open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ג'ון פודסטה

**ג'ון דייוויד פודסטה** (באנגלית: **John David Podesta**; נולד ב-8 בינואר 1949) הוא יועץ פוליטי אמריקאי שכיהן כראש סגל הבית הלבן תחת הנשיא ביל קלינטון בין השנים 1998–2001, כיועץ לנשיא ברק אובמה בין ינואר 2014 לפברואר 2015 וכיושב ראש קמפיין הבחירות לנשיאות של הילרי קלינטון ב-2016.  

פודסטה הקים את "המרכז לקדמה אמריקאית" (Center for American Progress), מכון מחקר המקדם מדיניות ציבורית בעלת גוון פוליטי שמאלי, הממוקם בוושינגטון די. סי. בנוסף הוא פרופסור עמית למשפטים באוניברסיטת ג'ורג'טאון.

## ביוגרפיה
פודסטה נולד בשיקגו, אילינוי, שם גדל ובילה את נעוריו. אימו היא ממוצא יווני ואביו ממוצא איטלקי. הוא גודל כקתולי. בשנת 1967 סיים את לימודיו בתיכון, ובשנת 1971 סיים את לימודיו ב-Knox College, מכללה בצפון-מערב אילינוי. למד משפטים באוניברסיטת ג'ורג'טאון וסיים עם תואר ראשון ב-1976. לאחר מכן החל לעבוד כעורך דין במחלקה למשאבי קרקע וטבע במחלקת המשפטים של ארצות הברית, וכן כעוזר לדירקטור בסוכנות הממשלתית "ACTION". בשנת 1972 עבד בקמפיין של המועמד הדמוקרטי לנשיאות, ג'ורג' מקגוורן, אשר הסתיים בכישלון בבחירות.

פודסטה החזיק בתפקידים בקפיטול היל שבוושינגטון די. סי., בהם ייעוץ לסנאטור טום דאשל, לוועדת החקלאות שבסנאט, לתת-ועדה המשפטית לפטנטים, זכויות וסימנים מסחריים, לביטחון וטרור, ורפורמה רגולטורית, וכן ייעוץ לוועדה המשפטית. בשנת 1988 הקים יחד עם אחיו טוני את החברה " Podesta Associates" בע"מ, חברה המבוססת בוושינגטון הבירה שעוסקת ביחסי ציבור וביחסים ממשלתיים. כעת החברה נקראת "Podesta Group", והיא מקורבת למפלגה הדמוקרטית ועם ממשלו של הנשיא ברק אובמה, וכן מחוזרת על ידי חברות רבות כגון וול-מארט, BP ולוקהיד מרטין.

בשנות כהונתו של הנשיא ביל קלינטון כיהן בתפקידים בכירים בבית הלבן. בשנים 1993–1995 הוא שימש כעוזר וכיועץ מדיני ותקשורתי לנשיא, וכן כמזכיר בבית הלבן. לאחר בחירתו המחודשת של קלינטון, שימש כסגן ראש סגל הבית הלבן מינואר 1997 ועד לאוקטובר 1998, כאשר נהפך לראש הסגל של הבית הלבן, תפקיד אותו מילא עד לסוף כהונתו של הנשיא בינואר 2001. ב-2011 עזב את המרכז לקדמה אמריקאית והוחלף בנירה טנדן.

במרוץ לנשיאות ארצות הברית 2016, שימש כיו״ר קמפיין הבחירות של הילרי קלינטון.
  
ב-19 במרץ 2016 פרצה רוסיה לחשבון המייל של פודסטה, והאתר ויקיליקס הדליף עשרות אלפי תכתובות אימייל בין פודסטה ליועציה הפוליטיים של הילרי קלינטון. המיוחד באותן תכתובות הוא שלטענת תומכי תאוריית הקשר פיצה גייט, הן הכילו שמות קוד לסחר בילדים. 

כיום משמש גם כיועץ לגופים ואנשים פרטיים. הוא נשוי למרי, משפטנית מוושינגטון די. סי., ולזוג שלושה ילדים.

## קישורים חיצוניים

* פרופיל באתר הפקולטה למשפטים של אוניברסיטת ג'ורג'טאון
* קורות חייו באתר UFO

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי המפלגה הדמוקרטית (ארצות הברית)
קטגוריה:בוגרי מכללת נוקס
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת ג'ורג'טאון
קטגוריה:יועצים פוליטיים אמריקאים
קטגוריה:ראשי הסגל של הבית הלבן
קטגוריה:יועצים לנשיא ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים ממוצא יווני
קטגוריה:אמריקאים ממוצא איטלקי
קטגוריה:מזכירי סגל הבית הלבן
קטגוריה:נשיאות ביל קלינטון: אישים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1949
קלאסיקת עשבי המרפא של שנונג

**קלאסיקת עשבי המרפא של שֶׁנּוֹנְג** (בסינית מסורתית: 神農本草經; בסינית מפושטת: 神农本草经; בפין-יין: Shénnóng Běncǎo Jīng) הוא ספר סיני על חקלאות וצמחי מרפא, המיוחס לשליט האגדי שֶׁנּוֹנְג, אשר חי באלף ה-3 לפנה"ס. חוקרים משערים כי למעשה מדובר באוסף של מסורות בעל-פה שנכתבו בין 300 לפנה"ס ל-200 לספירה.

## תוכן
הכרך הראשון כלל 120 צמחים שאינם מסוכנים לאדם, שהוגדרו "ממריצים", כגון: פטריית הריישי ג'ינסנג, חוחובה, תפוז, קינמון וליקריץ.

הכרך השני הוקדש ל-120 צמחי מרפא, שנועדו לטיפול במחלות, אך יש בהן מידה של רעילות. בקטגוריה הזו נמצאים זנגביל, אדמונית ומלפפונים. הרכיבים המתוארים בכרך זה מוגדרים "אנושיים".

בכרך השלישי ישנם 125 ערכים לצמחים בעלי השפעה הרסנית ורעילות גבוהה, כגון ריבס, אפרסקים ועוד.

## גרסאות
הטקסט המקורי אבד בתקופות עתיקות, אך על פי רישומים בקטלוגים עתיקים היו בו שלושה כרכים ובהם 365 ערכים על תרופות.

בתקופת השושלות הדרומיות כתב טָאו חונְגְגִ'ינְג פרשנות לספר, שהגדילה אותו ל-730 ערכים בשבעה כרכים, וכללה גם את הנספח "סיווג רישומי שמות התרופות".

בתקופת שושלת צ'ינג, ביצע סוּן שִׂינְגְיֵן ביקורת ואיסוף יסודיים בנוגע לטקסט, אשר הביאו ליצירת הגרסה המקובלת כיום של הספר. סוּן סבר כי לא מן הנמנע שמקורו של הספר אכן בימיהם של שֶׁנּוֹנְג והקיסר הצהוב, אך מאחר שלא היה כתב בזמנם, עבר הידע על התרופות בעל-פה במהלך הדורות תוך שהוא מקבל שיפורים ותוספות מידי מומחים שונים, וסופג השמטות, כך שהגרסה שהגיעה לימינו אינה גרסה עתיקה.

## זיהוי היסטורי
ב"תיעוד הספרות" שבספר הָאן מתועדים שני טקסטים המקושרים לשֶׁנּוֹנְג ועשויים להיות למעשה "קלאסיקת עשבי המרפא של שֶׁנּוֹנְג": המאכלים האסורים של שֶׁנּוֹנְג והקיסר הצהוב בשבעה כרכים תחת קטגוריית "קלאסיקות", ו"שֶׁנּוֹנְג" ב-20 עמודים תחת הקטגוריה "חקלאות".

בָּאן גוּ מתקופת שושלת האן המזרחית הסביר כי "שֶׁנּוֹנְג" בעל 20 הדפים הוא טקסט מימי שש המדינות, שנכתב על ידי אוסף חכמים שחששו מהזנחת השליטים את ענייני החקלאות, ולכן ייחסו את הדברים לשֶׁנּוֹנְג, והטקסט שפורסם שם לפני תקופת האן המערבית אינו עוסק כלל בפירוט תרופות. לפיכך נראה כי "המאכלים האסורים של שֶׁנּוֹנְג והקיסר הצהוב" הוא המקור ל"קלאסיקת עשבי המרפא של שֶׁנּוֹנְג", אולם המקור והעיבוד כבר איבדו דמיון זה לזה.

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרות סינית
קטגוריה:שושלת האן
קטגוריה:רפואה סינית
חשמלן פרסי

**חשמלן פרסי** (שם מדעי: *Torpedo sinuspersici*) ידוע גם בשם **חשמלן הכתמים** הוא בטאי ממשפחת החשמלניים. חי בים האדום ובאוקיינוס ההודי, ויש לו מספר תת-מינים. אורכו כמטר, והוא משתמש בתהודה חשמלית על מנת לבנות תמונה של סביבתו הקרובה (בדומה לבטאים האחרים כגון המסורן הירוק) אך בניגוד להם, הוא מהמם את טרפו באמצעות מכת חשמל.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי איגנס פון אולפרס
קטגוריה:חשמלניים
קטגוריה:דגים במפרץ אילת
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1831
1911 בספורט

## [[מרוץ אופני כביש|אופניים]]
* בטור דה פראנס מנצח גוסטב גריגט ()
* בג'ירו ד'איטליה מנצח קארלו גלטי ()

## [[טניס]]
### המנצחות בתחרויות הגראנד סלאם
* אליפות צרפת הפתוחה – ג'ואן מאטי ()
* אליפות וימבלדון – דורותי דאגלס צ'יימברס ()
* אליפות ארצות הברית הפתוחה – הייזל הוצ'קיס וייטמן ()

### המנצחים בתחרויות ה[[גראנד סלאם (טניס)|גראנד סלאם]]
* אליפות אוסטרליה הפתוחה – נורמן ברוקס ()
* אליפות צרפת הפתוחה – אנדרה גובר ()
* אליפות וימבלדון – אנתוני וילדינג ()
* אליפות ארצות הברית הפתוחה – ויליאם לרנד ()

### [[גביע דייוויס]]

נבחרת אוסטרלאסיה (מרכז|23px אוסטרלאסיה) זכתה בגביע לאחר ניצחון 4:0 על נבחרת ארצות הברית.

