open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
דייוויד רוברטס

שמאל|ממוזער|250px|דייוויד רוברטס
**דייוויד רוברטס** (באנגלית: **David Roberts**; 24 באוקטובר 1796 – 25 בנובמבר 1864), צייר וטייל סקוטי, ממובילי האוריינטליזם האנגלי. 

## קורות חייו ופועלו
רוברטס נולד ליד אדינבורו. הוא לא זכה להכשרה פורמלית באמנות, והחל את הקריירה שלו כצייר תפאורות. ב-1830 בעקבות הצלחתו, הפך לאמן במשרה מלאה. הוא הרבה בנסיעות, וביקר בספרד ובמרוקו ב-1833, בבלגיה, צרפת, ובאיטליה. הוא אף היה אחד האמנים הבריטיים הראשונים שנסעו למזרח התיכון, שם שהה 11 חודשים בשנים 1838-1839. את מסעו הוא החל באוגוסט 1838 כשהוא יורד בנמל אלכסנדריה שבמצרים. לאחר ששהה בה כחצי שנה, יצא ב-7 בפברואר 1839 אל ארץ ישראל בשיירה בת 21 גמלים ומלווה ב-15 שומרי ראש ערביים. הוא עצר בדרכו בסיני, שהה בה ארבעה ימים, ובתום מסע בן מעל חודש הגיע אל חברון, והמשיך משם אל שאר חלקי הארץ, ומשם אל סוריה ולבנון. במהלך המסע צייר רוברטס כמעט כל מה שנקרה על דרכו, ובסופו החזיק באמתחתו 272 רישומים. רישומיו עובדו לליתוגרפיות צבעוניות בידי לואי האג וראו אור במשך השנים 1842–1849 בכרכי "ארץ הקודש, סוריה, אדום, ערב, מצרים ונוּבּּּיה" . הרישומים שימשו בסיס לרבים מציורי השמן שלו. ציוריו של רוברטס זכו להצלחה רבה, וב-1841 נבחר לחבר באקדמיה המלכותית לאמנויות.

## גלריית יצירות

קובץ:David Roberts-IsraelitesLeavingEgypt 1828.jpg|יציאת בני ישראל, 1829
קובץ:David Roberts - Ruins Called Om El Hamed near Tyre - 1927.129 - Cleveland Museum of Art.jpg|הריסות העיר ההלניסטית חמון, 1927
קובץ:Caiphas looking towards Mount Carmel April 24th 1839, by David Roberts.jpg|הדפס אבן צבעוני, חיפה מבט לעבר הכרמל, צויר ב־24 באפריל 1839. על ההר בורג' א-סלאם ולמרגלותיו חיפה החדשה
קובץ:Tomb of Joseph at Shechem 1839, by David Roberts.jpg|קבר יוסף בשכם, 1839
קובץ:Roberts Siege and Destruction of Jerusalem.jpg|תיאור המצור וחורבן ירושלים בימי המרד הגדול
קובץ:Isle of Graia3.jpg|מפרץ אילת ואי האלמוגים, 1839
קובץ:David Roberts 001.jpg|תיאור יציאת מצרים
קובץ:Medinet Abou, Thebes Dec-David Roberts.jpg|האתר הארכאולוגי מדינת האבו במצרים (1838)
קובץ:David Roberts Isis Temple Philae.jpg|מקדש איזיס באי פילה במצרים, 1838
קובץ:Ashdod ancient.jpg|אשדוד, 1839 – מתאר שלולית חורף הממוקמת דרומית לאשדוד. לימים נקראה על שמו "בריכת רוברטס"
קובץ:Goatherds with flock near Ashdod. Coloured lithograph by Lou Wellcome V0049468.jpg|רועי עיזים ליד אשדוד, 1843


## קישורים חיצוניים

* דייוויד רוברטס באתר ספריית הקונגרס
* 
* 

קטגוריה:ציירים סקוטים
קטגוריה:אמני הרומנטיקה
קטגוריה:ארץ ישראל: נוסעים נוצרים
קטגוריה:עולים לרגל לירושלים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1796
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1864
גוסטב גיומה

**גוסטב אשיל גִיוֹמֶה** (בצרפתית: **Gustave Achille Guillaumet**; 26 במרץ 1840 – 14 במרץ 1887) היה צייר שהשתייך לאוריינטליזם הצרפתי.

## ביוגרפיה
[ממוזער|280px|קברו של גילומט בבית [בית הקברות של מונמארטר]]
בנו של תעשיין. החל את הכשרתו אצל Picot, ו Barrias, וב-1857 התקבל לבית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות היפות וקיבל פרס רומא. ב-1861 החל להציג באופן קבוע בסלון. ב-1862 התכוון לנסוע לרומא אך שינה כיוון ונסע לצפון אפריקה. למרות שורה של התקפי מלריה, היה זה ביקורו הראשון מתוך עשרה במרוקו ואלג'יר. היצירות שצייר בעקבות מסעותיו זכו להצלחה גדולה, ונמכרו במחירים גבוהים. הוא היה בין האמנים הבודדים שנדדו לדרום אלג'יר שם אורחות החיים המסורתיים עדיין לא נפגעו. הוא עסק בתיעוד המקומיים, מגוריהם ועבודתם מתוך חיבה גדולה. רק בשנה שלפני מותו ביקר לבסוף באיטליה, וסיים את חייו בפריז.

## לקריאה נוספת

*Stevens Maryanne, western art and its encounter with the Islamic world 1798-1914, at Stevens Mary Anne(ed), The Orientalists : Delacroix to Matisse : European painters in northern Africa and the near East, Royal Academy of Arts, London, 1984,


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ציירים צרפתים
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1840
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1887
קטגוריה:זוכי פרס רומא
הינדי

**הִינְדִי** (**हिन्दी**; ידועה גם כ**הינדית** ולעיתים מכונה **הודית**) היא שפה מקבוצת השפות ההודו-איראניות במשפחת השפות ההודו-אירופיות. ההינדי היא השפה המדוברת ביותר בהודו, ואחת מן השפות המדוברות ביותר בעולם. כ-250 מיליון איש בהודו מגדירים את ההינדי כשפת אמם. בעיקר במדינות מאדהיה פרדש, ואוטר פרדש וכן בבירה דלהי. אך קשה מאוד לאמוד מספר מדויק עקב הניבים הרבים והשונים. השפה התפתחה מפראקריט (ניב אזורי) של הסנסקריט מעורב בפרסי (שפה פרסית של ראשית ימי הביניים שהגיעה עם הכובשים המוסלמים).

## מעמד השפה
הסעיף ה-17 בחוקה הפדרלית של הודו עוסק במעמד הרשמי של ההינדי בתוך הקהילייה ההודית. בחוקה מפורט כיצד תפקידו של האיחוד הוא לקדם את פריסת השפה בכל רחבי המדינה, ולפתח אותה כך שהיא תיתפס כאמצעי ביטוי ייחודי בכל המרחב התרבותי של הודו, ומדוע על הממשלה הפדרלית לשמור על צביון השפה והעושר המיוחד שלה. החזון הראשוני של הממשלה הפדרלית שההינדי תהיה השפה הרשמית היחידה בהודו עד שנת 1965, אך חזון זה נתקל בהתנגדות רבה מצד תושבי הודו שהינדי אינה שפת אמם, בייחוד באזור הדרום (טאמיל נאדו למשל, ראה המחאות בטאמיל נאדו כנגד השפה ההינדית). בעקבות ההתנגדות החליטה הממשלה להנהיג את ההינדי יחד עם האנגלית.

האנגלית, שהייתה שפת השלטון בהודו בתקופה הקולוניאלית, שימשה ועדיין משמשת את מערכת בתי המשפט במדינה. עם זאת, ההינדי משמשת כמאחדת ברוב התחומים הפדרליים כיום. האזרח ההודי הממוצע לומד כיום לשוחח בשלוש שפות: הינדי, אנגלית ושפת המחוז בו הוא חי.

עד היום, מעמד ההינדי נשאר במחלוקת והוא נידון בבתי משפט. ב-2010 בית המשפט בגוג'ראט קבע כי ההינדי אינה יכולה להיות מוגדרת כשפה הרשמית היחידה בהודו, מפני שהחוקה לא מזכירה זאת באופן נחרץ.

## היסטוריה של השפה
כמו שפות הודו-איראניות נוספות, הינדי נחשבת לצאצא ישיר של צורה מוקדמת של סנסקריט. הינדי התפתחה כצורת דיבור פגומה, כעגה מהשפה פראקריט, במאה השביעית לספירה.

ההינדי הסטנדרטית מבוססת על דיאלקט קאריבולי, העגה של האזורים סביב דלהי, שהחליפו דיאלקטים מוקדמים יותר כגון אורדו – אף היא צורה של הינדוסטנית – יוקרה לינגוויסטית שהתגבשה בסוף המאה ה-19, והתערבבה עם כמות נכבדת של פרסית. ב-1881 החליפה ההינדי את השפה אורדו בביהר, וכך הייתה למדינה הראשונה בתוך הפדרציה ההודית שאימצה באופן רשמי את ההינדי.

לאחר קבלת העצמאות מבריטניה, האספה המכוננת אימצה את ההינדי כשפה רשמית בכל הודו ב-14 בספטמבר 1949, וכיום מציינים יום זה כ"יום ההינדי".

## קישורים חיצוניים

* שיחון הינדי למטיילים
* טבלת מערכת תווים לכתב דבאנאגרי
* מקורות ההינדית
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הודו: שפות
קטגוריה:שפות הודו-איראניות
נאו-ריאליזם

בקולנוע, **נאו-ריאליזם** הוא סגנון המכתיב שימוש באלמנטים אמיתיים ככל הניתן מחיי היום-יום ועיסוק בנושאים ארציים ולא בכאלו דמיוניים שברומו של עולם. צמח באיטליה עם שחרורה מהכיבוש הנאצי לקראת תום מלחמת העולם השנייה.

