open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
וולטר פאייט

**וולטר פאייט** (באנגלית: **Walter E. Piatt**) הוא קצין בדימוס בדרגת לוטננט גנרל, בתפקידו האחרון שירת כמנהל מטה צבא ארצות הברית.
## ביוגרפיה
פאייט גדל בסאמרסט שבפנסילבניה. ב-1979 התגייס לצבא ארצות הברית ושירת כלוחם בדיוויזיה המוטסת ה-82 ובדיוויזיה המוטסת ה-101. לאחר ארבע שנים בשירות השתחרר.

לאחר שסיים תואר ראשון בביולוגיה באוניברסיטת לוק הייבן שבפנסילבניה התגייס מחדש לצבא ב-1987 כקצין.

בשנים 1999–2003 שירת בדיוויזיה ההררית העשירית. לאחר פיגועי 11 בספטמבר נשלח עם הדיוויזיה למלחמת אפגניסטן. הוא שימש קצין אג"ם בגדוד הרביעי של רגימנט החי"ר ה-31, קצין אג"ם של חטיבת הקומנדו השנייה וסגן מפקד החטיבה הראשונה.

פיקד על הגדוד השני של רגימנט החי"ר ה-27 שהוצב במחוז פקטיקה באפגניסטן. פיקד על החטיבה השלישית של דיוויזיית החי"ר ה-25 בעת שהוצבה באזור תיכרית שבעיראק.

ביולי 2011 מונה למפקד בית הספר לחי"ר בפורט בנינג. בנובמבר 2012 קודם לדרגת בריגדיר גנרל ומונה לסגן מפקד לתמיכה של הדיוויזיה ההררית העשירית. בתפקידו הבא שימש מפקד פיקוד האימונים הרב-לאומים המשותפים באירופה. ביולי 2014 מונה לסגן מפקד כוחות צבא ארצות הברית באירופה. באוגוסט 2016 מונה לקצין המבצעים של המשרד ליכולות השוטפות של הצבא, גוף חדש שנוסד באותה עת במטרה לענות על הדרישות המידיות של הארגון.

באפריל 2017 מונה למפקד הדיוויזיה ההררית העשירית. במסגרת זו שימש גם כסגן מפקד מבצע נחישות טבועה וכמפקד הכוח הקרקעי המשולב של בעלות הברית בעיראק. ביולי 2019 קודם לדרגת לוטננט גנרל ומונה למנהל מטה הצבא.

במהלך שירותו מילא משימות בגרמניה, קוריאה הדרומית, הוואי, אלסקה, בוסניה, קוסובו, עיראק ואפגניסטן.

על חוויותיו מהשירות הצבאי ובפרט מהמלחמה באפגניסטן כתב שני ספרים:
*"She Came to the Door to Wave Good-bye" - פורסם ב-2003
*"Paktika: The Story of the 2nd Battalion 27th Infantry ‘Wolfhounds’ in Paktika, Afghanistan" - פורסם ב-2006

פאייט נשוי לסינתיה ואב לשניים. הוא בעל תואר שני ההיסטוריה צבאית ותואר שני במדעי הצבא ובוגר תוכנית העמיתים ללימודי דיפלומטיה באוניברסיטת ג'ורג'טאון.
## קישורים חיצוניים
* 

*ביוגרפיה באתר צבא ארצות הברית
*Fort Benning: Col. Walter E. Piatt takes command of Infantry School, ledger-enquirer.com, 30 ביולי 2011
*ביוגרפיה באתר מבצע נחישות טבועה

## הערות שוליים

קטגוריה:גנרלים בצבא ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מעוטרי כוכב הארד
קטגוריה:מחברי ספרי עיון אמריקאים
קטגוריה:מפקדי הדיוויזיה ההררית העשירית
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין (צבא ארצות הברית)
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת אפגניסטן
לב פולבר

**לב מיכאלוביץ' פולבר** (יידיש: לייב פולבר; 18 בדצמבר 1883 - 18 במרץ 1970) היה מוזיקאי רוסי-יהודי. צאצא למשפחת כליזמרים ידועה.

## חייו
פולבר נולד בוורקנודניפרובסק, ליד יקטרינוסלב (כיום דנייפרו), לשעבר באימפריה הרוסית (כיום באוקראינה). בילדותו למד לנגן בכינור, בתחילה עם אביו ומאוחר יותר עם גיסו, שהיה תלמידו של הכנר הצ'כי אוטקר סֶבְצ'יק (Otakar Ševčík). פולבר סיים את לימודיו בקונסרבטוריון של סנט פטרסבורג, שם למד כינור והלחנה אצל אנטולי ליאדוב.

לאחר שהיה כנר ומלחין בקבוצת תיאטרון נודד אוקראינית, היה לכנר ראשי ומנצח תזמורת סימפונית, ואחד ממייסדי רביעיית סטרדיווארי. לצד זאת היה המנהל המוזיקלי של התיאטרון היהודי הממלכתי במוסקבה. לפולבר הוענקו תוארי "אמן העם" של הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית ו"מאסטר באמנות".

פולבר נפטר במוסקבה, רוסיה, ב-1970.

## יצירתו
פולבר הלחין מוזיקת ליווי לכמה וכמה הפקות, ובכללן "המלך ליר" על פי מחזהו של שייקספיר, "200,000" על פי שלום עליכם, "האיש באוויר, הרפתקאותיו של בנימין השלישי" על פי סיפוריו של מנדלי מוכר ספרים, "המכשפה" של אברהם גולדפדן (בשיתוף פעולה עם יוסף אחרון) ו"פריילאך'ס" של זלמן שניאור (בשיתוף פעולה עם מקסימיליאן שטיינברג). הוא גם הלחין אופרטות ("*גוליבר"*, "*בתוך האוהל הגדול"*, "*מה שמה?"*) ומוזיקה לעשרות סרטים ושירים, וכתב עיבודים לשירי יידיש. כמה מלחניו נחשבו ל"פולקלור יהודי". הוא היה אחד מהמוזיקאים החשובים שגישרו בין צורות המוזיקה היהודית המסורתית של מזרח אירופה והמוזיקה הקלאסית המערבית.

## אמנים על לב פולבר
"לפולבר יש חוש מתוחכם למהות מוזיקת הליווי [...] פולבר מודע במיוחד לאותם רגעים בעלילה בהם יש צורך מיוחד לצליליה של המוזיקה. יתר על כן, זה לא מפתיע: הוא התחיל לנגן מגיל תשע, כנגן חתונות נודד. לאחר מכן, בהיותו כבר מוזיקאי מדופלם, הוא המשיך לנגן בתיאטראות, לראשונה עם התזמורת של אופרה האוקראינית, ולאחר מכן בתיאטרון בולשוי במוסקבה. החוויה התיאטרלית שלו השאירה רושם בל יימחה על כל יצירותיו. המוזיקה שלו היא ממש תיאטרלית", אמר עליו איש התיאטרון שלמה מיכאלס.

המנצח קיריל קונדראשין סיפר כי "אבא שלי התחיל עבודה בתיאטרון היהודי של מיכאלס [...] על התזמורת ועל כל החיים המוזיקליים [שם] היה אחראי איש אנרגטי ומוכשר – לב פולבר. הוא כתב את כל המוזיקה וגם ניצח. הביצועים שלהם מזכירים את מחזות הזמר של היום".

## הקלטות
הקלטות זמינות של המוזיקה של פולבר כוללות הופעות של תזמורת GOSET עם שלמה מיכאלס ובנימין זוסקין וכן של הזמרים שלמה חרושצ'נקו, מישה אלכסנדרוביץ, נחמה ליפשיץ, מרינה גורדון, והשחקנים אמיל גורובץ ובוריס לנדאו.

## קישורים חיצוניים

* 

* דף המלחין באתר בית לזמר העברי
* היצירה "קבלת פני החתן", מבוצעת על ידי תזמורת החוג למוזיקה של גבעת ושינגטון, בניצוח פרופ' מיכאל קלינגהופר, 2/7/2017.

קטגוריה:מוזיקאים יהודים רוסים
קטגוריה:מלחינים יהודים רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1883
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1970
גוסטב קהן

**גוסטב קהן** (בצרפתית: **Gustave Kahn**; 21 בדצמבר 1859 – 5 בספטמבר 1936) היה משורר, סופר, מסאי, מחזאי, עורך, מוציא לאור ומבקר ספרותי ואמנותי יהודי-צרפתי.

## ביוגרפיה
קאהן נולד למשפחה יהודית במץ שבחבל לורן. בפרשת דרייפוס הוא תמך באמיל זולה. אליזבת אשתו התגיירה כמחאה נגד האנטישמיות, ושינתה את שמה לרחל.

קאהן היה אינטלקטואל מרכזי בצרפת. הוא נודע בזכות השירה שלו, אך כתב גם רומנים, מחזות וביקורת ספרותית. היה בעל השפעה רבה כמוציא לאור. יחד עם עוד שני שותפים ייסד וערך את המגזין "לה ווג" ("La Vogue") בשנת 1886. באמצעות מגזין זה השפיע על קריירות של סופרים רבים בצרפת. הוא שימש בתפקידי מפתח במספר כתבי עת אחרים, ובהם "La Revue Indépendante","La Revue Blanche" ו-""Le Mercure de France".

