open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
האקדמיה לשפה וספרות פרסית

**האקדמיה לשפה וספרות פרסית** (בפרסית: **فرهنگستان زبان و ادب فارسی**; בקיצור: **APLL**) היא אקדמיה ללשון המפקחת על השפה הפרסית. מטה האקדמיה שוכן בטהראן, בירת איראן. האקדמיה לשפה וספרות פרסית נוסדה ב-20 במאי 1935, ביוזמתו של רזא שאה פהלווי, השאה הראשון של שושלת פהלווי. אז האקדמיה נקראה "האקדמיה של איראן" (فرهنگستان ایران). האקדמיה הוציאה לאור יותר מ-150 ספרים ואנציקלופדיות נכון לשנת 2018.

## היסטוריה
### ניסיונות ראשוניים
הניסיונות הראשוניים להקים אקדמיה ללשון לשפה הפרסית נעשו ב-1871 במהלך שלטונו של השאה נאסר א-דין שאה קאג'אר. ב-1903, מוזפר א-דין שאה קאג'אר, השאה החמישי של פרס (איראן) מתוך השושלת הקאג'ארית, ניסה ליזום את הקמת האקדמיה, אך ללא הצלחה.

### הקמת האקדמיה
האקדמיה לשפה וספרות פרסית הוקמה באופן רשמי ב-20 במאי 1936 תחת השם "האקדמיה של איראן". האקדמיה הוקמה ביוזמתם של רזא שאה פהלווי, עלי-אסגר חכמת ומוחמד עלי פורוע'י. פרופסורים וחברי אקדמיה איראנים השתתפו ביוזמה, ביניהם מירזא עלי-אכבר קזויני דהח'דא, מוחמד תקי בהאר, מוחמד עלי ג'מאלזאדה ואחרים.

לאחר המהפכה האיראנית ב-1979, חסן חביבי, סגן נשיא איראן הראשון, מונה להיות נשיא האקדמיה. חביבי נותר בתפקיד זה עד מותו ב-2013. לאחר פטירתו, חבר המועצה האיראנית לאבטחת אינטרס המשטר ע'ולאם-עלי חדאד-עאדל החליף אותו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:גופי פיקוח על לשון
קטגוריה:ספרות פרסית
קטגוריה:פרסית
קטגוריה:איראן: חינוך
קטגוריה:איראן: מדע וטכנולוגיה
יעקב אשכולי

**יעקב "יענקל'ה" אשכולי** (במקור **טרויב**; 1 במאי 1912 – 7 ביוני 2001) היה איש ציבור ישראלי שכיהן כראש המועצה האזורית הגליל העליון בשנים 1956–1970.

## ביוגרפיה
נולד בשם **יעקב טרויב** לדוד ולחיה. משפחתו הייתה מרובת ילדים וקשת יום. מצעירותו למד בתלמוד תורה ולימודי יהדות אצל רב. חרף התנגדות אביו הצטרף יעקב לתנועה הציונית.

לקראת העלייה לארץ ישראל יצא להכשרה חקלאית, במהלכה פגש את רעייתו לעתיד יפה. ב-1931 קיבל סרטיפיקט ועלה לארץ ישראל. עם הגעתו ארצה הצטרף ליפה, שהייתה בקיבוץ טבריה (אוחד לימים עם תל חי וכפר גלעדי), והשתלב בעבודות השונות בו.

ב-1947 מונה ל"גזבר עלייה ב" ושהה עם משפחתו בפריז למשך כשנתיים.

עם שובו לכפר גלעדי היה במשך שנתיים מנהל בית הספר בקיבוץ, ומ-1956 כיהן כראש המועצה האזורית הגליל העליון. בזכות תפקידו זה הפך לאיש ציבור נודע ב. הוא הוביל את המועצה, בין היתר, במהלך מלחמת ששת הימים.

הוא סיים את תפקידו ב-1970 ועבד בהנהלת החשבונות של חברת "מחצבות".

## חיים אישיים
אשכולי נישא ליפה (לבית קוניאק). נולדו להם שלושה ילדים.

הוא מת בגיל 89 ונקבר בבית הקברות שבקיבוצו. רעייתו נפטרה בשנת 2010 ונקברה לצידו.

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי המועצה האזורית הגליל העליון
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה הרוסית
קטגוריה:כפר גלעדי: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1912
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2001
קטגוריה:אישים הקבורים בכפר גלעדי
גטו סווינגרס

ממוזער|פריים נוסף מהסרט
**גטו סווינגרס** (באנגלית: **Ghetto Swingers**) הייתה להקת ג'אז שהוקמה במחנה הריכוז טרזיינשטט.

הלהקה הצ'כית המקורית, שהייתה חובבנית וניגנה בבית הקפה של הגטו, הונהגה על ידי אריך פוגל ופאבל ליבנסקי. ב-8 בינואר 1943, פוגל הגיש בקשה למפקד המחנה (הקומנדנט). חברי להקת "גטו סווינגרס" היו: ד"ר בראמר (פסנתר), ד"ר קורט באואר (כלי הקשה), פרנץ גולדשמידט (גיטרה), פאסאל (קונטרבס), המהנדס פוגל (חצוצרה), לאנגר (סקסופון טנור וקלרינט) ופרנץ מאוטנר (טרומבון).

כאשר הגיע למחנה פסנתרן הג'אז המפורסם מרטין רומן, הוא התבקש להנהיג את הלהקה. הלהקה הופיעה במופע הקברט של טרזיינשטט, שכונה "Karussell" ("קרוסלה"). להקת גטו סווינגרס הופיעה למעלה מחמישים פעמים, ובתדירות הגבוהה ביותר במהלך חודשי יוני ויולי 1944. מופעי הקברט אורגנו על ידי קורט גרון, שיכול היה להיעזר בכישרונות הטובים ביותר במחנה. גם רומן וגם גרון הגיעו לטרזיינשטט דרך מחנה המעבר וסטרבורק, והיו זכאים להיכנס לטרזיינשטט על תקן "אמנים".

לאחר ביקור הצלב האדום במחנה, הורה המפקד קארל רהם לגרון להפיק סרט תעמולה בשם "טרזיינשטט". קטעי צילום מראים את להקת גטו סווינגרס מנגנת על הביתן העשוי מעץ שנבנה עבור תזמורת המיתרים של קארל אנצ'רל בכיכר המרכזית של העיירה. לאחר סגירת המחנה, נשלחו חברי להקת הג'אז לאושוויץ. מרטין רומן והגיטריסט קוקו שומן שרדו. קורט גרון ונגן הקלרינט פריץ וייס נספו.

בביוגרפיה של שומאן שפורסמה בשנת 1997 כלולה תמונה של להקת גטו סווינגרס, שבה מופיעים רומן, שומאן, וייס (קלרינט וסקסופון), פריץ גולדשמידט (גיטרה), נטל (אקורדיון), יטי קנטור ורטנר (כינור), יוזף טאוסיג (טרומבון) ואחרים: קוהן, צ'וקס ואריך פוגל (חצוצרה), דונדה (סקסופון טנור), פאבל ליבנסקי (קונטרבס) ופרדי הבר (טנור). חלק מהנגנים ניגנו במקביל גם בחמישיית הג'אז של וייס.

## ראו גם
* נערי הסווינג
* תזמורת הנשים באושוויץ

## הערות שוליים

קטגוריה:טרזיינשטט
קטגוריה:השואה במוזיקה
עקרב-חול הערבה

**עַקְרַב-חוֹל הָעֲרָבָה** (שם מדעי: *Buthacus arava*) הוא מין של עקרב ממשפחת העקצניים, שתואר לראשונה בשנת 2021 יחד עם שלושה מיני עקרב-חול חדשים שתוארו באותו מחקר מאיזור מצומצם בדרום הערבה בישראל וירדן.

## טקסונומיה ואטימולוגיה
המין תואר רשמית כמין חדש למדע על-ידי שלמה קאין, ערן גפן ולורנצו פרנדיני במסגרת מאמר שפורסם בעלון המוזיאון האמריקאי לתולדות הטבע בשנת 2021. במסגרת אותו מאמר תוארו גם המינים עקרב-חול אמיתי (*Buthacus amitaii*) ועקרב-חול לוי (*Buthacus levyi*), והועלה מעמדו של עקרב-חול ניצני (*Buthacus nitzani*) לדרגת מין מלא.

בניתוחי הפילוגנזה המשולבים (מורפולוגיה וריצוף DNA) נמצא כי *Buthacus arava* שייך ל"קלייד האסייתי" של מיני העקרב-חול, יחד עם עקרב-חול יטבתה (*Buthacus yotvatensis*) ו-*Buthacus tadmorensis*, אך הוא מובחן מהם היטב ומיוצג כענף נפרד בעץ הפילוגנטי.

שם המין הספציפי *arava* מתייחס לערבה - אזור התפוצה העיקרי של המין והאזור שבו נאספו פרטי הטיפוס.

## תיאור
עקרב-חול הערבה הוא עקרב מדברי גדול ביחס לסוג (זכרים כ-7 ס"מ, נקבות כ-6.2 ס"מ), בעל גוף דק, גפיים מוארכים ועוקץ יחסית קצר ועבה יותר בהשוואה לעקרב-חול יטבתה. צבע הגוף הכללי צהוב-בהיר עד חולי, עם מעט מאוד פיגמנטציה כהה, התאמה להסוואה בחול מדברי של הערבה.

בדומה למיני עקרב-חול אחרים, לעקרב-חול הערבה רגלי הליכה ארוכות עם שורות של זיפים ארוכים (macrosetae) המסייעים בתנועה על חול רך, חמרה ודיונות נמוכות.

