open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
רחוב סמילנסקי (באר שבע)

**רחוב סמילנסקי**, הקרוי על שם המנהיג הציוני משה סמילנסקי, הוא רחוב צדדי בחלקה הדרומי של העיר העתיקה של באר שבע, הנושק לשיכון דרום, חצרים ונווה נוי. מספרי הבתים ברחוב עולים מכיוון דרום-מזרח לצפון-מערב, כאשר המספרים הזוגיים הם בצד המזרחי. הרחוב, שאורכו כ-700 מטרים, הוא חד סטרי לנסיעת כלי רכב במקטע שמתחילתו ועד המפגש עם רחוב ההסתדרות. לאורך מקטע זה הכביש מרוצף באבנים, החניה בו אסורה והנסיעה מותרת בכיוון שבו מספרי הבתים יורדים. בדומה לרחובות אחרים בעיר העתיקה, רוב הבתים ברחוב סמילנסקי הם בתי אבן בני קומה אחת בלבד, המאופיינים בתקרות גבוהות, בקשתות פנימיות ובחצרות.

## תוואי
הרחוב מתחיל בסמוך לשדרות נפתלי הרץ אימבר ונחל באר שבע, ונמתח לכיוון צפון מערב. את רחוב סמילנסקי, הנמצא בשכונה שרחובותיה בנויים שתי-וערב, חוצים הרחובות: טרומפלדור, מורדי הגטאות, החלוץ, ההסתדרות, הרצל, ההגנה, שרה וחטיבת הנגב.
### מוסדות ועמותות
* בית העולה (בפינת ההסתדרות)
* גן הנשיא (בין הרחובות ההסתדרות והרצל)
* בית אבות (פינת שרה)
* הכניסה לאמפיתיאטרון של מרכז הצעירים
* בית גאה בבאר שבע – סמילנסקי 36 (2017–2023)
* משרדי עמותת "צלמנייה- העמותה לצילום ותיעוד מורשת באר שבע" (פינת הרחובות סמילנסקי - טרומפלדור)

## בתי עסק
בשנת 1977, במסגרת יוזמה פרטית של זכריה לירז וגואל דרורי, הוכרז רחוב סמילנסקי כ"קריית האמנים" של באר שבע. בתוך כך, בשנים שלאחר מכן נפתחו ברחוב מספר גלריות, כגון הגלריה של זכריה לירז בסמילנסקי 25, הגלריה הראשונה לצילום של גואל דרורי בסמילנסקי 3 ועוד, רובן נסגרו תוך שנים ספורות. יש המפנים אצבע מאשימה אל מוסדות עיריית באר שבע על שלא עודדה את היוזמה.

כיום, בית העסק הוותיק ברחוב הוא מאפיית ראשונים שהוקמה בו בשנת 1985. המאפייה שוכנת בכתובת סמילנסקי 1, בפינת רחוב טרומפלדור, במבנה ששימש בעבר את "בית החלוצות".

בעשורים האחרונים נעשה ניסיון להחיות את האזור על ידי הפיכתו למתחם בילויים ותרבות. בתוך כך, עודכן בשנת 1990 חוק העזר העירוני "פתיחת עסקים וסגירתם" על ידי ראש העיר יצחק רגר, כך שיתיר פעילות עסקים ברחוב עד השעה חצות.

### בתי קפה, מסעדות ופאבים
* "קפה לולה" (לשעבר קפה גקו) - סמילנסקי 13
* "סמילנסקי טאפאס בר" (לשעבר מסעדת "אחוזת סמילנסקי") – סמילנסקי 23
* פאב "עתיקה" (לשעבר משרד הפרסום "קווים") – סמילנסקי 38

## שימור
אחד הבתים הישנים ביותר ברחוב סמילנסקי הוא "בית גואל דרורי" שהיה המתיישב הראשון ברחוב המתחדש, אחריו הגיע זכריה לירז ויחד הקימו את קריית האמנים, הבית שוכן ברחוב סמילנסקי 3, בפינת טרומפלדור. הבית נבנה בשנת 1914, ודייריו לאחר כיבוש באר שבע ב-1917 היו חיילים אוסטרליים מכוחות אנז"ק שהשתתפו בקרבות לכיבוש באר שבע. בחצר הבית נבנה ב-1949 מגדל מים שניצב שם עד היום.

בתחילת שנות ה-2000 בוצעו עבודות שיקום ברחוב בשיתוף עיריית באר-שבע, המועצה לשימור אתרים ומשרד התיירות, שכללו שיקום והסדרה של הרחוב וחזיתות הבתים, תאורת הרחוב והמוקדים הציבוריים. בין היתר, רוצף חלק מהרחוב באבנים, הוצבו בו ספסלים וניטעו בו עצים. העלות הכוללת של שיקום הרחוב ורחוב טרומפלדור הניצב לו מוערכת בכ-9 מיליון שקלים

## פסטיבלים
החל משנת 2005, בערבי רביעי בחודשים יוני ויולי מתקיים ברחוב, פסטיבל סמילנסקי. הפסטיבל כולל דוכני רחוב, בימות מוזיקה, מופעים לילדים, מופעי תיאטרון פרינג', יריד וינטג' ועוד.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

סמילנסקי, רחוב (באר שבע)
קטגוריה:מחוז הדרום: מבנים לשימור
קטגוריה:באר שבע העתיקה
קטגוריה:באר שבע: תיירות
בשם שמים: טייסת "האחת" במלחמת יום הכיפורים

**בשם שמים – טייסת "האחת" במלחמת יום הכיפורים** - הוא ספר מאת אבירם ברקאי, אשר יצא לאור ב-2013 בהוצאת כנרת זמורה ביתן, ומתאר את קורותיה במלחמת יום הכיפורים של טייסת 201, טייסת פנטומים מבסיס חיל האוויר חצור.

## אופי הכתיבה
הספר מבוסס בעיקרו על עדויות וראיונות אישיים שקיים המחבר עם הלוחמים והמפקדים שהשתתפו בקרבות. לצד הסיפור האישי ותיאורי הקרבות שניהלו אנשי צוות האוויר של טייסת 201, מתייחס הספר למלחמה הכוללת. לכול אורך הספר מציג המחבר את המתרחש במפקדות צה"ל ובקרב מקבלי ההחלטות הראשיים. הספר כתוב בצורה כמעט אישית, כאשר המחבר מנסה להיכנס לנבכי הדמויות שמרכיבות את הטייסת. הסיפורים האישיים, ההלצות והפחדים של אנשי הטייסת, מביאים תיאורים של אירועי המלחמה. כשאלו לעיתים אירועים קשים, של נטישות באוויר, נפילה בשבי האויב ואף נפילה בקרב של אנשי צוותות האוויר.

## מבנה הספר
הספר בנוי בצורה כרונולוגית מהתקופה שקדמה למלחמה, כאשר בחלקו הראשון הוא מתמקד בתקופה שבה הגיע לישראל מטוס הפנטום ("קורנס" בעברית). המטוס, שעשה את טבילת האש הראשונה שלו במלחמת ההתשה, היה נכס גדול לחיל האוויר הישראלי. זאת מפני שלראשונה היה בידי חיל האוויר מטוס על-קולי בעל יכולת נשיאה מרובה של חימוש וטווח טיסה גדול. הספר מציג את הבעיות שצצו בפני מקבלי ההחלטות בישראל לאחר הצבת כוחות הנ"מ רבים על ידי מצרים וסוריה בגבולות, שיצרו אזור מוכה טילים בו גם הפנטומים התקשו לפעול. מטרתו היא להכין את הקרקע עבור הקורא לאתגרים הקשים שתציב מלחמת יום הכיפורים בפני חיל האוויר הישראלי בכלל ובפני טייסת 201 בפרט. חלק הארי של הספר עוסק במאורעות המלחמה, והוא מחולק לימי הלחימה, בהם נעשה ניסיון לתאר את פעילות הטייסת בזירות הלחימה השונות.

## ראו גם
* טייסת 201
* חיל האוויר הישראלי במלחמת יום הכיפורים

## קישורים חיצוניים
* דף הספר באתר הבית של אבירם ברקאי
* 

קטגוריה:מלחמת יום הכיפורים: ספרים
קטגוריה:ספרי 2013
קטגוריה:ספרי עיון בעברית: מלחמות ישראל
קטגוריה:ספרי הוצאת כנרת
קטגוריה:ספרי זמורה ביתן
קרגולוקס

שמאל|ממוזער|250px|מדינות אליהם טסה קרגולוקס
שמאל|ממוזער|250px|העמסת מטוס של החברה
**קָרגוֹלוּקס איירליינס אינטרנשיונל** (באנגלית: **Cargolux Airlines International S.A**) היא חברת תעופה  לוקסמבורגית למטענים, בסיסה בנמל התעופה לוקסמבורג-פינדל, והיא מפעילה טיסות מטען ליותר משישים יעדים. החברה היא חברת התעופה למטענים הגדולה באירופה.

## תולדות החברה
קרגולוקס הוקמה ב-4 במרץ 1970 על ידי חברות התעופה לוקסאייר המקומית, לופטלאייר (Loftleiðir) האיסלנדית, וקבוצת משקיעים פרטיים. החברה החלה להפעיל טיסות מלוקסמבורג להונג קונג במאי 1970, עם מטוס בודד מדגם קנדאייר CL-44. 
בשנת 1973 היו בצי החברה חמישה מטוסי CL-44, והיא רכשה את מטוס הסילון הראשון שלה מדגם דאגלס DC-8, שאפשר לה להגדיל את מהירות השילוח שלה. בשנת 1974 מיזגו לופטלאייר וקרגולוקס את מרכזי התחזוקה שלהן, ובשנת 1975 עברה החברה למשרדים והאנגרים חדשים.

בשנת 1978 הוציאה קרגולוקס משירות את מטוסי ה-CL-44 שלה, ובמקומם הזמינה מטוסי בואינג 747. באותה השנה הרחיבה את יעדיה, והחלה לטוס גם לארצות הברית. בשנת 1979, בסוף העשור הראשון להקמתה, קבלה קרגולוקס את מטוסי הג'מבו הראשונים שלה. 
בשנת 1982 חתמו קרגולוקס וצ'יינה איירליינס על הסכם שיתוף פעולה. בשנת 1983 נכנסה קרגולוקס לשוק טיסות הצ'ארטר, והיא ביצעה מספר טיסות לעולים לרגל לחג'.