בשנת 1929 כתב מונוגרפיה על הצייר היהודי שנרצח באושוויץ, אדולף פדר.
קהאן מילא תפקיד מרכזי בדיונים ציבוריים ואינטלקטואליים בצרפת בנושאים שונים ובהם אנרכיזם, פמיניזם, סוציאליזם וציונות. בשנות העשרים היה עורך ראשי של "מנורה", מגזין דו-שנתי יהודי, שנסגר ב-1933. קהאן היה גם מבקר אמנות ואספן אמנות.

נקבר בבית הקברות במוטנפרנאס שבפריז. אחרי מותו נמסר אוסף כתבי היד שלו לספרייה של האוניברסיטה העברית בירושלים. בית הולדתו במץ הוא מהמבנים המשומרים של אישים נודעים בני העיר.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* גוסטב קהן, אתר אוצר התיישבות היהודים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:משוררים צרפתים
קטגוריה:משוררים יהודים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1859
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1936
חיים פניכל

**חיים (חיימקה) פֶנִיכֶל** (27 בינואר 1947 – 5 ביוני 1967) היה מש"ק צוות סיור פלס"ר 7 שעוטר בעיטור העוז על פעילותו בקרב פתחת רפיח במהלך מלחמת ששת הימים.

## ביוגרפיה
פניכל נולד בכפר סבא. בן למנחם ונחמה. הוא למד בבית הספר היסודי על שם מנחם אוסישקין ולאחר מכן בבית הספר התיכון על שם ברל כצנלסון והיה חבר בנוער העובד. הוא התגייס לצה"ל באוגוסט 1965 והיה מש"ק בפלס"ר 7. הוצע לו לצאת לקורס קצינים, אך הוא סירב כדי שלא לדחות את לימודיו. במהלך שירות החובה פרצה מלחמת ששת הימים וביום הראשון ללחימה נפגע ברגלו בהסתערות על מוצבי רפיח. כאשר ג'יפ שנסע לפני רכבו עלה על מוקש והתהפך, הוא ירד מרכבו ודאג לפינוי הפצועים. בחזרה לרכבו הוא נפגע והועבר, אף על פי שביקש להמשיך בלחימה, לטיפול רפואי בקומנדקר שנכנס לשדה מוקשים. כשהוא ברכב הפצועים, התנדב פניכל לחלצו כשהוא צועד על רגל אחת וגורר את רגלו השנייה, ובעזרת דקר פינה מוקשים בתוואי של גלגלי רכב והוביל את הקומנדקר לכביש. אך כשהוא עלה עליו שוב, נחתה על הרכב פצצת מרגמה והוא נהרג. פניכל הובא למנוחות בבית העלמין כפר סבא.

להלן תיאור המעשה ב"אתר הגבורה":

לאחר מותו, הונצח שמו באנדרטה לנופלים בבית הספר כצנלסון בכפר סבא והוריו הוציאו ספר לזכרו בשם "חיים", תיאור קרבו האחרון הובא ב"ספר הגבורה", שבהוצאת אגודת העיתונאים בתל אביב וניצולי ברגן-בלזן ובספר "חשופים בצריח" של שבתי טבת.

## לקריאה נוספת
*שלמה אנגל, **חיים: נר נשמה לזכר חיים פניכל שנפל במלחמת ששת הימים**, תשכ"ח, כפר סבא, 73 עמ'

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* אלי אשד,  באתר הגבורה
* קברו של חיים חיימקה פניכל

## הערות שוליים

קטגוריה:מעוטרי עיטור העוז במלחמת ששת הימים
קטגוריה:חללי צה"ל במלחמת ששת הימים
קטגוריה:מעוטרי חטיבה 7
קטגוריה:בוגרי בית הספר היסודי אוסישקין (כפר סבא)
קטגוריה:בוגרי תיכון כצנלסון
קטגוריה:בוגרי הנוער העובד והלומד
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הצבאי בכפר סבא
קטגוריה:חיילי חיל השריון במלחמת ששת הימים
קטגוריה:חיילי פלס"ר 7
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1967
אברהם אברהם (שופט)

**אברהם אברהם** (נולד ב-16 במאי 1959) הוא משפטן ישראלי שכהן מדצמבר 2015 ועד פברואר 2022 כנשיא בית המשפט המחוזי בנצרת.

## ביוגרפיה
אברהם נולד בסוריה למשה ודריה אברהם. משפחתו עלתה לישראל בשנת 1965 והתיישבה בחיפה. את לימודיו התיכוניים עשה בבית ספר תיכון עירוני ג' בחיפה שאותם סיים בשנת 1977. בין השנים 1977—1981 שרת כקצין בצה"ל. למד משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים ומאז 1988 עסק בעריכת דין, מקצוע ששימש בו עד למאי 1997, אז נבחר לכהן כשופט בבית משפט השלום בטבריה כשבאותו הזמן הוא מסיים לימודי תואר ראשון בפקולטה למדעי המחשב בטכניון.

במרץ 2000 התמנה לכהונת שופט בפועל בבית המשפט המחוזי בנצרת, ובינואר 2001 התמנה בנוסף לכהונת רשם בית המשפט. בחודש יולי 2002 קיבל מינוי של קבע כשופט של בית המשפט המחוזי בנצרת.

בנובמבר 2006 סיים בהצטיינות לימודי מוסמך במשפטים באוניברסיטת חיפה.

ב-1 בינואר 2010 התמנה לכהונת סגן נשיא בבית המשפט המחוזי בנצרת.

בנובמבר 2011 היה מועמד לכהונת שופט של בית המשפט העליון.

ביולי 2013 קיבל תואר דוקטור למשפטים באוניברסיטת חיפה.

במרץ 2015 מונה לכהונת נשיא של בית המשפט המחוזי נצרת לתקופה של שנה. בדצמבר 2015 מונה על ידי שרת המשפטים איילת שקד לכהונת נשיא בית המשפט המחוזי בנצרת.

באוקטובר 2015, בשיא גל הטרור שהחל בחודש תשרי, אישר אברהם מעצר מנהלי לצעירה ערבייה-ישראלית בת 19 בעקבות מסרונים ששלחה לקרוביה על רצונה להיות "שהידית". את חשיפת המסרונים, ובקשת המעצר, הגיש אביה, וזהו למעשה המעצר המנהלי הראשון שאושר עקב בקשת אזרח.

## חיים אישיים
אברהם מתגורר ביישוב שמשית שבגליל התחתון, נשוי לאורית ולהם שלושה ילדים.

## לקריאה נוספת
* השופט ד"ר אברהם אברהם, **"הטובים שלושה מן האחד? מהו מספר השופטים שראוי כי ישבו בדין?"**, 2013, הפקולטה למשפטים אוניברסיטת חיפה
* ד"ר אברהם אברהם, **"הנמקה של החלטה שיפוטית"**, 2006, הפקולטה למשפטים אוניברסיטת חיפה

## ביקורת
השופט אברהם אברהם, נשיא בית המשפט המחוזי, שחרר גבר שתקף את בת משפחתו, המשיך לאיים עליה ונעצר. אברהם קבע כי יש סכנה לאישה, אך הוא הביע תקווה שבני המשפחה לא ימצאו את המקלט שבו היא מתחבאת • מעצר הבית של החשוד הסתיים והוא חופשי, בעוד המותקפת נאלצת להסתתר.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי סוריה
קטגוריה:נשיאי בית המשפט המחוזי בנצרת
קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני ג' (חיפה)
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת חיפה
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:שופטי בתי משפט השלום
קטגוריה:שמשית: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1959
פסקת הגבלה

**פסקת הגבלה** היא פסקה המופיעה בחוקה וקובעת את המגבלות על פעולות השלטון - הרשות המבצעת והרשות המחוקקת - על מנת שלא יהוו הפרות של זכויות אדם. 

אהרן ברק ציין כי:
: ״פסקת ההגבלה״ היא מרכזית בכל חקיקה שעניינה זכויות אדם. היא קובעת, בצד נוסחאות איזון אחרות, את היקף ההגנה הניתנת לזכויות האדם. היא מגינה על זכויות האדם ומצמצמת אותן בעת ובעונה אחת. היא מגינה על זכויות האדם, שכן רק אם מתקיימים התנאים הקבועים בה, ניתן לפגוע בזכויות האדם; היא מצמצמת את זכויות האדם, שכן על-פי תוכנה היא קובעת תנאים ונסיבות בהם ניתן להגביל את זכויות האדם בחוק. בכך ניתן ביטוי לרעיון כי זכויות האדם אינן זכויות מוחלטות, ונתפסות כזכויות יחסיות בלבד.

דוגמה לפסקת הגבלה במשפט הבין-לאומי מופיעה בסעיף 29 של ההכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם:
:לא יוגבל אדם בזכויותיו ובחירויותיו, פרט לאותן ההגבלות שנקבעו בחוק על מנת להבטיח את ההכרה בזכויות ובחירויות של הזולת ואת יחס הכבוד אליהן, וכן את מילוי הדרישות הצודקות של המוסר, של הסדר הציבורי ושל טובת הכלל בתוך חברה דמוקרטית.

## בחוקות שונות
### דרום אפריקה
הפרק השני בחוקת דרום אפריקה עוסק בזכויות אדם שונות. סעיף 36 בפרק זה קובע כי זכויות אלה עשויות להיות מוגבלות רק על ידי חוקים בעלי תחולה כללית (כלומר על כל האזרחים באופן שוויוני), ורק במידה שהמגבלה סבירה ומוצדקת ב"חברה פתוחה ודמוקרטית המבוססת על העקרונות של כבוד האדם, שוויון וחירות".
 
