open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מלווינה צ'רבנסקי

**מלווינה צ'רבנסקי** (ברומנית: **Malvina Cervenschi**; נולדה ב-16 באוקטובר 1979) היא מנחת טלוויזיה רומנייה.

## ביוגרפיה
נולדה בחונדוארה כסימונה צ'וצ'ולטה (Simona Ciuciulete) וגדלה בעיר דרובטה-טורנו סוורין. הוריה ואחותה היגרו מרומניה לניו יורק ומאוחר יותר לאנגליה, בעוד היא נשארה במולדתה.

היא למדה בפקולטה לשפות זרות של אוניברסיטת ספירו הארט  בבוקרשט.

ב-2003 החלה לעבוד בהגשת מזג האוויר ב-TVR, הטלוויזיה הציבורית הרומנית. היא ביצעה את התפקיד עד 2006, ולאחר מכן הגישה מהדורת חדשות בוקר.

היא הנחתה את תוכנית הקולינריה "Cuptorul Magic".

ב-2007 הופיעה על שער המגזין "The One".

באירוויזיון 2010 ובאירוויזיון 2011 הגישה את תוצאות הניקוד של רומניה.

היא מגישה את "Jurnalul TVR", מהדורת החדשות המרכזית של הטלוויזיה הרומנית.

בנוסף היא עוסקת בעיצוב תכשיטים.

## חיים אישיים
ב-2006 נישאה לאיש העסקים בוגדן צ'רבנסקי, וב-2012 הם התגרשו. לזוג נולדה בת בשם דנה. בהמשך ניהלה צ'רבנסקי מערכת זוגית עם השחקן דוריאן בוגוצה, יליד קישינב.

## קישורים חיצוניים

*Malvina Cervenschi, prezentatoare TV: „Sunt mai mult decât un trup plăcut“

## הערות שוליים

קטגוריה:מנחות טלוויזיה רומניות
קטגוריה:רומניות שנולדו ב-1979
Dreadful Shadows

**Dreadful Shadows** היא להקת רוק/מטאל גותי מגרמניה.

## היסטוריה

הלהקה הוקמה ב-1993 בברלין שבגרמניה, כחלק מגל הדארקווייב (Darwave) והרוק הגותי. מייסדיה היו סוון פרידריך, רייקו ישקה, פרנץ הופר, ינס ריידיגר ורון תייל.

ב-1994 הוציאה את אלבומה הראשון Estrangement במסגרת הלייבל Sounds of Delight. בעקבותיו יצאה למסע הופעות באירופה וזכתה להצלחה בהולנד, אנגליה ודנמרק.

ב-1995 עזבה הלהקה את חברת התקליטים Sounds of Delight וחתמה בלייבל Deathwish Office. ב-1997 עברה לחברת התקליטים Oblivion.
בשנים 1995–2000 הלהקה הייתה בשיא יצירתה המוזיקלית והוציאה 3 אלבומי אולפן באורך מלא ועוד מספר EP. ב-1998 יצאה למסע הופעות ביחד עם להקת המטאל הגותי Paradise Lost, שנחשבת לאחת ממייסדות הז'אנר ולאחת הלהקות הוותיקות והמצליחות בסצנות המטאל הגותי והדום-דת'.

בשנת 2000 התפרקה הלהקה וחבריה התפצלו למספר פרויקטי סולו. בשנים 2000–2003 נערכו מחדש מספר אלבומים של הלהקה, שכללו מיקסים חדשים ורצועות בונוס.

בשנת 2007 התאחדה הלהקה לצורך מסעי הופעות, שבחלקם השירים נבחרו על ידי המעריצים. עם זאת, חברי הלהקה אינם מגדירים זאת כ"איחוד הלהקה" מאחר שהם לא יוצרים ומקליטים שירים חדשים, אלא רק מופיעים ביחד.

## חברי הלהקה
### נוכחיים
* סוון פרידריך (Sven Friedrich) - סולן, קלידים, גיטרה אקוסטית
* אנדרה פלר (André Feller) - גיטרה
* נורמן זלביג (Norman Selbig) - גיטרה
* ינס ריידיגר (Jens Riediger) - גיטרה באס
* רון תייל (Ron Thiele) - שירה, קולות רקע

### לשעבר
* רייקו ישקה (Reiko Jeschke) - גיטרה, 1993
* סטפן נויבאואר (Stefan Neubauer) - בשנים 1993–1996
* פרנק הופר (Franc Hofer) - בשנים 1993–1996
* סבאסטיאן אוליף לנגה (Sebastian Olive Lange) - בשנת 1996

## דיסקוגרפיה

אלבומי אולפן באורך מלא:

* Estrangement (1994)
* Buried Again (1997
* Beyond The Maze (1998)
* The Cycle (1999)

דמואים, EP ומיני אלבומים:

* "Homeless EP" (1994) EP
* "Burning the Shrouds" (1998) Single
* "Twist in My Sobriety" (1999) Single
* "Futility" (1999) Single
* Apology EP (2000) sold only at shows

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:להקות רוק גותי
קטגוריה:להקות מטאל גותי
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1993
הונוריוס הרביעי

150px|ממוזער|שלט האצולה האפיפיורי של הונוריוס הרביעי
**הונוריוס הרביעי** (בלטינית: **Honorius IV**; סביב 1210 – 3 באפריל 1287) היה האפיפיור מ-20 במאי 1285 עד מותו.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
ג'אקומו סאבלי היה בנם של הסנטור הרומי לוקה סאוואלי וג'ובאנה אלדוברנדסקי, והיה קרובו של האפיפיור הונוריוס השלישי. הוא למד בפריז, ובשנת 1261 מונה על ידי האפיפיור אורבנוס הרביעי לקרדינל דיקון של סנטה מריה קוסמדן. בתפקידו זה הוא ניהל את משרדו של הקרדינל מסנטה מריה בקוסמדן, ובו בזמן מונה לסנאטור רומי לכל החיים.

### שלטונו
לאחר מותו של קודמו מרטינוס הרביעי, בחרה בו מועצת הקרדינלים לאפיפיור, רק לאחר ארבעה ימים של דיונים. הונוריוס הרביעי היה אז משותק כמעט בכל ידיו ורגליו כתוצאה משיגדון, וכאשר חגג על המזבח הגבוה, הוא היה מסוגל להרים את הרקיק רק על ידי מכשיר מכני.

בימי שלטונו הקצרים היה עליו לדאוג בעיקר לביטחון של מדינת האפיפיור והמצב בסיציליה. קודמו מרטינוס הרביעי נכשל לחלוטין במדיניותו. הונוריוס המשיך במדיניותו וחבר לבית אנז'ו, ואחד מצעדיו הראשונים היה הכרזת מלחמה צרפתית נגד ממלכת אראגון. שארל השני, מלך נאפולי, בנו של שארל הראשון, מלך נאפולי וסיציליה, נאלץ לוותר על טענותיו בסיציליה, ורק לאחר מכן שוחרר מכלאו על ידי חיימה השני, מלך אראגון. הונוריוס דחה מכל וכל את המשא-ומתן לשלום בין צרפת לאראגון, ואסר על שארל השני לוותר על סיציליה, דבר שעשה בשבי אראגון. פייטרו השלישי, מלך סיציליה, הוחרם על ידי האפיפיור. להונוריוס חסרה כל תחושה של ריאליזם פוליטי, כמו גם הרצון למצוא פתרון של שלום. עם רודולף פון הבסבורג הונוריוס קיים קשר ידידותי, אבל לא היה מסוגל לספק לו את ההכתרה הקיסרית, בשל התנגדותם של הנסיכים הבוחרים.

ב-3 באפריל 1287 מת הונוריוס ברומא, ובמקומו נבחר לאפיפיור ניקולאוס הרביעי.

הונוריוס הוציא כתב הגנה על ספרו של הרמב"ם, "מורה הנבוכים".

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אפיפיורים איטלקים
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-13
קטגוריה:נפטרים ב-1287
מרטינוס הרביעי

150px|ממוזער|שלט האצולה האפיפיורי של מרטינוס הרביעי
**מרטינוס הרביעי** (בלטינית: **Martinus IV**; 27 במרץ 1220 – 28 במרץ 1285) היה האפיפיור מ-22 בפברואר 1281 עד מותו, והאפיפיור הצרפתי האחרון ששלט ברומא, מאחר שכל האפיפיורים הצרפתים שהיו אחריו שלטו באביניון.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
סימון דה בריון נולד בשנת 1210 בטורן, צרפת, ולמד משפטים באוניברסיטת פדובה ובבולוניה. בזכותו של האפיפיור הוא זכה למשרה בסנט קנטן בשנת 1238, ובילה את התקופה 1248–1259 כקאנון של קתדרלת רואן, ולאחר מכן שימש כסגן הבישוף. בשנת 1260 מונה לקנצלר צרפת, תחת שלטונו של לואי התשיעי, מלך צרפת. ב-17 בדצמבר 1261 הוא מונה לקרדינל, ובשנת 1262 מונה בנוסף לראש האינקוויזיציה בצרפת.

### שלטונו
לאחר מותו של קודמו ניקולאוס השלישי, הוא נבחר לאפיפיור על ידי מועצת הקרדינלים כעבור חצי שנה, בלחץ שארל הראשון, מלך נאפולי וסיציליה, ועל מנת לחזק את כוחם של הקרדינלים הצרפתיים, נעצרו קרוביו של הקרדינל מתאו אורסיני.