בשנת 1984 הוציאה קרגולוקס את מטוסי ה-DC-8 שלה, באותה שנה קבלה את ה-747 השלישי שלה. בשנת 1987 רכשה לופטהנזה 24.5% ממניות החברה, ולוקסאייר הגדילה אף היא את חלקה ל-24.53%.

בשנת 1988 ייסדו קגולוקס ולוקסאייר חברת שכר בשם ליון אייר, בצי החברה החדשה היו שני מטוסי בואינג 747, אך תוך זמן קצר המיזם כשל, וליון אייר נסגרה. 
למרות הסתבכות קרגולוקס בהקמת ליון אייר, בשנת 1990 הייתה החברה שוב רווחית. באותה השנה נקלטו בצי המטוסים שלה שני מטוסי 747 נוספים, ובשנת 1993 נקלטו שלושה מטוסים נוספים.

בשנת 1997 רכשה לוקסאייר מניות נוספות, והיא הגדילה את החזקותיה בחברה ל-34%. בספטמבר אותה השנה מכרה לופטהנזה את חלקה לחברות השווייצריות Sair Logistics ו-Swiss Cargo. שנה לאחר מכן הגדילה Sair Logistics את החזקותיה ל-33%.
בשנת 1999 קלטה החברה עשרה מטוסי בואינג 747, ובשנת 2000 פתחה את הקו לסיאול שבקוריאה הדרומית.

באוקטובר 2010 הוגש כתב אישום נגד מנהל העסקים של החברה, לאחר שהודה כי תיאם מחירים. בנובמבר אותה השנה קנסה הנציבות האירופית את קרגולוקס יחד עם עוד עשר חברות תעופה, עקב תיאום מחירים.

ב-8 בספטמבר 2011 רכשה קטר איירווייז 35% ממניות החברה, והיא הפכה לבעלי המניות השני בגודלו, לאחר לוקסאייר שהחזיקה ב-43.4%. בנובמבר 2012 הודיעה קטר איירווייז על כוונת למכור את החזקותיה בחברה, עקב חילוקי דעות אסטרטגיים עם ההנהלה. ב-12 באוקטובר 2011 הייתה קרגולוקס לחברה הראשונה שקלטה את הבואינג 747-8.

## חברות בת
* **קרגולוקס איטליה** - הוקמה בשנת 2008 ופועלת מנמל התעופה מילאנו-מלפנסה. קוד היאט"א של החברה הוא C8, קוד ה-ICAO הוא ICV ואות הקריאה CARGOLUX ITALIA.

## צי המטוסים
צי המטוסים של החברה נכון למרץ 2020:

## קישורים חיצוניים

* 

 מדיה וקבצים בנושא קרגולוקס באתר Airliners.net

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות תעופה למטענים
קטגוריה:חברות לוקסמבורגיות
קטגוריה:לוקסמבורג: תחבורה
קטגוריה:אירופה: חברות תעופה
אהרן אבנון

**אהרן אבנון** (1926 – 15 באוקטובר 2006) היה קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף, מפקד פלוגה במלחמת העצמאות, מפקד הנח"ל, מפקד חטיבה 9 במלחמת ששת הימים וראש מינהל הסגל.

## ביוגרפיה
אבנון נולד וגדל בחיפה, למד בגימנסיה ביאליק. התגייס למשטרת היישובים העבריים ושירת בעמק הירדן. למד משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים. במלחמת העצמאות שירת בחטיבת כרמלי, השתתף כמפקד מחלקה בקרב רמת יוחנן, כמפקד פלוגה לחם בקרבות כיבוש עכו, בחיפה. כמפקד פלוגת בית הספר למ״כים של החטיבה, שהורכבה ממספר כלי רכב משוריינים, לחם בקרב על ג'נין, לקראת סוף המלחמה השתתף במבצע חירם. ב-1949 מונה למפקד גדוד 21 בחטיבה ולאחר המלחמה עבר עמו לחטיבת גולני. השתתף ב-1951 בקרב תל מוטילה, היה ראש מטה בחטיבה 16, ושימש סגן מפקד חטיבת גולני. למד בבית הספר למלחמה בקימברלי שבבריטניה והדריך במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה. במלחמת סיני לחם כסגן מפקד חטיבה 4, חטיבת חי"ר מילואים שפעלה בגזרה המרכזית של חצי האי סיני. ב-1957 מונה לקצין אג"ם של פיקוד המרכז.

ב-1958 מונה למפקד פיקוד הנח"ל, לאחר מכן פיקד על בית הספר לחי"ר. עשה הסבה לשריון ובמלחמת ששת הימים פיקד על חטיבה 9 שהייתה בהליכי הסבה לחטיבה ממוכנת. החטיבה בפיקודו לחמה בשומרון, כבשה את תל תענך ואת העיר ג'נין. לאחר המלחמה שירת כנספח צה"ל בבריטניה ובמדינות סקנדינביה. בספטמבר 1970 מונה לראש מינהל הסגל ושירת בתפקיד עד אוגוסט 1973.

במלחמת יום הכיפורים שירת כעוזרו של מפקד פיקוד הדרום, מפקד הגשרים על תעלת סואץ, קצין קישור לכוחות האו"ם והשתתף בשיחות הפסקת האש בק"מ ה-101. לאחר המלחמה מונה לממונה על ההסברה, תפקיד חדש שנוצר בעקבות לקחי המלחמה, הוא שירת בתפקיד חודשיים לפני שהתפטר ופרש מצה"ל.

נפטר באוקטובר 2006.
ממוזער|

## קישורים חיצוניים

* אהרון אבנון באתר "50 שנה למלחמת יום הכיפורים" של ארכיון צה"ל ומערכת הביטחון, יוני 2024
* 
* אהרון אבנון באתר הנח"ל
* 

קטגוריה:אנשי משטרת היישובים העבריים
קטגוריה:מפקדי חטיבות במלחמת ששת הימים
קטגוריה:נספחים צבאיים ישראלים בממלכה המאוחדת
קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:מפקדי פיקוד הנח"ל
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:מפקדי חטיבת עודד
קטגוריה:בוגרי גימנסיה ביאליק
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות ירקון
קטגוריה:מפקדי פלוגות במלחמת העצמאות
קטגוריה:מפקדי מחלקות במלחמת העצמאות
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת סיני
קטגוריה:חיילי חטיבת כרמלי במלחמת העצמאות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1926
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2006
ג'וליה

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה המבוססים על השם יוליוס
השמלה הסגולה

"**השמלה הסגולה**" הוא שיר מאת המשורר והפזמונאי חיים חפר, שהולחן על ידי סשה ארגוב.

## כתיבת השיר
השיר מבוסס על שיר של להקת "בצל ירוק" בשנת 1959, עם הסולנים אילנה רובינא ושמעון ישראלי. השיר המקורי נכלל בתוכנית "ושלוש נקודות", שבוימה על ידי אורי זוהר וכללה שירים מעולם הכלא. בגרסה זו נקרא השיר "**כשאנחנו נצא ביחד**", מילותיו היו שונות מאלה המוכרות כיום, ומשמעות הביטוי "נצא ביחד" לא הייתה פגישה רומנטית, אלא יציאה מהכלא. צבע השמלה בשיר היה צהוב.

בשנת 1963, כשכתב חפר שירים לתוכניתה השנייה של להקת "התרנגולים", ביקשה הבמאית נעמי פולני לשנות את מילות השיר, ובין השאר להחליף את צבע השמלה מצהוב לסגול. השיר יועד לקטגוריית "שירי אהבה" בתוכנית, ולטענתה של פולני הצבע הצהוב לא הלם את נושאו.

השיר היה לאחד מלהיטיה הגדולים של הלהקה ולאחד מהשירים המזוהים ביותר עם יצירתם המשותפת של חפר וארגוב. עוד ביצעו את השיר מתי כספי, ליאור ייני, אורה זיטנר, ההרכב "חלב ודבש" ונורית גלרון.

## מילות השיר
בבית הראשון הדובר בשיר מתאר את הציפייה לקראת פגישתו עם אהובתו:

בפזמון מתוארת הפגישה הצפויה:

בבית השני מתאר הדובר את החזרה הצפויה מהפגישה המשותפת. הפזמון המופיע אחריו שונה מעט מהפזמון הראשון, ומנוסח בלשון שאלה: .

## קישורים חיצוניים

* ציפורי לילה מתגעגעות עם שייקה לוי, גלי צה"ל, 4 ביולי 2010
* השיר המקורי - 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 1959
קטגוריה:סינגלים מ-1959
קטגוריה:שירי אילנה רובינא
קטגוריה:שירי התרנגולים
קטגוריה:שירי ליאור ייני
קטגוריה:שירי אורה זיטנר
קטגוריה:שירי נורית גלרון
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי חיים חפר
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי סשה ארגוב
קטגוריה:שירי אהבה בעברית
קטגוריה:שירים על ביגוד ואופנה
קטגוריה:שירים על בוקר
נמל התעופה הבין-לאומי סיאטל-טקומה

**נמל התעופה הבינלאומי סיאטל-טקומה** (באנגלית: **Seattle–Tacoma International Airport**) ידוע גם כ**נמל התעופה של סי-טק** הוא נמל תעופה בינלאומי הממוקם בתחום השיפוט של העיר סי-טק, ומשרת את הערים סיאטל, טקומה ושאר מערב מדינת וושינגטון.

מנמל התעופה יוצאות טיסות ליעדים בצפון אמריקה, אירופה, המזרח התיכון, ומזרח אסיה. הנמל משמש כבסיס לחברת התעופה אלסקה איירליינס, ולחברת הבת האזורית שלה, הורייזון אייר.