### ישראל

בחוק יסוד: כבוד האדם וחירותו ובחוק יסוד: חופש העיסוק מופיעה פסקת הגבלה הקובעת את התנאים שבהם רשאיות רשויות השלטון לפגוע (אך לא להפר) בזכויות המוגנות בחוקים אלו. לשון הסעיף דומה בשני החוקים: "אין פוגעים בזכויות שלפי חוק־יסוד זה אלא בחוק ההולם את ערכיה של מדינת ישראל, שנועד לתכלית ראויה, ובמידה שאינה עולה על הנדרש או לפי חוק כאמור מכוח הסמכה מפורשת בו."

### קנדה
סעיף 1 של כתב הזכויות והחירויות הקנדי קובע: "פגיעה בזכויות ובחירויות צריך שתיעשה בגבולות הסביר, באמצעות חוק שניתן להצדקה בחברה חופשית ודמוקרטית."

## קישורים חיצוניים

* Dawood Ahmed and Elliot Bulmerת Limitation Clauses, Idea - International Institute for Democracy and Electoral Assistance, 2017
* Berend Hovius, The Limitation Clauses of the European Convention of Human Rights: A Guide for the Application of Section 1 of the Charter?, **Ottawa Law Review** 17, 1985


## הערות שוליים

קטגוריה:משפט חוקתי
רישיון (מקצוע)

עיסוק במקצועות מסוימים מותנה בקבלת **רישיון** מגוף מפקח. מקצועות אלה משתנים ממדינה למדינה, אך כוללים בדרך כלל מקצועות בתחומים הבאים:
* מקצועות הבריאות, כגון רופא, רופא שיניים, פסיכיאטר, רוקח, פסיכולוג, מקצוע פארא-רפואי, שיננית או אח מוסמך, שעיסוק לא נאות בהם עלול לפגוע בבריאות הלקוחות.
* מקצועות הנדסיים וטכניים, שעיסוק לא נאות בהם עלול ליצור מפגעי בטיחות, כגון: מהנדס, אדריכל, חשמלאי או הנדסאי.
* מקצועות הכרוכים בייצוג מול הרשויות, כגון עורך דין, נוטריון או רואה חשבון.
* מקצועות הכרוכים בפסיקה ושפיטה, כגון שופט או רשם.
* מקצועות הכרוכים בניהול כספי לקוחות, כגון סוכן ביטוח, יועץ פנסיוני, יועץ מס, מנהל תיק השקעות ויועץ השקעות, שעיסוק לא נאות בהם עלול לגרום נזק כספי ניכר ללקוח.
* מקצועות הכרוכים בייעוץ מקצועי, כגון שמאי, מתווך נדל"ן או חוקר פרטי.
* מקצועות הוראה כגון תעודת הוראה, גננות, עובד סוציאלי, מורה דרך או רישיון הוראת נהיגה.

לעיתים מותנית קבלת הרישיון בעמידה בבחינת הסמכה ותשלומי אגרה. דוגמה לכך היא בחינת ההסמכה של לשכת עורכי הדין, שהצלחה בה היא תנאי לקבלת רישיון לעריכת דין בישראל.

## בישראל
חוק יסוד: חופש העיסוק קובע "כל אזרח או תושב של המדינה זכאי לעסוק בכל עיסוק, מקצוע או משלח יד", וסעיף נוסף בו ("פסקת ההגבלה") קובע את התנאים להסדרתו של עיסוק מסוים באופן המצריך רישיון: "אין פוגעים בחופש העיסוק אלא בחוק ההולם את ערכיה של מדינת ישראל, שנועד לתכלית ראויה, ובמידה שאינה עולה על הנדרש, או לפי חוק כאמור מכוח הסמכה מפורשת בו". בהתאם לכך, חובת הרישיון בעשרות מקצועות הוסדרה בחוקים מתאימים, כשמספר המקצועות הדורשים רישוי הלך וגדל עם השנים (מ-31 מקצועות ב-1948 ל-142 מקצועות ב-2018). חוק רישוי בעלי מלאכה, שנכנס לתוקף בשנת 1978, מסמיך את שר המסחר והתעשייה לקבוע בצווים מלאכות הטעונות רישוי מטעמים של בריאות הציבור, בטיחות הציבור או הגנת הצרכן. חוק זה הוא אות מתה, ומעולם לא הוצא צו מכוחו. 

באחדים מהמקצועות הדורשים רישיון, רשימת בעלי הרישיון גלויה לציבור, כך שקל לברר האם אדם המציג עצמו כמורשה לעסוק במקצוע הוא אכן כזה. דוגמה לרשימה כזו היא פנקס הפסיכולוגים. במקרים אחרים ניתן לברר זאת עם בעל המקצוע עצמו, שיציג את התעודה המרשה לו לעסוק במקצועו.

הסדרת העיסוק במקצוע מלווה בכללי משמעת ובכללי אתיקה, שהפרתם עלולה להביא לשלילה, זמנית או קבועה, של הרישיון לעסוק במקצוע. ביוני 2017 אישרה הכנסת את , המסדיר את אופן בקשת חנינה מנשיא המדינה, על ידי מי שרישיונו הותלה. החוק נכנס לתוקף ב-25 בספטמבר 2017.

תחת משרד המשפטים קיים "האגף לאסדרת מקצועות (מנהלת היחידות המקצועיות)" האחראים על הבחינות המקצועיות, כמו הנגשת מידע בנושא כללים ואתיקה מקצועית בהתייחס לכל רישיון.

### רשימת מקצועות מוסדרים

### תהליך קבלת רישיון
לרוב מחייב את השלבים הבאים:
***שליטה בשפה ה[[עברית]] ו[[אזרחות]]**: במקצועות מסוימים, ובמיוחד עבור עולים חדשים, תידרש הפגנת שליטה בשפה העברית.
***הגשת מסמכים ואישורים**: כולל תעודות השכלה, אישורי ניסיון, תעודת יושר ועוד. לעיתים קרובות נדרש תרגום ואימות נוטריוני של מסמכים מחו"ל.
***השכלה והכשרה**: השלמת לימודים אקדמיים או הכשרה מקצועית במוסד מוכר.
***התמחות/סטאז**': במקרים רבים, נדרשת תקופת התמחות מעשית תחת פיקוח.
***בחינות רישוי**: מעבר בחינות עיוניות ומעשיות מטעם הגוף הממשלתי הרלוונטי.

משרד החינוך מסייע לעולים חדשים בתהליך הכרה בתארים זרים, קורסי הכנה לבחינות רישוי וסיוע במעבר הבחינות. ניתן להסתייע בתיווך משרד העלייה והקליטה.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:רישוי
ג'ון תומסון (קצין)

**ג'ון תומסון השלישי** (באנגלית: **John C. Thomson III**) הוא קצין בדימוס בדרגת לוטננט גנרל בצבא ארצות הברית. בתפקידו האחרון שירת כמפקד כוחות היבשה של נאט"ו.
## ביוגרפיה
תומסון גדל בטיילר שבטקסס. ב-1986 סיים לימודי תואר ראשון באקדמיה הצבאית של ארצות הברית והתגייס כקצין לצבא.

הוכשר כקצין ארטילריה ושירת כמפקד מחלקת תותחים, סגן מפקד סוללה ומפקדת מחלקת סיוע בגדוד השישי של רגימנט הארטילריה ה-41. הרגימנט השתייך לדיוויזיית החי"ר השלישית שהוצבה בגרמניה המערבית. לאחר מכן שירת במטה רגימנט הפרשים המשוריין השני בנירנברג. בשנים 1992–1994 פיקד על סוללה בגדוד הרביעי של רגימנט הארטילריה ה-29 השייך לדיוויזיית השריון הראשונה. בתפקידו הבא שירת כמדריך צוערים בווסט פוינט. בשנים 1998–2003 שירת במגוון תפקידים בדיוויזיית החי"ר הרביעית.

ב-2003 מונה למפקד הגדוד השני ברגימנט הארטילריה הרביעי ושירת בתפקיד עד 2005. לאחר מכן שירת במטות המשולבים. במאי 2007 מונה לעוזרו של מפקד הקורפוס הרב-לאומי בעיראק, בהמשך שירת כראש קבוצת היוזמה של מפקד הכוח הרב-לאומי בעיראק.

בשנים 2009–2011 פיקד על חטיבת האש ה-41 של דיוויזיית הפרשים הראשונה. בתפקידו הבא שימש עוזרו של ראש מטה צבא ארצות הברית, ריימונד אודיירנו. באפריל 2013 מונה לסגן מפקד דיוויזיית החי"ר הרביעית. ביולי 2014 מונה למפקד הצוערים באקדמיה הצבאית של ארצות הברית.

בינואר 2016 מונה למפקד דיוויזיית הפרשים הראשונה ושירת בתפקיד עד אוקטובר 2017. באוקטובר 2017 מונה לסגן מפקד הקורפוס השלישי. באוגוסט 2018 מונה למפקד הכוח היבשתי של נאט"ו. הוא פרש מהשירות הצבאי ב-2020.

תומסון בעל תואר שני מאוניברסיטת לונג איילנד, הוא בוגר מכללת המלחמה של הצבא ושימש עמית במכון לפוליטיקה עולמית.
## קישורים חיצוניים

*A look at the next 1st Cavalry Division commander, kdhnews.com, 23 בדצמבר 2015

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי טקסס
קטגוריה:גנרלים בצבא ארצות הברית
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין (צבא ארצות הברית)
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מעוטרי כוכב הארד
קטגוריה:מפקדי דיוויזיית הפרשים הראשונה
קטגוריה:בוגרי האקדמיה הצבאית של ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת לונג איילנד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו במאה ה-20
יחסי גרמניה–סלובניה

בין **[[גרמניה|הרפובליקה הפדרלית של גרמניה]]** לבין **[[סלובניה]]** מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים, ואף שיתוף פעולה בנושאים שונים. כמו כן השתיים חברות באיחוד האירופי ובנאט"ו.