## כדורגל
### כדורגל לפי מדינות

#### [[כדורגל באיטליה|איטליה]]
*סרייה א' – פרו ורצ'לי זוכה באליפות.

#### [[כדורגל באנגליה|אנגליה]]
* פרמייר ליג – מנצ'סטר יונייטד זוכה באליפות.
* הגביע האנגלי – ברדפורד סיטי זוכה בגביע האנגלי.

#### [[כדורגל בארגנטינה|ארגנטינה]]
* ליגת העל הארגנטינאית – "אלומני" מבואנוס איירס זוכה באליפות

#### [[כדורגל בברזיל|ברזיל]]
בשל גודלה של ברזיל, אליפויות נערכו על בסיס אזורי.
* אליפות סאו פאולו בכדורגל – "סאן פאולו אתלטיק" זוכה באליפות
* אליפות ריו דה ז'ניירו בכדורגל – פלומיננסה זוכה באליפות

#### [[כדורגל בגרמניה|גרמניה]]
* בונדסליגה – ויקטוריה ברלין זוכה באליפות.

#### [[כדורגל בספרד|ספרד]]
* גביע המלך הספרדי – אתלטיק בילבאו זוכה בגביע.
* הקמת איגוד הכדורגל הספרדי

### קבוצות שנוסדו
#### אירופה
* פולוניה ורשה – 
* צסק"א מוסקבה – 
* ברשה – 

#### ישראל
* מכבי ירושלים

## [[מרוץ מכוניות]]
* מרוצי הגרנד פרי למכוניות לא התקיימו.
* אינדי 500 – במרוץ הראשון ניצח ריי הארון () שנהג במכונית מתורצת מרמון

## [[שחייה]]
### שיאי עולם

#### שחייניות
* דייזי קורבן ()
29 בספטמבר בליברפול, בריטניה – שיא עולם חדש במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:24.6 דקות 

#### שחיינים
* צ'ארלס דניאלס ()
28 במרץ בפיטסבורג, ארצות הברית – שיא עולם חדש במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:25.4 דקות 
* סידני בטטרסבי ()
21 בספטמבר בלונדון, בריטניה – שיא עולם חדש במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:35.8 דקות 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:1911 בספורט
ההוצאה לאור של אוניברסיטת תל אביב

**ההוצאה לאור של אוניברסיטת תל אביב על שם חיים רובין** היא הוצאת ספרים של אוניברסיטת תל אביב. ההוצאה לאור נוסדה בשנת 2001, ביוזמת רקטור האוניברסיטה, פרופ' נילי כהן.

מייסד ההוצאה ומנהלה עד לשנת 2022 היה פרופ' אביעד קליינברג, וכיום המנהל הוא פרופ' אסף פינקוס.

באתר האינטרנט של ההוצאה הציג פרופ' קליינברג את חזונה:

ההוצאה לאור מפרסמת בעיקר ספרי עיון, מרביתם מאת חוקרים ישראלים, וכן יצירות, מתורגמות ומקוריות, מהקלאסיקה העולמית והיהודית, ובהן "פאוסט" מאת גתה (בתרגומה של ניצה בן-ארי), "דוקטור פאוסטוס" מאת כריסטופר מארלו (בתרגומו של מאיר ויזלטיר), הקוראן (בתרגומו של אורי רובין), "מורה נבוכים" מאת הרמב"ם (בתרגומו של מיכאל שורץ) סדרת שירת תור הזהב של יהדות ספרד ועוד.

במסגרת ההוצאה יוצאות לאור סדרות אחדות:
* **שירת תור הזהב**: שירים מאת אברהם אבן עזרא, טודרוס בן יהודה אבולעפיה, יהודה אלחריזי, יהודה הלוי, ישראל נג'ארה ועוד.
* **דתות העולם**: ספרי מבוא על אסלאם, בודהיזם, הינדואיזם, וודו, יהדות.
* **החומרים המרכיבים אותנו**: קובצי מאמרים בעריכת אביעד קליינברג: "בטן מלאה - מבט אחר על אוכל וחברה", "לא להאמין - מבט אחר על דתיות וחילוניות", "על אהבת אם ועל מורא אב - מבט אחר על המשפחה".

## קישורים חיצוניים

* רשימת כל הספרים שיצאו לאור על ידי ההוצאה לאור של אוניברסיטת תל אביב

## הערות שוליים

קטגוריה:ההוצאה לאור של אוניברסיטת תל אביב
אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:תל אביב-יפו: תקשורת
אריק מרשל

**אריק סטיוארט מרשל** (באנגלית: **Eric Stewart Marshall**; 29 במאי 1879 - 26 בפברואר 1963) היה מגלה ארצות, שיצא לאנטארקטיקה עם משלחת נמרוד בראשותו של ארנסט שקלטון, בשנים 1907–1909, והיה אחד מקבוצת הארבעה (מרשל, שקלטון, ג'יימסון אדמס ופרנק ויילד, שהגיעו אל קצה הדרום ב- ב-9 בינואר 1909.

## חייו
[ממוזער|משלחת נמרוד לקוטב הדרומי (משמאל לימין): [פרנק ויילד|ויילד, שקלטון, אריק מרשל ואדמס]]
אריק מרשל נולד בהמפסטד, סארי. אחרי סיום לימודיו בעמנואל קולג', קיימברידג', המשיך ללימודי רפואה בבית החולים סנט ברתולומיי, שם הוסמך כרופא. הוא פגש את שקלטון ב-1906 כששניהם היו אורחים בבית בלונדון. שקלטון סיפר לו על המשלחת המתוכננת לקוטב הדרומי והציע למרשל לעבור קורס הכשרה במדידה, כדי שיוכל להצטרף למשלחת כרופא, מודד וקרטוגרף נוסף להיותו הצלם הראשי.

לדברי לייף מילס, שכתב על השניים ב" *Polar Friction: the relationship between Marshall and Shackleton, 2012* ("חיכוך קוטבי: היחסים בין מרשל לשקלטון", 2012), מרשל היה "חבר שאין לו תחליף במשלחת שקלטון; אף על פי כן, בהפלגה דרומה מניו זילנד אל אנטראקטיקה, במשך החורף האנטארקטי הארוך בבסיסם בכף רוידס ובמהלך המסע אל הקוטב הדרומי, לא חדל מרשל לבקר את שקלטון ביומנו, לעיתים במילים ארסיות כמעט, ודומה שלא רחש לו אלא בוז." מרשל התמיד בביקורתו כלפי שקלטון לכל אורך חייו, בהתייחסו אליו כ"שרלטן הגדול ביותר של המאה" במכתב, השמור במכון הגאוגרפי המלכותי, מתאריך 30 באוגוסט 1956.

מרשל הצטרף לחיל הרפואה המלכותי וגויס בדרגת סגן משנה באפריל 1915. הוא שירת באיפר ובסום במלחמת העולם הראשונה וקיבל אות הצטיינות על שירותו בינואר 1918. הוא סיים את המלחמה בדרגת רב-סרן בפועל.

בסתיו 1918 הוצב מרשל בארכנגלסק בצפון רוסיה כחבר בפלוגת המשלחת הבריטית לצפון רוסיה.

מרשל נשא לאישה את אניד ב-1922. בשנות ה-30' של המאה ה-20 עברה המשפחה לקניה, שם עסק שנים אחדות בחקלאות לפני שובו לאנגליה. במלחמת העולם השנייה חזר מרשל והתגייס לחיל הרפואה המלכותי והגיע לדרגת סגן-אלוף.

אחרי שהסתיימה המלחמה, הצטרף מרשל למשרד הגמלאות כקצין רפואה. לאחר פרישתו, עברו הוא ואשתו ליארמות' באי וייט. הוא מת ב-26 בפברואר 1963.

## לקריאה נוספת


See: Polar Friction: the relationship between Marshall and Shackleton by Leif Mills, 2012


## הערות שוליים

קטגוריה:אנטארקטיקה: מגלי היבשת
קטגוריה:קצה הדרום
קטגוריה:רופאים צבאיים בריטים
קטגוריה:מפקדים במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:מעוטרי הצלב הצבאי
קטגוריה:קצינים בריטים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:קצינים בריטים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:בריטים במלחמת האזרחים ברוסיה
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1879
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1963
קטגוריה:רופאים בריטים
מגי וילר

**מרגרט אמילי "מגי" וילר** (באנגלית: **Margaret Emily "Maggie" Wheeler**; נולדה: 7 באוגוסט 1961) היא שחקנית אמריקאית-יהודייה. ידועה במיוחד בשל תפקידיה כג'ניס בסדרה "חברים", ובתור אניטה בסדרה "אלן".

## ביוגרפיה
נולדה במנהטן כמרגרט אמילי ג'ייקובסון. ב-1990 נישאה לדניאל בורדן-וילר ולזוג נולדו שני ילדים.

בשנות השמונים החלה וילר (אז ג'ייקובסון) למלא תפקידי דיבוב בסדרות המצוירות "נצי הכסף", "*Karate Kat*" ו-"*Mini-Monsters*".

ב-1994 החלה לשחק בקומדיית המצבים "חברים" בתפקיד ג'ניס, חברה של צ'נדלר. החברות ביניהם היא לסירוגין, ולרוב צ'נדלר מנסה להתחמק ממנה. בסך הכול השתתפה ב-19 מפרקי הסדרה.

התמודדה לתפקיד דברה בארון בסדרה "כולם אוהבים את ריימונד" ואף הייתה בחירת המפיקים, אך לבסוף נבחרה לתפקיד פטרישיה היטון. היא קיבלה תפקיד משני בסדרה - לינדה, חברה של דברה.

לפי האוטוביוגרפיה של קתי גריפין, וילר לוהקה לתפקיד ויקי לפיילוט של "סוף סוף סוזן", אך הוחלפה על ידי גריפין.

