open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
בייסבול במשחקים האולימפיים

[ממוזער|[נורברטו גונסאלס, שחקן נבחרת קובה שזכה עמה במדליית זהב באולימפיאדת אתונה (2004) ובמדליית כסף באולימפיאדת בייג'ינג (2008)]]
[ממוזער|[קים קוואנג-היון, שחקן נבחרת קוריאה הדרומית שזכתה במדליית הזהב באולימפיאדת בייג'ינג, במהלך המשחקים]]
[ממוזער|[נשיא ארצות הברית, ג'ורג' ווקר בוש, יחד עם שחקני נבחרת ארצות הברית, זוכת מדליית הארד באולימפיאדת בייג'ינג]]
[ממוזער|משחק בין נבחרות [יפן והולנד באולימפיאדת בייג'ינג]]
**[[בייסבול]]** הוא ענף ב**[[המשחקים האולימפיים|משחקים האולימפיים]]** שהיווה חלק מהתוכנית האולימפית בין אולימפיאדת ברצלונה (1992) לאולימפיאדת בייג'ינג (2008). 
הענף הופיע שוב באולימפיאדת טוקיו (2020). ענף הבייסבול לא התקיים באולימפיאדת פריז (2024), אך יחודש באולימפיאדת לוס אנג'לס (2028). 
בתחרויות משתתפות נבחרות של גברים בלבד, בעוד נשים מתחרות בסופטבול.

## היסטוריה
עוד בטרם נכלל הבייסבול בתוכנית האולימפית, נערכו משחקי ראווה ב-8 אולימפיאדות: אולימפיאדת סנט לואיס (1904), אולימפיאדת סטוקהולם (1912), אולימפיאדת ברלין (1936), אולימפיאדת הלסינקי (1952), אולימפיאדת מלבורן (1956), אולימפיאדת טוקיו (1964), אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) ואולימפיאדת סיאול (1988). בשש האולימפיאדות הראשונות נערך משחק בודד, בשלוש מהן הוא כלל משחק של נבחרת ארצות הברית מול הנבחרת המקומית (נבחרת  בסטוקהולם, נבחרת  במלבורן ונבחרת  בטוקיו). בשתי האולימפיאדות האחרונות נערך טורניר מלא, בהשתתפות 8 נבחרות.

באולימפיאדת ברצלונה (1992) נכלל לראשונה הבייסבול באופן רשמי בתוכנית האולימפית. 8 נבחרות השתתפו בטורניר, ובשלב זה הורשו להשתתף רק שחקנים חובבנים. כל הנבחרות שיחקו זו מול זו בבית מוקדם, ולאחר מכן ארבע הנבחרות הראשונות העפילו לחצי הגמר בשיטת הצלבה (הראשונה מול הרביעית והשנייה מול השלישית). המנצחות בחצאי הגמר העפילו למשחק הגמר, והמפסידות שיחקו על המקום השלישי. נבחרת  הייתה האלופה האולימפית הראשונה, לאחר שגברה במשחק הגמר על . היא זכתה בתואר האולימפי גם באולימפיאדת אטלנטה (1996), לאחר ניצחון על , בעוד שהמארחת, , הסתפקה במקום השלישי.

באולימפיאדת סידני (2000) הותרה לראשונה השתתפותם של שחקנים מקצוענים, אם כי אף שחקן מהמייג'ור ליג בייסבול לא השתתף במשחקים. לאחר שתי זכיות רצופות של קובה בתואר האולימפי, גברה עליה נבחרת ארצות הברית במשחק הגמר.

נבחרת ארצות הברית נעדרה מאולימפיאדת אתונה (2004) לאחר שהודחה במפתיע בידי נבחרת  בשלב המוקדמות (מקסיקו עצמה אף היא לא השתתפה במשחקים, לאחר שהודחה בידי ). קובה שבה וזכתה בתואר האולימפי, לאחר שגברה בגמר על נבחרת .

באולימפיאדת בייג'ינג (2008) נערך טורניר בייסבול אולימפי. האלופה האולימפית הייתה , שגברה במשחק הגמר על נבחרת קובה. הוועד האולימפי הבינלאומי החליט שלא לכלול את הענף באולימפיאדת לונדון (2012). הכללתו מחדש באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) נבחנה מחדש, אך הוועד האולימפי בחר ברוגבי שביעיות.
### אולימפיאדת טוקיו

בעקבות הפופולריות של ענף הבייסבול ביפן, והזמנת המדינה המארחת בידי הוועד האולימפי הבינלאומי לשלב אירועי ספורט נוספים באופן חד-פעמי, נכלל הענף באולימפיאדת טוקיו (2020). בטורניר האולימפי בטוקיו השתתפו שש נבחרות: ארצות הברית, קוריאה הדרומית, ישראל, מקסיקו, הרפובליקה הדומיניקנית והמארחת יפן שעלתה באופן אוטומטי. בטורניר זכתה נבחרת יפן לאחר שניצחה את נבחרת ארצות הברית 2–0 במשחק הגמר.

## זכיות

## מדליות

## ראו גם
*סופטבול במשחקים האולימפיים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ענפי ספורט במשחקים האולימפיים
אולימפיאדה
חלמין ריבאס

**חלמין חאבייר ריבאס בואדה** (בספרדית: **Gelmin Javier Rivas Boada**; נולד ב-23 במרץ 1989 בקומאנה שבוונצואלה) הוא כדורגלן ונצואלי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת די.סי. יונייטד.

## קריירת מועדונים
ריבאס ערך את הופעת הבכורה שלו בדפורטיבו אנסואטגי בשנת 2009, בגיל 20.

בקלאוסורה 2013 עבר לדפורטיבו טאצ'ירה. לקראת עונת  עבר לאל-איתיחאד, ובתום העונה עבר לא-שארג'ה.

ב-6 בספטמבר 2020, ריבאס חתם בדי.סי. יונייטד מה-MLS.

## קריירה בינלאומית
ריבאס ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ונצואלה ב-29 במאי 2010 במשחק נגד נבחרת קנדה, כשהחליף את מיקו בדקה ה-90.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים ונצואלים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ונצואלים
קטגוריה:כדורגלני דפורטיבו טאצ'ירה
קטגוריה:כדורגלני אל-איתיחאד
קטגוריה:כדורגלני א-שארג'ה
קטגוריה:כדורגלני אל-הילאל
קטגוריה:כדורגלני א-ריאן
קטגוריה:כדורגלני אנקרגוג'ו
קטגוריה:כדורגלני די.סי. יונייטד
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ונצואלה
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2015
קטגוריה:ונצואלים שנולדו ב-1989
מונו נו אווארה

**מונו נו אווארה** (ביפנית: **物の哀れ**), בתרגום מילולי "החמלה של הדברים", "אמפתיה כלפי הדברים" או "רגישות כלפי הבר חלוף", הוא מונח ביפנית עבור המודעות לארעיות (無常 - מו ג'ו) של הדברים, ונוגות עדינה לגבי חלוף הדברים יחד עם עצבות עמוקה יותר, אך עדינה אף היא, לגבי העובדה שהחיים הם גם ברי חלוף. 

## מקור המונח

המונח נטבע במאה ה-18 על ידי מוטואורי נורינגה, איש תרבות מוביל בתקופת אדו, שבמקור השתמש במונח בביקורת ספרותית על הספר *[[מעשה גנז'י]].* בהמשך נעשה שימוש במונח לדון ביצירות ספרותיות יפניות חשובות אחרות, ביניהן הספר *מניושו*. המונח הפך למרכזי בפילוסופיה של נורינגה בנוגע לספרות ובסופו של דבר לתרבות היפנית. 

## אטימולוגיה

המונח מורכב מהמילים היפניות מונו (物), שפירושה "דבר", ואווארה (哀れ), שהיה ביטוי מתקופת הייאן להבעת פליאה (בדומה ל-'אה'), שמשמעו פתוס, חדות, תחושה עמוקה, רגישות או מודעות. הביטוי תורגם לעיתים קרובות כ-"'האהאיות' של הדברים", החיים והאהבה. המודעות לארעיות של הדברים מגבירה את ההערכה ליופי שלהם, ומעוררת עצב עדין לגבי חולפם. בביקורתו של מוטואורי על הספר *מעשה גנז'י*, הוא טען כי מונו נו אווארה הוא הרגש ההכרחי שסוחף את הקוראים. המונח אינו מוגבל לספרות יפנית, והפך לחלק מהתרבות היפנית באופן כללי (ראה סאקורה).

## המונח בתרבות המודרנית

אומני מנגה ראויים לציון המשתמשים ברעיון של מונו נו אווארה בסיפורים שלהם כוללים את היטושי אשיננו, קוזואה אמנו, וקאורו מורי. בנוסף, הבמאי היפני יאסוג'ירו אוזו התפרסם בזכות יצירת תחושת מונו נו אווארה בסרטים שלו. לדוגמה, לעיתים קרובות אחת מהדמויות תגיד באופן מאופק "אי טנקי דסו נה" (いい天気ですね,"מזג אוויר נעים, הלא כן?"), לאחר אירוע משפחתי או חברתי מכונן, כמו חתונה של בת, לרקע של יפן משתנה בקצב מהיר. 

בספרו של איוואן מוריס על חיי החברה הגבוהה ביפן העתיקה, *העולם של הנסיך הנוצץ*, מונו נו אווארה מושווה למונח של ורגיליוס לקרימה ררום (Lacrimae rerum), בלטינית "הדמעות של הדברים". 

סופר המדע הבדיוני קן ליו זכה בפרס הוגו לסיפור הקצר הטוב ביותר לשנת 2013 על סיפורו "מונו נו אווארה". בהשראת יצירות כגון המנגה *יוקוהומה קאידאשי קיקו*, ליו שאף לעורר בקורא "תחושת אסתטיות המכוונת בעיקר ליצירת אמפתיה כלפי חולפם הבלתי נמנע של כל הדברים", וגם להכיר ב"חשיבות הזיכרון והמשכיות העבר". 

בספרו של בארי אייזלר *תחייה בודדה*, אחת הדמויות מתארת את המושג של מונו נו אווארה כ"העצב בלהיות אדם".

