open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אניאגרם

[250px|ממוזער|בעת בניית אניאגרם בן 9 [צלע (גאומטריה)|צלעות מסוג {9/4}, מתקבלים גם בחיתוכים בין צלעותיו, מתושע משוכלל ({9}) ושני אניאגרמים מסוג {9/2} ומסוג {9/3}.]]
**אניאגרם** או **נונאגרם**, הוא צורה גאומטרית דמוית כוכב, בעלת תשעה קודקודים. השם הוא הלחם של שתי המילים היווניות **אניאה** (תשע) ו-**גרמוס** (דבר כתב או סמל מצויר). 

יש שלוש אפשרויות לבנות אניאגרם: שיטת {9/2} - בה מחברים כל נקודה שנייה, שיטת {9/4} - בה מחברים כל נקודה רביעית, ושיטת הכוכב {9/3} - הנוצר מקודקודיו של מתושע משוכלל, המחוברים כשלושה משולשים שווי-צלעות זה על-גבי זה (ראו איורים לעיל).

האניאגרם משמש, בין היתר, כסמל בהאי וכסמל תשע המתנות והפירות של רוח הקודש בנצרות. 

150px|{9/2}
150px
150px
## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מצולעים
קטגוריה:9 (מספר)
שלמה בוחבוט

[250px|ממוזער|שלמה בוחבוט עם [נשיא מדינת ישראל|נשיא המדינה ראובן ריבלין, בעת ביקורו של הנשיא במעלות-תרשיחא, פברואר 2018]]
**שלמה בוחבוט** (נולד ב-8 בנובמבר 1944) הוא פוליטיקאי ישראלי. עמד בראש מעלות-תרשיחא, כמועצה מקומית ואחר-כך כעירייה, במשך 42 שנים, (1976–2018), שני רק לאברהם קריניצי במשך הכהונה לראש רשות מוניציפלית בישראל. כיהן כראש מרכז השלטון המקומי בישראל, חבר הכנסת מטעם מפלגת העבודה ויו"ר פורום יישובי קו העימות.

## ביוגרפיה
בוחבוט נולד במרוקו בשנת 1944. ב-1954 עלה לישראל במסגרת עליית הנוער. כאשר הגיע לארץ ישראל שלמה גדל והתחנך בקיבוץ עין הנציב. שלמה התגייס לצה״ל בתור מ״כ טירונים ובאותה תקופה הודיעו לו כי משפחתו הגיעה ארצה וכי הם גרים ביישוב בשם מעלות תרשיחא. לאור עליית משפחתו ארצה שלמה עזב את הקיבוץ ועבר לגור יחד איתם במעלות תרשיחא.

בשנים 1971-1963 עבד כמזכיר לשכת הסעד של מעלות תרשיחא, וגם שימש מזכיר המשמרת הצעירה במפא"י. בשנת 1974 נבחר כחבר מועצת מעלות תרשיחא, ובמהלך הקדנציה הראשונה שלו, ב-1976, היה לראש המועצה המקומית, תפקיד בו כיהן במשך 42 שנה ברציפות עד 2018. זהו משך הכהונה השני באורכו של אדם כראש יישוב במדינת ישראל (אברהם קריניצי כיהן במשך 43 שנים כראש עיריית רמת גן).

היה פעיל במפלגת יחד ולקראת הבחירות לכנסת ה-11 שובץ מטעמה במקום החמישי, אך לא נכנס לכנסת לאחר שהרשימה זכתה ב-3 מנדטים. בשנת 1992 נבחר לכנסת ה-13 מטעם מפלגת העבודה, אך אחרי קדנציה אחת בלבד העדיף להתמקד בתפקידו כראש המועצה, מה גם שהחוק האוסר על חברי הכנסת לכהן במקביל כראשי רשויות מקומיות עמד להיכנס לתוקפו.

עם הפיכתה של מעלות-תרשיחא ממועצה מקומית לעיר, בשנת 1996, הוא הוגדר מאותה עת כראש העירייה הראשון שלה.

לקראת הבחירות לכנסת ה-17 עזב בוחבוט את מפלגת העבודה והצטרף לקדימה, ממנה פרש כעבור שנה. בהמשך שב למפלגת העבודה.

בוחבוט מנחה תוכנית רדיו בשם "קו העימות" ברדיו ללא הפסקה.

בשנת 2009 נבחר לשמש ראש מרכז השלטון המקומי בישראל. בהמשך השנה התפרסם תחקיר במוסף "שבעה ימים" של ידיעות אחרונות, שבו נטען כי ניצל את מעמדו כראש עיריית מעלות-תרשיחא כדי להיטיב עם מקורבים.

ב-2018 התמודד מול ארקדי פומרנץ במירוץ לראשות העיר. בסיבוב השני הפסיד לפומרנץ, שגרף 64% מהקולות.

בוחבוט נשוי בשנית, לקרן, ולזוג ארבעה ילדים. מנישואיו הראשונים יש לו שלושה ילדים. אחד מילדיו הוא איש התיאטרון והטלוויזיה אייל בוחבוט.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי הכנסת מטעם העבודה
קטגוריה:ישראלים ילידי מרוקו
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:עולים בעליית הנוער
קטגוריה:ראשי מועצת מעלות-תרשיחא
קטגוריה:ראשי עיריית מעלות-תרשיחא
קטגוריה:ראשי מרכז השלטון המקומי בישראל
קטגוריה:חברי הכנסת השלוש עשרה
קטגוריה:חברי הכנסת: פקידים
קטגוריה:פעילי מפלגת יחד
קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות מטעם העבודה
קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות מטעם קדימה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1944
פרדריק דיליוס

שמאל|ממוזער|250px|פרדריק דיליוס - 1912. צויר על ידי אשתו ילקה רוזן.
**פרדריק דיליוס** (**Frederick Delius**; 29 בינואר 1862 – 10 ביוני 1934) היה מלחין בריטי.

הוריו של דיליוס היגרו מגרמניה לבריטניה בשנת 1850 והתיישבו בעיר ברדפורד ופתחו עסק למסחר צמר. הוא היה הילד הרביעי מבין 14 ילדים ובצעירותו נקרא פריץ. אביו ייעד אותו לעסוק בעסק המשפחתי אך לא מנע ממנו חינוך מוזיקלי. לאחר סיום לימודיו החל דיליוס לעסוק בעסק המשפחתי ונשלח לפריז ונורווגיה שם יצר קשרים שהשפיעו על כתיבת המוזיקה שלו.

## דיליוס באמריקה
כדי להשתחרר מהשפעת אביו ביקש ממנו דיליוס לנסוע לפלורידה ולהתבסס שם כמגדל תפוזים. בשנת 1884 התיישב דיליוס בחווה לגידול תפוזים ליד העיר ג'קסונוויל. באותה תקופה מצא את הזמן להלחנה ונעזר בשיעורים לקומפוזיציה שקיבל מתומס וורד, מוזיקאי מוכשר מפלורידה. את רישומיו מהחווה בפלורידה ובתוך זה שיריהם של העובדים השחורים העלה בסוויטה לתזמורת **פלורידה**. בשנת 1961 הועבר בית החווה בו התגורר דיליוס לאוניברסיטת ג'קסונוויל ומאז נערך שם מדי שנה פסטיבל מיצירות דיליוס. בסוף התקופה בארצות הברית עבר דיליוס לניו יורק שם לימד מוזיקה. לאחר שאביו הסכים שימשיך בדרכו המוזיקלית חזר דיליוס לאירופה.

## בחזרה לאירופה
בשנת 1886 שב דיליוס לאירופה ובתמיכת אביו נכנס לקונסרבטוריון של לייפציג שם יצר קשר עם אדוארד גריג.
דיליוס חזר לפריז ושם נהל אורח חיים בוהמי והרבה להלחין. בין ידידיו היו גוגן, סטרינדברג ואדוורד מונק. בתקופה זו נדבק בעגבת, מחלה שהעכירה את שנותיו האחרונות.

ב-1897 נישא לציירת **ילקה רוזן** והזוג עבר להתגורר בכפר **גרז-סור-לואן** במרכז צרפת שם התגורר עד מותו למעט בתקופת מלחמת העולם הראשונה שבה שהו בבריטניה.

ב-1907 פגש דיליוס במנצח תומאס ביצ'ם שהתלהב מיצירותיו ועשה הרבה להתפשטות המוניטין של דליוס בבריטניה שם הוא פופולרי על אף שרוב שנותיו חי מחוץ לבריטניה.

## שנותיו האחרונות
בשנותיו האחרונות החל דיליוס לסבול מסיבוכי העגבת שבה לקה בצעירותו (עגבת שלישונית הפוגעת במערכת העצבים). הופיע שיתוק מתקדם וירידה בראייה עד כדי עיוורון. הוא הפסיק להלחין. אחד המעריצים שלו, מלחין צעיר בשם אריק פנבי  התנדב לעזור לו ולרשום בשבילו את התווים. דיליוס הצליח להכתיב לו מספר יצירות ובתוכם **שיר קיץ**. פנבי כתב ספר על תקופתו עם דיליוס ואף הופקה על כך סדרה ב-BBC בבימויו של קן ראסל. דיליוס נפטר ב-1934 ממחלת העגבת. אשתו נפטרה שנה לאחר מכן והם הועברו לקבורה בבריטניה.

## יצירותיו של דיליוס
דיליוס חיבר 6 אופרות, סוויטות לתזמורת, יצירות ווקליות וקאמריות. מבין יצירותיו הידועות ישנם:

* הסוויטה פלורידה (1887) בה הצליח להעלות את רשמיו מתקופת שהותו בחוות התפוזים בפלורידה. הוא הושפע מתחושת הבדידות ומשירי עובדי המטע השחורים. פרקי הסוויטה הם: שחר היום, ליד הנהר, שקיעה ובלילה. בסוויטה כלול ריקוד מפורסם של דיליוס בשם **לה קאלינדה** אותו שילב אחר כך באופרה **קואנגה**.
* **בהישמע קול הקוקייה הראשונה באביב** - היצירה המפורסמת ביותר של דיליוס. הוא השתמש כאן בשיר עממי נורווגי שעובד לפסנתר בידי מורו הרוחני אדוארד גריג.