זיהוי המין ביחס לבני סוגו קשה בתנאי שדה, אך החלוקה הגאוגרפית מקלה על המלאכה; שכן בישראל הוא חי בחפיפה רק לעקרב-חול יטבתה. בשונה ממנו, אצל עקרב-חול הערבה הרגלבחנין והצבת רחבות יותר; מספר השיניים במסרקיות נמוך יותר (12–13 בנקבות, 18–22 בזכרים); הרכסים בגב הבטן האחורית (Venrolateral carinae) פחות מפותחים; ושלפוחית הארס גדולה יחסית.

## תפוצה
עקרב-חול הערבה תואר כמין אנדמי לערבה, המוכר מישראל ומירדן בלבד. בישראל הוא נצפה בדיונות חול של החלק המרכזי בדרום הערבה, מצפון-מזרח ליהל דרומה עד סביבות יטבתה. תחום תפוצתו חוף לזה של עקרב-חול יטבתה.

בצד הירדני של הערבה תועד המין בדיונות המקבילות לאלו מישראל, אך בנוסף אליהן גם מנקודות צפון-מזרחיות בהרבה של הערבה.
## אקולוגיה
עקרב-חול הערבה ניזון מחרקים ופרוקי-רגליים נוספים הפעילים בלילה על פני החול, כגון חיפושיות, צרצרים ועכבישים קטנים. הוא מסתתר בשעות היום במחילות רדודות בתת-הקרקע החולית, לעיתים מתחת לאבנים או שיחים מדבריים, ויוצא לפעילות בשעות החשיכה לציד ולרבייה.

המין, יחד עם עקרב-חול יטבתה ועקרב-חול ניצני, שימש כאחד ממיני המפתח במחקרים פילוגנטיים וגיאו-ביוגאוגרפיים שבחנו את ההיסטוריה האבולוציונית של עקרבי החול באזורי המעבר בין אפריקה לאסיה, ואת תפקידם של גשרים יבשתיים קדומים בין סיני, הערבה וחצי האי ערב בהתפשטות הקבוצה.

בית הגידול של המין אופייני למיני עקרב-חול: חולות מיוצבים למחצה, מישורי חול וחמרה מדבריים ולעיתים דיונות נמוכות, באקלים מדברי חם ויבש. מרבית הפרטים שנבדקו נאספו בסריקות לילה באמצעות אור אולטרה סגול, בלילות חמים וחסרי ירח.
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-2021
קטגוריה:ארץ ישראל: עקרבאים
קטגוריה:עקצניים
פול גריבר

**פול רנוס גריבר** (באנגלית: **Paul Ranous Greever**; 28 בספטמבר 1891 – 16 בפברואר 1943) היה פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מדינת ויומינג.

## ביוגרפיה
גריבר נולד ב-28 בספטמבר 1891 בלנסינג, קנזס, למד בבתי ספר ציבוריים ותיכוניים, והשלים את לימודיו במחלקה למשפטים של אוניברסיטת קנזס בלורנס בשנת 1917. הוא שירת בדרגת לוטננט ראשון בסוללת מרגמות החפירות ה-314, בדיוויזיה ה-89, מאפריל 1917 עד מרץ 1919. בשנת 1917 הוסמך כעורך דין והחל לעסוק במקצוע בפיין בלאפס ובשנת 1921 עבר לקודי שבוויומינג, שם המשיך לעסוק במקצועו. הוא כיהן כראש עיריית קודי בשנים 1930–1932, והיה חבר בחבר הנאמנים של אוניברסיטת ויומינג בשנים 1933–1934; בנוסף עסק גם בבנקאות.

גריבר נבחר מטעם המפלגה הדמוקרטית לקונגרסים ה-74 וה-75, וכיהן בבית הנבחרים של ארצות הברית מ-3 בינואר 1935 עד 3 בינואר 1939. בשנת 1938 התמודד לבחירה מחדש לקונגרס ה-76 אך לא הצליח להיבחר. לאחר מכן חזר לעסוק בעריכת דין, וב-16 בפברואר 1943 ירה בעצמו בטעות בעת שניקה רובה ציד. הוא נפטר בקודי, ונקבר בבית הקברות ריברסייד.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קנזס
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מוויומינג
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1891
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1943
ירייה אקראית

**ירייה אקראית** (באנגלית: **A Random Shot**) הוא ציור מאת אדווין לנדסייר, המתאר סצנה דרמטית של איילה שנפצעה מירייה ואינה מתה מיד, כשהיא קורסת על רקע נוף הררי קודר. לצד האם הפצועה ניצב עופר צעיר המנסה לשווא לינוק ממנה, והאווירה בציור, המודגשת באמצעות אור קר ולילה מתקרב, מעצימה את תחושת הסבל והאובדן. היצירה מבוססת על שורות מן הפואמהThe Lord of the Isles מאת סר וולטר סקוט, אשר לנדסייר פירש באופן חופשי והעניק להן ביטוי חזותי מוחשי וטראגי.

הציור מציג איילה שנפגעה מירייה אקראית אך לא נהרגה במקום, והיא מדדה פצועה ומדממת עד שהגיעה אל מדרון הרים קר וקודר, שם היא קורסת. לצדה עומד עופר צעיר, המחפש לשווא מזון וחיים, אך גם גורלו נחרץ. התאורה בציור קרה ומאיימת, והלילה המתקרב מתפקד כייצוג חזותי של המוות הקרב.

היצירה הוצגה לראשונה בצירוף ארבע שורות מן הפואמה. בשיר מתואר מצב רגשי שבו מילים או פעולות אקראיות פוגעות מבלי כוונה, כאשר דמותו של רונלד מביעה חיבה כלפי נער המלווה אותו, מבלי לדעת כי מדובר באדית המאוהבת בו. בהקשר זה, ה"יריות האקראיות" הן מטפורה למילים הפוגעות בלב.

לנדסייר מתרגם את המטפורה הספרותית הזו לתמונה ממשית של פגיעה פיזית בטבע. במקום פגיעה רגשית, הוא מציג ירייה ממשית בבעל חיים, ובכך מעביר את המשמעות מן המישור הסמלי אל ייצוג חזותי ישיר של סבל, פציעה ומוות.

למרות הרושם הראשוני של ציור חיות סנטימנטלי, היצירה נושאת משמעות טראגית עמוקה יותר. היא מדגישה את כאב האובדן ואת האכזריות שבפגיעה אקראית וחסרת כוונה. על פי עדות, הנסיך אלברט, הזמין את הציור סביב שנת 1847, אך מצא אותו קשה מנשוא ולא יכול היה להחזיק בו לאורך זמן בשל עוצמתו הרגשית.

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורים של איילים
קטגוריה:אדווין לנדסייר: ציורים
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:בעלי חיים באמנות
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:שלג באמנות
פרנק הורטון

**פרנק אוגילבי הורטון** (באנגלית: **Frank Ogilvie Horton**; 18 באוקטובר 1882 – 17 באוגוסט 1948) היה פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מדינת ויומינג.

## ביוגרפיה
הורטון נולד ב-18 באוקטובר 1882 במאסקאטין שבאיווה, למד בבתי ספר ציבוריים, והשלים את לימודיו באקדמיה הצבאית מורגן פארק (באילינוי) בשנת 1899 ובאוניברסיטת שיקגו בשנת 1903. במהלך מלחמת ארצות הברית–ספרד שירת כחייל פשוט בפלוגה C של רגימנט איווה ה-50 בשנת 1898. בשנת 1905 עבר לסדלסטרינג שבוויומינג ועסק בגידול מקנה.

הורטון כיהן כחבר בבית הנבחרים של ויומינג בשנים 1921–1923, ולאחר מכן שירת כחבר הסנאט של ויומינג בשנים 1923–1931, ובשנת 1931 אף כיהן כנשיא הסנאט.

הוא היה ציר לוועידות הלאומיות של המפלגה הרפובליקנית בשנים 1928 ו-1936, ושימש כחבר הוועדה הלאומית הרפובליקנית בין השנים 1937 ל-1948. הוא נבחר מטעם המפלגה הרפובליקנית לקונגרס ה-76 וכיהן בבית הנבחרים של ארצות הברית מ-3 בינואר 1939 עד 3 בינואר 1941. בשנת 1940 התמודד לבחירה מחדש לקונגרס ה-77 אך לא הצליח להיבחר, ולאחר מכן חזר לעיסוקיו הקודמים בסדלסטרינג כבעלים ומפעיל של חוות HF Bar Ranch.

הוא נפטר ב-17 באוגוסט 1948 בשרידן, ויומינג, ונקבר בבית הקברות וילוגרוב שבעיר באפלו, ויומינג.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי איווה
קטגוריה:אנשי צבא אמריקאים במלחמת ארצות הברית–ספרד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מוויומינג
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1882
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1948
הגרייהאונד האהוב על הנסיך אלברט

**הגרייהאונד האהוב על הנסיך אלברט** או **אאוס** (באנגלית: *Eos*) הוא ציור שמן על בד מאת אדווין לנדסייר משנת 1841. היצירה מתארת את כלבת הגרייהאונד אאוס, שהייתה כלבתו האהובה של אלברט, נסיך סקסה-קובורג-גותה, כשהיא ניצבת דרוכה ושומרת על חפציו האישיים. באמצעות שילוב פריטים אלו, הציור מתפקד לא רק כדיוקן של הכלבה אלא גם כייצוג עקיף של בעליה.

