open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
רוחות הסחר

550px|ממוזער|שמאל|רוחות מערביות (Westerlies) מסומנות בחיצים הכחולים, ורוחות הסחר בחיצים הצהובים והחומים
**רוחות הסחר** (מאנגלית: **Trade wind**) הן רוחות הנושבות בחלק התחתון של הטרופוספירה, בקרבת אזור קו המשווה. רוחות אלה הן הרוחות העיקריות הנושבות באזורים הטרופיים, ומקורן במשב אוויר מאזור הלחץ הגבוה שבאזור חוג הסרטן וחוג הגדי לכיוון אזורי לחץ האוויר הנמוך שבקרבת קו המשווה. רוחות אלה נושבות בחצי כדור הארץ הצפוני מכיוון צפון מזרח לדרום מערב, ובחצי כדור הארץ הדרומי מכיוון דרום מזרח לצפון מערב. רוחות אלו הן הרוחות המניעות סופות טרופיות מעל האוקיינוסים האטלנטי, השקט וההודי ומגיעות ליבשה באמריקה הצפונית, דרום מזרח אסיה ומדגסקר שבמזרח אפריקה, בהתאמה.

בין קו רוחב 30° צפון לקו רוחב 30° דרום, נושבות הרוחות לעבר קו המשווה תוך יצירת אזור לחץ נמוך שבו הרוחות קלות ביותר וכמעט לא מורגשות. בקרבת קו הרוחב 30° עצמו (משני עברי קו המשווה) יורדות הרוחות מגובה רב לפני השטח. רוחות אלה יבשות בשל העובדה שמרבית הלחות באוויר זה כבר הפכה למשקעים באזור קו המשווה.

## היסטוריה
מקור השם של הרוחות הוא תרגום לעברית מהשם האנגלי, שמקורו באנגלית תיכונה בה "'trade'" משמעה "מסלול" או "דרך". בשפות רבות (כמו גרמנית) הן קרויות "**רוחות פאסאט**" (Passat). הפורטוגזים זיהו את חשיבותן של רוחות הסחר לניווט באוקיינוס האטלנטי כבר במאה ה-15. הם למדו, שכדי להגיע לדרום אפריקה, הם צריכים להיכנס עמוק לתוך האוקיינוס, לכיוון ברזיל ובאזור קו הרוחב 30° דרום לפנות שוב מזרחה. השיט לאורך חופי אפריקה דרומה משמעותו במעלה הרוח בחצי הכדור הדרומי. באוקיינוס השקט, הייתה הסירקולציה המלאה, שכוללת רוחות סחר מזרחיות ורוחות מערביות צפוניות יותר בלתי ידועה לאירופאים, עד למסעו של הספרדי אנדרס דה אורדאנטה ב-1565.

רב חובל של ספינה יתור אחר מסלול שבו הרוחות צפויות לנשוב בכיוון השיוט. בזמן עידן המפרש, גרמו דפוסי רוח יציבים לנגישות לנקודות מסוימות להיות בעייתית או נוחה, ועל כן דפוסי הרוח היו גורם מרכזי בעיצוב האימפריות האירופאיות, ובעיצוב הפוליטיקה הגאוגרפית המודרנית. לדוגמה, ספינות הגליאון של מנילה כלל לא יכלו לשוט ישירות נגד הרוח.

במאה ה-18, חשיבותן של רוחות הסחר "Trade" לצי הסחר האנגלי לחציית האוקיינוס האטלנטי, הובילו אטימולוגים ואת הציבור לזהות את המושג סחר עם השימוש שעושים בו כיום "סחר חוץ".

בין השנים 1847 ל-1849, אסף מת'יו פונטיין מורי מספיק נתונים כדי להפיק מפות זרמים ורוחות של אוקיינוסי העולם.

המילה הצרפתית, המשמשת כשם נקבי, "**אַלִיזֶה**" (Alizé או Alizée) משמעה רוחות סחר, לדוגמה: אליזה קורנה ואָליזה ז'קוטֶה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רוחות
קטגוריה:דינמיקה אטמוספירית
קטגוריה:תבניות אקלים
כארתלי הפנימית

**כּארתלי הפנימית** (בגאורגית: **შიდა ქართლი**, בתעתיק: שידָה כּארתְלי) היא מחוז בגאורגיה. חלק מהמחוז ההיסטורי כארתלי.

## נפות

#נפת גורי
#נפת קאספי
#נפת כארלי
#נפת ג'ווה
#נפת חאשורי
#צחינוואלי

## דרום אוסטיה

חלקים מנפת ג'ווה ומהנפות הצמודות אליה מדרום, נפת גורי ונפת כארלי, בשטח כולל של 1,393 קמ"ר, נשלטים למעשה על ידי האדמיניסטרציה האוטונומית הנקראת דרום אוסטיה, ולא על ידי ממשלת גאורגיה, וזאת משנת 1992.

## יישובים
* ערים: 4 (גורי, קאספי, כארלי, חאשורי) וצחינוואלי שנמצאת בדרום אוסטיה
* עיירות: 2 (סוראמי, אגארה)
* כפרים: 366

## מושלים

1994 באדרי חאטידזה
1996 איראקלי בוצ'ורידזה
2003 איראקלי אוכרואשווילי
2004 מיכאיל כארלי
2007 לאדו גגלישווילי
2008 לאדו וארדזלשווילי
אנדרו ברנוב

## אתרים
* אטניס סיוני (ატენის სიონი)
* מנזר קינצווי (ყინწვისის ეკლესია)
* מנזר סמתאווי (სამთავისის ეკლესია)
* אופליסציחה (უფლისციხე)
* מנזר רקוני (რკონის მონასტერი)
* מצודת גורי (გორის ციხე)
* מצודת סוראמי (სურამის ციხე)
* מנזר צרימי (წრომის ეკლესია)

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:גאורגיה: מחוזות
קטגוריה:כארתלי
מירון בלייברג

**מירון בלייברג** (נולד ב-9 בפברואר 1955 בחיפה) הוא מאמן כדורגל ישראלי.

בלייברג החל את קריירת הכדורגל שלו בקבוצת הנוער של מכבי חיפה. לאחר שלא קיבל מעמד של ספורטאי פעיל החליט להתנדב לקורס חובלים בסיומו שירת בסטי"ל ובהמשך אף פיקד על ספינת דבור. בעת שירותו בצה"ל שיחק בנבחרת חיל הים ולאחר מכן החל לאמן כדורגל. בשנות ה-80 אימן בקבוצת הפועל קריית חיים. 

את קריירת האימון שלו מחוץ לישראל החל בקבוצת הנוער של מלבורן ויקטורי ולאחר מכן עלה לאמן את הקבוצה הבוגרת. לאחר מכן עבר לאמן קבוצות מליגה ה-NSL, היידלברג יונייטד, בריסביין ליונס ונורת' סטאר. במהלך עבודתו כמאמן באוסטרליה הוא גם הפך לאיש עסקים מצליח מאוד והוא כיום בעל תחנת דלק ומפעל לייצור שטיחים. בשנת 2005, עם הקמת הליגה האוסטרלית, יונדאי אוסטרליה A, הוא חתם בקבוצת קווינסלנד רואר. לאחר עונה בקווינסלנד חתם בשנת 2009 בגולד קוסט יוניטד, ועזב אותה בפברואר 2012, אחרי ויכוח עם הבעלים, עשרה ימים לפני שהתאחדות הכדורגל של אוסטרליה שללה את רישיון הקבוצה. ב-2013, הוא החל לאמן את אוקליי קנונס בליגה השנייה באוסטרליה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:מאמני כדורגל ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1955
ויליאנדי (מחוז)

**מחוז ויליאנדי** (באסטונית: **Viljandi maakond**) הוא אחד מבין 15 מחוזות אסטוניה. הוא ממוקם בחלקה הדרומי של המדינה וגובל בלטביה מדרום, במחוזות ולגה, טרטו וייגבה במזרח, במחוז יארבה בצפון ובמחוז פרנו במערב.

## היסטוריה
מחוז ויליאנדי או ויליאנדימאה (Viljandimaa - "ארץ ויליאנדי") היה מרכז מסחרי חשוב בימי הביניים. כיום ניתן למצוא שם חורבות רבות של טירות ומבצרים.
עד לרפורמה המנהלית באוקטובר 2017 מנה המחוז 15 נפות, מתוכן 3 עירוניות והשאר כפריות. 
## ממשלת המחוז
בראש כל מחוז עומדת ממשלת המחוז (באסטונית: maakonnavalitsus) הנשלטת בידי מושל (maavanem), אשר ממונה בידי ממשלת אסטוניה לקדנציה בת חמש שנים. מאז 2009 משרת מושל המחוז מאוישת על ידי למביט קרוסה (Lembit Kruuse).

## גאוגרפיה
במחוז מצויים שני אגמים בולטים: אגם וורטסיירב, השני בגודלו באסטוניה, ואגם ויליאנדי. אגם וורטסיירב מפריד בינו למחוז טרטו. 
במחוז שוכן אזור הביצות סומאה (Soomaa) המשתרע על שטח של 1,545 קמ"ר. 370 קמ"ר מתוכם הוגדרו בשנת 1993 כשמורת טבע. הגבעה הגבוהה ביותר של רמת סאקאלה (Sakala kõrgustik), גבעת רוטו (Rutu mägi), מגיעה לגובה של 146 מטרים שוכנת אף היא במחוז ויליאנדי.

