open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
זאב שור

**זאב-ולוולה שור** (נולד ב-15 בספטמבר 1944) הוא איש ציבור ישראלי, שכיהן כראש המועצה האזורית עמק הירדן וכמזכיר התנועה הקיבוצית.

## ביוגרפיה
שור נולד ליהודה ורוזה שעלו מברית המועצות. גדל והתחנך בחדרה. למד בבית הספר יסודי "ארלוזורוב" ובתיכון חדרה, והיה חבר תנועת הנוער העובד והלומד. בשנת 1962 הצטרף לגרעין דקל, הגרעין שהשלים את קיבוץ עין גב.
באותה שנה התגייס לצה"ל ושירת בנח"ל ובהמשך בגדוד 50 בנח"ל המוצנח.

בשנת 1964 שוחרר מצה"ל ומאז חבר קיבוץ עין גב. שימש במספר תפקידים בקיבוץ, בהם פעמיים מזכיר הקיבוץ, חבר מזכירות, מרכז ועדת התרבות, סדרן עבודה, מרכז כפר הנופש עין-גב, מדריך מספר גרעיני תנועה לעין-גב ועוד.

ב-1975 יצא עם משפחתו לשליחות בת שנתיים במקסיקו מטעם תנועת הבונים דרור.

בשנים 1981—1983 למד עבודה סוציאלית במדרשת רופין.

בשנת 1984 נבחר לתפקיד ראש המועצה האזורית עמק-הירדן, אותו מילא עד ל-2002. בתקופת כהונתו הוקמו מוסדות ציבור, בהם "בית גבריאל", המרפאה האזורית, אכסניית הנוער כרי-דשא, מרכז היום לקשיש ומכללת הגמלאים (במסגרת עמותת המייסדים), פותחה המכללה האזורית כיום "מכללת כנרת" בה כיהן שנים כיו"ר הועד המנהל של המכללה. לאורך כבישי העמק נבנו טיילות, פסטיבל עין גב עבר לאחריות המועצה ושונה לפסטיבל זמר עברי. כראש מועצה היה חבר הנהלה במרכז המועצות האזוריות, ובמשך שנים חבר הועדה המחוזית לתכנון ובנייה במחוז צפון.

בשנת 1993 מונה, במסגרת שיחות השלום בין ישראל לירדן, לחבר בוועדת צופר–נהריים שעסקה במעמדן של שתי המובלעות. בשנת 1994 אירח בבית גבריאל, במסגרת תפקידו, את טקס חילופי מסמכי האשרור של הסכם השלום בין ישראל לירדן, במעמד ראש הממשלה יצחק רבין וחוסיין, מלך ירדן. במרץ 2000 קיבל בצפון הכנרת את האפיפיור פאולוס השני כאשר ביקר בישראל לקראת המילניום.

בשנים 2002–2004 עמד בראש אגף התרבות של עיריית תל אביב-יפו.

בשנת 2005 נבחר למזכיר התנועה הקיבוצית וכיהן בתפקיד שמונה שנים. בקדנציה השנייה (2009–2013) היה המזכיר היחיד הראשון של שתי התנועות: התק"ם והקיבוץ הארצי לאחר איחודן תחת השם "התנועה הקיבוצית". בתוקף תפקידו כמזכיר התנועה הקיבוצית היה חבר בועד המנהל של "בית לוחמי הגטאות", חבר בועד המנהל של "סמינר הקיבוצים" וחבר בועד המנהל של "מכללת אורנים". כמו כן כיהן כיו"ר מחוז הקיבוצים במפלגת העבודה, יו"ר איגוד מנהלי מחלקות התרבות במרכז השלטון המקומי וכחבר במועצה לתרבות ולאמנות של מפעל הפיס. בשנת 2006 הציע לו שר הביטחון עמיר פרץ להתמנות לשר התרבות, הספורט והמדע, אך הוא סירב.

בשנת 2007 נבחר לחבר המועצה להשכלה גבוהה לתקופה של ארבע שנים. בשנת 2013 מונה למנכ"ל ניר שיתופי, תפקיד בו כיהן שמונה שנים. שימש כחבר הוועד המנהל של אגודת אכסניות הנוער בישראל. בין השאר היה חבר המועצה לישראל יפה, דירקטור בשיכון ובינוי נדל"ן ודירקטור בפלרם. וכן כחבר באגודת ידידי בית חולים פוריה ובחבר הנאמנים של הסוכנות היהודית.

זכה באות יקיר עמק הירדן לשנת 2003 ובאות יקיר מכללת כנרת לשנת 2017.

משנת 2022 מכהן כיושב ראש עמותת המייסדים של עמק הירדן ובתפקידים ציבוריים נוספים.

### חיים אישיים
נשוי למירי לבית לנדאו מאז מאי 1967. בני הזוג מתגוררים בעין גב ולהם ארבעה ילדים.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי המועצה האזורית עמק הירדן
קטגוריה:מזכירי התנועה הקיבוצית
קטגוריה:מזכירי קיבוצים
קטגוריה:בוגרי תיכון חדרה
קטגוריה:בוגרי הנוער העובד והלומד
קטגוריה:חיילי חטיבת הנח"ל
קטגוריה:פעילי מפלגת העבודה
קטגוריה:חברי המועצה להשכלה גבוהה
קטגוריה:בוגרי המרכז האקדמי רופין
קטגוריה:אנשי הקיבוץ
קטגוריה:עין גב: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1944
ג'וזף האנטר בריאן

**ג'וזף האנטר בריאן** (באנגלית: **Joseph Hunter Bryan**; 9 באפריל 1782 – 28 בדצמבר 1839) היה פוליטיקאי אמריקאי, אשר כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם קרוליינה הצפונית.

## ביוגרפיה
בריאן נולד ב-9 באפריל 1782 במחוז מרטין שבקרוליינה הצפונית והיה אחיו של הנרי האנטר בריאן.

בריאן שירת בבית הנבחרים של קרוליינה הצפונית בשנים 1804, 1805 ובין 1807–1809. בין השנים 1809–1817 כיהן כנאמן של אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל, ונשלח לטנסי מטעם האוניברסיטה כדי לדרוש מהאספה הכללית של טנסי את זכויותיה על אדמות שהוחזרו למדינה.

הוא נבחר מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית לקונגרסים ה־14 וה־15, וכיהן בבית הנבחרים של ארצות הברית מ-4 במרץ 1815 עד 3 במרץ 1819.

בריאן נפטר ב-28 בדצמבר 1839 בלה גראנג', טנסי, ונקבר בבית הקברות Elmwood בממפיס, טנסי.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קרוליינה הצפונית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקרוליינה הצפונית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1782
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1839
הנרי האנטר בריאן

**הנרי האנטר בריאן** (באנגלית: **Henry Hunter Bryan**; 23 בפברואר 1786 – 7 במאי 1835) היה פוליטיקאי אמריקאי שייצג את מדינת טנסי בבית הנבחרים של ארצות הברית.

## ביוגרפיה
בריאן נולד ב-23 בפברואר 1786 במחוז מרטין שבקרוליינה הצפונית ולמד שם בבתי ספר יסודיים ותיכוניים. לאחר שעבר לטנסי, מילא מספר תפקידים מקומיים. בשנת 1804 נשא לאישה את אליזבת אן אוורט, בתם של ג'סי אוורט ומרי גריימס.

בריאן נבחר מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית לקונגרס ה־16, וכיהן בבית הנבחרים של ארצות הברית מ-4 במרץ 1819 עד 3 במרץ 1821. אף שנבחר מחדש לקונגרס ה־17, הוא לא תפס את מושבו משום שלא השלים את הליך ההסמכה הנדרש.

בריאן היה חבר במסדר הבונים החופשיים. הוא נפטר במחוז מונטגומרי שבטנסי ב־7 במאי 1835. מקום קבורתו אינו ידוע.

אחיו, ג'וזף האנטר בריאן, היה אף הוא חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם קרוליינה הצפונית.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קרוליינה הצפונית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטנסי
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1786
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1835
ג'ורג' אאוטלו

**ג'ורג' אאוטלו** (באנגלית: **George Outlaw**; 25 באוקטובר 1771 – 15 באוגוסט 1825) היה פוליטיקאי אמריקאי, אשר כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם קרוליינה הצפונית בשנת 1825.

## ביוגרפיה
אאוטלו נולד ב-25 באוקטובר 1771 סמוך לעיירה וינדזור שבמחוז ברטי, פרובינציית קרוליינה הצפונית. הוא התחנך אצל מורים פרטיים ובבתי ספר מקומיים. בהמשך עסק בחקלאות ובמסחר, ונבחר לבית הנבחרים של קרוליינה הצפונית לתקופת כהונה בשנים 1796–1797. לאחר מכן נבחרחבר הסנאט של קרוליינה הצפונית, שבו כיהן בשנת 1802, בשנים 1806–1808, בשנים 1810–1814, וכן בשנים 1817, 1821 ו־1822. בשנים 1812–1814 שימש יושב ראש הסנאט המדינתי.

לאחר התפטרותו של חבר הקונגרס האצ'ינס גורדון ברטון, נבחר אאוטלו בבחירות מיוחדות לקונגרס ה־18. כהונתו בקונגרס הייתה קצרה מאוד – פחות מחודשיים – מ־19 בינואר 1825 עד 3 במרץ 1825. הוא הפסיד בבחירות לכהונה נוספת לוויליס אלסטון במרוץ של שלושה מועמדים. אלסטון, שכיהן קודם לכן בשנים 1799–1815, מתח ביקורת על הצבעתו של אאוטלו בעד ויליאם קרופורד בבחירות לנשיאות שהוכרעו בבית הנבחרים בשנת 1825. הצבעתו של אאוטלו שיקפה את תוצאות מחוז הבחירה השני לקונגרס (שבו קיבל קרופורד 1,516 קולות לעומת 957 לאנדרו ג'קסון), אך הבוחרים תמכו באלסטון, שנבחר ברוב של 42% לעומת 31% (בעוד מועמד שתמך בג'ון קווינסי אדמס קיבל 27%).