## קישורים חיצוניים

* 

* אתר עם רשימת יצירות מלאה, תמונות וביבליוגרפיה של דיליוס
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מעוטרי מסדר עמיתי הכבוד
קטגוריה:מלחינים אנגלים
קטגוריה:מלחיני אופרה אנגלים
קטגוריה:נכים בריטים
קטגוריה:מלחיני רקוויאם
קטגוריה:אנגלים ממוצא גרמני
קטגוריה:מלחינים בריטים במאה ה-19
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1862
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1934
קטגוריה:מונצחים בשלט כחול של ארגון המורשת האנגלית
קונצ'רטו מס' 5 (הקיסר) של בטהובן

**קונצ'רטו הקיסר**, קונצ'רטו לפסנתר מס' 5 במי במול מז'ור, אופוס 73 של לודוויג ואן בטהובן, היה הקונצ'רטו האחרון שלו לפסנתר. היצירה נכתבה בשנת 1809 בווינה והוקדשה לארכידוכס רודולף, פטרונו ותלמידו של בטהובן. ביצוע הבכורה היה בדצמבר 1810 בלייפציג.

את הכינוי "הקיסר" ליצירה העניק המלחין האנגלי ממוצא גרמני יוהאן בפטיסט קרמר.

הקונצ'רטו נכתב לפסנתר סולו, שני חלילים, שני אבובים, שני קלרינטים, שני בסונים, שתי קרנות, שתי חצוצרות וכלי מיתר. ליצירה שלושה פרקים:

# אלגרו
# אדג'יו און פוקו מוסו
# רונדו - אלגרו מה נון טרופו

הפרק הראשון של הקונצ'רטו מס' 5 ארוך  מהממוצע - 21 דקות. מתוך שאר הקונצ'רטי של בטהובן, עולה עליו באורכו רק הפרק הראשון של הקונצ'רטו לכינור, שמשכו 25 דקות.

## ניתוח היצירה

היצירה מתחילה בשלושה אקורדים של כל התזמורת, כל אחד מלווה בקדנצה קצרה, בעלת אופי אלתורי אבל כתובה בפרטיטורה. הקדנצות הקצרות האלה מופיעות מדי פעם במהלך היצירה.
במעבר מן התקופה הקלאסית לרומנטית, החלו מלחינים לערוך ניסויים בהצגת המוזיקה בכלי סולו. בטהובן כבר עשה זאת פעם, בקונצ'רטו הרביעי לפסנתר, אבל תצוגת הפסנתר המונומנטלית ביצירה הנוכחית, הנמשכת קרוב לשתי דקות בלי להביא חומר תימאטי, מבשרת קונצ'רטי עתידים, כמו הקונצ'רטו לכינור של מנדלסון או הקונצ'רטו לפסנתר בסי במול מינור של צ'ייקובסקי.

הפרק הראשון מתעתע במורכבותו. על אף השימוש הנעשה בו באקורדים פשוטים, כולל נושא שני, הבנוי כמעט כולו מאקורדים של טוניקה ודומיננטה, הוא מלא טרנספורמציות תימאטיות מורכבות. המורכבות מתעצמת ברגע שהפסנתר נכנס בנושא הראשון, כיון שחומר התצוגה חוזר בווריאציות מורכבות פי כמה, תצורות וירטואוזיות, אקורדים בשינויים מורכבים והנושא השני נכנס בסי מז'ור.

מלבד הקדנצות הפותחות, הפרק נאמן למבנה הסונאטה משולשת הנושאים, שבטהובן אימץ כסמלו המסחרי בכתיבת קונצ'רטו. התצוגה התזמורתית היא תצוגת סונאטה טיפוסית של שני נושאים, אבל "התצוגה השנייה" עם הפסנתר חוגגת בנושא שלישי וירטואוזי בסיום, השייך בלעדית לכלי הסולו. בטהובן עושה זאת ברבים מן הקונצ'רטי שלו. הקודה בסיום הפרק ארוכה למדי, ושוב, באופן טיפוסי לבטהובן, משתמשת בנושא הראשון הפתוח וחותמת אותו ליצירת סיום משביע רצון.

דוגמה לטבעו ההרואי של הפרק אפשר אולי למצוא בקטע בפיתוח, שם מתנהל לכאורה קרב בין הפסנתר לתזמורת – קרב המסתיים בניצחון הפסנתר.

הפרק השני הוא בסי מז'ור, והשלישי הוא רונדו של סונאטה במי במול מז'ור. הפרק השני מפורסם במעבר לפרק השלישי ללא הפסקה, כאשר סי בודד בבסונים יורד לפתע בחצי טון לסי במול, הדומיננטה של מי במול.

הפרק השלישי הוא רונדו בשבעה חלקים (A-B-A-C-A-B-A). תחילה הסולן מנגן את הנושא הראשי החגיגי, ולאחר מכן חוזרת עליו התזמורת במלואה. חלק ה-B של הרונדו מתחיל עם כניסתו המחודשת של הסולן עם סולמות. חלק ה-C ארוך יותר והוא מציג את הנושא הראשי מ-A בשלושה סולמות שונים ובווריאציות. לאחר חזרה נוספת על חלקים A ו-B ישנו דיאלוג קצר בין הפסנתר לתזמורת המבוסס על הנושא הראשי בצורת קריאה ותגובה. לאחר מכן התזמורת חוזרת בווריאציה על הנושא הראשי של חלק A ואז מתחיל החלק המסיים שבסופו קדנצה קצרה של הסולן שהתזמורת עונה עליה בטוטי חזק המסיים את הפרק.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יצירות מאת בטהובן
קטגוריה:קונצ'רטי
שיחדש

**שִׂיחָדָש** (באנגלית: **Newspeak**; כמו המקור האנגלי, השם העברי הוא הלחם בסיסים של המילים "שִׂיחַ" ו"חָדָש") היא שפה בדיונית המוצגת בספרו של ג'ורג' אורוול, "1984". המינוח "שיחדש" הפך ביטוי מקובל לפעולה של תיאור המציאות במסולף בעזרת מונחים הממסכים את האמת.

על פי עלילת הספר, שיחדש היא שפה מומצאת, המבוססת על השפה האנגלית, אשר יצר השלטון באוקיאניה – מדינה טוטליטרית שבה האזרחים נמצאים תחת עינו הפקוחה של האח הגדול, המייצג את שלטון מפלגת הסוֹצאנג. באוקיאניה ההיסטוריה משוכתבת לפי צורכי השליטים, והשפה המדוברת מותאמת כך שתוגבל יכולת החשיבה של האזרחים. מטרת השיחדש היא לצמצם את אוצר המילים, תוך סילוק מונחים כ"חופש", ובד בבד ליצור מצב שבו הדיבור הופך להיות פעולה אוטומטית שמקורה בגרון האנושי, ולא פעולה מנטלית שמקורה במוח – וכך להפוך את ההתנגדות למפלגה לבלתי אפשרית, שכן דוברי שיחדש לא יוכלו לנמק התנגדות כזאת בנימוקים רציונליים. כך למשל, התרגום לשיחדש של הפסקה המפורסמת מהכרזת העצמאות של ארצות הברית, הדנה בחופש ועל החיפוש אחר האושר, מסתכם במילה אחת – "חושבפשע" (ThoughtCrime) – המילה המיוחדת בשיחדש לכל פעילות מנטלית שאינה על פי עקרונות המפלגה.

בהתאם למטרות השיחדש, מצומצם אוצר המילים בכל מהדורה חדשה של המילון. במילים שיכולות להתפרש באופן שלילי מבוטלת הדו משמעות שלהם – לדוגמה המילה "חופש" עדיין קיימת בשיחדש אולם מותר להשתמש בה רק במובנה הלא פוליטי. לפי תוכנית המפלגה תחליף שיחדש את שִׂיחַ־יָשָׁן (האנגלית התקנית והרגילה) כשפה המדוברת באוקיאניה בשנת 2050 לערך.

דקדוקית, לשיחדש כמה מאפיינים ייחודיים; מכיוון שמטרתה לצמצם את אוצר המילים, אפשר להשתמש במילה בכל חלקי הדיבר – המילה סכין, לדוגמה, יכולה לשמש במשמעות של מילת הציווי "חֲתוך", ובזה אפשר לבטל את המילה "חתוך" שהופכת למיותרת. בהוספת הסיומת "יי" בסוף המילה אפשר ליצור שם תואר – משמעות המילה "קליי", לדוגמה, היא "קליל"; בהוספת התחילית "ב" בתחילת המילה אפשר ליצור את תואר הפועל – משמעות המילה "במהר", לדוגמה, היא "מהירות". כמו כן ניתן לעשות הנגדה שלילית למילים בהוספת הסיומת "אל" בתחילת המילה או הגברה חיובית של משמעותה בהוספת "יתר" (plus) או "כפליתר" (doubleplus) בסוף המילה לשם השגת הדגשה חזקה יותר.

המילים בשיחדש מחולקות לשלושה סוגים שונים:
* אוצר מילים א' – מאגד את המילים הנחוצות לשימוש יומיומי.
* אוצר מילים ב' – מאגד את המילים בעלות האופי הפוליטי שנועדו לכפות על הדובר את השקפת הסוֹצאנג.
* אוצר מילים ג' – מאגד את המילים הנחוצות לשימושים מדעיים וטכניים.

