open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
פריץ שוורץ-ואלדג

ממוזער|292x292 פיקסלים|Avowal (וידוי)
**פריץ שוורץ-ואלדג**, במקור **פרידריך שוורץ** (1 במרץ 1889, וינה – 4 בספטמבר 1942, מאלי טרוסטינץ) היה צייר שצייר בסגנון אקספרסיוניסטי וקוביסטי יהודי-אוסטרי.

## ביוגרפיה
אביו היה פקיד. הוא גילה עניין מוקדם באמנות והוריו תמכו בו. בגיל שבע עשרה החל ללמוד בבית הספר הפרטי לאמנות של דייוויד קון (1861–1922), צייר דיוקנאות וז'אנר. הוא קיבל הכשרה נוספת באקדמיה לאמנויות של כריסטיאן גריפנקרל.
[ימין|ממוזער|275x275 פיקסלים|[בית הקברות היהודי העתיק בפראג]]
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה הוא התנדב ושירת בחיל הרגלים באיטליה, שם צייר סצנות קרב. במהלך שירותו, בשנת 1916, המיר את דתו לקתוליות, באישור משפחתו. לאחר שסיים את שירותו הצבאי, סייר ברחבי אירופה ושהה זמן קצר בקופנהגן, רומא ופריז.

כשחזר לווינה הוא הכיר את אגון שילה ואוסקר קוקושקה. כתוצאה מכך הוא הצטרף להאגנבונד, אגודת אמנים ליברלית. בשנים 1925–1927 כיהן כנשיא שלה. מאוחר יותר הוא נסע לספרד ובוסניה עם בת זוגו, סוחרת האמנות לאה ג'ראי-בונדי (1880–1968).

לאחר האנשלוס, על אף גיורו ועברו הצבאי, נאסר עליו להציג את יצירותיו או לקבל עמלות. שבעה חודשים לאחר מכן אולץ לפנות את הסטודיו שלו ורבים מיצירותיו אבדו. הוא התגורר עם אחותו מלאני עד אוגוסט 1942, אז נעצר על ידי הגסטפו. הוא הועבר למחנה ההשמדה מאלי טרוסטינץ ונרצח זמן קצר לאחר הגעתו.

עבודותיו ששרדו את המלחמה נותרו באחריות אחותו, שהצליחה להתחמק מגירוש בזכות היותה נשואה ל"ארי". מאז הציורים היו מפוזרים באופן נרחב. בשנת 2009 אסף המוזיאון היהודי בווינה 25 ציורי שמן ו-70 ציורי צבעי מים עבור רטרוספקטיבה שהוצגה במוזיאון.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים יהודים
קטגוריה:אמנים קוביסטים
קטגוריה:נספים במחנות ריכוז והשמדה
קטגוריה:אמנים אקספרסיוניסטים
קטגוריה:יהודים אוסטרים
קטגוריה:ציירים שנספו בשואה
קטגוריה:יהודים בשואה: אוסטריה
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1889
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1942
Mean It

"**Mean It**" הוא סינגל של הזמר-יוצר ומפיק המוזיקה האמריקאי, לאוב, ולהקת האינדי פופ האמריקאית, LANY. הסינגל יצא ב-14 בנובמבר 2019 כסינגל השביעי מתוך אלבום הבכורה של לאוב, *[[How I'm Feeling]]*  (2020).

נכון לאפריל 2024, השיר הושמע למעלה מ-335 מיליון פעמים בספוטיפיי.

## רקע
בנוגע לדרך כתיבת השיר, לאוב אמר כי .

## וידאו קליפ
הווידאו קליפ של "Mean It" יצא בערוץ היוטיוב של לאוב ב-17 בדצמבר 2019. המלון שוכן במדבריות לוס אנג'לס וכולל את לאוב ואת פול קליין, סולן הלהקה LANY, רוקד סביב סלעים אדומים מצוירים ומכונית וינטאג'. נכון לאפריל 2022, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-63 מיליון פעמים.

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי לאוב
קטגוריה:שירי LANY
קטגוריה:דואטים
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי לאוב
קטגוריה:בלדות פופ
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מייקל פולק
רוזי ורטהיים

**רוזי ורטהיים** (בהולנדית: **Rosy Wertheim**; 19 בפברואר 1888 – 27 במאי 1949) הייתה פסנתרנית, מורה למוזיקה ומלחינה יהודייה הולנדית.

## ביוגרפיה
רוזאלי מארי ורטהיים נולדה באמסטרדם, הולנד להורים ג'ון ואדריאנה רוזה גוסטאף ורטהיים אנטהובן. אביה היה בנקאי, ורוזאלי למדה בפנימייה צרפתית בניאולי, שם למדה לנגן על פסנתר. היא למדה פסנתר אצל המורים אולפרט שולץ ועם ברנרד צווירס וסם דרזדן. בשנת 1921 ניגשה לבחינה ממלכתית בפסנתר וסיימה את לימודיה.

בין השנים 1921 ל-1929 לימדה ב"ליסאום למוזיקה באמסטרדם", חיברה שירים ויצירות למקהלה, וניצחה על מקהלות ילדים ונשים. בשנת 1929 עברה ורטהיים לפריז, צרפת, שם התגוררה שש שנים, והלחינה מוזיקה וכתבה עבור עיתון ההולנדי, *Het Volk* על סצנת המוזיקה הפריזאית, תוך שהיא לומדת קומפוזיציה אצל המלחין לואי אוברט. בשנת 1935 עברה לווינה, אוסטריה, שם למדה קונטרפונט אצל קרל וייגל. בשנת 1936 נסעה לעיר ניו יורק להרצות ולהופיע עם יצירותיה.

בשנת 1937, כשנתיים לפני תחילת מלחמת העולם השנייה, חזרה לאמסטרדם. במהלך הכיבוש הנאצי ושואת יהודי הולנד, העבירה ורטהיים קונצרטים סודיים במרתף, בו ניגנה מוזיקה של מלחינים יהודים שהיו אסורים להשמעה. לאחר ספטמבר 1942 היא הסתתרה והצליחה להימלט מאימת הגירוש.

לאחר המלחמה והשואה לימדה ורטהיים בבית הספר למוזיקה בלארן , אך חלתה במחלה קשה ונפטרה ב-27 במאי 1949 בלארן, הולנד.

## יצירות
ורטהיים חיברה למעלה מתשעים יצירות, והלחנים שלה תוארו כ"עליזות, נאו-קלאסיות ולעיתים שובבות".

### יצירות מובחרות
* יצירה בשלושה חלקים לחלילית ופסנתר, 1939
* שלושה שאנסונים לסופרן, חליל ונבל, 1939
* סונטת צ'לו (בסביבות 1921)
* קונצ'רטו לתזמורת פסנתרבית (1940)
* דיברטימנטו לתזמורת קאמרית (ללא תאריך)
* יצירה לחליל, קלרינט ובסון (ללא תאריך)
* Quatuor à cordes (ללא תאריך)

## קישורים חיצוניים

*  
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מלחינות יהודיות
קטגוריה:מוזיקאים יהודים
קטגוריה:פסנתרנים הולנדים
קטגוריה:יהודיות הולנדיות
קטגוריה:מלחינים הולנדים
קטגוריה:ניצולות השואה: הולנד
קטגוריה:ילידות 1888
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1888
קטגוריה:נפטרות ב-1949
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-1949
Porter Wayne and Dolly Rebecca

***Porter Wayne and Dolly Rebecca*** (בעברית: **פורטר ויין ודולי רבקה**) הוא האלבום הרביעי המשותף של זמרי הקאנטרי דולי פרטון ופורטר ווגונר, אשר יצא ב-9 במרץ 1970 על ידי RCA ויקטור. הוא הגיע למקום ה-4 ברשימת אלבומי הקאנטרי האמריקאי ולמקום ה-137 בבילבורד 200. מתוך האלבום יצאו שני סינגלים אשר הגיעו למקומות 9 ו-5 במצעד שירי הקאנטרי האמריקאי ובנוסף הסינגל הראשון היה מועמד לפרס גראמי בקטגוריית "הביצוע הטוב ביותר של צמד או הרכב בשיר קאנטרי".

## רקע והקלטות
הקלטות התקיימו בשלושת הימים הראשונים של חודש דצמבר ובנוסף היו שני שירים שהוקלטו במהלך יומיים בחודש אפריל כחלק מההקלטות של אלבומה *[[Always, Always]]* משנת 1969, בו השתתף פורטר ווגונר. הקלטות האלבום התקיימו בנאשוויל, טנסי בסטודיו B של RCA.

ב-26 בספטמבר 2018 הוא שוחרר מחדש להורדה דיגיטלית. בנוסף הוא הופץ ב-2014 כחלק ממארז תקליטורים ובשנת 2020 כחלק ממארז נוסף.

## הצלחה מסחרית וביקורת
האלבום הגיע בשיאו למקום ה-4 במצעד אלבומי הקאנטרי האמריקאי שם נשאר במשך 25 שבועות. במצעד האמריקאי הרשמי האלבום הגיע למקום ה-137. "Just Someone I Used to Know", הסינגל הראשון מהאלבום היה מועמד לפרס גראמי בקטגוריית הביצוע הטוב ביותר בשיר קאנטרי להרכב או צמד.

## רשימת רצועות

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי דולי פרטון
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי קאנטרי
נבאגיו

ממוזער|250px|מראה ספינה הטרופה על החוף
ממוזער|250px|תקריב של הפנאגיוטיס
**נבאגיו** (יוונית **Ναυάγιο** - "הטרופה") או **פנאגיוטיס** (**Παναγιώτης** - שמה של הספינה), הוא מפרץ חולי קטן ומוקף צוקי אבן גיר תלולים משלושת צדדיו; בצפון-מערב האי זקינתוס באיים היוניים שבמערב יוון. בעבר היה החוף ידוע בשם חוף "גיורגיוס הקדוש של זקינתוס" (Άη Γιώργης της Ζακύνθου).

