open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
בולי מועדים לשמחה

**בולי מועדים לשמחה** (שמאז שנת תשמ"ו–1985 נקראים בשם **בולי מועדים**) הם בולים שמנפיק השירות הבולאי לקראת ראש השנה, מדי שנה החל משנת 1948.

## מטרת ההנפקה
עד לשלהי המאה העשרים פרח בישראל המנהג לשלוח כרטיסי ברכה לראש השנה, ובולי מועדים לשמחה שימשו במידה רבה למטרה זו (אף שגם כל בול אחר התאים לכך, ובבולי מועדים לשמחה ניתן היה להשתמש גם למטרות אחרות).
## בולי מועדים לשמחה הראשונים
320px|ממוזער|שמאל|בול בסדרת מועדים לשמחה תש"ט
הסדרה הראשונה, "מועדים לשמחה תש"ט", היא סדרת הבולים השנייה שהונפקה במדינת ישראל, מיד לאחר בולי "דאר עברי", והראשונה ששם המדינה, "ישראל", מופיע עליה. הסדרה כוללת חמישה בולים, בערכים של מ-3 ועד 65 פרוטות, שעל כולם מופיע ציור אחיד, "מגילה עפה" – חותם מתקופת מלכי יהודה. הסדרה, שצייר אוטה וליש, יצאה לאור כשבוע לפני ראש השנה, בכ"ב באלול תש"ח. 

סדרה זו ייחודית בתולדות הבולאות הישראלית מכמה בחינות. לבולים יצאה גרסה פשוטה בעלת שובל צדדי (בניגוד למקובל כמעט בכל בולי ישראל, שבהם השובל נמצא מתחת לבול), וגרסה עם שובל שעליו חלק צבוע. גרסת הצבע נחשבת ליקרה במקצת לעומת הגרסה הרגילה. בנוסף, עם קום המדינה היה מקובל שגיליונות בולים מונים 50 או 100 בולים לכל היותר. סדרת מועדים לשמחה ה'תש"ט נודעה בכך שהיא הונפקה בגיליונות הגדולים ביותר – 300 בולים. גיליונות אלה היו חצויים לאורכם ולרוחבם כך שמכל גיליון אב ניתן היה לחתוך 6 גיליונות בני 50 בולים. דבר זה לא חזר על עצמו מעולם. המבנה הייחודי של הגיליונות הללו הוביל ליצירתן של מספר גרסאות לבולים שמבוקשות על ידי האספנים – צמדים אופקיים עם פס ביניים, צמדים עם פס ביניים ועם שובל, צמד בודד עם פס ביניים, וצמדים הפוכים עם פס ביניים. ריבוי הגרסאות הזה לא חזר על עצמו עד כה.

## סדרות נוספות
הסדרה הבאה, "מועדים לשמחה תש"י", כללה שלושה בולים, שעל כל אחד מהם סמל המדינה, ולצדו סמלי צה"ל, חיל האוויר וחיל הים, בהתאמה. בשנים שלאחר מכן התמקדו בולי מועדים לשמחה בנושאים ממסורת ישראל.

הסדרה השלישית, "מועדים לשמחה תשי"א", ייחודית בכך שגם בה באופן חריג הונפקו הגיליונות כך שהשובל היה מצד הבול.

מספר הבולים בסדרה נע מבול בודד (בשנת תשט"ו בלבד) ועד שישה בולים (בשנת תשכ"ו בלבד). במקרים אחדים, שבהם נושא הסדרה כלל שישה או שבעה פריטים, פוצל הנושא לשתי סדרות שנתיות (למשל אושפיזין בשנים תשנ"ח ותש"ס).

## שינוי שם הסדרה
מאז קום המדינה ועד לשנת תשמ"ה (1984) נהוג היה לכתוב על הבולים שהונפקו לקראת ראש השנה את המילים "מועדים לשמחה". לקראת שנת 1985 התבקש דוד קמאי, הממונה על ייצור הבולים בשירות הבולאי, לבדוק את נכונות השימוש במונח הזה על הבולים. התחושה הייתה שיש לציין על הבולים את הסיבה להנפקתם, שהיא החגים עצמם, ה"מועדים". בעקבות תחושה זו שונה הנוסח על בולי שנת תשמ"ו, ואכן נרשמה המילה "מועדים" בלבד.

שינוי זה נתקל במחאה מצד לקוחות השירות הבולאי, שתהו על הסיבה לשינוי. ביום 20 בנובמבר 1985 פנה דוד קמאי אל האקדמיה ללשון העברית בבקשה לאמת בדיעבד את השינוי שבוצע:
 

האקדמיה ללשון העברית לא מצאה צורך מבחינה לשונית לשינוי שבוצע כבר, אולם סמכה בדיעבד את ידי השירות הבולאי:

## פירוט הסדרות

## קישורים חיצוניים

* בולי מועדים לשמחה, באתר של התאחדות בולאי ישראל (עד לתשפ"ב)
* בולי מועדים לשמחה, באתר המצגות של אסף פלר
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בולי ישראל
קטגוריה:אמנות יהודית
קפטן יוניברס

**קפטן יוניברס** (באנגלית: **Captain Universe**, "קפטן היקום") הוא דמות בדיונית של גיבור-על שמופיעה בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת *Micronauts #8* מאוגוסט 1979, ונוצרה על ידי הכותב ביל מנטלו והמאייר מייקל גולדן. הדמות משמשת כשומרת ומגנה על הישות הקוסמית אטרניטי. בניגוד לשכיחות בה לדמות יש אישיות אחת, קפטן יוניברס מתמזג עם מארחים רבים במהלך שנות פרסומו, כאשר המארחת האחרונה היא אפרו אמריקנית בשם תמרה דבו.

הכוח האוניברסלי הוא כוח חוץ-ממדי שמשתלט על אחדים (ובמקרה מסוים גם תאומים) ברגעי משבר והופך אותם לקפטן יוניברס. בתור קפטן יוניברס, אותו אדם שומר על אישיותו וחזותו הייחודית, אם כי מוטבעים על תלבושתו סממנים אופייניים של קפטן יוניברס. הכוח האוניברסלי עצמו נובע מכוח אניגמה, אשר טבעו נותר בגדר תעלומה (ומכאן שמו, אניגמה). האמונה רווחת שמקורו של הכוח הוא מהמיקרו-יקום, מקום מושבם של המיקרונאוטים. למרות הכוח האוניברסלי מעצים לרוב את כוחם של בני אנוש רגילים, הוא השתלט בעבר גם על דוקטור סטריינג' וספיידרמן בין היתר. מקביליו ביקומים חלופיים כללו את קפטן מאר-וול, מיסטר פנטסטיק ואת קוואזר. עקב מקור כוחו הבלתי נדלה, הוא הפך למחוז חפצם של רבים אשר חשקו בו, ביניהם ארגוני טרור (A.I.M), נבלי-על (דוקטור דום) וסוכנויות אוכפות חוק (S.H.I.E.L.D).

קפטן יוניברס הראשון היה אסטרונאוט אנושי בשם קפטן ריימונד קופין. מאז, מארחיו הרבים כללו את פיטר פארקר (ספיידרמן), ברוס באנר (הענק הירוק), סוזן סטורם (האישה הבלתי-נראית), מאט מורדוק (דרדוויל), נורין ראד (הגולש הכסוף), קיין מארקו (ג'אגרנוט), קאלארק מאימפריית השי'אר ולורה קיני (X-23, אשר הייתה המוטאנטית הראשונה לשאת את הכוח האוניברסלי), גלגולו הנוכחי של קפטן יוניברס הוא אישה אפרו-אמריקנית בשם תמרה דבו, אשר נפגעה בתאונת דרכים ונותרה בתרדמת למשך עשור. כאשר היא גססה, הכוח האוניברסלי החל לחפש אחריה, מאחר שגם הוא עמד בפני כיליון.

## קישורים חיצוניים
* דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס
* דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

קטגוריה:האוונג'רס
קטגוריה:חוצנים בקומיקס
גתית בועזסון

**גתית בועזסון** (נולדה ב-1973, ירושלים) היא נבלאית ומוזיקולוגית ישראלית.

## ביוגרפיה
בועזסון נולדה בירושלים, למדה בבית הספר התיכון שליד האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים, ושירתה בצבא כמוזיקאית מצטיינת. היא למדה לתואר ראשון בנבל קלאסי במקביל ללימודים במחלקה לתאוריה באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים, בהדרכת הנבלאית אירנה כגנובסקי-קסלר. קומפוזיציה למדה עם פרופ' מנחם צור. סיימה תואר שני בנבל ג'אז, תואר יחיד מסוגו בארץ ובעולם, ב, בהדרכת הפסנתרן איתי רוזנבאום והסקסופוניסט יובל כהן. היא סיימה תואר שני נוסף בהצטיינות, בחוג למוזיקולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים.

עבודת התזה המוזיקולוגית שלה עסקה בהשלמה של סימפוניה קונצרטנטית בלתי גמורה מאת מוצרט, תוך בחינת סגנונם ומאפייניהם של כל הקונצ'רטי של מוצרט. בלימודי הדוקטורט שלה במוזיקולוגיה חקרה את המעבר בין הטעמה אשכנזית לספרדית בשירי הזמר בתחילת המאה ה-20 בארץ ישראל, בהדרכת פרופ' נפתלי וגנר מהחוג למוזיקולוגיה, וד"ר יעל רשף מהחוג ללשון עברית.

בועזסון הופיעה כסולנית עם מרבית התזמורות בארץ, ביניהן התזמורת הסימפונית ירושלים, הקאמרטה הישראלית ירושלים, התזמורת הקאמרית הישראלית, והסינפונייטה הישראלית באר שבע. היא משתתפת רבות בפסטיבלים שונים, כגון: פסטיבל קול המוסיקה בגליל העליון, הפסטיבל הבינלאומי למוזיקה קאמרית בירושלים, פסטיבל אבו גוש ועוד.

