אור איתן

**אור איתן** (באנגלית: **Laser Dome**), שנודעה בשם **מגן אור**, ובתחילת פיתוחה בשם **קרן ברזל** (**Iron Beam**), היא מערכת הגנה אקטיבית ישראלית מבוססת נשק לייזר להגנה מפני רקטות, טילים ופצצות מרגמה בטווחים קצרים ומפני כלי טיס לרבות גלשני-אוויר, כלי טיס בלתי מאוישים ורחפנים. המערכת מפותחת על ידי רפאל מערכות לחימה מתקדמות, בשיתוף אלביט מערכות אשר אחראית על פיתוח הלייזר במערכת, ונחשבת פורצת דרך וראשונה מסוגה בעולם.

המערכת היא חלק ממערך ההגנה האווירית של צה"ל ומהווה שכבת הגנה נוספת בישראל, הנמוכה ביותר – מתחת לשכבות המבצעיות במערך ההגנה הרב-שכבתית של ישראל. מערכות בשכבות הגנה אחרות כוללות את "כיפת ברזל" (נגד רקטות קצרות טווח), "קלע דוד" (נגד רקטות בטווחים בינוניים, טילים בליסטיים לטווח קצר וטילי שיוט) ומערכות ה"חץ 2" ו"חץ 3" – ליירוט טילים בליסטיים ארוכי טווח בתוך ומחוץ לאטמוספירה. בעתיד, מתוכננת להתווסף מערכת הלייזר המוטסת אותה מפתחת חברת אלביט מערכות.

המערכת מבוססת על נשק לייזר שמופק על ידי לייזר מצב מוצק שמאפשר יצירה זולה ובטיחותית של קרן לייזר רבת-עוצמה (100 קילוואט). עקב יעילות המערכת והיירוט הזול, מערכת הביטחון תעדיף ליירט את האובייקט באמצעות מערכת אור איתן על פני מערכות אחרות כגון כיפת ברזל, המשתמשת בטילים מיירטים יקרים מאוד. בתנאי ראות לקויה כגון עננות או סופות חול, פעילות המערכת האופטית מוגבלת, ולכן במקרים כאלו כיפת ברזל היא זו שתוביל את מלאכת היירוט.

באוקטובר 2024 ביצעה "**להב ברזל**", גרסה מוקטנת וניידת של המערכת, יירוט בכורה מבצעי כאשר הפילה עשרות כלי טיס בלתי מאוישים של חזבאללה בלחימה בצפון במלחמת חרבות ברזל. זה היה היירוט המבצעי הראשון בעולם של כטב"ם באמצעות נשק לייזר שורף.

## מאפיינים
ממוזער|מערכת אור איתן – "תותח" הלייזר
ממוזער|מערכת אור איתן יורה קרני לייזר
המערכת מבוססת על לייזר מצב מוצק (לייזר סיב) מתקדם, זול יותר לשימוש ושאינו מסוכן לסביבה (בשונה מלייזר כימי, שעליו מבוססת מערכת נאוטילוס) בהספק גבוה (יצירת קרן של כ-100 קילוואט צורכת כ־128 קילו־וואט), ומיועדת לפעול בטווחים קצרים של עד כ-10 ק"מ. חלק מטווחים אלו הם מתחת לסף היכולת של מערכת "כיפת ברזל". המערכת תאפשר ליירט את מטרותיה מעל שטח האויב ולפני חצייתן לישראל.

