אוסיקט

**אוסיקט** הוא גזע של חתול ביתי בעל מראה המזכיר חתול בר, אף שאין לו מקור גנטי פראי. שמו נגזר מדמיונו לאוצלוט. הגזע פותח באמצעות הכלאה בין חתול סיאמי לחתול חבשי, ובהמשך שולב גם חתול קצר־השיער האמריקאי.

## היסטוריה
האוסיקט פותח באופן ספונטני על ידי וירג'יניה דיילי מברקלי, מישיגן, ארצות הברית. בשנת 1964 ניסתה דיילי ליצור חתול המשלב את דגם הפרווה האגוטי בגוון חום־אדמדם של החתול החבשי עם מבנה הגוף האוריינטלי ודגם ה־colourpoint של החתול הסיאמי. לשם כך זיווגה זכר חבשי שחור שנשא גן של צבע קינמון עם נקבה סיאמית מסוג seal point. דור הגורים הראשון דמה במראהו לחתולים חבשיים. נקבה אחת, נבחרה להמשך תוכנית הרבייה נבחרה נקבה אחת, שזווגה בהמשך עם זכר סיאמי בצבע chocolate point.

בהמלטות שהתקבלו הופיעו גורים בעלי שילוב תכונות משביע רצון, אולם באחת מהן נולד גור יוצא דופן, בעל כתמים בצבע קינמון על רקע שנהב. בתה של דיילי ציינה כי מראהו דומה לאוצלוט והציעה לכנותו "Ocicat". הגור, שנקרא טונגה, נמכר לסטודנט לרפואה תמורת 10 דולר, בתנאי שיסורס. דיילי עמדה בקשר עם הגנטיקאי ד"ר קלייד קילר מאוניברסיטת ג'ורג'יה, שהביע עניין ביצירת חתול מנומר שדומה לחתולים מצריים שנכחדו. מאחר שטונגה סורס, דיילי זיווגה שוב את הוריו, ומההמלטה התקבל זכר מנומר נוסף. בעקבות זאת מיקדה דיילי את תוכנית הרבייה ביצירת חתול מנומר בעל מראה פראי. בהמשך שולב גם החתול קצר־השיער האמריקאי, במטרה לשפר את מבנה הגוף, לחזק את צפיפות העצם, ולהוסיף את הגן של הצבע הכסוף של הגזע.

האוסיקט הופיע לראשונה בבריטניה בשנת 1988 כששני חתולים יובאו מבית גידול בארצות הברית. אולם, הניסיון לזווגם לא עלה יפה, ומשום כך יובאו ארבעה נוספים לאחר מכן.

## הכרה
בשנת 1966 הוכר האוסיקט על ידי איגוד חובבי החתולים (CFA) לצורכי רישום בלבד. במאי 1987 האיגוד העניק לו מעמד אליפות. איגוד החתולים הבין-לאומי (TICA) הכיר בגזע בשנת 1986, והפדרציה הבין-לאומית לחתולים (FIFe) מכירה בו מאז 1992. מועצת ניהול חובבי החתולים (GCCF) העניקה לגזע הכרה ראשונית בשנת 1997, קידמה אותו למעמד זמני בשנת 2002, ולבסוף העניקה לו מעמד אליפות בשנת 2006.

## מאפיינים
#### הופעה
האוסיקט הוא חתול בינוני עד גדול, בעל פרווה בדגם טאבי מנומר על רקע אגוטי. מראהו אתלטי, והוא מתאפיין במבנה גוף שרירי וגמיש. החוטם רחב ומוגדר היטב, וקווי הראש מעוגלים בעדינות. האוזניים ממוקמות בזווית של כ־45 מעלות. העיניים גדולות, בצורת שקד, והן מרוחקות זו מזו. כל צבעי העיניים מותרים, למעט כחול. אורכן של הרגליים הוא בינוני עד ארוך, שריריות, ובעלות פרופורציות מאוזנות לגוף. הזנב ארוך ודק, מתחדד בהדרגה, ומסתיים בקצה כהה. משקלם הממוצע של אוסיקטים בוגרים נע בין 2.5 ל־6.5 קילוגרם.

### פרווה
צבע הפרווה כהה במיוחד בקצה הזנב, בעוד שאר הסימנים בהירים יותר. רק פרווה של דגם טאבי מנומר מותרת בגזע. על המצח מופיע דגם "M" אופייני, עם סימנים שנמשכים מן המצח אל עורף הצוואר. סביב העיניים והלחיים מופיעים סימנים דמויי "אייליינר", והגוף כולו מכוסה בכתמים.

בגזע מוכרים 12 מופעי צבע של טאבי מנומר, לרבות:
* שחור ושחור כסוף
* כחול וכחול כסוף
* שוקולד ושוקולד כסוף
* לילך (לבנדר) ולילך כסוף
* קינמון וקינמון כסוף
* חום בהיר וחום בהיר כסוף

### התנהגות
אופיו של האוסיקט מתואר לעיתים כ"כלב בגוף של חתול". רבים מהפרטים ניתנים לאילוף לביצוע פעולות כגון הבאת חפצים, הליכה עם רצועה, הגעה בתגובה לקריאה, לשכב לפי פקודה וללמוד טריקים אחרים בדומה לכלבים.

### בריאות
בסקירה של למעלה מ־5,000 מקרים של אבנים בדרכי השתן, הנקראת אורוליתיאזיס-אוראט שנערכה בארצות הברית נמצא כי שיעור ההימצאות אצל חתולים מגזע זה אוסיקטים גבוהים משמעותית לעומת רוב הגזעים האחרים (ביחס של 16.8). מחקר שוודי מצא כי האוסיקט מדורג במקום השלישי בשכיחות הזיהום פיומטרה, עם שיעור הגבוה פי שישה מהממוצע בכלל אוכלוסיית החתולים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חתול
קטגוריה:גזעי חתולים