כיכבה בעונה הראשונה של קומדיית המצבים "אלן" והופיעה ב-13 פרקיה (שניים מהפרקים שצולמו לעונה הראשונה שודרו בפועל עם העונה השלישית).

הופיעה בתפקידי אורח בסדרות רבות: "סיינפלד", "דרייק וג'וש", "ER", "תיקים באפלה", "ויל וגרייס", "ג'ק וג'יל", "איך פגשתי את אמא" ו"תרגיע".

ב-1997 דיבבה את הארלי קווין באחד מפרקי "באטמן: איש העטלף".

ב-1998 השתתפה בסרט הקולנוע "אבא מתארס".

ב-2003 דיבבה את אודיל בסרט "ברבי באגם הברבורים", וב-2010 דיבבה את טרינט בסדרה המצוירת "ארצ'ר".

בשנת 2013 השתתפה בסדרה "קליפורניקיישן", בתפקיד אופליה רובינס.

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

* 

* מגי וילר באתר filmreference.com
* מגי וילר בפייסבוק
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:מנהטן: אישים
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:מדבבות יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:מדבבים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1961
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1961
קרסימיר אטנאסוב

**קרסימיר טודורוב אטנאסוב** (נולד ב-23 במרץ 1954, בורגס, בולגריה) הוא מתמטיקאי בולגרי. הוא ידוע בשל פיתוח המושגים רשתות מוכללות (Generalized nets) וקבוצות עמומות אינטואיציוניות (Intuitionistic fuzzy sets), שהן הרחבות של המושגים רשת פטרי ו-קבוצות עמומות  בהתאמה. לאטנאסוב תרומות גם בתחום תורת המספרים.

## ביוגרפיה
אטנאסוב למד מתמטיקה באוניברסיטת סופיה, בה השלים תואר דוקטור במדעי המחשב בשנת 1986. עבודת הדוקטור שלו עסקה ברשתות מוכללות, ושלוש שנים לאחר מכן השלים דוקטורט נוסף, במתמטיקה, שעסק בקבוצות עמומות אינטואיציוניות.

אטנאסוב חבר באיגוד המתמטיקאים הבולגרים מאז 1979, ובאגודה האמריקאית למתמטיקה מאז 1989. הוא חבר לשם כבוד באוניברסיטה הטכנית של סידני מאז 1995.

מאז 1995, הוא מכהן כסגן מנהל וכמזכיר מדעי של המרכז להנדסה ביורפואית באקדמיה הבולגרית למדעים.

## מחקר ופרסומים
### רשתות מוכללות
בשנת 1983 טבע אטנאסוב את המושג "רשת מוכללת" וחקר את תכונותיו הבסיסיות, כמו גם יישומים בבינה מלאכותית, תורת המערכות, רפואה, כלכלה, תחבורה, כימיה תעשייתית, ועוד.

הוא הוביל את המחקר התאורטי בנושא, וקידם מחקר מעשי. אטנאסוב הגדיר פעולות ויחסים על רשתות מוכללות, שלחלקם יש מקבילים בתאוריה של רשת פטרי רגילות. עם זאת, לאופרטורים הלוגיים והטופולוגיים שהוא הגדיר אין מקבילים ברשת פטרי.

### קבוצות עמומות אינטואיציוניות
תחום המחקר העיקרי הנוסף של אטנאסוב הוא קבוצות עמומות, מושג שטבע המתמטיקאי לוטפי זאדה, שאותו הרחיב אטנאסוב בעזרת המושג "קבוצות עמומות אינטואיציוניות", וחקר את תכונותיהן הבסיסיות. הוא מצא יישומים ראשונים לקבוצות הללו במערכות מומחה, תורת המערכות, קבלת החלטות, ועוד.

גם כאן הגדיר אופרטורים ויחסים על קבוצות כאלו, שרק לחלקם יש מקבילים בקבוצות עמומות רגילות. האופרטורים שלהם אין מקבילים בתורת הקבוצות העמומות הם האופרטורים הטופולוגיים והמודאליים, שאטנאסוב פיתח.

### פרסומים אקדמיים
אטנאסוב פרסם למעלה מ-370 מאמרים מדעיים בכתבי עת, כ-140 דו"חות בכנסים, ו-20 מונוגרפיות.

מבחר פרסומים עיקריים:

* Atanassov K., *Generalized Nets*, World Scientific, Singapore, New Jersey, London, 1991.
* Atanassov K., *Intuitionistic Fuzzy Sets*, Springer-Verlag, Heidelberg, 1999.
* Atanassov K., *On Some of the [[Smarandache]]'s Problems*. American Research Press, Lupton, 1999.
* Atanassov K., V. Atanassova, A. Shannon, J. Turner. *New Visual Perspectives on Fibonacci Numbers*. World Scientific, New Jersey, 2002.
* Vassilev-Missana, M., K. Atanassov. *Some Smarandache Problems*, Hexis, Phoenix, 2004.


אטנאסוב מכהן כעורך ראשי של כתבי העת הבאים:

* "Notes on Intuitionistic Fuzzy Sets" (1995-)
* "Notes on Number Theory and Discrete Mathematics" (1995-)
* "Advanced Studies in Contemporary Mathematics" (2001-)

כמו כן הוא חבר בוועדת העורכים של כתבי העת הבאים:

* "AMSE Press - Modelling, Measurement & Analysis" (1994-)
* "Smarandache Notion Journal" (1999-)
* "Analele Universitatii din Oradea-Fasc. Matematica" (2001-)
* "Italian Journal on Pure and Applied Mathematics" (2002-)


## ראו גם
* קבוצות עמומות
* תורת המספרים
* רשת פטרי

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:חוקרי תורת המספרים
קטגוריה:מדענים בולגרים
קטגוריה:מתמטיקאים בולגרים
קטגוריה:בולגרים שנולדו ב-1954
שמואל אדלר

הרב **שמואל אדלר** (**שמואל אדליר כ"ץ**; 3 בדצמבר 1809 – 9 ביוני 1891) היה ממנהיגי היהדות הרפורמית בגרמניה ובארצות הברית. אביו של פליקס אדלר, מייסדה של התנועה האתית.

## ביוגרפיה
נולד לרב יעקב יצחק (אייזק) אדליר כ"ץ, דיין בוורמייזא שכיהן כרב האזורי מטעם הקונסיסטואר מ-1809 ועד 1814, כשהעיר נכבשה שוב מידי צרפת, והועברה, בקונגרס וינה, לדוכסות הגדולה של הסן. אמו הייתה שרל'ה ניקלשבורג. שמואל הצעיר התחנך בחינוך מסורתי; אביו נפטר בהיותו בן אחת-עשרה והותיר את האלמנה וחמשת בניה בתנאי מחסור קשים. למרות עניים המשיך אדלר במסלול לימודיו, בישיבות וורמייזא ופרנקפורט אצל הרבנים יעקב קאפיל במברגר ושלמה זלמן טרייר. היה זה אחיו הצעיר בשנתיים, אברהם יעקב, שעודד אותו לרכוש לראשונה השכלה חיצונית. הוא למד בגימנסיה וב-1831 התקבל לאוניברסיטת בון ואחריה המשיך באוניברסיטת גיסן, בה הוענק לו תואר דוקטור לפילוסופיה בשנת 1836. הוא קיבל היתר הוראה בערך באותו הזמן מהרב פייביש פרנקפורטר אב"ד פרידברג, שלבתו הנרייטה נישא ב-1843.

לאחר השלמת לימודיו נשכר כדרשן ודיין בוורמייזא. בשלב זה כבר יצא לו שם של רפורמטור, והרב הראשי צבי בנימין אויערבך מדרמשטאדט ניסה לעכב את מינויו במשך שנים. ב-1842 קיבל לבסוף תפקיד קבע כרב הקהילות היהודיות באלציי . הוא ואחיו אברהם השתתפו בשלוש הוועידות הרפורמיות של 1844–1846. בראשונה שבהן, בבראונשווייג, היה זה שמואל שעמד על כך שתוסף הפסקה לפיה יהיו מוכנים להכיר בנישואין בין יהודים ונוצרים רק בתנאי שחוקי המדינה יאפשרו לגדל את הצאצאים לדת היהודית; מאחר שאף נסיכות בגרמניה לא אפשרה זאת, מנע נוסח ההחלטה (שהתבסס על תשובת סנהדרין פריז בנידון) נישואי תערובת מבלי להכריז על הנוצרים כנחותים בעיני היהודים. בוועידת פרנקפורט ב-1845 קרא אדלר לשוויון לנשים בחיי הדת.

בראשית 1857 קיבל את הצעת בית הכנסת עמנו-אל, לבוא לניו יורק ולשמש כרבה הראשי של הקהילה הרפורמית המובילה בארצות הברית, כמחליפו של הרב ליאו מרצבכר שנפטר באותה תקופה. הוא הגיע לניו יורק בחודש מרץ של אותה שנה וכיהן כרב בית-הכנסת עד 1874, אז פרש מפעילות שוטפת. בעבודתו המעשית הוחלף בידי הרב גוסטב גוטהייל. בהיותו שם ערך מחדש את הסידור, שהוסיף לשמש בקהילה עד סוף המאה. בין היתר נטל חלק בוועידת פילדלפיה שכונסה בידי מכרו עוד מגרמניה, הרב דוד איינהורן. ב-1889 רצה יצחק מאיר וייז למנותו ליו"ר ועידת הרבנים המרכזית (CCAR), כיחיד שהשתתף בכל כינוסי הרפורמים מאז 1844, אך הוא סירב והסכים לקבל רק תואר נשיא כבוד. וייז לקח את התפקיד על עצמו.

אדלר נפטר ב-9 ביוני 1891, בניו יורק. וספרייתו נתרמה בידי המשפחה להיברו יוניון קולג' בסינסינטי. חלק מכתביו ראו אור בחייו במאסף בעל הכותר העברי "קובץ על יד", שיצא לאור ב-1886 כמזכרת לחבריו.