## מאפייני הנאו-ריאליזם

במילה אחת, הנאו-ריאליזם מתואר כאותנטי. אנדרה באזאן, איש קולנוע ומבקר קולנוע צרפתי, טוען שהנאו-ריאליזם מגלם: אמת, טבעיות ואותנטיות. סרט נאו-ריאליסטי חייב להכיל את המאפיינים הבאים:
* קונטקסט חברתי מוגדר היטב.
* תחושת אקטואליות היסטורית עכשווית.
* מחויבות פוליטית לשינוי חברתי מתקדם, ואפילו אלים.
* דחיית סגנון המשחק ההוליוודי ושימוש נרחב ככל הניתן בשחקנים לא-מקצועיים.
* צילום בסגנון תיעודי.

## סרטים נאו-ריאליסטים
### איטליה
* **[[אובססיה (סרט)|אובססיה]]** (Ossessione, 1943) ללוקינו ויסקונטי
* **[[רומא עיר פרזות]]** (Roma città aperta, 1945) לרוברטו רוסליני
* **[[פאיזה]]** (Paisà, 1946) לרוברטו רוסליני
* **[[מצחצחי הנעליים]]** (Sciuscià, 1946) לויטוריו דה סיקה (זוכה פרס האוסקר כסרט הזר הטוב ביותר)
* **[[גרמניה שנת אפס]]** (Germania anno zero, 1947) לרוברטו רוסליני
* **[[גנבי האופניים]]** (Ladri di biciclette, 1948) לויטוריו דה סיקה
* **[[האדמה רועדת]]** (La terra trema, 1948) ללוקינו ויסקונטי
* **[[סטרומבולי (סרט)|סטרומבולי]]** (Stromboli, 1949) לרוברטו רוסליני 
* **[[אורות הוואריטה]]** (1950) לפדריקו פליני
* **[[נס במילאנו]]** (Miracolo a Milano, 1951) לויטוריו דה סיקה
* **[[אומברטו דה]]** (Umberto D., 1952) לויטוריו דה סיקה
* **[[הבטלנים (סרט)|הבטלנים]]** (1953) לפדריקו פליני
* **[[בליסימה (סרט)|בליסימה]]** (1954) ללוקינו ויסקונטי
* **[[לה סטרדה]]** (1954) לפדריקו פליני
* **[[לילות כביריה]]** (1956) לפדריקו פליני
* **[[אנשי הפו]]** (1947) למיכלאנג'לו אנטוניוני
* **[[אורגוסולו|שודדים מאורגוסולו]]** (Banditi a Orgosolo, 1960) לויטוריו דה סטה
* **[[רוקו ואחיו]]** (1960) ללוקינו ויסקונטי
* **[[אקטונה]]** (1961) לפייר פאולו פאזוליני
* **[[מאמא רומא|מַאמא רומא]]** (1962) פייר פאולו פאזוליני

### שאר העולם
* **Surcos** (ספרד 1951)
* **מלח הארץ** (ארצות הברית 1954) למייקל וילסון
* **תחנת רכבת** (באב אל חדיד, מצרים 1958) ליוסף שאהין
* **רוזמרי** (גרמניה 1959) לרולף תילה
* **[[שעת הכבשנים]]** (ארגנטינה 1968)
* ** mundo Grua** (ארגנטינה 1999) לפאבלו טראפרו

### בישראל
* **[[הילד מעבר לרחוב]]** (1965) ליוסף שלחין
* **[[אור מן ההפקר]]** (1973) לנסים דיין
* **[[עג'מי (סרט)|עג'מי]]** (2009) לסכנדר קובטי ולירון שני
* **[[פיגומים (סרט)|פיגומים]]** (ישראל 2017) למתן יאיר.
* **[[בן זקן (סרט)|בן זקן]]** (2014) בבימוי אפרת כורם

## ראו גם
* נאו-ריאליזם איטלקי
* היסטוריה של הקולנוע

## קישורים חיצוניים
* נאו-ריאליזם באתר IMDb.
## הערות שוליים




קטגוריה:זרמים בקולנוע
*
רומא עיר פרזות

**רומא עיר פרזות** (באיטלקית: **Roma città aperta**) הוא סרט קולנוע מ-1945 בבימויו של רוברטו רוסליני. הסרט נחשב לאבן דרך בתולדות הקולנוע האיטלקי היות שהוא נחשב לסרט הנאו-ריאליזם האיטלקי הראשון.

## הפקה
הסרט הופק וצולם זמן קצר לאחר סיום מלחמת העולם השנייה בתנאי הפקה קשים ביותר (סרטי הצילום נקנו כל פעם מרוכל ברחוב, הצילום לא בוצע באולפנים משום שהללו נהרסו בהפצצות, ומרבית הדמויות אינן מגולמות בידי שחקנים).

מטרתו המקורית של רוסליני הייתה ליצור סרט תיעודי קצר על דון מורוסיני, כומר שהוצא להורג על ידי הנאצים בגלל שיתוף פעולה עם המחתרת. במקביל עבד רוסליני על סרט תיעודי נוסף שהיה אמור לעסוק בילדים פרטיזנים ופעולתם במחתרת. בשלב מסוים הוחלט לאחד את שני הסרטים. והתסריט נכתב תוך שבוע בהשתתפות פדריקו פליני.

## עלילה
עלילת הסרט מתרחשת בשנים 1943–1944 ומספרת את סיפורו של מעמד הפועלים ברומא הכבושה על ידי הנאצים, תוך התמקדות באוכלוסייה הלוחמת. סיפור העלילה מאחד בין שני כוחות אויבים: הקומוניסטים, והכנסייה המתאחדים במחתרת ונלחמים יחד בכיבוש. מנהיג המחתרת מנפרדי (מרצ'לו פליירו) מבוקש על ידי הגרמנים ומתחבא בבלוק הדירות של חברו פרנצ'סקו (פרנצ'סקו גרנדג'קט) וארוסתו ההרה פינה (אנה מניאני). תוך שהוא במסתור הוא מבקש מדון פייטרו (אלדו פבריצי) הכומר הקתולי חבר המחתרת, לבצע עבורו משלוח של כסף לשותפיו.

עלילת משנה של הסרט עוסקת במחתרת הילדים, שבה חבר גם בנה הקטן של פינה. הסרט משחזר באופן מפורט את פעולות המחתרת תוך צילום באתרי התרחשות אותנטיים, והוא נע פעמים רבות בין המלודרמטי והקומי. דבר שהפנה נגדו את הביקורת ופסל אותו בעיני רבים מהשתייכות לזרם הנאו ריאליסטי.

## לקריאה נוספת
[ימין|ממוזער|250px|פינה ([אנה מניאני) נורית למוות בעת רדיפתה אחרי הגרמנים שחטפו את ארוסה]]
* 

*Brunette Peter, Roberto Rosselini, University of California press, 1996. Ch. II The War Trilogy and After


## קישורים חיצוניים

* 
* "רומא עיר פרזות" באתר סינמטק תל אביב

קטגוריה:סרטי 1945
קטגוריה:סרטים איטלקיים
קטגוריה:סרטי דרמה
קטגוריה:סרטי מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:סרטי נאו ריאליזם
קטגוריה:זוכי פרס דקל הזהב
קטגוריה:סרטים רב-לשוניים
קטגוריה:סרטים באיטלקית
קטגוריה:סרטים בגרמנית
קטגוריה:רומא בקולנוע
ככה זה בחיים

"**ככה זה בחיים**" (באנגלית: "**Grounded for Life**"; בתרגום חופשי: "מקורקעים לכל החיים") הייתה קומדיית מצבים אמריקנית ששודרה מה-10 בינואר 2001 ועד ל-28 בינואר 2005, ברשת FOX האמריקנית (בשתי עונותיה הראשונות) ולאחר מכן ברשת WB. בישראל היא שודרה בערוץ 3 ובסטאר וורלד.

הסדרה תיארה את חייה של משפחת פינרטי, המתגוררת בסטטן איילנד שבניו יורק. סימן ההיכר הבולט של הסדרה היה שחלק מעלילת הפרק סופר תמיד על ידי הדמויות והוצג בפלשבקים. שיר הפתיחה של הסדרה בוצע על ידי הלהקה "Ween" .