נמל התעופה מדורג במקום ה-15, ברשימת שדות התעופה העמוסים בארצות הברית. בשנת 2012 עברו בנמל התעופה 33,223,111 נוסעים, ב-309,597 תנועות מטוסים. חניון נמל התעופה מכיל 13,000 מקומות חנייה, והוא מבנה החנייה הגדול בעולם.

בשנת 2012 החברות שהפעילות ביותר בנמל היו: אלסקה איירליינס (39.07%), הורייזון אייר (12.88%), דלתא איירליינס (10.26%), יונייטד איירליינס (9.94%), וסאות'ווסט איירליינס (9.74%).

ב-10 באוגוסט 2018 נטל עובד תחזוקה בנמל ללא רשות מטוס ריק מדגם בומברדיה דאש 8 של חברת הורייזון אייר, המריא איתו מהנמל ובהמשך ריסק אותו על האי קטרון במצר טקומה.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא [נמל התעופה הבינלאומי סיאטל-טקומה](http://www.airliners.net/search/photo.search?placesearch=Seattle%20%2F%20Tacoma%20-%20International%20(SEA%20%2F%20KSEA%29&distinct_entry=true) באתר Airliners.net

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סיאטל
סיאטל-טקומה
אבנר ישראל הצרפתי

הרב **אבנר ישראל הצרפתי** (כ"א בשבט ה'תקפ"ז 18 בפברואר 1827- ח' בתשרי ה'תרמ"ד 9 באוקטובר 1883) היה פוסק, דיין, מקובל וכרוניקאי מהעיר פאס שבמרוקו.

## קורות חיים
נולד ב-18 בפברואר 1827 (כ"א בשבט ה'תקפ"ז) בעיר פאס שבמרוקו לרבי וידאל הצרפתי הרביעי, נצר למשפחת הצרפתי שהגיעה למרוקו לאחר גירוש ספרד, במקור מצרפת, משם גורשה יחד עם יהודים אחרים בשנת 1308. משפחתו מיוחסת לרבנו תם, רש"י ודרכו לדוד המלך. למד בישיבה בפאס והוסמך בעיר לרבנות.

נודע כאיש אשכולות. ברשותו הייתה ספרייה עשירה אליה קיבל באופן סדיר ספרים ועיתונים מארצות שונות. ידיעותיו בתחומים שונים זיכו אותו בהערכתם של היהודים, המוסלמים והאירופאים יחד. כך למשל כתב עליו הקצין והכומר הצרפתי שרל דה פוקו (Charles de Foucauld): כיהן כדיין בבית הדין הרבני של פאס, ובהמשך מונה לאב בית הדין ורב העיר. תמך בפעילות החינוכית של כל ישראל חברים וזכה לכבוד רב ממנהליה. בהספד שנכתב עליו לאחר מותו בעיתון היהודי-בריטי ג'ואיש כרוניקל נכתב בשבחו שגילה פתיחות להשכלה ולקידמה.

הלך לעולמו ב-9 באוקטובר 1883 (ח' בתשרי ה'תרמ"ד), ונקבר בבית הקברות היהודי בפאס. הותיר אחריו ארבע בנות ובן אחד. אחת מבנותיו, שמחה, עלתה לארץ ישראל ונישאה לרבי יעקב משה טולדנו. בנו היחיד היה הרב וידאל הצרפתי החמישי, שהמשיך את המסורת המשפחתית וכיהן כדיין בפאס.

## חיבוריו
* **יחס פאס** - כרוניקה העוסקת בהיסטוריית יהודי מרוקו ופאס, 1879. נועדה תחילה לשמש כתשובה לשאלות ששלח מזכיר אגודת כל ישראל חברים בנושא קהילת יהודי פאס, אך הייתה רחבה בהיקפה בהרבה מכך. החיבור כולל סקירה היסטורית מפורטת של תולדות היהודים במרוקו החל מימי הקמתה של פאס ועד זמנו של המחבר, שלצרכיה עשה שימוש במקורות היסטוריים מוסלמיים ויהודיים כאחד. כמו כן החיבור כולל סקירה של החיים היהודיים בני זמנו בעיר פאס בפרט ובחלקים נוספים במרוקו, כולל מפקד של כל המשפחות היהודיות בכמה מן הערים
* קיצור ופרשנות לספר **משכנות הרועים**, של הרב עוזיאל אלחאייך מתוניס
* **שו״ת הלכתי**

## לקריאה נוספת
* אבנר ישראל הצרפתי, **יחס פאס** בתוך: פאס וחכמיה - כרך ראשון בעריכת דוד עובדיה, הוצאת בית עובד, ירושלים, תשל"ט, עמ' 87-171.
*

## קישורים חיצוניים
* ר' אבנר ישראל הצרפתי, באתר MyTzadik
* הרב אבנר ישראל הצרפתי, באתר Geni
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אספני ספרים
קטגוריה:חוקרי יהדות מרוקו
קטגוריה:פאס: רבנים
קטגוריה:משפחת צרפתי
קטגוריה:דיינים
קטגוריה:אבות בתי דין
קטגוריה:ילידי 1827
קטגוריה:נפטרים ב-1883
נאבן

**נאבן** (באירית: **An Uaimh**, באנגלית: **Navan**) היא עיר הבירה של מחוז מית' שבמזרח אירלנד, במרחק כ-50 קילומטר צפון מערבית מדבלין. נאבן היא העיר התשיעית בגודל אוכלוסייתה במדינה, בשנת 2022 התגוררו בעיר 33,886 תושבים.

השם האירי המודרני An Uaimh התגלגל ושובש ככל הנראה משמו של תל הקבורה הפרהיסטורי An Odhbha, שנקרא על שם אודהבה, אשתו הראשונה של ארימון. סביר להניח שהשם האנגלי המודרני Navan הוא תרגום לאנגלית של השם האירי אשר היה השם הרשמי של המקום מאז הקמת אירלנד ב-1922.

שמה האנגלי של העיר נקבע רשמית בשנת 1971, לאחר שהשם האירי של העיר לא השתרש בציבור באותה מידה.

למייסדי העיר שורשים נורמניים: הברונות של נאבן הוענקה ב-1172 על ידי הברון של ממלכת מית', יו דה לייסי, לאחד מאביריו, ג'וסלין דה אנגולו; האביר בנה מצודה במיקום זה, שהתפתחה בהמשך לעיר נאבן.

בסמוך לעיר פועל מכרה טארה, מכרה אבץ ועופרת גדול.

## ערים תאומות
*  
*  
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אירלנד: יישובים
ג'יימס וורדי

סר **ג'יימס מאן ווֹרְדי** (באנגלית: **James Mann Wordie**; 26 באפריל 1889 – 16 בינואר 1962) היה חוקר קטבים וגאולוג סקוטי.

## חייו
### נעורים ולימודים
וורדי נולד בגלאזגו. הוא למד באקדמיה של גלאזגו וקיבל תואר ראשון בגאולוגיה מאוניברסיטת גלאזגו. בשנת 1912 סיים את סנט ג'ון קולג' באוניברסיטת קיימברידג' כסטודנט מצטיין ופתח בעבודת מחקר. במהלך עיסוקו יצר קשר עם פרנק דבנהאם וריימונד פריסטלי, שהיו חברים במשלחת האנטארקטית השנייה של רוברט פלקון סקוט. עניינו של וורדי במשלחת ובתגליות מדעיות התעצם עקב המפגש עם השניים.

### חקר הקוטב
בשנת 1914 הצטרף וורדי אל משלחתו של סר ארנסט שקלטון לאנטארקטיקה, שנודעה בשם המשלחת הטראנס-אנטארקטית האימפריאלית, שם פעל כגאולוג וראש הסגל המדעי. על אף כישלונה הכולל של המשלחת – ובכלל זה מפלתה של הספינה אנדיורנס, שנלכדה בקרח הדחוס של ים ודל ולבסוף התנפצה ושקעה בשנת 1915 – שימר וורדי את המוראל של אנשי המשלחת, ערך תצפיות מדעיות בנושאי אוקיינוגרפיה ושכבות קרח דחוס והשיג ממצאים גאולוגיים חשובים.

וורדי הצטרף לתשע משלחות לקוטב, בהן המשלחת הטראנס-אנטארקטית האימפריאלית על "אנדיורנס". בשנות ה-20' וה-30' של המאה ה-20 יצא למסעות רבים אל הקוטב הצפוני ועזר לטפח דור חדש של חוקרים צעירים, בהם ויויאן פוקס, ג'ינו ווטקינס ואוגוסטין קורטו. הוא היה למדינאי הבכיר של חקר הקוטב הבריטי ומעטות המשלחות שיצאו מבריטניה בלי להיוועץ תחילה בוורדי. מדף הקרח וורדי בחצי האי האנטארקטי קרוי על שמו. הוא היה יו"ר של מכון סקוט לחקר הקוטב (SPRI) ונשיא החברה הגאוגרפית המלכותית משנת 1951 עד 1954. במהלך כהונתו בחברה עזר לתכנן את ההעפלה הראשונה המוצלחת של אדמונד הילרי וטנזינג נורגיי אל פסגת האברסט. בתפקידו בחברה הגאוגרפית עזר לפוקס בחצייה הראשונה מאז ומעולם של יבשת אנטארקטיקה – מטרתו המקורית של שקלטון במשלחת אנדיורנס. וורדי תרם גם למדריכים הגאוגרפיים של ביון הצי הבריטי, שיצאו לאור בתקופת מלחמת העולם השנייה.

## הכרה והוקרה
וורדי החזיק בתואר מוסמך מסנט ג'ון קולג'. בשנת 1957 עוטר בתואר אבירות על תרומותיו למשלחות הקטבים. אתרים הנושאים את שמו הם וורדי פוינט, מדף הקרח וורדי, נונאטאק וורדי ופוינט וורדי.

## לקריאה נוספת
 
* Farmer, B. H. (2004). "Wordie, Sir James Mann (1889–1962)", rev., *Oxford Dictionary of National Biography*: Oxford University Press. Accessed 8 September 2006 (subscription required).
* Smith, Michael (2004). *Polar Crusader: Sir James Wordie – Exploring the Arctic and Antarctic*: Birlinn. .


