open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אדריכלות מונומנטלית

**אדריכלות מונומנטלית** או **מונומנטליזם** (באנגלית: **Monumentalism**) הוא סגנון אדריכלי שעלה במחצית הראשונה של המאה ה-20 בהשראה וחיבור לקלאסיציזם ולניאו-קלאסיציזם. החוקרים מחלקים את הסגנון הזה לשני זרמים: נאו-בארוק ונאו-קלאסיקה מפושטת. אין לבלבל אדריכלות מונומנטלית עם הביטוי "בנייה מונומנטלית" שמשמעתו באופן כללי בנייה של מבנה גדול ממדים ביחס לסביבתו.

## נאו-בארוק
ממוזער|עיצוב של האדריכל האיטלקי
הנאו-בארוק (תחיית הבארוק) סגנון שביקש לחזור למאה ה-18 עם מבנים בעלי  ענקית, מועטרים באפריזים נאים לאורך חלקם העליון של הקירות החיצוניים. האדריכלות הציבורית של ברית המועצות עם הבניינים השונים של ועדי המפלגה המרכזיים, כמו בלנינגרד ובקייב, היא דוגמה בולטת ליישום סגנון זה. שהחזון הסצנוגרפי של החלל האדריכלי, אמור לחגוג את המשטר, ומשתלט על ההרכב הפלנימטרי של המבנים.

## נאו-קלאסיציזם מפושט
נאו-קלאסיציזם מפושט (הנקרא גם סגנון Novecento Italiano) מקושר לתרבות האדריכלית הקלאסית, אך מבהיר את האלמנטים והפרטים האדריכליים שלה, מסיר או מפשט את העיטור. זוהי הארכיטקטורה המועדפת על ידי משטרים טוטליטריים בשל יעילותה החגיגית בסביבה הבנויה, עם הדגשת העידן הרומאי במקרה האיטלקי. התאורטיקן העיקרי שלה היה האדריכל האיטלקי מרצ'לו פיאצ'נטיני שפעל בתקופת איטליה הפשיסטית, פיתח את הקאנונים של הסגנון, ודחה את הרציונליסטים, שניסו ליישב את תפיסת התנועה המודרנית עם ובתוך משטר אוטוריטרי. סגנון זה השפיע גם על פרויקטים של פיתוח אורבני (עיר האוניברסיטה רומא, ) ועל הריסה ושיקום של מרכזים היסטוריים ( Via della Conciliazione, המרכזים ההיסטוריים של ברשיה וליבורנו). פיאצ'נטיני גם תכנן את בניין ג'נרלי בירושלים.

פיאצ'נטיני פיתח את שני הקאנונים החיוניים של הסגנון: המודרניזציה החיצונית של הסגנון והמבנה הקלאסי של העיצוב האדריכלי, עם:
* האלמנטריזציה של הפרטים האדריכליים; קירות חלקים, מרפסות מלאות, מסגרות פחוסות, כותרות מוארות, קשתות יסודיות, עמודים משופעים, שחייבים להזכיר את הים התיכון והעבר של "התקופה הרומית", תוך אימוץ חומרים ספציפיים כמו שיש;
* חלל אדריכלי נאו-קלאסי ריק עם תוכניות סימטריות וחסומות, כרכים סגורים, פרופורציות ענקיות, התרוממות רוח של החזון הסצנוגרפי הכולל.

## קישורים עם התנועה המודרנית
[שמאל|ממוזער| ב[הלסינקי (1927–1931)]]
כמה חוקרים מזהים תכונות של הנאו-קלאסיציזם המפושט אצל אדריכלים של המאה ה-19 והתנועה המודרנית, כמו ביצירותיו האחרונות של , שבהן המאפיינים הרבה יותר מפוכחים ומתייחסים איכשהו למסורת הצרפתית הקלאסית, כמו במוזיאון לעבודות ציבוריות שנבנה עבור התערוכה העולמית של פריז (1937). דוגמאות אחרות נמצאות במה שנקרא קלאסיקיזם סקנדינבי ועם כמה מבנים מאת האדריכל השוודי , אשר עבור חלקם (דוגמת סקוגשירקוגורדן - הקרמטוריום של סטוקהולם - 1940) הוא משיג איזון בין צורות מודרניות ומונומנטליזם בשילוב עם מסורת קלאסית.

כמה מבקרים הולכים אף רחוק יותר, וכוללים במונומנטליזם חלק מהביטויים האדריכליים של התנועה המודרנית, כאשר הם עוסקים בחיפוש אחר סימטריה, קצב מושלם, חזרה וקצב מונומנטלי, כמו ביצירותיו של לודוויג מיס ון דר רוהה, בשבניין סיגראם הוא הביטוי השלם ביותר שלה.

## ראו גם
* אדריכלות נאו-קלאסית
* אדריכלות מודרנית
* אדריכלות פשיסטית

## הערות שוליים

מונומנטלית
אוסקר גליק

**אוסקר גליק** (בגרמנית: **Oscar Glik**; נולד ב-1901 בווינה, אוסטריה - נרצח ב-1942 בווילנה) היה יהודי אוסטרי שבתקופת השואה התחזה לגרמני נוצרי ובזהותו הבדויה כך הצליח להעניק חסות לכאלף יהודים שחלקם שרדו בשואה בזכותו.

## בתחילת התקופה הנאצית
עם סיפוח אוסטריה לגרמניה במרס 1938 ברח אוסקר גליק מאוסטריה והגיע לווילנה, אז בתחומי פולין.

## ההתחזות וההצלה
עם כיבוש וילנה בידי הצבא הגרמני ביוני 1941 נרצחו עשרות אלפי יהודים בבורות הירי בפונאר. יהודים בעלי תעודות עבודה נותרו בחיים בתקופה זו עם בני משפחותיהם. גליק פגש חבר אוסטרי בין חיילי הוורמכט בווילנה. החבר הצליח לארגן לו מסמכי זהות בדויה של פולקסדויטשה, גרמני אתני. תחת חסות הזהות הבדויה, הציע גליק לגרמנים להפעיל בית חרושת לעורות בשם "קייליס", שנסגר לאחר שעובדיו היהודיים נרצחו בפונאר. בהסכמת הגרמנים הצליח גליק להוציא מגטו וילנה כאלף יהודים - עובדים ובני משפחותיהם - ולהעבירם לקייליס, בתחומי וילנה העיר, מחוץ לגטו. המפעל הפך ל"מחנה העבודה קייליס" ועובדיו ודייריו, בני משפחותיהם של העובדים, היו מוגנים מפני אקציות.

בינואר 1942 פרצה במפעל "קייליס" שרפה. בעקבות השריפה החלה חקירה במפעל, ויהדותו של גליק נחשפה. גליק נרצח אך בית החרושת המשיך לפעול. בית החרושת פעל גם לאחר חיסול הגטו בספטמבר 1943. המפעל עצמו חוסל לפני שחרור וילנה ביולי 1944. בודדים בלבד מעובדיו ובני משפחותיהם שרדו.

## קישורים חיצוניים
* אוסקר גליק בחוברת הנצחה של יד ושם: יהודים מצילים יהודים. (ע' 7)

קטגוריה:יהודים אוסטרים
קטגוריה:יהודים שפעלו להצלה בתקופת השואה
קטגוריה:גטו וילנה
קטגוריה:מצילים בשואה: ליטא
קטגוריה:תעשיינים שנספו בשואה
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1901
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1942
ליה אדלשטיין-קשת

**ליה אדלשטיין-קשת** (באנגלית: **Leah Edelstein-Keshet**) (נולדה ב-1953) היא פרופסור לביולוגיה באוניברסיטת קולומביה הבריטית בוונקובר. אדלשטיין-קשת התפרסמה בזכות תרומתה לביולוגיה מתמטית ולביופיזיקה. מחקרה עוסק בתחומים רבים כגון: ביולוגיה תאית, ביוכימיה, מודלים מתמטיים בביולוגיה, ואקולוגיה, ומתמקד בתנועת תאים ושלד התא, השפעת אותות בתאים על צורתם ותפקודם, מודלים פיזיולוגים של מחלות, ואגרסיביות בקרב בעלי חיים.

## קורות חיים
#### חיים אישיים
אדלשטיין-קשת נולדה בישראל למשפחה של הורים אקדמאיים. אביה היה מתמטיקאי ואמה ביולוגית ימית. בילדותה נהגה לעזור לאמה בעבודתה הביולוגית, לדוגמה בהרכבת דגמים של אצות שהיא אספה. אדלשטיין-קשת עברה עם משפחתה לקנדה כשהייתה בת 12.

#### קריירה
עשתה תואר ראשון במתמטיקה באוניברסיטת דלהוסי בהליפקס, נובה סקוטיה. המשיכה לתואר שני והצטרפה לתוכנית מחקר בביולוגיה מתמטית, תחום שעוסק במתמטיקה שימושית ובעיקר בשימושיה בתחום הביולוגי. לאחר סיום התואר השני היא עברה לישראל. אדלשטיין-קשת עשתה את הדוקטורט שלה במכון ויצמן, בהנחיית לי סגל. לאחר סיום הדוקטורט בשנת 1982, אדלשטיין-קשת עבדה כמרצה באוניברסיטת בראון ובאוניברסיטת דיוק. ב-1989 היא החלה לעבוד באוניברסיטת קולומביה הבריטית בוונקובר, ושם גם קיבלה את הפרופסורה שלה ב-1995. אדלשטיין-קשת נשארה באוניברסיטת קולמביה הבריטית בתור חוקרת ומרצה במתמטיקה ובביולוגיה מתמטית עד היום. ב-1984 אדלשטיין הצטרפה ל-SIAM , האגודה למתמטיקה תעשייתית ושימושית. בשנים 1995–1997, אדלשטיין-קשת הייתה נשיאת האגודה לביולוגיה מתמטית , האישה הראשונה בתפקיד זה

## מחקר
עבודת הדוקטורט של אדלשטיין-קשת עסקה במודלים מתמטיים לחיזוי צורת מושבות עובש. בתחילת שנות ה-90 חקרה ביחד עם תלמידה לשעבר, אלקס מוגילנר את הסידור העצמי של רשתות החלבון אקטין והשפעתו על תנועת התא. בשנת 2002 הם פרסמו את המודל המתמטי הראשון לארגון העצמי של רשתות אקטין בצד התנועתי של התא. בשנת 2010 אדלשטיין-קשת החלה לחקור את הקשר בין אותות פנימיים בתאים של איקריוטים. עבודתה של אדלשטיין-קשת עוסקת גם בפיתוח מודל של פיזיולוגיה ומחלות (כמו סוכרת אוטואימונית), והתנהגות ואגרסיביות ביצורים חיים.

