סמיר קונטאר

**סמיר קונטאר** (בערבית: **سمير القنطار**, תעתיק מדויק: **סמיר אלקנטאר**; 20 ביולי 1962 – 19 בדצמבר 2015) היה טרוריסט לבנוני דרוזי, שהשתתף בפיגוע בנהריה ב־22 באפריל 1979, בו נרצחו בני משפחת הרן והשוטר אליהו שחר. הוא הורשע ברצח שני אזרחים ישראלים ושוטר אחד, חטיפה וניסיון לרצח, ונידון לחמישה מאסרי עולם ו־47 שנות מאסר. ב־16 ביולי 2008 השתחרר ושב ללבנון, במסגרת עסקה עם חזבאללה שכללה את החזרת גופות החיילים החטופים הישראלים אלדד רגב ואודי גולדווסר.

לאחר שחרורו שב קונטאר לעסוק בטרור בשליחות חזבאללה. ב-2015 הכריזה עליו ארצות הברית כ"טרוריסט בין-לאומי". ב-19 בדצמבר 2015 נהרג בפיצוץ בג'ראמנה שבסוריה, במהלך מלחמת האזרחים שהתחוללה במדינה. יומיים לאחר מכן קיבל צבא סוריה החופשי אחריות על מותו. עם זאת חזבאללה כופרים בכך: לפי גרסתם הוא מת כאשר נפגע הבניין שבו שהה מטיל ששיגר חיל האוויר הישראלי. מספר שנים לאחר החיסול הודה בכיר במערכת הביטחון, שהיה שותף למבצע, שקונטאר חוסל לאחר מודעין מדויק על מיקומו, ובביצוע של שני מטוסי קרב של חייל האוייר הישראלי.

## חייו
קונטאר נולד בכפר עַבֵּיה (عبيه) שבהר הלבנון למשפחה דרוזית חילונית ואמידה, שלה שלושה בנים וחמש בנות. אביו היה שף בחברת המסעדנות הבין-לאומית 'אלביר אבילא', ולכן נעדר מהבית רוב הזמן, ואימו הייתה עקרת בית. כשהיה בן 13 וחצי, באפריל 1975, גויס דרך המפלגה הסוציאליסטית ל לתפקיד במפקדתה הראשית שישבה בלבנון. שמו בארגון היה נביל אחמד קאסם. לאחר פיצול הארגון ב-1976, בעוד אחמד ג'יבריל נשאר עם השם המקורי, עבר קונטאר ל עם מוחמד זיידאן, המכונה אבו אל-עבאס, שהיה ממונה על ההסברה והפך למפקדו העליון של הארגון.

## פעולות טרור
### ניסיון פיגוע באוטובוס
ב-31 בינואר 1978, בהיותו בן 15 וחצי, יצא קונטאר לירדן דרך דמשק עם אנשים נוספים מארגונו, במטרה לחצות את נהר הירדן ולחטוף אוטובוס ישראלי באזור בית שאן ולדרוש את שחרורם של 20 מחבלים, בהם קוזו אוקמוטו. בעקבות מודיעין מוקדם שהועבר לשירותי הביטחון של ירדן נעצרו קונטאר ושותפיו וישבו בכלא הירדני בעמאן 11 חודשים, עד סוף שנת 1978.

### הפיגוע בנהריה

ב-22 באפריל 1979, בהיותו בן שש עשרה וחצי בלבד, הוביל סמיר קונטאר חוליה בת ארבעה מחבלים מלבנון, שהשתייכו לחזית לשחרור פלסטין. בשעת חצות הם הגיעו בסירת גומי לנהריה וירדו לחוף. אנשי החוליה ירו על רכב משטרה, ומהירי נהרג השוטר אליהו שחר. אחר כך פרצו לדירתו של צ'רלי שפירא, והוא הרג בירייה אחד מהמחבלים. יתר השלושה פרצו לדירתם של בני משפחת הרן בטרם הגיעה תגבורת של כוחות משטרה. הם לקחו כבני ערובה את דני הרן בן ה-31 עם בתו בת הארבע עינת. האם, סמדר, הצליחה להסתתר בבוידעם מעל חדר השינה עם בתה בת השנתיים יעל ועם שכנה.

לאחר תפיסת בני הערובה נלקחו דני ועינת אל חוף הים, שם התפתח קרב יריות עם שוטרים ועם חיילי צה"ל. סמיר קונטאר ירה בדני הרן מטווח קצר בגבו ורצח אותו מול עיניה של בתו עינת, ולאחר מכן רצח גם את עינת, כשרוצץ בקת הרובה את גולגולתה כנגד סלע. בביתם, בבוידעם, נחנקה למוות בתה בת השנתיים של סמדר, יעל, תוך כדי ניסיונותיה של האם להשתיקה כדי שלא יתגלו על ידי החוליה.

