open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מודעת שידוכים

[שמאל|ממוזער|250px|מודעת שידוכים, "[הצפירה", 10 ביולי 1931]]
[שמאל|ממוזער|250px|מודעות שידוכים, "[מעריב", 7 בנובמבר 1952]]
**מודעת שידוכים** היא מודעה המתפרסמת בעיתון, ובה אדם מחפש בן/בת זוג, בדרך כלל למטרת נישואים. ברוב המקרים, מפרסם את המודעה האדם עצמו שמחפש את בן/בת זוגו, אך לעיתים תתפרסם המודעה על ידי הוריו של המחפש, או על ידי שדכן שזהו עיסוקו.

## היסטוריה
מודעת השידוכים הראשונה, שבה נאמר: "ג'נטלמן צעיר ישמח להשתדך לאשה טובה וצעירה בעלת הון של כ-3,000 לירות שטרלינג", פורסמה בשנת 1695 בעיתון לונדוני לגינון ולתבואות. בעקבות העניין שעוררה המודעה, החלו להתפרסם מודעות שידוכים דרך קבע בעמוד הראשון של עיתון זה.

מודעת שידוכים היא בדרך כלל מודעת מילים (מודעת לוח), שמחירה נמוך, אך מתפרסמות גם מודעות שטח, היקרות יותר. המודעות מתארות בקצרה את מאפייניו הרלוונטיים של מפרסם המודעה: מצב משפחתי, גיל, מקצוע, השכלה, דת וכדומה, ולעיתים גם את מאפייניו של בן הזוג המבוקש. בדרך כלל המודעה אינה כוללת את שמו של מפרסם המודעה, אך ניתנת בה דרך ליצירת קשר עמו, מבלי לחשוף את זהותו, כגון תא דואר.

מודעות שידוכים פורסמו על ידי גברים ונשים כאחד, אך בשנת 1727 אושפזה תושבת מנצ'סטר בבית חולים פסיכיאטרי,  לאחר שפרסמה מודעת שידוכים בעיתון,  משום שצעדה זה נחשב למעשה טירוף של מי שמהווה סכנה לציבור.

בשנת 1915 ייסד אלפרד בארט בלונדון מגזין בשם "הלינק" (*The Link*), שהיה ייעודי לפרסום מודעות שידוכים. המשטרה, שחשדה שחלק מהמודעות נועדו להדחה לזנות, הביאה בשנת 1921 לסגירת המגזין ולמעצרו של בארט, שהואשם בפגיעה במוסר, ונידון לשנתיים מאסר עם עבודת פרך.

פרנצ'סקה בומן, שפרסמה בשנת 2011 ספר העוסק בהיסטוריה של מודעות השידוכים, ציינה כי .

בעיתונות העברית פורסמו מודעות שידוכים כבר מראשיתה. בשנת 1952 החל "מעריב" לפרסם את מודעות השידוכים במדור מיוחד.

בשלהי המאה ה-20, עם התבססות האינטרנט, החלו אתרי היכרויות להחליף את מודעות השידוכים ככלי מרכזי למציאת בן זוג. בהמשך, בסוף העשור הראשון של המאה ה-21, החלו גם רשתות חברתיות מקוונות, כמו אתר "פייסבוק",למשל, לעזור ביצירת קשרים רומנטיים.

## ראו גם
* אתר היכרויות
* דייט
* שידוך

## לקריאה נוספת

* Francesca Beauman, *Shapely Ankle Preferr'd: A History of the Lonely Hearts Ad 1695-2010*, Chatto & Windus, 2011


## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

שידוכים
קטגוריה:היכרויות
קטגוריה:קשרים בין-אישיים
ואדים טיולפאנוב

**ואדים אלברטוביץ' טיולפאנוב** (ברוסית: **Вадим Альбертович Тюльпанов**; 6 במאי 1964, לנינגרד – 4 באפריל 2017, סנקט פטרבורג) היה מדינאי רוסי, חבר במועצת הפדרציה של רוסיה מדצמבר 2011 ועד למותו. בעבר עמד בראש האספה המחוקקת של סנקט פטרבורג בשנים 2003–2011.

## ביוגרפיה
ואדים טיולפאנוב נולד במאי 1964 ולמד בבית הספר בעיר הולדותו לנינגרד.

בשנת 1986 הוא סיים את לימודיו במכון להנדסה ימית ע"ש אדמירל מקארוב. לאחר לימודיו עבד בחברת הספנות הבלטית והיה למכונאי ומהנדס בכיר. ב-1993 הקים את חברת "מרקורי תחבורה" (Меркурий транспорт компани),

ביולי 1997 נבחר לראש מועצת הקרן האזורית להגנת זכויות הפנסיונרים ומעוטי היכולת.

בפברואר 1998 היה לחבר המועצה העירונית של המחוז המוניציפלי מס' 27 של רובע קירוב בסנקט פטרבורג ואחר כך התמנה לחבר במועצה המחוקקת של סנקט פטרבורג.

ביוני 2001 מונה לסגן יושב ראש המועצה המחוקקת, וב-2002 נבחר שוב לחבר המועצה המחוקקת של סנקט פטרבורג. בשנת 2011 עזב את התפקיד ומונה לחבר במועצת הפדרציה של רוסיה. הוא כיהן בתפקיד זה עד לשנת 2014 כאשר במקומו מונתה ליודמילה קוסטקינה.

ב-20 בספטמבר 2014 מונה לחבר מועצת הפדרציה של רוסיה מטעם המחוז האוטונומי של הניינץ.

## עמדתו הפוליטית
ואדים טיולפאנוב היה מדינאי שמרן שתמך באופן נלהב בהקמת אוחטה סנטר, מרכז העסקים החדש של סנקט פטרבורג, שלפני ביטולו היה מיועד להוות כמשרד ראשי של חברת גזפרום, אף שהפרויקט זכה לביקורת קשה מצד תושבי סנקט פטרבורג, על כך שהפרויקט היה עלול לפגוע במרקם התרבותי והאדריכלי של העיר.

הוא יצא בביקורת נוקבת נגד השלטונות האסטוניים, כאשר אלה העבירו את אנדרטת החייל הסובייטי ממרכז העיר טאלין לבית העלמין הצבאי בעיר; הוא טען כי אסטוניה סובלת מ"רוסופוביה" (פחד מרוסים) נטול תקנה.

## מותו
ב-4 באפריל 2017 נפטר במפתיע והוא בן 52 בלבד. טיולפאנוב שהה במרחץ ברובע קירוב בסנקט פטרבורג, הוא החליק ונפל על ראשו במכה שהייתה לקטלנית והביאה למותו. הוא נקבר ב-7 באפריל בבית העלמין נובודוויצ'יה בסנקט פטרבורג.

טיולפאנוב היה נשוי ולו בן ובת, מילנה, שנישאה לכדורגלן אלכסנדר קרז'אקוב.

## קישורים חיצוניים

* טיולפאנוב בכנס של מפלגת רוסיה המאוחדת

## הערות שוליים

קטגוריה:סנקט פטרבורג: אישים
קטגוריה:פוליטיקאים רוסים
קטגוריה:חברי מפלגת רוסיה המאוחדת
קטגוריה:מעוטרי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:חברי מועצת הפדרציה של רוסיה
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1964
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2017
יוהאן פרידריך שרטר

**יוהאן פרידריך שרטר** (בגרמנית: **Johann Friedrich Schröter**; 1724–1811) היה אבובן ומורה גרמני.
## ביוגרפיה
שרטר נולד באיילנבורג ושירת כאבובן בגדוד של הרוזן בריהל. ב-1748 נשא אישה ובסביבות 1755 עקר עם משפחתו לוורשה ואחר, בסביבות 1763, ללייפציג. אשתו מתה בשנת 1766, זמן קצר לאחר הולדת בתם הצעירה, מריה הנרייטה. שרטר הקדיש את חייו לטיפוח ילדיו המוזיקליים ולקידום כשרונותיהם. בתו, קורונה שרטר הייתה לזמרת ידועת שם ומלחינה. שני בניו, סמואל והיינריך היו האחד פסנתרן והשני כנר. בתו הצעירה, מריה הנרייטה הייתה גם היא זמרת. כל ילדיו של שרטר הופיעו בקונצרטים בלייפציג והחל בשנת 1771 לקח אותם לסיורי הופעות ממושכים בגרמניה, בהולנד ובאנגליה. שלושת הילדים הגדולים הופיעו שם בקונצרט ב-2 במאי 1772.

שישה דואטים של שרטר לכינור וצ'לו יצאו לאור באנגליה בלונדון בסביבות 1772, יצירותיו היחידות שיצאו לאור בדפוס. משפחת שרטר חזרה ללייפציג ב-1773 או 1774. שרטר כיהן בשנים 1779 עד 1786 כנגן חצר ומורה בהנאו ואחר בקאסל, שם פרש לגמלאות ונשאר עד מותו בשנת 1811.

## ראו גם
* יוהאן סמואל שרטר
* מריה הנרייטה שרטר

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אבובנים
קטגוריה:מורים למוזיקה
יוהאן פרידריך
קטגוריה:ילידי 1724
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1811
סרט מטוגן

**סרט מטוגן** (במקור: **The Kentucky Fried Movie**) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1977 מבית היוצר של צוקר, אברהמס וצוקר ("טיסה נעימה", "סודי ביותר!", "האקדח מת מצחוק"), בבימויו של ג'ון לנדיס. סרט זה נחשב לסרט הראשון ופורץ הדרך של ז'אנר הפרודיה והמוקומנטרי.