## היסטוריה
היחסים הדיפלומטיים בין גרמניה לסלובניה כוננו ב-15 בינואר 1992. במהלך השנים הראשונות לעצמאות סלובניה, גרמניה תמכה באופן נלהב בעצמאות סלובניה, והקימה תוכנית ייעוץ ותמיכה מקיפה לקידום תהליך הדמוקרטיזציה והרפורמה בשוק בסלובניה. כמן כן גרמניה גם תמכה כניסת סלובניה לאיחוד האירופי ולנאט"ו.

בגרמניה חיים כ-50,000 סלובנים, ומאידך בסלובניה חיים כ-50,000 גרמנים, אולם על פי החוקה הסלובנית אין הגנה על זכויות המיעוטים בסלובניה. סוגיית המיעוט הגרמני בסלובניה נותרה עדיין ללא פתרון, והפרות זכויות אדם מתרחשות לעיתים קרובות בשטיריה תחתית ובקרניולה.

## יחסים דיפלומטיים
סלובניה מחזיקה בגרמניה שגרירות בברלין ו-4 קונסוליות בדרזדן, פרנקפורט, המבורג ומינכן, ואילו גרמניה מחזיקה בסלובניה רק שגרירות בליובליאנה.

## ביקורים רשמיים
קנצלר גרמניה גרהרד שרדר ביקר בילובליאנה ב-26 ביוני 2001, לרגל יום השנה העשירי לעצמאות סלובניה. במרץ 2003 וולפגנג תירזה, נשיא הבונדסטאג, ביקר בליובליאנה, צליה וקופר, ונשיא גרמניה יוהאנס ראו היה ממקדמי פגישתם של נשיאי מרכז ומזרח אירופה מה-29 במאי ועד ה-1 ביוני 2002 בבלד, ליובליאנה ומריבור. מאז הצטרפות סלובניה לנאט"ו ולאיחוד האירופי באביב 2004, השותפות של שתי המדינות הגיעה לרמה חדשה. ב-11 ביולי 2006 נערך ביקור של חברי מפלגת האיחוד הנוצרי-סוציאליסטי בבוואריה בבונדסטאג הגרמני עם שר הכלכלה הפדרלי גלוס ושר החקלאות הפדרלי זיהופר בליובליאנה, וב-15 בינואר 2007 ביקרה קנצלרית גרמניה אנגלה מרקל בליובליאנה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
יחסי איטליה–סלובניה

בין **[[איטליה]]** לבין **[[סלובניה]]** מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים, ואף שיתוף פעולה בנושאים שונים. כמו כן השתיים חברות באיחוד האירופי ובנאט"ו.

## יחסים דיפלומטיים
היחסים בין המדינות כוננו בשנת 1992. סלובניה מחזיקה באיטליה שגרירות ברומא ו-3 קונסוליות במילאנו, פירנצה וטריאסטה, ואילו איטליה מחזיקה בסלובניה שגרירות בליובליאנה וקונסוליה כללית בקופר.

## שיתוף פעולה
מלבד האיסטריאנים איטלקים והסלובנים איטלקים, חיים באיטליה גם כ-3,500 איש ממוצא סלובני. החל משנת 2010 מבקרים בסלובניה מדי שנה כ-400,000 איטלקים.

למרות המחלוקת בין הלאומנים בסלובניה לאיטלקים על השליטה בטריאסטה, היחסים בין שתי המדינות מצוינים, וקיים שיתוף פעולה בין המדינות במגוון תחומים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
חוקתנות עממית

**חוקתנות עממית** (Popular-Constitutionalism) היא גישה בתאוריה החוקתית, שטענותיה העיקריות הן:

* פרשנות חוקתית שיפוטית המתעלמת מעמדת הציבור באותה עת, פוגעת בבסיס העיקרון הדמוקרטי.
* בהתבסס על עקרון חכמת ההמונים, פרשנות חוקתית שתתבסס על עמדת הציבור מגבירה את הסיכויי לקבלת החלטה נכונה.
* עדיפה קבלת החלטות חוקתיות על ידי התחשבות בעמדת הציבור, גם במחיר של החלטות שגויות, על פני עמדה המקדמת קבלת החלטות, נכונות ככל שיהיו, באופן המנוגד לרצון הציבור.

לפי גישת החוקתנות העממית מאחר שהלגיטימיות של השלטון מותנית בכך שהוא מבטא את רצון העם, על פרשנות החוקה, שעומדת בראש פירמידת הנורמות, חייבת להתחשב ברצון העם. עם זאת, גם לפי גישה זו בית המשפט צריך ורשאי לפרש את החוקה במנותק מעמדת הציבור בבואו להגן על זכויות המיעוט.

בארצות הברית פועלת תנועת "החוקתנות העממית", שחרתה עקרונות אלו על דגלה.

## יצירת התאוריה
בשנת 2001 פרסם לארי קרמר, דיקן בית הספר למשפטים של אוניברסיטת סטנפורד, את גישתו לפיה כוונת מנסחי החוקה האמריקאית הייתה שזו תפורש בידי העם עצמו באמצעות הצבעה או חבר מושבעים. כיום דוגלת בגישה זו תנועת "החוקתנות העממית", בה חברים שמרנים לצד ליברלים.

בישראל, פרופ' גדעון ספיר הידוע כמתנגד לאקטביזם השיפוטי, ותלמידו ד"ר שאול שארף אשר משמש כמרצה למשפט חוקתי במרכז האקדמי פרס וכעמית בכיר במכון בגין למשפט וציונות בירושלים - תומכים בגישת החוקתנות העממית.

## יישום הגישה
יישום גישת חוקתנות עממית באופן מלא, מעביר את ההכרעה בשאלת הפרשנות לידי העם, באמצעות משאל עם או באמצעות נציגי העם בפרלמנט.

יישום מתון של גישת החוקתנות העממית מותיר את ההכרעה בידי בית המשפט העליון, אך מטיל עליו להביא בחשבון כשיקול מרכזי את עמדת הציבור כפי שהיא מבוטאת באמצעות משאל עם או באמצעות נציגי העם בפרלמנט.

כיום ישנן קריאות בקרב תומכי החוקתנות העממית, לקיים משאל עם בשאלת פרשנות חוקתית, במיוחד כשזו עוסקת בנושא הנתון במחלוקת פוליטית, ועקב הטכנולוגיה שמאפשרת ביתר קלות ביצוע משאלי עם.

## לקריאה נוספת

*  Larry D. Kramer, **The People Themselves: Popular Constitutionalism and Judicial Review**, Oxford University Press, 2005

## קישורים חיצוניים
* שאול שארף, חוקתנות עממית – רצון העם קובע (23 בינואר 2015).

* Barry Friedman, Mediated Popular Constitutionalism, Michigan Law Review, 2003
* Robert C. Post, Reva B. Siegel, Popular Constitutionalism, Departmentalism, and Judicial Supremacy, California Law Review, 2004
* Jeffrey Rosen Popular Constitutionalism, New York Times, December 12, 2004
* Helen J. Knowles, Julianne Toia, Defining 'Popular Constitutionalism: The Kramer versus Kramer Problem, Southern University Law Review, 2014

## הערות שוליים

קטגוריה:דמוקרטיה ישירה
קטגוריה:מדע המדינה
קטגוריה:חוק ומשפט
קטגוריה:פילוסופיה של המשפט
יחסי גרמניה–הולנד

בין **[[גרמניה|הרפובליקה הפדרלית של גרמניה]]** לבין **[[הולנד|ממלכת הולנד]]** מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים, ואף שיתוף פעולה בנושאים שונים. כמו כן השתיים חברות באיחוד האירופי ובנאט"ו.

## היסטוריה
היחסים בין הולנד לקיסרות הגרמנית כוננו לאחר הקמת הקיסרות בשנת 1871. במהלך מלחמת העולם הראשונה שמרה גרמניה על הנייטרליות של הולנד, וכך נשמרו היחסים בין המדינות. לאחר תבוסת גרמניה בסוף המלחמה ומהפכת נובמבר, ברח וילהלם השני, קיסר גרמניה והשתקע בהולנד.

במהלך מלחמת העולם השנייה נכבשה הולנד לאחר קרב קצר, והייתה תחת כיבוש גרמני עד סוף המלחמה. ניסיון של בעלות הברית לכבוש את הגשר מעל הריין בארנהם נכשל, וגרם נזק והרס רב בעיר.

בשנים הראשונות לאחר המלחמה ניסתה הולנד שוב ושוב להגדיל את שטחה באמצעות סיפוח שטחים מגרמניה, על פי תוכנית באקר-סכוט. ארצות הברית שללה את התוכניות רחבות ההיקף (סיפוח עמוק שכלל את העיר קלן, ופינוי השטח כולו מגרמנים, מלבד דוברי גרמנית תחתית, הקרובה להולנדית), אך בוועידת לונדון שהתקיימה ב-1949 הורשתה הולנד לספח שטחים בקנה-מידה קטן יותר. כמעט כל השטח שסופח הוחזר לגרמניה ב-1963. במבצע הצבעוני השחור שתכנן ב-1945 שר המשפטים ההולנדי, גורשו באישון ליל כ-3,700 גרמנים תושבי הולנד, כ-15% מהאוכלוסייה הגרמנית. התוכנית המקורית כללה את גירוש כל הגרמנים, אך הגירוש הופסק בעקבות התערבות בעלות הברית, שביקשו לעצור את זרם הפליטים שחזר לגרמניה. הצבא הבריטי בגרמניה הגיב בחריפות למבצע הצבעוני השחור, וגירש כ-100,000 הולנדים מגרמניה להולנד.

