open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ג'ים קלי

**ג'יימס מ. "ג'ים" "הדרקון" קלי** (באנגלית: **James M. "Jim" "the Dragon" Kelly**; 5 במאי 1946 - 29 ביוני 2013) היה אתלט, שחקן ואמן לחימה אמריקני שהתבלט בשנות השבעים המוקדמות. הוא נודע במיוחד בשל הופעתו כוויליאמס בסרטו של ברוס לי "הדרקון".

## ביוגרפיה
### שנותיו הראשונות
קלי נולד בפריז, קנטקי. הוא החל את הקריירה האתלטית בבית הספר התיכון, שם התחרה בהצלחה בכדורסל, פוטבול, ואתלטיקה קלה. הוא למד באוניברסיטת לואיוויל, שם שיחק רוגבי, אולם עזב במהלך שנתו הראשונה על מנת ללמוד קראטה שורין-ריו. בנוסף לכך, הוא התאמן בקראטה אוקינאווה-טה בהדרכתו של שיהאן גורדון דוברסולה וזכה בהנטיגטון ביץ' קלאסיק (Huntington Beach Classic) וזקף לזכותו של מר דוברסולה את הפיכתו ללוחם ברמה עולמית. אחרי שניצח בתואר במשקל בינוני באליפות הקראטה הבינלאומית במשקל בינוני ב-1971 בלונג ביץ', הוא פתח בית ספר משלו לאמנויות לחימה. הוא לימד קראטה את השחקן Calvin Lockhart לקראת תפקידו במותחן Melinda, ולבסוף גילם את דמותו של מדריך אמנויות לחימה בסרט.

### קריירת המשחק שלו
כשחקן, תפקידו הידוע ביותר של קלי הוא במשחק לצידו של ברוס בסרט "הדרקון". הופעה זו הובילה לתפקידי כוכב בסדרת סרטי אמנויות הלחימה מז'אנר הבלאקספלויטיישן, ביניהם מלינדה ו-Black Belt Jones. ברוב תפקידיו קלי גילם אמן לחימה אפרו-אמריקני, מה שהיווה אז חידוש. לאחר הופעתו בסרט משנת 1982 "One Down, Two to Go", הופיע קלי בסרטים רק לעיתים נדירות. משחקו בסרט "הדרקון" אמור היה במקור להינתן לשחקן Rockne Tarkington, שבאופן בלתי צפוי נשר ימים לפני הצילומים בהונג קונג. המפיק פרד ויינטראוב שמע על בית הספר לקראטה של ג'ים קלי במחוז קרנשו (Crenshaw) בלוס אנג'לס, והלך לשם על מנת לצפות בו, התרשם ובחר בו לתפקיד ויליאמס. תפקידו של קלי כויליאמס, מדריך קראטה עירוני ששוטרים לבנים מציקים לו, הרשים במאים וגברים אפרו-אמריקנים בשל התנהגותו קרת הרוח והתסרוקת האפריקאית הגדולה שלו. הוא השיג חוזה לשלושה סרטים עם חברת האחים וורנר ושיחק בסרט Three the Hard Way עם ג'ים בראון ופרד ויליאמסון, וב- Hot Potato סרט שבו הוא מציל את בתו של דיפלומט מהג'ונגלים של תאילנד. אחרי שחוזהו עם האחים וורנר הסתיים, הוא כיכב בסרטים דלי התקציב Black Samurai, Death Dimension ו- Tattoo Connection.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קנטקי
קטגוריה:אמני לחימה אמריקאים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:קנטקי: אתלטים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1946
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2013
ג'אמפסטייל

**ג'אמפסטייל** (באנגלית: **Jumpstyle**) הוא סוג של מוזיקה אלקטרונית קצבית שהתפתחה מהארדסטייל, ז'אנר של הארד דאנס. הגורם המבליט ז'אנר זה הוא הריקוד המיוחד המשויך אליו.

זהו ז'אנר יחסית חדש שמקורו בבלגיה, והוא התפשט ברחבי אירופה ואף בישראל.

## מפיקי ותקליטני ג'אמפסטייל בולטים
* DJ Coone
* DJ Greg C
* DJ Ruthless
* Vorwerk (DJ)|Vorwerk
* DJ Furax
* Doctor Bass
* Dark-E
* Darkraver
* Patrick Jumpen

## הריקוד
אל המוזיקה מתלווה ריקוד. מוזיקת ג'אמפסטייל בנויה לריקוד זה בלבד, לעומת זאת את הריקוד אפשר לרקוד לרקע מוזיקת הארדסטייל הנמצאת בשימוש על ידי רוב רקדני הג'אמפסטייל.
בין התנועות שהופיעו אצל הרקדנים (בדרך כלל תוך תזוזה מעגלית):
* בעיטת הרגליים קדימה ואחורה עם קצב הביט של השיר.
* הטיית המותניים לכיוון ההפוך בו הרגל נמצאת (דוגמה: אם רגל ימין נבעטת קדימה, יש להטות את הגוף אחורה)
* הרמת אחת מהרגליים לגובה גבוה מהרגיל כדי לציין שבירה בקצב.
* קפיצה עם שתי הרגליים והנחתתם בחוזקה על האדמה במהירות גבוהה.
* פישוק הרגליים תוך כדי קפיצה.

## סגנונות
לריקוד כמה סגנונות, ולמרות השוני הרב ביניהם, כל אותם סגנונות נמצאים תחת הקטגוריה "ג'אמפסטייל".
בתיאורים הבאים ימצאו הצעות לביצוע הסיגנונות השונים, אך אין הסיגנונות מוגבלים לאותם תיאורים.
* **אולד סקול (Oldskool)** - זו הצורה הכי הפשוטה של הריקוד שכמעט כל הרקדנים המתחילים יתחילו איתה. הסגנון מורכב מחמישה צעדי בסיס, וסט של טריקים אחדים.
* **הארדג'אמפ (Hardjump)** - זהו סגנון יותר מורכב הבנוי משישה צעדי בסיס ויותר קשה ללמידה. סגנון זה יותר פופולרי בקרב הרקדנים, ובדרך כלל נלמד לאחר האולדסקול. אף על פי שאפשר לבצע את אותם טריקים גם באולדסקול וגם בהארדג'אמפ, טריקים יותר מתקדמים בדרך כלל באים בשילוב עם ההארדג'אמפ. כמו כן סגנון זה מבוצע עם יותר כוח כי לעומת האולדסקול, בו בועטים באוויר, בהארדג'אמפ רוקעים באדמה.
* **סיידג'אמפ (Sidejump)** - זהו אחד מתוך שני סגנונות מתקדמים יותר של הריקוד. לסגנון שני מאפיינים עיקריים: האחד, בסיס המורכב מארבעה צעדים, והשני, סט טריקים רחב יותר המתבסס בעיקר על סיבובי רגל (הטריק נקרא באנגלית Wheel) מה שהופך את מראה הריקוד לחלק יותר.
* **אוונסטייל (Ownstyle)** - זה סגנון הפריסטייל(Freestyle) של הג'אמפסטייל. זהו הסגנון המתקדם השני של הריקוד. הייחודיות של סגנון זה היא שהוא מתבסס בעיקר על טריקים מכל הסוגים (לכן נקרא הוא נקרא Freestyle - הסגנון החופשי) ולא על צעדי הבסיס כמו שאר הסיגנונות.

## טורנירים וליגות
יש ליגות שונות המתקיימות ברחבי מדינות שונות בעולם וביניהן המוכרות ביותר הן הליגה הרוסית, הפולנית והאנגלית. השופטים הם יוזמי הליגה בדרך כלל, והמשתתפים מצלמים סרטון בו הם רוקדים ושולחים אותו לפורום האינטרנט של הליגה.

## ראו גם
* מוזיקת טראנס

## קישורים חיצוניים
* FearFM - תחנת רדיו אינטרנטית המשמיעה ג'אמפסטייל
* Jump Station - תחנת רדיו אינטרנטית המשמיעה ג'אמפסטייל
* Jumpstyle Addict - פורום אירופאי המוקדש לג'אמפסטייל
* Jumper Records - חברת תקליטים של ג'אמפסטייל
* חיפוש ב-YouTube עם מילת המפתח "Jumpstyle" - סרטונים המכילים את הריקוד מופיעים באתר זה.

## הערות שוליים

קטגוריה:סגנונות מוזיקליים
ג'אמפסטייל
מעלון

[שמאל|ממוזער|150px|מעלון בכניסה לבניין ב[המבורג]] 
**מעלון** הוא מעלית קטנה ופתוחה, המיועדת להרמה של אנשים עם לקות תנועה, כגון משתמשי כיסאות גלגלים והרמת אנשים שדוחפים עגלת תינוק או משא.

מקובל להשתמש במעלון כדי לעבור בין מפלסים שהפרש הגובה ביניהם קטן מקומה אחת, בין אם בתוך בניין ובין אם ממפלס הרחוב אל כלי רכב, במקומות בהם אין שטח רצפה מספיק כדי להתקין רמפה. המחסור בשטח רצפה עבור רמפה לכיסא גלגלים נובע מהעובדה שהמתלול המרבי לרמפה נגישה הוא שמונה מעלות.

אחת הסיבות לתקנה הדורשת שטח רב יותר עבור מקום חניה לנכים מאשר עבור ממקום חנייה רגיל היא הצורך לשמירת מקום לתפעול מעלון צד לרכב ואן המשרת משתמשי כיסאות גלגלים ממונעים.

## ממשק המשתמש
ממשק המשתמש של טיפוס מקובל של מעלון כולל קטע רצפה, שעליו ניצב אדם בכיסא גלגלים או אדם הדוחף עגלה. סוג מעלון זה מכיל לרוב גם מעקה בטיחות.

טיפוס אחר מכיל ממשק משתמש בעל משטח קטן יותר, שמתחבר אל תחתית שלדת כיסא הגלגלים או העגלה. טיפוס שלישי כולל מושב, שעליו יושב אדם כבד הליכה; טיפוס זה אינו יכול לשאת כיסאות גלגלים ועגלות.

