open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מכפלה ריקה

במתמטיקה, **מכפלה ריקה** היא מכפלה ללא גורמים, והיא שווה ליחידה הכפלית, 1. המכפלה הריקה מוגדרת כמקרה פרטי של ההגדרה הכללית של מכפלה, והיא שומרת על העקביות של תכונות שימושיות הקשורות בכפל.

כפי שיוסבר להלן, ההגדרה הכי טבעית למכפלה ריקה היא איבר היחידה 1, האדיש לכפל. זאת באופן דומה להגדרת הסכום הריק כאיבר היחידה החיבורי, 0. צורות מוכרות של המכפלה הריקה הן הטענות \ a^0=1 לכל a שונה מאפס, \ 0!=1 (אפס עצרת) ו-\prod_{i=m}^{n} x_{i}=1 לכל n\ a^0 = a^{1-1} = a^1\cdot a^{-1}= a/a = 1.

משפטים רבים מניחים את קיום המכפלה הריקה. לדוגמה קיומה של המכפלה הריקה מאפשר את תקפות המשפט היסודי של האריתמטיקה לכל מספר טבעי כולל 1.

## מדוע המכפלה הריקה שווה ל-1

יש שתי דרכים להגדיר את המכפלה של קבוצה סופית של מספרים טבעיים. דרך אחת היא להגדיר את המכפלה של שני מספרים (באינדוקציה), ואז להגדיר את המכפלה של כל קבוצה סופית באינדוקציה על גודל הקבוצה: \ a_1 \cdots a_n = (a_1 \cdots a_{n-1})a_n. כדי שנוסחה אינדוקטיבית זו תתאים למקרה n=1, יש לקבל כי המכפלה הריקה היא איבר היחידה הכפלי.

דרך נוספת להגדיר את המכפלה \ a_1 \cdots a_n כעוצמה של המכפלה הקרטזית של קבוצות בגדלים \ a_1, \dots,a_n (ההגדרה מתלכדת עם ההגדרה האינדוקטיבית). אבל המכפלה הקרטזית של משפחה ריקה של קבוצות היא קבוצה בת איבר אחד (ראו להלן), ולכן המכפלה הריקה שווה ל-1.

## הכללות
מההגדרה הפורמלית של המכפלה הקרטזית, כאוסף כל פונקציות הבחירה מקבוצת האינדקסים, נובעת הזהות:
:\prod_{i \in \varnothing} X_i = \{ \varnothing\}
כלומר מכפלה קרטזית ריקה של קבוצות היא יחידון, שאת איברו היחיד אפשר לפרש כפונקציה הריקה. אם נפעיל על השוויון את כללי האריתמטיקה של עוצמות נקבל כי מכפלה ריקה של עוצמות, ובכללם מכפלה ריקה של מספרים טבעיים, שווה לעוצמת היחידון, שהיא 1.

באופן כללי מגדירים לרוב תוצאה ריקה של פעולה בינארית בתור האיבר הנייטרלי של הפעולה. לדוגמה חיתוך ריק של תת-קבוצות של קבוצה X שווה לקבוצה X עצמה.

## אפס בחזקת אפס

לביטוי אפס בחזקת אפס, המסומן 0^0, אין הגדרה חד-משמעית, משום שפעולת החזקה מוגדרת באופנים שונים בהקשרים שונים.

**מעריכים שלמים**. עבור מעריכים טבעיים n, פעולת החזקה x^n מוגדרת כמכפלה חוזרת n פעמים של הבסיס x (שיכול להיות מספר כלשהו). בפרט, 0^n=0 לכל \, n>0. אפשר, כביכול, להמשיך את הנוסחה הזו לערך n=0, ולקבוע שגם 0^0=0. מאידך, עבור מעריכים טבעיים החזקה מקיימת את החוק x^{n+m} = x^{n}x^{m}, שאם מאמצים אותו עבור m=0, מקבלים x^{n} = x^{n}x^{0}, ולכן x^0=1 לכל \, x\neq 0. הפעם, אם נמשיך את הנוסחה לערך x=0, נקבל 0^0=1. בשל הסתירה הזו, משאירים את הערך 0^0 בלתי מוגדר. 

**באנליזה**. עבור מספרים ממשיים x,y, עם x>0, אפשר להגדיר x^y=\exp(y \log(x)). ערך זה אינו מוגדר עבור x=0 (למרות שאין מניעה לקבוע ש-0^y=0 לכל y>0), ואפילו הגבול שלו כאשר x שואף לאפס (ו-y קבוע) תלוי בסימן של y. לכן גם מנקודת מבט זו משאירים את הערך 0^0 בלתי מוגדר. אכן, כפונקציה של שני משתנים, הגבול של x^y כאשר x,y חיוביים ושואפים ל-0 אינו קיים.

**בקומבינטוריקה ובתורת הקבוצות**. בתורת הקבוצות מגדירים את החזקה a^b של שני מונים כעוצמת קבוצת הפונקציות מקבוצה בעוצמה b לקבוצה בעוצמה a. הגדרה זו מסכימה עם ההגדרה המקובלת כאשר a,b מספרים סופיים. יש בדיוק פונקציה אחת מן הקבוצה הריקה לכל קבוצה אחרת (לרבות אל הקבוצה הריקה), הלוא היא הפונקציה הריקה; לכן הגדרה זו מספקת את הערך a^0=1 לכל a, לרבות 0^0=1.

## קישורים חיצוניים

* 
* ?What is 0 to the power of 0

קטגוריה:1 (מספר)
קטגוריה:כפל
קטגוריה:מושגים במתמטיקה
מלאכת כותב

שמאל|ממוזער|250px|הכותב
**מְלֶאכֶת הַכּוֹתֵב** היא אחת מהמלאכות האסורות בשבת וביום טוב, כשם שהיו נעשים במשכן. כאשר היו מתאימים את הקרשים זה לזה, היו כותבים אות אחת על קרש זה ואות אחת על הקרש השני וכך ידעו להתאימם זה לזה.

## גדר המלאכה
כשם שבמשכן הייתה המלאכה על ידי כתיבת שתי אותיות, כך גם מלאכת שבת היא רק על ידי כתיבת שתי אותיות.

### חצי שיעור
לפי שיטתו של רבי מרדכי בנט במלאכה זו, כמו גם במלאכות אורג, עושה שתי בתי נירין, שם המלאכה הוא רק כאשר האדם עושה את המלאכה בשלמותה; ולכם גם לפי הדעה שחצי שיעור אסור מהתורה, העושה מלאכות אלו בחצי משיעורם אינו חייב. רבי נתן גשטטנר מסביר, כי השיעור אינו במהות שם **כותב**, אלא ב**מלאכת** כותב, כלומר למרות שכתיבה נחשבת לכתיבה גם באות אחת, **מלאכת** כתיבה היא רק על ידי פעולה מסוימת המבוצעת על ידי הכתיבה, ומכיוון שבמשכן התבצעה המלאכה רק על ידי כתיבת שתי אותיות, ולאות אחת לא הייתה כל חשיבות ללא שהתאימה את עצמה לאות השני, לכן אין אות אחת בכלל המלאכה כלל. לעומת זאת, רבי שניאור זלמן מליאדי ורבי אברהם מסוכטושוב חולקים וסוברים שגם במלאכת כתיבה יש איסור על חצי שיעור, כמו כל חצי שיעור שאסור מהתורה.

## המלאכה
המלאכה היא, כתיבה בכל כתב או שפה, ציור אותיות, מספרים, תמונות או סמלים בעלי משמעות. גם כלי הכתיבה אינו משנה אם כותב בדיו או כלי כתיבה אחר, גם אין כל הבדל באיסור מלאכה זו, אם כותב על נייר, קלף או עץ וכיוצא בו, או חותם בחותם על נייר או שעווה.

כתיבה בדם ובחלב נקרש אסורה מדרבנן, גם כתיבה בדבר שאינו מתקיים על גב דבר שאינו מתקיים, לכן יש ליזהר שלא יטבול אצבעו באיזה משקה ויכתוב על השולחן על נייר ועל קלף, ואפילו על דבר שאינו מתקיים, כגון על עלה של ירקות ובמים מותר, שכן אין זו נחשבת לכתיבה כלל.

הקלדה במחשב, נחשב לכתיבה, למרות שהכתיבה עצמה מתבצעת על ידי המחשב. יש אומרים שהאיסור מהתורה וזאת מכיוון שכך היא דרך המלאכה, ולמרות שהיא מתבצעת בסיוע דבר נוסף, אסרה זאת התורה, ואין להחשיב את הכתיבה כדבר שאינו מתקיים, מכיוון שהוא מתקיים מצד עצמו והמחיקה היא בעקבות פעולה חדשה. אולם יש אומרים שהאיסור מדרבנן משום שהכתב אינו ממש מתקיים, והאותיות שבמסך עומדות להיעלם בהמשך הפעלתו.

כן אסור לשרוט באצבעו כמין אותיות באפר ובחול אפילו יבש, וכל שכן לח, וכן אסור לרשום כמין אותיות על האדים שמתהווים על חלונות זכוכית בימי הקור.

## גזירות מדרבנן
חכמים גזרו ואסרו דברים רבים, גזירה שמא יכתוב, והם: ממכר וקניה בין בפה ובין במסירה, וכן לשכור או להשכיר אף על פי שאינו מסכם את סכום ההשכרה או הקניה, וגם אם אינו מזכיר כלל את התשלום. גם אסור ליתן מתנה לחברו מפני שדומה למקח וממכר - שיוצא מרשותו, אך לצורך מאכלי ומשקה היום מותר לתת מתנה.

השואל דבר מחברו, לא יאמר לו "הלויני", מפני שמשמע לזמן מרובה שהדרך היא לכתוב, אלא יאמר לו "השאילני". בשפה בה אין חילוק בין הלוואה להשאלה, יאמר בלשון שלישית כגון "תן לי" ומותר לסים ג"כ "ואחזור ואתן לך".

