open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מולי גורדון

**מולי ג'ון גורדון** (באנגלית: **Molly June Gordon**; נולדה ב-6 בדצמבר 1995) היא שחקנית, תסריטאית ובמאית אמריקאית-יהודיה.

## ביוגרפיה
גורדון נולדה וגדלה בוונציה, לוס אנג'לס, להורים יהודים. היא בתם של הבמאי בריאן גורדון  והתסריטאית-במאית ג'סי נלסון . היא הופיעה על במת לוס אנג'לס מגיל צעיר, וגדלה עם השחקן בן פלאט, איתו שיחקה בהפקות של "כנר על הגג" בגיל ארבע ו"איך להצליח בעסקים מבלי להתאמץ" בגיל חמש. יחד עם פלאט וביני פלדסטין, חברת ילדות נוספת, הקימה גורדון קבוצה בשם "התיאטרון גיקים של אמריקה", שהופיעה לעיתים קרובות בבתי אבות מקומיים. היא צפתה בקביעות בתוכנית המערכונים "סאטרדיי נייט לייב" והשתתפה בהופעות של קבוצת הקומדיה דה גאונדלינגס , מה שהוביל אותה להתעניין במשחק קומי. היא גילמה את דוט בהופעה של בית הספר התיכון שלה של "יום ראשון בפארק עם ג'ורג'" כשהייתה בת 17. היא למדה לזמן קצר באוניברסיטת ניו יורק, ועזבה לאחר שבועיים עקב חוסר שביעות רצון מהתוכנית שלה, ובמקום זאת נרשמה לקורסי לילה ועבדה כמארחת בבראסרי במנהטן, בלתזר .

## קריירה
ההופעה הקולנועית הראשונה של גורדון הייתה בסרט הדרמה של נלסון מ-2001 "קוראים לי סם" כקלי, ואחריו גילמה ילדה בסרטה של נורה אפרון משנת 2005, "סמנתה" .

גורדון עברה לניו יורק בשנת 2014 כדי ללמוד באוניברסיטת ניו יורק ולעסוק במשחק כמקצוע. לאחר שעזבה את אוניברסיטת ניו יורק, היא הופיעה בתפקידים קטנים שונים בהפקות מחוץ לברודוויי, בטלוויזיה ובקולנוע. באוגוסט 2015, היא לוהקה לתפקיד ניקי בפיילוט של רשת TNT, "ממלכת החיות" , המבוסס על הסרט האוסטרלי מ-2010 באותו שם. הפיילוט הוזמן ל-10 פרקים בדצמבר 2015, והסדרה עלתה ביוני 2016, עם גורדון כשחקנית קבועה.

היא גילמה את מאדי, בתה של דמותה של מליסה מקארתי, בסרט הקומדיה "האמא של המסיבות"  משנת 2018.

גורדון החלה בחזרות לגלם את אליס ספנסר בהפקת אוף-ברודוויי של "Alice by Heart" בדצמבר 2018. המחזמר בוים ונכתב על ידי אמה, ג'סי נלסון, וסטיבן סאטר , ועלה בפברואר 2019. ריצת המופע הסתיימה במאי 2019. גורדון גילמה את אנאבל, או "טריפל איי", בסרט הקומדיה "חורשות את הלילה" משנת 2019, בבימויה של אוליביה ויילד. בשנת 2019, היא הופיעה גם בשלושה פרקים של סדרת הטלוויזיה "ראמי".

בשנת 2021 הופיע גורדון בסרט הבכורה העלילתי של אמה זליגמן "שבעה בייבי" .

ביוני 2022, הוכרז שגורדון תפיק, תככב ותביים את סרט הקומדיה המוזיקלי "חזרה גנרלית" (אנ') בהשראת הסרט הקצר באותו שם משנת 2020 שנכתב יחד עם נואה גאלווין, בן פלאט וניק ליברמן. הסרט הוצג בבכורה עולמית בפסטיבל סאנדנס בינואר 2023. בזמן עריכת הסרט, הוצע לגורדון לתפקיד את מושא האהבה של ג'רמי אלן ווייט, קלייר, בעונה השנייה של "הדוב", שעלתה ביוני 2023.

בשנת 2024 נכללה ברשימת פורבס 30Under30.

## פילמוגרפיה
### סרטים

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קליפורניה
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:לוס אנג'לס: אישים
קטגוריה:פורבס 30Under30
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1995
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1995
הרולד רוברט מילאר

**הרולד רוברט מילאר** (1869 – 1942) (חתם לרוב H. R. Millar) היה גרפיקאי ומאייר סקוטי בולט ופורה של סוף המאה התשע-עשרה ותחילת המאה העשרים. הוא ידוע בעיקר בזכות איוריו לספרי ילדים ופנטזיה.

## חייו ועבודתו

[ממוזער|"Centurion of the Thirtyth" מתוך פאק מגבעת פוק של [קיפלינג (1906)]]
מילאר, יליד ת'ורנהיל, דמפרישייר, עסק בתחילה בהנדסה אזרחית לפני שהחליט על קריירה אמנותית. לאחר מכן למד בבית הספר לאמנות וולברהמפטון ובבית הספר לאמנות בברמינגהם וביסס את הקריירה שלו כמאייר מגזינים ב-פאנץ', Good Words וכתבי עת אחרים של אותה תקופה.

מילר אייר מעשיות עבור סטרנד מגזין ואנתולוגיות של סיפורים: ספר פיות הזהב, ספר פיות הכסף, ספר פיות היהלומים וספר פיות אבני האודם. הוא אייר ספרים מאת מגוון רחב של סופרים בריטים בני תקופתו, ביניהם סר ארתור קווילר-קוץ', רוברט לואיס סטיבנסון ורודיארד קיפלינג. היו לו יחסי עבודה ענפים עם אדית נסביט, והוא כונה "הסימפתי ביותר ואולי המוכשר ביותר מבין המאיירים שלה".

מלבד ספרי פנטזיה וספרי ילדים, מילר צייר תמונות ליצירות כמו הדרכים והבתים של יפן מאת קייט לוסון (1910) וחיי הג'ונגל האפריקאי מאת ארתור רדקליף דוגמור (1928). מילאר היה אספן ידוע של אמנות מזרחית וכלי נשק אקזוטיים ועתיקים; הוא ניצל את העניין והידע שלו בתחומים אלה ביצירות האמנות שלו.

## ספרים שאייר
רשימה חלקית של הספרים שאייר מילר כוללת:
* סצנות של חיי דת של ג'ורג' אליוט
* האחים של הנרי ריידר הגרד
* הקוף השחור הקטן והרוכל האפור הקטן של ניומן הארדינג
* סיפורי טנגלווד של נתניאל הות'ורן
* ספר הפיות של העולם החדש של הווארד אנגוס קנדי וספר הפיות של קנדה
* קים ו פאק מגבעת פוק של רודיארד קיפלינג
* פרנק מילדמיי, ספינת הפנטום וסנרלי -יו של קפטן פרדריק מאריאט
* פטרקין של מרי לואיזה מולסוורת'
* הרפתקאותיו של חאג'י באבא מאיספהאן של ג'יימס מורייר
* ספר הדרקונים של אדית נסביט, הטירה הקסומה, חמישה ילדים והזהו, בית ארדן, עיר הקסמים, עוף החול והשטיח, הקמע ויצירות נוספות
* "הדלונג הול" ו"מנזר הסיוטים" של תומאס לאב פיקוק
* מעשיות רחוקות וקרובות של קווילר-קוץ'
* ספר האגדות שלי של טטה וורד

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים בריטים
קטגוריה:מאיירים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1869
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1942
משפחת ימאדה

**משפחת ימאדה** (ביפנית: **ホーホケキョとなりの山田くん**) הוא סרט קומדיה מונפש משנת 1999, שנכתב ובוים על ידי איסאו טקהאטה. הסרט מבוסס על ספר מאת היסאיצ'י אישי.

הסרט הופק על ידי סטודיו ג'יבלי. סגנון הציור בסרט דומה יותר לסגנון הציורים בקומיקס, בניגוד למרבית הסרטים של סטודיו ג'יבלי אשר להם סגנון אנימה מסורתי. פסקול הסרט הולחן על ידי אקיקו יאנו.

הקרנת הבכורה של הסרט התקיימה ביפן ב-17 ביולי 1999.

## תקציר העלילה
הסרט מורכב מסדרה של תתי סיפורים העוקבים אחרי חיי היומיום של בני משפחת ימאדה אשר אמורה לייצג משפחה יפנית "רגילה", אם כי ההתרחשויות בתתי הסיפורים הללו יכולות להיחשב אוניברסליות. משפחת ימאדה מורכבת מטאקאשי ומאטסוקו (האב והאם), שיגה (אמו של מטסוקו), נובורו (בן ה-13), נונוקו (בת ה-7), ופוצ'י (הכלב של המשפחה). כל אחד מתתי הסיפורים מייצגים התרחשויות יומיומיות טיפוסיות, כמו ביצוע מטלות בבית, היחסים בין האב והבן או הבעל והאישה, המפגש עם החברה הראשונה, ועוד. שיגה נוטה לספק עצות לכל בני המשפחה, וישנה התמקדות במרבית הפרקים ביריבות בין טאקאשי ומאטסוקו אשר נוטים להתווכח לא מעט ביניהם.