לאחר מכן חזר אאוטלו לעסוק בחקלאות ובמסחר. הוא נפטר בווינדזור ב-15 באוגוסט 1825 ונקבר בבית העלמין המשפחתי שלו.

אאוטלו היה בן דודו של חבר הקונגרס דייוויד אאוטלו.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קרוליינה הצפונית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקרוליינה הצפונית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1771
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1825
גידי מרק

**גידי מרק** (נולד ב-19 בפברואר 1956) הוא מנהל ישראלי המשמש מנכ"ל תגלית, תוכנית חינוכית הפועלת לחיזוק הקשר בין צעירים יהודים מהתפוצות לבין מדינת ישראל.

## ביוגרפיה
מרק נולד במעגן מיכאל, גדל ביישוב רכסים ולמד בצעירותו בבית הספר הריאלי בחיפה.

לאחר שירותו הצבאי השלים מרק תואר ראשון במזרח תיכון וכלכלה באוניברסיטה העברית בירושלים. בהמשך הוא סיים באותה אוניברסיטה תואר שני בהיסטוריה של ארצות האסלאם, וכן תואר MBA בשלוחת אוניברסיטת מנצ'סטר בישראל. הוא בוגר קורס הצוערים של משרד החוץ הישראלי.

מרק מפרסם מאמרי דעה ומתראיין בתקשורת היהודית והישראלית. הוא מופיע בכנסים ואירועים ברחבי העולם, ומרבה לעסוק בנושאים של זהות יהודית, אנטישמיות בקמפוסים, חינוך והקשר בין ישראל לתפוצות.

הוא נשוי בשנית לחגית ויש לו 3 ילדים.

## קריירה מקצועית
### פעילות דיפלומטית
בין השנים 1989–1997 שימש מרק כדיפלומט בשירות משרד החוץ. הוא שירת במספר נציגויות ישראליות, בהן איסטנבול, בון וניו יורק, שם כיהן כדובר הקונסוליה בניו יורק ואחראי על ההסברה.

### פרויקט תגלית
בשנת 1998 גויס גידי מרק על-ידי הוגה פרויקט תגלית, ד"ר יוסי ביילין, והפילנתרופים המייסדים, צ'ארלס ברונפמן ומייקל שטיינהרט. הוא היה העובד הראשון של הארגון ושימש כמנהל התפעול ומנהל השיווק. בשנת 2008 מונה למנכ"ל תגלית.

בתקופת כהונתו גדלו במאות אחוזים מספר הצעירים שהגיעו לישראל, מ-2,000 סטודנטים בשנה טרם הקמת התוכנית ועד לשיא של 48,000 בשנת 2018 – והפך לאחד ממיזמי החינוך היהודי הגדולים והמשפיעים בעולם. לאורך תקופת כהונתו השתתפו בפרויקט מאות אלפי צעירים יהודים ובשנת 2025 צוין המשתתף ה-900,000. מרק הציב יעד של מיליון משתתפים וציין כי מדובר ב"טקס מעבר מרכזי של הדור היהודי הצעיר".

במהלך השנים פיתח מרק שיתופי פעולה רחבים עם ממשלת ישראל, תורמים וקהילות יהודיות והביא להרחבת סוגי המוצרים בתגלית – כולל סיורים ייעודיים לבעלי צרכים מיוחדים, קבוצות ייעודיות באוכלוסייה, התמחויות, התנדבויות ועוד. מאז שהוקם הפרויקט, תרומתו הכוללת למשק הישראלי מסתכמת בכ- 8.5 מיליארד שקל.

### תפקידים נוספים
מרק חבר במועצת המנהלים המייעצת של Global Jewry, רשת עולמית שחותרת ליצירת אחדות יהודית גלובלית.

## דירוגים והוקרה
* בשנת 2018 נכלל ברשימת "50 היהודים המשפיעים בעולם" של The Jerusalem Post.
* בשנת 2022 דורג במקום ה־32 ברשימת "50 היהודים המשפיעים בעולם" של ג'רוזלם פוסט.
* בשנת 2023 נכלל ברשימת 100 המשפיעים על חיי היהודים של The Algemeiner, שהגדיר אותו כמנכ"ל הוותיק והבכיר מבין כלל הארגונים היהודיים הלא-ממשלתיים בעולם.

## קישורים חיצוניים
* "הזדמנות להביא אנשים שאחרי זה יספרו את הצד הישראלי", באתר 103fm, 1 באוגוסט 2025
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:דיפלומטים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1956
ויליס אלסטון

**ויליס אלסטון הבן** (באנגלית: ****; 1769 – 10 באפריל 1837) היה פוליטיקאי ואיכר מקרוליינה הצפונית. כחבר המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית ובהמשך תומך ג'קסון, כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית בקונגרסים השישי עד ה־13 (1799–1815) ובקונגרסים ה־19 עד ה־21 (1825–1831). הוא היה אחיינו של נתניאל מייקון.

## ביוגרפיה
אלסטון נולד בשנת 1769 סמוך לליטלטון שבפרובינציית קרוליינה הצפונית, ועסק בחקלאות במטע העבדים שלו, Butterwood Plantation. בשנת 1790 נבחר לבית הנבחרים של קרוליינה הצפונית ושירת שם במשך שנתיים. בשנת 1794 נבחר לכהונה אחת כחבר הסנאט של קרוליינה הצפונית.

בשנת 1798 נבחר אלסטון מטעם המפלגה הפדרליסטית לבית הנבחרים של ארצות הברית, לאחר שגבר על הנציג המכהן תומאס בלאונט ושני מועמדים נוספים. הוא כיהן מ־4 במרץ 1799 עד 3 במרץ 1815. בתחילת כהונת ג'פרסון עבר אלסטון למפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית. בשנת 1803 ניסו הפדרליסטים המקומיים לגייס את המושל לשעבר ויליאם ריצ'רדסון דייווי להתייצב מול אלסטון, אך אלסטון ניצח בבחירות. במהלך הקונגרס ה־13 כיהן כיו"ר ועדת הרישום והעסקים הבלתי גמורים. בבחירות באפריל 1813 גבר אלסטון על דניאל מייסון, מועמד מפלגת השלום, בפער הצמוד ביותר בקריירת הבחירות שלו (56%-44%) ופרש בסיום כהונתו.

אלסטון חזר לבית הנבחרים של קרוליינה הצפונית בין השנים 1820–1824, ולאחר מכן חזר לוושינגטון בשנת 1825 כתומכו של אנדרו ג'קסון. הוא כיהן שלוש כהונות מ-4 במרץ 1825 עד 3 במרץ 1831 וכיהן כיו"ר ועדת הבחירות בקונגרס ה־21. בשנת 1830 סירב להתמודד לבחירה מחדש וחזר לעסוק בחקלאות.

אלסטון וג'ון רנדולף מרואנוק לא הסתדרו כלל, ובפעם אחת פרצה ביניהם מריבה בבית דירות בוושינגטון, שבה השליכו כלי אוכל זה על זה. שש שנים מאוחר יותר נלחמו שוב במדרגות בבית הנבחרים לאחר שאלסטון קרא ברעש לרנדולף "גור". רנדולף הכה את אלסטון מקל בידו והשניים הופרדו על ידי חברי קונגרס אחרים. רנדולף קיבל קנס של 20 דולר על הפרת הסדר.

אלסטון נפטר ב־10 באפריל 1837 בהליפקס ונקבר במטעו Butterwood, סמוך לליטלטון. נכדתו, מיזורי אלסטון פלזנטס, ייסדה את קרן המלגות Alston-Pleasants לזכרו.

בצוואתו, חילק אלסטון את הבעלות על כ־90 העבדים שלו בין בני משפחתו.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קרוליינה הצפונית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקרוליינה הצפונית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הפדרליסטית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הג'קסונית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1769
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1837
ריצ'רד אשר

**ריצ'רד אלן ג'ון אשר** (באנגלית: **Richard Alan John Asher**; 3 באפריל 1912 &#x2013; 25 באפריל 1969) היה אנדוקרינולוג והמטולוג בריטי, שב-1951 תיאר תסמונת מינכהאוזן והעניק לה את שמה במאמר בכתב העת לאנסט.

## ביוגרפיה
אשר נולד ב-1912 לכומר פליקס אשר ולאשתו לואיז (לבית שטרן). ב-27 ביולי 1943 הוא נישא למרגרט אוגוסטה אליוט בכנסיית סנט פנקראס בלונדון. הזוג התגורר ברחול ווימפול 57 בלונדון, שם גם הייתה מרפאתו הפרטית של אשר.
## קריירה רפואית
אשר נחשב ל"אחד ההוגים הרפואיים המובילים של זמנו", והדגיש את הצורך "בביקורתיות כלפי החשיבה שלנו ושל אחרים". הוא טען כי "תפיסות קליניות רבות מתקבלות משום שהן מנחמות ולא משום שישנן ראיות התומכות בהן", כגון קדחת פל-אבשטיין (חום האופייני למחלת הודג'קין) שמאובחנת רק משום שניתן לה שם.