מתגי השליטה במעלון עשויים להיות בתחום המעלון עצמו - כפי שמקובל במעליות רגילות, מחוץ למעלון, או בשני המקומות גם יחד. מתגי בקרה המצויים בתוך המעלון מאפשרים שליטה במעלון על ידי המשתמש ומתגים המצויים מחוצה לו מאפשרים שליטה על ידי אדם המסייע לו או על ידי אדם בעל סמכות (כגון נהג אוטובוס). מעבר לזאת, ניתן לסדר לחלק מהמעלונים הפעלה אוטומטית בדומה למעלית שבת.

## דוגמאות

קובץ:Wheelchair lift SF 7041.jpg|מעלון בכניסה לאוטובוס
קובץ:Beroun, U stadionu, zvedací plošina.jpg|מעלון מתקפל המורכב על מסילה בסמוך למעקה המדרגות. מעלונים המורכבים על מסילה בסמוך למעקה המדרגות מכונים "**מדרגון**".
קובץ:Treppenraupe.JPG|"**זחליל**" או "**זחלילון**" הוא סוג נפוץ של מעלון נייד. הוא מתניע על זחל בדומה לרכב קרבי משוריין.
קובץ:Wheelchair Elevator Outdoors.jpg|"**אנכון**" הוא מצב ביניים בין מעלית לבין מעלון, דהיינו, מעלית קטנה וחצי פתוחה המיועדת רק (או כמעט ורק) לבעלי לקות תנועה.


## קישורים חיצוניים

* הנגשה פיזית של בתי–ספר בישראל - תמונת מצב, אודי כתריאל, עניין של גישה, גיליון 8, עמ' 5-10, דצמבר 2008
* מעלונים ומעליות ביתיות - פתרונות נגישות מתקדמים לבית ולמוסדות באתר דבר 30 באוקטובר 2025

קטגוריה:טכנולוגיה תחבורתית
קטגוריה:מעליות
קטגוריה:פריטי טכנולוגיה מסייעת לניידות
קטגוריה:נגישות
קטגוריה:מכשירי חשמל
פורד מודל T

ממוזער|250px|שמאל|פורד מודל T, שנת ייצור 1910
**פורד מודל T** (באנגלית: **Ford Model T**; באנגלית ידוע בכינויים **Tin Lizzie**, **Flivver**, או **T**) היא מכונית מבית פורד בסגנון מכונית עידן פליז שיוצרה בין השנים 1908–1927. תחילת יצור מודל T בשנת 1908 מהווה אבן דרך היסטורית בתעשיית הרכב העולמית. זהו דגם הרכב הראשון ששווק באופן המוני.

תחילה, הדגם נמכר במחיר של 900 דולר, אך הוא ירד עם השנים, עד שהגיע לכ-300 דולר בשנות הייצור האחרונות. עם הורדת המחיר, נפתח שוק הרכב אף לבני המעמד הבינוני בארצות הברית. המחיר הנמוך הושג הודות לכושר ההמצאה של הנרי פורד. פורד פיתח פס ייצור לרכב, והרכבת הרכב מחלקים זהים לכל המכוניות בדגם. המכונית הראשונה בייצור המוני ממודל T יוצרה ב-12 באוגוסט 1908 ועזבה את שטח המפעל בדטרויט ב-27 בספטמבר 1908.

מודל T הוא הדגם ה-19 של חברת פורד, אף שחלק מדגמים אלה היו בגדר אבטיפוס בלבד ולא שווקו לציבור. על דגם זה אמר הנרי פורד:

הדגם הוצע למכירה בצבע שחור בלבד. הלצה ידועה של פורד בהתייחסו לנושא היא: 

דגם הטנק "פורד 3 טון M1918" שיוצר על ידי פורד בשנת 1918 צויד ב-2 מנועים של "פורד מודל T".

דגם "פורד מודל T" יוצא לאוסטרליה, והתחרה עם המכונית האוסטרלית שישה אוסטרלים, שיוצרה משנת 1919. בסופו של דבר גרם דגם "פורד מודל T" להפסקת ייצורה בשנת 1925.

ב-18 בדצמבר 1999 נבחרה פורד מודל T למכונית המאה.

## ראו גם
* פורד מודל TT
* פורד מודל K

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות
T
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1908
קטגוריה:מכוניות אמריקאיות
מזרקת הקסם של מונז'ואיק

שמאל|ממוזער|270px|מזרקת הקסם
**מזרקת הקסם של מונז'ואיק** או **פונט מג'יקה** (בספרדית וקטלנית: **Font màgica de Montjuïc**) היא מזרקה הנמצאת בראש שדרת אבנידה מריה כריסטינה בשכונת מונז'ואיק בברצלונה. המזרקה ממוקמת לרגלי הפלאו נסיונל וגבעת מונז'ואיק וקרוב לפלאסה דה אספניה.
## היסטוריה
המזרקה, כמו רוב המבנים המקיפים אותה, נבנתה לכבוד התערוכה העולמית של ברצלונה (1929). מזרקת הקסם תוכננה על ידי קרלס בויגאס, שתכנן מזרקות מוארות החל משנת 1922. המזרקה שוכנת כיום באתר בו היו ארבעת העמודים האיונים, שייצגו את תנועת הקטלניזם, והוסרו תחת שלטונו של ראש הממשלה הספרדי מיגל פרימו דה ריברה.

בויגאס הגיש את תכנונו למזרקה שנה לפני התערוכה העולמית, כאשר רבים חשבו שהתוכנית שאפתנית מדי ועם זמן מועט מדי לביצועה. בפרויקט ההקמה של המזרקה עבדו מעל ל-3,000 פועלים. המופע הראשון של המזרקה נערך יום לפני פתיחת התערוכה. המזרקה נפגעה קשות במהלך מלחמת האזרחים בספרד ורק בשנת 1955 שוקמה בפיקוחו של בויגאס. 

בשנות השמונים נוספה מוזיקה יחד עם מופעי האור, והמזרקה יחד עם הפלאו נסיונל שוחזרו במלואם לקראת אולימפיאדת הקיץ שנערכה ב-1992 במונז'ואיק. ההופעות כוללות מוזיקה מסרטים, מוזיקה קלאסית ומודרנית כמו: הסנדק, שר הטבעות, גלדיאטור וכן את השיר ברצלונה של הזמר פרדי מרקיורי.

## גלריה

Font Màgica de Montjuïc 8 (2009-05-24).JPG
Font Màgica de Montjuïc 9 (2009-05-24).JPG
Font Màgica de Montjuïc 10 (2009-05-24).JPG
Font Màgica de Montjuïc.jpg


## קישורים חיצוניים

* מידע על המזרקה

קטגוריה:ברצלונה: מבנים
קטגוריה:אירופה: מזרקות
קטגוריה:התערוכה העולמית של ברצלונה (1929)
הטבע לא עושה קפיצות

**הטבע לא עושה קפיצות** (בלטינית: **Natura non facit saltus**) הוא עקרון בפילוסופיה של הטבע מימיו של אריסטו, ואולי אף קודם לכן. העיקרון שימש כאבן-בניין להגות הפילוסופית של חוקרים ומדענים רבים לאורך ההיסטוריה. הרעיון מופיע כאקסיומה בכתביהם של גוטפריד לייבניץ וניוטון, מפתחי החשבון האינפיניטסימלי, וכמו כן שימש את צ'ארלס דרווין כעקרון מנחה בניתוח הברירה הטבעית בספרו "מוצא המינים". ניסוח העיקרון כפי-שהוא לקוח מספרו של קארולוס ליניאוס *Philosophia Botanica*.

על-פי העיקרון, אובייקטים בטבע ותכונותיהם משתנים בצורה הדרגתית ורציפה ולא באופן פתאומי ובדיד. בהקשרו המתמטי מאפשר עיקרון זה להניח כי הפונקציות והמשוואות המתארות מערכת טבעית כלשהי הן רציפות וגזירות. ההנחה כי חוקי הטבע מצייתים לעיקרון זה שלטה למעשה בפילוסופיה של המדע מהעת העתיקה ועד לפיתוח תורת הקוונטים במאה ה-20.

בהקשר הביולוגי שימש העיקרון על ידי דרווין ואחרים ככתב הגנה על רעיון האבולוציה, לפיו המגוון הביולוגי בעולם התפתח בהדרגתיות ותוך שינויים מינוריים מאב ביולוגי יחיד, משותף תחת מנגנון הברירה הטבעית. בדומה לפיזיקה, גם הביולוגיה ויתרה על דבקות רעיונית בעקרון, וזאת עם פיתוחן של תורות אבולוציה ביולוגית מודרניות ומושג המוטציה. מאחר שמבנה ה-DNA הוא בדיד בבסיסו, נתפסים כיום השינויים הביולוגיים היסודיים כבדידים אף הם, על-אף שמדובר על סדרי גודל מזעריים בלבד.

"Natura non facit saltum" הוא הציטוט המופיע בראש ספרו של אלפרד מרשל 'עקרונות הכלכלה'. מרשל, שהעריץ את הרברט ספנסר ומשנתו, עשה שימוש בציטוט הן כדי להצהיר על תמיכתו בחשיבה האבולוציונית והן כדי להדגיש את חשיבות החשבון האינפיניטסימלי ככלי אנליטי לניתוח בעיות כלכליות.

## ניסוחים נוספים
***Natura in operationibus suis non facit saltum** – הטבע בפעולתו איננו מתקדם בקפיצות. ניסוח משנת 1613.
***Natura non saltum facit** – בנוסח זה עשה לייבניץ שימוש.
***Die Natur macht keine Sprünge** – תרגום נפוץ של האמרה לגרמנית.

לעיתים מופיע הביטוי בנטייה **saltum** במקום **saltus** וזאת, בשל הופעה שונה ופשוטה יותר מבחינה תחבירית של צורת הנייטרלי של שם-העצם הלטיני saltus (קפיצה) בלטינית של ימי הביניים.

