קבוצת כנרת

**קְבוּצַת כִּנֶּרֶת** היא קיבוץ בחוף הדרום-מערבי של הכנרת, בין המושבה כנרת ובין דגניה המשתייך לתנועה הקיבוצית. הקבוצה הוקמה ב-ב' בחשוון תרע"ד, 2 בנובמבר 1913. בתחום מועצה אזורית עמק הירדן.

## היסטוריה
### ייסוד ושנים ראשונות
מייסדי היישוב היו "שלישיית היחד" אנשי העלייה השנייה: בנציון ישראלי, נח נפתולסקי ומאיר רוטברג. בחצר כנרת התגבשה קבוצה שהאידאולוגיה שלה הייתה "כיבוש העבודה" (ולכן נקראה "קבוצת כיבוש עבודה"). הקבוצה נדדה בין עבודות מחצר כנרת לסג'רה ולכפר אוריה. חברי הקבוצה תכננו לעלות להתיישבות בחורן, ובשנת 1913 (תרע"ד) נענו לקריאת ד"ר ארתור רופין, מנהל המשרד הארצישראלי, לחזור לחצר כנרת ולקחת עליהם את ניהול ותפעול החווה, מידי קבוצת "הפועל הצעיר" שבראשה עמד אליעזר יפה, אשר ניהלה את החווה במשך שנה אחת. קבוצת המייסדים הראשונית שחזרה לחוות כנרת להקים את הקבוצה כללה שלושה עשר חברים ושלוש חברות: בנציון ישראלי, נח נפתולסקי, מאיר רוטנברג, אהרן שידלובסקי, א"ד גורדון, יוסף זלצמן, יצחק טבנקין, יצחק פיינרמן, אלכסנדר נויפלד, אברהם קרביצקי, יצחק ברנשטיין, יהושע אדלר, דוד פיירמן, חיה ישראלי, אוה טבנקין וחיה ברשקובסקי.

קבוצת מייסדים נוספת שעבדה באתר בראשית ימי כנרת הם "תימני כנרת", אשר הגיעו, בהנהגתו של הרב דוד בן ישראל צאירי, לעבוד בחווה ב-1912. יוצאי תימן, אשר הורשו להתגורר בבית המוטור ובסביבתו, מחוץ לחצר כנרת עצמה, היוו קבוצה נפרדת מבחינה תרבותית וחברתית. ב-1930, לאחר קונפליקט מתמשך עם הקבוצה, הועברו יוצאי תימן מכנרת לשכונת מרמורק ברחובות.

בשנת 1922 עזבה קבוצת חברים גדולה את קבוצת כנרת אל גדוד העבודה, ובהם שלמה לביא, שהיו למייסדי קיבוץ עין חרוד. הוותיקים שנותרו בחצר כנרת, פנו ל"קבוצת וילנה", קבוצת חלוצים וחלוצות אנשי העלייה השלישית, שישבה אז במחנה בטבריה עילית לאחר שסיימה הקמת מחנה צריפים עבור הצבא הבריטי ב'גבעת ח'רובה' ליד ג'נין, בבקשה להצטרף ליישוב. לאחר, שהקבוצה הצטרפה, החלה בניית המשק החקלאי המגוון של קבוצת כנרת. מטע הבננות הראשון בישראל ניטע בשנת 1922 בקבוצת כינרת בהובלת שמואל סטולר [6]. בשנת תרפ"ה –    1925  תחילת המאבק על בנין הקבוצה על הגבעה בה יושבת כיום קבוצת כנרת , וניטע מטע בננות ראשון בארץ. [7]

בשנת 1927 בנציון ישראלי ואחרים הלכו יחד עם האגרונום סטולר שהיה אחד מחברי קבוצת "וילנה" ו-"מצאו גבעת עפר עם שמש וקוצים שאין בה שום דבר אבל היא משקיפה על נוף נפלא",  וקבעו : "פה יהיה קיבוצנו". חברי הקבוצה התחילו לבנות לבד על הגבעה בה יושבת כיום קבוצת כנרת. ראשית בנו אורווה , רפת  , ולולים והעבירו את בעלי החיים לגבעה. חברי הקבוצה נותרו עדיין בחוות כנרת.[5]

הקבוצה גדלה, נולדו ילדים, והמקום היה צר מלהכיל את הקבוצה. בשנת 1929 עברו חברי הקבוצה להתיישבות של קבע על גבעה כשני קילומטר דרומית לחצר כנרת וכקילומטר מערבית לבית המוטור, ובנקודה זו נמצאת קבוצת כנרת עד היום.