ב-2 באוקטובר 1980, בלילה סוער עם ראות ירודה, נטרפה הספינה פנאגיוטיס על חופו של מפרץ גיורגיוס הקדוש בשל כשל מיכני. הפנאגיוטיס אותרה ב-5 באוקטובר 1980 על ידי ספינת משטרה מקומית, ולפי גרסה אחת נשאה עליה מטען של כ-2,000 קרטונים של סיגריות מוברחות בשווי מוערך של 30 מיליון דרכמה. גרסה אחרת טוענת כי לא היו דברים מעולם וכי הקברניט לא הורשע בעבירה זו. אדרבא, 29 מקומיים הועמדו לדין בגין בזיזת חלקים מהספינה והמטען שנשאה. כך או כך, הכינוי "מפרץ המבריחים" דבק גם הוא במקום.

בתחילה התייחסו המקומיים אל הספינה הטרופה כאל מטרד המזהם את החוף, אך לאחר זמן מה הפך האתר לאטרקציה מבוקשת, והחוף דורג ב-2018 כאחד היפים ביוון ובעולם כולו, והוא אף מופיע בין תמונות הרקע של חלונות 10. המקום כיכב בדרמה הקוריאנית *Descendants of the Sun*, והפך ליעד מבוקש בקרב תיירים קוריאנים וסינים. החוף נגיש רק בדרך הים או האוויר.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:האיים היוניים
קטגוריה:יוון: מפרצים
קטגוריה:אירופה: חופים
נעמי בטריק

**נעמי פיי בטריק** (באנגלית: **Naomi Faye Battrick**; נולדה ב-11 באפריל 1991) היא שחקנית אנגלייה.

## ביוגרפיה
בטריק נולדה בקטרינג שבנורת'האמפטונשייר.

## קריירה
הופעתה הראשונה בטלוויזיה הייתה בתפקיד אורח בדמות מירנדה רוסקו בסדרה "The Bill". ב-2009 לוהקה לתפקיד טויה סוואן, נערה בת 15 החברה בלהקה, בסדרה "My Almost Famous Family" של ערוץ CBBC, בה כיכבה לצדן של דומיניק מור וראקי איולה. אחר כך שיחקה בטריק בסדרות טלוויזיה בהן "חדר מיון", ובתפקיד גרייס ג'ייקובס בסדרה "רופאים". בקולנוע הופיע בטריק בין השאר במותחן "Blood" משנת 2012 בתפקיד מרים פרברן. 

בינואר 2014 הצטרפה לצוות שחקני סדרת הדרמה "דרך ווטרלו" של ערוץ BBC One בתפקיד גבריאלה וורק. 

ב-2015 לוהקה לתפקיד אלי דלפונט-בוגרד בעונה השלישית של הסדרה "Crossing Lines". 

ב-2017 החלה לגלם את ג'וסלין וודבריג בסדרת הדרמה התקופתית "ג'יימסטאון" של ערוץ Sky One.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אנגליות
קטגוריה:אנגליות שנולדו ב-1991
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1991
Ein Heller und ein Batzen

**Ein Heller und ein Batzen** מגרמנית (מילולית: הלר אחד ובאצן אחד) הוא שיר עם גרמני, אשר נכתב על ידי אלברט פון שליפנבאך בשנת 1830 כשיר שתייה, ומאוחר יותר הפך לשיר לכת פופולרי בוורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה.

## מחלוקת על השיר
Ein Heller und ein Batzen, הידוע גם בכינוי "היידי, היידו, היידה", היה שיר צעידה פופולרי במהלך מלחמת העולם השנייה בקרב כוחות הוורמאכט הפולשים לאירופה, מה שהוביל לכך שהוא נתפס בציבור כשיר וכסמל נאצי. על אף שהוא אינו מוכר ככזה באופן רשמי ולכן אינו מוצא מחוץ לחוק לפי סעיף 86a לחוק העונשין הגרמני האוסר הפצת סימנים של ארגונים בלתי חוקיים.

## מילות השיר

## בתרבות
השיר נוגן בפרק 4 של העונה הראשונה של הסדרה "פני דרדפול: עיר המלאכים".

## ראו גם
* אריקה (שיר)
* Westerwaldlied (שיר)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שירים בגרמנית
קטגוריה:מארש
קטגוריה:שירי מלחמת העולם השנייה
אצ'ני

**אצ'ני** (בהונגרית: **Ecseny**; בגרמנית: **Etschi**) הוא כפר במחוז שומוג', נפת קאפושוואר.

## מיקום
היישוב ממוקם בחלק הצפוני-מזרחי של מחוז שומוג', 8 ק"מ מקטע הכביש הראשי 67 בין קאפושוואר לבין בלטונללה, 31 ק"מ צפונית מקפושוואר ו-39 ק"מ דרומית לבלטונללה. זהו יישוב ללא מוצא, ניתן לגשת אליו רק על ידי הכביש מהסתעפות של כביש 67 (דרך כביש 6714). הכפר ממוקם בעמק בכיוון צפון-דרום ובעל תנאי טופוגרפיה משתנה מאוד. למרות אוכלוסייתה המצומצמת, יש לה מרחב (מחיה) ציבורי גדול, רשת דרכים באורך של 13 ק"מ, כ-50% מהם דרכי עפר.

## היסטוריה
שמו של אצ'ני נכלל לראשונה במסמך של בלה השלישי, מלך הונגריה משנת 1193. הכיבוש הטורקי במאה ה-16 השאיר את היישוב לא מאוכלס. יישובו מחדש החל עם שוואבים לותרנים בתקופת מריה תרזה. בסביבות 1784 עברו משפחות לותרניות מההתנחלויות השוואביות במחוז טולנה ובאראניה. היישוב ואדמותיו היו בבעלות משפחת פרנסי עד אמצע המאה ה-18. בשנת 1848 היו ביישוב 109 בתי אב, באותה תקופה זה היה אחד היישובים הגדולים של שומוג'. בשנת 1930 היו ביישוב 1,022 דוברי גרמנית ו-38 תושבים הונגרים; בשנת 1935, 1075 דוברי גרמנית. לאחר מלחמת העולם השנייה, 30% מהתושבים הגרמנים נעקרו ממקומם והוחלפו על ידי משפחות הונגריות מדרום סלובקיה במסגרת הסכם חילופי האוכלוסין הצ'כוסלובקי-הונגרי. בשנת 1950 היו בכפר 1,150 תושבים. מספרם ירד בהדרגה ובהתמדה וכיום מתגוררים ביישוב פחות מ-300 איש.

## קהילה יהודית
לא ידוע כמעט על יהודי הכפר. ככל הנראה במאה ה-18 הגיעו להתיישב במקום גם כ-50 יהודים יחד עם השוואבים. נבנה גם בית כנסת שאיננו קיים היום. בית הקברות היהודי שוקם בשנת 2004 במסגרת International Jewish Cemetery Project.

## אתרים בעלי חשיבות
* הכנסייה הלותרנית נבנתה בשנים 1842–1843. היה צריך לבנות אותו מספר פעמים בגלל שריפות. שופצה לאחרונה בשנת 1994.
* בית התרבות הלותרני הוקם בשנת 1937, עם דירת מורה בקומה הראשונה. כיום, בניין זה הוא בית העירייה המאכלס את לשכת ראש העיר.

## ילידי המקום
* אדולף רודר (11 בדצמבר 1833 – 4 באוקטובר 1899) היה מנהל בית הספר בכפר, מורה, עורך עיתון, סופר תאולוגיה, יהודי-הונגרי ואביו של אנטל ראדו.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:הונגריה: כפרים
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
קטגוריה:קהילות יהודיות בהונגריה
קטגוריה:מחוז שומוג'
אי הדרכונים

**אי הדרכונים של המלך פהד** (בערבית: **جزيرة الملك فهد**, "אי המלך פהד"), או בקיצור **אי הדרכונים**, הוא אי מלאכותי הנמצא בין בחריין לערב הסעודית, במרחק כ-25 ק"מ ממערב לבירת בחריין, מנאמה, השוכנת באי הגדול של בחריין. הוא הוקם כחלק מבניית גשר המלך פהד המחבר בין שתי המדינות.

## היסטוריה
בנייתו של גשר המלך פהד, אשר נחנך בשנת 1986, כללה את בניית האי המלאכותי. תוואי הגשר נבחר כדרך הקצרה ביותר בין האי בחריין לערב הסעודית היבשתית. הוא נקרא על שמו של המלך פהד בן עבדול עזיז אל סעוד, שליט ערב הסעודית דאז.

## גאוגרפיה
האי הוא חלק מדרך המלך פהד. בתחנת הגבול הנמצאת באי הוקמו בנייני רשות גשר המלך פהד ומנהלות ממשלתיות אחרות, כמו גם שני מסגדים, שני מגדלי משמר חופים ושני מגדלים בגובה של כ-65 מטרים ובראשם מסעדות. באי אף מוקצה שטח נרחב לגנים.

תחנת הגבול מורכבת למעשה משני איים המחוברים על ידי מצר יבשה, כאשר הצד המערבי סעודי והמזרחי בחרייני.

