open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
לה קסקט

שמאל|ממוזער|250px|מפת הבייליוויק של גרנזי
**לה קסקט** (**Les Casquets**) היא קבוצת איונים הממוקמת 13 ק"מ צפונית לאולדרני באיי התעלה במיקום "4 '49°43 צפון, "7 '2°22 מערב.

## מקור השם
ישנן שתי סברות באשר למקור השם:
* מקור השם במילה הצרפתית 'cascade' המתארת את הגאות סביב האיונים.
* הדמיון בין האיונים לכובע קסקט.

## ספינות טרופות
ספינות רבות טבעו לאחר פגיעה באיונים ובסלעים התת-מימיים, שהמפורסמות בהן הן טביעת אונית הוד מלכותה ויקטורי בשנת 1744 והאוניה ״סטלה״ בשנת 1899.

## מגדלורי לה קסקט
מגדלי האור הראשונים באיונים הופעלו ב-30 באוקטובר 1724 - היו אלה שלושה מגדלים שנקראו סנט פטר (פטרוס הקדוש), סנט תומאס (תומאס הקדוש) ו"הצינוק" (the Dungeon). מגדלי אור אלה היו בעלי צורה ייחודית על מנת שהצופים בהם לא יטעו ויחשבו שמדובר בחופי צרפת הסמוכים. המגדלים נבנו על ידי מחזיק הזיכיון של האיונים - תומאס לה קוק (Thomas Le Cocq).
ב-25 בנובמבר 1790 עברו מגדלי האור לשימוש במנורות שמן, ושופצו שוב בשנת 1818.

מגדלי האור ניזוקו בסופה בשנת 1823, ובשנת 1854 נבנו מחדש בגובה רב יותר. בשנת 1877 הופסק השימוש בשניים מהמגדלים, והמגדל הצפון מערבי נבנה מחדש בגובה רב יותר.

במלחמת העולם השנייה הקומנדו הימי הבריטי פשט על האיונים ותקף את חיל המצב הגרמני ששהה בהם, שבה אותו ולקח אותו לבריטניה.

בשנת 1954 הותקנו במגדלור מנורות חשמל (ושני המגדלורים שלא נעשה בהם שימוש הונמכו על מנת שלא להסתיר את זה שפועל). ניתן לראות את אור המגדלור שגובהו 23 מטרים מפני האי (37 מטרים מפני הים) למרחק של 44 קילומטרים. במגדלור נמצא צופר ערפל שפועל בעת ערפל מידי 60 שניות, וניתן לשמוע אותו במרחק 6 קילומטרים.

במגדלור הדרום מערבי שהונמך נבנה מנחת מסוקים.

## קישורים חיצוניים

*אתר הספינה סטלה
*אתר בית טריניטי
*מגדלורי אולדרני

קטגוריה:איי התעלה
קטגוריה:איים באוקיינוס האטלנטי
קטגוריה:אולדרני
ניו יורק קוסמוס

**ניו יורק קוסמוס** (באנגלית: **New York Cosmos**) (שנות פעילות: 1971–1985, 2010–הווה) היא קבוצת כדורגל שמשחקת בליגת ה-NASL ומקורה בניו יורק ובניו ג'רזי.

## היסטוריה
את הקבוצה ייסדו מייסדי חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס, אהמט ונשוהי ארטגון. קבוצה זו הייתה אחת הקבוצות החזקות ב-NASL ובעולם כולו, הרבה בזכות הכוכבים שרכשה. 

בשנים 1977 ו-1978 נקראה הקבוצה **קוסמוס**. באותן שנים שיחקו בקבוצה שחקנים כמו: פלה, קרלוס אלברטו, פרנץ בקנבאואר, ג'ורג'ו קינאליה ועוד.

הקבוצה זכתה בחמש אליפויות ליגה (1972, 1977, 1978, 1980 ו-1982) והגיעה פעמיים לגמר (1981 ו-1984). בתחילת עונת 1984/85 עברה הקבוצה לליגת הכדורגל באולמות, ה-MISL, אבל לאחר 33 משחקים פרשה הקבוצה והתפרקה.

הפופולריות של הניו יורק קוסמוס הייתה רבה ביותר בארצות הברית, גם אצל אנשים שאינם חובבי כדורגל מושבעים. סמל הקבוצה עדיין שייך לבעלים, ג'וזפה פאפה פינטון, שדורש עבור זכויות השימוש בו 2 מיליון דולר.

בשנת 2010 הקבוצה הוקמה מחדש על ידי פלה, שחקן עבר בקבוצה. בשנת 2013 הקבוצה זכתה באליפות השישית בתולדותיה. בעונת 2017 שוב נתקלה בקשיים כספיים, לאחר שעונת 2017/2018 בליגת NASL בוטלה.
## שחקנים מפורסמים

## תארים
***[[NASL|הליגה הצפון אמריקאית]]: 7**
1972, 1977, 1978, 1980, 1982, 2013, 2015
***[[גביע האתגר הטרנס-אטלנטי]]: 3**
1980, 1983, 1984
## גלריה

קובץ:New York Cosmos originalcrest.png|לוגו המועדון הראשון. (היה בשימוש מ-1971 עד 1977)
קובץ:New York Cosmos 77.png|לוגו המועדון מ-1977 עד הפירוק ב-1985


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קבוצות כדורגל אמריקאיות
קטגוריה:ניו יורק: מועדוני ספורט
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1971
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-2010
ריק דייוויס

**ריצ'רד דין** (**ריק** או **ריקי**) **דייוויס** (Rick or Ricky Davis; נולד ב-24 בנובמבר 1958) הוא כדורגלן עבר אמריקאי.
## קריירה
דייוויס, יליד דנוור, קולורדו, שיחק שנה אחת בקבוצת הכדורגל של אוניברסיטת סנטה קלרה, לפני שעבר לקבוצת ניו יורק קוסמוס מליגת ה-NASL ב-1978. דייוויס, ביחד עם כוכבים בינלאומיים כגון: פלה וקרלוס אלברטו, עזר לקוסמוס לזכות בשלושה תוארי אליפות. לאחר שעזב את ה-NASL, עבר לליגת כדורגל באולמות, ה-MISL. בליגה זו שיחק דייוויס בקבוצות: סנט לואיס סטימרס, ניו יורק אקספרס וטקומה סטארס.

את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ארצות הברית עשה דייוויס ב-15 בספטמבר 1977 נגד אל סלוודור, ובאותו משחק גם כבש את שערו הראשון בנבחרת. בסך הכול היו לדייוויס 36 הופעות בנבחרת ארצות הברית (שיא באותם זמנים), בהן כבש שבעה שערים. דייוויס גם היה חלק מהנבחרת שהשתתפה באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) ובאולימפיאדת סיאול (1988). ב-1984, זכה דייוויס בתואר הכדורגלן האמריקאי של השנה והיה הזוכה הראשון בפרס זה.

בשנת 2001, נכנס דייוויס להיכל התהילה של הכדורגל הלאומי.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קולורדו
קטגוריה:דנוור: אישים
קטגוריה:כדורגלנים אמריקאים
קטגוריה:קשרי כדורגל אמריקאים
קטגוריה:קולורדו: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני ניו יורק קוסמוס
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ארצות הברית
קטגוריה:כדורגלנים אולימפיים אמריקאים
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984)
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת סיאול (1988)
קטגוריה:זוכי פרס כדורגלן השנה בארצות הברית
קטגוריה:חברי היכל התהילה הלאומי לכדורגל
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1958
שלומי אדרי

**שלומי אדרי** (נולד ב-29 במאי 1982) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת החלוץ.

## קריירה
אדרי החל לשחק כדורגל בקבוצת הנוער המקומית במזכרת בתיה, ובגיל 16 עבר לקבוצת הנוער של מכבי חיפה. בעונת 2001/2002 שיחק בקבוצת הבוגרים של מכבי הרצליה בליגה הלאומית, ועונה לאחר מכן עבר לקבוצת הפועל פתח תקווה, במדיה שיחק שנתיים בליגת העל. את עונת 2004/2005 החל בקבוצת בני סכנין, ובמהלך העונה עבר לקבוצת הפועל חיפה. בתחילת עונת 2005/2006 עבר לשחק בקבוצת מכבי נתניה.

בעונת 2006/2007 שיחק אדרי בקבוצת הכח עמידר רמת גן, ולאחר שהקבוצה ירדה לליגה הלאומית עבר להפועל ראשון לציון. בשנת 2008 עבר לשחק בקבוצת הפועל עכו ואף עלה עמה לליגת העל. עונה לאחר מכן עבר לשחק במכבי אחי נצרת בליגת העל, ובחלון ההעברות של ינואר 2010 עבר למ.ס. אום אל-פחם מליגה א'. בקיץ 2010 עבר לקבוצת מכבי השקמה/רמת חן מאותה הליגה, ובינואר 2011 חזר לליגת העל וחתם בקבוצת הפועל רמת גן.

בקיץ 2011 עבר אדרי לשחק בקבוצת קרל צייס ינה מליגה נמוכה בגרמניה. כעבור שנה חזר לישראל וחתם בקבוצת בני אילת מליגה א', במדיה שיחק עד שנת 2016 ולאחר מכן פרש ממשחק פעיל. בשנת 2018 חזר לשחק וחתם בקבוצת שמשון תל אביב מליגה ב'. ב-2021 עבר להפועל רמת ישראל מליגה ב'.

