open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מראק

**מראק** (בכתיב לועזי: **Merak**; מערבית: **مراق الدب** "מראק א-דבּ" - מותן הדוב) או **β בדובה הגדולה** הוא הכוכב החמישי בבהירותו בקבוצת הכוכבים הדובה הגדולה. הכוכב קיבל את ציון באייר β (בטא), שכן יוהאן באייר ציין את שבעת כוכבי הקבוצה הבהירים על פי מיקומם ממערב למזרח ולא על פי בהירותם. הכוכב נמצא בקצה המערבי, מדרום לדובהה והקו המחבר אותם מצביע אל כוכב הצפון.

## תכונות
מראק הוא כוכב הסדרה הראשית לבן, מטיפוס ספקטרלי A1 במרחק של כ-79 שנות אור והוא בעל מסה של כ-3 מסות שמש ורדיוס של פי 2 מרדיוס השמש. בהירות נראיתו היא מדרגה 2.34 כך שהוא מאיר בעוצמה של פי 60 מעוצמת ההארה של השמש. טמפרטורת פני השטח של הכוכב היא כ-9,000 קלווין.

בדומה לווגה ולפומלהוט, גם מסביבתו של מראק נפלטת קרינה בתחום התת-אדום שמראה על קיומה של דיסקת אבק קר המקיפה אותו עד למרחק של כ-10 יחידות אסטרונומיות (בדומה למסלולו של שבתאי) וייתכן שנוצרים בה כוכבי לכת, אך עד היום לא נתגלו עדויות לקיומם.

מראק נע באותו כיוון ובאותה המהירות כמו פקדא, מגרז, אליות, ומיזר ונמצא בערך באותו המרחק, כך שכנראה מדובר בצביר כוכבים שנוצרו ביחד.

## קישורים חיצוניים

* מראק באתר של ג'ים קלר
* 

קטגוריה:כוכבי הסדרה הראשית מסוג A
קטגוריה:קבוצת הכוכבים הדובה הגדולה
מגרז

**מגרז** (בכתיב לועזי: **Megrez** מערבית: **مغرز الدب** "מג'ריז א-דבּ" - בסיס הזנב של הדוב) או **δ בדובה הגדולה** הוא הכוכב השביעי בבהירותו בקבוצת הכוכבים הדובה הגדולה. למרות שמבין שבעת הכוכבים שיוצרים את צורת "העגלה הגדולה" מגרז הוא העמום ביותר, הוא קיבל את ציון באייר δ (דלתא), שכן יוהאן באייר ציין את שבעת כוכבי הקבוצה הבהירים על פי מיקומם ממערב למזרח ולא על פי בהירותם. הכוכב נמצא בחיבור של יצול העגלה או בקצה הגב של הדובה בנקודת החיבור לזנב, כפי שמרמז שמו.

## תכונות
מגרז הוא כוכב הסדרה הראשית לבן, מטיפוס ספקטרלי A3 במרחק של כ-81 שנות אור, והוא בעל מסה ורדיוס כפולים משל השמש. בהירות נראיתו היא מדרגה 3.32 והוא מאיר בעוצמה של פי 23 מהשמש, כמחצית מעוצמת ההארה של שאר הכוכבים הבולטים בקבוצה. טמפרטורת פני השטח של הכוכב היא כ-8,650 קלווין. 

האסטרונום טיכו ברהה סיווג אותו בדרגת בהירות 2, בדומה לשאר הכוכבים של העגלה, אך נראה שמדובר בטעות, שכן לא מוכר שום מקרה שכוכב מסוג זה יאבד כמחצית מעוצמתו בתקופה כה קצרה.

מגרז הוא חלק ממערכת בת שלושה כוכבים, שני שותפיו עמומים בהרבה ממנו וניתנים לצפייה רק באמצעות טלסקופ. מגרז B נמצא במרחק זוויתי של כ-85 שניות קשת (שקול לכ-2,100 יחידות אסטרונומיות) ובהירותו היא מדרגה 10. מגרז C נמצא במרחק זוויתי של כ-100 שניות קשת (שקול לכ-2,500 יחידות אסטרונומיות) ובהירותו היא מדרגה 11.

מגרז נע באותו כיוון ובאותה המהירות כמו מראק, פקדא, אליות, ומיזר ונמצא בערך באותו המרחק, כך שכנראה מדובר בצביר כוכבים שנוצרו ביחד.

## קישורים חיצוניים
* מגרז באתר של ג'ים קלר
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כוכבי הסדרה הראשית מסוג A
קטגוריה:קבוצת הכוכבים הדובה הגדולה
קטגוריה:קטלוג גליזה
שפות סינו-טיבטיות

שמאל|ממוזער|250px|קבוצות עיקריות של השפות הסינו-טיבטיות
**שפות סינו-טיבטיות** הן משפחת שפות, הכוללת, בין השאר, את השפות הסיניות, הטיבטית, והבורמזית, ומונות בסך הכל כ-250 שפות במזרח אסיה. משפחה זו נמצאת במקום השני בדירוג משפחות השפות המדוברות בעולם, אחרי משפחת השפות ההודו-אירופיות, ודוברים אותה 1.2 מיליארד אנשים.

ישנם חוקרים הטוענים כי אין לקשור את הטיבטית-בורמית למשפחת השפות הסיניות. הם מצביעים על העדר התאמה קולית ומורפולוגית לשונית, ומוכיחים שישנו חומר לקסיקלי רב, כלומר מילים, המושאלות מהסינית לטיבטית-בורמית.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
סינו-טיבטיות, שפות
אנדרי השלישי, נסיך ולדימיר

**אנדרי** (ברוסית: **Андрей**; סביבות 1255 – 27 ביולי 1304) בנו של אלכסנדר נבסקי ונסיך ולדימיר, אך כמו קודמיו לא ישב בעיר.

## חייו
בשנת 1264 הוקמה בשבילו נסיכות גורודץ והוא היה שליט העיר. בשנת 1281 בזמן מאבק בין אחיו דמיטרי לבין רפובליקת נובגורוד הוא נסע לחאן אורדת הזהב, דבר שהביא לפלישות חוזרות ונשנות של כוחותיה. כתוצאה מכך הוא קיבל כס נסיכות ולדימיר ואחיו גורש. בשנת 1283 דמיטרי הצליח להחזיר לעצמו את השלטון באמצעות כוחות של חאן נוגאי. האחים התפייסו ואף שיתפו פעולה במאבקי כח מול נסיכים אחרים.

בשנת 1293 אחיו דמיטרי גורש סופית מכס נסיך ולדימיר תוך תמיכת החאן טוטן ואנדרי חזר להיות נסיך ולדימיר.

בשנת 1301 ביחד כוחות נובגורוד ניהל מערכה צבאית מוצלחת נגד שוודיה.

נפטר בשנת 1304. היו לו שלושה בנים וכולם נפטרו לפניו.

## קישורים חיצוניים

* קורות חיים 

קטגוריה:נסיכי ולדימיר
קטגוריה:נפטרים ב-1304
מבלט רז'ב

שמאל|200px|ממוזער|היווצרות מבלט רז'ב לאחר חורף 1941-42
**מבלט רז'ב**, היה השם שניתן למבלט גדול מזרחה בקו החזית הגרמני, שנוצר סביב הערים רז'ב, ויאזמה וגזצ'ק, כתוצאה ממתקפת הנגד הסובייטית באזור מוסקבה בחורף 1941/1942, במסגרת המערכה הצבאית בחזית המזרחית במלחמת העולם השנייה. הגרמנים ביצרו היטב את שטח המבלט, והעבירו כוחות חזקים להחזיק בו. הפיקוד הסובייטי ייחס חשיבות רבה לחיסול המבלט, שקצהו הצפון-מזרחי היה מרוחק כ-180 ק"מ בלבד ממוסקבה, בגלל האיום שיצר קיומו על הבירה הסובייטית, ולכן ערך מספר מתקפות גדולות על שטחו. אחת מאותן התקפות הייתה מבצע מארס, שהתנהל במקביל לקרב סטלינגרד. כל המתקפות הסובייטיות על המבלט נכשלו, והצבא האדום ספג במהלכן אבדות כבדות מאוד. בסופו של דבר פונה המבלט ביוזמת הפיקוד הגרמני במרץ 1943, כדי לקצר את קו החזית ולשחרר כוחות לפעולה בחזיתות אחרות.
## ראו גם
*קרב רז'ב השני
*רז'ב (סרט)

קטגוריה:זירת מזרח אירופה במלחמת העולם השנייה
קופה איירליינס

[שמאל|ממוזער|250px|[אמבראר E-Jets|אמבראר E-190 של החברה]]
[שמאל|ממוזער|250px|[בואינג 737 MAX|בואינג 737-9MAX של החברה]]
**קופה איירליינס** (בספרדית: **Copa Airlines**) היא חברת התעופה הלאומית של פנמה. בסיסה הראשי נמצא בנמל התעופה הבינלאומי של טוקומן שבפנמה סיטי, והיא חברה בברית סטאר אלייאנס.

## תולדות החברה
החברה נוסדה בשנת 1947 בשם "קומפניה פנמנה דה אוויאסיון" (או בקיצור "קופה") על ידי קבוצת משקיעים פנמיים ובסיוע חברת התעופה האמריקאית פאן אם שהחזיקה ב-32% ממניות החברה. טיסותיה הראשונות של החברה היו טיסות מקומיות שהתבצעו במטוסי DC-3 דקוטה ודאגלס C-47. טיסות בינלאומיות ראשונות אל ג'מייקה, קולומביה וקוסטה ריקה החלו בתחילת שנות ה-60. בשל התחרות שהייתה לחברה עם "אייר פנמה", הופסקו בתחילת שנות ה-80 טיסות הפנים שהפעילה החברה, וכן החברה רכשה את מטוס הסילון הראשון שלה מדגם בואינג 737-100.

