open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
יעל צין

**יעל צין** (נולדה ב-14 באוגוסט 1994) היא עיתונאית ואשת תקשורת חרדית ישראלית, מגישה לצד בעלה תוכנית זוגית ברדיו גלי ישראל 94fm בשם "מתחילים שבוע טוב" ובאתר כיכר השבת ובעכשיו 14.

## ביוגרפיה
צין נולדה למשפחה חרדית שעלתה לישראל מיוהנסבורג. למדה בסמינר "בית בינה" בירושלים. השלימה לימודי י"ג וי"ד ב"מכללת אופקים" בתחום מדעי ההוראה ותקשורת חזותית.

בין השנים 2014–2019 עבדה כמורה בתלמוד תורה ברשת "בני יוסף", במסגרת תוכנית אמירים ללמידה מחוננת.

בשנים 2021-2020 הגישה את תוכנית הראיונות והפנאי "חמישי בשבת", לצד אוריין יסכה שבת ב"ערוץ הידברות" (ערוץ 97).

בפברואר 2022 החלה להגיש את תוכנית הראיונות "הכל פתוח" בערוץ האינטרנט "TV NET".

בשנת 2020 הגישה את תוכנית הרשת "הנבחרת בכיכר" באתר כיכר השבת. ב-2021 הגישה את התוכנית "שבוע טוב עם יקי ויעל" בערוץ 20, לצד יקי רייסנר. לעיתים משמשת פרשנית אורחת לענייני חרדים בערוץ 12 ובכאן 11. בנוסף, היא מגישה פודקאסט בשם "נשימה" של פרויקט "צמאה" לצד ברכה שילת. ב-2022 השתתפה בעונה השישית של תוכנית המציאות "בואו לאכול איתי".

במהלך מתקפת הפתע של חמאס על ישראל, הפיצה מידע כוזב לפיו "מרגלים מבפנים" שיתפו פעולה עם חמאס וסייעו להצלחת המתקפה. יום לאחר מכן הפיצה תמונה של אהוד ברק בשדה התעופה באופן שיצר מצג שווא כאילו הוא עוזב את הארץ בעקבות המתקפה, אף שלא עזב את הארץ. בעקבות הפצת המידע השקרי ספגה צין ביקורת נרחבת מעיתונאים, פוליטיקאים ואחרים. צין מחקה את הציוץ, אך הוא כבר הופץ ברשתות החברתיות כתעמולה של ארגון הטרור חמאס, בין השאר בחשבון הטלגרם שלו, כעדות לכאורה לכך שברק נטש את ישראל.

## חיים אישיים
צין נשואה ליצחק, בן לעולי גרמניה, אברך כולל וזמר, ולהם בת בכורה וארבעה בנים. מתגוררים בקריית יערים.

## קישורים חיצוניים
* 

* 
* 
* 
* שלוש עם יעל צין, באתר רדיו גלי ישראל
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נשות תקשורת ישראליות
קטגוריה:עיתונאיות חרדיות ישראליות
קטגוריה:מנחות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:סגל ערוץ 20
קטגוריה:ביתר עילית: אישים
קטגוריה:קריית יערים: אישים
קטגוריה:אנשי תקשורת ישראלים
קטגוריה:עיתונאים חרדים ישראלים
קטגוריה:מנחי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:משתתפי בואו לאכול איתי (ישראל)
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1994
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1994
ג'ורג' פאודל-פיליפס

סר **ג'ורג' פאודל-פיליפס** (אנגלית: George Faudel-Phillips; 1922 - 1840) היה איש ציבור יהודי בריטי, בן למשפחת אצולה יהודית בריטית, בעל תואר ברונט, כיהן בתפקיד של הלורד ראש העיר של לונדון, ולפני כן כשריף של לונדון ושריף הגבוה של מחוז לונדון.

## ביוגרפיה
נולד בלונדון, בנו השני של סר בנג'מין סמואל פיליפס (Benjamin Samuel Phillips). את שמו "פאודל" הוא צירף מדודו מצד אמו. התחנך בבית הספר האוניברסיטאי בלונדון, והשלים את לימודיו בברלין ובפריז. לאחר מכן הצטרף לעסקי אביו. בשנת 1867 נישא להלן, בתו של ג'וזף מוזס לוי, הבעלים של ה"דיילי הטלגרף", ואחותו של סר אדוארד לוסון, שירש את בעלות העיתון. 

אביו בנג'מין סמואל כיהן כראש עיריית לונדון בין 1865 ל-1866. בשנים 1884-1885 כיהן ג'ורג' פאודל-פיליפס כשריף של לונדון ומידלקסס (Middlesex). בשנת 1894 מונה לראש "Honorable Irish Society". בשנה שלאחר מכן הוא התמנה לשריף הגבוה (high sheriff) של מחוז לונדון, ובשנת 1896 הוא התמנה לראש העיר של לונדון. 

כשופט ראשי ("Chief magistrate") של העיר, פאודל-פיליפס קיבל את המלכה ויקטוריה בטמפל בר לרגל טקס ההודיה של היובל שהתקיים בקתדרלת סנט פול, ולאחר מכן במעונו הרשמי בבית האחוזה. שנת כהונתו הייתה שנה של פילנתרופיה יוצאת דופן. הוא גייס כספים שהסתכמו ב-1,000,000 ליש"ט להקלה על הרעב בהודו ולמטרות צדקה אחרות. הוא זכה למספר תוארי כבוד בתום כהונתו, ובהם: ברונט. כאות הוקרה על שירותיו להודו, קיבל את הצלב הגדול של האימפריה ההודית. הוא קיבל גם עיטורים זרים רבים. 

סר ג'ורג' פאודל-פיליפס שירת את הקהילה היהודית כנשיא בית היתומים היהודי ונשיא החברה לסיוע לעיוורים יהודים בלונדון. 

בנו הוא סר ליאונל לוסון פאודל-פיליפס (Sir Lionel Lawson Faudel Faudel-Phillips). נכדות נינו הן האחיות פופי וקארה דלווין.

## קישורים חיצוניים

* FAUDEL-PHILLIPS, SIR GEORGE, BART, The Jewish Encyclopedia

קטגוריה:לונדון: אישים
קטגוריה:יהודים בריטים
קטגוריה:הלורד ראש העיר של לונדון
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1840
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1922
Fire (מערכת הפעלה)

**Fire OS** היא מערכת הפעלה ניידת המבוססת על פרויקט הקוד הפתוח של אנדרואיד ונוצרה על ידי אמזון עבור טאבלטי ה-Fire שלה, רמקולים חכמים Echo ומכשירי Fire TV. מערכת ההפעלה כוללת תוכנה קניינית, ממשק משתמש מותאם המתמקד בעיקר בצריכת תוכן, וקישור לתוכן הזמין מהשירותים של אמזון עצמה. אפליקציות ל-Fire OS מסופקות דרך ה-Amazon Appstore.

## מאפיינים
Fire OS משתמשת בממשק משתמש מותאם אישית שנועד לקדם באופן בולט תוכן הזמין באמצעות שירותי אמזון, כגון Amazon Appstore, פריים וידאו, Amazon Music ו-Kindle Store. פונקציית החיפוש מאפשרת למשתמשים לחפש דרך ספריית התוכן המקומית שלהם או בחנויות של אמזון. בדומה לאנדרואיד, החלקה מהחלק העליון של המסך חושפת הגדרות והתראות מהירות. Fire OS מספקת גם אינטגרציה עם Goodreads, פייסבוק וטוויטר.

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:אנדרואיד
קטגוריה:מוצרי אמזון
קטגוריה:מערכות הפעלה
ראש ההגנה (בלגיה)

**ראש ההגנה** (בצרפתית: **Chef de la Défense**; בהולנדית: **Chef Defensie**) הוא מפקד הכוחות המזוינים של בלגיה. הוא ממונה בידי שר ההגנה והוא היועץ הצבאי הבכיר של ממשלת בלגיה.

התפקיד נוסד ב-28 בפברואר 1958, ובתחילה כיהן בו קצין בדרגת לוטננט גנרל. החל משנת 2002 המכהן בתפקיד הוא הקצין היחיד בצבא בדרגת גנרל או אדמירל. ומאז 4 ביולי 2024 מכהן בו הגנרל פרדריק ואנסינה.

## ראשי ההגנה

## ראו גם
* צבא בלגיה

קטגוריה:מפקדי צבאות סדירים בעת החדשה
קטגוריה:בלגיה: צבא וביטחון
החזקתי לך ת'יד

**החזקתי לך ת'יד** הוא סינגל של הזמר הישראלי עדן מאירי, שיצא לאור ב-13 בדצמבר 2020.

## רקע וכתיבה
השיר נכתב בידי רוני דלומי והולחן בידי דלומי ואביב קורן. הוא הופק בידי טל פורר.

השיר שוחרר יחד עם קליפ שבוים בידי רן יחזקאלי. ב-29 בדצמבר הוציאו עדן מאירי ורוני דלומי גרסה אקוסטית משותפת לשיר.

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי עדן מאירי
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי רוני דלומי
אלברטוסוכוס

**אלברטוסוכוס** (שם מדעי: *Albertosuchus*; מילולית: "תנין אלברטה") הוא סוג נכחד של זוחל מסדרת התנינאים, שהתקיים במשך סוף הקרטיקון שלפני הכחדת הקרטיקון הגדולה לפני 70 עד 66 מיליון שנה מזמננו.

תנין זה היה מקרובם של התניניים ואולי גם מהאבות הישירים שלהם, מאחר שהוא בעל מבנה לסת תחתונה בעלת צירים דומים ושטח פנים רחב בדומה להם, שונה מעט מהמבנה של הגוויאליים או האליגטוריים.