כתיבתו של אשר, גם במאמרים רפואיים, הייתה מתובלת בפתגמים משלו, דיאלוגים דמיוניים, פנטזיות וציטוטים, והוא האמין כי כתיבה רפואית צריכה לספק ידע שימושי, מובן ומעשי". מאמריו התפרסמו בשתי אנתולוגיות, והאנתולוגיה "Talking Sense" נחשבת ל"עצה הטובה ביותר לכתיבה רפואית". בין המאמרים הבולטים שפרסם:
* **הסכנות בללכת לישון** (1947) - "אחד המאמרים הרפואיים המשפיעים ביותר שנכתבו אי פעם"
* **שבעת חטאי הרפואה** - הרצאה שפרסם לאחר מכן כמאמר על התנהגות בלתי הולמת של אנשי מקצועות הרפואה המקוטלגת כשבעה חטאים - חוסר בהירות, אכזריות, נימוסים רעים, התמקצעות-יתר, אהבת הנדיר, טיפשות נפוצה ועצלות. (לאנסט, 27 באוגוסט 1949. 2(6574), עמ' 60–358)
* **טירוף מיקסואדמטי** (1949) - במאמר זה עמד אשר על הקשר בין המוח לבלוטת התריס, והביא לכך שמאושפזים פסיכיאטריים נבדקים כיום לאיתור תפקוד לקוי של בלוטת התריס, ולאבחון מקרים נדירים של מחלת השימוטו המתבטאים בפסיכוזה, שבעבר אובחנו כ"טירוף".
* **תסמונת מינכהאוזן** (לאנסט, 10 בפברואר 1951. 1(6650), עמ' 41–339)
* **חשיבה ישרה ועקומה ברפואה** (1954)
* **היפנוזה מכובדת** (1956)
* **מדוע כתבי עת רפואיים כל כך משעממים?** (1958)
* **טרילוגיית Talking Sense**:
** Clinical Sense (1959)
** Making Sense (לאנסט, 1959, 2(359))
** Talking Sense (לאנסט, 1959, 2(417))
## חיים אישיים

אחיו של ריצ'רד, תומאס, נישא לאחותה של מרגרט אשר, סוזן.

ריצ'רד ומרגרט היו הורים לשלושה ילדים: פיטר (נולד ב-1944), חבר בצמד הפופ פיטר וגורדון ומאוחר יותר מפיק תקליטים; ג'יין (נולדה ב-1946), שחקנית קולנוע וטלוויזיה וסופרת; וקלייר (נולדה ב-1948), אשת רדיו. ג'יין הייתה זוגתו של פול מקרטני, חבר להקת הביטלס בשנים 1963–1968, ובשנים 1963–1966 הוא התגורר בעליית הגג בבית משפחת אשר.

בשנת 1964 עזב אשר במפתיע את עבודתו בבית החולים המרכזי של מידלסקס. הוא סבל מדיכאון ולבסוף התאבד בביתו בגיל 57. הוא הותיר אחריו עיזבון בשווי 35,937 ליש"ט. לזכרו של אשר הוענק בין השנים 1995 ו-2010, פרס שנתי מטעם החברה המלכותית לרפואה ואגודת הסופרים הבריטית, עבור מהדורה ראשונה שלספר לימוד לסטודנטים לתואר ראשון.

## הערות שוליים

קטגוריה:רופאים בריטים במאה ה-20
קטגוריה:לונדון: אישים
קטגוריה:מתאבדים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1912
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1969
דייוויד אאוטלו

**דייוויד אאוטלו** (באנגלית: **David Outlaw**; 14 בספטמבר 1806 – 22 באוקטובר 1868) היה פוליטיקאי אמריקאי, אשר כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הוויגית, וייצג את קרוליינה הצפונית בשנים 1847–1853.

## ביוגרפיה
אאוטלו נולד סמוך לעיירה וינדזור שבקרוליינה הצפונית ב-14 בספטמבר 1806. הוא למד בבתי ספר פרטיים ובאקדמיות במחוז ברטי, ובשנת 1824 השלים את לימודיו באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל. לאחר מכן למד משפטים, התקבל ללשכת עורכי הדין בשנת 1825 ופתח משרד עורכי דין בווינדזור.

בשנים 1831–1834 כיהן כחבר בבית הנבחרים של קרוליינה הצפונית, ובשנת 1835 שימש ציר בוועידה החוקתית של המדינה.

בשנים 1836–1844 כיהן כתובע של המחוז השיפוטי הראשון בקרוליינה הצפונית. בשנת 1844 הועמד כמועמד המפלגה הוויגית לקונגרס ה־29, אך הפסיד בבחירות הכלליות. הוא התמודד שוב ונבחר שנתיים לאחר מכן, וכיהן בקונגרסים ה־30, ה־31 וה־32, וכיהן בבית הנבחרים של ארצות הברית מ-4 במרץ 1847 עד 3 במרץ 1853. בשנת 1852 הועמד שוב כמועמד המפלגה הוויגית לקונגרס ה־33, אך הפסיד בבחירות למועמד המפלגה הדמוקרטית .

אאוטלו חזר לפוליטיקה המדינתית, וייצג את מחוז ברטי בבית הנבחרים של קרוליינה הצפונית בשנים 1854–1860, ובסנאט של קרוליינה הצפונית בשנים 1860 ו־1866. הוא התמודד לסנאט בשנים 1862 ו־1864 אך הפסיד בשתי מערכות הבחירות.

במהלך התמודדותו לסנאט של קרוליינה הצפונית בשנת 1864 הבטיח לבוחרים כי יתמוך בבחירתו מחדש של המושל זבולון ואנס ויפעל להשגת שלום עם הצפון על בסיס עצמאות הדרום. אם ייבחר, הצהיר גם כי יתנגד לכינוס ועידה חוקתית, משום שלדבריו מדובר ב"תחבולה שבאמצעותה תופרש קרוליינה הצפונית מן הקונפדרציה".

אאוטלו שירת גם בדרגת קולונל ברגימנט של המיליציה המדינתית של מחוז ברטי.

הוא נפטר ב-22 באוקטובר 1868 בווינדזור, שם נקבר בבית העלמין האפיסקופלי.

אאוטלו היה בנו של רפאל אאוטלו ובן דודו של חבר הקונגרס מהצפונית ג'ורג' אאוטלו.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קרוליינה הצפונית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקרוליינה הצפונית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הוויגית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1806
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1868
פומאי

[ממוזער|אבן נורה  (בסביבות 800 לפנה"ס); השורה האחרונה היא 𐤋𐤐𐤌𐤉 (L PMY), שמשמעותה ככל הנראה "[מוקדש] לפומאי".](https://he.wikipedia.org/wiki/%D7%A7%D7%95%D7%91%D7%A5:Stele_von_Nora_07.jpg)
**פומאי** (בפיניקית: 𐤐𐤌𐤉, *Pūmay*; 𐤐𐤏𐤌𐤉 *Pū(ġ)'may*) הוא אל פיניקי משוער, עליו ידוע מעט מאוד.

פומאי מזוהה בעיקר בשמות תיאופוריים, כמו זה של פיגמליון מצור. מכיוון שכמעט שלא קיים מידע על אל זה, במחקר אין ידיעה ברורה מה היה תפקידו של פומאי, או למי הוא היה קשור. בהקשר של אגדת דידו וייסוד קרתגו, חוקרים מסוימים סבורים שקפריסאים קדמונים סגדו לפומאי.

## הערות שוליים

קטגוריה:מיתולוגיה פיניקית
ג'ון סטיוארט (פוליטיקאי מפנסילבניה)

**ג'ון סטיוארט** (באנגלית: **John Stewart**; נפטר ב-12 בספטמבר 1809) היה פוליטיקאי אמריקאי, אשר כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מדינת פנסילבניה.

## ביוגרפיה
תאריך ומקום לידתו של סטיוארט אינן ידועים, אך ידוע כי השלים לימודי הכנה אקדמיים.

בשנים 1789–1796 נבחר מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית לקונגרס השישי כדי למלא את מקומו של תומאס הארטלי לאחר מותו. בשנת 1796 פרסם בעיתון Lancaster Intelligencer מאמר תמיכה במועמדותו לנשיאות של מושל וירג'יניה לשעבר, תומאס ג'פרסון. בשנת 1800 שירת כחבר בבית המחוקקים של מדינת פנסילבניה וחתם על חקיקה נגד "יבוא זר" ובעד עידוד הייצור המקומי.

הוא נבחר מחדש מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית לקונגרסים השביעי והשמיני וכיהן בבית הנבחרים של ארצות הברית מ־15 בינואר 1801 עד 3 במרץ 1805. בשנת 1802 תמכו הרפובליקנים במחוז יורק במועמדותו לבחירה מחדש לבית הנבחרים. בבחירות 1804 הפסיד ל בתוצאה של 233 מול 546 קולות.

לאחר תבוסתו נשא סטיוארט נאום שחלקים ממנו פורסמו בעילום שם, ובו רמז בנימה אירונית לביקורת על מוסר העבודה של "אנשי כישרון, עורכי דין ואנשים עשירים", והתחייב לפעול בחייו הפרטיים כדי למנוע את בחירתם. מושל פנסילבניה באותה עת, תומאס מקיין, פירש את הדברים כפשוטם והשיב במכתב ביקורתי בעיתון York Recorder. עורכי ה-Intelligencer האשימו את המושל בעיוות דבריו של סטיוארט, בעוד חלק מהציבור האשים את העיתון בהשמטת קטעים רלוונטיים.

במהלך חילופי הדברים בין המושל, העיתון ואזרחים שונים, שהה סטיוארט "במסע לאזור המערבי". עם שובו ביולי 1805 נודע לו על ההאשמות והדיון הציבורי שהתנהל בהיעדרו. כדי להבהיר את דבריו פרסם ב־13 באוגוסט 1805 מכתב למושל מקיין בעיתון Intelligencer, שבו מתח ביקורת חריפה על המושל על כך שקיבל פרשנות שגויה לדברים. שבוע לאחר מכן פרסם מכתב נוסף שבו האשים את המושל בהפיכתו לשעיר לעזאזל כדי להסיח את הדעת מפרסום מכתבים פרטיים שחשפו את "לשונו הפוגענית וכינויי הגנאי" של המושל ולסייע לבחירתו מחדש על חשבון האמת ועל חשבון שמו הטוב של סטיוארט. בהמשך פורסם מכתב נוסף שלו למושל בעיתון. סטיוארט המשיך בהתכתבויות עם גורמי ממשל במשך שנים לאחר תבוסתו בבחירות, ואף הוזכר בגיליון 5 במאי 1807 של ה-Intelligencer.