בועזסון מלמדת נבל באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים, והרמוניה בחוג למוזיקולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים.

בין תלמידיה יש כאלה שזכו בפרסים בתחרויות ארציות ובינלאומיות.

היא חברת הוועדה האמנותית של תחרות הנבל הבינלאומית, ומנהלת אמנותית של פסטיבל הנבל ותחרות הנבל הישראלית.

בהקלטותיה ובאמנותה היא מנסה לשלב בין סגנונות שונים: קלאסי, ג'אז, מוזיקה ישראלית ומוזיקה אתנית. הקליטה עיבודים מפרי עטה לנבל סולו ותזמורת. היא מרבה לבצע יצירות חדשות בביצועי בכורה. בין ביצועי הבכורה שהקליטה למוזיקה קלאסית ישראלית, יצירות משל פאול בן-חיים, עמי מעייני, בועז בן משה, ליאור נבוק, בן-ציון אורגד, יוסף טל, ינעם ליף ואיתן שטיינברג.

בועזסון נולדה למשפחה מהיישוב הישן, צאצאית ישירה של בעל התניא. היא נשואה למוזיקאי עמוס בועזסון ולהם שלוש בנות.

## פרסים ומלגות לימודים
* מלגת הצטיינות מטעם האוניברסיטה העברית ע"ש פרופ' דליה כהן (2014)
* מלגת הצטיינות מטעם המכון למדעי היהדות באוניברסיטה העברית (2014)
* מלגות הצטיינות מטעם החוג למוזיקולוגיה, האוניברסיטה העברית (2011–2013)
* מלגות הצטיינות מטעם האקדמיה למוסיקה ולמחול (2010–2013)
* מלגות קרן התרבות אמריקה ישראל משנת 1987 עד סיום לימודי התואר הראשון.
* פרס ראשון בתחרות קונצ'רטו 1996, האקדמיה למוסיקה ירושלים.
* פרס ראשון בתחרות קונצ'רטו 1995, האקדמיה למוסיקה ירושלים.
* פרס ראשון בתחרות כלי מיתר 1994, האקדמיה למוסיקה ירושלים.
* פרס ראש האקדמיה 1995.
* פרס שני בתחרות מוזיקה מודרנית, 1995, האקדמיה למוסיקה ירושלים.
* פרס שני בתחרות מוזיקה קאמרית 1990, האקדמיה למוסיקה ירושלים.

## קישורים חיצוניים
* 

* גתית בועזסון, באתר הבית של האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים
* גתית בועזסון באילן יוחסין של בעל התניא

קטגוריה:נבלאיות ישראליות
קטגוריה:מוזיקולוגים ישראלים
קטגוריה:מוזיקאים ירושלמים
קטגוריה:מוזיקאיות ישראליות
קטגוריה:מוזיקאים ישראלים
קטגוריה:פסנתרניות ישראליות
קטגוריה:פסנתרנים ישראלים
קטגוריה:בוגרות התיכון שליד האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים
קטגוריה:בוגרי התיכון שליד האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים
קטגוריה:בוגרות האקדמיה למוסיקה ומחול בירושלים
קטגוריה:בוגרי האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1973
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1973
אריה גלוברזון

**אריה גלוֹבֶּרזון** (11 במרץ 1925 - 18 ביוני 2014) היה חוקר מִנהל ומשאבי אנוש, יוזם ומקים החוג ללימודי עבודה באוניברסיטת תל אביב, ממפתחי תחום הניהול ויחסי העבודה בישראל. שלמה גלוברזון הוא אחיו הצעיר.

## ביוגרפיה
גלוברזון נולד בעיירה פינסק שבפולין (כיום בבלארוס). אביו, מנחם, עלה לארץ ישראל בגפו בשנת 1935, הצטרף לחברת החשמל, והיה ממקימי תחנת הכוח בנהריים. אמו של אריה, ציפורה, והבנים, אריה ואחיו דב, הצטרפו אל האב בשנת 1938, לאחר שהצליח לקבל עבורם אישור עלייה משלטונות המנדט. המשפחה גרה בקריית חיים, שם סיים גלוברזון את לימודיו בבית הספר התיכון, ולאחר מכן המשיך לתואר אקדמי בבית הספר הגבוה למשפט וכלכלה. באותה תקופה הכיר את אשתו רינה.

הוא המשיך את לימודיו לתואר השלישי בסורבון שבצרפת. עם שובו ארצה עבד בהתאחדות בעלי התעשייה, ובמשרד מבקר המדינה ולימד בבית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה ובאוניברסיטת תל אביב. הוא הקים באוניברסיטת תל אביב את החוג ללימודי עבודה ואת מכון גולדה ללימודי עבודה.

גלוברזון היה מעורב שנים רבות בנושאים הקשורים לניהול, ליחסים שבין עובדים לבין ההנהלה ולבקרה בארגונים. במסגרת הקריירה המקצועית שלו שימש כעובד בכיר במשרד מבקר המדינה, כראש החוג ללימודי עבודה, כאקדמאי שחקר ופרסם ספרים בנושא, כיושב ראש וחבר של מועצות ציבוריות שונות וכיועץ של ההסתדרות וגופים ציבוריים אחרים. ספרו "ניהול חבר עובדים", שהיה הראשון בארץ שעסק באופן מעמיק בתחום זה, שימש רבים מאנשי המנהל בארץ.

גלוברזון הועסק כיועץ בכיר לענייני ניהול על ידי גופים שונים, בהם האו"ם. במסגרת זו הוא שהה תקופות שונות באפריקה, בדהומיי, בניז'ר, בבורונדי, בפיליפינים ובחוף השנהב, שם שימש כיועץ מיוחד לממשלה.

בשנות ה-80 הביא לראשונה לידיעת הציבור בישראל את משכורות העתק של בכירי הבנקאים בישראל, וחשף את פרשת השכר של יפת מבנק לאומי.

ממוזער|פרופ' גלוברזון 
לצד הקריירה המקצועית שלו במנהל, גלוברזון היה גם חובב אמנות ואספן של עבודות ציירים ישראלים. הוא לא הסתפק רק באיסוף עבודות אמנות, אלא למד את הנושא וגם יצר קשרים אישיים עם רבים מהציירים, סייע לחלקם באופנים שונים, כגון בארגון תערוכות רבות ברחבי הארץ.

אריה גלוברזון נפטר ביוני 2014, בגיל 89.

## פרסומיו

## קישורים חיצוניים

* 
* פרוטוקול ישיבת הכנסת בנוגע לפרשת המשכורות בבנק לאומי, באתר הכנסת
* 
* , 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חוקרי ניהול
קטגוריה:בוגרי תיכון קריית חיים
קטגוריה:בוגרי בית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת פריז
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: לימודי עבודה
קטגוריה:נשיאי האגודה הישראלית לחקר יחסי עבודה
קטגוריה:אישים הקבורים בשפיים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1925
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2014
שרגאי

**שרגאי** הוא שם משפחה יהודי (שרגא בארמית הוא נר).

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה יהודיים בארמית
וולפסטאל

**וולפסטאל** (בגרמנית: **Wolfsthal**) היא עיירה במחוז של ברוק אן דר לייטה באוסטריה תחתית במדינת אוסטריה. העיירה נמצאת סמוך לדנובה ולברטיסלאבה שבסלובקיה. היא מהווה התחנה האחרונה של מערכת רכבת מהירה של וינה.

העיירה משתרעת על פני 21.78 קמ"ר, מהם כחצי מיוערים. 

אוכלוסיית העיירה לפי שנים:

## קישורים חיצוניים

* 
* Offizielle Website der Gemeinde Wolfsthal

קטגוריה:אוסטריה תחתית: יישובים
ארץ פאלמר

[שמאל|ממוזער|300px|חצי האי האנטארקטי נראה בצד שמאל של מפת אנטארקטיקה; ארץ פאלמר (לא מסומנת) נראית בין ארץ גרהאם ל[ארץ מרי בירד]]
**ארץ פאלמר** (באנגלית: **Palmer Land** הוא חלק מחצי האי האנטארקטי באנטארקטיקה, שנמצא דרומית לקו המחבר את כף ג'רמי עם כף אגאסי. יישום זה של "ארץ פאלמר" עולה בקנה אחד עם ההסכם משנת 1964 בין הוועדות המייעצות לשמות באנטארקטיקה של ארצות הברית ושל הממלכה המאוחדת, ועם השמות ארץ גרהאם וארץ פאלמר לקטעים הצפוני והדרומי, בהתאם.

## גבולות
בקצה הדרומי שלו, נמשך חצי האי האנטארקטי מערבה, כשארץ פאלמר גובלת בסופו של דבר בארץ אלזוורת' לאורך קו האורך 80° מערב. ארץ פאלמר תחומה בדרום במפרצון קרלסון מכוסה הקרח, שלוחה של מדף הקרח רון-פילכנר, החוצה את קו 80° מערב. זהו בסיסה של גבעת סטוס.

תוואי נוף זה קרוי על שמו של קפטן נתניאל פאלמר, צייד כלבי ים אמריקאי, שחקר את אזור חצי האי האנטארקטי דרומית לאי דספשן בספינת המפרשים "הרו" בנובמבר 1820.

## תווים טופוגרפיים
**סלע אלדברן** () הוא נונאטאק בולט במיוחד של סלע אדום בהיר, הנמצא סמוך לראש קרחון ברטרם ו-8 ק"מ צפונית-מזרחית להרי פגסוס במערב ארץ פאלמר. שמו של הסלע ניתן לו על ידי הוועדה למתן שמות אנטארקטיים של הממלכה המאוחדת, על שם אלדברן, כוכב ענק כתום, הבהיר ביותר בקבוצת הכוכבים שור ומן הבהירים ביותר בשמי הלילה.