ממצאי תנין זה התגלו בתצורות סקולרד  שבמערב קנדה והם תוארו ב-2015. עם זאת חלק מהחוקרים לא רואים בסוג זה טקסון קיים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:תנינאים מהקרטיקון
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-2015
מקסיקו (שיר של אביב גפן)

"**מקסיקו**" הוא שיר משנת 1999 אשר כתב, הלחין וביצע אביב גפן, עם להקת התעויוט, וכלול באלבומו השמיני "לילות לבנים".

## רקע
בראיון לרז שכניק ב-103fm, סיפר גפן על כתיבת השיר:

## גרסאות כיסוי
במהלך השנים השיר בוצע בין היתר על ידי מיי פיינגולד, נטע ברזילי ולינא מח'ול. כמו כן, גפן ביצע את השיר עם ריטה.

## מיקומי שיא
השיר נכנס למצעדים השבועיים של רשת ג' תשעה ימים לאחר צאת האלבום, וצעד בו במשך 15 שבועות. הוא צעד במקום הראשון במשך חמישה שבועות, החל מרגע שנכנס. במצעד הפזמונים השנתי של רשת ג' לשנת 1999, השיר דורג במקום העשירי.

## משתתפים
רשימת המשתתפים בשיר:
* אביב גפן – שירה וגיטרה אקוסטית
* ניר צידקיהו – תופים
* עודד שחר – כלי הקשה
* שלומי צדקי – גיטרה בס
* הראל בן עמי – גיטרה חשמלית
* משה לוי – קלידים, קולות
* ערן מיטלמן – קלידים
* מעיין הירשביין – קולות
* עדי קוזלובסקי – קולות

### תזמורת ההזיות

* זוהר לרנר – כינור
* חן שנהר – כינור
* קארין זוסמן – ויולה
* אסף דר – צ'לו

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אביב גפן
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי משה לוי
קטגוריה:שירים על מקסיקו
קטגוריה:שירי רוק בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אביב גפן
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי אביב גפן
פרנק ג'קסון (מושל איווה)

**פרנק דאר ג'קסון** (באנגלית: **Frank Darr Jackson**; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מאיווה, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל איווה ה-15 בשנים 1894–1896.
## ראשית חייו
פרנק ג'קסון נולד בעיירה ארקייד שבמדינת ניו יורק. כאשר היה בן 13 עברה משפחתו לאיווה והתיישבה בעיר ג'סאפ. ג'קסון התחנך בבתי ספר ציבוריים והיה ראשון מושלי איווה שהתחנך במוסדות ההשכלה הגבוהה של המדינה. הוא למד בקולג' החקלאי של איווה ובאוניברסיטת המדינה של איווה, וב-1874 סיים בזו האחרונה את לימודי המשפטים. ביום הולדתו ה-21 הוא התקבל ללשכת עורכי הדין ופתח משרד עורכי דין בעיר אינדיפנדנס.

ב-1877 נשא ג'קסון לאישה את אנה ברוק, ילידת קנדה. לשניים נולדו ארבעה בנים.
## קריירה פוליטית
ב-1882 נבחר ג'קסון כמזכיר הסנאט של איווה. ב-1884 הוא נבחר כמזכיר המדינה של איווה, תפקיד בו הוא כיהן שש שנים. בבחירות למשרת מושל איווה של 1893 הוא ניצח את המושל המכהן הוראס בויס, שניסה להתמודד על תקופת כהונה שלישית.

ג'קסון האמין בהגנת תעריפים. בנאום ההשבעה שלו הוא הכריז, "כדי לשמור על מדרג השכר האמריקאי בעתיד, על העם האמריקאי לקנות ולהשתמש בתוצרים של השכל והכוחות של הפועל והיצרן האמריקאי, ולא באלו של ארצות אחרות, אף על פי שמחיריהם עשויים להיות גבוהים קצת יותר... אותם מוצרים שמיוצרים במדינות זרות, שניתן לייצר בארצנו שלו, חייבים להיות מחוץ לתחרות מול שוק העבודה האמריקאי. מדינה זו יכולה לצרוך את המוצרים שמייצר הפועל האמריקאי, אך היא לא יכולה לצרוך את המוצרים שמייצרים הפועל האמריקאי והפועל הזר כאחד".

ב-1894 חצה "הצבא התעשייתי של קלי", חלק מ"צבא קוקסי" , את איווה בדרכו לוושינגטון הבירה, כדי למחות על המחסור במקומות עבודה. ג'קסון שלח את המשמר הלאומי כדי לשמור על הסדר. המפגינים השתלטו על רכבות במדינות המערב, וחברות הרכבות ביקשו מג'קסון שיגן עליהן. בהכריזו שתפקידו הוא "למנוע את נחיתתם של עולי הרגל על אדמת איווה", ושבכוחות הצבאיים צריך להיעשות שימוש כדי לשמור על הסדר, יצא ג'קסון על רכבת מיוחדת לעיר קונסיל בלאפס כדי להתמודד עם הבעיה. פעולתו של ג'קסון הייתה שנויה במחלוקת, שכן רבים מתושבי איווה אהדו את מטרתם של המפגינים. בסופו של דבר עבר הצבא של קלי דרך המדינה ללא שהתרחשו תקריות אלימות.
## שנותיו האחרונות
מתוך רצון לשוב לעסקיו, לא התמודד ג'קסון על תקופת כהונה שנייה כמושל. בהמשך הוא סייע לארגן חברת ביטוח בדה מוין, ושימש כנשיאה. ב-1924 עבר ג'קסון לקליפורניה.

פרנק ג'קסון נפטר ברדלנדז, קליפורניה ב-16 בנובמבר 1938 ונטמן בבית הקברות הילסייד שבעיר.

## קישורים חיצוניים
* פרנק ג'קסון, במילון הביוגרפי של איווה 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:מושלי איווה
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:מזכירי המדינה של איווה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של איווה
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1854
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1938
תורקוזאורוס

**תורקוזאורוס** (שם מדעי: *Thoracosaurus*) הוא סוג של זוחל נכחד שהתקיים במימי אמריקה הצפונית בין הקרטיקון לתחילת הפלאוקן לפני 70.6 עד 61.6 מיליון שנה מזמננו. הסוג תואר ב-1852 בידי ג'וזף ליידי ונכללים בו 3 מינים, בעוד אחרים שהוגדרו מבוטלים מספק כיום.

בעבר הגדירו את התורקוזאורוס כדמוי-תנינאי מהלך שאינו השתייך לסדרת התנינאים, אך לאחר מחקרים מורפולוגיים וגנטיים של ריצוף DNA מראים שהוא קרובם של הגוויאליים ובעיקר של המין גוויאל חקיין ומשויך לקבוצה Gavialoidea, קרוב בעיקר לקנתיסוכוס.

כיום ידועים 3 מינים של התנין, ביניהם הגדול ביותר *Thoracosaurus scanicus*, עם גולגולת צרה באורך 55 ס"מ, אשר הגיע לאורך של 4.4 מטרים והיה כנראה טורף-על, בעל התמחות בדגים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1852
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'וזף ליידי
קטגוריה:בעלי חיים שחיו בקרטיקון עליון באמריקה הצפונית
קטגוריה:תנינאים מהקרטיקון
קטגוריה:מגה-פאונה של הפלאוגן באמריקה הצפונית
קטגוריה:בעלי חיים שחיו בפלאוקן באמריקה הצפונית
קטגוריה:תנינאים שחיו בפלאוגן
הראלד קויאט

**הראלד קויאט** (בגרמנית: **Harald Kujat**; נולד ב-1 במרץ 1942) הוא גנרל גרמני בדימוס אשר שימש כמפקח הכללי (מקביל לתפקיד הרמטכ"ל) של הבונדסוור (צבא גרמניה) בין השנים 2000–2002. לאחר מכן שימש כיושב ראש הוועדה הצבאית של נאט"ו עד 2005.

## ביוגרפיה
קויאט נולד ב-1 במרץ 1942 בכפר מילקה שהשתייך אז לגרמניה הנאצית וכיום נמצא בתחומי פולין. אביו היה איכר אשר שרת בוורמאכט ונהרג במהלך מלחמת העולם השנייה. עם סיום המלחמה נמלטה משפחתו מאימת הצבא האדום אל העיר קיל. ב-1959 הוא התגייס ללופטוואפה. ב-1965 הוא הועלה לדרגת לויטננט. בין השנים 1972–1975 הוא שימש כקצין מטהו של שר ההגנה גאורג לבר. בין 1975–1977 הוא למד במכללת המטה הכללי בהמבורג. לאחר מכן שימש לתקופה קצרה כקצין מטהו של שר ההגנה הנס אפל. בשנים הבאות הוא מילא תפקידים מנהליים במשרד ההגנה ובמשרד הקנצלר בבון, וב-1985 מונה למפקד גדוד הלופטוואפה ה-2.

ב-1988 הוא למד במכללת ההגנה של נאט"ו ברומא והועלה לדרגת אוברסט. ב-1989 הוא מונה לנציג גרמניה בוועדה הצבאית של נאט"ו בבריסל. ב-1996 הוא נשלח לבוסניה והרצגובינה כחלק מכוח האכיפה של נאט"ו. בהמשך אותה שנה הוא חזר לבלגיה ומונה לסגן ראש המטה הצבאי הבינלאומי של נאט"ו. ב-1998 הוא הועלה לדרגת גנרל-לויטננט, חזר לברלין ומונה ליועצו של שר ההגנה רודולף שרפינג. ב-1 ביוני 2000 הוא הועלה לדרגת גנרל ומונה למפקח הכללי (מקביל לתפקיד הרמטכ"ל). ב-1 ביולי 2002 הוא פרש מתפקידו והתמנה לתפקיד יושב ראש הוועדה הצבאית של נאט"ו. ב-17 ביוני 2005 הוא פרש מהצבא.

מאז יולי 2016 חבר קויאט במכון המחקר "דיאלוג הציוויליזציות" בברלין. מכון הממומן בידי ולדימיר יאקונין - מקורבו של נשיא רוסיה ולדימיר פוטין. במהלך השנים ספג קויאט ביקורת רבה בשל עמדותיו הפרו-רוסיות ותמיכתו בנשיא פוטין. שגריר ארצות הברית בגרמניה ג'ון קורנבלום כינה אותו "גנרל סובייטי".

