טיולית

ממוזער|טיולית בתאילנד
ממוזער|אוטובוס ארקטי אוראל-425702 בתערוכה "צבא-2022".
**טיולית** היא משאית ייעודית עם מרכב או נגרר בנוי להסעה, הממלאת תפקיד של אוטובוס. טיוליות משמשות בעיקר להסעות צבאיות, משטרתיות, כאוטובוסי תלמידים וכן להסעות עובדים.

## מבנה
טיוליות נבנות על ידי התקנת ארגז שלם המצויד להסעת אנשים על שלדת משאית. הגוף עצמאי ונפרד מהנהג. בדרך כלל אין מעבר בין תא הנהג לגוף הארגז אך לרוב ישנה מערכת אינטרקום. הגוף מצויד בחלונות, מערכת תאורה פנימית נפרדת ומערכות חימום ו/או מיזוג אוויר. נוחות הנוסעים היא בדרך כלל מינימלית. חברות מסוימות כמו הארגז מייצרות טיוליות על ידי התקנת מרכב אוטובוס חלקי על שלדת משאית בעלת הנעה לכל הגלגלים.

## שימושים

טיוליות משמשות בדרך כלל להסעת קבוצות, במסלולים קצרים עם תחנת עלייה ותחנת הורדה אחת - למשל פועלים משער מפעל ועד לאזור העבודה או חיילים ממחנה ועד לשטח אימונים. לטיוליות יתרון בדרכים בהן נדרשת עבירות גבוהה.

העלות הנמוכה יחסית של טיוליות הופכת אותן לאפשרות מועדפת כאשר התשלום על השימוש בהן הוא על בסיס זמן ונדרשת המתנה ארוכה של הרכב.

## בישראל
[250px|ממוזער|[טקס הוצאה משירות של טיוליות מסוג "סופר" במוסך צפון/עיר גנים של אגד בקריית בנימין, 1965]]
שמאל|ממוזער|250px|טיולית בשנת 2012
השימוש בטיוליות בישראל היה נפוץ מקום המדינה. בתחילה נעשה שימוש במשאיות רגילות שהותקנו בהם ספסלים ארוכים לאורך המשאית עבור הנוסעים. השימוש במשאיות אלו היה נפוץ במיוחד להסעת פועלים לעבודה, להסעת ילדים לבתי ספר ולקייטנות, ועבור טיולי בתי ספר ותנועות נוער בגלל שעלות שכירתם ליום טיול היה פחות ממחצית העלות של אוטובוס. בעקבות תאונת דרכים קשה בה נהרגו שבעה ילדים מכפר מנחם שירדו ממשאית שחנתה בשולי הכביש, המליצה ועדה של משרד התחבורה על צמצום מספר המשאיות שמסיעות נוסעים וחובת התקנת סולם לעליה לאוטובוס מצד ימין, במקום העלייה הרגילה מאחור. אולם המלצה זאת לא יושמה בפועל, ובמקום זאת בשנת 1969 אסר משרד התחבורה על הסעת ילדים עד כיתה ד' במשאיות, למרות מחאות נהגי המשאיות. בתקופה זאת נכנסו לשימוש טיוליות עם מרכב דמוי אוטובוס מאחור. 

בשנת 1974 הורשו יותר מובילים פרטיים להחזיק אוטובוסים, ובעקבות זאת ירד בהדרגה מספר הטיוליות שהיו בשימוש. עם השנים נבנו כלי רכב מודרניים יותר ופחת מספר הטיוליות בשימוש. בשנות ה-90 של המאה ה-20 הנהיג משרד התחבורה מדיניות של אי מתן היתר לשימוש בטיוליות חדשות, על מנת לסיים את השימוש בהן. בעקבות זאת נקבע שלא יינתן רישיון רכב לטיולית שלא היה לו היתר להסעת נוסעים לפני פברואר 1993. בהמשך נקבע שגם טיולית המחליפה טיולית שהוצאה משירות תוכל לקבל רישיון רכב, באופן ששם לאל את הכוונה להוציא את הטיוליות משירות, אך צמצם את התחרות בענף הטיוליות וגרם למסחר בהיתרים לטיוליות. בשנת 2010 בוטלה המגבלה הזאת על מנת להגביר את התחרות בענף. 

כיוון שהטיולית התחילה את דרכה כמשאית, הנהיגה בה הורשתה למחזיקי רישיון נהיגה של משאית. אולם משרד התחבורה דרש שנהגי המשאיות יעמדו בדרישות מוגברות על מנת לקבל רישיון להובלת נוסעים וכך נוצרה דרגה נפרדת של רישיון נהיגה ייחודי ל"טיולית". הבדלה זאת בוטלה בשנים האחרונות, וכיום רשאים לנהוג בטיולית רק בעלי רישיון נהיגה באוטובוס. לבעלי רישיון נהיגה לטיולית נתנו הקלות במעבר לרישיון נהיגה לאוטובוס. 

עד שנת 1996 סווגה הטיולית על ידי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה כמשאית, אולם אז הוסב הסיווג לאוטובוס. 

זרועות הביטחון בישראל עושות שימוש נרחב בטיוליות, ובפרט צה"ל. השימוש בטיוליות, למעט בצה"ל, פסק כיום כמעט לחלוטין, מכיוון שהנסיעה בהן נחשבת לבלתי נוחה, רועשת ובלתי בטוחה. בשל חוסר הנוחות שבנסיעה בכלי רכב זה, נהוג לכנותו בסלנג הצבאי "טילטולית".

הסיבה העיקרית להמשך השימוש בטיוליות היא העלות הנמוכה הדרושה לתפעולן, בהשוואה לאוטובוסים ולשאר אפשרויות התחבורה, וכן היותן עמידות לנסיעה בדרכי עפר. 

תא הנהג בטיולית מופרדת לגמרי מיחידת הנוסעים. מאפיין זה יוצר קושי ביצירת קשר עם הנהג בעת אירוע פתאומי המתרחש ביחידת הנוסעים. במהלך התפרצות נגיף הקורונה בישראל ב־2020, נעשה שימוש בטיוליות להובלת חולים למלוניות החלמה, תוך ניצול מאפיין זה המאפשר את בידוד הנהג מהנוסעים.

## הערות שוליים

קטגוריה:כלי רכב
קטגוריה:כלי רכב צבאיים
קטגוריה:אמצעי הסעה ממונעים