בתו שרה נישאה ליוליוס גולדמן, בנו של מרקוס גולדמן, מייסד חברת ההשקעות גולדמן זקס, ונכדתו הייתה הארכאולוגית הטי גולדמן.

בנו, פליקס אדלר, היה אבי התנועה האתית.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בון
קטגוריה:רבנים רפורמים גרמנים
קטגוריה:רבנים רפורמים אמריקאים
קטגוריה:מהגרים מגרמניה לארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים ממוצא גרמני-יהודי
קטגוריה:יהדות וורמייזא (וורמס)
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1809
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1891
ורדי סרייבו

300px|ממוזער|שמאל
**ורדי סרייבו** הם כינוי שניתן לסימני התפוצצות ורסס של פגזים ופצצות מרגמה שפגעו ברחובות סרייבו, בירת בוסניה והרצגובינה, במהלך המצור על העיר. לאחר תום המלחמה בבוסניה מילאו את הצלקות הללו בשרף אדום והן מהוות מזכרות למצור ולאבדות שהסב.

במשך 1,425 ימים, מאפריל 1992 ועד פברואר 1996, הייתה סרייבו נתונה במצור על ידי צבא יוגולסביה ובהמשך על ידי צבא רפובליקה סרפסקה. במהלך תקופה זו פגעו בעיר 470 אלף פגזים ופצצות מרגמה שירו הצרים עליה – בממוצע, למעלה מ-300 מדי יום. במהלך המצור נהרסו בעיר 35 אלף מבנים. מספר הרוגי המצור נאמד ב-10,000 עד 14,000, כ-60 אחוז מהם חיילים, והיתר אזרחים.

פגיעת הפגזים ורסיסיהם במדרכות ובכבישי העיר הותירה סימני פגיעה טיפוסיים שנראו כפרחים. לאחר תום המצור על העיר סומן כל סימן פגיעה שכזה שנותר במקום שבו נהרג מהפגיעה לפחות אדם אחד. הסימנים מולאו בשרף אדום וקיבלו את הכינוי "ורדי סרייבו".

ורדי סרייבו נעלמים בהדרגה מנוף העיר ככל שהריצוף של הכבישים והמדרכות בה מוחלף.

## קישורים חיצוניים

* תמונות של ורדי סרייבו באתר Flickr
* ורדי סרייבו באתר Urban Association

## הערות שוליים

קטגוריה:בוסניה והרצגובינה: אנדרטאות
קטגוריה:סרייבו
קטגוריה:מלחמת בוסניה
בית עיריית כפר סבא

**בית עיריית כפר סבא** הוא מבנה שהוקם בשנת 1906 כחאן וכיום משמש כמשכנה של עיריית כפר סבא. 

המבנה שוכן ברחוב ויצמן 135 בכפר סבא. זהו מבנה חד קומתי מוארך עם גג רעפים.

## היסטוריה
ב-1905–1906 הקימו המתיישבים הראשונים את הוועד של כפר סבא. הם הטילו מס של 100 פרנק על כל בעל נחלה, ובכסף בנו בשנת 1906 בניין אבנים, שזכה לכינוי "הח'אן". ממדיו של המבנה היו גדולים ויוצאי דופן לאותם זמנים. גודלו 30×10 מטר. בבניין היו חמישה חדרים גדולים שלושה מהם הוקדשו לבעלי חיים ומספוא, אחד למגורים של דרי המקום, ובחדר החמישי התגוררה המשפחה שניהלה את המקום. בנוסף החדר שימש גם כאכסניה לאורחים מזדמנים, ואף סיפקה להם תה ותבשיל חם. בעונות החקלאיות החמות התגוררו במבנה כ-40–50 איש. 

הבניין המוארך שימש לאחר מכן בעיקר כאורווה לבהמות, עם זאת היו בו גם שני חדרי מגורים. צורת יישוב ארעית זו נמשכה עד שנת 1912. ליד "הח'אן" נחפרה באר המים הראשונה בכפר סבא בשנת 1906, בעומק של 18 מטרים, הנמצאת כיום מאחורי בניין העירייה ("הח'אן"), ונשתלו עצי אקליפטוס על ידי יצחק שיינפיין. שניים מן העצים נותרו נטועים שם עד היום. 

ב-1912 אכן הוקמו שנים עשר הבתים הראשונים לאורך רחוב הרצל, ומסביב לרחוב מטעים. בניינים אלה כבר מופיעים במפה טורקית (שבה מופיע שמה של כפר סבא - בשם כסביה) ובמפה אנגלית (מצרים, 1917) גם בתצלום אוויר שנת 1918, שצולם על ידי הצבא הגרמני, אפשר להבחין בהצטלבות הרחובות הרצל וויצמן.
ממוזער|180x180px|סמל העיר כפר סבא, שבתוכו הח'אן
בית עיריית כפר סבא מופיע בסמל העיר כפר סבא, כי מבנה זה משקף את אופייה של העיר, כבית הראשון בכפר סבא המתחדשת. לצדו נטועים שני עצי אקליפטוס אשר ניטעו ב-1906. הסמל עוצב על ידי יעקב אבוקאי בשנת 1953.

הבניין נבחר להיות תחנה מספר שבע בשביל הראשונים כפר סבא.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כפר סבא: מבנים
כפר סבא
קטגוריה:ישראל: מבני חאן
פליקס אדלר

**פליקס אדלר** (בגרמנית: **Felix Adler**; 13 באוגוסט 1851 – 24 באפריל 1933) היה פרופסור לאתיקה פוליטית וחברתית, רציונליסט, מרצה מבוקש, מנהיג דתי ומתקן חברתי יהודי-גרמני-אמריקאי. מייסד התנועה האתית, שדגלה במוסר אנושי שאינו מתבסס על דת מסוימת.

## קורות חיים
נולד באלציי  שבריינלנד-פפאלץ לרב שמואל אדלר, רבן הראשי של הקהילות היהודיות בעיר, שלימים נעשה רב בית הכנסת עמנו-אל בניו יורק והיה מחשובי מנהיגי התנועה הרפורמית. משפחתו היגרה מגרמניה לארצות הברית כאשר היה בן 6. הוא למד בבתי ספר בקולומביה וסיים את לימודיו באוניברסיטת קולומביה בהצטיינות בשנת 1870. פליקס אדלר חזר לגרמניה ללימודים באוניברסיטת היידלברג כחלק מהליך הכשרתו לרבנות וקיבל תואר דוקטור מהיידלברג בשנת 1873. בעת שהותו בגרמניה הושפע מאוד מדעות נאו-קאנטיאניות שרווחו אז בגרמניה, בעיקר שבו את לבו מושגים כמו אי-היכולת להוכיח או להפריך את קיום האל ואת חיי הנצח, וקיומו העצמאי של מוסר שאינו תלוי-תאולוגיה, קרי: מוסר אנושי שאינו שואב את כוחו מציווי אלוהי או מדת מסוימת, ולכן מתאים לבני כל הדתות.

כשחזר לארצות הברית בגיל 23, התבקש לשאת דרשה בטמפל עמנואל בו כיהן אביו כרב, הרקע לבקשה הייתה ההנחה כי בבוא העת הוא עתיד לרשת את אביו בהנהגת הקהילה. דרשתו "יהדות העתיד", הכתה בהלם את בני הקהילה, הוא נמנע במכוון מלהזכיר את האל במהלך ההרצאה כולה, והציג את תפיסת היהדות-העתידית שלו כדת אוניברסלית של מוסר, שאינה מצטמצמת לגבולות עם ישראל אלא פונה לאנושות כולה. הייתה זו דרשתו הראשונה והאחרונה בטמפל עמנו-אל.

חברי הקהילה דאגו לו למשרה חלופית כמרצה באוניברסיטת קורנל, הוא נכנס לתפקידו זה ב-1874 אך נאלץ לפרוש שנתיים מאוחר יותר, לאחר שהותקף כאתאיסט. ב-1902 קיבל את הקתדרה לאתיקה פוליטית וחברתית באוניברסיטת קולומביה, ולימד בה עד פטירתו ב-1933.

## הגותו

התנועה האתית (קרויה גם "תנועת התרבות המוסרית") נוסדה ב-1876. אביה המייסד, פליקס אדלר, חשב עליה כעל דת חדשה שתשיל מעליה את הדוגמות הלא מדעיות בעליל של הדתות המסורתיות תוך שמירה וטיפוח של המוקד הדתי והמוסרי שעומד במוקדן. אדלר האמין שהדת המסורתית לא תיטמע בראיית העולם המדעית, ושבכך תצא האנושות נפסדת מאובדן חלקים משמעותיים בדת שיישמטו יחד איתה. הדת היוותה מאז ומעולם השראה למעשים טובים, וסיפקה אמיתות חשובות לגבי העולם, גם אם אלו מוצגות באופן שאינו תואם עוד את הבנת עולמו של האדם המודרני. דוגמה לכך הן המטפורות של הדת שהושתתו על שלטון מונרכי כאידיאל, בעוד שכעת הדמוקרטיה מקבלת תואר זה. בהתחלה לא כללה תנועת "התרבות המוסרית" טקסים ומנהגים דתיים, אלא הייתה דתית במובן של ניסיון להוות חלק מכריע בחיי האנשים ופנייה לנושאים שהעסיקו אותם. חלק מהקהילות של "התרבות המוסרית" הכניסו מאוחר יותר מידה של טקסיות ככלי לסימון מועדי חג ודרך להציג באופן מוחשי את הערכים ההומניסטים המופשטים.

