open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
בנימין שנל

**בנימין שנל** (1927 – 29 בינואר 2019) היה ראש העיר ה-2 של קריית ים בין השנים 1981–1989.

## ביוגרפיה
בנימין שנל נולד ללאה ואריה (לייב) בשנת 1927 בפולין, הוא שרד את השואה ועלה לארץ ישראל בשנת 1948 עם תנועת הנוער גורדוניה, בה היה חבר. כשעלה ארצה התחיל לעבוד בנמל חיפה ובמקביל התנדב במועצה המקומית של קריית ים ובהסתדרות. לאחר מכן שימש כמנהל הסוכנות היהודית בקריית ים ודאג למציאת פתרונות דיור ותעסוקה לעולים חדשים ובמיוחד לניצולי שואה. בשנותיה הראשונות בקריית ים התגוררה משפחת שנל ב "קמפ", שהיה מחנה צבאי בריטי ואחרי קום המדינה הוסב למעברת עולים.

שנל נפטר ב-29 בינואר 2019, בגיל 92. הוא נקבר בבית העלמין צור שלום בקריית ביאליק.

## קריירה פוליטית
בשנת 1959 הוצב במקום השני ברשימת מפא"י למועצת העיר. הרשימה זכתה ב-5 מנדטים ושנל נבחר לכהן כחבר מועצה. בשנת 1965 הוצב שנית במקום השני ברשימת המערך ונבחר גם לכהן כסגן ראש המועצה, לאחר שבנימין אפרת הרכיב קואליציה עם מפ"ם והמפד"ל. גם בבחירות שלאחר מכן, בשנת 1969, הוצב במקום השני אחרי בנימין אפרת וכיהן במועצה תחתיו. בבחירות 1973 ו-1978 הוצב במקום השני ברשימת המערך למועצה וכיהן כסגן ומ"מ ראש המועצה והחל משנת 1976 כסגן ומ"מ ראש העיר. בשנים אלה כיהן גם כמזכיר ההסתדרות בקריית ים. בשנת 1981 ראש העיר בנימין אפרת החליט לפרוש ושנל נבחר במקומו.

בבחירות בשנת 1983 התמודד בפעם הראשונה על ראשות העיר ועמד בראש רשימת "המערך" למועצת העיר. רשימתו זכתה ב-7 מנדטים אך בקרב על ראשות העיר, שנל היה בקרב צמוד מול שמואל סיסו שביניהם הפרידו רק כ-800 קולות לטובת שנל. לפני הבחירות השביט לכמה ימים את מועצת העיר בטענה שקופת העיר ריקה ועל העייריה חובות כבדים וגירעון גדול.

בבחירות 1989 הפסיד לסיסו בהפרש קטן של כ-400 קולות בלבד. רשימתו זכתה ב-5 מנדטים לעומת 6 מנדטים של הליכוד בראשות סיסו. סיעת המערך בראשותו נכנסה לקואליציה בראשות סיסו ושנל כיהן כסגן ראש העיר. בבחירות 1993 לא התמודד וסיעתו חברה לליכוד ולמפד"ל ורצה ברשימה משותפת איתן בראשות סיסו. מאז שנת 1993 לא חזר לפעילות ציבורית או פוליטית.

## קישורים חיצוניים
* הלך לעולמו בנימין שנל, ראש עיריית קריית ים לשעבר, באתר הד הקריות.

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:ראשי עיריית קריית ים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1927
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2019
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות צור שלום
Drunk in the Morning

**Drunk in the Morning** (בעברית: **שיכור בבוקר**) הוא סינגל של הלהקה הדנית לוקאס גרהאם. השיר יצא לאור כהורדה דיגיטלית ב-13 בפברואר 2012 בדנמרק. השיר הוא הסינגל השני באלבום הבכורה של הלהקה, הקרוי על שמה. השיר הגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הדני. את השיר כתבו לוקאס פורקאמר, סבסטיאן פוג, סטפן פורסט, מורטן ריסטורפ, מגנוס לארסון ומארק פאלגרן.

## קליפ
וידאו קליפ לשיר יצא ב-16 במרץ 2017. נכון לנובמבר 2020, הקליפ צבר למעלה מ-13 מיליון צפיות ביוטיוב.

## רשימת רצועות

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי לוקאס גרהאם
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על אלכוהול
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בדנמרק
Better Than Yourself (Criminal Mind Pt 2)

**** (בעברית: **טוב יותר מעצמך ([[Criminal Mind]] חלק 2)**) הוא סינגל של הלהקה הדנית לוקאס גרהאם. השיר יצא לאור כהורדה דיגיטלית ב-22 באוקטובר 2012 בדנמרק. השיר הוא הסינגל הרביעי באלבום הבכורה של הלהקה, הקרוי על שמה. השיר הגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הדני. את השיר כתבו לוקאס פורקאמר, רסמוס הדגור וברנדון ביל. ליווי הפסנתר שפותח את השיר הוא ציטוט ישיר מסונאטת אור ירח של בטהובן.

## רשימת רצועות

## מיקומי שיא

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי לוקאס גרהאם
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בדנמרק
מלענן מנוצה

**מַלְעָנָן מְנֻצֶּה** (שם מדעי: *Stipagrostis plumosa*) הוא צמח עשבוני רב-שנתי המסועף מבסיסו, ממשפחת הדגניים תת-משפחת הסיסניים השייך לסוג מלענן. הצמח גדל באדמות שאינן מלוחות, ובבתי גידול טבעיים בלבד.

## מאפיינים
המלענן המנוצה הוא צמח הגדל בנגב בנגב הצפוני, הרי אילת, והערבה. הוא נזקק לחולות מדבר מיוצבים. פריחת המלענן המנוצה מתרחשת בחודשים אפריל-מאי. הפרח של המלענן חסר עלי כותרת, צורת העלה היא סרגלית והעלים מסורגים (עלה אחד בכל מפרק). השיבולית כוללת פרח אחד בלבד דו-מיני. מלענן מנוצה דומה בהופעתו הכללית למלענן החוף.

בעולם, המלענן המנוצה נפוץ בצפון אפריקה ובמדבריות של מערב אסיה, באזור האירנו-טורני ובאזור הסהרו-ערבי. הסוג מלענן כולל 50 מינים, מתוכם 6 בארץ ישראל, רובם עשבים רב-שנתיים של חולות-מדבר.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1860
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי תומאס אנדרסון
קטגוריה:דגניים
קטגוריה:ארץ ישראל: דגנאים
יוננלנגיים

**יוננלנגיים** (שם מדעי: Unenlagiidae) היא משפחה מוצעת של דינוזאורים קלורוזאורים הקרובים לדרומזאוריים, ולדעת חוקרים רבים נחשבים לחלק מהמשפחה. הם התקיימו רק בסוף הקרטיקון שלפני 94 עד 70 מיליון שנה ברחבי מרבית היבשות, שכללו את גונדוונה ואת לאוראסיה. המשפחה הוגדרה ב-1999 בידי החוקר חוסה בונפרטה , על שם הסוג יוננלנגיה מארגנטינה.

המשפחה נחשבת לקבוצה בסיסית יחסית בקבוצה דיינוניכוזאוריה, בה הטרודוניים והדרומזאוריים וכן הדינוזאורים שהתפתחו לעופות וכנראה שהיו דינוזאורים מנוצים, אך חסרי יכולת תעופה. חלקם היו בעלי מאפיינים אמפיביים כמו ההלצ'קרפטור.

מינים אלה היו מגוונים בגודלם וצורתם, אך לרבים מהם היו חרטומים מוארכים עם לסתות בעלות שיניים מחודדות, רגליים ארוכות וחזקות וגפיים קדמיות בעלות טפרים מעוקלים. הגדולים שבהם היו האוסטרורפטור והדקוטרפטור.

## מיון
*תת-משפחה Halszkaraptorinae
**סוג הלצ'קרפטור (*Halszkaraptor*)
**סוג *Mahakala*
**סוג *Hulsanpes*
*תת-משפחה Unenlagiinae
**סוג אוסטרורפטור (*Austroraptor*)
**סוג בויטררפטור (*Buitreraptor*)
**סוג דקוטרפטור (*Dakotaraptor*)?
**סוג נאוקנרפטור (*Neuquenraptor*)
**סוג אורניתודסמוס (*Ornithodesmus*)?
**סוג *Pamparaptor*?
**סוג פירורפטור (*Pyroraptor*)?
**סוג רהונאביס (*Rahonavis*)?
**סוג יוננלנגיה (*Unenlagia*)
**סוג יונקוילוזאורוס (*Unquillosaurus*)?

קטגוריה:פאראווס
שביט האלי (סרט)

**שביט האלי** (ברוסית: **Коме́та Галле́я**) הוא סרט קומדיה רומנטית רוסי משנת 2020 בכיכובם של אנה צ'יפובסקאיה ואנטון שגין. הסרט מופץ על ידי MEGOGO Studios, שבבעלות megogo.net.

## עלילה
הפיזיקאי-אסטרונום איגנט האלי בן ה־34, מוקסם מהכוכבים ועובד במצפה ההררי, טס לבירה להגיש בקשה לגירושין. במוסקבה, בנסיבות יוצאות דופן, איגנט פוגש נערה מסתורית בשם טאיסיה ארטמייבה ופוגש את כל משפחתה: האם יוליה, אחותה דוסיה וסבתא אינטליגנטית ותמהונית בשם יאנגה לבובנה.  מפגש זה הופך הכל בחייו של האסטרונום ובערב השנה החדשה איגנט יצטרך לקבל החלטה חשובה שתשנה לא רק את חייו, אלא גם את חיי מכריו החדשים.

