open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
העיתונאים

**העיתונאים** היא סדרת טלוויזיה ישראלית תיעודית בשישה פרקים, ששודרה בערוץ yes דוקו, החל מ-8 ביוני 2011.

בתקופה האחרונה העיתונות המודפסת בישראל עוברת טלטלה חסרת תקדים. הקוראים נוטשים, המו"לים והאינטרסים העסקיים מתערבבים, פוליטיקאים מאיימים, יחצנים משתלטים ואינטרסים שונים משפיעים על המוצר העיתונאי. על רקע כל אלה ניצב העיתונאי, נקרע בין אידיאלים, דאגות פרנסה, שאיפות קריירה והדאגה לעתיד המקצועי כולו. 

הסדרה מציגה את התקשורת הישראלית מנקודת מבטו של העיתונאי: עיתונאי השטח שלא מפסיקים לחפש את הסיפור מול התחרות של הטלוויזיה והאינטרנט; העיתונאי שמנהל תחקירים נגד ראש הממשלה, וגם את כתבי הרכילות והפלילים שנאבקים על ידיעות בעמוד הראשון. 

הסדרה מלווה בזמן אמת עיתונים שנסגרים ונאבקים על קיומם, עיתונאים שמפוטרים ממקומות עבודתם ומו"לים שנאבקים אחד בשני, וחושפת את מאחורי הקלעים, על הטלטלות, המאבקים, היצרים והסכסוכים של עולם העיתונות המודפסת.

בסדרה משולבים ראיונות עם כמה מהעיתונאים הבכירים בישראל, בהם: רינו צרור, מתי גולן, רביב דרוקר, ניר גונטז', יעל גבירץ, חנוך מרמרי, מיקי רוזנטל, בן כספית, רמי רוטהולץ.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2011
קטגוריה:סדרות טלוויזיה תיעודיות ישראליות
I Wanna Be Where You Are

**I Wanna Be Where You Are** הוא הסינגל השלישי מהאלבום הבכורה Got to Be There, של הזמר והיוצר מייקל ג'קסון. השיר יצא ב-1972, בהוצאת מוטאון. הוא נכתב על ידי ארתור רוס, אחיה הצעיר של דיאנה רוס ולאון ווייר.

## מצעדים ודירוגים

## גרסאות כיסוי
השיר זכה לגרסאות כיסוי ונדגם על ידי אמנים רבים בהם מרווין גיי בשירו "I Want You", וילי האטצ', ג'יסון וויבר, הפוג'יז, ג'ניפר לופז ב- "Gotta Be There", כריס בראון ב-"Yo (Excuse Me Miss)".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי מייקל ג'קסון
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ליאון וייר
קטגוריה:סינגלים בהוצאת מוטאון
חסידות פשעווארסק

ממוזער|שלשלת האדמורי"ם לבית פשעווארסק, מימין לשמאל: רבי איציק'ל, חתנו רבי יענקל'ה, בנו רבי ליבוש
[ממוזער|רבי [יעקב לייזר, האדמו"ר השני מפשעווארסק]]
[ממוזער|רבי [לייבוש לייזר, האדמו"ר הנוכחי]]
**חסידות פשעווארסק** היא חסידות בעיר אנטוורפן, המכונה על שם העיירה הגליציאית פשבורסק שממנה הגיע הרבי הראשון, רבי משה יצחק גווירצמן.

## תולדות החסידות
רבי משה יצחק (ר' איציק'ל, י"ב בטבת ה'תרמ"ב - י' בתשרי ה'תשל"ז), בצעירותו התקרב לרבי יחזקאל שרגא הלברשטאם משינאווא, ולאחר פטירתו היה תלמידו של בנו רבי שמחה ישכר בער הלברשטאם מצישינוב, מגזע חסידות צאנז. לאחר חתונתו התגורר בפשבורסק ואחרי מלחמת העולם השנייה הגיע לגור בפריז ואחר כך בהמלצת האדמו"ר רבי אהרן מבעלז, עבר בשנת תשט"ז להתגורר באנטוורפן והקים שם את בית מדרשו ברחוב מרקטור המפורסם, בשם "בית המדרש פשעווארסק", לזכר עיירת מוצאו. וכן שימש כנשיא כולל גליציה - חבת ירושלים.

לאחר פטירתו הכתירו החסידים (ובראשם רבי אלחנן היילפרין מרבני לונדון) את חתנו רבי יעקב לייזר (המכונה "ר' יענק'לה") לשמש כממשיך דרכו. נפטר בכ"ז בחשוון תשנ"ט.

כיום משמש כרבי בנו, רבי אריה לייביש לייזר. בנו הגדול של רבי לייביש, רבי נפתלי אלימלך, הוא רב הקהילה של החסידות בלונדון, בנו רבי אלטר, הוא רב הקהילה בוויליאמסבורג, ואחיינו הרב צבי כהנא הוא רב הקהילה במונסי.

מרכז החסידות הוא באנטוורפן. קהילות נוספות קיימות בלונדון ובמנצ'סטר שבאנגליה, בווילאמסבורג ובבורו פארק שבברוקלין, במונסי ובירושלים.

בקיץ ה'תשפ"ה הוחל בהרחבת בית המדרש של החסידות באנטוורפן, שישים ושמונה שנים לאחר שהוקם. הבנייה נעשית בידי אברכי החסידות.

## ממנהגי החסידות
מדי שבוע מתקיימת סעודת מלוה מלכה בראשות האדמו"ר, שבמהלכה מחלק האדמו"ר שום כסגולה להצלחה במשך השבוע.

חסידי פשעווארסק מקפידים על המנהג לתת צידה ליוצא לדרך, ורבים מהם לא יוצאים לדרכם לפני שיקבלו עוגיות (דבש) ברכה מידיו של הרבי.

## ספרי החסידות
* **אבות על בנים** - קונטרס חידושי תורה, סיפורים ומכתבים מרבי יעקב לייזר
* **זכות אבות** - על המועדים, ליקוט מהקלטות ומנהגים, מרבי יעקב לייזר
* **כתבי קודש** (ארבעה חלקים) - מכתבי רבי משה יצחק ורבי יעקב, יצא לאור על ידי נפתלי אלימלך רייך.
* **י"ג אורות** (שלושה חלקים) - סיפורים שסיפר רבי יעקב. חלק ראשון בעיקר על בית צאנז. חלק שני ושלישי בעיקר על צדיקי פולין וגליציה. יצא לאור על ידי הרב יוסף נפתלי ווגשל
*אמרי יעקב-דברי תורה על פרשיות השבוע ועל המועדים.

## קישורים חיצוניים
* שמחת פשעווארסק: ריקוד האדמו"ר
* 

## הערות שוליים

פשעווארסק
קטגוריה:אנטוורפן
קטגוריה:יהדות בלגיה
*
אלכסנדר ליטובצ'נקו

**אלכסנדר דמיטרייביץ' ליטובצ'נקו** (ברוסית: **Алекса́ндр Дми́триевич Лито́вченко**, 14 במרץ 1835 – 16 ביוני 1890) היה צייר רוסי ממוצא אוקראיני שהתמחה בציור אירועים היסטוריים מהמאה ה-16 והמאה ה-17 בתולדותיה של רוסיה.

ליטובצ'נקו למד באקדמיה הקיסרית לאמנויות וזכה במדליית זהב על ציורו המתאר את כארון שט על נהר סטיקס. ליטובצ'נקו יצא נגד האסכולה המסורתית של האקדמיה, ובשנת 1863 עזב אותה והצטרף לתנועת הנודדים, אשר העדיפה את הסגנון הריאליסטי.

בין יצירותיו הידועות הן היצירה המתארת את הצאר איוואן האיום מראה את אוצרותיו לג'רום הורסיי, שגריר אנגליה – יצירה המוצגת במוזיאון אלכסנדר השלישי בסנקט פטרבורג, והיצירה הצאר אלכסיס והארכיבישוף ניקון משנת 1886, אשר מוצגת בגלריית טרטייקוב שבמוסקבה.

יצירות נוספות ידועות של ליטובצ'נקו הן שבעה ציורי הקיר שצוירו עבור קתדרלת ישו המושיע שבמוסקבה והציורים על אנדרטת מלחמת קרים בסבסטופול.

## קישורים חיצוניים

* יצירותיו של ליטובצ'נקו

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1835
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1890
דושקו איבאנוביץ'

**דושקו איבאנוביץ**' (בסרבית: **Душко Ивановић**; נולד ב-1 בספטמבר 1957) הוא כדורסלן עבר ומאמן כדורסל מונטנגרי.

## קריירה כשחקן
התחיל את הקריירה בקבוצה המקומית בעיר הולדתו, ביילו פולייה. שיחק בבודוצ'נוסט, יוגופלסטיקה ספליט, ז'ירונה, לימוז' ופריבור אולימפיק משווייץ. בתקופתו ביוגופלסטיקה זכה פעמיים ברצף באליפות אירופה לקבוצות בשנים 1989 ו-1990.

## קריירה כמאמן
את הקריירה כמאמן התחיל בפרייבור, בעונת 1993–1994 שהוא משמש הן כעוזר מאמן והן כשחקן. בעונת 1994–1995 שימש כעוזר מאמן בז'ירונה ועונה לאחר מכן (1995–1996) חזר לתפקידו כשחקן וכמאמן בפרייבור. ב-1996 מונה להיות מאמן ראשי בקבוצה. ב-1997 מונה למאמנה של נבחרת שווייץ (לקדנציה שנמשכה עד שנת 2000). ב-1999 מונה למאמנה של לימוז' עימה זכה בגביע קוראץ' (2000).

