open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
צוריאל אדמנית

**צוריאל אדמנית** (9 ביוני 1915, כ"ז בסיוון תרע"ה – 14 באוקטובר 1973, י"ח בתשרי תשל"ד) היה מחנך והוגה דעות בולט בתנועת הקיבוץ הדתי.

## תולדות חייו
אדמנית נולד כפרנץ וילהלם דיאמנט לדוד וסופי בפוזן, אז בגרמניה. התייתם בגיל צעיר מאביו. למד בגימנסיה הומניסטית בברלין וסיים בה את לימודיו לקראת בחינות הבגרות. היה עדיין תלמיד בעת עלות הנאצים לשלטון בגרמניה. נמנה עם חברי תנועת הנוער הדתי-חרדי 'עזרא' והשתייך לחוג הארצישראלי שלה. למד שנה אחת בישיבת מונטרה בשווייץ ולאחר מכן שהה במשך שלוש שנים בחווֹת ההכשרה של הבח"ד באיטליה ובגרמניה (בבלנקניזה ובגרינגסהוף), בהן התכונן לעלייתו ארצה.

עלה לארץ ישראל בתשרי תרצ"ח (19 ספטמבר 1937), והצטרף לקבוצת רודגס ליד פתח תקווה. בתרצ"ט (1939) נשא את הילדה לבית הורביץ לאישה, ומנישואים אלה נולדו להם שתי בנות ושני בנים.

היה מדריך ומרכז חברות-נוער במסגרת עליית הנוער, מורה ומחנך בבית הספר; הדריך את המחזור הראשון של הכשרת בני עקיבא מצפון אמריקה, תפקיד בו קבע את דפוסי ההכשרות למחזורים הבאים. מאז שנת תש"ט שימש נציג הקיבוץ הדתי בהנהלה הארצית של 'בני עקיבא', והיה מדריך חברתי של גרעין ז' שהצטרף לימים לקיבוץ סעד, הקבוצה הראשונה של 'בני עקיבא'.

מילא שורה של תפקידים פנימיים הן בקבוצת רודגס והן בקבוצת יבנה מאוחר יותר, ובהם מזכיר פנים, פעיל בוועדות חברה, חינוך, דת ותרבות, בוועדה להכוונת החיים הדתיים ובמערכת 'עמודים'. יזם גם חוגים תורניים והיה פעיל בהם. כמו כן היה רפתן ועובד במדגריה.

שימש כמפקד אזור (מא"ז) בתקופה שקדמה למלחמת העצמאות ובמהלכה. בזמנים שונים היה פעיל במזכירות המורחבת של הקיבוץ הדתי, ומילא גם תפקיד מרכז ועדת הביטחון, בו פיתח וטיפח את הקשרים ההדוקים עם בני הקיבוץ הדתי במהלך שירותם בצה"ל.

היה מרצה מבוקש בחוגים רבים, כולל בתנועה הקיבוצית במסגרת 'קירוב לבבות' ועוד, והיה מקובל כמדריך רוחני בקבוצתו, קבוצת יבנה, ובכל הקיבוץ הדתי. מאמריו הרבים התפרסמו בעיתונים ובכתבי עת שונים, כמו 'הצופה', 'מבית' (עלון קבוצת יבנה), 'עמודים', 'זרעים', ו'דעות', אחרי שנפטר קיבץ יצחק אשר את רוב מאמריו, והפך אותם לספר "בתוך הזרם ונגדו".

בעיצומה של מלחמת יום הכיפורים נפטר מדום לב והובא למנוחות בבית העלמין של קבוצת יבנה.

על שמו של צוריאל אדמנית נקרא שבט בבני עקיבא.

## כתבים
* **בתוך הזרם ונגדו**, אסופת מאמרים בעריכת יצחק אשר, הוצאת מזכירות הקיבוץ הדתי, תל אביב, מהדורה שנייה, תשמ"א

## קישורים חיצוניים
*  מושג הערבות במצוות אצל חכמינו הראשונים / צוריאל אדמנית
*  היחיד והציבור בחיים הדתיים של הקבוצה / צוריאל אדמנית
* יואב איתן, ערכים ותורה במבחן הזמן במשנתו הרעיונית והחינוכית של צוריאל אדמנית, עבודה לקבלת תואר מוסמך, האוניברסיטה העברית תשע"ט
* יונה בן-ששון, 'עיון במערכת דעותיו של צוריאל אדמנית' **עמודים** 396, תשל"ט עמ' ,17-15, 398 עמ' 83-80
* שמעון הקשר, 'עם הופעת אסופת מאמריו של צוריאל אדמנית ז"ל', **עמודים** 384, תשל"ח עמ' 21-8
* אפרים יעיר, נגד הזרם ובתוכו – צוריאל אדמנית', **דמות וקומה** – חמישים דמויות שכדאי להכירן ערך דר' יצחק אלפסי. הוצאת "נשר" תשמ"ט, עמ' 287-282
* נחם אילן, "היחס להלכה בהגותו של צוריאל אדמנית", עבודה סמינריונית מוגשת לפרופ' אליעזר שביד, האוניברסיטה העברית ירושלים, תשל"ט

## הערות שוליים

קטגוריה:ציונות דתית: אנשי חינוך
קטגוריה:אנשי עליית הנוער
קטגוריה:קבוצת יבנה: אישים
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:חברי ברית חלוצים דתיים
קטגוריה:בני עקיבא העולמית: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בקבוצת יבנה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1915
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1973
אולימפיאדת השחמט 1986

**[[אולימפיאדת השחמט]] ה-27** אורגנה על ידי פיד"ה וכללה תחרות פתוחה ומספר אירועים נוספים לקידום השחמט. היא התקיימה בדובאי, שבאיחוד האמירויות הערביות, בין 14 בנובמבר ל-2 בדצמבר 1986.

## התחרות הפתוחה
### תוצאות הגמר

### מדליות אישיות

## התחרות לנשים

**אולימפיאדת ה-12 לנשים** התקיימה במקביל לתחרות הפתוחה.
### תוצאות הגמר

### מדליות אישיות

## קישורים חיצוניים

* מידע על התחרות הפתוחה, באתר אולימפבייס 
* מידע על תחרות הנשים, באתר אולימפבייס 

קטגוריה:אולימפיאדת שחמט
קטגוריה:דובאי
קטגוריה:תחרויות שחמט ב-1986
קטגוריה:תחרויות ספורט באיחוד האמירויות הערביות
קלוד פרנק

**קלוד פרנק** (באנגלית:** Claude Frank**; 24 בדצמבר 1925 – 27 בדצמבר 2014) היה פסנתרן אמריקאי-יהודי. הקריירה שלו כוללת הופעות עם מיטב התזמורות הגדולות בעולם, הופעות בפסטיבלים החשובים ורסיטלים חשובים ברחבי העולם.

## חייו
פרנק גדל בנירנברג עד גיל 12. לאחר מכן הצטרף לאביו בבריסל. מהר מאוד הוא עבר לפריז שם למד בקונסרבטוריון המקומי. הכיבוש הגרמני דחק בו לעזוב את צרפת בשנת 1940 לספרד שם שהה באופן בלתי חוקי. הוא הופיע במסיבה של שגריר ברזיל ושם קיבל את האשרה להגיע לארצות הברית על ידי השגריר האמריקאי, שנכח במסיבה. עבד עם ארתור שנאבל וקרל אולריך שנאבל בניו יורק.

למד הלחנה וניצוח באוניברסיטת קולומביה. פריצת דרך בקריירה שלו הייתה בשנת 1959 כשהופיע עם התזמורת הפילהרמונית של ניו יורק לראשונה בניצוחו של ליאונרד ברנשטיין. בטנגלווד הוא למד עם סרגיי קוסביצקי. הופיע ברחבי העולם כסולן במזרח, באוסטרליה, באירופה, בישראל ובדרום אמריקה וכן בקונצרטים של מוזיקה קאמרית. נקודת ציון בקריירה שלו הייתה הקלטת כל 32 הסונטות לפסנתר של בטהובן עבור חברת התקליטים תקליטי RCA בשנת 1971 ונגינה שלהן ברחבי העולם. הוא הופיע עם רעייתו הפסנתרנית ליליאן קליר ואחר כך עם בתו הכנרת פמלה פרנק. פרנק לימד במכון קרטיס למוזיקה בפילדלפיה, פנסילבניה, ונתן כיתות אמן באוניברסיטת ייל, באוניברסיטת דיוק, באוניברסיטת קנזס ובבית הספר לאמנויות בצפון קרוליינה.

פרנק לימד בפקולטה לפסנתר בבית הספר למוזיקה בייל מאז 1973.

נפטר ב-27 בדצמבר 2014.

## קישורים חיצוניים

* Claude Frank (Artist Profile), in " *Saint Paul Sunday*", Retrieved September 19, 2007.

קטגוריה:מהגרים לארצות הברית
קטגוריה:פסנתרנים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מוזיקאים שעזבו את גרמניה הנאצית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת דיוק
קטגוריה:סגל אוניברסיטת ייל
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1925
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2014
תימן במשחקים האולימפיים

**[[תימן]]** משתתפת ב**[[המשחקים האולימפיים|משחקים האולימפיים]]** מאז אולימפיאדת ברצלונה (1992). בשתי האולימפיאדות שקדמו לה, אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) ואולימפיאדת סיאול (1988) השתתפה צפון תימן, ובאחרונה נטלה חלק גם דרום תימן. המדינות התאחדו ב-1990, ומאז יש להן משלחת אחת.

בכל האולימפיאדות בהן השתתפה, שלחה תימן מספר מועט של ספורטאים. מספר השיא נרשם באולימפיאדת ברצלונה - 13 (אם כי באולימפיאדת סיאול עמד מספר הספורטאים משתי המשלחות על 19 - 11 מהצפון ו-8 מהדרום). לאולימפיאדת לונדון (2012) שלחה תימן ארבעה ספורטאים בלבד. אף ספורטאי תימני לא רשם הישג משמעותי במשחקים האולימפיים.