## עט שבת
עט שבת הוא עט שנועד לכתיבת דברים דחופים שקיימת מניעה שייעלמו, כדוגמת לצורכי כתיבת מידע רפואי של חולה או מידע ביטחוני. ייחודו של עט זה הוא בכך שהדיו בו הוא משתמש מתנדף באופן טבעי לאחר ימים ספורים. במוצאי שבת מצלמים את המידע, או שחוזרים לכתוב את המידע בעט רגיל. למעשה גם כתיבה בעט שבת היא פעולה האסורה בשבת, אולם היא אסורה רק מתקנת חכמים ולא מן התורה, כך שבמקרים בהם יש צורך גדול מותר להשתמש בו.

## קישורים חיצוניים
* אסופת מאמרים בנושא מלאכת כותב, באתר ספריית אסיף
* 
* הרב אליעזר מלמד, הלכות מלאכת כותב ביום טוב מתוך פניני הלכה

## הערות שוליים

כותב
מלאכת מוחק

שמאל|ממוזער|250px|מחיקת אות כתובה

**מְלֶאכֶת הַמּוֹחֵק** (מוחק על מנת לכתוב) היא אחת מהמלאכות האסורות בשבת ויום טוב. המלאכה נעשתה במשכן בזמן שהותאמו הקרשים זה לזה, היו כותבים אות אחת על קרש זה ואות אחת על הקרש השני וכך ידעו להתאימם זה לזה. כאשר כתבו על אחד מהקרשים בטעות אות לא נכונה, היו מוחקים אותה, כדי שיוכלו לכתוב במקומה אות אחרת.

## גדר המלאכה
גדרה -  הכשרת נייר או שאר דבר לכתיבה, על ידי מחיקה, למשל באופן שנפל דיו או שעווה ומוחקו כדי שיהא המקום ראוי לכתיבה, ולכן כאשר אדם מוחק אות אחת, שניתן לכתוב במקומה שתי אותיות, הוא עובר על המלאכה למרות שלא מחק שתי אותיות, שכן מחיקה היא הכשרת כלי לכתיבה, ומכיוון שמלאכת כותב היא כתיבת שתי אותיות, גם מלאכת מוחק היא הכשרת מקום לכתיבת שתי אותיות. 

עם זאת, מדרבנן אסור למחוק בכל אופן, גם באופן שאינו מכשיר מקום לכתיבה. ולכן כאשר פותחים בשבת למשל עטיפות במבה או ביסלי, יש להזהר שלא לפתוח את העטיפה על מקום האותיות, שכן קריעת מקום האותיות נחשבת כמחיקתם.

## יישומים
בכלל המלאכה, אם נפל דיו או שעווה וחלב על אותיות שלא למחוק הטשטוש, כי על ידי מחיקתו ניכרים האותיות ונחשב למוחק על מנת לכתוב. נפל דיו או שאר דבר לח על ספר, אל ילחכנו בלשונו ואל ירחצנו במים, מפני שמוחק.

אותיות המרוחות על העוגה לתפארת, ועשויות מחומר אחר שלא ממנו עשויה העוגה, כנהוג לכתוב מזל טוב על עוגה חגיגית המיועדת לחתן בר מצווה או לחתן יום הולדת, אסור לשברן לפני האכילה, ויש מהפוסקים המקילים לשברם בדרך אכילה. וכן מותר ליתנו לתינוק או ילד שיאכלו, אבל אם הכתיבה היא מאותו חומר שהעוגה עשויה, וכן אם כתב האותיות בדבש המעורב במים או שאר מי פירות אין להחמיר, ומותר לשברו אף בידיים. החזון איש בדעת יחיד מצדד לאסור את כל הנ"ל.

קינוח עצמי בבית שימוש, בנייר שיש עליו אותיות הוא בכלל חשש מוחק. כך גם ספר שכתוב על ראשי דפיו אותיות או תיבות, יש האוסרים לפתוח, ויש מתירין, ובמשנה ברורה נפסק להחמיר כשאין לו ספר אחר. אמנם בשולחן ערוך הרב כתב שנוהגים להתיר דף של ספר הקרוע באמצעו לחצאין, יש ליזהר מלקרב חציו אחד לשני - מלאכת כותב או מלרחק חציו אחד מהשני - שהוא בכלל מלאכת מוחק, ודבר זה אסור לכל הפוסקים. זהירות מיוחדת נדרשת מחתיכת החלות או הלחם במקום הפתקה המדובקת. 

אסור לשבור את הביצים בשבת כשכתוב עליהם מבחוץ אותיות לסימן, בצורה ששובר את האותיות. אם התחממה ידו בשבת משחרות הסיר, לא ינגב ידו לאחר הנטילה במגבת או במפיון, משום שהוא נחשב למוחק את השחרורית שעל ידו, ולכן טוב שיטול ברביעית, שאז אין צריך לנגב את ידיו. מסיבה זו יש גם יש להזהר מערב שבת שלא יהיו על ידיו שום צבע.

## קישורים חיצוניים
* הרב אליעזר מלמד, הלכות מוחק ביום טוב באתר פניני הלכה

## הערות שוליים

קטגוריה:ל"ט מלאכות שבת
רב עמרם חסידא

**רב עמרם חסידא** (=החסיד) היה אמורא בבלי בן הדור השני (המאה ה-3), שהתפרסם בחסידותו ובמעשיו הטובים. מאמריו בתלמוד מועטים.

## קורותיו
היה תושב נהרדעא. הוא עורר את חמתם של אנשי ראש הגולה, והללו עינו אותו בשכיבה על שלג, עד שילתא, אשת רב נחמן, שהייתה מקורבת לראש הגולה, טיפלה בו והצילה אותו. המלבי"ם משער שהיה זה בנערותו.

התפרסם במיוחד עקב מעשה שאירע לו: כמה בנות ישראל שנשבו הגיעו לעיר נהרדעא, וכשניפדו על ידי יהודי המקום - שוכנו בביתו של רב עמרם, בקומה העליונה. גרם המדרגות הכבד ששימש לעליה לקומה זו הורחק משם, כדי שאף אחד לא יגש אליהן ללא רשות. אחת השבויות הייתה יפה מאוד, ורב עמרם ראה אותה ונתאווה לה, ומעוצמת תאוותו הרים לבד את גרם המדרגות על מנת לעלות אליה. באמצע עלייתו התעשת, והחל לזעוק "אש בבית עמרם", על מנת שיבואו אנשים וימנעו אותו מן העבירה. תלמידיו מיהרו למקום, וכשהבינו את שאירע - התביישו בו, ואמר להם: מוטב שתתביישו בי בעולם הזה מאשר בעולם הבא. מעשה זה שימש מופת מוסרי לדורות, כמאמר הגמרא "כל הגדול מחברו יצרו גדול הימנו" (סוכה דף נ"ב ע"א), וכדברי ספר מנורת המאור (פרק ו): "ואם יש אדם שיצרו מתגבר עליו - יזכור את רב עמרם חסידא".

אמו ציותה לו בעל פה לפני מותה רכוש רב יותר מחלקו היחסי, ורב נחמן, דיין מפורסם בדורו, נתן לצוואתה תוקף חוקי, על פי הכלל: "דברי שכיב מרע - ככתובין וכמסורין דמו".

אחרי פטירתו אשתו מכרה תכלת לציצית, וחכמים סמכו עליה שלא זייפה את התכלת בתחליפים זולים הרבה יותר, על פי הכלל: "אשת חבר - כחבר".

ידוע שנפטר לפני שנת ד'פג (323).

יש אומרים שרב עמרם סתם הוא רב עמרם חסידא, אך הדעה המקובלת היא שאלו שני אישים שונים.

## מאמריו בהלכה
* כשות נחשבת כסוג של עץ, ולא כירק, ולכן אסור לנטוע אותה בכרם, משום איסור כלאי הכרם. לדעתו הדבר אסור בהחלט, אפילו בחוץ לארץ, וכדיין היה עונש את העושים זאת. יש אומרים שעשה כן משום שבמקום מגוריו ההמון היו עמי הארץ, וחשש שההיתר יהווה פרצה באיסור כלאים.
* שם ציצית בבגדיה של אשתו. יש אומרים שלדעתו זוהי חובה, משום שסבר שמצוות ציצית נוהגת גם בלילה, ולכן אין זו מצוות עשה שהזמן גרמה, שאישה פטורה ממנה. ויש אומרים שעשה זאת כמידת חסידות בלבד.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הדור השני לאמוראי בבל
הפרקליטות הצבאית הכללית של רוסיה

**משרד התובע הצבאי הראשי של רוסיה** (ברוסית: **Главная военная прокуратура Российской Федерации**) הוא גוף פיקוח ואכיפת חוק בכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית.

הפרקליט הצבאי הראשי הנוכחי הוא ולרי פטרוב, המכהן בתפקיד מאז יוני 2017.

## רקע
מינויו ופיטוריו של התובע הראשי הצבאי נעשה על ידי מועצת הביטחון של הפדרציה הרוסית בהמלצת התובע הכללי של רוסיה. התובע הכללי הצבאי הוא גם סגן התובע הכללי הרוסי.

משרד התובע הראשי הצבאי שימש כמשטרה צבאית והוא אחראי להעמדתם לדין של חיילים שסרו מדרך הישר עד 2017. בעקבות הרפורמה הצבאית (שיצאה לדרך ב-2007 והסתיימה ב-2017) שיזמו הנשיא דמיטרי מדבדב ושר ההגנה שלו, אנאטולי סרדיוקוב הועלה רעיון להקים בנפרד מהפרקליטות הצבאית, את המשטרה הצבאית הרוסית.