## מדבבים
190px|ממוזער|כרזת הסרט המקורית
### מדבבים בגרסה היפנית
* טורו מאסווקה בתפקיד טקאשי ימאדה
* יוקיג'י אסאוקה בתפקיד מטסוקו ימאדה
* הייאטו איזוהאטה בתפקיד נובורו ימאדה
* נעמי אונו בתפקיד נונוקו ימאדה
* מאסאקו אראקי בתפקיד שיגה יאמאנו
* אקיקו יאנו בתפקיד פוג'יהארה-סנסיי
* קוסנג'י יאנאגיה בתפקיד המספר

### מדבבים בגרסה האנגלית
* ג'ים בלושי בתפקיד טקאשי ימאדה
* מולי שאנון בתפקיד מטסוקו ימאדה
* דריל סברה בתפקיד נובורו ימאדה
* ליליאנה מומי בתפקיד נונוקו ימאדה
* טרס מקניל בתפקיד שיג יאמאנו
* דייוויד אוגדן סטיירס בתפקיד המספר

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סטודיו ג'יבלי: סרטים
קטגוריה:אנימות ומאנגות קומדיה
קטגוריה:סרטים יפניים
קטגוריה:סרטי 1999
קטגוריה:סרטי אנימה
קטגוריה:סרטי אנימה מ-1999
קטגוריה:סרטי אנימה המבוססים על סדרות מאנגה
דרגון C113

**Dragon C113** היא קפסולת חלל שהייתה מיועדת להעברת מטענים לתחנת החלל הבין-לאומית ובדרך חזרה הועמסה בציודים ומסמכים. הטיסה הראשונה בוצע בשנת 2017. הטיסה השנייה ואחרונה הסתיימה בשנת 2019.

החללית הייתה קפסולת חלל מדגם דרגון ה-13 ואחרונה שנבנתה על ידי SpaceX. היא שוגרה לראשונה בשנת 2017 במסגרת משימה "SpaceX CRS-12". השיגור בוצע מנמל החלל קייפ קנוורל בעזרת משגר פאלקון 9. המשגר נחת הבצלחה באזור נחיתה מס' 1 בקייפ קוננרל. חיבור לתחנת החלל מבוצע על ידי זרוע רובוטי קנדארם2. לכידה, פירוק מטען, העמסה מחדש ושחרור בוצעו על ידי משלחת מס' 52 לתחנת החלל הבין-לאומית ומשלחת מס' 53 לתחנת החלל הבין-לאומית. נחיתה לכדור הארץ בוצע ב-17 בספטמבר 2017 בקרבת חופי קליפורניה. לאחר החלפת מגן טרמי ושדרוגים במספר מערכות היחידה הייתה מוכנה לשימוש חוזר.

השיגור השני בוצע במאי 2019 במסגרת משימה "SpaceX CRS-17". השיגור בוצע מנמל החלל קייפ קנוורל בעזרת משגר פאלקון 9. המשגר נחת הבצלחה בבאסדה ימית OCISLY. חיבור לתחנת החלל מבוצע על ידי זרוע רובוטי קנדארם2. לכידה, פירוק מטען, העמסה מחדש ושחרור בוצעו על ידי משלחת מס' 59 לתחנת החלל הבין-לאומית. הנחיתה התרחשה ב-3 ביוני בקרבת חופי קליפורניה.

לאחר חזרה ממשימה השנייה הוחלט להוציא את החללית משימוש. החללית נתרמה להצגב במוזיון למדע בשיקגו

## תיאור משימות

## קישורים חיצוניים

* משימה SpaceX CRS-12
* משימה SpaceX CRS-17

## הערות שוליים

קטגוריה:חלליות מטען ואספקה
קטגוריה:SpaceX
כופתאות זהובות

**כופתאות זהובות** (בהונגרית: **Aranygaluska**) הוא קינוח מהמטבח ההונגרי. למרות שמו, אין לו קשר של ממש לכופתאות. המאפה עשוי מבצק שמרים.

## מאפיינים
את פיסות הבצק בצורת בצקניות בגודל כ-2–3 ס"מ מניחים לא קרוב מדי זה לצד זה בקערה חסינת אש, מורחים בחמאה, מפזרים אגוזי מלך מסוכרים מטפיחים ואז אופים בתנור מעל תבנית עם מים. המאפה ניתן להכנה גם בשכבות, בין השכבות מוסיפים בדרך כלל ריבת משמש ו/או צימוקים, או קינמון במקום אגוזי המלך בין השכבות. ניתן לאפות את המאפה גם בתבנית של קוגלהוף. בדרך כלל יוצקים מעל המאפה המוכן רוטב וניל או רוטב מתוק בשם בורשודו (borsodó) על בסיס יין לבן.

## היסטוריה
מילון הפרשנות ההונגרי שפורסם בין 1862 לבין 1874 של Czuczor–Fogarasi, כלל כבר את הכופתאות הזהובות, עם זאת, במילון ההונגרי הטרנסילבוני להיסטוריה של מילים, שכולל מלים ומונחים מאמצע המאה ה-15 עד סוף המאה ה-19 אין ערך כזה. קאקאש מארטון (Kakas Márton), כלומר הסופר ההונגרי הדגול מור יוקאי בשמו הבדוי, במאמרו "מאכלינו הלאומיים", שפורסם בגיליון 6 ביולי 1862 של "עיתון יום ראשון", כלל את הכופתאות הזהובות של העיר טורדה ברשימת המנות "שבשבילם הונגרים שהיגרו לחו"ל כמהים לחזור".

לפי "האנציקלופדיה של אוכל יהודי" (Encyclopedia of Jewish Food), כופתאות זהובות הוזכרו כבר בשנות ה-80 של המאה ה-19. באמצע המאה ה-20, המאכל הפך פופולרי גם בארצות הברית של אמריקה הודות למאפיות הונגריות, כלומר הונגריות-יהודיות. בשנת 1972, המתכון של המאפה הופיע בספר הבישול של בטי קרוקר בשם "מאפה הונגרי לקפה" (Hungarian Coffee Cake). במהלך התפשטות המתכון, בילבלו אות לעיתים קרובות עם "לחם קופים" (monkey bread) שהוא מתכון דומה ולכן השם הזה נדבק לו. ננסי רייגן הגישה כופתאות זהובות בבית הלבן בחג המולד.

## הערות שוליים

קטגוריה:מוצרי בצק שמרים
קטגוריה:המטבח ההונגרי
מצעד הגאווה בניו יורק

**מצעד הגאווה בניו יורק** (באנגלית: **NYC Pride March**) הוא מצעד גאווה שנתי המתקיים בגריניץ' וילג', מנהטן תחתית, ניו יורק, מאז 1970, שנה לאחר מהומות סטונוול. מצעד גאווה זה הוא מצעד הגאווה הגדול ביותר באמריקה הצפונית, ואחד ממצעדי הגאווה הגדולים ביותר ברחבי העולם.

מצעד הגאווה מתקיים בדרך כלל ביום הראשון האחרון של חודש יוני.

המצעד הראשון, שהתקיים ב-1970, הופיע בעמוד הראשי של הניו יורק טיימס, שבו דווח כי באירוע השתתפו אלפי משתתפים, עם דיווחים שונים של בין 3 ל-20 אלף משתתפים. נכון ל-2019, מארגני מצעד הגאווה מבקשים מהמשתתפים להירשם מראש למצעד הגאווה.

אף על פי שהערכת גודל קהל הוא מדע לא מדויק, מצעד הגאווה בניו יורק נחשב באופן עקבי למצעד הגאווה הגדול ביותר בארצות הברית, עם 2.1 מיליון אנשים ב-2015 ו-2.5 מיליון אנשים ב-2016. ב-2018, דווח כי כ-2 מיליון אנשים השתתפו במצעד. ב-2019, כחלק מחגיגת היובל למצעד הגאווה, השתתפו לכל היותר 5 מיליון איש באירועי הגאווה, כאשר 4 מיליון מהם השתתפו במצעד הגאווה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:השדרה החמישית
קטגוריה:ניו יורק: תרבות
קטגוריה:להט"ב בארצות הברית
קטגוריה:גריניץ' וילג'
קטגוריה:מצעדי גאווה
מכלוף אוחיון

ממוזער|שער השו"ת 'חפץ נחמד וגנת ורדים'.
הרב **מכלוף אוחיון** (מכונה גם: **בן חיון**; סביב ה'ת"ק, 1740 - י"ז בכסלו ה'תקס"א, 4 בדצמבר 1800), היה פוסק הלכה, אב בית הדין ורבה של העיר אספי שבמרוקו בשלהי המאה השמונה עשרה. התפרסם בשל חיבורו 'חפץ נחמד וגנת ורדים'.
## קורות חייו
נולד בסביבות שנת ה'ת"ק, לאביו רבי יצחק באספי. בחשון תקל"ח התמנה לדיין בעיר, ועמו התמנו רבי יצחק הכהן אלחדאד ורבי יוסף זאגורי. בפעילותו התורנית, הרבה לשאול שאלות את חכמי מרקש הלא הם רבי אברהם פינטו, רבי שלמה הלוי, רבי יהודה אוחיון, ורבי שלמה אסבאג. וכן התכתב עם חכמי אצווירא, לימים קיבץ את התשובות שקיבל לקובץ 'חפץ נחמד וגנת ורדים'. והוסיף עליהם מעט מפסקי דינו, וכן חידושים ותשובות מספר כתב יד של רבי יהודה הלוי שהיה דיין בטיטואן ואצוירא, שהיה מונח תחת ידו, וכן תשובות וקונטרסים שמצא.

רבי מכלוף הרבה להעתיק חיבורים שונים בכתב ידו.

ככל הנראה, נפטר בי"ז כסלו תקס"א.

### משפחתו
מבניו ידועים רבי יעקב אוחיון ורבי אברהם אוחיון שהיו רבנים באספי.

### חיבורו
חלק מחיבורו **'חפץ נחמד וגנת ורדים**' נדפס בשנת תשפ"א על ידי מכון פי ישרים. הספר מונה 118 סימנים. ספר 'גנת ורדים' היה נפוץ במרוקו, והעדות לכך הוא רבוי העתקות שנשתמרו ממנו, גם באשר נמצא אזכרתו בספרי מחברים שונים.