התושבים היחידים הגרים באי הם עובדי רשות גשר המלך פהד, שלנים בבניין הסגל במרכזו של האי.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:איים מלאכותיים
הדרכונים
הדרכונים
קטגוריה:איים מחולקים
קטגוריה:גבול בחריין – ערב הסעודית
אדואר דלדווז

**אדואר מארי ארנסט דֶלְדֶוֶוז** (בצרפתית: **Édouard Marie Ernest Deldevez**; 31 במאי 1817 – 6 בנובמבר 1897) היה כנר, מנצח במוסדות מוזיקליים חשובים בפריז, מלחין ומורה.

## ביוגרפיה
דלדווז נולד ומת בפריז, צרפת. הוא זכה בפרסים רבים ככנר. ממשרת כנר באופרה של פריז התקדם לניצוח. הוא היה מנצח ראשי של תזמורת הקונסרבטואר של פריז מ-1872 עד 1885.

באופרה-קומיק של פריז ניצח דלדווז על ההפקה המחודשת של "בת הגדוד" מאת דוניצטי (עם מארי קאבל) ב-1857, "רוז וקולא" (ביצוע ראשון בתיאטרון, נוסף ל-50 הופעות ב-1862, ביצוע הבכורה של "Lalla-Roukh" ב-12 במאי 1862, ההפקה הראשונה בסאל פאוואר של "השפחה הגברת" של פרגולזי ב-12 באוגוסט 1862 (הופעת הבכורה של סלסטין גאלי-מרייה בבית האופרה), הצגות חוזרות של "הגברת הלבנה" מאת בואלדייה (כולל ההצגה האלף במספר בדצמבר 1862), "Le pré aux clercs" מאת פרדיננד ארול ו"Fra Diavolo" מאת דניאל אובר (כולל ההצגה ה-500 במרץ 1863), והפקה מחודשת של "יוסף" ב-1866.

באופרה של פריז ניצח דלדווז על היהודייה של ז'אק פרומנטל הלוי בליל הפתיחה של אופרה גרנייה ב-1875, ועל הצגת הבכורה של "מלך לאהור" מאת מאסנה ב-1877, יחד עם הפקות מחודשות של "לה פבוריטה" מאת דוניצטי, וילהלם טל מאת רוסיני, "המלט" מאת אמברואז תומא, "ההוגנוטים", "הנביא" ו"רובר השד" של מאיירבר.

### כתבים
ב-1867 פרסם דלוודז את "Notation de la musique classique". הוא כתב עוד כמה ספרים וב-1874 היה לאביר לגיון הכבוד. בשנת 1890 פרסם את זכרונותיו.

בלבול מסוים קיים בנוגע לשמו, המסווג לעיתים בטעות כ"ארנסט", אם כי לא במקורות מהימנים מן התקופה. מקור אחד מציין את שמו כ"אֶדְמָה אדואר דלוודז". במהדורה הצרפתית הסטנדרטית של כתביו המוזיקולוגיים, שנערכה מחדש ב-1998 וב-2005 בידי ז'אן-פיליפ נאוואר, הוא מופיע רק כ"אדואר-מארי-ארנסט דלוודז".

### תאוריית סודר
דלוודז הצטרף לקבוצת מוזיקאים שבמרכזה פרנסואה סודר (1864-1787), שניסו לפתח דרך להעברת שפה באמצעות מוזיקה. סודר הכשיר את דלוודז ואת שארל לארסונה לנגן ולפרש את האלף-בית שלו. תו נתון היה מייצג מילה או אות של האלף-בית. השלישייה סיירה בצרפת והשיבה לשאלות מן הקהל באמצעות כינורו של סודר. עד מהרה הוצע יישום צבאי לשיטה. חצוצרן בשדה הקרב יוכל להעביר פקודות לגדוד בנגינת הנעימה המתאימה. ההיפותזה המבטיחה הזו נגנזה, משום שהמערכת הייתה פגיעה מדי לרוח ולמזג האוויר.

סודר, שמיאן לוותר על חזונו, הציע לצבא קובץ של קאנונים, אבל הם דחו את הצעתו. ב-1829 החל סודר לפתח את השיטה, הידועה כיום כתיווי המוזיקה בשיטת דו-רה-מי.

### יצירות מוזיקליות
יצירותיו של דלוודז כוללות את האופרות "ליונל פוסקארי" (1841), Le Violon enchanté" (1848)"("L'Éventail" ,(1854) ו"La Ronde des sorcières", ועוד כמה סצנות ליריות ובלטים.

הרקוויאם שלו, אופוס 7, מוקדש לזכרם של ברטון, כרוביני והאבנק.

שאר יצירותיו הן: "שישה שירים ללא מילים" לפסנתר, "שלושה פרלודים לפסנתר", מזמורים לשלושה קולות וקנטטה שבוצעה באופרה של פריז ב-15 בפברואר 1853.

דלוודז כתב גם את הפרטיטורה המקורית לבלט "פאקיטה" (פריז 1846), אבל ההפקה המחודשת בשנת 1881 על ידי מריוס פטיפה כללה פרקים נוספים מאת לודוויג מינקוס |(1917-1826), והגרסה הזאת מוכרת ומקובלת כיום בשימוש.

## קישורים חיצוניים

* תווים לנגינה ללא תשלום - אדואר דלוודז
* דלוודז בביוגרפיה של ג'אקומו מאיירבר מאת רוברט אינגציוס לטלייה

## הערות שוליים

קטגוריה:כנרים צרפתים
קטגוריה:מנצחי אופרה
קטגוריה:מנצחים צרפתים
קטגוריה:מורים למוזיקה בצרפת
קטגוריה:מלחינים צרפתים במאה ה-19
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1817
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1897
קטגוריה:זוכי פרס רומא
חצי האי הצ'וקצ'י

**חצי האי הצ'וקצ'י** (ברוסית: **Чуко́тский полуо́стров**) או **חצי האי צ'וקוטקה**, הוא חצי האי המזרחי ביותר באסיה, והוא שוכן ברובו מעבר לקו האורך 180 מזרח ובסמיכות לקו התאריך הבינלאומי. חצי האי מוקף בים ברינג, ים צ'וקצ'י וים סיביר המזרחי, ובקצהו המזרחי נמצאת כף דז'נב. כף דז'נב היא הכף המזרחית ביותר באסיה ולמעשה הגבול המזרחי של השטח הרציף הרוסי.

רוב המתיישבים באזור הם רוסים, והשאר צ'וקצ'ים ילידיים ודוברי שפות פלאו-אסיאתיות. ענף התעשייה המרכזי בחצי האי הצ'וקצ'י הוא כרייה של משאבי טבע הנפוצים באזור; פחם, עופרת, אבץ וזהב, ולצידו ציד חיות בר, גידול אילים ודיג. חצי האי נמצא בתוואי הדרך של נתיב הים הצפוני.

רוב שטחו של חצי האי נמצא בטמפרטורות שמתחת לאפס מעלות צלזיוס רוב ימות השנה, מלבד בארבעת חודשי הקיץ (יוני, יולי, אוגוסט וספטמבר).

חצי האי הוא חלק מהמחוז האוטונומי צ'וקוטקה.

## ראו גם
* כף דז'נב
* ים ברינג
* המחוז האוטונומי צ'וקוטקה

## לקריאה נוספת

* Aĭnana, L., and Richard L. Bland. *Umiak the traditional skin boat of the coast dwellers of the Chukchi Peninsula : compiled in the communities of Provideniya and Sireniki, Chukotka Autonomous Region, Russia 1997-2000*. Anchorage: U.S. Dept. of the Interior, National Park Service, 2003.
* Dinesman, Lev Georgievich. *Secular dynamics of coastal zone ecosystems of the northeastern Chukchi Peninsula Chukotka : cultural layers and natural depositions from the last millennia*. Tübingen [Germany]: Mo Vince, 1999. 
* Dikov, Nikolaĭ Nikolaevich. *Asia at the Juncture with America in Antiquity The Stone Age of the Chukchi Peninsula*. St. Petersburg: "Nauka", 1993.
* Frazier, Ian, *Travels in Siberia,* Farrar, Straus, and Giroux, 2010. Travelogue in Siberia.
* Portenko, L. A., and Douglas Siegel-Causey. *Birds of the Chukchi Peninsula and Wrangel Island = Ptitsy Chukotskogo Poluostrova I Ostrova Vrangelya*. New Delhi: Published for the Smithsonian Institution and the National Science Foundation, Washington, D.C., by Amerind, 1981.


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:רוסיה: חצאי איים
קטגוריה:צ'וקוטקה: גאוגרפיה
Dancing with Tears in My Eyes

**Dancing with Tears in My Eyes** הוא סינגל של להקת אולטראווקס, מתוך האלבום *[[Lament]]*  שיצא בשנת 1984.

השיר נכתב על ידי סולן הלהקה מידג' יור, ביחד עם בילי קארי , וורן קאן  וכריס קרוס .

הסינגל הגיע למקום ה-3 במצעד הסינגלים בבריטניה, והגיע לעשירייה הראשונה בכמה מדינות אירופה. השיר נכנס גם לטופ 75 האוסטרלי והקנדי, אך בארצות הברית הגיע רק למקום ה-108.

השיר עוסק בהתמוטטות תחנת כוח גרעינית. הקליפ מציג את מידג' יור נוסע הביתה לאחר שגילה שפיצוץ גרעיני עומד להתרחש. הקליפ מסתיים עם התפוצצות תחנת הכוח, על רקע סרט ביתי של אורה, אשתו (בגילומה של דיאנה ווסטון ) וילדם.

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על בכי
קטגוריה:שירים על ריקודים
קטגוריה:שירי גל חדש
קטגוריה:שירי סינת'-פופ
שמואל פוהורילס

**שמואל פוהורילס** (1928 – 14 באוקטובר 2020) היה פרופסור לכלכלה חקלאית באוניברסיטת תל אביב, מנהל הרשות לתכנון ופיתוח חקלאי במשרד החקלאות וממייסדי מרכז פרס לשלום.

