open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
סיימון רקס

**סיימון רקס קאטרייט** (באנגלית: **Simon Rex Cutright**; נולד ב-20 ביולי 1974) הוא שחקן, קומיקאי, ראפר ודוגמן אמריקאי-יהודי. נודע בעיקר בזכות כיכובו בשלושה סרטי "מת לצעוק". עוד לפני כן, התפרסם בשל תפקידו בתור מייקל "מיקי" רוסו בסדרה "ג'ק וג'יל" (1999 - 2001) ולאחר מכן בתור ג'ף קמפבל בקומדיית המצבים "אחיות או לא להיות" (2002 - 2003). על תפקידו הראשי בסרט "טיל אדום", זכה בפרס אינדפנדנט ספיריט לשנת 2021 .
ממוזער|רקס, 2006

## קורות חיים
רקס נולד בסן פרנסיסקו, קליפורניה, בנם היחיד של זואי, יועצת סביבתית, ופול, מטפל זוגי. 

אביו נוצרי ממוצא אנגלי, אמו יהודייה ממוצא רוסי וליטאי.

בגיל צעיר עזבו רקס והוריו את סן פרנסיסקו ועברו להתגורר באזור מפרץ סן פרנסיסקו. אביו של רקס היה מאמן לנשימה (במסורת הפסיכולוג האלטרנטיבי סטניסלוב גרוף). בגיל 18, הוא למד בקולג' קהילתי ועבד במפעל לשקיות תפוחי אדמה כשבאותו זמן החל לצאת ולגור עם דוגמנית באוקלנד.

## קריירה
בגיל 19, בשנת 1993 החל את הקריירה שלו כאשר ענה להצעת דוגמנות במגזין בלוס אנג'לס והסכים להצטלם בעירום עבור הצלם בראד פוסי ובסטודיו שלו "1821".

בראשית דרכו, החל בתור מגיש תוכניות וידאו קליפים בערוץ MTV למשך שנתיים. לאחר מכן הפך לראפר ולקומיקאי תחת שם הבמה **דירט נאסטי** (**Dirt Nasty**). הוא מופיע בקליפ לשיר "Tik Tok" של הזמרת קשה.

בשנת 1999 שיחק גם בטלוויזיה בסדרה הדרמה-הקומית "ג'ק וג'יל" בתור מייקי רוסו. שיחק גם בסדרת הדרמה "פליסיטי".

בתור שחקן הוא כיכב בקולנוע בסרטי הפרודיה "מת לצעוק 3", "מת לצעוק 4" בתור ג'ורג' לוגאן, וב"מת לצעוק 5" בתור דן סנדרס. בנוסף, שיחק בתור ג'ף בסיטקום "אחיות או לא להיות" לצד אמנדה ביינס.

בשנת 2006 הוא כיכב בסרט הקומדיה "מלכת הקולג'" לצד פריס הילטון. ב-2007 שיחק בתפקיד קטן בסרט האימה "רייס: צייד הדמים". ב-2008 שיחק בסרט הפרודיה "סופרהירו" בתור הלפיד האנושי.
ממוזער|רקס, 2022
בשנת 2021 כיכב בתור מיקי סייבר בסרט הקומי-דרמטי "טיל אדום" של הבמאי שון בייקר, ועל תפקידו בסרט זכה לשבחי המבקרים כשבנוסף זכה גם בפרס אינדפנדנט ספיריט כשחקן הראשי הטוב ביותר לשנת 2021 .

בנובמבר 2024, פורסם כי רקס יצטרף ככוכב אורח לעונה השנייה של הסדרה "פוקר פייס" ב-Peacock.

## חיים אישיים
רקס מתגורר באזור מרוחק מהציוויליזציה בג'ושוע טרי, קליפורניה במרכזו של מדבר מוהאבי האמריקאי.

## דיסקוגרפיה
### אלבומי אולפן
* 2007: *Dirt Nasty*
* 2010: *Nasty as I Wanna Be*
* 2013: *Palatial*
* 2016: *Dirt Nasty Sux*

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:קומיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:דוגמנים יהודים
קטגוריה:דוגמנים אמריקאים
קטגוריה:ראפרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1974
באנף סנטר

**מרכז באנף לאמנות ויצירה** (באנגלית:** Banff Centre for Arts and Creativity**), הידוע בכינויו מרכז באנף (The Banff Centre), ובעבר נקרא המרכז ללימודי המשך של באנף (The Banff Centre for Continuing Education), הוא מרכז כנסים והשכלה גבוהה הממוקם בעיירה באנף, בפרובינציית אלברטה שבקנדה. הוקם בשנת 1933 בשם **בית הספר של דרמה של באנף**. הוענקה לו אוטונומיה מלאה כמוסד אקדמי (שאינו רשאי לתת תארים מתקדמים) בשנת 1978. קמפוס מרכז באנף ממוקם על מורדות הר טאנל.

המרכז מלמד במסלולים של אמנות הבמה ואמנויות יפות, כמו גם הדרכה בנושאי מנהיגות. מרכז באנף הוא חבר ברשת פיתוח הספר של אלברטה.

ב-2008 מרכז הכנסים שינה את שמו ל**מרכז בנאף**, וב-2016 שינה את שמו ל**מרכז באנף לאמנויות ויצירה**, ומטרתו החדשה שהוגדרה היא "לעורר אמנים ומנהיגים להפוך את תרומתם הייחודית לחברה".

## היסטוריה
המרכז נוסד בשנת 1933 על ידי אוניברסיטת אלברטה, במימון של מענק מקרן קרנגי שמושבה בארצות הברית. בראשית פעילותו המרכז הציע רק קורסים בנושא דרמה.

בשנת 1935 שינה המרכז את שמו ל"בית הספר באנף לאמנות". בשנת 1953 החל המרכז לקיים כנסים, ובשנת 1954 החל המרכז להפעיל את מסלול הניהול.

ב-1970 הפך המרכז למרכז ללימודי המשך, וקיבל אוטונומיה מלאה מאוניברסיטת אלברטה, אך לא הותר לו לתת תארים מתקדמים.

המרכז עכשיו מהווה חלק מאוניברסיטת קלגרי, אשר מאז 1966 שולחת תלמידים ללמוד במרכז.

באמצע שנות ה-90 של המאה ה-20, בשל הפחתת התקציבים שקיבל המרכז, המרכז פתח בתוכנית חדשה בשם "היתרון היצירתי" - The Creative Edge, שמטרתה להביא הכנסות למרכז במטרה לפתח את המתקנים שלו ואת מרכז הכנסים אשר נפתח בשנת 1996. המרכז הוכר כמכון אימון ממשלתי (National Training Institute) בשנת 1999, והפך למקום מושבה של התחנה הבינלאומית למחקר של באנף בשנת 2003.

## תוכניות המרכז
תוכניות המרכז כוללות התמחויות, סדנאות, תוכניות פרקטיקום, מושבת האמנים לייטון (the Leighton Artists’ Colony) - מרכז יצירה לאמנים, וכן את פסטיבל האמנויות של באנף, הנערך מדי קיץ.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:באנף: מבנים
קטגוריה:אלברטה: אוניברסיטאות ומכללות
קטגוריה:באנף: תרבות
אילן נניקשווילי

**אילן נניקשווילי** (נולד ב-3 במאי 1979 בקריית אתא) הוא כדורסלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הרכז ובעבר, שחקן נבחרת העתודה.

המשמש כיום כמנהל המקצועי בעירוני קריית אתא מליגת העל בכדורסל
## ביוגרפיה
נניקשווילי החל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של מכבי קריית מוצקין והתקדם בקבוצה הנוער. שני אחיו, מוטי ואבי, הם שחקני עבר. אחיו אבי שיתף עמו פעולה בליגת העל כשחקן ובליגה הארצית כמאמן.

ב-1994 זומן לראשונה לנבחרת הקדטים של ישראל בין 16 עמה שיחק באליפות אירופה לנוער.

ב-1996 עבר עלה לשחק בקבוצת הבוגרים של מכבי קריית מוצקין בהיותו בן 17.5 
בסוף עונת 1996/97 העפיל יחד עם הקבוצה לליגת העל.

ב-1998 עבר לשחק בקבוצת מכבי כרמיאל מליגה לאומית.

ב-2000 עבר לשחק בקבוצת הפועל חולון מליגת העל במהלך אותה עונה לאחר שלא הרבה לקבל דקות משחק עבר לשחק במדי מכבי כרמיאל אף היא בליגת העל.

ב-2002 עבר לשחק במדי אליצור קריית אתא.

ב-2003 שב לשחק בליגה לאומית ועבר לקבוצת הפועל עפולה.

ב-2004 עבר לשחק בהפועל ירכא.

ב-2005 שב לאליצור קריית אתא, שם שיחק שלוש עונות בליגה לאומית. במשחקו האחרון בקבוצה העלה את הקבוצה לליגת העל לאחר שלשה בשנייה האחרונה של המשחק.

ב-2008 שב בפעם השנייה להפועל עפולה עמה שיחק עונה אחת, במהלכה גם העפיל לשמינית הגמר בגביע המדינה. 

ב-2014 חזר שוב לאליצור קריית אתא לחצי עונה. במהלך אותה עונה עבר להפועל חיפה מהליגה הארצית.

ב-2016 הוביל את הפועל חיפה לזכייה בליגה הארצית והעפלה לליגה לאומית.

ב-2017 עבר לשחק בהפועל עכו מהליגה הארצית.

ביולי 2020 לאחר שלוש שנים ועלית ליגה עם הפועל עכו עזב נניקשווילי וחתם במכבי קריית ביאליק מהליגה הארצית.

נניקשווילי נחשב לרכז יצירתי ובעל יכולת מסירה חזקה ומפתיעה, נניקשווילי נחשב גם לשחקן בעל כמות אסיסטים גבוהה ויכולת הכרעה אל מול שחקנים אחרים בגלל מבנה גופו המסיבי ואחוזים גבוהים בזריקות עונשין אשר מונעים משחקני קבוצות יריבות לבצע עליו עבירות. 

