open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
החדר המזרחי (הבית הלבן)

[ממוזער|186x186px|החדר המזרחי. ברקע, ציורו של [ג'ורג' וושינגטון מעשה ידי גילברט סטיוארט.]]

**החדר המזרחי** (באנגלית: **East Room**) הוא אחד החדרים העיקריים בבית הלבן, משכנו של נשיא ארצות הברית המצוי בוושינגטון שבארצות הברית.
החדר משמש בעיקר לקיום מסיבות עיתונאים ולארוחות רשמיות. ארונו של נשיא שנפטר או נרצח בזמן כהונתו מוצב בחדר זה כחלק מההלוויה הממלכתית שלו.

בחדר מוצב פסנתר שנרכש בתקופת מגוריו של הנשיא הארי טרומן בבית הלבן, וכן דיוקנאות של ג'ורג' ומרתה וושינגטון.

החדר מעוצב בסגנון המאה ה-18, לאחר ששופץ על ידי חברת האדריכלים מק'קים מיד ווייט בשנת 1902 בתקופת כהונתו של תאודור רוזוולט. במהלך שיפוץ זה הותקנה רצפת עץ האלון של החדר והנברשות של זכוכית בוהמית.

## היסטוריה
במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית שימש החדר המזרחי כמפקדתו של צבא האיחוד. בשנת 1864 ערך הנשיא אברהם לינקולן ארוחה לכבוד מינויו של יוליסס גרנט כמפקד הצבא. לאחר הירצחו של לינקולן, שימש החדר לצורך הצגת ארונו בפני הציבור. החל מאירוע זה התקבל נוהג שארונו של נשיא שמת בזמן תפקידו יוצג בחדר זה - וארונותיהם של שבעה נשיאים הוצגו בפני הציבור, האחרון שבהם - של ג'ון קנדי בנובמבר 1963.

## גלריה

WHClintonEastroom.jpg
President Joe Biden delivers remarks at the Commander-In-Chief’s trophy presentation to the Air Force Academy Falcons on April 28, 2023, in the East Room of the White House - P20230428KR-0252.jpg
Joe Biden in 2023 - P20230216CS-0130 02.jpg
Dierks Bentley performs during the “Country Music- In Performance at the White House” concert in the East Room, Nov. 21, 2011.jpg
P20210820ES-0828 (51540437524).jpg|הנשיא ג'ו ביידן בהצהרה לאומה מהחדר המזרחי יחד עם צוות הביטחון הלאומי שלו בעניין נסיגת ארצות הברית מאפגניסטן, 2021.
P20220602CS-0638-Edit (52258738224).jpg|הנשיא ג'ו ביידן נושא דברים על הרפורמה בחקיקת הנשק בחדר המזרחי של הבית הלבן, 2022
P20210715AS-2444 (51418140363).jpg|הנשיא ג'ו ביידן וקנצלרית גרמניה אנגלה מרקל במסיבת עיתונאים בחדר המזרחי
President Joe Biden and First Lady Jill Biden host a State Dinner for President Yoon Suk Yeol of the Republic of Korea and Mrs. Kim Keon Hee, April 26, 2023, in the East Room of the White House.jpg|ארוחת גאלה לכבודו של נשיא קוריאה הדרומית, יון סוק-יאול, 2023
Jfk.jpg|ארונו של ג'ון פיצג'רלד קנדי עטוף בדגל ביום הלווייתו
President Donald Trump and Prime Minister Benjamin Netanyahu.jpg|נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ וראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו במסיבת העיתונאים בה הוכרז על תוכנית הטרנספר לתושבי עזה.


## קישורים חיצוניים

* החדר המזרחי בבית הלבן
* אתר מוזיאון הבית הלבן - תצלומים היסטוריים ושחזורים של החדר המזרחי

חדר המזרחי
קידה (מאחז)

ממוזער|שלט הכניסה לקידה
**קידה** הוא יישוב קהילתי דתי במעמד של התנחלות בבנימין, שנמנה עם יישובי גוש שילה ושייך למועצה אזורית מטה בנימין. המאחז שוכן על רכס קידה, צפונית־מזרחית לעמיחי על דרך גדעון, בגובה 804 מטר מעל פני הים. ב-2021 התגוררו במקום כ-150 משפחות. היישוב אושר על ידי ישראל ב-2025.

## אטימולוגיה
היישוב נקרא על שם הצמח קידה שעירה הנפוץ באזור.

## מאפיינים
היישוב מוגדר כיישוב קהילתי דתי. ביישוב ישנם מעון וגני ילדים, בית כנסת, ומקווה טהרה. סביב היישוב מעבדים חלק מתושביו כרמים לגידול ענבי יין ומטעי זיתים. תושבי קידה עוסקים בעיקר במקצועות חופשיים, כמו גם, כאמור, בחקלאות. ביישוב קיים סניף של תנועת הנוער בני עקיבא.
## היסטוריה
ב-1984 ועדת השרים להתיישבות החליטה על הקמת יישוב בשם **קציף**, כשם מחנה קציף (מחנה צבאי סמוך של חיל המודיעין), בשטח שצופה על כביש אלון ממזרח לשילה. המיקום נבחר כדי ליצור רצף טריטוריאלי בין הרי בנימין לבקעת הירדן. החלטה זו לא יצאה לפועל. ב-1991 נעשה ניסיון להקים יישוב במקום בידי גוש אמונים. ב-2001 פינה צה"ל את מחנה קציף. בקיץ 2002 הוקם במחנה הנטוש מאחז בשם "קידה צפון", אך הוא פונה על ידי המנהל האזרחי לאחר מספר שבועות.

בערב יום העצמאות בשנת 2003 נרצח גדעון ליכטרמן בדרך משבות רחל לכיוון בקעת הירדן, ובתגובה, יזמו מועצת מטה בנימין ואמנה, ב-11 ביוני באותה שנה את עליית היישוב על הקרקע כקילומטר דרומית למחנה קציף. תוך זמן קצר נעשה ניסיון לפנות את המקום, ותנועת אמנה עתרה לבג"ץ שהוציא צו ביניים הדוחה את הפינוי. היישוב נבנה בחלקו על קרקעות שהוכרזו כאדמות מדינה ובחלקו על אדמה פרטית של פלסטינים תושבי הסביבה. ב"מפת הדרכים", תוכנית ההסדר המדיני שנרקמה ב-2003, בתקופת הנשיא האמריקני ג'ורג' בוש, הייתה התחייבות של ראש הממשלה, אריאל שרון, לפנות 26 מאחזים, בהם קידה. ראש הממשלה בנימין נתניהו חזר על התחייבות זו במאי 2009 במסגרת דיונים עם הממשל האמריקאי על חידוש תהליך השלום. בתגובה הודיעו קצינים, תושבי היישוב, על הפסקת שירותם בצה"ל במקרה של עקירת היישוב.

בספטמבר 2015, בתשובה לעתירה שהוגשה לבג"ץ על ידי ארגון "יש דין", בשם פלסטינים בעלי קרקעות באזור, הודיעה מדינת ישראל שהיא מתכוונת להכשיר את כל גוש המאחזים המשתרע ממזרח לשילה, כולל קידה. בינתיים, מימנה מועצה אזורית מטה בנימין את המשך פיתוח היישוב מתקציב המדינה. בשנת 2018 מנה היישוב 60 משפחות.

ב-11 בדצמבר 2025 החליט הקבינט המדיני-ביטחוני לאשר רשמית את הפיכת המאחז ליישוב עצמאי.

## קישורים חיצוניים

* 
*דף היישוב באתר מועצת יש"ע
*קידה, ברשת החברתית פייסבוק

## הערות שוליים
[700px|מרכז|ממוזער|[תמונה פנורמית של היישוב]]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:מועצה אזורית מטה בנימין
קטגוריה:התנחלויות ביהודה ושומרון
קטגוריה:יישובים דתיים ביהודה ושומרון
קטגוריה:גוש שילה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-2003
קטגוריה:מאחזים שהוסדרו
נבחרת בנין בכדורגל

**נבחרת בנין בכדורגל לגברים**, המכונה "הסנאים", מייצגת את בנין מאז 1975 עת הפכה דהומיי לבנין. עד אותה שנה נקראה "**נבחרת דהומיי בכדורגל**".

 נבחרת הכדורגל של בנין מעולם לא העפילה לטורניר גביע העולם בכדורגל, ולזכותה חמש הופעות בגביע אפריקה לאומות כאשר השיג השיא הוא העפלה לרבע הגמר ב-2019.

## כל [[גביע העולם בכדורגל|גביעי העולם]]
* עד 1970 - לא נכנסה
* 1974 - לא העפילה
* 1978 עד 1982 - לא נכנסה
* 1986 - לא העפילה
* 1990 - לא נכנסה
* 1994 - לא העפילה
* 1998 - לא נכנסה
* 2002 עד 2026 - לא העפילה

## כל [[גביע אפריקה לאומות|גביעי אפריקה]]

:*משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה
## שחקנים מפורסמים
*סטפן ססנון
*סטיב מונייה 

## שיאי שחקנים
נכון ל-5 בינואר 2026. *לאחר המשחק מול *
:*כתב *'מודגש** מסמל שחקן פעיל בנבחרת.''

===שיאן ההופעות===
[[קובץ:Stephane Sessegnon (cropped).png|ממוזער|**סטפן ססנון''' שיאן ההופעות (89) ומלך השערים (24) בנבחרת בנין בכל הזמנים.]]

### מלך השערים

## מלבישות

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בנין: כדורגל
בנין
בית הספר גליל

[שמאל|ממוזער|250px|בית הספר גליל, מבט מ[אשחר (יישוב)|אשחר. העיר שברקע היא סח'נין]]
**בית ספר "גליל"** הוא בית ספר דו-לשוני, בו לומדים ערבים ויהודים, הפועל בתחום מועצה אזורית משגב. זהו בית ספר ציבורי, שבו לומדים נכון לשנת 2025 כשלוש מאות וארבעים תלמידים ותלמידות מיישובי מועצה אזורית משגב ומהיישובים הסמוכים, בעיקר מסח'נין, משעב וכן מכרמיאל ומישובים נוספים באזור הקרוב וגם מיישובים מרוחקים יותר כגון עכו ומועצות אזוריות נוספות.