## לקריאה נוספת
* קאי בירד ומרטין ג'יי שרווין, **פרומתאוס אמריקאי: הניצחון והטרגדיה של אבי פצצת האטום**, מאנגלית: רחל אהרוני, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2012. עמ' 27–32

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:פילוסופים יהודים גרמנים
קטגוריה:פילוסופים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מהגרים מגרמניה לארצות הברית
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת היידלברג
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:סוציאליסטים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1851
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1933
וילר

**וילר** (באנגלית: **Wheeler**; או: **Viller**) הוא שם משפחה.

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה אנגליים
קטגוריה:שמות משפחה לפי עיסוק
סוזן אוגוסטסן

**סוזן "סוזי" אוגוסטסן** (בדנית: **Susanne Augustesen**; נולדה ב-10 במאי 1956) היא כדורגלנית עבר דנית ששיחקה בעמדת החלוצה. אוגוסטסן נחשבת לאחת מהכוכבות הגדולות ביותר של הליגה האיטלקית לדורותיה, כשב-22 עונות בליגה היא כבשה למעלה מ-600 שערים.

## חייה
סוזן אוגוסטסן נולדה ב-1956 בעיר הולבק שבמזרח דנמרק. כבר בגיל 15, היא נסעה עם הנבחרת הלאומית לגביע העולם הלא-רשמי שנערך במקסיקו, ומפאת גילה הייתה צריכה את אישור הוריה לנסיעה. בגמר הטורניר נגד מקסיקו, אל מול קהל של 110,000 באצטדיון האצטקה, כבשה אוגוסטסן שלושער והובילה את הדניות לזכייה בגביע. לאחר הגמר, זכתה אוגוסטסן להתעניינות רבה ממספר קבוצות מחוץ לדנמרק, אך היא החליטה לסיים את לימודיה בבית הספר ורק לאחר מכן להתחיל לשחק באופן מקצועני.

ב-1972, החליטה התאחדות הכדורגל הדנית על הקמת נבחרת נשים רשמית, ושנתיים לאחר מכן ערכו הדניות את משחק הבכורה שלהן נגד שוודיה. למרות הופעתה הטובה בגביע העולם והצלחתה הרבה בליגה האיטלקית לאורך הקריירה, לא זומנה אוגוסטסן לנבחרת. במשך השנים שעברו, הפכה דנמרק לאחת הנבחרת הבולטות באירופה, אך היא לא זכתה לשחק בה יותר.

בשנת 1974, לאחר ארבע שנים בליגה הדנית, עברה אוגוסטסן לבולוניה מאיטליה. היא שיחקה עונה אחת בקבוצה ומשם עברה לפדובה. בעונה היחידה שלה בפדובה, כשלצידה החלוצה אליזבטה ויניוטו, כבשה אוגוסטסן 29 שערים ב-22 משחקים וסיימה כמלכת השערים של הליגה. בשנתיים הבאות, היא שיחקה בקבוצת ואלדוביאדנה, וזכתה עימה בשתי אליפויות ליגה (1976 ו-1977) ופעמיים בתואר מלכת השערים (28 שערים ב-1976 ו-42 שערים ב-1977).

לאחר שעזבה את ואלדוביאדנה, המשיכה אוגוסטסן לנדוד במספר קבוצות ברחבי איטליה והגיעה להישגים רבים - אישיים וקבוצתיים. היא זכתה בעוד שלוש אליפויות איטליה (1980, 1983, 1986), בשלושה גביעי מדינה (1978, 1979, 1985) ובעוד חמישה תוארי מלכת השערים (1979, 1982, 1983, 1984, 1987). ב-1993, היא עברה לקליארי (שם גם שיחקה בתחילת שנות ה-80), ולאחר שתי עונות בקבוצה פרשה ממשחק פעיל.

כיום, מתגוררת אוגוסטסן בקופנהגן ועובדת במחלקת הספורט של העירייה.

## קישורים חיצוניים

* סרטון השלושער של אוגוסטסן בגמר גביע העולם - באתר רשת השידור DR

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלניות דניות
קטגוריה:חלוצות כדורגל דניות
קטגוריה:חלוצי כדורגל דנים
קטגוריה:דנים שנולדו ב-1956
נשיא איסלנד

**[[נשיא]] [[איסלנד]]** (באיסלנדית: **Forseti Íslands**) הוא ראש המדינה הנבחר של איסלנד. הנשיא נבחר לתקופת כהונה של ארבע שנים על ידי הצבעה כללית של כלל המבוגרים. החוקה האיסלנדית לא מגבילה את מספר הפעמים שנשיא יכול להיבחר. מאז עצמאותה של איסלנד מדנמרק בשנת 1944, כיהנו באיסלנד שבעה נשיאים. הנשיאה הנוכחית היא האלה תומאסדוטיר, שמכהנת בתפקיד מ-1 באוגוסט 2024.

משכנו של נשיא איסלנד ממוקם בפֶּסָאסְטָאדִ'יר שבעיר גארדבאיר שהיא חלק מהמטרופולין רייקיאוויק. לפי החוקה האיסלנדית, במקרים בהם נבצר מהנשיא לבצע את תפקידיו (למשל בשל נסיעה לחו"ל או הרדמה רפואית), שלושת נושאי המשרות הבכירות באיסלנד – ראש הממשלה, נשיא הפרלמנט ונשיא בית המשפט העליון, ממלאים את מקומו של הנשיא, על ידי הצבעה משותפת בכל נושא שיש להכריע בגינו ללא דיחוי. הנשיא של איסלנד מקבל עם כניסתו לתפקיד גם את תואר הכבוד "נשיא מסדר הבז".

## רשימת הנשיאים

## קישורים חיצוניים

* 

*
מלון אירוס המדבר

**מלון אירוס המדבר** הוא בית מלון הממוקם ביישוב ירוחם, והראשון שהוקם בו.

מנכ"לית המלון היא רוזי פרץ.

## הקמה
המלון הוקם ביוזמת קרן ירוחם כ"מלון חברתי", כאשר מרבית רווחיו מועברים לטובת חינוך ורווחה בעיר.

המלון, אשר נחנך בדצמבר 2014, ממוקם בלב ירוחם, ברחוב צבי בורנשטיין ובקרבת המכתש הגדול ואטרקציות תיירותיות נוספות, כמו אגם ירוחם, חוות בודדים ואתרי תיירות נוספים.

המלון הוקם בהשקעה של למעלה מ-24 מיליון ש"ח על השטח, שבעבר שירת את משרדי חברת רותם אמפרט נגב, אשר תרמה את הקרקע לקרן ירוחם לטובת הקמת המלון. את המהלך הוביל יו"ר הוועדה הקרואה בירוחם דאז, עמרם מצנע.

65% מהבעלות על המלון נמצאת בידי קרן ירוחם, קרן עצמאית, שהכנסותיה מוקדשות למערכת החינוך בעיר, ו-35% בבעלות המשקיעים סם וג'ימי פינטו.

המלון משתרע על שטח של 11 דונם, וכולל 47 סוויטות עם גינות פרטיות, מדשאות, טרקלין עסקים, אולם כנסים, חדר אוכל, לובי-בר, בריכת שחייה וספא.

עיצוב המלון משתלב עם הנוף המדברי המאפיין את האזור.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

אירוס המדבר
קטגוריה:ירוחם
יוגב לרמן

**יוגב לרמן** (נולד ב-20 באוקטובר 1991) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הבלם.

## קריירה
לרמן החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל תל אביב, וכשהגיע לגיל בוגרים בתחילת עונת  הושאל להפועל צפרירים חולון מליגה א'. ב-24 בספטמבר 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בקריירה, בניצחון 3–2 על שמשון בני טייבה במסגרת גביע המדינה. בסיום העונה ירדה קבוצתו לליגה ב'.

בקיץ  שוחרר מהפועל תל אביב וחתם בהפועל הרצליה מהליגה הלאומית. ב-16 בספטמבר 2011 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, בתיקו 1–1 מול מכבי הרצליה. בעונה זו ערך 32 הופעות בליגה, בהן כבש שני שערים, ובסופה רשם ירידת ליגה שנייה ברציפות.

בקיץ  חתם בהפועל רעננה מהליגה הלאומית. ב-14 בספטמבר 2012 ספג כרטיס אדום ראשון בקריירה, בתיקו 1–1 מול בית"ר תל אביב רמלה. בסיום העונה עלה עם הקבוצה לליגת העל והפך לשחקן הרכב קבוע בקבוצה, במדיה שיחק שלוש שנים בסך הכל, מתוכן שנתיים בליגת העל.

ב-25 ביוני 2015 חתם בהפועל קטמון ירושלים מהליגה הלאומית. בעונת 2015/2016 שותף ב-36 משחקי ליגה, והמועדון רשם את הישג השיא שלו כאשר סיים במקום הרביעי בליגה הלאומית. ב-24 במאי 2016 חזר לליגת העל כאשר חתם לשלוש שנים בעירוני קריית שמונה. ב-18 במרץ 2017 כבש את שער הבכורה שלו במועדון, בהפסד הקבוצה 2–3 להפועל תל אביב, ובסך הכל ערך 20 הופעות ליגה בעונת 2016/2017. ב-11 ביוני 2017 חזר להפועל קטמון ירושלים, ומתחילת עונת 2018/2019 שימש כקפטן הקבוצה.

ב-14 ביוני 2019 חתם בהפועל רמת השרון. ב-22 ביוני 2021 חתם במ.ס. כפר קאסם.

בספטמבר  חתם בבני יהודה.

בינואר  חזר לקדנציה שנייה בהפועל הרצליה.
## תארים
;הפועל קטמון ירושלים
* גביע הטוטו (הליגה הלאומית): 2018/2019

## חיים אישיים
במהלך שנת 2016 שינה את משפחתו מ"לרמן" ל"הזוהרוי" בעקבות פגישה עם מיסטיקנית. כשנה לאחר מכן, שינה את שם משפחתו בחזרה ל"לרמן".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:בלמי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני צפרירים חולון
קטגוריה:כדורגלני הפועל הרצליה
קטגוריה:כדורגלני הפועל רעננה
קטגוריה:כדורגלני הפועל קטמון ירושלים
קטגוריה:כדורגלני עירוני קריית שמונה
קטגוריה:כדורגלני הפועל רמת השרון
קטגוריה:כדורגלני מועדון ספורט כפר קאסם
קטגוריה:כדורגלני בני יהודה תל אביב
קטגוריה:בוגרי תיכון ברנר
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1991
נובוסיבירסק (כדורסל)

**נובוסיבירסק** (ברוסית: **БК Новосибирск**) היא קבוצת כדורסל רוסית מהעיר נובוסיבירסק שבמחוז נובוסיבירסק בסיביר המתמודדת בליגת המשנה הרוסית בכדורסל.

