יוליוס קיסר במצרים

**[[יוליוס קיסר]]** (איטלקית: **Giulio Cesare,** בשם המקורי **ג'וליו צ'זארה במצרים'',*** *'Giulio Cesare in Egitto**) היא [[אופרה]] בשלוש מערכות מאת [[גאורג פרידריך הנדל|ג'ורג' פרידריך הנדל]] עם [[לברית|ליברית]] בשפה האיטלקית מאת [[ניקולא היים|ניקולה פרנצ'סקו היים]]. הליברית נגזרת מהליברית בעלת אותו שם מאת ג'אקומו פרנצ'סקו בוסאני, שבוצעה לראשונה בשנת 1677 [[ונציה|בוונציה]] עם מוזיקה מאת [[אנטוניו סרטוריו]].

== היסטוריה של היצירה ==
יוליוס קיסר הוצגה לראשונה ב-20 בפברואר [[1724]] [[תיאטרון הוד מלכותו|בתיאטרון קינגס]] ב[[לונדון]]. לרגל האירוע, [[לברית|הליברית]] של היים, שתורגמה ל[[אנגלית]] על ידו, הועמדה לרשות הציבור כדי לסייע בהבנת האופרה.

בבכורה שלה - בהשתתפות ה[[פרימדונה]] [[פרנצ'סקה קוצוני]] [[קסטרטו|והקסטראטו-אלט]] [[קונטרה-טנור|פרנצ'סקו]] ברנרדי, המכונה [[סנזינו|סנסינו]], שני כוכבי שירת האופרה האמיתיים של התקופה - האופרה זכתה להצלחה מיידית והנדל החיה אותה, עם שינויים רבים לאחר מכן, ב-2 בינואר [[1725]], ושוב ב [[1730|-1730]] וב-1 בפברואר [[1732]]. "הפופולריות של האופרה באה לידי ביטוי גם בהפקות רבות ב[[המבורג]] [[בראונשווייג|ובברונסוויק]] בתקופה [[1737|1725-1737]], וגרסה קונצרטית הוצגה ב[[פריז]] בקיץ 1724."

כמו כל האופרות הרציניות של תחילת המאה השמונה עשרה, יוליוס קיסר כמעט ונשכחה במהלך המאה התשע עשרה, רק כדי לחזור לבמה בשנת 1922, ב[[גטינגן]], אם כי בגרסה מתוקנת. עם זאת, בתקופה האחרונה האופרה הוכיחה את עצמה כאחת המוערכות ביותר על ידי קהל מודרני בשל הנגישות והנעימות של המוזיקה של הנדל, עד כדי כך שהיא הוצגה במאות הפקות במדינות שונות.

התפקידים הראשיים והדמויות של טולומיאו ונירנו, שנכתבו במקור לקסטרטים, מועלים כיום על ידי [[קונטרה אלט|קונטרלטים]], [[מצו-סופרנו|מצו-סופרנ]]<nowiki/>ים או על ידי [[קונטרה-טנור]]ים. בביצועים המודרניים הראשונים, במיוחד בגרמניה, הניסוי של טרנספוזיציה של התפקידים שהוקצו בעבר לקסטרטים (או נשים ב[[תפקיד מכנסיים|תפקידי מכנסיים]]) [[אוקטבה]] אחת הורחב גם ליוליוס קיסר, על מנת להפוך אותם למקובלים יותר על טעמים אמנותיים משתנים, והתפקיד הראשי הופקד כתוצאה מכך בידי [[בריטון (קול)|בריטונים]]; כיום נטייה אנטי-היסטורית זו ננטשה כמעט לחלוטין.

אופרה זו, הנחשבת לאחת הטובות ביותר של הנדל, בנויה בסגנון המלודרמה [[פייטרו מטסטאזיו|המטאסטזית]], וזוכה לשבחים מעל לכל בזכות כתיבה קולית מעולה, השפעתה הדרמטית והתזמור המפואר. הפורמט העכשווי - השוזר אהבה ופוליטיקה, קנאה וגבורה, מבלי להזניח את נושאי הנקמה והרדיפה אחר התהילה - נתמך כאן, אפילו טוב יותר מאשר במקומות אחרים, על ידי שפע של קטעי רצ'יטטיביים לסירוגין עם מספר גדול במיוחד של אריות, המתחלפות בהרמוניה מוחלטת, ומחזירות את כל העוצמה הדרושה לפעולה הדרמטית ולאחדות התפאורתית.