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מילים וביטויים ביפנית
קטגוריה:מושגים באסתטיקה
סופטבול במשחקים האולימפיים

[ממוזער|שחקנית נבחרת [אוסטרליה נטלי וורד, עם מדליית הארד בה זכתה באולימפיאדת בייג'ינג (2008)]]
**[[סופטבול]]** הוא ענף ב**[[המשחקים האולימפיים|משחקים האולימפיים]]** בין אולימפיאדת אטלנטה (1996) לאולימפיאדת בייג'ינג (2008), וכמו כן באולימפיאדת טוקיו (2020). בתחרויות משתתפות נבחרות של נשים בלבד, בעוד גברים מתחרים בבייסבול.

## היסטוריה
לאחר שבאולימפיאדת ברצלונה (1992) נכלל הבייסבול בתוכנית האולימפית, באולימפיאדת אטלנטה (1996) נוסף גם טורניר סופטבול.

התחרויות כללו 8 נבחרות. בשלב הראשון, שיחקו כל הנבחרות זו נגד זו. ארבע הנבחרות שסיימו במקומות הראשונים העפילו לשלב חצי הגמר: הנבחרת שדורגה ראשונה מול הנבחרת שדורגה שנייה, והנבחרת שדורגה שלישית מול הנבחרת שדורגה רביעית. הנבחרת שסיימה בחצי הגמר הראשון העפילה אוטומטית לשלב הגמר. הנבחרת שניצחה בחצי הגמר השני המשיכה למשחק נוסף מול הנבחרת שהפסידה בחצי הגמר הראשון. המנצחת במשחק זה העפילה לגמר, והמפסידה בו זכתה במדליית הארד.

האלופה האולימפית הראשונה הייתה נבחרת ארצות הברית, שגברה במשחק הגמר על נבחרת סין. באולימפיאדת סידני (2000) שמרה ארצות הברית על תוארה לאחר שגברה על יפן, ובאולימפיאדת אתונה (2004) זכתה בתואר בפעם השלישית ברציפות, לאחר ניצחון על אוסטרליה. באולימפיאדת בייג'ינג (2008) הפסידה ארצות הברית לראשונה את התואר האולימפי לנבחרת יפן, אף שניצחה בכל משחקיה עד אז, כולל שני ניצחונות על יפן.

בשנת 2005 החליט הוועד האולימפי הבינלאומי שלא לכלול עוד את הסופטבול בתוכנית האולימפית החל מאולימפיאדת לונדון (2012). ההחלטה לכלול את הענף הייתה טעונה רוב רגיל, ותוצאות ההצבעה היו תיקו 52 ונמנע יחיד. הצעות לכלול מחדש את הענף באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) לא זכו לרוב הדרוש.

בעקבות הפופולריות של ענפי הבייסבול והסופטבול ביפן, והזמנת המדינה המאחרת בידי הוועד האולימפי הבינלאומי להציע הוספה זמנית של אירועי ספורט נוספים, הצטרף הענף למשחקי אולימפיאדת טוקיו (2020).

## זכיות

## מדליות

## ראו גם
* בייסבול במשחקים האולימפיים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סופטבול
קטגוריה:ענפי ספורט במשחקים האולימפיים
משיכת חבל במשחקים האולימפיים

[ממוזער|תחרות משיכת החבל ב[אולימפיאדת פריז (1900)]]
[ממוזער|משיכת חבל ב[אולימפיאדת סנט לואיס (1904)]]
[ממוזער|שוטרי משטרת [סטוקהולם שזכו במדליית הזהב באולימפיאדת סטוקהולם (1912)]]
**[[משיכת חבל]]** הייתה ענף ב**[[המשחקים האולימפיים|משחקים האולימפיים]]** בין אולימפיאדת פריז (1900) לאולימפיאדת אנטוורפן (1920). בתחרויות השתתפו גברים בלבד.

## היסטוריה
בטורניר משיכת החבל הראשון, באולימפיאדת פריז (1900) התחרו רק שתי קבוצות: נבחרת צרפת ונבחרת מעורבת של ספורטאים שוודים ודנים. ארצות הברית הייתה אמורה להשתתף אף היא, אך היא ביטלה את השתתפותה בשל סמיכות לתחרויות האתלטיקה שבה השתתפו חבריה. כל נבחרת כללה שלושה ספורטאים, והתחרות נערכה בשיטת הטוב משלושה ניסיונות. הנבחרת המעורבת ניצחה בשני הסיבובים, ולא נזקקה לסיבוב נוסף.

באולימפיאדת סנט לואיס (1904) השתתפו 6 מועדונים, מהם חמישה אמריקנים ואחד יווני, שבכל אחד מהם חמישה ספורטאים. הטורניר נערך בשיטת נוקאאוט, כאשר ארבע מהקבוצות החלו בשלב רבע הגמר, ושתיים נוספות העפילו אוטומטית לשלב חצי הגמר. המנצחת בשלב הגמר, קבוצה ממילווקי, זכתה במדליית זהב. המפסידה, קבוצה מניו יורק, הייתה אמורה להמשיך להתחרות מול שתי המפסידות האחרות בחצאי הגמר על מדליות הכסף והארד, קבוצות מסנט לואיס, אך לא התייצבה, והפסידה להן אוטומטית.

באולימפיאדת לונדון (1908) השתתפו שלוש קבוצות של שוטרים בריטים, וכן נבחרות של ארצות הברית ושוודיה. הקבוצות כללו הפעם שמונה ספורטאים. הטורניר נערך בשיטת נוקאאוט, כאשר שתיים מהנבחרות החלו בשלב רבע הגמר, והיתר העפילו אוטומטית לשלב חצי הגמר. בשלב הגמר גברה משטרת לונדון על משטרת ליברפול. נבחרת משטרת המטרופולין של לונדון זכתה במדליית ארד לאחר שנבחרת שוודיה לא התייצבה.

באולימפיאדת סטוקהולם (1912) השתתפו רק שתי קבוצות - משטרת לונדון מטעם בריטניה ומשטרת סטוקהולם מטעם שוודיה, שזכתה בתואר. 

באולימפיאדת אנטוורפן (1920) נערכו תחרויות משיכת חבל בפעם האחרונה. 5 נבחרות השתתפו בטורניר. 2 מהן החלו בשלב רבע הגמר, ו-3 בשלב חצי הגמר. נבחרת בריטניה זכתה במדליית הזהב לאחר שגברה על נבחרת הולנד. לאחר מכן המשיכו הנבחרות שבריטניה ניצחה לטורניר על מדליית הכסף, שבו זכתה הולנד, לאחר ניצחון על בלגיה. שלוש הנבחרות הנותרות (איטליה, ארצות הברית ובלגיה) המשיכו לטורניר על מדליית הארד, והזוכה הייתה בלגיה.

## מדליות

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ענפי ספורט במשחקים האולימפיים
בסיס אדוריים

**בסיס אדוריים** היה בסיס של צה"ל בהר חברון שפעל בין השנים 1972–2009.

המבנה המרכזי בו שימש משנת 2013 עד 2016 כמרכז חירום אזורי (מח"א) של המועצה האזורית הר חברון.

ב־2016 הוקם בשטח הבסיס הנטוש מאחז בשם אדוריים.

## היסטוריה
המבנה הראשון במקום, בן שתי קומות, הוקם בשנות ה-40, בתקופת המנדט הבריטי, ושימש כבית דין בשלטון הירדני בין השנים 1948–1967. באוגוסט 1967 החליטה ממשלת ישראל להקים במקום בסיס הדרכה, כחלק מתוכנית שר הביטחון משה דיין לההעביר את בסיסי ההדרכה של צה"ל לשטחי יהודה ושומרון. בעקבות החלטת ראש מחלקת ההדרכה בצה"ל, אלוף אריאל שרון, הועבר ב-1972 בית הספר להנדסה צבאית (בה"ד 14) למבנה. מאז עברו בו טירוני חיל ההנדסה את המסלול שלהם ומבנים נוספים הוקמו במתחם. במסגרת הסכמי אוסלו, הועבר בשנת 1995 בית הספר לצוקי עובדה שבערבה ובבסיס נותר כוח בסדר גודל של גדוד. במקביל הועבר לבסיס בית המשפט הצבאי לאזור יהודה.

בשנות האלפיים צומצם הכוח בבסיס לפלוגה אחת בלבד ובשנת 2009 נותרה במקום רק מחלקה. באותה שנה הוחלט על פינוי הבסיס וכוחות חיל ההנדסה הרסו את רובו, למעט המבנה המרכזי שנבנה בשנות הארבעים, כיוון שזה הוגדר כמבנה לשימור.

## מרכז חירום אזורי
כיוון שהמבנה שוכן בנקודה שולטת על צירי תנועה (בסמוך לצומת בין כביש 60 לכביש אדוריים-נגוהות), ביוזמת אלחנן קלמנזון, שעבד באותה העת במחלקת הביטחון במועצה, העלה ראש המועצה האזורית הר חברון, צביקי בר חי, בשנת 2010 את הרעיון להקים במבנה מרכז חירום אזורי שאמור לשרת את כל תושבי האזור, ישראלים ופלסטינים. הרעיון התקבל ואלוף פיקוד המרכז אבי מזרחי, אישר את הקצאת השטח. התקציב לשיפוץ המבנה, כחמישה מיליוני שקלים, הגיע ממשרד הביטחון, משרד הפנים והמשרד לשיתוף פעולה אזורי.

המרכז נפתח בפברואר 2013 והכיל אמבולנסים, רכבי כיבוי אש וחדר התארגנות והדרכה למתנדבים בתחום ההצלה. המרכז נקרא "בית דרור" לזכר אל"ם דרור וינברג, מפקד חטיבת יהודה, ששירת באזור ונפל בפיגוע בציר המתפללים בחברון בשנת 2002.
בתחילה, ניהל את המרכז אלחנן קלמנזון. בוגרי ישיבת עתניאל אכלסו אותו ושמרו עליו.

בשנת 2016 נסגר המרכז ובמקומו הוקם במבנה המאחז אדוריים.