## רקע
התסריטאים דייוויד צוקר, ג'ים אברהמס וג'רי צוקר פנו למספר אולפנים בהוליווד, בניסיון להפיק גרסה קולנועית למופע האלתורים המצליח שלהם, שכבר רץ מול קהל בעבר, בשם **קנטאקי פרייד תיאטר** (במקור: *Kentucky Fried Theater*). האולפנים כולם דחו אותם, בטענה כי "הקהל לא אוהב סרטים אשר מורכבים ממערכונים". השלושה, אשר האמינו בחומרים שלהם, החליטו לעשות את הסרט שלהם בעצמם, באופן עצמאי. השלושה מימנו מכיסם סרט קצר באורך של עשר דקות, בעלות של 35 אלף דולר, ואיתו הם שבו ופנו לאולפנים בהוליווד, הפעם בצירוף הבמאי הצעיר ג'ון לנדיס. עם זאת, האולפנים עמדו בסירובם ודחו אותם.

השלושה פנו אל קים יורגנסון, בעליו של בית קולנוע, וביקשו ממנו כי יקרין את הסרט שלהם לפני אחד מהסרטים באורך מלא שהוא מקרין בבית הקולנוע שלו. סקרן לראות כיצד יגיב הקהל יורגנסון הסכים, ולאחר שהתרשם לחיוב מתגובת הקהל - הוא הציע כי יגייס בעצמו את סכום הכסף הדרוש, על מנת שהאחים צוקר יוכלו להשלים גרסה באורך מלא של סירטם. יורגנסון הקרין את הסרט הקצר לעמיתיו ושכנע אותם להשקיע 650,000 $. כאשר יצא לאקרנים - **סרט מטוגן** הפך להצלחה קופתית ובהמשך אף בספריות הווידאו, והביא להכנסות של 7,100,000 $ (מהשכרות בארצות הברית בלבד).

תקציב ההפקה המקורי של הסרט היה, כאמור, $650,000 אולם בסופו סכום זה עלה לכמיליון דולר, בשל הוצאות שונות בשלב הפוסט-פרודקשן. בסך הכל הסרט הכניס כ-20 מיליון דולר (בארצות הברית וברחבי העולם יחד), מה שהופך אותו לאחד הסרטים הכי משתלמים כלכלית של שנת 1970, ולאחת הקומדיות המצליחות ביותר של כל הזמנים. עם הזמן, הסרט אף נחשב לסרט פולחן (בתוך ז'אנר הקומדיה).

## תקציר העלילה
**סרט מטוגן** הוא סרט המורכב ממערכונים, ולפיכך אין בו סיפור עם קו עלילה אחיד, כפי שמקובל בסרטי קולנוע רבים. המערכונים הם ברובם פרודיות על תוכניות טלוויזיה, פרסומות, סרטי קונג-פו, תשדירי שירות, יומני חדשות, טריילרים פיקטיביים ועוד.

## צוות השחקנים
* ביל ביקסבי
* ג'ורג' לייזנבי
* אוון ס. קים
* טוני דאו
* דונלד סאת'רלנד
* טרה סטורהמייר
* ברנסקומבה ריצ'מונד

## ביקורות ותגובות
הסרט זכה לציון 78% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 27 ביקורות.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 1977
קטגוריה:סרטי פרודיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פולחן
קטגוריה:סרטי ג'ון לנדיס
דלמדיגו

**משפחת דלמדיגו** היא משפחה יהודית בימי הביניים אשר יצאו מתוכה רבנים, חכמים ומחברי ספרים. שם המשפחה לקוח משיבוש המילים הלטיניות, ״דל מדיקו״ – הרופא. ראש המשפחה היה ר' אבא הזקן ב"ר יהודה דלמדיגו, הוא עבר מגרמניה אל בירת כרתים הרקליון (קנדיה) בסביבות שנת 1400, ושם קבע את מושבו. הוא היה מרביץ תורה בקהילתו ואף בנה בית כנסת גדול בעיר.

## הערות שוליים

קטגוריה:שמות משפחה
מיכאיל אוסייבסקי

**מיכאיל אדוארדוביץ' אוסייבסקי** (Осеевский Михаил Эдуардович; נולד בלנינגרד ב-30 בנובמבר 1960) הוא כלכלן ומדינאי רוסי. כיהן כסגן מושלת סנקט פטרבורג, ולנטינה מטוויינקו וכיהן כסגנהּ בכל משך כהונתה כמושלת העיר.

בינואר 2012, דמיטרי מדבדב מינה אותו לתפקיד סגן שר לפיתוח כלכלי של רוסיה. בשנת 2012 מונה לסגן יו"ר דירקטוריון הבנק למסחר חוץ. ב-3 במרץ 2017 מונה לנשיא חברת רוסטלקום.

## ביוגרפיה
מיכאיל אוסייבסקי נולד בלנינגרד לאדוארד אוסייבסקי ב-30 בנובמבר 1960.

בשנת 1983 סיים את לימודיו במכון הפוליטכני של לנינגרד ע"ש מיכאיל קלינין. עד 1986 היה מזכיר הוועדה של הקומסומול בפקולטה למכניקת החשמל במכון הפוליטכני של לנינגרד והתקדם בעבודה עד לתפקיד של מהנדס בכיר.

מ-1986 ועד 1993 היה מהנדס בחברת "אלקטרופיזיקה".

בשנים 1993–1999 היה סגן מנהל הבורסה לניירות ערך בסנקט פטרבורג וכיהן במקביל גם כחבר במועצה המומחית של הוועדה הפדרלית לניירות ערך.

בספטמבר 1999 היה סגן יו"ר מועצת המנהלים של בנק התעשייה והבנייה (Промышленно-строительный банк) בסנקט פטרבורג.

בנובמבר 2003 התמנה לסגן מושל סנקט פטרבורג, והיה ליועץ הכלכלי של ולנטינה מטוויינקו שהתעסק בפיתוח הכלכלי של העיר. בנובמבר 2005 התמנה ליו"ר מועצת המנהלים של חברת "מטרוקום" והיה חבר מועצת המנהלים של בנק VEB-Invest.

ב-2008 הוא ביקר בישראל בראש משלחת של כ-160 איש, על מנת לחתום על הסכם שיתוף פעולה ייחודי בין ממשלת העיר סנקט פטרבורג לעיריית חיפה והיה זה הסכם שיתוף הפעולה הראשון מסוגו שנחתם בין עיר רוסית לעיר ישראלית.

ביוני 2010 מונה לראש האדמיניסטרציה של מושלת סנקט פטרבורג והיה ממייסדי התחרות הלאומית לאנשי העסקים המוצלחים ביותר של רוסיה, הנערכת מדי שנה מאז 2010.

כשכיהן כסגן מושל העיר, אוסייבסקי היה ממארגני פורום סנקט פטרבורג הבינלאומי לכלכלה, מתוקף תפקידו כמחזיק תיק הכלכלה במועצת העיר ויו"ר ועדת התיאום של הפורום.

באוגוסט 2011, מפלגת רוסיה המאוחדת קידמה אותו כמועמד לתפקיד מושל העיר סנקט פטרבורג, לצד ואדים טיולפאנוב וגאורגי פולטאבצ'נקו, שנבחר לבסוף למושל העיר. בינואר 2012 היה לסגן השר לפיתוח כלכלי של רוסיה.

מאז 2012 הוא סגן יו"ר דירקטוריון הבנק למסחר חוץ ובמרץ 2017 מונה לנשיא חברת "רוסטלקום".

## חייו האישיים
מיכאיל נשוי ויש לו שני בנים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סנקט פטרבורג: אישים
קטגוריה:פוליטיקאים רוסים
קטגוריה:מעוטרי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:מעוטרי עיטור הידידות (רוסיה)
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1960
אברהם שלמון

**אברהם ("אברמיק") שלמון** (נולד ב-2 בינואר 1942) הוא טייס קרב לשעבר ואלוף הפלות בחיל האוויר הישראלי, הפיל במהלך שירותו 14.5 מטוסים.

## ביוגרפיה
שלמון נולד ב-1942 בירושלים, הצעיר במשפחה בת שישה ילדים. מצאצאי הרב אברהם שלמה זלמן צורף.
התגייס לצה"ל והתנדב לקורס טיס אותו סיים בשנת 1961. לאחר הקורס הוצב בטייסת מיסטר.
זמן קצר לאחר מכן הועבר לטייסת מיראז' 3. השתתף במלחמת ששת הימים, במבצע מוקד הוביל מבנה של טייסת 119 לתקיפת שדה התעופה ברבת עמון והשתתף בתקיפת נמל התעופה הבינלאומי של קהיר, במהלך המלחמה הפיל שני מטוסי מיג 19. במלחמת ההתשה הפיל חמישה וחצי מטוסים (הפלה אחת משותפת עם יפתח ספקטור). לאחר מכן שימש כמפקד טייסת ראשוני בקורס טיס ושימש כמוביל הצוות האווירובטי של חיל האוויר. בשנת 1971 השתחרר משירות סדיר ונקלט כטייס בחברת אל על. כחודש לפני מלחמת יום הכיפורים הפיל מטוס מיג 21 סורי. במלחמה עצמה הפיל ארבעה מטוסים. כחצי שנה לאחר המלחמה הפיל מטוס מיג נוסף.

שלמון מתגורר בגני יהודה, נשוי לבילהה ולהם שתי בנות.

אחיו הבכור יעקב שלמון (סלומון) שירת גם הוא כטייס קרב ומפקד טייסת בחיל האוויר, וחייו ניצלו על ידי אסתר ארדיטי. לימים היה מנהל נמל התעופה בלוד.

## רשימת הפלות

## קישורים חיצוניים
* רונה תמיר, משחק השחמט של אברהם שלמון, בטאון חיל האוויר 122, 223 (1 באוגוסט 1998)

## הערות שוליים

קטגוריה:טייסי חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:אלופי הפלות ישראלים
קטגוריה:משפחת סלומון (הראש"ז)
קטגוריה:טייסי אל על
קטגוריה:גני יהודה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1942
יוהאן סמואל שרטר

**יוהאן סמואל שרטר** (בגרמנית: **Johan Samuel Schröter**; בסביבות 1752 – 2 בנובמבר 1788) היה פסנתרן ומלחין גרמני, בנו של האבובן יוהאן פרידריך שרטר ואחיהם של הזמרת קורונה שרטר, הכנר יוהאן היינריך שרטר והזמרת מריה הנרייטה שרטר.