## הדמויות
* **שון פינרטי** (דונאל לוג): אבי המשפחה, חובב בירה ומוזיקה. הוא וקלודיה נישאו מיד עם סיום התיכון, כיוון שזו נכנסה להריון עם לילי. בעונה השלישית הוא רכש פאב ביחד עם אדי, והם ניהלו אותו ביחד כמעט עד לסוף העונה האחרונה.
* **קלאודיה פינרטי** (מייגן פרייס): אם המשפחה. החלה ללמוד לימודי ערב בעונות האחרונות של הסדרה. בעונה האחרונה היא הייתה הרה עם הבת הרביעית למשפחה, שנקראה בסוף **גרייסי**, לאחר שהשם שנבחר לה, **רוז**, הזכיר לכולם את הסרט טיטניק.
* **לילי פינרטי** (לינסי בריטלרסון): הבת הבכורה. בתחילת הסדרה היא בת 14, ובסופה היא מסיימת את בית הספר התיכון ועומדת להתחיל לימודיה באוניברסיטת UCSU. היא מעודדת בקבוצת המעודדות של בית הספר, והיא נחושה להשיג אליה את תשומת לבם של הוריה באמצעות מרד נעורים. בשלב מסוים היא מתחילה לצאת עם השכן, בראד, ואף מתאהבת בו.
* **ג'ימי פינרטי** (גריפין פרייזן): הבן השני. חכם, ציניקן וחובב של המין השני.
* **הנרי פינרטי**: הבן השלישי. הנרי הוא ילד משונה, היפראקטיבי ומוזר. בעונה הרביעית השחקן ששיחק אותו, ג'ק בורבג', עבר עם משפחתו דירה ולכן הוא עזב את הסדרה ללא הסבר עלילתי. עם זאת, הדמויות המשיכו להזכירו מפעם לפעם, ובפרק האחרון אמר וולט ש"הנרי פה איפשהו".
* **אדי פינרטי** (קווין קוריגן): אחיו של שון. בחור מפוזר, אדיש ולא אחראי, שגורם לבעיות רבות לשון ולמשפחתו. יש לו נטייה לצאת עם בחורות משונות. אחת מהן היא איימי המשוגעת, שהוא ושון מוכרים לה את הפאב בסוף העונה החמישית (לאחר שהיא פותחת תערוכה של תמונות עירום של אדי).
* **וולט פינרטי**: אביו של אדי. מחנך את בני משפחתו בדרך שנויה במחלוקת; לדוגמה, באחד הפרקים מגלה אדי שהוא שמאלי, ושוולט טען בפניו במשך כל חייו שהוא בעצם ימני, משום שזה נראה לו משונה. בעונה השלישית, כשהסדרה עברה לרשת WB, נעלמה בהדרגה דמותו של וולט (אם כי הוא הופיע להופעות אורח פה ושם).
* **בראד או'קיף** (ברט הריסון): השכן בבית ליד. מאוהב כל חייו בלילי, עד שזו מסכימה לצאת איתו והם הופכים לזוג. בראד הוא בחור חכם ו"חנון", שמתקבל עם סוף הסדרה לאוניברסיטת ייל היוקרתית. בתחילת העונה החמישית מתגלה שהוא בגד בלילי עם בחורה מ"מחנה המדע" שהוא נוהג לבלות בו בקיץ, ושבאותו זמן לילי בגדה בו עם בחור בשם ג'ואי, והם נפרדים. בראד מתחיל לצאת עם שכנה מבית סמוך אחר בשם טאיה, אולם בסופו של דבר הם נפרדים ובראד ולילי חוזרים להיות ביחד. בעונה השלישית הפכה דמותו של בראד לדמות קבועה בסדרה.
* **האחות הלן**: נזירה המלמדת בבית הספר הקתולי שבו לומדים לילי, הנרי וג'ימי. האחות הלן היא קשוחה והיא מרבה להיכנס לקונפליקטים עם לילי.
***דין פיראמאטי** (מייק ווגל): מתופף בלהקה של שון ואדי. מתחיל לצאת עם לילי עד שהיא בוגדת בו עם בראד. (עונות 1–4)

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:The WB
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שירדו משידור ועלו שוב
קטגוריה:קומדיות מצבים אמריקאיות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה שמתרחשות בניו יורק
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 2001
רוברטו רוסליני

**רוברטו רוסליני** (באיטלקית: **Roberto Rossellini**; 8 במאי 1906 – 3 ביוני 1977) הוא אחד הבמאים החשובים בתולדות הקולנוע האיטלקי, מחלוצי המסורת הקולנועית שנוצרה באיטליה לאחר מלחמת העולם השנייה, הנאו-ריאליזם האיטלקי.

## ביוגרפיה
נולד למשפחה בורגנית ברומא. התבגרותו עברה עליו בצל משטר הפשיזם האיטלקי, ובשנות ה-30 לחייו החל לעשות סרטים. ב-1938 הכין יחד עם חברו ויטוריו מוסוליני (בנו של בניטו מוסוליני), סרט תעמולה בשם Luciano Serra Pilota שהראה סימנים ראשונים של נאו ריאליזם. ב-1945 ביים את רומא עיר פרזות. הסרט הפך לסנסציה בעולם כולו, בהמשך ביים, כחלק מ"טרילוגיית המלחמה" שלו, את "פאיזה"(במאיורי), ואת "גרמניה שנת אפס". רוסליני שילב בסרטיו גם מלודרמה ולכן מעולם לא נחשב לבמאי "נאו ריאליסטי" לחלוטין. היומרה שלו הייתה לתאר את האנשים כפי שהם, להבין מציאות ולא ליצור אותה. ב-1950 התחתן עם הכוכבת ההוליוודית אינגריד ברגמן. סרטיהם המשותפים נחלו כישלון קופתי. משנות ה-60 הקדיש את מרצו לסרטי טלוויזיה על מדע והיסטוריה. נפטר ב-1977 מדלקת קרום המוח.

## פילמוגרפיה חלקית

;קולנוע
* רומא עיר פרזות (1945)
* פאיזה (1946)
* גרמניה שנת אפס (1948)
* סטרומבולי (1950)
* אירופה 51' (1952)
* מסע לאיטליה (1954)

;סרטי טלוויזיה
* סוקרטס (1971)
* אוגוסטינוס מהיפו (1972)
* קרטזיוס (1974)
* בלז פסקל (1972)

## קישורים חיצוניים
* 

* 
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:קצרמר קולנוע

קטגוריה:במאי קולנוע איטלקים

קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1906
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1977
נווה פנחס

250px|ממוזער|שמאל|שלט הנצחה בנווה פנחס
250px|ממוזער|שמאל|שער הכניסה לבית הכנסת הגדול בנווה פנחס
250px|ממוזער|שמאל|שלט הסבר ברחבת בית הכנסת הגדול בנווה פנחס ברח' בן עמרם 14
**נווה פנחס** היא שכונה שומרונית בעיר חולון, הנקראת על שם הכוהן השומרוני פנחס בן אברהם (1923–1992).
## גאוגרפיה
השכונה ממוקמת בדרום מזרח העיר, סמוך לאזור התעשייה וגובלת בשכונות נאות יהודית ונווה ארזים. מתגוררים בה כ-300 תושבים (2006), רובם ככולם שומרונים. השכונה היא למעשה רחוב אחד בן עשרים וארבעה בתים, **רחוב בן עמרם**, הקרוי על שמו של משה, הנביא הבלעדי בדת השומרונית. הרחוב מקביל מהצד המערבי לרחוב המעלות השייך לשכונת נאות יהודית, ומצד המזרחי לכביש רחוב המלאכה העובר דרך אזור התעשייה של חולון ומהווה עורק תחבורה חשוב ואחת הגישות לעיר (מצומת אזור). ישנם בשכונה שני בתי כנסת שומרוניים ו"מכון א.ב. ללימודי שומרונות". נווה פנחס מתאפיינת בבנייה נמוכה, כמו בשכונת נווה ארזים הסמוכה, אך ישנם גם שני בנייני דירות בני שלוש קומות בדומה לשכונת נאות יהודית הסמוכה.

תושבי חולון לא נוהגים לקרוא לשכונה בשמה, אלא "השכונה השומרונית" ותושבי העיר השומרונים מכנים אותה "השכונה".

נווה פנחס היא אחת משתי השכונות השומרוניות היחידות בעולם כיום, ולמעשה גם אחד משני האזורים השומרוניים היחידים בעולם (האזור השני הוא השכונה השומרונית אשר נמצאת בהר גריזים שבשומרון ושמה קריית לוזה).

## היסטוריה
עם קום מדינת ישראל בשנת 1948 חיו בה כ-60 שומרונים, שלא היו מרוכזים במסגרת קהילתית, אלא היו מפוזרים בערים חולון, תל אביב, רמת גן וראשון לציון. חבר הכנסת יצחק בן-צבי, חוקר עדות ישראל וידיד טוב של הקהילה השומרונית, הציע לרכז אותם על מנת שיוכלו לחיות כקהילה ולשמור על ייחודם השומרוני.

עם היבחרו לתפקיד נשיא מדינת ישראל, בן צבי וראשי העיר של חולון ד"ר חיים קוגל ופנחס אילון הקצו את השטח המיועד לבניית שכונה שומרונית בעיר וגם סייעו במימון בניית הבתים הראשונים בשכונה בשנת 1954. באותה שנה עברו כמחצית מקהילת השומרונים בארץ (כ-400 איש) להתגורר בשכונה.

בתחילת שנות ה-60 נחנך בית כנסת בשכונה. אחרי מלחמת ששת הימים קלטה השכונה כמה משפחות שומרוניות משכם, ובתוכם משפחות של כוהנים. עד אז לא היו בשכונה (ובחולון בכלל) כוהנים שומרונים. בסוף שנות ה-90 נחנך בית כנסת נוסף, קטן יותר, אשר שופץ משמעותית בשנת 2006. כמו כן נבנו בשנים האחרונות מספר בתי מגורים חדשים בעקבות הריבוי הטבעי של הקהילה. מספר משפחות שומרוניות בחולון מתגוררות בשכונות הסמוכות לנווה פנחס – נווה ארזים, נאות יהודית וקריית שרת.

עד 1992 נקראה השכונה בשם **נווה מרקה**.

