open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
גד נשיץ

**פטר גד נשיץ** (16 ביולי 1932 – 7 בספטמבר 2017) היה עורך דין ישראלי, עסק בתחומי משפט מסחרי ודיני נזיקין והיה ממייסדי משרד נשיץ ברנדס אמיר ושות' . בין השאר, הוא כיהן, החל מ-1960 בתפקיד של קונסול כבוד של איסלנד בישראל.

## ביוגרפיה
גד נשיץ נולד בברשוב שברומניה בשנת 1932  ב-1940 עלתה המשפחה לארץ ישראל והתגוררה בדירה ברחוב רופין בתל אביב. אביו, פריץ נשיץ, היה תעשיין, משורר, סופר ומתרגם (בין היתר כיהן כקונסול כבוד של איסלנד), ואמו, ז'ני אאוגניה לבית האן (Hann) הייתה עקרת בית.

נשיץ למד בגימנסיה שלווה בתל אביב, במגמה ההומנית, ובהמשך למד משפטים באוניברסיטת תל אביב, בשנת 1955 סיים את לימודיו בהצטיינות והתמחה במשרדו של עורך הדין דוד הרמן. עם סיום התמחותו, בשנת 1957, פתח משרד עצמאי. לכבוד התערוכה העולמית של בריסל, שנערכה בשנת 1958, מילא בהתנדבות תפקיד של עוזר נספח כלכלי בשגרירות ישראל בבריסל. בשנת 1973 קיבל תואר שני במשפטים, אף הוא מאוניברסיטת תל אביב. 

בשנת 1981 הציע לעו"ד חנינא ברנדס לפתוח משרד משותף, והמשרד, נשיץ-ברנדס, לימים נשיץ-ברנדס-אמיר, התפתח לאחד המשרדים הגדולים והידועים בישראל. נשיץ הוביל במשרד את תחומי הביטוח, הבנקאות, המשפט הימי והליטיגציה. בדירוג צ'יימברס נבחר נשיץ למקום השלישי בין הליטיגטורים בישראל (אחרי אלקס הרטמן ודורי קלגסבלד). עסק גם בבוררות בישראל ובחו"ל.

בשנת 1956 מונה לסגן קונסול כבוד של איסלנד, ובנובמבר 1960 מונה לקונסול כבוד של איסלנד. עד לפטירתו כיהן כיו"ר ארגון הסגל הדיפלומטי של הקונסולים של כבוד בישראל.

כיהן כיו"ר עמותת ארתור רובינשטיין (המארגנת את התחרות הבינלאומית לפסנתר ע"ש ארתור רובינשטיין) ויו"ר האגודה הישראלית למשפט ימי. בין 2003 ל-2007 עמד בראש פורום הנזיקין של לשכת עורכי הדין.
### חייו הפרטיים
התגורר בהרצליה. היה נשוי לנחמה, בת לבית בן עזר ואב לשתי בנות - ענת ואורלי, ובן. אחת מבנותיו, ענת, היא מייסדת-שותפה של קרן אורבימד ישראל. הבן, עו"ד איתן אלכסנדר נשיץ, נפטר במפתיע באוגוסט 2010.

נפטר ב-7 בספטמבר 2017 ונטמן בבית הקברות גבעת השלושה.

## קישורים חיצוניים
* Peter Gad Naschitz, באתר של משרד נשיץ ברנדס אמיר
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:קונסולים של כבוד במדינת ישראל
קטגוריה:ישראלים ילידי רומניה
קטגוריה:עולים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אישים הקבורים בגבעת השלושה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: משפטים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1932
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2017
לריסה (ירח)

**לריסה**, הידוע גם כ-**נפטון VII**, הוא הירח החמישי הקרוב ביותר לנפטון, כוכב הלכת השמיני במערכת השמש. לריסה התגלה בשנת 1981, ונקרא על שמה של הנימפה לריסה במיתולוגיה היוונית, שאהבה את אל הים פוסידון אהבה ללא גבולות.

## גילוי

לריסה התגלה ב-24 במאי 1981 על ידי הרולד ריטסמה, ויליאם הוברט, לארי לבובסקי ודוד טולן, בזמן שביצעו תצפיות טלסקופיות. ההכרזה הרשמית (IAUC 3608) בדבר גילוי הירח החדש הגיעה ב-29 במאי 1981.

אישור הגילוי בוצע על ידי גשושית המחקר וויאג'ר 2, בשעה שזו ביצעה מעוף באזור של נפטון בשנת 1989. הצהרתו של סטפאן סינוט התייחסה ל"עשרה פריימים אשר צולמו במהלך חמישה ימים", כך שהאישור הסופי לתגלית בוצע מעט לפני ה-28 ביולי 1989.

## מקור השם

עם גילויו קיבל הירח את שמו הזמני **S/1981 N 1** על ידי הרולד ריטסמה. ב-2 באוגוסט 1989, כאשר פורסמו הצילומים של וויאג'ר 2, הוא קיבל (IAUC 4824) שם זמני נוסף **S/1989 N 2**.

שמו הרשמי **לריסה** ניתן לירח רק ב-16 בספטמבר 1991, על ידי האיגוד האסטרונומי הבינלאומי (IAUC 5347), הסמכות העליונה בקביעת שמות לגופי שמים.

## מאפיינים פיזיים
מעט מאוד ידוע אודות הירח. התמונות של וויאג'ר 2 מלמדות כי צורתו אינה כדורית, וכי פני שטחו מכילים מכתשים רבים. הירח אינו מכיל אטמוספירה, והוא אינו מראה שום עדות לפעילות גאולוגית.

לריסה בעל קוטר ממוצע של 195 ק"מ, והוא נמצא במרחק של 73,548 ק"מ מנפטון. מסלולו קרב יותר ויותר לנפטון, כך שבעתיד ייתכן ויתנגש באטמוספירה של נפטון או יתפרק לטבעות פלנטריות, זאת כאשר יחצה את גבול רוש עקב השפעת כוחות גאות.

## קישורים חיצוניים

* פרופיל של לריסה באתר של נאס"א
* לריסה, באתר "תשעה 8 כוכבי לכת"
* לריסה, ירח של נפטון, באתר "במבט במערכת השמש"

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ירחי נפטון
בקסלי (רובע)

150px|שמאל|ממוזער|לוגו רובע בקסלי
**רובע בֶּקְסְלִי של העיר לונדון** (באנגלית: **The London Borough of Bexley **, ) הוא אחד מרובעי לונדון הנמצא במזרח העיר לונדון.

## גאוגרפיה ושכונות הרובע
רובע בקסלי גובל ברובע ברומלי בדרומו, רובע גריניץ' במערבו, ונהר התמזה בצפונו (מעבר לנהר, מצפון לרובע נמצאים הרבעים בארקינג ודאגנהאם והברינג. ממזרח לרובע נמצא רובע דאטפורד שבמחוז קנט.

הרובע כולל את השכונות: 
* ארית'
* בארנהרסט
* בארנס קריי
* בלוודיר
* בלקפן
* בקסלי - שכונה המכונה לעיתים "בקסלי הישנה" (Old Bexley) או "כפר בקסלי (Bexley Village)
* בקסלי הית'
* וולינג
* לאמורביי
* לונגלנדס
* נורת' קריי
* סאלד גרין
* פאלקון ווד
* פוטס קריי
* קרייפורד

## היסטוריה
רובע בקסלי נוסד בשנת 1965 בעקבות חוק השלטון בלונדון 1963 לאחר איחוד הרובע המוניציפלי של בקסלי, הרובע המוניציפלי של ארית', הרובע העירוני קרייפורד וחלק מהרובע העירוני צ'יסלהאסט וסיקאפ (חלקו האחר של רובע עירוני זה הפך לחלק מרובע ברומלי).

## פארקים ושטחים ציבוריים
אף שרובע בקסלי מצוי בסמוך ללונדון הפנימית הצפופה, ברובע מצויים שטחים פתוחים רבים ופארקים רבים. ברובע מצוי קצהו של רכס הגבהות המקיף את דרום לונדון. רכס גבעות זה כוללת את גבעת שוטרז (בגבול הרובע עם רובע גריניץ').

במהלך המאה ה-19, עת החלו העיירות באזור הרובע לגדול, נותרו ביניהן שטחים פתוחים רבים. שטחים אלה כוללים את אזור הריסות מנזר לסנס והיערות סביבות (המכונים "לסנס הית'" - Lessness Heath ו"יערות המנזר" - "Abbey Wood"). שטחים ציבוריים נוספים הם נורת'מברלנד הית' (Northumberland Heath) דרומית לארית', פארק דאנסון (Danson Park), והול פלייס (Hall Place).

## כנסיות
מרבית תושבי הרובע שייכים לכנסייה האנגליקנית, אולם קיימות ברובע מספר כנסיות של קהילות נוצרים קתולים וכן כנסיות בפטיסטיות, אחוות פלימות' ומתודיסטיות. אין ברובע בתי כנסת.

ברובע מצויות מספר כנסיות מימי הביניים (המאה ה-12), בהן כנסיית פאולינוס הקדוש (St Paulinus) שבקייפורד (Crayford), כנסיית יוחנן המטביל שבארית' (Erith), כנסיית מרים הבתולה הקדושה שבבקסלי (Bexley) וכנסיית כל הקדושים בפוטס קריי (Foots Cray) - שתי האחרונות שוקמו במאה ה-19.

## השכלה
ברובע ממוקמות מכללת סידקפ לאמנות ומכללת רוז ברופורד.

## שלטון מקומי
הרובע מחולקת ל-21 אזורי בחירה (wards).
בבחירות שנערכו ב-4 במאי 2006 זכתה המפלגה השמרנית ב-55 מהמושבים במועצת הרובע (מפלגת הלייבור נותרה עם 9 מושבים בלבד).