## פרסים והוקרה
* פרס קריגר-נלסון של החברה המתמטית הקנדית ב-2002
* פרס האגודה הקנדית למתמטיקה יישומית ותעשייתית ב-2016
* פרס ארתור וינפרי של האגודה לביולוגיה מתמטית ב-2021
*  של האגודה למתמטיקה תעשייתית ושימושית ב-2022

בנוסף, פרס של החברה לביולוגיה מתמטית נקרא על שמה, פרס ליה אדלשטיין-קשת בהוקרה להיותה הנשיאה הראשונה של הארגון. הפרס ניתן בשתי דרכים: לנשים בתחילת דרכן ולנשים שיש להן כברת דרך בתחום.

## ספרים

*Leah Edelstein-Keshet (2017) **Differential Calculus for the Life Sciences**.
*Lee A Segel and Leah Edelstein-Keshet (2013) A Primer on Mathematical Biology, SIAM.
* Edelstein-Keshet, L (2005; originally 1988) Mathematical Models in Biology, reprinted by SIAM under the "classics" editions.


## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מתמטיקאיות קנדיות
קטגוריה:ביולוגיות קנדיות
קטגוריה:ישראליות שהיגרו לקנדה
קטגוריה:מתמטיקאיות ישראליות
קטגוריה:מתמטיקאים ישראלים
קטגוריה:ביולוגיות ישראליות
קטגוריה:ביולוגים ישראלים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטאות ומכללות בקנדה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטאות ומכללות בקנדה
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור ממכון ויצמן למדע
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור ממכון ויצמן למדע
קטגוריה:מדעניות קנדיות
קטגוריה:מדענים יהודים קנדים
קטגוריה:זוכות פרס קריגר-נלסון
קטגוריה:עמיתי SIAM
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1953
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1953
אוניברסיאדת נאפולי (2019)

**[[אוניברסיאדה|אוניברסיאדת הקיץ ה-30]]** נערכה בנאפולי שבאיטליה. במשחקים אלו השתתפו 5,971 ספורטאים מ-118 מדינות שונות. תחילה המשחקים היו צריכים להיערך בברזיליה. בדצמבר 2014 ראשי העיר הודיעו שלא יכולים לערך את התחרות בגלל בעיות תקציביות. בשנת 2016 סוכם שתחרות תערך בנאפולי, לאור מגבלת הזמן להכנת המשחקים, הוחלט לראשונה על פיצול כפר הספורטאים (הכפר האולימפי) חלקו הגדול מוקם ב-2 אוניית תענוגות שהוסבו לאירוח הספורטאים ועוד 3 מתחמים עבור ענפים אחרים במלונות ובמעונות סטודנטים.

## שחיייה
### שחייניות
* גבי דלוף (), זכתה ב-5 מדליות זהב, מהן 2 אישיות
* וואקה קובורי (), זכתה ב-2 מדליות זהב אישיות
* טטיאנה סמית' (), זכתה ב-2 מדליות זהב אישיות
* טאילה לאוומור (), זכתה ב-2 מדליות זהב אישיות

### שחיינים
* זאק אפל (), זכה ב-5 מדליות זהב, מהן 2 אישיות.
* קיריל פריגודה (), זכה ב-4 מדליות, 2 זהב אישיות, ו-2 כסף מהן אחת אישית

## טבלת המדליות

## ישראל באוניברסיאדה
משלחת ישראל כללה 29 ספורטאים שהתחרו ב-5 ענפי ספורט - אתלטיקה, ג'ודו, כדורסל, סיוף ושחייה.
* סיוף - ניקול טל זכתה במדליית ארד בסיף.
* נבחרת בכדורסל הפסידה במשחק על מדליית ארד אוסטרליה בהארכה עם תוצאה 79-86.
* נבחרת האתלטיקה - אמרי פרסיאדו, יוראי שאול. מאמן: יגאל בלון.
* ג'ודו - עידן ורדי.
* נבחרת השחייה - גיל קיזלר, בר סולובייצ'יק, גלי זילברברג, אלכס לבד, גיא גרופר.

## קישורים חיצוניים

* אתר רשמי

2019
קטגוריה:2019 בספורט
קטגוריה:תחרויות ספורט באיטליה
קטגוריה:2019 באיטליה
יחסי כורדיסטן הסורית–כורדיסטן העיראקית

**יחסי כורדיסטן הסורית–כורדיסטן העיראקית** הם היחסים הדו-צדדיים בין כורדיסטן הסורית (נקראת גם רוז'אבה) לבין כורדיסטן העיראקית. למרות שבין שתי האומות ישנן קשרים תרבותיים, הפוליטיקה בהן שונה. בעוד שהייתה שיתוף פעולה צבאי בין ארצות הברית לבין כורדיסטן העיראקית כנגד המדינה האסלאמית, אף אחת מהצדדים העבירה תמיכה לרוז'אבה או ליחידות להגנת העם. כורדיסטן העיראקית החלה הסגר כנגד כורדיסטן הסורית, מה שגרם לפגיעה בכלכלתה.

במהלך הקרב על כובאני, מספר רחב של אתנים כורדים שגרו בטורקיה עברו את הגבול לרוז'אבה והגנו על העיר. בעוד חזרתם לטורקיה, חלקם הביאו איתם נשקים ולחמו במערכה הכורדית-טורקית, והשתמשו במיומנויות חדשות שלמדו בקרב בכובאני.

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
סלומון שווייגר

[ממוזער|245px| שווייגר; מפת [ירושלים בתקופה העות'מאנית|ירושלים, פורסמה ב-1608]]
[ממוזער|245px|שווייגר; [כנסיית הקבר בירושלים]]
ממוזער|שווייגר; שער ספר מסעותיו

**סלומון שווייגר** (בגרמנית: **Salomon Schweigger**; 30 בינואר 1551 – 21 ביוני 1622) היה איש כנסייה ותאולוג לותרני גרמני ששהה שנים אחדות בקונסטנטינופול וביקר בארץ ישראל. פרסם ספר על מסעותיו באימפריה העות'מאנית – בחבלי הבלקן, בקונסטנטינופול ובמזרח התיכון, וכמו כן פרסם תרגום ראשון של הקוראן לגרמנית.

## קורות חייו ופועלו
נולד בנסיכות הוהנצולרן-הייגרלוך. אביו, היינריך שווייגר (1526–1579), היה נוטריון ציבורי שכיהן כמפקח על בתי יתומים ונודע כקרטוגרף. סלומון שווייגר למד בבתי חינוך כנסייתים לותרנים בדוכסות וירטמברג, ומ-1572 למד תאולוגיה ופילולוגיה של השפות הקלאסיות באוניברסיטת טיבינגן.

ב-1576, אחרי שהוסמך לכמורה בגראץ, צורף למשלחת דיפלומטית ששיגר הקיסר ההבסבורגי רודולף השני לסולטאן העות'מאני מוראט השלישי. המשלחת נועדה בין היתר לקיים הידברות עם ראשי הכנסיות הנוצריות המזרחיות.
ב-1578 החליף שווייגר את התאולוג סטפן גרלאך  בתפקיד כומר השגרירות ההבסבורגית בקונסטנטינופול, ומילא תפקיד זה עד 1581. אחד הנושאים שהעסיקו אותו היה הטיפול בנוצרים שנשבו לעבדות באימפריה העות'מאנית.

ב-1581 עזב את קונסטנטינופול וערך מסע במצרים, בארץ ישראל ובסוריה. הוא שהה מעט בירושלים ובדמשק וחזר לארצו בהפלגה דרך כרתים ובדרך היבשה מוונציה.

אחרי שובו שירת ככומר בקהילות אחדות בגרמניה, ומ-1605 ועד מותו ב-1622 פעל בנירנברג.

## כתביו
במהלך שהותו במזרח ניהל סלומון שווייגר יומן מפורט שבו תיאר את מסעותיו ואת חוויותיו ומתוכו יצר את ספרו רב התפוצה – "תיאור מסעות חדש מגרמניה לקונסטנטינופול ולירושלים" (*Ein Newe Reyßbeschreibung auß Teutschland nach Constantinopel und Jerusalem*). הספר ראה אור לראשונה ב-1608 וחזר ונדפס פעמים אחדות במרוצת המאה ה-17. הספר גדוש איורים, רובם ככולם הדפסי עץ, שנוצרו לשם עיטור וללא קשר ישיר ואמין לדמויות ולמראות המוצגים בהם. טיטוס טובלר מציין בביבליוגרפיה של הספרות הגאוגרפית על ארץ ישראל ש"[האיורים בספרו של שווייגר] אינם ראויים במיוחד לשבח". הספר לא תורגם לשפות אחרות.
פרקי מסעו של שווייגר במצרים, ארץ ישראל, ערב וסוריה נערכו בידי ההיסטוריון והפילולוג מרטין קרוסיוס  (1526–1607). פרקים אלה, שנכתבו בלטינית וביוונית, ראו אור עוד ב-1682, כשנה אחרי שובו של שווייגר מהמזרח. שווייגר הזכיר בהם את היהודים בערים רמלה, שכם, ירושלים וצפת.

