open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
רוברט ריטר פון גריים

**רוברט ריטר פון גריים** (בגרמנית: **Robert Ritter von Greim**; 22 ביוני 1892 – 24 במאי 1945) היה גנרל-פלדמרשל גרמני, טייס ומפקדו האחרון של הלופטוואפה (חיל האוויר של גרמניה הנאצית) בזמן מלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
פון גריים נולד ב-22 ביוני 1892 בביירוית שבבוואריה. במלחמת העולם הראשונה שירת כקצין תותחנים וב-1915 הועבר לחיל האוויר. בשנות המלחמה הפיל 28 מטוסים וזכה בעיטור פור לה מריט ובעיטור הבווארי הצבאי של מסדר מקס יוזף שהקנה לו תואר אבירות (Ritter) ורשות לשאת את התואר "von". כך הפך שמו מרוברט גריים לרוברט ריטר פון גריים.

לאחר המלחמה למד משפטים, ולאחר מכן התבקש על ידי ממשלת צ'יאנג קאי שק לבוא לסין ולעזור לבניית חיל האוויר הסיני. לאחר מספר שנים חזר לגרמניה וב-1933 נתבקש על ידי הרמן גרינג לעזור לבניית חיל האוויר הגרמני. בשנת 1934 נתמנה למפקד בית הספר לטיסה לאחר שעד אז התאמנו הטייסים הגרמנים בברית המועצות בחשאי היות שהסכם ורסאי אסר על גרמניה לבנות כוח אווירי.

במלחמת העולם השנייה פיקד תחילה על קורפוס האוויר ה-5, ומאז מאי 1943, לקראת קרב קורסק, פיקד על צי האוויר השישי של הלופטוואפה. בקרב קורסק הצטיין בהפעלת הכח האווירי וזכה בעיטור צלב האבירים עם עלי אלון וחרבות.

בסוף 1942 הופל בתוניס מטוסו של בנו הוברט שהיה טייס כמוהו בלופטוואפה. הוא נלקח בשבי ושהה במעצר כשבוי מלחמה בארצות הברית עד לסיום המלחמה.

ב-26 באפריל 1945, כשחלק גדול מברלין נכבש על ידי הצבא האדום התבקש פון גריים להגיע בדחיפות לבונקר של היטלר. הוא טס לברלין במטוס קטן דו-מושבי מסוג פיזלר ביחד עם ידידתו, הטייסת הנאצית הידועה האנה רייטש. בעת הנחיתה במסלול נחיתה מאולתר בטירגרטן נפגע המטוס מאש הרוסים ופון גריים נפגע ברגלו. רייטש השתלטה על הגה המטוס והצליחה להנחיתו.

היטלר קיבל בחמימות את פון גריים, העלה אותו לדרגת גנרל פלדמרשל ומינה אותו למפקד הלופטוואפה במקום גרינג שפוטר באשמת בגידה. השניים שהו בבונקר יומיים, במהלכם נתן להם היטלר כמוסות ציאניד אם ירצו להתאבד. כאשר שמע היטלר שהיינריך הימלר פתח במשא ומתן עם בנות הברית הוא הורה לרייטש ולפון גריים לטוס למפקדתו של קרל דניץ ולאסור שם את הימלר. ב-28 באפריל 1945 הם הצליחו להמריא תחת אפם של הרוסים שחשבו שזה מטוסו של היטלר המנסה להימלט.

ב-8 במאי 1945 הסגיר עצמו פון גריים לחיילים אמריקנים. הוא היה אמור להיות מוסגר לרוסים וכתוצאה מפחד מפני עינויים והוצאה להורג, הוא התאבד בבליעת כמוסת ציאניד בתא המעצר בזלצבורג ב-24 במאי 1945. מילותיו האחרונות היו: "אני מפקד הלופטוואפה בלי לופטוואפה".

## לקריאה נוספת
***[[ויליאם שיירר]]: [[עלייתו ונפילתו של הרייך השלישי]]**, הוצאת שוקן, כרך ב', ע' 918, 1962.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מתאבדים: אנשי צבא גרמנים
קטגוריה:אלופי הפלות במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גנרל-פלדמרשלים בלופטוואפה
קטגוריה:מעוטרי פור לה מריט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:טייסי הלופטוואפה
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים עם עלי אלון וחרבות
קטגוריה:טייסים גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מתאבדים: נאצים
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים בקרב קורסק
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1892
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1945
Losing Grip

**Losing Grip** הוא הסינגל הרביעי והאחרון (מלבד אוסטרליה וניו זילנד, שם הופץ השיר "Mobile" כסינגל אחרון) מאלבום הבכורה של אבריל לאבין, Let Go. הסינגל הופץ באביב של שנת 2003 לאחר ההצלחה הגדולה של הסינגל הקודם, "I'm with You".

השיר הגיע למקום השמיני במצעד השירים שבהולנד.

## רקע וכתיבה
השיר מדבר על כך שאבריל "מאבדת את אחיזתה" עם בן זוגה, וכנראה הם לא נועדו להיות ביחד. "Don't Tell Me", הסינגל הראשון מתוך אלבומה השני של לאבין, Under My Skin, הוא "המשך" לשיר ונחשב לחלק השני שלו. בשיר, אומרת לאבין לבן זוגה שנמאס לה ממנו. השיר נכתב והופק על ידי לאבין וסי. מגנס.

הסינגל היה מועמד לפרס גראמי בקטגוריה "Grammy Award for Best Female Rock Vocal Performance", אך הפסיד לשיר "Steve McQueen" של שריל קרואו.

## הצלחה
זהו השיר הכי רוקיסטי באלבום, לעומת שאר השירים בעלי המבנה הפופי, מה שכנראה מסביר את הכישלון של הסינגל, אשר המקום הכי גבוה שלו היה 64 בארצות הברית ונחשב לסינגל הכי פחות מצליח של לאבין.

בנוסף, הסינגל הצליח להיכנס רק לעשרים המובילים באירלנד, הממלכה המאוחדת ובאוסטרליה.

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אבריל לאבין
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אבריל לאבין
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אריסטה רקורדס
מי ציוני ומי לא

"**מי ציוני ומי לא**" הוא שמו של מיצב של האמן הישראלי משה גרשוני, אשר הוצג בגלריה ג'ולי מ. בתל אביב בשנת 1979.

במסגרת התערוכה, נצבעו על קירות הגלריה אותיות גדולות בגירי פסטל שמן ("פנדה") בצבע ורוד-אדום. האותיות יצרו את המשפט "מי ציוני ומי לא" על גבי שני קירות המקבילים זה מול זה. מלבד הכיתוב הוצבו בגלריה גם פנסי תאורה בעוצמה גבוהה. 

הפרדיגמה העומדת בפני הצופה בעבודה, כאפשרות לפרשנות של העבודה, מרמזת להיבט חברתי-פוליטי. הצופה בעבודה הוזמן לבחינה של מושג ה"ציונות" ללא כל עזרים נוספים זולת הטקסט שעל הקיר. חלוקת המשפט לשני חלקים מנוגדים הדגישה ממד זה. בו בזמן, הצפייה בטקסט לא  יכולה הייתה להימנע מהתייחסות לערכים האסתטיים אשר באו לביטוי במילוי האותיות בגירי הפסטל, טכניקה המדגישה את מגע היד של הצייר ואת הטקסטורה המועצמת על ידי הצבע העז והתאורה החמה. 
## קישורים חיצוניים
*

קטגוריה:משה גרשוני: פסלים
קטגוריה:משה גרשוני: ציורים
קטגוריה:ציור ישראלי
קטגוריה:יצירות משנת 1979
קטגוריה:תערוכות אמנות בישראל
Sk8er Boi

"**Sk8er Boi**" הוא הסינגל השני מתוך אלבום הבכורה של אבריל לאבין, *[[Let Go]]*. הסינגל יצא בשנת 2002 והגיע למקום העשירי במצעד הבילבורד הוט 100 והפך לסינגל השני של לאבין אשר נכנס לעשרת המובילים בארצות הברית.

בנוסף, הגיע הסינגל למקום השמיני במצעד הסינגלים הבריטי ולמקום השלישי במצעד המוזיקה האוסטרלי.

הווידאו קליפ לשיר בוים על ידי פרנסיס לורנס.

## רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי אבריל לאבין ו"המטריקס" (סקוט ספוק, לאורן כריסטי וגרהם אדוורדס), והופק על ידי המטריקס. בשיר מסופר על סיפור חיזור סוער בין ה"סקייטר בוי" לבין הנערה ה"צפונית", אשר רוקדת בלט. למרות ששניהם רצו אחד את השני, הנערה התעלמה מחיזוריו בשל לחץ חברתי.

## ביקורות
### רשימות כל הזמנים

## וידאו קליפ
בקליפ לשיר, לאבין לובשת חולצת טי עם לוגו של בית הספר "Wilkesboro Elementary School", בית ספר בצפון קרוליינה. לאחר יציאת הקליפ, הוגשו בקשות רבות לחולצת בית ספר, ולבסוף נפתח אתר המאפשר לקנות חולצות אלו.

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אבריל לאבין
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אבריל לאבין
קטגוריה:וידאו קליפים שבוימו על ידי פרנסיס לורנס
קטגוריה:שירים על תת-תרבויות נוער
קטגוריה:זוכי פרס בחירת הנוער: שירים
קטגוריה:שירי פלטינה משולשת בארצות הברית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אריסטה רקורדס
I'm with You (שיר)

"**I'm with You**" (בעברית: "**אני איתך**") הוא הסינגל השלישי של הזמרת אבריל לאבין מתוך אלבומה, *[[Let Go]]*. השיר נכתב על ידי לאבין עצמה והמטריקס (סקוט ספוק, לאורן כריסטי וגרהם אדוורדס). שיר זה הוא הבלדה הראשונה שיצאה כסינגל.

הסינגל הגיע למקום הראשון במקסיקו, הגיע לחמשת המובילים בארצות הברית, לעשרת המובילים בממלכה המאוחדת ולשנים עשר המובילים בקנדה. הסינגל לא יצא למכירה באוסטרליה והושמע רק בתחנות הרדיו, על-מנת להעלות את המכירות של האלבום.