## ראו גם
* אדוריים (יישוב)

## קישורים חיצוניים
* 
* יהונתן יפרח, הממשלה מפנה יהודים מביתם: "דין לתומכי טרור ודין ליהודים"
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בסיסי צה"ל שנסגרו
קטגוריה:חיל ההנדסה הקרבית
אדוריים
קטגוריה:מועצה אזורית הר חברון
קטגוריה:מאחזים ביהודה ושומרון
קטגוריה:אדורה
לי בום-יונג

**לי בום-יונג** (בקוריאנית: **이범영**; ) הוא כדורגלן עבר דרום קוריאני ששיחק בעמדת השוער.

לי, יליד סיאול, ערך את הופעת הבכורה שלו בפוסן אייפארק בשנת 2008, בגיל 18. בשנת 2016 עבר לי לאוויסקה פוקוקה מליגת העל היפנית.

באולימפיאדת לונדון 2012 שיחק לי תפקיד חשוב בניצחון רבע הגמר של נבחרתו נגד נבחרת אנגליה. לאחר שנכנס למשחק כמחליפו של ג'ונג סונג-ריונג, השוער הראשון, הוא עצר את הפנדל החמישי של דניאל סטארידג'. קוריאה הדרומית ניצחה בתוצאה 5-4 בדו-קרב בעיטות העונשין מ-11 מטרים והעפילה לחצי הגמר של הטורניר, בו לי פתח בהרכב, בפעם הראשונה בהיסטוריה.

לי נכלל בהרכב נבחרת קוריאה הדרומית במונדיאל 2014 כשוער שלישי, אך לא שיחק. הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת הייתה במשחק נגד נבחרת אורוגוואי ב-8 בספטמבר 2014.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים דרום קוריאנים
קטגוריה:שוערי כדורגל דרום קוריאנים
קטגוריה:סיאול: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת קוריאה הדרומית
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2014
קטגוריה:דרום קוריאנים שנולדו ב-1989
דגל לוס אנג'לס

200px|ממוזער|שמאל|הגדלה של חותם העיר (מוצג במסגרת הדגל)
**דגל [[לוס אנג'לס]] שב[[קליפורניה]]** (באנגלית: **Flag of Los Angeles**) הוא דגל הנושא פסים אנכיים של הצבעים ירוק, צהוב ואדום, ומוטען במרכזו של הפס האמצעי בחותם העירוני של לוס אנג'לס עם מסגרת לבנה. הצבעים מייצגים עצי זיתים (ירוק), מטעי תפוזים (צהוב), וכרמים (אדום).

במסגרת החותם של העיר, מוצגים שלושה גידולים מרכזיים של קליפורניה: ענבים, זיתים ותפוזים.

חותם העיר מכיל מגן המחולק לרבעים ובו:
* קירוב לסמלה של ארצות הברית, על אף שהסמל המקורי מכיל 13 כוכבים.
* קירוב לדגלה של קליפורניה.
* סמל קסטיליה ולאון המייצג את סמל ספרד.
* קירוב של סמל מקסיקו.

הדגל מונף דרך קבע על גבי בית העירייה של לוס אנג'לס ועל גבי הבניינים האחרים שלה. הוא מונף לעיתים קרובות גם על גבי מבני ציבור, בפארקים ואף בעסקים פרטיים ובבתי מגורים בעיר.

הדגל קיבל תשומת לב בינלאומית רבה ב-1980, כאשר הונף במקום דגל ארצות הברית בטקס סגירת אולימפיאדת מוסקבה, לאור בחירתה של לוס אנג'לס לארח את האולימפיאדה הבאה בשנת 1984. הצעד תואר כאות מחאה על החרם שהובילה ארצות הברית על המשחקים, אשר נערך בשל פלישת ברית המועצות לאפגניסטן.

## קישורים חיצוניים

* 
* דגל העיר לוס אנג'לס, באתר CRW Flags

## הערות שוליים

לוס אנג'לס
קטגוריה:לוס אנג'לס
לוג אנג'לס
קטגוריה:קליפורניה: סמלים
קליפורניה
לוס אנג'לס
לוס אנג'לס
עונת 1988/1989 ב-NBA

**עונת 1988/1989** היא העונה ה-43 של ליגת ה-NBA. העונה הסתיימה עם זכייתה הראשונה של דטרויט פיסטונס בתואר האליפות, לאחר שבסדרת הגמר ניצחה את לוס אנג'לס לייקרס בתוצאה 4–0, וג'ו דיומרס זכה בתואר ה-MVP של סדרת הגמר. בשנת 1996 נבחרו הפיסטונס של עונה זו לאחת מ-10 הקבוצות הגדולות בתולדות ה-NBA. בתואר ה-MVP של העונה הסדירה זכה מג'יק ג'ונסון מלוס אנג'לס לייקרס בפעם השנייה בקריירה.

בתחילת העונה צורפו הקבוצות מיאמי היט ושארלוט הורנטס ל-NBA והפכו לקבוצות ה-24 ו-25 בליגה.

## דראפט 1988
דראפט 1988 התקיים ב-28 ביוני 1988 במדיסון סקוור גארדן שבניו יורק. בהגרלה (לוטרי) זכו הלוס אנג'לס קליפרס בבחירה הראשונה, שניצלו אותה כדי לבחור את דני מאנינג מאוניברסיטת קנזס. בסך הכל נבחרו בדראפט 1988 שישה שחקני אולסטאר: דני מאנינג, ריק סמיתס (בחירה שנייה), מיץ' ריצ'מונד שזכה בתואר רוקי העונה (5), הרסי הוקינס (6), דן מארלי (14) ואנתוני מייסון (53). שחקנים בולטים אחרים שנבחרו בדראפט 1988 כוללים את רקס צ'פמן (8), רוני סייקלי (9), רוד סטריקלנד (19), בראיין שו (24), גרנט לונג (33), ורנון מקסוול (47) וסטיב קר (50).

להלן רשימת נבחרי הסיבוב הראשון (מתוך שלושה סיבובים):

## אולסטאר
[ממוזער|שמאל|280px|[קארל מלון, ה-MVP של משחק האולסטאר]]
משחק האולסטאר נערך באסטרודום שביוסטון, טקסס.
המאמנים במשחק היו פט ריילי מלוס אנג'לס לייקרס ולני וילקינס מקליבלנד קאבלירס. חמישיית המזרח כללה את אייזיאה תומאס, מייקל ג'ורדן, דומיניק וילקינס, צ'ארלס בארקלי ומוזס מלון. חמישיית המערב כללה את ג'ון סטוקטון, דייל אליס, אלכס אינגליש, קארל מלון והאקים אולאג'ואן. במשחק עצמו ניצחה קבוצת המערב בתוצאה 134–143, ול-MVP של משחק האולסטאר נבחר קארל מלון שקלע 28 נקודות.

## טבלת העונה הסדירה
ממוסגר|לוס אנג'לס לייקרס נגד בוסטון סלטיקס, דצמבר 1988

*כוכבית מסמנת קבוצה שהעפילה לפלייאוף.

## מובילי הקטגוריות הסטטיסטיות

## פרסים
[ממוזער|שמאל|250px|[מג'יק ג'ונסון, ה-MVP של העונה הסדירה]]
* **[[MVP של העונה הסדירה ב-NBA|MVP של העונה הסדירה]]** - מג'יק ג'ונסון, לוס אנג'לס לייקרס
* **[[שחקן ההגנה של העונה ב-NBA|שחקן ההגנה של העונה]]** - מארק איטון, יוטה ג'אז
* **[[רוקי השנה ב-NBA|רוקי העונה]]** - מיץ' ריצ'מונד, גולדן סטייט ווריורס
* **[[השחקן השישי של העונה ב-NBA|השחקן השישי של העונה]]** - אדי ג'ונסון, פיניקס סאנס
* **[[השחקן המשתפר של העונה ב-NBA|השחקן המשתפר של העונה]]** - קווין ג'ונסון, פיניקס סאנס
* **[[מאמן השנה ב-NBA|מאמן העונה]]** - קוטון פיטסימונס, פיניקס סאנס
* **[[מנהל השנה ב-NBA|מנהל העונה]]** - ג'רי קולנג'לו, פיניקס סאנס
* **[[גביע האזרחות של ג. וולטר קנדי|גביע האזרחות]]** - ת'ארל ביילי, יוטה ג'אז

### חמישיות העונה

### חמישיות ההגנה

### חמישיות הרוקיז

## פלייאוף 1989
**סגל האלופה, [[דטרויט פיסטונס]]:** ג'ו דיומרס, אייזיאה תומאס, מארק אגוויר, ביל ליימביר, דניס רודמן, ויני ג'ונסון, ג'ון סאלי, ריק מהורן, ג'יימס אדוארדס, מייקל ויליאמס, ג'ון לונג ופניס דמבו.**[[מאמן|מאמן ראשי]]:** צ'אק דיילי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

1988/1989
NBA
NBA
קטגוריה:1988 בארצות הברית
קטגוריה:1989 בארצות הברית
אבל כרמים

**אָבֵל כְּרָמִים** היא עיר בקרבת רבת-עמון הנזכרת בסיפור יפתח הגלעדי אשר רדף אחרי העמונים. בתרגום יונתן: .

## עדויות מהעבר
אוסביוס מציין שאבל כרמים נמצאת שישה מילים מרבת עמון, ומציין שבקרבתה יש נהר גדול. הירונימוס ציין את אבל כרמים כנמצאת שבעה מילין מרבת עמון וציין שיש גפנים רבים סביבו.

## זיהוי העיר
לפי שמה נרמז שאבל כרמים הייתה באזור של גידול רב של גפנים.

רוב החוקרים סוברים שאבל כרמים הייתה על הגבול בין ארץ בני עמון לבין נחלת ישראל בדרום הגלעד בתחום נחלת שבט גד. זיהוי אחד ממקם את אבל כרמים עם נַאעוּר, שכן באזור זה קיימים גידולי גפנים עד היום. זיהוי אחר ממקם את אבל כרמים בח'רבת א-סוק בדרך המובילה בין רבת עמון לחשבון, באזור נחל חשבון, על סמך הקרבה שציין אוסביוס לנהר.

