open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
החיים עם אבא

**החיים עם אבא** (באנגלית: **Life with Father**) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1947 עם ויליאם פאוול ואיירין דאן בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס עם מחזה בשם זה שהוצג בהצלחה עצומה בברודוויי בשנים 1939–1947 והיה למחזה הלא מוזיקלי שהוצג בברודוויי במשך זמן הארוך ביותר (5,758 הצגות). הוא מבוסס על רומן אוטוביוגרפי באותו שם של קלרנס דיי  משנת 1935.

הסרט עבר לרשות הציבור ב-1975.

## תקציר העלילה
ניו יורק, 1883, משפחת דיי: האב קלרנס "קליר" דיי (ויליאם פאוול), האם וויני (איירין דאן) והבנים קלרנס הצעיר (ג'ימי לידון), ג'ון, וויטני והארלן, כולם אדומי שיער. האבא הוא בעל סוכנות מבוססת לניירות ערך. הוא המפרנס היחיד ומטיל את מרותו ומוראו על כל בני המשפחה ובעיקר על המשרתות שמתחלפות בזו אחר זו. על פיו יישק דבר וכל הבית מתנהל כמו שעון מדויק ללא סטיות. וויני מנהלת את הבית אך כל פעם צריכה להתחנן לבעלה שייתן לה כסף להוצאות והוא דורש דיווח וקבלות על כל הוצאה.

למשפחה מגיעות בת הדודה קורה (זאסו פיץ) עם בת לווייתה מרי סקינר בת החמש עשרה (אליזבת טיילור) למורת רוחו של האב שנאלץ לשכן אותן בביתו. מרי מוצאת חן בעיני קלרנס הצעיר ומתפתחת ביניהם ידידות שנמשכת אחר כך בחליפת מכתבים.

קלרנס מגיע עם משפחתו לכנסייה וגם תורם לה אך יש לו הסתייגויות לגבי מנהגי הדת, הוא אינו כורע ברך בתפילה וכן לא הוטבל מעודו. לאחר דרשה של הכומר ד"ר לויד (אדמונד גוון) על חשיבות הטבילה וכי אדם שלא הוטבל לא יורשה להיכנס לעולם הבא, מתחילה וויני ללחוץ עליו להיטבל אבל ללא תוצאות.

האחים ג'ון ו-וויטני רוצים להרוויח כסף ומסכימים להיות שליחים לשיווק תרופה שתרפא הכל. כשוויני נופלת למשכב, הם מנסים עליה את התרופה ללא ידיעתה וגורמים כמעט למותה. הרופאים שנזעקים לא יודעים את האבחנה וקלרנס מבטיח לה שאם תבריא הוא יסכים לטבילה.

לאחר שהיא מבריאה הוא משנה את דעתו אבל וויני לא מוותרת ומסדרת לו הטבלה במקום מרוחק כדי שלא יוכר וייתבזה.

קורה ומרי חוזרות וכולם נוסעים לכנסייה לטקס ההטבלה של קלרנס האב.

## צוות השחקנים

## פרסים
הסרט היה מועמד לארבעה פרסי אוסקר: פרס אוסקר לפסקול המקורי הטוב ביותר (מקס שטיינר), פרס אוסקר לצילום הטוב ביותר, פרס אוסקר לעיצוב האמנותי הטוב ביותר ופרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר (ויליאם פאוול).

מקס שטיינר זכה בפרס גלובוס הזהב לפסקול המקורי הטוב ביותר.

## קישורים חיצוניים

* 
* קדימון ל-החיים עם אבא, באתר יוטיוב
* החיים עם אבא, באתר TCM

קטגוריה:סרטי 1947
קטגוריה:סרטים אמריקאיים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטים מבוססי מחזות
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי האחים וורנר
קטגוריה:סרטים תקופתיים
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי אליזבת טיילור
קטגוריה:סרטי מייקל קורטיז
דוד זקן

**דוד (דודו) זקן** (נולד בשנת 1966) הוא כלכלן ישראלי שהיה המפקח על הבנקים בשנים 2011–2015. החל מינואר 2021, מכהן כדירקטור בבנק הדיגיטלי (One Zero).

## קורות חיים
זקן הוא יליד ירושלים ובוגר תואר ראשון בכלכלה ובסטטיסטיקה ותואר שני במנהל עסקים מהאוניברסיטה העברית. שימש כמרצה בענייני בנקאות וניהול בנקאי במוסדות אקדמיים.

זקן עבד בבנק ישראל מאז 1990, תחילה כעוזר מחקר בפיקוח על הבנקים ולאחר מכן בשורה של תפקידים, ובהם כלכלן ביחידת המחקר, עוזר למפקח על הבנקים, ממונה על סיכוני שוק, מנהל יחידה בהערכה מוסדית, ממונה על איסור הלבנת הון וסגן המפקח על הבנקים.

בשנת 2010 הודיע נגיד בנק ישראל סטנלי פישר על מינויו של זקן למפקח הבנקים.

כהונתו של זקן התאפיינה בחיזוק חוסנה ויציבותה של המערכת הבנקאית, תוך קידום ההוגנות ותחרותיות בפעילות המערכת הבנקאית מול הציבור. תחת ניהולו אימץ הפיקוח על הבנקים סטנדרטים בנקאיים בינלאומיים בתחום ניהול הסיכונים – פיננסיים ותפעוליים. בנוסף, ננקטו צעדים להפחתת הריכוזיות בתיק האשראי הבנקאי, ולהקטנת הסיכונים הגלומים במשכנתאות, הן ללווים והן לבנקים. זקן קידם את הטיפול בסיכוני הסייבר באמצעות הפיקוח על הבנקים ופעל לחיזוק שיתוף הפעולה בין כל הגורמים הלאומיים העוסקים בנושא.

זקן כיהן בתפקיד עד 30 ביוני 2015, בו הודיע על רצונו לעזוב את התפקיד.

נכון לספטמבר 2023 זקן מכהן כחבר בוועדת השקעות עמיתים ודירקטור במרכז הישראלי לאפוטרופסות וכדירקטור חיצוני בחברת הגמל לעובדי האוניברסיטה העברית.

## חיים אישיים
זקן גר בירושלים בשכונת גבעת משואה. הוא נשוי ואב לארבעה.

## ראו גם
* הפיקוח על הבנקים
* בנק ישראל

## הערות שוליים

קטגוריה:בנקאים ישראלים
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:המפקחים על הבנקים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: מנהל עסקים
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:גבעת משואה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1966
הדיוויזיה הרביעית (בריטניה)

**הדיוויזיה הרביעית של [[הצבא הבריטי]]** הייתה דיוויזיה בריטית, אשר לחמה במלחמות השונות של בריטניה מתחילת המאה ה-19.

## היסטוריה
### המלחמות הנפוליאוניות
הדיוויזיה הוקמה על ידי ארתור ולסלי, הדוכס הראשון מוולינגטון במהלך מלחמת חצי האי, ובראשה עמד צ'ארלס קולוויל, והיא כללה כוחות אנגלים ופורטוגזים. הדיוויזיה לחמה בקרבות השונים בחצי האי האיברי, ובשנת 1815 לחמה בקרב קאטר ברה ובקרב ווטרלו.

### מלחמת קרים
הדיוויזיה לחמה במלחמת קרים לצד הצבא הצרפתי וצבא האימפריה העות'מאנית כנגד צבא האימפריה הרוסית, והיא נטלה חלק בקרב אינקרמן, הקרב על האלמה וקרב בלקלאווה.

### מלחמת העולם הראשונה
שמאל|ממוזער|180px|סמל הדיוויזיה במלחמת העולם הראשונה
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה התגייסה הדיוויזיה כחלק מחיל המשלוח הבריטי, והיא יועדה לשרת ביבשת אירופה. הדיוויזיה לחמה בקרב מונס, הקרב הראשון על המארן והקרב הראשון על האן. בהמשך השנה לחמה הדיוויזיה בקרב ארמנטייר ובקרב איפר הראשון. בשנת 1915 לחמה הדיוויזיה בקרב איפר השני, ובשנת 1916 היא לחמה ב, שבו ספגה אבדות כבדות. בשנת 1917 לחמה הדיוויזיה בקרב פשנדל, ובשנת 1918 היא לחמה במתקפת האביב הגרמנית ובמתקפת מאה הימים.

### מלחמת העולם השנייה
שמאל|ממוזער|180px|סמל הדיוויזיה במלחמת העולם השנייה
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נשלחה הדיוויזיה ה-4 לצרפת תחת פיקודו של דאדלי גרהאם ג'ונסון, כחלק מחיל המשלוח הבריטי. הדיוויזיה לחמה במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה, אולם נאלצה להתפנות יחד עם שאר הצבא במהלך מבצע דינמו. לאחר מכן נותרה הדיוויזיה בבריטניה על מנת להגן מפני פלישה גרמנית לבריטניה. ביוני 1942 הוסבה הדיוויזיה לדיוויזיה ממוכנת, ואחת מחטיבות הרגלים שלה הוחלפה בחטיבת טנקים.

במרץ 1943 נשלחה הדיוויזיה לתוניסיה, שם היא לחמה בקרבות הקשים כחלק מהקורפוס ה-9 במסגרת הארמייה הראשונה, עד לכניעת כוחות מדינות הציר במאי אותה שנה. לאחר מכן נותרה הדיוויזיה בתוניסיה 9 חודשים, שבמהלכם היא הוסבה שוב לדיוויזיית רגלים. בפברואר 1944 נשלחה הדיוויזיה לאיטליה, על מנת להחליף את הדיוויזיה ה-46, והיא לחמה בקרבות החזית האיטלקית, ובכלל זה בקרב מונטה קאסינו הרביעי. בנובמבר 1944 נשלחה הדיוויזיה ליוון, שם היא לחמה במלחמת האזרחים היוונית כחלק מהקורפוס ה-3 עד תום המלחמה.