בית הספר נוסד ביוזמת אמין ח'לף ולי גורדון שהקימו את יד ביד: המרכז לחינוך יהודי ערבי בישראל, ופנו לרשויות מקומיות ברחבי ישראל בהצעה להקים בתי ספר דו-לאומיים. ההצעה זכתה לתמיכה של הורים וראשי הרשויות המקומיות במשגב, שעב וסח'נין ובשנת 1998 בית הספר החל את פעולתו כבית ספר יסודי, עם שיתוף פעולה של משרד החינוך. בשנים הראשונות בית הספר כלל גם חטיבת ביניים. בהמשך שואפים בבית הספר להפעיל חטיבת ביניים ולצמוח לבית ספר תיכון.

עד חודש מאי 2007 שכן בית הספר במבנה זמני בתחומי מועצה אזורית משגב, בסמוך לבתי הספר האחרים של המועצה. בחודש מאי 2007 עבר בית הספר למבנה בקיבוץ אשבל.

נכון ל-2025 לומדים בבית הספר 338 תלמידים ותלמידות ב-6 שכבות.
## המודל החינוכי
בבית הספר לומדים יחד ילדים ערבים ויהודים. בכל כיתה מספר שווה של תלמידים יהודים וערבים, ושתי מחנכות, ערבייה ויהודייה, המלמדות בצוותא בשתי השפות.

החופשות בבית הספר שונות מן החופשות המתקיימות בבתי ספר אחרים, מאחר שבית הספר אינו מקיים לימודים בימי החג של כל שלוש הדתות. עם זאת, מספר ימי הלימוד בשנה זהה למספר ימי הלימוד בכל בית ספר אחר.

סגל המורים מורכב, כתלמידים, מיהודים וערבים. בית הספר מנוהל בצורה משותפת על ידי מנהל יהודי ומנהל ערבי.

בית הספר מקנה לתלמידיו גם שיעורי בחירה במגוון נושאים כגון - בייסבול, קומיקס ונגינה בדרבוקה.

בית הספר היה הראשון שהפעיל מודל זה במדינת ישראל. בית ספר נוסף הוקם במקביל על ידי "יד ביד" בירושלים, אך החל עם כיתת גן בלבד. בעקבותיהם הוקם בשנת 2004 בית הספר "יד ביד - גשר על הוואדי" בכפר קרע.

## קישורים חיצוניים

* גיל סדן, תלמידי בית ספר דו-לשוני בגליל מחפשים מכנה משותף, אתר קומון גראונד-מזרח תיכון, 30 במאי 2005
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בתי ספר יסודיים בישראל
קטגוריה:מועצה אזורית משגב
קטגוריה:שותפות יהודית-ערבית בישראל
קטגוריה:אשבל (קיבוץ)
הוגו שטיינהאוס

**ולדיסלב הוגו דיוניזי שטיינהאוס** (בפולנית: **Władysław Hugo Dionizy Steinhaus**; 14 בינואר 1887 - 25 בפברואר 1972) היה מתמטיקאי ומחנך יהודי-פולני.

## קורות חיים
הוגו שטיינהאוס נולד ביאסלו, שבגליציה בחצי הדרך בין לבוב לקרקוב. הוא למד באוניברסיטת לבוב, באוניברסיטת מינכן ובאוניברסיטת גטינגן. הוא עשה את עבודת הדוקטורט בהדרכת דויד הילברט בשנת 1911.

שטיינהאוס היה פרופסור באוניברסיטת לבוב (1920–1941), שם נמנה עם אסכולת לבוב במתמטיקה, ובאוניברסיטת ורוצלב (1945–1961) ולאחר מכן באוניברסיטת נוטרדאם שבאינדיאנה, ארצות הברית (1961–1962), ובאוניברסיטת סאסקס שבאנגליה (1966).

הוא חיבר עבודות רבות (מעל 170) בתחומי האנליזה המתמטית ותורת ההסתברות. בשנת 1920 הוא הוכיח משפט שטיינהאוס. יחד עם סטפן בנך הוכיח את משפט בנך-שטיינהאוס. בשנת 1938 הוא היה הראשון שניסח משפט כריך החזיר.

בנוסף לפרסומים מתמטיים הוגו שטיינהאוס היה ידוע כמחבר פתגמים, שרובם פורסמו אחרי מותו. בשנת 1995 נערכה בוורוצלב תחרות בינלאומית ביצירת פתגמים שבה ניצח אנדז'יי מייבסקי.

## קישורים חיצוניים

* הגינות וצדק בחלוקת רכוש, מאת הרב דב יצחק פריז. מכיל פרטים ביוגרפיים על הוגו שטיינהוז ועבודתו על חלוקה הוגנת.

קטגוריה:מתמטיקאים יהודים פולנים
קטגוריה:חוקרי תורת ההסתברות יהודים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת נוטרדאם
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת גטינגן
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1887
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-1972
תפרחת

[ממוזער|250px|תפרחת של [תורמוס ההרים.]]
בבוטניקה, **תפרחת** היא קבוצה של פרחים המסודרים על גבעול המורכב מענף ראשי או מערכת ענפים. מבחינים בין שני סוגים בסיסיים של תפרחות: תִּפְרַחַת מסוימת ותפרחת בלתי מסוימת. בתפרחת מסוימת לציר הראשי צירים משניים ובתפרחת בלתי מסוימת הציר הראשי רציף ללא צירים משניים והפרחים העליונים תמיד צעירים מהתחתונים.

## סוגי תפרחת

### תפרחת בלתי מסוימת
**תפרחת בלתי מסוימת** (monopodial, indeterminate) היא תפרחת בה הציר הראשי של התפרחת ממשיכה לצמוח ולהוציא עוד פרחים בצידיה, מבלי להוציא פרח מסיים בקצה הציר הראשי. לתפרחת הבלתי מסוימות מגוון של צורות הכוללות:
***אֶשְׁבּוֹל** (spadix) - תפרחת אשכול שפרחֶיה (ללא עוקץ) יושבים על שִׁזְרָה (ציר) מעוּבּה, ולעיתים קרובות עסיסית (לדוגמה: לופיים), על פי רוב עטופה תפרחת כזאת בעלה ירוק או צבעוני המכונה **מתחל**, גם התפרחת הנקבית של התירס מכונה בשם אשבול.
***אֶשְׁכּוֹל** (raceme, adj. racemose) - תפרחת בעלת ציר ראשי, הנושא פרחים על עוקצים. כל העוקצים יוצאים מצידי ענף ראשי יחיד. הפרחים העליונים תמיד צעירים מהתחתונים.
***אשכול סוכך, סוכך מדומה** (corymb, corymbose) - תפרחת אשכול שבו העוקצים התחתונים ארוכים מהעוקצים העליונים, כך שהפרחים עצמם מסודרים במישור אופקי אחד כמו בחנוכיה.
***סוכך** (umbel) תפרחת אשכול על ציר ראשי קצר המסתיים במפרק יחיד ממנו יוצאים עוקצים הנושאים את הפרחים.
**ב"סוכך פשוט", כל עוקץ נושא בקצהו פרח יחיד.
**ב"סוכך מורכב", כל עוקץ נושא בקצהו סוכך קטן, הנקרא סוככון (umbellule), הנושא מספר פרחים על עוקצים.
***קַרְקֶפֶת** (head, capitulum) - על פי רוב תפרחת אשכול עגולה מרובת פרחים צפופים ובעלת ציר ראשי פחוס או בצורת דיסקוס או קונוס, שעליו יושבים הפרחים; לעיתים קרובות עטופה הקרקפת בבסיסה בעלי מעטפת האופיינית לצמחים ממשפַּחת המורכבים.
***שיבולת** (spike) - אשכול בעלת ציר ראשי, עליו יושבים הפרחים (או, במשפחת הדגניים, השיבוליות), ללא עוקצים. הפרחים העליונים תמיד צעירים מהתחתונים.

### תפרחת מסוימת
**תפרחת מסוימת** (sympodium, cymose) היא תפרחת בה הציר הראשוני מסתיים בפרח קיצון, ושאר הפרחים מתפתחים על ענפים היוצאים מהציר הראשי מתחת לפרח הקיצון. לתפרחת המסוימת מגוון של צורות הכוללות:

# **תפרחת דוּ-בַּדית** (dichasium) - צורת הסתעפות שבה פרח או תפרחת מסיימים את הציר הראשי וזוג סעיפים צדדיים ממשיכים לצמוח.
# **תפרחת חַד-בַּדית** (monochasium) - צורת הסתעפות שבה פרח או תפרחת מסיימים את הציר הראשי וסעיף צדדי אחדש ממשיך לצמוח ומהווה את המשך הציר.
# **תפרחת רַב-בַּדית** (pleiochasium) צורת הסתעפות שבה פרח או תפרחת מסיימים את הציר הראשי ומספר סעיפים צדדיים נושאי פרחים צומחים ועוברים את הפרח המסיים בגובהם. התפרחת דומה לסוכך, אך נבדלת ממנו בכך שהפרח או הפרחים הצעירים אינם מצויים במרכז התפרחת.

