open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
סנדרו אלתונאשווילי

**סנדרו אלתונאשווילי** (בגאורגית: **სანდრო ალთუნაშვილი**; נולד ב-19 במאי 1997) הוא כדורגלן גאורגי המשחק בעמדת הקשר בהפועל חיפה.

## קריירת מועדונים
אלתונשווילי התחיל את הקריירה שלו בקבוצת כדורגל של סבורתלו טביליסי, ששיחקה בליגה השנייה בגאורגיה והיה שותף לעליה של המועדון לליגת העל הגאורגית בסיום עונת . בשנת  זכה עם הקבוצה בגביע וכעבור שנה בסופר קאפ.

בשנת  אלטונשווילי חתם לשנתיים בדינמו בתומי עמה זכה באליפות בתום אותה עונה.

ביוני  חתם בוולסברג מהבונדסליגה האוסטרית. ב-3 בנובמבר 2024 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 2-1 לאוסטריה קלגנפורט.

בקיץ  חזר לאיבריה 1999.

בדצמבר  סיכם בהפועל חיפה מליגת העל.

## קריירה בינלאומית
ב-5 בספטמבר 2021 אלתונשווילי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גאורגיה במשחק מוקדמות גביע העולם נגד ספרד, הפסד 0-4 בחוץ. הוא החליף את גיורגי אבורג'ניה בדקה ה-69.

אלטונשווילי זומן לסגל ליורו 2024, הטורניר הבינלאומי הגדול הראשון של גאורגיה, ולקח חלק בשני משחקים.

## תארים
; סבורתלו טביליסי
*הגביע הגאורגי: 
*הסופר קאפ הגאורגי: 

; דינמו בתומי
*ליגת העל הגאורגית: 
*הסופר קאפ הגאורגי: 

; אישיים
*קשר השנה בליגת העל הגאורגית: , 

## קישורים חיצוניים

*

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים גאורגים
קטגוריה:קשרי כדורגל גאורגים
קטגוריה:טביליסי: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני דינמו בתומי
קטגוריה:כדורגלני וולפסברג
קטגוריה:ספורטאים זרים באוסטריה
קטגוריה:כדורגלני יורו 2024
קטגוריה:גאורגים שנולדו ב-1997
ואלנס הבכיר

**ואלנס הבכיר** (בלטינית: **Valens**; מת בשנת 250 לספירה) הוא אחד מ"שלושים הטיראנים", רשימה של חומסני שלטון רומאים המופיעה ב"היסטוריה אוגוסטה".

על פי ההיסטוריה אוגוסטה, ואלנס זה היה דודו או דוד-רבא של חומסן שלטון אחר, ואלנס תסלוניקוס, אשר מרד נגד הקיסר הרומי גליאנוס. ואלנס הבכיר מרד באיליריה  נגד קיסר קודם, ונהרג על ידי חייליו שלו לאחר מספר ימים, כפי שקרה לאחיינו.

ואלנס זה מוכר מן החיבור "קיצור על הקיסרים" מאת אורליוס ויקטור, שם הוא נזכר בשם יוליוס ואלנס ליקיניאנוס , ומסופר כי חמס את השלטון ברומא בהיעדרו של הקיסר דקיוס במלחמה נגד הגותים בשנת 250, והוצא להורג במהירות.

## לקריאה נוספת
* **[[היסטוריה אוגוסטה]]: הקיסרים החיילים**. תרגם מלטינית, הוסיף מבוא והערות דוד גולן. ירושלים, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, 2014. "חיי ואלנס הבכיר", פרק כ, עמ' 244.

## קישורים חיצוניים

* *Historia Augusta*, The Lives of the Thirty Pretenders, 20, Valens the Elder


## הערות שוליים

קטגוריה:מצביאים רומאים
קטגוריה:רומאים בתקופת הקיסרות
קטגוריה:נפטרים ב-250
אנדרטת הכרוניקה של גאורגיה

**הכרוניקה של גאורגיה** (בגאורגית: **საქართველოს მატიანე**, נקראת גם: **אנדרטת ההיסטוריה של גאורגיה** או **ה[[סטונהנג']] של גאורגיה**) היא אנדרטה הממוקמת על הר קֶאֵנִי שלמרגלותיו נמצא מאגר המים של טביליסי. האנדרטה נוצרה על ידי הפסל הגאורגי-רוסי זוראב צרתלי שמתגורר ברוסיה. העבודה על הפסל החלה בשנת 1985, לפני הקמתה של הרפובליקה של גאורגיה בשנת 1991. רוב העבודה הסתיימה ב-1999, אך היא מעולם לא הושלמה במלואה והוא ממשיך לעבוד עליה גם כיום.

## רקע
האנדרטה ניצבת בראש גרם מדרגות גדול, ומשקיפה על החלק הצפוני של טביליסי מכיוונים שונים. האנדרטה כוללת 16 עמודי ברונזה שגובהם בין 30 ל-35 מטרים. החלק העליון של כל עמוד מציג מלכים, מלכות וגיבורים, בעוד שהחלק התחתון מתאר סיפורים מחייו של ישו.

בנוסף כוללת האנדרטה קפלה ואת צלב הגפן של נינו הקדושה האישה מקפדוקיה שהביאה את הנצרות לממלכת איבריה (הממלכה העתיקה של כארתלי שהיא גאורגיה של ימינו) בתחילת המאה הרביעית.

האנדרטה ניצבת על הר קֶאֵנִי הממוקם מצפון לים טביליסי, אשר גובהו המרבי הוא 629 מטרים מעל פני הים. על פי האגדה, כאן נערך פסטיבל קֶאֵנוֹבָּה, ומכאן שמו.

## האנדרטה
האנדרטה מתארת סצנות מאירועים היסטוריים ודתיים שונים ועלילות מיצירות ספרותיות גאורגיות. תבליטי ברונזה ואבן המתארים ימים גדולים הקשורים לישו (הצליבה, חג הפסחא, הבשורה, פנטקוסט, ההשתנות) וחייו של ישו. בנוסף סצנות מההיסטוריה הקדומה של גאורגיה כמו: "מות הקדושים של המלכה שושניק הקדושה", "אמא גאורגיה", חייה של נינו הקדושה, אירועים חשובים בהיסטוריה הגאורגית, תבליטים של האבות האשורים, מיטב שיריהם של משוררים גאורגים, אנדרטאות למלכים גאורגים, סופרים, קדושים ואנשים שתרמו תרומה רבה למדינה ולעם. לדעת הפסל תיאור הבשורה בחלק הבסיסי מצביע על הקשר ההדוק בין ההיסטוריה הגאורגית לנצרות. על כל גיבור ודמות המתוארים על האנדרטה חרוט גם שיר המוקדש לו.

## כנסיית הבשורה על שם תאוטוקוס הקדוש
בנייתה של כנסיית הבשורה על שם תאוטוקוס הקדוש החלה בשנת 2005. קיר הכניסה הקדמי מתאר שמונה כנסיות: סווטיצʼחובלי, קתדרלת בגרטי, גרגטי , אנאנורי , מנזר ג'ווארי, מנזר גלאתי, כנסיית מגהלאנט  ומנזר אלוורדי . ציורי הקיר בסגנון פסיפס עשויים אמייל.


קובץ:2023-12-26 Church of the Annunciation at the Chronicle of Georgia monument (cropped) (cropped).jpg|טקסט=Church of the Annunciation at the Chronicle of Georgia monument| כנסיית הבשורה באנדרטת הכרוניקה של גאורגיה


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טביליסי: מבנים
קטגוריה:אסיה: אנדרטאות
הארגון לשיתוף פעולה כלכלי

**הארגון לשיתוף פעולה כלכלי** (באנגלית: **Economic Cooperation Organization**; בקיצור: **ECO**) הוא ארגון בין-לאומי כלכלי ופוליטי באירואסיה. הארגון הוקם בטהראן ב-1985 על ידי מנהיגי איראן, פקיסטן וטורקיה. הארגון מקדם פלטפורמה לדיון בנושא מסחר והשקעה בין-לאומית. ה-ECO כפוף אד הוק למגילת האומות המאוחדות. המטרה של הארגון הוא לקדם שוק מאוחד של מסחר בדומה לאיחוד האירופי. לאחר התפרקות ברית המועצות ב-1991, אפגניסטן, אזרבייג'ן, קזחסטן, קירגיזסטן, טג'יקיסטן, טורקמניסטן ואוזבקיסטן הצטרפו לארגון.

בדומה לאיגוד מדינות דרום-מזרח אסיה, הארגון לשיתוף פעולה כלכלי פועל באמצעות שיפור יחסים בילטרליים בין מדינות ריבוניות, ומפעיל מנגנון בירוקרטי לניהול מסחר בין כלל המדינות. הפעילות מתבטאת, בין היתר, בשיתוף הפעולה החקלאי בעמק פרגנה (בין קירגיזסטן, טג'יקיסטן ואוזבקיסטן) ובהסכמי הסחר החופשי שמקדמת פקיסטן מול איראן ואפגניסטן.

בנוסף להסכמי סחר ותעבורה בין טורקיה, איראן, פקיסטן ומדינות מרכז אסיה, הארגון מקיים גם שיתוף פעולה אסטרטגי בתחום האנרגיה ורשת צינורות גז ונפט שמתקיימת בין המדינות. הארגון מזרים משאבים מקזחסטן וטורקמניסטן למוקדי התעשייה באיראן, פקיסטן וטורקיה. במקביל, פקיסטן פועלת לגיוון מקורות האנרגיה שלה באמצעות חוזים חדשים עם מדינות האזור, בהן אזרבייג'ן.

