open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
טוני קאקו

**טוני קריסטיאן קאקו** (בפינית: **Tony Kristian Kakko**; נולד ב-16 במאי 1975) הוא זמר ומלחין פיני, אשר ידוע בעיקר כסולן להקת הפאואר מטאל סונטה ארקטיקה.

## ביוגרפיה
קאקו נולד בעיר קמי שבפינלנד. הקים את להקת סונטה ארקטיקה בשנת 1996 בשם Tricky Means, לאחר שלמד לנגן על קלידים במשך כשנתיים בפסטיבלים מקומיים.

קאקו כתב והלחין את כל שירי הלהקה עד כה, מלבד את השיר My Selene שנכתב והולחן על ידי גיטריסט הלהקה לשעבר, יאני לימטאיינן. הלהקות קווין, סטראטובריוס, צ'ילדרן אוף בודום ונייטוויש לטענתו הן המשפיעות הרבות ביותר על יצירותיו המוזיקליות.

קאקו חבר גם בלהקת northern kings, בה חברים זמרים שכבר התפרסמו בלהקתם קודם לכן.

בדצמבר 2018, קאקו קיבל את פרס אביר במסדר האריה של פינלנד.

## דיסקוגרפיה

### סונטה ארקטיקה

* *Ecliptica* (1999)
* *Silence* (2001)
* *Winterheart's Guild* (2003)
* *Reckoning Night* (2004)
* *Unia* (2007)
* *The Days of Grays* (2009)
* *Stones Grow Her Name* (2012)
* *Pariah's Child* (2014)
* *The Ninth Hour* (2016)
* *Talviyö* (2019)

### נורת'רן קינגס

* *Reborn* (2007)
* *Rethroned* (2008)

### הופעות אורח

* נייטוויש - *Over the Hills and Far Away* (2001)
* נייטוויש - *From Wishes to Eternity* (2001)
* Heavenly - *Virus* (2006)
* Eternal Tears of Sorrow - *Before the Bleeding Sun* (2006)
* *Nuclear Blast All-Stars: Into the Light* (2007)
* אפוקליפטיקה - סולן אורח (2008 - 2009)
* Elias Viljanen - *Fire-Hearted* (2009)
* סטראטובריוס - *Polaris* (2009)
* אפיקה - *[[Design Your Universe]]* (2009)
* Van Canto - *Hearted* (2010)
* Powerglove - *Saturday Morning Apocalypse* (2010)
* Avalon - *We Will Find a Way* (2013)
* תואומס הולופאינן - *Music Inspired by the Life and Times of Scrooge* (2014)
* Dark Sarah - *Light in You* (2015)
* Hevisaurus - *100* (2019)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:זמרים פינים
קטגוריה:פינים שנולדו ב-1975
מאדאם דה סבלה

**מאדאם דה סַבְּלֶֶה** (1599 - 16 בינואר 1678), בשמה המלא **מדלן דה סוּבְרֶה, המרקיזה מסַבְּלֶֶה** (Madeleine de Souvré, marquise de Sablé) מחברת אמרות צרפתייה.

## ביוגרפיה

היא נולדה בשם מדלן דה סוברה לאב שהיה איש החצר של אנרי השלישי, אנרי הרביעי ולואי השלושה עשר, מלכי צרפת, וקיבלה השכלה מעולה בחצר המלכות. ב-1614 נישאה למרקיז דה סבלה. החל בשנות השלושים של המאה ה-17 השתתפה בחוג הספרותי של מאדאם דה רמבוייה בפריז, שהיה ראשון מסוגו בצרפת. ב-1640, אחרי מות בעלה, הכירה בחוג הספרותי את מדליין דה סקודרי, שתיארה אותה בשם הבדוי "פרטני נסיכת סלמיס" בנובלה "ארטמן, או כורש הגדול", שהופיעה בהמשכים מ- 1649 עד 1653. באותן שנים התחולל בפריז מרד נגד בית המלוכה הצרפתי. רבים מאנשי החוג הספרותי של מאדאם דה רמבוייה נאסרו או נמלטו מן העיר, ומאדאם דה סבלה הקימה חוג ספרותי משלה, שבו השתתפו בין היתר מאדאם דה סבינייה, מאדאם דה לה פאייט, והחל מ-1659 גם פרנסואה דה לה רושפוקו. המשתתפים עשו זאת להרגל לשחק במשחק "האמרות". מישהו היה מעלה רעיון והמשתתפים דנו בו ונתחו אותו מכל צדדיו.

ביתה של מאדאם דה סבלה נמצא בסמוך לפור רויאל דה פריז, שהיה מנזר לנשים שצידדו בתורתו של התאולוג קורנליוס יאנסן. גם מאדאם דה סבלה ופרנסואה דה לה רושפוקו צידדו בתורה זו, שלפיה האדם מושחת מטבעו בגלל החטא הקדמון והחיים בעולם הזה הם הבל ושווא. הם כתבו אמרות בנושאי אופי האדם והמוסר החברתי, ועבדו במשותף על פיתוחן. מאדאם דה סבלה כתבה 81 אמרות, אך גם לקחה חלק נכבד בפיתוח אמרותיו של פרנסואה דה לה רושפוקו, שהתפרסמו ב-1665, זכו להצלחה רבה והופיעו בחמש הוצאות שבהן נוספו אמרות חדשות. מאדאם דה סבלה נפטרה במנזר פור רויאל דה פריז ב-1678, ובאותה שנה יצאו לאור אמרותיה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סופרות צרפתיות
קטגוריה:ילידי 1599
קטגוריה:נפטרים ב-1678
יאני לימטאיינן

**יאני לימטאיינן** (בפינית: **Jani Liimatainen**; נולד ב-9 בספטמבר 1980) מוכר גם כאלן אנדרסן (Allan Anderssén) הוא גיטריסט פיני שנודע בעיקר בזכות ביצועיו בלהקת הפאואר מטאל הפינית "סונטה ארקטיקה".

## ביוגרפיה
לימטאיינן נולד בעיר קמי שבפינלנד, ובגיל 15 הצטרף ללהקת סונטה ארקטיקה בתפקיד גיטריסט. לימטאיינן הוא אחד מהחברים המקוריים של הלהקה.

לימטאיינן למד את רוב הטכניקה שלו בעצמו, למרות שלקח מספר מועט של שיעורי גיטרה בילדותו. לסונטה ארקטיקה כתב והלחין רק שיר אחד בשם My Selene, שהופיע באלבומם הרביעי Reckoning Night.

לימטאיינן היה חבר גם בלהקת אלטאריה והקליט עמם ארבעה אלבומים, הוא עזב את הלהקה על מנת להתרכז בעבודתו עם סונטה ארקטיקה.

בשנת 2007 במאי נכנס יאני לכלא למשך חודש עד שהסכים לעשות את חובותיו האזרחיות צבאיות שחויב לעשות בפינלנד, בעקבות כך הסכים עם חברי הלהקה כי ייפרדו דרכיהם, ובמקומו נכנס אלייס וילג'נן. כיום יאני עובד על מספר פרויקטים אחרים כגון :Dream Asylum ו-Sydänpuu.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:גיטריסטים פינים
קטגוריה:פינים שנולדו ב-1980
מקדש השלום (רומא)

**מקדש השלום** (Templis Pacis) היה מקדש ברומא העתיקה.

המקדש נבנה במקום שבו עמדו תחילה הקוריה של רומולוס, אחר כך ביתו של מניוס, הבסיליקה פורטיה וביתו של יוליוס קיסר. אוגוסטוס קיסר הרס את בית קיסר ובנה במקום את סטיו ליוויה דרוסילה (על שם אשתו).

בניית המקדש החלה בזמן הקיסר קלאודיוס והסתיימה בזמנו של אספסיאנוס, לאחר שזה חזר מנצח מיהודה. במקדש שמר אספסיאנוס את כל הכלים ואת כל העיטורים אותם הביא במסע הניצחון שלו לאחר חורבן בית המקדש השני בירושלים. באותה עת היה מקדש השלום הגדול, המפואר והעשיר במקדשי רומא.

המקדש נהרס בשריפה בשנת 192. לאחר מכן הוא שוחזר על ידי ספטימיוס סוורוס בסביבות שנת 203. האולמות שופצו כעבור מאה שנה, ובכתובים מופיעה הערכתו של הקיסר קונסטנטיוס השני ליופיים, במהלך ביקורו ברומא בשנת 357. מקדש השלום נהרס סופית נפגע במהלך בזיזת רומא על ידי אלאריק הראשון בשנת 410, ולא שוחזר אי-פעם לאחר מכן. שרידים מועטים נותרו ממנו כיום.

## קישורים חיצוניים

שלום
קצב רענון

**קצב רענון** או **[[תדר]] ריענון** הוא קצב הצגת הפריימים בצג. טכנולוגיות התצוגה מתבססות על העובדה שרצף של תמונות סטטיות המוקרנות בזו אחר זו יוצרות בעין האדם אשליה של תנועה. תדר רענון גבוה גורם לתנועה להיראות חלקה יותר ולריצוד מופחת, ואילו תדר רענון נמוך גורם לתמונה על הצג לרצד יותר ולהפריע יותר לעיניים. בחירה בקצב רענון גבוה מדי עבור הצג עשויה להפוך את התצוגה לבלתי ניתנת לשימוש ולגרום נזק לחומרה, ואילו בחירה של קצב רענון נמוך מדי תגרום לתנועה יותר מקוטעת.

קצב הרענון המקובל בצגי מחשב הוא 60 הרץ. קצב רענון גבוה יותר משמש בעיקר לצורך משחקי וידאו, היות שהוא מאפשר תנועה חלקה ותגובה מהירה יותר.

## מטרת הריענון בצגי CRT

מכיוון שהזרחן מאיר רק לזמן קצר, צריכים התותחים להפציץ כל הזמן את רשת הצל, כך שהרשת עלולה להתחמם ולהתעוות עקב כך, ולגרום לכתמי צבע על הצג. לכן, יש צורך לרענן את נקודות האור כל הזמן כדי שלא ייעלמו. הקרן עוברת באופן סדרתי שורה אחר שורה משמאל לימין (אופקית) ומלמעלה למטה (אנכית), חוזרת לנקודת ההתחלה, וחוזר חלילה, כך שנראה כאילו הצג מאיר כל הזמן. תדר הריענון קובע את מספר המחזורים של הקרן על פני כל הצג בשנייה.