## ראו גם
* היפותזת ספיר-וורף
* תקינות פוליטית

## קישורים חיצוניים

* הנספח מהספר 1984 העוסק בשיחדש
* מילון שיחדש
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שפות שתוכננו לצרכים ספרותיים או קולנועיים
קטגוריה:פילוסופיה של הלשון
קטגוריה:1984 (ספר)
סיגל

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה גרמניים
קטגוריה:שמות פרטיים עבריים לנשים
קטגוריה:שמות פרטיים שמקורם בצמחים
המאוזוליאום של גאלא פלקידיה

**המאוזוליאום של גאלא פלקידיה** (באיטלקית: **Mausoleo di Galla Placidia**) הנמצא ברוונה שבאיטליה הוא מבנה המאוזוליאום בו שוכן הקבר של גאלא פלקידיה, בתו של הקיסר הרומי תאודוסיוס הראשון מאשתו השנייה, גאלא. המבנה נבנה בין השנים 425 - 430 לספירה. האתר נחשב לאחד המבנים החשובים בראשית התקופה הביזנטית, בזכות חשיבות הפסיפסים שבו להבנת האמנות של ראשית ימי הביניים. המבנה נכלל ברשימת אתרי המורשת העולמית של ארגון אונסק"ו החל משנת 1996.

## המבנה
ממוזער|שמאל|190px|כיפת המבנה
המאוזוליאום נבנה בשוליה של כנסיית סנטה קרוצה (Santa Croce) והוקדש לכבוד הקדוש לורנס (בלטינית: Laurentius). לצד גאלא פלקידיה נקברו במאוזוליאום הקיסר הונוריוס, אחיה של גאלא, הקיסר קונסטנטיוס השלישי, בעלה של גאלא והקיסר ולנטיניאנוס השלישי, בנה. יש הסוברים כי אין זה מקום הקבורה של גאלא פלקידיה כיוון שידוע כי היא נפטרה ברומא.
[ממוזער|ימין|250px|[הרועה הטוב]]
צורת המבנה משלבת בין קפלת מרטירים לבין קבר אימפריאלי לכדי יצירת מבנה מרכזני. צורתו של מבנה עשוי לבנים זה, היא כשל צלב, אשר שתיים מזרועותיו מעט ארוכות יותר בהתאמה. בהצטלבות הזרועות הוקם מבנה גובה הנשען על קשתות ועל פנדינטיבים. קירותיו הפנימיים של המבנה מצופים שיש ואילו הקשתות והלונטות (צורות של חצי-עיגול הצמודות לקיר) מחופות בפסיפסים. פסיפסים אלו, אשר הקנו למבנה את פרסומו, עשויים ברמה טכנית גבוהה מאוד, ומתארים נושאים המשקפים את האיקונוגרפיה של האמנות הנוצרית המוקדמת. בין הפסיפסים ובהם נושאים פיגורטיביים, מופיעים פסיפסים הנושאים דגמים גאומטריים, באופן דומה לפסיפסים במאוזוליאום של סנטה קונסטנצה.

בכיפת המבנה מופיע פסיפס המתאר שמיים כחולים ובמרכזם צלב מוקף במעגלים של כוכבים. בכל אחד מארבעת שולי הכיפה מתוארים ארבעת האוונגליסטים, אשר חיברו את ספרי הבשורה השונים. האוונגליסטים מתוארים בצורה סמלית כבעלי חיים מכונפים.

באחת הלונטות מופיע המרטיר לורנס מרומא (San Lorenzo). הוא מתואר בימין הקומפוזיציה כקדוש בעל הילה. הוא אוחז בצלב ובספר כסימן לאמנותו הנוצרית. במרכז מתוארת סבכת ברזל ומתחתיה אש, שעליה הוא עונה. הקומפוזיציה של תיאור זה מכילה חלון ממשי המופיע במרכז הלונטה. יש שראו תיאור זה כעדות לכך שהמבנה שימש כמקום המרטיריום של הקדוש, אולם לפי סברה מהימנה יותר, הייתה לקדוש זה משמעות מיוחדת בעיני גאלא פלקידיה.

פסיפס נוסף המופיע בלונטה, מראה נושא בעל משמעות איקונוגרפית נוצרית ואשר מכונה הרועה הטוב (Buon Pastore). בפסיפס מתואר גבר צעיר הלובש טוניקה מוזהבת ונועל סנדלים. הוא אוחז צלב מוזהב וסביב ראשו הילה. הרועה יושב בתוך תיאור נוף וסביבו חמש כבשים. ג'נסין בספרה אודות האיקונוגרפיה הנוצרית מתארת משמעותיות שונות העולות מתיאור זה. פרשנות אחת היא כי התיאור בעיני המתבונן בן התקופה היה, כנראה, סמל לביטחון הנוצרי כשהוא מופיע לצידו של הכוח החילוני. משמעות אחרת, הנסמכת על ספרות מן התקופה, רואה ברועה סמל לישו אשר הקריב את חייו למען האנושות.

## קישורים חיצוניים

* 
* Lisa Ontiyoh West, "Re-Evalvuating the Mauseleum of Galla Placidia"

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אמנות ביזנטית
קטגוריה:רוונה: מבנים
גאלא פלקידיה
מאוזוליאום של גאלא פלקידיה
קטגוריה:רוונה: פסיפסים
קטגוריה:פסיפסים מן התקופה הביזנטית
יחזקאל חזום

**יחזקאל חזום** (30 בנובמבר 1946 – 21 במרץ 2023) היה כדורגלן ישראלי ששיחק בעמדת החלוץ בהפועל תל אביב ובנבחרת ישראל.

## קריירה
חזום נולד בעיראק ובגיל צעיר עלה לישראל עם משפחתו, גדל ביפו והחל לשחק כדורגל בגיל תשע במחלקת הנוער של הפועל תל אביב. כשהיה בן 17 עלה לקבוצה הבוגרת של המועדון, וערך את הופעת הבכורה שלו בדרבי נגד מכבי תל אביב. ב-20 ביוני 1964 הבקיע את שער הבכורה שלו בהפועל תל אביב, במשחק מול מכבי פתח תקווה.

בעונת , תחת הדרכתו של המאמן דוד שווייצר, זכה חזום עם הפועל תל אביב באליפות, לצידם של שייע פייגנבוים, דוד פרימו, שבי בן ברוך ודני בורסוק, בני דורו, וגדעון טיש הוותיק. חזום הצעיר כבש 7 שערי ליגה בעונה זו, כולל צמד בניצחון 3–2 על מכבי פתח תקווה במחזור ה-23. בעונה שלאחר מכן זכה חזום עם הקבוצה בליגת האלופות האסייתית (1967), אף על פי שנפצע כחודש לפני משחק הגמר ולא שותף בו.

בעונת , תחת הדרכתו של רחביה רוזנבוים, זכה עם הקבוצה באליפות נוספת, כשלצידו מככבים יעקב רחמינוביץ', שמעון בן יהונתן, ג'ורג' בורבה ורוני קלדרון. בעונה זו כבש חזום 8 שערים. בעונה שלאחר מכן כבש צמד כשהפועל תל אביב שחזרה את הניצחון הגבוה ביותר שלה בליגה, 8–0 מול הפועל באר שבע. ב-1970 שוב העפילה הפועל תל אביב לגמר ליגת האלופות האסייתית (1970), והפעם חזום פתח בהרכב הקבוצה במשחק הגמר מול טאג' קלאב האיראנית, ואף כבש שער יתרון לזכות הפועל תל אביב, אך לבסוף ניצחו האיראנים 1–2. בשנת 1972 זכה עם הקבוצה בגביע המדינה אחרי ניצחון 1–0 על הפועל ירושלים במשחק הגמר. חזום כבש 3 שערים במשחקי הגביע באותה עונה, כולל שער בחצי הגמר מול מכבי חיפה.

חזום שיחק בהפועל תל אביב עד שנת 1977, ובסך הכל הופיע ב-324 משחקי ליגה במדי הקבוצה. חזום הוא סגן מלך השערים של הפועל תל אביב בכל הזמנים, שני רק לשייע פייגנבוים, עם 97 שערים בליגה ובסך הכל 135 שערים בכל המסגרות. לאחר שעזב את הקבוצה שימש כמאמן-שחקן במספר קבוצות בליגות הנמוכות, ולאחר מכן גם שימש למשך עונה אחת כעוזרו של מאמן הפועל תל אביב דוד שווייצר.

חזום הלך לעולמו ב-21 במרץ 2023 בגיל 76.

### נבחרת ישראל
לזכותו של חזום 9 הופעות במדי נבחרת ישראל. ב-10 בנובמבר 1965 הופיע לראשונה במדי הנבחרת, במשחק מול נבחרת בלגיה באצטדיון רמת גן, במסגרת מוקדמות מונדיאל 1966. חזום היה גם בסגל נבחרת ישראל במונדיאל 1970, בפעם היחידה בה העפילה הנבחרת לטורניר. ב-26 במאי 1973 ערך את הופעתו האחרונה בנבחרת, במשחק מול נבחרת יפן בסיאול, במסגרת מוקדמות מונדיאל 1974.

## תארים
;הפועל תל אביב
* אליפות: , 
* גביע המדינה: 1971/1972
* אליפות אסיה לקבוצות: 1967

## קישורים חיצוניים

* יחזקאל חזום, באתר מורשת הפועל

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ישראל
קטגוריה:כדורגלני הפועל תל אביב
קטגוריה:ישראלים ילידי עיראק
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1970
קטגוריה:תל אביב-יפו: כדורגלנים
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1946
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2023
סטנלי כהן (ביוכימאי)

**סטנלי כהן** (באנגלית: **Stanley Cohen**; 17 בנובמבר 1922 – 5 בפברואר 2020) היה ביוכימאי יהודי-אמריקאי, איש סגל אוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס והפקולטה לרפואה של אוניברסיטת ואנדרבילט בנשוויל, זוכה פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1986.