מטה הארגון ממוקם בטהראן, איראן ופעל לרוב בקראצ'י, הגדולה שבערי פקיסטן, עיר נמלה הראשית ובירת פרובינציית סינד שבדרומה. יושב ראש הארגון הוא אסד מג'יד קהאן, אשר כיהן כשגריר פקיסטן לארצות הברית ויפן בין השנים 2017 עד 2022.

## ראו גם

* הארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אוזבקיסטן: כלכלה
קטגוריה:אזרבייג'ן: כלכלה
קטגוריה:אפגניסטן: כלכלה
קטגוריה:ארגוני כלכלה בין-לאומיים
קטגוריה:טורקיה: כלכלה
קטגוריה:משקיפים בעצרת הכללית של האומות המאוחדות
קטגוריה:פקיסטן: כלכלה
קטגוריה:קזחסטן: כלכלה
ג'וזף גראנדי

**ג'וזף רידג'וויי גראנדי** (באנגלית: **Joseph Ridgway Grundy**; 13 בינואר 1863 – 3 במרץ 1961) היה תעשיין טקסטיל ופוליטיקאי אמריקאי מהמפלגה הרפובליקנית, אשר ייצג את פנסילבניה בסנאט של ארצות הברית.

## ביוגרפיה
גראנדי נולד ב-13 בינואר 1863 בקמדן שבניו ג'רזי, והתחנך במכללת סווארת'מור. היה לו בית קיץ על גדות נחל נשאמיני בשם Walnut Grove, וכן בית בעיר בריסטול. כמו כן, גראנדי היה חבר במועדון "Five O'Clock Club" של פילדלפיה.

גראנדי היה מייסדה ונשיאה של התאחדות יצרני פנסילבניה ותומך נלהב במדיניות פרוטקציוניסטית. הוא היה פעיל ותיק במפלגה הרפובליקנית ובעל ברית של מנהיגים רפובליקנים בולטים בפנסילבניה, בהם בויס פנרוז ואנדרו ויליאם מלון.

בזיכרונותיו טען הכלכלן והפעיל החברתי סקוט נירינג כי גראנדי, שמפעלי הטקסטיל שלו העסיקו עובדים צעירים בני שלוש עשרה ואף פחות, התנגד למאמצי פעילים להגביל עבודת ילדים באמצעות העלאת גיל המינימום החוקי לעבודה במשרה מלאה. נירינג גם תיאר את גראנדי כאחד השמרנים שהשפעתם על בית המחוקקים של פנסילבניה (שסיפק מענקים לאוניברסיטאות במדינה) הובילה את חבר הנאמנים של אוניברסיטת פנסילבניה לפטר את נירינג – פרופסור בבית הספר למנהל עסקים וורטון – בשנת 1915. פרשה זו נחשבת בידי היסטוריונים לאחד הדיונים הגדולים הראשונים בארצות הברית על חופש אקדמי בראשית המאה ה-20.

ב־11 בדצמבר 1929 מונה גראנדי לסנאט של ארצות הברית בידי מושל פנסילבניה , כדי למלא את המושב שהתפנה לאחר סירוב הסנאט לאשר את כהונתו של ויליאם סקוט וייר. הוא כיהן מ־11 בדצמבר 1929 ועד 1 בדצמבר 1930, אז נכנס לתפקיד יורשו שנבחר כדין, ג'יימס ג' דייוויס. ב־1 במרץ 1958 הפך גראנדי לסנאטור לשעבר המבוגר ביותר שעדיין חי, והיה האחרון מבין הסנאטורים שנותרו בחיים ושחיו בתקופת מלחמת האזרחים האמריקאית. לאחר כהונתו שב לעסוק בתעשיית הטקסטיל ובבנקאות (כנשיא Farmer's Bank) בבריסטול עד שנת 1947. את זמנו חילק בין בריסטול לבית הנופש שלו באיי בהאמה.

גראנדי נפטר ב-3 במרץ 1961 בנסאו שבאיי בהאמה, מבלי שהותיר אחריו יורשים. בהתאם לצוואתו, ביתו בבריסטול הועבר לשימור כמוזיאון וספריית זיכרון הקרויים על שם אחותו היחידה, מרגרט רידג'וויי גראנדי, לכבודה ולכבוד משפחתם. המקום פתוח לקהל הרחב לביקור ללא תשלום.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי ניו ג'רזי
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מפנסילבניה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1863
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1961
יוזף פוטוצקי

**יוֹזֶף פּוֹטוֹצְקִי** (בפולנית: **Józef Potocki**; ) היה אציל (שלאכטה) פולני, מגנאט וההטמאן הגדול של הכתר.

## קורות חיים
פוטוצקי נולד בסטניסלבוב ב-1673. הוא היה בנם של  ואנה רישינסקה.

יוזף נחשב למגנאט העשיר ביותר בפולין באותה תקופה. הוא היה הווייבוד של  (קייב) מ-1702 עד 1744,  (מפקד) כללי של צבא הכתר החל מ-1733, הטמאן הגדול של הכתר החל מ-1735, ווייבוד של  החל מ-1743,  של קרקוב החל מ-1748 ו ("מושל") של האליץ', ורשה, ליז'נסק, קולומיאה, צ'רבונוגרוד, סניאטין ובולמוב.

ב-1703 הוא דיכא מרד איכרים בהנהגת  באוקראינה. בתחילת המלחמה הצפונית הגדולה היה תומך של המלך אוגוסט השני, אך ב-1705 החליף צד והפך לתומך של המלך סטניסלאב לשצ'ינסקי.

יוזף הובס בקרבות  (1706) ו (1708), והחל מ-1709, לאחר קרב פולטבה, חי בגלות בהונגריה ובטורקיה. ב-1714 חזר לפולין והפך, יחד עם , למנהיג האופוזיציה למפלגת ה ולחצר המלוכה. כחלק מאופוזיציה זו, הוא תרם לפירוקם של 9 סיים (פרלמנטים) ומנע את הגדלת הצבא.

ב-1733, במהלך מלחמת הירושה הפולנית, תמך שוב בסטניסלאב לשצ'ינסקי. הוא הפך לרגימנטר של  והוביל את צבא הקונפדרציה הפולני נגד כוחות רוסיים וסקסוניים במספר קרבות. ב-28 בפברואר 1735 הכיר באוגוסט השלישי כמלך פולין, והפך להטמאן הגדול של הכתר, אך קשר קשר נגדו ונגד חצר המלוכה עם טורקיה, שוודיה ופרוסיה.

ב-1719 הוענק לו , העיטור הגבוה ביותר בפולין, וב-1742 הפך לאביר המסדרים הרוסיים של עיטור אנדריי הקדוש ו.

## חיים אישיים
פוטוצקי היה נשוי פעמיים, תחילה לוויקטוריה לשצ'ינסקה. יחד, הם היו ההורים של: זופיה פוטוצקה וסטניסלאב פוטוצקי. לאחר מותה, נישא ללודוויקה מנישק. פוטוצקי מת בזאלוז'צה ב-19 במאי 1751.

## קישורים חיצוניים

יוזף פוטוצקי
קטגוריה:פוליטיקאים פולנים
קטגוריה:אבירי מסדר העיט הלבן
קטגוריה:ילידי 1673
קטגוריה:נפטרים ב-1751
שי בן שושן

**שי בן שושן** הוא מוזיקאי, מנהל מוזיקלי, מתופף ויזם חברתי ישראלי. פעילותו של בן שושן משלבת מוזיקה, תרבות וחברה ומקדמת שילוב והעצמה של אנשים עם מוגבלויות במרחב הציבורי והתרבותי. בן שושן ייסד את להקת שלוה, הרכב מוזיקלי ישראלי ייחודי המורכב ממוזיקאים עם מוגבלויות שונות.

## ביוגרפיה ושירות צבאי
בן שושן שירת ביחידת דובדבן כלוחם ביחידת דובדבן. בשנת 2002 נפצע במהלך פעילות סמוך לטולכרם, ומפקד יחידת דובדבן, סגן-אלוף אייל וייס, נהרג. כחלק מתהליך השיקום שי הקים את להקת שלוה.

לאחר מתקפת 7 באוקטובר 2023, התגייס שי לשירות מילואים ויצא ללחימה במסגרת מלחמת חרבות ברזל. במהלך פעילותו הצבאית נפצע שוב.

## קריירה
### להקת שלוה
בשנת 2005 הקים בן שושן את להקת שלוה במהלך השיקום שלו מהפציעה בצבא. בראיון בן שושן תיאר את תקופת השיקום לאחר פציעתו כקשה במיוחד, וציין כי המעבר מלוחם עצמאי לאדם הנדרש ללמידה מחודשת של פעולות בסיסיות היה מטלטל. במהלך אשפוזו פגש אדם עם תסמונת דאון, חוויה שלדבריו הובילה אותו לבחור בעשייה בתחום החינוך המיוחד באמצעות מוזיקה ולהצטרף לפעילות במרכז שלוה. הלהקה מורכבת ממספר אמנים עם מוגבלויות שונות המשולבים יחד בהרכב מוזיקלי מקצועי. בן שושן מנהל את הלהקה ומשמש כמנהל המוזיקלי. בן שושן, יחד עם הלהקה, השתתף בתוכנית הכוכב הבא לאירוויזיון והגיע לשלב הגמר. בשנת 2019 הופיעה הלהקה במופע המחצית של תחרות האירוויזיון.

### תשע נשמות
תשע נשמות הוא הרכב מוזיקלי שמורכב מנכי צה"ל, שפעל ביוזמתו ובהובלתו של שי בן שושן בשנת 2014. ההרכב הוזכר בפרסומים תקשורתיים כחלק מיוזמות מוזיקליות המשלבות אמנים עם מוגבלויות במסגרת מקצועית. בשנת 2014 יצא אלבום בכורה שלהם והם קיימו הופעת השקה במועדון בארבי בתל אביב.