### סוגים נוספים

***אגודה** (fascicle, adj. fasciculate) - קבוצה של פרחים, היוצאת מחיק העלה, אבל חסרים גם ציר וגם כל מבנה סיומת ברור.
***[[מַכְבֵּד]]** (panicle) - אשכול מורכב, תפרחת שבה הפרחים מסתעפים מענפים צדדיים, המסתעפים בעצמם מציר התפרחת. במילים אחרות, מכבד הוא מקבץ של אשכולות המסתעפים מציר משותף.
***עָגִיל** (catkin, ament) - 1. תפרַחת בעלת ציר מרכזי רָפֶה; 2. על פי רוב תפרחת מסוג שיבולת רפה של פרחים חד־מיניים המלווים על־פי־רוב חפים: העגיל נושר על־פי־רוב כחטיבה אחת.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מורפולוגיה של צמחים
פראיניה

**פראיניה** (בפורטוגזית: **Prainha**) היא מועצה אזורית () במדינת פארה שבברזיל. בשנת 2004 האוכלוסייה במקום מנתה 30,060 נפש, הצפיפות היא 2.15 נפש לקילומטר רבוע, וגודל השטח הוא 13,895.79 קמ"ר. גובה הרמה הוא 70 מטרים. המחוז עצמו ממוקם ביער האמזונאס.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ברזיל: מועצות אזוריות
קטגוריה:פארה
הכימרה מארצו

**הכימרה מארצו** הוא פסל ארד שהתגלה בשנת 1553 באַרֶצוֹ (Arezzo), עיר אטרוסקית ורומית עתיקה בטוסקנה שבאיטליה. זוהי אחת הדוגמאות הידועות ביותר לאמנות האטרוסקית. 

הפסל, שגובהו כ-80 סנטימטר, הועבר לאוספו הפרטי של קוזימו הראשון דה מדיצ'י, דוכס טוסקנה שהציגו לראווה בארמון פאלאצו וקיו. את פסלוני הארד הקטנים יותר מהמטמון הציג קוזימו דה מדיצ'י בסטודיו הפרטי שלו בארמון פאלאצו פיטי. הפסל בנוונוטו צ'ליני כתב באוטוביוגרפיה שלו כי "הדוכס שאב הנאה מניקוי פסלונים אלה בעצמו תוך שימוש בכלי עבודה של צורף". פסל הכימרה נשמר עד היום והוא מוצג במוזיאון הארכאולוגי בפירנצה.

במיתולוגיה היוונית הייתה הכימרה מפלצת שעשתה שמות במולדתה ליקיה עד שקטל אותה הגיבור היווני בלרופון. בתחילה חשבו מגלי הפסל בארצו כי הוא מתאר אריה, משום שזנבו בצורת הנחש היה חסר. במהרה התברר כי הפסל מתאר את הכימרה מהמיתוס. ג'ורג'ו ואזארי מספר כי התגלה חלק מהזנב החסר בין קטעי ורסיסי הארד שהובאו לפירנצה. זנב פסל הכימרה הנוכחי הוא שחזור מהמאה ה-18.

הכימרה היא רק אחד מפסלי ארד שהיו במטמון שנקבר מטעמי ביטחון בזמן כלשהו בימי קדם. המטמון התגלה במקרה בעת שנחפרו תעלות בסמוך לשער "פורטה סן לורנטינו" שבחומות העיר. העתק של הפסל עומד כיום בסמוך לנקודה המדויקת שבה היה המקור.

על רגלו הקדמית של הפסל נחקקה כתובת שבמשך השנים היה ויכוח על הגייתה. כיום מקובל להניח כי הכתובת היא TINSCVIL, ומשמעותה היא שהפסל היה נדר שהוקדש לאל האטרוסקי הראשי של התקופה בה נוצר, **טיניה** או **טין**.

## קישורים חיצוניים

*אוגו ברדי, 1997. "הכימרה מארצו" 

קטגוריה:פסלי דמויות מיתולוגיות
קטגוריה:אמנות אטרוסקית
קטגוריה:פירנצה: פסלים
קורט גרון

**קורט גֵרוֹן** (בגרמנית: **Kurt Gerron**; 11 במאי 1897, ברלין – 15 בנובמבר 1944, אושוויץ) היה במאי קולנוע ושחקן יהודי-גרמני.

## קורות חיים
קורט גרון נולד בשם **קורט גרסון** (Gerson; גרשון) להורים יהודים בברלין בירת גרמניה. בראשית דרכו למד רפואה, אבל בשנת 1920 היה לשחקן. בין השאר הופיע בסרט "המלאך הכחול" עם מרלן דיטריך.

גרון קיבל הצעה לנסוע להוליווד, אבל סירב ונשאר באירופה. בהמשך עזב את גרמניה, תחילה לצרפת ואחר להולנד. אחרי שהצבא הגרמני כבש את הולנד, נעצר גרון ונכלא במחנה המעבר וסטרבורק, משם נשלח לגטו טרזיינשטט. בטרזיינשטט ניהל קברט בשם "הקרוסלה" לבידור האסירים. בהמשך נכנע לסחטנות הנאצים וביים סרט תעמולה, שהראה כמה "נעימים" החיים במחנות הריכוז (הסרט נקרא לפעמים בטעות Der Führer schenkt den Juden eine Stadt – "הפיהרר מעניק עיר ליהודים". הכותרות של הסרט מראות שם אחר – "טרזיינשטט – ההתיישבות היהודית"). הוא סולק מתפקידו לפני שהשלים את הסרט ונשלח לאושוויץ סמוך לסוף המלחמה, שם נרצח.

גרון הוא נושאם של שני סרטי תעודה: "אסיר בגן עדן" ו"הקרוסלה של קורט גרון". הקריין ב"קרוסלה", בכיכובה של הזמרת אוטה למפר, הוא רוי קיפט (Kift), שגם כתב מחזה על תקופת מאסרו של גרון בטרזיינשטט, בשם "קומדיית מחנה". המחזה פורסם ב"תיאטרון השואה" בעריכת פרופ' רוברט שקלוט ויצא לאור בהוצאת אוניברסיטת ויסקונסין.

הצייר שלום סבא צייר את דיוקנו עוד בברלין, הדיוקן הוצג בתערוכה 'ברלין עיר האורות: בין שתי מלחמות עולם' במוזיאון הרמן שטרוק בחיפה, בשנת 2017, ובתערוכת סוף היום: מאה שנים לתנועת האובייקטיביות החדשה במוזיאון תל אביב לאמנות, 2026. הדיוקן נראה גם בסרטון שבו קורט גירון שר את Grossstadtinfanterie.

## קישורים חיצוניים

*  – כתבה על צילומי הכדורגל בסרט התעמולה שביים קורט גרון
* 
* תמונות של קורט גרון באתר Virtual History
* רישום דיוקנו של במאי הקולנוע קורט גרון מעשה ידי שרלוטה בורשובה (Charlotte Buresova), אמנית מגטו טרזין, בארכיון בית לוחמי הגטאות
* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:במאי קולנוע יהודים גרמנים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים גרמנים
קטגוריה:יהודים בשואה: גרמניה
קטגוריה:יהודים בשואה: הולנד
קטגוריה:יהודים בשואה: צ'כוסלובקיה
קטגוריה:אסירים במחנה וסטרבורק
קטגוריה:נספים במחנה ההשמדה אושוויץ
קטגוריה:אנשי קולנוע שנספו בשואה
קטגוריה:שחקנים שנספו בשואה
קטגוריה:רפובליקת ויימאר: תרבות: אישים
קטגוריה:ברלין: אישים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1897
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1944
אוטה למפר

**אוטה למפר** (גרמנית: **Ute Lemper**; נולדה ב-4 ביולי 1963) היא זמרת שאנסונים ושחקנית גרמנייה, ילידת מינסטר. היא בוגרת האקדמיה למחול בקלן ובית הספר להוראת דרמה על שם מקס ריינהרט בווינה.

בין הישגיה השונים והמגוונים מחזות-זמר, כגון תפקידה פורץ הדרך בצוות הווינאי המקורי של "קאטס", התפקיד הראשי ב"פיטר פן", יצירה מחודשת של לולה ב"המלאך הכחול", מבית היוצר של מרלן דיטריך, גרסה אירופית מקורית לגיבורת "קברט", סאלי בולס, בהפקה פאריזאית וגרסה לונדונית מקורית של וילמה קלי ב"שיקגו".

למפר, שנבחרה לאמנית הרבגונית של השנה (Billboard's Crossover Artist) לשנת 1993–1994, היא אמנית הקלטות פורייה, המופיעה במספר רב של הקלטות משותפות, בין השאר בקונצרט החומה של רוג'ר ווטרס ב-1990. כאמנית סולו, היא נודעת בפרשנויות מסוף שנות ה-80 ליצירות של קורט וייל, בנוסף לשירי קאבארט גרמניים, עתירי מודעות פוליטית, שהושרו באתרים מחתרתיים בשנות ה-30 של המאה ה-20, בברלין ובמקומות אחרים. אחד התקליטורים של למפר, "אשליות" משנת 1992, מוקדש לשיריהן של מרלן דיטריך ואדית פיאף, מאמץ פרשני, שהיה עולה לרוב האמנים בביקורת חריפה, אך את למפר זיכה בסקירות נלהבות. יש לה אלבומי פופ רבים, באנגלית, צרפתית וגרמנית, בהם שירים של סקוט ווקר, אלוויס קוסטלו, פיליפ גלאס וניל האנון, שגם הופיע איתה בשירה על שתי רצועות בתקליטור. בשנים 2003 ו-2006 גילתה אוטה למפר את כישרונות היצירה שלה בתקליטורים מן השנים האלה, שהציבוה בדרגת זמרת ומלחינה גם יחד, בשנת 2026 התחתנה עם עידו מוצ'ניק והם חיו באושר ועושר עד עצם היום הזה.

היא דובבה בשירה את אריאל ב"בת הים הקטנה".

ציוריה של למפר, בסגנון נאוקלאסי, מוצגים בגלריות רבות.

אוטה למפר הופיעה במספר סרטי קולנוע וקולה מונצח על פסקול סרטים רבים מספור.

ב-2007 הייתה שופטת בגרסה הגרמנית של "רוקדים עם כוכבים".

בשנת 2024 שיחקה לצדו של מייק בורשטיין בסדרת הטלוויזיה הגרמנית "Die Zweiflers" העוסקת בניצולי שואה בפרנקפורט של ימינו.

