ג'ון מרשל באטלר

**ג'ון מרשל באטלר** (באנגלית: **John Marshall Butler**; 21 ביולי 1897 – 14 במרץ 1978) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי. כאיש המפלגה הרפובליקנית, כיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מרילנד בין השנים 1951 ל-1963.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו ותחילת הקריירה
באטלר נולד ב-21 ביולי 1897 בבולטימור שבמרילנד, לג'ון הארווי ולאוניס ווסט (לבית רידל) באטלר, הוא קיבל את השכלתו המוקדמת בבתי ספר ציבוריים בעיר הולדתו. הוא עבד כנער מחלק עיתונים ואחר כך כשכיר במפעל מזרנים. במהלך מלחמת העולם הראשונה שירת כטוראי ברגימנט ארטילריית השדה ה-110 (הדיוויזיה ה-29) של צבא ארצות הברית מ-1917 עד 1918.

לאחר שירותו הצבאי, חזר לבולטימור ולמד באוניברסיטת ג'ונס הופקינס (1919–1921) לפני שהצטרף לעסקי הנדל"ן של אביו. הוא למד בלילות בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת מרילנד, שם קיבל את התואר שלו במשפטים ב-1926. לאחר קבלתו ללשכת עורכי הדין, הצטרף למשרד עורכי הדין Venable, Baetjer & Howard בבולטימור, שם עבד עד 1950. הוא כיהן כחבר בוועדת השירות העירונית של בולטימור מ-1947 עד 1949.

### קריירה פוליטית
בשנת 1950 נבחר באטלר מטעם המפלגה הרפובליקנית לסנאט של ארצות הברית לייצג את מרילנד. בפריימריז הרפובליקני, הפסיד במהלך ההצבעה העממית לד' ג'ון מארקי בהפרש של 51%-49%, אך זכה במועמדות לאחר שקיבל יותר יחידות של ספירת קולות בוועידת המדינה. בבחירות הכלליות התמודד מול מילרד טיידינגס הדמוקרטי, שכיהן ארבע קדנציות. באטלר קיבל תמיכה חזקה מהסנאטור ג'וזף מקארתי מוויסקונסין, שהאשמותיו בהסתננות קומוניסטית למחלקת המדינה נדחו על ידי ועדת טיידינגס. במהלך מסע הבחירות, הפיץ הצוות של מקארתי חוברת שהציגה תמונה מזויפת של טיידינגס עם המנהיג הקומוניסטי ארל בראודר.

בעקבות תוצאות הבחירות, עתר טיידינגס לסנאט בבקשה לפסול את באטלר בשל טקטיקת הקמפיין של מקארתי. הסנאט כינס לאחר מכן ועדת משנה מיוחדת, שהכריזה שהקמפיין של באטלר השתמש ב"שיטות נתעבות" נגד טיידינג וקנס את אחד מעוזריו ב-5,000 דולר, אך סירב להדיח את באטלר. באטלר הודה ששילם למדפיסת החוברת ותיאר את התצלום המזויף כ"תוצר של חברים נלהבים אך לא נבונים".

במהלך כהונתו בסנאט, ביסס באטלר את עצמו כשמרן מובהק. הוא העניק חסות לחוק השליטה הקומוניסטית משנת 1954, שהוציא את המפלגה הקומוניסטית מחוץ לחוק ואישר להעמיד לדין ארגונים שחדרו אליהם קומוניסטים. כאשר בתי המשפט הפדרליים חסמו כמה תביעות, הגיש באטלר תיקון חוקתי בשנת 1955 להגבלת סמכות השיפוט של בתי המשפט והצעת חוק אומניבוס בשנת 1958 לאותה מטרה. הוא היה אחד מעשרים ושניים הסנטורים שהצביעו נגד הדחתו של הסנאטור מקארתי ב-1954. הוא תמך בהחזרת אדמות נפט חופיות למדינות, והצביע בעד תיקון בריקר ללא התערבות.

ב-1956 נבחר באטלר נבחר מחדש לכהונה שנייה לאחר שניצח את הדמוקרטי ג'ורג' פ. מהוני בהפרש של 53%-47%. הסנאטור לשעבר טיידינגס זכה במקור במועמדות הדמוקרטית, אך מאוחר יותר פרש מהמירוץ עקב בריאות לקויה. ב-1962 החליט באטלר שלא להיבחר מחדש לכהונה שלישית. באטלר לא חתם על המניפסט הדרומי של 1956, והצביע בעד חוקי זכויות האזרח של 1957 ו-1960, אך לא הצביע על התיקון ה-24 לחוקת ארצות הברית. ב-1959 הוא היה הסנאטור הרפובליקני היחד שהצביע נגד קבלת הוואי כמדינה.

### בערוב ימיו
לאחר פרישתו מהסנאט, חזר באטלר לבולטימור. ב-14 במרץ 1978 הוא מת מהתקף לב ברוקי מאונט, קרוליינה הצפונית בגיל 80, כאשר הוא ואשתו חזרו מחופשה באי סנט סימונס בג'ורג'יה. הוא נקבר בבית הקברות Druid Ridge בפייקסוויל.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מרילנד
קטגוריה:בולטימור: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ג'ונס הופקינס
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-20
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית ממרילנד
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1897
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1978