### לאחר המלחמה
ב-1 באפריל 1956 הוקמה הדיוויזיה מחדש על בסיס דיוויזיית השריון ה-11, עם חטיבות השריון ה-11 וחטיבת השריון ה-20, אולם היא פורקה בשנת 1993.

ב-1 באפריל 1995 הוקמה שוב הדיוויזיה כדיוויזיה מחוזית - אזור צבאי - אשר כללה כוחות מדרום מזרח, והמחוזות המזרחיים. מטה הקבע שלה היה במחנה אלדרשוט. בשנת 2012 כחלק מרה-ארגון של הצבא פורקה הדיוויזיה.

## קישורים חיצוניים
* הדיוויזיה ה-4 באתר הצבא הבריטי במלחמת העולם הראשונה

קטגוריה:עוצבות בריטיות שלחמו בחזית המערבית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:דיוויזיות בריטיות
4
4
צבעוני ארבע

**צבעוני ארבע** הוא ספר עיון מאת גיורא רום, אלוף בדימוס בצה"ל, ששירת כטייס קרב והיה אלוף ההפלות ("אייס") הראשון של חיל האוויר הישראלי, על חוויותיו לאחר שנפל בשבי המצרי במהלך מלחמת ההתשה, ועל שיקומו לאחר ששב מן השבי, במהלכו חזר לשרת כטייס קרב ופיקד על טייסת קרב במלחמת יום הכיפורים.

ב-11 בספטמבר 1969 השתתף בקרב אוויר המוני במלחמת ההתשה כטייס בטייסת העטלף, והמיראז' של רום הופל על ידי מיג-21 מצרי ששיגר לעברו טיל אטול שפגע בו מעל דלתת הנילוס במצרים. רום שהיה בגובה רב של כ-20 אלף רגל ובמהירות גבוהה של כאלף קמ"ש הצליח לנטוש את המטוס אך נפגע ברגלו ובמרפקו במהלך ההפלטה. הוא צנח בסביבת אל-מנצורה לידי כפריים שלאחר כמה שעות העבירו אותו לידי השלטונות. הוא נותח ולאחר מכן הוחזק בתנאים קשים ועונה בכלא עבאסיה שבפאתי קהיר כשהוא סובל מהשפלות, הרעבה ושהות ארוכה בצינוק. רק שבעה שבועות לאחר נפילת מטוסו הותר לו להיפגש עם אנשי הצלב האדום.

ב-7 בדצמבר 1969, אחרי כשלושה חודשי שבי, שוחרר רום בתמורה לכ-70 שבויים מצרים וסוריים. איתו שוחררו הטייס נסים אשכנזי, ושני נוסעי מטוס ישראלים שנחטפו לדמשק. לאחר שחרורו עבר סדרה של ניתוחים ושיקום ולאחריהם שב בהדרגה לטוס, תוך שהוא משלב במאמץ לימודי תואר ראשון ושיקום רפואי. בינואר 1971 ערך את טיסת הסולו המחודשת שלו במיראז'. ב-1972 מונה לסגן מפקד טייסת 113, טייסת מטוסי אוראגן שעסקה בהכשרת בוגרי קורס טיס והכין אותה לקראת קליטת מטוסי הנשר.

שלושה ימים טרם פרוץ מלחמת יום הכיפורים מונה רום למפקד טייסת הדרקון המעופף בבסיס תל נוף שמפקדה, , נהרג בתאונה. לרום לא היה ניסיון קודם בהטסת מטוסי סקייהוק, אך עם פרוץ המלחמה סירב מפקד הבסיס רן פקר, לשחרר אותו מפיקוד על הטייסת, כך שטיסותיו הראשונות בסקייהוק היו גיחות תקיפה במצרים, בין היתר במבצע תגר בו תקפה הטייסת את בונקר מפקדת חטיבת ההגנה האווירית המצרית האחראית על הגנת צפון מזרח הדלתא ששכן בשדה תעופה מנצורה.

בשנת 2009 הספר זכה בפרס יצחק שדה לספרות צבאית. הספר נבחר לרשימת הספרים האהובים ב"מצעד הספרים הארצי" של נערי ישראל לשנת 2010, ותורגם לאנגלית וערבית.

## קישורים חיצוניים
* 
* .
* .
* .
* ,  11 באוקטובר 2008.
## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי 2008
קטגוריה:ספרי עיון בעברית: מלחמות ישראל
קטגוריה:צה"ל: ספרים
קטגוריה:ספרי ידיעות ספרים
קטגוריה:זוכי פרס יצחק שדה
ויליאם סטנלי האסלטין

ממוזער|250px|ויליאם האסלטין, לאגו מג'ורה
**ויליאם סטנלי האסלטין** (**William Stanley Haseltine**; 11 ביוני 1835 – 3 בפברואר 1900) היה צייר אמריקני שהיה קשור לבית הספר לציור בדיסלדורף, לאסכולת נהר ההדסון.

## ביוגרפיה
נולד בפילדלפיה לג'ון האסלטין, איש עסקים מצליח, ואליזבת שין האסלטין, ציירת נוף חובבת, האסלטין למד באוניברסיטת פנסילבניה ואחר כך באוניברסיטת הרווארד, שם קיבל תואר בשנת 1854.

האסלטין הציג לראשונה את ציוריו בשנת 1855 באקדמיה לאמנויות יפות בפנסילבניה, לאחר מכן הפליג לאירופה, והצטרף למושבה של ציירים אמריקאים שלמדו בדיסלדורף, ואז נסע במעלה הריין לשווייץ ולאיטליה. בסוף 1857 התיישב ברומא, ובחודשים שלאחר מכן ביצע טיולים רבים כדי לצייר את הנוף סביב רומא וקאפרי.
ממוזער|250px|ויליאם האסלטין, מפלי מים
בשנת 1858 חזר האסלטין לפילדלפיה, ובסוף 1859 התקין סטודיו ברחוב העשירי בעיר ניו יורק, אז מקום מרכזי לציירי נוף אמריקאים. אף שרבים מציוריו מהתקופה הזאת קשורים לסיוריו האירופיים, האסלטין החל גם לצייר את חוף האוקיינוס של ניו אינגלנד, ובמיוחד חופי הים הסלעיים של נאראוונט, רוד איילנד, נהנט, מסצ'וסטס ומיין. הדיוק בו צייר את הנופים הללו זכה לשבחים ביקורתיים, והאסלטין נבחר כחבר באקדמיה הלאומית לעיצוב בשנת 1860, ואקדמאי מלא בשנת 1861.

בשנת 1864 נפטרה אשתו של האסלטין בזמן הלידה. הוא הקדיש זמן לאימוני אחיינו, האוורד ראסל באטלר, עד שהתחתן עם הלן מרשל בשנת 1866 ועבר להתגורר באירופה. בתחילה שקלה המשפחה להתיישב בפריז, אך בשנת 1867 הם עברו לרומא, אשר תשמש לאחר מכן כביתו של האסלטין ונקודת המוצא ממנו יוכל להציג ציורים של הנוף האירופי. בעוד שציוריו של קאפרי וסיציליה יתבררו כמבוקשים בקרב תיירים אמריקאים מבקרים, האסלטין גם טייל וצייר בצרפת, בלגיה והולנד, בבוואריה ובטירול בשנות השמונים של המאה ה-19. בשנותיו המאוחרות הוא חזר מדי פעם לארצות הברית, ועשה טיול אחרון למערב בשנת 1899.

האסלטין נפטר מדלקת ריאות ברומא בשנת 1900. הוא קבור בבית העלמין הפרוטסטנטי ברומא.

בנו הרברט שבלייה האסלטין הפך לאחד מפסלי החיות המפורסמים ביותר, בעיקר סוסים. כמה מהעבודות המפורסמות ביותר שלו נעשו עבור לקוחות כמו ברברה האטון וגיא דה רוטשילד.
ממוזער|324x324 פיקסלים|ויליאם האסלטין, חוף סלעי
בתו של ויליאם, מילדרד (מילי), גם היא הייתה אמנית, התחתנה עם נסיך רומאי בשנת 1904.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ילידי פנסילבניה
קטגוריה:פילדלפיה: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1835
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1900
אברהם לוין (שואה)

**אברהם לוין** תיעד ביומנו את אירועי המלחמה במהלך השואה. עסק גם בהוראה. נרצח על ידי הנאצים במחנה ההשמדה טרבלינקה בשנת 1943.

## קורות חיים
אברהם לוין נולד בוורשה למשפחה דתית ולמד בחדר ובישיבה. עם הזמן הוא החל להתרחק מהדת ובגיל עשרים התנתק ממנה לגמרי. לוין היה ממייסדי תנועת "חלוצי ציון" וכן השתתף והרצה בוועידת ה"חלוץ" שנערכה בוורשה. ועידה זו הייתה כחלק מההתארגנות למטרות עליית היהודים לארץ ישראל. בשנת 1917 התחיל ללמד תנ"ך, עברית והיסטוריה יהודית בבית ספר לבנות שנקרא "יהודיה" בוורשה. בית ספר זה אופיין בלימודי הציונות והיהדות. עם השנים לוין הפך לסגן המנהל בבית הספר.

משנת 1925 ועד הכניסה לגטאות לוין הספיק לבקר בארץ ישראל והוסמך להוראה. לאחר כמה שנים חזר לביקור נוסף בארץ והתארח אצל אחת מתלמידותיו.

## פועלו בזמן השואה
עיקר פועלו של אברהם היה תיעוד של חיי היהודים בגטו ורשה בארכיון המחתרתי של רינגלבלום שכונה גם "עונג שבת". בזמן המלחמה אברהם לוין כתב יומן על אירועי המלחמה, יומן זה נמנה בקטגוריה של יומן איש ציבור. חלקו הראשון של היומן נכתב לפני מלחמת העולם השנייה ביידיש בשנת 1934, וחלקו השני של היומן נכתב בעברית מיולי 1942 ופותח באקציה הגדולה. הכתיבה אינה אחידה, וייתכן ואבדו קטעים מסוימים במהלך השנים שעברו.

