open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
הצי הרביעי של ארצות הברית

**הצי הרביעי של ארצות הברית** (באנגלית: **United States Fourth Fleet**) הוא יחידה מבצעית של צי ארצות הברית האחראית על הפעלת הכוחות הימיים במרחב פיקוד דרום של ארצות הברית ושיתוף פעולה עם כוחות ימיים אזוריים. מפקד הצי הרביעי הוא גם מפקד כוחות הצי בפיקוד דרום והמפקדה המשותפת ממוקמת בבסיס מייפורט שבג'קסונוויל.

הצי הרביעי הוקם ב-15 במרץ 1943, בתקופת מלחמת העולם השנייה, במטרה לפעול באזור דרום האוקיינוס האטלנטי ולהגן על ארצות הברית מפני פשיטות, סגר ימי, וצוללות אויב. הצי פורק בפברואר 1950 ותחומי אחריותו הועברו להצי השני. 

ב-5 במאי 2008 הוקם הצי מחדש במטרה להוות את הכוח הימי של פיקוד דרום. ג'וזף קירנן מונה למפקדו. הצי אחראי לכלי שיט, טיס וצוללות של צי ארצות הברית הפועלים בגזרת הקריביים, מרכז אמריקה ודרום אמריקה. הוא לא מחזיק ביחידות קבועות משלו, ונעזר בכוחות הימיים של פיקוד כוחות הצי (הצי האטלנטי) ובכוחות הצי השלישי.

## קישורים חיצוניים

* 

* אתר הצי הרביעי 

קטגוריה:יחידות צי ארצות הברית
אשור-רבי השני

**אשור-רבי השני** (באשורית: **aš-šur-GAL-bi**, אשור הגדול) היה מלך אשור בשנים 1012-972 לפנה"ס. אורך שלטונו, מהארוכים שבמלכי אשור, נמשך 41 שנים.

## חייו
הוא היה בנו הצעיר של שליט אשור,  והוא החליף את אחינו  ששלט למשך 6 שנים.

## לקריאה נוספת

* 


## קישורים חיצוניים

א. מלמט, מלחמות ישראל ואשור, מתוך: "היסטוריה צבאית של ארץ ישראל בימי המקרא", יעקב ליוור (עורך). אתר דעת

 קטגוריה:אישים שחיו באלף ה-2 לפנה"ס
קטגוריה:מלכי אשור
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-10 לפנה"ס
הצי העשירי של ארצות הברית

**הצי העשירי של ארצות הברית** (באנגלית: **United States Tenth Fleet**) הוא יחידה בצי ארצות הברית המשמשת ככוח המודיעין ופיקוד הסייבר של הצי ומשרתת את פיקוד הסייבר של ארצות הברית.

## היסטוריה
הצי הוקם במאי 1943 במטרה להתמודד עם צוללות הצי הגרמני במערכה באוקיינוס האטלנטי. הצי היה תחת פיקודו הישיר של אדמירל הצי ארנסט קינג. הצי פורק בתום המערכה. 

בתחילת 2010 הוקם הצי מחדש כפיקוד הסייבר של צי ארצות הברית.

## ארגון ויחידות
**לוחמה והגנת רשת:**
*כוח משימה 1010 - פיקוד לוחמת הרשת של הצי
*כוח משימה 1020 - פיקוד הגנת הסייבר של הצי
**מבצעי מודיעין:**
*כוח משימה 1030 - פיקוד מבצעי המודיעין של הצי
**מחקר ופיתוח:**
*כוח משימה 1090 - קבוצת המחקר והפיתוח ללוחמת הסייבר של הצי 
**הצפנה:**
*כוח משימה 1000 
**מבצעי הצי ופעולות זירתיות:**
*כוח משימה 1040 - טקסס
*כוח משימה 1050 - ג'ורג'יה, בחריין
*כוח משימה 1060 - מרילנד, אנגליה
*כוח משימה 1070 - הוואי, יוקוסוקה, מיסוואה (יפן) 
*כוח משימה 1080 - קולורדו

## קישורים חיצוניים
* 

* אתר הצי העשירי ופיקוד הסייבר של הצי 

קטגוריה:יחידות צי ארצות הברית
קטגוריה:לוחמה קיברנטית בארצות הברית
זלמן ראובני

**זלמן ראובני** (14 בפברואר 1914 - 13 בדצמבר 1968) היה מראשוני ספורט הנכים בישראל שהתחרו בתחרות בינלאומית.

## ביוגרפיה
נולד בטאורגה, ליטא ולמד בישיבת פוניבז'. בגיל 17 עזב את לימודיו והצטרף לתנועת החלוץ ולפעילות ציונית. לאחר שעבר הכשרה חקלאית, ב-1932 עלה לארץ ישראל והצטרף לקיבוץ יגור. את שם משפחתו בלינר שינה לשם ראובני, על שם אביו ראובן. כחבר הקיבוץ עבד בעבודות ציבוריות בצפון הארץ: בנמל חיפה, במחצבות מגדל צדק ובנמל תל אביב. היה מבוני הנמל ולאחר מכן מראשוני עובדיו. בתקופה זו עבר ב-1936 להתגורר במושב בן שמן ונישא בקיץ 1942 לבת המושב שלומית רחמן.

בבן שמן היה פועל חקלאי, חבר ועד המושב והממונה על ביטחון המושב. באותה תקופה פעל בארגון ההגנה, בנוטרות, וב-1942 התגייס אל הבריגדה היהודית ושירת בפלוגה 743 באזור יריחו, במצרים ובלוב. בתום מלחמת העולם השנייה חזר למושב ולעבודתו כממונה על הביטחון. ב-1948 נשלח לרחובות והיה בין הנוטרים שהופקדו על אבטחת ביתו של חיים ויצמן. במרץ 1948 נפצע במתקפה על בית ויצמן ופגיעת הכדור הותירה אותו משותק בפלג גופו התחתון ומרותק לכיסא גלגלים.

ראובני היה חבר הוועד הארצי של ארגון נכי מלחמת השחרור וב-1953 היה אחד משלושה ספורטאים יחידים שנשלחו לייצג את ישראל במשחקי סטוק מנדוויל.

הוא עבד בבית החולים קפלן בתפקיד משרדי. ב-1968 נפטר והוכר כחלל צה"ל שנפטר לאחר השירות כתוצאה מנכותו. היה נשוי ואב לבן.

קטגוריה:ישראלים ילידי ליטא
קטגוריה:ספורטאי ספורט נכים ישראלים
קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:נוטרים
קטגוריה:בן שמן (מושב): אישים
קטגוריה:מתנדבי היישוב לצבא הבריטי
קטגוריה:ספורטאים נכי צה"ל
קטגוריה:נכי צה"ל שהוכרו לאחר מותם כחללי צה"ל
קטגוריה:אישים הקבורים ברחובות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1914
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1968
נועם לוגסי

**נועם לוגסי** (נולדה ב-25 בינואר 1996) היא שחקנית טלוויזיה וקולנוע ישראלית.

## ראשית חייה
לוגסי נולדה וגדלה בפתח תקווה, הקטנה מבין שלוש אחיות. שירתה בתיאטרון צה"ל בהרכב קומיקאים, אולם שוחררה מוקדם משירותה הצבאי בנסיבות רפואיות.

היא לקחה מספר סדנות תיאטרון בסדנה של איקה זהר.

בשנת 2024 סיפרה כי בעקבות מתקפות הטילים במהלך מבצע שומר החומות אובחנה כסובלת מהפרעת דחק פוסט-טראומטית.

## קריירה
בשנת 2013 קיבלה את תפקידה הראשון כשחקנית ראשית בתפקיד גילי פורת בעונה הרביעית של סדרת הנוער "השמיניה" בערוץ הילדים, ושנה לאחר מכן, שבה לתפקידה בעונה החמישית והאחרונה. באותה שנה שיחקה במיני-סדרת הדרמה "עיר ללא אלימות" ששודרה בחינוכית.

בשנת 2014 התארחה בסדרה "משפחה שולטת" בערוץ הילדים, שיצר וביים רובי דואניאס. באותה השנה התארחה בתוכנית האירוח של שחר חסון שנקראת "הפרעת קשב" ששודרה בערוץ הילדים.

בשנת 2015 החלה לשחק באחד התפקידים הראשיים בסדרת המתח לנוער "נעלמים", המשודרת בערוץ ניקלודיאון למנויי HOT.

בשנת 2016 שיחקה בסרט הקצר "בייביסיטר" שביימה וכתבה אורית זמיר. הסרט זכה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה בפרס הסרט הקצר הטוב ביותר לאותה שנה.

בשנת 2017 החלה לגלם את לילי בסדרת המתח "בתולות" ב-HOT3 שיצר וכתב ירון ארזי, וכן שיחקה בסרט זוכה פרס אופיר לסרט העלילתי הטוב ביותר, "פוקסטרוט" של הבמאי שמוליק מעוז. בנובמבר אותה שנה חזרה לשחק בעונה השנייה של "נעלמים" בטין ניק.

בשנת 2018 החלה לשחק בתפקיד ראשי בסדרת הדרמה של רשת 13 "הרמון", שיצרו ענת ברזילי, הדר גלרון וגדי טאוב על פי ספרה של מעיין סמידי. היא שיחקה גם בסרטם של שרון מימון וטל גרניט, "הנשף" בתפקיד קשת, לצידן של סתיו סטרשקו, ניב סולטן ואסי לוי.

בשנת 2019 שיחקה לצד גיתית פישר ואושרית סרוסי כמפקדת בשבטה בסדרת הקומדיה "זאת וזאתי" של רשת 13.

בשנת 2022 שיחקה בעונתה השנייה והשלישית של הסדרה "המפקדת" בכאן 11, בתפקיד טולי, הסמ"פ של פלוגת געש.

ב-25 במאי 2025 הוציאה לוגסי סינגל, שיר אישי על התחזקות, אמונה וחיבור פנימי שנקרא "לא לבד".