## גלריה

BenAmram.JPG|שילוט רחוב עירוני בשכונה
Samaria047.jpg|מנורה וכיתוב בכתב שומרוני בכניסה לבית מגורים בשכונה
Samaria048.jpg|בית הכנסת הקטן בשכונה
Samaria049.jpg|רחוב בן עמרם בשכונה


## קישורים חיצוניים

* אתר הקהילה השומרונית בישראל
* רחוב בן עמרם באתר zoomap (בעמוד השלישי ניתן לראות את בית הכנסת הגדול)
* תמונה של שער בית הכנסת הישן (הגדול) בנווה פנחס

## הערות שוליים

קטגוריה:חולון: שכונות
קטגוריה:שומרונים
ג'ייב רקורדס

**ג'ייב רקורדס** (באנגלית: **Jive Records**) הייתה חברת תקליטים אמריקנית שפעלה בשנים 1981–2011, והתמחתה בעיקר במוזיקת פופ ובמוזיקת היפ הופ. האמנים הנמכרים ביותר של החברה היו הבקסטריט בויז, בריטני ספירס ואן סינק.

## היסטוריה
החברה הוקמה בשנת 1981 על ידי קלייב קלדר כחברת בת של חברת Zomba, שאותה הקים יחד עם ראלף סיימון. בתחילת דרכה הצליחה ג'ייב עם אמני הגל החדש כמו A Flock of Seagulls ועם אמני היפ הופ מוקדמים כמו Whodini. בהמשך הפכה החברה לכוח מרכזי בראפ עם אמנים כמו די ג'יי ג'אזי ג'ף והפרש פרינס, א טרייב קולד קווסט, Boogie Down Productions ובהמשך גם אר. קלי.

בשנות ה־90 הפכה Jive לאחת מחברות התקליטים הגדולות בעולם, בעיקר בזכות גל הפופ שכלל אמנים כמו בריטני ספירס, בקסטריט בויז ואן סינק. הצלחת החברה נמשכה גם בשנות ה־2000 עם אמנים כמו ג'סטין טימברלייק, פינק, אאוטקאסט ואשר.

קלדר מכר את החברה לחברת ברטלסמן מיוזיק גרופ של ברטלסמן בסכום של כ־2.74 מיליארד דולר, ובהמשך החברה נטמעה במיזוג בין BMG לסוני, כאשר הקטלוג נשאר בבעלות סוני מיוזיק.

בפברואר 2026 חברת RCA של סוני מיוזיק הודיעה על השקה מחדש של מותג התקליטים ג'ייב כחברה עצמאית, שתנוהל על ידי מייק וייס ודייוויד מלהאדו, לשעבר סגני נשיא בכירים ב־United Masters.

## אמנים בולטים

### להקות

* בקסטריט בויז
* א טרייב קולד קווסט
* אן סינק
* סוליד הרמוני
* אפוקליפטיקה
* בולט פור מיי ולנטיין
* Cage The Elephant
* JLS
* ת'רי דייז גרייס
* טול

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות תקליטים
קטגוריה:חברות אמריקאיות שנסגרו
יום מיוחד

**יום מיוחד** (באיטלקית: **Una giornata particolare**) הוא סרט קולנוע בבימויו של אטורה סקולה מ-1977, זוכה פרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר, ופרס סזאר לסרט הזר הטוב ביותר.

זהו סרט קאמרי, נטול אפקטים, ומה שנותן לו את הנפח הוא משחקם המרשים של שני השחקנים הראשיים.

## עלילה
עלילת הסרט מתרחשת ב-6 במאי 1938, יום ביקורו של היטלר ברומא אצל מוסוליני, וכריתת הברית בין איטליה וגרמניה. כל דיירי הבניין במחוז סאן ג'ובאני ברומא יוצאים להשתתף בטקס מלבד שני אנשים. אנטונייטה (סופיה לורן), האידיאל הנשי של המשטר הפשיסט, עקרת בית קשת יום ואם לשישה ילדים שנאלצת להישאר על מנת לסיים את עבודות הבית, וגבריאלֶה (מרצ'לו מסטרויאני), הומוסקסואל שפוטר מעבודתו כשדרן רדיו, ונותר בבית על מנת לארוז את חפציו לקראת מעצרו הקרב. השניים נפגשים במקרה, ומבלים ביחד במשך כמה שעות, שבמהלכן הם עוברים תהליך של גילוי עצמי ובחינה מחדש של מערכת האמונות והערכים שלהם.

הסרט מראה את החדירה של התחום הפוליטי והשפעתו המדכאת על התחום האישי. את האופן בו המשטר מדכא את השונה, את הפרטי, ואינו מאפשר לו לבטא את עצמו.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטי 1977
קטגוריה:סרטים איטלקיים
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר
קטגוריה:סרטי דרמה
קטגוריה:זוכי פרס סזאר
קטגוריה:סרטי סופיה לורן
אטורה סקולה

**אטורה סקולה** (באיטלקית: **Ettore Scola**; 10 במאי 1931 – 19 בינואר 2016) היה במאי קולנוע ותסריטאי איטלקי.

סקולה נולד בטרוויקו, נפת אבלינו בקמפניה, איטליה. זמן קצר אחרי לידתו, המשפחה עברה לגור ברומא, ברובע אסקווילינו. כבר כנער בן 15 צייר קריקטורות בכתבי עת הומוריסטיים "מרקו אורליו" ו"איל טרבאזו דלה אידאה". הוא למד בהמשך משפטים ברומא, אך מעולם לא התכוון לעסוק בתחום. בעת הלימודים המשיך לתרום ל"מרקו אורליו". מסוף שנות ה-1940 כתב מילות קישור והגשה ומערכונים לתוכניות בידור ברדיו ובתחנת הטלוויזיה RAI. בין היתר השתתף בכתיבת מערכונים שבועיים בביצועו של אלברטו סורדי ("מריו פיו" "איל קונטה קלארו"). בהתחלת שנות ה-1950 התחיל סקולה לכתוב תסריטים לסרטי קומדיה בסגנון איטלקי, לעיתים קרובות ביחד עם רוג'רו מקארי.

רבים מסרטיו נעשו במסורת הקומדיה האיטלקית תוך שהם מצטיינים בשילוב של מבט פסיכולוגי יחד עם מסר חברתי, וביחסי פרט-חברה. הוא מתמקד רבות ב"אנדרדוג" תוך התייחסות להקשרים החברתיים. בין סרטיו: "קנאה נוסח איטליה" ("משולש הפיצה") (1970), "Una giornata particolare", יום מיוחד, ו"המשפחה" (סרטו האוטוביוגרפי ביותר).

סקולה נפטר ב-19 בינואר 2016.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:קצרמר איטלקים

קטגוריה:תסריטאי קולנוע איטלקים
קטגוריה:במאי קולנוע איטלקים
קטגוריה:זוכי פרס סזאר
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1931
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-2016
זיכרונות (סרט)

**זיכרונות** (באיטלקית: **Amarcord**) הוא סרט קולנוע מ-1973, שביים פדריקו פליני. הסרט הוא סיפור על ילדות והתבגרות בעיירה איטלקית קטנה. הסרט מציג את אנשי העיירה (המבוססת על רימיני שבה נולד וגדל פליני) כמו שהם. הסיפורים הקטנים הם אוניברסליים. הסרט בנוי מאפיזודות רבות: סיפורים שונים של תושבי העיירה שאינם קשורים בהכרח זה לזה, אך סובבים סביב ציר זמן של עונות השנה (הסרט נפתח באביב ומסתיים באביב). הסרט זכה בפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר ב-1974. שם הסרט במקור, "Amarcord", פירושו "אני זוכר" בדיאלקט של מחוז אמיליה-רומאניה שבצפון איטליה.

במוקד ההתרחשות משפחה אחת ובה אב, אאורליו (ארמנדו בראנצ'ה), קבלן מצליח שעלה ממעמד הפועלים, בעל רקע סוציאליסטי שלא נשכח לו על ידי תושבי העיירה. האם, מירנדה (פופלה מאג'ו), סטריאוטיפ של "האם האיטלקייה המיוסרת", הבן המתבגר טיטה (ברונו זנין), שדמותו מתבססת בחציה על פליני עצמו ובחציה על חברו הטוב מאותם ימים, האח הבטלן של מירנדה, ליילו (ננדו (ננדינו) אורפאי), הסב (פפינו יאניגרו), ואחיו של אאורליו, תאו (צ'יצ'ו אינגרסיה) המאושפז בבית משוגעים וזוכה לביקור אחד חשוב מצד המשפחה.

מלבד הסיפורים האישיים מציג פליני 4 מאורעות בחיי העיירה בהם מתכנסים כל תושביה יחד: בתחילת הסרט - טקס שרפת מכשפת החורף וקבלת האביב (יום סנט ג'וזף - ה-19 במרץ). טקס קבלת הפנים של הבכיר הפשיסטי (ב-21 באפריל, על פי המסורת יום ייסודה של רומא), לאחר מכן הפלגת כל אנשי העיירה כדי לראות את ה"רקס" - ספינה טראנס אטלנטית שנחשבה להגשמת חזונו של מוסוליני לקדמה טכנולוגית. ההתכנסות האחרונה היא בסוף הסרט בחתונה. פליני בוחן כך את ההתנהגות של דמויותיו כחלק מההמון.

הרקע להתרחשות הוא איטליה הפשיסטית של שנות ה-30. הרקע הזה עוזר בהבנת ההתנהגות המאוד ילדותית ואף חסרת האחריות של תושבי העיירה. פליני בא לטעון כי הסיבות להתנהגות זו נעוצות במשטר המעודד תלות וחוסר עצמאות במחשבה ובמעשים. בכך הוא מראה את ההשפעה ההרסנית שיש למשטר ולחברה מסוימות על רוחו של הפרט.

פליני אמנם ביקורתי כלפי המשטר הפשיסטי וכלפי דמויותיו, כמעט אף אחת מהן לא נמלטת מהצלפה. עם זאת, על כל חסרונותיהם המרובים של אנשי העיירה, הוא מצליח להציג אותם בצורה שמעוררת הזדהות ואהדה. דבר שמקרב את הצופה, שמרגיש שהוא מסוגל להזדהות עם הדמויות, לפשיזם.

