open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אבאנותובני

שמאל|ממוזער|250px|רובע אבאנותובני
**אַבָּאנוֹתוּבָּנִי** (בגאורגית: **აბანოთუბანი**) הוא רובע בתי מרחצאות הגופרית המפורסם של טביליסי. אבאנותובני הוא רובע היסטורי בטביליסי העתיקה, שפרסומו ניתן לו עקב מעיינות הגופרית החמים שנובעים במקום מעל ל-700 שנה. שם הרובע מורכב משתי מילים גאורגיות: "אַבָּאנוֹ" – בית מרחץ – ו"אוּבָּנִי" – רובע או מחוז עירוני. הרובע שוכן בגדה המזרחית של נהר הקורה, למרגלות מצודת נריקלה ולצד רובע מטחי. זהו המקום, שעל פי האגדה, נפל הבז של וחטנג גורגסלי, מלך ממלכת איבריה, והביא לגילוי מעיינות הגופרית החמים, ובסופו של דבר, להעתקת הבירה הגאורגית של הממלכה ממצחתה לטביליסי. מבחינה אתנית, הרובע מאוכלס באוכלוסייה לא-גאורגית. 

[שמאל|ממוזער|250px|בית המרחץ "אורבליאני", נבנה ב-[1893. בכניסה מתנוססת הכתובת: , מאת אלכסנדר פושקין]]
במאה ה-13 היו ברובע אבאנותובני 65 בתי מרחץ, אולם כיום ישנם רק שבעה או שמונה, שהמוקדם שבהם הוא מהמאה ה-17. בתי המרחצאות בנויים בסגנון פרסי, מבנה הבנוי מלבנים וכיפה בצורת חצי כדור. בתי המרחץ נמצאים מתחת לאדמה, ומעל פני השטח מבצבצות כיפות לבני חימר אדום. את אור היום שלו המבנה מקבל מפתחי האוורור בכיפה. כל הכיפות בצבע אדום וזהות אחת לשנייה. חתנים מימי הביניים לקחו את נשותיהם להצגת כלולות בבתי המרחץ. בשנת 1859 תיארה אשתו של אלכסנדר דיומא את בתי המרחצאות כ"משרים תחושה חזקה של חופש והרגשה טובה". 

בתי המרחצאות עצמם חמים בשל אוויר חם פחמתי הנובע עם המים המינרליים. טמפרטורת המים נעה בין 37°C ו-47°C. מדי שבוע הוא עובר תהליך של מינרליזציה (0.3–0.4 גרם לליטר), המכיל פחמימנים, מימן גופרתי, כלור ויוני נתרן שטובים במיוחד לכאבי עצמות/פרקים כמו דלדול עצם, ליקויים נוירולוגיים, בעיות אורולוגיות ומחלות עור, כפסוריאזיס וכאקזמה. 

[שמאל|ממוזער|250px|"בבית מרחץ בטיפליס – עם הדבר האמיתי בעיסוי – אין שום דבר דומה לזה בעולם", כותרת העיתון [ניו יורק טריביון, 17 בדצמבר 1905]]
עם עצמאותה של גאורגיה בשנת 1991 עברו רבים מבתי המרחץ לידיים פרטיות. אחד מבתי המרחץ המפורסמים הוא "בתי המרחץ המלכותיים", בית המרחץ של מלכי גאורגיה, אשר אפשר לשכור בו חדרים נפרדים. בית מרחץ פופולרי נוסף הוא בית מרחץ "אורבליאני", שנבנה בשנת 1893 עם חזית פרסית דמוית מדרסה, מצופה בקרמיקה בצבעי כחול-ירוק, היחיד שבנוי מעל פני האדמה, וכן "מרחצאות ארקלה", בית המרחץ העתיק ביותר בטביליסי. 

חדר בית המרחץ כולל אמבטיה בסגנון האמנות הגאורגי, וניתן בו עיסוי על משטח אבן. לאחר עיסוי הגוף, הכולל עיסוי גב ועמוד השדרה והסרת העור המת בכפפה העשויה משיער סוס, עושים מקלחת, ובסופו של דבר זוכים להשפרצת דליי מים חמים.

## מקורות
* ויקטוריה גוג'לאשווילי, לוהט בלב טביליסי, 
* מיכאל ווינס, מסריח, אבל טוב למוח, 
* אלינער ברקת, אזור בתי המרחץ Abanotubani באתר טריפי

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טביליסי: היסטוריה
קטגוריה:טביליסי: רבעים
דוריה

שמאל|ממוזער|250px|סמל משפחת דוריה
**דוריה** (איטלקית **Doria** או **d'Oria** מלטינית **de Auria** וקודם לכן **de filiis Auriae**) היא משפחת אצולה איטלקית מג'נובה, אשר הייתה אחת מארבע משפחות האצולה החשובות בעיר בתקופת הרפובליקה של ג'נובה, החל במאה ה-12 וכלה במאה ה-16. שלוש האחרות היו משפחות גרימאלדי (Grimaldi), זפינולה (Spinola) ופייסקי (Fieschi). בני דוריה צברו את הונם במסחר, בפיננסים וברכישת קרקעות, בניה שימשו כמפקדים חשובים בצבא ג'נובה, כאדמירלים וכשליטי העיר, והחל בראשית המאה ה-12 החזיקו ברשותם שטחים בסרדיניה ולאורך חופי ליגוריה. מרכזה של המשפחה היה בפיאצה סן מטאו (Piazza San Matteo) בג'נובה, וסביבה הקימו בניה מספר ארמונות.

על בניה הידועים של המשפחה נימנים:
* סימון דוריה הנהיג את הצלבנים בני ג'נובה, אשר השתתפו בכיבוש עכו במהלך מסע הצלב הראשון ב-1104.
* אוברטו דוריה היה מפקד צי ג'נובה והובילו לניצחון כנגד פיזה ב-1284.
* אחיו של אוברטו, לאמבה דוריה (1245–1323), הוביל את ג'נובה לניצחון על ונציה ב-1298.
* בראנקלאונה דוריה שלט באחת מארבע המדינות העצמאיות שהשתרעו בסרדיניה, וכמעט וכבש את האי כולו במאה ה-14.
* אנדראה דוריה (30 בנובמבר 1466-25 בנובמבר 1560) הוא הידוע בבני המשפחה, והוא השכיל לנצל את מעמדו ואת כוחו לטובתו האישית, והפך את ג'נובה לאוליגרכיה בהנהגתו.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:איטליה: היסטוריה
קטגוריה:ג'נובה
Reality

**Reality** (**מציאות**) הוא אלבום של המוזיקאי הבריטי דייוויד בואי שיצא בשנת 2003.

האלבום התקבל באופן חיובי על ידי מעריציו של בואי והן על ידי מבקרי המוזיקה, ובעקבות זאת הוכתר לצד אלבומו הקודם Heathen, כאלבומו הטוב ביותר של בואי מאז (Scary Monsters (and Super Creeps.

חלק מהטקסטים המופיעים בשירי האלבום, עוסקים בהתמודדותו של בואי עם הזיקנה. הדבר בולט במיוחד בשירים "הבחור הבודד", "ימים", לעולם לא אזדקן" ובשיר "הביאו אלי את מלך הדיסקו". האלבום גם מתייחס לאסון מגדלי התאומים בשיר "כוכב מוות חדש".

השיר "פבלו פיקאסו" הוא גרסת כיסוי לשיר של ג'ונתן ריצ'מן, כאשר בואי הוסיף לו מילים.

במהלך תקופת קידום המכירות, יצא האלבום במספר מהדורות. באחת מהמדורות נוסף לאלבום המקורי, דיסק הכולל מספר שירי בונוס וסרט המתעד הופעה חיה באירלנד בשם A Reality Tour.

## שירי האלבום

## קרדיטים
* דייוויד בואי - שירה, קולות, גיטרה, קלידים, כלי הקשה, סקסופון
* ארל סליק - גיטרה
* מייק גרסון - פסנתר
* דייוויד תורן - גיטרה
* גייל אן דורסי - קולות
* סטרלינג קמבל - תופים
* מאת' צ'מברלין - תופים
* קאת'רין ראסל - קולות
* טוני ויסקונטי - בס, גיטרה, קלידים, קולות
* גארי לאונרד - גיטרה
* מארק פלטי - בס, גיטרה
* מאריו ג'. מקנולט - כלי הקשה, תופים
* קרלוס אלומר - גיטרה

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אלבומי דייוויד בואי
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי טוני ויסקונטי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הדני
Co-Co

שמאל|ממוזער| 350px|סידור גלגלים Co-Co
[שמאל|ממוזער|250px|שני [קטר (רכבת)|קטרי Co-Co מדגם JT42CW של רכבת ישראל עומדים בנמל אשדוד (יחד עם קטר Bo-Bo אחד מדגם EMD G12, משמאל)]]
**Co-Co** במושגי האיחוד הבינלאומי לתחבורת רכבת (UIC - Union Internationale des Chemins de fer) הוא תיאור לקטר בעל סידור גלגלים שבו שני חוגונים שבכל אחד מהם שישה גלגלים המסודרים בזוגות, ואשר כל זוג מונע באמצעות מנוע נפרד. סידור גלגלים Co-Co מתאים בדרך כלל לקטרים המושכים רכבות משא כבדות שכן מספר הגלגלים המונעים גדול יחסית ונותן אחיזה טובה במסילה.

## קטרי Co-Co בשימוש רכבת ישראל
נכון לשנת 2008 נמצאים בשרות רכבת ישראל 8 קטרי Co-Co מדגם JT42CW שיוצרו בספרד על ידי חברת אלסטום, 15 קטרי Co-Co מהדגמים G26CW  ו-G26CW-2 וקטר Co-Co אחד מדגם GT26CW-2 של ג'נרל מוטורס  המשמשים לגרירת רכבות משא.

