open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
רגנאר סיגורדסון

**רגנאר סיגורדסון** (באיסלנדית: **Ragnar Sigurðsson**; נולד ב-15 ביוני 1986) הוא כדורגלן עבר איסלנדי ששיחק בעמדת הבלם.
## קריירה
סיגורדסון התחיל את הקריירה שלו בפיילקיר, בעונת  הוא הצטרף לגטבורג השוודי. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון ב-6 באפריל 2007, באותה עונה זכה עם המועדון באליפות. ב-30 במאי 2011 רגנאר סיגורדסון חתם על חוזה לארבע שנים בפ.צ. קופנהגן, תמורת 5.5 מיליון כתר דני. ב-23 בינואר 2014 חתם בקרסנודאר מליגת העל הרוסית לשנה וחצי עם אופציה לשנה נוספת. ב-23 באוגוסט 2016 רגנאר חתם חוזה לשנתיים בפולהאם. ב-3 באוגוסט 2017 הושאל לרובין קאזאן. ב-18 בינואר 2018 חתם ברוסטוב.

בינואר 2020 חזר לדנמרק וחתם בשורות פ.צ. קופנהגן.

ב-18 בינואר 2021, סיגרודסון חתם ברוך לבוב מליגת העל האוקראינית עד לסיום העונה עם אופציה לעונה נוספת.

ב-20 ביולי 2021, סיגורדסון חתם בפישקיר מליגת העל האיסלנדית.

בצעירותו, סיגורדסון שיחק בנבחרת הצעירה של איסלנד, במאי  זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת. באוגוסט  ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת.

## תארים
; גטבורג
*אליפות שוודיה: 
*הסופר קאפ השוודי: 
*הגביע השוודי: 

; פ.צ. קופנהגן
*אליפות דנמרק: 
*הגביע השוודי: 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים איסלנדים
קטגוריה:בלמי כדורגל איסלנדים
קטגוריה:כדורגלני פישקיר
קטגוריה:כדורגלני גטבורג
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. קופנהגן
קטגוריה:כדורגלני קרסנודאר
קטגוריה:כדורגלני פולהאם
קטגוריה:כדורגלני רובין קאזאן
קטגוריה:כדורגלני רוסטוב
קטגוריה:כדורגלני רוך לבוב
קטגוריה:כדורגלני נבחרת איסלנד
קטגוריה:כדורגלני יורו 2016
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2018
קטגוריה:ילידי 1986
המפלגה הסוציאליסטית (אירלנד)

**המפלגה הסוציאליסטית** (באנגלית: **Socialist Party**, באירית: **Páirtí Sóisialach**) היא מפלגה סוציאליסטית, הפועלת באירלנד ובצפון אירלנד. המפלגה הכניסה מספר נציגים לפרלמנט לאורך השנים, בהם חבר הפרלמנט כיום מיק בארי. המפלגה חברה בתנועת אלטרנטיבה סוציאליסטית בינלאומית. 

חברת הפרלמנט לשעבר מהמפלגה רות' קופינג'ר, מטעם מחוז דבלין-מערב, מילאה תפקיד מוביל בתנועה לביטול האיסור על הפלות באירלנד, שניצחה לבסוף במשאל העם שנערך במאי 2018. קופינג'ר זכתה לחשיפה בתקשורת הבינלאומית, בנובמבר 2018, כשבמהלך נאום בפרלמנט הציגה לאות מחאה תחתוני חוטיני, על רקע מחאה ציבורית שהתעוררה כשבמהלך משפט על פרשת אונס הוצגו בבית המשפט תחתונים כראיה להסכמה ליחסי מין.

## תוצאות הבחירות לפרלמנט האירי
בבחירות בשנת 2011 השתתפה המפלגה כחלק מהתארגנות חברתית בשם "ברית השמאל המאוחד" (ULA). הקואליציה זכתה ב-5 מנדטים ו-2 מתוכם היו חבריי המפלגה הסוציאליסטית. ב-2013 הודיעה המפלגה על פרישתה מההתארגנות המשותפת, ובמקביל החליטה אחת מחברות הפרלמנט לפרוש מהמפלגה על רקע חילוקי דעות. בשנת 2014, בעקבות התפטרות שני חברי פרלמנט אירים, התקיימו בחירות ביניים במחוזות שלהם, בהן ניצחו שני חברי המפלגה הסוציאליסטית (אחד בשם "הברית נגד הצנע", AAA).

### בחירות כלליות

### בחירות ביניים

## הפרלמנט האירופי
בעבר יוצגה המפלגה בפרלמנט האירופי, שם הייתה חברה בקבוצת השמאל האירופי המאוחד/השמאל הנורדי הירוק אך בבחירות האירופיות האחרונות לא הצליחה לעבור את אחוז החסימה.

## היסטוריה
ראשיתה של המפלגה בקבוצת חברים במפלגת הלייבור האירית (המפלגה הסוציאל-דמוקרטית) שבשנות ה-70 החלו ליישם קו מיליטנטי יותר תחת העיתון "Militant Irish Monthly". הייתה זאת תקופה בה חברים טרוצקיסטים רבים ממפלגות סוציאל-דמוקרטיות במערב החלו להתאגד, ואכן בשנות ה-80 סילקה מפלגת הלייבור משורותיה חלק מחברי "המיליטנטים". בשנת 1989 החליטו חברי מפלגת הלייבור שראו עצמם כחלק מהקבוצה לפתוח מפלגה עצמאית - בתחילה בשם "Militant Labour", וב-1996 שונה השם למפלגה הסוציאליסטית.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סוציאליזם
קטגוריה:מרקסיזם
קטגוריה:טרוצקיזם
קטגוריה:אירלנד: מפלגות
קטגוריה:צפון אירלנד: מפלגות
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-1996
פינגווין גדול

**פינגווין גדול** (שם מדעי: ***Aptenodytes***) הוא סוג בן שני מינים חיים של פינגווינים גדולים, החיים בעיקר בקוטב הדרומי והמים הקרים שבאזור זה. שני המינים הם הגדולים ביותר בקרב הפינגווינים ואף בקרב קבוצת עופות מפותחים חסרי שיניים.

## מיני הסוג
* פינגווין קיסרי – המין הגדול ביותר בקבוצת עופות מפותחים חסרי שיניים ובסדרת הפינגווינים. חי בעיקר באנטארקטיקה ומתרבה בה בחורף הקשה. נפוץ גם בימים סביבה.
* פינגווין מלכותי – המין השני בגודלו בסדרה. נפוץ בצפון אנטארקטיקה ובאיי פוקלנד ובעוד איים דרומיים. מפליג לנדידות ארוכות יותר מקרובו בלב ים.
* *aptenodytes ridgeni* - מין נכחד אשר חי בניו זילנד בתקופת ה-פליוקן.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1778
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון פרידריך מילר
קטגוריה:פינגוויניים
דוד אורטנברג

רבי **דוד אורטנברג** (מכונה: **ר' דודיה**; נפטר בכ"ד באב תר"ע, 29 באוגוסט 1910, בברדיצ'ב) היה רב ופוסק הלכה, מרבני העיר ברדיצ'ב. נודע על שם ספרו ההלכתי "תהלה לדוד".

## ביוגרפיה
נולד לישראל צבי אורטנברג, חייט מחסידי רבי אורי מסטרליסק, ומצאצאי רבי זאב וולף מז'יטומיר, מחבר "אור המאיר".

רבי דוד אורטנברג היה חסידם של אדמו"רי בית רוז'ין, רבי ישראל מרוז'ין, והאדמו"רים הראשונים מסדיגורה ובאיאן.

בשל גדלותו התורנית זכה למעמד רם בחצר סדיגורה, וכותבים בני התקופה מתארים אותו כ"קאנצלר של החצר הסאדיגורית", מעמדו העניק מקום של כבוד בחסידות סדיגורה ובוהוש גם לאחיו רבי יעקב יוסף אורטנברג ומשפחתו.

ספרו "תהלה לדוד" על שולחן ערוך אורח חיים, התקבל כבר סמכא בעניינים אלו, ודבריו משמשים מוקד לדיונים הלכתיים בקרב הפוסקים שאחריו. הספר נסוב בעיקר על דברי הרב שניאור זלמן מלאדי בספרו "שולחן ערוך הרב", ולכן אינו דן בסימנים בהם לא כתב דבר.

הוא נפטר בכ"ד באב תר"ע, 29 באוגוסט 1910, בברדיצ'ב, ונקבר בה.

## חיבוריו
* **תהלה לדוד** (ברדיטשוב תרמ"ח) - על שולחן ערוך, בעיקר על חלק אורח חיים
* **שוהם וישפה ח"א** (ברדיטשוב תרמ"ח) - על משנה תורה לרמב"ם
** **שוהם וישפה ח"ב** (ברדיטשוב תרס"ב)
* **תהלה לדוד** - מהדורה חדשה הכוללת גם את שאר כתביו, ירושלים: עוז והדר, תשנ"ג

## קישורים חיצוניים
* תולדותיו של רבי דוד אורטנברג באתר ההנצחה לקהילת ברדיצ'ב

## הערות שוליים

קטגוריה:ברדיצ'ב: רבנים
קטגוריה:רבנים חסידים
קטגוריה:מחברי ספרי הלכה
קטגוריה:חסידי בית רוז'ין
קטגוריה:חסידי סדיגורה
קטגוריה:חסידי בויאן
קטגוריה:נפטרים ב-1910
פינגווין החגורה

**פינגווין החגורה** (שם מדעי: *Spheniscus*) הוא סוג פינגווינים בינוניים החיים באמריקה הדרומית, איי גלאפגוס ואף בדרום אפריקה, אך לא באנטארקטיקה בדומה לשאר סוגי הפינגווינים, אם כי בקרבת זרמי מים קרים בדרך כלל. צבעם הוא שחור עם בטן בעלת פס אחד או יותר שחורים לאורכה, והוא שנתן להם את שמם.

