open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
דג קרב סיאמי

**דג קרב סיאמי** או **קרבנון הדור** (שם מדעי: *Betta splendens*) הוא דג ממשפחת הגוראמיים, אשר מופיע בווריאציות ובצבעים שונים. דג זה נמצא בדרום מזרח אסיה (תאילנד, וייטנאם, הודו וקמבודיה). את שמו הוא קיבל עקב עוינותו הרבה לדגים זכרים בני אותו המין. עוינות זו מתבטאת בפרישת סנפירים, הרחבת הזימים ואף בלחימה עד מוות.
## מאפיינים

דג הקרב הסיאמי שייך למשפחת הגוראמיים שייחודם הוא במבוך הנמצא בזימיהם, המאפשר להם נשימת אוויר אטמוספירי. מערכת זאת התפתחה עקב סביבת המחיה של הדגים - מקורות מים רדודים, בהם ריכוז החמצן נמוך. אורכו מגיע עד שישה סנטימטרים, וצבעיו הם בדרך כלל אדום וכחול. אורך חייו הוא כ 2 - 5 שנים בשבי.

לנקבה יש בדרך כלל סנפירים קצרים ואילו הסנפירים של הזכר ארוכים, אך יש יוצאים מן הכלל - לזכרי הזן **פלאקט** יש סנפירים קצרים. ההבדל העיקרי בין הנקבות והזכרים הוא שלנקבה יש בין סנפירי הגחון פיטמית לבנה; סימן זה גם מעיד על נכונותה להתרבות ובנוסף גם הצבעים מעידים: הזכרים הם אדומים וכחולים ואילו הנקבות הן זהובות ואפורות. קיים סימן נוסף: פסים לבנים רוחביים על גופה של הנקבה כאשר היא רואה זכר; דבר זה מעיד על מידת ההתרגשות שלה.

במהלך חיזור, הזכר מנפח את הזימים, פורש את הסנפירים ומפתל את גופו בפני הנקבה. הנקבה מצידה, תשנה את צבעה לגוון כהה ותפתל את גופה אחורה וקדימה. שיטת הרבייה של דג הקרב הסיאמי היא בניית קן בועות. הזכר בונה קן בועות מפואר מתחת לכמה צמחים. כדי לייצב את הקן הוא מחדיר אליו כמה חתיכות צמחים. הזכר מפתה את הנקבה אל מתחת לקן שם הוא מחבק אותה ומפרה את ביציה. הוא אוסף את הביצים לקן הבועות ושם הן יתפתחו. במידה וביצה יצאה מקן הבועות והחלה לשקוע, הזכר יאסוף אותה בפיו ויחזירה לקן הבועות.

דג הקרב הסיאמי ניזון בעיקר מתולעי דם וזחלי יתושים.
סגנון הציד שלו ייחודי ובמהלכו הוא שוחה במעגלים מתחת לטרפו ואז מתנפל עליו, מטביע אותו ובולע במהירות, כל זה בשבריר שנייה.

## ראו גם

* חמת לבן-נקודות, הבונה מעגלי רבייה מורכבים על קרקעית הים

## גלריה

Betta splendens pale.jpg
Betta splendens female.jpg
Betta splendens (w) dunkelrot ct.JPG
CTPK Multi M - Betta-Online.jpg


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1910
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי צ'ארלס טייט רגן
קטגוריה:גוראמיים
קטגוריה:דגי נוי
קטגוריה:תאילנד: דגי מים מתוקים
AppleTalk

**AppleTalk** הוא פרוטוקול תקשורת קנייני שפותח על ידי חברת אפל לתקשורת בין מחשבי מקינטוש. 

הפרוטוקול איננו תלוי בשכבת הרשת שמעליה הוא רץ ונתמך בין השאר על ידי Ethernet ועל ידי LocalTalk (פרוטוקול תקשורת קנייני נוסף של חברת אפל, עובד במהירות 230Kbps ושיטת הגישה לרשת מבוססת על CSMA/CD כמו Ethernet).

מימוש הפרוטוקול החל ב-1983, ושימוש בו החל ב-1985, ונעשה בו שימוש במכשירי אפל בשנות השמונים והתשעים. עם עליית השימוש ב-TCP/IP בשנות ה-90 מומש מחדש כדי להשתמש בהם, וב-2009 הופסקה התמיכה בו ב-Mac OS X v10.6.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:תקנים בתקשורת מחשבים
קטגוריה:מקינטוש
ונדיקט ירופייב

**ונדיקט ואסילייביץ' ירופייב** (ברוסית: **Венедикт Васильевич Ерофеев**; 24 באוקטובר 1938 – 11 במאי 1990) היה סופר, מחזאי ומסאי רוסי בתקופת ברית המועצות.

בשנת 1969 כתב את ספרו הנודע ביותר "מוסקבה פטושקי". הספר נאסר לפרסום בברית המועצות אך הופץ בעשרות אלפי עותקי "סאמיזדאט" והפך לספר פולחן. הספר הודפס לראשונה ב-1973 בישראל. ירופייב כתב גם מסות ואת המחזה "ליל ואלפורגיס".

## ביוגרפיה
ירופייב נולד בעיירה הקטנה קנדלאקשה במחוז מורמנסק. אביו נכלא בטיהורים הגדולים אך שרד 16 שנים בגולאג. רוב ילדותו עברה עליו בבית יתומים בקירובסק שבקרליה. הוא התקבל ללימודי בלשנות באוניברסיטת מוסקבה אך סולק לאחר שנה וחצי משום שסירב להשתתף באימוני החובה הצבאיים. הוא המשיך ללמוד במספר מוסדות בערים קולומנה וולדימיר, אך לא סיים תואר שכן לרוב סולק בשל "בעיות התנהגות" והתבטאויות שלא עלו בקנה אחד עם הדעות השליטות בברית המועצות. בשנים 1958–1975 התגורר ללא רישום רשמי ("פרופיסקה") באוקראינה, בלארוס, ליטא, אוזבקיסטן וטג'יקיסטן תוך שהוא עובד בעבודות דחק שונות. כתביו, אותם החל לכתוב מגיל 17, לא נתקבלו אפילו בספריות ציבוריות.

ירופייב מת מסרטן הגרון בשנת 1990.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מחזאים סובייטים
קטגוריה:סופרים סובייטים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין קונצבסקויה
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1938
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1990
מאגר אשכול

**מאגר אשכול**, או **מתקן אשכול**, הוא מתקן ישראלי לטיפול במי שתייה, המשמש לוויסות וסינון מי המוביל הארצי, העורק הראשי של מפעל המים הארצי של מדינת ישראל. המתקן ממוקם בבקעת בית נטופה שבגליל התחתון, מצפון לכביש 77 ושמורת יער סוללים, מצפון מזרח למחלף המוביל, ממזרח ליישוב ביר אל-מכסור, ומדרום ליישוב חנתון. המתקן נקרא על שמו של לוי אשכול, ראש הממשלה השלישי של ישראל, וממקימיה של חברת "מקורות".

המתקן כולל שני מאגרי מים גדולים, מתקן סינון והכלרה, ומרכז מבקרים של חברת מקורות, חברת המים הלאומית של מדינת ישראל, המתפעלת את המתקן. מטרתו של המאגר הראשון הוא לשקע את כל הפסולת במים ולטהרם לשתייה. מהמאגר הראשון זולגים באיטיות מים אל המאגר השני, שתפקידו הוא לווסת את מימי המוביל הארצי. אחרי שהמים יוצאים משני המאגרים הם עוברים טיהור נוסף בכלור וסינון כדי להביאם לדרגה של מי שתייה.

מרכז המבקרים מציע הסבר מפורט על תהליך הפיכת המים הנשאבים מהכנרת למים ראויים לשתייה, ועל משק המים והשפכים בישראל. כמו כן קיימת מהמרכז תצפית על המאגרים.

לפי התוכנית המקורית של המוביל הארצי (של הייז) הייתה בקעת בית נטופה מוצפת והופכת למאגר מרכזי, בנפח השווה לרבע מהכנרת לערך. בשנות החמישים והשישים המוקדמות עמד בה סכר בגובה 45 מטרים. לבסוף התקבלה תוכנית של ג'ון ס' קוטון, והסכר כיום משולב במאגרים.

## גלריה

קובץ:Eshkol reservoir 1.jpg|מאגר אשכול וכביש 77. צולם לכיוון מזרח
קובץ:Eshkol reservoir 3.jpg|מתקני טיהור במאגר אשכול
קובץ:Ashkol resroviar.jpg|מבט מן האוויר, 2014 (ויקיאוויר)
קובץ:Eshkol reserovir.jpg|מבט מן האוויר, 2014 (ויקיאוויר)
קובץ:Agam Baruch-2.jpg|מאגר אשכול וכפר מנדא ברקע


## קישורים חיצוניים

*מרכז המבקרים באתר אשכול

קטגוריה:ישראל: גאוגרפיה
אשכול
קטגוריה:מקווי מים בארץ ישראל
קטגוריה:הגליל התחתון
קטגוריה:הנצחת לוי אשכול
קטגוריה:המוביל הארצי
תרח

**תֶּרַח** הוא דמות מקראית, אביו של אברהם אבינו. הופעתו העיקרית במקרא היא בספר בראשית.

## רקע
על פי מדרשים, תרח נולד בשנת א'תתע"ח לבריאת העולם (1883 לפנה"ס) ומת בשנת ב'פ"ג (1678 לפנה"ס), בגיל 205 בחרן. אברהם אבינו נולד לאביו, תרח, כשהוא בן 68. לפי אחד מהמדרשים, שרה, אשת אברהם, היא בתו של תרח מאישה אחרת. לפי מדרש אחר, היא נכדתו.