## ביוגרפיה
סטנלי כהן נולד בברוקלין לזוג יהודים. אביו היה חייט ואמו עקרת בית. סיים את לימודי התואר הראשון בברוקלין קולג' בשנת 1943, שם למד בחוגים לכימיה ולזואולוגיה. לאחר שעבד כבקטריולוג במפעל לעיבוד חלב כדי לחסוך כסף, הוא סיים לימודי תואר שני בזואולוגיה באוברלין קולג' בשנת 1945. הוא סיים לימודי דוקטורט במחלקה לביוכימיה באוניברסיטת מישיגן בשנת 1948.

בשנות החמישים, בעת שעבד יחד עם ריטה לוי-מונטלצ'יני (אשר זכתה יחד עמו בפרס נובל בשנת 1986) באוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס, הם בודדו את גורם הגדילה העצבי ואז המשיך וגילה את גורם הגדילה באפידרמיס. בשנת 1959 עזב לאוניברסיטת ואנדרבילט, שם המשיך במחקריו על גורמי גדילה תאיים. מחקריו על גורמי גדילה תאיים הניבו ידע בסיסי להבנת התפתחות גידולים ממאירים ופיתוח תרופות נגד סרטן.

בשנת 1986 הוענקה לכהן המדליה הלאומית למדעים.

נפטר ב-5 בפברואר 2020.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:ברוקלין: אישים
קטגוריה:ביולוגים יהודים אמריקאים
קטגוריה:ביוכימאים אמריקאים
קטגוריה:ביוכימאים יהודים
קטגוריה:זוכי פרס נובל יהודים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:סגל אוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס
קטגוריה:סגל אוניברסיטת ואנדרבילט
קטגוריה:יהודים זוכי המדליה הלאומית למדעים
קטגוריה:זוכי פרס נובל אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אברלין קולג'
קטגוריה:בוגרי ברוקלין קולג'
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת מישיגן
קטגוריה:זוכי מדליית פרנקלין
קטגוריה:זוכי פרס קרן גיירדנר הבינלאומי
קטגוריה:זוכי פרס אלברט לסקר למחקר רפואי בסיסי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1922
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2020
דייב קאונס

**דייוויד ויליאם קאונס** (אנגלית: **David William Cowens**; נולד ב-25 באוקטובר 1948, בקנטקי, ארצות הברית) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, ששיחק בעמדת הסנטר.

## קריירה
קאונס שיחק 4 שנים שבהן הוא נחל הצלחה באוניברסיטת המדינה של פלורידה, והעמיד ממוצעים מרשימים: 19 נקודות ו-18 ריבאונדים. למרות גובהו הנמוך יחסית לתפקיד הסנטר (2.06 מ'), נבחר בשנת 1970 בבחירה הרביעית בדראפט על ידי הבוסטון סלטיקס, ובאותה שנה זכה בתואר רוקי השנה ב-NBA.

עונת השיא של קאונס הייתה ב-1973, כאשר נבחר ל-MVP של העונה הסדירה עם 20.5 נקודות, 16.2 ריבאונדים ו-4.1 אס', וסחף את קבוצתו למאזן הטוב בליגה, 14-68. באותה שנה נבחר אף ל-MVP של האולסטאר, והוביל את קבוצתו לניצחון עם 15 נקודות ו-13 ריבאונדים. קאונס שיחק בשבעה אולסטארים.

בשנים 1974 ו-1976 זכה באליפות ה-NBA עם בוסטון.

קאונס היה שחקן שנתן את כל כולו על המגרש. הוא שיחק בעוצמה ובהקרבה, ולא האט מהאינטנסיביות שלו לכל אורך שנותיו כשחקן. הוא היה ריבאונדר אדיר, שחקן הגנה למופת ותפס את מקומו בין הסנטרים המובילים בליגה, אף על פי שהיה נמוך מהם בהרבה.

קאונס שיחק 10 שנים במדי הבוסטון סלטיקס. בעונת 1978-1979 שימש כמאמן-שחקן. ב-1982 חזר לשנה נוספת במדי המילווקי באקס, לאחריה פרש סופית.

הוא סיים את הקריירה בממוצעים של 17.6 נקודות (46% מהשדה ו-78.3% מהקו), 13.6 ריבאונדים ו-3.8 אסיסטים למשחק.

בשנות ה-90 אימן בשארלוט הורנטס וגולדן סטייט ווריורס. ב-1996 נבחר לאחד מ-50 השחקנים הגדולים בתולדות ה-NBA. כיום הוא עוזר מאמן בדטרויט פיסטונס.

## סטטיסטיקות הקריירה
### בעונה הסדירה של ה-NBA

### בפלייאוף ה-NBA

## קישורים חיצוניים

* הביוגרפיה של קאונס כשחקן מקצועני, באתר הרשמי של ה-NBA
* מאמר על קאונס, ב"פרויקט אגדות" של מנחם לס באתר הופס

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אמריקאים ילידי קנטקי
קטגוריה:פרשני כדורסל אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלני בוסטון סלטיקס
קטגוריה:כדורסלני מילווקי באקס
קטגוריה:זוכי פרס ה-MVP של העונה הסדירה ב-NBA
קטגוריה:משתתפי משחק האולסטאר של ה-NBA
קטגוריה:כדורסלנים ב-NBA שגופייתם הופרשה
קטגוריה:היכל התהילה של הכדורסל: כדורסלנים
קטגוריה:מאמני כדורסל אמריקאים
קטגוריה:מאמני בוסטון סלטיקס
קטגוריה:מאמני גולדן סטייט ווריורס
קטגוריה:מאמני שארלוט הורנטס
קטגוריה:זוכי פרס ה-MVP של משחק האולסטאר של ה-NBA
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת המדינה של פלורידה
קטגוריה:חברי היכל התהילה של כדורסל המכללות
קטגוריה:בחירות דראפט של בוסטון סלטיקס
קטגוריה:קנטקי: כדורסלנים
קטגוריה:מאמני ליגת ה-WNBA
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1948
קוזיול

[שמאל|ממוזער|250px|[פותחן בקבוקים של קוזיול]]
**קוזיול** (בגרמנית: **koziol**) היא חברה המייצרת חפצי פלסטיק לבית ולמשרד. מפעלה של החברה והנהלתה יושבים בעיר ארבך אים אודנוולד במדינת הסה בגרמניה.

## פעילות
את החברה הקים ברנהרד קוזיול ב-1927, אז פתח סדנה לעיבוד שנהב בעיר מיכלשטאדט. ב-1935 רכשה החברה מכונה ליציקות פלסטיק, ולאחר מלחמת העולם השנייה עברה לייצר כלי פלסטיק.

ב-1950 החליט ברנהרד לייצר חצאי כדורי פלסטיק ממולאים במים שבתוכם הונחו בובת סנטה קלאוס ושבבי פלסטיק לבנים. ניעור של הכדור יצר אפקט של "שלג" בתוכו. הכדורים מיוצרים מאז באלפי עיצובים שונים.

מאז שנות ה-90 של המאה ה-20 מייצרת החברה בעיקר כלי בית ומתנות. על עיצוב המוצרים אחראים מעצבים מהידועים בעולם, כגון אלסנדרו מנדיני ורנה בארבה. העיצובים המקוריים של החברה זכו בפרסי עיצוב בינלאומיים. 

תחום נוסף שבו עוסקת החברה הוא עיצוב חללים; אלמנטים דינמיים מחומרים שונים ובעיצובים שונים יוצרים מחיצות לחלוקת חללים, לחיפוי קירות ולנוי.

## קישורים חיצוניים

* 
*האתר לאדריכלים ומעצבים

קטגוריה:חברות גרמניות
גבר זר בא למשק

**גבר זר בא למשק** (בפינית: **Vieras mies tuli taloon**) הוא אחד מספריו הנודעים של מיקה ולטרי. בניגוד לשאר ספרי ולטרי שתורגמו לעברית, ספר זה אינו רומן היסטורי, אלא יצירה העוסקת בהווי החיים בכפר פיני נידח במחצית הראשונה של המאה העשרים. הספר יצא לאור ב-1937, תורגם לעברית בידי רמי סערי וראה אור בסדרת "צפון" של הוצאת הקיבוץ המאוחד.

בבסיסו של הרומן תיאור השינויים המסעירים המתחוללים בחייהם החדגוניים של שלושה גברים ואישה אחת. בואו של גבר זר, שמוצאו ועיסוקו אינם ידועים, אל משק קטן במערב פינלנד משנה כליל את מערכת היחסים הסבוכה בין שלושת דיירי המשק שהתגוררו עד כה בגפם ויוצק תכנים חדשים גם לתוך חייו של הזר. הכפר הרדום והנידח שהמשק ממוקם בקצהו הוא הרקע לעלילת הספר, שראשיתו בעבר לוט בסודות, המשכו באהבה גורלית, עזה וקצרה וסופו בפשע. הכמיהה האנושית לאהבה מזככת והצורך לשמור על הקיים ולשַמרו מתנגשים בספר באורַח בלתי-נמנע ומביאים את השתלשלות המאורעות ביצירה אל שיאה.

## קישורים חיצוניים
* אחרית הדבר שצירף המתרגם רמי סערי לתרגום העברי של היצירה. כוללת ניתוח ספרותי של היצירה והתייחסות לחיי הסופר
*  - הפרק הראשון בספר
* 

קטגוריה:רומנים (סוגה ספרותית)
קטגוריה:ספרות פינית
קטגוריה:ספרי מיקה ולטרי
קטגוריה:ספרי 1937
קטגוריה:ספרי הוצאת הקיבוץ המאוחד
קבוצת הספינל

200px|ממוזער|שמאל|ספינל
200px|ממוזער|שמאל|מגנטיט
200px|ממוזער|שמאל|כרומיט
**קבוצת הסְפּינֶל** היא משפחת מינרלים, כולם תחמוצות מתכתיות, שנוסחתם הכללית היא X)(Y)2O4). כאשר X מייצג קטיונים מתכתיים דו־ערכיים כדוגמת מגנזיום, ברזל, ניקל, מנגן ובדיל, כשגם הקטיון הארבע ערכי של העופרת עשוי להופיע במיקום זה. ו-Y מייצג קטיונים מתכתיים תלת־ערכיים כדוגמת אלומיניום, ברזל, כרום, ומנגן, כשגם הקטיון הארבע ערכי של טיטניום או הקטיון הדו ערכי של העופרת עשויים להימצא במיקום זה. לעיתים ימצאו באותה דגימה תערובת של יונים שונים.