בשנות ה-90 החברה התפתחה באופן משמעותי והיא החלה לטוס לערים רבות בדרום ומרכז אמריקה. בשנת 1998 קונטיננטל איירליינס רכשה 49% ממניות החברה ושנה לאחר מכן 2% נוספים שהפכו אותה לבעלים העיקרים של החברה, ובין שתי החברות החל שיתוף פעולה. שיתוף פעולה זה כלל את החלפת הלוגו וצביעת המטוסים של קופה איירליינס לכאלו הדומים לסמלי קונטיננטל, וכן אימוץ מועדון הנוסע המתמיד של קונטיננטל OnePass. באמצע שנות ה-2000 מכרה קונטיננטל את רוב החזקותיה בחברה עד שהחזיקה ב-10% בלבד, שגם הם נמכרו בשנת 2008.

בתחילת שנות ה-2000 החלה החברה לטוס גם לארצות הברית. בשנת 2005 קנתה החברה 90% ממניות חברת התעופה הקולומביאנית אארו רפובליקה.

## צי המטוסים
צי המטוסים של החברה נכון לדצמבר 2018:

## חברות בת
* קופה איירליינס קולומביה

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות פנמיות
קטגוריה:פנמה: תחבורה
קטגוריה:חברות תעופה לאומיות
קטגוריה:הקריביים ואמריקה המרכזית: חברות תעופה
ארנה מרטון

**ארנסט (ארנה) מארטון** (בהונגרית: **Márton Ernő**; שמו העברי: **יחזקאל**; 17 במאי 1896 – 28 באוגוסט 1960) היה רב, משפטן, עורך, היסטוריון ומנהיג יהודי ציוני ברומניה.

## קורות חייו
ארנסט (יחזקאל) מארטון נולד לויכטה ולמרדכי, רב הקהילה, בדיצ'וסנטמארטון (Dicsőszentmárton,(ברומנית: טרנבן Târnăveni) שבטרנסילבניה, אז חלק מן האימפריה האוסטרו-הונגרית, כיום במחוז טרגו מורש שברומניה.
בהתאם למסורת משפחתו, למד לימודי רבנות, אך במקביל סיים גם לימודי משפטים באוניברסיטת קלוז'.

ארנה מארטון הצטרף לקבוצת מקימי העיתון היהודי בשפה ההונגרית אוי קלט ותוך זמן קצר נבחר להיות העורך הראשי שלו. הוא נשאר בתפקיד זה עד סוף חייו, תחילה בקלוז' ולאחר מלחמת העולם השנייה בתל אביב.

היה ממייסדי המפלגה היהודית הרומנית ונבחר מטעמה, ב-1919, למועצת העיר קלוז' והיה סגן ראש עירייה. ב-1932 נבחר לפרלמנט הרומני.
בעקבות תכתיב וינה צורפה צפון טרנסילבניה להונגריה ב-1940. עקב כך, נאסרה הופעת העיתון אוי קלט ומרטון עבר לבודפשט, כדי לשמש כיו"ר הוועד הפועל של התנועה הציונית ההונגרית.
בעת איסוף יהודי קלוז' במחנה ריכוז לצורך שילוחם להשמדה באושוויץ באביב 1944, סייע לו הקונסול הרומני והבריח אותו ואת משפחתו במכוניתו לשטח רומניה.
הוא השתקע בבוקרשט, שם חידש את קשריו עם הפוליטיקאים הרומנים והכין תוכנית להצלת שארית יהודי הונגריה. לאחר שחרורה הוביל שיירת כלי רכב עם מזון שנועד ליהודים ששרדו.

ב-1946 עלה לארץ ישראל, התיישב בה וחידש את הופעת העיתון "אוי קלט". הוא ייסד את הפדרציה העולמית של יהודי הונגריה והיה נשיאה הראשון. נמנה עם מייסדי המפלגה הפרוגרסיבית.

ארנה מרטון נפטר בה' באלול תש"ך (1960) במערכת העיתון בתל אביב ונטמן בבית העלמין נחלת יצחק. הותיר אחריו את רעייתו, ד"ר גיזלה לבית דויטש, סופרת ומבקרת ספרות, ואת הבן מיכאל.

בירושלים, תל אביב, באר שבע ורחובות נקראו רחובות על שמו.

## ספריו (בהונגרית)
* "ארץ-ישראל במסגרת המדיניות העולמית", 1943
* "סקירה על התיישבות היהודים בהונגריה", 1942
* "המצב העולמי של היהדות והיהודים", 1941
* "עתידו של עם ישראל", 1939
* "הלאום היהודי בטרנסילבניה", 1922,

## לקריאה נוספת
* Evreii din România în texte istoriografice (יהודי רומניה בטקסטים היסטוריוגרפיים) אנטולוגיה בהוצאת Hasefer - בוקרשט 2004.
* Evreii din România, Federaţia Comunităţilor Evreieşti din România, Hasefer, Bucureşti, 2008 - יהודי רומניה, הפדרציה של הקהילות היהודיות ברומניה, הוצאת הספר, בוקרשט, 2008. 

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים יהודים רומנים
קטגוריה:היסטוריונים יהודים רומנים
קטגוריה:עורכי עיתונים יהודים הונגרים
קטגוריה:עורכי עיתונים יהודים רומנים
קטגוריה:פעילים ציונים ברומניה
קטגוריה:פעילים ציונים בהונגריה
קטגוריה:ישראלים ילידי רומניה
קטגוריה:עולים לאחר מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:עיתונאים רומנים כותבי הונגרית
קטגוריה:סגל אוי קלט
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות נחלת יצחק
קטגוריה:יהודים חברי הפרלמנט הרומני
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1896
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1960
השכן של ישו

"**השכן של ישו**" (**Raging Dove**) הוא סרט דוקומנטרי ישראלי, בבימויו של דוקי דרור, שיצא בשנת 2002. זוכה הפרס הראשון בפסטיבל דוקאביב. הסרט הוקרן בעשרות פסטיבלים ושודר במדינות רבות.

## פרטי עלילה
פעמיים היה ג'והר אבו לאשין, אלוף העולם באגרוף למשקל בינוני. אבו לאשין, "הנער הישראלי" מנצרת, הניף את דגל ישראל כשזכה בתואר העולמי בפעם הראשונה וכמה שנים אחר כך, את דגל פלסטין כשזכה בו בשנית. אבל הנפות הדגלים לא התקבלו כסמל לאחווה ומפגני הסולידריות של הספורטאי הצעיר התקבלו בעוינות שהפכה את הקריירה הזוהרת שלו, לסיפור טרגי של זהות חצויה בלב הסכסוך המזרח-תיכוני. בשנת 2000, רוחות של שלום נשבו בארץ ישראל ואבו לאשין הרגיש שהגיע הזמן לחזור אל הזירה ולסגור מעגל. הסרט עוקב אחר הקאמבק האחרון של אבו לאשין מחוות הסוסים שלו בטנסי, דרך קרב על הכתר העולמי שהוא מביא לנצרת, ועד לקרב הגדול של חייו שהוא מתכנן בעזה, בשיתוף עם יו"ר הרשות הפלסטינית, יאסר ערפאת.
## הפקה
הסרט הופק על ידי חברת נגה תקשורת, במסגרת הפקות המקור של ערוץ 8, כחלק מהמחויבות של חברות הכבלים בישראל בהפקות מקור. הסרט היה אחד מ-11 סרטים דוקומנטריים חדשים שהופקו בתקציב של 2.5 מיליון שקל. הסרטים נבחרו מתוך 150 הצעות שהוגשו לנגה. הסרט זכה בפרסים רבים, ביניהם הפרס הראשון בפסטיבל דוקאביב והפך לאחד הסרטים התיעודיים הישראלים הראשונים שזכו להפצה בינלאומית נרחבת.
## קישורים חיצוניים
* הסרט המלא לצפייה ישירה (בתשלום) באתר ארכיון הסרטים הישראלי - סינמטק ירושלים
* ביקורת קולנוע בניו יורק טיימס

## הערות שוליים

קטגוריה:זוכי פרס הסרט הטוב בפסטיבל דוקאביב
קטגוריה:ישראל: אגרוף
קטגוריה:סרטי 2002
קטגוריה:סרטי אגרוף
ישראליים
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2002
קטגוריה:סרטים תיעודיים העוסקים בסכסוך הישראלי-פלסטיני
קטגוריה:סרטים תיעודיים ישראליים
אפיק נתונים

[ממוזער|שמאל|250px|אפיק נתונים מסוג [PCI]]
שמאל|250px|ממוזער|חריצים לכרטיסים בעלי אפיקי PCI EXPRESS (מלמעלה למטה : x4, x16, x1 ו- x16), בהשוואה לחריץ כרטיסים בעל אפיק PCI של 32 סיביות (בתחתית)

במחשבים ובתקשורת נתונים, **אפיק נתונים** או **אפיק מחשב** (באנגלית: **Computer Bus**) הוא תת-מערכת המשמשת להעברת מידע בין רכיבי מערכות ממוחשבות.