אוטה למפר נשואה ואם לארבעה. היא מתגוררת בפריז ובניו יורק ומופיעה בכל העולם. כן כתבה ספר וכמה מאמרים בכתבי עת.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה גרמניות
קטגוריה:זמרות גרמניות
קטגוריה:משתתפי פסטיבל סן רמו 1991
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1963
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1963
נבחרת ג'מייקה בכדורגל

**נבחרת ג'מייקה בכדורגל** (באנגלית: **Jamaica national football team**) הידועה בכינוייה "נערי הרגאיי", היא נבחרת הכדורגל הלאומית של ג'מייקה.

לאחר שנים רבות ב-CONCACAF הצליחה הנבחרת הג'מייקאנית לעלות למונדיאל 1998 אך הודחה כבר בסיבוב הראשון לאחר הפסדים לקרואטיה וארגנטינה וניצחון על יפן.  מרבית השחקנים הג'מייקנים הטובים ביותר באים מאנגליה והם משחקים בנבחרת מתוקף היותם ילידי ג'מייקה או שהתאזרחו.
הישג השיא של ג'מייקה בגביע הזהב של CONCACAF הוא המקום השני בשנת 2015 ובשנת 2017. 
ג'מייקה זכתה בגביע הקריבי בשנים 1991, 1998 ו-2005 וסיימה שנייה פעמיים.
בשנת 2015 התמודדה ג'מייקה כנבחרת אורחת בקופה אמריקה, אך הפסידה בכל משחקיה.

## כל [[גביע העולם בכדורגל|גביעי העולם]]

:*משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה

## [[גביע הזהב של CONCACAF|כל אליפויות CONCACAF/גביע הזהב]]

:*משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה

## [[קופה אמריקה]]

:*משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה

## [[ליגת האומות של CONCACAF]]

:*משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה

## שחקנים מפורסמים
* וולטר  בויד
* דיאון בארטון
* ריקרדו פולר
* ריקרדו גרדנר
* טירון מארשל
* דמאני ראלף
* שאבאר תומאס
* פיטר קרגיל
* אנדי ויליאמס
* טאודור וויטמור
* קרייג זיאדה
* דורנט בראון
* דניאל גורדון

## שיאי שחקנים
נכון ל-18 בינוא 2026. *לאחר המשחק מול *

:*שחקנים *'מודגשים** הם שחקנים שעדיין פעילים בנבחרת.''

=== שיאני ההופעות ===
[[קובץ:Ian Goodison 1.jpg|ממוזער|296x296 פיקסלים|**איאן גודיסון** שיאן ההופעות (128) בנבחרת ג'מייקה בכל הזמנים.]]


=== מלכי השערים ===
[[קובץ:LutonShelton (cropped).JPG|ממוזער|**לוטון שלטון''' מלך שערי (35) בנבחרת גמיקה בכל הזמנים.]]

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ג'מייקה: כדורגל
ג'מייקה
ריצ'י הייבנס

שמאל|ממוזער|ריצ'י הייבנס
**ריצ'י הייבנס** (באנגלית: **Richie Havens**; 21 בינואר 1941 – 22 באפריל 2013) היה מוזיקאי אמריקאי. נודע בזכות הופעתו בפסטיבל וודסטוק, סגנונו וכישרונו בנגינה על גיטרה.

## ביוגרפיה
הייבנס נולד בברוקלין ב-1941 והחל לשיר בלהקות דו־וופ וגוספל. הוא התפרנס במשך כמה שנים כצייר פורטרטים, ובראשית שנות ה-60 החל לשיר במועדוני הפולק שפרחו אז. את ימיו הראשונים כמוזיקאי העביר ברובע הגריניץ' וילג' בניו יורק, שהיה באותה תקופה לב ליבה של סצנת מוזיקת הפולק רוק המתפתחת בארצות הברית. בשנת 1967 היה בין בודדים שהוחתם על חוזה והחל להקליט אלבומים, שזכו בעיקר לתהודה במקומית. ב-1969 פתחה הופעתו של הייבנס את פסטיבל וודסטוק, שהחליף ברגע האחרון להקה שאיחרה להגיע.

בשנת 1971 הוציא האלבום Alarm Clock, שכלל ביצוע ייחודי לשירו של חבר להקת הביטלס, ג'ורג' האריסון, Here Comes The Sun. לתקופה קצרה באמצע שנות השבעים, השתתף בהרכב "Peter, Paul & Richie" עם פטר יארו ופול סטוקי, יוצאי ההרכב המצליח Peter, Paul & Mary. הקריירה המוזיקלית של הייבנס ממשיכה להתפתח עם השנים, והוא הוציא אלבום מדי 2–3 שנים. 

באוגוסט 1978 ביקר בישראל והשתתף בפסטיבל נואיבה.

בשנת 1993 הוזמן לנגן בטקס ההשבעה של נשיא ארצות הברית ביל קלינטון.

הייבנס כמעט ולא כותב בעצמו את שיריו והרבה לבצע שירים של אמנים מוכרים כמו בוב דילן הביטלס, לאונרד כהן, דונובן ואחרים. 

בשנת 2000 פרסם ספר אוטוביוגרפי הנושא את השם They Can't Hide Us Anymore.

ב-22 באפריל 2013 מת הייבנס בגיל 72, לאחר שלקה בהתקף לב.

## דיסקוגרפיה

**A Richie Havens Record* 1965
**Electric Havens* 1966
**Mixed Bag* 1967
**Something Else Again* 1968
**Richie P. Havens, 1983* 1969
**Stonehenge* 1970
**Alarm Clock* 1971
**The Great Blind Degree* 1972
**Portfolio* 1973
**Mixed Bag II* 1975
**The End of the Beginning* 1976
**Mirage* 1977
**Connections* 1980
**Common Ground* 1983
**Simple Things* 1987
**Live at the Cellar Door* 1990
**Now* 1991
**Sings Beatles and Dylan* 1992
**Cuts to the Chase* 1994
**Wishing Well* 2002
**Grace of the Sun* 2004
*2008 *Nobody Left to Crown*


## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:ברוקלין: אישים
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:אמני A&M רקורדס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1941
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2013
הולה הופ

שמאל|ממוזער|250px|ילדים משחקים בהולה הופ
**הוּלָה הוּפ** (**חישוק הולה**) הוא צעצוע דמוי-חישוק אשר נועד לסיבוב מסביב למותניים.

מטרת המשחק היא להחזיק את החישוק מעל פני הקרקע למשך מספר סיבובים גדול ככל שניתן. 
חישוק הפלסטיק בו משתמשים במשחק פותח על ידי ארתור מלין האמריקאי בהשראת חישוק במבוק אוסטרלי אשר שימש את האבוריג'ינים. במרץ 1958 הושק הצעצוע; אשתו של ארתור מלין, סוזי מלין, שהייתה סוכנת המכירות של המוצר, עברה מעיר לעיר והדגימה את אופן השימוש בחישוק.

בתוך זמן קצר זכה החישוק להצלחה בקרב מבוגרים וילדים כאחד, ותוך ארבעה חודשים נמכרו 25 מיליון חישוקים. ברית המועצות והרפובליקה העממית של סין החרימו את החישוקים בטענה שהם מוצרים קפיטליסטיים. אף אישים מפורסמים (כגון מלכת ירדן) השתמשו בחישוק. בנובמבר 1958 הגיע הצעצוע לישראל,. ההתלהבות העזה מהחישוק פגה במהירות במהלך 1959.

החישוק משמש עד היום כעזר בשיעורי התעמלות, אך לא באופן השימוש המקורי שלו. לדוגמה, הוא משמש לסימון מעגלים על הרצפה (במשחק ים יבשה) או כדלגית לגיל הרך.

ההולה הופ והליך המצאתו היוו חלק מרכזי בסרטם של האחים כהן "הקפיצה הגדולה".

בתחילת שנות ה-2000 חזר החישוק לאופנה בתחום ה"הופ דאנס" - שילוב של ספורט, קרקס וריקוד שבהם משתמשים בחישוקי הולה הופ מקצועיים.
ישנם סוגים שונים של חישוקים המיועדים לתרגילים שונים ודרגות שונות של קושי.
כיום ישנם מדריכים וקהילה בישראל אשר מוקדשת להופ דאנס.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* כתבה על הולה הופ במצפה רמון
* 
*כתבה על הולה הופ-שילוב של פיטנס ריקוד וכיף באתר דרך החישוק, 18 ביולי 2017

## הערות שוליים

קטגוריה:צעצועים
קטגוריה:ארצות הברית: המצאות
שניים (תוכנית טלוויזיה)

**"שניים"** היא תוכנית ראיונות ישראלית אשר משודרת בערוץ HOT בידור ישראלי של חברת הטלוויזיה בכבלים HOT, ובמסגרת שידורי קשת בערוץ 2.

במהלך התוכנית נוצר מפגש בין שני ידוענים מעולם הבידור והתרבות הישראלי, במסגרת ריאיון אחד-על-אחד משותף, אשר מתחלק לפינות שונות: "הפעם הראשונה והאחרונה" הסוקרת רגעים מיוחדים בחייהם; "תמונה אחת שווה" המפגישה את המרואיינים עם צילומים שונים הקשורים לחייהם; "עץ או פלי" המעניקה אפשרות לבחור אופציה המדגישה נקודה באופי הידוען; ו"דרכים מצטלבות" הסוקרת נקודות משמעותיות בקרירות של המראיין ושל המרואיין. במהלך השיחה שואלים המראיינים את מרואייניהם שאלות על חייהם האישיים, על אירועים משמעותיים בחייהם, על נקודות מרכזיות בקריירות שלהם ועל השקפת עולמם הכללית.

בעקבות הצלחת התוכנית, הוחלט ביולי 2006 לשדר עונה שנייה לתוכנית ב־HOT בידור ישראלי. העונה השנייה, שעלתה ב-8 באוגוסט, כללה, כמו העונה הראשונה, 20 פרקים.