## ראו גם
*פונקציה רציפה
*מתמטיקה בדידה
*מינהור קוונטי
*קפיצה (ביולוגיה)

## הערות שוליים




קטגוריה:פילוסופיה של המדע
קטגוריה:מילים וביטויים בלטינית
משה פלאטו

**משה פלאטו** (בצרפתית: **Moshé Flato**; 17 בספטמבר 1937 – 24 בנובמבר 1998) היה פיזיקאי ומתמטיקאי ישראלי אשר לימד בצרפת. היה פרופסור למתמטיקה באוניברסיטת דיז'ון, ממקימי האגודה הבין-לאומית לפיזיקה מתמטית ומייסד כתב העת Letters in Mathematical Physics.

## אודות
נולד בתל אביב לאנה ולשלמה, שהיה מהנדס. בשנת 1955 סיים את בחינות הבגרות בהצטיינות במגמה ריאלית ושירת ב. הוא סיים תואר שני בהצטיינות יתרה מהאוניברסיטה העברית בפיזיקה ובמתמטיקה. בין השנים 1960 ל-1961 שירת כקצין בחיל האוויר ואחר כך המשיך בשירותו ב. באותן שנים לימד מתמטיקה ופיזיקה באוניברסיטה העברית ובאוניברסיטת בר-אילן. בשנת 1965 סיים לימודי דוקטורט בפריז.

בשנת 1967 קיבל אזרחות צרפתית וב-1968 מונה לפרופסור למתמטיקה באוניברסיטת דיז'ון בצרפת. משנת 1971 ועד למותו היה יועץ לוועדה הבוחרת את הזוכה בפרס נובל לפיזיקה. בשנת 1975 ייסד את כתב העת Letters in Mathematical Physics, אשר הפך לאחד מהמרכזיים בתחום הפיזיקה המתמטית.

תרומתו לפיזיקה המתמטית הייתה בתחומי תורת החבורות והמשוואות דיפרנציאליות חלקיות.

נפטר בפריז בשנת 1998, בגיל 61. נקבר בבית הקברות נחלת יצחק. טרם מותו היה פלאטו מנחה הדוקטורט של האחים בוגדנוב, הידועים מפרשת בוגדנוב ממלחמות המדע.

לזכרו מאורגנת מדי שנה סדרת הרצאות בנושא פיזיקה על שמו.

אחותו היא אירית איזקסון.

## קישורים חיצוניים

* A personal view on Mosh´e Flato’s scientific legacy, פרופסור דניאל שטרנהיימר.

* Memories of Moshé Flato, 1937 - 1998., Håkan Snellman
* Moshe Flato, colourful mathematical physicist
* Conférence Moshé Flato 2000 
* רשימת הפרסומים המדעיים של פלאטו
* Moshe¨ Flato ^ Personal Recollections
* Mosh´e’s Memoirs


## הערות שוליים

קטגוריה:פיזיקאים יהודים צרפתים
קטגוריה:פיזיקאים ישראלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי העתודה האקדמית
קטגוריה:ישראלים שהיגרו לצרפת
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות נחלת יצחק
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1937
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1998
מדליית מקס פלאנק

**מדליית מקס פלאנק** (בגרמנית: **Max-Planck-Medaille**) היא מדליה המוענקת בעבור הישגים יוצאי דופן בפיזיקה תאורטית. היא מוענקת מדי שנה, החל משנת 1929, על ידי ארגון הפיזיקאים הגדול בעולם, האגודה הפיזיקלית הגרמנית (DPG), והיא קרויה על שם הפיזיקאי הגרמני מקס פלאנק. לזוכה מוענקת מדליית זהב ותעודת קלף בכתב יד.

## זוכים

## קישורים חיצוניים

* 

מקס פלאנק
מקס פלאנק
מדליית אוסקר קליין

**מדליית אוסקר קליין** והרצאה על שם אוסקר קליין ניתנות באוניברסיטת סטוקהולם לפיזיקאי בעל הישגים יוצאי דופן, והיא קרויה על שמו של הפיזיקאי השוודי-יהודי אוסקר קליין. המדליה ניתנת בחסות האוניברסיטה וועדת פרס נובל באקדמיה המלכותית השוודית למדעים.

## זוכים
רשימת הזוכים נכון לשנת 2023:

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

אוסקר קליין
קטגוריה:פרסים שוודיים
קטגוריה:זוכי מדליית אוסקר קליין
מכתש קרחוני

**מכתש קרחוני** – הוא שקע עמוק ועגול בסלע שנוצר כתוצאה מפעילות סחיפה של מימי הפשרת קרחונים.

## התהוות
שמאל|ממוזער|250px|שרטוט סכמטי של יצירת מכתש קרחוני
מים מהפשרת קרחון נוצרים בתחתית הקרחון (Subglacial - תַּת קַרְחוֹנִי) כתוצאה מפעילות גאותרמית (כפי שמתרחש למשל באיסלנד) או מהחיכוך של הקרחון הנע בפני הקרקע הסלעיים; או על פני הקרחון (Supraglacial) מהפשרה של שלג וקרח כתוצאה מהתחממות האוויר כאשר הקרחון זורם לאזורים נמוכים שהם חמים יותר מאשר במקום בו נוצר. המים שנוצרים על פני הקרחון זורמים על פניו בנקיקים שחתרו בו כשהם נושאים עימם סחופת של חצץ, אבנים ואפילו סלעים עד שהם מגיעים לבְּקִיעַ בקרחון (Crevasse) שנוצר כתוצאה משינוי מהירות הקרחון (למשל אם החלק הקדמי של הקרחון הגיע למדרון תלול יותר) ונשפכים דרכו לתחתית הקרחון, תופעה המכונה Moulin (מצרפתית טחנה) ובעברית "מַכְתֶּשֶׁת קַרְחוֹן". מים אלה מצטרפים למים שהיו בתחתית הקרחון על מנת ליצור שכבת מים שעליה הקרחון צף. שכבת מים זו מצויה בלחץ עצום של משקל הקרחון שמעליה, ולכן כאשר המים נתקלים במכשול נוצרת מאחוריו מערבולת שבה המים נעים במהירות של עד 200 קילומטרים לשעה. החצץ, האבנים והסלעים המצויים במים מסתחררים במערבולת. אם הם עשויים מחומר קשה יותר מהקרקעית הם שוחקים אותה תוך כדי יצירת מכתש עגול שהולך ומעמיק. תופעה זו של יצירת בור בקרקע סלעית כתוצאה ממערבולות קיימת גם בנהרות ובחופי הים והיא מכונה במקרה זה אמבטה. ההבדל הוא בגודל ובעומק. רק מים המצויים בלחץ של הקרחון מעליהם מסוגלים לשחוק את הסלע בעוצמה כזו. המכתש נחשף לאחר נסיגת הקרחונים, ולכן קיומם של מכתשים קרחוניים היא עדות לתחום אליו הגיעו קרחונים בעבר.

## אתרים ידועים
[שמאל|ממוזער|250px|מכתש קרחוני ב[רובניימי בפינלנד]]
המקום הידוע ביותר בו ניתן לראות מכתשים קרחוניים הוא גן הקרחון (GletscherGarten) בלוצרן שבשווייץ, מקום בו יש 32 מכתשים קרחוניים. קוטרו של הגדול בהם הוא 8 מטרים ועומקו 9 מטרים. מקומות נוספים מצויים בגרמניה, בעיירה וילר אם אלגאו (Weiler im Allgäu) ובגן הסלעים של גומרן (Gommern) שבסקסוניה אנהלט; בנורווגיה, בשוודיה (שם הם מכונים *jättegryta*); בפינלנד (*hiidenkirnu* - ערוץ מחבצת החמאה) ובאי מוס (Moss) בארצות הברית, ובשמורת Marmitte dei Giganti בקיאבנה, איטליה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:גאומורפולוגיה
קטגוריה:גאולוגיה קרחונית
קטגוריה:שקעים
קטגוריה:מכתשים
ג'ורג'ינה ריזק

**ג'ורג'ינה ריזק** (בערבית: **جورجينا رزق**; נולדה ב-3 בינואר 1953. תעתיק מדויק: ג'ורג'ינא רזק) היא דוגמנית לבנונית, זוכת מיס יוניברס הלבנונית הראשונה והיחידה עד כה. הייתה אשתו השנייה של עלי חסן סלאמה, מראשי ארגון ספטמבר השחור.

## ביוגרפיה
ג'ורג'ינה ריזק נולדה בלבנון למשפחה נוצרית. אמה ילידת הונגריה ואביה נוצרי לבנוני. בשנת 1970 כשהיא בת 17 השתתפה בתחרות מלכת היופי של לבנון וזכתה במקום הראשון, ונשלחה מטעם מדינתה להתחרות בתחרות מיס עולם שם לא זכתה. בשנת 1971 השתתפה בתחרות מיס יוניברס שנערכה במיאמי, זכתה במקום הראשון ועוררה הערצה בלבנון ובעולם הערבי, ועניין רב בעולם.

בשנת 1976 נישאה לעלי חסן סלאמה ובשנת 1978 נולד בנם הראשון. אלה היו נישואיו השניים של סלאמה. מאשתו הראשונה זיינב נולדו לו 2 בנים. ב-1979 בעוד ריזק בהריון מתקדם חוסל סלאמה על ידי המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים באמצעות מכונית תופת.

כעבור מספר שנים נישאה ריזק לזמר הלבנוני וליד תופיק  ונולדו לה שני ילדים נוספים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ילידות 1953
קטגוריה:לבנונים שנולדו ב-1953
קטגוריה:דוגמניות לבנוניות
קטגוריה:זוכות מיס לבנון
קטגוריה:זוכות מיס תבל
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס עולם 1970
קטגוריה:אנשי בוהמה
קטגוריה:ביירות: אישים
קטגוריה:מרונים
עדני דגן

ממוזער|שמאל|דגן מתדרך את שחקניות מכבי בנות אשדוד
**עדני דגן** (נולד ב-12 בספטמבר 1962) הוא מאמן כדורסל ישראלי.

## ביוגרפיה
בתחילת שנות ה-80 אימן דגן במחלקות הנוער של הפועל תל אביב ושל מכבי פתח תקווה.

בעונת 1989/90 זכה דגן בתואר הראשון שלו עם קבוצת הכדורסל נשים של בני יהודה, לאחר ניצחון בגמר על קבוצת מכבי תל אביב 64-65. לקבוצה הייתה זו זכייה היסטורית בגביע המדינה.

