open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ג'רום מוייסו

**ג'רום מוייסו** (בצרפתית: **Jérôme Moïso**; נולד ב-15 ביוני 1978 בפריז) הוא כדורסלן צרפתי המשחק בעמדת הסנטר, בעבר שיחק בליגת ה-NBA.
## קריירה
לאחר שסיים את קריירת המכללות שלו באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, העמיד עצמו מוייסו לבחירה בדראפט. נבחר בדראפט ה-NBA לשנת 2000 ושיחק עבור בוסטון סלטיקס, עבור ניו אורלינס הורנטס, עבור טורונטו ראפטורס ועבור קליבלנד קאבלירס.

מויסו שיחק גם בקבוצה הרוסית חימקי מוסקבה, בלוטומטיקה רומא ובקלימאמיו בולוניה האיטלקיות, בריאל מדריד, בחובנטוד בדאלונה ובבילבאו באסקט הספרדיות, בג'יאנגסו דרגונס הסינית ובבי.סי. דניפרו האוקראינית. את הקריירה שלו סיים מוייסו בפיראטאס דה קואברדילס.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורסלנים צרפתים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
קטגוריה:כדורסלני בוסטון סלטיקס
קטגוריה:כדורסלני ניו אורלינס הורנטס
קטגוריה:כדורסלני טורונטו ראפטורס
קטגוריה:כדורסלני ניו ג'רזי נטס
קטגוריה:כדורסלני קליבלנד קאבלירס
קטגוריה:כדורסלני חובנטוד בדאלונה
קטגוריה:כדורסלני חימקי
קטגוריה:כדורסלני ריאל מדריד
קטגוריה:כדורסלני בילבאו באסקט
קטגוריה:כדורסלני ג'יאנגסו דרגונס
קטגוריה:בחירות דראפט של בוסטון סלטיקס
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1978
ראס א-שטן

ממוזער|'''עברית:''' ראס אל שטיין" ראש בין שני חופים -  כמו שניתן לראות שני חופים קטנים - אחד מימין ואחד משמל המופרדים על ידי צוק סלעי בולט במרכז מדובר ברצועת חוף קטנה שנמצאת בחוף הראס.
ראס א-שטיין (בערבית: رأس الشطين, בתעתיק מדויק: ראס א-שטֵין, בתרגום חופשי: “הראש בין שני החופים”), הידוע גם בשם המוטעה ראס א-שטן (בערבית: رأس الشيطان, “ראש השטן”), הוא חוף הנמצא כ־50 ק”מ דרומית לטאבה, בחצי האי סיני שבמצרים.

מקור השם בערבית מתייחס למבנה גאוגרפי של מצוק החוצץ וגורם שתי רצועות קטנות בקמפ. משנות ה-80 במהלך השנים, בשל טעות הגייה רווחת בקרב מטיילים ישראלים, הוסב השם משמו המקורי “ראס א-שטיין” לשם “ראס א-שטן”.

החוף נחשב ליעד תיירותי פופולרי עבור מטיילים מכל העולם, ובייחוד עבור תיירים ישראלים, והוא נתפס כנקודת מפגש בין תרבויות, אמנים ומטיילים המחפשים חוויית נופש אותנטית, שקטה וזולה יחסית לאתרי תיירות אחרים של חופי סיני.

אזהרות מסע רשמיות.

רצועת החוף משופעת שוניות אלמוגים, המושך צוללים.

## היסטוריה ושם המקום

השם “הראס אל שטיין” (ras el shatten) ניתן לחוף על ידי הבעלים (עייש וסיגל) בשל הר סלעי בולט המצוי בין שני חופים, אשר קצהו יוצר בליטה המזכירה ראש. בסוף שנות ה־80 תיירים ישראלים רבים, שטיילו ונפשו במפרץ, שיבשו את ההגייה המקורית בערבית וקראו לו בטעות “ראס השטן”.

רצועת החוף מזוהה בקרב מטיילים במיוחד עם מוזיקאים ואמנים ממגוון תחומים, והיוותה מוקד משיכה ליצירה אמנותית ולמפגש בין תרבויות שונות. המקום נחשב לבית חם לקהילת האמנים, ובחלוף השנים התפתחו בו מוזיקאים אחדים שהמשיכו לקריירות בינלאומיות.

החוף עשיר בשוניות אלמוגים, אשר מושכות אליהן צוללים רבים.

בתחילת שנות ה־2000 החלו אנשים שעבדו בחוף “הראס” להקים בהמשך הרצועה קמפים נוספים. בהדרגה, כל רצועת החוף קיבלה את השם “הראס”, שבמשך שנים רבות היה זה החוף היחיד והמפורסם, המוצלח והייחודי בחצי האי סיני.

כיום השם הרשמי של החוף הוא ראס סיני ras sinai

## מתקפת הטרור [https://www.rassinai.com/ בחוף]

בליל ה-7 באוקטובר 2004 התפוצצו שלוש מכוניות תופת באזורי נופש המאופיינים בתיירות ישראלית בחופי סיני וגרמו למותם של 34 בני אדם מהם 13 ישראלים, ופציעתם של כ-100. שניים מהמטענים התפוצצו אחד בראס א-שטן בשער החיצוני מכיוון שלא הצליחו להיכנס נתקלו בשומר וברחו כשהאוטו נתקע בכביש הראשי, ללא נפגעים. השני הצליח להיכנס למון איילנד שבו נהרגו 3 ישראלים ונפצעו 8, הגדול מכולם, בטאבה. ונפצעו שמונה נוספים.

בשנת 2006 הורשעו יונס מוחמד מחמוד, אוסאמה א-נחלאוי ומוחמד ג'איז סבח בביצוע מעשה טרור, רצח, אחזקת נשק לא-חוקי והשתייכות לארגון טרור, ונגזר עליהם גזר דין מוות. השלושה היו חברים בארגונים אסלאמיים, אך לא הוכח הקשר ביניהם לבין ארגון הטרור אל-קאעדה.

## לקריאה נוספת
* מתיו טיג, **סיני – חלום ושברו – מרירות המולידה טרור רוחשת בקרב שבטי הבדואים בחצי האי סיני**, נשיונל ג'יאוגרפיק ישראל, גיליון 130, מרץ 2009

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סיני: גאוגרפיה
קטגוריה:מצרים: מפרצים
קטגוריה:מפרץ אילת
ספר הקנה

**ספר הקנה** הוא פירוש לתרי"ג מצוות, השייך לספרות הקבלה הקדם-לוריאנית. ככל הנראה זו יצירה שנערכה במהלך המאה ה-14 או בראשית המאה ה-15. סגנונו דומה לספר הפליאה ונראה כי מחבר אחד להם, כותבים רבים כינו את ספר הפליאה בשם ספר הקנה.

## מחבר הספר
בזהות מחבר הספר ישנו ויכוח בין החוקרים. הספר מיוחס במסורת לרבי נחוניה בן הקנה או לרב אביגדור קרא. הקדמת הספר מתחילה  ובהמשך מזכיר חלום שאביו חלם בשנת ד'תקי"א (751). כבר החיד"א פקפק בכך שהמחבר הוא רבי נחוניה בן הקנה או שהוא חי בתקופת התנאים, שכן הוא מזכיר בספר את אביי ורבא. וכבר לפני כן כתב הרב משה קורדובירו שאין רבי נחוניא מחבר "ספר הקנה", כיון שהקנה מקלל את עמי הארץ ומתפלל עליהם לרעה, מה שלא תואם לדמותו של רבי נחוניה, וכן מצויים בו ציטוטי לשון מהרמב"ם.

רוב החוקרים טוענים שהספר נכתב בספרד. לעומת זאת, החוקר אהרן (אדולף) ילינק סבור היה כי מדובר במחבר שחי בביזנטיון, ובעקבותיו צעד גם פרופ' ישראל מ' תא-שמע אשר טען כי מחבר הספר הוא מיוון מכיוון שהוא מצטט קטעים מתפילת העמידה בנוסח רומניא.

לגבי זמן החיבור נחלקו החוקרים רבות והטווח משתרע על כל המאה ה-14 והמאה ה-15. פרופסור מיכל אורון הביאה ראיות רבות לכך שחובר באימפריה הביזנטית בסוף המאה ה-14 או בתחילת המאה ה-15.

## סגנונו
הספר כתוב כדיון בין תלמיד למורו. התלמיד מרבה לשאול על סתירות לכאורה בין דברי חז"ל לפשוטם של הכתובים, וכן על קשיים שיש בדרשותיהם על הכתוב. רבו עונה לו שמדובר בהסתרת סודות עמוקים שהם השורש האמיתי להבנת התורה ודברי הנביאים.

### השפעות על שבתאות
בספרה "נשים והכפירה השבתאית" שיערה עדה רפפורט-אלברט שספר הקנה ושאלותיו ותשובותיו לגבי חיוב נשים או פטור ממצוות שונות, התלויה בחטא אדם הראשון, שלא באשמתה של חוה, היווה את הבסיס המרכזי לרעיון שחרור האישה של שבתאי צבי, ולתפיסה שהגעתו כמשיח משחררת אותן סוף סוף מן העונש על החטא הקדמון.

## הפצת הספר והתנגדות לו
הספר הודפס על ידי הרב שלמה לוצקר בעיר פאריצק בשנת ה'תקמ"ו (1786). הספר הודפס שוב בשנת ה'תרנ"ד (1894) בעיר קראקא ללא ההקדמה שהודפסה בחלקה בנפרד עם פירוש.