## תרח במקרא
על פי ספר בראשית תרח הוא בנו של נחור, ולאחר הגיעו לגיל שבעים נולדו שלושת בניו: אברם (שלאחר מכן נקרא אברהם), הרן ונחור. תרח חי באור כשדים, ומאוחר יותר נדד לחרן. לפי המקרא יצא תרח לכנען בליווית אברם, שרי כלתו, אשת אברם, ולוט נכדו, בנו של הרן שמת לפני תרח. המסע לארץ כנען הופסק עם הגיעם לחרן, שם מת תרח בגיל מאתים וחמש.

סיבת יציאתו של תרח למסע אינה נמסרת בתנ"ך, אך יש המפרשים שהיא נעוצה בעימות של אברהם ונמרוד מלך הכשדים, שבגינו נאלצו בני המשפחה לעזוב את ארצם. לפי מדרש אחר תרח רצה לצאת מחרן בגלל ויכוחו המתמיד של אברהם עם הכשדים, דבר שגרם לשנאה עזה כלפי אברהם וכל הקרובים לו. על פי יוסף בן מתתיהו מות הרן גרם לתרח לשנוא את ארץ כשדים ולעזבה.

בנאומו של יהושע בן נון במעמד הברית בשכם (), הוא מזכיר את תרח בתור אביו הקדמון של עם ישראל, שהיה עובד אלילים: "בְּעֵבֶר הַנָּהָר יָשְׁבוּ אֲבוֹתֵיכֶם מֵעוֹלָם תֶּרַח אֲבִי אַבְרָהָם וַאֲבִי נָחוֹר וַיַּעַבְדוּ אֱלֹהִים אֲחֵרִים".

## עץ משפחה

## תרח בתרבויות אחרות
הקוראן, בסורה 6, מציין כי שמו של אביו של אברהם הוא אאזר.

בתעודות אשוריות מתקופת שלמנאסר השלישי (המאה השמינית לפנה"ס), אוזכרה עיר בשם Til-Sha-Turahi, שתוארה כעיר ארמית, ככל הנראה באזור נהר בליח, מזרחית לחרן. יש הסוברים, כי שם העיר הוא אפונים לתרח.

## ראו גם

* עץ משפחה של דמויות מקראיות - מתרח ועד שלמה

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שושלת ארפכשד
קטגוריה:אברהם
קטגוריה:פרשת נח
קטגוריה:אישים שהגיעו לגיל 110
קטגוריה:אישים בתנ"ך שהגיעו לגיל 110
פרקליט השטן

**פרקליט השטן** (מלטינית: **Advocatus Diaboli**) היה פקיד בכיר שתפקידו היה לייצג לכאורה את השטן בדיונים על הענקת התואר "מבורך" או "קדוש" למועמד ולהתנגד לה, ולטעון כנגד "פרקליט האל" (**Advocatus Dei**), שתמך בהקדשה. דיונים כאלה היו חלק מהליך הקאנוניזציה (הכנסה לפנתאון הקדושים) של הכנסייה הקתולית. התפקיד הפך לרשמי על ידי האפיפיור סיקסטוס החמישי (Sixtus V) בשנת 1587. תוארו הרשמי הוא מקדם האמונה (**Promotor Fidei)**. חובתו הייתה להכין בכתב את כל הטיעונים האפשריים, ולו הקלים לכאורה, נגד הענקת התואר, כדי למנוע מתן התואר למי שעלול להיות ספק כי הוא "יקר בעיני אלוהים". פרוספרו למרטיני, לאחר מכן האפיפיור בנדיקטוס הארבעה עשר (1740-58), היה מקדם האמונה במשך עשרים שנה והוא למד את דרך פעולתה של הכנסייה בתפקיד חשוב זה; לפיכך הוא היה כשיר במיוחד לחבר את יצירתו המונומנטלית "על הברכה והקנוניזציה של הקדושים", המכילה את ההצדקה המוחלטת לזכויות הכנסייה בעניין זה, ומפרט מבחינה היסטורית את זהירותה בשימוש בזכות זו.

שום פעולה חשובה בתהליך הקנוניזציה אינה תקפה אלא אם כן היא מבוצעת בנוכחות מקדם האמונה שהוכר רשמית. חובתו היא לבחון את הטפסים שהוגשו, ולהתעקש על בחינת כל התנגדות. האזכור הרשמי הראשון של בעל תפקיד זה נמצא בקנוניזציה של סנט לורנס יוסטיניאנוס תחת ליאו העשירי (1513-21). בשנת 1631, הפך אורבן השמיני, את נוכחותו להכרחית, לפחות על ידי סגנו, לתוקפו של כל מעשה הקשור לתהליך הקנוניזציה.

התפקיד בוטל בידי האפיפיור יוחנן פאולוס השני ב-1983.

## בהשאלה
הביטוי משמש כיום בהשאלה לתיאור מי שמייצג עמדה נגדית לעמדה המרכזית בדיון מסוים, כדי למנוע היווצרות תמימות דעים, הפוגעת באפקטיביות של הדיון. פעמים רבות עמדה נגדית זו אינה משקפת את דעתו האמיתית של המציג אותה.

לדוגמה: מחלקת הבקרה באגף המודיעין בצה"ל ממלאת את תפקיד "פרקליט השטן", שמשימתו היא להציג את הדעה ההפוכה לגבי כל נושא שיש עליו הסכמה.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נצרות
קטגוריה:ביטויים
קטגוריה:שטן
דבשה

[ממוזער|שמאל|250px|[עוגיה|עוגיות דבשה בעת הכנתן]]
**דִּבְשָׁה** (בלעז: **מולאסה**) היא סירופ סמיך כהה, הנוצר כתוצאה מבישול ממושך של מיץ קנה סוכר או סלק סוכר, המתבצע בעת זיקוק הסוכר הלבן. מוצרי סוכר מסוג סוכר חום ודמררה מקבלים את צבעם מן הדבשה, בהתאם לרמת הריכוז של החומר, וכעיקרון, הדבשה האמיתית עשויה מיץ קנה סוכר שמורתח לכדי סירופ.

הדבשה משמשת לעיתים כחומר מקשר בפורמולות מזון. הדבשה משמשת גם להכנת המשקה החריף רום, שנרקח לראשונה באיים הקאריביים. הרום נוצר מתסיסה של הדבשה וזיקוקה.

## דבשת קנה סוכר
הדבשה הגופריתית עשויה מקנה סוכר צעיר וירוק ומטופלת בגופרית דו-חמצנית שמתנהגת כחומר משמר בעת תהליך מיצוי הסוכר. הדבשה הלא-גופריתית עשויה מקנה סוכר בוגר ולא דורשת טיפול גופריתי בעת תהליך מיצוי הסוכר. ישנן שלוש דרגות לדבשת הקנה: דבשה ראשונה או עדינה (Mild), דבשה שנייה או כהה (Dark) ודבשה שלישית או בלקסטראפ (Blackstrap). שלושתן עשויות להיות גופריתיות או לא-גופריתיות.

כדי לייצר דבשה, שהיא מיץ קנה סוכר טהור, נקצר קנה הסוכר ומסירים את עליו. עסיסו של הקנה ממוצה, לרוב בעזרת מעיכה או ריסוק. הרתחתו של העסיס לרכז מגבירה את התגבשות הסוכר. כתוצאה מהרתחה ראשונה זאת ומהפרדת גבישי הסוכר, נוצרת 'הדבשה הראשונה', שהיא בעלת תכולת הסוכר הגבוהה ביותר, כיוון שמעט סוכר מוצה מהעסיס, באופן יחסי. 'דבשה שנייה' נוצרת לאחר הרתחה שנייה והפרדת סוכר נוספת, וטעמה בעל חמצמצות קלה.

ההרתחה השלישית של סירופ הסוכר מניבה דבשת 'בלקסטראפ' ("BlackStrap Molasses"). רוב הסוכרוז מהעסיס הראשוני כבר התגבש, ובכל זאת ערכה הקלורי של דבשת 'בלקסטראפ' הוא סוכרי בעיקרו; עם זאת, להבדיל מסוכרים מזוקקים שאינם מכילים כלל ויטמינים ומינרלים, מולסה מכילה כמויות משמעותיות של ויטמין B6 ומינרלים, כולל סידן, מגנזיום, ברזל ומנגן; כף אחת מספקת עד 20% מהערך היומי המומלץ של כל אחד מאותם חומרים מזינים. דבשת 'בלקסטראפ' היא גם מקור טוב לאשלגן.

## סוגים נוספים
במטבח המזרח-תיכוני, דבשה מיוצרת ממספר חומרי גלם אחרים: חרובים, ענבים, תמרים, רימונים ותות עץ. דבשה שמקורה בעסיס פירות, נקראת בערבית דִבְּס (دبس).

## דבשה בהיסטוריה
במהלך "המסחר המשולש" בין מערב אפריקה, האיים הקאריביים, והמושבות הבריטיות בצפון אמריקה במאה ה-18, אוניות שנשאו טובין כנחושת, טקסטיל, חרוזים, אקדחים ותחמושת היו נשלחות מאירופה וצפון אמריקה לנמלי מערב אפריקה, ששילמו תמורתן בעבדים. משם היו הספינות הבריטיות מפליגות לעולם החדש, וממשיכות את סחר החליפין עם וירג'יניה - בה הוחלפו העבדים במטען שעיקרו היה טבק וקנבוס - והאיים הקאריביים - בהם הועמסו סוכר, רום ודבשה. לבסוף היו שבות הספינות לאירופה, כדי להשלים את המשולש הגאוגרפי-עסקי.

הדבשה משמשת כדימוי לאיטיות: "איטי כמולאסה" בשפה האנגלית. על אף זאת, באסון הדבשה של בוסטון התפקע מכל מולאסה ענק, והטביע אנשים וסוסים, אשר לא הספיקו לברוח מנהר המולאסה.