לאחר המלחמה הצטרפו גרמניה (כגרמניה המערבית) והולנד לנאט"ו ולאיחוד האירופי. כיום היחסים בין שתי המדינות מוגדרים "מצוינים", ונהנים מקשרים פוליטיים, כלכליים, חברתיים, תרבותיים, מינהליים ואישיים.

כיום מתגוררים בגרמניה כ-164,000 הולנדים.

## יחסים כלכליים
גרמניה היא שותפת הסחר הגדולה ביותר של הולנד. הסחר ההדדי מהווה בין 20 ל-30% מהתל"ג ההולנדי. היבוא (בעיקר מוצרים תעשייתיים) והיצוא (בחלקו מוצרים תעשייתיים, ובחלקו מוצרי אנרגיה ומוצרים חקלאיים) לגרמניה עומד על 19-24%, ונורדריין-וסטפאליה היא שוק היצוא החשוב ביותר עבור הולנד.

לעומת זאת, השפעתה של הולנד על סחר החוץ הגרמני, היא יותר קטנה, ומהווה 6% מהיצוא הגרמני ו-8.5% מהיבוא הגרמני.

נתונים אלה היו בירידה מ-1993 עד 2005, גם בגלל התגברות הסחר עם סין, וגם בשל מיקור חוץ של הייצור בשל התפתחויות השכר. שתי המדינות נותרו חשובות כמדינות מעבר אחת לשנייה, הולנד בשל הנמל החשוב שלה - נמל רוטרדם, וגרמניה בשל קשרי התחבורה הטובים שלה עם דרום ומזרח אירופה.

גרמניה מחזיקה בהאג, את לשכת המסחר ההולנדית-גרמנית כסניף של לשכת המסחר.

## יחסים דיפלומטיים
גרמניה מחזיקה בהולנד שגרירות בהאג, ו-9 קונסוליות באמסטרדם, ארנהם, איינדהובן, אנסחדה, חרונינגן, לייוורדן, מאסטריכט, מידלבורך ורוטרדם. מאידך, הולנד מחזיקה בגרמניה שגרירות בברלין, ו-15 קונסוליות בברלין, אאכן, ברמן, קלן, דרזדן, דיסלדורף, אמדן, פרנקפורט, המבורג, הנובר, קלווה, מינכן, מינסטר, נירנברג ושטוטגרט
.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
חאמד סינו

**חַ֫אמֶד סִ֫נּוֹ** (בערבית: **حامد سنّو**; נולד ב־25 באפריל 1988) הוא זמר ופזמונאי לבנוני, סולנהּ של להקת משרוע ליילה.

## ביוגרפיה
סינו נולד לאב לבנוני שהתגורר בארצות הברית ולאם ירדנית שהתגוררה בין מרוקו לרומא. לסינו קיימת אזרחות אמריקאית. כשהתבגר, ביתו של סינו היה אנגלופון. הוא למד בבית ספר אמריקאי וסיים את לימודיו "מבלי לדעת לדבר כראוי ערבית", ובעיקר למד ערבית כשכתב שירים. בעוד שסינו לא עבר הכשרה מוזיקלית רשמית או למד לקרוא מוזיקה, הוא החל שר במקהלת בית הספר.

במהלך לימודיו באוניברסיטה האמריקאית בביירות, יצא מהארון כהומוסקסואל. שם החל להתנסות בכתובות גרפיטי חתרניות כצורה של ביטוי עצמי לפני שהתאחד עם להקת האינדי-רוק הלבנונית, משרוע ליילה.

## קריירה
[ממוזער|250x250 פיקסלים|ציור המתאר את סינו משנת [2017 של הצייר והפעיל החזותי האיראני עלירזא שוג'עיאן ]]

סינו הקים את להקת משרוע ליילה בשנת 2008 בעת לימודיו בעיצוב גרפי באוניברסיטה האמריקאית בביירות, כאשר הגיב להזמנה פתוחה לג'אם סשן שפרסמו אנדרה שדִ֫יד, אוּמַ֫יַה מַלַ֫אעֶבּ והייג פפזיאן.

לדברי סינו, הוריהם של חברי הלהקה הסתייגו בתחילה מהקריירה המוזיקלית שלהם, מחשש לעתידם הכספי ולביטחונם הפיזי בשל המוניטין השנוי במחלוקת של הלהקה, שהוביל לביטול הופעותיה במספר מקומות שמרניים לאורך השנים.

### בתקשורת
סינו הוצג על שערי מגזינים להט"בים רבים, בהן המגזין הצרפתי, "Têtu", הירדני, "My.Kali" ו-"Attitude" הבריטי. הוא הופיע גם על שער המהדורה של המזרח התיכון במגזין "רולינג סטון" כחלק ממשרוע ליילה.

סינו תואר בציור של הצייר האיראני עלירזא שוג'עיאן  משנת 2017 בשם "חאמד סינו ואחד מאחיו" (בצרפתית). בציור מתואר סינו צובט את הפטמה של אנוביס, האל המצרי הקדום של טקסי הלוויה בעוד אנוביס עוטה צווארון מצרי בצבע קשת הרומז לדגל הגאווה. הציור הוא מחווה לציור של צייר לא ידוע, "גבריאל ד'אסטרה ואחת מאחיותיה" , שמתאר את פילגשו של אנרי הרביעי, מלך צרפת. הציור היה הצהרה נגד רדיפה שיטתית בהנהגת המדינה כלפי מיעוטים להט"בים במצרים. שוג'יאן צייר את האיור לאחר הקונצרט של הלהקה ב-22 בספטמבר 2017 בקהיר, שבמהלכו הונף דגל הגאווה. התקרית הובילה למעצרם וכליאתם של אקטיביסטים להט"בים, ובהם סארה חגאזי.

## חיים אישיים
סינו הוא הומוסקסואל מוצהר וידוע כפעיל זכויות להט"ב בולט במזרח התיכון ובעולם המוסלמי. סינו לומד כעת בדארטמות' קולג' בניו המפשייר.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרים א-בינארים
קטגוריה:זמרים לבנונים
קטגוריה:זמרים להט"בים
קטגוריה:מוזיקאים להט"בים
קטגוריה:חברי להקות
קטגוריה:להט"בים ערבים
קטגוריה:לבנונים שנולדו ב-1988
קטגוריה:ביירות: אישים
רוס-סטי

**חברת "רוס-סטי"** (ברוסית: Российские сети, בקיצור **ПАО Россети**) הייתה חברה ציבורית להולכה ואספקת חשמל ברוסיה.

החברה נוסדה ב-4 באפריל 2013 במסגרת פירוק מערכת האנרגיה המאוחדת של רוסיה שהיוותה את מונופול החשמל ברוסיה מאז התפרקות ברית המועצות.

חברת רוס-סטי הייתה אחת מחברות מפעילות רשתות האנרגיה הגדולות בעולם. פעילותה מפוזרת בין חברות הבת שלה הכוללות גם את "חברת ההולכה הבינאזורית" MRSK, חברת האנרגיה הפדרלית ומכוני מחקר מדעיים שונים. 85.3% ממניות החברה נמצאו בבעלות ממשלת רוסיה באמצעות הסוכנות הפדרלית לניהול רכוש המדינה. עד פירוקה בשנת 2023, החברה ניהלה 2.3 מיליון קילומטרים של קווי חשמל. לחברה היו מספר חברות בת הפועלות במחוזות רוסיה. במסגרת רפורמה מתמשכת בענף האנרגיה, החברה פורקה בשנת 2023 ומוזגה לתוך חברת הרשת הפדרלית.
## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות חשמל
קטגוריה:חברות אנרגיה רוסיות
קטגוריה:חברות החזקות רוסיות
קטגוריה:חברות ממשלתיות ברוסיה
עבדות מינית (BDSM)

**עבדות מינית** ביחסי מין עם בן זוג (BDSM) מתייחסת לאדם כנוע ביחסים של BDSM עם אדם דומיננטי (המכונה גם בעלים או האדון או המאהב) המטפלים בכנוע כעבד שלהם, דהיינו רכושם. העבדות המינית בהקשר של BDSM היא גם פנטזיה מינית או תפקידים מיניים. אדון העבד או המאהבת יכולים להיות כל אדם או קבוצה, אם כי רוב היחסים האלה הם בדרך כלל אחד דומיננטי, או זוג דומיננטי ומחויבת, בעלות על אחד או יותר עבדים. עבד מין ובעל, ואחרים המעורבים במערכת היחסים, יכולים להיות מכל מין, וזהות מינית.