בחילופי היריות שהיו על החוף נהרג אחד מאנשי החוליה של קונטאר. קונטאר ואיש החוליה הרביעי, אחמד אברס, נתפסו. זה האחרון שוחרר על ידי ישראל בעסקת ג'יבריל בשנת 1985, שבה שוחררו 1,150 אסירים בתמורה לשלושה חיילים ישראלים.

## התמיכה בסמיר קונטאר
קונטאר נשפט והורשע ברצח בני משפחת הרן (דני ועינת) ובהריגת שני השוטרים. הוא הודה במעשיו, אך לימים הביע הסתייגות מהם, ואמר בריאיון ל"מעריב" כי מוטב היה לתקוף יעדים צבאיים ולא אזרחיים. הוא גם הודה בריאיון כי הילדה עינת הרן הייתה חפה מפשע וכי היה עליו לשמור על חייה. בהזדמנויות אחרות כפר באשמה כי רצח את עינת, למרות הודאה מפורשת שעליה חתם והממצאים הפתולוגיים.

בתקופת מאסרו נחשב בלבנון כשבוי מלחמה. בשנים האחרונות למאסרו עיקר התמיכה בו הגיעה מאנשי חזבאללה או מבעלי בריתו הפוליטיים של הארגון בלבנון. זאת אף שקונטאר ראה עצמו אדם חילוני ודבק באידאולוגיה קומוניסטית הרחוקה מהאידאולוגיה של חזבאללה. אחיו של סמיר, בסאם קונטאר, ייצג את עניינו של אחיו בלבנון. לעומת זאת הוריו של קונטאר התנגדו למעשהו.

רק ביולי 2008, 30 שנים לאחר הפיגוע בנהריה נחשפו פרוטוקולים ועדויות ממשפטו של הרוצח.

קונטאר זכה לתמיכתה של היבה יזבק, חברת כנסת ערבייה-ישראלית מטעם בל"ד המהווה חלק מהרשימה המשותפת.

## החילופים המוצעים עם רון ארד
ב-2004 הסכימה ישראל לשחרר כ-400 אסירים בתמורה לשחרורם של איש העסקים אלחנן טננבוים ושל גופותיהם של שלושת חטופי הר דב, שהוחזקו בידי ארגון חזבאללה מאז שנת 2000. מנהיג חזבאללה חסן נסראללה סירב לבצע את העסקה אלא אם כן היא תכלול גם את קונטאר. "תנאי חזבאללה הפכו ברורים ומוגדרים, ואנו דבקים בהם בכל הנסיבות", הצהיר נסראללה. ישראל הסכימה אז לשחרר גם את קונטאר, אבל רק לאחר שחזבאללה יספק "ראיות מוצקות" על גורלו של רון ארד, נווט חיל האוויר הנעדר בלבנון מאז שנת 1986. היות שחזבאללה לא סיפק מעולם מידע מוצק על ארד, המשיכה ישראל להחזיק בסמיר קונטאר. עם זאת עסקת חילופי השבויים אכן יצאה לפועל.

מעודד מחילופי השבויים, הצהיר חמאס כמה ימים מאוחר יותר שאנשיו גם הם יחטפו חיילים ישראלים כדי להביא לשחרורם של אסירים פלסטינים. בה בשעה הבטיח נסראללה לתומכיו כי חזבאללה ימשיך לחטוף ישראלים עד אשר לא יישאר בבתי הכלא הישראליים "אף אסיר אחד".
ב-8 ביולי 2005 פרסם "מעריב" ריאיון שערכה הכתבת חן קוטס-בר עם קונטאר בכלא הדרים. בריאיון גילה קונטאר כי עורך הדין שלו העביר לו מסר מגורמים פוליטיים בלבנון שביקשו ממנו להציג מועמדות לפרלמנט הלבנוני מטעמם. קונטאר סירב לחשוף את זהות הגורמים. הוא אמר שסירב להצעה כיוון שחשב כי אין הוא יכול למלא את התפקיד מן הכלא, וכי אינו מעוניין לנצל את מצבו כמנוף פוליטי. הוא הוסיף עוד כי הוא עוקב אחרי האירועים בלבנון באמצעות הטלוויזיה והרדיו וכי הוא מקווה שהחברה הלבנונית תהפוך בסופו של דבר לחברה חילונית ללא חלוקה עדתית.