בצג מודרניים, שאינם CRT, בעיית הריצוד אינה קיימת.

## ראו גם
* CRT
* קצב רענון משתנה
* הרץ

קטגוריה:התקני פלט
עלייה חדשה

"**עלייה חדשה**" הייתה מפלגה ליברלית בתקופת היישוב.

## היסטוריה
מפלגת "עלייה חדשה" נוסדה באמצע שנת 1942 כגלגול למפלגה פוליטית של "התאחדות עולי גרמניה ועולי אוסטריה" (העגוע"א) הא-פוליטית. בראש המפלגה עמד פנחס רוזן שגם היה יו"ר "התאחדות עולי גרמניה ועולי אוסטריה". התארגנות ראשונה של המפלגה הייתה בחיפה, לקראת הבחירות לוועד הקהילה ביוני 1942. המפלגה זכתה בקרוב לרבע הקולות בחיפה ובעקבות ההצלחה התמודדה רשימה של המפלגה בנתניה. לקראת סוף שנת 1942 קיימה המפלגה ועידה ארצית בכפר שמריהו. באוקטובר 1943 התקיים כינוס ארצי שני של המפלגה, הפעם בחיפה. חלק מהישיבות של הכינוס היה בעברית וחלק בגרמנית. באותה עת היו למפלגה כ-10,000 חברים וכ-50 סניפים.

המפלגה זכתה ב-18 נציגים מתוך 171 נציגים בבחירות שנערכו לאספת הנבחרים הרביעית שנערכו בשנת 1944. נציגה, גאורג לנדואר, הצטרף להנהלת הוועד הלאומי, אך פרש ממנה לאור חוסר המעש של ההנהלה.

עם החלטת החלוקה ב-29 בנובמבר 1947 התעורר מחלוקת במפלגה בשאלת קבלת התוכנית. הרוב במפלגה, בראשות פנחס רוזן תמך בעמדת הנהגת היישוב שקיבלה את תוכנית החלוקה, ורוזן היה חבר מטעם המפלגה במינהלת העם ועם הכרזת העצמאות הפך להיות שר המשפטים בממשלה הזמנית. המיעוט, בהנהגת גאורג לנדואר ראתה בתוכנית החלוקה, תוכנית שאינה בת קיימא. המיעוט גם דרש שהמפלגה תזדהה בצורה ברורה עם המערב והתנגד להקמת המפלגה הפרוגרסיבית.

באוקטובר 1948 התאחדה המפלגה עם תנועת העובדים הליברלית העובד הציוני ועם סיעה א' של הציונים הכלליים ליצירת המפלגה הפרוגרסיבית.

## אופי המפלגה
המפלגה נסמכה על עולים מגרמניה ומאוסטריה שהגיעו לארץ ישראל בימי העלייה החמישית. כן שיתפה פעולה עם עולי צ'כוסלובקיה והונגריה. חלק מתעמולתה נגעה לשמירה על כבודם וזכויותיהם של עולי העלייה החמישית ובמיוחד על תרבותם בה הם היו גאים.

המפלגה הייתה בעלת אופי מדיני מתון. היא תמכה בשיתוף פעולה עם שלטונות המנדט הבריטי בתוכניות בהתאם לספר הלבן כרע הכרחי, דבר שהוצג על ידי יריביה כשמאלנות ואף אנטי-ציונות. המפלגה לא הביעה עמדה לגבי תוכנית בילטמור, דבר שפורש על ידי מתנגדיה כתמיכה בהמשך החיים היהודיים בארץ ישראל תחת חסות המנדט הבריטי. דוברי המפלגה טענו שהם אינם מתנגדים לעצמאות, אך שוללים את קשירת גורלה של הציונות בתוכנית אחת.

המפלגה הייתה ציונית, ליברלית ומתונה. כן הייתה המפלגה חילונית, כרובם של עולי מרכז אירופה.

## ביטאון
המפלגה הוציאה לאור בעברית את ביטאונה "עמודים" החל מאמצע 1944 ובגרמנית את ביטאונה מיטיילונגסבלט.

## בחירות בהן השתתפה
* מועצה מקומית רעננה, מרץ 1944 - מנדט אחד מתוך 12
*ועד בנימינה, ינואר 1945 - מנדט 1 מתוך 9
*מועצת רחובות, פברואר 1945 - לא זכתה בייצוג. הסכם עודפים עם הפרוגרסיבים העניק להם מנדט במועצה.
*מועצה מקומית נהריה, דצמבר 1945 - 4 מנדטים מתוך 11
*בבחירות לקונגרס הציוני העולמי הכ"ב באוקטובר 1946 קיבלה המפלגה 5 צירים, עם כ-6.5% מהקולות.

## ראו גם
* העלייה מגרמניה

## הערות שוליים

קטגוריה:מפלגות ביישוב
קטגוריה:ציונות כללית
קטגוריה:מפלגות עולים
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-1942
כיכר טיימס 1

**כיכר טיימס 1 ** (באנגלית: **One Times Square**), המוכר גם בשמות **ברודוויי 1475**, **בניין ניו יורק טיימס** ו**מגדל טיימס**, הוא גורד שחקים מוקדם הממוקם בצומת רחוב 42 וברודוויי במידטאון מנהטן, ניו יורק, ארצות הברית. הבניין מתנשא לגובה של 110.6 מטרים והוא בעל 25 . הוא תוכנן על ידי האדריכל  עבור עיתון הניו יורק טיימס ושימש כמטה המשרדים הראשי שלו בין השנים 1903–1913. הבניין נקרא על שם העיתון גם לאחר העתקת משרדיו לרחוב 43 ומהווה נקודת ציון מרכזית בעיר.

בשנת 1928 הותקנו בו לראשונה פסנועי חדשות במפלס הרחוב. בשנת 1995 נרכש על ידי ליהמן ברדרס, שניצל את מיקומו המרכזי ושינה את ייעודו של הבניין ללוח מודעות עבור שלטי חוצות פרסומיים. בזכות כך נחשב לאחד מלוחות הפרסום הרווחיים ביותר בעולם אולם, פנים הבניין נשאר ברובו ריק.

מבניין זה מורד מדי שנה, בטקס ראש השנה האזרחית, כדור המסמל את השנה החדשה.

## היסטוריה
[ממוזער|200px|ימין|כיכר טיימס 1 ב[בנייה (1903)]]
בניית כיכר טיימס 1 הסתיימה בשנת 1904 על מנת לשמש כמשכנו החדש של העיתון "הניו יורק טיימס", שעבר באופן רשמי אליו בינואר 1905. אדולף אוקס, הבעלים של העיתון, הצליח לשכנע באותה עת את עיריית ניו יורק לשנות את שמו של האזור מכיכר לונגאייקר (Longacre Square) לכיכר טיימס. כדי לקדם את המשכן החדש, החליט אוקס לקבל את 1 בינואר 1904 במופע זיקוקין די-נור מגג הבניין. האירוע משך כ-200,000 איש והוגדר כמוצלח. עקב כך הוחלט לשחזר את המופע בכל שנה. בעקבות איסור של עיריית ניו יורק על חגיגה באמצעות זיקוקים, החליט אוקס, לקראת 1 בינואר 1908, לשנות את המסורת להורדת כדור מואר שיסמל את השנה החדשה. הרעיון של הורדת כדור מקורו בשימוש בכדור זמן  לטובת כיול כרונומטר (מכשיר חשוב לניווט ימי) - הכדור, שהיה מוצב על עמוד בחוף, היה מורד בזמן קבוע מראש וכך ניתן היה לכייל את הכרונומטר. מאז ועד היום - מעל 100 שנים, נוהגים לחגוג מול בניין זה את ראש השנה האזרחית.

בשנת 1913, כשמונה שנים לאחר סיום בנייתו, עזב הניו יורק טיימס את המבנה ועבר למבנה אחר ברחוב 43, ששירת אותו עד שנת 2007.

ב-6 בנובמבר 1928 הוצב על המבנה שלט אלקטרוני המציג חדשות, בעל 14,800 נורות המונע באמצעות מסוע - אשר הציג לראשונה תוצאות הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1929, בהן נבחר הרברט הובר וכניעת יפן ב-14 באוגוסט 1945.

במהלך מלחמת העולם השנייה הופסקה הורדת הכדור על מנת לחסוך בחשמל בשל המצב המלחמתי. חגיגת השנה החדשה בשנים אלה כללה דקת דומייה לזכר הנופלים והשמעת הקלטת פעמוני כנסיות.

### מבניין ללוח מודעות
בשנת 1961 נרכש הבניין על ידי חברת "" אשר החליפה את חזית הבניין (שהייתה עד אז עשויה פסיפס של גרניט וטרה קוטה) בחזית בטון אחידה, וזאת על מנת להפוך את חזית הבניין ללוח מודעות. מלבד הקומה ה-16, בה הייתה בעבר מסעדה (שנסגרה בשנות ה-80) לבניין אין חלונות. בשל היעדר מיזוג אוויר, מרבית הבניין ריק.

הבעלים של הבניין, בריין טרנר, העיר: "מי צריך דיירים כשיש את לוח המודעות הגבוה בעולם?" - נכון לשנת 2000, 26 השלטים שעל הבניין הכניסו לבעליו בין 40,000$ ל-250,000$ לחודש לכל שלט ושלט.

## ראו גם
* גורדי שחקים בניו יורק

## קישורים חיצוניים

* ההיסטוריה של כיכר טיימס 1

* in-Arch.net: The Times Tower

## הערות שוליים

קטגוריה:מנהטן: מגדלי משרדים
קטגוריה:מנהטן
קטגוריה:רחוב ברודוויי
מוזיאון קווינס

[שמאל|ממוזער|250px|ביתן העיר ניו יורק בשנת [1964. ביתן המשמש כיום את המוזיאון.]]
**מוזיאון קווינס** (באנגלית: **Queens Museum**) הוא מוזיאון אמנות השוכן ברובע קווינס בעיר ניו יורק שבארצות הברית.