צורת תא היחידה של הסריג של משפחת המינרלים היא קובייה. אניוני החמצן מסודרים באריזה קובייתית צפופה ביותר הבנויה מטטרהדרונים שבמרכזם הקטיונים המתכתיים הדו־ערכיים (X בנוסחה) וקדקודיהם אטומי חמצן, ומאוקטהדרונים שבמרכזם הקטיונים המתכתיים התלת־ערכיים (Y בנוסחה). ב"ספינל הפוך" חצי מקטיוני ה-Y מצויים בלב הטטרהדרונים, ובלב האוקטהדרונים מצויים הן קטיוני ה-X והן קטיוני ה-Y.

מחלקים את קבוצת הספינל לשלוש תת-קבוצות שאינן נוהגות להתערבב. סדרת הספינל (ספינל-אלומיניום), שבה ה-Y הוא אלומיניום, סדרת הכרומיט (ספינל-כרום) שבה ה-Y הוא כרום וסדרת המגנטיט (ספינל-ברזל) שבה ה-Y הוא ברזל.

בקבוצת הספינל יש מעל ל-20 מינרלים. המינרלים החשובים ביותר בקבוצה כוללים את:
* סדרת הספינל-אלומיניום. מינרלים קשים יותר ושקופים יותר מהספינלים בסדרות האחרות. צורת הגביש הנפוצה היא אוקטהדרון והם מופיעים בסלעי יסוד בסיסיים, בפגמטיטים גרניטיים ובשכבות של אבני גיר מותמרים. המינרלים בסדרה זו נוטים להתערבב. המינרלים הנפוצים:
**ספינל - MgAl2O4, המינרל שנתן את השם לקבוצה כולה. צבעו בעיקר אדום, אבל גם ירוק, חום וחסר צבע.
**גאהניט - ZnAl2O4,מופיע בצבעים ירוק, כחול, צהוב, חום ואפור.
**הרציניט - FeAl2O4, צבעו שחור.
**גלקסיט - MnAl2O4, צבעו שחור. 
* סדרת הספינל-כרום.
**כרומיט - Fe,Mg)Cr2O4)
* סדרת הספינל-ברזל.
**מגנטיט - Fe3O4
**פרנקליניט - Fe,Mn,Zn)(Fe,Mn)2O4)
**אולווספין - TiFe2O4
**ג'קובסיט - MnFe2O4
**טרווריט - NiFe2O4
*רינגוודיט - SiMg2O4, פולימורף של אוליבין נפוץ בתוך מעטפת כדור הארץ בעומק שבין 520 ל-660 קילומטרים, ומינרל נדיר במטאוריטים.

ספינלים מהסוג Mg,Fe)(Al,Cr)2O4) נפוצים בפרידוטיט בחלקה העליון של מעטפת כדור הארץ, בין תחום האי רציפות מוהורובצ'יץ' ועד עומק של 70 קילומטרים. מתחת לעומק זה, ספינל (אם קיים) הופך עשיר יותר ויותר בכרום. ככל שהעומק גדל כך הופך גארנט מסוג פירופ להיות מינרל האלומיניום היציב יותר בפרידוטיט. בעומקים קטנים יותר מתחם אי הרציפות מוהורובצ'יץ' מינרל האלומיניום היציב יותר בפרידוטיט הוא פלגיוקלז סידני.

במעבדה הצליחו לייצר מעל ל-200 סוגים שונים של ספינל, חלקם כאבני חן וחלקם כחומרים פרימגנטיים.

## לקריאה נוספת

*Deer, Howie and Zussman (1966) **An Introduction to the Rock Forming Minerals**, Longman, pp.424-433. 

*אנציקלופדיה בריטניקה 

## קישורים חיצוניים

*ספינל: ההיסטוריה והמסתורין מאחורי אבן־חן מופלאה
*קבוצת הספינל באתר Mineral Galleries
*Spinel structure by Steven Dutch
*Spinel structure

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
ספינל
מאט מקווין

**מת'יו 'מאט' מקווין** (באנגלית: **Matthew 'Matt' McQueen** 18 במאי 1863 – 28 בספטמבר 1944; נולד בהארת'היל שבסקוטלנד) היה כדורגלן סקוטי אשר הפך למנהל ומאמן בליברפול.

## קריירת משחק
בתחילת הקריירה שלו שיחק מקווין בקבוצות לית' אתלטיק והארטס בסקוטלנד, לפני שהוחתם בליברפול על ידי המאמנים ו. א. בארקלי וג'ון מק'קנה באוקטובר 1892. מאט ואחיו יו מקווין הובאו לליברפול יחד עם מספר שחקנים סקוטים נוספים בעת הקמתה של ליברפול, לאחר החלטתם של אברטון לעזוב את אנפילד ולעבור לגודיסון פארק. את הופעת הבכורה שלו ערך מקווין ב-29 באוקטובר 1892 בניצחון 0-9 על ניוטאון בסיבוב השני של גביע ההתאחדות. את שערו הראשון כבש מקווין ב-3 בדצמבר באותה השנה בניצחון 0-7 על פליטווד ריינג'רס בליגת מחוז לנקשייר.

שני האחים מקווין השתתפו במשחקה הראשון אי פעם של ליברפול בליגה הבכירה, ניצחון 0-2 על מידלסברו איירונופוליס ב-2 בספטמבר 1893. עונתה הראשונה של ליברפול בליגה הייתה רצופת אירועים עבור מקווין, שמצא את עצמו משחק במספר עמדות שונות במגרש, לרבות 5 משחקים בין הקורות, עמדה אליה התרגל מקווין ואייש 37 פעמים במהלך 3 העונות הראשונות של ליברפול. בכך הפך מקווין למחזיק שיא ייחודי - הוא השחקן היחיד בהיסטוריית הכדורגל האנגלי שזכה בשתי אליפויות, אף שהיו בליגת המשנה, הן כשחקן שדה והן כשוער.

מקווין נטל חלק בשתי זכיות באליפות ליגת המשנה בעונות 1893/1894 ו-1895/1896. הוא רשם בסך הכול 150 הופעות במדי ליברפול בכל התפקידים על המגרש, בהן 49 משחקים בעמדת השוער. פעמיים שיחק במדי נבחרת סקוטלנד, בתקופה בה שיחק בלית'. את הופעת הבכורה בנבחרת ערך ב-22 במרץ 1890 במסגרת אליפות הבית הבריטית בניצחון 0-5 על ויילס. בעת פרישתו ממשחק פעיל עבר מקווין לשיפוט ושימש כקוון במשך תקופה קצרה ב-1904. ב-1918 החל את דרכו בצוות הניהולי של ליברפול.

## קריירת אימון
מקווין קיבל את משרת המאמן כתפקיד זמני בתחילת 1923, כאשר דייוויד אשוורת' הודיע על עזיבתו לטובת אימון אולדהם אתלטיק, החלטה מפתיעה בהתחשב בעובדה שזכה עם ליברפול באליפות הליגה בעונה הקודמת, ונראה היה שמי שמוליך את המועדון בדרך הבטוחה לאליפות שנייה ברצף. מקווין המשיך את פועלו של אשוורת', זכה באליפות הליגה הבכירה ונשאר בכיסא המאמן במשך חמש עונות נוספות, למרות שהיה כמעט בן 60 כאשר מונה לתפקיד. כמו כן היה מקווין לשחקן העבר הראשון שהופך למאמן הקבוצה.

מקווין נפגע בתאונת דרכים כאשר נסע לשפילד למשימת ריגול אחר קבוצה יריבה, ואיבד אחת מרגליו. בריאותו נפגעה והמשיכה להידרדר עד שנאלץ לפרוש מתפקידו בפברואר 1928. מקווין התגורר בקמלין רואד, מרחק הליכה מאנפילד ונותר דמות פופולרית ואהודה במועדון עד מותו. מקווין נפטר בספטמבר 1944 בגיל 81.

## קישורים חיצוניים

* מאט מקווין בהיכל התהילה של ליברפול

קטגוריה:כדורגלני הארטס
קטגוריה:כדורגלני ליברפול
קטגוריה:כדורגלנים סקוטים
קטגוריה:שופטי כדורגל בריטים
קטגוריה:מאמני כדורגל סקוטים
קטגוריה:מאמני ליברפול
קטגוריה:נכים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1863
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1944
נקודה קריטית

[ממוזער|220px|[דיאגרמת פאזות טמפרטורה-לחץ של מים]]
**נקודה קריטית** היא מונח בתרמודינמיקה. בנקודה הקריטית, מצבי נוזל רווי ואד רווי זהים. כלומר, במהלך חימום נוזל הנתון בלחץ קריטי הגבול בין שני מצבי הצבירה, נוזל ואדים (גז) הולך ומטשטש כאשר מתקרבים לטמפרטורה הקריטית. צפיפות הנוזל הולכת וקטנה וצפיפות הגז הולכת וגדלה וכאשר הטמפרטורה מגיעה לערך מסוים שתי הצפיפויות משתוות ומקבלים מצב צבירה אחד הנקרא זורם.