בשל היותו זקוק לתמיכתו של שארל מאנז'ו, הוא נידה על פי דרישתו את מיכאל השמיני, קיסר האימפריה הביזנטית, שעמד בדרכו של שארל להקים את האימפריה הלטינית, שהוקמה בעקבות מסע הצלב הרביעי. בכך הוא שבר את האיחוד הדל שכונן בין הכנסיות היווניות והלטיניות במועצה השנייה של ליון ב-1274, ופשרה נוספת נעשתה בלתי אפשרית. ב-29 במרץ 1282 פרצה התקוממות נגד הצרפתים בסיציליה שהחלה בפלרמו ונודעה בשם "ערבית סיציליאנית". בהתקוממות זו נרצחו צרפתים רבים בסיציליה. שארל מאנז'ו קיבץ את כוחותיו בקלבריה, נחת במסינה והטיל עליה מצור אך ללא הצלחה. הסיציליאנים קראו לפדרו השלישי, מלך אראגון לקחת לידיו את השלטון בממלכת סיציליה. ב-30 באוגוסט 1282 פדרו השלישי נחת בסיציליה עם צבאו וכעבור חמישה ימים הוכרז למלך סיציליה. שארל נסוג לקלבריה.

למרות נסיגתו, שארל נהנה מתמיכתם של אחיינו, פיליפ השלישי, מלך צרפת ושל האפיפיור מרינוס הרביעי שראה ב"ערבית הסיציליאנית" מרד נגד שלטונו. הוא נידה את פדרו השלישי, מלך ארגון והכריז על מסע צלב כדי לנשל אותו מכתרו כמלך סיציליה. ב-2 בפברואר 1284 האפיפיור הכיר בשארל כמלך אראגון וולנסיה.

מרטינוס הרביעי חגג מסיבה חגיגית בקתדרלה בפרוג'ה ביום ראשון של חג הפסחא, 25 במרץ 1285, שהיה גם חג הבשורה. אחרי ארוחת הצהריים הרגילה שלו עם הכמרים שלו חלה לפתע במחלה פתאומית, וביום רביעי הבא, 28 במרץ הוא מת, ובמקומו נבחר לאפיפיור הונוריוס הרביעי.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אפיפיורים צרפתים
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-13
קטגוריה:ילידי 1220
קטגוריה:נפטרים ב-1285
הליטון הקוריאני המחודש

**הליטון הקוריאני המחודש** (, בליטון מחודש: **gugeoui romaja pyogibeop** תרגום מילולי: אות לטינית לאומית לשפה הלאומית; ) היא מערכת הליטון הרשמית של השפה הקוריאנית בקוריאה הדרומית. היא פותחה על ידי האקדמיה הלאומית של השפה הקוריאנית  החל מ-1995 ופורסמה ב-7 ביולי 2000 על ידי משרד התרבות, הספורט והתיירות הקוריאני.

מערכת ליטון זו פתרה בעיות שהיו קיימות במערכת הקודמת, המכונה "מק'ון-רישאוור" . המערכת ההיא יצרה קשיים בהבחנה בין עיצורים שונים בשפה. קשיים אלו נוצרו עקב הפונולוגיה הייחודית של השפה הקוריאנית, המשתמשת בין היתר בהבחנה קולית שונה מזו המאפיינת את האותיות הלטיניות, ובכלל. סימני ההבחנה בין העיצורים הפחות קוליים - ㄱ, ㄷ, ㅂ, ו-ㅈ, לבין אלו הקוליים יותר -ㅍ ,ㅋ, ㅌ, ו-ㅊ  (t,k, p, ו-ch בהתאם), התבססו על גרשיים. כמו כן, הבדלים בין התנועות 어(ŏ)  ל-오(o) ובין 으(ŭ) ל-u)우) התבססו על סימני ברווה. הצורך בשימוש בסימנים אלו, שלא תמיד ניתן להוסיפם בקלות, ובפרט בעידן ההקלדה והאינטרנט, גרם לקושי בכתיבה. כתוצאה, מכך פעמים רבות הם היו מושמטים על ידי הכותבים, הן קוריאנים והן זרים, וגרמו לקושי ולבלבול בקריאת ובהבנת הנכתב. המערכת החדשה פותחה מתוך הנחה שהמשך השימוש במערכת הקודמת גורם לבעיות שיחריפו עם הזמן, הן אצל קוריאנים והן בכלל.

## האותיות ותעתוקן הלטיני
### תנועות

### עיצורים

ㄱ, ㄷ, ㅂ, ו-ㄹ מתועתקות כ-g, d, b, וכ-r כשהן באות בתחילת מילה או לפני עיצור (תחיליות), וכ-k, t, p, וכ-l כשהן באות אחרי עיצור או בסוף המילה (סופיות).

## ראו גם
* האנגול
* הנג'ה
* ליטון יפנית: רומאג'י
* ליטון סינית: פין-יין

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תקני ISO
קטגוריה:קוריאה הדרומית
קטגוריה:קוריאנית
חפה

[ממוזער|חפיה של [בוגנוויליה נבדלים בצבעם מהעלים שאינם חפים, ומושכים מאביקים]]
בצמח, **חָפֶה** (ברבים: **חָפִים**) הוא עלה מתמחה (שעבר התאמה), ובפרט כזה הקשור במבני הרבייה כגון פרח, שִׁזְרַת תפרחת או קשקש אצטרובל. על פי רוב, חפים נבדלים מן העלים ה"רגילים" של הצמח (עלי הגבעול) – שונים בגודלם, בצבעם, בצורתם או במרקמם.

בדרך כלל צומח החפה בסמוך לבסיס הפרח או הפרי, מראהו קטן וקרומי וצבעיו בהירים, לכן יש המתבלבלים בין חפה לבין עלי כותרת (למשל בבוגנוויליה).

**חָפֶה** (bract, floral bract, bractea) - עלה קטן, ירוק או צבעוני או קרומי, בדרך כלל שונה מהעלה הגבעול, **שמחיקו יוצא עוקץ הפרח או עוקץ התפרחת**. לעיתים החפים יוצרים מעטפת המלווה תפרחת.

**חָפית** (bracteole, bractlet) - 1. חפה זעיר **היושב על עוקץ הפרח**; לפעמים הפרח מחוסר עוקץ והחפיות סמוכות לפרח; או 2. חפה קטן או משני, במיוחד בפרחים היחידים שבתפרחת.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מורפולוגיה של צמחים
קטגוריה:עלים
אדריאנוס החמישי

**האפיפיור אדריאנוס החמישי** (בלטינית: **Adrianus V**; 11 ביולי 1205 - 18 באוגוסט 1276), היה האפיפיור מ-11 ביולי 1276 עד מותו כחודש לאחר מכן.

## ביוגרפיה
אוטובונו דה פיצ'י נולד ב-11 ביולי 1205 בג'נובה, והשתייך למשפחה פיאודלית מליגוריה, הרוזנים של לאבאנה.

משרתו הכנסייתית הראשונה החלה בשנת 1243, כאשר הוא מונה לכומר אפיפיורי. לאחר מכן הוא קיבל מספר בנפיקיום כנסייתיים, והפך לארכידיאקון בבולוניה (1244) ופארמה (1244 / 1248–1255), קנון וקנצלר של הקתדרלה בריימס (1243-1250), קנון ודיקן בפיאצ'נצה 1247) וקאנון של הקתדרלה בפריז (1244 / 1245–1270). בדצמבר 1251 הוא מונה לקרדינל דיאקון של סן אדריאנו על ידי דודו אינוקנטיוס הרביעי. הוא היה גם הכומר הראשי של בזיליקת סנטה מריה מג'ורה הפטריארכלית (1262).

הוא נשלח לאנגליה בשנת 1265 על ידי קלמנס הרביעי כדי לתווך בין הנרי השלישי, מלך אנגליה לבין הברונים שלו, ולהטיף למסעי הצלב. הוא נשאר שם במשך מספר שנים כנציג האפיפיור, מאוקטובר 1265 עד יולי 1268. עמדתו הדיפלומטית הייתה כזו, ששמו עדיין נזכר על החוק העתיק ביותר של החוק האנגלי, חוק מרלבורו משנת 1267, שבו הכותרת הרשמית מזכירה כעד "הלורד אוטובון, אז הנציג באנגליה". (בנציגות הזאת שירת גם דיפלומט צעיר אחר, לימים בוניפקיוס השמיני) בחודש אפריל 1268 הוא הוציא סדרה של קנונים, אשר היוו את הבסיס של החוק הכנסייה באנגליה עד הרפורמציה הפרוטסטנטית במהלך המאה ה-16.

לפיצ'י היה קשר רחוק להנרי השלישי; אחותו התחתנה עם תומאס, רוזן פלנדריה, שהיה בן דודו של אשתו של הנרי, אלינור מפרובנס.

בהשפעתו של שארל הראשון, מלך נאפולי וסיציליה, הוא נבחר לאפיפיור במקום אינוקנטיוס החמישי ב-11 ביולי 1276, אך הוא מת בוויטרבו ב-18 באוגוסט 1276 ממחלה, מבלי שהוסמך מעולם לכהונה. אדריאנוס החמישי היה האפיפיור השלישי ב"שנת ארבעת האפיפיורים" - 1276.

הוא ביטל את הבולה אפיפיורית של גרגוריוס העשירי על ניהול קונקלווה, אך מת לפני שחוקק תקנות חדשות, ובמקומו נבחר יוחנן העשרים ואחד לאפיפיור.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אפיפיורים איטלקים
קטגוריה:אפיפיורים
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-13
קטגוריה:הכס הקדוש: דיפלומטים
קטגוריה:ילידי 1205
קטגוריה:נפטרים ב-1276
כלי יקר (פירושונים)

קטגוריה:פירושון ספרים
קטגוריה:פירושונים
קטגוריה:פירושי התנ"ך
ניקולאוס השלישי

150px|ממוזער|שלט האצולה האפיפיורי של ניקולאוס השלישי
**ניקולאוס השלישי** (בלטינית: **Nicolaus III**; 1225 – 22 באוגוסט 1280) היה האפיפיור מ-25 בנובמבר 1277 עד מותו.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
ג 'ובאני ג'אטנו אורסיני נולד בשנת 1225 ברומא, למתאו רוסו אורסיני, והשתייך למשפחת אורסיני המפורסמת. בשנת 1241 הוא מונה לסנאטור רומאי לכל חייו על ידי האפיפיור גרגוריוס התשיעי, ובשנת 1244 מונה לקרדינל ולעוזרו של האפיפיור אינוקנטיוס הרביעי, ואף ליווה אותו בעת שברח מפני פרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. בשנת 1262 הוא מונה לראש האינקוויזיציה, ובשנת 1263 מונה למגן המסדר הפרנציסקני וקלריסה הקדושה.