## לקריאה נוספת
* ראו: הרב יוסף פרץ, "תולדות רבי מכלוף בן חיון רבה של אספי", מבוא ל'תורת מראכש' פרק ז.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים מרוקאים
קטגוריה:אספי: רבנים
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:אבות בתי דין
קטגוריה:נפטרים ב-1800
אמה סליגמן

**אמה סליגמן** (באנגלית: **Emma Seligman**; נולדה ב-5 במרץ 1995) היא במאית ותסריטאית קולנוע קנדית-יהודייה.

## ביוגרפיה
סליגמן למדה בבית הספר התיכון נורת'רן בטורונטו. בהיותה נערה, סליגמן ניהלה בלוג בשם "Confessions of a Teenage Film Buff" וכתבה ביקורות סרטים ל"הפינגטון פוסט". היא למדה קולנוע בבית הספר לאמנויות על שם טיש באוניברסיטת ניו יורק, וסיימה את לימודיה במאי 2017.

בזמן לימודיה באוניברסיטת ניו יורק, היא יצרה סרטים קצרים כולל "Lonewoods", "*Void*" וסרט התזה שלה, "שבעה בייבי". במהלך תקופה זו התמחתה סליגמן גם במגוון אולפני הפקה. היא גם כיהנה בוועדת הנוער של פסטיבל הסרטים הבין-לאומי בטורונטו, שם סייעה בתכנון סרטים לפסטיבל.

סרט התזה שלה, "שבעה בייבי", נבחר לפסטיבל South by Southwest לשנת 2018. בעידודה של כוכבת הסרט הקצר, רייצ'ל סנוט, שאיתה התיידדה במהלך תהליך האודישנים, החלה סליגמן לפתח אותו לכדי סרט באורך מלא, שבו סנוט תחזור על תפקידה הראשי. הגרסה הארוכה של "שבעה בייבי" הייתה אמורה להופיע בבכורה בפסטיבל South by Southwest 2020, אך הבכורה בוטלה עקב מגפת הקורונה. הסרט הוקרן בסופו של דבר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של טורונטו 2020.

סרטה "שבעה בייבי" (אנ') אשר יצא לאקרנים ב--2 באפריל 2021, זכה לשבחי המבקרים. 

קריסטי פוצ'קו מ"הפלייליסט" כתבה, , ודנה פיקולי עבור "Queer Media Matters" שיבחה ש. בשנת 2022, הסרט זכה בפרס ג'ון קאסבטס מבית פרס אינדפנדנט ספיריט, בזמנו שיועד להפקות עם תקציבים של חצי מיליון דולר או פחות.

בשנת 2023 עבדה על סרטה השני, "מרימות" (אנ'), קומדיית מין לבני נוער. סליגמן העלתה את הרעיון לסרט עוד כשהייתה באוניברסיטה, והחלה לעבוד עליו עם סנוט. הסרט עמד בראש South by Southwest במרץ 2023 ויצא לאקרנים ברחבי ארצות הברית  בחודש אוגוסט 2023.

עבודתה של סליגמן מתמקדת לעיתים קרובות בנושאים מיניים, במיוחד ביחס של נשים למין. בנוגע לבחירה זו, היא ציינה:
 
היא דנה בתהליך יצירת הסרט שלה כחוויה מאוד שיתופית, ונהנתה מהיכולת לדון בעבודתה עם השחקנים שלה.

בשנת 2024 נכללה ברשימת פורבס 30Under30.

## חיים אישיים
סליגמן היא יהודיה וגדלה בקהילה אשכנזית יהודית רפורמית בטורונטו, וערכה את טקס בת המצווה שלה במצדה בישראל. היא עברה לזמן קצר ללוס אנג'לס בשנת 2021, אך כעת מתגוררת בברוקלין.

סליגמן משתמשת גם בהטיות של נקבה וגם ב-Singular they. היא זוהתה בעבר כביסקסואלית, אך החל משנת 2023 מחשיבה את עצמה "סתם גיי".

### עמדות והתבטאויות
סליגמן היא חברה בקול יהודי לשלום.

בספטמבר 2025 סליגמן הייתה בין יותר מ-1,200 אנשי תעשיית הקולנוע והטלוויזיה שחתמו על עצומה בה הם מתחייבים שלא לעבוד עם מוסדות וחברות קולנוע ישראליות שלטענתם "מעורבות בפשעי מלחמה, ג'נוסייד ואפרטהייד נגד העם הפלסטיני". את העצומה יזם הארגון Film Workers for Palestine שטען כי רוב מוסדות וחברות הקולנוע בישראל מעולם לא תמכו בזכויות המלאות של הפלסטינים. בעצומה נכתב כי מאחר שממשלות רבות בעולם "מאפשרות את הטבח בעזה", על אנשי הקולנוע לפעול כדי לא להיות שותפים לו.

## פילמוגרפיה

## ביאורים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:במאיות קולנוע יהודיות
קטגוריה:תסריטאיות קולנוע יהודיות
קטגוריה:במאיות קולנוע קנדיות
קטגוריה:תסריטאיות קולנוע קנדיות
קטגוריה:ביסקסואליות קנדיות
קטגוריה:אנטי-ציונים יהודים
קטגוריה:טורונטו: אישים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:פורבס 30Under30
קטגוריה:קנדיות שנולדו ב-1995
בוכטלן

ממוזער|250px|בוכטלן בסיום האפייה
**בוכטלן** (בגרמנית: **Buchteln** או **Buchtel**; בצ'כית: **buchta** ברבים: **buchty**) הן סוג של לחמניות מתוקות.

## מאפיינים
הלחמניות המתוקות עשויות מבצק שמרים מועשר במילוי פובידל, או ריבה אחרת כלשהי, שוקולד, פרג טחון או גבינת קווארק, מוברשות בחמאה ואפויות בתבנית גדולה כך שייצמדו יחד וניתן יהיה לפרק אותן לאחר האפייה. הבוכטלן המסורתי ממולא בפובידל. ניתן להוסיף עליו רוטב וניל, אבקת סוכר או לאכול רגיל וגם חם, על אף שבוכטלן מוגש פושר על פי רוב, בעיקר כמאפה ארוחת בוקר או עם תה. במאה ה-19 הבוכטלן הוכן לפעמים במים רותחים בדומה לכיסונים.

## מקור
מוצאו של הבוכטלן הוא מאזור בוהמיה, אך הוא הוא ממלא תפקיד מרכזי במטבח ההונגרי האוסטרי, הסלובקי, הסלובני. בבוואריה בוכטלן נקרא Rohrnudeln, בסלובנית buhteljni, בסרבית бухтле / buhtle או бухтла / buhtla, בהונגרית bukta, בניב קייקווי buhtli, בקרואטית buhtle, בפולנית buchta, בצ'כית כאמור buchta או buchtička, ברומניה, בחבל באנאט, הוא נקרא bucte.

## גלריה

קובץ:Homemade_Buchteln_served_with_vanilla_sauce.jpg|בוכטלן תוצרת בית מוגש עם רוטב וניל
קובץ:Buchta 01.jpg|בוכטלן צ'כי, תוצרת בית
קובץ:Homemade Buchteln with vanilla sauce.jpg|בוכטלן תוצרת בית עם קרם וניל בצד


## ראו גם
* גיבניצה

## קישורים חיצוניים

* בוכטלן – כופתאות שמרים מתוקות, כולל. מתכון
* מתכון לבוהלט בוסני

## הערות שוליים

קטגוריה:קינוחים ממולאים
קטגוריה:המטבח האוסטרי
קטגוריה:המטבח הצ'כי
קנאגה

**הר קנאגה** (באנגלית: **Kanaga**), הוא הר געש פעיל בעל חרוט געשי בקצה הצפוני של האי קנאגה באיים האלאוטיים, שבאלסקה. הוא ממוקם בקלדרה, היוצר את רכס קנאטון הקשתי מדרום וממזרח לקנאגה. אגם לוע  ממוקם בחלק מרצפת הקלדרה. בפסגת קנאגה יש מכתש עם פעילות פומרולית.

הוא ממוקם כ-25 ק"מ ממערב למתקן של הצי האמריקאי באי אדאק. הר הגעש התפרץ לסירוגין במהלך רוב שנת 1994, וכיסה את קהילת אדאק לפחות פעם אחת בשכבת אפר דק.
שמאל|ממוזער|250x250 פיקסלים|מפה המציגה הרי געש של אלסקה. הסימון האדום  במיקום הר הגעש קנאגה.

## גלריה

קובץ:Kanagaisland.jpg|תצלום אוויר של האי קנאגה שהופק ב-1952 על ידי הצי של ארצות הברית
קובץ:Kanaga_iss.jpg|האי קנאגה עם הר הקנאגה. מבט מהחלל
קובץ:Kanaga_Volcano,_Kanaga_Island,_Aleutians.jpg|הר הגעש קנאגה, האי קנאגה, האלאוטים
קובץ:Kanaga_Volcano_(22432739869).jpg|זרימת לבה שנוצרה בהתפרצות של הר הגעש קנאגה ב-1906


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:רכס האלאוטיים
קטגוריה:אלסקה: הרי געש
קטגוריה:אלסקה: הרים
קטגוריה:הרי געש פעילים
דזוקוטו

ממוזער|250px|דזוקוטו גלידה
**דזוקוטו** (באיטלקית: **Zuccotto**) הוא קינוח איטלקי שמקורו בפירנצה.

## מאפיינים
הדזוקוטו הוא קינוח חצי קפוא וצונן עשוי עם אלכרמס, עוגה וגלידה. ניתן להקפיא אותו, ואז להפשיר לפני ההגשה. קינוח זה נעשה באופן מסורתי בתבנית מיוחדת בצורת דלעת ( פירושו "דלעת קטנה" באיטלקית). הסברה הרווחת היא כי היא נוצרה בהשראת כיפת הדואומו של פירנצה, כלומר קתדרלת סנטה מריה דל פיורה (הקתדרלה הראשית של העיר). אחרים רומזים לצורתו כדומה מאוד לכיפה או של קרדינל (שנקרא באיטלקית: Zucchetto).