## ראו גם
* סידור גלגלים
* Bo-Bo

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ציוד רכבות נייד
קטגוריה:טכנולוגיה תחבורתית
רוברטו סנסיני

**רוברטו נסטור סנסיני** (ספרדית: **Roberto Néstor Sensini**; נולד ב-12 באוקטובר 1966) הוא מאמן כדורגל ארגנטינאי. סנסיני, נחשב לאחד הבלמים המוערכים של ארגנטינה ואודינזה ושיחק מרבית שנותיו בסרייה א'. הוא מכונה בארגנטינה **בוקיטה** (פה קטן).

## קריירה כשחקן
סנסיני, יליד העיירה ארויו סקו שבפרובינציית סנטה פה, החל לשחק במועדון ניואל'ס אולד בויס ב-23 בנובמבר 1986. שיחק בקבוצה כבלם עד שנת 1990. במהלך שנים אלו זכתה הקבוצה באליפות. ב-1990 עבר סנסיני למועדון אודינזה האיטלקי. סנסיני שיחק בקבוצה זו עד 1994 ועבר לפארמה, אז אחת מקבוצות הצמרת של איטליה. בתקופתו בפארמה זכתה הקבוצה פעמיים בגביע אופ"א ובגביע האיטלקי. אחרי 5 עונות במועדון עבר סנסיני ב-1999 ללאציו, הוא אמנם היה שותף לזכייתה הן באליפות והן בגביע איטליה אך מיעט לשחק בשורותיה ולבסוף, בשנת 2001 חזר לעונה נוספת בפארמה שזכתה בגביע שני.

ב-2002 חזר סנסיני לאודינזה ושיחק בה עד פרישתו ב-2005. למרות גילו המתקדם, הציג סנסיני יכולת טובה וצבר אהדה בקרב אוהדי הקבוצה אשר ראו בו כאחד מסמלי המועדון. בשנותיו האחרונות באיטליה זכה סנסיני לכינוי "nonno" (סבא באיטלקית).

### במדי הנבחרת
סנסיני היה שותף לסגל ארגנטינה בשלושה מונדיאלים - מונדיאל 1990, מונדיאל 1994 ומונדיאל 1998. בגמר מונדיאל 1990, תיקול שלו עם רודי פלר הביא לפנדל שנוי במחלוקת (מצלמות הטלוויזיה הראו שלא הייתה עבירה) אותו ניצלה גרמניה כדי לכבוש את שער הניצחון בדקות הסיום של המשחק.

סנסיני היה שותף לזכייתה של ארגנטינה במדליית הכסף באולימפיאדת אטלנטה (1996).

## קריירה כמאמן
לאחר פרישתו ממשחק, מונה סנסיני ב-10 בפברואר 2006 כמאמן זמני של אודינזה אשר נקלעה לקשיים אך התפטר מתפקידו ב-20 במרץ. לקראת סוף שנת 2007 מונה סנסיני כמאמנה של אסטודיאנטס לה פלאטה לאחר עזיבתו של דייגו סימאונה לטובת אימון ריבר פלייט.

## תארים
**[[ניואל'ס אולד בויס]]**
* אליפות ארגנטינה - 1 (1988)

**[[פארמה (כדורגל)|פארמה]]**
* גביע אופ"א - 2 (1994/1995, 1998/1999)
* גביע איטלקי - 2 (1998/1999, 2001/2002)
* **סופר קאפ אירופאי** - 1 (1993)

**[[לאציו (כדורגל)|לאציו]]**
* אליפות איטליה - 1 (1999/2000)
* גביע איטלקי - 1 (1999/2000)
* **סופר קאפ אירופאי** - 1 (2000)
* **סופר קאפ איטלקי** - 1 (2000)

**[[נבחרת ארגנטינה בכדורגל|ארגנטינה האולימפית]]**
* **מדליית הכסף** - 1 (אולימפיאדת אטלנטה (1996))

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת אטלנטה (1996)
קטגוריה:בלמי כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:כדורגלנים ארגנטינאים
קטגוריה:כדורגלני ניואל'ס אולד בויס
קטגוריה:כדורגלני אודינזה
קטגוריה:כדורגלני פארמה
קטגוריה:כדורגלני לאציו
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ארגנטינה
קטגוריה:מאמני כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:מאמני אודינזה
קטגוריה:מאמני אסטודיאנטס לה פלאטה
קטגוריה:מאמני ניואל'ס אולד בויס
קטגוריה:מאמני אתלטיקו קולון
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 1989
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1990
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1994
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1998
קטגוריה:זוכי מדליית כסף אולימפית מארגנטינה
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1966
Heathen

**Heathen** (בעברית: **עובד אלילים**) הוא אלבום האולפן ה-22 של המוזיקאי הבריטי דייוויד בואי שיצא בשנת 2002.

## הפקה
האלבום מסמן את שיבת שיתוף הפעולה בין בואי לבין טוני ויסקונטי, המפיק המוזיקלי עמו עבד בואי על אלבומיו הבולטים במהלך שנות ה-70. עבודתם המשותפת על אלבום זה, נועד להשיב את בואי אל קדמת הבמה בשוק המוזיקה בארצות הברית, ומהווה את עבודתם הראשונה יחד לאחר הפסקה של 22 שנה, מאז האלבום Scary Monsters (and Super Creeps) שיצא בשנת 1980. הבחירה בוויסקונטי הוכיחה את עצמה, והאלבום הגיע למקום ה-14 במצעדי האלבומים בארצות הברית, וכן זכה לתשבחות מצד מבקרי המוזיקה ומעריציו. את האלבום בשונה מאלבומים אחרים שיצר בואי עד אותה עת, לא ליוו קליפים לאף אחד מהשירים. בואי הסביר זאת בראיון כי הוא הגיע לגיל שאין עוד צורך שהוא יופיע בטלוויזיה. יחד עם זאת, ב-2011 עלה בערוץ היוטיוב הרשמי של בואי, קליפ לשיר Slow Burn שצולם בעת ההקלטה באולפן.

האלבום מכר למעלה מ-2 מיליון עותקים בעולם ושהה למעלה מ-4 חודשים במצעדים הבריטים.

במקור, הקליט בואי את אלבומו Toy שיועד לצאת בשנת 2000 או 2001. Toy היה אמור להיות מורכב ממספר שירים חדשים ומרביתו מחידושים לשירים משנות ה-60. על אף שהאלבום לא יצא, כמה משיריו, יצאו בדרכים שונות. באלבום Heathen נכללו שניים מהשירים: Afraid ו-Slip Away. שירים נוספים יצאו כצידי ב' בסינגלים שליוו את האלבום.

מרבית הטקסטים המופיעים באלבום עוסקים בעתיד האנושות. נושא זה בולט במיוחד בשירים: Slow Burn, Afraid, A Better Future .

באלבום מתארחים בנגינה מספר מוזיקאים ובהם פיט טאונסנד מלהקת המי, דייב גרוהל, סולן להקת פו פייטרס; ג'ורדן רודס, קלידן להקת דרים ת'יאטר; קריסטין יאנג, פסנתרנית; טוני לווין, נגן הבס של להקת קינג קרימזון .

האלבום כולל שלוש גרסאות כיסוי לשירים ישנים: Cactus של להקת הפיקסיז, I've Been Waiting for You של הזמר ניל יאנג, ו-I Took a Trip on a Gemini Spaceship של הזמר הטקסני Legendary Stardust Cowboy.

## שירי האלבום
כל השירים נכתבו והולחנו על ידי דייוויד בואי, אלא אם צוין אחרת.

### רשימת שירים

## קרדיטים
* דייוויד בואי - שירה, קולות, גיטרה, קלידים, כלי הקשה, סקסופון
* אריל סילק - גיטרה
* מייק גרסון - פסנתר
* דייוויד תורן - גיטרה
* גייל אן דורסי - קולות
* סטרלינג קמבל - תופים
* מאת' צ'מברלין - תופים
* קאת'רין ראסל - קולות
* טוני ויסקונטי - בס, גיטרה, קלידים, קולות
* גארי לאונרד - גיטרה
* מארק פלטי - בס, גיטרה
* מאריו ג'. מקנולט - כלי הקשה, תופים
* קרלוס אלומר - גיטרה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי דייוויד בואי
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי דייוויד בואי
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי טוני ויסקונטי
קטגוריה:אלבומי רוק אלטרנטיבי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הדני
שור (קבוצת כוכבים)

**שור** (**Taurus)** היא קבוצת כוכבים המזוהה עם מזל שור, השני בגלגל המזלות, בין טלה לתאומים, שסמלו הוא ♉︎. השמש נמצאת בקבוצה זו מאמצע מאי עד לסוף יוני. הקבוצה בולטת בעיקר בזכות הכוכב אלדברן.

## כוכבים בולטים
**α בשור** (**[[אלדברן]]**) הוא ענק כתום במרחק של כ-68 שנות אור ובעל בהירות נראית מדרגה 0.9. הוא מייצג את עין השור.

**β בשור** (**[[אלנאת']]**) הוא ענק כחול במרחק של כ-130 שנות אור ובעל בהירות נראית מדרגה 1.6. הוא מייצג את קרן השור.

**λ בשור** הוא כוכב כפול שבו שזוג כוכבים המקיפים זה את זה אחת לארבעה ימים. כאשר הכוכב העמום מבין השניים מסתיר את הבהיר, יורדת הבהירות הנראית של הכוכב מדרגה 3.4 לדרגה 4.1.

**σ<sub>1</sub> בשור ו-σ<sub>2</sub> בשור** הם זוג כוכבים לבנים בבהירות מדרגה 5 שניתן להפריד ביניהם במשקפת.

**[[119 בשור]]** עם רדיוס של 600 רדיוסי שמש הוא אחד מהכוכבים הגדולים הידועים לאנושות.

## גרמי שמיים בולטים נוספים
M1 - "**[[ערפילית הסרטן]]**" היא שריד של סופרנובה משנת 1054 שהייתה בהירה כל כך עד שנראתה גם במשך שעות היום. כיום ניתן להבחין בה בעזרת טלסקופ כאליפסה מעורפלת בבהירות מדרגה 8. רק בצילום ארוך חשיפה ניתן להבחין במבנה דמוי צבתות הסרטן שהעניק לה את כינויה.