סלומון שווייגר נודע כמי שחיבר את התרגום הראשון של הקוראן לגרמנית והוציאו לאור ב-1616 תחת הכותרת "הקוראן הטורקי: דת ואמונות טפלות". התרגום, שעליו טרח עוד בשבתו במזרח, לא נעשה ישירות משפת המקור, אלא התבסס על גרסת תרגום לאיטלקית משנת 1547. התרגום של שווייגר נדפס במהדורות נוספות במהלך המאה ה-17.

## קישורים חיצוניים

* איורים מתוך ספר מסעותיו
* מיכאל איש-שלום, " שווייגר", בתוך: **מסעי נוצרים לארץ ישראל**, עם עובד ודביר, 1995, עמ' 26, 304
* יהושע בן-אריה ונעמי אלחסיד, "מספר הערות למפות ירושלים", בתוך: אמנון כהן (עורך): **פרקים בתולדות ירושלים בראשית התקופה העות'מאנית**, יד בן-צבי, תשל"ט; על מפת ירושלים בספרו של סלומון שווייגר בעמ' 138–141
* נתן שור, **ספר העלייה לרגל לארץ ישראל**, ירושלים, הוצאת אריאל, 1994, עמ' 83–84

## הערות שוליים

קטגוריה:ארץ ישראל: נוסעים נוצרים
קטגוריה:מזרחנים גרמנים
קטגוריה:אנתרופולוגים גרמנים
קטגוריה:מתרגמי הקוראן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טיבינגן
קטגוריה:אנשי דת גרמנים לותרנים
קטגוריה:ילידי 1551
קטגוריה:נפטרים ב-1622
בית הנבחרים של אריזונה

**בית הנבחרים של אריזונה** (באנגלית: **Arizona House of Representatives**) הוא הבית התחתון של בית המחוקקים במדינת אריזונה. בית הנבחרים מתכנס ב"מליאת החקיקה" בקפיטול מדינת אריזונה שבעיר הבירה פיניקס. חבריו נבחרים לתקופת כהונה בת שנתיים, עם הגבלת כהונה לארבע קדנציות רצופות (שמונה שנים סך הכל). כל אחד מ-30 מחוזות הבחירה של המדינה בוחר שני נציגים לבית הנבחרים ונציג אחד לסנאט, כאשר בכל מחוז אוכלוסייה בת לפחות 203 אלף איש.

יושב ראש בית הנבחרים של אריזונה נבחר על ידי חברי סיעת הרוב לצד מנהיג הסיעה, עוזר מנהיג הרוב והמצליף הראשי. בית הנבחרים מתכנס לאחר מכן בכללותו ומעביר החלטה המאשרת את יושב הראש הנבחר ואת מזכיר בית הנבחרים. בנוסף להיותו המנהל היומיומי של בית הנבחרים, יושב הראש הוא גם בעל תפקיד ההנהגה הבכיר, ושולט על החקיקה ותפקידי הוועדות. מחוץ לסמכותו בחוק, ניתנת ליושב ראש הסמכות להעסיק, לסיים ולשנות את התגמול של כל האזרחים העובדים בבית הנבחרים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

אריזונה
אדם דימארקו

**אדם דימארקו** (באנגלית: **Adam DiMarco**; נולד ב-14 באפריל 1990) הוא שחקן קנדי, המוכר בין היתר מתפקידיו בסדרות הטלוויזיה "הקוסמים" (אנ') (2016–2020), בתור רנדל קרפיו בסדרה האימה של נטפליקס, "המסדר" (אנ') (2019–2020) ובשל הופעתו בתור אלבי די-גראסו בסדרה הקומית השחורה של HBO, "הלוטוס הלבן" (2022).

## ביוגרפיה.
דימארקו נולד וגדל בעיירה אוקוויל (אנ'), אונטריו, קנדה, ומציין שהוא חצי איטלקי. הוא החל לשחק בבית הספר היסודי, וכיכב במספר הפקות תיאטרון. דימארקו למד מדעי החיים באוניברסיטת מקמסטר במשך שנה לפני שנשר. כשהרגיש אומלל, הוא עבר לוונקובר ונרשם לבית הספר לקולנוע של ונקובר (אנ') כדי ללמוד משחק.

הוא עוסק גם במוזיקה; בסרט "רדיו רבל" בו הוא משתתף בשירים "Turn It All Around", "We So Fly" ו-"Now I Can Be The Real Me".

## קריירה
דימארקו החל את הקריירה שלו כשהשתתף בשני סרטים קצרים בשנת 2010. שנה לאחר מכן הופיע לראשונה על מסך הקולנוע בסרט "Do Something with Your Life" ובפרק בסדרה "שעה מכושפת" בה הופיע גם בשנת 2012.

בשנת 2012 הופיע דימארקו בתפקיד ראשי לצד דבי ראיין בסרט המקורי של ערוץ דיסני" רדיו רבל". באותה שנה הופיע בסרט הטלוויזיה "Kiss at Pine Lake" בערוץ הולמרק ובסרט הטלוויזיה של ערוץ לייפטיים, "A Killer Among Us".

בשנת 2013 הופיע בסרט "מילים ותמונות" לצד ג'ולייט בינוש.
בשנת 2014 הופיע דימארקו הופיע בסרט האימה "Girlhouse". באותה שנה גילם את אדם כוכב נבחרת הכדורסל בסרט "זאפד", בהפקת ערוץ דיסני.

בין השנים 2013–2016 הופיע דימארקו במספר סרטי טלוויזיה והופיע בכמה סדרות טלוויזיה בתפקידי אורח. בשנת 2016 הופיע בסרט "סטארטרק: אל האינסוף". באותה שנה החל לשחק בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה "הקוסמים".

בין השנים 2019–2020 הופיע דימארקו בסדרת הטלוויזיה "המסדר".

בשנת 2022 שיחק בסדרה "Pillow Talk". באותה שנה שיחק בתפקיד ראשי בעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה "הלוטוס הלבן".

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה קנדים
קטגוריה:שחקנים ילדים קנדים
קטגוריה:בוגרי בתי ספר למשחק בקנדה
קטגוריה:קנדים ממוצא איטלקי
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1990
דז'ה רדוש

**דז'ה רדוש** (במקור **גולד**, בהונגרית: **Rados Dezső**; גיור, 12 באפריל 1891 – בודפשט, 17 בספטמבר 1974) היה מורה ופרופסור לכינור באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט, יהודי-הונגרי עטור פרסים לרבות פרס האמן המצטיין.

## ביוגרפיה
דז'ה גולד נולד במשפחה יהודית כבנם של יוז'ף רדוש (גולד) (1937–1864), בעל פאב, לימים בעל בית קפה בבודפשט, ושל אנה שפיצר (1867–1953). בשנת 1913 הוא קיבל את תעודת ההסמכה שלו באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט כתלמידו של הפרופסור דיולה ממברין. בין 1913 לבין 1918 לימד בבית הספר למוזיקה בסובוטיצה ולאחר מכן במשך שנתיים בבית הספר למוזיקה בסומבטהיי. בין השנים 1920–1942 היה מורה בבית הספר למוזיקה פודור. משנת 1942 לא יכול היה לעבוד יותר במערכת הרגילה בשל יהדותו ומונה למנהל בית הספר למוזיקה ע"ש קרל גולדמארק, שם הקים מערכת חינוך מוזיקלי מאורגן לתלמידים ולמורים ממוצא יהודי שהודרו ממערכת החינוך הרשמית בתקופת מלחמת העולם השנייה. בשנתיים האקדמיות שלאחר 1945 (בתום המלחמה) לימד בבית הספר הלאומי למוזיקה ובשנת 1947 הפך לפרופסור במחלקה לכינור באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט. הוא פרש ב-1959, אך לימד מתודולוגיה ודידקטיקה עד סוף ימיו. הוא היה מומחה בעל הכרה לאומית במתודולוגיה של כינור. על שמו מתקיימות תחרויות כינור.

קברו נמצא בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה .

## משפחתו
רעייתו הייתה אנה וייל (1897–1970), בתם של ארתור וייל ושל הדוויג קוהארי, לה נישא ב-5 ביולי 1925 בבודפשט.

ילדיהם הם ברטלן רדוש (1926–1945) נספה בשואה ופרנץ רדוש (1934), פסנתרן יהודי-הונגרי ומורה למוזיקה זוכה פרס קושוט (המקביל בהונגריה לפרס ישראל).

## פרסים והוקרה
* מדליית הצטיינות לעבודה סוציאליסטית (1955)
* מסדר הכבוד של העמל דרג זהב (1964)
* פרס האמן המצטיין (1967)

## לקריאה נוספת
* Magyar életrajzi lexikon III: Kiegészítő kötet (A–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1981. ISBN 963-05-2500-3 (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש)
* לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. גישה מקוונת
* ביוגרפיה דזה רדוש (zeneakademia.hu)
* S. Dobos Márta (2011): A tudatosság és természetesség harmóniája Rados Dezső hegedűpedagógiájában Online (ההרמוניה של המודעות והטבעיות בפדגוגיית הכינור של דז'ה רדוש. עבודת דוקטורט של מרתה דובוש. גישה מקוונת)

## קישורים חיצוניים
* ביוגרפיה דז'ה רדוש באתר Arcanum
* ביוגרפיה בלקסיקון העיר גיור
* דז'ה רדוש בחדשות גיור
* דז'ה רדוש הפרופסור, גורו הכינור של שנות ה-60 של המאה ה-20
* דז'ה רדוש באתר האקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט

## הערות שוליים

קטגוריה:כנרים יהודים הונגרים
קטגוריה:מורים למוזיקה בהונגריה
קטגוריה:בוגרי האקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט
קטגוריה:ניצולי השואה: הונגריה
קטגוריה:גיור (עיר): אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1891
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1974
בית הכנסת היהודי הישן בטורטוסה

**בית הכנסת היהודי הישן בטורטוסה** הוא מבנה מן המאה ה-14 ברובע היהודי החדש (Call nou) בעיירה טורטוסה. אין תיעוד בכתב או שריד ארכאולוגי שיהיה בהם להעיד שמבנה זה אכן שימש כבית כנסת. המבנה נמצא ברשימת אתרי המורשת האדריכלית של קטלוניה.