אחרים משערים שאבל כרמים היא אבל מחולה. לדעת יהוסף שוורץ בספרו תבואות הארץ, זיהוי זה אינו נכון. לשיטתו אבל כרמים היא אבל ערב הנזכרת במסכת פסחים דף ע"ב עמוד א'.

## לקריאה נוספת
* חיים רבין, זוטות אטימולוגיות, תרביץ, כרך ל"ג, חוברת ב', טבת-תשכ"ד, 117-109.

## הערות שוליים

קטגוריה:נחלת שבט גד
קטגוריה:יישובי המקרא
קטגוריה:בני עמון
עונת 1975/1976 ב-NBA

**עונת 1975/1976** היא העונה ה-30 של ליגת ה-NBA. העונה הסתיימה עם זכייתה ה-13 של בוסטון סלטיקס בתואר האליפות, לאחר שבסדרת הגמר ניצחה את פיניקס סאנס בתוצאה 4–2. שחקן הסלטיקס ג'ו ג'ו וייט זכה בתואר ה-MVP של סדרת הגמר. המשחק החמישי בסדרת הגמר נחשב בעיני רבים כאחד ממשחקי ה-NBA הטובים אי פעם, כאשר הסלטיקס גברו על הסאנס בתוצאה 128–126 לאחר שלוש הארכות. בתואר ה-MVP של העונה הסדירה זכה כרים עבדול-ג'באר מלוס אנג'לס לייקרס בפעם הרביעית בקריירה. בעונה זו נכנס לארי אובריאן לתפקידו כנציב הליגה, והחליף של ג'יי. וולטר קנדי.

## דראפט 1975
דראפט 1975 התקיים ב-29 במאי 1975 בניו יורק. אטלנטה הוקס בחרה במקום הראשון את דייוויד תומפסון מאוניברסיטת המדינה של קרוליינה הצפונית, אשר נבחר להשתתף במשחק האולסטאר ארבע פעמים במהלך הקריירה. מלבד תומפסון, נבחרו בדראפט 1975 עוד חמישה שחקני אולסטאר: אלבן אדמס שזכה בתואר רוקי העונה (בחירה רביעית), ליונל הולינס (6), גאס ויליאמס (20), לויד פרי (23) ודן ראונדפילד (28). שחקנים בולטים נוספים שנבחרו בדראפט זה כוללים את דריל דוקינס (בחירה חמישית) וג'ו בראיינט, אביו של כוכב לוס אנג'לס לייקרס קובי בראיינט (בחירה 14).

להלן רשימת נבחרי הסיבוב הראשון (מתוך עשרה סיבובים):

## אולסטאר
משחק האולסטאר נערך בספקטרום שבפילדלפיה, פנסילבניה.
המאמנים במשחק היו טום היינסון מבוסטון סלטיקס ואל אטלס מגולדן סטייט ווריורס. חמישיית המזרח כללה את וולט פרייזר, דייב בינג, ג'ון האבליצ'ק, אלווין הייז ובוב מקאדו. חמישיית המערב כללה את נייט ארצ'יבלד, בראיין וינטרס, בוב דאנדריג', ריק בארי וכרים עבדול-ג'באר. במשחק עצמו ניצחה קבוצת המזרח בתוצאה 123–109, ובתואר ה-MVP של משחק האולסטאר זכה דייב בינג לאחר שקלע 16 נקודות.

## העונה הסדירה

*כוכבית מסמנת קבוצה שהעפילה לפלייאוף.

## מובילי הקטגוריות הסטטיסטיות

## פרסים
[ממוזער|שמאל|220px|[כרים עבדול-ג'באר, ה-MVP של העונה הסדירה]]
* **[[MVP של העונה הסדירה ב-NBA|MVP של העונה הסדירה]]** - כרים עבדול-ג'באר, לוס אנג'לס לייקרס
* **[[רוקי השנה ב-NBA|רוקי העונה]]** - אלבן אדמס, פיניקס סאנס
* **[[מאמן השנה ב-NBA|מאמן העונה]]** - ביל פיץ', קליבלנד קאבלירס
* **[[מנהל השנה ב-NBA|מנהל העונה]]** - ג'רי קולנג'לו, פיניקס סאנס
* **[[גביע האזרחות של ג. וולטר קנדי|גביע האזרחות]]** - סליק ואטס, סיאטל סופרסוניקס

### חמישיות העונה

### חמישיות ההגנה

### חמישיית הרוקיז
* גאס ויליאמס (גולדן סטייט ווריורס)
* ליונל הולינס (פורטלנד טרייל בלייזרס)
* ג'ון שומייט (פיניקס / באפלו)
* אלבן אדמס (פיניקס סאנס)
* ג'ו מריוות'ר (יוסטון רוקטס)

## פלייאוף 1976
בשלב רבע גמר המזרח ניצחה באפלו ברייבס את פילדלפיה 76' בתוצאה 2–1 והעפילה לחצי הגמר האזורי, יחד עם דטרויט פיסטונס שניצחה את מילווקי באקס בתוצאה 2–1 ברבע גמר המערב.

**סגל האלופה, [[בוסטון סלטיקס]]:** ג'ו ג'ו וייט, דייב קאונס, ג'ון האבליצ'ק, פול סיילאס, צ'ארלי סקוט, דון נלסון, סטיב קוברסקי, קווין סטאקום, ג'ים ארד, גלן מקדונלד, ג'רום אנדרסון וטום בוסוול.**[[מאמן|מאמן ראשי]]:** טום היינסון.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

1975/1976
NBA
NBA
קטגוריה:1975 בארצות הברית
קטגוריה:1976 בארצות הברית
חיל הים המלכותי הירדני

**חיל הים המלכותי הירדני** הוא הזרוע הימית של הכוחות המזוינים של ירדן.

ירדן מוקפת יבשה, למעט אזור הדרום עם 26 קילומטרים של קו חוף לאורך מפרץ אילת ועל ידי כך מתאפשרת לה גישה לים האדום. כוחות הים שלה מורכבים מ-27 ספינות סיור.
ממוזער|נחתים של חיל הים הירדני במהלך אימון
משמר החופים המלכותי הוקם ב-1951 ומוקם בעקבה. מפקדתו עברה ב-1952 לאזור ים המלח, ונשארה שם עד 1967.

שמו של משמר החופים המלכותי שונה לחיל הים המלכותי הירדני ב-13 בנובמבר 1991.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ירדן: צבא וביטחון
ירדן
סקרנטון

**סקרנטון** (באנגלית: **Scranton**) היא העיר השישית בגודלה במדינת פנסילבניה, ארצות הברית, אחרי הערים פילדלפיה, פיטסבורג, אלנטאון, אירי ורידינג.

העיר, הממוקמת בצפון-מזרח פנסילבניה, היא מקום מושבו של מחוז לקאוונה, וכן מקום מושבו של בית משפט פדרלי אזורי. העיר היא מרכז גאוגרפי ותרבותי של עמק נהר הלקאוונה, וכן שימשה כמרכז קהילתי עבור כריית פחם בעבר, יחד עם ערים סמוכות באזור.

## היסטוריה
סקרנטון המודרנית ושטחים הסמוכים לה יושבו על ידי השבטים האינדיאנים לנאפי, אשר מהם נגזרה המילה "Lackawanna" (על שמה נקרא מחוז העיר), ופירושה הוא "זרם שמסתעף". בשנת 1778, אייזק טריפ, אשר נודע כמיישב הלבן הראשון של האזור, בנה את ביתו שם, שעודנו עומד בצפון סקרנטון. מתיישבים רבים נוספים הגיעו לאזור מניו אינגלנד בשלהי המאה ה-18, והם ייסדו בהדרגה בתי חרושת ועסקים בכפר הקטן.

סקרנטון הוכרה כעיר רשמית ב-1866, כאשר התגוררו בה 33,000 תושבים. כפרים נוספים שהקיפו אותה נוספו אליה בהמשך, וכעבור 12 שנים נהפכה למושב מחוז לקאוונה. לקראת סוף המאה הייתה העיר למרכז קבוצות בייסבול שהתחרו בליגה הלאומית. אף על פי שכריית פחם הייתה לנדבך חשוב בכלכלת העיר, מוקדי התעסוקה היו לרוב ברזל ופלדה.

מפקד האוכלוסין של שנת 1900 הראה כי בעיר מתגוררים 102,026, ובה בעת הייתה לעיר ה-38 בגודלה ברחבי המדינה. לקראת שנות השלושים של המאה ה-20, אוכלוסיית העיר נסקה ל-140,000 תושבים, הודות לתעשיית כריית הפחם וטקסטיל המשי הדומיננטיות בעיר.

לאחר מלחמת העולם השנייה, הועדפו גז טבעי ונפט על פני פחם. ערים נוספות שגשגו על חשבון סקרנטון, שהחלה לאבד מאוכלוסייתה לטובתן. הפקת הפחם ירדה בהדרגה עת שנות החמישים. העיר גם ספגה נזקים מסופות כבדות.

נעשו מאמצים רבים להביא להתחדשות העיר וגיוון כלכלתה לאחר מכן, ובפרט בשנות השמונים של המאה העשרים.

העיר מזוהה גם עם ידוענים רבים. נשיא ארצות הברית לשעבר, ג'ו ביידן, הוא יליד סקרנטון (סבא רבא שלו, אדוארד פרנסיס בלוויט אף היה מהנדס העיר מספר שנים).

בנוסף, עלילת הסדרה הפופולרית “The office” מתרחשת בסקרנטון.

בתחילת המאה ה-20 הוקמה בעיר קהילה יהודית רב צבי דב אייזנר היה בין מקימי הקהילה.