## לקריאה נוספת
* 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1973
קטגוריה:סרטים איטלקיים
קטגוריה:סרטי דרמה קומית
קטגוריה:סרטי התבגרות
קטגוריה:סרטי פדריקו פליני
קטגוריה:סרטי האחים וורנר
קטגוריה:זוכי אוסקר: הסרט הזר הטוב
קטגוריה:סרטים צרפתיים
תחל

**תַּחַל** (באנגלית: **Primer**; בתעתיק לעברית לעיתים, במיוחד בעגה המדעית: **פְרָיימר**) הוא מקטע קצר של חומצת גרעין המסייע בתהליך שכפול ה-DNA.
[שמאל|ממוזער|300px|[שכפול DNA בתא אאוקריוטי, תוך שימוש בתחל]]

אורכו של התחל הוא כ-20 נוקלאוטידים. הסיבה לקיומו היא אי-יכולתו של האנזים DNA פולימראז להתחיל ביצירת גדיל חדש של DNA; האנזים, האחראי על שכפול DNA בתא, מסוגל אך ורק להאריך גדיל DNA קיים. התחל מספק לאנזים נקודת התחלה ליצירת גדיל חדש.

את התחל מסנתז אנזים הנקרא פרימאז (באנגלית: Primase), המהווה את המרכיב העיקרי במנגנון הקרוי **פרימוזום** (Primosome). פרימאז—סוג של RNA פולימראז (האנזים האחראי בעיקר לתהליך השעתוק)—יוצר את התחל לפי תבנית גדיל ה-DNA המיועד לשכפול (כלומר: כשמופיע גואנין, למשל, ב-DNA, מופיע ציטוזין בתחל, לפי כללי זיווג הנוקלאוטידים). התחל עשוי במקרה זה מגדיל RNA, שכן RNA פולימראז מסוגל לסנתז RNA בלבד.

בתאים פרוקריוטיים (חיידקים) האנזים DNA פולימראז III—המשכפל העיקרי מבין שלושת סוגי ה-DNA פולימראז—מתייחס לתחל כאל רצף DNA רגיל ומתחיל להאריך אותו. עם סיום השכפול מסיר אנזים אחר—DNA פולימראז I—את התחל ומשלים את החסר בעזרת מקטע DNA.

בתהליך שכפול ה-DNA קיימים הבדלים רבים בין שכפול הגדיל המוביל (גדיל ה-DNA שכיוונו '3→'5) ובין הגדיל המאחר (שכיוונו הפוך). הגדיל המוביל מסונתז באופן רציף ובתחילתו מוצב תחל בודד. הגדיל המאחר, עקב כיוונו ההפוך, מסונתז פיסות-פיסות המתחברות האחת לשנייה לאחר ייצורן (פיסות אלו קרויות מקטעי אוקזקי). בתחילתו של כל מקטע אוקזקי מוצב תחל.

תחלים מיוצרים באופן מלאכותי על ידי חברות ביוטכנולוגיה ומשמשים רבות בשיטות בגנטיקה ובביולוגיה מולקולרית, כדוגמת PCR.

## ראו גם
*פריימר דיימר (תחל דימרי)
*הארכת תחל
*פרימאז

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:גנטיקה מולקולרית
ג'ולייטה מזינה

**ג'ולייטה אנה מזינה** (באיטלקית: **Giulia Anna (Giulietta) Masina**; 22 בפברואר 1921 – 23 במרץ 1994) הייתה שחקנית קולנוע איטלקייה.

הייתה נשואה לבמאי הקולנוע פדריקו פליני מ-1943 ועד מותו, וכיכבה ברבים מסרטיו. ב-1945 ילדה בן שמת לאחר שבועיים. הוא היה ילדם היחיד של השניים.

מזינה מתה ממחלת הסרטן ברומא ב-1994, בגיל 73, חמישה חודשים לאחר שנפטר בעלה, פליני.

## סרטיה

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה איטלקיות
קטגוריה:ילידות 1921
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1921
קטגוריה:נפטרות ב-1994
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1994
MPAIAC

ממוזער|שמאל|200px|דגל של בדלנים קנריים שעוצב על ידי MPAIAC
**MPAIAC** (בספרדית: **Movimiento por la Autodeterminación e Independencia del Archipiélago Canario** - התנועה להגדרה עצמית ולעצמאות של הארכיפלג הקנרי) הוא ארגון שרואה כמטרתו את השגת הזכות להגדרה עצמית והפרדה של האיים הקנריים מממלכת ספרד.

הארגון הוקם ב-22 בנובמבר 1964 באלג'יריה על ידי הגולה הספרדי עו"ד אנטוניו קוביז'ו. בשנת 1975 התנועה החלה לשדר תעמולה ברדיו אלג'יראי. באותה שנה ובשנת 1976 נהרגו שני פעילים של התנועה בידי כוחות ביטחון. ב-1 בנובמבר 1976 הארגון הכריז על מאבק מזוין באמצעות זרועו הצבאית FAG. פעולתם הראשונה בוצעה באותו חודש, כשהתפוצץ מטען חבלה באיים הקנריים, לא היו נפגעים.

ב-1977 ה-FAG פוצצו מטען חבלה ראשון מחוץ לאיים הקנריים, במדריד, לא היו נפגעים. באותה שנה הם הטמינו פצצה בחנות פרחים בנמל התעופה גאנדו, כתוצאה מהפיצוץ נפצעו מספר אנשים. בעקבות הפיגוע ומפני חשש לפצצה נוספת בנמל התעופה הטיסות הוסטו לשדה התעופה לוס רודאוס בטנריפה, מה שגרם (יחד עם מזג האוויר הגרוע ושרשרת של טעויות אנוש) לאסון המטוסים בטנריפה. ב־1978 נהרג הסמל רפאל ולדנברוס, מהיחידה לניטרול מטעני חבלה, כשניסה לנטרל פצצה בטנריפה. זה היה המקרה היחיד שבו גרמה פעילות הארגון באופן ישיר לנפגעים בנפש.

ב-5 באוגוסט 1978 אנטוניו קוביז'ו יצא בחיים מניסיון התנקשות באלג'יר, אך נשאר נכה. ההתנקשות בוצעה ביוזמת משרד החוץ הספרדי וב-2003 קוביז'ו פוצה בסך 150,000 אירו.

בשנת 1979 הארגון ויתר על המאבק המזוין ומייסדו אנטוניו קוביז'ו גורש מהארגון בשל חילוקי דעות עם ההנהלה.

בשנות ה-80 וה-90 הארגון חדל מלהתקיים. ב-1985 קוביז'ו חזר מגלותו באלג'יריה והקים מפלגה בדלנית בשם "הקונגרס הלאומי של האיים הקנריים" (Congreso Nacional de Canarias). שיא כוחה של המפלגה היה ב-1987, כאשר זכתה במושב אחד במועצה של העיירה ארסיפה (Arrecife) באי לנסרוטה. בשנת 2003 חלק מפעיליו הוותיקים של MPAIAC הקימו אותו מחדש, אך הפעילות שלו היא כמעט אפסית ומסתכמת בעיקר בתעמולה באינטרנט. אנשי הקונגרס הלאומי של האיים הקנריים מתנערים מפעילות זו וטוענים שזו למעשה פעילות של סוכנויות הריגול הספרדיות.

## FAG
ה-**FAG** (בספרדית **Fuerzas Armadas Guanches** - הכוחות המזוינים הגואנצ'ים) היו הזרוע הצבאית של הארגון הבדלני הקנארי MPAIAC בין השנים 1976 ו-1978. שמו של הארגון נגזר משמה של האוכלוסייה הקדומה של הארכיפלג הקנרי, הגואנצ'ים. עיקר פעילותו הייתה הטמנת מטעני חבלה באתרים אסטרטגיים באיים הקנריים ובמדריד. מטרת הפעילות הייתה להפעיל לחץ על הממשל הספרדי ולא לגרום לנפגעים.

קטגוריה:ספרד: פוליטיקה
קטגוריה:ארגוני טרור
קטגוריה:האיים הקנריים
קטגוריה:תנועות בדלניות
מנעול צילינדר

250px|ממוזער|שמאל|מנעול צילינדר בתקן אירופי, במבט אל חור המנעול (למעלה) ובמבט צד, בגרסה קצרה (משמאל) וסטנדרטית (מימין)
שמאל|ממוזער|180px|מבנה מנעול צילינדר נעול
שמאל|ממוזער|180px|מבנה מנעול צילינדר פתוח
**מנעול צילינדר** הוא אחד המנעולים הנפוצים. מנעול זה בנוי על עיקרון של צילינדר (גליל) שבאמצעות סיבובו המנעול נפתח.

הצילינדר מוחזק באמצעות מנגנון הנעילה. ללא המפתח המזיז את הפינים, הצילינדר לא יסתובב.

קיימים סוגים רבים של מנעולי צילינדר כגון מנעולי תלייה, מנעולי דלתות, רב-בריח. סוג המנעול ובטיחותו קשורים למנגנון שמפעיל את הצילינדר.

מנגנון הפינים, שנפוץ מאוד במנעולי צילינדר, הוא אחד המנגנונים העתיקים בעולם. המנגנון העתיק ביותר נמצא במצרים והוא נוצר לפני כארבעת אלפים שנה. עקרון המנגנון הוא שהמפתח בעל זיזים ובליטות שמאפשרים להזיז את הפינים ובכך מאפשר את הפתיחה. ניתן לסדר את הפינים בקו ישר או במעגל – וכתוצאה מכך גם משתנה צורת המפתח הפותח את המנעול.