## קישורים חיצוניים

* עמוד השחקן, מוזיאון הפועל פתח תקווה

קטגוריה:חלוצי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני מכבי הרצליה
קטגוריה:כדורגלני הפועל פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני בני סכנין
קטגוריה:כדורגלני הפועל חיפה
קטגוריה:כדורגלני מכבי נתניה
קטגוריה:כדורגלני הכח עמידר רמת גן
קטגוריה:כדורגלני הפועל ראשון לציון
קטגוריה:כדורגלני הפועל עכו
קטגוריה:כדורגלני מכבי אחי נצרת
קטגוריה:כדורגלני מכבי השקמה רמת חן
קטגוריה:כדורגלני הפועל רמת גן
קטגוריה:כדורגלני קרל צייס ינה
קטגוריה:כדורגלני שמשון תל אביב
קטגוריה:כדורגלנים ישראלים בגרמניה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1982
פלואוריט

[שמאל|ממוזער|250px|גבישי פלואוריט כחול. בין גבישי הפלואריט מצויים רסיסי [פיריט|זהב שוטים.]]
**פלואוריט** (מלטינית "זורם") הוא מינרל ססגוני המורכב מסידן ופלואור שנוסחתו היא CaF2. טווח הצבעים שלו כולל את הארגמן, הכחול, הירוק, הצהוב ועוד, לעיתים מוצאים בגביש אחד כמה צבעים. זו הסיבה שיש המכנים את הפלואוריט "המינרל הצבעוני ביותר בעולם".

## מבנה
מבנה הפלואוריט הוא FCC בעל מוטיב משולש. כאשר ארבעת קטיוני הסידן ב־[000] ושמונת אניוני הפלואור ממלאים את כל אתרי החדירה הארבעוניים. לפיכך מספר הקואורדינציה של הסידן הוא שמונה ושל הפלואור הוא ארבע.

הפלואוריט הוא דוגמה מייצגת למבנה זה (שבספרים מסוימים אף מופיע בשם "מבנה פלואוריט"). חומרים אחרים בעלי מבנה זה הם למשל: UO2, ThO2, CeO2 ובאחד הפולימורפים ZrO2 (Cubic Zirconia).

גבישים תאומים נפוצים בפלואוריט, דבר המשפיע על צורתו.

לפלואוריט פצילות מושלמת בארבעה כיוונים המקנה לו חיתוכים מתומנים.

לעיתים קרובות הגבישים כוללים זיהומים של אטומי החלפה לקטיוני סידן על ידי יסודות שונים, כגון: ברזל, נתרן, בריום וגם של יסודות נדירים כאיטריום וצריום. יוני הפלואור עשוים להיות מוחלפי על ידי אניון כלור.

## תפוצה
ניתן למצוא פלואוריט בצורת עורקים של מרבץ בייחוד עם מינרלים מתכתיים. הוא מינרל שכיח במרבצים שמקורם הידרותרמי וניתן למצאו בגרניט ובסלעי יסוד נוספים וכמרכיב משני נפוץ בדולומיט ובאבן גיר.

פלואוריט הוא מינרל נפוץ המצוי במרבצים גדולים באזורים רבים. המרבצים הידועים מצויים בגרמניה, אוסטריה, שווייץ, אנגליה, נורווגיה, מקסיקו, ואונטריו בקנדה. בארצות הברית מצויים מרבצי פלואוריט במספר מדינות ביניהן: מיזורי, אוקלהומה קנטקי וקולורדו.

## קרינה פלואורסצנטית
ממוזער|תא יחידה של מבנה פלואוריט בתלת מימד.
התכונה קרינה הפלואורסצנטית קרויה על שם הפלואוריט כיוון שדוגמות רבות של פלואוריט זורחות בקרינה על סגולה. הקרינה נובעת מזיהומים כדוגמת איטריום או חומר אורגני בסריג של הגביש. את התופעה גילה ב-1824 הגאולוג הגרמני פרידריך מוס.

צבע הקרינה הפלואורסצנטית של הפלואוריט תלוי מאוד במיקום שממנו נלקח הדוגמית. הצבע הנפוץ ביותר הוא כחול אבל מופיעים גם הצבעים אדום, ארגמן, צהוב ירוק ולבן.

## ג'ון הכחול (Blue John)

אחד מהמקומות המפורסמים בהם כרו פלואוריט היא קסלטאון בדרבישייר באנגליה שבה כרו פלואוריט המכונה "ג'ון הכחול של דרבישייר" (Derbyshire Blue John) פלואריט יפהפה בצבע כחול ארגמן ששמש לצורך קישוט, במיוחד במאה ה-19. מקור השם מצרפתית "*bleu et jaune*" (כחול וצהוב) המאפיינים את צבעו. מינרל זה נדיר כיום ורק כמה מאות קילוגרמים נכרים מדי שנה לצורכי קישוט ושיבוץ. ממרבצים שנתגלו לאחרונה בסין מפיקים פלואוריט שצבעיו דומים לאבן ג'ון הכחול הקלאסית.

## שימושים

בנוסף לשימוש הנפוץ לצורכי קישוט נעשה שימוש בפלואוריט בייצור פלדה, ביצירת אמייל לכלי בישול, ובהפקת חומצה פלואורית. פלואוריט משמש כתחליף לזכוכית בטלסקופים רבי עצמה ובעדשות מצלמה. לפלואוריט יש פיזור נמוך מאוד ולכן השתברות האור בה נמוכה מבזכוכית רגילה ובטלסקופים היא מאפשרת תמונות חדות של עצמים אסטרונומיים בהגדלה גדולה, אם כי רוב החומרים האופטיים כיום הם סינתטיים. הפלואריט מתמוסס מעט במים ומתפרק במגע עם חומצה גופרתית ויוצר חומצה פלואורית.

## קישורים חיצוניים

* פלואוריט באתר webmineral
* 

קטגוריה:מינרלים
קטגוריה:מינרלים יוצרי סלעים
קטגוריה:פלואורידים
קטגוריה:סידן: תרכובות
ברוך לינדא

**ברוך לינדאו** (בגרמנית: **Baruch Lindau**; 1759 – 5 בדצמבר 1849) היה סופר עברי יהודי גרמני בדור המאספים, מחבר "ראשית לימודים".

## קורות חיים
ברוך בן יהודה ליב לינדא (או לינדה) נולד בהנובר, התגורר זמן מה בעיירה לינדא (לינדאו, Lindau) ונקרא על שמה. אחר כך עבר לברלין, שם עבד כמורה פרטי. היה מן הראשונים שהצטרפו ל"חברת דורשי לשון עבר", שהוציאה לאור את "המאסף", כתב העת של אנשי תנועת ההשכלה, והיה מן הפעילים בקבוצה זו וב"חברת שוחרי הטוב והתושיה" שהמשיכה אותה. חיבר מספר שירים שהתפרסמו ב"המאסף", וכן השתתף במפעל תרגום ההפטרות לגרמנית כהמשך לסדרת ספרי הביאור והתרגום של משה מנדלסון לתורה.

בה' באלול תק"ן (1790) נשא לאישה את פעגלכה ארשל ולרגל האירוע התפרסם "שיר ידידות מאת אוהביו וחביריו אנשי חברת שוחרי הטוב והתושיה".

לינדא עסק במסחר ובבנקאות והיה מבאי ביתו של פייטל היינה אפרים, ממנהיגי קהילת ברלין. בדו"ח על הקהילה משנת 1818 נמנה שמו של לינדא כאחד מראשי הקהילה והמשכיל שניאור זק"ש העיד עליו שהיה אמיד ביותר.

לשם הפצת השכלה כללית בעם ישראל פרסם ב"המאסף" סדרה של מאמרים על מדע וטבע, ולימים גם ספר בן שני כרכים בשם **ראשית לימודים** (חלק א, ברלין תקמ"ט 1788; חלק ב, דסאו תק"ע 1810).
בספר היו רשימות של בעלי חיים מסווגים למחלקות ולמינים עם תיאור קצר ושם בעברית. . הספר היה פופולרי מאוד, שימש כמקור ידע עיקרי של המשכילים להכרת מדעי הטבע ויצא לאור בכמה מהדורות לאורך המאה ה-19.

במקום "הסכמה" רבנית (מכתב לוואי המופיע בראשית ספר, שבו מעידה אישיות תורנית חשובה על איכותו של הספר) צירף לינדא לספרו הקדמה מאת "האדון הרופא החכם החוקר הטבעי המפואר" מרכוס אליעזר בלוך והקדמה מאת "האדון הרופא החוקר הפילוסוף הטבעי המפואר" מרכוס הרץ.

## לקריאה נוספת
*יוסף קלוזנר, **היסטוריה של הספרות העברית החדשה**, חלק א', ירושלים תשי"ב, עמ' 191 - 192
*שמואל פיינר, **מהפכת הנאורות**, מרכז זלמן שזר 2002, עמודים 286 - 298
*Tal Kogman, Baruch Lindau's Rešit Limmudim (1788) and Its German Source: A Case Study of the Interaction between the Haskalah and German Philanthropismus, in: *Aleph: Historical Studies in Science and Judaism*, Volume 9, Number 2, 2009, pp. 277-304

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:משכילי ברלין
קטגוריה:בנקאים יהודים גרמנים
קטגוריה:מתמטיקאים גרמנים במאה ה-18
קטגוריה:מתמטיקאים גרמנים במאה ה-19
קטגוריה:מתמטיקאים יהודים גרמנים
קטגוריה:ילידי 1759
קטגוריה:נפטרים ב-1849
קטגוריה:דור המאספים
אנה מאסי

**אנה מאסי** (באנגלית: **Anna Massey**; 11 באוגוסט 1937 – 3 ביולי 2011) הייתה שחקנית קולנוע וטלוויזיה בריטית.

## חייה
אנה מאסי נולדה בסארי שבאנגליה. בתו של השחקן ריימונד מאסי, ואחות לדניאל מאסי, שחקן אף הוא.

הופעתה הראשונה בקולנוע הייתה ב-1958 בסרט *Gideon's Day*. ב-1960 שיחקה בסרט "המציצן" (Peeping Tom) של מייקל פאואל, ובשנת 1972 בסרטו של אלפרד היצ'קוק "פרנזי". מאסי הייתה מוכרת בעיקר כשחקנית טלוויזיה, וגילמה שורה ארוכה של תפקידים בסדרות דרמה ובסרטי טלוויזיה כגון "משפחת פאליסר" (1974), "רֶבּקָה" (1979) (לצידו של בעלה לשעבר ג'רמי ברט), "ראש העיר קסטרברידג'" (1978), ו"מנספילד פארק" (1983).