## שחקנים ודמויות
* ליה אחז'אקובה – יאנגה לבובנה ארטמייבה 
* אנה צ'יפובסקאיה – טאיסיה
* אנטון שגין – איגנט האלי
* פאבל פרילוצ'ני – פולופאנוב
* אנה מיכאלקובה – יוליה
* אלכסיי קראבצ'נקו – ואלרי פטרוביץ'
* דניאל ספיוואקובסקי – מוחין
* עמנואל ויטורגן – קעשה
* איגור ורניק – גרישה
* נינה אוסאטובה – מריה קונסטנטינובה
* מקסים לגאשקין – המאהב של יוליה
* קסניה קוטפובה – שורוצ'קה
* סופיה לוקיאנובה – דוסיה

## קישורים חיצוניים

* שביט האלי באתר kinopoisk.ru
* קדימון הסרט, באתר יוטיוב

קטגוריה:סרטי 2020
קטגוריה:סרטי קומדיה רוסיים
קטגוריה:סרטי חג המולד
קטגוריה:סרטי קומדיה רומנטית
מרדית פרמפטון

**ג'ורג' ורנון מרדית פרמפטון** (באנגלית: **George Vernon Meredith Frampton**; 17 במרץ 1894 – 16 בספטמבר 1984) היה צייר ותחריטאי בריטי.

## ביוגרפיה
פרמפטון נולד באזור סנט ג'ון ווד בלונדון והיה ילדם היחיד של הפסל סר ג'ורג' פרמפטון ואשתו הציירת קריסטבל קוקרל. פרמפטון התחנך בבית הספר של ווסטמינסטר ואחרי כמה חודשים שלמד לדבר צרפתית בז'נבה, הוא נרשם לבית הספר לאמנות בסנט ג'ון ווד. הוא המשיך ללמוד בבתי הספר המלכותיים של האקדמיה בין השנים 1912 ל־1915, שם זכה גם בפרס ראשון וגם במדליית כסף.

## מלחמת העולם הראשונה
במהלך מלחמת העולם הראשונה שירת פרמפטון בצבא הבריטי בחזית המערבית עם יחידת מודיעין שדה, שתיעדה תעלות אויב, וכן עבד על פענוח תצלומי אוויר. לאחר המלחמה פרמפטון חידש את הקריירה האמנותית שלו וביסס את עצמו כאחד הציירים הבריטים הנחשבים ביותר בתקופה.

בין השנים 1920–1945 הציג ב כמעט כל שנה והציג שם בסך הכל שלושים ושניים ציורים. פרמפטון היה חבר מוקדם בחברה לאמנות גרפית והציג שם בשנת 1921. בשנת 1925 נבחר לחבר בגילדת עובדי האמנות. בשנת 1934 הוא נבחר לעמית של האקדמיה המלכותית ובשנת 1942 הפך לחבר מלא באקדמיה. פרמפטון צייר דיוקנאות של הדוכס מיורק, שהיה אמור להפוך למלך ג'ורג 'השישי, אקדמאים ומדענים, וסדרת דיוקנאות באורך מלא של נשים מהחברה הגבוהה. לעיתים קרובות הוא בילה שנה שלמה בעבודה על ציור יחיד.
ממוזער|310x310 פיקסלים|מרדית פרמפטון, סר ארנסט גוורס וצוות בכירי המודיעין, בחדר המלחמה
פרמפטון צייר בצבעים חלקים ללא משיחות מכחול נראות לעין, והשיג מראה של ריאליזם כמעט צילומי. רוב ציוריו היו בהזמנה, אך יוצא מן הכלל הבולט היה דיוקן אישה צעירה, שפרמפטון הציג באקדמיה המלכותית בשנת 1935 ואשר נרכש עבור גלריית טייט. לפרמפטון היו כמה מהחפצים שמופיעים בציור ואמו הכינה את השמלה שלבשה הדוגמנית מרגרט אוסטין-ג'ונס. היא דגמנה עבורו שוב באחת מיצירותיו המפורסמות ביותר, משחק הסבלנות (1937), התלוי כעת בגלריה לאמנות פרנס בהאל.

## מלחמת העולם השנייה
במהלך מלחמת העולם השנייה קיבל פרמפטון שתי משימות מהוועדה המייעצת של אמני המלחמה (WAAC) . אחד מהם נועד ל, אך נושא מתאים לא נמצא והציור מעולם לא נעשה. ועדת ה-WAAC הנוספת של פרמפטון נועדה לדיוקנו של סר ארנסט גוורס, שהפך לדיוקן משולש של גוורס ועמיתיו בחדר הבקרה המחתרתי שלהם בקנסינגטון.

בשנת 1953 פרמפטון ביקש שהאקדמיה המלכותית תגדיר אותו ברשימת החברים בדימוס. ראייתו החלה להחמיר, ושכנע אותם שהוא כבר לא יכול לצייר ברמה הגבוהה הקודמת שלו ובפירוט כה מוקפד. עם אשתו עבר לבית בווילטשיר. פרמפטון תכנן את הנכס בשנות השלושים ובמשך שארית חייו עבד על שיפור ותחזוקת הבית הזה, שכלל רהיטים ועיצוב שעונים משלו.

במשך שנים רבות היצירות של פרמפטון הוצגו לעיתים רחוקות לציבור והוא נשכח במידה רבה. עם זאת, הוא הספיק לראות את הרטרוספקטיבה שלו בגלריית טייט בשנת 1982. זו הייתה ההצגה האישית הראשונה שלו ושחזקה את מעמדו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1894
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1984
פסלי עין ע'זאל

ממוזער|שניים מהפסלים במוזיאון הירדני
**פסלי [[עין ע'זאל (אתר ארכאולוגי)|עֵין עַ'זְאֵל]]** הם פסלים מהתקופה הנאוליתית אשר נוצרו במהלך האלף ה-7 לפנה"ס לערך בעין ע'זאל (בערבית: عين غزال), מצפון לעמאן (רבת עמון), בירת ירדן של היום. הפסלים התגלו בשנת 1983 והובאו אל מוזיאון ירדן בעמאן.

## הפסלים
עין ע'זאל היה יישוב נאוליתי שהיה פעיל בין השנים 7250 לפנה"ס ו-4500 לפנה"ס. ביישוב התרחש מעבר יוצא דופן מתרבות של ציידים-לקטים לתרבות חקלאית. ככל הנראה קבורה הייתה היבט חשוב בתרבות האזורית, כפי שחושפים אתרי קבורה משומרים היטב שנתגלו באזור.

תושביה של עין ע'זאל יצרו קבוצה של פסלים שגובהם נע בין שלושים למאה סנטימטרים בין 6750 לפנה"ס ל-6570 לפנה"ס. בעזרת חומרים כגון טיח שנאספו מהביצות והואדיות הסמוכות, יצרו בעלי המלאכה שלדים דמויי דחליל, אותם עטפו בשכבות חוטים מפותלים על מנת שיישמרו על צורתם. לאחר מכן, הפסלים הועברו לייבוש אל מול השמש, כדי להבטיח את הקשחת הטיח.

כמה דמויות, הגדולות והחשובות לכאורה, קיבלו שכבה דקה של טיח לבן במיוחד; בעוד אחרים קיבלו שכבת פסים ובעוד מחצית נוספת נותרה חלקה. ראשי הפסלים זכו לתשומת לב קפדנית, כולל שכבות טיח מרובות, עיני גיר גדולות ולבנות ואישונים עשויים ביטומן, שפתיים פשוטות, קווי גבה וסנטרים. חלק מהפסלים היו מעוטרים בבגדים או בבדים. לאחר ששימשו את מטרותיהם, ככל הנראה לטובת טקסים דתיים, נקברו הפסלים בסדר ממזרח למערב, בשני "קברים".

## גילוי
בשנות ה-70 של המאה ה-20, פרויקט הקמת כבישים לעבודות ציבוריות חשף את אתר עין ע'זאל וממשלת ירדן הקדישה מיד את השטח לשימור ארכאולוגי. הפסלים הראשונים התגלו בשנת 1983 על ידי קבוצת ארכאולוגים בראשות גארי רולפסון. עם זאת, האקלים הקשה והחם של ירדן גבה מחיר מיידי מהפסלים, פיצח את הטיח וחשף את שלדיהם הפנימיים. לכן, עם גילוי פסלים נוספים בשנת 1985, הצוות החליט "לחסום" את כל הבור לפעולת מכון סמית'סוניאן בוושינגטון די. סי., משם הועברו אל מוזיאון ירדן בעמאן בעוד חלק הגיעו אל מוזיאון הלובר בפריז.

## ראו גם
* עין ע'זאל (אתר ארכאולוגי)
* פיסול
* התקופה הנאוליתית

## קישורים חיצוניים

* Ain Ghazal Statues - Material Worlds: Art and Agency in the Near East and Africa
* Universes in Universe

קטגוריה:פסלים (יצירות)
קטגוריה:ירדן: ארכאולוגיה
קטגוריה:התקופה הנאוליתית
בלטונפיזפה

**בלטונפיזפה** (בהונגרית: **Balatonfűzfő**) היא עיירה במחוז וספרם שבמרכז הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה גם בבלטונפיזפה מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בעיירה 4,730 תושבים, ובשנת 2020 רק 4,469 תושבים.

## היסטוריה
במקום קיימים עדויות להתיישבות בידי הקלטים, האווארים והרומאים. וכן נמצאו ממצאים ארכאולוגיים מתקופת ימי הביניים, אשר מעידים על קיומם של התיישבויות שנהרסו לאחר מכן במאה ה-17. 

צמיחת היישוב החלה לצבור תאוצה שוב בשנת 1908 עם בניית קו רכבת סביב אגם בלטון ועד שנת 1920 בני המקום עסקו בסלילת כבישים, בניית סניף דואר, הקמת תחנות רכבת בעיקר באזור החוף, ונטיעת כרמים ועיבוד אדמות. 

בשנת 1927 החל במקום ייצור אבק שרפה דבר שהביא לעיר אוכלוסייה העוסקת בתעשייה.