## חיים אישיים
אילן נניקשווילי נשוי ואב לשלושה. בעשור השני של המאה ה-21, הוא עובד כעורך דין.

## קישורים חיצוניים

* אילן נניקשוולי בעמוד מנהל ליגת העל בכדורסל מנהלת ליגת העל
* אחים לסל באתר בלינקר
* 

קטגוריה:כדורסלנים ישראלים
קטגוריה:כדורסלני הפועל חיפה
קטגוריה:כדורסלני הפועל עפולה
קטגוריה:כדורסלני הפועל חולון
קטגוריה:כדורסלני מכבי קריית מוצקין
קטגוריה:כדורסלני הפועל עכו
קטגוריה:כדורסלני הפועל מגידו
קטגוריה:בוגרי אורט קריית ביאליק
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה: משפטים
קטגוריה:קריית מוצקין: כדורסלנים
קטגוריה:עורכי דין ישראלים 
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1979
גדליה אהרן רבינוביץ

רבי **גדליה אהרן רבינוביץ מליניץ** (ה'תקע"ה, 1815 - ט"ו בשבט ה'תרל"ח, 19 בינואר 1878) היה האדמו"ר הרביעי של חסידות ליניץ, רב העיר ליניץ ומחבר הספר "חן אהרן". הראשון שהוציא את מעוז חסידות ליניץ מהעיר ליניץ ומראשוני האדמו"רים החסידיים ברומניה.

## ביוגרפיה
נולד בליניץ לרבי יצחק יואל רבינוביץ, האדמו"ר השלישי לבית ליניץ ובנו של רבי גדליהו מליניץ מייסד החסידות (רבי יצחק יואל מילא את מקום אחיו הבכור, רבי שמואל יהודה לייב).

בצעירותו למד אצל רבי משה צבי מסאווראן, רבי ישראל מרוז'ין ורבי שמואל מקאמינקא. אביו שידכו עוד בקטנותו עם ביתו של רבי שמואל אברהם אבא שפירא מסלאוויטא, משושלת קוריץ. לאחר שנישא הסתופף מספר שנים בצל חותנו בסלאוויטא.

בה'תקצ"ט (1839) שב לליניץ שם החל לכהן באדמו"רות וברבנות תחת אביו.

בה'תרי"ב (1852) עבר לכפר סוקוליבקה שם כיהן כרב ואב"ד הקהילה.

בה'תרכ"ח (1868) ברח לפודול-אילואי שברומניה, בה כיהן כ-10 שנים עד לפטירתו, ושם נקבר. הוציא את הספר "חן אהרן" בו מאוגדים דברי תורתו.

## ילדיו
לרבי גדליה אהרן שלושה בנים ושבע בנות.
* בנו וממלא מקומו, רבי יצחק יואל מקנטיקוזיבא, (ט"ז בשבט ה'ת"ר - כ"ד בתמוז תרמ"ה) חתן רבי משולם זוסיא השיל מזינקוב. סבל רבות בחייו ונפטר בצעירותו. אדמו"ר בליניץ, נאסר והוגלה ברוסיה. רב ביקטרינוסלב בפיקוח השלטונות עד שנת תרל"ד אז שוחרר ועבר לקנטקוזבה.
* בנו, רבי פנחס מסוקוליבקא, נולד בשנת תר"ב. חתן הרב יעקב יוסף הורנשטיין. כיהן 40 שנה ברבנות סוקלובקה עד הרצחו בפרעות פטליורה בז' באב תרע"ט.
* בנו, רבי אליהו יוסף (תר"י - י"ג בחשון תרע"א) חתן רבי משולם זושא אוירבך (חתן רבי יעקב ישראל מצ'רקס) ובזיווג שני של רבי יעקב יצחק ממקארוב. אדמו"ר בבאפלו שבארצות הברית.
* בנו, רבי יעקב יעקאבקא מטשרקאס.
חתניו היו:
* רבי יעקב שמשון חאדארוב, אדמו"ר מבוגופוליה.
* רבי פנחס בן רבי שלמה (חתן רבי משה מאורזיסטשוב).
* רבי דוד ראפילאוויץ', בן רבי סנדר מניקולייב.
* רבי דוד חאדארוב מברדיצ'וב, על פי בקשת דודו, רבי מנחם מנדל הגר (צמח צדיק), כיהן כרב בקהילת אסטרייך.
* רבי שאול, רב בחאטין בסרביה.
* רבי יעקב אריה לייב מליבישוב, בן רבי חיים יצחק מינאוו.
* בתו הצעירה נישאה בזיווג ראשון לבנו של רבי געציל מאוסטרא, ובזיווג שני לגביר מסוים מז'יטומיר.

## לקריאה נוספת
* **טרקליני החסידות,** יצחק אלפסי, כרך א', עמ' 332. הוצאת המודיע.
* הקדמת הספר **תשואות חן - חן אהרן,** מכון "שמן הטוב", ירושלים, ה'תשע"א.

## הערות שוליים

קטגוריה:אדמו"רים
קטגוריה:חסידות ליניץ
מוריגן

[ממוזער|[קוכוליין דוהר לקרב כשהמוריגן (בדמות עורב) מעופפת לצדו]]
**מוריגן** (באירית: **Mórrígan** או **Morrígu**, באירלנד המודרנית ידועה לעיתים גם כ-**Mór-Ríoghain**) היא דמות מהמיתולוגיה האירית. היא מזוהה בעיקר עם מלחמה וגורל, וכן עם נבואות על מוות במלחמה. היא מעופפת לעיתים קרובות מעל שדות קרב בדמות הבאדב - עורב שחור. היא מזוהה גם עם ריבונות על אדמה ובעלי חיים, ומשמשת כאפוטרופוסית של שטח מסוים ואנשיו. מוריגן מחולקת לשלוש ישויות אשר כל אחת משתלטת על הגוף בתקופה אחרת: מוריגן, מאכה ובייב. הן מכונות יחד "שלושת המוריגנות".

## דמותה
מוריגן משמשת מעין אלת מלחמה. לעיתים קרובות היא מתוארת עם חנית בכל יד, ועם היכולת לשנות צורה לכל דבר, בדרך כלל לעורב. היא מאושרת לשלוח גברים למלחמה, אשר בה היא מתערבת בעצמה במהלכה או מרחפת מעליה. יש לה מערכת יחסים עם דגדה - האל הבכיר ביותר בפנתאון.

## מוריגן וקוכוליין
למוריגן תפקיד חשוב בסיפורי "מחזור אולסטר". בסיפור "Táin Bó Regamna", מתאהבת מוריגן בגיבור האגדי קוכוליין. היא מופיעה בפניו כאשר הוא פושט על שדה בקר. הוא אינו מזהה אותה ומעליב אותה. בתגובה, היא הופכת לעורב שחור ומעופפת אל ענף עץ. כעת קוכוליין מזהה אותה ואומר שאם היה יודע מי היא לא היה פוגע בה. מוריגן מודיעה לו שהוא ייענש על מעשיו. קוכוליין אומר שהיא אינה מפחידה אותו, והיא מוסרת סדרת אזהרות ונבואות זעם על קרב מתקרב שבו הוא עומד למות. לסיום היא מציינת שהיא תהיה שם.

בסיפור "Táin Bó Cúailnge", מידב מלכת קונכט פולשת לאולסטר במטרה לגנוב את השור האגדי דון קואילנג. מוריגן הופכת לעורב ומזהירה את השור להימלט ברגע האחרון. קוכוליין מגן על אולסטר בסדרה של קרבות כנגד חייליה של מידב. בהפוגה קלה בין הקרבות, מוריגן מופיעה בפניו מחופשת לאישה צעירה ומציעה לו את עזרתה ואהבתה. הוא דוחה אותה בבוז, והיא מחליטה להעניש אותו. היא הופכת לצלופח, זאב ולאחר מכן לפרה, ובכל הפעמים מנסה להכשיל אותו ולמנוע ממנו את הניצחון. בכל שלוש הפעמים היא נכשלת, וקוכוליין מנצח ואף פוצע אותה שלושה פצעים. לאחר מכן היא מתחזה לאישה זקנה החולבת פרה, ועדיין נושאת על גופה את שלוש הפציעות. היא נותנת לקוכוליין שלוש כוסות חלב, וכנגד כל כוס הוא מברך אותה ופצע אחד שלה נרפא. לאחר מכן היא מגלה את זהותה, והוא מביע חרטה על כך שריפא אותה. 

בהמשך מגיע קרב גדול, וקוכוליין רואה את מוריגן בדמותה האמיתית לפני הקרב. כך הוא מבין שזה הקרב האחרון שלו, ולקראת סופו הוא קושר את עצמו לאבן כדי למות זקוף. אויביו אינם מאמינים שהוא אכן מת, אולם אז מוריגן הופכת שוב לעורב ונוחתת על כתפו, וכך הם מבינים שהוא אכן מת.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אלות מוות
קטגוריה:אלות מלחמה
קטגוריה:אירלנד: תרבות
יצחק יואל רבינוביץ מקנטיקוזיבה

רבי **יצחק יואל (רבינוביץ) מקנטיקוזיבה** (ט"ז בשבט ה'ת"ר, 1840 - כ"ד בתמוז ה'תרמ"ה, 1885) היה רב והאדמו"ר החמישי של חסידות ליניץ. סבל ממחלות ורדיפות ונפטר בגיל 45.

## ביוגרפיה
נולד בליניץ לרבי גדליה אהרן רבינוביץ, הרביעי בחסידות ליניץ, ולבתו של רבי שמואל אבא שפירא מסלאוויטא משושלת קוריץ. נשא לאישה את בתו של רבי משולם זוסיא השיל מזינקוב.

בשנת ה'תרכ"ג (1863) החל לכהן ברבנות העיר ליניץ ובשנת ה'תרכ"ט (1869) נאסר על ידי הרוסים והוגלה לכמה ערים בתוך רוסיה. בשנת ה'תרל"א (1871) החל לכהן ברבנות ביקטרינוסלב בפיקוח השלטונות. בשנת ה'תרל"ד (1874) הותר לו לצאת משם והוא עבר לקנטקוזבה, שם החלה הנהגתו באדמו"רות, שנמשכה 11 שנים. הוא נפטר בגיל 45.

