איגנץ שלזינגר

**איגנץ שלזינגר** (בהונגרית: **Schlesinger Ignác**; ברטיסלאבה, 9 במרץ 1810 – פשט, 22 באוגוסט 1849) היה רופא יהודי-הונגרי, פוליטיקאי. שלזינגר הוא אחת הדמויות החשובות ביותר שתרמו רבות להקמת אגודות ומוסדות יהודיים בעיר פשט (לימים בודפשט) בתקופת ההתגבשות הן של הלאומיות ההונגרית והן של הלאומיות הדתית היהודית הונגרית בממלכת הונגריה.

## ביוגרפיה
איגנץ שלזינגר נולד לסוחר יהודי בברטיסלאבה (אז ממלכת הונגריה ומקום מושב האספה הלאומית ההונגרית). משנת 1816 למד בפשט. הוא עשה את שלוש השנים הראשונות (התאורטיות) להשכלתו הגבוהה באוניברסיטת פשט (כיום שמה אוניסרסיטת אטווש לוראנד) משנת 1828, ולאחר מכן את שנות הלימודים (המעשיות) באוניברסיטת וינה בהדרכת פרופסור פרנץ חבר פון הילדנברנד (Franz Xaver von Hildenbrand) (1849-1789), שם קיבל בשנת 1832 תואר דוקטור לרפואה. במשך תקופה קצרה עבד כרופא נשים בבית החולים הכללי בווינה. בשנת 1833 מונה לרופא של בית החולים של הקהילה היהודית בקסג. ב-1835 עבר לפשט ובנוסף לפעילותו הרפואית עסק בפעילות ציבורית יהודית ופעל להקמת "האגודה ההונגרית יהודית למלאכה וחקלאות" (MIKÉFE-Magyar Izraelita Kézműves és Földmívelő Egylet) של הקהילה היהודית של פשט והיה המזכיר שלה. האגודה נוסדה בשנת 1842 ביוזמת קהילה היהודית למטרת עיסוק במלאכות, בתעשיות כבדות ובחקלאות, טיפוח השפה ההונגרית והפצת ידע ציבורי ומוסר טהור.

בתחילה פעלה האגודה על מנת לשכנע מאסטרים לקבל כשוליות חניכים יהודים. בשנת 1843 הקימה האגודה בית ספר משלה לרכישת ידע יסודי. לאחר "מלחמת העצמאות של 1848" דאגה האגודה גם להשכלתם הגבוהה של כמה מהסטודנטים המוכשרים יותר. בשנת 1893 עלה מספר חברי האגודה ל-1,189 ומספר התלמידים באגודה ל-410.

בשנת 1842 התמנה שלזינגר למזכיר גם של "האגודה הטריטוריאלית היהודית הכללית" (Zsidó Általános Területi Szövetség) שהוקמה בשתדלנותו.  בשנת 1843 ייסד את "אגודת התרבות היהודית בפשט" (Pesti Zsidó Kulturális Egyesület), ובשנת 1848 נבחר לנשיא הקהילה היהודית של פשט ולחבר במשלחת ובנציגות של יהודי הונגריה באספה הלאומית שהתכנסה בבראטיסלבה במהלך מהפיכת 1848 בהונגריה. בנוסף, היה חבר מייסד ב"אגודת הרופאים המלכותית של בודפשט" (Budapesti Királyi Orvosegylet) וחבר נספח באגודת הרופאים בפריז.

במהלך מהפכת 1848 בהונגריה ומלחמת העצמאות ההונגרית שלאחריה, עבד בבית חולים למגפות, שם נפטר משחפת זמן קצר לאחר ההתמוטטות מלחמת העצמאות. מאמריו פורסמו בכתבי עת רפואיים רבים של אותה תקופה לרבות ב"עבודות ומחקרים של רופאים ואנשי טבע הונגרים" (1847) וב"יומן השנה הראשון של יהודי הונגריה" (1848).

## עבודותיו
* עבודת גמר (דוקטורט) - טיפול רפואי במיגרנה סולארית (וינה, 1832) (Dissertatio inaug. medica de hemicrania solari)
* על השימוש הפנימי בחומצה הידרוכלורית של בדיל (murias stanni), Orvosi Tár. מס' 5 משנת 1838
* Medicinische Topographie der königlichen Freistädte Pesth und Ofen (הספא של הערים המלכותיות החופשיות של פשט ובודה), 1840. על עבודתו זו קיבל פרס כספי של מאה פורינט זהב מסגל אוניברסיטת בודה-פשט.
* תרומה לטיפול במחלת השושנה (מחלה), 1842
* סקירה (ונתיחה פתולוגית) של המתים בפשט שנמצאו בתוך הדנובה ב-16 השנים האחרונות, 1843
* על הקרבה של כמה מחלות שנחשבות עצמאיות, 1844.

## הנצחה
* יוז'ף רוז'אי : נאום זיכרון לאיגנץ שלזינגר (פשט, 1861)

## מאמרים קשורים
* בית החולים סנט יאנוש 

## ראו גם
* Allgemeine Illustrirte Judenzeitung. מרץ 1861
* לקסיקון יהודי הונגרי, 1929, עורך פטר אויווארי. גישה מקוונת
* יוז'ף סיניאי: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים.
* Wininger; J. Einhorn: Die Revolution und die Juden in Ungarn (המהפכה ויהודי הונגריה), פשט, 1851, עמ' 87 ו-101.

## לקריאה נוספת
* לקסיקון ביוגרפי הונגרי, arcanum.hu
* איגנץ שלזינגר, biographien.ac.at 

## הערות שוליים

קטגוריה:רופאים יהודים הונגרים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת וינה
קטגוריה:יהודים הונגרים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1810
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1849