## היסטוריה
משרד התובע הכללי הצבאי הוקם לראשונה ברוסיה ב-1 בספטמבר 1867, על ידי הצאר אלכסנדר השני שמינה לתפקיד התובע הכללי הצבאי הרוסי הראשון את הגנרל-אדיוטאנט ולדימיר דמיטרייביץ' פילוסופוב. משרד התובע הכללי הצבאי ביצע את תפקידו ופיקח על הצבא הרוסי עד 1917, כשאז הוקמו בתי דין שדה נפרדים שהוענקה להם סמכות לגזור את דינם של חיילים בוגדים.

ב-1957 מונה ארטיום גריגורייביץ' גורני לפרקליט הצבאי הראשי של ברית המועצות - תפקיד שמילא במשך 29 שנים רצופות, עד שנת 1986 והוא היה לדמות המשפיעה ביותר בתולדות משרד התובע הצבאי הרוסי.

ב-2006 מונה סרגיי פרידינסקי לתובע הכללי הצבאי, תפקיד שמילא במשך 11 שנים, עד אפריל 2017.

## ראו גם
*התובע הכללי של רוסיה
*המשטרה הצבאית הרוסית

## קישורים חיצוניים

* 
*סתיו 2010: ניסיון להקים משטרה צבאית ברוסיה 
*משרד ההגנה הרוסי מכין את הקרקע להקמת משטרה צבאית 

קטגוריה:משפט צבאי ואתיקה צבאית
קטגוריה:הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית
Impossible Creatures

**Impossible Creatures** או **יצורים בלתי אפשריים** הוא משחק אסטרטגיה בזמן אמת ובתלת-מימד, המתרחש בשנות ה-30 של המאה העשרים. השחקן ניצב במשחק אל מול מטורף מרושע המבקש להשתלט על העולם, ונדרש להיאבק בשורה של קרבות נואשים על שרשרת איים מרוחקים. השחקן נדרש להשתמש בבעלי חיים מהנועזים ביותר עלי אדמות כאבני בניין, ובאמצעותן ליצור צבא מפלצות מוטנטיות ייחודיות למאבק במטורף המרושע.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2002
קטגוריה:משחקי אסטרטגיה ממוחשבים (זמן אמת)
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו בקנדה
בריאן מולקו

**בריאן מולקו** (באנגלית: **Brian Molko**; נולד ב-10 בדצמבר 1972 בבריסל, בלגיה) הוא זמר, כותב שירים, גיטריסט בריטי-אמריקאי יליד בלגיה, וסולן להקת פלסיבו

## ביוגרפיה
מולקו נולד לאב בנקאי אמריקני ממוצא יהודי ספרדי - אלג'יראי-איטלקי ולאם סקוטית. שם המשפחה שלו היה במקור מולכו. בילדותו עברה משפחתו מדינות באופן קבוע, ביניהן סקוטלנד, ליבריה, לבנון ולוקסמבורג. מולקו מתייחס לעיירת הולדתה של אימו בסקוטלנד, דנדי, כ"מקום בו גדלתי". הוא מתאר את ילדותו כתקופה בה הרגיש מבודד נורא. הופעתו הראשונה כשחקן הייתה בבית הספר לדרמה בו למד.

בזמן שגדל בבית שלא תומך בביטוים אמנותיים (אביו רצה שיגדל להיות בנקאי), מרד מולקו בכך שיצר לעצמו מראה אנדרוגיני, החל להתאפר ולשמוע מוזיקת פאנק (Punk). בריאן החל ללמוד בבית הספר האירופי של לוקסמבורג, אך נאלץ לעזוב בעקבות הטרדות מתלמידי בית הספר. לאחר מכך עבר לבית הספר האמריקאי הבינלאומי של לוקסמבורג, שם פגש לראשונה את בסיסט הלהקה- סטפן אולסדל. ולאחר מכן החל ללמוד דרמה במכללת גולדסמית' בלונדון.

## קריירה
מולקו וסטפן אולסדל למדו יחדיו בבית הספר האמריקאי של לוקסמבורג (אך לא היו חברים). כאשר עבר בריאן ללונדון, הוא נתקל באולסדל בתחנת הרכבת התחתית של דרום קנזינגטון והזמין אותו לאחת מהופעותיו במועדון שבו ניגן.

תחילה, הקימו אולסדל ומולקו את הלהקה בשם ״Ashtray Heart״, ולאחר שכתבו ארבעה שירים, כדי להפוך את הלהקה לרצינית יותר, הזמינו את רוברט שולצברג לנגן איתם.

במהלך הנחיית תוכנית בתחנת XFM בדצמבר 2009, ציין מולקו שהשפעתו הגדולה ביותר היא להקת סוניק יות' ושכנראה פלסיבו מעולם לא היו קמים בלעדיהם. בנוסף לכך, הוא ציין שבגיל שבע להקת קיס הייתה הלהקה הראשונה בה הוא התאהב. השפעות מוזיקליות אחרות דפש מוד, דייוויד בואי, איגי פופ, דאוס, דד קנדיז, הביסטי בויז, סרז' גינסבורג, פי ג'יי הארווי, הוולווט אנדרגראונד, ג'וי דיוויז'ן, הסטוג'ז, והפיקסיז.

מולקו לימד את עצמו לנגן בגיטרה; כשהגיע לגיל 16 קיבל העתק של גיטרת הטלהקאסטר. לאחר זמן מה קנה לעצמו טלהקאסטר אמיתית. הוא מנגן על כלים אחרים, ביניהם גיטרה בס, מפוחית, קלידים, סקסופון, תופים ופונוגרף. מולקו דובר צרפתית כשפת אם והוא כותב ושר כמה משירי פלסיבו בצרפתית וגם באנגלית. מדי פעם מתקלט כ-DJ במועדונים.

## חיים אישיים
מולקו הוא ביסקסואל, ואב לבן משנת 2005.
ב-2012 קיבל מולקו מלגת כבוד מקולג' גולדסמית, האוניברסיטה של לונדון.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרים סקוטים
קטגוריה:ביסקסואלים בריטים
קטגוריה:זמרים להט"בים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1972
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1972
הזונה מאוהיו

**הזונה מאוהיו** הוא מחזה לשלוש דמויות מאת חנוך לוין. המחזה הועלה לראשונה ב-31 במאי 1997 בתיאטרון הקאמרי בבימויו של לוין ויצא לאור בשנת 1996 במסגרת כרך המחזות החמישי במספר של לוין, "הזונה מאוהיו ואחרים", בהוצאה משותפת של ספרי סימן קריאה וספרי תל אביב. הכרך כלל עוד ארבעה מחזות שנכתבו בשנים 1991–1995: "הופס והופלה", "האשה המופלאה שבתוכנו", "פעורי-פה" ו"הכובש".

## דמויות
המחזה מיועד לשני שחקנים המגלמים שני קבצנים, אב ובן, ושחקנית אחת המגלמת זונה שעל אף שם המחזה, מוצאה בישראל ולא באוהיו. מדינת אוהיו דווקא משמשת במחזה כפנטסיה אליה נכספות הדמויות, הייצוג של החלום האמריקאי בקרב פשוטי העם. שמות הדמויות הן:
* **הויביטר** - האב הקבצן. שמו מהווה הלחם של המילים "הוי" ו"ביטר", מר באנגלית וביידיש.
* **הוימר** - הבן הקבצן. שמו, בדומה לזה של אביו, מהווה הלחם של המילים "הוי" ו"מר".
* **ברונצצקי** - זונת רחוב פשוטה.

## עלילה
הויביטר, הקבצן הזקן, חולם כל חייו על זונות צמרת באמריקה. עם זאת, מעולם לא היה יכול להגשים את פנטסיה זו בשל קשיי יומו ועניו, אך לרגל יום הולדתו פונה לזונת רחוב עלובה ומבקש ממנה מתנת יום הולדת - שירותי מין בחינם. הזונה, ברונצצקי, קופצת על ההזדמנות ובעד אשליה של אהבה מנסה היא לסחוט ממנו את מעט כספו. מצידו, הבן הוימר מודאג מעתיד הירושה הממתינה לו לאחר מות אביו. כך קורה שברונצצקי, זונת הרחוב הפשוטה, מציבה את עצמה מעל הויביטר הזקן ומוציאה ממנו כספים רבים שאינו מעוניין לתת לה, והופכת מדמות מנוצלת לדמות מנצלת, עד שהויביטר משווה בינה לאלוהים. בדומה לשאר מחזותיו, מעמיד לוין את המציאות העלובה מול הפנטסיה שמחזיקים עלובי החיים - זונת רחוב מכוערת ומזדקנת מול הזונה המשגשגת מאוהיו שבה חושק הויביטר. כפי שמתאר הויביטר את הזונה מאוהיו במחזה במונחים שכולם מייצגים הצלחה כלכלית ואף לא הקשר מיני אחד:

בסופו של המחזה הויביטר מוציא את כל חסכונותיו על ברונצצקי, ולא מותיר דבר לבנו הוימר כירושה. כשהוימר מגלה זאת הוא זועם על אביו ופותח במונולוג טעון כלפי אביו ומסתיים בכך שלא הותיר לו דבר:

ד"ר עמרי יבין החוקר את יצירתו של חנוך לוין, מדגים באמצעות דמות הזונה מאוהיו את היפוך נרטיב הגעגועים הציוני ששזור במחזותיו:

## הפקות
המחזה הועלה לראשונה בתיאטרון הקאמרי בשנת 1997 בבימויו של חנוך לוין, תפאורה ותלבושות של רות דר ומוזיקה מאת ערן דינור. שלושת השחקנים היו ג'יטה מונטה בתפקיד ברנצצקי, גבי עמרני בתפקיד הויביטר ורמי ברוך בתפקיד הוימר. ההצגה קצרה שבחים רבים והמשיכה לרוץ גם לאחר מותו של לוין במשך ארבע שנים. דמות "הזונה מאוהיו" הפכה לחלק מהזיכרון הקולקטיבי של התרבות הישראלית.