## ערים תאומות
לבקסלי שתי ערים תאומות: 
*  
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* מרכז הארכיב של בקסלי
* ההיסטוריה של בקסלי
* אתר קהילת בקסלי
* חלוקת הרובע לאזורי בחירה

*
קטגוריה:לונדון: רבעים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1965
בית נתיף

**בֵּית נָתִיף** (בערבית **بيت نتّيف**; מוכר בעברית גם בשם **בית נטיף**) היה כפר ערבי גדול בעמק האלה, בגבול הרי יהודה ושפלת יהודה, כ־20 קילומטרים מערבית לבית לחם וכ־7 קילומטרים דרומית להר־טוב, בגובה 420 מטר מעל פני הים. במלחמת העצמאות נכבש הכפר ותושביו נמלטו. במפה (ישראל 1:50,000) המקום מכונה **חָרְבַּת בֵּית נָתִיף**.

## היסטוריה
בתקופת המנדט הבריטי היה הכפר שייך לנפת חברון, מחוז ירושלים (1945). על פי סקר הכפרים 1945 בארץ ישראל שטחי אדמותיו היו 44,587 דונם, ובשנת 1945 הוא מנה 2,150 נפשות. הכפר נועד להשתייך למדינה הערבית על פי תוכנית החלוקה.

בסמוך לבית נתיף עברה מחלקת הל"ה שיצאה מהר־טוב כדי לסייע לגוש עציון הנצור ולתגבר אותו בלוחמים ובאספקה, אור ליום 16 בינואר 1948 המחלקה התגלתה בדרכה על ידי ערבים מהכפר צוריף, כותרה על ידי המוני ערבים מהסביבה וכל לוחמיה נפלו בקרב שנמשך כל היום. כ־6 קילומטרים דרומית מזרחית לבית נתיף נמצאת היום "גבעת הקרב", מקום הקרב האחרון של מחלקת הל"ה.

במהלך מבצע ההר ב־21 באוקטובר 1948 נכבש הכפר, ותושביו נמלטו לכיוון בית לחם וחברון.

לאחר כיבוש הכפר, שימשו בתי הכפר כמקום מגורים עבור חברי קיבוץ נתיב הל"ה בימיו הראשונים. לאחר שאלו עברו לבתים החדשים שהקימו, היה במקום מחנה צבאי במשך שנים אחדות. באדמות הכפר הוקמו היישובים נווה מיכאל, אביעזר ונתיב הל"ה. חורבות הכפר מצויות עד היום בגבעות שבין בית שמש לנתיב הל"ה. החל משנת 2005 מתנהל מאבק של תושבי בית שמש ורשות הטבע והגנים להפיכת האזור לגן לאומי ולא להפוך את המרחב לשכונות חדשות של העיר. המאבק נכשל, וב־2015 החלה בניית שכונת רמת בית שמש שלבים ד' וה' באזור חורבות הכפר.

## ממצאים ארכאולוגיים
[ימין|ממוזער|110px|[צלמית במזרח הקרוב ובעולם האגאי הקדום|צלמית נער מ"טיפוס בית נטיף". פלג גופו העליון מתואר בצורה סכימטית בלא התייחסות לפרטים אנטומיים, את הצוואר מקשט ענק עם מדליון. אוסף המוזיאון הימי הלאומי]]
בחפירות ארכאולוגיות שנערכו במקום בשנים 1933–1934 נמצאו פסיפסים, פסלים וצלמיות שזוהו לראשונה כקבוצה באתר זה. הקבוצה כונתה "צלמיות בית נטיף". צלמיות אלה מתאפיינות בעיצוב פנים סכמטי וחסר הבעה. כן נמצאו בורות מים. הממצאים מתוארכים למאה ה־3 עוד נתגלה כי הכפר היה עיר מחוז בתקופת בית שני, אשר הוחרבה על ידי אספסיאנוס, אז הוקם במקום היישוב הרומי בית לתפא.

מקום החפירות אבד, ונתגלה מחדש ב־2020.

## קישורים חיצוניים


* Boaz Zissu & Eitan Klein, "A Rock-Cut Burial Cave from the Roman Period at Beit Nattif, Judaean Foothills", Israel Exploration Journal 61(2), 2011, pp. 196-216


## הערות שוליים

קטגוריה:עמק האלה
קטגוריה:קהילות ויישובים ערביים שנחרבו במלחמת העצמאות
קטגוריה:שפלת יהודה: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:נתיב הל"ה
בית נתיף (בית לתפה)
קבוצת בלומסברי

**קבוצת בלומסברי** (באנגלית: **Bloomsbury Group**) היה שמה של קבוצת 'ידידים ואוהבים', כפי שכינו עצמם, של סופרים, אמנים, פילוסופים ואינטלקטואלים בריטיים, שפעלה משנת 1907 עד לראשית שנות ה-30 של המאה העשרים, ואשר השפעתה והשפעת חבריה ניכרת עד היום בתחומי האמנות, הספרות, הכלכלה, חיי החברה והפוליטיקה באנגליה ובאירופה.

ראשיתה של הקבוצה בבתי האחיות סטפן בגורדון סקוואר ובלומסברי, הבכורה והמפורסמת שבהן נודעה כסופרת והמבקרת רבת-ההשפעה וירג'יניה וולף, ואחותה הציירת ואנסה בל. וירג'יניה נישאה למבקר והמו"ל לנארד וולף וואנסה למבקר האמנות קלייב בל - וכך נוצר הגרעין המייסד. בהמשך נתווספו חברים וחברי-חברים, אחדים מהם מהדמויות הבולטות, מאוחר יותר, של האינטליגנציה הבריטית בין שתי המלחמות הגדולות.

עם חברי הקבוצה נמנו ליטון סטרייצ'י, מי שנחשב כממציא הביוגרפיה המודרנית, הסופר א.מ. פורסטר, הציירים דאנקן גרנט ומארק גרטלר, דורה קרינגטון, הכלכלן הנודע ג'ון מיינארד קיינס ואשתו הרקדנית הרוסיה לופולובה, מבקר האמנות החדשן רוג'ר פריי (שחקר בין היתר את התכונות הפנימיות של האמנות) וזוגתו הלן אנרפ, הסינולוג ארתור ויילי, סידני סקסון-טרנר, ראלף ופראנסס פארטריג', הפוליטיקאי פיליפ מורל ורעייתו ליידי אוטולין מורל, הסופר דייוויד גארנט, הפסל סטיבן טומלין, לצידם הייתה העיתונאית האמריקאית הנרייטה בינגהם ועוד.

הבלומסבריים דגלו בשיחה גלויה על הכל, ביחסי אהבה חופשית, על-מגדרית, והיו אוונגארדיים מאוד גם בתחומי האמנות, הספרות, והפוליטיקה. כעיקרון היו פציפיסטיים עיקשים ודגלו באי-לוחמה בכל תנאי ומצב.

השפעתם הייתה חזקה ביותר לפני מלחמת העולם הראשונה ומעט לאחריה, לאחר מכן החלו חלק מחברי הקבוצה נפוצים לדרכם והשפעתו של החוג הלכה ופחתה. עם זאת, גם כיום הקבוצה הבלומסברית נחשבת לאחד הצמתים ומעגלי ההשפעה החשובים בחיי החברה והתרבות באנגליה, והשפעתה אף נודעה מחוצה לה.

## לקריאה נוספת

* Victoria Rosner (ed.), **The Cambridge Companion to the Bloomsbury Group**, Cambridge University Press, 2014 
* S.P. Rosenbaum, **The Bloomsbury Group: a Collection of Memoirs and Commentary**, University of Toronto Press, 2019 
* S.P. Rosenbaum, **Victorian Bloomsbury**, Palgrave Macmillan, 1987 
* S.P. Rosenbaum, **Edwardian Bloomsbury**, Macmillan, 1994 
* S.P. Rosenbaum (ed.), **A Bloomsbury Group Reader**, Blackwell, 1993 
* Jonathan Atkin, **A War of Individuals: Bloomsbury Attitudes to the Great War**, Manchester University Press, 2002 
* Brenda S. Helt, Madelyn Detloff, **Queer Bloomsbury**, Edinburgh University Press, 2018 
* John Keith Johnstone, **The Bloomsbury Group: a Study of E. M. Forster, Lytton Strachey, Virginia Woolf, and Their Circle**, Noonday, 1954 
* Mary Ann Caws, **Bloomsbury and France: Art and Friends**, Oxford University Press, 2000 
* Jesse Wolfe, **Bloomsbury, Modernism, and the Reinvention of Intimacy**, Cambridge University Press, 2011 
* Christine Froula, **Virginia Woolf and the Bloomsbury Avant-Garde: War, Civilization, Modernity**, Columbia University Press, 2005 
* Richard Shone, **The Art of Bloomsbury: Roger Fry, Vanessa Bell, and Duncan Grant**, Tate Gallery Pub., 1999 
* Wendy Hitchmough, **The Bloomsbury Look**, Yale University Press, 2020 
* Peter Stansky, **On or About December 1910: Early Bloomsbury and its Intimate World**, Harvard University Press, 1996 


## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:הממלכה המאוחדת: תרבות
קטגוריה:חבורות ספרותיות
אקדמיה ללשון

**אקדמיה ללשון** הוא גוף העוסק בהכוונתה ובקידומה של שפה מסוימת. פעמים רבות מוקמת אקדמיה ללשון מכוח חוק, ולהחלטותיה תוקף מחייב, במדינה שבה הוקמה האקדמיה, במידה שנקבעה בחוק זה.

## אקדמיות ללשון
### האקדמיה ללשון העברית

בישראל פועלת האקדמיה ללשון העברית, מכוח חוק המוסד העליון ללשון העברית, תשי"ג-1953. האקדמיה היא המוסד הפוסק בתחום הלשון בישראל, והחלטותיה בענייני דקדוק, כתיב, מינוח או תעתיק שנתפרסמו ב"רשומות" מחייבות את מוסדות החינוך והמדע, מוסדות המדינה והרשויות המקומיות. ההחלטות אינן מחייבות את הציבור הרחב, ולכן השפעתה על משתמשי השפה אינה רבה כל כך, בפרט בכל הנוגע לחידושי מילים, אף על פי שישנם לא מעט חידושי לשון שהתקבלו בציבור. בישראל פועלת גם האקדמיה ללשון הערבית, מכוח חוק המוסד העליון ללשון הערבית, התשס"ז-2007.