## היסטוריה
המתכון המקורי כלל גבינת ריקוטה, קקאו וקליפת הדרים למילוי. הוא היה למעשה מונוכרום (חד צבע), לבן. החלק החיצוני של הביסקוויט היה ספוג בליקר תמצית או אלקרמס, שהעניקו לקינוח צבע אדום עז. הדזוקוטו התגלה מחדש רק בשנות ה-30 של המאה ה-20, אך עבר כמה שינויים כדי להתאים אותו לטעם של המאה העשרים. הקינוח הומצא בזמנו על ידי שף הרנסאנס המפורסם Buonatalenti. כיום הוא מורכב מבסקוויט שספוג בליקר, כמו אמרטו. בנוסף לריקוטה, המילוי מורכב לרוב מגלידה, מה שגורם לו להיראות כמו סמיפרדו, קרם חמאה או שמנת, גבינת קוטג', נתחי שוקולד ושקדים. יש מתכונים עם דובדבנים, פירות ופירות יבשים. על החלק העליון מפזרים אבקת סוכר. לאחר הבישול, הדזוקוטו מצונן או מוקפא.

בפירנצה ניתן לראות אותו מוצג בחלונות הראווה של קונדיטוריות והוא מיוצר במגוון גדלים (4–5 לפחות) ממנה אישית, זוגית עד למנה משפחתית גדולה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:המטבח האיטלקי: קינוחים
קטגוריה:גלידות
קטגוריה:קינוחים קפואים
Eat at Home

"**Eat at Home**" הוא סינגל משנת 1971 של פול ולינדה מקרטני שהופיע גם באלבומם Ram מאותה שנה. השיר, נאמבר רוק סטנדרטי, כולל את מקרטני בשירה מובילה, גיטרה חשמלית ובס, ואת לינדה מקרטני מבצעת קולות רקע.

## מילים ולחן
פול מקרטני תיאר את מילות השיר "Eat at Home" כ"תחינה לבישול ביתי - זה מגונה". הביוגרף של הביטלס, ג'ון בלייני, תיאר אותו כמתאים לנושא של רבים משיריו של מקרטני מהתקופה, "מהלל את מעלותיו של אושר ביתי ו... אהבת אישה טובה". הפרופסור למוזיקה וינסנט בניטז מחשיב גם הוא את הנושא כחגיגה של האושר הביתי של פול עם לינדה בעקבות התפרקות הביטלס.

"Eat at Home" הוא במפתח של A מז'ור. זהו בעיקר שיר רוק בעל שלושה אקורדים, עם שימוש דומיננטי באקורד הטוניקה של A, האקורד הדומיננטי של E והאקורד הסובדומיננטי של D. הוא גם משתמש באקורד הטון המוביל של G בקטעי תפנית בין הבתים למעברי הגשר. בלייני תיאר את המוזיקה כ"חתיכת רטרו-פופ קצבית" שהושפעה מגיבורו של מקרטני, באדי הולי.
ימין|ממוזער|גיליון 16 הרצועות של CBS עבור "Eat at Home" (בתוספת שני שירים נוספים) מציג אותו בשם "Come on Little Lady", שורת הפתיחה של השיר.

## ביקורות
מבקר המוזיקה סטיוארט מייסון מ-Allmusic תיאר אותו כהומאז' של מקרטני לבאדי הולי, וסטיבן תומאס ארלוויין, גם הוא מ-Allmusic, תיאר אותו כ"שיר סקס מתגלגל וקורץ". בביקורת עכשווית על Ram, ג'ון לנדאו מהרולינג סטון תיאר את "Eat at Home" כאחד משני השירים הטובים היחידים שהוא נהנה מהם באלבום, והשווה אותו גם לבאדי הולי. ג'ון בוראק דירג את "Eat at Home" בין עשרת שירי הסולו הטובים ביותר של מקרטני, ושיבח את המלודיה שלו, את "בחירת הגיטרה המעט קאנטרית" שלו ואת התופים "הדופקים" של דני סייוול.

למרות שג'ון לנון היה ביקורתי מאוד כלפי רבים מהשירים של Ram, והרגיש שהם התקפות מרומזות עליו, הוא הודה בפומבי שהוא נהנה מהשיר הספציפי הזה לא מעט.

למרות שלא יצא כסינגל בבריטניה או בארצות הברית, "Eat at Home" שוחרר כסינגל במספר מדינות באירופה, דרום אמריקה, יפן, אוסטרליה וניו זילנד, והגיע למקום השביעי בהולנד והשישי בנורווגיה. אפילו בארצות הברית זכה השיר להשמעות רבות ברדיו מבלי שיצא כסינגל.

## משתתפים
לפי The Paul McCartney Project:
* פול מקרטני - שירה, גיטרה בס, גיטרה חשמלית
* לינדה מקרטני - קולות רקע
* דוד שפינוזה - גיטרה חשמלית
* דני סייוול - תופים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 1970
קטגוריה:שירי פול מקרטני
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אפל רקורדס
שוחור (לבנון)

**שוחור** (נכתב גם **סוחור** או **שחור**; בערבית: **شحور**, בתעתיק מדויק: **שחור**) הוא כפר שיעי הנמצא בדרום לבנון, על גבעה הגובלת בנהר הליטני, והוא חלק ממחוז דרום לבנון. הוא נמצא 95 קילומטרים מביירות, וכ-25 קילומטרים מהגבול עם ישראל.

בכפר ישנם 2 בתי ספר ידועים.

## שם
על פי החוקר אדוורד פאלמר, שם הכפר משמעו "קיר בוץ" או "חלק בולט". אי אפשר להתעלם מהצליל הדומה לשם העברי 'יששכר'.

## היסטוריה
בסקירה של 1596 הכפר מופיע בשם "איסחור", במחוז (סנג'ק) צפת. נרשם שבכפר יש 48 בתי אב מוסלמים, ששילמו מס של 25% על החקלאות ורעיית הצאן המקומית, בנוסף לטחנת מים מקומית, עם רווח של 3,067 אקצ'ות עות'מאניות.

בשנת 1710 נולד בכפר סייד סאלח אבּן מוחמד שַׁ֫רַף א-דין , שהיה מהבולטים שבמנהיגי העדה השיעית בדרום לבנון, ונרדף על ידי מושל איילט צידון, אחמד פאשה אל-ג'זאר, שהרג את אחד מילדיו וכלא אותו ל-9 שנים.

במאה ה-19 הקים מנהיג הכפר על גדות נהר הליטני טחנה.

בשנת 1881 הקרן לחקר ארץ ישראל רשמה את הספר בסקר ארץ ישראל המערבית בתור כפר גדול עם בתים טובים, המאכלס 600 תושבים שיעים שמקבלים מים מבאר ומעיינות מקומיים.

### תקופת המנדט הצרפתי (1920–1943)
זמן קצר לאחר שצרפת הכריזה על המנדט הצרפתי בלבנון הגדולה, חיילים צרפתים שרפו את ביתו של מנהיג שיעי מקומי שפעל בצור.

### מלחמת האזרחים בלבנון (1975–1990)
כשפרצה מלחמת האזרחים בלבנון הכפר שוחור נכנס לטריטוריה בשליטתה של מיליציית התנועה הלאומית הלבנונית, שהייתה מיליציית בובה של שליט סוריה חאפז אל-אסד. הכפר היה באזור השליטה שלה עד הפלישה הישראלית ללבנון ב-1982. זמן קצר לאחר מכן הוא נכנס לשטח בניהול יוניפי"ל עד לסוף המלחמה.

### התקופה המודרנית
במלחמת לבנון השנייה בשנת 2006 הכפר לא הותקף על ידי ישראל, מכיוון שהמלחמה הסתיימה לפני שכוחות צה"ל הגיעו אליו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מחוז דרום לבנון: יישובים
The Singles Collection Volume 1

***The Singles Collection Volume 1*** הוא מארז תקליטורים במהדורה מוגבלת ששוחרר על ידי להקת הרוק הבריטית, Queen בשנת 2008.

מארז זה מהווה לחלק הראשון בסדרת מארזי תקליטורים שהוצאו על ידי הלהקה בשנים 2008–2010 תחת השם *The Singles Collection*.

## רקע
בשנת 2008, בריאן מיי ורוג'ר טיילור החליטו להוציא לאור סדרת מארזי תקליטורים בת ארבעה חלקים, אשר כל אחד מהם מכיל סינגלים מתקופה אחרת של הלהקה.

המארז הראשון בסדרה כולל 13 תקליטורים, אשר כל אחד מהם מכיל 2 עד 4 גרסאות מחודשות לשירים ששוחררו על ידי הלהקה בשנים 1973–1978.

התקליטורים מהווים מעין רימייק לתקליטי הסינגלים המקוריים של הלהקה, כיוון שמאוד מזכירים אותם באריזת הקרטון הדומה לזו של התקליט, ועל התקליטורים הדפסות דומות לאלה שעל התקליטים המקוריים.

בנוסף, מכיל המארז את המיני אלבום הראשון של הלהקה, *[[Queen's First E.P.|.Queen's First E.P]]*.

## רשימת רצועות

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי קווין
קטגוריה:אלבומי אוסף באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת פרלופון
קטגוריה:אלבומי חברת EMI רקורדס
פלוניארד

**פלוניארד** (בצרפתית: **Flaugnarde**, הידוע גם בשם **flagnarde** או **flognarde** או **flougnarde**) הוא קינוח מהמטבח הצרפתי.

## מאפיינים
הקינוח נאפה עם פירות שמסודרים בכלי מצופה בחמאה ומכוסה בבלילה סמיכה דמוית פלאן. בדומה לקלאפוטי, שמכינים עם דובדבנים שחורים, פלוניארד עשוי עם תפוחים, אפרסקים, אגסים, שזיפים, שזיפים מיובשים או פירות אחרים. המנה דומה לפודינג יורקשייר מתוק או חביתית גדולה, מאובקת באבקת סוכר וניתן להגיש אותה חמה או קרה.