העיתון Intelligencer הודיע על מותו של סטיוארט, שאירע באוהיו, ב־12 בספטמבר 1809. רכושו נמכר במכירה פומבית ב־4 ביוני 1810, וב־21 במרץ 1812 נמכרו גם ביתו ואדמותיו, כולל האורווה, במכירה פומבית. על פי מקורות אחרים הוא נפטר ב-1820 באלמווד שבניו יורק.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי פנסילבניה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מפנסילבניה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו במאה ה-18
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1809
ג'פרסון

קטגוריה:שמות פרטיים
קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה המבוססים על השם גוטפריד
ויקטוריה אמבוקו

**ויקטוריה (ויקי) אמבוקו** (באנגלית: **Victoria Mboko**; נולדה ב-26 באוגוסט 2006) היא טניסאית קנדית. נכון לפברואר 2026 מדורגת עשירית ב-סבב ה-WTA, דירוג השיא שלה.

## ביוגרפיה
מבוקו נולדה בשארלוט שבקרוליינה הצפונית. הוריה היגרו לארצות הברית מהרפובליקה הדמוקרטית של קונגו. בילדותה עברה משפחתה לטורונטו שבקנדה שם גדלה והתחנכה.

ב-2022 הפסידה פעמיים בגמר זוגות נערות של טורניר גראנד סלאם לנוער יחד עם קיילה קרוס, באליפות אוסטרליה הפתוחה ובווימבלדון. בשנים 2022-2025 זכתה בשמונה טורנירי ITF והעפילה עוד פעמיים לגמר.

את הפריצה שלה עשתה ב-2025 כשהעפילה לסיבוב השלישי באליפות צרפת הפתוחה וזכתה בטורניר קנדה מאסטרס מסבב WTA 1000 לאחר שקיבלה כרטיס חופשי. בדרך לזכייה בתואר גברה בסיבוב השני על סופיה קנין, על המדורגת ראשונה בטורניר קוקו גוף בשמינית הגמר, על ילנה ריבאקינה בחצי הגמר ועל נאומי אוסקה בגמר. בהמשך השנה זכתה בטורניר WTA 250 הונג קונג. 

ב-2026 הפסידה בגמר טורניר אדלייד (WTA 500) למירה אנדרייבה, היא העפילה לשמינית גמר אליפות אוסטרליה הפתוחה והפסידה למדורגת ראשונה בעולם ארינה סבלנקה. באליפות קטר טוטאל הפתוחה (WTA 1000) הפסידה בגמר לקרולינה מוצ'ובה לאחר שבדרך גברה על ורה זבונרבה, מירה אנדרייבה, ילנה ריבאקינה וילנה אוסטפנקו. בעקבות הישגיה העפילה לראשונה בפברואר 2026 למקום העשירי בעולם.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:טניסאיות קנדיות
ככה וככה

**"ככה וככה"** הוא שיר שכתב והלחין המוזיקאי שלום חנוך בסוף 1990 ונכלל באלבומו "בגילגול הזה", שיצא כעבור שנה. השיר הוא אחד משיריו הבולטים של חנוך.

השיר יצא לאור כסינגל לרדיו, זכה להצלחה רבה ומיצב את מעמדו של חנוך כיוצר מרכזי ברוק הישראלי. בעקבות השיר זכה גם האלבום 
בגילגול הזה" להצלחה מסחררת.

## תוכן
השיר עוסק באהבתו ובגעגועיו של הדובר לבת זוגו. הוא מתאר את תחושותיו במחשבותיו עליה, את הקושי שבפרידתם הזמנית ואת התקווה לחזור ולה.

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 1990
קטגוריה:סינגלים מ-1990
קטגוריה:שירי שלום חנוך
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי שלום חנוך
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי שלום חנוך
קטגוריה:שירי אהבה בעברית
הבסיס המשותף לאנגלי-יוסטיס

**הבסיס המשותף לאנגלי-יוסטיס** (באנגלית: **Joint Base Langley–Eustis**) הוא בסיס צבאי אמריקאי הממוקם בהמפטון רודס שבוירג'יניה. הבסיס הוא אחד מ-12 הבסיסים המשותפים (Joint Bases) שנוצרו בעקבות רפורמת סגירת בסיסים וארגון מחדש של מחלקת ההגנה של ארצות הברית בעשור הראשון של המאה ה-21. הוא משמש את צבא ארצות הברית, את חיל האוויר של ארצות הברית וגופים נוספים ממחלקת ההגנה.

## היסטוריה
הבסיס הוקם ב-2010 לאחר מיזוג בסיס פורט יוסטיס של צבא ארצות הברית ובסיס חיל האוויר לאנגלי.

בסיס פורט יוסטיס הוקם ב-1918 להכשרת יחידות ארטילריה של הצבא לקראת כניסת הכוחות למלחמת העולם הראשונה. הוא נקרא על שם בריגדיר גנרל אברהם יוסטיס שהיה קצין ארטילריה בצבא. במהלך המלחמה הוכשרו בבסיס כ-20,000 חיילים. במלחמת העולם השנייה שימש הבסיס להכשרת לוחמי הגנה אווירית. במהלך המלחמה הקרה שימש הבסיס את חיל התחבורה של הצבא. לאחר הקמת הבסיס המשותף עברה למקום מפקדת פיקוד האימונים וההדרכה של צבא ארצות הברית.

בסיס חיל האוויר לאנגלי ב-1916 ונקרא על שם חלוץ התעופה סמואל לנגלי. ב-1992 עבר לבסיס פיקוד הקרב של חיל האוויר של ארצות הברית.

## יחידות עיקריות
**צבא ארצות הברית:**
*מפקדת פיקוד האימונים וההדרכה של צבא ארצות הברית עד מיזוגה עם פיקוד הטרנספורמציה וההדרכה של צבא ארצות הברית.
*המרכז הרפואי הצבאי מקדונלד
*חטיבת התובלה השביעית של הקורפוס המוטס ה-18

**חיל האוויר של ארצות הברית:**
*פיקוד הקרב של חיל האוויר של ארצות הברית
**כנף בסיס האוויר ה-633
**כנף הקרב הראשונה של חיל האוויר ה-15 של ארצות הברית
**כנף המודיעין, ריגול וסיור ה-363, כנף המודיעין, ריגול וסיור ה-480 וכנף הסייברספייס ה-688 של חיל האוויר ה-16 של ארצות הברית
*כנף 192 של המשמר הלאומי האווירי של וירג'יניה

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:בסיסי צבא בארצות הברית: צבא ארצות הברית
קטגוריה:בסיסי צבא בארצות הברית: חיל האוויר של ארצות הברית
קטגוריה:וירג'יניה: מבנים
קטגוריה:בסיסי צבא משותפים של מחלקת ההגנה של ארצות הברית
קונסטנטינוס מאניאקס

**קונסטנטינוס מאניאקס** (ביוונית: Κωνσταντῖνος Μανιάκης; פעל סביב השנים 830–866) היה פקיד שלטון בכיר בחצר האימפריה הביזנטית באמצע המאה ה-9.

## קורות חייו
מאניאקס היה כנראה צאצא של משפחת אצולה ארמנית. הוא הגיע לחצר הקיסרות הביזנטית בתקופת שלטונו של הקיסר תאופילוס (שלט בשנים 829–842), כחבר במשלחת מטעם הנסיכים הארמנים, והושאר בבירה הביזנטית, קונסטנטינופוליס, כבן ערובה. האינטליגנציה שלו ואיכויותיו הפיזיות הבליטו אותו, והוא זכה במהרה באמונו של תאופילוס ועלה בהיררכיה של חצר השלטון. בסוף שלטונו של תאופילוס, הוא החזיק במשרה הצבאית הבכירה "דרונגריוס של המשמר" , שכיהן כמפקד המשמר  – גדוד פרשים שהופקד על ביטחונו האישי של הקיסר. הוא שמר על תפקיד זה לאחר מותו של תאופילוס, והוא היה זה שבשנת 843 אכף את הדחתו של הפטריארך של קונסטנטינופוליס, יוחנן השביעי גרמטיקוס , אשר מאוחר יותר האשים את מאניאקס לשווא בעינויו.

השפעתו של מאניאקס בחצר הקיסרית הייתה רבה בתקופת העוצרות של הקיסרית תאודורה ושל תאוקטיסטוס , וכן לאחר מכן, בתקופת שלטונו היחיד של הקיסר מיכאל השלישי (שלט בשנים 842–867). בסופו של דבר הוא עלה לדרגת פטריקיוס ולמשרת "לוגוטטס טו דרומו"  (בפועל, שר החוץ), בה כיהן בשנים 866–867. לאחר נפילתו של תאוקטיסטוס בשנת 855, שתוכננה בידי אחיה של תאודורה, בארדאס, ניסה מאניאקס לשווא להציל את תאוקטיסטוס מהוצאה להורג. מאניאקס היה אחד מנותני החסות של בסיליוס המקדוני, שלימים הפך לקיסר (שלט 867–886), במהלך ימיו הראשונים בחצר הקיסרית. על פי גנסיוס וכרוניקאים ביזנטיים אחרים, מאניאקס היה קרוב משפחה של הקיסר העתידי, שהיה ממוצא ארמני חלקי. מאניאקס היה גם יריב נחרץ של הפטריארך פוטיוס וכתוצאה מכך ידיד ובן ברית של יריבו של פוטיוס, איגנטיוס, ואף סייע לאיגנטיוס במהלך מאסרו בהוראת בארדאס. במהלך רצח בארדאס על ידי בסיליוס המקדוני באפריל 866, קונסטנטינוס הגן על מיכאל השלישי במהלך המהומה שפרצה לאחר מכן. הוא היה אחד משותפיו של מיכאל השלישי לתחביב האהוב עליו, מרוצי מרכבות, והוא מוזכר לאחרונה במרוצים שנערכו ב-1 בספטמבר 866 בהיפודרום של ארמון סנט מאמאס (כיום בבשיקטש).