### מינים
בסוג ארבעה מינים:
* פינגווין מגלן (*Spheniscus magellanicus*) – הנפוץ ביותר. חי לאורך חופים באמריקה הדרומית בארגנטינה ואיי פוקלנד.
* פינגווין גלאפגוס (*Spheniscus mendiculus*) – אנדמי לאיי גלאפגוס ונתון בסכנת הכחדה. ראשו שחור לגמרי.
* פינגווין שחור־רגל (*Spheniscus demersus*) – הפינגווין היחיד החי בטבע באפריקה. קולו חזק ביותר ומזכיר נעירה של חמור. הוא מצוי בסכנה חמורה.
* פינגווין הומבולדט (*Spheniscus humboldti*) – חי באמריקה הדרומית בפרו ובצ'ילה. בסיס המקור שלהם ורוד.

**מינים נכחדים**:
* *Spheniscus anglicus*
* *Spheniscus chilensis*
* *Spheniscus megaramphus*
* *Spheniscus muizoni*
* *Spheniscus urbinai*

המין *Spheniscus predemersus*, הועבר לסוג עבר לסוג *Inguza*.

כל המינים בסכנת הכחדה או קרובים לסיכון, בעיקר עקב זרמי אל ניניו הפוגעים ביצורי הפלנקטון וגם בשל זיהום אנושי כגון דליפת נפט לים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1760
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי מטוראן ז'אק בריסון
קטגוריה:פינגוויניים
ידין גולדמן

**ידין גולדמן** (נולד ב-22 באוקטובר 1989) הוא מדבב ושחקן ישראלי.

## ביוגרפיה
בגיל 10, בשנת 1999 שיחק את קורוס במחזה "אוליבר טוויסט" בבימויו של מנחם גולן.

את תפקידו הראשון בטלוויזיה עשה בסדרה "ההפסקה הגדולה" ששודרה בערוץ חינוכית בשנים 2004–2005 שם שיחק את נדב, אחד מבין השחקנים הראשיים.

בשנים 2005–2006 שיחק בסדרה של yes, "זומזום" בתפקיד ראשי גם גילם את מורן. בנוסף גם שידר תשדירי "אדום ירוק" למען הבטיחות בדרכים.

בשנים 2005–2008 למד במגמת התיאטרון בתיכון לאומנויות "תלמה ילין", שם לקח חלק בשלוש הצגות והם "הבחורים בדלת ממול" בתפקיד ארנולד "רציחות קטנות" שאותו גם ביים וגם שיחק ו"קברט" בתפקיד קליף.

בשנת 2008 התגייס לתיאטרון צה"ל ושם יצר את המחזה "צעדים".

בשנים 2009–2011 שיחק בתפקיד ראשי את תום, בסדרה של ערוץ דיסני "אחרי הצלצול".

בשנים 2011–2012 מיד לאחר שחרורו מצה"ל, נסע גולדמן ללימודי משחק בבית הספר למשחק בניו יורק, "Circle in the Square Theatre School".

## קריירה לאחר הלימודים

### בטלוויזיה
בשנים 2012–2014 שיחק בתפקיד ראשי בסדרת הנעורים של ניקלודיאון למנויי yes, "החממה" בבימויו של רועי פלורנטין במשך שתי עונות, שם גילם את אלפי רשף, אח של אלה לי רשף (גאיה שליטא כץ), אחד מילדי החממה, הוא בנשרים ואחותו בעורבים. גולדמן הופיע בתפקיד אורח בסדרה (גם בתור אלפי רשף) בשנים 2015–2016.

בנובמבר 2014 החל גולדמן לשחק בסדרה "משפחה טובה" של הערוץ הראשון בבימויו של אלון זינגמן, את יהלי, כוכב סדרות ילדים, לצדם של יערה פלציג, ענת וקסמן, ליאור אשכנזי ועוד.

בספטמבר 2017 הועלתה בנטפליקס ל-190 מדינות ברחבי העולם, הסדרה "החממה" בה השתתף.

### בסרט
בשנת 2014 שיחק בסרט של הבמאי ארי פולמן, בתפקיד פיטר.

### דיבוב
גולדמן דיבב גם בסדרה "הדגים" לערוץ דיסני בתפקיד אוסקר, ובסדרה "אודי והדובי" לערוץ הופ!.

[250px|שמאל|ממוזער|ידין גולדמן מצד ימין למטה, לצד הצוות השחקנים של "[זומזום"]]

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיאטרון צה"ל
קטגוריה:בוגרי תלמה ילין
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1989
פינגווין זנב-מכחול

**פינגווין זנב-מכחול** (שם מדעי: *Pygoscelis*) הוא סוג קטן של פינגווינים בינוניים החיים באנטארקטיקה וסביבתה, בעיקר באביב.

## מינים
בסוג שלושה מינים:

מינים נוספים מהסוג שנכחדו:
* Pygoscelis grandis
* Pygoscelis calderensis
* Pygoscelis tyreei 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1832
קטגוריה:פינגוויניים
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן גאורג ווגלר
קריאתה של אירלנד

**קריאתה של אירלנד** (באנגלית: **Ireland's Call**) הוא שיר אירי המשמש המנון לאומי דה פקטו של האי אירלנד, בענפי ספורט בהם האי מיוצג על ידי נבחרת מאוחדת הכוללת שחקנים הן מהרפובליקה של אירלנד והן מצפון אירלנד.

## רקע
השיר הוזמן על ידי התאחדות הרוגבי של אירלנד ב-1995, כתחליף להמנון אירלנד, על מנת שלא להיקלע למחלוקות פוליטיות בין תומכי איחוד אירלנד לבין היוניוניסטים בצפון אירלנד. הוא הפך מיידית להמנון המשומע עבור אירלנד במשחקים בינלאומיים ברוגבי, ולאחר מכן אומץ גם על ידי ענפי ספורט אחרים בהם האי כולו מיוצג על ידי נבחרת מאוחדת, כגון הוקי שדה וקריקט.

פיל קולטר, מלחין ומפיק מוזיקלי צפון-אירי מצליח, כתב והלחין את השיר. הוא שודר לראשונה במקביל ברפובליקה של אירלנד ובצפון אירלנד, בביצועו של אנדרו סטרונג, כוכב הסרט הקומיטמנטס.

במשחקים של חלק מנבחרות אירלנד המאוחדות הנערכים ברפובליקה של אירלנד, מושמעים עבור אירלנד שני ההמנונים - המנון הרפובליקה של אירלנד ("שיר החיילים"), ומיד לאחריו "קריאתה של אירלנד". במשחקים שנערכים מחוץ לרפובליקה של אירלנד מושמע "קריאתה של אירלנד" בלבד.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מוזיקה אירית
קטגוריה:אירלנד: סמלים לאומיים
שמואל בורשטין

רבי **שמואל בורשטין** (תר"כ, 1860 – תרע"ז, 1917) היה רב ופוסק הלכה חסידי, רבה של שאטאבה (Szatawa ;Шатава) שבמחוז פודולוסק (כיום בתת-המחוז דונאיביצי  שבמחוז חמלניצקי). נודע כמחבר הספר "מנחת שבת" על קיצור שולחן ערוך.

## ביוגרפיה
נולד בשנת תר"כ (1860) לאסתר ולרב שמחה כהנא רבה של פרומפיל, מחוז פודולוסק. בערך בשנת 1887 התמנה כרבה של שאטאבה, תפקיד בו כיהן כשלושים שנה עד פטירתו.

חיבר סדרת ספרי הלכה על סדר הספר הפופולרי קיצור שולחן ערוך של הרב שלמה גאנצפריד. סדרה זו זכתה להסכמותיהם של גדולי הפוסקים בדור, כמו המהרש"ם מברז'אן, רבי חיים חזקיהו מדיני מחבר "שדי חמד", ואחרים.

לאחר פטירתו בשנת תרע"ז (1917), התמנה תחתיו לרבנות שטובה, בנו בן ה-15, רבי מאיר בורשטין (תרס"ב-תשל"ט) מחבר "חלקת מאיר".

## חיבוריו
* 
* 
* 
* 

## לקריאה נוספת
* הרב ש"י זוין, **קיצור שולחן ערוך - שערי עדן**, (ביקורת ספרות). בתוך: **סופרים וספרים** חלק ב', תל אביב, תשי"ט, עמ' 71–75.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים רוסים
קטגוריה:רבנים חסידים
קטגוריה:מחברי ספרי הלכה
קטגוריה:חסידי צ'ורטקוב
קטגוריה:ילידי 1860
קטגוריה:נפטרים ב-1917
דוד ירקוני

**דוד (לולו) ירקוני** (16 ביולי 1928 – 9 באוגוסט 2013) היה קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה, כיהן כמפקד אגד ארטילרי 9222.

## חייו
ירקוני נולד ב-16 ביולי 1928 בטרנסילבניה, ב-1944 נשלח עם משפחתו לאושוויץ, הוריו נרצחו בשואה והוא הועבר למחנה הריכוז דכאו בו שהה עד שחרור המחנה על ידי צבא ארצות הברית.

ב-1948 עלה לארץ ישראל, התנדב לארגון ההגנה ובמלחמת העצמאות נלחם במסגרת גדוד 62 של חטיבת עציוני. במערכה על ירושלים. לאחר המלחמה הצטרף לחיל התותחנים, שימש קצין תצפית קדמי במבצע כנרת ובמבצע אלקיים. שירת כמפקד סוללה ג' בגדוד 402 ומלחמת סיני לחם כקצין ניהול אש בגדוד 402. ב-1963 מונה למפקד גדוד 334, גדוד תותחנים של חטיבת גולני ושירת בתפקיד עד 1964. במלחמת ששת הימים שירת כמפקד גדוד 335, גדוד מכמ"ת 160 מ"מ ומפקד הסיוע החטיבתי של חטיבת עודד ולחם עמה בגזרת ג'נין ושכם. לאחר המלחמה הדריך בקורס מפקדי פלוגות. במלחמת יום הכיפורים שירת כראש מטה באגד ארטילרי 282 שלחם בחזית הסורית. בספטמבר 1974 השתחרר משירות הקבע. בשירות המילואים מונה ב-1975 למפקד עוצבת התקומה, אגד ארטילרי במילואים. כמו כן נשלח לסינגפור לאימון הצבא המקומי.