## קישורים חיצוניים

* הראלד קויאט, באתר הספרייה הלאומית הגרמנית
* הראלד קויאט באתר נאט"ו

## הערות שוליים

קטגוריה:מפקדי צבאות סדירים בעת החדשה: אישים
קטגוריה:המפקחים הכלליים של הבונדסוור
קטגוריה:מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
קטגוריה:גרמנים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מפקדים בלגיון הכבוד
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1942
בוריאלוסוכוס

**בוריאלוסוכוס** (שם מדעי: ***Borelosuchus***; משמעות השם: "תנין בוריאלי") הוא סוג של דמוי-תנין נכחד שחי באמריקה הצפונית במשך הקרטיקון העליון מלפני 70.6 מיליון שנה, שרד את הכחדת הקרטיקון לפני 66 מיליון שנה והתקיים עד האאוקן לפני 47.8 מיליון שנה מזמננו. המאובנים שלו התגלו בקולורדו, מונטנה, דקוטה הצפונית והדרומית וויומינג וכן בססקצ'ואן ואלברטה שבקנדה. התנין תואר ב-1997 בידי החוקר כריסטופר אנדרו ברושו ונכללים בו 6 מינים, חלקם בעבר שויכו לסוגים אחרים כמו לליידיוסוכוס.

הבוריאלוסוכוס היה תנין בינוני בעל גולגולת באורך 32 ס"מ וגוף ממוצע בגודל 2.5 מטרים. הוא היה שוכן ביצות באקלימים חמימים עד ממוזגים (שהיו נפוצים יותר באמריקה בתקופתו) והיה יבשתי יותר מהתנינים המודרניים. למעשה הוא אינו שייך לסדרת התנינאים אלא לקרוב רחוק שלהם הקרוב יותר לאלודפוסוכוס. מבנה הלסתות שלו היו גדולות ומותאמות לציד אך דקות יחסית לתנין.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שחיו בקרטיקון עליון באמריקה הצפונית
קטגוריה:דמויי תנינאים מהקרטיקון
קטגוריה:מגה-פאונה של הפלאוגן באמריקה הצפונית
קטגוריה:בעלי חיים שחיו בפלאוגן באמריקה הצפונית
קטגוריה:דמויי תנינאים שחיו בפלאוגן
לסמזאורוס

**לסמזאורוס** (שם מדעי: *Lessemsaurus*) הוא סוג של דינוזאורים זאורופוד מהמשפחה הקדומה לסמזאוריים, שהתקיים במשך הטריאס לפני 228 עד 208.5 מיליון שנה מזמננו. המאובנים שלו ידועים מ"תצורות לוס קולורדוס"  בארגנטינה. הסוג תואר ב-1999 בידי חוסה בונפרטה  ונכלל בו מין יחיד - ***Lessemsaurus sauropoides***. שם הסוג ניתן להוקרה לסופר המדעי דון לסם (Don Lessem), לצד הסיומת "saurus" - זוחל/לטאה בלטינית.

הלסמזאורוס היה זאורופוד קטן ופרימטיבי יחסית, אך עדיין הגיע לאורך תשעה מטרים והוא נחשב לאחד מהזאורופודים העתיקים ביותר שאינם פרוזאורופודים, אף שהוא מכיל מספר מאפיינים משותפים להם, כמו במבנה עצם הירך, אגן הירכיים והכתפיים. הוא קרוב בעיקר לבני המשפחה מלנורוזאוריים שנחשבים לפרוזאורופודים אמיתיים. עם זאת הוא כנראה היה ארבע-רגלי בעל זנב ארוך מייצב וצוואר מוארך. 

דינוזאור זה היה אוכל צמחים שהשתמש בצווארו הארוך כדי להגיע לענפים הנמוכים. בתורו הוא אולי נטרף בידי תנינים קדומים כמו הפסולסוכוס.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1999
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי חוסה בונפרטה
קטגוריה:זאורופודה
קטגוריה:דינוזאורים שחיו בטריאס עליון
משרד ההגנה (דנמרק)

**משרד ההגנה** (בדנית: **Forsvarsministeriet** או בראשי תיבות: **FMN**) הוא משרד בממשלה הדנית, האחראי על יישום מדיניות הביטחון של ממלכת דנמרק. בראשו עומד השר, חבר הממשלה. באופן סמלי, המפקדת העליונה של כוחות ההגנה היא מלכת דנמרק, אולם המפקד בפועל הוא ראש הממשלה.

יעקב אלמן-ינסן ממפלגת ונסטרה מכהן כשר ההגנה מאז 15 בדצמבר 2022. הוא אחראי על ניהולו השוטף של הצבא כמו גם על גיוסו בשעת הצורך. הוא מדווח ישירות לראש הממשלה. ראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) מדווח ישירות לשר.

משרד ההגנה נמצא ברחוב תעלת הולמנס 42 בקופנהגן.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:דנמרק: צבא וביטחון
קטגוריה:משרדי ביטחון
קטגוריה:ממשלת דנמרק
מחר (ספר)

**מחר** (בצרפתית: **Demain**) הוא ספר פנטזיה מאת גיום מוסו אשר יצא לאור ב-2013. הספר מתאר מערכת יחסים המתפתחת בין גבר ואישה, אשר כל אחד מהם חי בשנה אחרת.

הספר מכר למעלה מ-1.7 מיליון עותקים.

## עלילה
הספר עוקב במקביל אחרי שתי דמויות: מתיו שפירו, מרצה לפילוסופיה המתגורר בבוסטון, ואמה לבנסטיין סומליירית המתגוררת בניו יורק. מתיו איבד את אשתו קייט בתאונת דרכים טרגית, וטרם הצליח להתאושש מהטראומה. אמה נפגעה ממערכות יחסים רעילות, וטרם הצליחה למצוא גבר שתוכל לבטוח בו. כאשר מתיו קונה את המחשב הישן של אמה, הוא מתחיל להתכתב אתה באמצעות הדואר האלקטרוני. הם מנסים להיפגש, אולם מגלים לתדהמתם שכל אחד מהם חי בשנה אחרת לחלוטין. מתיו חי בשנת 2012, בזמן שאמה חיה בשנת 2011. המחשב הישן של אמה הוא צורת התקשורת היחידה ביניהם. מתיו מנסה לשכנע את אמה למנוע את המוות של אשתו קייט, ואמה מסכימה לאחר היסוסים מרובים. אולם עד מהרה אמה מגלה שקייט אינה מי שהיא טוענת שהיא, והיא מסתירה סודות אפלים.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרים צרפתיים
קטגוריה:ספרי 2013
קטגוריה:ספרי הוצאת כנרת
קטגוריה:ספרי זמורה ביתן
סליה פרנקה

**סליה פרנקה** (באנגלית: **Celia Franca**; 25 ביוני 1921, לונדון–19 בפברואר 2007) הייתה בלרינה קנדית–בריטית יהודייה, ממייסדות הבלט הלאומי של קנדה (National Ballet School of Canada).

סליה פרנקה נולדה בלונדון כ"סליה פרנקס" למשפחה של מהגרים יהודים מפולין. היא החלה ללמוד ריקוד בגיל 4 ובגיל 14 החלה להופיע. בשנת 1936 היא התקבלה ללהקה של מארי ראמבר. בהמשך היא רקדה בלהקות בלט שונות בבריטניה.

בשנת 1950 קבוצת אנשים מטורונטו הזמינה אותה לקנדה להשתתף בפסטיבל ולהקים בעיר להקת בלט. היא השלימה את המשימה תוך 10 חודשים והלהקה החלה להופיע בנובמבר 1951. בשנת 1959 ביחד עם בטי אוליפנט היא הקימה בית ספר לאומי לבלט.

בשנת 1979 היא הצטרפה לצוות בית ספר לבלט באוטווה והמשיכה בשיתוף פעולה עם הבלט הלאומי של קנדה.

על פעילותה בתחום הבלט בקנדה בשנת 1967 היא התקבלה למסדר קנדה וקודמה לעמיתה בשנת 1985. בשנת 1994 היא קיבלה פרס על מפעל חיים. סליה פרנקה הייתה שופטת במספר תחרויות בלט בינלאומיות היא הוזמנה פעמיים לסין לתת הדרכה בתחום מומחיותה. בשנת 1984 לכבודה נערכה הופעה מיוחדת במרכז לאמנויות הבמה באוטבה.

סליה פרנקה נפטרה בשנת 2007 לאחר מחלה.

## קישורים חיצוניים

* 
* סליה פרנקה - ביוגרפיה

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חברי מסדר קנדה
קטגוריה:רקדניות בלט
קטגוריה:מהגרים מבריטניה לקנדה
קטגוריה:מורים לבלט
קטגוריה:רקדניות קנדיות
קטגוריה:יהודים בריטים
קטגוריה:בלרינות
קטגוריה:מעוטרי מסדר אונטריו
קטגוריה:רקדניות אנגליות
קטגוריה:רקדנים אנגלים
קטגוריה:ילידות 1921
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1921
קטגוריה:נפטרות ב-2007
קטגוריה:קנדים שנפטרו ב-2007
טאינה מילר

**טאינה מילר** (בפורטוגזית: **Tainá Müller**; נולדה ב-1 ביוני 1982) היא שחקנית קולנוע ודוגמנית ברזילאית.

## ביוגרפיה
טאינה מילר נולדה בפורטו אלגרה. בגיל 19 היא התחילה לעבוד במשרדי MTV ובמקביל היא דגמנה במילנו וערים נוספות.

בשנת 2005 היא עברה לסאו פאולו והתחילה ללמוד תיאטרון. בשנת 2007 היא השתתפה בסרט Cão Sem Dono וזכתה בפרס "השחקנית הטובה ביותר" ופסטיבל לקולנוע בברזיל. זמן קצר לאחר מכך היא החלה להצטלם בסדרות טלוויזיה.

