בית יוסף

**בית יוסף** הוא ספרו של רבי יוסף קארו, העוסק בבירור הלכות שמקורן בתלמוד ובראשונים, ופסק ההלכה. הספר נכתב על גבי ספרו של רבי יעקב בן אשר, ארבעה טורים (המכונה "טור"). חלק נוסף של הספר הוא **בדק הבית** – תיקונים והשלמות לבית יוסף מאת המחבר. הספר נכתב במשך 20 שנה והוגה במשך 12 שנים נוספות לאחר מכן.

רבי יוסף קארו התחיל בכתיבת הספר באדריאנופול שבגבול טורקיה/יוון בשנת 1522 והשלימו בצפת בשנת 1555. עד מהרה הפך הספר למורה הלכה למעשה ברוב ארצות אירופה, במאת השנים הראשונות מהמצאת הדפוס נדפס בעשרות מהדורות, והיה לספר יסוד בכל בית יהודי.

## מטרת הספר
בהקדמה לספרו מתאר רבי יוסף קארו כי בעקבות הגלות "אזלת יד התורה ולומדיה", ונכתבו ספרים רבים מאוד שלעיתים חוזרים זה על דברי זה או חולקים זה על זה מבלי לציין זאת. כתוצאה מכך, יש קושי במציאת מקור הדינים, ולימוד סוגיה מתחילתה ועד סופה על מנת לפסוק הלכה נעשה מלאכה ארוכה ומייגעת.

כתיבת ה"בית יוסף" נועדה, לפי דברי רבי יוסף קארו בהקדמתו לחיבור, לתקן מצב זה בכך שהחיבור, מלבד ביאורו לדברי ה'טור', יביא את כלל הדעות השונות ומקורותיהן ויגיע לפסיקת הלכה בכל אחד מהדינים.

לדעת ההיסטוריון והמשפטן מנחם אלון, צרות הגלות שהזכיר רבי יוסף קארו מתייחסות לגירוש ספרד ולתהליך המתמשך של פרעות ביהודי אשכנז, שהגיעו לשיאן בפרעות ת"ח ות"ט, שיצרו מצב של תנועה המונית בין קהילות. תנועה זו גרמה לכמיהה לגאולה ולסמכות הלכתית עליונה, וכן לעליית שאלות הלכתיות רבות בעקבות עקירתן של קהילות שלימות ממקומן. השאלות הרבות שנוצרו הצריכו מענה, וכך גדלה ספרות השו"ת בצורה דרמטית, הרבתה את המחלוקות והקשתה על ההתמצאות בספרות ההלכתית. דבר זה הביא בסופו של דבר למצב שתיאר רבי יוסף קארו ושהוא ביקש לפתור.

## מבנה הספר
בהקדמתו לספרו, תיאר רבי יוסף קארו כיצד החליט שלא לכתוב ספר עצמאי, אלא לכתוב את ספרו כפירוש על ספר אחר; זאת על מנת להקל על עצמו את סיכום דעות הפוסקים, כך שלא יצטרך לסכמן בעצמו מתחילה ועד סוף. בתחילה חשב לכתוב את ספרו כפירוש ל"יד החזקה" לרמב"ם, אך לבסוף החליט להימנע מכך, מכיוון שהרמב"ם מביא דעה אחת בלבד, ולכן עדיין תיוותר לו עבודה רבה בסיכום הדעות. בסופו של דבר, בחר רבי יוסף קארו בספר "ארבעה טורים" להיות הספר עליו יכתוב את פירושו, מאחר שהוא מביא דעות רבות.

הספר נכתב כמעין פירוש לספר "ארבעה טורים". רבי יוסף קארו סיכם בהרחבה את כל סוגיותיו של הטור. בתחילת כל סוגיה מביא ה"בית יוסף" את המקור הקדום ביותר לסוגיה (בדרך כלל הגמרא), ולאחר מכן עובר לדון בדעות הראשונים. כאשר מספר ראשונים אוחזים באותה דעה, בדרך כלל הספר מציין זאת, אך לעיתים הוא סומך על כך שהקורא יודע שמדובר בפוסקים מאותו בית מדרש. לסיכום הסוגיה רבי יוסף קארו פוסק הלכה כאחת הדעות, או כפשרה מתאימה על פי דעתו, כל זה על פי שיטת הפסיקה המיוחדת שלו.