ב-31 בדצמבר 2004 הוענק לה תואר מפקד מסדר האימפריה הבריטית (CBE).

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

* Anna Massey dies aged 73, אתר הגארדיאן, 4 ביולי 2011 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מפקדים במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה בריטיות
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1937
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1937
קטגוריה:בריטיות שנפטרו ב-2011
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2011
אסתר אלכסנדר

**אסתר אלכסנדר** (2 באוגוסט 1929 – 22 באפריל 2005) הייתה כלכלנית ישראלית, יועצת כלכלית למספר שרים בממשלות ישראל, בהם יצחק מודעי, משה שחל ואורה נמיר וכן שימשה שנים רבות ככלכלנית הראשית של משרד הפיתוח ומשרד האנרגיה.

## ביוגרפיה

אלכסנדר נולדה בהונגריה בשם ורה נוימן והתחנכה בתנועת השומר הצעיר.

בתקופת השואה הייתה אלכסנדר חברה במחתרת השומר הצעיר בבודפשט. מספר ימים לפני סוף הכיבוש הגרמני נתפסה אלכסנדר על ידי כנופיה של "צלב החץ" אך הצליחה להימלט כשכלאה התחיל להתמוטט במהלך הפצצה פרטיזנית.

לאחר עלייתה לישראל למדה כלכלה באוניברסיטה העברית בירושלים ובאוניברסיטת בריטיש קולומביה (UBC) בוונקובר, קנדה.

עיקר מחקריה עוסק בבעיית הסטגפלציה. פיתחה את "תאוריית חלוקת ההכנסות של האינפלציה", שאינה מקובלת באסכולות הכלכליות המרכזיות.

אלכסנדר הייתה נשואה לפרופסור שלמה אלכסנדר עד למותו ב-1998 ואם לשלושה.

## כוח השוויון בכלכלה - המשק הישראלי בשנות ה-80
ספרה "כוח השוויון בכלכלה - המשק הישראלי בשנות ה-80" יצא בהוצאת הקיבוץ המאוחד בשנת 1990.

ספר זה מנתח את התהליכים הכלכליים של ישראל בשנות ה-80 בעזרת תאוריה אותה פיתחה המחברת, "תאוריית חלוקת ההכנסות של האינפלציה", המוצגת בספר.

"*יש להילחם באינפלציה, וגם בסטגפלציה – שהיא אינפלציה ואבטלה ביחד – באמצעות מדיניות של הגברת השוויוניות בחלוקת ההכנסות – כולל עליה בשכר, על חשבון ירידה ברווחים"*

ייחודו של הספר ושל התאוריה המוצגת בו, הוא בניסיון להציג ניתוח לתופעת הסטגפלציה, כינוי לאינפלציה תוך כדי מיתון ואבטלה, שהתרחשה בשנים אלו בישראל, ואותה התקשו להסביר תאוריות כלכליות קודמות.
בספר טוענת המחברת שהגורם העיקרי לסטגפלציה היא מדיניות המוניטריזם, הגורמת לחלוקת הכנסות בלתי-שוויונית. לטענתה, שוויון וצמיחה כלכלית הם תהליכים מקבילים, המשגשגים או מדרדרים יחדיו. בספר מדגישה המחברת את הצורך הכלכלי והחברתי לחזק מחדש את מדינת הרווחה הישראלית, על מנת לצמצם את הפערים הכלכליים כמו גם לחזק את הכלכלה הישראלית.

## קישורים חיצוניים

* שמשון ביכלר: דיוקן לאסתר אלכסנדר ולתקופתה
* פרידה מאסתר אלכסנדר ז"ל וראיונות עמה, אתר יסו"ד
* עזרא דלומי, כלכלה בעברית מדוברת, על ספרה של אסתר אלכסנדר, "כוח השוויון בכלכלה", עם הופעת המהדורה השלישית
* תמונתה בארכיון בית לוחמי הגטאות
*קטעים מספרה "כוח השוויון בכלכלה" משנת 1990 בהוצאת הקיבוץ המאוחד.
* באתר העמותה לחקר תנועות הנוער הציוניות בהונגריה

## הערות שוליים

קטגוריה:כלכלניות ישראליות
קטגוריה:כלכלנים ישראלים
קטגוריה:בוגרות השומר הצעיר
קטגוריה:בוגרי השומר הצעיר
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת קולומביה הבריטית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קולומביה הבריטית
קטגוריה:פעילות חברתיות ישראליות
קטגוריה:פעילים חברתיים ישראלים
קטגוריה:יהודים בשואה: הונגריה
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:יועצות כלכליות ישראליות
קטגוריה:ישראליות ילידות הונגריה
קטגוריה:ישראלים ילידי הונגריה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1929
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1929
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2005
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2005
מתכות מעבר עמידות

[ממוזער|240px|גביש [ביסמוט]]
**מתכות מעבר עמידות** (Poor metal או Post-transition metals) הן יסודות מתכתיים. בטבלה המחזורית, הם נמצאים בעמודות 13-15 או 12-15 בין מתכות המעבר למתכות למחצה. יש להן אלקטרושליליות נמוכה יותר מלמתכות מעבר, אך פחות מלמתכות אלקליות ולמתכות אלקליות עפרוריות.
מתכות מעבר העמידות כוללות את היסודות: אינדיום, אלומיניום, בדיל, ביסמוט, גליום, עופרת ותליום. למתכות המעבר העמידות יש עוד ארבעה יסודות חדשים שהוכנו במעבדה: ניהוניום, פלרוביום, מוסקוביום וליברמוריום.
שיוך מתכות לקבוצה זו תלוי בהגדרת קבוצת מתכות המעבר: עד שנות ה-50 רוב ספרי הכימיה לא שייכו את מתכות העמודה ה-11 (מתכות המטבע) נחושת, כסף וזהב כמתכות מעבר וכיום ברוב הספרים הן נחשבות מתכות מעבר ולא מתכות מעבר עמידות. לגבי מתכות העמודה ה-12: אבץ, קדמיום וכספית ניתן למצוא הגדרות סותרות בספרים שונים כשבערך מחצית הספרים מגדירים את הקבוצה כמתכות מעבר והמחצית האחרת (הכוללת את הספר Advenced Inorganic Chemistry של F. A. Cotton ו-G. Wilkinson הנחשב לטקסט הסטנדרטי באוניברסיטאות אמריקניות ואחרות) כמתכות מעבר עמידות בשל העובדה שקליפה d שלהם מלאה והקישור הכימי הוא על ידי אלקטרוני s. אי אחידות בהגדרת קבוצה 12 נמצאת אפילו בין פרקים שונים באותם ספרים. הסיבה להכללת יסודות העמודה ה-12 כמתכות מעבר (וכפועל יוצא - החסרתן מרשימת מתכות המעבר העמידות) בכמה ספרים היא פישוט הטבלה המחזורית המוצגת לסטודנטים כך שהעמודה מוצגת כחלק מגוש d.

## ראו גם
* הטבלה המחזורית

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
*
קטגוריה:מתכות
איפה אתה חי?! (תוכנית טלוויזיה, 2004)

**איפה אתה חי?!** הייתה תוכנית טלוויזיה סאטירית ישראלית ששודרה בערוץ 2 במסגרת שידורי קשת בשנת 2004. התוכנית, שהגה ארז טל, ניסתה לשלב אלמנטים מ"רק בישראל" (תוכניתו המצליחה הקודמת של טל) ו"ארץ נהדרת", שעלתה זמן לא רב לפני כן וזכתה להצלחה רבה, באולפן אקטואליה מדומה, שמגישיו, ארז טל ואסי כהן, מעירים הערות הומוריסטיות על המצב בישראל. 

כהן גילם בסדרה כמה דמויות מארסנל הדמויות הקומיות אותן פיתח במסגרת הצמד "אסי וגורי", ובהן: קוקו הזמר והימרי ה"הילר והומופוב". בתפקידי משנה קטנים הופיעו בסדרה גם שלמה בראבא והדר לוי.

תוכנית הפתיחה של "איפה אתה חי", זכתה למדרוג גבוה של 25.6%, שהיו אז 570 אלף צופים. התוכנית השיגה רייטינג של 18.3% בממוצע בעונה הראשונה שכללה עשר תוכניות, לעומת 23.3%-19.6% לעונות "רק בישראל" שהוביל ארז טל קודם. והוחלט לא להפיק עונות נוספות.

## קישורים חיצוניים

**ביקורות**
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה סאטיריות ישראליות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2004
קטגוריה:ערוץ 2: תוכניות וסדרות
קטגוריה:קשת: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2004
הגונב מגנב פטור (סרט)

**הגונב מגנב פטור** או **הגנב בעל חמשת הפרצופים** הוא סרט קומי ישראלי משנת 1977, בבימויו של זאב רווח אשר מככב בו יחד עם ז'אק כהן, אילן דר, מונה זילברשטיין, יענקל'ה בן-סירא, שולה רווח ושייקה אופיר.

## עלילה
ששון (זאב רווח) הוא עבריין בעל "אלף פרצופים", העובד בשיתוף פעולה עם חברו ג׳אקו (ז'אק כהן). בתחילת הסרט מפקח משנה בועז דוידזון (אילן דר) ושותפו סמל יענקל'ה (יענקל'ה בן-סירא) תופסים על חם את ששון מבצע פשע התפרצות לדירה באמצעות סט מפתחות מותאם. ששון נשפט באיחוד תיקים ונשלח למאסר של שנתיים בפועל ושנה על תנאי. במהלך דיון זה נוצר קשר עין בין מפקח משנה דוידזון לבין רחל חברתו של ששון. לאחר מתן גזר הדין, מפקח משנה דוידזון מנחם את רחל ונותן לה את מספר הטלפון שלו, בהמשך הסרט מתברר שהם נישאו.