המערכת מתבייתת על האובייקט באמצעות חיישן תרמי, ושולחת קרן לייזר רבת־עוצמה שתפקידה לחמם את הרקטה ולהשמיד את המטרה באחת משתי דרכים: על ידי הפעלת המרעום ובכך הקרן יוזמת "השמדה עצמית" של המטרה ופיצוצה באוויר, או על ידי פגיעה בחלקים קריטיים של המטרה וניטרולה כך שתיפול על הקרקע כנפל. קוטר האלומה הוא בקירוב כקוטרו של מטבע 10 שקלים והיא מחוץ לתחום האור הנראה. המערכת מסתמכת על אופטיקה אדפטיבית כדי לתקן עיוותים אטמוספיריים. יו"ר רפאל יובל שטייניץ צוטט באתר נשיונל דיפנס מסביר כי אור איתן משגרת מאה עד מאתיים אלומות זעירות בגודל של מטבע לעבר המטרה. לדבריו, כשמזהים פגיעה של קרן אחת בעזרת השתקפות טלסקופית, אלומות נוספות מופנות למטרה – ומיקוד האנרגיה מביא ליירוט מהיר שלה.

### יתרונות
* עלות כל יירוט זולה מאוד ומוערכת בשקלים בודדים; העלות מחושבת רק על פי עלות החשמל הנדרש. לפי יצחק בן ישראל, עלות יירוט היא כ־1,000 דולר, אולם באפריל 2025 העריך מנכ"ל רפאל יואב תורג'מן, שעלותו של יירוט בודד תעמוד על 2–3 ש"ח ובמאי 2025 דווח ש"יירוט על ידי לייזר עולה כ-5 דולרים בלבד".
* מהירות הלייזר היא מהירות האור, מה שמאפשר למקסם את יכולת היירוט, כיוון שגם אם ניסיון ראשון לא הצליח, ניתן לנסות ליירט שוב, כמעט מיד לאחר הניסיון הראשון. כמו כן, בכל הזמן הנתון בין רכישת המטרה, הארת המטרה על ידי הלייזר, וההפלה עצמה, המערכת עוקבת אחרי המטרה.
* יירוט מיידי מעל שטח אויב, מה שמבטל את הצורך בהתרעה לעורף ("צבע אדום").
* למערכת יש מלאי כמעט בלתי מוגבל של "מיירטים" (קרני לייזר), הדורשים חשמל בלבד. הצורך לטעון טילים מיירטים הוחלף בצורך לתדלק גנרטורים, אם כי גם צורך זה לא קיים במקומות שבהם המערכת מחוברת לרשת החשמל הארצית.
* שלושה דגמים שונים וניידים, המאפשרים הצבה בהתאם לדרישה המבצעית.

### חסרונות
* עלות כל מכוון לייזר כמה עשרות מיליוני דולר.
* מוגבלת ליירוט בודד בכל רגע; נדרשות מספר שניות של לזירה על המטרה כדי להשמיד אותה, לעומת מערכת כיפת ברזל שבה המטרה מושמדת ברגע שהטיל פוגע בה, וביכולתה ליירט כמה מטרות בו זמנית ממשגר אחד היורה מספר טילים במקביל. עם זאת, כאשר זמן המעוף של מטרות ארוך יחסית (למשל במקרה של כטב"ם), מערכת מבוססת לייזר יכולה לעבור ממטרה למטרה וליירט מספר רב של מטרות.
* הגבלה בשל תנאים סביבתיים: גשם, אובך, ערפל ועשן בשדה הקרב.
* דעיכת ההספק של הקרן בשל מולקולות גזים ומים שנמצאים באטמוספירה. בשלב זה קיימים מספר דגמים, המתאימים ליירוט בטווחים שונים.
* טווח מוגבל של הקרן (עשרה קילומטר לעומת 70 קילומטר של מערכת כיפת ברזל).
* המערכת דורשת קו ראייה ישיר, דבר שיכול להיות בעייתי בסביבות עירוניות צפופות או בטופוגרפיה מורכבת. אומנם, הצבת המערכת באזור גבוה יותר על גבי התכסית, יכולה למגר בעיה זו.
* כל הסרת כטב"ם בלייזר מתחילה בלהבין אותו כאובייקט תלת־ממדי, כי המערכת צריכה לזהות היכן בדיוק יש לפגוע כדי לייזם את המטען או לנטרל את האיום במהירות. אומנם תהליך זה מתרחש עם המעקב אחר המטרה, ולוקח רגעים בודדים, כך שעובדה זו אינה מהווה חיסרון למעשה.