M45 - "**[[פליאדות (צביר כוכבים)|כימה]]**" או "הפליאדות" הוא אחד מצבירי הכוכבים היפים ביותר בשמים ובו מעל 1,000 כוכבים במרחק של 444 שנות אור. במקום חשוך ניתן לראות ללא ציוד עזר 6-7 כוכבים ובתנאים מיטביים 9–11 כוכבים.

צביר ההיאדות המכיל כ-300 כוכבים, מתוכם כ-12 נראים לעין ללא ציוד עזר, מרכיב את פני השור. הצביר נמצא במרחק של 150 שנות אור וקוטרו כחמש מעלות קשת. למרות שנראה כאילו אלדברן נמצא בתוך הצביר, הוא למעשה קרוב בהרבה - רק כמחצית המרחק אל הצביר.

## בתרבות האנושית

ייתכן הזיהוי של הקבוצה כשור מופיע בציורי מערות במערת לאסקו המתוארכים ל־15,000–13,000 שנים לפנה"ס.
האכדים הקדומים התייחסו לקבוצת הכוכבים כ, אשר הפליאדות הן השיער (zappum) שעל צווארו, וקבוצת כוכבים נוספת היא is lêm – "לסת שור הבר".[ממוזער|קבוצות הכוכבים שור ו[אוריון (קבוצת כוכבים)|אוריון. ניתן לראות את רגל ימין של השור מושטת לאוריון, אך לא את חצי גופו התחתון (השקוע במים בחלק מהתיאורים)]]
במיתולוגיה היוונית מסופר שזאוס, שחשק באירופה, הפך את עצמו לשור כדי לפתות אותה. הוא הופיע כשור יפהפה בין עדרי הבקר של אביה בחופי פיניקיה, ולאחר שמתוך הפיתוי עלתה עליו, הוא חטף אותה לכרתים, שם הציג את עצמו לה בצורתו האמיתית ושכב עמה. בדיוניסיאקה מסופר שלאחר מכן, לצד קרסול העגלון הופיע זאוס השור בכוכבים, כפוף על ירכיו בעלותו על נתיבו: שקוע למחצה בים, מושיט את רגלו הימנית לאוריון, ובערב מחיש צעדיו בכיפת השמים וחולף על־פני העגלון העולה איתו בנתיבו.
מיתוס נוסף שקשור אל הקבוצה הוא השור מכרתים, אחד מתריסר משימותיו של הרקולס.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:קבוצות כוכבים
קטגוריה:48 קבוצות הכוכבים של תלמי
קטגוריה:שור בתרבות
Life In Cartoon Motion

***Life in Cartoon Motion*** הוא אלבום הבכורה של הזמר הבריטי ממוצא לבנוני מיקה.
הופק על ידי גרג וולס ומיקה, יצא לאור על ידי איילנד רקורדס ב-5 בפברואר 2007 בממלכה המאוחדת וביוניברסל/מוטאון ב-27 במרץ 2007 בארצות הברית.

הסינגל "*Grace Kelly*" שהה במקום הראשון בממלכה המאוחדת למשך 5 שבועות רצופים. גם במדינות אחרות השיר הגיע למקומות הראשונים.

האלבום היה הראשון מבין המקומות הראשונים בממלכה המאוחדת שמכר 5.4 מיליון עותקים בעולם מאז ששוחרר.

עטיפת האלבום שימשה את הפרסומת של האייפוד טאץ'.

## רשימת רצועות

## סינגלים

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי גרג וולס
קטגוריה:אלבומי יהלום בצרפת
קטגוריה:אלבומי פלטינה כפולה ומעלה בממלכה המאוחדת
אכסדרת אוקטביה

ממוזער|250px|אכסדרת אוקטביה.
**אכסדרת אוקטביה** (בלטינית: **Porticus Octaviae**  - "פורטיקוס אוקטביה", באיטלקית: **Portico di Ottavia** - "פורטיקו די אוקטביה") הוא מבנה אכסדרה שהיה ממוקם בשדה מרס שברומא העתיקה, כיום בתחום הרובע היהודי ('הגטו').

## היסטוריה ותיאור המבנה
שמאל|ממוזער|250px
האכסדרה נבנתה על ידי הקיסר אוגוסטוס להנציח את שמה של אחותו אוקטביה, ככל הנראה בשנת 27 לפנה"ס, במקום בו עמד קודם לכן אכסדרת מטלי. האכסדרה נשרפה בשנת 80 ושוקמה מחדש על ידי הקיסר דומיטיאנוס. המבנה נשרף שנית בשנת 203 ושוקם על ידי הקיסרים ספטימוס סוורוס וקרקלה. המבנה כלל מקדש, ספרייה שהוקמה על ידי אוקטביה לזכר בנה מרקוס קלאודיוס מרקלוס, קוריה (אשר שמשה את הסנאט הרומי בחלק מפגישותיו) ובית ספר.

אכסדרת העמודים הקיפה מספר מקדשים קדומים יותר לאלים יופיטר ויונו. אורכה של האכסדרה כ-120 מטרים ורוחבה כ-118 מטרים. הכניסה לחצר המוקפת על ידי האכסדרה הייתה בחזית הדרומית - מערבית של המבנה. האכסדרה כללה שורות עמודים קורינתיים עשויים שיש שחלקם הגיעו לגובה של 8.6 מטרים.

את יום תהלוכת הניצחון על יהודה שנערך ברומא בשנת 71 החלו טיטוס ואספסינוס לבושים בגדי חג בצעדה לאורכה של האכסדרה שבחזיתה הוקמה במה ועליה כיסא שן כפול לכבודם ושם נשמעה תרועת הברכה בפני השמנה והסולתה של רומא, נערכה תפילה וסעודה. תשע עשרה מאות לאחר מכן רוכזו בכיכר הסמוכה, ככר ה-16 באוקטובר 1943, על ידי הנאצים וסייעניהם הפשיסטים האיטלקים, אלפים מיהודי רומא, טרם שולחו להשמדה באושוויץ.

בימי הביניים שימש המבנה כשוק דגים אשר פעל במקום עד המאה ה-19.

## ראו גם
* האכסדרה האוקטביאנית

## קישורים חיצוניים

* סמיואל בול פלאטנר, '''מילון טופוגרפי של רומא העתיקה'''
* אכסדרת אוקטביה (איור מעשה ידי ג'ובאני בטיסטה פיראנזי המוצג במוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק)

## הערות שוליים

קטגוריה:רומא: מבנים בתקופת רומא העתיקה
קטגוריה:סנטאנג'לו
קטגוריה:אכסדראות
ז'אן קונפליקט

**ז'אן קונפליקט** הייתה להקת רוק ישראלית שפעלה בתחילת שנות השמונים. הלהקה הוציאה שני אלבומים, אחד מהם של אחת מהופעות האיחוד ב-1988, שאף צולמה בווידאו והופצה על ידי האוזן השלישית.

חברי הלהקה היו ז'אן ז'אק גולדברג (תופים), רמי פורטיס (גיטרה ושירה), רונן בן טל (סקסופון ושירה), יקי אבימור (בס) וגיל סמטנה. הלהקה הופיעה במועדון הפינגווין ובמועדונים אחרים בתל אביב ושרה באנגלית מעורבת בג'יבריש.

בן טל תיאר:

## The Complete Record
בשנת 1988 יצא אלבומה של הלהקה: "The Complete Record". האלבום משלב מוזיקה מזרחית עם מוזיקת רוק אלטרנטיבי. האלבום זכה להצלחה רבה בישראל, לאחר כמעט שנה של עבודת הקלטות. הלהקה היא להקה ישראלית, אך הם שרים בחלקו של האלבום באנגלית, ובחלקו השני בג'יבריש. באלבום קטעים מהופעות חיות, אך רובו הוקלט באולפן הקלטות. האלבום יצא מחדש תחת חברת התקליטים "זהב שחור" מבית האוזן השלישית.

## קישורים חיצוניים

* ז'אן קונפליקט באתר המוזיקה דיסקוגס - Discogs
* אלבומים חדשים כולל זהב שחור - האוזן השלישית

## הערות שוליים

קטגוריה:להקות רוק אלטרנטיבי ישראליות
קטגוריה:להקות פולק ישראליות
קטגוריה:להקות פולק רוק
דגל טביליסי

**[[דגל]] [[טביליסי]]** הוא דגל בירתה של גאורגיה. הדגל הוא מלבני עם צלב נורדי בצבע כחול עם פסים בצבע ענבר בשפת הצלב. במרכז הצלב ניצב ריבוע עם הסמל של טביליסי מוקף בשבעה כוכבים בצבע זהב המקיפים את הריבוע בותו נמצא הסמל בצורת חצי סהר.

## קישורים חיצוניים
* 
* סמל טביליסי באתר הרשמי של העיר 

קטגוריה:טביליסי: סמלים
טביליסי
טביליסי
אצטדיון מיכאיל מסחי

**אצטדיון מיכאיל מסחי** (בגאורגית: **მიხეილ მესხის სახელობის სტადიონი**), הידוע גם בשם **אצטדיון לוקומוטיב**, הוא אצטדיון רב-תכליתי בטביליסי, גאורגיה. עיקר השימוש באצטדיון הוא לתחרויות כדורגל, והוא מצויד גם לתחרויות אתלטיקה. זהו האצטדיון הביתי של קבוצת לוקומוטיב טביליסי ונבחרת גאורגיה בכדורגל.

האצטדיון נבנה בשנת 2001 עם תפוסה מקסימלית של 24,680 איש. רצפת האצטדיון היא מדשא טבעי. אצטדיון זה הוא השני בגודלו בטביליסי ובגאורגיה כולה, אחרי אצטדיון בוריס פאיצ'דזה. האצטדיון נקרא על שם שחקן הכדורגל הגאורגי מיכאיל מסחי.