תימן מעולם לא השתתפה באולימפיאדת חורף.

## ראו גם
* תימן במשחקים הפאראלימפיים
* תימן במשחקים האולימפיים לנוער

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:תימן: ספורט
קטגוריה:מדינות במשחקים האולימפיים
דברי

**דַּבְּרִי** הוא אלבום הבכורה של הזמרת-יוצרת הישראלית עלמה זהר. האלבום יצא לאור ב-17 ביולי 2008, על ידי חברת התקליטים התו השמיני. את האלבום הפיק מוזיקלית אסי איילון, שהפיק גם את האלבום מסע ומתן, של הזמר מוש בן ארי.

הסינגל הראשון מתוך האלבום, "עם הגב", שיצא ב-4 באפריל 2008, זכה להשמעות נאות בתחנות הרדיו, והסינגל השני, "אגו טריפ", שיצא בחודש יוני, זכה להשמעות רבות בתחנות הרדיו והטלוויזיה. השיר זכה ל-145 השמעות בשבוע אחד בכל התחנות בישראל, והפך לשיר המושמע ביותר מספר שבועות ברציפות. סך הכל, השיר הושמע 1106 פעמים בשנת תשס"ח. עקב ההצלחה הגדולה של הסינגל, הוקדמה יציאתו של האלבום, שלבסוף יצא בחודש יולי. באוגוסט של אותה שנה יצא הסינגל השלישי מהאלבום, "שיר אהבה אינדיאני (Miguel)", המבוצע באנגלית, בעברית ובמעט ספרדית. גם סינגל זה זכה לכמויות גדולות של השמעות וגם הוא הפך לשיר המושמע ביותר עד תחילת חודש אוקטובר. ב-25 בנובמבר של אותה שנה, יצא הסינגל הרביעי מהאלבום שגם פותח אותו, והוא "דע".

כעבור חודשיים מצאת האלבום, זכה למעמד של אלבום זהב לאחר שמכר מעל ל-20,000 עותקים.

## רשימת רצועות

;הערות
* "אגו טריפ" מעוצב כ"אגו-טריפ".
* "גלות בבל השנייה" מעוצב כ"גלות בבל השנייה".
* "שיר אהבה אינדיאני (Miguel)" מעוצב כ"שיר אהבה אינדיאני (מיגל)".

## אמנים משתתפים
* גיטרות ובס, קלידים: אסי איילון
* כלי הקשה וקלימבה: אלון יופה
* תופים: ערן פורת
* חצוצרה: אייל יחיאלי
* צ'לו: יועד ניר
* כינור: מיכאל גריילסאמר
* קלידים: דוד עדה

## וידאו קליפים
*אגו טריפ (בימוי: זוהר רון)

## קישורים חיצוניים

* 
* 
*  מאיה קוסובר, שיר אהבה אינדיאני - עלמה זהר, בפודקאסט "שיר אחד" באתר "כאן"

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-2008
קטגוריה:אלבומי עלמה זהר
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי פלטינה בישראל
קטגוריה:אלבומי חברת התו השמיני
תעלת אלברט

**תעלת אלברט** (בהולנדית: Albertkanaal, בצרפתית: Canal Albert) היא תעלה בצפון מזרח בלגיה הקרויה על שם אלברט הראשון, מלך הבלגים. מחברת את הערים אנטוורפן ולייז' ונהרות המז והסכלדה. עומקה 3.40 מטר, גובהה 6.70 מטר, ואורכה 129.5 ק"מ. התעלה מסוגלת לשמש להובלת ארבה בת עשרת אלפים טון.

התעלה נחפרה בין 1930 ל-1939 והשימוש בה החל בשנת 1940. בשל מלחמת העולם השנייה הניצול המלא של התעלה החל רק בשנת 1946. הבדל הגובה בין אנטוורפן ולייז' הוא 56 מטרים. שישה תאי שיט דרושים על מנת להתגבר על הבדלי הגובה. בחמישה מהתאים יש הפרשי גובה של עשרה מטרים, ובאחד של 5.35 מטרים.

המסע לאורך התעלה ארך שבוע בשנות ה-30. מאז השלמת תעלת מיין-דנובה ב-1992 יכולה אסדה לשוט כיום מאנטוורפן אל הים השחור. במהלך מלחמת העולם השנייה שימשה התעלה כקו הגנה, היא שמשה להגן הן על אזור בלגיה והן על מחוזותיה הצפון מזרחיים של צרפת. במהלך המערכה על צרפת בשנת 1940 הצליחו הגרמנים לחצות את התעלה עוד ביומה הראשון של המערכה. בספטמבר 1944 חצתה את התעלה הדיוויזיה הקנדית השנייה במהלך שחרור בלגיה והולנד מהכיבוש הנאצי.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:תעלות
קטגוריה:פלנדריה: גאוגרפיה
קטגוריה:ולוניה: גאוגרפיה
אוסטרובסקי

**אוסטרובסקי** (בכתיב לועזי: **Ostrovski** ולעיתים **Ostrovsky**) הוא שם משפחה רוסי, אוקראיני, פולני, בלארוסי, המשמש גם כשם משפחה יהודי מזרח אירופי. משמעות השם הוא "מהאי", או מאחד היישובים הקרויים אוסטרוב.

קטגוריה:שמות משפחה
פבל קוהוט (נגן עוגב)

**פבל קוהוט** (בצ'כית: **Pavel Kohout**, נולד ב-1976 בפראג שבצ'כוסלובקיה) נגן עוגב צ'כי.

קוהוט הוא בוגר הקונסרבטוריון של פראג והפקולטה למוזיקה של האקדמיה לאמנויות הבימה של פראג בהנחייתו של פרופסור יארוסלב טומה. בשנים 1999 - 2000 המשיך בלימודיו בקונסרבטוריון של אמסטרדם בהולנד אצל הפרופסור המומחה הנודע יאקה ואן אורטמרסן.

## פרסים
* פרס ראשון ופרס באך באחת מתחרויות העוגב הבינלאומיות הגדולות בעולם, IOCM מוזאשינו בטוקיו 2000
* פרסים ראשונים בתחרויות עוגב בינלאומיות בליובליאנה 1998 
* פרסים ראשונים בתחרות עוגב בינלאומית בווילנה 1999
* "מלאך רוקד" - פרס תחרות המוזיקה האירופאית לנוער

## קישורים חיצוניים

* 


* Concert tour of Pavel Kohout


קטגוריה:נגני עוגב צ'כים
קטגוריה:מבצעים בכלים אותנטיים
קטגוריה:צ'כים שנולדו ב-1976
יארוסלב טומה

**יארוסלב טומה** (בצ'כית: **Jaroslav Tůma**; נולד ב-1956) הוא נגן עוגב צ'כי.

## קריירה
טומה, יליד פראג, הוא נגן עוגב, צ'מבליסט ופסנתרן. הוא סיים את לימודיו בקונסרבטוריון של פראג ובפקולטה למוזיקה של האקדמיה לאמנויות הבמה בפראג. הוא זכה בפרסים ראשונים בתחרויות לאלתור בעוגב בנירנברג שבגרמניה בשנת 1980 ובהארלם שבהולנד בשנת 1986. טומה גם זכה בהצטיינות יתרה במספר תחרויות פרשנות בעוגב, בשנת 1978 בלינץ שבגרמניה, בשנת 1979 בתחרות האביב הבינלאומית בפראג, ובשנת 1980 בתחרות יוהאן סבסטיאן באך בלייפציג. 

יארוסלב טומה הוא פרופסור בפקולטה למוזיקה של האקדמיה לאמנויות הבימה בפראג. בין תלמידיו שם היה נגן העוגב פבל קוהוט.

## קישורים חיצוניים


* Home page of Jaroslav Tůma 
* Bach-cantatas.com


קטגוריה:נגני עוגב צ'כים
קטגוריה:מבצעים בכלים אותנטיים
קטגוריה:צ'כים שנולדו ב-1956
קוהוט

**קוהוט** או **קוגוט** (בצ'כית Kohút, בפולנית:Kogut, באוקראינית וברוסית:Когут) הוא שם משפחה פולני, צ'כי, אוקראיני, הונגרי ויהודי. 

זהו הוא גם שמם של מספר הרים בצ'כיה.

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
אוסטרוב

השם **אוסטרוב**, שפירושו בשפות סלאביות רבות הוא "אי", הוא שמם של מספר מקומות.
אגם ויאריקה

**ויאריקה** (בספרדית: **Lago Villarrica**) הוא אגם במחוז אראוקניה בדרום צ'ילה, דרומית-מזרחית לטמוקו וצפונית-מזרחית לוולדיביה. האגם שואב את שמו מהר הגעש ויאריקה השוכן דרומית-מזרחית לאגם. בשפת המפוצ'ה שמו מיולפקן (Mallolafquén).

האגם שוכן ממערב לרכס הרי האנדים, באזור רווי אגמים. מצפון לו אגם קוליקו, מצפון-מזרח קבורגואה ומדרום קלפקן. האגם הוא אתר תיירות פופולרי, ומתקיימות בו פעילויות של ספורט ימי כגון סקי מים, שיט, קיאקים ודייג. לחופיו שתי עיירות המבוססות על ענף התיירות, ויאריקה מדרום-מערב ופוקון מדרום-מזרח.