בספר יש דברים הנוגדים את דברי חז"ל, ואף דברים הנראים כמבזים את התורה שבכתב ושבעל פה. בשנים שלאחר מלחמת העולם הראשונה, החלה לצוץ התנגדות לספר בקרב רבנים. הרב יצחק אייזיק שר כתב ביקורת על אופן כתיבת הספר המשלב ניגוח של דברי חז"ל, ומשום כך התנגד לקריאה ולימוד מן הספר הזה:

## לקריאה נוספת
* ישראל מ' תא שמע,"היכן נתחברו ספרי ה'קנה' וה'פליאה'?" בתוך "**כנסת מחקרים**: עיונים בספרות הרבנית בימי הביניים, כרך ג: איטליה וביזנטיון", ירושלים תשס"ו

## קישורים חיצוניים
*הטקסט של ספר הקנה ללא ההקדמה
*אנציקלופדיה אוצר ישראל, כרך ט', עמוד 199, ערך קנה (אתר HebrewBooks)
*מהדורת תרנ"ד באתר HebrewBooks
*
* 
* ספר הפליאה באתר היברובוקס.

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי קבלה
קטגוריה:יצירות שמחברן אינו ידוע
קטגוריה:פסאודואפיגרפיה
שארל קסביה תומא דה קולמר

ממוזער|שמאל|אריתמומטר
**שארל קסביה תומא דה קולמאר** (בצרפתית: **Charles Xavier Thomas de Colmar**; 1785–1870) היה ממציא ויזם צרפתי. עיצב והמציא את האריתמומטר בשנת 1820.
היה זה המחשבון המכני המוצלח הראשון שהיה מסוגל לבצע פעולות חיבור, חיסור, כפל וחילוק. המחשבון של תומא עשה שימוש בעקרונות ממחשבונים מכניים קודמים. הוא נחשב בזמנו כמחשבון האמין ביותר, והוא יוצר במשך כ-90 שנה.
האריתמומטר היה גדול-ממדים, ויכול היה לתפוס שולחן עבודה שלם.

## קישורים חיצוניים

* קישור לפטנט
* 

קטגוריה:מחשבונים
קטגוריה:ממציאים צרפתים
קטגוריה:חלוצי המחשוב
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1785
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1870
טמפרטורת פלאנק

**טמפרטורת פלאנק**, המהווה את אחת היחידות הבסיסיות במערכת יחידות פלאנק, היא הטמפרטורה הגבוהה ביותר הניתנת למדידה. בקוסמולוגיה מקובל להתייחס לטמפרטורת פלאנק כאל ציון דרך בהתקררות היקום לאחר המפץ הגדול. לא ניתן לשחזר את מצבו של היקום קודם לרגע שבו הטמפרטורה ירדה עד כדי טמפרטורת פלאנק.  

## הערך

ערכה של טמפרטורת פלאנק ביחידות קלווין, הוא:
T_P = \sqrt{\frac{\hbar c^5}{G k_B^2}} = 1.41679\cdot10^{32}\,K 
טמפרטורת פלאנק גדולה ב-25 סדרי גודל מטמפרטורת ליבת השמש וב-23 סדרי גודל מהטמפרטורה הגבוהה ביותר שהושגה בניסוי על פני כדור הארץ (2 מיליארד קלווין ב-Z machine).

## הקשר לאורך פלאנק

כל גוף פולט קרינה בהתאם לטמפרטורה שלו. קרינה זו קרויה קרינת גוף שחור. חוק וין מאפשר לחשב את אורך הגל המרכזי של הקרינה, ועבור גוף שחומם לטמפרטורת פלאנק, ערכו של אורך הגל המרכזי הוא:
\lambda = \frac{hc}{k_Bx T_P}=\frac{hc}{k_Bx\sqrt{\frac{\hbar c^5}{G k_B^2}}}=\frac{2\pi}{x}\,l_P 
\,l_P מסמל את אורך פלאנק, שהוא האורך הקצר ביותר הניתן למדידה. \,x הוא קבוע חסר ממדים שערכו קרוב ל-4.96, ולכן אורך הגל האופייני הוא מסדר גודל של אורך פלאנק, כלומר טמפרטורה גבוהה יותר מטמפרטורת פלאנק תייצר קרינה שאורך הגל שלה קצר יותר מאורך פלאנק ולכן לא ניתן יהיה למדוד אותה.
## הערות שוליים

קטגוריה:יחידות פלאנק
קטגוריה:טמפרטורה
נינה קציר

**נינה קציר** (4 באוקטובר 1914 – 12 במרץ 1986) הייתה רעיית נשיא מדינת ישראל, פרופ' אפרים קציר, ומורה לאנגלית בתיכון המאוחד שברחובות.

## ביוגרפיה
נולדה במוגילב למשפחת גוטליב. בגיל 16 עלתה לארץ בגפה והתיישבה ברחובות, בבית סבה. נינה לקחה שיעורים פרטיים אצל אפרים קצ'לסקי בתקופה בה עבד בהוראה בגימנסיה.
אפרים פטר אותה מתשלום על שיעוריו כיוון שחיבב אותה. השניים נישאו בפברואר 1938.

בסיום לימודיה בסמינר בית הכרם בירושלים, עבדה כמורה. לימדה עברית באולפנים לעולים חדשים ולימדה אנגלית בבתי ספר. כמורה לשפה האנגלית, התפרסמה בשיטות ההוראה המודרניות שפיתחה.

בעיתון ג'רוסלם פוסט הייתה בעלת טור שהוקדש לבעיות ההוראה בשפה זרה. בשנת 1973 כתבה את ספר ההסברה לתיירים "עברית עם חיוך" שראה אור בהוצאת משרד התיירות.

כרעיית נשיא המדינה יזמה מפגשים בין סופרי ילדים לבין ילדים. ביוזמתה נחגג בישראל שבוע הילד הבינלאומי, במסגרת פעילויותיו מספרות נשות דיפלומטים על ישראל לילדים בארץ מוצאן.

לאחר מלחמת יום הכיפורים חוללה סערה זוטא, כאשר יזמה חלוקה של אלפי גיליונות "פלייבוי" לחיילים שבחזית לאור בקשה של חיילים.

לזוג קציר נולדו שלושה ילדים: נורית (1943–1965), מאיר קצ'לסקי (נולד ב-1945) ועירית.
**נורית**, שחקנית, נחנקה למוות בשנתה משאיפת גז בבית הוריה בגיל 22.. קציר פעלה במסגרת "קרן נורית" לזכר בתה וארגנה מטעמה פעילויות לרווחת בני נוער. ב-1978 הוקם לזכר נורית "המרכז העירוני לתיאטרון ע"ש נורית קציר" בירושלים.. מוסדות נוספים נחנכו על שמה ובהם מועדון נוער מד"א ובית ספר לאחיות בבית החולים אסף הרופא.
**עירית** (1953–1995) ששמה קץ לחייה.
**מאיר** שימש פרופסור למתמטיקה בטכניון.

נינה קציר נפטרה בשנת 1986.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרות המכללה האקדמית לחינוך ע"ש דוד ילין
קטגוריה:בוגרי המכללה האקדמית לחינוך ע"ש דוד ילין
קטגוריה:מורים לאנגלית בישראל
קטגוריה:יהודיות פולניות
קטגוריה:סגל הג'רוזלם פוסט
קטגוריה:בני זוג של נשיאי מדינת ישראל
קטגוריה:אישים הקבורים ברחובות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1914
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1914
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1986
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1986
קטגוריה:אפרים קציר
יער ביריה

250px|ממוזער|שמאל|מצפור נטלסון ביער ביריה, מעל חצור הגלילית
**יער ביריה** הוא יער בגליל העליון, המשתרע על פני 20,000 דונם. היער, השני בגודלו במדינת ישראל, מצוי במדרונות הרי הגליל העליון שמצפון לצפת. היער אינו טבעי, והוא ניטע ברובו בשנות ה-50 בעבודות ייעור של הקרן הקיימת לישראל.

היער מורכב ברובו מעצי אורן שונים, ובמיוחד אורן ירושלים, אך נטועים בו גם עצי ארז, ברוש ואלת הבֻּטנה. במהלך מלחמת לבנון השנייה נפלו ביער מאות קטיושות שהביאו לשריפות שכילו כ-5% מעצי היער. במקום נערכות עבודות שיקום, אשר תתבצענה במשך שנים רבות. בניגוד למנהג בשנות ה-50 לנטיעת יערות המורכבים ברובם מעצי אורן, מתכוונת הקרן הקיימת לישראל להשתמש בסוגים שונים ומגוונים של עצים במהלך שיקום היער.

**דרך נוף יער ביריה** היא דרך סלולה באספלט החוצה את היער לרחבו. היא מתחילה בכביש 886 ליד עין זיתים. מאזור עמוקה הדרך לוקחת בירידה לעבר חצור הגלילית. מקטע זה של הדרך שופע ירידות וסיבובים.

## אתרים ביער
* מצודת ביריה שהיא כיום מוזיאון המציג את ההיסטוריה של האזור, ומוקדש במיוחד לאירוע העלייה לביריה בשנת 1946
* שרידי היישוב היהודי העתיק נבוריה בו מצויים בית כנסת עתיק וקברי החכמים יעקב איש נבוריה ואלעזר המודעי
* שרידי הכפר הערבי עמוקה
* מעיינות טבעיים - עין נבוריה, עין יבנית, עין מרגנית ועין גבר.