## ראו גם
* אסון הדבשה של בוסטון
* סילאן

## קישורים חיצוניים

* היסטורית הדבשה 
* 

קטגוריה:ממתיקים
קטגוריה:תוצרי לוואי
קטגוריה:סירופים
סובייטים

**סובייטים** (ברוסית: **Советы**) היו האזרחים והנתינים של מעצמת העל ברית המועצות אשר התקיימה משנת 1922 ועד לפירוקה בשנת 1991. הקונספט של **העם הסובייטי** (Сове́тский наро́д) היה מרכיב מרכזי באידאולוגיה הסובייטית והוא נועד לייצג "אחדות היסטורית חדשה" של הלאומים הרבים החיים בתחומי ברית המועצות. החזון המקורי היה ליצור זהות קולקטיבית אחת לכל הקבוצות האתניות השונות המבוססת על ערכים סוציאליסטיים, ועל נאמנות למפלגה הקומוניסטית.

בשנותיה הראשונות של ברית המועצות הממשל הסובייטי אפשר לקבוצות האתניות השונות לשמר את המסורת התרבותית הייחודית שלהן. עם זאת, בסוף שנות ה-30 הממשל הסובייטי החל להתמקד בקידום השפה הרוסית והתרבות הרוסית כשפה והתרבות הדומיננטיות בקרב כל תושבי ברית המועצות. מדיניות זו, המכונה רוסיפיקציה, בלטה במיוחד באותה התקופה במוסדות החינוך והממשל של ברית המועצות, בהן השפה הרוסית הפכה לשפה הדומיננטיות ונעשו מאמצים לגרום לאוכלוסיות הלא רוסיות לאמץ את הזהות הסובייטית. למרות המאמצים הללו, חלק גדול מהאוכלוסייה הלא-רוסית בתחומי ברית המועצות התנגדה לתהליך הרוסיפיקציה וחלק גדול מאותן האוכלוסיות המשיכה לשמור על המנהגים והשפות הייחודיות שלהן, והדבר גרם בין היתר למתחים בין הרוב הרוסי למיעוטים הלא-רוסים אשר היוו אתגר מתמשך לאורך כל שנות קיומה של ברית המועצות.

לאחר התפרקות ברית המועצות ב-1991 הקונספט של העם הסובייטי איבד את הרלוונטיות שלו כאשר הרפובליקות הסובייטיות לשעבר הכריזו על עצמאותן והפכו למדינות ריבוניות. בעקבות כך הקונספט של העם הסובייטי הוחלף בהמשך במושג "עם רב לאומי" בחוקה של הפדרציה הרוסית, באופן המשקף את ההכרה של הממשל הרוסי בקבוצות האתניות המגוונות הנמצאות בתחומי רוסיה.

בדצמבר 2010 נשיא רוסיה דמיטרי מדבדב הצביע במהלך דיון במועצת המדינה של רוסיה על היעדר קונספט מאחד לכל תושבי רוסיה כבעיה בפני עצמה והציע שכתחליף לקונספט של "העם הסובייטי" יקודם הקונספט של "פטריוטיות רב-אתנית".
## ראו גם
* דמוגרפיה של ברית המועצות
* כור היתוך
* רוסיפיקציה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ברית המועצות: דמוגרפיה
קטגוריה:סובייטים
שת

250px|ממוזער|שמאל|איקונין של שת
**שֵׁת** הוא דמות מקראית, הבן השלישי של אדם וחוה. הוא נולד לאחר הירצח הבל על ידי אחיו קין, כאשר אדם היה בן 130 שנה.

שמו של שת מוסבר בדברי חוה אמו: . על פי המקרא, כל האנושות שאחרי המבול היא מצאצאיו של שת. גם באסלאם תופס שת מקום כאחד מנבחרי האנושות.

לשת נולד בגיל 105 בן בשם אנוש. אנוש הוליד את קינן, וקינן הוליד את מהללאל, ומהללאל הוליד את ירד, וירד הוליד את חנוך, וחנוך הוליד את מתושלח, ומתושלח הוליד את למך, ולמך הוליד את נח.

שת חי 912 שנים.

באכדית שת הוא כינוי כללי לשבטי האמורי שמקום מושבם העיקרי היה באזור הפרת, בבל וארץ ישראל. בני שת נזכרים בתעודות מצריות ובספרות אוגריתית.

לפי ספר היובלים, הוא נשא לאישה את אחותו הצעירה שנקראה "עצורה".

בנבואת בלעם, בני האדם מכונים "בני שת" לפי רוב המפרשים. כינוי מקביל הוא "בני אדם" וגם "אנוש" המתקשרים לאביו ובנו של שת. יש המפרשים כי המקרא מתאר שלושה אבות לאנושות, אדם שת ואנוש, כדוגמת שלושה אבות לישראל, ושלושה אבות לבית דוד - ישי, דוד ושלמה.

## קברו של שת

מקום קברו של שת אינו מתואר בתנ"ך, אך על פי מסורת יהודית מסוף המאה ה-11 קברו שכן באזור היישוב העתיק ארבל.
על פי מסורת מוסלמית מסוף המאה ה-12 קברו שכן בכפר א-נבי שית שבלבנון. מסורת מוסלמית נוספת מתחילת המאה ה-13, מציינת את קברו בכפר בשית (כיום במושב עשרת).

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שושלת שת
קטגוריה:אישים בתנ"ך שהגיעו לגיל 900
קטגוריה:שבעת הרועים
הרמת משקולות

שמאל|ממוזער|250px|מרים משקולות מקצועי
שמאל|ממוזער|250px|מרימת משקולות באליפות העולם ב-2009
**הרמת משקולות** הוא מקצוע באתלטיקה כבדה אשר מכיל את ההרמות האולימפיות.

הנפה -הרמה בה המוט נאחז באופן רחב, ומורם מעבר לראש בתנועה אחת רציפה.

דחיקה- הרמה אשר מורכבת מקלין בו המוט מורם מהרצפה עד לכתפיים בתנועה אחת, ולאחר מכן מהכתפיים עד למעבר לראש בתנועה אחת ורציפה.

עד שנת 1972, המופיעים התחרו בקרב שלושה אשר כלל הנפה, דחיקה ולחיצה. משנה זו, הוחלט להשאיר רק את השניים הראשונים עקב קושי של השופטים לשיפוט הלחיצה, ולכן קרב שניים מלווה את הענף עד ימינו.

לעיתים משתמשים במושג הרמת המשקולות באופן בלתי מדויק, כאשר ההתייחסות היא לאימוני משקולות.

## היסטוריה
תחרויות הרמת משקולות התקיימו עוד בימי קדם, ונכללו, כפי הנראה, באולימפיאדת יוון העתיקה. הם היו כלולים במשחקים האולימפיים המקוריים בשנת 1896. הרמת משקולות לנשים החלה בשנות ה-80 של המאה ה-20 והתווספה למשחקים האולימפיים בשנת 2000.

תחרויות הרמת משקולות מחולקות לשני סוגים:
* **[[הנפה (הרמת משקולות)|הנפה]]**  - בה על המתחרים להרים את המשקולות מהרצפה אל מעל ראשיהם בתנועה אחת יציבה.
* **[[דחיקה]]**  - בה המתחרים קודם מרימים את המשקולות מהרצפה אל עמדת ביניים, בה המשקולות נחות על הכתפיים, ולאחר מכן נעמדים ודוחקים את המשקולות אל מעל הראש.

בעבר היה קיים סוג שלישי, **לחיצה** (Clean and Press), שכלל הרמת המשקולות אל עמדת ביניים בדומה לדחיקה, ולאחר מכן הרמת המשקולת למעלה בכוח ידיים בלבד, ללא הקפיצה אל מתחת למשקולת הנהוגה בדחיקה. סגנון הלחיצה בוטל אחרי אולימפיאדת מינכן (1972).

אלופים מפורסמים: חליל מוטלו הטורקי, נעים סולימנוגלו אשר נולד בבולגריה והתאזרח בטורקיה. אלוף העולם הראשון בהרמת משקולות היה אדוארד לורנס לוי, אשר זכה באליפות העולם הראשונה שהתקיימה בלונדון ב-1891.

נציגי ישראל השתתפו התחום הרמת המשקולות באולימפיאדות רומא 1960, מינכן 1972, מונריאול 1976, לוס אנג'לס 1984, ברצלונה 1992, אטלנטה 1996, ריו דה ז'ניירו 2016 וטוקיו 2020. בשנת 1976 אדוארד וייץ הגיע למקום החמישי, וזה היה המקום הכי גבוה בתולדות השתתפות ישראל בתחרויות הרמת משקולות באולימפיאדה. ישנן מספר זכיות במדליות באליפויות העולם, ביניהן מקום ראשון בשוודיה ב-1972 בו זכה עדי ברנה. באליפויות אירופה ישנן זכיות רבות, ביניהן באליפות אירופה לשנת 2019 ניקול רובנוביץ' זכתה במדליית ארד ואולגה שפירו זכתה במדליית ארד בשנת 2022. סיליה גולד זכתה במדליית כסף בשנת 2024.