בשנת 2000 החל לשמש כמאמן בקבוצת קאחה לבורל ויטוריה (שנקראה אז טאו ויטוריה) ובתקופתו שם הצליח להצעידה אל קדמת הבמה של הכדורסל הספרדי והאירופי כשהוביל אותה פעמיים אל גמר היורוליג (2001 ו-2005) וזכה עימה באליפות ספרד. עקב ההצלחה, בקיץ 2005 הצטרף כמאמן לקבוצת הפאר הספרדית ברצלונה ובעונתו הראשונה הצעיד את הקבוצה לפיינל פור של היורוליג. במהלך עונתו השנייה במועדון פוטר איבאנוביץ' מתפקידו לאחר סדרה של הפסדים. בקיץ 2008, חזר לקדנציה שנייה בשורותיה של הקבוצה הבסקית ובהמשך הצעידה לזכייה בגביע הספרדי (2009) ובאליפות (2010) מפתיעה, לאחר ניצחון מוחץ 3:0 בסדרת הגמר על ברצלונה שהייתה אלופת אירופה באותה העונה ונחשבה לפייבוריטית ברורה טרם הסדרה. ב-18 בנובמבר 2012, לאחר סדרת כישלונות ביורוליג ובליגה פוטר איבאנוביץ' מתפקידו וסיים 10 שנות אימון, לסירוגין, בקבוצה הבסקית.

ב-10 ביוני 2014 חתם איבאנוביץ' לשנתיים בפנאתינאיקוס היוונית.

ב-15 במרץ 2016 חתם לשנה וחצי בחימקי מוסקבה.

ב-20 באוגוסט 2018 מונה למאמן בשיקטש הטורקית.

ב-2023 מונה בפעם הרביעית למאמן סאסקי בסקוניה.

בדצמבר 2024 מונה למאמן וירטוס בולוניה.

איבאנוביץ' נחשב למאמן קשוח, בעל שיטות אימון קשות ומתישות פיזית. ליאור אליהו, ששיחק תחת איבאנוביץ' בקאחה לבורל, סיפר לתקשורת הישראלית על משטר אימונים קשוח ותובעני, הדורש מהשחקנים הגבוהים כושר פיזי דומה לזה של הגארדים בקבוצה.

## הישגים
### כשחקן
*יוגופלסטיקה ספליט (1989–1990):
**אליפות אירופה לקבוצות (1989, 1990)
**אליפות יוגוסלביה (1989, 1990)
**גביע יוגוסלביה (1990)

### כמאמן
*פרייבורג אולימפיק (1995–1999):
**אליפות שווייץ (1997,1998,1999
**גביע שווייץ (1998)
*לימוז' (1999–2000):
**גביע קוראץ' (2000)
**אליפות צרפת (2000)
**גביע צרפת (2000)
*ברצלונה (2005–2008):
**גביע ספרד (2007)
*קאחה לבורל ויטוריה (2000–2005, 2008–2022):
**אליפות ספרד (2002, 2010)
**גביע ספרד (2002, 2004, 2009)
*פנאתינאיקוס
**הגביע היווני (2015)

## קישורים חיצוניים

* 
* ערן סלע, חיל התותחנים-דושקו אביאנוביץ', באתר כדורסלע

## הערות שוליים

קטגוריה:מאמני כדורסל סרבים
קטגוריה:כדורסלנים יוגוסלבים
קטגוריה:כדורסלני בודוצ'נוסט פודגוריצה
קטגוריה:כדורסלני לימוז'
קטגוריה:כדורסלני ז'ירונה
קטגוריה:כדורסלני ק.ק. ספליט
קטגוריה:מאמני פנאתינאיקוס בכדורסל
קטגוריה:מאמני סאסקי בסקוניה
קטגוריה:מאמני ברצלונה בכדורסל
קטגוריה:מאמני חימקי
קטגוריה:ילידי 1957
קטגוריה:ספורטאים מונטנגרים בטורקיה
יחסי אלג'יריה–ישראל

**יחסי אלג'יריה-ישראל** הם היחסים שבין אלג'יריה וישראל. בין שתי המדינות אין יחסים דיפלומטיים רשמיים והיחסים בין שתי המדינות מתוחים על רקע הסכסוך הישראלי-ערבי, ועל רקע היות אלג'יריה תומכת עיקרית בעמדה הפלסטינית.

## היסטוריה
ישראל הכירה באלג'יריה לאחר הכרזת העצמאות שלה בשנת 1962. למרות זאת, אלג'יריה מעולם לא הכירה בישראל ובשנת 1967 במהלך מלחמת ששת הימים שלחה כוח סמלי להילחם לצד מצרים.

ביולי 1968 חטפו טרוריסטים מטוס אל על שהמריא מרומא והנחיתו אותו באלג'יריה. במשך שבועות ארוכים ניהלה ישראל משא ומתן מול אלג'יריה במטרה להביא לשחרורם של הנוסעים, ולאחר כ-40 יום ותחת לחץ כבד של מדינות העולם שוחררו הנוסעים לישראל.

באוגוסט 1970 הגיע לישראל מפקד המשטרה החשאית באלג'יריה בלוויית אזרח אלג'ירי נוסף. השנים עוכבו במעצר מנהלי מייד עם כניסתם לישראל.

במלחמת יום הכיפורים שלחה אלג'יריה חיל משלוח גדול שהועמד לרשות צבא מצרים במלחמתו נגד ישראל. חיל המשלוח כלל שלוש טייסות יירוט ותקיפה, ארטילריה וכוחות קרקעיים. בנוסף סייעה למצרים כלכלית באמצעות העברת מטבע חוץ למימון המלחמה נגד ישראל ורכש צבאי.

בניגוד להתקרבות שהפגינו מדינות צפון אפריקה כלפי ישראל בשנות ה-90 בעקבות תהליך אוסלו, נשארה אלג'יריה קרה ביחסה לישראל וסירבה להכיר בה או להידבר עמה. בעת הלווייתו של מלך מרוקו חסן השני ביולי 1999 נפגשו ראש הממשלה דאז אהוד ברק ונשיא אלג'יריה בפעם הראשונה ונידונה האפשרות לחימום היחסים, אך זמן קצר לאחר מכן עם פרוץ האינתיפאדה השנייה הפסיקה אלג'יריה את השיחות.

ב-1999 התקיימו קשרים לא רשמיים בין אלג'יריה לישראל, בין השאר לשם קבלת סיוע בהקמת יחידה לאבטחת אישים.

במהלך אולימפיאדת טוקיו 2020 החליט הג'ודוקא האלג'ראי, פתחי נורין, לפרוש מהסיבוב הראשון של טורניר הג'ודו על מנת להימנע מלהתמודד מול הג'ודוקא הישראלי, טוהר בוטבול, בסיבוב השני, ובעקבות כך הוחלט להשעותו מהאולימפיאדה ומהכפר האולימפי. בעקבות מקרה זה הוחלט להשעות את פתחי נורין למשך 10 שנים מהמשחקים. בתגובה לעונש צוטט פתחי נורין באומרו: "אני בהלם. לא ציפיתי שהעונש יהיה כל כך כבד".

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:הסכסוך הישראלי-ערבי
קטגוריה:יחסי אפריקה–ישראל לפי מדינה
רורי גלאגר

[ממוזער|250px|שמאל|גלאגר על [גיטרה אקוסטית, מרס 1976, ברדה שבהולנד]]
**ויליאם רורי גלאגר** (מבוטא **גלאהר,** באנגלית: **William Rory Gallagher**; 2 במרץ 1948 - 14 ביוני 1995) היה נגן בלוז רוק, רב נגן ומלחין ממוצא אירי. גלאגר נולד בבאלישנון, אירלנד וגדל בקורק. לבד מהיותו נגן גיטרה כשרוני קנה לו פרסום בעיקר בהופעותיו הכריזמטיות ובהתמסרותו לאמנות שבמוזיקה. אלבומיו של גלאגר נמכרו ברחבי העולם בכ-30 מיליון עותקים. גלאגר עבר השתלת כבד ב-1995, אך נפטר מסיבוכים שלה מאוחר יותר באותה שנה בלונדון, אנגליה.

גלאגר נחשב מגדולי הנגנים וממוקם במקום ה-57 ברשימת 100 הגיטריסטים הגדולים בהיסטוריה של המגזין רולינג סטון משנת 2010.

## ביוגרפיה
גלאגר נולד בבאלישנון לבית מוזיקלי - אביו, דניאל ניגן באקורדיון בלהקה מקומית כתחביב ואימו, מוניקה הייתה זמרת ושחקנית תיאטרון. רורי שניחן בכישרון מוזיקלי מגיל צעיר, קיבל מהוריו עידוד משמעותי וכן בגיל 9 את הגיטרה האקוסטית הראשונה שלו, עליה למד לנגן לבד. לאחר שזכה בתחרות כישרונות, בהיותו בן שתים עשרה בלבד, החל גלאגר להופיע עם הגיטרה האקוסטית שלו ועם גיטרה חשמלית אותה קנה בכספי הזכייה. אולם הגיטרה המשמעותית שהייתה המזוהה איתו ביותר היא 1961 פנדר סטראטוקסטר שקנה שלוש שנים אחר כך. גלאגר היה נשאר ער כל הלילה כדי להקשיב למוזיקה ברדיו, כשבתחילה משכה אותו מוזיקת הסקיפל ולאחר מכן פולק ובלוז. בעקבות זאת הוא החל להתנסות בנגינת פולק, בלוז ורוק, ולבסוף נמשך לנגינת אקוסטית של הסגנונות הללו. בחלוף שנותיו הבאות למד גלאגר לנגן על גיטרת סלייד, סגנון שפיתח ושיכלל לדרגת אמנות, מפוחית פה, סקסופון, מנדולינה, בנג'ו וסיטאר ברמות שונות של מומחיות. בהמשך, גלאגר ניסה צורות שונות של בלוז בעודו שואב השראה מאמנים שונים ובעיקר מאדי ווטרס.

## להקת טעם
לאחר שהתנסה בנגינה עם מספר להקות ובעקבות עלייה בפופולריות של להקות קצב בשנות השישים, החליט גלאגר להקים להקה משלו - "טייסט". טעם הייתה פאוור טריו שניגנה בעיקר בלוז רוק ורית'ם אנד בלוז. הלהקה נוסדה עם עוד שני חברים של גלאגר מקורק, אך שנתיים אחר כך הם הוחלפו בנגנים מקצועיים יותר מבלפסט - מתופף (ג'ון וילסון) ובסיסט (ריצ'רד מק'ראקן) שליוו את גלאגר ששר וניגן על גיטרה.
הלהקה הופיעה תכופות בבריטניה (כולל הופעה שזכתה לאהדה גורפת מצד הקהל בפסטיבל האי וייט) ואף באמריקה. היא הוציאה שני אלבומי אולפן ושני אלבומים מהופעותיה החיות עד שהתפרקה לבסוף ב-1970.

