פיצוץ משרד מרשם האוכלוסין של אמסטרדם

ממוזער|משרד מרשם האוכלוסין של אמסטרדם, ביום שלאחר ההפצצה
**פיצוץ משרד מרשם האוכלוסין של אמסטרדם ב-1943** היה ניסיון של חברי המחתרת ההולנדית להשמיד את מרשם האוכלוסין של אמסטרדם, על מנת למנוע מהכובשים הנאצים לזהות יהודים ואחרים שסומנו לרדיפה, למעצר או לעבודות כפייה. ההתקפה שהתרחשה במרץ 1943 הצליחה רק באופן חלקי, והובילה להוצאתם להורג של 12 מהמשתתפים. אף על פי כן, הפעולה הצילה ככל הנראה יהודים רבים ממעצר ומגירוש למחנות ההשמדה.

## רקע
לאחר הפלישה והכיבוש הגרמני של הולנד ב-1940, כל אדם מגיל 15 ומעלה חויב לשאת עמו תעודת זהות בכל עת. יהודים נאלצו לשאת תעודת זהות שסומנה באות J גדולה (Juden = יהודי). חברי מחתרת החלו עד מהרה לזייף תעודות זהות בקנה מידה נרחב, המבצע הגדול ביותר מסוג זה, בהובלתו של חריט ואן דר פיין, ייצר כ-80,000 מסמכים מזויפים. עם זאת, ניתן היה לגלות בקלות מסמכים מזויפים משום שהיה אפשר להשוות אותם לרישומים במרשמי האוכלוסין. פקידי ציבור מסוימים היו מוכנים לזייף רישומים במרשם האוכלוסין כדי שיתאימו לתעודות הזהות המזויפות. למרות זאת, מרשמי האוכלוסין נותרו נשק רב-עוצמה בידי הנאצים לזיהוי בני האוכלוסייה ההולנדית שהיו יהודים, כמו גם חברים פוטנציאליים במחתרת או אנשים שניתן היה לגייס לעבודות כפייה.

בשנת 1943, קבוצה של חברי מחתרת, בהנהגת הפסל חריט ואן דר פיין והצייר והסופר וילם ארונדאוס, תכננה בקפידה לבצע פעולת חבלה נגד משרד מרשם האוכלוסין של אמסטרדם, במטרה להשמיד את הרישומים מבלי לגרום לאובדן חיי אדם. המשימה הייתה קשה במיוחד מכיוון שהאבטחה במרשמי האוכלוסין תוגברה לאחר התקפה דומה על משרד בווחנינגן בסוף שנת 1942. מאבטחים הוצבו כעת במיקומים אסטרטגיים בתוך משרד מרשם האוכלוסין באמסטרדם. הקבוצה שהכינה את ההתקפה כללה מספר אמנים מקומיים וסטודנטים לרפואה, בהם כמה יהודים והומוסקסואלים, וכן קבוצה של חברי מחתרת שעמדו מאחורי הפרסום החשאי "Rattenkruid" (מהולנדית: רעל עכברים).

## ההפצצה
ממוזער|המשרד כפי שנראה מבחוץ, בפינת הרחובות פלאנטאז'ה קרקלאן ופלאנטאז'ה מידנלאן
ההתקפה על משרד מרשם האוכלוסין ברחוב פלאנטאז'ה קרקלאן 36, אולם קונצרטים לשעבר הצמוד לכניסה הראשית של גן החיות ארטיס, התרחשה בליל 27 במרץ 1943. מחופשים במדי משטרה, חברי קבוצת המחתרת ניגשו אל המאבטחים ואמרו להם שבאו לחפש חומרי נפץ בבניין. המאבטחים האמינו לסיפורם והכניסו אותם פנימה. שני סטודנטים לרפואה הרדימו לאחר מכן את המאבטחים על ידי הזרקת פנוברביטל, והמאבטחים מחוסרי ההכרה נישאו אל תוך גן החיות דרך דלת אחורית.

לאחר שנכנסו לבניין, חברי המחתרת משכו את כל המגירות, ערמו את כל המסמכים על הרצפה ושפכו עליהם בנזן. לאחר מכן הם הפעילו סדרה של פיצוצים מתוזמנים, תוך שימוש בחומרי נפץ שהושגו על ידי פעילי המחתרת ממחסן תחמושת במבצר נארדן.

הפיצוצים הציתו את הבניין. מכבי האש (שקיבלו הדלפה מראש על ההתקפה) הגיעו לבסוף, אך עיכבו את כיבוי השריפה. כאשר פעלו לבסוף, הם הציפו את הבניין לחלוטין במים בניסיון לגרום לנזק מים נוסף לרישומים.

להתקפה הנועזת הייתה השפעה פסיכולוגית משמעותית על תושבי אמסטרדם כמו גם על הכובשים הגרמנים. עם זאת, היא הצליחה רק באופן חלקי בהשמדת מרשם האוכלוסין. רק 15% מהרישומים הושמדו לחלוטין. בסך הכל הושמדו 800,000 תעודות זהות, ו-600 תעודות ריקות ו-50,000 גילדנים נלקחו מהבניין.