מיד לאחר יציאתו מבית הכלא מתחיל ששון להתנקם במפקח משנה דוידזון שתפס אותו וגם התחתן עם חברתו רחל (מונה זילברשטיין) במספר דרכים האופייניות לדמות הנוכל המבריק. ששון יחד עם חברו ג'אקו עוצרים טרמפ לחייל גולני, ומציעים להם מישהי שתפנק אותם לאחר שלא יצאו זמן ארוך לביתם, וזאת כאשר ששון מדביק על דלת ביתם של רחל ומפקח משנה דוידזון דף המזמין את החיילים למכון מסאג'ים ואירוח "רחליקה", בנוסף מתקשר לבית משפחת דוידזון ומודיע לרחל שמתכננים לבעלה מסיבת הפתעה לרגל העלתו בדרגה שתתקיים בתחנה, ושמבקשים שתגיע עם זר פרחים. בזמן זה הוא וג'אקו מרוקנים את הבית וגונבים את כל הרהיטים. בהמשך העלילה ששון ושותפו ג'אקו, מבצעים מעשי נוכלות מגוונים ומשעשעים תוך החלפת מבחר תלבושות תסרוקות ותחפושות, המסייעים להם לבצע תרגילי עוקץ ותעלולים שונים: "החולצות מהונג קונג", "אלוף יפן בקראטה ד"ר אושקווה", והשיא בניסיון לחטוף את כספי תרומות עדת מאמיני המהרישי.

ששון מתאהב בבברלי ששמה האמיתי הוא שולה (שולה רווח) היא עובדת כסוכנת כפולה עבור המשטרה, ועבור ארגון הפשע של לוצ׳ו הצרפתי (שייקה אופיר), כאשר נשלחת על ידי הארגון לעבוד עבור המשטרה כנערת פיתוי כדי לעצור את ששון וחברו. לוצ׳ו מפעיל את שולה במטרה אחת לתת לששון וחברו ג׳אקו לעשות את העבודה השחורה בגניבת הכסף ממאמיניו של המהרישי, ואז שבברלי (שולה) תיקח את התיק כחברתו של ששון כאשר שניהם תכננו לברוח לחו"ל עם הכסף. בברלי (שולה) נעלמת עם תיק הכסף שנגנב מאמיניו של המהרישי, ובזהות בדויה יחד עם שותפה ועוזרו של לוצ׳ו (ניסים זוהר) מצליחים השניים להשתלט על מטוסו של המהרישי, ששון שמזהה אותה מתגנב למטוסו של המהרישי ומאיים על שניהם באקדח, לאחר שלוקח את התיק עם הכסף, ועוד דולרים שהיו במטוסו של המהרישי, הוא לובש מצנח כדי לא לחזור ולהעצר בשדה התעופה. ששון שלא מזהה שהתיק נשאר פתוח, ובעקבות נחש שהיה בסל הדולרים במטוסו של המהרישי שמזנק עליו, הוא צונח באופן חפוז כאשר רוב הכסף נופל מהתיק. ששון צונח בחצר הכלא שם נעצר. ששון מוכנס לתאו של ג׳אקו חברו שנעצר עוד בשדה התעופה כאשר ליוה את חברו ששון, כדי לברוח מהארץ עם הכסף הגנוב.

## רקע והשראה
הסרט מבוסס על אירועים אמיתיים שהתרחשו במציאות באותה השנה ובמרכזם ביקורו של המהרישי מהש יוגי בישראל וצילומי הסרט "מבצע יונתן".

## שירים
את הסרט מלווה השיר "גונב מגנב פטור" בביצועו של דויד ברוזה. השיר הולחן על ידי יאיר רוזנבלום. בנוסף מבצע ברוזה בסרט גם את השיר "ממבט ראשון".

## שחקנים

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:סרטי 1977
קטגוריה:סרטי קומדיית פשע
קטגוריה:סרטי בורקס
קטגוריה:סרטי זאב רווח
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1977

## הערות שוליים
גרגורי לרנר

**גרגורי לרנר** (ברוסית: **Григорий Львович Лернер**; נולד ב-20 באוקטובר 1951) הוא איש עסקים רוסי-ישראלי, שהורשע בפרשיות שונות של הונאה והלבנת כספים בישראל, ברוסיה ובצרפת. לרנר נידון ל-6 שנות מאסר בעוון הונאה, ובהמשך נידון ל-10 שנות מאסר נוספות בעבירות דומות.

## ביוגרפיה
לרנר נולד בשנת 1951 במוסקבה. הוא סיים לימודי עיתונאות ב-1973, ובין השנים 1973 ל-1977 עבד לרנר בהוצאה לאור "קולוס". הוא הקים גדוד-בניין (стройотряд) המורכב מסטודנטים, שהתחיל לגלגל כספים, וכעבור תקופה קצרה נשפט על "מעילה בסכומים גדולים". בשנת 1982 נגזר על לרנר עונש מאסר של 11 שנה בכלא ובמחנות עבודה. לאחר שני ערעורים, ובעקבות התנהגות טובה, הופחת עונשו ל-5 שנים. 

לאחר שחרורו התקרב לרנר לראש המאפיה של העיר אורחוב, המכונה "סילבסטר", ועבד כמנהל הכספים אצלו עד שחוסל פטרונו. בשנת 1987 הקים לרנר את הבנק הקואופרטיבי הראשון ברוסיה. בשנת 1990 נשלחה ליחידה ללכידת פושעים בינלאומיים בקשה להסגיר את לרנר, שהואשם באי החזר הלוואה לבנק לשיכון ברוסיה. באותה שנה עלה לרנר לישראל והתיישב באשקלון. 

לאחר שעלה לישראל, אימץ לרנר שם עברי, **צבי בן ארי** - תרגום שמו ושם אביו. בשנת 1991 נעצר בשווייץ והוסגר לרוסיה. לרנר שוחרר בערבות וברח לישראל, ובשנת 1994 החליטה הממשלה הרוסית לחון את לרנר. באותה שנה הוא הקים את ה"החברה הראשונה הרוסית-ישראלית". 

בשנת 1997 הואשם לרנר בפרשיות שחיתות והלבנות כספים שונות בבית משפט בישראל בסכום של כ-100 מיליון דולר משלושה בנקים רוסיים בקשר לאותה חברה, וכן בקשר לרצח - אשמה שבוטלה בסופו של דבר. ב-1 במאי 1998, לאחר שישב במעצר במשך כשנה, הודה לרנר, חתם על עסקת טיעון ונידון ל-6 שנות מאסר. 

לאחר שחרורו מהכלא בשנת 2003 הקים חברה לעסקאות נפט וגז עם רוסיה. בסוף שנת 2006 הורשע לרנר, גם במסגרת עסקת טיעון, בעבירות של הלבנת הון, קבלת דבר במרמה וזיוף מסמכים, לאחר שהונה אנשי עסקים והוציא מהם כספים במרמה כאשר הקים חברות בשווייץ ובלטביה בשמות זהים לאלה של חברות גז ונפט ידועות. לאחר ההרשעה לרנר ברח מישראל, ובעקבות בקשת הסגרה נעצר בפרגוואי במרץ 2006 והוסגר לישראל. הוא נידון לשש שנות מאסר על מעשיו אלו.

לאחר שהוסגר הואשם לרנר גם בהונאת משקיעים קטנים ובגנבה של 62 מיליון שקל מ-2,500 משקיעים, אותם גייס מפרסום בעיתונות הישראלית בשפה הרוסית. שנה לאחר מכן הוגש כתב אישום נגדו. ביוני 2009, בעקבות משא ומתן לעסקת טיעון, הודה לרנר בכל מה שייחסו לו. בשנת 2010 הורשע לרנר על ידי השופט ח'אלד כבוב בגנבת 62 מיליון ש"ח מכ-2,500 משקיעים בחברת גז שבבעלותו, ונידון ל-10 שנות מאסר נוספות.

בתקופת מעצרו הראשון בישראל נטען כי לרנר הוא קרבן לאפליה על רקע עדתי של ה"אליטות הישראליות", שמנעו ממנו דריסת רגל בתחומן בשל היותו עולה חדש ממוצא רוסי.

## משפחתו
לרנר היה נשוי ללינה עד 2003 (שנת שחרורו מהכלא). לזוג בת. לאחר שהשתחרר הוא התגרש ונישא לאירן ארנדוב (נולדה בשנת 1968). הזוג עבר להתגורר בתל אביב.

## קישורים חיצוניים
* כתבה על משפטו של לרנר בוואלה!
* כתבה על לרנר באתר sem40.ru (רוסית)
* 
* 
* מאיר גלבוע, אני מזכיר את מה שגריגורי לרנר (צבי בן ארי) רוצה להשכיח, בלוג באתר "רשימות", 13 באוקטובר 2005
* לרנר בערוץ 10
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי עסקים יהודים רוסים
קטגוריה:אנשי עסקים ישראלים
קטגוריה:מורשעים בעבירות מסוג סחיטה, מרמה ועושק בישראל
קטגוריה:עולים בשנות ה-1980
קטגוריה:ישראלים ילידי ברית המועצות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951
מאיר כוכב זסלבסקי

**מאיר כוכב זסלבסקי** (תרמ"ח, 1888 - כ"ג באדר תשכ"ח - 23 במרץ 1968 בפתח תקווה) היה איש עסקים ישראלי, נדבן ידוע ובונה בתי כנסת בפתח תקווה ובירושלים בשנות החמישים והשישים.

## קורות חיים
נולד ברוסיה ליחיאל מיכל זסלבסקי, ועלה לישראל בשנות ה-40. עבד כקבלן בניין, ולאחר שהתעשר השקיע את כספו בעסקי קולנוע ומסעדות בפתח תקווה ובתל אביב. היה מבעלי קולנוע ארמון, קולנוע תכלת, קולנוע **מגדלור** (אשר נפתח ב-1935), וכן היה קשור לתיאטרון הבימה .