## תיאור היצירה
אאוס מתוארת בתנוחה ערנית ומרוכזת, כשהיא ניצבת לצד חפציו של הנסיך אלברט: כפפות עור, כובע גבוה ומקל הליכה בעל ראש שנהב. לצדם מופיע שרפרף מכוסה עור איילים, הנתמך ברגליים דמויות פרסות, המצביע על עיסוקיו הספורטיביים של הנסיך. הברק של פרוות הכובע השחורה מהדהד את הברק של פרוות הכלבה, ושניהם מודגשים על רקע מפת שולחן אדומה היוצרת ניגוד צבעוני דרמטי.
## פרשנות וסמליות
הציור מציג את הכלבה כשומרת נאמנה של חפצי אדונה, ובכך מדגיש את נאמנותה ואת הקשר האישי ביניהם. החפצים האישיים משמשים כתחליף לנוכחותו של הנסיך, והופכים את היצירה למעין דיוקן עקיף שלו. שרפרף עור האיילים מרמז על תחומי העניין והזהות האריסטוקרטית שלו, בעוד תנוחתה הדרוכה של הכלבה משדרת ערנות, מסירות והגנה.


קובץ:Tizian 081.jpg|קרל החמישי עם כלב
קובץ:Landseer, Victoria, Princess Royal, with Eos.jpg|ויקטוריה הנסיכה המלכותית עם אאוס
קובץ:Anthony van Dyck - James Stuart (1612–1655), 1st Duke of Richmond and 4th Duke of Lennox CDNII KEN J910514.jpg|דיוקן ג'יימס סטיוארט


## השוואות
הציור משתלב במסורת ארוכה של דיוקנאות אצולה הכוללים כלבים, כסמל לנאמנות ולמעמד. הוא מאזכר באופן עקיף יצירות מוקדמות יותר כגון דיוקנו של קרל החמישי עם כלב מאת טיציאן ודיוקן ג'יימס סטיוארט מאת אנתוני ואן דייק. בדומה ליצירות אלו, גם כאן הכלב משמש מרכיב המעצים את דמותו של בעליו, אף כאשר הוא עצמו אינו נוכח בתמונה. בציור ויקטוריה, הנסיכה המלכותית, עם אאוס (באנגלית: Victoria, Princess Royal, with Eos) מתוארת אאוס, כלבת הגרייהאונד של הנסיך אלברט, כשהיא ניצבת לצד ויקטוריה התינוקת. היא מוצגת ככלבה עדינה ורגועה, הנוחה במיוחד בקרבת ילדים, ומשקפת קשר קרוב ביניהן, כאשר הנסיכה נהגה לשחק עמה וללטף אותה. תיאור זה מדגיש את אופייה הרך של אאוס ואת תפקידה כחלק מן הסביבה המשפחתית של בית המלוכה.

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורים באוסף המלכותי של הממלכה המאוחדת
קטגוריה:אדווין לנדסייר: ציורים
קטגוריה:כלבים באמנות
קטגוריה:בעלי חיים באמנות
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
I Barely Know Her

***I Barely Know Her*** (בעברית: "**אני בקושי מכיר אותה**") הוא אלבום הבכורה של האמן סומבר, שיצא לאור ב-22 באוגוסט 2025.

## רשימת רצועות

 
## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

 
## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי 2025
קטגוריה:אלבומי פופ
קטגוריה:אלבומי אינדי רוק
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי פלטינה בקנדה
קטגוריה:אלבומי פלטינה בממלכה המאוחדת
קטגוריה:אלבומי חברת וורנר רקורדס
מיקלה קולוקולו

**מיקלה קולוקולו** (באיטלקית: **Michele Collocolo**; נולד ב-8 בנובמבר 1999) הוא כדורגלן איטלקי המשחק בעמדת הקשר בקרמונזה מהסרייה א'.

## קריירת מועדונים

קולוקולו גדל באקדמיית הנוער המקומית של עיר מולדתו, קוזנצה, כאשר ב-7 במאי 2016, הוא ערך את משחק הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון בניצחון 1–6 על איסקיה. ב-17 ביולי 2018, הוא הושאל לפרנקווילה, וב-2 באוגוסט 2019, הוא חתם בשורותיה של רנדה.

ב-18 באוגוסט 2020, הוא חתם על חוזה לשלוש שנים בצ'זנה, כשבתום העונה הוא נמכר לאסקולי בחוזה עד לשנת 2024. ב-28 באוגוסט 2021, במסגרת הופעתו השנייה בסרייה ב', הוא הבקיע את שערו הראשון במדי הקבוצה בניצחון החוץ 2–3 על פרוג'ה. ב-26 באוקטובר, הוא האריך את החוזה שלו במועדון עד שנת 2025.

חרף הארכת חוזהו, ב-22 ביולי 2023, הוא נרכש על ידי קרמונזה. ב-16 בספטמבר, הוא הבקיע את שערו הראשון במדי האפורים-אדומים בתיקו 2–2 בחוץ מול רג'אנה. בתום עונתו השנייה, הוא העפיל עם קרמונזה לסרייה א', כאשר ב-23 באוגוסט 2025 הוא ערך את משחק הבכורה שלו בליגה בניצחון החוץ 1–2 על מילאן.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:קשרי כדורגל איטלקים
קטגוריה:כדורגלנים איטלקים
קטגוריה:כדורגלני צ'זנה
קטגוריה:כדורגלני אסקולי
קטגוריה:כדורגלני קרמונזה
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1999
ג'ון מקינטייר

**ג'ון ג'וזף מקינטייר** (באנגלית: **John Joseph McIntyre**; 17 בדצמבר 1904 – 30 בנובמבר 1974) היה עורך דין, פוליטיקאי, חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מדינת ויומינג ושופט בבית המשפט העליון של ויומינג.

## ביוגרפיה
מקינטייר נולד ב-17 בדצמבר 1904 בחווה במחוז דיואי שבטריטוריית אוקלהומה. הוא למד בבתי ספר יסודיים ברמונה, אוקלהומה, סיים תיכון בטלסה, ולאחר מכן השלים את לימודיו במחלקה למשפטים של אוניברסיטת קולורדו בולדר בשנת 1928.

הוא הוסמך כעורך דין בשנת 1929 והחל לעסוק במקצוע בגלנרוק, ויומינג. בשנת 1931 עבר לדאגלס שבוויומינג והמשיך בעיסוקו המשפטי. בין השנים 1933–1936 שימש כתובע מחוזי ותובע פלילי של מחוז קונברס, ובשנים 1936–1938 עבד כעורך דין מיוחד עבור מחלקת המשפטים של ארצות הברית בוושינגטון די. סי. בשנת 1938 שימש כעורך דין במשרד היועץ המשפטי של מחלקת החקלאות של ארצות הברית בוושינגטון. בנוסף, היה חבר במשמר הלאומי של ויומינג בדרגת קפטן בין השנים 1935 ל-1941.

מקינטייר נבחר מטעם המפלגה הדמוקרטית לקונגרס ה-77 וכיהן בבית הנבחרים של ארצות הברית מ-3 בינואר 1941 עד 3 בינואר 1943. בשנת 1942 התמודד לבחירה מחדש לקונגרס ה-78 אך לא הצליח להיבחר. בשנים 1943–1944 שימש כסגן התובע הכללי של ויומינג, ולאחר מכן שירת בדרגת סמל מטה בסוללת המטה של רגימנט הארטילריה השדה ה-660, מ-9 בפברואר 1944 עד 22 באוגוסט 1945; על שירותו עוטר בעיטור הצרפתי צלב המלחמה. בשנת 1946 שימש כמבקר המדינה של ויומינג, ובאותה שנה התמודד ללא הצלחה לקונגרס ה-80. בשנת 1950 היה מועמד המפלגה הדמוקרטית לתפקיד מושל המדינה, ובשנת 1960 נבחר לשופט בבית המשפט העליון של ויומינג לתקופת כהונה של ארבע שנים; הוא נבחר מחדש בשנת 1964 וכיהן ברציפות עד מותו ב-30 בנובמבר 1974 בשאיין. הוא נקבר בבית הקברות 'Memorial Gardens'.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי אוקלהומה
קטגוריה:אנשי צבא אמריקאים במלחמת ארצות הברית–ספרד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מוויומינג
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1882
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1948
איראן חודרו

**איראן חודרו** (בפרסית: **ایران خودرو**; תעתיק מקוצר: **IKCO**) היא יצרנית רכב איראנית שהוקמה בשנת 1962 ועוסקת בייצור רכבים פרטיים ומסחריים.

החברה נחשבת ליצרנית הרכב הגדולה באיראן ואחת הגדולות במזרח התיכון, מרכז אסיה וצפון אפריקה.

לחברה כ-12 מפעלי ייצור כלי רכב, מתוכם שישה ממוקמים באיראן, ושישה נוספים פרוסים במדינות שונות, בהן סוריה, אזרבייג'ן, מצרים, סנגל וונצואלה.

לאורך השנים שילבה החברה בין ייצור מקומי לבין שיתופי פעולה עם גורמים בינלאומיים ופועלת להרחבת עצמאותה הטכנולוגית והתעשייתית.

## היסטוריה
איראן חודרו נוסדה ב-29 באוגוסט 1962 תחת השם Iran National.

בשנותיה הראשונות עסקה בייצור כלי רכב המבוססים על דגמים של חברות זרות, בעיקר מהתעשייה הבריטית.

בשנות ה-60 וה-70 החלה החברה לייצר את המכונית המשפחתית, פייקאן, שהתבססה על דגם הילמן הנטר והפכה לאחד מכלי הרכב הנפוצים ביותר באיראן במשך עשרות שנים.