## תיאור
המבנה המכונה "בית הכנסת היהודי הישן" נמצא בפינת הרחובות קארר מז'ור דה רמולינס (Carrer Major de Remolins) וטרבסיה דל מוּר (Travessia del Mur). בחזית נשמרה קשת בצורת חצי עיגול הנשענת על משקופי אבן ומימינה חלון קטן. חלונות נפתחים לחזית בשתי הקומות העליונות. הגג היה מעוטר בקצהו בשינות מסוגננות. קירות המבנה החיצוניים טויחו וסוידו, ורק בפינתו חשופים נדבכי אבנים מסותתות. לבניין שני פתחים, שאחד מהם חסום.

המבנה נמצא סמוך לחומה שנבנתה במאה ה-14 להגנה על העיר ולשער וימפסול (Vimpeçol) שהיה אחד מהכניסות הראשיות לטורטוסה. ייתכן שפתח הכניסה המקומר של בית הכנסת עוצב בדומה לזה של שער הכניסה לעיר. השער נהרס במאה ה-19 יחד עם קטעים מהחומה כדי לאפשר בנייה חדשה.

## היסטוריה
קיימות עדויות לנוכחות יהודית בטורטוסה כבר במאה ה-7. בין האישים המפורסמים שהתגוררו בטורטוסה נמנו מנחם בן סרוק (920–970), יליד טורטוסה, בלשן ופילולוג, איברהים איבן יעקוב דה טורטוסה, בן תקופתו של מנחם בן סרוק, חובב מדעי הטבע ורפואה שנודע בזכות גאוגרפים ערבים שציטטו את עבודותיו, אבן מר שאול, יצחק בר לוי, יליד קורדובה, שהתיישב בטורטוסה בשנת 1013 והיה אחד ממניחי היסוד של האסכולה הפייטנית הספרדית, וכן הרופא הפרובאנסלי שם טוב בן יצחק מטורטוסה  (1196–1264) שנודע בתרגומיו לחיבורים בפילוסופיה וברפואה מערבית לעברית.

הרובע היהודי הראשון בטורטוסה הוקם לאחר כיבוש העיר מידי המורים בידי רמון ברנגר הרביעי, רוזן ברצלונה בשנת 1148, כאשר הרוזן תרם לקהילה היהודית את אזור מספנות לצורך בניית 60 בתים. הרובע היהודי החדש הוקם במאה ה-13 על אדמות שהוענקו לראשי משפחה יהודים על ידי האבירים הטמפלרים לצורך בניית 25 בתים. בין שני הרבעים הפריד הרחוב קארר מז'ור דה רמולינס.
[מפת טורטוסה במאות [המאה ה-13|ה-13 וה-14 בה מסומן מקום הרובע היהודי הישן והרובע היהודי החדש ושער וימפסול|400 פיקסלים|מרכז|ממוזער]]

בין המאות ה-12 וה-15 הקהילה היהודית בטורטוסה הייתה אחת הקהילות החשובות ביותר בקטלוניה.

שני הרבעים היהודיים נשמרו כמעט ללא שינוי. הנוכחות היהודית מונצחת בשמות רחובות הרובע, כדוגמת כיכר מנחם בן סרוק ורחוב ירושלים (Carrer de Jerusalem).
ממוזער|שמאל|176px|שלט על בית ברחוב ירושלים המציין את מיקומו של בית הכנסת

בניגוד לדעה הרווחת, יש הסוברים שבית הכנסת של הרובע היהודי היה ממוקם ברחוב ירושלים. סברה זאת מסתמכת על מסמך משנת 1493 (שנה לאחר גירוש יהודי ספרד) בו צוין שהעירייה רוצה למכור בית כנסת הנמצא בבניין הפונה לרחוב Carrer del Pla d'en Pol (שמו הקודם של רחוב ירושלים) כדי לשלם חובות. כמו כן קיים מסמך משנת 1635 המכיל את רשימת הנכסים שחילק בית המלוכה בעיר טורטוסה, ובו מוזכר "בית הכנסת של היהודים" (ברובע היהודים, Judería) הנמצא באותו מקום.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרד: בתי כנסת
קטגוריה:בתי כנסת עתיקים
קטגוריה:יהדות ספרד
קטגוריה:קטלוניה: מבנים
בית הנבחרים של ארקנסו

**בית הנבחרים של ארקנסו** (באנגלית: **Arkansas House of Representatives**) הוא הבית התחתון של בית המחוקקים במדינת ארקנסו. בבית הנבחרים חברים 100 נציגים, המייצגים כל אחד מחוז בחירה שונה ובו כ-29,159 איש, לפי מפקד האוכלוסין של ארצות הברית מ-2010. בית הנבחרים המדינתי מתכנס בקפיטול מדינת ארקנסו השוכן בבירת המדינה, ליטל רוק.

בתקופת השיקום שלאחר מלחמת האזרחים האמריקנית, הממשלה הפדרלית של ארצות הברית העבירה את חוקי השיקום ותושבי ארקנסו האפרו-אמריקאים קיבלו זכות הצבעה. אפרו-אמריקאים נבחרו ושירתו בבית הנבחרים של ארקנסו אף על פי שהכמויות שלהם ירדו בסופו של דבר כשהדמוקרטים השתלטו מחדש על הרשות המחוקקת בארקנסו והצליחו להחזיר את העליונות הלבנה לפוליטיקה המדינתית. בראשית המאה העשרים נאסר במידה רבה על אפרו-אמריקאים לשרת בבית הנבחרים המדינתי, כמו גם במדינות אחרות בדרום ארצות הברית.

יושב ראש בית הנבחרים עומד בראשו, ונבחר על ידי חברי בית הנבחרים אחת לשנתיים. תפקידיו כוללים פיקוח וניהול סדר היום השגרתי, מתן רשות דיבור לנואמים, שמירת הסדר והכללים, אישור כל הצעות החוק שהתקבלו, מינוי חברים לתפקידי הנהגה סיעתיים ומינויים לוועדות הקבועות של בית הנבחרים.

## קישורים חיצוניים

* 

ארקנסו
מגדל שן

ממוזער
**מגדל שן** הוא ביטוי מקראי, שמשמעותו המקורית היא מבנה גבוה ורב רושם עשוי שנהב ובנוי בצורה מעוררת התפעלות.

מאז המאה ה-19, הביטוי משמש לתיאור סביבה של אנשים בעלי עיסוק אינטלקטואלי המנותק מהדאגות המעשיות של חיי היומיום. כיום, המונח מתייחס לעיתים קרובות לאקדמיה או למערכות המכללות והאוניברסיטאות.

## מקור הביטוי
הביטוי "מגדל השן" מופיע במקורו בשיר השירים . בפסוק זה, הדימוי מתייחס לצווארה של האהובה, המדומה למגדל עשוי שנהב, סמל ליופי ולרוממות.

הצירוף מופיע גם בספר מלכים, כתיאור מפעליו של המלך אחאב, נמנה ביניהם 'בית השן' שבנה, ככזה שיזכר לדורות:

מגדל זה של אחאב לא נמצא, גם לא בחיפושיהם של ארכאלוגים, אמנם עיטורים עשויים שנהב מהמאה ה-9 לפנה"ס נמצאו בעיר שומרון. ההנחה היא שמדובר בבית השן שבנה אחאב. ממצאים אלה מוצגים לציבור במוזיאון רוקפלר.

לדעת חלק מהפרשנים, המילה "שן" מכוונת לשן פיל, העשויה שנהב, שמאז הפרהיסטוריה ועד המצאת החומרים הפלסטיים, נהגו להשתמש בה לייצור חפצי נוי. השנהב היה חומר יקר, והוא סימל את עושרו של בונה המבנה או המגדל. ייתכן גם שהמגדל נקרא כך בשל צבעו הלבן.

## היסטוריה
בעקבות התרבות הנוצרית המערבית, שאף היא הכירה את מגדל השן המקראי, התגלגל הביטוי לכתביו של הסופר והמבקר הצרפתי שארל-אוגוסטן סנט-בב מהמאה ה-19 שעשה בו שימוש לתאר את גישתו הפואטית של אלפרד דה ויניי, בניגוד למעורבותו החברתית של ויקטור הוגו. מהצרפתית עבר הביטוי לאנגליה ולארצות הברית, ומשם לשאר העולם, בעיקר כדימוי ציורי לאוניברסיטה או בית מחוקקים, שמתקבלות שם החלטות שלא בהתאם למציאות, או ההרגשה השוררת בציבור הרחב.

## שימוש מודרני
כיום, הביטוי "מגדל השן" משמש לתיאור מוסדות אקדמיים או אנשי רוח הנתפסים כמנותקים מהחברה ומהמציאות היומיומית. לדוגמה, נטען לעיתים שאנשי אקדמיה עוסקים במחקרים תאורטיים שאינם רלוונטיים לצרכים המעשיים של החברה, ובכך "שוכנים במגדל השן".

השימוש בביטוי "מגדל השן" נאמר בדרך כלל כביקורת על התבדלות והתנשאות. כשהוא מדגיש את הפער בין עיסוק אינטלקטואלי תאורטי לבין המציאות המעשית, ומביע הסתייגות מהתעלמות מצרכי החברה והפרט.