היומן מכיל סיפורים ושמועות המסתובבות בגטו ורשה. לוין הוסיף תיאורים ועובדות ביומנו על הנעשה בפולין, מעשי הרג שעוללו הגרמנים ביהודים, התעללות אכזרית וריכוז יהודים בעל כורחם על ידי הגרמנים בגטו ורשה. הוא כתב ביומנו: "כמעט ואין יום חולף בלי שישפך דם יהודים על אבני המרצפות של הגטו בוורשה ועל המדרכות". (מקור 8) לוין היה מהיחידים שהצליחו לתעד למרות התנאים הקשים את האקציה הגדולה שכונתה גם "הגירוש הגדול" בה הובלו כ-265,000 יהודים למחנה ההשמדה בטרבלינקה. ביומנו לא מצוינות רק עובדות, אלא גם הסקת מסקנות והפקת לקחים. הוא אינו כותב ביומנו רק על האירועים אשר התרחשו בוורשה, אלא גם את מה ששמעו אזניו מפי עדים על קהילות אחרות. כתביו התגלו בגניזות של ארכיון "רינגלבלום" אשר נמצאו מתחת להריסות של גטו ורשה לאחר המלחמה. ככל הנראה לוין נרצח במחנה בטרבלינקה באקציה בחודש ינואר 1943.

## קישורים חיצוניים
* "הגירוש הגדול" בגטו ורשה – יומנו של אברהם לוין “יד ושם
* 

## הערות שוליים

* **אור-נר, רן.** ״חולמי הלחם״ : זיכרון והיסטוריה בחמישה יומנים מגטו ורשה. החינוך וסביבו, כרך ל״ג (תשע״א 2011), עמ׳ 197–228.

קטגוריה:נספים במחנה ההשמדה טרבלינקה
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1893
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-1943
החגורה הלימפטית על שם ולדייר

**החגורה** (או **הטבעת**) **הלימפטית על שם ולדייר** (באנגלית: **Waldeyer's tonsillar ring** או **Pharyngeal lymphoid ring**) או **שקדים** במובן הרחב, הם מערך של איברי רקמת לימפה הממוקמים בלוע, ומהווים את התגובה הראשונית לזיהומים בלוע.

## אטימולוגיה
החגורה הלימפטית על שם ולדייר קרויה על שם האנטומיסט הגרמני מהמאה ה-19, היינריך וילהלם ולדייר.

## הרכב
החגורה הלימפטית על שם ולדייר מורכבת ממספר שקדים המפוזרים ברחבי הלוע, ואלו הם (בסדר יורד כלפי מטה):

## תפקוד
השקדים הם איברים חיסוניים המשמשים קו ההגנה הראשון של מערכת החיסון מפני פתוגנים זרים שנבלעים או נשאפים פנימה.

הם מסווגים כרקמת לימפה הקשורה לרירית (MALT), וככאלה, מצויים על פני השטח של השקדים תאי לכידת אנטיגנים הנקראים תאי Microfold cells) M) המאפשרים את ספיגת האנטיגנים המיוצרים על ידי פתוגנים. לאחר מכן, תאי M אלה מתריעים לתאי B ולתאי T שמצויים מתחתיהם בשקדים כי קיים פתוגן ובעקבות זאת מתעוררת תגובה חיסונית. תאי B מופעלים ומתפשטים באזורים המכונים מרכזי הנבט (Germinal centers) בשקדים. מרכזי הנבט הללו הם מקומות שבהם נוצרים תאי זיכרון B המייצרים ומפרישים נוגדנים (IgA).

מחקר משנת 2012 סיפק עדויות לכך שהשקדים מייצרים גם תאי T בעצמם, באופן הדומה למתרחש בתימוס.

## הערות שוליים

קטגוריה:אנטומיה
קטגוריה:ראש-צוואר
קטגוריה:מערכת החיסון
קטגוריה:מערכת הלימפה
חגורה הלימפטית על שם ולדייר
Babylon (שיר)

"**Babylon**" (בעברית: "**בבילון**") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית ליידי גאגא, מתוך אלבום האולפן השישי שלה, Chromatica. השיר יצא לאור ב-29 במאי 2020, על ידי חברת התקליטים אינטרסקופ רקורדס, ביחד עם שאר שירי האלבום.

## רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי ליידי גאגא, בלאדפופ ומתיו ברנס והופק על ידי בלאדפופ, בורנס, טצ'מי ובנג'מין רייס. השיר הוא שיר בסגנון הדיסקו שמושפע ממוזיקת האוס של שנות התשעים. בין היתר, מכיל השיר את סגנון ה-Hi-nrg; סגנון שכולל בתוכו סוגות שונות משנות השמונים.

"Babylon" הוא רצועת הסיום באלבום והוא נקרא על בבל העתיקה; ממלכה ועיר-מדינה עתיקה במסופוטמיה. גרסתו הראשונה של השיר הוקלטה בסגנון מעט שונה מהתוצר הסופי ונעשה שימוש בה בפרסומות לאיפור שגאגא משווקת. הצצה מתוך השיר פורסמה ב-20 מרץ, בסמוך לפרסום ההצצה של "Stupid Love". לבסוף, חשף בלאדפופ כי גרסתו הסופית של השיר תהיה שונה ותצא בסמוך לצאתו של האלבום עצמו.

בין היתר, נוצר השיר בהשראת השיר "Los" של אוזיו והשיר "Confusion" של ניו אורדר.

## ביקורת
כבר כשיצא, זכה השיר לביקורות ושבחים ממבקרי המוזיקה והושווה פעמים רבות ללהיט "Vogue" של הזמרת-יוצרת מדונה. באתר המוזיקה *[[רוג'ר פרידמן|Showbiz411]]* נכתב כי השיר יכל היה להיות של מדונה, היות שהוא דומה לכמה מהשירים שלה. בנוסף, נכתב כי "המלחמה בין שתי קבוצות המעריצים של גאגא ומדונה תתעורר מחדש בעקבות הוצאת השיר". בסוף הסיקור, הוזכר מצב דומה שקרה בשנת 2011, בה הוציאה גאגא את הלהיט "Born This Way", שנטען עליו כי הוא גנבה בוטה מהלהיט "Express Yourself", של מדונה.

ג'קסון מקנרי מאתר האינטרנט *[[ניו יורק (מגזין)|Vulture]]*, סקר את השיר בצורה מקיפה, תוך שטען שכל מה שהוא רוצה לשמוע זה את "גאגא שרה את השיר הזה".
## הצלחה
האודיו הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של ליידי גאגא ב-29 במאי 2020, ביחד עם שאר שירי האלבום. האודיו מציג בתוכו את עטיפת האלבום בו הוא נכלל. בפחות מ-24 שעות, הצליח האודיו לצבור למעלה מ-700,000 צפיות, מה שהופך אותו לאודיו השלישי הנצפה ביותר מתוך האלבום אחרי האודיו של "Sine from Above" ו-"Sour Candy". אודיו נוסף של השיר, צבר בשעות בודדות למעלה מ-500,000 צפיות.

גם במצעדי האייטונס זכה השיר להצלחה, כאשר נכנס לעשרות מצעדים שונים, כמו מצעדי האייטונס שבארגנטינה, ארמניה, מקסיקו, פולין ובחריין.

## מיקומי שיא

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי ליידי גאגא
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי בלאדפופ
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ליידי גאגא
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי בלאדפופ
S7 Space

**"S7 Space"** (ברוסית: **«S7 Space»**, אס-7 ספייס, эс сэвэн спэйс; רשמית — **ООО «С7 косми́ческие тра́нспортные систе́мы»**) היא חברת חלל פרטית רוסית, שעיקר פעילותה היא שיגור רקטות ורכיבי חלל. החברה מפעילה פרויקטים של שיגורי ים.

## פעילות
החברה עוסקת בשיגור רכיבי חלל לחלל החיצון, ייצור חלליות, רכבי שיגור, ייצור חלקים ואביזרים אחרים לחלליות, מתן שירותים לתיקון, תחזוקה והתקנת מנועים לכלי טיס, פעילויות תומכות אחרות של תחבורת חלל, מחקר ופיתוח בתחום מדעי החלל.

ב-27 בספטמבר 2016, הוכרזה על עסקה בין קבוצת Sea Lunch (הבעלים של נמל חלל הצף בים) לבין קבוצת S7 (חברת האם של S7 Space) לרכישת נמל החלל הצף על ים. העסקה קובעת רכישת ספינת Sea Launch Commander ופלטפורמת אודיסיאה עם ציוד שיגור טילים המותקן עליהם, וכן ציוד קרקעי בנמל הבסיס בלונג ביץ', ארצות הברית וסימן ההיכר Sea Launch. לפי מנכ"ל קבוצת S7 ולדיסלב פיליוב, קבוצת החברות S7, לאחר סגירת העסקה, תשקיע בפרויקט יותר מ-150 מיליון דולר. בנוסף, מתוכנן ליצור חברת בת בשם S7 Sea Launch בארצות הברית. ב-17 באפריל 2018, קבוצת S7 סגרה עסקה לרכישת נכסי פרויקט Sea Launch.

ב-26 בפברואר 2019, S7 הגישה תביעה לבית הדין לבוררות באזור מוסקבה כנגד הבעלים הקודם של הפרויקט - חברת אנרגיה. הדיון המקדים נערך ב-9 באפריל 2019. סכום התביעה 11.3 מיליון רובל.

S7 Space מתכוונת לבנות נמל חלל פרטי משלה עבור שיגורים לתחנת החלל הבינלאומית. הפרויקט מוצע לביצוע בסוף 2022–2024 במתכונת של הסכם זיכיון שיאפשר לה גם להפעיל את המתחם הרוסי בתחנת החלל. ב-25 בדצמבר 2018, S7 Space הודיעה שהעבודה על הפרויקט החלה.