הר ארנבת הוא רכס הרים באורך של כ-20 ק"מ.

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:אנטארקטיקה: אזורים
קטגוריה:ארץ גרהאם
מפת וינלנד

[ממוזער|שמאל|280px|מפת וינלנד. בחלקה העליון ניתן לראות קו מקומר, המהווה הוכחה (אם המפה אותנטית), כי גם הוויקינגים ידעו כי [כדור הארץ עגול.]]
**מפת [[וינלנד]]** היא מפת עולם (mappa mundi) מהמאה ה-15 המתארת את הארצות שגילו הוויקינגים במסעם מערבה, בערך בסוף המאה ה-10. מאז שנות ה-60 של המאה ה-20, התקיים ויכוח ער בין הטוענים כי המפה היא אותנטית, לבין המעלים חשדות לזיוף מודרני. הוא הוכרע בקביעה שהמפה היא זיוף.

בצד השמאלי ביותר של המפה ניתן לראות את ניופאונדלנד שבקנדה, בה הקימו הוויקינגים מושבה בל'אנס או מדוז (מצרפתית: מפרץ המדוזות). באזור זה נתגלו שרידים ארכאולוגיים המוכיחים כי אכן התיישבו שם ויקינגים.

## מקור המחלוקת
המפה נתגלתה בשנת 1957, והובאה לאוניברסיטת ייל בשנת 1965. ביום קולומבוס של אותה שנה הוכרז כי המפה אותנטית, ודבר זה הביא למחאות מצד סטודנטים היספנים בסמוך לקמפוס האוניברסיטה בניו הייבן שבקונטיקט. מאז שנת 1965, עיקר המחלוקת היא בין הומאניסטים, המאמינים כי המפה אותנטית, לבין מדענים, הטוענים כי היא זיוף.

בשנת 2018, מומחים מאוניברסיטת ייל, שבה נמצאת המפה, הכריזו כי המחקר המדעי וההיסטורי האחרון קבע שמדובר בזיוף מודרני, כפי שהוכח מהשימוש שלו בפיגמנטים טיטניום מהמאה ה-20.

בשנת 2021, פרויקט מחקר בין-תחומי שנערך על ידי ארכיונאים, משמרים ומדעני שימור הוכיח שהמפה מזויפת.  ניתוח המתכות בדיו של המפה גילה כי המסמך זויף למעשה כבר בשנות ה-20, ולא שנות ה-40 של המאה ה-20, כמו שחשבו תחילה.

## ביבליוגרפיה

* Graeme Davis, *Vikings in America*, Edinburgh: Birlinn, 2009.
* Robert Ferguson, *The Vikings: A History*, London: Penguin Books, 2010.


## ראו גם
* וינלנד
* התקופה הוויקינגית
* לייוו אייריקסון
* ל'אנס או מדוז

## קישורים חיצוניים

* סקירה על הבעיות באמינות מפת וינלנד (באנגלית).
* [כתבה באתר [רויטרס] משנת 2009, בה נטען כי המפה אמינה].

## הערות שוליים

קטגוריה:ויקינגים
קטגוריה:מסעות מוקדמים ליבשת אמריקה
קטגוריה:זיופים של מסמכים
קטגוריה:זיוף עתיקות
קטגוריה:מחלוקות ופולמוסים
וינלנד
Su

**su** היא פקודה במערכת ההפעלה יוניקס ובמערכות הפעלה דמויות יוניקס המאפשרת לשנות את המשתמש הנוכחי בריצת המעטפת. שם הפקודה מהווה ראשי תיבות לביטויים *substitute user*, *superuser* או *switch user*, שמשמעותם החלפת משתמש.

## תחביר
כאשר מריצים את הפקודה su מתוך מעטפת שורת הפקודה, המשתמש מתבקש להזין סיסמה על מנת להתאמת. כאשר האימות מצליח, המשתמש מקבל גישה לקבצים בבעלות המשתמש שאומת, והתהליכים שיצור ירוצו בהרשאות החדשות. לדוגמה, על מנת להחליף למשתמש jane ובחזרה:


```bash
john@localhost:~$ su jane
Password:
jane@localhost:/home/john$ exit
logout
john@localhost:~$
```


כאשר לא מוזן שם משתמש, ברירת המחדל היא החלפה למשתמש-על, root.
לעיתים קרובות משתמשים במקף לפני שם המשתמש (לדוגמה `su - user`). בדרך זו, su קורא למעטפת, המכילה את הסביבה של המשתמש החדש.

## ראו גם
* sudo

## קישורים חיצוניים
* su - מדריך למשתמש באתר פרויקט גנו
* su(1) - דף העזרה של הפקודה במערכת ההפעלה לינוקס

## הערות שוליים

קטגוריה:פקודות יוניקס
פאלאצו מרנו ג'ופרידה

**פאלאצו מרנו ג'ופרידה** (באיטלקית: **Palazzo Marano Giuffrida**) הוא ארמון בקטניה שהוקם בין 1906 ו-1907 לפי תוכניותיו של האדריכל תומאזו מלרבה  בסגנון אר נובו. היה במקור ארמון יהודי ואחד המבנים המרשימים באיטליה.

פירושו של השם "מרנו" הוא בעברית "אנוסים". פירושו של השם "ג'ופרידה", בצרפתית **Juifs**, הוא יהודים.

נמצא ב**וויה [[אומברטו הראשון, מלך איטליה|אומברטו]]** 272 (באיטלקית: 272 Via Umberto) בקטניה.

## לקריאה נוספת

* Antonio Rocca: Il liberty a Catania, Magma, Catania 1984.
* Franca Restuccia: Catania nel '900 : dall'architettura eclettica allo stile liberty, Gangemi, Roma 2003.
* Anna Maria Damigella: Il contributo di Tommaso Malerba all'architettura liberty a Catania (1907 - 1915), Arte documento, 23.2007, 240-251, Marcianum Press, Venezia 1988.


## קישורים חיצוניים

מרנו ג'ופרידה
Netcat

**netcat** (נקרא גם בקיצור: **nc**) היא תוכנית לכתיבה וקריאה מתוך חיבורי רשת בפרוטוקול TCP או UDP. התוכנית משמשת לרוב תוכניות אחרות או תסריטים, ומהווה כלי יעיל לאבחון תקלות באפליקציות רשת.

## היסטוריה
הגרסה הראשונה של netcat נכתבה למערכת ההפעלה יוניקס. הגרסה האחרונה (1.10) ראתה אור במרץ 1996.

קיימים מספר מימושים לתוכנית במערכות POSIX, כאשר הבולטים מביניהם הם זו של פרויקט גנו וזו של OpenBSD. הגרסה של OpenBSD הועברה גם ל-FreeBSD ול-Microsoft Windows דרך Cygwin. נוסף על כך, נכתבה גם גרסה ל-Windows. ב-סולאריס 11 קיימת גרסה של netcat המבוססת על זו של OpenBSD.

במהלך השנים נוספו גרסאות מורחבות של netcat, הבולטות מביניהן הן socat, המהווה גרסה עשירה ומסובכת יותר, Cryptcat, המכילה תכונות קריפטורגפיות מובנות, ו-Ncat, גרסה מורחבת שנכתבה על ידי Nmap.

במערכות שונות, ניתן לקרוא ל-netcat בעזרת הפקודות `nc`, `ncat`, `pnetcat`, `socat`, `sock`, `socket`, `sbd`.

## תכונות
netcat כולל בתוכו את התכונות הבאות:
* טיפול בחיבורים יוצאים או נכנסים, TCP או UDP בכל פורט
* סריקת פורטים מובנית
* קריאה מהקלט הסטנדרטי
* מצב שליחה איטי, שורה אחת בכל מספר שניות
* תצוגה הקסדצימלית של הנתונים המועברים
* יצירת מנהור

## תחביר
באופן כללי, התחביר של פקודת netcat יראה כך:

nc [options] [hostname] [port[s]]


דוגמה נפוצה תהיה שימוש ב-netcat כלקוח, לדוגמה בשליחת מידע לשרת מרוחק:

```bash
echo "Hello server!" | nc server 8080
```


שימוש נפוץ נוסף הוא כשרת המאזין לפורט מסוים:

```bash
nc -l 8080
```


## ראו גם
* telnet
* OpenSSL

## קישורים חיצוניים

* 
* netcat בפרויקט גנו
* nc(1) - דף העזרה של netcat במערכת ההפעלה לינוקס

## הערות שוליים

קטגוריה:פקודות יוניקס
קטגוריה:ניהול רשתות
נבואה בדיעבד

**נבואה בדיעבד** או **נבואה למפרע** (בלטינית: **Vaticinium ex eventu**, או **post eventum**, מילולית: "נבואה מתוך אירוע" או "אחרי האירוע") היא מונח בהיסטוריוגרפיה המתאר נבואה שנכתבת למפרע, לאחר התרחשות האירועים המתוארים בה. בנבואה בדיעבד מתקבל הרושם של תחזית מדויקת שניתנה בעבר וצפתה את העתיד לבוא, בעוד בפועל התחזית נכתבה רק בדיעבד, לאחר האירועים.

## דוגמאות

במחקר ביקורת המקרא עלו טענות על נבואות מקראיות שנכתבו בדיעבד או עם התרחשות האירועים המתוארים. אחת הטענות היא שחלקו השני של ספר דניאל הוא ספר פסאודואפיגרפי, ונכתב כנבואה בדיעבד בתקופת מרד החשמונאים, בסביבות שנת 165 – 164 לפנה"ס.

טענה דומה עלתה בקשר לחיבור המדרש פרקי דרבי אליעזר שחזה לכאורה את עליית האסלאם ("ישמעאל") והכיבוש הערבי בארץ ישראל. יום-טוב ליפמן צונץ שיער שהספר התחבר בין תחילת המאה השמינית לאמצעה. זאת לפי  כאשר אחד מהם הוא בניית כיפת הסלע שאירעה בסוף המאה ה-7, ולפי חישוב הקץ המובא בספר ומכוון לשנת 729.