## דמוגרפיה
לפי נתונים מ-2009 הרכב האוכלוסייה במחוז הוא כדלהלן:
* אסטונים - 94.33% 
* רוסים - 3.33%
* אחרים - 2.34%

## נפות
המחוז מחולק ל-4 נפות. ישנן נפה עירונית (linn, עיר) אחת ו-3 נפות כפריות (vallad) במחוז ויליאנדי.

**נפות עירוניות:**
* ויליאנדי (Viljandi)

**נפות כפריות:**
* ויליאנדי: נפה הכוללת את הנפות לשעבר טרבאסטו וקולגה-יאני
* מולגי (Mulgi): נפה חדשה, הוקמה ב-2017 וכוללת את הנפות לשעבר אביה, הליסטה, ומייסאקילה קארקסי
* פיכיה סאקאלה (Põhja-Sakala): נפה חדשה, הוקמה ב-2017 וכוללת את הנפות לשעבר וכמה, סורה-יאני, קאוֹ וקפו

**נפות לשעבר:**
* מייסאקילה (Mõisaküla), נפה עירונית לשעבר
* וכמה (Võhma), נפה עירונית לשעבר
* אביה (Abja) - העיר אביה-פאלואויה (Abja-Paluoja) צורפה לנפת אביה ב-1998
* הליסטה (Halliste)
* ויראטסי (Viiratsi)
* טרבאסטו (Tarvastu)
* קארקסי (Karksi) - העיר קארקסי-נויה (Karksi-Nuia) צורפה לנפת קארקסי ב-1999
* קולגה-יאני (Kolga-Jaani)
* קאוֹ (Kõo)
* קפו (Kõpu)
* פאיסטו (Paistu)
* פרסטי (Pärsti)
* סארפדי (Saarepeedi)
* סורה-יאני (Suure-Jaani) - העיר סורה-יאני והמועצות אולוסטברה (Olustvere) וואסטמייסה (Vastemõisa) אוחדו לנפה אחת בשנת 2005

## קישורים חיצוניים

* מחוז ויליאנדי לתיירים 

ויליאנדי
משרד הבנייה והתחזוקה

**משרד הבנייה והתחזוקה** היה ארגון של צי ארצות הברית שפעל בין השנים 1864 עד 1940. המשרד היה אחראי בין היתר על תכנון, בנייה, הסבה, רכישה, תחזוקה ותיקון של ספינות וכלי שיט אחרים של הצי. כמו כן, המשרד ניהל את המספנות, מתקני התיקונים, המעבדות  ותחנות חוף. 

ב-20 ביוני 1940, הקונגרס של ארצות הברית העביר חוק שאיחד את תפקידי המשרד עם אלו של משרד ההנדסה, ויצר את משרד הספינות.

קטגוריה:צי ארצות הברית
קטגוריה:יחידות היסטוריות בצבא ארצות הברית
וילם קס

**וילם קס** (בהולנדית: **Willem Kes**; 16 בפברואר 1856, דורדרכט, הולנד – 22 בפברואר 1934, מינכן, גרמניה) היה מנצח וכנר הולנדי.

הוא היה המנצח הראשי הראשון של תזמורת הקונצרטחבאו המלכותית באמסטרדם, בשנים 1888–1895. הוא פרש מן הקונצרטחבאו אל משרת ניצוח בסקוטלנד, על התזמורת הסימפונית של גלאזגו. משנת 1905 עד 1926 היה קס מנהל הקונסרבטוריון למוזיקה בקובלנץ, גרמניה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מנצחים הולנדים
קטגוריה:כנרים הולנדים
קטגוריה:ילידי 1856
קטגוריה:נפטרים ב-1934
המחוז האוטונומי של דרום אוסטיה

**האובלסט האוטונומי של דרום אוסטיה** (ברוסית: **Юго-Осетинская автономная область**) או **המחוז האוטונומי של דרום אוסטיה** הוא אובלסט אוטונומי שנוסד בשנת 1922 כחלק מגאורגיה הסובייטית (כיום גאורגיה) והתקיים עד להתפרקותה של ברית המועצות.

## היסטוריה
האובלסט נוסד באפריל 1922 במסגרת מדיניות של יצירת יחידות טריטוריות (אובלסטים) אוטונומיות בברית המועצות עבור מיעוטים אתניים, שנקראה קורניזציה  תחת הרפובליקה הסוציאל-פדרטיבית הסובייטית של עבר הקווקז בתחילה ולאחר מכן תחת גאורגיה הסובייטית (רס"ס גאורגיה). אף שלאוסטים שפה משלהם, האוסטית, היו הרוסית והגאורגית לשפות האדמיניסטרטיביות. כיום אוסטית היא השפה האדמיניסטרטיבית המשמשת את הממשלה הבדלנית בצחינוואלי. בתקופה הסובייטית, תחת השלטון הממשלה הגאורגית, נהנתה דרום אוסטיה ממידה מסוימת של אוטונומיה, בכל מה שקשור לשפה האוסטית ולימודה בבתי הספר. באותו זמן החלו לצבור תאוצה קבוצות לאומניות בגאורגיה. הדבר הביא לחידוש המתיחות הגאורגית-אוסטית, שהגיעה לשיאה בסוף שנות השמונים.

אזור דרום אוסטיה כלל באותם ימים כפרים רבים שהיו מאוכלסים בתושבים שמוצאם האתני היה גאורגי. האוסטים היו מרוכזים בעיקר באזור העיר ג'ווה (נפת ג'ווה) ובבירת המחוז צחינוואלי. בשנות השמונים היוו האוסטים 66% מהאוכלוסייה כאשר הגאורגים בה היוו 33% בלבד. בשנת 1989 התגוררו 60% מהאוסטים בגאורגיה מחוץ לאזור דרום אוסטיה. לאורך השנים נטמעו הגאורגים והאוסטים, באופן כללי, ונישואי התערובת היו נפוצים, יותר מאשר כל מיעוט אחר בגאורגיה.

בשנת 1988 נוצרה החזית העממית האוסטית כתגובה ללאומניות הגאורגית הגואה. עד לשנת 1989 הגיעה החזית העממית האוסטית לשלטון במחוז האוטונומי. ב-10 בנובמבר 1989 תבעה החזית העממית כי מעמד המחוז ישונה מאובלסט לרפובליקה, אולם הממשל הסובייטי של גאורגיה דחה את התביעה. הדרישה והדחייה הביאו להפגנות סוערות בשני הצדדים. הממשל הגאורגי לא רק שלא נענה לדרישות האוסטים אלא אף הרחיק לכת והטיל, בספטמבר 1990, חרם על כל המפלגות הפוליטיות במחוז, במהלך הבחירות הפרלמנטריות.

המנהיגים הסובייטים במוסקבה הסכימו לאיחוד של המחוז האוטונומי של דרום אוסטיה לרסס"א צפון אוסטיה. לעומתם דחו המנהיגים הסובייטים של גאורגיה הסובייטית את דרישתה של דרום אוסטיה לאיחוד עם צפון אוסטיה.

## הערות שוליים

אוסטיה
קטגוריה:דרום אוסטיה
אוסטיה
קטגוריה:אוסטיה
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1922
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהתפרקו ב-1990
אסעד אסעד

**אסעד אסעד** (בערבית: **أسعد أسعد**; נולד ב-10 בפברואר 1944) הוא פוליטיקאי דרוזי-ישראלי, חבר הכנסת לשעבר מטעם הליכוד ויועץ ראש הממשלה לענייני דרוזים וצ'רקסים.

## קורות חיים
אסעד נולד בבית ג'ן. התגייס לצה"ל בנובמבר 1963 ושירת ביחידת המיעוטים. ב-1968 מונה למפקד פלוגה שעסקה בפינוי מוקשים ובהכשרת צירים בסיני. ב-1970 מונה למפקד פלס"ר שחר בגבול הצפון, במלחמת יום הכיפורים לחם בגזרת הצפון, שימש סגן מפקד חטיבה ומפקד חטיבה בדרגת אלוף-משנה. סיים את המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה בהצטיינות. במהלך מלחמת לבנון הראשונה, פיקד על כוחות צה"ל בהרי השוף ובעת מלחמת ההרים, בה טבחו הפלנגות הנוצריות בדרוזים. בעת ששירת היה הקצין הדרוזי בעל הדרגה הגבוהה ביותר.

לאסעד תואר ראשון במדעי המדינה ובהיסטוריה של המזרח התיכון מאוניברסיטת חיפה. הוא השתתף בסמינרים שונים של האקדמיה הבינלאומית לשלום בניו יורק. בשנת 1988 הושאל מהצבא למשרד החוץ והיה חבר במשלחות ישראל לאו"ם, בעת שבנימין נתניהו שימש כשגריר. ב-1991 יצא עם משלחת ישראל לוועידת מדריד.

בשנת 1992 נבחר אסעד לכנסת ה-13 מטעם הליכוד. היה חבר בוועדת הפנים ואיכות הסביבה, בוועדת החינוך והתרבות, בוועדת העבודה והרווחה, בוועדה למאבק בנגע הסמים ובוועדת החקירה הפרלמנטרית בנושא המגזר הבדואי בישראל. בנוסף, היה חבר בוועדה למינוי קאדים. אסעד היה מחברי הכנסת הבודדים מטעם הליכוד שלא הצביעו בהצבעה בכנסת נגד הסכם אוסלו הראשון, לצד מאיר שטרית ורוני מילוא. זאת לאחר שנפגע מדברי חברי הכנסת של הליכוד, שאמרו שאין "רוב יהודי" להסכם בכנסת. הוא אף שקל להצביע בעד ההסכם, בעקבות לחץ של נציגי העדה הדרוזית, שביקשו להראות שהעדה שוחרת שלום למרות שאנשיה משרתים בצה"ל. בעקבות הימענותו בהצבעה דרשו מספרי חברי כנסת של הליכוד להדיחו מהמפלגה.

לאחר שלא הוצב במקום ראלי ברשימת הליכוד בבחירות לכנסת הארבע עשרה ולא נכנס לכנסת, מונה ליועץ ראש הממשלה לנושא דרוזים. בתוקף תפקידו תיווך בניסיונות להביא לפשרה עם מצרים בפרשת עזאם עזאם.

בשנות ה-2000 היה בין מנהיגי העדה הדרוזית ועמד בראש הפלג היריב למשפחת טריף.

היה חבר הוועד המנהל של המועצה לשלום ולביטחון.