## היסטוריה
המוזיאון נמצא כיום בביתן העיר ניו יורק שנבנה עבור התערוכה העולמית של ניו יורק (1939) בפארק פלאשינג מדוז. הפארק והמבנה תוכננו עבור היריד על ידי רוברט מוזס. אותו מבנה שימש מאוחר יותר כמשכנו הראשון של ארגון האומות המאוחדות וכן שימש את תערוכת העיר ניו יורק בתערוכה העולמית של ניו יורק (1964).
המוזיאון ידוע בדגם הגדול של העיר ניו יורק המצוי בו.

בתולדות מדינת ישראל ייזכר הבניין בתור המקום בו נערכה בכ"ט בנובמבר 1947 ההצבעה ההיסטורית של עצרת האו"ם בדבר תוכנית החלוקה, בה הוחלט ברוב קולות של 33 מדינות נגד 13 מדינות ובהימנעות 10 מדינות על חלוקת ארץ ישראל המנדטורית למדינה יהודית ולמדינה ערבית, החלטה שהניחה את היסוד להקמתה של מדינת ישראל.

ממוזער|חלק מהדגם הענק של העיר ניו יורק - מבט על רובע מנהטן
המוזיאון פתח מחדש את דלתותיו בנובמבר 2013, כאשר גודלו הוכפל ל-105,000 רגל מרובע כדי להכיל גלריות חדשות וחללי הופעות ואירועים. במקום בו ניצבה פעם משטח החלקה על הקרח, שולטת כעת גלריה ענקית באוויר הפתוח מתחת לאטריום בגובה 48 מטר, שצובע את האזור באור טבעי. סדרת גלריות מקיפה את אזור החלקה על הקרח הישן, מלא ביצירות של אמנים בינלאומיים ומקומיים כאחד.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קווינס
מזוט

[ממוזער|[נושאת מטוסים|נושאת המטוסים הרוסית אדמירל קוזנצוב מונעת במזוט וכתוצאה מכך פולטת עשן שחור הנראה למרחק.]]
**מזוט** הוא דלק נוזלי ותוצר של זיקוק נפט.

מזוט הוא כל דלק נוזלי המשמש לבעירה בתנור, כבשן וכדומה לשם הפקת חום או המשמש במנוע להפקת חשמל. 

המונח מזוט אינו כולל שמנים שנקודת הבזק שלהם היא 40°C, או שמנים המשמשים לפתיליה. המזוט יכול להיות תוצר של נפט גולמי, משקע של פעולות זיקוק, או תערובת שלהם. לכן סולר הוא סוג של מזוט.

נוהגים לחלק את המזוט לשישה סוגים, לפי טמפרטורת הרתיחה, הרכב וייעוד. מזוט מספר 1 ומס' 2 מיוחסים כ**מזוט מזוקק**, ואילו מזוט מס' 4, מס' 5, מס' 6 מיוחסים כ**מזוט משקע**. מזוט מספר 1 הוא קרוסין. מזוט מספר 2 הוא סולר. לעיתים מכונה "בונקר C" מזוט מס' 6. 

מזוט במשמעותו המקובלת הוא הדלק המסחרי הכבד ביותר שניתן להפיק מנפט גולמי והוא כבד יותר מבנזין ומקרוסין. טמפרטורת הרתיחה של מזוט נעה בין 370 ל-600°C. המזוט מורכב משרשראות פחמימנים ארוכות (של בין 20 ל-70 אטומי פחמן). מזוט זה משמש להנעת ספינות ולהפקת חשמל.

המזוט נחשב לדלק מזהם ביותר. בהשוואה לסולר, ייצור חשמל ממזוט מוביל לפליטה תחמוצות גופרית בשיעור של פי 6 מסולר, ותחמוצות חנקן בשיעור של פי 2.

מסיבות היסטוריות של עידוד התעשייה, הבלו על המזוט נמוך במיוחד, ומגיע לשיעור של 1.4 אג' לליטר (להשוואה, הבלו על הסולר הוא 2.71 שקלים לליטר).

## קישורים חיצוניים

* מסמך מפורט על מזוט של רשות הפארקים האמריקאית.

## הערות שוליים

קטגוריה:דלק
קטגוריה:מוצרי נפט
פובליוס קלאודיוס פולכר

**פובליוס קלאודיוס פולכּר** (לטינית: Publius Claudius Pulcher) היה מצביא רומאי ובן למשפחת הקלאודיים. הוא היה בנו של המדינאי הרומאי המפורסם אפיוס קלאודיוס קאודקס, והראשון לבית האב של הקלאודיים שקיבל את הכינוי (cognomen) **פולכר** שפירושו 'נאה'.

שימש כאיידיל קורולי ב-253 לפנה"ס, ובשנת 249 לפנה"ס, במהלך המלחמה הפונית הראשונה, נבחר לקונסול יחד עם לוקיוס יוניוס פולוס (Lucius Iunius Pullus). אותה שעה היו הצבא והרומי עסוקים בהטלת מצור על ליליבאיום, עיר הנמל החשובה ביותר של הקרתגים במערב סיציליה. בעקבות כישלון קודמיו לפרוץ את חומות העיר, החליט פולכר להפסיק את פעולות המצור ולכבוש את דרפאנה, אחרון הבסיסים הימיים הקרתגיים באי. בקרב הימי שהתחולל סמוך לעיר הוכה הצי הרומי בפיקודו על ידי אדרבעל ואוניות הקרתגים.

קיקרו כותב, כי התבוסה בקרב נגרמה בגלל הזלזול באותות המבשרים (auspicia). לפני היציאה היה נהוג להשתמש במנחשים, כדי לשאול בעצתם של האלים כיצד יעלה הקרב. פולכר, לדבריו, "לעג לאלים בדרך הלצה, וכאשר האפרוחים אשר שוחררו מן הכלוב לא אכלו את מזונם, ציווה להטביעם במים, באומרו שישתו אם אינם רוצים לאכול."

סווטוניוס מוסיף על כך ומספר, כי גם אחותו של פובליוס "הועמדה למשפט בפני העם - דבר שלא אירע עוד לאישה - בעוון שפגעה בכבודו; כי בשעה שמרכבתה התקדמה ונסעה אך בקושי בתוך ההמון הצפוף, קראה בקול קבל-עם ואמרה: 'הלוואי ואחי פולכר היה קם מקברו, מפסיד מחדש את הצי ומפחית על ידי כך מן ההמון הרומאי!' ".

כשנתבקש על ידי הסנאט למנות דיקטטור לצורך ניהול הבחירות לקונסולים חדשים, מאחר שהוא ועמיתו נמצאו בסיקיליה ולא יכלו לשוב לרומא כדי לנהל את הבחירות בעצמם, מינה את מרקוס קלאודיוס גליקיה (Marcus Claudius Glicia), עבד משוחרר ששירת אותו כפקיד ושליח;  המינוי נפסל לאלתר, ובמקומו מונה אולוס אטיליוס קלטינוס. פולכר עמד למשפט העם בשל כישלונו הצבאי ובשל חילול הקודש וקנס כבד הושת עליו. עניין זה אינו מופיע אצל פוליביוס, אלא רק אצל סופרים מאוחרים לו, וכפי הנראה הוא המצאה מאוחרת שבאה לתרץ את הכישלון הרומי.

## לקריאה נוספת
* מרקוס טוליוס קיקרו. **על  טבע האלים**. תרגמה מרומית והוסיפה הערות ומפתח אביבה קציר. רמת-גן, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, 1992.
* סויטוניוס. **שנים-עשר הקיסרים**. תרגם מרומית ד"ר אלכסנדר שור. תל אביב, הוצאת מסדה, 1959.
* פוליביוס, היסטוריות
* דיודורוס סיקולוס, ביבליותקה היסטוריקה
* ליוויוס, מאז ייסוד העיר

* Walbank, F.W., *A Historical Commentary on Polybius*. Oxford, Oxford University Press, 1957. 


## קישורים חיצוניים


* s.v. "Claudius" (13) in: Smith, W. (editor), *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology,* 1867. Digitized copy in: Perseus.   


## הערות שוליים

קטגוריה:קונסולים ברפובליקה הרומית
קטגוריה:קלאודיים
קטגוריה:המלחמה הפונית הראשונה
מוחמד עבד אל-והאב

**מוחמד עבד אל-והאב** (בערבית: **محمد عبد الوهاب**; 1902 בערך – 4 במאי 1991) היה זמר ומלחין מצרי, מחדש המוזיקה הערבית. יצירותיו מושפעות ממוזיקה מערבית קלאסית, במיוחד מבטהובן. אחד הזמרים המפורסמים ביותר של הזמר הערבי.

## ביוגרפיה
מוחמד עבד אל-והאב נולד בשנת 1898 למוחמד אבו עיסא ולפאטמה חג'אזי בשכונת באב אלשעריה בקהיר, מצרים. כבר מגיל צעיר הוא ניחן בכישרון יוצא דופן ובגיל שלוש עשרה הוציא תקליט ראשון. הוא אף החל להופיע בפני קהלים רבים.

עבד אל-והאב החל בהקלטות שיריו בשנות העשרים של המאה העשרים. עד שנות הארבעים הוא ניחן בקול מצוין עם יכולת תמרון מרשימה. עם התבגרותו, איבד באופן ניכר מיכולתו לשיר בטונים גבוהים, והתרכז יותר בהלחנה. הוא הלחין שירים גם עבור הזמרת אום כולתום, בין השאר את השיר "אינתה עומרי" (אתה חיי), אחד השירים הידועים ביותר בזמר הערבי. הוא כתב מספר שירים עבור פאיזה אחמד.