בקרבת היער מצויים כמה קברי צדיקים, ביניהם קברו של יונתן בן עוזיאל, שרבים מאמינים כי עלייה אליו היא סגולה לשידוך.
ביער מסלולי טיול, מסעדה, חוות סוסים, מצפורים, פינות לפיקניק, ומתקנים המאפשרים מגוון של פעולות טיול ונופש.
שמאל|ממוזער|250px|מצפור ביער ביריה. השלטים הירוקים מנציחים את התורמים לשיקום היער לאחר שניזוק בשריפות שנגרמו מקטיושות במלחמת לבנון השנייה

## קישורים חיצוניים

*יער ביריה, באתר קק"ל
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ביריה
קטגוריה:הגליל העליון
ביריה
טירת מירמרה

שמאל|ממוזער|250px|טירת מירמרה
**טירת מירמרה** (איטלקית **Castello di Miramare**; "נוף-ים") נמצאת על חופו של מפרץ טריאסטה, כ-10 ק"מ מצפון לטריאסטה. הטירה נבנתה בין השנים 1856 ו-1860, עבור מקסימיליאן הראשון ממקסיקו ואשתו שרלוט מבלגיה, שהתגוררו בה עד שמקסימיליאן נענה להצעת נפוליאון השלישי להיות קיסר מקסיקו.

## המבנה
הטירה שוכנת על צוק במרכזו של גן גדול בשטח של 220 דונם ובו עצים ממספר זנים טרופיים. כיום משמשת הטירה כמוזיאון וממנה ומהגנים נשקף נוף אל עבר הים. בטירה מוצגים בין היתר אגף המגורים של מקסימיליאן ואשתו, חדרי האירוח, חדר המוזיקה ואולם הכס. בכל החדרים נמצא עדיין הריהוט המקורי ממאה ה-19. אגף המגורים של הנסיך אמדאו הדוכס השלישי מאאוסטה (Amedeo di Savoia, terzo duca d'Aosta) מוצג גם הוא על הריהוט שהיה בו בשנות השלושים של המאה ה-20. 

בגנים שסביב לטירה נמצאת "הטירה הקטנה" (Castelletto), פסל ארד של מקסימיליאן וקפלה. עוד נמצאים בגנים שתי בריכות נוי, מספר פסלים, חממה ובניין האורוות.

סמוך לטירה שוכנים המרכז הבינלאומי לפיזיקה תאורטית על שם עבדוס סלאם (International Centre for Theoretical Physics, ICTP), האקדמיה למדעים של העולם המתפתח (Academy of Sciences for the Developing World) ובית הספר הבינלאומי ללימודים מתקדמים (Scuola Internazionale Superiore di Studi Avanzati, SISSA).

הטירה שוכנת בשטח "השמורה הביוספרית והימית מירמרה" (Miramare Biosphere Reserve and Marine Reserve) שמאז 1979 כלולה ב "רשת העולמית של שמורות ביוספריות" (World Network of Biosphere Reserves) של אונסק"ו.

## גלריה

Castello di Miramare.JPG|הטירה
Parco di miramare garden.JPG|גני הטירה
Castello di Miramare docks.JPG|מעגן הסירות
Statue of Archduke Ferdinand Maximilian.jpg|פסל מקסימיליאן


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:איטליה: ארמונות מלכותיים
קטגוריה:טריאסטה: מבנים
מירמרה
מירמרה
כריסטופר טולקין

**כריסטופר ג'ון רעואל טולקין** (באנגלית: **Christopher John Reuel Tolkien**; 21 בנובמבר 1924 – 16 בינואר 2020) היה בנו הצעיר של ג'ון רונלד רעואל טולקין ועורך ספריו של הסופר הידוע שפורסמו אחרי מותו. כריסטופר שרטט את המפות המקוריות שמופיעות בספר שר הטבעות שנכתב על ידי אביו.

## ביוגרפיה
כריסטופר ג'ון רעואל טולקין נולד בלידס, הממלכה המאוחדת ב-21 בנובמבר 1924, בנו השלישי והצעיר ביותר של ג' ר. ר. טולקין. התחנך בבתי ספר ובפנימיות במולדתו. במהלך מלחמת העולם השנייה שירת בתור טייס בחיל האוויר המלכותי. לאחר סיום המלחמה למד ספרות אנגלית באוניברסיטת אוקספורד. כתב ופרסם מספר ספרים ולאחר מכן הלך בעקבות אביו כששימש כמרצה לשפה האנגלית באוקספורד בין השנים 1964–1975.

משחר ילדותו היה מאזין קבוע לסיפורים שכתב אביו, וכשהתבגר מעט סייע לאביו בביקורת שהציע לו לאחר הקריאה. לאחר מות אביו ערך והשלים, יחד עם גאי גבריאל קיי, את ספריו שטרם פורסמו והוציאם לאור.

בין ספרי הלגנדריום של אביו שערך: הסילמרליון, ילדי הורין, ברן ולותיין, מפלת גונדולין, סיפורים שלא נשלמו ותולדות הארץ התיכונה.

טולקין התגורר בצרפת עם אשתו השנייה, ביילי טולקין, והיה אב לשלושה ילדים - בנו סיימון, מנישואיו הראשונים, עמו הסתכסך בעקבות צאת סדרת סרטי "שר הטבעות", ובנו אדם ובתו רייצ'ל מנישואיו השניים.

כריסטופר טולקין נפטר ב-16 בינואר 2020.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טייסי חיל האוויר המלכותי במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:סופרים בריטים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת אוקספורד
קטגוריה:טייסים בריטים
קטגוריה:לידס: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אוקספורד
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1924
קטגוריה:אנגלים שנפטרו ב-2020
קטגוריה:ג'. ר. ר. טולקין
ג'יימסטאון (סנט הלנה)

**ג'יימסטאון** (באנגלית: **Jamestown**) היא בירת הטריטוריה הבריטית שמעבר לים סנט הלנה, אסנשן וטריסטן דה קונה, ועיר הנמל המרכזית של האי סנט הלנה.

העיר נוסדה בשנת 1659 על ידי חברת מזרח הודו הבריטית. העיר בנויה לאורכו של עמק צר, וממנה יוצאת דרך המובילה לשאר יישובי האי (ובהם האתר בו נכלא נפוליאון בונפרטה).

כלכלת העיר מתבססת על מכסים מקומיים, תיירות והנפקת בולי דואר.

## ארכיטקטורה
אחד המבנים הבולטים בעיר מכונה "סולם יעקב" (Jacob's Ladder, על שמו של סולם יעקב) - גרם מדרגות בן 699 מדרגות שנבנה בשנת 1829 וקישר את העיר לגבעת לאדר בה היה מוצב צבאי שהגן על העיר.
בעיר מבנים רבים הבנויים בסגנון אדריכלות ג'ורג'יאני בריטי. בשל ריכוז מבנים אלה הובאה הצעה בפני ארגון אונסק"ו להכריז על העיר כאתר מורשת עולמית.
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1659

## קישורים חיצוניים

*

קטגוריה:אפריקה: ערי נמל
קטגוריה:סנט הלנה
קטגוריה:אפריקה: ערי בירה
קטגוריה:מקומות יישוב נידחים
קטגוריה:הטריטוריות הבריטיות שמעבר לים: ערי בירה
ג'רארדו דה קרמונה

**ג'רארדו דה קרמונה** (באיטלקית: **Gerardo da Cremona**; בערך 1114–1187) היה מתרגם של חיבורי מדעיים מן הלשון הערבית ללשון הלטינית.
[ממוזער|"כיתאב אל תאסריף", ספרו של [אבו אל-קאסם א-זהראווי מתורגם ללטינית מהמקור בשפה הערבית על ידי ג'רארדו דה קרמונה]]

## חייו
ג'רארדו דה קרמונה נולד בקרמונה שבלומברדיה. משום שלא היה מרוצה מן הפילוסופיה של מוריו, עקר לטולדו שבקסטיליה (בערך ב-1144). טולדו, שהייתה בירת הפרובינציה טולדו בחליפות קורדובה, נכבשה ב-1085 בידי אלפונסו השישי מלך קסטיליה והפכה לבירת ספרד. שליטיה של העיר הגנו על הקהילה היהודית ושמרו על צביונה של טולדו כמרכז תרבות יהודי-מוסלמי, שבו היו ספריות שהכילו כתבי יד עתיקים. תושביה היהודים והמוסלמים של העיר אמצו לעצמם את שפתם ואת מנהגיהם של הכובשים הנוצריים.

ג'רארדו דה קרמונה למד ערבית כדי שיוכל לקרוא את "אלמגסט", חיבורו הגדול של תלמי, האסטרונום היווני העתיק. הוא התפעל מן הספרות המדעית העשירה, שהייתה כתובה בשפה הערבית, והחליט לתרגמה ללטינית.

בטולדו ג'רארדו דה קרמונה, שהקדיש את חייו לתרגום הספרות המדעית ללטינית, תרגם מערבית חיבורים מדעיים רבים ובהם: "אלמאגסט" של תלמי, "יסודות" של אוקלידס, "תרבוע העיגול" של ארכימדס, "על השמים" של אריסטו, 11 חיבורים המיוחסים לגלנוס, 11 ספרי רפואה ובהם ספרו של אל-ראזי "קיטאב אל-מנסורי" וספרו של אבו אל-קאסם א-זהראווי "כתאב אל-תסריף", הספר "חשבון ההשלמה וההקבלה" של אבו ג'עפר מחמד אל ח'ואריזמי, חיבורים מדעיים של אל-פאראבי, של אל-כנדי ושל הרופא יצחק ישראלי (בן המאה העשירית במצרים). הוא היה בין המתרגמים הפוריים של אסכולת המתרגמים של טולדו.