## ראו גם
* מפגשיר

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תוכניות ראיונות ישראליות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2005
קטגוריה:HOT: תוכניות וסדרות
קטגוריה:ערוץ 2: תוכניות וסדרות
קטגוריה:קשת: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2005
בוי

[ממוזער|שמאל|250px|קרנבל בומבה-מאוו-בוי ב[סאו לואיס, 2008]]
**בוי** (מכונה גם **בוי-בומבה**, **בומבה-מאוו-בוי**, בפורטוגזית: **Bumba-meu-boi, boi-**bumbá) הוא חג וסגנון מוזיקה עממי מאזור האמזונאס וצפון מזרח ברזיל והפך עם הזמן להיות מקובל בזרם המרכזי של המוזיקה בברזיל. החגיגות נסבות סביב אגדה אודות מותו ותחייתו של פר ומלוות ברפרטואר מוזיקלי מיוחד בתיפוף וריקוד.

הבומבה מאו בוי הוא אחד מהחגים שייחודיים לפולקלור הברזילאי ונהוג לחגוג אותו בנוסף או במקביל לחגיגות יוני (Festas juninas).
מקורו של הסיפור אינו ידוע בוודאות, אך כנראה שמוצאו ממדינת פיאואי ומשם הסיפור עבר בעל פה וכיום הוא כולל גרסאות שונות.
האגדה מספרת על בוקר עשיר שהכומר גנב ממנו את השור כדי לתת את הלשון לאשתו שהייתה בהיריון, הבוקר יצא לחפש את השור אך הוא נמצא מת, הם הלכו לשמאן מכשף אלילים שהחזיר את השור לתחייה ופייס בין הבוקר לכומר.

בחג מקובל להתחפש לדמויות מהסיפור ולהציג אותו דרך ריקוד ושירה. בחלק מהערים (כגון סאו לואיס) מקימים במהלך החג במות ברחבי העיר שעליהן מופיעות קבוצות של נגנים, זמרים, ורקדנים, כשכל קבוצת רקדנים מייצגת דמות ותפקידה הוא להמחיז את האגדה עם הלהקה שמנגנת ושרה.
באמזונאס החגיגיות מתבצעות בשתי קבוצות גדולות שמציגות באצטדיון מיוחד בו נערכת תחרות שכוללת ניקוד קפדני על לבוש, כוריאוגרפיה תיאום ועוד.

האגדה משלבת יסודות קומיים ודרמטיים, והיא מוצגת בכל פעם בצורה אחרת בהתאם לקהל ולמטרה האומנותית: לפעמים היא מתוארת כדרמה, לעיתים כקומדיה או כמשל שמבטא ביקורת חברתית מסוימת.
האגדה הוטמעה עמוק בתרבות של צפון מזרח ברזיל וסביב האגדה נוצרו פואמות, הצגות תיאטרון, שירים, חפצי אומנות פלסטית, ריקודים, קמעות וסמלים רבים.

## קישורים חיצוניים

* דובי לנץ, פסטיבל בוי בומבה: אדום עולה, באתר מסע אחר

קטגוריה:מוזיקה ברזילאית
 קטגוריה:ברזיל: תרבות
קטגוריה:סגנונות מוזיקליים
קטגוריה:מדינת אמזונאס
קטגוריה:אתנומוזיקולוגיה
קיפוד המדבר

**קִפּוֹד הַמִּדְבָּר** (שם מדעי: *Paraechinus aethiopicus*) הוא מין של יונק מדברי ממשפחת הקיפודיים. הקיפוד מצוי בישראל ובאזורים חמים ויבשים לאורך המזרח התיכון וצפון אפריקה.

## תיאור
זהו קיפוד בינוני בגודלו שבהשוואה לשני קרוביו בישראל, הוא גדול מקיפוד החולות אך קטן מקיפוד מצוי. הקיפוד בעל אוזניים גדולות, פרווה לבנה ועל פניו ישנה "מסכה" שחורה. לאורך הראש והגב ישנם רעמת קוצים שחורה המקריחה מעל המצח. הקיפוד בעל רגליים גבוהות והוא מסוגל לנוע במהירות לטווחים קצרים.

הקיפוד חי לאורך אזורי מדבר ואזורים יבשים שונים לאורך צפון אפריקה וחצי האי ערב והוא נפוץ גם בישראל לאורך הנגב, ערבה ובקעת הירדן, אשר היא גבול תפוצתו הצפוני.

קיפוד המדבר עובר כ-5 עד 15 קילומטר בלילה בחיפוש מזון, ובמשך היום מסתתר מתחת לסלעים או במחילה. הוא אוכל כל המתבסס בעיקר על חרקים כגון טרמיטים, נמלים, חיפושיות ועוד ויגוון גם בצמחייה כמו פירות.

הקיפוד מתגונן מטורפים בעיקר בבריחה מהירה למחילה ורק כאשר הוא נתפס בשטח הוא מתכדרר ומבליט את קוצי הגב שלו. הטורפים העיקריים שלו הם דורסי יום ודורסי לילה שונים אך גם חתולים, נמיות, גיריות, תנים ואפילו קיפודים גדולים יותר ינסו לצוד אותו.

בטבע, תוחלת החיים של קיפודי המדבר נמשכת 3-4 שנים, אך בשבי הם יכולים לחיות כ-10 שנים

## קישורים חיצוניים

* קיפוד מדבר באתר IUCN 

## הערות שוליים

ימין|ממוזער|230 פיקסלים|קיפוד מדבר מהצד.

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי כריסטיאן גוטפריד אהרנברג
קטגוריה:קיפודיים
קטגוריה:ארץ ישראל: אוכלי חרקים
קטגוריה:הסהרה: בעלי חיים
קטגוריה:עיראק: יונקים
קטגוריה:תימן: יונקים
קטגוריה:כווית: יונקים
קטגוריה:איחוד האמירויות הערביות: יונקים
קטגוריה:קטר: יונקים
קטגוריה:בחריין: יונקים
קטגוריה:ירדן: יונקים
קטגוריה:מרוקו: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1832
קטגוריה:אלג'יריה: יונקים
טים רובינס

**טימותי פרנסיס רובינס** (באנגלית: **Timothy Francis Robbins**; נולד ב-16 באוקטובר 1958) הוא שחקן ובמאי קולנוע אמריקאי זוכה פרס אוסקר ושני פרסי גלובוס הזהב.

## ביוגרפיה
רובינס נולד בווסט קובינה שבקליפורניה, למשפחה אירית קתולית אדוקה, וגדל בניו יורק. בצעירותו, אביו שכנע אותו להתמקד בשירה, אך רובינס, שנמשך למשחק, הצטרף בגיל 12 לחוגי תיאטרון. כשסיים את לימודיו עבר ללוס אנג'לס והקים קבוצת תיאטרון קטנה בשם "כנופיית השחקנים".

בשנות ה-80 השתתף במספר סרטים בעלי תקציב דל, אך בשנת 1992 השתתף בשני סרטים: "השחקן" ו"בוב רוברטס" - סרט סאטירה מוקומנטרי שרובינס גם כתב, הפיק וביים. בשנת 1994 שיחק בסרט "חומות של תקווה" לצד מורגן פרימן.

רובינס היה מועמד לפרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר על בימוי הסרט "גבר מת מהלך".

בשנת 2003 השתתף בסרט "מיסטיק ריבר" ועל משחקו זכה בפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר.

בשנת 2014 שיחק במיני-סדרה הקומית "אוצרות בבל" לצד ויל פרל, טובי מגווייר, קריסטן ויג ועוד. למיני-סדרה נמנו 6 פרקים ששודרו ברשת IFC אשר נמצאת בבעלות AMC.

## חיים אישיים
בשנים 1988–2009 היה רובינס במערכת יחסים זוגית עם השחקנית סוזן סרנדון ולהם שני בנים: ג'ק (נולד ב-1989) ומיילס, גם הוא שחקן (נולד ב-1992).

ב-2017 התחתן עם השחקנית הרומנייה גרטיאלה ברנקוזי, הצעירה ממנו ב-30 שנה. הזוג נפרד ב-2020 והתגרש רשמית ב-2022.

## פילמוגרפיה נבחרת
* פרשת המים (2019)
*יום מושלם (2015)
* חיי פשע (2015)
* בחזרה ל-1942 (2012)
* תודה ששיתפתם (2012)
* גרין לנטרן (2011)
* בני מזל (2008)
* מפרט הגורל (2005)
* מלחמת העולמות (2005)
* מיסטיק ריבר (2003) - זכה באוסקר עבור שחקן המשנה הטוב ביותר
* המין האנושי (2002)
* קוד מסוכן (2001)
* המשימה: מאדים (2000)
* סכנה ברחוב ארלינגטון (1999)
* אוסטין פאוורס: המרגל שתקע אותי (1999)
* אין מה להפסיד (1997)
* גבר מת מהלך (1995) - במאי בלבד
* אהבה אטומית (1994)
* חומות של תקווה (1994)
* הקפיצה הגדולה (1994)
* בוב רוברטס (1992) - גם כתב, הפיק וביים
* השחקן (1992)
* קדחת הג'ונגל (1991)
*חיים בצל הסיוט (1990)
*אדמונית שכזאת (1989)
*מעריצה צמודה (1988)
* אהבה בשחקים (1986)
*הווארד - גיבור מגזע אחר (1986)

### טלוויזיה

*משפחה אמריקאית (2011) - סרט טלוויזיה של HBO
*על הקצה (2015)
*כאן ועכשיו (2018)
**The Power* (2022)
*סילו (אנ') (2023)

## קישורים חיצוניים

* 

*  "חומות של תקוה: סרט שניצח את הקלישאות של עצמו": פודקאסט להאזנה של תוכנית הרדיו "פסטיבל כאן", בהגשת דני מוג'ה ויונתן גת
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קליפורניה
קטגוריה:במאי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:זוכי אוסקר: שחקן המשנה הטוב
קטגוריה:זוכי פרס גילדת שחקני המסך - שחקנים
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: קולנוע
קטגוריה:אמריקאים ממוצא אירי
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: קולנוע: שחקן ראשי בקומדיה או בסרט מוזיקלי
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: קולנוע: שחקן משנה
קטגוריה:בוגרי תיכון סטייווסנט
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
קטגוריה:זוכי פרס איגוד מבקרי הקולנוע האמריקאי לשחקן המשנה הטוב ביותר
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1958
אסי דגני

ממוזער

**אסי דגני** (נולד ב-14 במאי 1935) הוא משורר ומתרגם ישראלי.

## ביוגרפיה
דגני נולד בירושלים. בוגר האוניברסיטה העברית בספרות עברית וספרות אנגלית. פרסומיו הראשונים ראו אור ב"קשת" וב"הארץ שלנו" (1965). מאז ראו אור שיריו, רשימותיו ותרגומיו בכתבי עת שונים בארץ ובעולם. מפרסם גם סקירות על ספרי שירה חדשים. חבר באגודת הסופרים העבריים מ-1997.