## דגמים
למערכת יש ארבעה דגמים, המתבססים על העובדה שככל שעולה הספק ההפעלה, עולה הטווח היעיל של המערכת, ושניתן להגיע לשטף חום  מספיק, למרחק הנתון:
* **Iron Beam** – נקרא בצה"ל **אור איתן** – הדגם הגדול, בעל נשק לייזר בהספק 100 קילוואט וטווח של 10 קילומטרים.
* **Iron Beam-M** – נקרא בצה"ל **להב ברזל** – דגם נייד ומוקטן יותר, בעל נשק לייזר בהספק 30–50 קילוואט וטווח של מספר קילומטרים.
* **Lite Beam** – נקרא בצה"ל **קוטל צרעות** – דגם קטן ונייד לכוחות המתמרנים שניתן להתקין על כלי רכב דוגמת רכב שטח או רכב קרבי משוריין, בעל נשק לייזר בהספק 10 קילוואט לטווח שני קילומטרים.
* **Naval Iron Beam** – דגם לכלי שיט ואוניות מלחמה, בעל נשק לייזר בהספק 100 קילוואט.

## שם
שמה המקורי של המערכת היה “קרן ברזל”, תרגום לשם המסחרי של רפאל - מערכות לחימה מתקדמות באנגלית: “Iron Beam”. לאחר מכן שונה שם המערכת ל“מגן אור”. בספטמבר 2025 הוחלט שהמערכת תיקרא “אור איתן”, על שמו של סרן , קצין ולוחם ביחידת אגוז, שנפל בתמרון הקרקעי בלבנון במלחמת חרבות ברזל והוא בנו של דובי אוסטר, אחד מהוגי וממפתחיה הראשיים של המערכת. השם המסחרי של המערכת נותר Iron Beam.

## פיתוח
ממוזער|אבטיפוס של מערכת אור איתן יורה קרן לייזר בשלבי הניסויים

המערכת המתוכננת הוצגה לראשונה בחודש פברואר 2014 בסלון האווירי בסינגפור.

בפברואר 2014 פרסמה חברת רפאל שבמהלך ניסוי המערכת פגעה ב-90% מהמטרות. באפריל 2014 אמר מנכ"ל רפאל, ידידיה יערי: "המערכת עברה בדיקת היתכנות, ואנחנו כרגע בשלבים של המשך פיתוח. אנחנו אחרי דמו, אבל יש עוד פאזה של פיתוח שצריך לעשות. יש מדגים טכנולוגי שמוכיח שהוא מוריד מעופפים כמו זבובים. יש לו אחוזי פגיעה יפים מאוד".

ב-2015 פורסם כי לפי הערכות מסוימות יחלפו לפחות חמש שנים עד שהמערכת תהיה מבצעית. ב-6 בדצמבר 2018, פרופ' יצחק בן ישראל, לשעבר ראש המינהל למחקר, פיתוח אמצעי לחימה ותשתית טכנולוגית במשרד הביטחון, אמר שצה"ל יוכל להצטייד במערכת בתוך שנה, אם יינתנו התקציבים המתאימים. לדבריו, כשנה לפני כן הושגו בישראל פריצות דרך בתחום לייזר מצב מוצק, שמאפשרות למזער את המערכת לגודל מעשי של משאית.

[250px|ממוזער|[שר הביטחון בני גנץ סוקר בפני נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן את מערכת 'אור איתן']]
ביוני 2021 פרסם משרד הביטחון כי השלים בהצלחה ניסוי ליירוט כטב"מים באמצעות לייזר ממטוס שהותקנה עליו המערכת. ב-14 באפריל 2022 פורסם על השלמת ניסויי יירוט מוצלחים למגוון איומים, כגון רקטות, פצצות מרגמה וכטמ"מים. ההערכה הייתה שבתוך כשנה עד שנתיים המערכת תוכרז כמבצעית ומשלימה לכיפת ברזל. בדצמבר 2022 נחתם הסכם לצירופה של חברת "לוקהיד מרטין" האמריקאית לפיתוח המערכת ולייצורה. במאי 2023 הוצגה גרסה ימית של המערכת, המיועדת להתקנה על ספינות בשילוב כיפת מגן.