## שיאי עולם בהרמת משקולות
### גברים
נכון ל-2 באוקטובר 2019.

### נשים
נכון ל-1 בינואר 2009.

## ראו גם
* הרמת משקולות במשחקים האולימפיים
* אימון משקולות
* הרמת כוח
* פיתוח גוף
* קטלבלס

## קישורים חיצוניים

* איגוד הרמת המשקולות בישראל
* 

*
קטגוריה:ספורט אולימפי
קטגוריה:ענפי ספורט
קטגוריה:משקולות
זירקוניום

**זירקוניום** (**Zirconium**) הוא יסוד כימי שסמלו הכימי Zr ומספרו האטומי 40.

## תכונות

זירקוניום הוא מתכת מעבר מבריקה בצבע אפור לבן. 
זירקוניום מושג בעיקר מזירקון. זירקוניום קל מפלדה והקשיות שלו דומה לנחושת. בצורת אבקה, הזירקוניום יכול להידלק באופן ספונטני באוויר, במיוחד בטמפרטורות גבוהות. בצורה של גוש מוצק, המתכת נוטה פחות להידלק. לסגסוגת זירקוניום ואבץ תכונות מגנטיות בטמפרטורה הנמוכה ממינוס 238 מעלות צלזיוס. דרגות החימצון של זירקוניום הן 4+, 3+, ו2+.
והאיזוטופים שלו הם 4, שתי נקודות בצד ימין ושתי נקודות למעלה.
מספר המסה שלו היא 91.224 מסה אטומית,

## שימושים
השימושים העיקריים בזירקון (ZrSiO4) הם תעשייתיים. בנוסף נסחר כאבן חן טבעית ומשובץ בתכשיטים כיהלום מלאכותי. שימושים נוספים:
* זירקוניום עמיד לקורוזיה ומפגין בליעת נייטרונים נמוכה, ולכן משמש בתור שכבת מגן למוטות הדלק בכורים גרעיניים. מעל 90% מהזירקוניום המתכתי שמופק מופנה לשימוש זה.
* מזירקוניום מייצרים צנרת עמידה בפני קורוזיה, בעיקר בתעשייה הכימית שם יש לכך צורך.
* בצבא משתמשים בזירקוניום בפצצות תבערה, מכיוון שהוא מתלקח באופן ספונטני באוויר.
* לזירקון שימוש בכורי היתוך במעבדות.
* רקמות אדם אינן נפגעות מזירקוניום ולכן יש לו תפקיד בשתלים מלאכותיים.
* זירקוניום דו-חמצני, המכונה זירקוניה, הוא חומר קרמי המשמש גם לייצור של שתל דנטלי.
* לזירקוניום תפקיד כסופח גזים (גטר) וממיר חום בשפופרות ריק.
* סגסוגת זירקוניום וניאוביום היא מוליך על בטמפרטורות נמוכות.
* קומפלקסים של זירקוניום משמשים כזרזים בפילמור אלקנים.
* זירקוניום ניטריד (ZrN) משמש בתור ציפוי לשימור על חדות של מקדחים ולהבים.
* אלומיניום זירקוניום ארבע-כלורי הוא מרכיב פעיל במגוון מוצרי קוסמטיקה (דאודורנט מסוג "סטיק", אודם, וכדומה).

## היסטוריה

זירקוניום התגלה כיסוד חדש ב-1789 על ידי מרטין היינריך קלפרות', ובודד בשנת 1824 על ידי ינס יאקוב ברצליוס שחימם אשלגן מתכתי עם תרכובת אשלגן שש-פלואוריד זירקוניום..

## צורה בטבע

זירקוניום לעולם לא נמצא בטבע בצורתו החופשית. המקור העיקרי לזירקוניום הוא המינרל זירקון שנמצא במרבצים באוסטרליה, ברזיל, הודו, רוסיה וארצות הברית. זירקוניום והפניום נמצאים בזירקון ביחס 50 ל-1 וקשה מאוד להפריד ביניהם. זירקוניום מופק בתגובה בין זירקוניום כלורי לבין מגנזיום בתהליך קרול, וקיימות שיטות נוספות. זירקוניום מסחרי מכיל בין 1%-3% הפניום.

## אמצעי זהירות

לרוב תרכובות הזירקוניום יש רעילות נמוכה מכדי לגרום נזק. אבק מתכתי של זירקוניום יכול להתלקח באוויר ולגרום לשריפה. לזירקוניום אין תפקיד ביולוגי.

## קישורים חיצוניים

*  	
* זירקוניום באתר Webelements 

## הערות שוליים

קטגוריה:מתכות מעבר
קטגוריה:יסודות כימיים
חרן

שמאל|ממוזער|250px|חורבות חרן
**חָרָן** (בטורקית: **Harran**; בערבית: **حران**; בסורית: **ܚܪܐܢ**; בכורדית: **Herran**/**حەڕان**, תעתיק מדויק: **חראן**) היא עיר עתיקה בנפת שנלאורפה במחוז דרום-מזרח אנטוליה שבדרום-מזרח טורקיה. העיר שוכנת במעלה נהר הבליח ומתקיימת עוד מהתקופה השומרית והאכדית. היא נזכרת בתעודות אשוריות מהמאה ה-19 לפנה"ס, ומתעודות ממארי מהמאה ה-18 לפנה"ס, כמרכזם של שבטים נודדים בשם בני ימין. כיום יש בעיר אתר ארכאולוגי, ופוקדים אותו תיירים רבים אשר רוצים להתרשם מצורת החיים הקדומה ומבתי הבוץ. לפי אומדן רשמי משנת 2023 אוכלוסייתה מנתה 98,999 בני אדם.

## היסטוריה
בין המאה ה-16 לפנה"ס ועד המאה ה-13 לפנה"ס נשלטה העיר בידי ממלכת מִיתָנִי והיא הייתה העיר המרכזית והחשובה בצפון מסופוטמיה (ראו גם ארם נהריים). בתקופה זו ישבו בחרן השֵׁמִים-המערביים. כמו אור, גם חרן הייתה בתקופה זו מרכז דתי גדול, ובו התקיים פולחן לאל הירח סין. היא הייתה ידועה גם כעיר מסחר בציר הסוחרים נינוה-חרן-כרכמיש-חלב-דמשק-כנען.

בסביבות שנת 1270 לפנה"ס נכבשה העיר בידי שלמנאסר הראשון מלך אשור. בתקופת דעיכת ממלכת אשור נשלטה העיר בידי האֲרָמִים, ועם התחזקות ממלכתם שבו האַשׁוּרִים והשתלטו עליה. בשנת 612 לפנה"ס, העביר המלך האשורי האחרון אשור-אובליט השני את עיר הבירה לחרן, וזאת לאחר שהבירה הקודמת נינוה נכבשה על ידי הבבלים. לאחר נפילת ממלכת אשור הייתה העיר תחת שלטון בבל, ועם נפילתה של זו במאה השישית לפני הספירה עברה העיר לשלטון המַדִים והכַּשְׂדִים.

בסביבות חרן נשתמר זכר לתקופת המקרא בשמות היישובים: תל תרח, תל נחר, שרג. בתל נחר עמדה, כנראה, עיר נחור, ואילו בתל תרח נשאר זכר למשפחת תרח, שככל הנראה הייתה מהמשפחות הידועות בסביבה ההיא. לפי רשימות בבליות מתקופת האבות מסתבר, שדרך חשובה הוליכה מדרום מסופוטמיה, מסביבות אור כשדים, עד לחרן, וממנה דרך כרכמיש וחלב לדמשק ולחצור שבארץ כנען.

## חרן במקרא
על פי ספר בראשית, תרח, אביו של אברהם, השתקע בחרן לאחר שיצא מאור כַּשְׂדִּים. אברהם ואחיינו לוט נדדו מחרן לארץ כנען ואילו נחור אחיו נשאר בחרן. אברהם ראה בחרן את מולדתו, ולשם חזר עבד אברהם, כדי לחפש אישה ליצחק ושם נשא יעקב את נשותיו לאה ורחל, בנות לבן, נכד נחור, ואילך. לחרן ברח יעקב מפני עשו אחיו ושם נולדו ליעקב אחד-עשר מתוך שנים-עשר בניו שהיו לראשי שבטי ישראל. בעיר חרן ישבו ארמים, כפי שעולה מהסיפור המקראי: וַיְהִי יִצְחָק, בֶּן-אַרְבָּעִים שָׁנָה, בְּקַחְתּוֹ אֶת-רִבְקָה בַּת-בְּתוּאֵל הָאֲרַמִּי, מִפַּדַּן אֲרָם--אֲחוֹת לָבָן הָאֲרַמִּי, לוֹ לְאִשָּׁה (בראשית כה, כ). בשפה החתית פדן (pēdan) פירושו 'מקום', מכאן ייתכן כי פדן-ארם פירושו מקום-ארם, כלומר מקום מושבם של הארמים, בני מולדתו של אברהם.

יש המזהים את מקום מוצאו של אברהם בחורן ליד רמת הגולן המבוטא חַוְרָן ומסבירים את הבלבול בדמיון הפונולוגי של השמות.

## קישורים חיצוניים

* 
* הערך "חרן" מתוך האנציקלופדיה היהודית - דעת-מכללת הרצוג

## הערות שוליים

קטגוריה:טורקיה: ערים
קטגוריה:טורקיה: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:יישובי המקרא
קטגוריה:אתרי ספר בראשית
קטגוריה:ישויות פוליטיות בתנ"ך
מטול רימונים

[ממוזער|250px|[רובה סער M4 קרבין ומתחתיו מטול רימונים M203.]]
[ממוזער|250px|מקלע רימונים מדגם [סאקו דיפנס Mk-19|Mk19]]
**מטול רימונים** הוא נשק המאפשר לשגר רימונים לטווח רחוק. מטולי רימונים באים ככלי עצמאי (לדוגמה: מטול רימונים M-79) או כתוסף לרובה סער (לדוגמה: מטול ה-M-203).

מטול הרימונים הסטנדרטי בצבאות ישראל, ארצות הברית ונאט"ו הוא ה-M-203, שיורה רימונים נפיצים בקוטר 40 מ"מ לטווח של כ-50–150 מטר. את ה-M-203 אפשר להתקין על מגוון רב של רובים, בייחוד ממשפחת ה-M-16. ה-M-203 מתחבר לרובה באמצעות התקנת המטול על החלק התחתון של מתפס הקנה. למטול הדק וכוונות משלו.

בצבאות רבים יש גם מטולי רימונים אוטומטיים הנקראים "מקלעי רימונים", המשתמשים בשרשיר של רימונים. מדובר בכלי ירייה כבדים (יותר ממכונת ירייה) המסוגלים לשגר בקצב מהיר עשרות רימונים לטווחים ארוכים, בדיוק רב. מקלע הרימונים הסטנדרטי בצה"ל וצבא ארצות הברית הוא הסאקו דיפנס Mk-19 שנקרא בצה"ל **מקל"ר** (ראשי תיבות של מקלע רימונים).