## חיים אישיים
בשנת 2019 חשפה לוגסי בריאיון כי בעבר ניהלה מערכות יחסים רומנטיות עם גברים ונשים, לרבות מערכת יחסים עם השחקנית מאי קורץ. בשנים האחרונות החלה לוגסי בתהליך של חזרה בתשובה.

## פילמוגרפיה
### טלוויזיה

### קולנוע

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:בוגרי תיכון בן-גוריון (פתח תקווה)
קטגוריה:בוגרות תיאטרון צה"ל
קטגוריה:בוגרי תיאטרון צה"ל
קטגוריה:פתח תקווה: אישים
קטגוריה:שחקנים להט"בים ישראלים
קטגוריה:להט"ביות ישראליות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1996
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1996
פיקוד התובלה של חיל האוויר של ארצות הברית

**פיקוד התובלה של חיל האוויר** (באנגלית: **Air Mobility Command**; בראשי תיבות: **AMC**) הוא פיקוד מרכזי בחיל האוויר של ארצות הברית. הוא מהווה את הזרוע האווירית של פיקוד התובלה של ארצות הברית. משימתו לספק ניידות זמינה ומהירה בכל רחבי כדור הארץ, עבור הכוחות המזוינים של ארצות הברית. הפיקוד גם ממלא תפקיד חשוב במאמצי סיוע הומניטרי בארצות הברית וברחבי העולם. באחריותו לספק תובלה אווירית ותדלוק אווירי עבור כל הכוחות. הפיקוד הוקם ביוני 1992 על בסיס כוחות וציוד מפיקוד האוויר האסטרטגי ופיקוד התובלה הצבאית. 

## היסטוריה
שורשי הפיקוד נעוצים בפיקוד המעבורות שהוקם ב-29 במאי 1941 במסגרת הגיס האווירי של צבא ארצות הברית ומשימתו הייתה העברת כלי טיס שנבנו בארצות הברית לבריטניה. לאחר כניסת ארצות הברית למלחמת העולם השנייה שונה שם הפיקוד לפיקוד התובלה האווירית, ומשימתו העברת ציוד מטען ונוסעים בעדיפות גבוהה, וכן כלי טיס. בשיאו הפעיל הפיקוד למעלה מ-3,000 מטוסי מטען והעביר מדי חודש כ-80,000 נוסעים ו-200,000 טון מטען. לאחר המלחמה נטל הפיקוד חלק מרכזי ברכבת האווירית לברלין. הפיקוד נטל חלק בהובלת כוחות וציוד במלחמת קוריאה ובמלחמת וייטנאם. ב-1966 הוקם פיקוד התובלה האווירית הצבאית (MAC) ומרבית תחומי ההובלה האסטרטגית והטקטית הועברו לאחריותו במהלך שנות השבעים. ב-1988 עבר הפיקוד לאחריות פיקוד התובלה של ארצות הברית. הפיקוד השתתף במבצעי סיוע הומניטריים ברחבי העולם וכן בפלישה האמריקאית לפנמה, הפלישה האמריקאית לגרנדה ובמלחמת המפרץ.

ב-1992 פורקו פיקוד התובלה האווירית הצבאית ופיקוד האוויר האסטרטגי וכוחות התובלה והתדלוק האווירים אורגנו מחדש בפיקוד התובלה של חיל האוויר. הפיקוד השתתף במלחמת עיראק ובמלחמת אפגניסטן. 

## ארגון
יחידות הפיקוד העיקריות:
*חיל האוויר ה-18 - מורכב ממרכז מבצעים, שני להקים ו-11 כנפות תובלה אווירית ותדלוק אווירי
*כנף בסיס אוויר 87 - ממוקמת בבסיס המשותף מגוויר-דיקס-לייקהרסט בניו ג'רזי
*כנף בסיס אוויר 628 - ממוקמת בבסיס המשותף צ'ארלסטון בקרוליינה הדרומית
*כנף בסיס אוויר 319 - ממוקמת בבסיס חיל האוויר גרנד פורקס בדקוטה הצפונית

## קישורים חיצוניים

*אתר הפיקוד

קטגוריה:פיקודים מרכזיים של חיל האוויר של ארצות הברית
קטגוריה:תובלה צבאית אווירית
ויליאם קוויסט

**ויליאם קוויסט יורגנסן** (בדנית: **William Kvist Jørgensen**; נולד ב-24 בפברואר 1985) הוא כדורגלן עבר דני ששיחק בעמדת הקשר האחורי.

## קריירת מועדונים
קוויסט התחיל את הקריירה שלו בקבוצת טורסאגר רונדה בה שיחק מגיל שש עד גיל שמונה. בשנת  הצטרף לקבוצת הילדים של KB, השייכת לפ.צ. קופנהגן ובמקביל שיחק גם כדוריד בקבוצת פרדריקסברג. בשנת  זכה באליפות הנוער בכדורגל וגם בכדוריד. בסופו של דבר, קוויסט החליט להמשיך בכדורגל.

ב-23 באפריל 2005 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת במשחק הליגה נגד נורסאלנד. ב-22 באוקטובר 2006 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 0-3 נגד ויבורג. בעונת  מונה לקפטן הקבוצה.

ב-16 ביוני 2011 חתם ל-4 שנים בשטוטגרט מהבונדסליגה.

ב-30 בינואר 2014 הושאל לפולהאם מהפרמייר ליג עד לסיום העונה. בתום העונה ירדה פולהאם ירדה לליגת המשנה וקוויסט עזב את המועדון.

ב-1 בספטמבר 2014 חתם בויגאן את'לטיק לעונה אחת.

ב-17 ביולי 2015 חזר לקופנהגן, בה שיחק ארבע שנים עד שפרש.

## קריירה בינלאומית
ב-20 בינואר 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת דנמרק בהפסד 3-1 ל. ב-16 באוקטובר 2012 קוויסט הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 3-1 נגד  במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014.

קוויסט השתתף עם הנבחרת במונדיאל 2010 וביורו 2012.

## תארים
; פ.צ. קופנהגן
*ליגת העל הדנית (6): , , , , , 
*הגביע הדני (2): , 

; אישיים
*כדורגלן השנה בליגת העל הדנית: 
*הכדורגלן הדני של השנה: , 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים דנים
קטגוריה:קשרי כדורגל דנים
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. קופנהגן
קטגוריה:כדורגלני שטוטגרט
קטגוריה:כדורגלני פולהאם
קטגוריה:כדורגלני ויגאן את'לטיק
קטגוריה:כדורגלני נבחרת דנמרק
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2010
קטגוריה:כדורגלני יורו 2012
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2018
קטגוריה:דנים שנולדו ב-1985
אברהם לובנוב

**אברהם רובומוביץ' לובנוב** (ה'תרמ"ח, 1888 - אב ה'תשל"ג 1973) היה רבה של לנינגרד בירת רוסיה, אסיר ציון חסיד קאפוסט. קודם לכן היה גם רב העיר לפל.

## ביוגרפיה
נולד בסברז'ין שליד רוגצ'וב בבלארוס. כיהן כרב בלפל עד שנות ה-30 שאז עבר ללנינגרד. בה'תש"ב (1942) נעצר ושוחרר. בה'תש"ג (1943) נתמנה לרב העיר אחר הרב מנחם מנדל גלוסקין.

בה'תשי"א (1950) נאסר והוגלה, וכעבור שנים שוחרר ונתמנה ליושב ראש הקהילה היהודית. הרב לובנוב היה חסיד חב"ד-קאפוסט ושמר על קשרים טובים גם עם חסידות חב"ד-לובביץ'.

בסוף ימיו חלה והיה מרותק, וב-1973 נפטר. בצוואתו ביקש להיקבר בבית הקברות היהודי הישן בעיר, בתחילה השלטונות לא אפשרו את הדבר ורצו לקברו בבית הקברות החדש המשותף ליהודים ונוצרים, רק לאחר השתדלות רב מארצות הברית הדבר התאפשר.

## לקריאה נוספת
* **תולדות חב"ד בפטרבורג,** עמ' 330 - 332. הוצאת חזק 2010, שניאור זלמן ברגר.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:רבנים בלארוסים
קטגוריה:רבנים רוסים
קטגוריה:סנקט פטרבורג: רבנים
קטגוריה:אסירי ציון בברית המועצות
קטגוריה:רבני ערים באירופה
קטגוריה:אישים הקבורים בית הקברות פראוברז'נסקי היהודי
קטגוריה:ילידי 1888
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1973
מורטימר דייוויס

**מורטימר דייוויס** (באנגלית: **Mortimer Davis**; 1866 - 22 במרץ 1928) היה איש עסקים ופילנתרופ יהודי קנדי.  נחשב לאחת הדמויות הבולטות בתעשייה ובקהילה היהודית בקנדה בראשית המאה ה-20. הוא היה בעלה של ליידי דייוויס.

## קורות חיים
דייוויס נישא להנרייטה קייזר, שלימים נודעה כליידי דייוויס, בשנת 1898 בטקס שנערך בסן פרנסיסקו. לזוג נולד בן יחיד, מורטימר דייוויס ג’וניור, שנפטר בשנת 1940. למרות מעמדם הגבוה, חיי הנישואין של בני הזוג ידעו מתיחות, ובשנת 1924 הם התגרשו באופן רשמי — דבר נדיר באותה תקופה בקרב בני המעמד הגבוה.

בשנת 1917 קיבל דייוויס תואר אבירות מטעם ממשלת בריטניה, והיה בכך ליהודי הקנדי הראשון שזכה לכבוד זה. הענקת התואר שיקפה את מעמדו הבכיר בעולם העסקים הקנדי ואת תרומתו לפיתוח הכלכלה ולחברה.

