדירות. המלונה ורצפת האבנים מתוארות בדיוק אקדמי, והפרטים – השרשרת שעל קיר המלונה, קולר הכלב והקש הפזור על הרצפה – נצפים בקפדנות. הצבעוניות משלבת גוני ירוק, חום ואוכר לצד שחור, כחול ולבן, ונגיעות של אדום מופיעות בלשונו של הכלב הקטן ובעצם.

## כותרת ופרשנות
הכותרת *Doubtful Crumbs* – בתרגום מילולי: „פירורים מפוקפקים“ (צורת הקטנה של „פירור“) – מציינת בראש ובראשונה את הקונפליקט של הכלב הקטן: האם גם פירור העצם ניתן להשגה עבורו, או לא.

עד לפחות שנת 1902 נרשם הציור באוסף וולאס תחת כותרת נוספת: *Looking for the Crumbs that Fall from the Rich Man's Table*. כותרת זו מפנה למשמעות המצומצמת יותר של המילה *crumbs* – פירורי לחם – ולמוטיב של משל מן הברית החדשה: הפירורים הנופלים משולחנו של העשיר. במשל זה מתואר אדם עשיר הלבוש ארגמן ובגדי פשתן עדינים וחי חיי עונג, ולצדו עני בשם לזרוס, השוכב בפתח ביתו ומבקש להשביע רעבונו מן הפירורים הנופלים משולחנו.

עם זאת, פרשנות מוסרית חד־משמעית של מחוות הכלב הגדול והשבע לעומת הכלב הקטן והרעב אינה ודאית. נראה כי הדגש מושם דווקא על הפער בין עולמות קיום ותפיסה חברתיים שונים, ועל הרגשות האנושיים הכרוכים בהם. אוסף וולאס מפרש את המוטיב בציור כ„הצבה זה מול זה בעלת אופי הומוריסטי“.

עם זאת, המשמעות המוסרית של מחוות הכלב הגדול והשבע והכלב הקטן והרעב נראית בספק. במקום זאת, המוקד הוא על העולמות החברתיים השונים של קיום ותפיסה ועל הרגשות האנושיים הנלווים. אוסף וואלאס מסווג את דמותו של לנדסייר כ"ניגוד הומוריסטי".

## הקשר וסיווג
אדווין הנרי לנדסייר עסק כבר בשנות ה־30 של המאה ה־19 בהצגת מצבים אנושיים וחברתיים באמצעות ציורי כלבים. ביצירות אלו לא הסתפק בהצגה חזותית בלבד, אלא גם כיוון את פרשנותן באמצעות כותרות, שהדגישו משמעויות אנושיות ורגשיות. כך, למשל, המחיש ביצירותיו את הניגוד בין כלבים שבעים לכלבים רעבים, וכן בין כלב גדול לכלב קטן, תוך שימוש בכותרות המרמזות על הקבלות לעולם האנושי.

### שבעים ורעבים
[ממוזער|אדווין הנרי לנדסיר: ''ג'ק במשרד'', בערך 1833. שמן על עץ, 50.2 × 66.1 ס"מ [מוזיאון ויקטוריה ואלברט|. מוזיאון ויקטוריה ואלברט, לונדון]]
ציור נוסף של אדווין הנרי לנדסייר, הנושא את הכותרת ג'ק במשרד  ומתוארך לסביבות 1833, מציג קבוצת כלבי רחוב כחושים המקיפים מריצה בסמטה המובילה אל כניסת בית. על גבי המריצה יושב כלב טרייר מטופח, שהשמין יתר על המידה, וסביבו נראים כלי האכלה מנחושת. על הקרקע מונח סל שבו הובא אליו מזון עשיר מתוך הבית, ובתוכו צלחת בדיל גדולה ובה שאריות מזון, שאליהן נועץ מבט רעב אחד מכלבי הרחוב שבקדמת התמונה מימין. הכלב מתואר ככחוש עד כדי חשיפת עצמותיו. כלב קטן נוסף משמאל מביט כלפי הכלב הגבוה, וכך גם שני כלבים נוספים הניצבים בחלל האפל של מבואת הסמטה מאחורי המריצה. הכלבים שבקדמת התמונה נושאים את זנבותיהם מכונסים בין רגליהם, סימן לפחדם מפני הכלב שעל המריצה.

הביטוי האנגלי *jack in office* הוא כינוי עממי לאדם בעל תפקיד זוטר, הרואה עצמו כבעל חשיבות רבה. לפי אחד המבקרים, המחווה הסמכותית של הכלב מונעת מן הכלבים האחרים לטעום מן השאריות שהוא מותיר אחריו.
[ממוזער|אדווין הנרי לנדסיר: דיגניטי ואימפודנס, 1839. שמן על בד, 88.9 × 69.2 [גלריית טייט, לונדון]]

### גדול וקטן
המוטיב של הכלב הקטן והכלב הגדול הוצג בידי אדווין הנרי לנדסייר כבר בשנת 1839 בציור שנשא את הכותרת רבת המשמעות *Dignity and Impudence* („כבוד וחוצפה“). בציור נראים שני כלבים בתוך מלונה (שאינה שונה בהרבה מן המלונה המאוחרת של כלב הסן ברנרד המנומנם). כלב מגזע בלאדהאונד נשען בראש מורם בגאווה, כפותיו המסורקות היטב מונחות באלגנטיות על שפת המלונה, והוא מביט למרחק במבט מהורהר. לצדו מציץ כלב קטן מגזע וסט היילנד טרייר מפינת המלונה התחתונה, כאשר הוא מצליח בקושי להרים את ראשו הפרוע מעל הסף ולשלוח את לשונו הוורודה הקטנה מחוץ לפיו. הכלב הקטן והחצוף אינו עוקב אחר מבטו של הכלב הגדול והמהוגן, אלא מפנה את מבטו כלפי מטה, בסקרנות, מעט מעבר לצופה. הכלב הגדול אינו מתעניין בקטן; נראה כי הוא סובל את נוכחותו באדישות ומתעלם ממנו בשלווה.

אופן הציור תואם את אופיים של שני בעלי החיים: פרוותו של הבלאדהאונד מתוארת במשיחות מכחול רכות ורב־שכבתיות, ואילו פרוותו של הטרייר הקטן מקבלת באמצעות קו קצר ואקספרסיבי מראה קוצני במקצת.
[ממוזער|תומאס לנדסייר (1795–1880): תחריט (מדיה מעורבת) על פי אדווין הנרי לנדסייר, 1862, 74 × 81.7 [מוזיאון המטרופוליטן לאמנות, ניו יורק]]

## תולדות הבעלות
היצירה הוצגה לראשונה בשנת 1859 בתערוכה של האקדמיה המלכותית בלונדון; לנדסייר היה חבר האקדמיה מאז 1831. אלחנן ביקנל (1788–1861), איש עסקים ופטרון אמנות, רכש את *Doubtful Crumbs* לאוספו. לאחר מותו של ביקנל העמידו יורשיו את האוסף למכירה פומבית בבית המכירות כריסטי'ס ב־25 באפריל 1863; הציור *Doubtful Crumbs* (פריט מס' 105) נרכש עבור ריצ'רד סימור־קונוויי, המרקיז הרביעי מהרטפורד, ומאז הוא מצוי בארמון העירוני של המשפחה, הרטפורד האוס בלונדון, שבו שוכן כיום אוסף וולאס.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:ציורים באוסף וולאס
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:כלבים באמנות