צבאות וכוחות משטרה רבים נושאים מטולי רימונים 37 מ"מ המיועדים לשגר רימוני גז מדמיע לפיזור הפגנות. מטולים אלה באים בקוטר שונה מ-40 מ"מ הצבאי ולא כתוסף לרובה סער, על מנת למנוע תאונות קטלניות כתוצאה מבלבול בין רימון גז לרימון רסס. מטולי הרימונים המשטרתיים הנפוצים הם נטעני לוע ("פדרל") או בעלי מחסנית תוף המסוגלת להכיל 5–7 רימוני גז.
ממוזער|250px|מטול רימונים בפעולה
## ראו גם

* M-203
* סאקו דיפנס Mk-19
* XM25
* רימון יד
* רומה רימונים (ררנ"ט)
* מטול רקטות

## קישורים חיצוניים

* חידת מקל"רים - מטולי רימונים בצבאות העולם, פורום צבא וביטחון, פרש
* מקל"ר Mk-19
* מטול M-79
* מטולון M-203

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:כלי ירייה
קטגוריה:עזרים טקטיים לכלי ירייה
אואן יאנג

[שמאל|ממוזער|250px|בשנת [1929 אואן יאנג נבחר לאיש השנה של השבועון טיים בשל תפקידו בוועידת הפיצויים.]]
**אואן יאנג** (באנגלית: Owen D. Young; 27 באוקטובר 1874 - 11 ביולי 1962) היה איש עסקים ותעשיין אמריקני, עורך דין ודיפלומט אשר ייצג את אמריקה בוועידת הפיצויים השנייה בשנת 1929 וגיבש את תוכנית פריסת חובות הפיצויים של גרמניה הידועה כתוכנית יאנג.

בשנת 1924 יאנג השתתף לצידו של צ'ארלס דוז בוועידה שהביאה להצגת תוכנית דוז.

בפברואר 1929 נשלח יאנג לשאת ולתת על הסדר פיצויים נוסף. הוועידה התכנסה בפריז וזו הפעם נבחר אואן יאנג לעמוד בראשה, כשהוא נושא ונותן עם נשיא הרייכסבנק היילמאר שאכט. במאי 1929 התפרסמה "תוכנית יאנג" - יאנג המליץ על הקטנה נוספת ומשמעותית של סכום הפיצויים, ולהסדר תשלומים נדיב שהשתרע עד לשנת 1988, בנוסף להסדרים פיסקליים ובנקאיים במשק הגרמני שנועדו לייצבו ולהעלותו על פסים של צמיחה כלכלית. תוכנית זו נדחתה על ידי הלאומנים הגרמנים ובראשם אלפרד הוגנברג והנאצים ובראשם אדולף היטלר, ואף הביאה לפרישתו של שאכט (שהיה נאצי קנאי) מן הרייכסבנק, אך התקבלה על ידי הממשלה הגרמנית.

בסמוך לאחר קבלת התוכנית אירעו אירועים ששינו את התמונה לחלוטין. מותו של גוסטב שטרזמן אשר היה הכח המניע מאחורי המגעים שהביאו לתוכנית דוז ולתוכנית יאנג, ב-3 באוקטובר 1929 לווה ב-29 באוקטובר בקריסת הבורסה בארצות הברית שהביאה למשבר כלכלי עולמי. התוכנית עדיין התבצעה עד שנת 1931 עת נאלצה הממשלה הגרמנית להפסיק את התשלומים. במאמץ אחרון לסייע לרפובליקה הגרמנית הכריז הנשיא הרברט קלרק הובר על הפסקה זמנית בתשלומים, אך בשנת 1933 עם עליית הנאצים לשלטון הכריז היטלר כי גרמניה לא תשלם פיצויי מלחמה נוספים.

בשנת 1931 הוא המליץ לסנאט של ארצות הברית להגביר את הפיקוח של הפדרל ריזרב על הבנקים בארצות הברית.

בין יתר פעילויותיו נמנה יאנג עם מייסדי חברת האלקטרוניקה האמריקנית RCA בשנת 1919 והיה יו"ר החברה עד לשנת 1933. בשנים 1922–1939 היה גם יו"ר חברת ג'נרל אלקטריק.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:חברי המפלגה הדמוקרטית (ארצות הברית)
קטגוריה:אנשי השנה של המגזין טיים
קטגוריה:אנשי עסקים אמריקאים
קטגוריה:דיפלומטים אמריקאים
קטגוריה:תעשיינים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סיינט לורנס
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת בוסטון
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת פלורידה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1874
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1962
יו ג'ונסון

שמאל|ממוזער|180px|יו ג'ונסון איש השנה של השבועון טיים - 1933
**יו סמואל ג'ונסון** (**Hugh Samuel Johnson**;  5 באוגוסט 1882 – 15 באפריל 1942) היה איש צבא ומנהלן ציבורי אמריקני.

ג'ונסון נולד בקנזס בשנת 1882. לאחר שסיים את האקדמיה הצבאית האמריקנית בשנת 1903, ג'ונסון הפך לקצין בצבא ארצות הברית. ג'ונסון שירת תחת הגנרל ג'ון פרשינג במלחמה במקסיקו בשנת 1916.

כאשר נכנסה ארצות הברית למלחמת העולם הראשונה היה ג'ונסון בין מנסחי "חוק השירות הסלקטיבי" מכוחו מגייסים עד היום את חיילי ארצות הברית בזמן שלום. בשנת 1918 קיבל ג'ונסון דרגת בריגדיר גנרל.

בשנת 1933 מונה ג'ונסון על ידי הנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט לעמוד בראש "מִנְהָל השיקום הלאומי" (NRA). ה-NRA שימש חלק חשוב במדיניות הניו דיל של רוזוולט אשר נועדה להוציא את אמריקה מן השפל הגדול אליו נקלעה בשנת 1929. המנהל יצר כללים לתחרות הוגנת בתעשייה האמריקנית. הוא נתן זכויות לעובדים ולפועלים, יצר מקומות תעסוקה, ודאג לאכיפת חוקי שעות העבודה המקסימליות והמינימליות. בשנת 1935 הוכרזה פעילות ה-NRA כבלתי חוקתית על ידי בית המשפט העליון של ארצות הברית, בכך שהוא מפר את זכויות המדינות.

במסגרת פעילותו ב-NRA ארגן ג'ונסון אלפי עסקים על פי כללי "המסחר ההוגן" שיצר. על מאמצים אלו הוכתר בשנת 1933 לאיש השנה של השבועון טיים.

ג'ונסון עבר לתפקיד ניהולי ב"מנהל לקידום העבודה" WPA - גוף שתפקידו היה ליצור מקומות עבודה, ואשר דאג לעבודות יזומות בהיקף לאומי. לאחר פרישתו מה-WPA ניהל רשת עיתונים עד למותו בשנת 1942.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קנזס
קטגוריה:אנשי השנה של המגזין טיים
קטגוריה:קצינים אמריקאים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גנרלים בצבא ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי האקדמיה הצבאית של ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1881
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1942
פאולו דל פוצו טוסקנלי

שמאל|ממוזער|180px|פאולו דל פוצו טוסקנלי
**פאולו דל פוצו טוסקנלי** (באיטלקית: **Paolo dal Pozzo Toscanelli**; 1397, פירנצה – 10 במאי 1482), איש אשכולות מפורסם מתקופת הקדם-רנסאנס.

## תולדות חייו
כאחד ממבשרי הרנסאנס החשובים, טוסקנלי היה בעל ידיעות מרובות בשטחי מדע רבים: מתמטיקה, רפואה, גאוגרפיה ואסטרונומיה. הוא נולד בפירנצה ועשה את לימודיו באוניברסיטת פדובה. שמו הלך לפניו כבעל גישה מדעית מקורית שנאחזה בתצפיות מדויקות. הוא סיים את לימודי הדוקטורט ברפואה בשנת 1424. חיבוריו החשובים באסטרונומיה - שאינם מושפעים רק מן התפישה התלמאית - לא נמצאו וככל הנראה אבדו לעד.

טוסקנלי תכנן את הגנומון (המחוג הניצב של שעון שמש) המפורסם שעומד עד היום בסנטה מריה דל פיורה, הקתדרלה של פירנצה. הגנומון מודד את היפוך הקיץ עד כדי מחצית השנייה, ובמהלך השנים שימש לבדיקת ותיעוד מסלול השמש.

אמריגו וספוצ'י היה בין תלמידיו.

טוסקנלי התפרסם בתצפיות וחישובים מדויקים של כוכבי שביט. בשנת 1456 הוא תיעד כוכב שביט שלימים - בעת חזרתו בשנת 1768 - התפרסם כשביט האלי.

בשנת 1474 חיבר טוסקנלי איגרת לידיד, כומר פורטוגלי בשם מרטינז, ובה הוכחה (מוטעית) שכדור הארץ קטן בשליש משיודעים כיום, ולכן הדרך הקצרה ביותר למזרח הרחוק היא דווקא מערבה מחצי האי האיברי ולא בנתיב הסובב את אפריקה. האיגרת הגיעה לאפונסו החמישי, מלך פורטוגל, וממנו לקולומבוס. כך שלמעשה הודות לחישוב המוטעה של טוסקנלי, קולומבוס "גילה" את אמריקה.

[שמאל|ממוזער|250px|מפת אזור [האוקיינוס האטלנטי לפי טוסקנלי על רקע מפה מעודכנת]]

טוסקנלי מת בפירנצה, העיר שבה בילה את רוב ימיו, ב-10 במאי 1482, בגיל מבוגר מאוד יחסית לתקופתו.

## מפת טוסקנלי
מפת טוסקנלי כוללת את אסיה, אירופה ואפריקה, את האוקיינוס האטלנטי ואת האוקיינוס ההודי. המפה שגודלה 82X41 ס"מ, נתגלתה מחדש בשנת 1941 ושמורה בימינו בספרייה הלאומית של פירנצה. לפי חישובי טוסקנלי היה היקף כדור הארץ לאורך קו המשווה רק 33 אלף ק"מ (למעשה 42 אלף ק"מ), מהם 23 אלף ק"מ יבשה (למעשה 14 אלף ק"מ) והיתר ים. כלומר, טוסקנלי סבר שהמים מכסים רק כשליש מכדור הארץ (למעשה 70 אחוזים).