## ביוגרפיה
פוהורילס נולד בפולין למשפחה אמידה ובעלת חווה שעסקה בגידול ושווק חקלאי. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הוא נמלט עם אמו לרוסיה ושם שרד את השואה. עם תום המלחמה, חזר לפולין ולמד כלכלה חקלאית, הצטיין בלימודיו והשלים את לימודי הדוקטורט בגרמניה. פוהורילס עלה לישראל בשנת 1956 ונקלט במשרד החקלאות. רוב עבודתו הייתה ברשות לתכנון ופיתוח חקלאי בה השתלב והתקדם בתפקידים שונים. בעת כהונתו של אריאל שרון כשר חקלאות, ביוני 1978, מונה למנהל הרשות.

בינואר 1975 שימש כנציג ישראל בוועידת ארגון המזון והחקלאות של האו"ם.

בשנת 1980 הוקמה ועדה חקלאית משותפת לישראל ומצרים, בראשה עמד פוהורילס. הוועדה החליטה להקים במשותף חווה חקלאית גדולה, כאשר המצרים מינו מטעמם את הארגון ליצור חקלאי, הכפוף למשרד החקלאות המצרי, ומטעם ישראל נתמנתה חברת אגרידב לתכנן, להקים ולהפעיל במשותף את החווה. המטרה הייתה לפתח את האזורים הצחיחים-למחצה במדבר המערבי של מצרים, להכין תשתית חקלאית וקהילתית וליישב באזור תושבים חדשים. החווה פעלה בהצלחה רבה כעשר שנים.

בשנת 1982, עמד בראש הוועדה לפיתוח בקעת הירדן.

בשנת 1985, נשלח לראשונה לסין לקדם את קשרי החקלאות עם המדינה.

פוהורילס פרש מתפקידו ממשרד החקלאות בשנת 1992. במקביל לעבודתו במשרד החקלאות, היה מרצה לכלכלה באוניברסיטת תל אביב ופרסם מאמרים וספרים בתחום הכלכלה החקלאית.

בשנת 1996 היה ממייסדי מרכז פרס לשלום, שם הקים את המחלקה החקלאית ועסק בקידום פרויקטים, לסיוע חקלאי, במצרים, במרוקו, באבו דאבי ובירדן.

## פרסים והוקרה
ביוני 1989 זכה בפרס מאת ממשלת ארצות הברית על תרומתו לפיתוח החקלאות.
פוהורילס גם זכה להוקרה על פעילותו למען ארצות מתפתחות, כאשר קיבל תעודת הוקרה מיוחדת של ארגון האומות המאוחדות.

בינואר 2019, זכה בפרס במסגרת מיזם "Global Impact Awards" מטעם ארגון הפיתוח הבין-לאומי בישראל, במעמד נשיא המדינה ראובן ריבלין, על תרומתו לפיתוח החקלאות במדינות העולם המתפתח ועל תרומתו לחיזוק הקשרים הדיפלומטיים של ישראל באמצעות החקלאות.

## חיים אישיים
פוהורילס היה נשוי לאולגה ואב לשני בנים, ליאון רופא קרדיולוג ואביעד פוהורילס עיתונאי וכתב ספורט.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מנהלים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:עובדי משרד החקלאות
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: כלכלה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1928
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2020
ג'ורג' דיק

[250px|ממוזער|דיק (משמאל) מגיש [כתב האמנה לנשיא אזרבייג'ן אילהם אלייב, דצמבר 2019]]
**ג'ורג דיק** (בערבית: **جورج ديك**, בתעתיק מדויק: ג'ורג' דיכ; נולד ב-1984) הוא דיפלומט ערבי-ישראלי. ב-2018, מונה דיק לשגריר ישראל באזרבייג'ן והפך בכך להיות הערבי-הנוצרי הישראלי הראשון שהפך לשגריר.

## קורות חיים
דיק גדל במשפחה נוצרית אורתודוקסית בשכונת עג'מי ביפו. אביו, יוסף דיק, עבד כיועץ מס והיה ממנהיגי העדה הנוצרית ביפו אשר כיהן כיו"ר האגודה האורתודוקסית, ונחשב דמות מוכרת ואהודה בעיר עד שב-2015 נחנכה כיכר לזכרו בעיר יפו בהשתתפות ראש העיר רון חולדאי. דיק מספר כי סבו וסבתו ברחו ללבנון להבטיח את שלומם בעת מלחמת העצמאות, לאחר שנאמר להם שהיהודים ישחטו אותם אם הם יישארו בבתיהם, אך ציפו לחזור לביתם לאחר שצבאות ערב יביסו את היהודים. לפי דיק, עם סיום המלחמה סבו וסבתו חשו כי הם "רומו", והחליטו לחזור באופן בלתי חוקי לביתם ביפו במקום להישאר בלבנון כפליטים. מכיוון שהכניסה המחודשת למדינה הייתה בלתי חוקית, סבו של דיק, חשמלאי, נעצר ונכלא. קרובי משפחה נוספים של דיק שנמלטו בשנת 1947 לא חזרו ומתגוררים ברחבי העולם.

דיק הוא בוגר בית ספר הארי רדזינר למשפטים. הוא גם למד באוניברסיטת ג'ורג'טאון על מלגת פולברייט.

## קריירה
דיק הצטרף למשרד החוץ בשנת 2008. הוא היה סגן ראש המשלחת בניגריה בין השנים 2009–2012. הוא הוצב בנורווגיה בין השנים 2012–2015. באוסלו שימש כסגן שגריר; הוא היה השגריר בפועל במהלך מבצע צוק איתן בשנת 2014.

בשנת 2018, בגיל 34, מונה דיק לשגריר ישראל באזרבייג'ן, תפקיד בו כיהן עד לאוגוסט 2025 ובכך הפך לערבי-הנוצרי הישראלי הראשון בדרגת שגריר.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שגרירי ישראל באזרבייג'ן
קטגוריה:ערבים נוצרים ישראלים
קטגוריה:בוגרי המרכז הבינתחומי הרצליה: משפטים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1984
קטגוריה:יפו: אישים
אניטה רה

**אניטה קלרה רה** (בגרמנית: **Anita Clara Rée**; 9 בפברואר 1885 המבורג – 12 בדצמבר 1933 בקמפן) הייתה ציירת אוונגרדית בתקופת רפובליקת ויימאר ממוצא יהודי.

## ביוגרפיה
היא נולדה למשפחה יהודית ותיקה של סוחרים בהמבורג שסחרו בסחורות מהודו. היא הייתה בתם של ישראל רה וקלרה, לבית האן. עם זאת, אניטה ואחותה אמילי הוטבלו וגדלו כלותרניות, בהתאם לנורמות החברתיות של מעמד הביניים הגבוה והמשפחות היהודיות המתבוללות במעמד הגבוה בגרמניה באותה עת.

משנת 1905 למדה אצל הצייר ארתור סיבליסט. בשנת 1906 הכירה את מקס ליברמן, שזיהה את כישרונה ועודד אותה להמשיך בקריירה האמנותית שלה. בסביבות 1910 היא, פרנץ נלקן ואחרים הקימו קהילת אומנים, אך היא עזבה את קהילת האמנים עקב אהבה נכזבת לנלקן. בחורף 1912–1913 למדה אצל פרנאן לז'ה בפריז.

בשנת 1913 השתתפה בתערוכה גדולה ב"גאלרי קומטר" בהמבורג. מסביבות 1914, אניטה רה זכתה להכרה כציירת פורטרטים. בשנת 1919 הצטרפה לקבוצת האמנים "יורשי המבורג". בשנת 1921 סיירה בטירול ובין השנים 1922–1925, התגוררה בפוזיטנו באיטליה.

היא חזרה להמבורג בשנת 1926 ועזרה בהקמת איגוד אמניות. קהילה של אמניות מגרמניה ואוסטריה שבין האמניות היו סופרות, מוזיקאיות ונשות תיאטרון. היא יצרה גם כמה ציורי קיר במבנים ציבוריים, אך רובם נהרסו מאוחר יותר על ידי הנאצים.

בשנת 1930, היא קבלה עמלה ליצור טריפטיכון עבור המזבח בכנסייה בלאנגהורן. ראשי הכנסייה לא היו מרוצים מעיצוביה, והוועדה נסוגה מבחירתה באניטה רה בשנת 1932 בגלל "עניינים דתיים". הנאצים גינו את יצירתה וזמן קצר לאחר מכן עברה לאי זילט.

היא התאבדה בשנת 1933, בין השאר כתוצאה מכך שהייתה נתונה לעוינות והתנכלויות מצד אנטישמיים, וגם בגלל אכזבות ברמה האישית. בשנת 1937 הגדירו הנאצים את יצירותיה של רה כאמנות מנוונת והחלו להוציא את יצירותיה מאוספי מוזיאונים. וילהלם ורנר, שומר בקונסטהאלה המבורג, שימר רבים מציוריה של רה בכך שהסתיר אותם בדירתו.