## קישורים חיצוניים

* 
* אלוף-משנה אסעד אסעד - רשת ב - 2 באוגוסט 2018
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים דרוזים ישראלים
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם הליכוד
קטגוריה:חברי הכנסת השלוש עשרה
קטגוריה:חברי כנסת דרוזים
קטגוריה:בית ג'ן: חברי הכנסת
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:קציני צה"ל לשעבר בפוליטיקה הישראלית
קטגוריה:חברי הכנסת: אנשי צבא
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1944
הקוורטט לענייני המזרח התיכון

ממוזער|250x250 פיקסלים|משרדי הקוורטט בירושלים, 2012
**הקוורטט לענייני המזרח התיכון** או בקיצור **הקוורטט** (באנגלית: **Quartet on the Middle East**) הוא גוף בין-לאומי המורכב מארצות הברית, האיחוד האירופי, האומות המאוחדות ורוסיה, שתפקידו לפקח על פתרון הסכסוך הישראלי-פלסטיני על פי מפת הדרכים. הגוף נוסד בשל הצורך בגורם המקובל על שני הצדדים כמי שיהיה הבורר ויקבע האם הצדדים עומדים במילוי חובותיהם או שאחד מהם מפר את ההסכמים. הדבר נובע ממסקנות הצדדים מההסכמים הקודמים אשר לא הצליחו בעקבות היעדר גורם מקובל על שני הצדדים.

הקוורטט נוצר במדריד ב-2002, כתוצאה מוועידה שיזם ראש ממשלת ספרד דאז, חוסה מריה אסנאר, שמטרתה הייתה למצוא דרך להתקדמות במשא ומתן הישראלי-פלסטיני. פעילות הקוורטט ממומנת בידי מספר גופים באו"ם.

ג'יימס וולפנזון שימש כנציג הקוורטט במזרח התיכון לאחר פרישתו מתפקיד נשיא הבנק העולמי ב-31 במאי 2005. הוא שימש בתפקיד עד 30 באפריל 2006. הוא פרש לאחר שורה של צעדים בצד הישראלי שלדעתו דרדרו את הסיכויים למצוא פתרון לסכסוך, כמו הגבלות במגעים עם תנועת חמאס, הטלת קשיים על אפשרותו של חמאס לגייס מימון לפעולות אזרחיות, החרמת כספי המסים של הרשות הפלסטינית בידי ישראל והגבלות תנועה על הפלסטינים.

טוני בלייר מונה לנציג הקוורטט ב-27 ביוני 2007, מייד עם פרישתו מתפקידו כראש ממשלת בריטניה, ושימש בתפקיד עד לשנת 2015.

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:תהליך השלום הישראלי-פלסטיני
קטגוריה:האיחוד האירופי: יחסי חוץ
קטגוריה:רוסיה: יחסי חוץ
קטגוריה:ארצות הברית: יחסי חוץ
קטגוריה:האומות המאוחדות
ויליאנדי

**ויליאנדי** (באסטונית: **Viljandi**, בגרמנית: **Fellin**) היא עיר, נפה עירונית ובירת מחוז ויליאנדי שבאסטוניה.

## היסטוריה

העיר הוזכרה לראשונה ב-1211. בתקופה זו היא הייתה מבצר אסטוני שנבנה על גבעה, והוטל עליה מצור בידי צבא משולב של גרמנים, לטבים וליבונים, כחלק ממסע צלב. המבצר נכבש באוגוסט 1223 מהצבא הרוסי שנקרא לעזרתם של האסטונים.

בשנה שלאחר מכן נבנתה טירה במקום המבצר, והיא נקראה פלין ("Fellin" - שיבוש של המילה האסטונית). היא הייתה לאחת הגדולות והמבוצרות ביותר שבאזור הבלטי. ב-1248 מונה לה לראשונה מפקד, והיא נבנתה ועברה תהליך של מודרניזציה פעמים רבות במשך 200 השנה שלאחר מכן.

ב-1283, הטירה זכתה לתואר "עיר", וזו הפכה לחברה בברית ערי הנזה במאה ה-14. כיום היא אחת מחמש הערים האסטוניות שהיו חברות בליגה.

ב-1560 נכבשה ויליאנדי בידי האימפריה הרוסית. במהלך המאה ה-17, עברה הטירה לשליטה פולנית ואחר כך שוודית ואז רוסית פעם נוספת, והפכה לחורבה. הדבר נכון גם לגבי העיר, שנגזלו ממנה הפריווילגיות בהן זכתה.

לאחר המלחמה הצפונית הגדולה, הרוסים שמרו על האוטונומיה המקומית עד 1783, כשהקיסרית יקתרינה הגדולה הפכה את ויליאנדי לעיר מחוז. זה כלל גם שינוי בחוקי העיר. חשיבותה הכלכלית והפוליטית של ויליאנדי נמצאה במגמת עליה. האוכלוסייה, לאחר דעיכה משמעותית של כמות וממון, החלה לשגשג כשהמלאכה, המסחר והתרבות שבו לפרוח.

העיר נשארה בירה מחוזית ב-1991 כשאסטוניה זכתה בעצמאותה.

## תרבות

מדי שנה מתקיים "פסטיבל המוזיקה של ויליאנדי" (*Pärimusmuusika Festival*), אשר זכה לפרסום ברמה בינלאומית.

בעיר פועל תיאטרון בשם Seasaare Teater המארח מדי שנה בחודש אוגוסט פסטיבל תיאטרון בינלאומי בהשתתפות קבוצות תיאטרון מאירופה וישראל.

## ערים תאומות

* 

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אסטוניה: ערים
קטגוריה:ערי הנזה
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-13
נפת קאספי

**נפת קאספי** (בגאורגית: **კასპის რაიონი**, מילולית: קאספּיס מוניציפליטי), היא נפה במחוז כארתלי הפנימית שבגאורגיה. היא ממוקמת בדרום-מזרח מחוז כארתלי הפנימית וגובלת ממערב בנפת גורי, מצפון בנפת אחלגורי, מצפון-מזרח בנפת דושתי, ממזרח בנפת מצחתה, מדרום בנפת תתריצקארו ומדרום-מערב בנפת צאלקה. מעמדה כנפה ניתן לה בתקופת הרפובליקה הסוציאל פדרטיווית הסובייטית של עבר הקווקז בשנת 1930.

הנפה מאוכלסת ב-43,771 תושבים בצפיפות אוכלוסין של 54,5 איש לקמ"ר. כלכלת הנפה מתמקדת בחקלאות ישנו יצור של מספר מוצרים: בלחום הבניה, בדים ואלכוהול (יין).

בירת הנפה היא העיר קאספי. העיר תיאנתי מהווה המרכז המנהלתי של הנפה. בנפה ישנן 73 כפרים המחולקות ל-16 תמי: אָרַ'אִיאַנִי, אָחַלכָּלַכִּי, אחַלצִיחֶה, גוֹרִי, פּוֹאֶסִי, זֶמוֹ חַאנדָאקִי, תֶלִיאָנִי, קָאוותִיסחֶווִי, קוֹדִיסצקַארוֹ, לָאמִיסקַאנָה, מֶטֶחִי, אוֹקַאמִי, סָאמתַאווִיסִי, כּווֶמוִ צַ'אלָה, צִינַארֶחִי וחוֹבלֶה.

## גאוגרפיה
הנפה ממוקמת במישור כארתלי הפנימית, ונמתחת על פני שני צידי נהר הקורה, כשהוא גובל בחלקים הדרומיים של הרי הקווקז הגדול בצפונו וברכס תריאלתי מדרומו. הנהרות הזורמים בנפה הם: נהר הקורה, כסאני, לֶחוּרִי (זורם בנפת קאספי ונפת אחלגורי), קָאוותוּרָה ותֶדזַאמִי.

## אתרים
ישנם מספר אתרים היסטוריים וארכאולוגיים בנפה. ביניהם:


קובץ:Rkoni monastery, Georgia (1).jpg|מנזר רקוני
קובץ:Archaeological digs in Samtavisi.jpg|חפירות ארכאולוגיות במנזר סָמתַאווִיסִי
קובץ:Sxvilofortress.jpg|מצודת סחווִילוֹ
קובץ:Kvatakhevi monastery.jpg|מנזר כּווַאתַאחֶווִי
קובץ:Kvemo-Chala tower. (Photo A. Muhranoff, 2011).jpg|צריח כוומו צ'אלה
קובץ:Towernoste.jpg|צריח כפר נוֹסטֶה
קובץ:Lavriskhevi church (3).jpg|כנסיית הלאורה של לווריסחווי- כנסיית לאורה בכפר לָוורִיסחֶווִי
קובץ:Lamiskana Orbeliani fortress.jpg|ארמון ג'מבקור-אורבליאני
קובץ:Amilakhvari castle in Kvemo-Chala. Skhvilo castle in the background (Photo A. Muhranoff, 2011).jpg|טירת אמילאחווארי


## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גאורגיה: נפות
קטגוריה:כארתלי
נפת גורי

**נפת גורי** (בגאורגית: **გორის მუნიციპალიტეტი**, גוֹריס מוניציפליטטי) היא נפה במחוז כארתלי הפנימית שבגאורגיה. בשנים 1846–1917 נכללה בפלך טביליסי ונקראה **אוייזד גורי** או בגאורגית **המזרה של גורי**. בשנים 1917–1930, נכלל באזור גורי. ומשנת 1930 נפה נפרדת.

לאחר ביטול הפרובינציה לשעבר של דרום אוסטיה, כללה נפת גורי את נפת צחינוואלי לשעבר. כעת, יחד עם שני תת-מחוזות נוספים, נמצא חלק ממנה בדרום אוסטיה. בתחילת 2014 מנתה אוכלוסיית הנפה 125,692 איש.

## דמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גאורגיה: נפות
קטגוריה:כארתלי
קטגוריה:גורי (עיר)
שיתוק על שם ארב

**שיתוק על שם ארב** (באנגלית: Erb's palsy) הוא פגיעת שיתוק מולדת המוגבלת לשורשי העצבים הצוואריים של החוליות החמישית והשישית (C5, C6). אחת מהפגיעות האפשריות במקלעת הזרוע.

## סימנים ותסמינים
התינוק יאבד מכח היכולת לבצע הרחקה של הזרוע במפרק הכתף, להטות את זרועו הצידה (סיבוב חיצוני) או לסובב את האמה כך שגב כף היד יהיה כלפי מעלה. כתוצאה מכך תוותר היד במנח אופייני בו הזרוע מסובבת פנימה ממפרק הכתף (קירוב וסיבוב פנימי) והאמה מסובבת כלפי מטה.

הכח בישור מפרק המרפק ישמר אך יייעדרו ההחזרים של שריר הזרוע הדו ראשי. בילוד יעדר החזר המורו בצד הפגוע. תיתכן הפרעה תחושתית מסוימת בהבט הצידי של הזרוע.