## ספריו
*** קשיים של יום שישי **, שירים (ספרית פועלים, 1984)
*** על קרח דק **, 69 מכתמים על אהבה (אפוריזמים) (ידיעות אחרונות - ספרי חמד, 1996)

## תרגומיו
*** פולדרק **, מאת וינסטון גרהם, (שמיר-צבי שטינר, 1977–1978) 16 כר' 
*** גביעי הימים **, מאת דפני אוליפנט דוסטרובסקי, (עקד, 1988)
*** סיפורי הפתעה **, מאת רואלד דאל, (זמורה, ביתן, מודן, תשמ"ב 1982)
*** דמוקרטיה והתרבות הפוליטית הערבית **, מאת אלי כדורי (סופר), (כרמל, תשנ"ג 1993)
*** ניתוח מוח **, מאת צ'ארלס ל' מי, הבן, (פפירוס, תשמ"א 1981)
*** עין דור **, דרמה שירית, מאת רות פיינר מינץ, (מסדה פרס, 1985)
*** "ירושלים - אושר אין קץ" **, מאת אסנת פיטרי (ר. מס, 1984)
*** הלא-ידוע שנזכרתי בו **, שירים, מאת רטכר קופלנד, (כרמל, תשנ"ז 1997) 
*** רקפת ועשבי ממרור **, שירים, קליר רוז (1989)
*** טלאים של אשליה II **, קליר רוז (תשנ"ב 1992)
*** חגיגה של חיים **, שירים, מאת קליר רוז (תשנ"ג 1993-תשנ"ה 1995) 2 כר'.
*** חתומות שפתי **, שירים באנגלית, מאת רות שטרן, (אבן חושן, 2001)

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1935
DOSBox

**דוסבוקס** (באנגלית: **DOSBox**, מילולי: תיבת DOS) היא תוכנת מחשב שמטרתה לחקות מחשב תואם IBM PC ואת סביבת העבודה של מערכת ההפעלה MS-DOS. דוסבוקס מבצעת אמולציה למגוון רחב של חומרת PC, בכללם כרטיסי מסך וכרטיסי קול שונים. דבר זה מאפשר הרצה של תוכנות ומשחקים מקוריים שנוצרו ל־MS-DOS על מחשבים מודרניים שונים ועל מערכות הפעלה שונות. למרות יכולתה להריץ תוכנות, דוסבוקס פותחה במיוחד להרצת משחקים שפותחו במקור ל־MS-DOS, בכללם משחקים קלאסיים רבים. כדי להריץ את התוכנות והמשחקים, דוסבוקס מתאימה את קצב הרצת הפקודות לדרישות התוכנה. הסיבה לכך היא שמחשבים מודרניים מהירים באופן משמעותי ביותר מהמחשבים שהריצו את אותן התוכנות. התקופה שבה יצאו לאור רוב המשחקים והתוכנות שדוסבוקס מסוגלת להריץ היא בין השנים 1981 ו־2000.

דוסבוקס היא תוכנה בעלת קוד מקור פתוח (GPL), וניתן להשתמש בה במערכות הפעלה רבות, כדוגמת לינוקס וחלונות.

תכונה פופולרית של דוסבוקס היא היכולת ללכוד צילומי מסך, שמע ווידאו בזמן המשחק.

## בעיות
כמו רוב התוכנות שמדמות מערכות, דורשת דוסבוקס משאבים רבים יותר (בעיקר כוח מעבד) משדרשו המשחקים במקור. בנוסף, תוכנות DOS שרצות במצב בטוח, בהן נכללים רוב המשחקים שיצאו אחרי 1995, עשויות שלא לפעול כראוי כמו שהן פועלות בתוכנות הדמיה אחרות דוגמת VMware או VirtualBox, כיוון שהתוכנות הללו בעיקר מדמות את פעילות המעבד, בניגוד לדוסבוקס שמחקה את פעילותו.

## ראו גם
* ScummVM
* NukemNet – תוכנה להרצת משחקי DOSBox ועוד, במצב מרובה משתתפים

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* מדריך לשימוש בתוכנה באתר מסע אל העבר – החל משלב ההורדה, דרך שלב ההתקנה ועד שלב השימוש וההתאמה האישית

קטגוריה:וירטואליזציה
קטגוריה:תוכנה חופשית
קטגוריה:DOS
קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-2002
ברוקולי

שמאל|ממוזער|250px|שתי תפרחות ברוקולי
**ברוקולי** (שם מדעי: Brassica oleracea Italica) הוא זן של כרוב הבר.

לברוקולי ראשי פרחים ירוקים כהים, המסודרים בצורה דמוית-עץ על גבי ענפים שנובטים מגבעול עבה ואכיל. אזור הפרחים הגדול מוקף בעלים ירוקים. במראהו דומה הצמח לכרובית.

את הברוקולי מגדלים באזורים קרירים, בשל חוסר יכולתו לפרוח באקלים קיצי חם. עונות זריעתו הן סתיו וחורף.

בישולו נעשה באמצעות טכניקות פשוטות, בעיקר הרתחה או אידוי, ניתן לאכול תפרחות של צמח טרי גם ללא בישול.

## מקור השם
מקור המלה "ברוקולי" במילה הלטינית "ברקיום" (brachium) ולאחר מכן המלה האיטלקית "ברוקולו" (broccolo), פירושן **זרוע** או '''ענף'''. השם משקף את צורת הצמח שמסתעף כמו עץ.

## היסטוריה
שמאל|ממוזער|250px|ברוקולי מוקף בעלים לפני הקציר
הצמח פותח מכרוב הבר באמצעות ברירה מלאכותית ודיכוי התפתחות הפרחים. היסטוריונים סבורים כי בתקופת רומא העתיקה נעשה לראשונה גידול של ברוקולי, על אף שהמילה "ברוקולי" לא נמצאת ביצירות מהתקופה. על אף אי הוודאות באשר למועד הגידול הראשוני, מקורו הגאוגרפי של ברוקולי היה בוודאות באיטליה, והצמח לא התפרסם מחוץ לארץ זו במשך שנים רבות. ברוקולי הופיע בצרפת לראשונה ב-1560, אך ידוע כי אף במאה ה-18, ברוקולי לא היה מאכל פופולרי באנגליה. כשהמאכל הובא לארצות הברית על ידי המדינאי והמדען תומאס ג'פרסון באמצע אותה מאה, היה הברוקולי יבול נדיר ואקזוטי מאוד. הברוקולי הפך למאכל עממי רק בראשית המאה ה-20, כשמחירו ירד וכאשר המגדלים בחרו להדגיש את ערכו התזונתי.

## תזונה

הברוקולי הוא מאכל עם תועלת בריאותית מגוונת לגוף. לדוגמה, בעוד שברוקולי מכיל רק 43 קלוריות למנה של כוס אחת, הוא מכיל 205.7% של הצריכה היומית המומלצת של ויטמין C, כ-90 מיליגרם למאה גרם.

בנוסף, ברוקולי מכיל מרכיבי מזון חיוניים אחרים, כמו סידן, חומצה פולית, סיבים תזונתיים, ויטמין K, מנגן, חומצת האמינו טריפטופן, אשלגן, וויטמין B<sub>6</sub>.

כמו כן מיוחסת לברוקולי יכולת למניעת מחלות רבות. מחקר שבוצע באוניברסיטת ראטגרס מצא כי צריכת ברוקולי מסייעת במניעת סרטן. בדומה לצמחים אחרים במשפחתו, ברוקולי מכיל כימיקלים המסוגלים למנוע סרטן ולבלום התפשטות או התפתחות גידולים.

ברוקולי הוא מאכל בעל תועלת רבה לבריאות הלב. צריכת הצמח מסייעת לחיזוק מערכות ההגנה בגוף ובכך למנוע מחלות לב ולהפחית את נזקיהן. מרכיבים מסוימים בברוקולי מסוגלים לסייע בתיקון תאי עור שניזוקו על ידי השמש, ולכן במניעת סרטן העור. לברוקולי יש תועלות רבות למערכת העצמות בזכות הריכוז הגדול של ויטמין C וסידן. עם זאת, הברוקולי אינו מכיל כמויות גדולות של סוכר ושומן המצויים במאכלים מחזקי עצמות אחרים כמו תפוזים וחלב. לברוקולי יש יתרונות במניעת קטרקט, דלקת מפרקים, מומים מולדים, וכיבים (פצעים פתוחים ברקמות שונות בגוף).

### כשרות הברוקולי
פוסקים יהודים רבים רואים בברוקולי כירק בו מצויים שרצים זעירים שאין אפשרות לנפותם בשטיפה ובגלל תפרחת הברוקולי אף אי אפשר לבדוק ולראות את השרצים בה. יש הסוברים שכדי לאכול ברוקולי על פי ההלכה יש לזרוק את התפרחת ומנגד יש הסוברים שמספיק ניקוי והשריה בסבון או חומר ניקוי דומה ולאחריו שטיפה במים זורמים. עם התפתחות תעשיית הירקות ללא חרקים, ניתן גם למצוא ברוקולי שגודל באופן שאין בו שרצים.