בשנת 2001 השיקה החברה את הדגם איקו סמאנד, הנחשב לרכב הלאומי הראשון של איראן ומהווה אבן דרך מרכזית בפיתוח עצמאי של כלי רכב במדינה.

בשנת 2005 הופסק ייצור דגם פייקאן לאחר כ-40 שנות ייצור רצופות, מהלך שסימן את המעבר של החברה להתמקדות בדגמים מודרניים יותר.

בשנת 2007 השיקה החברה את הדגם איקו סמאנד סורן, המבוססת על דגם פיג'ו 405.

בשנת 2009 דיפלומטים זרים בווינה טענו כי חברת הרכב איראן חודרו עומדת לרכוש כמות גדולה של סיבי פחמן לבניית מכלי דלק למכוניות המונעות בגז.

בשנת 2010 מכרה איראן כ-18 אחוזים מיצרנית הרכב איראן חודרו לרוכש ששמו לא פורסם בסכום של כ-1.3 מיליארד דולר.

בשנת 2012 החלה החברה בייצור עצמי של הרכב דנה (IKCO Dena).

בשנת 2012 הופסק שיתוף הפעולה עם חברת פיג'ו ומרצדס בעקבות סנקציות בינלאומיות, צעד שהשפיע באופן משמעותי על הייצור המקומי של החברה.

בשנת 2015 השיקה את הטנדר הקטן איקו אריסאן וייצאה כ-5,000 יחידות לשוק העיראקי.

בשנת 2016 חודש שיתוף הפעולה עם חברת פיג'ו בעקבות הסכם הגרעין ובמסגרתו הוקמה שותפות משותפת בשם IKAP, אשר נועדה לפיתוח ולייצור דגמים חדשים.

בשנת 2023 ייצרה החברה מעל 550,000 כלי רכב והחזיקה בכ-65% משוק הרכב המקומי באיראן.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות איראניות
קטגוריה:יצרני רכב
קים סו-הי

**קים סו-הי**  (בקוריאנית - הנגול: **김소희**, בהנג'ה: **金素姬**
לעיתים גם  **קים סוהוי**; 1 בדצמבר 1917 - 17 באפריל 1995) הייתה זמרת מסורתית דרום קוריאנית ידועה, שהוגדרה רשמית כנכס תרבות האנושות בתוכנית שימור המורשת של סוגת האופרה העממית פנסורי, המדורג במקום החמישי ברשימת הנכסים התרבותיים הבלתי מוחשיים החשובים של קוריאה. שמה האמיתי היה **קים סאן-אוק** (김순옥). היא התמחתה בפנסורי מסוג  צ'ונהיאנגגה. והשתמשה בשם הבמה מנג'ונג (בקוריאנית: 만정; בקוריאנית: 晩殅) שניתן  לה על ידי קורא פנים; פירוש הדבר הוא להפוך לאמנית "גוגאק", כלומר מבצעת של מוזיקה קולית מסורתית קוריאנית.
עם תלמידיה נמנית אן סוק-סון.

## קורות חייה
### ילדןץ צעירות
קים סו-הי נולדה ב-1917 בשם **קים סו-נוק** בגוצ'אנג, במחוז צפון ג'אולה. היו לה שני אחים. אביה ניכן בכמה כלים. משיכתה למוזיקה התעוררה במיוחד בגיל 12 אחרי ששמעה את הזמר הוירטואוז אי הואג'ונגסון 
(이화중선, 1898–1943).
היא למדה בבית הספר יסודי הונגדוק. היא סיימה את לימודיה בגיל 12 ולמדה בבית הספר הציבורי ג'ונאם, בעודה גרה בבית אחותה בגוואנגג'ו. היא החלה לתרגל פנסורי לאחר שהאזינה לסימצ'ונגגה בכיתה ב'. בעלה של אחותה הכיר לה את סונג מן-גאב שהיה זמר פנסורי מומחה. תלמידיה של סונג שילמו בדרך כלל חמישה וון, הוא גבה מקים רק וון אחד. בגיל 14 היא השתפה התחרות בצ'ונהיאנג'ה, בפסטיבל מקומי במחוז נאמוון, שם זכתה בפרס הראשון. לאחר הזכייה, אמן הפנסורי לי הוואג'ונגסאון שמע אותה ולקח אותה לנמוון כדי שיופיעו יחד. לאחר מכן קים עזבה את בית הספר והחלה להתרכז באמנות הפנסורי ובריקוד קוריאני 
לצד פנסורי שלטה קים סו-הי גם בשיטות לזמרה עממית - קאגוק, כמו כן ידה לנגן בקג'גום ורקוד מחלות קוריאנים.  היא הייתה מוכשרת בקליגרפיה הסינית ואהבה לקרוא ספרות קלאסית סינית.

### המשך הפעילות האמנותית
נודעה בין השאר בביצוע וירטואוזי של  הפנסורים "האונגבוגה", "צ'ונהיאנגגה"  ו"סימצ'ונגגה".
ב-1964 זכתה בקוריאה הדרומית במעמד של "נכס תרבות של האנושות" והמכון "גוגאק קים סו-הי" הוסמך להוראה. קים סו-הי שימשה גם כמורה למוזיקה קוריאנית באוניברסיטת הנשים יוהא ובאוניברסיטת הניאנג ובאונוברסיטת ג'ונגאנג.

## הוקרה
*1964 - הוגדרה כ"נכס תרבות האנושות"
*מדליה לאומית של קוריאה הדרומית - עבור הפצת הגוגאק
*הפרס לתרבות ולאמנות של דרום קוריאה
*פרס בפסטיבל אונסק"ו למוזיקה אסיאתית

## לקריאה נוספת

## קישורים חיצוניים
*עשר הנשים המשפיעות ביותר בזירת התרבות

## הערות שוליים

 

קטגוריה:זמרות דרום קוריאניות
קטגוריה:ילידות המאה ה-20
אדווין קית' תומסון

**אדווין קית' תומסון** (באנגלית: **Edwin Keith Thomson**; 8 בפברואר 1919 – 9 בדצמבר 1960), שנודע בדרך כלל כ**קית' תומסון**, היה פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מדינת ויומינג. כוותיק מעוטר מאוד ממלחמת העולם השנייה, כיהן תומסון שלוש כהונות במושב היחיד של ויומינג בבית הנבחרים. ב-8 בנובמבר 1960 נבחר לסנאט של ארצות הברית, אך נפטר חודש לאחר מכן מהתקף לב, לפני שהספיק להיכנס לתפקיד.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
תומסון נולד בניוקאסל, ויומינג, גדל בחווה במחוז קרוק ולמד בבתי ספר ציבוריים בבולה, ויומינג, ובספירפיש שבדקוטה הדרומית. בשנת 1941 השלים את לימודיו בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ויומינג בלראמי. במהלך לימודיו פגש את אשתו, תיירה גודפרי תומסון, והשניים נישאו בשנת 1939.

### שירות צבאי
תומסון נקרא לשירות פעיל ב-24 במרץ 1941 ופיקד על הגדוד השני של רגימנט הרגלים ה-362 בדיוויזיה ה-91. הוא שוחרר מהשירות בדרגת לוטננט קולונל ב-24 בינואר 1946. בשנת 1941 הוסמך כעורך דין, ובפברואר 1946 החל לעסוק בעריכת דין בשאיין. בשנת 1952 היה ציר לוועידה הלאומית של המפלגה הרפובליקנית בשיקגו, וכיהן כחבר בבית הנבחרים של ויומינג בשנים 1952–1954.

### קריירה פוליטית
תומסון נבחר מטעם המפלגה הרפובליקנית לקונגרסים ה-84, ה-85 וה-86, וכיהן מ-3 בינואר 1955 ועד מותו. הוא הצביע בעד חוקי זכויות האזרח של 1957 ושל 1960. הוא לא התמודד למועמדות מחדש לקונגרס ה-87, אך נבחר ב-8 בנובמבר 1960 לסנאט של ארצות הברית לתקופת כהונה שהייתה אמורה להתחיל ב-3 בינואר 1961. עם זאת, הוא נפטר מהתקף לב בקודי, ויומינג, ב-9 בדצמבר 1960, לפני תחילת כהונתו בסנאט. מושל המדינה הדמוקרטי ג'ון היקי מינה את עצמו למושב, אך הובס בבחירות מיוחדות בשנת 1962 על ידי הרפובליקני מילוורד סימפסון, שנבחר להשלים את הכהונה. תומסון נקבר בבית הקברות הלאומי ארלינגטון.

לאחר מותו של תומסון, אשתו תיירה תומסון נבחרה בשנת 1962 לתפקיד מזכירת המדינה של ויומינג. היא נבחרה מחדש לחמש כהונות נוספות וכיהנה בתפקיד במשך 24 שנים, עד שנת 1987.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי ויומינג
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מוויומינג
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הלאומי ארלינגטון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1919
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1960
סאיפה

**סאיפה** (בפרסית: **سایپا**) היא יצרנית רכב איראנית שהוקמה בשנת 1965 ועוסקת בייצור רכבים פרטיים ומסחריים.

החברה נחשבת ליצרנית הרכב השנייה בגודלה באיראן ואחת הגדולות במזרח התיכון, מרכז אסיה וצפון אפריקה.

סאיפה היא חברה בבעלות ממשלתית, כאשר בעלת המניות הגדולה ביותר היא הארגון לפיתוח ושיקום התעשייה של איראן (IDRO) המחזיק בכ-35.75 אחוזים ממניות החברה.