## קריירת סולו
לאחר התפרקות "טעם" ערך גלאגר כמה סיבובי הופעות תחת שמו. ניתן לומר כי שנות השבעים היו התקופה הפורה ביותר בכל הקריירה שלו, בתקופה זאת הוא הפיק עשרה אלבומי אולפן ושני אלבומים של הופעות חיות. כמו כן הוא נבחר לזמר השנה במגזין המוזיקה מלודי מייקר ב-1971, כשעקף אפילו את אריק קלפטון.

## מחוות
ג'ימי הנדריקס נשאל בריאיון ב-1969 מיד לאחר פסטיבל וודסטוק: "אז ג'ימי, איך זה להיות נגן הגיטרה הטוב בעולם?" הנדריקס: "אני לא יודע, תשאלו את רורי גלאגר".

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מוזיקאי בלוז
קטגוריה:גיטריסטי רוק
קטגוריה:גיטריסטים אירים
קטגוריה:זמרים אירים
קטגוריה:רב-נגנים
קטגוריה:אירים שנולדו ב-1948
קטגוריה:אירים שנפטרו ב-1995
קטגוריה:נגני מנדולינה
משרד האוצר (גרמניה)

**משרד האוצר הפדרלי של גרמניה** (בגרמנית: Das **Bundesministerium der Finanzen**, בראשי תיבות: **BMF**) הוא המשרד הממשלתי בגרמניה האחראי על מדיניות הכלכלית של גרמניה. הוקם לראשונה ב-1879 כלשכת האוצר הקיסרית של הקייזר. שר האוצר הנוכחי (מנובמבר 2021) הוא כריסטיאן לינדנר מהמפלגה הדמוקרטית-חופשית (FDP).

המשרד אחראי לניהול תקציב המדינה והוא השר הממשלתי היחיד שביכולתו להטיל וטו על החלטת ממשלה במידה וזו עלולה להביא להוצאות כספים מיותרות ובזבוז כספי ציבור שלא לצורך.

כשהוקמה לשכת האוצר הקיסרית (Reichsschatzamt) ב-1879 עמד בראשה תת-מזכיר המדינה שהוא ביצע את הוראות מזכיר המדינה. ב-1919 משרד האוצר הגרמני הפך למשרד אוצר פדרלי ונקרא בשם משרד האוצר הקיסרי (Reichsministerium der Finanzen), או משרד האוצר של הרייך שהיה שמו בתקופה הנאצית. ב-1949 פוצל המשרד למשרד האוצר של גרמניה המערבית, בשם משרד האוצר הפדרלי (Bundesministerium der Finanzen) ומשרד האוצר של גרמניה המזרחית, אלה אוחדו מחדש ב-1990 עם איחודה של גרמניה מחדש.

## הבניין
ב-1999 משרד האוצר הגרמני עבר לברלין והתמקם בבית דטלף-רובדר.

הבניין נבנה בתקופת גרמניה הנאצית והיה בניין מיניסטריון האווירייה בברלין, מרכז המטה האווירי של גרמניה (לופטוואפה). כשנפתח המבנה עצמו הוא היה בניין המשרדים הגדול בעולם בתקופתו. הבניין מעוצב בסגנון פשיסטי ושמרני יחסית, והיה ממוקם בקריית הממשלה של גרמניה הנאצית, בסמוך למטה של אדולף היטלר. צמוד למבנה ניצב מטה הגסטפו בנוסף.

על קיר המבנה מופיע ציור קיר קומוניסטי מתקופת מזרח גרמניה המתאר בעל ואישה, פועלים, בנאים וצועדים.

## מבנה ארגוני
משרד האוצר אחראי על כל היבטי מדיניות המס וההכנסות בגרמניה וממלא תפקיד משמעותי במדיניות האיחוד האירופי. נכון לשנת 2020, המשרד מאורגן במחלקות הבאות:
### מחלקות
* מחלקה E - מדיניות אירופית
* מחלקה L - מחלקת ניהול
* מחלקה Z - המחלקה המרכזית
* מחלקה 1 - סוגיות של מדיניות כלכלית; המדיניות הפיננסית והמוניטרית הבין־לאומית
* מחלקה 2 - תקציב פדרלי (אחראית על הכנת תקציב המדינה)
* מחלקה 3 - מכס, מע"מ, חובות Excise
* מחלקה 4 - מחלקת מס - מסים ישירים
* מחלקה 5 - יחסים פיננסיים פדרליים, חוקי המדינה ועניינים משפטיים
* מחלקה 6 - טכנולוגיית מידע; עבור מינהל הכספים הפדרלי
* מחלקה 7 - מדיניות השוק הפיננסי
* מחלקה 8 - הפרטות, אחזקות ונדל"ן פדרלי

### ועדות מייעצות
שלוש ועדות ייעוץ עצמאיות תומכות בעבודה של משרד האוצר הפדרלי עם המומחיות שלהן:
* הוועדה המייעצת המדעית - תומכת בעבודת המשרד באמצעות דעות מדעיות ודעות בנושאי מדיניות פיננסית.
* ועדת FinTechCouncil - מייעצת בנושאי דיגיטציה בשוק הפיננסי, בינה מלאכותית ובלוקצ'יין.
* הוועדה המייעצת למימון בר־קיימא - מייעצת לממשלה הפדרלית על פיתוח ויישום של אסטרטגיית מימון בר־קיימא שלה.

## מוסדות
למשרד האוצר יש, בין היתר, פיקוח משפטי וטכני על הרשויות הפדרליות הבאות:
* הרשות הפיקוחית הפיננסית הפדרלית (BaFin)
* הסוכנות הפדרלית לייצוב שוק פיננסי (FMSA)
* המכון הפדרלי למשימות נדל"ן (BImA)
* המכון הפדרלי לפעילויות מיוחדות הקשורות להתאגדות (BvS)
* המשרד הפדרלי המרכזי למיסוי (BZSt)
* המרכז הפדרלי לטכנולוגיה מידע (ITZ Bund)
* מנהל המכס הכללי (GZD)

## גלריה

קובץ:Bundesarchiv Bild 147-0269, Berlin, Reichsfinanzministerium.jpg|בניין משרד האוצר עד 1949 בוילהלמפלאץ בברלין
קובץ:Bundesfinanzministerium Bonn Eingang 2008a.jpg|הכניסה למטה משרד האוצר הפדרלי של גרמניה המערבית, בבון
קובץ:Detlev-Rohwedder-Haus Berlin.jpg|בניין משרד האוצר הפדרלי של גרמניה מאז 1999


## קישורים חיצוניים

* 

אוצר
גרמניה
Bourne Shell

**Bourne Shell** (מעטפת הפקודה של בורן) היא מעטפת הפקודה של יוניקס. נודעה גם כ־**sh**, כשם התוכנית שהריצה אותה. היא נכתבה בידי סטפן בורן ממעבדות בל של AT&T ונכללה בגרסאות יוניקס החל מגרסה 7 שיצאה בשנת 1979.

התוכנית הפכה לסטנדרט דה-פקטו לכתיבת קובצי אצווה בסביבת יוניקס. נכתבו מספר תוכניות שהשתמשו בתחביר שלה וסיפקו סביבת עבודה נוחה יותר וגם תחביר מתקדם יותר, בהן Korn Shell (ksh), ובאש.

## ראו גם
* באש
* C Shell

קטגוריה:יוניקס
קטגוריה:שפות תכנות
קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-1977
קטגוריה:ממשקי שורת פקודה
קטגוריה:תוכנות הכתובות ב-C
טירת שנטילי

שמאל|ממוזער|250px|החזית הצפונית של הטירה.
[שמאל|ממוזער|250px|גני הטירה שתוכננו על ידי אדריכל הגנים הצרפתי [אנדרה לה נוטרה.]]
**טירת שנטילי** (בצרפתית: **Château de Chantilly**) היא טירה (שאטו) היסטורית הממוקמת בעיר שנטילי שבאזור פיקרדי בצרפת.

בטירה שני מבניים העיקריים - מבנה הטירה המרכזי (Grand Château) שנהרס במהלך המהפכה הצרפתית ונבנה מחדש בשנות ה-70 של המאה ה-19, והמבנה הקטן (Petit Château) שנבנה בשנת 1560. כיום המבנה נמצא בבעלות המכון של צרפת ופועל במבנה מוזיאון קונדה.

## היסטוריה
מבנה האחוזה הראשון באתר הוקם בין השנים 1528–1531 על ידי האדריכל פייר שאמביג'ה (Pierre Chambiges) עבור בית מונמורנסי (אשר אזור הטירה היה בבעלותו מאז שנת 1484). זמן קצר לאחר מכן נבנתה הטירה הקטנה, בשנת 1560, ככל הנראה על ידי ז'אן בולאן. בשנת 1632, לאחר מותו של אנרי השני דה מונמורנסי, עברה האחוזה לידי לואי השני, נסיך דה קונדה.

מבנה הטירה נהרס במהלך המהפכה הצרפתית. שטח הטירה הוחרם על ידי משפחת דוכס אורליאן בשנת 1853 ונשאר בידה עד שנת 1872.

בין השנים 1875–1881 נבנה מבנה הטירה מחדש על ידי אנרי ד'אורליאן, דוכס אומייל על ידי האדריכל הונורה דומה (Honore Daumet). הדוכס הוריש את הטירה, במותו למכון של צרפת .

סביב הטירה גנים נרחבים שתוכננו על ידי אדריכל הגנים הצרפתי אנדרה לה נוטרה. בגנים נמצא ההמו דה שאנטילי - כפר דמה כפרי שהיווה השראה לכפר המלכה שנבנה עבור מארי אנטואנט בגני ורסאי.

בשנת 1985 צולם בטירה הסרט "רצח בעיניים" מסדרת סרטי ג'יימס בונד. בסרט זה שימשה הטירה כביתו של הנבל מקס זורין. ב-30 וב-31 ביולי 1994 נערכו בטירה שתי הופעות של להקת פינק פלוייד.

בראשית המאה ה-21 שוקמה הטירה בעלות של 70 מיליון אירו.

הטירה והשטח הסובב אותה הופיעו במשחק המחשב Battlefiled 1 שמתרחש במלחמת העולם הראשונה.