באופן מסורתי, קונסטנטינוס מאניאקס זוהה עם אביו של תומאס, פטריקיוס ולוגותטס בתחילת המאה ה-10, וכאביו או סבו של ההיסטוריון יוסף גנסיוס, אך מחקרים עדכניים יותר ערערו את ההשערה הזו.

קטגוריה:האימפריה הביזנטית: אישים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-9
קטגוריה:אישים ממוצא ארמני
זכריי קלשוב

**זכריי קלשוב** (ברוסית: **Захарий Князиевич Калашов**; נולד ב-20 במרץ 1953) הוא מראשי המאפיה הרוסית וגנב בחוק בכיר ממוצא יזידי. מוכר בחוגי הפשע הפוסט-סובייטיים תחת הכינוי **שאקרו מולודוי**, בעל שלוש הרשעות.

פעילותו הפלילית של זכריי קלשוב קשורה קשר הדוק לפשע המאורגן הרוסי. הוא היה מטרה לעשרה ניסיונות התנקשות לפחות.

עם הזמן, קלשוב הפך לאחד הגנבים בחוק החזקים ביותר. ב-29 במרץ 1996, הוא נפצע במהלך ניסיון התנקשות במרכז מוסקבה. לאחר יותר מתריסר ניסיונות התנקשות, שככל הנראה בוצעו על ידי ארגון הפשע איזמאילובסקאיה  , הוא עבר לספרד בשנת 2003.

בספרד, קלשוב החל להלבין כספים שהתקבלו מפעילות פלילית ברוסיה ובמספר מדינות נוספות. זכריי קלשוב הצליח להימלט ונעצר רק במאי 2006 באיחוד האמירויות הערביות, ולאחר מכן הוסגר לספרד. ב-1 ביוני 2006, נידון זכריי קלשוב על ידי בית משפט ספרדי במדריד לשבע וחצי שנות מאסר וקנס של 20 מיליון יורו. הוא נמצא אשם בהלבנת כספים שהושגו שלא כדין ובהקמת ארגון פשע. גזר דינו של בית המשפט הספרדי תוקן מאוחר יותר, והחמיר את עונשו מ-7.5 ל-9 שנים.

מעצרו של קלשוב הצית סכסוכים בתוך עולם הפשע הרוסי. סכסוכים אלה הסלימו למלחמה פלילית בין אסלן אוסויאן לבין דמות פלילית נוספת, טריאל אוניאני, שהביאה בין היתר למותו של ויאצ'סלב איוואנקוב.
## הערות שוליים

קטגוריה:גנבים בחוק
קטגוריה:מאפיונרים רוסים
Memory (מיני-אלבום)

***Memory*** הוא המיני-אלבום הרביעי של להקת הבנות הדרום קוריאנית מאמאמו. הוא יצא לאור על ידי חברת RBW ב-7 בנובמבר 2016 והופץ על ידי CJ E&M Music. האלבום כולל שמונה שירים, ביניהם הסינגלים "New York" ו-"Décalcomanie".

## רקע ושחרור
ב-26 באוקטובר 2016, מאמאמו הודיעו כי אלבום חדש צפוי לצאת במהלך החודש הבא. החל מ-27 באוקטובר החלה הלהקה בפרסום טיזרים לאלבום, כולל תמונות טיזר של החברות, טיזרים לקליפים, קודים סודיים וחשיפת רשימת השירים הרשמית. שתי הופעות של חברות הלהקה וסינגל מקדים יצאו לפני כן כדי לבנות ציפייה לקאמבק הקרוב של הלהקה. השיר הראשון של הלהקה, "Dab Dab", בביצוע הראפ-ליין של הלהקה (מונביול והוואסה), הגיע למקום ה-69 במצעד, בעוד שהשיר השני של הלהקה, "Angel", בביצוע הווקאל-ליין של הלהקה (סולר ו-וויאין), הגיע למקום ה-26. הסינגל הראשון מהאלבום, "New York", יצא ב-21 בספטמבר, הסינגל הגיע למקום ה-9 במצעד הדיגיטלי של Gaon. האלבום המלא לווה בשני קליפים, אחד מהם לשיר הנושא שיצאו ב-7 בנובמבר.

## רשימת שירים

## מיקומי שיא

## הערות שוליים

קטגוריה:מיני-אלבומים בקוריאנית
קטגוריה:מיני-אלבומים מ-2016
צ'אנג סאנג

**צ'אנג סאנג** (בקוריאנית: **장상**; נולדה ב-3 באוקטובר 1939) היא אקדמאית ופוליטיקאית דרום קוריאנית שכיהנה לזמן קצר כראש ממשלת קוריאה הדרומית, כאשר נשיא קוריאה הדרומית קים דה-ג'ונג ערך סבב מינויים בקבינט שלו ביולי 2002.

היא בעלת תואר דוקטור לפילוסופיה מהסמינר התאולוגי של פרינסטון וכיהנה כנשיאת אוניברסיטת הנשים אווה משנת 1996 ועד למינויה לראשות הממשלה.

היא הייתה מועמדת לתפקיד ראש הממשלה על ידי הנשיא קים דה-ג'ונג בשנת 2002, אולם המועמדות נדחתה על ידי האספה הלאומית של קוריאה הדרומית.

## השכלה
* בוגרת תיכון לבנות סוקמיונג (Sookmyung)
* בוגר במדעים במתמטיקה, אוניברסיטת הנשים אווה
* מוסמך בלימודי דת (M.Div), בית הספר לדתות של אוניברסיטת ייל
* דוקטור לפילוסופיה בתאולוגיה, הסמינר התאולוגי של פרינסטון

## הערות שוליים

קטגוריה:ילידי 1939
קטגוריה:ראשי ממשלת קוריאה הדרומית
קטגוריה:נשים בראשות ממשלה
Too Epic to Be True

"**Too Epic to Be True**" (בעברית: "**אדיר מדי מכדי להיות אמיתי**") הוא שיר מאת להקת הרוק האסטונית ונילה נינג'ה. השיר נבחר לייצג את  בתחרות הזמר של האירוויזיון לשנת 2026, לאחר זכייתו בקדם הלאומי *Eesti Laul 2026*.

## תחרות הזמר של האירוויזיון
### ''Eesti Laul 2026''
*Eesti Laul 2026* הייתה המהדורה ה-18 של תחרות הקדם הלאומית האסטונית, המאורגנת בידי תאגיד השידור האסטוני ERR לשם קביעת נציג המדינה לאירוויזיון. שלב הגמר כלל 12 שירים והתקיים ב-14 בפברואר 2026 באולם יונבט ארנה בעיר טאלין.

בחירת המשתתפים לגמר נעשתה לאחר הליך סינון של ההצעות שהוגשו לתחרות. חבר שופטים בן 34 חברים בחר את ונילה נינג'ה כאחת מהעולות לשלב הגמר עם השיר "Too Epic to Be True". ההכרזה על בחירתן נמסרה במסגרת תוכנית הבידור *Ringvaade* של ערוץ ETV ב-30 וב-31 באוקטובר 2025. ונילה נינג'ה ייצגה בעבר את  באירוויזיון 2005 עם השיר "Cool Vibes". בשלב הגמר של *Eesti Laul 2026* דורגה הלהקה במקום השישי בהצבעת חבר השופטים ובמקום הראשון בהצבעת הקהל, וצברה בסך הכל 19 נקודות. בשלב הסופר גמר קיבלה ונילה נינג'ה כ-35 אחוזים מסך קולות הקהל. בעקבות זכייתה בתחרות הוענקה לה הזכות לייצג את אסטוניה בתחרות האירוויזיון 2026.

### באירוויזיון
 אסטוניה תתחרה בחלקו השני של חצי הגמר הראשון, שיתקיים ב-12 במאי.

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 2026
קטגוריה:סינגלים מ-2025
קטגוריה:שירי אירוויזיון 2026
קטגוריה:שירי אסטוניה באירוויזיון
קטגוריה:שירים באנגלית
וילהם ואלטיה (נורדוויר) לייחסמה

**וילהם ואלטיה (נורדוויר) לייחסמה** (בלועזית: **Aaltje Noordewier** נולדה ב-1890; **Willem Leegsma** נולד ב-1892) הם בעל ואישה מהולנד שהצילו יהודים בשואה והוכרו כחסידי אומות העולם.

## פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
וילהם ואלטיה היו זוג הולנדי ערירי. הם התגוררו ברחוב הכנסיה קרקסטראט בצוואגוווסטיינדה שבפריסלנד, הולנד. וילהם היה קצב ואלטיה היתה מורה במקצועה. במהלך מלחמת העולם השנייה הסתירו בביתם שתי בנות ממשפחת מרקוס. תחילה הסתתרה אצלם יהודית מרקוס תחת השם הבדוי אונדי. כאשר נודע להם שדרוש מקום מסתור גם עבור אחותה הם מיד הסכימו לקבלה. במרץ 1944 הובאה פיינטיה מרקוס לבית הזוג לייחסמה, שם התאחדה עם אחותה. האחיות הוחזקו במסתור מלא בתוך הבית, כמעט שלא יצאו החוצה, ונוכחותן הוסתרה מחשש להלשנה. הן קראו להם דוד ודודה והלכו איתם לכנסיה בימי א'. בשאר הזמן שיחקו זו עם זו. שתיהן נשארו בבית משפחת לייחסמה עד לשחרור האזור באפריל 1945.