## קישורים חיצוניים

* האצטדיון ב-World Stadiums
* האצטדיון ב-Fussballtempel

קטגוריה:טביליסי: ספורט
קטגוריה:גאורגיה: אצטדיונים ומתקני ספורט
קטגוריה:טביליסי: מבנים
מיכאיל מסחי
יחיא הלוי

מארי **יחיא (זכריה) בן אברהם אלשייך הלוי** (נקרא גם: **מהר"י הלוי**, ה'שע"א – ה'תנ"ו, 1611 – 1696) היה חכם מחכמי יהדות צנעא במאה ה-17, דיין בבית הדין הגדול בצנעא, וראש הקהילה.

## ביוגרפיה
מארי יחיא נולד בשנת ה'שע"א (1611), בשכונת אלסאילה בצנעא שבתימן.

בשנת ה'תל"ט (1679) יצא יחד עם כל יהודי צנעא לגלות מוזע, ולאחר שחזרו והשתכנו בקאע אל-יהוד התמנה כדיין בהרכב הראשון של בית הדין הקבוע בקאע אל-יהוד בראשות מארי שלמה מנזלי.

נפטר בשנת ה'תנ"ו (1696).

נכדו הוא הנגיד מארי אברהם אלשייך הלוי.

## פועלו
היה נגיד הקהילה, ומשם הגיע כינויו "אלשייך". בתקופתו יהדות צנעא נדרשה לשיקום, לאחר הרס המוסדות בגלות מוזע.

הוא הקים את בית הכנסת הראשון בקאע אל-יהוד בצנעא, בית כנסת מהר"י הלוי, שנקראה בשם בית אלשיך החל מתקופת נינו מארי אברהם אלשייך. אל בית הכנסת שהקים העביר ספרים ושרידים אחרים ששרדו את הגלות.

השד"ר ר' יעקב ספיר כתב עליו:

## חיבוריו
***אגרת הבשורות** – תקנות שתיקנו חכמי צנעא לאחר החזרה מגלות מוזע (פורסמו חלקים על ידי הרב יוסף צוברי).

## צאצאיו
היה ראש שושלת של תלמידי חכמים ומנהיגים ליהדות תימן, משפחת "אלשייך", שנקראה על שם תפקידו של נינו, מארי אברהם אלשיך בקהילה, נגיד ("שייך'").

## הערות שוליים

קטגוריה:אחרוני תימן
קטגוריה:דיינים בבית דין צנעא
קטגוריה:ילידי 1611
קטגוריה:נפטרים ב-1696
חבצלת הנגב

**חבצלת הנגב** (שם מדעי: *Pancratium sickenbergeri*) הוא צמח עשבוני בעל בצל ממשפחת הנרקסיים*.* הוא מצוי בחולות המדבריים של הנגב המערבי וחולות מישור ימין. נדיר בכתמי החול של מכתש רמון, הנגב הדרומי והערבה. בעולם תפוצתה העולמית מוגבלת ומשתרעת בקרקעות חוליות-מדבריות בארצות המזרח התיכון השכנות לישראל מסוריה ועד צפון מזרח לוב ועד ערב הסעודית.

## מורפולוגיה
זהו גאופיט (צמח בצל או פקעת), שפורח בתחילת החורף: חודשים ספטמבר-אוקטובר.

פרחיו גדולים ובולטים על רקע הנוף הצחיח, בעלי שישה עלי עטיף אופייניים למשפחה, וקרום שמחבר ביניהם בבסיס עלי הכותרת. עלי העטיף ניכרים בפס ירוק בצידם החיצוני. 

עליו, המופיעים יחד עם הפרחים, סרגליים-צרים ואופייניים לחד-פסיגיים. בהמשך תקופת הצמיחה, העלים בחלק מהפרטים מסתלסלים. זוהי תגובה לתנאי יובש, שמטרתה לצמצם את שטח הפנים של העלים, וכך למנוע את התייבשות הצמח. תופעה זו קיימת אצל מיני דגניים ושושניים אחרים, אם כי באופן פחות בולט. 

'סלסול' זה של העלים יפה ומיוחד כשלעצמו, ומזכיר סרטים מסולסלים שנוהגים לעטוף בהם מתנות. הוא מאפיין את הצמח, לאחר הפריחה.

## הזרעים והפצתם
זרעי חבצלת הנגב שחורים, וניכרים במקצועות שלהם- הזוויות החדות בין דפנות הזרע. הזרע אוורירי, תכונה שמקנה לו יכולת ציפה במים. 
הפצת הזרעים נעשית עם מי הנגר, ומנגנון זה מגדיל את הסיכוי שהזרע יגיע למקום לח בו הוא יוכל לנבוט ולהעמיד צאצאים פוריים.

## תפוצה
הוא מצוי במקומות בעלי תשתית חולית, באזור הנגב ובאדמות חוליות, או בערוצים שבהם קיימת אדמת סחף גדולת-גרגר, גם באזורים שלא מאופיינים באדמות חוליות.

## קישורים חיצוניים
 

## הערות שוליים

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1882
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פייר אדמון בואסייה
קטגוריה:נרקיסיים
קטגוריה:ארץ ישראל: נרקיסיים
קטגוריה:ארץ ישראל: צמחים אנדמיים
קטגוריה:ערכי טבע מוגנים בישראל: צמחים
קטגוריה:הנגב: הצומח
בית רוטשילד (סרט)

**בית רוטשילד** (באנגלית: **The House of Rothschild**) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1934. אורך הסרט 88 דקות והוא בוים על ידי אלפרד ורקר ונכתב בידי נונלי ג'ונסון, על פי מחזה מאת ג'ורג' וסטלי. הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר.

הסרט, בכיכובם של ג'ורג' ארליס, לורטה יאנג ובוריס קרלוף, תיאר את חייהם של משפחת רוטשילד מאז שחיו בגטו היהודי בפרנקפורט ועד שהגיעו לעמדות שליטה בצרפת, גרמניה, אוסטריה ובריטניה. הסרט נוצל על ידי המפלגה הנאצית ליצירת שני סרטי תעמולה אנטישמים: האחד "בשם הרוטשילדים" והשני "היהודי הנצחי" בו הוצגו קטעים רבים מהסרט ששיקפו את הרעיון שהיהודים השחיתו את הכלכלה והמסחר.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:הנצחת משפחת רוטשילד
קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 1934
קטגוריה:סרטי דרמה היסטורית אמריקאיים
אליפות צרפת בכדורסל

**אליפות צרפת בכדורסל** (צרפתית: **Championnat de France de basket-ball**) היא ליגת הכדורסל הבכירה בצרפת. הליגה נוסדה ב-1921 מאחר שהכדורסל לא היה ספורט פופולרי ולא נתמך על ידי הממשלה הצרפתית באותו זמן, עד לתחילת שנות ה-70, היו מספר ליגות אזוריות חצי-מקצועניות. בשנת 1987 הופכת הליגה למקצוענית ומנוהלת על ידי ליגת הכדורסל הלאומית של צרפת (Ligue Nationale de Basket) יחד עם ליגת המשנה (pro-B).

הליגה משחקת תחת חוקי הכדורסל של פיב"א ונחשבת כאחת הליגות הטובות באירופה ובעולם. במהלך העונה הסדירה כל קבוצה משחקת פעמיים נגד כל קבוצה אחרת בשיטה של בית וחוץ, הווה אומר שבעונה הסדירה יש בסך הכול 30 משחקים. 8 הקבוצות המסיימות ראשונות עולות לסדרות פלייאוף של הטוב מחמישה משחקים כאשר בסופן מוכתרת האלופה.

עד לעונת 2015/2016 העפילה האלופה באופן אוטומטי לשלב הבתים של היורוליג, הקבוצות שסיימו במקומות 2-4 בהתאמה, התמודדו במוקדמות היורוליג ובהמשך ביורוקאפ. הקבוצה שסיימה במקום החמישי וזוכת הגביע הצרפתי התמודדו במוקדמות היורוקאפ, ובהמשך במסגרת היורוצ'לנג'. הקבוצות שסיימו במקומות 7-6 נכנסו אוטומטית לשלב הבתים של היורוצ'לנג'. זוכת הסופרקאפ השתתפה באופן אוטומטי בשלב הבתים של היורוצ'לנג'. בינואר 2016 הודיעה התאחדות הכדורסל הצרפתית שהחל מעונת 2016/2017 ישחקו קבוצות צרפתיות במפעלי פיב"א בלבד, כך שקבוצות צרפתיות לא ישחקו עוד במפעלי יול"ב השונים כגון היורוליג והירוקאפ. עם זאת, ב-2017 החליטו מספר קבוצות צרפתיות לחזור בעונה הבאה ליורוליג, גם אם המהלך לא התקבל בברכה על ידי ההתאחדות.

## קבוצות הליגה בעונת 2025/26

## היסטוריית אלופות

## קישורים חיצוניים

* 

* האתר הרשמי של הליגה
* ההיסטוריה של הליגה (עם גלריית תמונות)

## הערות שוליים

צרפת
קטגוריה:תחרויות כדורסל בצרפת
סיד אבו אל-אעלא מודודי

**סַיִד אבו אל-אעלא מַודוּדי** (באורדו: **ابو الاعلی مودودی**; 25 בספטמבר 1903 אוראנגאבאד, הודו - 22 בספטמבר 1979 באפאלו, ניו יורק; נקבר בלאהור שבפקיסטן) היה איש דת מוסלמי-סוני, פוליטיקאי והוגה דעות מדיני שפעל בהודו ולאחר מכן בפקיסטן.
## ביוגרפיה
מודודי, שמשפחתו מקורה משושלת קדושים סופים, קיבל חינוך מסודר בביתו. בגיל 14 תרגם מכתביו של קאסם אמין לשפת אורדו. בגיל 15, לאחר שאביו מת והמשפחה נשארה ללא מפרנס, החל מודודי לעבוד ועסק בעיתונות ובתחום ההגות. מאוחר יותר עסק גם בכתיבת שירה ומדעים באנגלית.