בשנת 2011 שיחקה מילר בסרט "As Mães de Chico Xavier" ועל עבודה זו זכתה בפרס הקולנוע הברזילאי.

בשנת 2012 היא התחילה לשחק בטלנובלה "Cheias de Charme" ועד היום השתתפה ב-143 פרקים. 

בשנת 2014 היא הצטרפה לצוות של אופרת סבון "Em Família".

בשנים 2020–2024 כיכבה בשלוש עונותיה של סדרת הדרמה והמתח "בוקר טוב, ורוניקה" של שירות הסטרימינג "נטפליקס". על תפקיד זה היא קיבלה מספר פרסים.

בשנת 2011 מילר הוציאה אלבום.

## חיים אישיים
בשנת 2000 התחתנה עם הסופר והמתרגם דניאל גלרה, אך הם התגרשו בשנת 2007. 

ב-30 בנובמבר 2013, מילר נישאה בפעם השנייה, להנריקה סאואר בטקס חתונה שמאני במקסיקו. מילר ובעלה קיבלו את בנם הראשון באפריל 2016.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ברזילאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ברזילאים
קטגוריה:ברזילאיות שנולדו ב-1981
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1981
קובי מנדלבליט

**קובי מנדלבליט** (נולד ב-7 בדצמבר 1978) הוא קצין בדרגת תת-אלוף בצה"ל, שכיהן כצנזור הצבאי הראשי.

## ביוגרפיה
גדל ברמת גן. שימש קצין המודיעין של פיקוד המרכז וראש זירה בחטיבת המחקר. שימש מפקד מערך ההדרכה של אמ"ן (בה"ד 15).

במרץ 2022 הודיע שר הביטחון בני גנץ על מינוי מנדלבליט לצנזור הצבאי הראשי במקום דורון בן ברק. עם כניסתו לתפקיד ב-30 ביוני 2022 הועלה לדרגת תת-אלוף. ב-2025 הוחלף בידי נתנאל קולה.

בנובמבר 2023, במהלך מלחמת חרבות ברזל, פורסם כי מנדלבליט התלונן בפני קצינים בכירים על מסכת לחצים חריגה שמופעלת עליו מכיוונו של ראש הממשלה בנימין נתניהו, במטרה למנוע פרסומים בתקשורת ובלא הצדקה ביטחונית.

מנדלבליט נשוי ואב לשניים. הוא בעל תואר שני בניהול ויישוב סכסוכים מאוניברסיטת בר-אילן. מתגורר בשוהם. 
בן דודו הוא הפרקליט הצבאי הראשי והיועץ המשפטי לממשלה לשעבר, אביחי מנדלבליט.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:חיילי אגף המודיעין
קטגוריה:קציני מודיעין של פיקוד המרכז
קטגוריה:חיילי חטיבת המחקר
קטגוריה:צנזורים צבאיים ראשיים
קטגוריה:מפקדי בה"ד 15
קטגוריה:באר יעקב: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1978
שלמה יהודה פרידלנדר

**שלמה יהודה פרידלנדר** (סביב 1860–1924 - ח' בשבט, תרפ"ד), היה סופר וזייפן ספרותי.

## ביוגרפיה

פרידלנדר מסר תיאורים ביוגרפיים סותרים על חייו, וטען בתקופות שונות שנולד בהונגריה, טורקיה ורומניה, אך ככל הנראה הוא נולד בבשנקוביץ' שליד ויטבסק, ביילורוסיה.

הוא למד כביכול בישיבת וולוז'ין ולאחר מכן נדד ברחבי אירופה. הוא היה בצ'רנוביץ (1880–1882), מיינץ (1884), פרנקפורט על המיין (1885), מולהאוס (בערך 1888–1895 לערך), ווייצן (1900–1902), נאסוד (1902–1906), ולבסוף. בסאטמר, משנת 1906 ואילך. נראה שהוא מת בווינה.

הוא גם ערך כתב עת בשם "הגן" בשמו של "יהודה אריה פרידלנד". נראה כי רק גיליון אחד הופיע בפרנקפורט בשנת 1885.

לאחר מותו, פרסם בנו, מ' פרידלנדר, את "מבוא לתוספתא" שלו, בטירנובו, 1930.

פרידלנדר טען בזמנים שונים שפרסם, בין היתר, ספר ביקורתי ומהדורה מבוארת של התוספתא כולה, שאלתות דרב אחאי גאון, והספרא. לא ניתן למצוא ראיות ביבליוגרפיות התומכות בטענות אלו.

## זיוף ספרים

פרידלנדר פרסם כמה חיבורים בעלות ספק מקוריות או זיופים מובהקים. בין אלה:

* "התיקון", שפורסם בשם ל' פרידלנד בצ'רנוביץ בשנת 1881. הוא מתיימר להיות מדריך אותנטי למנהגים חסידיים, בעוד שלמעשה מדובר בפרודיה גסה על החסידות בכלל וחסידות חב"ד בפרט.
* מהדורה של תוספתא סדר זרעים וסדר נשים, יצא לאור בפרשבורג בשנים 1889 ו-1890, עם פירושו בשם "חשק שלמה". הוא טען שערך מהדורה ביקורתית של טקסט התוספתא מתוך כתב יד שלא פורסם, אך על כך חלקו אדולף שוורץ והרב יעקב ינובסקי מקייב. פרידלנדר הגיב לביקורת של שוורץ בחוברת בשם "קשר בוגדים" (פרסבורג, 1891), גדושה בעניינים לא רלוונטיים והתעללות עלובה במבקריו.
* מהדורה של מסכת יבמות מהתלמוד הירושלמי, כביכול מכתב יד, יחד עם פירוש כפול, "חשק שלמה", בסינרוואראליה בשנת 1905.
*ירושלמי על סדר קדשים: הזיוף הנודע ביותר של פרידלנדר היה סדר קודשים של התלמוד הירושלמי. פרידלנדר הכריז על גילוי של כתב יד ספרדי עתיק, מתוארך לברצלונה שנת 1212, שהכיל טקסט תלמודי האבוד. הוא פרסם את זבחים וערכין ב-1907, ואת חולין ובכורות ב-1909, עם פירושו "חשק שלמה".  הוא הציג את עצמו כ"שלמה יאודה ספרדי טהור" ממשפחת אלגאזי הידועה, "המכונה פרידלנדער", יליד איזמיר, וסיפר שברכישת כתב היד סייעו לו אחיו, אליהו אלגאזי.כמה מבכירי החוקרים בתקופה זו, כמו שלמה בובר ושניאור זלמן שכטר ואף המהרש"ם מברז'אן קיבלו את אמינותו.רבה של רוטרדם, הרב ד"ר דב אריה ריטר, היה הראשון לעורר התנגדות לקבלת אמינות הספר, הוא פרסם מאמר בו ביקש להוכיח את הבדיות בטענותיו של פרידלנדר על בסיס ראיות פנימיות. פרסומו עורר סערה רבתי והביא רבים לפקפק בסיפור עד לדחייתו המוחלטת, ביניהם מומחים רבים, כמו בנימין זאב בכר, אבגדור אפטוביצר, בער רטנר, ורבי מאיר דן פלוצקי אשר עד לפרסום מאמרו של הרב ד"ר ריטר נתן את אמונו ואף הביא מה"ירושלמי" בספרו.המחלוקת נמשכה, וב-1913 עדיין פרסם פרידלנדר חוברות בנושא זה.

## לקריאה נוספת
* Abraham Schischa, "FRIEDLAENDER (Friedland), SOLOMON JUDAH", Encyclopaedia Judaica
* ישראל אלתר גרובייס, **מסע בעקבות הזייפן מסאטמר**. בתוך: **המוסף התורני קולמוס של [[עיתון משפחה]]**, גיליון 184, פסח תשפ"ב, עמ' 16-21

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:זיופים של מסמכים
קטגוריה:תלמוד ירושלמי
קטגוריה:ספרי 1906
קטגוריה:מהדירי ספרות תורנית
המרכז להנצחת השואה באבי יאר

**המרכז להנצחת השואה באבין יאר** (באוקראינית: **Меморіальний центр Голокосту**) הוא מוסד חינוכי המתעד, מסביר ומנציח את הרצח ההמוני שבוצע ביהודי אוקראינה בבאבין יאר. ב-29 בספטמבר 2016, נשיא אוקראינה פטרו פורושנקו, יחד עם אישי ציבור ופילנתרופים, יזמו את הקמת המרכז הראשון להנצחת השואה באבין יאר. מרכז הזיכרון מתוכנן להיפתח בקייב שבאוקראינה, בשנת 2025.

## רקע

ב-29–30 בספטמבר 1941, בבאבין יאר, גיא בקייב, טבחו הנאצים יחד עם עוזרים אוקראינים ב-33,771 יהודים. בסך הכל, מ-29 בספטמבר 1941 ועד אוקטובר 1943, הרגו שלטונות הכיבוש הנאצי קרוב ל-100,000 בני אדם באזור באבי יאר.

## המרכז
ב-29 בספטמבר 2016, נשיא אוקראינה פטרו פורושנקו, יחד עם אישי ציבור ופילנתרופים, יזמו את הקמת המרכז הראשון להנצחת השואה באבי יאר. לדעתו, הקמת אנדרטת השואה בבאבי יאר יכולה להפוך לסמל לאחדות. פורושנקו עצמו וראש עיריית קייב, ויטלי קליצ'קו, נכחו בטקס ההקמה.

ב-6 באוקטובר 2021, יום השנה ה-80 לטבח, פרסם מרכז הזיכרון את 161 השמות של חיילים נאצים שביצעו את הפשעים בבאבין יאר. הוא תיאר את פרסום השמות כחלק הראשון של מחקר מתמשך על מי שביצעו רצח של 33,771 יהודים אוקראינים ב-29 וב-30 בספטמבר 1941. מרכז הזיכרון מתוכנן לקום בקייב שבאוקראינה עד 2023.