## לאחר המלחמה
עם סיום המלחמה נמשך הקשר עם בנות משפחת מרקוס עד עלייתן לישראל. 

## הכרה והנצחה
ב-2 בספטמבר 2007 הכיר יד ושם בבני הזוג לייחסמה כחסידי אומות העולם. שמם נחקק בקיר הכבוד בגן חסידי אומות העולם ביד ושם ירושלים.

## ראו גם

* אליזבת ליז'ה בייקרסמה
* דואה וטריינטה ואן דייק
* חרי וחריט ניינברג
* חסיד אומות העולם
* אן נוי
* אנטון ואילונקה פנמה

## לקריאה נוספות
* Fein Cohen, **Dear Children**, 2023

## קישורים חיצוניים

* Letters and documents of the Marcus family from their time in hiding in the Netherlands, Ghetto Fighters House Archives


## הערות שוליים

קטגוריה:הולנדים חסידי אומות העולם
קטגוריה:מצילי ילדים בשואה
קטגוריה:זוגות חסידי אומות העולם
אקילאס

**אקילאס מיטילינאיוס** (ביוונית: **Ακύλας Μυτιληναίος**) הוא זמר-יוצר יווני. בשנת 2026 נבחר לייצג את מדינתו בתחרות הזמר של האירוויזיון עם השיר "Ferto".

## שנותיה הראשונות
אקילאס נולד בשנת 1999 בעיר סרס שביוון. כבר בילדותו גילה זיקה עמוקה למוזיקה. את לימודיו המוזיקליים הראשונים רכש בבית הספר למוזיקה של סרס, ובמקביל השתתף גם בלימודי תיאטרון. את לימודיו התיכוניים לא השלים. לאחר מכן עבר לעיר סלוניקי, שם למד במוסד להכשרה קולינרית ולאחר סיום לימודיו עבד במסעדות בעיר. לצד עיסוקו זה פעל במשך כשנתיים כזמר על סיפון ספינות הנופש של חברת אאידה קרוזס. בהמשך השתקע באתונה.

## קריירה
בשנת 2021 התפרסם אקילאס לראשונה בקרב הציבור היווני באמצעות גרסאות כיסוי שפרסם בפלטפורמת טיקטוק, שבהם ליווה את עצמו בנגינת יוקולילי. באותה שנה יצא לאור גם סינגל הבכורה שלו, "Fthinókraso".

בשנת 2022 השתתף בעונתה השמינית של תוכנית המציאות המוזיקלית *The Voice of Greece*, ובמסגרתה נמנה עם חברי נבחרתו של הזמר פאנוס מוזוראקיס.

ב-4 בינואר 2026, במהלך שידור התוכנית *Sing for Greece – Ethnikós Telikós Eurovision 2026 – I finalist* בערוץ ERT1, נמסר לציבור כי מיטילינאיוס נבחר להשתתף בהליך הקדם הלאומי לקביעת נציג יוון לאירוויזיון 2026, אשר נערך תחת הכותרת *Sing for Greece 2026*, עם השיר "Ferto". לאחר שהעפיל משלב חצי הגמר הראשון, השתתף מיטילינאיוס בגמר התחרות שנערך ב-15 בפברואר 2026. בתום שלב ההצבעה הוכרז כזוכה, ובכך הוענקה לו הזכות לייצג את יוון בתחרות האירוויזיון, אשר תתקיים במאי 2026 בעיר וינה שבאוסטריה.

## חיים אישיים
מיטילינאיוס הוא קוויר מוצהר.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרים יוונים
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 2026
קטגוריה:נציגי יוון באירוויזיון
קטגוריה:יוונים שנולדו ב-1999
מעליות (שיר של שמעון בוסקילה)

"**מעליות**" הוא שיר בביצוע הזמר-יוצר הישראלי שמעון בוסקילה, אשר יצא לאור ב-2 בפברואר 2026 כסינגל ראשון מתוך אלבום אולפן חדש. השיר נכתב בידי אבי אוחיון, הולחן בידי בוסקילה עצמו והופק מוזיקלית בידי מתן דרור. יציאתו של השיר לוותה בציון יום הולדתו השישים של בוסקילה, והוא הוצג כפתיח לתקופה חדשה ביצירתו לאחר למעלה מעשור ללא אלבום סולו חדש. השיר פורסם במקביל להכרזה על מופע חגיגי של בוסקילה באמפיתיאטרון קיסריה, שנקבע לחודש אוגוסט 2026.

## רקע
"מעליות" נכתב והולחן במסגרת עבודה על אלבום חדש של שמעון בוסקילה, אשר תוכנן לצאת לראשונה יותר מעשור לאחר אלבומו האחרון. השיר נולד מתוך רצון לבטא תחושות של הכרת תודה לצד מבט קדימה, ולשקף שלב חדש בקריירה ארוכת השנים של היוצר. הלחן של השיר נוצר בידי בוסקילה עצמו, בעוד המילים נכתבו בידי הפזמונאי אבי אוחיון. ההפקה המוזיקלית הופקדה בידי מתן דרור, ששיתף פעולה עם בוסקילה גם בעבר.

## ניתוח מוזיקלי
הטקסט של "מעליות" עוסק במצב רגשי המתואר כנדנדה בין געגוע חזק לבין ניסיון להתאפס ולהמשיך בשגרה היומיומית. מילות השיר מתארות דמות הפועלת במסגרת יומיומית מכנית, אך חווה חוסר יציבות פנימית ותחושת המתנה מתמשכת. הדימויים הליריים מתמקדים בפעולות שגרתיות ובתחושות גופניות של געגוע, חוסר שקט והמתנה להבנה מצד דמות אהובה. המטפורה המרכזית בשיר היא דימוי המעליות, המשמש לתיאור תנודות רגשיות חדות של עליות וירידות. הרגש אינו מוצג כתהליך ליניארי או יציב, אלא כלולאה חוזרת של תקווה ונפילה. האהובה מתוארת כמקור משמעות וקיום, והיעדרה מוביל לתחושת ריקנות, המתוארת במילים "בלעדייך אני גוף בלי נשמה". דימוי זה מקשר בין הפתיחה היומיומית של השיר לבין עומקו הרגשי.

## ביקורות
בביקורת שפורסמה בפברואר 2026 על יוסי חרסונסקי נבחן השיר "מעליות" כיצירה המתארת מצב רגשי של חוסר יציבות בין געגוע לניסיון לאיזון. חרסונסקי עמד על האופן שבו השיר מציג דמות המתפקדת ביומיום אך נותרת תקועה רגשית בנקודת ההמתנה. השילוב בין טקסט אישי לבין מוזיקה קצבית הוצג כמאפיין מרכזי ביצירה. עוד צוין בביקורת כי הפער בין הקצב הסוחף לבין הכאב הפנימי הוא שמעניק לשיר את נגישותו. הבחירה שלא להעמיס עצב במוזיקה, אלא לאפשר לקהל לרקוד ולהיסחף, הוצגה כדרך להבליט את המתח הרגשי. הקשר בין דימוי המעליות לבין לולאה רגשית חוזרת הוזכר כיסוד פרשני מרכזי בשיר.

## מיקומי שיא

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 2026
קטגוריה:סינגלים מ-2026
קטגוריה:שירי שמעון בוסקילה
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אבי אוחיון
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי מתן דרור
קטגוריה:סינגלים בהוצאת עננה
סימאון לוגותטס

**סימאון לוגותטס** (ביוונית: Συμεών Λογοθέτης, Symeon Logothete) או **סימאון מגיסטרוס** (Μάγιστρος) היה היסטוריון ומשורר יווני ביזנטי מהמאה ה-10.

זיהויו של סימאון לוגותטס עם ההגיוגרף סימאון מטאפרסטס , שחי סמוך לזמנו, רחוק מלהיות ודאי.

## הכרוניקה שלו
סימאון כתב כרוניקה עולמית  המתחילה בבריאת העולם ונמשכת עד שנת 948. היא יוחסה בטעות לתאודוסיוס מליסנוס (תאודוסיוס ממליטנה) וגם ללאו גרמטיקוס (לאו המדקדק), שלמעשה היה רק הסופר שכתב עותק משנת 1013. כותרתה המלאה המקורית של הכרוניקה היא "על בריאת העולם מימי בראשית, וכרוניקה לאחר מכן, שקובצה על ידי סימאון המגיסטרוס והלוגותטס מתוך כרוניקות והיסטוריה שונות". החלק הראשון, עד שלטונו של הקיסר הביזנטי יוסטיניאנוס השני (שלט בשנים 685–695, 705–711), מבוסס על קיצור של כרוניקה אחרת. החלק השני, עד שנת 842, קשור קשר הדוק לחיבורו של הכרוניקן הביזנטי גאורגיוס המרטולוס מהמאה ה-9. החלק השלישי, המכסה את השנים 842–948, הוא יצירתו המקורית של סימאון. ניתן לחלק אותו לשלושה חלקים נפרדים, כל אחד כתוב בסגנון שונה: שלטונם של הקיסרים הביזנטים מיכאל השלישי (842–867) ובסיליוס הראשון (867–886); שלטונם של הקיסרים לאון השישי (886–912) ואלכסנדר השלישי (912–913); וזיכרונותיו האישיים של סימאון מתקופת השנים 913–948.