## ערים תאומות
לעיר סקרנטון 6 ערים תאומות:

* 
* 
* 
*  
*  
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

[ימין|ממוזער|250px|ציור של סקרנטון משנת [1855]]
ימין|ממוזער|250px|דאונטאון סקרנטון בלילה
ימין|ממוזער|250px|כיכר בעיר

## הערות שוליים

קטגוריה:פנסילבניה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1856
עונת 1982/1983 ב-NBA

**עונת 1982/1983** היא העונה ה-37 של ליגת ה-NBA. העונה הסתיימה עם זכייתה השלישית של פילדלפיה 76' בתואר האליפות, לאחר שבסדרת הגמר ניצחה את לוס אנג'לס לייקרס בתוצאה 0–4, ומוזס מלון זכה בתואר ה-MVP של סדרת הגמר. מלון זכה גם בתואר ה-MVP של העונה הסדירה בפעם השנייה ברציפות והשלישית בסך הכל בקריירה. בשנת 1996 נבחרה פילדלפיה של עונה זו לאחת מ-10 הקבוצות הגדולות בתולדות ה-NBA.

## דראפט 1982
דראפט 1982 התקיים ב-29 ביוני 1982 במדיסון סקוור גארדן שבניו יורק. לוס אנג'לס לייקרס בחרה במקום הראשון את ג'יימס וורת'י מאוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל. בסך הכל נבחרו בדראפט 1982 שבעה שחקני אולסטאר: ג'יימס וורת'י, טרי קאמינגס שזכה בתואר רוקי העונה (בחירה שנייה), דומיניק וילקינס (3), פאט ליבר (11), סליפי פלויד (13), ריקי פירס (18) ומארק איטון (72).

להלן רשימת נבחרי הסיבוב הראשון (מתוך עשרה סיבובים):

## אולסטאר
משחק האולסטאר 1983 נערך באולם הפורום שבאינגלווד, קליפורניה.
המאמנים במשחק היו פט ריילי מלוס אנג'לס לייקרס ובילי קנינגהם מפילדלפיה 76'. חמישיית המזרח כללה את אייזיאה תומאס, מוריס צ'יקס, ג'וליוס אירווינג, לארי בירד ומוזס מלון. חמישיית המערב כללה את מג'יק ג'ונסון, דייוויד תומפסון, אלכס אינגליש, מוריס לוקאס וכרים עבדול-ג'באר. במשחק עצמו ניצחה קבוצת המזרח בתוצאה 123–132, ול-MVP של משחק האולסטאר נבחר ג'וליוס אירווינג מפילדלפיה 76' שקלע 25 נקודות.

## העונה הסדירה

*כוכבית מסמנת קבוצה שהעפילה לפלייאוף.

## מובילי הקטגוריות הסטטיסטיות

## פרסים
[ממוזער|שמאל|220px|[מוזס מלון, ה-MVP של העונה הסדירה]]
* **[[MVP של העונה הסדירה ב-NBA|MVP של העונה הסדירה]]** - מוזס מלון, פילדלפיה 76'
* **[[שחקן ההגנה של העונה ב-NBA|שחקן ההגנה של העונה]]** - סידני מונקריף, מילווקי באקס
* **[[רוקי השנה ב-NBA|רוקי העונה]]** - טרי קמינגס, סן דייגו קליפרס
* **[[השחקן השישי של העונה ב-NBA|השחקן השישי של העונה]]** - בובי ג'ונס, פילדלפיה 76'
* **[[מאמן השנה ב-NBA|מאמן העונה]]** - דון נלסון, מילווקי באקס
* **[[מנהל השנה ב-NBA|מנהל העונה]]** - זולי וולצ'וק, סיאטל סופרסוניקס
* **[[גביע האזרחות של ג. וולטר קנדי|גביע האזרחות]]** - ג'וליוס אירווינג, פילדלפיה 76'

### חמישיות העונה

### חמישיות ההגנה

### חמישיית הרוקיז
* קוינטין דיילי (שיקגו בולס)
* דומיניק וילקינס (אטלנטה הוקס)
* קלארק קלוג (אינדיאנה פייסרס)
* ג'יימס וורת'י (לוס אנג'לס לייקרס)
* טרי קאמינגס (סן דייגו קליפרס)

## פלייאוף 1983
בפלייאוף 1983 שובצו שתי הקבוצות בעלות המאזן הטוב ביותר מכל אזור (מזרח ומערב) בשלב חצי הגמר האזורי, ועל שני המקומות הנותרים בכל אזור שיחקו הקבוצות המדורגות במקומות 3 עד 6 בסדרה של הטוב משלושה משחקים. ברבע גמר המערב ניצחה פורטלנד טרייל בלייזרס את סיאטל סופרסוניקס בתוצאה 0–2, ודנוור נאגטס ניצחה את פיניקס סאנס בתוצאה 1–2. ברבע גמר המזרח ניצחה ניו יורק ניקס את ניו ג'רזי נטס בתוצאה 0–2, ובוסטון סלטיקס ניצחה את אטלנטה הוקס בתוצאה 1–2.

**סגל האלופה, [[פילדלפיה 76']]:** מוזס מלון, ג'וליוס ארווינג, מוריס צ'יקס, אנדרו טוני, בובי ג'ונס, קלינט ריצ'רדסון, מארק אייברוני, קלמון ג'ונסון, פרנקלין אדוארדס, רג'י ג'ונסון, ארל קרטון ומארק מקנמרה.**[[מאמן|מאמן ראשי]]:** בילי קנינגהם.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:1982 בארצות הברית
קטגוריה:1983 בארצות הברית
1982/1983
NBA
NBA
יטאלנד

**יטאלנד** (בשוודית: **Götaland**, תרגום מילולי: ארץ יטה) הוא אחד מארבעת חלקיה של שוודיה, מהווה ארץ היסטורית והוא מכיל 7 מחוזות (מדרום לצפון: קרונוברי, ינשפין (סמולנד), קאלמאר, אלנד, גוטלנד, וסטרה ייטלנד ואסטרייטלנד).

מבחינה גאוגרפית, יטאלנד ממוקמת בדרום שוודיה, והיא גובלת מצפון בסביאלנד (Svealand). את הגבול מסמנים מבחינה היסטורית "שלושת היערות" (Tiveden, Tylöskog, Kolmården), שלושה יערות שממוקמים בצפונה של אסטרייטלנד ובין אגם וטרן לאגם ונרן שבשטחה של יטאלנד המערבית. מדרום, גובלת יטאלנד בסקונהלנד (Skåneland). שטחה של יטאלנד הוא 68,958 קמ"ר.

לארץ יטאלנד, בדומה לארצות סביאלנד, סקונהלנד ונורלנד, אין כיום ערך רשמי או מנהלי, וערכם הוא מסורתי וסנטימנטלי בלבד, כמו גם תיירותי, ספורטיבי (סידור הליגות-הנמוכות המקצועניות, בדומה לליגות הכדורגל בישראל), וכיוצא באלו.

כמו כן, בארץ זו עוברת תעלת יטאלנד (בשוודית: Göta Kanal), שנחצבה בין השנים 1810-1832, שאפשרה מעבר של ספינות ובכללן סחר ימי מהיר בין אנגליה ודנמרק במערב, דרך שוודיה ועד לפינלנד ולארצות הבלטיות.

## היסטוריה

ממוזער|ימין|"שלושת היערות" שמפרידים בין יטאלנד לסביאנלד

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שוודיה: ארצות
ז'אן-באטיסט שארקו

**ז'אן-באטיסט אוגוסט אטיין שארקו** (בצרפתית: **Jean-Baptiste August Étienne Charcot**; 15 ביולי 1867 – 16 בספטמבר 1936) היה מדען, רופא וחוקר קטבים צרפתי. אביו היה הנוירולוג ז'אן-מרטן שארקו (1893-1825).

## קורות חייו
ז'אן-באטיסט שארקו התמנה לעמוד בראש המשלחת הצרפתית לאנטארקטיקה, שיצאה בספינה "פראנסה" (Français) לחקור את החוף המערבי של ארץ גרהאם, בשנים 1904 עד 1907. המשלחת הגיעה אל האי אדלייד בשנת 1905 וצילמה את ארכיפלג פאלמר ואת ארץ לובה. משנת 1908 עד 1910, יצאה משלחת נוספת בספינה "". משלחת זו חקרה את ים בלינגסהאוזן ואת ים אמונדסן וגילתה את ארץ לובה, מפרץ מרגריט, שנקרא על שם אשתו של שארקו, והאי שארקו, שמפקד המשלחת קרא על שם אביו, ז'אן-מרטן שארקו.

בשנים הבאות חקר שארקו את רוקול, בשנת 1921, ואת מזרח גרנלנד וסבאלבארד משנת 1925 עד 1936. הוא נספה כשספינתו "Pourquoi-Pas" נטרפה בסערה סמוך לחוף איסלנד בשנת 1936. הפסל איינר יונסן יצר יד לזכרו ברייקיאוויק, איסלנד, בשנת 1936, ובשנת 1952 יצר ריקארור יונסן מצבה נוספת.

## לקריאה נוספת

* *Le "Pourquoi pas?" dans l'Antarctique 1908–1910*, Arthaud, Paris, 1996, 


## קישורים חיצוניים

* 

* Sur les traces du "Pourquoi-Pas?"

* ביוגרפיה של שארקו באתר הקוטב הדרומי
*  סיפור המשלחת הצרפתית בספינה "פראנסה" באתר קול אנטארקטיקה
* ביוגרפיה של שארקו באתר Antarctic Guide
* קורות חייו של ז'אן-באטיסט שארקו, ואתרים הקרויים על שמו

קטגוריה:הרוגי טביעה
קטגוריה:אנטארקטיקה: מגלי היבשת
קטגוריה:חוקרי האזור הארקטי
קטגוריה:משפחת שארקו
קטגוריה:ימאים צרפתים
קטגוריה:רופאים צרפתים
קטגוריה:אוקיינוגרפים
קטגוריה:הרפתקנים
קטגוריה:ספורטאים אולימפיים צרפתים
קטגוריה:שייטים אולימפיים
קטגוריה:תנועת הצופים: אישים
קטגוריה:זוכי מדליית כסף אולימפית מצרפת
קטגוריה:חברי האקדמיה הצרפתית למדעים
קטגוריה:קצינים גדולים בלגיון הכבוד
קטגוריה:ניי-סיר-סן: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות של מונמארטר
קטגוריה:צרפתים במאה ה-19
קטגוריה:צרפתים במאה ה-20
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1867
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1936
מעלה הלוחית

שמאל|ממוזער|150px|חבל מואב - היישוב הלוחית שכן בפאתי רמת מואב, בדרום מזרח ים המלח.
**מַעֲלֵה הַלּוּחִית** (גם: **הַלֻּחִית**) הוא שמו של יישוב ומעלה קדום במואב, בו התקיימה קהילה יהודית, הנזכר בתנ"ך ובמספר מקורות מהתקופה הרומית, ואשר שכן כנראה בפאתי רמת מואב, ממזרח לעיר הקדומה צוער.