ב-1 במרץ 2022, נטען שהאתר בבאבין יאר נפגע על ידי טילים ופגזים רוסיים במהלך קרב קייב וכחלק מהפלישה הרוסית לאוקראינה שהרגו לפחות חמישה בני אדם. נשיא אוקראינה וולודימיר זלנסקי ואנדריי ירמק (יו"ר לשכת הנשיאות של אוקראינה), גינו את מתקפת הטילים. זלנסקי טען בטוויטר כי "לעולם לא עוד" פירושו לא לשתוק על התוקפנות של רוסיה, שמא ההיסטוריה תחזור על עצמה. מנהיגי ישראל ובהם שר החוץ יאיר לפיד ושר התפוצות נחמן שי גינו את האירוע. ב-1 עם זאת, בסיור שרון בן ישי ביצע באזור, נטען כי דבר לא נפגע בפיצוץ. על אף דבריו של בן ישי, כן נפגעו הקברים באזור אך לא אתר ההנצחה עצמו.

## ראו גם
* אנדרטת באבין יאר 

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יהדות קייב
באבי יאר
קטגוריה:קייב: מבנים
קטגוריה:שואת יהודי אוקראינה
קטגוריה:זיכרון שואת יהודי אוקראינה
הדיוויזיה ה-298 (ורמאכט)

**הדיוויזיה ה-298** הייתה דיוויזיה של הוורמכאט במהלך מלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
ממוזער| ולטר גראסנר, מפקד דיוויזיית הרגלים ה-298 בין ה-6 בפברואר 1940 ל-1 בינואר 1942.
דיוויזיית הרגלים ה-298 הוקמה כחלק מגל הגיוס ה-8 בבסיס הצבאי נויהאמר ב-6 בפברואר 1940. הדיוויזיה שמרכזה בתחילה בברסלאו, הייתה מורכבת משלושה רגימנטים של חיל הרגלים, ה-525, ה-526, וה-527, רגימנט הארטילריה ה-298, וכן יחידות מפקדה, שכללו תצורות תמיכה שונות. הדיוויזיה נבנתה סביב קאדרים בגודל גדוד שסופקו על ידי דיוויזיות הרגלים ה-7, ה-8, ה-28, ה-62, ה-252 וה-253, וכן מגויסים מאזור שלזיה. מפקד הדיוויזיה הראשון היה ולטר גראסנר.

ב-6 בנובמבר 1940 העבירה הדיוויזיה שליש מעוצמתה לדיוויזיית הרגלים ה-335 מגל הגיוס ה-14. הכוחות שהועברו, שכללו את הגדודים הראשונים של כל אחד מגדודי הרגלים, הוחלפו מאוחר יותר במגויסים טריים.

ביוני 1941, דיוויזיית הרגלים ה-298 ראתה את הקרב הראשון שלה בחזית המזרחית.

ב-1 בינואר 1942 מונה ארנולד שלינסקי למפקד הדיוויזיה.

במהלך שנת 1942 פורקו שלושה גדודים (1/525, 2/526, ו-3/527) עקב נפגעים.

בין אוקטובר 1942 לינואר 1943, כשהיא תחת פיקוד הארמייה האיטלקית השמינית, ספגה הדיוויזיה אבדות מוחצות, מה שהפך אותה לבלתי יעילה כיחידה לוחמת.

ב-27 בדצמבר 1942 החליף הרברט מיכאליס את שלינסקי כמפקד הדיוויזיה.

לאחר מכן, הנחיה צבאית מ-30 במרץ 1943 הורתה למזג את שרידי דיוויזיות הרגלים ה-298, ה-385 וה-387 המוכות לדיוויזיית החי"ר ה-387 החדשה. מטה דיוויזיית הרגלים ה-298 הפך למטה דיוויזיית הרגלים ה-389 החדשה. שרידי הדיוויזיה השתתפו בקרבות שונים, עד להשמדת הדיוויזיה במהלך מבצע יאשי-קישינב באוגוסט 1944.

## מפקדים
* ולטר גראסנר (6 בפברואר 1940–1 בינואר 1942)
* ארנולד שלינסקי (1 בינואר 1942–27 בדצמבר 1942)
* הרברט מיכאליס (27 בדצמבר 1942–30 במרץ 1943)
* פרידריך ובר (20 בנובמבר 1943–10 בינואר 1944)

## קישורים חיצוניים
* אודות הדיוויזיה באתר lexikon-der-wehrmacht 

## הערות שוליים

298
בריליום (דינוזאור)

**בריליום** (שם מדעי: *Barilium*) הוא סוג של דינוזאור אוכל צמחים מהקבוצה האיגואנודונטיה שבקבוצת האורניתופודה. אשר התקיים במשך קרטיקון התחתון שלפני 140 מיליון שנה.

הסוג הכיל מין יחיד - *Barilium dawsoni*, אשר תואר במקור ב-1888 בידי החוקר ריצ'רד לינקר כששם המין ניתן להוקרת החוקר צ'ארלס דוסון. עם זאת הוא נחשב במשך שנים למין של איגואנודון עד שמחקר של המאובנים מתצורות במזרח סאסקס, אנגליה הראה שמדובר על מין מסוג נפרד. הסוג תואר ב-2010 בידי החוקר הבריטי דייוויד נורמן  ופירוש שמו מלטינית: "barys" - כבד ו-"Ilium" - אגן.

למרות שבמקור נחשב לאיגואנודון החוקרים היום משייכים אותו לקבוצת רחוקות יותר ממנו, כשהוא נחשב לקרובו של הפרואה או של ההיפסילוספינוס (*Hypselospinus*), שבעבר נכלל בו. דינוזאור זה היה צמחוני גדול באורך 8 מטרים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:איגואנודוניים
קטגוריה:דינוזאורים שחיו בקרטיקון תחתון באירופה
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-2010
בית הולדתו של מארק טוויין

**בית הולדתו של מארק טוויין** הוא בקתה בת שני חדרים בעיירה בשם פלורידה במיזורי, שבה נולד הסופר סמואל לאנגהורן קלמנס שנודע לימים בשם העט מארק טוויין, ב-30 בנובמבר 1835.

## היסטוריה
מארק טוויין נולד בבקתה ב-30 בנובמבר 1835, והתגורר בה במשך ארבע שנים. כאשר היה מארק טוויין כבן ארבע, הושכר הבית על ידי הוריו ג'יין למפטון קלמנס (1803–1890) וג'ון מרשל קלמנס (1798–1847), והמשפחה העתיקה את מגוריה לבית דו קומתי בעיירה האניבל שבמיזורי.

חוויות הילדות, המתוארות בספריו של מארק טוויין, משקפות ברובן את חייו בעיירה האניבל, וחברי הילדות הידועים מספריו ביניהם האקלברי פין ואהובת נעוריו בקי תאצ'ר, לא היו אלא שכניו טום בלנקשופ ולורה הוקינס. הבית שאליו עברו מוכר כיום כבית הילדות והמוזיאון של מארק טוויין בהאניבל.

## הבית כיום
הבקתה שבה נולד הסופר וסביבתה הוכרו במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים בשנת 1969, ומבקרים בה רבים ממעריצי מארק טוויין. האזור מהווה נכס בבעלות ציבורית של העיירה פלורידה, ומתוחזק על ידי מחלקת משאבי הטבע של מיזורי. הבקתה מוגנת בתוך בניין מוזיאון מודרני, הכולל גם חדר קריאה ציבורי. במוזיאון נמצאות כמה מהמהדורות הראשונות של ספריו של טוויין, הספר הרפתקאותיו של תום סויר שכתוב בכתב ידו של טוויין, וריהוט מביתו של טוויין בקונטיקט. האתר ההיסטורי צמוד לפארק הלאומי מארק טוויין, שנמצא על חצי אי בקצה המערבי של אגם מארק טוויין. האגם הוא אגם מלאכותי, מעשה ידי אדם.

## ראו גם

* המוזיאון ובית הילדות של מארק טוויין

## קישורים חיצוניים

* 
* מקום הולדתו של מדינת מארק טוויין אתר היסטורי של מדינת מיזורי המחלקה למשאבי טבע
* הפארק הלאומי מארק טוויין ומפת האתר ההיסטורית של מחלקת משאבי הטבע של מיזורי

## הערות שוליים

קטגוריה:מיזורי: מבנים
אוויתלמסוס

**אוויתלמסוס** (שם מדעי: *Avittelessus*) הוא סוג של סרטן נכחד שהתקיים במזרח ארצות הברית של הקרטיקון העליון. הוא תואר ב-1923 בידי החוקרת מרי ג'י. רטבון  ובו נכלל מין אחד - *Avittelessus grapsoideus*. כיום משייכים את הסוג למשפחה הנכחדת Dakoticancridae, אף שכמה חוקרים מציעים לשייך אותו למשפחה Atelecyclidae, בה קיים היום הסוג *Atelecyclus* מהאוקיינוס האטלנטי.

## מאפיינים
הסרטן התגלה בתצורות פידי  שליד נהר פידי בקרוליינה הצפונית וקרוליינה הדרומית. מאובנים נוספים התגלו בשכבות שונות של הקרטיקון באלבמה ובמישור החוף המזרחי ועמק המיסיסיפי. 

סרטן זה היה בעל קליפה קשיחה ורחבה של שלד חיצוני באורך 5.7 ס"מ והיה דומה במראהו מעט לסרטני עכביש מודרניים, אף קטן יותר ובעל קונכייה מעוגלת. לפי מספר הצעות הוא התקיים בדומה לכמה חילוניים (Ocypodidae), כמו סרטן כנר והיה בעל מבנה ייחודי של צבתות בשני גדלים. על הגוף כוסו גבשושיות עם קווי מתאר עדינים וגם הרגליים כוסו בציפוי מגונן.