## ביוגרפיה
סמואל שרטר החל את הכשרתו המוזיקלית אצל אביו, ומשנת 1763 למד אצל המלחין יוהאן אדם הילר בלייפציג ושר בקונצרטים שלו עד שהתחלף קולו. לאחר זאת, משנת 1767, הופיע בנגינה בפסנתר. כשחזרו שאר בני משפחתו מלונדון ללייפציג בשנת 1773 או 1774, נשאר סמואל בלונדון והוציא לאור כמה קבצים של מוזיקה קאמרית בזה אחר זה, בהם אופוס 1 ו-2, שהופיעו עוד קודם באמסטרדם. הרוזן בריהל, מוזיקאי חובב שהן משפחת שרטר והן הילר עמדו בקשרים קודמים עמו, היה לפטרונו והוא הקדיש לו את הסונאטות שלו אופוס 1.

באמצעות יוהאן כריסטיאן באך הגיע שמו של שרטר אל חצר המלכות האנגלית, שגילתה עניין בפסנתרן והעניקה לו את חסותה. עם מות באך בשנת 1782 מינתה המלכה שרלוט את שרטר לקאפלמייסטר בחצרה. נישואיו החטופים לאחת מתלמידותיו קטעו את הקריירה הציבורית שלו, אך הוא יצר קשר עם הנסיך מוויילס (מי שיהיה המלך ג'ורג' הרביעי) והופיע בקביעות בקונצרטים שלו, הפרטיים למחצה ובאירועים אחרים של מעמד האצולה. בריאותו התדרדרה והוא מת בגיל צעיר ממחלת ריאות. אשתו, רבקה שרטר, למדה לאחר זמן אצל יוזף היידן בביקורו הראשון בלונדון, והוא שמר על מכתביה והקדיש לה את שלישיות הפסנתר שלו, מס' 24-6 ברשימת יצירות היידן.

נגינתו של שרטר הצטיינה במגע קליל ומלא חן. המוזיקה שלו קירבה את סגנון "האלגרו המזמר" אל לב קהל המאזינים האנגלי והקונצ'רטי אופוס 3 ו-5, בין הראשונים באנגליה שנועדו במפורש לפסנתר, נחלו הצלחה והשפעה בלתי מבוטלת, אם כי לאוזן המודרנית הם נשמעים חסרי ברק בהרכביהם הצנועים ובאופיים הקאמרי, בהשוואה ליצירתו הבוגרת של מוצרט, בתפיסתה הסימפונית והדראמטית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פסנתרנים גרמנים
קטגוריה:מלחינים גרמנים
יוהאן סמואל
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1753
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1788
הבנק למסחר

**הבנק למסחר** היה בנק ישראלי שנוסד בתל אביב בשנת 1935, וקרס בשנת 2002 עקב פיקוח רופף ונוהלי אבטחה כושלים שאפשרו פרשת המעילה בבנק למסחר על ידי עובדת הבנק, אתי אלון.

הבנק עסק במתן שירותים בתחומי הבנקאות המסחרית והבנקאות הסיטונאית. כמו כן הוא העניק שירותי בנקאות ללקוחות פרטיים בעלי פעולות בהיקף מינימלי של 150 אלף שקל וללקוחות עסקיים מכל מגזרי הפעילות הכלכלית בעלי פעילות מעל 100 אלף דולר. היקף הפעילות של הבנק היה קטן. היו לו רק 1,300 לקוחות ושני סניפים בלבד. האחד בתל אביב ברחוב לילינבלום, והשני בבאר שבע.

## היסטוריה
הבנק הוקם בשנת 1935 בשם "בנק כללי לעסקי מסחר". במשך שנים רבות מנכ"ל הבנק ובעל השליטה בו היה נחמן שטרן.
בסוף שנות ה-80 רכש איש העסקים שמיל ובר בהדרגה את השליטה בבנק עד שהגיע להחזקה של 72% ממניות הבנק. וב-1990 הנפיק את מניות הבנק בבורסה לניירות ערך בתל אביב. באותה תקופה החזיקה גם "קבוצת מאיר עזרא" בכ-8% מהמניות של הבנק.

בשנת 1992 מכר שמיל ובר כ-30% מהמניות שהחזיק לחברה לניהול תיקי השקעות. באותה שנה היה מעורב הבנק בשתי פרשות, הראשונה תביעה שהגיש נגד יורשי בעל השליטה לשעבר והמנכ"ל של הבנק נחמן שטרן, על כך ששילם מכספי הבנק עבור שירותים משפטיים שניתנו לו באופן אישי. תביעה זו נדחתה לבסוף עקב התיישנות. בפרשה שנייה הואשם רואה חשבון ודירקטור בבנק בשימוש במידע פנים. שנה אחר כך כמפקח על הבנקים ורשות ניירות ערך ביטלו החלטה של אספת בעלי המניות של הבנק, להעניק הטבות בשווי של למעלה מ־10 מיליון שקל לבעל השליטה שמיל ובר.

בשנת 1995 מכר שמיל ובר 20% ממניות הבנק לאברהם אירני, שהקים את "החברה המרכזית לניירות ערך" (שהפכה למגדל שוקי הון). וב-1999, רכשה חברת הכשרת היישוב חברה לביטוח 10% ממניות הבנק.

בשנת 2000 עבר הבנק לבניין משרדים ברחוב לילינבלום 33 שאותו שיפץ, אך הוא שימש את הבנק פחות משנתיים עד קריסתו, ולאחר מכן נמכר והוסב לבית דירות.
### המעילה בבנק וסגירתו

החל ממרץ 1997 החלה פקידת הבנק אתי אלון, למעול בכספי הבנק ובכספי לקוחותיו. את הכסף העבירה אלון לאחיה, עופר מקסימוב, שהסתבך בחובות הימורים בעולם התחתון. בנוסף, אלון שינתה את פרטי ההתקשרות עם הלקוחות על מנת להסוות את פעולותיה, ואף שלחה להם דוחות כוזבים. באפריל 2002 החלה חקירה של בנק ישראל בבנק למסחר, ולאחר שלושה ימים ב-25 באפריל 2002 התייצבה אלון במשרדי מחלק ההונאה של מחוז תל אביב והתוודתה על מעילת הענק שביצעה בבנק.

המעילה, שהיקפה הגיע ל-254,199,600 ש"ח, הביאה לקריסתו המידית של הבנק ומינוי כונס נכסים במאי 2002. אתי אלון נשפטה ל-17 שנות מאסר ונקנסה, בנוסף לכל חברי הדירקטוריון של הבנק, שנתבעו גם הם בתביעה אזרחית ונפתחה גם חקירה פלילית נגדם. בנק ישראל קנה את כל החובות של הבנק ללקוחותיו, מנע את קריסת הלקוחות הפרטים והעסקיים וצמצם את הפגיעה בשמה של המערכת הבנקאית בישראל.

בעל השליטה שמיל ובר נתבע על ידי מפרקי הבנק, בכתב ההגנה טען כי בנק ישראל על צוותי הביקורת שלו לא גילו את המעילה, וגם לא רואי החשבון של הבנק. ובר נפטר בשנת 2017 במקסיקו לאחר שלקה בדום לב.

## ראו גם
* המעילה בבנק צפון אמריקה

## קישורים חיצוניים
* 
* 
## הערות שוליים

מסחר
קטגוריה:חברות שנסחרו בבורסה לניירות ערך בתל אביב
קטגוריה:תל אביב-יפו: חברות
קטגוריה:תל אביב-יפו: בנקים
קטגוריה:תאגידים שנכנסו להליך פירוק
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1935
יוהאן היינריך שרטר

**יוהאן היינריך שרטר** (בגרמנית: **Johann Heinrich Schroeter**; 1760 בקירוב – אחרי 1784) היה כנר ומלחין גרמני, בנו של האבובן יוהאן פרידריך שרטר ואחיהם של הזמרת קורונה שרטר, הפסנתרן יוהאן סמואל שרטר והזמרת מריה הנרייטה שרטר.

## ביוגרפיה
שרטר נולד בוורשה כשמשפחתו שהתה שם לצורך עבודתו של אביו. בשנת 1770 ניגן בלייפציג קונצ'רטו לכינור מאת קרל דיטר פון דיטרסדורף ואפשר שאביו שינה את שנת הולדתו כדי שהצגתו כילד פלא תהיה מרשימה יותר. אחרי מסעות הקונצרטים המצליחים של משפחתו לא נשאר בלונדון עם אחיו סמואל, בניגוד לאי-אילו דיווחים. ב-1779 נסע עם אביו להנאו והופיע עם אחותו הצעירה, מריה הנרייטה, בפרנקפורט ב-1780 ובלייפציג ב-1782. בשנים הבאות הופיעו פרסומים שלו בלונדון ובפריז, ואפשר שביקר אצל אחיו בבירה האנגלית. ברוטרדם ארגן קונצרטים עם החלילן צנטגראף בעונת 1784-85.

אין מידע לגבי המוצאות אותו לאחר 1785, ובמכתב משנת 1805 מאביו הקשיש מתלונן האב, כי עדיין איננו יודע מה עלה בגורלו של היינריך. יצירותיו היחידות המוכרות הן שישה דואטים לכינור (לונדון, בסביבות 1772), שישה דואו קונצרטנטי אופוס 1 לשני כינורות (פריז, בסביבות 1785) ושש שלישיות מיתרים אופוס 3 (לונדון ופריז, בסביבות 1786).