בעיקר מסיבות אלה, יוליוס קיסר הפך לחלק מהרפרטואר של בתי האופרה בעולם וכיום יש לו את מספר ההקלטות הגדול ביותר מבין האופרות של הנדל.

== תזמורת ==
יוליוס קיסר במצרים כולל אנסמבל תזמורתי המורכב מ:
* שתי [[חלילית|חליליות]], חליל רוחבי, שני [[אבוב]]ים, שני [[בסון|באסונים]].
* ארבע [[קרן יער|קרניים]], [[חצוצרה]].
* [[כינור]]ות, [[ויולה|ויולות]].
* [[באסו קונטינואו]] ([[צ'לו]], [[קונטרבס]], בסון, [[צ'מבלו]]).
* על הבמה: שני אבובים, שני כינורות וסולו ויולה, [[נבל]], [[ויולה דה גמבה]], [[תיאורבו]], צ'לו סולו ובסון, אובליגטו קרן לבד על הבמה.

== דמויות ומבצעים של הבכורה ==


==== עלילה ====
הסיפור מתרחש [[אלכסנדריה|באלכסנדריה, מצרים]], ומבוסס על הפרק ההיסטורי של המערכה שערך [[יוליוס קיסר]] בשנים 48-47 לפנה"ס, כאשר לאחר שניצח את אויבו [[גנאיוס פומפיוס מגנוס|פומפיוס]] בקרב [[קרב פרסלוס|פרסלוס]], רדף אחריו עד גדות ה[[נילוס]]. שלטון [[ממלכת בית תלמי|ממלכת מצרים]], הטריבונט של [[רומא]], מחולק בין שני האחים [[פרעה]][[קלאופטרה|, קלאופטרה]] [[תלמי השלושה עשר|ותלמי]], שכל אחד מהם ביקש בדרכו להתחנף בפני קיסר ולהדיח זה את זה כדי לזכות בשלטון יחיד בלתי מעורער.
**מערכה I**

**מערכה 1**

יוליוס קיסר וחייליו מגיעים כמנצחים לחופי הנילוס. קורנליה, אשתו של פומפיוס, מתחננת לרחמים עבור בעלה: קיסר נענה לבקשתה, בתנאי שפומפיוס יתייצב בפניו אישית. זמן קצר לאחר מכן, אכילס, גנרל בצבא תלמי, מציג בפני קיסר ארון קבורה המכיל את ראשו של פומפיוס: מי שהורה על הריגתו היה תלמי, שקיווה לזכות בכך בחסדו של קיסר. אולם המנהיג נחרד מאכזריותו של מלך מצרים, ומבקש מיד לפגוש אותו כדי לתבוע ממנו דין וחשבון על הפשע; קוריוס, טריבון של קיסר, מציע לנקום את מותו בשם קורנליה על ידי הריגת המלך, בתקווה שהיא תתאהב בו ותתחתן איתו. קורנליה טוענת, עם זאת, שמותו של אדם נוסף לא יקל על כאבה; ססטו, בנה, נשבע לנקום את מות אביו.

אכילס מדווח לפטרוקלוס על זעמו של קיסר; המלך חושש שגרם לו לאבד את חסדו, ומבטיח להרוג אותו: אכילס מציע לבצע את הרצח, ומבקש בתמורה את ידה של קורנליה, בה התאהב. בינתיים, קלאופטרה מחליטה להשתמש בקסמיה כדי לפתות את קיסר: היא לובשת את דמותה של הפילגש לידיה והולכת לפגוש אותו. קיסר אכן נשבה בקסמיה. בינתיים, קורנליה, המוטרדת מכאב, משנה את דעתה ומחליטה להרוג את תלמי, אך ססטו מבטיח לעשות זאת במקומה; קלאופטרה, שעדיין נראית כמו לידיה, מבטיחה לשלושה את תמיכת מלכת מצרים ומפקידה אותם בידי נירנו, אשת חצר של תלמי הנאמנה לה.