העתק של האיגרת ובה הוכחתו של טוסקנלי הגיעה לידיו של כריסטופר קולומבוס בשנת 1481 והוא נטל אותה עמו במסעותיו הימיים, בדרכו מערבה בדרך הים כדי לגלות דרך חדשה לאסיה, שהובילה אותו לגילוי אמריקה בשליחות ספרד. גם פרדיננד מגלן נטל עמו את המפה שצייר טוסקנלי בשכנעו את חצר מלך פורטוגל שהמסע סביב כדור הארץ אפשרי בשל היקפו "הקצר". ייתכן שגילוי אמריקה והקפת כדור הארץ היו מתעכבים בכמה דורות אילו ידעו מלכי ספרד ופורטוגל את היקפו האמיתי של כוכב הלכת.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מדענים איטלקים
קטגוריה:מתמטיקאים איטלקים במאה ה-15
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פדובה
קטגוריה:ילידי 1397
קטגוריה:נפטרים ב-1482
מהירות זוויתית

שמאל|ממוזער|220px|המהירות הזוויתית היא  קצב השינוי בזמן של הזווית בין נקודה כלשהי על הגוף לבין ציר הייחוס
שמאל|ממוזער|220px| הסיבוב שבתרשים הוא נגד כיוון השעון, לכן על פי כלל יד ימין כיוון וקטור המהירות הזוויתית הוא למעלה.
**מהירות זוויתית** או **מהירות סיבובית** היא גודל המבטא את מהירות הסיבוב של גוף והיא קבועה עבור גוף קשיח חופשי. כאשר גוף שאינו נקודתי מסתובב במרחב על ציר סיבוב כלשהו, המהירות של כל נקודה בגוף שונה. אם הגוף קשיח וחופשי, כל נקודה בו מבצעת תנועה מעגלית קצובה. על מנת להגדיר את מהירות הסיבוב של הגוף נסתכל על הזווית שעובר הקו המחבר נקודה בגוף עם ציר הסיבוב ביחידת זמן, וזו המהירות הזוויתית. אם כן, המהירות הזוויתית היא קצב השינוי בזמן של הזווית בין נקודה כלשהי על הגוף לבין ציר הייחוס, או הנגזרת של הזווית לפי הזמן:
:\omega = \frac{d\theta}{dt}.

מהירות זוויתית נמדדת, במערכת היחידות SI, ברדיאנים לשנייה (\rm {rad}/{sec}). כיוון שרדיאן הוא ערך מספרי טהור (חסר יחידות), ניתן להתייחס ליחידות המהירות הזוויתית גם כהרץ (Hz) (ועיינו עוד בהמשך). מתוך המהירות הזוויתית של הגוף, \omega, ניתן לחשב את המהירות הקווית v של נקודה בגוף המסתובב לפי הנוסחה:
:v=\omega R
כאשר R הוא רדיוס הסיבוב – מרחק הנקודה מציר הסיבוב.

מלבד גופים מסתובבים, המהירות הזוויתית שימושית לתיאור תנועה מעגלית באופן כללי, והיא גודל טבעי בתיאור הפיזיקלי של מערכות בעלות סימטריה גלילית או כדורית.

וקטור המהירות הזוויתית הוא פסאודו-וקטור שגודלו כגודל המהירות הזוויתית וכיוונו נקבע לפי כלל יד ימין: אם מסובבים את אצבעות יד ימין עם כיוון התנועה, האגודל יפנה לכיוונה של המהירות הזוויתית. בניסוח מתמטי:
:\vec{\omega}=\frac{\vec{r}\times\vec{v}}{r^2}

אם לא פועל על גוף מומנט כוח שקול ומסתו קבועה, וקטור המהירות הזוויתית הוא גודל שמור.

## תדירות זוויתית
גוף קשיח שמסתובב בחופשיות (ותנועה מעגלית קצובה באופן כללי) הוא תופעה מחזורית, ולכן ניתן להתייחס למהירות הזוויתית הסקלרית כאל גודל המבטא תדירות טבעית (ביחידות של \rm {rad}/{sec}), ומתקיים הקשר:
:\omega = {{2 \pi} \over T} = {2 \pi f}
כאשר T הוא זמן המחזור (הזמן שלוקח לגוף להשלים מחזור אחד) ו־f היא התדירות בהרצים (מספר המחזורים בשנייה). במקרה כזה, שבו יש ל־\omega משמעות של תדירות, היא נקראת תדירות זוויתית.

השימוש בתדירות הזוויתית במקום התדירות בהרצים מונעת את הצורך בשימוש בקבוע π, ולכן נעשה בה שימוש נרחב לא רק במכניקה של מערכות מסתובבות, אלא גם בתופעות מחזוריות אחרות, ובעיקר בסוגים שונים של מתנד הרמוני. בגוף מסתובב, ניתן לפרש את התדירות הזוויתית כמהירות זוויתית, אך ברוב התופעות אותן מתארים בעזרת תדירות זוויתית (למשל מעגל LC) כלל אין למהירות הזוויתית משמעות.

## ראו גם
* תנע זוויתי
* תאוצה זוויתית
## קישורים חיצוניים

* תנועה מעגלית, באתר דע מדע
* 
* 

קטגוריה:גדלים פיזיקליים
קטגוריה:מהירות
קטגוריה:גדלים פיזיקליים וקטוריים
עט נובע

שמאל|ממוזער|300px|עטים נובעים של חברת פרקר
**עט נובע** (באנגלית: **Fountain pen**) הוא עט בעל ציפורן מתכת ומכל דיו מימית.
העט שואבת את הדיו מהמכל והסימנים שמתווה הציפורן על הנייר נגרמים הודות לגרביטציה ולכח הנימיות. את המכל ניתן למלא באמצעות טפי, מזרק או מנגנון שאיבה פנימי דרך הציפורן, היוצר תת לחץ. יש גם עטים עם מחסניות דיו.

לעטים נובעים יכול להיות ערך כספי רב. יש אספנים המוכנים לשלם עשרות אלפי שקלים עבור עט נובע ממהדורה מיוחדת.
[ממוזער|ציפורן העשויה, בין היתר, מ[אוסמיום, רותניום וטונגסטן]]

## היסטוריה
מסופר כי העט הנובע הראשון יוצר לבקשת הח'ליפה אבו תמים מעד אל-מועיז ששלט במצרים במאה העשירית, וביקש עט שלא ילכלך.

יש הוכחות כי לאונרדו דה וינצ'י השתמש בעט נובע, אך אף עט מתקופתו לא נמצא. הכתב שלו החזיק מעמד, בניגוד לכתוב באמצעות טבילת נוצה בקסת, הדוהה לאורך הכתיבה, עד הטבילה מחודשת בקסת.

פיתוח העטים הנובעים היה איטי כי לא הבינו את תפקיד האוויר בפעולת העט. בראשיתה הייתה הדיו עתירת גושים ובלתי יציבה.

יצור מסחרי של עטים נובעים החל במאה ה-19. מאז הוזלו העטים ושווקו ברחבי העולם, תורמים לתפוצתן של אוריינות והשכלה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
נובע
קטגוריה:אספנות
עט כדורי

שמאל|ממוזער|עט כדורי. הכדור בהגדלה
שמאל|ממוזער|250px|למעלה: עט כדורי המפורק לחלקיו; למטה: עט כדורי שלם
**עט כדורי** הוא עט שבקצהו קבוע כדור זעיר שקוטרו נע בין חצי מילימטר ל-1.2 מילימטר. הכדור עצמו עשוי מפלדה, פליז, טונגסטן קרביד או חומר עמיד וקשיח אחר. את מרכז הכדור חובק חרוט מתכת שאליו מחוברת צינורית המכילה דיו צמיגי. תנועת הכדור חופשית וכתוצאה מהחיכוך שלו בפני הנייר הוא מסתובב ומורח שכבת דיו על פני הנייר מהצד האחד ונרטב בדיו מהצד הנגדי הפונה אל צינורית הדיו. קיימים עטים כדוריים שבהם דיו סמיך ועטים בעלי דיו נוזלי יותר בעלי "חוד מחט" או "roller ball". יתרונותיו של העט הכדורי הם מחירו הזול, משך עבודה ארוך מאוד (עד כ-5,000 מטר קו רציף), אמינות פעולה (אינו נוזל בתנאי טמפרטורה רגילים), אחידות בכתיבה גם לקראת סוף חיי העט ומהירות ייבוש גבוהה.

## היסטוריה
הפטנט הראשון על עט כדורי נרשם ב-30 באוקטובר 1888 על שמו של ג'ון לאוד (Loud), מעבד עורות אמריקני, שניסה ליצור מכשיר כתיבה שיוכל לרשום על מוצרי העור שלו, דבר שהעט הנובע של תקופתו לא יכול היה לעשות. על אף שאכן ניתן היה לכתוב עם העט הכדורי על עור, הרישום היה גס מדי וההמצאה לא הצליחה מסחרית. המצאת העט הכדורי קשורה לממציאו ההונגרי-יהודי לאסלו יוז'ף בירו בשנת 1938 והפך להצלחה לאחר שנות ה-40 של המאה ה-20.

## קישורים חיצוניים

* ההיסטוריה של העט הכדורי באתר המצאות 
* The cheap pen that changed writing forever - מאתר ה-BBC

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אמצעי כתיבה
קטגוריה:ציוד משרדי
קטגוריה:המצאות במאה ה-19
כדורי
רגל (יחידת מידה)

**רגל** היא יחידת מידה לאורך. בכל רגל 12 אינצ'ים ואורכה הוא 30.48 ס"מ (כל אינץ' הוא 2.54 ס"מ). שלוש רגליים הן יארד אחד. רגל (וכן אינץ' ויארד) אינה נכללת במערכת SI, שבה המטר הוא יחידת המידה לאורך.