ירקוני עבד במשרד הביטחון וכיהן כממונה על מרחב אסיה-אפריקה בסיב"ט.

נפטר ב-2013 ונטמן בבית העלמין בגבעת השלושה.

## לקריאה נוספת
*למען ביטחון ישראל, ביטאון תמיד תותחן, ינואר 2014
*דוד ירקוני, תותחן ברמת הגולן, ביטאון שריון מס' 44, ספטמבר 2013

## קישורים חיצוניים
* 14 בדצמבר 2009: ערב רעות והוקרה לבעלי הגבורה בעמותת יד לשריון, אתר יד לשריון

## הערות שוליים

קטגוריה:מפקדי גדודים בחטיבה 282
קטגוריה:מפקדי אגד ארטילרי 213
קטגוריה:עובדי משרד הביטחון
קטגוריה:ניצולי השואה: הונגריה
קטגוריה:ילדים בשואה: הונגריה
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז אושוויץ
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז דכאו
קטגוריה:מפקדי גדודים בחטיבת גולני
קטגוריה:אישים הקבורים בגבעת השלושה
קטגוריה:מפקדי עוצבת התקומה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1928
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2013
ברוך אברהם טולידאנו

הרב **ברוך אברהם טולידאנו** (תר"ן, 1890 – תשמ"ב, 1981) היה דיין ופוסק הלכה בעיר מקנס במאה העשרים.

## ביוגרפיה
נולד במקנס שבמרוקו לרבי אברהם בנו של רבי שמואל, נצר למשפחת טולידאנו, משפחת רבנים ותלמידי חכמים ממגורשי ספרד, שמקורה בטולדו. בני המשפחה התיישבו בעיר מקנס. בילדותו למד תורה והתחנך אצל הרב חיים בירדוגו, ראש ישיבת עץ חיים, והרב חיים משאש (אביו של הרב יוסף משאש) מגדולי החכמים בעיר מקנס.

ב-20 בדצמבר 1911 (כ"ט כסלו ה׳תרע"ב), נישא לג'מילה בת הרב פנחס אזוגי, ולאחר החתונה החל ללמוד בישיבת בית אל ועץ חיים במקנס, הישיבה הייתה בראשות רבי חיים בירדוגו ובניהולו של יוזם הישיבה הרב זאב וולף הלפרין.

בשנת 1940 (ה׳תש"א) נתמנה לדיין בבית הדין של מקנס במקומו של הרב יהושע ברדוגו, וכיהן במשרה זו עם קרובו רבי רפאל ברוך טולדנו ועם רבי יוסף משאש.

בזקנותו עלה לישראל, וקבע את מקום משכנו בעיר חיפה, שם המשיך בפעילותו ובכתיבתו התורנית, עד פטירתו ב-30 בנובמבר 1981 (ד' כסלו ה׳תשמ"ב). כבן 92 בפטירתו.

## חיבוריו
כתב ספרים רבים:
* שו"ת "שאלו לברוך" – מעל 600 שאלות ותשובות על ארבעת חלקי השלחן-ערוך, חלק א על או"ח ויו"ד; חלקים ב-ה על חו"מ ואה"ע.
* "ברוך טעם" – חידושים על התורה וחידושים לפרשות השבוע, שני כרכים.
* "ויקרא ברוך" - חידושים על הנ"ך (נספח לספר ברוך טעם)
* "ויעש ברוך" - דרושים שדרש בקהילתו על חיי האדם ופטירתו.
* "ויעש ברוך" חלק ב – קינות ושירים.
* "רינה ותפילה" - קיצור שולחן ערוך חלק אורח-חיים בחריזה ונוספו לחלק זה כל הלכות שחיטה בחריזה.
* "ואלה המצות" – חיבור שירי על תרי"ג מצות לרמב"ם (נספח לספר ויעש ברוך ח"א).
* "גילו ברעדה" – קיצור שולחן ערוך חלק אבן-העזר.
* "ויקרא ברוך" – חידושים על התלמוד, הספר אבד ואין לו זכר כעת.
* "אמרי ברוך" – דרשות על התנ"ך ופרקי אבות.
* "ויאמר ברוך" - דרושים על הימים הנוראים.
* "אור הטוב" – פירוש וביאור להגדה של פסח.
* "אמרי ברוך" - פירוש על התורה.

## תלמידיו
שנים רבות שימש מלמד תינוקות והעמיד תלמידים רבים, ביניהם:
* הרב שלום משאש, ראב"ד ירושלים.
* בנו הרב פנחס טולידאנו - רב ואב"ד קהילת הספרדים בלונדון.
* הרב שמואל בן עמרם – מחבר סדרת ילקוט שב"ע
* הרב אהרון כסוס
* הרב יוסף טולדנו (חתן רבי רפאל ברוך טולדנו ואביהם של הרבנים נסים ועמנואל טולדנו)
* מר רפאל בן שמחון - חוקר יהדות מרוקו

## ראו גם
* הרב רפאל ברוך טולדנו - בן משפחתו

## לקריאה נוספת
* הרב ברוך אברהם טולדנו, **אור הטוב**, מכון אור הטוב ירושלים תשס"ח (הקדמת בנו של המחבר).
* אלעד פורטל, "זה היו"ם" **משנת הרב יוסף משאש**, הוצאת הדסים, תשע"א.
* אלעד פורטל, אילת השחר, **דיואן לימי הסליחות, פיוטי הסליחות שחוברו בצפון אפריקה בין השנים 2000-1391**, הדסים, תשע"ג.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:רבנים מרוקאים
טולדנו
ברוך אברהם
קטגוריה:יהודים שמוצאם ממגורשי ספרד
קטגוריה:מחברי ספרי חידושים על התורה
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:ישראלים ילידי מרוקו
קטגוריה:חיפה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1890
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1981
יעקב ארז (קצין)

**יעקב ארז** (1936 – 29 בפברואר 2020) היה קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה, כיהן כמפקד עוצבת כידון במלחמת יום הכיפורים.

## ביוגרפיה
ארז נולד בברסט שבפולין (כיום בבלארוס) בשם יעקב אייזנבאום, כבן יחיד להוריו. בפרוץ מלחמת העולם השנייה נמלט עם הוריו לברית המועצות. אביו גויס לצבא האדום והוא עבר את תקופת המלחמה עם אמו באוזבקיסטן.

ב-1948 עלה עם משפחתו לארץ ישראל באונייה "נגבה". המשפחה התגוררה במשך שנה במעברת דורה בנתניה ולאחר מלחמת העצמאות עברה ללוד.

עשה את שירותו הצבאי בחיל התותחנים. לאחר קורס קציני תותחנים שירת בגדוד 404 ולאחר מכן בגונדת נ"ט בחטיבת גולני. במלחמת סיני שירת כקצין תצפית קדמי בגדוד 13 של החטיבה, ולקראת סיומה החליף את סגן מפקד גונדת הנ"ט שנהרג במלחמה. היה ראש ענף נ"ט בבית הספר לחי"ר (בה"ד 3), ולאחר מכן חזר לחיל התותחנים. שירת כמפקד סוללה בגדוד 404, מפקד מדור נ"ט בבה"ד 9, וסגן מפקד גדוד 404.

במלחמת ששת הימים היה חניך בפו"ם, ובמינוי חירום פיקד על גדוד 822, גדוד תומ"תים מדגם M7 פריסט שלחם במסגרת חטיבה 520. במהלך המלחמה שימש מפקד הסיוע החטיבתי. ב-8 ביוני מונה למפקד צג"ם (צוות גדודי משוריין) בהרכב של שתי פלוגות טנקי צנטוריון ושתי פלוגות חרמ"ש, והוטל עליו לנוע לעבר ראס סודר. בשנים 1969-1967 פיקד על ענף אימון חוגרים בבית הספר לתותחנות שדה. בשנים 1970-1969 פיקד על גדוד 402 ולחם עמו במהלך מלחמת ההתשה. שירת כמפקד ענף מקצועות חת"ם בבה"ד 9 ובמינוי משני כמפקד גדוד 829. בשנים 1973-1971 שירת כמפקד התותחנים הפיקודי של פיקוד הדרום.

ביולי 1973 מונה למפקד עוצבת כידון, האגד הארטילרי של עוצבת סיני. הוא פיקד על האגד במהלך מלחמת יום הכיפורים. תחת פיקודו השתתף האגד במאמצי הבלימה, במתקפת הנגד בחזית המצרית, צלח את תעלת סואץ, והשתתף בכיתור הארמייה השלישית. יחידות האגד ספגו במלחמה 23 הרוגים ו-173 פצועים. לאחר המלחמה שירת כמדריך בפו"ם ובמינוי משני נקרא להקים את אגד ארטילרי 449 באוגדה 880, לאחר מכן שימש במינוי משני מפקד הסיוע של גיס 446. בשנים 1977-1976 שירת במפקדת גייסות השריון ובמינוי משני שימש קצין הסיוע של גיס 479.

בשירות המילואים שימש מפקד הסיוע הארטילרי של הגיס הצפוני.

לאחר שחרורו שימש נציג הטכניון בקנדה, שם הכיר את דוד עזריאלי שמינה אותו למנהל פרויקט הקמת קניון איילון, לאחר מכן ניהל את הקמת מרכז קניות ברחובות ושיקום מרכז קניות בבודפשט. שימש במשך חמש שנים נציג אוניברסיטת תל אביב בקנדה.