למפתח קיימות מספר רמות אבטחה בעלות טכנולוגיות שונות שהתפתחו במהלך השנים:
* מפתח משונן – המתאים לדלתות פנים, עץ וברזל.
* מפתח שטוח – המתאים לדלתות פלדלת, ויש לו יכולת לספק רמת אבטחה גבוהה יותר באמצעות מפתחות בעלי קידודי פנים ייחודיים המקשים על שכפול המפתחות ופריצת הדלתות.
* צילינדר High security – בו המפתח מגיע ללא יכולת העתקה וזיוף ומקשה מאוד על פריצת המנעול בעקבות קידוד ייחודי בפנים הצילינדר ומפתח שלא ניתן לשכפלו ללא כרטיס שכפול ובחברות עצמן המייצרות צילינדרים אלו.

בנוסף, לכל צילינדר יש יכולת לייצר עבורו מפתח ומספר דרכי פתיחה ושליטה על אותה הדלת:
* מפתח אחיד – פותח את כלל הדלתות בעלות אותו צילינדר המוזמן בהתאמה אישית
* מפתח מאסטר – מפתח בעל יכולת פתיחה של מספר סוגים שונים של צילינדרים שהוזמנו בהתאמה אישית
* מפתח גראנד מאסטר – בעל יכולת פתיחה של מספר רב של דלתות, כאשר לכל סדרת דלתות קיימים מאסטרים שמאפשרים פתיחה של אותה סדרה

ניתן לדמיין בניין משרדים שבכל דלת שלו קיים מנעול ייחודי עבורה, ומנהל כל קומה יכול לפתוח את כל דלתות הקומה באמצעות מפתח מאסטר, ובאמצעות גראנד מאסטר ניתן לפתוח את כל הדלתות של כל הבניין.

את הפטנט על הצילינדר כמו שאנחנו מכירים אותו רשם בשנת 1865 לינוס ייל ג'וניור  – מנעול צילינדר עם מפתח בקומבינציות פינים, ובשנת 1868 נרשמו מנעולי Yale כפטנט.

מנגנון הקומבינציה בנוי על סיבוב דיסקיות שעליהן בדרך כלל חרוטים מספרים או אותיות. רק בחירה בקוד הנכון מאפשרת את שחרור הפינים הנועלים.

מנגנון מחורץ בנוי על בליטות שמונעות מהמפתח להסתובב אלא אם כן יש לו את השקעים הנכונים שיאפשרו את הפתיחה.

בהרבה ממנעולי התלייה, בצד פתח כניסת המפתח, יש נקב דק שתפקידו לשימון המנעול ולניקוז מים וגם לכלוך, דבר הנחוץ לעיתים, כשמתקלקל המנגנון.

## ראו גם
* מפתוח מחדש

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מנעולים
קולמוסנט

**קולמוסנט** היה מגזין רשת, שפעל ממרץ 2003 ועד פברואר 2020. המגזין הועלה על ידי רפי גטניו, יורם המזרחי ושמעון מנדס ונועד להציע במה ליוצרים בעברית להשתתף בכתיבה משותפת של סיפור בהמשכים, לפרסם יצירות אישיות, לפרסם מאמרים בכל נושא ולהשתתף בדיונים השונים בפורום האתר.

פורום קולמוסנט הוא פורום שהכתיבה בו אפשרית למשתמשים רשומים בלבד. בפורום מתנהלים דיונים בכל נושא העולה על דעתם של כותבי המאמרים, הכותבים בו ללא תמורה כספית. עבודת העריכה נעשית בהתנדבות על ידי צוות עורכים. בין הכותבים המפרסמים בו רשימות שבועיות: הסופר אלי אשד והעיתונאי יורם המזרחי.

## קישורים חיצוניים
 בארכיון האינטרנט, אוחזר ב-7 בפברואר 2020
* אודות קולמוסנט 
* פורום קולמוסנט 

קטגוריה:אתרים מבוססי תוכן משתמש
קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-2003
קטגוריה:אתרי אינטרנט ישראליים שנסגרו
DNF

**Disjunctive Normal Form** או **הצורה הנורמלית ה[[דיסיונקציה|דיסיונקטיבית]]** - הוא ביטוי המורכב מאוסף פרדיקטים לוגיים המחוברים ביניהם על ידי ביטויי "או" כאשר כל פרדיקט הוא אוסף של ביטויים המחוברים ביניהם על ידי ביטויי "וגם". השימושית מתבטאת בכך שניתן להביא כל ביטוי לוגי לצורת DNF.

## ניסוח מילולי
ביטוי מצורת DNF מורכב מאוסף "פסוקיות" המחוברות ביניהן על ידי פעולות "או", כאשר כל פסוקית היא אוסף של ליטרלים (משתנים ושלילות משתנים) המחוברים ביניהם על ידי פעולות "וגם".

## העברת נוסחה לצורת DNF
כל נוסחה בתחשיב הפסוקים ניתנת להצגה כנוסחת DNF כך:

# מציאת כל השמות ערכי האמת המספקות את הנוסחה - בדרך כלל בעזרת טבלת אמת.
# עבור כל השמה כזו, בניית פסוקית אשר מכילה את כל המשתנים שערכם "אמת", ואת שלילת כל המשתנים המקבלים ערך "שקר"(בהם פעולות "וגם")

## דוגמאות
הנוסחאות הבאות במשתנים \ x_1, \ldots, x_n הן בצורת DNF:
:x_1 \land x_2
:x_1\!
:(x_1 \land x_2) \lor x_3
:(x_1 \land \neg x_2 \land \neg x_3) \lor (\neg x_4 \land x_5 \land x_6)

## ספיקות נוסחה בצורת DNF
בהינתן נוסחה בצורת DNF המורכבת מהפסוקיות \ C_1, ..., C_m, ניתן לשאול האם קיימת השמת ערכי אמת המספקת אותה. מתברר שבעיה זו, בניגוד לבעיית הספיקות בתחשיב הפסוקים, היא ב-P, כלומר קיים אלגוריתם פולינומי דטרמיניסטי העונה על שאלה זו.

### אלגוריתם לבדיקת הספיקות
תהי \varphi נוסחה בצורת DNF ויהי A אלגוריתם המכריע אם \varphi ספיקה. האלגוריתם יבצע:
# בדוק אם \varphi היא אכן בצורת DNF (בדיקת תקינות קלט).
# לכל פסוקית \ C_1, ..., C_m בדוק:
## אם הפסוקית אינה מכילה סתירה מהצורה של x_1 \land \neg x_1 החזר כי קיימת השמה מספקת.
# החזר כי לא קיימת השמה מספקת.

בהינתן n משתנים ו-m פסוקיות, זמן ריצת האלגוריתם הוא O(m \times n).

## ראו גם
* CNF (צורה נורמלית קוניוקטיבית)

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:אלגברה בוליאנית
CNF

**Conjunctive Normal Form** או **הצורה הנורמלית הקוניוקטיבית** הוא ביטוי המורכב מאוסף "פסוקיות" המחוברות ביניהן על ידי קוניונקציה, כלומר, פעולות וגם. כל פסוקית היא אוסף של ליטרלים (משתנים ושלילות משתנים) המחוברים ביניהם על ידי פעולות או (דיסיונקציה).

**דוגמה**:

נוסחת CNF במשתנים \ x_1, \ldots, x_n בעלת צורה כגון
(x_1\lor \overline{x_3})\land(x_2)\land(x_2\lor x_5 \lor \overline{x_6} \lor x_n)

## העברת נוסחה לצורת CNF
כל נוסחה בתחשיב הפסוקים ניתנת להצגה כנוסחת CNF כך:
# מציאת כל השמות ערכי האמת שאינן מספקות את הנוסחה.
# עבור כל השמה כזו, בניית פסוקית אשר מכילה את כל המשתנים שערכם "שקר", ואת שלילת כל המשתנים המקבלים שערכם "אמת", וביניהם פעולות "או". 
# הנוסחה הרצויה היא קוניונקציה של כל הפסוקיות שנמצאו.

## ספיקות נוסחה בצורת CNF

בהינתן נוסחה בצורת CNF המורכבת מהפסוקיות \ C_1, ..., C_m, ניתן לשאול האם קיימת השמת ערכי אמת המספקת אותה. מתברר שבעיה זו (המכונה בעיית הספיקות בתחשיב הפסוקים) היא NP-שלמה, ולכן נראה שלא ניתן לענות עליה באופן אוטומטי בזמן סביר (פולינומי ביחס לגודל הקלט במקום אלגוריתם מעריכי שיש כיום לפתרון בעיות כאלה).

## ראו גם
* DNF (צורה נורמלית דיסיונקטיבית)

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אלגברה בוליאנית
TEDAX

שמאל|ממוזער|250px|אחד הרובוטים בשירות היחידה
ה-**TEDAX** (בספרדית: **Técnicos Especialistas en Desactivación de Artefactos Explosivos** - טכנאים מומחים בנטרול מטעני חבלה) הן יחידות במשמר האזרחי ובצבא של ספרד, אשר מתמחות בטיפול בחומרי נפץ. מטרתן העיקרית היא להציל חיים ולמנוע הרס.

ה-TEDAX של כוחות הביטחון של ספרד הפכו לחיוניים בלוחמה נגד הטרור. עומדת לרשותם טכנולוגיה משוכללת, כגון רובוטים מותאמים לנטרול פצצות.

ה-TEDAX נוסדו בספרד בשנת 1975 בעקבות ריבוי של פעולות חבלניות של אט"א וארגוני טרור נוספים שפעלו בספרד באותה תקופה. באירועי הטרור של 11 במרץ 2004 במדריד ה-TEDAX הצליחו לנטרל מטען חבלה שלא התפוצץ, בלי לערוך פיצוץ מבוקר, דבר שהוביל את החקירה למבצעי הפיגועים הרצחניים.