האתר נזכר פעמיים במקרא, במסגרת "משא מואב" שנושאים הן ישעיהו הנביא והן ירמיהו הנביא. כך מובא בספר ישעיהו: . כן מובא בספר ירמיהו: .

במסגרת תרגום אונקלוס לפרשת דברים מתורגם בעקביות שם האתר "**ער מואב**" שבמואב, בו עברו בני ישראל, לשם "**לחית**".

בכתובת נבטית משנת 37 לפני הספירה נזכר מקום בשם **לחיתו**, והיו שניסו לקבוע את מיקום היישוב באחת החרבות באזור מידבא. מנגד, החוקר אלואיס מוסיל הציע לזהות את אתר היישוב ב"ח'רבת מדינת א-ראס", השוכנת בפסגה גבוהה בהרי מואב כעשרים ק"מ דרומית מערבית לקיר מואב.

מקור המציין את שם היישוב במדויק - ובעברית - הוא תעודה שנתגלתה במערת האיגרות שבנחל חבר (תעודה מס' 44), המזכירה שני יהודים מהלוחית היושבים בעין גדי לעניין הסכם חכירת קרקעות בעין גדי בזמן מרד בר כוכבא, וזו לשונה:

"בעשרים ושמונה למרחשון שנת שלוש לשמעון בן כוסבא נשיא ישראל בעין גדי רצו וחלקו בינותים מן רצונם היום הזה אלעזר בן אלעזר בן חיטא ואליעזר בן שמואל שניהם מן עין גדי ותחנה בן שמעון ואלמא בן יהודה **שניהם מן הלוחית שבמחוז עגלתין** יושבים בעין גדי תמקומות שחכרו מן יהונתן בן מחנים פרנסו של שמעון בן כוסבא נשיא ישראל בעין גדי".

ממצא ארכאולוגי זה, לצד מספר תעודות נוספות מאגרות בר כוכבא המזכירות יהודים ממואב, מצביע לדעת יגאל ידין וחוקרים נוספים על קיום קהילה יהודית בתחום מואב ככלל, וביישובים הלוחית, עגלת שלישייה ומזרעה הסמוכים ללשון ים המלח בפרט, במהלך התקופה שקדמה למרד בר כוכבא, ועל מעבר יהודים מאזורים אלו לעין גדי בזמן המרד.

בנוסף, נראה כי היישוב המשיך להתקיים לאורך כל התקופה הרומית, שכן באונומסטיקון של אוסביוס, מראשית המאה הרביעית לספירה, מצוין כי בימי המחבר עוד היה הלוחית נושב, וכי מיקומו הוא בין רבת מואב ובין צוער.

## הערות שוליים

קטגוריה:ארכאולוגיה מקראית
קטגוריה:יישובי המקרא
קטגוריה:עבר הירדן המזרחי
קטגוריה:מואב
קטגוריה:ים המלח
קטגוריה:יישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופת בית שני
קטגוריה:יישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופת המשנה והתלמוד
המשחקים העולמיים לנשים

ממוזער |המשחקים העולמיים לנשים בלונדון, אוגוסט 1934, לוסיין ולו נושאת הדגל של המשלחת הצרפתית הכוללת אחת עשרה ספורטאיות.**המשחקים העולמיים לנשים** התקיימו ארבע פעמים בין 1922 ל-1934. הם הוקמו על ידי אליס מיליאט והתאחדות ספורט הנשים הבינלאומי **(FSFI)** **Fédération Sportive Féminine Internationale**, במטרה לתת מענה למיעוט תחרויות לנשים במשחקים האולימפיים וכן למיעוט משתתפות. משחקים אלו היו צעד חשוב לקראת שוויון של נשים במשחקים האולימפיים.

נשים הורשו לקחת חלק במשחקים האולימפיים מאז אולימפיאדת פריז (1900), שבה הן התחרו בגולף ובטניס בלבד. באולימפיאדת סנט לואיס (1904) הן התחרו רק בחץ וקשת, באולימפיאדת לונדון (1908) הן התחרו בחץ וקשת, בהחלקה על הקרח ובטניס ובאולימפיאדת סטוקהולם (1912) הן התחרו גם בשחייה.

בשנת 1919 החלו דיונים בין מיליאט, הוועד האולימפי הבינלאומי והתאחדות האתלטיקה הבינלאומית על מנת לכלול תחרויות אתלטיקה לנשים באולימפיאדת פריז (1924). לאחר שקיבלה סירוב נערכו לראשונה תחרויות אתלטיקה לנשים במונטה קרלו במרץ 1921 כאירוע מקדים למשחקי העולם בהשתתפותן של כ-100 אתלטיות מ-4 מדינות (צרפת, איטליה, שווייץ ובריטניה). האירוע כונה בשם "משחקי מונטה קרלו".

ב-31 באוקטובר 1921 הקימה מיליאט את פדרציית הספורט הנשי הבינלאומי במטרה להכניס תחרויות ספורט לנשים באולימפיאדה. 

ב-20 באוגוסט 1922 נערכו בפריז משחקי העולם הראשונים. הוועד האולימפי הבינלאומי התנגד לשימוש בשם "המשחקים האולימפיים" ולאחר משא ומתן הוחלט לכלול 10 תחרויות באתלטיקה לנשים באולימפיאדת אמסטרדם (1928) ובתמורה השם שונה ל"משחקי העולם של הנשים". בפועל נערכו רק 5 תחרויות לנשים ורק כניסיון.

בין ה-29 ל-31 במאי 1931 נערכו משחקי אירופה לנשים בפירנצה, איטליה בהשתתפותן של ספורטאיות מ-11 מדינות והם נקראו בשם **אולימפיאדת החן** (Olympics of Grace).

בשנת 1936 איגוד האתלטיקה הבינלאומי קיבל אחריות על תחרויות האתלטיקה לנשים כולל השיאים.

האירוע החמישי שתוכנן להתקיים בשנת 1938 בוטל מאחר שהנשים החלו להשתתף באליפות אירופה השנייה באתלטיקה שנערכה באותה שנה.

## רשימת המשחקים
### המשחקים העולמיים לנשים

### אולימפיאדות לנשים

## ארץ ישראל במשחקים העולמיים לנשים
משלחת של 11 אתלטיות מארץ ישראל השתתפה במשחקי העולם לנשים שנערכו בלונדון באוגוסט 1934. המשלחת לא זכתה באף נקודה.

## ראו גם
* המשחקים האולימפיים
* הראיה (תחרות)

## קישורים חיצוניים

* רשימת כל המשתתפות מצרפת במשחקים העולמיים לנשים, לפי משחקים 
* רשימת כל המשתתפות מצרפת במשחקים העולמיים לנשים, לפי שם 
* רשימת כל המנצחות במשחקי העולם לנשים
* 
* Leigh, Mary H.; Thérèse M. Bonin (1977). The Pioneering Role Of Madame Alice Milliat and the FSFI in Establishing International Trade and Field Competition for Women. Journal of Sport History (North American Society for Sport History) 4 (1): 72–83. Retrieved 10 December 2013. 
* סרטון ממשחקי העולם לנשים שנערכו בלונדון, 1934
* Ofer Idels (2021) How to lose gracefully in an internationally selfish world: gender, the “New Jew” and the underestimation of athletic performance in interwar Palestine, *Journal of Modern Jewish Studies*

## הערות שוליים

*
קטגוריה:תחרויות ספורט רב-ענפיות
קטגוריה:היסטוריה של הספורט
קטגוריה:תחרויות ספורט נשים
יתלה

שמאל|ממוזער|150px|נחלות שבטי ישראל
[שמאל|ממוזער|250px|הכניסה לאתר הכפר הנטוש [בית ת'ול אשר יש המזהים אותו עם יִתְלָה המקראית]]
**יִתְלָה** הייתה עיר מקראית בנחלת שבט דן, הנזכרת פעם אחת בתנ"ך.

העיר נזכרת בספר יהושע בתיאור ערי נחלת שבט דן בשפלת יהודה: .

יצחק גולדהאר זיהה את יתלה בח'ולדה. יש המזהים את העיר עם "ח'רבת בית ת'ול", כשני ק"מ צפונית מערבית לנווה אילן, על שלוחת הר הרוח, בשל הדמיון בשם ובשל הסמיכות היחסית לתל איילון ולתל שעלבים. 
על סמך זיהוי זה, נתנה ועדת השמות הממשלתית את השם "נחל יתלה" לנחל היוצא מאזור הר הרוח.
בחורבה שרידי מבנים קדומים, ובהם גם אבן מיל רומית.

מנגד יש המזהים את יתלה על פי כתב יד ותיקנוס B שם נכתב SILTHA, עם ח'רבת שלתא היא תל שילת אשר נמצאת ליד המושב שילת, אך בינתיים לא נמצאו באתר זה שרידים המוקדמים לתקופה הפרסית. זיהוי נוסף שהוצע הוא עם חורבת תִּתּוֹרָה שליד מודיעין, שם נמצאו חרסים מהתקופה הכנענית (ברונזה) והישראלית (ברזל), ושרידי מתקנים חקלאיים מאוחרים יותר.

## הערות שוליים

קטגוריה:נחלת שבט דן
קטגוריה:יישובי המקרא
צנן

שמאל|ממוזער|150px|נחלות שבטי ישראל
**צְנָן** (גם: **צַאֲנָן**) הייתה עיר מקראית בשפלת יהודה, הנזכרת פעמיים בתנ"ך.