## מקור המנה
השם נגזר מהמילים האוקסיטנית fleunhe ו-flaunhard, שמתורגמות שתיהן כ"רך" או "פלומתי". המנה נפוצה באזורי אוברן, לימוזן ופריגור בצרפת.

## גלריה

קובץ:Clafouti02.jpg|פלוניארד תאנים ואוכמניות
קובץ:Clafoutis.JPG|קלאפוטי קלאסי


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מאכלי פירות
קטגוריה:המטבח הצרפתי: קינוחים
פלנתניה

**פְּלָנֵתָנְיָה** הוא מרכז מדע וחלל בנתניה, שמטרתו לקדם את נושא החינוך המדעי לילדי ישראל.

המקום הוקם באמצעות תרומה של איש העסקים היפני ריקיהירו מדראמה בשנת 2016, לאחר הסכם שחתם מדראמה עם ראש עיריית נתניה, מרים פיירברג. ריקיהירו מדארמה סיפר כי בצעירותו קיבל עזרה מאדם יהודי, וברצונו לתרום בחזרה למדינת ישראל. לגבי בחירתו להקים מרכז חלל, הסביר מדראמה כי הרעיון עלה במוחו כשהביט בשמיים והבין שלמרות שכל הכוכבים נראים אותו הדבר מרחוק, כשמתקרבים רואים את ההבדלים ביניהם. כמו כן, כשמביטים מתחנת החלל לעבר כדור הארץ, רואים את המדינות ובני האדם זהים, אבל מקרוב ההבדלים ניכרים.

ממוזער|אזור הכניסה לפלנתניה
הפעילויות הקיימות במקום כוללות פלנטריום, גן מדע, כיתות לימוד, מצפה כוכבים, תערוכת מיצגים בתחום החלל ועוד. בשנים האחרונות מתקיימים במקום אירועים של שבוע החלל הישראלי, מטעם סוכנות החלל הישראלית, ושיתופי פעולה נוספים.

## מתחמי הפלנתניה
* **גן מדעי** - המחולק לחמישה מתחמים בהם ממוקמים מתקנים פיזיקליים חושיים על פי נושאים: אקוסטיקה, אופטיקה, אנרגיה סולרית, חילופי אנרגיה וכוח כבידה.
* **גן יפני** - גן זן עם אלמנטים ייחודים ליפן, בריכות דגים אקולוגיות ועצי בונסאי והכל עם צמחייה ארץ ישראלית כולל מתחמי הידרופוניקה ואקוופוניקה.ממוזער|מתחם הפלנטריום בפלנתניה
* **גן / מתחם חיצוני** - מתחם דשא מרווח בו מתקיימות שלל פעילויות.
* **חדרי לימוד** - שלוש כיתות המכילות עד 25 תלמידים, טלוויזיה, מקרן ואביזרי לימוד, כולל חדר מחשבים.
* **אולם** - מתחם בו ממוקמים שני מסכי ענק, מיועד לכנסים ולאירועים עד כ-200 איש בישיבה.
* **[[פלנטריום]]** - אולם המקרין מופעי כוכבים על גבי כיפה חצי כדורית.
* **[[מצפה כוכבים]]** – מתחם בו ממוקם טלסקופ במרכז של כיפה הנפתחת.
ממוזער|הגן היפני במתחם הפלנתניה
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:נתניה: מוזיאונים
קטגוריה:ישראל: מוזיאונים למדע, טכנולוגיה וטבע
טארט מקצפת לימון

**טארט מקצפת לימון**  (בצרפתית: **Tarte au citron meringuée**) או **פאי מקצפת לימון** (באנגלית: **lemon meringue pie**) הוא קינוח צרפתי המורכב מקלתית יחסית דקה עם שומן מאפה או שומן מאכל (שומן מאפה או מאכל הוא כל שומן שהוא מוצק בטמפרטורת החדר ומשמש להכנת מאפים פירוריים ומוצרי מזון אחרים). המלית היא קרם לימון (ממרח המשמש לקינוח ומתוסף ברכיבי לימון), ומעליו מרנג. 

## היסטוריה
קינוחי פירות מכוסים במרנג (חלבוני ביצים מוקצפים עם סוכר) אפויה היו בנמצא בצרפת החל מהמאה ה-18. מקצפות התפוחים של מֶנון (Menon, שם בדוי של מחבר ספרי בישול צרפתי פופולרי) הם מעין רסק תפוחים סמיך או חמאת תפוחים מכוסה במקצפת אפויה נמצא בספר הבישול שלו משנת 1739. פאי בטעם "ציטרון", כלומר לימון ומצופה במקצפת אפוייה, (crême meringuée), יצא לאור בשנת 1769 גם באנגלית, ככל הנראה תרגום של מהדורה מוקדמת יותר של מנון (אולי משנת 1755). השם "טארט מקצפת לימון" מופיע בשנת 1869, אך עוגות פאי לימון עם ציפוי מרנג (מקצפת) נקראו לעיתים קרובות פשוט **פאי קרם לימון**. בספרות ניתן למצוא את אחת ההתייחסויות הראשונות לקינוח זה בספר "זכרונות ומכתבים של ג'ני סי וייט דל באל" (Memoir and Letters of Jenny C. White Del Bal) מאת רודה אליזבת וייט, שפורסם ב-1868.

## הכנה
מכינים טארט לימון, מצננים, מורחים מעל את המרנג, לפעמים עם פיזור סוכר, ואופים קצרות. המרנג אינו מבושל טרם האפייה, לעיתים נמרח כשכבה חלקה ולעיתים עם בליטות.

## ראו גם
* קי ליים פאי בוויקיפדיה האנגלית
* רשימת מנות ומשקאות לימון בוויקיפדיה האנגלית

## קישורים חיצוניים

* Lemon meringue pie באתר Food Timeline

## הערות שוליים

קטגוריה:המטבח האמריקאי: קינוחים
קטגוריה:המטבח הצרפתי: קינוחים
קטגוריה:מאכלי לימון
מגזין רויאל אמריקן

**מגזין רויאל אמריקן** (באנגלית: **Royal American Magazine**) היה מגזין חודשי שפורסם בינואר 1774 – מרץ 1775 בבוסטון, מסצ'וסטס, על ידי ישעיהו תומאס  ומאוחר יותר על ידי ג'וזף גרינליף. עיקר המגזין היה תמיכה בפטריוטים המהפכניים שבמהלך המהפכה האמריקאית בארצות הברית. למגזין היו תורמים שכללו את ג'ון הנקוק ופול רוויר.

## היסטוריה
בשנת 1773, תומאס התעסק רבות במכירת מנויים למגזין, ופרסם פרסומות בעיתונים מקומיים בניו אינגלנד כגון The Boston News-Letter .

הגיליון הראשון יצא לאור בינואר 1774, בגיליון הופיעו מאמרים על פוליטיקה, רפואה, חקלאות, חינוך, ספרות ודת, אירועים אקטואליים ועוד.

למרות הצלחתו הממוצעת, הפסיק המגזין את פרסומו במרץ 1775. הסגירה נבעה ממצוקה בעירייה הנגרמה מפעולת הפרלמנט הבריטי כשחסמו את נמל בוסטון  במהלך חוק הסחר 1774 , שחייבה את סגירת המגזין מפני למנוע פגיעה כספית רבה.

## גלריה

קובץ:The able doctor, or America swallowing the bitter draught (NYPL Hades-248165-425086).jpg|"The able doctor, or American swallowing the bitter draught", מאת פול רוויר שפורסם בינואר 1774
קובץ:1774 SamAdams RoyalAmericanMagazine.jpg|דיוקן של סמואל אדמס
קובץ:1774 RoyalAmericanMagazine July Greenleaf.png|מכתבו של גרינליף למנויי המגזין, בסביבות יוני 1774
קובץ:1774 HillTops RoyalAmericanMagazine no8.png|טקסט=
קובץ:1774 November RoyalAmericanMagazine.jpg|"printed and sold at Greeleaf's printing office in, Boston", נובמבר 1774


## קישורים חיצוניים

* https://books.google.co.il/books?id, היסטוריה של המגזין רויאל אמריקן 

## הערות שוליים

קטגוריה:ארצות הברית: כתבי עת
קטגוריה:מגזינים שהוקמו בשנת 1774
קטגוריה:כתבי עת באנגלית
קטגוריה:כתבי עת לחברה ופוליטיקה
קווינדים

**קינג'ין** (במילרע, **הנו"נים מאונפפים כמו בצרפתית, הקשיבו: &#x5B;kĩ ˈdʒĩ&#x5D; <phonos file="Br-Quindim.ogg"></phonos>**; בפורטוגזית: **Quindim**) הוא קינוח אפוי ברזילאי פופולרי עם מורשת פורטוגזית.

## מאפיינים
הקינוח העשוי בעיקר מסוכר, חלמונים וקוקוס טחון. זהו חביצה ומוצג בדרך כלל ככוס הפוכה עם משטח נוצץ וצבע צהוב עז. ניתן להכין את התערובת גם בתבנית רינג גדולה (כמו תבנית סווארין, שנקרא רום באבה ובמקרה זה הוא ייקרא "quindão" ומוגש בפרוסות.

## אטימולוגיה
המילה quindim מקורה מהמילה "דיקנדה" בשפת קונגו, אחת משפות הבנטו. פירושה "המחוות, או ההתנהגות או ההומור האופייניים לנערות מתבגרות".

## המקור
השימוש הרב בחלמונים מאפיין ממתקים ומאפים פורטוגליים רבים, כמו ה-papo de anjo (הסנטר הכפול של מלאך) ו-fios de ovos (מילולית "חוטי ביצה" או בשם האנגלי "שערות מלאך"). השילוב שלהם עם קוקוס וסוכר נוצר כנראה על ידי עבדים אפריקאים במאה ה-17 בצפון מזרח ברזיל, שם אגוזי קוקוס היו בשפע וסוכר (מקנה סוכר) היה תעשייה מרכזית.