בלטונפיזפה הוכרז ככפר בשנת 1958, כפר גדול בשנת 1970, ממשל עצמי עצמאי (עיירה) בשנת 1990, וכעיר ב-1 ביולי 2000.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הונגריה: כפרים
יאנג די-פרטואן נגארה

**יאנג די-פרטואן נגארה** (במלאית נקרא כ"(הוא) שהוא לורד"), הוא תואר של ראש המדינה, ושימש כתואר רשמי בתקופות שונות בסבה, סינגפור וברוניי, בלי להתבלבל עם ארבעת ראשיהם הלא-מונרכיים של מדינות מלזיות המכונות יאנג די-פרטואה נגרי, וגם לא המלך הראשי של מלזיה המכונה יאנג די-פרטואן אגונג.

## [[סבה]]
ראש מדינת סבה היה ידוע פעם בשם יאנג די-פרטואן נגרה ומאוחר יותר נודע בשם יאנג די-פרטואה נגרי.

## [[סינגפור]]
בשנת 1959, לאחר תיקונים בחוקת סינגפור שהעניקה ממשל עצמי פנימי לסינגפור, החליף תפקידו החגיגי של "יאנג די-פרטואן נגארה" את המושל הקולוניאלי הבריטי סינגפור כנציג המלוכה הבריטית בסינגפור. אף על פי שלתואר הייתה משמעות מילולית של ראש מדינה, "יאנג די-פרטואן נגארה" היה חוקתית רק מנכ"ל "דה-יורה", שפעל כנציג סגן מלכות במקום המושל הכללי האופייני.

תחת הסדר מעבר, המושל האחרון של סינגפור, סר ויליאם גוד, שימש כ"נגה די-פרטואן נגארה הראשון" מ-3 ביוני 1959 עד 3 בדצמבר 1959. את מקומו ירש יוסוף בן אסחאק, שהושבע לתפקיד באותו יום בו אומצו דגל המדינה, סמל המדינה וההמנון הלאומי.

התואר נשמר כאשר סינגפור הפכה למדינה הארבע-עשרה של מלזיה בשנת 1963. נושא המשרה שימש אז כנציג סגנו של "יאנג די-פרטואן אגונג" ממלזיה.

ב-9 באוגוסט 1965 הופרדה סינגפור מהפדרציה והפכה למדינה עצמאית במסגרת חבר העמים. ב-22 בדצמבר אותה שנה תוקנה החוקה כדי להפוך את המדינה לרפובליקה, ולשנות את התואר לנשיא בתוקף רטרואקטיבי מיום העצמאות.
* סר ויליאם גוד – 3 ביוני 1959 עד 3 בדצמבר 1959 (בעבר מושל סינגפור משנת 1957)
* יוסוף בן אסחאק – 3 בדצמבר 1959 עד 9 באוגוסט 1965 (לאחר מכן נשיא סינגפור עד 1970)

## [[ברוניי]]
בברוניי, הסולטן של ברוניי ידוע גם בשם "יאנג די-פרטואן נגארה ברוניי דרוסלאם".

התואר המלא של ראש המדינה וראש השלטון של ברוניי הוא "קבאווה דולי יאנג מהא מוליה (KDYMM) פדוקה סרי באגינדה סולטן ויאנג די-פרטואן נגארה ברוניי דרוסלאם".

## ראו גם
* יאנג די-פרטואן אגונג

## הערות שוליים

קטגוריה:נשיאי סינגפור
קטגוריה:סינגפור: פוליטיקה
איימי קלי

**איימי קלי** (באנגלית: **Aimée Kelly**; נולדה ב-8 ביולי 1993) היא שחקנית אנגלייה. היא ידועה בעיקר בזכות תפקידה בסרט העלילתי "Sket" משנת 2011, עליו הייתה מועמדת לפרס הפנים החדשות בקולנוע הבריטי הטובה ביותר בפרסי פסטיבל הסרטים בלונדון. קלי שיחקה גם בדרמה המצליחה של CBBC "וולפבלוד" בתפקיד מאדי סמית', עליה נבחרה כפרפורמרית הילדים הטובה ביותר על ידי האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה.

## קריירה
בגיל 16, היא נבחנה לתפקיד של מיני מק'גינס לסדרת הטלוויזיה "סקינס", אולם את התפקיד קיבלה לבסוף פרייה מייבור. לאחר האודישן הזה, מנהלת הליהוק ג'יין ריפלי יצרה קשר עם קלי בנוגע לסרט אחר "סקט". קלי קיבלה את התפקיד של קיילה ריצ'רדס וזה היה לסרט הבכורה שלה. עלילת הסרט עוקבת אחר קיילה כשהיא מנסה למצוא את האיש שהרג את אחותה, ועל הדרך היא מצטרפת לחבורה המסייעת לה בחיפושיה. בשנת 2013 היא גם הייתה מועמדת ל'שחקן/ית הטוב/ה ביותר' בטקס פרסי האקדמיה הבריטית לילדים, על תפקידה כמדי בסדרה "וולפבלוד". עם זאת, בפרס זכה בובי לוקווד, המגלם את ריידיאן מוריס בסדרה "וולפבלוד". מאז קלי שיחקה בפרק בסדרה "מיילדת". קלי עזבה את הסדרה כדי להתמקד בלימודיה.

## חיים אישיים
קלי למדה בבית הספר התיכון הקתולי Sacred Heart. לאחר מכן היא הגישה בקשה ללימודי תואר ראשון בבית הספר לאמנויות הבמה "טרינג פארק", שם למדה גם דייזי רידלי.

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אנגליות
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטאות ומכללות בממלכה המאוחדת
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטאות ומכללות בממלכה המאוחדת
קטגוריה:אנגליות שנולדו ב-1993
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1993
קריסטבל קוקרל

**קריסטבל אנני קוקרל** (באנגלית: **Christabel Annie Cockerell**; הוטבלה ב־21 באוקטובר 1864 – 18 במרץ 1951) הייתה ציירת בריטית לילדים, פורטרטים ונופים. היא נישאה לפסל סר ג'ורג' פרמפטון, והפכה לליידי פרמפטון, אך המשיכה להציג את אמנותה תוך שימוש בשם הנעורים שלה.

## ביוגרפיה
היא נולדה בשנת 1863, בתו של ג'ורג' ראסל קוקרל מלונדון, והוכשרה בבתי הספר המלכותיים של האקדמיה משנת 1882, שם הכירה את בעלה לעתיד, הפסל ג'ורג' פרמפטון. הם התחתנו באפריל 1893 ובנם מרדית פרמפטון נולד ב־17 במרץ 1894. היא הציגה עבודות באקדמיה המלכותית משנת 1885 והמשיכה עד 1910, תמיד תחת שם נעוריה.

בעלה קיבל תואר אבירות בשנת 1908 ובשנת 1910 הם עברו לבית חדש שתוכנן על ידו בסנט ג'ון ווד, לונדון, שכלל סטודיו לכל אחד מהם. הסטודיו שלה בבית תואר כ"חדר ציור מושלם שבו משולבים ביעילות נוחות ותועלת", עם תמונות רבות על הקירות ושטיח מהסטודיו של לייטון. הבית הוצג במאמר משנת 1910 "עיצובים אחרונים בארכיטקטורה ביתית" במגזין "סטודיו", עם תצלומים, כולל אחד מחללי הפנים של הסטודיו של קוקרל. החלק החיצוני של הבית נשאר כמעט ללא שינוי.

קוקרל דגמנה מדי פעם לבעלה: בפסל "אם וילד" מראים אותה עם בנם התינוק מרדית, שהוצג בביאנלה בוונציה בשנת 1897 ובתערוכה העולמית בפריז בשנת 1900. בעלה הוצג גם בעבודתה: אחד מציוריה הקטנים מראה אותו יושב ליד חלון, עובד על פסלו, ובנו הצעיר צופה בו.
ממוזער|331x331 פיקסלים|קיסטבל קוקורל, פעמוניות
בעלה נפטר ב-21 במאי 1928, ובשנת 1930 העניקה לזכרו מספר פסלי ארד לגלריה לאמנות של מועצת העיר קמברוול בורו, לונדון, בגלל חיבתה למקום.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירות בריטיות
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1864
קטגוריה:בריטיות שנפטרו ב-1951
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1951
פיצה בנוסח הוואי

[ממוזער| פרוסת [פיצה במחבת|פיצה פאן  מהוואי]]
**פיצה הוואית**, המכונה גם **פיצת אננס**, היא פיצה עם אננס, שינקן, רוטב עגבניות וגבינה. פיצה זו נחשבת לשנויה במחלוקת עקב שימוש באננס, דבר שנוגד כביכול עקרונות של פיצה מסורתית.

## היסטוריה
סם פאנפולוס  טען כי יצר את הפיצה בנוסח הוואי הראשונה בצ'אתאם , אונטריו, קנדה בשנת 1962. בהשראת המטבח הסיני אשר מערבב בדרך כלל טעמים מתוקים ומלוחים, התנסה פאנפולוס בהוספת אננס, בשר חזיר, קותלי חזיר ותוספות אחרות לפיצה. תוספת האננס לתערובת המסורתית של רוטב עגבניות והגבינה, לפעמים עם בשר חזיר או לפעמים עם בייקון, הפכה במהרה לפופולרית באופן מקומי ובסופו של דבר לתוספת עיקרית לפיצות ברחבי העולם.