## וידאו קליפ
הקליפ לווידאו, בוים על ידי דייוויד לקפל. רוב הקליפ הוא ב"סלואו מושיין", אך השפתיים של אבריל זזות לפי קצב השיר.

## פרסים ומועמדויות
השיר היה מועמד לפרס גראמי בשנת 2004 בקטגוריה "שיר השנה", ועבור הקטגוריה "ביצוע הפופ הווקאלי הנשי הטוב ביותר", אך הפסיד לשיר "Beautiful" של הזמרת האמריקאית כריסטינה אגילרה.

בנוסף, הועמד לפרס הווידאו קליפים של MTV בקטגוריית "הקליפ הנשי הטוב ביותר".

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אבריל לאבין
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אבריל לאבין
קטגוריה:וידאו קליפים שבוימו על ידי דייוויד לה-שאפל
קטגוריה:בלדות משנות ה-2000
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אריסטה רקורדס
גאורג טינטנר

**גאורג טינטנר** (בגרמנית: **Georg Tintner**; 22 במאי 1917 – 2 באוקטובר 1999) היה מנצח יהודי-אוסטרי.

## קורות חיים
טינטנר נולד בווינה ושר בילדותו במקהלת הנערים של וינה, בניצוח פרנץ שאלק. באקדמיה הממלכתית של וינה למד קומפוזיציה אצל יוזף מרקס וניצוח אצל פליקס ויינגרטנר. לאחר זמן לא רב התמנה לעוזר מנצח של האופרה העממית של וינה.

בגלל רדיפת היהודים, עזב טינטנר את וינה בשנת 1938 והגיע לאוקלנד שבניו זילנד בשנת 1940. הוא ניצח עם מקהלת כנסייה עד אחרי המלחמה, כשקיבל לניהולו את האגודה הכוראלית של אוקלנד (ב-1947) ואת "קשתני אוקלנד, (ב-1948). בשנת 1946 התאזרח בניו זילנד. ב-1954 עבר לאוסטרליה והיה למנצח הבית של האופרה הלאומית של אוסטרליה לפני שהצטרף לאופרה של קרן התיאטרון האליזבתני בשנת 1957. לזכותו של טינטנר נזקפת ראשוניותו בהעלאת אופרה טלוויזיונית באוסטרליה.

טינטנר עשה שנה עם התזמורת העירונית של קייפטאון בדרום אפריקה (1966–1967) ושלוש שנים עם האופרה של סדלר'ס ולס (1967–1970) לפני שחזר לאוסטרליה כמנהל מוזיקלי לאופרה של מערב אוסטרליה. הוא חזר אל האופרה האוסטרלית (קודם האופרה של קרן התיאטרון) בשנת 1974, והיה למנהל מוזיקלי של תזמורת תיאטרון קווינסלנד בשנת 1976.

בשנת 1987 עבר לקנדה, שם היה למנהל תזמורת נובה סקוטיה. ב-2 באוקטובר 1999, אחרי מאבק של שש שנים בסרטן התאבד בקפיצה ממרפסת דירתו בקומה ה-11 בעיר הליפאקס.

טינטנר תואר כ"אחד הגדולים במנצחי ברוקנר החיים." מחזור של סימפוניות ברוקנר שהקליט כתקליטורים לחברת נקסוס זכה לשבחים רבים. סדרת ההקלטות (בשנים 1995–1998) הושלמה זמן קצר לפני מותו. נוסף לכך מוציאה נקסוס "מהדורת זיכרון לטינטנר", המכילה הוצאות חוזרות של כמה מהקלטותיו הקודמות של מלחינים אחרים פרט לברוקנר.

המילים הבאות הן תמליל של הקלטה משידור תעודה ברדיו ABC האוסטרלי, דברים שאמרה מירי היל, מלחינה בעצמה ואשת המלחין אלפרד היל (1870–1960). אלפרד פונה אל קהל המאזינים ומירי מתארת את האירוע:

האירוע הזה התרחש במהלך ביקורו של אלפרד היל בניו זילנד, ביוני/יולי 1952 (הקונצרט התקיים ב-1 ביולי עם "קשתני אוקלנד", שהיו כולם חובבים). ביוני 1953 עוטר היל בתואר כבוד מטעם ממשלת אוסטרליה ובין מכתבי הברכה היה מכתב מטינטנר. ב-1954 נסע טינטנר לאוסטרליה כמנצח הבית של האופרה הלאומית, משרה שאלפרד היל סייע בהשגתה.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה 
* ביוגרפיה 

קטגוריה:מנצחים יהודים אוסטרים
קטגוריה:זמרים יהודים אוסטרים
קטגוריה:מוזיקאים יהודים ניו זילנדים
קטגוריה:מנצחים יהודים אוסטרלים
קטגוריה:מוזיקאים שעזבו את גרמניה הנאצית
קטגוריה:מתאבדים: מוזיקאים
קטגוריה:חברי מסדר קנדה
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1917
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1999
1372

## אירועים

*מגדל פיזה נחנך עם פעמון יחיד בכיכר פיאצה די מיירקולי שבפיזה, איטליה

## נולדו

## נפטרו
*בגרט הראשון הקטן מלך גאורגיה

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
Don't Tell Me (שיר של אבריל לאבין)

"**Don't Tell Me**" (בעברית: "**אל תספר/י לי**") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הקנדית אבריל לאבין מתוך אלבום האולפן השני שלה, Under My Skin. השיר יצא לאור ב-1 במרץ 2004, כסינגל הראשון והפותח מתוך האלבום, על ידי חברת התקליטים אריסטה רקורדס.

השיר הגיע למקום החמישי במצעד הסינגלים הבריטי.

## רקע וכתיבה
השיר נכתב והופק על ידי אוון טאובנפלד ולאבין עצמה. השיר לא היה מועמד לשום פרס, אך הווידאו קליפ לשיר היה מועמד לפרס בטקס פרסי הווידאו-קליפים של MTV. הסינגל מוקם במקום 22 במצעד הבילבורד הוט 100, מקום עשירי במצעד המוזיקה האוסטרלי ובמקום החמישי במצעד הסינגלים הבריטי.

השיר מדבר על בן זוגה של לאבין, אשר רוצה לקיים יחסי מין עמה והיא לא מרגישה מוכנה עדיין.

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אבריל לאבין
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אבריל לאבין
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי בוץ' ווקר
קטגוריה:שירים על מיניות
קטגוריה:בלדות רוק
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אריסטה רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת RCA רקורדס
1376

## אירועים

* מעמדה המנהלי של ירושלים הועלה מ"ולאיה" ל"ניאבה". מעתה מושל העיר ייבחר ישירות על ידי הסולטאן הממלוכי בקהיר.

## נולדו

## נפטרו

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
חמאת אגוזים

**חמאת אגוזים** (בצרפתית **Beurre Noisette** על שם צבעה ולא מרכיבה) או **חמאה חומה** היא חמאה לא-מומלחת מומסת בחום נמוך ומופרדת לשומן-חמאה ומוצקי-חלב. באופן טבעי, מוצקי-החלב שוקעים לתחתית המחבת ואז, אם הם מחוממים בעדינות, עוברים תגובת מייאר ומתחילים להשחים ולשנות את טעמם. כשמתקרב גון מוצקי-החלב לצבעם של אגוזים קלויים, מורחקת המחבת ממקור החימום. חמאת אגוזים קלה לשימוש הן בצורתה הנוזלית והן בצורתה המוצקה, המקוררת. תהליך הפקתה מקנה לה טעם חמים ואגוזי, והיא נודעת במיוחד כחלק מבלילות של עוגיות מדלן ופיננסייר. נמצאת בשימוש רב במטבח הצרפתי.

## ראו גם
* רוטב חמאה לבנה
* רוטב חמאה שחורה

קטגוריה:המטבח הצרפתי
קטגוריה:חמאה
קטגוריה:רטבים
סלט קפרזה

**סלט קַפְּרֵזֶה** או **אינסלטה קפרזה** (באיטלקית: **Insalata Caprese**) הוא סלט איטלקי המורכב מירקות ומגבינה. הסלט נחשב לסלט פשוט יחסית, ומורכב מעגבניות, פרוסות מוצרלה, עלי ריחן, שמן זית ותבלינים. מקורו של הסלט בחבל קמפניה שבדרום איטליה, ופירוש שמו הוא "סלט מקפרי", כלומר מהאי קפרי הסמוך לנאפולי, העיר הגדולה בחבל קמפניה. המרכיבים הם רכיבי המזון המרכיבים גם פיצה מרגריטה שהיא מאכל קמפני ידוע, אולם המרכיבים טריים ואינם מבושלים. 

סלט קפרזה אידיאלי מוכן מעגבניות וריחן שגדלו תחת השמש בדרום איטליה, שמן זית כתית מעולה (Extra Virgin) המופק מזיתים שגדלו בחצי האי סורנטו שבחבל קמפניה, וגבינת מוצרלה מחלב באפלו. לעיתים מוסיפים לסלט פרוסות בצל דקות, ומתבלים בפלפל שחור ובמעט מלח.

המנה מייצגת את צבעיו של דגל איטליה - אדום, לבן וירוק.

## ראו גם
* פנצנלה

## קישורים חיצוניים

* ברנרדו בלחוביץ, סלט קפרזה קייצי, מאתר "אכול ושתה"
* אבי שקרל, סלט קפרזה, מאתר וואלה

קפרזה
קטגוריה:המטבח האיטלקי
קטגוריה:המטבח הנאפוליטני
קטגוריה:מאכלי גבינה
קטגוריה:מאכלי עגבניות
מר קליין

**מר קליין** (בצרפתית: **Monsieur Klein**) הוא סרט צרפתי משנת 1976 שביים ג'וזף לוסי ובו מככב אלן דילון בתפקיד הראשי.

## תמצית העלילה
הייתה זו שנת 1942, המלחמה התנהלה במלוא עוזה וצרפת הייתה כבושה בידי הנאצים. רוברט קליין לא שת ליבו לכל ההתרחשויות הללו. בתור סוחר אומנות הוא גרף סכום נאה כתוצאה ממצבם העגום של היהודים, שהוכרחו למכור בחופזה את נכסיהם על מנת לעזוב את הארץ. מר קליין אינו מחזיק בשום נטיות פוליטיות ובוחר להישאר אדיש.