ספר הזוהר גם הוא מיוחס לרבי שמעון בר יוחאי שחי במאה ה-2, אך לדעת החוקרים התחבר לקראת סוף המאה ה-13. הספר מכיל תחזיות כביכול עתידיות על שעבוד בני ישמעאל (=כיבושי האסלאם, שאירעו במאה ה-7 והלאה). בנוסף, ספר תיקוני הזוהר שהתחבר לפי ההשערה במאה ה-14 מנבא לכאורה שבאחרית הימים יתגלה ספר הזוהר ויתפרסם. לפי אותו חיבור עצמו, חישוב הקץ מתבצע למאה ה-14.

לפי רוב החוקרים, נבואת ישו על חורבן בית המקדש השני שניתנה באפוקליפסה הסינופטית נכתבה בדיעבד רק לאחר אירועי החורבן. נבואה זו שימשה את המחקר כדי לתארך את ספרי הבשורות לאחר שנת 70 לספירה.

## ראו גם
* נבואה המזימה את עצמה
* נבואה המגשימה את עצמה

## הערות שוליים

קטגוריה:ביקורת המקרא
קטגוריה:פסאודואפיגרפיה
קטגוריה:מילים וביטויים בלטינית
מדפסות תלת-ממד מסוג דלתא

ממוזער|שמאל|דגם ראשוני של מדפסת דלתא מסוג רוסטוק
**מדפסות תלת-ממד מסוג דלתא** הן מדפסות תלת־ממד, אשר מנגנון התנועה שלהן שונה ממנגנון התנועה של מדפסות תלת־ממד המבוססות על מערכת צירים קרטזית.

במדפסות הדלתא האובייקט המודפס מונח על משטח ההדפסה ואינו נע במהלך הדפסתו. הראש המדפיס את האובייקט נע באופן מקביל למשטח ההדפסה (דבר הנובע מהגאומטריה של המדפסת).

מדפסת הדלתא הראשונה נבנתה בשנת 2012 על ידי ג'והן רושול, מהנדס גרמני העובד בחברת גוגל, התבססה על טכנולוגית FDM - התכה ומיזוג לצורך מידול
(Fused Deposition Modeling) והייתה בעצם רובוט דלתא  עם אקסטרודר (מכשיר המבצע שיחול , כלומר מתיך את התרמופלסטיק המשמש כחומר גלם ומוציא אותו מותך בחתך עגול בקוטר קבוע) Bowden.

בשנים האחרונות מדפסות הדלתא תופסות מקום רחב יותר בשוק מדפסות תלת הממד, הן כמדפסות FDM, הן כמדפסות SLS, מדפסות חמר, והן כמדפסות המדפיסות אוכל.

התכנון המקורי של ג'והן אומץ ושופר על ידי מספר חברות מסחריות אשר מוכרות היום מדפסות FDM שולחניות בתצורת דלתא.

מדפסות ה-FDM מסוג דלתא משתמשות ברובן באקסטרודר מסוג Bowden אשר מבוסס על תכנון של אדריאן בוייר  משנת 2009.

## יתרונות מדפסות הדלתא על [[הדפסה תלת-ממדית|מדפסות תלת־ממד]] בעלות מערכות צירים קרטזיות
*לעומת מדפסות תלת הממד בעלות מערכות הצירים הקרטזיות, למדפסות הדלתא יש יציבות גבוהה יותר הנובעת מכך שהאובייקט המודפס אינו נע - מגש ההדפסה סטטי.
*ראש ההדפסה קל, דבר המאפשר תנועה מהירה יותר ותאוצות גבוהות יותר (מומנט אינרציה נמוך).
*יכולת תנועה מהירה ותאוצה גבוהה בכל הכיוונים (גם בכיוון של ציר Z). יכולת זו משפרת את איכות ההדפסה ומאפשרת דילוגים מעל אזורים שכבר הודפסו.

## תכנונים נפוצים של מדפסות מסוג דלתא
* מיני קוסל
* רוסטוק מקס

## יצרניות מדפסות תלת־ממד מסוג דלתא
*חברת SeeMeCNC מהחלוצות בתחום, המתמחה במדפסות תלת-ממד מסוג דלתא.
*חברת ספיידרבוט
*חברת בלו איגל לאבס

## קישורים חיצוניים
* המדפסת של ג'והן רוסטוק
* נציגות SeeMeCNC בישראל
* קהילת ה-Reprap
* אריק בוודן אקסטרודר
* מדפסת תלת-ממד מסוג דלתא המדפיסה חמר
* ג'והן רושול מציג את עצמו
קטגוריה:גרפיקה ממוחשבת
קטגוריה:רובוטיקה
קטגוריה:הדפסה תלת-ממדית
אולג באבאייב

**אולג מיידנוביץ' באבאייב** (באוקראינית: **Олег Мейданович Бабаєв** (21 באוקטובר 1965 – 26 ביולי 2014), היה פוליטיקאי אוקראיני ממוצא אזרי, בעליהם של שני מועדוני כדורגל במחוז פולטבה. בין 2010 ל-2014 שימש כראש עיריית קרמנצ'וג.

## ביוגרפיה
אולג באבאייב נולד ב-1965 בעיר קורסק שברוסיה לאב אזרי ולאם רוסיה. בשנת 1982, לאחר סיים את לימודיו התיכוניים, התקבל לבית הספר לקצינים בעיר מינסק. ב-1986 סיים את לימודיו והסמך לקצונה. שירת במזרח הרחוק ולאחר מכן בצ'כוסלובקיה. בקיץ 1991, בעקבות יציאת כוחות הצבא הסובייטי מצ'כוסלובקיה, הועבר באבאייב לשרת באזור קייב. לאחר התפרקות ברית המועצות עבר לשרת בצבא האוקראיני. ב-1996 - פרש מהשירות הצבאי. ב-2000 סיים את לימודיו באוניברסיטת קייב.

ב-2005 החל לשמש יושב ראש מועדון הכדורגל וורסקלה פולטבה, המשחק בליגת העל האוקראינית. ובמקביל היה נשיא כבוד של מועדון כדורגל נוסף מליגה נמוכה יותר.

באבאייב נבחר לפרלמנט האוקראיני, בבחירות 2007, במסגרת האיחוד הכל-אוקראיני "מולדת". אך פרש מהמפלגה עם היבחרו בסוף 2010 לראש עיריית קרמנצ'וג (עם 42.34% מקולות הבוחרים), כי לדבריו "חש שראש עיר צריך להיות אישיות א-פוליטית".

באבאייב נורה למות ב-26 ביולי 2014 בעודו יושב במכוניתו בחזית ביתו.

## קישורים חיצוניים

* אולג באבאייב באתר מחוז פולטבה 
* ראש עיר במרכז אוקראינה נורה למוות במהדורה האוקראינית של רויטרס

קטגוריה:פוליטיקאים אוקראינים
קטגוריה:חברי המועצה העליונה של אוקראינה
קטגוריה:ראשי עיריות באוקראינה
קטגוריה:הרוגי התנקשויות
קטגוריה:עסקני כדורגל
קטגוריה:אוקראינה: אישים בספורט
קטגוריה:קורבנות רציחות פוליטיות באוקראינה
קטגוריה:אזרים
קטגוריה:וורסקלה פולטבה
קטגוריה:אוקראינים שנולדו ב-1965
קטגוריה:אוקראינים שנפטרו ב-2014
תחיה דנון

**תחיה דנון** (לשעבר **שמואלי**; נולדה ב-20 בנובמבר 1951) היא שחקנית ישראלית.

## ביוגרפיה
נולדה וגדלה בתל אביב. היא בוגרת בית הספר הגבוה לאמנויות הבמה בית צבי. במהלך הקריירה שלה שיחקה בסרטי קולנוע ובתוכניות טלוויזיה רבות. בשנת 1988 שיחקה בסרט הקולנוע "אל עצמי", המבוסס על ספרה של גלילה רון־פדר-עמית, "אל עצמי". בשנת 1989 שיחקה בסדרת הדרמה של הערוץ הראשון "כתר בראש", בה גילמה את דמותה של בת-שבע, לצדם של יעקב כהן, רוני בליץ, אבנר חזקיהו ועוד. באותה שנה שיחקה גם בסרט צמות, ובו גילמה את מפקדת בית הסוהר לנשים.

בשנת 1994 גילמה את אמו של ויצמן בסדרת הנעורים "עניין של זמן", ששודרה בטלוויזיה החינוכית הישראלית. בשנת 1998 שיחקה בסרטו של יונתן סגל "קשר עיר". בשנת 2005 לוהקה לסרט הקולנוע "ברונו מאוהב", בתפקיד אמו של ברונו. ב-2007 עשתה את תפקידה בסדרה "אבידות ומציאות". בשנת 2008 שיחקה בסדרת הדרמה "על קצות האצבעות", ששודרה בערוץ 2. בשנת 2009 לקחה חלק במיני סדרה "תמיד אותו חלום". כמו כן, גילמה את אילנה רוזנר, אמו של אמיר רוזנר בסדרה הקומית "רמזור" במשך ארבע עונות. שיחקה בעונה השלישית של "האלופה" בשנת 2009.

היא שיחקה בתיאטרון הבימה במחזות "דרייפוס", "הילד חולם", "רצח פוליטי", "הסירפד של השכן", "ההולכים בחושך" ו"קולות". בתיאטרון חיפה שיחקה בתפקידים שונים במחזות משיח (תפקיד ראשי), נפש יהודי (הכפיל), "טרטיף (דורין) ו"מקבת (ליידי מקבת). כמו כן, שיחקה בתיאטרון הקאמרי במחזות: "מאה", "הצמה של אבא", "הם יורים גם בסוסים", "נכנע ומנוצח", "שיץ", "גם הוא באצילים", "גורודיש", "בויטרה", "הורודוס", "סוף טוב" "רומן משפחתי" ו"אמא קוראז' וילדיה". בשנת 2015 החלה להשתתף במחזמר "אופרה בגרוש" בתפקיד דולי ובהצגה "חולה אהבה משיכון ג'" בתפקיד אמו של ויקטור.