### הפקות בחו"ל
בין השנים 2001–2002 הועלה המחזה ב"תיאטרון טלייה", בודפשט, הונגריה, בשפת ההונגרית, לאחר בקשת ההונגרים להעלות עיבוד משלהם למחזה. שלושת השחקנים בהצגה היו מבכירי התיאטרון ההונגרי הלאומי, ויגסינהאזה: רייהונא אדם, מהיאש לסלו וקוטלגי ארז'יב. ההצגה הועלתה במקומות נוספים ברחבי העולם, בין היתר:
* 2002 - ניירובי, קניה
* 2002–2003 בייג'ינג, סין
* 2003–2004 - מקסיקו
* 2005 - מנילה, הפיליפינים
* 2006 - בואנוס איירס, ארגנטינה
* 2006 - לודז', פולין

## קישורים חיצוניים
* 
* הזונה מאוהיו, התיאטרון הקאמרי
* הזונה מאוהיו ואחרים, הספריה החדשה
* המונולוג של הוימר, סל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין

## הערות שוליים

קטגוריה:מחזות חנוך לוין
קטגוריה:מחזות משנות ה-1990
קטגוריה:יצירות משנת 1997
ליבר הגדול מברדיצ'ב

רבי **אליעזר ליבר מברדיצ'ב** (כונה **רבי אליעזר הגדול** או **רבי ליבר הגדול** ; ה'תכ"ח בערך - כ"ח בחשוון ה'תקל"א, 1770), היה מקובל במאה ה-18. לפי האגדה היהודית היה מייסד העיר ברדיצ'ב.

## חייו
נולד לרבי אברהם אשכנזי, שהיה תלמיד חכם ועשיר גדול, שנמלט מקראקא בשנת 1670 עקב פרעות ביהודי העיר, ועבר להתגורר בעיר בוסטריך שם קיבלו אותו תושבי המגיד כ"מגיד" של העיר. בשנת תנ"א (1691), כאשר רבי אברהם הסתלק לבית עולמו, מונה רבי ליבר לשמש כ"מגיד" העיר, ומכאן שמו רבי ליבער הגדול.

על פי האגדה, רבי ליבר גר בצעירותו בעיירה סמוכה למקום בו נבנתה העיר ברדיצ'ב מאוחר יותר, והיה מתבודד ביערות סמוך לעירו. בעקבות תקרית שהייתה לו עם פריץ העיר, הבטיח לו הפריץ להקים עיר מיוחדת ליהודים - והיא העיר ברדיצ'ב.

## הנהגתו

רבי ליבר היה דור רביעי למקובלים רבי שמשון מאוסטרופולי ורבי יחיאל מיכל מנמירוב, וכן היה מיוחס לרבי נתן נטע שפירא, בעל "מגלה עמוקות",
והיה בעל השפעה רוחנית גדולה. הוא חי בודד ונבדל מיתר אנשי העיר, שקוע תמיד בלימוד הקבלה. יהודי ברדיצ'ב התייחסו אליו כאל קדוש. היה מקפיד על גינוני קדושה. מסופר, כי רבי ליבר היה גבוה משכמו ומעלה מסובביו, גבותיו עבותות עד כי כיסו את עיניו, וכאשר היה צריך להביט במישהו, היה מרים את גבותיו בעיניו, מעיף מבט, וסוגר שוב, כדי לא להיכשל במראה אסור. בעל זקן עבות היורד על פי מידותיו עד לאבנטו, ומעולם לא סרק את זקנו, מחמת יראתו שמא בטעות יתלוש שערה בודדת.

מקובל, כי הבעל שם טוב נהג לנסוע לברדיטשוב כמה פעמים בשנה, על מנת להתראות עם רבי ליבר, ובעיקר כדי לטבול במקוה של רבי ליבר. מפורסם היה כי המים במקוה של רבי ליבר הם סגולה לחולי עיניים, ואנשים חולי עיניים הגיעו גם ממרחקים על מנת לטבול במקוה.

נפטר בכ"ח בחשון תקל"א ונטמן בברדיצ'ב.

## צאצאיו

בנו היה רבי יחיאל מיכל. נכדו של רבי יחיאל מיכל היה רבי אליקים געציל חתן רבי יוסף יונגרלייב מיאמפולה. בניו של רבי אליקים געציל היו רבי לייביש מפרוסקורוב אבי חסידות פרוסקורוב ורבי ישראל מליטשניץ חותן רבי מנחם נחום מלויעב. בנו של רבי ישראל היה רבי יוסף מטיברוב חותן רבי משה צבי מסטנביץ.

## לקריאה נוספת
* **רבי אליעזר הגדול: והוא אוסף של כל המאמרים והסיפורים של ... רבי אליעזר ליבר הגדול, מגיד מישרים דק"ק בארדיטשוב, חד מבני היכלא... של... רבי ישראל בעש"ט...**, בני ברק : מכון להפצת תורת החסידות נחלת צבי, תש"ס.

## קישורים חיצוניים
* קברו של רבי ליבר הגדול מברדיטשוב
* תולדותיו של רבי ליבר הגדול - באתר הנצחה לקהילת ברדיצ'ב
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מקובלים
קטגוריה:ברדיצ'ב: רבנים
קטגוריה:תלמידי הבעל שם טוב
קטגוריה:יהודים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:רבנים שהגיעו לגיל מאה
הילדה חיותה רואה ממותה

**הילדה חיותה רואה ממותה** הוא ספר סאטירי מאת חנוך לוין ובאיורה של רותו מודן הכתוב בצורה של ספר ילדים, אך תוכנו מיועד למבוגרים. הספר יצא לאור בשנת 1999 בהוצאת הקיבוץ המאוחד בשיתוף עם ספרי תל אביב ומכיל עשרות שירי איגיון והומור שחור תחת שלושה שערים: "שירי ילדים", "שירי אבא" ו"כתובות על מצבות". שלושתם מייצגים את שלושת שלביו העיקריים של אדם: ילדותו, בגרותו ומותו. על אף שמו, איוריו ושם שערו הראשון, "הילדה חיותה רואה ממותה" הוא ספר למבוגרים, בו לוין משתמש בדימויי ילדות כדי לחשוף אמת כואבת ומזוקקת בחסות לשון מצועצעת וילדותית. שילוב זה הפך את הספר לדוגמה לספרות ילדים מפתיעה, פרועה וחסרת מעצורים שאינה מיועדת לילדים. 

ספר זה הוא אחד משני ספרי הילדים שכתב לוין, השני הוא "מסע הדוד מקס". רבים מהשירים שהופיעו בספר הופיעו בכרכים אחרים של כתביו "מה אכפת לציפור" ו"אחרון" שיצא לאחר מותו של לוין ואיגד טקסטים מכל תקופותיו. 

"חיותה" גם היה לשמו של פנטזיה מוזיקלית תיאטרלית שהועלתה בשנת 2005 וכללה שירים וטקסטים אחרים של לוין ללחניו של רוני פורת.

## שערי הספר
### שירי ילדים
שירי השער הראשון עוסקים אכן בילדים וניחנים בחריזה ואופטימיות המסתירות מאחוריהן סיפורים טרגיים. אחד השירים נושא את שם הספר ומתאר בחרוזים ילדה הנוסעת ללונדון לראות ממותה, אך הממותה מתרסקת והורגת אותה. שיר אחר הוא "הילד שלנו" המהווה פרפרזה למילותיו של שיר הילדים המוכר "האוטו שלנו גדול וירוק", אך כעת הוא עוסק בתינוק מת:
 

### שירי אבא
שירי השער השני עוסקים אמנם בדמות האב, אך הוא מוצג בשלבי מחלתו, גסיסתו, מותו, קבורתו והחיים בלעדיו.

### כתובות על מצבות
השער האחרון כולל חמישה טקסטים קצרים הכתובים על גבי מצבות.

## ראו גם

* יהושע הפרוע

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חנוך לוין
קטגוריה:ספרי שירה בעברית
קטגוריה:ספרי 1999
טוטאל וור

**Total War** (באנגלית: **מלחמה טוטאלית**) היא סדרת משחקי אסטרטגיה שהופצה ופותחה בידי קְרִיאֵיְיטִיב אֵסֶמבּלי . המשחקים מבוססים על ניהול מדיני אסטרטגי בתורות, ועריכת קרבות בזמן אמת.

המשחק הראשון בסדרה, "שוגון: מלחמה טוטאלית" (Shogun: Total War), העוסק ביפן בימי הביניים, יצא לאור בשנת 2000. בעקבות המשחק, שזכה בהצלחה רבה, יצאו במהלך השנים הבאות תשעה משחקים נוספים בסדרה: שלושה משחקים על ימי הביניים באירופה, משחק נוסף על יפן בימי הביניים, שני משחקים על רומא העתיקה, שני משחקים על אירופה בעת החדשה
ושני משחקים המתרחשים בעלילת פנטזיה דמיונית (בעולם וורהאמר).

## משחקי הסדרה

## קישורים חיצוניים

* 
* ביקורת משחק: Napoleon: Total War, אתר משחקים ויגיימס 
* ביקורת משחק: Empire: Total War, אתר משחקים ויגיימס 
* ביקורת משחק: Total War: Attila, אתר משחקים ויגיימס 
* ביקורת משחק: Total War: Warhammer, אתר משחקים ויגיימס 

קטגוריה:משחקי מחשב
קטגוריה:משחקי אסטרטגיה ממוחשבים (זמן אמת)
קטגוריה:משחקי 4X
קטגוריה:משחקי טקטיקה בזמן אמת
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו בממלכה המאוחדת
קליפורניה דרימס

**קליפורניה דרימס** (באנגלית: **California Dreams**, בתרגום חופשי: "חלומות קליפורניה") היא סדרה קומדיית מצבים אמריקאית ששודרה ברשת NBC ברצועת הצעירים T-NBC בין השנים 1992–1996. היא מספרת על שבעה תלמידי תיכון שמקימים להקה בשם "קליפורניה דרימס" ומנסים להתמודד עם בעיות של תיכון. הסדרה ידועה בשל שימוש אלמנטים מסדרת נעורים המצליחה "הצלצול הגואל" שגם שודרה באותה הרשת ובאותה תקופה.