בגיל מבוגר חזר בתשובה, תרם לבניית בתי כנסת ומוסדות תורה והנציח את שמו על חלק מן הבניינים שתרם. הוא התקרב לרב יוסף צבי דושינסקי ותרם למוסדותיו. למרות עושרו, סגנון חייו היה פשוט. הוא גר בדירה צנועה, לא החזיק רכב ולא נסע במוניות אלא באוטובוסים. מסופר כי פעם סירב לתת תרומה לישיבה חשובה לאחר שרצו להזמין לו מונית, שכן לפי דעתו ישיבה שיש לה כסף למימון מונית לא צריכה את תרומתו.

זסלבסקי נפטר ב-1968 ונקבר בבית הקברות סגולה.

## בתי כנסת שנבנו מכספו
שמאל|ממוזער|250px|בית הכנסת "היכל מאיר" בפתח תקווה, אשר הוקם על ידי זסלבסקי ונקרא על שמו
250px|ממוזער|לוח זיכרון לכבודו של זסלבסקי שתרם את שלד בניין בית הכנסת חפץ חיים בפתח תקווה
[ממוזער|לוח זיכרון לכבוד תרומה קומה ג' של ישיבת תל אביב (כיום בניין [רשת החינוך אנקורי|תיכון אנקורי)]]
* "היכל מאיר", רחוב טרומפלדור, פתח תקווה
* בית כנסת ברחוב רוטשילד, פתח תקווה
* בית כנסת "מקור חיים" רחוב פרנקפורטר 11, פתח תקווה
* מבנה חדר האוכל בצמוד ל ישיבת לומז'ה ברחוב הרצל, פתח תקווה (שלט ההנצחה הוסר)
* בית כנסת "חפץ חיים", רחוב ביאליק 34, פתח תקווה
* חדר נוסף בבית הכנסת הגדול "בית יעקב", רחוב חובבי ציון, פתח תקווה
* בניין ישיבת אור ישראל לצעירים, פתח תקווה
* בית הכנסת "נחלת יצחק" ברחוב טרומפלדור, תל אביב
* מוסדות דושינסקי, בנייני זופניק, רחוב שטראוס, ירושלים
* חדר אוכל בת"ת וישיבת עץ חיים בירושלים, רח' יפו.

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי עסקים ביישוב
קטגוריה:אנשי עסקים ישראלים
קטגוריה:חוזרים בתשובה
קטגוריה:נדבנים ביישוב
קטגוריה:נדבנים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1888
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1968
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות סגולה
פרולוג

**פרולוג** הוא התעתיק העברי למילה **πρόλογος** ביוונית, שפירושה פתח דבר, הקדמה, פתיחה או כל חלק שמובא לפני יצירה כלשהי, בפרט כתובה. שני התעתיקים הנפוצים למונח זה בשפות אחרות הם **Prologue** ו-**Prolog**.

## הערות שוליים
פיצויים (חוק התכנון והבנייה)

**פיצויים** על פי חוק התכנון והבנייה נועדו לפצות בעלי מקרקעין שנפגעו וערכם ירד עקב אישור אחת מהתוכניות לפי פרק ג בחוק התכנון והבנייה והם:
*תוכנית מתאר ארצית
*תוכנית מתאר מחוזית
*תוכנית מתאר מקומית
*תוכנית מפורטת
*תוכנית לשימור אתרים
*תוכנית לתשתיות לאומיות שתוכננה על ידי ועדה לתשתיות לאומיות
*תוכנית דרך

## יוצאי דופן
*יוצא דופן שאינו כלול בפרק ג בחוק התכנון והבנייה שניתן לתבוע בגינו פיצויים הוא חוק משק הגז הטבעי
*הקפאת זכויות בנייה
:לא ניתן לתבוע פיצויים במקרים שלא נחשבים לתוכנית לפי פרק ג בחוק התכנון והבנייה, להלן:
*שימוש חורג
*הקלה
*תוכנית עיצוב אדריכלי

## עקרון הפיצויים
על פי חוק, זכות הקניין קובעת שאין פוגעים בקינינו של אדם אם בצד הפגיעה לא עומד פיצוי.

## יסודות הפגיעה
### פגיעה ישירה
לדוגמה הפחתת אחוזי הבנייה, שינוי יעוד של קרקע בתוכנית בניין עיר משטח למגורים לשטח ציבורי.

### פגיעה עקיפה
לדוגמה פגיעה בקרקע שסמוכה לקרקע של בעליו על ידי כך שנבנה בניין שמסתיר את הנוף או את השמש.
*מי שזכאי לפיצויים על פי חוק התכנון והבנייה הוא אך ורק בעל מקרקעין או מקרקעין סמוכים (גובלים, חייב להיות גבול משותף) שנפגעו בעקבות אישור תוכנית.
*הסיבה שתביעת הפיצויים מוגבלת רק במקרה של פגיעה שגורמת לירידת ערך רק באותה הקרקע או קרקע גובלת היא על מנת לא ליצור "הקפאה תכנונית", ובכך להסיר את החשש של יזמים ושל הוועדה המקומית לתכנון ובנייה שעלולים לעמוד בפני תביעות משפטיות רבות, למרות שתוכניות רבות פוגעות בערך הקרקע לא ניתן לתבוע בגין כל ירידת ערך. לדוגמה בניין רב קומות שהוקם מול הבניין של בעל דירה בקרקע מסוימת והבניין רב הקומות מסתיר לו את הנוף לים הרי שנגרמה כאן ירידת ערך משמעותית אך אם הקרקע היא לא קרקע גובלת לא ניתן לתבוע פיצויים בגין ירידת הערך של אותה קרקע.
*למעשה נוצר מעין איזון מסוים כאשר בעל קרקע או בעל קרקע סמוכה או (גובלת) נדרש לשלם היטל השבחה בקרקע שמושבחת על ידי תוכנית, הרי שהוא רשאי לתבוע פיצויים בגין ירידת ערך של הקרקע שלו.

ע"פ תקדימים- ניתן לתבוע פיצויים מהרשות המקומית גם במידה ונמסר לקונים של קרקע מסוימת מידע תכנוני מוטעה, והם פעלו על פיו בשיקולי הקנייה. אם מסתבר כי לא ניתן לבנות על הקרקע את אחוזי הבניה המופיעים ב"דף המידע" אותו הנפיקה הוועדה או הרשות המקומית, פתוחה הדרך בפני היזם לתבוע פיצוי בהתאם.

## התיישנות

על פי חוק התכנון והבנייה סעיף 197ב קובע שהתביעה לפיצויים תוגש לוועדה המקומית לתכנון ובנייה תוך שלוש שנים מיום אישור התוכנית (תוכנית לפי פרק ג לחוק התכנון והבנייה).

## אי זכאות לפיצויים
חוק התכנון והבנייה קובע בסעיף 200 לחוק שלא ניתן לתבוע פיצויים בעקבות אחת מהפגיעות המפורטות בסעיף (למעשה מפורט שם כמעט הכל), בית המשפט הסתייג מסעיף זה והגביל אותו בכך שקבע שהפגיעות בסעיף 200 צריכות להיות מצטברות, והפגיעה צריכה להיות סבירה עד 10% מערך המקרקעין תלוי בשיקול הדעת של השופט בבית המשפט.
*הערה-הסבירות לקבלת פיצויים ללא פנייה לבית המשפט היא נמוכה מאוד.

## הליכי תביעת פיצויים
הגשת התביעה לוועדה המקומית לתכנון ובנייה. אם הוועדה לא מקבלת את התביעה ניתן להגיש תביעה לוועדת ערר שיכולה למנות שמאי מקרקעין מטעמה שיקבע את גובה הפיצוי אם בכלל. אם עדיין יש חוסר הסכמה בין הצדדים ניתן למנות שמאי מכריע כאשר החלטתו היא סופית וניתן לערער על החלטתו רק בבית המשפט.

## ראו גם
* הפקעה

## קישורים חיצוניים
* אריק מירובסקי, האנטנות מקרינות על מחירי הדירות, בארכיון אתר TheMarker, 17 ביוני 2005
* תומר ריטרסקי, העירייה תשלם, באתר אדריכלות ובנייה בישראל

קטגוריה:ישראל: תכנון ובנייה
קטגוריה:פיצויים
המעופפים הנועזים

**המעופפים הנועזים** (קרואטית: **Mali leteći medvjedi**) היא סדרת אנימציה יוגוסלבית בשפה הקרואטית בת 39 פרקים שהופקה לטלוויזיה בין השנים 1990- 1991. בישראל הסדרה שודרה בטלוויזיה החינוכית בין השנים 1992–1993, ולאחר מכן בשידורים חוזרים בערוץ הילדים, פוקס קידס ובערוץ ג'וניור.

כל פרקי הסדרה דובבו לעברית, מלבד פרק 11 שעוסק בחג המולד.

הסדרה מציגה בפני הצופים הצעירים את החשיבות שבהגנה על הסביבה. הסדרה מציגה את ההשפעות המזיקות של זיהום האוויר ושל שרפות וכן את תפקידה החשוב של המערכת האקולוגית.

את שיר הפתיחה והסיום של התוכנית בגרסה העברית ביצעה חני נחמיאס.

## תקציר העלילה
הסדרה מתמקדת בזן נדיר של דובים קטנים בעלי כנפיים, החיים ביער קסום חיי קהילה שיתופיים אוטופיים. המעופפים הנועזים יחד עם הידידים שלהם, לקחו על עצמם את המשימה להגן על היער שלהם מזיהום. אף על פי כן, המאמצים שלהם, לעיתים קרובות, מופרעים על ידי שני סמורים, חמי וסמי, אשר משתדלים לזהם את היער. מדי פעם הסמורים מקבלים עזרה מחיליק הנחש. שלושתם תמיד משתדלים למצוא דרכים להפריע להרמוניה של היער אבל תמיד בסוף הדובים מסכלים את תוכניותיהם.
הדובים תמיד קשובים לעצותיהם של הדוב הזקן, צור (אשר זקן מדי בשביל לעוף) וחברו שוף הינשוף.