קיסר הולך לפגוש את תלמי; אף על פי שתלמי מתייחס אליו בידידות, המנהיג מגלה, באמצעות משחק מילים מיומן, כי אינו סומך עליו ומצפה לבגידה. קורנליה וסקסטו פורצים פנימה, וסקסטו מאתגר את תלמי לדו-קרב; המצרי מאשים אותו בניסיון רצח מלכותי ומורה לכלוא אותו ואת אמו (בה הוא מאוהב); אכילס מציע לקורנליה את חירותה בתמורה לכך שתתמסר לו: האישה מסרבת בזעם, והשניים נכלאים בתאים נפרדים.

**מערכה 2**

קלאופטרה, מחופשת ללידיה, הולכת אל קיסר ושרה לו שיר הלל לחציו של קופידון, מצליחה לגרום לו להתאהב בה. בינתיים, קורנליה מקבלת ביקור מאכילס ופטרוקלוס, שניהם נשבעים לה אהבה, אך היא דוחה את שניהם, שכן היא רואה בהם את רוצחי אהובה. מתוך מחשבה שגורלה נחרץ, קורנליה מנסה להתאבד, אך נירנו, שהצליח להבריח את ססטו, עוצר אותה. נירינו מגלה שתלמי, שנפגע מכך שדחתה אותו, החליט להפוך את קורנליה לאחת מפילגשיו כדי שיוכל לעשות בה כרצונו; אך החצרן רקם תוכנית להחדיר את ססטו להרמון עם אמו, כדי שיוכל להרוג את תלמי כשהוא לבד וחסר הגנה.

בינתיים, קלאופטרה, שעדיין מתחזה ללידיה, מפלרטטת עם קיסר; קוריוס פורץ פנימה ומזהיר את המנהיג כי הוא נבגד: חייליו של תלמי פורצים לחדרו כדי להרוג אותו. קלאופטרה חושפת את זהותה ומפצירה בקיסר לברוח, אך הוא מחליט להילחם ופונה להתעמת עם אויביו.

**מערכה 3**

תלמי מבקר בהרמון, שם הוא מנסה לבעול את קורנליה; ססטו מתנפל עליו, אך נעצר על ידי אכילס: הגנרל מכריז כי קיסר מת במארב אמש. אכילס תובע את קורנליה כפרס על מותו של קיסר, אך תלמי חוזר בו מהבטחתו ודורש את קורנליה לעצמו. ססטו, המום, מנסה להתאבד, אך אמו מזכירה לו את הנדר שלו: תלמי חייב למות בידיו, אחרת פומפיוס לא ינקום.

האירועים האחרונים הובילו לעימות בין קלאופטרה לתלמי, שצבאותיהם נלחמים זה בזה. זועם על כפיות הטובה של תלמי, אכילס שוקל לבגוד בו ולהצטרף לקלאופטרה; אך תלמי, ששמע על תוכניתו, דוקר אותו למוות. בתחילה, נראה כי אלת הניצחון מחייכת לתלמי: קלאופטרה נלכדת ועומדת להיות מוצאת להורג, אך המלכה מתעמתת עם אחיה ואומרת לו כי הדבר היחיד שהיא מתחרטת עליו הוא אובדן קיסר, שגם היא התאהבה בו. אך המנהיג לא מת: הוא שרד את הקשר, ומסתתר במדבר.

ססטו יוצא לחפש אותו כדי להרוג אותו, ומוצא את אכילס גוסס: לפני מותו, הגנרל נותן לו חותם שיעניק לו את הפיקוד על מאה קושרים המתנגדים לתלמי, ויאפשר לו גם לחדור בחשאי לארמון. זמן קצר לאחר מכן, באופן מפתיע, קיסר מופיע שוב ומבקש מססטו למסור לו את החותם, ומבטיח להביא את קורנליה וקלאופטרה למקום מבטחים במחיר חייו. קיסר הולך לשחרר את קלאופטרה, והשניים מתאחדים נגד תלמי, שמובס. תלמי המזועזע מנסה לאנוס את קורנליה, אך ססטו פורץ פנימה והורג אותו: פומפיוס סוף סוף נוקם.