לאחר מספר שנים מההוצאה הראשונה של הספר, רבי יוסף קארו הוסיף לספרו את **"בדק הבית"** – הגהות, הערות ותיקונים על המהדורה הקודמת. במקור, בדק הבית נכתב כקונטרס נפרד, שיועד על ידי המחבר להיכנס כהערות ותיקונים בגוף ספר ה"בית יוסף" במהדורה השנייה. הסיבה לכתיבת בדק הבית הייתה שהגיעו לפניו ספרים נוספים של הראשונים, וכן שהיו דברים שראה צורך לשנות ולהעיר עליהם לאחר עיון נוסף בסוגיות. לרוב אין שינוי מהותי בחיבור "בדק הבית", אלא רק תוספות ותיקונים קלים.

## שיטת הפסיקה של ה"בית יוסף"
בהקדמת ה"בית יוסף" העלה רבי יוסף קארו כי הדרך ההגיונית להכריע בכל שאלה הלכתית היא באמצעות בחינת כל אחת מן הדעות השונות והבאת ראיות להן מן המקורות. אף על פי כן החליט לוותר עליה משתי סיבות –

1. חיבורי הראשונים מלאים בנימוקים וראיות תלמודיות ואין בידיו היכולת להכריע טענתו של מי מהם חזקה או מסתברת יותר.

2. דרך זו תיקח זמן רב, ואי אפשר יהיה להגיע כך להלכה סופית ומוכרעת בכל דין ודין.

מסיבה זו, בחר רבי יוסף קארו בדרך אחרת – בחירת מספר פוסקים והכרעה על פי הרוב מביניהם. בהקדמתו, הוא הביא שלושה כללים מרכזיים שעל פיהם הוא הכריע את ההלכה בספרו:

:**א. פסיקה על פי שלושת עמודי ההוראה:** הדרך העיקרית בפסיקתו של ה"בית יוסף" היא על פי הפוסקים המכונים "שלושת עמודי ההוראה": הרי"ף, הרא"ש והרמב"ם. שיטת פסיקה זו איננה חידושו של ר' יוסף קארו, אלא הייתה מוכרת במרחב שבו חי עוד לפני כן. את הבחירה לפסוק דווקא על פי פוסקים אלה נימק ה"בית יוסף" בכך שבקהילות ישראל השונות היה נהוג לפסוק על פיהם. כאשר ישנה מחלוקת בין השלושה, הכריע רבי יוסף קארו על פי הרוב מביניהם.

:**ב. הכרעה בדין שלא ניתן להכריע בו בין עמודי ההוראה:** כאשר לא ניתן להגיע להכרעה על פי שלושת עמודי ההוראה, למשל כאשר אחד מהם לא גילה דעתו והשניים האחרים חלוקים, ציין רבי יוסף קארו בהקדמתו כי יצרף אל דעתם את דעתם של חמישה מחכמי הראשונים: הרמב"ן, הרשב"א, הר"ן, המרדכי והסמ"ג. (בפועל, לטענת תרצה קלמן, ר' יוסף קארו בדרך כלל לא מימש את הכלל באמצעות עימות דעת חמשת החכמים הללו זו מול זו.)

:**ג. הכרעה בדין שעמודי ההוראה לא התייחסו אליו:** בדין שכל שלושת עמודי ההוראה לא התייחסו אליו, קבע רבי יוסף קארו כי יפסוק לפי .

בנוסף לכך, ציין ה"בית יוסף" מקרה חריג שבו אין ללכת אחר פסיקתו – כאשר יש במקום מסוים מנהג לאסור דבר מה בניגוד לפסיקתו.

על אף הכרזתו בהקדמה כי בכוונתו להכריע כל אחת מן המחלוקות ההלכתיות בספרו, במקומות רבים ב"בית יוסף" לא מופיעה הכרעה מפורשת. לטענת תרצה קלמן, הסיבה לכך היא שהוא סמך על הכללים שכתב בהקדמה, ורק במקומות שבהם הכרעת ההלכה איננה ברורה לפי הכללים נדרש לכתוב במפורש את הפסק.

## ביקורת
על בחירת ר' יוסף קארו לחבר את ה"בית יוסף" ועל דרכי פסיקתו בספר קמו מספר חולקים. ביהדות אשכנז בעיקר קבלו על כך שהפסיקה כשלושת עמודי ההוראה יוצרת הכרעה בדרך כלל כשיטת הרי"ף והרמב"ם שהולכים על פי רוב באותה שיטה, בעוד הרא"ש בדרך כלל בעמדת מיעוט ונדחה מהלכה, אף על פי שבקהילות אשכנז נוהגים בדרך כלל כשיטתו, המבוססת בעיקרה על בעלי התוספות וחכמים נוספים.