## קישורים חיצוניים

ויאריקה
קטגוריה:אראוקניה
כביש 40 (ארגנטינה)

**כביש 40** (בשמו הרשמי: **הדרך הלאומית מס' 40** בספרדית: **Ruta Nacional Nº 40**) הוא הכביש הארוך בארגנטינה.
## גאוגרפיה
רשמית, ראשית הכביש בכף וירחנס, בסמוך למוצאו של מצר מגלן באוקיינוס האטלנטי, וקצהו 5,194 ק"מ צפונה משם, בלה קיאקה שעל גבול בוליביה. בפועל, הדרך מתחילה בפונטה לוז'ולה, 100 ק"מ צפונית לכף וירחנס. הדרך עוברת ברובה לאורך הרי האנדים, היא חוצה 11 מהפרובינציות של ארגנטינה, ועוברת בסמוך ל-18 פארקים לאומיים ולכמה מאתרי התיירות החשובים בארגנטינה: קרחון פריטו מורנו, מערת הידיים, אגם פואלו, אל בולסון, בארילוצ'ה, צ'וס מלל, דרך היין של מנדוסה, חורבות קילמס, עמקי קלצ'אקי, ועוד. הדרך חוצה 27 מעברי הרים, הגבוה שבהם הוא אברה דל אקאי, בגובה של 4,895 מ' מעל פני הים, שנחשב למקום הגבוה ביותר בעולם שבו עובר כביש ארצי.

כביש 40 נחנך ב-1935, ובתחילה קילומטר האפס שלו היה בעיר מנדוסה, וממנה נמדדו המרחקים צפונה ודרומה. בשנת 2004 שונה המספור, וכיום ראשיתו הפורמלית בכף וירחנס, וממנה עולה צפונה. מעשית, הקילומטר הראשון בדרך הוא הקילומטר ה-100, בפונטה לוז'ולה.

נכון לשנת 2006, רק 48% מהדרך סלולה. בפרובינציות ריו נגרו ונאוקן הדרך סלולה לכל אורכה, ואילו בפרובינציות סלטה וחוחוי רק חלקים קטנים מהדרך סלולים.

## אתרים מרכזיים
* פרובינציית סנטה קרוס (1,325 ק"מ): ריו גז'גוס, ריו טורביו, אגם ארחנטינו (באזורו כביש גישה לאל קלפטה וקרחון פריטו מורנו, אגם ויידמה, אגם בואנוס איירס). בפרובינציה זו הדרך נעה תחילה מערבה לאורך כ-390 ק"מ, עד אזור ריו טורביו, בו היא מתעקלת צפונה, ובכיוון כללי זה היא ממשיכה עד סופה.
* פרובינציית צ'ובוט (586 ק"מ): אסקל, אגם פואלו
* פרובינציית ריו נגרו (145 ק"מ): אל בולסון, הפארק הלאומי נאוול ואפי, בארילוצ'ה (הכביש עובר בתוך העיר)
* פרובינציית נאוקן (684 ק"מ): נהר לימאי, ספאלה, צ'וס מלל
* פרובינציית מנדוסה (638 ק"מ): מלרגואה, נהר אטואל, מנדוסה
* פרובינציית סן חואן (333 ק"מ): סן חואן, סן חוסה דה חאצ'ל
* פרובינציית לה ריוחה (293 ק"מ): ויז'ה אוניון, צ'ילסיטו
* פרובינציית קטמרקה (275 ק"מ): בלן, סנטה מריה
* פרובינציית טוקומאן (37 ק"מ): חורבות קילמס
* פרובינציית סלטה (356 ק"מ): עמקי קלצ'אקי, קפז'אטה, קאצ'י, אברה דל אקאי, סן אנטוניו דה לוס קוברס, סלינאס גראנדס
* פרובינציית חוחוי (352 ק"מ): לה קיאקה

## גלריה

Ruta 40.jpg|כביש 40 בחלקו הדרומי
RioCollonCura.jpg|גשר מעל נהר קוז'ון קורה, פרובינציית נאוקן
Ruta 40, Lago Gutierrez.jpg|הק"מ ה-2,024, בסמוך לאגם גוטיירס, פרובינציית ריו נגרו
Ruta 40, Salta, Argentina.jpg|הק"מ ה-4,406, בפרובינציית סלטה, בין קפז'אטה לקאצ'י


## קישורים חיצוניים

* כביש 40 באתר משרד התיירות הארגנטינאי 

קטגוריה:ארגנטינה: תחבורה
קטגוריה:דרכים וכבישים

קטגוריה:חוחוי (פרובינציה)
קטגוריה:מנדוסה (פרובינציה)
קטגוריה:נאוקן (פרובינציה)
קטגוריה:סלטה (פרובינציה)
קטגוריה:סן חואן (פרובינציה)
קטגוריה:סנטה קרוס (פרובינציה)
קטגוריה:צ'ובוט
קטגוריה:ריו נגרו (פרובינציה)
קטגוריה:לה ריוחה (פרובינציה)
קטגוריה:קטמרקה (פרובינציה)
קטגוריה:טוקומאן (פרובינציה)
פולקסווגן ג'טה

**פולקסווגן ג'טה** (באנגלית: **Volkswagen Jetta**) היא מכונית משפחתית המיוצרת משנת 1979 על ידי חטיבת פולקסווגן הגרמנית. שווקה לעיתים תחת שמות אחרים: בורה, סגיטר, ונטו ואטלנטיק. השם **ג'טה** ניתן על שם זרם הסילון (**ג'ט** באנגלית) כמנהג פולקסווגן לקרוא את שמות הדגמים על שם תופעות אקלימיות עולמיות - זרמי אוויר ומים, מאז שעברו לווסת את טמפרטורת המנועים באמצעות נוזלים. מאז הדור הראשון ה**ג'טה** מבוססת על פלטפורמות A של קבוצת פולקסווגן שמזוהה יותר מכל עם הגולף, לכן הג'טה אינה אלא גרסת 4 דלתות סדאן לגולף.

הדור החמישי של הג'טה הוצג בתערוכת הרכב של לוס אנג'לס ב-5 בינואר 2005 והוצע למכירה לראשונה בארצות הברית. ברוב המדינות הוא כונה "ג'טה", אך במקסיקו ובקולומביה כונה "בורה", בארגנטינה וצ'ילה כונה "ונטו" ובסין הוא נקרא "סאגיטר". במבחני בטיחות של יורו NCAP זכה הדור החמישי בארבעה כוכבי בטיחות מתוך חמישה.

## ביקורת בעיתונות הרכב
מבקרי הרכב העניקו לדור החמישי ביקורות חיוביות לרוב, אך חלקם התלוננו כי הרכב איבד קצת מאופיו הייחודי ונדרש לעצבו מחדש.
## תמונות

קובץ:Techno Classica 2018, Essen (IMG 9671).jpg |  "פולקסווגן ג'טה" - קבריולט 
קובץ:98jetta.jpg |  "פולקסווגן ג'טה" - שנת 1998
קובץ:Car of Latvian Security Service of Parliament and State President.JPG | "פולקסווגן ג'טה" - ניידת משטרה


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מכוניות משפחתיות
קטגוריה:מכוניות קבריולה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1979
קטגוריה:כלי רכב גרמניים
ג'טה
מרכז שיטור קהילתי

ממוזער|מרכז שיטור קהילתי בפתח תקווה

**מרכז שיטור קהילתי** (בראשי תיבות: **מש"ק**) הוא מרכז המהווה נקודת קצה מרוחקת של תחנת המשטרה. במרכז השיטור הקהילתי פועלים מפקד מרכז שיטור קהילתי, (מפקד מש"ק) שהוא שוטר בדרגת נגד ושוטר מרכז שיטור קהילתי שפועלים אף עם המתנדבים שמופעלים במש"ק, מתנדבי המשמר האזרחי בתא שטח מסוים (שכונה, ישוב, מועצה אזורית וכדומה). פעילות השוטרים והמתנדבים במרכז השיטור הקהילתי נעשית במסגרת מודל "שיטור קהילתי"  - שיטור אפקטיבי לפתרון בעיות, שיפור השירות וצמצום תופעות פשיעה בשטח התחנה עליה נמנה המש"ק. מפקד המש"ק ושוטרי המש"ק כפופים פיקודית למשרד האק"מ (אגף קהילה משטרה) בתחנה, כאשר בראש משרד האק"מ עומד קצין האחראי לכל מרכזי השיטור הקהילתי בשטח התחנה ועל תפקודם התקין ולאחרונה עקב שינוי ארגוני ואיחוד האק"מ עם אגף מבצעים, נעשה כפוף לאגף זה ככל יחידות אגף הקהילה לשעבר.

## מפקדי המש"קים
מפקדי המש"קים ושוטרי המש"ק הם שוטרי תחנה מיומנים ומקצועיים לרוב בעלי ותק בתפקידים קודמים, אשר נבחרו לתפקיד זה בוועדה מרחבית בראשות מפקד מרחב או סגנו וקציני מרחב עקב החשיבות הניתנת לתפקיד זה, ולאחר מכן דוחה או מאשרת את תפקידו והיבחרותו לשמש כמפקד מש"ק או שוטר מש"ק.

## תפקידי מרכזי השיטור
למרכז השיטור הקהילתי תפקידים רבים: הקלת העומס על התחנות בגביית התלונות מהתושבים; גישור בסכסוכים בין התושבים; גיוס ליחידת המשמר האזרחי המקומית ופיקוד עליה; טיפול ממוקד בעבירות של איכות חיים (חנייה או רעש, לדוגמה); עזרה לפיקוח העירוני לאכוף את החוק ולשמור על הסדר, באמצעות סמכויות המשטרה (שאינן עומדות לרשות הפקחים); פיקוח על האבטחה של בתי הספר וגני הילדים; והדרכת הילדים ובני הנוער, במוסדות החינוך, לבטיחות בדרכים, לאי אלימות ולהימנעות מצריכה של סמים ואלכוהול.