## בניו

* רבי יהושע העשיל (כ"ה באדר ה'תר"ך - כ"ו בניסן ה'תרצ"ח) אבי חסידות מונסטריץ'
* רבי פנחס מקנטקוזבה (ה'תרכ"א - כ"ו באייר ה'תרפ"ב) מחבר ספר "עבודת יצחק" על התורה. חתנו של רבי מרדכי דב טברסקי מטומשפול (נכד רבי יעקב ישראל מצ'רקס)
* רבי משולם זוסיא מארעל (ה'תרכ"ט - י"ג באדר ה'תרפ"ב). חתנו של רבי אברהם שמואל מברזנה
* חתנו היה רבי בן ציון יהודה לייב טברסקי, השני בחסידות הורניסטייפול

## לקריאה נוספת
* **טרקליני החסידות,** יצחק אלפסי, כרך א', עמ' 335. הוצאת המודיע.

## קישורים חיצוניים
* אשכול על אודותיו בפורום אוצר החכמה (באשכול קישורים לדפים שונים אודותיו ובהם כתבי יד של בנו).
* תגלית: נמצאה  מקום קבורתו של ר’ יצחק יואל בן ר’ גדליה מליניץ "קברי צדיקים"

קטגוריה:אדמו"רים
קטגוריה:חסידות ליניץ
ברכת השם

**ברכת השם** היא מצוות לא תעשה מהתורה על גידוף ה'. איסור זה הוא גם אחת משבע מצוות בני נח. שם האיסור בדברי חז"ל הוא בלשון סגי נהור. העובר על האיסור נקרא **מגדף**.

## מקור האיסור
* לישראל נאסר הדבר מהפסוק ב: "אלהים לא תקלל", שמלבד האיסור לקלל דיין שנלמד ממנו, "הוציאן הכתוב בלשון אלהים כדי שיהא נכלל עם הלאו הזה לאו אחר, והוא לאו דברכת השם".
* לבני נח מקור האיסור נלמד מהפסוק ב: "וַיְצַו ה' אֱלֹהִים עַל הָאָדָם"

## מקרי גידוף במקרא

בפרשת אמור שבספר ויקרא מסופר על בנה של שלומית בת דברי, שאביו היה מצרי, וכשבא במריבה עם אדם מישראל - קילל בנקיבת שם ה', ונפסק דינו לסקילה: 

מקרה נוסף של גידוף מופיע בספר מלכים ב', שם מסופר שרב שקה התבטא בדברי חרפות וגידוף כלפי ה', והשומעים זאת קרעו בגדיהם. ומשם למדו חז"ל שהשומע אדם המגדף כלפי ה' צריך לקרוע את בגדיו:

## מדיני האיסור
* העונש על גידוף במזיד הוא סקילה. הדבר נתפרש בפרשת המגדף ביחס לבנה של שלומית בת דברי. נוסף על כך, ישנו חיוב כרת על מעשה זה, אם המגדף לא נתפס. עם זאת, שלא כחייבי כרת אחרים, בשוגג ישנה מחלוקת אם הוא חייב להביא קרבן חטאת, מפני שמדובר בעבירה הנעשית בדיבור בלבד ולא במעשה.
* אופן הגידוף המחייב בעונש: .
* אם גידף בעבודה זרה - קנאים פוגעים בו אך אינו חייב מיתת בית דין.
* השומעים את הקללה צריכים לקרוע את בגדיהם, ואינם מאחים את הקרע לעולם.

## דינים מיוחדים במגדף
* בשונה מרוב דיני התורה הקשורים בדיבור, המגדף אינו יכול לחזור בו גם תוך כדי דיבור.
* המגדף הוא היחיד מכל הנהרגים על ידי בית דין ש(הדיינים והעדים) סומכים עליו את ידיהם.

## הערות שוליים

קטגוריה:קללות ביהדות
קטגוריה:מצוות לא תעשה
קטגוריה:מצוות שבדיבור
קטגוריה:מצוות הנוהגות בזמן הזה
קטגוריה:שבע מצוות בני נח
קטגוריה:פרשת משפטים
קטגוריה:פרשת אמור
קטגוריה:חייבי סקילה
קטגוריה:חייבי כרת
המשכן למוזיקה ואמנויות רעננה

**המשכן למוזיקה ואמנויות רעננה** הוא מרכז אמנויות במה, היכל תרבות שהוקם בשנת 2003 בעיר רעננה.

המשכן שוכן במבנה אדריכלי ייחודי הממוקם בתוך גן פסלים ירוק וכולל אולם מופעים אקוסטי בן 342 מקומות, לובי מפואר, חצר פנימית פטיו שבה פועל פודטראק קבוע לרווחת המבקרים, וכן 14 חדרים בגדלים שונים. בחדרים מתקיימים חוגים, חזרות מקהלה, קורסים וסדנאות לצד פעילות שוטפת נוספת. המקום מתאים גם לאירועים עסקיים, כנסים והשתלמויות ומציע מעטפת שירותים מלאה הכוללת צוות טכני מקצועי, שירותי קופה ומכירת כרטיסים, מערך שירות לקוחות וחניה חופשית. המשכן נגיש לאנשים עם מוגבלויות וכולל חניות נכים צמודות, דרכי גישה נגישות, מעלית, שירותים נגישים בשתי הקומות, והשאלת אמצעי שמע ואמצעים למוגבלי ראייה.

המשכן מנוהל מאז שנת 2006 על ידי סיגלית סלובסקי. בשנים 2003–2005 נוהל המשכן על ידי בתיה וסטלר.

במהלך תקופת מגפת הקורונה, כאשר מוסדות התרבות הושבתו, גילה המשכן מעורבות אזרחית יוצאת דופן. צוות המשכן עבר הכשרה לביצוע חקירות אפידמיולוגיות בהובלת מנהלת המשכן ונטל חלק פעיל במאמץ העירוני להתמודדות עם המגפה. פעילות זו זכתה להערכה ושימשה מודל לערים נוספות שהגיעו ללמוד מן הניסיון שנצבר במשכן.

## פעילות
עונת המנויים כוללת מגוון סדרות קבועות ובהן סדרה על מקומות קסומים בעולם המשלבת הרצאה ומופע, פסקול ישראלי עם יואב קוטנר המארח מוזיקאים מובילים לשיחה ולמוזיקה, סדרת ערבי זמר עם האחים אסנר, בארבע עיניים עם נעם חורב מארח, אופרה קצת אחרת סדרה בהשתתפות סולני האופרה הישראלית עם דודי זבה, סדרת קונצרטים ווקאליים של האנסמבל הקולי הישראלי, הומור בקולנוע הכולל הרצאה והקרנת סרט, Many Faces סדרת סרטים דוקומנטריים בנושא זהות יהודית-ישראלית הכוללת הרצאה ומפגש באנגלית עם יוצרי הסרטים בשיתוף מוזיאון אנו – מוזיאון העם היהודי, סדרות סרטים לילדים ולנוער באמצע השבוע ובסופי שבוע, הצגות לילדים המתקיימות באמצע השבוע ובסופי השבוע, וכן סדרת תיאטרון סיפור לקטנטנים בגילאי 2–4.

במשכן מתקיימים והתקיימו לאורך השנים פסטיבלים ופרויקטים ייחודיים ובהם פסטיבל תיאטרון רחוב, פסטיבל הארי פוטר, פסטיבל זה קול הסיפור העוסק בקשר שבין ספרים ומוזיקה, וכן פסטיבל משחקים. בנוסף יזם המשכן בעבר חילופי תלמידים בתחום האמנות עם העיר התאומה של רעננה פוזנן שבפולין, במסגרתם יצאה משלחת תלמידים מישראל לפולין ותלמידים מפולין התארחו ברעננה. המשכן גם הפיק את התערוכה הבינלאומית בממלכה של המלך מתיא תערוכה לילדים ולכל המשפחה בנושא דמוקרטיה לילדים בשיתוף המכון הפולני. התערוכה הוצגה במשך שלושה חודשים בגלריה על האגם בפארק רעננה וזכתה לביקורים מכל רחבי הארץ ולהדים חיוביים גם בפולין.

המשכן משמש בתור אולם הבית של תזמורת סימפונט רעננה.

בנוסף המשכן מהווה בית לתלמידי תיכון "מור מטרו ווסט" במגמות מוזיקה, אמנויות, צילום וקולנוע.

בקומה העליונה של המשכן יושבת מגמת המוזיקה של תיכון מור מטרו-ווסט הנחשבת אחת המגמות הטובות בארץ. למגמה חדרי חזרות,אולפן שנועד לחזרות של הרכבים וחדר מחשבים וסםרייה מוזיקלית (לזכרו של גיא פלג ז"ל) המגמה מעלה באולם ערבי מגמה, ערבי עיבודים ואופרטות מקוריות. המגמה מתחלקת לנגני ג'אז ומוזיקה קלה ונגנים קלאסיים (כמו כן גם הזמרים).
את המגמה מרכזת אביטל גפן.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ישראל: אולמות קונצרטים
קטגוריה:רעננה: מבנים
קטגוריה:רעננה: תרבות
בירגיט קליין

**בִּירְגִּיט אֶ. קְלַיּן** (בגרמנית: **Birgit E. Klein**; נולדה ב-15 באוקטובר 1962 בקרפלד) היא רבה רקונסטרוקציוניסטית בקהילה היהודית של שטרסבורג וסופרת. בשנת 2017 היא הוסמכה כרבה בבית המדרש לרבנים ליהדות מתחדשת בווינקוט שבפילדלפיה. רבה בירגיט קליין היא גם פרופסור של בית הספר הגבוה למדעי היהדות בהיידלברג .

## ספריה
ספריה של בירגיט קליין בגרמנית הם:
* *Selbstzeugnisse und Ego-Dokumente frühneuzeitlicher Juden in Aschkenas. Beispiele, Methoden und Konzepte*, ברלין 2011.
* *Memoria – Wege jüdischen Erinnerns. Festschrift für Michael Brocke zum 65. Geburtstag*, ברלין 2005.
* *Wohltat und Hochverrat: Kurfürst Ernst von Köln, Juda bar Chajjim und die Juden im Alten Reich*, פרייבורג 2003.
* *Das jüdische Ehegüter- und Erbrecht der Frühneuzeit : Entwicklung seit der Antike und Auswirkung auf das Verhältnis der Geschlechter und zur nichtjüdischen Gesellschaft*, ברלין 2016.https://portal.dnb.de/opac.htm?method=simpleSearch&cqlMode=true&query=idn%3D1099952212
* *Wohltat und Hochverrat*, ברלין 2003.
* *Selbstzeugnisse und Ego-Dokumente frühneuzeitlicher Juden in Aschkenas*, ברלין 2011.
* *Memoria - Wege jüdischen Erinnerns*, ברלין 2005.