## ראו גם
* מצליבים
* מרק קרם ברוקולי

## קישורים חיצוניים

* 
* הערכים התזונתיים של הברוקולי 
* אכילת ברוקולי וכרוב מורידה את הסיכון לסרטן ריאות - מתוך Doctors

## הערות שוליים

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1794
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוזף יקוב פון פלנק
קטגוריה:מצליבים
קטגוריה:ירקות
קטגוריה:תת-מיני צמחים
STS-51-F

**STS-51-F** (או **[[ספייסלאב]] 2**), היא המשימה ה-19 בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א, והמשימה השמינית של מעבורת החלל צ'לנג'ר.

## צוות
* **מפקד המשימה:** גורדון פולרטון
* **טייס:** רוי ברידג'ס (Roy D. Bridges, Jr.)
* **מומחה למשימה:** סטורי מאסגרייב
* **מומחה למשימה:** אנתוני אינגלנד (Anthony W. England)
* **מומחה למשימה:** קארל הינז (Karl G. Henize)
* **מומחה מטען:** לורן אקטון 
* **מומחה מטען:** ג'ון-דייוויד ברטו (John-David F. Bartoe)

### צוות גיבוי
* **מומחה מטען:** ג'ורג' סיימון (George W. Simon)
* **מומחה מטען:** דיינה פרינז (Diane K. Prinz)

## המשימה
ב-12 ביולי 1985, ניצבה הצ'לנג'ר על כן השיגור 39-A במרכז החלל קנדי.
הספירה לאחור נעצרה 3 שניות לאחר קבלת הצתה של המנוע הראשי.
הסיבה לכך הייתה אי תפקוד של שסתום אמצעי הצינון של מנוע ראשי מספר 2. דבר זה גרם לכיבוי שלושת המנועים. כתוצאה מכך, הוחלט לדחות את השיגור ל-29 ביולי.
יום השיגור הגיע, ושוב נדחה השיגור. הפעם בשעה ו-37 דקות בגלל תקלה באחד החלקים בשל תחזוקה לא נכונה.
חמש דקות ו-45 שניות להמראה המנוע הראשי מספר אחד כבה הרבה לפני שהיה אמור. הפעם זו הייתה תקלה בחיישן שקרא בטעות התחממות גדולה מדי של המנועים, למרות שהטמפרטורה הייתה תקינה כיבה החישן אוטומטית את המנוע.
לאחר הצתה חדשה נראה שהכל תקין עד שכבה מנוע מספר 2 מאותה תקלה בחיישן.
לבסוף הוחלט לשגר בכל מקרה את המעבורת אבל להכניסה למסלול נמוך יותר מהמתוכנן סביב כדור הארץ.

לאחר מספר דחיות שוגרה לבסוף המעבורת כשהיא נושאת את "מעבדת החלל" ספייסלאב.

למרות הכניסה למסלול נמוך יותר, שדרשה תכנון מחדש של המשימה, הוגדרה המשימה כהצלחה. כל המערכות של מעבדת החלל הותקנו ללא תקלות וקשיים.
הניסויים שבוצעו היו בתחומי הביולוגיה, פיזיקה פלסמתית, אסטרונומיה, אסטרופיזיקה, פיזיקה סולרית, פיזיקה אטמוספירית וטכנולוגיה מתקדמת.
התבצעו גם שני ניסויים מיוחדים עבור חברות קוקה קולה ופפסי כדי לנסות להתאים את משקאותיהן לאסטרונאוטים השוהים בחלל. התוצאות היו ששני המשקאות תססו בצורה מוגזמת בהיעדר כוח הכבידה.

הנחיתה התבצעה בבסיס חיל האוויר אדוארדס בקליפורניה, ב-11 באוגוסט 1985.

## ראו גם
* משימות מעבורות החלל

## קישורים חיצוניים

* סיכום המשימה באתר נאס"א
* תקציר המשימה באתר הראשי של נאס"א
* מידע על המשימה
* סרטון על המשימה

STS-019
קטגוריה:1985 בארצות הברית
STS-51-I

**STS-51-I**, הייתה המשימה ה-20 בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א, והמשימה השישית של מעבורת החלל דיסקברי.

## צוות
* **מפקד המשימה:** ג'ו אנגל
* **טייס:** ריצ'רד קובי
* **מומחה למשימה:** ג'יימס ואן הופטן (James D. A. van Hoften)
* **מומחה למשימה:** ג'ון לאונג' (John M. Lounge)
* **מומחה למשימה:** ויליאם פישר (William F. Fisher)

## המשימה
ב-24 באוגוסט 1985 ניצבה הדיסקברי מוכנה להמריא למשימתה השישית, והמשימה ה-20 בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א. שיגור זה נדחה ל-25 באוגוסט (למחרת) בגלל תנאי מזג האוויר. למחרת, שוב נדחה השיגור, הפעם בגלל אי תפקודו של מחשב הגיבוי במעבורת. ב-27 באוגוסט 1985, לאחר שתי דחיות, שוגרה המעבורת בהצלחה.

מטרתה הראשונית של משימת STS-51-I הייתה להציב שלושה לווייני תקשורת, ולתקן את לוויין ה-IV-3 שהוכנס למסלולו במשימת STS-41-D באפריל 1985.
שלושת הלוויינים כללו את לוויין תקשורת של חברה אופטוס מאוסטרליה, ASC-l שהופעל על ידי American Satellite Co ולוויין IV-4 של משרד ההגנה האמריקאי.
ביום השיגור הוכנסו שני הלוויינים של אוסטרליה ו-American Satellite Co למסלול. הלוויין השלישי הוכנס למסלול למחרת.
ביום החמישי למשימה שני האסטרונאוטים פישר וואן הופטן החלו לתקן את IV-3 ולהכניסו למסלול מחדש.

הדיסקברי נחתה במסלול המראה 23 בבסיס חיל האוויר האמריקאי בשעה 6:16 בבוקר, לפי שעון מערב ארצות הברית.

## ראו גם
* משימות מעבורות החלל

## קישורים חיצוניים

* סיכום המשימה באתר נאס"א
* תקציר המשימה באתר הראשי של נאס"א
* מידע על המשימה
* סרטון על המשימה

STS-020
קטגוריה:1985 בארצות הברית
החדר הכחול (הבית הלבן)

ממוזער|300px|החדר הכחול - מבט לכיוון דרום מזרח.
ממוזער|300px|תרשים הקומה הראשונה של הבית הלבן, החדר הכחול מסומן בכחול.

**החדר הכחול** (באנגלית: **Blue Room**) הוא חדר מרכזי גדול, המצוי בקומה הראשונה של הבית הלבן, משכן נשיא ארצות הברית בוושינגטון. כמו החדר הסגלגל, גם החדר הכחול בעל צורה סגלגלה.

החדר מקושט בווילונות, שטיחים וריהוט בצבע כחול, והוא משמש כחדר אירוח רשמי. יחד עם החדר הצהוב בקומה מעליו וחדר קבלת הפנים הדיפלומטי שבקומה תחתיו, החדר הכחול הוא אחד משלושת החדרים הסגלגלים המצויים בתוכניתו המקורית של ג'יימס הובן.

קוטרו של החדר 10 על 12 מטרים, ובו שש דלתות המפנות אל אולם הצלב (Cross Hall), החדר הירוק, החדר האדום והמרפסת הדרומית.

## ריהוט
שמונה מבין רהיטי החדר הם רהיטים מוזהבים מתקופת כהונתו של ג'יימס מונרו כנשיא, כמו כן שולחן השיש שבחדר נרכש על ידי מונרו בשנת 1817.

בתחילת המאה ה-19 הוצבה בחדר נברשת עשויה עץ מוזהב וזכוכית, וכן בשנת 1859 הוצב דיוקנו של ג'ון טיילר בקיר המערבי של החדר. 

צבע הכחול של החדר אופייני לו החל מתקופת מונרו. בראשית המאה ה-19 נקנו עבור החדר וילונות סטין כחולים צרפתיים. והשטיח הוא שחזור של השטיח שהיה בחדר בשנת 1815.

בחדר מוצב מדי חודש דצמבר עץ חג המולד של הבית הלבן.

## היסטוריה
### הסלון הסגלגל
במהלך תקופת כהונתו של מונרו שימש החדר הכחול בתור הכניסה הדרומית לבית הלבן. האדריכל בנג'מין לטרוב תכנן את החדר בסגנון נאו-קלאסי, אולם הרהיטים המקוריים של החדר נשרפו כאשר נשרף הבית הלבן בשנת 1814 על ידי חיילים בריטיים במהלך מלחמת 1812. לאחר בניית הבית הלבן מחדש, עוצב החדר בהוראת ג'יימס מונרו בסגנון אימפריאלי צרפתי - סגנון החדר עד ימינו.

מרטין ואן ביורן הורה על עיטור החדר בצבע כחול בשנת 1837 וזה נותר צבעו עד ימינו.

חדר זה, כמו מרבית חדרי המבנה, נהרס לחלוטין במהלך השיפוץ בתקופת הארי טרומן, וכן תוספת **מרפסת טרומן** מצילה על אכסדרת העמודים שמחוץ לחדר הכחול.

השיפוץ האחרון שנערך בחדר הכחול הסתיים בשנת 1995.

## קישורים חיצוניים

* החדר הכחול באתר הבית הלבן
* אתר מוזיאון הבית הלבן - תצלומים היסטוריים ושחזורים של החדר הכחול

חדר הכחול
STS-61-A

**STS-61-A**, היא המשימה ה-22 בתוכנית המעבורות של נאס"א. זו היא המשימה הראשונה של מעבורת חלל שמומנה והופעלה בעיקרה עבור מדינה זרה, גרמניה המערבית. זו הייתה המשימה התשיעית של מעבורת החלל צ'לנג'ר, והמשימה המוצלחת האחרונה שלה.
טיסה זו מחזיקה בשיא אנשי הצוות מההמראה ועד הנחיתה, שמונה במספר.