שנה לאחר מכן, עבר דגן לאמן את קבוצת הכדורסל נשים של אליצור חולון, איתה זכה שלוש פעמים בדאבל (אליפות וגביע).

בין השנים 1990-2004 הדריך עדני את מגמת הכדורסל בתיכון קריית שרת חולון, עימה זכה באליפויות לאורך השנים. הישג השיא היה בשנת 2000 כאשר זכה עם נבחרת הבנות זכתה באליפות העולם לבתי ספר תיכוניים שהתקיימה בירושלים.

באמצע עונת 1997/98, החליף את מאיר קמינסקי בקבוצת הבוגרים של הפועל תל אביב. וירד עם הקבוצה בסיום העונה לליגה השנייה. בעונה שלאחר מכן, אימן עד אמצע העונה והוחלף על ידי יאיר שרון.

בעונת 1998/1999 ובעונת 2002/03 אימן דגן את קבוצת הבוגרים של מכבי אשדוד.

בעונת 1999/2000 התמנה למאמן אליצור רמלה במחזור השביעי של העונה והחליף את חוקי ניר, דגן הוליך את הקבוצה עד סדרת הגמר של הפלייאוף נגד נירוסופט כרמיאל בסוף המשחק הרביעי של הסדרה פוטר על ידי הנהלת הקבוצה.

בעונת 2005/06 אימן דגן את אליצור נווה-דוד רמלה.

בעונת 2008/09 הוא זכה בגביע המדינה עם קבוצת הכדורסל לנשים של מכבי רמת חן לאחר ניצחון על אלקטרה רמת השרון 71-72. בעונת 2010/11 החל לאמן את קבוצת מכבי בנות אשדוד, ובעונה שלאחר מכן זכה דגן ב"דאבל" היסטורי עם הקבוצה. בעונת 2012/13 זכה עם מכבי בנות אשדוד בגביע נוסף. בחודש יולי 2013 עזב את הקבוצה מסיבות אישיות.

ב-24 בדצמבר 2014 מונה למאמנה של א.ס. רמת השרון.

ב-8 בינואר 2017 מונה למאמנה של קבוצת עירוני רמת גן.

ב-15 במאי 2018 מונה דגן למאמן קבוצת הנשים של מכבי רעננה.

## תארים והישגים
בסך הכל זכה דגן ב-5 אליפויות וב-7 גביעי מדינה בקבוצות שונות בליגת העל בכדורסל נשים ובאליפות העולם לבתי ספר תיכוניים (ISF).

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מאמני כדורסל ישראלים
קטגוריה:מאמני הפועל תל אביב בכדורסל
קטגוריה:מאמני מכבי אשדוד בכדורסל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1962
כדורסל ברוסיה

[שמאל|ממוזער|[לוקומוטיב קובאן מול אוניקס קאזאן, 2008.]]
ממוזער|נבחרת רוסיה נגד גרמניה, יורובאסקט 2009.
ה**[[כדורסל]]** ב**[[רוסיה]]** הוא ספורט פופולרי למדי במדינה זו, אך נמצא במקום השלישי ברמת הפופולריות, אחרי הכדורגל וההוקי קרח. נוסף לכך, הליגה המאוחדת של VTB היא אחת מן הטובות בעולם.

## התאחדות הכדורסל הרוסית

הגוף שמנהל את הכדורסל ברוסיה הוא התאחדות הכדורסל ברוסיה, שהוקמה ב-1990 ואחראית לניהול ליגת העל הרוסית בכדורסל, גביע רוסיה בכדורסל, הליגות הנמוכות, כליגת המשנה וליגות נוספות כמו ליגת הנשים. האירוע המשמעותי ביותר בכדורסל הרוסי בשנים האחרונות הוא פירוק ליגת העל הרוסית בכדורסל והקמת הליגה המקצוענית במקומה, בקיץ 2010. ב-2014 פורקה גם הליגה הזאת והליגה המאוחדת של VTB תפסה את מקומה כליגת הכדורסל הבכירה ברוסיה.

## אליפות רוסיה בכדורסל
### גברים

האליפות הרוסית משוחקת ברוסיה מאז 1992 ומתחלקת לליגת הגברים וליגת הנשים. מערכות שתי הליגות דומות מאוד וכוללת את הליגה הבכירה, ליגת המשנה, הליגה השנייה והליגה השלישית.

בעבר הליגה הבכירה (ליגת העל הרוסית בכדורסל) הכילה 9 קבוצות, כיום היא (הליגה המאוחדת של VTB) מכילה 11 קבוצות. ליגת המשנה הרוסית בכדורסל (ליגת העל הראשונה בכדורסל) כוללת 13 קבוצות, כשהמנצחת בליגה הזו מעפילה לליגת VTB, הליגה השנייה היא הליגה השנייה בכדורסל, המתחלקת לאזור דרום (עם 11 קבוצות) ואזור צפון (עם 9 קבוצות).

### נשים
כדורסל הנשים ברוסיה מפותח מאוד עוד מימי ברית המועצות. 

הליגה הרוסית נחשבת לאחת הטובות באירופה וקבוצת אוגמ"ק יקטרינבורג הייתה אחת המובילות באירופה, אחרי שזכתה בשישה תוארי גביע אירופה לאלופות ויורוליג, בשנים 2003, 2013, 2016, 2018, 2019, 2021. עוד 2 קבוצות רוסיות אחרות זכו ביורוליג בעבר (ספרטה אנד קיי עם 4 זכיות רצופות בשנים 2007, 2008, 2008, 2010 וVBM SGAU סמרה עם זכייה אחת בעונת 2003). 
;מבנה הליגות

## הישגי קבוצות הכדורסל באירופה
נכון ליולי 2018 (כולל את קבוצות הכדורסל הרוסיות בלבד ללא הקבוצות הסובייטיות):

בעונת 2020/2021 הקבוצות הרוסיות הגיעו להישג מרשים כאשר חמש קבוצות רוסיות העפילו לשלבי הפלייאוף במפעלים האירופיים: פארמה פרם העפילה לחצי גמר יורופקאפ, ניז'ני נובגורוד העפילה לשלב טופ-8 בליגת האלופות בכדורסל, בעוד אוניקס קאזאן העפילה לגמר היורוקאפ וזניט וצסק"א העפילו לטופ-8 ביורוליג.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
הקטור רובינשטיין

**הקטור רובינשטיין** (1933, ארגנטינה - 2009, סטוקהולם) היה פיזיקאיאמריקאי יליד ארגנטינה. מחקרו עסק בחלקיקים יסודיים ובקוסמולוגיה של היקום הצעיר. במעבדתו במכון ויצמן למדע ייסד גבריאל ונציאנו, תלמידו, את הבסיס לתורת המיתרים.

## אודות
רובינשטיין נולד בבואנוס איירס ובשנות ה-50 היגר לארצות הברית, שם סיים דוקטורט באוניברסיטת קולומביה. הוא עשה לימודי פוסט-דוקטורט בפריז ואחר כך לימד במכון ויצמן בישראל. במכון היה המדריך של פלוריאן שק, של מיגל ויראסורו  ושל גבריאל ונציאנו. במהלך הניסויים במעבדתו של הקטור הוכיחו קשרים באינטראקציות חזקות, שהובילו את ונציאנו לפתח מודל שלאחר מכן יהווה הבסיס לתורת המיתרים.

בעקבות אשתו שהייתה שוודית החל לקיים קשרים אקדמיים עם שוודיה בתחילת שנות ה-שנות ה--70 ובשנת 1984 עבר לשוודיה שם נהיה לפרופסור באוניברסיטת אופסולה.

בשנת 1997 היה ממייסדי כתב העת "Journal of High Energy Physics". מלבד פיזיקת חלקיקים, חקר רובינשטיין גם בנושאי קוסמולוגיה, במיוחד את התפקיד של שדות מגנטיים בתחילת היקום. בשנת 2000 יצא לפנסיה מהאוניברסיטה. היה עמית ליידי דייוויס באוניברסיטה העברית. נפטר בשנת 2009. באוגוסט 2010 נערך לזכרו סימפוזיון בנושאי מחקרו במרכז המחקר אלבה-נובה בסטוקהולם.

היה נשוי להלן ואב לשלושה ילדים.

## קישורים חיצוניים
* Hector Rubinstein 1933–2009
* In Memoriam: Héctor Rubenstein
* "The Universe as a Teenager"

קטגוריה:פיזיקאים יהודים
קטגוריה:מהגרים מארגנטינה לארצות הברית
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:סגל מכון ויצמן למדע: פיזיקה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1933
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2009
ביאטריס סטרייט

**ביאטריס וויטני סטרייט** (באנגלית: **Beatrice Whitney Straight**; 2 באוגוסט 1914 – 7 באפריל 2001) הייתה שחקנית קולנוע ותיאטרון אמריקאית. זכתה בפרס הטוני ובפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 1976 על תפקידה בסרט "רשת שידור".

## ביוגרפיה
סטרייט נולדה בכפר אולדווסטבורי שבניו יורק. היא בתם של המוציא לאור ווילארד דיקרמן סטרייט ושל הפעילה החברתית דורת'י פאיין וויטני.
כשהייתה בת ארבע נפטר אביה בעת שירותו הצבאי במהלך מלחמת העולם הראשונה.
לאחר שאמה נישאה בשנית לנדבן בריטי, עברה סטרייט להתגורר באנגליה, שם למדה משחק והופיעה בהפקות תיאטרון חובבניות.

כאשר חזרה לארצות הברית החלה להופיע בברודוויי במחזות קלאסיים כגון: "הלילה השנים עשר", "מקבת'" ו"ציד המכשפות" עליו זכתה בפרס הטוני בשנת 1953.

בשנותיה הראשונות של הטלוויזיה האמריקאית הרבתה סטרייט לשחק בסדרות אנתולוגיה שונות.
בתחום הקולנוע החלה את דרכה במותחן "שיחה מאדם זר" ולאחר מכן בדרמה של פרד זינמן "סיפורה של נזירה", בה הופיעה בתור כריסטוף, אם המנזר השמרנית.