## ציורים נבחרים


קובץ:Anita Rée - Teresina.jpg|"תרזינה", 1925
קובץ:Anita Rée Schlucht bei Pians 1921.jpg|"קניון בפיינס", 1921
קובץ:Anita Rée - Weisse Bäume (1922).jpg|"עצים לבנים", 1925
קובץ:Anita Rée - Junger Chinese - 1919.jpeg|"סיני צעיר", 1919



## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים מודרניים
קטגוריה:ציירות יהודיות גרמניות
קטגוריה:ציירים יהודים גרמנים
קטגוריה:אמנים אקספרסיוניסטים
קטגוריה:אמניות אקספרסיוניסטיות
קטגוריה:מתאבדים: אמנים
קטגוריה:יהודים בשואה: גרמניה
קטגוריה:ילידות 1885
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1885
קטגוריה:גרמניות שנפטרו ב-1933
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1933
F*ck Love

***F*ck Love*** הוא המיקסטייפ של הראפר והזמר האוסטרלי דה קיד לארוי. המיקסטייפ יצא לאור ב-24 ביולי 2020, על ידי חברות התקליטים גרייד איי וקולומביה. מתוך המיקסטייפ יצאו חמישה סינגלים.

## מהדורת דלוקס
מהדורת דלוקס של המיקסטייפ יצאה לאור ב-6 בנובמבר 2020. המהדורה נקראה *F*ck Love (Savage)* וכללה כ-7 שירים חדשים כולל הסינגל "So Done", בנוסף להופעות אורח של האמנים YoungBoy Never Broke Again, אינטרנט מאני, מרשמלו ומשין גאן קלי. המהדורה לוותה בקליפ הפתעה לשיר, "Always Do".

מהדורת דלוקס נוספת של המיקסטייפ יצאה לאור ב-23 ביולי 2021, בשם *[[F*ck Love 3: Over You]]*. היא כוללת שבעה שירים חדשים, בהם הסינגל "Stay" ביחד עם ג'סטין ביבר. המהדורה המורחבת של *F*ck Love 3: Over You*, הנקראת *F*ck Love 3+: Over You* יצאה לאור ב-27 ביולי 2021.

## הצלחה מסחרית
*F*ck Love* הופיע לראשונה במקום השמיני במצעד בילבורד 200, לאחר שצבר כ-40,000 יחידות שקולות לאלבום (כולל כ-7,000 עותקים כמכירות אלבומים טהורות) בשבוע הראשון לצאתו. האלבום היה לראשון של לארוי שנכנס לעשרת המקומות המובילים בארצות הברית. האלבום צבר גם כ-49.39 מיליון השמעות בפלטפורמות הזרמות המוזיקה באותו השבוע. לאחר ההוצאה לאור של מהדורת הדלוקס, הגיע הפרויקט למיקום שיא חדש, המקום השלישי במצעד, והרוויח 52,000 יחידות שקולות לאלבום.

לאחר צאתו של *[[F*ck Love 3: Over You]]*, מהדורה מחודשת של המיקסטייפ, הוא הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד 200, וקפץ 25 מקומות במצעד, ובכך הפך המיקסטייפ לפרויקט הראשון של לארוי במקום הראשון במצעד.

## רשימת רצועות

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי בכורה: מיקסטייפים
קטגוריה:מיקסטייפים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי בני בלנקו
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי קשמיר קאט
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים האוסטרלי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הקנדי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד 200
קטגוריה:אלבומי זהב באוסטרליה
קטגוריה:אלבומי פלטינה בארצות הברית
קטגוריה:אלבומי כסף בממלכה המאוחדת
קטגוריה:אלבומי חברת קולומביה רקורדס
קבוצת סקיי

**קבוצת סקיי** הוא קונצרן תקשורת בריטי, חברה בת של Comcast, שבסיסה בלונדון, אנגליה. החברה פועלת בבריטניה, אירלנד, גרמניה, אוסטריה, שווייץ, איטליה ובעבר ספרד. זוהי חברת המדיה הגדולה באירופה (נכון ל-2018), עם 23 מיליון מנויים ויותר מ-31,000 עובדים נכון לשנת 2019. החברה עוסקת בעיקר בטלוויזיה בלוויין, בהפקה ושידור. המנכ"ל הנוכחי הוא ג'רמי דארוץ'.

## היסטוריה
החברה שהוקמה לראשונה בשנת 1990 על ידי מיזוג של Sky Sky ו-Broadcasting Broadcasting, הפכה ל-BSkyB ולחברת הטלוויזיה הדיגיטלית הגדולה בבריטניה. בשנת 2014, לאחר השלמת רכישת Sky Italia ו-Sky Deutschland, החברה הממוזגת שינתה את שמה ל-"**Sky plc**".

לפני נובמבר 2018, פוקס המאה ה-21 של רופרט מרדוק הייתה הבעלים של 39.14% ממניות החברה; ב-9 בדצמבר 2016, בעקבות ניסיון קודם של ניוז קורפ שהושפעה משערוריית פריצת הטלפון של ניוז אינטרנשיונל, הודיעה פוקס המאה ה-21 כי הסכימה לרכוש את שארית סקיי, עד לאישור הממשלה. עם זאת, לאחר מלחמת הצעות שכללה את חברת וולט דיסני (שרכשה את מרבית נכסי פוקס המאה ה-21), רכשה תקשורת המדיה והטלקום האמריקאית Comcast את כל מניות סקיי בשנת 2018 תמורת 17.28 ליש"ט למניה.

לפני הרכישה על ידי Comcast, חברת Sky הונפקה בבורסת לונדון והייתה מרכיב במדד FTSE 100 ובעלת שווי שוק של כ-18.75 מימלארד ליש"ט (26.76 מיליארד €) נכון לשנת 2018.
## חברות בת

### מיזמים

### שירותי Sky לכל מדינה

## חברות עבר

### מיזמים

## קישורים חיצוניים

* 
## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ספקיות טלוויזיה בלוויין
מורטון בטס

**מורטון בטס** (באנגלית: **Morton Betts**; 30 באוגוסט 1847 – 19 באפריל 1914) היה כדורגלן אנגלי, ששיחק בעמדת הקשר האחורי/שוער. הוא הבקיע את השער הראשון אי פעם בגמר גביע ה-FA, כאשר עשה זאת עם וונדררס נגד רויאל אנג'ינירס בעונת 1871/72.

## ביוגרפיה
בטס נולד בבלומסברי שבאנגליה בשנת 1847. אביו, אדוארד לאד בטס, היה מהנדס רכבות שהתחתן עם אחותו של יזם הרכבות הידוע סמואל מורטון פטו. בטס קיבל את שמו המלא משניהם. הוא התחנך בבית הספר המוכר הארו ובהמשך למד להיות מהנדס אזרחי.

בטס שיחק בעיקר כדורגל חובבני. הרגע הבולט בקריירה שלו היה הבקעת השער הראשון אי פעם בגמר גביע ה-FA. הוא ניצח עבור וונדררס את המשחק עם 1–0 על רויאל אנג'ינירס בעונת 1871/72. תפקידו במגרש היה בדרך כלל כמגן אחורי אם כי הופעתו היחידה בנבחרת אנגליה בשנת 1877 הייתה בכלל כשוער. לאחר שפרש ממשחק היה לשופט וגם היה חבר הנהלה בהתאחדות הכדורגל האנגלית למשך 20 שנה.

בקריירה הספורטיבית שלו שיחק גם בתחום הקריקט ובין השנים 1890–1887 היה מזכיר אסקס לפני שהתפטר ועבד בתפקיד מזכיר בהתאחדות הבייסבול הבריטית שזה עתה הוקמה.

בטס התחתן פעמיים. בנישואיו הראשונים עם ג'יין בוש ב-1879 ובשניים עם ג'יין מורגן ב-1901. במהלך שנות חייו האחרונות התגורר בצרפת ונפטר שם במנטון כשהוא בן 66, זמן קצר לפני פרוץ מלחמת העולם הראשונה ב-1914.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אנגליה
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1847
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1914
מייקל צ'ימינו (שחקן)

**מייקל צ'ימינו** (באנגלית: **Michael Cimino**; נולד ב-10 בנובמבר 1999) הוא שחקן וזמר אמריקאי, המוכר בעיקר מתפקידו בתור קווין אחיה של גרטל בסדרת ההנפשה גרטל והאוגר, ויקטור סלאזר בסדרה "באהבה, ויקטור" (2020–2022) של רשת הולו ולאחר מכן בשל הופעתו בתור אית'ן בסדרה "אמת או חובה" (2023) של נטפליקס. 

## ביוגרפיה
צ'ימינו נולד וגדל בלאס וגאס, נבדה, ומוצאו איטלקי-גרמני ופורטו-ריקני. צ'ימינו התמודד עם גזענות בבית הספר היסודי, ואמר שילדים הפילו אותו על הרצפה ובעטו בו בהפסקות, והכריחו אותו לאכול חרקים. לצד הסבל, לדבריו, החוויות האלה גרמו לו לחמלה יותר כלפי אחרים. הוא התחיל לשחק בגיל שמונה לאחר שהצטרף לקבוצת משחק שלימד חבר בכנסייה. צ'ימינו סיים את בית הספר התיכון מוקדם כדי להתמקד במשחק יותר ברצינות והחליט לא ללמוד במכללה. צ׳ימינו הוא טבעוני.

## קריירה
צ'ימינו שיחק בין היתר פרסומת טלוויזיה ופיילוט לשנת 2016 לסדרה "Hopefuls". הוא עבר ללוס אנג'לס כשהיה בן 18. הוא הופיע בסרט האימה בשנת 2019 "אנאבל 3". הוא שר ומנגן בגיטרה ושירו "Everything I Own" נכלל בפסקול הסרט.

באוגוסט 2019 פורסם כי צ'ימינו ישחק בתפקיד הראשי בסדרת של ערוץ דיסני+, "באהבה, ויקטור". מאוחר יותר הועברה ממכרה הסדרה לשירות ההזרמה הולו, והוקרנה בבכורה ביוני 2020. לקראת התפקיד צ'ימינו התייעץ עם בן דודו, הומוסקסואל כדי להבטיח שדמותו בסדרה תהיה אמינה.