משנת היווסדן של היחידות ועד שנת 2006 נהרגו 12 אנשי TEDAX. הראשון היה רפאל ולדנברוס אשר נהרג כשניסה לנטרל מטען חבלה של MPAIAC.

## קישורים חיצוניים
* TEDAX של משטרת ספרד
* TEDAX של המשמר האזרחי בספרד

קטגוריה:ארגוני אכיפת חוק
קטגוריה:ספרד: צבא וביטחון
אצטדיון טניס

[250px|ממוזער|שמאל|[אצטדיון ארתור אש]]
**אצטדיון טניס** הוא מבנה בו נערכים טורנירי טניס, תחרויות ספורט ומשחקי ראווה, המורכב משדה או במה המוקפים בחלקם או לגמרי במבנה שנועד לאפשר לצופים לעמוד או לשבת אל מול האירוע. האצטדיון מכיל מגרש בודד או כמה מגרשי טניס בהם משחקים את ספורט הטניס. 

## היסטוריה
אצטדיוני הטניס הראשונים הוקמו בבריטניה, מולדת הטניס. הראשונים שבהם נבנו כמגרשים פתוחים תחת כיפת השמים, חלקם עם מושבים מסביב למגרש הטניס ומיעוטם עם יציעי עמידה.

## אצטדיוני הטניס כיום
כיום ישנם ברחבי העולם אלפי אצטדיוני טניס מודרניים. לחלקם ישנם גגות נעים, המאפשרים לקיים משחק עם גג פתוח בתנאי מזג אוויר נוחים ומשחק עם גג סגור בתנאי מזג אוויר קשים דוגמת גשם וחום כבד. מרבית אצטדיוני הטניס כיום הם אצטדיונים פתוחים ותוכננו עבור "ספורט של חוץ" וישנם אצטדיונים הנבנים כאולמות. בנוסף, אצטדיוני הטניס כיום מאפשרים לקיים משחקים גם בשעות הלילה באמצעות תאורת זרקורים מלאכותית אך עדיין ישנם אצטדיונים הנבנים ללא אמצעי תאורה ומיועדים למשחקי יום בלבד.

בתחרויות הגראנד סלאם הגדולות, ישנה בכל אליפות מספר רב של אצטדיוני טניס המאפשרים לקהל הצופים לראות את שחקני הטניס הפופולריים במספר מוקדים עיקריים. מספר המושבים באצטדיוני הגראנד סלאם נע בין 10,000–20,000 צופים. המפורסמים שבהם הם רוד לייבר ארנה באליפות אוסטרליה הפתוחה, פיליפ שאטרייה באליפות צרפת הפתוחה, המגרש המרכזי באליפות וימבלדון ואצטדיון ארתור אש באליפות ארצות הברית הפתוחה.

אצטדיוני טניס גדולים ומפורסמים נוספים הם ה"ריקסל סנטר" בטורונטו, ה"קרנדון פארק" במיאמי, ומרכז הטניס של סידני.

### אצטדיון טניס בישראל
בישראל הוקם בשנות ה-70 אצטדיון קנדה ברמת השרון (צומת הכפר הירוק) בו נערכים משחקי גביע דייוויס, גביע הפדרציה, טורנירי טניס שונים ומשחקי ראווה.

## קישורים חיצוניים
*Stadionwelt

*
*
קטגוריה:טניס
פול מוני (קומיקאי)

**פול מוני** (באנגלית: Paul Mooney; 4 באוגוסט 1941 - 19 במאי 2021) היה קומיקאי ותסריטאי אפרו-אמריקני. אפיין אותו סגנון הומור אפרו-אמריקני בוטה במיוחד והתנגדות לתקינות פוליטית (אפילו ביחס לקומיקאים אפרו-אמריקנים אחרים כמו כריס רוק). במופעי הסטנד-אפ שלו, מוני הרבה לתקוף את אמריקה הלבנה בכלל ואת הממסד הלבן בפרט.

## רקע
מוני נולד בשריבפורט, לואיזיאנה ומאוחר יותר עבר עם משפחתו לאוקלנד, קליפורניה. אחר שברח מביתו, התחיל לעבוד כמנחה בקרקס.

## קריירה
בשנות השבעים המוקדמות החל מוני לעבוד ככותב מערכונים של הקומיקאי האפרו-אמריקני ריצ'רד פריור. בתחילה עבדו השניים בסאטרדיי נייט לייב והמשיכו את עבודתם המשותפת בסרטיו של פריור. בהמשך קיבל פריור תוכנית טלוויזיה קומית משלו ובה מוני, אשר מונה לכותב הראשי, נתן הזדמנות לרבים מבדרני העתיד של ארצות הברית ובהם רובין ויליאמס וסנדרה ברנהרד.

ב-1990 החל מוני לעבוד ככותב הראשי של הסדרה "בצבעים חיים" של רשת פוקס. בנוסף כתב מוני תסריטים לסרטים ותוכניות טלוויזיה רבות נוספות.

בשנת 2000 שיחק בסרט הסאטירה "רייטינג לנצח" בבימויו של ספייק לי.

בשנת 2016 שיחק בסרט הקומדיה "הטיהור של משפחת בלאק". 

### התוכנית של שאפל
ב-2003 החל מוני לעבוד בתוכנית של דייב שאפל ככותב ושחקן. בין פינותיו בתוכנית היו "שאל בחור שחור", פינה בה מוני ענה בציניות לאנשים לבנים ששאלו אותו על השחורים בארצות הברית, ו"ניגרודמוס", פינה בה מוני שיחק מגיד עתידות שחור כפרפרזה על נוסטרדמוס.

### ניתוח אמריקה הלבנה
ב-2004 הוציא מוני DVD של הופעת הסטנד-אפ שלו מ-2002. ה-DVD נקרא **"Analyzing White America"** ובו מוני תקף בבוטות את הגזענות כלפי שחורים בחברה האמריקנית ואת גזענות הממסד הלבן.

נפטר ב-19 במאי 2021.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:קומיקאים אמריקאים
קטגוריה:תסריטאי טלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:סאטרדיי נייט לייב
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1941
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2021
סיס

**סיס** (שם מדעי: *Apus*) הוא סוג של עוף ממשפחת הסיסיים, בסדרת הסיסאים. מאפיינת אותו היכולת לעוף ברציפות ימים רבים מבלי לנחות. מיני סיסים רבים ניזונים כשתוך כדי תעופה במהירות גבוהה הם מסוגלים לבלוע חרקים באויר.

## מינים
אל הסוג משתייכים המינים הבאים:
* סיס שחור-שת (*Apus acuticauda*)
* סיס גליל (*Apus affinis*), המצוי בישראל
* סיס אלכסנדר (*Apus alexandri*)
* סיס החומות (*Apus apus*), המצוי בישראל
* סיס אפריקאי (*Apus barbatus*)
* סיס בייטס (*Apus batesi*)
* סיס פורבס ווטסון (*Apus berliozi*)
* סיס ברדפילד (*Apus bradfieldi*)
* סיס צר-שת (*Apus caffer*), מין שמקנן ביבשת אפריקה אך מקייץ באירופה
* סיס הורוס (*Apus horus*)
* סיס הרים (*Apus melba*), מצוי גם בישראל
* סיס ניאנזה (*Apus niansae*)
* סיס הבית (*Apus nipalensis*)
* סיס פסיפי (*Apus pacificus*), המקנן באסיה ומזדמן לעיתים לבריטניה ולנורווגיה
* סיס חיוור (*Apus pallidus*), חולף מצוי בישראל
* סיס קנרי (*Apus unicolor*), הדוגר באיים הקנריים

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1777
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'יובאני אנטוניו סקופולי
קטגוריה:סיסיים
הדומה הממלכתית של האימפריה הרוסית

200px|שמאל|סמל האימפריה הרוסית

ה**דּוּמַה** (**Ду́ма**) או **הדומה הממלכתית של האימפריה הרוסית** (**Государственная дума Российской империи**) הייתה הבית התחתון של הפרלמנט באימפריה הרוסית בשנים 1906–1917 וכיום מחליפה אותה הדומה הממלכתית בפדרציה הרוסית מאז 1993. הדומה הייתה הבית התחתון כאשר מועצת המדינה הרוסית הייתה הבית העליון בפרלמנט.

בשנת 1917 בוטלה הדומה על ידי הממשלה הזמנית בציפייה לכינוס של האספה המכוננת. הבית התחתון של הפרלמנט של הפדרציה הרוסית משנת 1993 נקרא גם הוא דומה, הדומה של רוסיה.

## היסטוריה
שמאל|ממוזער|250px|בניין הדומה
ממוזער|אולם המליאה של הדומה, 1906 - 1917

עד למהפכת 1905 לא היה גוף מחוקק רשמי ברוסיה, אלא מועצות מייעצות לצאר. לאחר פרוץ מהפכת 1905, הסכים הקיסר הרוסי, ניקולאי השני, להקים את הדומה, כמוסד מייעץ, אלא שבמנשר הקיסרי של אוקטובר 1905 (הנחשב לחוקה הרוסית הראשונה) נאלץ הצאר להקנות לדומה סמכויות של מחוקק. בדצמבר 1905 פורסמו שינויים לחוק הבחירות, אשר הקנו זכות בחירה ליותר ממחצית מהאוכלוסייה הגברית, מעל גיל 25.
### הדומה הראשונה (1906)

הבחירות לדומה הראשונה התקיימו בפברואר־מרץ 1906 ומושב הדומה נפתח ב־27 באפריל 1906 בארמון טבריצ'סקי, אך פוזר על ידי הממשלה כעבור 72 ימים, ב־8 ביולי 1906. בדומה היה רוב לנציגי המפלגה הדמוקרטית החוקתית. לאחר פיזור הדומה 180 מחבריה קראו למרד אזרחי ונשפטו.