לאורך חייו המשיך דייוויס לשלב בין פעילות עסקית ענפה לפילנתרופיה, תוך שמירה על קשרים קרובים עם הקהילה היהודית במונטריאול. הוא נודע באורח חייו היוקרתי, אך גם במחויבותו לערכים של נתינה והשקעה בחברה.

מורטימר דייוויס נפטר ב-22 במרץ 1928 בגיל 62. שמו הונצח במספר מוסדות ציבוריים, והותיר אחריו מורשת של יזמות, השפעה חברתית ומנהיגות קהילתית.

## קישורים חיצוניים

* https://www.thegazette.co.uk/London/issue/30022/page/3596/data.pdf, עיתון שמציג את קבלת תואר האבירות של מורטימר 
* 

קטגוריה:אנשי עסקים יהודים קנדים
קטגוריה:נדבנים יהודים קנדים
קטגוריה:ילידי 1866
קטגוריה:קנדים שנפטרו ב-1928
גרשון חן

הרב **גרשון חן** (ה'תרמ"ח, 1888 - ו' בסיוון ה'תשל"ח, יוני 1978) היה רב, דיין ופוסק חסיד חב"ד. כיהן כמשגיח בישיבת תומכי תמימים בלובביץ', רב העיר אולקסנדריה באוקראינה, מייסד וראש ישיבה בעיר, דיין בבית הדין הרבני בחיפה ובבית דין רבני חב"ד, רב שכונת שיכון חב"ד בירושלים ומעורכי האנציקלופדיה התלמודית.

## ביוגרפיה
נולד ברוהצ'וב לדוד ונחמה מינה חן. אביו היה בנו של אברהם אהרן בן הרב פרץ חן ומבני משפחת חן. אחיו היה הרב יוסף חן רבו של עמק יזרעאל. למד בישיבת תומכי תמימים בלובביץ' ובהורדשיץ. בה'תרס"ז (1906) מונה על ידי רבי יוסף יצחק שניאורסון בעודו תלמיד בישיבה למשגיח זמני בישיבה בלובביץ'.

בהוראת אדמו"ר הרש"ב למד הוראה הלכתית, והוסמך לרבנות על ידי הרב סעדיה באליטר, הרב יצחק יואל רפאלוביץ', הרב דוד יעקובסון, דוד אביו הרב דוד צבי חן, בנו הרב מנחם מנדל חן והרב שמריהו יהודה לייב מדליה.

בה'תרע"ג נישא לגיסיא בת הרב חיים לייב איטקין שהיה רב העיר אולקסנדריה ונפטר כשנה קודם השידוך. עם נישואיו ירש את תפקיד חמיו, הדבר התפרסם גם בעיתון האח. בה'תרע"ט ייסד באולקסנדריה סניף של ישיבת תומכי תמימים ועמד בראשה.

בט' באב ה'תרצ"ג (1933) עלה הרב חן לישראל והתגורר בחיפה, שם הוסמך על ידי הרב קוק ומונה בהמלצתו לדיין בבית הדין הרבני. בה'תשכ"ב עבר לירושלים ומונה לרב שיכון חב"ד. בה'תשל"ח (1978) נפטר ונקבר בהר הזיתים. לא הותיר אחריו צאצאים. חלק מכתביו פורסמו בספר "אהלי גרשון" (קה"ת, תשפ"ה).

## עץ יוחסין

[שמאל|ממוזער|מימין לשמאל: הרב גרשון חן, הרב [אליעזר קרסיק והרב שלמה יוסף זוין]]

## לקריאה נוספת
* **אבני חן,** פרק כד, ה'תשע"ה, הוצאת ספרים קה"ת, אליעזר ליין ושניאור זלמן ברגר.
*30 שנה ושבע סמיכות • מיוחד, באתר שטורעם.נט

## קישורים חיצוניים
* מת זקן רבני חב"ד בישראל, דבר, 12 ביוני 1978, עמ' 2

## הערות שוליים

גרשון
קטגוריה:דייני בתי הדין הרבניים
קטגוריה:חברי בית דין רבני חב"ד בעבר
קטגוריה:ירושלים: רבני שכונות
קטגוריה:חיפה: רבנים
קטגוריה:רבנים בלארוסים
קטגוריה:רבנים אוקראינים
קטגוריה:רבני ערים באירופה
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:ראשי ישיבה חסידים במזרח אירופה
קטגוריה:ראשי ישיבות תומכי תמימים - חב"ד
קטגוריה:בוגרי ישיבת תומכי תמימים בלובביץ'
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת חב"ד
קטגוריה:עורכי האנציקלופדיה התלמודית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1888
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1978
אברהם הלל גולדברג

הרב **אברהם הלל גולדברג** (א' בשבט ה'תר"ע, 1 בנובמבר 1910 – ניסן ה'תשנ"ד, 8 באפריל 1994) היה רבו של כפר פינס ומחבר תורני.

## ביוגרפיה
נולד בסקידל, במחוז גרודנה בפולין לאביו הרב יצחק גולדברג אשר שימש בעיר סקידל כשו"ב ולאמו לאה בת ר' הלל זאב עמיאל.

קיבל חינוך מסורתי אצל אביו וגדולי התורה בעיר מולדתו. למד בישיבות הגדולות בקוברין בראשותו של הרב פסח פרוסקין  ובישיבת שער התורה בראשותו של הרב שמעון שקופ מחבר ספר "שערי יושר". זכה לשמש את בעל ה"חפץ חיים" .הוסמך לרבנות על ידי גדולי התורה בחו"ל ובראשם הרב שמעון שקופ ובארץ על ידי הרב הראשי לפתח תקווה הרב ראובן כץ.

היה ר"מ בישיבה ומורה לתלמוד בבית הספר. ארגן שיעורים לתורה ומחשבת ישראל לנוער ובעיקר לפועלים והקים וניהל ישיבה קטנה בעיר מולדתו.היה עסקן חינוך בגלילות הספר בפולין, מנהלו של בית-ספר יסודי דתי "תורה ודעת" ששפת ההוראה שלו הייתה עברית, ארגון הנוער החרדי לעלייה. השתתף בקרנות ומפעלים למען א"י והיה חבר הנהלה של מוסדות חסד ידועים.

עלה לארץ בשנת תש"א לפי דרישה מ"ישיבת הרב קוק" בירושלים ובזכות הרב שבתי שמואלי אשר ניהל את השגת הסרטיפיקטים להצלת יהודים בתקופת מלחמת העולם הראשונה, ובכך הציל אותו יחד עם הרב משה צבי נריה ואחרים. בהגיעו ארצה למד בישיבת מרכז הרב תחת הנהגתו של הרב חרל"פ.

כיהן במשך עשרות בשנים כרב המקומי של "כפר פינס", מושב עובדים של "הפועל המזרחי".היה פעיל בחיי הכפר, פיתוחו, הדרכתו ועיצוב דמותו הרוחנית.

כיהן חבר המרכז של חבר הרבנים על ידי הפועל המזרחי בישראל, חבר המרכז הארצי של הארגון למען השבת בישראל. נתן הרצאות תורניות, חינוכיות ושיעורים בעיון בישיבת "ירחי כלה" בפתח תקווה.

היה חבר ההגנה (פלוגה דתית בפתח תקווה). השתתף במלחמת העצמאות ושירת בשירות סדיר בצה"ל.

כתב ופרסם בקביעות מאמרים בעיתונות הדתית בחוץ-לארץ: "דרכנו" (ורשה), "דאס ווארט" (וילנה). ובארץ: "היסוד", "המודיע", "שערים", "דגלנו" ועוד. כמו כן פרסם חידושי תורה בקבצים שונים: התורה והארץ, תחומין ועוד.

נפטר ב-8 באפריל 1994 בגיל 84, והובא למנוחות בבית העלמין סנהדריה בירושלים .

## חיבוריו
*הארץ ומצוותיה - הלכות תרומות ומעשרות ,ערלה, כלאיים, שמיטת קרקעות ושמיטת כספים ,חלה, חדש ומתנות עניים. הספר זכה להסכמותיהם של הרב שלמה זלמן אוירבך, הרב אברהם שפירא, הרב מרדכי אליהו הרב יהושע משה אהרונסון הרב בנימין זילבר והרב שלמה שמשון קרליץ. תע"ב עמ'. תשמ"ח.
* הלכות שמיטה: על פי הרמב"ם ופסקי ראשונים ואחרונים, שביעית במשנתו של מרן החזו"א. רסו עמ'. תשמ"ו.
*"עמוד החסד" (כתוספת לספר "אהבת חסד". תשי"ד, תש"ך).
*"פה קדוש" (כתוספת לספר "שמירת הלשון". תשט"ו).

## משפחתו

בשנת תש"ו  נשא לאשה את יוכבד בת הרב אליעזר פנחס טהורי. לזוג היו חמישה ילדים, ביניהם יצחק, יהושע וצבי.

* בנו יוסף הוא חבר בית הדין הרבני בתל אביב ומחבר הספר "גט מעושה", נשוי לרבקה בתו של הרב שמואל כהנא שפירא.
* בתו לאה נשואה לרב אביגדור ברגר מראשי ועורכי מכון ירושלים.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* מאמריו באתר רמבי"ש

קטגוריה:מחברי ספרי הלכה
קטגוריה:מהדירי ספרות תורנית
קטגוריה:רבנים ישראלים
קטגוריה:רבני מושבים
קטגוריה:רבנים אורתודוקסים
קטגוריה:מחברי ספרי עיון ישראלים
קטגוריה:כפר פינס: אישים
קטגוריה:זוכי פרס הרב טולידאנו
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1910
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1994
קטגוריה:אנשי חבר הרבנים שעל ידי הפועל המזרחי
קטגוריה:יהודים הקבורים בבית הקברות סנהדריה
דה וושינגטון אקזמינר

**דה וושינגטון אקזמינר** (באנגלית: **The Washington Examiner**) הוא אתר אינטרנט פוליטי אמריקאי ושבועון שמרכזו בוושינגטון די. סי. ועוסק בפוליטיקה ומדיניות אמריקאית ובינלאומית.
הוא שייך לתאגיד אנשוץ , המצוי בבעלותו של המיליארדר האמריקאי פיליפ אנשוץ .