## בתקשורת הפופולרית
בשנת 2014 רשם מגזין טיים את הפיצה ההוואית ברשימת 13 הפיצות המשפיעות בכל הזמנים.

## סיקורים
פיצה בנוסח הוואי הייתה הפיצה הפופולרית ביותר באוסטרליה בשנת 1999 - כ-15% ממכירות הפיצה.

סקר האריס משנת 2016 בקרב מבוגרים בארצות הברית הציג את האננס כאחת משלוש התוספות הפחות אהובות על פיצה, וזאת לפני אנשובי ופטריות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:המטבח הקנדי
קטגוריה:המטבח האוסטרלי
קטגוריה:פיצה
יחסי ירדן–כווית

**יחסי ירדן–כווית** הם היחסים הדו-צדדיים בין ירדן לכווית. היחסים נחשבים חזקים, אם כי ישנם עדיין מתחים.

## היסטוריה
לשתי המדינות יש היסטוריה משותפת, הן מתקופת הכיבושים הערביים והן מתקופת האימפריה העות'מאנית, ולכן בין שתי המדינות יש קשר הדוק.

שני העמים הם גם מדינות מלוכה חזקות. שני העמים ייסדו לראשונה קשר זמן קצר לאחר עצמאותה של כווית.

לאורך כל מלחמת איראן–עיראק, ירדן, יחד עם כווית, היו שני התומכים העיקריים בעיראק בסכסוך נגד המשטר האסלאמי באיראן. עם זאת, בעקבות מלחמת המפרץ, שהחלה עם פלישות עיראקית לכווית, הואשמו בירדן כי שתקו למצוקתם של כוויתים רבים, כולל המשפחה המלכותית של כווית, אל-סבאח; אף על פי כן הירדנים הצליחו לשמור על איזון ביחסים.

לאחר תום מלחמת המפרץ, ירדן נהייתה ביקורתית יותר כלפי סדאם חוסיין ואוהדת יותר כלפי כווית.

## כיום
שתי המדינות, מאז תום מלחמת המפרץ, נהנו מעידן חדש של שיתוף פעולה. בשנת 2019 חתמו ירדן וכווית על 15 הסכמים להגברת שיתוף הפעולה בכל תחום.

שתי המדינות מגלות גם חשש מפני החסימה של קטר במהלך המשבר הדיפלומטי בקטר.

## נציגויות דיפלומטיות
* ירדן מחזיקה בכווית שגרירות בכווית סיטי.
* כווית מחזיקה בירדן שגרירות בעמאן.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
ויליאם אלמונד קודרינגטון גוד

סר **ויליאם אלמונד קודרינגטון גוד** (באנגלית: **Sir William Allmond Codrington Goode**; 8 ביוני 1907 – 15 בספטמבר 1986) היה קצין קולוניאלי בריטי, ששימש כמושל ומזכיר קולוניאלי במושבות שונות במזרח הרחוק במאה העשרים. גוד היה המושל האחרון של מושבת הכתר בסינגפור, והפרוטקטורט הבריטי של צפון בורניאו .

## ביוגרפיה
גוד נולד בטוויקנהאם, מידלסקס, ולמד בבית הספר אוקהם ובמכללת ווסטר, אוקספורד.

### [[מלזיה]], [[סינגפור]] ו[[בורנאו]]
גוד הצטרף לשירות המדינה במלזיה בשנת 1931 ולמד משפטים בזמנו הפנוי. הוא התקבל לבר על ידי Grey's Inn בשנת 1936. בשנים 1936–1939 שימש כקצין המחוז ראוב, ולאחר מכן כעוזר המזכיר הפיננסי של סינגפור בשנת 1939. הוא מונה לעוזר נציב ההגנה האזרחית, סינגפור בשנת 1940, וכיהן בחיל המתנדבים בסינגפור כרב-טוראי-משנה במהלך מלחמת העולם השנייה. לאחר קרב סינגפור בשנת 1942 הוא נלקח בשבי על ידי היפנים ונשלח לעבודה בסיאם ברכבת בורמה בין השנים 1943–1945 הוא נשאר במלזיה לאחר המלחמה, ובשנת 1948 הפך לסגן המזכיר הכלכלי בפדרציה. בשנת 1949 הועמד לעדן כמזכיר ראשי, שם שימש גם כמושל בין השנים 1950–1951. הוא שב לסינגפור כמזכיר קולוניאלי בשנת 1953 והפך למושל הבריטי האחרון של המושבה בשנת 1957. בשנת 1959, כחלק מהסדרי המעבר, הוא מונה ליאנג די-פרטואן נגארה של סינגפור מיוני עד דצמבר, ולנציב בריטניה. בין השנים 1959–1963 הוא היה המושל והמפקד האחרון של צפון בורנאו.

### פרסים והצטיינות
הוא קיבל את מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש (CMG) בהצטיינות השנה החדשה בשנת 1952 מפקד האביר של מסדר סנט מייקל וסנט ג'ורג' (KCMG) בשנת 1957.

הוא קיבל תואר אביר עם מסדר בית החולים של סנט ג'ון מירושלים (KStJ) בשנת 1958.

הוא מונה למפקד הגדול של מסדר סנט מייקל וסנט ג'ורג' (GCMG) בהצטיינות השנה החדשה בשנת 1963 זמן קצר לפני פרישתו לברקשייר, אנגליה.

### חיים אישיים
בשנת 1938 התחתן גוד עם מרי הרדינג. היא נפטרה בשנת 1947 ושלוש שנים לאחר מכן התחתן עם אנה מרי מקלארן.

גוד נפטר בגורינג און תמזה בשנת 1986, בגיל 79.

## תפקידים
* המזכיר הראשי של עדן (1949–1953)
* ממלא מקום מושל עדן (1950–1951)
* ממלא מקום מושל סינגפור (1955)
* מזכיר המושבות (1953–1957) [תפקיד שמו של המזכיר |הראשי" בשנת 1955]
* מושל סינגפור האחרון (1957–1959)
* יאנג די-פרטואן נגארה הראשון (ראש המדינה) של סינגפור (1959)
* המושל האחרון של צפון בורנאו הבריטית (1959–1963)

## ביבליוגרפיה
* 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש: גבירות ואבירי הצלב הגדול
קטגוריה:סינגפור: היסטוריה
קטגוריה:מלזיה: היסטוריה
קטגוריה:אנשי ממשל באימפריה הבריטית
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1907
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1986
יחסי הודו – ערב הסעודית

**יחסי הודו–ערב הסעודית** (בערבית: **العلاقات السعودية الهندية**; בהינדי: **भारत-सऊदी अरब संबंध**) הם היחסים הדיפלומטיים, הכלכליים, המדיניים והצבאיים שבין הרפובליקה של הודו לממלכת ערב הסעודית. היחסים בין המדינות היו לאורך ההיסטוריה חמים וקרובים, במיוחד כתוצאה מאינטרסים מסחריים וכלכליים. שווי המסחר הכולל בין ערב הסעודית להודו בשנת 2017–2018 עמד על 27.48 מיליארד דולר, שיא חדש לעומת 25.1 מיליארד דולר בשנה שלפני כן. כלל הייצוא מערב הסעודית בשנה המדוברת עמד על 22.06 מיליארד דולר, ואילו הייצוא של הודו עמד על 5.41 מיליארד דולר.

## היסטוריה
### התקופה הקדומה
קשרים מסחריים ותרבותיים בין הודו העתיקה לחצי האי ערב נקשרו לראשונה כבר באלף השלישי לפני הספירה. משנת 1000 לספירה (לערך) החלו יחסי הסחר בין דרום הודו וערב לפרוח, והפכו לעמוד השדרה של הכלכלה הערבית. בעקבות שליטת חצי האי ערב על כל ייבוא של מוצרים מהודו דרך הים הערבי וים סוף לים התיכון ולאירופה, תושבי חצי האי נהנו ממונופול נרחב על כל ייבוא מהודו.
[שמאל|ממוזער|196x196 פיקסלים|[ראש ממשלת הודו מאנמוהאן סינג בפגישה עם עבדאללה, מלך ערב הסעודית]]

### הודו הבריטית
הודו, תחת שלטון בריטי, הייתה מהתומכות הראשונות של הקמת ממלכת סעודיה. במהלך שנות השלושים של המאה העשרים, מימנה הודו הבריטית התיישבות כוללת בכל אזור נג'ד כדי לפתח כלכלה והתיישבות בכל חלקי המדינה החדשה ובכך לקבוע את קיומה בשטח. יחסים דיפלומטיים רשמיים בין הודו העכשווית לערב הסעודית נוצרו זמן קצר מאוד לאחר שהודו קיבלה את עצמאותה מהממלכה המאוחדת בשנת 1947.

### המחצית הראשונה של המאה ה-20
היחסים בין המדינות התחממו בצורה ניכרת עם תחילת הסחר בין המדינות. ערב הסעודית היא אחת מספקיות הנפט הגדולות ביותר של הודו, והודו היא אחת משבע השותפות הכלכליות הגדולות ביותר של ערב הסעודית. בנוסף, הודו היא המשקיעה החמישית בגודלה בסעודיה.

במהלך ההיסטוריה נערכו בסך הכול ארבעה ביקורים של ראש ממשלת הודו בערב הסעודית: ג'ווהרלל נהרו (1955), אינדירה גנדי (1982), מאנמוהאן סינג (2010) ונרנדרה מודי (2016). שתי המדינות משתפות פעולה כנגד פעולות טרור והקצנה דתית. בנוסף קיים קשר גאוגרפי חזק בין הודו לערב הסעודית, משום שהן מהוות את הים הערבי, ולכן ספינות שיוצאות מערב הסעודית לכיוון אסיה חייבות לעבור בהודו, וספינות שיוצאות מהודו לאירופה חייבות לעבור בערב הסעודית. קיים גם קשר דמוגרפי הדוק בין המדינות משום שהאסלאם (שמקורו בחצי האי ערב) היא הדת השנייה בגודלה בהודו, והאוכלוסייה המוסלמית בהודו היא השלישית בגודלה בעולם. יתר על כן, האוכלוסייה המוסלמית בהודו היא השנייה בגודלה בעולם. על כן, מדי שנה מקבלת ערב הסעודית מספר עצום של תיירים הודים שבאים למכה בחאג' על מנת לבקר בכעבה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
4 לטקסס

**4 לטקסס** (באנגלית: ** for Texas 4**) הוא מערבון קומי משנת 1963 בבימויו של רוברט אולדריץ', עם פרנק סינטרה, דין מרטין, אניטה אקברג ואורסולה אנדרס בתפקידים הראשיים.