קיסר וקלאופטרה נכנסים באלכסנדריה בניצחון: קלאופטרה מוכרזת כמלכת מצרים ומבטיחה לקיסר את נאמנותה המוחלטת לרומא; השניים גם מצהירים על אהבתם זה לזו. קיסר מכריז על שחרור מצרים מעול העריצות, ומביע את רצונו שתפארת רומא תתפשט לכל עבר.

**מבנה האופרה**

**מערכה 1**

אוברטורה.

מקהלה – יחי אלקיד שלנו סצנה I.

אריה של קיסר – עזוב את ארץ מצרים סצנה I.

אריה של קיסר – אתה חוטא, אני אומר סצנה III.

אריה של קורנליה – אני נטולת כל נחמה סצנה IV.

אריה של ססטו – התעוררו בלבכם סצנה IV.

אריה של קלאופטרה – אל תתייאש; מי יודע? סצנה V.

אריה של תלמי – הרשע, הבוגד, הבלתי ראוי סצנה VI.

רצ'יטטיב ואריה של קיסר – נשמתו של פומפיוס הגדול – הוא אינו כה נאה ויפה סצנה VII.

אריה של קלאופטרה – אישה מקסימה יכולה הכל סצנה VII.

אריוזו של קורנליה – בחיקך, אבן ידידה סצנה VIII.

אריה של ססטו – תקווה יקרה, לב זה סצנה VIII.

אריה של קלאופטרה – אתה הכוכב שלי סצנה VIII.

אריה של קיסר – לך בשקט ובסתר סצנה IX.

אריה של אכילה – אתה הלב של הלב הזה סצנה XI.

דואט של קורנליה וססטו – נולדתי לבכות סצנה XI.

**מערכה 2**

סימפוניה סצנה II

אריה של קלאופטרה – אני מעריצה אתכם, תלמידי סצנה II

אריה של קיסר – אם במדשאה פורחת ונעימה סצנה II

אריוזו של קורנליה – בכו, עיניים עצובות סצנה III

אריה של אכילה – אם אינך אכזרית כלפי סצנה IV

אריה של תלמי – אכזרי, הקפדתך סצנה IV

אריה של קורנליה – חדל כבר להיאנח סצנה VI

אריה של ססטו – הנחש הפגוע לעולם לא ינוח סצנה VI

אריה של קלאופטרה – ונוס היפה סצנה VII

אריה של קיסר – לאור הנשק סצנה VIII

מקהלה הוא ימות, קיסר, הוא ימות סצנה VIII

רצ'יטטיב ואריה של קלאופטרה – מה אני שומעת? הו אלוהים! – אם אינך מרחם עליי סצנה VIII

אריוזו של תלמי – אלות יפות של לב זה סצנה IX

אריה של ססטו – הרוחות הנושבות, עריץ ואכזרי סצנה XI

**מערכה 3**

אריה של אכילס – מהברק של חרב זו סצנה I

סימפוניה סצנה II

אריה של תלמי – אכניע את גאוותך סצנה II

אריה של קלאופטרה – אבכה על גורלי סצנה III

ליווי ואריה של קיסר – מהסכנה הגועשת – רוחות, אנא, רחמו עליי סצנה IV

אריה של קיסר – אותו נחל, שנופל מההר סצנה V

אריה של ססטו – הצדק כבר על הקשת סצנה VI

רצ'יטטיב ואריה של קלאופטרה – אתן, משרתותיי הנאמנות – הסערה שברה את הספינה סצנה VII

אריה של קורנליה – אין עוד מה לפחד לנשמה זו סצנה IX

סימפוניה. המארש סצנה אחרונה

דואט של קלאופטרה וקיסר – יקירי! – יפה שלי! סצנה אחרונה

מקהלה – חזור עתה לליבנו סצנה אחרונה.