בין 2005 לאמצע 2013, פרסם האקזמינר עיתון יומי בפורמט טבלואיד, שהופץ בחינם בוושינגטון הבירה והתמקד בחדשות מקומיות ובפרשנות פוליטית
המקומון פסק לפעול ב-14 ביוני 2013, והתוכן שלו עבר להתמקד בפוליטיקה לאומית, הוא הפך מיומון לשבועון.

המגזין ידוע בעמדתו הפוליטית השמרנית והוא בעל השפעה בחוגים השמרניים של הפוליטיקה והממשל בארצות הברית.

## מחלוקות
בשנת 2018 פרסם המגזין רשימה בת 205 הישגים של ממשל טראמפ. הרשימה כללה כמות גדולה של אי-דיוקים וטעויות, ובבדיקה הסתבר שהיא נמסרה לפרסום ל"וושינגטון אקזמינר" ישירות מהבית הלבן, ופורסמה מבלי לבדוק את נכונותה. לאחר הפרסום, טראמפ התגאה ברשימה וצייץ את המאמר פעמיים.

בינואר 2019 פרסם המגזין מאמר בו טען אדם ממשטרת הגבולות בארצות הברית כי גורמי טרור מוסלמי מנסים לחדור לארצות הברית דרך גבול מקסיקו וכי מצאו בקרב המהגרים שטיח תפילה. זמן קצר לאחר מכן, טראמפ ציטט את המאמר כהצדקה להרחבת גדר ההפרדה בין ארצות הברית למקסיקו. לאחר בדיקה הסתבר כי הטענות במאמר אינן נכונות, אך המגזין לא הוציא הבהרה כלשהי בנושא.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ארצות הברית: עיתונים
קטגוריה:עיתונים באנגלית
קטגוריה:אתרי אינטרנט אמריקאיים
קטגוריה:וושינגטון די. סי.: חברות
קטגוריה:מגזינים שהוקמו בשנת 2013
ראש רפובליקת טטרסטן

**ראש רפובליקת טטרסטן** (ברוסית: **Глава Республики Татарстан**, בטטרית: **Татарстан Республикасы башлыгы**; בעבר **נשיא טטרסטן**, או **נשיא רפובליקת טטרסטן**; בטטרית: **Татарстан Республикасы Президенты**; ברוסית: **Президент Республики Татарстан**) הוא ראש הרפובליקה של טטרסטן והמשרה הבכירה ביותר בגופי הרשות המבצעת של הסובייקט הפדרלי רפובליקת טטרסטן.

רשמית ראש הרפובליקה ממונה לתקופת כהונה בת חמש שנים, אך אין מגבלה על מספר הקדנציות. על פי החוקה הטטרית, על ראש הרפובליקה להיות דובר רוסית וטטרית והוא אינו יכול להיות צעיר מגיל 35 בעת מינויו לתפקיד. מעון ראש הרפובליקה הוא ארמון המושל השוכן במתחם הקרמלין בקאזאן. מעון שני הוא מעון הקיץ שבכפר בורובויה מאטיושינו.

כל אזרח רוסיה יכול להציע את עצמו כמועמד לתפקיד ראש רפובליקת טטרסטן. החל משנת 2012 הוא נבחר בבחירות כלליות. בשנים 2005–2011 היה מתמנה על ידי נשיא רוסיה בהמלצת מועצת המדינה של טטרסטן.

## היסטוריה
תפקיד ראש הרפובליקה של טטרסטן הוקם מתוך תפקיד יושב ראש נשיאות הסובייט העליון של טטרסטן ב-12 ביוני 1991, ומינטימר שאימייב נבחר לנשיא הרפובליקה הטטרית ברוב קולות בבחירות ישירות לראשות הרפובליקה. הוא נבחר מחדש גם בשנים 1996 ו-2001. עם זאת, בשנות ה-90 של המאה ה-20 היה חשש ממשי לפירוק רוסיה על רקע השאיפה הצ'צ'נית לעצמאות ובוטלו הבחירות הישירות למושלי המחוזות וראשי הרפובליקות. שאימייב מונה על ידי נשיא רוסיה ולדימיר פוטין במרץ 2005 לתקופת כהונה רביעית לתפקיד.

במרץ 2010 ביקש שאימייב מנשיא רוסיה, דמיטרי מדבדב, שלא למנותו לתקופת כהונה נוספת, ומדבדב מינה במקומו את רוסטם מיניחאנוב, שמינויו אושר גם על ידי הרשות המחוקקת של טטרסטן, מועצת המדינה הטטרית.

## שם התפקיד
בניגוד לנהוג בשאר הרפובליקות של רוסיה, ראש הרפובליקה הטטרית מכונה באופן רשמי "נשיא". עד שנת 2010 גם ראש הרפובליקה בצ'צ'ניה כונה "נשיא צ'צ'ניה", אך רמזן קדירוב הכריז באותה שנה כי הוא מוותר על הכינוי "נשיא" ונימק זאת בכך שלרוסיה יש רק נשיא אחד והוא "נשיא הפדרציה הרוסית" ולכן ראשי הרפובליקות לא מורשים לקרוא לעצמם נשיאים. בסוף שנת 2010 דמיטרי מדבדב חתם על חוק האוסר על הצמדת הכינוי "נשיא" לראשי הרפובליקות של רוסיה.

בקיץ 2017 דווח כי הנושא בתפקיד ראש הרפובליקה הטטרית ימשיך להיקרא "נשיא" עד לשנת 2020 כשנערכו הבחירות לנשיאות טטרסטן והתפקיד ייקרא "ראש הרפובליקה הטטרית", אך בפועל המשרה המשיכה להתקרא "נשיא".

בסוף ספטמבר 2021 הוגשה ל הצעת חוק לשינויים במשרת ראשי המחוזות ברוסיה. במסגרת החוק מוצע כי ראש רפובליקה ברוסיה ייקרא "ראש הרפובליקה" ולא "נשיא". עם אימוץ הצעת החוק בדצמבר 2021, שמה של משרת נשיא טטרסטן שונה ל"ראש רפובליקת טטרסטן" («Глава Республики Татарстан»), והחוק נכנס לתוקף מ-1 ביוני 2022.

## ראשי טטרסטן

## גלריה

קובץ:Губернаторский дворец (Казань).jpg|ארמון המושל בקרמלין של קאזאן. משמש כמעונו הרשמי של ראש הרפובליקה.
קובץ:RIAN archive 554614 News conference by Tatar President Mintimer Shaimiev.jpg|מיניטמר שאימייב בלשכתו, ינואר 2010.


## קישורים חיצוניים

* 
## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי סובייקטים פדרליים של רוסיה
קטגוריה:משרות פוליטיות ברוסיה
קטגוריה:נשיאים לפי מדינה
איילה בלייר

**איילה בלייר** (באנגלית: **Isla Blair**; נולדה ב-29 בספטמבר 1944) היא שחקנית אנגלייה-סקוטית. הופעת הבכורה שלה על הבמה הייתה ב-1963 בתפקיד פיליה בהפקה הלונדונית המקורית של המחזה "דבר מצחיק קרה לי בדרך לפורום".

## ביוגרפיה
איילה בלייר נולדה בבנגלורו שבהודו בשנת 1944. אביה, איאן בקסטר בלייר-היל, היה בעל מטעי תה אנגלי ממוצא סקוטי. בגיל שנתיים הביעה בלייר עניין בהופעות כששרה לפני קהל במסע באנייה מהודו לאנגליה. להכנה לקריירת משחק נרשמה ללימודים באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה.

### קריירה
הופעת הבכורה של בלייר הייתה ב-3 באוקטובר 1963 בתפקיד פיליה בהפקה הלונדונית המקורית של המחזה "דבר מצחיק קרה לי בדרך לפורום" שהוצג בתיאטרון סטרנד. בעונת 1971 הצטרפה ללהקה השייקספירית המלכותית, ושיחקה בתפקיד אמיליה במחזה "The Man of Mode", ובתפקיד אגליה במחזה "Subject to Fits". ב-1973 השתתפה בלייר בסיבוב הופעות במזרח התיכון עם להקת התיאטרון פרוספקט ושיחקה בתפקיד ויולה במחזה "הלילה השנים עשר". עוד שיחקה בלייר בתיאטרון אולד ויק ובתיאטרון נוטינגהאם פלייהאוס.

אחד התפקידים הראשונים של בלייר בקולנוע היה ב-1964 בסרט "לילה של יום מפרך" בסצנה לצדו של פול מקרטני. אחרי הצילומים הציע מקרטני לבלייר טרמפ לביתה, אבל כשיצאו מהבניין, התנפלו עליהם המון מעריצים ששרטו ובעטו בבלייר כדי להגיע למקרטני. למחרת סרבה להצעה נוספת לטרמפ. הסצנה בהשתתפותה קוצצה בעריכה בסופו של דבר.

ב-1965 שיחקה בסרט האימה "Dr. Terror's House of Horrors" בתפקיד עוזרת בגלריית אמנות. עוד בקולנוע הופיעה בסרטים "A Flea in Her Ear" (מ-1968), "הקרב על בריטניה" (1969), "Taste the Blood of Dracula" (מ-1970), "אינדיאנה ג'ונס ומסע הצלב האחרון" (1989, בתפקיד אשתו של הדמות שגילם בעלה ג'וליאן גלובר, הקרדיט בסרט היה גברת גלובר), "הפיתויים האסורים של ולמונט" (1989), "The Monk" (מ-1990), "בית אנג'לו" (1997), "The Match" (מ-1999), "מלחמת הכרוב של גברת קלדיקוט" (2002), "החיים שאחרי" (2003), וב"ג'וני אינגליש חוזר" (2011).