### "אשכול" אשקלון
בשנת 2018 שימש שי בן שושן כמנהל המוזיקלי של ההרכב "אשקול" אשקלון, הרכב מוזיקלי של אמנים עם מוגבלויות הפועל בליווי אגף הרווחה והשירותים החברתיים בעיריית אשקלון. ההרכב הופיע בפסטיבל צמי״ד (צרכים מיוחדים) בתיאטרון ירושלים, פסטיבל שנתי המציג יצירה ואמנות של אנשים עם מוגבלויות.

### מלחין
בן שושן הלחין את השיר "שיר בעברית" יחד עם עומר הברון. להקת שלוה וג'ימבו ג'יי ביצעו יחד את השיר.

## פרסים
**2015:** פרס על פעילות התנדבותית מטעם קרן שלם, על ייזום, הקמה וניהול מופע "כוכב מיוחד נולד" במסגרת ארגון שלוה. מופע שמספק במה לכישרון האמנותי של ילדים ונוער עם מוגבלויות.

## הערות שוליים

קטגוריה:מוזיקאים ישראלים
קטגוריה:מנהלים מוזיקליים ישראלים
קטגוריה:מתופפים ישראלים
קטגוריה:לוחמי יחידת דובדבן
קטגוריה:חיילי צה"ל במלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
יורוטאואר (פרנקפורט)

**יורוטאואר** (באנגלית: **Eurotower**) הוא גורד שחקים בעיר פרנקפורט שבגרמניה, המתנשא לגובה של 148 מטרים, וכולל כ-40 קומות.

## היסטוריה
המבנה ממוקם במרכז העיר, בסמוך לבית האופרה של פרנקפורט.

המגדל עוצב על ידי הארכיטקטים ריצ'רד הייל ויוהנס קראן ואויש לראשונה בשנת 1977 על ידי הבנק הגרמני (לשעבר) Bfg.

משנת 1995, המבנה אויש בידי המכון המוניטרי האירופי (EMI), עד שפורק בשנת 1988, עם הקמת הבנק המרכזי האירופי (ECB). בשנה זו החל המבנה לשמש כמטה הבנק המרכזי האירופי עד ל-18 במרץ 2015, ומשמש את גוף הפיקוח הבנקאי האירופי, אשר צפוי גם הוא לעזוב את המגדל בסוף שנת 2025.

נכון לשנת 2025, כ-1400 עובדים של גוף הפיקוח הבנקאי האירופי עובדים בבניין.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פרנקפורט: מבנים
קטגוריה:גרמניה: גורדי שחקים
נעמה רדלר

**נעמה רדלר** (נולדה ב-20 באוגוסט 1983) היא שחקנית תיאטרון ומוזיקאית ישראלית.

## ביוגרפיה
בוגרת האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים במסלול קומפוזיציה, בוגרת מסלול תיאטרון-מחול בסמינר הקיבוצים ובעלת תואר שני בטיפול במוזיקה ממכללת דוד ילין.

## קריירה מקצועית
את ניסיונה הראשון בהלחנה עשתה רדלר ב-2009 להצגה "**כי אמיתית היא**" של היוצרות ניבה דלומי ורוני ברודצקי. ב-2011 השתתפה רדלר בהצגה "**מלח מים**" במסגרת פסטיבל עכו, לצד טל בורשטיין, יעל טל, הדר טלמור ומור מנדל. ההצגה זכתה בפרס ההצגה הטובה ביותר ובפרס האנסמבל הטוב ביותר. באותה שנה השתתפה גם במופע הסאטירי "**הבועהלי**" שיצרה יעל טל, לצד עמיחי אלהרר, ניר וידן, אתי וקנין והדר טלמור, כולם בוגרי סמינר הקיבוצים. רדלר גם כתבה את הלחנים למופע והייתה אחראית לניהול המוזיקלי.

מאז 2012 מלחינה רדלר מוזיקה עבור הצגות פרינג' וכן לתיאטראות רפרטואריים:
* **בוקר חום** - מופע על פי ספרו של פרנק פבלוף בבימויה של נועה לב (סמינר הקיבוצים, 2012)
* **[[ירושלים החדשה (מחזה)|ירושלים החדשה]]** (החאן, 2012)
* **חמור אוכל תפוז** - סאטירה דוקומנטרית מאת יעל טל ובבימויה (פסטיבל עכו, 2012)
* **סבתא** - יצירה של אנסמבל פרסונה בבימוים של טיירי מורל ונלי עמר (בית ליסין, 2012)
* **פנינה לב נייר** - יצירה של ג'קלין פערל בבימוי חנה ואזנה גרינולד (תיאטרון יפו, 2015)
* **יונתן בלש ממש** - הצגת יחיד על-פי ספרו של דויד גרוסמן, בעיבודו של רואי גורמזאנו ובבימוי יוסי ג'וז כהן (התיאטרון הארצי לילדים ונוער, 2017)
* **פאקינג תתעוררו** (תיאטרון חיפה, 2018)
* **בום! התאהבתי** - מופע ספוקן וורד משותף של רדלר ויעל טל (תמונע, 2018)
* **נס ציונה: המחזמר** - קומדיית נונסנס מוזיקלית של אנסמבל "קבוצת עבודה" (תמונע, 2022)
* **אש בראש** - הצגת יחיד מאת מור ענטר ובבימוי יוסי ג'וז כהן (תיאטרון אורנה פורת, 2023)
* **מה קרה לשיר** - הצגת יחיד של אמיר פתר בבימויו של תום ווליניץ על הטרדה ופגיעה מינית (תיאטרון אורנה פורת, 2023)
* **איפה הילד** - מחזה מאת יעל טל, בבימויה ובהשתתפותה. רדלר כתבה את המוזיקה להצגה ומשתתפת בה לצד טל, אתי וקנין סובר ואילון פרבר רדלר זכתה על הצגה זו בפרס קיפוד הזהב למוזיקה הטובה ביותר. (האינקובטור, 2025)
* **אסתר** - מופע מאת אתי וקנין סובר ובכיכובה. עלה בבכורה בפסטיבל הקומדיה הישראלי ע"ש אפרים קישון (האינקובטור, 2025)

## אינסטינקט בסיסי
ב-2019 יצרה רדלר עם יעל טל וענת דרימר מופע מוזיקלי המבוסס על עדויות של חיילות ששירתו בשטחים, כפי שדווחו לארגון "שוברים שתיקה". המופע הוצג במשך כשלוש שנים בתיאטרון תמונע ובצוותא, וב-2022 היה אמור לעלות במסגרת תיאטרון הפרינג' באר שבע. בעקבות פניות של ארגון "בצלמו", של בכירים בעיריית באר שבע ושל אלמוג כהן החליטה הנהלת התיאטרון ברגע האחרון על ביטול ההצגה. מצד הנהלת התיאטרון נמסר כי הסיבה לביטול היא כרטיסים מועטים שנמכרו וכן התזמון הבעייתי של ההצגה, במקביל למצעד הגאווה שנערך בעיר.

ועד איגוד במאי ובמאיות התיאטרון בישראל גינה את הביטול והכריז על חרם מצד חברי וחברות הארגון על התיאטרון. לחרם הצטרפו גם הארגונים שח"ם, אי"ב ופורום מוסדות התרבות, והביאו לביטול כל ההצגות בתיאטרון הפרינג' במשך שבועיים.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:זוכי פרס קיפוד הזהב
קטגוריה:מלחינות ישראליות
קטגוריה:מוזיקאיות ישראליות
קטגוריה:בוגרות סמינר הקיבוצים
קטגוריה:בוגרות האקדמיה למוסיקה ומחול בירושלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1983
הבית הרוסי

**הבית הרוסי** (ברוסית: **Русский дом** [רוּסקי דוֹם], קרי: הבית הרוסי) הוא ארגון בין-לאומי המסונף לסוכנות הפדרלית לשיתוף פעולה הומניטרי בין-לאומי של רוסיה. מטרתו המוצהרת של הארגון היא הפצה של התרבות והשפה הרוסית.

בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה, הטיל האיחוד האירופי סנקציות על סוכנות האם של רשת "הבית הרוסי". סניפי הארגון מתפקדים כחברת קש למטרות ריגול והפצת תעמולה בכסות של פעילות תרבותית. למרות היותה נתונה תחת סנקציות של האיחוד האירופי, הסוכנות ממשיכה להפעיל סניפים אלו תוך הסתמכות על חסינות דיפלומטית.

## פעילות בישראל
הסניף הראשון של הבית הרוסי בישראל נפתח בתל אביב ב-10 באוקטובר 2007. בדצמבר 2025 נפתח סניף חדש בחצר סרגיי שבירושלים.

## ראו גם
* דיסאינפורמציה רוסית

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:רוסיה: ארגונים ממשלתיים
קטגוריה:ארגוני תרבות
הסירה היהודית לעזה

**הסירה היהודית לעזה** (באנגלית: **Jewish Boat to Gaza**) הייתה יוזמה שמטרתה הייתה לשבור את המצור על עזה בשלהי שנת 2010. הסירה, קטמרן בשם "MV Irene", כללה שמונה פעילים, כולם ישראלים או יהודים מארצות הברית, הממלכה המאוחדת וגרמניה. היוזמה קיבלה את תמיכתה של הוועד הישראלי נגד הריסת בתים (ICAHD), קואליציה של קבוצות לפעולה ישירה בלתי-אלימה נגד הרס בתים של פלסטינים. היא החלה לשוט מצפון קפריסין ב-26 בנובמבר 2010.