ארז כיהן כמנכ"ל עמותת חיל התותחנים.

ארז היה נשוי לאטי עד פטירתה, ואב לארבעה.

נפטר ב-29 בפברואר 2020 ברעננה, והובא למנוחות בבית העלמין כפר נחמן בעיר . .

File:DadoErezAlam71973.jpg|הרמטכ"ל דוד אלעזר והאלוף אלברט מנדלר מעלים את יעקב ארז לדרגת אל"מ, אוגוסט  1973.
File:Erez 2017.jpg|האלוף קלמן מגן מפקד האוגדה לאחר נפילתו של אלברט מנדלר מדבר עם חיילי גדוד המילואים 647 לאחר שסוללת 175 מ"מ שלהם הושמדה מאש מטוסים מצריים, לידו עם השפם יעקב ארז, אוקטובר 1973 


## קישורים חיצוניים

* אופיר ששון, ראש בראש, אתר זרוע היבשה
* 
* יעקב ארז, בנחיתות מתמדת, מערכות

קטגוריה:מפקדי גדודים בחיל התותחנים
קטגוריה:מפקדי חטיבות במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:מפקדי אגד ארטילרי 209
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:מפקדי תותחנים פיקוד הדרום
קטגוריה:מפקדי גדודים במלחמת ששת הימים
קטגוריה:חיילי חיל התותחנים במלחמת סיני
קטגוריה:חיילי חיל התותחנים במלחמת ששת הימים
קטגוריה:מפקדי עוצבת שלהבת
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות כפר נחמן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1936
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2020
משולם

קטגוריה:שמות פרטיים עבריים לגברים
קטגוריה:שמות משפחה עבריים
ויז'ה מריה

**ויז'ה מריה** (בספרדית: **Villa María**) היא עיר בפרובינציית קורדובה בארגנטינה. ויז'ה מריה שוכנת על גדות נהר ריו טרסרו, במרחק של 146 קילומטרים מקורדובה, בירת הפרובינציה, ובמרחק של 555 קילומטרים מבואנוס איירס, בירת ארגנטינה.

## היסטוריה
ויז'ה מריה נוסדה ב-27 בספטמבר 1867 על ידי מנואל אנסלמו אוקמפו ליד מוצב צבאי ישן. המתיישבים הראשונים היו מהגרים, בעיקר איטלקים, ספרדים וגרמנים.

האוכלוסייה גדלה, עד שב-1915 ויז'ה מריה קיבלה מעמד של עיר.

## כלכלה
כלכלת העיר מסתמכת בעיקר על תעשייה, ובעיקר תעשיית החלב, כרייה, גידול מקנה וחקלאות, הכוללת בין היתר גידול סויה, תירס, הדרים ובוטנים.

## חינוך
בעיר שוכנת האוניברסיטה הלאומית של ויז'ה מריה. בנוסף, קיימות בעיר שלוחות של אוניברסיטאות אחרות, כמו האוניברסיטה הטכנולוגית הלאומית.

## תחבורה
ויז'ה מריה נמצאת על מסלול הכבישים הלאומיים 9, המקשר בין צפון ארגנטינה ובואנוס איירס, ו-158, המקשר בין הערים ריו קוארטו וסן פרנסיסקו, שתיהן בפרובינציית קורדובה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:קורדובה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1867
דניאל אבידר

**דניאל (דני) אבידר (פיינשטיין)** (נולד ב-1932) הוא קצין צה"ל בדימוס בדרגת אלוף-משנה, כיהן כמפקד אגד ארטילרי 213 במלחמת יום הכיפורים.

## קורות חיים
אבידר נולד בווילנה, אחד מחמישה ילדים של מרדכי ומרים פיינשטיין. לאחר הפלישה הנאצית הועברה משפחתו לגטו וילנה, ומשם הועבר למחנה הריכוז קייזרוואלד, משם למחנה הריכוז שטוטהוף, לעבודה במספנות דנציג ולצעדת המוות. שני הוריו, שתיים מאחיותיו ורבים מבני משפחה קרובים נוספים נרצחו בשואה.

ב-1947 עלה לארץ ישראל באוניית המעפילים "אקסודוס - יציאת אירופה תש"ז", הצטרף לארגון "ההגנה" והיה ממלווי השיירות לירושלים. בצה"ל שירת בחיל התותחנים, השתתף במבצע שומרון כקצין תצפית קדמי בגדוד 88 תחת פיקודו של מוטה גור. שימש מדריך בקורס קצינים, שימש סמג"ד בגדוד מרגמות כבדות 334, השתתף בפעולות התגמול עם חטיבת הצנחנים תחת פיקודם של אריק שרון, מוטה גור ורפאל איתן, וכן מפקד יחידת טילי לוז. במלחמת סיני היה מפקד סוללת תותחנים בגדוד 402, סייע לחטיבה 9 בכיבוש ראס נצרני ושארם א-שייח'. שימש כמג"ד מרגמות כבדות 120 מ"מ בחטיבת הצנחנים בפיקודו של אהרן דוידי.

במלחמת ששת הימים שימש קצין מחקר של חיל התותחנים ובמינוי חירום פיקד על גדוד 527, גדוד מכמ"ת 120 מ"מ שסיפק סיוע ארטילרי לחטיבה 45 בקרבות עמק דותן. במלחמת ההתשה שירת כמפקד אגד ארטילרי 215. בשנים 1973-1972 עמד בראש מחלקת תורת לחימה במחלקת ההדרכה והוסיף לפקד על אגד ארטילרי 215 במינוי משני. לאחר מכן שימש מדריך בפו"ם ובמינוי משני פיקד על אגד ארטילרי 213. במלחמת יום הכיפורים פיקד על האגד שהוכפף לאוגדה 146. לאחר גיוסם יצאו יחידות האגד על זחלים לשטחי ההיערכות בפאתי רמת הגולן. כוחות האגד לחמו בקרבות הבלימה וההבקעה ברמת הגולן ולאחר מכן עברו לחזית המצרית. לאחר המלחמה השתחרר והמשיך לפקד על האגד במילואים. בשנים 1978-1977 שימש כמפקד הסיוע הארטילרי בגיס 441 ובמלחמת לבנון הראשונה היה מפקד צוות מטרות (מרכז האש) בפיקוד הצפון.

לאחר שחרורו מצה"ל כיהן במגוון תפקידי ניהול בתעשייה הצבאית.

ב-1999 היה אחד מששת מדליקי המשואות בטקס יום השואה.

אבידר הוא בוגר הפקולטה להנדסת חשמל בטכניון ובוגר מנהל עסקים באוניברסיטת תל אביב. אב לארבעה ילדים.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:ילדים בשואה: ליטא
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז שטוטהוף
קטגוריה:אסירים בגטו וילנה
קטגוריה:ניצולי השואה: ליטא
קטגוריה:מדליקי משואה ביום השואה
קטגוריה:מפקדי אגד ארטילרי 213
קטגוריה:מפקדי אגד ארטילרי 215
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל: הנדסת חשמל
קטגוריה:מפקדי חטיבות במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:מפקדי גדודים במלחמת ששת הימים
קטגוריה:מפקדי פלוגות במלחמת סיני
קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:חיילי חיל התותחנים במלחמת סיני
קטגוריה:חיילי חיל התותחנים במלחמת ששת הימים
קטגוריה:חיילי חיל התותחנים במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:מפקדי עוצבת התקומה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1932
קונספסיון דל אורוגוואי

**קונספסיון דל אורוגוואי** (בספרדית: **Concepción del Uruguay**) היא עיר בפרובינציית אנטרה ריוס בארגנטינה. קונספסיון דל אורוגוואי שוכנת על הגדה המערבית של נהר אורוגוואי, במרחק של 320 קילומטרים מבואנוס איירס, בירת ארגנטינה.

## היסטוריה
ב-1782 חואן חוסה דה ורטיס אי סלסדו, המשנה למלך של מלכות המשנה של ריו דה לה פלטה, רצה להגביר את הנוכחות הספרדית באזור, והטיל על תומאס דה רוקמורה לרכז אנשים מכפרים באזור ליישובים גדולים יותר. אחד היישובים שנוסדו על ידי רוקמורה היה ויז'ה דה נואסטרה סניורה דה לה אינמקולדה קונספסיון דל אורוגוואי ב-25 ביוני 1783. השם קוצר בהמשך לקונספסיון דל אורוגוואי, אם כי יש גרסאות לפיהן השם היה מלכתחילה "רק" קונספסיון דל אורוגוואי.

תושבי העיר תמכו במהפכת מאי שפרצה ב-1810 והובילה למלחמת העצמאות של ארגנטינה. במהלך המלחמה התקיימו מספר קרבות באזור העיירה, וכן במהלך הכיבוש הפורטוגזי של בנדה אוריינטל (כיום אורוגוואי) ב-1816.

ב-29 בספטמבר 1820 פרנסיסקו רמירס, מושל פרובינציית אנטרה ריוס, הקים בשטחי הפרובינציה ובשטחי פרובינציית קוריינטס את רפובליקת אנטרה ריוס העצמאית, וקונספסיון דל אורוגוואי נבחרה להיות בירתה. עם זאת כעבור שנה, זמן קצר לאחר מותו של רמירס, הרפובליקה התפרקה ושטחיה חזרו להיות חלק מהפרובינציות המאוחדות של ריו דה לה פלטה.

ב-1826 חוסטו חוסה דה אורקיסה, שהיה אז נציג העיירה בקונגרס של הפרובינציה, קידם הצעת חוק שהעניקה לקונספסיון דל אורוגוואי מעמד של עיר. בעשורים שלאחר מכן היו ניסיונות להעביר את בירת הפרובינציה מפרנה לקונספסיון דל אורוגוואי, אך ב-1883 הבירה נקבעה סופית בפרנה.