בדצמבר 2018 קיבלה החברה רישיון ליצור ומודרניזציה של רכבי שיגור, על בסיס סויוז-5 הנמצא בפיתוח, היא מתכננת ליצור גרסאות משלה של הרקטות סויוז-7 וסויוז-7SL שניתנות לשימוש חוזר; מתוכנן לבצע שיגור מבחן בשנת 2022.

החברה מתכננת ליצור חללית משלה לאספקת מטען לתחנת החלל, כמקבילה פרטית לפרויקט הממשלתי "אוריול".

## שיגורים

## ראו גם
* SpaceX

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מיזמי חלל פרטיים
קטגוריה:חברות רוסיות
ז'ידו D2

ממוזער|310px|"ז'ידו D2"
ממוזער|310px|"ז'ידו D2"
**ז'ידו D2** (בסינית : **知豆D2**, באנגלית : **Zhidou D2**) הוא מכונית חשמלית המוגדר כמכונית מיקרו מתוצרת יצרנית הרכב הסינית **Zhidou Auto** (קרויה גם : **ZD Auto**) חברת בת של קונצרן הרכב הסיני ג'ילי אשר מיוצר משנת 2014 ועד היום

## "ז'ידו D2"

* 2 מושבים
* 3 דלתות הצ'בק
* סוג הנעה : הנעה קדמית
* סוללת ליתיום-יון בהספק של 18 קילו-ואט לשעה
* טעינה : 8-6 שעות, מקור 220 וולט
* טווח נסיעה : 155 ק"מ
* בלמים : דיסק
* צמיגים : "145 / 60 R13"
* ללא גלגל רזרבי
* מחיר היחידה 158,000-151,800 רנמינבי (בסין, שנת 2017)
* דגמי "ז'ידו D2" נרכשו על ידי חברת השכרת הרכב "Sharengo" למטרת שיתוף מכוניות - מודל של השכרת רכב למנויים, לפרקי זמן קצרים, לפי שעה, בכל זמן במילאנו, איטליה

## ראו גם
* ג'ילי

## קישורים חיצוניים
 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות מיקרו
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2014
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בסין
קטגוריה:מכוניות חשמליות
S7 Group

**S7 Group** הוא שמו הנפוץ של **S7 AirSpace Corporation** (ברוסית: **эс сэвэн эйрспэйс корпорейшн**; רשמית — **ЗАО «С7 авиационно-космическая корпорация»**, תאגיד האוויר והחלל S7) היא חברת החזקות רוסית הכוללת חמש עשרה חברות העוסקות בארגון ובביצוע הובלות אוויריות, נסיעות, תחזוקת מטוסים והדרכת אנשי תעופה והיא מפעילה גם חברה שעיקרה פעילותה היא שיגור רקטות חלל ושיגור רכיבי חלל למסלול. עד 2019 נקראה בשם **"S7 Group"**.

## היסטוריה
קבוצת S7 הוקמה בשנת 2005 בעקבות רפורמה בחטיבות המבניות של חברת סיביר איירליינס (מאז 2006 היא פועלת תחת המותג S7 Airlines). לדברי המייסד ולדיסלב פילב, הדבר נעשה כדי ליצור תחרות מעשית בתוך החברה.

בשנת 2009 התפטר ולדיסלב פילב מראשות S7 איירליינס על מנת לתפוס את תפקיד ראש קבוצת S7.

במרץ 2010 השיקה החברה את חנות הנסיעות המקוונת הראשונה ברוסיה.

בחודש מאי 2013 זכתה קבוצת S7 במכרז לרכישת הנתח הממשלתי בבעלות חברת S7 איירליינס והציעה מיליארד ו-133 מיליון רובל תמורת 25.5% החזקות.

ב-20 באוקטובר 2015 נחתם הסכם למכירה לבעלי מניות S7 של לפחות 51% ממניות חברת התעופה טרנסאיירו. עם זאת, העסקה לא התרחשה — ב-26 באוקטובר 2015, עקב ביטול תעודת המפעיל, הפסיקה טראנסאייר איירליינס את פעילות חברת התעופה.

ב-2 במרץ 2016, קבוצת S7 הודיעה על הקמתה של חברץ צ'רלי איירליינס, שתתבסס בקפריסין. 40% מהמניות יהיו שייכות לבעלי המניות ברוסיה, והשאר לשותפים בקפריסין.

ב-27 בספטמבר 2016, בעיר המקסיקנית גוואדלחרה, במסגרת IAC-2016, נחתם חוזה לרכישת קבוצת S7 מחברת אנרגיה החזקות בנמל Sea Launch, כל הציוד עבורה, בסיס יבשתי בנמל לונג ביץ' והסימן המסחרי. כמו כן, אנרגיה וקבוצת S7 חתמו על הסכם על עבודה משותפת לחידוש הפעילות של מתחם Sea Lunch כאשר אנרגיה תספק תמיכה הנדסית וסיוע בארגון השיגורים.

ב-20 בפברואר 2017 פורסם כי S7 Space קיבלה רישיון לבצע פעילויות חלל ברוסיה והפכה לחברה הפרטית המסחרית הרוסית הראשונה שמספקת שירותי חלל בינלאומיים.

ב-21 בדצמבר 2018, בכנס פנימי של עובדים, הודיע ולדיסלב פילב כי "קבוצת החברות S7" תיקרא "תאגיד האוויר והחלל S7", כשבאנגלית החברה תיקרא "S7 AirSpace Corporation".

100% ממניות קבוצת S7 שייכות לולדיסלב פילב. קבוצת S7 עצמה מחזיקה 89.4% ממניות חברת התעופה S7 איירליינס.

עד 2009, משרת מנכ"ל החברה הייתה בידי אנטון ארמין. מאז ועד היום קבוצת S7 מנוהלת על ידי מייסדה ולדיסלב פילב.

## הרכב קבוצת החברות
* חברת סיביר איירליינס היא חברת תעופה רוסית מרכזית המפעילה טיסות תחת המותג S7 Airlines.
** גלובוס איירליינס היא חברה בת של חברת S7 איירליינס.
** S7 Charter היא חברת צ'רטר של S7 Airlines.
* סוכנות הנסיעות "S7 Tour".
* סוכנות מכירת כרטיסים "S7 Ticket".
* שירות בשדות תעופה "S7 Service".
* שירות תחזוקת כלי טיס "S7 Engeenering".
* שירות משא "S7 Cargo".
* מרכז לתחזוקה ותיקון מטוסים "Siberia Technics".
* S7 Training, מרכז הכשרת טיסה.
* חטיבת טכנולוגיית מידע.
* הבעלים של אתר השיגור הצף "Sea Launch" באמצעות "S7 Space ".

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נובוסיבירסק
קטגוריה:מוסקבה: חברות
קטגוריה:חברות רוסיות
קטגוריה:חברות החזקות רוסיות
קטגוריה:תאגידים רב-לאומיים
ספוטניקס

ממוזער|לוויין "TabletSat Aurora"
ממוזער|לוויין OrbiCraft
ממוזער|לוויינים בפורמט CubeSat המבוססים על פלטפורמת OrbiCraft-Pro
ממוזער|פלטפורמת מיקרו-לוויין SPUTNICS
**ספוטניקס** (ברוסית: **«СПУТНИКС»**, ראשי תיבות של **«Спутниковые инновационные космические системы»**, מרוסית: מערכות חלל חדשניות לווייניות) היא חברת חלל פרטית רוסית.

מטה החברה ממוקם במרכז החדשנות סקולקובו.

## היסטוריה
חברת החלל הפרטית הרוסית ספוטניקס הוקמה בשנת 2011 על בסיס מחלקת טכנולוגיות הלוויין של חברת ScanEx RDC. מאז שנת 2009 מחלקה זו מפתחת את מערכות האוריינטציה והייצוב המיקרוסקולית צ'יביס-M עבור המכון לחקר החלל של האקדמיה הרוסית למדעים. 

מאז 2012, תחום פעילותה של החברה הוא פיתוח טכנולוגיות מבטיחות ליצירת פלטפורמות לווייניות וייצור מערכות שירות לחלל. 

בשנת 2013 חברת ספוטניקס קיבלה רישיון מטעם סוכנות החלל הפדרלית לביצוע פעילות בחלל והחלה ליצור את רכיב הטכנולוגיה המיקרוסקופי TabletSat-Aurora. ב-19 ביוני 2014, הרכיב במשקל 26 ק"ג שוגר למסלול לווייני נמוך על גבי טיל השיגור הרוסי "דניפר" על פי חוזה בין החברה לחברת Kosmotras בנובמבר 2013. 

בשנת 2017 החברה פיתחה את פלטפורמת הלוויין OrbiCraft-Pro על בסיס התקן הבינלאומי CubeSat. פלטפורמת Orbikraft-Pro היא ערכת עיצוב המאפשרת להרכיב ננו-אטלטים של תצורות שונות עם מערך ויסות עומס. המכשירים המדעיים והחינוכיים SiriusSat-1 ו-SiriusSat-2 שנוצרו על בסיס פלטפורמת Orbikraft-Pro שוגרו לתחנת החלל הבינלאומית ב-15 באוגוסט 2018. 

חברת "ספוטניקס" עוסקת בפיתוח מערכות לומדה על תעופה וחלל. יחד עם האוניברסיטה הפוליטכנית במוסקבה פותח פרויקט "הנדסת מערכות חלל", שהושק במסגרת אליפות העולם למצוינות מקצועית בשנת 2016. 

ספוטניקס מייצרת פלטפורמה חדשה שנועדה לפיתוח לוויינים. מסת הלוויינים בפלטפורמה המפותחת תהיה בין 80 ל-200 ק"ג. 

מטה החברה ממוקם במרכז החדשנות בסקולקובו מאז 2011.

בשנת 2021 Sitronics רכשה כ-70% ממניות של ספוטניקס.

בשנת 2024 החברה נכללה ברשימת חברות תחת סנקציות של ארצות הברית.