## מהות היחסים
עבדות מינית היא מוסכמות בין הכנוע לדומיננטי, אם כי היקף הכניעה אינו יכול להיות מוגבל ולא ניתן למשוך אותו בכל עת.
סוגי הפעילויות של שעבוד המין עשויים בדרך כלל להיות מוגדרים מראש ולפעמים מפורטים בחוזה עבדות, מסמך ללא ערך ממשי המפרט את הרצונות, הגבולות והציפיות של הצדדים. העבד מינית צפוי לעיתים קרובות לבצע מין, אם כי בדרך כלל הדינמיקה ביחסים היא גם במשא ומתן ברור, כולל בגדים, דיאטה, הגבלות דיבור, ענייני הבית לוחות זמנים, אם כי הפרטים עשויים להישאר לאדון או פילגשו. בדרך כלל מתוארים ציפיות ברורות אם הזוג יהיה מונוגמי או פוליאורי, ואם תהיה הרשאה או ציפייה לאינטראקציה מינית עם אנשים אחרים. אחרת, ניתן לצפות כי עבד מין יבצע תפקידים רבים המצופים לעבד / כנוע, כולל ללבוש בגדים חשופים מאוד, להיות משותפים, לענוד קולר או רצועה, פעילויות S&M או שעבוד.
מערכת יחסים של הורים ועבדים היא בדרך כלל מערכת יחסים ארוכת טווח, השווה בין משך הזמן לבין יחסים נורמליים, בעוד ש"יחסים "דומיננטיים וכנועים יכולים להיות דומים או קצרים יותר מכמה דקות, כמו בסצנה. בהתאם לחוזה שלהם, עבדי מין יכול להיות נסחרים על ידי המאסטר, בהנחיית אירועים במועדון המין, אישיות במגזינים עניין BDSM או ברשתות חברתיות מבוססות אינטרנט. בדרך כלל, עבד הוא גם אמור להיות עם קולר, אם כי לא כל עבדים לובש קולר עבדים פיזית.
עבד אשר ימלא את משך זמן המשא ומתן של השירות צפוי להשתחרר, אלא אם כן ירצה משך זמן חדש של שירות על ידי משא ומתן. העבד רשאי בכל עת לבטל את ההסכמה ליחסים, ובכך לבטל את יחסי העבדים.

## הערות שוליים

קטגוריה:BDSM
יחסי בלגיה–גרמניה

בין **[[בלגיה|ממלכת בלגיה]]** לבין **[[גרמניה|הרפובליקה הפדרלית של גרמניה]]** מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים, ואף שיתוף פעולה בנושאים שונים. כמו כן השתיים חברות באיחוד האירופי ובנאט"ו.

## היסטוריה
שטחי בלגיה המודרנית היו במשך ימי הביניים חלק מהאימפריה הרומית הקדושה, ולקראת סוף המאה ה-15 עברו תחת שלטון בית הבסבורג. בשנת 1556 חילק קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה את נחלותיו, וארצות השפלה עברו לשליטת ספרד ההבסבורגית.

בשנת 1568 פרצה מלחמת העצמאות של מדינות השפלה, "מרד ארצות השפלה". מלחמה זו ארכה 80 שנה, ובסופה גירשו הולנד והמחוזות בני בריתה את הספרדים מעל אדמתם, ואילו בלגיה ולוקסמבורג נותרו בשליטת ספרד הקתולית ונודעו כארצות השפלה הדרומיות או ארצות השפלה הספרדיות. במסגרת חוזה אוטרכט (1713), שסיים את מלחמת הירושה הספרדית, עברו ארצות השפלה הספרדיות לידי אוסטריה. בעקבות המהפכה הצרפתית פלשו הצרפתים לאזור, ובשנת 1794 כבשו את ארצות השפלה האוסטריות. הכיבוש הצרפתי היה הזרז להתבססות התנועה הלאומית הפלמית, שהתנגדה לשלטון צרפת. ארצות השפלה לשעבר הפכו לחלק אינטגרלי מצרפת, שחילקה אותן מחדש לתשעה חבלים.

בקונגרס וינה, אחרי תבוסת נפוליון בשנת 1815, האזור ניתן לשליטת וילם הראשון, מלך הולנד כהממלכה המאוחדת של ארצות השפלה, אך כעבור 15 שנה, בשנת 1830, התרחשה המהפכה הבלגית: המחוזות הדרומיים (הקתולים) של ארצות השפלה מרדו בשלטון ההולנדי הפרוטסטנטי. הם זכו בעצמאות, והקימו לראשונה את ממלכתם הנפרדת תוך כדי אימוץ השם הרומי של האזור בלגיקה/בלגיה. הבלגים שאפו להקים ממלכה עצמאית ופנו למלך צרפת בבקשה להכתיר את בנו למלך בלגיה. משסירב, הוצעה הממלכה לנסיך הגרמני לאופולד לבית סאקסה-קובורג-גותה (דודה של המלכה הבריטית ויקטוריה). ב-21 ביולי 1831, יום העצמאות הבלגי, הוכתר הנסיך לאופולד כלאופולד הראשון, מלך הבלגים, ובכך החלה שושלת המלוכה הבלגית.

בשנת 1839 נחתם הסכם לונדון, ובו הכירה הולנד בעצמאות בלגיה, והמעצמות וביניהם פרוסיה, ערבו לשלום בלגיה ולנייטרליות שלה.

בשנת 1914 פלשו הגרמנים לבלגיה, ובעקבות כך הצטרפה בריטניה למלחמת העולם הראשונה, אולם רוב שטח בלגיה נשאר תחת שלטון גרמני עד לשנת 1918. לאחר תבוסת גרמניה במלחמה, קיבלה בלגיה שטחים מסוימים באזור אופן-מלמדי שהשתייכו לגרמניה.

בשנת 1940 נכבשה בלגיה על ידי גרמניה במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה, ונותרה תחת כיבוש גרמני עד לשנת 1944. בדצמבר 1944 התחולל בשטחי בלגיה הקרב על הבליטה, שבו ניסו הגרמנים להתקדם לעבר אנטוורפן מחדש, אך נבלמו על ידי בעלות הברית.

לאחר המלחמה הצטרפו בלגיה וגרמניה (כגרמניה המערבית) לנאט"ו ולאיחוד האירופי. כיום היחסים בין שתי המדינות מוגדרים "מצוינים", ונהנים מקשרים פוליטיים, כלכליים, חברתיים, תרבותיים, מינהליים ואישיים.

בהנאו וקלן שבגרמניה קיימות קהילה בלגית די גדולה, ואילו בבלגיה האזורים המזרחיים מיושבים בדוברי גרמנית, והם מהווים את הקהילה השלישית בגודלה במדינה, אחרי הפלמים והואלונים.

## יחסים דיפלומטיים
בלגיה מחזיקה בגרמניה שגרירות בברלין, ו-8 קונסוליות באאכן, ברמן, דואיסבורג, פרנקפורט, המבורג, הנובר, מינכן ושטוטגרט. מאידך, גרמניה מחזיקה בבלגיה שגרירות בבריסל, ו-5 קונסוליות בבריסל, אנטוורפן, אופן, האסלט וליאז'
.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
ראיין גונזלבס

**ראיין פ. גונזלבס** (באנגלית: **Ryan F. Gonsalves**) הוא קצין בדימוס בדרגת מייג'ור גנרל בצבא ארצות הברית.

## ביוגרפיה
גונזלבס נולד בקולורדו ספרינגס וגדל בפורט קרסון בקולורדו. ב-1984 סיים תואר ראשון בניהול באוניברסיטת אריזונה והתגייס לצבא ארצות הברית.

שירת כמפקד מחלקת טנקים, מפקד מחלקת מרגמות, סגן מפקד פלוגה וקצין לוגיסטי בגדוד הרביעי של רגימנט השריון ה-40 בדיוויזיית הרגלים הרביעית. בשנים 1989–1991 הוצב בבמברג שבגרמניה המערבית כקצין אג"ם ומפקד פלוגת מפקדה בגדוד השלישי של רגימנט השריון ה-35. בתקופה זו נשלח עם יחידתו ללחימה במלחמת המפרץ.

שירת כקצין כוח אדם בחטיבה השנייה של דיוויזיית הרגלים השלישית, קצין אג"ם וסגן מפקד הגדוד הרביעי של רגימנט השריון ה-64. השתתף במבצע שועל המדבר.

ב-2002 מונה למפקד כוח המשימה הראשון של רגימנט השריון ה-66 בדיוויזיית הרגלים הרביעית, ולחם עמו במלחמת עיראק. בשנים 2008–2010 שירת כמפקד החטיבה השנייה בדיוויזיית הפרשים הראשונה והוצב עמה במחוז כירכוכ שבעיראק. תפקידים נוספים אותם מילא הם קצין המבצעים של הקורפוס הרב-לאומי בעיראק, עוזר למפקד כוחות ארצות הברית בעיראק, עוזר מפקד פיקוד הכוחות המשותפים.

ב-2011 מונה לסגן מפקד לתמרון של דיוויזיית הרגלים הרביעית ובמהלך תפקיד זה קודם לדרגת בריגדיר גנרל. במאי 2013 מונה לראש מחלקת מבצעים, כשירות וניידות באגף המבצעים של הצבא.

במאי 2015 מונה למפקד דיוויזיית הרגלים הרביעית ושירת בתפקיד עד אוגוסט 2017. בתפקידו הבא נקבע שישרת כסגן מפקד הקורפוס השלישי. קידומו הושהה בעקבות פתיחת חקירה להתנהגות לא הולמת. בינואר 2018 בוטל קידומו לדרגת לוטננט גנרל והוא קיבל נזיפה על התנהגותו. במאי 2018 פרש מהשירות הצבאי.