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כנרים גרמנים
יוהאן היינריך
שחייה באולימפיאדת מלבורן (1956)

שמאל|150px
שמאל|150px

**תחרויות ה[[שחייה במשחקים האולימפיים|שחייה]]** ב**[[אולימפיאדת מלבורן (1956)]]** נערכו בין ה-29 בנובמבר 1956 ל-7 בדצמבר 1956. 13 משחים נערכו במשחקים אלו (6 לנשים ו-7 לגברים), בהשתתפות 235 משתתפים (99 נשים ו-136 גברים) מ-33 מדינות.

לראשונה סגנון פרפר ניקבע כסגנון נפרד מסגנון חזה, והוכנסו לתחרות משחה ל-100 מטר פרפר לנשים ומשחה ל-200 מטר פרפר לגברים.

## נשים
במשחה היוקרתי ביותר ל-100 מטר חופשי לנשים שלוש הזוכות היו מאוסטרליה ().

### השחייניות הבולטות
דון פרייזר () ולוריין קראפ (), כל אחת מהן זכתה ב-3 מדליות, מהן 2 מדליות זהב ומדליית כסף אחת. שלי מאן () זכתה בשתי מדליות זהב.

## גברים
נבחרת אוסטרליה () בשחייה לגברים זכתה ב-5 מדליות זהב מתוך 7 אפשריות. במשחה היוקרתי ביותר ל-100 מטר חופשי לגברים שלושת הזוכים היו מאוסטרליה.

### השחיינים הבולטים
מארי רוז () זכה ב-3 מדליות זהב וג'ון הנריקס () זכה בשתי מדליות זהב.

## שיא עולם
בסך הכל נקבעו 7 שיאי עולם חדשים במשחי הגמר, מהם 3 לנשים ו-4 לגברים.

## טבלת המדליות

## הזוכים במדליות
### נשים

### גברים

## קישורים חיצוניים

* שחייה באולימפיאדת מלבורן (1956), באתר סימוכין ספורט אולימפי

*
1956
קטגוריה:ענפי ספורט באולימפיאדת מלבורן (1956)
קטגוריה:תחרויות שחייה באוסטרליה
אנטוניו בונזי

**הנריקה אנטוניו בונזי** (30 בנובמבר 1931 - 1 בינואר 1967) היה כדורגלן ארגנטינאי-ישראלי ששיחק בעמדת החלוץ.
## קריירה
בונזי שיחק בליגות הכדורגל של מקסיקו, ארצות הברית וקנדה, ובמרץ 1961 הגיע לישראל יחד עם חברו, הכדורגלן הפרואני, קרלוס בוסטמנטו. השניים שיחקו באותה העת בקבוצת הכח ניו יורק, ונשלחו לישראל על ידי אגודת ידידי בית"ר בארצות הברית, על מנת לסייע לקבוצת בית"ר תל אביב, שעמדה בפני ירידה מהליגה הלאומית (הליגה הבכירה באותן שנים).

בהופעת הבכורה של השניים, שהייתה נגד קבוצת הפועל חיפה, כבש בוסטמנטו שער יתרון לבית"ר, ולאחר שהפועל חיפה השוותה, כבש בונזי את שער הניצחון לזכות בית"ר בדקות הסיום. באותה שנה, ההתאחדות לכדורגל בישראל אסרה עליו להמשיך לשחק בשל אי היותו יהודי. הוא התגייר וחזר לשחק בבית"ר תל אביב בליגת המשנה, ונטל חלק בעלית הליגה ב-1963. בונזי הספיק לשחק מחצית אחת בנבחרת ישראל, במשחק ידידות מול נבחרת יוגוסלביה, בדצמבר 1962.

בשנת 1966 עזבו השניים את בית"ר תל אביב. בוסטמנטו עבר לבית"ר רמלה, ובונזי עבר לבית"ר קריית שמונה. השניים עסקו בעבודות שיפוצים כהשלמת הכנסה וב-1 בינואר 1967, בהיותו בו 34, נהרג בונזי בתאונת התחשמלות בה גם נפצע קשה חברו בוסטמנטו.

## קישורים חיצוניים
* 
* עמוד השחקן של אנטוניו בונזי באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* 
* 

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:כדורגלנים ארגנטינאים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני בית"ר תל אביב
קטגוריה:גרים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ישראל
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1932
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1932
קטגוריה:ארגנטינאים שנפטרו ב-1967
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1967
מריה הנרייטה שרטר

**מריה הנרייטה שרטר** (בגרמנית: **Marie Henriette Schröter**; 1766 - אחרי 1804) הייתה זמרת, בתו של האבובן יוהאן פרידריך שרטר ואחותם הצעירה של הזמרת קורונה שרטר, הפסנתרן יוהאן סמואל שרטר והכנר יוהאן היינריך שרטר.

שרטר נולדה בלייפציג. היא החלה את לימודיה אצל אביה וכנראה המשיכה, כאחותה הבכירה, אצל יוהאן אדם הילר. היא הופיעה בקונצרטים בלייפציג ועם אחיה היינריך בקונצרט בפרנקפורט ב-1780. על אף גילה הצעיר, צורפה כמורה למוזיקה במינויו של אביה בחצר הנאו. בחצר דרמשטאדט הייתה לזמרת לשכה ובשנת 1788 נישאה שם לאיש החצר י. י. רוהל. ממכתב של אחותה קורונה משנת 1794 נראה, שחייה של מריה נשאו אופי של שלווה ביתית, אם כי היא המשיכה להופיע ברשומות מקבלי השכר בחצר כזמרת עד 1804.

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרות גרמניות
מריה הנרייטה
קטגוריה:ילידות 1766
Kiss me Goodnight, Sergeant Major

**Kiss me Goodnight, Sergeant Major** (בתרגום חפשי לעברית: "נשק לי נשיקת לילה טוב, רב-סמל") הוא שיר חיילים בריטי נודע מימי מלחמת העולם השנייה.

מילותיו ההיתוליות של השיר מתארות טוראי השב למחנה לאחר יום של סביאת אלכוהול, מטיל את זרועותיו סביב רב הסמל שלו ומבקש ממנו להשכיבו לישון במגורי החיילים, לנשק לו נשיקת לילה טוב ולהגיש לו ספל תה עם השכמת הבוקר. מילות השיר מסתיימות בבקשה "Sergeant Major, be a mother to me" ("רב-סמל, היה לי לאם").

השיר נכתב בשנת 1939 על ידי ארט נואל ודון פלוסי. הוא זכה לביצועים מפי זמרים ובדרנים רבים ובהם ורה לין והבדרנים הבריטים ארתור אסקי (Arthur Askey) וג'ורג' פורמבי (George Formby).

בשנת 2000 כלל מוזיאון המלחמה האימפריאלי את השיר בתקליטור אוסף שהוציא של שירי מלחמת העולם השנייה.

## קישורים חיצוניים

*[Drinking songs](http://www.drinkingsongs.net/mp3s/1940s/1940s--1995-come-on-lads--sods-opera-(CD)/index.htm)


קטגוריה:שירי מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חיי צבא
קטגוריה:שירי 1939
אופנהיים

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה גרמניים
קטגוריה:שמות משפחה טופונימיים
אזרח אמריקאי

**אזרח אמריקאי** הוא סרט קולנוע ישראלי עלילתי, שיצא לאקרנים בשנת 1992. את הסרט ביים איתן גרין, על פי תסריט שלו.

## עלילה
הסרט מספר על כדורסלן זר אמריקאי (מייקל) פצוע, שמגיע בשלהי הקריירה למכבי אשדוד שנמצאת בליגה השנייה. וכתב ספורט בן העיר (יואל), "משוגע" לכדורסל, שאינו מפריד בין חובת הדיווח לבין אהדתו לקבוצת הכדורסל המקומית, ולשחקנה האמריקאי. ולמרות הרקע השונה שלהם הם מתיידדים. האמריקאי לומד להכיר את עקלקלותה של פוליטיקת הספורט המקומית בישראל וידידו העיתונאי נסחף לשעה קלה לאשליית הנגיעה באמריקה האמיתית. יואל מוזמן לנהל את הקבוצה ומבין שאין הוא יכול להיות כל מה שהוא רוצה. במקביל לניפוץ חלומות העלייה של הקבוצה והקרע שנוצר בין השחקן להנהלה, העיתונות והקהל המקומי. הסרט מהווה חלון ראווה לחוליים רבים של הענף ולחיי הבדידות שמציע הכדורסל המקצועני לנוודים האמריקאים.


קובץ:American Citizen one.jpg|גיא גארנר
קובץ:American Citizen third.jpg|איצ'ו אביטל
קובץ:American Citizen four.jpg|גיא גארנר
קובץ:American Citizen two.jpg|גיא גארנר


## שחקנים

* שחקני משנה: ארט האוזי, גיא גורן, גאולה לוי, איילה נוימן, סוליטה רודריגז, צביקה קורמן ויונתן ריגר (בנו של שימי ריגר).
* הסרט הופק בתמיכת קרן הקולנוע הישראלי ורשות השידור.

## קישורים חיצוניים

* "אזרח אמריקאי" באתר "קרן הקולנוע הישראלי"
* קטע מהסרט באתר "טרנספקס הפקות"
* 
*  - ריאיון עם איתן גרין על הפקת הסרט
* ״אזרח אמריקאי״, הסרט המלא לצפייה בתשלום באתר הארכיון ישראלי לסרטים - סינמטק ירושלים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 1992
קטגוריה:סרטי דרמה ישראליים
קטגוריה:סרטי כדורסל ישראליים
קטגוריה:אשדוד בקולנוע
קטגוריה:סרטי איתן גרין
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1992
הוריקן איירין

**הוריקן איירין** היא סופת הוריקן שפגעה בחוף המזרחי של ארצות הברית בסוף חודש אוגוסט 2011. בנתיב הסופה נמצאים בתיהם של כ-55 מיליון בני אדם, והוא נמשך לרוב אורך החוף המזרחי בארצות הברית. הסופה התפתחה מעל האוקיינוס האטלנטי, נעה עד לחוף המזרחי של ארצות הברית ומשם המשיכה צפונה לאורך החוף המזרחי עד ניו יורק, שם גרמה לסגירת הרכבת התחתית, שדות התעופה ושאר קווי התחבורה הציבורית, ולפינוים של 370,000 איש מבתיהם.