## הערות שוליים

קטגוריה:רבות
קטגוריה:יהודיות גרמניות
קטגוריה:סגל אוניברסיטאות בגרמניה
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1962
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1962
איגרת מרד

במשפט העברי, **איגרת מרד** הוא שטר שנכתב על ידי בית הדין כאשר הבעל או האישה נמנעים מקיום יחסי אישות.

## פרטי האיגרת
על פי ההלכה המובאת במשנה במסכת כתובות (ה, ז) האישה המורדת מפסידה סכום קצוב כל שבוע מכתובתה עד שתחזור בה. וכן הבעל המורד ואינו מקיים יחסים עם אשתו, מוסיפים ("קונסים") לו כל שבוע סכום קצוב על ערך הכתובה שכתב לאשתו.

את איגרת המרד כותבים על מנת שלא יוכל אחד הצדדים לאחר זמן לומר לא מרדתי ויתבע את הכתובה המקורית.

### ארוסה
כמו כן כותבים איגרת מרד על ארוסה, שאינה רוצה להינשא. אולם איש המורד על ארוסתו אין כותבים עליו איגרת מרד מפני שאין על האישה חיוב של מצוות פרייה ורבייה. אלא שאם האישה טוענת שהיא רוצה בילדים על מנת שיהיו לה לעזר בזיקנותה – כותבים גם בזה איגרת מרד.

### יבמה

הרמב"ם מבאר כי גם אישה שמת בעלה בטרם הולידה ילדים ("יבמה", שהיא אמורה להינשא לאחיו של בעלה שמת) כותבים עליה איגרת מרד אם היא מסרבת להינשא לו ללא סיבה מספקת.

## נוסח האיגרת
יש כמה נוסחאות של איגרת מרד הנכתבת על אישה המורדת בבעלה;

## ראו גם
* מורדת על בעלה

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:משפט עברי: דיני משפחה ואישות
קטגוריה:הלכות אישות
קטגוריה:ייבום וחליצה
מוירה פרייזר

**מוירה פרייזר** (באנגלית: **Moyra Fraser**; 3 בדצמבר 1923 - 13 בדצמבר 2009) הייתה שחקנית ורקדנית בלט אנגלייה ילידת אוסטרליה. היא ידועה בעיקר מהופעתה בתפקיד פני ג'ונסון בקומדיית המצבים "בחלוף השנים".

## ביוגרפיה
מוירה פרייזר נולדה בסידני שבאוסטרליה ב-3 בדצמבר 1923. משפחתה היגרה לממלכה המאוחדת ביוני 1924. אביה היה מנהל חברת התכשיטים Mappin & Webb. אחותה הייתה השחקנית שילה פרייזר. היא עזבה את בית הספר בגיל 14 כדי ללמוד עם מלגה ב- Sadler's Wells Ballet. שם התיידדה עם הרקדן והשחקן רוברט הלפמן.

### קריירה בתיאטרון
אחרי לימודיה הצטרפה פרייזר ללהקת הבלט סדלר'ס ולס. היא רקדה בדמות הראשית בבלט "ג'יזל", פיה בבלט "היפהפייה הנרדמת", ובדמות הופ בבלט "The Quest" (פרדריק אשטון / ויליאם וולטון לפי אדמונד ספנסר). היא עזבה את הלהקה כדי להופיע בתפקיד ראשי באופרטה "Song of Norway" בתיאטרון פאלאס בלונדון. בהמשך הופיעה פרייזר באופרה "The Olympians" בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן, וכיכבה במחזות ובמופעי פנטומיים (Pantomime). בין השאר הופיעה ב-"Girl in the Window" ובמחזה המוזיקלי "Golden City". בין השנים 1953 ל-1955 הופיעה במופע הרביו "Airs on a Shoestring" בתיאטרון רויאל קורט. באותו תיאטרון שיחקה גם במחזה "The Country Wife". בשנים 1959 ו-1960 הייתה פרייזר חברה בתיאטרון אולד ויק, ושיחקה במחזות "כטוב בעיניכם", "הדו-פרצופי", ו"נשות וינדזור העליזות".

בשנות השישים והשבעים של המאה העשרים שיחקה במחזות "מעבר למראה" בתיאטרון ליריק האמרסמית'", ברביו "See You Inside", במופע "The Buxom Muse", במחזה "Ring Round the Moon" בתיאטרון היימרקט, ובמשך ארבע שנים במחזה "No Sex Please, We're British".

### קולנוע וטלוויזיה
תפקידה הראשון של פרייזר בקולנוע היה ב-1948 במחזמר "The Dancing Years". אחר כך הופיעה בסרטו של דייוויד לין "מדלן". ב-1967 שיחקה בסרט "Here We Go Round the Mulberry Bush", וב-1971 כיכבה בסרט הקומי "The Boy Friend". בטלוויזיה החלה פרייזר להופיע בשנות השישים של המאה העשרים. היא השתתפה ב"מופע של בני היל", בסדרה "ITV Playhous" ובפרק בסדרה "Comedy Playhouse". בין 1975 ל-1977 השתתפה בארבעה פרקים בסדרה "החיים הטובים" של ה-BBC, בתפקיד פליסיטי אשתו של הבוס של ג'רי.

ב-1985 ו-1986 גילמה פרייזר את אנני ג'ולי ב-12 פרקים של הסדרה "From the Top". ב-1993 גילמה לראשונה את פני, אחות בעלה הראשון של ג'ין, בסדרה הקומית "בחלוף השנים". היא המשיכה לגלם את הדמות עד הפרק האחרון של הסדרה ב-2005. עוד שיחקה בתפקידי אורח בסדרות כגון "רמפול" ו"ג'יבס וווסטר".

### חיים אישיים
פרייזר התחתנה עם הסופר דאגלס סאת'רלנד, ונולדה להם בת אחת. אחר כך התחתנה עם רוג'ר לובוק ונולדו להם שני בנים.

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

* על מוירה פרייזר באתר National Library of Australia
* הודעת פטירה, בעיתון הגארדיאן
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אנגליות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אנגליות
קטגוריה:מהגרים מאוסטרליה לממלכה המאוחדת
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1923
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1923
קטגוריה:בריטיות שנפטרו ב-2009
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2009
סוזוקי סוזולייט

**סוזוקי סוזולייט** (באנגלית: **Suzuki Suzulight**) היא מכונית מיני, 2 דלתות, 4 מקומות, מתוצרת יצרנית הרכב היפנית, **[[סוזוקי מוטור]]**, אשר יוצרה בין השנים 1955–1969.

ייצור הדגמים הראשונים של "סוזוקי סוזולייט" התבסס בחלקו על דגמי "Lloyd 400" הגרמניים.

המנועים אשר הורכבו לדגם "סוזוקי סוזולייט" בשנת 1955 התבססו על מנועי דגם סיטרואן 2CV של חברת רנו הצרפתית.

## תצורות "סוזוקי סוזולייט"
* סדאן - 2 דלתות, 4 מקומות
* סטיישן (Light Van)
* טנדר (הטנדר הראשון אשר יוצר על ידי "סוזוקי" מסדרת "Suzuki Carry")

## דגמי סוזוקי סוזולייט
* SF (סדאן, יוצר מאפריל 1955)
* SD (סטיישן מוקדם, יוצר מנובמבר 1955)
* SS (סדאו, יוצר מאוקטובר 1955, מחיר הדגם בהשקה עמד על 420,000 ין יפני, יוצרו 43 יחידות מהדגם)
* SL (סטיישן, יוצר מאוקטובר 1955, מחיר הדגם בהשקה עמד על 390,000 ין יפני)
* SP (טנדר, יוצר מאוקטובר 1955, מחיר הדגם בהשקה עמד על 370,000 ין יפני)
* TL (סדאן, יוצר מיולי 1959-1969) (הדגם היה קרוי גם "Suzulight 360")
* Suzulight TL Van (מחיר הדגם ביולי 1959 עמד על 398,000 ין יפני)
* TL II (סדאן, יוצר משנת 1961)
* TL III (סדאן, יוצר מאוקטובר 1963)

## תמונות

קובץ:Suzuki-SuzulightFronteTLA.JPG |סוזוקי סוזולייט - דור ראשון
קובץ:Suzulight ss 01.JPG |סוזוקי סוזולייט
קובץ:Suzulight van fe.JPG |סוזוקי סוזולייט סטיישן
קובץ:1964 Suzuki Carry-Van 01.jpg |סוזוקי סוזולייט סטיישן, שנת 1964
קובץ:Suzulight sd.JPG |סוזוקי סוזולייט דגם SD
קובץ:Suzuki-SuzulightCarry.JPG |סוזוקי סוזולייט טנדר
קובץ:Suzulight carry fb.JPG |סוזוקי סוזולייט טנדר


## ראו גם
* סוזוקי מוטור
* סוזוקי קפוצ'ינו
* סוזוקי טווין
## קישורים חיצוניים

* סוזוקי סוזולייט (2:45 דקות), יו-טיוב

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות מיני
קטגוריה:מכוניות סטיישן
קטגוריה:טנדרים
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1955
קטגוריה:רכבי סוזוקי
קטגוריה:כלי רכב יפניים
תרנגול הבר (ספרות האגדה)

[שמאל|ממוזער|תרנגול הבר לפי רש"י היא ה[דוכיפת]]
**תרנגול הבר** (בארמית: "נַגַּר טוּרָא", נגר ההר, לפי רש"י דוכיפת) הוא יצור מיתולוגי המוזכר באגדת שלמה המלך ואשמדאי שבתלמוד הבבלי כעוף אשר נוהג להפריח את השממה בעזרת השמיר.

## תרנגול הבר והשמיר
תרנגול הבר נזכר באגדת שלמה המלך ואשמדאי שבתלמוד הבבלי כעוף אשר נוהג להפריח את השממה. לשם כך ביקש משר הים את השמיר, חפץ או יצור אגדי המסוגל לחתוך כל חומר, ונשבע לו שישמור עליו. התרנגול היה נוהג להגיע למקומות נידחים, מניח את השמיר על שן ההר ומבקע את הסלעים, לאחר מכן מביא זרעי אילנות וזורע אותם בסדקי הסלע.