### אקדמיות ללשון הערבית
לשפה הערבית, כשפה המדוברת במדינות רבות, אקדמיות אחדות העוסקות בה. הוותיקה שבהן היא האקדמיה הערבית בדמשק, שהוקמה בשנת 1918, במהלך שלטונו של פייסל הראשון, מלך עיראק. האקדמיה הירדנית ללשון הערבית הוקמה בשנת 1924, ובשנת 1934 הוקמה האקדמיה ללשון הערבית בקהיר, לשם קידום והכוונה של השפה הערבית במצרים. בשפה הספרדית עוסקות 25 אקדמיות, במדינות השונות הדוברות שפה זו.

### אקדמיות ללשונות שאינן שפות רשמיות
גם שפה שאיננה שפה רשמית במדינה מסוימת זוכה לאקדמיה ללשון העוסקת בה. דוגמה לכך היא שפת יידיש, שבה עוסק מכון ייווא.

## ראו גם
* כתב
* שפה
* משפחת שפות
* קוד שפה

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:בלשנות
אוסמוליט

**אוסמוליט** (**Osmolyte**) היא תרכובת אורגנית המומסת בתמיסה שבתוך תאים חיים. יש לה תפקיד בשמירה על נפח התא ואיזון הנוזלים. למשל, כאשר התא מתנפח בגלל לחץ אוסמוטי (לחץ הנוצר כתוצאה ממגמת החומר להשוות ריכוזים, היחס בין לחץ התמיסה המרוכזת לתמיסה הפחות מרוכזת), תעלות המעטפת נפתחות ומאפשרות זרימה החוצה של אוסמוליט הנושאת איתה מים כדי לשמור נפח תא נורמלי. על בסיס עקרונות פעילות האוסמוליט חושב העומק המרבי בה יכולים להיות דגים - 8,200 מטר.

דוגמאות לאוסמוליט: TMOA\TMA - Trimethylamine N-oxide

קטגוריה:תרכובות אורגניות
נבחרת צפון קפריסין בכדורגל

**נבחרת הרפובליקה הטורקית של צפון קפריסין בכדורגל לגברים** היא נבחרת הכדורגל של צפון קפריסין הנמצאת בשליטת טורקיה ונפרדת מנבחרתה של מדינת קפריסין.

מאחר שאינה מייצגת מדינה, נבחרת זו חברה בקוניפ"א אך לא חברה באופ"א או בפיפ"א ולכן לא משתתפת בגביע העולם בכדורגל או באליפות אירופה בכדורגל.

הנבחרת החלה את משחקיה הראשונים רק בשנת 1962, כאשר לאורך השנים שיחקה מול נבחרות כגון , ,  ו.

נכון ל-2008, לפי דירוג ELO לנבחרות (הדירוג המקביל לדירוג פיפ"א והמכיל גם נבחרות שאינן חברות באף ארגון), ממוקמת צפון קפריסין במקום ה-100, ובכך מקדימה לא מעט נבחרות החברות בפיפ"א וכן היא הנבחרת המדורגת בכירה ביותר, מבין הנבחרות שאינן חברות בפיפ"א.

## היסטוריה
התאחדות הכדורגל של הרפובליקה הטורקית של צפון קפריסין הוקמה בשנת 1955 בתוצאה מפרישת קבוצות בעלות זיקה לאומית טורקית מתחרויות וטורנירים כלל-קפריסאיים. בשנת 1962 שיחקה הנבחרת של צפון קפריסין את משחקה הבינלאומי הראשון, מול נבחרת המדינה היחידה שהכירה בקיומה של הישות הצפון-קפריסאית -  (משחק שנגמר בניצחון טורקי 5-0). באותה שנה, קיבלה הנבחרת אישור מפיפ"א המאשר לה להתחרות נגד נבחרות של מדינות קיימות החברות בפיפ"א, אך לא במסגרת טורניר תחרותי בהנהלת פיפ"א או המוכר על ידי הארגון, אישור התקף גם כיום.

## השתתפותה במשחקים האיסלמיים
צפון קפריסין השתתפה במשחקים האיסלמיים בשנת 1980 באיזמיר, הטורניר הראשון בתולדות הנבחרת. הנבחרת הפסידה 5-0 לטורקיה. שאר התוצאות היו הפסד 2-0 ל, ניצחון 2-1 על  ותיקו 1-1 מול .

## השתתפותה במונדיאל הנבחרות הלא-חברות בפיפ"א
בשנת 2006 השתתפה הנבחרת במונדיאל הנבחרות שאינן מוכרות על ידי פיפ"א וזכתה בטורניר, בעונתו הראשונה מאז הקמתו. בדרך גברה הנבחרת על נבחרות ,  ו.

## ניצחון השיא של כל הזמנים
ב-21 בנובמבר 2006 בגביע אל"ף (גביע בו מתחרות מספר נבחרות שאינן מוכרות על ידי פיפ"א וכן נבחרות הקטרגל של קירגיזסטן וטג'יקיסטן) שיחקה הקבוצה נגד נבחרת טיבט, כאשר במשחק ניצחה צפון טורקיה בתוצאה 10-0, ובכך שברה את שיא הניצחון הגדול ביותר בתולדותיה, שעמד על ניצחון 6-2 על .

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:צפון קפריסין: כדורגל
קפריסין הצפונית
קפריסין הצפונית
קפריסין הצפונית
אוסקר שטראוס

**אוסקר סולומון שטראוס** (**Oscar Solomon Straus**; 23 בדצמבר 1850 – 3 במאי 1926) היה דיפלומט, סופר ופוליטיקאי אמריקני; היה היהודי הראשון שכיהן כחבר בקבינט של ארצות הברית.

## חייו
שטראוס נולד למשפחה יהודית באוטרברג, על יד קייזרסלאוטרן שהייתה אז בבוואריה, בנם הצעיר של שרה ולזרוס שטראוס. האב עזב את המדינה בשנת 1852 והיגר לארצות הברית. שנתיים לאחר מכן הצטרפו אליו אשתו, שלושת בניו ובתו במדינת ג'ורג'יה, מקום מושבו. מלחמת האזרחים רוששה את משפחת שטראוס, והם עברו להתגורר בעיר ניו יורק באמצע שנות השישים של המאה ה-19.

בניו יורק רכש שטראוס תואר במשפטים באוניברסיטת קולומביה. לאחר לימודיו התמחה במקצוע המשפטים, ואז ייסד משרד עורכי דין עצמאי. באותה עת אביו ושני אחיו עשו חיל בעולם העסקים. ב-1881 עזב שטראוס את משרד עורכי הדין והצטרף לעסק המשפחתי המצליח ליבוא כלי חרסינה: "ל. שטראוס ובניו".

שטראוס לקח חלק פעיל במירוצו לנשיאות של גרובר קליבלנד בשנת 1885. קליבלנד נבחר לנשיאות, ובשנת 1887 מינה את שטראוס לתפקיד הציר האמריקני באימפריה העות'מאנית על-פי עצתו של הנרי וורד ביצ'ר. שטראוס כיהן בתפקידו זה עד שנת 1889, וכן בשנים 1898 - 1899. בשנת 1906 מונה על ידי תאודור רוזוולט לתפקיד מזכיר המסחר והעבודה, חבר הקבינט. שטראוס היה היהודי הראשון בתולדות ארצות הברית שזכה לשבת בקבינט. אחריו כיהנו שרים יהודים רבים בממשלה הפדרלית.

בשנת 1909 מונה לשגריר ארצות הברית באימפריה העות'מאנית, תפקיד בו כיהן כשנה אחת. בשנת 1912 התמודד על משרת מושל מדינת ניו יורק כפרוגרסיבי, והפסיד. שימש כיועץ לנשיא וודרו וילסון.

שטראוס דיבר רבות למען ביטחונה של יהדות רוסיה, והיה ידיד התנועה הציונית ונדבן. היה חבר בוועד היהודי-אמריקני. היה בין יוזמי תוכנית גלווסטון. היה חבר ועדת סקר לארץ ישראל מטעם ארצות הברית שהוקמה ביוני 1914 וכללה גם את סטיפן ויז, לואי ברנדייס והנרי מורגנטאו.

הוא חיבר מספר ספרים, בהם ספר זכרונותיו: "תחת ארבעה ממשלים, מקליבלנד ועד טאפט".

שטראוס מת בניו יורק בגיל 75.

### בני משפחה מוכרים
[שמאל|ממוזער|250px|מצבת זיכרון לאוסקר שטראוס ב[וושינגטון די. סי.|וושינגטון הבירה]]
* אחיו, איזידור שטראוס (1845 – 15 באפריל 1912), מייסד-שותף של Macy's, חבר קונגרס.
* אחיו, נתן שטראוס (1848 – 1931), איש עסקים ונדבן. העיר נתניה נקראה על שמו.
* בנו, רוג'ר ויליאמס שטראוס (1891 – 1957), איש עסקים, פוליטיקאי ונדבן. היה חבר בחבר הנאמנים של האוניברסיטה העברית בירושלים.
* נכדו, רוג'ר ויליאמס שטראוס הבן (1917 – 2004), מוציא לאור

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* יהודי בשולחן הקבינט, מתוך הבלוג "יואב קרני בוושינגטון".
* 
* 
* 

## הערות שוליים

אוסקר
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:חברי המפלגה הרפובליקנית (ארצות הברית)
קטגוריה:מזכירי העבודה של ארצות הברית
קטגוריה:יהודים פקידי ממשל בארצות הברית
קטגוריה:נדבנים יהודים אמריקאים
קטגוריה:סופרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:ציונים ילידי המאה ה-19
קטגוריה:מהגרים מגרמניה לארצות הברית
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:שגרירי ארצות הברית
קטגוריה:יהודים חברי הקבינט של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל תאודור רוזוולט
קטגוריה:פרוגרסיביים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1850
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1926
פרפרים בבטן

**פרפרים בבטן** הוא ביטוי המתאר תחושת אי נוחות קלה בבטן המתרחשת בעת התרגשות מתמשכת.

בעת מתח או התרגשות שולחת מערכת העצבים הסימפתטית אותות אשר גורמים לשחרור מוגבר של ההורמון אדרנלין, אשר תפקידו הוא הכנת הגוף להתמודדות עם איום פיזי או גורם מאיים אחר. שחרור האדרנלין מביא להאצת הדופק, לעלייה בקצב הנשימה, לכיווץ כלי הדם באזורים שונים בגוף (כדי לאפשר לדם רב יותר לזרום לעבר השרירים), עיכוב הפרשת בלוטות, הרחבת האישונים, הרפיית שלפוחית השתן, האטת פעילות הקרביים והקטנת כמות הדם המוזרמת אליהם.