הכרוניקה שרדה בשלוש עריכות : הגרסה המקורית, עם השקפה חיובית על שלטונו של הקיסר הביזנטי רומנוס לקפנוס (919–944); הגרסה המשמשת כהמשך של גאורגיוס המרטולוס ובזמן מסוים היה לה המשך משלה עד לשנת 963; והגרסה הכלולה בכרוניקה של פסאודו-סימאון. הכרוניקה שרדה גם בתרגום לסלאבית כנסייתית . ישנם המשכים נוספים של המקור מעבר לשנת 948, מלבד זה שצורף להמשך של גאורגיוס המרטולוס. המשך זה חובר ככל הנראה בחוג משפחת פוקאס .

## שירה
סימאון כתב קינה על מותו של הקיסר הביזנטי קונסטנטינוס השביעי (959) ושיר על מותו של סטפנוס לקפנוס  (963). ככל הנראה הוא סיים את הכרוניקה שלו עד אז. עותקי כתב יד של הקינה לקונסטנטינוס מתייחסים לסימאון עם התארים "מגיסטרוס" (*magistros*) ו"לוגותטס טו סטרטיוטיקו" . ישנו אוסף מכתבים המיוחסים לסימאון, "מגיסטרוס", "לוגותטס טו דרומו"  ו"פרוטסקרטיס"  לשעבר. לא ניתן לתארכו במדויק. התייחסויות פנימיות עשויות להצביע על מקור בסוף המאה ה-10. כמה מכתבים נלווים של הפטריארך ניקולאוס מיסטיקוס  (901–925) עשויים להצביע על תאריך מוקדם יותר במאה ה-10. לכן, לא בטוח שמחבר המכתבים זהה למחבר הכרוניקה. בסך הכל, הראיות עולות בקנה אחד עם העובדה שההיסטוריון, המשורר וכותב המכתבים הוא אותו סימאון שקודם לדרגת "מגיסטרוס" ו"לוגותטס" על ידי הקיסר הביזנטי ניקפורוס השני פוקאס (963–969) ולאחר מכן ל"לוגותטס טו דרומו" על ידי הקיסר יוחנן הראשון צימיסקס (969–976).

## מהדורות

* Sullivan, Denis, ed. (2018). The Rise and Fall of Nikephoros II Phokas: Five Contemporary Texts in Annotated Translations. Brill.
* Wahlgren, Staffan, ed. (2006). Symeonis Magistri et Logothetae Chronicon. Walter de Gruyter.
* Wahlgren, Staffan, ed. (2019). The Chronicle of the Logothete. Liverpool University Press.


קטגוריה:האימפריה הביזנטית: אישים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-10
קטגוריה:כרוניקנים
קטגוריה:היסטוריונים ביזנטים
קטגוריה:מחברים כותבי יוונית
פסאודו-סימאון

**פסאודו-סימאון** (Pseudo-Simeon) או **פסאודו-סימאון מגיסטרוס** (Magistros) הוא השם המקובל שניתן למחברה האנונימי של כרוניקה יוונית ביזנטית מסוף המאה ה-10, אשר שרד בקודקס יחיד, פריסינוס גראיקוס (Parisinus Graecus) 1712, שהועתק במאה ה-12 או ה-13.

הכרוניקה היא היסטוריה אוניברסלית  שמתחילה בבריאת העולם ונמשכת עד שנת 963. מקורותיו העיקריים של מחבר הכרוניקה הם תאופנס המודה וסימאון לוגותטס. עבור השנים עד 812, הוא משתמש בתאופנס, גאורגיוס המרטולוס, יואנס מלאלס ויוחנן מאנטיוכיה. עבור שנים מאוחרות יותר, הוא משתמש בחלקים של חיבורו של יוסף גנסיוס ושל הכרוניקה האנונימית על לאון הארמני. הוא גם עשה שימוש בחיבור אנטי-פוטיאני  (פוטיוס) אבוד, ששימש גם את ניקטס דוד פפלגון.

גאורגיוס קדרנוס השתמש בפסאודו-סימאון כמודל לכרוניקה שלו עד לשנת 812. במאה ה-14 תורגמה הכרוניקה לסלאבית.

## קישורים חיצוניים
* Parisinus Graecus 1712 - פקסימיליות מקוונות מהספרייה הלאומית של צרפת

קטגוריה:סופרים הידועים בשם עט
קטגוריה:פסאודואפיגרפיה
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-10
קטגוריה:היסטוריונים ביזנטים
קטגוריה:מחברים כותבי יוונית
גביע הסופר 8

**גביע הסופר 8 בכדורסל** (בפורטוגזית: **Copa Super 8 de Basquete**) הוא טורניר הגביע הברזילאי בכדורסל. לתחרות, שנערכת בשיטת גביע, מעפילות שמונה הקבוצות הראשונות בטבלת ליגת העל הברזילאית בכדורסל בתום הסיבוב הראשון, ומכאן שמה. הזוכה בתחרות מקבלת מקום בעונה הבאה בליגת האלופות בכדורסל של אמריקה.

## פורמט
לגביע מעפילות בכל עונה שמונה הקבוצות הראשונות בליגת העל הברזילאית בכדורסל, ומתמודדות על התואר בשיטת גביע: הראשונה מול השמינית, השנייה מול השביעית, השלישית מול השישית והרביעית מול החמישית. המנצחות מעפילות לחצי הגמר, ולאחריו נערך גמר. כל משחק משוחק באולמה הביתי של הקבוצה המדורגת גבוה יותר.

## זכיות

### לפי מועדון

### לפי מדינה

## ראו גם
*הגביע הברזילאי
*ליגת העל הברזילאית בכדורסל

קטגוריה:ברזיל: כדורסל
קטגוריה:תחרויות כדורסל בברזיל
ברזיל
לורי שטטמאור

**לורי שטטמאור** (נולדה ב-7 במרץ 1983) היא עיתונאית, עורכת מדור יחסים ב־ynet ויוצרת ומנחת הפודקאסט סקס אפיל.

## ביוגרפיה
שטטמאור נולדה בכפר סבא לאם אחות ואב גינקולוג ורופא מיילד. יש לה אחות ושני אחים. בצעירותה כתבה למקומונים ול-SHOX, אתר הצעירים של "מעריב".
בהמשך למדה באוניברסיטת תל אביב תיאטרון וספרות. בשנת 2006 הייתה כתבת באתר "וואלה" ובשנים 2007–2009 הייתה כתבת ומנהלת תוכן גולשים באתר "מאקו".

החל משנת 2009 היא כתבת במדורים שונים ועורכת מדור יחסים באתר ynet. במקביל היא כותבת במגזינים לאשה", "פנאי פלוס", "בלייזר" ו"סלונה".

משנת 2021 שטטמאור היא היוצרת והמגישה של הפודקאסט "סקס אפיל", שבו היא מארחת בכל פרק מומחים העוסקים בהיבטים שונים של מיניות נכון לפברואר 2026, שודרו 8 עונות של הפודקאסט.

בשנת 2023 כתבה וביימה את סדרת הרשת "עד העונג הבא" העוסקת בהיבטים שונים של מיניות. באותה שנה הייתה הסדרה מועמדת לפרס הפורום הדוקומנטרי בישראל בקטגוריית סדרת רשת.

בשנת 2026 יצא לאור ספרה "גומרות בטוב - מדריך לעונג הנשי" בהוצאת ידיעות ספרים.

## חיים אישיים
שטטמאור מתגוררת בכפר סבא. בגיל 40 החליטה להפוך לאם יחידנית, וביוני 2024 נולד בנה הבכור,בתהליך של תרומת זרע וטיפולי פוריות.. בעבר התגוררה בתל אביב.

## קישורים חיצוניים

* לורי שטטמאור, באתר ynet
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונאיות כותבות עברית
קטגוריה:סגל ynet
קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:מגישי פודקאסטים ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1983
מרסל מיחאלוביץ'

**מרסל (מרצ'ל) מיחאלוביץ**' (ברומנית ובצרפתית: **Marcel Mihalovici**; 22 באוקטובר 1898 – 12 באוגוסט 1985) היה מלחין יהודי יליד רומניה ומתאזרח בצרפת. בעלה של הפסנתרנית היהודייה מוניק האס.

מיחאלוביץ' נולד בבוקרשט להורים יהודים. האם הייתה פסנתרנית וסלון הבית אירח לעתים קרובות מאזינים לנגינתה לבדה או בחברת מוזיקאים נוספים. מרצ'ל (צורת הביטוי הרומנית לשמו הפרטי) למד לנגן בכינור, למד הרמוניה ולמד קונטרפונקט ובגיל 11 כבר התחיל להלחין. הוא למד בקונסרבטוריום של בוקרשט ונשלח להמשך לימודים לפריז, צרפת, שם למד בסקולה קנטורום של פריז עם ונסן ד'אנדי ולבסוף, ב-1935 השתקע בצרפת.

בעקבות האירועים האנטישמיים ברומניה גם יתר משפחתו עברה לצרפת. במשכנו החדש התגורר זמן מה גם ג'ורג'ה אנסקו ששמר על קשרים טובים עם מרסל מיחאלוביץ'. בחוג חבריו של מיחאלוביץ' נכללו גם קונסטנטין ברנקושי, יהודי מנוחין, סמואל בקט, איגור מרקביץ', ארתור הונגר וכמובן, הפסנתרנית היהודיה, מוניק האס, איתה התחתן.

בגלל יהדותם נאלצו בני הזוג להימלט מפריז בתקופת הכיבוש הנאצי. הם הגיעו לקאן ולאחר המלחמה שבו לפריז, שם הסתמן מיכאלוביץ' כדמות בולטת של עולם המוזיקה הצרפתי.

מיחאלוביץ' הלחין 5 אופרות והבולטת ביניהן הייתה פדרה בשנת 1948. הוא הלחין גם מוזיקה לבלט ומוזיקה סימפונית. מיחאלוביץ' חבר-מייסד של איגוד המלחינים הרומנים. קיבל ציון כבוד ב-1919, פרס שני, בקומפוזיציה, ב-1920 ופרס ראשון ב-1925 בתחרות "אנסקו". ב-1955 הוענק לו פרס "לודוויג ספוהר" בברונסוויק. ב-1961 קיבל את פרס מןסד Capey בשיקדו ואת פרס"אנסקו" בפריז.