בשנת 2020 צולם הווידאו קליפ של הגרסה המחודשת לשיר "Just Show Me How to Love You" של שרה ברייטמן, בטירת שנטילי.

## מוזיאון קונדה
כיום פועל בטירה מוזיאון קונדה לאמנות המציג את אחד האוספים הגדולים ביותר בצרפת. בין היתר מוצגות במוזיאון היצירות הבאות: "סתיו" של בוטיצ'לי, "דיוקנה של סימונטה וספוצ'י" של פיירו די קוזימו, "שלוש הגרציות" ו-"המדונה של לורטו" של רפאל, "דיוקנו של מולייר" מעשה ידי פייר מיניאר וכן יצירות של פרה אנג'ליקו, ז'אן-בטיסט קאמי קורו, פיליפינו ליפי, הנס ממלינג, פרנסואה לואה וז'אן קלואה, פאולו ורונזה, בארוצ'י, אניבלה קראצ'י, דומניקינו, סלבטור רוסה, ניקולא פוסן, פיליפ דה שאמפן, אנתוני ואן דייק, גווידו רני, ז'אן-בטיסט גרוז', ג'שואה ריינולדס, ז'אן-אוגוסט-דומיניק אנגר, תאודור ז'ריקו ואז'ן דלקרואה.

בספריית המוזיאון למעלה מ-1,300 ספרים ו-12,500 כתבי יד, ובהם תנ"ך גוטנברג. בין כתבי היד 200 כתבי יד מימי הביניים ובהם השעות העשירות מאד של דוכס ברי.


Chantilly2 tango7174.jpg|אולם בטירה
Chantilly4 tango7174.jpg|הקפלה של נסיכי קונדה
Les Très Riches Heures du duc de Berry aout.jpg|תיאור חודש אוגוסט מתוך כתב היד הביניימי השעות העשירות מאד של דוכס ברי מעשה ידי האחים לימברג. כתב היד מוצג במוזיאון קונדה שבטירת שנטילי.
Château Chantilly 1.jpg|מבנה הטירה המרכזי


## קישורים חיצוניים

* 
* תצלומי הטירה
* כתבה על הטירה באתר פרנקופילים אנונימיים

## הערות שוליים

שנטילי
קטגוריה:פיקרדי: מבנים
קטגוריה:בית קונדה-בורבון
קטגוריה:או-דה-פראנס: מבנים
A Dramatic Turn of Events

**A Dramatic Turn of Events** (בתרגום חופשי: "מפנה דרמטי באירועים") הוא אלבום האולפן האחד עשר של להקת הפרוגרסיב מטאל דרים ת'יאטר, שיצא לאור ב-13 בספטמבר 2011. זהו האלבום הראשון של הלהקה בו משתתף המתופף מייק מנג'יני וזאת לאחר עזיבתו של המתופף הקודם ומייסד הלהקה, מייק פורטנוי, בספטמבר 2010.

האלבום נכתב, הוקלט ונערך בין ינואר ליוני 2011 באולפני Cove City Sound בלונג איילנד, ניו יורק. הוא הופק על ידי ג'ון פטרוצ'י ועבר מיקסינג בידי אנדי וואלאס. הסינגל הראשון של האלבום, "On the Backs of Angels", יצא לאור ביוטיוב ב-29 ביוני 2011.

## רשימת השירים

## קישורים חיצוניים

* עמוד האלבום באתר הרשמי של הלהקה

קטגוריה:אלבומי דרים ת'יאטר
קטגוריה:אלבומים באנגלית
נבחרת רוסיה בכדורגל חופים

ממוזער|סמליל הנבחרת מאז הזכייה השלישית בגביע העולם בקיץ 2021.
**נבחרת רוסיה ב[[כדורגל חופים]]** מייצגת את רוסיה בתחרויות בינלאומיות בכדורגל חופים ונשלטת על ידי התאחדות הכדורגל הרוסית. נבחרת רוסיה זכתה שלוש פעמים בגביע העולם בכדורגל חופים (2011, 2013, 2021) ונחשבת לאחת מנבחרות כדורגל חופים החזקות בעולם.

## היסטוריה
הנבחרת התמודדה לראשונה ב-2007 באליפות אירופה בכדורגל חופים וכבר בהופעת הבכורה העפילה לגמר הטורניר, מה שהעניק לה זכות העפלה אוטומטית לגביע העולם בכדורגל חופים. בגביע העולם עצמו היא סיימה במקום השלישי בבית ובמקום התשיעי הכולל.

בשנת 2008 נבחרת רוסיה שוב העפילה לגמר אליפות אירופה בכדורגל חופים (EBSL), ובאליפות העולם התקדמה למקום השישי. בנוסף, רוסיה גם קיבלה את פרס המשחק ההוגן. בשנת 2010, בגביע אירופה, נבחרת רוסיה גברה בגמר האליפות על פורטוגל בתוצאה 6-4, ובפעם הראשונה בהיסטוריה שלה, זכתה בגביע אירופה.

ב-2011 שוב זכתה באליפות אירופה, הפעם על שווייץ וב-11 בספטמבר 2011 העפילה למשחק הגמר מול נבחרת ברזיל (אחרי ניצחון 8-4 על ספרד), היא ניצחה בתוצאה 12-8 ובפעם הראשונה בתולדותיה הפכה לאלופת העולם. את הניצחון היא הקדישה לשחקני לוקומוטיב ירוסלבל שנספו בהתרסקות טיסת RA-42434.

ב-2012 הנבחרת זכתה בגביע אירופה, אחרי ניצחון 4-2 בגמר על פורטוגל, בגמר שהתקיים במוסקבה. ב-2011 וב-2013 זכתה בגביע העולם בכדורגל חופים. ב-2017 שוב זכתה באליפות אירופה, לאחר שגברה על פורטוגל בגמר בתוצאה 3-1.

בגביע העולם בכדורגל חופים, שנערך בנובמבר 2019, הודחה מחצי גמר הטורניר על ידי איטליה.

בקיץ 2021 גביע העולם נערך בלוז'ניקי, מוסקבה, בה הנבחרת זכתה בפעם השלישית בתולדותיה, אחרי שגברה על יפן בגמר.

## תארים והישגים
;אליפות עולם
* זכייה: 2011, 2013, 2021
* סגנות: 2015
* פרס Fair Play — 2008, 2009, 2013
;אליפות אירופה בכדורגל חופים
* זכייה: 2009, 2011, 2013, 2014, 2017
* סגנות: 2012, 2019
* מקום שלישי: 2007, 2008, 2010, 2015, 2016
;גביע אירופה
* זכייה: 2010, 2012
* סגנות: 2005, 2018
* מקום שלישי: 2014, 2016
;הגביע הביניבשתי
* זכייה: 2011, 2012, 2015, 2021
* סגנות: 2013, 2014
* מקום שלישי: 2016
;המשחקים האירופיים
* זכייה: 2015
;מונדיאליטו
* מקום שלישי: 2017

## ראו גם
* נבחרת רוסיה בכדורגל חופים לנשים

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

רוסיה
קטגוריה:רוסיה: כדורגל חופים
קטגוריה:נבחרות רוסיה
שנטילי

**שנטילי** (בצרפתית: **Chantilly**, השם נהגה בצרפתית: "**שאנטי-יִי**") היא עיירה בצפון צרפת המהווה חלק ממחוז אואז, בחבל או-דה-פראנס. העיירה ממוקמת 38.4 ק"מ צפונית מזרחית לפריז בירת צרפת. בעיירה מתגוררים 10,902 תושבים, ובשטח העיר רבתי מתגוררים 36,474 תושבים (נכון לשנת 1999).

בעיירה ממוקמת טירת שנטילי על גניה הנרחבים - טירה שהייתה טירת של נסיכי בית קונדה ממשפחת המלוכה הצרפתית. כיום ממוקם בטירה מוזיאון קונדה - אחד ממוזיאוני האמנות הגדולים בצרפת.

על שמה של העיירה נקרא קרם שנטילי.

## היסטוריה
ראשיתה של העיירה בכפר קטן שנבנה על הדרך המובילה לטירת שנטילי לאחר שהדרך הוקמה על ידי לואי השני דה בורבון, נסיך דה קונדה בשנת 1673. בנו, אנרי ז'ול דה בורבון קונדה הקים בכפר את כנסיית נוטרה דאם בשנת 1692. תושבי הכפר הראשונים היו עובדי בתי המלאכה אשר נתנו שירותים לטירה, ומשרתי הטירה. נכדו של לואי השני, לואי הנרי, דוכס בורבון נחשב למייסד העיר, ותכנן את רחובותיה הראשונים. לאחר הקמת עוברות טירת שנטילי בשנת 1721 נבנו בכפר בתים עבור שומרי הטירה בין השנים 1730 - 1733.

במחצית השנייה של המאה ה-18 החלה להתפתח בכפר תעשיית ייצור התחרה, אשר לימים זכתה לשם תחרת שנטילי.

כיום עיקר כלכלת העיירה מתבססת על התיירות.

## ערים תאומות
*  
*  
* 

## ראו גם
* תחרת שנטילי

## קישורים חיצוניים

* 
* גלריית תמונות
* 

קטגוריה:פיקרדי: ערים
קטגוריה:עיירות
לוקומוטיב מוסקבה (כדורגל חופים)

מועדון הכדורגל חופים לוקומוטיב מוסקבה (ברוסית: **Пляжный Футбольный клуб Локомотив Москва**) הוא מועדון כדורגל חופים רוסי שהוקם בשנת 2010 ונחשב לאחד המועדונים המועטים והמוצלחים ביותר ברוסיה.

המועדון זכה בחמש אליפויות ושלוש פעמים במונדיאליטו דה קלאב (אליפות העולם לקבוצות).

## סגל
*סגל למונדיאליטו דה קלאב 2019*

מאמן:  איליה לאונוב

## שחקנים בולטים

## תארים
* אליפות רוסיה בכדורגל חופים (5): 2010, 2011, 2012, 2017, 2020
* גביע רוסיה בכדורגל חופים (4): 2011, 2012, 2013, 2016
* הסופרקאפ הרוסי בכדורגל חופים (1): 2011
* גביע אירופה לאלופות בכדורגל חופים (1): 2013
* גביע האתגר האירופי בכדורגל חופים (1): 2019
* גביע העולם למועדונים בכדורגל חופים (3): 2012, 2017, 2021
* גביע המחזיקות האירופי (1): 2013

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל חופים רוסיות
קטגוריה:לוקומוטיב מוסקבה
קטגוריה:מוסקבה: מועדוני כדורגל
יעקב משה ספיר

הרב **יעקב משה ספיר** (ה'תרכ"ד, 1864 – כ' באייר ה'תרצ"ד, 1934) היה רבה של העיר סאראטוב שברוסיה ובסוף ימיו מרבני פתח תקווה.