ב-1976, אחרי תקופה ארוכה שבה לא שיחקה, זכתה בפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר על תפקידה כלואיס שומאכר בסרטו של סידני לומט "רשת השידור"; תפקידה בסרט נמשך חמש דקות וארבעים שניות בלבד והיא הפכה לשחקנית זוכת פרס האוסקר על התפקיד הקצר ביותר בהיסטוריה.

סטרייט השתתפה בסרט האימה בהפקתו של סטיבן ספילברג "פולטרגייסט", בו גילמה את ד"ר לאש מאוניברסיטת קליפורניה באירווין המתמחה בתחום הפאראפסיכולוגיה; היא ועוד שני חוקרים מנסים לחקור בניין רדוף רוחות בפרברי קליפורניה, שנבנה על קבר אינדיאני עתיק.

תפקידים נוספים בהם השתתפה היו בדרמות: "ההבטחה", "נוסחא", "אהבת בוסר" של פרנקו זפירלי, ובסרט האימה של וס קרייבן "נשמה קרה".
סרטה האחרון של סטרייט היה "נבגדת", שיצא לאקרנים ב-1991, שם גילמה את אמה של האלמנה אדריאן סונדרס (גולדי הון).

סטרייט הייתה נשואה פעמיים, נישואיה הראשונים היו לפעיל השמאל והמפיק הצרפתי לואיס דוליבט; הם התגרשו ב-1949. זמן קצר לאחר מכן נישאה בשנית, לשחקן התיאטרון פיטר קוקסון, איתו גידלה שני בנים.

בשנותיה האחרונות סבלה ממחלת אלצהיימר. נפטרה בשנת 2001 בגיל 86 מדלקת ריאות בביתה שבלוס אנג'לס ולפי צוואתה גופתה נשרפה.

## פילמוגרפיה
* שיחה מאדם זר (1952)
* סיפורה של נזירה (1959)
* רשת שידור (1976)
* קו דם (1979)
* ההבטחה (1979)
* נוסחא (1980)
* אהבת בוסר (1981)
* פולטרגייסט (1982)
* שניים מסוג אחד (1983)
* נשמה קרה (1985)
* עוצמה (1986)
* נבגדת (1991)

### טלוויזיה

* רוברט קנדי והזמנים שלו (1985)

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:זוכי אוסקר: שחקנית המשנה הטובה
קטגוריה:זוכי אוסקר: שחקן המשנה הטוב
קטגוריה:זוכי פרס טוני: שחקניות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אמריקאיות
קטגוריה:בוגרי מכללת קורניש לאמנויות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1914
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1914
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2001
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2001
מטאלורג מגניטוגורסק

**מטאלורג מגניטוגורסק** (ברוסית: **Хоккейный клуб «Металлу́рг» Магнитогорск**) היא קבוצת הוקי קרח מקצוענית ממגניטוגורסק, רוסיה, המשחקת בליגת ה-KHL בה היא חברה ב"בית חרלמוב" שבחטיבה המזרחית.

הקבוצה נחשבת לאחת מקבוצות הפאר של מזרח אירופה ואחת מקבוצות ההוקי קרח המעוטרות ביותר בפדרציה הרוסית, לאחר שזכתה בשלוש אליפויות ובשלושה תארים אירופאיים בשני העשורים האחרונים. בליגת ה-KHL זכתה הקבוצה 3 פעמים בגביע גגארין - גביע האליפות של הליגה, האחרונה שבהן ב-2024.

## היסטוריה
בשנים 1955–1981 הקבוצה התמודדה בליגה נמוכה של אליפות ברית המועצות בהוקי קרח כשהישג השיא של הקבוצה באותה תקופה הוא מקום ראשון ב-1981 שהעניק לקבוצה את התואר אלופת הרפובליקה הסובייטית הסוציאל-פדרטיבית של רוסיה. ב-1956 הקבוצה העפילה לשלב 1/16 גמר הגביע הסובייטי. בשנים 1982–1990 הקבוצה התמודדה בליגה השלישית ובשנתיים האחרונות של האליפות הסובייטית התמודדה בליגה השנייה.

המשחקים הראשונים במסגרת בינלאומית בין מטאלורג לקבוצה אחרת נערכו בפיונגיאנג, בירת קוריאה הצפונית נגד קבוצה מקומית, ב-1985.

ב-1993 החלה מטאלורג להתחרות בטורניר גביע הליגה הרוסית, ומאז נחל הצלחה בכל זירה אפשרית - הוא זכה באליפויות אירופה 3 פעמים לפחות והעפיל לגמר לא פעם. הקבוצה זכתה בגביע הרוסי וזכתה באליפות הרוסית 3 פעמים. ב-2009 הקבוצה העפילה לגמר ליגת האלופות האירופית בהוקי קרח.

בעונת 2013/2014 זכתה לראשונה באליפות KHL לאחר שזכתה בגביע גגארין ובעונת 2015/2016 העפילה הקבוצה שוב לגמר גביע גגארין של ליגת ההוקי הקונטיננטלית וזכתה בו בפעם השנייה בתולדותיה. בעונת 2016/2017 העפילה לגמר גביע גגארין בפעם השלישית אך נחלה תבוסה והפסידה את התואר לסק"א סנקט פטרבורג.

בעונת 2017/2018 הפסידה ברבע גמר הגביע ולא העפילה לגמר לראשונה מזה 3 שנים.

בעונת 2023/2024 זכתה בפעם השלישית בגביע גגארין, אחרי שגברה על לוקומוטיב יארוסלבל בסדרת הגמר.
## הישגים לפי עונה
### ברית המועצות

### רוסיה

### [[KHL]]

## תארים
* **[[אליפות רוסיה בהוקי קרח]] / אליפות [[KHL|ליגת ההוקי הקונטיננטלית]]**: 1999, 2001, 2007, 2014, 2016, 2024
* **[[גביע היבשת]]:** 2026
* **אליפות [[הרפובליקה הסובייטית הסוציאל-פדרטיבית של רוסיה]]:** 1981
* **[[גביע רוסיה בהוקי קרח]]**: 1998, 1999, 2001
* **[[הליגה האירופית בהוקי קרח|יורוליג]]**: 1999 - 2000, 2008
* **הסופרקאפ האירופי**: 2000
* **גביע טאמפרה**: 2005 - 2006
* **גביע לוגאנו**: גמר 1999
* **הטורניר לזכר איוואן רומאזן**: 1992, 1994, 1995, 1997, 1999, 2004, 2008 - 2009
* **גביע רימי הנורווגי**: 1994
* **גביע פדרציית ההוקי קרח הבינלאומית**: 1995
* **[[גביע שפנגלר]]**: 2005
* **[[הגביע הקונטיננטלי בהוקי קרח|הגביע הביניבשתי]]**: 1997

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קבוצות הוקי קרח רוסיות
קטגוריה:מגניטוגורסק: מועדוני ספורט
קטגוריה:קבוצות KHL
בני יהודה תל אביב (כדורסל נשים)

**בני יהודה תל אביב** היא קבוצת כדורסל נשים ישראלית המשחקת בליגה לאומית בכדורסל נשים. הקבוצה מתאמנת ומארחת בבית דני שבתל אביב.

## היסטוריה
הקבוצה הוקמה בשנת 1976 והשתתפה בליגת העל בכדורסל נשים מאז שנת 1983.

בעונת 1989/1990, עם המאמן עדני דגן זכתה הקבוצה בגביע המדינה, וזאת לאחר ניצחון בגמר על קבוצת מכבי תל אביב 64-65 מסל ניצחון של שחקנית הקבוצה אלומה גורן 2 שניות לסיום.

בסיום עונת 2008/2009 הודיעה הנהלת הקבוצה כי אין באפשרותם לבנות תקציב מתאים להמשך השתתפותם בליגה העל, והקבוצה הורדה לליגה הלאומית. בסיום עונה זו, זכתה הקבוצה בגביע האיגוד לאחר ניצחון כפול על קבוצת עירוני אעבלין.

לאגודה קבוצה נוספת בליגה שתפקידה לקדם שחקניות צעירות ולהכשיר אותן לבמה המרכזית הגדולה, כדי ליצור המשכיות בתוך האגודה.
האגודה מפעילה מרכזים רבים לשחקניות צעירות ברוב בתי הספר בעיר תל אביב.

### שחקניות שגדלו במועדון
* ראו גם: רשימת כדורסלניות הקבוצה בעלי ערך

## תארים
***[[ליגת העל בכדורסל נשים|ליגת העל]]**:
**סגנית (2): 1989/1990, 1998/1999

***[[גביע המדינה בכדורסל נשים|גביע המדינה]]**:
**זכייה (1): 1989/1990
**סגנית (3): 1988/1989, 1999/2000, 2001/2002

***[[גביע האיגוד בכדורסל|גביע האיגוד]]**:
**זכייה (1): 2008/2009

## הישגים אחרים
* עונות בליגה הראשונה: 1993 - 1983, 2009 - 1995
* חצאי גמר פלייאוף: 1988/1989, 1997/1998, 2001/2002, 2002/2003, 2004/2005, 2006/2007

## אישים במועדון
**מאמנים שצמחו במועדון**: אלי רבי, עדני דגן, שיקי פלח, ירון עמרם, אודליה מדמון, ציון מזרחי

* מאמן: אריאל עצמון
* יו"ר: עדי כרמי
* מנכ״ל: אהוד סולמי
* מזכיר: ילון ארדיטי
* ספונסר ראשי: ציון סימן טוב (ציונטרוניקס)

## הערות שוליים

קטגוריה:קבוצות כדורסל נשים ישראליות
קטגוריה:שכונת התקווה
קטגוריה:בני יהודה תל אביב
מהירות על-קולית

[ממוזער|336x336px|מטוס של [צי ארצות הברית מסוג F/A-18 סופר הורנט בטיסה טרנסונית.]]

**מהירות על-קולית** הוא מצב שבו עצם נע במהירות שעוברת את מהירות הקול (1 מאך). עבור עצמים הנעים באוויר יבש בטמפרטורה של 20 מעלות צלזיוס בגובה הים, מהירות זו היא בערך 343.2 מטרים לשנייה (או 1,235 קמ"ש). מהירות שגדולה פי חמישה ממהירות הקול (5 מאך) ומעלה בדרך כלל מכונה מהירות שגא קולית.