ככל הנראה הסרטן היה שוכן חופים שניזון מנבלות או שהיה אוכל-כל כמו מרבית הסרטנים המודרניים שאולי נאכל בידי מספר זוחלים ימיים, דינוזאורים ופטרוזאורים שוכני חופים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטנים קצרי בטן
קטגוריה:פרוקי רגליים שחיו במזוזואיקון
קטגוריה:בעלי חיים שחיו בקרטיקון עליון באמריקה הצפונית
פורמיקיום

**פורמיקיום** (שם מדעי: *Formicium*) היא סוג של נמלה פרהיסטורית מתקופת האאוקן שבעידן הקנוזואיקון, אשר ידועה ממספר תצורות באירופה, רובם מדורסט, אנגליה ועוד כמה מגרמניה (בין השאר מבור מסל) וכיום כלולים בה 3 מינים, לאחר שמינים אחרים הועברו לסוג טיטאנומירמה. הסוג תואר לראשונה בידי החוקר האנגלי ג'ון וסטווד . 

נמלים אלה נחשבות לעיתים לנמלים הגדולות ביותר שחיו מעולם, ממדידה של כנף מאובנת של המין *Formicium berryi*, הגיע לרוחב 7 מ"מ ואורך 26 מ"מ, מה שמעניק אורך גוף של 57 מ"מ לנמלה. מספר חוקרים העריכו את גודל הגוף ב-4–7 ס"מ עם מוטת כנפיים של עד 15 ס"מ. לא בורר מי הם קרוביה של הנמלה הקדומה, אך ייתכן שהם קשורים לסוגים: *Dinoponera*, *Dinomyrmex* או נמלת הבולדוג.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון ווסטווד
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1854
קטגוריה:נמליים
קטגוריה:בעלי חיים שחיו באאוקן באירופה
קטגוריה:חרקים פרהיסטוריים
המקור (קומיקס)

**המקור** הוא מושג מטפיזי שנוצר על ידי הקומיקסאי ג'ק קירבי עבור סדרת חוברות הקומיקס האלים החדשים שלו. הוא הופיע לראשונה ב-*New Gods* #1 (פברואר 1971).

## היסטוריה
המקור עשוי להיחשב לתודעה של יקום DC וזה המקור לכל מה שקיים. מקושר בעיקר לאלים החדשים, נראה שהוא גם אחראי חלקית ליכולתם של דמויות DC לפתח כוחות-על, במיוחד אלו שנוגדים את חוקי הפיזיקה. בקצה היקום הידוע בגלקסיה הפרומתיאנית שוכנת חומת המקור, המגנה על המקור, ולוכדת את כל אלה שמנסים לעבור מעבר לה. DC קומיקס שמרה את המקור מחוץ לרצף הראשי של הקומיקסים שלה ולכן לא הרבה ידוע על ההיבטים הרבים של המקור. ברומן הגרפי *Torment* 2008, סופרמן נשלח אל המקור על ידי דסאד באמצעות המטה של האב העליון (Highfather) כדי ליצור שם צינור בום. מאוחר יותר באטמן משתמש במטה כדי לפרוץ את חומת המקור.

### מותם של האלים החדשים
בזמן שחקר את מותם של האלים החדשים, מטרון נתקל במקור. המקור חשף שהוא עומד מאחורי מקרי המוות כדי לבנות "עולם חמישי" חדש. הוא חשף שהאלים החזקים ביותר של העולם השני - "האלים הישנים" - תקפו אותו וגרמו לו להתפצל לישויות נפרדות. הישות האחרת התפתחה לישות האנטי-חיים. כגמול, המקור השמיד את האלים הישנים וברא את האלים החדשים אך בגלל מצבו החדש האלים החדשים יצאו פגומים. המקור ביקש להתאחד עם החצי השני שלו ובשביל לעשות זאת הוא ניצל את פעולותיהם של אלכסנדר לות'ר וריפ האנטר כדי ליצור את 52 העולמות של ה-DC מולטיוורס. כדי להרוג את האלים החדשים ולאחסן את נשמותיהם בקיר מקור שני הוא נעזר באיש האינסוף, ובמיסטר מיראקל כמשתמש במשוואת האנטי-חיים, המקור הצליח לפרוץ את חומת המקור הראשית ולהתאחד עם החצי שלו. כשכל האלים החדשים מתים מלבד אחד, המקור נסע לאפוקוליפס כדי להתעמת עם האל האחרון, דארקסייד, ולהשלים את משימתו. דארקסייד הגה שיטה לנצל את כוחן של נשמות האלים החדשים שהיו מאוחסנים בקיר המקור השני, דבר הנותן לו מעמד כוח שווה עם המקור, עד שסופרמן התערב, ואפשר למקור לחשוף ולהשתמש בקלף המנצח שלו, אוריון, שחלק את הגישה של דארקסייד לכוח של נשמות האלים החדשים. בזמן שדארקסיד ואוריון נלחמו, וכשאוריון בסופו של דבר הביס אותו, המקור תקף את ניו ג'נסיס ואפוקוליפס יחד כדי ליצור כוכב לכת אחד, כאשר חציו דומה לאפוקוליפס והשני לניו ג'נסיס. כשהקרב נגמר, המקור אמר לסופרמן שעבודתו הסתיימה ושהוא יעזוב את מישור הקיום הזה.

## אזכורים במדיות אחרות
* רבים שיערו ש"הכוח" של מלחמת הכוכבים נוצר בהשראת המקור בספרו של כריס טיילור "*כיצד מלחמת הכוכבים כבשה את היקום: העבר, ההווה והעתיד של זיכיון מיליארדי דולרים*, הוא מציין את הדמיון בין המקור ל- כוח במלחמת הכוכבים של ג'ורג' לוקאס ומציע שלוקאס אולי הושפע מסדרת הקומיקס.
* בפרק "דמדומים" של *[[ליגת הצדק (סדרת אנימציה)|ליגת הצדק]]*, כאשר הוא דן בפעולה צבאית אפשרית נגד אפוקוליפס, האב העליון אומר שהוא "חייב לתקשר עם המקור" לפני קבלת החלטה בעלת חשיבות כזו. מאוחר יותר הוא מוצג כורע מול קיר אבן ועליו להבות. בליגת הצדק ללא גבולות, מעבר מעבר לקיר המקור והישארות בחיים יכול היה להתבצע רק על ידי "אינטלקט ברמה 12". לקס לות'ר הצליח להיכנס ולצאת מהמקור, והצהיר בפני מטרון שהוא "מוכשר יתר על המידה". מאחורי חומת המקור שוכנים כל הסודות ליקום כולל משוואת האנטי-חיים שחיפש דארקסייד.

## קישורים חיצוניים
* מדריך DCU: המקור
* רשימת הטרמינולוגיה של האלים החדשים

## הערות שוליים

קטגוריה:DC קומיקס
אמיליו אנסואה

**אמיליו אנסואה לופס** (בספרדית: **Emilio Nsue López**; נולד ב-30 בספטמבר 1989) הוא כדורגלן משווני-ספרדי המשחק בעמדת החלוץ באינטרסיטי הספרדית.

## קריירת מועדונים
אנסואה התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מיורקה. ב-3 בפברואר 2008 אנסואה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 1-1 נגד ויאריאל.

בעונת  הושאל בקאסטיון. ב-18 באוקטובר 2008 הבקיע צמד בניצחון 1-4 נגד לבאנטה. עונה לאחר מכן, הושאל לריאל סוסיאדד, בה היה שותף לחזרה של הקבוצה ללה ליגה אחרי 3 שנות היעדרות.

בקיץ  אנסואה חזר למיורקה. ב-3 באוקטובר 2010 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון בתיקו 1-1 נגד ברצלונה. בעונת  הוסב לתפקיד המגן הימני.

ב-1 באוגוסט 2014, אנסואה חתם לשלוש שנים במידלסברו מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ. 8 ימים לאחר מכן הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-2 נגד ברמינגהאם סיטי. ב-28 בנובמבר 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-2 נגד הארדספילד טאון.

ב-18 בינואר 2017 אנסואה חתם לשלוש וחצי שנים בברמינגהאם סיטי תמורת מיליון פאונד. 10 ימים לאחר מכן, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 2-0 לבריסטול סיטי. ב-18 בפברואר הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 4-1 לקווינס פארק ריינג'רס.

בינואר , אנסואה חתם באפואל ניקוסיה מליגת העל הקפריסאית. ב-14 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-8 נגד דוקסה קאטוקופיה, בה גם הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה.

בעונת  חתם באפולון לימסול בה שיחק עד לסיום העונה. בספטמבר  חזר לשנה באפואל.

ב-9 בפברואר 2022 הצטרף לטוזלה סיטי עד לסיום העונה.

בקיץ  חזר לספרד וחתם באינטרסיטי מהליגה הספרדית השלישית בכדורגל.

## קריירה בינלאומית
בצעירותו, אנסואה שיחק בנבחרות הצעירות של ספרד וזכה עמן באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 19 ואליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2011.

אנסואה זומן לסגל נבחרת גינאה המשוונית לראשונה לקראת גביע אפריקה לאומות 2012, אך דחה את ההצעה כיוון ששאף להשתתף עם ספרד באולימפיאדת לונדון. במרץ  הכריז כי הוא מעוניין להיצטרף לנבחרת גינאה המשוונית. ב-24 במרץ 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 0–3 ל. ב-17 בינואר 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 1–1 נגד . החל משנת  משמש כקפטן הנבחרת.

אנסואה השתתף בגביע אפריקה לאומות 2021 בו הגיע נבחרתו לרבע הגמר. הוא שיחק גם בגביע אפריקה לאומות 2023. במשחק השני בתחרות, הבקיעה שלושה שערים במשחק נגד גינאה-ביסאו והיה לראשון מאז התחרות בשנת 2008 שמבקיע שלושער. במשחק השלישי הוא כבש שני שערים נגד המארחת חוף השנהב וסייע לנבחרתו לסיים במקום הראשון בשלב הבתים.