## תולדותיו
נולד לרב יצחק ספיר, חסיד חב"ד. לפני הגיעו לגיל בר מצווה לקחו אביו לרבו בעל הצמח צדק מליובאוויטש. נישא ללאה, בת הרב אברהם יצחק שלוסברג (נפטרה: ד' בסיוון תש"א). התמנה לרבה של העיר סאראטוב, וכיהן בתפקידו במשך כשלושים וחמש שנה.

בתקופת מלחמת רוסיה–יפן פעל לספק מזון כשר לחיילים היהודים ששירתו בצבא הרוסי באזור עירו סאראטוב, ובעקבות זאת התבטא עליו מחותנו החפץ חיים: "מחלקך יהא חלקי". עם תחילת רדיפת הרבנים על ידי היבסקציה, באמצע שנות ה-20 עלה לארץ ישראל  באמצעות סרטיפיקט עליה ששלח לו ולמשפחתו הרב הראשי הרב אברהם יצחק הכהן קוק  והוא התיישב בפתח תקווה. בנו, הרב ישראל אריה ספיר, שעלה מספר שנים לפניו ארצה, פינה לכבודו את משרתו הרבנית בעיר והוא מילא את התפקיד עד פטירתו בשנת תרצ"ד. בתקופת רבנותו ייסד את מניין הוותיקין בבית הכנסת הגדול "בית יעקב" בעיר.

נקבר בבית הקברות סגולה בפתח תקווה. על מצבתו נכתב המשפט שאמר עליו החפץ חיים: "מחלקך יהא חלקי".

## ילדיו
* הרב ישראל אריה ספיר חבר הרבנות הראשית לפתח תקווה והמחוז ואב"ד הרבני האזורי פתח תקווה
* ר' זלמן נחום ספיר
* פרומה ליבה, אשת הרב יהושע לוינסון - נכדו של החפץ חיים. כיהן כר"מ ומשגיח בישיבת ראדין וניהל אותה בשנותיה האחרונות. פרומה ליבה לוינסון ושמונה ילדיהם נספו בתחילת מלחמת העולם השנייה והרב יהושע לוינסון נספה במחנה הריכוז דכאו בשנת 1943.
* אסתר, אשת הרב אברהם חיים טרופ - בנו הבכור של הרב נפתלי טרופ. כיהן כר"מ בישיבת ראדין עד פרוץ מלחמת העולם השנייה. הוא היגר לארצות הברית, שם מונה לראש ישיבת חפץ חיים. לאחר מכן שימש ראש ישיבת קרלין-סטולין. עלה לישראל בשנת תשל"ח (1978), וכעבור שנה נפטר. חתניו הם: הרב אלתר חנוך הניך ליבוביץ, ראש ישיבת חפץ חיים בארצות הברית, והרב חיים פורטנוי מברוקלין.
* פעשא חיה, אשת הרב אליעזר פופקו  אב"ד וועליזש ברוסיה ולאחר מכן רב בפילדלפיה. בנם הרב ברוך אהרן פופקו, היה רב בפיטסבורג, פנסילבניה, ונשיא המזרחי בארצות הברית. בנו הרב חיים יצחק פופקו, שימש רב בברוקלין וסגן נשיא אגודת הרבנים. חתנו הוא הרב מרדכי סאוויצקי, "העילוי מלידא", שהיה אב"ד בבוסטון.
* מרים, אשת הרב יוסף סגל שהיה רבה הראשי של נס ציונה. בנם, הרב זאב סגל, מרבני ניו יורק. בין נכדיהם: העיתונאי ויועץ התקשורת שעיה סגל. והרב חיים נתן סגל, רב קהילה בלוג- איילנד ומנהל ארגון החינוך "תורה ומסורה" בארצות הברית. 

*
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:רבנים רוסים
קטגוריה:פתח תקווה: רבנים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות סגולה
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1864
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1934
ישראל אריה ספיר

הרב **ישראל אריה ספיר** (ה'תר"נ, 1890 - ל' באב ה'תשכ"א, 12 באוגוסט 1961) היה מרבני פתח תקווה ואב"ד בבית הדין הרבני האזורי בעיר.

## תולדותיו
נולד ברוסיה לרב יעקב משה ספיר, שכיהן כרבה של סראטוב, ולאמו לאה. למד בישיבת וולוז'ין, וכונה בפי חבריו "לייב'ל מתמיד". הוסמך לרבנות על ידי ראש הישיבה הרב רפאל שפירא. במשך מספר שנים שהה בראדין, במחיצת החפץ חיים והיה ממקורביו.

כיהן כרב בעיר ליבוי שבלטביה. בשנת תרע"ז (1917) עלה לבדו לארץ ישראל. במשך שנה למד בישיבת מאה שערים. ראש הישיבה המליץ לרב זרח ברוורמן ולרבה של פתח תקווה הרב ישראל אבא ציטרון להציע לרב ספיר לכהן כרב בפתח תקווה. הוא נעתר להצעה, ואז גם העלה לארץ את רעייתו וארבעת ילדיהם.

באמצע שנות ה-20 העלה בסיועו של הרב אברהם יצחק הכהן קוק את הוריו לארץ ישראל. הוא פינה את משרתו הרבנית בפ"ת לטובת אביו, שכיהן בה עד פטירתו, בשנת תרצ"ד (1934). באותן שנים שאביו כיהן ברבנות בפ"ת נסע הרב ספיר לארצות הברית כשד"ר של ישיבת ראדין. לאחר פטירת אביו שב לכהן כחבר הרבנות הראשית לפתח תקווה והמחוז, עד פטירתו בשנת תשכ"א. עם הקמת בית הדין הרבני האזורי בעיר החל לכהן גם כדיין ולאחר מכן כאב"ד, כשלצידו כיהנו כדיינים הרבנים יצחק מאיר בן מנחם, עובדיה הדאיה, עובדיה יוסף, צבי ברוידא שמעון יוז'וק וישעיהו משורר.

נפטר בירושלים בליל שבת ל' באב (ראש חודש אלול) תשכ"א, ונקבר בבית הקברות סגולה בפתח תקווה. ארבעה ימים לאחר מכן נפטרה רעייתו חנה, ונקברה לצדו. בשנת תשנ"ז (1997) הנציחה עיריית פתח תקווה את זכרו בקריאת הסימטה הסמוכה לביתו "משעול הרב ספיר". בסמוך למקום מושבו בכותל המזרח בבית הכנסת הגדול "בית יעקב" בפתח תקווה הוצבה מצבת זיכרון ובה נכתבו תולדותיו בקצרה.

## צאצאיו
* בתו צפורה, אשת הרב דוד סלומון - רבו של כפר אברהם
**נכדו הרב ברוך שמעון סלומון רבה הראשי של פתח תקווה.
* בנו יצחק ספיר - מנהל מחלקת העלייה בסוכנות היהודית
* בתו רחל ריסא, אשת הרב דוד חנזין - חבר בית הדין הרבני בפתח תקווה, וראש בית דין רבני חב"ד
* בנו יהושע ספיר - מנהל בית הספר הממלכתי-דתי "אבן עזרא" ביפו וממפקדי האצ"ל בפתח תקווה ובירושלים (כינויו המחתרתי: המפקד "עקיבא")
* בתו זהבה, אשת הרב יוסף אהרן ז'ולטי - רב בארגנטינה (אחיו של הרב בצלאל ז'ולטי)
* בנו הרב שלמה ראובן ספיר -רבה של רמת אביב וראש ישיבת בני עקיבא ברעננה
* בתו רות רבקה, אשת הרב חיים מנחם בקשט - סגן הרב הראשי לצה"ל לשעבר
* בנו יעקב משה ספיר - התגורר בלונדון ובסוף ימיו בצפת. נקבר בבית הקברות סגולה בפתח תקווה.

## הערות שוליים

קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות סגולה
קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:בוגרי ישיבת וולוז'ין
ישראל אריה
קטגוריה:פתח תקווה: רבנים
קטגוריה:רבנים ליטאים
קטגוריה:אבות בית הדין הרבני בפתח תקווה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1890
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1961
שמיניות באוויר

**שמיניות באוויר** הייתה תוכנית טלוויזיה ששודרה בערוץ הראשון בין 11 בנובמבר 1981 ל-1988. היא שודרה אחת לשבוע בשעות אחר הצהריים בימי רביעי, כתוכנית מגזין לבני נוער, בהנחייתו של דליק ווליניץ, והיו בה גם פינות בהנחייתם של שירה גרא, אייל גפן וצמד הקוסמים צ'יקו ודיקו. אחד מסמליה היה כלבו של ווליניץ, טוליפ, כלב מעורב מסוג רועה גרמני-קולי ששהה לצדו באולפן במהלך השידורים. ב-1986 הוחלף טוליפ עקב גילו המתקדם בכלב אחר, טנגו, שהוצג כ"בנו". ווליניץ העיד כי נוכחותו של הכלב לצדו הרגיעה את בני הנוער והילדים שהתארחו באולפן, וסייעה להם להיפתח בפניו בראיונות.

לאחר ירידתה של התוכנית ב-1988, הוחל בשידור מגזין הנוער "תוססס".

ביולי 2016 פורסם, כי התוכנית תחזור לשידור למספר תוכניות ספיישל בערוץ הראשון במהלך 2016, במסגרת אירועי הפרידה מרשות השידור.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 1981
קטגוריה:תוכניות אירוח ישראליות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תוכניות נוער ישראליות
קטגוריה:כלבים בתרבות
קטגוריה:דליק ווליניץ
קטגוריה:הערוץ הראשון: תוכניות וסדרות
איוואן יאסטרבוב

שמאל|ממוזער|250px|איוואן סטפאנוביץ' יאסטרבוב
**איוואן סטפאנוביץ' יאסטרבוב** (ברוסית: **Иван Степанович Ястребов**;  8 בפברואר 1839 - 8 בינואר 1894) היה דיפלומט ופובליציסט רוסי.
שרת כדיפלומט בקונסטנטינופול, בפריזרן, בשקודרה, בסלוניקי, בין השנים 1870 – 1886. 
הצטיין במחקריו על העמים הסלביים בחצי האי הבלקני ונכנס להיסטוריה של העם הסרבי והעמים הסלבים בבלקן כיוון שהזדהה עם שאיפותיהם הלאומיות. היה כומר בהכשרתו.