היא שיחקה בתיאטרון החאן במחזה "ארוחת ערב", ובתיאטרון באר שבע במחזה "יומנה של אנה פרנק". בתיאטרון בית ליסין שיחקה במחזות "הרולד ומוד", "תפוחים מן המדבר" ו"ולנטינו". כמו כן, שיחקה בתיאטרון צוותא במחזה "סטריפטיז אחרון מספר 2".

## משפחתה
דנון היא דודתו של יובל סגל. הייתה נשואה לשחקן אורי אברהמי, ולשחקן והבמאי רמי דנון. בנותיה הן השחקניות חן דנון זקס והגר דנון-זהבי.

## קישורים חיצוניים

* תחיה דנון, באתר הבמה

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרות תיכון אליאנס (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי תיכון אליאנס (תל אביב)
קטגוריה:בוגרות בית צבי
קטגוריה:בוגרי בית צבי
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1951
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951
אורה מאירסון

**אורה מאירסון** (נולדה ב-9 בספטמבר 1956) היא שחקנית ישראלית.

## ביוגרפיה
מאירסון נולדה בכפר סבא. היא בוגרת בית הספר הגבוה לאמנויות הבמה בית צבי.

בשנת 1984 שיחקה במחזה "קליגולה", קופרודוקציה של תיאטרון החאן והמרכז התיאטרוני בנווה צדק. בשנת 1986 שיחקה במחזה פרי עטו של הנריק איבסן, "איולף הקטן". בשנת 1989 שיחקה בתיאטרון החאן במחזה "האביב מתעורר". היא קיבלה פרס-מלגה מטעם עיריית תל אביב-יפו - פרס רוזנבלום לאמנויות הבמה (1991). ב-1992 לוהקה למחזה "מחול המוות".

בשנת 1993 שיחקה בתיאטרון הבימה במחזה "הילד חולם", בבימויו של חנוך לוין. בשנת 1992 שיחקה במחזה "בשפל", פרי עטו של מקסים גורקי, אותו עיבדה עזה צבי וביימה אופירה הניג. בשנת 1994 גילמה את "ברטה, משרתת במחזה "הדה גאבלר". בשנת 1995 השתתפה במחזה "השושנה המקועקעת", שהוצג בתיאטרון הבימה. בשנת 2000 שיחקה במחזה "סאלינג'ר", בתיאטרון תמונע. בשנת 2003 שיחקה במחזה "החשפנית", פרי עטה של ענת ברזילי. בשנת 2005 שיחקה בסרט הקולנוע "מלנומה אהובתי".

בשנת 2006 לקחה חלק במחזה "דולי סיטי", המחזה הוא עיבוד בימתי לספרה של אורלי קסטל-בלום, "דולי סיטי". בין השנים 2007–2008 שיחקה במחזה, "החתונות של אבא", אותו כתב וביים יוסי יזרעאלי, עבור תיאטרון תמונע. בשנת 2008 שיחקה במחזה "כמו שתרצו אותי", של תיאטרון הספרייה. בשנת 2010 שיחקה במחזה "המתנדב", באולם אלי ליאון. בשנת 2012 שיחקה בתיאטרון הסינמה במחזה, "כל יום חמישי", אותו כתב אלירן כספי, על תפקידה במחזה הייתה מועמדת לפרס שחקנית השנה "בקיפוד הזהב".

היא שיחקה במחזות: "יובל", "שעת סיפור", "תהילה", "פעמונים בירושלים", "הדיבוק", "עידו ועינם", "הכלה המתה", "עלילות יחזקאל פיירמן", "רוזנטה חוזר משדה הקרב", "על במה אחת", "באר הבז", "היורדים אל הים", "נולדנו אשמים", "ליאונס ולנה", "לילה במאי", "ינתי פרזי", "רופא בעל כרחו", "האשה הגדולה מן החלומות", "רציחות קטנות", "פצפונת ואנטון", "מסע ארוך אל תוך הלילה", "רוקדים בלונאסה" ו"הבחורים בדלת ממול".

כמו כן, היא שיחקה במחזות "דבורה בארון", של תיאטרון הקאמרי, "הכל אודות חווה", של תיאטרון באר שבע ו"הצמא והרעב" של תיאטרון חיפה. היא שיחקה במחזה "הרצל", בעיבודה של רנה ירושלמי על פי יומניו וכתביו של הרצל והספר "הרצל" מאת ע. איילון. בעשור השני של המאה ה-21 הצטרפה לתיאטרון באר שבע ושיחקה במחזות "בין חברים", "רק אתמול נולדה", "בית ברנרדה אלבה", "גרין מייל", "הלוויה חורפית". ב-2017 החלה לשחק במחזה "אהבה וכסף" מאת דניס קלי בתיאטרון תמונע.

הייתה מועמדת לפרס התיאטרון הישראלי בקטגוריית שחקנית בתפקיד משנה, על תפקידה במחזה "רק אתמול נולדה".

מאירסון נשואה ומתגוררת ברמת גן.

## קישורים חיצוניים

* מאירסון אורה, באתר סוכנות השחקנים של לביאה און

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:בוגרות בית צבי
קטגוריה:בוגרי בית צבי
קטגוריה:זוכי פרס רוזנבלום
קטגוריה:זוכות פרס רוזנבלום
קטגוריה:שחקני התיאטרון הקאמרי
קטגוריה:כפר סבא: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1956
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1956
ג'קאס מציגים: חרא סבא

**ג'קאס מציגים: חרא סבא** (באנגלית: **Bad Grandpa**) הוא סרט קומדיה בבימויו של ג'ף טרמיין ובכיכובו של ג'וני נוקסוויל שיצא לאקרנים בשנת 2013. הסרט מוקדש לזכרו של ראיין דאן, חבר צוות ג'קאס, שנהרג בשנת 2011 בתאונת דרכים.

## עלילה
הסרט מבוסס על פינה קבועה בסרטי ג'קאס שנקראת באותו השם, המספרת על אדם מבוגר ונכדו שמדברים בגסויות ומותחים אנשים בסגנון סרטיו של סשה ברון כהן "בוראט" ו"ברונו".

בתחילת הסרט, ארווינג זיסמן (ג'וני נוקסוויל) מגלה במפתיע שאשתו נפטרה, והוא מחליט מאותו הרגע לא להפסיק לקיים יחסי מין עם נשים עד מותו. במהלך ההלוויה, בתו של זיסמן נכנסת ואומרת לו שהיא נכנסת לכלא עקב פרשיית סמים, והיא צריכה שהוא יסיע את בנה (ג'קסון ניקול) לבעלה לשעבר. במהלך הסרט, ארווינג זיסמן ונכדו יוצאים למסע לאורך רחבי הארץ, תוך ביצוע מעשים גסים ומצחיקים המצטלמים במצלמה נסתרת.

## ביקורות והכנסות
הסרט זכה לביקורות מעורבות. באתר rotten tomatoes, הסרט קיבל ציון של 60%. חלק מהמבקרים הציגו את הסרט כחכם, מצחיק, ומשוחק היטב אך חלק גדול מהמבקרים כתבו שהסרט מאוד וולגרי ומי שלא חובב את סרטי ג'קאס לא יהנה בסרט זה. רוב הביקורות שיבחו את משחקו של ג'וני נוקסוויל.

הסרט התקבל עם הכנסות מפתיעות לטובה והיה אחד הסרטים הכי נצפים של אותה שנה בבתי הקולנוע של שנת 2013 והכנסותיו עומדות על 151,831,537 $ בקופות (נכון ליולי 2014). הסרט היה מועמד לפרס אוסקר באותה השנה על קטגוריית האיפור הטוב ביותר.

## סרט המשך
ביוני 2014 יצא לאקרנים סרט המשך "ג'קאס מציגים חרא סבא .5" עם 40 דקות של תוספות (בדומה לסרטי ג'קאס).

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 2013
קטגוריה:מתיחות
קטגוריה:סרטים מבוססי סדרות טלוויזיה
קטגוריה:סרטי מסע אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
איי האורן

**איי ה[[אורן]]** או **האיים הפיטיוסיים** (בקטלאנית: **Illes Pitiüses**; בספרדית: **Islas Pitiusas**) הם קבוצת איים ספרדית בים התיכון המהווים את החלק המערבי של הקהילה האוטונומית של האיים הבלאריים (החלק המזרחי נקרא האיים הגימנסיים). האיים כוללים את איביזה, פורמנטרה ומספר איים קטנים נוספים.

השם "האיים הפיטיוסיים" מקורו יווני – המילה פיטיוס ביוונית פירושה אורן, והאיים נקראו כך על שום עצי האורן הרבים שהיו בהם.

האיים ממוקמים כ-100 קילומטר דרום-מערבית מהאי מיורקה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
אורן
עבאס

קטגוריה:שמות פרטיים ערביים לגברים
קטגוריה:שמות משפחה ערביים
פאלאצו מצונה

**פאלאצו מצונה ** (באיטלקית: **Palazzo Mazzone**) הוא ארמון בקטניה שהוקם בין 1902 ו-1904 לפי תוכניותיו של האדריכל תומאזו מלרבה () בסגנון מורי. סגנון הבנייה הזכיר את סגנון הבנייה הממלוכי או ארמון האלהמברה. היה במקור ארמון יהודי ואחד המבנים המרשימים באיטליה. 
פירושו של השם "מצונה" הוא בעברית קברנוניים.
נמצא ב**וויה [[אומברטו הראשון, מלך איטליה|אומברטו]] ** 83 (באיטלקית: 83 Via Umberto) בקטניה.