## כלכלה
בקונספסיון דל אורוגוואי יש נמל נהר, שהיה גורם מרכזי בכלכלה המקומית עוד מהמאה ה-19. הנמל משמש בעיקר לייצוא סחורות מהאזור. בנוסף הכלכלה מסתמכת על תעשייה, בעיקר תעשיות עיבוד המזון והמתכות.

## חינוך
בקונספסיון דל אורוגוואי שוכנות האוניברסיטה הלאומית של אנטרה ריוס ואוניברסיטת קונספסיון דל אורוגוואי, וכן פקולטות של האוניברסיטה האוטונומית של אנטרה ריוס ושל האוניברסיטה הטכנולוגית הלאומית.

## תחבורה
קונספסיון דל אורוגוואי מקושרת לעיר פרנה דרך מסילת רכבת העוברת בבסווילבסו.

העיר נמצאת על מסלול הכביש הלאומי מספר 14, המקשר בין פרובינציית מיסיונס ודרום פרובינציית אנטרה ריוס.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:אנטרה ריוס: ערים
קטגוריה:אמריקה הדרומית: ערי בירה לשעבר
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1783
צבי קפלן (ראש ישיבה)

הרב **צבי קפלן** הוא ראש ישיבה לבני חו"ל בסגנון ישיבות בריסק בשכונת עזרת תורה בירושלים.

## קורות חייו
נולד לרבי ירוחם בנו של רבי ישראל חיים קפלן.

למד בישיבת פוניבז', ואחר כך בישיבת בריסק אצל רבי אברהם יהושע סולובייצ'יק.

היה נשוי לרות הופמן ממונסי. לבני הזוג נולדו שלושה ילדים. רות נפטרה ממחלה בגיל 28. לאחר מכן נישא לבתו של רבי יחיאל מיכל פיינשטיין, להם נולדו 4 ילדים.

הרב קפלן עומד בראשות "ישיבת קדשים" לבחורים מחוץ לישראל, ברחוב אבן האזל בשכונת עזרת תורה בירושלים. חידושיו של הרב קפלן אינם מודפסים באופן רשמי, כמנהג בית בריסק, אך כתבי תלמידיו מועתקים בידי תלמידים.

## לקריאה נוספת
* אהרן רובין, **נסיכים של תורה**, משפחה גיליון 1172 ט' באלול תשע"ד, מעמוד 16

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:בוגרי ישיבת פוניבז'
קטגוריה:ראשי ישיבה ליטאים בישראל
קטגוריה:משפחת סולובייצ'יק
קטגוריה:משפחת פיינשטיין
קטגוריה:בוגרי ישיבת בריסק-ירושלים
מרקו ברוצ'ינר

**מרקו ברוצ'ינר** (ברומנית: **Marco Brociner**; 20 באוקטובר 1852 – 12 באפריל 1942) היה עיתונאי, פובליציסט, עורך, סופר ומחזאי יהודי שפעל ברומניה ובאוסטריה.

## קורות חיים
מרקו ברוצ'ינר נולד ולמד ביאשי, רומניה, היה בנו של אידל בר ברוצ'ינר, מחסידי תנועת ההשכלה היהודית ואחיהם של מאוריצ'יו, יוסף ואנדריי. הוא המשיך בלימודי משפטים באוניברסיטת לייפציג ומדעי המדינה ופילוסופיה באוניברסיטת היידלברג, שם קיבל דוקטורט ושיתף פעולה עם כתבי עת ממינכן ועם כתב העת היהודי רומני Vocea Apărătorului.

ב-1880 שב לרומניה, ייסד את כתב העת בשפה הגרמנית Bukarester Tageblatt והיה לעורכו הראשי. מרקו ברוצ'ינר נמנה בין הפובליציסטים היהודים שגורשו מרומניה, למרות היותו יליד רומניה, ב-1885, בגלל מאבקם באנטישמיות. הוא התיישב בווינה, שם התמנה ב-1888 לעורך בכתב העת Neues Wiener Tageblatt, ביטאון ממשלת אוסטריה.

ברוצ'ינר נפטר בגיל 90 בגטו הווינאי שיצר המשטר הנאצי.

## מיצירותיו
* Ionel Fortunat רומן בשני כרכים
* Radu Gleva רומן בשני כרכים
* Aus zwei Zonen נובלות
* Doktor Hamlet und anderes נובלות
* Der neue Glaube רומן
* Weihrauch רומן
* Die Hochzeit von Valeni מחזה
* Das Volk stecht auf רומן על רקע מרד האיכרים מ-1907

## לקריאה נוספת
* Breviar biobibliografic Evrei din România, הוצאת HASEFER, בוקרשט, 2008, עמוד 85 
* Contribuţia evreilor din România la cultură şi la civilizaţie, הוצאת HASEFER, בוקרשטת 2004 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:עיתונאים יהודים רומנים
קטגוריה:פובליציסטים יהודים רומנים
קטגוריה:סופרים יהודים רומנים
קטגוריה:מחזאים יהודים רומנים
קטגוריה:עיתונאים אוסטרים
קטגוריה:עיתונאים רומנים כותבי גרמנית
קטגוריה:סופרים יהודים אוסטרים
מרקו
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת לייפציג
קטגוריה:ילידי 1852

קטגוריה:נפטרים ב-1942
אנדריי זוויאגינצב

**אנדריי פטרוביץ' זוויאגינצב** (ברוסית: Андре́й Петро́вич Звя́гинцев) הוא תסריטאי ובמאי קולנוע רוסי, זוכה פרס אריה הזהב במסגרת פסטיבל הסרטים של ונציה, על סרטו "השיבה" משנת 2003 ובפרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר על סרטו "לוויתן" משנת 2014.

## ביוגרפיה
אנדריי נולד ב-6 בפברואר 1964 בנובוסיבירסק, העיר הגדולה ביותר בסיביר. בגיל 20 השלים השכלתו כשחקן בבית הספר לדרמה בעיר. מאז 1986 חי במוסקבה והמשיך השכלתו הקולנועית באקדמיה הרוסית לאמנויות התיאטרון עד שנת 1990.

## קריירה
משנת 1992 ועד שנת 2000 עבד כשחקן קולנוע ותיאטרון. בשנת 2000 החל לביים לראשונה, כשביים שלושה פרקים מסדרת הטלוויזיה "חדרים שחורים".

ב-2003 ביים את הסרט הראשון שלו באורך מלא, "השיבה", שקיבל עליו שלל פרסים לרבות פרס אריה הזהב במסגרת פסטיבל הסרטים של ונציה. סרטו השני, "הגירוש" שהיה מועמד לפרס דקל הזהב בפסטיבל קאן בשנת 2007.

בשנת 2011 יצא סרטו "ילנה", שזכה בפרס השופטים בפסטיבל קאן.

בשנת 2014 יצא סרטו "לוויתן", שנבחר להתחרות על פרס דקל הזהב בפסטיבל קאן וזכה לבסוף בפרס התסריט הטוב ביותר. ועדה מיוחדת של האקדמיה הרוסית לקולנוע בחרה את הסרט "לוויתן" כנציג רוסיה לפרס האוסקר על הסרט הזר הטוב ביותר. בינואר 2015 זכה הסרט בפרס גלובוס הזהב בקטגוריית הסרט הזר הטוב ביותר.

בשנת 2017 יצא סרטו "אהבה חסרה", שזכה בפרס חבר השופטים של פסטיבל קאן ונבחר להתמודד כנציג רוסיה לפרס האוסקר על הסרט הזר הטוב ביותר ולפרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר.

בספטמבר 2021, אושפז בעת שהותו בגרמניה לאחר שנדבק בנגיף קורונה.

## פילמוגרפיה
* חדרים שחורים (2000)
* השיבה (2003)
* הגירוש (2007)
* ילנה (2011)
* לוויתן (2014)
* אהבה חסרה (2017)

## קישורים חיצוניים

* 

* 

קטגוריה:במאי קולנוע רוסים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע רוסים
קטגוריה:זוכי פרס אריה הזהב
קטגוריה:זוכי פרס סזאר
קטגוריה:זוכי פרס ניקה
קטגוריה:בוגרי בתי ספר למשחק
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1964
גריסה (נייר)

ממוזער|שמאל|נייר גרוס על גבי מגרסת נייר
[ממוזער|שמאל|[מספריים מרובי להבים, לגריסה ידנית]]
**גריסה** של נייר היא גזירתו לרצועות דקות (ברוחב של פחות מחצי סנטימטר) או לפתיתים, לשם הפיכת הטקסט המודפס על הנייר לבלתי קריא, בדרך כלל לשם אבטחת מידע. לעיתים נלקח הנייר הגרוס לשרפה, על מנת לוודא את השמדתו, אך בדרך כלל הוא מושלך לאשפה או מועבר למיחזור. הגריסה נעשית בדרך כלל באמצעות מכונה המיועדת לכך - מגרסת נייר, אך לגריסת כמות מצומצמת של נייר ניתן להשתמש גם במספריים מרובי להבים.

## שימושים לתוצרי הגריסה
לרצועות הנייר או הפתיתים שנוצרו בתהליך הגריסה מקובלים שימושים שונים:
* מיחזור - העברה למפעל למיחזור נייר, כחומר גלם ליצירת נייר.
* מצע לבעלי חיים
* חומר מילוי - באריזה של חפצים שבירים ניתן להשתמש בתוצרי הגריסה כחומר מילוי רך, שיגן עם המוצר הארוז בטלטולי הדרך. 
* דלק לבעירה.
* חומר בידוד - תוצרי הגריסה, מעורבבים עם חומר מונע בעירה, משמשים לבידוד בבנייה.