עיקר עבודתם של השוטרים במרכזי השיטור הקהילתי היא באזור שעליו הם מופקדים, מול התושבים של אותו אזור ובאי האזור האחרים (עובדים, תלמידים וכו'). לכן, שוטרי המרכזים הקהילתיים מכירים היטב את האזור ואת תושביו והם משמשים גשר - מצד אחד מדריכים את כל כוחות המשטרה שפועלים באזור ומן הצד השני, מסבירים לתושבים על הפעילות של המשטרה ועל השירותים שלה לאזרח. בהתאם לכוח האדם הפנוי בכל תחנה, מפקדי התחנות משתדלים לשבץ שוטרים רבים ככל האפשר במרכזי השיטור הקהילתי. הבעיה העיקרית במימוש החזון של מרכזי השיטור הקהילתי היא המחסור החמור בכוח האדם במשטרה, אשר בגללו מתַגברים שוטרי המרכזים לעיתים קרובות את יחידות הסיור ואת יחידות התנועה במקום למלא את תפקידם בקהילה.

קטגוריה:משטרת ישראל
קתדרלת מולן

ממוזער|הקתדרלה, מבט מכיוון מערב
**קתדרלת מולן** (בצרפתית שמה המלא הוא Basilique Notre-Dame de l'Annonciation de Moulins) היא קתדרלה קתולית במוּלֶן, אלייה, צרפת. הקתדרלה בנויה בסגנון גותי לוהב (Flamboyant) והושלמה בגל התחייה הגותית במאה ה-19.
## היסטוריה
הקתדרלה נבנתה בתור כנסייה קולגיאלית בסוף המאה ה-15 בסגנון גותי לוהב (Flamboyant). ב-1822 נהפכה לקתדרלה ומושב הבישוף של מולן. בעקבות כך נבנתה הספינה הראשית מחדש בסגנון נאו-גותי ועמה חזית בעלת חלון רוזטה ושני צריחים מחודדים בידי האדריכלים ז'אן-בטיסט-אנטואן לאסיס (Lassus) ו-Millet בסוף המאה ה-19.

אוצר הקתדרלה כולל טריפטיכון מפורסם בשם Maître de Moulins מאת Jean Hey שהוזמן בסביבות 1500 על ידי דוכס בורבון.

## גלריה

Image:FR-03-Moulins14.JPG|חזית הקתדרלה, מבט מצפון מערב
Image:FR-03-Moulins13.JPG|חזית הקתדרלה, מבט מדרום מערב
Image:MoulinsCathedral001.jpg|בית המקהלה של הקתדרלה, מבט מצפון-מזרח
Image:Meister von Moulins 006.jpg|חלק מהטריפטיכון שבקתדרלה


## קישורים חיצוניים

* 
* מידע ותמונות, ב-Structurae.de
* תמונות מהמאה ה-19 של הקתדרלה, בצרפתית
* תמונות מהקתדרלה

מולן
קטגוריה:אוברן
קטגוריה:אוברן-רון-אלפ: מבנים
רז

**רז** היא מילה נרדפת לסוד או תעלומה. המילה משמשת כשם פרטי וכשם משפחה.

קטגוריה:שמות משפחה עבריים
קטגוריה:שמות פרטיים עבריים לגברים ולנשים
ירון

**ירון**, מילה שמשמעותה ישיר, יזמר. משמשת בעיקר כשם פרטי בעברית, אך גם כשם משפחה.

קטגוריה:שמות משפחה עבריים
קטגוריה:שמות פרטיים עבריים לגברים
אפגניסטן במשחקים האולימפיים

**[[אפגניסטן]]** השתתפה לראשונה ב**[[המשחקים האולימפיים|משחקים האולימפיים]]** באולימפיאדת ברלין (1936). היא נעדרה מאז מחמש אולימפיאדות: אולימפיאדת הלסינקי (1952), אולימפיאדת מונטריאול (1976), אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984), אולימפיאדת ברצלונה (1992) ואולימפיאדת סידני (2000). בעוד שארבע ההיעדרויות הראשונות היו ביוזמתה, היעדרותה מאולימפיאדת סידני נבעה מהשעייתו של הוועד האולימפי האפגני על-ידי הוועד האולימפי הבינלאומי בשל דיכוי נשים במדינה, שהונהגה אז בידי הטליבאן. גם ההיעדרות מאולימפיאדת לוס אנג'לס הייתה מטעמים פוליטיים - אפגניסטן השתתפה בחרם שארגנה ברית המועצות על המשחקים, ושבו השתתפו 14 מדינות מהגוש המזרחי. את אולימפיאדת מוסקבה (1980) החרימו 61 מדינות בהנהגת ארצות הברית, בשל הפלישה הסובייטית לאפגניסטן, אך אפגניסטן עצמה דווקא כן השתתפה בה. אפגניסטן מעולם לא השתתפה במשחקי החורף האולימפיים.

בהופעותיה הראשונות במשחקים, לא רשמו הספורטאים האפגנים הישגים גבוהים במיוחד. הראשון שהתבלט היה המתאבק מוחמד אבראהימי, שדורג במקום החמישי באולימפיאדת טוקיו (1964)

אולימפיאדת אתונה (2004), אליה שבה אפגניסטן בעקבות סיום שלטון הטליבאן, הייתה הראשונה בה ייצגו אותה גם נשים, האתלטית רובינה מוקימיאר והג'ודוקא פריבה רזאיי.

באולימפיאדת בייג'ינג (2008) היה לוחם הטאקוונדו רוחאללה ניקפאי לאפגני הראשון שזוכה במדליה אולימפית, מדליית ארד. ניקפאי, שהתחרה בקטגוריית המשקל של עד 58 ק"ג, עבר להתחרות בקטגוריית המשקל של עד 68 ק"ג באולימפיאדת לונדון (2012), וגם בה זכה במדליית ארד. לוחם טאקוונדו נוסף, נאסר אחמד בהאווה, סיים במקום החמישי בלונדון, בקטגוריית המשקל של עד 80 ק"ג.

## מדליות

### לפי אולימפיאדה
**באולימפיאדות הקיץ:**

### לפי ענף
**בענפי הקיץ:**

## ראו גם
* אפגניסטן במשחקים הפאראלימפיים
* אפגניסטן במשחקים האולימפיים לנוער

## הערות שוליים

קטגוריה:אפגניסטן: ספורט
קטגוריה:מדינות במשחקים האולימפיים
גפני

**גפני** הוא שם פרטי ושם משפחה ישראלי הנגזר מהמילה גפן

קטגוריה:שמות משפחה עבריים
עופר בן-אמוץ

**עופר בן-אמוץ** (נולד ב-20 באוקטובר 1955) הוא מלחין יהודי ישראלי-אמריקאי ופרופסור למוזיקה בקולורדו קולג'.

## קורות חיים
עופר בן-אמוץ נולד בחיפה בשנת 1955. הופיע לראשונה כפסנתרן בגיל 9. בגיל 16 זכה בפרס הראשון בתחרות "חת" לפסנתר. החל ללמוד קומפוזיציה ותאוריה של המוזיקה אצל יוסף דורפמן באקדמיה למוזיקה ע"ש רובין בתל אביב, והמשיך לימודיו בקונסרבטוריון של ז'נבה בשווייץ ובאקדמיה למוזיקה בדטמולד, גרמניה. ב-1987 עבר לארצות הברית, שם למד אצל ג'ורג' קראמב באוניברסיטת פנסילבניה, וסיים את לימודי הדוקטורט בקומפוזיציה. ד"ר בן-אמוץ משמש כיום כפרופסור לקומפוזיציה ולתאוריה בקולורדו קולג'.

יצירותיו של בן-אמוץ מבוצעות בקביעות באולמות קונצרטים ובפסטיבלים ברחבי העולם. הוא זכה בתחרות בינלאומית בווינה (1994), בפרס קאוואנה (1988), בפרס הזהב בתחרות רודפורט בדרום אפריקה (1993), בתחרות הבינלאומית לקומפוזיציה לחליל בקובה, יפן (1991) ועוד. חבר המרכז ליצירה ולתרבות יהודית ומשנת 1997 משמש כמנהלו האמנותי של מרכז זה בתחומי צפון-אמריקה. כמו כן, משמש כיועץ ארכיון מילקן למוזיקה יהודית-אמריקנית.

ביצירותיו של עופר בן-אמוץ בולט ביטוי רגשי ואישי עמוק. היסודות העממיים והטקסטורות העכשוויות, בשילוב תיזמור ייחודי ורב-דמיון, יוצרים מתח דינאמי ודרמטי ומגדירים את שפתו המוזיקלית של בן-אמוץ. יצירותיו הוצאו לאור על ידי מו"לים בינלאומיים חשובים כמו ברנרייטר וקליסטי, והוקלטו על ידי חברות נודעות כמו נאקסוס, סטיילטון ופלנה.

## קישורים חיצוניים

* 

* האתר של אופרת הדיבוק
* 
* 

קטגוריה:מלחינים ישראלים
קטגוריה:מלחינים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מהגרים מישראל לארצות הברית
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת פנסילבניה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1955
אוואלד פון קלייסט

**פאול לודוויג אוואלד פון קלייסט** (בגרמנית: **Paul Ludwig Ewald von Kleist**; 8 באוגוסט 1881 – 13 בנובמבר 1954) היה גנרל-פלדמרשל גרמני ששירת בוורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה, ומת בעודו בשבי ברית המועצות.

## ביוגרפיה
### קריירה מוקדמת
קלייסט נולד בבראונפלס למשפחה אריסטוקרטית. הוא קיבל חינוך צבאי ושירת כמפקד גדוד במלחמת העולם הראשונה. לאחר המלחמה שירת כמפקד דיוויזיית הפרשים ה-2 בין השנים 1932 ל-1934, ובאוקטובר 1934 מונה למפקד הקורפוס ה-8. בשנת 1938 הועבר קלייסט למסלול פרישה לאחר פרשת בלומברג-פריטש, אך נקרא מחדש לשירות פעיל בשנת 1939 עם פרוץ מלחמת העולם השנייה.