בלייר כיכבה בתפקיד אורח בשני פרקים בסדרת המדע בדיוני "Space: 1999" לצדו של אנתוני ולנטיין בפרק "War Games", ולצדו של פרדי ג'ונס בפרק "Journey to Where". ב-1976 שיחקה בלייר בתפקיד אמה אנטרובוס בסדרת הדרמה "The Crezz" של רשת ITV. היא שיחקה בתפקיד ראשי בדמות סאלי בדרמת ההיסטוריה החלופית "An Englishman's Castle" של ה-BBC ששודר לראשונה ב-1978. ב-1995 גילמה בלייר את חברת הפרלמנט קלייר קרלסן, מזכירתו של פרנסיס ארקרט במיני-סדרה "הפוסק האחרון", החלק השלישי של הסדרה "בית הקלפים". ב-2010 הופיעה בלייר בתיאטרון אורנג' טרי בריצ'מונד במחזה "The Company Man" מאת טורבן בטס.

בלייר הקליטה ספרי שמע רבים. בעונת 2014–2015 הופיעה על הבמה במחזמר "Made in Dagenham".

### חיים אישיים
בלייר נשואה לשחקן ג'וליאן גלובר. בנם של בני הזוג הוא השחקן ג'יימי גלובר. יחד עם השחקנית פרונלה סקיילס היו בלייר וגלובר מעורבים בהרחבת תיאטרון סליסברי פלייהאוס. בלייר היא סגנית נשיאה של קרן הצדקה לילדים TACT.

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אנגליות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אנגליות
קטגוריה:בוגרות האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה
קטגוריה:בוגרי האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה
קטגוריה:חברי הלהקה השייקספירית המלכותית
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה סקוטיות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון סקוטיות
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1944
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1944
עונת 1901/1902 בפוטבול ליג

**עונת 1901/1902** הייתה העונה ה-14 של הפוטבול ליג שהיא הייתה הליגה האנגלית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-2 בספטמבר 1901 והסתיימה ב-28 באפריל 1902. 

הליגה כללה 18 קבוצות. גרימסבי טאון וסמול הית' היו הקבוצות שעלו מליגת משנה.

עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. במידה וכמה קבוצות זכו באותו מספר נקודות, הקבוצה עם יתרון ביחס שערים דורגה במקום גבוה יותר. שיטה זו הייתה בתוקף עד לעונת 1976/1977.

סנדרלנד זכתה באליפות בפעם הרביעית בתולדות המועדון.  

קבוצות שסיימו את העונה במקומות 17-18 ירדו לליגת משנה. בסוף העונה סמול הית' ומנצ'סטר יונייטד ירדו ליגה. במקומם עלו וסט ברומיץ' אלביון ומידלסברו.

## כדורגלנים מצטיינים
ג'ימי סטל מאברטון כבש 18 שערים וזכה בתואר מלך השערים.

## טבלת הליגה

## קישורים חיצוניים
* נתונים מפורטים מאתר rsssf
* נתונים מאתר worldfootball

## הערות שוליים

קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1901
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1902
קטגוריה:עונות בפוטבול ליג
שובו של חייל

**שובו של חייל** (באנגלית: **The Return of the Soldier**) הוא סרט דרמה בריטי משנת 1982 בבימויו של אלן ברידג'ס עם אלן בייטס, ג'ולי כריסטי, אן-מרגרט וגלנדה ג'קסון בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס על הרומן "שובו של חייל"  (1918), מאת הסופרת הבריטית רבקה וסט. וסט היא האישה היחידה שכתבה על מאורעות מלחמת העולם הראשונה באותה תקופה. זה היה רומן הבכורה שלה והראשון שעסק בהלם קרב שנקרא אז "הלם פגזים" (Shell Shock) ולאחר מכן שונה השם מספר פעמים והיום הוא מוכר כחלק מהפרעת דחק פוסט-טראומטית.

הסרט היה מועמד לפרס דקל הזהב בפסטיבל הקולנוע בקאן בשנת 1982.

## תקציר העלילה
קיטי בולדרי (ג'ולי כריסטי) היא אשתו של קפטן כריס בולדרי (אלן בייטס) הלוחם בצרפת בחזית המערבית במלחמת העולם הראשונה. היא גרה באחוזה מפוארת עם משרתים רבים, ביחד עם ג'ני בולדרי (אן-מרגרט), אחייניתו של כריס המשמשת לה כבת לוויה.

השנה היא 1916, כשג'ני מעירה לקיטי שזה שבועיים לא הגיע מכתב מכריס, היא אינה מודאגת ומפריעה לה יותר עליית מצרכי המזון.

לאחוזה מגיעה אישה שלפי בגדיה ניכר שהיא מרמה חברתית נמוכה יותר. היא מציגה את עצמה בתור מרגרט גריי (גלנדה ג'קסון).

מרגרט מודיעה שהיא קבלה מכתב מכריס שהוא מאושפז בבית חולים בלונדון. קיטי בתחילה לא מאמינה וחושבת שהיא באה לסחוט כסף אך מרגרט מציגה את המכתב ואומרת שהכירה את כריס לפני 20 שנה ואינה מבינה מדוע שלח את המכתב דווקא לה.

קיטי וג'ני מגיעות לבית החולים ופוגשות את כריס. הוא אינו פצוע אך אינו מכיר אותן ומבקש שיפגישו אותו עם מרגרט. קיטי הנעלבת עוזבת את בית החולים.

לבסוף משכנעת ג'ני את קיטי, כי למען החשת ריפויו של כריס, רצוי להחזירו הביתה. כריס מגיע ולא זוכר מאומה מהבית. מסתבר שנמחקו מזכרונו 20 שנה בגלל "הלם הפגזים". כל דרישתו היא להיפגש עם מרגרט. קיטי נענית לו בחוסר ברירה. בעלה של מרגרט, ויליאם, (פרנק פינלי) מבין את חומרת הבעיה ולא אוסר עליה להיפגש עם כריס.

היחסים בין כריס ומרגרט מתהדקים, הוא מתחיל להיות מאושר ומתנהג בצורה ילדותית. קיטי מזמינה לייעוץ את ד"ר אנדרסון (איאן הולם).

למרגרט נודע כי לכריס ולקיטי היה ילד שמת ממחלה והם לא מדברים על זה. כריס השאיר את חדר הילדים עם כל הצעצועים כפי שהיה. כאשר היא מספרת לרופא על הילד הוא מעדיף לא לספר זאת לכריס כי זה עלול להחזיר לו את הזיכרון ואתו את מוראות המלחמה.

לבסוף הן מחליטות לספר לכריס על הילד. קיטי וג'ני מביטות מהחלון על מרגרט שנפגשת בחוץ עם כריס. הם מתחבקים ומרגרט מדברת איתו מוסרת לו בובה מחדרו של הילד. הן רואות כי הוא נראה שמח. הוא מתמתח וחוזר לאחוזה בצעידת חייל, זכרונו חזר אליו.

## קישורים חיצוניים

* קדימון לסרט שובו של חייל, באתר יוטיוב
קטגוריה:סרטי 1982
קטגוריה:סרטי מלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:סרטי פוקס המאה ה-20
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים בריטיים

קטגוריה:סרטים על אמנזיה
קטגוריה:מלחמת העולם הראשונה
שמחה יגל

**שמחה יגל** (נולד בשנת 1951) הוא פרופסור לרפואה, מנהל אגף נשים ויולדות בסיכון במרכז רפואי הדסה הר הצופים ועין כרם.

## ביוגרפיה
נולד בקיבוץ סעד לעזריאל פייגלשטוק יליד וינה, ולחווה ילידת המבורג, ניצולי שואה בן למשפחה בת שלושה ילדים. כתינוק בן שנה עבר עם משפחתו לכפר בתיה, שם גרו חמש שנים. בהמשך הם קבעו את ביתם בפתח תקווה, בה העביר את עיקר ילדותו. היה חניך בסניף בני עקיבא מלאבס בפתח תקווה. למד בישיבת נתיב מאיר בירושלים.

בתום לימודיו השתלב בלימודי הרפואה בעתודה האקדמית באוניברסיטה העברית, התמחה בגינקולוגיה וסיים בהצטיינות.

עם נישואיו התגורר בירושלים סמוך לבית החולים ועם תחילת שירותו הצבאי כרופא עברה המשפחה לרמת מגשימים שברמת הגולן.

לאחר כמה שנים עבר להתגורר ביישוב עפרה שם הוא מתגורר כיום. במהלך השנים יצא עם משפחתו להשתלמות עמיתים במחקר בסיסי בקנדה ולשבתון בארצות הברית.

שימש כמנהל אגף נשים ויולדות במרכז רפואי הדסה הר הצופים וכהיום הוא רופא בילדות בסיכון ובנוסף, עומד בראש המרכז לחקר שליית האדם בבית החולים.

חיבר את הספר 'קרדיולוגיה של העובר'(יצא ב-2019 במהדורה שלישית) המהווה ספר יסוד בלימוד והבנה של הפיזיולוגיה והפתו-פיזיולוגיה של לב העובר. בנוסף, פרסם מעל ל-350 מאמרים, אזכורים והוציא לאור פרסומים רבים. בתחום סריקת לב העובר גילה שיטה לבחינת אקו לב עוברי אשר נלמדת בכל העולם. בתחום המחקר הבסיסי חוקר את התווך העוברי-אימהי והתפתחות השליה בהיבטים התפתחותיים ואימונולוגיים. פרופ' יגל מרצה מבוקש בכנסים מקצועיים בעולם.

נחשב לאחד מאבות המקצוע של אולטרה סאונד במיילדות וגינקולוגיה בישראל. היה יו"ר החברה לאולטרה סאונד במיילדות וגינקולוגיה (1999–2002), חיבר הנחיות מקצועיות רבות בתחום זה וחבר במועצה של האיגוד הישראלי למיילדות וגינקולוגיה.