כח האמה וכח הלפיתה ישמרו אלא אם תילווה פגיעה נמוכה יותר במקלעת הזרוע. 
כאשר יכלול הנזק גם את העצב הפרני יראו שינויים בתנועת הסרעפת. 
נזקי מקלעת זרוע שכיחים יותר בהקשר של מתיחת צוואר ויד או שבר עצם הבריח, תוך לידה.

## פרוגנוזה
לרוב עובר מצב זה מאליו עד גיל שנתיים.  מידת ההחלמה היא על פי מידת הנזק הראשוני לעצב. בנוכחות בצקת ודמם בלבד סביב העצב - תופיע ההחלמה תוך חודשים עם ספיגתם. במקרים של קרע ממשי בסיבים - לא תראה החלמה מלאה. כעקרון ככל שקו הפגיעה ביד גבוה יותר - כך הנזק קטן יותר. מעורבות של שריר הדלתא תרמז עם זאת על פגיעה קשה ותלווה דלדול שרירי הכתף. 

## טיפול
הטפול כולל קיבוע של היד בתנוחה נגדית למנח השיתוק האופייני כלומר הרחקת הזרוע לזווית של 90 מעלות, סיבוב חיצוני של הכתף וסיבוב כלפי מעלה של האמה. עיסויים עדינים והנעה פסיבית נעשים מגיל שבועיים לחיים כדי לשמר את טווחי התנועה. צורות הקיבוע המדויקות מוגדרות בהתאם לתצורת הפגיעה וחומרתה. בהיעדר שיפור נשקלים ניסיונות ניתוחיים עצביים - נוירופלסטיות ואורתופדיים כהעברות גידים או שנוי מנחי מפרקים. במקרה של איבוד טווחים על ידי התעבויות גידים (קונטרקטורות) - תשקל הזרקת בוטולינום טוקסין.

פגיעה נוספת במקלעת הזרוע היא הפגיעה על שם klumpke המייצגת נזק בשורשי העצבים הצוואריים השביעי והשמיני (C7, C8) כשתוק רפה של הגפה ובאם תלווה גם פגיעה בשורש עצב חוליית החזה הראשונה (T1) - יופיעו גם שנוי גודל האישון והעדר דמעת באותו הצד.

שכיחות כלל הפגיעות במקלעת הברכיאלית (שעיקרן שיתוק על שם ארב) היא 0.6-4.6 ל 1000 לידות חי.

## לקריאה נוספת
* נועם בור, '''שיתוק המקלעת הברכיאלית בתינוקות''', כתב העת הישראלי לרפואת ילדים, פברואר 2011, גיליון מס' 75 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:טראומות לידה
סיווה גנג'י

**סֵייוַוה גֵנג'י** (**Seiwa Genji **清和源氏) הייתה משפחת סמוראים ביפן בתקופת הייאן. משפחה זו הייתה המצליחה והחזקה ביותר מבין המשפחות בשבט מינאמוטו. רבים מהלוחמים המפורסמים של שבט מינאמוטו, כגון מינאמוטו יושיי, הידוע בכינויו "האצ'ימאנטרו" ("אל המלחמה"), ומינאמוטו נו יוריטומו, מייסד שגונות קמקורה, היו צאצאים של משפחה זו. המשפחה קרויה על שם הקיסר סיווה, שהיה אביו של הנסיך סאדסוּמי, שהוא עצמו היה אביו של מינאמוטו נו צוּנֵמוֹטוֹ, מייסד משפחת סיווה גנג'י.

## אילן היוחסין של הסייווה גנג'י
מרכז
*למינאמוטו נו מיצוּנאקה, בנו של מינאמוטו נו צונמוטו, היה בתורו שלושה בנים:
**יוֹרימיצוּ (944-1201) בנו של מיצונאקה, ואב של הסֵטסוּ גנג'י.
**יוריצ'יקה (?-954) בנו של מיצונאקה, ואב של הימטו גנג'י.
**יורינוֹבוּ (968-1048) בנו של מיצונאקה, ואב של הקוואצ'י גנג'י.
***יוריושי (?998-1082) בנו של יורינובו.
****יושיי (1041-1108) בנו של יוריושי, וכונה "האצ'ימאנטרו" ("אל המלחמה").
****יושיצונה (1134-?) בנו של יוריושי.
****יושימיצו (1045-1127) בנו של יוריושי, כונה "שינרה סאבורו", ואב של משפחות סאטאקֵה, היראגה וטקֵדה.
*****יושיקוּני (1082-1155) בנו של יושיי, ואב של משפחות אשיקאגה וניטה.
******יורימסה (1106-1180) נינו של יורימיצו.
******טמֵיושי (1096-1156) נכדו של יושיי.
*******יושיטוֹמוֹ (1123-1160) בנו של טאמיושי.
*******טאמטוֹמוֹ (1139-1170) בנו של טאמיושי.
*******יושיקאטה (1155-?) בנו של טאמיושי.
*******יוּקֵיי (1186-?) בנו של טאמיושי.
********יושיהירה (1140-1160) בנו של יושיטומו.
********יוריטומו (1147-1199) בנו של יושיטומו, מייסד שוגונת קמקורה.
********נוריורי (1156-1193) בנו של יושיטומו.
********יושיצְונֵה (1159-1189) בנו של יושיטומו.
********יושינאקה (1154-1184) בנו של יושיקאטה.
*********יורֵיי (1182-1204) בנו של יוריטומו, והשוגון השני בשוגונת קמקורה.
*********סאנֵטומו(*) (1192-1219) בנו של יוריטומו, והשוגון השלישי בשוגונת קמקורה.

(*)בשנת 1219, כאשר סאנטומו כיהן כשוגון ומהיג אחרון לשבט מינאמוטו, מינאמוטו קוּגיוֹ, אחיינו ובנו של יוריי, רצח את דודו ואחר כך הוצא להורג. אחיין נוסף, איצ'ימן, שהיה גם הוא בנו של יוריי, הוצא להורג בשנת 1203 בפקודת שבט הוג'ו.

## מקורות

*Sansom, George (1958). 'A History of Japan to 1334'. Stanford, California: Stanford University Press.
*Turnbull, Stephen (1998). 'The Samurai Sourcebook'. London: Cassell & Co.


קטגוריה:יפן: היסטוריה
קטגוריה:יפן: משפחות
חצוצרות יריחו

**חצוצרות יריחו** (Jericho's Echo) הוא סרט קולנוע שהופק ב-2004, בוים על ידי ליז נורד ועוסק בסצנת הפאנק בישראל.

הסרט עוסק בהשקפת עולמם של חברי סצנת הפאנק הישראלית, ועובר דרך טווח של מספר מוקדי עניין, כגון דת, צבא, הסכסוך הישראלי-פלסטיני ועוד.

הסרט כולו צולם בשנת 2003 בישראל.

## ראו גם
*פאנק ישראלי
*הפוסי של לוסי
*ביר7
*Useless ID

## קישורים חיצוניים
 
* האתר הרשמי של הסרט (ארכיון האינטרנט)
* עמוד מידע אודות הסרט באתר האוזן השלישית
* סרט, באתר המרכז לחקר המוזיקה היהודית, האוניברסיטה העברית בירושלים 

קטגוריה:פאנק (Punk)
קטגוריה:סרטים תיעודיים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים עצמאיים
קטגוריה:סרטי 2004
קטגוריה:רוק ישראלי
קטגוריה:סרטים תיעודיים העוסקים בסכסוך הישראלי-פלסטיני
קטגוריה:האינתיפאדה השנייה בקולנוע
קטגוריה:מוזיקה ישראלית: סרטים תיעודיים
אות הלוחם בנאצים

שמאל|ממוזער|200px|מדליית אות הלוחם בנאצים – הצד האחורי
**אות הלוחם בנאצים** הוא אות שירות ישראלי שמוענק לוותיקי מלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
באמצע שנות ה-60 התקיימו דיונים על יצירת אות שיוענק ללוחמים היהודים במלחמת העולם השנייה. עיקר הדיון עסק בשאלה מי יהיה מעניק האות, משרד הביטחון או יד ושם כשארגוני ותיקי מלחמת העולם השנייה צידדו במתן האות על ידי משרד הביטחון מפני שכך יהיה לאות אופי יותר צבאי, בניגוד לאות בעל אופי אזרחי שיוענק על ידי יד ושם.

בשנת 1965 הוחלט על הקמת ועדה לעיצוב האות ונקבע שהוא יחולק על ידי משרד הביטחון. האות חולק לראשונה ב-8 במאי 1967 – יום הזיכרון לשואה ולגבורה ויום השנה לכניעת גרמניה הנאצית – בטקס ממלכתי בהשתתפות ראש ממשלת ישראל לוי אשכול. ב-9 ביולי 1986 הוענק דגל ישראל עם אות הלוחם בנאצים למוזיאון הלוחמים והפרטיזנים ולמוזיאונים של קיבוץ לוחמי הגטאות וקיבוץ תל יצחק, לציון ארבעים שנה לניצחון על גרמניה הנאצית.

מקבלי אות הלוחם בנאצים זכאים אוטומטית לקבל גם את עיטור לוחמי המדינה, שהחלו לחלק בשנת 1968.

בשנת 2000 נוצרה מדליה שניתנת בנוסף לאות.

## קריטריונים להענקה
האות מוענק לכל אזרח או תושב ישראלי שעונה על אחד מן הקריטריונים הבאים:
* שירות פעיל באחד מצבאות בעלות הברית במהלך מלחמת העולם השנייה (בתקופה שבין 1 בספטמבר 1939 ובין 2 בספטמבר 1945)
* שירות בתנועת התנגדות לשלטון עוין במהלך מלחמת העולם השנייה.
* הוכר באופן רשמי מצד ברית המועצות כחייל ששרת בהגנת לנינגרד, או אזרח שהשתתף בהגנה עליה או נמצא בתחומה בזמן המצור הגרמני על העיר.