הביטוי משמש כיום לשלילה, גם על אנשים, בדרך כלל מקבלי החלטות, כשהחלטותיהם אינם עולים בקנה אחד עם המציאות.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:ביטויים
קהמבה

[שמאל|ממוזער|250px|דמויות שעווה בדיורמה של אנשי קהמבה במוזיאון ג'ווהרלאל נהרו, [איטנגאר.]]
**קְהַמְבָּה** (גם קהמפה) הם בני קבוצה אתנית המאכלסת את עמק יאנג-סאנג-צ'ו בחלק המערבי ביותר של ארונאצ'ל פרדש, ליד הגבולות עם טיבט ובהוטן. בתוך העמק, הם גרים בכפרים יורטון, לנגו, טאשיגונג, ניוקונג ומנגקוטה.

חיטה ותירס הם גידולים עיקריים המעובדים על ידי הקהמבה. הבתים שלהם, העשויים מאבן ועץ, מבוססים על מבנה שדומה מאוד למבנים של הקבוצה האתנית של ה.

הקהמבה הם חסידי הבודהיזם הטיבטי ומשתמשים בהינגנה, כתב משלהם, המבוסס על הכתב הטיבטי. עם זאת, בשל הבידוד היחסי מטיבט ומגעים מזדמנים עם הקבוצה האתנית של ה, הם גם מושפעים באמונותיהם במידה מסוימת מאמונת ה. בכל כפר יהיה לאמה בודהיסטי. הפסטיבלים שנחגגים מקבילים לאלו של הקבוצה האתנית של ה, הכוללת את , ראש השנה הטיבטי.

במקור הם ישבו ב (כיום נציבות עירונית במזרח המחוז האוטונומי הטיבטי בשליטת רפובליקה העממית של סין) והיו פעילים בלוחמת הגרילה כנגד הכיבוש הסיני בשנת 1950, ובייחוד בשנים 1959–1965.

## קישורים חיצוניים


* Ethnologue profie


## הערות שוליים

קטגוריה:ארונאצ'ל פרדש
קטגוריה:הודו: קבוצות אתניות
פרס קריגר-נלסון

**פרס קריגר-נלסון** (באנגלית: **Krieger–Nelson Prize**) מוענק על ידי  כהוקרה לאישה מצטיינת במתמטיקה. הוא הוענק לראשונה בשנת 1995. הפרס נקרא על שם ססיליה קריגר ואוולין נלסון, שתיהן ידועות בתרומתן למתמטיקה בקנדה.

בעוד שהפרס הוענק ברובו למתמטיקאיות העובדות באוניברסיטה קנדית, הוא הוענק גם לנשים ילידות קנדה, או משכילות שעובדות מחוץ למדינה. לדוגמה, קתלין מוראווץ, לשעבר נשיאת האגודה האמריקאית למתמטיקה, וחברת סגל ב (בית ספר ומרכז מחקר באוניברסיטת ניו יורק) זכתה בפרס קריגר-נלסון ב-1997 (מוראווץ למדה באוניברסיטת טורונטו, קנדה). על פי הקריטריונים להגשת מועמדות, הזוכה בפרס צריכה להיות "חבר בקהילה המתמטית הקנדית".

מקבלות פרס קריגר-נלסון מעבירות הרצאה בפני האגודה הקנדית למתמטיקה, בדרך כלל במהלך מפגש הקיץ של הארגון.

פרס קריגר-נלסון הוא פסל אינואיטי מסטיאטיט. כל פסל שונה, מה שמעניק למקבל הפרס, יצירת אמנות קנדית ייחודית.

## רשימת הזוכות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קריגר-נלסון
קריגר-נלסון
יחסי טורקיה – כורדיסטן הסורית

**יחסי טורקיה–כורדיסטן הסורית** הם היחסים הדו-צדדיים הרשמיים בין הרפובליקה הטורקית לכורדיסטן הסורית (נודעת גם כרוז'אבה). היחסים בין שתי האומות היו תמיד מתוחים, בעיקר בשל הסכסוך הכורדי-טורקי. היחסים הדיפלומטיים הרשמיים ביניהן התקיימו ביולי 2013, כאשר איש מטעם ממשלת כורדיסטן הסורית ביקר בטורקיה.

באופן כללי, טורקיה עוינת כלפי רוז'אבה, בעיקר בשל חשש מצד ממשלת טורקיה שכינון יחסים עם כורדיסטן הסורית, יוכל לגרום להפגנות מצד הכורדים שגרים בטורקיה עבור אוטונומיה, או עצמאות מלאה מטורקיה עצמה.

## היסטוריה
הפגישה הראשונה המתועדת בין ממשלת טורקיה לממשלת רוז'אבה נערכה בשנים 2013 ו-2014, כאשר המפלגה הדמוקרטית המאוחדת בסוריה, סאליח מוסלים, ביקר בטורקיה. בעת ביקוריו, עלה רעיון להקמת משרד כורדי-סורי באנקרה, בתנאי ש"יתאים למדיניות של אנקרה".

מספר פעמים נגרמו התנגשויות צבאיות בין צבא טורקיה לבין היחידות להגנת העם, אשר גרמו לעימותים. כך קרה בשנת 2015, כאשר בזמן המערכה על כובאני, מתנדבים כורדים-טורקים הגנו על העיר מהפלישה האסלאמית. לאחר הניצחון במערכה, חלק רחב מן המיליציות שלחמו בכובאני, לקחו איתם נשקים חזרה הביתה. בעת הגיעם לטורקיה, השתתפו בסכסוך הכורדי-טורקי.

ב-2016, פלשה טורקיה לכורדיסטן הסורית, מה שיקרא כמבצע מגן הפרת. המטרה המרכזית של המבצע הייתה לפגוע בכורדים, כדי שלא יצליחו לבסס את שלטונם בצפון-מזרח סוריה. בפועל, צבא טורקיה הצליח לכבוש כ-2000 ק"מ של שטח מידי הכורדים, כולל העיר ג'ראבלס מידי המדינה האסלאמית. הכוחות הסוריים הדמוקרטיים והיחידות להגנת העם נאלצו לעבור מזרחה מנהר הפרת, למרות שטורקיה דוחה טענה זו.
ממוזער|339x339 פיקסלים|אילוסטרציה של התקיפה הטורקית (בירוק) לפי ימים
בינואר 2018, טורקיה החלה פלישה נוספת לכורדיסטן הסורית, אשר נקראה מבצע ענף זית. התקיפה נערכה בעיקר סביב שטח הנפות אפרין ועזאז. לאחר סוף המתקפה, טורקיה, בתמיכת הצבא הסורי החופשי, כבשה את נפת אפרין, ואת העיר עצמה. Human Rights Watch האשימו את שני הצדדים בהפרת זכויות האדם במהלך הלחימה, על כך שהתקיפו אזרחים וילדים חפים מפשע. ההערכה היא כי לפחות 1,600 אנשים מתו, מתוכם כ-300 אזרחים, וכ-150,000 איש נעקרו או הועברו מבתיהם כתוצאה מהפלישה.

ב-2019, מבצע מעיין השלום החל, כאשר צבא טורקיה והאופוזיציה הסורית, תקפו את רוז'אבה. לאחר 4 ימים, ב-13 באוקטובר, סוריה התנדבה להצטרף לטובת כורדיסטן הסורית. בהסכם שנחתם בין הסורים לכורדים, הכוחות הסורים יוכלו להיכנס לערים כובאני ומנביג' במטרה למנוע את כיבושן בידי טורקיה. המבצע הסתיים ב-1,000 הרוגים בסך הכול, וכ-130,000 פליטים כורדים.

### כיום
מאז מאי 2022, רג'פ טאיפ ארדואן, נשיא טורקיה, מאיים לפלוש לכורדיסטן הסורית, למרות שבפועל עוד לא קרו עימותים גדולים בגבול הטורקי-כורדי מאז. טורקיה אינה מכירה בכורדיסטן הסורית ויחסי שתי האומות עוינים אחת כלפי השנייה.

ארצות הברית, בעלת ברית של טורקיה, תומכת בכורדים כנגד המדינה האסלאמית, ודואגת לספק לה ציוד, מה שגרם למשברים דיפלומטיים עם טורקיה.

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
יעל קרשון

**יעל קרשון** (נולדה ב-1964) היא מתמטיקאית ישראלית-קנדית שתוארה כ"אחד המומחים המובילים בקנדה בגאומטריה סימפלקטית" . משמשת כפרופסור באוניברסיטת טורונטו מיסיסאוגה  ובאוניברסיטת תל אביב.

## ביוגרפיה
קרשון היא בתו של הפיזיקאי פרופ' אורי קרשון ממכון ויצמן למדע, ואחיה יזהר קרשון הוא נגן צ'מבלו.יעל היא הנכדה של הסופר והמשורר רפאל ספורטה. היא ייצגה את ישראל באולימפיאדת המתמטיקה הבינלאומית בשנת 1982. בשנת 1985 קיבלה תואר ראשון במתמטיקה ובשנת 1989 קיבלה תואר שני במתמטיקה, שניהם מאוניברסיטת תל אביב. בשנת 1993 קיבלה תואר דוקטור מאוניברסיטת הרווארד, בהנחייתו של שלמה שטרנברג.

לאחר שעבדה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, בשנת 1995 עברה לאוניברסיטה העברית בירושלים, שבה הייתה מרצה בכירה בשנים 1997–2001 במלגת אלון, ובשנת 2002 מונתה לפרופסור חבר. בשנת 2002 עברה לאוניברסיטת טורונטו מיסיסאוגה, ובשנת 2006 מונתה שם לפרופסור מן המניין. החל משנת 2021 היא גם פרופסור באוניברסיטת תל אביב.

קרשון עוסקת במחקרה בפעולות המילטוניות של חבורות לי. מגרעין המחקר הזה היא עוסקת בתחומי מחקר נוספים.