כהלם ביום בהיר השתנה מצבו. עיתון יהודי נשלח בטעות לכתובתו, והוא מגלה כי ישנו רוברט קליין נוסף המתגורר בפריז, יהודי הנרדף על ידי המשטרה. משלא עולה ביד המשטרה לאתר את קליין האחר, מתעוררים בקרבם של השלטונות חשדות לגביו וסוחר האומנות נאלץ להביא הוכחה להיותו ממוצא נוצרי. לא חולף זמן רב והוא מצוי בעיצומו של מרדף על מנת ללכוד את בעל השם הדומה לו ולגלות מה קרה.

## סמליות ורמזים
אף על פי שלוסי משלב מרכיבים היסטוריים לתוך הסרט (כגון Rafle du Vel'd'hiv), הרי זה יותר מאשר שחזור של הווי החיים של היהודים בזמנו של משטר וישי. ניתוח מדוקדק של הסרט ערך מבקר הסרטים דומיניק אוביה והוא מחשיב אותו כיצירת מופת של הקולנוע הצרפתי. 

ניתן להבחין בסרט כי הוא מושפע מהסיפור מעבודתו של פרנץ קפקא, הסיפור "הגלגול" מספר את שינוי הצורה האכזרי והפתאומי של אדם שנהפך כהלם ביום בהיר לחרק. ניתן לראות פה גם את עקבות הרומן "הטירה" של קפקא, המתאר את מסעו של אדם בחיפוש אחר זהותו שלו על ידי התוודעות ל"אחר". ב"משפט" מדגים קפקא כיצד אדם נאשם נהפך מוצא אל מחוץ לחוקיה של החברה.

ביטוי לעמדותיו הפוליטיות של הבמאי, ג'וזף לוסי, כלפי ישראל, ניתן למצוא באחת הסצנות האחרונות של הסרט. במרכז האיסוף (כנראה דראנסי) מקריא אחד הז'אנדרמים הצרפתים שמות של היהודים המיועדים לגירוש ברכבת. השם הראשון ברשימה הוא "מחמוד המשארי", כשמו של בכיר אש"ף שנהרג בפריז על ידי המוסד בשל מעורבותו בטבח הספורטאים הישראלים במינכן ב-1972.

## פרסים
בפסטיבל הקולנוע בקאן שנערך ב-1976 היה הסרט מועמד לפרס דקל הזהב, אך הפסיד ל"נהג מונית".

מר קליין זכה בפרס הסזאר בקטגוריית הסרט הטוב ביותר, בעוד שלוסי זכה בפרס הסזאר כבמאי הטוב ביותר. אלכסנדר טראונר זכה בפרס הסזאר עבור העיצוב הטוב ביותר ופרט לכך היה הסרט מועמד לפרסי סזאר בארבע קטגוריות נוספות.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטים על גנבת זהות
קטגוריה:סרטי 1976
קטגוריה:סרטים צרפתיים
קטגוריה:זוכי פרס סזאר
קטגוריה:סרטי ג'וזף לוסי
אמפנדה

**אמפנדה** (בספרדית: **Empanada**) היא כיסון אפוי שמקורו בגליסיה, ספרד. בגליסיה מכינים אמפנדות מבצק הממולא בדג בקלה או בבשר עוף. מקור השם הוא בפועל הספרדי Empanadar, שפירושו "לעטוף בלחם" או "לכרוך". בשל ריבוי של מהגרים ספרדים מחבל גליסיה הפך המאכל לפופולרי מאוד באמריקה הלטינית, והוא נפוץ במיוחד בארגנטינה.

אמפנדה מאכל פופולרי, בעיקר בארצות לטיניות, שם ניתן למצוא אותו הן במסעדות יוקרה והן כמאכל רחוב, אפוי או מטוגן, ממולא בדגים, עוף, בשר בקר או גבינות, כשבגרסתה הפופולרית ביותר האמפנדה ממולאת בשר בקר. בצק האמפנדס מורכב מקמח, חמאה ומים. לכל מדינה מתכון ייחודי למלית.

שמאל|ממוזער|250px|אמפנדה ארגנטינאית
משערים שמקור האמפנדה ממאפי בצק שהוכנו על ידי המורים ששלטו בספרד במשך מאות שנים. המאכל דומה לכיסונים אפויים אחרים, כמו סמבוסק ובורקס, אם כי עשוי מבצק אחר. מאפה דומה בצורתו בשם צ'יבורקי מוכן באמצעות טיגון בשמן ולא באפייה.

מאכל דומה או זהה בשם "אינאפנדה" או "פאנדיש" מוזכר בספרות ההלכתית בימי הביניים, בספרות הראשונים ובשולחן ערוך, בעיקר בקשר לאפשרות חימום המאכל בשבת, לאור הלכות החזרה ובישול בשבת.

## ארגנטינה
בארגנטינה האמפנדה היא מאכל פופולרי מאוד, ונחשב לחלק בלתי נפרד מהמטבח הארגנטינאי. הוא נמכר ברחובות כחטיף במחיר שווה לכל כיס, ומוגש בפסטיבלים ובאירועים שונים כמתאבן. האמפנדה הארגנטינאית היא בצורת ירח, וממולאת בעיקר בבשר עוף (Empanada de Pollo) או בקר (Empanada de Carne), המתובל בכמון ובצל מרוסק, ולעיתים אף חתיכות ביצה קשה וזיתים ירוקים. הבצק מוכן מתערובת של קמח לבן, מים ומרגרינה. ניתן למצוא גם אמפנדות עם מילוי גבינה מותכת (Empanada de Queso). מילויים פופולריים נוספים הם תירס, טונה ובטטה.
שיטות ההכנה הנפוצות של האמפנדה הן טיגון או אפיה.

שפים במסעדות מודרניות בארגנטינה נוהגים לנסות סוגי מילויים חדשים ואקזוטיים באמפנדות שבתפריט.
בחלק מהן אף נהוג להגיש אמפנדות ממולאות בפירות העונה ורוטב מתוק כקינוח.

### Empanada gallega (אמפנדה נוסח גליסיה)
ממוזער|אמפנדה גאז'גה (Empanada gallega)
מאכל זה שמקורו בגליסיה, מקובל בארגנטינה בתור פאי: תבנית ובה תחתית מבצק, עליה המילוי, ומלמעלה כיסוי מבצק.

המילוי בנוסחו הארגנטיני כולל טונה וסרדינים, ביצים קשות, עגבניות ופלפלים, זיתים, שום ובצל.

## מקסיקו
צורתה המקורית של האמפנדה, במילויים מלוחים כגון בשר ודגים, אינה פופולרית במקסיקו כמו במקומות אחרים באמריקה הלטינית, אך עם זאת המנה מוכרת היטב ובמחוזות מסוימים, כגון מחוז הידאלגו, אף נפוצה. מה שכן נפוץ במקסיקו הם אמפנדות במילויים מתוקים, כגון דלעת, שמנת מתוקה ופירות שונים, וקינוחים אלה פופולרים ברחבי המדינה. בניגוד לאמפנדות במקומות אחרים, הבצק של האמפנדות המקסיקניות עשוי לרוב מקמח תירס, ולא מקמח חיטה.

## ראו גם
* המטבח המקסיקני
* ארפה
* המטבח הארגנטינאי
* בורקס
* סמבוסק
*קונצ'ה

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* אמפנדס בשר, Mako
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:המטבח הספרדי
קטגוריה:המטבח הארגנטינאי
קטגוריה:המטבח המקסיקני
קטגוריה:המטבח האורוגוואי
קטגוריה:אמריקה הלטינית: מטבחים
קטגוריה:מאפים
קטגוריה:מתאבנים
קטגוריה:מאפים ממולאים
חובצה

[שמאל|ממוזער|250px|כד חובצה (מימין; לצדו מוצרים נוספים להכנת [סקונס - קמח ושמן)]]

**חֻבְצָה**, או **חלב חמאה** היא נוזל לבן וסמיך הנותר מהכנת חמאה משמנת, במהלך תהליך החיבוץ. טעמה של החובצה חמוץ מעט.

רוב החובצות המודרניות שניתן לרכוש במרכולים ובחנויות המכולת (למשל לֶבֶּן ורוויון) אינן חובצות אמיתיות, אלא חלב רזה שחיידקי חומצה לקטית הוספו אליו כדי לחקות את המוצר המסורתי.

לחובצת תרבית טעם חמצמץ כתוצאה מתהליך ההתססה שבו החיידקים הופכים את הלקטוז לחומצה לקטית. חמיצות החלב עולה ככל שה-pH יורד. בנקודה זו, קזאין, חלבון חלב, מופרד משום שאינו מסיס בתנאים חומציים כאלה, ובכך נגרמת החמצה או התקרשות. חומציות החובצה מדכאת התרבות חיידקים, ודבר זה מאפשר לחובצה עמידות רבה יחסית בתנאי קירור נאותים. בשינויים קלים, ניתן לחזור על תהליך זה ליצירת שמנת חמוצה.

חובצה מסורתית היא רזה וחומצית במקצת, בעוד שחובצת תרבית מלאה וחמוצה יותר.

## שימושים
החובצה משמשת במתכוני אפיית מאפים כגון לחמים מסורתיים ומודרניים, סקונס ופנקייק. היא אף משמשת להכנת מרקי שמנת ורטבים למיניהם.

באפייה, ניתן להחליף חובצה בחלב רגיל בכף אחת של מיץ לימון או חומץ או 1.75 כפיות אשלגן דו-טרטרי לכל כוס חלב רגיל. יש לאפשר לחלב החמוץ לעמוד במשך כ-10 דקות בטרם ניתן להוסיפו למתכון הדרוש. לצורך מתכונים טבעוניים אפשר לעשות שימוש בשיטה זו אף עם חלב אורז וחלב סויה.