## השתלטות על הסירה
חיל הים הישראלי השתלט על הסירה ב-28 בנובמבר 2010, יומיים לאחר שהחלה לשוט לעבר הרצועה. לאחר שקיבלה אזהרה מטעם חיל הים, 10 ספינות של שייטת 13 השתלטו עליה והובילו אותה לנמל אשדוד. כל שמונה הפעילים נלקחו לתחנת המשטרה באשדוד לחקירה. כ-20 ישראלים הפגינו בסמוך לנמל אשדוד, באזור בו הפעילים נחקרו. הסירה היהודית לעזה הייתה יוזמת המשטים לעזה השנייה בהיסטוריה, ואחריה התקיימו ניסיונות של ארגונים נוספים, ב-2011, 2015, 2016, 2024 ו-2025.

## הערות שוליים

קטגוריה:2010 בישראל
קטגוריה:משטים לעזה
קטגוריה:שנות ה-2010 ברצועת עזה
קלונימוס קלמן גולדשמידט

הרב **קלונימוס קלמן גולדשמידט** (י"ז בטבת ה'תש"ט, 18 בינואר 1949 – י' בסיוון ה'תשע"ח 24 במאי 2018) היה שחקן ישראלי שחזר בתשובה, והיה למשפיע בחסידות ברסלב.

## ביוגרפיה
נולד בירושלים לשבתאי גולדשמידט ולרחל (לבית שטיינברג), זוג ניצולי שואה שהגיעו מפולין ורומניה. בשל עבודתו של אביו בחברת הספנות צים, עברה משפחתו בהמשך לחיפה. חלק מתקופת ילדותו עברה בקיבוץ. אביו נעדר תקופות ארוכות מהבית בשל הפלגות, ואימו שהתה לעיתים באשפוזים.

בגיל צעיר התגייס במסגרת מסלול לנערים בחיל האוויר הישראלי, ובהמשך עבר למשמר הגבול. במהלך שירותו נפצע מאש צלף, ובהמשך נפצע שוב בתאונת אופנוע. לאחר שחרורו מהצבא חי מספר שנים בקרב קבוצות נוודים במדבר.

### חזרה בתשובה
בגיל 29 החל בתהליך חזרה בתשובה. למד בבני ברק בישיבות שובה ישראל בראשות הרב חיים קרקובסקי ואוהל יעקב בראשות הרב אליהו בן שלמה. בתקופה זו היה נוהג להשתתף בשיעורי הרב דוד פוברסקי בישיבת פוניבז'.

3 שנים לאחר נישואיו התקרב לחסידות ברסלב, ולמד במשך 6 שנים בכולל ברסלב בראשות הרב נתן צבי קעניג.

לאחר 10 שנות מגורים בבני ברק עבר לשכונת הר נוף בירושלים, ולמד בכולל בוסטון בשכונה.

במשך 12 שנים עסק בקירוב ליהדות בבית המדרש לחוזרים בתשובה "אופק יהודי" בירושלים. בין השאר קירב את צבי יחזקאלי.

### משחק
בשנת 1977 שיחק בהצגה "דון ז'ואן ושיפל חברו" מאת יעקב שבתאי שביים עודד קוטלר בתיאטרון העירוני חיפה.

ב-2013 גילם את אבא של אלישבע (איילת זורר) בעונה הראשונה של שטיסל.

ב-2014 הגיש (לצד מאיר סויסה) את הסדרה חוזרים קדימה שיצר דן בן חקון בערוץ הראשון.

### חיים אישיים
היה נשוי ואב לעשרה. בין בניו: נתן-אברהם גולדשמידט, בעל רשת האופטיקה "280".

ב-2015 התגלה בגופו גידול סרטני, והוא הוגדר על ידי הרופאים כחולה סופני.

במהלך ימי מחלתו באו לבקרו ולעודדו אמנים שונים (ביניהם: אברהם פריד). יואלי קליין הוציא את השיר "לבקש רחמים" לרפואתו.

הוא עבר לתזונה טבעונית, והחלים.

נפטר בי' בסיוון תשע"ח, 24 במאי 2018, ונטמן בהר הזיתים. בהלווייתו הספידו בין השאר הרב גמליאל רבינוביץ.

#### הנצחה
חיים גולד הקדיש את השיר "ניגון א' ב'" לעילוי נשמתו של הרב גולדשמידט.

במלאת שנת האבל הוכנסו שני ספרי תורה לעילוי נשמתו לבית הכנסת ברסלב בהר נוף, בו התפלל.

ב-2020 הוקם בית המדרש "אש קלמן" בגבעת המבתר.

## קישורים חיצוניים
* 
* מיכל אריאלי, הרב גולדשמידט צוחק למלאך המוות: "לא רוצה למות, יש לי עוד הרבה מה להספיק", באתר הידברות, 14 בדצמבר 2017
* 
* 
* 
* נעמה גרין, טור פרידה מהאיש המופלא, שצחק למלאך המוות בפרצוף, 29 במאי 2018
* יעקב קצבורג, תסריט של אמונה: רבי קלמן, באתר כל הזמן, 3 ביולי 2018
* 
* הרופאים כבר נואשו מחייו אבל הרב קלמן גולדשמידט חוזר לביתו ולא מפסיק לשמוח - מסמך מטלטל, אומן שלום
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חוזרים בתשובה
קטגוריה:רבנים חסידים ישראלים 
קטגוריה:חסידות ברסלב 
קטגוריה:ירושלים: רבנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1949 
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2018
מייקל ליב

**מייקל ליב** (באנגלית: **Michael Leib**; 8 בינואר 1760 – 22 בדצמבר 1822) היה רופא ופוליטיקאי אמריקאי, אשר כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית וכסנאטור מטעם פנסילבניה.

## ביוגרפיה
ליב נולד ב-8 בינואר 1760 בפילדלפיה שבפרובינציית פנסילבניה, לג'ורג' ודורותיאה ליב. הוא למד ועסק ברפואה בפילדלפיה, קיבל דרגת קצין־רפואה במיליציה של פילדלפיה בשנת 1780, ושירת במהלך מלחמת העצמאות של ארצות הברית. לאחר המלחמה שב לפילדלפיה והמשיך לעסוק ברפואה. הוא שירת בצוותים של כמה מבתי החולים בעיר והיה חבר בוועדת התכתובת בשנת 1793.

ליב היה ממייסדי האגודה הרפובליקנית הגרמנית בפילדלפיה, וייצג את האוכלוסייה הגדולה של מהגרים גרמנים בעיר. יחד עם בנג'מין באש היה חלק מפלג רדיקלי באגודה, מה שהוביל לפילוג פנימי על רקע מרד הוויסקי. ליב ואחיו אף התנדבו להצטרף לכוח הצבאי שנשלח לדכא את המרד.

הוא נבחר לבית הנבחרים של פנסילבניה וכיהן בו בשנים 1795–1798. בשנת 1799 נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השני של פנסילבניה, וכיהן עד 1803. לאחר מכן המשיך לכהן בבית הנבחרים מטעם מחוז הקונגרס הראשון בשנים 1803–1806. הוא התפטר מתפקידו בקונגרס כדי לשוב לבית הנבחרים של פנסילבניה, שם כיהן בשנים 1806–1808. בשנת 1807 היה חבר בוועדת התכתובת שעסקה בתקרית צ'ספיק-ליאופרד.

בשנים 1805–1809 התחולל מאבק כוח בתוך המפלגה הרפובליקנית בפנסילבניה בין ליב וויליאם ג'ון דואן מצד אחד, לבין  מצד אחר. דואן וליב ייצגו את האינטרסים של פילדלפיה, כגון בנקאות, מסחר וספנות, בעוד שסניידר ייצג את האינטרסים של פנסילבניה הכפרית, ובראשם בעלי הקרקעות.

בשנת 1807 נבחר ליב לדרגת בריגדיר גנרל של הבריגדה השנייה במיליציה של פילדלפיה.

בדצמבר 1808 נבחר ליב לסנאט של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית על ידי בית המחוקקים של המדינה. כהונתו הרשמית החלה ב־4 במרץ 1809, אך הוא נכנס לתפקיד כבר ב־9 בינואר 1809 בעקבות התפטרותו של סמואל מקליי.

בשנת 1809 היה חבר בוועדה שהקימה את "אגודת הוויגים של פנסילבניה".

ליב כיהן כסנאטור עד 14 בפברואר 1814, אז התפטר כדי לכהן כמנהל הדואר של פילדלפיה בשנים 1814–1815.[7] לאחר מכן שב לבית הנבחרים של פנסילבניה בפעם השלישית (1817–1818), ובשנים 1818–1821 כיהן כחבר הסנאט של פנסילבניה מטעם המחוז הראשון. בנובמבר 1822 מונה לרשם ראשי של בית המשפט הפדרלי המחוזי בפילדלפיה, וכיהן בתפקיד זה עד מותו ב-22 בדצמבר 1822.

ליב נקבר בבית הקברות של כנסיית סנט ג'ון הלותרנית בשכונת נורת'רן ליברטיז בפילדלפיה. בשנת 1924 הועבר קברו לבית הקברות לורל היל בפילדלפיה, לאחר שהכנסייה ובית הקברות נהרסו במהלך בניית גשר בנג'מין פרנקלין.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי פנסילבניה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מפנסילבניה
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מפנסילבניה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1760
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1822
Lazarus (שיר של דייוויד בואי)

"**Lazarus**" הוא שיר מאת מוזיקאי הרוק האנגלי דייוויד בואי. הסינגל יצא ב-17 בדצמבר 2015 כהורדה דיגיטלית, והיה הסינגל השני מתוך אלבום האולפן ה-26 והאחרון שלו, *[[Blackstar]]* (2016). זהו הסינגל האחרון של בואי שיצא במהלך חייו. הסינגל הוקרן בבכורה עולמית בתוכניתו של סטיב למאק מתחנת הרדיו 6 Music של BBC ביום יציאתו כסינגל. בנוסף להופעתו ב-*Blackstar*, השיר משמש גם במחזמר של בואי באותו שם, שהופק ב"אוף ברודוויי". הקליפ הרשמי, בבימויו של יוהאן רנק, יצא לאור ב-7 בינואר 2016, שלושה ימים לפני מותו של בואי.