כ-3 מיליון איש נותקו מרשת החשמל, כשני מיליון בני אדם נדרשו לפנות את בתיהם, ונהרגו 56 בני אדם. בנוסף, בוטלו כ-10,000 טיסות.
## רקע מטרולוגי
ב-15 באוגוסט 2011 יצא גל טרופי מחוף מערב אפריקה, והגיח אל האוקיינוס האטלנטי, הוא היה המאופיין בסיבוב ציקלוני ברמה נמוכה ולחות טרופית עמוקה. הוא נותר מוגדר היטב בזמן שהוא נעה מערבה בהתמדה מספר ימים דרומית לאיי קייפ ורדה. כאשר הגל התרחק מהאיים, התפתחות של סופות רעמים בסביבתו המשיכה להישאר מועטה, והוא הפך רחב למדי למראה. ב-19 באוגוסט החל המבנה להראות סימני התארגנות ככל שהלחץ האטמוספירי הקשור לכך ירד, וסיכוייו לעבור ציקלוגנזה טרופית גדלו במידה ניכרת. פעילות סופת הרעמים החזקה המשיכה להיות בולטת יותר סביב המבנה שהיה מאופיין בלחץ נמוך. עד 20 באוגוסט ציין המרכז הלאומי להוריקנים כי היווצרות ציקלון טרופית קרובה, ככל שהגל התקרב לאנטילים הקטנים.

איירין התמקמה כ-310 ק"מ ממזרח לדומיניקה באנטילים הקטנים כאשר סווגה, יחד עם החלשת הלחץ הגבוה מעל מערב מרכז האוקיינוס האטלנטי, מה שגרם לשביל מערבי לאורך רוב מסעה במזרח הקריביים. ב-21 באוגוסט, נוגד אנטי-ציקלון סיפק זרימה תומכת על הציקלון של הסופה. עם המבנה המשופר, כמו גם הרוח הקלה וטמפרטורות פני הים הגבוהות, התחזית איירין לכוח הוריקן קרוב לפני הנחיתה שלה בהיספניולה. במהלך היום שלאחר מכן (22 באוגוסט), בזמן שעברה ליד האי סן קרואה באיי הבתולה של ארצות הברית, איירין התחקה במסע לעבר פוארטו ריקו, צפונה יותר מהצפוי בתחילה, שם עברה עלייה ניכרת בכוחה. שעות לאחר מכן עברה איירין לחוף והתקרבה מכיוון דרום-מזרח לנחיתה ליד פונטה סנטיאגו, הומאקו, פוארטו ריקו, עם רוחות מתמשכות של כ-110 קמ"ש.

## ההיערכות לסופה ונזקיה
370 אלף תושבים בעיר ניו יורק נדרשו לפנות את בתיהם. נפתחו 100 מקלטים היכולים לקלוט בסך הכול 71,000 איש, ו-6,500 חיילים מצבא ארצות הברית הוקצו להתמודדות עם נזקי הסופה. התחבורה הציבורית ונמלי התעופה בעיר הושבתו. ב-28 באוגוסט דווח על 9 הרוגים בחוף המזרחי של ארצות הברית.

הסופה גרמה לנזקים רבים במדינות צפון קרולינה, וירג'יניה, מרילנד, דלאוור, ניו ג'רזי וניו יורק, אבל נזקיה היו קטנים מן הצפוי, בין השאר מכיוון שהיא נחלשה במקצת לפני שהגיעה לחוף בניו יורק. הסופה חצתה את קו החוף שלוש פעמים, ראשית ברצועת האיים של צפון קרולינה, שנית סמוך לאטלנטיק סיטי בניו ג'רזי, ושלישית ליד קוני איילנד בניו יורק. בניו יורק עלו המים מעל מחסום ההצפות בדרום האי מנהטן, וגם ההדסון ואיסט ריבר עלו על גדותיהם והציפו אזורים נמוכים. בווירג'יניה ובקרולינה הצפונית נפלו עצים ועמודי חשמל על בתים, ודווחו מספר סופות טורנדו הקשורות להוריקן. בסופו של דבר גרמה הסופה ל-56 הרוגים לאורך מסלולה באיים הקריביים ובארצות הברית.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:2011 בארצות הברית
קטגוריה:2011 באמריקה הצפונית
קטגוריה:הוריקנים
קטגוריה:ארצות הברית: הוריקנים
קטגוריה:אסונות טבע ב-2011
רינאט אחמטוב

**רינאט לאונידוביץ' אחמטוב** (באוקראינית: **Рінат Леонідович Ахметов**, בטטרית: **Ренат Леонид улы Әхмәтов**) הוא איש עסקים ואוליגרך אוקראיני ממוצא טטרי. הבעלים של קבוצת הכדורגל שחטאר דונצק, מייסד ונשיא SCM אחזקות (Систем Кепітал Менеджмент). הוא פעיל במפלגת האזורים ומאז 2007 הוא חבר הפרלמנט האוקראיני. הוא נחשב לאדם העשיר ביותר באוקראינה.

## ביוגרפיה
אחמטוב נולד בדונצק שבאוקראינה הסובייטית דאז למשפחת פועלים מוסלמית סונית ממוצא וולגה-טטרי, אביו היה כורה בפוטילובסקאיה ואמו הייתה זבנית. אחיו הבכור של רינאט, איגור אחמטוב עבד אף הוא במכרה, בכריית פחם אך פוטר עד מהרה.

ב-2001 סיים אחמטוב את האוניברסיטה הלאומית של דונצק והתמחה בתחום הכלכלה. הוא היה למומחה בנקאי וראש הבנק העירוני של דונצק. ב-1996 התמנה לנשיא קבוצת הכדורגל שחטאר דונצק ומאז הוא נושא תפקיד זה.

אחמטוב הקים בשנת 2000 את SCM אחזקות שהפכה לאחת מחברות התעשייה והפיננסים הגדולות באוקראינה, עם מחזור שנתי של 18.539 מיליארד דולר ב-2009, שוויה של החברה מוערך ב-16 מיליארד דולר. במרץ 2004 הפך אחמטוב לנשיא החברה.

## חייו האישיים
נשוי לליליה ניקולייבנה סמירנובה, ולהם שני בנים (דמיר ואלמיר אחמטוב).

## קישורים חיצוניים

* Довідник «Хто є хто в Україні», видавництво «К.І.С» "מי הוא מי באוקראינה" (באוקראינית)

קטגוריה:שחטאר דונצק
קטגוריה:אנשי עסקים אוקראינים
קטגוריה:פוליטיקאים אוקראינים
קטגוריה:חברי המועצה העליונה של אוקראינה
קטגוריה:טטרים
קטגוריה:מיליארדרים אירופאים
קטגוריה:מיליארדרים מוסלמים
קטגוריה:אוקראינים שנולדו ב-1966
דוד הנגיד

רבי **דוד הנגיד** (כ"ד בטבת ד'תתקפ"ג, 19 בדצמבר 1222 − א' באלול ה'ס', 1300) היה בנו של רבי אברהם בן הרמב"ם (ראב"ם), וכיהן אחריו כנגיד לקהילות היהודים במצרים, סוריה וארץ ישראל.

## תאריך לידתו
בעבר שיערו כי נולד בשנת 1212, וכך כתב אליהו אשתור בספרו "תולדות היהודים במצרים וסוריה תחת שלטון הממלוכים". השערה זו הופרכה על ידי תעודה שנמצאה בגניזה הקהירית ומתייחסת ללידתו של רבי דוד. ש"ד גויטיין הראה שהכתוב בתעודה זו מדויק, והשערתו של אשתור איננה נכונה. למשל, התיאור במכתב אודות פטירת ידידו של ראב"ם, **אברהם החסיד,** שבועות מספר אחר כך, ובהתאמה בתעודה אחרת בגניזה נאמר שעזבונו של אברהם החסיד נמכר בפיקוחו של ראב"ם בראשית 1223.

## חייו
נולד בקהיר בשנת 1222, ובהיותו בן 15 נפטר אביו. מונה לנגיד בסביבות שנת 1245. בשנות נגידותו הראשונות כיהן כנגיד תחת חסותו והדרכתו של סבו (מצד אמו) רבי חננאל בן שמואל. בשנת 1250 נוצר ערעור על כהונתו ורבי דוד ברח יחד עם סבו לירושלים או לאלכסנדריה. בשנת 1252 הוא חזר לשלטון עד שבשנת 1285 הודח פעם נוספת מנגידותו והיגר לעיר עכו. בזמן שהותו בעכו, ניהל מאבק נגד תנועת ההתנגדות לרמב"ם שהובילו רבי שלמה פטיט וחכמים נוספים. בשנת 1291 חזר למצרים ולכהונתו כנגיד.

נפטר בשנת 1300. על פי המסורת, הוא הובל לקבורה בטבריה ונטמן בסמוך לקבר הרמב"ם סבו. בשנת תרצ"ב (1922) נתגלתה לכאורה מצבת קבורתו, שעליה נכתב: . המצבה הועברה למוזיאון הקהילה היהודית בקהיר הנמצא בבית הכנסת שער השמים. הרב משה הלל הוכיח שמצבה זו היא זיוף מאוחר שנעשה על ידי האחים רבי יעקב משה ורבי ברוך טולידאנו.

בנו היה רבי אברהם הנגיד, אביו של רבי יהושע הנגיד.