## בתרבות נפוצה
קווינדים הוא גם דמות של קרנף (על שם הקינוח) המופיעה בספרי סופר הילדים מונטיירו לובאטו .

זה גם הנושא של השיר Os Quindins de Yayá שמופיע בשלושת הקבלרוס ומושר על ידי אורורה מירנדה .

## ראו גם
* חביצה
* קרם קרמל

## קישורים חיצוניים

* קינג'ין, באתר DessertEater.com
* מתכון קינג'ין, באתר allrecipes.com
* קינג'ין, באתר SBS
* מתכון - קינג'ין (מ-FENADOCE)
* קוקוס קינג'ין

קטגוריה:המטבח הברזילאי: קינוחים
קטגוריה:המטבח הפורטוגזי: קינוחים
מיגליטוס

**מיגליטוס** (בספרדית: **Miguelitos**) הוא סוג של בצק עלים במילוי שמנת, שניתן להתייחס אליו גם כעוגה.

## המקור
מקור המאפה בעיר הקטנה לה רודה, בקסטיליה-לה מנצ'ה, ספרד. מנואל בלנקו, היוצר של הקינוח המתקפל הזה, נולד בלה רודה ב-1925. לאחר שהיה חלק מהצבא בשנת 1960 הוא נדד למקום בשם פמפלונה שם נוצרה יצירת המופת שלו. השם מיגליטו (או מיגליטוס ברבים) הגיע לאחר שהחליט לתת לחברו מיגל את הביס הראשון ביצירתו; משם השם התקבע. La Roda de Albacete התחילה להיות מוכרת ברחבי ספרד עם קונדיטורים שונים שיצאו ממנה, מה שגרם להתפשטות הקינוח.

## תיאור
מדובר בעוגה מסורתית פשוטה למדי המורכבת מבצק עלים רך עם מילוי דמוי חביצה קרמית, עוגה מתקלפת לשכבות (3-2 פעמים) ומכוסה באבקת סוכר. ניתן למלא אותה בשוקולד חלב, מריר ולבן יחד עם הקרם המקורי. את כל הקינוח ניתן להגיש חם או קר. הגדלים נוטים להשתנות בהתאם להעדפת הקונדיטורים. בקסטיליה-לה מנצ'ה, מיגליטוס ידוע גם כמוגש עם כוס "קפה קון לצ'ה", כלומר "קפה עם חלב" או "קפה הפוך" עם קפה אספרסו חזק וחלב מחומם ביחס זהה.

## מתכון
מיגליטוס יכולים להיעשות בדרכים רבות ושונות, ונוטים להיות יותר כהעדפה אישית.

## ראו גם
* קינוחי חביצה
* מאפים

## קישורים חיצוניים

* מתכון
* מתכון שוקולד
* מתכון ללא שמנת
## הערות שוליים

קטגוריה:מאפי בצק עלים
קטגוריה:המטבח הספרדי
בית הקברות היהודי-ספרדי באולוס

**בית העלמין היהודי-ספרדי באולוס** או **בית הקברות היהודי של ארנבוטקוי** הוא מקום קבורה של הקהילה היהודית הספרדית באיסטנבול שבטורקיה. בית הקברות הוקם בשנת 1901 בתקופת האימפריה העות'מאנית בשכונת Arnavutköy שברובע בשיקטש.

בית הקברות ממוקם היום בשכונה אולוס, אזור שהתפתח במהלך השנים מאזור בעל אופי כפרי לשכונה יוקרתית. שמו המקורי של בית הקברות היהודי - Arnavutköy עדיין בשימוש היום.

בשל מיקומו של בית העלמין באחד הרבעים היקרים בעיר, רק אנשים אמידים קבורים בבית העלמין היוקרתי, בעוד אלו שאינם יכולים לעמוד בסכום הגבוה שמבוקש תמורת קבורה במקום מועברים לבית הקברות ב, שנמצא במרחק של כ-40 ק"מ ממרכז העיר בחלקה הצפוני של איסטנבול. שירותי הקבורה הדתיים ניתנים במקום על ידי קרן בית הכנסת נווה שלום, העוסקת גם בתחזוקת בית העלמין.

קיים בית קברות יהודי נוסף באולוס, בית הקברות היהודי-אשכנזי של אולוס השמור ליהודים יוצאי אשכנז. הוא נמצא כ-500 מ' דרומית לבית הקברות היהודי הספרדי באותו רחוב.

## אישים הקבורים בבית הקברות
* דוד אסאו (1914–2002), חכם באשי של טורקיה משנת 1960 ועד מותו.
* מוניק בנרדטה (1950–2010), ידוען ופילנתרופ.

## הערות שוליים

קטגוריה:יהדות איסטנבול
אולוס
K136 Kooryong

ה-**K136 Kooryong** (ברומניזציה: **K136 'Gu-ryong**) היא מערכת ארטילריה רקטית מורחבת 36 דרום קוריאנית שהומצאה ופותחה בשנת 1981.

## היסטוריה
[ממוזער|תרגיל ירי ימי של האי הצפון מערבי K136 קוריונג של [הכוחות המזוינים של הרפובליקה של קוריאה|צבא דרום קוריאה]]
ממוזער|תרגיל ירי משגר רקטות מרובות, צבא קוריאה
משגר הטילים המרובה **K136 Kooryong 36** המורחב החל במחקר ופיתוח ב-1973 בסוכנות לפיתוח הגנה (ADD) כאמצעי תגובה למשגר רקטות מרובה "BM-21 122" מ"מ שברשותה של צפון קוריאה. מאוחר יותר, הדגם המשופר K136A1, שהוסיף צינור שיגור מנירוסטה ומערכת הידראולית, הובא לצבא דרום קוריאה מ-1987 עד 1991, ורקטות **K33** ו-**K38** עם טווחים של 36 ק"מ ו-30 ק"מ פותחו ב-1988.
מערכת הנשק, שנקראת "קוריונג", תוכננה, נוסתה ויוצרה בקוריאה עבור ארטילריה ותותחנים בשטח.

### העברות לצבא הפיליפינים
צבא הפיליפינים ניהל משא ומתן עם ממשלת דרום קוריאה להעברת משגרי ה-"MLRS" שלו עבור גדודי ה-**MLRS** שהופעלו לאחרונה של גדוד הארטילריה של הצבא. שלוש סוללות של "K136 Kooryong MLRS" מדרום קוריאה היו צפויות להימסר בשנת-2020. אף גם מסירת היחידות התעכבה מספר פעמים.

## עיצוב
למשגר הרקטות המרובה יש 36 צינורות
והוא יורה רקטות **K30** בעלות 130 מילימטר ו-**K33** בעלות 131 מילימטר.
כמו כן, ישנם גם רקטות "**K37**" משופרות עם חומרי נפץ גבוהים לביצועים טובים יותר ורקטות "**HE K37**" מפוצלות מראש עם ראשי נפץ המכילים 16,000 כדורי פלדה. המשגר נישא על המשאית "M809 series 5-ton 6×6 truck".

## מפעילים
* : נבנו כ-150 יחידות.
* : כ-36 יחידות נרכשו ב-2004.

### בעתיד
* : ארבע סוללות בשווי של יחידות צפויות להימסר עם שלוש סוללות שיוקמו תחת צבא הפיליפינים ואחת תחת חיל הנחתים הפיליפיני. שתי סוללות שהושגו באמצעות תרומה מדרום קוריאה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ארטילריה
האוניברסיטה הרוסית לטכנולוגיה כימית ע"ש מנדלייב

**האוניברסיטה הרוסית לטכנולוגיה כימית ע"ש [[דמיטרי מנדלייב|מנדלייב]]** (ברוסית: **Российский химико-технологический университет имени Д. И. Менделеева**) הוא מוסד להשכלה גבוהה, מרכז החינוך והמחקר הרוסי הגדול ביותר בתחום הטכנולוגיה הכימית. ממוקם במוסקבה, יש לו שני סניפים - בנובומוסקובסק ובטשקנט.

תחומי הכשרה באוניברסיטה קשורים לתעשייה הכימית בתחומים שונים, לרבות פטרוכימיה, ביוטכנולוגיה, הנדסה כימית, טכנולוגיות כימיות-פרמצבטיות, אקולוגיה תעשייתית, אנרגיה מודרנית, ננוטכנולוגיה ועוד.

בשנת 2020 למדו באוניברסיטה כמעט 9,000 איש, מתוכם כמעט 800 זרים ממדינות חבר העמים, מיאנמר, עיראק, הודו, סין, ארצות הברית, אירופה ואפריקה.

האוניברסיטה לטכנולוגיה כימית בעלת הסכמי שותפות עם חברות מובילות בתעשייה הכימית ויותר מ-120 הסכמי שיתוף פעולה עם אוניברסיטאות וארגונים ב-35 מדינות.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מוסקבה: אוניברסיטאות ומכללות
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
האספה המחוקקת של פנג'אב

**האספה המחוקקת של פנג'אב** או **פנג'אב וידאהן סבהה** (בפנג'אבי: **ਪੰਜਾਬ ਵਿਧਾਨ ਸਭਾ**; בהינדי: **पंजाब विधान सभा**), היא הפרלמנט המדינתי של פנג'אב. באספה חברים 117 נציגים, הנבחרים ממחוזות בחירה.

## היסטוריה
הגוף המחוקק הראשון בפנג'אב הוקם ב-1897 תחת , כגוף בין 15 חברים. תחת  הוגדל מספר חברי האספה ל-24, ונקבע כי לא יגדל על שלושים. העשרים וארבע כללו עשרה פקידים ו-14 לא פקידים, ונכללו בה 5 נבחרים. בנוסף היו חברים באספה המושל ושני מומחים, שניתנו למינוי זמני לפי צורכי הזמן. ב-1935 חוקק הפרלמנט הבריטי את חוק ממשלת הודו, 1935, שהקים את אספה המחוקקת של פנג'אב כגוף בן 175 חברים. הבחירות הראשונות לאספה נערכו ב-1937. האספה חולקה לנציגויות לפי מוצא: 42 מושבים כלליים (הינודאים), 84 מושבים למוסלמים, 31 לסיקים, 1 לאנגלו-הודים, 1 לאירופאים, 2 לנוצרים הודים, 1 למייצגי מסחר, מכרות ומתכננים, 5 לבעלי אדמות, 1 לאוניברסיטאות, 3 לארגוני עובדים, מושב אחד לנשים כללי (הינודאיות), 22 לנשים מוסלמיות ו-2 לנשים סיקיות.