בתחילה, העיר נזכרת בספר יהושע, בתיאור ערי השפלה בנחלת שבט יהודה, באזור העיר לכיש: .

לאחר מכן, נזכרת העיר בנבואות החורבן של מיכה הנביא על ערי השפלה: .

העיר נזכרה, בהקשר המקראי שלה, גם אצל חז"ל.

במאה ה-19 הציע החוקר יהוסף שוורץ את זיהויה של העיר בכפר הקטן "צאנאברא", כחמישה ק"מ מזרחית לבית גוברין.

בחורבה, המכונה כיום "חורבת צנובר", שרידי חומות, מבנים, מערות רבות ופסיפס, ולצדה תל קטן עם חרסים החל מתקופת הברונזה הקדומה.

בשנות ה-70 של המאה ה-19 נעשה ניסיון לקנות אדמות ליישוב יהודי חקלאי במקום, בידי דוד גוטמן, ממייסדי פתח תקווה.

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובי המקרא
קטגוריה:נחלת שבט יהודה
קטגוריה:שפלת יהודה: אתרים ארכאולוגיים
עונת 1983/1984 ב-NBA

**עונת 1983/1984** היא העונה ה-38 של ליגת ה-NBA. העונה הסתיימה עם זכייתה ה-15 של בוסטון סלטיקס בתואר האליפות, לאחר שבסדרת הגמר ניצחה את לוס אנג'לס לייקרס בתוצאה 4-3, ולארי בירד זכה בתואר ה-MVP של סדרת הגמר. בירד זכה גם בתואר ה-MVP של העונה הסדירה לראשונה בקריירה. ב-1 באפריל 1984 נכנס דייוויד סטרן לתפקידו כנציב ליגת ה-NBA (קומישינר) כשהחליף בתפקיד את לארי או'בריין. בעונת 1983/84 הורחב מספר הקבוצות בפלייאוף מ-12 ל-16, ושלב שמינית הגמר עבר משיטת הטוב משלושה משחקים לטוב מחמישה משחקים. ב-13 בדצמבר 1983 ניצחה דטרויט פיסטונס את דנוור נאגטס בתוצאה 186-184 ובכך קבעו הקבוצות את שיא ה-NBA לסך הנקודות הנקלעות במשחק אחד.

## דראפט 1983
דראפט 1983 התקיים ב-28 ביוני 1983 במדיסון סקוור גארדן שבניו יורק. יוסטון רוקטס בחרה במקום הראשון את רלף סמפסון מאוניברסיטת וירג'יניה שזכה בסיום העונה בתואר רוקי השנה ב-NBA. בסך הכל נבחרו בדראפט 1983 חמישה שחקני אולסטאר: רלף סמפסון, דייל אליס (בחירה תשיעית), ג'ף מלון (10), קלייד דרקסלר (14) ודוק ריברס (31). שחקנים בולטים אחרים בדראפט זה כוללים את ביירון סקוט (בחירה רביעית), ת'ורל ביילי (7), דרק הארפר (11), ג'ון פקסון (19), רנדי ויטמן (22), קרייג אילו וסדייל ת'ריט (לא נבחרו בדראפט). כמו כן נבחרו בדראפט מיטשל ויגינס - אביו של הכדורסלן אנדרו ויגינס (בחירה 23), וקרייג רובינסון, אחיה של הגברת הראשונה של ארצות הברית מישל אובמה, אשר נבחר בסיבוב הרביעי בדראפט אך לא שיחק מעולם בליגת ה-NBA.

להלן רשימת נבחרי הסיבוב הראשון (מתוך עשרה סיבובים):

## אולסטאר
משחק האולסטאר נערך ב-29 בינואר 1984 בדנוור, קולורדו.
המאמנים במשחק היו קיי סי ג'ונס מבוסטון סלטיקס ופרנק ליידן מיוטה ג'אז. חמישיית המזרח כללה את אייזיאה תומאס שזכה בתואר ה-MVP של משחק האולסטאר, סידני מונקריף, ג'וליוס אירווינג, לארי בירד ורוברט פאריש. חמישיית המערב כללה את מג'יק ג'ונסון, ג'ורג' גרווין, אלכס אינגליש, אדריאן דאנטלי וכרים עבדול-ג'באר. במשחק עצמו ניצחה קבוצת המזרח בתוצאה 154-145.

## העונה הסדירה
[ממוזער|שמאל|220px|[קווין מקהייל, השחקן השישי של העונה]]

*כוכבית מסמנת קבוצה שהעפילה לפלייאוף.

## מובילי הקטגוריות הסטטיסטיות

## פרסים
[ממוזער|שמאל|220px|[לארי בירד, ה-MVP של העונה הסדירה ושל סדרת הגמר]]
* **[[MVP של העונה הסדירה ב-NBA|MVP של העונה הסדירה]]** - לארי בירד, בוסטון סלטיקס
* **[[שחקן ההגנה של העונה ב-NBA|שחקן ההגנה של העונה]]** - סידני מונקריף, מילווקי באקס
* **[[רוקי השנה ב-NBA|רוקי העונה]]** - רלף סמפסון, יוסטון רוקטס
* **[[השחקן השישי של העונה ב-NBA|השחקן השישי של העונה]]** - קווין מקהייל, בוסטון סלטיקס
* **[[מאמן השנה ב-NBA|מאמן העונה]]** - פרנק ליידן, יוטה ג'אז
* **[[מנהל השנה ב-NBA|מנהל העונה]]** - פרנק ליידן, יוטה ג'אז
* **[[גביע האזרחות של ג. וולטר קנדי|גביע האזרחות]]** - פרנק ליידן, יוטה ג'אז

### חמישיות העונה

### חמישיות ההגנה

### חמישיית הרוקיז
* דרל ווקר (שיקגו בולס) (שוויון)
* ביירון סקוט (אטלנטה הוקס)
* ג'ף מלון (אינדיאנה פייסרס)
* ת'רל ביילי (לוס אנג'לס לייקרס) (שוויון)
* סטיב סטיפנוביץ' (סן דייגו קליפרס)
* רלף סמפסון (סן דייגו קליפרס)

## פלייאוף 1984
**סגל האלופה, [[בוסטון סלטיקס]]:** לארי בירד, רוברט פאריש, קווין מקהייל, דניס ג'ונסון, סדריק מקסוול, ג'רלד הנדרסון, דני איינג', סקוט ודמן, קווין באקנר, אם. אל. קאר, גרג קייט וקרלוס קלארק.**[[מאמן|מאמן ראשי]]:** קיי. סי. ג'ונס.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

1983/1984
NBA
NBA
קטגוריה:1983 בארצות הברית
קטגוריה:1984 בארצות הברית
יוהאן וילהלם רנגל

[ממוזער|רנגל (מימין) עם נשיא פינלנד [ריסטו רייטי]]
**יוהאן וילהלם (יוקה) רנגל** (באנגלית: **Johan Wilhelm (Jukka) Rangell**; 25 באוקטובר 1894 – 12 במרץ 1982) היה פוליטיקאי פיני, ראש ממשלת פינלנד בשנים 1941–1943.

## ביוגרפיה

רנגל רכש השכלה כעורך דין. בתחילת הקריירה עבד כבנקאי בבנק המרכזי של פינלנד. עוד לפני מלחמת העולם השנייה הייתה לו היכרות קרובה עם ריסטו רייטי, קודמו בתפקיד ולאחר מכן נשיא פינלנד בתקופת כהונתו. הוא מילא תפקיד מרכזי סביב אולימפיאדת הקיץ 1940, שהועברה מטוקיו להלסינקי אך לבסוף בוטלה בשל פרוץ מלחמת החורף בין ברית המועצות לפינלנד ב-1939.

לאחר שרייטי נבחר לנשיא פינלנד (בעקבות התפטרות קודמו קיוסטי קליו), התקדם רנגל לתפקיד ראש הממשלה, ב-4 בינואר 1940. במסגרת תפקידו עסק בעיקר בסוגיות כלכליות, בעוד מדיניות החוץ הייתה נתונה בעיקר להשפעתם של רייטי, שר החוץ ויטינג, ומפקד הכוחות הצבאיים מנרהיים. פעולותיו הלוחמניות של הקבינט בראשותו במלחמת ההמשך מול רוסיה, זכו לתמיכת הפרלמנט. הוא הגן על כיבוש מזרח חבל קרליה, אך הפינים נאלצו לסגת מהאזור בהסכם מוסקבה (1944).

במהלך ביקורו של היינריך הימלר מגרמניה הנאצית בפינלנד באוגוסט 1942, היסה רנגל את שאלותיו של הימלר לגבי המיעוט היהודי בארצו, באמירתו הידועה "Wir haben keine Judenfrage" ("לנו אין בעיה יהודית").

לאחר המלחמה, ב-1946, הורשע לצד פוליטיקאים רבים בבית המשפט בפשעים נגד השלום (במשפטים שנערכו לפי דרישת ברית המועצות) ונידון ל-6 שנות מאסר. הוא זכה לחנינה ב-1949. לאחר שחרורו הוא לא חזר לפוליטיקה, אך המשיך להיות מעורב באולימפיאדת הלסינקי (1952) ובוועד האולימפי הבינלאומי, עד 1967. כן היה חבר במועצת המנהלים של בנק קנסליס-אוסק-פנקי.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:חברי הוועד האולימפי הבין-לאומי
קטגוריה:ראשי ממשלת פינלנד
קטגוריה:פינים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:פינלנד: אישים בספורט
קטגוריה:מעוטרי מסדר הוורד הלבן של פינלנד
קטגוריה:פינים שנולדו ב-1894
קטגוריה:פינים שנפטרו ב-1982
רקוויאם פולני

**רקוויאם פולני** היא יצירה פרי עטו של המלחין הפולני קשישטוף פנדרצקי, על פי טקסט הרקוויאם הקתולי (עם מזמורים רבים) בתוספת תרגום לפולנית של הטריסגיון - תפילה אותה אומרים בנצרות האורתודוקסית המזרחית. היצירה הולחנה במשך תקופה ארוכה, החל משנות השמונים, ועודכנה לאחרונה בשנת 2005. כל אחד מפרקי היצירה מוקדש לדמות או לאירוע בהיסטוריה הפולנית, ובכך יצירה זו היא יצירה לאומית ופוליטית, דבר זה מתבטא גם בשמה. הרקוויאם הפולני נחשב לאחת היצירות הידועות ביותר של פנדרצקי ולהלחנה חשובה של מיסת הרקוויאם.