## תוכנית לבנון
בשנת 2006 הפך קונטאר לחלק מתוכנית מדינית מורכבת יותר, שניסו לקדם ראש ממשלת לבנון פואד סניורה ושליח האו"ם למזרח התיכון טריה לארסן. תוכנית זו כללה שישה שלבים:

# האו"ם יסמן את הגבול בין לבנון ובין סוריה;
# סוריה תכריז רשמית כי חוות שבעא הן טריטוריה לבנונית;
# צבא לבנון יתפוס עמדות על גבולה הדרומי של לבנון עם ישראל;
# ישראל תיסוג מחוות שבעא ותעביר אותן ללבנון; חיל האוויר הישראלי יפסיק את טיסותיו מעל שמי לבנון;
# סניורה יכריז רשמית על סיום הכיבוש הישראלי, וכל המיליציות, כולל חזבאללה, יתפרקו מנשקן;
# ייעשה כל שאפשר כדי לחקור מה עלה בגורלו של רון ארד; ישראל תשחרר את סמיר קונטאר ואת כל שאר האסירים הלבנונים; חזבאללה יסתלק מאזור הגבול עם ישראל.

## האירועים שהובילו לשחרורו
ב-12 ביולי 2006 תקף ארגון חזבאללה סיור ישראלי באזור הגבול עם לבנון וחטף שני חיילים, צעד שהוביל למלחמת לבנון השנייה. הכוונה הייתה לשחררם בתמורה לסמיר קונטאר. בראיונות שניתנו אחר כך ברשת הטלוויזיה של חזבאללה אל-מנאר, ד"ר מוחמד ג'וואד ח'ליפה, שר הבריאות של לבנון, בירך את חזבאללה על "פעולותיו הכבירות" ואמר כי "ללבנון הזכות לקבל בחזרה את שבוייה ולשחררם". עלי עמאר, חבר הפרלמנט הלבנוני מטעם חזבאללה, הביע את דעתו כי "בפרט בשלב בסיסי זה בתולדות המולדת והאומה, הממשל הנוכחי היה אמור להביע סולידריות עם עמו ולתת לסמיר קונטאר לחוש כי הוא לבנוני פר אקסלנס".

כשלב מקדים לעסקה גורש נסים נסר ב-1 ביוני 2008 ללבנון.

ב-29 ביוני 2008 אישרה ממשלת ישראל, ברוב של 22 שרים מול 3, עסקת חילופי שבויים, שבה אמורים היו קונטאר ו-4 אסירים נוספים להשתחרר. בתמורה אמורה הייתה ישראל לקבל לידיה מחזבאללה את החיילים החטופים אלדד רגב ואודי גולדווסר, וכן לקבל מידע על הנווט השבוי רון ארד.

העסקה המוצעת עוררה חילוקי דעות קשים בממשלה ובציבור הישראלי, וזאת בשל העובדה כי על פי ההערכות בעת קבלתה שני החיילים החטופים לא היו בין החיים. מתנגדי העסקה טענו כי ישראל משחררת אסירים חיים ובראשם רוצח כקונטאר, ובתמורה מקבלת גופות. בכך היא מסכנת עיקרון חשוב של 'חיים תמורת חיים ומתים תמורת מתים' וגורמת לכך שבעתיד לא תהיה לארגוני הטרור מוטיבציה לשמור את הישראלים שבידם בחיים. מצדדי העסקה טענו כי כדי למנוע הישנות מקרה טרגי כמקרה רון ארד, יש לאשר את העסקה למרות המחיר הכבד. מול אלה שסברו שאסור לשחררו ללא קבלת מידע על רון ארד, היו במצדדים בשחרורו מי שנימקו זאת בכך שעצם החזקתו גורם לחזבאללה לחטוף חיילים כדי להביא לשחררו, ואילו היו משחררים אותו בעבר, היו נמנעות חטיפות החיילים בצפון.

בישיבת הממשלה ב-15 ביולי 2008 אושרה סופית עסקת החילופים, וזאת אף על פי שגורמי הביטחון הכריזו כי אין בדו"ח של חזבאללה על רון ארד מידע חדש. השר בנימין בן אליעזר טען כי העניין סביב ארד היה "מריחה אחת גדולה".

ב-16 ביולי 2008 שוחרר סמיר קונטאר ללבנון במסגרת עסקת החילופים בין ישראל לחזבאללה. הוא התקבל בטקס חגיגי בבירות בלבנון בנוכחות מזכ"ל חזבאללה השייח' חסן נסראללה. במהלך האירוע הצהיר קונטאר שהוא ישוב לפלסטין באמצעות נשק ההתנגדות. למחרת שחרורו מהכלא עלה קונטאר לקברו של עימאד מורנייה, קצין המבצעים הראשי של חזבאללה שנהרג בפיצוץ מטען במכוניתו בדמשק בפברואר 2008.