ייסד את החברה הישראלית לחקר השלייה בשנת 2009, חבר בארגונים רבים כגון: החברה הישראלית לאולטרסאונד במיילדות וגינקולוגיה,חבר ועד ב-International Society of Ultrasound in Obstetrics and Gynecology, חבר מערכת בעיתוני רפואה מהמעלה הראשונה כגון: Journal of Ultrasound in Medicine, Journal Placenta, Ultrasound in Obstetrics and Gynecology, חבר הוועדה המייעצת של בריאות האישה טרומבוזיס והמאוסטזיס.

בשנת 2018 זכה בתואר Honorary Fellow מטעם American institute of Ultrasound In Medicine על תרומה פורצת דרך במיילדות וגינקולוגיה.

בשנת 2020 הוענקה לפרופ' יגל חברות באקדמיה הלאומית הישראלית לרפואה מדעית כאות הוקרה על הישגים מדעיים יוצאי דופן ופורצי דרך ברמת עולמית שהביאו לקידום המחקר הביו-רפואי לטובת הרפואה ובריאות האדם.

בשנת 2021 זכא בתואר היוקרתי של האיגוד הבינלאומי לאולטרה סאונד בתחום הנשים ומיילדות. מדליית הזהב של איאן דונלד מוענקת אחת לשנה לאדם אשר תרם תרומה מדעית משמעותית לקידום האולטרה סאונד האבחוני במיילדות וגינקולוגיה ומי שהשפיע על אופן ביצוע אולטרה סאונד באמצעות מחקר או חדשנות.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי בני עקיבא
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור לרפואה מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי העתודה האקדמית
קטגוריה:בוגרי ישיבת נתיב מאיר
קטגוריה:גינקולוגים ישראלים
קטגוריה:ירושלים: רופאים
קטגוריה:סגל מרכז רפואי הדסה
קטגוריה:עפרה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951
ברקלי T60

**ברקלי T60** (אנגלית: Berkeley T-60) היא מכונית מיקרו, תלת אופן עשויה מפיברגלס, בתצורת קבריולה, דו-מושבית, 2 דלתות, אשר יוצרה על ידי חברת מכוניות ברקלי הבריטית בין ספטמבר 1959 לדצמבר 1960. יוצרו כ-1,800 יחידות.

בין אוקטובר 1960 לדצמבר 1960 יוצר דגם ה**"ברקלי T60/4"** אשר היה זהה לדגם ה"ברקלי T60" במרכב ובמידות, מלבד לתוספת של מושב אחורי צר, אשר היה מתאים ל-2 ילדים. יוצרו 50 יחידות מדגם זה.

הייצור הופסק לאחר שחברת "ברקלי" הכריזה על הליך פירוק.
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מכוניות מיקרו
קטגוריה:מכוניות תלת אופן
קטגוריה:מכוניות קבריולה
קטגוריה:מכוניות עשויות פיברגלס
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1959
T60
קטגוריה:מכוניות בריטיות
ברקלי ספורט SA322

ממוזער|290px|ברקלי ספורט SA322
**ברקלי ספורט SA322** (באנגלית: Berkeley Sports SA322) היא מכונית ספורט מיקרו, רודסטר, עשויה מפיברגלס, אשר יוצרה על ידי חברת מכוניות ברקלי הבריטית בין אוקטובר 1956 - ינואר 1957. 

יוצרו 163 יחידות.

מנוע דגם ברקלי ספורט SA322 היה בשימוש יצרניות האופנועים "Greeves Motorcycles Ltd" ו-"Cotton Motor Company".

## תמונות

Berkeley SA322 rear.jpg|ברקלי ספורט SA322
Berkeley SA322 engine bay.jpg| מנוע ברקלי ספורט SA322
Emblem Berkeley.JPG| לוגו חברת ברקלי 


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מכוניות מיקרו
קטגוריה:מכוניות קבריולה
קטגוריה:מכוניות עשויות פיברגלס
קטגוריה:מכוניות ספורט
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1956
ספורט SA322
קטגוריה:מכוניות בריטיות
מדרשת בת-ציון

**מדרשת בת-ציון** היא מדרשה תורנית לנשים בשכונת קריית משה שבירושלים, מיסודה של ישיבת 'מרכז הרב', המיועדת בעיקר לבנות שירות לאומי ולסטודנטיות שמעוניינות לשלב לימוד תורה במהלך שנות השירות והלימודים.

## היסטוריה
המדרשה נוסדה בשנת תשס"ט על ידי הרבנית יפה מגנס שייסדה ועמדה בראש אולפנית בני עקיבא בתל אביב, יחד עם בעלה הרב יהושע מגנס ר"מ בישיבת מרכז הרב.

בראשות המדרשה עומדת הרבנית ציפי אברמסון.

המדרשה ומחנכת לאור משנתם של הראי"ה קוק וממשיכי דרכו. צוות הרבנים במדרשה מלמד או לומד בישיבת מרכז הרב. נלמדים בה אמונה, הלכה, חסידות, תנ"ך, מידות והבית היהודי.

מסלול השילוב של המדרשה מוכר על ידי האגודה להתנדבות ועמינדב.

המסלול העיקרי בה הוא שיעורים לבנות שירות לאומי, מסלול שקודם לכן לא היה קיים בירושלים. המדרשה נקראת על שם בת ציון גנץ, ביתו של הרב זוסמן ריגר ואחייניתם של הרב אברהם אלקנה כהנא שפירא והרב שלום נתן רענן.

במדרשה לומדות כ־25 בנות. צוות המדרשה כולל את הרב יהושע מגנס, הרבנית יפה מגנס, הרב שמיר שיינטופ, הרבנית ציפי אברמסון, הרבנית אורנה שנדורפי ואת הרבנית תניה אביב. בין השנים תש"ע–תשע"ה לימד הרב יונתן דון יחיא (כיום רבו של מושב הזורעים). בעבר לימדו במדרשה גם הרב חיים שטיינר, הרב איתן שנדורפי והרב אופיר פריד.

הלימוד כולל: שיעורים שבועיים, לימוד בחברותות, ימי עיון, מדי פעם שבתות בצוותא, סיורים, סדנא בכתיבה יוצרת ואומנות, מעגלי שיח קבוצתיים ואישיים, ושו"ת אחת לחודש עם הרב יהושע מגנס.

במדרשה מתקיימים גם ימי עיון לכלל ציבור הנשים. המדרשה נמצאת ברחוב סירקיס 6 בשכונת קריית משה בירושלים.

מנהלת המדרשה היא הרבנית ציפי אברמסון. בעבר ניהל את המדרשה הרב יוני אביב ר"מ בישיבת הדרום ובמורשת יעקב ומעורכי ספרי 'מורשה' שנערך משיחותיו של הרב אברהם שפירא.

## קישורים חיצוניים

* מדרשת בת-ציון באתר עמינדב
* מדרשת בת ציון באתר אחד לאחד
* 

מדרשת בת ציון
קטגוריה:ירושלים: חינוך
קטגוריה:מוסדות לצד ישיבת מרכז הרב
בנות רש"י

ל**רבי שלמה יצחקי** (רש"י), גדול פרשני התנ"ך והתלמוד בכל הזמנים, נולדו **שלוש בנות** – יוכבד, מרים ורחל; בנים לא היו לו. לפחות שתיים מהבנות נישאו לגדולי תלמידיו של רש"י, תלמידי חכמים חשובים באותה התקופה, וצאצאיהן מהווים את שושלת רש"י, הנחשבת מיוחסת במיוחד ביהדות עקב ייחוס משפחת רש"י לדוד המלך. מבין בעלי התוספות נמנו רבים על צאצאי בנות רש"י.

יוכבד ומרים נולדו בטרואה שבצרפת (Troyes, 'טרויישׂ' בלשון הימים ההם), בירת רוזנות טרואה וחבל שמפאן, בין השנים ד'תתי"ח-ד'תתכ"ב (1058-1062); רש"י היה אז כבן עשרים. רחל נולדה בטרוייש עשר שנים מאוחר יותר, בסביבות שנת ד'תת"ל (1070).

## משפחות שלוש הבנות
הבת הבכורה, **יוכבד**, נישאה לרבי מאיר בן שמואל מרמרו, "אבי הגאונים", ולהם נולדו חמישה ילדים: ארבעת בניהם הם רבינו שמואל – הוא הרשב"ם, רבינו יעקב – הוא רבנו תם, גדול בעלי התוספות, רבינו יצחק – הוא הריב"ם, ורבינו שלמה – הקרוי על שם סבו רש"י, כונה 'אבי הדייקנים', ונפטר בצעירותו. בתם היא מרים, שנישאה לרבי שמואל מוויטרי בן רבי שמחה מוויטרי, מחשובי תלמידי רש"י ומחבר מחזור ויטרי, ולהם נולד ר"י הזקן, גדול בעלי התוספות בדור שלאחר דודו ומורו רבנו תם. רשב"ם ורבנו תם הפכו לגדולי הדור שלאחר רש"י, וריב"ם נפטר בחיי הוריו, מותיר אחריו אלמנה ושבעה יתומים. רבינו מאיר ויוכבד האריכו ימים, ככל הנראה, ונפטרו בשיבה טובה ברמרו בשנת ד'תתצ"ה (1135), כשיוכבד מקדימה את בעלה בחודשים מספר.

בתו השנייה של רש"י, **מרים**, נישאה לרבי יהודה בר נתן (ריב"ן), תלמידו של רש"י שאף השלים לאחר מות רש"י את פירושו למסכת מכות. מבניהם של מרים וריב"ן ידועים לנו רבינו יום טוב מפלייזא, רבינו אליעזר, ואלווינה, שהייתה אישה יודעת-ספר.