הסדרה התחילה בתור קומדיה משפחתית, והתמקדה במשפחת גרייסון, אבל המפיקים לא התרשמו וחששו שזה יפגע באחוזי הצפייה במיוחד לנוער. לאחר תום העונה הראשונה, שלוש הדמויות (סליי, טוני וטיפאני) התחילו כדמויות משנה והפכו לדמויות ראשיות ביחד עם עוד ארבע דמויות נוספות.

## סקירת סדרה

## דמויות ראשיות
* מאט גרייסון (ברנט גור) - סולן/פסנתרן בלהקה והדמות הראשית בשתי העונות הראשונות, עזב בתום העונה השנייה.
* ג'ני גרייסון (היידי נואל לנהארט) - אחותו של מאט שגם הייתה סולנית/פסנתרנית בלהקה, עזבה בתחילת העונה השנייה.
* סילבסטר "סליי" וינקל (מייקל קייד) - מנהל להקת "קליפורניה דרימס", התחיל כדמות משנה והיה השכן של מאט גרייסון בעונה הראשונה ולאחר מכן הפך לדמות ראשית מאז העונה השנייה.
* טיפני סמית' (קלי פיקארד) - חברה של ג'ייק, נגנית גיטרה בס בלהקה.
* אנטוני "טוני" ויקס (ויליאם ג'יימס ג'ונס) - מתופף אפרו-אמריקאי בלהקה, מחבב את סמנת'ה וחברו הטוב של סליי.
* ג'ייק סומארס (ג'יי אנטוני פרנק) - בתור הגיטריסט והסולן בלהקה, שרירן חובב אופנועים שמאוהב בטיפני.
* סמנת'ה "סאם" וו (ג'ני קוואן) - סולנית בלהקה, היא קצת שתלטנית שמאוהבת בטוני.
* מארק וינקל (אהרון ג'קסון) - הבן דוד של סליי שהצטרף ללהקה בתור מחליפו של מאט, הוא פסנתרן וסולן מילדות אך ביישן.
* לורנה קוסטה (דיאנה אוריב) - החלה להופיע מעונה השלישית, היא בה ממשפחה עשירה שעוזרת ללהקה להתרחב וגם חברה טובה של סאם.

## דמויות משנה
* ריצ'רד גרייסון (מייקל קאט) - אביו של מאט וג'יני, עזב בתום העונה הראשונה.
* מלוני גרייסון (גייל רמזי) - אימו של מאט וג'יני, עזבה בתום העונה ראשונה.
* דניס גרייסון (ריאן אוניל) - אחיו הקטן של מאט וג'יני, עזב בתום העונה הראשונה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קומדיות מצבים אמריקאיות
קטגוריה:סדרות נעורים אמריקאיות
קטגוריה:יוניברסל טלוויזיה: סדרות טלוויזיה
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 1992
להקת חינוך מיוחד

**להקת "חינוך מיוחד"** היא להקה צבאית שהוקמה בינואר 1994. הלהקה השתייכה לחיל החינוך והיו בה שישה חברים: ליאת אחירון (מפקדת הלהקה), טל מוסרי, רוני אבני וניר גדסי, הגיטריסט רוביק רוזנברג והקלידן אבי קוצקי. הלהקה הייתה הראשונה זה שנים מבין הלהקות הצבאיות שהופיעה עם חומר מקורי. חומר זה כלל שירים מקוריים שנכתבו עבורה על ידי הבמאי והמחזאי שמואל הספרי, שגם ביים את תוכנית המופע, והמלחין אורי וידיסלבסקי, שכתב את רוב הלחנים לשירי הלהקה. השיר הידוע ביותר של הלהקה, "חורף 73'", אשר בוצע לראשונה בטלוויזיה בערוץ הראשון ביום העצמאות 1994, נבחר למקום הראשון במצעד שירי הלהקות הצבאיות, ולמקום השני במצעד שיר ה-60 של רשות השידור. 

בנוסף, ראה אור השיר "אבינו אברהם", אשר נכתב בעקבות הטבח במערת המכפלה באותה תקופה בה נכתב השיר "חורף 73", אך נאסר לביצוע במסגרת צה"ל.

הלהקה הופיעה בהרכבה המקורי כשנה. לאחר מכן הבנות השתחררו, והבנים המשיכו להופיע עם זמרות חדשות: זוהר עטר ואפרת כהן.

## קישורים חיצוניים

* להקת חינוך מיוחד, "אבינו אברהם" בביצועו המקורי, לשמיעה.

חיל חינוך
אייר מדיטרנה

**אייר מדיטרנה** (בצרפתית: **Air Mediterranée**) הייתה חברת תעופה זולה צרפתית שהנהלתה שכנה בעיר לה פוגה (Le Fauga) שבקרבת טולוז. החברה ביצעה טיסות צ'רטר וסדירות, בעיקר במדינות הים התיכון.

החברה הוקמה בשנת 1997. 

החברה הפסיקה את פעילותה בתאריך ה-15 לפברואר 2016 לאחר שנקלעה לחובות של 60 מיליון אירו. החברה הכריזה על הליך פירוק  וכל מטוסיה הוחזרו לחברות שמהן הם הושכרו.

## יעדים
החברה הפעילה טיסות צ'רטר ל-36 יעדים ב-17 מדינות, בהן: מצרים, אלג'יר, לבנון, ירדן, צרפת, ישראל וספרד.

## פעילות החברה בישראל

החברה הפעילה 3 טיסות שבועיות סדירות בקו נמל התעופה שארל דה גול (פריז) לנמל התעופה בן-גוריון.

נכון למאי 2015 החברה צמצמה את פעילותה בישראל 2 טיסות שבועיות עונתיות בקיץ לפריז וללא טיסות סדירות כלל. החברה הפסיקה את הפעילות בשנת 2016.

## צי המטוסים
הנתונים שלהלן נכונים ל-15 בפברואר2016.

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:חברות תעופה צרפתיות שנסגרו
אמריקאים למען שגשוג

**אמריקאים למען שגשוג** (באנגלית: **Americans for Prosperity**) הוא ארגון פוליטי שמרני בארצות הברית אשר פועל מוושינגטון די. סי. ומקדם רעיונות של ממשלה קטנה, כלכלה חופשית וצמצום מיסים. הארגון הוקם בשנת 2004 על ידי המיליארדר דייוויד קוֹק, בן למשפחת קוק, בעליה של קוק תעשיות. קוק הקים בשנת 1984 את "אמריקאים למען כלכלה יציבה" אשר היה קודמו של הארגון הנוכחי.

הארגון נחשב לאחד הגופים המרכזיים המספקים מימון והדרכה לתנועת מסיבת התה בארצות הברית. עם זאת, המתנדבים והעובדים האחרונים של AFP מתחרים באלה של המפלגה הרפובליקנית עצמה. עם זאת, הארגון אינו מפלגה פוליטית חופשית - אלא במקום זאת ארגון חוץ-מפלגתי המקביל וממנף את הרפובליקנים.

## קישורים חיצוניים

* 

* אודות הארגון באתר SourceWatch
*  The Brothers Koch: Rich, Political And Playing To Win

## הערות שוליים

קטגוריה:ארצות הברית: ארגונים
קטגוריה:תנועת מסיבת התה
שרה גילברט

**שרה גילברט** (באנגלית: **Sara Gilbert**; נולדה ב-29 בינואר 1975) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה יהודייה-אמריקאית. מוכרת בעיקר בזכות הדמות דרלין קונר-הילי בקומדיית המצבים "רוזאן".

## שנים מוקדמות
נולדה בשם **שרה רבקה אבלס** (**Sara Rebecca Abeles**) בסנטה מוניקה, קליפורניה שבארצות הברית להורים יהודים. בתם של רבקה קריין והארולד אבלס. לגילברט ארבעה אחים ואחיות למחצה, מצד אמה שני אחיה-למחצה הם השחקנים מליסה גילברט וג'ונתן גילברט, שכיכבו בסדרת הטלוויזיה "בית קטן בערבה". ב-1984 היא שינתה את שם משפחתה לשם המשפחה של בעלה הראשון של אמה, פול גילברט.

בוגרת עם ציון לשבח של אוניברסיטת ייל לשנת 1997, בלימודי אמנות עם התמחות בצילום.

## קריירה
גילברט החליטה שהיא רוצה להיות שחקנית בגיל 6, כאשר אחותה הגדולה מליסה קיבלה כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד. לאחר שהופיעה בסרט טלוויזיה ובפרסומת למשקה הפופולרי "Kool-Aid", היא קיבלה בגיל 13 את התפקיד של דרלין קונר-הילי, הילדה האמצעית והסרקסטית בקומדיית המצבים "רוזאן". היא גילמה את התפקיד במשך כל תשע העונות של הסדרה, משנת 1988 ועד 1997, ואף כתבה את אחד הפרקים של העונה הרביעית. תפקידה בסדרה היה כה חשוב, עד שהמפיקים שינו את העלילה ואת לוחות הזמנים של הצילומים על מנת לאפשר לה להמשיך ולהשתתף בסדרה במקביל ללימודיה באוניברסיטת ייל. היא למדה אומנות עם התמקדות בצילום, וסיימה בהצטיינות בשנת 1997.

גילברט ביצעה תפקידי אורח בסדרות שונות, בהן: משפחת סימפסון, 24, ויל וגרייס וחוק וסדר: מדור מיוחד. החל משנת 2004 היא מגלמת תפקיד בסדרת הדרמה ER. היא חזרה לפריים טיים בסתיו 2005 בסיטקום "Twins" של רשת The WB. הסדרה בוטלה לאחר עונה אחת שכן הרשת התמזגה לתוך UPN והפכה לרשת The CW, מהלך שהביא לביטול תוכניות. מאז 2007 היא הופיעה בפרקים רבים של הסדרה המפץ הגדול בתור לזלי וינקל.