חומר המצוי בתנאים של לחץ וטמפרטורה הגבוהים מהתנאים הקריטיים נקרא  זורם על-קריטי. הנקודה הקריטית היא נקודת מפגש של שלוש פאזות של חומר נתון - אדים תת-קריטיים, נוזל תת-קריטי וזורם על-קריטי - ולכן, על פי חוק הפאזות של גיבס, ישנה נקודה קריטית יחידה במישור לחץ-טמפרטורה עבור מרכיב חומרי יחיד (בכך יש דמיון מסוים בין הנקודה הקריטית והנקודה המשולשת). הטמפרטורה, והלחץ בנקודה הקריטית נקראים הטמפרטורה הקריטית והלחץ הקריטי.

בטמפרטורות גבוהות מהטמפרטורה הקריטית של חומר נתון, לא ניתן לנזל פאזה גזית שלו באמצעות הגדלת הלחץ, וזאת משום שהאנרגיה הקינטית של המולקולות גבוהה מהערך המוחלט של האנרגיה הפוטנציאלית השלילית הנגרמת על ידי כוחות המשיכה הבין-מולקולריים בנקודת המינימום שלה (אנרגיית הקוהזיה של החומר). עובדה זאת באה לידי ביטוי גם בכך שחום האידוי החל מהטמפרטורה הקריטית הוא אפס; במילים אחרות, אין צורך בהשקעה חיצונית של אנרגיית חום כדי לגרום למעבר פאזה.

הנקודה הקריטית היא קצהו הימני של עקום הדו-קיום של נוזל וגז, והיא מצוינת באות 'C' בדיאגרמת מצבי הצבירה. דמיטרי מנדלייב כינה את הנקודה הקריטית "טמפרטורת הרתיחה המוחלטת".

## דיאגרמת לחץ-נפח של האיזותרמה הקריטית
שמאל|220px|ממוזער|'''האיזותרמה הקריטית''' והנקודה הקריטית שעליה ''K''.
בקרבת הנקודה הקריטית, התכונות הפיזיקליות של הנוזל ואדיו משתנות באופן דרמטי, ושתי הפאזות נעשות דומות עד לבלי היכר. למשל, מים נוזליים בתנאים נורמליים הם כמעט בלתי-דחיסים, בעלי מקדם התפשטות תרמית נמוך ומקדם דיאלקטרי גבוה. בסמוך לנקודה הקריטית, כל התכונות הללו משתנות אל הפכן הגמור: המים הופכים לדחיסים ולדיאלקטריים ברמה נמוכה.

בנקודה הקריטית, רק פאזה אחת קיימת; חום האידוי הוא אפס. בעוד במקרים הנפוצים יותר בחיי היום יום האיזותרמות של גז ואן דר ואלס מורכבות מנקודת מקסימום ונקודת מינימום, ב**טמפרטורה הקריטית** שתי הנקודות הללו מתמזגות לנקודת פיתול אחת *K*, כמוראה באיור. פירוש הדבר הוא שבנקודה הקריטית מתקיים:

:\left(\frac{\partial p}{\partial V}\right)_T  = 0
:\left(\frac{\partial^2p}{\partial V^2}\right)_T=0

הצירוף של הטמפרטורה הקריטית T_c (שהיא הטמפרטורה הקבועה של האיזותרמה הקריטית) והלחץ הקריטי P_c מגדיר את **הנקודה הקריטית** בדיאגרמת הפאזות *P-T*.

## ראו גם
* תכונות תרמודינמיות מופחתות

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תרמודינמיקה
קסטור ופולוקס

[שמאל|ממוזער|250px|אחד התאומים, פסל [שיש מיוון העתיקה]]
[שמאל|ממוזער|250px|[מקדש קסטור ופולוקס בפורום רומאנום]]
[שמאל|ממוזער|250px|קסטור ופולוקס בפסל רומאי עתיק ב[מוזיאון הפראדו]]
[שמאל|ממוזער|250px|קסטור ופולוקס בהעתק של [אנטואן קואזוו בארמון ורסאי]]
**קַסְטוֹר ופּוֹלוּקְס** הם דמויות במיתולוגיה היוונית. הם קרויים גם "פולידאוקס וקסטור" במיתולוגיה הרומית, וכן גם ה"דיוֹסְקוּרִים", ו"גֶ'מיני" ("התאומים"). סיפורם מתאר יריבות, שוני וניגודיות, ובמקביל קִרבה רבה, הן משפחתית וגופנית והן בקשר הרגשי ובגורל המשותף.

## במיתולוגיה
### הולדתם
קסטור ופולוקס הם תאומים, בניה של לֶדָה מלכת ספרטה. אף על פי שלא היה להם אב משותף, נולדו שניהם כאחים תאומים לאמא משותפת. קסטור היה בן תמותה, ולעומתו היה פולוקס, בנו של זאוס, בן אלמוות. על פי המיתולוגיה, לאחר שזאוס אבי האלים, בא לאימם בדמות ברבור ועיבר אותה, היא הטילה שתי ביצים: מהראשונה בקעו קסטור וקליטמנסטרה, ילדיה של לדה מנישואיה לטינדראוס, ואילו מהביצה השנייה בקעו ילדיו של זאוס, פולוקס והלנה.

### מסע הארגונאוטים
במסע הארגונאוטים לקחו האחים חלק פעיל ביותר. איסון, אביו של יאסון, נושל מתפקידו כמלך יולקוס  על ידי אחיו למחצה, פליאס, שהטיל על אחיינו למצוא את גיזת הזהב תמורת המלוכה. האחים זומנו ליאסון, והסכימו להצטרף למסעו. במהלך המסע הארגונאוטים נחתו בארצו של המלך החזק והאכזרי אמיקוס . המלך נהג לזמֵן את כל האורחים שהגיעו אל ממלכתו לתחרות אגרוף מולו, והיה הורג אותם. פולוקס, למזלו, ניצח את המלך, ככל הנראה עקב היותו בן אלמוות. לאחר שלקחו את גיזת הזהב חזרו התאומים לממלכת יולקוס. שם התברר שדודם מסרב להחזיר את כס המלוכה. האחים עזרו ליאסון לנקום בו ולהפיל את פליאס.

### חטיפתה של הלנה
אחותם, הלנה היפה, הייתה ידועה ביופייה עוד לפני נישואיה. רבים חיזרו אחריה עוד בילדותה, ואחד מהם, תזאוס המפורסם, מלך אתונה, בן דודו של פולוקס מצד אביו זאוס, העז לחטוף אותה, לאחר שנשבע שיתחתן עם אחת מבנות זאוס. האחים פלשו לאתונה בעצמם, החזירו את הלנה, ואפילו חטפו את אימו הזקנה של תזאוס, אייתרה , ושיעבדו אותה בתור שפחתה של הלנה, עד שהיא שוחררה בידי נכדיה, בניו של תזאוס.

### הדיוסקורים, אידס ולינקאוס
פעם אחת, האחים קיבלו הזמנה לחתונה הכפולה של בני דודיהם, התאומים אידס ולינקאוס. הם התאהבו בכלותיהם, פויבה (בת לאוקיפוס)  והילאיירה , ואפילו ניסו לחטוף אותן. לאחר מספר ניסיונות כושלים להילחם על האחיות בדרכים תרבותיות, הם החליטו להילחם עד המוות. בקרב קסטור הרג את לינקאוס, אך נפגע מידיו של אידס, שנהרג במקום בידי פולוקס. דקות ספורות לאחר הקרב קסטור מת. פולוקס, שהיה בן אלמוות, התאבל על אחיו ולא היה מוכן להיפרד ממנו. בסופו של דבר ויתר פולוקס על חיי נצח על מנת שיוכל להישאר עם אחיו התאום. את שארית חייהם הם בילו בין גן עדן לגיהנום, בשאול של האדס. הדבר נגע לליבו של זאוס, אבי האלים, ולאחר שבנו הקריב את חייו למען אחיו, החליט זאוס למקם את שני האחים התאומים קרובים הן זה לזה והן אליו, בשמיים.

## הנצחתם
קסטור ופולוקס הונצחו באסטרונומיה ובאסטרולוגיה.
באסטרונומיה נקראה על שמם קבוצת כוכבים בשם "קונסטלציית התאומים". באסטרולוגיה הונצחה האגדה על אודותם במזל תאומים. שני הכוכבים הבולטים בקבוצה נקראו על שם השניים, קסטור ופולוקס. תוכנית החלל ג'מיני נקראה כך משום שהחלליות במסגרתה נשאו שני אסטרונאוטים  זה לצד זה כתאומים.

## קישורים חיצוניים

[ימין|ממוזער|250px|קסטור. כד יווני משנת [460 לפנה"ס לערך. מוצג במוזיאון הלובר בפריז]]
* 
* 

קטגוריה:דמויות מהמיתולוגיה היוונית
קטגוריה:מסע הארגונאוטים
קטגוריה:מיתולוגיה רומית
קטגוריה:תאומים מיתולוגיים
קטגוריה:אלים למחצה
כדור דיסקו

שמאל|ממוזער|250px|'''כדור דיסקו'''
**כדור דיסקו** או **כדור מראות** הוא אביזר תאורה המורכב מכדור המסתובב באמצעות מנוע חשמלי אליו מוצמדות מראות. שמו נובע מהעובדה שהשימוש בו נפוץ במועדוני-לילה ובדיסקוטקים.

על פני השטח של כדור הדיסקו מודבק מספר רב של מראות דומות. אור המכוון אל כדור הדיסקו מוחזר לכיוונים שונים. בדרך כלל מותקן הכדור על בסיס מסתובב, והדבר יוצר אפקט של נקודות אור הנעות בחלל בו מופעל הכדור.

כדורים מצופי מראות הופיעו לראשונה במועדוני-לילה בשנות ה-20, עוד לפני שהתפתח ז'אנר הדיסקו. דוגמה לדגם מוקדם של כדור כזה ניתן לראות בסצנת מועדון-הלילה בסרט האילם הגרמני משנת 1927 *Berlin: Die Sinfonie der Großstadt* ("ברלין: הסימפוניה לעיר הגדולה"). בשנות ה-70 היה מקובל להשתמש בכדורי המראות כמתקנים נלווים למוזיקת הדיסקו, ומכאן השם "כדור דיסקו". עם סוף המאה ה-20, השם "כדור דיסקו" השתרש כשם המתאר את האביזר.