בסרט משחקים גם בהופעה קצרה ומצחיקה, **שלושת המוקיונים** (The Three Stooges).

## תקציר העלילה
זאק תומאס (פרנק סינטרה) וג'ו גארט (דין מרטין) נוסעים במרכבת דואר לגלבסטון טקסס, ב-1870. הם מותקפים על ידי הפושע מטסון (צ'ארלס ברונסון) ואנשיו. לאחר שהצליחו להרוג שישה מהתוקפים מטסון נסוג והמרכבה מתהפכת. זאק יוצא ומגלה בתוכה 100,000 דולר המיועדים לבנק בגלבסטון.

גם ג'ו יוצא מהמרכבה ההפוכה ומאיים עליו שימסור את הכסף. לאחר שהכסף עובר מיד ליד הוא נשאר בידי ג'ו שמפקיד חלק ממנו בבית היתומים שבו גדל ואת השאר בבנק בגלבסטון המנוהל על ידי המנהל המושחת הארווי ברדן (ויקטור בונו) שהוא זה ששלח את מטסון לשדוד את הכסף.

לזאק יש בגלבסטון ידידה בשם איליה (אניטה אקברג) בעלת סלון יופי. זאק וג'ו הם יריבים. לג'ו יש את העוזר הנאמן אנג'ל (ניק דניס) ולזאק יש את צ'אד (מייק מורקי). שניהם רוצים לפתוח מועדון הימורים על ספינה בנמל.

הם נפגשים במסעדה שם מנסה מטסון לחסל את זאק אך נפצע על ידי ג'ו.

ג'ו מגיע לספינה נטושה בנמל ונפגש שם עם מקסין (אורסולה אנדרס) שבעלה המנוח הוריש לה אותה. הוא חותם אתה על הסכם להקמת מועדון הימורים בספינה בשם "מולן רוז'".

לערב הפתיחה מוזמנים כל נכבדי העיר. לג'ו נודע שזאק ואנשיו יבואו לחבל בערב הזה והוא מגייס את כל העובדים למלחמה. מתנהל קרב בין האנשים ולבסוף בין ג'ו וזאק שמופסק באיום אקדחים של הנשים איליה ומקסין ושניהם משלימים ומתכוננים להתקפה של מטסון ואנשיו בשליחותו של ברדן המושחת.

לבסוף מטסון נהרג, אנשיו נסוגים, ברדן נאסר ושני הגברים נישאים לידידותיהם, עולים על מרכה ונוסעים לירח דבש בטקסס.

## צוות השחקנים

## קישורים חיצוניים

* 4 לטקסס, באתר TCM
* קדימון ל-"4 לטקסס", באתר יוטיוב
* שלושת המוקיונים ב-"4 לטקסס", באתר יוטיוב
* תהליך יצירת הסרט, באתר יוטיוב

קטגוריה:מערבונים
קטגוריה:סרטי 1963
קטגוריה:סרטי האחים וורנר
קטגוריה:סרטי פרנק סינטרה
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי צ'ארלס ברונסון
ננו פלוסל קוונטינו

**ננו פלוסל קוונטינו** (באיטלקית: **NanoFlowcell Quantino**) היא מכונית קונספט בתצורה של מכונית קופה חשמלית מתוצרת החברה השווייצרית, חברה מחקר ופיתוח של סוללות זרימה **NanoFlowcell** 

## "ננו פלוסל קוונטינו"
* "ננו פלוסל קוונטינו" הוצגה לראשונה בתערוכת הרכב הבין-לאומית של ז'נבה בשנת 2015, "היצרן nanoFlowcell" טוען שפיתח את סוללת הזרימה הראשונה הקטנה מספיק לשימוש במכוניות
* יוצרו 3 יחידות בין השנים 2017 - 2015
* 2 דלתות
* 4 מושבים
* סוג הנעה: הנעה כפולה 4x4
* תאוצה בין 0–100 היא פחות מ-5.0 שניות
* סוללת ליתיום-יון, נוצרת על ידי שני מכלים, אחד עם מטען חיובי והשני של מטען שלילי, המשמשים להכנת 175 ליטר נוזל יוני כל אחד, בנפח כולל של 350 ליטר
* טווח נסיעה: כ-1,000 ק"מ
* בשנת 2016 הוצגה דוגמה שנייה מהדגם גם בתערוכת ז'נבה אשר מלבד צבע המרכב והגמורים אינה מציגה שינויים משמעותיים בהשוואה לדוגמה הראשונה. הדגימה השנייה הזו הועברה בסמוך לציריך לבדיקה שערך מנהל הטכנולוגיה נונציו לה וקיה (Nunzio La Vecchia). המכונית הצליחה לנסוע כ־14 שעות במהירות המרבית של 74 קמ"ש מבלי לעצור, אולם יצרנית הרכב השווייצרית הודיעה כי ה-"ננו פלוסל קוונטינו" יכולה לנסוע ללא הפסקה יותר מ־14 שעות, נסיעת המבחן הופסקה בגלל עייפות הנהג

## תמונות

קובץ:2016-03-01 Geneva Motor Show 1378.JPG | "ננו פלוסל קוונטינו"
קובץ:2016-03-01 Geneva Motor Show G002.JPG | "ננו פלוסל קוונטינו"
קובץ:2016-03-01 Geneva Motor Show G001.JPG | "ננו פלוסל קוונטינו"
קובץ: Quantino 48Volt Top Marques 2019 IMG 1095.jpg | "ננו פלוסל קוונטינו"
קובץ:Quantino 48Volt Top Marques 2019 IMG 1028.jpg | "ננו פלוסל קוונטינו"
קובץ:2015-03-03 Geneva Motor Show 5871.JPG | "ננו פלוסל קוונטינו"
קובץ:2015-03-03 Geneva Motor Show 5867.JPG | "ננו פלוסל קוונטינו"


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות קונספט
קטגוריה:מכוניות קופה
קטגוריה:מכוניות חשמליות
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2015
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בשווייץ
יגואר C-X17

**יגואר C-X17** (באנגלית: **Jaguar C-X17**) היא מכונית קונספט בתצורת קרוסאובר מהודר המשלב מאפיינים של SUV אשר הוצג על ידי יצרנית הרכב המהודר **[[יגואר (יצרן רכב)|יגואר]]** בשנת 2013.

"יגואר C-X17" היה הקרוסאובר הראשון של "יגואר".

## "יגואר C-X17"
* "יגואר C-X17" הוצגה לראשונה בשנת 2013 בתערוכת המכוניות הבין-לאומית הגרמנית בפרנקפורט.
* 5 דלתות.
* מנוע בנזין.
* סוג הנעה: הנעה כפולה 4x4.

## תמונות

קובץ:C-X17 - Italian Racing Red (11961362615).jpg | "יגואר C-X17"
קובץ:C-X17 - Italian Racing Red (11962211016).jpg| "יגואר C-X17"
קובץ:Jaguar at the 2013 Dubai Motor Show (10816718724).jpg | "יגואר C-X17"
קובץ:C-X17 Sports Crossover Concept Revealed (9708328845).jpg | "יגואר C-X17"
קובץ:C-X17 Sports Crossover Concept Revealed (9711566658).jpg | "יגואר C-X17"
קובץ:C-X17 - Italian Racing Red (11961404135).jpg | "יגואר C-X17" – מבט לפנים הרכב
קובץ:C-X17 Sports Crossover Concept Revealed (9708318361).jpg | "יגואר C-X17" – מבט לתא הנהג ולוח מחוונים


## ראו גם
* יגואר
* יגואר C-X16
* יגואר C-X75

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות קונספט
קטגוריה:קרוסאובר
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2013
קטגוריה:מכוניות בריטיות
C-X17
ג'וסי לופטה

**ז'ואקים מנואל וולו לופטה** (בפורטוגזית: **Joaquim Manuel Welo Lupeta**; נולד ב-24 במרץ 1993) הוא כדורגלן פורטוגזי ממוצא קונגולזי המשחק בעמדת החלוץ בבוצ'און.

## קריירה
לופטה התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של לורינהננסה, ממנה הצטרף לפורטו. במאי , עת סיים את גיל הנוער חתם בווידאוטון מליגת העל ההונגרית.

בקיץ  שב לפורטוגל וחתם בוויטוריה סטובאל. במשחקו השלישי בקבוצה כבש את שער הבכורה שלו בקריירה, בניצחון 0–2 על נסיונל.

בקיץ  חתם בבידווסט ויטס מליגת העל של דרום אפריקה, ובינואר של אותה שנה חתם ביריבתה לליגה, אייאקס קייפטאון.

בינואר  שוחרר מקייפטאון וב-25 בפברואר חתם בצליה מליגת העל הסלובנית. ב-24 באוגוסט חתם באולימפיה ליובליאנה לשלוש שנים.

ב-5 בנובמבר 2020 חתם במכבי פתח תקווה. ב-21 בנובמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, בתיקו 0-0 נגד הפועל תל אביב.

ביולי  חתם בארג'ש פיטשט מליגת העל הרומנית.

ב-15 בספטמבר 2021 חתם בבוטושאן.

ב-28 ביולי 2022 שב לישראל וחתם במכבי קביליו יפו מהליגה הלאומית.