### מלחמת העולם השנייה
במהלך המערכה בפולין, פיקד קלייסט על הקורפוס ה-22. במהלך המערכה על צרפת פיקד קלייסט על "פאנצרגרופה פון קלייסט" יחידת שריון עצמאית כמעט, המורכבת משני קורפוסים שתפקידה היה לבצע את המבקע הדרומי דרך יער הארדנים אל מעבר לנהר המז לסדאן ומשם אל תעלת למאנש, מבקע שכונה "איבחת מגל", וביצועו איפשר לכתר את עיקר הצבא הצרפתי, וחיל המשלוח הבריטי על אדמת בלגיה. קלייסט שפיקד על אחד ממפקדי השריון המוכשרים ביותר בוורמאכט, היינץ גודריאן, חשש במהלך המערכה מהתקדמותם המהירה של הטנקים מערבה, והורה לגודריאן לעצור את התנופה מערבה לאחר צליחת המז. גודריאן סירב לפקודה זו. קלייסט הורה על פיטוריו של גודריאן, אך התערבות הדרג העליון של הוורמאכט, ומפקד קבוצת הארמיות לה היה כפוף קלייסט, גרד פון רונדשטט, איפשרה את המשך ההתקדמות מערבה, ונתנה לגודריאן את חופש הפעולה שאיפשר את המשך המבצע.

באפריל 1941 פיקד קלייסט על "קבוצת הפאנצר הראשונה" שכללה שני קורפוסים משוריינים, שהובילו את הפלישה ליוגוסלביה ויוון. גם במבצע ברברוסה פיקד קלייסט על קבוצת הפאנצר הראשונה כחלק מ"קבוצת ארמיות דרום".

בשנת 1942 מונה למפקד "קבוצת ארמיות A", שנשלחה אל הקווקז והייתה במרכז הקרב על קווקז, שמטרתו היה לתפוס את שדות הנפט החשובים באזור. בשנת 1943 קיבל דרגת גנרל-פלדמרשל לאור הצלחה בפינוי הכוח הגרמני מהאזור. במרץ 1944 הודח מתפקידו על ידי היטלר, לאחר שהורה, בניגוד לפקודות היטלר על נסיגת הארמייה השמינית שהייתה תחת פיקודו, מחשש כי תושמד על ידי הצבא האדום במסגרת מבצע דנייפר-קרפטי.

### לאחר המלחמה
קלייסט נתפס על ידי צבא ארצות הברית ב-1945. בספטמבר 1946 הוסגר ליוגוסלביה, שם באוגוסט 1948 נידון ל-15 שנים של עבודות פרך בגין פשעי מלחמה. במרץ 1949 הוא הועבר לברית המועצות, שם נשפט שוב ובפברואר 1952 נידון ל-25 שנות מאסר בעוון פשעי מלחמה. הוא מת בכלא בעיר ולדימיר בשנת 1954, והיה לקצין הצבא הגרמני הבכיר ביותר שמת בעודו בשבי הסובייטי.

## קישורים חיצוניים

* אוואלד פון קלייסט, באתר lexikon-der-wehrmacht 
* 
* 

קטגוריה:גנרלים ברייכסווהר
קטגוריה:גנרל-פלדמרשלים בוורמאכט
קטגוריה:גרמנים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:פושעי מלחמה נאצים
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים עם עלי אלון וחרבות
קטגוריה:מעוטרי עיטור מיכאי האמיץ
קטגוריה:מפקדי ארמיות גרמניות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אישים שהוסגרו לברית המועצות
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1881
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1954
ארנסט בוש

**ארנסט וילהלם ברנהרד בוש** (בגרמנית: **Ernst Wilhelm Bernhard Busch**; 6 ביולי 1885 – 17 ביולי 1945) היה גנרל-פלדמרשל גרמני במהלך מלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
### קריירה מוקדמת
בוש נולד ב-6 ביולי 1885 באסן וקיבל חינוך צבאי. הוא גויס לצבא האימפריה הגרמנית ב-1904 והצטרף לרגימנט הרגלים ה-13 (וסטפאליה ה-1 - הרוארט פון ביטנפלד). בתחילת מלחמת העולם הראשונה הוא הוביל את הפלוגה ה-11 ברגימנט הרגלים ה-56 (וסטפאליה ה-7 - פוגל פון פלקנשטיין), וב-27 בינואר 1915 הועלה לדרגת האופטמן. ביוני 1916 הוא מונה למפקד הגדוד ה-2 ברגימנט הרגלים ה-56, וב-4 באוקטובר 1918 הוא מנע פריצת דרך של האויב במהלך קרב בשמפאן, ועל כך זכה בעיטור פור לה מריט. כמו כן הוענקו לו במהלך המלחמה גם עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה.

לאחר המלחמה נותר בוש ברייכסווהר כאיש צבא הקבע, ומונה לאחראי על התעבורה בצבא ב-1924, וב-1 באפריל 1924 הועלה לדרגת מיור. ב-1 בפברואר 1930 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט ומונה למפקד הגדוד ה-3 ברגימנט הרגלים ה-9 (הפרוסי), וב-1 בינואר 1932 הוא מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-9 (הפרוסי). ב-1 בדצמבר 1932 הוא הועלה לדרגת אוברסט, וב-1 באוקטובר 1935 הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-15 באוקטובר 1935 מונה למפקד הדיוויזיה ה-23, וב-1 באוקטובר 1937 הועלה לדרגת גנרל לוטננט. ב-4 בפברואר 1938 בעקבות עמידתו לצד היטלר בפרשת בלומברג-פריטש הוא הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים ומונה למפקד הקורפוס ה-8.

### מלחמת העולם השנייה ואחריתו
במהלך הפלישה לפולין ב-1939 שירת תחת הגנרל וילהלם ליסט, ובמהלך השנה שלאחריה הוביל את הארמייה ה-16 במהלך המערכה על צרפת. בשל הצטיינותו בפיקוד על הארמייה קיבל מהיטלר ב-26 במאי 1940 את צלב האבירים של צלב הברזל.

בוש השתתף במבצע ברברוסה בראש הארמייה ה-16, ולקח חלק במערכת דמיאנסק וכן במצור על לנינגרד, בו הדף בהצלחה התקפות נגד של הצבא האדום. בשל כך קודם לדרגת גנרל-פלדמרשל ב-1 בפברואר 1943, וב-1 באוגוסט אותה שנה הוענק לו תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. בשנים 1943 ו-1944 פיקד על קבוצת ארמיות מרכז, אך לאחר תבוסתו של הוורמאכט במבצע בגרטיון ביוני 1944 פוטר על ידי היטלר והוחלף בגנרל-פלדמרשל ולטר מודל.

במרץ 1945 נקרא שוב לשירות והועמד בראש קבוצת ארמיות H. ביחד עם ארמיית הצנחנים הראשונה של קורט שטודנט ניסה לבלום את התקדמותו של הפילדמרשל מונטגומרי אל תוך גרמניה. הוא נכנע למונטגומרי ב-3 במאי 1945 ונלקח לשבי במחנה אלדרשוט באנגליה. הוא מת שם ב-17 ביולי 1945 מתעוקת לב, ממנה סבל בימיו האחרונים.
גופתו נטמנה בבית העלמין הגרמני בסטפורדשייר.

## ראו גם
* החזית המזרחית במלחמת העולם השנייה

## קישורים חיצוניים

* ארנסט בוש באתר lexikon-der-wehrmacht 

קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:גנרל-פלדמרשלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי פור לה מריט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:גרמנים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים עם עלי אלון
קטגוריה:מפקדי ארמיות גרמניות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1885
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1945
הדר (פירושונים)

קטגוריה:שמות משפחה עבריים
קטגוריה:שמות פרטיים עבריים לגברים ולנשים
קטגוריה:שמות פרטיים שמקורם בצמחים
גאורג פון קיכלר

**גאורג קרל פרידריך וילהלם פון קיכלר** (בגרמנית: **Georg Karl Friedrich Wilhelm von Küchler**; 30 במאי 1881 – 25 במאי 1968) היה גנרל-פלדמרשל גרמני בזמן מלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
### קריירה מוקדמת
קיכלר נולד ב-30 במאי 1881 בטירת פיליפסרוהה ליד הנאו שבגרמניה, למשפחה בעלת מסורת צבאית. בשנת 1900 התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית והצטרף לרגימנט הארטילריה ה-25 (הדוכסות הגדולה של הסן ה-1). במלחמת העולם הראשונה שירת בהצטיינות כמפקד סוללת תותחים, וזכה בצלב הברזל מדרגה ראשונה. לאחר מכן, ב-1916 היה לקצין מטה בדיוויזיה ה-206, ולאחר מכן שירת כקצין מטה בדיוויזיית המילואים ה-9. לאחר התבוסה הגרמנית במלחמת העולם הראשונה השתתף במאבקים באזור הבלטי כמפקד דיוויזיית "קורלנד" של הפרייקור. לאחר פירוקם של הפרייקור, ב-1919 קיכלר נותר כאיש צבא הקבע ברייכסווהר במיוחד בתפקידי חינוך והדרכה. לאחר עליית המפלגה הנאצית לשלטון, היה קיכלר מקורב לשלטון החדש, וזכה לקידום, בשנת 1934 מונה למפקד הדיוויזיה ה-1, ובשנת 1937 מונה למפקד הקורפוס ה-1. במרץ 1939 היה מפקד הכוחות הגרמנים שהשתלטו על עיר הנמל העצמאית ממל.