### שלטונו
לאחר מותו של קודמו יוחנן העשרים ואחד, התעכבה בחירת האפיפיור הבאה במשך שמונה חודשים, ורק ב-25 בנובמבר 1277 נבחר ג'ובאני לאפיפיור בשם **ניקולאוס השלישי**. ניקולאוס היה יריב של שארל הראשון, מלך נאפולי וסיציליה, וניסה לצמצם את השפעתו על איטליה. לכן הוא סירב להמשיך לו את מעמדו כסנאטור רומי, וב-16 בספטמבר 1278, אחרי עשר שנים, ויתר המלך שארל על מעמדו כסנאטור. מעמד זה נלקח לראשונה על ידי האפיפיור עצמו כאזרח פרטי, ולאחר מכן הוחזק בידי אחיו. ניקולאוס גם ניהל משא ומתן קשוח עם רודולף הראשון, מלך גרמניה, והסכים להכתירו כקיסר, רק בעד ויתורו על העיר רוונה והבטחה להחזרת התרומות כבימי לואי החסיד, אולם לבסוף לא יצאה אל הפועל הכתרתו של רודולף כקיסר.

אפילו יותר מאשר הכנסייה והדת, הכוח והמעמד של ביתו של אורסיני היו חשובים לאפיפיור ניקולאוס. הוא דאג בראש ובראשונה להרחבת התהילה והרכוש שלו ושל משפחתו, ואף מינה חמישה מאחייניו לקרדינלים. ב-22 באוגוסט 1280 מת ניקולאוס משבץ, ובמקומו נבחר לאפיפיור מרטינוס הרביעי.

**במקורות היהודיים**

ניקולוס השלישי מוכר במקורות היהודיים כמי שמקובל-המשיחי אברהם אבולעפיה ניסה להיפגש עימו. על פי עדותו של אבולעפיה בספרו מצרף השכל,  דחפה אותו להיפגש עם האפיפיור. הלה הורה לאנשיו שאם יתקרב אליו אבולעפיה, ישרפו אותו באש. אבולעפיה, אף על פי שידע על הוראה זו, החליט בכל זאת להגיע לעיר בה שהה האפיפיור, שורינו, אך האפיפיור נפטר בחטף. אבולעפיה נעצר לעשרים ושמונה יום ולבסוף שוחרר. 

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אפיפיורים איטלקים
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-13
קטגוריה:ילידי 1225
קטגוריה:נפטרים ב-1280
מחלף נווה אילן

**מחלף נווה אילן** הוא מחלף המחבר את כביש 1 וכביש 425 וממוקם סמוך ליישוב נווה אילן ומכאן שמו. המחלף מורכב מגשר בכביש 1 לשני הכיוונים החולף מעל כביש 425. ונותן גישה נוחה ליישובים הנמצאים בכביש 425: קריית יערים, נווה אילן, יד השמונה, וכן למערב הכפר אבו גוש.

## היסטוריה
עד שנת 1971 היה כביש 425 בקטע שבין המחלף דרך אבו גוש (היום כביש 3975), חלק מכביש ירושלים-תל אביב. באותה שנה נחנך קטע כביש 1 העוקף את אבו גוש, ובמקום הוקם צומת T בין כביש 425 לבין כביש 1. 

בשנת 2000, בוטל הצומת מאחר שהיה מוקד לתאונות דרכים. במקום לא הוקם רמזור, כדי לא לפגוע בזרימת התנועה בכביש 1, והרכבים הפונים בצומת היו צריכים לחצות את התנועה הכבדה במהירות. לאחר ביטול הצומת אפשרות התנועה הוגבלה רק לבאים מירושלים ופונים אל כביש 425 או ליוצאים מכביש זה לכיוון תל אביב. לבאים מכיוון תל אביב הגישה ליישובי הסביבה הייתה אפשרית רק דרך הכפר אבו גוש הסמוך, שהכניסה אליו הייתה דרך מחלף חמד.

בשנת 2012, כחלק מהעבודות לשדרוג כביש 1, נערך מכרז להקמת מחלף במקום. במרץ 2015 נחנך המחלף.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

מחלף
קטגוריה:כביש 1: מחלפים
קטגוריה:קריית יערים: תחבורה
אינוקנטיוס החמישי

150px|ממוזער|שלט האצולה האפיפיורי של אינוקנטיוס החמישי
**אינוקנטיוס החמישי** (בלטינית: **Innocentius V**; 1225 – 22 ביוני 1276) היה האפיפיור מ-21 בינואר 1276 עד מותו.

## ביוגרפיה
פייר דה טארנטייז נולד בשנת 1225 בשמפאני-אה-וזואז, שהשתייכה לרוזנות סבויה. מאז 1264 הוא היה ראש מחוז של המסדר הדומיניקני. בשנת 1272 הוא מונה לארכיבישוף של ליון, ובשנת 1273 מונה לבישוף של אוסטיה. הוא היה גם פרופסור באוניברסיטת סורבון בפריז. כתלמיד של תומאס אקווינס ואלברטוס מגנוס הוא התפרסם בתחום המדע, ואף צבר בתחום זה מוניטין רב יותר מאשר צבר במהלך כהונתו. במהלך תקופה זו החלו לכנות אותו "הדוקטור הנכבד ביותר" (famosissimus).

הוא נבחר לאפיפיור ב-21 בינואר 1276, יום אחד בלבד אחרי כינוס המועצה, אשר התכנסה לראשונה על פי הכללים הקפדניים של קודמו גרגוריוס העשירי, ולפיהם הקרדינלים לא הורשו לעזוב את הבניין לפני שנבחר אפיפיור חדש. אינוקנטיוס היה הדומיניקני הראשון שנבחר לאפיפיור. אף על פי שנטה לנייטרליות, עד מהרה הוא נסחף בהשפעתו של שארל הראשון, מלך נאפולי וסיציליה, שהתגורר כסנטור רומי ברומא. כמו כן הוא תמך בשביעות רצון במדיניותו כלפי רודולף פון הבסבורג, וגם ניסה לשווא לעודד את איחוד הכנסייה עם האימפריה הביזנטית.

אינוקנטיוס כיהן תקופה קצרה בלבד, וב-22 ביוני 1276 הוא מת ברומא, ובמקומו נבחר לאפיפיור אדריאנוס החמישי.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אפיפיורים צרפתים
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-13
קטגוריה:ילידי 1225
קטגוריה:נפטרים ב-1276
דייהטסו אילה

**דייהטסו אילה** (באנגלית: **Daihatsu Ayla**) היא מכונית סופרמיני אשר עוצבה על ידי יצרנית הרכב היפנית **[[דייהטסו]]** ומיוצרת על ידי יצרנית הרכב האינדונזית הקרויה **Astra Daihatsu Motor** ,  (הקונצרן בשותפות (Joint venture) של "אסטרה -דייהטסו-טויוטה Tsusho ") אשר מיוצרת משנת 2012 ועד היום באינדונזיה.

דגם זהה הקרוי "Toyota Agya" משווק על ידי יצרנית הרכב היפנית טויוטה באינדונזיה, אמריקה הלטינית, והקריביים.

דגם זהה הקרוי "Toyota Wigo" משווק על ידי יצרנית הרכב היפנית טויוטה בפיליפינים, סרי לנקה, וייטנאם וברוניי.

דגם זהה המיוצר במלזיה, משווק במלזיה בשם פרודואה אקסיה.

## דגמי "דייהטסו אילה"
* "D".
* "D+".
* "M".
* "X".
* "X Deluxe".
* "X Airbag".
* "X".
* "R".
* "R Deluxe".

## "דייהטסו אילה"

* דגמי "דייהטסו אילה" מיוצרים בעיר "Karawang"  במחוז "West Java" .
* דגם "דייהטסו אילה" הושק ב-25 באוקטובר שנת 2012.
* 5 דלתות - האצ'בק.
* מנוע קדמי.
* מנוע בנזין.
* סוג הנעה: הנעה קדמית.
* צמיגים: 155/80 R13.
* בשנת 2017 עבר הדגם מתיחת פנים.
* מחיר היחידה באינדונזיה נע בין 98,150,000-1,518,500 רופיה אינדונזית.
* באוגוסט 2018 הוצג דגם קונספט של "דייהטסו אילה טורבו GT" בתערוכת המכוניות הבינלאומית באינדונזיה .

## תמונות

קובץ:2018 Daihatsu Ayla 1.0 D+ (front), West Surabaya.jpg | "דייהטסו אילה" דגם  "1.0 D+", שנת 2018
קובץ:2019 Daihatsu AYLA 1.0 X DELUXE B100RS (190428) 02.jpg | "דייהטסו אילה" דגם "1.0 X DELUXE B100RS", שנת 2019
קובץ:2019 Daihatsu AYLA 1.0 X DELUXE B100RS (190428) 01.jpg | "דייהטסו אילה" דגם "1.0 X DELUXE B100RS", שנת 2019
קובץ:2019 Daihatsu Ayla 1.2 R (B101RS; 03-07-2019).jpg | "דייהטסו אילה" דגם "1.2 R", שנת 2019
קובץ:Daihatsu Ayla rear view.jpg | "דייהטסו אילה"


## קישורים חיצוניים

  

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות סופרמיני
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2012
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים באינדונזיה
אילה
לוקיוס השלישי

**לוקיוס השלישי** (בלטינית: **Lucius III**; 1100 – 25 בנובמבר 1185) היה האפיפיור מ-1 בספטמבר 1181 עד מותו.

## ביוגרפיה
נולד סביבות שנת 1100 כאוּבאלדוֹ אלוצ'ינגולי (Ubaldo Allucingoli), בנו של אורלנדו אלוּצ'ינגוֹלי בלוקה. אף על פי שהיו לו קשרים הדוקים עם המסדר הציסטרציאני, הוא לא הצטרף אליהם כחבר המסדר. בדצמבר 1138 הוא מונה לקרדינל על ידי האפיפיור אינוקנטיוס השני, ובדצמבר 1158 האפיפיור אדריאנוס הרביעי קידם אותו לקרדינל בישופ של אוסטיה וולטרי. הוא היה דיקן מועצת הקרדינלים, ואחד הקרדינלים המשפיעים ביותר תחת קודמו, האפיפיור אלכסנדר השלישי, שאף הקדישו לבישוף בשנת 1159.