תרגומו ללטינית של ספרם המתמטי של האחים בנו מוסא "הספר על חישוב של מישורים וצורות מעגליות" היה בשימוש רחב בימי הביניים, וצוטט על ידי מלומדים כגון ת'אבת אבן קורה, איבן אל-היית'ם, פיבונאצ'י, רוג'ר בייקון ועוד.

תרגומו ללטינית של ספרו של אל ח'ואריזמי שימש כטקסט העיקרי באוניברסיטאות של אירופה עד המאה השש עשרה. תרגומו ללטינית של ספרו של תלמי היה התרגום היחיד במערב אירופה עד שג'ורג' מטרביזונד תרגם את תלמי מן המקור היווני במאה החמש עשרה. מלבד תרגומיו הרבים, ג'רארדו דה קרמונה כתב גם חיבורים מקוריים בתחום האלגברה, האריתמטיקה והאסטרונומיה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מתרגמים איטלקים
קטגוריה:מתרגמים ללטינית
קטגוריה:מתרגמים מערבית
קטגוריה:ילידי 1114
קטגוריה:נפטרים ב-1187
גרוטה ג'יגאנטה

שמאל|ממוזער|250px|מראה בגרוטה ג'גאנטה
**גרוטה ג'יגאנטה** (איטלקית **Grotta Gigante** - "המערה הענקית"; גרמנית **Riesengrotte**) היא מערה בחלקו האיטלקי של חבל הקראס, ושוכנת בסמוך לעיירה זגוניקו בצפון נפת טריאסטה. האולם המרכזי במערה משתרע לאורך של 130 מטר, רוחב של 65 מטר, וגובהו 107 מטר, דבר שהביא את ספר השיאים של גינס להעניק לה את תואר המערה התיירותית הגדולה בעולם ב-1995.
במערה תופעות קרסטיות שונות כולל נטיפים וזקיפים בעושר כמותי ואסתטי.

המערה נחקרה לראשונה ב-1840 במטרה לאתר את חלקו התת-קרקעי של נהר טימאבו (Timavo). היא מופתה ב-1897 ונפתחה לקהל הרחב ב-5 ביולי 1908. ב-1957 הותקנה במערה תאורה חשמלית, דבר שהפך אותה לאתר תיירותי חשוב.

## ראו גם
*קראס
*קרסט

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:טריאסטה
קטגוריה:מערות נטיפים
קטגוריה:אירופה: מערות
קטגוריה:איטליה: מערות
נודל (סרט)

**נודל** הוא סרט קולנוע ישראלי, בבימויה של איילת מנחמי, שכתבה את התסריט יחד עם שמי זרחין. הסרט יצא לאקרנים ביולי 2007.

## הפקה
מנחמי ביססה את הדמות הראשית בסרט, על אישה אמיתית, דיילת בכירה באל על, שהתאלמנה פעמיים ופנתה אליה בעקבות תוכנית טלוויזיה שבה סיפרה מנחמי כיצד מדיטציית ויפאסנה שינתה את חייה. על הרעיון לתסריט החלה לעבוד בשנת 1999. ב-2005 אושר תקציב להפקת הסרט על ידי קרן הקולנוע הישראלי.

באוצ'י צ'ן, שמגלם את הילד הסיני שנותר תחת חסותה של גיבורת הסרט, נבחר בתחילת 2006 לתפקיד, מתוך 2,000 ילדים שעשו אודישנים בסין, מדינה שבה גם צולמו חלקים מהסרט.

## עלילה
מירי קלדרון (מילי אביטל), דיילת אוויר ב"אל על" ואלמנה בשנית, חיה בדירתה באופן זמני עם אחותה, גילה (ענת וקסמן), אשר נמצאת במשבר נישואין עם בעלה איזי ששון (אלון אבוטבול). באחד מימי השבוע, בו מגיעה לביתה העוזרת הסינית שלה, ליאנג סו (ויקי לין), מבקשת העוזרת רשות לצאת בדחיפות לשעה ולהשאיר את בנה הקטן והשתקן בן השש (באוצ'י צ'אן) בדירתה. העוזרת יוצאת אך לא חוזרת, ומשאירה את מירי עם בנה, ללא דרך להשיגה. עניין זה מעורר את חייה הרדומים של האלמנה שחיה חיי שגרה מונוטוניים. היא מחפשת את האם ומגלה כי משטרת ההגירה גירשה אותה חזרה לסין. מכיוון שבנה נולד בישראל, הוא אינו רשום מבחינה חוקית ואין דרך כשרה להחזירו לסין. בעודה מתכננת את המסע להחזרת הבן שאותו היא מכנה "נודל" לאמו באמצעות אחותה, גיסהּ וחבר הילדות שלה מתי גואטה (יפתח קליין), נוצר בין מירי ובין הילד קשר של אחווה, אמון ואהבה.

## פרסים
ביולי 2007 זכה "נודל" ב-10 מועמדויות לפרסים מתוך 13 בטקס פרסי אופיר. בספטמבר זכה הסרט בפרס חבר השופטים בפסטיבל הסרטים הבינלאומי במונטריאול, קנדה. בהמשך החודש זכתה כוכבת הסרט ענת וקסמן בפרס לשחקנית המשנה בטקס פרסי אופיר.

## שחקנים

## קישורים חיצוניים

* 

* הסרט המלא לצפייה בתשלום באתר ארכיון ישראלי לסרטים - סינמטק ירושלים
**ביקורות**
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 2007
קטגוריה:סרטי דרמה ישראליים
קטגוריה:סרטים בעברית
קטגוריה:סרטים על דיילי אוויר
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2007
קטגוריה:סרטי איילת מנחמי
קיסר הודו

**קיסר הודו** או **קיסרית הודו** (באנגלית: **Emperor of India** או **Empress of India**) הוא התואר שנשא הקיסר המוגולי האחרון באהאדור שאה השני ומלכי הראג' הבריטי.

## באהאדור שאה השני
שליטי האימפריה המוגולית לא נשאו בתואר "קיסר הודו" אלא בתואר "פאדישאה" שמשמעו "קיסר" מבלי ציון שם הקיסרות או האזור הגאוגרפי. בתקופת המרד ההודי הגדול של שנת 1857 הכריז באהאדור שאה השני על עצמו כ"פאדשא -אי -הינד" - "קיסר הודו". לאחר תום המרד גורש באהאדור שאה לרנגון שבבורמה בשנת 1858 ושושלתו הגיעה לקיצה.

## הקיסרים הבריטיים
לאחר נפילת האימפריה המוגולית השתלטה בפועל חברת הודו המזרחית הבריטית על הודו. לאחר פירוק החברה עברה הודו לשליטה מלאה של ממשלת הממלכה המאוחדת וב-1 במאי 1876 קיבלה המלכה ויקטוריה את התואר "קיסרית הודו". הקיסרות כללה את הודו הבריטית שבשטחה נמצאות המדינות בנות ימינו: הודו (למעט המושבה הפורטוגזית גואה, מדינת סיקים והמושבה הצרפתית פודוצ'רי), פקיסטן, בנגלדש ובורמה. התואר ניתן למלכה ויקטוריה ביוזמת ראש ממשלת בריטניה בנג'מין דיזראלי לאחר שהתברר שבתה של המלכה הנסיכה ויקטוריה תישא בתואר קיסרית עם הכתרת בעלה וילהלם הראשון לקיסר גרמניה.

לאחר מותה של ויקטוריה, בנה, אדוארד השביעי ירש את התואר "קיסר הודו" והוריש אותו אחריו עד קבלת עצמאותה של הודו בחצות הלילה שבין ה-14 וה-15 באוגוסט 1947. התואר עצמו נזנח רק בשנת 1948 על ידי המלך ג'ורג' השישי.

קיסרי הודו נהגו להוסיף לחתימתם את האותיות R (קיצור של המונח הלטיני: Rex/Regina - "מלך") ו-I (קיצור של: Imperator/Imperatrix).

נשות המלכים נשאו בתואר "מלכה-קיסרית" אולם תואר זה לא סימן שליט מכהן אלא אשת שליט מכהן (בניגוד לוויקטוריה שהייתה בפועל הקיסרית המכהנת).

## קיסרי וקיסריות הודו
[ממוזער|שמאל|שלט בבית העירייה של [מנצ'סטר, בו מפורטים תאריו של המלך ג'ורג' השישי ובהם היותו קיסר הודו.]]

## המלוכה ההודית
ג'ורג' השישי המשיך לשאת בתואר "מלך הודו" גם לאחר עצמאות הודו, בתקופת כהונתו של לואי מאונטבאטן כמושל הכללי של הודו, ורק עם הפיכת הודו לרפובליקה ב-26 בינואר 1950, נזנח תואר זה.

## המלוכה הפקיסטנית
ג'ורג' השישי נשא בתואר "מלך פקיסטן" עד מותו בשנת 1952. המלכה אליזבת השנייה נשאה בתואר זה ארבע שנים עד שפקיסטן הפכה לרפובליקה, ב-23 במרץ 1956.