## שחזור מסמכים שנגרסו
המחשה לכך שגריסה לבדה אינה מונעת שחזור של המידע על ידי אויב נחוש, התקבלה בעת השתלטות איראן על שגרירות ארצות הברית בטהראן, בנובמבר 1979. טרם ההשתלטות גרסו עובדי השגרירות את המסמכים הסודיים שבה, אך לאחר ההשתלטות לקחו האיראנים את המסמכים הגרוסים, ובעמל רב שחזרו אותם (תהליך השחזור הוצג בסרט "ארגו"). המסמכים המשוחזרים פורסמו על ידי האיראנים. בעקבות זאת שופרו שיטות הגריסה המשמשות את הממשל בארצות הברית. 

בימיו האחרונים של השלטון הקומוניסטי במזרח גרמניה, בשנת 1989, ראשי השטאזי נתקפו בהלה וניסו לגרוס כל מסמך שעלה בידם מארכיון הארגון. הם אף החלו לקרוע מסמכים ביד משכשלו המגרסות תחת העומס. עשרות אלפי שקים עמוסים בפיסות נייר הוסתרו בחופזה אך נמצאו עד מהרה, ובשנת 1995 שכרה ממשלת גרמניה חברה מומחית לתחום לשחזור המסמכים. במשך 6 שנים הצליחו תריסר אנשים לשחזר מסמכים מתוך 300 שקים. לאחר מכן החל תהליך שחזור באמצעות מחשב, להאצת שחזור יתר 16,000 שקי המסמכים, המכילים למעלה מ-33 מיליון דפים.

בשנת 2011 הכריזה DARPA, הסוכנות למיזמי מחקר ביטחוניים של מחלקת ההגנה של ארצות הברית, על תחרות לפענוח חמישה מסמכים, שנגרסו ליותר מ-10,000 פיסות. 9,000 קבוצות נרשמו לתחרות, וכעבור 33 ימים מתחילתה זכתה בה קבוצה מסן פרנסיסקו, שחבריה השקיעו קרוב ל-600 שעות אדם בפיתוח תוכנת ראייה ממוחשבת לפענוח המסמכים.

## בתרבות
סרט הקולנוע הישראלי משנת 2014, "אפס ביחסי אנוש", הוא קומדיה שחורה העוסקת במערכות היחסים בין חיילות שלישות בבסיס צה"ל בנגב. אחת מגיבורות הסרט, דפי, היא חיילת חסרת מוטיבציה המשרתת כמש"קית נייר וגריסה. הדמות הראשית בסרט, זוהר, נענשת בניקוי וסידור המשרד במשך הלילה, וכנקמה גורסת את כל המסמכים שבמשרד, ושרידיהם ממלאים את חדרה של קצינת השלישות. 

## הערות שוליים

קטגוריה:אבטחת מידע
קטגוריה:נייר
קטגוריה:מיחזור
מריו פריק

**מריו פריק** (גרמנית: Mario Frick; נולד ב-7 בספטמבר 1974) הוא כדורגלן עבר ליכטנשטייני ששיחק בעמדת החלוץ, ומאמן קבוצת הכדורגל לוצרן. פריק נחשב אחד מגדולי הכדורגלנים של ליכטנשטיין בכל הזמנים. בנו הוא הכדורגלן יאניק פריק.

## קריירת מועדונים
פריק נולד בכור שבשווייץ והתחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של בלצרס. בשנת  עבר לסנט גאלן. בשווייץ הוא שיחק בין היתר גם בפ.צ. בזל ובפ.צ. ציריך.

בשנת  הצטרף לארצו ששיחקה בליגות הנמוכות באיטליה. בעונתו היחידה במועדון הוא הבקיע 16 שערים ב-23 משחקים. בקיץ  חתם בהלאס ורונה מהסרייה א'. בסיום העונה ירד עם המועדון לסרייה ב' וחתם בטרנאנה. במדי טרנאנה הוא הבקיע 44 שערים ב-133 משחקים. ביולי 2006 חתם בסיינה, ובתום העונה עזר למועדון לשוב לסרייה א'.

ב-22 ביוני 2009 חזר לשווייץ כאשר חתם בסנט גאלן לעונה אחת. בינואר  חתם בגראסהופרס ציריך. ביולי  החליט לחזור למועדון נעוריו בלצרס. החל משנת 2012 משמש פריק בתור מאמן-שחקן.

## קריירה בינלאומית
באוקטובר  פריק ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ליכטנשטיין במשחק ידידות נגד . בשנת  החליט לפרוש מהנבחרת בעקבות סכסוך עם מאמניו. לאחר שינויים בהתאחדות לכדורגל ובעמדת המאמן, פריק חזר מפרישה. פריק נחשב לגדול השחקנים בנבחרת בכל הזמנים כאשר הוא מחזיק בשיא ההופעות בנבחרת (117) ובשיא השערים בנבחרת (16). בשנת 2015 אחרי משחק מול נבחרת אוסטריה בו ליכטנשטיין הפסידה 0:3 פריק פרש סופית.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים ליכטנשטיינים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ליכטנשטיינים
קטגוריה:כדורגלני בלצרס
קטגוריה:כדורגלני סנט גאלן
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. בזל
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. ציריך
קטגוריה:כדורגלני ארצו
קטגוריה:כדורגלני הלאס ורונה
קטגוריה:כדורגלני טרנאנה
קטגוריה:כדורגלני סיינה
קטגוריה:כדורגלני גראסהופרס ציריך
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ליכטנשטיין
קטגוריה:מאמני כדורגל
קטגוריה:מאמני לוצרן
קטגוריה:ליכטנשטיין: אישים בספורט
קטגוריה:ספורטאים זרים בשווייץ
קטגוריה:ספורטאים זרים באיטליה
קטגוריה:ילידי 1974
צפניה בן מעשיה

**צְפַנְיָה בֶן-מַעֲשֵׂיָה** הוא דמות מקראית, כהן בימי המלך צדקיהו. שמו מופיע ב. נשלח על ידי המלך אל ירמיהו הנביא ביחד עם פשחור בן מלכיה בבקשה שיתפלל וידרוש את ה' שנבוכדנאצר מלך בבל שצר על ירושלים יעזוב.

## תפקידו
בן מעשיה נשלח על ידי המלך אל ירמיהו הנביא, ביחד עם פשחור בן מלכיה בבקשה, שיתפלל וידרוש את ה', שנבוכדנאצר מלך בבל, שצר על ירושלים יעזוב. בן מעשיה, שהיה ממקורבי הנביא ירמיהו נשלח לדעת אלכסנדר רופא, כדי לבקש חזון ישועה מפיו של הנביא.

## האם שימש ככהן גדול
שמעיה הנחלמי כתב אל צפניה מכתב מן הגלות, בו הוא מוצא את בן מעשיה כאחראי על ירושלים ועל בית המקדש ועליו לאסור את ירמיהו:  ממכתבו של שמעיה הנחלמי עולה, כי תפקידו של בן מעשיה היה לפקח על , אשר הגיעו לירושלים עם זרם המאמינים. הפקיד הממונה היה אחראי על גירושם של תמהונים אלו.
מפרקים כ"ה–כ"ט בספר ירמיהו עולה כי בן מעשיה היה אחראי על הסדר בבית המקדש. לשיטתו של רד"ק, צפניה היה כהן גדול וזאת לפי הכתוב: . לדעת יאיר הופמן קביעה זו אינה נכונה כי הכוהן הגדול בימי צדקיהו היה שריה.

בן מעשיה נשלח על ידי צדקיהו שוב, אל הנביא ביחד עם יהוכל בן שלמיהו כדי שיתפלל בעבורם. לדעת יאיר הופמן בן מעשיה נכלל במשלחת זו כי היה ממקורבי הנביא וזאת כדי להוות משקל נגד לבן שלמיהו שהיה ממתנגדי הנביא.

## הריגתו
לפי המסופר בספר מלכים ב', נלקח צפניה לרִבלה והומת על ידי נבוזראדן, שר הטבחים: 

ייתכן כי צפניה המופיע בפסוקים אלו, במלכים הוא צפניה בן מעשיה. אם כן, צפניה לא היה כהן גדול, אלא כהן משנה.

ב מוזכרת . מעשיהו זה הוא כנראה אביו של צפניה.

## הערות שוליים

קטגוריה:אישים בספר ירמיהו
קטגוריה:אישים בספר מלכים
קטגוריה:כהנים בתנ"ך
לואיס הניי

**לואיס ג'ורג' הניי** (באנגלית: **Louis George Henyey**; 3 בפברואר 1910 - 18 בפברואר 1970) היה אסטרונום אמריקאי.

## ביוגרפיה
הוריו, אלברט ומרי הניי, היגרו מהונגריה לארצות הברית. לואיס הניי נישא לאליזבת רוז בלאק, ילידת בודפשט, ב-1934. לזוג נולדו שלושה ילדים.

את לימודי התואר הראשון (1932) והשני (1933) עשה לבית הספר ע"ש קייס למדע יישומי שבמדינת קליבלנד, אוהיו. את לימודי הדוקטורט השלים במצפה Yerkes של אוניברסיטת שיקגו בשנת 1937, בו כתב תזה במתמטיקה בנושא ערפיליות החזרה. בשנת 1947 קיבל משרת מרצה בכיר במחלקת האסטרונומיה של אוניברסיטת קליפורניה בברקלי, ובשנת 1954 הועלה לדרגת פרופסור מן המניין. בברקלי הפך לראש קבוצת המחקר בנושא התפתחות כוכבים. במהלך השנים הנחה סטודנטים רבים לתארים גבוהים, וכן ערך שיתופי פעולה רבים עם מדענים אחרים. בשנת 1970 מת באופן פתאומי בשל דימום תוך-גולגולתי.