## קישורים חיצוניים

* מדריך להכנת חובצה 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מוצרי חלב
קטגוריה:תוצרי לוואי
לייבו לוין

**לייבו לוין** (בכתיב יידי: **לייבו לעווין**; 1914, קמפולונג מולדובנסק, רומניה – 7 בפברואר 1983, הרצליה) היה קריין אמנותי, זמר ומלחין ביידיש שהתפרסם ברומניה לפני מלחמת העולם השנייה. הוא קרא פרוזה, שירה ומשלים ביידיש, הלחין וביצע שירים של איציק מאנגר, חיים נחמן ביאליק, ה. לייוויק, משה לייב הלפרן, אנה מרגולין, שיקה דריז ומשוררים אחרים.

## קורות חיים

ב-1919 עבר לצ'רנוביץ, שר במקהלת בית הכנסת הכוראלי של צ'רנוביץ עם החזן הנודע פיני ספקטור. בתחילת שנות ה-30 של המאה ה-20 התחיל ללמוד בסמינר למורים לשפה וספרות היידיש "דער יידישער שולפאריין" ובמקביל החל את פעילותו האמנותית ברחבי רומניה. הוא היה עורך ערבי שירה ופרוזה ביידיש, קורא ושר שירי עם ושירי משוררים למנגינות שהלחין בעצמו. ב-1939 – בצ'רנוביץ יצאו לאור בהוצאת הרש סגל: האלבום "ששה שירי ערש" הכולל את הלחנים של לייבו לוין לשיריהם של איציק מאנגר, ה. לייוויק, משה לייב הלפרן, אברהם רייזן ונחום יוד, עם הציורים של איזיו שרף, וחוברת הכוללת תשעה שירים מאת הטרובדור מבלצי, זליג ברדיצ'בר. המלים והתווים נרשמו מפי לייבו לוין.

ב-1941 גויס לצבא האדום ואחר כך לצבא העבודה בהרי אורל. ב-1942 נאסר באשמת ריגול לטובת רומניה. הוריו ושתי אחיותיו נספו בטרנסניסטריה. בין השנים 1942–1956 היה אסיר במחנות עבודה בסיביר. ב-1972 עלה עם משפחתו לארץ. ב-1980 תרגם מגרמנית ליידיש את כל שיריה של המשוררת הצעירה מצ'רנוביץ זלמה מרבאום-אייזינגר (1924–1942). הספר יוצא בהוצאת י. ל. פרץ, ת"א. בהוצאת אור-תו יוצא קובץ שירים שהלחין.

## האנתולוגיה של שירי לייבו לוין
שירת היידיש בניגוניו של לייבו לוין בהוצאת י.ל. פרץ, ת"א, בעריכתה של ביתו, רות לוין (זמרת ושחקנית ישראלית, כלת פרס סגל לתרבות היידיש). הספר כולל 49 שירים למלים מאת 21 משוררים (איציק מאנגר, ה. לייוויק, אברהם רייזן, מ"ל האלפרן, א. לוצקי, א. מרגולין, ז. מרבוים-אייזינגר ועוד), עם עיבודים לפסנתר מאת חנן וינטרניץ, צילומים וציורים, כמו כן הקדמה ואחרית דבר מאת רות לוין, כל הטקסטים מובאים ביידיש ובתרגומים לעברית ואנגלית.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:מלחינים יהודים רומנים
קטגוריה:פולקלור יידיש
קטגוריה:זמרים השרים ביידיש
קטגוריה:רומנים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:ישראלים ילידי רומניה
קטגוריה:מלחינים ישראלים
קטגוריה:מורשעים בעבירות על רקע אידאולוגי בברית המועצות
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הישן בהרצליה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1914
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1983
איל טריטיקו

"**איל טריטיקו**" (באיטלקית: **Il trittico**; בעברית: "הטריפטיך" או "הטריפטיכון") היא טרילוגיית אופרות מאת ג'אקומו פוצ'יני. שלוש האופרות כולן בנות מערכה אחת ומבוצעות בערב אחד בזו אחר זו. כמו כן, האופרות הן בעלות אופי מנוגד: הראשונה, "האדרת" היא אופרה דרמטית וקודרת, השנייה, האחות אנג'ליקה, היא בעלת אופי דתי-מיסטי ואילו האופרה השלישית והמסיימת, ג'אני סקיקי, היא אופרה קומית.

היצירה בוצעה לראשונה ב-14 בדצמבר 1918 על בימת המטרופוליטן אופרה בניו יורק. לא כל האופרות בטרילוגיה היו אז בגרסתן הסופית והמוכרת כיום, ואף לא כולן התקבלו באהדה שלמה על ידי המבקרים והקהל. עם זאת, כיום, לאחר שכל האופרות נערכו מחדש ו"שופצו" על ידי המלחין, ה"טריפטיך" מהווה חלק מן הרפרטואר האופראי המקובל ומועלה דרך קבע על בימות העולם. אף על פי שכוונת פוצ'יני הייתה כי שלוש האופרות תועלינה יחד כקובץ אחד, כיום נוהגים לעיתים להציג רק אחת משלוש האופרות ולהעלותה יחד עם אופרה קצרה אחרת, לא תמיד משל פוצ'יני. (פעמים רבות מדובר ב"ליצנים" מאת רוג'רו ליאונקוואלו או באבירות כפרית מאת פייטרו מסקאניי).

תחילתו של חיבור הטרילוגיה בהלחנת האופרה "האדרת" (Il tabarro), אשר הולחנה כאופרה עצמאית. רק בעקבות מפגש עם הליבריתן ג'ובאקינו פורצאנו החליט פוצ'יני כי זו האחרונה תהיה ל"תמונה הדרמטית" מתוך טרילוגיית אופרות-במערכה-אחת.

## ראו גם
* האדרת - Il tabarro
* האחות אנג'ליקה - Suor Angelica
* ג'אני סקיקי - Gianni Schicchi
* וריזמו

## קישורים חיצוניים

איל טריטיקו
קטגוריה:אופרות באיטלקית
בראגה (משקה)

[ממוזער|שמאל|300px| מוכר בראגה טורקי בשנת 1880 ב[בוקרשט]]
**בראגה** (Bragă) או **בוזה** (Boza, Bozahane) הוא משקה מותסס, עכור למראה, חמוץ מתוק, המכיל חומרים מאוד מזינים. המשקה המקורי עשוי מדגנים, בעיקר דוחן או שעורה. 

## הכנה
הבראגה מופקת מהרתחת מים עם קמח של גרעיני הצמח Luzula pilosa במשך 3 שעות. הנוזל שנוצר, לאחר ההרתחה והקירור, ללא סינון, בראשיתו של תהליך תסיסה, הוא "הבלאגה הטרייה" או "הבלאגה המתוקה". בהמשך תהליך התסיסה מחמיצה הבלאגה ומשנה את טעמה בהתאם. "הבלאגה החמוצה" מכילה כמויות קטנות מאוד של כוהל, בדרך כלל כ-1%. כדי לתת למשקה צבע מתאים נעשה שימוש בסוכר מושחם.

## היסטוריה
מקורו של הבוזה באסיה, שם נהגו לשתות אותו בעיקר בחורף. הצרפתי ז'אן ת'בנו, שביקר בארץ ישראל בשנת 1658, ציין כי טעמו של המשקה גרוע למדי אבל הוא זול. באמצע המאה השש-עשרה החלו להוסיף לבוזה גם אופיום. חכמי הדת העות'מאניים, שבנוסף למלחמתם בהווי שהתפתח בבתי הקפה, הוסיפו גם את המאבק בשתיית המשקה ה"מועשר". הסולטאן סלים השני היה הראשון, שהוציא צו כנגד מוכרי הבוזה וציווה על סגירת הבוזהח'אנה - החנויות לממכר הבוזה. כנראה שצווי הסולטאן לא הצליחו להתמודד עם הדרישה למשקה התוסס. ההיסטוריון העות'מאני, אבליה צ'לבי, כתב שבאיסטנבול בלבד פעלו בתקופתו (המאה השבע-עשרה) שלוש מאות חנויות לממכר בוזה, עובדה שכנראה הניעה את הסולטאן מהמט הרביעי להוציא צו דומה האוסר על שתיית המשקה. התנגדות השלטונות לשתיית המשקה התוסס המועשר באופיום מובנת לאור תיאורו של הנוסע ליאונרד ראוולף, שביקר בארץ ישראל בשנת 1573 וכתב כי "משקה זה גורם לטורקים להיות עליזים ומרוממי רוח, כמו שקורה לאנשים שלנו כאשר הם שותים בירה". 

הבראגה הוחדרה לארצות הרומניות על ידי הטורקים בתקופת האימפריה העות'מאנית. לפני התקופה המודרנית, הבראגה והלימונדה היו המשקאות המצננים העיקריים שנמכרו בארצות הרומניות. המשקאות הופקו על ידי המוכרים בביתם ונמכרו ברחוב ישירות לקונים הצמאים.

כיום הבוזה שכיח בטורקיה, דרום מזרח רומניה, אלבניה, מרכז אסיה, בולגריה, מדינות יוגוסלביה לשעבר ואזורים נוספים במזרח אירופה והבלקן ומדינות הים התיכון.
## קישורים חיצוניים

* מאמר על הבראגה ברומניה  ברומנית

קטגוריה:משקאות
קטגוריה:המטבח הרומני
קטגוריה:המטבח הטורקי
קטגוריה:המטבח הבולגרי
קטגוריה:המטבח המרכז-אסייתי
סוקאטה

**סוקאטה** (ברומנית: **Socată**) הוא משקה קל פופולרי ברומניה.[ממוזער|שמאל|250px|[פרחי Sambucus nigra]]

המשקה מופק מפרחי סמבוק שחור (Sambucus nigra, סוק ברומנית) בתוספת פרוסות לימון, סוכר, חומץ ושמרים. תהליך ההכנה נמשך כשבוע, ובמהלכו בוחשים את המשקה מדי פעם.