**דיסקוגרפיה** (מבחר)

שנה ליהוק: (קיסר, קלאופטרה, ססטו, קורנליה, תלמי) מנצח תווית

1966 [[בוריס כריסטוף]], לידיה מריפיטרי, אוגניו פרננדי, אורליה דומינגז, מסימיליאנו מלספינה ניקולא רסיניו מונדו מוזיקה

1967 ג'וסטינו דיאז, בוורלי סילס, בוורלי וולף, מורין פורסטר, ספירו מאלאס [[יוליוס רודל]] RCA

1969 [[דיטריך פישר-דיסקאו]], טטיאנה טרויאנוס, פיטר שרייר, ג'וליה המרי, פרנץ קרס [[קרל שלכטר|קרל ריכטר]] דויטשה גרמופון

1989 מרטין דופוי, פטריציה אורצ'יאני, ג'וזלה ליגי, רקל פירוטי, סוזנה אנסלמי מרצ'לו פאני נובה ארה

1991 ג'ניפר לארמור, ברברה שליק, מריאן רורהולם, ברנדה פינק, דרק לי רגין רנה ג'ייקובס הרמוניה מונדי

2002 מריאנה מיג'אנוביץ', מגדלנה קוזנה, [[אן סופי פון אוטר]], שרלוט הלנקנט, בוג'ון מהטה [[מארק מינקובסקי]] ארכיון

2011 מארי-ניקול למיו, קארינה גאווין, אמוקה בארת, רומינה באסו, פיליפו מינצ'יה אלן קרטיס Naïve Records

**וידאו'''

שנה ליהוק: (קיסר, קלאופטרה, ססטו, קורנליה, תלמי) מנצח תווית

2005 שרה קונולי, דניאל דה ניז, אנג'ליקה קירכשלאגר, פטרישיה ברדון, כריסטוף דומאו	ויליאם כריסטי Opus Arte

2011 לורנס זאצו, נטלי דסיי, איזבל לאונרד, ורדווי אברהמיאן, כריסטוף דומו עמנואלה חיים Virgin Classics

2012 אנדראס שול, ססיליה ברטולי, פיליפ ז'רוסקי, אן סופי פון אוטר, כריסטוף דומו ג'ובאני אנטוניני Decca

### לקריאה נוספת
### מהדורות

* Giulio Cesare in Full Score, Dover Publications, 1986 (reprint della partitura tratta dalle Georg Friedrich Händels Werke, a cura di Friedrich Chrysander, Lipsia 1875)
* Hallische Händel-Ausgabe, a cura della Georg-Friedrich-Händel-Gesellschaft, Serie II: Opere, Volume 14: Giulio Cesare in Egitto, a cura di Frieder Zschoch (partitura, in preparazione)
* Giulio Cesare in Egitto, spartito per canto e pianoforte basato sulla precedente edizione, Bärenreiter, Kassel, 2005


### ביקורת
* I libretti italiani di Georg Friedrich Händel e le loro fonti I, a cura di L. Bianconi e G. la Face, Firenze, L. S. Olschki, 1992
* Winton Dean, Handel, Milano-Firenze, Ricordi-Giunti, 1987
* Anthony Hicks, Giulio Cesare in Egitto (ii), in Stanley Sadie (a cura di), The New Grove Dictionary of Opera, New York, Grove (Oxford University Press), 1997, II, pp. 436–437. 
* Clelia Parvopassu, Giulio Cesare, in Piero Gelli e Filippo Poletti (a cura di), Dizionario dell'opera 2008, Milano, Baldini Castoldi Dalai, 2007, pp. 576–577,  (riprodotto online presso Opera Manager)
* Reinhard Strohm, I libretti italiani di Händel, in J. Mainwaring, Memorie della vita di G. F. Händel, a cura di L. Bianconi, Torino, EDT, 1985
* Reinhard Strohm, Per una miglior comprensione dell'opera seria, "Musica/Realtà", n. 21, dicembre 1986
* Aa.Vv., Dizionario dell'Opera lirica (Oscar Mondadori, 1995, )

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אופרות באיטלקית
קטגוריה:יצירה שנכתבה על הזמן העתיק