בתו השלישית, **רחל**, או בשמה הלועזי בילאשיץ (Belle assez), נישאה לתלמיד חכם בשם אליעזר (שכונה גם Vecelin) ונתגרשה ממנו. לא ידוע עליה מעבר לכך.

מצאצאיהן של בנות רש"י היו לימים רבים וגדולים מבין בעלי התוספות, בהם ריצב"א, הר"ש משאנץ, רבינו אלחנן בן יצחק, רבי יהודה בן יום טוב, רבי יהודה שירליאון, רבנו תם, ועוד.

## בתרבות
אגדה נפוצה מספרת כי בנותיו של רש"י הניחו תפילין, אולם לא נמצא לכך שום מקור מהימן. אגדות אחרות מספרות על גדולתן בתורה של בנות רש"י, אולם בכתבי הראשונים לא מוזכר הדבר כלל. מאידך, כמה פעמים מוזכר ששאלו חכמים את בנות משפחת רש"י אודות מנהגי קרוביהן, כמו אשתו של רבי אליעזר מגרמייזא, נכדם של הריב"ן ומרים בת רש"י, שנשאלה על מנהגי אביה ואמה, וכן אלמנתו של ריב"ם אותה שאל ר"י הזקן על מנהגי בעלה, וכן מרים בת רבינו מאיר ויוכבד בת רש"י, ועוד.

הסופרת האמריקאית מגי אנטון הוציאה לאור טרילוגיית רומנים באנגלית בשם "Rashi’s daughters", העוסקת בבנותיו של רש"י.

## עץ משפחת רש"י

## הערות שוליים

קטגוריה:נשים יהודיות
קטגוריה:משפחת רש"י
קטגוריה:נשים במאה ה-11
קטגוריה:יהודי צרפת במאה ה-11
קטגוריה:יהודי צרפת במאה ה-12
ברקלי ספורט SE328

ממוזער|290px|
**ברקלי ספורט  SE328, (באנגלית : Berkeley Sports SE328) )** היא מכונית ספורט, בתצורת קבריולה, דו מושבית, מכונית מיקרו, עשויה מ- פיברגלס, אשר יוצרה על ידי חברת מכוניות ברקלי "(Berkeley Cars Ltd)" הבריטית בין ינואר 1957 ל- אפריל 1958.

יוצרו 1,259 יחידות.

מחיר היחידה בהשקה, בבריטניה היה 574 לירות שטרלינג. מחיר היחידה ב- ארצות הברית בשנת 1957 היה 1,600 דולר.

תאוצת הדגם מ - 0-80 קמ"ש הייתה 30.6 שניות.

## תמונות

קובץ:Berkeley SA328 Excelsior engine.jpg| מנוע  ברקלי ספורט SE328
קובץ:Emblem Berkeley.JPG| לוגו חברת ברקלי 
קובץ:1957 Berkeley 328cc in NZ.jpg| ברקלי ספורט SE328
קובץ:1959BerkeleySportsSE328-interior.jpg| ברקלי ספורט SE328, שנת 1959 - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
קובץ:1959BerkeleySportsSE328-rear.jpg| ברקלי ספורט SE328, שנת 1959


## לקריאה נוספת
* היסטוריה של חברת ברקלי

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מכוניות מיקרו
קטגוריה:מכוניות קבריולה
קטגוריה:מכוניות עשויות פיברגלס
קטגוריה:מכוניות ספורט
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1957
ספורט SE328
קטגוריה:מכוניות בריטיות
ברקלי B90

**ברקלי ספורט טוסום (SE492)** (באנגלית: **Berkeley Sports SE492**) היא מכונית ספורט, קבריולה, דו-מושבית, מכונית מיקרו, עשויה מפיברגלס, אשר יוצרה על ידי חברת מכוניות ברקלי הבריטית בין אוקטובר 1957 למרץ 1959.

יוצרו 666 יחידות. כל יחידה הייתה ממוספרת במספר סדורי רץ.

## תמונות

קובץ:Emblem Berkeley.JPG| לוגו חברת ברקלי
קובץ: 1959 Berkeley SE492 Engine (514884771).jpg| מנוע  ברקלי ספורט טוסום (SE492), שנת 1959 
קובץ:1959BerkeleySE492-rear.jpg|ברקלי ספורט טוסום (SE492)


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מכוניות מיקרו
קטגוריה:מכוניות קבריולה
קטגוריה:מכוניות עשויות פיברגלס
קטגוריה:מכוניות ספורט
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1957
B90
קטגוריה:מכוניות בריטיות
ברקלי פורסום

**ברקלי פורסום** (באנגלית: **Berkeley Foursome**) היא מכונית ספורט, בתצורת קבריולה, דו-מושבית, עשויה מפיברגלס, אשר יוצרה על ידי חברת מכוניות ברקלי הבריטית בין 1958–1959.

יוצרו 20 יחידות.

מחיר הדגם בשנת 1958 היה 700 לירות שטרלינג.

תאוצת דגם "ברקלי פורסום" בין 0–100 קמ"ש היא 14.1 שניות.

## תמונות


קובץ:Emblem Berkeley.JPG| לוגו חברת ברקלי
קובץ:Berkeley Foursome.jpg|ברקלי פורסום



## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות קבריולה
קטגוריה:מכוניות עשויות פיברגלס
קטגוריה:מכוניות ספורט
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1958
פורסום
קטגוריה:מכוניות בריטיות
לאה רפאלי (צנציפר)

**לאה רפאלי (צנציפר)** (ה'תרס"א, 1901 - י"ח באב ה'תשל"ט, 11 באוגוסט 1979) הייתה שחקנית, אמנית תיאטרון, קריינית, משוררת וכותבת פיליטונים רוסייה-ישראלית. פעילת צעירי ציון והחלוץ ואסירת ציון. במקצועה עסקה כרוקחת והייתה מחלוצי הרוקחות בארץ ישראל.

## ביוגרפיה
נולדה בנוול למנחם מנדל ליין (ממשפחת חן) בן משה לייב ליין בנו של הרב פרץ חן, ולחנה בת איסר קלאצקין, אחיו של הרב אליהו קלאצקין, משפחת חסידי חב"ד. למדה בגימנסיה עד 1917, ואז נסעה לפטרוגראד, שם השתלמה ברוקחות באקדמיה המדיצינית הצבאית.

ב-1919 נבחנה לתיאטרון היהודי הממלכתי אצל אלכסיי גרנובסקי והתקבלה עם עוד מספר שחקנים מתוך 75 נבחנים. לאה לא התחברה להגותו של גרנובסקי, שקידש את התנועה הפיזית החיצונית כעיקר התיאטרון, ולאחר זמן נטשה אותו. בהמשך נבחנה לסטודיו לאמנות התיאטרון על שם שלום עליכם בראשות אלכסיי דיקי, שם למדה שנתיים.

ב-1921 נאסרה באשמת פעילות של צעירי ציון והחלוץ בדירתה המשותפת עם אחותה מרים. היא הוגלתה לאוראל, וכעבור שנה וחצי ב-1926 הורשתה לעזוב את ברית המועצות ולעלות לישראל, בה עברה את קשיי הקליטה של החלוצים. באותה שנה נישאה לאריה רפאלי (צנציפר).

היא עסקה כרוקחת בקופת חולים בתל אביב, וכשרכשה את השפה העברית עסקה בקריינות בנשפים אמנותיים, ברדיו ובהופעות יחיד שערכה כערבי שירה ומשחק. ב-1964 שהתה בארצות הברית ובקנדה, שם ערכה ערבים והופיעה ברדיו בניו יורק ומונטריאול. במוסקבה כתבה שירים ופרודיות על גירוש מוסקבה והם נפוצו בעיתונות המקומית, בישראל כתבה פיליטונים בעיתונים שונים כ"איתנים" ו"בינינו".

## עץ משפחה

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי צעירי ציון
קטגוריה:נשות העלייה הרביעית
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:רוקחים יהודים רוסים
קטגוריה:משוררות יהודיות רוסיות
קטגוריה:שחקני תיאטרון יהודים רוסים
קטגוריה:עיתונאיות יהודיות
קטגוריה:אסירי ציון בברית המועצות
קטגוריה:משפחת חן
קטגוריה:עיתונאים יהודים רוסים
קטגוריה:שחקניות תיאטרון רוסיות
קטגוריה:קרייניות ישראליות
קטגוריה:פעילים ציונים ברוסיה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1901
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1901
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1979
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1979
קטגוריה:אסירות ציון
צ'ארלס ריצ'רד

**צ'ארלס א. "צ'אס" ריצ'רד** (באנגלית: **Charles A. "Chas" Richard**) הוא אדמירל בדימוס בצי ארצות הברית, שירת כמפקד הפיקוד האסטרטגי של ארצות הברית.

## ביוגרפיה
ריצ'רד נולד בדיקייטר שבאלבמה. ב-1982 סיים לימודי תואר ראשון בהצטיינות באוניברסיטת אלבמה. הוא בעל תואר שני ממכללת המלחמה של הצי ותואר שני מהאוניברסיטה הקתולית של אמריקה.

שירת בצי הצוללות של צי ארצות הברית. שירת כקצין בצוללות התקיפה מסדרת לוס אנג'לס "USS פורטסמות'", "USS אשוויל" ו-"USS סקרנטון". פיקד על צוללת התקיפה מסדרת סטרג'ן "USS Parche", ועל הצוללת הגרעינית למחקר, חיפוש והצלה במים עמוקים "NR-1". פיקד על פלגת הצוללות ה-17, שימש ראש מטה כוח הצוללות באוקיינוס האטלנטי ופיקד על קבוצת הצוללות העשירית.

תפקידי המטה שלו כללו בין השאר ראש ענף משאבים במטה תת-מזכיר ההגנה לענייני מדיניות, שירות במטה פלגת הצוללות השמיני, חבר בקבוצת המחקר לשילוב כלי שיט בלתי מאוישים בצי, עוזר לתת-מזכיר הצי של ארצות הברית, וסגן מפקד הפיקוד המשולב למהלומה גלובלית בפיקוד האסטרטגי של ארצות הברית. בשנת 2013 הוא מונה למפקד קבוצת צוללות 10 במקום ג'וזף טופאלו.