בשנת 1933 השתתף עבד אל-והאב בסרטו הראשון "הוורד הלבן". במהלך חייו השתתף בשישה סרטים, בהם היה הגיבור והזמר. כל השירים מתוך סרטיו הם פופולריים מאוד בקרב אוהבי הזמרה הערבית. הוא מאן להשתתף בסרטים נוספים בטענה כי הוא מיצה את עצמו, ולכן עבר לעסוק בהלחנה ובזמרה. הוא הפתיע את מעריציו כאשר בגיל 90, בשנת 1988, הקליט תקליט חדש שהצליח ונמכר למעלה משני מיליון עותקים. עבד אל-והאב הלך לעולמו ב-4 במאי 1991 כשהוא בן 93..

עבד אל-והאב השאיר אחריו מורשת רחבת היקף בזמר הערבי וכונה "מוזיקאי הדורות". בכל בתי הספר למוזיקה ערבית בעולם לומדים את כישוריו ומנתחים את יצירותיו.
שיריו נחשבים פופולרים גם בקרב הציבור היהודי, בעיקר בחזנות הירושלמית-ספרדית, ואף משמשים להלחנת קטעי תפילה, ומבוצעים על-ידי חזנים שונים, בהם בולט משה חבושה.

אוסף של 158 משירי עבד אל-והאב תורגמו לעברית על ידי לטיף ברטוב.

## קישורים חיצוניים

* , 13 במרץ 2012
* 
* 

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרים מצרים
קטגוריה:מלחינים מצרים
קטגוריה:זמרים השרים בערבית
קטגוריה:מצרים שנולדו ב-1898
קטגוריה:מצרים שנפטרו ב-1991
מצולע משוכלל

בגאומטריה, **מצולע משוכלל** הוא מצולע שכל צלעותיו שוות וכל זוויותיו שוות.

## תכונות
* כל מצולע משוכלל אפשר לחסום במעגל ואפשר לחסום בו מעגל. המרכזים של המעגלים מתלכדים, ונקודה זו היא מרכז הכובד של המצולע
* כל המצולעים המשוכללים בעלי אותו מספר צלעות דומים זה לזה.
* כל המצולעים המשוכללים הם קמורים.

### גדלים
למצולע משוכלל בעל \ n צלעות התכונות הבאות:
* יש לו סימטריה סיבובית מסדר \ n וסימטריה שיקופית בעלת n צירי סימטריה. חבורת כל הסימטריות הנוצרות מסיבובי ושיקופי המצולע (והרכבותיהם) נקראת חבורה דיהדרלית.
* כל זווית בו שווה (1-\frac{2}{n})\times 180 מעלות או \frac{(n-2)\pi}{n} רדיאנים
* יש לו \frac{n (n-3)}{2} אלכסונים.
* אם הצלע היא \ t, אז:
** ההיקף שלו t \cdot n
** השטח שלו \frac{1}{4}nt^2\cot{\tfrac{\pi}{n}}
** הרדיוס של המעגל החוסם הוא \ R = \frac 1 2 t \csc \frac \pi n
** הרדיוס r של המעגל החסום (השווה באורכו לאפותם a של המצולע) הוא \ r = a = \frac t 2 \cot \frac \pi n ={t \over {2 \ tan({\pi \over n})}}={t \over 2}tan()

### תכונות נוספות
* ניתן לבנות בסרגל ומחוגה מצולע משוכלל אם ורק אם כל הגורמים הראשוניים האי-זוגיים של מספר הצלעות הם מספרי פרמה שונים.
* אם לוקחים מצולע משוכלל החסום במעגל שרדיוסו 1 ומכפילים את כל הקווים (צלעות ואלכסונים) היוצאים מקודקוד מסוים, מקבלים את מספר הצלעות. זו אבחנה של גאוס, וניתן להוכיח אותה בעזרת תכונות פולינומים ששורשיהם הם שורשי היחידה מסדר *n*.

## מצולעים משוכללים

File:Regular polygon 3.svg|משולש משוכלל - משולש שווה-צלעות
File:Regular polygon 4.svg|מרובע משוכלל - ריבוע
File:Regular polygon 5.svg|מחומש משוכלל
File:Regular polygon 6.svg|משושה משוכלל
File:Regular polygon 7.svg|משובע משוכלל
File:Regular polygon 8.svg|מתומן משוכלל
File:Regular polygon 9.svg|מתושע משוכלל
File:Regular polygon 10.svg|מעושר משוכלל


## פאונים
ניתן ליצור בעזרת מצולעים משוכללים פאונים. פאון משוכלל הוא פאון בו כל המצולעים זהים, בכל קודקוד מספר שווה של מצולעים ובכל פאה נוגעים מספר שווה של מצולעים. לשם יצירת פאון כזה יש לחבר לפחות שלושה מצולעים סביב קודקוד כך שסכום הזוויות יהיה פחות מ-360 מעלות. האפשרויות לכך הן: לחבר שלושה, ארבעה או חמישה משולשים (מתקבלים ארבעון, תמניון ועשרימון בהתאמה), שלושה ריבועים (מתקבלת קובייה) או שלושה מחומשים (מתקבל תריסרון) מסביב לקודקוד.

אם מסירים את הדרישה שכל הפאות תהיינה חופפות מתקבלים פאונים הנקראים פאונים משוכללים למחצה. אלה כוללים, בנוסף לפאונים המשוכללים שהוזכרו לעיל, את המנסרות המשוכללות, את האנטי-מנסרות המשוכללות, ואת הפאונים הארכימדיים.

## ריצופים
אפשר לרצף את המישור בעזרת מצולעים משוכללים. הריצופים המשוכללים הם ריצופים בהם כל האריחים זהים, כך שצלעות נוגעות זו בזו. לשם כך יש לסדר סביב הקודקוד מצולעים שיסגרו את כל הקודקוד, כלומר על הזווית לחלק את 360 מעלות. ישנן שלוש אפשרויות לעשות זאת: משולשים, מרובעים ומשושים.

תמונה:tile 3,6.svg
תמונה:tile 4,4.svg
תמונה:tile 6,3.svg

אם משתמשים במצולעים מסוגים שונים (אך מותירים את הדרישה שמצולעים מאותו הסוג יהיו מגודל זהה ושהריצוף יהיה צלע לצלע) מקבלים בנוסף גם את הריצופים הבאים:

תמונה:tile 33336.svg
תמונה:tile 3636.svg
תמונה:tile 33344.svg
תמונה:tile 33434.svg
תמונה:tile 3464.svg
תמונה:tile 488.svg
תמונה:tile 3bb.svg
תמונה:tile 46b.svg 

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מצולעים
קטגוריה:צורות גאומטריות סימטריות
תריסרון

בגאומטריה, **תְּרֵיסָרוֹן** (דּוֹדֵקָהֶדְרוֹן *dōdeka* "שנים עשר" + *hédra* "בסיס" או "פאה") הוא כל פאון עם שתים עשרה פאות שטוחות. התריסרון המוכר ביותר הוא תריסרון משוכלל, שהוא פאון משוכלל. ישנם גם שלושה כוכבי תריסרון משוכלל, אשר בנוים כמו כוכב (stellations) של צורה קמורה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פאונים
קטגוריה:12 (מספר)
מד גשם

ממוזער|מד גשם שהוצב בעת מחקר של האוניברסיטה העברית במישור ים המלח, שמורת מצוק ההעתקים
שמאל|ממוזער|250px|מד גשם סטנדרטי
[ממוזער|250px|מדי גשם ב[תל אביב, שנות העשרים של המאה ה-20. ברקע הצילום: סוכה מטאורולוגית מאווררת מדגם סטיבנסון]]
**מד גשם** הוא מכשיר מדידה שבאמצעותו מודדים את כמות המשקעים שיורדים במקום מסוים ובזמן מסוים. המכשיר יכול להיות אוטומטי או ידני, כלומר שאדם יצטרך לבוא ולבדוק את גובה המים במד הגשם. מד הגשם הוא כלי פשוט, המודד במילימטרים את כמות המשקעים ומאפשר מדידה אחידה. 

מדידת כמות המשקעים חיונית לצרכים שונים, החל בחקלאות וכלה באגירת מים במאגרים שונים.
מידע על כמות המשקעים הממוצעת באזור מסוים יכולה גם ללמד אודות המצב בו נמצאת מערכת אקולוגית באותו מקום, ומהווה גורם חשוב במחקר.

היות שהשונות המרחבית בתפרושת הגשמים גדולה, בגלל מבנה העננים והתפתחותם, מדידה של כמות משקעים אינה מבוססת על מד גשם יחיד וישנה עדיפות למדוד את הגשם באמצעות רשת מדי גשם, המוצבים במקומות שונים, מבחינת תנאי האזור: כדוגמת עוצמת רוחות וטמפרטורה, וכן גובה הקרקע.

בגלל השונות הזמנית הגבוהה, נהוג לפרסם גם מדידות שעתיות וגם מדידות יומיות ושנתיות.

## ראו גם
* מטאורולוגיה
* מד רוח
* ברומטר
* מד לחות

## לקריאה נוספת
* ד"ר אליהו בלנק, **ארץ-ישראל-ספר גאוגרפי**, ספריה תמצית מספר 4, תש"א, עמוד 34–36

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מכשירי מדידה במטאורולוגיה
קטגוריה:גשם
דגש חזק

**דגש חזק**, המכונה גם "מִכְפָּל" או "כַּפְלָן", הוא סימן ניקוד בעברית, המורה להכפיל את האות שבה הוא נמצא. דגש חזק יכול לבוא ברוב האותיות, למעט האותיות א, ה, ח, ע, ר.

## סימון הדגש החזק
צורתו הגרפית של הדגש החזק היא נקודה בתוך האות והוא זהה לסימונו של הדגש הקל. 

בתעתיק פונטי יש שתי דרכים לסמן מכפל – באמצעות כתיבת העיצור פעמיים, או באמצעות נקודתיים הנכתבות אחרי העיצור הכפול. שתי השיטות משמשות גם לציון תנועה ארוכה. לדוגמה: כָּרַתִּי /kårátti/ או: /kårát:i/. התעתיק המובא כאן אינו משקף את ההגייה המקובלת היום בעברית ישראלית, אלא את זו המתבטאת בניקוד הטברני שפותח בטבריה במאה ה-8 לספירה.