## השלכות
בעקבות ההפצצה, הציע נציבות הרייך בהולנד פרס של 10,000 גילדנים לכל מי שיוכל לזהות את מבצעי ההתקפה. בתוך שבוע, רוב הקושרים הוסגרו לממשל הנאצי ונעצרו. כאשר וילם ארונדאוס נעצר באפריל, הוא לא חשף את שמות חבריו לקשר. עם זאת, הגרמנים מצאו בדירתו פנקס שבו היו רשומים רבים מהשמות, מה שהוביל למעצרם של רוב חברי המחתרת שהשתתפו בהתקפה.

המשפט נגד חברי המחתרת שביצעו את ההתקפה נערך ביוני 1943 במוזיאון הטרופן. וילם ארונדאוס ו-13 אחרים נמצאו אשמים ונידונו למוות. שניים קיבלו חנינה ברגע האחרון; ה-12 האחרים הוצאו להורג ב-2 ביולי 1943. חריט ואן דר פיין הצליח לחמוק ממעצר והמשיך בפעילויות המחתרת שלו עד שנעצר והוצא להורג ב-1944 לאחר התקפה על בית כלא באמסטרדם.

עורכת הדין והשותפה לקשר לאו מאזירל ביקרה את וילם ארונדאוס בכלא זמן קצר לפני שהוצא להורג על חלקו בהתקפה. ארונדאוס, שהיה הומוסקסואל מוצהר, ביקש ממנה "לספר לעולם שהומוסקסואלים אינם אמיצים פחות מכל אדם אחר." מאזירל הפכה בהמשך לאחת התומכות הראשונות בזכויות להט"ב. במשפט, ההגנה טענה לנסיבות מקלות עבור שורד באקר, בן זוגו של ארונדאוס, בטענה שארונדאוס עודד את באקר להשתתף מכיוון שהיו מעורבים בקשר רגשי. עם זאת, באקר הפריך את הטענה הזו ונידון למוות יחד עם האחרים.

## הנצחה
[ממוזער|[לוחית זיכרון ברחוב פלאנטאז'ה קרקלאן 36]]
בשנת 1946, לוח הנצחה שעיצב וילם סנדברג הוצב בסמוך לדלת הכניסה של הבניין ברחוב פלאנטאז'ה קרקלאן 36, לזכר ההתקפה וחברי המחתרת שהוצאו להורג על חלקם בה.

רבים מהמשתתפים זכו מאוחר יותר להוקרה ממדינת ישראל בתואר חסיד אומות העולם. בשנת 1984, כל אחד מחברי הקבוצה שהייתה מעורבת בהתקפה זכה להוקרה מהמלכה ביאטריקס, מלכת הולנד, והוענק לו צלב הזיכרון של המחתרת.

בשנת 2018, מוזיאון המחתרת ההולנדית הממוקם ברחוב פלאנטאז'ה קרקלאן באמסטרדם, מול משרד מרשם האוכלוסין לשעבר, ערך תערוכה לציון 75 שנה להפצצה.

האירועים סוקרו בסרט התיעודי "Willem and Frieda: Defying the Nazis" בהנחיית סטיבן פריי ושודרו בערוץ 4 הבריטי במרץ 2023.

## משתתפים
### הוצאו להורג
* וילם ארונדאוס, צייר וסופר
* יוהאן (יוהאנס) בראוור, היסטוריון
* רודי (רודולף) בלומגרטן, סטודנט לרפואה
* קרל גרגר
* קוס הרטוח
* סם ואן מוסנברוק
* חוס רייטסמה
* הנרי הלברשטאדט
* קון (קונרד) לימפרח, אדריכל
* שורד באקר, חייט שהכין את מדי המשטרה ששימשו לתחפושת
* קורנליס לנדרט בארנטסן
* קורנליס רוס

### משתתפים אחרים
* חריט ואן דר פיין, נמלט, נעצר והוצא להורג ב-1944
* קס הוניך, סטודנט לרפואה, הרדים את המאבטחים, נשלח למחנה הריכוז דכאו אך שרד
* וילם בק, סטודנט לרפואה, הרדים את המאבטחים, נשלח למחנה ריכוז דכאו אך שרד
* פרידה בלינפנט, סייעה בהכנת ההתקפה, נמלטה לשווייץ ושרדה
* וילם סנדברג, סייע בהכנת ההתקפה, ירד למסתור ושרד
* מרטינוס ניהוף, סייע בהכנת ההתקפה, התחמק ממעצר
* לאו מאזירל, סייעה בהכנת ההתקפה, נעצרה ב-1944 אך שוחררה

קובץ:GerritvanderVeen.jpg|חריט ואן דר וין, 1940
קובץ:Willem_Arondeus.jpg|וילם ארונדאוס
קובץ:Frieda_Belinfante_and_Henriëtte_Hilda_Bosmans.jpg|פרידה בלינפנט (משמאל)
קובץ:Bewogen_beweging_in_Stedelijk_Museum_Dhr_Sandberg,_Bestanddeelnr_912-2032_(crop).jpg|וילם סנדברג
קובץ:Martinus_Nijhoff_(1894-1953).jpg|מרטינוס נייהוף


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שואת יהודי הולנד
קטגוריה:המחתרת ההולנדית
קטגוריה:הולנד במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אמסטרדם: היסטוריה
קטגוריה:מלחמת העולם השנייה: 1943