ב-1 בספטמבר 1181 הוא נבחר לאפיפיור, ונטל לעצמו את השם **לוקיוס השלישי**. בתחילה הוא התגורר ברומא, אך מחלוקות בעיר אילצו אותו להעביר את שארית כהונתו בגלות, בעיקר בערים ולטרי, אנגני וורונה. לוקיוס הסתכסך עם פרידריך הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה בשאלת ירושת נחלותיה של מטילדה, מרקיזת טוסקנה, וכמה הצעות לפשרה ביניהם נדחו על ידו. למרות המחלוקות ביניהם הם הסכימו על פעולה מוקדמת נגד כפירה, ואף הגיעו להסכמה על הצורך במסע צלב. לעומת זאת, האפיפיור סירב להכתרת היינריך פון הוהנשטאופן כיורש הכתר הקיסרי. ב-1184 הגדיר האפיפיור לוקוס השלישי את הוולדנסים כמינים.

ב-25 בנובמבר 1185 מת לוקיוס בוורונה, וסלסטינוס השלישי נבחר לאפיפיור במקומו.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אפיפיורים איטלקים
קטגוריה:אפיפיורים
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-12
קטגוריה:נפטרים ב-1185
קרייזלר אקינו

**קרייזלר אקינו** (באנגלית: **Chrysler Akino**) היא מכונית קונספט המוגדרת כמכונית קומפקטית שהוצגה בשנת 2005 על ידי יצרנית הרכב האמריקאית **[[קרייזלר]]**.

## "קרייזלר אקינו"
 
* דגם "קרייזלר אקינו" עוצב ב-"Chrysler's Pacifica Studio" בקליפורניה, ארצות הברית על ידי מעצב הרכב "Akino Tsuchiya" וקרוי על שמו.
* דגם "קרייזלר אקינו" הוצג לראשונה בתערוכת המכוניות בטוקיו  בשנת 2005.  
* 4 נוסעים.
* 1 דלת בצד הנהג, 2 דלתות בצד הנוסעים מסוג "דלתות התאבדות"  (ציר הפתיחה מנוגד לכיוון הנסיעה).
* מערכת היגוי: מימין.
* מנוע קדמי.
* סוג הנעה:הנעה קדמית.

## ראו גם
* מכונית קונספט

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* "קרייזלר אקינו" - תמונה (en.wheelsage.org/chrysler/akino_concept/pictures)

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות משפחתיות
קטגוריה:מכוניות קונספט
קטגוריה:מכוניות אמריקאיות
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2005
קטגוריה:רכבי קרייזלר
מועדון כדוריד באר שבע

**מועדון כדוריד באר שבע** (או מ.כ. באר שבע) הוא מועדון כדוריד ישראלי מהעיר באר שבע, המתמודד בליגת העל בכדוריד.

## היסטוריה
המועדון הוקם בשנת 2003 כמסגרת חוגים לילדים ונוער על ידי רוני טסלר (שהוא אלוף ישראל לשעבר בהתעמלות קרקע) ובתמיכת עיריית באר שבע בראשותו של יעקב טרנר, לאחר שכמה עשרות שנים לא הייתה מסגרת כדוריד בעיר באר שבע. אולם, קבוצת הבוגרים של המועדון הוקמה ב-2010 בעזרת אבירן שדה שהיה שחקן בקבוצת הנוער של המועדון מספר שנים והמאמן הראשון של קבוצת הבוגרים.

בתחילה שיחקה הקבוצה על מגרש אספלט כשרק הוקמה והתחילה את דרכה בליגה השלישית, והמדריכים הראשונים היו סטודנטים, ברובם מאזור המרכז, שהגיעו לבאר שבע ללמוד באוניברסיטה והדריכו ילדים בזמנם הפנוי. לאחר שמחלקת הנוער הוציאה מספר ילדים לנבחרות הנוער, שם המועדון נבנה ברחבי העיר כמועדון העיקרי לכדוריד וצעירים נמשכו לשחק בו.

הקבוצה שיחקה 3 עונות בליגה השלישית (הליגה הארצית בכדוריד), כאשר כל השחקנים היו חובבנים שהגיעו לשחק בזמנם הפנוי.

ב-2016 זכתה קבוצת נערים ט' של המועדון באליפות המדינה לשכבת הגיל, וחלק משחקנים אלו היוו את השלד של הבוגרים, ושנה לאחר מכן עלתה הקבוצה לליגה הלאומית. אז עברה הקבוצה לשחק באולם האוניברסיטה באוניברסיטת בן-גוריון, ולאחר מכן עברה לשחק באולם הקונכייה המשמש גם את קבוצת הכדורסל של העיר ומכיל 3,000 מקומות.

בעונת 2017/2018 הוחלט על ידי העירייה והיו"ר להעמיד תקציב לעליית ליגה, אחרי כישלון לעלות בעונות הקודמות, ובסיום העונה עלתה הקבוצה לראשונה בתולדותיה לליגת העל בכדוריד. הקבוצה אף הצליחה להישאר בליגה בעונת 2018/2019, עונתה הראשונה בליגה הבכירה בישראל, כאשר במהלך העונה עברה לשחק באולם רמות החדש בשכונת רמות בבאר שבע.

הקבוצה מפעילה בית ספר לכדוריד בבאר שבע ובנוסף קבוצות נערים ונוער.

## צוות מקצועי
***מאמן ראשי:** אבנר דרורי
***מאמן שוערים:**
***מנהל מקצועי:**

## קישורים חיצוניים
* עמוד הקבוצה, באתר איגוד הכדוריד
* עולה ליגה: רוני טסלר הופך את החלום לסיפור הצלחה מקומי, אתר mynet באר שבע, 22 בפברואר 2018

באר שבע
באר שבע
קטגוריה:באר שבע: מועדוני ספורט
אנסטסיוס הרביעי

**האפיפיור אנסטסיוס הרביעי** (בלטינית: **Anastasius IV**; 1073 – 3 בדצמבר 1154), נולד בשם **קוראדו דמטרי דלה סובורה**, היה האפיפיור מ-8 ביולי 1153 עד מותו בשנת 1154. הוא האפיפיור האחרון שנטל את השם "אנסטסיוס" עם בחירתו.

## ביוגרפיה
דלה סוברה נולד בשנת 1073 ברומא, והיה בנו של בנדיקטוס דלה סוברה, ממשפחת דמטרי, אשר היה פקיד חילוני. הוא מונה על ידי האפיפיור פסקליס השני לקרדינל לא יאוחר מ-1114. בשנת 1127 או 1128 האפיפיור הונוריוס השני מינה אותו לראש המסדר הפרנציסקני בסבינה. הוא השתתף בבחירות האפיפיור הכפולות בשנת 1130, והיה אחד המתנגדים הנחושים ביותר לאנטי-אפיפיור אנקלטוס השני, וכאשר האפיפיור אינוקנטיוס השני נמלט צרפת, הוא הותיר אחריו את דלה סוברה כנציגו באיטליה. בעת בחירתו לאפיפיור ביולי 1153 הוא היה דיקן מועצת הקרדינלים וכנראה החבר המבוגר ביותר של המועצה.

במהלך תקופת שלטונו הקצרה הוא מילא את תפקידו של עושה שלום; הוא התפייס עם הקיסר פרידריך הראשון בשאלה הקשה של מינוי "ארכיבישוף מגדבורג" וסיים את המריבה הארוכה, שהשתררה בין ארבעה מבכירי הכנסייה, על מינויו של ויליאם פיצהרברט (הידוע בכינויו ויליאם הקדוש מיורק) לארכיבישוף יורק על ידי שליחתו לפליום למרות ההתנגדות המתמשכת של המסדר הציסטרציאני החזק. האפיפיור אנסטסיוס הרביעי נפטר ב-3 בדצמבר 1154, ובמקומו נבחר הקרדינל ניקולאס מאלבנו כאפיפיור אדריאנוס הרביעי.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אפיפיורים איטלקים
קטגוריה:אפיפיורים
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-12
קטגוריה:ילידי 1073
קטגוריה:נפטרים ב-1154
אנדי לוין

**אנדרו שאול לוין** (באנגלית: **Andrew Saul Levin**; נולד ב-10 באוגוסט 1960) הוא פוליטיקאי יהודי-אמריקאי שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס התשיעי של מדינת מישיגן. הוא בנו של סנדר לוין ודודו הוא הסנאטור לשעבר קארל לוין.

## ביוגרפיה
לוין נולד בעיר ברקלי שבמישיגן, בנם של ויקי שלאפר וסנדר לוין. אביו נבחר לבית הנבחרים האמיקאי לראשונה ב-1982, ואנדי גדל עם שתי אחיותיו ג'ניפר ומדלן ועם אחיו מתיו. הוא למד בויליאמס קולג', והשלים לימודי תואר שני בשפות ותרבות אסייתיות באוניברסיטת מישיגן. בנוסף, ישלו תואר דוקטור במשפטים מבית הספר למשפטים באוניברסיטת הרווארד. ב-2006 התמודד לוין אל הסנאט של מישיגן מטעם המפלגה הדמוקרטית, אך בבחירות הכלליות הפסיד למועמד המפלגה הרפובליקנית ג'ון פאפאג'ורג' בפער של כ-0.6%. אחרי הבחירות הוא ניהל את תוכנית "Voice@Work", מיזם העוסקת בהרחבת חברויות באיגודי עובדים.