## הדמויות
### הטובים
* **צור** – דוב זקן וחכם אשר משמש כמנהיג של המעופפים הנועזים. צור הוא גם הסבא של כל הדובונים. צור זקן מדי בשביל לעוף. הדובונים מעריכים אותו בשל חוכמתו ובשל כך נוהגים באופן קבוע להתייעץ עמו.
* **בר** – דובון צעיר בצבע כחול. החבר של פרח. הוא ופרח הם הגיבורים הראשיים של הסדרה.
* **פרח** – דובה צעירה בצבע כתום. החברה של בר. היא ובר הם הגיבורים הראשיים של הסדרה.
* **דקל** – דובון צעיר בצבע חום. החבר של דגנית.
* **געש** – דובון צעיר בצבע אדום. אחיו של דקל.
* **דגנית** – דובה צעירה בצבע ורוד. החברה של דקל. דגנית היא אחותה התאומה של גנית.
***גנית** – גנית היא אחותה התאומה של דגנית.
* **יסמין** – דובה צעירה בצבע ורוד.

### הרעים
* **חמי** – סמור דמוי אדם. האויב המושבע של המעופפים הנועזים. לובש אפוד בצבע כחול ועגיל זהב באוזן ימין.
* **סמי** – סמור דמוי אדם. השותף הטיפש של חמי. חובש קסדה אדומה
* **חיליק** – נחש ערמומי. נוהג לסייע פעמים רבות לחמי ולסמי.
* **איזבל** – עכבישה גדולה ואימתנית.
* **ראש** – עכברוש ערמומי אשר הגיע מהעיר יחד עם שני עכברושים העובדים עבורו.

### דמויות משנה
* **רוני** – בונה אשר משקיע את רוב זמנו בעבודה על הסכרים שלו. חבר של המעופפים הנועזים.
* **בינגו** – קרוב משפחתו של רודני אשר אומץ על ידי רודני.
* **שוף** – ינשוף גדול. חבר טוב של צור.
* **סיגלית** – עכבישה גדולה אשר אוהבת להאזין לרדיו אותו היא בנתה מקורי עכביש. חברה של המעופפים הנועזים.
* **צלילה** – צפרדע אשר אוהבת לשיר אופרה. חברה של המעופפים הנועזים.
* **ורדינה** – פיית היער אשר שומרת על היערות ברחבי העולם.
* **ינשי גליש גלאש** – בן דודו של שוף. מסוגל לבצע מעשי כשפים.
* **טובי** – צפרדע אשר עבר מוטציה מזיהום בני האדם. חבר של המעופפים הנועזים.
***ימימה** – צפרדע שעברה מוטציה מזיהום בני האדם. אימו של טובי.
* **סריפין** – סנאי. חבר של המעופפים הנועזים.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:סדרות הנפשה
קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית - תוכניות רכש
קטגוריה:פוקס קידס: תוכניות וסדרות
קטגוריה:ערוץ ג'וניור: תוכניות רכש
רוני וליטל

**רוני וליטל** (בצרפתית: **Touni et Litelle**) היא סדרת אנימציה צרפתית בת 26 פרקים שהופקה לטלוויזיה ב-1987. בישראל הסדרה שודרה בערוץ הראשון בין השנים 1990 -1991 ובערוץ הילדים בשנות התשעים.

הסדרה עוסקת ברוני וליטל, אח ואחות תאומים בני 8, שיוצאים למסעות על מיטת פלאים מעופפת. בסדרה ישנו שדון רשע בשם "בילי שד" העומד בדרכם, קללתו האהובה של בילי השד היא "אשמדאי" אשר היא למעשה שם של שד מהקבלה, אך בכל צרה עוזרים להם חבריהם הטובים כדורי הצמר.

התוכנית עצמה הייתה מהראשונות שהשתמשו במנוע תלת־ממדי.

את שיר הפתיחה העברי של הסדרה כתב והלחין אבנר חודורוב, קלידן להקת משינה וביצעה שיר גוטליב.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:סדרות הנפשה צרפתיות
קטגוריה:הערוץ הראשון - תוכניות רכש
קטגוריה:ערוץ הילדים: תוכניות רכש
קטגוריה:סדרות טלוויזיה צרפתיות שעלו לשידור בשנות ה-1980
בארי גוראריה

**בערי** (שמו המלא: **שלום דוב בער**) **גוראריה** (כ"ד בשבט תרפ"ג, 10 בפברואר 1923 - ד' באדר ב' תשס"ה, 14 במרץ 2005) היה נכדו היחיד של רבי יוסף יצחק שניאורסון. התפרסם בעקבות סכסוך ממוני עם אגודת חסידי חב"ד בנוגע לספריית סבו.

[ממוזער|[יוסף יצחק שניאורסון|האדמו"ר הריי"צ מלובביץ' בברכת המזון בבר המצווה של נכדו בארי בשנת תרצ"ו, משמאל: הרב שמריהו גוראריה, אביו של בארי וחתנו של הריי"צ]]

## קורות חיים
נולד ברוסטוב על הדון, ברוסיה הסובייטית שבברית המועצות, כבן יחיד לחנה ולרב שמריהו גוראריה, בתו וחתנו של האדמו"ר רבי יוסף יצחק שניאורסון מחב"ד. למד בישיבת תורה ודעת בברוקלין והוסמך שם לרבנות. בהמשך למד פיזיקה. לאחר פטירת סבו רבי יוסף יצחק, ניתק גוראריה את קשריו עם חסידות חב"ד ועם דודו רבי מנחם מנדל שניאורסון שמונה אז לאדמו"ר מחב"ד. נשא בי' בסיון תשי"ג (24 במאי 1953), את שרה מינא, בתו של הרב דובער חסקינד, מחשובי חסידי חב"ד. שימש כחוקר באוניברסיטת ג'ונס הופקינס (בין השנים 1954–1956) ובאוניברסיטת קולומביה. התגורר בניו ג'רזי. בראיון שנערך בשנת 2003 אמר גוראריה כי התעניין בקריירה מדעית יותר מאשר בכהונה עתידית כאדמו"ר של חסידות חב"ד.
שמאל|ממוזער|250px|מצבתו

### משפט הספרים
בקיץ 1985 (תשמ"ה) נודע לחסידי חב"ד שגוראריה נוטל ספרים מספריית חב"ד, שהייתה שייכת לסבו, הריי"ץ. הוא מכר כמה מן הנדירים שבהם לסוחרים. לטענתו, הספרייה הייתה רכושו הפרטי של הרבי הקודם, ולאמו חנה (שתמכה בו והייתה עדיין בחיים) יש מעמד שווה כיורשת לאחותה, חיה מושקא שניאורסון, אשתו של רבי מנחם מנדל שניאורסון, ולכן יש לו זכות בעלות על חצי מהספרים.

לאחר שסירב גוראריה להתדיין בבית דין רבני, תבעה אותו אגודת חסידי חב"ד בבית משפט פדרלי בניו יורק. במשפט, שכונה "משפט הספרים", טענו האגודה והרבי מלובביץ' שהספרייה איננה רכושו הפרטי של האדמו"ר אלא היא שייכת לאגודת חסידי חב"ד. השופט צ'ארלס פ' סיפטון פסק ב-1987 לטובת האגודה ורובם הגדול של הספרים הוחזר לספרייה. הפסיקה עוררה שמחה בקרב חסידי חב"ד, אשר כינו אותה "דידן נצח" (מארמית: "שלנו ניצח", או "ניצחנו"). יום הזכייה, ה' בטבת, מצוין בקרב חסידי חב"ד כיום של שמחה, והם קונים בו ספרים או מוסרים את ספריהם לכריכה ותיקון, וכן מוסיפים ביום זה בלימוד תורה מתוך הספרים.

גוראריה ערער על פסק הדין, אך הערעור נדחה בכ"ה בחשוון תשמ"ח.

## לקריאה נוספת
* **דידן נצח** הרב שמואל לובעצקי, הוצאת ועד תלמידי התמימים, הוצאה ראשונה תשס"ו
* **דידן נצח** הרב משה בוגמילסקי (אנגלית תשס"ז, עברית תשס"ח)

## קישורים חיצוניים
* תביעה על ספרים פותחת צוהר לעולם החסידות באתר ניו יורק טיימס 
* הרב שלום דובער לוין, משפט הספרים - דידן נצח, סקירת השתלשלות המאורעות
* הרב שלום דובער לוין, "משפט הספרים", פרק י"ג מתוך **ספריית ליובאוויטש - סקירת תולדותיה על פי מכתבים תעודות וזכרונות**, ברוקלין, תשנ"ג - באתר ספריית חב"ד
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודים שהיגרו מברית המועצות לארצות הברית
קטגוריה:בוגרי ישיבת תורה ודעת
קטגוריה:רבנים אמריקאים
קטגוריה:פיזיקאים יהודים אמריקאים
בארי
קטגוריה:משפחת שניאורסון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1923
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2005
פסטיבל הג'אז בנמל קיסריה

**ג'אז בנמל קיסריה** היה פסטיבל ג'אז בינלאומי שהתקיים בנמל קיסריה בין השנים 2005–2010.

הפסטיבל הראשון התקיים ביוני 2005. בפסטיבלי הג'אז בקיסריה נוגן ג'אז קלאסי ומסורתי. הסגנונות הבולטים שנוגנו בו היו סווינג ודיקסילנד ג'אז.