## פרטים ביוגרפיים
יאסטרבוב נולד בשנת 1839 כבן של כומר, בכפר גרומושקה, בנפה קוזלובסק (כיום הראיון מיצ'ורין באזור טמבוב). הוא הצטיין מילדותו בלימודים וגם בחוסנו הפיזי. למד בסמינר לכמרים, ואחר כך באקדמיה התאולוגית בעיר קאזאן, בה למד גם שפות מזרחיות – טורקית, טטרית וערבית. בנוסף הגיע לשליטה מצוינת בשפות יוונית, בולגרית וסרבית.

בניגוד לרצון אביו יאסטרבוב החליט בשנת 1864 לעזוב את קריירת הכמורה לטובת עבודה דיפלומטית.
הוא הועסק במחלקה לענייני אסיה של משרד החוץ הרוסי ואחרי השתלמות נשלח לשליחויות דיפלומטיות בחצי האי הבלקני באזורים שהיו עדיין חלק מהאימפריה העות'מאנית. בין השאר כיהן כמזכיר הקונסוליה בשקודר, אחר כך בשנים 1870 – 1876 ובשנים 1879 - 1886 כקונסול בפריזרן, ולאחר מכן כקונסול כללי בסלוניקי.

הוא הגן פעמים רבות על משפחות ועל מוסדות סרביים וסלביים, לפעמים תוך סיכון חייו, בגופו ובנשקו, מפני תקיפות על ידי פורעים מוסלמים קיצונים. התערב לטובת נערות שנחטפו, הגן על הבישוף האורתודוקסי של פריזרן, על המדרשה התאולוגית הנוצרית בפריזרן ועל ספרייתה. בשם הצאר הרוסי הוא אסר על הפורעים להיכנס, ומשום כך הפך לגיבור של בלדות ושירי ערש סרביים. פעילותו הפרו-סרבית והפרו-סלבית בסכסוכים הבין-אתניים והבין-דתיים בבלקן משכה בדיעבד ביקורת מצד חוקרים והיסטוריונים שעסקו בהיסטוריה של האלבנים בסרביה ומקדוניה. כך למשל נמתחה בקורת על בקשתו מהשלטונות העות'מאנים שלא להרשות חזרה של אלפי פליטים אלבנים לשטחים שנטשו שהסתפחו לממלכת סרביה.

## פעילותו בתחום האתנוגרפיה
את מכתביו, מאמריו, ומסותיו פרסם ב"פרבוסלבנויה אובוזרנייה" (Православноe обозрениe - "כתב העת הפרבוסלאב"י) ב"איזווסטיה סרבסקי-סלביאנסקובו בלאגוטבוריטלנובו אובשצ'סטבה" (Известия сербско-славянского благотворительного общества - "חדשות של החברה הפילנתרופית הסרבית-סלבית") וב"גלאסניק סרבסקובו אוצ'ונובו אובשצ'סטבה" (Гласник Сербского ученого дружества - "מבשר החברה הסרבית למדע").

על סמך הידע הרחב שרכש על עמי הבלקן כתב ספר חשוב על האתנוגרפיה והספרות של העמים הסלביים: "מנהגים ושירים של הסרבים הטורקים בפריזרן, איפקה, מוראבה ודאגרה" (1886). כעבור 3 שנים, ב-1889 פרסם מהדורה חדשה עם השלמות.

מחקריו וסקריו באזורים ששימש כדיפלומט נחשבים עד היום למקור מידע חשוב.

נפטר בסלוניקי ב-8 בינואר 1894.

## הנצחה
* בשנת 1986 הסופר והפוליטיקאי ווק דרשקוביץ' כתב את הרומן "הקונסול הרוסי" על חייו של איוואן יאסטרבוב.

## פרסים ואותות כיבוד
*עיטור סטניסלב הקדוש, דרגה 2
*עיטור אנה הקדושה, דרגה 2
*עיטור ולדימיר הקדוש דרגות 3 ו-4

## קישורים חיצוניים
*  אתר הקונסוליה הכללית הרוסית בסלוניקי 
* ניקולאי סוחורוקוב  - הקונסול הרוסי בשירה הסרבית  - בעיתון "הנשמנה הסלבית", 2 (4)  2005
* ביוגרפיה באתר "היסטוריה רוסית בדיוקנאות"
* נתונים ביוגרפיים
* ביוגרפיה

## הערות שוליים

קטגוריה:האימפריה הרוסית: דיפלומטים
קטגוריה:פובליציסטים רוסים
קטגוריה:סרביה: היסטוריה
קטגוריה:מקדוניה הצפונית: היסטוריה
קטגוריה:כמרים רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1839
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1894
ענבל שגב

**ענבל שגב** היא צ'לנית ישראלית-אמריקאית.

## קורות חיים
שגב החלה את לימודיה בגיל 5. בהמלצתו של אייזק שטרן נסעה בגיל 16 לארצות הברית להמשיך שם בלימודיה. הופעת הבכורה שלה הייתה עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית ועם הפילהרמונית של ברלין בניצוח זובין מהטה. הופעתה הראשונה בקרנגי הול בניו יורק הייתה ב-7 בדצמבר 1997, בנגינת Trois strophes sur le nom de Sacher של אנרי דיטייה, בביצוע ראשון ליצירה זו בקרנגי הול.

ענבל שגב היא בעלת תואר ראשון מבית הספר ג'וליארד ותואר שני מבית הספר למוזיקה של אוניברסיטת ייל. בין מוריה שם היה אלדו פאריזוט. כמו כן למדה אצל ברנרד גרינהאוס, שהיה תלמיד של פאבלו קזאלס. 

בתחילת דרכה ניגנה שגב בצ'לו שבנה גטאנו רוסי במילאנו, בשנת 1845, וכיום היא מנגנת בצ'לו שנבנה על ידי פרנצ'סקו רוג'רי, בן זמנו של סטרדיוואריוס, בשנת 1673 בקרמונה.  

ענבל שגב חיה בניו יורק עם בעלה ושלושת ילדיהם.

## פרסים ואותות הוקרה
* 2000 - התחרות הבינלאומית ע"ש פאבלו קזאלס בקרונברג, גרמניה
* 1998 - פרס הקונצ'רטו של ג'וליארד
* 1996 - התחרות הבינלאומית ע"ש פאבלו קזאלס בהלסינקי, פינלנד
* 1995 - התחרות הבינלאומית של וושינגטון

## קישורים חיצוניים
* 

*  ביוגרפיה ווידאו של ענבל שגב באתר המועדון "לה פואסון רוז'"
    
## הערות שוליים
            

קטגוריה:מהגרות מישראל לארצות הברית
קטגוריה:בוגרות בית הספר ג'וליארד
קטגוריה:צ'לניות ישראליות
קטגוריה:צ'לניות אמריקאיות
קטגוריה:צ'לנים יהודים אמריקאים
סוטור מונטגרנרו

ממוזער|ההיכל הביתי הנוכחי '''פלאסאבלי'''
**סוטור באסקט מונטגרנרו** (באיטלקית: **Sutor Basket Montegranaro**) היא קבוצת כדורסל איטלקית מהעיר מונטגרנרו. המתמודדת בליגה השישית האיטלקית. 

## היסטוריה
הקבוצה הוקמה בשנת 1947, ושיחקה בליגה הראשונה עד לשנת 1961. מאז שיחקה הקבוצה בליגות הנמוכות.

בעונת 2004/05 הגיעה הקבוצה לגמר הפלייאוף של הליגה השנייה, אך הפסידה לקבוצת וירטוס בולוניה. בעונה שלאחר מכן שוב הגיעה לגמר הפלייאוף וניצחה קבוצות מרימיני ורייטי והעפילה בחזרה לליגה הראשונה.

ההישג הגדול ביותר של הקבוצה הוא ההגעה לחצי גמר הגביע האיטלקי בעונת 2010/11, בו הפסידה לקבוצת מונטפסקי סיינה 80-67. בעונת 2011/12 החל לאמן את הקבוצה הישראלי שרון דרוקר, שהוחלף בהמשך על ידי ג'ורג'יו ואלי.

לקבוצה אין היכל ספורט בעיר האם. ולכן היא מארחת את משחקי בית שלה בהיכל הספורט **פלאסאבלי** (ארמון סאבלי), הממוקם בעיר פורטו סן ג'ורג'יו, במרחק 22 קילומטרים ממונטגרנרו, המכיל 3,800 מקומות ישיבה. 
## תארים והישגים
***[[הגביע האיטלקי בכדורסל|הגביע האיטלקי]]**:
**חצי גמר: 2011

## שחקנים בולטים בעבר ובהווה
*  ברנדון האנטר
*  שאמונד ויליאמס
*  מארדי קולינס
*  ג'יימי סקין
*  קוסטס וסיליאדיס

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קבוצות כדורסל איטלקיות
קטגוריה:מארקה
טבעות (התעמלות)

[שמאל|ממוזער|250px|מתעמל [נורווגיה|נורווגי בתרגיל על טבעות]]
[שמאל|ממוזער|250px|[אלואיס הודץ, האלוף האולימפי באולימפיאדת ברלין (1936)]]
מתקן ה**טבעות** הוא אחד המתקנים בהם מתחרים מתעמלי מכשירים. המתקן מורכב משתי טבעות המשתלשלות מקורה גבוהה באמצעות כבלים, והמתעמל מבצע את התרגיל עליהן באמצעות זרועותיו.