## ראו גם
*המלוכה הבריטית
** הכתר האימפריאלי של הודו
*האימפריה המוגולית
*מדליית קאיזר אי הינד

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:המלוכה הבריטית
קטגוריה:הודו: היסטוריה
קטגוריה:הודו: פוליטיקה
קטגוריה:הודו הבריטית
ערפילית הסליל

**ערפילית הסליל** (ידועה גם בשם **NGC 7293**) היא ערפילית פלנטרית הנמצאת במרחק 650 שנות אור מכדור הארץ בקבוצת הכוכבים דלי. היא אחת מהערפיליות הקרובות ביותר לכדור הארץ. קארל לודוויג הרדינג גילה אותה זמן קצר לפני 1824. המראה שלה דומה מאוד לערפילית הטבעת. כמו כן קיים בינה לבין ערפילית המשקולת דמיון רב בגודל, גיל ומאפיינים פיזיקליים, עם הבדל משמעותי דווקא במראה מפני שסך כל חלקיה נראה שלם יותר ומזווית הראייה שלנו היא נראית משוונית יותר מערפילית המשקולת. הערפילית כונתה מספר פעמים, בין היתר גם בתרבות הפופולרית, גם בשמות **עין האלוהים** ו**[[העין של סאורון]]**. היא הופיעה גם בטלוויזיה בשנת 2004 בסדרת המדע הבדיוני "באטלסטאר גלקטיקה".

## מידע כללי
**ערפילית הסליל** היא דוגמה טובה לערפילית פלנטרית שנוצרה בסוף חייו של כוכב דמוי השמש. הגזים החיצוניים של הכוכב נראים כאילו הם התפזרו לחלל מנקודת הראות שלנו וצורתה מזכירה סליל כפי שהוא נראה מלמעלה. הליבה הכוכבית שנותרה נראית כעת כמו ננס אדום והיא עתידה להפוך לננס לבן בוהקת בינתיים באור כל כך חזק הגורם גם לגזים החיצוניים לזרוח.

קווי הסליל נמצאים במרחק 650 שנות אור בכיוונה של קבוצת הכוכבים דלי ואורכה בערך 2.5 שנות אור. תמונות עדכניות של הערפילית הושגו בזכות מערכת צילום מתקדמת על טלסקופ החלל האבל הקרויה ACS וצילום של מצלמת מוזאיק בעדשה רחבה של 0.9 מטר של איגוד WIYN שנמצא באוניברסיטה הלאומית קיט פיק.

גילה מוערך ב-10,600 שנים, עם טווח טעות של 2,300 שנים, בהתאם למהירות שבה היא מתרחבת, כ-31 קילומטר לשנייה.

## מבנה
צורת הערפילית נחשבת דומה לספרואיד קוטבי (צורה אליפטית שהיקפה סביב קוטביה גדול מההיקף סביב קו המשווה) שריכוז הצפיפות שלה חזק במיוחד לכיוון המישור המשווני של הדיסק שלה. זווית הנטייה היא בין 21° ל-37° במבט מכדור הארץ. היא מורכבת מדיסק פנימי בהיקף 0.52 פארסק, טורוס בהיקף 0.77 פארסק וטבעת חיצונית בהיקף 1.76 פארסק. הטבעת החיצונית ביותר משוטחת לצד אחד בגלל ההתנגשות שלה עם גזים המקיפים את כולה מצידה השני. ההערכות אומרות שהערפילית הפלנטרית התרחבה במשך 6,560 שנים לממדים של הדיסק הפנימי ובמשך 12,100 שנים לטבעת החיצונית שלה במהירויות 40 ו-32 קילומטר לשנייה בהתאמה. נתונים אלה סותרים במידה מסוימת את הנתונים על גילה של הערפילית ומדובר בחישובים על סמך השערות ולא במספרים מדויקים.

[ממוזער|שמאל|250px|תמונה של ערפילית הסליל באור [תת-אדום שהופקה על ידי טלסקופ החלל שפיצר]]

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
סליל
סליל
היספניה

[שמאל|ממוזער|250px|התיאטרון הרומי ב[מרידה (ספרד)|מרידה]]
**היספניה** (בלטינית: **Hispania**) הוא השם שהוענק בעת העתיקה לחצי האי האיברי (ספרד ופורטוגל של ימינו), ושממנו נגזרו שמותיה של ספרד ברוב השפות. מקור השם היספניה אינו ידוע. בין ההשערות הנפוצות נמצא מקור פיניקי, במילים המקבילות ל"אי-שפנים" בעברית. ולראיה, ראו מטבעות מימי הקיסרים שנולדו בספרד טראיאנוס ובנו אדריאנוס; כדוגמה מטבע זהב המציג בצד אחד את אדריאנוס ובצד השני של המטבע את היספניה ישובה ולרגליה ארנבון. סברה אחרת שהמילה נגזרת מהמילה הפיניקית המקבילה ל"ספון", כלומר נסתר או מרוחק.

בתקופת הרפובליקה הרומית נחלקה היספניה לשתי פרובינקיות: היספניה קיטריור (Hispania Citerior, מילולית: היספניה הקרובה) והיספניה אולטריור (Hispania Ulterior, מילולית: היספניה המרוחקת). בתקופת אוגוסטוס חולקה היספניה אולטריור לשתי פרובינקיות חדשות, בייטיקה (Baetica) ולוסיטניה (Lusitania), ושמה של היספניה קיטריור הוחלף לטרקוננסיס (Tarraconensis). מאוחר יותר, בימי דיוקלטיאנוס ויורשיו, נוצרו הפרובינקיות החדשות קרתגיננסיס (Carthaginensis), גלאיקיה (Gallaecia) והאיים הבליאריים, שהשתייכו מבחינה מינהלית לדיוקסה בראשות ויקאריוס של היספניאי (Hispaniae, היינו הפרובינקיות הקלטיות).

## קישורים חיצוניים

* תולדות היספניה 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הרפובליקה הרומית
קטגוריה:האימפריה הרומית
קטגוריה:פרובינקיות רומיות
קטגוריה:פורטוגל: היסטוריה
קטגוריה:ספרד הרומית
קטגוריה:מדינות לשעבר בחצי האי האיברי
הרנסאנס האנגלי

**הרנסאנס האנגלי** הוא מונח המתאר תנועה תרבותית ואמנותית באנגליה, שהחלה בתחילת המאה ה-16 והסתיימה בתחילת המאה ה-17. תנועה זו קשורה לרנסאנס האירופאי שהחל ככל הנראה בצפון איטליה במאה ה-14. תקופה זו בהיסטוריה התרבותית של אנגליה נקראת לעיתים "העידן האליזבתני" או "עידן שייקספיר", על שם השליטה הכי חשובה והסופר הכי מפורסם של הרנסאנס האנגלי. אולם מונחים אלו הם מטעים, משום ששייקספיר לא היה מפורסם בזמנו באותה מידה של היום, והרנסאנס האנגלי מכסה תקופה שהחלה לפני והסתיימה אחרי תקופת שלטונה של אליזבת הראשונה.

בתקופה זו משוררים, כמו ג'ון מילטון, פרסמו עבודות שניתן למצוא בהן את העניין הגובר של אנשי התקופה להבין את האמונות הנוצריות האנגליות. מחזאים כמו ויליאם שייקספיר וכריסטופר מרלו חיברו ייצוגים תיאטרלים של תפיסת החיים, המוות וההיסטוריה של האנגלים. לקראת סוף עידן שושלת טיודור, פילוסופים כמו תומאס מור ופרנסיס בייקון פרסמו את רעיונותיהם לגבי האנושות והחברה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:הרנסאנס
קטגוריה:אנגליה: היסטוריה
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: היסטוריה לפי תקופה
דון מינה ואוקי באתרה

**דּוּן מִינַּהּ וְאוֹקֵי בְּאַתְרַהּ** הוא כלל תלמודי לפיו גם כאשר למדים דין מסוים מדין אחר, עדיין גדרי הדין הנלמד הם כפי שאר הדינים באותו עניין ולא כפי דיני המלמד.

התרגום לעברית של המונח הוא "**למד ממנה והעמד במקומה**".

בתלמוד הובאו דעות חולקות, הסוברות כי "**דון מינה ומינה**", לפיו חלים על הדין הנלמד כל הדינים והפרטים שיש בדין המלמד.

## דוגמאות
דוגמה למחלוקת בנוגע לכלל זה נמצאת בתלמוד ב: ההלכה היא שממזר אסור לבוא בקהל, איסור זה חל על כל צאצאיהם לעולם. בתלמוד נחלקו אמוראים האם איסור נישואי עם ממזר חל על נשים אף לאחר שעברו עשרה דורות, כלומר האם ניתן להינשא לצאצא של ממזרת לאחר עשרה דורות.

שורש המחלוקת הוא מחמת שאף שבתורה נאסרו נישואי ממזר, הן נשים והן גברים, אך לא נאמר עד כמה דורות. ולמדו בגזירה שווה מאיסור עמוני ומואבי שלגביהם האיסור לעולם מפורש בתורה, שאף איסור ממזר הוא לעולם. אמנם איסור נישואין עם עמוני ומואבי, אינם תקפים לנשים אלא רק לזכרים. משכך הסובר "דון מינה ואוקי באתרה" סובר שאף על פי שהאיסור נלמד מאיסור עמוני ומואבי, האיסור מקבל את הגדרים המקוריים של איסור ממזרות, וממילא הוא חל גם על נקבות לעולם. אמנם לדעה ש"דון מינה ומינה" מכיוון שלמדנו שהאיסור חל לעולם מעמוני ומואבי, ובהן אין איסור על נשים, לכך אף ממזר לאחר עשרה דורות אינו חל על נשים.

דהיינו, הסובר "דון ממינה ומינה" סובר שיש ללמוד מן המלמד הן את **עצם הדין** והן את **פרטיו**, ולכן סובר "דון מינה (את עצם הדין) ומינה (גם את פרטיו)". לעומת זאת, הסובר "דון מינה ואוקי באתרה" סובר שיש ללמוד מן המלמד רק את **עצם הדין**, ואילו את פרטיו להשאיר כפי שהיו לולא נלמדו מן המלמד, ולכן סובר "דון מינה (את עצם הדין) ואוקי באתרה (את פרטיו)".