גונזלבס נשוי לג'נט ואב לשניים. הוא בעל תואר שני בלימודי ביטחון לאומי ואסטרטגיה ממכללת המלחמה הלאומית.

## קישורים חיצוניים

*ביוגרפיה, באתר צבא ארצות הברית

## הערות שוליים

קטגוריה:גנרלים בצבא ארצות הברית
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין (צבא ארצות הברית)
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מעוטרי כוכב הארד
קטגוריה:מפקדי הדיוויזיה הרביעית (ארצות הברית)
קטגוריה:מלחמת המפרץ: אישים
יחסי בלגיה–צרפת

בין **[[בלגיה|ממלכת בלגיה]]** לבין **[[צרפת]]** מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים, ואף שיתוף פעולה בנושאים שונים. כמו כן השתיים חברות באיחוד האירופי ובנאט"ו.

## היסטוריה
בשנת 1830 התרחשה המהפכה הבלגית: המחוזות הדרומיים (הקתולים) של ארצות השפלה מרדו בשלטון ההולנדי הפרוטסטנטי. הם זכו בעצמאות, והקימו לראשונה את ממלכתם הנפרדת תוך כדי אימוץ השם הרומי של האזור בלגיקה/בלגיה. הבלגים שאפו להקים ממלכה עצמאית ופנו למלך צרפת בבקשה להכתיר את בנו למלך בלגיה. משסירב, הוצעה הממלכה לנסיך הגרמני לאופולד לבית סאקסה-קובורג-גותה (דודה של המלכה הבריטית ויקטוריה). ב-21 ביולי 1831, יום העצמאות הבלגי, הוכתר הנסיך לאופולד כלאופולד הראשון, מלך הבלגים, ובכך החלה שושלת המלוכה הבלגית.

בשנת 1839 נחתם הסכם לונדון, ובו הכירה הולנד בעצמאות בלגיה, והמעצמות וביניהם צרפת, ערבו לשלום בלגיה ולנייטרליות שלה.

בשנת 1914 פלשו הגרמנים לבלגיה, במטרה לאגף את הצבא הצרפתי כחלק מתוכנית שליפן, אולם המתקפה הגרמנית נכשלה בקרב הראשון על המארן, והמלחמה נגררה למלחמת חפירות שנמשכה 4 שנים.

בשנת 1940 נכבשה בלגיה על ידי גרמניה במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה, ונותרה תחת כיבוש גרמני עד לשנת 1944. בצרפת התקיים בתחילה משטר וישי, אולם בשנת 1942 נכבשה צרפת לחלוטין על ידי גרמניה הנאצית, ונותרה תחת כיבוש גרמני עד קיץ 1944. בדצמבר 1944 התחולל בשטחי בלגיה הקרב על הבליטה, שבו ניסו הגרמנים להתקדם לעבר אנטוורפן מחדש, אך נבלמו על ידי בעלות הברית.

לאחר המלחמה הצטרפו בלגיה וצרפת לנאט"ו ולאיחוד האירופי. כיום היחסים בין שתי המדינות מוגדרים "מצוינים", ונהנים מקשרים פוליטיים, כלכליים, חברתיים, תרבותיים, מנהליים ואישיים.

## שיתוף פעולה ביטחוני
בשנת 1997 חתמו שרי ההגנה של שתי המדינות אלן רישאר וז'אן-פול פונסלה על הסכם לשיתוף פעולה ביטחוני, ועל פי ההסכם ניתנה לצבא בלגיה האפשרות להשתמש בשירותי הלוויין הצרפתי סירקיוס.

## יחסים דיפלומטיים
בלגיה מחזיקה בצרפת שגרירות בפריז, ו-13 קונסוליות באז'אקסיו, בורדו, שרלוויל-מזייר, דיז'ון, לוריאן, ליון, מרסיי, מץ, מונפלייה, נאנט, פרפיניאן, טולוז וטור. מאידך, צרפת מחזיקה בבלגיה שגרירות בבריסל, ו-13 קונסוליות בבריסל, אנטוורפן, ארלון, ברוז', שרלרואה, גנט, קורטרייק, לוון, ליאז', מונס, מוסקרון, נאמור וטורנה
.

## ביקורים רשמיים
במאי 2007 נשיא צרפת ניקולא סרקוזי ביקר את ראש ממשלת בלגיה ג'י ורהופשטאט, ובפברואר 2008 ביקר ורהופשטאט את הנשיא סרקוזי.

בפברואר 2014 פיליפ, מלך הבלגים ומתילדה, מלכת בלגיה ביקרו בפריז, והתקבלו בברכה על ידי הנשיא פרנסואה הולנד.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
ג'רמי קלייד

**מייקל תומאס ג'רמי קלייד** (באנגלית: **Michael Thomas Jeremy Clyde**; נולד ב-22 במרץ 1941) הוא שחקן ומוזיקאי אנגלי. בשנות השישים של המאה העשרים היה חבר בצמד "צ'אד וג'רמי" שזכה להצלחה מועטה בבריטניה אבל עורר עניין בקרב הקהל האמריקני. לקלייד הייתה קריירה ארוכה במשחק בטלוויזיה והוא הופיע בקביעות בעיקר בגילום דמויות מהמעמד הבינוני גבוה או האריסטוקרטים.

## ביוגרפיה
קלייד נולד בכפר דורני שבמחוז בקינגהאמשייר, והוא בנה של ליידי אליזבת ולסלי . מצד אמו קלייד הוא צאצא של ארתור ולסלי, הדוכס הראשון מוולינגטון, והוא בן דודו של דוכס ולינגטון הנוכחי.

ב-1953 השתתף קלייד בטקס ההכתרה של המלכה אליזבת השנייה כמשרת כבוד של סבו ונשא את הכתר של סבו במהלך הטקס.

קלייד למד בבתי הספר העצמאיים "לודגרוב סקול" בווקינגהאם וית'אאוט הצמוד לעיר השוק ווקינגהאם במחוז ברקשייר, ובאיטון קולג' בעיירה איטון שבסמוך לווינדזור. בהמשך למד באוניברסיטת גרנובל בצרפת.

### קריירה
ב-1965 הופיע קלייד בהצגה המוזיקלית "Passion Flower Hotel" מאת ג'ון בארי וטרוור פיקוק בתיאטרון הנסיך מוויילס בלונדון. עוד השתתפו בהצגה ג'יין בירקין, פרנצ'סקה אניס, פולין קולינס, ניקי הנסון וביל קנרייט.

ב-1969 הופיע במחזה "Conduct Unbecoming" עם צוות השחקנים המקורי ובהם פול ג'ונס. הוא גם נסע לארצות הברית ושיחק בהצגה עם הקאסט המקורי בברודוויי.

קלייד כיכב בתפקיד אורח בפרק בסיטקום האמריקני "My Three Sons", בו צ'יפ דאגלס מתלהב מהעובדה שמישהו מליברפול מגיע להתארח ומצפה ממנו שיהיה בעל כישרון מוזיקלי בעקבות הצלחתם של הביטלס (הפרק שודר בשיאה של הביטלמניה).

ב-1975 שיחק קלייד בעיבוד של ה-BBC לספר "מול פלנדרס". ב-1979 גילם את גודפריד שלקן בסרט האימה "Schalcken the Painter" של ה-BBC. הוא מוכר בעיקר מהופעתו בתפקיד המושל האוסטרי הרמן גסלר בסדרת הפעולה "חץ וקשת" משנות השמונים של המאה העשרים. תפקיד בולט נוסף שלו היה בדמות דיק ספקמן בסדרה הקומית  של ITV. קלייד גילם את דמותו של המלך צ'ארלס הראשון בסדרת הטלוויזיה "By the Sword Divided" ששודרה בשנים 1983 עד 1985, ועסקה במלחמת האזרחים באנגליה. עוד ב-1985 כיכב בתפקיד אלג'רנון מונקריף בעיבוד טלוויזיוני למחזה "חשיבותה של רצינות" מאת אוסקר ויילד לצדם של גארי בונד בתפקיד ג'ק וורת'ינג ודיים ונדי הילר בדמות ליידי ברקנל.

ב-2002 הופיע קלייד במחזה "The Falklands Play" (דרמה של ה-BBC על אודות מלחמת פוקלנד) בתפקיד ניקולס הנדרסון שהיה השגריר הבריטי בארצות הברית באותה עת. ב-2004 שיחק בסדרת הדרמה של ה-BBC "היומנים של אלן קלארק" בדמות ג'ונתן אייטקן, פוליטיקאי בריטי שמרני. ב-2008 הופיע בתפקיד רב-פקד בסדרה "אפר לאפר".

בקולנוע השתתף קלייד בסרט "The Great St Trinian's Train Robbery" (מ-1966), במותחן הקומי "Silver Bears" (מ-1977), בסרט הפעולה "North Sea Hijack" בכיכובו של רוג'ר מור, בסרט "הזמנה לחתונה" (1983), בסרט "וילט" (1990), "על קוצה של ירושה" (1993), "המוסקיטר" (2001) ובסרט "אשת הברזל" (2011).

ב-2017 שיחק קלייד במחזמר "The Girls" בתיאטרון פניקס בווסט אנד הלונדוני.

### חיים אישיים
קלייד התגרש מוונסה פילד שאיתה התחתן ב-1970. לבני הזוג נולדו שני ילדים.

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

* האתר של צ'אד סטיוארט וג'רמי קלייד

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:זמרים בריטים
קטגוריה:בוגרי איטון קולג'
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1941
צבגון מצויר

**צבגון מצויר** או **צַבְגּוֹן מָצוּי** (שם מדעי: *Chrysemys picta*) הוא מין של צב מים ממשפחת הצבים הביצתיים המצוי בביצות ואגמים באמריקה הצפונית. מין זה יחידי בסוגו.