## תחומי פעילות
הפעילות העיקרית של חברת "ספוטניקס" היא: 

* פיתוח מערכות התמצאות ויציבות ומערכות שירות אחרות למיקרו-לוויינים ולוויינים בפורמט CubeSat; 
* פיתוח פלטפורמות מיקרו-אטליטות ו-CubeSat, המאפשרים ליצור לוויינים במהירות לביצוע ניסויים טכנולוגיים, מדעיים וחינוכיים; 
* פיתוח ציוד ותוכנה לתחנות תקשורת קרקעיות עם לוויינים במסלול; 
* פיתוח מכשור לבדיקה פונקציונלית של אלמנטים ומערכות התמצאות וייצוב לווייני; 
* פיתוח ציוד לחינוך תעופה וחלל.

## קישורים חיצוניים
* 

* LLC ITC "ScanEx" 
* מרכז חינוכי "סיריוס"

## הערות שוליים

קטגוריה:תוכנית החלל הרוסית
קטגוריה:מיזמי חלל פרטיים
קטגוריה:מוסקבה: חברות
קוסמוקורס

**קוסמוקורס** (ברוסית: **Космокурс**) הייתה חברה רוסית שנוסדה בשנת 2014 במסגרת קרן סקולקובו, שעיקר פעילותה היה פיתוח תיירות חלל. מנכ"ל החברה היה פאבל פושקין. מושל מחוז חברובסק, מיכאיל דגטיארב, נמנה עם התומכים בחברה ואף טען כי לחברה פוטנציאל ממשי לשלוח אדם לחלל בשנת 2021 ובכך להיות המיזם הפרטי הראשון ברוסיה לעשות זאת, ברם הקשיים הכלכליים שנבעו מהשפעות מגפת הקורונה ברוסיה פגעו גם בהכנסותיה והחברה נסגרה באפריל 2021.
## היסטוריה
החברה נוסדה על ידי פאבל פושקין, בוגר מכון התעופה במוסקבה ועובד לשעבר במרכז חרוניצ'וב. בשנת 2016 הוערך עלות הפרויקט כולו בכ-150 מיליון דולר עד 200 מיליון דולר.

בשנים 2015–2016 הושג אישור מסוכנות החלל הפדרלית על מפרט טכני לבניית חללית. בשנת 2016 הוסכם על תנאי ההסכם, בספטמבר 2017 קיבלה החברה רישיון לביצוע פעילויות חלל. בתחילה תוכנן שיגור ראשון מקפוסטין יאר בשנת 2020. בשנת 2018 נקבעו מועדי השיגור לשנת 2023 (שיגור חללית אב-טיפוס) ו-2025 (שיגור תיירים). טילי ניסוי וקפסולות תוכננו לשנת 2022. עד 2030 החברה תכננה להגיע ל-115 שיגורים בשנה עם צפי ל-700 תיירים.

במרץ 2019 חתמה החברה על הסכם עם מחוז ניז'ני נובגורוד, שבעתיד עשוי להוביל לבניית נמל החלל הפרטי הראשון ברוסיה. במקרה של תיאום מוצלח עם רוסקוסמוס, בנייתו מתוכננת לשנים 2020–2025.

נציגי החברה הציעו כי יוכלו לתת את האפשרות לטוס לחלל לאסטרונאוטים מקצועיים שעדיין לא היו להם ניסיון כזה ואמרו כי לקוחותיהם יוכלו לקחת את חיות המחמד שלהם איתם לטיסת חלל והיו להם שלל תוכניות לפיתוח תיירות החלל. כולל תוכניות בשנת 2023 לטיסות קפסולה אוטונומיות.

באפריל 2021 הודיע פושקין על סגירת החברה.
## ראו גם
* S7 Space
* SpaceX
* ספוטניקס

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מיזמי חלל פרטיים
קטגוריה:תוכנית החלל הרוסית
קטגוריה:מוסקבה: חברות
יובל גנור

**יובל גנור** (נולד ב-18 באוגוסט 1972) הוא שדרן רדיו ישראלי בתחנת כאן 88 וכאן גימל. בעברו היה מנהל 88FM ומנהל כאן גימל.

## ביוגרפיה
גנור נולד וגדל בירושלים. לאחר שירותו הצבאי התקבל לקול ישראל כקריין, ולאחר מכן שימש כתב, עורך חדשות ומגיש יומני אקטואליה ברשת ב'. במקביל ערך והגיש מוזיקה ב-88FM. בשנים 2000–2001 שימש דובר רשות השידור.

בשנים 2008 עד 2011 שימש מנהל תחנת הרדיו 88FM. גנור הפחית את מינון הג'אז בתחנה ושינה את הקו המוזיקלי העיקרי שלה לרוק ופופ. הוא ביטל את מהדורות החדשות לאורך כל היום, ייסד את התכנית ג'אם 88, תוכנית הרדיו הראשונה שבה אמן מגיע להופעה חיה של שעה באולפן, ושיבץ את בועז כהן להגשת תוכנית הבוקר "רוקר טוב", שהפכה לאחת הפופולריות והאהובות בתחנה. יוצרים וזמרים שובצו להגיש תוכניות אישיות, ובהם נינט טייב, ערן צור, מאור כהן, דנה ברגר ועוד. השינויים שיזם בתחנה עוררו את התנגדותם של מאזיניה הוותיקים, אך הפכו את התחנה לקומוניקטיבית יותר, ושיעורי ההאזנה שלה עלו באופן ניכר.

עם הקמת תאגיד השידור הישראלי, שהחליף את רשות השידור, מונה גנור למנהל כאן גימל (לשעבר רשת ג'). בשנת 2019 החליט לעזוב את תפקידו, ולעבור לתחום ההוראה והחינוך. מספטמבר 2019 משמש גנור מורה לאזרחות בבית הספר הכפר הירוק. הוא ממשיך לערוך ולהגיש את התוכניות "דיבור חדיש" בכאן 88 ו"פופלקס" בכאן גימל.

באוקטובר 2022 הצטרף גנור לתחנת גלי צה"ל, שם משמש עורך חדשות.

גנור הוא בעל תואר ראשון ושני במשפטים ומחזיק ברישיון עורך-דין. בשנים 2002–2003 שימש עורך-דין במשרד עורכי הדין ליבליך-מוזר.

## קישורים חיצוניים
* יובל גנור בפורטל "אישים"
* 

*דף התכנית "דיבור חדיש" באתר כאן
*דף התכנית "דיבור חדיש" בפייסבוק
*דף התכנית "פופלקס" באתר כאן
*דף התכנית "פופלקס" בפייסבוק

## הערות שוליים

קטגוריה:שדרני רדיו ישראלים
קטגוריה:מנהלים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון מכללת אורט (ירושלים)
קטגוריה:מורים לאזרחות בישראל
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:סגל הכפר הירוק
קטגוריה:דוברי רשות השידור
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1972
יוסף בנימין לסינג

**יוסף בנימין לסינג** (22 ביולי 1947 – 3 בנובמבר 2021) היה ראש האגף למיילדות וגינקולוגיה במרכז הרפואי מעייני הישועה; פרופסור מן המניין בבית הספר לרפואה באוניברסיטת תל אביב.

## ביוגרפיה
נולד במחנה פליטים באוסטריה לזוג רוקחים ניצולי השואה ילידי פולין. כשהיה בן שנה עלה עם הוריו לישראל. גדל בתל אביב-יפו. למד בתיכון חדש בעיר.

התגייס לצה"ל בשנת 1965. שירת בסדיר בגדוד 50 של חטיבת הנח"ל המוצנח ולחם במלחמת ששת הימים. במילואים שירת כרופא גדודי בחטיבת הצנחנים. לחם במלחמת יום כיפור ובמלחמת לבנון הראשונה, השתחרר בדרגת רב-סרן.

לאחר שירותו הצבאי החל בלימודי רפואה באוניברסיטת תל אביב. במהלך לימודיו, בשנת 1973, נשלח לחילופי סטודנטים מצטיינים באוניברסיטת ניו יורק. לאחר זמן קצר, עם פרוץ מלחמת יום כיפור, חזר לישראל והשתתף במלחמה, שבה שירת כחייל וחובש בתעלת סואץ בסיני. עם תום המלחמה שב לספסל הלימודים וסיים את לימודיו בהצטיינות יתרה.

בשנת 1976 החל התמחות ברפואה פנימית אצל פרופסור אלכסנדר גפל, בבית חולים הדסה בלפור בתל אביב. לאחר כחצי שנה פנה לתחום רפואת נשים בבית חולים הקריה, שם השלים את התמחותו תחת ניהולו של פרופסור שלמה יונה רנצו טואף, ובהמשך תחת פרופסור ראובן פייזר. בשנים 1982–1984, נשלח לאוניברסיטת ניו יורק לתוכנית השתלמות עמיתים במחקר בסיסי ואנדוקרינולוגיה של הפריון. עם שובו לישראל בשנת 1984 התמנה למרצה בכיר בבית הספר לרפואה באוניברסיטת תל אביב.

בשנת 1996 זכה בתואר פרופסור חבר, וזמן קצר לאחר מכן לפרופסור מן המניין בבית הספר לרפואה באוניברסיטת תל אביב.

עם פרישתו של פרופסור פייזר מבית חולים הקריה מונה למנהל מחלקת יולדות א'. בשנת 1997 הוביל את איחוד מחלקות הנשים והעברתן לאגף אחד תחת ניהולו לבית החולים ליס לנשים וליולדות במרכז הרפואי סוראסקי תל אביב.

באוגוסט 2015 מונה למנהל האגף למיילדות וגינקולוגיה במרכז הרפואי "מעייני הישועה", תפקיד שהוא מילא קרוב לסוף ימיו, עד אוגוסט 2021.

פרסם מאות עבודות מחקר מקוריות, תרגם ספר וכתב פרקים בספרי לימוד. הוא הופיע בעשרות כינוסים מדעיים בישראל ומחוצה לה.