בגיל 38, בשנת 1941, הקים את התנועה הפוליטית "גַ'מַעאת-א-אסלאמי" (באורדו: **جماعتِ اسلامی**), תנועה המעודדת ערכים אסלאמיים ושמירת הדת. לאחר חלוקת הודו והתפרקות הראג' הבריטי, חולקה התנועה לשתיים: זו שבחלק ההודי וזו שבחלק הפקיסטני. מאוחר יותר הוקמו סניפים של התנועה גם בבנגלדש, בקשמיר ובסרי-לנקה. מודודי כיהן כראש התנועה עד שנת 1972, אז פרש מראשותה מסיבות בריאותיות. מתוקף תפקידו זה, היה שותף בכתיבת החוקה הפקיסטנית בשנת 1956.

מודודי היה בעל השפעה רבה על ההגות האסלאמית במאה ה-20, ונחשב לאביהם הרוחני של סייד קוטב ושל שורה ארוכה של ארגוני אסלאם קיצוניים. הוא קרא למאבק בכוח נגד המורדים בשלטון אללה – כלומר, כל העולם הלא-מוסלמי, ושלל את כל הזכויות הפוליטיות והשלטוניות של לא-מוסלמים.

## ראו גם
* אסלאמיזם

## קישורים חיצוניים

* **[http://adigabisman.net/files/book_islam_principles.pdf ספר עקרונות האסלאם]** מאת: **אבו אל-אעלא מודודי**, תרגום מערבית: **הארון תחאוכו**
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פקיסטנים
קטגוריה:פקיסטן: דת
קטגוריה:אנשי דת מוסלמים סונים
קטגוריה:ילידי 1903
קטגוריה:נפטרים ב-1979
קוסטה זמראלדה

שמאל|ממוזער|250px|ליד קפריצ'יולי
**קוסטה זמראלדה** (באיטלקית: **Costa Smeralda** - "חוף הבָּרֶקֶת") היא רצועת חוף באורך 55 ק"מ בצפון-מזרח האי סרדיניה. היא משתרעת על שטח של 88 קמ"ר, המוקדשים לנופש, וכולל מגוון מקומות אירוח וחופי-רחצה. כפרי נופש ובצדם בתי מלון מפוארים מאפיינים את האזור, והאחרונים מושכים אליהם אוכלוסייה אמידה מארצות אירופה ומהמזרח התיכון.

הערים והכפרים הידועים באזור הם ארזקנה (Arzachena), אולביה (Olbia), פורטו צ'רבו (Porto Cervo), לישה די ואקה (Liscia di Vacca), קפריצ'יולי (Capriccioli) ורומצינו (Romazzino). בין אתרי העתיקות באזור ידוע "טומבה דיי ג'יגאנטי" (Tomba dei Giganti - "קבר הענקים"). פיתוח האזור החל בשנת 1962 ומומן על ידי קבוצת חברות, בראשותו של הנסיך כארים אגא חאן.

## תמונות מחוף אולביה

קובץ:Olbia32IMG 0004 bordercropped.jpg|אולביה בשקיעה

קובץ:Olbia Isola di Tavolara.jpg|האי טבולארה


## קישורים חיצוניים

* אודות האזור (איטלקית)
* מידע על פורטו צ'רבו
* מפת האזור
* תמונות מאתר משרד התיירות

## הערות שוליים

קטגוריה:נפת אולביה-טמפיו
תג (גופן)

שמאל|ממוזער|250px|אותיות האלפבית הלטיני עם סריף

בתחום הקליגרפיה, **תג** או **סֶרִיף** הוא פרט משיכת קו האות בגופן ועיצובו. התגים נראים כתוספת צורנית בלתי חיונית לקריאת האות בתחילתו או סופו של קו המרכיב את האות. סגנון כתב ללא סריף, המקובל בעיקר בדפוס המודרני, נקרא סנס-סריף (sans serif – בצרפתית "ללא סריף").

מקורו של התג הוא בטכניקות כתיבה קליגרפיות בעט או משיכת מכחול, אשר בעזרת תגים משיגות דיוק רב יותר ומראה אסתטי יותר של האות. בשימוש בעט נובע קליגרפי לדוגמה, אם העט נמשך לאורך קו, נעצר ואז מורם, עלול להישאר כתם דיו קטן בסוף הקו. משיכת הקו הקלה בסוף הקו, היוצרת את התג, מונעת את הכתם ויוצרת סיומת יפה לאות. השימוש בתגים בקליגרפיה אופייני במיוחד בשימוש בראש עט קווי.

## תגיות בשפות שונות
תגיות קיימות בגופנים של כתבי רוב השפות לרבות עברית.


תמונה:Bodoni sample.svg|גופן סריף לטיני מסוג בודוני
תמונה:Garamond sample.svg|גופן סריף לטיני מסוג גארמאונד
תמונה:Times New Roman sample.svg|גופן סריף לטיני מסוג Times New Roman
תמונה:Rockwell sample.svg|גופן סריף לטיני מסוג רוקוול
תמונה:Pi uc lc.svg|האות היוונית פאי עם סריף
תמונה:Chinese typefaces.svg|כתב סיני עם סריף וכתב סן-סריף


## תגים בכתב סת"ם

התגין הם סימני ההיכר הבולטים ביותר של כתב סת"ם שבו נכתבים ספרי התורה ספרי הנביאים והמגילות. לפי ההלכה היהודית יש שני סוגי אותיות מתוייגות, יש אותיות שמתוייגות בשלושה תגין ויש אותיות המתוייגות בתג אחד בלבד. בהלכה מובא הכלל הבא: האותיות שעטנ"ז ג"ץ מתוייגות בשלושה תגין, בעוד שהאותיות חי"ה בד"ק מתוייגות בתג אחד בלבד.

אחד מהדברים המורכבים שנדרש מסופר הסת"ם לדייק בהם היא כתיבת התגין באופן שלא יגעו אחד בשני.
ביטוי מפורסם המבוסס על מטלה זו הוא הביטוי: "מדקדק על קוצו של יוד" שפירושו שסופר הסת"ם נדרש לדקדק עד לפרט הקטן ביותר שזה התג היחיד של האות יו"ד (אחת מאותיות חי"ה בד"ק).

## גופנים ללא תגים
גופנים ללא תגים, המכונים גופני סנס-סריף (sans serif) התפתחו למעשה רק בעידן הדפוס המודרני. גופנים ללא תגים, המכונים גם "גותיים" מתחלקים למספר קבוצות: גרוטסקיים, נאו-גרוטסקיים, הומניסטים וגאומטרים.


תמונה:Helvetica.svg|כתב גרוטסקי מסוג הלווטיקה
תמונה:Frutiger.svg|כתב הומניסטי מסוג פרוטיגר
תמונה:Futura.svg|כתב גאומטרי מסוג פוטורה


## ראו גם
* עיצוב גופנים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טיפוגרפיה
קטגוריה:גופנים
גלן גראנט

ממוזער|אזור: ספייסיד

**גלן גראנט** (אנגלית: **Glen Grant**) היא מזקקה בספייסייד שבסקוטלנד, המייצרת סינגל מאלט ויסקי בעל אותו השם. מכירתו בבקבוקים בסקוטלנד החלה בעשור הראשון של המאה ה-20. גלן גראנט הוא מותג הסינגל מאלט השני בגודלו בעולם(אחרי גלנפידיך) והוא הנמכר ביותר באיטליה.

## רקע היסטורי
המזקקה הוקמה בשנת 1834 על ידי האחים ג'יימס וג'ון גראנט, שהיו עד אותה תקופה מזקקים לא חוקיים ומבריחי שיכר. המזקקה נהנתה מתנאי שטח מעולים (הקרבה לנהר הספיי ומפרץ גרמאוס).

אזור התפעול של המזקקה (חלק מהמבנים המקוריים עדיין קיימים), ממוקם בחצר קטנה ובה מגדלים גמלוניים מעוצבים בסגנון הסקוטי "הברוני" שהוקמו בשנת 1880 ושימשו כמשרדים.

בשנת 1872, לאחר שנפטרו מייסדי המזקקה, ירש את המזקקה ג'יימס גראנט הצעיר (נולד ב-1847) שהיה בעל חוש עסקי מפותח.

בשנת 1931 נפטר גם גראנט הבן והוריש את המזקקה, שהפכה באותה תקופה למפורסמת בעולם, לנכדו, דאגלס מק'קזאק.

בשנת 1972 התאחדו גלנליווט וגלן גראנט עם איגוד המערבלים של היל', תומסון ושות', והפכו ל"איחוד המזקקים גלנליווט". בשנת 2006 רכשה קבוצת קמפרי את גלן גראנט.

## ראו גם
* ויסקי

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר הבית של גלן גראנט

קטגוריה:ויסקי סקוטי
קטגוריה:סינגל מאלט ויסקי
הארצות הקטלאניות

שמאל|ממוזער|200px|הארצות הקטלאניות
שמאל|ממוזער|200px|ציור קיר בארז'נטונה: "למען אחדות השפה והארצות הקטלאניות"
[שמאל|ממוזער|200px|ה"אסטלאדה" (בקירוב - "העטור בכוכב"): ה[דגל קטלוניה|סניירה בתוספת כוכב, נחשב לעיתים קרובות לדגל הארצות הקטלאניות]]
שמאל|ממוזער|200px|גרסה נוספת של האסטרלאדה הנפוצה יותר כיום
**הארצות הקטלאניות** (בקטלאנית: **Països Catalans** או **PPCC**) הוא הכינוי הרווח לאזורים בהם מדוברת השפה הקטלאנית. למושג אין גבולות מדיניים ברורים, והוא עשוי להתייחס רק לאזורים בהם הקטלאנית מדוברת בפועל על ידי כל האוכלוסייה או רובה, או לכל מקום בו לשפה יש מעמד רשמי כלשהו. אף שלכאורה מדובר במושג תרבותי-לשוני גרידא, נודעת לו קונוטציה פוליטית עמוקה. המונח נקשר לעיתים מזומנות לנטיות בדלניות של התומכים בפרישת קטלוניה מספרד או בהרחבת היקף האוטונומיה ממנו היא נהנית, ולעיתים גם לשאיפות רחבות אף יותר של איחוד הארצות הקטלאניות על בסיס שפתם המשותפת.