בעבר, אפיקי נתונים מוקדמים היו, על פי רוב, פשוט אוסף חוטים שחיברו חשמלית מספר רכיבי מחשב במקביל. כיום, המונח משמש לכל מנגנון המאפשר את הפונקציונליות הבסיסית של החיבור החשמלי במקביל, למרות שמדובר במנגנונים מתוחכמים בהרבה. עם התקדמות טכנולוגיות אפיקי הנתונים, ההבחנה בינם לבין רשתות תקשורת הפכה להיות מעורפלת, וכיום מדובר בעיקר בהבחנה רעיונית (מבחינת התפקיד של האפיק במערכת הכוללת), ולא בהבחנה מעשית (מבחינת דרך המימוש או הטכנולוגיה). ניתן לראות דמיון רב בין אפיקי הנתונים המודרניים לבין רשתות תקשורת, כמו התבססות על תקשורת בחבילות, או השימוש בהם לתקשורת עם רכיבים חיצוניים למערכת מחשב סגורה. ניתן אף לראות כיום אמולציות ומימושים של פרוטוקולי אפיקי נתונים על גבי רשתות תקשורת - לדוגמה, iSCSI.

באופן כללי, אפיקי נתונים עשויים להתבסס על צורת תקשורת (העברת סיביות) באופן טורי או מקבילי, כאשר צורת החיבור הפיזית בין הרכיבים יכולה להיות multi-drop (חיבור במקביל לתווך משותף) או משורשרת, בה לכל רכיב שני חיבורים עבור שתי חוליות נפרדות (אחת לרכיב הקודם בשרשרת, ואחת לרכיב הבא).

## היסטוריה
### דור ראשון
אפיקי המחשב הראשונים היו פקעות של חיווט אשר חיברו התקנים וזיכרון. לרוב היה אפיק אחד לזיכרון ואחר להתקנים והם היו נגישים באמצעות פקודות נפרדות אשר עשו שימוש בפרוטוקולים ובתזמונים ייחודיים לכל אפיק.

אחד הקשיים הראשונים היה השימוש בפסיקות. המחשבים הראשונים ביצעו פעולות קלט ופלט באמצעות Busy waiting להתקן שיהיה מוכן. הדבר היה צוואר בקבוק לתוכניות שהיו צריכות לבצע מטלות אחרות בזמן ההמתנה. במצב שכזה, אם התוכנית תנסה לבצע מטלות אחרות, ייתכן שייקח זמן רב עבורה לבדוק שוב האם התקן היעד מוכן וכך מידע יאבד. הפתרון היה שההתקנים יבצעו פסיקות לפעולת המעבד. הפסיקות היו מתועדפות משום שהמעבד יכול לבצע קוד רק עבור התקן אחד כל פעם וישנם התקנים שחשיבות הזמן עבורם גדולה מלאחרים.

השיטה הקלאסית והפשוטה לתעדף פסיקות או גישה לאפיק הנתונים הייתה שימוש ב-daisy chain.

## סוגי אפיקים
ניתן לחלק את אפיקי הנתונים לשני סוגים:
* **אפיקים פנימיים** או **אפיקים מקומיים** - המשמשים לחיבור רכיבים פנימיים של מערכת מחשב ללוח האם ובאמצעותו למעבד ולזיכרון. דוגמאות לאפיקים מסוג זה כוללות את ISA, EISA ו-PCI לסוגיו.
* **אפיקים חיצוניים** - המשמשים לחיבור ציוד היקפי למחשב. דוגמאות לאפיקים מסוג זה כוללות את ATA, SCSI ו-USB.

כרטיסי תקשורת (מודמים וכרטיסי רשת) אינם נחשבים לרוב כאפיקים. טכנולוגיות חדשות גורמות לטשטוש ההבדלים בין ההתקנים. כניסת USB עשויה לשמש לחיבור התקן חיצוני (מדפסת, למשל) אך ניתן להשתמש בה (עם התאמות מסוימות) כדי לחבר שני מחשבים ביניהם וליצור ביניהם תקשורת.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
*
קטגוריה:חומרה
תאוצה זוויתית

**התאוצה הזוויתית** היא קצב שינוי המהירות הזוויתית בזמן. ביחידות SI היא נמדדת ברדיאן חלקי שנייה בריבוע, או רדיאן-לשנייה לשנייה (מידת שינוי המהירות הזוויתית ביחידת זמן). היא מסומנת בדרך כלל באות α.

## הגדרה
ההגדרה המתמטית של התאוצה הזוויתית היא הנגזרת של המהירות הזוויתית לפי הזמן:  {\alpha} = \frac{d{\omega}}{dt} = \frac{d^2{\theta}}{dt^2}

הקשר בין התאוצה המשיקית a לבין התאוצה הזוויתית הוא: {\alpha} = \frac{a}{r}, כאשר r רדיוס הסיבוב. 
בדומה לווקטור המהירות הזוויתית, וקטור התאוצה הזוויתית הוא פסאודו וקטור שגודלו כגודל התאוצה הזוויתית וכיוונו נקבע לפי כלל יד ימין, וניתן לקבל אותו על ידי גזירת וקטור המהירות הזוויתית לפי הזמן: \vec \alpha = \frac{d \vec \omega}{dt}. וקטור התאוצה הקווית יחושב לפי מכפלה וקטורית בין וקטור התאוצה הזוויתית לבין וקטור ההעתק:  \vec a=\vec \alpha\times\vec r

החוק השני של ניוטון עבור תנועה סיבובית קובע שיש יחס ישר בין התאוצה הזוויתית של גוף קשיח לבין מומנט הכוח השקול המופעל עליו, כאשר קבוע הפרופורציה הוא מומנט ההתמד:  \vec \tau=I \vec \alpha

## כוח אוילר
על מסה במערכת מסתובבת פועלים כוחות מדומים. אם מערכת הייחוס מסתובבת בתאוצה זוויתית, פועל כוח נוסף מלבד כוח צנטריפוגלי וכוח קוריוליס הפועלים גם במערכת המסתובבת במהירות זוויתית קבועה. כוח זה נקרא כוח אוילר (על שם לאונרד אוילר), והוא מחושב על ידי:

\vec F_\mathrm{Euler} = - m \vec \alpha \times \vec r

כאשר m המסה, \vec \alpha וקטור התאוצה הזוויתית ו-\vec r וקטור ההעתק.

## ראו גם
*מהירות זוויתית
*מומנט כוח
*מומנט התמד

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:גדלים פיזיקליים
קטגוריה:גדלים פיזיקליים וקטוריים
לאון וולוביץ'

שמאל|180px|לאון וולוביץ'|ממוזער
**לאון ווֹלוֹביץ**' (רומנית: **Leon Volovici**);  10 באוגוסט 1938 ביאשי, רומניה – 1 בדצמבר 2011 בירושלים). היה היסטוריון יהודי רומני-ישראלי, חוקר בכיר ביד ושם, מרצה חבר סגל האוניברסיטה העברית בירושלים ומחברם של מספר מחקרים היסטוריים שפורסמו בשפות שונות.

## קורות חיים
לאון וולוביץ' למד בבית הספר התיכון הלאומי ביאשי ולאחר מכן באוניברסיטת יאשי, בפקולטה לבלשנות וספרות רומנית. לאחר השלמת תואר ראשון ב-1962, עבד שנתיים כמורה לרומנית ביישוב ביבולאר שבמחוז יאשי.

ב-1964 הופיע לראשונה מאמר משלו בכתב העת *Iaşul Literar* ("יאשי הספרותית"). בין 1964–1984 היה חוקר במחלקה הספרותית של המכון לבלשנות על שם אלכסנדרו פיליפידה ביאשי. תוך כדי עבודתו, ב-1975 סיים והגיש תזה לדוקטורט בנושא "הסופר, הופעתו והתפתחותו בתקופת בניית הספרות הרומנית המודרנית" ועל כך קיבל את התואר. הספר *Apariţia scriitorului in cultura româneasca* ("הופעת הסופר בתרבות הרומנית"), שיצא לאור ב-1976, מבוסס על עבודת הדוקטור שלו.

ד"ר וולוביץ' היה שותף בחיבור *Dicţionarul literaturii române de la origini pîna la 1900* ("מילון הספרות הרומנית מן המקורות ועד 1900"), שיצא לאור ברומניה ב-1979, בהוצאת האקדמיה הרומנית. לאחר שעלה לישראל, עבד בין 1984–1989 כחוקר בתחום השואה ביד ושם ומ-1989 כיהן כחוקר ומרצה באוניברסיטה העברית בירושלים. בנוסף, הוא העביר קורסים ביהדות גם באוניברסיטאות קלוז'-נאפוקה, יאשי ובוקרשט, ופרסם מאמרים בכתבי עת רבים, בהם *Anuar de lingvistica si istorie literara, Cahiers roumains d'etudes litteraires*, "שיחות ספרותיות", *Cronica, Iasul literar, Revista cultului mosaic, Apostrof*, "רומניה ספרותית", *Secolul 20, Arc, Dilema, Sfera politicii, Lettre Internationale, Plural* ועוד. הוא הקים והוביל בירושלים את החוג לתרבות של יוצאי רומניה, ביחד עם מבקר הקולנוע קוסטל ספירמן.

ד"ר לאון וולוביץ' נפטר בדצמבר 2011 בירושלים.

## קישורים חיצוניים
* על לאון וולוביץ, מאת רפי ואגו, באתר יד ושם
* ריאיון עם לאון וולוביץ' בליווי תמונתו בכתב העת TIMPUL 
* מפגשים בירושלים 
* לאון וולוביץ', לאומיות, אנטישמיות ואנשי רוח ברומניה בשנות ה-30, באתר יד ושם

## הערות שוליים

קטגוריה:היסטוריונים יהודים רומנים
קטגוריה:אנשי חינוך יהודים רומנים
קטגוריה:היסטוריונים ישראלים
קטגוריה:בלשנים ולשונאים יהודים רומנים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1980
קטגוריה:חוקרי יהדות רומניה
קטגוריה:חוקרי שואה ישראלים
קטגוריה:חוקרי האנטישמיות
קטגוריה:יד ושם: אישים
קטגוריה:ישראלים ילידי רומניה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1938
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2011
מצרים התיכונה

שמאל|ממוזער|250px|מפה של מצרים העליונה ומצרים התחתונה
**מצרים התיכונה** הוא חבל ארץ במצרים השייך למצרים העליונה. הוא משתרע באזור שבין מצרים התחתונה, שבעיקרו הוא אזור הדלתה של הנילוס, לבין מצרים העליונה. מבני סויף (بني سويف) בצפון מקו רוחב 31° 05' N ובמעלה זרם הנילוס דרומה כולל אזור אל-פיום, אסיוט, סוהאג ועד העיקול של הנילוס ליד קינא (قنا). 