## הגייה
המימוש הפונטי של הדגש החזק, מתבטא בהגיית העיצור למשך זמן ארוך מהרגיל, ובאותיות בג"ד כפ"ת גם גורם לביטוין בצורת הדגש הקל, ומבוטא כעיצור סותם. כיוון שמטרתו של הדגש החזק היא להכפיל את ההיגוי ולמושכו להברה שאחריו, דגש הבא בסוף מילה באות שוואית, אף שאיננו אחרי שווא, יהיה דגש חזק; למשל הדגש החזק המכפיל במילה הערבית dubb, לא קיים בעברית בה אין ההכפלה בסוף מילה. בעקבות כך רפה העיצור ב ונוצרה המילה דֹּב (על קיום ההכפלה המקורית מעידה צורת הרבים דֻּבִּים = dubbim).

## הגורמים להופעת דגש חזק
### באמצע מילה

[שמאל|ממוזער|250px|דגש חזק תבניתי ב-ע' הפועל (במקרה הזה האות ש') ב[בניינים בעברית#בניין התפעל|בניין התפעל.]]
***דגש תבניתי** הוא דגש חזק שמקורו בדגש מקורי המופיע בצורת הבניין של הפועל או במשקל. במערכת הפועל מצוי הדגש התבניתי ב-ע' הפועל (האות האמצעית של השורש) של הבניינים הכבדים פיעל, פועל והתפעל. במערכת השם הוא מצוי באות השורש האמצעית של כמה משקלים, הידועים שבהם הם- קִטּוּל (חִבּוּר), קַטֶּלֶת (דַלֶּקֶת), קִטָּלוֹן (צִמָּאוֹן), קַטָּל (צַיָּד) ועוד.
***דגש משלים** הוא דגש חזק שמקורו בהבלעת אות מסוימת כתוצאה מתופעות לשוניות שונות. יכול להופיע בכל אחת מאותיות המילה. הדגש המשלים יכול להיווצר כתוצאה מהידמות מלאה או כאשר תצורת המילה גורמת לרצף של שני עיצורים זהים, שאיננו נובע מהכפלה תבניתית. לקבוצה זו שייך גם הדגש של השורשים הכפולים - דגש שמופיע במילים הבנויות משורשים שבהם העיצור השני והשלישי זהים. למשל: דַּלֹּתִי (שורש דלל), סִבָּה (שורש סבב).
***הכפלה תניינית** (משנית - סקונדרית) - דגש חזק המופיע בהטיה של מילה ותפקידו כנראה לשמור על התנועה שלפניו כדי שלא תתקצר. למשל הריבוי של גָמָל הוא גְמַלִּים ולא גְמָלִים, כנראה כדי שבהטיה תישאר תנועת a אחרי העיצור מ: גְמַלֵּיהֶם ולא גַמְלֵיהֶם.
* **לתפארת הקריאה** - דגש נדיר שמטרתו להטעים את מבטא המילים בהן הוא מופיע. למשל המילה: "אָנָּא".
דגש חזק קיים גם בערבית, ושם הוא מסומן בסימן הנקרא "שַּדָּה" (شدّة "חיזוק"). כיום נראה הסימן כעין w קטנה מעל האות, והוא נגזר מצורת האות הערבית ش שהיא האות הראשונה במילה "שַדה". התופעה של הכפלת עיצור קיימת בשפות רבות נוספות. ברוב שיטות הכתב היא מסומנת באמצעות הכפלה של האות המסמנת את העיצור המוכפל, למשל, במילה האיטלקית benede**tt**o הכפלת האות t מסמנת שיש לקרוא את העיצור באופן מודגש וממושך יותר.

### בתחילת מילה

על פי רוב, בתחילת מילה יבוא דגש קל ובאותיות בג"ד כפ"ת בלבד. אולם קיימים מקרים מסוימים שיבוא דגש חזק בתחילת מילה (בכל האותיות הסובלות אותו). המאפיין המובהק של מקרים אלו הוא שסמוכה לה מילה המסתיימת בהברה פתוחה, (לרוב פתח, סגול או קמץ). למקרים אלו יש כללים מיוחדים, ושמם הכולל הוא דחיק.

## ראו גם
* דגש קל
* דחיק

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ניקוד עברי
משה ליטבקוב

**משה לִיטְבָקוֹב** (**מוישה ליטוואַקוב**; ברוסית: **Моисей Ильич Литваков**; 1879, צ'רקסי – 1939, מינסק) היה סופר יידיש, מבקר, עורך ופובליציסט. האידאולוג הראשי של היידישיזם הסובייטי.

## קורות חיים
ליטבקוב נולד בתחום המושב היהודי, בדרום-מערב האימפריה הרוסית (כיום אוקראינה). בצעירותו למד בפריז, והושפע מתורתו של אחד-העם, אך עם התפתחות התנועה הציונית הזדהה עם גישתו של תיאודור הרצל. כמו רבים בני דורו ותקופתו, גם ליטבקוב התלבט בין הפתרונות השונים לשאלה היהודית, מבדלנות ועד לשוויון זכויות כחלק מרפורמה דמוקרטית או מהפכה סוציאליסטית שתקיף את כל רוסיה. בשנת 1903 שוב עשה דרכו מרוסיה לצרפת במטרה לשוב וללמוד בסורבון.

אחרי המהפכה של שנת 1917 השתלב ליטבקוב במִמסד התרבותי-יהודי של הקומוניסטים. פרסם מאמרים רבים בזכות המהפכה ואף היה במשך שנים רבות עורך העיתון היומי האנטי-ציוני החריף "דער עמעס" ("האמת"; תרגום של השם "פראבדה" הרוסי). ה"עמעס" ניהל תעמולה אנטי ציונית מלאת שנאה וארס במשך שנים רבות. והיה המרכז התרבותי של תרבות היידיש בחסות המשטר הסובייטי. הוא היה ממייסדי ה"יבסקציה" – "ייבראיסקה סקציה", המחלקה היהודית – ששירתה את המשטר הסטליניסטי במסירות ואכפה בנוקשות אידאולוגיה של יצירת לאום יהודי-סובייטי דובר יידיש, תוך רדיפת המסורת הדתית ומי שדגלו בשפה העברית.

ליטבקוב כתב רבות גם על נושאים תרבותיים, וליווה במאמריו את חיי התרבות היידישאים של יהדות ברית המועצות, כל זמן שהדבר ניתן. כך למשל הוציא ספר לתולדות התיאטרון הממלכתי היידישאי הסובייטי, במלאת לו חמש שנים. וכן היה במשך כמה שנים יושב ראש אגודת הסופרים היהודיים בברית המועצות. במשך השנים ניסו סופרים אחרים להשתחרר מעולו, אך ללא הצלחה רבה. הוא פרסם יותר מחמישה כרכים של ביקורת ופובליציסטיקה ביידיש. אף אחד מהם לא תורגם לעברית.

ביוני 1930 מונה חבר עורכים לצידו בכתב העת עמעס, במה שפורש כהדחה של ליטבקוב. ביולי 1931, בעקבות מאמר בפראבדה שגינה את העיתונות היהודית על התנגדותה להכנסת יהודים לקולחוזים עם גויים, הודה ליטבקוב ששגה וגינה את דבריו הקודמים. בסוף 1933 גונה ליטבקוב על תמיכתו בבונד, שמו הוסר מהעיתון מציון העורך האחראי והוא לא הורשה להרצות באספה של סופרים יהודיים.

באוקטובר 1937, כשהמשטר הסטליניסטי החל במסע הטיהור כנגד יוצרי היידיש, נעצר משה ליטבקוב. הוא נפטר בבית סוהר סובייטי לאחר שנה של חקירות ועינויים קשים.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים כותבי יידיש
קטגוריה:עורכי עיתונים ביידיש
קטגוריה:עורכי עיתונים יהודים רוסים
קטגוריה:מבקרי ספרות יהודים
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים רוסים
קטגוריה:פובליציסטים יהודים
קטגוריה:פובליציסטים רוסים
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים סובייטים
קטגוריה:ילידי 1875
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1938
משפחת ואך

**משפחת ואך** היא להקה המורכבת כולה מבני משפחה אחת. המשפחה מרובת הילדים, התגוררה בעבר בקריית ארבע וכיום מתגוררת בְעֵלי. המילים לשירי הלהקה שאובות מן התנ"ך, התפילה וממשוררים עבריים כמו אורי צבי גרינברג, רחל המשוררת, נתן אלתרמן ולאה גולדברג. בנוסף נוכחים ביצירתם גם שירים מקוריים שכתבו בני המשפחה.

## היסטוריה
אלבומה הראשון, **ביכורים**, הכיל רק שירים מקוריים של המשפחה, ובאלבום השני, **בין הזמנים**, שולבו לחנים לקטעים מן התנ"ך, התפילה ומשוררים עבריים. המשפחה מקיימת הופעות בהן משולבים קטעי דיבור עם שירה.

לקראת סוף שנת 2005 יצא לאור האלבום השלישי של משפחת ואך, **פיסת חיים**, וגם בו משולבים לחנים ומילים מקוריים.
לאחר כשנתיים הוציאה המשפחה דיסק נוסף ושמו **שבת** ובו מגוון שירי שבת בביצוע המשפחה, אך הפעם בשירת גברים בלבד.
בשנת 2009 יצא דיסק בשם "**חופת עננים**" שמכיל שירי חתונה.
ב-2014 יצא הדיסק השישי** ליל אברהם**.

חלק מהשירים קובצו בדיסק **עלי אור** שנשלח לתורמי מוסדות "בני דוד" בעלי.

בשנת 2019 הוציאו סינגל חדש בשם "כולו שבת".

בשנת 2020 במהלך משבר הקורונה הוציאו חידוש ל"אבינו מלכנו" מהאלבום "בין הזמנים" ביחד עם אלנתן שלום.

בשנת 2023 הוציאו סינגל חדש נוסף בשם "אתה הראת".

אבי המשפחה שלום, כיהן כראש המועצה המקומית קריית ארבע. שני אחים מההרכב הם גולן ויהודה.