גרסה של משקה הפאנטה מתוצרת חברת קוקה-קולה בשם "שוקטה" אשר שווק בעבר גם בישראל, מחקה את טעמה של הסוקאטה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:משקאות
קטגוריה:המטבח הרומני
בבאסקה שחורה

**בבאסקה שחורה** (ברומנית: Băbească neagră) הוא זן ענבי יין רומני מקומי.

ענבים מזן בבאסקה משמשים לייצור יין שולחני. צבע הענבים שחור כחלחל והם מגיעים לבשלות במחצית השנייה של ספטמבר. ליין גוון אדום חזק עם ברק וחמיצותו מאוזנת.

כרמים משובחים של בבאסקה מצויים במולדובה, בעיקר ב**ניקורשט** (Nicoreşti), אך גם ב**אודובשט** (Odobeşti), **קוטשט** (Coteşti) ו**פנצ'יו** (Panciu).

## ראו גם
* פטאסקה שחורה
* טמיואסה רומנאסקה
* בוסויואקה דה בוחוטין

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:זני ענבים
פטאסקה שחורה

**פטאסקה שחורה** (ברומנית: Fetească Neagră) הוא זן ענבי יין רומני מקומי.

ענבים מזן פטאסקה משמשים לייצור יין אדום יבש או חצי יבש או מתוק בעל ניחוח של צימוקים שחורים. היין בגוון אדום וטעמו מתעדן ומתעשר עם הזדקנותו.

כרמים של פטאסקה מצוים במולדובה ובמונטניה.

## ראו גם
* בבאסקה שחורה
* טמיואסה רומנאסקה
* בוסויואקה דה בוחוטין

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:זני ענבים
טמיואסה רומנאסקה

**טמיואסה רומנאסקה** (ברומנית: **Tămâioasă Românească**) הוא זן ענבי יין רומני. ענבים אלה משמשים להפקת יינות איכות לבנים, מתוקים ומבושמים. לענבים גוון צהוב מוזהב, ארומה של פרחים ודבש וטעם חמצמץ-מתקתק. מהזן מיוצר יין לבן מתוק או חצי מתוק.

זן זה נמצא במרחב הרומני יותר מאלפיים שנה. מקורו בדרום יוון הקדומה וזכה להערכה אצל כל עמי אגן הים התיכון, שם הפך לאמצעי תשלום מקובל. הגפנים הובאו למרחב הרומני על ידי מתיישבים יוונים וגם על ידי רומאים. תפוקת הענבים צנועה יחסית, בין שמונה לעשרה טונות להקטר, ומתמעטת בתהליך הבשלת היתר עד לארבע עד שש טונות להקטר.

ליינות יש תכולת כוהל של 12 עד 12.5 אחוזים.

## ראו גם
* בבאסקה שחורה
* פטאסקה שחורה
* בוסויואקה דה בוחוטין

## קישורים חיצוניים
* Top Tamaioasa Romaneasca 

קטגוריה:זני ענבים
בצלאל

קטגוריה:שמות פרטיים עבריים לגברים
קטגוריה:שמות משפחה עבריים
קטגוריה:שמות פרטיים תאופורים
קטגוריה:שמות משפחה יהודיים
הסכם זאדאר

**הסכם זאדאר** (באיטלקית: **Pace di Zara**, בקרואטית: **Zadarski mir** – בשתי השפות "שלום זאדאר") היה הסכם שלום שנחתם ב-18 בפברואר 1358 בעיר זאדאר, כיום בקרואטיה, ומכוחו איבדה ונציה את שליטתה בחופו המזרחי של הים האדריאטי. ההסכם שנחתם בכנסיית פרנציסקוס הקדוש בעיר, בין הרפובליקה של ונציה לבין הונגריה בשליטת המלך לאיוש הראשון, שם קץ ליריבות בין הצדדים ואפשר את פריחתה של הרפובליקה של רגוזה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ונציה
קטגוריה:קרואטיה: היסטוריה 
קטגוריה:הונגריה: היסטוריה 
זאדאר
קטגוריה:הרפובליקה של ונציה
פת עכו"ם

**פַּת עַכּוּ"ם** (או: **פת גויים**, **פת נכרים**) הוא איסור הלכתי המהווה חלק מהלכות הרחקה מגויים, לפיו לחם שנעשה מאחד מחמישה מיני דגן, שנאפה על ידי אדם שאינו יהודי אסור באכילה.

ממוזער|לחם  שנאפה בידי גוי אסור באכילה, אלא אם כן מתקיימים תנאים מסוימים

## מקור האיסור
הראשון שנהג איסור בפת גויים היה דניאל שהיה נער בחצר נבוכדנצאר המלך.

לאחר מכן התקבעה גזירה זו כאחת מתקנותיהם של חז"ל להרחקת יהודים מגויים. הגזירה היא חלק מי"ח הגזירות שנגזרו בעליית חנניה בן חזקיה בן גרון בעת שרבו בית שמאי על בית הלל וביצרו מספר גדרות וסייגים ביהדות.

הלחם משמש מרכיב בסיסי בכל סעודה ובמעמד זה נוצרים לרוב גם קשרי חברות וקרבה, לכן חששו חכמים שאכילה מפיתו של הגוי תיצור קרבה בין יהודים לגויים. הקרבה היתירה בין היהודים לגויים עלולה להביא בסופו של דבר לחתונה בין יהודים לגויים וכן לעבודת אלילים.

## גדרי האיסור
פת עכו"ם נזכרת במשנה ברשימת האיסורים שאסורים באכילה בלבד אך אין איסור ליהנות מהם 
הפת שנאסרה היא פת שנאפתה על ידי מי שאינו יהודי. ואין זה משנה אם הוא אפה אותה לעצמו בבית או במאפייה כדי למכור לרבים, ואפילו פת גרועה של עניים שלא מגישים בסעודה מכובדת אך היא עשויה מחמשת מיני דגן, יש לה חשיבות של פת שהיא עיקר המזון של האדם, והיא אסורה,  אך אין בה את הגזירה של בישולי עכו״ם החמורה יותר. אך יש שאסרו גם אם רק לש וערך הגוי את הבצק. 

## היתרים
בימי התנאים כבר נזכרות הסתייגויות לאיסור פת עכו"ם. בתלמוד נזכר שרבי יהודה הנשיא תמה באוזני תלמידיו מדוע לאסור פת עכו"ם במצבים שבהם אין חשש קרבה לגוי. ולאורך הדורות מתקופת המשנה ועד לתקופת הראשונים מצאנו שינויים בהיקף האיסור בהתאם לצורך וליכולת.

בשולחן ערוך נפסק, שפת בעל הבית (כלומר, פת שאפה נוכרי בביתו) אסורה בכל מקרה, ואילו פת פלטר (פלטר הוא נחתום, דהיינו זו פת שנאפתה במאפייה) מותרת אם לא מצויה פת ישראל, ולדעת הרמ"א פת פלטר מותרת אפילו במקום שפת ישראל מצויה, ואם אין מצויה פת ישראל וגם לא פת פלטר, מותרת אפילו פת בעל הבית.

האיסור תקף גם במקומות שבהם נראה שאין חשש של נישואין. כך, לדוגמה, גם כאשר לגוי אין בת, שאיתה קיימת אפשרות שיבוא היהודי להינשא.

על פי הרבנות הראשית, היתר זה הוא קולא בעת הצורך בלבד, ולכן בארץ ישראל אין סיבה להתיר פת עכו"ם, והרבנות אינה מאשרת יבוא כזה, גם אם נאפה בכשרות מוסמכת בחוץ לארץ, שהרי בארץ ישראל יש שפע של פת ישראל.

## פת ישראל
פת שנאפתה על ידי יהודי מכונה **פת ישראל**. כדי שתוגדר ככזו על פי ההלכה, מספיק שיהודי ידליק את התנור שבאמצעותו אופים את הפת, יכניס את הפת לתנור או יבצע כל פעולה שתגדיל את האש כמו הכנסת קיסם לתנור, או נשיפה כדי ללבות את הגחלים (בתנור המוסק באמצעות עץ. בתנור גז מספיק שיהודי יגביר קצת את הלהבות כדי שהפת תיקרא פת ישראל).
הגברת האש על ידי יהודי מועילה רק בפת פלטר שאפה נחתום נוכרי, ולא בלחם ביתי של גוי.

## ראו גם
* חלב נוכרי
* בישולי גויים

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כשרות
קטגוריה:גוי (יהדות)
קטגוריה:הלכות הרחקה מגויים
קטגוריה:שמונה עשר דבר
סורת קורייש

ממוזער|סורת קורייש
**סורת קורייש** (ערבית: **سورة قريش**), בתעתיק מדויק: סורת קֻרַיְש, היא סורה מספר 106 בקוראן. סורה קצרה זו מונה ארבעה פסוקים (אַיַא֫ת), ולפי האמונה המוסלמית היא הורדה למוחמד באמצעות המלאך גִ'בְריל (جبريل) במכה. לפי ספרו של אבּן אלצֻ'רַיְס, פַצָ'אאִ'יל אלקֻראן (מהמאה ה-10), המיוחס לפרשן הקוראן עַטָאא' אלחֻ'ראסאני (בן המאה ה-8), הורדה סורה זו אחרי סורת א-תין ולפני סורת אל-קארעה.

הסורה מדרבנת את בני שבט קורייש, שבטו של מוחמד אשר שלט במכה, לעבוד את אללה (המכונה בסורה בתואר "ריבון הבית הזה"), אשר הגן עליהם, למען עתידם שלהם.

הסורה מהווה צמד, יחד עם סורת אל-פיל הקודמת לה, בהזכירן לבני שבט קורייש את הטובות אותן הרעיף עליהם אללה. נאמר כי בעותק הקוראן של אובי אבן כעב (أبي بن كعب بن قيس), אחד ממלוויו של מוחמד ומחבריה הנכבדים של הקהילה המוסלמית של אותם הימים, נכתבו השתיים יחדיו כסורה יחידה. הכעבה הייתה מרכזית בחיי השבט, שכן היוותה מוקד משיכה לצליינים אשר גרר בעקבותיו מסחר ומוניטין. סורת אל-פיל מתארת כיצד הציל אללה את הכעבה מהרס, ואילו סורת קורייש מתארת את אללה כאדון הכעבה, וככזה דוחקת בבני שבט קורייש לעבוד אותו על מנת להגן עליהן במסעות שלהם, בנוסף לדברים נוספים.