מחשובי הפוסקים של יהדות אשכנז שהתנגדו לדרך פסיקה זו היה ר' משה איסרליש (הרמ"א). הרמ"א בהקדמתו ל"דרכי משה" כותב שאחת הסיבות לכך שבחר להוציא לאור את ספרו כפירוש לטור על אף דמיונו הרב לבית יוסף, היא שה"בית יוסף" בבחירתו לפסוק כעמודי ההוראה מתעלם מהכלל התלמודי המנחה את הפסיקה האשכנזית הנקרא "הלכה כבתראי", לפיו יש להעדיף את פסיקתם של הפוסקים המאוחרים על פני הקודמים להם. גם המהרש"ל, בן דורו, קבל על העדפתו של רבי יוסף קארו את עמודי ההוראה על פני המסורת האשכנזית.

פוסק נוסף שהתנגד לגישתו של רבי יוסף קארו היה ר' חיים בן רבי בצלאל, אחיו של המהר"ל מפראג. בהקדמה לספר "ויכוח מים חיים", ספר השגות על ה"תורת חטאת", הוא כותב שהבחירה של ר' יוסף קארו להכריע את ההלכה, ויומרתו ליצור ספר הלכה שיאחד את התורה המפוצלת לספרים הרבה לכדי תורה אחת, יש בה כדי להפחית מכבודם של קודמיו, כאילו תורתם לא הייתה שלימה. כמו כן, הוא מציין שהספר גורם לאנשים לחשוב שאין צורך ללמוד ספרים נוספים, גישה אותה הוא דוחה מכל וכל. טענה נוספת אותה הוא מעלה היא, שהבחירה של רבי יוסף קארו להכריע לפי הרוב איננה נכונה, כיוון שחישוב הרוב לא כולל את כל הפוסקים, וייתכן שישנם ספרים נוספים שאבדו ואינם נכללים במניין.

ביקורת נוספת הושמעה כלפיו, בטענה שהוא ממעט בעמל התורה. כך למשל, החיד"א ב"שם הגדולים", מספר שריב"ל (ר' יוסף אבן לב 1505–1580, מגדולי המורים והפוסקים במרכזי התורה בסלוניקי וקושטא) נעל מסיבה זו בפני הספר את דלתי ישיבתו, אך לאחר מכן חזר בו.

## היחס בין ה"בית יוסף" וה"שולחן ערוך"

רבי יוסף קארו כתב ספר נוסף בשם "שולחן ערוך" ובו סיכומי הדינים העולים מה"בית יוסף", וזאת על מנת להקל על פוסקים לחזור על ההלכה כך שתהיה שגורה על לשונם, וכדי לאפשר חזרה מהירה על עיקרי הדברים בספר. טעם נוסף אותו מציין רבי יוסף קארו לכתיבת ספר זה, הוא כדי ש. למרות זאת, היו שהבינו שכלל לא היה בכוונתו שאנשים יפסקו הלכה למעשה מה"שולחן ערוך". וכך כותב ה"חיי אדם" בהקדמתו:

מדבריו של רבי יוסף קארו בהקדמת ה"כסף משנה", ניתן להבין כי בחירתו זו של ר' יוסף קארו שלא להסתפק בב"י אלא גם ליצור קודקס קצר ובהיר שיתמצת את הפסיקה ההלכתית הושפעה מדרכו של הרמב"ם בספרו "משנה תורה".

הבחירה ליצור שני ספרים שבאחד מהם מובאת השתלשלות ההלכה ובשני הפסיקה ההלכתית איננה המצאה חדשה של ר' יוסף קארו, וכבר קדמו בזה הרשב"א, שחילק את ספרו "תורת הבית" לספר "ארוך" ו"קצר". אף על פי כן, נקיטתו של הרשב"א בדרך זו לא הותירה רושם גדול בעולם ההלכה כבחירתו של רבי יוסף קארו ללכת בה. בחירה זו אפשרה לר' יוסף קארו מה שלא התאפשר לרמב"ם ולטור – להתנסח בספר הפסיקה שלו בצורה קצרה ותכליתית בלא לפרט את דעות החולקים ואת נימוקי הדין, תוך הסתמכות על כך שהקורא יוכל למצוא אותן ב"בית יוסף".

בסופו של דבר, על אף שלשונו בהקדמה מרמזת שהוא עצמו ראה ב"בית יוסף" את יצירתו העיקרית, הפך ה"שולחן ערוך" לספרו החשוב יותר והשימושי יותר של רבי יוסף קארו.

## קישורים חיצוניים
* , באתר ויקיטקסט
*בית יוסף על טור אורח חיים, באתר על התורה
* 
* 
* 
* 
* בית יוסף על ארבעה הטורים, באתר SEFARIA

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ספרי הלכה
קטגוריה:יוסף קארו
קטגוריה:ספרי המאה ה-16
קטגוריה:פרשני הטור
קטגוריה:מחברי ספרי הלכה: ראשוני האחרונים