גילברט הופיעה בשני סרטי קולנוע לצד דרו ברימור: פיתוי קטלני בשנת 1992 והבחורים בחיי בשנת 2001. היא ביצעה שני תפקידים קטנים בסרטים נוספים, וביימה סרט משלה בשם "Persona Non Grata" בשנת 1998.

בשנת 2013 התארחה לשני פרקים בסדרה הקומית "טיפול אונליין" ברשת שואוטיים בכיכובה של ליסה קודרו.

מאז 2018 מככבת בסיטקום "משפחת קונר", וכמו שאר המשפחה באותו תפקיד שאותו גילמה בסדרה הקודמת ("רוזאן").

## חיים אישיים
בשנים 2001–2011 היא הייתה בזוגיות עם המפיקה והתסריטאית אליסון "אלי" אדלר. היא יצאה מהארון כלסבית באופן רשמי ב-2010. אליסון היא אימו הביולוגית של בנן המשותף, לוי האנק, שנולד באוקטובר 2004. וגילברט ילדה את בתן סויר באוגוסט 2007. ב-2011 הודיעו על פרידה.

לאחר מכן, החלה לצאת עם המוזיקאית לינדה פרי. ב-2013 השתיים התארסו וב-2014 התחתנו. בשנת 2015 נולד להן בנם המשותף, רודס אמיליו גילברט פרי.

בילדותה הפכה גילברט לצמחונית, והיא תומכת בארגון אנשים למען יחס מוסרי לבעלי חיים, כמו כן בארגונים אחרים למען חופש הביטוי, ארגון הסעד "Meals on Wheels", וארגונים למען חולי איידס. בשנת 2008 הצהירה כי עברה לסגנון חיים טבעוני.

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קליפורניה
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:שחקנים ילדים יהודים
קטגוריה:שחקניות ילדות אמריקאיות
קטגוריה:שחקניות לסביות
קטגוריה:שחקנים להט"בים אמריקאים
קטגוריה:טבעוניות אמריקאיות
קטגוריה:טבעוניות יהודיות
קטגוריה:להט"בים יהודים אמריקאים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת ייל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ייל
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1975
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1975
עד הנה (קובץ סיפורים)

"**עד הנה**" הוא קובץ סיפורים מאת ש"י עגנון שהתפרסם בשנת 1952 בהוצאת שוקן. בסדרת "כל ספריו של שמואל יוסף עגנון" הספר הוא הכרך השביעי. בספר שבעה סיפורים, בהם כמה מהסיפורים המוכרים של עגנון דוגמת "תהילה" ו"פרנהיים". הקובץ מורכב מסיפורים קצרים ומנובלות.

הספר זכה לביקורות טובות. טלילה ני מידיעות אחרונות כתבה עליו  הספר קרוי על שם הסיפור הראשון שבו.

## הסיפורים
רבים מהסיפורים בכרך עוסקים ביהודים שבגרמניה ובעלייה לארץ ישראל. הסיפורים כולם מתארים עולמות פסיכולוגיים מורכבים, ומציגים דילמות שונות של יהודי גרמניה על רקע מלחמת העולם הראשונה ועל רקע העליות.
*עד הנה (סיפור) - סיפור על יהודי מישראל שנאלץ עקב המלחמה וסגירת הגבולות להאריך שהותו בגרמניה בתקופת מלחמת העולם הראשונה וחוזה בהתפרקות החברה הגרמנית ולבסוף חוזר לארץ ישראל.
*עם כניסת היום- סיפור על יהודי שהאויבים מחריבים את ביתו, והוא בורח משם עם בתו הקטנה ומגיע לעיר בערב יום הכיפורים, שעה אחת לפני החשיכה. בבית הכנסת, נשרפת הכותונת של בתו והוא הולך לחפש לה בגד אחר.
*תהלה - סיפורה של תהילה - זקנה צדקת מירושלים, המתרפקת על זיכרון רחוק ועסוקה במעשי צדקה וטיפול בקשישה הצעירה ממנה. במשך העלילה מגלה המספר פרטים על עברה של תהילה שכוללים הסכם אירוסין שבוטל בלי בקשת מחילה, ואת כל האסונות הנובעים מכך.
*לילה מן הלילות
*שבועת אמונים - סיפור אהבה על זוג, יעקב רכניץ ושושנה אהרליך, אשר עולים ארצה לאחר שהם נשבעים אמונים זה לזה. בסיפור מתחרות שבע נערות על אהבתו של יעקב רכניץ בתחרות ריצה על חוף הים ביפו.
*ותרב חכמת שלמה
*המלבוש - סיפורו של ישראל החייט, שמקבל בפיקדון בדים, כדי לעשות מהם מלבוש לכבוד השר, אך מתעצל במלאכתו, מקלקל את המלבוש ואובד יחד איתו.
*פרנהיים - סיפור המתרחש כולו בגרמניה שלאחר המלחמה, חייל השב לביתו מוצא אותו ריק ומגלה שבנו מת ואשתו עזבה אותו לטובת אהוב נעוריה.
*אבי השור - מעשה בזקן מירושלים ששורו האהוב נשחט בידי שכנו.
*עידו ועינם

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כתבי ש"י עגנון
קטגוריה:ספרי 1952
קטגוריה:ספרי הוצאת שוקן
קטגוריה:אוספי סיפורים קצרים
מרכז מרקטוס

שמאל|ממוזער|250px|מרכז מרקטוס
**מרכז מרקטוס** הוא מכון חשיבה שמרני הפועל במסגרת אוניברסיטת ג'ורג' מייסון בארצות הברית. המכון חוקר נושאים כלכליים הקשורים בתעשייה, מסחר ושווקים ובהשפעת תקנות ממשלתיות על אלה.

## אודות

המכון הוקם באוניברסיטת ראטגרס על ידי ריץ' פינק, סגן נשיא קוק תעשיות ונשיא קרן קוק, ותחילה נקרא Center for the Study of Market Processes. בתחילת שנות השמונים המכון עבר לאוניברסיטת ג'ורג' מייסון. בשנת 1998 הוא התמזג עם Center for the Study of Public Choice ובשנת 1999 שונה שמו ל"מרכז מרקטוס" (מרקטוס, מילה הלטינית שפירושה מסחר). מטרתו של המכון הוא לחקור ולייצר ידע אודות הדרכים שבהן ארגונים יכולים לפעול בחופשיות כדי לשגשג ולמצוא דרכים להתגבר על מכשולים המונעים מפרטים ומארגונים לצמוח ולשגשג. 

המכון מוציא לאור פרסומים, מפעיל תוכניות שונות, מקיים כנסים ופורומים. הוא מציע מסלולים לסטודנטים וכן מקבל לשורותיו עמיתי מחקר אשר עורכים מחקרים.

התורם העיקרי לארגון הם האחים קוק, בעליהן של תעשיות קוק. בין השנים 1997 ל-2008, תרמו ממוסדות התמיכה של האחים כ-9,874,500 דולר. בין החברות התורמות כסף לארגון הוא תאגיד הנפט אקסון מוביל.

ארגון איכות הסביבה גרינפיס האשים את הארגון כי הוא מכחיש את תופעת התחממות עולמית.

## קישורים חיצוניים
* 

* אתר המרכז
* דף הארגון באתר יוטיוב
* אודות המרכז באתר SourceWatch
* פרסומי המכון

## הערות שוליים

קטגוריה:ארצות הברית: ארגונים
קטגוריה:אוניברסיטת ראטגרס
יזי

**יֶזי** (באיטלקית: **Jesi**) היא עיר בנפת אנקונה במחוז מארקה שבאיטליה.

דבר איננו ידוע על ייסוד העיר, ככל הנראה נוסדה על ידי העם האומברי. בשנת 247 לפנה"ס הפכה יזי לחלק מהאימפריה הרומית בשם **אסיס** (Aesis).

התפוררות האימפריה הרומית הביאה לכיבוש העיר על ידי שבטים גרמאניים, תחילה על ידי אודואקר בשנת 476, ולאחר מכן בשנת 493 על ידי אוסטרוגותים בראשות מנהיגם תאודוריק הגדול. במאה השישית עברה העיר לשליטת האימפריה הביזנטית.

בשנת 1194 נולד בעיר פרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.

בפאתי יזי מצוי בית הקברות העירוני המורכב ממספר מתחמים, כשאת המתחם הבולט שבהם תכנן האדריכל לאונרדו ריצ'י והוא מדמה עיר מתים שכולה מבטון חשוף.

העיר היא מרכז חקלאי וכלכלי אזורי.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* מיכאל יעקובסון: סיבוב בבית הקברות מבטון של יזי באיטליה, באתר 'חלון אחורי', 26 במאי 2024

קטגוריה:מארקה: ערים
לאוס במשחקים האולימפיים

**[[לאוס]]** השתתפה לראשונה ב**[[המשחקים האולימפיים|משחקים האולימפיים]]** באולימפיאדת מוסקבה (1980). היא נעדרה מאולימפיאדת לוס אנג'לס (1984), לאחר שהצטרפה לחרם שהובילה ברית המועצות על המשחקים, ומאז אולימפיאדת סיאול (1988) היא משתתפת בהם ברציפות. עד כה, אף ספורטאי מלאוס לא זכה במדליה אולימפית, והישגיהם של הספורטאים הלאוסים במשחקים היו נמוכים למדי. לאוס מעולם לא השתתפה באולימפיאדת חורף.