## עיצוב
צורת המדליה עגולה, וצבעה זהוב. על צד החזית של המדליה שני מגני דוד, אחד בצורת הטלאי הצהוב ועליו ממוקמת חרב, והשני בצורת מגן דוד שעל דגל ישראל ועליו ממוקם ענף עץ זית.
בצד האחורי של המדליה, מופיע סמל מדינת ישראל במרכז ומתחתיו הכתובת: **לוחם בנאצים – ותיק מלחמת העולם השניה**. 

המדליה מחוברת לסרט בד, באמצעו פס אדום עבה ומשני צדדיו פס לבן אשר עליו פס תכול ובשוליו שני פסים שחורים. צבעי הסרט דומים (מלבד הצבע התכול שנוסף כדי לסמל את ישראל) לצבעי הסרט של העיטור הגרמני הידוע ביותר בזמן מלחמת העולם השנייה, צלב הברזל.

## לקריאה נוספת
*בעז כהן, "אקטיביזם של ניצולי השואה בעשורים הראשונים של מדינת ישראל: המקרה של מרק דבורז'קי", **[[קתדרה (כתב עת)|קתדרה]]** 174, עמ' 142–147

## קישורים חיצוניים

* אות הלוחם בנאצים, באתר מוזיאון הלוחם היהודי

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: עיטורים
הלוחם בנאצים
קטגוריה:ישראל: ותיקי צבא ומלחמה
קטגוריה:ישראל: הנצחת חיילים יהודים בצבאות זרים
יוזף הלמסברגר הבן

**יוזף הלמסברגר** הבן (**Joseph Hellmesberger**; 
9 באפריל 1855 - 26 באפריל 1907)
היה מלחין, כנר ומנצח. בין השנים 1901 ל-1903 כיהן כמנצחה הראשי של הפילהרמונית של וינה.

יוזף הלמסברגר היה בנו של הכנר והמנצח יוזף הלמסברגר האב, (1828–1893), שהיה מורו הראשון. בשנת 1870 הצטרף לרביעיית הלמסברגר שייסד אביו ככינור שני ובשנת 1887 התייצב בראשה. בשנת 1878 התמנה הלמסברגר לכנר סולן בתזמורת החצר הוינאית ולפרופסור בקונסרבטוריון של וינה. בשנת 1890 היה למנצח הראשי הראשון של אופרת החצר של וינה.

יצירותיו כוללות 22 אופרטות, 6 באלטים, מוזיקה לריקודים ושירים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מנצחים אוסטרים
קטגוריה:כנרים אוסטרים
קטגוריה:מלחינים אוסטרים
קטגוריה:משפחת הלמסברגר
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות של היצינג
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1855
קטגוריה:נפטרים ב-1907
רד פוקס

שמאל|ממוזער|250px|רד פוקס
**רד פוקס** (באנגלית: "**Redd Foxx**", נולד בשם **ג'ון אלרוי סאנפורד** (**John Elroy Sanford**),  9 בדצמבר 1922 - 11 באוקטובר 1991) היה קומיקאי ושחקן טלוויזיה אפרו-אמריקאי. היה ידוע בעיקר בזכות מועדון הסטנד-אפ הפרטי שלו, ובזכות הופעתו בתוכנית הטלוויזיה הפופולרית "סנפורד ובנו"  בארצות הברית של שנות ה-70, עליה זכה בפרס גלובוס הזהב.

## ביוגרפיה

פוקס נולד בסיינט לואיס, מיזורי וגדל בצידה המזרחי של שיקגו. אביו, אפרו-אמריקאי במוצאו וחשמלאי במקצועו, עזב את אימו כאשר פוקס היה בן ארבע. הוא גודל בעיקר על ידי אמו, סבתו (שהייתה ממוצא אינדיאני) והכומר המקומי. פוקס הרבה להיעדר מבי"ס ואף נשר ממנו במהלך התיכון. הוא התחמק בתואנות שונות מגיוס החובה למלחמת העולם השנייה ופנה לחיים של פשע.

בתחילת שנות ה-40, פוקס עבר לניו-יורק והחל לעבוד במסעדה בתור שוטף כלים. במהרה, נעשה פוקס חבר של אחד המלצרים האחרים, אחד מלקולם ליטל, לימים המנהיג השחור מלקולם אקס. עקב צבע עורו החום-אדום, הודבק לו הכינוי "שיקגו רד" אליו מאוחר יותר הוא הוסיף את שם משפחתו של כוכב הבייסבול ג'ימי פוקס.

פוקס החל להופיע במועדוני לילה כסטנדאפיסט. הופעותיו הוקלטו והופצו בתור "אלבומי מסיבה" והפכו לפופולרים ביותר. פוקס גם היה הסטנדאפיסט הראשון שהופיע ב"סטריפ" של לאס וגאס, אחד ממרכזי הבידור החשובים בארצות הברית. מאוחר יותר, בתחילת שנות ה-70 פתח פוקס מועדון סטנד-אפ בלוס אנג'לס, שם נתן הזדמנות לרבים מבדרני העתיד השחורים של ארצות הברית.

### סנפורד ובנו
ב-1972 החלה שידורה של התוכנית "סנפורד ובנו" ברשת NBC ופוקס היה בה הכוכב הראשי. התוכנית, אשר מבוססת על התוכנית הקומית הבריטית "סטפטו ובנו", מספרת את סיפורו של סוחר-זבל ובנו המנסים להתעשר במגוון דרכים חוקיות יותר ופחות. התוכנית הצליחה ביותר ורצה במשך חמש עונות שבסופן סירבה NBC לדרישות השכר של פוקס והוא עבר להנחות תוכנית אירוח ב-ABC. עם זאת, תוכנית זו לא הצליחה ופוקס חזר בתחילת שנות ה-80 ל-NBC לככב בתוכנית הבת של סנפורד ובנו - "סנפורד". גם תוכנית זו לא הצליחה וירדה מהאוויר לאחר עונה אחת בלבד.

ב-1991 חזר פוקס לעסקי השעשועים וכיכב בסדרה "*The Royal Family*" בהפקת אדי מרפי ו-CBS. אך בעת צילומי הפרק התשיעי (שנקרא באירוניה "כאבי חזה") קיבל פוקס התקף לב, התמוטט על הסט וזמן קצר לאחר מכן נפטר. אירוניה נוספת היא שב"סנפורד ובנו", דמותו של פוקס הייתה מזייפת התקפי לב באופן תדיר על מנת להתחמק ממצבים מביכים וממטלות שונות.

## מורשת
אמנם פוקס לא היה כוכב-על אפרו-אמריקאי כמו ביל קוסבי או ריצ'רד פריור, אך הוא סלל את הדרך לרבים מבדרני העתיד השחורים של ארצות הברית, הן על ידי היותו הבדרן האפרו-אמריקאי הראשון שהופיע במקומות שהכניסה לאפרו-אמריקאים אליהם הייתה עד אז אסורה, והן על ידי מתן הזדמנות והעצמת בדרנים אפרו אמריקאים אחרים במועדון הסטנדאפ שלו ובתוכניות הטלוויזיה בהן היה מעורב.

## קישורים חיצוניים

* 

* מאמר על פוקס באתר P.O.V 
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מיזורי
קטגוריה:סנט לואיס: אישים
קטגוריה:קומיקאים אמריקאים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא אינדיאני
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: טלוויזיה: שחקן בתוכנית מוזיקלית או קומית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1922
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1991
קאבאנה

**קאבּאנֵה** (姓 **Kabane**) היו תארים שעברו בירושה ביפן העתיקה, ושימשו לסמל דרגה או מעמד פוליטי. בעבר היו מעל 30 תארים שונים; הקאבאנה הנפוצים יותר היו אוֹמי (臣), מוּראג'י (連), מִיָאצוּקוֹ (造), קימי (君), אָטַאיי (値), פוּבִּיטוֹ (史), אגאטאנוּשי (県主) וסוּגוּרי (村主).

הקאבאנה חולקו לשני מעמדות כלליים: "קובצו" (皇別), שראו עצמם צאצאים של השושלת המלכותית, ו"שינבצו" (神別), שטענו כי הם צאצאי האלים. לא קיים תיעוד היסטורי התומך בהבחנה הזו.

בתחילה חולקו הקאבאנה רק בתוך שבטים מסוימים, אך לבסוף השליטה על חלוקת הקאבאנה הגיעה לחצר הקיסרות של יאמטו. בשנת 684 הוחלפו הקאבאנה המקוריים במערכת "שמונת הקאבאנה" (יאקוסה נו קאבאנה, 八色の姓).  מאוחר יותר, כאשר השבטים התפצלו לבתים עצמאיים, נעלמה שיטת הקאבאנה.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:יפן: היסטוריה
יידקור

**יידקור** (באנגלית: **Yidcore**) היא להקת פאנק רוק (Punk rock) יהודית מאוסטרליה, המבצעת שירים בעברית.

אלבומיה הראשונים של הלהקה מאופיינים בגרסאות כיסוי, לרוב לשירי ארץ ישראל, אך אלבומיה האחרונים מאופיינים ביצירה מקורית חזקה יותר.

הלהקה ערכה שלושה סיבובי הופעות בישראל, לראשונה בשנת 2002 ולאחר מכן ב-2005 ו-2008. כמו כן, קיבלה הלהקה פרסום נכבד מחברת הכבלים HOT אשר בחרה להשתמש בשירה, "הללויה", כמנגינת רקע לסרטון פרסומת ו"על כל אלה" כשיר הפתיחה לתוכנית הסאטירה "מכת מדינה", אשר שודרה בערוץ ביפ.

## דיסקוגרפיה

yidcore1.jpg|**2001***[[YIDcore (אלבום)|YIDcore]]*
Yidcore2.jpg|**2003***[[Great Chicken Soup Caper EP]]*
Yidcore3.jpg|**2003***[[The Adam Sandler EP]]*
Yidcore4.jpg|**2004****'
yidcore5.jpg|**2001***[[Attack of the B-Killers]]''עם [[Useless ID]]
yidcore6.jpg|'''2001***Eighth Day Slice/Fiddlin on ya Roof''


## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:להקות פאנק (Punk)
קטגוריה:להקות אינדי
סעד אל-חרירי

**סעד א-דין רפיק אל-חרירי** (בערבית: **سعد الدين رفيق الحريري**; תעתיק מדויק: סעד אלדין רפיק אלחרירי; נולד ב-18 באפריל 1970 בריאד, ערב הסעודית) הוא ראש ממשלת לבנון לשעבר, וראש התנועה הפוליטית זרם העתיד, שהוקמה על ידי אביו. הוא בנו השני של רפיק אל-חרירי, לשעבר ראש ממשלת לבנון, שנרצח בהתנקשות ב-2005. הוא ממשפחה מוסלמית-סונית.