הכשיר עשרות מתמחים ומאות סטודנטים לרפואה. תחת ניהולו מונו 18 פרופסורים, ביניהם מנכ"ל המרכז הרפואי איכילוב, פרופסור רוני גמזו.
במהלך השנים שימש כיו"ר האיגוד הישראלי למיילדות וגינקולוגיה, חבר המועצה הלאומית לבריאות העם, חבר המועצה המדעית בהר"י ומרכז לימודי המשך באוניברסיטת תל אביב. כמו כן שימש יועץ קופת החולים לאומית בתחום רפואת נשים.

משנת 2012 עד מותו הגיש פרופסור לסינג את התוכנית "תשעה חודשים" בתחנת הרדיו 99FM, בנושא היריון ולידה.

נפטר ב-3 בנובמבר 2021.

היה נשוי לנורית ואב לשלושה. התגורר בתל אביב.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:רופאים צבאיים ישראלים
קטגוריה:גינקולוגים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי אוסטריה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור לרפואה מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:חיילי חטיבת הנח"ל
קטגוריה:חיילי צה"ל במלחמת ששת הימים
קטגוריה:חיילי צה"ל במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:חיילי צה"ל במלחמת לבנון הראשונה
קטגוריה:רבי-סרנים בצה"ל
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:בוגרי תיכון חדש
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: רפואה
קטגוריה:סגל המרכז הרפואי תל אביב ע"ש סוראסקי
קטגוריה:סגל מרכז רפואי מעיני הישועה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2021
הדיוויזיה ה-29 (בריטניה)

**הדיוויזיה ה-29 של [[הצבא הבריטי]]** הייתה דיוויזיה בריטית אשר לחמה במלחמת העולם הראשונה בקרבות המערכה בגליפולי ולאחר מכן בקרבות החזית המערבית.

## היסטוריה
כאשר החלו ההכנות למשלחת הצרפתית-בריטית לגליפולי בפיקודו של סר איאן המילטון באביב 1915, מונה איילמר האנטר-וסטון למפקד הדיוויזיה ה-29 שהוקמה ב-10 בינואר 1915, והייתה הדיוויזיה האחרונה שהוקמה מכוחות הצבא הסדיר. עם 12 הגדודים שלו הוא היה אמור לשאת את חלקה הגדול של ההתקפה על גליפולי. הנחיתה בכף הלס, בקצה המערבי הקיצוני של חצי האי גליפולי, ב-25 באפריל 1915 הסתיימה במרחץ דמים עבור החיילים הבריטים, אשר האנטר-וסטון, שלא הצליח לנצל את ההישגים שלו, היה אחראי לו, והדיוויזיה לא הגיעה ליעדה בקריתיה. הדיוויזיה לחמה בקרבות השונים של המערכה בגליפולי, ובינואר 1916 פונתה ונשלחה למצרים. במרץ 1916 נשלחה הדיוויזיה לצרפת, שם לחמה ביולי בקרבות היום הראשון של הקרב על הסום. בשנת 1917 לחמה הדיוויזיה בקרב פשנדל ובקרב קמברה, ובשנת 1918 היא לחמה במתקפת האביב הגרמנית ובמתקפת מאה הימים. לאחר המלחמה שוחררו חיילי הדיוויזיה, ובמרץ 1919 פורקה הדיוויזיה.

## קישורים חיצוניים

* הדיוויזיה ה-29

קטגוריה:עוצבות בריטיות שלחמו בחזית המערבית במלחמת העולם הראשונה
29
הדיוויזיה ה-21 (בריטניה)

**הדיוויזיה ה-21 של [[הצבא הבריטי]]** הייתה דיוויזיה בריטית אשר לחמה במלחמת העולם הראשונה.

## היסטוריה
בספטמבר 1914 גויסה הדיוויזיה כחלק מהצבא החדש והחלה באימונים, ובספטמבר 1915 נשלחה הדיוויזיה לצרפת. הדיוויזיה לחמה בקרבות השונים בחזית המערבית, ובכלל זה קרב לוס, הקרב על הסום, קרב אראס, קרב פשנדל, קרב קמברה, מתקפת האביב ומתקפת מאה הימים. אבדות הדיוויזיה היו הגבוהות ביותר מבין כל הדיוויזיות של הצבא החדש. לאחר המלחמה שוחררו חיילי הדיוויזיה, ובמאי 1919 פורקה הדיוויזיה.

## קישורים חיצוניים
* הדיוויזיה ה-21

קטגוריה:עוצבות בריטיות שלחמו בחזית המערבית במלחמת העולם הראשונה
21
דורפר

**דורפר** (באנגלית: **Dorper**) הוא זן של כבשים שמקורו בדרום אפריקה, אשר פותח ב-1930 מן הזנים הדורסֶט הורןׁ  וה-Blackhead Persian .

הכלאת הזנים נעשתה על מנת לגדל זן המותאם טוב יותר לאקלים הצחיח של פרובינציית כף התקווה הטובה בדרום אפריקה. הכבש המיועד לבשר גדל במהירות ומגיע למשקל של כ-36 ק"ג בתוך 3–4 חודשים. הדורפר הפך לפופולרי בדרום אפריקה ובשנת 2009 היה לזן השני בשכיחותו במדינה.

עורו של הדורפר נחשב איכותי ויקר ומהווה כ-20% משויי הכבש.

## קישורים חיצוניים

* אתר אגודת מגדלי הדורפר בדרום אפריקה

## הערות שוליים

קטגוריה:גזעי כבשים
הדיוויזיה ה-32 (בריטניה)

**הדיוויזיה ה-32 של [[הצבא הבריטי]]** הייתה דיוויזיה בריטית אשר לחמה במלחמת העולם הראשונה.

## היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה בדצמבר 1914 כחלק מצבא קיצ'נר, ובנובמבר אותה שנה נשלחה לצרפת. הדיוויזיה לחמה בקרבות היום הראשון של הקרב על הסום כחלק מהקורפוס ה-10, וספגה אבדות כבדות. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה במלחמת החפירות, ובשנת 1918 לחמה בקרב אמיין ולאחר מכן במתקפת מאה הימים. לאחר המלחמה שוחררו חיילי הדיוויזיה, ובמרץ 1919 פורקה הדיוויזיה.

## קישורים חיצוניים
* הדיוויזיה ה-32

קטגוריה:עוצבות בריטיות שלחמו בחזית המערבית במלחמת העולם הראשונה
32
מנהל סיכונים ראשי

**מנהל סיכונים ראשי** (באנגלית: **Chief Risk Officer** ; בקיצור: **CRO**) הוא תפקיד בדרג הניהולי הבכיר של חברה או ארגון. אדם הנושא במשרה זו מטפל בנושאים של ניהול סיכונים של הארגון. תחומי האחריות של CRO נקבעים במידה רבה בהתאם לגודל ולמבנה של החברה, ותחומי הפעילות שלה. מנהל הסיכונים הראשי אחראי על כל ההיבטים המתייחסים לניהול סיכונים בארגון כולל תהליכי ניהול סיכונים, היערכות הארגון כלו בתחום זה והתאמת ניהול הסיכונים לאסטרטגיה של הארגון ולתהליכים ניהוליים אחרים.
המודעות הגדלה לצורך בניהול סיכונים הגדילה את מספר הארגונים הגדולים בהם קיים תפקיד של CRO. כך למשל, בסקר שביצעה חברת דלויט נמצא כי אחוז הארגונים הגלובליים בסקטור הפיננסי בהם יש CRO גדל מ-65% בשנת 2002 ל-89% בשנת 2013.

## תפקיד מנהל הסיכונים הראשי
תפקיד ה-CRO מתפתח עם השנים והמטלות הארגוניות שלו מתרחבות.

מטלות מרכזיות שלו:
* יועץ לענייני סיכונים להנהלה הבכירה של הארגון.
* פיתוח מסגרת (Framework) לניהול סיכונים. מסגרת היא המעטפת הארגונית לפעילויות ניהול הסיכונים בארגון.
* ניהול הרעב לסיכון (Risk Appetite)
ביחד עם סיכון עשוי להיות גם סיכוי לתועלות, הישגים והצלחות. נקודת האיזון בין שניהם היא תלוית ארגון ונסיבות.
* הגדרות מדיניות (Policies) של ניהול סיכונים
* ניהול תהליכי ניהול סיכונים
* הדרכה ומודעות עובדים לניהול סיכונים.
### תפקיד ה-CRO בעידן הדיגיטלי
בעידן הדיגיטלי משתנה המודל העסקי של חברות המשתמשות בפלטפורמה אינטרנטית ודיגיטלית לביצוע הטרנזקציות העסקיות שלהן. השינוי במודל העסקי מביא גם לשינוי באופן ניהול הסיכונים וכתוצאה מכך גם להרחבת תפקידו של ה-CRO.

בין הנושאים החדשים בהם צריך ה-CRO לטפל:
* הגנה מסיכונים בעולם הדיגיטלי
* שילוב של ניהול סיכונים מסורתיים וסיכונים דיגיטליים באותה מסגרת ותפיסה של ניהול סיכונים ארגוניים
* התייחסות לסיכוני סייבר
* איזון בין סיכונים וסיכויים של חדשנות דיגיטלית

## ראו גם
* מנהל כללי
* מנהל מערכות מידע
* מנהל טכנולוגיות ראשי
## קישורים חיצוניים


* Deloitte: CROs in Financial Services Sector Rise in Numbers and Stature The Wall Street Journal
* The Chief Risk Officer’s Role in 2018 and Beyond Metrics Stream


## הערות שוליים

קטגוריה:תפקידי ניהול ראשיים
קטגוריה:ניהול סיכונים
פרנץ יוסף קלמן

**פרנץ יוזף קלמן** (24 ביולי 1897 – 12 במאי 1965) היה פסיכיאטר יהודי אמריקאי יליד גרמניה, מחלוצי המחקר אודות הבסיס הגנטי של הפרעות נפש. קלמן פיתח את השימוש במחקרי תאומים להערכת התפקיד היחסי של התורשה והסביבה בפתוגנזה של הפרעות נפש.