[שמאל|ממוזער|250px|קומת התצפית של [מגדל הטלוויזיה של ברלין, הבנויה בצורת כדור דיסקו.]]
דוגמה לשימוש בצורת כדור הדיסקו כאלמנט אדריכלי היא קומת התצפית של מגדל הטלוויזיה של ברלין (הפרנזיטורם), שבנויה בצורה של כדור דיסקו.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:עיצוב תעשייתי
קטגוריה:דיסקו
דיסקו
קטגוריה:תאורה
קטגוריה:תאורה חשמלית
קטגוריה:מכשירי חשמל
קטגוריה:מראות
דלק גרעיני

שמאל|ממוזער|250px|תהליך יצור של דלק גרעיני
**דלק גרעיני** הוא חומר שאפשר לנצלו להפקת אנרגיה גרעינית, בין אם בביקוע גרעיני, או בהיתוך גרעיני. כל הכורים הגרעיניים השימושיים כיום הם כורי ביקוע, בכורים אלה, בדרך כלל החומר המשמש לדלק הוא אורניום. ברובם נעשה שימוש באורניום מועשר בדרגה נמוכה (LEU - Low-enriched uranium) לרמות של כ-3-4% העשרה. קיימים גם כורים בהם נעשה שימוש בדלק מבוסס אורניום טבעי, אורניום מועשר קלות (SEU- Slightly Enriched Uranium) ולעיתים הדלק מכיל גם פלוטוניום. מוטות דלק לכור גרעיני ראשון שנבנה באוניברסיטת שיקגו נבנו במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס בהנחיית מוריס כהן.

## צורת הדלק הגרעיני
כיום, הדלק הגרעיני בכורים מגיע בדרך כלל בצורה של מוטות. מוט הדלק עשוי מתכת (בדרך כלל זירקוניום, בגלל בליעת הנייטרונים הנמוכה שלו). בתוך המוט נמצאות "גלולות" תאי דלק קרמיות, העשויות תחמוצת האורניום בהעשרה נמוכה מעורב עם חומרים שונים לצורך שיפור התכונות שלו. בכורים בעלי יעוד שונה, צורת מוטות הדלק עשויות להיות שונות. ישנם כורים בהם מוטות הדלק מגיעים בצורה של כדורים הבנויים ממספר קליפות, כורים בהם מוטות הדלק מגיע בצורה של לבני מתכת ועוד צורות שונות.

## פעולת הדלק הגרעיני
מוטות הדלק מוכנסים לליבת הכור שבתוכה זורמים מים. החומר ה"כבד" שבדלק (כלומר היסודות הבקיעים) מתבקע, ובתהליך הביקוע נפלטים נייטרונים וחום. הנייטרונים הנפלטים בביקוע משמשים לצורך המשך תגובת השרשרת, והחום מועבר על ידי מעטפת המתכת של הדלק למים שבליבה. המים המחוממים משמשים לצורך ייצור קיטור באופן ישיר או דרך מחליף חום, והקיטור משמש לצורך הנעת טורבינה שמפיקה כח שמשמש בדרך כלל להנעה (אניות) או ייצור חשמל.

## שימושים בדלק גרעיני
*תחנת כוח גרעינית
*כלי תחבורה (בעיקר צבאיים-אסטרטגיים)

## תוצרי לוואי
כתוצאה מהביקוע, נוצרים בתוך הדלק מוצרי ביקוע לא יציבים וקרינתיים במיוחד. לכן, בגמר השימוש, מועבר הדלק הגרעיני לתקופה של מספר שנים לבריכות קירור, ואחר כך למפעלי עיבוד ואחסון מיוחדים. כיום מנוצל רק חלק קטן מפוטנציאל הביקוע של הדלק הגרעיני. מוערך כי בעתיד ניתן יהיה למחזר את הדלק המשומש ולהשתמש בו לצורך תדלוק מחדש של כורים.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אנרגיה גרעינית
קטגוריה:דלק
קטגוריה:כימיה גרעינית
החברה האמריקנית לאונקולוגיה קלינית

**החברה האמריקנית לאונקולוגיה קלינית** (באנגלית: **The American Society of Clinical Oncology** או **ASCO**) היא מוסד ללא כוונת רווח שנוסד בשנת 1964. מטרתה לפעול למניעת תחלואה בסרטן ולהבטיח טיפול מיטבי לכל חולי הסרטן. הארגון מאגד מעל עשרים נותני שירות רפואי ובהם רופאים אונקולוגים, רדיו אונקולוגים וכירורגים אונקולוגים בנוסף לאנשי מקצוע בעלי עניין באונקולוגיה קלינית, כגון עובדי סיעוד.

כארגון הרפואי המוביל בעולם בתחום האונקולוגיה הקלינית עוסק ה-ASCO בפעילויות אלה:
* קידום הכשרת אונקולוגים ובעלי תפקידים אחרים מתחום האונקולוגיה, על ידי מתן חסות לסדנאות, קורסים מקצועיים וכנסים בינלאומיים.
* שתדלנות פוליטית במטרה לקדם את הטיפול בחולי סרטן.
* תמיכה במערך הניסויים הקליניים.
* תמיכה במחקר תרגומי (translational research), דהיינו מחקר מעבדתי שמשמעותו המדעית יכולה להיות מתורגמת למשמעות רפואית.

ה-ASCO מוציא לאור את כתב עת The Journal of Clinical Oncology, כתב עת מוביל בתחום הטיפול בחולי הסרטן (בעל אימפקט פקטור של 11.81 לשנת 2005). כתב העת מתפרסם אחת לעשרה ימים ומשמש במה קבועה לפרסום מחקרים קליניים גדולים (שלב 2 ושלב 3) המשמשים בסיס לשינוי אופן הטיפול בחולי סרטן.

## ראו גם
* החברה האמריקנית לסרטן

## קישורים חיצוניים
* 

* JCO אתר The Journal of Clinical Oncology- כתב העת לאונקולוגיה קלינית

קטגוריה:אונקולוגיה
קטגוריה:ארצות הברית: ארגוני בריאות ורפואה
קטגוריה:חקר הסרטן
אמריקאית, אונקולוגיה
ניסוי טיפת הזפת

שמאל|ממוזער|250px|ניסוי טיפת הזפת, מאי 2007
**ניסוי טיפת הזפת** הוא ניסוי מדעי לטווח ארוך, המיועד למדוד את קצב הזרימה של פיסת זפת לאורך שנים רבות. מדובר ב-Pitch, סוג זפת שהוא שם כללי למספר נוזלים צמיגיים ביותר, הנראים מוצקים, כאשר הנפוץ ביותר הוא ביטומן. זפת מסוג זה זורמת בטמפרטורת החדר, אם כי באיטיות רבה, ולבסוף יוצרת טיפות.

## ניסוי טיפת הזפת באוניברסיטת קווינסלנד
הגרסה המפורסמת ביותר של הניסוי הותקנה בשנת 1927 על ידי פרופסור תומאס פרנל (1881–1948) באוניברסיטת קווינסלנד בבריזביין, אוסטרליה. כוונתו הייתה להדגים לסטודנטים את העובדה כי כמה חומרים הנראים מוצקים הם למעשה נוזלים בעלי צמיגות גבוהה מאוד. פרנל שם דגימת זפת בתוך משפך אטום, והניח לו להתקבע במשך שלוש שנים. ב-1930 שבר את האטם בתחתית המשפך, והזפת החלה לזרום. מאז, נכון לשנת 2014, נפלו תשע טיפות, בממוצע אחת בכל תשע שנים וקצת. הטיפה השמינית נפלה ב-28 בנובמבר 2000 והטיפה התשיעית ניתקה מהמשפך בזמן טיפול במתקן ב-24 באפריל 2014. עורכי הניסוי חישבו ומצאו כי צמיגותה של הזפת בניסוי גדולה פי 100 מיליארד מצמיגות המים.

הניסוי מתועד בספר השיאים של גינס כניסוי המעבדה הפעיל הוותיק ביותר בעולם, ונראה שיש במשפך מספיק זפת כדי שהניסוי יימשך עוד מאה שנים לפחות. קיימים שני מתקנים מדעיים ותיקים יותר, שעון בברלי והפעמון החשמלי של אוקספורד, אך ניסויים אלה הופסקו לתקופות קצרות במהלך השנים.

הניסוי לא בוצע במקור בתנאים אטמוספיריים מבוקרים, ולכן הצמיגות הייתה יכולה להשתנות לאורך השנה, עם שינויי הטמפרטורה. זמן מסוים לאחר נפילת הטיפה השביעית ב-1988, הותקן מיזוג אוויר בחדר בו נערך הניסוי. יציבות הטמפרטורה האריכה את זמן הנפילה של הטיפות הבאות.

באוקטובר 2005, ג'ון מיינסטון ותומס פרנל המנוח זכו בפרס איג נובל בפיזיקה, פרודיה של פרסי נובל, עבור ניסוי טיפת הזפת. מיינסטון עצמו מת ב-23 באוגוסט 2013 בעקבות שבץ.

למרות העובדה שהניסוי מנוטר כעת בעזרת מצלמת רשת, בעיות טכניות מנעו את תיעוד נפילת הטיפה השמינית.

הטיפה התשיעית נגעה בטיפה השמינית ב-17 באפריל 2014, אבל היא עדיין הייתה מחוברת למשפך. ב-24 באפריל 2014 החליט אנדרו וייט, הממונה על תחזוק המתקן, להחליף את הספל בתחתית המתקן לפני שהטיפה התשיעית תתמזג לתוך 8 הטיפות הקודמות. כשהרים את כיסוי המתקן, בסיס העץ שלו התנדנד והטיפה התשיעית ניתקה ונפרדה מהמשפך.