ב-2007 מונה בידי מושלת מישיגן ג'ניפר גרנהולם לסגן מנהל מחלקת האנרגיה, העבודה והצמיחה הכלכלית של מישיגן (DELEG). הוא פיקח על תוכנית "אף עובד לא נותר מאחור", אשר סיפק הכשרה מקצועית לעובדים מובטלים. ב-2009 הודיעה גרנהולם כי בכוונתה למנותו לקצין כוח העבודה הראשי ב-DELEG. ב-2010 הוא מונה למנהל ה-DELEG דה פקטו, והוא שימש בתפקיד עד לתום כהונת ממשל גרנהולם ב-2011. לוין ייסד את חברת האנרגיה הנקייה "לוין אנרג'י פרטנרס LLC" ושימש כנשיא חברת "לין & גרין מישיגן".

במהלך בחירות 2018 בארצות הברית, התמודד לוין לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס התשיעי של מישיגן, אותו היה מיוצג בשנים 2013–2019 בידי אביו, סנדר. בבחירות המקדימות שנערכו במפלגה הדמוקרטית גבר על חבר בית המחוקקים של מישיגן אלן ליפסון ועל עורך הדין מרטין ברוק. בבחירות הכלליות ניצח את איש העסקים קלאודיוס סטרנס, ונבחר לבית הנבחרים. ב-3 בינואר 2019 הושבע לתפקידו. בבית הנבחרים הוא חבר בוועדה לענייני חוץ ובוועדת החינוך והעבודה.

בבחירות המקדימות לשנת 2022, הפסיד לוין את מועמדותו לעמיתתו הדמוקרטית היילי סטיבנס. כציוני ולשעבר מנהיג בית כנסת הידוע בדעותיו הביקורתיות על ממשלת ישראל, איפא"ק סירבה לתמוך בהתמודדותו של לוין, גייסה סכומים ניכרים מתורמים תומכי דונלד טראמפ, ומימנה קמפיין נגטיבי בסך 4 מיליון דולר אמריקאי נגדו. באיפא"ק הביעו תמיכה במועמדותה של סטיבנס, ואליהם הצטרפו ארגונים יהודיים אחרים בהם "Pro-Israel America" ,"Democratic Majority for Israel", ו-"Jewish Dems". בינואר 2023 תמה כהונתו בקונגרס.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מישיגן
קטגוריה:בוגרי ויליאמס קולג'
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מישיגן
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית ממישיגן
קטגוריה:יהודים חברי בית הנבחרים של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-117 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1960
ננסי קלנסי - גברת מגונדרת

**ננסי קלנסי – גברת מגונדרת** (באנגלית: **Fancy Nancy**, תרגום מילולי: **ננסי המפוארת**) היא סדרת הנפשה ממוחשבת לילדים. הסדרה נוצרה על ידי אן סמית', ג'יימי מיטשל וקריסטה טאקר והופקה על ידי דיסני ג'וניור. הסדרה מבוססת על ספר באותו שם שחיבר אותו ג'יין או'קונור.

הסדרה שודרה לראשונה ב-13 ביולי 2018 בערוץ דיסני ג'וניור בארצות הברית ויום למחרת גם בקנדה. הסדרה חודשה לעונה שנייה, ששודרה לראשונה ב-4 באוקטובר 2019. ב-18 בספטמבר 2019 הסדרה חודשה לעונה שלישית ואחרונה, ששודרה לראשונה ב-12 בנובמבר 2021 וגם עלתה לראשונה לשירות הסטרימינג "דיסני+". פרק סיום הסדרה שודר לראשונה ב-18 בפברואר 2022. הסדרה קיבלה ביקורות חיוביות באופן כללי ממבקרים.

## עלילת הסדרה
ננסי קלנסי, בת השש, שנהנית מדברים מפוארים וצרפתיים והיא מתלבשת בלבוש יפה, יצירתי ומשוכלל שלה. היא מתכננת ללמד פנטזיה למשפחתה ולחבריה.

## דמויות
* **ננסי מרגרט "ננסי פנסי" קלנסי** – הדמות הראשית בסדרה.
* **ג'וזפין ג'יין "ג'וג'ו" קלנסי** – אחותה הקטנה של ננסי.
* **קלייר קלנסי** – אמא של ננסי.
* **דאג קלנסי** – אבא של ננסי.
* **גברת דולורס דיווין** – השכנה האלמנה הקשישה של ננסי.
* **פרנק אנדרסון** – הסבא האלמן מצד אמה של ננסי.

## מדבבים
הדיבוב העברי בוים על ידי תמי ברק והופק על ידי עדי מור ועדי וולוצקי.

בנוסף, בדיבוב העברי השתתפו גם: אפיק רוזן, דדי זהר ומייה קדוש.

## שידור

## פרקים
### עונה 1

### עונה 2

### עונה 3

## קצרים
### עונה 1

### עונה 2

## ביקורות
אלכס רייף מ-LaughingPlace תיאר את הסדרה כ"יותר מדי צבעים בוהקים, דמויות כיפיות ושירים נחמדים", וכתב: "כמו סדרת הספרים האהובה, ילדים יחשבו ש'ננסי קלנסי' של דיסני היא מאוד מגניפיק. ננסי תעורר השראה בצופים להיות עצמם ולהפוך כל יום למיוחד יותר. תחומי העניין שלה נמשכים לדברים ורודים ומנצנצים, אבל אישיותה היא אופטימית וידידותית. לא רק שהילדים ירחיבו את אוצר המילים שלהם, אלא הם גם יראו מודל לחיקוי נהדר להתמודדות עם קשיים אישיים ולהיות חברים טובים יותר." אמילי אשבי מ-Common Sense Media העניקה לסדרה דירוג של ארבעה מתוך חמישה כוכבים, שיבחה את הערך החינוכי וציינה את הביטוי העצמי והייחודיות.

דייב טרומבור מ-Collider כלל את הסדרה ברשימת "הסדרות המונפשות החדשות הטובות ביותר לילדים לשנת 2018", ואמר שהסדרה חוגגת "ייחודיות וגיוון." אזורי האל וקסי סוגליה מ-Romper כללו את הסדרה ברשימת "הסדרות הגדולות שילדים שלכם יאהבו לצפות בהן בשירות הסטרימינג דיסני+" ואמרו: "למרות שננסי אוהבת כל דבר מפואר, הסדרה מקדמת ייחודיות וביטוי עצמי, ולא חומרנות.

נוראיי בלבול מ-WalesOnline כללה את הסדרה ברשימת "6 הסרטים והסדרות המונפשות הטובים ביותר בשירות הסטרימינג דיסני+ לשנת 2021", וטענה: "לבוש יצירתי, ננסי בת השש היא אחת שצריך לשים לב אליה. ילדה נמרצת ודמיון רב שהופכים את הרגיל לבלתי ייאמן - מדגימה כמה חשוב לנצל כל יום ולעודד אחרים לעשות את זה."צ'ארלס קרטיס מ-USA Today דירג את הסדרה במקום השישי ברשימת "20 הסדרות הטובות ביותר לילדים לשנת 2020".

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים
* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות הנפשה אמריקאיות
קטגוריה:סדרות הנפשה ממוחשבת
קטגוריה:דיסני ג'וניור: סדרות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 2018
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה שמתרחשות באוהיו
נזה סוטרה

ממוזער|310px|נזה סוטרה
**נזה סוּטֶרה** (באנגלית: **Naza Sutera**) היא מכונית סופרמיני האצ'בק המוגדרת כמכונית עירונית מתוצרת יצרנית הרכב המלזית **Naza Automotive Manufacturing**  (שם רשמי: **Naza Automotive Manufacturing Sdn Bhd (NAM)**), חברת בת של הקונצרן המלזי **Naza**  בשותפות עם קבוצת PSA, אשר יוצרה בין השנים 2006–2011.

## חברת האם "Naza"
קבוצת "Naza" (שם רשמי: "Naza Group of Companies") של חברות הוא קונצרן מלזי המעורב בסוגים רבים של עסקים החל ממודעות לחינוך. הקבוצה החלה לפעול בשנת 1975 כחברה למסחר מוטורי. מגזר המכוניות נותר המגזר החשוב ביותר עבור הקבוצה.

לקבוצה יש חטיבות עסקיות, כולל כלי רכב ואופניים, הפקה ממונעת, ייצור, פיתוח רכוש, מזון ומשקאות, אירוח, שירותי תחבורה, שירותי לימוזינה, חינוך כלי רכב, מטעים, הפצת סיגריות ושירותים לא פיננסיים.

הקבוצה נוסדה והונהגה על ידי איל העסקים המלזי "SM Nasimuddin SM Amin"  עד מותו ב-1 במאי 2008.

## היצרן "Naza Automotive Manufacturing"
החברה הוקמה בשנת 2002 ובשנת 2003 החלה בנייתו של מפעל הייצור של קבוצת נזה. מפעל הייצור נבנה על שטח של 140 דונם של קרקע כולל מפעל הרכבה, שתי קומות משרדים, מסלול בדיקה, מגרשים עבור ספקים, חדרי לינה לאנשי הצוות מתקני נופש.

עד ספטמבר 2011 יוצרו 150,000 כלי רכב. מספר העובדים בשנת 2011 עמד על 1,000.

קבוצת PSA הצרפתית מחזיקה 56% ממניות החברה, ואת 44% הנותרים "Naza Group of Companies".