ב-13 ביולי 2023 חתם בבוצ'און מהליגה השנייה בקוריאה הדרומית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים פורטוגזים
קטגוריה:חלוצי כדורגל פורטוגזים
קטגוריה:כדורגלני פהרוואר
קטגוריה:כדורגלני ויטוריה סטובל
קטגוריה:כדורגלני בידווסט ויטס
קטגוריה:כדורגלני אייאקס קייפטאון
קטגוריה:כדורגלני צליה
קטגוריה:כדורגלני אולימפיה ליובליאנה
קטגוריה:כדורגלני מכבי פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני בוטושאן
קטגוריה:כדורגלני מכבי יפו
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים בהונגריה
קטגוריה:ספורטאים זרים בדרום אפריקה
קטגוריה:ספורטאים זרים בסלובניה
קטגוריה:ספורטאים פורטוגזים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים ברומניה
קטגוריה:ספורטאים זרים בקוריאה הדרומית
קטגוריה:פורטוגזים שנולדו ב-1993
Lukas Graham (אלבום, 2012)

**Lukas Graham** (בעברית: **לוקאס גרהאם**) הוא אלבום הבכורה של להקת הפופ הדנית לוקאס גרהאם, הקרוי על שמה. האלבום יצא לאור ב-26 במרץ 2012 על ידי חברת התקליטים קופנהגן רקורדס. האלבום נכנס במצעד האלבומים הדני והגיע למקום הראשון, בו החזיק 15 שבועות, והגיע למעמד שש פעמים פלטינה. במהדורה המקורית של האלבום יצאו שלושה סינגלים – "Ordinary Things",  ו"Criminal Mind"; במהדורה הבינלאומית החדשה נוסף הסינגל .

מספר שירים מאלבום זה הוכנסו גם לאלבום השני של הלהקה, שגם נקרא "Lukas Graham", עבור המהדורה החדשה שלו.

## רשימת רצועות

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-2012
קטגוריה:אלבומי לוקאס גרהאם
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הדני
סונאטה לפסנתר מס' 1 של ברהמס

ממוזער|יוהנס ברהמס
**הסונאטה לפסנתר מס' 1 בדו מז'ור**, אופוס 1 היא סונאטה שכתב יוהנס ברהמס בהמבורג בשנת 1853, והוציא לאור מאוחר יותר באותה השנה. למעשה, חיבר ברהמס את סונאטת הפסנתר מספר 2 שלו תחילה, אך הוא בחר בסונאטה זו כאופוס הראשון שלו, משום שסבר כי היא איכותית יותר. היצירה נשלחה יחד עם הסונאטה השנייה שלו להוצאת  המוזיקה ברייטקופף והרטל עם מכתב המלצה מאת רוברט שומאן, שכבר שיבח את ברהמס בהתלהבות, וניכר בה מאמץ להרשים בדרישותיה הטכניות ובאופי הדרמטי שלה. הסונאטה הוקדשה ליוזף יואכים.

לסונאטה ארבעה פרקים:
# "אלגרו"' (ב-דו מז'ור).
# "אנדנטה" (על פי שיר גרמני נושן) (דו מינור, מסתיים ב-דו מז'ור).
# "אלגרו מולטו א קון פוקו – פיו מוסו (מי מינור – דו מז'ור – מי מינור).
# "אלגרו קון פוקו – פרסטו נון טרופו אד אג'יטאטו" (דו מז'ור).

הפרק הראשון הוא בצורת סונאטה קונבנציונלית עם אקספוזיציה חוזרת ונשנית. פתיחת הנושא הראשון דומה לפתיחת סונאטת "המרקלאוויר" של בטהובן. הפרק השני הוא נושא ווריאציות בהשראת השיר "Verstohlen geht der Mond auf". ברהמס אמור היה לכתוב אותו מחדש למקהלת נשים בשנת 1859 (WoO 38/20). הפרק השלישי הוא סקרצו וטריו. הפרק הרביעי הוא רונדו רופף, שהנושא שלו משתנה באופן ניכר בכל חזרה. צורת הרונדו היא ABACACABA בפלינדרום.

## טקסט השיר
Verstohlen geht der Mond auf.
Blau, blau Blümelein!
Durch Silberwölkchen führt sein Lauf
Blau, blau Blümelein!
Rosen im Tal
Mädel im Saal
schönste Rosa!

חרש מתגנב הירח
פרח כחול מכחול!
מבעד לענני כסף בוקע,
פרח כחול מכחול!
ורדים בגיא,
עלמות באולם,
ואת, רוזה, הנאוה מכולן!

## לקריאה נוספת
"ברהמס ועולמו", פריש, וולטר, 1951-, קרנס, קווין, 1972-, פסטיבל המוזיקה בָּארְד. (מהדורה מתוקנת). פרינסטון: הוצאת אוניברסיטת פרינסטון.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 


קטגוריה:סונאטות
קטגוריה:יצירות לפסנתר
קטגוריה:יצירות מאת ברהמס
הנרי רושברי

**הנרי רושברי** (באנגלית: **Henry Rushbury**; 28 באוקטובר 1889 – 5 ביולי 1968) היה צייר ותחריטאי אנגלי.

## ביוגרפיה ועבודה
נולד כבן לפקיד בהרבורן, שהייתה בפאתי בירמינגהם.

הוא למד בעזרת מלגה של רוברט קטרסון סמית' בבית הספר לאמנות בברמינגהאם מגיל שלוש עשרה. הוא עבד כעוזרו של הנרי פיין בעיקר כאמן ויטראז'ים, עד שנת 1912, אז עבר ללונדון, שם חלק חדר עם סטודנט מבירמינגהם, ג'רלד ברוקהרסט.

רושברי היה אמן מלחמה רשמי במהלך מלחמת העולם הראשונה, והשתלם בתחריט והדפס אצל פרנסיס דוד לאחר שלמד זמן קצר אצל הנרי טונקס בבית הספר לאמנות סלייד בשנת 1921.

הוא נבחר לחבר במועדון האמנות האנגלי החדש בשנת 1917, באגודה המלכותית של ציירים בשנת 1921, באגודה המלכותית לציירים בצבעי מים בשנת 1922 ולהאקדמיה המלכותית בשנת 1936.

בשנת 1940 הוא מונה שוב לאמן מלחמה רשמי עד 1945.

בשנת 1943 הבעלים של מספנת פורט גלאזגו, ג'יימס ליתגו, התלונן בפני הוועדה המייעצת של אמני המלחמה, WAAC, על עבודתו של סטנלי ספנסר שתיעד את המספנה בזמן המלחמה. הוועדה המייעצת הזמינה את הנרי רושברי לנסוע לפורט גלאזגו ולייצר כמה תצוגות קונבנציונליות יותר של בניית ספינות עבור ליתגו בעל המספנה.

בשנת 1949 הוא נבחר לראש האקדמיה המלכותית וראש בתי הספר האקדמיים המלכותיים, תפקיד אותו מילא עד 1964. הוא מונה למפקד אביר במסדר הוויקטוריאני המלכותי ב-1964.

ישנה אנדרטה להנרי רושברי בכנסיית סנט ג'יימס, פיקדילי, לונדון.

## גלריה

File:Hoisting a Captured German Mortar, St James' Park Art.IWMART1135.jpg | תצוגת שלל גרמנית
File:Captured German Guns in the Mall, 1918 Art.IWMART1134.jpg | שלל תותחים
File:Shipbuilding, Glasgow Art.IWMARTLD3917.jpg | מספנות גלאזגו
File:The War Refugees' Camp, Earl's Court 1918 Art.IWMART2449.jpg | במחנה פליטים
File:Trafalgar Square, October 1918 - War Savings Campaign- 'feed the Guns' Art.IWMART1132.jpg |כיכר טרפלגר 1918
File:St James' Park - Temporary Government buildings. From the Foreign Office. Art.IWMART1133.jpg | מבני ממשלה זמניים
File:Kensington Palace and Allotments Art.IWMART1127.jpg | ארמון קניזגטון


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים בריטים
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1889
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1968
סונאטה לפסנתר מס' 2 של ברהמס

ממוזער|יוהנס ברהמס
**סונאטה לפסנתר מס' 2 בפה דיאז מינור**, אופוס 2 היא סונאטה של יוהנס ברהמס שנכתבה בהמבורג, גרמניה בשנת 1852, ופורסמה בשנה שלאחריה. למרות היותה יצירתו השנייה שפורסמה, היא למעשה הולחנה לפני הסונאטה לפסנתר מס' 1 במול מז'ור שלו, אך פורסמה מאוחר יותר מכיוון שברהמס הכיר בחשיבותו של פרסום מכונן וחש שהסונאטה ב-דו מז'ור איכותית יותר. היא נשלחה יחד עם הסונאטה הראשונה שלו לברייטקופף והרטל עם מכתב המלצה של רוברט שומאן. שומאן כבר שיבח את ברהמס בהתלהבות, והסונאטה מראה סימני מאמץ להרשים, עם דרישותיה הטכניות ואופייה הדרמטי ביותר. הסונאטה הוקדשה לקלרה שומאן.

לסונאטה ארבעה פרקים:
# אלגרו נון טרופו, מא אנרג'יקו (מהיר, לא יותר מדי, אבל אנרגטי) (פה ♯ מינור).
# אנדנטה קון אספרסיונה, (בקצב הליכה מתון, ברגש) (סי מינור).
# "סקרצו: אלגרו – פוקו פיו מודראטו (מהיר - בקצב מתון יותר. (סי מינור – רה מז'ור –סי מינור).
# "פינאלה: סוסטנוטו - אלגרו נון טרופו - א רובאטו - מולטו סוסטנוטו - (קצב רציף ומתון - מהיר לא יותר מדי, עם רובאטו).
(פה ♯ מינור, מסתיים בפה ♯ מז'ור)

הפרק הראשון בסונאטה הוא כמקובל אלגרו. הפרק השני הוא נושא ווריאציות המבוססות על שיר גרמני "Mir ist leide". כמו הנושא והווריאציות של סונאטת הפסנתר מספר 1, הווריאציות עוברות ממצב מינור למז'ור מקביל. הפרק השלישי הוא הסקרצו וטריו שהנושא הפותח שלו כמעט זהה לזה של הפרק השני. הפינאלה מתחיל בהקדמה קצרה בלה מז'ור, המז'ור היחסי של פה דיאז מינור. הנושא העיקרי של המבוא משמש כנושא הראשון של פרק זה, שהוא בצורת הסונאטה ומכיל תצוגה חוזרת. הקודה של הפינאלה, בסימן פיאניסימו, לביצוע עם הדוושה השמאלית החרישית, חוזרת אל החומר מן המבוא לפרק ומרחיבה אותו.