קול הוא תנודות הנעות בצורת גלים דחוסים בתוך תווך אלסטי. בגז, קול נע למרחק במהירויות שונות, בעיקר בתלות במסה המולקולרית והטמפרטורה של הגז, כאשר ללחץ יש השפעה מעטה. מאחר שטמפרטורת והרכב האוויר משתנים משמעותית בתלות בגובה, מספרי מאך למטוסים עשויים להשתנות למרות מהירות טיסה קבועה. במים אשר בטמפרטורת החדר, מהירות על-קולית מושגת במהירות של 1,440 מטרים לשנייה.

## ראו גם
* מהירות תת-קולית
* בום על-קולי
* התעבות סביב כלי טיס

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אווירודינמיקה
קטגוריה:הנדסה אווירונאוטית
קטגוריה:מהירות
קטגוריה:קול
מפרץ גואנברה

**מפרץ גואנברה** (בפורטוגזית: **Baía de Guanabara**) הוא מפרץ במדינת ריו דה ז'ניירו שבברזיל. המפרץ נפתח לאוקיינוס האטלנטי וגובל בערים ריו דה ז'ניירו (לכיוון דרום-מזרח) וניטרוי (לכיוון מערב). מפרץ גואנברה הוא המפרץ השני בגדלו בברזיל ועל שמו הייתה קרויה מדינת גואנברה, שהייתה קיימת בין השנים 1960 ל-1975.

העיר ריו דה ז'ניירו התפתחה תחילה סביב הנמל ששוכן בגדה המערבית של מפרץ גואנברה. בפתחו המערבי של המפרץ, מתנשא הר הסוכר, שהוא אחת מנקודות התיירות העיקריות של ריו דה ז'ניירו. בגדול מאייו, "אי המושל" (Ilha do Governador), שוכן שדה התעופה הבינלאומי של ריו דה ז'ניירו וב"אי הפונדאו" (Ilha do Fundão) נמצאת האוניברסיטה הפדרלית של ריו דה ז'ניירו. מאז 1974, מחבר גשר ריו-ניטרוי בין ריו דה ז'ניירו לניטרוי, כאשר הוא חוצה את מפרץ הגואנברה.

## היסטוריה
שמאל|ממוזער|150px|מפה צרפתית של מפרץ גואנברה מהמאה ה-16.
ב-1 בינואר 1502 הגיעה ספינתו של גספאר דה למוס לפתח מפרץ גואנברה, אך דה למוס סבר בטעות כי מדובר בשפכו של נהר רחב. משום כך, קרא לאזור "נהר של ינואר" (בפורטוגזית: "ריו דה ז'ניירו"). הטעות מונצחת עד היום בשם העיר שנוסדה מאוחר יותר. אולם, עם הזמן שמו של המפרץ שונה כששמו הנוכחי נגזר מהשם שנתנו לו שבטי האינדיאנים שחיו באזור במאה ה-16 - Iguaá-Mbara (בטופי-גוארני: iguaá = מפרץ, mbará = ים).

במשך למעלה מ-50 שנה מאז גילויו על ידי הפורטוגלים לא התיישבו אירופאיים באזור, עד שבשנת 1555 פלשו צרפתים תחת פיקודו של ניקולא וייגניון והקימו את היישוב צרפת האנטארקטית. הצרפתים התיישבו באחד מאיי המפרץ, שכיום נקרא אי וייגניון, שם נבנה מבצר בשם קוליני. כתגובה, בשנת 1560 תקף כוח פורטוגלי בפיקודו של מם דה סא את המבצר והרסו אותו, אולם הצרפתים נמלטו וגייסו את תמיכתם של האינדיאנים המקומיים. 

בשנת 1565 ייסד אחיינו של מם דה סא, אסטסיו דה סא, את העיר "São Sebastião do Rio de Janeiro" ("סאן סבסטיאן של נהר ינואר", המוכרת כריו דה ז'ניירו), אשר שימשה בסיס מבצעי לקרבות נגד הצרפתים. הגירוש הסופי של הצרפתים הושג בשנת 1567 בקרב בו נהרג אסטסיו דה סא.

לאחר ניצחון הפורטוגלים, נבנו בפתח המפרץ מספר מבצרים במטרה לבטח את האזור, ביניהם - המבצרים סאו ז'ואאו (1565), סנטה קרוז (1605) ווייגניון (1733).

## מאפיינים גאוגרפיים
[שמאל|ממוזער|250px|פתח מפרץ גואנברה, עם מראה [הר הסוכר במרכז. לימין ברקע בולט הר קורקובדו.]]
מפרץ גואנברה הוא גראבן שנוצר בעידן הקנוזואיקון. פתחו הצר (1,600 מ') ועמוק (17 מ') מקנה תנאים אידיאלים לבניית נמל ולפיתוח אורבני. שטחו של המפרץ הוא 381 קמ"ר והוא קטן רק ממפרץ כל הקדושים שבבאהיה מבין מפרצי ברזיל.

במפרץ גואנברה מספר רב של איים, כאשר הגדול ביניהם הוא "אי המושל" עם שטח של 42 קמ"ר. בין האיים המשמעותיים של המפרץ נכללים גם "אי הפונדאו", "פקטה" (Ilha de Paquetá), "אי וייגניון" (Ilha de Villegagnon) ו"האי הפיסקלי" (A Ilha Fiscal).

## היבטים סביבתיים
המערכת האקולוגית של מפרץ גואנברה עשירה וענפה, עם עשרות מינים בוטניים וזואולוגיים. פוקדים את המפרץ על מנת לאכול או להתרבות דולפינים, צבי ים, סרדינים, ודגים רבים.

מצד שני, מאות שנים של תהליך עיור משפיעים בצורה שלילית על איכות הסביבה של מפרץ גואנברה. אזורים המנגרובים הצטמצמו באופן משמעותי מאז גילוי המפרץ, דבר אשר לאורך זמן עלול להנמיך את עומקו. המפרץ סובל מזיהום כבד הנגרם משפכים ודליפות נפט.

## קישורים חיצוניים

* 
* מידע על ריו דה ז'ניירו באתר העירייה 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ריו דה ז'ניירו: גאוגרפיה
גואנברה
קטגוריה:מדינת ריו דה ז'ניירו: גאוגרפיה
מעיין אלרואי

שמאל|ממוזער|200px|פלג המעיין עובר מתחת לגשר מסילת רכבת העמק ויוצר בריכה קטנה עם גישה נוחה
**מעיין אלרואי** הוא מעיין קטן הנובע בסמוך לקטע מקורי של מסילת רכבת העמק ולבתים הראשונים של השכונה אלרואי, השייכת לקריית טבעון.

## היסטוריה
המעיין שימש בין השנים 1952-1936 כמקור מי השתייה של היישוב אלרואי.

המעיין נובע לתוך בריכה מלאכותית, שנחפרה בשנות ה-60 ביוזמתו של זאב שורקי, יליד המושבה אלרואי, ואשר שמשה כמקור להשקיית פרדס הלימונים שגדל בחלקה הסמוכה של משפחתו.

מימי המעיין נובעים כל ימות השנה וזורמים אל אפיק נחל קישון הסמוך, המרוחק כ-120 מטר מערבה לנביעה לכוון הר הכרמל.

לאחרונה שוקם המעיין, הודות למאמצי הקרן הקיימת לישראל, רשות נחל הקישון והמועצה המקומית קריית טבעון וסביבו פותח פארק הכולל את סביבת המעיין, הבריכה ושביל הליכה החוצה את פלג המעיין ומגיע לנקודת מנוחה ותצפית על נחל קישון. במימי המעיין ובסביבתו מתפתחים מיני בעלי חיים וצמחי נחלים ייחודיים, כגון: צב ביצה מצוי, תות לבן, דולב מזרחי, צפצפה מכסיפה, פטל קדוש ועוד.

במשך השנים השתלט על מי הבריכה הצמח "אלף-העלה המימי", המשמש כצמח אקווריום, שהושלך לבריכה יחד עם דגי זהב. ההשתלטות שיבשה את המערכת האקולוגית של הנחל וסיכנה את הצומח הטבעי. בקיץ 2012, נעשה מבצע לסילוק הצמח ממי הבריכה.

תוואי רכבת העמק עבר בסמוך מאוד למעיין, על פני הגשר המשמש כיום את דרך העפר למעיין. כ־650 מ' מזרחית למעיין מצויה תחנת אלרואי, תחנה משופצת של רכבת העמק ובה תצוגת קרונות שונים של רכבת ישראל.

## תמונות

Alroy spring 004.JPG|המעיין על רקע הכרמל
Alroy spring 015.JPG|עץ אקליפטוס גדל על גדות המעיין
Alroy spring 011.JPG|זרימת מימי המעיין אל עבר הקישון
Elroii049.jpg|תוואי רכבת העמק בסמוך למעיין


## ראו גם
*פארק העמקים
*נחל קישון
*שביל נחל קישון

## קישורים חיצוניים

* מעיין אלרואי ופארק העמקים באתר טבע ונופים בישראל.
* תיאור המסלול במעיין אלרואי
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עמק יזרעאל
אלרואי
אלרואי
קטגוריה:קריית טבעון
סלבאט יולאייב אופה

ממוזער|200px|הסמליל הישן של סלבאט יולאייב אופה
**מועדון ההוקי קרח סלבאט יולאייב, אופה** (בבשקירית: **Салауат Юлаев**; רוסית: **Хоккейный клуб «Салава́т Юла́ев» Уфа**) הוא מועדון הוקי קרח רוסי מהעיר אופה שהוקם ב-1961 ונקרא על שם המלחין והגיבור הלאומי של בשקיריה, סלבאט יולאייב.

ב-2011 הקבוצה זכתה באליפות ליגת ההוקי הקונטיננטלית. לקבוצה מתיחות גדולה מול אק בארס קאזאן מרפובליקת טטרסטן השכנה.