## קורות חיים
נולד בנוימארקט, שלזיה, למארי וברונו קלמן, מנתח ורופא כללי. בשנת 1936 נמלט מגרמניה לארצות הברית בשל יהדותו. באופן פרדוקסאלי, הוא היה תלמידו של ארנסט רודין, מאדריכלי מדיניות האאוגניקה בגרמניה הנאצית. בנאום שנשא בגרמניה בשנת 1935, קלמן טען כי יש לבדוק קרובי משפחה של חולים בסכיזופרניה במטרה למצוא ולעקר "נשאים לא מושפעים" של הגן הרצסיבי האחראי לכאורה.

בשנת 1944, קלמן תיאר חסר מצב של היפוגונדיזם היפוגונדוטרופי מולד יחד עם תתרנות שנקרא לימים על שמו, תסמונת קלמן.

בשנת 1948, היה ממייסדי החברה האמריקאית לגנטיקה אנושית.

## ביבליוגרפיה חלקית

* The genetics of schizophrenia; a study of heredity and reproduction of the families of 1,087 schizophrenics. New York: JJ Augustin, 1938. 291 ss.
* Kallmann FJ, Reisner FJ. Twin studies on the significance of genetic factors in tuberculosis. The American Review of Tuberculosis 47, s. 549 (1943)
* The genetic aspects of primary eunocchoidism (1944)
* The genetic theory of schizophrenia. The American Journal of Psychiatry 103: 309 (1946)
* Modern concepts of genetics in relation to mental health and abnormal personality development. Psychiatric Quarterly 21, 4, 535-553 (1947) DOI:10.1007/BF01654317
* The genetics of psychoses; an analysis of 1,232 twin index families. American Journal of Human Genetics 4, ss. 385–390 (1950)
* Heredity in Health and Mental Disorder (1953)
* Zur Symptomatologie der Gehirnzystizerkose. Mschr. Psychiat. Neur. (1929)
* Marcuse H, Kallmann F. Zur Sulfosinbehandlung der Paralyse und Schizophrenie. Nervenarzt 2: 149-53 (1929)


## ראו גם
* תסמונת קלמן

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מהגרים מגרמניה לארצות הברית
קטגוריה:גנטיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:פסיכיאטרים יהודים גרמנים
קטגוריה:פסיכיאטרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1897
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1965
הדיוויזיה ה-35 (בריטניה)

**הדיוויזיה ה-35 של [[הצבא הבריטי]]** הייתה דיוויזיה בריטית אשר לחמה במלחמת העולם הראשונה.

## היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה בדצמבר 1914 כחלק מצבא קיצ'נר, וכללה לוחמים נמוכים אך חזקים שהתגייסו מבתי החרושת ומהמפעלים. בסוף 1915 נשלחה הדיוויזיה למצרים, ובינואר 1916 נשלחה לצרפת. הדיוויזיה לחמה בקיץ 1916 במהלך הקרב על הסום, ובשנת 1917 היא לחמה בקרב פשנדל. בשנת 1918 לחמה הדיוויזיה במתקפת האביב הגרמנית, ולאחר מכן לחמה במתקפת מאה הימים. לאחר המלחמה שוחררו חיילי הדיוויזיה, ובאפריל 1919 פורקה הדיוויזיה.

## קישורים חיצוניים
* הדיוויזיה ה-35

קטגוריה:עוצבות בריטיות שלחמו בחזית המערבית במלחמת העולם הראשונה
35
סדריק סוארס

**סדריק ריקרדו אלבש סוארס** (בפורטוגזית: **Cédric Ricardo Alves Soares**; נולד ב-31 באוגוסט 1991) הוא כדורגלן פורטוגלי המשחק בעמדת המגן הימני בסאו פאולו ובנבחרת פורטוגל.

## קריירת מועדונים
### ספורטינג ליסבון
סוארס נולד בסינגן ממדינת באדן-וירטמברג, גרמניה, להורים מהגרים מפורטוגל. כשהיה בן שנתיים, חזרה משפחתו לפורטוגל. כשהיה בן שבע, הצטרף סוארס לקבוצת הילדים של ספורטינג ליסבון. ב-8 במאי 2011, ערך סוארס את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 0–1 לוויטוריה סטובל.

בעונת  הושאל לאקדמיקה עם חברו לקבוצה אדריאן סילבה. סוארס היה שותף לזכייה של הקבוצה בגביע הפורטוגלי.

בקיץ  חזר סוארס לספורטינג. ב-15 בדצמבר 2012, הבקיע סוארס את שער הבכורה שלו בקריירה בתיקו 1-1 נגד נסיונל.

ב-31 במאי 2015, הורחק סוארס בגמר הגביע בדקה ה-14, בו הפסידה ספורטינג.

### סאות'המפטון
ב-18 ביוני 2015 חתם סוארס בסאות'המפטון מליגת העל האנגלית לארבע שנים, תמורת כ-6.5 מיליון אירו. ב-30 ביולי, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–3 נגד ויטסה ארנהם במסגרת מוקדמות הליגה האירופית. עשרה ימים לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג בתיקו 2-2 נגד ניוקאסל יונייטד.

ב-18 במרץ 2018 כבש סוארס את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–2 נגד ויגאן את'לטיק.

ב-26 בינואר 2019 הושאל סוארס לאינטר מילאנו מהסרייה א' האיטלקית, עם אופציה לרכישה תמורת 9.5 מיליון פאונד בתום תקופת ההשאלה. בסיום העונה, חזר לסאות'המפטון.

### ארסנל
ב-31 בינואר 2020 הושאל סוארס לארסנל האנגלית, עד לסיום העונה. בהופעת הבכורה שלו מול נוריץ' סיטי ב-1 ביולי נכנס כמחליף בדקה ה-77 וכבש שער כבר לאחר ארבע דקות בניצחון 0–4 של קבוצתו.

ב־24 ביוני 2020 חתם על חוזה קבוע בארסנל.

ב-31 בינואר 2023, הושאל סוארס לפולהאם מהפרמייר ליג, עד לתום העונה.

## קריירה בינלאומית
בצעירותו, שיחק סוארס בנבחרות הצעירות של פורטוגל. ב-11 באוקטובר 2014, ערך סוארס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בהפסד 1–2 ל. סוארס היה שותף לזכייה של הנבחרת ביורו 2016, לראשונה בתולדותיה.

ב-17 ביוני 2017, הבקיע סוארס את שער הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 2-2 נגד  במסגרת גביע הקונפדרציות 2017.

סוארס השתתף עם נבחרת פורטוגל גם במונדיאל 2018 שנערך ברוסיה.

## תארים
; אקדמיקה
*הגביע הפורטוגלי: 

; ספורטינג ליסבון
*הגביע הפורטוגלי: 

;ארסנל
*מגן הקהילה: , 2023

; נבחרת פורטוגל
*אליפות אירופה בכדורגל: 2016

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים פורטוגזים
קטגוריה:מגני כדורגל פורטוגזים
קטגוריה:כדורגלני ספורטינג ליסבון
קטגוריה:כדורגלני אקדמיקה דה קוימברה
קטגוריה:כדורגלני סאות'המפטון
קטגוריה:כדורגלני אינטר מילאנו
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:כדורגלני פולהאם
קטגוריה:כדורגלני סאו פאולו
קטגוריה:כדורגלני נבחרת פורטוגל
קטגוריה:כדורגלני יורו 2016
קטגוריה:כדורגלני גביע הקונפדרציות 2017
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2018
קטגוריה:ספורטאים פורטוגזים באנגליה
קטגוריה:ספורטאים פורטוגזים באיטליה
קטגוריה:ספורטאים זרים בברזיל
קטגוריה:פורטוגזים שנולדו ב-1991
ח'רבת סעסע

**ח'רבת סעסע** (בערבית: **خربة سعْسع**) היה כפר ערבי, ששכן בקצה הדרומי של הגליל התחתון המערבי, מדרום לשפרעם. במהלך מלחמת העצמאות נכבש הכפר, התרוקן מתושביו ונהרס.

## היסטוריה
לפי עדויות ארכאולוגיות הכפר היה חווה חקלאית שהייתה מיושבת ברציפות החל מהתקופה ההלניסטית בארץ ישראל. בחפירות ובסקרים שנערכו במקום התגלו שרידי מבנים מהתקופות הפרסית, ההלניסטית, הרומית והביזנטית, מחצבות מהתקופה ההלניסטית, מערת קבורה מהתקופה הרומית, מדרגות עיבוד מהתקופה הביזנטית וחרסים מהתקופות האסלאמית המאוחרת והעות'מאנית. בשנים 2013–2014 נערכו מספר חפירות בדיקה והצלה, בעקבות סלילת המשך כביש 6 צפונה וסלילת מפגשו עם כביש 70, בהם התגלו שרידי בנייה מהתקופה ההלניסטית, שרידי מבנה ובית יוצר משלהי התקופה הרומית בארץ ישראל ומדרגות עיבוד שנבנו ב.

### בתקופה העותמאנית
ברשומות המס העות'מאני משנת 1596, מופיע הכפר עם 6 בתים בסנג'ק שכם. תושבי הכפר שילמו מס על גידולי חיטה, שעורה, זיתים, גפנים, עיזים ועל כוורת דבורים לייצור דבש. תושבי הכפר היו אריסים שעיבדו את הקרקע באזור עבור בעלי האדמות משפרעם.

חוקר ארץ ישראל הצרפתי ויקטור גרן ביקר בכפר ב-1870.

### בתקופת המנדט הבריטי
במפקד האוכלוסין של 1931, שנערך על ידי שלטונות המנדט הבריטי, נחשב הכפר חלק משפרעם. בסקר הכפרים בשנת 1945 האוכלוסייה בכפר הייתה 130 מוסלמים.

לכפר היה יחסי שכנות טובה עם היישובים היהודים שהוקמו בסביבתו, והיו אף נערכים ביקורים הדדיים בין התושבים.