כאשר מצב זה מתמשך, עשוי האדם לחוש באי נוחות קלה בקרביים הנובעת מאי ספיקת דם בכמות הרגילה לאזור זה. תחושה זו אופיינית להתרגשות המלווה התאהבות או מתח הגורר דריכות מתמשכת, למשל מתח שלפני מבחן.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:רגשות
קטגוריה:דימויים
מכונית חשמלית

[ממוזער|[טסלה מודל 3. המכונית החשמלית הראשונה שיוצרה ביצור המוני]]
ממוזער|מכונית חשמלית ברמת גן

**מכונית חשמלית** היא מכונית המונעת על ידי מנוע חשמלי אחד או יותר, תוך שימוש באנרגיה המאוחסנת בסוללות נטענות. המכוניות החשמליות הראשונות יוצרו במהלך שנות ה-80 של המאה ה-19. בהשוואה למכוניות עם מנועי בעירה פנימית, המכוניות החשמליות שקטות יותר, בעלות נצילות גבוהה, ואין להן פליטת גז, ובאופן כללי הפליטות שלהן נמוכות יותר.

מכוניות חשמליות יכולות להטען בתחנות טעינה ציבוריות או בעמדות טעינה ביתיות.

פיתוח מחודש של מכוניות חשמלית החל בשנות ה-70 של המאה ה-20 בעקבות משבר האנרגיה העולמי. דוגמה למכוניות חשמליות מאותה תקופה היא "באדי". ייצור של הדגם הראשון החל בשנת 1991 ועד היום נבנו כמה אלפי יחידות ובעיקר לשימוש בדנמרק ונורווגיה.

ניסיונות למכונית חשמלית בוצעו בתחילת המאה ה-21 עם רנו פלואנס Z.E של היזם הישראלי שי אגסי שנכשל, אך ניסיון יותר מוצלח היה עם ניסאן ליף, שזכתה להצלחה בעיקר בנורווגיה.

מספר מדינות שונות בחרו לתת תמריצים לרכישת מכוניות חשמליות (כגון זיכויי מס, סובסידיות, ותמריצים אחרים שאינם כרוכים במתן כסף). אחת מהדרכים שהמדינות הללו מעודדות זאת, זה על ידי הטבות כגון "הטבת מס".

במדינות מסוימות (כגון קליפורניה, אשר נחשבת לאחד משוקי הרכב הגדולים בעולם) נקבעה מדיניות של הוצאת כל כלי הרכב שאינם מכוניות חשמליות מהשוק הוצא צו מיוחד שבמסגרתו משנת 2035 ואילך יהיה אסור למכור בקליפורניה מכוניות הפועלות על בנזין.

הדחיפה המשמעותית הייתה בשנות העשרים המאה ה-21, בשנת 2020 הפכה המכונית החשמלית טסלה מודל 3, למכונית החשמלית הנמכרת ביותר בעולם בכל הזמנים. והפכה בסופו של דבר למכונית החשמלית הראשונה אשר מיוצרת בייצור המוני. בשנת 2023 טסלה מודל y נהפכה למכונית הנמכרת ביותר בעולם. מתוכן 38% מהמכוניות נמכרות בסין, 32% בארצות הברית ו-21% באירופה.

## אתגרים
עם עלייה בפופולריות של הרכבים החשמליים, יש כמה אתגרים לרכבים החשמליים

### אקלים
המצאות רכב חשמלי בטמפרטורות מאוד גבוהות, של מעל 40 מעלות צלזיוס גם במצב חניה, יכול לגרום נזק לסוללה. מה שיכול להגביל את המכוניות האלו בשווקים בהם יכולות להיות טמפרטורות גבוהות במיוחד כמו במזרח התיכון.

### תשתיות
נכון ל-2024 בעוד שבמדינות בצפון אירופה בפרט בהולנד ובסקנדינביה יש תשתית ציבורית נרחבת להטענה. לא כך בשווקים הגדולים ביותר בעולם הרכב: ב-2023, למעט בבריטניה, גרמניה, צרפת וסין, בשאר השווקים עם יותר מחצי מיליון מכירות רכב בשנה, שיעור הרכבים החשמליים מכלל המכירות נמוך ועומד על פחות מ-10% מכלל הרכבים..

### מחירים גבוהים
העלויות הגבוהות של הסוללות מביאות לכך שהמחירים של הרכבים החשמליים גבוהים משמעותית משל מנועי בעירה פנימית בסגמנטים דומים, על כן מסיבה זאת, אין כמעט כלי רכב חשמליים בסגמנטים "עממים" של מכוניות סופרמיני ומשפחתיות. על כן, אלו מביאים לטענות שסבסוד כלי רכב חשמליים דווקא מיטיב עם השכבות החזקות היכולות לשלם על כלי רכב אלו.

## גלריה

2019_Tesla_Model_3_Performance_AWD_Front.jpg|טסלה Model 3 היא המכונית החשמלית הנמכרת ביותר בעולם בכל הזמנים נכון ל-2020
Apollo15LunarRover.jpg|רכבי הירח של נאס"א היו מונעים באמצעות סוללות חשמליות
Capture_d’écran_2016-10-14_à_21.26.28.png|המכונית החשמלית שפותחה לראשונה על ידי הממציא הצרפתי גוסטב טרוב  בשנת 1881 הייתה המכונית החשמלית הראשונה בעולם שהוצגה בפומבי


## ראו גם
* מטוס חשמלי

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
אוסטר אוטוקרט

**אוסטר J1 אוטוקרט** או גרסתו הצבאית **AOP 5** (ראשי תיבות של Air Observation Post, עמדת תצפית אווירית) הוא דגם של מטוס קל, חד מנועי, בעל כנף עילית. האוסטר נבנה על ידי חברת אוסטר הבריטית במהלך מלחמת העולם השנייה ולאחריה. החל מ־1942 יוצרו מהדגם הצבאי כ־800 מטוסים והחל מ־1945 יוצרו מהדגם האזרחי 420 מטוסים.

האוסטר של חיל האוויר המלכותי שימש כמטוס תצפית קל שפעל בשיתוף עם יחידות ארטילריה בריטיות. טייסות AOP שירתו בצפון אפריקה ובאיטליה מ־1943, ולאחר הפלישה לנורמנדי - גם בצרפת. במספר טייסות שרתו טייסים של חיל האוויר המלכותי הקנדי תחת פיקוד בריטי.

עם תום המלחמה, עוצב הדגם AOP5 כמטוס אזרחי ומנועו הוחלף לקל יותר. הדגם החדש, אוסטר J1 אוטוקרט, נמכר בהצלחה כמטוס אזרחי וייצורו נמשך עד 1952.

## אוסטר בישראל
שמאל|ממוזער|250px|"האוסטר הציווילי". התמונה מתוך אוסף פרטי ובאדיבות עמוס דור
שמאל|ממוזער|250px|אוסטר במוזיאון חיל האוויר בחצרים, 2008

בטרם הקמתם של מדינת ישראל וחיל האוויר הישראלי, פעל ביישוב שירות האוויר (ש"א) של "ההגנה". עם הקמתו של שירות האוויר בנובמבר 1947, היה אוסטר J1 אוטוקרט אחד משבעת המטוסים שעמדו לרשות השירות. האוסטר, שכונה "האוסטר הציווילי", היה המטוס הראשון לנחות בגוש עציון הנצור ב־7 בפברואר 1948.

בינואר 1948 רכש שירות האוויר 20 מטוסי אוסטר מפורקים מהצבא הבריטי, במסווה של עסקה עם הסוכנות היהודית. המטוסים הובלו מבסיס עקרון של חיל האוויר המלכותי ליקב נטוש במושבה שרונה (היום בשטח הקריה). במרתפי היקב עמלו טכנאים להכשיר את המטוסים לטיסה, וב־3 במרץ עשה ראשון המטוסים המשופצים את טיסת הבכורה שלו. בסך הכל הוכשרו לטיסה 18 מתוך 20 המטוסים.

על מטוסי האוסטר, שצלילי מנועיהם הקנו להם את הכינוי "פרימוס" על שם מתקן החימום הרועש, נצבעו מספרי רישוי שחלקם זהים, כדי להטעות את הבריטים, שלא העלו בדעתם שמהגרוטאות שמכרו יושמשו מטוסים. המטוסים הוצבו בטייסת א' בשדה רדינג (לימים שדה דב) תחת פיקודו של אלי פיינגרש. הם תוחזקו בעזרת גרוטאות שהשאירו מאחוריהם הבריטים.

מספרם הגדול יחסית של המטוסים וצרכי השעה, איפשרו להקים נספחים (טייסות) נוספים. ב־10 בפברואר הוקמה טייסת הנגב בניר עם תחת פיקודו של עזר ויצמן ובאפריל הוקמה טייסת הגליל ובסיסה ביבנאל תחת פיקודו של  שהוחלף לאחר נפילתו על ידי משה פלד.

המטוסים שימשו במשימות של סיור, צילום וקישור וכן הובילו אספקה ליישובים נצורים, אם בנחיתה והמראה ממנחתים מאולתרים ואם על ידי "הצנחת" מזון ותחמושת עטופים בנסורת בתוך שקים. המטוסים שימשו גם לחילוץ פצועים ואף שימשו כמטוסי תקיפה קלים. מחלונות המטוס השליכו אנשי הצוות פצצות ודרך דלתות המטוס ירו במקלעים. מטוסי האוסטר נשאו בעיקר המאמץ בחודשים הראשונים למלחמת העצמאות, עד הכרזת העצמאות והגעתם של מטוסים מתקדמים יותר, דוגמת המסרשמיט. ב-7 ביולי 1948 נפל אמנון (זיסט) ברמן מעל לוד בהטיסו אוסטר. המטוסים נותרו בשירות עד שנת 1952. 