## תיחום גאוגרפי
בהגדרה הצרה ביותר, מתייחס המושג לאזורים בהם מדוברת השפה הקטלאנית בפועל, ואלה הם:
* בספרד:
** הקהילה האוטונומית של קטלוניה (ובירת קטלוניה ברצלונה), למעט ואל ד'אראן בו מדוברת אוקסיטנית - לשפה מעמד רשמי לצד ספרדית וקטלאנית.
** "הרצועה המערבית" (La Franja de Ponent) של הקהילה האוטונומית אראגון - ללא מעמד רשמי.
** הקהילה האוטונומית של האיים הבלאריים - מעמד רשמי לצד ספרדית.
** הקהילה האוטונומית של ולנסיה שם מכונה השפה ולנסית, וזאת למעט בחלקה המערבי של הקהילה - מעמד רשמי לצד ספרדית.
** אזור אל קרשה בקהילה האוטונומית של מורסיה - ללא מעמד רשמי.
* באנדורה - קטלאנית היא השפה הרשמית היחידה.
* באיטליה:
** העיר האיטלקית אלגרו בצפון-מערב סרדיניה, שם מכונה השפה אלגרס - מעמד רשמי לצד איטלקית וסרדו.
* בצרפת:
** רובו של מחוז פירנה-אורינטאל (Pyrénées-Orientales) המכונה בקטלאנית "קטלוניה הצפונית" (Catalunya del Nord) ובצרפתית "הארץ הקטלאנית" (le Pays Catalan) - לקטלאנית אין מעמד רשמי במחוז, אך זה הכיר בה ב-10 בדצמבר 2007 כשפה מדוברת בפועל.

## שיתוף פעולה
מספר ארגונים כגון מכון רמון ליול ומכון ז'ואן ליואיס ויוס עוסקים בקשרים בין המוסדות האקדמאים בשפה הקטלאנית, כמו גם ארגונים רשמיים, ובראשם ממשלת קטלוניה, מעודדים את שיתוף הפעולה התרבותי בין הארצות הקטלאניות.

## קישורים חיצוניים

* אודות הארצות הקטלאניות באתר קטלוניה החופשית
## הערות שוליים

קטגוריה:קטלאנית
קטגוריה:לאומיות
קטגוריה:אירופה
הרכס המרכז-אטלנטי

[שמאל|ממוזער|250px|אנימציה המדגימה את הפרדות [פנגיאה ליבשות המוכרות כיום]]
**הרכס המרכז-אטלנטי** הוא רכס מרכז אוקייני, רכס תת-ימי ברובו, המשתרע באוקיינוס האטלנטי ובאוקיינוס הקרח הצפוני, מיאן מאיין בצפון, כ-333 ק"מ דרומית לקוטב הצפוני, ועד לאי בובה בקו רוחב 54° דרום. הפסגות הגבוהות של הרכס בולטות מעל פני הים ויוצרות איים, שהגדול שבהם הוא איסלנד. איים אחרים לאורך הרכס הם האיים האזוריים, ארכיפלג פטרוס הקדוש ופאולוס הקדוש, סנט הלנה, אסנשן וטריסטן דה קונה.

הרכס המרכז-אטלנטי הוא חלק ממערכת הרכסים המרכז-אוקייניים בעולם, וכמותם גם הוא גבול פתיחה ותוצר של תהליך היפרדות היבשות, שהחל לפני כ-180 מיליון שנה. תהליך זה, הנמשך גם כיום, מביא להתרחקותם של הלוח האפריקאי מהלוח הדרום-אמריקאי ושל הלוח הצפון-אמריקאי מהלוח האירו-אסיאתי, וזאת בקצב של כ-2.5 ס"מ בשנה.

מתיו מורי (Matthew Fontaine Maury) הסיק את קיומו של הרכס המרכז-אטלנטי בשנת 1850, והשערה זו זכתה לאישוש ב-1872 כאשר קבוצת מדענים בראשות צ'ארלס תומסון (Charles Wyville Thomson), אשר עסקה בחיפוש תוואי מתאים להנחת כבל טלגרף בין-יבשתי, גילתה רכס תת-ימי באמצעיתו של האוקיינוס האטלנטי. ב-1925, המשלחת הגרמנית לאוקיינוס האטלנטי איששה את קיומו של הרכס באמצעות סונאר. במהלך 1926 המשלחת ביצעה את המיפוי הדרומי ביותר, בו מצאה כי הרכס ממשיך מעבר לכף התקווה הטובה אל האוקיינוס ההודי.

בשנות ה-50, מיפוי קרקעית האוקיינוס שבוצע בידי ברוס היזן, מוריס יואינג, מארי ת'ארפ ואחרים הוביל להבנה כי הרכס המרכז-אטלנטי הוא חלק ממערכת עולמית של רכסים תת-ימיים, גילוי שהוביל לאישוש תאוריית נדידת היבשות וגיבוש תאוריית **[[טקטוניקת הלוחות]]**.

## קישורים חיצוניים

* Drilling the Mid-Atlantic Ridge
* 

קטגוריה:אוקיינוגרפיה
קטגוריה:טקטוניקה
קטגוריה:האוקיינוס האטלנטי
מועצת העיר טביליסי

**מועצת העיר טביליסי** (בגאורגית: **თბილისის საკრებულო**, תבּיליסיס סַקרֶבּוּלוֹ) היא ועדה נבחרת המנהלת את ענייני העיר טביליסי, גאורגיה. היא ידועה גם כ**אספת טביליסי**. מועצת העיר אחראית לבחירת ראש העיר של טביליסי, שלפנה הקמתה התמנתה על ידי נשיא גאורגיה. 

## הרכב המועצה

חברי מועצת העיר נבחרים באמצעות שיטות בחירה מעורבות. מתוך 37 המושבים במועצה, 25 נבחרים באמצעות בחירות ישירות, מדי ארבע שנים, ברבעים המקומיים. יתר 12 המושבים נבחרים על ידי המפלגות הפוליטיות על פי חלקן היחסי של המפלגות . ישיבות המועצה מתקיימות מדי שלושה חודשים. הבחירות האחרונות נערכו ב-5 באוקטובר 2006 וחברי המועצה הנבחרים יכהנו עד לאוקטובר 2010. ברוב הקולות זכתה מפלגת השלטון בגאורגיה, התנועה הלאומית המאוחדת, ובראשה גיגי אוגולאווה, שהוא ראש העיר המכהן של טביליסי כיום, עם 66.53% מהקולות - 24 מושבים, המפלגה הרפובליקנית של גאורגיה עם 12.04% מהקולות, מפלגתה העבודה הגאורגית עם 10.65% מהקולות והאופוזיציונרים הימנים זכו ב-6.02% מהקולות. ליושב ראש מועצת נתמנה זַאַל (סוסו) בֶּגאשווילי, תפקיד בו כיהן גם נשיא גאורגיה, מיכאיל סאקשווילי מינואר 2002 ועד לינואר 2004.

ארבעה מתוך חברי המועצה הן נשים, כולם ממפלגת השלטון הגאורגית, התנועה הלאומית המאוחדת.

## סמכויות
למועצת העיר יש את הסמכות לאשר את תקציב העיר וכל השינויים המתחייבים מכך, למנות ראש עיר ולקבוע את המיסים המקומיים. ראש העיר ופקידים אחרים אחראים כלפי מועצת העיר ויכולים להיות מוחלפים על ידי רוב מיוחד (גדול יותר מ-50%) של המועצה. 

## קישורים חיצוניים

* 
* מועצת העיר טביליסי באתר הרשמי של טביליסי, 
## הערות שוליים

קטגוריה:טביליסי: שלטון מקומי
קטגוריה:גאורגיה: פוליטיקה
טביליסי
ארה (נהר)

נהר **ארה** (גרמנית **Aare** ; צרפתית ואיטלקית **Aar**) הוא יובל של הריין. בהיותו הנהר הארוך ביותר הזורם בתחומי שווייץ בלבד, נחשב הארה ל"נהר הלאומי" של המדינה.

אורכו של הארה הוא 293 ק"מ והוא מנקז שטח של 17,779 קמ"ר במערבה ובצפונה של המדינה, 43% משטחה של שווייץ. מוצאו של הנהר בגובה של 1,876 מטר בקרחוני ארה באגמים אובראר (Oberaarsee) וגרימזל (Grimselsee) בהרי האלפים בדרום-מזרחו של קנטון ברן. הוא זורם לכיוון צפון-מערב ולאחר מכן לכיוון צפון-מזרח, ונשפך לריין סמוך לעיר קובלנץ בגובה של 311 מטר.

## מסלול הנהר
ימין|ממוזער|250px|תעלות ההטיה של הארה
מוצא הארה בקרחוני ארה שבאלפים הברניים בתחום קנטון ברן מערבית למעבר גרימזל. בתחילת מסלולו לארה אופי הררי והוא זורם דרך "נקיק הארה" (Aareschlucht) סמוך לעיירה מיירינגן. לאחר מכן הוא מתרחב ויוצר את אגם ברינץ בגובה של 564 מטר, ומנקודה זו הוא משמש גם כציר שיט. הארה נשפך מהאגם וחולף דרך אזור ביצתי סמוך לעיר אינטרלאקן, וסמוך לאחר מכן הוא מתרחב שוב לאגם תון בגובה של 558 מטר. לאחר שהנהר נשפך מהאגם הוא זורם לכיוון צפון-מערב וחוצה את העיר ברן.

צפונית-מערבית לברן, עובר הארה דרך תעלת האגנק (Hagneckkanal) אשר הוקמה במאה ה-19 כדי להתגבר על בעיית ההצפות התדירות שפקדו את האזור. תעלה זו היטתה את הנהר והובילה את מימיו אל אגם ביל. תעלה נוספת, תעלת בירן-נידאו (Nidau-Büren-Kanal), נחפרה כדי לאפשר את המשך זרימתו של הנהר לכיוון צפון-מזרח, ולאחר מרחק קצר היא שבה ומתאחדת עם ערוץ הארה המקורי. הארה חוצה את קנטון זולותורן ואת קנטון ארגאו, ונשפך אל הריין.