## רשימת אלבומים
* ביכורים, 2005
* בין הזמנים, 2005
* פיסת חיים, 2005
* שבת, 2007
* חופת עננים, 2009
* ליל אברהם, 2014

## קישורים חיצוניים
* שירים מלאים, מתוך אתר היישוב היהודי בחברון: בחום הלב חברון, דרך בית לחם, אהבה בחברון, בין תמוז לאב

### לחנים וביצועים ב[[הזמנה לפיוט|אתר הפיוט והתפילה]]
* "טל תן לרצות"
* "היום הרת עולם"
* "שמו מפארים"
* "בר יוחאי"
* "התנערי (לכה דודי)"
* "יחד באורך"

### כתבות
* 
* 
* עדי (דוד) אהרן, אלבום משפחתי, ריאיון עם משפחת ואך אתר ברסלב
* 
* 

## הערות שוליים

ואך
קטגוריה:עלי: אישים
קטגוריה:קריית ארבע: אישים
געז

**גְעֵז** (**ግዕዝ**, מכונה גם אמהרית ו**אבשית**) היא שפה שמית עתיקה שרווחה בצפון קרן אפריקה ושימשה כשפה הרשמית באימפריה האקסומית וכלשון הספרות והכרוניקות של הקיסרות האתיופית עד המאה ה-19.
לגעז יש חשיבות בחקר המקרא וזה עקב היותה בין 7 השפות הראשונות בעולם שאליהן תורגם התנ"ך ועקב השתמרות ספרים חיצונים רבים כדוגמת ספר היובלים וספר חנוך שהשתמרו במלואם רק בשפה זו.
השפה נכתבת בכתב געז, וממנה התפתחו חלק מהשפות האתיושמיות, בהן תיגרה ותיגרינית.
ממוזער|ספר תהילים בשפת הגעז
בשפת הגעז נכתבו ספרי קודש.

השפה חדלה לשמש כלשון דיבור בראשית האלף השני, והוחלפה בהדרגה על ידי האמהרית כשפת האימפריה האתיופית למן המאה ה-13 עת עליית שושלת הקיסרים האמהרים מהשושלת הסולומונית.
כיום השפה היא בשימוש ליטורגי בלבד ומשמשת את הכנסייה האורתודוקסית האתיופית, הכנסייה האריתראית וביתא ישראל.

[שמאל|ממוזער|250px|קטע מספר [בראשית כתוב בגעז]]

## מורפולוגיה
### שמות עצם
לשמות העצם בגעז שני מינים דקדוקיים, זכר ונקבה. צורת הנקבה נוצרת על ידי הוספת הסיומת "-ת" לצורה הזכר. לשם העצם בגעז שתי צורות מספר: יחיד ורבים. צורת הרבים (לשני המינים) נוצרת על ידי הוספת הסיומת "-ָת" בסוף המילה ("עָמֵת" – שנה, "עָמַתָת" – שנים), או על ידי ריבוי פנימי ("לֶבֶּס" – בגד, "אַלְבָּס" – בגדים).

### הטיות

לדוגמה: "סְעְרְת" – שערה, "סְעְרְתוּ" – שערתוֹ, "סְעְרְתְככה" – שערך, "סְעְרְתוֹמוּ" – שערם, "סערתכמו" – שערכם, "סערתה" – שערה, "סערתכי" – שערך,
"סערתון" – שערן, "סערתכן" – שערכן\ "סערתייה" – שערי, "סערתנה" – שערנו.

## כתיבת געז והגייתה

לשם ההשוואה מוצג גם הכתב העברי הקדום יחד עם תעתיק לעברית של הכתב הסבאי:

מפני שהשפה חדלה מלשמש כשפת דיבור כבר בסוף האלף הראשון לספירה, הגיית העיצורים הבאים אינה ברורה: ሠ ו-ሰ שניהם מבוטאים כיום כ-ס', ፀ ו-ጸ שניהם מבוטאים כ-צ', וכן ሀ ו-ኀ ששניהם מבוטאים כיום כ-ה'.

האותיות ፐ (פ דגושה) ו-ጰ (פ שמבוטאת בשפתיים) הן זרות לשפת הגעז, ולמעשה הושאלו מהיוונית, שבתקופה האקסומית הייתה השפה הבינלאומית והשתמשו בה (לעיתים בשילוב געז) לטביעת מטבעות הממלכה החל מהמאה ה-3, או, בשלב יותר מאוחר, בתרגום כתבי הקודש מיוונית.

### עיצורים
## תחביר
### שם העצם
### ריבוי פנימי

### ביטוי יחסי
### מבנה המשפט
### שלילה
צורת השלילה בגעז, בדומה לעברית, נעשית באמצעות הוספת התחילית **אי**(ኢ) לפני המילה, לדוגמה:
ኢትቅትል – אִי-תְקְתְל "לא תרצח".

## היסטוריה וספרות

העדות הראשונה לכתב בשפה זו היא באובליסק מהמאה הרביעית. קיימות גם מנוסקריפטים מהמאה ה-5 או ה-6 בנושאים דתיים. במאה ה-17 בשפה זו נכתבה על ידי זרע יעקב מסה בעלת היבטים פילוסופיים. 

גטאצ'ו היילה הוא בין החוקרים הבולטים של השפה.

## דוגמה
מ:

በቀዳሚ ፡ ገብረ ፡ እግዚአብሔር ፡ ሰማየ ፡ ወምድረ ።(2 ወምድርሰ ፡ ኢታስተርኢ ፡ ወኢኮነት ፡ ድሉተ ፡ ወጽልመት ፡ መልዕልተ ፡ ቀላይ ፡ ወመንፈሰ ፡ እግዚአብሔር ፡ ይጼልል ፡ መልዕልተ ፡ ማይ

א) בֵקֵדָמִי גֵבְּרֵה אְגְזִיאָבְּחֶר סֵמָיֵה ווֹ-מְדְרֵ ב) ווֹ-מְדְרְס אִי-תָסְתֵרְאִי ווֹאִי-כוֹנֵת דְלוּתֵ ווֹ-צְלְמֵת מֵלְעְלְתֵה קֵלָי; ווֹ-מֵנְפֵסֵה אְגְזִיאָבְּחֶר יְצֶלְלְ מֵלְעְלְתֵה מָיִי

א) בְּרֵאשִׁית בָּרָא אֱלֹהִים אֵת הַשָּׁמַיִם וְאֵת הָאָרֶץ. ב) וְהָאָרֶץ הָיְתָה תֹהוּ וָבֹהוּ וְחֹשֶׁךְ עַל-פְּנֵי תְהוֹם; וְרוּחַ אֱלֹהִים מְרַחֶפֶת עַל-פְּנֵי הַמָּיִם

## ראו גם
* כתב געז

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:שפות אתיו-שמיות
קטגוריה:ביתא ישראל: שפות
חוק קואס

**חוק קואס** הוא משפט בכלכלה העוסק בהיבט הכלכלי של קביעת זכויות קניין בחוק. בניסוחו הפשוט, החוק קובע כי כאשר בעלי זכות הקניין חופשיים לסחור בה ובהיעדר עלות עסקה, כל דרך שבה יבחר המחוקק או הממשלה לחלק את זכויות הקניין יעילה באותה מידה. במילים אחרות: קביעה משפטית של זכויות קניין משפיעה על האופן שבו מחולקת הרווחה בין הפרטים אך לא על סך הרווחה.

החוק הוצע על ידי רונלד קואס ב-1960 וזיכהו בפרס נובל לכלכלה ב-1991. ג'ורג' שטיגלר, זוכה אחר בפרס, היה הראשון שהתייחס לעבודתו של קואס במונחי החוק המובאים לעיל, ב-1966.

## דוגמה
נניח שבתא רכבת נוסעים שנים: ראובן, שאוהב לעשן מקטרת ושמעון הסולד מריח הטבק. עבור ראובן התועלת בעישון היא 20 שקלים ועבור שמעון הנזק שבעשן הוא 10 שקלים. אם יקבע החוק ברכבת כי העישון אסור, יהיה כדאי לראובן לשלם לשמעון 10 שקלים (או סכום אחר בין 10 ל-20) תמורת אישור לעשן. לעומת זאת, אם על פי החוק מותר לעשן, לא יוכל שמעון לפתות את ראובן שלא לעשן, משום שלא כדאי לו להציע עבור הוויתור יותר מ-10 שקלים. התוצאה היעילה מבחינה כלכלית, היא שראובן מעשן וסך הרווחה בקרון היא 10. החוק משנה רק את אופן החלוקה של הרווחה: 20 לראובן ו- (10-) לשמעון אם החוק מתיר עישון, או 10 לראובן ו-0 לשמעון אם לאו.

## [[השפעה חיצונית]]

הרקע לעבודתו של קואס היה המחקר הכלכלי המקובל בתחום של השפעות חיצוניות, דהיינו התועלת או הנזק הכלכלי שנגרם כתוצאה מפעילותם של פרט או חברה לאחרים. מקובל היה לחשוב שהממשלה צריכה תמיד להתערב, למשל כאשר מפעל מזהם את הסביבה, ולהטיל על המפעל מס כדי לגרום לו להפנים את ההשפעות החיצוניות שלו כעלות נוספת ולהתאים את הכמות המיוצרת כלפי מטה.

לפי קואס המס הזה מיותר והבעיה יכולה להיפתר בין המפעל המזהם לאלו שחיים סביבו וניזוקים ממנו.

## חוק קואס בעולם האמיתי

החשיבות של חוק קואס אינה בנכונותו התאורטית כפי שהוא מנוסח לעיל, משום שבעולם האמיתי קיימות מגבלות המונעות מהעסקאות שקואס חוזה מלהתקיים. הפרטים הניזוקים מזיהום, למשל, מתקשים במקרים רבים להתאגד כדי לפעול כגוף אחד כנגד המפעל המזהם.

למרות זאת עבודתו של קואס אינה תאורטית גרידא. חשיבותה היא בכך שהיא מסיטה את הדיון מההשפעות החיצוניות לעלויות העסקה. כאשר בית משפט בא לקבוע למי שייכות זכויות הקניין הוא צריך לקחת בחשבון כמה אפשרית ומעשית תהיה עסקה בין הצדדים במקרה שההקצאה שקבועה בחוק אינה יעילה. לפי קואס, המחוקק צריך לקבוע את זכויות הקניין כך שעלויות העסקה תהיינה מינימליות.