צ'ימינו מזדהה כסטרייט, אף על פי שאמר על מיניותו:אני לא רוצה להכניס את עצמי לתבנית ולהכניס את עצמי למצב שאם הייתי יוצא כבי-סקסואל או כהומו בעוד 10 שנים, אני מגן על זהות שנאמנה לעצמי.בשנת 2020 הצטרף צ'ימינו לצוות השחקנים של "Black Box", סדרת פודקאסט מדע בדיוני.

## דיסקוגרפיה

### מיני-אלבומים

* 2022 - *I'm Somewhere Out There*

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי נבדה
קטגוריה:לאס וגאס: אישים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא פוארטו ריקני
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1990
Thinkin Bout You

"**Thinkin Bout You**" הוא סינגל של הזמר האמריקאי פרנק אושן, שיצא כסינגל הראשי מאלבום הבכורה שלו, Channel Orange. השיר נכתב על ידי אושן והופק על ידי שי טיילור .
## הפקה
במקור, השיר היה אמור להיכלל באלבום הבכורה של ברידג'ט קלי , הוציא אושן את גרסתו המקורית של הסינגל בחינם בחשבון הטאמבלר שלו ב-2011. במאי 2012, השיר נשלח רשמית לרדיו והופיע ב-iTunes כסינגל של אושן. מאוחר יותר, קלי הוציאה את הגרסה שלה לסינגל שכותרתו "Thinking Bout Forever".

מבחינה לירית, הסינגל עוסק במערכת יחסים רק מחוץ להישג ידו והטלטלה שמתחוללת. הסינגל בוחן גם רגשות של חרטה ושברון לב. השיר זכה לביקורות חיוביות ביותר מצד מבקרי המוזיקה. חלק מהמבקרים ציינו אפילו את הצלילים הביסקסואליים האפשריים שנשמעים מהסינגל.

בספטמבר 2012, הגיע השיר למקום 32 במצעד בילבורד הוט 100, 94 במצעד הסינגלים הבריטי, ו-13 במצעד ה-Heatseekers. ב-2011, צולם וידאו קליפ לשיר בבימוי קבוצת האמנות החזותית High5Collective  שיצא ב-15 בספטמבר. אושן מופיע בקליפ האלים שנסוב סביב סיפור אהבה בין-ממדי וזומבים. אושן ביצע את הסינגל במהלך סיבוב ההופעות שלו בשבע הופעות באמריקה הצפונית ובאירופה בנובמבר 2011, בפסטיבל קואצ'לה באפריל 2012, ובסיבוב ההופעות של האלבום. הסינגל "Thinkin Bout You" קיבל פלטימה מה-RIAA, ומכר יותר ממיליון יחידות בארצות הברית. השיר היה מועמד לפרס גראמי ב-2013 בקטגוריית הקלטת השנה.

נכון לאפריל 2022, השיר הושמע למעלה מ-590 מיליון פעמים בספוטיפיי.

## ביקורות
### רשימות כל הזמנים

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי להט"ב
קטגוריה:שירי לפידים
קטגוריה:בלדות משנות ה-2010
קטגוריה:בלדות R&B עכשוויות
קטגוריה:סינגלים בהוצאת דף ג'אם רקורדינגס
קרולינה פרוצנקו

**קרולינה פרוצנקו** (באוקראינית: **Кароліна Проценко**; נולדה ב-3 באוקטובר 2008) היא כנרית אוקראינית ואושיית רשת, החיה בארצות הברית.

## ביוגרפיה
נולדה באוקראינה להורים מוזיקאים, ניקולאי ואלה פרוצנקו, שבשנת 2015 היגרו איתה לארצות הברית כשהייתה בת שש. באותה שנה החלה ללמוד נגינה בכינור. בהתחלה ניגנה ברחובות סנטה מוניקה בקיץ 2017, והתפרסמה באינטרנט. בזכות פופולריותה, הוזמנה בגיל עשר להופיע בתוכנית האירוח של אלן דג'נרס.

בערוץ היוטיוב העיקרי שלה, שנפתח בשנת 2018 יש לה למעלה משמונה מיליון מנויים והיא צברה בו יותר משני מיליארדי צפיות. יש לה שלושה ערוצי יוטיוב, מעל ל-1.1 מיליון עוקבים באינסטגרם, ויותר מ-10 מיליון עוקבים בפייסבוק.

אלבומה הראשון של קרולינה בשם "My Dream" יצא ביולי 2018 עם עיבודים ל-12 שירים פופולריים.

בשנת 2019 ניגנה יותר מ-200 עיבודים לכינור.

בשנת 2020 הופיעה בסרט  בתפקיד אלן הצעירה.

## חיים אישיים
נכון ל-2021, לקרולינה יש אח צעיר בשם ליאו ואח תינוק. אמה אלה פרוצנקו פסנתרנית ומנהלת אתרי מדיה חברתית. אביה ניקולאי פרוצנקו הוא גיטריסט.

## דיסקוגרפיה
### אלבומי אולפן
* 2018: *My Dream*
* 2018: *Fly*
* 2019: *Sunflower*
* 2019: *Sky*

## קישורים חיצוניים

* 

* , עם כתוביות סמויות

## הערות שוליים

קטגוריה:כנריות
קטגוריה:כנרים
קטגוריה:אוקראיניות שנולדו ב-2008
קטגוריה:אוקראינים שנולדו ב-2008
קלרה בירנברג

**קלרה בירנברג** (באנגלית: **Clara Birnberg**; 1892 או 1894 – 1989) הייתה אמנית יהודייה-בריטית, מאיירת, ציירת דיוקנאות ופסלת. לאחר נישואיה לאמן סטיבן ויינשטיין, הם שינו את שם משפחתם לווינסטיין (עם הפיכתה ל**קלייר וינסטיין**) ושניהם הפכו לקווייקרים.

## קורות חיים
בירנברג, שאביה נולד בטרנופול, אוקראינה, עברה לאנגליה עם משפחתה בשנת 1902. למדה בבית הספר לאמנות לאמנויות סלייד בין השנים 1910–1912 עם איזק רוזנברג ודייוויד בומברג, והפכה לחברה הנשית היחידה במעגל האמנים והמשוררים נערי וייטצ'אפל . היא הייתה האישה היחידה שהציגה מיצירותיה בתערוכה האימפרסיוניסטית "אמנות המאה העשרים: סקירה של תנועות מודרניות" בגלריה לאמנות וויטצ'אפל בשנת 1914. בה מילא מעגל זה חלק מרכזי.

בין הפסלים שלה, אחד מוצג באולם טוינבי שבויטצ'אפל, ואחד של ז'אן ד'ארק הוצב בגן ביתו של ג'ורג' ברנרד שו באייוט סנט לורנס בהרטפורדשייר, שם היו שו ובני הזוג שכנים (לסטיבן כבר היו קשרים עם שו).  קלייר איירה כמה מספריו וציירה דיוקן שלו. בנוסף לציור של שו מספר פעמים, פסלה בירנברג גם פסל ברונזה בשנת 1946. לאחר ששו  נפטר הועבר הפסל לתיאטרון שו ואז עם סגירתו לעיריית קמדן. מעבר לרישומים של שו,  רשמה דיוקנאות של דמיטרי שוסטקוביץ', בנג'מין בריטן ומהטמה גנדי.

בתה רות הריסון הייתה ידועה בזכות קמפיין למען זכויות בעלי חיים. רות התחתנה עם דקסטר הריסון, אדריכל לונדוני.

## הערות שוליים

קטגוריה:ילידות 1894
קטגוריה:פסלות אנגליות
קטגוריה:יהודיות בריטיות
קטגוריה:ציירות יהודיות
קטגוריה:ציירים יהודים בריטים
קטגוריה:פסלות יהודיות
קטגוריה:פסלים יהודים בריטים
קטגוריה:בריטיות שנפטרו ב-1989
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1989
נערי וייטצ'אפל

**נערי וייטצ'אפל** הייתה קבוצה של סופרים ואמנים יהודים-בריטים בראשית המאה ה-20. הקבוצה נקראה על שם שכונת ויטצ'אפל בלונדון, שבה היה ריכוז גבוה של מתיישבים יהודיים  וממנה הגיעו רבים מחבריה. חברים אלה כללו את מארק גרטלר, איזק רוזנברג, דייוויד בומברג, ג'וזף לפטוויץ', ג'ייקוב קרמר, מוריס גולדשטיין, סטיבן ויינשטיין, ג'ון רודקר, לזרוס אהרונסון והחברה היחידה במעגל, קלרה בירנברג.

כמה מחברי הקבוצה, כמו רודקר, רוזנברג, לפטוויץ', ויינשטיין ובומברג, היו פעילים פוליטית וחברים בליגה הסוציאליסטית הצעירה הרדיקלית.

## הערות שוליים

קטגוריה:לונדון: תרבות
קטגוריה:אמנות יהודית
קטגוריה:ספרות יהודית
קטגוריה:יהדות בריטניה
ניקולס גאליצין

**ניקולס גאליצין** (באנגלית: **Nicholas Galitzine**; נולד ב-29 בספטמבר 1994) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אנגלי.

## ראשית חייו
גאליצין נולד וגדל בלונדון, אנגליה. הוא נולד לאב יזם אנגלי ולאם יוונייה-אמריקאית. יש לו אחות בשם לקסי. בגיל 10 הוא שר במקהלה. אחרי התיכון הוא למד בדוליץ' קולג' בלונדון. מאוחר יותר הוא החל לשחק בתיאטרון הנוער "פלייסנס" באיזלינגטון כדי להמשיך בתשוקתו המתפתחת למשחק.