לימים הונצח האוסטר בישראל בבול לכבוד יום העצמאות התשעה עשר של ישראל ובמדליה שנושאים את דמותו.

## לקריאה נוספת
* נועם הרטוך, "מטוסי אוסטר בשרות אזרחי וצבאי בארץ", **ביעף** 63, 1987.

## קישורים חיצוניים

* 
* ליעד ברקת, 
* 
* עמוס דור, ראשית חיל האוויר - הקמת "שירות אויר", אתר מרחב אווירי

## הערות שוליים

קטגוריה:מטוסים בריטיים במלחמת העולם השנייה 
קטגוריה:מטוסים במלחמת העצמאות
קטגוריה:מטוסי תובלה וקישור של חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:כלי טיס בריטיים
הליטורגיה הקדושה

[ממוזער|250px|שמאל|הכומר האורתודוקסי נכנס עם הלחם והיין במהלך הטקס, [דיסלדורף, 2008.]]
**הליטורגיה הקדושה** (ביוונית: **Θεία Λειτουργία**) היא שמו של טקס האוכריסטיה כפי שהוא מתנהל במנהג ביזנטיון, המשמש את הכנסייה האורתודוקסית המזרחית ורבות מהכנסיות האוניאטיות. היא מקבילה למיסה בכנסייה הקתולית הלטינית וכנסיות מערביות אחרות. כמותה, הטקס בנוי על בציעת לחם הקודש לשם האכלת המשתתפים וגמיעה סמלית מהיין. על פי האמונה הנוצרית, הלחם והיין הופכים לבשרו ולדמו של ישו, אף על פי שלא משתנה צורתם, בטרנסובסטנציאציה. הטקס מאזכר את הסעודה האחרונה של ישו ותלמידיו, מפיצי בשורתו.

האזכור הקדום ביותר של הסעודה האחרונה מופיע ככל הנראה בתוך "האיגרת הראשונה אל הקורינתים", בדבריו של פאולוס: "כִּי־כֵן קִבַּלְתִּי אֲנִי מִן־הָאָדוֹן וּמָסַרְתִּי לָכֶם כִּי הָאָדוֹן יֵשׁוּעַ בַּלַּיְלָה אֲשֶׁר־נִמְסַר בּוֹ לָקַח אֶת־הַלָּחֶם׃ וַיְבָרֶךְ וַיִּבְצַע וַיֹּאמַר קְחוּ אִכְלוּ זֶה גוּפִי הַנִּבְצָע בַּעַדְכֶם עֲשׂוֹּ־זֹאת לְזִכְרִי" (האיגרת הראשונה אל הקורינתים, פרק 11, פסוקים 23–24).

## הלחם
בליטורגיה מקובל להשתמש בלחם חיטים. על פי הבשורות של מתי, מרקוס ולוקאס, הסעודה האחרונה התרחשה בעת חג הפסח, לכן מדובר בלחם שלא החמיץ, אולם על פי הבשורה על-פי יוחנן התרחשה הסעודה לפני חג הפסח, לכן מדובר בלחם שהחמיץ. בהתחלה נהגו כל הזרמים, פרט לכנסייה הארמנית, להשתמש בלחם שהחמיץ והומלח. הכנסייה הארמנית השתמשה בלחם שלא החמיץ ולא נאפה. הכנסייה הקופטית השתמשה בלחם שהחמיץ, אך לא הומלח. במאה השישית הכנסייה המרונית קיבלה את מנהג הלחם הארמני ובהמשך בין המאה השמינית ובין המאה ה-12 עבר המנהג גם למערב.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ליטורגיה נוצרית
שיר ערש

[שמאל|ממוזער|250px|"שיר ערש", ציור של [ויליאם אדולף בוגרו]]
**שיר ערש** הוא שיר המושר באוזני ילדים לפני השינה, ונועד להרדימם.
## מאפיינים
שירי ערש שייכים לסוגה של שירים המהווים חלק מפולקלור עממי, הם עוברים מדור לדור ונחרתים כחוויית ילדות וכזיכרון נוסטלגי עליו מתרפקים ברגעי געגועים. הדימוי הקלסי שלהם מוכר בתמונת האם המנדנדת את ילדה בעריסתו ושרה לו בקול שקט ונוגה, כאשר הקצב של השיר מותאם לקצב תנועתה של העריסה או של התינוק המעורסל בזרועות אימו או אביו.

שירי ערש מאופיינים בנימה רגשנית, ובמילים החוזרות על עצמן ומבטאות עצב קיומי וחרדת ההורה לשלום ילדו ולהרגעת פחדיו. בהיותם חלק מהתרבות העממית, יש בהם מאפיינים אחרים המושפעים מהאירועים המתרחשים סביב, וכוללים מסרים שונים הקשורים אל יחסי הילד עם ההורה ועם החברה סביבו.
מאפיינים כאלה מצויים בשירי הערש העבריים לדורותיהם:
* שירים המזכירים את האב או האם שאינם נמצאים ועוד ישובו, כמו בשירו המפורסם של יחיאל היילפרין "נומי נומי".
*שירים הכוללים מסרים לאומיים וחינוכיים, לדוגמה: השיר "שכב בני" שכתב עמנואל הרוסי.
* שירים בעלי נופך דתי או מסורתי, לדוגמה: השיר "משה בתיבה".
* שירי ערש המכילים, כמו באגדות ילדים, דמות מפחידה של פיה רעה או חיה טורפת, לדוגמה: "שיר ערש לכבשה".
*שיר ערש שהולחן ללא מילים לדוגמה: "שיר ערש לכינור" של יוהנס ברהמס.

## ראו גם
* סיפור לפני השינה

## לקריאה נוספת
* לילך לחמן (עורכת), **יבוא גדי זהב: אסופת שירי ערש**, הספריה החדשה, 2015.

## קישורים חיצוניים

* הרצאה מוקלטת בנושא שירי ערש מפחידים וכבדים שנכתבו לילדים, מתוך: 'פה ושם בארץ ישראל- פודקאסט'
*שירי ערש אירופאים
* רמי בר גיורא, שיר הערש כאספקלריה לבעיות בהורות המוקדמת
* עוזי דורנאי, מבחר שירי ערש ידועים
* כרמל ויסמן, שירי הרס
* 
* , 
* פרויקט שירי הערש של בית אבי חי, אמנים שרים ומספרים על שירי הערש של ילדותם
* **[[עיונים בספרות ילדים]]**, - גיליון 7, תשנ"ה, הוקדש לשירי ערש
* 
* 
* 
** 
*** 
**** 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:שירי ילדים
קטגוריה:סוגי שירים
1266

## אירועים

ללא תאריך מדויק:
* מלחמת הברונים השנייה באנגליה: באוקטובר הלחימה נרגעת והכוחות שתמכו בסימון החמישי דה מונפור מציעים למלך הנרי השלישי הצעת שלום, אשר מפסיקה את הקרבות שנה לאחר מכן (ב-1267)
* המלחמה בין סקוטלנד לנורווגיה נגמרת באמנת פרת בין אלכסנדר השלישי, מלך סקוטלנד ומגנוס הרביעי, מלך נורווגיה, לפיו יקבלו הסקוטים את האיים ההברידיים החיצוניים ואת האי מאן תמורת תשלום לנורווגיה
* אחיו ודודו של מרקו פולו מגיעים לבירתו של קובלאי חאן בחנבליק (כיום בייג'ינג). ביקור זה מכין את הקרקע להגעתו של מרקו פולו לסין שבע שנים מאוחר יותר. המונגולים מבקשים באיגרת לאפיפיור שישלח מלומדים מערביים לאימפריה המונגולית, אך בקשה זו לא נענית
* הסולטאן הממלוכי בייברס מביס את הצלבנים וכובש את גבל ואת מצודת תבנין, שהייתה חשובה למדינות הצלבניות, כמו גם את ממלכת קיליקיה הארמנית
* האסלאם מתבסס בטורקסטן

## נולדו

ללא תאריך מדויק:
* התום השני, מלך ממלכת קיליקיה הארמנית (מת ב-1307)
* באטריצ'ה פורטינארי, אהובתו של דנטה אליגיירי ומדריכתו בגן העדן ביצירתו "הקומדיה האלוהית" (מתה ב-1290)
* רוז'ה דה פלור, מצביע והרפתקן (מת ב-1305)
* ג'ון דנס סקוטוס, תאולוג ופילוסוף (מת ב-1308)

## נפטרו

ללא תאריך מדויק:
* ברקה חאן, חאן אורדת הזהב
* אריק בוקה, עוצר האימפריה המונגולית
* (דצמבר), ז'אן ד'איבלין, רוזן יפו ואשקלון (נולד ב-1215)

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
הלוח הערבי

ממוזער|שמאל|300px|הלוח הערבי נראה בצבע צהוב כהה - באמצע הצד הימני של המפה
שמאל|ממוזער|250px|הלוח הערבי: אדום - גבולות פתיחה; סגול - גבולות סגירה; ירוק - גבולות חילוף
**הלוח הערבי** הוא אחד הלוחות הטקטוניים על פני כדור הארץ. ההתנגשות שלו עם הלוח האירואסייתי גרמה להיווצרות רכסי ההרים באזור טורקיה ואיראן.

## השתרעות וגבולות
חלקו היבשתי של הלוח הערבי כולל בתוכו את חצי האי ערב בתחומן של ערב הסעודית, תימן, עומאן, איחוד האמירויות הערביות, קטר, כווית, בחריין, ירדן וסוריה, ומגיע עד לדרום טורקיה. חלקו הימי מתבטא ברצועה המקיפה את חצי האי ערב לאורך מפרץ אילת, ים סוף, הים הערבי והמפרץ הפרסי.