## "נזה סוטרה"

* דגם ה"נזה סוטרה" הוצג ב -22 באפריל 2006 על ידי ראש ממשלת מלזיה "Abdullah Ahmad Badawi" .
* דגם ה-"נזה סוטרה" מבוסס על דגם "Hafei Lobo"  שיוצר על ידי יצרנית הרכב הסינית "Hafei"  (שם רשמי: "Hafei Motor Co., Ltd") שעוצב על ידי פינינפארינה האיטלקית.
* יוצרו 30,000 יחידות.
* 5 דלתות - האצ'בק.
* מנוע קדמי.
* מנוע בנזין.
* 2 כריות אוויר.
* חגורות בטיחות מתכווננות לגובה.
* מערכת MP3 כולל תקליטור + 6 רמקולים.
* מושבים אחוריים: קיפול 40/60.
* קיבולת מכל דלק - 40 ליטר.
* דגם ה-"נזה סוטרה" מיוצא ל: בריטניה, קפריסין, מלטה, פקיסטן ונפאל.
* ב-17 בדצמבר 2007, פרסם היצרן את דגם ה-"Naza Forza" המהווה גרסה מעודכנת של ה"נזה סוטרה" המקורי, עם עד 600 שינויים במכונית המקורית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות סופרמיני
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2006
קטגוריה:כלי רכב המורכבים במלזיה
Sound of Silence (שיר של דאמי אים)

"**Sound of Silence**" (בעברית: "**צליל הדממה**") הוא שירה של הזמרת האוסטרלית-קוריאנית דאמי אים. השיר נכתב על ידי אנתוני אגיזי ודוד מוסומקי מהצמד DNA Songs . השיר ייצג את אוסטרליה באירוויזיון 2016 שהיה בסטוקהולם, שוודיה. השיר זכה במקום השני עם 511 נקודות.

השיר זכה בפרסי מרסל בזנסון בקטגוריית פרס המלחין.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אירוויזיון 2016
קטגוריה:שירי אוסטרליה באירוויזיון
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת סוני מיוזיק אוסטרליה
אינוקנטיוס השני

**אינוקנטיוס השני** (בלטינית: **Innocentius II**; מת ב-24 בספטמבר 1143) היה האפיפיור מ-14 בפברואר 1130 עד מותו.

## ביוגרפיה
גרגוריו פפרסקי נולד ברומא, למשפחת אצולה מקומית. האפיפיור אורבנוס השני מינה אותו לקרדינל דיאקון ב-1088, ובתפקיד זה, הוא התלווה לאפיפיור גלסיוס השני כשנסע לצרפת. הוא נבחר על ידי האפיפיור קאליקסטוס השני למשימות חשובות וקשות, כמו זו שבה נשלח לוורמס לסיום קונקורדט וורמס, הסכם השלום שנעשה עם הקיסר היינריך החמישי בשנת 1122, והסכם השלום עם ממלכת צרפת בשנת 1123, עם המלך לואי השישי.

ב-1130, כשהאפיפיור הונוריוס השני שכב גוסס, החליטו הקרדינלים להפקיד את הבחירות בפני ועדה של שמונה אנשים ובראשם הקנצלר האפיפיורי היימריק, שהמועמד שלו, הקרדינל גרגוריו פפרסקי, נבחר בחופזה לאפיפיור **אינוקנטיוס השני**, וב-14 בפברואר, יום לאחר מותו של הונוריוס, הוא הוכתר. הקרדינלים האחרים הודיעו כי אינוקנטיוס לא נבחר בבחירה חוקית, והקרדינל פייטרו פיירליוני, רומאי שמשפחתו הייתה אויבת של היימריק, נבחר ונטל את השם אנקלטוס השני. קבוצת תומכיו של אנקלטוס הייתה חזקה דיה להשתלט על רומא, ואינוקנטיוס ברח צפונה. בהתבסס על רוב פשוט של מכללת הקרדינלים כולה, אנקלטוס היה האפיפיור הנבחר בקאנו, ואינוקנטיוס היה אנטי-אפיפיור. עם זאת, כלל זה השתנה על ידי המועצה הלטראנית השנייה בשנת 1139, ולכן אינוקנטיוס נחשב לאפיפיור לגיטימי.

ברנאר מקלרבו נלחם לטובת האפיפיור אינוקנטיוס, ובכך הוא זכה לתמיכתם של צרפת ואנגליה נתמכת; אולם אלנקלטוס, שנתמך על ידי הנורמנים הסיציליאנים, זכה לעמדה חזקה יותר של כוח בתוך איטליה. המלך הגרמני לותאר השלישי לא התלבט בשאלה האפיפיורית, ועל פי התעקשותו של נורדברט מקסנטן, ארכיבישוף מגדבורג, תמך באינוקנטיוס ואף עבר עם צבאו לאיטליה. ב-4 ביוני 1133 הוא הוכתר ברומא לקיסר על ידי אינוקנטיוס, אבל החגיגות התקיימו בבזיליקת יוחנן הקדוש בלטראנו, מאחר שבזיליקת פטרוס הקדוש הייתה כבושה על ידי אנקלטוס השני.

בשנת 1134 גייס אינוקנטיוס את בישופי לונד בהנהגת הקיסר לותאר השלישי, ובכך זכה לתמיכת הכנסייה הסקנדינבית וארכיבישוף המבורג-ברמן. לאחר שובו של לותאר לגרמניה, גורש אינוקנטיוס לפיזה, שם נשאר עד 25 בינואר 1138, עד מותם של אנקלטוס ויורשו, האנטי-אפיפיור ויקטור הרביעי.

ב-29 במרץ 1139 אישר האפיפיור אינוקנטיוס בבולה אפיפיורית את הקמת מסדר האבירים הטמפלרים. באותה שנה התקיימה המועצה הלטראנית השנייה, שאותה גינו רוג'ר השני, מלך סיציליה. קצת מאוחר יותר, אינוקנטיוס עמד בראש צבא נגד רוג'רו, אבל נתפס בשבי והוצרך להכיר בדרישות רוג'רו. אחר כך, עם זאת, אינוקנטיוס היה יכול לחזור לרומא, שם הוא השיג בשנותיו האחרונות תחייה תרבותית של העיר. הוא מת ב-24 בספטמבר 1143, וסלסטינוס השני נבחר במקומו.

## קישורים חיצוניים

* 

=

קטגוריה:אפיפיורים איטלקים
קטגוריה:אפיפיורים
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-12
קטגוריה:נפטרים ב-1143
Deja Tus Besos

"**Deja Tus Besos**" (בעברית: "**עזוב את הנשיקות שלך**") הוא סינגל שהוקלט על ידי זמרת הרגאטון הדומיניקנית נאטי נטשה. השיר יצא לאור ב-14 ביוני 2019, על ידי חברות התקליטים סוני מיוזיק לטין ופינה רקורדס, כסינגל מתוך אלבום הבכורה שלה, *[[IlumiNATTI]]*.

במקור, יצא השיר כבר ב-15 בפברואר באותה השנה, אך מאוחר יותר החליטה נטשה להוציא אותו כסינגל העשירי מתוך אלבום הבכורה שלה.

## רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי נאטי נטשה, גבי מיוזיק, רפאל פינה, וואלי TMW ומייקי טון והופק על ידי גבי מיוזיק גם כן. השיר הוא שיר בסגנון הפופ הלטיני, המשלב גם את סגנון הרגאטון, המאפיין שירים נוספים מתוך אלבום הבכורה שלה. נכון לאפריל 2020, מונה ההשמעות של השיר בספוטיפיי עומד על למעלה מ-10 מיליון.

גרסת הרמיקס של "Deja Tus Besos" צברה למעלה מ-18 מיליון השמעות בספוטיפיי. בגרסה זו מתארח צ'נצ'ו קורליאונה

## וידאו קליפ
טרם הוציאה את הווידאו קליפ הרשמי של השיר, העלתה נאטי נטשה לערוץ היוטיוב שלה את האודיו שלו, בו ניתן לראות את עטיפת האלבום. כמו כן, במהלך צאתו כסינגל, פרסמה נטשה ברשתות החברתיות קטעים מתוך הקליפ שלו, שיצא לבסוף ב-3 ביולי 2019. הקליפ יצא עבור הרמיקס בלבד ולא עבור השיר המקורי.

נכון לפברואר 2025, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-89 מיליון צפיות.

## מיקומי שיא

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי נאטי נטשה
קטגוריה:שירים בספרדית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי נאטי נטשה
קטגוריה:שירים על מיניות
קטגוריה:שירים על נשיקות
קטגוריה:סינגלים בהוצאת סוני מיוזיק לטין
קטגוריה:סינגלים בהוצאת פינה רקורדס
פיטר ראביט 2

**פיטר ראביט 2** (באנגלית: **Peter Rabbit 2: The Runaway**, בתרגום חופשי: **פיטר הארנב 2: המרוץ**) הוא סרט קומדיה והרפתקאות אמריקאי-בריטי, המורכב בחלקו מלייב אקשן ובחלקו מהנפשה ממוחשבת שיצא לאקרנים ב-12 בפברואר 2021 בממלכה המאוחדת וב-11 ביוני 2021 בארצות הברית. הסרט בוים על ידי ויל גלוק, ויככבו בו דונל גליסון, רוז ביירן וג'יימס קורדן בתפקיד פיטר. זהו סרט המשך לפיטר ראביט משנת 2018.

## צוות השחקנים והמדבבים

## הפקה
ב-4 במאי 2018, סוני חשפה כי היא מתכננת סרט המשך ל"פיטר ראביט". בפברואר 2019 נחשף כי דייוויד אוילאו ישתתף בסרט ההמשך ודונל גליסון ורוז ביירן יחזרו לגלם את דמותם מהסרט הקודם.