### מלחמת העולם השנייה
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, בספטמבר 1939 היה קיכלר מפקדה של הארמייה השלישית, שכבשה את העיר החופשית דנציג. לאחר מכן מונה למפקד אזור ההגנה של מזרח פרוסיה.

בשנת 1940 פיקד קיכלר על הארמייה ה-18 הגרמנית שכבשה את הולנד, והמשיכה במסעה לכיבוש בלגיה. הארמייה הביסה את הצבא הבלגי, כבשה את אנטוורפן והמשיכה אל תוך צרפת. על אף שלא הצליח למנוע את פינויו של כוח המשלוח הבריטי בדנקרק במבצע דינמו, הצטיינותו בתפקיד זה הביאה לקידומו לדרגת גנרל אוברסט.

במבצע ברברוסה הייתה הארמייה ה-18 חלק מקבוצת ארמיות צפון שהוביל גנרלפלדמרשל וילהלם פון לב. קיכלר נע עם הארמייה שלו לכיוון לנינגרד, והיה חלק מהכוחות שביצעו את המצור על לנינגרד. בינואר 1942 הוחלף לב בקיכלר על ידי היטלר שקיווה שקיכלר, שהיה נאצי קנאי, יצליח יותר מלב שנכשל בכיבוש לנינגרד ובהכנעתה במצור.

קיכלר פיקד על קבוצת ארמיות צפון עד ינואר 1944, ונכשל בניסיונו להכניע את לנינגרד. הוא הידק את המצור והפגיז את העיר מרחוק בארטילריה כבדה. באפריל 1942 קודם לדרגת גנרל-פלדמרשל. בינואר 1944 פרצו כוחות הצבא האדום את המצור, וקיכלר ביקש מהיטלר כי הלה יורה לו על נסיגה על מנת להציל את קבוצת הארמיות שלו. בתגובה פוטר על ידי היטלר.

### לאחר המלחמה
לאחר מלחמת העולם השנייה נעצר קיכלר על ידי כוחות ארצות הברית, ונשפט ב"משפט הפיקוד העליון" במשפטי נירנברג ב-1948. הוא נדון לעשרים שנות מאסר בפועל על ביצוע פשעי מלחמה ופשעים כנגד האנושות, שכללו את ביצוע פקודת הקומיסר, והנחלתה לחייליו הלוחמים בחזית. קיכלר שהה בכלא שמונה שנים בטרם שוחרר ב-1953 בשל בריאות לקויה. הוא מת בגרמיש-פרטנקירכן ב-25 במאי 1968.

## קישורים חיצוניים

* גאורג פון קיכלר באתר lexikon-der-wehrmacht 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:פושעי מלחמה נאצים
קטגוריה:גנרל-פלדמרשלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים עם עלי אלון
קטגוריה:מפקדי ארמיות גרמניות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי עיטור פרידריך
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1881
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1968
בנו של האדם

"**בנו של האדם**" (בצרפתית: **Le Fils de l'homme**) הוא אחד מציוריו המפורסמים של רנה מגריט. זהו ציור שמן על בד, שגודלו 116 × 89 ס"מ, וצויר בשנת 1964. 

בתמונה דמות של אדם החובש כובע באולר ולבוש חליפה, כפי הנראה פורטרט עצמי. ברקע מופיעה חומת באר (לפי גובהה) וכן ים כחול. אלא שאת פניה של הדמות, שהם לכאורה הדבר העיקרי בציור, מסתיר תפוח ירוק ועסיסי, הצף מול פניו של האדם וקורא בכך תיגר על כוח המשיכה. התפוח מצויר במרכז הפנים, ומסתיר את רובן (פרט לעין שמאל) ועשוי להיחוות גם כחלק אינטגרלי מפניה של הדמות. 

תמונת "בנו של האדם" שייכת לסוגת הסוריאליזם הווריסטי – שהוא סוריאליזם פיגורטיבי העושה שימוש בדימויים הלקוחים מן המציאות כדי ליצור יצורי כלאיים. כלומר, צירוף חלקי דימויים חסרי הקשר למכלול משותף אחד. כל דימוי בנפרד מוכר מהמציאות היומיומית, אך צירופם יחד יוצר מציאות חדשה שהיא מעל למציאות הקיימת. היוצרים המזוהים עם סגנון זה, מלבד רנה מגריט, הם סלבדור דאלי ומקס ארנסט. 

בציור מייצג מגריט את הפן האשלייתי של המציאות. יצירה זו מעלה פרדוקסים רבים בנוגע למשמעות סמליות התפוח בקונוטציה זו. התפוח מסמל את **הדעת** בסיפור גן העדן, וניתן לשאול האם הדעת היא חלק אינטגרלי מהאדם או שהיא "צפה" בנפרד ממנו, או האם הדעת מונעת מהאדם מלראות את המציאות והאמת כמו שהן.

## ראו גם
* בגידת הדימויים

## קישורים חיצוניים
* מאיר טרוסמן, סימבוליקה של פירות באמנות, 29.1.07

קטגוריה:רנה מגריט
קטגוריה:ציורים סוריאליסטים
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים משנות ה-1960
קטגוריה:גברים בציור
קטגוריה:ציורי פירות
בשורות אפוקריפיות

[ממוזער|העמוד הראשון מן [הבשורה על פי יהודה.]]
**בשורות אפוקריפיות** הן כל ספרי הבשורה אודות חיי ישו וסיעתו שלא נכללו בתוך הקאנון הנוצרי המאוגד בברית החדשה. מוכרים לפחות 45 ספרי בשורה אפוקריפיים כאלה. לפני חתימת הקאנון הנוצרי על ידי אבות הכנסייה, רבים מהם היו מקובלים על זרמים שונים בנצרות הקדומה, שהוקעו כמינים.

לא כל פלג בנצרות מסכים על הכללתו של חיבור מסוים בקאנון או באפוקריפה. המונח "אפוקריפה"  בא מיוונית (ἀπόκρυφα) ומתייחס לכתבים "גנוזים". כתבים אלה נחשבים לעיתים קרובות כשימושיים מבחינה תאולוגית, אך לא כספרים אשר חוברו בהשראה אלוהית. 

ניתן לחלק את הבשורות האפוקריפיות למספר סוגים: בשורות "ינקות" (כלומר, כאלה המתארות את הינקות והילדות של ישו); בשורות "יהודיות-נוצריות" (כלומר, כאלו שחוברו בכתות יהודיות-נוצריות); בשורות המספקות אלטרנטיבה לבשורות הקאנוניות מבחינת המידע שהן מתארות; בשורות המתעדות היגדים של ישו; ובשורות המתארות את הפסיון של ישו. בנוסף, קיימות בשורות הרמוניות , המנסות לאחד את כל העדויות על ישו למקור אחד. 

בין הבשורות האפוקריפיות: 

***[[הבשורה על פי יעקב]]**: חוברה ככל הנראה במאה ה-2 ונחשבת לאחת מ"בשורות הינקות" החשובות ביותר מבחינה היסטורית-מחקרית. הבשורה על פי יעקב משמשת כבסיס לבשורות ינקות אחרות, כמו בשורת הינקות על פי תומאס (אין לבלבלה עם "הבשורה על פי תומאס"); הבשורה על פי מתי-כביכול; בשורת הינקות הערבית; סיפורו של יוסף הנגר ; חיי יוחנן המטביל . 

***[[הבשורה על פי פטרוס]]** : בשורה זו משתייכת לתת-הקבוצה של בשורות הפסיון של ישו. היא חוברה, כפי הנראה, באמצע המאה ה-2, ולא נכנסה לקנון משום שנחשבה כדברי כפירה, וזאת מכמה סיבות הקשורות בתיאור השבוע האחרון בחייו של ישו. בבשורה זו נטען כי לאחר קימתו לתחייה, גופו של ישו רק נראה היה כגוף ממשי, ולא היה באמת כזה. טענה זו סותרת את עיקרי הדת הנוצרית, הקובעת כי תחייתו של ישו הייתה גשמית. החוקרים תמימי דעים למדי כי לא פטרוס עצמו חיבר את הבשורה, על אף התייחסויות בגוף ראשון שנועדו ליצור רושם זה. עותק מהבשורה, שנוצר במאה ה-8 ואשר נשמר בקברו של נזיר מצרי, התגלה בשנת 1886 בידי הארכאולוג אורבין בוריאנט (Bouriant). 

בגלל דחיית הגנוסטיקה, חלק מן החוקרים סוברים כי בשורות בעלות נופך גנוסטי אינן יכולות להיחשב כחלק מן האפוקריפה, שכן הן אינן נחשבות ל"שימושיות" מבחינה תאולוגית על ידי הכנסיות בימינו. בין בשורות אלו ניתן למנות את: 

***[[הבשורה של יהודה]]**: עותק בן המאה ה-3 מבשורה זו נתגלה בשנות ה-70 של המאה ה-20 במערה במדבר אל-מיניא שבמצרים, ופורסם ברבים ב-2006. תוכנה של הבשורה סותר את הכתוב ביתר הבשורות בברית החדשה בנוגע למעורבותו של יהודה איש-קריות בהסגרתו של ישו לרומאים. בניגוד לשאר הבשורות, זאת מספרת שישו הורה במפורש ליהודה איש קריות להסגיר אותו לרומאים. בכך היא מטהרת את יהודה איש קריות מהתדמית השלילית שדבקה בו, המתארת אותו כסמל הבוגדנות.

* **[[הבשורה על פי מריה]]** : עותק מבשורה זו, בן המאה ה-2 או המאה ה-3, המיוחסת למריה מגדלנה, התגלה בסוף המאה ה-19. חלק ניכר מבשורה זו מכיל דיאלוג בו השליחים מבקשים ומקבלים הנחיות ממריה מגדלנה. קיימת מחלוקת אם ניתן להכליל את החיבור כ"בשורה אפוקריפית", או שהוא ספר שאינו עוסק ישירות בישו, בשליחים וביסודות הנצרות כספרי הבשורה.