נכלל בסגל הנבחרת לטורניר גביע אפריקה לאומות 2025.

## תארים
; נבחרת ספרד
*אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 19: 
*משחקי הים התיכון (עד גיל 20): 
*אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21: 2011

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:מגני כדורגל ספרדים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ספרדים
קטגוריה:גינאה המשוונית: כדורגלנים
קטגוריה:גינאה המשוונית: מגני כדורגל
קטגוריה:גינאה המשוונית: חלוצי כדורגל
קטגוריה:כדורגלני מיורקה
קטגוריה:כדורגלני קאסטיון
קטגוריה:כדורגלני ריאל סוסיאדד
קטגוריה:כדורגלני מידלסברו
קטגוריה:כדורגלני ברמינגהאם סיטי
קטגוריה:כדורגלני אפואל ניקוסיה
קטגוריה:כדורגלני אפולון לימסול
קטגוריה:כדורגלני נבחרת גינאה המשוונית
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2015
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2021
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2023
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2025
קטגוריה:אישים מגינאה המשוונית שנולדו ב-1989
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1989
פרוביוורה

**פרוביוורה** (שם מדעי: *Proviverra*; משמעות השם מלטינית: "לפני זבד הודי") הוא סוג של יונק קדום ממשפחת ההאינודונים שבסדרת הקראודונטים אשר חי באירופה בתקופת האאוקן לפני 46.3 עד 41.2 מיליון שנה מזמננו.

הוא התגלה בממצאים מאובנים שונים באירופה המרכזית, בין השאר בשווייץ, צרפת וגרמניה (לרבות בבור מסל) ותואר ב-1862 בידי החוקר השווייצרי לודוויג רויטימר , אשר שיער שהוא קרוב לגחניים, מה שהתברר בהמשך כשגוי. הסוג הכיל מין בודד - *Proviverra typica* שפירושו: "טיפוסי".

הפרוביוורה היה בעל מבנה גוף דק וקליל באורך 13.4 ס"מ ומשקל 450 עד 500 גרם בלבד, אף שהיה קרובו של ההאינדון העוצמתי. עם זאת הוא היה שייך לקבוצה פרימיטיבית יותר של ההאינדונים, קרוב ללמסודון ומשויך למשפחה *Proviverrinae*. למרות מבנהו הקל הוא היה טורף בעל טוחנות גבוהות שנועדו לקרוע בשר, ניבים חזקים ושרירים חזקים מאחורי הלסת. מבנה זה מתאים לאוכלי נבלות או לטורפים. הוא ניזון רק מחרקים, עכבישים, זוחלים ויונקים קטנים כמו מכרסמים.

ככל הנראה הוא חי ביערות או בביצות כמו גחניים מודרניים ואולי מילא את אותה גומחה ביערות אירופה הלחים של האאוקן.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1862
קטגוריה:האינודונטה
קטגוריה:יונקים שחיו באאוקן באירופה
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1862
קטגוריה:ערכים שבהם מתאר הטקסון אינו מתאים
אני, עיפרון

[שמאל|ממוזער|225x225 פיקסלים| [עיפרון דומה לזה המתואר במאמר.]]
**אני, עיפרון: עץ המשפחה שלי לפי לאונרד א. ריד** (באנגלית: **I, Pencil: My Family Tree as Told to Leonard E. Read**), הידועה בכינויה **אני, עיפרון**, היא מסה מאת הכלכלן לאונרד א. ריד שפורסמה לראשונה בגיליון דצמבר 1958 של "*The Freeman*", מגזין אמריקאי בעל השקפה ליברטריאנית. היא הודפסה מחדש ב-*The Freeman* במאי 1996, וכעלון עצמאי שכותרתו "אני, עיפרון" במאי 1998. במהדורה המחודשת, מילטון פרידמן כתב את ההקדמה ודונלד ג'יי בודרו כתב את המאמר המסכם. פרידמן, זוכה פרס נובל לכלכלה לשנת 1976, השתמש במאמר בתוכנית הטלוויזיה שלו ב-PBS משנת 1980, "*Free to Choose*"*,* ובספר הנלווה באותו השם.

"אני, עיפרון" הוא כתב הגנה נחרץ על שוק חופשי קפיטליסטי, שדוחה מכל וכל את האידאולוגיות התומכות בכלכלה מתוכננת, ריכוזית ולא יעילה. במסה, העיפרון מראה כיצד אינטראקציות וולונטריות של אנשים בשוק החופשי גורמות להיווצרותו, אירוע שלא היה קורה ביעילות תחת משטר כלכלי ריכוזי, משום שלמתכננים אין יכולת לחקות את מיליוני הפעולות שאנשים עושים בשוק חופשי, ואין להם את תמריץ הרווח המעודד קדמה, יצירתיות, למידה והמצאה.

"אני, עיפרון" נכתב בגוף ראשון מנקודת מבט של עיפרון. העיפרון מפרט על המורכבות של יצירתו שלו, ומפרט את מרכיביו ואת האנשים הרבים המעורבים, עד לאדם המטאטא במפעל ולשומר במגדלור המנחה את המשלוח לתוך הנמל: עץ ארז ממדינת וושינגטון, שנכרת על ידי עובד עם מסור מתכת, שיוצר במפעל בגרמניה מעפרת ברזל ברזילאית. גרפיט, ממכרות באמריקה הדרומית, טבעת חיזוק משילוב של מתכות שיובאו מכמה מדינות בעולם, שמן צמחי להכנת המחק שיובא למלזיה בידי איש עסקים בריטי. שעווה אירופאית, דבק אמריקאי, צבע צהוב ושחור לעיפרון שיוצרו באפריקה וכולי. המסה מראה כיצד אנשים שונים, בעלי גזע, דת והיסטוריה שונה, משתפים פעולה מטעמים אנוכיים, הרצון להרוויח, ויוצרים מוצר המעלה את רמת החיים של כלל האנשים בעולם, ללא הבדלי גזע, דת, מין והיסטוריה.

## ראו גם
* מילטון פרידמן
* היד הנעלמה
* קפיטליזם
* ליברטריאניזם
* כלכלה מתוכננת

## קישורים חיצוניים
* "אני, עיפרון", מהדורה ראשונה באנגלית (1964), מסופק על ידי מכון מיזס
* "אני, עיפרון", מוסבר על ידי הכלכלן מילטון פרידמן. קטע מתוכנית הטלוויזיה "החופש לבחור" של פרידמן, שהועלה ליוטיוב.

קטגוריה:מאמרים
קטגוריה:כלכלה פוליטית
קטגוריה:ליברטריאניזם
קטגוריה:ליברליזם
ג'ייק אוסטין ווקר

**ג'ייק אוסטין ווקר** (באנגלית: **Jake Austin Walker**; נולד ב-24 ביוני 1997) הוא שחקן וזמר אמריקאי, המוכר בעיקר מתפקידו בסדרת הדרמה המשפטית "התיקון" (2016-2013) ולאחר מכן בשל תפקידו בתור הנרי קינג ג'וניור (אנ') בסדרת גיבורי העל "סופרגירל" (2020).

## ביוגרפיה
ווקר נולד בעיירה היקורי , מיסיסיפי.

## קריירה
ווקר משחק מאז שהיה בן 9. הוא הופיע בתחילת דרכו בסרטים קצרים. בשנת 2008 לוהק לתפקיד הבריון שמציק לבראד כהן בילדותו, בסרט "בחזית הכיתה". ובסרט הקולנוע "אני אוהב אותך פיליפ מוריס". תפקיד הפריצה של ווקר היה בסדרת הטלוויזיה זוכת פרס פיבודי, "התיקון".

בשנת 2020 שיחק בסרט בקולנוע "Butter". באותה שנה החל לשחק בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "סטארגירל".

בשנת 2021 גילם את שחקן הפוטבול הארדי בראון (אנ') בסרט הקולנוע "12 יתומים חזקים".

ווקר הוא גם מוזיקאי פופ.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקנים ילדים אמריקאים
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:מוזיקאים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1997
רפאל אברהם מצליח

ממוזער|שער ספר מאמר המלך לרבי רפאל אברהם מצליח
הרב **רפאל אברהם מצליח** (?-**1784**) היה רבה של מגיניסא ושל יוזיל חיסאר (Güzelhisar) כיום איידן ,הסמוכות לאזמיר. מחבר ספר **מאמר המלך**.

נולד באזמיר. בנו היה הדיין רבי חיים יוסף מצליח, ונכדו, רבי אברהם מצליח, היה גם הוא רבה של מגינסיא.

## ספרו
כתב את ספר '''מאמר המלך''' (שאלוניקי תקס"ו) הוא ספר חידושים על הרמב"ם ומפרשיו, וכן כללי הלכה על סדר הא'-ב'. בסוף הספר נדפסה תשובה מהרב חיים מודעי לרב המחבר. לספר הסכמה מרבני אזמיר, הרב רפאל יוסף חזן (מחבר ספר חקרי לב) והרב יצחק מאיו. את הספר הגיה הרב בכור יצחק נאבארו.

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים: אחרונים
קטגוריה:רבנים טורקים
קטגוריה:פרשני הרמב"ם
קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: רבנים
קטגוריה:רבנים ספרדיים
קטגוריה:נפטרים ב-1784
אתגר הפפסי

ממוזער|שמאל
**אתגר הפפסי** (נקרא גם: **פרדוקס הפפסי**) הוא אסטרטגיה שיווקית המנוהלת על ידי חברת פפסיקו מאז שנת 1975. האתגר נוצר עקב היריבות המתמשכת בין החברה לחברת קוקה-קולה וההעדפה הברורה מצד הקהל כלפי משקאות קוקה-קולה. לאחר השקת האתגר, פורסמו התוצאות על ידי חברת פפסיקו והתגלה כי רוב האנשים אשר עשו את האתגר מעדיפים את הטעם של פפסי.