## קישורים חיצוניים
* העולם על פי קואס מאת דייוויד פרידמן.

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מיקרו-כלכלה
קים (רומן)

"**קים**" (באנגלית: **Kim**; יצא לאור בשנת 1901) הוא רומן שנכתב על ידי **[[רודיארד קיפלינג]]** המתאר את קורותיו של נער אירי יתום על רקע "המשחק הגדול" - פעילות החתול ועכבר של רוסיה ואנגליה בהודו ואפגניסטן במאה ה-19.

## עלילה
קים (קימבל אוהרה) הוא בנו היתום  של חייל בריטי בדימוס ואומנת בריטית החי ברחובות לאהור עד שהוא נקשר במקרה ללאמה טיבטי הנמצא בחיפוש אחרי הארה. קים מתלווה ללמה כחניך צ'לה (תפקיד). במהלך הסיפור נוצר קשר בין קים לשירות הביון הבריטי וקים תורם את חלקו  במשחק הגדול להעברת הודעות ולריגול עבור שירותי הביון של ארצו. מסעו של קים עם הלאמה הוא ההרפתקה הגדולה הראשונה בספר.

קים מזוהה על ידי הכומר של הגדוד של אביו ונשלח לבית ספר אנגלי, אבל נשאר בקשר עם הלאמה והשרות החשאי הבריטי, ואף מאומן בריגול על ידי הבריטים.

לאחר לימודיו חוזר קים אל הלאמה ויחדיו הם נודדים בהרי ההימלאיה, הפעם קים גונב ניירות ממרגלים רוסים תוך כדי שהלאמה ממשיך בחיפוש אחרי ההארה. בסוף הספר קים מתלבט בין החיים הרוחניים של הלאמה לבין חיי הריגול בהם הוא מצטיין.

## תרגום לעברית
גרסה עברית מלאה של הספר, כולל הערות רבות המעניקות לספר עומק, יצאה לאור ב-2014 בהוצאת אריה ניר, תרגום והערות: שמואל (מולי) ורד, עריכה: רחל הלוי, עריכה מדעית: בעז זקס.

## עיבודים
בשנת 1950 יצא סרט קולנוע בכיכובו של ארול פלין.

בשנת 1984 הופק  סרט טלוויזיה על-פי הספר, בו גילם פיטר או'טול את הלאמה.

## קישורים חיצוניים

* הטקסט המלא, בפרויקט גוטנברג.
* 
* 
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי ריגול
קטגוריה:ספרי הומור וקומדיה
קטגוריה:ספרי רודיארד קיפלינג
קטגוריה:ספרי 1901
קטגוריה:ספרי הוצאת מסדה
קטגוריה:ספרי אריה ניר הוצאה לאור
קטגוריה:האימפריה הבריטית בתרבות
גפ"ת

שמאל|ממוזער|250px|מיקום הגפ"ת בעמוד גמרא ( העמוד הראשון בש"ס הבבלי): באמצע הטקסט של ה'''ג'''מרא מימין '''פ'''ירוש רש"י משמאל '''ת'''וספות
**גפ"ת** (ראשי תיבות: '''ג'''מרא, '''פ'''ירוש רש"י, '''ת'''וספות) היא צורת הדף היסודית של התלמוד המודפס, הבנויה מטקסט התלמוד במרכז ופירושי רש"י ותוספות משני צדדיו. צורה זו נקבעה בדפוס של  משפחת שונצינו בשנת רמ"ד (1484) וכמעט כל הדפוסים שאחריו שמרו על מסגרת זו, כשהם מוסיפים פירושים וביאורים בשולי הדפים ובסוף כל מסכת. בעקבות הדפוסים התעצבה צורת הגפ"ת כצורת לימוד בסיסית ונפוצה של התלמוד הבבלי.

## לימוד הגפ"ת
### גמרא
השלב הראשוני בלימוד גפ"ת הוא לימוד טקסט הגמרא עצמו. זהו הלימוד הבסיסי ביותר המהווה את השלד לכל הדיון הפרשני וההלכתי שבא אחריו.
### פירוש רש"י
אף שניתן להבין גמרא לאחר שלומדים את המונחים ויודעים את השפה הארמית, חסרה בלימוד הגמרא הרחבה על פי מושגים שאינם קיימים בדף אלא ממקורות אחרים. הרחבה זו מתאפשרת בין היתר על ידי לימוד פירוש רש"י, המשלב ביאור מונחים, ביאור מהלכי הגמרא ופתרון קשיים נוספים העומדים בפני הלומדים.

### תוספות
לימוד התוספות, (וליתר דיוק החלקים מספרות בעלי התוספות המופיעים על גבי המבנה המסורתי של דף הגמרא) מהווה נדבך נוסף בלימוד הבסיסי וכולל העמקה בבירור השיטות ההלכתיות השונות, יישוב קשיים המתעוררים כתוצאה מהשוואה בין סוגיות שונות בש"ס וכן הלאה.

## גפ"ת במסגרות הלימוד
לצד לימוד של גמרא ורש"י בלבד מצד אחד, ולימוד מקיף של מפרשים נוספים מצד שני, מהווה לימוד גפ"ת מודל ביניים ובהרבה מהישיבות קיים לימוד מסודר של גפ"ת ככזה. בהרבה מהישיבות מתקיים סדר בקיאות בו לומדים דפי גפ"ת כאשר הדגש הוא על היקף והתקדמות מהירה וסדרי עיון שבו משמש הגפ"ת כבסיס ללימוד בעיון או בפלפול עם לימוד של עוד ראשונים.

קיימות מסגרות מבחנים על דפי גפ"ת, כך לדוגמה במוסדות צאנז מפעל הש"ס ומבחני ושננתם. לימוד גפ"ת באופן מלא (ולא רק גמרא ורש"י) הוא מסגרת הכרחית לפי מייסד מפעל הש"ס, הרב יקותיאל יהודה הלברשטאם.
## קישורים חיצוניים

*

קטגוריה:דרכי לימוד התלמוד
זכוכית מגדלת

שמאל|ממוזער|200px|זכוכית מגדלת

**זכוכית מגדלת** היא עדשה קמורה יחידה המשמשת לקבלת דמות מוגדלת של עצם. משתמשים בזכוכית המגדלת כדי לראות בפירוט עצמים קטנים, או כיתוב זעיר.

במוצרי תוכנה ובאתרי אינטרנט רבים משמש סמל של זכוכית מגדלת לסימון הפעולה "חיפוש".

## היסטוריה
שמאל|ממוזער|200px|מיקוד אור שמש דרך זכוכית מגדלת
[שמאל|ממוזער|200px|מכשיר ההגדלה של ה[שען|שענים והיהלומנים מכיל עדשות רבות ואין לו ידית אחיזה. אולם הוא עדיין מכונה "זכוכית מגדלת".]]
זכוכית מגדלת היא אחד ממוצרי האופטיקה המצויים בשימוש הציבור הרחב מזה מאות שנים. היא מוזכרת רבות בספרות בלשית מן המאות הקודמות, כגון סיפורי שרלוק הולמס. אם כי כיום בלשים, מדענים, שענים, אנשים עם לקות ראייה ואנשים אחרים הזקוקים להגדלת הנראה, משתמשים במכשירים משוכללים יותר. דוגמאות למכשירים כאלה הן המיקרוסקופ האופטי, הטלסקופ והטלוויזיה במעגל סגור. רבים מן המכשירים האלה מכילים עדשות שדומות לזכוכית המגדלת.

ניתן להשתמש בזכוכית מגדלת גם להדלקת אש, באמצעות מיקוד קרני השמש. שימוש כזה בעדשות תועד לראשונה על ידי ארכימדס ביוון העתיקה. שימוש זה כיום הוא בגדר קוריוז בלבד.

לא ידוע בוודאות מי המציא את זכוכית המגדלת הראשונה בעת החדשה. הייתה זו ככל הנראה תוצאה של עבודה מתמשכת של מספר אנשי מדע. מקובל ליחס המצאה זו לרוג'ר בייקון האנגלי, שחי במאה ה-13 ומתאר אותה לראשונה בכתביו. אך זוהי ללא ספק תוצאה של עבודה מוקדמת יותר.

עבודתו הכתובה של ביקון בתחום האופטיקה הסתמכה בין היתר על עבודתו של קודמו בתחום, המכונה בקיצור אל-חסן. הלה היה מדען ערבי שחי במאה ה-11. בשנת 1021 הוא פרסם ספר בתחום האופטיקה, "הספר של האופטיקה" (The book of Optics). בספר זה הוא דן בעקרונות האופטיקה וביכולת הטכנית לפתח אביזרי הגדלה אופטיים בעזרת עדשות קמורות מגדילות.

## מבנה ואופן הפעולה
שמאל|ממוזער|200px|דמותו של גוף הנמצא במרחק קטן ממרחק המוקד של עדשה מרכזת תהיה מוגדלת

זכוכית מגדלת היא מכשיר פשוט המורכב מעדשה אחת, מסגרת וידית אחיזה. העדשה עשויה מזכוכית או מפלסטיק, ובדרך כלל מוקפת במסגרת ומחוברת לידית אחיזה קצרה. דגם אחר של זכוכית מגדלת מכיל רגלית להצבה על שולחן העבודה, במקום ידית אחיזה.

זכוכית מגדלת מתבססת על התופעה שבה דמותו של גוף הנמצא בין עדשה מרכזת למוקד שלה (u<f), היא גדולה יותר מהגוף, רחוקה יותר מהעדשה לעומת הגוף וישרה יחסית לגוף. דמות זו היא דמות מדומה משום שהיא אינה נוצרת בעקבות מפגש של קרני אור ממשיות, אלא בעקבות מפגש המשכיהן.

ההגדלה של זכוכית מגדלת תלויה ברדיוס הקימור שלה ובחומר שממנו היא עשויה (היא מבוטאת בנוסחת לוטשי העדשות). כדי לקבל דמות מוגדלת מקסימלית, על המרחק שבין העצם לעדשה להיות קטן ממרחק המוקד. במעבדות נהוג לשבץ את הזכוכית המגדלת במתקן נייח וקבוע, במרחק מתאים מהשולחן משיקול של נוחות.