בשנת 2002 יצא לאור, בהוצאת האגודה האמריקאית למתמטיקה, הספר Moment Maps, Cobordisms, and Hamiltonian Group Actions, שמחבריו הם ויקטור גילמין , ויקטור גינזבורג  ויעל קרשון.

## פרסים והצטיינות
* מלגת יגאל אלון, 2001-1997
* Ernst D. Bergmann Memorial Award, 1997
* McLean Award, אוניברסיטת טורונטו, 2005
* קרשון זכתה בפרס קריגר-נלסון מטעם האגודה המתמטית הקנדית בשנת 2009

## חיים אישיים
קרשון נולדה בישראל, התגוררה בארצות הברית במשך עשר שנים. היא קיבלה אזרחות קנדית בשנת 2011. מנישואיה למתמטיקאי דרור בר-נתן, יש לה שני בנים. כיום בזוגיות עם הכימאי התאורטי פרופ' רועי בר.

## קישורים חיצוניים

* פרופ' יעל קרשון, באתר של אוניברסיטת תל אביב

## הערות שוליים

קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: מתמטיקה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת טורונטו
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: מתמטיקה ומדעי המחשב
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:מתמטיקאים ישראלים
קטגוריה:מתמטיקאים קנדים
קטגוריה:מתמטיקאיות ישראליות
קטגוריה:מתמטיקאיות קנדיות
קטגוריה:זוכי מלגת אלון
קטגוריה:זוכות פרס קריגר-נלסון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1964
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1964
איסמאל טראורה

**איסמאל טראורה** (בצרפתית: **Ismaël Traoré**; נולד ב-18 באוגוסט 1986) הוא כדורגלן עבר איבוארי-צרפתי ששיחק בעמדת הבלם.

## קריירת מועדונים
טראורה התחיל את בקבוצת הכדורגל "סוליטאר". בגיל 15 הצטרף לקבוצת הנוער של הכוכב האדום. בהמשך שיחק בראסינג פריז ובגיל 18 הצטרף למחלקת הנוער של סדאן. בשנת  חתם על חוזה בקבוצה הבוגרת. ב-22 באוגוסט 2008 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה במהלך משחק הליגה נגד אז'אקסיו. בעונת  הפך לשחקן הרכב במועדון ואף שימש כסגן קפטן הקבוצה.

ב-12 ביוני 2012 חתם לשלוש שנים בברסט מליגת העל הצרפתית. בעונתו הראשונה מיעט לשחק והקבוצה ירדה לליגה השנייה. עת שיחקה ברסט בליגה השנייה, טראורה הפך לשחק הרכב בקבוצה.

ב-9 ביוני 2015 הצטרף לאנז'ה.

ב-21 ביולי 2022 חתם במץ.

## קריירה בינלאומית
בשנת  טראורה קיבל אישור לייצג את חוף השנהב ממנה היגרו הוריו לצרפת. ב-14 בנובמבר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-3 נגד .

טראורה השתתף עם הנבחרת פעמיים בגביע אפריקה לאומות.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים מחוף השנהב
קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:בלמי כדורגל מחוף השנהב
קטגוריה:בלמי כדורגל צרפתים
קטגוריה:פריז: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני סדאן
קטגוריה:כדורגלני ברסט
קטגוריה:כדורגלני אנז'ה
קטגוריה:כדורגלני מץ
קטגוריה:כדורגלני נבחרת חוף השנהב
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2013
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2019
קטגוריה:צרפתים ממוצא איבוארי
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1986
קטגוריה:איבוארים שנולדו ב-1986
ג'ורדן גודווין

**ג'ורדן גודווין** (באנגלית: **Jordan Goodwin**; נולד ב-23 באוקטובר 1998) הוא שחקן כדורסל אמריקאי, המשחק בעמדות הרכז והקלע.

## קריירה מקצועית
לאחר שלא נבחר בדראפט 2021 גודווין הצטרף לוושינגטון וויזארדס בליגת הקיץ של ה-NBA. באוקטובר 2021, הוא הצטרף ל- קפיטל סיטי גו-גו שבליגת הפיתוח והעמיד ממוצעים של 15.9 נקודות, 6.1 ריבאונדים ו-3.6 אסיסטים למשחק.

לפני תחילת עונת 2022–2023, הוויזארדס החתימו אותו על חוזה דו כיווני.

לקראת עונת 2023/2024 הועבר בטרייד עם אייזיאה טוד ובראדלי ביל לפיניקס סאנס. ב-8 בפברואר 2024 הועבר בטרייד לברוקלין נטס אך שוחרר יום לאחר מכן. ב-13 בפברואר חתם בממפיס גריזליס.

## סטטיסטיקות הקריירה
### בליגת המכללות

### NBA

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אילינוי
קטגוריה:כדורסלני וושינגטון ויזארדס
קטגוריה:כדורסלני ממפיס גריזליס
קטגוריה:כדורסלני פיניקס סאנס
קטגוריה:שחקני NBA שלא נבחרו בדראפט
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת סנט לואיס
קטגוריה:כדורסלני קפיטל סיטי גו-גו
קטגוריה:אילינוי: כדורסלנים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1998
מסגד עומר עלי סייפודיאן

ממוזער|220x220 פיקסלים|המסגד
**מסגד עומר עלי סאיפודיאן** (במלאית: **Masjid Omar Ali Saifuddien**, בכתב ג'אווי: **مسجد عمر علي سيف الدين**) הוא מסגד בבנדר סרי בגוואן, בירת ברוניי. זהו אחד משני המסגדים הלאומיים במדינה, וגם ידוע בתור מבנה בולט לאומי. זהו אחד מהמסגדים הגדולים והעתיקים במדינה והוא נקרא על שמו של עומר עלי סיפודיאן השלישי (1914–1986), הסולטן ה-28 של ברוניי ואביו של המלך הנוכחי סולטן חסנאל בולקיה. המסגד משמש כסמל לאמונה האסלאמית בברוניי.

## בנייה
בניית המסגד ארכה כמעט חמש שנים ועלתה יותר ממיליון פאונד. עבודות הבנייה החלו ב-4 בפברואר 1954. הבנייה עשתה שימוש ב-1,500 טון בטון ו-700 טון פלדה.

המסגד נחנך ב-26 בספטמבר 1958 יחד עם חגיגת יום הולדתו ה-42 של הסולטן עומר עלי סיפודיאן השלישי.

## ארכיטקטורה
המסגד מושפע מאדריכלות מוגולית. העיצוב עוצב לראשונה על ידי הסולטן עומר עלי סאיפודיאן השלישי ולאחר מכן פותח על ידי האדריכל רודולפו נולי, פסל איטלקי וקבלן עבודות אבן דקורטיביות.

גודל המסגד הוא 69 מטר על 26 מטר ויכול להכיל 3,000 מתפללים. גובהו המרבי הוא 52 מטרים. הכיפה מכוסה זהב, הרצפות והעמודים נבנו משיש איטלקי בעלות של 200,000 דולר סינגפורי. בפנים יש נברשות באורך של 4.6 מטר, שוקל יותר משלושה טונות; הוא מכיל 62 מנורות פלואורסצנט. גם פנים המבנה מואר על ידי תוספת של יותר מ-480 פנורות פלואורסצנט. הרצפה כוסתה בשטיחי אקסמינסטר, בעבודת יד מבלגיה ומערב הסעודית.
ממוזער|הדוברה
שטח המסגד הוא 2 הקטאר ומוקף כמעט לגמרי בלגונה מעשה ידי אדם. הוא נחנך ב-19 בדצמבר 1967 ביחד עם יום השנה ה-1,400 של נוזול אל-קוראן, חג בלוח השנה האסלאמי המנציח את התגלות הפסוקים הראשונים של הקוראן. הדוברה, שנבנתה באותה תקופה בעלות של 500,000 דולר ברוניי, נועדה להיות מקום קבוע לאירועים דתיים אסלאמיים לאומיים שונים.

## קישורים חיצוניים

* מסגד עומר עלי סאיפודיאן, באתר משרד הדתות 
* מסגד הסולטן עומר עלי סאיפודיאן מאת רוזאן יונוס, באתר BRUNEIresources.com

## הערות שוליים

קטגוריה:ברוניי: מבנים
קטגוריה:אסיה: מסגדים
קטגוריה:בנדר סרי בגוואן
חופשתו של מר הולו

250px|ממוזער|שמאל|פסל של טאטי בחוף סנט מרק סור מר ליד מלון החוף
**חופשתו של מר הולו** (בצרפתית: **Les Vacances de Monsieur Hulot**) הוא סרט קומדיה צרפתי בשחור-לבן משנת 1953 בבימויו של ז'אק טאטי שכתב את התסריט ומככב בו בתפקיד ראשי.

זה סרטו השני של טאטי והסרט הראשון בו הוא מופיע כ**מר הולו**, לובש תמיד את אותו מעיל גשם, חובש כובע מרופט, מעשן מקטרת והולך בצורה מוזרה עם רגלים ישרות.

הפעם יוצא מר הולו לחופשת קיץ בכפר נופש על חוף הים, שם הוא מחזר בגמלוניות אחרי בחורה, חותר בקיאק, מנסה לרכב על סוס ועוד, ומבלי דעת זורע הרס ומבוכה על כל צעד ושעל.

צילומי החוץ נערכו בעיירת הנופש סנט מרק סור מר  בפאתי סן-נאזר, לחוף האוקיינוס האטלנטי. "מלון החוף" (Hôtel de la Plage) פעיל עד היום. ליד החוף יש פסל של טאטי.

טאטי היה מועמד לפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר, לפרס דקל הזהב ולפרס המבקרים של ניו יורק.

## תקציר העלילה
קיץ בצרפת, כולם בטירוף חופשת הקיץ - הואקנס. בתחנת הרכבת הם רצים מרציף לרציף כדי להגיע לרכבת, נדחסים לאוטובוס ויוצאים בשיירת מכוניות שבסופה מזדחל מר הולו (ז'אק טאטי) ברכב הישן שלו שמשמיע כל הזמן קולות פיצוץ מהמנוע ומהמפלט.