### קו הזמן
שמאל|ממוזער|300px|גרף מספר החודשים בין נפילת הטיפות

## ראו גם
* פירמידת הזמן

## קישורים חיצוניים

* חישובי צמיגות בהתבסס על הניסוי 
* שידור חי של הניסוי

## הערות שוליים
טיפת הזפת
טיפת הזפת
קטגוריה:זוכי פרס איג נובל
קטגוריה:שיאי גינס
קטגוריה:הידרודינמיקה
יצחק אבנון

**יצחק אבנון** (11 בנובמבר 1909 – 24 בספטמבר 1967) היה מורה ומחבר ספרי מדע ודעת לילדים ולנוער.

## חייו
יצחק אבנון (וסרשטיין) נולד בשנת 1909 בברנוב שבגליציה, למד בגימנסיה העברית בווילנה והיה חבר בתנועת "גורדוניה". בשנת 1938 עלה לארץ ישראל ולימד שנים רבות בבית הספר היסודי "ביאליק" בתל אביב.

פרסם מאמרים בעיתוני ילדים, בעיקר ב"דבר לילדים". בשנות החמישים ערך את "מה טוב לדעת", דו-שבועון לענייני מדע לנוער. השתתף בחיבור ערכים באנציקלופדיה "מעיין". בשנים 1950–1952 יצאה לאור אנציקלופדיה מכלל, אותה חיבר בשיתוף עם מומחים בתחומים שונים, וזכתה להצלחה רבה. בשנת 1963 יצאה לאור מהדורה מורחבת שלה ובה 16 כרכים. כתב ספרים לילדים ולנוער על נושאים רבים ומגוונים: עיבודים לסיפורי התנ"ך, קורותיהם של מגלי ארצות וממציאים, סיפורי חייהם של אמנים גדולים, עיבודים לסיפורי ילדים ממיטב ספרות העולם, אגדות עמים, היסטוריה, גאוגרפיה ועוד. ספריו אלו זכו לפופולריות רבה בקרב הילדים והנוער.

## מספריו
רשימה חלקית של ספריו של אבנון:
*"עולם הילד" (הוצאת כתבים, תל אביב, תשי"ב)
*"ערי עולם" (הוצאת כתבים, תל אביב, תשי"ד)
*"ספר המדע לנער" (הוצאת כתבים, תל אביב, תשי"ב)
*"אוצר המדע לבני הנעורים" (חלק מכרכי הסדרה שבהוצאת מ. מזרחי, 1966 - 1967)
*"עלילות ישראל"
*"חלוצי המדע", פרשת חייהם, לבטיהם ומפעליהם, הוצאת מסדה, תש"ז
*"גדולי עמי"
*"פלאי עולם"
*"מחוללי פלאים"
*"מבחר האגדה לילד"
*סדרת סיפורים לילדים ("סבא מספר" "אבא מספר", "אמא מספרת", "אמא מספרת עוד", "סבתא מספרת")
*"כל-בו ; ספר מדע לילד ולנער"
*הדובון לאלא
*"הטיסה למאדים", סיפור מדע בדיוני, הוצאת "מסדה", תש"ז.

## קישורים חיצוניים
* זאב גלילי, בין בריטניקה לנוער לאנציקלופדיה מכלל, באתר "היגיון בשיגעון"
* 
* 

קטגוריה:חברי גורדוניה
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער ישראלים
קטגוריה:מחברי ספרי עיון ישראלים
קטגוריה:אנציקלופדיסטים ישראלים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1909
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1967
דון ולש (מאמן)

**דונלד (דון) ולש** (באנגלית: **Donald (Don) Welsh**; 25 בפברואר 1911 - 2 בפברואר 1990) היה כדורגלן ומאמן אנגלי.

## קריירה
ולש שיחק בקבוצת טורקי יונייטד ובקבוצת צ'רלטון אתלטיק, עמה זכה בגביע ההתאחדות בעונת 1946/1947 ובנבחרת אנגליה. בעונת 1939/1940 ולש שיחק במדי ליברפול במסגרת ידידותית כאשר הכדורגל הרשמי באנגליה הוקפא בשל מלחמת העולם השנייה.

בתום קריירת המשחק שלו החל ולש בקריירת אימון בקבוצת ברייטון אנד הוב אלביון בנובמבר 1947 בגיל 36. קריירת האימון שלו לא החלה על הצד הטוב ביותר - ברייטון סיימה במקום האחרון בליגה השלישית (דרום) בעונת 1947/1948. בשתי העונות הבאות סיימה ברייטון במקומות ה-6 וה-8. בשנת 1951 עבר ולש לאמן את ליברפול לאחר החלטתו של ג'ורג' קיי לפרוש בשל בריאותו המידרדרת.

ב-1954 הפך דון ולש למאמן הראשון של ליברפול מזה 50 שנים שתחת הדרכתו ירדה הקבוצה ליגה. למרבה האירוניה, הייתה זו היריבה העירונית אברטון שעלתה חזרה לליגה הבכירה באותה העונה. עונה זו הייתה המשכה הישיר של קודמתה, בה סיימה ליברפול במקום ה-17 בליגה וניצלה מירידה עם ניצחון דחוק על צ'לסי במחזור האחרון. לאחר עונה זו, נותרה ליברפול בליגת המשנה במשך 8 עונות נוספות. ליברפול כמעט וחזרה לליגה הבכירה בעונת 1955/1956, אך לוולש לא ניתנה הזדמנות נוספת והוא פוטר באותה השנה. עד היום נותר ולש מאמנה היחיד של ליברפול שפוטר על ידי המועדון.

לאחר הקדנציה בליברפול ניהל ולש פונדק במערב המדינה, לפני שהאהבה הכדורגל משכה אותו בחזרה לחיי האימון, הפעם בבורנמות' בליגה השלישית החדשה, לקראת פתיחתה של עונת 1958/1959. לאחר שתי עונות בינוניות (מקומות 10 ו-12) ולש פוטר ב-1961 בעקבות רצף של תוצאות לא מספקות. ולש פנה לאמן את וייקומב וונדררס לתקופה קצרה בין יולי 1963 ונובמבר 1964 לפני שחזר למועדון בו זכה להצלחה כשחקן, צ'רלטון אתלטיק, כחבר בצוות הניהולי. ולש נפטר בשנת 1990 בגיל 78.

## קישורים חיצוניים

* פרופיל מאמן באתר אוהדים

קטגוריה:חלוצי כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:כדורגלני טורקי יונייטד
קטגוריה:כדורגלני צ'רלטון את'לטיק
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אנגליה
קטגוריה:מנצ'סטר: כדורגלנים
קטגוריה:מאמני כדורגל אנגלים
קטגוריה:מאמני ברייטון אנד הוב אלביון
קטגוריה:מאמני ליברפול
קטגוריה:מאמני ויקומב וונדררס
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1911
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1990
Origin of Symmetry

**Origin of Symmetry** הוא אלבומה השני של להקת הרוק הבריטית מיוז.
## הפקה
אולפני מאבריק, שהוציאו לאור בארצות הברית את אלבום הבכורה של מיוז - Showbiz, ביקשו מהלהקה להסיר את הקולות הגבוהים מהגרסה האמריקנית, כיוון שחששו כי אלו יפחיתו את מספר ההשמעות ברדיו. סירוב מיוז הוביל לסיום שיתוף הפעולה בין האולפנים ללהקה. בשל כך יצא האלבום לאור בארצות הברית ארבע שנים מאוחר מהמתוכנן.

לשיר הראשון באלבום, "New Born", יצר ה-DJ פול אוקנפולד רמיקס שהופיע בפסקול הסרט "שם קוד: דג חרב".

השיר העשירי, "Feeling Good", הוא גרסת כיסוי לשיר שביצעה במקור Cy Grant במחזמר "The Roar of the Greasepaint - The Smell of the Crowd" מ-1965 והוקלט על ידי נינה סימון באלבום Put a Spell on You. חברת נסטלה בחרה לשלב אותו בפרסומת לקפה, גם לאחר סירוב מפורש של מיוז. החברה נתבעה על ידי הלהקה, חויבה להסיר את השיר וכן לשלם 500,000 ליש"ט פיצויים, שנתרמו בהמשך על ידי הלהקה לארגון אוקספם (Oxfam). נסטלה החליפה לבסוף את השיר בחיקוי. גרסה של שיר זה הופיעה גם בפרסומת של חברת HOT הישראלית.

בין כל אלבומיה של להקת מיוז, האלבום "Origin of Symmetry" הוא היחיד הכולל שיר בו השתתף דומיניק האוורד, מתופף הלהקה, גם בשירה (בשיר "Feeling 

האלבום שילב חדשנות מוזיקלית: דומיניק האוורד הרחיב את מערכת התופים הסטנדרטית בכמה כלים משלו, ומת'יו בלאמי השתמש בעוגב בשיר  בעל האופי האנטי-דתי. לאורך האלבום הבס הוא הכוח המניע, כשלרוב הגיטרה משמשת אך להוספת רובד נוסף ולא להובלת המלודיה.
הדיסטורשן של הבס, לצד אפקטים נוספים, נותנים לו חשיבות רבה יותר ומאפשרים לגיטרה לסטות מהמנגינה הראשית ולנגן תווים גבוהים יותר.

ויכוח סביב האלבום היה בשאלה האם היה צריך להחליף את השיר "Screenager" בשיר "Futurism" הכלול רק בגרסה היפנית, כיוון שהראשון לא נחשב כמתאים לסגנון האלבום. למעשה, הסיבה לכך שהשיר "Futurism" לא נכלל הייתה הקושי לנגן אותו בהופעה חיה.

ב-2006 בחרו קוראי המגזין המוזיקלי Q ב-"Origin of Symmetry" כאלבום ה-73 הטוב ביותר בכל הזמנים.

## רשימת השירים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי מיוז
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי רוק אלטרנטיבי