## לקריאה נוספת

* Antonio Rocca: Il liberty a Catania, Magma, Catania 1984.
* Franca Restuccia: Catania nel '900 : dall'architettura eclettica allo stile liberty, Gangemi, Roma 2003.
* Anna Maria Damigella: Il contributo di Tommaso Malerba all'architettura liberty a Catania (1907 - 1915), Arte documento, 23.2007, 240-251, Marcianum Press, Venezia 1988.


## קישורים חיצוניים

מצונה
פורמנטרה

שמאל|ממוזער|250px|קו החוף ליד קאלה סונה בפורמנטרה
**פורמנטרה** (בקטלאנית ובספרדית: **Formentera**; הגייה קטלאנית: , הגייה ספרדית: ) הוא אי ספרדי באיי האורן (האיים הפיטיוסיים) הממוקם דרומית לאי איביזה בים התיכון. קבוצת איים זו היא חלק מארכיפלג האיים הבלאריים המהווים קהילה אוטונומית בספרד. שטחו הוא 83.24 קילומטר מרובע והנקודה הגבוהה ביותר נמצאת בגובה 119 מטר מעל פני הים. אוכלוסיית האי מונה כ-12,000 איש וצפיפותו היא 129.23 לקמ"ר. באי נמצאת העיירה פורמנטה וכמה כפרים מסביבה.

לחופים הלבנים של פורמנטרה אי אפשר להגיע במטוס, אלא אך ורק בסירה מאיביזה, מה שתורם לתחושת השלווה והבידוד מהעולם העוטפת את התייר המבקר במקום.

גאוות האי היא על צלילותם התמידית של מי הים, תוצאה של מאמץ שימור סביבתי מודע. בזכות המודעות הסביבתית בפרמנטרה, האיזון הטבעי בחופים לא הופר מעולם, ולכן לא נגרם נזק לאוכלוסיית עשבי הים posidonia prairie, הסופחים אליהם לכלוך ומרככים את השפעות גלי הים.

בין העשבים שוחים מגוון יצורי ים קטנים - תמנונים, דגיגים וסרטנים - וצלילות המים הופכת את הישיבה על הסלעים לספארי תת-מימי בזעיר אנפין. הצמחים והמים הצלולים כה איקוניים, עד שהוכרזו כאתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו. פרמנטרה מציע לתיירים 20 ק"מ של חופים לבנים ומים צלולים, מסעדות טובות והרבה שלווה.

אופיו המיוחד של האי משך אליו מגוון אמנים ובעלי מלאכה שקבעו בו את מושבם, ומציעים עתה מגוון יצירות, תכשיטים ועיצובים מקוריים לתיירים המזדמנים לאיים הבלאריים.

מעריכים כי שמו של האי נובע מהמילה הלטינית frumentarium, שמשמעותה "אסם". האי נכבש על ידי קרתגו ולאחר מכן הועבר לרומא העתיקה. במהלך שקיעת האימפריה הרומית, האי עבר לוויזיגותים, הביזנטים, הוונדלים, והערבים. האי נכבש על ידי הקטלונים, וסופח לממלכת ארגון, ומאוחר יותר הפך לחלק מממלכת מיורקה.

פורמנטרה ידוע ברחבי אירופה הודות לחופים הלבנים הרבים ולעובדה ששיזוף בעירום מותר ברובם, ועל כן מהווה יעד תיירות פופולרי בחודשי הקיץ.

החופים העיקריים הם:

* סס אילטס
*סאס אילטס
* פלאיה דה סאלגה
* קאלה סונה
* פלאיה דה לוונט

הגישה לפורמנטרה היא בדרך הים בלבד. ההגעה בטיסה לנמל התעופה איביזה. ספינות ומעבורות לפורמנטרה יוצאות מאיביזה, כל חצי שעה בעונת התיירות. בעונה זו יש גם ספינות היוצאות מספרד היבשתית.

## ראו גם

* איביזה

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:האיים הבלאריים: איים
חגיגות הקורבי

[שמאל|ממוזער|230px|חגיגות הַקְּוּרְבִּי ב[בונדוקו 2014, ברחבה שלפני מסגד האימאם.]]
[שמאל|ממוזער|230px|חגיגות הַקְּוּרְבִּי בבונדוקו [2014, צילום הבימה הצרה, העשויה קורות העץ.]]
**חגיגות הַקְּוּרְבִּי** (בשפת דיולה: **Kourbi**) הן חגיגות ריקודים ומוזיקה, המתקיימות בחוף השנהב, ובהן נוטלות חלק, נערות מוסלמיות שטרם נישאו. החגיגות מתחילות בערב לילת אל-קדר, ומסתיימות בצהרי היום שלמחרת. החל משנת 2007, מתקיימות החגיגות, שנערכו בעבר בכל רחבי חוף השנהב, במחוז זנזאן בלבד. צמצום החגיגות למחוז זנזאן, נבע מאיסור מפורש של האימאמים לקיימו, וזאת בעקבות סכנת הנפילה הנשקפת לרוקדות, במקרה של התמוטטות הבימות, עליהן רוקדות הבנות.

בוקר אחד לפני לילת אל-קדר, מתחילים הורי הבנות, בעזרת בעלי מקצוע מיוחדים, להקים את הבימות. לשם כך הם משתמשים בקורות עץ לא מהוקצעות, המאוחסנות במהלך השנה, במחסנים מיוחדים, ומשמשות לבניית הבימות מדי שנה בשנה. העמודים הם קורות עבות בגובה שלושה מטרים, המתפצלות בקצה העליון שלהן, לשני ענפים, ביניהם, מונחת הקורה העליונה (ראו תמונה להמחשה).

לקראת שקיעת השמש, מופעלים רמקולים המשמיעים מוזיקה אתנית מקומית, בשפות דיולה וקולאנגו, (השפות המדוברות בפי האוכלוסייה המוסלמית בזנזאן), והנערות עם משפחותיהם, מתאספים ליד הבימות.

בשנת 2020, בעקבות מגפת הקורונה העולמית, לא התקיימו חגיגות הקורבי בחוף השנהב.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:חוף השנהב: תרבות
גביע אסיה בכדורגל 1972

שמאל|ממוזער|250px|האצטדיון הלאומי
**[[גביע אסיה בכדורגל]] 1972** נערך בתאילנד בין ה-7 במאי ל-19 במאי 1972. לטורניר העפילו 6 נבחרות שחולקו לשני בתים, כאשר מכל בית העפילו שתי נבחרות לשלב חצי הגמר שהתקיים בשיטת נוקאאוט. בטורניר זכתה נבחרת  לאחר שגברה במשחק הגמר על נבחרת  בתוצאה 2-1 לאחר הארכה.

כל משחקי הטורניר נערכו באצטדיון הלאומי אשר ממוקם בבנגקוק בירת תאילנד, ומונה כ-20,000 מקומות ישיבה.

במקור נבחרה ישראל לארח את הטורניר, ובכך זכתה נבחרת ישראל בכרטיס אוטומטי לטורניר, אולם מאוחר יותר פרשה ישראל מאירוח הטורניר ו נבחרה להחליף אותה כמארחת.

## הנבחרות

## המשחקים
### שלב הבתים
#### בית א'

**איראן** ו**תאילנד** העפילו לשלב חצי הגמר.

#### בית ב'

**קוריאה הדרומית** ו**קמבודיה** העפילו לחצי הגמר.

## שלבי ההכרעה

### פירוט המשחקים
#### חצי הגמר

#### משחק על המקום השלישי

#### משחק הגמר

## סטטיסטיקה
### כובשי השערים

קטגוריה:גביעי אסיה בכדורגל
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1972
קטגוריה:תחרויות כדורגל בתאילנד
לילת אל-קדר

[ממוזער|שמאל|250px|מתפללים במסגד ב[איספהאן בלילת אל קדר]]
**לַ֫יְלַת אל-קַדְר** (בערבית: **لیلة القدر** משמעות בעברית: **ליל הגורל**, **ליל הרוממות**; מכונה גם **שאבּ-אִ-קדר**) הוא שמו של אחד הלילות האחרונים בחודש הרמדאן. על פי המסורת המוסלמית, זהו הלילה שבו ניתנה הגרסה הראשונית של הקוראן על ידי המלאך ג'יבריל (גבריאל) לנביא מוחמד. על פי אמונה זאת, לילת אל-קדר הוא לילה בו משפיע אללה שפע של ברכה על המאמינים, ובלילה זה נפתחים שערי הרקיע לתפילתם והם מקווים שכל בקשותיהם תתקבלנה.

הלילה מצוין באחד מהימים האי-זוגיים מ-21 בחודש עד סופו (על-פי המסורת המקומית, הרוב פסקו שמדובר בליל ה-27). על לילת אל-קדר נאמר שהוא "טוב יותר מאלף חודשים" (סורה 97, פסוק 3). יש מסורות ואמונות עממיות שונות לגבי לילת אל-קדר. יש המאמינים כי לילה זה מתאפיין תמיד בשמים נקיים מעננים, ובמזג אוויר נוח. יש המאמינים כי בלילה זה שורר שלום זמני בכל העולם: שבאותו לילה אין הרג, אונס, מעשי גנבה וכל דבר רע אחר. אמונה נפוצה אחרת היא שלילת אל-קדר הוא מועד להבעת משאלות, ומשאלה שמובעת בו עתידה להתממש.

## תאריך לילת אל-קדר
התאריך הספציפי המדויק של לילת אל-קדר אינו מוזכר בקוראן. הסיבה לכך היא שמוחמד קיבל את התאריך המדויק של קבלת הגרסה מאללה בחלום, לאחר מכן הוא הלך לספר לצחאבה על אותו תאריך. אבל בדרך ראה הנביא מוחמד כמה אנשים נלחמים ומרגיזים את אללה, ולכן אללה גרם למוחמד לשכוח את התאריך.