## ראו גם
* לאוס במשחקים הפאראלימפיים
* לאוס במשחקים האולימפיים לנוער

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:לאוס: ספורט
קטגוריה:מדינות במשחקים האולימפיים
כל נדרי (מקס ברוך)

**כל נדרי**, אופוס 47 (Kol Nidrei), היא יצירה לצ'לו ותזמורת מאת המלחין הגרמני מקס בְּרוּך.

ברוך סיים את כתיבת היצירה ב-1880 בליברפול שבאנגליה בטרם פורסמה לראשונה בברלין בשנת 1881. מתכונת היצירה היא "אדג'ו על שתי נעימות עבריות לצ'לו ותזמורת עם נבל" והיא מורכבת מסדרות של וריאציות על שני נושאים עיקריים מן המוזיקה היהודית. הנושא הראשון, המעניק ליצירה את שמה, מקורו בתפילת כל נדרי, הפותחת את תפילות יום הכיפורים. בעיבוד של ברוך לנעימה, הצ'לו מחקה את קולו הרפסודי של החזן המזמר את נוסח התפילה בבית הכנסת. הנושא השני הוא ציטוט מתוך החלק האמצעי של המוזיקה שכתב אייזק נייתן לשירו של לורד ביירון "Oh! Weep for Those that Wept by Babel's Stream" ("בָּכוּ בָּכוֹ להולך", בתרגומו של שלמה מאנדלקרן) – על היושבים בגלות על נהרות בבל, מתוך הקובץ "מנגינות עבריות" (הכולל גם את הפואמה המפורסמת "ביופי תהלך" ).

ברוך היה פרוטסטנטי, והוא התוודע לראשונה לנעימת כל נדרי כשמורו פרדיננד הילר הביאו אל משפחת ליכטנשטיין, שראשה כיהן כחזן הראשי של ברלין. החזן אברהם יעקב ליכטנשטיין היה ידוע בקשריו הטובים עם מספר רב של מוזיקאים נוצרים, ועודד את התעניינותו של ברוך במוזיקת עם יהודית. יש אומנם המבקרים את היעדר הרגש היהודי ב"כל נדרי" הקונצרטנטי של ברוך, אך חשוב לזכור שברוך לא התיימר מעולם לכתוב מוזיקה יהודית; כל רצונו היה למזג השראה יהודית ביצירותיו הוא.

היצירה כתובה לכלים הבאים:
* צ'לו סולו
* 2 חלילי צד
* 2 אבובים
* 2 קלרינטים
* 2 בסונים
* 4 קרנות
* 2 חצוצרות
* 3 טרומבונים
* טימפני
* נבל
* כלי קשת

## קישורים חיצוניים

* חומר רקע על המוזיקה של ברוך ל"כל נדרי" ודיון ביהדות של אופיו
* [התווים של יצחק נתן לסופרן, מקהלה בארבעה קולות ופסנתר, בעמ' 70 עד 75 בקובץ](http://imslp.org/wiki/Hebrew_Melodies_(Nathan,_Isaac)
* [התווים של יצירתו של ברוך](http://imslp.org/wiki/Kol_Nidrei,_Op.47_(Bruch,_Max)
* 

ברוך
ברוך
קטגוריה:יצירות לצ'לו
קטגוריה:יצירות במוזיקה קלאסית
קטגוריה:יצירות משנת 1880
כילפריך הראשון

**כילפריך הראשון** (בערך 539 - ספטמבר 584) היה מלך נויסטריה מ-561 עד מותו.

## חייו
ספרו של גרגוריוס מטור "היסטוריה של הפרנקים" הוא מקור רוב הידוע אודות כילפריך הראשון. בספר, בין היתר, מתואר כילפריך כמשכיל שחיבר חרוזים לטיניים וניסה להוסיף ארבע אותיות יווניות לאלף-בית הלטיני.

כילפריך היה אחד מבניו של כלותאר הראשון, מלך סואסון. ב-561, עם מות אביו, הוא נכנס לפריז, תפס את האוצר המלכותי וניסה להשתלט על כל ממלכת הפרנקים. אולם, אחיו אילצו אותו להתחלק אתם בנחלותיה של הממלכה. מלבד העיר סואסון, גם הערים אמיין, אראס, קמברה, טורנה ובולון-סור-מר נפלו בחלקו. אחיו כריברט הראשון קיבל לידיו את פריז, אחיו גונתרם - את ממלכת בורגונדיה  ובירתה אורליאן, ואחיו סיגיברט הראשון, קיבל את אוסטרזיה.

זמן לא רב אחרי מות אביהם, החל כילפריך הראשון ללחום באחיו סיגיברט הראשון, שגבר עליו, התקדם אל עבר סואסון ולקח בשבי את בנו בכורו של כילפריך. ב-567, עם מותו של כריבר, מלך פריז, אחרי שכילפריך פלש שוב לנחלותיו של סיגיברט ללא הצלחה, הם חילקו ביניהם את פריז. ב-573, כילפריך וגונתרם שיתפו פעולה נגד אחיהם סיגיברט, אולם גונתרם הצטרף לפתע אל סיגיברט, וכילפריך הפסיד שוב במערכה.

כילפריך הראשון, שהיה נשוי לאודוברה, בגד בה ולקח לעצמו מאהבת בשם פרדגונד. אחרי כן, הוא נישא לגאלסווינת, אחותה של ברונהילדה מאוסטרזיה אשת סיגיברט הראשון. אחרי זמן מה, גאלסווינת נמצאה חנוקה במיטתה, וכילפריך נישא למאהבתו פרדגונד. רצח זה שימש עילה לשרשרת מלחמות עקובות מדם בין כילפריך לבין סיגיברט המושפע מאשתו שרצתה לנקום על מות אחותה, שביניהן היו הפסקות אש אחדות.

ב-575 סיגיברט הראשון נרצח בידי אנשיה של פרדגונד, והערים טור ופואטייה עברו לרשותו של בעלה, כילפריך הראשון, שניסה להשתלט על כל ממלכת אוסטרזיה, אך ללא הצלחה. כילפריך לחם באחיו גונתרם, שניסה להגן על אלמנתו ובנו של סיגיברט הראשון. כילפריך תקף את הברטונים וכבש את ארצם (מאוחר יותר חבל ברטאן). כעדות לכך תשמש פואמה שנכתבה על ידי ונאנטיוס פורטונאטוס כדי לחגוג מאורע זה.

בספטמבר 584, כאשר כילפריך הראשון ניסה לרדת מעל סוסו בשובו מצייד בין הערביים, הוא נרצח בידי אדם בשם פאלקו, שתקע פגיון מתחת לבית השחי שלו, ואחר כך בבטנו. הרוצח הצליח להימלט ולא נתפס מעולם. גרגוריוס מטור ייחס רצח זה לברונהילדה, אלמנתו של סיגיברט הראשון. המלכה פרדגונד הפכה לעוצרת בשם בנה כלותאר השני שנולד קצת אחרי רצח אביו.

בספרו "היסטוריה של הפרנקים", גרגוריוס מטור, שיחסיו עם כילפריך הראשון היו בכל רע, כינה אותו בשמות "נירון" ו"הורדוס" של תקופתו. בין היתר, הוא האשים אותו בכך שהפריד את העיר טור מממלכת אוסטרסיה, תפס את רכושה של הכנסייה הקתולית, ומינה את אנשי חצרו לבישופים. הוא התנגד גם למאמציו של כילפריך הראשון ללמד תורה חדשה בדבר השילוש הקדוש.

גרגוריוס מספר על יהודי ושמו פריסקוס (Priscus) שהיה מיודד עם המלך ושימש סוכן בעבור חלק מן הרכישות שביצע. גרגוריוס מספר על ויכוחים בין כילפריך לפריסקוס בשאלות של אמונה, שגרגוריוס עצמו השתתף באחד מהם.

גרגוריוס מתאר גם את רמת האלימות שהייתה בחברה המרובינגית בתקופתו של כלפריק: 

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:השושלת המרובינגית
קטגוריה:מלכים פרנקים
קטגוריה:מלכים מהמאה ה-6
קטגוריה:מלכי נויסטריה
קטגוריה:נפטרים ב-584
תומאס ודג'ווד

** תומאס ודג'ווד** (באנגלית: **Thomas Wedgwood**; 14 במאי 1771 – 10 ביולי 1805), צלם בריטי. היה, ביחד עם האמפרי דייווי, מראשוני נסייני הצילום.

## ביוגרפיה
ודג'ווד נולד ב-1771 באטרוריה, סטפורדשייר. בן למשפחה עם היסטוריה מפוארת בייצור כלי חרס, וכבר בילדותו ספג את אהבת האמנות. אביו היה הקדר ג'וזאיה ודג'ווד. את מרבית חייו הקצרים בילה בקשר עם ציירים, פסלים ומשוררים, להם היה פטרון, אחרי שירש את הונו של אביו ב-1775.

כאדם צעיר, ודג'ווד עסק בנושא חינוך ילדים, ובילה זמן רב בלימודים על תינוקות. מתצפיותיו הוא הגיע למסקנה כי מרבית המידע שהמוח הצעיר אוסף מגיע מהעיניים, ולפיכך קשור לאור ולתמונה. ניסיונותיו ליצור תמונה "קבועה" על ידי אור נבעו ככל הנראה מרצון לנסות לשפר את שיטות ההוראה, אך הובילו בסופו של דבר להמצאת הצילום עצמו. 

ודג'ווד לא התחתן ולא היו לו ילדים. הביוגרף שלו העיר כי "לא נמצאו מכתבים או עדויות מהמשפחה לכך שהוא היה בקשר רומנטי כלשהו עם אישה."

## מחקרו בצילום
לזכותו של ודג'ווד נזקפת תרומה משמעותית לטכנולוגיה, על היותו הראשון שפיתח שיטה להעתקת תמונה למדיה קבועה באמצעים כימיים. 