## חיבוריו
על פי המסורת, לרבי דוד הנגיד מיוחסים שלשה חיבורים.
* **"מדרש דוד"** - ספר דרשות על התורה (על ספרי בראשית ושמות) שנכתב בלשון הערבית והיה פופולרי בארצות המזרח, ונהגו לקרוא ממנו בבתי הכנסיות בשבת לאחר תפילת מנחה.
* **"מדרש דוד"** - ביאור לפרקי אבות אשר גם הוא נכתב בערבית מדוברת, נהגו לקרוא בבתי הכנסת בשבתות שבין פסח ושבועות.
* פירוש לספר 'נבואת הילד' העוסק בענייני אחרית הימים וקץ הגאולה (ספר זה לא נדפס מעולם).

החוקר יוסף ינון פנטון מעריך, שהספר מדרש דוד לא נתחבר על ידי רבי דוד אלא על ידי חכם אנונימי מאוחר מכיוון שסגנון המדרש אינו מתאים לתקופתו של רבי דוד. לפי השערתו של פנטון מכיוון שמדרש זה נכתב לצורך דרשות במנחה של שבת, וגם רבי דוד בן יהושע הנגיד (נינו של רבי דוד בר' אברהם) כתב ספר בשם "מדרש יקר חמדה" לצורך דרשות במנחה, הציבור בלבל בין השני הספרים בעלי אותה המטרה והחל לייחס גם את המדרש של החכם האנונימי לרבי דוד בר' יהושע הנגיד, ולאחר כמה דורות נוצר בלבול נוסף בין הסב לנינו והמדרש יוחס לרבי דוד הראשון.

## לקריאה נוספת
* אלה אלמגור, **כתבי היד של מדרשי ר' דוד הנגיד**, הוצאת יד בן צבי, 1995

## קישורים חיצוניים
*  (הערך כולל פרק על דוד הנגיד)
* 
* 
* 
* 
* 
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי עליות קדומות לארץ ישראל
קטגוריה:יהודים הקבורים בטבריה
קטגוריה:משפחת הרמב"ם
קטגוריה:נגידי מצרים
קטגוריה:ראשוני מצרים
קטגוריה:חסידי מצרים
קטגוריה:יהודי מצרים במאה ה-13
קטגוריה:עולים לארץ ישראל במאה ה-13
ג'ונתן דייטון וואלרי פאריס

**ג'ונתן דייטון** (**Jonathan Dayton**; נולד ב-7 ביולי 1957) ו**ואלרי פאריס** (**Valerie Faris**; נולדה ב-20 באוקטובר 1958), הם זוג נשוי, הפועלים כצמד במאים, בעיקר לפרסומות וקליפים למוזיקה. ב-2006 יצא לאור סרטם הראשון באורך מלא, מיס סנשיין הקטנה, וזכה להצלחה גדולה ולפרסים (פרס סזאר לסרט הזר, פרס אינדפנדנט ספיריט לבימוי).

## אודות
דייטון נולד באלמידה שבקליפורניה וגדל בעיירה גראס-ואלי. הוא למד בבית הספר לקולנוע של אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. במהלך לימודיו פגש בוואלרי פאריס שלמדה מחול, והשניים התחתנו.

כזוג ביימו והפיקו קליפים למוזיקה, סרטים דוקומנטריים, פרסומות וסרט באורך מלא. הם עבדו עם כמה מהלהקות המצליחות בעולם, בהן אואזיס, רד הוט צ'ילי פפרז, ביסטי בויז ואר.אי.אם. בעבור הוידאו קליפ שהפיקו לשיר "Tonight Tonight" של הסמאשינג פאמפקינס, זכו בשישה פרסי ערוץ MTV. ב-1998 ייסדו חברת הפקה בשם Bob Industries.

ב-2017 יצא לאקרנים סרטם "קרב המינים", בכיכובם של אמה סטון וסטיב קארל.

ב-2019 עלתה לנטפליקס הסדרה "לחיות עם עצמך" בבימוים.

בשנת 2022 ביימו דייטון ופאריס שלושה פרקים מתוך המיני-סדרה "פליישמן בצרות" של רשת FX on Hulu.

## קישורים חיצוניים
* האתר חברת ההפקות של הזוג
* 

קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:זוכות פרס גראמי
קטגוריה:במאי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
קטגוריה:במאי וידאו קליפים אמריקאים
אגדלך אלהי כל נשמה

**"אֲגַדֶּלְךָ אֱלהֵי כָל נְשָׁמָה"** (או בקיצור **"אֲגַדֶּלְךָ"**) הוא פיוט מסוג "רשות לקדיש" שנכתב על ידי הרב אברהם אבן עזרא. במקורו, הפיוט נועד לשמש הקדמה לאמירת הקדיש שלפני ברכות קריאת שמע של שחרית, אולם ברבות השנים הוא הופקע מייעודו המקורי ומשמש כיום במגוון הקשרים.

מחבר הפיוט מתאר יהודי העומד למול אלוהיו בפחד ואימה, ומתקשה להסביר את גודלו של האל, מכיוון שאין אפשרות לתאר את גודלו האינסופי והלא ניתן להשגה או תיאור במילים, הוא מסביר את הגיחוך בסברה האנושית שאדם בן תמותה יוכל לתאר את מי שברא אותו; אך הוא בכל זאת פונה לשבח את הבורא ומתאר את החלק אותו הוא יכול להשיג וכפי שאר בני האדם, שאצלם האל מרומם ומשובח הוא בפי כל פה על חכמתו הנפלאה שניכרת במעשיו ובברואיו.

הפיוט מסיים בתפילה המיוסדת על תפילת קדיש, שיתגדל ויתקדש שמו של הבורא בעמו - עם ישראל, ולעיני כל העולם כולו. הפיוט, שמסיים בתפילה המבוססת על הקדיש, משמש גם כפתיח לקדיש בקהילות מסוימות לפני תפילת שחרית.

פיוטו זה של אבן עזרא נפוץ בקרב קהילות עדות המזרח, בין השאר אצל יהודי חלב, שחותמים את השיר בשירת הבקשות, לפי מנגינות מתחלפות בהתאם לאותה שבת; יהודי בבל שנוהגים לשירו לאחר תפילת שיר הכבוד של יום ראשון. בקרב קהילות יהודי גאורגיה, נהוג לזמר את הפיוט, בניגון מיוחד לפני תפלת ערבית של מוצאי שבת.

## קישורים חיצוניים

* רחל ארז, עיון בפיוט "אגדלך" לרבי אברהם אבן עזרא, באתר דעת
* 	
* לפיוט באתר הפיוט והתפילה של הספרייה הלאומית	
## הערות שוליים

קטגוריה:זמירות ופיוטים לשבת
קטגוריה:שירי רבי אברהם אבן עזרא
קטגוריה:שירי המאה ה-12
קטגוריה:שירת הבקשות
קטגוריה:יצירות עם אקרוסטיכון
I Just Can't Stop Loving You

"**I Just Can't Stop Loving You**" היא בלדה פופולרית של הזמר והיוצר מייקל ג'קסון, שבוצעה כדואט עם סידה גרט. השיר הוא הסינגל הראשון מתוך האלבום Bad.

במקור, מייקל שקל להקליט את השיר עם ברברה סטרייסנד וויטני יוסטון. סטרייסנד סרבה כי היא חששה שמילות השיר לא יהיו אמינות אם היא תשיר יחד עם מייקל לאור פער הגילים ביניהם.. לגבי וויטני יוסטון, חברת ההקלטות של הזמרת חששה שבמידה ויוסטון תבצע עם מייקל את השיר, הדבר יפריע בקידום מכירות אלבומה השני של יוסטון,"Whitney", שיצא בסמיכות להוצאת הסינגל. סידה גרט, פזמונאית ובת חסותו של קווינסי ג'ונס, שכתבה בעבר לג'קסון את השיר "Man in the Mirror", ביצעה אותו לבסוף לצדו של ג'קסון.

השיר יצא בלי ליווי של קליפ.

## מצעדים ודירוגים
השיר הפך להיות הראשון מתוך חמישה שירים רצופים באלבום "Bad" שמגיע למקום ראשון במצעד הבילבורד האמריקאי.

## ביצועי במה
ג'קסון ביצע את השיר במסע ההופעות של Bad עם זמרת הליווי, שריל קרואו ובמסע ההופעות של Dangerous עם סידה גרט.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי מייקל ג'קסון
קטגוריה:דואטים
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:בלדות משנות ה-1980
קטגוריה:בלדות נשמה
קטגוריה:בלדות פופ
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון באיטליה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בבלגיה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בדנמרק
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בנורווגיה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד אירופה הוט 100
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבין-לאומי של אוריקון
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד 100 סינגלי הפופ של קאש בוקס
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד 40 הסינגלים ההולנדיים
גרף מקל ההוקי

שמאל|ממוזער|300px|אחד מהגרפים המרכז מידע על הטמפרטורה באלף השנים האחרונות
**גרף מקל ההוקי** הוא כינוי לגרף מתוך מאמר בפלאוקלימטולוגיה מאת מדען האקלים מייקל מאן, המציג סטייה בטמפרטורה יחסית לממוצע רב שנתי לאורך שש מאות שנים (מאוחר יותר עודכן לאלף שנים) בחצי הכדור הצפוני. השימוש בגרף — שחרג מן המחקר המדעי והופיע בסרטים תיעודיים, פרסומות ותעמולה — נחשב פוליטי, נשמעו כלפיו דברי ביקורת והוא עורר מחלוקת רבה.

הגרף קיבל תהודה תקשורתית לאחר פרסומו בדו״ח של IPCC משנת2001. הגרף משלב מספר משתני פרוקסי (סמנים), כגון: טבעות עצים, אלמוגים וליבת קרח, יחד עם מדידות עדכניות ובייחוד שילוב סטטיסטי של תרחישים עתידיים התקבל גרף לא תנודתי יחסית המסתיים בעלייה חדה המשווה לו מראה של מקל הוקי.
## ראו גם
* אקלים-גייט

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מדעי כדור הארץ
קטגוריה:התחממות עולמית
מייקל אונדאצ'י

**פיליפ מייקל אוֹנְדַאצִ'י** (באנגלית: **Philip Michael Ondaatje**; נולד ב-12 בספטמבר 1943) הוא משורר וסופר קנדי יליד סרי לנקה. נודע בזכות ספרו זוכה פרס מאן בוקר שגם עובד לסרט מצליח – "הפצוע האנגלי".

