אסתי כץ

**אסתר (אסתי) כ"ץ-גרנות** (נולדה ב-23 באוקטובר 1949) היא זמרת, שחקנית קולנוע ותיאטרון, קריינית ומדבבת ישראלית.

## ביוגרפיה
כץ נולדה ברמת גן ובנעוריה למדה משחק אצל פאני לוביץ' ויורם בוקר. בנעוריה עסקה בפיתוח קול ובמקביל למדה מחול. היא הייתה רקדנית בלהקת המחול של גבעתיים, עמה הופיעה בסיבובי הופעות בטורקיה וביוון, ולאחר שירותה הצבאי יצאה עם הלהקה לסיבוב הופעות בן שלושה חודשים באנגליה, כרקדנית וכזמרת.

עם הגיעה לגיל גיוס נבחנה ללהקה צבאית, ובאודישן ביצעה את השיר "סואן בדמי הליל". היא התקבלה ללהקת הנח"ל ושירתה בה משנת 1968 במסגרת "התוכנית ה-21" אחת מתוכניותיה המצליחות של הלהקה, שכללה שירים שהפכו לקלאסיקות ישראליות ובהם "בשמלה אדומה", "החיים יפים", "קרנבל בנח"ל" ו"שלווה".

לאחר שחרורה מהצבא בשנת 1970 הצטרפה לצוות המחזמר "דודו השמן", מחזמר שיצרו וביצעו בוגרי הלהקות הצבאיות. במחזמר ביצעה בין היתר את השירים "מכתב מהצבא" (דואט עם גבי ברלין) ו"כמה טוב לרכב בשניים" (דואט עם דודו טופז).

המחזמר יצא על גבי תקליט בשנת 1972. באותה שנה השתתפה גם באלבומו של יורם ארבל, "טוב שאת כאן", וביצעה בו את השיר "בן אדם אחר".

בשנת 1971 הצטרפה להרכב המחודש של "להקת פיקוד דיזינגוף", שהעלה את תוכניתו "מסביב לכיכר" בניהולו המוזיקלי של דוד קריבושי. עם זאת, לאחר מספר חודשים התפרקה הלהקה בשל עזיבת מרבית חבריה.

בין השנים 1973–1974 הייתה כץ חברת להקת "הכנופיה", שבלטה בלהיטיה "אשליות" ו"על הכיפאק". בשנת 1974 השתתפה בפסטיבל הזמר החסידי השישי וביצעה את השיר "לכו נרננה".

בשנת 1975 השתתפה בפסטיבל שירי משוררים לילדים מספר 2 עם השיר "הבובה גלדיולה", ובאותה שנה הופיעה גם בפסטיבל שירי היידיש הרביעי עם השיר "שטילע ליכט", עמו זכתה במקום הראשון, אף שלא הבינה יידיש.

במהלך שנות ה-70 הופיעה כץ תכופות בטלוויזיה הישראלית, בתוכניות כגון "שרתי לך ארצי" (בפרק "על הגורן בליל לבנה", 1977), שבו ביצעה משיריו של נחום נרדי, וכן בתוכניות "איזה חג לי" ו"מפגש אמנים" בהנחיית אהוד מנור.

כמו כן כץ שיחקה במספר סרטי קולנוע ישראלים מצליחים בהם: "שתי דפיקות לב" (1972) "קזבלן" (1973) "מתנה משמיים" (1973), "שרית" (1974)", "משה" (1975), "הרשלה" (1977), "עדות מאונס", (1984), "הקפות" (2015), ו"סיפור אהבה ארץ ישראלי" (2017).

בנוסף כץ ביצעה את שירי הפתיחה של התוכניות "גאומטריה" (1984), ו"רואים 6/6" (1992).

בשנת 1976 בשיא פרסומה נישאה לשחקן ולזמר רפי גרנות, והשניים עברו להתגורר בחיפה. בין השנים 1977–1979 למדה באוניברסיטת חיפה היסטוריה, גאוגרפיה, מקרא ותיירות, ועבדה במקביל בסינמטק חיפה ובארגון ויצו כמנהלת אירועי תרבות. בתקופה זו הפסיקה לשיר ולהופיע.

בשנת 1979 לאחר הולדת בתם נועה, הקימו כץ וגרנות צמד שהופיע בקיבוצים, בעיבודיו המוזיקליים של דוד שלזינגר. בשנת 1982 התגרשו, וכץ עברה להתגורר בתל אביב כאם חד־הורית.