### הדומה השנייה (1907)

הדומה השנייה התכנסה בפברואר 1907 והייתה קצרת ימים אף היא (103 יום). הסיעה הגדולה בדומה הייתה סיעת ברית העבודה והאיכרים. פיזורה ב-3 ביוני 1907 לווה בפרסום חוק בחירות חדש אשר הבטיח יתרון לבוחרים שמרניים והעניק לשלטונות אפשרויות כמעט בלתי מוגבלות להשפיע על מהלך הבחירות.

### הדומה השלישית (1907-1912)

הדומה השלישית התכנסה בנובמבר 1907 והצליחה להתקיים עד שנת 1912 והייתה הדומה היחידה שהתקיימה במשך תקופת כהונה מלאה. הסיעה הגדולה בדומה הייתה סיעת מפלגת האוקטיאבריסטי. הדומה שיתפה פעולה עם הממשלה וזה אפשר לה לסיים את תקופת כהונתה החוקית.

### הדומה הרביעית (1912-1917)

הדומה הרביעית התכנסה בנובמבר 1912 והייתה מושב הדומה האחרון של אימפריה הרוסית כאשר הפרלמנט פורק ב-1917 בעקבות פרוץ המהפכה.

## יושבי ראש הדומה

## ראו גם
*הדומה של רוסיה
*מועצת הפדרציה של רוסיה

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:הדומה הממלכתית של רוסיה
קטגוריה:רוסיה: היסטוריה
קטגוריה:בתים תחתונים
קטגוריה:רשויות מחוקקות לשעבר
אופיר עזו

**אופיר עזו** (נולד ב-14 באוקטובר 1982) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בקבוצת עירוני בית שמש מליגה ב'.

## קריירה
עזו התחיל את דרכו במחלקת הנוער של קבוצת הפועל ירושלים, ובעונת  עלה לקבוצת הבוגרת של המועדון, ששיחקה אז בליגה הבכירה. בתום העונה ירדה הקבוצה לליגה הלאומית, וכעבור עונה אחת ירדה לליגה השלישית. בעונת  עלה עזו יחד עם הקבוצה בחזרה לליגה הלאומית, ושיחק בה עד אמצע עונת , כשהוא ממצב את עצמו כאחד השחקנים הבולטים בקבוצה.

בינואר 2004 עבר עזו ליריבה העירונית בית"ר ירושלים. תחת שרביטו של המאמן לואיס פרננדז שיחק עזו מעט משחקים כמחליף והבקיע שלושה שערי ליגה. בתחילת עונת  עבר עזו למכבי פתח תקווה, אך גם שם התקשה למצוא את מקומו בהרכב. באותה שנה חזר עזו לשחק בהפועל ירושלים, לצד אחיו אסף עזו. חזרתו לוותה במחאת חלק מאוהדי הקבוצה, אשר כעסו על מעברו ליריבה העירונית והתבטאויותיו כנגד הקבוצה במקומונים.

בתחילת עונת  עבר עזו להכח עמידר רמת גן, ובמהלך חלון ההעברות בינואר 2008 חזר להפועל ירושלים. בתחילת עונת  חתם במכבי באר שבע, ששיחקה אז בליגה הלאומית.

לקראת עונת  חתם עזו בהפועל כפר סבא אך שוחרר לאחר שבועות ספורים, ולאחר תחילת העונה חזר עזו להפועל ירושלים ועלה עמה בחזרה לליגה הלאומית.

בתחילת עונת  חתם עזו בהפועל מרמורק מליגה א', ובינואר 2015 חזר להפועל ירושלים.

בקיץ  עזו הצטרף לעירוני בית שמש מליגה ג'. ב-6 בדצמבר 2018 חזר להפועל ירושלים ושימש כמאמן-שחקן בקבוצה עד להפסקת פעילותה של הקבוצה בפברואר . לאחר הפסקת הפעילות שב לשחק בעירוני בית שמש.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:קשרי כדורגל ישראלים
קטגוריה:בית שמש: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני הפועל ירושלים
קטגוריה:כדורגלני בית"ר ירושלים
קטגוריה:כדורגלני מכבי פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני הכח עמידר רמת גן
קטגוריה:כדורגלני מכבי באר שבע
קטגוריה:כדורגלני הפועל מרמורק
קטגוריה:מאמני כדורגל ישראלים
קטגוריה:מאמני הפועל ירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1982
פרשת תרומה

280px|ממוזער|שחזור של כלי המקדש
פרשת **תְּרוּמָה** היא פרשת השבוע השביעית בספר שמות. לפי החלוקה המקובלת לפרקים, היא מתחילה ב ומסתיימת ב.

הפרשה עוסקת בהוראות מפורטות שניתנו למשה רבנו לבניית המשכן וכליו והנחיות כיצד לבנותם בעזרת תרומותיהם של בני ישראל.

פרשת תרומה נקראת בין התאריכים א' באדר-ח' באדר (בשנה מעוברת באדר א').

## תוכן הפרשה
[280px|ממוזער|[המשכן וכליו]]
הפרשה עוסקת כולה בנושא אחד: הציווי של אלוהים למשה על בניית המשכן.

הפרשה נפתחת בציווי של ה' למשה לאסוף מבני ישראל תרומות לבניין המשכן. התורה מצווה על איסוף חומרים רבים, בהם: זהב, כסף ונחושת, עצי שיטים, עורות, צמר צבוע בצבעים שונים בהם תכלת, ארגמן, ותולעת שני, אבני שהם, אבני מילואים, בשמים ושמן. התורה מדגישה כי התרומה תינתן ברצון חופשי של התורמים: "מֵאֵ֤ת כָּל־אִישׁ֙ אֲשֶׁ֣ר יִדְּבֶ֣נּוּ לִבּ֔וֹ תִּקְח֖וּ אֶת־תְּרֽוּמָתִֽי".

לאחר הפתיחה, מופיע פיסקה קצרה אשר מכיל את תמצית הציווי על הקמת המשכן, וכן את תכליתו: "וְעָ֥שׂוּ לִ֖י מִקְדָּ֑שׁ וְשָֽׁכַנְתִּ֖י בְּתוֹכָֽם; כְּכֹ֗ל אֲשֶׁ֤ר אֲנִי֙ מַרְאֶ֣ה אֽוֹתְךָ֔ אֵ֚ת תַּבְנִ֣ית הַמִּשְׁכָּ֔ן וְאֵ֖ת תַּבְנִ֣ית כָּל־כֵּלָ֑יו וְכֵ֖ן תַּֽעֲשֽׂוּ׃".

לאחר מכן מתחילה התורה לצוות בפירוט רב על הקמת המשכן. בתחילה מופיעים כלי המשכן, לאחר מכן המשכן עצמו, על קרשיו, יריעותיו והפרוכת, ולסיום מזבח העולה וקלעי החצר. ביחס לכל אחד מן הכלים מפורטים החומרים מהם יש לבנות את הכלי, מידות הכלי, וכן אופן הבניה. הכלים וחלקי המשכן מופיעים בפרשה בסדר זה:
# ארון הברית
# הכפורת והכרובים
# השולחן ולחם הפנים
# המנורה
# יריעות המשכן
# קרשי המשכן, האדנים והבריחים
# הפרוכת והמסך. הציווי על הפרוכת והמסך משולב בתוך פסוקים הקמת המשכן: הקמת המשכן על קרשיו ויריעותיו, לאחר מכן עשיית הפרוכת, ואז הכנסת ארון העדות לקדש הקודשים, נתינת הכפורת על הארון, הנחת השלחן, המנורה, ועשיית המסך לפתח האהל.
# מזבח הנחושת
# קלעי חצר המשכן

## מצוות בפרשה
על פי ספר החינוך, בפרשה ישנן שלוש מצוות:

ספר החינוך כותב על המצוות: "שלש מצוות שבסדר זה אין נוהגות היום".

## תאריכי הקריאה
השבת בה קוראים את פרשת תרומה יכולה לחול בעשרה תאריכים שונים:
*שנת השא - א' באדר
*שנת הכז - ב' באדר
*שנת גכה ושנת בשה - ד' באדר
*שנת בחג ושנת זשג - ו' באדר
*שנת זחא - ח' באדר
*שנת השג - א' באדר א'
*שנת החא - ג' באדר א'
*שנת גכז ושנת בשז - ד' באדר א'
*שנת בחה ושנת זשה - ו' באדר א'
*שנת זחג - ח' באדר א'

## מפטיר והפטרה
* ברוב השנים מפטירים ברוב הקהילות בספר מלכים, בתיאור בית המקדש שבנה שלמה המלך: מלכים א', מ עד . בנוסח רומניא הפטירו בשבת כזו  עד .
* בשנים מסוג השא, פרשת תרומה נקראת בראש חודש אדר וקוראים בה את פרשת שקלים ואת ההפטרה של שבת שקלים.
* בשנים מסוג זחא פרשת תרומה נקראת בשבת הסמוכה לפורים, ואז קוראים בה את פרשת זכור, ומפטירים בהפטרה המיוחדת של פרשת זכור.
* בשנים מעוברות מסוג השג פרשת תרומה נקראת בראש חודש אדר א' וקוראים בה את הפטרת "השמים כסאי". ובנוסח רומניא, הפטירו כבכל שבת ראש חודש ב עד .

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
תרומה