בדומה למקבילים, למתח (מתקן) ולסוס הסמוכות, על הטבעות כיום מתחרים גברים בלבד, וזאת משום שמדובר במתקן הדורש כוח פיזי רב בפלג הגוף העליון. המתעמלים מבצעים תרגילים המבוססים על שלושה אלמנטים - תנופה, כוח והחזקה - בחלוקה שווה ביניהם. המעבר בין התנוחות השונות צריך להיעשות כשהמתעמל נתלה על הטבעות, עומד עליהן בעמידת ידיים או נשען עליהן בתנוחת סמיכה, וכאשר ידיו ישרות. גם על הכבלים להישאר ישרים ככל הניתן, ועל המתעמל להימנע מלהצליב אותם.

כחלק מהתחרות הקבוצתית, התחרו נשים (פעם אחת בלבד) בטבעות, באולימפיאדת לונדון (1948). בתחרות זו כל אחת מהמתעמלות עשתה תרגיל חובה בלבד.

## מידות
ההתאחדות הבינלאומית להתעמלות קבעה תקן למידות הטבעות, כמפורט להלן:

## תרגיל הטבעות במשחקים האולימפיים
הטבעות נכללו לראשונה במשחקים האולימפיים באולימפיאדת אתונה (1896) והאלוף האולימפי הראשון היה יואניס מיטרופולוס מיוון. הפעם הבאה בה נערכו תחרויות אלו הייתה באולימפיאדת סנט לואיס (1904), ומאז אולימפיאדת פריז (1924) הן נערכו בכל המשחקים. 

שני מתעמלים זכו בתואר האולימפי פעמיים ברציפות: אלברט אזריאן מברית המועצות (מלבורן 1956 ורומא 1960), ואקינורי נקיאמה מיפן (מקסיקו סיטי 1968 ומינכן 1972).

## רשימת כל המנצחים בתרגיל הטבעות במשחקים האולימפיים

## קישורים חיצוניים

* חוקת ההתעמלות באתר איגוד ההתעמלות בישראל
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:התעמלות מכשירים
ז'אק לאנג

שמאל|ממוזער|250px|ז'אק לאנג, 2007
**ז'אק מתייה אמיל לאנג** (בצרפתית: **Jack Lang**; נולד ב-2 בספטמבר 1939) הוא פוליטיקאי צרפתי, ממוצא יהודי. כיהן כשר התרבות והחינוך. על שמו קרוי חוק לאנג.

## חייו
לאנג נולד למשפחה אמידה במירקור, לורן, לאם קתולית ולאב יהודי שהיה מעורב בתנועת ההתנגדות הצרפתית בתקופת מלחמת העולם השנייה. לאנג למד מדע המדינה ומשפט ציבורי בסיאנס פו בפריז וקיבל תואר דוקטור בשני התחומים. בעודו סטודנט הקים פסטיבל בינלאומי חשוב לתיאטרון חדש, פסטיבל ננסי, אותו ניהל בשנים 1963–1977. כמו כן ניהל את תיאטרון שאיו הלאומי שבארמון שאיו בפריז בשנים 1972–1974.

בשנים 1971–1981 כיהן כפרופסור למשפט בינלאומי באוניברסיטת ננסי. בשנים 1986–1988, וכן ב-1993–1997, היה פרופסור למשפטים באוניברסיטת נאנטר בפריז. הדעות הליברליות שהביע בדבר שוויון זכויות להומוסקסואלים, עידוד ההגירה לצרפת כדי להעשיר את תרבותה, סובלנות כלפי משתמשים במריחואנה לצד פיקוח ובדיקה של איכות הסמים במועדונים, סחפו אחריו תומכים אך גם עוררו עליו מתנגדים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים יהודים צרפתים
קטגוריה:שרי התרבות של צרפת
קטגוריה:שרי החינוך של צרפת
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1939
ליאור אלמליח

**ליאור אלמליח** (נולד ב-26 באפריל 1974) הוא זמר ופייטן ישראלי.

## ביוגרפיה
אלמליח נולד לשושנה וראובן, וגדל במשפחה מסורתית בקריית שמונה. מאז ילדותו נמשך ללמוד את השירה האנדלוסית בכלל ושירת הבקשות בפרט, ובגיל 13 החל להתחנך אצל גדולי הפייטנים, בהם הפייטן נסים שושן. בד בבד למד מוזיקה ונגינה על פסנתר בקונסרבטוריון ברמת גן, וכבר בילדותו החל להופיע ולרכוש מוניטין בישראל ומאוחר יותר גם בקהילות יהודיות בעולם.

התגייס לצה"ל בשנת 1992 ושירת כסולן במקהלת הרבנות הצבאית, בשירה בסגנון ים תיכוני. לאחר שחרורו הצטרף אלמליח לתזמורת האנדלוסית הישראלית ובה שימש במשך מספר שנים כסולן הבית. אלמליח הוא בוגר תקשורת ומדעי החברה של מכללת רמת גן.

בשנת 2002 הוציא ליאור אלמליח אלבום בשם "נשימה", ובו שיתף פעולה עם אהוד מנור. האלבום משלב בין שירת מזרח ומערב, ושיר אחד מתוכו בסגנון ראפ הוא שר יחד עם סבלימינל ("ספיראל"). בשנת 2004 ערך אלמליח מופע יחד עם אהוד מנור, ולכבוד המופע הוציאו השניים חידוש ללהיט "אני אשתגע", במקור שיר דרום-אמריקאי. בשנת 2006 היה נבחר הקרן למצוינות בתרבות.

בשנת 2008 השתתף בפרויקט "ידידי השכחת" יחד עם המלחין חנן סורלו לוי. הפרויקט עסק בחשיפה של הפיוט היהודי לאלפי סטודנטים באוניברסיטאות השונות ולעשרות אמנים מובילים במוזיקה ישראלית.
כהמשך של שיתוף פעולה עם חנן סורלו לוי ביצע ליאור אלמליח את השיר "יונה לבנה" של חנן סורלו לוי באוסף "גוונים" של משרד החוץ בהוצאת התו השמיני, אשר ייצג את ישראל.

בשנת 2009 ראה אור האלבום "אלמליח-לרוז-שטרית", פרויקט משותף של אלמליח עם הזמר מיכה שטרית ועם המעבד המוזיקלי חיים לרוז. האלבום הורכב משירי משוררים כדוגמת יהודה הלוי, ישראל נג'ארה ושלמה אבן גבירול, וכלל ברובו לחנים לא מקוריים. כסינגלים יצאו השירים "לבי במזרח" ו"ילדי זמן גפן". כמו כן הוציא מספר אלבומים של מוזיקת עולם, מוזיקה אנדלוסית ואלג'יראית וכן מוזיקה ישראלית שזכו להצלחה. שני אלבומים שלו, "נשימה" ו"צור שהחיינו", יצאו גם לשוק הבינלאומי.

בשנת 2013 אלמליח השתתף בפרוקיט "קולות מן השמיים" בהפקה מוזיקלית של אדיר לוי.

בשנת 2014 הופיע יחד עם האנסמבל האנדלוסי ישראלי ועם חנן סורלו לוי באונסק"ו בקונצרט מיוחד המוקדש למוזיקה אנדלוסית.

אלמליח נחשב היום לאחד הפייטנים המוערכים בתחום החזנות הספרדית והמרוקאית, ומשתף פעולה באופן תדיר עם אמנים בינלאומיים מובילים במוזיקת עולם כגון ג'ורדי סאוול ומוריס אלמדיוני. בנוסף הוא מעלה מופע אישי המשלב חומרים אותנטיים וחדשנים, תוך שילוב ביניהם באופן ייחודי.

אלמליח השתתף בהפקה המוזיקלית של הסרט "בית"ר פרובנס" זוכה פרס המוזיקה, וכן בסרט "טהרה".

בשנים 2018-2020 גילם את מיכאל עמר  בסדרה הקומית "שנות ה-80".

בשנת 2022 שב לגלם בפרק אחד את דמותו של מיכאל עמר בסדרה "שנות ה-90".

### חיים אישיים
אלמליח מתגורר בהוד השרון, נשוי לזמרת נעמה טוב-אלמליח (בתו של מפקד תזמורת צה"ל בעבר יוסי טוב) ואב לשלושה ילדים.

## קישורים חיצוניים

* 

* ליאור אלמליח באתר הקרן למצוינות בתרבות
* 
* 
* דודו כהן, "ליאור אלמליח: לא רק פיוטים". באתר "הידברות", 13 באוקטובר 2013
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:מבצעי פיוטים
קטגוריה:זמרים השרים בערבית מרוקאית
קטגוריה:חברי מקהלת הרבנות הצבאית
קטגוריה:זמרי מוזיקה מזרחית ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס שר החינוך לתרבות יהודית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1974
ריצ'רד המילטון (אמן)

[שמאל|ממוזער|250px|"[מהו העושה את הבתים בימינו כה שונים, כה מושכים?", 1956, קולאז']]

**ריצ'רד המילטון** (באנגלית: **Richard Hamilton**; 24 בפברואר 1922 – 13 בספטמבר 2011) היה צייר ואמן קולאז' בריטי, הנחשב לאחד ממייסדי זרם הפופ ארט. המילטון מוכר בעיקר בשל הקולאז' שלו - "מהו העושה את הבתים בימינו כה שונים, כה מושכים?".

## ביוגרפיה

נולד וגדל בלונדון. אף על פי שעזב את בית ספר ללא כל הכשרה רשמית, הצליח להשיג עבודה כשולייה בחברת רכיבים חשמליים, שם פיתח את יכולת הרישום שלו. הוא החל ללמוד רישום בבית הספר סנט מרטין לאמנות, ומאוחר יותר החל ללמוד באקדמיה המלכותית לאמנויות.

לאחר המלחמה, בה שירת כשרטט טכני, נרשם מחדש ללימודי האקדמיה, אך גורש מהלימודים בעקבות "אי ציות להוראות".

לאחר שנתיים של לימודים בבית הספר "סלייד" לאומנות, בקולג' האוניברסיטאי של לונדון, המילטון החל להציג את עבודותיו במכון לאמנות עכשווית, שם גם לימד.

## קישורים חיצוניים

* Richard Hamilton's Ulysses Illustrations – יצירות של ריצ'רד המילטון המתארות דמויות וסצנות מהרומן יוליסס, באתר הגארדיאן
* המילטון, ריצ'רד, באתר עמלנט

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מעוטרי מסדר עמיתי הכבוד
קטגוריה:אמנים בריטים
קטגוריה:ציירים בריטים
קטגוריה:אמני פופ ארט
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1922
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2011
קטגוריה:זוכי פרס פרמיום אימפריאלה לציור
חיים דוד ליבוביץ

ממוזער|ימין
הרב **חיים דוד הכהן ליבוביץ** (תר"נ, 1887 – ט"ו בכסלו תש"ב, 5 בדצמבר 1941) היה מייסד וראש ישיבת חפץ חיים בארצות הברית.