לפי תוכנית החלוקה, שהתקבלה ברוב קולות בעצרת הכללית של האו"ם ב-29 בנובמבר 1947, היישוב נכלל בשטח המדינה היהודית. ב-16 באפריל 1948, במהלך קרבות רמת יוחנן הכפר נכבש בידי חטיבת כרמלי ותושביו נמלטו לשפרעם. לאחר כיבושו הרסו כוחות צה"ל את מבני הכפר פרט למבנה בית המוכתר.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:קהילות ויישובים ערביים שנחרבו במלחמת העצמאות
קטגוריה:הגליל התחתון
Angel with Tattoos

**Angel with Tattoos** (בעברית: **מלאך עם קעקועים**) הוא המיני-אלבום החמישי של הזמרת-יוצרת האמריקאית סקיילר גריי. האלבום יצא לאור ב-18 באוקטובר 2019 בהוצאה עצמית. מתוך המיני-אלבום יצאו שני הסינגלים "Shame on You" ו-"Angel with Tattoos", האחרון נחשב לשיר הנושא מתוכו.

## רשימת רצועות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מיני-אלבומים מ-2019
קטגוריה:אלבומי סקיילר גריי
קטגוריה:מיני-אלבומים באנגלית
Real Friends

"**Real Friends**" (בעברית: "**חברים אמיתיים**") הוא סינגל שיווקי שהוקלט על ידי הזמרת הקובנית-אמריקאית קמילה קביו מתוך אלבום הבכורה שלה, Camila. בתחילה, יצא השיר כסינגל שיווקי עם הסינגל "Never Be the Same" ב-7 בדצמבר 2017. גרסה חדשה לשיר בהשתתפות הזמר סוואה לי יצאה לאור ב-16 באוגוסט 2018.

## רקע והוצאה
השיר נכתב על ידי קביו, ויליאם וולש, לואי בל, בריאן לי ומפיק השיר - פרנק דוקס. קביו החלה לכתוב את השיר בעת שהותה בעיר לוס אנג'לס לפני סיום העבודה על אלבום הבכורה שלה, Camila. השיר היה האחרון שהוקלט באלבום. הוא יצא לאור שבוע לאחר הקלטתו, ב-7 בדצמבר 2017 יחד עם הסינגל "Never Be the Same", כמתנה למי שרכש את האלבום בהזמנה מוקדמת.

השיר מאופיין בסגנון מינימליסטי, כשרק גיטרה אקוסטית וכלי הקשה מלווים את קביו. בשיר, קביו שרה במפתח נמוך, לעומת קול הסופרנו המאפיין אותה. בשיר היא שרה על כך שהיא מוקפת במערכות יחסים שליליות, ומבקשת מערכות יחסים כנות. לשיר השפעות מסוגות הרגאיי והמוזיקה הלטינית.

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## גרסה מחודשת

ב-16 באוגוסט 2018, גרסת רימייק של השיר בהשתתפות הזמר והראפר האמריקאי סוואה לי מהצמד ריי סרמרד יצאה לאור כסינגל בינלאומי.

סוואה לי אמר בריאיון למגזין הרולינג סטון כי מה שגרם לו להקליט את השיר הוא הרצון לעבוד עם קביו.

### מיקומי שיא

### נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סינגלים מ-2018
קטגוריה:שירי קמילה קביו
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי לואי בל
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי פרנק דוקס
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי בריאן לי
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי קמילה קביו
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי לואי בל
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי פרנק דוקס
קטגוריה:שירים על חברות
קטגוריה:בלדות פופ
קטגוריה:שירי פלטינה בארצות הברית
קטגוריה:שירי פלטינה בברזיל
הדיוויזיה ה-24 (בריטניה)

**הדיוויזיה ה-24 של [[הצבא הבריטי]]** הייתה דיוויזיה בריטית אשר לחמה במלחמת העולם הראשונה.

## היסטוריה
בספטמבר 1914 גויסה הדיוויזיה כחלק מהצבא החדש והחלה באימונים, ובספטמבר 1915 נשלחה הדיוויזיה לצרפת. הדיוויזיה לחמה בקרבות השונים בחזית המערבית, ובכלל זה קרב לוס, הקרב על הסום, קרב רכס וימי, קרב מסין, קרב פשנדל, קרב קמברה, מתקפת האביב ומתקפת מאה הימים. אבדות הדיוויזיה היו הגבוהות ביותר מבין כל הדיוויזיות של הצבא החדש. לאחר המלחמה שוחררו חיילי הדיוויזיה, ובמרץ 1919 פורקה הדיוויזיה.

## קישורים חיצוניים
* הדיוויזיה ה-24

קטגוריה:עוצבות בריטיות שלחמו בחזית המערבית במלחמת העולם הראשונה
24
הדיוויזיה ה-37 (בריטניה)

**הדיוויזיה ה-37 של [[הצבא הבריטי]]** הייתה דיוויזיה בריטית אשר לחמה במלחמת העולם הראשונה.

## היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה במרץ 1914 כחלק מצבא קיצ'נר, ובתחילה נועדה להיות השלמה לדיוויזיה ה-16 (האירית), וביולי 1915 נשלחה הדיוויזיה לצרפת. בקיץ 1916 לחמה הדיוויזיה בקרבות היום הראשון של הקרב על הסום כחלק מהקורפוס ה-7 במסגרת הארמייה השלישית, ובמהלך השלב הסופי של הקרב היא לחמה כחלק מהקורפוס ה-5 במסגרת הארמייה החמישית. בשנת 1917 היא לחמה בשלושת השלבים של קרב אראס, ולאחר מכן לחמה בקרב פשנדל. בשנת 1918 נטלה הדיוויזיה חלק מועט במתקפת האביב הגרמנית, אולם לאחר מכן היא לחמה בקרב אמיין ובמתקפת מאה הימים. לאחר המלחמה שוחררו חיילי הדיוויזיה, ובמרץ 1919 היא פורקה.

## קישורים חיצוניים
* הדיוויזיה ה-37

קטגוריה:עוצבות בריטיות שלחמו בחזית המערבית במלחמת העולם הראשונה
37
אהרן טרייטל

**אהרן (אהרל'ה) טרייטל** (נולד ב-1 באוקטובר 1992) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה, צלם, עורך, ובמאי סרטי תעודה.

זוכה מענק פרלוב על סרטו "אותו האיש" וכן זוכה פרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל Fantaspoa בברזיל עבור תפקידו ב"תיקון".

## ביוגרפיה
טרייטל נולד למשפחה חרדית חסידית בבני ברק כילד ה-13 במספר להוריו. התחנך ב'חדר' ובישיבות חסידיות ובגיל 15 עזב את העולם החרדי.

בוגר מצטיין של המחלקה לקולנוע בבית הספר התל אביבי "מנשר לאמנות" שבדרום העיר.

## פילמוגרפיה
ב-2015 הופיע בתפקיד 'חיים אהרן' בסרט "תיקון" בבימויו של אבישי סיון. על תפקידו זה זכה באותה השנה בפרס השחקן הראשי הטוב ביותר בפסטיבל "fantaspoa" שבברזיל.

ב-2017 הופיע בתפקיד 'אברהם' בסרט "ידיד נפש" שיצרו ענת צוריה ושירה וינטר.

ב-2018 זכה במקום הראשון בתחרות הפיצ'ינג על שם דוד פרלוב על סרטו "אותו האיש" ובשנת 2019 הושלמה עשייתו של הסרט. ועדת השופטים הבהירה את בחירתה על פי הנימוק כי *"מצאנו את "אותו האיש" של אהרן טרייטל כבעל פוטנציאל להפוך לסרט מרתק. בבסיס הסרט נמצאת תעלומה בלשית שהיא גם סיפור משפחתי יוצא דופן, המקביל באופן מרגש למערכת היחסים בין הבמאי לבין אימו... בשולי הדברים ישנה גם נגיעה אקטואלית מסקרנת, שאולי תשפוך אור על פרשה שמטרידה את החברה הישראלית בשנים האחרונות, חטיפת הילדים בשנות ה-50**."* הסרט השתתף בתחרות הסטודנטים בפסטיבל דוקאביב באותה שנה וכן בתחרות של פורום היוצרים הדוקומנטריים בישראל.

ב-2019 חזר לשתף פעולה עם אבישי סיון והשתתף בסרטו "מותו של זה". מאוחר יותר באותה שנה הופיע גם בתפקיד "משה מלך המשיח" בסדרה "נורמלי" שביים אסף קורמן.

במאי 2020, סרט דוקומנטרי שיצר עם הפסיכולוג והבמאי השווייצרי-ישראלי ג'וזפה (יוסי) שטרנגר שהכיר וחבר לטרייטל עוד במהלך לימודיהם ב"מנשר לאמנות", אותו צילם טרייטל בקיץ 2016, דורג במקום הראשון בתחרות התיעודית של פסטיבל SIFF השווייצרי וזכה בפרס "הסרט הדוקומנטרי הטוב ביותר".

ביולי 2020, הופיע בתפקיד הראשי בסרט הקצר "שליחות" שביים בועז יהונתן יעקב במסגרת "במרחק מאה מטר" - סדרת סרטים שצולמו בימי סגר הקורונה.

בנובמבר 2020 עלה לשידור בכאן 11 הסרט "במסתרים" בבימויה של לינה צ'פלין בו שימש טרייטל כתחקירן וכן כצלם נוסף.

כמו כן שימש טרייטל כיועץ דת בסרט "סיפור אחר" של הבמאי האוטר הישראלי אבי נשר.

טרייטל מופיע בסדרה "מלאך משחית" כיהודל'ה, אברך חסידי מקהילת "ברודי", המנהל מלחמת חורמה נגד מוסד "עזרת נשים" הטיפולי, בו שהתה אשתו החולנית.

## קישורים חיצוניים

* אהרן טרייטל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:במאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית ספר מנשר לאמנות
קטגוריה:יוצאים בשאלה
קטגוריה:בני ברק: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1992