## ביוגרפיה
אונדאצ'י נולד בקולומבו למשפחת בּוּרגרים, קבוצה אתנית של צאצאי מתיישבים אירופאים, רבים מהם הולנדים, שהתערבו במקומיים; שם משפחתו הוא היגוי מאונגלז של המקור ההולנדי, "אונדאטְשֵה". כשהיה בן שנתיים הוריו התגרשו ואמו עברה לאנגליה, שם ניהלה בית ספר. ב-1954 עבר לאנגליה להיות עם אמו, ולמד בדלוויץ' קולג'.

ב-1962 עבר לקנדה, שם התגורר אחיו הגדול כריסטופר. הוא השלים תואר ראשון באוניברסיטת טורונטו והחל לפרסם שירים. המשיך בלימודי תואר שני באוניברסיטת קווינס שבקינגסטון. החל לשמש עורך בהוצאה לאור Coach House Books. ספר השירה הראשון שלו, "המפלצות האנינות", יצא בהוצאה זו בשנת 1967 וזכה להצלחה. כעבור שנתיים הוציא ספר שירה נוסף, "הגבר בעל שבע הבהונות".

אונדאצ'י היה לדמות בולטת בנוף הספרותי של קנדה. הוא שימש כמבקר ספרות, עורך אנתולוגיות של ספרות ושירה, ומורה לכתיבה יוצרת באוניברסיטת יורק בטורונטו. בשנת 1992 זכה ספרו "הפצוע האנגלי" בפרס מאן בוקר, והעניק לו תהילת עולם.

רבים מספריו עוסקים בסיפורים האישיים מאחורי האירועים הגדולים בהיסטוריה. הדמויות הראשיות בספריו לרוב אפופות במסתורין והקוראים אינם יודעים עליהן פרטים רבים.

נשוי בשנית ואב לשניים.

## מכתביו
* **הפצוע האנגלי** (תרגום: דן דאור), משכל - הוצאה לאור (ידיעות ספרים), 1997
* **הרוח של אניל** (תרגום: סמדר מילוא), ספריה לעם, עם עובד, 2002

* 1976: *Coming Through Slaughter* (also see "Other" section, 1980, below), Toronto: Anansi New York: W. W. Norton, 1977
* 1987: *In the Skin of a Lion*, New York: Knopf
* 1992: *The English Patient*, New York: Knopf
* 2000: *Anil's Ghost*, New York: Knopf
* 2007: *Divisadero*
* 2011: *The Cat's Table*


## קישורים חיצוניים

* Michael Ondaatje: The divided man, Robert McCrum, הגרדיאן
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:משוררים קנדים
קטגוריה:סופרים קנדים
קטגוריה:זוכי פרס בוקר
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טורונטו
קטגוריה:קנדים ממוצא הולנדי
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1943
קטגוריה:זוכי פרס נלי זק"ש
קטגוריה:זוכי הפרס הספרותי של סנט לואיס
טלטול על ידי דבר אחר

בהלכות שבת, **טלטול על ידי דבר אחר** הוא טלטול דבר האסור בטלטול על ידי דבר אחר המותר בטלטול. טלטול זה קל יותר מאשר טלטול דבר האסור באופן נפרד, ולהלכות אלו הוקדשו מספר סימנים בשולחן ערוך (ש"ט–שי"א).

## על ידי נגיעה בדבר האסור

לא התירו טלטול דבר האסור ודבר המותר ביחד בשום אופן שבעולם אלא במת בלבד מפני כבודו, ולכן התירו לטלטל מת על ידי הנחת תינוק או כיכר עליו וטלטול שניהם יחד.

## על ידי נגיעה בדבר המותר
### לצורך דבר המותר
מותר לטלטל דבר האסור לצורך דבר המותר, אם לא ניתן להשליך את החפץ ולהרים את הדבר המותר בלבד.

קיימת התייחסות מפורטת בהלכה לשאלה הנפוצה אודות אדם שתינוקו נטל בידו חפץ האסור בטלטול, ובוכה כדי שהוריו ירימו אותו על ידיהם. הבעיה היא שטלטול התינוק כמוהו כטלטול האבן שהתינוק אוחז בידו, וקיימת בעיה הלכתית לאחוז את התינוק הבוכה על היד. בהלכה הותרה פעולה זו מכיוון שקיים חשש שהתינוק שיבכה זמן ממושך יגיע לידי חולי, ולא קיימת אפשרות להשליך את האבן מיד התינוק שרק יבכה עוד ועוד. אבל אם התינוק אינו מתגעגע להוריו שירימו אותו אסור להרימו אין טלטול כזה נחשב טלטול לצורך דבר המותר, מכיוון שאין כאן צורך לתינוק להרימו במקרה שאינו בוכה.

### לצורך דבר האסור
אסור לטלטל דבר האסור והמותר יחד לצורך דבר האסור, אם לצורך לשמור אותו מהפסד או קלקול ואם כדי להשתמש בו תשמיש המותר (ישיבה או שכיבה עליו).

## בסיס

אם הדבר האסור מונח על הדבר המותר, והדבר המותר מיועד כדי לישא עליו את הדבר האסור (כגון שולחן) או שהונח שם במטרה שיישאר שם כל השבת ובמטרה שיהיה דווקא שם (ולא מפאת חוסר מקום), הוא נחשב לבסיס לדבר האסור ואין כל היתר לטלטלו. אם הייתה בכוונתו לטלטל את החפץ באמצע השבת, נחלקו הפוסקים אם הדבר נחשב לבסיס, ההלכה נפסקה שכן ויש להקל במקום הפסד.

## הערות שוליים

קטגוריה:מוקצה
מרטין פרימן

**מרטין ג'ון כריסטופר פרימן** (באנגלית: **Martin John Christopher Freeman**; נולד ב-8 בספטמבר 1971) הוא שחקן אנגלי. מוכר בעיקר בזכות תפקידיו בסדרה "שרלוק", בסרטי "ההוביט", בגרסה הבריטית המקורית ל"המשרד", בעונה הראשונה של "פארגו", ובסרט "מדריך הטרמפיסט לגלקסיה".

## ראשית חייו
פרימן נולד בעיירה אלדרשוט שבאנגליה למשפחה נוצרית-קתולית. יש לו ארבעה אחים מבוגרים ממנו. הוריו של פרימן נפרדו כשהיה בן חמש, ואביו נפטר מהתקף לב כשהיה בן עשר. בצעירותו עבר פרימן ניתוח, עקב האסתמה שסבל ממנה באותה תקופה.

## קריירה
בשנת 1997, הופיע לראשונה בטלוויזיה בסדרה "The Bill", בתפקיד אורח ובאותה שנה שיחק בתפקיד אורח בסדרה החיים האלה.
שנה לאחר מכן, פרימן השתתף בסרט הקצר I Just Want to Kiss You.
בשנת 2000 שיחק תפקיד משני בסרט הדרמה The Low Down, ובאותה שנה גם שיחק בסדרת הקומדיה Brusier, בסדרה Lock, Stock... ובסדרה Black Books.
בשנת 2001 השתתף בסדרות שונות, רובן לא זכו לפרסום רב, פרט ל"המשרד", בה גילם את טים. בשנת 2002 שיחק בסדרה "לינדה גרין" ובסרט "עלי ג'י" לצד סשה ברון כהן. הוא היה מועמד לפרס הקומדיה הבריטית, אך לא זכה.

בשנת 2006 שיחק בדרמת הפשע "הסגת גבול" של הבמאי אנתוני מינגלה. ב-2007, שיחק את מיסטר קודלין בסרט "בית ממכר עתיקות".

בין השנים 2010–2017, שיחק בסדרה "שרלוק" בתפקיד משנה כג'ון ווטסון, ביחד עם בנדיקט קמברבאץ'.

בשנת 2011 שיחק בסרט הקומדיה "מה המספר שלך?" שבו מככבת אנה פריס, את סיימון, אחד האקסים שלה שהיא מנסה לאתר. בנוסף באותה שנה שיחק ב"זוג בהחלפה" לצד מליסה ג'ורג'.

בין השנים 2012–2014, שיחק בטרילוגיית "ההוביט" בתפקיד בילבו באגינס.

בשנת 2014 השתתף בסדרת הטלוויזיה "פארגו" בתפקיד לסטר נייגארד. באוגוסט אותה שנה הוא זכה בפרס אמי לשחקן המשנה הטוב ביותר במיני סדרה/סרט בטקס האמי על משחקו בסדרה "שרלוק", בנוסף הוא הועמד לשחקן הטוב ביותר על הופעותיו בסדרה "פארגו".

בשנת 2016 שיחק בדרמת המלחמה הקומית "כתבת אמריקאית" בכיכובה של טינה פיי, המגלמת עיתונאית שיוצאת לסקר את ימי המלחמה בפקיסטן ואפגניסטן. בנוסף שיחק בסרט "קפטן אמריקה: מלחמת האזרחים" וכן בסרט גיבורי-העל של היקום הקולנועי של מארוול – "הפנתר השחור".

בשנת 2018 שיחק בסרט האימה "סיפורי רוחות" שביים אנדי ניומן.

בשנת 2019 שיחק בקומדיה הרומנטית "פשוט רגיש מדי", לצדה של מורנה בקארין, וכיכב במיני-סדרת המתח "ההודאה", אשר מבוססת על סיפור אמיתי: חוקר משטרה מקבל החלטה אתית שנויה במחלוקת לוותר על זכויות החשוד כדי להציל חיים. עוד בשנה זו, שיחק בסרטו של יובל אדלר "המורה לאנגלית", לצד דיאן קרוגר. הסרט מבוסס על רב המכר בעל אותו השם.