לחברה הסכמי ייצוא עם רוסיה ובלארוס ומפעלים לייצור כלי רכב במדינות שונות, בהן סוריה, זימבבואה וונצואלה.

לאורך השנים שילבה החברה בין ייצור מקומי לבין שיתופי פעולה עם גורמים בין-לאומיים ופועלת להרחבת עצמאותה הטכנולוגית והתעשייתית.

## היסטוריה
סאיפה נוסדה בשנת 1965 תחת השם SAIPAC כחברה להרכבת רכבי סיטרואן לשוק האיראני.

לאחר פרישת סיטרואן בשנת 1975 שינתה החברה את שמה לסאיפה (SAIPA) ומאז הפכה ליצרנית הרכב השנייה בגודלה באיראן.

בשנת 1975 החלה החברה לייצר גם דגמים של רנו 5 ובהמשך רנו 21 ברישיון.

בשנת 1980 הפסיקה החברה לייצר רכבי סיטרואן.

בשנת 1993 החלה סאיפה בשיתוף פעולה עם קיה מוטורס, והחלה לייצר את הדגם Kia Pride.

בשנת 2000 רכשה החברה כ-51 אחוזים מחברת פארס חודרו (Pars Khodro) והשיקה את הרכב הראשון שתוכנן באיראן, מיניוואן בשם Caravan 701.

בין השנים 2005–2012 יצרה סאיפה את הדגם קיה ריו.

בשנת 2009 החלה בייצור המכונית המשפחתית סייפה טיבה.

בשנת 2012 החלה בייצור הרכב סאיפה קוויק.

בין השנים 2001–2010 יצרה סאיפה את סיטרואן קסנטיה.

החל משנת 2015 החלה החברה לשתף פעולה עם יצרנים סיניים ולבסס חלק מדגמיה על פלטפורמות סיניות.

בשנת 2025 הציגה סאיפה את הרכב ההיברידי הראשון מתוצרתה, Aria PHEV, הכולל מנוע בנזין ומנוע חשמלי.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות איראניות
קטגוריה:יצרני רכב
שער יריחו

**שער יריחו** (בערבית: **بوابـة أريحـا**, תעתיק: בַּוַּאבַּת אָרִיחָא) היא שכונה הנמצאת בשלבי הקמה מתקדמים דרומית ליריחו, הממוקמת בבקעת יריחו בקצה הדרומי של שטח A של מובלעת יריחו שבשליטת הרשות הפלסטינית, 2.5 קילומטרים מיריחו עצמה, 1.7 קילומטר מכביש 1, וכ-700 מטרים מבית הערבה, על כביש 4570 שבין כביש 1 ליריחו. השכונה נחשבת לאחת מהשכונות המפוארות ברשות הפלסטינית כולה, והיא מושלכת הן אוכלוסייה אמידה מיהודה ושומרון והן ערבים ישראלים.

השכונה מתפרסת על שטח של 3,033 דונמים, כאשר על פי חברת ההקמה שלה היא צפויה לכלול עם סיום בנייתה לפחות 2,500 וילות יוקרה, שמונה מרכזי מסחר, שני בתי מלון, מספר אולמות, פארק מים, מגדל שיכונה "מגדל יריחו", מועדון רכיבה על סוסים, ומתחם באולינג, ביליארד, פיינטבול, קארטינג, לצד מספר פרויקטי תיירות מודרניים. היקף ההשקעה בפרויקט הופך אותו לאחד מהמיזמים העירוניים הבולטים ביותר ברשות, יחד עם מיזמים משמעותיים אחרים כמו בניית העיר רוואבי.

מחירי הנדל"ן בפרויקט גבוהים בהשוואה לרשות הפלסטינית אך זעומים בהשוואה לישראל, שחלק מהמשקיעים מגיעים ממנה. כך למשל, וילת 200 מטרים רבועים שבחלקה ששטחה מעל ל-500 מטרים רבועים, שלה שתי קומות ובריכה, אשר מוצעת למסירה מיידית, תימכר בשער יריחו ב-900 אלף שקלים חדשים. 

## גאוגרפיה
בין השכונה לבין העיר יריחו מפרידים כ-2.5 קילומטרים. היא שוכנת בבקעת יריחו על כביש 4570, הכניסה הדרומית לעיר מכיוון כביש 1, וממוקמת מול עקבת ג'בר. מרחקה מציר התחבורה הראשי האזורי, כביש 1, עומד על כ-1.7 קילומטרים. השכונה נמצאת בקצה הדרומי של שטח A של מובלעת יריחו, צופה לים המלח, וקרובה במיוחד ליישובים הישראליים השכנים בית הערבה, מרחק 700 מטרים, וורד יריחו, מרחק 900 מטרים.

השכונה קרובה למעבר אלנבי בין ישראל לירדן, אשר נמצא בשימוש נרחב על ידי הפלסטינים. הקרבה מאפשרת קישוריות גבוהה לעבר הירדן המזרחי ולנמל התעופה הבין-לאומי עמאן-המלכה עאליה של רבת עמון.

## היסטוריה
היוזמה להקמת שכונת שער יריחו החלה את דרכה בשנת 2011 בהקמת חברת שער יריחו, מקימת הפרויקט, אשר הייתה לגדולה והשאפתנית ביותר בתחום הבנייה ברשות הפלסטינית כולה, ונמצאת בבעלותו של איש העסקים מוניב אל-מסרי משכם. העבודות על הקמת השכונה החלו בשטח בשנת 2014, ובמסגרתן נסללים 23 קילומטרים של דרכים חדשות, מוצבים 1,000 עמודי תאורה ונשתלים כ-1,400 עצים. עם השנים התפתח הפרויקט, כאשר עד מרץ 2026 נמכרו 1,334 דונמים מתוך הפרויקט ועליהם תוכננו 1,400 וילות. היקף מכירת השטחים במיזם עמד באותה עת על כ-60% ממנו.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יריחו
קטגוריה:יהודה ושומרון: שכונות
קטגוריה:מיזמים עתידיים
רשימת בכירים איראנים שנהרגו במהלך מבצע שאגת הארי

להלן רשימה מאומתת של בכירים איראנים שנהרגו במהלך מבצע שאגת הארי. דיווחים נוספים מצביעים על כך שעוד ארבעה בכירים אנונימיים ממשרד המודיעין האיראני נהרגו.

## בכירים איראנים שיש אישור שנהרגו

## גורמים איראניים בלבנון שיש אישור שנהרגו

## תגובות
כלי התקשורת הממלכתיים האיראניים הכריזו על תקופה של 40 ימי אבל ושבעה ימי חגים בעקבות מותו של עלי ח'אמנאי, ומועצת ההנהגה הזמנית מונתה עד לבחירת מנהיג עליון חדש. ב-7 במרץ, הכריזה מועצת המומחים על מוג'תבא ח'אמנאי, בנו של עלי ח'אמנאי, כמנהיג העליון החדש. משקיפים בינלאומיים, כולל צרפת, רוסיה והאו"ם, אמרו כי עלולה להתרחש קריסת המשטר או הסלמה של הלחימה. גורמים אמריקאים וישראלים אמרו כי המבצע הוא צעד לקראת שינוי משטר.

## ראו גם
* מבצע שאגת הארי

## הערות שוליים

קטגוריה:אישים שנהרגו במבצע שאגת הארי
קטגוריה:אישים שנהרגו בתקיפות אוויריות ישראליות
קטגוריה:רשימות אישים
תעשיית הנפט באיראן

ממוזער|ייצור הנפט באיראן בחביות (1965–2025)
**תעשיית הנפט והגז באיראן** היא אחד מענפי היסוד של כלכלת איראן וממלאת תפקיד מרכזי בהכנסות המדינה, ביצוא ובמדיניות החוץ שלה.

איראן נמנית עם המדינות בעלות עתודות הנפט והגז הגדולות בעולם ובשנת 2023 דורגה בין המדינות המובילות בעולם בעתודות נפט ובמקום השני בעולם בעתודות גז טבעי.
ממוזער|מתקני המפתח של מגזר הנפט באיראן נכון לשנת 2004
לפי נתוני אופ"ק, בסוף 2024 הוערכו עתודות הנפט המוכחות של איראן בכ-208.6 מיליארד חביות.

ענף הנפט והגז היה במשך עשרות שנים מקור מרכזי למטבע חוץ עבור איראן וגם תחת משטרי סנקציות בינלאומיים, המשיכה איראן לייצא נפט גולמי, קונדנסט ותזקיקים, אם כי בהיקפים משתנים.

עיקר היצוא מופנה לסין, סוריה, איחוד האמירויות הערביות וונצואלה כיעדי יצוא.

## היסטוריה
ראשית תעשיית הנפט באיראן הייתה בשנת 1901, כאשר איש העסקים, ויליאם נוקס ד'ארסי, קיבל זיכיון לחיפוש נפט בדרום המדינה.

גילוי הנפט בשנת 1908 הוביל להקמת חברת הנפט האנגלו-פרסית (Anglo-Persian Oil Company).

בשנת 1914 רכשה ממשלת בריטניה שליטה בחברה האנגלו-פרסית ובכך חיזקה את השפעתה הישירה על תעשיית הנפט באיראן.

בשנת 1951 הלאים הפרלמנט האיראני את תעשיית הנפט ובאותה שנה הוקמה חברת הנפט הלאומית האיראנית.

בשנת 1953 הודח ראש הממשלה, מוחמד מוסאדק, בהפיכה שנתמכה בידי בריטניה וארצות הברית ולאחר מכן גובש הסדר חדש שחילק את רווחי הנפט בין איראן לבין קונסורציום בינלאומי.