## ראו גם
* איגרת אתנסיוס

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:כתבי קודש נוצריים
ארתור, נסיך ויילס

**ארתור, נסיך ויילס** (באנגלית: **Arthur, Prince of Wales**; 19 או 20 בספטמבר 1486 - 2 באפריל 1502) היה בנו הבכור של המלך הנרי השביעי ושל רעייתו, המלכה אליזבת מיורק (בתו של אדוארד הרביעי), ויורש העצר של אנגליה. ארתור מת לפני שירש את כס המלוכה,  ולאחר מות אביו, המלך, ירש אותו אחיו הצעיר הנרי, שהפך להנרי השמיני. כבר מלידה נשא בתואר דוכס קורנוול. ב-29 בנובמבר 1489 קיבל גם את התארים נסיך ויילס ורוזן צ'סטר.

ארתור נולד בווינצ'סטר. לכך חשיבות רבה, שכן במסגרת מאמציו לחזק את הלגיטימציה לטענה שלו לכתר אנגליה, הנרי השביעי טען כי הוא צאצא של קדוולדר ושל מלכי בריטניה הקדומים. וינצ'סטר זוהתה כמיקומה של קמלוט. אביו גם קרא לו ארתור על שמו של המלך ארתור האגדי. ארתור הוטבל לנצרות בקתדרלת וינצ'סטר והוכרז באותו אירוע כאביר במסדר האמבט. סנדקיו היו תומאס סטנלי, רוזן דרבי, ויליאם פיצלאן, רוזן ארונדל וג'ון דה ויר, רוזן אוקספורד. סבתו, אליזבת וודוויל, ודודתו, ססילי מיורק, שימשו אף הן כסנדקיות והחזיקו אותו במהלך הטקס. לא ברור אם היה תינוק בריא: חלק מבני התקופה מתארים אותו כ"מלא חיים ומרץ" ופרנסיס בייקון כותב כי ארתור "נולד בחודש השמיני" אך היה חזק וכשיר. ישנם היסטוריונים הטוענים כי הוא היה חלש במהלך כל חייו, ובריאות רעועה זו הובילה גם למותו.

בגיל שנתיים שודך לנישואין עם הנסיכה הספרדית קתרין מאראגון. הם נישאו בנובמבר 1501 ועברו לטירת לדלו בגבול אנגליה-ויילס. כבר בחודש אפריל שלאחר נישואיהם הוא נפטר מקדחת. אלמנתו נישאה לאחיו, הנרי.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:בית טיודור
קטגוריה:נסיכי ויילס
קטגוריה:דוכסי קורנוול
קטגוריה:יורשי עצר שלא זכו למלוך
קטגוריה:מסדר הבירית: אבירים וגבירות מלכותיים
קטגוריה:מסדר האמבט: אבירים
קטגוריה:ילידי 1486
קטגוריה:נפטרים ב-1502
עדי קוזלובסקי

**עדי קוזלובסקי** (נולדה ב-28 באוגוסט 1980) היא שחקנית ומדבבת ישראלית.

## ביוגרפיה
קוזלובסקי גדלה בקריית חיים. את שירותה בצה"ל, בשנים 1998–2000, עשתה בלהקת חיל האוויר.

קוזלובסקי בוגרת בית הספר למשחק "בית צבי" ובשנת 2001, זכתה במלגת קרן התרבות אמריקה-ישראל ע"ש שרת למשחק.

קוזלובסקי דיבבה בעברית (מעל 100 סרטים) ובאנגלית, בסרטים וסדרות רבים, הופיעה במחזות זמר רבים השתתפה בהפקה המוזיקלית "ווקה פיפל" וכיכבה איתם בתפקיד אלטה בכל רחבי העולם. נכון ל-2023, היא המנהלת האמנותית שלהם בניו יורק כמו כן, שיחקה בהצגות ילדים שונות.

נשואה לדניאל ריס. אחיה הוא השחקן והמדבב אריאל קוזלובסקי.

### מחזות זמר
* "אוליבר!"
* "קאטס"
* "היפה והחיה"
* "סיפורי נרניה: האריה, המכשפה וארון הבגדים"
* "האסופית"
* "נסיך האגדות"
* "שיער"
* "יוסף וכתונת הפסים"
* 2007 - "אבניו קיו"

### מההפקות בהן דיבבה

## קישורים חיצוניים

*AdiKozlo.com - אתר האינטרנט של קוזלובסקי

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות להקת חיל האוויר
קטגוריה:חברי להקת חיל האוויר
קטגוריה:מדבבות ישראליות
קטגוריה:מדבבים ישראלים
קטגוריה:בוגרות בית צבי
קטגוריה:בוגרי בית צבי
קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1980
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1980
כחול לבן

הביטוי "**כחול לבן**" מתייחס לצבעים המסמלים את מדינת ישראל, הציונות והיהדות. הצבעים הם למעשה **[[דגל ישראל#צורתו של דגל ישראל|תכלת-כהה]] ולבן** (ראו תכלת ביהדות ו).
מחולל טופולוגיה

**מחולל טופולוגיה** הוא תוכנה המחוללת טופולוגית רשת לשם ביצוע סימולציה ממוחשבת עבור אלגוריתמי תקשורת שונים. הטופולוגיה הנוצרת אמורה לשקף ככל האפשר את המציאות התקשורתית ולהוות בסיס איתן ואמין להכללת התוצאות שהתקבלו מהניסויים שבוצעו עליהן על כלל הרשתות בעולם. מחולל טופולוגיה מקבל בדרך כלל מספר פרמטרים שעל פיהם הוא קובע את מאפייני הרשת, כמו למשל מספר הצמתים ברשת, מספר השכנים המקסימלי והמינימלי שיש לכל צומת והמבנה ההיררכי של הרשת.

חלק מהמחוללים באים לייצר מציאות מסוימת הדומה לחלק מהרשתות הקיימות – למשל טופולוגיה המדמה את האינטרנט, טופולוגיה המדמה רשת אלחוטית ועוד. קיימים מחוללי טופולוגיה מסוגים שונים, הנבדלים בעיקר המתמטי שעליו נסמך המחולל שלהם. מחולל הטופולוגיה BRITE שפותח באוניברסיטת ברקלי שבקליפורניה מכליל את תהליך יצירת הטופולוגיות של רבים מהמחוללים השונים ומאפשר לייצר התנהגות דומה על סמך הפרמטרים הניתנים לו.

ניתן לחלק את עבודת המחולל לארבעה שלבים עיקריים: הצבת הצמתים במרחב, חיבור הצמתים זה לזה, השמת ערכים לצלעות שבין הצמתים (רוחב פס, השהייה וכדומה) והדפסת התוצר לפלט בפורמט קבוע.

גישה אחרת מזו של מחוללי הטופולוגיה הם דוגמי טופולוגיה, המבססים את הטופולוגיה שהם מייצרים על סמך דגימות אמיתיות המבוצעות ברשתות הרלוונטיות. מנוע מיפוי ספקיות אינטרנט שפותח באוניברסיטת וושינגטון בשם RocketFuel הוא דוגמה לכך.

## הערות שוליים

קטגוריה:ארכיטקטורת רשת
קטגוריה:יישומי מחשב
צברי

**צברי** הוא שם משפחה יהודי תימני.

קטגוריה:שמות משפחה ביהדות תימן
קרולינה קורקובה

**קרולינה קורקובה** (צ'כית: **Karolína Kurková**; נולדה ב-28 בפברואר 1984) היא דוגמנית ושחקנית צ'כית.

## ביוגרפיה
קורקובה נולדה בעיירה דייצ'ין שבצ'כיה ליוזף קורקה, שחקן כדורסל צ'כי, ולאם סלובקית.

היא החלה לדגמן - הן על המסלול והן בעיתונות - בגיל 15. לאחר מכן עברה למילאנו והוחתמה על ידי פראדה.

בשנת 2001 צולמה לשער המגזין ווג והייתה אחת הדוגמניות הצעירות ביותר שהופיעו על שער המגזין. בעקבות הופעתה בווג הוזמנה קורקובה להשתתף בתצוגת האופנה הטלוויזיונית של ויקטוריאז סיקרט לשנת 2001, דגמנה עבור בתי אופנה מובילים כאיב סן לורן, והצטלמה לקמפיינים פרסומיים של טומי הילפיגר, ולנטינו, לואי ויטון, שאנל, הוגו בוס, כריסטיאן דיור, ורסאצ'י, מנגו, רולקס ועוד.

בתצוגה המצולמת של ויקטוריאז סיקרט לשנת 2002 דגמנה קורקובה חזייה בשווי של כ-10 מיליון דולר, משובצת באבני אודם וברקת. בהמשך אותה שנה זכתה בתואר דוגמנית השנה בטקס פרסי האופנה של VH1/ווג והוחתמה על חוזי דוגמנות עם בתי אופנה מובילים נוספים כגון ראלף לורן, אוסקר דה לה רנטה ואחרים.

בתצוגה המצולמת של ויקטוריה'ס סיקרט לשנת 2006 דגמנה קורקובה חזייה בשווי 6.5 מיליון דולר, משובצת ב-2000 יהלומים במשקל כולל של 800 קרט. קורקובה והיידי קלום הן הדוגמניות היחידות שדגמנו את חזיית מולטימיליון הדולרים פעמיים.

בשנת 2007 השתתפה בסרט הקולנועי "השנה הכי סקסית שלי", לצדם של פרנקי מוניז ואמבר ולטה.

בנובמבר 2008 נבחרה על ידי צופי ערוץ הטלוויזיה  לאישה הסקסית ביותר בעולם.