## קישורים חיצוניים

* 
* 


קטגוריה:סונאטות
קטגוריה:יצירות לפסנתר
קטגוריה:יצירות מאת ברהמס
סבסטיאן ולאסקס

**סבסטיאן ולאסקס** (בספרדית: **Sebastián Velásquez**; נולד ב-11 בפברואר 1991) הוא כדורגלן קולומביאני, המשחק בעמדת הקשר בגרינוויל טריימפ.

## קריירה
ולאסקס נולד במדיין ובגיל צעיר, היגר עם משפחתו לקרוליינה הדרומית, ארצות הברית. בשנת  זכה באליפות ארצות הברית לבתי ספר תיכוניים, כאשר שיחק בתיכון גרינוויל, בו למד. לאחר שסיים את לימודיו, שיחק בקבוצת הנוער של SMC פיונירס.

ולאסקס נבחר במקום ה-36 בסופרדראפט ה-MLS בשנת  על ידי ריאל סולט לייק. ב-10 במרץ 2012 ערך ולאסקס את הופעת הבכורה המקצועית שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד לוס אנג'לס גלאקסי. ב-8 בנובמבר 2013 כבש ולאסקס את שער ה-MLS הראשון שלו בקבוצה בחצי גמר המערב נגד לוס אנג'לס גלאקסי.

בדצמבר  חתם ולאסקס בניו יורק סיטי.

ב-15 בינואר 2016 חתם ולאסקס בראיו OKC ובכך הפך לכדורגלן הראשון שחותם בקבוצה, שהוקמה מספר חודשים לפני החתימה.

ב-16 בינואר 2019 חתם ולאסקס בסוואן, מקוריאה הדרומית, וכעבור חתם שנה חזר לארצות הברית וחתם באל פאסו לוקומוטיב.

בשנת  חתם במיאמי.

ב-6 באוקטובר 2020 חתם ולאסקס בבני סכנין מליגת העל.

בשנת 2021 חתם באל פאסו לוקמוטיב.

ב-13 ביולי 2022 חתם בהפועל אום אל פאחם.

בינואר  חזר לארצות הברית וחתם בממפיס 901 מאליפות הליגה האמריקאית.

בינואר  חתם בגרינוויל טריימפ.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורגלנים קולומביאנים
קטגוריה:קשרי כדורגל אמריקאים
קטגוריה:קשרי כדורגל קולומביאנים
קטגוריה:קרוליינה הדרומית: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני בני סכנין
קטגוריה:כדורגלני ניו יורק סיטי
קטגוריה:כדורגלני ריאל מונרכס
קטגוריה:כדורגלני ריאל סולט לייק
קטגוריה:כדורגלני הפועל אום אל-פחם
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים בקוריאה הדרומית
קטגוריה:ספורטאים קולומביאנים בישראל
קטגוריה:ספורטאים אמריקאים בישראל
קטגוריה:מהגרים מקולומביה לארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1991
אבן א-סייד אל-בטליווסי

אבו מחמד עבד אללה אבן מחמד **אבן א-סייד אל-בטליווסי** (בערבית: **أَبُو مُحَمَّد عَبْد الله اِبْنُ مُحَمَّد اِبْنِ السَّيِّد الْبَطَلْيَوْسِيُ**; 1052 – 1127) היה פילוסוף ובלשן מוסלמי מאל-אנדלוס (כיום - ספרד). עבודותיו סייעו בהעברת רעיונות נאו-פלאטוניים הן לאירופה הנוצרית והן למחשבה היהודית ובין היתר השפיע על הקבלה. ספרו תורגם על ידי משה אבן תיבון בשם "ספר העגולות הרעיוניות להחכם הערבי אל-בטליווסי".

## תולדות חייו
נולד בשנת 444 להג'רה בבדחוס והתחנך כמלומד, בעיקר בבלשנות. כאשר נכבשה עירו על ידי המוראביטון ב-1094 נמלט לטרואל שבטאיפת אלבראקין, שם התמנה ללבלרו של השליט. הוא נאלץ לעבור גם משם ונדד לטולדו, סרגוסה ולבסוף הגיע לוולנסיה. בסרגוסה, לפני שנת 1110 נפגש עם הפילוסוף אבן באג'ה ודן עמו על תפקיד הלוגיקה בדקדוק.

## לקריאה נוספת

Geoffroy, Marc (2011). "al-Baṭalyūsī, Abū Muḥammad ibn al-Sīd", Henrik Lagerlund (ed.). **Encyclopedia of Medieval Philosophy**, Springer pp. 149–150.


## קישורים חיצוניים
* אבן אל-סיד אל-בטליווסי, באתר אנציקלופדיה האסלאמית
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פילוסופים מוסלמים
קטגוריה:פילוסופים ערבים
קטגוריה:פילוסופים ספרדים
קטגוריה:פילוסופים של ימי הביניים
קטגוריה:בלשנים ולשונאים
קטגוריה:מלומדי תור הזהב של האסלאם
קטגוריה:ילידי 1052
קטגוריה:נפטרים ב-1127
הר מאליונה

**הר מאליונה** (באנגלית: **Mount Maglione**) הוא הר נמוך בהרי קלארק בארץ מארי בירד, שבאנטארקטיקה.

ההר ממוקם 2 קילומטרים צפונית-מזרחית מהר אקבלו.

גובהו של ההר 1,190 מטרים מעל פני הים; ההר הוא ההר ה-3,667 בגובהו באנטארקטיקה.

## היסטוריה
### גילוי ומיפוי הערך

ההר מופה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרים על הקרקע ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1959–1965.

### מקור השם

שמו של ההר ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.

ההר נקרא על שמו של לוטננט צ'ארלס ר. מאליונה (Charles R. Maglione), מחיל המילואים של צי ארצות הברית, שהיה נווט במטוס הרקולס LC-130F במהלך מבצע דיפ פריז, בשנת 1968.

## קישורים חיצוניים
* רכס מאליונה באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* רכס מאליונה באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה

## הערות שוליים

מאליונה
מאליונה
הר בראון-קופר

**הר בראון-קופר** או **הר ברון-קופר** (באנגלית: **Mount Browne-Cooper**) הוא הר מכוסה קרח בהרי הנסיך צ'ארלס, באדמת מק. רוברטסון שבאנטארקטיקה.

ההר ממוקם 2 קילוטרים דרום-מערבית מהר פורקסט; ההר מתנשא מעל הקצה הדרומי של מדרון בנט.

גובהו של ההר 1,908 מטרים מעל פני הים.

## היסטוריה
### גילוי ומיפוי ההר

ההר מופה בהתבס על סקרים על הקרקע ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי משלחת החקר האנטארקטית הלאומית של אוסטרליה, בין השנים 1956–1965.

### מקור השם

שמו של ההר ניתן לו על ידי ועדת השמות האנטארקטיים של אוסטרליה.

ההר נקרא על שמו של פי. ג'יי. בראון-קופר (P.J. Browne-Cooper), שהיה גאופיזיקאי בתחנת וילקס בשנת 1965.

## קישורים חיצוניים
* הר בראון-קופר באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* הר בראון קופר באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* תצלום לוויין של אזור הר בראון-קופר

## הערות שוליים

בראון-קופר
רבנית

**רַבָּנִית** הוא תואר כבוד לאישה המנהיגה, מלמדת או מורה את הציבור ביהדות. לרוב אין הסמכה מסודרת לתפקיד זה, ובניגוד לתפקיד ה"רב", שלו הגדרה מובחנת הנקבעת על ידי הסמכה או מבחני הרבנות הנהוגים כיום, לתפקיד הרבנית אין הגדרה אחת, והוא נקבע לרוב על פי ההתנהלות בפועל או תפיסתה בידי הציבור (למשל, אישה הכותבת פרשנות או מעבירה שיעורים ביהדות, תכוּנֶה רבנית).

התואר "רבנית" משמש פעמים רבות גם לתיאור ל**[[בעל ואישה|רעיית]] הרב**, כמקבילה לתוארו של בעלה הרב, גם אם היא אינה עוסקת בהוראה או בהדרכת הציבור.

## הרבנית כמנהיגה תורנית
על אף שהדבר היה נדיר, במהלך הדורות ידועות נשים שהנהיגו מבחינה רוחנית את הציבור. כך למשל דבורה הנביאה שהייתה "שֹׁפְטָה את ישראל", ומכאן שהייתה מנהיגה ציבורית, ולחלק מהדעות גם מורת הלכה.

דמויות בולטות נוספות שתפקדו בדומה למושג "רבנית" של ימינו הן ברוריה התנאית, שהורתה הלכה וכן בענייני מוסר ודרך ההלכה; ואסנת ברזאני, שעמדה בראש ישיבה בכורדיסטן במאה ה-17;.

בשלהי המאה ה-20 החלו במדינת ישראל לקרוא בשם רבנית לנשים אורתודוקסיות, הרבנית מיכל טיקוצ'ינסקי למשל, לא בזכות נישואין עם רב אלא כי הן משמשות בתפקידי הוראת יהדות, תלמוד, הלכה, הנהגת קהילה, ופסיקת הלכה.