## קישורים חיצוניים
* MIHALOVICI MARCEL (1898-1985) 

## הערות שוליים

קטגוריה:מלחינים יהודים צרפתים
קטגוריה:מלחינים צרפתים במאה ה-20
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1898
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1985
Red Dead (סדרת משחקים)

**רד דד** (באנגלית: **Red Dead**) הוא זיכיון משחקי מחשב מסוגת מערבונים שמפותח על ידי רוקסטאר נורת' ומוצאת לאור על ידי רוקסטאר גיימס. במקור הזיכיון נוצר על ידי החברה "קאפקום" היפנית, אך לאחר ביטולו החברה בריטית רכשה את הזכויות. המשחק הראשון בסדרה, Red Dead Revolver, פותח על ידי חברת הבת רוקסטאר סן דייגו והושק ב-4 במאי 2004. שש שנים לאחר מכן, ב-18 במאי 2010, יצא המשחק הבא בסדרה: Red Dead Redemption בכיכובו של ג'ון מרסטון, וזכה לשבחי המבקרים וזכה בפרסים רבים. ב-26 באוקטובר של אותה השנה יצאה חבילת הרחבה למשחק (אם כי לא קאנונית לעלילה) הנקראת "Undead Nightmare", אשר שמה את מרסטון בעולם פוסט-אפוקליפטי.

26 באוקטובר 2018 יצא הכותר העכשווי ביותר בסדרה, Red Dead Redemption 2. בפעם הזו כל אולפני רוקסטאר השתתפו בפיתוח, וההשקה הפכה מיד להצלחה מסחרית גדולה: המשחק הכניס מעל 725 מיליון דולר במכירות קמעונאיות ברחבי העולם בתוך שלושת הימים הראשונים. במקביל, דווח שבשבועיים הראשונות להשקה נכרו כ-23 מיליון עותקים של המשחק. גרסת האונליין שוחררה רשמית במאי 2019.

## עלילות
### [[Red Dead Revolver]]
המשחק הראשון בסדרה, ששוחרר ב-4 במאי 2004 לפלייסטיישן 2 ולקונסולת ה-Xbox. העלילה מתרחשת בשנות ה-80 של המאה ה-19, בתקופת המערב הפרוע בארצות הברית, ועוקבת אחרי צייד הראשים **רד הארלו**, שמגלה בהדרגה מי עומד מאחורי המזימה שהביאה למות הוריו שנים קודם לכן, ויוצא למסע נקמה נגד האחראים.

למרות היותם באותה סדרה, התסריטאי הראשי ומנכ"ל רוקסטאר נורת' לשעבר, דן האוזר, אישר כי "רד דד רבולבר" מתרחש ביקום נפרד משל Red Dead Redemption ו-Red Dead Redemption 2.

### [[Red Dead Redemption]]
המשחק השני בסדרה, ששוחרר במקור ב-18 במאי 2010 לקונסולת הפלייסטיישן 3 וה-Xbox 360. העלילה מתרחשת בשנת 1911, בתקופה שבה המערב הפרוע דועך ועל רקע המהפכה המקסיקנית. המשחק עוקב אחרי ג'ון מרסטון, פורע חוק לשעבר, שנאלץ לצוד את שאר חברי הכנופיה שלו לאחר שסוכנים ממשלתיים לוקחים את משפחתו כבני ערובה, והוא מנסה לסגור חשבון עם העבר ולהשיג גאולה.

ב-26 באוקטובר 2010 שוחררה חבילת ההרחבה הלא-קאנונית "Undead Nightmare", שם מרסטון נאלץ לצאת למסע להחזיר את האנושות לקדמותה לאחר שנגיף זומבים קטלני השתלט על העולם.

### [[Red Dead Redemption 2]]
המשחק השלישי בסדרה ופריקוול ל"רד דד רידמפשן". הוא שוחחר במקום ב-26 באוקטובר 2018 לפלייסטיישן 4 ול-Xbox One, וב-5 בנובמבר 2019 גם למחשב האישי. העלילה מתרחשת בשנת 1899, בשנים האחרונות של המערב הפרוע, ועוקבת אחרי ארתור מורגן, חבר בכנופיית ואן דר לינד, כשהעידן של פורעי החוק והאקדוחנים הולך ונעלם.

במשחק חוזרות דמויות מוכרות מהמשחק הראשון, ביניהן גרסה צעירה ופחות "מלוטשת" של ג'ון מרסטון, בני המשפחה שלו, "אנקל" (Uncle), ועוד חברי כנופיה כמו דאץ' ואן דר לינד, ביל ויליאמסון וחאבייר אסקואלה.

"רד דד אונליין" שוחחר רשמית במאי 2019. העלילה מתרחשת שנה לפני מצב ה"שחקן יחיד", בשנת 1898, ומתמקדת בדמות שניתן להתאים אישית, שמואשמת ברצח ונעצרת. אחרי שמחלצים אותה מהכלא, היא מקבלת משימה לחשוף מי האשמים האמיתיים, כדי לטהר את שמה. מאז ההשקה נוספו עדכוני תוכן שמרחיבים מצבי משחק, משימות ופעילויות.

## משחקים

## ראו גם
* Rockstar Games, בעלת הסדרה
* Rockstar North, מפתחת את משחקי הסדרה

## קישורים חיצוניים

* Red Dead באתר פאנדום.

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות משחקי וידאו
לוחם (דיני מלחמה)

במשפט ההומניטרי הבין־לאומי, **לוחם** הוא מעמדו של אדם הזכאי להשתתף ישירות בפעולות איבה בסכסוך מזוין בין־לאומי, ומהווה מטרה לגיטימית, על־פי דין, עבור כוחות האויב בגין השתתפותו בסכסוך המזוין.

כל הלוחמים, פרט לאלו אשר נתפסו תוך כדי מעשי ריגול, אשר נופלים בידי כוח יריב, נחשבים לשבויי מלחמה, בתנאי שהם מבדילים עצמם מהאוכלוסייה האזרחית.

לשכירי חרב, כהגדרתם בפרוטוקול הנוסף הראשון לאמנות ז׳נבה מ־1949, אין הזכות למעמד לוחם.

## מי נחשב ללוחם
הבאים נחשבים ללוחמים:

# חברי הכוחות המזוינים, זולת צוותים רפואיים ודתיים;
# חברי מיליציות וקבוצות מזוינות אחרות השייכות לצד לסכסוך, בתנאי שאלו מפוקדות בידי מפקד האחראי על פקודיו, נושאות סימן מזהה הניתן לזיהוי מרחוק, נושאות נשק בגלוי ומכבדות את דיני המלחמה ומנהגיה;
# חברי הכוחות המזוינים הרגילים אשר נאמנים לממשלה או רשות אשר אינה מוכרת בידי הכוח היריב;
# תושבי שטח בלתי־כבוש הנוטלים, בהתקרב האויב, באופן ספונטני, נשק בידם על מנת להילחם בצבאות הפולשים ושלא היה סיפק בידם להתארגן, בתנאי שהם נושאים נשק בגלוי ומכבדים את דיני המלחמה ומנהגיה.

## הערות שוליים

קטגוריה:דיני מלחמה
קטגוריה:זכויות האדם
קטגוריה:משפט צבאי ואתיקה צבאית
קטגוריה:לחימה
פני טיילור

**פני טיילור** (באנגלית: **Penny Taylor**; נולדה ב־24 במאי 1981) היא כדורסלנית אוסטרלית לשעבר, ששיחקה בעמדת סמול פורוורד בליגת ה-WNBA, בליגה האוסטרלית ובנבחרת אוסטרליה. טיילור השתתפה בשלוש אולימפיאדות וזכתה בשלוש מדליות כסף. באליפות העולם בכדורסל נשים זכתה במדליית זהב ובשתי מדליות ארד. בשנת 2022 נכללה בהיכל התהילה של כדורסל הנשים ובשנת 2023 בהיכל התהילה של פיב"א.
## ביוגרפיה
טיילור נולדה במלבורן, אוסטרליה. היא החלה לשחק כדורסל בילדותה והצטרפה כבר כנערה לקבוצת בוגרות בליגה האוסטרלית (WNBL), עמה זכתה באליפות.

טיילור נבחרה בדראפט עונת 2001 ב-WNBA על ידי קליבלנד רוקרס. לאחר שלוש עונות פורקה הקבוצה, והיא עברה לפיניקס מרקורי, בה שיחקה עד פרישתה בשנת 2016 והייתה לאחת משחקניות המפתח של המועדון.

במקביל לליגת ה-WNBA שיחקה באירופה — ברוסיה, איטליה וטורקיה — וזכתה באליפויות מקומיות.

במסגרת נבחרת אוסטרליה בכדורסל נשים ("האופאלס") השתתפה באולימפיאדות אתונה 2004 ובייג'ינג 2008 ובכולן זכתה במדליית כסף. באליפות העולם בכדורסל נשים 2006 זכתה במדליית זהב, וכן במדליות ארד באליפויות עולם נוספות.

לאחר פרישתה שימשה בין השנים 2017–2019 כעוזרת מאמן בקבוצת פיניקס מרקורי.

בשנת 2017 נישאה לבת זוגה, הכדורסלנית דיאנה טוראסי, ולזוג שני ילדים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקניות WNBA
קטגוריה:כדורסלנים באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:כדורסלנים באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:כדורסלניות אוסטרליות
קטגוריה:מאמני כדורסל
קטגוריה:כדורסלניות להט"ביות
קטגוריה:ילידות 1968