בניסוייו הרבים עם חום ואור, וייתכן גם בעזרת עצות על כסף חנקתי מן המורה שלו אלכסנדר צ'ישולם, וג'ווד יצר תחילה סירי חרס מצופים בכסף חנקתי וכן נייר ועור לבן כמדיה להדפסה. להצלחה הגדולה ביותר זכה עם העור הלבן. אף על פי שבמקור ניסה ליצור תמונות בעזרת "קמרה אובסקורה", ניסיונותיו לא צלחו. ההישגים הגדולים ביותר שלו היו ההדפסה של פרופיל של אובייקט באמצעות מגע ישיר עם נייר, ובעזרת שיטה דומה העתיק ציורים שקופים על זכוכיות, בעזרת מגע ישיר וחשיפה לאור השמש. 

לא ידוע בדיוק באיזו תקופה ביצע את ניסוייו, אך ידוע שייעץ לג'יימס ואט על תהליך הצילום בערך בשנת 1790. ואט כתב לוודג'ווד:
:"אדוני היקר, אני מודה על ההוראות שלך לגבי תמונות הכסף, שאיתן אני אנסה לעשות כמה ניסויים".

בערך ב-1790 המציא ודג'ווד שיטה שמבוצעת בעזרת כתמים כימיים שיוצרים צללית של האובייקט, בעזרת כיסוי הנייר בכסף חנקתי, וחשיפת הנייר, עם האובייקט כלפי מעלה, אל אור טבעי, ואחר כך לשמר בחדר חושך. ביסוס תהליך זה, שניתן לחזור עליו, היווה את תחילת הצילום כפי שהוא מוכר כיום. בכך הפך ודג'ווד לאחד הנסיינים הראשונים בצילום, ולראשון שראוי לתואר "צלם". 

ודג'ווד פגש בכימאי צעיר בשם האמפרי דייווי במרפאה פנאוטמית בבריסטול, בזמן שוודג'ווד שהה שם בגין מחלת השחפת. דייווי כתב עבור ודג'ווד עבודה שמסכמת את מחקריו. העבודה פורסמה בעיתון של המכון המלכותי של בריטניה הגדולה, ונקראה "דין וחשבון על שיטת ההעתקת ציורים לזכוכית, באמצעות אור על כסף חנקתי. הומצא על ידי ת. ודג'ווד הנכבד." המאמר תיאר את פרטי התהליך וההישגים של ודג'ווד, אך העיתון לא היה באותה עת נפוץ כפי שהוא כיום. באותו זמן המגזין היה נייר קטן אשר היה מודפס מעת לעת, וסיפר בעיקר על מחקרים חדשים בתחום התינוקות, ומתוך הקהל המצומצם שקרא את העיתון, מעטים אף יותר היו אנשים בעלי השפעה. 

עם זאת, עבודתו של ודג'ווד הגיעה לאוזניהם של כימאים אחרים. דייוויד ברוסטר, שהיה מאוחר יותר חבר קרוב של ויליאם הנרי פוקס טלבוט, חקר גם הוא את הנושא. המחקרים החלו להניב תוצאות יותר ויותר מפותחות, כשכולם מבוססים על הידע הראשוני שהציע ודג'ווד.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ממציאים בריטים
קטגוריה:צלמים אנגלים
קטגוריה:חלוצי הצילום
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1771
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1805
קים יו-נה

**קים יון-אה** בקוריאנית:**김연아**; באנגלית: **Yuna Kim**; (), הידועה גם בתור **יונה קים** בסדר שם מערבי, היא מחליקה אומנותית דרום קוריאנית בעבר. קים היא אלופה אולימפית (ונקובר 2010), סגנית אלופה אולימפית (סוצ'י 2014), פעמיים אלופת העולם (2009 ו-2013), ואלופת תחרות ארבע היבשות לשנת 2009. כמו כן, זכתה שלוש פעמים בגמר הגרנד פרי להחלקה אומנותית, הייתה אלופת העולם לצעירים לשנת 2006, זכתה בגמר הגרנד פרי לצעירים בעונת 2005–2006, והייתה האלופה הדרום-קוריאנית שש פעמים.

## קריירה
קים יון-אה נולדה בבוצ׳ון. בגיל 6, עברה משפחתה להתגורר בעיר גונפו, פרובינצת קיונגי. יון-אה החלה להחליק על הקרח בגיל 7 בהדרכת אמה.

בשנת 2003, בגיל 12, זכתה באליפות קוריאה הדרומית להחלקה אומנותית, והייתה לזוכה הצעירה ביותר בתחרות.

לפני עונת 2006–2007 שהייתה לעונת הבוגרים הראשונה שלה, יו-נה עברה להתגורר בטורונטו, קנדה. המחליק לשעבר מקנדה, בריאן אורסר, זוכה מדליית הכסף באולימפיאדות החורף 1984 ו-1988 היה מאמנה בשנים 2007–2010.

קים היא המחליקה הדרום קוריאנית הראשונה שזכתה במדליה באירוע של איגוד ההחלקה הבינלאומי. היא אחת מהספורטאיות ומהדמויות הציבוריות המזוהות ביותר בקוריאה הדרומית, ונחשבת לאחת המחליקות האומנותיות הטובות ביותר בהיסטוריה.

קים קבעה בשנת 2010 שלושה שיאי ניקוד ליחידות: בתוכנית הקצרה, בתוכנית הארוכה, ובניקוד הכולל. שיא הניקוד שקבעה בתוכנית הקצרה נשבר בשנת 2014 על ידי המחליקה מאו אסדה מיפן. בנוסף, היא המחליקה הראשונה שעברה את ספי 200, 210, ו-220 הנקודות בשיטת השיפוט של איגוד ההחלקה הבינלאומי.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

קטגוריה:מחליקות אמנותיות על קרח דרום קוריאניות
קטגוריה:אלופות אולימפיות: החלקה אמנותית
קטגוריה:אלופות עולם בהחלקה אמנותית
קטגוריה:מחליקים אמנותיים על קרח באולימפיאדת ונקובר (2010)
קטגוריה:מחליקים אמנותיים על קרח באולימפיאדת סוצ'י (2014)
קטגוריה:שגרירים של רצון טוב - יוניסף
קטגוריה:מדליקי הלפיד האולימפי
קטגוריה:משתתפות אולימפיאדת ונקובר (2010)
קטגוריה:זוכות מדליית כסף אולימפית מקוריאה הדרומית
קטגוריה:אלופות אולימפיות מקוריאה הדרומית
קטגוריה:זוכות מדליית כסף אולימפית: החלקה אמנותית
קטגוריה:דרום קוריאניות שנולדו ב-1990
פאול בקר

**פאול בקר** (בגרמנית: **Paul Eugen Max Bekker**  11 בספטמבר 1882 – 7 במרץ 1937) היה מבקר מוזיקה יהודי-גרמני, מן הרהוטים ורבי ההשפעה ביותר במאה ה-20.

## ביוגרפיה

בקר נולד בברלין ב-11 בספטמבר 1882. אביו היה חייט יהודי ואמו תופרת. הוא למד כינור וניגן תקופה מסוימת ככנר עצמאי בברלין וכן הופיע כמנצח באשאפנבורג (1903-1902) ובגרליץ (1904-1903). בשנת 1906 החל בקריירה העיתונאית כמבקר מוזיקה, בעיתונים Berliner Neueste Nachrichten ו-the Berliner Allgemeine Zeitung. בשנת 1909 עבר ל"ברלינר אלגמיינה צייטונג" ובשנת 1911 התמנה למבקר הראשי של ה"פרנקפורטר צייטונג", שם נשאר עד 1923. מעמדו של בקר היה איתן, הודות לסגנונו המזהיר ולידע התאורטי והמעשי המקיף שלו. בכתיבתו העיתונאית היה תומך נלהב במאהלר ובשרקר אך פחות מכך בריכרד שטראוס ובאלבן ברג.

ב-1911 התפרסם ספרו על בטהובן שזכה להצלחה רבה. במהלך חיו פרסם כשלושים ספרים. בשנת 1925 הגשים שאיפה רבת-שנים לנהל בית אופרה, תחילה בקאסל ואחר, מ-1927, כמנהל מוזיקלי של התיאטרון הממלכתי של ויסבאדן. בתקופת כהונתו, שנמשכה עד 1932 וכללה גם עבודת בימוי, העלה בקר הפקות שאפתניות, בהן יצירות שלא היו ברפרטואר השגור מאת ברליוז, בואלדייה, צ'ימרוזה, דיטרסדורף ועוד, נוסף לבכורות, עולמיות ומקומיות, של יצירות מאת אלפאנו, קאזלה, הינדמית, מיו, שנברג, סטרווינסקי, וייל ואחרים. בשנת 1933 עזב בקר, שאביו היה יהודי, את גרמניה הנאצית והתיישב בפריז, משם עבר כעבור שנה לניו יורק, וכתב בעבור New Yorker Staatszeitung עד למותו בשנת 1937.

ספריית המוזיקה של אוניברסיטת ייל בארצות הברית מחזיקה ב"אוסף פאול בקר", המכיל מגוון מכתבים, מסמכים, מתכונים, תצלומים, פרטיטורות מודפסות ועוד, שלחלקם ערך היסטורי ומוזיקולוגי רב.

ספרו של פאול בקר, "בטהובן", יצא בעברית בהוצאת ניב בשנת 1962, בתרגומו של יצחק הירשברג.

## מספריו

* Das deutsche Musikleben (1916)
* Franz Schreker, Studie und Kritik der modernen Oper (1919)
* Gustav Mahlers Sinfonien (1921),
* Wagner, das Leben im Werke (1924)
* Intendant in Kassel (1925–27)
* Wiesbaden (1927–32),


## קישורים חיצוניים

* The Paul Bekker Papers מספריית אירווינג ס. גילמור, אוניברסיטת ייל
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מבקרי מוזיקה יהודים
קטגוריה:מוזיקאים שעזבו את גרמניה הנאצית
קטגוריה:היסטוריונים של המוזיקה
קטגוריה:בטהובן

קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1882
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1937