ביולי 2015 מונה לראש מחלקת לוחמה תת-ימית במטה ראש המבצעים הימיים. בספטמבר 2016 קודם לדרגת תת-אדמירל ומונה לסגן מפקד הפיקוד האסטרטגי של ארצות הברית. באוגוסט 2018 מונה למפקד כוחות הצוללות של הצי האטלנטי ושל נאט"ו.

בנובמבר 2019 מונה למפקד הפיקוד האסטרטגי של ארצות הברית והועלה לדרגת אדמירל. מילא תפקיד זה עד פרישתו בדצמבר 2022.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה באתר הצי
* ביוגרפיה באתר הזיכרון של הצי האמריקאי

קטגוריה:אמריקאים ילידי אלבמה
קטגוריה:דיקייטר (אלבמה): אישים
קטגוריה:אדמירלים בצי ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אלבמה
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה הקתולית של אמריקה
קטגוריה:בוגרי מכללת המלחמה של הצי
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין של הצי
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:צוללנים אמריקאים
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין של מחלקת ההגנה
קטגוריה:מפקדי הפיקוד האסטרטגי של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1959
ברקלי באנדיט

**ברקלי באנדיט** (באנגלית: **Berkeley Bandit**) היא מכונית ספורט, קבריולה, דו-מושבית, עשויה מפיברגלס, אשר יוצרה על ידי חברת מכוניות ברקלי הבריטית בשנת 1960.

המנוע נלקח מחברת פורד, דגם פורד אנגליה "105E", מסוג "Overhead valve engine".

יוצרו 2 יחידות.

מחיר הדגם בשנת 1960 היה 798 לירות שטרלינג.

## תמונות


Emblem Berkeley.JPG| לוגו חברת ברקלי



## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות קבריולה
קטגוריה:מכוניות עשויות פיברגלס
קטגוריה:מכוניות ספורט
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1960
באנדיט
קטגוריה:מכוניות בריטיות
ברקלי B95 ו-B105

**ברקלי B95 ו-B105** (באנגלית: **Berkeley B95 and B105**) הם שני דגמים כמעט זהים של מכונית ספורט, קבריולה, דו-מושבית, עשויה מפיברגלס, אשר יוצרו על ידי חברת מכוניות ברקלי הבריטית בין מרץ 1959 לדצמבר 1960.

הדגמים הוצגו לראשונה בתערוכת המכוניות בז'נבה ב-1959.

יוצרו 178 יחידות, מהן יוצאו בין 15–20 יחידות.

מחיר דגם "ברקלי B95" בהשקה היה 659 לירות שטרלינג, בבריטניה.
## תמונות


קובץ:Emblem Berkeley.JPG| לוגו חברת ברקלי



## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות קבריולה
קטגוריה:מכוניות עשויות פיברגלס
קטגוריה:מכוניות ספורט
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1959
B95
קטגוריה:מכוניות בריטיות
חיל האוויר התשיעי של ארצות הברית

**חיל האוויר התשיעי של ארצות הברית** (באנגלית: **Ninth Air Force**) הוא הכוח האווירי של פיקוד מרכז של ארצות הברית.

## היסטוריה
חיל האוויר התשיעי הוקם ב-1941 והשתתף במערכה בחזית המדבר המערבי באפריקה ובמערכה במערב אירופה בתקופת מלחמת העולם השנייה. בתקופת המלחמה הקרה פעל החיל תחת הפיקוד הטקטי של חיל האוויר. מתחילת שנות השמונים פעל כזרוע אווירית של פיקוד מרכז. במסגרת זו השתתפו יחידות החיל במלחמת המפרץ, באכיפת האזור ללא טיסה בעיראק ובמלחמת עיראק.

ב-5 באוגוסט 2009 הוקם החיל מחדש ככוח אווירי תחת פיקוד הקרב שמשימתו לארגן ולאמן את כוחות הפיקוד בדרום-מזרח ארצות הברית. פעילותו הקודמת נותרה ככוחות האוויר של פיקוד המרכז.

באוגוסט 2020 שונה שוב המצב, וכוחות האוויר של פיקוד המרכז קיבלו את השם חיל האוויר התשיעי, בעוד יחידות חיל האוויר התשיעי הקיימות עברו תחת חיל האוויר ה-15, שקיבל לאחריותו גם יחידות מחיל האוויר ה-12.

## יחידות
*כנף המשלוח האוויר 332 - יחידות הכנף מוצבות במזרח התיכון כולל בעיראק ובטורקיה (בסיס חיל האוויר אינג'ירליק)
*כנף המשלוח האוויר 378 - מוצבת בבסיס חיל האוויר הנסיך סולטאן בערב הסעודית
*כנף המשלוח האוויר 379 - מוצבת בבסיס חיל האוויר אל-עודייד בקטר
*כנף המשלוח האוויר 380 - מוצבת בבסיס חיל האוויר א-זפרה באיחוד האמירויות הערביות
*כנף המשלוח האוויר 386 - מוצבת בבסיס חיל האוויר עלי א-סאלם בכווית
*מרכז הלוחמה האווירית

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:יחידות חיל האוויר של ארצות הברית
קטגוריה:פיקוד מרכז של ארצות הברית
מכוניות ברקלי

**מכוניות ברקלי בע"מ** (באנגלית: **Berkeley Cars Ltd**) הייתה חברה בריטית לייצור מכוניות ספורט קבריולה, קומפקטיות, 2 מושבים, אשר ברובם היו מכוניות מיקרו בנויות מפיברגלס.

## היסטוריה
חברת "מכוניות ברקלי בע"מ" פעלה מהעיר ביגלסווייד (Biggleswade) ממחוז בדפורדשייר, במזרח אנגליה.

המנועים היו בנפח 322 סמ"ק עד 692 סמ"ק אשר נלקחו מיצרני אופנועים, (מנוע הנעה קדמית), מנועים גדולים יותר (לדגם ברקלי בנדיט) נלקחו מחברת פורד, מדגם פורד אנגליה (דגם 105E).

החברה פעלה בין השנים 1956–1960, בזכות שיתוף פעולה בין מעצב הרכב לורנס "לורי" בונד (Lawrie Bond) ומנהל חברת "מכוניות ברקלי בע"מ" צ'ארלס פאנטר (Charles Panter).

בסוף 1960 הכריזה חברת "מכוניות ברקלי בע"מ" על הליך פירוק .

הדגם הראשון אשר ייצרה החברה היה ברקלי ספורט SA322. בספטמבר 1959 התחילה החברה לייצר את דגם הברקלי T60 בתצורת תלת אופן. 
ממוזער|250px|ברקלי ספורט SA322, שנת 1959
ממוזער|250px|ברקלי פורסום
[ממוזער|250px|ברקלי שנת 1958 - מבט לתא הנהג ו[לוח מחוונים]]
ממוזער|250px| ברקלי דגם B95
ממוזער|250px| ברקלי דגם בנדיט

## דגמי המכוניות אשר ייצרה "חברת ברקלי בע"מ"

* ברקלי ספורט SA322
* ברקלי ספורט SE328
* ברקלי B90
* ברקלי T60
* T60/4
* B65
* ברקלי באנדיט
* ברקלי פורסום
*ברקלי B95 ו-B105
* QB95
* QB105

## אפיון הדגמים
* 2 מושבים
* 2 דלתות
* מכוניות ספורט קבריולה
* מכוניות ספורט מיקרו
* מכוניות ספורט קומפקטיות
* המארז עשוי מפיברגלס
* מנוע הנעה קדמית

## תמונות

Emblem Berkeley.JPG| לוגו חברת "ברקלי"
1959 Berkeley SE492 Engine (514884771).jpg| מנוע ברקלי דגם SE492, שנת 1959
Berkeley dash.jpg| ברקלי - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
Sibbertoft Classic Car Meeting - Flickr - mick - Lumix.jpg| ברקלי
1958 Berkeley - fvl.jpg| ברקלי שנת 1958


## לקריאה נוספת
* היסטוריה של חברת ברקלי

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
קטגוריה:יצרני רכב בריטיים
קטגוריה:מכוניות מיקרו
קטגוריה:מכוניות קבריולה
קטגוריה:מכוניות עשויות פיברגלס
קטגוריה:מכוניות בריטיות
עונת 1904/1905 בפוטבול ליג

**עונת 1904/1905** הייתה העונה ה-17 של הפוטבול ליג שהיא הייתה הליגה האנגלית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-1 בספטמבר 1904 והסתיימה ב-29 באפריל 1905. 

הליגה כללה 18 קבוצות. פרסטון נורת' אנד וווליץ' ארסנל היו הקבוצות שעלו מליגת משנה.

עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. במידה וכמה קבוצות זכו באותו מספר נקודות, הקבוצה עם יתרון ביחס שערים דורגה במקום גבוה יותר. שיטה זו הייתה בתוקף עד לעונת 1976/1977.

ניוקאסל יונייטד זכתה באליפות בפעם הראשונה בתולדות המועדון.  

בעקבות החלטה להגדיל את ליגה ל-20 קבוצות, אף קבוצה לא ירדה לליגת משנה בסוף העונה. לליגה הבכירה לעונת 1905/1906 עלו ליברפול ובולטון וונדררס.

## כדורגלנים מצטיינים
ארתור בראון משפילד יונייטד כבש 22 שערים וזכה בתואר מלך השערים.  

## טבלת הליגה

## קישורים חיצוניים
* נתונים מפורטים מאתר rsssf
* נתונים מאתר worldfootball

## הערות שוליים

קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1904
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1905
קטגוריה:עונות בפוטבול ליג
קטגוריה:1904 בממלכה המאוחדת