## קישורים חיצוניים


* Farmer, B. H. (2004). "Wordie, Sir James Mann (1889–1962)", rev., *Oxford Dictionary of National Biography*: Oxford University Press. Accessed 8 September 2006 (subscription required).
* Smith, Michael (2004). *Polar Crusader: Sir James Wordie – Exploring the Arctic and Antarctic*: Birlinn. .


קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת גלאזגו
קטגוריה:מעוטרי מדליית הקוטב
קטגוריה:אנטארקטיקה: מגלי היבשת
קטגוריה:מגלי ארצות בריטים
קטגוריה:גאולוגים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1889
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1962
צבי הירש שיליס (שילת)

**צבי הירש שיליס** (שיל"ת) (בפולנית: **Cwi Hersz Szylis**; 1899 – 4 באפריל 1987) היה צייר ישראלי יליד פולין.

## חייו
שיליס נולד בעיר בלחטוב, ובילדותו למד ציור בלודז' ובוורשה. החל משנת 1932 היה חבר באגודת הציירים בפולין, והציג את עבודותיו בורשה, בלודז', בקרקוב, ובוילנה. נחשב לאחד הציירים הפולניים הבולטים שלפני מלחמת העולם השנייה. ציוריו מאותה עת מביאים לידי ביטוי את שאיפת בני דורו לעולם יפה יותר. לימד ציור, ועל תלמידיו ניתן למנות את הצלם מנדל גרוסמן.

ב-1940 נכלא בגטו לודז', שם נרצחו הוריו, אחיו, אחיותיו ואחייניו. כמו כן נאסר במחנות הריכוז אושוויץ, אורניינבורג, פלוסנבירג ודכאו, שם שרד עד לשחרור המחנה. בשחרור היה מוזלמן ושקל 37 קילו בלבד.

מפקד גטו לודז', הנס ביבוב, התרשם מכישרונו של שיליס והותיר אותו בחיים כדי שיצייר פורטרטים רשמיים של קציני אס אס שעבדו בגטו. כמו כן נשלח לצייר ציורים מוזמנים מחוץ לגטו. במחתרת, צייר שיליס סצנות מחיי הגטו. בהיעדר חומרי ציור, צייר על גבי שקים ישנים, על פיסות נייר קטנות ועל גיליונות שיצר מקרטונים. את צבעיו הכין מצבעי טקסטיל ובכך פיתח טכניקת ציור חדשה בה השתמש בציוריו גם בתקופות מאוחרות. את ציוריו מגטו לודז' החביא והם נותרו מוסתרים עד לשחרור הגטו ב-1945, אז נתגלו והגיעו לידי הוועד היהודי. שכשהדבר נודע לשיליס, ששהה אז במחנה עקורים, הוא פנה אל הוועד במכתב בו תיאר את ציוריו ואת המקומות בהם הוצפנו או נתלו - כולל אחדים במשרדו של רומקובסקי, ואף ביקש שישלחו לו לפחות צילומים של יצירותיו למזכרת.

בין השנים 1945 ועד 1950 התגורר במינכן. בשנת 1948 התקיימה במינכן תערוכה של יצירות שצייר בגטו. תערוכה נוספת נערכה במינכן ב-1950 בחסות הוועד היהודי. בין השנים 1950 עד 1956 התגורר בפריז. בתקופה זו למד ציור והציג תערוכות בטרקליני אמנות ובגלריות.

בשנת 1957 עלה לישראל והתגורר במשך שנתיים וחצי בקריית חיים, בביתם של הסופר מרדכי הלל קרושניץ ורעייתו מינה, שהכירו אותו מיהדות שארית הפלטה באזור האמריקני בגרמניה. בשנת 1958 השתתף בתערוכה ראשונה של עולים חדשים. בשנת 1960 עבר לגור בקריית האמנים בצפת, לשם הגיע כעבור מספר שנים גם האמן יעקב מיטלר, שהיה המורה לציור של שיליס בלודז'. השניים היו מעמודי התווך של קהילת האמנים בצפת.

שיליס חי בצפת עד ליום מותו ב-1987. ערך תערוכות יחיד בתל אביב, בחיפה ובצפת. ציוריו כוללים רישומי דיוקנאות, טבע דומם ונופים, כמו גם ציורים רבים מגטו לודז' וממלחמת העולם השנייה אותם צייר מתוך הזיכרון. ציוריו נמצאים באוספים פרטיים ובמוזיאונים, ביניהם במוזיאון יד ושם, בבית לוחמי הגטאות, במכון ההיסטורי היהודי בוורשה (Jewish Historical Institute in Warsaw), במוזיאון ברוקלין ובמוזיאון ארצות הברית לזכר השואה.

## לקריאה נוספת
* תמונות מהגטו, צבי הירש שיליס, אתר Mary and Leigh Block Museum of Art, Northwestern University.
* 
* הצייר צבי הירש שיליס ואמני העיר לודז' – אוסף תצלומים של הצלם מנדל גרוסמן מהשנים 1930-1940, 'קדם', בית מכירות פומביות.
* *קריית האמנים צפת*, הוצאת קריית האמנים צפת, תשל"א, 1971
* Joseph Rudavsky, *To Live with Hope, to Die with Dignity: Spiritual Resistance in the Ghettos*, p. 162-165.

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:ציירים יהודים פולנים
קטגוריה:אסירים בגטו לודז'
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז אושוויץ
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז דכאו
קטגוריה:ניצולי השואה: פולין
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:צפת: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות שדה יהושע
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1899
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1987
בית הספר המיוחד לעבודות ציבוריות

**בית הספר המיוחד לעבודות ציבוריות לבנייה ותעשייה** (בצרפתית: École Spéciale des Travaux Publics, du bâtiment et de l'industrie), הוא בית ספר טכני ברובע התשיעי של פריז.

## היסטוריה
בית הספר הוקם בשנת 1891 על ידי ליאו איירול, והוכר רשמית על ידי ממשלת צרפת בשנת 1921. הוא אחד מבתי הספר הכלליים להנדסה כחלק מהגרנד אקול, במשך השנים הכשיר בית הספר כ-24,000 מהנדסים וכ-7,000 מנהלי אתרי בנייה. בין בוגרי בית הספר: משה פלדנקרייז והרב מנחם מנדל שניאורסון, הרבי מליובאוויץ'.

המוסד מציע קורסים לתואר בהנדסת בניין, הנדסה אזרחית, טופוגרפיה והנדסת חשמל, בני שנתיים ושלוש שנים.

בית הספר היה ממוקם בשדרות סן ז'רמן ברובע הלטיני שבפריז, ובשנת 2011 עבר לקמפוס חדש בקאשן (פרוור בדרום פריז).

המכללה פתוחה לדוברי אנגלית שרוצים ללמוד הנדסה בשיתוף עם צרפתים.

## קישורים חיצוניים

* 

* אתר בית הספר 
* אתר בית הספר 

קטגוריה:פריז: אוניברסיטאות ומכללות
האקדמיה הצבאית בחומס

**האקדמיה הצבאית בחומס** היא אקדמיה צבאית הממוקמת בעיר חומס ומכשירה קצינים בכוחות המזוינים של סוריה. האקדמיה היא הגדולה והוותיקה מבין האקדמיות הצבאיות של סוריה ורבים מבוגריה שירתו לאורך השנים בעמדות מפתח, בהם ניתן למנות את חאפז אל-אסד (נשיא סוריה לשעבר), מוסטפא טלאס (לשעבר רמטכ"ל ושר הביטחון) ועלי אסלאן (לשעבר רמטכ"ל סוריה).

האקדמיה נוסדה בשנת 1933, לאחר שתחת המנדט הצרפתי על סוריה הועברה האקדמיה הצבאית לשם מהעיר דמשק. בשנותיה הראשונות שימשה האקדמיה להכשרת קציני חיל רגלים בלבד, בעוד שקצינים מזרועות אחרים נשלחו לרוב למדינות אחרות לשם הכשרתם. בתחילת שנות ה-60 נוסדה "האקדמיה של חיל האוויר" בבסיס נאיירב (ליד חלב), ו-"האקדמיה של חיל הים" בלטקיה, בהמשך נוסדה גם אקדמיה לקציני מילואים בחאלב.

## מלחמת האזרחים בסוריה
במהלך מלחמת האזרחים בסוריה שהחלה בשנת 2011, העיר חומס הייתה אחד ממוקדי הלחימה הקשים בסוריה, האקדמיה הצבאית ובסיס התותחנים הצמוד משמשים מוקד צבאי סורי חשוב כנגד כוחות המורדים בסוריה. ב-23 ביולי 2011 האקדמיה הותקפה כאשר דווח על שני פיצוצים גדולים וקולות ירי מתוך האקדמיה, מספר לא ידוע של חיילים נפגעים פונו משם לבית החולים הצבאי בעיר

ב-30 באוגוסט 2013, עם המתח הגובר מחשש למתקפה של ארצות הברית בסוריה (לאחר דיווחים על שימוש בנשק כימי כנגד המורדים), בין היתר הוחלט על פינוי האקדמיה משום שהיא נחשבה למטרה אפשרית למתקפה. כ-2,500 הצוערים הועברו לאוניברסיטת חומס, כמו גם חמש קומות באוניברסיטת דמשק גם פונו כדי לאכלס את הצוערים.

## קישורים חיצוניים
* אודות האקדמיות הצבאיות בסוריה, מתוארך לאפריל 1987.

## הערות שוליים

קטגוריה:בתי ספר לקצינים
קטגוריה:האקדמיה הצבאית בחומס
קטגוריה:חומס
גבריאל קוראדו

**גבריאל אנדרס אנדראצ'יו קוראדו** (בספרדית: **Gabriel Andrès Andreacchio Corrado**; נולד ב-12 בדצמבר 1960) הוא שחקן ארגנטינאי. קוראדו כיכב בטלנובלות "פנינה שחורה", "קטנטנות", "זינגרה", "גברים עם כבוד" ו"ירח פראי".