## נקיק הארה

[ימין|ממוזער|200px|[נקיק הארה]]
ממוזער|217x217 פיקסלים|נהר הארה בצאתו מהנקיק אל העמק.
נקיק הארה הוא קטע לאורך הארה ליד העיר מיירינגן (**Meiringen**), בו התחפר הנהר באבן הגיר בסוף תקופת הקרח לפני כ-10,000 שנים. אורכו של הנקיק הוא כ-1,400 מטר, גובהו מגיע עד 50 מטר, והמרחק בין הצוקים נע בין 30 מטרים למטר אחד בלבד. ב-1889 הוכשר שביל הליכה העובר דרך הנקיק, העובר, בין היתר, על גשרים עשויים מעץ הצמודים אל דפנות הנקיק ובמנהרות.

## ראו גם
* קנדר (נהר)
* לימאט

## קישורים חיצוניים

* נקיק הארה

קטגוריה:שווייץ: נהרות
קטגוריה:זולותורן (קנטון)
קטגוריה:הרמה הברנית: נהרות
קטגוריה:יובלי הריין
כביש 1 (אוסטרליה)

ממוזער|שמאל|100px|המגן הישן של כביש 1 באוסטרליה. קיימים שלטים חדשים עם סמלים שונים
שמאל|ממוזער|250px|מפת הכביש
[שמאל|250px|ממוזער|כביש הנסיכים, שהוא חלק מכביש 1, במורויא ב[ניו סאות' ויילס]]
**כביש 1 באוסטרליה** הוא כביש לאורך חופה של היבשת אוסטרליה, המקיף אותה ומקשר בין הערים העיקריות בכל המדינות. אורכו של הכביש יותר מ-24 אלף ק"מ, והוא הכביש הלאומי הארוך בכל העולם. קיים כביש נפרד במערכת כביש 1 באי טסמניה.

## היסטוריה
המערכת למספור כבישים לאומיים באוסטרליה נקבע ב-1955. כביש 1 היה הכביש הלאומי האמיתי היחיד, אבל לא תמיד הדרך הקצרה בין שתי עיירות. רוב הכבישים הלאומיים האחרים הם ענפים של כביש 1.
בשנות ה-1990, מדינות ויקטוריה ודרום אוסטרליה שינו את שמות רוב הכבישים לאותיות, אך השאירו את כביש 1 על מספרו יחד עם האות M, A, B, C, או D לפי תנאי הכביש במקומות השונים.

## תוואי הכביש
הכביש מקשר בין הערים בריזביין, סידני, מלבורן, אדלייד, פרת' ודרווין. הכביש כולל כבישים אזוריים עיקריים, ביניהם כביש ברוס מצפון לבריזביין, כביש פסיפיק מבריזביין לסידני, כביש הנסיכים מסידני למלבורן ומשם לאדלייד, וכביש איר.

הכביש מתחיל בסידני והולך דרומה למלבורן ומשם לאדלייד על כביש הנסיכים. משם הוא ממשיך מערבה לפרת' על דרך פורט וייקפילד וכביש איר, כביש קולגרדי-אספרנס, כביש החוף הדרומי, וכביש הדרום-מערבי. מפרת' הכביש יוצא לדרווין על כביש ברנד, כביש החוף הצפוני-מערבי, כביש הצפוני הגדול, כביש ויקטוריה וכביש סטוארט.

## תנאי הכביש
באזורים המיושבים, כביש 1 הוא דרך דו-מסלולית עם כמה נתיבים, אבל במקומות שכמעט אין בהם תושבים, למשל בקצה הטריטוריה הצפונית, הכביש הוא חד-מסלולי או אפילו רק דרך עפר.

## תיירות
ניתן לטייל ולהגיע בכביש 1 לרוב האתרים התיירותים באוסטרליה. מי שיקיף את אוסטרליה דרך כביש 1 יחד עם פנייה לאולורו וחזרה שוב לכביש 1 יוכל לראות את רוב האתרים המעניינים באוסטרליה.

## ראו גם
*כביש 1 (איסלנד)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:דרכים וכבישים
קטגוריה:אוסטרליה: תחבורה
ציפי בלי הפסקה

**ציפי בלי הפסקה** היא סדרת טלוויזיה ישראלית לילדים שהופקה בשנת 1990. הסדרה שודרה בערוץ הראשון כסדרת ספיישל במסגרת מחלקת התוכניות לילדים ונוער, והיא בעלת 5 פרקים. לאורך השנים שודרה הסדרה בשידורים חוזרים בערוץ הראשון.

העלילה מתמקדת בילדה שובבה בשם ציפי, תלמידת בית ספר יסודי, אשר איננה לומדת אלא עוסקת במעשי קונדס סביב מנהל בית הספר, השומר, בעל הקיוסק והמורים.
בסדרה גילמה השחקנית והבדרנית ציפי שביט שלל דמויות מלבד הילדה, ובהן מורה, אמא ומנקה, וכמו כן ביצעה שביט כמה משיריה, כולל שיר הפתיחה של הסדרה.

בדרנים נוספים השתתפו בסדרה ובהם: דודו דותן, אבי קושניר, נתן דטנר, מוני מושונוב, דב רייזר ודורון צפריר.

לאור הצלחת הסדרה חלק מהפרקים שלה שווקו על גבי קלטות וידאו בהפצת קלסיקלטת.

את שיר הפתיחה של הסדרה כתב והלחין עוזי חיטמן וביצעה ציפי שביט.

## דמויות
* **הילדה ציפי** (ציפי שביט) – ילדה קטנה ושובבה
* **המחנכת יהודית** (ציפי שביט) – המורה של ציפי
* **המנקה לבנה** (ציפי שביט) – המנקה של בית הספר
* **המורה לבלט** (ציפי שביט)
* **המורה למשחק** (ציפי שביט)
* **המורה לבישול** (ציפי שביט)
* **המורה לבעלי חיים** (ציפי שביט)
* **אח של ציפי** (ציפי שביט)
* **ברונקה** (ציפי שביט) – אמה הפולניה של ציפי
* **סטשק** (דב רייזר) – אביה של ציפי
* **האחות** (דב רייזר) – האחות הגברית של בית הספר
* **השרת שבתאי** (ספי ריבלין) – השומר בבית הספר
* **אדריאן** (ספי ריבלין) – מנהל הקיוסק של בית הספר
* **המנהל** (חנן גולדבלט)
* **המנהל השני** (דב גליקמן)
* **המורה למתמטיקה עזרא (עזורי)** (דב גליקמן)
* **המורה למוזיקה** (נתן נתנזון)
* **סגן מנהל בית הספר** (דורון צפריר)
* **מדריך הטיולים צחי** (מוני מושונוב)
* **אבי** (אבי קושניר) – חבר בכיתה של ציפי
* **דודו** (דודו דותן) – חבר בכיתה של ציפי
* **נתיק** (נתן דטנר) – חבר בכיתה של ציפי

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות לילדים
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 1990
קטגוריה:הערוץ הראשון: תוכניות וסדרות
קטגוריה:כאן חינוכית: תוכניות וסדרות
קטגוריה:ציפי שביט
ארנסט לודוויג קליין

**ארנסט לודוויג קליין**  (בגרמנית: **Ernest Ludwig Klein**; 1910–1990), שחמטאי יהודי-אוסטרי-בריטי ומחבר ספרי שחמט.

קליין נולד בווינה למשפחה יהודית, והיגר לאנגליה בשנות השלושים. בשנת 1930 חלק מקום שלישי-רביעי בתחרות גיור (ניצח: יצחק קשדן), הפסיד דו-קרב לסבלי גריגורייביץ' טרטקובר 1:3.

בתחרות מרגייט בפריז בשנת 1935, הגיע קליין למקום הרביעי-חמישי עם 4.5/9, וסיים בתיקו עם שלושת המנצחים בתחרות.

:

קליין היה עוזרו הבלתי רשמי של אלכסנדר אלכין בדו-קרב לקביעת אלוף העולם נגד מקס אויבה.

קליין חלק מקום חמישי-שישי בתחרות הייסטינגס 1938/39 (ניצח: לאסלו סאבו) וחלק מקום שני עם סאלו פלור בתחרות בורנמוט בשנת 1939 (ניצח: מקס אויבה).

לאחר מלחמת העולם השנייה חלק מקום תשיעי-עשירי בתחרות בירמניגהם 1951 (תחרות לזכרו של הווארד סטאונטון  ניצחו: פטר טריפונוביץ' ווסיה פירץ). קליין ניצח באליפות אנגליה בשנת 1951.

## קישורים חיצוניים

* מידע כללי

קטגוריה:שחמטאים יהודים בריטים
קטגוריה:שחמטאים יהודים אוסטרים
קטגוריה:מחברי ספרי שחמט יהודים
קטגוריה:אנגלים ממוצא יהודי-אוסטרי
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1910
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1910
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1990
מתרחצים באנייר

"**מתרחצים באנייר**" (בצרפתית: **Une Baignade, Asnières**) הוא ציור שמן מאת הצייר ז'ורז' סרה.

ציורו של סרה מתאר קטע מגדת נהר הסן הזורם באַנְיֶיר, פרוור בדרום מזרחה של העיר פריז. על גדת הנהר נראים שישה גברים, העוסקים בפעילות פנאי. חלקם נחים או משתזפים על הגדה ושניים מתוכם שוחים בנהר. ברקע מופיעה גדת הנהר הנגדית, סירות מפרש וסירת חתירה וכן בתיה של העיר.

הקומפוזיציה של הציור בנויה על פי פרופורציות "יחס הזהב". הבד נחתך על ידי שני קווים מרכזיים היוצרים את גדת הנהר ואת קו האופק. סרה צייר את היצירה בעזרת "פוינטיליזם", שיטת ציור בה הצבע מונח בנקודות קטנות על הבד, באופן שהעין האנושית קולטת אותן כצורה אחידה.

## קישורים חיצוניים

* "מתרחצים באנייר", הציור באתר הגלריה הלאומית (לונדון).

קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:אוספי הגלריה הלאומית (לונדון)
קטגוריה:גברים בציור
קטגוריה:ז'ורז' סרה
קטגוריה:מים באמנות
קטגוריה:ציורים ימיים
קטגוריה:רחצה באמנות
ג'ונתן ריצ'מן

שמאל|ממוזער|250px|ג'ונתן ריצ'מן, סביבות 1984
**ג'ונתן ריצ'מן** (באנגלית: **Jonathan Richman**; נולד ב-16 במאי 1951) הוא זמר, גיטריסט ומחבר שירים אמריקאי. בשנות ה-70 הנהיג ריצ'מן את להקת ה-"Modern Lovers", להקת פרוטו פאנק, ומאז קריירת הסולו שלו מתאפיינת במוזיקה אקוסטית או עם ליווי קל, ומכתיבה וסגנון הומוריסטי, ילדותי ותמים.

## חייו
ריצ'מן נולד במסצ'וסטס שבארצות הברית והושפע בצעירותו מ"הוולווט אנדרגראונד". לאחר ניסיון כושל להתחיל קריירה מוזיקלית בניו יורק, הקים את ה-"Modern Lovers" בבוסטון. ב-1972 הקליטו אלבום בהפקת ג'ון קייל, שכלל את השירים "Roadrunner", מחווה לשיר "Sister Ray" של הוולווט אנדרגראונד (ובוצע לאחר מכן על ידי ה"סקס פיסטולס"), ו"פאבלו פיקאסו", שבוצע לאחר מכן על ידי אמנים רבים, כולל קייל עצמו (באלבום "Hellen of Troy") ודייוויד בואי (באלבום "Reality"). בהשפעת תקופה בה ה-Lovers ניגנו במלון בברמודה, החל ריצ'מן לנדוד לסגנון מוזיקלי פשוט וקליל יותר, דבר שתרם בסופו של דבר להתפרקות הלהקה.

בשנות השמונים והתשעים המשיך ריצ'מן בסגנון הקליל, וכלל אלבומים בספרדית ובסגנון קאנטרי. בהופעותיו כלל לעיתים קרובות שירים בשפות שונות, כולל איטלקית, צרפתית ואפילו עברית.

ב-1998 הופיע ריצ'מן בסרט "משתגעים על מרי", כשהוא תורם קטעים מוזיקליים אשר אפיינו את העלילה.

ריצ'מן השפיע על אמנים רבים, כולל כאמור בואי, קייל והסקס פיסטולס. מנהיג ה"פיקסיז" לשעבר, פרנק בלאק, כתב שיר על שמו, "The Man Who Was Too Loud".

## קישורים חיצוניים

* הופעה משותפת של ג'ונתן ריצ'מן ורועי צ'יקי ארד.

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:מוזיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1951
קטגוריה:אמני וורנר רקורדס
ליל כוכבים מעל הרון

**ליל כוכבים מעל הרון** הוא יצירה של הצייר וינסנט ואן גוך מספטמבר 1888. היצירה מתארת את גדת הנהר רון בעיר ארל שבצרפת ואת שמי הלילה שמעליה. היצירה דומה באופייה ובנושאה ליצירות "לילה" אחרות של הצייר, דוגמת **[[מרפסת בית הקפה בלילה]]** שצויר קודם לכן באותו חודש, ו**[[ליל כוכבים]]** המאוחר יותר.

הציור מצויר מנקודת מבט מרוחקת, מהגדה המזרחית של הנהר לעבר הגדה המערבית, שאפשרה לוואן גוך להציג את תאורת הרחוב המופעלת בגז כשהיא משתקפת בנהר, כאשר נקודות האור בציור החשוך הן הכוכבים (בעיקר הדובה הגדולה), מנורות הרחוב, והשתקפות אורן בנהר. כמו כן ניתן לראות זוג מטייל על גדת הנהר. תאורות הרחוב הותקנו בעיר זמן קצר קודם לכן, והיו באותה עת אטרקציה חדשנית.

הציור מתאר את עיקול הנהר, וניתן לזהות בו מספר מבנים בעיר, מגדלי כנסיית סן ז'וליאן וסן טרופים.

היצירה הוצגה לראשונה בתערוכה השנתית של איגוד האמנים העצמאיים ("Société des Artistes Indépendants") בפריז.

## בתרבות
בסצנה האחרונה בסרט "לאהוב את וינסנט", נראים הדוור ג'וזף רולין ובנו ארמנד רולין מסתכלים על הכוכבים, מאותה זווית בה כביכול מצוירת התמונה.

## ראו גם
* ליל כוכבים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:וינסנט ואן גוך: ציורים
קטגוריה:מוזיאון ד'אורסה: יצירות אמנות
קטגוריה:קבוצת הכוכבים הדובה הגדולה
קטגוריה:מים באמנות
אולביה-טמפיו

**נפת אולביה-טמפיו** (באיטלקית: **Provincia di Olbia-Tempio**; סרדו **Provìntzia de Terranòa-Tèmpiu**) הייתה נפה במחוז האוטונומי סרדיניה. בתחומיה 26 עיריות שבהן כ-160,000 תושבים (נכון ל-2015) עם שטח של 3,397 קמ"ר שהם 14.1% משטח המחוז.

הנפה כוללת שלושה אזורים:
* האזור ההיסטורי "גאלורה" (Gallura) שהיה חלק מארבעת ה"ג'ודיקאטי" בתקופת ימי הביניים.
* קוסטה זמראלדה (Costa Smeralda) - "חוף הבָּרֶקֶת" רצועת חוף בצפון-מזרחו של האי אשר זכתה לפיתוח בתור אתר תיירות משנת 1992. מרכזו של האזור הוא פורטו צ'רבו.
* לה מדלנה (La Maddalena) ארכיפלג, קבוצת של שבעה איים, אף הוא בתהליך פיתוח לאזור נופש.

הערים המרכזיות הן: אולביה (Olbia) - 45,400 תושבים, טמפיו פאוסנה (Tempio Pausania) - 14,000 תושבים, "ארצ'אנה" (Arzachena) - 12,000 תושבים ולה מדלנה (La Maddalena) - 11,400 תושבים.

בצד השימוש בשפה האיטלקית רווחת בנפה שימוש בניב של השפה הקורסית אשר מכונה גלורזה (Gallurese) - התושבים של האזור: Sardinian logudorese.

באזורי התעשייה של הערים טמפיו פאוסנה וקלנגיאנוס מצויה מרבית תעשיית השעם של סרדיניה. ייצור השעם באי אינו גדול בהיקפו, ועומד על סך של 12,000 טון מתוך 300,000 טונות בעולם לשנה. ארצות הייצור העיקריות הן פורטוגל, צרפת וצפון אפריקה. עצי השעם גדלים גם באזורים נוספים באי וכן בצפון איטליה. העצים גדלים באופן טבעי ואין מטעים שניטעו בידי האדם. השיטה לכריתת קליפת הגזע נהוגה בסרדיניה מאז המאה ה-19 כאשר מטעי השעם התגלו על ידי הצרפתים והספרדים. מאז לא חל שינוי בשיטות העבודה. לאור המחיר הגבוה של הקליפות, השימוש בשעם מסרדיניה הוא רק לייצור פקקים לבקבוקים מובחרים ולמוצרים עדינים לקישוט הבית.

חומר הגלם המופק באי מספק רק שני שלישים מצרכי התעשייה המקומית. השאר מיובא מארצות ייצור אחרות של השעם. מלבד ייצור פקקים לבקבוקי המשקאות התעשייה התמחתה גם בבנית דגמים לייצור מוצרי הנעלה ופנלים לבנייה במקרים שדרוש בידוד איכותי. המחקר המדעי של השעם וחקר היישומים האפשרי מתבצע בתחנת הניסיונות בטמפיו פאוסניה בסרדיניה.

## גלריית תמונות

תמונה:Porto Cervo Bucht.jpg|פורטו צ'רבו
תמונה:Capo di testa.jpg|קאפו די טסטה
תמונה:Sughero material.jpg|שעם גולמי
תמונה:Sughero production.jpg|פס ייצור של שעם


## קישורים חיצוניים

* 
* נתונים על היישובים
* על העם הגלורזי
* על תולדות טמפיו פאוסנה
* האקדמיה לשפה הגלורזית 
* על הגלורזה
## הערות שוליים

*
קטגוריה:סרדיניה: נפות
קטגוריה:איטליה: נפות לשעבר
דניאלה מאניני

**דניאלה מאניני** (**Daniele Mannini**; נולד ב-25 באוקטובר 1983 בעיר ויארג'ו, שנמצאת במחוז טוסקנה באיטליה) הוא כדורגלן איטלקי המשחק בעמדת הקיצוני.

## קריירה

בשנותיו הראשונות שיחק מאניני בקבוצת הכדורגל של עיר הולדתו ויארג'ו. ב-2003 הצטרף לפיזה בה שיחק עונה אחת בטרם עבר לקבוצת ברשה ששיחקה באותם ימים בסרייה א'. בעונתו הראשונה כבש מאניני 3 שערים ב-30 משחקים אך ברשה ירדה בתום העונה לסרייה ב'. מאניני הפך לאחד מכוכבי הקבוצה. 

בינואר 2008 רכשה קבוצת נאפולי את כרטיס השחקן שלו תמורת 7.5 מיליון אירו. מאניני הצטרף בכך למארק האמסיק ופביאנו סנטקרוצ'ה שהגיעו לנאפולי גם כן מברשה.

מאניני, שיכול לשחק בשני האגפים, השתלב היטב בקבוצה. מאניני שיחק בשורות הנבחרת עד גיל 21 בין השנים 2004–2005.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קשרי כדורגל איטלקים
קטגוריה:כדורגלנים איטלקים
קטגוריה:כדורגלני פיזה
קטגוריה:כדורגלני נאפולי
קטגוריה:כדורגלני ברשה
קטגוריה:כדורגלני סמפדוריה
קטגוריה:כדורגלני סיינה
קטגוריה:כדורגלני לצ'ה
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1983