ב-4 בנובמבר 2017 הודיע אל-חרירי על התפטרותו מתפקידו כראש הממשלה, לדבריו, בשל המעורבות האיראנית הגוברת בלבנון וחששו כי יתנקשו בחייו; אולם ב-22 בנובמבר הודיע על השהיית התפטרותו, שטרם נכנסה לתוקפהּ. ב-29 באוקטובר 2019 לאור מחאות נרחבות במדינה, התפטר מתפקידו כראש הממשלה.

ב-22 באוקטובר 2020, בעקבות התפטרותם של חסאן דיאב ומוסטפא אדיב מתפקיד ראש הממשלה אחרי המחאות במדינה על רקע הפיצוץ בנמל ביירות שגרם למשבר כלכלי חמור, מונה מחדש לתפקיד, אך לא הצליח להקים ממשלה.

## ביוגרפיה
אל-חרירי למד מנהל עסקים באוניברסיטת ג'ורג'טאון. בזמן שאביו נרצח, הוא התגורר בערב הסעודית וניהל את חברת סעודי אוז'ה (Saudi Oger), תאגיד בנייה בשווי 3.15 מיליארד דולר, אותו רכש מחברה צרפתית בניהולו של אביו.

לאחר ההתנקשות באביו ומהפכת הארזים, חזר אל-חרירי ללבנון ולקח את מקומו של אביו בפוליטיקה. הוא ניהל את הפרלמנט הלבנוני במגמה של מלחמה בשחיתות ורפורמה מחודשת. הוא העדיף לנהל משא ומתן לפירוק חזבאללה מנשקו תמורת נסיגת ישראל מחוות שבעא, ונהיה למתנגד חדש להשפעה הסורית הממושכת בלבנון. הוא תומך בתהליך השלום במזרח התיכון ומתאר את היוזמה הסעודית שעליה הכריז שליט סעודיה המלך עבדאללה בשנת 2002 כ"רצינית ביותר".

בעקבות הבחירות הכלליות בלבנון שנערכו ביוני 2009, החליט הפרלמנט הלבנוני כי אל-חרירי ימונה לראש ממשלת לבנון, אך עקב הפיצול הרב בפרלמנט לא הצליח אל-חרירי להרכיב ממשלה, ובספטמבר הודיע לנשיא מישל סולימאן כי נכשל במשימה וביקשו להטילה על מועמד אחר. רק ב-9 בנובמבר הצליח אל חרירי להרכיב ממשלת אחדות ונכנס לתפקיד ראש הממשלה. ב-12 בינואר 2011 שרי חזבאללה התפטרו והפילו את ממשלתו.

ב-25 בינואר 2011 קיבל מועמד חזבאללה לראשות הממשלה, נג'יב מיקאתי, את הרוב הדרוש בפרלמנט להקמת ממשלה במקום סעד אלחרירי. לאחר התפטרותו ב-2014 הוחלף בתמאם סלאם שהתפטר ב-18 בדצמבר 2016 ולאחר התפטרותו חזר אל חרירי לכהן כראש הממשלה.

ב-4 בנובמבר 2017, בזמן ביקורו בריאד, התפטר אל-חרירי מתפקידו כראש הממשלה בשל המעורבות האיראנית הגוברת בלבנון וחששו כי יתנקשו בחייו, אך לאחר מכן השהה את ההתפטרות.

ב-29 באוקטובר 2019, לאחר ההפגנות הנרחבות שנמשכו מעל לשבועיים, הודיע על התפטרותו מראשות הממשלה.

ב-22 באוקטובר 2020, הנשיא מישל עאון נתן לאל-חרירי את המנדט להרכיב ממשלה ומינה אותו מחדש לראש הממשלה, זאת לאחר שחסאן דיאב ומוסטפא אדיב התפטרו מהתפקיד בעקבות הפיצוץ בנמל ביירות שהביא לגל מחאות במדינה ולאסון כלכלי כבד. אל-חרירי לא הצליח להקים ממשלה.

ב-24 בינואר 2022, הודיע על פרישתו מהחיים הפוליטיים. הוא ציין כי בין הסיבות שהובילו להחלטתו היא ההשפעה של איראן על המדינה דרך חזבאללה. הוא אף קרא למפלגתו לא לרוץ בבחירות לפרלמנט.
## חיים אישיים
לאחר שירש מאביו 4.1 מיליארד דולר, הופיע אל-חרירי עם אחיו ברשימת האנשים העשירים ביותר בעולם של מגזין פורבס, שפורסמה במרץ 2006. אל-חרירי נשוי ללארה אלעזם ויש להם שלושה ילדים.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי ממשלת לבנון
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:מיליארדרים מוסלמים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ג'ורג'טאון
קטגוריה:מוסלמים סונים
קטגוריה:לבנונים שנולדו ב-1970
פלנטריום אדלר

**פלנטריום ומוזיאון האסטרונומיה על שם אדלר** (באנגלית: **Adler Planetarium**) בשיקגו שבארצות הברית הוא הפלנטריום הראשון שנבנה בחצי הכדור המערבי, והוא הפלנטריום הוותיק ביותר הקיים כיום.

## היסטוריה
הפלנטריום נוסד בשנת 1930 על ידי הפילנתרופ מקס אדלר, בסיוע פיליפ פוקס, המנהל הראשון של הפלנטריום. הפלנטריום ממוקם, יחד עם מוזיאונים מפורסמים נוספים, על הגדה של ימת מישיגן בקמפוס המוזיאונים של שיקגו.
הפלנטריום מכיל יותר מ-35,000 רגל מרובעת של מוצגים, הכוללים דגמי מאזניים של מערכת השמש, מכשירים אסטרונומיים עתיקים ומסכים אינטראקטיביים. האוספים ההיסטוריים של מכשירים אסטרונומיים וספרים נדירים המצויים במוזיאון נחשבים כמשובחים בעולם.

מוזיאון אדלר הוא היחיד בעולם המכיל שני אולמות פלנטריום בגודל מלא. מאז פתיחת המוזיאון בשנת 1930, המבקרים זוכים לצפות בהדגמות של שמי הלילה באולם פלנטריום סקיי ההיסטורי. הכיפה של האולם נראית בבירור למתבונן מחוץ למוזיאון. מקרן ה-Zeiss המצוי בפלנטריום מסוגל לשחזר במדויק תנועה של כל היבט בשמי הלילה. ב-1999 הרחיב המוזיאון את מרחב התצוגה הקיים, והוסיף את קולנוע ה StarRider - סביבה דיגיטלית מלאה המונעת בטכנולוגית סימולציה מתקדמת. בנוסף למופעים חינוכיים, מוצג בקולנוע מופע מוזיקלי המכיל אנימציה דיגיטלית.

הפלנטריום ממוקם בקרבת מוזיאון פילד להיסטוריה של הטבע והאקווריום של שיקגו והשלושה מכונים לרוב "קמפוס המוזיאונים".

## גלריה

  Image:Adler_fg01.jpg|מבנה
  Image:Adler_fg02.jpg|מבנה
  Image:Adler_fg03.jpg|כוכבי לכת
  Image:Adler_fg04.jpg|מטאור
  Image:Adler_fg05.jpg|size wise
  Image:Adler_fg06.jpg|תצוגה
  Image:Adler_fg07.jpg|Atwood Celestial Sphere
  Image:Adler_fg08.jpg|מקרן
Image:2003-08-14 Adler Planetarium sundial.jpg


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:פלנטריומים
קטגוריה:שיקגו: מוזיאונים
קטגוריה:ארצות הברית: אתרים הרשומים במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים
פגמים בתעלה העצבית

בעובר בריא, סגירה של התעלה העצבית (Neural tube) מתרחשת בסביבות היום ה-30 לאחר ההפריה.

הפרעה בסגירת התעלה העצבית עלולה לגרום לכמה פגמים מולדים - רובם גורמים לנכות קשה, השכיחים ביניהם אננצפלוס וספינה ביפידה.

שכיחות עולמית - 2.6 לכל 1,000 לידות.

שכיחות גבוהה יותר לנשים הנוטלות תרופות נגד אפילפסיה, או לנשים עם סוכרת מסוג 1 (סוכרת נעורים), או לנשים עם חוסר חומצה פולית - לרבות עקב חוסר MTHFR שאיננו מטופל, או חוסר ויטמין B<sub>12</sub>.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מומים מולדים במערכת העצבים
גליקופרוטאין

שמאל|ממוזער|250px|מבנה סכמאטי של שייר סוכרי הקשור לפפטיד
**גליקופרוטאין** (באנגלית: **Glycoprotein**) הוא תרכובת של חלבון ושל פחמימה הקשורים בקשר קוולנטי. 
הסוכרים הקשורים ישירות אל החלבון יכולים להיות מסוגים שונים, כמו גלוקוז, פרוקטוז, מאנוז, גלוקוזאמין, גאלאקטוז, ורבים אחרים. סוכרים הקשורים אל החלבון יכולים לגרום לשינוי במבנה המרחבי שלו, ובכך לשינוי תכונותיו. 
הגליקופרוטאין משמש בעיקר עבור חלבונים שפעולתם נדרשת מחוץ לתא, בהם: נוגדנים, הורמונים, אנזימים ועוד. בין השאר, הוא מרכיב חיוני בממברנות של תאים צמחיים ואנימליים. ברוב המקרים מבנים הנמצאים על השוטונים של חד-תאיים שונים יהיו מורכבים מגליקופרוטאין, לדוגמה בשערות על השוטונים של סטראמנופילס. גליקופרוטאינים בממברנות של אריטרוציטים הנושאים שיירים גליקוזידיים ספציפיים, קובעים את סוג הדם בבני האדם ובבעלי החיים, כאשר השייר הסוכרי מהווה מעין קוד זיהוי של התא הנתון. גליקופרוטאינים הם ממרכיבי הנזלת ומעניקים לה את מרקמה.