לואיס הניי ידוע בעיקר בזכות שתי תרומות מדעיות משמעותיות בתחום מבנה והתפתחות כוכבים. ראשית, הוא פיתח שיטה לפתרון אוטומטי של משוואות אבולוציה של כוכבים, מתאימות למחשבים וישימה למגוון רחב של תנאים פיזיים ושלבים בחייו של כוכב. שנית, הוא עשה חישוב חדש של האבולוציה של כוכבים במהלך ההיסטוריה המוקדמת שלהם, כאשר התכווצות הכבידה מספקת את מקור האנרגיה העיקרי, ובמהלך שלב המעבר, כאשר האנרגיה הגרעינית גוברת על הכבידה.

מכתש הניי  על הירח נקרא על שמו. כמו כן אסטרואיד   שהתגלה על ידי מקס וולף, נקרא על שמו.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה של לואיס הניי באתר האקדמיה הלאומית למדעים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי פנסילבניה
קטגוריה:אסטרונומים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:אסטרונומים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קייס וסטרן ריזרב
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:זוכי מלגת גוגנהיים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1910
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1970
אורי בראון

**אורי בראון** (נולד בשנת 1957), הוא אתלט ישראלי בעבר, אלוף ישראל ושיאן ישראל בקפיצה לגובה. בראון הוא האתלט הישראלי הראשון שקפץ מעל לגובה של 2 מטר.

## ביוגרפיה
בראון נולד וגדל ברמת גן. הוא למד בבית הספר תיכון עירוני ט' בתל אביב. הוא החל להתאמן באופן מקצועי בהיותו בן 18 בקבוצת מכבי תל אביב בהדרכת יצחק זלצברג. בהמשך התאמן בהדרכתם של דוד קושניר ומאמן אמריקאי צ'אק מקניל. בצבא זכה למעמד של ספורטאי מצטיין ושרת בקריה בחיל הקשר.

## קריירה
בתחרויות האתלטיקה של כינוס הפועל ה-10 שנערכו במאי 1975 סיים בראון שני מבין הישראלים ובמקום שישי כללי בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.85 מטר. חודשיים לאחר מכן, באליפות ישראל שנערכה ביולי אותה שנה הוא זכה במדליית כסף בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.89 מטר, אחרי שלמה נצר שקבע את אותה תוצאה ובאותו מספר פסילות (1.89 מטר). הדירוג הוכרע בקפיצה נוספת.

בתחרות מבחן למשחקי המכביה ה-10 שנערכה בשנת 1977 קבע בראון בקפיצה לגובה שיא אישי חדש של 1.96 מטר, 2 ס"מ נמוך משיאו הישראלי בן ה-3 שנים של יצחק גולדנברג (1.98 מטר) והתוצאה השנייה בטיבה של ישראלי באותה העת.

### שיאן ישראל
בתחרות שנערכה במכון וינגייט ב-18 במרץ 1978 קבע בראון בקפיצה לגובה שיא ישראלי חדש של 2.00 מטר בניסיון השני ובכך היה לאתלט הישראלי הראשון שקפץ לגובה מעל 2 מטר. שיא זה החזיק מעמד שנה וחודשיים ונשבר על ידי גדעון הרמט (2.02 מטר). באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה ביוני אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.93 מטר, לפני צפריר מינצר (1.88 מטר).

בראון למד הנדסת מכונות.

## שיאים אישים
*קפיצה לגובה: 2.00 מטר (1978) **שיא ישראלי בעבר**

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אלופי ישראל בקפיצה לגובה
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני ט' (תל אביב)
קטגוריה:מהנדסים ישראלים
קטגוריה:שיאני ישראל בקפיצה לגובה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1957
שארלוט דספרד

**שארלוט דספרד** (באנגלית: **Charlotte Despard**; 15 ביוני 1844, קנט, אנגליה – 10 בנובמבר 1939, דבלין, אירלנד) הייתה סופרג'יסטית אירית-אנגלייה, סופרת, פעילה בשין פיין האירי, פעילה בתנועה הצמחונית ובתנועה נגד ניסויים בבעלי חיים.

## ביוגרפיה
דספרד נולדה בקנט שבאנגליה. היא התייתמה מאביה, קצין בצי הבריטי, כשהייתה בת 10 ומאמה כשהייתה בת 23. אחיה, ג'ון פרנץ', היה גנרל בצבא הבריטי וראש המטה הכללי הקיסרי של בריטניה, ודעותיהם הפוליטיות היו מנוגדות זו לזו לאורך חייהם. בשנת 1870, נישאה לאיש העסקים מקסימיליאן קארדן דספרד, שמת בשנת 1890 בים. לזוג לא היו ילדים.

## פעילות צדקה
לאחר מות בעלה, כשהייתה בת 46, דספרד החלה לעסוק בפעילויות צדקה בקהילה. היא נדהמה מממדי העוני בלונדון והקדישה את זמנה ואת כספה לעזרה לעניים בבאטרסי שבלונדון. באותה העת, היא התגוררה מעל אחת מחנויות הצדקה אותה ניהלה באזור מוכה עוני, והמירה את דתה לקתוליות.

## פעילות פוליטית
### פעילות אנטי-מלחמתית
דספרד הייתה חברה טובה של הלוחמת הסוציאליסטית, אלינור מרקס, ופעלה באינטרנציונל השני. היא יצאה בחריפות נגד מלחמת הבורים בטענה שזו 'מלחמה מרושעת של הממשל הקפיטליסטי'. בנוסף, היא התנגדה לגיוס החובה במלחמת העולם הראשונה, והקימה ארגון נשים המתנגד למלחמה. במהלך מלחמת האזרחים האירית, דספרד הייתה חברה בארגון הנשים הרפובליקני קומן נה מאן, ונאסרה עקב פעילותה נגד האמנה האנגלו אירית.

### פעילות לשחרור האישה
בשנת 1906, דספרד הצטרפה לארגון  ונאסרה פעמיים במסגרת פעילותה למען זכות בחירה לנשים. לאחר שחשה תסכול מחוסר היעילות של ארגון זה, היא הצטרפה לארגון איגוד הנשים החברתי והפוליטי (WSPU) שנשא אופי מיליטנטי. בשנת 1907, דספרד הקימה, ביחד עם שלוש חברותיה למאבק, את הארגון Women's Freedom League. בשנת 1909 פגשה את מהטמה גנדי והתרשמה עמוקות מתיאורית ההתנגדות הבלתי אלימה בה דגל. בהשפעתו, היא פעלה באסטרטגיות 'התנגדות בלתי אלימה' במסגרתן סופרג’יסטיות קשרו עצמן לשערים ולגדרות וקראו 'אין מיסוי ללא ייצוג'.

### פעילות לשחרור בעלי החיים
בשנת 1906, דספרד נמנתה בין העומדות בראש מאבק 'פרשת הכלב החום' שיצא נגד ניסויים בבעלי חיים, ותפסה אותו כקרב בין פמיניזם למאצ'ואיזם. היא הייתה צמחונית אדוקה וכיהנה כחברת מועצה בארגון הצמחונות הבריטי. הצמחונות הייתה חלק בלתי נפרד מהאתוס של הארגון הסופרג'יסטי אותו ייסדה, ובאותה תקופה אמרה: "צמחונות היא בראש ובראשונה שאלה של נשים. זה מבהיל לחשוב שנשים צריכות לבשל חיות מתות". דספרד עודדה נשים לראות את הקשר בין התנועה לשחרור האישה ובין התנועה לשחרור בעלי החיים:

## שארית חייה
בשנת 1930, הצטרפה למפלגה הקומוניסטית של בריטניה, ובשנת 1933 ביתה בדבלין הוצת ונחרב על ידי המון אנטי-קומוניסטי. דספרד נשארה פעילה מאוד גם בשנות התשעים לחייה, והשתתפה במספר מצעדים אנטי-פשיסטים. היא נפטרה בגיל 95 ונקברה בבית הקברות גלאסנווין בדבלין.

## הנצחה
בלונדון, שני רחובות קרויים על שמה, האחד במחוז באטלסי והשני במחוז ארצ'ווי – בו ממוקם פאב שקרוי גם הוא על שמה.

## ראו גם
*סופרג'יזם
*זכות בחירה לנשים
*התנועה לזכויות בעלי חיים

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:צמחוניות בריטיות
קטגוריה:דבלין: אישים
קטגוריה:קומן נה מאן
קטגוריה:פמיניסטיות בריטיות
קטגוריה:פעילות זכויות בעלי חיים בריטיות
קטגוריה:סופרג'יסטיות בריטיות
קטגוריה:פעילות איגוד הנשים החברתי והפוליטי
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1844
קטגוריה:נפטרות ב-1939
ברומפילד

**ברומפילד** (באנגלית: **Broomfield**) היא עיר ומחוז במדינת קולורדו שבארצות הברית. על פי נתוני לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית, אוכלוסיית ברומפילד מונה 74,112 תושבים נכון ל-2020. ברומפילד היא העיר ה-15 מבחינת גודל אוכלוסייתה במדינת קולורדו, והמחוז ה-12 המאוכלס ביותר בקולורדו.

## היסטוריה
העיר ברומפילד נוסדה בשנת 1961 באזור הדרום מזרחי של מחוז בולדר. העיר קיבלה את שמה מהברומקורן (broomcorn) שגדל באזור. במהלך שלושת העשורים הבאים, העיר גדלה דרך סיפוח שטחים, שהרבה מהם חצו למחוזות אחרים באזור. בשנות התשעים, מנהיגי העיר החלו לדחוף אל עבר יצירת מחוז נפרד כדי להימנע מחוסר היעילות של ארבעה מחוזות משפטיים וארבע בירות מחוז. מנהיגי ברומפילד נימקו שיוכלו לספק שירותים טובים יותר עבור העיר אם היו תחת ממשל מחוזי משל עצמם וביקשו לעשות תיקון בחוקת מדינת קולורדו במטרה ליצור מחוז חדש. התיקון החדש עבר בהצלחה בשנת 1998. ב-15 בנובמבר 2001, מחוז ברומפילד הפך למחוז ה-64 במדינת קולורדו, המחוז החדש ביותר והקטן ביותר בקולורדו.