במסגרת הפסטיבל הוצגו קונצרטים של אמנים בינלאומיים שניגנו את המוזיקה של לואי ארמסטרונג, ליונל המפטון, ארל היינס, סידני בשה, קאונט בייסי, קולמן הוקינס, בן ובסטר וכן יצירות של מלחיני המוזיקה הקלה האמריקאים ג'ורג' גרשווין, קול פורטר, דיוק אלינגטון ואירווינג ברלין, עם המקצבים של שנות ה-30 וה-40.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

ג'אז בנמל קיסריה
קטגוריה:ג'אז
איתן ענר

**איתן ענר** (נולד ב-8 באוגוסט 1969) הוא במאי קולנוע, במאי טלוויזיה ותסריטאי ישראלי.

## ביוגרפיה
ענר נולד בירושלים. הוא בוגר התיכון ליד האוניברסיטה, סיים את בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה, ירושלים בשנת 1995. הוא כתב את התסריטים לסרטים הקצרים הישראליים "גול עצמי" (בבימוי רן כרמלי) ו"רות סוף" (בבימוי יואב גורפינקל) וביים את הסרטים הקצרים "גברת פוקס החדשה" (1995) ו"אסימון ואסיוול" (1994). כתב וביים את הדרמה "הצל של החיוך שלך" שזכתה בפרס פסטיבל ירושלים - תחרות וולג'ין, 1999.

בהמשך, כתב וביים את הדרמה "פרצוף של פוקר" ששודרה במסגרת הסדרה "שיעור מולדת" וזכתה בפרס הראשון בפסטיבל באנף בקנדה ובפרס הבימוי בפסטיבל ירושלים, 2001. כתב וביים את הדרמה "בני ילד רע" עבור הכבלים בשנת 2002, וכן את הדרמה "במבי קופצת למים". בשנים 2003-2002 ביים את סדרת הטלוויזיה הקומית "ג'וני" ששודרה בערוץ 2. בשנת 2004 ביים את הסרט העלילתי באורך מלא "ריקי ריקי" על פי תסריט של דלית קהן. בשנת 2005 כתב וביים את הסרט העלילתי באורך מלא "סיפור חצי רוסי", אשר הופץ בישראל ובעוד מספר מדינות החל מסתיו 2006. בשנת 2009 ביים את סדרת טלוויזיה "שירות חדרים" ששודרה בערוץ 2, במסגרת שידורי הזכיינית רשת. בשנת 2010 ביים את סדרת טלוויזיה "טקסי דרייבר" ששודרה ב-yes ובמסגרת שידורי הזכיינית רשת בערוץ 2. 

בראשית 2017 עלה למסכים סרטו "לב שקט מאוד", בכיכובה של אניה בוקשטיין, וזכה לביקורות טובות ופרסים אחדים בפסטיבלים בחו"ל. בשנת 2022 ביים את הסרט "הנפש הטובה" על חילונית תל אביבית ורב ירושלמי חוזר בתשובה היוצרים ביחד סרט.   

ענר נשוי לשחקנית הקאמרי תמר קינן והם הורים לשניים ומתגוררים בתל אביב.

## קישורים חיצוניים

* להאזנה לתמת הסרט פרצוף של פוקר

קטגוריה:במאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:במאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:בוגרי התיכון ליד האוניברסיטה
קטגוריה:בוגרי בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1969
טלי שמש

**טלי שמש** (נולדה ב-1969) היא במאית סרטים דוקומנטריים ישראלית.

## ביוגרפיה
שמש נולדה בירושלים והיא בוגרת מחזור ב' של בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה, ירושלים.

לאחר לימודיה, ביימה עשרות כתבות לתוכניות תחקיר ותעודה, ובהן "עובדה" עם אילנה דיין.
בשנת 1999 ביימה את הסרט התיעודי "**השמנה והיפה**" עבור ערוץ 8.

בשנת 2004 ביימה את הסרט "זהב לבן עבודה שחורה" עבור "עובדה", שעסק בקיפוחם של עובדי הקבלן במפעלי ים המלח, ועורר הדים ציבוריים רבים.

בשנת 2006 ביימה את הסרט התיעודי באורך מלא "מועדון בית הקברות" שפתח את פסטיבל דוקאביב 2006, זכה לשבחים רבים והפך לסרט התיעודי המצליח ביותר בישראל אי פעם. "מועדון בית הקברות" קיבל את פרס מועצת הקולנוע ליוצרת במסגרת הפסטיבל הבינלאומי לסרטי נשים רחובות ו "פרס ראש העיר ת"א" ו"פרס הצילום" לצלם שרון דה-מאיו וכן את הפרס הראשון בקטגוריה התיעודית בפסטיבל הקולנוע הבינלאומי בשאנגחאי (האירוע הגדול והחשוב מסוגו במזרח אסיה).

בשנת 2016 ביימה שמש עם בעלה, אסף סודרי, את הסרט התיעודי "מוות בבאר שבע", שעוקב אחר אירועי הפיגוע בתחנה המרכזית של באר שבע ב-2015. במאי 2016 זכה הסרט בשלושה פרסים ובהם פרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל דוקאביב. הוא עושה שימוש בצילומי אבטחה ומתמקד במותו של הבטום זרהום.

בשנת 2018 יצרה עם אסף סודרי את הסרט המועמד המתעד את ההערכות לבחירות לכנסת ה-20 של מפלגת כולנו בשנת 2015.

בשנת 2020 יצרה עם אסף סודרי את הסדרה התיעודית "המניע", העוסקת בפרשת הרצח בעין כרם.

## ראו גם
*התעוררות
*ההורים שלי

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:במאיות קולנוע ישראליות
קטגוריה:במאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:בוגרות בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה
קטגוריה:בוגרי בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1969
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1969
רענן אלכסנדרוביץ'

**רענן משה אלכסנדרוביץ**, (נולד ב-29 באוגוסט 1969 בירושלים), הוא במאי קולנוע ותסריטאי ישראלי.

## ביוגרפיה
נולד לזאב אלכסנדרוביץ', יליד פולין שעלה ארצה במסגרת "ההעפלה", ולגבריאלה לבית טאו, ילידת בלגיה שעלתה ארצה במהלך שנות השישים.

אלכסנדרוביץ' הוא בוגר בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה בירושלים בשנת 1996. סרט הגמר שלו "רק במקרים בודדים" זכה בפרסים בפסטיבלים של קרקוב ולודז'. הקליפ הראשון שביים הוא לשיר מהרי נא של אהוד בנאי.

## סרטיו
לאחר גמר לימודיו ביים את הסרט התיעודי "**מרטין**", העוסק באסיר לשעבר במחנה הריכוז דכאו, שגר בעיירה דכאו ומגיע יום יום לאתר הזיכרון במחנה. הסרט זכה בפרס וולג'ין ובפרסים בינלאומיים רבים.

בשנת 2001 ביים את הסרט התיעודי "הטיול הפנימי", העוקב אחר טיול בן שלושה ימים של קבוצת פלסטינים תושבי השטחים בישראל. הסרט זכה במקום השני בפסטיבל דוקאביב 2002 והוקרן בעשרות פסטיבלים ברחבי העולם. אלכסנדרוביץ' רואה בסרט את הישגו הקולנועי הגדול ביותר, כסרט ששינה את חייו אבל גם את גישתו לעשייה הקולנועית. 

בשנת 2003 כתב וביים את הסרט העלילתי באורך מלא "מסעות ג'יימס בארץ הקודש" במסגרת הסדרה "שיעור מולדת", שזכה בפרסים בישראל ובעולם.

אלכסנדרוביץ' מקיים שיתוף פעולה מתמשך עם המלחין והזמר אהוד בנאי, שזכה בפרס אופיר למוזיקה עבור הסרט "מסעות ג'יימס בארץ הקודש". אלכסנדרוביץ' ביים רבים מהקליפים של בנאי.

בשנת 2011 ביים אלכסנדרוביץ את הסרט התיעודי "שלטון החוק", המתאר את מערכת החוק והצדק ביהודה ושומרון וחבל עזה, באמצעות ראיונות עם שופטים צבאיים, ראשי הפרקליטות הצבאית, ובראשם מאיר שמגר שבתור הפרקליט הצבאי הראשי ב-1967 עיצב את התשתית המשפטית של הממשל הצבאי. הסרט זכה בפרס הסרט התיעודי הטוב ביותר, פרס ון ליר, בפסטיבל הקולנוע ירושלים ובפרס חבר השופטים לסרט התיעודי הטוב ביותר בפסטיבל סאנדנס. במרץ 2012 אסר דובר צה"ל את הקרנתו של הסרט בפני בכירים ביחידת בתי המשפט הצבאיים.

בשנת 2019 ביים את הסרט התיעודי "מראה". הסרט הוקרן בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין.

## ראו גם

* הטיול הפנימי
* שלטון החוק (סרט)
* מסעות ג'יימס בארץ הקודש

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* קובי מידן, חוצה ישראל - שיחה עם רענן אלכסנדרוביץ', הטלוויזיה החינוכית הישראלית, סרטון באתר יוטיוב

## הערות שוליים

קטגוריה:במאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1969
ישיבת הסדר חולון

**ישיבת חולון** היא ישיבת הסדר וגבוהה בחולון, המשתייכת למרכז ישיבות בני עקיבא. הישיבה הוקמה בשנת ה'תשס"ד (2004) בשכונת "נאות שושנים" הנמצאת במרכז העיר. בראשית דרכה לקחה על עצמה ישיבת מעלות, בראשות הרב יהושע ויצמן, את אחזקתה הכלכלית של הישיבה. משנת ה'תשס"ו (2006) הישיבה פועלת כגוף עצמאי. כיום לומדים בה כ-70 תלמידים ואברכים.

לישיבה כעשרים אברכים הגרים בעיר, וסביב הישיבה הצטרפו כעשר משפחות נוספות.

בראשות הישיבה עומדים הרב חגי לונדין והרב טל שאוליאן. בעבר עמדו בראש הישיבה הרב אלעזר אהרנסון (ה'תשס"ד - ה'תשע"ז ; 2004 - 2017) והרב אביב זגלמן (ה'תשע"ז - ה'תש"פ ; 2017 - 2020 והרב ישי ויצמן (ה'תש"פ - ה'תשפ"ב ; 2020 - 2022).

הישיבה התחילה כישיבת הסדר, ובשנת ה'תשפ"ה (2025), הצטרפה גם למסלול הישיבות הגבוהות, בנוסף למסלול ההסדר.