הכינוי "מצרים התיכונה" לחבל ארץ זה נטבע במאה ה-19 על ידי הארכאולוגים, אשר הרגישו בצורך לייחד שם נפרד לחבל ארץ זה המתחיל מדרום לקהיר. במצרים העתיקה החלוקה הייתה לשני אזורים: מצרים העליונה ומצרים התחתונה.

מבחינה גאוגרפית נדחק אפיק הנילוס באזור זה לעבר השוליים המזרחיים של עמק הנילוס. כתוצאה מכך השטח המעובד על יד האיכרים נמצא ברובו במערבו של הנהר.

## ראו גם
*מצרים העליונה
*מצרים התחתונה

## קישורים חיצוניים

* מדריך אתרים ארכאולוגים במצרים התיכונה

קטגוריה:מצרים העתיקה: גאוגרפיה
קטגוריה:מצרים: גאוגרפיה
טבלת פסיקות

ממוזער|שמאל|250px|דוגמה לטבלת פסיקות
במחשבים, **טבלת פסיקות** (באנגלית: **Interrupt Vector Table**) היא מקטע זיכרון המכיל שגרות לטיפול בפסיקות או רשימה של הפניות למקומות בהן נמצאות השגרות המטפלות בפסיקות. 

בעת התעוררות פסיקה, פונה מערכת ההפעלה לטבלת הפסיקות ומריצה את השגרות אליהן מפנה הטבלה. כתובות 0-31 שמורות לפסיקות הנוצרות על ידי המעבד לדיווח על שגיאות (חריגות) והיתר פנויות עבור התקנים לשימושם.

במעבד 8086 מאוחסנת טבלת הפסיקות ב-1024 הבתים הראשונים של הזיכרון. במחשבים מתקדמים יותר מארכיטקטורת x86 טבלת הפסיקות היא מערך של מצביעים לשגרות טיפול באורך של 8 בתים, המאוחסנים ברציפות בזיכרון. גודל המערך איננו קבוע והוא עשוי להימצא בכל מקום בזיכרון. המעבד מכיל אוגר מיוחד המכיל את כתובת הטבלה. 

קטגוריה:תהליכים (מדעי המחשב)
קטגוריה:תכנות
קטגוריה:חומרה
מציאות וירטואלית

**מציאות וירטואלית** היא תאוריה, הטוענת כי ייתכן שהמציאות הנוכחית היא וירטואלית, סוג של הדמיית מחשב עד לדרגה שבה בלתי ניתן להבחין בין המציאות האמיתית והמדומה. על פי התאוריה יכולה המציאות להכיל מוחות אשר יודעים או לא יודעים שהם נמצאים במציאות וירטואלית.

בצורה חזקה יותר, טוענת התאוריה שאולי אנחנו נמצאים ברגע זה ממש בהדמיה. מציאות וירטואלית שונה ממציאות מדומה אשר ניתנת להשגה בטכנולוגיה של זמננו, בכך שניתן להבחין בקלות בין העולם האמיתי והעולם המוצג במכשיר מציאות מדומה.
אדם אשר משתמש במכשיר מציאות מדומה בת זמננו תמיד יוכל להבחין בין המציאות האמיתית ובין המציאות המדומה.

רעיון המציאות הווירטואלית מעלה מספר שאלות:
*האם אפשרי לדעת, האם אנו חיים במציאות וירטואלית?
*האם יש הבדל בין מציאות וירטואלית לבין מציאות אמיתית?
*איך אנו אמורים להתנהג אם יתגלה לנו שאנו חיים במציאות וירטואלית?
## סוגי הדמיות
### אנשים מדומים
בהדמיית זו כל ישות נוצרה בתוך ההדמיה והיא לא קיימת בעולם האמיתי. כל ישות מיוצגת על ידי חלק ממכונה, או מכונה עצמאית. כך כל המידע המקיים אדם מסוים, מאוחסן במכונה, והוא יכול להיות מועבר ממכונה למכונה, או אפילו להיות מאוחסן בנפרד לשימוש עתידי. אפשרי שהגוף אשר קיים בהדמיה יועבר אל העולם האמיתי, על ידי העברת המידע המקיים אותו למוח סינתטי בגוף סינתטי.

### אנשים קיימים ועולם מדומה
בסוג הדמיה זה, כדוגמת המטריקס, כל האנשים הם אמיתיים, אך העולם מסביבנו הוא אשליית מחשב.

## בתרבות הפופולרית
בסרט מטריקס, מכונות בעלות בינה מלאכותית משתלטות על העולם, ומשתמשות במוחות של בני אדם בתור ספקי כוח תוך כדי שמירה על מוחותיהם מחוברים ל"מטריקס", הדמיה הנראית להם מציאותית. ההדמיה מראה את העולם כפי שהיה אילולא השתלטו המכונות על כדור הארץ.

## ראו גם
* סייבר-פסיכולוגיה
* מטריקס

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מחשוב
קטגוריה:סימולציה
מארה (יונק)

**מארה** (שם מדעי: *Dolichotis*) הוא סוג של מכרסמים ממשפחת הקבייתיים, החיים בדרום אמריקה בערבות והם בעלי רגליים גדולות העוזרות להם לרוץ מהר. הם קרובי משפחתם של הקביה והקפיבארה הענקית ויכולים להגיע לגובה של כ-45 ס"מ.

בסוג שני מינים:
*מארה פטגונית (Dolichotis patagonum)
*מארת צ'אקו (Dolichotis salinicola)

מוצאם מאזור ארגנטינה אך ניתן למצוא אותם גם בחלקים נוספים של דרום אמריקה.

המארה ידועה גם כ"קביה פטגונית" או "ארנב פטגוני" על שם חבל הארץ פטגוניה שבדרום אמריקה בו היא נמצאת לרוב.

ניתן לביית מארות, הן ידידותיות לבני-אדם אם הורגלו אליהם מגיל צעיר ואף נמצאות לעיתים קרובות בגני חיות.

תזונתן מורכבת מצמחים בלבד, בעיקר דשא.

## מבנה גוף ותנועה
המארה היא חיה דמוית ארנבת או מזכירה קנגורו, על אף שהשניים מתת-מחלקות שונות.
משקלה יכול להגיע עד 11 קילו ומהירותה ל-50 קמ"ש בריצה/דילוג.

תנועתן במרחב נעשית בצורת הליכה קופצנית במצב רגיל, כשהן רצות הן עושות זאת בצורת דילוגים דמויי ארנב, עם כל ארבע הרגליים באוויר, הן יכולות לקפוץ למרחק של עד כמעט שני מטרים.

## גלריה

תמונה:A_mara_at_tropical_wings.JPG|מארה במנוחה
תמונה:Dolichotis_patagonum_-_profile.JPG|מארה בגן חיות


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1820
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אנסלם גאייטאן דמארה
קטגוריה:קבייתיים
ישראל (פירושונים)

קטגוריה:שמות משפחה עבריים
קטגוריה:שמות פרטיים עבריים לגברים
קטגוריה:שמות פרטיים תאופורים
Hooking

[ממוזער|שמאל|250px|דוגמה לביצוע Hooking על [טבלת פסיקות]]
בתכנות, **Hooking** היא שיטה המשמשת לשינוי ההתנהגות של מערכת ההפעלה, תוכנה או קוד מכונה באמצעות יירוט קריאה לשגרה או הודעה המועברת בין תוכניות. קטע הקוד האחראי ליירוט נקרא Hook. 

hooking משמש למטרות רבות ובהן חיפוש באגים והרחבת אפשרויות השימוש בשגרות קיימות. באמצעות טכניקה זו ניתן ללכוד את המידע העובר אל המחשב מהמקלדת או העכבר או לזהות קריאה לפונקציות ספרייה כדי לבחון את התנהגותן. ניתן להשתמש בטכניקה זו גם כדי ליצור תוכנות זדוניות. לדוגמה, Rootkit-ים רבים משתמשים בטכניקה זו כדי להתחבא בתוך תהליכים מוכרים כדי להסוות את פעילותם.

## טכניקות
### שינוי פיסי
ניתן לבצע hooking באמצעות טכניקות של הנדסה לאחור באמצעות שינוי פיסי של קובץ הרצה או ספרייה טרם הפעלת התוכנית. שיטה זו משמשת לרוב כדי ליירט קריאות לשגרות כדי לצפות בפעילותן או להחליף אותן לחלוטין. לדוגמה, באמצעות שימוש ב-Disassembler, ניתן למצוא את נקודת הכניסה של פונקציה הנמצאת במודול. לאחר מכן ניתן לשנות את נקודת הכניסה כדי לטעון פונקציה אחרת או להחליף את הפונקציה הנמצאת במקום זה. שיטה נוספת היא להחליף את טבלת הכתובות של קובץ נטען כך שכאשר הקובץ ינסה לקרוא לשגרה הוא יופנה לכתובת שגויה בזיכרון. ניתן גם לבנות מעטפת שתכיל ספרייה המספקת את כל האפשרויות שסיפקה הספרייה המקורית יחד עם תכונות חדשות או לוגיקה חדשה לפונקציות הישנות.