## הכלל במידות אחרות
בתלמוד מבואר שכלל זה תקף לא רק כאשר הדין נלמד בגזירה שווה, אלא גם כאשר הדין נלמד בבניין אב או בריבוי.

אמנם כאשר הדין נלמד בהיקש, קיימת מחלוקת ראשונים האם אומרים כלל זה או שבמקרה כזה לכל השיטות אומרים "דון מינה ומינה".

כאשר דין נלמד בקל וחומר, מוסכם שאומרים "דון מינה ומינה", משום שכלל אחר קובע כי בקל וחומר "דיו לבא מן הדין להיות כנדון".

## פסיקת ההלכה
לרוב הדעות ההלכה נפסקה ש"דון מינה ואוקי באתרה", אך ברמב"ם יש כמה מקומות מהם רואים שלעיתים פסק לפי הכלל של "דון מינה ומינה". בספרות האחרונים יש דיון נרחב בדעתו של הרמב"ם בניסיון להבין את המקרים השונים בהם פסק באופנים שונים.

## הערות שוליים

קטגוריה:מילים וביטויים בארמית
קטגוריה:גזרה שווה
הנרי וילסון

**הנרי וילסון** (באנגלית: **Henry Wilson**; 16 בפברואר 1812 - 22 בנובמבר 1875) היה סנאטור של מדינת מסצ'וסטס וסגן נשיא ארצות הברית ה-18. במשך 18 שנות חברותו בסנאט האמריקאי נודע בפעילותו הרבה נגד סחר העבדים.

נולד בשם ג'רמייה ג'ונס קולבאת' (Jeremiah Jones Colbath) בעיירה קטנה בדרום-מזרח ניו המפשייר. בילדותו עבד בחקלאות. בגיל 21 שינה את שמו להנרי וילסון ועבר להתגורר בנאטיק שבמסצ'וסטס, שם עבד כסנדלר. בהמשך למד במספר מוסדות אקדמיים ועבד כמורה. במשך 11 שנים שימש כחבר הפרלמנט של מסצ'וסטס והיה הבעלים והעורך הראשי של העיתון "Boston Republican", בשנים 1848–1851.

ב-1852 נכשל בניסיונו להיבחר לקונגרס האמריקני. שנה אחר כך שימש כנציג בוועידה מיוחדת שהוקמה במטרה לדון בתיקונים בחוקת מדינת מסצ'וסטס (Massachusetts Constitutional Convention of 1853). עוד באותה שנה כשל בניסיונו להיבחר לתפקיד המושל. ב-31 בינואר 1855 נבחר לסנאט האמריקני מטעם המפלגה הרפובליקנית, לאחר שהחליף את הסנאטור אדוארד אברט, שפרש. וילסון נבחר שלוש פעמים נוספות לסנאט, בשנים 1859, 1865 ו-1871. סך הכול שימש כסנאטור מטעם מדינת מסצ'וסטס במשך 18 שנים, עד ל-3 במרץ 1873, אז החל את כהונתו כסגן נשיא ארצות הברית, לאחר שיוליסס גרנט נבחר לכהונה שנייה כנשיא ארצות הברית. כסגן הנשיא כיהן עד למותו, ב-22 בנובמבר 1875, בבניין הקפיטול שבוושינגטון הבירה.

בנוסף לקריירה הפוליטית היה וילסון חוקר בתחום ההיסטוריוגרפיה. עיקר מחקריו עסקו בעבדות בארצות הברית, כשהבולט בספריו בנושא זה היה "History of the Rise and Fall of the Slave Power in America", אשר יצא לאור לראשונה ב-1872.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי ניו המפשייר
קטגוריה:סגני נשיאי ארצות הברית
קטגוריה:עורכי עיתונים אמריקאים
קטגוריה:היסטוריונים אמריקאים
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית ממסצ'וסטס
קטגוריה:חברי המפלגה הרפובליקנית (ארצות הברית)
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל יוליסס ס. גרנט
קטגוריה:פעילים בתנועה לביטול העבדות
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1812
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1875
ליסטריה

**ליסטריה** (בלטינית: ***Listeria***) הוא סוג של חיידקים הכולל שישה מינים וקרוי על שם ג'וזף ליסטר. מיני הליסטריה הם חיידקי מתג גראם-חיוביים. "Listeria monocytogenes", המין הידוע ביותר בסוג זה, הוא הגורם למחלת הליסטריוזיס (Listeriosis).

הליסטריוזיס שנגרמת מהחיידקים היא מחלה קשה לבני אדם, ובצורה הגלויה שלה יש סכנת מוות של כ-20%. תקופת הדגירה נעה בין 3 ל-70 יום.

## הדבקה בחיידק
רוב החיידקים מסוג ליסטריה מאותרים על ידי מערכת החיסון ומטופלים באמצעותה לפני שהם יכולים לגרום לזיהום. אלו מהם שחומקים מהתגובה הראשונית של מערכת החיסון, מתפשטים בגוף כאשר הם מוגנים בתוך תא המאכסן מפני גורמים מסיסים של מערכת החיסון, כגון נוגדנים.
על מנת לחדור לתאים, חיידקי ליסטריה מביאים לבליעתם על ידי מקרופאגים שם הם משתחררים מהפאגוליזוזום תוך הרס הממברנה שלו על ידי המוליזין. לאחר השחרור מהפאגוליזוזום חיידקי הליסטריה חופשיים להתרבות בציטופלזמה של התא המאכסן.

מאכלים העשויים להכיל חיידקי ליסטריה: נקניקיות ובשר נא, עוף, חלב לא מפוסטר, גלידה, ירקות או פירות חיים, דג נא או מעושן.

## טיפול
הטיפול בחיידקי ליסטריה נעשה באמצעות שימוש באנטיביוטיקה. היעילה ביותר היא אמפיצילין. אם לא ניתן לטפל באמפיצילין החלופה העדיפה היא קוטרימוקסזול (ספטרין). תחליף נוסף הוא ואנקומיצין. החיידק יהיה כמעט תמיד עמיד לתרופות מקבוצת הצפלוספורין.

## ליסטריה והיריון
נשים הרות נמצאות בסיכון גבוה ללקות בליסטריוזיס, פי 20 בהשוואה לכלל האוכלוסייה. הדבר נובע משינויים הורמונליים החלים בעת ההיריון אשר מחלישים את כושרה של מערכת החיסון להילחם בחיידק.

במרבית המקרים תוקפת המחלה נשים במהלך השליש השלישי להריונן, אך תיתכן הדבקה גם במהלך השליש הראשון. ליסטריוזיס במהלך ההיריון עלול לגרום להפלה, לידת עובר מת, או מוות של היילוד לאחר הלידה. כ-20-30% ממקרי הליסטריוזיס בעת היריון יסתיימו במות העובר או היילוד.

אישה הרה שלקתה בליסטריוזיס תסבול בדרך כלל מחום, הרגשה כללית רעה, כאב שרירים ולעיתים גם שלשול. במקרה של מחלת חום מסיבה שאינה ברורה בזמן ההריון נדגמת תרבית דם לאיתור חיידק הליסטריה.

### מניעה
כדי למנוע הדבקה בליסטריה מומלץ להימנע מאכילת המזונות שלהלן במהלך ההיריון:
*ממרחי כבד.
*מוצרי חלב שלא עברו פסטור.
*חמאה.
*גבינות רכות כגון ברי או קממבר.
*גבינות כחולות (גבינות שמכילות עובשים).
*נקניקים ובשרים מעושנים.
*סלמון מעושן.
*ירקות שאינם רחוצים, ובכלל זה עלי חסה וכרוב.
*סושי שמכיל דג נא וכן סושי צמחוני, או מוצרים שמכילים דגים שאינם מבושלים
עדיף לוודא שמאכלים במקררים הביתיים יהיו מתחת ל-4 מעלות צלזיוס להאטת גדילה בקטריאלית.

יש לבשל/לאפות את כל סוגי העוף, הבשר, והדגים בלפחות 73 מעלות צלזיוס לבטיחות, על מנת לוודא הריגה של הפתוגן דרך המזון.

## מינים
* *Listeria grayi* - רחוק יחסית משאר מיני ה-*Listeria*.
* *Listeria innocua*
* *Listeria ivanovii*
* *Listeria monocytogenes* - המין הידוע ביותר
* *Listeria seeligeri*
* *Listeria welshimeri*

## קישורים חיצוניים

* 
* ליסטריוזיס  (מחלה זיהומית שנגרמת בעקבות אכילת מזון מזוהם בחיידק ליסטריה מונוציטוגנאז) באתר מכבי שירותי בריאות

## הערות שוליים

קטגוריה:חיידקים שתוארו ב-1940
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי הארווי פירי
קטגוריה:חיידקים אמיתיים
קטגוריה:Firmicutes
אקס-אן-פרובאנס

**אקס-אן-פרובאנס** (בצרפתית: **Aix-en-Provence**, כינויה הנפוץ: "אקס") היא עיר בדרום צרפת, בירתה ההיסטורית של הפרובינקיה הרומית פרובאנס ושל חבל העבר בשם זה, כיום חלק מחבל פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור. העיר נמצאת כ-30 ק"מ מצפון למרסיי, במחוז שפך הרון, ואוכלוסייתה מונה 140,100 נפש (2005).