בילדותו שיחק גאליצין רוגבי וכדורגל. הוא גם השתתף בתחרויות אתלטיקה ברמה המחוזית.

## קריירה
גאליצין קיבל את תפקידו הראשון בסרט "The Beat Under My Feet" בשנת 2014, בכיכובו של לוק פרי. הוא ביצע גם כמה שירים לפסקול הסרט המקורי.

בשנת 2015 הוא הופיע בפרק אחד בסדרת הטלוויזיה "זהות נרדפת". באותה שנה הוא זכה בתואר "כוכב המחר" בכתבה שפורסמה במגזין "Screen International".

בשנת 2016 שיחק בסרט הדרמה האמריקאית "מתח גבוה", בה שיחק כנר צעיר המופיע בתחנת הרכבת התחתית. הוא גילם סטודנט גיי לצד פיון או'שיי, בדרמה הקומית האירית "שד נאה". סרט זה היה מועמד לחמישה פרסי הקולנוע והטלוויזיה האירי ה-15.

בשנת 2017 הוא השתתף בדרמת המסתורין הניו זילנדית "The Changeover". בסרט הטלוויזיה "הצופה ביער" שיחק לצד השחקנית האמריקאית זוכת פרס האוסקר, אנג'ליקה יוסטון.

בשנת 2019 גאליצין לוהק לתפקיד הטלוויזיה הגדול הראשון שלו בסדרת דרמת האימה של נטפליקס "חדרים אפלים". באותה שנה שיחק בסרט הדרמה "Share".

בשנת 2020 שיחק בסרט האימה "הכישוף: הדור הבא", המהווה סרט המשך עצמאי לסרט "הכישוף" משנת 1996. באותה שנה לוהק לסרט המוזיקלי "סינדרלה" בתור הנסיך רוברט, הסרט נכתב ובוים על ידי קיי קנון, המבוסס על אגדה באותו שם.

באפריל 2021 לוהק גאליצין לתפקיד ראשי בסרט "לבבות הארגמן", שהופץ בנטפליקס ביולי 2022.

גאליצין גילם את הנסיך האנגלי הנרי, בהפקה של פריים וידאו לרב המכר של הניו-יורק טיימס "אדום, לבן וכחול מלכותי" מאת קייסי מקוויסטון, שיצא באמזון פריים ב-11 באוגוסט 2023.

בשנת 2024, גאליצין כיכב בתפקיד הראשי לצד ג'וליאן מור בתור ג'ורג' וילרס בסדרת הפסיכודרמה ההיסטורית מרי וג'ורג' , הוא גם מככב לצד אן האת'וויי בסרט "The Idea of You" , המבוסס על הספר באותו שם, הסרט שודר ברחבי העולם באמזון פריים מ-2 במאי 2024. 

## חיים אישיים
גאליצין מתגורר בהאמרסמית', לונדון, אנגליה.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:אנגלים ממוצא אמריקאי
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1994
פאול מילר-קמפף

**פאול מילר-קמפף** (בגרמנית: **Paul Müller-Kaempff**; 1861–1941) היה צייר, מאייר וליטוגרף גרמני. הוא קשור לבית הספר לציור בדיסלדורף.

## ביוגרפיה
קאמפף קיבל את הכשרתו הראשונה בין השנים 1883–1886 באקדמיה לאמנויות של דיסלדורף, אחר כך באקדמיה של קרלסרוהה אצל גוסטב שנלבר (1851–1917) ולבסוף באקדמיה בברלין בסטודיו של הנס גודה (1825–1903).

בשנת 1905 התחתן עם תלמידתו, אלזה שווגר, והתמנה לפרופסור כעבור שנה. משנת 1908 התגורר בהמבורג, לימים חבר באגודת האמנים בהמבורג. בשנת 1904 הוא ואשתו היו מייסדים של החברה לאמנות אולדנבורג.

מילר-קמפף היה אמן נוף מצליח. הוא ייצר בצבעי מים, פסטלים ורישומים, כמו גם עיצובי רהיטים וגלויות רבות. הוא היה גם ליטוגרף מוכשר והפיק איורי ציפורים למהדורה המתוקנת של ספר על ציפורים בטבע של נאומן.

במהלך חייו נרכשו עבודותיו על ידי מוזיאונים ברוסטוק, באולדנבורג, בקיל ובהמבורג, ונרכשו על ידי אספנים פרטיים רבים מארגנטינה ועד סין. הנסיך אייטל פרידריך, בנו השני של הקיסר וילהלם השני, רכש כמה מעבודותיו של מילר-קמפף לחצר הקיסרית בשנת 1908.

בטיול בשנת 1889 עם חברו, אוסקר פרנצל (1855–1915), הם גילו את כפר הדייגים המבודד ארנשופ. מילר-קאמפף היה כל כך התרשם מהכפר המבודד ועבר לשם, בנה לעצמו בית בשנת 1892, והקים את בית הספר לציור של סנט לוקאס בשנת 1894.

אמנים עמיתים הלכו אחריו, ועד מהרה נוצרה מושבת האמנים ביתם של: אנה גררסהיים (1852–1921), אליזבת פון איקן (1862–1940), פרידריך וכנהוזן (1859–1925), פריץ גרי (1850–1924), היינריך שלוטרמן (1859–1922), תיאובלד שורן (1866–1913) והוגו ריכטר-לפנסדורף (1854–1904).

## גלריה


File:Kranich.jpg | עגורים
File:Paul Müller-Kaempff Darß Winter 21.jpg| נוף חורפי
File:Müller–Kaempff Landscape with fisherman`s house.JPG| כפר דייגים
File:Paul Müller-Kaempf - Die Ostsee bei Ahrenshoop.jpg| הים הבלטי ליד ארנשופ
File:Paul Müller-Kaempff - Herbststurm am Weststrand.jpg | סופה
File:Paul Müller-Kaempff - Königssee.jpg | אגם קוניג
File:Paul Müller-Kaempff - Lichte Stimmung im Darss mit altem Wassergraben.jpg| נוף ביער
File:Paul Müller-Kaempff - Stürmische Ostseeküste bei Ahrenshoop.jpg| חוף סוער ליד ארנשופ


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1861
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1941
תומאס גיבסון בולס

**תומאס גיבסון בולס** (באנגלית: **Thomas Gibson Bowles**; 15 בינואר 1841 – 22 בינואר 1922) היה עיתונאי, פוליטיקאי בריטי, וחבר בפרלמנט של הממלכה המאוחדת. הוא נודע גם בזכות היותו המייסד של "Vanity Fair" - מגזין שבועי שהופץ לאור בין השנים 1868-1914, ובתור המייסד והעורך של המגזין השבועי לאישה, "The Lady". המגזין נחשב לאחד מכתבי העת הוותיקים ביותר בלונדון, ובריטניה כולה - ומאז שנוסד בשנת 1885, הפצתו ממשיכה באופן רציף עד היום.

## רקע
תומאס גיבסון בולס (הידוע גם בכינויו "טומי") נולד בשנת 1841, כבנם הממזר של הפוליטיקאי הבריטי תומאס מילנר גיבסון, וסוזנה בולס, שהייתה עובדת משק בית במקצועה. על אף היותו ממזר, אביו (ואף אשתו של אביו, וילדיהם) הכירו בו כבנם. הוא למד בצרפת, ואחר כך למד באוניברסיטת המחקר הבריטית "King’s College" במשך כשנה. במהלך שהותו באוניברסיטה, אביו סייע לו כלכלית, ואף עזר לו למצוא את עבודתו הראשונה. בעקבות כך, בגיל 19, החל בולס לעבוד כפקיד משרדי, תחת האגף הממשלתי למחסר ותעשייה (The Board of Trade). עיקר עבודתו הייתה במחלקת מיסי הירושה.

## קריירה עיתונאית
במהלך עבודתו כפקיד, פגש לראשונה גיבסון את אלגרנון בורטוויק (Algernon Borthwick). בורטוויק היה עיתונאי בריטי, והבעלים של היומון הבריטי "The Morning Post". זמן קצר לאחר פגישתו עם בורטוויק, בשנת 1866, גיבסון החל את הקריירה העיתונאית שלו, וכתב מאמרים לעיתונים ומגזינים רבים, ביניהם גם ליומון בבעלותו של בורטוויק. בין כתבי העת שבהם פורסמו מאמריו, נמנים: "The Glow Warm" (בעברית: הגחלילית), שהיה עיתון פוליטי וסאטירי שהופץ מדי ערב;  "The Tomahawk", עיתון סאטירי שהכיל קריקטורות "נועזות" בגודל של דף שלם, ושלל עיתונים נוספים. באותה השנה, הוא עזב את עבודתו בתור פקיד משרדי, ולווה מחבריו כ-200 פאונד, על מנת לייסד את המגזין הראשון שלו, "Vanity Fair". העותק הראשון של המגזין יצא לאור ב-14 בנובמבר 1868, במחיר של שישה אגורות לעותק. המגזין היה ידוע בעיצובו המרשים, ובסגנון אומנותי שהקדים את זמנו, מה שעזר לו לצבור אהדה רבה. לשם כך, גיבסון שכר את שירותיו של האמן האיטלקי, קרלו פלגריני (באיטלקית: Carlo Pellegrini), ולאחר מכן את שירותיו של הצייר הצרפתי, ג'יימס טיסו (בצרפתית: Jacques Jospeh Tissot).