## חייו
קוראדו נולד בבואנוס איירס, ארגנטינה. הוא למד רפואה במשך שנתיים וחצי, והחליט לפרוש מלימודיו לטובת קריירה במשחק. הופעת הבכורה שלו בטלוויזיה הייתה בגיל 22 בסדרה "Pantalones azules". התפקיד הראשי הראשון שלו היה באופרת הסבון "Quiero morir mañana". 

קוראדו זכה להכרה בינלאומית בעקבות השתתפותו בטלנובלות "פנינה שחורה", "קטנטנות" ו"זינגרה". 

בשנת 1994 הנחה קוראדו את התוכנית "Vivan los Novios" מול קהל חי של 7 מיליון איש. כמו כן, הנחה את התוכנית "La Gala de Año Nuevo", אשר צולמה בספרד, לצד קלאודיה שיפר. 

בשנת 1994 ביקר קוראדו בישראל עם אנדריאה דל בוקה לצורך צילומי הטלנובלה "פנינה שחורה", ואף התארח ב-1996 בערוץ הילדים. הוא ביקר בישראל בפעם השלישית במסגרת השתתפותו בטקס "ויוה 2000", אותו הנחה לצד ליאת אחירון, יעל אלמוג, לילה מלקוס ואיציק כהן. 

קוראדו נשוי לאשת העסקים קונסטנסה פראוד, ולהם שלושה ילדים.

## פילמוגרפיה
### טלוויזיה

### קולנוע
*1988 - "Apartment Zero" - קורבן לפשע בחדר במלון
*2009 - "Lucky Luke" - אבא של לוק
*2010 - "Paco" - ראול
*2011 - "Hermanitos del fin del mundo"
*2012 - "Acorralados" - חוזה מרטינז 
*2018 - "אהבה בלתי צפויה" - פביאן
*2022 - "היום נתקן את העולם" - קיקו

## פרסים
*2003 - מועמד לפרס "מרטין פיירו" בקטגוריית השחקן הטוב ביותר בטלנובלה על משחקו ב"מקסימו קוראסון"
*2011 - מועמד לפרס "מרטין פיירו" בקטגוריית הופעת אורח על משחקו ב-"Malparida"

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ארגנטינאים
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1960
פר גרנזי

**פר גרנזי**, הוא גזע בקר הנפוץ במשק החלב. צבעו חום עם כתמים לבנים, וידוע בזכות עמידותו ובזכות טעם החלב העשיר שלו.

צבעו של החלב מוזהב, בגלל רמת הבטא-קרוטן הגבוהה במיוחד שבו, מה שנותן לו ערך בריאותי מוסף. לחלב הפרות גם אחוזי שומן גבוהים יחסית, כ-5% ורמה גבוהה של חלבון, כ-3.7%. תפוקת החלב מגיעה ללמעלה מ-5000 ליטר בשנה, ועד קרוב ל-6000 ליטר.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גרנזי
קטגוריה:משק חלב
קטגוריה:גזעי בקר
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: יונקים
אסף טוכמאייר

**אסף (אסי) טוכמאייר** (נולד ב-9 במרץ 1970) הוא איש עסקים ויזם נדל"ן ישראלי, מבעלי השליטה בחברת הנדל"ן הציבורית ישראל קנדה.

## ביוגרפיה
טוכמאייר נולד בפתח תקווה וגדל ברעננה. אביו נפטר כשטוכמאייר היה בן 14 ואמו עבדה כמורה ומחנכת. בנעוריו מכר טוכמאייר ספרים ב"תרבות לעם". בגיל 18 הכיר את מי שיהיה לימים שותפו לעסקים, ברק רוזן. לאחר לימודיו בתיכון אוסטרובסקי, התגייס לצה"ל, שם שירת בגיס 441.

## פעילות עסקית
אחרי השירות הצבאי החל לעבוד יחד עם ברק רוזן כסוכן נדל"ן. ב-1995 פתחו משרד תיווך וחברה המתמחה ברכישת אדמות חקלאיות. ב-1998 החלו לבצע עסקאות נדל"ן בקנדה, והקימו חברת נדל"ן בשם קנדה ישראל. ב-2006 רכשו את חברת פאנגיאה נדל"ן שנסחרה בבורסה לניירות ערך בתל אביב ובהמשך שינו את שמה לישראל קנדה. בפברואר 2018 הצטרפה ישראל קנדה למדד ת"א 125.

החברה מתמחה בפרויקטים של בניית מגדלי יוקרה ומשרדים רבי קומות. בין הפרויקטים הבולטים של החברה ניתן למנות את מגדל W ומגדלי בלו בצפון תל אביב, מגדלי מידטאון תל אביב, פארק צפון, דה וינצ׳י, רוטשילד 17, אחד העם, אליפלט, LIVE, רום, מגדלי רמת גן, רזידנסי הרצליה, פארק צמרות, פרויקט מידטאון ירושלים, ורטיקל, דובנוב 4, Rainbow, בית הנערה, EVE, SHE ו-People.

ישראל קנדה נכנסה גם לשוק הנדל"ן הבין-לאומי, ובפרט לשוק הנדל"ן במיאמי, פלורידה, שם היא מקדמת מספר פרויקטי נדל"ן באוונטורה, בבריקל ובאזור ביסקיין.

טוכמאייר ורוזן פועלים לאורך השנים באמצעות כמה חברות בעלות שמות דומים, ובהן קנדה ישראל, ישראל קנדה וקנדה גלובל.
* **קנדה ישראל** – חברה פרטית שבאמצעותה ביצעו טוכמאייר ורוזן עסקאות ופעילות נדל"ן, בישראל ובחו"ל.
* **ישראל קנדה** – חברה ציבורית הנסחרת בבורסה לניירות ערך בתל אביב, שבה מחזיקים טוכמאייר ורוזן בשליטה.
* **קנדה גלובל (ט.ר.) בע"מ** – חברה ציבורית נפרדת בשליטת טוכמאייר ורוזן, שנקראה בעבר אביב ארלון ושינתה את שמה ל"קנדה גלובל (ט.ר.) בע"מ". החברה פועלת בתחום הנדל"ן מחוץ לישראל.

### ישראל קנדה מלונות
קבוצת ישראל קנדה פועלת גם בתחום המלונאות באמצעות ישראל קנדה מלונות (חברה ציבורית נפרדת). במסגרת הסדר החוב של רשת מלונות בראון דווח על כניסת ישראל קנדה מלונות לעסקה לרכישת פעילות הרשת, וכן פורסם כי רשות התחרות אישרה מיזוג בין החברות הרלוונטיות לעסקה. בפברואר 2026 דווח כי ישראל קנדה מלונות רכשה 50% ממלון כפר גלעדי וממלון גליליון, כחלק מהתרחבות פעילותה בתחום המלונאות בישראל.

## פעילות ציבורית
ב-2011 מונה טוכמאייר ליו"ר איגוד הטניס בישראל.

ב-2013 מונה טוכמאייר לקונסול כבוד של הרפובליקה הדומיניקנית.

## חיים אישיים
טוכמאייר היה נשוי למירית טוכמאייר ולהם שלושה ילדים. מ-2025 הוא בזוגיות עם השחקנית לירון וייסמן.

## קישורים חיצוניים
* 
* אסף טוכמאייר ברשת החברתית LinkedIn
* מידע אודות אסף טוכמאייר באתר הרשמי שלו

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי עסקים ישראלים
קטגוריה:יזמי נדל"ן ישראלים
קטגוריה:פתח תקווה: אישים
קטגוריה:בוגרי תיכון אוסטרובסקי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
דר קראל

ממוזער|הזמנה לדר קראל בכתב ידה של אלזה לסקר-שילר
ממוזער|הזמנה לדר קראל בכתב ידה של אלזה לסקר-שילר
**"דֶר קרָאל"** (בגרמנית: **Der Kraal**) היה סלון ספרותי בירושלים מיסודה ובניהולה של המשוררת אלזה לסקר-שילר, שפעל מראשית שנת 1942 ועד סוף 1944.

משתתפי החוג, שנבחרו והוזמנו באופן אישי על ידי לסקר-שילר, היו כארבעים עד שישים אנשי רוח יוצאי המרחב הלשוני הגרמני, ובהם מקס ברוד, מרטין בובר, ורנר קראפט, שלום בן חורין, הרמן סווט (Swet), פרידריך סלי גרוסהוט (Grosshut), היינץ פוליצר וארנסט סימון.
המונח "קראל" באפריקנס מתייחס למקום הכינוס של חיות משק במרכז הכפרים בדרום אפריקה. החוג היה ביטוי לניסיונה של לסקר-שילר לברוא פיסת מולדת בגלותה מחוץ לתרבות הגרמנית.

הרעיון בדבר המועדון התגבש בחודש נובמבר 1941, והוא החל לפעול ב-10 בינואר 1942 בהרצאה של בובר.
המועדון נפגש פעמיים בחודש, והתקיימו בו קריאות בספרות והרצאות בנושאי פילוסופיה ודת.
הוא פעל תחילה במרכז לתרבות צרפת ברחוב בן-יהודה בירושלים, ובהמשך עבר בין מקומות שונים בעיר, בהם בתי כנסת ובתים פרטיים.

לכל ערב הוקדש נושא אחר, כגון "על אהבה, חברוּת וטוּב".
לסקר-שילר הייתה מרכז הפעילות, והשקיעה רבות בתכנון הערבים, תיאום המרצים, חלוקת ההזמנות ועוד.
היא הייתה מופיעה לערבי המועדון בבגדיה הטובים ביותר, ונהגה להקריא מיצירותיה בקריאה אמנותית דרמטית, לאור נרות ולעיתים קרובות בליווי פעמונים קטנים והרמוניקה.
בין היצירות שהקריאה היו שירי ספרה "פסנתרי הכחול" (1943), והמחזה *Ichundich* ("אני-ואני"), שנחשף שם לראשונה בפני קהל והתפרסם רק לאחר מותה.

המועדון פעל עד סוף שנת 1944. לסקר-שילר נפטרה בינואר 1945.