בשנת 1976 תפוקת הנפט של איראן הגיעה לשיא היסטורי של כ־6.6 מיליון חביות ביום.

לאחר המהפכה האיראנית בשנת 1979, עברה התעשייה לשליטה מלאה של המדינה.

איראן ביטלה את ההסכמים הקודמים עם חברות הנפט הזרות וחברת הנפט הלאומית קיבלה אחריות על הפקה, מכירה ויצוא הנפט.

במהלך שנות ה-80 נפגעה התעשייה קשות בשל מלחמת איראן-עיראק ובהמשך גם בשל סנקציות בינלאומיות, ירידה טבעית בתפוקה והגבלות על השקעות זרות.

## כלכלה
ענף הנפט והגז הן אחד ממנועי הצמיחה המרכזיים של איראן, אף שחלקו היחסי בכלכלה השתנה לאורך השנים.

ההכנסות משפיעות ישירות על תקציב המדינה, על יתרות המטבע הזר ועל יכולתה של הממשלה לממן השקעות ציבוריות.

התלות בהכנסות הפכה את הכלכלה האיראנית לרגישה במיוחד לתנודות במחירי הנפט ולמגבלות חיצוניות על יצוא.

## סנקציות והשפעה בינלאומית
מאז 2012 הושפעה תעשיית הנפט האיראנית עמוקות מסנקציות אמריקאיות ובינלאומיות שנגעו ליצוא, לביטוח ימי, למימון ולגישה לטכנולוגיה.

חתימת הסכם הגרעין בשנת 2015, הובילה להקלה זמנית, אך פרישת ארצות הברית מן ההסכם בשנת 2018 הביאה להחזרת חלק גדול מן הסנקציות.

למרות הסנקציות, איראן הצליחה להמשיך לייצא נפט דרך רשתות מסחר, בעיקר לשוק הסיני.

## ראו גם
* חברת הנפט הלאומית האיראנית

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות נפט
קטגוריה:חברות גז טבעי
קטגוריה:איראן: כלכלה
דאחיית סבאח אל-ח'ייר

**דאחיית סבאח אל-ח'ייר** (בערבית: **ضاحية صباح الخير**) היא עיירה פלסטינית בנפת ג'נין בצפון השומרון, הממוקמת כ-4 ק"מ צפונית לג'נין. על פי הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, אוכלוסיית העיירה מנתה 1,457 נפשות בשנת 2006. כיום יש שמתייחסים לדאחיית סבאח אל-ח'ייר כפרבר של ג'נין.

## גאוגרפיה
דאחיית סבאח אל-ח'ייר נמצאת בקצה הצפוני של הרי שומרון, בגובה 110–140 מ' מעל פני הים. גדר הביטחון עוברת במרחק 2.5 ק"מ צפונית לדאחיית סבאח אל-ח'ייר, ומעבר לה נמצאים מוקייבלה ומושב רם-און.

## היסטוריה
לאחר מלחמת העצמאות, על פי הסכמי שביתת הנשק שלאחריה,
עברה דאחיית סבאח אל-ח'ייר לשליטה ירדנית.

לאחר מלחמת ששת הימים עברה דאחיית סבאח אל-ח'ייר לשליטה ישראלית.

במסגרת הסכמי אוסלו הוגדרה דאחיית סבאח אל-ח'ייר ביחד עם ג'נין כשטח A, בשליטה פלסטינית.

## תקריות ביטחוניות
בסוף שנת 2015 פשטו כוחות הביטחון הישראליים על דאחיית סבאח אל-ח'ייר, ובעקבות התפרעות של צעירים מקומיים הקימו מחסום בכניסה אליה והשתלטו על בניין מגורים.

גם בשנת 2019 הוקם שם מחסום כחלק מרצף מחסומים בסביבת ג'נין.

## דמוגרפיה

## הערות שוליים

קטגוריה:נפת ג'נין
מיצ'לאדה

**מיצ'לאדה** (בספרדית: **Michelada**) הוא משקה אלכוהולי המבוסס על בירה, ליים ותבלינים הנפוץ במקסיקו ובמדינות דרום אמריקה.
המשקה מורכב מבירה לאגר, ליים, מלח, רוטב ווסטרשייר, סויה, פלפל שחור ואבקת צ'ילי.

נהוג להגיש את המשקה בכוס גבוהה וקרה ששפתה מצופה במלח ואבקת צ'ילי ולעיתים מקושטת בפלח ליים.

בשנת 2012 השיקה חברת Tecate בירה בטעם מיצ'לאדה עם ליים ותבלינים.

## ראו גם
* משקה אלכוהולי
* מוחיטו
* קאיפיריניה
* קוקטייל

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:משקאות
קטגוריה:המטבח המקסיקני
קטגוריה:משקאות אלכוהוליים
קטגוריה:תרבות שתיית אלכוהול
יעקב אדוארד פולק

**יעקב אדוארד פולק** (בגרמנית: **Jakob Eduard Polak**; 12 בנובמבר 1818 – 8 באוקטובר 1891) היה רופא יהודי-אוסטרי יליד בוהמיה, ממובילי הרפואה המודרנית באיראן.

## ביוגרפיה
פולק נולד למשפחה יהודית בבוהמיה, שהייתה חלק מהאימפריה ההבסבורגית. הוא למד פילוסופיה ורפואה בפראג ובווינה, שם קיבל תואר דוקטור ברפואה ב-1845 ותואר דוקטור בכירורגיה ב-1847, והוכשר בגינקולוגיה ב-1849. לאחר 1845 עבד שנה בבית החולים הכללי של וינה, ולאחר מכן שימש במשך שנתיים כרופא במפעל זיקוק סוכר בקלובאוק, מוראביה. משנת 1848 עד 1849 עבד שוב בבית החולים הכללי של וינה.

הוא היה אחד מששת המורים האוסטרים שהוזמנו על ידי אמיר כביר, ראש ממשלת איראן, ללמד בדאר אל פונון, מוסד ההשכלה הגבוהה המודרני הראשון באיראן. לפי דבריו, הוא נכנס לאיראן ב-24 בנובמבר 1851, לפני חנוכת דאר אל-פונון. משנת 1851 עד 1860 לימד רפואה בדאר אול-פונון. בהתחלה לימד בצרפתית והשתמש במתרגם, אך תוך שישה חודשים הוא למד פרסית, ולאחר מכן לימד בשפה זו.

בשנים 1855 עד 1860 שימש כרופא האישי של נאסר א-דין שאה קאג'אר. הוא ידוע גם כרופא הראשון שביצע ניתוח באיראן, לאחר שבשנת 1854 ערך נתיחה לאחר המוות של אחד מעמיתיו כדי לקבוע את סיבת מותו.

בשנת 1885 מימן את משלחתו של , בוטנאי מווינה, לדרום ומערב איראן, מה שהוביל לגילוי מינים חדשים רבים של צמחים.

פולק פרסם את חוויותיו בסדרה של ספרים וכתבים שפרסם בגרמנית ובפרסית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:רופאים יהודים אוסטרים
קטגוריה:איראן: בריאות ורפואה
קטגוריה:אוסטרים שנולדו במאה ה-19
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו במאה ה-19
אמיה מילר

**אמיה מילר** (באנגלית: **Amiah Miller**; נולדה ב-16 ביולי 2004) היא שחקנית ודוגמנית אמריקאית.

## ביוגרפיה
### ראשית חייה
אמיה מילר נולדה בווירג'יניה להוריה מריל וקיידי מילר.

היא החלה את קריירת הדוגמנות שלה בגיל 8, כאשר משפחתה התגוררה בפלורידה. ב-2014, היא השתתפה בשיעורי משחק בלוס אנג'לס ובאורלנדו. בנוסף למשחק למדה גם אגרוף תאילנדי וג'ו ג'יטסו.

### קריירה
ב-2016 הופיעה בסרט "כיבוי אורות" (2016), שם גילמה את הגרסה הצעירה של דמותה של טרסה פאלמר. בשנת 2017, מילר הופיעה בתור הדמות נובה בסרט "כוכב הקופים: המלחמה". בטלוויזיה, היא הופיעה בסדרות "הסוכן הנרי", "ריצ'י ריץ'", "תמיד ביחד" ו"מקגייבר".

ב-2020 היא הופיעה בסרט הפנטזיה לייב אקשן "אנסטסיה".

ב-2026 החלה לשחק בסדרה "המדיסון" בתור ברידג'ט ריס, הנכדה של דמותה של מישל פייפר.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקניות ילדות אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-2004
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-2004
חרטרוידה ואן פן

**חרטרוידה ואן פיין** (4 ביוני 1602 – 30 ביוני 1643) הייתה ציירת מארצות השפלה הספרדיות.

## ביוגרפיה ויצירה
ממוזער|דיוקן של אוטו ואן פן
ואן פן נולדה באנטוורפן כבתו של הצייר אוטו ואן פן. היא ידועה בעיקר בדיוקן שציירה של אביה, השמור במוזיאון בבריסל. דיוקנה העצמי נחרט בידי לוקאס פורסטמן. היא נישאה ללודוביקוס מאלו ונקברה בכנסיית סנט ג'יימס שבאנטוורפן.

ואן פן השתייכה למשפחה שהעמידה אמנים רבים. לא רק אביה היה צייר, אלא גם דודה פיטר ואן פן, שהיה עורך דין וצייר, וכן כמה מילדיו, ובהם הבנים קורנליס ויאקוב והבנות אפולוניה וחרטרויט ואן פן. היא התפרסמה בזכות דיוקן אביה, השמור כיום במוזיאונים המלכותיים לאמנויות יפות בבריסל.