הלוח הערבי גובל בצפונו בטורקיה המצויה על הלוח האנטולי; בצפון-מזרח – בלוח האירואסייתי; במזרח – בלוח ההודי; בדרום-מזרח – בלוח הסומלי ובדרום – בלוח האפריקני לאורך הבקע הסורי-אפריקני.

## לוח הזמנים
הלוח הערבי היה חלק מהלוח האפריקאי בתור הפרוטרוזואיקון, התור השלישי והאחרון בעידן הפרקמבריון, שהחל לפני כ-2.5 מיליארד שנים ונמשך עד לסיומו של העידן לפני כ-540 מיליון שנים. השניים נפרדו בתקופת האוליגוקן, שהסתיימה לפני 23 מיליוני שנים, ומאז נע הלוח הערבי באיטיות לכיוון הלוח האירו-אסיאתי, דבר שהביא להתרוממות רכס הרי זגרוס באיראן. שקע בקעת הירדן החל להתפתח בתקופת האאוקן לפני כ-38 מיליון שנה.

## הלוח הערבי וארץ ישראל
הפעילות הטקטונית הביאה למגע בין שכבות קרקע של הלוח הערבי והלוח הלבנטיני. נקודות המגע בין שני הלוחות מסוג גבול חילוף, מתחילה בים סוף ומסתיימת בהרי הטאורוס שבדרום טורקיה. הקרום שממזרח להעתק, רובו בעבר הירדן, נע צפונה ביחס לקרום שממערב לו המשתרע בתחומי ארץ ישראל. לאורך קו ההעתק בין הלוחות נוצרו מספר אגני פתיחה, שקעים עמוקים יותר, אליהם התנקזו ים המלח והכנרת. 

תזוזות הלוחות הטקטונים והיפרדותם, גורמים לרעידות אדמה רדודות אשר חלקן רבות עוצמה. עם זאת, ברוב המקרים אין הן גורמות להתפרצות געשית, אך תיתכן נביעת מעיינות חמים.

## קישורים חיצוניים

* Tectonics of the Arabian Plate, אתר נאס"א-סוכנות החלל האמריקאית, הכולל הסברים ולוחות בנושא הלוח הערבי

ערבי
קטגוריה:ישראל: גאולוגיה
קטגוריה:אפריקה: גאולוגיה
קטגוריה:אסיה: גאולוגיה
קמצ'טקה (חבל מנהלי)

**חבל מנהלי קַמְצַ'טְקַה** (ברוסית: **Камчатский край **; בתעתיק: **קַמְצַ'טְסְקִיּ קְרַאי**) הוא סובייקט בפדרציה הרוסית. רוב שטחו של החבל נמצא בחצי האי קמצ'טקה אשר בצפון-מזרחו של המזרח הרחוק הרוסי. החבל הוקם ב-1 ביולי 2007 כתוצאה מאיחוד של מחוז קמצ'טקה (Камчатская область) והמחוז האוטונומי הקוריאקי (Корякский автономный округ; שבירתו פלנה). נכון לשנת 2024 בחבל מתגוררים 289 אלף תושבים. בירתו פטרופבלובסק-קמצ'טסקי.

## היסטוריה
קיימות עדויות על כך שקוזאקים רוסיים הגיעו לקמצ'טקה כבר במהלך המאה ה-17. עדויות כתובות על כך אבדו, אך הדבר נזכר על ידי חוקרים מאוחרים יותר. בשנות ה-40 של המאה ה-18 היה באזור מספר מצומצם של מבצרים רוסיים. בשנת 1737 הגיעה לאזור משלחת מדעית בראשות סטפן קרשניניקוב. המשלחת עבדה במשך ארבע שנים ופרסמה עבודה מקיפה על הגאוגרפיה, גאולוגיה והעולם החי והצומח של האזור.

בסוף המאה ה-18 הנמל של בירת החבל היה מרכז חשוב להעברת אספקה ותיקונים עבור משלחות המדעיות של ג'יימס קוק וז'אן-פרנסואה לה פרוז.

בשנת 1812 הנמל קיבל זכויות עיר ובשנת 1849 הוקמה יחידה מנהלית עם מרכזה בפטרופבלובסק-קמצ'טסקי. בשנת 1854 חיל המצב הרוסי הצליח להדוף מתקפה של הצי האנגלי-צרפתי. בשנת 1855 התושבים עזבו את העיר והנמל נשרף על ידי הצי האנגלי-צרפתי. לאחר סיום מלחמת קרים הוא נבנה מחדש.

בשנת 1932 היחידה המנהלית הנפרדת בוטלה והאזור סופח למחוז חברובסק. בשנת 1956 חבל הוקם מחדש כיחידה מנהלית.

החל משנת 1958 באזור הוקמו מספר בסיסים של חיל הים הסובייטי.

בשנת 2007 סופח לחבל המחוז האוטונומי הקוריאקי.

## ממשל
תושבי החבל בוחרים "אספה מחוקקת של קמצ'טקה" שכוללת 27 חברים. בראש החבל עומד מושל חבל קמצ'טקה שנבחר בבחירות ישירות לתקופה של 5 שנים. בבחירות שנערכו בשנת 2020 לתפקיד נבחר ולדימיר סולודוב.

מבחינה מנהלית החבל מחולק ל-11 מחוזות משנה (ראיונים) ושלוש ערים בעלי מעמד מיוחד (Города краевого значения).

## גאוגרפיה
ימין|ממוזער|200px
החבל שוכן בחצי האי קמצ'טקה (ובחלק היבשתי שמצפונו) ובאיי קומנדור וקרגינסקי, הסמוכים לו. הוא מתאפיין בפעילות געשית ענפה – קיימים כ-300 הרי געש, מהם 29 פעילים שהוכרזו על יד אונסק"ו כאתר מורשת עולמית, ומספר רב של גייזרים. קלוצ'בסקאיה סופקה (גובהו 4,750 מ') הוא הר הגעש הפעיל הגבוה ביותר באירואסיה.

## דמוגרפיה

נכון לשנת 2024 בחבר מתגוררים 288,947 תושבים. זאת לעומת כ-480 אלף בשנת 1991. בערים מתגוררים כ-78% מכלל אוכלוסיית האזור.

הרוסים מהווים כ-80% מאוכלוסיית החבל, עמי הצפון הילידיים – כ-3.7%. בעיר הגדולה – פטרופבלובסק-קמצ'טסקי – מתגוררים כ-163 אלף תושבים, למעלה ממחצית מאוכלוסיית החבל.

## כלכלה
כלכלת החבל מתבססת על דיג. כמו כן, בירת החבל, פטרופבלובסק-קמצ'טסקי, מהווה עיר נמל חשובה באזור. באזור הוקמו מספר תחנות כוח שמנצלות חום טבעי.

בניגוד למקובל, מערכת החשמל של החבל אינה מחוברת לרשת ארצית. יתרה מכך היא לא מהווה רשת אחידה של החבל. אזורים רבים מקבלים חשמל ממקורות עצמאיים.

### תחבורה
בחבל לא הוקמו מסילות ברזל והתחבורה מבוססת על מכוניות בלבד. העברת סחורות מבוצעת תוך שימוש בתחבורה ימית. ליד פטרופבלובסק-קמצ'טסקי פעיל נמל תעופה שהוקם בשנת 1948. בשנת 2023 עברו דרכו כ-800 נוסעים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

*
קטגוריה:רוסיה: חבלים מנהליים (קראיה)
רייספדר

**רייספדר** (מגרמנית: **Reissfeder**) הוא כלי לשרטוט בדיו או בצבע.
שמאל|450px|ממוזער|רייספדר.
עשוי מידית שאוחזת ב"מלקחיים" ממתכת, אשר הרווחים בין חלקיו ניתנים לכיוון בעזרת גלגל שיניים.

בעבר שימש שרטטים לשרטוט קווים ישרים, זאת לפני המצאת הרפידוגרף ועטי שרטוט.
כן שימש גרפיקאים לתיחום משטחי צבע לפני צביעה ידנית בצבע גואש של עיצובים, לפני המצאת המחשב.

קיים עד היום בערכות שרטוט משוכללות לצד המחוגה.
## ראו גם
*מחוגה
*שרטוט טכני

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמצעי כתיבה
קטגוריה:כלי שרטוט טכני
פורמולה 1 עונת 1990

במסגרת **[[פורמולה 1]] של שנת [[1990]]** נערכו 16 מרוצים. באליפות העולם זכה הברזילאי איירטון סנה ובאליפות היצרנים זכתה קבוצת מקלארן-הונדה.

בעונה זו, נמשכה היריבות הגדולה בין איירטון סנה לבין אלן פרוסט. בתחילת המרוץ הלפני אחרון בעונה, הוביל סנה בדירוג ושניהם היו במקומות הראשונים בזינוק. כבר בהקפה הראשונה של המרוץ, התנגש סנה בפרוסט ושניהם יצאו מהמרוץ, מה שמנע מפרוסט השגת נקודות שהיו משאירות אותו בתמונת האליפות ולמעשה, הכתיר את סנה כאלוף העולם. זו הייתה הפעם השנייה ברציפות בה הוכרעה האליפות בין השניים בגלל התנגשות הדדית.

כבכל עונה, חלו מספר שינויים בתקנון. העיקריים שבהם היו:
* קביעת משקל מינימלי לרכב ל-505 ק"ג, זאת על מנת להשוות בין המכוניות עם מצלמה עליהן לכאלה ללא מצלמה.
* הגדלת גודל תא הנהג על מנת לאפשר יציאת הנהג מהתא בתוך 6 שניות גם ללא פירוק ההגה.
* שינוי במבנה תא הנהג כדי לאפשר מיגון טוב יותר לאזור הכתפיים.
* הגדלת האור האחורה ל-20 סמ"ר ולעוצמה של 21 וואט.
* הגדלת גודל המראות ל – 10 על 5 ס"מ. בתחילת כל מרוץ, חייבים מארגני המרוץ לוודא כי כל נהג מסוגל לראות דרך המראות את המכוניות הנמצאות מאחוריו.