## תוכניות הלימודים
בישיבה מודגש לימוד הגמרא בעיון הלכתי היורד בכל סוגיה עד להלכה למעשה, לצד העיון הישיבתי הקלאסי. כמו כן הלימוד מאחד את ההלכה והגמרא עם הרעיונות האמוניים והמחשבתיים, מתוך שאיפה ללמוד את כל מקצועות התורה – גמרא (בבלי וירושלמי), הלכה, תנ"ך, מדרש, אמונה, חסידות וקבלה, בדגש על אמונה תמימה יחד עם רוחב דעת כללי. הרב לונדין שם דגש על העבודה המוסרית של בניין האישיות של התלמידים.

תלמידי הישיבה הנמצאים במסלול ההסדר מתגייסים לשירות בצה"ל באמצע שיעור ב' או בסופו. לאחר חזרתם מהצבא חלקם לומדים במכון ללימודי הוראה הפועל במסגרת הישיבה.

## דרכה החינוכית
הישיבה מעורבת בנעשה בעיר.
* בתחום הקהילה: הישיבה היא מרכז תורני וחברתי בפעילויות שונות, בעיקר בשבתות ובחגים. כך, למשל, ייסדה הישיבה במה תורנית ליום העצמאות. דוגמה נוספת: ישיבת חולון הייתה הראשונה בארץ שערכה ריקודגלים ביום ירושלים מחוץ לירושלים, כבר בשנת תשס"ה.
* בתחום החינוך: בשנת תשס"ז הקימה הישיבה בשיתוף עם הגרעין התורני ישיבה תיכונית, ישיבת בני עקיבא חולון. תלמידי הישיבה פועלים פעילות העשרה תורנית קבועה מדי שבוע בישיבה התיכונית וכן בבית הספר נאות שושנים.
* בתחום הנוער: תלמידי הישיבה היו שותפים לצוות חשיבה עירוני (שאיננו דתי), הפועל לקירוב כלל הנוער בעיר למורשת ולמסורת היהודית, וכן עוסקים לעיתים בפעילות משותפת עם תנועות הנוער בעיר. כמו כן הישיבה הקימה בחולון סניף של תנועת הילדים עוז. אברכי הישיבה מלווים את צוות ההדרכה של סניף עוז וכן גם של סניף בני עקיבא.
* בתחום זהות יהודית: תלמידי הישיבה פועלים להעמקת הזהות היהודית, באמצעות דוכני מעייני הישועה, 'פנים אל פנים', הכנת ילדים לבר מצווה, ופעילות בבתי ספר.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* ערוץ היוטיוב הרשמי של ישיבת חולון
* עמוד הפייסבוק הרשמי של ישיבת חולון
* חשבון הטוויטר הרשמי של ישיבת חולון

## הערות שוליים

קטגוריה:חולון: חינוך
חולון
חולון
חולון
קטגוריה:ישיבות גבוהות בישראל
עמרי לוי

**עומרי לוי** (נולד ב-18 בספטמבר 1970) הוא במאי קולנוע ותסריטאי ישראלי.

## ביוגרפיה
עמרי לוי נולד בברקלי, קליפורניה, ארצות הברית. גדל ומתגורר בירושלים. בוגר בהצטיינות של בית הספר לקולנוע סם שפיגל. סרט הגמר שלו "חול" נבחר כאחד מעשרת הסרטים הטובים ביותר של בית הספר והיה מועמד סופי לפרס האוסקר לסרטי סטודנטים בלוס אנג'לס.

לאחר לימודיו בשנת 2000, כתב וביים את סדרת הדרמה "הסודות של כנרת" בהפקת מיכה שגריר עבור "שידורי קשת" (שתי עונות). הסדרה זכתה בפרס הראשון בפסטיבל סן פרנסיסקו 2000 ובפסטיבל מינכן. באותה שנה גם כתב וביים את דרמת הטלוויזיה "איש השלג" עבור "קשת", בהפקת מיכה שגריר.

בשנים 2002–2003 ביים את סרטו העלילתי הראשון באורך מלא - "מיס אנטבה", בהפקה משותפת עם בית הספר סם שפיגל. הסרט הוקרן בבתי הקולנוע בארץ וזכה בפרסים בישראל ובעולם, ובהם ציון לשבח בפסטיבל ברלין ובפסטיבל ירושלים, ובפרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבלים של בואנס איירס, טיוואן, זלין צ'כיה ועוד.

לוי ביים את הסרטים הקצרים: "רומי וירושלים" (2005, דוקומנטרי), "רגע לפני המראה" (2010, עלילתי), ו"התיק השחור" (2012, עלילתי, על פי סיפור קצר מאת יהושע קנז, מהספר "דירה עם כניסה בחצר").

יזם וניהל את הפסטיבל הבינלאומי לסרטי ילדים ונוער בסינמטק ירושלים בשנים 2007–2012.

לוי הוא המנהל האקדמי של בית הספר "מעלה" לקולנוע בירושלים מאז שנת 2007 ועד היום. בתקופה זו ליווה לוי את יצירתם והפקתם של למעלה מ-200 סרטים קצרים של תלמידי שנים ב ו ג בבית הספר. חלק גדול מסרטים אלו הוקרנו בפסטיבלים יוקרתיים ברחבי העולם וזכו בפרסים רבים כולל פרס הבאפטא הבריטי ומועמדות לפרסי אוסקר הסטודנטים בלוס אנג'לס.

בשנת 2016 כתב וביים את הסרט "ארמונות בחול" על פי הסיפור הקצר "עצם התהליך" מאת הסופרת בלה שייר. הסרט הוקרן בסינמטקים ברחבי הארץ בקיץ 2016 כחלק מפרויקט "החצר האחורית" במימון קרן גשר לקולנוע רב תרבותי, קרן רבינוביץ', והרשות השנייה. הסרט הוקרן גם בערוץ 10.

באוקטובר 2016 ביים את הסרט הקצר "התנגשות" על פי תסריט של דקלה קידר. בסרט משתתפים השחקנים רננה רז ודן שפירא. הסרט נקנה להפצה בינלאומית על ידי חברת Shorts.tv הבריטית והיה מועמד לפרס אופיר לסרט הקצר.

בשנים 2016–2017 כתב את הסרט באורך מלא "איזה ילד יפה" בתמיכת קרן רבינוביץ.

ב-2018 יזם, הפיק והיה במאי שותף של סרט הקולנוע "הביקור", בשיתוף ארבעה בוגרים מצטיינים של בית ספר לקולנוע מעלה. הסרט זכה במענק הפקה של מיזם הקולנוע בירושלים.

בשנת 2022 השתתף ב"סטודיו לפיתוח" מטעם קרן גשר וקרן אבי חי במהלכה כתב את סדרת הטלוויזיה "המשפחה".

בשנת 2024 כתב וביים את הסרט הקצר "הכלבה" בהשתתפות השחקן ישי גולן ובתמיכת קרן גשר.

הוא בנו של פרופ' חיים לוי, כלכלן וחתן פרס ישראל. אחד מאחיו הוא משה (שיקי) לוי, פרופסור למימון.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:במאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
עודד דוידוף

**עודד דוידוף** (נולד ב-21 בפברואר 1967) הוא במאי קולנוע וטלוויזיה ישראלי, זוכה שני פרסים מטעם האקדמיה לטלוויזיה.

## ביוגרפיה
דוידוף נולד בירושלים. הוא בנו של שחקן ומאמן הכדורגל דוד דוידוף.

למד בבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה. סרט ביכוריו, "אוקטן 96", זכה בצל"ש בתחרות הסרט הקצר 1993. סרט הגמר שלו, "בידיים טובות" (1994), נבחר כאחד מעשרת הסרטים הטובים ביותר בכל הזמנים, של בית הספר סם שפיגל. זכה בפרסים בפסטיבל מינכן ובפסטיבלים נוספים.

בשנת 2001 ביים דוידוף את הסרט "מרס תורכי", מותחן קומי המבוסס בחופשיות על רב המכר של לימור נחמיאס מ-1996, "צבוטותי". בשנת 2005 ביים את הסדרה "מישהו לרוץ איתו", המבוססת על ספרו של דויד גרוסמן באותו שם. הסדרה הפכה לסרט קולנוע בשם זה, שהוצג בערב הפתיחה של פסטיבל הקולנוע ירושלים ביולי 2006 והיה לסרט הישראלי הראשון שפתח פסטיבל זה.

בשנת 2007 ביים את הסדרה הקומית "הכל דבש", ובשנת 2009 את סדרת המתח הבולטת "תמרות עשן".

ב-2012 יצא לבתי הקולנוע סרטו "הדילרים". הסרט לא זכה לביקורות טובות וכשל בבתי הקולנוע.

ב-2019 ביים את הסדרה "תיק נעדר" ששודרה בערוץ כאן 11 ונמנה עם יוצריה. באותה שנה החל שידור הסדרה "אבא משתדל" בערוץ כאן 11, אותה יצר דוידוף יחד עם טל פרידמן, שאף משחק בסדרה בתפקיד ראשי.

בשנת 2023 יצאה הסדרה "מלאך משחית" אותה יצר.

## חיים אישיים
אשתו לשעבר של דוידוף היא הבמאית דפנה לוין.

לדוידוף שלושה ילדים.

## פילמוגרפיה
* בידיים טובות (1994)
* מרס תורכי (2001)
* מישהו לרוץ איתו (2006)
* הכל דבש (2007)
* תמרות עשן (2011)
* הדילרים (2012)
* תא גורדין (2015)
* אטלנטיקה (2015)
* עקרון ההחלפה (2016)
* לצבי יש בעיה (2019)
* תיק נעדר (2019)
* אבא משתדל (2019)
* שבאבניקים (2020)
* מלאך משחית (2023)
*שחר אדום (2024)

## קישורים חיצוניים

* 
* נחום מוכיח, ריאיון על סרטו "הדילרים", באתר הבמה, 1 באוגוסט 2012

## הערות שוליים

קטגוריה:במאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:במאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס האקדמיה לטלוויזיה: במאים
קטגוריה:בוגרי בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1967