## היסטוריה

לפי האמונה הרווחת, המידה העתיקה ביותר לרגל הייתה אורך כף רגלו של אדם.

הרגל הייתה יחידת מידה מקובלת לאורך כמעט בכל התרבויות. השימוש הידוע הראשון של מידת אורך זו היה בשומר כשמידותיו של פסלו של אחד מגודֶאָה (שליט) בלַגַש ניתנו ברגלים. נהוג לתארך את הפסל הזה לסביבות 2575 לפנה"ס.

יש הסבורים שמקור המידות הנמצאות בשימוש כיום הוא בהנרי הראשון, מלך אנגליה, שאורך כף רגלו היה 12 אינץ'.

בעבר היו מספר אורכים רב התואם למונח "רגל" שהיו בשימוש במקביל באזורים שונים, ואף היום, למרות ניסיונות התקינה, נותרו כמה מהם בשימוש. דוגמה ל"רגל לא תקנית" שיצאה משימוש היא הרגל הצרפתית השווה 32.52 ס"מ, לעומת 30.48 הס"מ אליהם שווה הרגל הנפוצה. האורך המקובל כיום ברוב הארצות, הוא זה שמקורו באנגליה והוא בשימוש בעיקר בבריטניה וארצות הברית. המכון הגאודטי האמריקאי משתמש בהגדרה שונה במקצת, שלפיה רגל היא 30.480061 ס"מ.בארצות הברית הוחלט לאחד את ההגדרות ליחידת המידה רגל עד שנת 2022.

## ראו גם
* שאקו (מידת אורך)

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יחידות מידה: אורך
קטגוריה:יחידות מידה המבוססת על גוף אדם
מידות ומשקלות

מידות ומשקלות על פי פקודת המשקולות והמידות, 1947, ופקודת סדרי השלטון והמשפט, תש"ח-1948.

חוק זה, שמסדר את המשקלות והמידות כך שיהיו אחידות וידועות, עולה בקנה אחד עם האיסור להחזיק מידה ומשקל שאינו סטנדרטי בבית העסק.

## מידות ומשקלות ישראליים
### משקלות

### מידות אורך, שטח ונפח

## מידות ומשקלות בריטיים ואמריקניים

### משקלות

### מידות אורך

### מידות שטח

### מידות נפח

## ראו גם
* יחידת מידה
* היסטוריה של שיטות המדידה
* מידות, שיעורים ומשקלות בהלכה
* רשימת מידות, שיעורים ומשקלות בהלכה

## קישורים חיצוניים
*  פרק בדוח מבקר המדינה 64א לשנת 2013 העוסק בפיקוח על משקלות ומידות 

## הערות שוליים

*1
פרקינסון

**פַּרְקִינְסוֹן** הוא התעתיק העברי לשם **Parkinson** באנגלית.

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה פטרונימיים
מהנדס מכונות

שמאל|ממוזער|250px|דוגמה לעבודתו של '''מהנדס המכונות'''
**מהנדס מכונות** הוא מהנדס העוסק בהנדסת מכונות. זהו עיסוק במגוון רחב של נושאים כגון: קונסטרוקציות מתכת ומוצרי עיבוד שבבי, תכנון ותחזוקה של מנועים, משאבות, ומדחסים, תכנון ותחזוקה של מערכות הידראוליות ופניאומטיות.

הכשרתו של מהנדס מכונות כוללת בנוסף למקצועות המדעים התשתיתיים התמחויות בתחומים: חוזק חומרים, סטטיקה, דינמיקה, מכניקת הזורמים, מעבר חום, אוטומציה ובקרה, מכטרוניקה ורובוטיקה.

בעבודתו משתמש מהנדס המכונות במדעי ההנדסה השונים, במחשבים, במעבדות ובאמצעי ייצור שונים. בנוסף למדעים הכלליים, מדעי ההנדסה המיושמים בהנדסת מכונות כוללים את מכניקת המוצק, מכניקת הזורמים, תרמודינמיקה ומעבר חום, תורת הבקרה ושיטות חישוביות שונות. בנוסף, צריך מהנדס המכונות להכיר את הרקע המאפיין את המערכת בה הוא עוסק.

בשנת 1817, האקדמיה הצבאית וסט פוינט בארצות הברית הייתה הראשונה שהציעה השכלה הנדסית.

בישראל נערכים לימודי הנדסת מכונות בשמונה מוסדות להשכלה גבוהה: הטכניון, אוניברסיטת תל אביב, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, המכללה האקדמית להנדסה סמי שמעון, אפקה - המכללה האקדמית להנדסה בתל אביב, אוניברסיטת אריאל, המכללה האקדמית להנדסה אורט בראודה בכרמיאל והמכללה האקדמית להנדסה ירושלים.

## אגודות מקצועיות של מהנדסי מכונות

אגודה מקצועית של מהנדסי המכונות בבריטניה הוקמה בשנת 1847 שנים רבות לאחר הקמת אגודה מקצועית של המהנדסים האזרחיים בבריטניה בשנת 1818. בארצות הברית הוקמה האגודה המקצועית של מהנדסי המכונות בשנת 1880 כאשר הקדימו אותה האגודות המקצועיות של המהנדסים האזרחיים בשנת 1852 ואגודה מקצועית של מהנדסי מכרות ומטלורגיה בשנת 1871.

המוטו של אגודת מהנדסי המכונות בישראל: "*מהנדסי המכונות מניעים את גלגלי המילניום השלישי*".

## ראו גם

*הנדסה

## קישורים חיצוניים
*אגודת מהנדסי המכונות של אמריקה ASME - American Society of Mechanical Engineers
*אגודת מהנדסי המכונות בישראל

מכונות
קטגוריה:הנדסת מכונות
חסידאים

**חֲסִידָאִים** (שם מדעי: Ciconiiformes) היא סדרה של עופות בינוניים עד גדולים ביותר. בסדרה ישנה משפחה אחת - חסידתיים (*Ciconiidae*).

הגדול בחסידאים הוא מרבו ענק שמוטת כנפיו מגיע ל־3.2 מ' ומשקלו עשוי להגיע ל־8 ק"ג. הקטנה בסדרה היא חסידה אבדימית (*Ciconia abdimii*) שמוטת כנפיה מגיע ל־73 ס"מ ומשקלה ל־1 ק"ג.

## מיון
בסדרה ישנה כיום משפחה אחת: חסידתיים (Ciconiidae).

שלוש משפחות נוספות נכחדו ממנה:
*Agnopteridae
*Palaelodidae
*Scaniornithidae

בעבר השתייכו משפחות המנעלניים (Balaenicipitidae), הטגואניים (Scopidae), האנפתיים (Ardeidae) והכפניים לחסידאים, אך היום הם כלולים בסדרת השקנאים. כמו כן הקטות נחשבות היום סדרה עצמאית.
מבחינות רבות קרובים החסידאים לדורסי היום, ולכן אין פלא שלפי שיטות מיון רבות נכללה (או עדיין נכללת) משפחת הקונדוריים בסדרה, זו כשחלק משיטות המיון מיינו את המשפחה הזו לחסידאים עוד קודם.

## גלריה

קובץ:White Stork (Ciconia ciconia) (5).jpg|חסידה לבנה
קובץ:Asian openbill David Raju.jpg|פשוק-מקור אסייתי
קובץ:Marabou stork (Leptoptilos crumenifer).jpg|מרבו אפריקני
קובץ:מרבו Marabou stork.jpg|מרבו אפריקאי Marabou stork בסרנגטי בטנזניה
קובץ:Wood Stork (Mycteria americana) RWD1.jpg|חסידת עצים
קובץ:Jabirus (Jabiru mycteria) on nest.JPG|זוג של יאבירו
קובץ:Painted Stork - tarun.JPG|חסידן צבוע
קובץ:חסידן אפריקאי - חסידה צהובת מקור.jpg|זוג חסידות צהובות מקור (חסידן אפריקאי) בשמורת נגורנגורו בטנזניה
קובץ:Saddle-billed Stork on the wing.jpg|חסידת האוכף
קובץ:Saddle-billed stork in Ngorengoro.jpg|חסידת אוכף Saddle-billed stork


## ראו גם
*ביצה
*אנפה

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1854
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי שארל לוסיאן בונפרטה
Fiber Distributed Data Interface

**Fiber Distributed Data Interface** (בראשי תיבות: **FDDI**) היא טכנולוגיה המגדירה תעבורה ברשת מחשבים מקומית (LAN) ברמת שכבת הקישוריות של מודל ה-OSI והשכבה הפיזית של מודל ה-TCP/IP. 

רשת FDDI יכולה להתפרש על פני 200 קילומטר ולתמוך באלפי עמדות על בסיס של סיבים אופטיים (ניתן ליישם גם בעזרת כבלי נחושת - למשל בטכנולוגית CDDI). הטכנולוגיה מבוססת על רשת Token ring במבנה של טבעת כפולה. תקן ה-FDDI פותח על ידי ANSI באמצע שנות ה-80 על מנת לענות על מספר בעיות של רשתות ה-Ethernet וה-Token ring, ביניהן - מגבלות רוחב הפס, אמינות לא מספקת ליישומים קריטיים ומדיית תקשורת לטווחים קצרים.

## מפרט טכני
ברשת FDDI קיימות שתי טבעות, ראשית ומשנית שמעבירות אסימון (Token ring) בכיוונים מנוגדים. במצב רגיל תעבורת הנתונים מתבצעת על הטבעת הראשית בלבד, הטבעת המשנית נכנסת לפעולה כאשר יש כשל בנקודה כלשהי ברשת, ומאפשרת לקיים תקשורת רציפה בין כל שתי נקודות בזכות העובדה ששתי הטבעות פועלות בכיוונים מנוגדים. ניתן להשתמש בשתי הטבעות גם במצב שגרה על מנת להכפיל את רוחב הפס של הרשת, במקרה כזה כשל יחזיר את הרשת לרוחב הפס המקורי.