מסופר כי שלמה חיפש את השמיר כדי לסתת את אבני בית המקדש ללא עזרת כלים (כפי שהורה לו אלוהים), אך ידע שלא יוכל לקחת אותו מתרנגול הבר מאחר שזה נשבע לשר הים שישמר עליו. שלמה שלח את שר הצבא בניהו בן יהוידע, שהיה גם יועצו הקרוב, להביא את השמיר. בניהו  הצליח בערמה לשכנע את אשמדאי לגלות לו את מיקום הקן וכשהגיע אליו מצא בו גוזלים. הוא סתם את פתח הקן בזכוכית לבנה (שקופה) וחיכה. כשתרנגול הבר חזר לקן וראה את הזכוכית פחד לשבור אותה פן הרסיסים יפגעו בגוזליו ולכן הלך להביא את השמיר מהמחבוא כדי לחתוך את הזכוכית. כשחזר זרק בניהו עפר לעיניו והצליח להפילו ולגנוב ממנו את השמיר. כשהבין תרנגול הבר שלא יוכל להחזיר את השמיר לשר הים כפי שנשבע  חנק את עצמו למוות.

## הערות שוליים

קטגוריה:יצורים מהמיתולוגיה היהודית
קטגוריה:דוכיפתאים בתרבות
קטגוריה:תרנגולים בתרבות
אלפרד הראשון, נסיך וינדיש-גרץ

**אלפרד הראשון, נסיך וינדיש-גרץ** (בגרמנית: **Alfred I. zu Windisch-Graetz**; 11 במאי 1787 - 21 במרץ 1862), היה אציל אוסטרי-בוהמי ומצביא בצבא האימפריה האוסטרית.

## ביוגרפיה
אלפרד נולד ב-11 במאי 1787 בבריסל, ליוזף ניקולאס, רוזן וינדיש גראץ ולאשתו השנייה מריה לאופולדינה פרנציסקה, דוכסית ארנברג, בתם של קרל מריה ריימונד, דוכס ארנברג והרוזנת לואיז מרגריט דה לה מארק ושליידן. המשפחה התגוררה בטכאו, אשר נרכשה על ידי אביו של אלפרד בשנת 1781.

בשנת 1804 הצטרף אלפרד לצבא האימפריה האוסטרית, ולחם עמו במהלך המלחמות הנפוליאוניות. בשנת 1815 שהה אלפרד בווינה, במהלך קונגרס וינה, וב-15 ביוני 1817 התחתן עם אלאונורה, נסיכת שוורצנברג, בתם של יוזף יוהאן, נסיך שוורצנברג השישי ופאולינה, דוכסית ארנברג, ממנה נולדו לו 7 ילדים. בשנת 1833 הועלה אלפרד לדרגת גנרל-פלדמרשל, ובשנת 1840 מונה למפקד הצבא בבוהמיה.

במהלך מהפכות 1848 באימפריה האוסטרית מונה אלפרד בתחילה לדיכוי המהומות בווינה, אולם לאחר ששרי הממשלה התנגדו לפעולותיו פרש מתפקידו. ביוני 1848 נהרגה אשתו מכדור תועה בפראג, ולאחר מכן דיכא אלפרד את המהומות הן בפראג והן בווינה. בינואר 1849 נשלח אלפרד לדכא את המרד בהונגריה, אולם על אף כמה הצלחות ראשוניות, איטיותו של אלפרד גרמה לכך שההונגרים הצליחו לבסס את כוחותיהם מחדש ולהביס את הכוחות האוסטרים. באפריל 1849 שוחרר אלפרד מתפקידו, ולא מונה יותר לתפקידים בצבא. בשנת 1859 הוא מונה למפקד המבצר הפדרלי במיינץ, ובשנת 1861 מונה לחבר הרייכסראט. ב-21 במרץ 1862 מת אלפרד בווינה, ונקבר באחוזת המשפחה בטכאו.

## משפחתו
ב-15 ביוני 1817 התחתן עם אלאונורה, נסיכת שוורצנברג, בתם של יוזף יוהאן, נסיך שוורצנברג השישי ופאולינה, דוכסית ארנברג, ממנה נולדו לו 7 ילדים:
* אגליי, נסיכת וינדיש-גרץ (1818–1843)
* אלפרד השני, נסיך וינדיש-גרץ (1819–1876), התחתן עם הדוויג, נסיכת לובקוביץ'
* לאופולד, נסיך וינדיש-גרץ (1824–1869)
* אוגוסט, נסיך וינדיש-גרץ (1828) - 1910), התחתן עם הרוזנת וילהלמינה פון נושטיץ
* לודוויג, נסיך וינדיש-גרץ (1830–1904)
* יוזף, נסיך וינדיש-גרץ (1831–1906)
* מתילדה, נסיכת וינדיש-גרץ (1835–1907), התחתנה עם קרל וינצנץ, נסיך וינדיש-גרץ

## ראו גם
* המרד ההונגרי של 1848

## קישורים חיצוניים

* אלפרד הראשון, נסיך וינדיש-גרץ 
* 

קטגוריה:אבירי מסדר גיזת הזהב
קטגוריה:אנשי צבא האימפריה הרומית הקדושה
קטגוריה:אנשי צבא במלחמות נפוליאון
קטגוריה:מרשלים אוסטרים
קטגוריה:אביב העמים: אישים
קטגוריה:אוסטרים במלחמות הנפוליאוניות
קטגוריה:מעוטרי עיטור אנדריי הקדוש
קטגוריה:מעוטרי עיטור גיאורגי הקדוש
קטגוריה:מעוטרי עיטור אלכסנדר נבסקי (האימפריה הרוסית)
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1787
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1862
גיום אנרי דופור

**גיום אנרי דופור** (**Guillaume Henri Dufour**; 15 בספטמבר 1787 – 14 ביולי 1875) היה איש צבא שווייצרי, אשר היה אחד מארבעת האנשים היחידים בהיסטוריה שקיבלו דרגת גנרל בצבא שווייץ. כמו כן היה ממייסדי הצלב האדום וניהל את אמנת ז'נבה הראשונה.

## ביוגרפיה
דופור נולד ב-15 בספטמבר 1787 בעיר קונסטנץ שהשתייכה אז לאימפריה הרומית הקדושה. העיר נמצאת כיום בתחומי גרמניה המודרנית. מאוחר יותר עקרה משפחתו לז'נבה שבשווייץ. אביו, שהיה שען, שלח אותו ללמוד ציור ורפואה, אולם ב-1807 נסע דופור לפריז ונרשם ללימודים באקול פוליטקניק - אז אקדמיית הנדסה קרבית. הוא סיים את לימודיו ב-1809, כחמישי במחזורו. הוא התגייס לגרנד ארמה, וב-1810 נשלח כחלק מחיל המשלוח הצרפתי שסייע לאי קורפו להתגונן נגד האימפריה הבריטית. לאחר מכן חזר לצרפת, וסייע בתיקון הביצורים בליון. בשל כך, ב-1814 הוענק לו אות לגיון הכבוד.

ב-1817, בעקבות ההפסד הצרפתי במלחמות הנפוליאוניות ופיזורו של הגרנד ארמה, חזר דופור לז'נבה והתגייס לצבא שווייץ. הוא הופקד על המהנדסים הצבאיים של קנטון ז'נבה, והפך גם לפרופסור למתמטיקה באוניברסיטת ז'נבה. בין הקצינים ששירתו תחתיו, נמנה לואי נפוליאון בונפרטה, אחיינו של נפוליאון בונפרטה ולימים נפוליאון השלישי קיסר צרפת. ב-1845 פרש מספר קנטונים קתוליים-שמרניים מהפדרציה השווייצרית, והקימו ברית משלהם שכונתה "זונדרבונד" (ברית מיוחדת). ב-21 באוקטובר 1847 דופור מונה למפקד הצבא הפדרלי שנשלח לדכא את המרד (מלחמת הזונדרבונד). לצורך כך, הוענקה לו דרגת חירום של "גנרל". הייתה זו הפעם הראשונה שדרגה כזו הוענקה בשווייץ. בעתות שלום הדרגה הגבוהה ביותר בצבא שווייץ היא "מפקד קורפוס". המלחמה ניטשה למשך פחות מחודש בשנת 1847, היו בה כ-130 הרוגים, והיא הסתיימה בניצחון הצבא הפדרלי. הייתה זו המלחמה האחרונה שניטשה אי פעם על אדמת שווייץ. לאחר המלחמה, נשללה מדופור דרגת הגנרל והוא חזר לדרגתו הקודמת.

באוגוסט 1849, פרצה ההפיכה בבאדן. בשל חשש שהמהומות יזלגו אל שווייץ, הוענקה לדופור דרגת גנרל בפעם השנייה. ב-27 בדצמבר 1856 פרץ סכסוך בין שווייץ לפרוסיה בנוגע למעמדו של מחוז נשאטל. הסכסוך כונה "משבר נשאטל", ובשל חשש למלחמה, הוענקה לדופור דרגת גנרל פעם שלישית. ב-1859 הוענקה לו הדרגה בפעם הרביעית בעקבות חשש שמלחמת אוסטריה-סרדיניה תזלוג לשווייץ. בכל אחת מהפעם, המשבר הסתיים ללא התערבות כלשהי מצד הצבא השווייצרי. דופור הוא האדם היחיד בהיסטוריה של צבא שווייץ שקיבל דרגת גנרל יותר מפעם אחת, ואחד מארבעת היחידים שקיבלו את הדרגה אי פעם. ב-1863 הוא היה חלק מוועדה מיוחדת, אשר בהנהגתו של ז'אן אנרי דינן ייסדה את הצלב האדום. ב-1864 הוא ניהל את אמנת ז'נבה הראשונה.

הוא נפטר בז'נבה ב-14 ביולי 1875 בגיל 87. בהלווייתו השתתפו למעלה מ-60,000 איש.