## צילום
תחילת צילומי הסרט החלו בפברואר 2019.

## יציאה לאקרנים
במקור, הסרט היה צפוי לצאת לאקרנים ב-27 במרץ 2020 בממלכה המאוחדת וב-3 באפריל בארצות הברית, אולם בעקבות התפרצות נגיף קורונה-ווהאן הסרט נדחה ל-7 באוגוסט 2020. לאחר מכן הסרט נדחה ל-15 בינואר 2021. ולאחר מכן הסרט נדחה ל-11 ביוני 2021.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 2021
קטגוריה:סרטי הרפתקאות
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים על ארנבים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטי הנפשה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי הנפשה בריטיים
קטגוריה:סרטים מצוירים למחצה
קטגוריה:סרטי אנימציה ממוחשבת
קטגוריה:סרטי המשך
קטגוריה:סרטי סוני הנפשה: סרטים
קטגוריה:סרטי אנימציה של סרטי קולומביה
קטגוריה:סרטים שיציאתם נדחתה בעקבות מגפת הקורונה
קטגוריה:סרטי אנימציה על יתומים
הונוריוס השני

**הונוריוס השני** (בלטינית: **Honorius II**; 9 בפברואר 1060 - 13 בפברואר 1130) היה האפיפיור מ-21 בדצמבר 1124 עד מותו.

## ביוגרפיה
למברטו סקאנאבצ'י נולד בפיאניינו ב-9 בפברואר 1060, והיה ממוצא כפרי פשוט. בשנת 1099 הוא מונה לקרדינל על ידי האפיפיור אורבנוס השני, ובשנת 1171 הוא מונה על ידי האפיפיור פסקליס השני לקרדינל-בישוף של אוסטיה. בשנת 1118 הוא היה מבין מלוויו של האפיפיור גלסיוס השני, בעת שהלה גורש מרומא. בשנת 1119 הוא היה הממונה על מועצת הקרדינלים שבחרה בקליקסטוס השני לאפיפיור, ולאחר מכן ליווה אותו בצרפת, וסייע לקליקסטוס במגעיו הראשונים עם היינריך החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.

לאחר מותו של קליקסטוס השני, נבחר למברטו ב-21 בדצמבר 1124 לאפיפיור, ונטל את השם **הונוריוס השני**. בחירתו של הונוריוס לא הייתה חוקית, מאחר שקודם לכן נבחר סלסטינוס השני כדין בקונקלבה, אולם במהלך הבחירות פרצו למועצת הקרדינלים קבוצת חיילים אשר תמכו בהונוריוס, והכריזו עליו כאפיפיור הנבחר. סלסטינוס החליט לוותר על כס האפיפיור על מנת למנוע שפיכות דמים, ולמברטו נבחר כאפיפיור הונוריוס השני.

בתקופת כהונתו לא היה להונוריוס הצלחה בחיזוק פוליטי של הקוריה. בסכסוכים הפנימיים של האימפריה הרומית הקדושה, הוא עמד לצדו של המלך לותר השלישי, ונידה את קונרד השלישי, מלך גרמניה מבית הוהנשטאופן. באותה העת הוא חיזק את השפעת הכס הקדוש בצפון איטליה. ב-14 בפברואר 1130 מת הונוריוס ברומא, ובעת ששכב גוסס, החליטו הקרדינלים להפקיד את הבחירות בפני ועדה של שמונה אנשים ובראשם הקנצלר האפיפיורי היימריק, שהמועמד שלו, הקרדינל גרגוריו פפרסקי, נבחר בחופזה לאפיפיור אינוקנטיוס השני, וב-14 בפברואר, יום לאחר מותו של הונוריוס, הוא הוכתר. הקרדינלים האחרים הודיעו כי אינוקנטיוס לא נבחר בבחירה חוקית, והקרדינל פייטרו פיירליוני, רומאי שמשפחתו הייתה אויבת של היימריק, נבחר ונטל את השם אנקלטוס השני. קבוצת תומכיו של אנקלטוס הייתה חזקה דיה להשתלט על רומא, ואינוקנטיוס ברח צפונה. בהתבסס על רוב פשוט של מכללת הקרדינלים כולה, אנקלטוס היה האפיפיור הנבחר בקאנו, ואינוקנטיוס היה אנטי-אפיפיור. עם זאת, כלל זה השתנה על ידי המועצה הלטראנית השנייה בשנת 1139, ולכן אינוקנטיוס נחשב לאפיפיור לגיטימי.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אפיפיורים איטלקים
קטגוריה:אפיפיורים
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-12
קטגוריה:ילידי 1060
קטגוריה:נפטרים ב-1130
אאוגניוס השלישי

**אאוגניוס השלישי** (בלטינית: **Eugenius III**; 1080 – 8 ביולי 1153) היה האפיפיור מ-15 בפברואר 1145 עד מותו.

## ביוגרפיה
נולד בשנת 1080 בפיזה כברנרדו דה פיזה (Bernardo da Pisa), והשתייך למשפחת פייגנלי די מונטמגנו, שהשתייכה לאריסטוקרטיה של פיזה. בין מאי 1134 לפברואר 1137 הוא הוסמך לכמורה על ידי האפיפיור אינוקנטיוס השני, שהתגורר באותה תקופה בפיזה. בהשפעתו של ברנאר מקלרבו הוא נכנס למסדר הציסטרציאני במנזר קלירבו בשנת 1138. שנה לאחר מכן הוא חזר לאיטליה כמנהיג הקהילה הסיסטרציאנית בסקנדיגליה. בסתיו 1140 האפיפיור אינוקנטיוס השני מינה אותו כאב המנזר של סן אנסטסיו בטרה פונטנה מחוץ לרומא. מכמה כרוניקות עולה כי הוא מונה לחבר במועצת הקרדינלים, אבל העדויות האלה נבעו כנראה מבלבול.

לאחר רצח האפיפיור לוקיוס השני הוא נבחר באותו היום לאפיפיור בשם **אאוגניוס השלישי**, וזאת לאחר שאף אחד לא התמודד על המשרה מולו, בשל הסכנה הרבה שהיא נשאה עמה באותה העת. כמה ימים לאחר מכן הוא ברח בפעם הראשונה מרומא, כאשר הסנאט הרומי היה עוין לשלטון האפיפיור. כתוצאה מכך, הוא גם היה יכול להתנגד למתקפתו של יריבו, ארנלדוס מברשה, שדרש ויתור על כוח הכנסייה. מאחר שאאוגניוס ברח מספר פעמים מרומא, הוא בילה שם רק חלק קטן מתקופת שלטונו.

במהלך שנת 1145 הופיעה בחצרו של האפיפיור אאוגניוס השלישי משלחת של אצילים צלבניים בראשם הוגו בישוף מנסיכות אנטיוכיה – המדינה הצלבנית שעמדה עתה חשופה לאיום המוסלמי. משלחות אחרות נשלחו לצרפת בה ראו הצלבנים מדינה – אם או אפילו מולדת שנייה. במקביל הגיעו לחצר האפיפיור משלחת של אנשי דת ארמנים שהביאו לפניו את מצוקת בני עמם שהיו האוכלוסייה הנוצרית העיקרית ברוזנות האבודה. בשנת 1145 הוציא אאוגניוס קול קורא למסע צלב. קול קורא זה עורר – בסיכומו של דבר - את תושבי אירופה לצאת במסע מחודש לכוון מזרח אך השפעותיו התאולוגיות והחוקיות מרחיקות לכת הרבה מעבר לכך.

האפיפיור אאוגניוס השלישי ראה מול עיניו את דמותו ודוגמתו של האפיפיור אורבנוס השני ואכן ציטוטים מנאומו של אורבנוס השני הם הבסיס לאיגרת. האיגרת הניחה את הבסיס ל**זכויות הצלבנים**. מבסיס זה תצמח תורת האינדולגנציות העתידה – בתורה להיות הבסיס לרפורמציה הפרוטסטנטית. בדבריו פורש האפיפיור את חסותו על הצלבנים בדרכם אל ארץ הקודש. הם משפחתם ורכושם נהנים מהגנת הכנסייה, הריבית על חובותיהם נשמטת וחובותיהם מוקפאים. בנוסף על זכויות אלו הכריז האפיפיור כי ההשתתפות במסע הצלב היא – הלכה למעשה - סקרמנט האינדולגנציה (בלטינית: Indulgentia) - **כתב מחילה** . בכך יצר האפיפיור את התקדים והקביעה כי לכנסייה הקתולית הסמכות מישו והקדושים לנהל את "אוצר הסליחות" על פני אדמות.

בשנת 1146 החל מסע הצלב השני, שבראשו עמדו לואי השביעי, מלך צרפת וקונראד השלישי, מלך גרמניה, אולם למרות כמה הצלחות קטנות, מסע הצלב לא הצליח, ולא מילא את התקוות הרבות שנתלו בו. באותה העת נערכו גם מסע הצלב הונדי בצפון גרמניה כנגד הסלאבים, ומסע צלב בחצי האי האיברי נגד המורים, שאמנם לא זכו להצלחה רבה, אולם היוו פתח למסעים נוספים שבאו בעקבותיהם וזכו להצלחה רבה יותר.

כמה חודשים לפני מותו, חתם אאוגניוס השלישי. ב-23 במרץ 1153 על הסכם עם הקיסר פרידריך ברברוסה - חוזה קונסטנץ, אשר כלל את עזרת הקיסר נגד הרומאים המורדים. אולם, ב-8 ביולי אותה שנה מת אאוגניוס, עוד בטרם הספיק ברברוסה לעבור עם צבאו לרומא, ובמקומו נבחר לאפיפיור אנסטסיוס הרביעי.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אפיפיורים איטלקים
קטגוריה:אפיפיורים
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-12
קטגוריה:ילידי 1080
קטגוריה:נפטרים ב-1153
בינגו סמית'

ממוזער
**רוברט "בינגו" סמית**' (באנגלית: **Robert "Bingo" Smith**; 26 בפברואר 1946 – 26 באוקטובר 2023) היה כדורסלן אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1969–1980. ממוצעיו לאורך הקריירה היו 12.6 נקודות, 4.2 ריבאונדים ו-2.0 אסיסטים למשחק.