אלפרד גוטשאלק היה המומחה העולמי בתחום חקר גליקופרוטאין.

## ראו גם
*גליקוליפידים – תרכובות של שומן + סוכרים
*אינטרפרון – גליקופרוטאין המופרש מתאים בתגובה לחדירה של גורמים פולשניים כגון וירוסים, חיידקים, פרזיטים או בתגובה להפיכת התא לסרטני.

## קישורים חיצוניים

* נתן שרון והלינה ליס, החלבונים "המתוקים" - גליקופרוטאינים, **[[מדע (כתב עת)|מדע]]** כ"ז 6, נובמבר 1983, באתר "סנונית"
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חלבונים
קטגוריה:סוכרים
פנטקוסט

220px|ממוזער|כנסייה לותרנית מקושטת לכבוד פנטקוסט
**פֶּנְטֵקוֹסְט** (מיוונית: **Πεντηκοστή**) הוא חג בדת הנוצרית המציין את ירידת רוח הקודש על שליחיו של ישו חמישים ימים לאחר חג הפסחא, ומתקשר לחג השבועות ביהדות. הפנטקוסט מסיים את עונת הפסחא.

## החג ומשמעותו
הפנטקוסט נקרא כך כי האירוע שלציונו נקבע חל בחג שבועות, ששמו היווני הוא "פנטקוסט". לפי הברית החדשה, רוח הקודש נחה על שליחי ישו במהלך החג בירושלים, ויום זה נחשב ליום ייסודה של הכנסייה העולמית.

שם החג, "פנטקוסט" בא מהמילה היוונית "פנטקוסטה", שפירושה הוא "החמישים במספר", והוא חל ביום ראשון, שבעה שבועות לאחר יום ראשון של פסחא (או חמישים ימים בסך הכל כולל יום ראשון של פסחא עצמו, בהקבלה לספירת העומר שבין יום הנף העומר לשבועות, החלים ביום ראשון לפי הצדוקים, הבייתוסים, השומרונים ולוח השנה במגילות קומראן). בגרמנית הוא מכונה "Pfingsten" ("חמישים"), ובאנגלית "Whitsunday" או "Whitsun" ("יום ראשון הלבן"), על שם הגלימות הלבנות שנהגו המוטבלים ללבוש בערב החג (להלן).

בדומה לכל חגי עונת הפסחא, גם פנטקוסט הוא חג נע, ומועדו נקבע בכל שנה בהתאם למועדו של הפסחא. במאה ה-21 חל החג בין 10 במאי ל-13 ביוני במערב, ובין 24 במאי ל-27 ביוני במזרח. בחלק מהמדינות נחשב גם יום שני של פנטקוסט לחג רשמי, אם כי מאז ועידת הוותיקן השנייה, הדבר אינו מחויב.

## אירוע הפנטקוסט בברית החדשה
ירידת רוח הקודש מתוארת בפרק ב' בספר מעשי השליחים בברית החדשה. האירוע התרחש בהתאספות אחד-עשר השליחים לכבוד חג השבועות:

בעקבות הישמע "קול [זה] מן השמים", התאסף באתר קהל נבוך:

לאחר מכן הופיע פטרוס ונשא דרשה בפני הקהל, על היותו של ישוע המשיח שעליו דיברו נביאי ישראל:

220px|ממוזער|פרחים אדומים ונרות מקשטים את הכנסייה לרגל החג
משסיים פטרוס את דבריו, החליטו רבים להיטבל לנצרות - בשל כך נהגו לטבול בערב פנטקוסט את המתנצרים החדשים בשנה האחרונה:

## מנהגי החג
[ממוזער|שמאל|220px|כנסייה [הכנסייה האפיסקופלית (ארצות הברית)|אפיסקופלית ברוצ'סטר, ארצות הברית מקושטת לכבוד הפנטקוסט]]
הצבעים האופייניים לחג הם אדום ולבן, המסמלים את לשונות האש שירדו על השליחים ואת רוח הקודש שהתגלתה כאור או כיונה. הכמרים לבושים בגלימות ואדרת אדומה. בארצות שונות, בעיקר ארצות קתוליות מובהקות, נהוג להביא ורדים ולפזרם כזכר לאש שירדה על השליחים. גם מזבח התפילה מקושט בורדים, בלונים ונרות אדומים-לבנים עם סמלי יונה ואש.

ילדים נוהגים לגזור כתרים בצורת להבות וישנן צעדות בהן תוקעים בחצוצרות המסמלות את ירידת רוח הקודש. הקתולים נוהגים לשיר בתפילות הבוקר (Terce) והערב (Vespers) את ההמנון "בוא, רוח בורא" (*Veni Creator Spiritus*). בכנסיות מכבים את נר הפסחא לציון סוף עונת הפסחא.

בתקופת החג נוהגים לערוך למצטרפים חדשים לדת את טקס הקונפירמציה וכן גם לילדים שהגיעו לגיל 7 בכנסייה הקתולית. בכנסיות אנגליקניות נהוג לערוך גם את טקס הטבילה בחג זה.

מאכל המאפיין את החג הוא עוגת קצפת ותותים, המסמל את שיא האביב ואת צבעי החג.

## קישורים חיצוניים

* 
* פנטקוסט באנציקלופדיה קתוליקה 
* 
* 

קטגוריה:מועדים נוצריים
קטגוריה:שבועות
חוליה (אנטומיה)

שמאל|ממוזער|300px|חוליה חזית. מבט על.
**חוליה** (TA: Vertebra) היא עצם לא סדירה בצורתה, המהווה חלק מעמוד השדרה.

## חוליות אצל האדם
שלושים ושלוש חוליות מרכיבות את עמוד השדרה, בהן חמש החוליות המאוחות המרכיבות את עצם העצה (בין כל החוליות האחרות נמצא דיסק בין-חולייתי), וארבע החוליות המאוחות המרכיבות את עצם העוקץ (עצם הזנב). שאר החוליות מחולקות לשלושה אזורים: אזור הצוואר (שבע חוליות), האזור החזי (שתים עשרה חוליות) והאזור המותני (חמש חוליות). במופעים גנטיים חריגים ניתן למצוא מספר שונה של חוליות בכל אזור.

להוציא את שתי החוליות הצוואריות הראשונות, לחוליות אמתיות (אלו ששייכות לשלושת האזורים העליונים) מאפיינים דומים, וניתן להדגימם על ידי בחינת חוליה חזית.
### כללי
שמאל|ממוזער|300px|חוליה חזית. מבט צד.
חוליה מורכבת משני מבנים מרכזיים: חלק קדמי, הוא גוף החוליה (Corpus vertebrae), וחלק אחורי – קשת החוליה (Arcus vertebrae) או הקשת העצבית. קשת החוליה וחלקו האחורי של גוף החוליה יוצרים את נקב החוליה (Foramen vertebrale). קשת החוליה מורכבת משתי רגליות (Pediculus arcus vertebrae) ומשני לוחות (Lamina arcus vertebrae) ומהווה את הבסיס לשבעה זיזים: ארבעה זיזים מפרקיים ששניים מהם עליונים (Processus articularis superior; Zygapophysis superior) ושניים תחתונים (Processus articularis inferior vertebrae; Zygapophysis inferior), שני זיזים רוחביים (Processus transversus vertebrae) וזיז קוצי אחד (Processus spinosus vertebrae). את הזיזים הקוציים של החוליות, אפשר לראות ולמשש במבט אחורי על גב.
בזיזים נאחזים שרירי שלד שונים ורצועות, והזיזים המפרקיים יוצרים את המפרקים הפאצטלים בין כל שתי חוליות שכנות.

כאשר כל החוליות מופרקות זו לזו גופי החוליה יוצרים עמוד חזק שתומך בראש ובגו. קשתות החוליה יוצרות תעלה מגנה, בתוכה עובר חוט השדרה. בין כל שתי חוליות, דרך הנקבים הבין-חולייתים (Foramen intervertebrale), אחד בכל צד, יוצאים העצבים וכלי הדם השדרתיים.

## ראו גם
* אטלס
* חולית הציר
* ניתוח עורק החוליות

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:עמוד השדרה ושלד החזה
נפת כארלי

**נפת כארלי** (בגאורגית: **ქარელის რაიონი**, מילולית: כארליס מוניציפליטי), היא נפה במחוז כארתלי הפנימית שבגאורגיה. חלק מהחלקים הצפוניים של הנפה מהווים חלק מהאדמיניסטרציה אוטונומית דרום אוסטיה, ואיננו תחת שליטת הממשל הגאורגי משנת 1992. הנפה גובלת מצפון בנפת ג'ווה, ממזרח בנפת גורי, מדרום בנפת בורג'ומי וממערב בנפת חאשורי ונפת סצ'חרה.

הנפה מאוכלסת ב-41,316 תושבים בצפיפות אוכלוסין של 60.06 איש לקמ"ר. העיר כארלי מהווה המרכז המנהלתי של הנפה. בנוסף ישנם שני יישובים עירוניים נוספים (דאבא), העיירות: אגארה וקורניסי. בנפה ישנן 82 כפרים המחולקות ל-21 תמי: אָבִּיסִי, אָוולֶווִי, אָוונֶווִי, אָחַאלסוֹפֶּלִי, בַּלתָה, בֶּבּנִיסִי, בּרֶתִי, בּרֶדזָה, דווַאנִי, דִירבִּי, זֶמוֹ חווֶדוּרֶתִי, זר'וּדֶרִי, תֶרֵגווַאנִי, תִיר'ווָה, קֶחִיג'ווַארִי, מוֹחִיסִי, רוּאִיסִי, אוּרבּנִיסִי, פּצָה, קוֹרנִיסִי ודזווִילֶתִי.

הנפה ממוקמת במישור כארתלי הפנימית, על שטחשל 687.9 קמ"ר מתוכם 540 קמ"ר משמשים לחקלאות. הנהרות הזורמים בנפה הם: נהר הקורה, דזאמא, דָסַוולֶתִיס פּרוֹנֶה (פרונה המערבית), שוּאָה פּרוֹנֶה (פרונה האמצעית) ואַר'מוֹסַוולֶתִיס פּרוֹנֶה (פרונה המזרחית).