Lazarus זכה לשבחים רבים הן על ידי המאזינים והן על ידי מבקרי המוזיקה. השיר, כמו עוד שירים נוספים מהאלבום Blackstar, מאופיין בסאונד ייחודי שמשלב ארט רוק עם ג'אז, הכולל כלים כמו סקסופון, כלי נשיפה למיניהם ועוד כלים המשמשים לג'אז.

"Lazarus" היה הסינגל הראשון של בואי שהגיע למקום הראשון במצעד ה"בילבורד הוט 100" מזה יותר מ-28 שנים, ונחת במקום ה-40 בשבוע שלאחר מותו.

מגזין בילבורד דירג את "לזרוס" במקום ה-40 ברשימת "100 שירי הפופ הטובים ביותר לשנת 2016". מגזין "Pitchfork" דירגה את "Lazarus" במקום ה-5 בדירוג 100 השירים הטובים ביותר של 2016. בסקר השנתי של מבקרי המוזיקה "Pazz & Jop" ו־"The Village Voice" לשנת 2016, דורג "Lazarus" במקום השמיני.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי דייוויד בואי
קטגוריה:שירים באנגלית
בונדרצ'וק

**בונדרצ'וק** (באוקראינית: **Бондарчук**) הוא שם משפחה אוקראיני שפירושו "חבתן".

קטגוריה:שמות משפחה
בית הכנסת באוסטרבה

**בית הכנסת באוסטרבה** - בית כנסת הוקם בשנת 1879, ונהרס ב-1939, בעיר אוסטרבה שבצ'כיה (לשעבר העיר נקראה מורבסקה-אוסטרובה  ובגרמנית "מוריש אוסטראוו"), בחבל מוראביה).

בית הכנסת שמיקומו היה ברחוב זיירבה 108, היה בנוי בסגנון נאו-מורי. אבן הפינה הונחה ב-20 במאי 1879. וטקס חנוכת הבית נערך ב-15 בספטמבר של אותה שנה. 

מאפיין המבנה היה כיפותיו הבולטות, שבראשן סמל המגן דוד, בדומה לבית הכנסת החדש בברלין ששימש השראה לאדריכל המקומי. טקס הפתיחה נערך על ידי מנהל המחוז, ריכטר. ובהשתתפות ראש העיר ק. גרינוואלד .

ב-10 באוגוסט 1928 ארעה שריפה בבית הכנסת כתוצאה מקצר חשמלי, ורוב הבניין נשרף. לבניין נדרש שיפוץ, והוכרזה תחרות בין אמנים צעירים לעיצוב מחדש של חזית הבניין. בשנת 1934 שופץ המבנה לפי העיצוב הזוכה של אדריכלי פראג, שעוצב כמשטח חלק עם חלונות בסגנון לוחות הברית.

תקופה קצרה לאחר כיבוש צכוסלובקיה על ידי גרמניה הנאצית, בלילה שבין ה-12 ל-13 ביוני 1939, נשרף בית הכנסת על ידי הנאצים, ובסוף אוגוסט 1939 הוצא צו הריסה על ידי פיקוח הבנייה העירוני. עבודות ההריסה החלו בנובמבר 1939 והושלמו בקיץ 1940.

ספר תורה שהיה שייך לבית הכנסת באוסטרובה, הועבר בנובמבר 2006 לבית הכנסת בקינגסטון שבאנגליה.

כיום, בית הכנסת מונצח בלוחית זיכרון הממוקמת בכניסה הצדדית לחנות הכלבו פריור.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:צ'כיה: בתי כנסת
קטגוריה:צ'כיה: היסטוריה
קטגוריה:בתי כנסת שנחרבו בשואה
קרייסמסר (חרב טקסית יהודית מאשכנז)

קרייסמסר (בגרמנית: Kreismesser או Krassmesser, בתרגום חופשי: להב מעגל) היא חרב טקסית יהודית שנעשה בה שימוש בכמה מקהילות אשכנז בימי הביניים. יש לציין כי אין מקור הלכתי לשימוש בחרב, אלא שזהו מנהג שמקורו במסורת מאגית־עממית שהושפעה מתפיסות קבליות. לפי האמונה, החרב נועדה "להרחקת שדים ומזיקים" מהיולדת והילוד הטרי.

## המנהג
לאחר הלידה, אישה (שאינה היולדת) לוקחת את הקרייסמסר ומסובבת אותה סביב היולדת והילוד הטרי, תוך אמירת נוסח מסורתי (הנוסח אבד עם השנים). המנהג נעשה כל ערב במשך "המעגל" - כחודש עברי (ארבעה או חמישה שבועות).

## בהיסטוריה
המקורות המתארים את המנהג מועטים, והוא מוכר בעיקר מתיאורו של רבי יוזפא שמש ומממצאים מוזיאליים מאוחרים.

רבי יוזפא השמש כתב במאה ה-17, באחד מכתבי ידו, תיאור קצר של המנהג:

בנוסף, החרב מתועדת כשייכת לאוסף המוזיאון האלזסי בשטרסבורג, עשויה עץ וברזל, בעלת להב עגול המכוסה בשמונה עשר  עיניים בצידו האחד, וצידו השני מכוסה בפסוק "מכשפה לא תחיה". 

## לקריאה נוספת
* Magical Swords in the Jewish Tradition - מאמר בבלוג Jewish Magic (אנ')
* The Kreismesser: Women and Magic Swords in Jewish Tradition - מאמר בפרויקט feminism and religion (אנ')

## הערות שוליים

קטגוריה:חרבות
נבחרת פינלנד בכדורסל נשים

**נבחרת פינלנד בכדורסל נשים** היא קבוצת כדורסל הנשים הלאומית של פינלנד. הישג השיא של הנבחרת הוא המקום ה־11 באליפות אירופה בכדורסל נשים.

## השתתפות ביורובסקט

## קישורים חיצוניים

* 
* FIBA profile נתונים מאתר פיב"א

## הערות שוליים

פינלנד
קטגוריה:פינלנד: כדורסל
קטגוריה:נבחרות פינלנד
קטגוריה:פינלנד: ספורט נשים
עזרא מפאנו

רבי **עזרא מפאנו** היה ממנהיגי יהדות איטליה רבו של הרמ"ע מפאנו.

## ביוגרפיה
נולד לרבי יצחק – תלמיד חכם ונציאני, שנת לידתו היא בערך בשנת ר"ץ זאת מפני שבשנת ש"ס הוא מתואר כזקן וישיש. בשנת ש"י העתיק את ספר "תודוסיוס בחכמת התשבורת" בשביל המדפיס ישראל קורניליאו (אדיל קינד). בכתב ידו מצויות העתקות רבות נוספות בעיקר של כתבים יהודיים.

בשנת ש"כ בערך עבר למנטובה, בתקופה זו כונה "השר" וכנראה עסק כמשפחתו בבנקאות. במנטובה היה מראשי הקהילה ובפנקסי הקהילה נזכר לעיתים קרובות.

בז' באייר שכ"ג החל בהדפסת מדרש תנחומא וסיים להדפיסו בחודש אב, לצורך ההדפסה הוא איתר כתבי יד דווקניים, עסק בשיבושי גרסאות והצביע על קטעים חדשים ומאוחרים.

עם השנים התפרסם כמקובל, מקובלי דורו מצטטים תשובות ממנו בנושאים קבליים שונים. התכתב עם רבי יהוסף חזק ורבי מרדכי דאטו, האחרון משבח אותו בצורה חריגה, הוא מכנה אותו "נשיא אלקים" וכלול ב"כל חכמות עבריות". בכתב יד מצוי ספר "פרדס רימונים" מאת הרמ"ק בהעתקת דאטו ובהגהת ר"ע פאנו, ההוספות וההגהות נכתבו בשכ"ז. לצד הגהותיהם קיים בכתב יד גם הגהות של הרמ"ע מפאנו, האחרון מספר בראש ספרו פלח הרימון שר' עזרא הכניסו ללימוד הקבלה. גם רבי יוסף חמיץ היה תלמידו.

מאיר בניהו שיער שר' עזרא היה במשך תקופה בצפת בה למד אצל מקובליה, ובעיקר אצל רבי ישראל סרוק ורבי משה גלאנטי. הסתובב גם בשאר ערי איטליה, באסטי, גורציה ועוד.

ר' עזרא התגורר במנטובה עד שנ"ט אז עזב לוונציה, בשנת ש"ס הגיה את כתבי הרמ"ע מפאנו, ועד שנת שס"ז הוא חתום על פסקים והסכמות של רבני ונציה. בין השאר הסכים על ספר תורת משה לרבי משה אלשיך, על ספר ערוגת הבשם לרבי שמואל ארקוולטי ועוד. חתום על פסקו של יהודה אריה ממודינא בעניין שירה בבית כנסת ועל פסק המתיר את המקווה ברוויגו אשר ממנו חזר בו לאיסור.

נפטר בוונציה בשנת שס"ח בערך.

בכתב ידו, הגהות לספרים בעל הטורים, שערי אורה, פרדס רימונים ועוד. פסק ממנו על המקווה ברוויגו נדפס בקונטרס משבית מלחמות. חלקים מכתבי הקבלה הלוריאנית המוקדמת התפרסמו מעריכתו.