## היסטוריה
הקבוצה הוקמה ב-1961 ושיחקה תחילה בליגות הנמוכות של האליפות הסובייטית. הקבוצה העפילה לראשונה לליגה הבכירה ב-1978 והיא שיחקה בליגה הבכירה 5 עונות (1979, 1981, 1983, 1986, 1986). בעונת 1986/1987 הקבוצה רשמה את תוצאת התיקו המרשימה ביותר כששיחקה מול טורפדו אוסט-קאמנוגורסק וסיימה בשוויון 10:10.

החל מ-1992 הקבוצה משתתפת קבועה באליפות הרוסית. ב-2008 הקבוצה זכתה לראשונה באליפות הליגה הרוסית. בעונת 2008/2009 הקבוצה סיימה במקום הראשון בליגה הסדירה, אך נכשלה בטורניר ליגת ההוקי הקונטיננטלית.

באפריל 2011, הקבוצה זכתה באליפות ליגת ההוקי הקונטיננטלית, אחרי שגברה על אטלנט מיטישצ'י ממחוז מוסקבה, אחרי 4:1 בסדרת הגמר. בגביע הפתיחה של עונת 2011/12, שוב הקבוצה גברה על אטלנט מיטישצ'י וזכתה בגביע "לוקומוטיב" אחרי ניצחון 3:5.
## הישגים
***[[אליפות ברית המועצות בהוקי קרח]]:** מקום 11 (3)
** 1981, 1986, 1987
***[[אליפות רוסיה בהוקי קרח|אלופת רוסיה בהוקי קרח]]**: (1)
** 2008
***[[אליפות רוסיה בהוקי קרח]]:** סגנית (3)
** 1995, 1996, 1997
* אלופת **[[ליגת ההוקי הקונטיננטלית]]**: (1)
** 2011
* **האליפות הסדירה של [[ליגת ההוקי הקונטיננטלית]]**: (2)
** 2009, 2010
* **[[גביע שפנגלר]]**: גמר 2007
* **ליגת האלופות בהוקי קרח**: חצי גמר 2009
* **[[גביע היבשת]]:** (1)
** 2010
* **גביע הפתיחה על שם "לוקומוטיב"** (1): 2011

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קבוצות KHL
קטגוריה:קבוצות הוקי קרח רוסיות
קטגוריה:אופה (עיר): ספורט
חנות הספרים אוסקר ויילד

שמאל|ממוזער|230px|חנות הספרים אוסקר ויילד, 2007
**חנות הספרים אוסקר ויילד** (באנגלית: **Oscar Wilde Bookshop**) הייתה חנות ספרים אמריקאית, והראשונה המוקדשת כולה לסופרים הומואים ולסופרות לסביות. החנות הוקמה בשנת 1967 תחת השם "חנות הספרים לזכרו של אוסקר ויילד", ברחוב מרסר (Mercer) 291. בהמשך עברה החנות לרחוב כריסטופר שבגריניץ' וילג', מנהטן, ניו יורק. 

בשנת 2003 הייתה החנות בסכנת סגירה עקב קשיים כלכליים. דיקון מקבין, שהיה הבעלים של חנות דומה בשם "Lambda Rising", החליט לרכוש את "חנות הספרים אוסקר ויילד" על מנת למנוע מהמוסד הוותיק להיסגר. בשנת 2006 הוחלפו הבעלים של החנות, ובשנת 2009 היא נסגרה. 

## המאבק הלהט"בי
את החנות הקים האקטיביסט למען זכויות להט"ב קרייג רודוול שהיה בן זוגו של הארווי מילק, ואחד האישים הבולטים בקהילה ההומו-לסבית של ניו יורק. הוא סייע, בין היתר, לארגן את מצעד הגאווה הראשון בעיר והשפעתו על המאבק לשוויון זכויות במדינה הייתה רבה. למרות המבחר הקטן יחסית של ספרים בשנותיה הראשונות של החנות והבעיות הכלכליות אשר פקדו את החנות במרוצת השנים, רודוול סירב למכור במקום מגזיני פורנוגרפיה והתמקד אך ורק ביצירות ספרות. 

החנות נחשבה לחזית המאבק של תנועת השחרור הלהט"בי למען זכויות להט"ב בארצות הברית. בתקופה בה הומואים ולסביות רבים השתמשו בשמות בדויים על מנת להימנע ממעצרים, פעל בחנות חדר אחורי ששימש לצורכי מפגש והתארגנות פוליטית ובו תוכננו מאבקים, פעולות ישירות והפגנות. כחלק מאופייה האקטיביסטי, הוציאה החנות ירחון תחת השם "HYMNAL" החל ממרץ 1968. במהלך השנים ספגה החנות גילויי הומופוביה כאשר חלונות המקום נופצו, התקבלו בה איומים לפיצוץ חבלני, וכתובות גרפיטי "להרוג את המתרוממים" רוססו על קירות החנות.

## ראו גם

*מהומות ליל וייט
*מהומות סטונוול

## קישורים חיצוניים
*חנות הספרים אוסקר ויילד - אתר הבית
*דייוויד לוויט, "Out of the Closet and Off the Shelf", 15 ביולי 2005, הניו יורק טיימס 

## הערות שוליים

קטגוריה:ניו יורק: תרבות
קטגוריה:ספרות אמריקאית
קטגוריה:ספרות להט"ב
קטגוריה:להט"ב: היסטוריה
קטגוריה:רחוב כריסטופר
קטגוריה:אוסקר ויילד
קיצ'נר

**קיצ'נר** (באנגלית: **Kitchener**) היא עיר בדרום אונטריו, קנדה. העיר קיצ'נר משתרעת על שטח של 136.86 קמ"ר.

## היסטוריה
מזמן ייסודה משנת 1854 ועד שנת 1916 שמה היה ברלין. אחוז נכבד מתושביה היו מהגרים מגרמניה, ואחרים היו בעיקר יוצאי בריטניה. בשנת 1912 קיבלה מעמד של עיר. לאחר מותו בטביעה של הוריישו קיצ'נר, שר המלחמה הבריטי, במלחמת העולם הראשונה, שונה שמה של העיר לשם הנוכחי, על שמו.

בעיר נולד וגדל ויליאם ליון מקנזי קינג שהיה ראש ממשלת קנדה בשנים שבין מלחמות העולם ובזמן מלחמת העולם השנייה.

בשנת 2004, חגגה העיר את יום השנה 150 שלה.

## אזור מטרופוליטני
העיר מנתה 233,222 בשנת 2016, במיפקד האוכלוסין של קנדה. באזור המטרופולין, הכולל את הערים השכנות ווטרלו וקיימברידג', יש 523,894 אנשים, מה שהופך את האזור ל-10 בגודלו בקנדה והרביעי באונטריו. הערים קיצ'נר וווטרלו מכונות לעיתים קרובות "קיצ'נר-ווטרלו" (K-W), אם כי יש להן עיריות נפרדות. כולל קיימברידג', שלוש הערים ידועות בכינוי "שלוש הערים" (the tri-cities).

## מועצת העיר

מועצה העיר של קיצ'נר מורכבת מראש עיריית קיצ'נר ו-10 חברי מועצה הממונים על המחלקות השונות.

## אירועים ואתרים
בעיר מתקיים מדי שנה בחודש אוקטובר, פסטיבל אוקטוברפסט הכולל הופעות מוזיקליות, שתיית בירה ואוכל. זהו הפסטיבל הגדול בעולם מסוגו, מחוץ ליבשת אירופה. הוא כולל מצעד רב משתתפים לאורך הרחוב הראשי המושך אליו כ-150 אלף מבקרים מדי שנה.

## ערים תאומות

* 

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר מרכז העיר קיצ'נר
* 

ימין|ממוזער|250px|"הדוד האנס" (סמל האוקטוברפסט) במצעד 2008

קטגוריה:אונטריו: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1854
פסץ' דה גראסיה

[ממוזער|250px|פסץ' דה גראסיה – מראה מגג [קאזה מילה]]
[שמאל|ממוזער|250px|[קאזה באליו וקאזה אמטלר]]
**פסץ' דה גראסיה** (בקטלאנית: **Passeig de Gràcia**; בספרדית: **Paseo de Gracia**) היא אחת השדרות המרכזית בברצלונה, וגם אחד מאזורי העסקים ומרכזי הקניות החשובים בעיר. בשדרה מספר אתרי אדריכלות מהידועים בעיר. השדרה ממוקמת בחלקו המרכזי של האישמפלה, ומשתרעת מכיכר קטלוניה עד לרחוב קרר גראן דה גראסיה (Carrer Gran de Gràcia). במונחים של קנייה או השכרת נדל"ן בשדרה, פסץ' דה גראסיה נחשב כיום לרחוב היקר ביותר בברצלונה ובספרד בכלל, אף יותר מרחוב סראנו (Calle Serrano) במדריד.

## היסטוריה
השדרה, שנודעה בשמה הקודם כ-קאמי דה חסוס ("רחוב ישו"), הייתה נתיב מוקף גנים שחיבר בין ברצלונה לגראסיה (אז עדיין עיירה קטנה ונפרדת), עד לתוכנית העיור בשנת 1821 שהוצעה על ידי מועצת העיר הליברלית ובראשה ראמון פלאנה. לאחר סופה של הממשלה הליברלית ועם חזרתו של האבסולוטיזם בשנת 1824 התוכנית קמה לתחייה מחדש על ידי גנרל חוסה ברנלדו דה קירוס, המרקיז של קאמפו סגרדו. השדרה החדשה הייתה ברוחב 42 מטר, ובשנת 1827 שימשה כמקום המועדף של האריסטוקרטים להפגין את כישורי הרכיבה שלהם ולהציג את הכרכרות שלהם, דבר שנמשך לאורך כל המאה ה-19. 

בשנת 1906 תוכננו הספסלים המקושטים ומנורות הצד המפורסמות. בתקופה ההיא השדרה כבר הייתה הרחוב האופנתי הידוע ביותר בברצלונה, עם בניינים שתוכננו בסגנון המודרניסטה על ידי אדריכלים מוכרים כגון אנטוני גאודי, ג'וסף פואיג' אי קאדפלך ועוד. 