עם בואה לתל אביב באותה שנה החלה להופיעה במועדון הזמר "הסליק". בהמשך נשלחה מטעם משרד החוץ לייצג את ישראל בפסטיבל ימי המוזיקה הבין-לאומיים ביוהנסבורג, דרום אפריקה, והשתתפה במחזמר המחודש "שלמה המלך ושלמי הסנדלר".

בין השנים 1985–1988 הופיעה ביריד התיירות הבין־לאומי בלונדון ובמופעי יחיד כנציגת ישראל. בשנת 1987 במהלך אחת מהופעותיה הפרטיות בעיר חדרה, צפה בה הבדרן והזמר מוטי גלעדי, אשר ניהל באותה תקופה משרד אמרגנות יחד עם אחיו אהרל׳ה גלעדי. גלעדי התרשם מהופעתה, הזמין את כץ לפגישה במשרדו, ובסיומה החליטו האחים להשקיע בהפקת אלבום הבכורה שלה, שעד אז טרם יצא לאור.

לאחר כשנה של עבודה אינטנסיבית על ליקוט חומרים והפקה מוזיקלית, הוציאה כץ בשנת 1988 את אלבום הבכורה שלה, שנשא את שמה "אסתי כץ". האלבום, שעוצב ברוח הרוק הישראלי של שנות ה-80, כלל עשרה שירים שנכתבו בידי יוצרים בולטים ובהם דני רובס, אריק סיני ואהוד מנור. אף שהאלבום לא זכה להצלחה מסחרית רחבה, הוא כלל שירים שזכו להשמעות רבות בתחנות הרדיו, בהם "אחת מהבוהמה", "אני מדבר" ו"גוצ׳י וגלי".

בסוף שנות ה-80 פגשה כץ את יורם טהרלב, שהציע לה להופיע עמו במופע משותף. השניים יצרו סדרת מופעים מצליחים ובהם "הנשיקה השנייה" (שעלתה למעלה מ־800 פעמים), "בלי כבלים" (1991–1997) והצגת הילדים "איך לכתוב שירים וללמד את ההורים". כץ שימשה במופעים אלו גם כמפיקה וכאמרגנית, והשניים ביצעו יחד למעלה מ־2,500 הופעות.

בשנת 1990 הופיעה ברוסיה מטעם משרד החוץ, הופעה שתועדה לסרט דוקומנטרי שהוקרן בארצות הברית. לאחר מכן הופיעה עם עמוס אטינגר במופע "רבע לפני אהבה", שהוצג כ-80 פעמים. בשנת 1993 השתתפה בתחרות זמר בין-לאומית במזרח אירופה וזכתה במקום השלישי. באותה שנה הופיעה בקהיר בפני הקהילה הדיפלומטית מטעם משרד החוץ. בשנת 1994 ייצגה את ישראל באירוע "שבוע ישראל" בפורטוגל.

בשנת 1997 השתתפה בטקס מצעד החיים בפולין, חוויה שהשפיעה עליה עמוקות. באותה שנה החלה בקריירת סולו עצמאית עם המופע "מולדת יחפה", שרץ עד היום. בנוסף יצרה מופעים נוספים, ובהם "סמבה בשניים" (עם אורי הרפז), "מוזיקה בשחור לבן" (מופע ג׳אז לילדים), "אישה ועוד שישה", "אישה מאגדה אחרת", "מנגינה מאירה מצלצלת" ו"מטשקנט לירושלים". מופעיה משלבים שירה, נגינה, תפאורה וסיפורים מאחורי השירים.

בשנת 2002 הצטרפה ביוזמת זאב רווח להפקת "סאלח שבתי", בה גילמה את רעייתו של סאלח, והצוות יצא גם לסיבוב הופעות בארצות הברית.

בגיל 50 פנתה ללימודים באוניברסיטה פתוחה, שם היא לומדת פילוסופיה, מחשבת ישראל ותולדות האמנות.

בשנת 2010 הופיעה מטעם משרד החוץ באירועי יום העצמאות בדרום אפריקה ובאנגולה, ובשנת 2011 הופיעה בטורקיה בפני הקהילה היהודית ביום ירושלים.

מאז 2002 עוסקת כץ בהוראה בתחומי פיתוח קול, דיקציה, משחק ותיאטרון, תורת הנאום ואמנות הוויכוח. בין תלמידיה נמנים שחקנים צעירים, נואמים, פוליטיקאים, מורים וגננות. היא מלמדת בבית הספר לאמנויות "בית צבי" ובבתי ספר נוספים, בהם מוסד חינוכי בפתח תקווה.

## פילמוגרפיה
### כשחקנית

### כמדבבת

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:משתתפות פסטיבל הזמר החסידי
קטגוריה:חברות להקת הנח"ל
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1949