בדצמבר 1979 הופרשה גופייתו, עם המספר "7", על ידי קליבלנד קאבלירס.

## קריירת מכללות
סמית' נולד בעיר ממפיס שבטנסי, ובין השנים 1966–1969 למד באוניברסיטת טלסה אשר בטלסה, אוקלהומה. בעונתו השלישית והאחרונה בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה רשם סמית' ממוצעים של 24.5 נקודות ו-10.3 ריבאונדים למשחק, וזכה בתואר "שחקן העונה של מחוז ה-MVC".

## קריירת משחק
בדראפט ה-NBA 1969 נלקח סמית' בבחירה השישית, על ידי סן דייגו רוקטס. לאחר עונה אחת עם הרוקטס נבחר בדראפט ההרחבה של שנת 1970 על ידי קליבלנד קאבלירס, לקראת עונת הבכורה של המועדון. ב-9 העונות הבאות היה אחד השחקנים המובילים של הקבוצה, לצד אוסטין קאר, עם ממוצע כולל של 13.3 נקודות למשחק. בעונת  הוביל את קלעי קבוצתו עם 15.9 נקודות למשחק. בעונת  העפיל עם קליבלנד לשלב הפלייאוף, לראשונה בתולדותיה, ואף סייע לה לגבור על וושינגטון בולטס בסיבוב הראשון, בתוצאה 3–4. בעת עזיבתו את הקאבלירס בשנת 1979 הוביל את שחקני המועדון בסך נקודות (9,513), וניצב במקום השני באסיסטים (1,566) ובמקום השלישי בריבאונדים (3,057).

באוקטובר 1979 הועבר סמית' בטרייד לסן דייגו קליפרס, ולאחר עונה אחת במדיה פרש ממשחק.

## חייו האישיים
באפריל 2009 סבל סמית' משבץ מוחי, אשר פגע בפלג גופו הימני וגרם לו לשיתוק חלקי.

נפטר ב-26 באוקטובר 2023.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי טנסי
קטגוריה:ממפיס: אישים
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:ממפיס: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת טלסה
קטגוריה:בחירות דראפט של סן דייגו רוקטס
קטגוריה:כדורסלני סן דייגו רוקטס
קטגוריה:כדורסלני קליבלנד קאבלירס
קטגוריה:כדורסלני סן דייגו קליפרס
קטגוריה:כדורסלנים ב-NBA שגופייתם הופרשה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1946
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2023
ביירון בק

**ביירון בק** (באנגלית: **Byron Beck**; נולד ב-25 בינואר 1945) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בקבוצת דנוור רוקטס/נאגטס מליגות ה-ABA וה-NBA בין השנים 1967–1977. אחד מתשעה שחקנים אשר השתתפו בכל 9 העונות של ה-ABA. ממוצעיו הכוללים לאורך הקריירה הם 11.5 נקודות, 7.0 ריבאונדים ו-1.3 אסיסטים למשחק.

בדצמבר 1977 הופרשה גופייתו, עם המספר "40", על ידי דנוור נאגטס.

## קריירת מכללות
בק נולד באלנסבורג שבמדינת וושינגטון, ובין השנים 1963–1965 למד ב"מכללת קולומביה באסין" אשר בעיר פאסקו, וושינגטון. בשנת 1965 עבר לאוניברסיטת דנוור, ובשתי עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה קלע 15.4 נקודות והוריד 10.5 ריבאונדים בממוצע למשחק.

## קריירת משחק
על אף שנבחר על ידי שיקגו בולס בבחירה ה-15 של דראפט ה-NBA 1967, בחר בק לשחק בדנוור רוקטס מליגת ה-ABA, אשר הוקמה באותה שנה. ב-10 עונותיו בקבוצה הפך לאחד משחקניה המובילים, ונבחר פעמיים להשתתף במשחק האולסטאר של ה-ABA (ב-1969 וב-1976). בעונת 1975/1976, שהייתה האחרונה של ליגת ה-ABA לפני שהתמזגה אל ה-NBA, העפילה דנוור לראשונה בתולדותיה לשלב הגמר, אך הפסידה מול ניו יורק נטס בתוצאה 2–4. בעונת  עבר יחד עם הנאגטס לליגת ה-NBA, ובסיומה פרש ממשחק.

בעת פרישתו הוביל את שחקני מועדון הרוקטס/נאגטס בסך משחקים (747) וריבאונדים (5,261) בקבוצה, וניצב במקום השני בנקודות (8,603) ובמקום השלישי באסיסטים (978).

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת וושינגטון
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:מדינת וושינגטון: כדורסלנים
קטגוריה:בחירות דראפט של שיקגו בולס
קטגוריה:כדורסלני דנוור רוקטס
קטגוריה:כדורסלני דנוור נאגטס
קטגוריה:כדורסלנים ב-NBA שגופייתם הופרשה
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת דנוור
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1945
ב.מ.וו R27

**ב.מ.וו R27** (בגרמנית: **BMW R27**) הוא אופנוע מתוצרת יצרנית מכוניות היוקרה והאופנועים הגרמנית **[[BMW]]** אשר יוצר בין השנים 1960–1966 בגרמניה.

## ב.מ.וו R27

* יוצרו 15,364 יחידות.
* נוסעים: 1 נהג בלבד (במשך השנים הוסיפו חלק מבעלי האופנוע מושב אחורי (לא מקורי).
* מנוע בתצורת "Drive shaft" .
* מנוע קירור אוויר.
* קיבולת מכל דלק - 15 ליטר.
* קיבולת מכל שמן - 1.2 ליטר.
* מתח מערכת חשמלית - 6 וולט.
* צמיגים: 18x3.25.
* לחץ צמיגים: חזית: 21-22 PSI, אחורי: 22-23 PSI.
* 1 מאייד מתוצרת "Bing".

## תמונות

קובץ:BMW R27 Athens.jpg | "ב.מ.וו R27"
קובץ:R27-white-600.jpg | "ב.מ.וו R27"
קובץ:BMW R27.jpg | "ב.מ.וו R27"
קובץ:R27-white.jpg | "ב.מ.וו R27"
קובץ:R27-engine.jpg | "ב.מ.וו R27" - מבט למנוע 1 צילינדרים
קובץ:R27-speedo.jpg | "ב.מ.וו R27" - מבט ללוח מחוונים


## ראו גם
* BMW
* ב.מ.וו R51/3

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אופנועים
קטגוריה:כלי רכב דו-גלגליים
קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-1960
R27
קטגוריה:כלי רכב גרמניים
אלכסנדר החמישי (אנטי-אפיפיור)

ממוזער|שלט האצולה האפיפיורי של אלכסנדר החמישי
**אלכסנדר החמישי** (בלטינית: **Alexander V**; 1339 – 3 במאי 1410) היה אנטי-אפיפיור בתקופת הקרע המערבי, מה-26 ביוני 1409 עד מותו.

## ביוגרפיה
פטרוס פילארגיס נולד בשנת 1339 בנאפוליס, כרתים, שהייתה חלק מהרפובליקה של ונציה. הוא הצטרף ל, ובזכות יכולותיו נשלח ללמוד באוניברסיטאות אוקספורד ופריז. כשהיה בפריז התרחש הקרע המערבי. פילארגיס תמך באפיפיור אורבנוס השישי, שב ללומברדיה, ושם, הודות לתמיכתו של ג'אן גליאצו ויסקונטי, דוכס מילאנו, הפך לבישוף הראשון של פיאצ'נצה (1386), לבישוף ויצ'נצה (1387), לבישוף נוברה (1389) ולבסוף לארכיבישוף מילאנו (1402).

לאחר בחירתו של האפיפיור אינוקנטיוס השביעי הקדיש פילארגיס כל מרצו לאיחוד המחודש של הכנסייה, אף על פי שהיו שני אפיפיורים יריבים. הוא היה אחד היזמים של מועצת פיזה, והתמרונים הפוליטיים שלו עוררו את אי שביעות רצונו של האפיפיור גרגוריוס השנים עשר, שהורה לשלול מפילארגיס את תפקידיו, הן כארכיבישוף והן כקרדינל.

במועצת פיזה (מה-25 במרץ 1409) בחרו הקרדינלים את פילארגיס לאפיפיור, והוא הוכתר ב-26 ביוני 1409, כ**אלכסנדר החמישי**, מה שהפך אותו למעשה לאפיפיור המתחרה השלישי. בעקבות הבחירה, הכירו בו רוב המשטרים באירופה בתור האפיפיור האמיתי, למעט ממלכת אראגון וממלכת סקוטלנד, אשר נותרו נאמנות לאפיפיור באביניון, ומדינות איטלקיות שונות, אשר דבקו באפיפיור הרומאי.

בתקופת שלטונו, שנמשכה עשרה חודשים, הייתה מטרתו של אלכסנדר החמישי להרחיב את התמיכה בו בסיוע צרפת, ובמיוחד את תמיכת לואי השני, דוכס אנז'ו, שלו הוא העניק את ממלכת סיציליה, לאחר שהוציא אותה מלדיסלאו, מלך נאפולי. הוא הכריז על כמה רפורמות: נטישת זכויות "שלל" ו"הנצחות", והקמת מערכת הבחירות הקנונית בקתדרלות ובמנזרים העיקריים. הוא גם חילק טובות הנאה ביד רחבה, שממנו נהנו המנדיקנטים במיוחד.

אלכסנדר החמישי מת ב-3 במאי 1410 בפתאומיות, בעת ששהה עם הקרדינל בלדסרה קוסה בבולוניה, ובמקומו נבחר האנטי-אפיפיור יוחנן העשרים ושלושה. עד המאה ה-20 נחשבו אלכסנדר ויורשו לאפיפיורים לגיטימיים, אולם כיום הם נחשבים כאנטי-אפיפיורים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אנטי-אפיפיורים
קטגוריה:אפיפיורים יוונים
קטגוריה:ילידי 1339
קטגוריה:נפטרים ב-1410