## לקריאה נוספת
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מקובלי איטליה
קטגוריה:רבנים איטלקים
קטגוריה:מנטובה: רבנים
קטגוריה:ונציה: רבנים
האבוק (מוזיקאי)

**קיג'ואן ואליק מוצ'יטה** (באנגלית: **Kejuan Waliek Muchita**; נולד ב-21 במאי 1974), המוכר בשם הבמה **האבוק** (**Havoc**), הוא ראפר ומפיק מוזיקלי אמריקאי.

האבוק מוכר בעיקר כאחד משני חברי הרכב ההיפ-הופ המשפיע "מוב דיפ" (Mobb Deep), יחד עם חברו (שנפטר מאז) פרודיג'י (Prodigy). הצמד, שהוקם בקווינסברידג', נחשב לאחד מההרכבים החשובים והמצליחים ביותר בהיפ הופ של החוף המזרחי במהלך שנות ה-90.

בנוסף לקריירת הראפ שלו, האבוק משמש גם כמפיק מוזיקלי מוערך אשר הפיק את מרבית שירי האלבומים של מוב דיפ. לאורך השנים הפיק שירים גם לאמנים בולטים רבים בתעשייה, בהם אמינם, נאז, הנוטוריוס בי. איי. ג'י., 50 סנט, ג'יידאקיס, דה גיים, מת'וד מן ואחרים. סגנון ההפקה שלו מאופיין בשימוש בדגימות אפלות, מקצבים קשיחים ואווירה מחוספסת המזוהה עם סצנת הראפ וההיפ הופ של ניו יורק.

## דיסקוגרפיה נבחרת
### אלבומי סולו
* 2007: *The Kush*
* 2009: *Hidden Files*
* 2013: *13*
* 2014: *13 Reloaded*

### אלבומי שיתוף פעולה
* 2016: *The Silent Partner* (עם האלכימאי)
* 2020: *In the Name of Prodigy* (עם Flee Lord)
* 2021: *Extreme Measures* (עם Dark Lo)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ראפרים אמריקאים
קטגוריה:מפיקים מוזיקליים אמריקאים
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1974
וילוקסזין

**וילוקסזין** (באנגלית: **Viloxazine**; שם מסחרי נפוץ: **Qelbree**) היא תרופה פסיכיאטרית מקבוצת מעכבי הספיגה החוזרת של נוראדרנלין (NRI). התרופה ניטלת דרך הפה, והיא מאושרת בארצות הברית לטיפול בהפרעת קשב וריכוז (ADHD) בילדים מגיל 6 ומעלה, מתבגרים ומבוגרים, בתצורת שחרור מושהה.

וילוקסזין שוּקה בעבר במדינות שונות באירופה כתרופה נוגדת דיכאון בתצורת שחרור מיידי, אך הופסקה מסיבות מסחריות. בהמשך פותחה מחדש תצורת שחרור מושהה והותאמה לשימוש בטיפול בהפרעת קשב וריכוז.

נכון לשנת 2025, התרופה אינה רשומה בישראל וניתן להזמין אותו ביבוא אישי.

## שימושים רפואיים
### הפרעת קשב וריכוז
וילוקסזין בשחרור מושהה מיועדת לטיפול בהפרעת קשב וריכוז בילדים מגיל 6 שנים ומעלה ובמבוגרים. התרופה משתייכת לקבוצת התרופות הלא־ממריצות. במחקרים קליניים נמצא כי היא מפחיתה את עוצמת תסמיני ההפרעה בהשוואה לפלצבו.

### דיכאון
וילוקסזין שוּקה בעבר כתרופה נוגדת דיכאון, בעיקר באירופה. סקירה מוקדמת תיארה את מאפייניה הפרמקולוגיים ואת יעילותה בדיכאון, אך השימוש בתרופה הופסק מסיבות מסחריות.

## תופעות לוואי ואזהרות
תופעות לוואי שכיחות כוללות נדודי שינה, כאב ראש, ישנוניות, עייפות, ירידה בתיאבון, בחילה, הקאה, יובש בפה, עצירות ועצבנות.

בעלון התרופה מופיעה אזהרה בדבר הופעת מחשבות או התנהגות אובדנית, בעיקר בתחילת טיפול או בעת שינוי מינון, וכן אזהרה מפני אפשרות להפעלת מאניה או היפומאניה בקרב מטופלים עם הפרעה דו־קוטבית. מומלץ לעקוב אחר לחץ הדם והדופק במהלך הטיפול.

## פרמקולוגיה
### מנגנון פעולה
וילוקסזין פועלת בעיקר באמצעות עיכוב הספיגה החוזרת של נוראדרנלין. סקירות ומאמרים עדכניים מצביעים על כך שלתרופה עשויה להיות גם השפעה מווסתת מסוימת על המערכת הסרוטונרגית, בנוסף לפעילותה העיקרית.

### פרמקוקינטיקה
וילוקסזין בשחרור מושהה נלקחת פעם ביום. היא נקשרת לחלבוני פלזמה בשיעור של כ־76–82%, עוברת מטבוליזם בעיקר בכבד באמצעות האנזים CYP2D6 ומסלולי גלוקורונידציה, ומופרשת בעיקר דרך הכליות.

## כימיה
וילוקסזין היא תרכובת כימית אורגנית עם נוסחה C13H19NO3 והמסה המולרית שלה כ־237 גרם למול.

## היסטוריה
התרופה תוארה לראשונה בספרות המדעית בתחילת שנות ה־70 של המאה ה־20.
בשנת 2002 הופסק שיווקה מסיבות מסחריות. בשנת 2021 אושרה בארצות הברית התצורה בשחרור מושהה לטיפול בהפרעת קשב וריכוז, ובהמשך הורחבה ההתווייה גם למבוגרים.

## שמות מסחריים
התרופה משווקת בשם המסחרי Qelbree, ובעבר שוּקה תחת שמות מסחריים נוספים במדינות שונות.

## ראו גם
* אטומוקסטין
* גואנפצין
* הפרעת קשב ופעלתנות יתר

## קישורים חיצוניים

* אתר רשמי של Qelbree

## הערות שוליים

קטגוריה:תרופות לטיפול בהפרעת קשב
קטגוריה:NRI
קטגוריה:תרופות לפי א'-ב'
נטליה אייסמונט

**נטליה ניקולייבנה אייסמונט** (ברוסית: **Наталья Николаевна Эйсмонт**;, בבלארוסית: **Наталля Мікалаеўна Эйсмант**; נולדה ב-16 בפברואר 1984) היא עיתונאית בלארוסית המכהנת כ-מזכירת העיתונות של נשיא בלארוס אלכסנדר לוקשנקו.

## ביוגרפיה
נטליה אייסמונט נולדה ב-16 בפברואר 1984 שם נעוריה היה סליון; היא עבדה בטלוויזיה תחת השם קירסנובה. סיימה את לימודיה במכללה למוזיקה של מינסק על שם גלינקה , ולאחר מכן באקדמיה הממלכתית לאמנויות של בלארוס .

בשנת 2006 החלה לעבוד בחברת הטלוויזיה והרדיו הבלארוסית כמגישת טלוויזיה. בין היתר הנחתה את התוכניות "חדשות אזוריות" ו"חיי עסקים" בערוצי הטלוויזיה הארציים. שם פגשה את בעלה לעתיד, איוון אייסמונט  (שם בדוי מיכאילוב), שוטר שהוזמן להופיע בטלוויזיה.

בשנת 2014 מינה אותה אלכסנדר לוקשנקו למזכירת העיתונות שלו.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונאיות בלארוסיות
קטגוריה:בלארוסים שנולדו ב-1984
קטגוריה:ילידות 1984
מעבר זיקים

ממוזער|מסוף המשאיות במעבר
**מעבר זיקים** הוא מעבר גבול המיועד לסיוע ההומניטרי לרצועת עזה הנמצא בצפון הרצועה, בסמוך לגדר המערכת של ציר הוברס, כ-1.5 קילומטרים ממערב למקום בו עמד אלי סיני. המעבר הוא אחד משני מעברים שנפתחו בגבול ישראל – רצועת עזה במלחמת חרבות ברזל על מנת להעביר סיוע לרצועה, והוא התחיל לפעול ב-12 במאי 2024. הוא קרוי על שם קיבוץ זיקים, הסמוך לו.

המעבר נמצא בקצהה הצפוני של דרך א-רשיד, כביש החוף העזתי, סמוך לחוף הים התיכון. קיים בו מסוף משאיות.

## רקע

בתגובה הכריזה ישראל על מלחמת חרבות ברזל נגד ארגוני הטרור הפלסטיניים, שכללה תקיפות מהאוויר ומהים ותמרון קרקעי, והובילה לעשרות אלפי הרוגים ולהרס ברצועת עזה. כחלק מהפעלת הלחץ כנגד חמאס במטרה להביא למיטוט הארגון ושחרור החטופים, הטילה ישראל מצור על כניסת אספקה לרצועה. אולם, בלחץ בין-לאומי, אפשרה המדינה שבועיים לאחר הטבח את הכנסתן של כ-20 משאיות עם סיוע הומניטרי לרצועה. בהמשך אותו חודש הוגדלה אספקת הסיוע בלחץ ארצות הברית ונשיאה ג'ו ביידן, ומאז גדלה באופן הדרגתי אך קבוע לאורך כל חודשי המלחמה.

## היסטוריה
המעבר נפתח לראשונה להעברת סיוע הומניטרי לרצועה ב-12 במאי 2024 תחת השם "**מעבר ארז מערב**", אף שבנייתו עדיין לא הושלמה בשלב זה. כבר ביומו הראשון תוכננו להיכנס דרכו כ-40 משאיות לרצועה. המשאיות המגיעות למעבר הן מנמל אשדוד ומירדן, ומאורגנות על ידי תוכנית המזון העולמית, ארגון הצדקה ההאשמי של ירדן וארגונים נוספים. בנוסף, סחורות נכנסות לרצועה מישראל ומהרשות הפלסטינית. כביש הגישה אל המעבר נסלל על ידי גדודי חיל ההנדסה הקרבית של צבא הגנה לישראל.