חרטרוידה מאלו־ואן פן נפטרה ב־30 ביוני 1643. היא נקברה בכנסיית סנט ג'יימס שבאנטוורפן.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:נפטרים ב-1643
קטגוריה:ילידי 1602
קטגוריה:ציירים הולנדים
קטגוריה:ציירות הולנדיות
ג'ון וולד

**ג'ון שילר וולד** (באנגלית: **John Schiller Wold**; 31 באוגוסט 1916 – 19 בפברואר 2017) היה מנהל עסקים, פילנתרופ, ותיק מלחמת העולם השנייה ופוליטיקאי רפובליקני ממדינת ויומינג. הוא כיהן כהונה אחת כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית בשנים 1969–1971, והיה הגאולוג המקצועי הראשון שכיהן בקונגרס.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
וולד נולד ב-31 באוגוסט 1916 באיסט אורנג' שבניו ג'רזי. אביו, פיטר אירווינג וולד, היה ראש המחלקה לפיזיקה במכללת יוניון שבסקנקטדי, ניו יורק. אביו וחמש מדודותיו גדלו ביוג'ין, אורגון, ולמדו באוניברסיטת אורגון.

וולד השלים את לימודיו במכללת יוניון בשנת 1938 ובאוניברסיטת קורנל בשנת 1939, עם תארים בגאולוגיה. במהלך מלחמת העולם השנייה שירת כפיזיקאי יועץ וכקצין תותחנות בצי ארצות הברית.

### קריירה
בשנת 1949 עבר לוויומינג כדי לעבוד בחברת נפט, ובשנת 1950 ייסד את חברת "Wold Oil Properties" בעיר קספר.

הוא נכנס לפוליטיקה בשנת 1956 ונבחר לבית הנבחרים של ויומינג, שם כיהן כהונה אחת בין השנים 1957–1959. לאחר מכן שימש כיושב ראש המפלגה הרפובליקנית במדינה בין השנים 1960–1964. בשנת 1964 התמודד לסנאט של ארצות הברית מול הסנאטור הדמוקרטי המכהן גייל מקגי, אך הפסיד ברוב של 54% מול 46%.

בשנת 1968 ניצח בפער דחוק את חבר הקונגרס ויליאם הנרי הריסון השלישי בפריימריז הרפובליקני, ולאחר מכן ניצח בבחירות הכלליות. שנתיים לאחר מכן ויתר על מושבו בבית הנבחרים כדי להתמודד שוב מול גייל מקגי לסנאט, אך הפסיד ברוב של 56% מול 44%. לאחר מכן חזר למגזר הפרטי, אך נשאר פעיל כתורם פוליטי למפלגה הרפובליקנית.

### פילנתרופיה
בשנת 2002 תרם וולד 20 מיליון דולר למכללת יוניון — התרומה הגדולה ביותר בתולדות המוסד באותה עת. בשנת 1999 הוכר על ידי המרכז למורשת אמריקאית באוניברסיטת ויומינג כ"אזרח המאה של ויומינג" בתחום המינרלים, הגז והנפט. בנוסף תרם 2 מיליון דולר לאוניברסיטת קורנל.

וולד וקרן הנושאת את שמו תרמו 7.5 מיליון דולר למכון העיניים Casey Eye Institute שבאוניברסיטת אורגון לבריאות ומדע, לצורך הקמת מרכז למחקר וטיפול בעיוורון בגיל מבוגר הנגרם מניוון מקולרי, מחלה ממנה סבל ב-20 השנים האחרונות לחייו.

### מוות ומורשת
וולד נפטר ב-19 בפברואר 2017 בעיר קספר בגיל 100. חברת הנפט שלו מנוהלת כיום על ידי בנו פיטר, ובנו השני, ג'ק, משמש כמנכ"ל חברת אנרגיה בדנוור, קולורדו.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי ניו ג'רזי
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מוויומינג
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1916
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2017
Girls, Girls, Girls

"**Girls, Girls, Girls**" הוא שיר של להקת ההבי מטאל האמריקאית מוטלי קרו. זהו הסינגל הראשון מהאלבום "Girls, Girls, Girls", אשר יצא לאור ב-13 במאי 1987.

השיר הוא הומאז' לעולם החשפנות, ומוזכרים בו שמות של מועדוני חשפנות אייקוניים בערים שונות בעולם:
* The Tropicana, The Body Shop, Seventh Veil (שדרת סאנסט סטריפ, לוס אנג'לס, קליפורניה)
* The Marble Arch (ונקובר, קולומביה הבריטית, קנדה)
* Dollhouse (פורט לודרדייל, פלורידה)
* Crazy Horse (פריז, צרפת)
* Tattletales (אטלנטה, ג'ורג'יה)

## משתתפים
* וינס ניל – שירה
* מיק מארס – גיטרות
* ניקי סיקס – בס
* טומי לי – תופים
* ג'ון פרדל – קולות רקע

## השיר במצעדים

## מכירות

## בתרבות
* בשנת 2010, ניתן היה להוריד את השיר "Girls, Girls, Girls" עבור משחק הווידאו המוזיקלי "Guitar Hero 5".
* השיר "Boys Boys Boys" מאת ליידי גאגא מתוך אלבום הבכורה שלה "The Fame" מ-2008, הושפע בחלקו מהשיר "Girls, Girls, Girls".

## קישורים חיצוניים
* 
* 20px "Girls, Girls, Girls", באתר המוזיקה Discogs **(באנגלית)**
* 30px "Girls, Girls, Girls", באתר המוזיקה Genius **(באנגלית)**
* 20px "Girls, Girls, Girls", באתר המוזיקה Spotify **(באנגלית)**
* 44px "Girls, Girls, Girls", באתר המוזיקה אפל מיוזיק **(באנגלית)**
* 20px "Girls, Girls, Girls", באתר המוזיקה SoundCloud **(באנגלית)**
* "Girls, Girls, Girls", באתר המוזיקה SecondHandSongs **(באנגלית)**

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי רוק אמריקאיים
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אלקטרה רקורדס
קטגוריה:שירי הארד רוק
קטגוריה:שירים על מיניות
אנדרביט גייבורון

ממוזער|דגימות יד מאנדרביט גאיבורון שהוא הסלע העתיק ביותר ביבשת אירופה
**אנדרביט גאיבורון** (ברוסית: **Гайворонский эндербит**) הוא סלע יסוד פלוטוני מקבוצת הצ'רנוקיטים, המצוי בקרבת העיר גאיבורון שבמחוז קירובוהראד, אוקראינה. הסלע מהווה חלק מהמגן האוקראיני ונחשב על בסיס תיארוך איזוטופי מדויק, לסלע העתיק ביותר שנמצא ביבשת אירופה.

## גיאוכרונולוגיה ומעמד מדעי
חשיבותו המדעית של אנדרביט גאיברון נובעת מגילו המופלג, המוערך בכ-3.75 מיליארד שנים. גיל זה מציב את היווצרותו בעידן הארכאיקון (Eoarchean), זמן קצר יחסית לאחר היווצרות כדור הארץ.

התיארוך המקובל מבוסס על מחקרים גיאוכימיים מורכבים, ובראשם עבודותיהם של חוקרים כמו לאוניד שומלנסקי (L. Shumlanskyy) וצוותים בינלאומיים נוספים. המחקרים השתמשו בשיטת U-Pb (אורניום-עופרת) על גבי גבישי זירקון, ובבדיקות איזוטופיות של הפניום (Hf) אשר אישרו כי מדובר בקרום יבשתי ראשוני ולא בסלע שעבר התמרה מוחלטת מסלע צעיר יותר.

בהשוואה למבנים גאולוגיים אחרים באירופה, אנדרביט גאיברון עתיק משמעותית מהגנייס הלואיסיאני (אנ') בסקוטלנד ומסלעי חצי האי קולה ברוסיה.

## מיקום גאוגרפי וגאולוגי
האנדרביט הוא חלק ממגהבלוק דנייסטר-בוג בתוך המגן האוקראיני. אזור זה מאופיין בסלעי תשתית קריסטליניים שעברו תנאי לחץ וטמפרטורה קיצוניים (פאצייס גרנוליטי). גוש גאיברון מייצג את אחת ה"הצצות" הבודדות אל תוך הקרום העמוק והעתיק ביותר של היבשת שאינו מכוסה בשכבות סדימנטריות עבות.

העיר גאיבורון שוכנת על נהר הבוג הדרומי וניתן לראות מופעים של סלעי האנדרביט במצוקים שעל גדות הנהר. במורד הנהר, דרומית לעיר ישנה מחצבה שבה נמצאו דוגמאות הסלע בעלות הזירקונים העתיקים ביותר.

## הרכב מינרלוגי ופטרוגרפיה
כאנדרביט, הסלע מוגדר כסוג של צ'רנוקיט העשיר בנתרן. הרכבו המינרלוגי כולל:
* **[[פלגיוקלז|פלגיוקלאז]]:** המינרל העיקרי (לעיתים קרובות אוליגוקלאז או אנדסין).
* **[[קוורץ]]:** מופיע בדרך כלל במבנה של גרגירים מעוותים עקב הלחץ הטקטוני.
* **[[היפרסתן|אורתופירוקסן]] (היפרסתן):** מינרל המפתח המגדיר את הסלע כצ'רנוקיטי/אנדרביטי.
* **[[ביוטיט]] ו[[גארנט]]:** עשויים להופיע כמינרלים משניים.