## קישורים חיצוניים

* גיום אנרי דופור באתר ספרטקוס 
* גיום אנרי דופור 
* 

קטגוריה:מדענים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:קרטוגרפים
קטגוריה:גנרלים שווייצרים
קטגוריה:ילידי 1787
קטגוריה:נפטרים ב-1875
חלבלובון

ממוזער|חלבלובון 80 משחקים מסביב לעולם גיליון יולי 2019
**חלבלובון** הוא דו-ירחון המיועד לילדים בגילאי 5–12 ומטרתו משחק, הנאה ויצירה בדרכים מקוריות שאינן משלבות מסך. בחלבלובון אפשר להשיג גם מטרות של עידוד הקריאה, משחק משותף של הורים וילדים, הנאה ולמידה בצורה חווייתית וזאת תוך שימוש בנייר: ציור, צביעה, כתיבה, גזירה וקיפול. המגזין יוצא לאור בהוצאת חלבלוב ובעריכת טלי הרדאבל ואירית חוסחאלק, והוא אחד מעיתוני ילדים בישראל המופיעים בדפוס באופן קבוע. בהוצאת חלבלוב יוצאים בין היתר מגזינים למבוגרים ולנשים, יומני מסע, מחברות תוכן, מפות עולם לצביעה ומפות כוכבים לילדים למציאה ולסימון על המפה. כל המוצרים מפותחים, מעוצבים ואף מיוצרים במלואם בישראל ונושאים תו כחול-לבן מיוצר בישראל. העיקרון העומד מאחורי העשייה הוא "זמן נייר במקום זמן מסך" מתוך מטרה להוציא את הילדים ואת הוריהם מהמסכים המקיפים אותם שעות רבות.

## תולדות המגזין ומוצרים נוספים
הגיליון הראשון של חלבלובון יצא לאור בשנת 2015 ויוצא מאז בקביעות אחת לחודשיים או יותר, כאשר כל גיליון מוקדש לנושא אחר. הגיליונות כוללים סיפורים, שירים, גלויות ומשחקים. הגיליונות מנוקדים ושפת הכתיבה פונה לשני המינים. הגיליונות מודפסים בצבע מלא, על נייר נטול עץ בעובי 110 גרם, המאפשר שימוש משני הצדדים, כתיבה וצביעה נוחה.

* **חדרי בריחה - רק עיפרון והיגיון** בשנת 2019 יצא משחק "חדרי בריחה" דמיוני בהוצאת חלבלוב עם איורים מקוריים של אורי קם תור. במשחק יש  ארבע מפות ענק שהופכות זמן ביתי או בעת טיול להרפתקה, כאשר כל מה שצריך המשתתף במשחק הוא עיפרון והיגיון. בשנים שלאחר מכן יצאו מארזי משחקי נוספים בסגנון של חדרי בריחה: חדר בריחה עירוני - תל אביב, ירושלים, חיפה ואילת עם איורים מקוריים של Citykat Stories  חדר בריחה עם יובל שמלא על עולם הטיפוס באיור של אילנה זפרן וחדר בריחה עם חברת תמיר על עולם המחזור. 
* **חלבלובון-צ'יק - ספר משחקים בלי הרבה מילים** בינואר 2020 יצא לאור "חלבלובון-צ'יק" המיועד לילדים וילדות בגילאי הגן, ובהתאם מהווה ספר משחקים בלי הרבה מילים, אבל עם אפשרויות למשחקי נייר לבד או ביחד. אחריו יצאו עוד שני ספרי חלבלובון-צ'יק: השני בנושא "עושים חיים עם בעלי חיים" עם איורים בצבעי מים של אנימו והשלישי "גיבורים וגיבורות על". 
* **הספר הגדול של משחקי הנייר** סדרת שלושה ספרים שיצאה לאור בשיתוף עם חברת פלפוט בכל ספר 100 עד 200 דפים נתלשים ובהם מגוון עצום של משחקי נייר שאפשר לשחק לבד או ביחד. הדפים בגווני הקשת, והספרים הודפסו באלפי עותקים כל אחד וממשיכים לצאת במהדורות חדשות. 
* **דף 1 ליום** ספר ובו 365 דפים נתלשים, בכל דף משחק אחר או פעילות מרתקת לאחד מימי השנה. הספר יצא בשיתוף עם חברת פלפוט. מוצרים נוספים שיצאו עמם: יומן מסע, מחברת משלי, מחברות תוכן ייחודיות. 
* **מגרש משחקים מנייר** לוח קרטון ענק ועליו עשרות דפים מעוצבים עם משחקי נייר שאפשר להכין לבד או ביחד, למשחק משפחתי. לדוגמה: חידות גפרורים, משחק זיכרון כולל הכנת הקופסה, משחק רביעיות "מלכותי", ג'ונגל-שח.

## קישורים חיצוניים

*

*
*ענבל ויסמן, בבלוג "תופרת חלומות" 2 במרץ 2017
*
*
*מיכל דליות עם טיפ מהמגזין: "תעשו עם הילדים שלכם קצת זמן נייר במקום זמן מסך". *רדיו 103FM*. 23 ביוני 2017
*עטרה אופק, "המתלהבת", 11 בנובמבר 2017

2017 10
קטגוריה:ישראל: עיתוני ילדים ונוער
יחסי אוסטריה–יפן

**יחסי אוסטריה–יפן** הם היחסים הבילטרליים והמדיניים שבין אוסטריה לבין יפן. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1869.

## יחסים דיפלומטיים
אוסטריה מחזיקה ביפן שגרירות בטוקיו ו-4 קונסוליות בהירושימה, נאגויה, אוסקה וסאפפורו. מאידך, יפן מחזיקה באוסטריה שגרירות בווינה וקונסוליה בזלצבורג.

## ביקורים רשמיים
ביוני 1999, נשיא אוסטריה תומאס קלסטיל ביקר ביפן, והיה זה הביקור הראשון של נשיא אוסטריה ביפן.

## יחסים כלכליים
בשנת 2007, יפן הייתה שותפת הסחר השלישית של אוסטריה.

## קישורים חיצוניים

* משרד החוץ האוסטרי: רשימה של הסכמים בילטראליים עם יפן (בגרמנית)
* שגרירות אוסטריה בטוקיו
* משרד החוץ היפני על היחסים עם אוסטריה
* שגרירות יפן בווינה

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
אבי נניקשווילי

**אבי נניקשווילי** (נולד ב-18 במרץ 1983 בקריית מוצקין) הוא כדורסלן עבר ומאמן כדורסל ישראלי ששיחק בעמדת הקלע ושימש בעבר כמאמן את הפועל עכו מהליגה הארצית בכדורסל. ב-2002 נמנה עם סגל נבחרת העתודה.

## ביוגרפיה
נניקשווילי החל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של אליצור קריית אתא והתקדם בקבוצה הנוער. שני אחיו, מוטי ואילן, הם שחקני עבר. אחיו אילן שיתף עמו פעולה בליגת העל כשחקן ובליגה הארצית כשחקן תחת אימונו.

בתיכון בנוסף למשחק בקבוצת הנוער של קריית אתא שיחק נניקשווילי גם תחת תיכון אורט ביאליק והוליך את הקבוצה לגמר הליגה לתיכונים בעונת 2000/01 בה הפסידה הקבוצה בגמר לקבוצת ליאו בק מחיפה.

ב-2000 עבר לשחק בקבוצת הבוגרים של אליצור קריית אתא בליגת העל בגיל 17 במשחקו השני בעונה זו קלע נניקשווילי את סל הניצחון מול מכבי תל אביב.

ב-2002 זומן לסגל נבחרת העתודה של ישראל בכדורסל ושיחק עמה באליפות אירופה באותה שנה.

ב-2005 עבר לשחק בקבוצת הפועל עפולה מליגה לאומית. ובאותה שנה חזר לקריית אתא ושוב עבר לעפולה.

ב-2006 שב לשחק בקבוצת אליצור קריית אתא מליגת העל.

ב-2009 עבר לשחק במדי הפועל נצרת עילית.

ב-2010 שב לשחק בליגת העל ועבר לקבוצת הפועל עפולה. באותה השנה חזר פעם נוספת לקריית אתא.

ב-2014 עבר לשחק במכבי כרמיאל.

ב-2015 מונה למאמן מכבי כרמיאל אך המשיך לשחק במדי הקבוצה כמאמן-שחקן.

ב-2017 מונה למאמן הפועל עכו מהליגה הארצית.

נניקשווילי נחשב לקלע מצטיין ובעל יכולת פיזיות, נניקשווילי נחשב גם לשחקן בעל יכולת סחיטת עבירות בעזרת גופו המסיבי המונע חטיפות.

## קישורים חיצוניים

* אבי נניקשוולי בעמוד מנהלת ליגת העל בכדורסל
* אחים לסל באתר בלינקר

קטגוריה:כדורסלנים ישראלים
קטגוריה:כדורסלני הפועל עפולה
קטגוריה:בוגרי אורט קריית ביאליק
קטגוריה:קריית מוצקין: כדורסלנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1983
ערן ויץ

**ערן ויץ** (נולד ב-29 בנובמבר 1970) הוא מוזיקאי, גיטריסט, זמר, מפיק ומעבד מוזיקלי ומלחין ישראלי.

## ביוגרפיה
ויץ נולד בתל אביב, בנם של דוקטור שוש וייץ ומרדכי ויץ. גדל וחי בתל אביב.

נשוי לכרמי זיסאפל (שותפתו לצמד כרמי וערן) ואב לשלושה ילדים. בילדותו למד גיטרה קלאסית, סיים את תיכון תלמה ילין במגמת מוזיקה בשנת 1988.

בוגר ניו סקול בניו יורק בשנת 1999. חבר בלהקת היהלומים וערפדי הראגטיים. 

כמפיק ומעבד מוזיקלי שיתף פעולה עם שלמה ארצי, חוה אלברשטיין, גידי גוב, חמי רודנר, איפה הילד, רונה קינן. כרמי זיסאפל, שי צברי, מיקה הרי, ערפדי הראגטיים, היהלומים.

בנוסף ניגן גיטרה עם חוה אלברשטיין, גידי גוב, חמי רודנר, רונה קינן, יהודית רביץ, נורית גלרון, יוני רכטר, רונית שחר, דנה ברגר וירמי קפלן. 

הלחין שירים לחוה אלברשטיין, גידי גוב, נורית גלרון, רונה קינן, כרמי זיסאפל, מיקה הרי, ערפדי הראגטיים, היהלומים.