### החלפה בזמן ריצה
מערכות הפעלה ותוכנות אחרות עשויות לספק אמצעים המאפשרים ליירט שגרות בזמן ריצה. אפשרות זו קיימת כאשר לתהליך המיירט יש הרשאות גבוהות מספיק כדי לבצע את הפעולה (למשל הרשאות מנהל מערכת). חלונות לדוגמה, מספקת API להוקים המאפשרים לשנות את ההתנהגות של חלונות ופקדים ולבצע לכידה של פעולות הקשורות לעכבר ולמקלדת. מערכת ההפעלה לינוקס מאפשרת ללכוד ולעבד את תעבורת הרשת העוברת דרך הליבה.

כאשר לא ניתן לבצע לכידה באמצעות מערכת ההפעלה לעיתים ניתן לשנות את הבתים הראשונים של שגרה כך שיפנו את בקרת הזרימה של התוכנית לקוד מוזרק. כאשר המערכת משתמשת בספרייה משותפת, ניתן לשנות את תוכן הספרייה כך שתפנה לשגרות שונות. כך למשל, ניתן לשנות את טבלת פסיקות של מחשב כדי לטפל באירועים שונים המעוררים פסיקה. טכניקות אלה דומות במהותן לשינוי פיסי של הקוד אלא שהן מופעלות לאחר הרצת התוכנית.

## קישורים חיצוניים
* Hooks, Microsoft Developer Network Website

קטגוריה:תכנות
קטגוריה:תוכנות זדוניות
פרדיננד שצ'ביל

**פרדיננד שצ'ביל** (באנגלית: **Ferdinand Schevill**; 12 בנובמבר 1868, סינסינטי, אוהיו - 10 בדצמבר 1954, טוסון, אריזונה) היה היסטוריון אמריקאי.

## קורות חייו
ב-1889 סיים שצ'ביל לימודי תואר ראשון באוניברסיטת ייל וב-1892 השלים את עבודת הדוקטורט שלו באוניברסיטת פרייבורג בגרמניה. הוא כיהן כפרופסור להיסטוריה באוניברסיטת שיקגו בשנים 1892–1924 ובשנים 1930–1937, ונחשב למומחה בהיסטוריה של מערב אירופה החל מראשית הרנסאנס וכלה בעת החדשה. התמחותו העיקרית הייתה בהיסטוריה של פרוסיה, ערי המדינה באיטליה, האימפריה העות'מאנית ומדינות הבלקן.

ב-1924 פרש שצ'ביל מהוראה פעילה כדי להתמסר לכתיבה, אך כעבור שש שנים חזר ללמד עד לפרישתו לגמלאות. גם לאחר פרישתו הוסיף שצ'ביל לחקור, לכתוב ולהרצות מעת לעת. ב-1948, בשנתו השמונים, נסע ביחד עם קבוצת פרופסורים מאוניברסיטת שיקגו למסע הרצאות בעיר פרנקפורט.

שצ'ביל התמחה גם בכתיבת היסטוריוגרפיה וביוגרפיות, ובהן ביוגרפיה שכתב ב-1917 על גיסו, הפסל קרל ביטר.

## ספריו

שצ'ביל חיבר מאמרים, מחקרים וספרים שונים. מספריו:


History of modern Europe, C.scribner's son, New York, 1898

A political history of modern Europe from the reformation to the present day, C. Scribner's sons, New York, 1907

Siena, the story of a medieval commune, Chapman and Hall, London, 1909

The Rise and Progress of Democracy, Zalaz Corporation, New York, 1915

The making of modern Germany, A.C McClurg, Chicago, 1916

History of the Balkans: From the Earliest Times to the Present Day, Harcourt Brace and Company, New York, 1922

The first century of Italian humanism, F.S. Crofts & Co, New York, 1928

History of Florence, F. Ungar Pub. Co, New York, 1936

History of Florence, from the founding of the city through the Renaissance, F. Ungar, New York, 1936

A history of Europe, Harcourt, Brace and company, New York, 1938

The Great Elector, University of Chicago Press, Chicago, 1947

The Medici, Harper and Brothers, New York, 1950

Six historians, University of Chicago Press, Chicago, 1956



## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אוהיו
קטגוריה:סינסינטי: אישים
קטגוריה:היסטוריונים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ייל
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת פרייבורג
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1868
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1954
אדוארד שפרד קריזי

סר **אדוארד שפרד קריזי** (באנגלית: **Edward Shepherd Creasy**; 12 בספטמבר 1812, קנט – 27 בינואר 1878, לונדון) היה היסטוריון בריטי.
## ביוגרפיה
קריזי נולד במחוז קנט. למד באיטון קולג' ובאוניברסיטת קיימברידג', שם רכש את תוארו בשנת 1837. בין השנים 1840–1860 לימד באוניברסיטת לונדון, שם זכה למינוי פרופסור להיסטוריה מודרנית ועתיקה, והתמחה בעיקר בהיסטוריה של האימפריות הבריטית והעות'מאנית. בשנת 1860 קיבל תואר אבירות ומונה לשופט עליון בציילון (שמה של סרי לנקה בתקופה הקולוניאלית). בשנת 1870, שב ללונדון בשל בריאות לקויה ושם הלך לעולמו בשנת 1878.

כמו היסטוריונים אירופאים רבים בני דורו, האמין קריזי בעליונות הגזע הלבן האירופי אל מול נחיתות העמים שאינם אירופיים, והתייחס לאירופה כאל מקור הציוויליזציה הנאורה.
תפישה זו העניקה צידוק מוסרי לקולוניאליזם ואחר כך לרדיפת מיעוטים.
מתוך עמדה זו חיבר קריזי את מרבית כתביו. ספרו המפורסם ביותר היה: "15 הקרבות המכריעים של העולם" (1851). רוב חיבוריו היו בתחום ההיסטוריה, אך בשנת 1870 כתב גם רומן בשם:
The Old Love and the New

ברשימת ספריו בתחום ההיסטוריה ניתן למנות גם את:


* The Text-Book of the Constitution, London, 1848
* Historical and Critical Account of the Several Invasions of England, London, 1852
* The Rise and Progress of The English Constitution, London, 1853
* History of the Ottoman Turks, London, 1856
* History of England, London, 1870
* The Imperial and Colonial Institutions of the Britannic Empire, London, 1872


## קישורים חיצוניים

* 15 הקרבות המכריעים של העולם (באנגלית), פרויקט גוטנברג
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:היסטוריונים בריטים
קטגוריה:שופטים בריטים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת לונדון
קטגוריה:בוגרי קינגס קולג' קיימברידג'
קטגוריה:בוגרי איטון קולג'
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1812
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1878
משה קפשאלי

רבי **משה קפשאלי** (1420–1495) היה הרב הראשי ליהודי איסטנבול והוכר על ידי הסולטאנים מהמט השני ובאיזיט השני, כסמכות התורנית העליונה בכל האימפריה העות'מאנית.

## ביוגרפיה
קפשאלי נולד בשנת 1420 בקנדיה שבאי כרתים לרבי אליהו. הוא היה עשיר, בעל השפעה, מיודד אישית עם הסולטאן מהמט השני ובעל גישה חופשית לחצר הסולטאן, אשר ראה בו את נציג היהודים בממלכתו. הסולטאן העריך מאוד את הרב והעניק לו מושב בדיואן לצידו של המופתי. קפשאלי מילא גם תפקיד של פקיד ממשל, בכך שמונה לאחראי על גביית המיסים מהקהילה היהודית ועל מינוי רבנים אזוריים ברחבי האימפריה. בהמשך מונה אף להיות שופט אזרחי. כך יצר לעצמו קפשאלי עמדת כוח שאין עליה עוררין גם בתוך הקהילה היהודית.

הרב ניהל מלחמת חורמה בניצני ההתבוללות של חלק מצעירי הקהילה, אשר נהגו להתרועע עם היניצ'רים ולחקות את דפוסי התנהגותם. בחסות הסולטאן, הטיל עליהם קפשאלי עונשים חריפים. סמכותו התורנית של הרב לא הוכרה על ידי הקהילות היהודיות בכל האימפריה ופסיקותיו זכו להערכה באיסטנבול ופרבריה ובאזורי הבלקן, בעיקר בקרב הקהילות הספרדיות. הקהילה הרומניוטית הגדולה שהתגוררה בסלוניקי לא ראתה בו סמכות רוחנית.

במהלך חילופי השלטון של 1481, ניצלו צעירים מתבוללים מקרב הקהילה היהודית את המצב ובמהלך מהומות רחוב שהתחוללו באיסטנבול, ניסו להתנקש ללא הצלחה בחייו. קשריו הטובים לא פחות של קפשאלי עם ביאזיט השני סייעו בקליטת מגורשי ספרד ופורטוגל ברחבי האימפריה, בעיקר בחלוקה הוגנת של נטל המיסים בין משפחות עניות לאמידות ובפתרון סוגיות הלכתיות הקשורות בחופש הפולחן.

במהלך כהונתו, נתגלה עימות חריף בין הרב קפשאלי לבין מחליפו לעתיד הרב אליהו מזרחי שכונה הרא"ם. בין התלמידים שהעמיד הרא"ם, היו גם תלמידים קראים וזאת למורת רוחו של הרב קפשאלי. עם זאת, על אף הוראתו של הרב קולון (המהרי"ק), שלא לציית לרב קפשאלי בתפקידו כסמכות התורנית העליונה, נמנע הרא"ם בעצת רבו הרב יהודה מינץ, מלהביע עמדה בסוגיה. ב-1495, גם רבי אליהו הלוי יצא לישע רבו הרב קפשאלי נגד המהרי"ק. וכן רבי יעקב בן משה מרגליות צידד עם הרב קפשאלי נגד המהרי"ק. לאחר מות הרב קפשאלי, מונה הרא"ם לתפקיד הסמכות התורנית העליונה באימפריה העות'מאנית.