## אתרים
מבין האתרים היסטוריים בנפה:


קובץ:Samtsevrisi monastery complex (Photo A. Muhranoff, 2011).jpg|קתדרלת סָמתַאווִיסִי
קובץ:Breti monastery (Photo A. Muhranoff, 2011).jpg|מנזר בּרֶתִי
קובץ:Kintsvisi Monastery.jpg|מנזר קינצוויסי
קובץ:Mdsovretifortress.jpg|מצודת מדזוֹברֶתִי
קובץ:Mokhisi churches.jpg|כנסיית מוחישי
קובץ:Church Mukhileti.jpg|מנזר מוּחִילֶתִי
קובץ:A church in Ruisi (Photo A. Muhranoff, 2011).jpg|קתדרלת רואיסי
קובץ:შინდარა (G.N. 2012).jpg|כפר שִינדַרָה ואגם סוראמי
קובץ:Mount Tkhoti (Photo A. Muhranoff, 2011).jpg|הר תחוֹתִי
קובץ:Urbnisi monastery. Entrance (Photo A. Muhranoff, 2011).jpg|כנסיית אורבניסי
קובץ:Bateti lake.jpg|אגם בַּאטֶתִי
קובץ:Bridge over the Mtkvari at Urbnisi (Photo A. Muhranoff, 2011).jpg|גשר מעל נהר הקורה ליד אורבניסי


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גאורגיה: נפות
קטגוריה:כארתלי
כארלי

**כּארֶלי** (בגאורגית: **ქარელი**) היא עיר בגאורגיה במחוז כארתלי הפנימית, והמרכז אדמיניסטרטיבי של נפת כארלי. העיר שוכנת, על שפת נהר הקורה. כארלי הוכרזה כעיר בשנת 1981. אוכלוסיית העיר מונה 6,800 איש.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גאורגיה: ערים
קטגוריה:קווקז: יישובים
קטגוריה:כארתלי
חואן אריאגה

שמאל|ממוזער|250px|פסל של אריאגה באולם הכניסה של תיאטרון אריאגה בבילבאו
**חואן קריסוסטומו אריאגה** (בספרדית: **Juan Crisóstomo Arriaga**;  27 בינואר 1806 בילבאו – 17 בינואר 1826 פריז) היה מלחין ספרדי שנפטר בדמי ימיו, עוד לפני שמלאו לו עשרים.

שמו המלא היה **חואן קריסוסטומו חאקובו אנטוניו דה אריאגה אי-בלסולה** (Juan Crisóstomo Jacobo Antonio de (Arriaga y Balzola. הוא נולד בעיר בילבאו בחבל הבסקים בספרד למשפחה עשירה. אביו, שהיה מוזיקאי חובב ונגן בצ'מבלו, הבחין בכישוריו ועודד אותו בכיוון זה. אריאגה התחיל להלחין בגיל צעיר ונחשב לילד פלא. לא היה כל אפיון ספרדי במוזיקה של אריאגה. סגנונו היה בין מוצרט לבין הרומנטיקאים המוקדמים. בגלל שבדומה למוצרט הוא היה ילד פלא שנפטר בגיל צעיר הוא כונה בחיבה בשם "**מוצרט הספרדי**". מדגישים גם את העובדה שהוא נולד בדיוק ביום השנה החמישים להולדת מוצרט.

הוא נשלח להשלים את השכלתו המוזיקלית בקונסרבטוריון הידוע של פריז כתלמידם של פטיס ולואיג'י כרוביני וזכה להצלחה ולהוקרה רבה.

נפטר משחפת עשרה ימים לפני יום הולדתו העשרים.

בעיר הולדתו בילבאו הוקם בנין תיאטרון גדול על שמו (Teatro Arriaga). באולם הכניסה נמצא פסל שלו.

מיצרותיו המנוגנות כיום:
* 3 רביעיות לכלי קשת (לה מז'ור, רה מינור, סי במול מז'ור).
* סימפוניה לתזמורת ברה מינור.
* הפתיחה לאופרה "העבדים העליזים".(Los esclavos felices). זאת אופרה בשתי מערכות שהועלתה בבילבאו בשנת 1820 כשאריאגה היה בן 13. רק הפתיחה ומספר קטעים שרדו.
*פתיחה אופוס 1 (Nonetto), להרכב של תשעה כלים (שני כינורות, ויולה, קונטרבס, חליל, שני קלרינטים ושתי קרנות. היצירה חוברה בשנת 1818 בהיות אריאגה בן 12.

## קישורים חיצוניים

* חואן אריאגה
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מלחינים ספרדים
קטגוריה:מלחינים מהתקופה הרומנטית
קטגוריה:מוזיקאים בסקים
קטגוריה:חולי שחפת
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1806
קטגוריה:ספרדים שנפטרו ב-1826
לואיג'י כרוביני

**לואיג'י כרוביני** (באיטלקית: **Luigi Cherubini**; 14 בספטמבר 1760 – 15 במרץ 1842) היה מלחין איטלקי-צרפתי. המוזיקה של כרוביני הייתה מאוד פופולרית בזמנה, בטהובן התייחס אליו כאל אחד המלחינים הגדולים בני זמנו ורוסיני העריך את האופרות שלו.

## קורות חייו
נולד בפירנצה כילד העשירי מבין 12 ילדיו של נגן בתזמורת התיאטרון בפירנצה. מילדותו ניכר בו הכישרון המוזיקלי. בראשית דרכו חיבר יצירות דתיות. בגיל 13 כבר חיבר מיסות.

בשנת 1786 התיישב בפריז והחל לחבר אופרות. חיבר כ-30 אופרות, בהן כאלה המפורסמות עד היום (מדיאה ואנאקריאון).

בשנת 1822 נתמנה למנהל הקונסרבטוריון המלכותי למוזיקה בפריז ושימש במשרה זו עד מותו. הייתה לו השפעה רבה על מלחינים רבים כמו ובר, שומאן, מנדלסון-ברתולדי, ואגנר, ברליוז ואפילו על בטהובן.

כרוביני חיבר אף שני רקויאם (רקוויאם מס' 1 בדו מינור ורקוויאם מס' 2 ברה מינור) המושמעים עד היום אך רוב יצירותיו הדתיות מושמעות באופן נדיר.

כרוביני מת בשיבה טובה כמלחין מפורסם ומוערך, ונקבר בבית הקברות פר לשז בפריז.

## קישורים חיצוניים

* בְּאֹפֶל לֵיל בתרגום עברי של יהודה שרת.
* 
* 
* 

קטגוריה:מלחיני אופרה איטלקים
קטגוריה:מלחיני אופרה צרפתים
קטגוריה:מלחינים מן התקופה הקלאסית
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות פר לשז
קטגוריה:מלחיני רקוויאם
קטגוריה:מלחינים איטלקים במאה ה-18
קטגוריה:מלחינים איטלקים במאה ה-19
קטגוריה:מלחינים צרפתים במאה ה-18
קטגוריה:מלחינים צרפתים במאה ה-19
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1760
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1760
קטגוריה:נפטרים ב-1842
דגם נייר

[שמאל|ממוזער|250px|קטע מדגם נייר של מטוס [F-15 שצורף לבטאון חיל האוויר]]
שמאל|ממוזער|250px|שלד ומבנה של דגם מנייר של מטוס Short Sunderland 
שמאל|ממוזער|250px|חלק ממבנה דגם מנייר של מטוס Short Sunderland 
**דגם נייר** הוא דגם של מטוס, אוניה, מבנה וכדומה העשוי נייר. הרכבת דגמי נייר היא תחביב מוכר. חלקיו של הדגם מודפסים על גבי נייר בריסטול, ובהתאם להוראות ההרכבה המצורפות יש לבנות מהם את הדגם התלת־ממדי על ידי קיפול החלקים, עיגול וכיפוף והדבקת החלקים. וריאציה שונה מעט היא דגם קרטון. חברות מוכרות אשר מתכננות ומפרסמות כיום דגמי נייר הן GPM, Fly Model, JSC, Modelart ועוד.

בעבר היה התחביב נפוץ, אך בשנות השישים של המאה העשרים החלו להופיע דגמי פלסטיק שדחקו את דגמי
הנייר מהתעניינות החובבים. דגמי הפלסטיק היו יקרים יחסית לדגמי הנייר, אך הרכבתם קלה יותר והתוצאה מדויקת ומוצקה יותר. בונים נלהבים של דגמי נייר לא נטשו את התחביב גם בשנים אלו.   אחד ההבדלים העיקריים בין דגמי הנייר לדגמי הפלסטיק הוא בקנ"מ.  לדגמי הנייר יש כמות גדולה יותר של מושאים בקנ"מ גדול (1:33-1:32) לעומת דגמי הפלסטיק -כמו כן ישנו מבחר גדול יותר של דגמים העשויים נייר לעומת דגמי הפלסטיק.

בישראל נפוצו דגמי נייר בעיקר על ידי "בטאון חיל האוויר" וכתב העת "מערכות-ים", אשר בשנות השישים והשבעים נהגו לצרף דגמי נייר לחלק מהגיליונות.

בשנים האחרונות התחביב הפך לנפוץ יותר שוב וזאת כתוצאה מנגישות הדגמים ברשת האינטרנט שמצויים במגוון של התחומים, בדרגות קושי בנייה שונות. כיום על פי רוב הדגם מודפס במדפסת ביתית על ניר בעובי מתאים וממנו נגזרים החלקים. הנגישות הרבה שיצר האינטרנט לדגמים מסוג זה, הביאה להתפתחותה של תופעת פיראטיות גם בתחום דגמי הנייר. דגמים רבים שהופצו בצורתם ה"פיזית" בלבד, נסרקו למחשב וכיום ישנם אתרים ופורומים רבים אשר מאפשרים הורדה שלהם, תוך כדי הפרת זכויות יוצרים.

## ראו גם
בטאון חיל האוויר - הפרק המפרט את רשימת כלל הדגמים מנייר שהופצו בבטאוני חיל האוויר

## דגמי נייר של כלי שיט מכתב העת "[[מערכות-ים]]"
להלן רשימת דגמים שצורפו לכתב העת :

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:תחביבים
קטגוריה:נייר