נעמי שמר, שנולדה בכנרת בשנת 1930, סיפרה על כך שהיא לא גדלה בבית ילדים. בתקופתה "בכנרת תמיד הייתה לינה אצל ההורים". 

ב-1939 נכתב ב"מגילת חג" לרגל חגיגות חצי יובל לקבוצה: "תחת חֶלְקָה קטנה, שוממה ומכוסה אבנים וסִדְרִיוֹת, המפרנסת בדוחק מספר משפחות של בדווים, שהרבו סביבם שוד ורצח – מכילה כנרת כיום ומפרנסת למעלה מ-300 נפש".

קבוצת כנרת היו שותפים במפעל המים מכון חמשת הקיבוצים, שהוקם בשנים 1942-1943, וכלל מכון שאיבה על גדות הירמוך שהעלה את המים אל ראש אמת מים, ממנה זרמו המים במערכת תעלות פתוחות להשקיית השדות.

[שמאל|ממוזער|250px|שלושת הבתים הראשונים בקבוצת כנרת, ב[שנות ה-20 של המאה ה-20|שנות ה-20. במבנה המרכזי מבין שלושת הבתים על הגבעה, שוכן מוזיאון לתולדות כנרת]]
[שמאל|ממוזער|250px|אתר ה[טבילה לנצרות|טבילה "ירדנית" על נהר הירדן, המצוי סמוך לקבוצת כנרת ובבעלותה]]
[250px|ממוזער|[חדר אוכל (קיבוץ)|חדר האוכל של הקיבוץ]]

### מהקמת המדינה ועד ימינו

## אתרים סמוכים
בקרבת שער הכניסה בתחילת הדרך לכיוון ביתניה תחתית נמצא קבר יוסף זלצמן הנרצח הראשון בן הקבוצה. ממזרח לקבוצה שוכן בית הקברות כנרת, שבו נטמנו אחדים ממנהיגי תנועת העבודה: ברל כצנלסון, נחמן סירקין, רחל המשוררת, דב בר בורוכוב ואברהם הרצפלד. המשוררת נעמי שמר, שנולדה בקבוצת כנרת, ושמואל סטולר חתן פרס ישראל לחקלאות, שאול אביגור - ראש המוסד לעלייה ב' וסגן שר הביטחון מלחמת העצמאות, נטמנו אף הם בבית הקברות של הקבוצה.

בסמוך לקבוצה מצוי אתר הטבילה לנצרות "ירדנית",  שנמצא בבעלות הקבוצה, ומהווה אתר ביקור חשוב עבור צליינים נוצרים המבקרים בישראל. מצפון לקבוצה - ביצת כנרת.

## ראו גם
* מוזיאון לתולדות כנרת
* נעמי שמר

## לקריאה נוספת
* נח סטולר, **יחפים בחצר**, כנרת: הוצאת קבוצת כנרת, תשס"א 2001.
* ברכה חבס (עורכת), **החצר והגבעה** : סיפורה של קבוצת כנרת, תל אביב : הוצאת עם עובד, תשכ"ט 1968.
* מהחיים בקבוצת כנרת, מזכרונות שושנה בלובשטיין, תרס"ט–תר"ע (1909–1910), בתוך: אברהם יערי, **[[זכרונות ארץ ישראל]]**, חלק שני, פרק פ, עמ' 814–821.
* ייעקב מלמד , תולדות ישראל ראיון מלא 1 מתוך 2 ב-Youtube (דקה 14)
* [6] אינטרנט : האיחוד החקלאי , 100 שנה לענף גידול הבננה בישראל , דצמבר 2022
* [7] אינטרנט : אתר קבוצת כנרת , אודות , תאריכים בתולדות קבוצת כנרת ,

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר תיירות קבוצת כנרת
* מילון מונחי קיבוץ כנרת
* קבוצת כנרת באתר הרשות לפיתוח הגליל
* שירים שנכתבו והולחנו בקבוצת כנרת באתר שירה עובדת
*
* 
* 16px|קטע קול|קישור= אבשלום קור, באופן מילולי במלחמה: הכנרת וסירה לבנה לראש השנה, גלי צה"ל, 1.10.24
* 
* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1913
קטגוריה:קיבוצים במחוז הצפון
קטגוריה:יישובים שהוקמו בעלייה השנייה
קטגוריה:קיבוצי איחוד הקבוצות והקיבוצים