במהלך מלחמת חרבות ברזל, משרד הביטחון אישר למפא"ת להכניס את המערכת לניסוי בתנאים מבצעיים בדרום הארץ ולבדוק את יכולת הזיהוי של המערכת ואת יכולתה ליירט רקטות. לפי יו"ר רפאל, המערכת נפרסה מול רצועת עזה במהלך המלחמה.

על-פי סיכומי עשר פגישות של יחיא סינוואר עם פורום הפיקוד העליון של תנועת חמאס שהתגלו במחשב בח'אן יונס, הנהגת חמאס החליטה שהיא חייבת לפתוח במתקפת הפתע על ישראל עד סוף 2023, כי ישראל הודיעה שהיא מפתחת סוג חדש של לייזר שיוכל ליירט את הרקטות של חמאס ביעילות רבה יותר.

באוקטובר 2024 הודיעו משרד הביטחון, רפאל ואלביט על עסקה בהיקף של כ-2 מיליארד ש"ח, להרחבת הייצור ולהצטיידות במערכת. בשלב הראשון, המערכת תשולב בכיפת ברזל ותפעל במתכונת היברידית, תוך מתן עדיפות ליירוט באמצעות לייזר.

לפי פרסום באתר ynet ממאי 2025, עלות כל יחידה מוגמרת היא כ-200,000 ש"ח. לפי פרסום באתר ישראל היום מספטמבר 2025, מפתחי המערכת אומרים שהמערכת עצמה יקרה מאוד, אך עלות כל יירוט נמוכה מאוד. ראש מפא"ת אמר שהמערכת עצמה "לא זולה אך גם לא עולה המון", ולפי פרסום נוסף באתר ynet, גורמים במשרד הביטחון אמרו שלאחר מאות יירוטים המערכת תכסה את ההשקעה בה. בדצמבר 2025 דווח שלמרות שרפאל מסרבת לחשוף את מחיר המערכת, כל יחידה תעלה כמה עשרות מיליוני דולרים.

ב-17 בספטמבר 2025, משרד הביטחון ורפאל הודיעו על סיום הפיתוח של "אור איתן", ונמסר שהיא תיכנס לשימוש מבצעי בצה"ל עד סוף 2025. בדצמבר 2025 רמז בכיר ברפאל כי המערכת משמשת את כוחות הביטחון במלחמה בחדירת הרחפנים בגבולות ישראל עם ירדן ועם מצרים, וב-28 בדצמבר נמסרה באופן רשמי מערכת "אור איתן" הראשונה לצה"ל, והמערכת הוכרזה כמבצעית.

## שימוש מבצעי
באוקטובר 2024, במהלך מלחמת חרבות ברזל, נעשה לראשונה שימוש מבצעי ראשון במערכת "להב ברזל", גרסה מוקטנת של "אור איתן". המערכת הצליחה ליירט ולהפיל ארבעה כלי טיס בלתי מאוישים ששיגר חזבאללה מלבנון לעבר ישראל, ומאז יירטה עשרות כטב"מים נוספים.

במרץ 2026, במהלך מבצע "שאגת הארי" הופעלה מערכת "אור איתן" בצפון ישראל, לצורך יירוט איומים משיגורי חזבאללה.

## ראו גם
* להב אור
* מערך ההגנה האווירית של צה"ל
* Dragonfire – מערכת יירוט בלייזר בריטית (בפיתוח)

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טכנולוגיה צבאית
קטגוריה:ישראל: מערכות הגנה נגד טילים
קטגוריה:רפאל: מוצרים
קטגוריה:ישראל: המצאות
קטגוריה:אמצעי לחימה מבוססי לייזר