הממשלה של ארץ הבסקים הייתה ממוקמת בפסץ' דה גראסיה 60 במהלך מלחמת האזרחים בספרד. המשורר הקטלוני סלוודור אספריו התגורר בקאזה פוסטר (פסץ' דה גראסיה 132).

## מבנים ידועים
בשדרה מספר מבנים ידועים בהם:
* קאזה אמטלר - תוכנן על ידי ג'וזף פו אי קדפאל (Josep Puig i Cadafalch בשנים 1890-1900).  
* קאזה באליו - תוכנן על ידי אנטוני גאודי (1904-1906).
* קאזה ליאו מוררה - תוכנן על ידי ליואיס דומנק אי מונטנר (1902-1906).
* קאזה מילה - תוכנן על ידי אנטוני גאודי (1905-1910).
* פלאו רוברט - תוכנן על ידי האדריכלים הנרי גרנדפיאר וחואן מרטורל אי מונטלס (1903).

## ראו גם
* תכנון עירוני של ברצלונה

## קישורים חיצוניים

* מבט וירטואלי על השדרה

קטגוריה:ברצלונה: כיכרות ורחובות ראשיים
אנדריי ז'ליאבוב

**אנדריי איוואנוביץ' זֵ'לְיַאבּוֹב** (ברוסית: ** Андрей Иванович Желябов**; 29 באוגוסט 1851 – 15 באפריל 1881) היה מהפכן רוסי, ממנהיגי נרודניה ווליה ומארגני התנקשות באלכסנדר השני.

## חייו
ז'ליאבוב נולד במשפחה של איכרים. בשנת 1860 החל ללמוד בתיכון בעיר קרץ' שבחצי האי קרים. בשנת 1869 החל את לימודיו באוניברסיטה באודסה. בשנת 1871 היה ז'ליאבוב בין מנהיגי הפגנות הסטודנטים בעיר. בגין פעילות זו הוא סולק מהאוניברסיטה וגורש מהעיר. בשנת 1873 הוא התחתן ועבר להתגורר בעיר קטנה בסביבת קייב. באותה שנה חזר ז'ליאבוב לאודסה, והיה חבר בחוג סוציאליסטים. בשנת 1874 נאסר, אך שוחרר. בשנים 1875–1877 השתתף בהליכה אל העם של תנועת הנרודניקים. בשנת 1877 נעצר והועבר לסנקט פטרבורג. בהיותו במעצר הכיר רבים ממנהיגי הנרודניקים. היה בין נאשמי משפט 193, אך שוחרר והמשיך בפעילות הסברתית בכפרים.

עם הזמן ז'ליאבוב הגיע למסקנה שפעילות הסברתית בין האיכרים לא תקדם את המהפכה, ורק פעילות טרור עשויה לשנות את המצב. עמדתו בתמיכת נרודניקים נוספים גרמה בסופו של דבר לפילוג של זמליה אי ווליה, וז'ליאבוב היה בין המנהיגים הבולטים בארגון מהפכני חדש – נרודניה ווליה. סופיה פרובסקאיה, חברתו לחיים, הייתה גם היא בין מנהיגי הארגון.

ז'ליאבוב השתתף בארגון ניסיונות התנקשות בצאר שבוצעו בשנת 1879 ו-1880 אך לא צלחו. בשנת 1880 היה המנהיג הבולט בוועד הפועל של הארגון. במהלך חורף 1881 ריכז את הפעילות בארגון התנקשות חדשה בצאר; הוא נעצר יומיים לפני ההתנקשות. בהיותו במעצר דרש לצרף את עצמו למשפט בנושא. בסיום המשפט, ב-26 במרץ 1881 נשפט לעונש מוות בתלייה, והוצא להורג ב-15 באפריל 1881.

לנין העריך מאוד את אישיותו ופעילותו של ז'ליאבוב.

## קישורים חיצוניים

* קורות חיים ומידע נוסף 
* 

קטגוריה:מהפכנים רוסים
קטגוריה:טרוריסטים
קטגוריה:אישים שהוצאו להורג ברוסיה וברית המועצות
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1851
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1881
ג'ייסון סקוט לי

**ג'ייסון סקוט לי** (באנגלית: **Jason Scott Lee**; בסינית: **李截**; בפין-יין: Lǐ Jié; נולד ב-19 בנובמבר 1966) הוא שחקן ואמן לחימה אמריקני. תפקידו הידוע ביותר הוא בגילום דמותו של אמן הלחימה ברוס לי בסרט: "הדרקון: סיפורו של ברוס לי".

## ביוגרפיה
לי נולד בלוס אנג'לס להורים ממוצא ממוצא סיני-הוואי, גדל בהוואי בה למד בבית הספר התיכון פרל סיטי.

לי מתאמן באמנות הלחימה ג'יט קון דו, אותה המציא ברוס לי, מאז גילם את לי בסרט "הדרקון: סיפורו של ברוס לי" ב-1993. הוא ממשיך להתאמן וכיום הוא מאמן מוסמך בשיטה, הסמכה שקיבל מידיו של תלמידו של ברוס לי ג'רי פוטיט. לי כיכב בסרט "ספר הג'ונגל" בתפקיד הראשי בתור מוגלי בשנת 1994. הוא לוהק במקור לשחק את לו קאנג בסרט "מורטל קומבט" משנת 1995, אולם לבסוף זכה בתפקיד השחקן רובין שו.

לי הפגין את מיומנותו באמנויות לחימה בסרט "טיימקופ 2", המשכו של הסרט המקורי, "טיימקופ", משנת 1994 בכיכובו של ז'אן-קלוד ואן דאם. ב-1997 שיחק בסרט הפשע "רצח בראש", לצידה של מרי-לואיז פרקר. לי גם כיכב בסרט "חייל קטלני" משנת 1998.

לי הוא בין השחקנים והבמאים שהתראיינו לסרט התעודי "The Slanted Screen" (2006), בבימויו של ג'ף אדאצ'י, אודות ייצוגם של אסיאתים ואסיאתים אמריקנים בהוליווד.

בשנת 2020 שיחק סקוט לי בסרט "מולאן" המהווה סרט רימייק לסרט מ-1998

בשנים 2021–2023 גילם את בני קאמלואה בשתי עונותיה של הסדרה "דוקטור דוגי קאמלואה" (אנ') מבית דיסני פלוס בתור אביה של הדמות הראשית, דוגי.

בשנת 2022 כיכב סקוט לי בסרט המערבון "The Wind & the Reckoning" בתור קואלו.

בשנת 2025, דיבב את דמותו של לואו בסרט הלייב-אקשן "לילו & סטיץ'" המבוסס על הסרט באותו שם משנת 2002.

## חיים אישיים
לי נשוי לדיאנה צ'ן, אשת יחסי ציבור שהיא במוצאה מסינגפור, הם נישאו במאי 2008 ב-הוואי.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קליפורניה
קטגוריה:לוס אנג'לס: אישים
קטגוריה:אמני לחימה אמריקאים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא סיני
קטגוריה:לוס אנג'לס: ספורטאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1966
ספרטק מוסקבה (הוקי קרח)

ממוזער|250px|היכל הספורט סוקולניקי המכיל 5,000 מושבים, שימש בעבר כהיכל הבית של הקבוצה.
**מועדון ה[[הוקי קרח]] ספרטק [[מוסקבה]]** (ברוסית: **Хоккейный клуб «Спартак» Москва**) הוא מועדון הוקי קרח רוסי מהעיר מוסקבה, המתמודד בליגת ההוקי הקונטיננטלית ונחשב בזמנו לאחד ממועדוני ההוקי המוצלחים ביותר בברית המועצות, עם ארבע זכיות באליפות המדינה.

היכל הבית של הקבוצה הוא מגה-ספורט ארנה במוסקבה המכיל 12,126 מושבים.
## היסטוריה
מועדון ההוקי ספרטק הוקם לראשונה ב-22 בדצמבר 1946 עם הקמת ליגת העל הסובייטית בהוקי קרח ולאורך השנים זכתה ארבע פעמים באליפות המדינה, בשנים 1962, 1967, 1969 ו-1976. בנוסף זכתה הקבוצה פעמיים בגביע הסובייטי (בשנים 1970, 1971) ואף העפילה פעמיים לגמר הגביע האירופי (1970, 1977), אך הישגיה המשמעותיים היו הזכייה בגביע שפנגלר בשנים 1980, 1981, 1985, 1989, 1990.

מאז התפרקות ברית המועצות התדרדרה הקבוצה מבחינה מקצוענית ובשנת 2014 אף פורקה בשל קשיים פיננסיים אך מאז 2016 נמצאת במגמת התחזקות לאחר שהוקמה מחדש ונמצאת בבעלות קבוצת ERIELL, שמספקת שירותים בתחום הפקת נפט. 

הישג השיא של הקבוצה מאז 1991 הוא העפלה לרבע גמר פלייאוף הליגה (2008/2009, 2009/2010, 2021/2022, 2023/2024) ועדיין אין לה תואר לאומי מאז הוקמה מחדש.

## הישגים ותארים
;אליפות ברית המועצות בהוקי קרח / אליפות רוסיה בהוקי קרח / KHL
* 20px **זכייה (4):** 1962, 1967, 1969, 1976
* 20px **סגנות (11):** 1948, 1965, 1966, 1968, 1970, 1973, 1981, 1982, 1983, 1984, 1991
* 20px **מקום שלישי (9):** 1947, 1963, 1964, 1972, 1975, 1979, 1980, 1986, 1992
;גביע ברית המועצות בהוקי קרח
* 20px **זכייה (2):** 1970, 1971
* 20px **סגנות (2):** 1967, 1977
;גביע אלופות אירופה בהוקי קרח
* 20px **סגנות (1)**: 1970, 1977
;גביע שפנגלר
* 20px **זכייה (5)**: 1980, 1981, 1985, 1989, 1990
;הליגה הבכירה
* 20px **זכייה (1)**: 2000/2001
* 20px **סגנות (2)**: 1999/2000, 2003/2004

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קבוצות הוקי קרח רוסיות
קטגוריה:ספרטק מוסקבה
קטגוריה:קבוצות KHL