הסורה מתייחסת לשני מסעות אשר נהג שבט קורייש לבצע בעונת הקיץ ובעונת החורף. על אף שלא הוזכר בפסוקים של הסורה שמסעות אלה נגעו למסחר, ויש פרשנים הסבורים כי המשפט "מסע החורף והקיץ" דווקא מתייחסים לעלייה לרגל לאבן השחורה של הפגאנים הערבים. עם זאת, היה חשוב לפרשני הדת לרומם את מעמדו של שבט קורייש בקרב הערבים עוד לפני הופעת האסלאם. בהתאם לאגדה, הוענקו לשבט קוריש כתבי זכויות מסחריות בלעדיות מצד שלטנות פרס ושלטונות ביזנטיון בשטחים אשר נשלטו על ידיהם. כדי לבסס את האגדה נטען שמסע הקיץ היה מופנה לתימן (אשר הייתה תחת שלטון פרסי) ואילו מסע החורף הופנה לסוריה (אשר הייתה תחת שלטון ביזנטי). מצד אחד רצתה האליטה הקורישית בתקופה המוסלמית לשמור על הזכויות הכלכליות של שבט קוריש כאשר טענה שזכויות אלה הוענקו לשבט עוד לפני האסלאם. מצד שני, הצגת שבט קורייש כיישות פוליטית עוד לפני האסלאם באה לחזק את השלטון המוסלמי באותה תקופה שהשתייך לשבט קורייש.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קורייש
טובלרון

ממוזער|שמאל|טובלרון קלאסי.
ממוזער|שמאל|פרסומת לטובלרון, 1932.
**טובלרון** (**Toblerone**) הוא ממתק שוקולד המיוצר על ידי תאגיד  מונדלז האמריקאי. טובלרון מוכר בעיקר בגלל צורתו: גושי שוקולד דמויי משולש ומנסרה (המסמלים את הר המטרהורן שבהרי האלפים השווייצריים). כמו כן, הוא ידוע באריזתו הצהובה.

הטובלרון הוכן לראשונה על ידי תיאודור טובלר ואמיל באומאן בברן, שווייץ, ב-1907. השניים פיתחו שוקולד חלב בשילוב עם נוגט, שקדים ודבש בצורת משולש. שם המוצר הוא הלחם של שם משפחתו של טובלר והמילה האיטלקית
"Torrone" (סוג של נוגט). על צורתו הייחודית של השוקולד נרשם פטנט.

מאז שנות ה-70 של המאה ה-20 יוצרו גרסאות נוספות של הטובלרון. ביניהן טובלרון בטעם שוקולד חלב באריזה צהובה; בטעם שוקולד מריר באריזה שחורה; בטעם שוקולד לבן באריזה לבנה; בטעם אגוזים וצימוקים באריזה צהובה-סגולה; בטעם יערת דבש פריכה באריזה צהובה-לבנה. גודל החטיף נע בין כעשרה סנטימטרים עד לכמטר.

פסגה בודדת של טובלרון נקראת "אלפּ", יחיד של אלפים. בציור המטרהורן שעל האריזה חבוי איור של דוב (bear), המרמז על עיר הולדתו של טובלר, ברן.

במרץ 2023 החליטה חברת האם להעתיק את ייצור השוקולד לסלובקיה דבר אשר יגרור הורדת סימול הר המטרהורן מעטיפת השוקולד. במקומו יוזכר שהשוקולד יוצר לראשונה בשווייץ בשנת 1908.

## מספר הפסגות

גודל הטובלרון ומספר הפסגות הוא כלהלן:

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ממתקים
קטגוריה:שוקולד

קטגוריה:המטבח השווייצרי
קטגוריה:מותגי מזון
נוסחה

150px|ממוזער|שמאל|נוסחאות, במתמטיקה, בפיזיקה ובכימיה, בבול ישראלי
**נוסחה**, במתמטיקה ובמדע, היא דרך קומפקטית וסימבולית לכתיבת מידע או להצגת קשר כמותי בין גורמים אחדים. נוסחאות משמשות בענפי מדע רבים ובמתמטיקה החיבור בין הגורמים נעשה באמצעות סימן השוויון "=". 

## במתמטיקה
הנוסחה (פורמולה) היא ביטוי אלגברי הממלא תפקיד של כלל לגבי כל השאלות מסוג אחד. משפטים רבים במתמטיקה מבוטאים באמצעות נוסחה.

הנוסחה היא למעשה סוג של ביטוי שוויון (שוויון זהות), אשר מזהה את היחס שבין הביטויים בלבד. להבדיל ממשוואה, אין הוא קובע את ערכם המספרי של ערכים אילו.
במקום האותיות בנוסחה יכולים לבוא מספרים שונים ורבים מאוד והשוויון לא יפגע. לכן לאותיות בביטוי זה ערכים רבים, לאין שיעור.

לצורך כתיבת נוסחאות נהוג להשתמש באותיות הראשונות של האלף-בית הלטיני – a,b,c.

בגאומטריה משמשות נוסחאות לקביעת אורך, שטח ונפח. דוגמאות  :
* אורך: הנוסחה הקושרת את רדיוס המעגל עם היקפו: 2&pi;R.
* שטח: כאשר נתונים אורכים a ו־b של שתי צלעות במשולש וגודלה \ \gamma של הזווית שביניהן, השטח שווה ל- \ S=\frac{1}{2}ab\sin(\gamma).
* נפח: נפח של כדור בעל רדיוס r הוא V = \frac{4 \pi r^3}{3}.
*נוסחאות מוכרות: {\operatorname{A}\!G\over\operatorname{d}\!ens} {\operatorname{Gf^{(2)}}\!\over\operatorname{ronan}\!} ,

באלגברה משמשות נוסחאות לפתרון משוואות, כגון הנוסחה לפתרון משוואה ריבועית: הפתרונות למשוואה הריבועית \!\, ax^2+bx+c=0, כאשר  \!\, \Delta=b^2-4ac היא הדיסקרימיננטה של המשוואה, הם x_{1,2}=\frac{-b\pm\sqrt{\Delta}}{2a}

בחשבון אינפיניטסימלי משמשות נוסחאות לחישוב נגזרות ואינטגרלים (ראו, למשל, שיטות למציאת אינטגרלים לא מסוימים). 

## בפיזיקה
חוקי פיזיקה רבים מבוטאים באמצעות נוסחאות. שימוש בכלים מתמטיים קונבנציונליים להצגת תופעות בטבע בצורה פשוטה, כמעט לכל תאוריה פיזיקלית קיימת נוסחה אשר בצורה זו ניתן להבין את התנהגות אותה מערכת. ישנן מערכות אשר מיוצגות בקשר ליניארי, קשר מעריכי ולעיתים מערכת משוואות.

נוסחה נודעת היא זו הקושרת בין מסה לאנרגיה, במסגרת תורת היחסות הפרטית: E=mc<sup>2</sup>. נוסחה אלמנטרית יותר היא זו הקובעת את הדרך כפונקציה של המהירות והזמן: x = vt, כמו כן קשר בין רכיבי המעגל החשמלי U=IR וכדומה.

## בכימיה
בכימיה משמשת נוסחה כימית לתיאור אטומים, מולקולות, מבנים כימיים אחרים, תגובות כימיות ומנגנונים של תגובות כימיות.

\ \mathrm {H_2O} היא הנוסחה של מולקולת מים, ופירושה שכל מולקולת מים מורכבת משני אטומי מימן ואטום חמצן אחד.

תגובה כימית מוצגת אף היא באמצעות נוסחה. דוגמה:

\ \mathrm {2H_2+O_2 \rightarrow 2H_2O}  - תגובה בין שתי מולקולות דו-אטומיות של מימן ומולקולה אחת של חמצן לקבלת שתי מולקולות מים.

## בתכנות
שפת תכנות מכילה כלים לכתיבה של נוסחאות, שהן מרכיב בסיסי במימושם של אלגוריתמים. נוסחאות נכתבו בפקודת השמה (למשל, `X := A + 5`), או כחלק מפקודות אחרות.

בגיליון אלקטרוני נכתבות נוסחאות המחשבות ערכו של תא מסוים על-פי ערכיהם של תאים אחרים. תא שבו נכתב =A1+A2 יכיל את סכום ערכיהם של התאים `A1` ו-`A2`.

## ראו גם
* סימון מתמטי
* כתיב כימי
* דף נוסחאות
* בעיה נבזית

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סימנים מתמטיים
צ'יוואווה

**צ'יוואווה** (בספרדית: **Chihuahueño**) הוא גזע הכלבים הקטן בעולם, וקרוי על שם מדינת צ'יוואווה במקסיקו. כלבי הצ'יוואווה ידועים בעיקר בשל קוטנם, עיניהם הגדולות, ואוזניהם הגדולות והזקורות. ניתן להבחין בין שני סוגי צ'יוואווה בהתאם לשיער שלהם: ארוך או חלקלק. לכלב הצ'יוואווה ראש מעוגל בצורת תפוח ופרצוף זעיר מאוד.

## היסטוריה
מקור הצ'יוואווה אינו ברור לחלוטין, אך הן הפולקלור והן המחקר הארכאולוגי מצביעים על הגעת הגזע במקסיקו. התאוריה המקובלת ביותר היא שאבותיו של הגזע הם כלבי "טצ'יצ'י", כלבי לוויה שהיו חביבים על עם הטולטק במקסיקו. מקורות שונים קושרים את אבותיו גם עם האצטקים והמאיה, ויש הטוענים שהייתה להם משמעות דתית בעבר. עדויות לכלבים אלו נמצאו בחורבות צ'יצ'ן איצה.

מקורו של אבי הגזע המודרני מצוי בשנת 1850 בקאזס גרדנס שבמדינת צ'יוואווה שבמקסיקו, משם קיבל את שמו. עדויות רבות גם קושרות אותו למקסיקו סיטי. הצ'יוואווה נותר גזע פופולרי, במיוחד באמריקה, וב-1904 הוכר על ידי מועדון הכלבנים האמריקאי כגזע רשמי.