## קישורים חיצוניים

* קרולינה קורקובה במדריך הדוגמניות המקוון
* 

קטגוריה:דוגמניות צ'כיות
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה צ'כיות
קטגוריה:מלאכיות ויקטוריה'ס סיקרט
קטגוריה:צ'כים שנולדו ב-1984
פרידריך דולמן

**פרידריך דולמן** (בגרמנית: **Friedrich Dollmann**; 2 בפברואר 1882 – 28 ביוני 1944) היה גנרל גרמני במלחמת העולם השנייה שלחם בחזית המערב, בתחילה במהלך המערכה על צרפת ולאחר מכן בניסיונות לבלום את הפלישה לנורמנדי.

## ביוגרפיה
### קריירה מוקדמת
דולמן נולד ב-2 בפברואר 1882 בווירצבורג, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1899 התגייס דולמן לצבא האימפריה הגרמנית, והצטרף לרגימנט הארטילריה הבווארי ה-7, עמו לחם במלחמת העולם הראשונה. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף דולמן לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באפריל 1927 הועלה דולמן לדרגת אוברסט לוטננט, וב-1 בפברואר 1930 הועלה לדרגת אוברסט. ב-1 באוקטובר 1932 הועלה דולמן לדרגת גנרל מיור, ומונה למפקד פיקוד הארטילריה ה-7. ב-1 באוקטובר 1933 הועלה לדרגת גנרל לוטננט, וב-1 באוקטובר 1934 מונה למפקד הקורפוס ה-9. ב-1 באפריל 1936 הועלה דולמן לדרגת גנרל חיל התותחנים, וב-25 באוגוסט 1939 מונה למפקד הארמייה השביעית.

### מלחמת העולם השנייה
במהלך המערכה על צרפת פיקד דולמן על הארמייה השביעית כחלק מקבוצת ארמיות C, והבקיע עמה את קו מאז'ינו. ב-28 ביוני 1940 קיבל דולמן על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-19 ביולי 1940 הועלה לדרגת גנרל אוברסט. לאחר 1940 שימשה הארמייה של דולמן כחיל מצב בבריטני ובנורמנדי, ודולמן היה אחראי על הגנת אזורים אלו.

על אף שהתקפת בעלות הברית על חופי צרפת, הייתה צפויה בתחילת יוני 1944 הוריד דולמן את רמת הכוננות של הארמייה שבפיקודו בשל תנאי מזג אוויר קשים ב-4 ביוני ויצא לתרגיל מפות בעיר רן, במרחק רב מחופי נורמנדי. בעת הפלישה לנורמנדי, ב-6 ביוני, עדיין שהו דולמן וצוותו הבכיר ברן. הארמייה השביעית שתחת פיקודו ספגה את עיקר המתקפה, ונכשלה במניעת הנחיתה בחופי נורמנדי. דולמן המשיך להילחם נגד הצבאות הפולשים. ב-28 ביוני 1944 נודע לו כי בכוונת היטלר להדיחו ולשפוט אותו במשפט צבאי על אחריותו לנפילת שרבור. לאחר קבלת הידיעה מת דולמן במפקדתו. לא ברור אם מותו נגרם מהתאבדות או מסיבה רפואית הקשורה לסערת רגשותיו: התקף לב קטלני או שבץ. לאחר מותו הוענק לדולמן תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, כאות הוקרה על פעולותיו.

## קישורים חיצוניים

* פרידריך דולמן באתר lexikon-der-wehrmacht 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:גרמנים שנהרגו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים עם עלי אלון
קטגוריה:מפקדי ארמיות גרמניות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1882
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1944
מסכת נזיקין

[ממוזער|התחלת בבא קמא, החלק הראשון של מסכת נזיקין, עם [פירוש המשנה לרמב"ם. דפוס ראשון, נאפולי, 1492]]
**מסכת נזיקין** היא מסכת במשנה שפותחת את סדר נזיקין, ועוסקת בכל דיני הממונות. מפאת גודלה, חולקה המסכת לשלושה חלקים, של עשרה פרקים כל אחד, וכך הם ידועים היום.
חלקיה הם:
* מסכת בבא קמא – "השער הראשון", עוסקת בעיקר בדיני נזיקין וגזל.
* מסכת בבא מציעא – "השער האמצעי", עוסקת בעיקר בדיני אבדות ושומרים.
* מסכת בבא בתרא – "השער האחרון", עוסקת בעיקר בדיני שכנים ושותפים וגם בדיני ירושה.

חלוקת המסכת לשלושה היא בבלית, ואילו בארץ ישראל המסכת נחשבה תמיד כמסכת אחת. החלוקה לשלושה חלקים נעשתה באופן טכני – עשרה פרקים בכל מסכת – כאשר מבחינה תוכנית ניתן היה לחלק אחרת את המסכת; כך לדוגמה הפרק האחרון של בבא מציעא עוסק באותו נושא כמו הפרק הראשון של בבא בתרא. בתוספתא של המסכת מחולקת גם היא לפנינו ל"בבות", עם אחד עשר פרקים בכל "בבא", כאשר המקבילה לפרק א' של בבא בתרא נמצאת (יחד עם המקבילה לפרק י' של בבא מציעא) בפרק י"א של "בבא מציעא". גם מסכת כלים בתוספתא מחולקת לשלוש בבות, בדומה למסכת נזיקין.

## תפיסת דיני הממונות במסכת נזיקין

ישנה משמעות עמוקה לכך שכל שלוש הבבות נקראות יחד "מסכת נזיקין". לפי פרשנות מעמיקה, המונח "נזיקין" אינו מתייחס רק לנזקים ישירים הנידונים בתחילת בבא קמא, אלא משקף תפיסה כוללת של כל דיני ממונות בהלכה.

תפיסה זו מתבססת על הביטוי התלמודי "כולא נזיקין חדא מסכתא" (כל נזיקין מסכת אחת היא), ומציעה שכל דיני הממונות נובעים מהעיקרון של "הניזק והמזיק בתשלומין" המופיע בתחילת בבא קמא. על פי תפיסה זו, המשנה רואה את כל דיני ממונות כמפגש בין מקומות, כאשר הדין מחפש את ההפסד שלא במקומו כדי למנוע גזל.

לכן, בין אם מדובר בנזקי בהמה, גניבה וגזילה (בבא קמא), מציאה, פיקדון, הלוואה ומקח וממכר (בבא מציעא), או שותפות, שכנות וירושה (בבא בתרא) - כולם נתפסים כהשתלשלות מדיני נזיקין הבסיסיים. זהו הטעם שהמשנה לא סידרה את דיני ממונות כעניין העומד לעצמו בסדר של טוען ונטען או מקח וממכר, אלא התייחסה אליהם כמכלול אחד הנובע מעקרונות הנזיקין.

בעוד הרמב"ם במשנה תורה והשולחן ערוך בחושן משפט סידרו מאוחר יותר את דיני הממונות בקטגוריות נפרדות (נזיקין, קניין ומשפטים), המשנה מציגה אותם כמערכת מאוחדת שבה כל הדינים קשורים זה בזה דרך העיקרון המשותף של מניעת הפסד שלא במקומו.

## הערות שוליים

*
נתונים לא-מפוקחים

**נתונים לא-מפוקחים** (באנגלית: **unsupervised data**) הם נתונים שאינם מתאימים לדרישות ניתוח על ידי סטטיסטיקה. חסרים בהם אחד או יותר מהרכיבים הנדרשים לניתוח כזה, כגון: הגדרת מטרה, מדגם שמייצג את אוכלוסיית המבחן, מבנה ברור של משתנים, אי-תלות בין משתנים (או הגדרת התלות במידה וקיימת), סביבה חיצונית יציבה, וערכים כמותיים במהותם.

חסרונם של אחד או יותר מהרכיבים הללו הדרושים לפתרון, מחליש את יכולת הפקת מסקנות מהנתונים.

רוב הנתונים בימינו הם מסוג **לא מפוקחים**, מאחר שהם זורמים ממערכות אנלוגיות ודיגיטליות שונות, עוברים אינטגרציה ואחסון, ולעיתים גם "ניקוי". כך שאף אם הוקמו לצורך מטרה מסוימת, הרי שעד הגיעם למחשב הקצה של מנתח הנתונים, הם מאבדים את המטרה והמבנה המקוריים כפי שתוכננו בתחילה.

קיימות הגדרות נוספות, חלקיות יותר לנתונים לא-מפוקחים, לדוגמה: "נתונים ללא הגדרת מבנה, שלא נלמדו עדיין", או "נתונים חסרי הגדרת מטרה". שתי הגדרות לדוגמה הנ"ל לא מכסות את האפשרויות, של נתונים בעלי מבנה מוגדר אך הוכנו למטרות אחרות, או של נתונים בעלי מטרה תקפה אך מבנה בלתי ידוע – בשני המקרים הנתונים נחשבים ל"לא-מפוקחים" מאחר שהגדרתם לא שלמה.

הגדרה מעשית:
נתונים לא-מפוקחים הם כאלה שנאספו בדרך כלל מהשטח ללא תכנון ומטרה אחידים. הם מכילים אוכלוסייה מגוונת של אירועים, "רעש", קשרים חבויים, כמויות גדולות של משתנים, גורמים נעלמים, או דינמיקה לא-מוגדרת.

עד כמות מסוימת של נתונים, ניתן היה להתגבר על הסיבוכיות על ידי ניקוי וארגון הנתונים מחדש, כך שיתאימו לצורך הפקת מסקנות. אך בכמויות גדולות של נתונים, האפשרות לשחזר אותם באמצעות ניקוי וארגון - קטנה, והחריגות מהמודל הסטטיסטי הן רבות ומשמעותיות. כל אלה הביאו לפתיחתו של תחום פתרונות חדש.

התחום העוסק בפתרונות חדשים לנתונים לא-מפוקחים הוא כריית נתונים (באנגלית: data mining).

קטגוריה:מידע