הולו מגיע ל"מלון החוף", פותח את הדלת ומשב רוח חזק מפזר כל מה שנמצא במבואה ומעלה את חמתם של בעל המלון והמלצר. בין האורחים נמצאת מרטין היפה שהגיע עם דודתה, מייג'ור קשיש, וזוג קשישים שמטייל כל הזמן.

בבוקר מבלים הנופשים בחוף הים, בשחייה, התעמלות וחתירה בקיאקים ודיג חסילונים. הולו חותר בקיאק שמתקפל ונוצרת ממנו דמות של כריש שמבריח את האנשים על החוף.

הולו מנסה להרשים את מרטין ברכיבה אך נכשל. לבסוף הוא קונה מישישה מחבט טניס והיא מדריכה אותו איזה תנועות לעשות. הוא פועל לפי הוראותיה ובמשחק בו שופטת תיירת מאנגליה, הוא מנצח. הוא משתתף בנשף מסיכות במלון כשהוא מחופש לפיראט ורוקד עם מרטין.

בצהרים כולם נקראים לחדר האוכל על ידי צלצול פעמון של בעל המלון. בערב לאחר שמסתיימים שידורי הרדיו הם עולים לחדריהם לישון.

כולם יוצאים לטיול במכוניות בהדרכת המפקד המייג'ור. הולו לוקח את התיירת האנגליה ובדרך יש לו תקר והוא מנסה להחליף גלגל. הרכב יורד מהמגבה ומתגלגל לבית קברות בו נערכת הלוויה. הולו מביא פנימית בצורת זר לקבר המנוח.

הולו מטייל בלילה, נכנס לתוך צריף ובו זיקוקין די נור, מפעיל אותם בטעות וכל האזור מתמלא בהתפוצצויות הזיקוקים.

לאחר כל ההרפתקאות נפרדים האורחים בתקווה להתראות בשנה הבאה.

## צוות השחקנים

## קישורים חיצוניים

*חופשתו של מר הולו, באתר TCM
*קדימון לסרט, באתר יוטיוב
*שלוש סצנות - הכניסה, הזיקוקין, משחק הטניס, באתר יוטיוב
*הסצנה בתחנת הרכבת והולו נוסע במכונית המקרטעת, באתר יוטיוב
*מר הולו חותר בקיאק שמתקפל ונראה ככריש, באתר יוטיוב.
*נעימת הנושא הראשי בפסקול הסרט, באתר יוטיוב.

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 1953
קטגוריה:סרטי קומדיה צרפתיים
קטגוריה:סרטי שחור-לבן
קטגוריה:סרטים בצרפתית
קטגוריה:סרטים צרפתיים
קטגוריה:ז'אק טאטי
שמעון סוסן

**שמעון סוסן** (נולד בשנת 1959) הוא ראש המועצה האזורית חבל מודיעין משנת 2004.

## ביוגרפיה
נולד ב-1959 במושב עזריקם להורים שעלו ממרוקו כחמש שנים קודם לכן. ברשות המשפחה הייתה רפת קטנה.

בשנת 1981 החל לעבוד בכפר הנוער בן שמן, תחילה כאב בית ובהמשך כקַנְיָן, והיה יו"ר ועד עובדי הכפר. במקביל השקיע בעסקים, והוא מחזיק ב-55% מחברת ש.י.ר (לשעבר "אחים סוסן") המחזיקה בשטחי מסחר על יד קריית מלאכי. באותה העת, החל להיות פעיל שטח במפלגת הליכוד, וב-1998 נבחר כחבר המועצה האזורית חבל מודיעין.

בינואר 2004 נבחר לראשות מועצה אזורית חבל מודיעין, כשגבר על פנחס עידן מאחיסמך. הוא זכה גם בבחירות ב-2008 כשגבר על טימי ברנרד מלפיד, וב-2013 איש לא התמודד מולו. הוא צמצם את הגירעונות של המועצה ופיתח את אזור התעשייה חמ"ן (חבל מודיעין) סמוך לשוהם המניב למועצה הכנסות גבוהות מארנונה. בתקופתו, הוכרזה חבל מודיעין כ"רשות איתנה" על ידי שרת הפנים איילת שקד. סוסן נחשב למקורב לפוליטיקאים ברמה הארצית, בהם ישראל כ"ץ ודוד ביטן ובעיקר למשה כחלון, ואף היה פעיל מרכזי בהקמתה של מפלגת כולנו ושימש יו"ר עמית בקק"ל מטעמה.

בדצמבר 2017 נחקר סוסן בפרשת השחיתות המכונה תיק 1803 בחשד למעורבות בשוחד, אך לא נעצר. באפריל 2018 נעצר סוסן, יחד עם בכירים נוספים במועצה, בחשד לעבירות שונות, אך לאחר חקירה, באוקטובר התברר כי החשדות אינן נכונות והמשטרה החליטה להמליץ לסגור את התיק נגדו מחוסר אשמה.

בבחירות לרשויות המקומיות ב-2018 ניצח את רוני אזרק מבית עריף, ונבחר לכהונה רביעית. בבחירות 2024 התמודד כמועמד יחיד לראשות המועצה.

## חיים אישיים
נשוי ואב ל-3. מתגורר במושב בן שמן. אשתו של סוסן קרובת משפחה של דוד יפרח, ראש מועצה אזורית שדות דן הסמוכה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי המועצה האזורית חבל מודיעין
קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות מטעם הליכוד
קטגוריה:פעילי כולנו
קטגוריה:יושבי ראש הקרן הקיימת לישראל
קטגוריה:אנשי המושב
קטגוריה:בן שמן (מושב): אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1959
לילה מוטרף במוזיאון: שובו של קאמונרה

**לילה מוטרף במוזיאון: שובו של קאמונרה** (באנגלית: **Night at the Museum: Kahmunrah Rises Again**) הוא סרט הרפתקאות מונפש משנת 2022 שבוים על ידי מאט דאנר על פי תסריט מאת ריי דלורנטיס וויליאם שיפרין. סרט זה הוא הרביעי בזיכיון המדיה "לילה מוטרף במוזיאון", והמשך לסרט "סוד הקבר".

הספיישל יצא בשירות הסטרימניג דיסני+ בכל רחבי העולם ב-27 באוקטובר 2023 (כולל בדיבוב העברי). ב-26 באפריל 2024 הספיישל שודר בערוץ דיסני ישראל בדיבוב עברי.

## תקציר העלילה
לאחר שניק דיילי, בנו של לארי, הופך לשומר הלילה החדש של המוזיאון האמריקאי לתולדות הטבע, הוא מגלה שעליו להתעמת שוב מול קאמונרה, ששב לנקום לאחר תבוסתו במוזיאון הסמית'סוניאן.

## מדבבים
בימוי הדיבוב והפקתו נעשו על ידי שאולי הלוי ועדי וולוצקי.

## הפקה
בשנת 2016, נמסר כי אולפני "Alibaba Pictures Group" שוקדת על פיתוח עיבוד מחודש לסדרת סרטי הזיכיון "לילה מוטרף במוזיאון". באוגוסט 2018 הודיעה מנכ"לית "פוקס המאה ה-20", סטייסי סניידר, כי פיתוחו של העיבוד המחודש הפך לעיבוד טלוויזיוני שיתבסס על סדרת הסרטים. באוגוסט 2019, לאחר רכישת האולפנים על ידי חברת וולט דיסני, אושר כי הפרויקט עדיין נמצא בפיתוח, הפעם כסרט בלעדי שיופק ויופץ בשירות הסטרימינג "דיסני+".

באוקטובר 2020, נמסר כי הסרט יהיה מונפש, וכי עלילתו תתמקד בבנו של לארי, ניק, אשר מהסס ללכת בדרכו של אביו כשומר לילה. עוד נמסר כי בנוסף לדמויותיהם של ניק וקאמונרה, בסרט יופיעו גם דמויותיהם של ג'דדיה סמית, אוקטביוס, תאודור "טדי" רוזוולט, סקאג'וויה וז'אן ד'ארק. באוגוסט 2021, הצהיר שון לוי כי הסרט יופץ במהלך שנת 2022. בספטמבר 2022, חשף מאט דאנר שהוא היה אמון על בימוי הסרט.

על פי הדיווחים, את האנימציה עבור הסרט הפיקה חברת "Atomic Cartoons"; הסרט מונפש בסגנון הנפשה דו-ממדי; והוא סרט ההנפשה הדו-ממדי הראשון שהופק על ידי אולפני וולט דיסני מאז "פו הדב".

## מוּזיקה
במרץ 2022, חשף ג'ון פאזאנו כי הוא יהיה אמון על הלחנת הפסקול עבור הסרט. ב-29 באוגוסט 2022, אושר רשמית כי פסקול הסרט יולחן על ידי פאזאנו, שיחליף את המלחין אלן סילבסטרי שהיה אמון על הלחנת שלושת הסרטים הקודמים.

## הפצה
הסרט עתיד לעלות לשירות הסטרימינג "דיסני+" ב-9 בדצמבר 2022 כסרט מקורי של השירות, זאת לאחר שבמקור התעתד לעלות לשירות במהלך שנת 2021. על הפצת הסרט יהיו אמונים אולפני וולט דיסני, זאת למרות שהפקת הסרט החלה אצל אולפני המאה ה-20.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 2022
קטגוריה:דיסני+: סרטים
קטגוריה:דיסני: סרטי הנפשה
קטגוריה:סרטי המשך אמריקאיים
קטגוריה:סרטי הנפשה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי הרפתקאות אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים מבוססי ספרים
קטגוריה:לילה מוטרף במוזיאון
How Do I Say Goodbye

"**How Do I Say Goodbye**" (בעברית: "**איך אני אומר להתראות**") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמר-יוצר האוסטרלי, דין לואיס ויצא לאור ב-31 באוגוסט 2022. ב-2 בספטמבר 2022 השיר בתור הסינגל השלישי מתוך אלבום האולפן השני שלו, *The Hardest Love*. הוא נכתב על ידי דין לואיס וג'ון הום, והופק על ידי לואיס, ג'ון הום, אד הולוואי וניק אטקינסון.