## הרבנית כמנהיגת היהדות הנשית
רבניות רבות לאורך הדורות התמקדו בעשייה למען נשים בקהילתן, או הנהגה תורנית של כלל הנשים. כך למשל הרבנית רבקה בת מאיר טיקטינר (שנפטרה בפראג בשנת 1605) חיברה ספרים לנשים והעבירה דרשות שהיו מיועדות לנשים; ושרה בת-טובים (שפעלה בראשית המאה ה-18) חיברה ספרי תחינות לנשים, שהיו נפוצים בקרב נשות אשכנז.

## הרבנית כאשת הרב
לאורך הדורות הכינוי "רבנית" שימש ברוב הקהילות לתיאור אשת הרב, שבאופן מסורתי פעלה בקרב נשים, לצד הרב. לרוב תפקיד זה היה ייצוגי כמו תפקיד הרב (למשל בשמחות, בניחום אבלים וכדומה), אך גם מעשי – כאשר לעיתים אשת הרב הורתה הלכה לנשים, בעיקר בעניינים אינטימיים. העובדה שאשת רב כמוה כרב עצמו, מבחינת ההתייחסות אליה בכבוד כמנהיגת הקהילה, מקורה כבר בתלמוד:  [תרגום חופשי: אשת רב הונא הגיעה לדין בפני רב נחמן. התלבט רב נחמן כיצד לנהוג: אם יקום לכבודה, הצד השני בדין יאבד את הביטחון ולא יוכל לשטוח את טענותיו כראוי, כי הוא רואה שהדיין מכבד אותה; אבל הוא לא יכול שלא לחלוק לה כבוד – הרי "אשת חבר הרי היא כחבר". לבסוף הורה לשמשו להפריח אווז לתוך בית הדין בזמן שאשת רב הונא תיכנס, וכך כשרב נחמן יקום לא יהיה ניכר שזה לכבודה].

רש"י במקום מפרש שהסיפור אירע לאחר פטירת רב הונא, כלומר זוהי הדגשה שהכבוד לאשת הרב כחלק בלתי נפרד מההנהגה התורנית קיים גם כאשר היא בפני עצמה, ולא רק כאשר הרב והרבנית נשואים.

היו רבניות רבות במהלך הדורות שעיקר הנהגתן הייתה כמנהיגות לצד אישיהן רבני הקהילה, ובתרומתן להתפתחות הקהילה, כמו הרבנית מלכה רוקח (נפטרה בשנת 1853), שידועה בתמיכתה בהתפתחותו הרוחנית של אישהּ רבי שלום רוקח, מייסד חסידות בעלז, ובהשתתפותה הפעילה בניהול החסידות ופיתוחה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
קטגוריה:נשים ביהדות
קטגוריה:פמיניזם דתי (יהדות)
קטגוריה:תארים ותפקידים יהודיים
קטגוריה:מונחים לנשים
מרתף הבית הלבן

**המרתף של [[הבית הלבן]]**, מעונו הרשמי של נשיא ארצות הברית, המרתף כולל את חדר המצב של הבית הלבן, חנות פרחים של מעצב הפרחים הראשי של הבית הלבן, משרד של רופא השיניים של הבית הלבן, נגרייה ואף אולם כדורת.
## היסטוריה
במהלך מלחמת העולם השנייה הוקם מקלט לעת חירום מתחת לאגף המזרחי, עם השנים הוסב המקלט לבונקר אשר קיבל את השם "מרכז המבצעים הנשיאותי לשעת חירום", הבונקר ככל הנראה מסוגל לעמוד בפני מתקפה של נשק גרעיני על ארצות הברית.

בשנת 1953 הנשיא הרפובליקני, דווייט אייזנהאואר ביצע את שידור הטלוויזיה הראשון בבית הלבן מחדר מיוחד ששכן במרתף.

במסגרת שיפוץ נרחב שעבר הבית הלבן במהלך כהונתו של הנשיא הדמוקרטי, הארי טרומן, נבנו במרתף חדרים נוספים בהם מכבסה, חדר לבקרת מעליות, משרפת פסולת ואף חדרי הלבשה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:הבית הלבן: אגפים וחדרים
יחסי איטליה–אסטוניה

250px|ממוזער|שר החוץ האסטוני סוון מיקסר (מימין) נפגש עם מקבילו האיטלקי אנצו מואוורו מילאנזי בטאלין, 2018
**יחסי איטליה–אסטוניה** הם יחסי החוץ בין הרפובליקה האיטלקית לאסטוניה. שתי המדינות חברות מלאות בנאט"ו ו.

## היסטוריה
איטליה הכירה באסטוניה ב-26 בינואר 1921, והייתה אחת המדינות הראשונות שהקימו בה נציגות דיפלומטית. ממשלת איטליה מעולם לא הכירה בכיבוש הסובייטי כלגיטימי, ורומא במהלך כל תקופת הכיבוש נותרה מקלט לפעילים הפוליטיים והתרבותיים. ב-27 באוגוסט 1991 הכירה איטליה בעצמאותה המחודשת של אסטוניה ובספטמבר 1996 הוקמה מחדש שגרירות איטליה באסטוניה. במאי 1997, אסטוניה ואיטליה חתמו על הסכם תרבות, חינוך, מדע וטכנולוגיה שנכנס לתוקף ביוני 2002. זהו הסכם מסגרת כללי שנועד לפתח ולהוציא לפועל פעילויות שיעזרו לשפר את ההבנה ההדדית זו של זו. מורשת תרבותית תוך טיפוח שיתוף פעולה תרבותי, חינוך, מדע וטכנולוגיה בין שתי המדינות.

## יחסים ביטחוניים
הסכם לשיתוף פעולה ביטחוני נחתם בשנת 1998 ונכנס לתוקף בפברואר 2001. שיתוף הפעולה הקשור לשמירת שלום היה טוב מאוד, שכן שומרי שלום אסטוניים שירתו יחד עם קרביניירי האיטלקי מנובמבר 1999 עד דצמבר 2006 במסגרת יחידת התמיכה הרב-לאומית של נאט"ו בקוסובו.

## יחסים כלכליים
בשנת 2016 נוצרו מגעים עם עמותות מקצועיות רבות והתקשורת עם מוסדות אזוריים וארגונים עסקיים גברה. במהלך השנים האחרונות התקיימו סמינרים וביקורים עסקיים מרובים כדי להחיות את היחסים הכלכליים בין שתי המדינות. השתתפות אסטוניה ב-EXPO 2015 במילאנו הציגה הזדמנות מצוינת לחיזוק הקשרים הכלכליים.

בשנים האחרונות, איטליה הייתה שותפת הסחר ה-14 עד ה-15 של אסטוניה והסחר עם איטליה היווה כ-1,8% מסך המסחר באסטוניה. היצוא האסטוני לאיטליה פחת בהדרגה וכיום הוא עומד על פחות מ-1% מסך היצוא של המדינה. היבוא מאיטליה גדל מעט. מכונות וציוד הם הפריטים העיקריים הן בייצוא והן בייבוא. בתחם הייצוא, מדובר בעיקר בטלפונים, רכיבים אלקטרוניים, מנועים חשמליים וגנרטורים ושנאים וכן התקני אותות חזותיים. יצוא בולט אחר כולל עיסת נייר וקרטון, עצי הסקה, דלקים מוצקים, עץ צפוף, פורניר ועץ צדודית בנוסף למוצרי גבינה ודגים, מעגלים מודפסים ובתי עץ. מאיטליה, אסטוניה מייבאת ספסלי עבודה, ברזים ומשאבות, חוטי אלומיניום, צינורות ומוצרים של יצרני בגדים איטלקים.

על פי נתוני בנק אסטוניה, בשנת 2016 0.6% מההשקעה הישירה הזרה של אסטוניה הגיעה מאיטליה בסך כולל של 112.7 מיליון אירו. עיקר ההשקעות הופנו לפעילות מקצועית, מדעית וטכנית (41%), נדל"ן (25%) ופעילות פיננסית וביטוחית (10%). ההשקעות הזרות הישירות של אסטוניה באיטליה הסתכמו ב-101.5 מיליון אירו, שהיוו 1,8% מסך ההשקעות במדינות זרות. התחומים העיקריים היו: תעשיית הייצור, פעילויות סחר סיטוני וקמעוני, אירוח והסעדה, נדל"ן ופעילות מקצועית, מדעית וטכנית.

## נציגויות דיפלומטיות
* איטליה מחזיקה באסטוניה שגרירות בטאלין.
* אסטוניה מחזיקה באיטליה שגרירות ברומא ו-6 קונסוליות בקליארי, פירנצה, ג'נובה, מילאנו, נאפולי וטורינו.

## קישורים חיצוניים

* יחסי איטליה–אסטוניה, באתר משרד החוץ האיטלקי

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
תוכניות התנקשות באדולף היטלר

**תוכניות ההתנקשות באדולף היטלר** היא רשימה חלקית של תוכניות מתועדות להתנקשות באדולף היטלר. היסטוריונים מצאו תיעוד ל-42 תוכניות התנקשות בהיטלר, חלקן מוזכרות ברשימה למטה. לא ידוע מהו מספר התוכניות הלא מתועדות ולכן לא ניתן לדעת מהו מספר התוכניות הכולל. חלק מהתוכניות יצאו אל הפועל ונכשלו וחלקן בוטלו מסיבות שונות עוד לפני שלב הביצוע.

## ראו גם
* התנגדות גרמנית לנאציזם
* מבצע ואלקירי (סרט)

## לקריאה נוספת
* דני אורבך, **[[ואלקירי - ההתנגדות הגרמנית להיטלר (ספר)|ואלקירי - ההתנגדות הגרמנית להיטלר]]**, הוצאת ידיעות אחרונות, 2009.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אדולף היטלר
קטגוריה:מתנגדים גרמנים למשטר הנאצי
קטגוריה:התנקשויות
קטגוריה:מתנקשים פוליטיים
קטגוריה:מתנגדים לנאצים שהוצאו להורג