הלחין מוזיקה מקורית לסדרות וסרטים דוקומנטריים רבים, בהם: "הקיבוץ", "תל אביב יפו", "כביש 90", "קפה נגלר", "מי יאהב אותי עכשיו", "בדרך הביתה", "עוד סיפור אחד ודי", "קיץ בערד", "שישים" ו"האזרחית אלוני".

## דיסקוגרפיה

## קישורים חיצוניים

* 

* ערן ויץ באתר פזמונט
* 
* 

קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תלמה ילין
קטגוריה:בוגרי ניו סקול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
שחוטי חוץ

איסור **שחוטי חוץ** הוא איסור הלכתי לשחוט קורבן מחוץ לבית המקדש ("המקום אשר יבחר ה'") או להקריב אותו שם. זהו איסור חמור, והעונש על כל אחד ממעשים אלו הוא כרת במזיד או קורבן חטאת בשוגג.

עם זאת, בתקופות מסוימות עד לבניין בית המקדש, הותר להקריב קרבנות בבמות בכל מקום. גם לאחר בניין הבית, איסור זה הוא רק ליהודים, אך לגוי מותר להקריב קרבן לה' בכל מקום.

## מקור האיסור
מקור האיסור הוא בפרשת אחרי מות:

## במות

במות הם מקומות שנועדו להקרבה לה' שלא במקום המשכן או המקדש. החל מהקמת המשכן, הקרבה בבמות נאסרה וחייבים עליה כרת משום שחוטי חוץ. עם זאת, במשך תקופות מסוימות בהן המשכן לא היה קבוע וטרם נבנה המקדש (כאשר המשכן היה בגלגל, בנוב ובגבעון), הותרה ההקרבה בבמות, ולא נהג אז איסור שחוטי חוץ.

## דיני האיסור
בתורה מופיעים שני איסורים. האחד, לשחוט קרבנות בחוץ, והאחר, להקטיר אותם בחוץ. העובר על כל אחד מאיסורים אלה במזיד חייב כרת, ואם עבר בשוגג חייב להביא קרבן חטאת. חז"ל לומדים מריבוי הפסוקים שיש גם איסור על זריקת הדם בחוץ, אולם ישנה מחלוקת האם הזריקה נספחת לשחיטה או להקטרה.

חיוב על שחוטי חוץ הוא רק אם הקרבן היה כשר אילו הקריבו אותו במקדש כדין ("ראוי לפתח אהל מועד"). על קרבן פסול שהוקרב בחוץ, אף שהמעשה אסור, אין חיוב כרת או חטאת.

## ראו גם
* ריכוז הפולחן
* במות
* חולין בעזרה

## קישורים חיצוניים
* שחוטי חוץ, באתר מכון המקדש.

## הערות שוליים

קטגוריה:פרשת אחרי מות
קטגוריה:פרשת ראה
קטגוריה:קורבנות ביהדות
קטגוריה:חייבי כרת
קטגוריה:חייבי חטאת
קטגוריה:מצוות לא תעשה
קטגוריה:מצוות עשה
הנס הרצוג

**הנס הרצוג** (בגרמנית: **Hans Herzog**; 28 באוקטובר 1819 – 2 בפברואר 1894) היה איש צבא שווייצרי, אשר היה אחד מארבעת האנשים היחידים בהיסטוריה שקיבלו דרגת גנרל בצבא שווייץ.

## ביוגרפיה
הרצוג נולד ב-28 באוקטובר 1819 באראו שבשווייץ. הוא למד פיזיקה וכימיה באוניברסיטת ז'נבה, אולם לאחר מכן החל לעבוד כסוחר בעסק של אביו. ב-1839 התגייס לצבא שווייץ במסגרת גיוס חובה, ולאחר מכן עבר לשירות קבע. הוא שרת בכוחות הארטילריה, וב-1847 השתתף במלחמת הזונדרבונד. ב-1860 כבר מונה למפקד כל כוחות הארטילריה בצבא שווייץ. בתפקידו זה הוא ארגן מחדש את חיל הארטילריה, ואף השפיע רבות על ארגונם של חילות אחרים. עם פרוץ מלחמת צרפת–פרוסיה ביולי 1870, גבר בשווייץ החשש שהמלחמה תגלוש לשטחה. לפיכך, הצבא גויס על הגבול, והרצוג מונה למפקדו העליון. במסגרת זו הוא הועלה לדרגת גנרל. דרגה זו מוענקת בשווייץ רק בעתות משבר, והיא מבוטלת כאשר המשבר מסתיים. בעתות שלום הדרגה הגבוהה ביותר בצבא שווייץ היא "מפקד קורפוס".

לקראת סופה המלחמה אכן גלשה לשווייץ, כאשר ארמיית המזרח הצרפתית אשר כללה 87,000 חיילים בפיקודו של שארל דניס בורבאקי נמלטה לשווייץ מאימת הפרוסים. הרצוג החל להזיז את כוחותיו לכיוונם. בורבאקי חשש שעומדים להסגיר את אנשיו לפרוסים, וניסה להתאבד, אולם נכשל בכך. הרצוג הגיע להסכם עם מחליפו, יוסטין קלינצ'ט על פיו החיילים הצרפתים יניחו את נשקם ויפוזרו בקנטונים שונים. עמותות שונות קמו בשווייץ במטרה לסייע לחיילים הצרפתים. עם סיום המלחמה במרץ 1871, הוחזרו הצרפתים חזרה למולדתם. לאחר סיום המלחמה, חזר הרצוג לתפקידו הקודם כמפקד הארטילריה, והוא נותר בתפקיד זה עד מותו בעיר הולדתו אראו ב-2 בפברואר 1894. הוא היה בן 74 במותו.

## קישורים חיצוניים

* הנס הרצוג במילון ההיסטורי של שווייץ  (זמין גם בצרפתית ואיטלקית)
* הנס הרצוג בביוגרפיה הגרמנית הכללית 

קטגוריה:גנרלים שווייצרים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ז'נבה
קטגוריה:אישים שניסו להתאבד
קטגוריה:שווייצרים שנולדו ב-1819
קטגוריה:נפטרים ב-1894
קטו (מיתולוגיה)

**קֶטוֹ** (ביוונית עתיקה :Κητώ, *Kētō*, "מפלצת הים"), היא אלת הים במיתולוגיה היוונית, בתם של גאיה ופונטוס.

קטו גם נקראה בדרכים שונות בשם **Crataeis** (Κράταιις, *Krataiis*, מ-κραταιίς "אדיר").

כדמות מיתולוגית, היא בולטת בעיקר כאם למפלצות מצולות מנישואיה לפורקיס. הגוף הטרנס-נפטוני 65489 Ceto נקרא על שמה, והלוויין שלו אחרי פורקיס.

דמות זו נבדלת מאוקיינידים המכונים בשם קטו, וממגוון יצורים מיתולוגיים המכונים *קטוס *(ברבים *קטייא*). ביוונית עתיקה "קטו" משמש שם כללי עבור "מפלצת ים".

## קטו בטקסטים עתיקים
לפי תאוגוניה של הסיודוס ילדיהם של פורקיס וקטו הם: אכידנה, הגורגונות: מדוזה, סתנו ואוריאלה.

(Graeae (Deino, Enyo, Pemphredo, Perso, ולאדון, הנקרא גם דרקון הספריוס ("הספריאן דרקון", או הקרדון של הספרדיס). ילדים אלו נוטים להיות עקביים על פני מקורות, למרות שלאדון לפעמים מצוטט כבנם של אכידנה וטייפון ולכן נכדם של פורקיס וקטו.

הומרוס מתייחס לטוסה, אמו של פולימפוס באודיסאה, כביתה של פורקיס, אך לא ציין אם קטו היא אמא שלה.

## עץ המשפחה

## Ceto בתרבות הפופולרית
קטו מופיעה בספרו של ריק ריורדן *[[ אות אתנה]]*, שבו היא ואחיה-בעלה פורקיס מפעילים אקווריום המציג הופעות על ידי מפלצות ים ועוד יצורים מיתולוגיים מתחת למים. פרסי ג'קסון ופרנק ג'אנג, צאצאים של פוסידון, כלואים על ידי פורקיס. הם חולצו על ידי הסאטיר המאמן גליסון הדג', אשר בעט בראשה של קטו והציל את פרסי ופרנק. זה מכעיס את קטו השולחת את Skolopendra לתקוף את הספינה שלהם *ארגו II*, אך הייצור מובס על ידי איכתיוקנטאורים המבטיחים להביס את קטו ופורקיס.

## קישורים חיצוניים

* Theoi Project - Keto

## הערות שוליים

קטגוריה:אלים יווניים
קטגוריה:אלות ים ונהר
אולריך וילה

**קונרד אולריך זיגמונד וילה** (בגרמנית: **Conrad Ulrich Sigmund Wille**; 5 באפריל 1848 – 31 בינואר 1925) היה איש צבא שווייצרי, אשר שימש כמפקד צבא שווייץ במהלך מלחמת העולם הראשונה. היה אחד מארבעת האנשים היחידים בהיסטוריה שקיבלו דרגת גנרל בצבא שווייץ.

## ביוגרפיה
וילה נולד בהמבורג שהייתה אז עיר חופשית, ב-5 באפריל 1848, להורים שווייצרים ממוצא גרמני. הוא התחנך בציריך, ולמד משפטים באוניברסיטת ציריך. ב-1867 התגייס לצבא שווייץ, ושרת בכוחות הארטילריה. הוא נשא חן בעיניו של מפקד כוחות הארטילריה הפדרלי הנס הרצוג, ותודות לכך התקדם במהירות. הוא החל לפרסם מאמרים בכתבי עת צבאיים אשר בהם טען שצבא שווייץ זקוק לרפורמה מיידית בתחום החינוך. הוא הועבר לחיל החינוך, וביצע רפורמה מקיפה בחיל הפרשים השווייצרי. הוא טען שיש להפוך את הצבא השווייצרי שהיה עד אז צבא מיליציוני בעיקרו, לצבא מודרני המבוסס על המודל הפרוסי. ב-1885 הוא הועלה לדרגת אוברסט, והתגלע סכסוך חריף בינו לבין המפקד העליון של הפרשים אוברסט גוטליב זנדר. הסכסוך הסתיים כאשר זנדר פרש מהצבא ב-1891. עם זאת, ב-1896 אילצו התככים הפוליטיים גם את וילה להתפטר מתפקידיו בחיל החינוך.