בשנת 1887, בעקבות מות אשתו, ג'סיקה אוונס גורדון (באנגלית: Jessica Evans Gordon), הוא מכר את אחזקותיו בשבועון "Vanity Fair" תמורת 20,000 פאונד. בשנת 1885, החליט בולס לייסד מגזין חדש שקהל יעדו היה נשים. שמו של המגזין היה "The Lady" (בעברית: "הגברת"). הדעה הרווחת היא כי היוזמה לייסוד המגזין היא עצה שקיבל מג'סיקה, אשתו המנוחה, טרם פטירתה. גיבסון היה העורך הראשי של המגזין במשך שני עשורים. בזכות ניהולו המוצלח של בולס, המגזין השני שייסד צבר תאוצה ופופולריות רבה כבר בשנותיו הראשונות. כיום, "The Lady" הוא אחד המגזינים הוותיקים ביותר בבריטניה, ומאז ייסודו על ידי גיבסון, הוא ממשיך לפעול גם בהווה, כבר למעלה ממאה שנים.

## קריירה פוליטית
בבחירות הכלליות של הממלכה המאוחדת, שנערכו בשנת 1892, בולס נבחר לבית הנבחרים הבריטי כנציג של המפלגה השמרנית. הוא כיהן בתפקיד עד לשנת 1906. בשנת 1910 הוא נבחר בשנית, הפעם כנציג המפלגה הליברלית, אך הפסיד בבחירות הכלליות שנערכו בחודש דצמבר באותה השנה.

בשנת 1922 תומאס גיבסון בולס נפטר במהלך חופשה בעיר אלחסירס שבספרד (בספרדית: Algecrias), ונקבר בגיברלטר.

## קישורים חיצוניים

* תיאור פעילות פוליטית

קטגוריה:עיתונאים בריטים
קטגוריה:חברי המפלגה השמרנית (הממלכה המאוחדת)
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1842
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1922
אנה גררסהיים

**אנה לואיז גררסהיים** (בגרמנית: **Anna Louise Gerresheim**; 8 במרץ 1852 – 1 בדצמבר 1921) הייתה אמנית נוף גרמנית, ציירת פורטרטים ותחריטים. היא הייתה בין מייסדי מושבת האמנים בארנשופ ליד הים הבלטי.

## ביוגרפיה
אנה גררסהיים נולדה בשנת 1852. היא הייתה השלישית מבין שמונת הילדים שנולדו לאדוארד אדולף גררסהיים, חבר מועצת העיר ריבניץ, ואשתו דורותיאה הנרייט. אף על פי שנשים לא הורשו ללמוד באקדמיות לאמנות באותה תקופה, הוריה אפשרו לה, בשנת 1874, לבקר בבית הספר לאמנות של אוגוסט טום דיק (1831–1893) בדרזדן.

לאחר מות האב בשנת 1876 בילתה גררסהיים ארבע שנים בברלין באקדמיה הפרוסית לאמנויות, ולמדה ב"כיתת הנשים "של קרל גוסוב. בשנת 1880 ביקרה גררסהיים במושבת האמנים בהורנבק הדנית. בשנת 1882 בילתה שלושה חודשים בלונדון ובוויילס, שמה הכינה כמה ציורי פורטרטים. בשנת 1883 בילתה גררסהיים שלושה חודשים בפריז בביקור לימודי אצל אמיל אוגוסט קרולוס-דוראן וז'אן ז'אק הנר.
ממוזער|278x278 פיקסלים|אנה גררסהיים, ילדים משחקים
בשנת 1884 הפכה גררסהיים לחברת באיגוד האמנות בברלין. בשנת 1885 ביקרה בארנשופ לראשונה ועם אחותה ברטה (1846–1916), היא בנתה בית שם בכפר הדייגים. אליהן הצטרפה בשנת 1906 אחות נוספת אוגוסט (1838–1908), שכמו ברטה הייתה גם היא ציירת. אף אחת משלוש האחיות לא נישאו.

אנה גררסהיים נפטרה בביתם בארנשופ ונקברה בכפר.

## יצירה
גררסהיים יצרה בעיקר דיוקנאות וציורי ז'אנר במהלך שנותיה באקדמיה בברלין. היא ציירה תמונות נוף רבות של הים הבלטי לאחר 1880, בהשפעת שהותה בהורנבק וההשפעות שהיו עליה של ציורי הדייגים של פדר סוורין קרויר ונופי הים של קריסטיאן זאהרטמן.

בשנת 1881 הוצג אחד מציוריה בתערוכת האקדמיה לאמנות בברלין. היא השתתפה משנת 1884 בתערוכות של איגוד האמנות בברלין. גררסהיים יצרה בעיקר עבודות עם מוטיבים של החוף הבלטי בתקופתה בארנשופ. היא הייתה עדיין פעילה שם אחרי 1918, כאשר אמנים רבים עזבו את הכפר.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירות גרמניות
קטגוריה:ציירים גרמנים
קטגוריה:ילידות 1852
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1852
קטגוריה:נפטרות ב-1921
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1921
על כנפי הכסף

"**על כנפי הכסף**" הוא שיר עברי שכתבה והלחינה נעמי שמר, ואשר התקבל כאחד משירי הזמר ההמנוניים המוקדש לחיל האוויר. השיר בוצע לראשונה ב–7 ביולי 1967 בנשף הניצחון של חיל האוויר לאחר מלחמת ששת הימים, אשר ציין את תפקידו המכריע של החיל בהכרעת המלחמה ביומה הראשון, כשהשמיד את חילות האוויר של מצרים וסוריה ואפשר לכוחות היבשה של צה"ל תנועה חופשית במרחב.

## תוכן השיר
נעמי שמר משלבת במילות השיר פסוקים ותאורי אירועים מסיפורי המקרא כגון: חציית ים סוף ("נָס הַיָּם וְיִסּוֹב אָחוֹר"), חלום יעקב ("הַסֻּלָּם רַגְלָיו בָּאֲדָמָה"), ספר איוב ("בְּנֵי רֶשֶׁף יַגְבִּיהוּ עוּף") ושיר השירים ("דִּגְלוֹ עָלַי אַהֲבָה"). מילות השיר מבטאת התפעמות מן הטייסים, המטוסים, ורוח הלחימה עד כדי שינוי סדרי הטבע.
הלחן הוא בקצב המארש ומהווה עד היום חלק מהרפרטואר של תזמורת צה"ל בכל טקס צבאי וממלכתי.

## ניתוח היצירה
השיר מדגים את האווירה הלאומית ומבטא את האופוריה הציבורית לאחר מלחמת ששת הימים, ותוצאותיה.

החריזה בְּרֻבָּהּ היא חריזה דקדוקית של סיומת הרבים -IM: (רכובים, בעבים, העזים, הטובים), וכאשר היא משתנה, ל־VA ו־MA (אהבה, אדמה, מלחמה, חמה), או ל־ESH (חרמש, לוחש, אש), יש ניסיון לשמור על ההצמדה. בבתים 3 ו־6 מתקיימת חריזה מסורגת במבנה של: א ב א ב. בכל יתר הבתים החריזה היא במבנה של: א א א ב. הגורמת להגברה ותוספת של עוצמה ריתמית של הטקסט. הקול הדובר הוא קול נשי המעניק לטייסים חזות מיתית. למרות שקול נשי אינו מאפיין את הזמר ההמנוני, הרי שבמקרה זה הוא אינו מייצג קול פרטי אלא קול קולקטיבי, המקובל בשירי הזמר ההמנוניים. ההמראה אל על סוחפת עמה את הן את הקולקטיב היחידני והן את הלאומי. מכיוון שהטייסים מוצגים כמושיעים, בדומה לאבירים בימי הביניים, הקול הנשי הנדיר בסוגת שירי הזמר ההמנוניים מבטא נקודת מבט הקולקטיבית, המצ'ואיסטית, המאפיינת את הסוגה הזו.
שמר עושה שימוש בדימויים המבטאים את רוחה של ישראל שלאחר מלחמת ששת הימים, והם קשורים זה בזה באמצעות החריזה. הם מעצימים את האח, הטייס, המבצע שליחות כמשימה המוכתבת בידי כוח עליון.

האווירה הכללית בשיר היא של עולם רומנטי ואידילי. הטקסט משלב קטעים מן המקורות היוצרים אידיאליזציה אסכטולוגית. ומציגה את טייסי חיל האוויר כמושיעי העם ("העזים והטובים", "בני רשף" הרכובים על "כנפי כסף").
שמר עושה שימוש במרקם לשוני גבוה ומעורפל, המשתמש באובייקטים מופשטים לצורך יצירת ערפול סמנטי הרומז על עולמות גבוהים וטהורים ("אבירי הרוח
בעבים", "שבעת הרקיעים"), במטרה ליצור ריגוש מועצם, לא שכלתני, כמקובל בשיר זמר המנוני.
שמר משלבת בטקסט אירועים מסיפור יציאת מצרים וכיבוש הארץ ("נס הים ויסוב אחור, והנהר חרבה"), ובכך יוצרת קשר בין ההישגים הצבאיים של חיל האוויר במלחמה לסיפורי המיתוס הגדולים של עם ישראל.

## ביצוע
השיר זכה לגרסאות והשמעות רבות מאוד, בין היתר בביצועי יחידים ומקהלות, ביצועים תזמורתיים או בלווי כלי יחיד. את השיר ביצעו להקות צבאיות ואזרחיות, צוותי הווי ובידור שונים והזמרת דנה אינטרנשיונל ביצעה גרסה שלו בפרשנות ייחודית משלה.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי נעמי שמר
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי נעמי שמר
קטגוריה:שירי מלחמת ששת הימים
קטגוריה:מארש
קטגוריה:ריקודי עם בישראל: שירים
קטגוריה:שירים על הצבא