בעונה זו נלקחו בחשבון רק 11 התוצאות הטובות ביותר של כל נהג.

## מרוצי עונת 1990

## דירוג נהגים סופי

הערה: התוצאה בסוגריים מציינת את סך הנקודות שצבר הנהג. התוצאה בלא סוגריים מציינת את הנקודות שנלקחו בחשבון עבור האליפות בהתאם לתקנון.

## דירוג קבוצות סופי

10 קבוצות נוספות השתתפו באליפות אך לא זכו באף נקודת אליפות.

## קישורים חיצוניים

* תוצאות מרוצי העונה באתר Formula1.com.
* סיכום העונה באתר MotorSport Magazine.

קטגוריה:עונות בפורמולה 1
קטגוריה:1990 בספורט
חוקי הדתות

**חוקי הדתות** הם חוקים שנקבעו במסגרת דתית כלשהי ובהתאם לכללי החקיקה המוסכמים והמקובלים באותה מסגרת דתית. בהקשר למסורת הדתית במובנה היהודי אורתודוקסי, חקיקה דתית היא, למעשה, פסיקת הלכה המתבצעת על ידי רב המוסמך לפסוק הלכה.

## תפקידי ההנהגה הדתית: חקיקה ופסיקה
### נצרות
בעקבות ביטול התוקף של מצוות רבות שמופיעות בברית הישנה כדוגמת: דיני הקרבת קורבנות, איסורי אכילה אין בנצרות מערכת מפורטת של מצוות. עם זאת, יש חיוב לאדם המאמין לקיים את המצוות המוסריות שמופיעות בברית הישנה כגון: איסורי עשרת הדיברות – רצח, גנבה וכן, איסור גילוי עריות – איסור נישואים עם קרובי משפחה.

החוק הנוצרי, הקרוי "חוק קנוני", נקבע במועצת הבישופים. מועצות הבישופים הן ועידות המתכנסות מאז ראשית הנצרות ועד זמנינו – לעיתים כל כמה עשרות שנים ולעיתים בהפרשי זמן רחבים יותר. החוקים הנחקקים בוועידות אלה, בהן משתתף לעיתים גם האפיפיור, מופצים בכל קהילה ומשמשים תשתית לעבודת בית הדין שבראשות הבישוף.

מקור החקיקה נוצרית היא מן הברית הישנה, מן הברית החדשה ומכתבי האבות הכנסייה. לדוגמה, איסור על נישואים של קרובי משפחה מדרגת קרבה מסוימת, מבוסס על האיסור של גילוי העריות המופיע בברית הישנה ומרחיב אותו.

רבים מן החוקים הקנוניים עוסקים בחלוקת הסמכויות בין אנשי הכנסייה בדרגות השונות ובכללי ההתנהגות המחייבים אותם. לדוגמה, "נאסר על כמרים לארח בבתיהם נשים, בגלל החשד שעשוי לעלות, מלבד אמם, אחותם או נשים שהן מעבר לכל חשד"; צריך לבדוק היטב את אורח חייהם של המועמדים לבישוף ורק לאחר מכן יוכלו לעבוד.

### אסלאם
פוסק ההלכה באסלאם הוא המֻפְתִי. כדי לשמש מֻפְתִי חייב אדם להיות מוסלמי ובקי בהלכה. בדרך-כלל, המופתי פוסק פסק הלכה (פתווה) בתשובה לשאלה של אחד המאמינים, או לשאלת השליט. פסקי ההלכה עוסקים באופן קיום המצוות, בענייני ירושה, בדיני משפחה ועוד.

במדינות המוסלמיות המודרניות, ישנה הסמכה של בתי הדין השרעיים לדון בענייני אישות ואפוטרופסות, המדינה מעסיקה פוסקי הלכה מטעמה. תפקידם של פוסקי הלכה אלה הוא להנחות את שופטי בתי הדין השרעיים שבתחומה.

על-פי השָרִיעָה, אין באסלאם היררכיה של פוסקי הלכה. כל מֻפְתִי רשאי להוציא פסקי הלכה כתשובות לשאלות המופנות אליו. עם זאת, היו בכל תקופה פוסקי הלכה שהשפעתם הייתה גדולה משל עמיתיהם, וזאת משום הידע הרב שיוחס להם. חלקם עסקו בהוראה בבתי-ספר ידועים, וחלקם עסקו בפסיקה בלי לקבל שכר והתפרנסו ממסחר ומלאכה.

## ראו גם
* חופש דת
* חקיקה דתית בישראל

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:יחסי דת ומדינה
ברומלי (רובע)

150px|שמאל|ממוזער|לוגו רובע ברומלי
**רובע בְּרוֹמְלי של העיר לונדון** (באנגלית: **The London Borough of Bromley**, ) הוא אחד מרובעי לונדון הנמצא בדרום מזרח העיר לונדון.

## גאוגרפיה ושכונות
שטחו של הרובע 153 קמ"ר, כאשר מרבית שטחי הרובע שייכים לשטחים הירוקים הפתוחים של החגורה הירוקה. הרובע הוא הגדול ברובעי לונדון רבתי. מרבית שכונות הרובע נמצאות בצפונו ומערבו. הדרומית בשכונות הרובע היא ביגין היל.

שכונות הרובע כוללות את:
* אורפינגטון
* אנרלי (המכילה גם את שכונת קריסטל פאלאס
* בקנהאם
* ברומלי וברומלי קומון
* הייז
* מוטינגהאם
* פטס ווד
* פנג'
* צ'יזלהרסט
* קסטון

## היסטוריה
רובע ברומלי הוקם ב-1 באפריל 1965 (בעקבות חקיקת חוק הממשל בלונדון 1963). הרובע כולל את אזורי הרובע המוניציפלי של ברומלי, הרובע המוניציפלי של בקנהאם, הרובע העירוני פנג', הרובע העירוני אורפינגטון והעיירה צ'יזלהרסט שהייתה בעבר חלק מהרובע העירוני צ'יזלהרסט וסידקאפ. כל הרבעים האלה היו בעבר חלק ממחוז קנט.

תושבי הכפר נוקהולט (שהיה שייך בעבר לרובע העירוני אורפינגטון) התנגדו לאיחוד כפרם עם רובע ברומלי ובעקבות מאבקם הציבורי שונו בשנת 1969 גבולות הרובע והכפר הפך חלק מהמחוז הכפרי סוונאואוקס.

## ערים תאומות
לרובע עיר תאומה אחת:
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* ההיסטוריה של רובע ברומלי
* אתר מוזיאון רובע ברומלי
* פורטל לאתרים הקשורים לרובע ברומלי

*
קטגוריה:לונדון: רבעים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1965
מנזר סן ז'וזף

**מנזר יוסף הקדוש של ההתגלות** (בצרפתית: **Saint Joseph de l'Apparition**) הוא מנזר קתולי, בית ספר חילוני-צרפתי, ואכסניה לסטודנטיות, השוכן ברחוב הנביאים 66 בירושלים. נקרא על שם יוסף הנגר - אבי המשפחה של ישו. מסדר האחיות סנט ג'וזף של ההתגלות נוסד במרסיי, צרפת, בשנת 1843 במטרה לעסוק ברפואה ובטיפול ביתומים. החל לפעול בעיר העתיקה בשנת 1851, וכשהצרכים גדלו, נרכש המגרש ברחוב הנביאים ב-1884, והבניין נבנה החל משנת 1887 עד 1893 - אז עבר המנזר לרחוב הנביאים.

המבנה בנוי בסגנון נאו-רנסאנסי טיפוסי. בראש פתח הכניסה אבן ראשה מסוגננת, עליה מסותתות האותיות JMJ ראשי תיבות של Jesus-Maria-Josef (ישו-מריה-יוסף), לב - לציון ההקרבה והאהבה בדת הנוצרית, עוגן - לציון מקום היווסדו של המנזר בעיר הנמל מרסיי. מעל האבן - צלב. הקומה השלישית נוספה בתקופה מאוחרת יותר, וזאת ניתן להבחין לפי סדר שונה של החלונות בקומה זו לעומת שתי הקומות התחתונות. אבן הפינה של המבנה הונחה במערב לכניסה הראשית ובה כתוב את שנת תחילת בניית המבנה הראשון. 

במלחמת העצמאות שימש המנזר כמרפאה ובית חולים צבאי לכוחות הישראליים. לאחר המלחמה - כאשר בית החולים הדסה עבר לבנייני בית החולים של המיסיון האנגלי בהמשך רחוב הנביאים - העבירו את בית הספר לאחיות של הדסה למנזר זה, עד 1961. 

המסדר הקים בשנת 1880 את בית הספר הצרפתי, שפעל בעיר העתיקה עד מלחמת העולם השנייה. בשנת 1967 נפתח בית הספר מחדש בחצר המנזר ברחוב הנביאים שכיום הוא בית ספר פרטי חילוני העובד דרך ממשלת צרפת.


Lycee Francais de Jerusalem 02.jpg|הכניסה
Lycee Francais de Jerusalem 04.jpg|אבן הראשה בפתח הכניסה
Lycee Francais de Jerusalem 03.jpg|בית הספר הצרפתי


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:רחוב הנביאים 
קטגוריה:ירושלים: כנסיות ומנזרים
קטגוריה:ירושלים: בתי מלון
קטגוריה:ירושלים: מבנים צרפתיים
ציקלורמה

[שמאל|ממוזער|250px|פרט מתוך [פנורמת מסדאך|הציקלורמה של מסדאך עם דיורמה בחזית]]
**ציקלורמה** (באנגלית: **cyclorama**) היא ציור גלילי ופנורמי שמטרתו להעניק לצופה, העומד במרכז הגליל, מראה בן 360° של התמונה. האפקט המבוקש הוא שהצופה יחוש כאילו הוא נמצא במרכז ההתרחשות המתוארת בתמונה, בדרך כלל של אירוע היסטורי או מקום מוכר ומפורסם.