## מאפיינים
זהו צב קטן שאורכו 10–26 ס"מ בנקבות הגדולות יותר, ו-7–15 ס"מ בזכרים, ומשקלם 500 גרם בנקבות, ו-300 גרם בזכרים. הם בעלי שריון שטוח בצבע כחול כהה ולעיתים צומחים עליו אצות ירוקות וצבע הגוף אדמדם עד חום ומפוספס בפסים צהובים לבנים עדינים. הראש והרגליים קצרים ומתכנסים לשריון. תחתית השריון צהובה.

צב זה מותאם לחיים במים ויודע לשחות טוב. הוא נפוץ בנהרות איטיים, אגמים וביצות מקנדה בצפון עד לצפון מקסיקו, ונפוץ הן באזורים סובטרופיים והן באזורים ממוזגים.

הצב מצוי רוב חייו במים או בגדות נהרות ואגמים, וניזון מצמחי מים, חרקים, סרטני נהרות ודגים קטנים וכן מנבלות. הוא עצמו עלול להיטרף על ידי נחשים, צבים נשכנים, עורבים, שועלים, אליגטור אמריקני, אנפות, ראקון, שלך, עיטם ומגוון עופות דורסים.

זהו צב נפוץ לגידול כחיית מחמד אותו אפשר לשים באקווריום.

### תת-מינים
* *Chrysemys picta picta*
* *Chrysemys picta marginata*
* *Chrysemys picta dorsalis*
* *Chrysemys picta bellii*

## גלריה

Painted Turtle - Flickr - GregTheBusker.jpg
A2 Midland painted turtle.jpg
Chrysemys picta on a rock.jpg
eastern Painted Turtle (Chrysemys picta picta).jpg
Eastern painted turtle (6991514071).jpg


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן גוטלוב שניידר
קטגוריה:צבים ביצתיים
קטגוריה:זוחלים יחידים בסוגם
קטגוריה:קנדה: זוחלים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1783
לטאת הארמדילו

ממוזער|קורדיל הארמדילו מתגלגל
**לטאת הארמדילו** או **קורדיל הארמדילו** (שם מדעי: *Ouroborus cataphractus*) הוא מין זוחל קטן ממשפחת הקורדליים המצוי במדבריות ואזורים יבשים בחופיה המערביים של דרום אפריקה. זהו המין היחיד בסוגו.

אורכו של 7.5-10 ס"מ והוא בעל קשקשים משוריינים בחום וצהוב לכל אורך גופו. הראש גדול וישנה עטרה סביבו לכל אורכו עד לשפתיים ולעיניים השחורות. תחתית הגוף שחורה.

הקורדיל חי באזורים יבשים בקרבה לסלעים והוא מצוי בחבורות של עד 30 פרטים המתחממות על הסלעים בבקרים ואחרי הצהריים. הזכרים טריטוריאליים ומזדווגים עם הנקבות השוכנות על סלעי החימום שלהם. בשונה ממרבית הלטאות הם יולדים צאצאים חיים.

הקורדילים נשמרים מאויבים היכולים להפתיע אותם והם אינם מתרחקים הרבה מהסלעים. אם טורף תופס את הקורדיל הוא יתגלגל לכדור וינשוך את זנבו כך שכל גופו יהיה מוקף בקוצנים גדולים, בדומה לארמדילו.

הוא ניזון מחרקים, פרוקי רגליים והפרטים הגדולים יאכלו גם חולייתנים קטנים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1828
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פרידריך בויה
קטגוריה:קורדיליים
קטגוריה:זוחלים יחידים בסוגם
קטגוריה:דרום אפריקה: זוחלים
צב רך אסייתי ענק

**צב רך אסייתי ענק** או **צב רך קנטור** (שם מדעי: *Pelochelys cantorii*) הוא מין של צב שחי בהודו ודרום-מזרח אסיה. הוא קרוי ע"ש החוקר תיאודור קנטור (Theodore Edward Cantor). זהו המין הגדול ביותר במשפחת הצבים הרכים.

אורכו של צב ענקי זה עולה על 1.8 מ' ויכול להגיע למשקל 100 ק"ג. הוא בעל שריון רך וגוף בצבע כתום-סגול שטוח. הראש קטן ובעל חדק גדול, כפות ענקיות וזנב קצר. הצב מותאם לחיים במים ויודע לשחות מהר.

הוא חי באגמים נהרות איטיים וגדות מהודו ועד אינדונזיה. צב זה שוחה לאט על הקרקעית ומתחבא בחול. הוא טורף מארב הניזון ממגוון מינים של סרטנים, רכיכות ודגים אותם הוא בולע בפיו הגדול.

צב זה מצוי בסכנת הכחדה בטבע עקב אובדן בית גידולו.
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון אדוארד גריי
קטגוריה:צבים רכים
קטגוריה:מגה-פאונה של אירואסיה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1864
קטגוריה:הודו: זוחלים
סופיה, נסיכת הוהנברג

**סופיה מריה פרנצ'סקה אנטוניה איגנצה אלברטה, נסיכת הוהנברג** (; 21 ביולי 1901 – 27 באוקטובר 1990) הייתה בתם של פרנץ פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה וסופיה, דוכסית הוהנברג, אשר רציחתם בסרייבו ב-1914 הובילה למלחמת העולם הראשונה.

## ביוגרפיה
סופיה נולדה ב-21 ביולי 1901 בטירת קונופישטה, 50 ק"מ מדרום לפראג. אביה היה פרנץ פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה ואמה הייתה סופיה, דוכסית הוהנברג. היא הייתה בתם הבכורה. חרף העובדה שאביה היה יורש העצר של האימפריה האוסטרו-הונגרית, ואמור היה לרשת את התואר קיסר אוסטריה ומלך הונגריה עם מותו של הקיסר המזדקן פרנץ יוזף הראשון, הרי שסופיה ואחיה היו מנושלים מכל זכות לרשת את הכתר, כיוון שהוריהם היו נשואים בנישואים מורגנטיים. סופיה ירשה עם לידתה את התואר "דוכסית הוהנברג" מאמה. 

הוריה צפו עבור ילדיהם חיים נורמליים ורגילים של אצולה כפרית. סופיה העידה מאוחר יותר שהם חינכו אותם לדעת שהם אינם מיוחדים. הם השקיעו בהם זמן רב, ופרנץ פרדיננד שמח במיוחד על כך שסופיה תוכל להינשא בעתיד לגבר שהיא תאהב ולא בנישואים פוליטיים לבן אצולה. ב-28 ביוני 1914 נרצחו הוריה ביריות בידי קבוצת לאומנים בוסנים וסרבים, רצח אשר הוביל למלחמת העולם הראשונה. אחד הקושרים, נדלקו צ'ברינוביץ', שלח מכלאו מכתב אל סופיה ואחיה ובו ביקש את סליחתם על שגזל מהם את הוריהם. אחיה של סופיה הדוכס מקסימיליאן, כתב מכתב תשובה בו הודיע לצ'ברינוביץ' שהוא סולח לו. סופיה חתמה על המכתב, אולם האח השלישי, הנסיך ארנסט סירב לחתום. 

סופיה ואחיה עברו לידי ידיד של הוריהם, ולאחר מכן לידי סבתם החורגת הארכידוכסית מריה תרזה. שר הטקס הקיסרי הנסיך ממונטנובו, אשר היה אויב מושבע של פרנץ פרדיננד וסופיה, דאג גם להשפלתם של שלושת היתומים שלהם. הוא דאג שייאסר עליהם להשתתף בלוויה, ואף ניסה ללא הצלחה לאלץ אותם לשלם את העלות שלה מכספי הירושה שלהם. בעקבות סיום מלחמת העולם הראשונה ב-1918, ביטול המונרכיה ופירוק האימפריה האוסטרו-הנגרית, הוחרמו מרבית נכסיהם בידי ממשלת צ'כוסלובקיה, והם עברו לגור בטירת ארססטן בדרום אוסטריה. ב-8 בספטמבר 1920 היא נישאה לרוזן פרידריך פון נוסטיץ-רייניך, וילדה לו ארבעה ילדים. בעקבות האנשלוס נעצרו שני אחיה ונשלחו לדכאו. היא ובעלה שרדו את מלחמת העולם השנייה בשקט, אם כי רבים מנכסיהם הוחרמו. הוא מת ב-1973, ולאחר מכן חיה סופיה חיים שקטים באוסטריה, וטופלה בידי נכדיה. ב-1981 היא ביקרה בקונפישטה, שישים שנה לאחר שעזבה אותה. היא נפטרה בעיר טאנהאוזן שבאוסטריה ב-27 באוקטובר 1990 בגיל 89.

באחד מפרקי הסדרה "אינדיאנה ג'ונס הצעיר", אינדיאנה ג'ונס נפגש עם סופיה בווינה.

## משפחתה
מנישואיה לרוזן פרידריך פון נוסטיץ-רייניך ילדה סופיה ארבעה ילדים:
* ארווין (1921–1949)
* פרנץ (1923–1945)
* אלויס (1925–2003)
* סופיה (נולדה ב-1929)

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ילידות 1901
קטגוריה:בית הוהנברג
קטגוריה:אצולה אוסטרית
קטגוריה:נפטרות ב-1990