בעונת 2015 זכתה לראשונה בתולדותיה בגביע הרוסי בכדורסל לאחר שגברה על דינמו מוסקבה במשחק הגמר ולראשונה תתמודד גם במסגרות האירופאיות משתתמודד בגביע יורוצ'לנג'. בנוסף זכתה באותה עונה גם באליפות ליגת המשנה הרוסית בכדורסל. בעונת 2017 זכתה שוב בגביע הרוסי לאחר שגברה על קבוצת הכדורסל סחאלין בגמר.

## היסטוריה
הקבוצה נוסדה בשנת 2011 והתמודדה מיום הקמתה בטורניר הגביע הרוסי ובליגה השלישית בחשיבותה ברוסיה שנקראה "ליגת הכדורסל הבכירה". לאחר שסיימה במקום השלישי בעונת הבכורה שלה הקבוצה העפילה לליגה השנייה בחשיבותה, ליגת המשנה: "הסופרליגה הרוסית בכדורסל".

מאז עונת 2012 הקבוצה מתמודדת בליגת המשנה הרוסית. בעונת 2015 העפילה לגמר הגביע הרוסי ולראשונה בהיסטוריה שלה זכתה בו לאחר ניצחון על הפייבוריטית לזכייה, דינמו מוסקבה. הזכייה העניקה לקבוצה את האפשרות להתחרות במסגרות האירופאיות בעונת 2015/2016.

בעונת 2017 זכתה שוב בגביע הרוסי, לאחר שגברה על סחאלין בתוצאה 69:67.

בעונת 2017/2018 ובעונת 2018/2019 העפילה לחצי גמר הגביע.

## הישגים לפי עונה

## תארים
***מחזיקת [[הגביע הרוסי בכדורסל]] (2)**: 2015, 2017
***אליפות [[הסופרליגה הרוסית בכדורסל|ליגת המשנה הרוסית בכדורסל]] (1)**: 2015

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:נובוסיבירסק: מועדוני ספורט
קטגוריה:קבוצות כדורסל רוסיות
מוצב חבצלת

**מוצב חבצלת** היה המוצב הצפוני ביותר מבין מוצבי צה"ל באזור ג'בל ברוך.
ממוזער|200x200px|מוצב חבצלת בדרום לבנון

מטרת המוצב הייתה לאבטח את העיירה ג'זין שעל השלוחה הדרומית של ג'בל ברוך, ולאבטח את הדרך מהבקאע אל מישור החוף הלבנוני. כמו כן ג'בל ברוך היווה נקודה אסטרטגית אל מול הכוחות הסורים.

המוצב הוקם בשנת 1982, בתחילת מלחמת לבנון הראשונה. לאחר הנסיגה מהרי השוף ורצועת החוף, היה המוצב הצפוני ביותר של צה"ל בלבנון.

בחורף, בעקבות מזג האוויר הקשה, שכלל סופות שלג וירידה חדה בטמפרטורות, היה המוצב ננטש, ובאביב היה מאויש שוב על ידי גדוד חי"ר (931, 932, 50, 432) שהיה מתחלף כל כמה חודשים. החיילים ישנו באוהלים ולא במבני בטון.

הציר שהוביל למוצב התחיל מהבקעא ועבר דרך מוצב "אנטנה", בחלק הדרומי של ג'בל ברוך. מלבדו היה קיים ציר חלופי - ציר ״מרתון״, שירד משיא ההר ישירות לבקעת הלבנון. בציר הנוסף לא נעשה כמעט שימוש למעט סיור שהתקיים לערך אחת לחודש על מנת לנקותו ככל הניתן ממוקשים וממטענים.

המוצב ננטש בסוף אוקטובר 1984, ולא אויש מאז על ידי חיילי צה"ל. בעת הנסיגה לרצועת הביטחון, ננטשו גם המוצבים העיקריים בהר - חטמ"ר ארזים שהייתה הסמכות הפיקודית בכל מוצבי ההר, ושלושה שבועות אחריה גם מוצב האנטנה.

## ראו גם
* הלחימה בדרום לבנון (1985–2000)
* רצועת הביטחון

חבצלת
איבי הנחל

ממוזער|250px|הנוף הנשקף מאבי הנחל לכיוון דרום מזרח. בתמונה נראים היישוב מעלה עמוס ומדבר יהודה
**אִבֵּי הנחל** היא התנחלות בגוש עציון, בגובה ממוצע של כ-800 מטר מעל פני הים. איבי הנחל צופה אל עבר ים המלח והרי מואב ממזרח, הר הרודיון וירושלים מצפון ונחל ערוגות ממערב ומצדה הדרומי שוכנת שמורת הטבע אל כנוב ורכס כנוב.

## שם
ההתנחלות נקראת כשם ספרו של הרב ישראל אודסר אב"י הנחל - ומיוסד על הכתוב בשיר השירים: . השם "אִבֵּי" רומז לשמו של רבי **י**שראל **ב**ער **א**ודסר בראשי תיבות, ו"נחל" מרמז על רבי נחמן מברסלב שאמר על עצמו "ועכשיו יש **נ**חל **נ**ובע **מ**קור **ח**כמה". הספר כולל מכתבים והערות של הרב אודסר, ועיקרו 152 מכתבים לנשיא המדינה זלמן שזר.

## הקמה והתפתחות
היישוב הוקם כמאחז בתחילת 1999 בידי חסידי ברסלב מתלמידי רבי ישראל בער אודסר ששאפו לגור קרוב לטבע.

עם הקמתו, המאחז זכה לתמיכה של מדינת ישראל. משרד השיכון מימן תשתיות: 950,000 ₪ ואושר חיבור חשמל למקום. תוואי מרכיבי הביטחון אושר עקב דרישה מבצעית של צה"ל. 10 מבנים יבילים שונעו למקום באישור עוזר שר הביטחון להתיישבות. למתיישבים יש הסכם הקצאה מההסתדרות הציונית, עד ינואר 2029.

משנת 2002 החלו להצטרף ליישוב משפחות שאינן נמנות עם חסידי ברסלב. כיום גרות במקום כ-56 משפחות, מרביתן של דתיים לאומיים. כל התושבים מתגוררים בקרוואנים. ביישוב פועלים מעון לפעוטות, גן ילדים, סניף בני עקיבא לילדים ולנוער ומקווה לנשים ולגברים.

באוגוסט 2019 אישרה ועדת התכנון העליונה במנהל האזרחי את קידום הקמתן של 98 יחידות דיור ביישוב. באפריל 2021, החלו העבודות בשטח להקמת הבתים

ב-2022 הוכר כשכונה של היישוב מעלה עמוס.

במרץ 2025 קיבל הקבינט המדיני-ביטחוני החלטה להעניק לאיבי הנחל ול־12 יישובים במעמד דומה מעמד עצמאי. בנובמבר אותה שנה קיבל היישוב מעמד רשמי. בנובמבר 2025 חתם אלוף פיקוד מרכז אבי בלוט על צו תחום שיפוט ליישוב ובכך הוכר היישוב כיישוב עצמאי.

## גלריית תמונות

קובץ:בית הכנסת אבי הנחל.jpg|פנים בית הכנסת באבי הנחל
קובץ:איבי הנחל קשת.jpg|צדו המזרחי של אבי הנחל


## קישורים חיצוניים
*מזכירות "איבי הנחל"

## הערות שוליים

קטגוריה:מאחזים שהוסדרו
קטגוריה:יישובים דתיים ביהודה ושומרון
קטגוריה:מועצה אזורית גוש עציון
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1999
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם ספרים
סטנה קטיק

**סטנה קטיק** (באנגלית: **Stana Katic**; נולדה ב-26 באפריל 1978) היא שחקנית קנדית-אמריקאית. ידועה בעיקר בשל דמות הבלשית קייט בקט (אנ') אותה גילמה בסדרה "קאסל" (2016-2009) ברשת ABC, ובשל הופעתה בתור הסוכנת אמילי ביירן בסדרה "אבסנטיה" (2020–2017) ברשת AXN.

## ביוגרפיה
קטיק נולדה בהמילטון, אונטריו שבקנדה, להורים סרביים שהיגרו מקרואטיה; פטאר וראדה קטיק. יש לה ארבעה אחים ואחות אחת. בתיאור האתני שלה, הצהירה: "ההורים שלי הם סרביים מקרואטיה. אני קוראת לנו דלמטיים כי זה החלק בעולם שממנו אנחנו במקור. יש לי בני משפחה סרביים, קרואטים ואפילו קומץ ממונטנגרו."

מאוחר יותר עברה קטיק עם משפחתה לאורורה, אילינוי. היא בילתה כמה שנים הלוך ושוב בין קנדה וארצות הברית. לאחר שסיימה את לימודיה בבית הספר התיכון "מערב אורורה" בשנת 1996, נרשמה קטיק ללימודי יחסים בינלאומיים, כלכלה וקדם משפטים באוניברסיטת טורונטו, ולאחר מכן התקבלה לחוג לדרמה באוניברסיטת דה פול בשיקגו, אילינוי, שם למדה לתואר שני במשחק מ-2000 עד 2002. בנוסף למדה גם משחק בבית הספר ללימודי תיאטרון בוורלי הילס (Beverly Hills Playhouse acting school).

## קריירה
קטיק שיחקה את חנה גיטלמן בסדרה "גיבורים", את קולט סטנג'ר בעונה החמישית של הסדרה "24" ואת ג'ני בסרט "חגיגה של אהבה", בכיכובו של מורגן פרימן. בשנת 2008 היא שיחקה את מורגנשטרן בסרטו של פרנק מילר "הספיריט" ואת קורין בסרט של ג'יימס בונד "קוונטום של נחמה".