הציקלורמה הראשונה הוצגה בשנת 1787 באדינבורו, סקוטלנד, בידי האירי רוברט בארקר (Barker) שביקש למצוא דרך לייצג את הנוף הפנורמי הנשקף מראשה של גבעה בסמוך לעיר. במהלך המאה ה-19 היו הציקלורמות לפופולריות למדי, והמבוקשות ביניהן הובלו מעיר לעיר על מנת לספק שעשוע והנאה. לעיתים קרובות לוותה הצפייה בציקלורמה בהשמעת מוזיקה וכן בקולו של מספר שהסביר את האירוע המצויר בתמונה. לעיתים נבנו דיאורמות, פרטי תפאורה תלת-ממדיים, בקדמת הציקלורמה על מנת לספק חוויה ריאליסטית מוגברת.

ברבות מערי ארצות הברית ואירופה נבנו מבנים מעגליים ומשושיים על מנת לספק מקום תצוגה לציקלורמות, אשר בשיא פריחתן צוירו מאות מהן. על אף מספרן הרב של הציקלורמות, כיום שרדו רק כשלושים, שהמפורסמות שבהן:
*הציקלורמה של אטלנטה, המתארת את הקרב על אטלנטה במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית, ואשר מוצגת באטלנטה, ג'ורג'יה
שמאל|ממוזער|250px|מוזיאון הציקלורמה של אטלנטה
*הציקלורמה של ביהולט, המתארת את תולדות קהילות האמיש והמנוניטים, ואשר מוצגת בעיר ברלין שבמחוז הולמס, אוהיו
*הציקלורמה של גטיסבורג, המתארת את קרב גטיסברג במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית, ואשר מוצגת בפארק הלאומי הצבאי גטיסבורג, גטיסבורג, פנסילבניה
*הציקלורמה של גטיסבורג, ציקלורמה מוקדמת יותר של קרב גטיסברג, שנתגלתה בשנת 1965 ואשר נתרמה לאוניברסיטת וייק פורסט (Wake Forest) אשר בווינסטון סיילם (Winston Salem), קרוליינה הצפונית
*הציקלורמה של ירושלים, המתארת את צליבתו של ישו ואשר מוצגת בסנט אן דה בופרה (Saint Anne de Beaupre), קוויבק, קנדה
*הציקלורמה של ווטרלו, המתארת את קרב ווטרלו ואשר מוצגת בסמוך לעיר וטרלו, בלגיה
*הפנורמה של פלבן, המתארת את המצור על פלבן בשנת 1878 ואשר מוצגת בפלבן, בולגריה
*הפנורמה של מסדאך (Mesdag), המתארת את הכפר ההולנדי סחוונינגן (Scheveningen) בשנת 1881, ואשר מוצגת בהאג, הולנד
*ציקלורמה פרי מכחולו של הצייר ג'ון ונדרלין (Vanderlyn) המתארת את ארמון ורסאי והגנים הסובבים אותו, המוצגת במוזיאון המטרופוליטן לאמנות בעיר ניו יורק

## קישורים חיצוניים

* הציקלורמה של ירושלים
* הפנורמה של מסגאג
* הציקלורמה של באפאלו
* Visions & illusions: the art of the cyclorama - קישורים לציקלורמות נוספות

*
קטגוריה:טכניקות ציור
הרוכב ממדרה

250px|ממוזער|מראה הסלע שעליו התבליט
**הרוכב ממדרה** (בבולגרית: **Мадарски конник**) הוא תבליט מתחילת המאה ה-8 שנחרט על סלע גדול ליד הכפר מדרה השוכן במחוז שומן, מזרחית לעיר שומן בצפון-מזרח בולגריה. הרוכב ממדרה הוכרז ב-1979 כאתר מורשת עולמית.

התבליט מופיע על סלע כמעט אנכי שגובהו 100 מטר, והדמויות עצמן נמצאות בגובה של 23 מטר מעל בסיס הסלע. נראה כי לשם חריטת התבליט, הקימו הבולגרים פיגומים במקביל לפני הסלע, והחורים אליהם קובעו קורות העץ של מבנה ארעי זה עדיין נראים כיום.

שטח פניו של התבליט הוא 40 מ"ר. הרוכב הפונה לכיוון ימין אוחז בחנית שבאמצעותה הוא מכריע אריה שכורע לרגלי הסוס. נשר עף לפני הרוכב וכלב רץ בעקבותיו. התבליט מתוארך לשנת 710 לערך, היינו לתקופת שלטונו של טרבל שליט בולגריה, כשלושים שנה לאחר היווצרותה של בולגריה. לפי הסברה, הדמות היא דמותו של טרבל עצמו והתמונה מסמלת ניצחון צבאי, ככל הנראה הכרתה של האימפריה הביזנטית במדינה הצעירה. לפי סברה אחרת שרווחה בעבר, התבליט הוא מעשה ידיהם של התראקים שחיו במקום בעת העתיקה ובמערה בבסיס הסלע שכן אותה עת מקדש. לפי סברה זו, הדמות היא דמותו של אחד מאלי התראקים.

שלוש כתובות שנשמרו באופן חלקי ביוונית בת ימי הביניים חרוטות בסלע מסביב לדמותו של הרוכב, ומכילות מידע חשוב אודות ההיסטוריה המוקדמת של הבולגרים. הכתובת העתיקה מבין השלוש מתוארכת לתקופתו של טרבל (695-721), ושתי האחרות לקרום (796-814) ולאומורטאג (814-831).

רק ב-1872 הבחין החוקר ההונגרי פליקס קניץ (Felix Philipp Kanitz) בתבליט במקרה, וסבר בטעות כי מדובר ביצירה רומאית. חוקר אחר שבחן את התבליט ב-1884 זיהה כי הכתובות נכתבו ביוונית וייחס אותן לתראקים. מחקר מעמיק של התבליט ושל הכתובות החל רק בשנת 1895 כאשר חוקרים הקימו לראשונה פיגומים שאפשרו להם לבחון את היצירה מקרוב, ולהגיע למסקנה כי היצירה היא מעשה ידיהם של הבולגרים המוקדמים.

הרוכב ממדרה מופיע על מטבעות האירו הבולגרי בעריכים של 1, 2, 5, 10 ו-50 סנט. 

## קישורים חיצוניים

* הטקסט המלא ביוונית ובבולגרית
* אתר מקיף אודות הרוכב ממדרה, The Madra rider מאת Magdalina Stancheva

קטגוריה:בולגריה: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:בעלי חיים באמנות
קטגוריה:בולגריה: אתרים ארכאולוגיים
הרכבת בארץ ישראל במלחמת העולם הראשונה

ממוזער|שמאל|250px|מפת מסילות הרכבת בשנת 1924 - לאחר סיום פעולת הרכבת הטורקית בשנת 1917 - ההבדלים בתוואי הם דרומית מבאר שבע
שמאל|ממוזער|250px|תוואי מסילות בשימוש הצבא העות'מאני במלחמת העולם הראשונה
שמאל|ממוזער|200px|הרכבת הראשונה נכנסת לירושלים, ספטמבר 1892
[שמאל|ממוזער|200px|תחנת הרכבת ב[באר שבע]]
מסילות הברזל היו אמצעי הניוד המודרני היחיד בארץ ישראל בעשור הראשון של המאה ה-20. כלי רכב מוטוריים כמעט לא היו בארץ, ובוודאי שלא כלי תעופה. ולכן זכו פיתוח רשת **הרכבות בארץ ישראל במהלך [[מלחמת העולם הראשונה]]** והשימוש בהן, לעדיפות הצדדים הלוחמים.

## הרכבת הצבאית העות'מאנית

**הרכבת בארץ ישראל** הייתה אחד הנכסים האסטרטגיים שהיו בידי הטורקים במלחמת העולם הראשונה. מפקדת הצבא העות'מאני השתמשה ברכבות כדי לשנע גייסות ואספקה אל חזית הלחימה. הרכבות היו בפועל ברשותו הבלעדית של הצבא לאחר שהופקעו מבעליהן האזרחיים. לייעול תפקוד מערך הרכבות הועברה מנהלת מסילת הרכבת החיג'אזית מדמשק שבסוריה לחיפה בארץ ישראל. שני צומתי הרכבת החשובים בצפון הארץ היו עפולה (לחיפה ולעמק דותן) וצומת מסעודיה (לשכם ולטול כרם ודרומה) דרכן עברה האספקה לקו שתי העוג'ות.

## "הרכבת הצבאית לארץ ישראל" (PMR) הבריטית

לאורך ציר התקדמותם מתעלת סואץ-קנטרה, לאורך חופי סיני בואכה שערי ארץ ישראל-רפיח, תכננו מהנדסי הרכבת הצבאית לארץ ישראל (באנגלית: **Palestine Military Railways**, ר"ת **P.M.R**, לימים הרכבת המנדטורית) הבריטים מסילת ברזל, תכנון שגדודי העבודה המצריים הוציאו לפועל. לא כל המסילות שבנו הבריטים היו ברוחב תקני. מיון המסילות נעשה לפי מידת הרוחב שבין הקצוות הפנימיים של שני פסי המסילה. "מסילה ברוחב תקני" היא זו שרוחבה 143.5 ס"מ. רוחב נמוך מהנ"ל נקרא "מסילה צרה" ואילו מעל 143.5 ס"מ קרוי "מסילה רחבה". הרוחב התקני הוא השכיח במרבית המסילות בעולם לרבות המסילות בישראל. 

## ראו גם
* מסילת השומרון
* רכבת העמק
* מסילת הרכבת לכפר א-לובן

## לקריאה נוספת

* ברוך קטינקא, "מאז ועד הנה". 

## קישורים חיצוניים
* הרכבת בארץ ישראל, מתוך אתר התאחדות בולאי ישראל
* על הרכבת - העמותה למורשת מלחמת העולם הראשונה בארץ ישראל
* סקר שרידי הרכבת - העמותה למורשת מלחמת העולם הראשונה בארץ ישראל
* , 
### מחקרים

* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ארץ ישראל במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:התקופה העות'מאנית בארץ ישראל
קטגוריה:רכבת ישראל: היסטוריה