## מהלך האתגר
האתגר הוא מבחן טעימה עיוורת ומאז השקתו מהלכו לא השתנתה.

מהלך האתגר הוא: נציג פפסיקו מארגן שולחן עם שתי כוסות לבנות: אחת מכילה פפסי ואחת מכילה קוקה-קולה. הנציג מבקש מאנשים לטעום משתי הכוסות, ואז לספר איזה משקה הם מעדיפים. לאחר שהטועמים עונים, הנציג חושף בפניהם את המותג של כל משקה כך שהטועמים יוכלו לראות אם הם מעדיפים קוקה-קולה או פפסי.

התוצאות מהאתגר היו נשלחות לחברת פפסיקו והחברה שיקללה את כל התוצאות לקונזוס אשר מראה כי אמריקאים מעדיפים פפסי על פני קוקה-קולה.

## היסטוריה
ממוזער|שמאל
### השקת האתגר
האתגר הושק ב-1975, כחלק מהיריבות המתמשכת בין פפסי לחברת קוקה קולה. האתגר נחל את הצלחתו באמצעות הופעת התוצאות מהאתגר בפרסומות הטלוויזיה של פפסי. לכל משתתף באתגר הוענקה סיכה עליה כתוב "אני השתתפתי באתגר הפפסי".

### ביקורות ומחקרים
בספרו משנת 2005, מציג הסופר מלקולם גלדוול עדויות המצביעות על כך שהצלחתה של פפסי על קוקה קולה ב"אתגר פפסי" היא תוצאה של האופי הפגום של שיטת "מבחן לגימה". המחקר שלו מראה שטועמים יעדיפו בדרך כלל את המתוק מבין שני משקאות על בסיס לגימה אחת, גם אם הם מעדיפים משקה פחות מתוק על פני פחית שלמה. בנוסף, האתגר קיבל ביקורות על כך שלעיתים קרובות, על הכוס המלאה בפפסי הייתה כתובה האות "M" ועל הכוס המלאה בקוקה-קולה הייתה כתובה האות "Q", מה שמרמז על כך שהעדפת אותיות הניעה חלק מהתוצאות. כאשר ההעדפה בבדיקות עיוורות מושווה לבדיקות שבהן כוסות מסומנות בתוויות שרירותיות (למשל, S או L) או שמות מותגים, דירוג ההעדפה משתנה. בספרו "הרגלים רעים", ההומוריסט דייב בארי מתאר את אתגר פפסי כ"הניסיון המוטעה המתמשך של פפסי לשכנע את הציבור הרחב שקולה ופפסי אינם אותו דבר, מה שהם כמובן כן."

### השקה מחדש
בשנת 2015, פפסי השיקה מחדש את אתגר פפסי ברשתות החברתיות. כחלק מהמבצע שנמשך השנה, פפסי החתימה ידוענים שונים כדי לפרסם את המוצר שלהם בחשבונות המדיה החברתית שלהם תחת ההאשטאג #PepsiChallenge.

## אתגר הפפסי בישראל
ב-2018, כחלק מההשקה המחודשת של האתגר, השיקה חברת פפסי את "מבחן הטעם" בישראל, עם דוכני טעימה עיוורת בין פפסי זירו לקוקה- קולה וקוקה קולה זירו. לטענת המותג, 58% מהטועמים בקיץ 2018 העדיפו את הטעם של פפסי מקס. בעקבות ההצלחה, מבחן הטעם חזר גם בקיץ 2019.

## התחרות
בשנת 1981, על מנת להאיץ את התקדמות האתגר, הציעה חברת פפסיקו למי שיצליח לאסוף כמה שיותר סיכות השתתפות באתגר. למעשה, מאחורי התחרות, עמדה אסטרטגיה שיווקית אשר פפסיקו הציבה על מנת לקדם משמעותית את מכירותיה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מסעות פרסום
רפאל ארדיט

ממוזער|שער ספר מרפא לשון לרבי רפאל ארדיט
רבי **רפאל ארדיט** היה רב באזמיר במאה ה-18. מחבר ספר **מרפא לשון**.

## תולדותיו
בנו השני של הרב שלמה ארדיט. היה מגדולי תלמידיו של הרב רפאל יוסף חזן. סבו היה הרב יצחק ארדיט, שנפטר בירושלים.

רבני עירו משבחים אותו ואת מידותיו:

אחיו של הרב יצחק ארדיט, מחבר ספר יקר הערך על מסכת ערכין, אותו הרב רפאל מזכירו רבות בספרו.

תשובה ממנו נדפסה בספר שפת הים לרבי יצחק מאיו. לא ידועה לנו שנות לידתו ופטירתו של הרב.

## חיבורו
ספרו **[https://beta.hebrewbooks.org/7199 מרפא לשון]** (שאלוניקי תקפ"ו) - שיטה על מסכת שבועות שחיבר בימי בחרותו, וחידושים על הרמב"ם. בסוף הספר נדפסו שתי דרשות. נערך על ידי הרב יצחק נאבארו. לספרו הסכימו רבני אזמיר הרב רפאל אשכנזי והרב דוד אמאדו.

## לקריאה נוספת
* שמעון ואנונו, **אנציקלופדיה לחכמי טורקיה**, עמ' 419

## הערות שוליים

קטגוריה:פרשני התלמוד
קטגוריה:איזמיר: רבנים
קטגוריה:רבנים טורקים
קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: רבנים
קטגוריה:רבנים: אחרונים
קטגוריה:רבנים ספרדיים
בחור ושמו ג'ו

**בחור ושמו ג'ו** (באנגלית: **A Guy Named Joe**) הוא סרט מלחמה דמיוני אמריקאי בשחור-לבן משנת 1943 בבימויו של ויקטור פלמינג, עם ספנסר טרייסי, איירין דאן וואן ג'ונסון בתפקידים הראשיים.

התסריט נכתב על ידי דלטון טרמבו והוא מבוסס על סיפור של צ'נדלר ספרגיו ודייוויד בוהם.

העלילה היא סיפור אהבה בין טייס לטייסת במלחמת העולם השנייה שנמשך גם לאחר שהטייס נופל בקרב, מופיע בדמות של רואה ובלתי נראה ומשפיע בדרך תת-הכרתית על האנשים החיים.

במהלך הצילומים נפגע ואן ג'ונסון בתאונת דרכים וספנסר ודאן דרשו להפסיק את הצילומים ולהמתין עד שישוב לאיתנו.

סטיבן ספילברג סיפר שראה את הסרט בילדותו וזה השפיע עליו לביים את הרימייק שלו בסרט "תמיד" ("Always") בשנת 1989 בכיכובם של ריצ'רד דרייפוס והולי האנטר שבו הופיעה גם אודרי הפבורן בפעם האחרונה בקולנוע.

בוהם וספרגיו היו מועמדים לפרס אוסקר לסיפור הטוב ביותר. הסרט היה מועמד לסדרת 100 שנים... של מכון הסרטים האמריקאי - מאה שנים... מאה תשוקות ומאה שנים... מאה השראות.

הסרט הצליח מבחינה מסחרית והיה לריווחי ביותר בשנת 1943.

## תקציר העלילה
פיט סנדיג' (ספנסר טרייסי) הוא טייס אמריקאי במפציץ B-25 מיטשל. הוא מטיס את המפציץ בניגוד להנחיות וננזף על ידי מפקדת הטייס קולונל "נייל" קירפטריק ששולח אותו לנוח כטייס סיור בסקוטלנד ביחד עם חברו אל יאקי (וורד בונד).

פיט נמצא בקשר רומנטי עם דורינדה דרסטון (איירין דאן) שמטיסה מטוסים אזרחיים בשירות חיל האוויר הבריטי. היא חרדה לחייו ודורשת ממנו לקבל את ההצעה לחזור אתה לארצות הברית כמדריך טייסים. פיט מתנגד לכך כי הוא רוצה להישאר קרבי אבל לאור האולטימטום שלה הווא מסכים. לפתע הוא מקבל משימה להפציץ נושאת מטוסים גרמנית. במשימה הוא נפגע ממטוסים גרמניים ומתרסק לים.

הוא עולה השמימה ונפגש שם עם חברו דיק ראמי (בארי נלסון) הם מתייצבים אצל הגנרל (ליונל ברימור) שפוקד עליהם לרדת בחזרה ארצה ולהדריך טייסים בבסיס של חיל האוויר באריזונה.

הם רואים ואינם נראים ופיט מתחבר לטייס הצעיר טד (ואן ג'ונסון), יושב אתו בתא הטייס ומדריך אותו באופן תת-הכרתי איך לשפר את הביצועים.

הטייסים מועברים לחזית היפנית לטייסת לוקהיד P-38 לייטנינג ופיט ודיק "מצטרפים" אליהם. למקום מגיעה גם דורינדה ומתפתח קשר רומנטי בינה לטד עד שטד מציע לה נישואין. דורינדה מסכימה אך לבסוף מגיעה למסקנה שהיא אוהבת עדיין את פיט המת ומבטלת את הסכמתה.

טד מקבל משימה מסוכנת להפציץ עמדת תותחים יפנית. דורינדה מפחדת שגם הוא ייהרג, מתגנבת למפציץ וממריאה למשימה כשפיט "יושב" לידה ו"מדריך" אותה. היא מבצעת את המשימה בדייקנות ואז פיט אומר לה שהוא משחרר אותה לאהבתו של טד. המטוס נוחת, טד מגיע והם מתחבקים כשפיט מתבונן בהם מרחוק.

## צוות השחקנים

## קישורים חיצוניים

* בחור בשם ג'ו, באתר TCM
* קדימון לסרט, באתר יוטיוב
* הסצנה הסופית של הסרט, באתר יוטיוב

קטגוריה:סרטי 1943
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:סרטי מלחמה
קטגוריה:סרטי פנטזיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי תעופה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים רומנטיים
קטגוריה:סרטים על מוות