בשנת 2020 החל לככב בסיטקום הבריטי "הורים בקושי" אותו גם יצר והוא מבוסס במקצת על חיו. בהמשך השנה, השתתף בסרט הדרמה "מזמור חג המולד" בתור בוב.

בשנת 2021, התארח בפרק בסדרת ההנפשה "סיפורים של ברווזים".

בשנת 2022 כיכב בסדרת הדרמה המשטרתית "ראשון בזירה".

בשנת 2024 פרימן כיכב במותחן האירוטי"הילדה של מילר" יחד עם ג'נה אורטגה.

## חיים אישיים
פרימן תומך במפלגת הלייבור. אורח החיים התזונתי שלו הוא פסקטריאניזם. סיימון פג הוא חברו הטוב והיה הסנדק של בנו.

בשנים 2016–2000 פרימן התגורר עם בת זוגו אמנדה אבינגטון (איתה שיחק במספר סדרות וסרטים), ועם שני ילדיהם. ב-2016 הם נפרדו.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: שחקן משנה במיני-סדרה או בסרט
קטגוריה:שחקנים ביקום הקולנועי של מארוול
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1971
אלכסנדרו גצקאן

**אלכסנדרו מיכאילוביץ' גאצקן** (ברומנית: **Alexandru Gaţcan**; נולד ב-27 במרץ 1984 בקישינב שבמולדובה) הוא כדורגלן עבר מולדובני ששיחק בעמדת הקשר האחורי בקריליה סובייטוב.

## קריירת מועדונים
גצקאן התחיל לשחק בעיר מולדתו קישינב במועדון יוניספורט-אוטו. באמצע עונה 2005 עבר לספרטק מוסקבה, אך שם שיחק רק בהרכב השני של הקבוצה (שיחק 14 משחקים ובהם הבקיע 2 שערים). בשאר עונת 2005 גצקאן שיחק במועדון הליגה הלאומית ספרטק צ'ליאבינסק.

בפברואר 2006 הצטרף לרובין קאזאן, שם שיחק במשך שנתיים. באוגוסט 2008, בשל רכישת שחקנים חדשים כמו סרגיי סמאק, נמכר גצקאן לרוסטוב. ב-18 במאי 2012 ערך את משחקו ה-100 במדי רוסטוב בניצחון 0–3 על שיניק ירוסלבל. ב-2 במאי 2015 המשחק מול טרק גרוזני הפך למשחק ה-200 שלו. בעונת 2015/16 גצקאן נבחר לקפטן של רוסטוב.

## נבחרת לאומית
שיחק במדי הנבחרת 2 משחקים במוקדמות המונדיאל 2006, 8 משחקים במוקדמות היורו 2008 ו-2 משחקים במסגרת מוקדמות היורו 2012.

## תארים
;קבוצתיים
*  **רוסטוב**
** הגביע הרוסי: 2013/14
** מקום שני בליגת העל הרוסית: 2015/16
;אישיים
* כדורגלן השנה של מולדובה: 2013, 2015, 2016, 2017

## קישורים חיצוניים

* סטטיסטיקות ופרופיל באתר התאחדות הכדורגל הרוסית 
* דף השחקן באתר הרשמי של רוסטוב 

קטגוריה:כדורגלנים מולדובנים
קטגוריה:קשרי כדורגל מולדובנים
קטגוריה:קישינב: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני ספרטק מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני רובין קאזאן
קטגוריה:כדורגלני רוסטוב
קטגוריה:כדורגלני קריליה סובייטוב סמרה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת מולדובה
קטגוריה:ספורטאים מולדובנים ברוסיה
קטגוריה:ילידי 1984
אבודה ממנו ומכל אדם

בהלכה, **אֲבוּדָה מִמֶּנּוּ וּמִכָּל אָדָם** הוא כלל בהלכות השבת אבדה, שלפיו אין חיוב להשיב אבדה במקרה שהיא נמצאה במקום שבו אין אפשרות סבירה להצילה משם, וזאת ללא תלות בקיומם של סימנים. מקור ההלכה במקרא, לפי דרשת חז"ל:

מקור נוסף הוא בדברי רבי שמעון בן אלעזר:

הראשונים חלוקים בטעם דין זה:
#יש אומרים שהוא דין ייאוש, כיוון שאבודה ממנו ומכל אדם הרי מתייאש ממנה.
#דין הפקר.
#דין נפרד: התורה התירה חפץ שאבוד ממנו ומכל אדם.

מבין האחרונים, רבי שמואל רוזובסקי דן בשאלה: האם הדין "אבודה ממנו **ומכל אדם**" הוא סימן או סיבה; כלומר, האם העובדה שהאבדה אבודה מכל אדם בעולם היא המתרת אותה, או שמא צריך שהאבדה תהיה אבודה רק מהמאבד, אלא שכל עוד לא אבודה מכל אדם הרי היא עדיין לא אבודה לגמרי מהמאבד שכן אדם אחר יכול להחזירה לו.

## הכלל בשימוש באינטרנט
הרב דוב ליאור מתיר הורדת קבצים מכל סוג מהאינטרנט, בסוברו כי התכנים באינטרנט הם כמו אבדה ששטפה נהר, שהיא נחשבת כהפקר וברור שבעליה התייאש ממנה; אך ההיתר נוגע לשימוש אישי בלבד, ולא לשימוש מסחרי. החולקים על הרב ליאור טוענים כי במקרה של הורדת קבצים כל אדם יכול להציל את האבדה, על ידי כך שלא יוריד את אותם קבצים. בנוסף, בעל היצירה לא התייאש מאנשים שיקנו אותה באופן חוקי. חלק מהחולקים, ובהם הרב יעקב אריאל, מגדירים הורדת קבצים כגזל ולא כאבדה.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:השבת אבדה
קטגוריה:בבא מציעא: סוגיות תלמודיות
אל מאד נעלה

**אֵל מְאֹד נַעֲלָה** הוא פיוט אשר נכתב על ידי הרב משה אשקר הכהן, ממשוררי חלב. לחן הפיוט במקור הוא טורקי.

## חיבור הפיוט
לא ידועים פרטים על סיבת חיבור הפיוט, ולמה הוא מיועד, אך ככל הנראה נכתב לכבוד כלה אשר שמה רחל.

נוהגים לשירו בחתונות יהודיות וגם בשבת חתן בעת עליית החתן לתורה. על כן, יש המשייכים את הפיוט לפזמוני שבת. 

שירת הפיוט הייתה נפוצה בעיקר בקהילת יהודי חלב אך עם השנים התקבל הפיוט אצל קהילות יהודיות רבות, נהוג לשירו בכל אירוע שמחה.

מוכר בין היתר בביצועו של הפייטן משה גיאת ואף בעיבוד בסגנון של רוק כבד על ידי להקת אורפנד לנד.

## קישורים חיצוניים

*
* 
* 
קטגוריה:זמירות ופיוטים לשבת
## לקריאה נוספת
* תוספת ביאורים לפיוט
אליך אקרא יה

**"אֵלֶיךָ אֶקְרָא יָהּ "** הוא פיוט ששולב במסורת התפילה של יהודי צפון אפריקה. חובר על ידי רבי שלמה זריהן, מרבני מרוקו ובנו של ראב"ד מרקש רבי משה זריהן.

הפיוט הפך פופולרי בשל הלחן השמח שלו, ונהוג לשירו בכל אירוע של שמחה בפי קהילות רבות ושונות, וכן בליל שבת כאחד המזמורים לשבת.

הפיוט זכה לביצועים של מוזיקאים שונים, בהם ג'ו עמר, דקלון, איציק אשל, חנן בן ארי, משה גיאת ולהקת אנדרלמוסיה.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

קטגוריה:זמירות ופיוטים לשבת
קטגוריה:פיוטים מרוקאיים
אנא בחסדך תרוממני

**"אָנָּא בְּחַסְדְּךָ תְּרוֹמְמֵנִי"** הוא פיוט אשר נכתב על ידי אשר מזרחי, הולחן על ידי רחמים עמר ומושר בקהילות הספרדים בירושלים.

אשר מזרחי, מחבר הפיוט, כיוון להתכתב עם נוסח ברכת קדושת היום, הנאמרת בתפילת מוסף לשלושה רגלים: "בְּנֵה בֵיתְךָ כְּבַתְּחִלָּה, וְכוֹנֵן מִקְדָּשְׁךָ עַל מְכוֹנוֹ, וְהַרְאֵנוּ בְּבִנְיָנוֹ וְשַׂמְּחֵנוּ בְּתִקּוּנוֹ, וְהָשֵׁב כֹּהֲנִים לַעֲבוֹדָתָם וּלְוִיִּם לְשִׁירָם וּלְזִמְרָם". התפילה מתארת את הערגה והכמיהה לסיום תקופת הגלות והציפייה לבוא גאולת עם ישראל, בניית בית המקדש והחזרת העבודה, כפי הפסוק מנוסח התפילה.

מחבר הפיוט היה מוזיקאי מוכר ומפורסם בתוניס ואחר כך בירושלים, הדגיש במילות הפיוט את שירת הלויים, כמרכיב מרכזי בעבודת המקדש, וחתם את שמו בצורה מקורית לקראת סוף הפיוט במילים "מעדני אשר יתנו כפליים". 
נהוג לשיר את הפיוט בעדות המזרח, ונוהגים היום לשירו בליל שבת כפזמון ליום השבת.

## ביצועים נוספים
במאי 2022 יצא לאור ביצוע חלקי של השיר בלחן של אלחנן אלחדד, כסינגל בכורה של הזמר רפאל אוזן (בהגייה אשכנזית). 

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זמירות ופיוטים לשבת
קטגוריה:ליל שבת
קטגוריה:שירי אשר מזרחי
קטגוריה:יצירות עם אקרוסטיכון