## ראו גם
* מונוקל
* משקפיים

## הערות שוליים

קטגוריה:עדשות
קטגוריה:עזרי ראייה
קטגוריה:זכוכית
אנדוציטוזה

**אנדוציטוזה** או **בליעה תאית** (endo=בתוך, cytos=תא) היא קליטת חומר אל תוך התא על ידי כליאתו בהתקפלות של קרום התא כלפי פנים, וסגירת ההתקפלות כשלפוחית. האנדוציטוזה נחלקת לבליעת חלקיקים המכונה בולענות (פגוציטוזה) ולגמיעת נוזלים המכונה גמענות (פינוציטוזה). התהליך ההפוך נקרא פליטה תאית או אקסוציטוזה.
[שמאל|ממוזער|250px|אנדוציטוזה בתאים איקריוטיים. בכחול: [גרעין התא, בירוק: חלבון G המשתתף בתהליך, באדום: סוכר שהוכנס לתא בתהליך האנדוציטוזה.]]
תופעות ביולוגיות רבות מתרחשות הודות לאנדוציטוזה, ובעיקר: מעבר של חומרים דרך ממברנת התא. מעבר זה של חומרים אחראי לקיומו של תהליך הנשימה התאית, להעברת אותות עצביים בנוירונים, להפרשה של פסולת מהתאים ולקליטת חומרים חיוניים מהסביבה, כגון גלוקוז, חומצות אמינו, ליפידים ובמקרה הצורך - תרופות. אחת מהדרכים לחדירה של וירוסים לתא היא באמצעות אנדוציטוזה. כמו כן, אף הועלתה, על ידי לין מרגוליס התאוריה המוכרת כתאוריה האנדוסימביוטית, לפיה המיטוכונדריה היא חיידק שחדר באנדוציטוזה לתוך תא והפך בו לסמביונט.

בבלענות (פגוציטוזה) נבלעים לרוב חלקיקים גדולים כמו חלבונים ועמילן (אצל תאים המשתמשים בהם למטרת מזון כמו אמבה או סנדלית). התאים בגוף האדם משתמשים בפגוציטוזה על מנת לנטרל וירוסים וחיידקים המצויים בקרבת התא, או כל גוף זר, למעשה.

התא שולח זרועות לכיוון הגוף הזר עד שנוצרת מעין בועית העוטפת אותו. התא שולח אל תוך הבועית אברונים מעכלים (ליזוזומים).

בתגובה של המערכת החיסונית הנרכשת, כאשר נשארים חלקיקים קטנים דיים, התא "שותל" בממברנה שלו את סימני הזיהוי של הגוף הזר, תוך כדי שחרור הורמונים שמתחילים שרשרת של תהליכים בתא עצמו ובתאים מסביב, ובסופו התא מפורק על ידי הגוף יחד עם הגורם הזר שבתוכו.

בגמענות (פינוציטוזה) נגמע נוזל חוץ תאי (הנוזל המצוי בין כל תא ותא), בדרך כלל כאשר התא מצוי בעקה עקב מחסור בנוזלים.

## ראו גם
* אקסוציטוזה
* פגוציט
* אימונוטוקסין
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תא
משחק מוחות

**משחק מוחות** (באנגלית: **Mind Game**) הוא סרט אנימציה יפני אשר בוים על ידי מסאקי יואסה, הופק על ידי סטודיו 4 המעלות (Studio 4 °C) וזכה בפרס אופוגי.

## תקציר העלילה
עלילת הסרט עוקבת אחר נישי, אמן יפני לא מוצלח שחי בעיר אוסקה שביפן.
נישי מאוהב במאיון, נערה צעירה אשר אביה מסתבך עם המאפיה. עלילת הסרט מתחילה כשנישי נמצא במסעדה של אביה של מאיון, ובאותה העת, אנשי המאפיה באים לאיים על אביה של מאיון. 
 
הסרט נחשב למהפכני בתחומו, כאשר הבמאי של הסרט לא חושש להציג את הדברים בצורה הבוטה ביותר. עם זאת, הסרט מעביר מסר חזק מאוד של אופטימיות, ואף משחק בין תאוריות פילוסופיות אלו ואחרות.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטי 2004
קטגוריה:סרטי הרפתקאות
קטגוריה:סרטים יפניים

קטגוריה:סרטי קומדיה
קטגוריה:סרטי אנימה
קטגוריה:סרטי פולחן
קטגוריה:סרטי אנימה מ-2004
קטגוריה:סרטים על גלגול נשמות
צבתנאים

**צַבְתָנָאִים** (שם מדעי: Dermaptera) היא סדרה של חרקים. מאפיין בולט של הסדרה הם גנובתנים דמויי צבת ועל שום כך נקראים צבתנאים. הכנפיים קרומיות גדולות ומקופלות מתחת לכנפיים הראשיות.

עם כ-1,800 מינים מתועדים ב-10 משפחות, הסדרה נחשבת לקטנה יחסית בקרב החרקים, אם כי הצבתנאים עצמם מוכרים ופזורים בכל רחבי העולם, ומינים מסוימים חודרים גם לבתים כמו הצבתן נקוד בישראל.

לסדרה זו כמה תת-מחלקות עיקריות:
*תת-סדרה Archidermaptera
**הפריטים נכחדו.
*תת-סדרה Forficulina
**Pygidicranidae
**Diplatyidae
**Anisolabididae
**Labiduridae
**Apachyidae
**Spongiphoridae
**Chelisochidae
**Forficulidae (צבתניים)
*תת-סדרה Hemimerina
**Hemimeridae
*תת-סדרה Arixenina
*Arixeniidae

## קישורים חיצוניים

* 
* אלבום צבתנאים מישראל באתר החרקים של ישראל.

*
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי צ'ארלס דה-גיר
קטגוריה:חרקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1773
קטגוריה:טקסונים קיימים שהתפתחו בטריאס עליון
ינדז'יי מורצ'בסקי

**ינדז'יי מורצ'בסקי** (בפולנית: **Jędrzej Moraczewski**; 1870–1944) היה פוליטיקאי פולני ואחד מבכירי המפלגה הסוציאליסטית הפולנית.

## [[ראש ממשלת פולין]]
לאחר כניעתה של גרמניה, בתום מלחמת העולם הראשונה, בחודש נובמבר 1918, נשלטו חלקים שונים מפולין בידי גורמים מקומיים שונים. ב־6 בנובמבר 1918 הכריזו הקומוניסטים בלובלין שבפולין על הקמת רפובליקה, ובאותו יום הכריזו סוציאליסטים בראשות איגנצי דשינסקי על הקמתה של רפובליקה נוספת. ב-11 בנובמבר הצליח יוזף פילסודסקי לאחד את כל הפלגים, ולהתמנות למפקד עליון על הצבא הפולני. ב-14 בנובמבר פיזרה מועצת העוצרים את עצמה, והעבירה את סמכויותיה לפילסודסקי שהוכרז כ"ראש המדינה". פילסודסקי מינה לתפקיד ראש הממשלה את מורצ'בסקי שהיה אחד מחבריו בתקופת חברותו במפלגה הסוציאליסטית הפולנית. בכך קמה הרפובליקה הפולנית השנייה.

ממשלתו של מורצ'בסקי הייתה ממשלת מעבר, שלא האריכה ימים, וחשיבותה הייתה בכך שסימנה את תחילת שלטונו המעורער, המלווה בחילופי שלטון תכופים, של פילסודסקי. מורצ'בסקי עצמו כיהן בתפקיד ראש הממשלה במשך זמן קצר, הופל על ידי רומן דמובסקי, ובמקומו מונה לתפקיד הפסנתרן בעל השם הבינלאומי איגנצי ין פדרבסקי.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ראשי ממשלת פולין
קטגוריה:חברי הסיים הפולני
קטגוריה:הרפובליקה הפולנית השנייה: פוליטיקאים
קטגוריה:אנשי צבא אוסטרו-הונגרים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:אבירי מסדר העיט הלבן
קטגוריה:מעוטרי צלב הגבורה
קטגוריה:ילידי 1870
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-1944
צמר סלעים

[שמאל|ממוזער|250px|קוביות צמר סלעים המשמשות בגידול [הידרופוניקה|הידרופוני]]
**צמר סלעים** הוא כינוי לסיבים מינרליים מלאכותיים (בדומה לפיברגלס), העשוי מבזלת ומסלעים אחרים, שמטרתו לבודד מחום ומרעש. החומר מיוצר על ידי הזרמת אוויר על פני סלע מותך, או סיבוב הסלע המותך במהירות גבוהה, בדומה לייצור צמר-גפן מתוק. 

צמר מינרלי הומצא בשנת 1840, בוויילס, על ידי אדוארד פָּארי. הוא הוכנס לייצור מסחרי בשנת 1871, בגרמניה.

צמר סלעים הוא חומר פריך, הנוטה להתפורר ולגרום לגירויים בעור, בדרכי הנשימה ובעיניים, וסוגים מסוימים שלו הוכחו כמסרטנים. עם זאת, הסוג הנפוץ, המשמש לבידוד ביתי אינו נמצא ברשימה זו.

## צורות
***לוחות** משמשים לבידוד תרמי ואקוסטי, כחוסמי אש או כמבודדי קול. שמים אותם בקירות גבס לפי התקן למטרות אקוסטיות ולגגות כדי למנוע איבוד או חדירה של חום, כמו כן באולפני הקלטות משתמשים בהן למטרות אקוסטיות.
***מזרנים** משמשים לכיסוי צינורות חמים עד כ-750 מעלות צלזיוס, ולבידוד אקוסטי של גנרטורים וכדומה.
***תרמילים** משמשים כשרוולי בידוד לצינורות בחום גבוה מ-250 מעלות צלזיוס.
בנוסף לשימושו כחומר בנייה, משמש צמר הסלעים כמדיום לגידול צמחים בהידרופוניקה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חומרי בניין
קטגוריה:אקוסטיקה