## גאוגרפיה ואקלים
על פי לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית, שטחה הכולל של העיר הוא 88 קמ"ר, ומתוכם 85 קמ"ר אדמה ו-1.6 קמ"ר מים. מחוז זה הוא הקטן ביותר מבחינת שטחו בקולורדו.

## דמוגרפיה
על פי מפקד האוכלוסין של ארצות הברית, נכון לשנת 2000 היו בעיר 38,272 תושבים, 13,842 משקי בית ו-10,270 משפחות. צפיפות אוכלוסייה הייתה 545.1 נפש לקמ"ר. היו בעיר 14,322 יחידות דיור בצפיפות ממוצעת של 204 דירות לקמ"ר. 88.62% מהתושבים הם לבנים, 0.92% אפרו-אמריקאים, 0.61% אינדיאנים, 4.14% אסיאתים, 3.21% מגזע אחר ו-2.45% משני גזעים או יותר.

## כלכלה
בשנות התשעים, באזור ברומפילד הורגשה צמיחה כלכלית עצומה, חלק גדול מהצמיחה מרוכז בטכנולוגיה והיי-טק. בעיר נמצאים המשרדים הראשיים של מספר חברות ובהם: קרוקס, Vail Resorts, MWH Global, Flatiron, Webroot, Noodles & Company ו-Mrs. Fields.

קניון FlatIron Crossing הוא מרכז קניות ובידור גדול, עם עוגני חנויות מרשתות Dick's Sporting Goods, מייסיס ו-Forever 21.

### מרכזי התעסוקה הגדולים
על פי הדו"ח הפיננסי השנתי של העיר משנת 2023, המעסיקים הגדולים ביותר בעיר היו:

## תושבים נודעים מברומפילד
תושבים נודעים בולטים אשר נולדו או גדלו בברומפילד כוללים את:

* דרו בראון (נולד ב-1984), גיטריסט להקת ואן ריפאבליק.

## ערים תאומות
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קולורדו: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1961
שולמית ריינהרץ

**שולמית ריינהרץ **(באנגלית: **Shulamit Reinharz**; נולדה ב-1946) היא פרופסורית יהודייה-אמריקאית לסוציולוגיה בקתדרה ע"ש יעקב פוטופסקי באוניברסיטת ברנדייס. ריינהרץ כתבה ב-1992 את הספר "Feminist Methods in Social Research" המהווה אבן-דרך בתחום מתודולוגיות המחקר הפמיניסטיות. היא מקימת וראשת מכון המחקר ללימודי נשים הממוקם במרכז אפשטיין, גלריית קניזניק לאומנות פמיניסטית, מכון הדסה-ברנדייס לחקר נשים יהודיות והיא ממקימות אתר האינטרנט הישראלי "נשים על המפה".

## ביוגרפיה
ריינהרץ נולדה באמסטרדם למשפחה יהודית הולנדית. הוריה אילזה (הרתה-שטראוס) ומקס-מיכאל רוטשילד, הם שניהם ניצולי שואה. כשהייתה בת שנה היגרה משפחתה לארצות הברית והיא גדלה במחוז ברגן במדינת ניו-ג'רזי. ריינהרץ בוגרת תואר ראשון בסוציולוגיה מקולג' ברנרד באוניברסיטת קולומביה (1967). את התואר השני והשלישי עשתה באוניברסיטת ברנדייס (1977).

## חייה האקדמיים
ריינהרץ לימדה בין השנים 82–1972 במחלקה לפסיכולוגיה באוניברסיטת מישיגן, באן ארבור שבמישיגן. בשנת 1982 היא מונתה לפרופסור במחלקה לסוציולוגיה שבאוניברסיטת ברנדייס. בשנת 1991 הוזמנה ריינהרץ לעמוד בראש תוכנית לימוד חדשה באוניברסיטה ללימודי נשים. ריינהרץ הקימה בשנת 1997 את מכון הדסה-ברנדייס לחקר נשים יהודיות. בשנת 2001 היא הקימה את מכון המחקר ללימודי נשים באוניברסיטת ברנדייס. כיום היא עומדת בראש שני מכונים אלו. לאורך השנים פרופ' ריינהרץ פרסמה רבות על פמיניזם, מגדר ויהדות וזכתה בפרסים רבים. ספרה החשוב ביותר הוא הספר "Feminist Methods in Social Research" המהווה עד היום טקסט מרכזי בתחום של מתודולוגיות מחקר פמיניסטיות. בספר זה היא תיארה את העיסוק שלה במתודולוגיות מחקר פמיניסטיות כמונע על ידי הרצון להיות "יצרנית של ידע מבלי להיות לכודה בייצור מחדש של דרכים פטריארכליות להפקת ידע".

בשנת 2009 יזמה והקימה ריינרץ ביחד עם ד"ר אסתר כרמל-חכים מאוניברסיטת חיפה את אתר האינטרנט הישראלי "נשים על המפה". אתר זה שם לו כיעד להביא את סיפור פועלן של נשים על שמן נקראו יישובים בארץ ישראל ובעידוד של קריאת יישובים, אתרים, ורחובות בישראל על שם נשים.

## משפחתה
ריינהרץ נשואה לפרופסור יהודה ריינהרץ** **שהיה נשיאה של אוניברסיטת ברנדייס בשנים 1994–2010. לזוג שתי בנות, המתגוררות בישראל, ונכדה.

## ספריה

*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
.


## קישורים חיצוניים

* עמוד אישי באתר אוניברסיטת ברנדייס
* "נשים על המפה"
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סוציולוגיות אמריקאיות
קטגוריה:סוציולוגים אמריקאים
קטגוריה:פמיניסטיות יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:פמיניסטים יהודים אמריקאים
קטגוריה:פמיניסטיות אמריקאיות
קטגוריה:פמיניסטים אמריקאים
קטגוריה:בוגרות ברנרד קולג'
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת ברנדייס
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת ברנדייס
קטגוריה:סגל אוניברסיטת ברנדייס
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1946
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1946
אילדפונס לימה

**אילדפונס לימה סולה** (בקטלאנית: **Ildefons Lima Solà**; נולד ב-10 בדצמבר 1979) הוא כדורגלן עבר אנדורי ששיחק בעמדת הבלם.

## קריירת מועדונים
לימה התחיל את הקריירה שלו בפ.צ. אנדורה ששיחקה בליגה השלישית ובליגה הרביעית, בהמשך עבר לאספניול ב' וסנט אנדראו.

בשנת  עזב את ספרד ליוניקוס היוונית, ומשם עזב לפצ'וקה המקסיקנית. בקיץ , לימה חזר לספרד כאשר חתם בלאס פאלמס בינואר 2004 עבר לפולידפורטיבו אחידו ולאחר מכן שיחק בראיו ואיקאנו.

לאחר מכן שיחק גם בטריאסטינה מהסרייה ב' וב-AC בלינצונה מליגת העל השווייצרית.

## קריירה בינלאומית
לימה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אנדורה ב-22 ביוני 1997 נגד , כאשר הוא רק בן 17. במשחק זה הוא גם הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת במשחק שנגמר בהפסד 4-1.

עם 11 שערים ב-112 משחקים, לימה הוא מלך השערים ושיאן ההופעות של הנבחרת בכל הזמנים ובנוסף משמש כקפטן הנבחרת. את רוב שעריו בנבחרת הבקיע בפנדלים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים אנדורים
קטגוריה:בלמי כדורגל אנדורים
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. אנדורה
קטגוריה:כדורגלני יוניקוס
קטגוריה:כדורגלני פצ'וקה
קטגוריה:כדורגלני לאס פאלמאס
קטגוריה:כדורגלני פולידפורטיבו אחידו
קטגוריה:כדורגלני ראיו ואייקאנו
קטגוריה:כדורגלני טריאסטינה
קטגוריה:כדורגלני בלינצונה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אנדורה
קטגוריה:ספורטאים אנדורים בספרד
קטגוריה:ספורטאים זרים ביוון
קטגוריה:ספורטאים זרים במקסיקו
קטגוריה:ספורטאים זרים באיטליה
קטגוריה:ספורטאים זרים בשווייץ
קטגוריה:אנדורים שנולדו ב-1979
יצחק גולדנברג

**יצחק גולדנברג** (נולד בשנת 1958), הוא אתלט ישראלי בעבר, שיאן ישראל בקפיצה לגובה.

## ביוגרפיה
גולדנברג גדל בקיבוץ טירת צבי. הוא התאמן בקבוצת האתלטיקה של קיבוצו, אליצור טירת צבי. בהמשך התאמן בהרדכתו של אמנון גור.

בתחרויות האתלטיקה של כינוס הפועל ה-10 שנערכו במאי 1975 סיים גולדנברג שלישי מבין הישראלים ובמקום שביעי כללי בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.85 מטר.

### שיאן ישראל
בתחרות שנערכה בלברקוזן, גרמניה בסוף יולי 1975 קבע גולדנברג בקפיצה לגובה שיא ישראלי חדש של 1.98 מטר. שיא זה החזיק מעמד 3 שנים ונשבר על ידי אורי בראון ממכבי תל אביב (2.00 מטר).

## שיאים אישים
* קפיצה לגובה: 1.98 מטר (1978) **שיא ישראלי בעבר**

## קישורים חיצוניים
* , תמונה של יצחק גולדנברג מקבל גביע על ידי מזכ"ל אליצור, זאב ברוורמן.

## הערות שוליים

קטגוריה:קופצים לגובה ישראלים
קטגוריה:טירת צבי: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1958