במקביל למבצע מרכבות גדעון, בין מאי לאוגוסט 2025, פעלו צה"ל, בהוראת הדרג המדיני, הקרן ההומניטרית לעזה וארגוני או"ם להעברת סיוע הומניטרי לרצועה דרך המעבר. צה"ל הכניס משאיות של סיוע הומניטרי לצפון הרצועה דרך מעבר זה ובהמשך גם דרך מעבר 96 במזרח מסדרון נצרים. במהלך אותו מבצע נהיה המעבר לאחד למשמעותי ביותר מבחינת כמות משאיות הסיוע שעוברות בו, כאשר בשלב מסוים עברו בו כחצי מכלל המשאיות של תוכנית המזון העולמית. במסגרת מבצע מרכבות גדעון ב' נסגר המעבר ב-12 בספטמבר.

ב-12 בנובמבר אותה שנה, במסגרת הסכם הפסקת האש השלישי במלחמה, נפתח המעבר מחדש לתנועת משאיות סיוע. הסיוע תוכנן להיות מועבר על ידי ארגוני האומות המאוחדות וארגונים בינלאומיים אחרים, לאחר בידוק ביטחוני שתוכנן שתבצע רשות המעברים היבשתיים של משרד הביטחון.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:הסיוע ההומניטרי לרצועת עזה במלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:מעבר ארז
קטגוריה:גבול ישראל – רצועת עזה
קטגוריה:רצועת עזה: תחבורה
זיקים
נחל סלקה

**נחל סלקה** הוא נחל במערב הנגב הנשפך אל הים התיכון. הנחל מתחיל סמוך לנירים ונשפך בקצה הצפוני של גוש קטיף, סמוך לדיר אל-בלח.

## תוואי
הנחל מתחיל בגובה של כ-100 מטרים מערבית לכפרים נירים ועין השלושה, בין שדות יישובי הפרסה של מערב הנגב. לאחר מכן הוא פונה לכיוון צפון־מערב ונכנס לשטח רצועת עזה, שם הוא פונה צפונה וממשיך במקביל לגדר המערכת. בזורמו צפונה הוא מקבל אליו את נחל עדי, את נחל גדור ואת נחל סעיד, כולל יובלו נחל חילף, והוא עובר את ציר כיסופים. לאחר מכן הוא פונה מערבה, וחולף ליד ואדי א-סלקא ובסמוך לשרידי כפר דרום, ובהמשך עובר מעליו דרך סלאח א-דין בגשר נחל סלקה. הנחל נשפך לים התיכון בקצה הצפוני של גוש קטיף, סמוך לדיר אל-בלח.

## הערות שוליים

סלקה
קטגוריה:רצועת עזה: גאוגרפיה
קטגוריה:נחלי ישראל הנשפכים לים התיכון
קטגוריה:מועצה אזורית אשכול
קטגוריה:עוטף עזה
ילדחרא

**ילדחרא** היא סדרת קומדיה שחורה ישראלית שעלתה לשידור בנובמבר 2025 ב-yes. הסדרה עוסקת בשי (שמואלי דקטור), ילד בן 12 הסובל מהתעללות בבית ובבית הספר. לאחר שהוא מגלה שאביו (יורם טולדנו) מנהל רומן, הוא מחליט לסחוט אותו כלכלית ורגשית באמצעות זהות בדויה.

## עלילה
הסדרה מגוללת את סיפורו של שי שם-טוב (שמואלי דקטור), ילד בן 12 הסובל מהתעללויות בלתי פוסקות בבית הספר והזנחה מצד הוריו. לאחר ששי מגלה שאביו מנהל רומן הוא מחליט לסחוט אותו כלכלית באמצעות זהות בדויה.

העלילה מסתבכת כאשר אריה (מנשה נוי), חוקר פרטי עם עבר מתוסבך מתחיל לחקור את הפרשה.

לאורך הסדרה מבליחים קטעי קומיקס גסים שמשקפים את עולמו הפנימי של שי.

## דמויות
* **שי** (שמואלי דקטור): ילד בן 12 שסובל מדימוי עצמי נמוך, התעללויות והזנחה. לאחר שמגלה שאביו מנהל רומן הוא מתחיל לסחוט אותו בעזרתו של אביגדור.
* **יקי** (יורם טולדנו): חשב שכר בתחום הנדל"ן ואביהם של שי ויובל. חולם לפרסם ספר עזרה עצמית שמבוסס על הגיגים מחייו. מנהל רומן עם חגית מה שמוביל לסחיטתו על ידי בנו שי.
* **רותי** (אפרת בן צור): אמם של שי ויובל. אישה שנוטה להדחיק את הבעיות שלה ושל משפחתה ומתעסקת יותר בצרות של אנשים אחרים, לאורך הסדרה ניתן לראות אותה מזדעזעת משלל דברים המוצגים בחדשות תוך התעלמות ממצבו של בנה.
* **יובל** (דאלי שכנאי): אחיו של שי. עתיד להתגייס ליחידת 8200. נוהג להרביץ לשי.
* **חגית** (ליאת הר לב): המאהבת המתוסכלת של יקי.
* **אריה** (מנשה נוי): חוקר פרטי. נשכר על ידי יקי בכדי לגלות מי עומד מאחורי הסחיטה.
* **אביגדור** (יובל סגל): הפדופיל השכונתי. עוזר לשי לסחוט את יקי.
* **ריקי** (רונה ליפז־מיכאל): המורה של שי. מתעלמת באופן תדיר מהבריונות ששי עובר.
* נטליה ( נויה זיזה כהן ): חברתו של שי.
* נועם שורצקי ( אדם קינן ): ילד מהכיתה של שי. נוהג להציק לו לקרוא לו בשמות גנאי ומרביץ לו.

## ביקורות
הסדרה זכתה לביקורות חיוביות.

אבישי סלע מ-Time Out תל אביב הילל את הסדרה וכתב - "ייתכן מאוד ש'ילדחרא' היא הדבר הטוב ביותר שהטלוויזיה הישראלית הוציאה בשנים האחרונות".

רועי אבן ממאקו שיבח את הסדרה על המקוריות, התעוזה והחדשנות שלה בנוף הישראלי ומציין לטובה את השחקן העולה שמואלי דקטור 

סמדר שילוני מויינט התייחסה לעומק של הסדרה ועל היכולת של ויסמן להביא למסך "נציג של מציאות עגומה" שלרוב לא זוכה להתייחסות דומה בטלוויזיה הישראלית ומציינת כי 

כליל חיון ממעריב קרא לסדרה "הפתעה נדירה" ו"יצירה מיוחדת במינה" ואמר כי "מדובר באחד מסיפורי ההתבגרות היפים ביותר של השנים האחרונות"

לעומת זאת איתי זיו מהארץ מביא לסדרה פרשנות מעורבת וקרא לה "קומדיה פרועה בחצי קלאץ'" אולם הוא גם טורח לציין ש"הפרק הראשון וחלקים מהשני מבריקים"

על פי דו״ח השימושים השנתי של yes הסדרה מדורגת במקום ה-8 ב"10 הסדרות הנצפות ביותר לשנת 2025"

## קישורים חיצוניים

* "ילדחרא", עמוד הסדרה באתר yes
* ילדחרא | פרק 1 בערוץ היוטיוב של yes

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:סדרות קומדיה ישראליות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2025
אבא (שיר של בן צור)

**"אבא"** הוא סינגל בסגנון פופ-אמונה ומוזיקה יהודית שבוצע על ידי הזמר-יוצר הישראלי בן צור. השיר יצא לאור ב-5 בפברואר 2024 והפך לאחד הלהיטים המזוהים ביותר עם פריצתו של האמן למיינסטרים הישראלי, תוך שהוא זוכה להצלחה רבה ברשתות החברתיות ובתחנות הרדיו הדתיות והכלליות כאחד.

## רקע וכתיבה
השיר נכתב והולחן על ידי בן צור בשיתוף עם הפזמונאי והמלחין אופיר כהן, שגם הפיק את השיר לצד שמעון יחיא. השיר נולד על רקע אירועי מלחמת "חרבות ברזל" ותקופת חוסר הוודאות שלאחריה. לפי דבריו של בן צור, השיר נוצר מתוך תחושת חיפוש אחר נקודת אור ואמונה בתוך "החושך הגדול". הטקסט משתמש בדימויים מעולם היהדות (כמו "בניית תיבה לפני המבול") ומבטא פנייה אישית וישירה לבורא עולם בבקשת הגנה ותיקון הנפש.

## הצלחה במצעדים וברשת
השיר נחשב לאחד הלהיטים הוויראליים הגדולים של שנת 2024. הוא צבר מיליוני צפיות ביוטיוב תוך חודשים ספורים והפך ל"סאונד" פופולרי בטיקטוק ובאינסטגרם מה שגרם להרבה אנשים לחזור בתושבה כך סיפר בן צור. הצלחתו חצתה מגזרים, והוא הושמע בתדירות גבוהה כמו כן במצעד כאן מורשת שם זכה בן צור בתואר "פריצת השנה" השיר הגיע ל**מקום 4**, בנוסף במצעד רדיו דרום וישראל היום עם תחנות הרדיו האזוריות הגיע השיר ל**מקום 29**. הצלחת השיר הובילה את בן צור להכריז על מופעי ענק בין היתר בהיכל מנורה.