## לקריאה נוספת
ר' יוסף סמברי, **ספר דברי יוסף** (שמעון שטובר, מכון יצחק בן צבי, ה'תשנ"ד) עמ' 248-249.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשוני האחרונים
קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: רבנים
קטגוריה:נושאי משרת חכם באשי של קושטא
קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: רבנים ראשיים
קטגוריה:ילידי 1420
קטגוריה:נפטרים ב-1495
קטגוריה:יהודי האימפריה העות'מאנית במאה ה-15
מוריץ בלייבטרוי

**מוריץ י' בלייבטרוי** (בגרמנית: **Moritz J. Bleibtreu**; נולד ב-13 באוגוסט 1971) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה גרמני. תפקידיו הידועים ביותר היו בסרטים "ראן לולה ראן","מינכן" ו"כנופיית באדר מיינהוף".

## ביוגרפיה
בלייבטרוי נולד במינכן לזוג השחקנים ממוצא אוסטרי מוניקה והאנס בלייבטרוי. הוא גדל בהמבורג, וכבר בגיל צעיר הופיע בעזרת אימו בתוכניות טלוויזיה מקומיות. כאשר נשר מהלימודים בגיל 16 עבר בלייבטרוי לגור בפריז ולאחר מכן בניו יורק, שם למד בבית ספר למשחק. בלייבטרוי פרץ לתודעה בגרמניה כבר בתפקידו הראשון, כשהופיע בקומדיית הפשע המקומית "לדפוק על דלת גן עדן" בשנת 1997, הופעה זו זיכתה אותו ב"פרס האקדמיה הגרמנית".

שנה לאחר מכן גילם בלייבטרוי את אחת הדמויות המפורסמות ביותר שלו עד היום, במותחן הפשע הגרמני "ראן לולה ראן". בסרט גילם את דמותו של מאני, איש עולם תחתון גרמני ששקע בחובות וחייב להשיג לבוס שלו 100,000 מארק גרמני בתוך 20 דקות.

בשנת 2001 קיבל בלייבטרוי את "פרס האקדמיה הגרמנית" השני שלו על תפקידו בדרמת המתח "הניסוי של דאס". באותה שנה, השתתף גם בקומדיה הרומנטית "בתוך ג'ולי". בשנת 2005 השתתף בלייבטרוי בדרמת המותחן ההיסטורית של סטיבן ספילברג, "מינכן", המבוססת על מבצע אביב נעורים.

בשנת 2006 קיבל את פרס פסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין על משחקו בדרמה "החלקיק האלמנטרי". ב-2008 כיכב בדרמת הפשע הביוגרפית "כנופיית באדר מיינהוף", שקיבלה מועמדות לפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר.

בשנת 2021 כיכב במיני-סדרה "לזייף את היטלר" בדמותו של זייפן הכספים קונארד קוייאו.

### חיים אישיים
בלייבטרוי אב לבן אחד (נולד ב-2008).

## פילמוגרפיה
[שמאל|ממוזער|250px|בלייבטרוי בבכורת "[באדר-מיינהוף קומפלקס (סרט)|כנופיית באדר מיינהוף" בציריך, 2008]]
* לדפוק על דלת גן עדן (1997)
* ראן לולה ראן (1998) 
* לונה פאפא (1999)
* בתוך ג'ולי (2001)
* הקרקס הבלתי נראה (2001)
* הניסוי של דאס (2001)
* למבוק (2001)
* לקחת צד (2001)
* סולינו (2002)
* אנג'יס ואחיו (2004)
* השומר: האגדה על עומר קאייאם (2005)
* מינכן (2005)
* החלקיק האלמנטרי (2006) 
* ההולך (2007)
* חוות העפרונים (2007)
* ספיד רייסר (2008)
* אדם בן כלב (2008)
* כנופיית באדר מיינהוף (2008)
* סול קיטצ'ן (2009)
* *Vallanzasca – Gli angeli del male* (2010)
* היהודי זיס: סרט ללא מצפון (2010)
*המדינה הרביעית (2012)
*הרוג את חבריך (2015)
*הווידויים (2016)
*לומבוק (2017)
* להתראות גרמניה (2017)
* דרכים (2019)
* אלף-בית של אהבה (2022)
* *Bonhoeffer: Pastor. Spy. Assassin.*(2024)

### טלוויזיה

* *Schuld nach Ferdinand von Schirach* (2015)
* *Blackout* (2021)
* לזייף את היטלר (2021)
* אל מעבר האוקיינוס (2023)

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1971
ברנרד רדר

[שמאל|ממוזער|250px|אשה עם כדור ופירמידה מאת ברנרד רדר ([גינת וינר, רח' מנדלשטם 9 בתל אביב)]]
**ברנרד רדר** (**Bernard Reder**; 1887 – 1963) היה אמן יהודי אמריקאי ממוצא אוסטרי, שעסק בפיסול, אדריכלות, תחריט ותצריב.

## קורות חיים
רדר נולד בצ'רנוביץ שבבוקובינה שהייתה חלק מאוסטריה שלפני מלחמת העולם השנייה, מקום שנחשב למרכז יהודי באותה התקופה. הוא למד באקדמיה לאמנויות יפות בפראג במשך שלוש שנים. בשנת 1935 הציג רדר את תערוכת היחיד הראשונה שלו בפראג, שנתיים לאחר מכן עבר לפריז שם עבד והציג את פסליו יחד עם אריסטיד מאיול, יצירותיו של רדר הושפעו רבות מן הפולקלור היהודי, מהתנ"ך ומהמיתולוגיה היוונית. בזמן כיבוש אירופה על ידי הנאצים ברח רדר מפריז עם אשתו לספרד בעזרת חברו אריסטיד מאיול, משם הוא עבר לקובה, שם השפיע סגנון עבודתו על הרבה אמנים בני התקופה.

בשנת 1943 עבר רדר לארצות הברית, שם התגורר בניו יורק, רדר הציג את עבודותיו באופן קבוע במוזיאון ויטני לאמנות אמריקאית ובמוזיאון פילדלפיה. בשנת 1954 נסע רדר לאיטליה כדי לפסל ברומא ובפירנצה, לאחר כשנתיים הציג רדר שם את פסליו במוזיאון לאומנות מודרנית, תערוכתו של רדר זכתה להערכה רבה והתייחסות של חוקר האומנות הנודע John Rewald. לאחר חזרתו לארצות הברית ערך רדר תערוכת יחיד במוזיאון ויטני, התערוכה הייתה תערוכת היחיד הגדולה ביותר שנערכה במוזיאון מאז הקמתו.

יצירותיו הנדירות ביותר של רדר הן יצירותיו משנות השלושים. בהגיעם לפריז השמידו הנאצים את הסטודיו של רדר על כל עבודותיו. בשנת 1967 ערך חיים גמזו (מנהל מוזיאון תל אביב) תערוכה של יצירותיו של רדר בבית הלנה רובינשטין במהלך סדרה של תערוכות פיסול שונות בהן הוצגו גם פסליהם של האמן הצרפתי אוגוסט רודן והאמן הבריטי הנרי מור. במרכז הבינתחומי הרצליה מוצג חלק מעזבונו של האמן. פסליו של רדר מוצגים כיום במוזיאונים החשובים לאמנות מודרנית בעולם, ביניהם בפריז, בניו יורק, במוזיאון ישראל בירושלים, במוזיאון תל אביב לאומנות ועוד. רדר נפטר בשנת 1963 בניו יורק.

פסלו "אשה עם כדור ופירמידה" (1959) הוצב בתל אביב, בגינת וינר, תרומת אוסף מוזיאון תל אביב לאמנות.

באוניברסיטת רייכמן נמצא גן פסלים ובו יצירות של ברנרד רדר.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:פסלים יהודים אוסטרים
קטגוריה:אדריכלים יהודים אוסטרים
קטגוריה:פסלים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אדריכלים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1897

קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1963
דורון צפריר

**דורון צפריר** (נולד בשם **דורון צפריס** ב-4 בנובמבר 1955) הוא שחקן, קומיקאי ועורך דין ישראלי.

## ביוגרפיה
צפריר למד משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים בשנים 1977–1981. לאחר מכן, החל ללמוד תיאטרון בסטודיו למשחק ניסן נתיב.

במסגרת עיסוקו כעורך דין, שימש בין היתר יועץ משפטי של כמה חברות, ובהן "AIG", "דולב", "הדר" ו"הפניקס". בעשור השני של המאה ה-21, עבד בקבוצת שלמה Sixt כיועץ משפטי ומנהל מחלקה משפטית.

היה חבר ב וכיהן כאחד השופטים בתחרות פרס הפרינג' "קיפוד הזהב" בשנים 2009–2011. בשנים האחרונות מכהן בוועדת חשיפה בינלאומית של תיאטרון ישראלי לתיאטראות בעולם, בוועדת פרס קרן רבינוביץ, ומשחק בהצגות רפרטואריות, פרינג', טלוויזיה, קולנוע.