העיר נוסדה בשנת 122 לפנה"ס בידי הקונסול הרומי סקסטיוס קלווינוס, כמחנה צבאי להגנת הדרך בין עיר הנמל מסליה (כיום מרסיי) לרומא. בשל המעיינות החמים במקום, נתן לו סקסטיוס את השם Aquæ Sextiæ – מי סקסטיוס.

במאה ה-12 הייתה העיר למרכז של השכלה ואמנות.

החל מ-1487 שלט הכתר הצרפתי באקס, יחד עם יתר שטחי פרובאנס שסופחה לצרפת. ב-1502 הקים מלך צרפת לואי השנים עשר, את הפרלמנט של פרובאנס בעיר, שפעל עד המהפכה הצרפתית ב-1789.

בשנת 1848 לראשות העיר נבחר יהודי יסודה בדריד.

באקס-אן-פרובאנס נולד, התגורר ופעל הצייר הפוסט-אימפרסיוניסטי פול סזאן, מגדולי האמנים המודרניסטים. סזאן גם קבור בעיר, ואתרים רבים בה מנציחים את מורשתו. כמו כן, נולד בה הבוטנאי ז'וזף פיטון דה טורנפור. בתקופת מלחמת העולם השנייה מספר אמנים יהודים, לרבות אנדרה בלונדל, מצאו מקלט בעיר.
## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* 

## גלריה

מזרקת מי שתייה עם דיוקן של פול סזאן.jpg|מזרקת מי שתייה עם דיוקן של פול סזאן באחת הכיכרות באקס-אן-פרובאנס.



קטגוריה:פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור: ערים
שרה שטרן-קטן

**שרה שטרן-קטן** (4 ביוני 1918 – 23 בספטמבר 2001) הייתה אשת ציבור במגזר הדתי וכיהנה כחברת הכנסת בכנסת התשיעית מטעם המפד"ל. כלת פרס ישראל על תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה לשנת ה'תשנ"ח (1998).

## ביוגרפיה
נולדה בלודז' שבפולין וגדלה בבית דתי ציוני. למדה בגימנסיה העברית והייתה פעילה בתנועת "בני עקיבא".

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נשלחה עם משפחתה לגטו לודז', בו חיו בתנאי עוני ורעב בשנים 1940–1944. בתקופה זו נרתמה לפעילות תנועת "בני עקיבא" והקימה עם חבריה לתנועה הכשרות חקלאיות בגטו. בהכשרות אלו קיימו פעילות חינוכית-תרבותית ברוח ארץ ישראל.

בחודשים האחרונים למלחמה נשלחה למחנה הריכוז אושוויץ וממנו למחנות אחרים, בהם עבדה עבודות פרך. לאחר מכן, עם שחרורה מהמחנה על ידי הצבא האדום, הייתה פעילה בארגוני העלייה וסייעה בשיקומם של ניצולים טרם עלייתם.

בשנת 1947 עלתה לארץ ישראל ולמדה עבודה סוציאלית באוניברסיטה העברית. כעובדת סוציאלית הייתה פעילה בהכוונה מקצועית לנערות. לאחר השלמת התואר השני, באוניברסיטת סימונס בבוסטון, עבדה כמפקחת אזורית במשרד הבריאות ובמשרד הסעד. במקביל הייתה פעילה בתנועת האשה הדתית לאומית.

במרץ 1977 נבחרה בסיבוב ראשון יחד עם זהבה מלכיאל מתוך שבע מתמודדות, בהן מרים מאיר, יהודית פולק, לאה עדיני, הרבנית צפייה גורן והרבנית אילה גליקסברג שנתמכה על ידי יהודית היבנר, לפאנל ממנו תבחר נציגת הנשים ברשימת המפד"ל לכנסת. שטרן-קטן נחשבה לנציגת סיעת למפנה, סיעת רפאל והסיעה המרכזית והיא גברה בהתמודדות מול מלכיאל שנחשבה לנציגת סיעת הצעירים. היא נבחרה לכנסת התשיעית וכיהנה בוועדת העבודה והרווחה, ועדת הפנים ואיכות הסביבה וועדת החינוך והתרבות. לקראת הבחירות לכנסת ה-11 היא התמודדה מול יהודית היבנר על המשבצת הנשית, והפסידה. בבחירות זכתה המפד"ל רק לארבעה מנדטים ונציגת הנשים לא נכנסה לכנסת.

בשנים 1984–1990 הייתה יו"ר תנועת "אמונה". היא התמודדה על תקופת כהונה שנייה אך הפסידה ליהודית היבנר ומונתה לנשיאת התנועה. בשנותיה האחרונות הייתה פעילה ב"יד ושם".

כלת פרס ישראל למפעל חיים בשנת 1998.

בשנת 2001 נפטרה ונקברה בקבוצת יבנה, בה חייתה מיום עלייתה לארץ ישראל.

## קישורים חיצוניים
* 
* עדותה של שטרן-קטן על חייה בגטו לודז', באתר יד ושם.

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראליות ילידות פולין
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:אסירים בגטו לודז'
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז אושוויץ
קטגוריה:חברות הכנסת מטעם המפד"ל
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם המפד"ל
קטגוריה:עובדי משרד הבריאות
קטגוריה:עובדות משרד הבריאות
קטגוריה:זוכות פרס ישראל על תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה
קטגוריה:זוכי פרס ישראל על תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה
קטגוריה:זוכי פרס ישראל לשנת 1998
קטגוריה:חברות הכנסת זוכות פרס ישראל
קטגוריה:זוכי פרס ישראל: חברי הכנסת
קטגוריה:ראשי תנועת אמונה
קטגוריה:חברות הכנסת התשיעית
קטגוריה:חברי הכנסת התשיעית
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים: עבודה סוציאלית
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: עבודה סוציאלית
קטגוריה:עובדות סוציאליות ישראליות
קטגוריה:עובדים סוציאליים ישראלים
קטגוריה:בני עקיבא העולמית: אישים
קטגוריה:עובדי משרד הרווחה והעבודה
קטגוריה:ציונות דתית: חברות כנסת
קטגוריה:ציונות דתית: חברי כנסת
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1918
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1918
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2001
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2001
קטגוריה:אישים הקבורים בקבוצת יבנה
דב לוין (שופט)

**דב לוין** (1 בדצמבר 1925 – 27 ביוני 2001) היה שופט בית המשפט העליון בשנים 1981–1995.

## ביוגרפיה
לוין נולד בשכונת נווה צדק שבתל אביב למשפחה בת ארבעה בנים.
אביו, אליהו בן-ציון לוין (1889–1946), בן למשפחה עשירה מרוסיה שעלה לירושלים עם אביו בילדותו, היה רוקח במקצועו, ומשנות ה-20, אז התיישבה המשפחה בתל אביב, עסק בביטוח.
אמו, דבורה לבית נטקין, הייתה מצאצאי הגאון מווילנה, בת למשפחה שהתגוררה בארץ ישראל מאז אמצע המאה ה-19 (נכדתו של נתן נטע נטקין, מעסקני היישוב הישן בירושלים).

בשנת 1943 עבר עם הוריו לירושלים, שם הצטרף לאצ"ל ובו זמנית עבד במטה הארצי של משטרת המנדט. כמו כן החל בלימודי משפטים, בהם המשיך לאחר שובו לתל אביב בשנת 1945. במלחמת העצמאות שירת בצה"ל כקצין מחלקת מקלעים בינוניים בגדוד 35 של חטיבת אלכסנדרוני. במילואים שירת כקצין כוח אדם בחיל השלישות, ועם מינויו לשופט שירת ביחידת בתי הדין הצבאיים ולבסוף בבית הדין הצבאי לערעורים.

בשנת 1951 הוסמך לעריכת דין והשתתף במוסדות לשכת עורכי הדין כחבר המועצה הארצית והוועד המרכזי. בעריכת דין עסק כשכיר וכעצמאי עד מינויו לשופט בספטמבר 1966. תחילה כיהן בבית משפט השלום בתל אביב ובמאי 1972 מונה לבית המשפט המחוזי. בשנת 1979 מונה לסגן נשיא בית המשפט בעיר. בשנת 1981 מונה לכהונה בפועל בבית המשפט העליון, וכעבור שנה מונה לבית המשפט העליון במינוי קבע. בשנת 1986 שימש כאב בית הדין המיוחד אשר שפט את דמיאניוק (תפ 373/86 מדינת ישראל נגד איוון ג'ון דמיאניוק).

לצד עבודתו פעל פעילות ציבורית נרחבת. בין תפקידיו: יושב ראש המועצה הלאומית למניעת תאונות, נשיא מוסדות השיפוט בהתאחדות לכדורגל בישראל ונשיא כבוד בבית הדין של תנועת "מכבי". בהגיעו לגיל 70, בשנת 1995, פרש מכס המשפט והחל לשמש בורר בתביעות שונות. ב-1997 זכה בתואר יקיר העיר תל אביב.

לוין נפטר ב-2001, בגיל 75. נטמן בבית העלמין קריית שאול.

## משפחתו

לוין היה נשוי עד מותו לרחל לבית כהן (נפטרה בינואר 2014), נצר לראש"ז, ואב לשני בנים, אלי ואסף, עורכי דין במקצועם.

אחיו הבכור, צבי לוין, היה פעיל ציבור, תעשיין וחזן, נשיא הלשכה הגדולה של הבונים החופשיים בישראל (בנו עֲמָשַׂי לוין היה משורר ומתרגם). האח אריה לוין, היה בעליו של "צור", מפעל לזכוכית אומנותית, חבר באצ"ל ויו"ר קבוצת הכדורגל בית"ר תל אביב.