## צוות
* **מפקד המשימה:** הנרי הרטספילד 
* **טייס:** סטיבן נגל 
* **מומחה למשימה:** בוני דנבאר
* **מומחה למשימה:** ג'יימס באקלי (James F. Buchli)
* **מומחה למשימה:** גיון בלופורד (Guion S. Bluford)
* **מומחה מטען:**  רינהרד פורר (Reinhard Furrer)
* **מומחה מטען:**  ארנסט מסרשמיד (Ernst Messerschmid)
* **מומחה מטען:**  וובו אוקלס 

### צוות גיבוי
* **מומחה מטען:** אולף מרבולד (Ulf Merbold)

## המשימה
צ'לנג'ר המריאה בצהריים, לפי שעון מזרח ארצות הברית למשימתה התשיעית מכן שיגור 39-A במרכז החלל קנדי ב-30 באוקטובר 1985
זוהי הייתה המשימה הראשונה שנוהלה ברובה על ידי מדינה אחרת - מערב גרמניה. משימה זו הייתה הראשונה בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א שלקחה איתה 8 חברי צוות, המספר הגדול ביותר של אנשי צוות בכל התוכנית.
מטרתה העיקרית של המשימה הייתה לבצע סדרת ניסויים בתנאים כמעט ללא כוח כבידה בעזרת מערכת Spacelab D-1 הגרמנית. מטרה נוספת הייתה להכניס למסלול את "לוויין שידור המסרים בגובה נמוך" (Global Low Orbiting Message Relay Satellite).
במשימה זו נאס"א הייתה אחראית על בטיחות הטיסה ועל השליטה בה, ואילו גרמניה הייתה אחראית לכל הניסויים המדעיים במשך כל המשימה שנמשכה כשבוע.
בזמן שהצוות שהה במסלול בחלל עבד צוות גרמני נוסף על הקרקע במטרה לעקוב אחר כל המתרחש על המעבורת. הצוות במעבורת התחלק לשני צוותים של ארבעה כדי לעבוד במשך כל שעות היממה. התקשורת בין הצוות על הקרקע לצוות המעבורת היה מצוין.

"לוויין שידור המסרים בגובה נמוך" נפרס והוכנס למסלול ללא תקלות ועיכובים, סדרת הניסויים בוצעה בהצלחה רבה מן המצופה.

מעבורת החלל צ'לנג'ר נחתה בבסיס חיל האוויר האמריקני, אדוארדס, קליפורניה במסלול המראה 17 ב-6 בנובמבר 1985 לאחר משימה בת 7 ימים.

## ראו גם
* משימות מעבורות החלל

## קישורים חיצוניים

* סיכום המשימה באתר נאס"א
* תקציר המשימה באתר הראשי של נאס"א
* מידע על המשימה
* סרטון על המשימה

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
STS-061
קטגוריה:1985 בארצות הברית
STS-61-B

**STS-61-B**, היא המשימה ה-23 בתוכנית המעבורות של נאס"א, והשנייה של מעבורת החלל אטלנטיס.

## צוות
* **מפקד המשימה:** ברוסטר שו 
* **טייס:** בריאן או'קונור 
* **מומחה למשימה:** מרי קלייב 
* **מומחה למשימה:** שרווד ספרינג (Sherwood C. Spring)
* **מומחה למשימה:** ג'רי רוז (Jerry L. Ross)
* **מומחה מטען:**  רודולפו נרי-ולה (Rodolfo Neri Vela)
* **מומחה מטען:**צ'ארלס ווקר (Charles D. Walker)

## המשימה
ב-27 בנובמבר 1985, בשעה 00:29:00 UTC המריאה מעבורת החלל אטלנטיס ממרכז החלל קנדי מכן השיגור 39-A. זה היה השיגור הלילי השני בתוכנית מעבורות החלל והשיגור השני של האטלנטיס. המטען שנשאה עימה המעבורת כלל שלושה לווייני תקשורת ודגמי חלקים מבניים שעזרו לדמות טכניקות הרכבה בחלל. הטכניקות צולמו על ידי מצלמת ה-IMAX של המעבורת. בנוסף התקיימו שלושה ניסויים מוצלחים במהלך השהות בחלל. 
הנחיתה התקיימה בבסיס חיל האוויר אדוארדס ב-3 בדצמבר 1985, 	21:33:49 UTC. משך המשימה היה 16 ימים, 21 שעות ו-5 דקות.

רוס וספרינג ביצוע פעמיים פעילות חוץ רכבית. מטרת הפעילויות הייתה לבחון אפשרויות להרכבת חלקים של תחנת חלל עתידית בחלל.

במהלך המשימה שוגר לחלל לוויין תקשורת מקסיקני Morelos 2.

## ראו גם
* משימות מעבורות החלל

## קישורים חיצוניים

* סיכום המשימה באתר נאס"א
* תקציר המשימה באתר הראשי של נאס"א
* מידע על המשימה
* סרטון על המשימה

STS-023
קטגוריה:1985 בארצות הברית
הספרידות

ה**הֶסְפֶּרִידּוֹת** (ביוונית עתיקה: **Eσπερίδες`**) במיתולוגיה היוונית הן נימפות המשגיחות על גן מבורך בפאתי מערב של העולם. הגן נמצא, על פי מקורות שונים, בהרי ארקאדיה שביוון, ליד הרי האטלס שבלוב או באיי האושר על שפת האוקיינוס. על פי המשורר היווני סְטֵסִיכוֹרוֹס ביצירתו "שירת גֶרְיוֹן", והגאוגרף היווני סטרבו, בחיבורו "גאוגרפיקה" (ספר שלישי), נמצאות ההספרידות בטָרְטֶסוֹס שבדרום איבריה (ספרד). המשורר היווני הסיודוס מספר, כי שמה הקדום של קדיס (Cádiz) היה "אֶרִיתֵיָה", כינוי נוסף של ההספרידות. אחרים קובעים את מקום גן ההספרידות באזור הנמצא בין טנג'יר ולראצ'ה (Larache) שבמרוקו.

## אלות בין הערביים
על פי גרסאות שונות היו שלוש, ארבע ואף שבע הספרידות, אם כי לרוב הן שלוש במספר, כמו השילושים היווניים האחרים (הכַארִיטוֹת והמוֹירוֹת). שמות רבים הוענקו להן, ובהם: אַיגְלֵה (אור סַנוורים), אַרֶתוּסָה, אֶרִיתֶייָה (או אֶרִיתֶאִיס), הֶסְפֶּרִייָה (או הֶסְפֶּרֵייָה), הֶסְפֶּרֶה (או הֶסְפֶּרָה), הֶסְטִייָה והֶסְפֶּרוֹסָה. הן נקראות לעיתים "עלמות המערב", "בנות הערב" או "אלות בין הערביים". כינויים אלה קשורים כנראה למקומן האגדי במערב הרחוק; הֶסְפֶּרִיס היא התגלמות הערב (כפי שאֶאוֹס היא התגלמות השחר) והֶסְפֶּרוֹס הוא "כוכב הערב". הן מכונות גם "האחיות האפריקאיות", אפשר על שום שחשבו כי משכנן באפריקה. תפקידן היה להשגיח על הגן, ועוד מספרים כי הן נהנו גם לשאת קולן בשיר.

הן מתוארות לעיתים כבנות הלילה (ניקס) והחושך (אֶרֶבּוֹס), כפי שאֶאוֹס אשר בפאתי-מזרח, בקולכיס, היא בת הטיטן הִיפֶּרְיוֹן (אל השמש). לפעמים הן מופיעות כבנות אטלס, כבנות זאוס והֶסְפֶּרְיוֹס (או זאוס ותֶמִיס), או כבנות פוֹרְקִיס וקֵטוֹ.

## גן ההספרידות
[שמאל|ממוזער|250px|"גני ההספרידות", ציור מאת [פרדריק לייטון|פרדריק לורד לייטון, 1892.]]
**גן ההספרידות** הוא גן הפרדס של הֶרָה במערב העולם, בו גדלו עץ יחיד או פרדס של תפוחי זהב המעניקים חיי נצח. התפוחים ניטעו מענפים נושאי-פרי שגאיה העניקה להרה ולזאוס כמתנת כלולותיהם. תפקידן של ההספרידות היה לשמור על הפרדס, אך כפעם בפעם קטפו הן עצמן את פירותיו. הרה, שלא בטחה בהן, הציבה בגן שומר נוסף, לאדוֹן - הדרקון בעל מאה הראשים שאינו נרדם לעולם.

הדמות הראשית במיתוס גן ההספרידות הוא הגיבור הֵרָאקְלֵס (הרקולס). המטלה האחת-עשרה מבין התריסר שהטיל עליו אֶוּרִיסְתֶאוּס מלך מִיקֵנָאי הייתה להביא שלושה תפוחים מגנה של הרה. הראקלס, שלא ידע את מקום הגן, נזקק לעזרתם של אחרים, וסיפור המעשה הוא בעיקרו תיאור תלאותיו של הגיבור בדרכו אל יעדו ובשובו. למיתוס גרסאות אחדות, שהן פועל יוצא של האמונות השונות בדבר מקומו של הגן המופלא. הראקלס הצליח בסופו של דבר להתגבר על כל מכשולי הדרך ולהגיע אל הגן, תוך שהוא משתמש בכוחותיו הפיזיים העצומים ובעורמתו, והוא היחיד מבין גיבורי המיתולוגיה היוונית שהצליח ליטול תפוחים מגן ההספרידות.

## ראו גם
*המטלה האחת-עשרה של הרקולס - תפוחי ההספרידות

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:נימפות