בשנת 1520 מגלה הארצות הרנן קורטז כתב מכתב ובו הוא מתאר כיצד האצטקים הרביעו ומכרו אותם למאכל. שרידים של צ'יוואווה הדומה במאפייניו לגזע המודרני התגלו בווראקרוס שבמקסיקו, ומתוארכים לשנת 100 לספירה.

## אופי
כלבי הצ'יוואווה ידועים ככלבים נאמנים במיוחד, אך ששים לקרב. צ'יוואווה בעל מזג חם לא יהסס לתקוף, ומסיבה זו הם בדרך כלל לא מתאימים לבית עם ילדים קטנים. עם זאת, כלבים אלו נוטים להיות נאמנים בצורה קיצונית לבעליהם, ולעיתים להגן עליהם יתר על המידה מפני אנשים זרים וחיות. כלבי הצ'יוואווה נוטים להעדיף את חברתם של כלבי צ'יוואווה אחרים על פני גזעים אחרים.

בשל אופיים הסקרני וממדיהם הקטנים הם מסתגלים במהירות לסביבות שונות, ובכלל זאת בערים גדולות ובדירות קטנות. כלבי הצ'יוואווה נחשבים בדרך כלל כבעלי אופי עקשני וקשה, בעיקר בגלל הקושי באילופם והצורך שלהם להתגונן מפני חיות גדולות מהם. ניתן למנוע אופי בעייתי בעזרת אילוף מתאים מגיל צעיר וחשיפה מקסימלית של הצ'יוואווה לסביבתו. הצ'יוואווה אוהב חום ומעדיף לישון תחת שמיכה ובמקומות קטנים וצרים שם הוא מרגיש מוגן.

## קישורים חיצוניים

* 
* צ'יוואווה באתר "עולם של כלבים"
* צ'יוואווה באתר פטקינג

## הערות שוליים
	

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:הקבוצה התשיעית של הפדרציה הבין-לאומית לכלבנות
קטגוריה:הקבוצה הראשונה של מועצת הכלבנות האוסטרלית הלאומית
קטגוריה:הקבוצה החמישית של מועדון הכלבים הקנדי
קטגוריה:גזעי כלבים
שארל השני, מלך נווארה

שמאל|ממוזער|250px|איור של שארל השני, מלך נווארה
**שארל השני** (צרפתית: Charles II; 10 באוקטובר 1332 - 1 בינואר 1387), המכונה גם "**שארל הרע**", היה מלך נווארה בין 1349 ל-1387 והדוכס מאברה (Évreux) בין 1343 ל-1387.

## ביוגרפיה
שארל נולד באברה לז'אן השנייה, מלכת נווארה, בתו של לואי העשירי, מלך צרפת, ובעלה פיליפ, רוזן אברה. מלבד אדמותיה של ממלכת נווארה בהרי הפירנאים, היו לו שטחים נרחבים גם בנורמנדי, שאותם ירש מהוריו שקיבלו אותם כפיצוי על ויתורם על תביעותיהם בצרפת, שמפאן, וברי ב-1328. לפיכך, אברה ואזורים אחרים בצפון צרפת (מורטן, חלקים מוקסן, חלק מקוטנטן) היו שייכים לו. למעשה, קיווה שארל כי יוכרו תביעותיו לכתר הצרפתי, בהיותו נכדו של המלך לואי העשירי. 

כחלק מתביעותיו לאזורים נוספים, היה שארל מעורב בהתנקשות בחייו של המשנה למלך צרפת שארל דה לה סרד, ב-8 בינואר 1354. לה סרד היה מופקד על שמפאן, ברי ואנגולם, שטחים ששארל תבע כיורשה של אימו. בתגובה, תקף ז'אן השני, מלך צרפת את אברה ונווארה. שארל כרת ברית עם אויבה של צרפת, אדוארד, הנסיך השחור (בנו של אדוארד השלישי, מלך אנגליה). הסכם שלום נחתם ב-22 בפברואר 1354 (הסכם מנט), והעביר שטחים נוספים לחזקתו של שארל. הסכם זה, כמו הסכם ואלון, שנה לאחר מכן, לא החזיקו מעמד ושארל המשיך להתכתש עם הצרפתים ולחתור תחת חותנו. ב-1356 כלא ז'אן את שארל בטירת גלר. כעבור זמן קצר, בנובמבר 1357, שוחרר במהלך המתקפה האנגלית בקרב פואטייה והצטרף לז'אקרי, המורדים נגד האצילים.

שארל נהרג כאשר נר העלה את חדרו באש והרג את שארל השני.

## משפחתו
שארל נישא ב-1352 לז'אן מוולואה, מלכת נווארה, בתו של ז'אן השני, מלך צרפת. ילדיהם היו:
* מארי (1360–1400), נישאה לאלפונסו מאראגון, דוכס גאנדיה.
* שארל השלישי, מלך נווארה (1361-1425).
* בון (1364–1389).
* פייר מאברה, רוזן מורטן (1366–1411).
* פיליפ (1368), מת בינקותו.
* ז'אן (1370-1437), נישאה לז'אן החמישי, דוכס ברטאן ולאחר מכן להנרי הרביעי, מלך אנגליה.
* בלאנש (1372–1385).

בשנת 1387 מת שארל בעיר פמפלונה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:מלכי נווארה
קטגוריה:ילידי 1332
קטגוריה:נפטרים ב-1387
כראמה

שמאל|ממוזער|300px|רחוב ראשי בעיירה כראמה (2012)
**כַּרָאמַה** (בערבית: **الكرامة**, בתעתיק עברי: **אל-כראמה**) היא עיירה בירדן, בבקעת הירדן ליד גשר אלנבי, בגובה של 212 מ' מתחת לפני הים. היא ידועה בעיקר בשל מבצע צה"ל נגד מפקדת הפת"ח שבתחומה ב-21 במרץ 1968.

## משמעות השם
משמעות המילה "כראמה" בערבית היא כבוד, חסד, נדיבות, הכנסת אורחים.

## היסטוריה
כפר קטן מאוד שקלט הרבה פליטים ממלחמת העצמאות. ממשלת ירדן קיבלה אותם בברכה, ומכאן – שם הכפר.

במהלך מלחמת ששת הימים ברחו והתיישבו בכראמה פליטים מתחומי יהודה ושומרון.

אחרי מלחמת ששת הימים הפכה כראמה למתחם של כמה בסיסים של ארגון הפת"ח. בעקבות הפצצות צה"ל, נמלטו מן העיירה מרבית תושביה המקומיים והיא הפכה לבסיס של אנשי הפת"ח.

בירדן קיים גם מעבר גבול בשם כראמה , על גבול ירדן–עיראק.

## הערות שוליים

קטגוריה:ירדן: ערים
קטגוריה:בקעת הירדן
היטל מפה

[250px|ממוזער|שמאל|[היטל אלברס מציג אזורים במדויק, אבל מעוות צורות.]]
**היטל** (באנגלית: **projection**) הוא כל שיטה לייצוג פני השטח של כדור או צורה תלת־ממדית אחרת על פני משטח דו-ממדי. מטרתו של ההיטל הוא הצגת הייצוג הדו-ממדי במינימום עיוותים. המדע העוסק בשיטות והייצוגים של כדור הארץ על גבי מפה נקרא תורת ההיטלים. 

על מנת לבחור את סוג ההיטל יש צורך להתחשב בגודלה של המדינה אותה רוצים למפות ואת המאפיינים הגאוגרפים שלה, מדינה צרות וארוכות ימופו בהיטל שונה ממדינות שמתפרשות לרוחב, לכן ההיטל הוא פונקציה של גודלה, צורתה ומיקומה של המדינה על גבי כדור הארץ.

## רקע
מפות יכולות להיות שימושיות יותר מאשר כדורים במצבים רבים: הן יותר קומפקטיות וקלות לאחסון; הן עשויות להתאים למגוון רב של שימושים; הן נצפות בקלות על צגי מחשב; הן יכולות להקל על מדידת מאפיינים של השטח ממופה; הן יכולות להראות מנות גדולות יותר של פני השטח של כדור הארץ בפעם אחת; והן זולות לייצור, אחסון ושינוע. תכונות שימושיות אלה הניעו את הפיתוח של היטלי המפות.

עם זאת, לפי תיאורמה אגרגיום שהוכיח קרל פרידריך גאוס, לא קיים היטל מושלם שאין בו שום עיוותים של הגדלים האמיתיים. כנ"ל לגבי משטחי התייחסות אחרים המשמשים כמודלים לכדור הארץ. כל עוד היטל מפה הוא ייצוג צורה עקומה במשטח מישורי, הוא יהיה מעוות באופן כזה ואחר. כל היטל המפה ייחודי מעוות את הייצוג באופן ייחודי. תורת ההיטלים היא האפיון של עיוותים אלה.

## סוגי היטלים
*היטל אזימוטלי
*היטל גלילי
*היטל חרוטי
*היטל מרקטור
* היטל גל-פטרס
* היטל פולר
על מנת לקבל מפה עם מינימום עיוותים לכל היטל יש מספר תנוחות שונות.

## היטלים בישראל
 הוא ההיטל שנבחר על ידי שלטונות המנדט הבריטי בשנת 1920, היטל זה נבחר למיפוי ארץ ישראל עקב צורתה וגודלה של ארץ ישראל המנדטורית. היטל זה שימש כהיטל של רשת ישראל הישנה. כיום נעשה שימוש ברשת ישראל החדשה המבוססת על היטל מרקטור רוחבי.

## ראו גם
* קרטוגרפיה
* תיאורמה אגרגיום

## קישורים חיצוניים

*היטלים
*מידע נוסף על היטלים (קובץ DOC) באתר אוניברסיטת חיפה
* 

קטגוריה:קרטוגרפיה
סציבי

**סָצִיבִי** (בגאורגית: **საცივი**) הוא מאכל עוף ברוטב מרק אגוזים וכוסברה קר (ציבי בגאורגית פירושו קר) במטבח הגאורגי.

כדי להכין את המרק יש להוסיף למרק בשר (בדרך כלל בשר עוף), אגוזי מלך כתושים, בצל חתוך דק, חמאה (יהודי גאורגיה כמובן לא מוסיפים), ביצים ולבסוף כוסברה. את הסציבי ניתן להגיש עם עוף, דגים או ירקות, כאשר את הסציבי עוף מכינים ממרק בשר רותח כבסיס להכנתו.