הוא הועבר ללמד היסטוריה צבאית, ארגון צבאי, טקטיקות וחינוך צבאי במחלקה למדעי הצבא של המכון השווייצרי הפדרלי לטכנולוגיה בציריך. ב-1900 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-6, וב-1901 מונה לעורך הראשי של העיתון אלגמיינה שווייצריש מיליטר-זייטונג. בתפקידו כמפקד הדיוויזיה ה-6 הוא התבלט בעיקר בשל המשמעת הרבה שהפגינו אנשיו, ובשל התרגילים רחבי ההיקף שערך. הרפורמה הצבאית שהועברה בשווייץ ב-1907 הושפעה מאוד ממאמריו. ב-1912 הוא הוביל את התמרונים הצבאיים שנערכו לכבוד ביקורו של וילהלם השני, קיסר גרמניה בשווייץ.

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, הייתה שווייץ מוקפת במדינות לוחמות. הקיסרות הגרמנית והאימפריה האוסטרו-הונגרית מחד, וצרפת וממלכת איטליה מאידך. בשל כך, התגבר החשש שהמלחמה תזלוג לשווייץ. ב-3 באוגוסט 1914 וילה מונה כמפקד העליון של הצבא, ובמסגרת זו הוא הועלה לדרגת גנרל. דרגה זו מוענקת בשווייץ רק בעתות משבר, והיא מבוטלת כאשר המשבר מסתיים. בעתות שלום הדרגה הגבוהה ביותר בצבא שווייץ היא "מפקד קורפוס". בחירתו לתפקיד הייתה שנויה במחלוקת, כיוון שהוא נודע כגרמנופיל מושבע, ולא היה אהוד בקרב דוברי הצרפתית והאיטלקית במדינה. ב-20 ביולי 1915 הוא עורר סערה כאשר הציע להצטרף למלחמה לצד מעצמות המרכז. ב-1916 שני אוברסטים גרמנים בצבא שווייץ יירטו הודעות מוצפנות רוסיות, והעבירו אותן לגרמנים והאוסטרים. כאשר התפרסם הדבר, הורה וילה להעניק לאוברסטים 20 ימי מעצר. עונש שנתפס כבלתי מספק. בנוסף על כך, היה על וילה להתגבר גם על בעיות נוספות שצצו בעקבות המלחמה, כמו מהומות קומוניסטיות שפרצו בשווייץ בהשראת , והשפעת הספרדית שפגעה גם בשווייץ. 

לאחר סיום המלחמה המשיך לשרת בצבא עד מותו ב-31 בינואר 1925 בגיל 76. הוא היה נשוי לרוזנת קלרה פון ביסמרק (1851-1946). היא ילדה לו שתי בנות ושלושה בנים. בנו הבכור, אשר נקרא אף הוא אולריך, התגייס גם כן לצבא והגיע לדרגת מפקד קורפוס. כמו אביו, הוא נודע בדעותיו הגרמנופיליות, ושמר עליהן אף בשנות מלחמת העולם השנייה. הדבר הביא אותו למתחים רבים עם הגנרל הפרו-צרפתי אנרי גיזאן. נכדתו הייתה הסופרת המפורסמת אנמארי שוורזנבאך, ידידה של האחים אריקה וקלאוס מאן.

## קישורים חיצוניים

* אולריך וילה במילון ההיסטורי של שווייץ  (זמין גם בצרפתית ואיטלקית)
* 

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ציריך
קטגוריה:גנרלים שווייצרים
קטגוריה:ילידי 1848
קטגוריה:נפטרים ב-1925
יחסי בלארוס–צרפת

**יחסי בלארוס–צרפת** הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין **[[בלארוס|רפובליקת בלארוס]]** לבין **[[צרפת|הרפובליקה הצרפתית]]**.

## יחסים פוליטיים
בין ה-11 ביולי ל-13 ביולי 1996, נשיא בלארוס אלכסנדר לוקשנקו ערך ביקור בצרפת - ביקור רשמי ראשון של נשיא בלארוסי במדינה שאינה חברה בחבר המדינות. במהלך הביקור, נחתם הסכם על שיתוף פעולה והבנה הדדית בין הרפובליקה של בלארוס לבין הרפובליקה הצרפתית.

נשיא צרפת פרנסואה הולנד ביקר בבירת בלארוס, מינסק ב-11-12 בפברואר 2016 במסגרת הסכמים עליהם חתמו שתי המדינות. ביקור רשמי זה היה הראשון של נשיא צרפתי בתולדות רפובליקת בלארוס העצמאית.

בין השנים 2014 ל-2020, היחסים בין מדינות האיחוד האירופי לבלארוס היו טובים, וישנם ביקורים רבים בצרפת מצד בעלי תפקידים בלארוסים. כנ"ל לגבי ביקורים צרפתיים בבלארוס. בשנה זו, צרפת, בדומה למדינות אחרות באיחוד האירופי, לא הכירה בתביעתו של לוקשנקו לכהונה שישית לנשיאות. לכן, שגריר צרפת החדש, ניקולאס דה לקוסט, הציג את אמנתו לא בפני לוקשנקו, אלא בפני שר החוץ של בלארוס ולדימיר מייקי. כתוצאה מכך קיבל השגריר פקודה ממשרד החוץ הבלארוסי לעזוב את המדינה עד 18 באוקטובר 2021. ב-17 באוקטובר עזב דה לקוסט את מינסק.

## יחסים חינוכיים
במינסק קיים בית ספר צרפתי-בלארוסי ללימודים אירופיים.

## ייצוג
* צרפת מיוצגת בבלארוס בדרג השגרירות באמצעות שגרירות במינסק, בירת המדינה. צרפת מיוצגת בבלארוס גם בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה בברסט.
* בלארוס מיוצגת בצרפת בדרג השגרירות באמצעות שגרירות בפריז, בירת המדינה. בלארוס מיוצגת בצרפת גם בדרג הקונסולרי באמצעות שתי קונסוליות שהיא מחזיקה בבורדו, ובליון.

## קישורים חיצוניים

* France and Belarus, משרד החוץ הצרפתי

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
יוליה אנה פשילבסקה

** יוליה אנה פשילבסקה ** (בפולנית: **Julia Anna Przyłębska**; נולדה ב-16 בנובמבר 1959) היא משפטנית פולנית, שופטת בית המשפט החוקתי של פולין מאז 2015, ונשיאת בית המשפט החוקתי של פולין מאז 2016.

## ביוגרפיה
יוליה פשילבסקה נולדה ב-16 בנובמבר 1959 בבידגושץ' שבפולין בשם **יוליה אנה זמוג'ינסקה** (בפולנית: Julia Anna Żmudzińska). מקור שם המשפחה הוא הצורה הפולנית **[[זאמוט#שם חבל הארץ|זמוג']]** (Żmudź) .

## קריירה
בשנת 1982 סיימה פשילבסקה לימודי תואר ראשון במשפטים באוניברסיטת פוזנן.
היא כיהנה כשגרירת פולין בגרמניה בין השנים 1998–2001 ובין השנים 2003–2006. מאז 2015 היא שופטת בית המשפט החוקתי של פולין.
באוגוסט 2016 נבחרה לתפקיד נשיאת בית המשפט החוקתי של פולין.

## משפחתה
יוליה פשילבסקה נשואה (משנת 1990) לאנדז'יי פשילבסקי.

## פרסים שקיבלה
יוליה פשילבסקה קיבלה את פרס הארגון היהודי הלוחם של פולין (בפולנית: Stowarzyszenie Żydów Kombatantów i Poszkodowanych w II Wojnie Światowej)

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה של יוליה פשילבסקה  ,trybunal.gov.pl 2017-01-10.(בפולנית)
* ביוגרפיה של יוליה פשילבסקה  prezydent.pl, 2016-12-21. (בפולנית)
* ביוגרפיה של יוליה פשילבסקה  prezydent.pl, 2016-12-20. (בפולנית)
* ביוגרפיה של יוליה פשילבסקה  interia.pl, 2015-12-02. (בפולנית)
* ביוגרפיה של יוליה פשילבסקה  wpolityce.pl, 2017-02-26. (בפולנית)
* ביוגרפיה של יוליה פשילבסקה  wyborcza.pl 2017-02-26. (בפולנית)

קטגוריה:פוליטיקאיות פולניות
קטגוריה:משפטנים פולנים
קטגוריה:שופטות
קטגוריה:שגרירים בגרמניה
קטגוריה:פולין: יחסי חוץ
קטגוריה:ילידות 1959
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1959
As Long as You Love Me

**As Long as You Love Me** (בעברית: **כל עוד אתה אוהב אותי**) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר הקנדי ג'סטין ביבר, בשיתוף הראפר ביג שון. השיר יצא לאור ב-11 ביוני 2012, כסינגל השני מתוך אלבומו השלישי, Believe.

השיר הצליח להגיע בשיאו למקום ה-6 במצעד הבילבורד הוט 100, ובכך הפך לאחד מהשירים המצליחים ביותר מן האלבום.

## רשימת השמעה
* **הורדה דיגיטלית**
# As Long As You Love Me" - 3:49"

## וידאו קליפ
הווידאו קליפ הנלווה שיצא לשיר צולם ובוים על ידי דוד דבלין בלונדון שבאנגליה, באותה שנה שבא יצא כסינגל רשמי מן האלבום. בקליפ נראה ביבר כשהוא בסצנות חשוכות רוקד עם רקדנים לצידו ושר את השיר.

מונה הצפיות של הקליפ באתר יוטיוב נכון למרץ 2021, עומד על למעלה מ-468 מיליון צפיות.

## הופעות
ביבר הופיע עם השיר בכל אחד מן המופעים שלו שנכללו בסיבוב ההופעות השני שלו "Believe Tour", שנערך כבר באותה שנה. ביבר הופיע עם השיר ועם "Boyfriend", בטקס פרסי בחירת הנוער 2012.

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי ג'סטין ביבר
קטגוריה:שירי ביג שון
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ג'סטין ביבר
קטגוריה:וידאו קליפים שבוימו על ידי אנתוני מנדלר
קטגוריה:שירי לפידים
קטגוריה:סינגלים בהוצאת איילנד רקורדס