## לקריאה נוספת

* Sigrid Bauschinger, 'Jerusalemer Freunde und die Gründung des "Kraal",' in: *Else Lasker-Schueler. ihr Werk un ihre Zeit*, Heidelberg: L. Stiehm (*Poesie und Wissenschaft*, 7, 1980, pp. 268-270.


## קישורים חיצוניים


* Erich Gottgetreu, Die letzten Jahre der Else Lasker-Schüler. Erinnerungen zu ihrem hundertsten Geburtstag, *[[Die Zeit]]*, 7. Februar 1969
* Erich Gottgetreu, Else Lasker-Schüler und der "Kraal", *[[Aufbau]]* 45,50 (Decembert 14, 1979), 21


## הערות שוליים

קטגוריה:ירושלים: תרבות
קטגוריה:שנות ה-1940 בישראל
עמוס בועז

**עמוס בועז** (נולד ב-1974) הוא מעצב תעשייתי ישראלי ומרצה במחלקה לעיצוב תעשייתי בצלאל.

## ביוגרפיה
סיים תואר ראשון במחלקה לעיצוב תעשייתי בבצלאל בשנת 2000. בשנת 2004 הקים סטודיו עצמאי לעיצוב תעשייתי.
משנת 2005 הוא מרצה במחלקה לעיצוב תעשייתי בבצלאל.
לאורך השנים מתמחה בעיצוב לתחומים שונים כגון רכב, ציוד רפואי, ציוד קרבי ומוצרי צריכה.
כיום במסגרת הסטודיו מקיים שיתוף פעולה עם יצרני רכב מאיטליה ומעצב טרקטורים, קומביינים ומשאיות לחברות מרחבי העולם.

## פרסים
* 2011 - פרס ראשון בתחרות עיצוב של משרד התמ"ת עם פרויקט "מיקסליום" של חברת לכיש תעשיות.
* 2010 - פרס ראשון בתחרות עיצוב של משרד התמ"ת עם פרויקט "טייגר" של חברת מדת ארמור.
* 2009 - פרס ראשון בתחרות עיצוב של משרד התמ"ת עם פרויקט "מיקסלנט" של חברת לכיש תעשיות.
* 2008 - פרס ראשון בתחרות "PRIX PIERANTONI de L'INNOVATION 2008" עם פרויקט ה"PRISTINE" של חברת ויורה. 
* 2005 - אות העיצוב "עם פרויקט פלאפון" "EMBLAZE MUSIC BOX".
* 2005 - אות העיצוב לקבוצת "מסע" עם פרויקט הברזייה "מים".
* 2004 - פרס ראשון בתחרות עיצוב של משרד התמ"ת עם פרויקט "Kodak Thermo flex Mid".
* 2002 - פרס ראשון לקבוצת "מסע" בתחרות עיצוב של מפעל הפיס עם פרויקט הברזייה "מים".
* 1998 - פרס ראשון בתחרות עיצוב של חברת "BOSCH" עם פרויקט "נא שא".

## תערוכות קבוצתיות

* 2010 - “Israeli Design” במוזיאון העיצוב חולון
* 2009 - Israeli Design” in Israel by the Israel design Community 
* 2007 - "AGRITECHNICA 2007" held in HANOVER GERMANY presenting the " RMH MIXELLENT" 
* 2007 - “PLASTO ISPACK” in Israel by the Israel Ministry of Trade and Labor 
* 2007 - “Israeli Design in Israel by the Israel design Community" 
* 2005 - “PromiseDesign” in “DesignMay”, ברלין
* 2005 - “PromiseDesign” in “Triannale”, טורינו 
* 2003 - “Head Guard” by the Bezalel Academy of Art & Design, Department of Industrial Design
* 2003 - “Designers Process” by the Bezalel Academy of Art & Design, Department of Industrial Design

## פרויקטים

* 2007 - מיקסלנט של חברת RMH-קומביין להאכלת פרות.
* 2010 - טרקטור לחטיבת עצים של חברת LKT.
* 2004-2013 - משאית אטמוס עבור אלביט מערכות.
* 2004-2013 - אטמוס תותח מתנייע עצמאי של חברת אלביט מערכות.
* 2011 - מיקסליום של חברת RMH-קומביין להאכלת פרות.
* 2010 - רכב ממוגן טייגר של MDT ARMOR וחברת TEXTRON האמריקאית.
* 2012 - אבנר רכב ממוגן של MDT ARMOR.
* 2010 - טיטן - כלי רכב אישי חשמלי, מתקפל ומתפרק של "צרעה מערכות אקטיביות".
* 2009 - מלגזה לטעינת פצצות למטוס F22 עבור חברת BL.

## גלריה
 
File:Orpela magnet techno view01.jpg|אורפלה מגנט קונספט לטרקטור עתידני 2010
File:Orpela centaur 15.jpg|אורפלה "קנטאור" קונספט ל"טלה-הנדלר" 2012
File:Orpela 612.jpg|אורפלה 612 קונספט למלגזה עתידית 2010
File:Porsche master 02.jpg|קונספטים לטרקטור פורשה 2010 סקיצות בפוטושופ
File:Orpela tino 003.jpg|אורפלה טינו 588-קונספט למערבל בטון עצמאי 2011 דימויים בסוליד וורקס ופוטושופ
File:Orpela cl 16.jpg|אורפלה "סי אל" מערכת לחלוקת והעמסת מכולות 2012


## קישורים חיצוניים

* אתר הבית של עמוס בועז
* כתבה של עמוס בועז במגזין בינלאומי, 2012
* כתבה של עמוס בועז במגזין בינלאומי, 2010
* כתבה על עמוס בועז במגזין גיפולוג

קטגוריה:מעצבים תעשייתיים ישראלים
קטגוריה:בוגרי בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב
קטגוריה:סגל בצלאל
קטגוריה:ערכים שנערכו במסגרת GLAM בצלאל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1974
איתן פרידלנדר

**איתן פרידלנדר** (נולד ב-21 בספטמבר 1958) הוא שייט ישראלי בעבר. הוא אלוף עולם במפרשית מדגם 420 (1980), אלוף אירופה (1979) ובעל מדליית ארד מאליפות העולם (1983) במפרשית מדגם 470. השתתף באולימפיאדה (לוס אנג'לס 1984) במדי נבחרת ישראל במפרשית מדגם 470. כל הישגיו אלו התקיימו ביחד עם שמשון ברוקמן.

## ביוגרפיה
פרידלנדר גדל בבת ים לאמא מורה לפסנתר ולמשפחה של אנשי ים.

### שייט במפרשית מדגם 420
בשנת 1972 זכה פרידלנדר במדליית זהב ביחד עם שמשון ברוקמן, באליפות העולם לנוער עד גיל 16 שנערכה בטרוומונדה שבמערב גרמניה. שנתיים לאחר מכן, באליפות העולם לנוער עד גיל 19 שנערכה בפאלמוס שבספרד בנובמבר 1974 הוא זכה במדליית ארד ביחד עם ברוקמן, אחרי האחים אסטלה מספרד (זהב) וצוות מארצות הברית (כסף). שנה לאחר מכן, באליפות העולם לנוער שנערכה בלארגס שבסקוטלנד באוגוסט 1975 הצמד סיים במקום חמישי.

באליפות אירופה בשיט לבוגרים שנערכה באוגוסט 1976 זכה פרידלנדר ביחד עם ברוקמן במדליית זהב לאחר שהקדימו שני צוותים מצרפת, הייתה זו הפעם הראשונה ששייטים מישראל השתתפו באליפות זו.

#### אלוף עולם
עקב החרם המערבי שהובילה ארצות הברית במחאה על פלישת ברית המועצות לאפגניסטן, החמיץ פרידלנדר את אולימפיאדת מוסקבה (1980) ולכן חזר להתחרות במפרשית מדגם 420. באליפות העולם בשיט מפרשיות מדגם 420 שנערכה בקוויברון שבצרפת באוגוסט 1980 הוא זכה במדליית זהב עם שותפו ברוקמן לפני שני צוותים מצרפת.

### שייט במפרשית מדגם 470
באליפות אירופה בשייט מפרשיות מדגם 470 שנערכה באוסטריה ביוני 1977 זכה פרידלנדר ביחד עם ברוקמן במדליית ארד בשייט מפרשיות מדגם 470 אחרי צוותים מברית המועצות (זהב) ומזרח גרמניה (כסף). שנה לאחר מכן, באליפות אירופה בשייט מפרשיות מדגם 470 שנערכה בקסקאיז שבפורטוגל ביולי 1978 הוא זכה ביחד עם ברוקמן במדליית כסף, אחרי צוות מברית המועצות ולפני צוות מפולין.

#### אלוף אירופה
באליפות אירופה בשיט מפרשיות מדגם 470 שנערכה בספרד ביולי 1979 זכה פרידלנדר ביחד עם ברוקמן במדליית זהב, לראשונה בתולדות המדינה, לפני צוות ממערב גרמניה (כסף) וצוות מפולין (ארד).

#### מדליית ארד באליפות עולם
באליפות העולם בשיט מפשיות מדגם 470 שנערכה בוויימות' שבבריטניה בשנת 1983 זכה פרידלנדר ביחד עם ברוקמן במדליית ארד, אחרי צוות מניו זילנד (זהב) וצוות ממערב גרמניה (כסף).

#### אולימפיאדה
באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) סיים פרידלנדר במקום שמיני עם שותפו ברוקמן בשיט מפרשיות מדגם 470. במהלך התחרות, סיים הצמד הישראלי במקום שני, בשיוט השישי והלפני אחרון ורביעי בשיוט החמישי.

לאחר שפרש מספורט תחרותי, אימן פרידלנדר את ענת פבריקנט ושני קדמי לאולימפיאדת אטלנטה (1996) ואת האחים שנטל. עד לזכייה של גל פרידמן באולימפיאדת אתונה (2004) היה המנהל המקצועי של איגוד השיט בישראל.
 
כיום, פרידלנדר בעל חברה לציוד ימי בשם ״ימית סחר״ הממוקמת במרינה תל אביב.