סציבי שונה מהמאכל הבלקני והטורקי כמו טרטור ("Tarator") והעוף הצ'רקסי באופן הכנתו.

## ראו גם
* המטבח הגאורגי

## קישורים חיצוניים

* מתכון לסציבי כולל תמונות, ברוסית
* מתכון לסציבי עם עוף, ברוסית
* מתכון לסציבי, באנגלית
* דרה גולדשטיין, **[http://books.google.com/books?id=3PM_FnWgPBAC&pg=PA97&ots=uZbjx9ykop&dq=satsivi&sig=kTnCMyqjfzeoOZ0X21yf5DyTDds#PPA97,M1 הסעודה הגאורגית:התרבות מלאת החיים והאוכל הטעים של הרפובליקה של גאורגיה]** עמ' 97–99, באנגלית, 

קטגוריה:מרקים
קטגוריה:המטבח הגאורגי
קטגוריה:המטבח הסובייטי
ניטרוצלולוזה

**ניטרוצלולוזה** (או: "**כותנת הנפץ**") היא חומר נפץ שמתקבל מניטרציה של צלולוזה (תאית). נוסחתה הכימית: **C<sub>6</sub>H<sub>7</sub>N<sub>3</sub>O<sub>11</sub>**.

ניטרוצלולוזה בוערת מהר מאוד ויכולה לעבור גם דטונציה ספונטנית בעת הבעירה.

את הניטרוצלולוזה גילה כריסטיאן שנביין (Christian Friedrich Schönbein) בשנת 1846 כאשר הטביל כותנה בחומצה חנקתית וחומצה גופרתית.

## שימושים
* ניטרוצלולוזה היא מרכיב חשוב באבק שרפה נטול עשן.
* ניטרוצלולוזה משמשת בקוסמות בתור "נייר נפץ", נייר שמיוצר מניטרוצלולוזה ובוער מהר מאוד כמעט ללא סימני שרפה.
* ניטרוצלולוזה נמצאת בלק ציפורניים.
* ניטרוצלולוזה שימשה בסרטי צילום עד המחצית השנייה של המאה העשרים.

## לקריאה נוספת

* ** חומרי נפץ, הדף ופירוטכניקה **, מאת לוי שגיב, הוצאת קרוננברג ספרות מקצועית, תל אביב.
## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:חומרי נפץ
קטגוריה:פולימרים
קטגוריה:תרכובות אורגנו-חנקתיות
העמותה ללוויינות זעירה בישראל

שמאל|250px|סמל העמותה הישראלית ללוויינות זעירה|לא ממוסגר
**העמותה ללוויינות זעירה בישראל** הוקמה בשנת 2006 על ידי קבוצת מהנדסי חלל מתעשיות החלל השונות של ישראל. מטרת העמותה - קידום העיסוק בלוויינות זעירה בישראל, תוך תכנון משימות חלל, בניה ושיגור של לוויינים זעירים, חינוך והתנעת דיון ציבורי בנושא הלוויינים הזעירים.

נכון לשנת 2015, נראה שהעמותה אינה פעילה יותר.

## מיזמי חלל של העמותה
העמותה ללוויינות זעירה בישראל ביצעה מחקרי היתכנות עבור מספר פרויקטי חלל. ביניהם ניתן להזכיר את הפרויקטים הבאים:
#מערכת מיקום וניווט המבוססת על לוויינים זעירים (NAPS או CAPS)
#לוויין להוכחת רכיבי חלל ויצירת מורשת חללית (Heritage) למערכות (SQHN)
#קלוקסאט - Clocksat - לוויין להוכחה חללית של שעון אטומי מתוצרת חברת אקיוביט הישראלית
#לוויין מחקר נושא צרעות - Waspsat
שמאל|ממוזער|250px|איור סכמטי של לוויין SQHN

## פלטפורמת קיובסאט
קיובסאט הוא שם כללי לפלטפורמה לוויינית זעירה, שפותחה במקור על ידי אוניברסיטת סטאנפורד מארצות הברית. התצורה של הלוויין הבסיסי במשפחה זו היא קובייה, בעלת ממדים של 10 ס"מ * 10 ס"מ * 10 ס"מ. מזה שנים ניתן להשיג שלד של לוויין, כולל מחשב ותוכנת הפעלה, במחירים נמוכים ובאופן מסחרי. העמותה ללוויינות זעירה בחרה - בשלב ראשון - להתבסס על הפלטפורמה של קיובסאט, בתצורה הגדולה יותר בעלת ממדים של 30 ס"מ * 10 ס"מ * 10 ס"מ. לעמותה הישראלית ללוויינות זעירה הסכם עם חברה מארצות הברית בשם Pumpkin המייצרת קיטים ללוויינים, ולפיו היא הנציגה בישראל של חברה זו.

## שיתוף פעולה עם התעשיות בישראל
העמותה הישראלית ללוויינות זעירה זוכה לשיתוף פעולה הדוק עם תעשיות החלל של ישראל. במסגרת זו, קיבלה העמותה ללא תשלום רכיבי חלל חדשניים, דוגמת שעון אטומי ללוויינים מהחברה הישראלית אקיוביט. בנוסף, פועלת העמותה במרכז השילובים של חברת מבת-חלל של התעשייה האווירית, ובחדר הנקי שבמקום נמצאים שני אבות טיפוס ללוויינים.
שמאל|ממוזער|250px|חברי העמותה עם שתי ערכות הלוויין - צולם במתקני מבת-חלל

### Inklajn-1
**Inklajn-1** היה שיתוף פעולה בין התעשייה האווירית לבין העמותה ללוויינות זעירה בישראל. הלוויין הזעיר שתוכנן היה Inklajn-1 אשר נבנה על ידי מתנדבי העמותה ללווינות זעירה, ונמצא בחדר השילובים של התעשייה האווירית לישראל. הלוויין קרוי על שמו של חלוץ החלל הישראלי ד"ר מרסל קליין. גודלו של הלוויין 10X10X32 ס"מ והוא מתוכנן לנוע במסלול מסונכרן-שמש בגובה של כ-650 ק"מ ולהקיף את כדור הארץ בכל 90 דקות. הלוויין ישרת את קהילת חובבי הרדיו ויכיל מספר ניסויים מדעיים. נכון ל-2018, לא ידוע מועד השיגור.

## ימי עיון וכנסים
על מנת לקדם את מטרותיה, מקיימת העמותה הישראלית ללוויינות זעירה ימי עיון מקצועיים וכנסים. עד כה נערכו האירועים הפומביים הבאים:
#**הצגת מיזם לווייני ניווט** - יום עיון שנערך באוניברסיטת ת"א בשנת 2006 שבו הוצג הרעיון מול פורום מקצועי-טכני בכיר. המיזם הוצג מול פורומים מקצועיים אחרים בהזדמנות אחרות.
#**יום העיון הראשון ללוויינות זעירה בישראל** - נערך ב-15 במאי 2007, בבית חיל האוויר בהרצליה, בשיתוף מכון פישר למחקר אסטרטגי אוויר וחלל, חברת מבת-חלל, חברת אקיוביט ואגודת החלל הישראלית
#**יום העיון השני ללוויינות זעירה בישראל** - נערך ב-ינואר 2008, בבית חיל האוויר בהרצליה, בשיתוף מכון פישר למחקר אסטרטגי אוויר וחלל, במסגרת כנס החלל הבינלאומי על שם אילן רמון

## ראו גם
* לוויין זעיר
## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

לווינות זעירה
זעירה
רוטב ברווז

**רוטב ברווז** (מאנגלית: **Duck sauce**) הוא רוטב צהוב מתוק המוגש במסעדות סיניות באירופה ובארצות הברית כרוטב לתיבול אגרולים וספרינג רולים. הרוטב עשוי משזיפים, משמשים או אפרסקים וכן סוכר, חומץ, זנגביל ופלפל צ'ילי.

## מקור השם
שמו של "רוטב הברווז" מקורו בשמו האנגלי: "duck sauce". ברוטב זה אין ברווז, אולם הוא הוגש במסעדות סיניות בארצות הברית שם הוגש כתוספת לברווז בנוסח פקינג במקום רוטב ההויסין המסורתי.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:המטבח הסיני אמריקאי
ברווז
קטגוריה:מאכלי שזיפים
ליאור מולכו

**ליאור מולכו** (נולד ב-3 בדצמבר 1977) הוא במאי, מפיק ותסריטאי בענף הפקות הבידור הישראלי.
## קריירה
במהלך השנים 2000-2007 הוביל מולכו צוות הפקה אשר הפיק וידאו-קליפים לאמנים ישראליים רבים, ביניהם קובי אוז, עידן רייכל, רמי קלינשטיין, שרית חדד, גד אלבז, קורין אלאל והלהקות משינה וטיפקס.

בשנת 2005 זכה מולכו בפרס במאי השנה בתחום הקליפים בטקס פרסי עמ"י, של ערוץ 24 - ערוץ המוזיקה הישראלי.

משנת 2007 עבד מולכו על סרט קולנוע עצמאי בשם "שני דגלים", כתסריטאי וכבמאי. הסרט, אשר עלילתו מתרחשת בעיר תל אביב טרום הקמת המדינה ממבט הילדים דאז. הסרט הוצג בהצלחה בפסטיבל הסרטים בקולורדו.

בפברואר 2016 מולכו ביים את הקליפ לשיר Cheap Thrills של סיה ושון פול, שהפך במהרה ללהיט בינלאומי.

באפריל 2018 ביים את הקליפ Flames של דייוויד גטה וסיה.

בתחילת נובמבר 2020 ביים את הקליפ לשיר שהוציאה לכבוד חג המולד- סנאומן (snowman) של סיה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:במאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1977