## חיבור היצירה
בשנת 1980 ביקשה תנועת סולידריות, מפנדרצקי לכתוב יצירה לטקס הסרת הלוט מפסל במספנות גדנסק, לזכר ההרוגים במהומות נגד הממשלה של 1970 בהם נהרגו 42 מפגינים. פנדרצקי נענה לבקשה והלחין יצירה למילות ה"לקרימוסה", אותה הקדיש ללך ואלנסה, מנהיג תנועת סולידריות. את הלקרימוסה הרחיב פנדרצקי לרקוויאם שלם, שכל אחד מפרקיו הוקדש לאירוע או לדמות בהיסטוריה הפולנית. לדוגמה: הדיאס אירה הוקדש למרד ורשה, הרקורדרה למקסימיליאן קולבה וליברה מה לטבח יער קאטין. מוטיב לאומי נוסף קיים ביצירה בדמות אזכור להמנון פולין במהלך הרקורדרה. 

היצירה בוצעה בביצוע חלקי (8 פרקים בלבד) ב-1983 בוושינגטון, ובביצוע בכורה מלא ב-28 בספטמבר 1984 בשטוטגרט. בשנת 1993 הוציא פנדרצקי מהדורה חדשה ומעודכנת של הרקוויאם  בתוספת פרק הסנקטוס, וב-2005 הוציא שוב מהדורה חדשה ובה פרק נוסף, "שיאקונה", שהוקדש לאפיפיור הפולני יוחנן פאולוס השני.

### ביצועים בישראל
פנדרצקי עצמו הגיע לישראל לנצח על התזמורת הפילהרמונית הישראלית בביצוע של הרקוויאם הפולני פעמיים. הפעם הראשונה  הייתה בדצמבר 1986, והיה זה הביצוע הראשון של הרקוויאם בישראל. לרגל יום הולדתו ה-80 של המלחין, בשנת 2014, הוא הוזמן שוב לישראל וניצח על סדרת קונצרטים של התזמורת הפילהרמונית בביצוע לרקוויאם המעודכן.

## הרכב וביצוע
לביצוע היצירה נדרשים ארבעה סולנים: סופרן, מצו סופרן, טנור ובס, מקהלה גדולה של ארבע קולות ותזמורת גדולה הכוללת:
* סקיצת כלי קשת.
* כלי נשיפה - שלושה חלילים ואחד מהם מוכפל על ידי פיקולו, שלושה אבובים, ארבעה קלרינטים (שלושה ברה ואחד בס), שלושה בסונים, קונטרה-בסון, שש קרנות יער, ארבע חצוצרות, ארבעה טרומבונים וטובה.
* מחלקת כלי הקשה גדולה  (19 כלים) לרבות - טימפני, תופים מסוגים שונים, שלוש מצילות ומצילתיים, גונג, קסילופון, שוט, תיבות סיניות, פעמונים מסוגים שונים ועוד.
זמן ביצוע של היצירה בגרסתה הראשונית הוא כ-95 דקות, ובגרסתה המעודכנת מעט יותר משעתיים.

## סדר הפרקים
*Introitus
*Kyrie
*Sequence
**Dies irae
**Tuba mirum
**Mors stupedit
**Quid sum miser
**Rex tremendae
**Recordare Jesu pie
**Ingemisco tanquam reus
**Lacrimosa
*Sanctus
*Ciaccona
*Agnus Dei
*Communion Lux aeterna
*Libera me, Domine
*Offertorium *Święty Boże, święty mocny
*Finale Libera animas

==לקריאה נוספת==

* [[עדה ברודסקי]] (עורכת), *'ספר הליטורגיקה''', (מילים לצלילים חלק ד'), ירושלים: הוצאת כרמל, תשע"ג, עמ' 248-254.

## קישורים חיצוניים

* .
* פאתוס לאומי ברקוויאם פולני, ורד ברקת. ביקורת על היצירה.

קטגוריה:מיסות רקוויאם
ארנסט

**ארנסט** (Ernst) הוא שם פרטי ושם משפחה ממקור גרמני והולנדי.

קטגוריה:שמות פרטיים לגברים
קטגוריה:שמות משפחה
פסיון קוקלאס

ימין|ממוזער|פסיון קוקלאס זכר
ממוזער|איור של זכר ונקבה
**פסיון קוקלאס** (שם מדעי: *Pucrasia macrolopha*) הוא מין יחיד בסוג *Pucrasia* ממשפחת הפסיוניים. קרובם של התרנגול והחוגלה, החי ביערות הרריים במזרח אסיה.
## מאפיינים
הפסיון הוא עוף חום בגודל בינוני  המוגבל ליערות הרריים מאפגניסטן ועד נפאל ומצפון מזרח טיבט לסין הצפונית והמזרחית. מין זה נוטה לא לעבור את קו העצים. נוצות הזכר אפורות-כסופות ומפוספסות בשחור. ראשו שחור וחזהו בצבע חום-ערמוני עם נקודות לבנות על הצוואר. מאחורי הראש יש לזכר ציצה שחורה גדולה עם קצה צהוב. גוף הנקבה חום לגמרי והיא מוסווית יותר מהזכר. לשני המינים זנב לבן וארוך. אורכו של הזכר 58-64 ס"מ ומשקלו 1135-1415 גרם.  אורך הנקבה 18-22 ס"מ ומשקלה 1025-1135 גרם. 

זה אחד הפסיונים היותר מוסווים אבל הוא קורא בשירה מורכבת לנקבות, בעיקר בשעות השחר, אותה הם עושים בין השיחים. הם מקננים על הקרקע אבל ישנים על עצים בלילה כי להקטין סיכון מטורפים.

## מיון
תת-מיני הפסיון הם:
**P. m. macrolopha*
**P. m. castanea*
**P. m. biddulphi*
**P. m. nipalensis*
**P. m. meyeri*
**P. m. rufficollis*
**P. m. xanthospila*
**P. m. jorentiana*
**P. m. darwini*

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1829
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי רנה לסון
קטגוריה:פסיונים
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
קטגוריה:ההימלאיה: בעלי חיים
קטגוריה:סין: עופות
אפודי סהרוני

**אפודי סהרוני** (שם מדעי: *Chrysolophus amherstiae*) הוא מין של עוף בינוני ממשפחת הפסיוניים שבסדרת התרנגולאים, והוא קרובו של הפסיון הזהוב, החי באותו אזור. שמו המדעי קרוי על שם המושל הכללי של בנגל ויליאם אמהרסט (William Amherst), ששלח ב-1828 ללונדון את הדוגמה הראשונה של העוף.

מין זה חי בעיקר בסין הדרומית מערבית ובבורמה, אך הופץ על ידי האדם לאזורים אחרים בעולם כגון לבריטניה, שם חלק מהאוכלוסיות חיות בטבע.

אורכו של הפסיון 100-120 ס"מ והזנב 80 ס"מ. הוא מזכיר מאוד במראהו את הפסיון הזהוב: הנוצות ירוקות, עם רשת שחורה של נוצות, בחזה והקצה הקדמי של הכנפיים וכן תחילת הראש, הבטן והעורף לבנים והכנפיים כחולות. הזנב ארוך מאוד ולבן עם נוצות צדדיות אדומות ואדומים גם החלק התחתון של הבטן וקצה הראש. על הצוואר מניפה לבנה היכולה להתנפח.

כמו רוב הפסיונים האחרים, גם לנקבת האפודי הסהרוני צבעי הסוואה חומים עמומים והיא הרבה יותר קטנה מהזכר. הם נמצאים רוב הזמן על הקרקע וניזונים מתבואה, עלים, זרעים וחרקים.

תפוצתם רחבה ומצב השימור שלהם מוגדר ללא חשש.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

ימין|ממוזער|אפודי סהרוני

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פסיונים
קטגוריה:סין: עופות
קטגוריה:מיאנמר: עופות
טווסון אפור

**טַוָּסוֹן אפור** (שם מדעי: *Polyplectron bicalcaratum*; לפי האקדמיה ללשון "טַוָּסוֹן") הוא מין ממשפחת הפסיוניים הקרוב למיני התרנגול, תרנגול הודו וטווס וכמוהם שייך לסדרת התרנגולאים. הוא חי במדינות שונות באסיה והוא הציפור הלאומית של מיאנמר.

## מאפיינים
זהו פסיון גדול שאורכו עד 76 ס"מ. נוצותיו אפורות ועליהם כתמי עיניים כחולים גדולים, בעיקר על הכנפיים והזנב. הפנים אדומות ומוקפות בגדילי נוצות לבנים, העיניים שחורות והמקור לבן. הזנב יכול להיפרש למניפה כמו טווס, מה שנתן לו את שמו.

הוא חי ביערות שפלה ובהרים בצפון הודו ודרום מזרח אסיה וכן בחצי האי המלאי. בנוסף הוא מצוי בכמה מקומות בסין. הוא ניזון מזרעים, גרגירים, חרקים ופירות שונים. בשעת סכנה יעדיף לרוץ ולא לעוף אף שהוא מסוגל לכך.

הפסיון אינו נתון בסכנת הכחדה.

תת-המינים של הפסיון:
**P. b. bicalcaratum*
**P. b. ghigi*
**P. b. bailyi*
**P. b. bakeri*
**P. b. katsumatae* - ייתכן שהוא מין עצמאי

ייתכן שגם המינים טווסון סומטרי (*Polyplectron chalcurum*), טווסון גרמיני (*Polyplectron germaini*) וטווסון הררי (*Polyplectron inopinatum*) הם תת-מינים של הפסיון הטווסי האפור.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:טווסים
קטגוריה:מיאנמר: עופות
קטגוריה:קמבודיה: עופות
קטגוריה:לאוס: עופות
קטגוריה:ציפורים לאומיות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758