FDDI מגדיר תקנים בארבע רמות -
* Station management - SMT - מגדיר את הטופולוגיה, את אופן העבודה ואת תפקיד הטבעת הראשית והמשנית.
* MAC - Media Access Control - מגדיר את אופן הטיפול באסימון, זיהוי תקלה וכניסה לשימוש של הטבעת המשנית. ובנוסף מגדיר את מבנה המסגרת (frame) ומנגנון פשוט לאיתור שגיאות.
* Physical Layer Protocol - PHY - מגדיר את אופן יצירת המסגרת אצל השולח והניתוח שלה אצל המקבל.
* Physical Media Dependent - PMD - מגדיר את התכונות הפיזיות של הסיב האופטי, עבודה ב־multi-mode או single-mode, סוגי הכבלים והרכיבים האופטיים. 

## התחברות לרשת FDDI
שמאל|ממוזער|250px|דיאגרמת רשת FDDI
ישנן שלוש דרכים להתחבר לרשת FDDI:
* SAS - Single Attachment Station - תחנה שמחוברת לטבעת ה-FDDI דרך רכזת (hub) או מתג (Switch). היתרון שבחיבור כזה הוא שהרשת לא מושפעת מניתוק של התחנה או מנפילה שלה, החיסרון הוא בעלות של רכיב תקשורת נוסף, ובהגדלת הנקודות האפשריות לכשל בתקשורת.
* DAS - Dual Attachment Station - זו היא למעשה תחנה רגילה בטבעת ה-FDDI שמהווה חוליה הן בטבעת הראשית והן בטבעת המשנית. הבעיתיות של צורת החיבור הזו היא בכך שהם גורמים לנתק ברשת כל אימת שהתחנה מכובה או מנותקת מהרשת.
* FDDI Connector - הוא למעשה אבן הבניין של רשתות FDDI, אחראי על ניהול התקשורת, זיהוי נפילה של SAS והכנסת הטבעת המשנית לפעולה על מנת לשמור על תפקוד הרשת.

## ראו גם
* Token ring
* Ethernet
* סיב אופטי
* CDDI

קטגוריה:תקנים בתקשורת מחשבים
אדוניהו

**אֲדֹנִיָּהו** (או **אֲדֹנִיָּה**) הוא דמות מקראית, בנם של דוד המלך ואשתו חגית. נולד בעת שאביו מלך בחברון, והיה הבא בתור בסדר הירושה לאחר מות אבשלום. כמוהו כאבשלום היה אדוניהו יפה תואר ושאפתן. הוא הודח מכס המלוכה והוצא להורג מאוחר יותר בפקודת שלמה. פרשת הדחתו והוצאתו להורג מתוארת בתחילת ספר מלכים.

## המלכתו והדחתו
אדוניהו, הבן הגדול מבין הבנים שנותרו לדוד, לאחר מותם של אמנון ואבשלום. הוא הכין לעצמו סמלי סטטוס כמו מרכבות, סוסים ורצים, ואביו מעולם לא נזף בו. לקראת מותו של דוד, טען אדוניהו לזכותו לרשת את כס המלוכה לאחר אביו. בשלהי מלכותו של דוד, ביקש אדוניהו לתפוס את השלטון ולמנוע את עליית שלמה לכס המלוכה. המלכתו של אדוניהו נתמכה על ידי מספר אנשי מפתח, שהיו מעורבים בטקס הכתרתו. בין התומכים היו יואב בן צרויה, שר הצבא של דוד המלך, וסיעת הכוהנים של בני עלי, בראשות אביתר הכהן. בנוסף, "כל אחיו בני המלך", נכבדי יהודה ופשוטי העם, שהוזמנו להיות חלק מהקהל בטקס ההכתרה. לעומת זאת קבוצת מקורבים לדוד לא הוזמנו לטקס המלכת אדוניהו, משום שתמכו בהמלכת שלמה. מלבד שלמה עצמו, בין התומכים היו נתן הנביא, צדוק הכהן, אנשי משמר המלך – הכרתי והפלתי, ומפקד המשמר בניהו בן יהוידע. נוספו אליהם גיבורי דוד, לוחמים דגולים שנלחמו לצידו במלחמות.

לקראת ההכתרה, פנה נתן הנביא לבת שבע, אמו של שלמה, בטענה כי חייה וחיי בנה בסכנה, ותכנן יחד עמה כיצד יפנו למלך דוד וישכנעו אותו לפעול על מנת לממש את הנבואה של מלוכת שלמה. הכתוב מתאר את מהלך השיחה בין בת שבע לדוד, שאליה מצטרף נתן הנביא בשלב מאוחר יותר. הדמות הנוספת המצוינת כעדה לשיחה זו היא אבישג השונמית. בסוף הדיון החליט דוד להמליך את שלמה תחתיו, ושלח את צדוק הכהן, נתן הנביא ובניהו בן יהוידע להמליך את שלמה בנחל גיחון. אדוניהו מתבשר על ידי יונתן בן אביתר כי שלמה הומלך. בשמוע תומכיו של אדוניהו על המלכת שלמה, נחרדו כולם והתפזרו "איש לדרכו". אדוניהו עצמו ביקש מקלט בכך שהחזיק בקרנות המזבח. שלמה העניק לו חנינה, בתנאי ש"יהיה לבן חיל".

לאחר מות דוד, פנה אדוניה לבת שבע, ושלח דרכה בקשה לשלמה לשאת את אבישג השונמית, ששירתה את דוד בזקנתו. שלמה ראה בכך ניסיון מחודש מצד אדוניה לשים ידיו על כיסא המלוכה, וציווה על בניהו להוציאו להורג, מאחר שהפר את תנאי חנינתו. בהמשך הוצא להורג גם יואב בן צרויה בפקודת שלמה, ואביתר הכהן הוגלה לענתות.

## דמותו במדרש
"אדניה מה שביקש לא ניתן לו, ומה שבידו ניטל ממנו". בראשית רבה.

מדרש קהלת רבה מציג את פסק דינו של אדוניהו בידי שלמה על דרך האגדה: "אמר שלמה: 'טוב כעס משחוק' (קוהלת ז', ג') - אילו כעס אבא על אדוניהו קימעא, טוב היה לו משחוק ששחקה עליו מידת הדין".

## ראו גם

* עץ משפחה של דמויות מקראיות - מתרח ועד שלמה

## קישורים חיצוניים

*סיפור ניסיון המלוכה של אדניהו, במלכים א' פרק א, אתר מכון ממרא.
*סיפור מותו של אדוניהו, במלכים א פרק ב', אתר מכון ממרא (בפרק מתוארים אירועים נוספים).
* אדוניה בן חגית, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בני דוד
קטגוריה:אישים בספר מלכים
קטגוריה:אישים שהוצאו להורג בארץ ישראל
קטגוריה:יהודי המאה העשירית לפנה"ס
קטגוריה:מרידות בתנ"ך
חרב דמוקלס

שמאל|ממוזער|250px|ב"חרב דמוקלס" ציורו של ריצ'רד וסטאל מ-1812, הוחלפו על פי רוח הזמן הנערים שבסיפור המקורי בנערות
הביטוי **חרב דָּמוֹקְלֶס** מתייחס לסכנה המתמדת העומדת בפני אנשים בעלי משרה רמה או כוח רב. בהכללה, משמש הביטוי לתיאור הרגשה של סכנה מתקרבת.

מקור הביטוי בכתביו של המדינאי הרומי קיקרו, שמסר בספרו "שיחות בטוסקולום" את המאורע הבא:

 

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:דימויים
כחל

[267x267px|ממוזער|שמאל|מושב כחל שלוש שנים לאחר עלייתו לקרקע ([1983)]]
**כָּחָל** הוא מושב עובדים חקלאי-קהילתי בעל אופי חילוני, השייך לתנועת המושבים במועצה האזורית מבואות החרמון. המושב הוא הדרומי ביותר מבין יישובי המועצה האזורית. הוא נוסד באוקטובר 1980, במסגרת תוכנית המצפים בגליל, וב-1990 הפך למושב קהילתי. נכון לשנת 2021 מנה היישוב 472 תושבים.

## גאוגרפיה
המושב שוכן מדרום לצפת וראש פינה, כ־5 ק"מ דרומית־מערבית לצומת עמיעד, בגובה 76–140 מטרים מעל פני הים, על הגבול בין הגליל העליון לבין הגליל התחתון, ומשקיף אל הכנרת ואל הרי הגולן. המקום בו שוכן המושב כונה בעבר ”מעין עין כחל”.

מקור שמו של המושב מגיע ממספר מקורות:
* בעקבות האגדה הקדומה על "מעין עין כחל", בו הוסתרו חלק מכלי בית המקדש, שסופרה לעולים לקרקע בידי ההיסטוריון פרופסור זאב וילנאי. לפי האגדה, מקומו של המעיין הוא בנחל עכברה הסמוך למושב, בקרבת עתיקות היישוב התלמודי עכברה.
* על שם כחל מצוי, עוף ממשפחת הכחליים המצוי באזור.
* בהשראת צבעה הכחול של הכנרת.
כינוי ארעי קודם של היישוב היה "הר כור", כשמה המקורי של הגבעה.

עם עלייתו לקרקע מנה כחל 14 משפחות וכיום מתגוררים בו כ-400 תושבים המתפרנסים ממקצועות חופשיים ומשלבים חקלאות של מטעי מנגו, ליצ'י, תאנים, רימונים והדרים,  גידול בקר, תיירות ואירוח.

## קישורים חיצוניים

* כחל, באתר רום גליל
* כחל, באתר החברה להתיישבות בא"י
* כחל, באתר ההתיישבות הכפרית
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1980
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:הגליל העליון: יישובים
קטגוריה:תוכנית המצפים
קטגוריה:מושבים במחוז הצפון