## לקריאה נוספת
* דברי כב' הנשיא א' ברק בטקס פרידה מכב' השופט ד. לוין (30.11.95)', **הרשות השופטת: עלון השופטים בישראל** 23 (1996), 14–20.
* אהרן ברק, "אחינו דב לוין חיפש תמיד את האמת", **הרשות השופטת: עלון השופטים בישראל** 31 (2001), 122–124. (דבריו של ברק בלווייתו של לוין)

## קישורים חיצוניים

* דב לוין באתר הרשות השופטת
* 
* אילן היוחסין של דב לוין באתר Geni
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עורכי דין ישראלים במאה ה-20
קטגוריה:בוגרי בית הספר תחכמוני (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי גימנסיה רחביה
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:שופטי בית המשפט העליון
קטגוריה:שופטי בית המשפט המחוזי בתל אביב
קטגוריה:שופטי בית משפט השלום בתל אביב
קטגוריה:שופטי בית הדין הצבאי לערעורים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:משפחת ברדקי
קטגוריה:יקירי תל אביב-יפו לשנת 1997
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1925
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2001
סולומון, מלך אימרתי

קיימים שני מלכים בשם **סולומון** שמלכו בממלכת אימרתי (ממלכה היסטורית בשטח גאורגיה):

קטגוריה:פירושון אישים
מקורמיק נגד הלורד אדבוקט

**מקורמיק נגד [[הלורד אדבוקט]]** הוא פסק דין שניתן בסקוטלנד בשנת 1953 בו נדונה שאלת זכותה של המלכה אליזבת השנייה להיקרא בשם זה מאחר שלא הייתה מלכה בשם "אליזבת" בסקוטלנד קודם למלכותה של אליזבת השנייה.

## תיאור המקרה
התביעה הוגשה על ידי ג'ון מקורמיק, הרקטור של אוניברסיטת גלאזגו, נגד הממשלה הבריטית בטענה כי "אליזבת השנייה" לא יכולה להיקרא בשם זה בסקוטלנד, וכי מעשיה עומדים בניגוד לחוקי האיחוד של 1707, כיוון שאליזבת הראשונה הייתה מלכת אנגליה בלבד ולא מלכת סקוטלנד.

התביעה הוגשה לבית המשפט של קסציות ונדחתה על ידי הערכאה הראשונה. ערעור לאינר האוס שנדון בפני השופטים הלורד תומאס קופר, הלורד קלרמונט והלורד ראסל מקורמיק השאיר את ההחלטה של הערכאה הראשונה על כנה.

בית המשפט קבע כי מקורמיק לא יכל לתבוע את בית המלוכה הבריטי וכי חוקי האיחוד לא קובעים הנחיות בדבר מספור שמות המלכים. עוד קבע בית המשפט כי לא הוגשה באף בית משפט אנגלי תביעה הטוענת שחוק התארים המלכותיים משנת 1953 אשר נחקק על ידי הפרלמנט הבריטי סותר את חוקי האיחוד, וכי לתובעים אין זיקה אישית או עניין בתביעה, ומשכך אין להם זכות עמידה בפני בית המשפט.

בית המשפט קבע כי תוארה של אליזבת השנייה נכנס לתוקפו עוד קודם לחקיקת החוק האמור וכך התקבל בסקוטלנד בה אין חוק לעניין זה. בעוד שבאנגליה קיים העיקרון של ריבונות הפרלמנט - עיקרון שמקורו במשפט המקובל האנגלי, עיקרון זה לא קיים במשפט החוקתי הסקוטי. בעת איחוד הפרלמנטים בשנת 1707 שאב לתוכו הפרלמנט האנגלי את תכונות הפרלמנט הסקוטי, ומשכך שאב גם את "העדר הסמכות" לקבוע את שמו של המלך המולך בסקוטלנד.

## השפעות פסק הדין
במסגרת פסק הדין קבע בית המשפט את הכלל לפיו תארם של מלכי אנגליה ימוספר לפי הגבוה מבין שני המספרים שהיו - כך לדוגמה על אף שלא היה מלך בשם הנרי בסקוטלנד, מאחר שמלך באנגליה הנרי השמיני המלך הבא בשם הנרי שימלוך יכונה "הנרי התשיעי" ואילו אף שהיה מלך בשם ג'יימס השני באנגליה, אשר מלך גם בסקוטלנד כג'יימס השביעי, הרי שהמלך הבא בשם ג'יימס יקרא, גם באנגליה "ג'יימס השמיני".

לפסק דין זה הייתה השפעה במהלך הדיונים שנערכו בבית הנבחרים הבריטי בשנת 1999 על הקמת הפרלמנט הסקוטי וסמכויות הפרלמנט הסקוטי.  סמכויות הפרלמנט הסקוטי שהיו קודם לאיחוד הפרלמנטים הושבו בחלקם לפרלמנט הבריטי, אולם במהלך הדיונים בשאלה של העברת סמכויות מהפרלמנט המאוחד לפרלמנט הסקוטי החדש נדונה שאלת היקף הסמכויות שיועברו לו (כך למשל, יכולה להתעורר שאלה האם בסמכות הפרלמנט הסקוטי לקבוע את תארו של המלך, בדומה לפרלמנט הבריטי - סמכות שלא הייתה לו קודם לכן, ואם אכן בידיו הסמכות, ייתכן מצב שכל פרלמנט יקבע תואר שונה למלך).

## ראו גם
*המלוכה הבריטית

## קישורים חיצוניים
* דיון בעניין מקרה זה בבית הלורדים: https://web.archive.org/web/20110605162849/http://www.parliament.the-stationery-office.co.uk/pa/ld199899/ldhansrd/vo990427/text/90427-14.htm,  https://web.archive.org/web/20110604202014/http://www.parliament.the-stationery-office.co.uk/pa/ld199899/ldselect/ldprivi/108i/10810.htm
## הערות שוליים

קטגוריה:סקוטלנד: חוק ומשפט
קטגוריה:המלוכה הבריטית
קטגוריה:1953 בממלכה המאוחדת
מחולל ואן-דה-גראף

**מחולל ואן-דה-גראף** (Van de Graaff generator) הוא מחולל חשמל, כלומר מכשיר המייצר מתח חשמלי באמצעים מכניים.

המחולל קרוי על שם הפיזיקאי האמריקאי רוברט ואן-דה-גראף שפיתח אותו בשנת 1929. במקור, יועד המכשיר לשמש מקור מתח רב עוצמה (עד לעשרות מיליוני וולט) לשפופרות רנטגן ומאיצי חלקיקים קווים. עם התפתחות טכנולוגיות אלטרנטיביות להאצת חלקיקים, פחת השימוש במחולל ואן-דה-גראף לצרכים אלו. כיום עיקר השימוש במחולל ואן-דה-גראף הוא להדגמת תופעות חשמליות שונות.

## מחולל הואן-דה-גראף בישראל
עמוס דה שליט, מייסד הפקולטה לפיזיקה גרעינית במכון ויצמן למדע וגבירול גולדרינג מראשוני הפקולטה עמדו מאחורי הבאת המחולל למכון-ויצמן. מעבדת הוואן-דה-גראף נבנתה בעיקרה על ידי ד"ר יהודה וולפסון, שעמיתיו כינוהו "הקוסם", והמחולל שימש כמאיץ חלקיקים בחקר האטום עד שמאיץ ה"טאנדם" החליף אותו בתפקיד זה.

## עקרון הפעולה של המחולל
[שמאל|ממוזער|250px|המבנה של מחולל ואן-דה-גראף:
<br>1) כדור [מתכת חלול טעון חיובית  2) אלקטרודה המחוברת לכדור, בקצה האלקטרודה מברשת הנושקת לחגורה מבודדת מסתובבת  3) גלגלת עליונה  4) צד שמאל של החגורה הטעון חיובית  5) צד ימין של החגורה הטעון שלילית  6) גלגלת תחתונה  7) אלקטרודה תחתונה (מוארקת)  8) מכשיר (בצורת כדור) טעון שלילית המשמש לפריקת הכדור הראשי (1)  9) ניצוץ הנוצר כתוצאה מהפרש הפוטנציאלים בין שני הכדורים]]

מבנה סכמטי של מחולל ואן-דה-גראף מתואר בציור. המחולל מורכב משני כדורי מתכת [(1) ו-(8) בציור]. החגורה [(5),(4)] מסתובבת ועקב כך מתחככת במברשת סיבי המתכת העליונה (2) והתחתונה (7). כתוצאה מהחיכוך נטענת המברשת העליונה במטען חיובי והתחתונה במטען שלילי. המברשת העליונה מעבירה את המטען לכדור הגדול (1) והמברשת התחתונה מעבירה את המטען למוט הפריקה (8), כך שבסופו של דבר נוצר הפרש פוטנציאלים בין הכדור הגדול לסביבתו.
ניתן גם לחבר את המברשת התחתונה ישירות להארקה וכך הפרש הפוטנציאלים נוצר בין הכדור הגדול לאדמה.

## ראו גם
* חשמל סטטי

## קישורים חיצוניים

* המאמר המקורי של ואן-דה-גראף משנת 1933 בכתב העת המדעי Physical Review
* איך פועל מחולל ואן-דה-גראף באתר Howstuffworks
* מחולל ואן-דה-גראף כ"תיאטרון חשמל" באתר מוזיאון המדע של בוסטון
* 
* 
* החברים של ואן דה-גראף מתוך "מסע הקסם המדעי", 1.12.1998
ימין|ממוזער|180px|מחולל ואן-דה-גראף

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חשמל