## קריירת משחק
* שיחק בסרט "בנות" בתפקיד רס"ר המטבח בבסיס הטירונות.
* השתתף בתוכנית "זהו זה!" בתפקיד הפקיד "מר פופטיץ", בפינה "סערה בכוס תה" ואף השתתף כשחקן אורח במספר תוכניות.
* שיחק בסרט "השגעון הגדול" עם ספי ריבלין.
* השתתף בסדרה "ציפי בלי הפסקה" בתור סגן מנהל בית הספר.
* השתתף בסרט "גמר גביע" בתור אפסנאי ישראלי.
* השתתף בסרט "סוף שבוע מטורף" בתפקיד עיתונאי שמנסה להתאבד ללא הצלחה
* שיחק בסרט "האיטלקים באים" (1996) בתור רושקו, נציג בנק
* השתתף בסרט הטלוויזיה "רצח בשבת בבוקר".
* שיחק בעונה השנייה של "החממה" בתפקיד ג'רמי, עוזרו של הלקוח.
* שיחק בתפקיד עורך דין בסדרה "רמת אביב גימל".
* שיחק בתפקיד עורך דין בסדרה "זהב של שוטים".

בנוסף, שיחק בתפקידי אורח בתוכניות ובסדרות טלוויזיה, כגון "שבוע סוף!" "דני הוליווד", "רצח בשבת בבוקר", "זהו זה!" "סיבה למסיבה" "הלילה עם ליאור שליין" בצוות הסאטירי, וכן השתתף בפרסומות שונות ששודרו בבתי הקולנוע ובטלוויזיה.

שיחק בין השאר בהצגות התיאטרון הבאות:
* "כולם היו בני חוץ מנעמי" בתיאטרון בית ליסין
* "האורחת" בתיאטרון הסמטה
* "האוזן הפרטית והעין הציבורית"
* "משולש יהושע" בתיאטרון הסמטה
* "חקירת מותו של אנרכיסט מפוקפק" בתיאטרון בית ליסין
* "משחק ילדים" בתיאטרון הסמטה
* "התאומים מוונציה" - תיאטרון בית ליסין ותיאטרון באר שבע
* "חולה אהבה בשיכון ג'" בתיאטרון הקאמרי
* "הבית זה מה שמפריד" בפסטיבל עכו 2015
* "סטארט אפ" באנסמבל עתים של רינה ירושלמי באולם נחמני
* "קזימיר וקרולינה" בחוג לאומנות התיאטרון באוניברסיטת תל אביב
* "מלון רנדוו" בתיאטרון הקאמרי
* ב"סוס אחד נכנס לבר" עיבוד של ספרו של דויד גרוסמן בתיאטרון הקאמרי

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון קריית חיים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:בדרנים ישראלים
קטגוריה:קומיקאים יהודים ישראלים
קטגוריה:יועצים משפטיים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1955
קטגוריה:זהו זה! - מנחים, מגישי פינות ושחקנים
קטגוריה:בוגרי הסטודיו למשחק ניסן נתיב
כריסטוף ואלץ

**כריסטוף ואלץ** (בגרמנית: **Christoph Waltz**; נולד ב-4 באוקטובר 1956) הוא שחקן קולנוע ובמאי אוסטרי, זוכה שני פרסי אוסקר, שני פרסי גלובוס הזהב ופרס באפט"א בקטגוריית שחקן המשנה הטוב ביותר, ופרס השחקן הטוב ביותר של פסטיבל הקולנוע בקאן. הוא התפרסם בשני סרטיו של קוונטין טרנטינו, בגילום דמותו הבדיונית של הקולונל הנס לנדה ב"ממזרים חסרי כבוד" ודמותו של ד"ר קינג שולץ ב"ג'אנגו ללא מעצורים", ובדמות הנבל ארנסט סטאברו בלופלד בסרט ה-24 בסדרת סרטי ג'יימס בונד "ספקטר".

## ביוגרפיה
ואלץ נולד בווינה שבאוסטריה, למשפחה מרקע נוצרי. הוריו היו זוג מעצבים, וסביו היו שחקנים. הוא החל ללמוד משחק באוניברסיטה למוזיקה ואמנויות הבמה של וינה, ובמכון לי סטרסברג לתיאטרון ולקולנוע שבניו יורק.

## קריירה
הוא התחיל בתור שחקן במה והופיע בבימות בשווייץ וכן בבורגתיאטר שבאוסטריה.

לאחר קריירת טלוויזיה מוצלחת והשתתפות בכמה סרטים מקומיים הגיעה הפריצה המאוחרת יחסית של ואלץ כשחקן בשנת 2009, כשהתקבל לתפקיד ראשי לצדו של בראד פיט בדרמת המלחמה של קוונטין טרנטינו "ממזרים חסרי כבוד". בסרט גילם ואלץ את קולונל האס אס האנס לנדה, המכונה "צייד היהודים". על תפקידו בסרט זכה ואלץ בפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר, בפרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע בקאן ובפרס גלובוס הזהב, גילדת שחקני המסך ופרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה.

בסרטו של קוונטין טרנטינו "ג'אנגו ללא מעצורים" מ-2012 גילם את דמותו של ד"ר קינג שולץ, צייד ראשים גרמני בארצות הברית של טרום מלחמת האזרחים. על תפקידו קיבל את פרס האוסקר לשחקן משנה בפעם השנייה.

בנובמבר 2015 הוא גילם את דמות הנבל הראשי בסרט ג'יימס בונד "ספקטר", ארנסט סטאברו בלופלד, אויבו המושבע והגדול של בונד בסרט ומנהיג ארגון הטרור הבדיוני "SPECTRE".

בשנת 2017 שיחק בסרט הדרמה העצמאי "קדחת הצבעונים", לצדן של אליסיה ויקנדר וקארה דלווין.

ואלץ הוא שחקן הקולנוע האוסטרי השני בהיסטוריה אשר זוכה בפרס האוסקר אחרי ג'וזף שילדקראוט, שזכה בפרס בשנת 1937 על משחקו בסרט "חייו של אמיל זולא".

בשנת 2019 עבר וולץ לכס הבימוי, וביים את סרט הדרמה "ג'ורג'טאון". הסרט מבוסס על חייה של ויולה הרמס דראת' ורציחתה.

ב-2020 השתתף בסרטו של וודי אלן, "הפסטיבל של ריפקין".

בשנת 2023 החל לככב בסדרת המתח והריגול "היועץ" מבית רשת אמזון פריים וידאו.

## חיים אישיים
ואלץ מחלק את זמנו בין לונדון, וינה ולוס אנג'לס. גרושתו לה היה נשוי 17 שנה, ז'אקלין (לבית ראוך), היא מטפלת בריקוד אמריקאית-יהודייה. שניים מארבעת ילדיהם חזרו בתשובה וגרים בישראל, אחד מהם מכהן כרב. לאחר מכן, נישא למלבישה הגרמנייה ג'ודית' הולסט, ולהם בת.

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אוסטרים
קטגוריה:זוכי אוסקר: שחקן המשנה הטוב
קטגוריה:זוכי פרס גילדת שחקני המסך - שחקנים
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: קולנוע
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: קולנוע: שחקן משנה
קטגוריה:אישים זוכי פרסי איגוד מבקרי הקולנוע של לוס אנג'לס
קטגוריה:זוכי פרס איגוד מבקרי הקולנוע האמריקאי לשחקן המשנה הטוב ביותר
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1956
טוד סולונדז

**טוד סולונדז** (באנגלית: **Todd Solondz**; נולד ב-15 באוקטובר 1959 בניוארק) הוא במאי קולנוע ותסריטאי יהודי-אמריקאי.
סרטיו מתאפיינים בסאטירה אפלה, מעוררת מחשבה ומודעת חברתית.

## ביוגרפיה
סולונדז למד באוניברסיטת ייל לתואר ראשון באנגלית, ובהמשך למד לתואר שני באמנויות (קולנוע וטלוויזיה) באוניברסיטת ניו יורק, אך לא סיים את לימודיו.

בשנות ה-80 החלה הקריירה שלו כבמאי במספר סרטים עצמאיים קצרים.

במשך שנות ה-90 המוקדמות עבד כמורה לאנגלית למהגרים מרוסיה.

בשנת 1995 הוא יצר וביים את סרטו הראשון באורך מלא, "ברוכים הבאים לבית הבובות", שזכה בפרס חבר השופטים בפסטיבל הקולנוע בקאן. הסרט המספר על חייה של ילדה בשם דון וינר, בת 11, שעוברת התעללויות בבית ספרה ועל ידי משפחתה.

בשנת 1998 כתב וביים את הסרט "אושר" המספר על חייהן של שלוש אחיות ובעיותיהן ועל חייהם של הסובבים אותן.

בשנת 2001 כתב וביים את הסרט "אגדות וסיפורים" המורכב משני חלקים, "סיפור בדוי" ו"סיפור אמיתי". הסרט עוסק בחייהם של סטודנטים בקולג' והוא נוגע בנושאים שונים כמו: גזענות, מיניות ופרסום.

בשנת 2004 כתב וביים את הסרט "פלינדרום" המגולל את סיפורה של ילדה בת 13 בשם אביבה (בת דודתה של גיבורת "ברוכים הבאים לבית הבובות"), שרוצה להיכנס להריון.

בשנת 2009 כתב וביים את סרטו החמישי, "החיים בזמן מלחמה" (אשר תחילה נקרא "סליחה")

בספטמבר 2011 הוקרן סרטו החדש, "סוס אפל", בפסטיבל הסרטים של ונציה וכן בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו. באוקטובר הסרט הוקרן בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה.

בשנת 2014 הודיע סולונדז כי הוא בתהליכי צילום סרט המשך לסרטו הראשון "ברוכים הבאים לבית הבובות".

## סגנון קולנועי
סרטיו של סולונדז נוגעים בפינות האפלות של האדם באמצעות טכניקות המעוררות אי נוחות אצל הצופה. כך למשל, ב'אושר', פדופיל מנהל שיחות רבות עם בנו הסקרן לגבי הרגלי אוננות, בהן נמצאים רמזים לעניין מיני של האב בבנו.