## ביקורות
מבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי העניק לשיר ציון של ארבעה כוכבים מתוך חמישה. בביקורתו תיאר חרסונסקי את השיר כ"זעקת ייאוש שנשמעת אמינה ומשכנעת", וציין כי בן צור שר את המועקה האישית והבלבול מ"מקום של אמת". חרסונסקי הוסיף כי העיבוד האקוסטי מבליט את קולו של בן צור ויוצר תחושה של "בין שמיים לארץ", אף שציין כי מילות השיר משקפות מצב טראומטי ואינן תמיד קוהרנטיות.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי בן צור
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אופיר כהן
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי אופיר כהן
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי אופיר כהן
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי שמעון יחיא
אנדרו גרג

**אנדרו גרג** (באנגלית: **Andrew Gregg**; 10 ביוני 1755 – 20 במאי 1835) היה פוליטיקאי אמריקאי, איש המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית, אשר כיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם פנסילבניה בשנים 1807–1813. קודם לכן כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית בשנים 1791–1807.

## ביוגרפיה
גרג נולד ב־10 ביוני 1755 בעיר קרלייל שבפרובינציית פנסילבניה. אביו היה אנדרו גרג (1710–1789) ואמו ג'יין סקוט (1725–1783).

הוא נישא למרתה פוטר, בתו של מייג'ור גנרל ג'יימס פוטר. לזוג נולדו 11 ילדים. בנו, אנדרו גרג הבן, בנה בסביבות שנת 1825 את אחוזת אנדרו גרג

גרג כיהן כחבר הקונגרס של ארצות הברית מטעם פנסילבניה בין השנים 1791–1813: תחילה כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מ־24 באוקטובר 1791 ועד 3 במרץ 1807, ולאחר מכן כחבר הסנאט של ארצות הברית מ־26 באוקטובר 1807 ועד 3 במרץ 1813. במהלך חלק מתקופת כהונתו בסנאט שימש כנשיא הזמני של הסנאט בין יוני לדצמבר 1809.

בשנת 1816 מונה למזכיר המדינה של פנסילבניה, וב־1823 התמודד ללא הצלחה על תפקיד מושל פנסילבניה. עוד לפני בחירתו לקונגרס של ארצות הברית שירת במיליציה במהלך מלחמת העצמאות של ארצות הברית, ושימש כמורה פרטי (טוטור) בקולג' של פילדלפיה בשנים 1779–1783. שניים מנכדיו, אנדרו גרג קרטין וג'יימס קסבייר מקלנהן, היו פוליטיקאים בולטים בפנסילבניה.

גרג נפטר ב־20 במאי 1835 בבלפונטה שבפנסילבניה, במחוז סנטר, בגיל 79, ונקבר בבית העלמין יוניון.

שני אזורי משנה בפנסילבניה נקראים על שמו: אחד במחוז סנטר ואחד במחוז יוניון (שבעבר היה חלק ממחוז לייקומינג).

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי פנסילבניה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מפנסילבניה
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מפנסילבניה
קטגוריה:נשיאים זמניים של הסנאט של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1755
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1835
קבוצת לגו

**Lego A/S**, הידועה גם בשם **קבוצת הלגו** (בסגנון **LEGO Group**), היא חברת ייצור צעצועי בנייה דנית שבסיסה בבילונד. היא מייצרת צעצועים ממותגים של לגו, המורכבים בעיקר מלבני פלסטיק ABS ומגומי משתלבים. קבוצת לגו בנתה גם מספר פארקי שעשועים ברחבי העולם, כל אחד מהם ידוע בשם לגולנד, ומפעילה חנויות קמעונאיות רבות.

מקור השם "לגו" הוא בביטוי הדני , שמשמעותו "לשחק היטב".

החברה נוסדה בשנת 1932 על ידי אולה קירק כריסטיאנסן. במחצית הראשונה של 2015, קבוצת לגו הפכה לחברת הצעצועים הגדולה בעולם מבחינת הכנסות, עם מכירות שהסתכמו ב , ועבר את מאטל, שהייתה בעלת  במכירות. נכון לשנת 2025, החברה בבעלות משפחת כריסטיאנסן באמצעות משרד המשפחה שלהם, חברת ההשקעות קירקבי.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:לגו
מעבר 96

**מעבר 96** הוא מעבר גבול המיועד לסיוע ההומניטרי לרצועת עזה הנמצא במזרח מסדרון נצרים ברצועה, בסמוך לגדר המערכת של ציר הוברס. המעבר הוא אחד משני מעברים שנפתחו בגבול ישראל – רצועת עזה במלחמת חרבות ברזל על מנת להעביר סיוע לרצועה, והוא התחיל לפעול ב-11 במרץ 2024.

המעבר נמצא בקצהו המזרחי של ציר נצרים.

## רקע

בתגובה הכריזה ישראל על מלחמת חרבות ברזל נגד ארגוני הטרור הפלסטיניים, שכללה תקיפות מהאוויר ומהים ותמרון קרקעי, והובילה לעשרות אלפי הרוגים ולהרס ברצועת עזה. כחלק מהפעלת הלחץ כנגד חמאס במטרה להביא למיטוט הארגון ושחרור החטופים, הטילה ישראל מצור על כניסת אספקה לרצועה. אולם, בלחץ בין-לאומי, אפשרה המדינה שבועיים לאחר הטבח את הכנסתן של כ-20 משאיות עם סיוע הומניטרי לרצועה. בהמשך אותו חודש הוגדלה אספקת הסיוע בלחץ ארצות הברית ונשיאה ג'ו ביידן, ומאז גדלה באופן הדרגתי אך קבוע לאורך כל חודשי המלחמה.

## היסטוריה
המעבר נפתח לראשונה להעברת סיוע הומניטרי לרצועה ב-11 במרץ 2024 כחלק ממסדרון נצרים. כבר ביומו הראשון נכנסו דרכו שש משאיות לרצועה בלחץ ארצות הברית. המשאיות אורגנו על ידי תוכנית המזון העולמית. בתשעת הימים הראשונים לפעילות המעבר עברו בו 86 משאיות סיוע.

במהלך חודשיו הראשונים של המעבר, כאשר ישראל עוד שולטת על מסדרון נצרים לפני הסכם הפסקת האש השני במלחמה מינואר 2025, התפתח סביב המעבר בסיס של צבא הגנה לישראל. בתחילה הבסיס קטן צוות קטן שתפקידו לעקוב אחר הכניסות היציאות מהרצועה, אך בהמשך התפתח המקום לבסיס גדול, שזכה לכינוי "**טרמינל 3**", מפאת גודלו המשמעותי ובהקבלה לטרמינל 3 בנמל התעופה בן-גוריון, טרמינל הנוסעים הגדול ביותר במדינת ישראל. באותה תקופה היה המעבר בחלק המזרחי של הבסיס, כלל שני נתיבי כניסה נפרדים ונוהל על ידי יחידה חיל רגלים ושריון משותפת.

במקביל למבצע מרכבות גדעון, בין מאי לאוגוסט 2025, פעלו צה"ל, בהוראת הדרג המדיני, הקרן ההומניטרית לעזה וארגוני או"ם להעברת סיוע הומניטרי לרצועה דרך המעבר, לאחר שבתחילת המבצע העביר משאיות רק דרך מעבר זיקים בצפון הרצועה. במהלך אותו מבצע נהיה המעבר לאחד המשמעותיים ביותר מבחינת כמות משאיות הסיוע שעוברות בו. כך, למשל, ב-27 במאי עברו בו 22 משאיות, וב-2 ביוני עברו בו 44 משאיות נוספות, על פי עדויות של אתר הפועל מהרשות הפלסטינית. במסגרת מבצע מרכבות גדעון ב' נסגר המעבר ב-12 בספטמבר.

בנובמבר אותה שנה, במסגרת הסכם הפסקת האש השלישי במלחמה, נפתח המעבר מחדש לתנועת משאיות סיוע. הסיוע תוכנן להיות מועבר על ידי ארגוני האומות המאוחדות וארגונים בינלאומיים אחרים, לאחר בידוק ביטחוני שתוכנן שתבצע רשות המעברים היבשתיים של משרד הביטחון. בדצמבר 2025 נכנסו לרצועה דרך המעבר 600 משאיות סיוע בכל יום.

## הערות שוליים

קטגוריה:הסיוע ההומניטרי לרצועת עזה במלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:גבול ישראל – רצועת עזה
קטגוריה:רצועת עזה: תחבורה
96
תחנת עיירות

**תחנת עיירות** היא תחנת משטרה במחוז דרום של משטרת ישראל. התחנה נמצאת בכביש 60 ליד מחלף שוקת.

התחנה אחראית על מרבית הפזורה הבדואית בנגב ומעניקה שירות ליישובים תל שבע, עומר, לקייה, חורה, יתיר, שני, מיתר, כרמים, להב, דבירה, שומריה ויישובי הפזורה הבדואית.

אזור תחנת עיירות שוכן לתחנת חברון של מרחב יהודה ותחנה קריית גת של מרחב לכיש (מצפון), תחנת ערד (ממזרח), תחנת ערוער (מדרום) ותחנות באר שבע ורהט של מרחב נגב (ממערב).

התחנה נאבקת בגניבת אמל"ח מבסיסי צה"ל. מאז פריצת מלחמת חרבות ברזל התגברה תופעה זו בבסיסים ובשטחי הכינוס באזור התחנה.

## היסטוריה
בשנת 2000 הכריז השר לביטחון פנים, שלמה בן עמי, על הקמת שני תאי מעצר בתחנת עיירות.

בדצמבר 2021, בצל המאבק המוגבר בפשיעה בדרום הארץ, מפקד תחנת עיירות וכמה שוטרים נוספים בתחנה הודיעו על התפטרות מתפקידם.

## מפקדי התחנה

## הערות שוליים

קטגוריה:משטרת ישראל: תחנות
קטגוריה:מחוז הדרום (משטרה)
קטגוריה:כביש 60: מבנים