### [[אסלאם סוני|באסלאם הסוני]]
בקהילות הסוניות בכל רחבי העולם נחגג לילת אל-קדר בעשרת הלילות האחרונים של הרמדאן, לרוב באחד הלילות האי-זוגיים (21, 23, 25, 27 או 29). מסורות רבות מתעקשות במיוחד שהתאריך הנכון הוא בלילה שלפני ה-27 ברמדאן.

תאריך ה-27 ברמאדן לפי הלוח הגרגוריאני

### [[אסלאם שיעי|באסלאם השיעי]]
כמו בזרם הסוני, הזרם השיעי מאמין כי לילת אל-קדר מתקיים באחד מעשרת הלילות האי-זוגיים האחרונים של הרמדאן, אך בעיקר ב-19, 21 או 23 ברמדאן, כאשר ה-23 מבחינתם הוא הלילה הנפוץ ביותר.

תאריך ה-23 ברמאדן לפי הלוח הגרגוריאני

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חגים ומועדים אסלאמיים
קטגוריה:רמדאן
קטגוריה:לילות מיוחדים
מנחם אריה קניגסהפר

הרב **מנחם אריה קניגסהפר** (נהגה: **קניגסופר**, ובלועזית: **königshofer**) (1908; תרס"ח - 2005; תשס"ה) היה רב בדרזדן ובהמבורג שבגרמניה ובהמשך משגיח בישיבת חפץ חיים שבכפר סבא.

## ביוגרפיה
נולד בהלברשטט שבגרמניה בכ"ט באייר תרס"ח ליעקב יהודה וקרינדל (טרלובסקי).

למד בתחילה אצל הרב יחיאל יעקב וינברג בבית המדרש לרבנים בברלין, ולאחר מכן בישיבת מיר שבליטא עד שנת תרצ"ו.

בשנת תרצ"ז הוסמך לרבנות והחל לכהן כרב בדרזדן שבגרמניה. בשנת תרצ"ח עבר לכהן כרב של הקלאוס החדש  בהמבורג לאחר פטירת הרב הקודם רבי פינחס במברגר.

לאחר שניצל ממוות בליל הבדולח נמלט עם משפחתו מגרמניה לאנגליה.

אחרי המלחמה פתח תלמוד תורה בלונדון.

באזור שנת תש"כ עלה לישראל והיה מנהל רוחני בישיבת חפץ חיים כפר סבא (במשך הזמן שונה שמה של הישיבה לישיבת **אור יהודה** על שם האדמו"ר רבי יהודה לייב הלוי אשלג).

בישראל היה חברותא של האדמו"ר הרב ברוך שלום הלוי אשלג ולמד איתו ספרי קבלה.

כמו כן מסר שיעורים בבית הכנסת איצקוביץ בבני ברק.

נפטר בב' באייר תשס"ה 11 במאי 2005 ונקבר בהר הזיתים.

## ספריו
* 
* 
* 
***עצם הווידוי**, באור מורחב על כל פרטי הווידוי על פי כוונת הרמב"ם
***סולו המסילה**, ביאור על פרק הראשון של הספר מסילת ישרים
***דובר אמת בלבבו**, על ספר **יושר דברי אמת** לרבי משולם פייביש מזבריזא - ענייני קבלה

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:רבנים אורתודוקסים גרמנים
קטגוריה:משגיחים
קטגוריה:מחברי ספרות תורנית
קטגוריה:בוגרי ישיבת מיר (בלארוס)
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הקדושים
קטגוריה:בוגרי בית המדרש לרבנים בברלין
קטגוריה:בני ברק: רבנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1908
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2005
יעקב אנגל

**יעקב אנגל** (נולד ב-17 בינואר 1949) הוא מיליארדר, יזם ואיש עסקים ישראלי העוסק בעיקר בנדל"ן, התחדשות עירונית, טכנולוגיה וכרייה; מכהן כיו"ר "קבוצת אנגלאינווסט".

## ביוגרפיה
אנגל נולד בזאגרב, קרואטיה. בהיותו בן שנתיים, עלה עם משפחתו לישראל. הם התגוררו בתחילה במעברה בכפר חסידים, בהמשך עברו לקריות, סמוך לחיפה. הוא בוגר תואר ראשון בהנדסת מכונות מהטכניון.

העסק הראשון שהקים היה "דלתון", חברה שייצרה דלתות בטיחות ומערכות אינטרקום; כעבור שנים אחדות, מכר את החברה, הקים את חברת "אנגל" והחל לעבוד כקבלן בנייה באזור הצפון. במהלך העלייה מברית המועצות לשעבר בשנות ה-90, בנה עשרות אלפי דירות לעולים חדשים במיליארדי שקלים. עשור לאחר מכן הקימה חברת "אנגל" מקבצי דיור מניבים והשכירה אותם לעולים חדשים שהמדינה סבסדה עבורם את עלויות השכירות. ב-1992, הנפיק את החברה בבורסה לניירות ערך בתל אביב בשם "לגנא הולדינגס"; חברות נוספות בבעלותו הונפקו ב-1997 בבורסת הנאסד"ק, ניו יורק וב-2005 בבורסת לונדון AIM. יוזמתו הבאה הייתה פיתוח נדל"ן במזרח אירופה ; הוא בנה ומכר עשרות אלפי יחידות דיור בבולגריה, הרפובליקה הצ'כית, הונגריה, פולין, רומניה וסרביה. ב-2007 מכר את "לגנא" ל"אזורים", בבעלות איש העסקים החרדי, שעיה בוימלגרין, תמורת 430 מיליון שקל.

ב-2007, אנגל הקים את "קבוצת אנגלאינווסט", העוסקת ביזמות בנדל"ן והחל להשקיע בנדל"ן בבריטניה עם חזי חרמוני, ולהם פורטפוליו של מאות מיליוני פאונד. הוא ייסד גם את "אנגלאינווסט התחדשות עירונית", שמתכננת, מממנת ומבצעת פרויקטים של פינוי בינוי ותמ"א 38, בעיקר במרכז ישראל. החברה ביצעה ומבצעת פרויקטים בני עשרות אלפי יחידות דיור. ב-2021 ו-2022 הצטרפו אליה בנק לאומי ו"קבוצת שמרוק".

ב-2007, יסד את "קבוצת אלנילטו", העוסקת בכרייה. ב-2008, החברה רכשה 75% ממכרות הנחושת של טנזניה ו-72 מזיכיונות הזהב והנחושת שלה. לחברה היו גם רישיונות כרייה לכרום, נחושת, ברזל, זהב ואבץ, על פני שטחים של 9,000 מטר מרובעים באלבניה, קונגו, גאנה, אתיופיה, ישראל, ליבריה, וטנזניה. "אלנילטו" הפעילה מחצבות אבץ וחול במזרח אירופה ובדרומה ומרכזה של ישראל. ב-2010, "אלנילטו", זכתה באחד הזיכיונות הגדולים בעולם לכריית ברזל בליבריה. ב-2011, החברה מכרה את הזיכיון. ב-2015, אנגל הקים את "טנלות", חברה המשמשת כפלטפורמה טכנולוגית להימורים, בעלת רישיונות ממשלתיים ופועלת באמריקה הלטינית ובאפריקה. ב-2020 פורסם כי חברת חולות לבנים, המשתייכת ל"קבוצת אלנילטו", זכתה במכרז של רשות מקרקעי ישראל לתפעול מחצבת חנתון לתקופה של 20 שנים, עליה תשלם 2 מיליארד שקלים. אנגל הוא המשקיע המוביל ב"קרן אטורו", המשקיעה בחברות הזנק. באפריל 2016 הופיע אנגל במסמכי פנמה, מסמכים חסויים של חברת עורכי הדין מוסאק-פונסקה מפנמה, הכוללים ראיות לפעילות פיננסית ענפה של אנשי עסקים ופוליטיקאים ממדינות שונות במקלטי מס.

אנגל נשוי בשנית לענת אנגל. הוא אב לארבעה ילדים. בשנת 2014 רכש תמורת 37 מיליון שקל את הווילה ברמת השרון בה צולמה תוכנית המציאות "הרווק" ומאז הוא מתגורר בה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מיליארדרים ישראלים
קטגוריה:אנשי עסקים ישראלים
קטגוריה:יזמים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי יוגוסלביה
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל: הנדסת מכונות
קטגוריה:רמת השרון: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1949
בועז צבאן

**בועז צבאן** (נולד ב-6 בפברואר 1973) הוא מתמטיקאי ישראלי, פרופסור במחלקה למתמטיקה באוניברסיטת בר-אילן. תחומי המחקר שלו כוללים עקרונות בחירה בתחום הטופולוגיה הקבוצתית, והצפנה לא-קומוטטיבית בתחום הקריפטולוגיה המתמטית.

## ביוגרפיה
בועז צבאן נולד וגדל באור יהודה להורים ילידי לוב. למד בתיכון פרקאוף שבאור יהודה, ובגיל 16 השתתף במחזור הראשון של תוכנית החממה האקדמית לנוער של המרכז הישראלי לקידום מדעי המתמטיקה.

השלים שלושה תארים במתמטיקה באוניברסיטת בר-אילן. עבודת הדוקטורט שלו, בהנחיית פרופסור הלל פורסטנברג, זיכתה אותו בפרס נסיהו עבור הדוקטורט הטוב ביותר במתמטיקה בישראל בשנת 2003. לאחר שסיים דוקטורט שימש צבאן כעמית פוסט-דוקטורט באוניברסיטה העברית במשך שנתיים ולאחר מכן כעמית קושלנד במכון ויצמן למדע במשך שלוש שנים.

בשנת 2007 התמנה לחבר סגל במחלקה למתמטיקה באוניברסיטת בר-אילן.