עם עצמאות הודו ב-1947, חולקה פנג'אב לשני מחוזות: מזרח פנג'אב ההודית ומערב פנג'אב הפקיסטנית. האספה חולקה בינים, והוקמה האספה המחוקקת של פנג'אב המזרחית, בת 72 חברים. 

לצד פנג'אב הוקמה ביולי 1948 איחוד מדינות פטיאלה ופנג'אב המזרחית כמדינה חלק ב', סיווג שהתייחס להגדרת מדינות הודו בחוקה, שכללה מספר ממדינות נסיכותיות, וגם לה הוקמה אספה מחוקקת. ב-1956 תחת חוק ארגון מחדש של המדינות, אוחדו שתי המדינות למדינה אחת, והאספה המחוקקת של המדינה אוחדה עם האספה המחוקקת של פנג'אב.

ב-1952 הפכה האספה לבית תחתון, כשהמועצה המחוקקת של פנג'אב הוקמה כבית עליון במדינה. המועצה המחוקקת פורקה בינואר 1970, והאספה המחוקקת שבה להיות בית המחוקקים היחיד.

ב-1966 שונו גבולות המדינה, כשחלקים ממנה הועברו להימאצ'ל פרדש והריאנה הוקמה מחלקה, דבר שהקטין את גודל האספה מ-154 ל-87 חברים. המספר הוגדל ל-104 ב-1967. כיום חברים באספה 117 חברים.

## הרכב נוכחי
ההרכב הנוכחי של האספה המחוקקת של פנג'אב היא האספה המחוקקת ה-16, שנבחרה בפברואר 2022. בהרכב שולטת אאם אדמי, המחזיקה ב-92 מושבים. באופוזיציה נמצאים הקונגרס הלאומי ההודי, מפלגת העם ההודית, שירומאני אקאלי דאל, בהוג'אן סמג' ופוליטיקאי עצמאי אחד.

האספה בוחרת את שבעת נציגי פנג'אב ברג'יה סבהה.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פנג'אב
פנג'אב
כדורגלן השנה באוסטריה

**כדורגלן השנה באוסטריה** (בגרמנית: ** APA-Fußballerwahl**) הוא פרס שנתי המחולק החל משנת 1984 על ידי סוכנות הידיעות האוסטרית APA לכדורגלן המצטיין במהלך העונה. התואר יכול להיות מוענק לכל שחקן המשחק בליגה האוסטרית הבכירה ללא קשר לאזרחותו והן לכל שחקן אוסטרי ללא קשר לליגה, בה הוא משחק. הענקת התואר נקבעת לפי ספירת הקולות בהצבעה של מאמני הליגה האוסטרית הבכירה.

ב-1991, נסטור גורוסיטו הארגנטינאי הפך לשחקן הזר הראשון שזוכה בפרס. נכון לשנת 2023 השיאן של זכיות בתואר הוא דויד אלאבה עם 10 זכיות.

## זוכי הפרס

קטגוריה:אוסטריה: כדורגל
אוסטריה
מעשי הטבח ההמוניים בפלטו (2023)

מ-23 עד 25 בדצמבר 2023, שורה של התקפות מזוינות התרחשו ברמת פלטו שבניגריה. המשטרה הניגרית ייחסה את הפיגועים למיליציות מוסלמיות מקומיות הנאבקות כחלק מסכסוך השודדים הניגרי . בין המיליציות, ייתכן כי נאבקו הסניף המערב-אפריקאי של דאעש, אנסארו או בוקו חראם. חברי המיליציות תקפו כ-20 קהילות כפריות בבוקוס ובבארקין לאדי, הרגו 160 ופצעו מעל ל-300.

## רקע
פלטו היא אחת מ-36 המדינות המרכיבות את ניגריה, וממוקמת במרכז ניגריה. לאורך השנים סבלה מסכסוכים דתיים ואתניים ארוכים, בעיקר בין רועי הבקר הפולאים הנוודים שהם מוסלמים ברובם, ובין החקלאים הברומים שרובם נוצרים. היו תקיפות דומות נוספות בין השניים, בשנת 2022 וגם במספר פעמים בשנת 2023.

עם זאת, הטבחים ההמוניים אשר התרחשו בדצמבר 2023, נחשבו לקטלניים ביותר במדינה מזה שנים רבות של מאבק, וגם זכו לסיקור תקשורתי, מכיוון שהתרחשו בחג המולד.

## הטבחים
הטבחים התרחשו ב-24 בדצמבר בבוקוס ובבארקין לאדי והתרחשו במספר רחב של כפרים. אותם הטבחים הותירו 79 הרוגים בבוקוס ו-17 בבארקין לאדי. התוקפים החמושים והמאורגנים פעלו מבסיסים מאולתרים שבנו ביערות במדינות הסמוכות ובהמשך הרגו ופצעו מספר רב יותר של ברומים.

## תוצאה
ההתקפות עוררו זעם והתושבים דרשו צדק והגנה מטעם הממשלה. המושל כיילב מוטפוונג גינה את ההתקפות, אך תגובתו עמדה בפני ביקורת. אמנסטי אינטרנשיונל קראה לחקירה עצמאית. הקהילות הבין-לאומיות, ביניהן האו"ם, האיחוד האירופי, האיחוד האפריקאי וארצות הברית, הביעו גינוי והציעו תמיכה.

## הערות שוליים

קטגוריה:פיגועי ירי
קטגוריה:אפריקה: פיגועי טרור אסלאמי
קטגוריה:ניגריה: היסטוריה
קטגוריה:פעולות טרור ב-2023
קטגוריה:2023 באפריקה
אלכרמס

**אלכרמס** (באיטלקית: **Alchermes**; בערבית: **القرمز**; בפרסית: **کرمست**) הוא סוג של ליקר איטלקי (במיוחד בטוסקנה, אמיליה-רומאניה ובסיציליה) המוכן על ידי שילוב של אלכוהול נייטרלי עם סוכר, קינמון, ציפורן, אגוז מוסקט, וניל, עשבי תיבול וחומרי טעם אחרים.

## מאפיינים
המאפיין הבולט ביותר שלו הוא צבעו הארגמן, המתקבל על ידי תוספת של קרמס, חרק בקנה מידה קטן שממנו נובע שם המשקה. (קרמס הוא סוג של חרק קשקשת בסדרת הפשפשאים: Hemiptera). הוא ניזון ממוהל אלונים; הנקבות מייצרות צבע אדום הנקרא גם "קרמס", שהוא מקור הארגמן הטבעי. המילה "קרמס" מקורה בטורקית (qirmiz או kirmizi). מספר גרסאות קנייניות זמינות מסחרית, כאשר חומר הצביעה הוא צבע שמקורו בזפת פחם כגון E124 או E126. תכולת האלכוהול במשקה היא כ 21% - 32%. השימוש העיקרי שלו הוא בצביעה של מאפי מגדנאות, אם כי קינוחים מהירים נעשים לפעמים על ידי הוספתו לחביצה וסוכר. בפודינג האיטלקי זופה אינגלזה, עוגת ספוג או בישקוטים ספוגות בליקר זה מרכיב עיקרי.

## היסטוריה
אלכרמס היה ליקר אהוב מאוד על משפחת מדיצ'י, למעשה בצרפת הוא נקרא "ליקר מדיצ'י". מהגרסה המקורית, האלכוהולית למדי, נגזרו סוגים שונים של עותקים, כמעט בכל אזורי איטליה, המאופיינים באחוז אלכוהול נמוך ובטעם מתוק יותר. בימי קדם בסיציליה שימש ליקר זה, שנקרא "ארכמיסי", נגד "תולעים מפחידות", כלומר, כאשר, למשל, ילד נבהל מאוד מאירוע מסוים: במקרה זה, הסבים דאגו לתת לתת. לילד כפית או שתיים מהאלכוהול הזה (תלוי במידת הפחד) כדי לגרש את הפחד. אלכרמס הוא גם מרכיב בקרם רג'יו הטיפוסי.

## כשיקוי
אלכרמס היה שינוי של שיקוי confectio alchermes מהמאה ה-8, טוניק שהיה מורכב מחוטי תולעי משי גולמי, מיץ תפוחים, פנינים טחונות, מושק, ענבר אפור, עלי זהב, מי ורדים, קינמון, סוכר ודבש. ברפואה הקדם-מודרנית, השיקוי דורג בין הטוניקים הטובים ביותר ללב והיה בשימוש תכוף עבור פעמת (דפיקות לב), או התעלפות, לפעמים עבור אבעבועות שחורות או חצבת, וכאמצעי שיקום כללי.

## לקריאה נוספת
* גרינפילד, איימי באטלר: אלכרמס "ליקר של חוזק מופלא" *גסטרונומיה*. 2007 חורף; ז(1): 25–30.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ליקרי עשבים
קטגוריה:המטבח האיטלקי: ליקרים
דנציג (פירושונים)

**דנציג** (בגרמנית **Dantzig**) הוא שמה הגרמני של העיר הפולנית **[[גדנסק|גְדַנְסְק]]**, אשר הייתה בשליטה גרמנית (פרוסיה, הקיסרות הגרמנית וגרמניה הנאצית) במספר תקופות לאורך ההיסטוריה.