בחודש אוגוסט 2008, רשת ABC הודיעה על רכישת סדרת הטלוויזיה "קאסל", בכיכובם של קטיק בתור קייט בקט וניית'ן פיליון בתור ריצ'רד קאסל. בשנת 2008 הקימה קטיק חברת הפקות משלה, Sine Timore Productions, שפירושו בלטינית "ללא פחד".

קטיק נבחרה למקום ה-24 ברשימת "100 הנשים הסקסיות של הטלוויזיה לשנת 2009" של האתר BuddyTV. בשנת 2010 נבחרה למקום ה-34, בשנת 2011 למקום הראשון, בשנת 2012 נבחרה למקום ה-8 ובשנת 2013 למקום ה-12.

בשנת 2017 החלה לשחק בתפקיד ראשי בסדרת המתח והפשע "אבסנטיה" ברשת AXN ולאחר מכן באמזון פריים וידאו, בתפקיד סוכנת ה-FBI אמילי ביירן. הסדרה סיימה את שידוריה ב-2020 לאחר שלוש עונות.

## חיים אישיים
קטיק מתגוררת כיום בלוס אנג'לס, קליפורניה. היא דוברת אנגלית, סרבית, צרפתית, איטלקית, וסלובנית באופן שוטף. היא מחזיקה באזרחות כפולה בקנדה ובארצות הברית.

ב-25 באפריל 2015 היא נישאה לבן זוגה בשנים האחרונות, כריס ברקליאץ׳, יועץ פיננסי אוסטרלי, בטקס פרטי בחוף הדלמטי בקרואטיה, יום אחד לפני יום הולדתה ה-37.

ב-19 ביוני 2022, נציג מטעמה של קטיק אישר שקטיק וברקליאץ' קיבלו את בנם הראשון בברכה במהלך החורף.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

ממוזער|טקסט=|קטיק, 2010

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה קנדיות
קטגוריה:קנדים ממוצא סרבי
קטגוריה:אישים ממוצא קרואטי
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת טורונטו
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טורונטו
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת דה פול
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דה פול
קטגוריה:מהגרות מקנדה לארצות הברית
קטגוריה:קנדיות שנולדו ב-1978
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1978
אליפות צרפת בטניס 1926

**[[אליפות צרפת הפתוחה#האליפות|אליפות צרפת]] 1926** הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי חימר של מועדון הרוגבי בפריז. התחרות התחילה ב-2 ביוני והסתיימה ב-14 ביוני. זו הייתה התחרות ה-31 מאז ייסודה והשנייה בה אושרה השתתפות אזרחים זרים.

באליפות זו בלטו טניסאים מצרפת שזכו ברוב התארים: סוזן לנגלן זכתה בתחרות נשים, זוגות נשים וזוגות מעורבים. אנרי קושה זכה בתחרות גברים. הזוג האמריקאי זכה בתחרות זוגות גברים.

## התחרות
### תחרות הגברים
[שמאל|ממוזער|180px|[אנרי קושה, מנצח תחרות הגברים]]
בתחרות זו השתתפו 74 טניסאים שחולקו ל-8 בתים. לקראת התחרות המשתתפים החזקים דורגו כדלקמן:

# וינסנט ריצ'רדס (), הודח בחצי גמר
# רנה לקוסט (), מנצח תחרות 1925, הפסיד בגמר
# הווארד קינסי (), הודח ברבע גמר
# **[[אנרי קושה]] (), ניצח בתחרות**
# ז'אן ואשר (), הודח ברבע גמר
# ז'אן בורוטרה (), הפסיד בחצי גמר
# צ'ארלס אשלימן (), הודח בסיבוב הרביעי  
# אלי אתאר פייזי (), הודח בסיבוב השני
# בלה פון קרלינג (), הודח ברבע הגמר
# ניקולס מישו (), הודח ברבע הגמר
# הנדריק טימר (), הודח בסיבוב השני
# יאן קוז'לוח (), הודח בסיבוב הרביעי
# חוסה מריה טחדה (), הודח בסיבוב הרביעי
# לאונס אסלנגול (), הודח בסיבוב הרביעי
# גיז'רמו רובסון (), הודח בסיבוב הרביעי
# קולין גרגורי (), הודח בסיבוב הרביעי

בגמר התחרות נפגשו אנרי קושה () ורנה לקוסט (). אנרי קושה ניצח ב-3 מערכות ובכך זכה באליפות.

### תחרות הנשים
שמאל|ממוזער|180px|סוזן לנגלן, מנצחת תחרות הנשים
בתחרות הנשים השתתפו 32 טניסאיות. כמו בתחרות הגברים, הטניסאיות החזקות זכו לדירוג:

# **[[סוזן לנגלן]] (), מנצחת תחרות 1925, זכתה בתחרות**
# הלן וילס (), הודחה בסיבוב השני
# מרי קנדל בראון (), הפסידה בגמר
# אליזבת ריין (), הודחה ברבע הגמר
# ג'ואן פריי לייקמן (), הודחה בחצי הגמר
# קתלין מקיין-גודפרי (), הודחה ברבע הגמר
# דידי ולאסטו (), הודחה בסיבוב הראשון
# איבון בורז'ואה (), הודחה בסיבוב הראשון

במשחק הגמר סוזן לנגלן () ניצחה את מרי קנדל בראון () בשתי מערכות ובכך זכתה בפעם השנייה ברציפות.

### תחרות זוגות גברים
בתחרות השתתפו 15 זוגות. במשחק הגמר אנרי קושה וז'אק בריניון () נפגשו עם וינסנט ריצ'רדס והאוורד קינסי () והפסידו ב-4 מערכות. באותה שנה הם ניצחו גם באליפות ארצות הברית הפתוחה.

### תחרות זוגות נשים
בתחרות השתתפו 18 זוגות. במשחק הגמר מנצחות תחרות 1925 סוזן לנגלן ודידי ולאסטו () שיחקו נגד הזוג אוולין קולייר וקיטי מקיין גודפרי () וניצחו אותן בשתי מערכות.

### תחרות זוגות מעורבים
בתחרות השתתפו 34 זוגות. במשחק הגמר התחרות מנצחי תחרות 1925 סוזן לנגלן וז'אק בריניון () נפגשו עם הזוג סוזן לבסנרה וז'אן בורוטרה () וניצחו אותם בשתי מערכות.

## קישורים חיצוניים

* תחרות הנשים
* תחרות הגברים
* האתר הרשמי של אליפות צרפת הפתוחה
* נתונים על תחרות הנשים, זוגות נשים וזוגות מעורבים

צרפת
1926
קטגוריה:1926 בצרפת
לייב אקשן

**לייב אקשן** (**Live action**, מילולית: "פעולה חיה") הוא צילום, דיגיטלי או בפילם, שלא באמצעות הנפשה קלאסית או ממוחשבת. המונח משמש בתעשיית הקולנוע, הטלוויזיה והפקות וידאו אחרות. מאחר שטכניקה זו היא הנורמה, השימוש במושג לרוב מיותר, ונעשה בו שימוש בדרך כלל רק במקרים שבהם מצופה שייעשה שימוש בהנפשה, כמו בסרטי פיקסאר ובמשחק וידאו, או כאשר היצירה היא עיבוד קולנועי של סרט או סדרה מצוירת, כמו סרטי הקולנוע "סקובי-דו" (2002), "הפלינטסטונס" (1994) או "101 כלבים וגנבים" (1996). שימוש בבובות או בדגמים, למשל בסרט "בעקבות הקריסטל השחור" (1982) נחשב גם כן כלייב אקשן, ובלבד שלא נעשה שימוש בסטופ מושן להנפשתן.

במונח זה נעשה שימוש גם בעולם ההנפשה, על מנת להתייחס לדמויות שאינן מונפשות, בסרטים מצוירים למחצה, כגון "ספייס ג'אם" (1996), "מי הפליל את רוג'ר ראביט" (1988), "לוני טונס: חוזרים לאקשן" (2003), או "מרי פופינס" (1964), בהם בני אדם ודמויות מונפשות חיות יחדיו, כך שדמויות ה"לייב אקשן" הן דמויות "אמיתיות", כגון בוב הוסקינס וג'ולי אנדרוז, לעומת הדמויות המונפשות כגון רוג'ר ראביט.

המונח נפוץ בהקשרים של סרט או סדרת טלוויזיה המבוססים על יצירה מאוירת כגון חוברת קומיקס. עיבודים של קומיקסים ללייב אקשן נפוצים במיוחד בסרטי גיבורי-על, כגון "סופרמן" (1978), "באטמן" (1989), "הנוקמים" (2012), "וונדר וומן" (2017), "הפנתר השחור" (2018), "הפלאש" (2023), ועוד רבים אחרים; וגם בסדרות טלוויזיה כמו "המפתחות של משפחת לוק" ו"המתים המהלכים".

ככל שבתעשיית הקולנוע גובר השימוש בתמונות ביצירת מחשב (Computer-generated Imagery), המוכר בעיקר בראשי התיבות CGI, חלק ממבקרי הקולנוע וביניהם מארק לנגר מוצאים לנכון לדון ביחסים שבין הלייב אקשן לבין ההנפשה. לטענתם – סרטים חדשים, שמשתמשים באפקטים מיוחדים ממוחשבים, לא ניתנים להשוואה עם סרטי לייב אקשן המשלבים בתוכם דמויות מונפשות, וזאת בשל תפיסת הריאליזם של שילוב שני הסגנונות.