## קישורים חיצוניים

* 
* איתן ורדיגר, סיפורו של אלוף, באתר *כחול*, מגזין השיט והספורט הימי
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שייטים ישראלים
קטגוריה:שייטים אולימפיים ישראלים
קטגוריה:משתתפים ישראלים באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984)
קטגוריה:אלופי עולם ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1958
ישראל קומט

**ישראל קומט** (1912 – 12 בפברואר 1987) היה אדריכל ישראלי.

קומט נולד בשנת 1912 בווינה, בנו של יזם בענף הבניה ואיש ציבור. את השכלתו כאדריכל קיבל במכון הטכני של וינה ובתום לימודיו בשנת 1933 עלה לארץ ישראל והשתקע בחיפה. שנתיים לאחר עלייתו פתח משרד תכנון בחיפה בשותפות עם המהנדס מנחם ראט. ב-1958 הצטרף לשותפות האדריכל אבנר קנר ושם המשרד היה "ראט, קומט, קנר אדריכלים". המשרד פעל עד לפרישתו של קומט בשנת 1985.

קומט, שהיה אדם דתי, עבד בעיקר עם המגזר הדתי. במסגרת זו תכנן מבני מגורים, תעשייה, חינוך ודת.

בנו, האדריכל יחיאל קומט, ממשיך את דרכו של אביו ומתמחה בתכנון בתי כנסת.

קומט נפטר ב-1987 ונקבר בבית הקברות שדה יהושע.

## פרויקטים נבחרים
*בית הכנסת המרכזי קריית שמואל
*בית הכנסת המרכזי בשדה יעקב, 1952
*בנייני ממשל בגאבון שבאפריקה, שנות ה-60
*בית הכנסת בישיבת כנסת חזקיהו ברכסים, 1964
*בית הכנסת המרכזי הר הכרמל, דרך הים 12, חיפה, 1964
*בית הכנסת המרכזי בעכו, 1967
*בית הכנסת בכפר הנוער כפר חסידים, 1974
*בית הכנסת המרכזי, חדר אוכל, מבני מגורים וחינוך במוסד עליית הנוער "נוה עמיאל" (סמוך לשדה יעקב)
*שני בתי כנסת ברכסים
*בית כנסת, רחוב צפת, הרצליה
*בית הכנסת "מקור ברוך" בשכונת ויז'ניץ, רחוב השילוח, חיפה
*בית כנסת בקרית פרוסטיג, קריית אתא
*ישיבת "יחל ישראל", רמת ויז'ניץ, חיפה
*מוסד אשל לפליטים, כפר אתא
*מוסך פורד, חיפה
*בית ספר תיכון, רחוב ירושלים, עפולה
*שכונת מגורי צמודי קרקע בקרית שמואל
*בית התאחדות בעלי התעשייה, רחוב הנאמנים 8, חיפה
*בית חברה למחסנאות והובלה בע"מ, רחוב הנמל 40, חיפה
*בית המועצה הדתית, רחוב העצמאות 98, חיפה
*בית ההנהגה היוונית-קתולית, רחוב יפו 21–23, חיפה
*בית חרושת ארטיק, אזור תעשייה בת ים
*מפעלי בורסקאות "כהנא", כפר חסידים
*בית ההסתדרות הכללית, תל חנן
*בית אבות "סיני", רחוב סיני 12, חיפה
*בית נכים "תקוה", שכונת אחוזה, חיפה

## גלריית תמונות

קובץ:SDEJACOB01.jpg|בית הכנסת המרכזי בשדה יעקב (חזית מזרחית)
קובץ:SDEJACOB02.jpg|חזית הכניסה הראשית לבית הכנסת בשדה יעקב (חזית מערבית)
קובץ:SDEJACOB03.jpg|פנים בית הכנסת בשדה יעקב (כיום נטוש)
קובץ:knesethizkiyhu01.jpg|אולם בית המדרש של ישיבת כנסת חזקיהו
קובץ:KNESRTCHIZ.jpg|ארון הקודש בישיבת כנסת חזקיהו
קובץ:haifas01.jpg|חזית בית הכנסת המרכזי בכרמל בחיפה
קובץ:Komet2014.JPG|פנים בית הכנסת המרכזי בכרמל בחיפה
קובץ:KOMETafrica.jpg|רישום פרספקטיבי לבנייני ממשל בגאבון שבאפריקה, שנות ה-60


## קישורים חיצוניים
* מיכאל יעקובסון: סקירה אדריכלית על בניין ישיבת כנסת חזקיהו ברכסים, באתר 'חלון אחורי', 2.10.13
* מיכאל יעקובסון: לא לכל אחד: אל 6 מבנים נסתרים ומרתקים ברחבי הארץ - על בית הכנסת במושב שדה יעקב, 16 באפריל 2014 xnet
* מיכאל יעקובסון: סקירה אדריכלית על בניין בית הכנסת המרכזי הר הכרמל, באתר 'חלון אחורי', 22 באוקטובר 2014.

## הערות שוליים

קטגוריה:אדריכלים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה האוסטרו-הונגרית
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות שדה יהושע
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1912
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1987
לוחמה משפטית

בהקשר של סכסוך מלחמתי, **לוחמה משפטית** היא שימוש במערכות ובמוסדות משפטיים כדי להזיק לאויב – לפגוע ביכולתו להילחם, לפגוע בכלכלתו או ביחסיו הדיפלומטיים, או לעשות לו דה-לגיטימציה. לוחמה משפטית מסתמכת במידה רבה על המשפט הבין-לאומי הפומבי, במיוחד בכל הנוגע לשפיטות של פשעי מלחמה לכאורה גם במדינות צד שלישי שלא מעורבות בסכסוך. הלוחמה המשפטית התגברה אחרי הקמת בית הדין הפלילי הבין-לאומי בהאג.

## לוחמה משפטית בסכסוך הישראלי-פלסטיני
הפרקטיקה של לוחמה משפטית נפוצה במיוחד בהקשר של הסכסוך הישראלי-פלסטיני בארגונים משני הצדדים.

ארגונים פלסטיניים מגישים תביעות נגד צה"ל וחייליו בטענות לפשעי מלחמה, ומדווחים על מעשים מתוך תקווה שיוציאו בגינם צווי מעצר נגד קציני צה"ל ונגד פוליטיקאים ישראלים במדינות שונות. במסגרת זו יזמו גורמים פלסטינים גם פניות לבית הדין הפלילי הבין-לאומי בהאג. 

מנגד, עמותת "שורת הדין" היא ארגון זכויות אדם יהודי הפועל נגד ארגוני טרור בכלים משפטיים, ובין השאר מטרתו היא למנוע את מימונם. בתביעות שהגישה שורת הדין נגד ארגוני טרור וישויות תומכות טרור (כגון הרשות הפלסטינית, חמאס, סוריה ואיראן) נפסקו פיצויים של מאות מיליוני דולרים לזכות קורבנות הטרור.

## ראו גם
* תביעה טורדנית
* אפקט מצנן

## לקריאה נוספת
* 

## קישורים חיצוניים

* אל"ם רונן איציק, צבא משפטנים לישראל, אתר עמותת חיל השריון, 8 בינואר 2015
*  לוחמה משפטית נגד ארגוני טרור והדין הבינלאומי, דברי שרת המשפטים איילת שקד בכנס INSS, ינואר 2016
* אל"ם (מיל') נעם נוימן, על לוחמת משפט (פודקסט), באתר מערכות, 29 בינואר 2024

## הערות שוליים

קטגוריה:חוק ומשפט
קטגוריה:מדע המדינה
קטגוריה:משפט פלילי בין-לאומי
שני קדמי

**שני קדמי-צוקרמן** (נולדה ב-20 ביולי 1977) היא שייטת ישראלית בעבר. ייצגה את ישראל בשתי אולימפיאדות (אטלנטה 1996 וסידני 2000) במפרשית מדגם 470 וסיימה במקום רביעי בסידני. דורגה בשיאה במקום שני בעולם. כל הישגיה אלו התקיימו ביחד עם ענת פבריקנט.

## ביוגרפיה
קדמי נולדה בתל אביב. היא החלה להשתתף בתחרויות בגיל 15.

באליפות אירופה שנערכה בשנת 1995 סיימה קדמי ביחד עם ענת פבריקנט במקום שמיני. שנה לאחר מכן, באליפות העולם הצמד סיים במקום 18.

#### אולימפיאדה
באולימפיאדת אטלנטה (1996) סיימה קדמי במקום 12 עם שותפתה פבריקנט בשיט מפרשיות מדגם 470. את השיוט האחרון הן סיימו במקום השלישי, הטוב יותר שלהן.

בשנת 1997 סיימה קדמי ביחד עם פבריקנט במקום חמישי באליפות העולם שנערכה באוגוסט בתל אביב ובמקום רביעי באליפות אירופה.

בשנת 1998 סיימה קדמי ביחד עם פבריקנט במקום שמיני באליפות העולם.

בשנת 1999 סיימה קדמי ביחד עם פבריקנט במקום שישי באליפות אירופה ובמקום רביעי באליפות העולם ודורגו במהלך השנה במקום שני בעולם.

בשנת 2000 סיימה קדמי ביחד עם פבריקנט במקום שמיני באליפות העולם.

#### מקום רביעי באולימפיאדה
באולימפיאדת סידני (2000) סיימה קדמי במקום רביעי עם שותפתה פבריקנט בשיט מפרשיות מדגם 470. הן ניצחו את השיוט השלישי, בשיוט העשירי והלפני האחרון הן סיימו במקום שני, ובשני שיוטים הן סיימו במקום שלישי, שיוט חמישי ושיוט שביעי.

באליפות העולם בשיט מפרשיות מדגם 470 שנערכה בסלובניה בסוף אוגוסט 2001 סיימה קדמי עם שותפתה פבריקנט במקום חמישי.

## חיים אישיים
קדמי נשואה לשייט האולימפי אלי צוקרמן ולהם שתי בנות. כמו קדמי, התחרה צוקרמן באולימפיאדת סידני (2000) במפרשית 470 הזוגית, והגיע למקום ה-13 יחד עם אלעד רונן. ביתם גל צוקרמן תתחרה באולימפיאדת פריז (2024) בגלישת מצנח. קדמי מתגוררת בקיבוץ שדות ים.