קטגוריה:שמות משפחה
המועצה המחוקקת של פנג'אב

**המועצה המחוקקת של פנג'אב** או **פנג'אב וידהאן פרישד** (בפנג'אבי: **ਪੰਜਾਬ ਵਿਧਾਨ ਪਰਿਸ਼ਦ** בהינדי: **विधान परिषद पंजाब**) הייתה מועצה מחוקקת, הבית העליון של המדינה ההודית פנג'אב.

## היסטוריה
המועצה המחוקקת של פנג'אב הוקמה ב-1952, והיו בה 40 חברים.

ב-1956, תחת חוק ארגון מחדש של המדינות, אוחדה איחוד מדינות פטיאלה ופנג'אב המזרחית עם פנג'אב, והמועצה המחוקקת הוגדלה בשישה חברים ל-46. במרץ 1957 העבירה האספה המחוקקת של פנג'אב חוק להגדיל את המועצה ל-51 חברים, שאושר על ידי הפרלמנט ההודי.

ב-1966 שונו גבולות המדינה, כשחלקים ממנה הועברו להימאצ'ל פרדש והריאנה הוקמה מחלקה, דבר שהקטין את גודל האספה ל-40 חברים.

ב-1969 חוקקה האספה המחוקקת של פנג'אב ברוב של שני שלישים חוק לביטול המועצה המחוקקת, שאושר על ידי הפרלמנט ההודי באותה שנה. המועצה המחוקקת פורקה בינואר 1970.

במרץ 1976 העבירה האספה המחוקקת חוק להקמתו מחדש של המועצה, אך החוק לא קודם בפרלמנט ההודי.

## משכן
המועצה המחוקקת שכנה במבנה אחד עם האספה המחוקקת של פנג'אב במבנה בצ'אנדיגאר. המבנה תוכנן על ידי לה קורבוזיה, שתכנן את צ'אנדיגאר עבור ממשלת הודו. לאחר הקמת האספה המחוקקת של הריאנה בנובמבר 1966 שוכנה אף היא בבניין, ולאחר פירוק המועצה הפך אולם ששימש את המועצה למשכנה של האספה המחוקקת של הריאנה.

## הערות שוליים

קטגוריה:פנג'אב
פנג'אב, המועצה המחוקקת של
קטגוריה:רשויות מחוקקות לשעבר
קטגוריה:בתים עליונים
אנרי דיטרה-קרוזון

**אנרי דיטרה-קרוזון** הוא השם הבדוי המשותף של הקולונלים הצרפתיים פרדריק דלבק וז'ורז' לארפנט, שני פעילי התנועה הפוליטית אקסיון פראנסז, שראתה את צרפת כמונרכיה קתולית. הם כתבו במשותף בכתב העת Revue d'Action française, שהופץ מבית קפה פריזאי, והפך ב-1908 ל-L'Action française בניהולו של שארל מוראס, הוגה דעות צרפתי לאומני ואנטישמי, שהיה האידאולוג הראשי של אקסיון פראנסז.

## היסטוריה
שם העט דיטרה-קרוזון נוצר בתחילת המאה ה-20 אחרי פרשת דרייפוס, שתוצאותיה השפיעו על חוגים לאומניים שהיו נגד אלפרד דרייפוס. בשנת 1909 כתבו דיטרה-קרוזון את פרייסיז (Précis), סיכום פרשת דרייפוס, וב-1924 הודפסה מהדורה סופית של הספר בהיקף של 400 עמודים. הספר נראה כמחקר מדעי, עם תיאור מדוקדק של עובדות, מקורות רבים, ניתוח אנליטי ברמה גבוהה וביבליוגרפיה שופעת. הדיוק בספר עומד בצורה מיומנת בקריטריוני עבודה מלומדת ודידקטית, ומהווה הסברה רחבה נגד פרשת דרייפוס. העובדות בספר מכחישות את חפות דרייפוס, אף על פי שנקבעה במועד פרסומו של הספר. קולונל אובר-ז'וזף אנרי, ששלח יד בנפשו לאחר שנאלץ להודות בזיוף מסמכים נגד דרייפוס, הוצג בספר כקדוש מעונה, מגיני ערכים מסורתיים וצבאיים זוכו, וניתנה לגיטימציה לאנטישמיות על ידי הפרכת ההיסטוריה של פרשת דרייפוס, שנכתבה בשבעה כרכים על ידי עורך הדין והעיתונאי היהודי ז'וזף ריינאך.

אף על פי שפרשת דרייפוס הוכיחה את חפותו של דרייפוס ושיקמה אותו, פרסמו דיטרה-קרוזון את עבודתם פעמים נוספות, והמשיכו בתעמולה נגד דרייפוס על ידי פרסומים שונים, בלי לחסוך באמירות אנטישמיות ובהתקפות אישיות. הם עשו זאת בסדרת חוברות בשם "פנייה למדינה", שתוכנן נכלל בספר פרייסיז. מתוך נאמנותם למדיניות אקסיון פראנסז, פרסמו דלבק ולארפנט גם מסות פולמוסיות נגד מוסדות רפובליקניים, והצטרפו למוראס בספרו  (1910) כדי לדון באפשרות הפיכה מונרכיסטית.

לפי ההיסטוריונים פייר וידאל-נאקה ווינסנט דוקלר, מנוסח הפרייסיז כיצירה פורצת דרך של שליליוּת, לפי המונח שטבע ההיסטוריון . בספר פועלות רטוריקה שלילית ואסטרטגיות של עשיית שימוש פסול בעובדות למטרות אידאולוגיות ולזיוף. כרוב חברי הדור הראשון של אקסיון פראנסז, גישת ההכחשה של דיטרה-קרוזון נבעה בעיקר מטינה ומחוסר שביעות רצון שנבעו מכישלון האקטיביזם האנטי דרייפוסי לאורך שנים. כאנשי צבא, הושפעו דלבק ולארפנט בעיקר ממשבר זה, שהותיר את עקבותיו בפעילותם. מהדורת הספר משנת 1924 המשיכה את עלילת הפרשה, וכללה את מאבק אקסיון פראנסז לאמת שלה, שלפיה לא יכירו לעולם תומכי אמת זו בחפותו של קפטן דרייפוס.

במלחמת העולם השנייה, הפך ז'ורז' לארפנט לתומך בשיתוף פעולה פעיל עם הכובשים הנאצים, והצטרף ל ששיתפה פעולה עם הנאצים. פרדריק דלבק נפטר ב-9 באפריל 1940.

## הערות שוליים

קטגוריה:פרשת דרייפוס
קטגוריה:צרפת: אנטישמיות
קטגוריה:צרפת: העת החדשה
קטגוריה:סופרים הידועים בשם עט
ערן וולף

**ערן וולף** (נולד ב-24 בינואר 1962, י"ט בשבט ה'תשכ"ב) הוא יזם ואיש עסקים ישראלי המוכר גם בתור מנכ"ל לשעבר ומייסד של חברת "מימון ישיר".

## ביוגרפיה
וולף נולד וגדל ברמת גן להוריו זאב ולאה וולף. בתקופת ילדותו, וולף השתתף בתחרויות שחמט, ודורג במקום החמישי בקטגוריית הילדים בישראל.

שירת בחטיבת גולני, ובמהלך השירות קודם לתפקידי סמ"פ בעורב גולני ולמ"פ של יחידת המסלול עורב והחה"נ גולני.

וולף סיים בוגר תואר ראשון בכלכלה מאוניברסיטת תל אביב, ותואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת תל אביב.

לאחר לימודיו, וולף שימש כיועץ ולאחר מכן כשותף בחברת הייעוץ 'יישום אסטרטגיות שיווקיות' וכן כיהן כסמנכ"ל שיווק בחברת הנדלן מבנה גזית, חברת הנדל"ן אשדר וכמנכ"ל חברת רפיד ויז'ן. ב-2003 החל לשמש בתור סמנכ"ל שיווק בביטוח ישיר.

בשנת 2006, ייסד את חברת מימון ישיר ביחד עם מוקי שינדמן ודורון שינדמן, בעלי השליטה בקבוצת צור שמיר. וולף כיהן כמנכ"ל מימון ישיר מהקמתה ועד 2023. בתפקיד זה, הוביל וולף את החברה להנפקה בבורסה לניירות ערך בתל אביב בתקופת משבר הקורונה, וכן היה אחראי להטמעה של פתרונות שונים שהובילו לשינוי בענף האשראי החוץ בנקאי, זאת באמצעות החדרת טכנולוגיות לעולמות הרכב בכדי לקצר את זמני ה-SLA לקבלת ההלוואה. בנוסף, הוביל את כניסת החברה לתחום המשכנתאות.

## פעילות ועשייה חברתית
בשנת 2012, וולף הוציא לאור את הספר 'קצרים מהחיים' המאגד סיפורים קצרים אודות אירועים, הרהורים, זיכרונות ואנקדוטות מחייו האישיים.

בין השנים 2018 ל-2023, וולף ליווה ותמך בניצול שואה ערירי שהיה ד"ר לכלכלה ושחמטאי בשם מארק רובינשטיין, אשר עודד את וולף לחזור ולשחק שחמט תחרותי. יחד הם השתתפו באליפות העולם לסניורים שנערכה דאז בבוקרשט. לאחר פטירתו של רובינשטיין ב-2023, וולף יזם תחרות שחמט לזכרו.

החל משנת 2020, וולף משמש כחבר הנהלה בחבר הנאמנים של עמותת 'יד שרה'.

## חיים אישיים
וולף נשוי בשנית לאלה וולף, לשעבר מנכ"לית משרד הפרסום דרורי שלומי ארואטי ואמא של שני גולדשטיין. השניים מתגוררים בהרצליה ולהם חמישה ילדים.

## ספרים
* ערן וולף, קצרים מהחיים - הוצאת חממה ספרותית (2012)

## הוקרה
וולף נבחר פעמיים ברשימת 50 המנהלים המובילים של עיתון כלכליסט. בשנת 2021 דורג במקום ה-40 ובשנת 2022 דורג במקום ה-17.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יזמים ישראלים