## ראו גם
* סרטי לייב אקשן המבוססים על סרטי דיסני

## הערות שוליים

קטגוריה:מונחים בקולנוע
קטגוריה:מונחים בטלוויזיה
מקומות של זיכרון (הרובע הבווארי)

ממוזער|אחד השלטים, צד הטקסט
ממוזער|צדו השני של השלט, צד הסמל
אנדרטת "**מקומות של זיכרון** ברובע הבווארי: הדרה ונישול, גירוש ורצח של יהודי ברלין בין השנים 1933-1945" (בגרמנית: Orte des Erinnerns im Bayerischen Viertel: Ausgrenzung und Entrechtung, Vertreibung, Deportation und Ermordung von Berliner Juden in den Jahren 1933 bis 1945) תוכננה על ידי היסטוריון האמנות, המבקר והאוצר פרידר שנוֹק (Frieder Schnock) והאמנית והמרצה פרופ' רנאטה שטי (Renata Stih) ונחנכה ב-11 ביוני 1993. האנדרטה מורכבת מ-80 שלטים המפוזרים ברחבי הרובע הבווארי, שהוא חלק משכונת שנברג שבברלין. לכל שלט שני צדדים: באחד נרשם חוק או תקנה, ולעיתים עדות אישית, משנות השלטון הנאצי המגביל את היהודים, ובשני ציור או סמל מתאים.

## רקע היסטורי
בין 1898–1908 בנתה חברת הקרקע הברלינאית (Berlinische Boden-Gesellschaft) על קרקע הרובע הבווארי מבנים רבים בסגנון ביתי עם דירות מרווחות. הרחובות בשטח הבנוי נקראו על שמות מקומות בבוואריה. תושביו הראשונים של הרובע היו גרמנים אמידים. מספר היהודים בשכונת שנברג היה רב – בשנברג כולה חיו בשנת 1933 כ-16,000 יהודים, כ-10% מהקהילה היהודית בברלין באותו הזמן, והיא כונתה "שווייץ היהודית" – אך לא ידוע מספרם המדויק ברובע עצמו. בשכונה חיו בין היתר אלברט איינשטיין, גרטרוד קולמר וחנה ארנדט. בעקבות עליית הנאצים לשלטון דוכאו היהודים, ובשנת 1941 החלו לגרש יהודי מהרובע, ובאביב 1943 נעצרו גם הפועלים בני השכונה וגורשו. ב-19 במאי 1943, הרובע וברלין כולה, כפי שדווחו הנאצים, היו "נקיים מיהודים" (Judenfrei).

## בניית האנדרטה

במשך שנים אחרי השואה לא נותר זכר לקהילה היהודית הגדולה במקום, מלבד אנדרטת אבן במיקומו של בית הכנסת הישן של הרובע, ולוח זיכרון במקום שבו התגורר אלברט איינשטיין בין השנים 1918–1933. בשנת 1983 החלה קבוצה של תושבי השכונה להתעניין בעברה ובתולדותיה במהלך השואה. הם מצאו מסמכים ותעודות רבות – בין השאר מכתבים ויומנים, תמונות, רישומים של הגסטפו. באמצעות המידע הצליחו לשחזר את ההיסטוריה של רוב בתי השכונה. את תוצאות המחקר פרסמו בתערוכה, שלה קראו "החיים בשנברג–פירדנאו בשנים 1933–1945". בשנת 1988 החל אחד מתושבי הרובע הבווארי לאסוף שמות של קורבנות ה"אריזציה" בשכונה. לאחר שנת עבודה אסף למעלה מ־6,000 שמות, ותיעד גם הפקעת רכוש יהודי. בהמשך לצעדים אלו, בתחילת שנות ה-90 החלו תושבי השכונה בסיוע עיריית רובע שנברג לחפש דרך להנציח את הקהילה היהודית המקומית. הוכרזה תחרות, ומתוך 96 הצעות נבחרה הצעתם של צמד אמנים בשם שטי ושנוק. הם הציעו להציב ברחבי הרובע שלטים עם חוקים שנחקקו נגד היהודים בתקופת השלטון הנאצי. בסך הכול נתלו כ־80 שלטים, חלקם במקומות הקשורים לכיתוב בשלטים.

כבר בתהליך הצבת השלטים הראשונים של הפרויקט החלו מתגלעות מחלוקות סביבו. בעת תליית אחד השלטים צעק אחד התושבים בשכונה לעבר התולים "חזירים יהודים, עופו מכאן!". בהמשך הגיעו תלונות גם מן הצד השני על תליית שלטים אנטישמיים, ולמקום הגיעו כוחות משטרה שביקשו להוריד את השלטים. הפשרה שהושגה הייתה שלכל שלט תוצמד לוחית הסבר קצרה, שמבהירה כי מדובר באנדרטת זיכרון.

## קישורים חיצוניים

* Caroline Bartholomew, Rebuilding Berlin's Identity, **Urban Labs Central Europe,** 30 January 2018
* 

*פחד ותיעוב ברובע הבווארי, באתר "אייל – מדריך בברלין"
*מיקי ריס, אחרי עשרים שנה, מגזין שפיץ, 28 במאי 2013
*
* 

קטגוריה:ברלין: אנדרטאות להנצחת השואה
אי הר המדבר

**אי הר המדבר** (באנגלית: **Mount Desert Island**, לעיתים בראשי-תיבות: MDI) הוא האי ה-52 בגודלו בארצות הברית, הנמצא במחוז הנקוק שבמדינת מיין. שטח האי הוא כ-280 קמ"ר, ואוכלוסייתו הקבועה מונה כ-10,000 נפשות. אולם, האי משמש יעד תיירותי בימי הקיץ, בעיקר מבקרים בפארק הלאומי אקדיה וביעדי נופש נוספים.

## היסטוריה
### התיישבות צרפתית וחורבן האי
מקור שם האי הוא מתצפיותיו של מגלה הארצות הצרפתי סמואל דה שמפלן, שהבחין ב-6 בספטמבר 1604, במהלך מסעו באזור כי פסגות הרי האי צחיחות, ובשל כך כינה את האי "île des Monts Déserts" - אי הרי המדבר.

ב-1613, הגיעו לאי קבוצת נזירים ישועיים, שהקימו באי מנזר והחלו במיסיון בקרב תושבי האי הילידים. חודשיים לאחר מכן, ב-2 ביולי 1613 תקף כוח אנגלי בפיקודו של סמואל ארגל ממושבת וירג'יניה את המתיישבים הצרפתיים, הרג שלושה מהם, פצע שלושה נוספים ושבה את שאר התושבים. לאחר מכן החריב ארגל את המבנים המועטים שהוקמו על ידי המתיישבים הצרפתים והחליף את הצלב הישועי בגרסה פרוטסטנטית.

מתקפה זו סימלה את התחלת המחלוקת בין אנגליה וצרפת על הגבול הצפוני של אקדיה הצרפתית וניו אינגלנד האנגלית.

ניסיון נוסף של אציל צרפתי בשם אנטואן דה לה מוט קאדילק להקמת יישוב במקום בשנת 1688 נכשל לאחר זמן קצר, וקאדילק התפרסם כמייסדה של העיר דטרויט. פסגת ההר הגבוהה ביותר באי קרויה על שמו, והיא נודעת בהיותה הנקודה הראשונה בארצות הברית בה זורחת השמש.

### התיישבות בריטית
ההתיישבות על האי חזרה רק בשנת 1760, לאחר שאקדיה נפלה לידי אנגליה ב-1759, ומתיישבים אנגלים יכלו להתיישב בכל מקום. האי הובטח למושל מסצ'וסטס, פרנסיס ברנרד, ובתורו יישב המושל באי משפחות אנגליות.

בעקבות מלחמת העצמאות של ארצות הברית, ניטל האי מידי מושל מסצ'וסטס לשעבר, וחציו המערבי של האי ניתן לבנו, ג'ון ברנרד, שבניגוד לאביו תמך במורדים ואילו חצי המזרחי של האי ניתן לנכדתו של קאדילק, מארי תרז דה גרגואר. השניים מכרו עד מהרה את חלקם באי לאילי נדל"ן. אולם הדבר כמעט ולא השפיע על התפתחות ההתיישבות באי. ב-1820 כאשר מיין נפרדה ממסצ'וסטס והפכה למדינה עצמאית, העיסוק המרכזי של תושבי האי היה דייג וחטיבת עצים.

### הפיכה ליעד תיירותי
ממוזער|אחד מבתי הפאר שהוקמו על האי במהלך תקופת היותו פופולרי בקרב עשירי ארצות הברית
במהלך המאה ה-19 ציירים מאסכולת נהר הדסון גילו את האי כיעד נופש בקיץ, ובמהלך השנים הפך ליעד פופולרי במיוחד. ב-1880 פעלו באי כ-30 בתי מלון עבור כמות התיירים שמילאה את האי מדי קיץ. האי שימש כמקום הנופש של עשירי אמריקה: ג'יי. פי. מורגן, הנרי פורד, משפחת ואנדרבילט, אנדרו קרנגי ומשפחת אסטור.

אולם תקופה מפוארת זו הגיעה לקיצה בשפל הגדול, כאשר המצב הכלכלי בארצות הברית צמצם את היקף הפעילות והנופש באי. שרפה ענקית שהתחוללה באי ב-1947 וכילתה מרבית מבתי הפאר שהוקמו עליו, סימנה את סיום התקופה.

### הקמת הפארק הלאומי אקדיה

בראשית המאה ה-20, תושב האי ג'ורג' ב. דור היה מוטרד מהיקף הנזק הנגרם ליערות האי, בעקבות הקמת מנסרות מודרניות על האי. הוא החל בפעילות נמרצת להקמת פארק לאומי שיגן על נופי ויערות האי. פעולותיו, שהוגדרו כ"גדולות בפעולות אדם יחיד לשימור קרקעות", הוכתרו בהצלחה כאשר נשיא ארצות הברית, וודרו וילסון, הכריז ב-1919 על הקמת הפארק הלאומי לאפאייט (מאוחר יותר שונה שמו ל"אקדיה").

ג'ון ד. רוקפלר, הבן תרם לפארק שטחים נרחבים, כאשר הכניסה אליהם באמצעות רכב - אסורה.

## כיום
על האי ארבע ערים: בר הרבור, מאונט דזרט, סאות'ווסט הרבור וטרמונט. סביב כל אחת מערי האי שוכנים יישובים קטנים נוספים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ארצות הברית: איים
קטגוריה:מיין: גאוגרפיה
קטגוריה:ארצות הברית: תיירות