## רקע
ב-16 באוגוסט 2022 פרסם הזמר-יוצר האוסטרלי דין לואיס ברשתות החברתיות תמונה שלו מילדותו יחד עם אביו, וכתב:

ב-26 באוגוסט פרסם לואיס:

ב-31 באוגוסט יצא השיר לרשתות הסטרימינג ולואיס פרסם ברשתות החברתיות הסבר על משמעות השיר:

## רשימת השמעה

## וידאו קליפ
ב-17 באוגוסט פרסם הזמר טיזר מהוידאו-קליפ של השיר בו הוא נשמע כשהוא שר את מילות הפזמון "How Do I Say Goodbye", וב-24 באוגוסט פרסם את עטיפת הסינגל והודיע על תאריך יציאתו ב-2 בספטמבר.

בסופו של דבר, הקליפ שודר לראשונה ב-5 בספטמבר 2022, הוא בוים על ידי שון לואני ומכיל קטעים של דין לואיס עם אביו אשר צולמו על ידי אביו בתקופת ילדותו של דין.

## מיקומי שיא

### מצעדי סוף שנה

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי דין לואיס
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי דין לואיס
קטגוריה:שירים על פרידה
קטגוריה:שירי פלטינה כפולה באוסטרליה
ראלף שרון

**ראלף סימון שרון** (באנגלית: **Ralf Simon Sharon**; 17 בספטמבר 1923 – 31 במרץ 2015) היה פסנתרן ומעבד ג'אז בריטי־אמריקאי. הוא ידוע בעיקר בזכות עבודתו המשותפת עם טוני בנט בהקלטותיו השונות.

## קורות חיים
שרון נולד בלונדון שב לאם בריטית ולאב יליד לטביה. בתחילת 1954 היגר לארצות הברית, וחמש שנים מאוחר יותר קיבל מעמד אזרח.

עד 1958 השתתף שרון בהקלטותיו של טוני בנט כמלווה. אולם במרוצת הזמן הספיקו השניים לעבוד יחד יותר מחמישים שנים, החל מאלבומי האולפן של הזמר, שחלקם זכו בפרסי גראמי רבים, וכלה בסיבובי הופעות ובקונצרטים שונים. שרון אף מצא לבנט את "I Left My Heart in San Francisco" בחדרו, שלימים הפך לשיר המוכר ביותר שלו.

כששרון ניגן את התווים האחרונים של השיר "I'll Be Home for Christmas", שנכלל באלבום **' מ-1992, בנט קורא "קח אותי הביתה, ראלף!". שרון הקליט סדרה של אלבומי אולפן משלו, אך הוא נודע בעיקר כאחד מהפסנתרנים הטובים ביותר בסצנת הג'אז. כשעבר ל[[קולורדו]] בגיל 80 המשיך להופיע ב[[מטרופולין]] דנבר זמן קצר לפני מותו.

נפטר בשיבה טובה ב-[[31 במרץ]] [[2015]] בגיל 91.

== דיסקוגרפיה ==
=== אלבומי סולו ===
*1953: ''Autumn Leaves and Spring Fever''
*1954: ''Easy Jazz''
*1956: ''The Ralph Sharon Trio''
*1956: ''Mr. and Mrs. Jazz''
*1957: ''Around the World In Jazz''
*1958: ''2:38 A.M.''
*1963: ''Modern Innovations In Country and Western Music''
*1964: ''Do I Hear a Waltz?''
*1965: ''The Tony Bennett Songbook''
*1995: ''Swings the Sammy Kahn Songbook''
*1996: ''Portrait of Harold: The Harold Arlen Songbook''
*1997: ''Plays the Harry Warren Songbook''
*1999: ''Plays the Frank Loesser Songbook''
*2000: ''The Magic of Cole Porter''
*2001: ''The Magic of Jerome Kern''
*2001: ''The Magic of Irving Berlin''
*2001 ''The Magic of George Gershwin''
*2001: ''Plays the Ralph Blane Songbook''
*2007: ''Always: The Music of Irving Berlin''

=== כמלווה ===
;עם [[טוני בנט]]
*1962 ''[[I Left My Heart in San Francisco]] ''
*1963 **'
*1964 *[[When Lights Are Low]]*
*1986 *[[The Art of Excellence]]*
*1987 *[[Bennett/Berlin]]*
*1989 **'
*1992 ''[[Perfectly Frank]]''
*1992 **'
*1993 *[[Steppin' Out]]*
*1994 *[[MTV Unplugged (אלבום של טוני בנט)|MTV Unplugged]]*
*1995 *[[Here's to the Ladies]]*
*1997 *[[Tony Bennett on Holiday]]*
*1998 *[[Tony Bennett: The Playground]]*
*1999 *[[Bennett Sings Ellington: Hot & Cool]]*
*2001 *[[Playin' with My Friends: Bennett Sings the Blues]]*

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פסנתרנים אמריקאים
קטגוריה:מעבדים מוזיקליים
קטגוריה:נגני ג'אז: פסנתרנים
קטגוריה:פסנתרנים בריטים
קטגוריה:מהגרים מבריטניה לארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1923
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1923
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2015
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2015
פיורד קולג'

ממוזער|250x250 פיקסלים| תמונה של קולג' פיורד
[ממוזער|250x250 פיקסלים|פיורד קולג' - מבט מהאוויר לכיוון מזרח: בצפון (משמאל) [שפך נהר|שפכיו של קרחון ואסר, קרחון ברין מאואר, וקרחון סמית'; בקצה המזרחי (באמצע התמונה) קרחון הרווארד; בקצה הדרום-מזרחי (הקצה הימני של התמונה) קרחון ייל; קרחון דאונר ממוקם בקצה הדרומי של קרחון הרווארד, אבל לא ניתן לראות בתמונה.]]
**פיורד קולג**' (באנגלית: **College Fjord**; מילולית: פיורד המכללה) הוא פיורד הממוקם בחלקו הצפוני של מפרץ הנסיך ויליאם במדינת אלסקה שבארצות הברית. הפיורד מכיל חמישה קרחוני מי גאות (קרחונים הנשפכים אל הים), חמישה מהקרחונים הם קרחוני עמק גדולים ועשרות קרחונים קטנים יותר, רובם נקראים על שם מכללות נודעות) בחוף המזרחי (קרחון על שם מכללות לנשים בצד הצפון-מערבי של הפיורד, וקרחונים על שם מכללות לגברים בצד הדרום מזרחי של הפיורד).

## היסטוריה
### גילוי ומיפוי הקרחון
פיורד קולג' התגלה בשנת 1899 במהלך משלחת הארימן לחקר אלסקהן (Harriman Alaska expedition).

### מקור השם
משלחת הארימן נתנה לפיורד את שמו.

אחד מחברי המשלחת היה פרופסור מאוניברסיטת הרווארד וממכללת אמהרסט במשלחת הארימן השתתפו מרצים מאוניברסיטת הארוורד ומכללת אמהרסט.

הפרופסר בכוונה לא קרא לאף קרחון על שם אוניברסיטת פרינסטון.

על פי ברוס מולינה (Bruce Molina), מחבר הספר *"קרחוני אלסקה*" (*Alaska's Glaciers*), "הם שמחו מאוד מהתעלמות מפרינסטון".

## רשימה חלקית של קרחוני קולג'
* קרחון אמהרסט
* קרחון בייבי
* קרחון ברנרד
* קרחון ברין מוור
* קרחון ברנרדאו
* קרחון קרסנט
* קרחון דואונר
* קרחון ברנרד
* קרחון ברין מאוור
* קרחון קרסנט
* קרחון דאונר
* קרחון הרווארד
* קרחון הוליוק
* קרחון סמית'
* קרחון ואסר
* קרחון ולסלי
* קרחון ויליאמס
* קרחון ייל

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלסקה: מצרי ים
דת בברוניי

[ממוזער|300x300 פיקסלים|[מסגד עומר עלי סייפודיאן בלילה]]
בין **הדתות ברוניי**, האסלאם הסוני הוא השולט. בשנת 2016, הוערך כי 80.9% מאוכלוסיית ברוניי היא מוסלמית. עם זאת, גם לדתות אחרות יש השפעה ניכרת בברוניי: 7% מהאוכלוסייה היא נוצרית, ועוד 7% הם בודהיסטים. 5% הנותרים מאמינים בדתות שונות, כולל דתות מקומיות.

האסלאם היא הדת הממלכתית של ברוניי, אבל מובטח חופש דת. עם זאת, חופש זה מוגבל למספר מקרים. חלק מהחגים הלא-אסלאמיים, כגון ראש השנה הסיני, חג המולד, יום ווסק/ואיסאק וגאוואי דייאק, מוכרים. עם זאת, זכויות אלו מוגבלות: החינוך הדתי נשלט, אפילו בבתי הספר הסינים, הנוצריים והפרטיים, וכל חומר דתי לא-אסלאמי המופץ מוגדר כבלתי חוקי ואסור בהחלט; הענישה בחוק היא עונש מוות מיידי ללא משפט והחומרים הנלמדים מוחרמים, לפי חוק משנת 2014.

בברוניי, לא-מוסלמים חייבים להיות בני 14 ו-7 חודשים לפחות אם הם רוצים להמיר לדת אחרת. קטין יהפוך אוטומטית למוסלמי אם הוריו מתאסלמים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:דת לפי מדינה
קטגוריה:ברוניי