המבנה של הסלע הוא מאסיבי עד לוחיתי (Gneissoid), וצבעו נע לרוב בין אפור כהה לירוק-חום זית.

## הערות שוליים

קטגוריה:פרהיסטוריה
קטגוריה:מדעי כדור הארץ
קטגוריה:גאולוגיה
קטגוריה:ראשית החיים
קטגוריה:סלעים פלוטוניים
משה (מושיק) בן פורת

**משה (מושיק) בן פורת** (נולד ב-16 באוגוסט 1970) הוא סוכן ביטוח ישראלי, המכהן כנשיא ה-20 של לשכת סוכני הביטוח בישראל. בן פורת פועל בענף הביטוח למעלה משלושה עשורים, ובמהלך השנים מילא שורה של תפקידים ציבוריים בלשכת סוכני הביטוח, בהם יו"ר מחוז השרון, חבר הוועד המנהל של הלשכה ויועץ הוועדה הפנסיונית.

## ביוגרפיה
בן פורת נולד בשנת 1970 בכפר סבא. את דרכו בענף הביטוח החל בשנות ה־90, ובשנת 1994 הקים את סוכנות הביטוח "חושן", אותה הוא מנהל מאז. לאורך הקריירה המקצועית שלו התמחה בתחומי הביטוח הפנסיוני, ביטוחי חיים וביטוח כללי.

בשנת 2020 ייסד בן פורת את מיזם "מנצחים ביחד", הפועל לסיוע לחולי סרטן במימוש זכויותיהם מול גופים שונים.

בן פורת מתגורר באזור השרון, נשוי ואב לילדים.

## פעילות ציבורית
בן פורת היה מעורב בפעילות ציבורית במסגרת לשכת סוכני הביטוח בישראל לאורך שנים רבות. הוא כיהן כיו"ר מחוז השרון בלשכת סוכני הביטוח בישראל, כחבר הוועד המנהל של הלשכה, כיועץ הוועדה הפנסיונית וכן כדירקטור בליסו"ב.

במהלך כהונתו כיו"ר מחוז השרון, פעל לקידום שיתופי פעולה בין סוכני ביטוח, גופים מקצועיים ועמותות חברתיות. במסגרת זו הוביל שיתופי פעולה עם עמותות וארגונים הפועלים בתחומי הבריאות והתמיכה בנפגעים, בהם "חלאסרטן", "נולדת לנצח", "אחת מתשע", "האגודה למלחמה בסרטן", "גמאני" ו"צו מניעה", בנוסף, קידם שיתופי פעולה עם אגף הנפגעים ומדור המשפחות במשרד הביטחון, וכן פעילות סיוע במסגרת מלחמת חרבות ברזל.

## נשיאות לשכת סוכני הביטוח
ב־14 בינואר 2026 נבחר משה (מושיק) בן פורת לנשיא ה־20 של לשכת סוכני הביטוח בישראל, לאחר שזכה בכ־86% מהקולות בבחירות שנערכו בקרב חברי הלשכה. הבחירות התקיימו באופן מקוון, לראשונה בתולדות הארגון.

## פעילות עסקית
בן פורת הוא בעלים ומנהל של "חושן סוכנות לביטוח, פיננסים ואשראי", סוכנות ביטוח פרטית הפועלת מאז תחילת שנות ה-90.

בשנת 2023 זכה בן פורת באות "סוכן הביטוח של השנה" מטעם "עדיף תקשורת".

## מיזם "מנצחים ביחד"
ב-2020 ייסד בן פורת את מיזם "מנצחים ביחד" מיזם התנדבותי שמטרתו לסייע לאזרחים ישראלים המתמודדים עם מצבי חיים קשים במיצוי זכויות ביטוחיות מול חברות הביטוח וגופים ממסדיים. המיזם התחיל כפרויקט תמיכה בחולות וחולי סרטן, במטרה להקל על תהליכים בירוקרטיים מורכבים ולייעץ להם מבלי שתידרש תמורה כספית. עם פרוץ מלחמת חרבות ברזל ב-2023, הורחבה פעילותו גם לסיוע למשפחות שכולות, פצועי צה"ל ונפגעי פעולות איבה, וכן לניצולי אירועים טראומטיים נוספים. במסגרת המיזם פועלים עשרות סוכני ביטוח מתנדבים מכל רחבי הארץ, המסייעים בליווי אישי בהגשת תביעות, בירור זכויות ביטוחיות ובמתן תמיכה מקצועית ובירוקרטית למשפחות ולפונים הזקוקים לכך.

בשנת 2025 קיבל בן פורת מכתב הוקרה אישי מנשיא מדינת ישראל, יצחק הרצוג, שבו הודה למייסד המיזם ולמתנדביו על עבודתם המסורה וההשפעה החברתית הרחבה שיצר באמצעותו. המכתב ציין את תרומתם החברתית והאנושית של הסוכנים המתנדבים, והבליט את הרעיון של שילוב מקצוע עם שליחות חברתית כהשראה לחברה הישראלית כולה.

## קישורים חיצוניים
* אתר לשכת סוכני ביטוח בישראל
* 
*מושיק בן פורת נבחר לנשיא לשכת סוכני הביטוח פוליסה
*משה בן פורת נבחר לנשיאות לשכת סוכני הביטוח בישראל פאנדר
* 
*מושיק בן פורת נשיא לשכת סוכני הביטוח: גם ברגעי משבר לשכת סוכני הביטוח כאן לצידכם פוליסה
*הכרזה על הזוכים בבחירות ללשכת סוכני ביטוח בישראל

## הערות שוליים

קטגוריה:סוכני ביטוח ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
פרנצ'סקו קופולה

**פרנצ'סקו קופולה** (באיטלקית: **Francesco Coppola**; נולד ב-11 באפריל 2005) הוא כדורגלן איטלקי ממוצא קובני המשחק בעמדת הבלם בפיזה מהסרייה א'.

## קריירת מועדונים

קופולה גדל באקדמיות הנוער המקומיות של טורינו ויובנטוס ופיזה. ב-16 באוגוסט 2024, הוא עבר בהשאלה לוויס פזארו, שבה החל את קריירת הבוגרים שלו. את הופעת הבכורה שלו בסרייה ג' ערך במדי הקבוצה בניצחון הביתי 0–3 על ארצו. בתום עונת ההשאלה, הוא שב לפיזה, כאשר הקבוצה העפילה לסרייה א' ובמהלך מחנה הקיץ הוא סבל משבר בקרסול השמאלי, פציעה שאילצה אותו להיעדר מהמגרשים במשך מספר חודשים. את הופעת הבכורה שלו בליגה, הוא ערך ב-6 בינואר 2026 בהפסד הביתי 3–0 לקומו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בלמי כדורגל איטלקים
קטגוריה:כדורגלנים איטלקים
קטגוריה:כדורגלני טורינו
קטגוריה:כדורגלני יובנטוס
קטגוריה:כדורגלני פיזה
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-2005
Choke Me

"**Choke Me**" (בעברית: "**תחנוק אותי**") הוא שיר של הזמרת הרומנייה אלכסנדרה קפיטנסקו. היצירה עתידה לייצג את רומניה בתחרות הזמר של האירוויזיון לשנת 2026, לאחר שזכתה במקום הראשון בהליך הקדם הלאומי *Selecția națională 2026*.

## תחרות הזמר של האירוויזיון
### Selecția națională
ב-13 בפברואר נמסר על השתתפותה של קפיטנסקו בקדם הרומני *Selecția națională* עם השיר "Choke Me". היצירה פורסמה באותו המועד. ב-2 במרץ הוכרז סדר ההופעות הרשמי, ובמסגרתו נקבע כי קפיטנסקו תופיע במקום האחד עשר מבין שנים עשר מתמודדים. התחרות התקיימה ב-4 במרץ, ובסופה דורגה קפיטנסקו במקום הראשון.

### באירוויזיון
 רומניה שובצה להתחרות החלקו הראשון של חצי הגמר השני, שיתקיים ב-14 במאי.

## מחלוקת
היצירה עוררה פולמוס ציבורי נרחב בשל שמה ותכניה, כאשר הביטוי "Choke Me" ("תחנוק אותי"), החוזר בה שלושים פעמים, הועמד במוקד ביקורת בטענה כי הוא מעניק לגיטימציה למעשי חנק ולאלימות מינית. גורמים הפועלים בתחום המאבק באלימות מינית הגדירו את היצירה כ"בלתי אחראית", והדגישו במיוחד את השורות "I want you to choke me" ("אני רוצה שתחנוק אותי") ו-"Make my lungs explode" ("תגרום לריאותיי להתפוצץ"). קלייר מקגלין, פרופסורית באוניברסיטת דרהאם, טענה כי היצירה "נוהגת בקלות דעת מסוכנת ביחס לחייהן של נשים צעירות"; מנגד, קפיטנסקו הבהירה כי המסר הגלום בשיר הוא מטאפורי באופיו, וכי הוא מבטא חוויות של הצפה רגשית וספק עצמי.

ב-18 במרץ פרסם תאגיד השידור הרומני TVR הודעה רשמית נוספת להגנת קפיטנסקו והיצירה, ובה צוין כי הקונספט הבימתי נועד "להדגיש את אופייה המטאפורי" של היצירה ולשלול כל פרשנות מילולית ישירה של מילותיה.

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 2026
קטגוריה:סינגלים מ-2026
קטגוריה:שירי אירוויזיון 2026
קטגוריה:שירי רומניה באירוויזיון
קטגוריה:שירים באנגלית