## קישורים חיצוניים

*שני קדמי, באתר *jewsinsports* 
*
*
*פבריקנט וקדמי שהשתתפו בסידני ואטלנטה ניפגשו בביקור בחוויה האולימפית, באתר *[[ONE]]* 6 בינואר 2010

## הערות שוליים

קטגוריה:נשים שייטות ישראליות
קטגוריה:שייטות אולימפיות ישראליות
קטגוריה:משתתפות ישראליות באולימפיאדת סידני (2000)
קטגוריה:משתתפות ישראליות באולימפיאדת אטלנטה (1996)
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1977
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1977
קטגוריה:שייטות באולימפיאדת סידני (2000)
קטגוריה:שדות ים: אישים
זמר, זמרת והרכב השנה

**[[זמר]] השנה, זמרת השנה, להקת / הרכב השנה** הם תארים מוזיקליים שמוענקים לאמנים בולטים במסגרת מצעד הפזמונים העברי השנתי לרוב על-פי בחירת הקהל.

בעבר, היווה התואר, עילה ל"מלחמות" בין מעריצים, כך לדוגמה בראשית שנות השמונים בין מעריצי תיסלם לבין מעריצי בנזין ובהמשך בין מעריצי עפרה חזה לבין מעריצי ירדנה ארזי, כיום התואר עדיין נחשב ליוקרתי ופעמים רבות אף משמש כחלק ממסע הפרסום של הנבחרים.

התואר הוענק לראשונה בסיכום שנת תשכ"ט (1969) לזמרים אבי טולדנו ורבקה זהר וללהקת הנח"ל.

החל משנת תשע"ג הוחלט במצעד השנתי של גלגלצ לבטל את הקטגוריות "זמר השנה", "זמרת השנה", "הרכב השנה" ו"תגלית השנה". במקום זאת בחרו מאזיני גלגלצ את אנשי השנה במוזיקה, בהמשך נוספה קטגוריית "פריצת השנה".

שידורי ״קול ישראל״ ו״רשת ג״ שם העניקו את התארים הסתיימו ב-14 במאי 2017 בעקבות הקמת תאגיד השידור הישראלי, התחנה הרשמית שהחליפה אותה היא ״כאן גימל״, ושם המשיכו להעניק את התארים במצעד השנתי, החל משנת ה'תשפ"ד התאגיד שינו את התארים ל״נבחרי השנה״ ובאופן חד פעמי העניקו את הפרס ל-4 נבחרים.

## סטטיסטיקה

*
*
*
*
קטגוריה:מצעד הפזמונים העברי השנתי
מחנה שטרסהוף

ממוזער|250px|שמאל|מפת מחנות ריכוז והשמדה באירופה <small>(לחצו להגדלה)</small>
**מחנה שְטרָסהוֹף (Strasshof)** באוסטריה היה מחנה קליטה ותחנת מעבר ליהודים מגורשים, לפני העברתם לעבודות כפייה, בשלהי מלחמת העולם השנייה.

## הרקע
ב-1944, בעיצומו של הגירוש המהיר של יהודי הונגריה אל מחנות ההשמדה, התקיים משא ומתן על העברת כסף וסחורות לגרמנים תמורת שחרור יהודים – העסקה שכונתה סחורה תמורת דם. במסגרתה הסכים אדולף אייכמן להתיר לקבוצה נבחרת של יהודים להגר אל מחוץ לשטחי הכיבוש הגרמני. כמחווה של רצון טוב הסכים גם "להקפיא" מספר משלוחי רכבות, שנוסעיהן היהודים היו אמורים להישלח לאושוויץ, ולהחזיקם באופן זמני במחנות עבודה.

בעת ניהול המשא ומתן, פנה ראש עיריית וינה, קרל בלשקה, שעירו סבלה ממחסור בידיים עובדות עקב גיוס הגברים למלחמה, אל "המשרד הראשי לביטחון הרייך" וביקש שישלחו אליו יהודים לעבודות כפייה. 'המשרד' נעתר לבקשה וביוני 1944 ניתנה הוראה להסיט ממסלולן המקורי לאושוויץ מספר רכבות משא עמוסות כל אחת בלמעלה מ-3,000 יהודים לעבר מחנה שטרסהוף.

## המחנה
מחנה שטרסהוף הוקם סמוך לעיירה אוסטרית קטנה באותו שם, השוכנת כ-20 ק"מ מזרחית לווינה.
עוד בתחילת מלחמת העולם השנייה הוכשר שטח המחנה והוקמו בו שורות צריפים בתוך מתחם מגודר היטב. המחנה והצריפים, שמשו כמקום משכנם של אסירי עבודה ושבויי מלחמה, אוקראינים ורוסים, במשך כל שנות הלחימה. מיקומו על צומת דרכים מרכזית, אפשר לאנשי האס אס לעשות בו שימוש מיידי עם בואם של "המשלוחים המוקפאים".

## המיון
כ-21,000 איש הגיעו אל המחנה, רובם מגורשים, יהודי הונגריה. בהגיעם שהו בו מספר ימים ועברו מיון – הבריאים והכשירים לעבודה הועברו לפיקוח של מרכז מנהלי בווינה, בראשותו של הרמן קרומיי, ונשלחו לשמש ככוח עזר בעבודות בנייה, חקלאות, ניקיון ותחזוקה. המגורשים עבדו בחוות חקלאיות, בכפרים, במוסדות ציבור וברחובות וינה וערים אחרות במזרח אוסטריה. הם חיו בקרב בני העם האוסטרי, נתונים למרותם של אזרחים או פקידי ממשל, והתגוררו בקבוצות או כיחידים בתחומי המקום בו הועסקו.

רוב היהודים מ"מגורשי שטרסהוף" ניצלו ממוות בטוח ושרדו את המלחמה. רק מעטים, שלא עברו בהצלחה את המיון, נשלחו למחנות השמדה.
בין המגורשים היה גבוה במיוחד מספרן של משפחות גרעיניות שנותרו בחיים. בגלל אופיו של הגירוש ההמוני והמהיר מהונגריה, הועלו הורים עם ילדיהם אל הרכבות, בהמוניהם, הישר מנקודות איסוף ללא מיון מקדים. כך הגיעו לשטרסהוף משפחות בהרכב מלא או חסר. עובדה זו השפיעה גם על הקריטריונים למשלוח המגורשים לעבודות - אחד הקריטריונים שנקבעו היה כי משפחה בה לפחות מחצית מילדיה כשירים לעבודה, תישלח כולה לעבודות הכפייה.

מחנה שטרסהוף פעל עד סוף שנת 1944, עת הופצץ על ידי כוחות בנות הברית.

## לקריאה נוספת
*ההגליה : עדויות מגורשים מהונגריה לאוסטריה בתקופת השואה / נערכו והוסברו על ידי צבי נשיא. (1995)
*שלומי רוזנפלד, מעמק עכור אל פתח תקווה (2013).

## קישורים חיצוניים

*מחנה שטרסהוף באתר יד ושם
*סיפורו של אמנון רונן על הרכבת שהגיעה לשטרסהוף 
*סיפורו של נתן גולדשטיין על רכבת בהילוך חוזר – פרק מהספר מעמק עכור לפתח תקווה מאת שלומי רוזנפלד

## הערות שוליים

קטגוריה:סחורה תמורת דם
שטרסהוף
קטגוריה:אוסטריה תחתית
שטרסהוף
נקסטקום

**קבוצת נקסטקום** היא חברה ציבורית הנסחרת בבורסה לניירות ערך בתל אביב. הקבוצה עוסקת בתכנון הנדסי הקמה ותחזוקה של תשתיות טלקום ורשתות תקשורת קווית ותקשורת אלחוטית.
## היסטוריה
החברה הוקמה בשנת 1992 על ידי גיא ישראלי. בשנת 2006 הונפקה החברה בורסה לניירות ערך בתל אביב וגייסה סכום של כ-42 מיליון שקל, לפי שווי שוק של כ-61 מיליון שקל.

בשנת 2007, זכתה במכרז לביצוע תשתיות תקשורת עבור משרד הביטחון בהיקף של כ-120 מיליון שקל, כחלק של מהלך של הוצאת פעילות זאת, שהייתה מבוצעת על ידי חיל הקשר והתקשוב למיקור חוץ. חברה הבת "אנטנות הראל" (אותה רכשה בינואר 2007) גם זכתה באותה שנה בשני מכרזים של משרד הביטחון, בהיקף כולל של 21 מיליון שקל, להקמת תרנים ומגדלי תקשורת עבור צה"ל. בשנת 2011, זכתה במכרז נוסף לביצוע תשתיות תקשורת נתונים עבור משרד הביטחון, בהיקף של כ-70 מיליון שקל.

בשנת 2008,  זכתה בפרויקט ראשון ביבשת אפריקה.

במאי 2017, שוב דיווחה על זכייה במכרז בהיקף של 35 מיליון שקל עם משרד הביטחון, ובאוגוסט 2018 בחוזה נוסף בסך 100 מיליון שקל.

## פעילות
במסגרת הקבוצה פועלות מספר חברות בנות, המתמחות בפעילויות הקמת תשתיות תקשורת ורשתות תקשורת, החל משלב האפיון, בחירת פתרון, תכנון, אספקת ציוד, יישום הרשת הפסיבית והאקטיבית ותפעול, תמיכה ותחזוקה.
נקסטקום עוסקת בקמת תשתיות תקשורת לשירותי נתונים, ובפרט נתוני שמע ווידאו, ופרויקטי רשתות NGN MPLS/IP, רשתות Wimax.

בשנת 2010, נכנסה החברה לתחום התשתיות לאנרגיה סולארית באמצעות חברה בת חדשה, נקסטקום אנרג'י.

בשנת 2018, זכתה יחד עם חברת מנרב, במכרז להקמת חוות טורבינות רוח בעמק הבכא עבור חברת אנלייט אנרגיה מתחדשת.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

__חייב_תוכן_עניינים__

קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב
קטגוריה:אנרגיה מתחדשת
קטגוריה:אנרגיה סולארית