סולונדז לרוב מציג את דמויותיו באור מעורר רחמים, עלוב ומגוחך. מבקרים רבים טוענים שסולונדז מיזנתרופ הבז לגיבוריו, וכך גם סרטיו - מציגים את האנושות כפתטית ועלובה, ושכל קיומה חסר שחר.

## פילמוגרפיה

### סרטים שביים וכתב
*Fear, Anxiety & Depression (1989)
*ברוכים הבאים לבית הבובות (1995)
*אושר (1998)
*אגדות וסיפורים (2001)
*פלינדרום (2004)
*החיים בזמן מלחמה (2009)
*סוס אפל (2011)
*ווינר דוג (2016)
**Love Child* (TBA)

## קישורים חיצוניים

*  "אושר: כל מה שמטריד ודוחה ביצירת מופת אחת": פודקאסט להאזנה של תוכנית הרדיו "פסטיבל כאן", בהגשת דני מוג'ה ויונתן גת
* אסף קורמן, עמוק בתוך המיץ של הזבל, האוזן השלישית, 10 באוקטובר 2005
* 
* 
* 

קטגוריה:תסריטאי קולנוע יהודים אמריקאים
קטגוריה:במאי קולנוע יהודים אמריקאים
קטגוריה:אתאיסטים יהודים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ייל
קטגוריה:מורים לאנגלית
קטגוריה:אתאיסטים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1959
אמרגן

**אמרגן** (נקרא בעבר **אימפּרֶסָריו**, מאיטלקית: **Impresario**) הוא אדם בתעשיית הבידור המהווה מתווך, יזם ומפיק אירועים בתחום המוזיקה (בעיקר הופעות חיות), התיאטרון והספורט (בדרך כלל בתחומי ראווה כגון תחרויות ומופעי רודיאו ואגרוף). במאות קודמות היו אמרגנים אחראים על העלאת מופעי אופרה ובלט וייצגו להקות נודדות.

האמרגן אחראי על התחום הביצועי של המופע, על גיוס כוח אדם, על ארגון אולמות להופעות, דרכי תחבורה, מימון וכדומה ולעיתים אף על גילוי אמנים ודחיפתם. בין האמרגנים המפורסמים במאה ה-20 ניתן למנות את אמרגן מופעי הוודוויל הבידוריים, פלורנץ זיגפלד, את אמרגן הבלט הנודע סרגיי דיאגילב, אמרגן הקרקס פי. טי. ברנום והאמרגן הרמן וולף.

ישנם אמרגנים שהתפרסמו בזכות קשריהם עם אמן אחד, כמו עמנואל שיקאנדר, אמרגנו של מוצרט.

## יחסי אמרגן-אמן
תפקיד האמרגן קיים במקום שבו האמן אינו שכיר של מקום עבודה מסודר (כפי שהיה המצב עד ראשית/אמצע המאה ה-20 בקרב שחקני תיאטרון, אופרה ובלט וכפי שהוא כיום בקרב זמרים וחלק מהספורטאים). האמן זקוק לגורם מתווך שיסייע לו כלכלית להוציא את אמנותו לקהל רחב. חלק מהאמרגנים מתפקדים כסוכנים אישיים המייצגים אמנים מול בעלי אולמות וחלקם פועלים יותר כבעלי תיאטרון המחפשים מופעים, לעיתים מעורב יותר מאמרגן אחד בתהליך הפקה של מופע.

שכרו של האמרגן מותנה בדרך כלל בהסכם חלוקת רווחים בינו ובין האמן או להקת האמנים אותה הוא מייצג. פעמים רבות קיים פער בין הבנתו של האמרגן בעולם העסקים ולעיתים גם גילו המבוגר ובין גילם, מידת התמצאותם וכושר המיקוח של האמנים המיוצגים. פער זה גורם לעיתים לחוזים הפועלים לטובת האמרגן ומובילים לתביעות משפטיות רבות בין אמנים לאמרגניהם. האמרגן לוקח פעמים רבות סיכון על עצמו, ואם המופע נכשל הוא סופג הפסדים מכספים שהשקיע בעצמו כדי להפיקו.

## קישורים חיצוניים

* הגדרה מילונית של אימפרסריו מילון מרים-ובסטר 
*אתר איגוד האמרגנים בישראל
*

## הערות שוליים

*
קטגוריה:מקצועות הבידור
רונלד רוס

סר **רונלד רוס** (באנגלית: **Ronald Ross**; 13 במאי 1857 – 16 בספטמבר 1932) היה רופא בריטי, פרזיטולוג ואפידמיולוג, אשר גילה את מנגנון ההידבקות במחלת המלריה.

## ביוגרפיה
רוס נולד באלמורה שבהודו (כיום במדינת אוטראקהאנד), לגנרל קמפבל קליי גרנט רוס מצבא הודו ולמתילדה שרלוט אלדרטון. בגיל 8 נשלח להתחנך באנגליה. סיים תואר ברפואה בבית החולים סנט ברתולמיו בלונדון ב-1880 והצטרף לשירות הרפואי ההודי. הצבתו הראשונה הייתה בצ'נאי. רוס עבר במקומות שונים בהודו כאשר חקר את מחלת המלריה, וגם לקה בה בעצמו. במחקריו גילה כי טפיל המלריה מועבר על ידי זן ספציפי של יתוש, האנופלס, והצליח להדגים את גלגול החיים המלא של הטפיל כולל הימצאותו בבלוטות הרוק של היתוש. בשנת 1902 זכה רוס בפרס נובל על מחקריו יוצאי הדופן על מחלת המלריה. רוס הוסיף לעשות וחקר את התפשטות המחלה במדינות שונות בעולם, ופרסם מודלים מתמטיים שתיארו את האפידמיולוגיה של המחלה. כאשר שב לאנגליה כפרופסור למחלות טרופיות, הצטרף כחבר ל, בה גם שימש כסגן הנשיא. מונה כחבר ב"מסדר האמבט" על ידי המלך אדוארד השביעי. 

על שמו נקראים רחובות רבים בהודו, בית החולים למחלות טרופיות בהיידרבד, ובלונדון נוסד על שמו "מכון רוס" למחלות טרופיות והיגיינה.

## קישורים חיצוניים

* ד"ר נועה דהן, היום לפני: הרופא שתפס את היתושים, באתר מכון דוידסון לחינוך מדעי, 13 במאי 2016
* 
* 
* 

קטגוריה:מיקרוביולוגים בריטים
קטגוריה:מלריולוגים
קטגוריה:פרזיטולוגים בריטים
קטגוריה:רופאים בריטים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה
קטגוריה:חוקרים ברפואה טרופית
קטגוריה:אפידמיולוגים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קווין מרי בלונדון
קטגוריה:זוכי המדליה המלכותית
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1857
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1932
קטגוריה:מונצחים בשלט כחול של ארגון המורשת האנגלית
קטקלסט

[שמאל|ממוזער|250px|[שיש קטקלסטי]]
**קטקלסט** הוא מונח בפטרולוגיה ובגאולוגיה מבנית המתאר מבנה הנוצר בתוך סלע באמצעות מאמצי מתיחה כבדים הנגרמים במהלך התמרה. סלעים קטקלסטיים מכילים רסיסים זוויתיים הנוצרים באמצעות מעוות שלהם, כתוצאה משבירה ומתיחה של גושי סלע או גבישי מינרלים.

מאפיינים של התמרה קטקלסטית כוללים כפיפה, שבירה ופירור של מינרלים. מבנים קטקלסטיים – הנקראים גם פורפירו-קלסטיים – הם גנייסים הנוצרים באמצעות התמרה דינמית של סלעים גבישיים, המתאפיינים בצבר של גרגרים גרוסים ונטולי נציץ של קוורץ או פצלת השדה. גרגרים אלה ממלאים את החללים בין שברי סלע גדולים יותר, ונראים כאבנים המשובצות בטיח.

המונח פורפירו-קלסטי מתייחס למרקם התמרה המאפיין מטה-גביש הנתון במעוות בתוך מסת אם שאינה נתונה במעוות.

## ראו גם
*פירוקלסט
*התמרה

## הערות שוליים

קטגוריה:פטרולוגיה
קטגוריה:גאולוגיה מבנית
הילדה גדיאה

**הילדה גדיאה אקוסטה** (**Hilda Gadea Acosta** מרץ 1921, לימה, פרו - פברואר 1974, הוואנה, קובה). הייתה כלכלנית פרואנית, מנהיגת שמאל וסופרת. הייתה אשתו הראשונה של צ'ה גווארה.

## ביוגרפיה
הילדה גדיאה נולדה בלימה שבפרו. הייתה המזכירה הראשונה של ה-APRA, מפלגת שמאל מרכז פרואנית. בשל פעילותה במפלגה, הוגלתה לבסוף למקסיקו ב-1948.

גדיאה פגשה לראשונה את צ'ה גווארה בגואטמלה בדצמבר 1953. גדיאה וצ'ה הגרו למקסיקו בשל לחץ פוליטי. במקסיקו, הציגה גדיאה את גווארה למורדים קובנים. בספטמבר, 1955 התחתנו גווארה וגדיאה. בפברואר 1956 נולדה בתם הבכורה, הילדיטה גווארה. ובמאי 1959 הם התגרשו.

גדיאה נשארה נאמנה לתנועתו הפוליטית של גווארה ומתה בהוואנה ב-1974.

## קישורים חיצוניים

* חיי עם צ'ה גווארה, על הספר בשם זה בהוצאת מקמילן

## הערות שוליים

קטגוריה:כלכלנים פרואנים
קטגוריה:המהפכה הקובנית
קטגוריה:פוליטיקאים פרואנים
קטגוריה:צ'ה גווארה
קטגוריה:ילידות 1925
קטגוריה:נפטרות ב-1974