בשנת 2009 זכה בפרס קריל על הצטיינותו במחקר מדעי.

בתחום עקרונות בחירה, צבאן פיתח את שיטת "השמטת הקטעים" להוכחת תכונות כיסוי של קבוצות של מספרים ממשיים.

בקריפטולוגיה מתמטית פיתח את שיטת הנפרש האלגברי, שפתרה מספר בעיות חישוביות העומדות בבסיס מספר הצעות עבור פרוטוקולי הצפנה ציבורית לא-אבלית (כגון החלפת מפתחות).

בועז צבאן זכה בתחרות ״אתר הלמדה המצטיין״ לשנת תשפ"ד של הפקולטה למדעים מדויקים באוניברסיטת בר-אילן, על אתר הקורס "חשבון אינפיניטסימלי 2".

## קישורים חיצוניים

* 

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:סגל אוניברסיטת בר-אילן: מתמטיקה
קטגוריה:זוכי פרס חיים נסיהו במתמטיקה
קטגוריה:קריפטוגרפים ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס קריל
קטגוריה:בוגרי תיכון פרקאוף (אור יהודה)
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:אישים ממוצא יהודי-לובי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1973
תאונת גלישת הקניון בשווייץ

200px|ממוזער|שמאל|אנדרטה לקורבנות התאונה
**תאונת גלישת הקניון בשווייץ** התרחשה ב-27 ביולי 1999, ונספו בה 21 מטיילים שעסקו בספורט אתגרי.

המטיילים, שנמנו עם קבוצה של 50 עד 100 תיירים ומדריכים, עסקו בגלישת קניונים - ענף ספורט שהמשתתפים בו שוחים וגולשים בנקיקי נהרות ללא סירות, כשלגופם חליפות שחייה, חגורות הצלה וקסדות. הקבוצה שהתה במזג אוויר גשום במימי נקיק זקסטבאך (Saxetbach) שמדרום לעיר אינטרלאקן, בקנטון ברן שבמרכז המדינה. כששמונה מדריכים לקחו את הקבוצה לשולי הנהר, התאספו עננים כהים סביב ההר הסמוך. המדריכים, עם זאת, לא הודיעו על כך. דיווחי מזג האוויר חזו שמיים בהירים, והמדריכים לא היו מוטרדים מהתעבות הענן כמה קילומטרים משם. 

בשעה שש בערב התקדם נחשול של מים בגובה של שבעה מטרים וסחף ממעלה הנהר. מקורו היה בגשמי קיץ, שגרמו להצטברות של מים, אשר עוכבו זמנית על ידי הצטברות סחף של עפר, עצים וסלעים. משקרס מחסום הסחף הציפו המים את הערוץ. 18 מטיילים ושלושה מדריכים נסחפו בנחשול ונהרגו לאחר שהוטחו אל סלעים. גופותיהם נסחפו במורד הנהר לאגם ברינץ שליד אינטרלאקן. חלקם נחבלו בצורה כה חמורה עד כי היה קושי לקבוע את זהותם. 

ארבעה עשר מההרוגים היו אוסטרלים, והיתר - אזרחי בריטניה, דרום אפריקה, ניו זילנד ושווייץ.

לאחר התאונה הועלו טענות כי לאור תנאי מזג האוויר באותו יום היה השיטפון צפוי וכי לא היה מקום לקיים את הפעילות במימי הנהר. 

החברה שארגנה את הפעילות בנקיק הפסיקה את פעולתה בעקבות האסון. בשנת 2001 הורשעו שישה מעובדיה בגרימת מוות ברשלנות. הם נידונו לעונשי מאסר על תנאי ולקנסות כספיים.

## מקורות
* "לפחות 19 הרוגים באסון ה"קניונינג" בנהר בשווייץ", הארץ, 29 ביולי 1999.

## קישורים חיצוניים

* ידיעה על התאונה באתר Outside Magazine
* ידיעה על התאונה באתר World Socialist

## הערות שוליים

קטגוריה:אסונות ספורט
קטגוריה:אירופה: שיטפונות
קטגוריה:שווייץ: ספורט
קטגוריה:אסונות בשווייץ
קטגוריה:ברן (קנטון)
קטגוריה:1999 בספורט
קטגוריה:הרמה הברנית: היסטוריה
חיים אורי פריינד

ממוזער|250px|הרב חיים אורי פריינד מפקח על הכנת התנור עבור אפיית מצות לחג הפסח
הרב **חיים אורי פריינד** (נולד בה' בטבת תרצ"ז, 19 בדצמבר 1936) הוא ראש ישיבה ודיין חרדי-ירושלמי. מכהן כראש ישיבת רמ"א, ראש ישיבת תולדות אהרן, ר"מ בישיבת אש התורה וחבר בד"צ העדה החרדית. הקים את קהילת קהל חסידי ירושלים.

## ביוגרפיה
נולד בירושלים לרבי יעקב מנחם ושרה. למד בישיבת עץ חיים אצל הרב מרדכי דוד לוין והרב שמואל גדליה ניימן, ובהמשך אצל הרב איסר זלמן מלצר והרב אהרן קוטלר. נישא להדסה בת הרב אברהם רוט (ראטה), יושב ראש ועד הכשרות של העדה החרדית. לאחר נישואיו התקרב לרב מבריסק, אליו היה חמיו מקורב.

בשנות ה-70 של המאה ה-20 מונה לראש ישיבת 'לפלגות ראובן' שהקים גיסו הרב מרדכי הערש שיינברגר יחד עם הרב ישעיה צוובנר יושב ראש הנהלת העדה החרדית. לאחר שהרב בנימין רבינוביץ מונה לדיין בעדה החרדית, מונה לראש ישיבת תולדות אהרן במקומו. לצד תפקידו זה החל לכהן כר"מ בישיבת אש התורה, וכן בראשות ישיבת "נחלת אברהם" שהוקמה לזכרו של חמיו. לאחר הקמת ישיבת רמ"א, מונה לראש הישיבה.

בבחרותו היה בחבורת הבחורים של רבי יוחנן פרלוב, האדמו"ר מקרלין. לאחר פטירתו נשאר בקבוצת הצעירים (ה"יונגע"), והיה מראשי המכתירים של האדמו"ר מקרלין סטולין הנוכחי.

בשנת תשמ"ה, כשמוסדות חסידות קרלין החלו ליטול תקציבים ממשלתיים, פרש יחד עם משפחתו וקבוצת אברכים מחסידות קרלין סטולין, והקימו מניין בכולל תרביצ"א של חסידות דושינסקי. בהמשך הצטרף אליהם הרב יוסף ציינווירט ופורשים נוספים, והם הקימו את חבורת קהל חסידי ירושלים. בהמשך, פעל הרב פריינד למנות את הרב אברהם חנון למנהיג הקהילה ולאדמו"רה.

התאלמן בשנת תשס"ד. בשנת תשס"ו נישא בשנית לזיסל לאה, בתו של הרב יהושע סגל דייטש.

## משפחה
סבו, הרב שאול יצחק היה חתנו של רבי אריה מרדכי רבינוביץ בנו של הרבי מפוריסוב. אביו של סבו, הרב אלכסנדר סנדר, כיהן כרבה של ניר-בכטה בגליציה, ובהוראת רבו רבי חיים מצאנז, עלה לארץ ישראל. אמו היא בתו של הרב דוד אריה בריזל משכונת בתי ראנד.

אחיו היו הרב סנדר פריינד, הרב נטע פריינד, ר"מ בישיבת עץ חיים ובישיבת דושינסקיא. גיסיו הם הרב פישל גרובר, הרב מרדכי צבי שיינברגר מקים מוסדות "לפלגות ראובן", הרב שמעון אליהו קרישבסקי מראשי נטורי קרתא בירושלים והרב דוד הורביץ.

בנו הרב יוחנן מכהן כמו"ץ מטעם העדה החרדית ומראשי כולל תפארת יונה. בנו הרב משה מכהן כמשיב בישיבת טשיבין. חתנו הרב יצחק זאב אטיק, בנו של הרב מנדל אטיק כיהן כר"מ בישיבת ארץ צבי.

חתנו הרב דוד הרשלר הוא דרשן בירושלים וראש ישיבה.

## קישורים חיצוניים

*נפל דבר ב'עדה החרדית', באתר כיכר השבת, 11 ביוני 2009

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1936
קטגוריה:רבנים ירושלמים
קטגוריה:דייני העדה החרדית
קטגוריה:ראשי ישיבה ישראלים
קטגוריה:ראשי ישיבות לחוזרים בתשובה
קטגוריה:בוגרי ישיבת עץ חיים
קטגוריה:חסידי קרלין
קטגוריה:משפחת בריזל
אומרים ישנה ארץ (אלבום)

**אומרים ישנה ארץ** הוא אלבומו הרביעי של שלמה ארצי משנת 1973. האלבום ריכז שירים מפסטיבלים ואירועים שונים ושירי משוררים כמו אמיר גלבוע, שאול טשרניחובסקי, חיים גורי, חיים נחמן ביאליק, לאה גולדברג ותרצה אתר וגם גרסת-כיסוי ל"אלינור ריגבי" של הביטלס.

בשנה בה האלבום יצא, במצעד השנתי תשל"ג, זכה שלמה ארצי בתואר "זמר השנה".

## רשימת רצועות

## הישגי השירים
# שיר בבוקר בבוקר הגיע למקום ה-3 במצעד הפזמונים העברי השנתי לשנת תשל"ג (1973)
# אומרים ישנה ארץ הגיע למקום ה-23 במצעד לשנת תשל"ג (1973)
# בשל תפוח הגיע למקום ה-18 במצעד לשנת תשל"ד (1974)

## קישורים חיצוניים

* האלבום באתר mooma
* האלבום באתר Discogs

קטגוריה:אלבומי שלמה ארצי
קטגוריה:אלבומים בעברית