## תולדותיו
הרב דוד ליבוביץ הוא בנו של אריה זאב הכהן, שהיה בנו של הרב אהרן הכהן, אחיו הגדול של החפץ חיים. למד בישיבת סלובודקה, ונודע בכינוי **דוד וורשווער**. בשנת תרע"ח (1918) נישא לבת הרב חנוך העניך שרשבסקי, רבה של העיירה סילצניק (שהיה נשוי בנישואיו השניים לבתו של הרב אהרן הכהן, סבו של הרב ליבוביץ).  

לאחר פטירת הרב שרשבסקי מילא חתנו הרב ליבוביץ את מקומו ברבנות העיירה סילצניק. כעבור כמה שנים עזב את הרבנות, ועזב לקובנה שם הצטרף ל"כולל אברכים" הנודע 'כולל קובנה', מיסודו של הרב ישראל מסלנט. 

בשנת תרפ"ד (1924)  היגר לארצות הברית. במשך כמה שנים כיהן כר"מ בישיבת תורה ודעת. לאחר מכן ייסד בקווינס, ניו יורק, את "ישיבת חפץ חיים", על שם דוד-אביו, ועמד בראשה עד פטירתו.

נפטר בשנת 1941, בהיותו בן 54. בנו היחיד, הרב אלתר חנוך העניך ליבוביץ, כיהן תחתיו בראשות ישיבת חפץ חיים.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:מהגרים לארצות הברית
קטגוריה:בוגרי ישיבת כנסת ישראל (סלבודקה)
קטגוריה:ראשי ישיבה אמריקאים
קטגוריה:משפחת החפץ חיים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1889
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1941
מספרים (משחק)

**מספרים** או **אווירונים** הוא משחק ילדים קבוצתי המשלב תנועה וטקטיקה.

במשחק משתתפות שתי קבוצות ילדים שוות בגודלן של 10–15 שחקנים. לכל קבוצה ניתנים בתחילת המשחק 31 פתקים (לפי גרסה אחרת 25) כשעל כל פתק יש מספר מ-1 עד 31 (או 25). כל שחקן מקבל פתק אחד מראש הקבוצה, שאינו לוקח חלק פעיל במשחק ונמצא ב"בסיס" של הקבוצה ותפקידו לחלק את המספרים ולנהל את המשחק מבחינה טקטית ואסטרטגית.

במהלך המשחק השחקנים מנסים לתפוס שחקני יריב על ידי קריאה "עצור מספר", או לפי גרסה אחרת על ידי נגיעה זה בזה. כאשר מתרחשת התקלות כזו בין שחקנים מקבוצות יריבות, השחקן בעל המספר הגבוה יותר ביניהם "מנצח" ולוקח את הפתק של יריבו. לדוגמה, אם שני שחקנים נפגשו ולאחד יש מספר 19 ולאחר יש מספר 17, הראשון מנצח. השחקן שנלקח ממנו הפתק חוזר לבסיס קבוצתו, מקבל פתק חדש וממשיך במשחק. את המספר הגבוה ביותר - 31 (או 25), יכול לנצח רק השחקן בעל פתק מספר 1 בקבוצה היריבה. בדרך כלל השימוש בשני המספרים הללו נשמר לשלבים המתקדמים של המשחק.

לכל קבוצה יש שחקן בעל מספר מסוים שהוא "מרגל". תפקידו הוא לעצור את שחקני היריבה ולבדוק את מספרם, ולמסור את המידע החיוני לחברי קבוצתו כדי שיידעו את מי כדאי לעצור ובמי לא כדאי להתקל. המרגל הוא "בלתי פגיע" - אי אפשר לקחת את מספרו והוא גם לא יכול לקחת מספרים מהקבוצה היריבה, והוא אינו יכול להחליף את תפקידו לאורך כל המשחק. השחקנים משתדלים להימנע מהתקלות עם המרגל של הקבוצה היריבה כדי לא להסגיר את מספרם. במהלך המשחק השחקנים משתדלים לגלות את מספרי השחקנים של הקבוצה היריבה ואת מיקומם, ולתכנן מהלכים טקטיים כדי לקחת פתקים של שחקנים בעלי מספרים נמוכים, ולהימנע ממפגש בלתי רצוי עם שחקנים בעלי מספרים גבוהים.

לקבוצות אסור להשתמש בפתקים אותם לקחו משחקני היריבה, ופתק שנלקח יוצא מן המשחק. על מנת להבדיל ביניהם הפתקים של כל קבוצה הם בצבע שונה. לשחקנים אסור להחליף את פתקיהם במהלך המשחק, אלא רק אם וכאשר הפתק שלהם נלקח על ידי שחקן יריב.

המשחק נערך בשטח עם גבולות מוגדרים שמהם אסור לחרוג, והוא משוחק בדרך כלל בשטח מיושב שבו יש מבנים וצמחייה שבהם ניתן להסתתר מעיני שחקני היריב, בשעות הערב ונמשך זמן קבוע מראש, לרוב 2–3 שעות. עקב המורכבות הרבה של המשחק וההכנות הנדרשות הוא אינו נערך לעיתים קרובות ונחשב לאירוע יוצא דופן.

המנצחת היא הקבוצה שלקחה את כל הפתקים של יריבתה, או הקבוצה בעלת שלל הפתקים הגבוה ביותר בתום זמן המשחק.

קטגוריה:משחקי ילדים
קטגוריה:משחקים שיתופיים
משרד הפנים (גרמניה)

[ממוזער|מטה משרד הפנים של [גרמניה המערבית (1990-1950), כיום שלוחת המשרד בבון.]]
**משרד הפנים הפדרלי לבנייה ולקהילה** (בגרמנית: Das **Bundesministerium des Innern, für Bau und Heimat**, בקיצור: **BMI**, עד מרץ 2018 נקרא בשם: Bundesministerium des Innern, בעברית: משרד הפנים הפדרלי) הוא המשרד הממשלתי בגרמניה המופקד על שירותי שיטור ואכיפת חוק בתוככי הרפובליקה הפדרלית של גרמניה. זהו אחד מארגוני ביטחון הפנים הממשלתיים הוותיקים באירופה, אם כי תחת שמו הנוכחי הוקם רק ב־1949. שר הפנים נכון ל-2025 הוא אלכסנדר דוברינדט. 

שר הפנים אחראי על המשטרה הגרמנית וענייני ביטחון הציבור בגרמניה כולה. הוא ממונה על סוכנויות הביון השונות, הוא אחראי על זרועות השיטור ואכיפת החוק כמו גם לארגוני ההגנה האזרחית של גרמניה לטיפול באזרחים במקרי אסון לאומיים, כמו גם במאבק בהברחות כלי נשק וחומרי נפץ ואכיפת חוקי האזרוח וההגירה. במסגרת המשרד פועל גם המרכז המשולב ללוחמה בטרור שהוקם ב־2004.

## מבנה
### מחלקות
* מחלקה P - מחלקה פ' (Abteilung P): מחלקת המשטרה של משרד הפנים.
** אגף המלחמה בטרור
** אגף אכיפת חוק
* מחלקה IS - מחלקת ביטחון פנים למאבק בימין הקיצוני. המחלקה נאבקה בריגול וחבלה ובהגנה על סודות מדינה. הארגון משתף פעולה עם BfV ועוסקת גם בהגנה אזרחית.
* מחלקה B - ניהול מבצעים של המשטרה הפדרלית
* מחלקה M - טיפול בהגירה ופליטים
* מחלקה Z - משרד המנהלה
* מחלקה G - מדיניות, התפתחויות בינלאומיות ושיתוף פעולה אירופי
* מחלקה D - שירות אזרחי
* מחלקה O - ארגון ומודרניזציה
* מחלקה SP - אבטחת אירועי ספורט
* מחלקה V - אחראית על החוק האירופי, האדמיניסטרטיבי, המדינתי והחוקה

### סוכנויות מיוחדות
* משרד השוויון הפדרלי (BAA)
* משרד ההגירה והפליטים הפדרלי (BAMF)
* האקדמיה הפדרלית לניהול ציבורי (BAköV)
* לשכת משרד הפנים (BeschA)
* הנציב הפדרלי להגנת מידע וחופש המידע (BfDI)
* המשרד הפדרלי להגנת החוקה (BfV)
* המשטרה הפדרלית (BPOL)
* המכון הפדרלי לחקר האוכלוסייה (BiB)
* המכון הפדרלי למדעי הספורט (BISp)
* משטרת הפלילים הפדרלית (BKA)
* המשרד הפדרלי לקרטוגרפיה וגיאודזיה (BKG)
* הסוכנות הפדרלית המרכזית לחינוך אזרחי (FACE)
* המשרד הפדרלי לטכנולוגיית מידע (BSI)
* משרד האדמיניסטרציה הפדרלי (BVA)
* המשרד הפדרלי להגנה אזרחית וסיוע באסונות (BBK)
* הוועדה המדעית המייעצת במשרד הפנים (SchK)
* המכללה הפדרלית לניהול ציבורי (HS Bund)
* המתאם הממשלתי הפדרלי לטכנולוגיית מידע (KBSt)
* משרד הסטטיסטיקה הפדרלי (StBA)
* הסוכנות הפדרלית לתגובה טכנית (THW)
* הוועדה העצמאית לביקורת והערכת מפלגות וארגונים המוניים של גרמניה המזרחית (UKPV)
* נציג האינטרסים הפדרליים בבית המשפט האדמיניסטרטיבי הפדרלי (VBI)
* נציג הממשל הפדרלי לענייני לאום ומיעוטים (Beauftragter der Bundesregierung für Aussiedlerfragen und nationale Minderheiten)
* הסוכנות הפדרלית לרדיו דיגיטלי וארגוני בטיחות (BDBOS)

## שרי הפנים לדורותיהם

## קישורים חיצוניים

* 

פנים
קטגוריה:ארגוני הגנה אזרחית
גרמניה