ב-1992, בהיותו בכלא הישראלי, התחתן קונטאר עם מחבלת ערבייה שפגש במהלך שהותו בכלא. בית משפט ברמאללה הסכים לבקשת האישה לגירושין באפריל 2013. כמו כן קונטאר למד לתואר בוגר אוניברסיטה (BA) במדעי הרוח והחברה באוניברסיטה הפתוחה, שהוענק לו בספטמבר 1998, ואף התחיל ללמוד לתואר שני, אך לא סיימו.

קונטאר נכלל ברשימת האנשים שמשרד הביטחון של ממשלת הממלכה המאוחדת אסר את כניסתם לבריטניה.

## חזרה לטרור
מאז שחרורו פעל קונטאר לעידוד חטיפתם של חיילים ישראלים. בכנס למען האסירים ברצועת עזה ששודר בלוויין, אמר קונטאר: . עם שחרורו של החייל גלעד שליט משבי חמאס התראיין קונטאר לתחנת הרדיו א-נור של חזבאללה וקרא לארגונים הפלסטינים לחטוף עוד חיילים כדי להביא לשחרורם של האסירים שנותרו כלואים בישראל.

### קונטאר והגולן
מאז 2008 פעל קונטאר בדרכים שונות למען השבת הגולן לריבונות סורית. בנובמבר 2008 הגיע אל גבעת הצעקות, מהצד הסורי של הגבול, ושלהב כ-500 מתושבי הכפרים הדרוזיים מג'דל שמס, מסעדה, בוקעתא ועין קנייא, והבטיח להם: . בקיץ 2014 הגיע מידע מהדרוזים בגולן כי קונטאר פועל להקמת תא חזבאללה בגולן הסורי במטרה להחדיר לישראל מחבלים משטחה של סוריה.

בספטמבר 2015 הודיעה מחלקת המדינה של ארצות הברית כי קונטאר הוכנס לרשימת הטרור השחורה, ומאותו רגע הוא הוגדר "טרוריסט בין-לאומי".

## מותו
בליל 19 בדצמבר 2015 הותקף בניין בג'ראמנה שמדרום לדמשק. בתקיפה זו נהרג קונטאר עם עוד שבעה פעילי טרור. לפי הערכות שפורסמו בכלי התקשורת, קונטאר ומפקדי חזבאללה נהרגו בעת שתכננו פיגוע טרור נגד ישראל.

רשות השידור של משטר אסד האשימה "טרוריסטים" שחיסלו את קונטאר בטילים, תוך ציון שזה קשור לתמיכת מדינות המפרץ וישראל ב"טרוריסטים". צבא סוריה החופשי קיבל אחריות לחיסול קונטאר ב-21 בדצמבר 2015 ופרסם סרטון ברשתות החברתיות. לטענת חזבאללה, חיל האוויר הישראלי ערך את התקיפה. הצבא הסורי החופשי טען כי חזבאללה משקר בטענתו שהייתה מעורבות כביכול של חיל האוויר הישראלי. כחודשיים לאחר האירוע אמר חבר הכנסת עמר בר-לב שמדובר בהצלחה ישראלית, והוסיף: "כאשר נשאלתי אם מדובר בפעולה ישראלית אמרתי שלא אכנס לפעולות מבצעיות. כל חיסול וכל מחבל שמוצא את מותו הוא מבורך ולא משנה אם לנו היה יד בכך או לאו."

## קישורים חיצוניים

* 
* חן קוטס בר, "קשה לי לראות ילדים נהרגים": ריאיון עם סמיר קונטאר, nrg מעריב, 8 ביולי 2005
* 
* תיאור הרצח על ידי סמדר הרן, הניצולה היחידה, וושינגטון פוסט: "The World Should Know What He Did to My Family"
* 
* 
* 
* אליזבט צורקוב ואסף דוד, ההתנקשות בסמיר קונטאר והשיח הציבורי הערבי על ישראל, באתר הפורום לחשיבה אזורית, 21 בדצמבר 2015
* 
*

## הערות שוליים

קטגוריה:דרוזים לבנונים
קטגוריה:טרוריסטים לבנונים
קטגוריה:מורשעים ברצח בישראל
קטגוריה:מורשעים בישראל ששוחררו בחילופי שבויים
קטגוריה:מעוטרי מסדר ההצטיינות האזרחי (סוריה)
קטגוריה:פעילי החזית העממית לשחרור פלסטין
קטגוריה:החזית לשחרור פלסטין
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה הפתוחה
קטגוריה:אסירים ביטחוניים בישראל
קטגוריה:טרוריסטים דרוזים
קטגוריה:אישים שנהרגו בתקיפות אוויריות ישראליות
קטגוריה:לבנונים שנולדו ב-1962
קטגוריה:לבנונים שנפטרו ב-2015