יעקב גויטע

**יעקב גויטע (לעיתים נכתב גואטה או גוויטע)** (1916 – 1991) היה איש חינוך, בלשן, חוקר שפות ופעיל ציוני בלוב ובישראל. כיהן כמנהל בית הספר העברי "תלמוד תורה" בבנגאזי והיה מדמויות המפתח בהחייאת השפה העברית והחינוך הציוני בקרב יהדות לוב. בישראל נודע כחוקר וידען בתנ"ך ולשון. הודות לפועלו זכה לכינוי "מחיה השפה העברית בבנגאזי".

## ביוגרפיה מוקדמת
גויטע נולד בבנגאזי שבלוב בשנת 1916 (תרע"ז) להוריו סאסי (סוחר) וכמונה (עקרת בית). היה בן למשפחה שמוצאה בעיר גויטע ( Guete או Huete) שבספרד, שהגיעה לצפון אפריקה לאחר גירוש ספרד. כבר בצעירותו הפגין כישרון יוצא דופן ללמידת שפות ואף על פי שמעולם לא למד באוניברסיטה, רכש בכוחות עצמו שליטה בעברית, אנגלית, צרפתית, גרמנית, לטינית, לאדינו וארמית, זאת לצד שליטה באיטלקית ובערבית (ספרותית ומדוברת).

הוא העמיק במקורות היהודיים, בתנ"ך ובתלמוד, לצד לימוד תרבות המערב וחקר השוואתי של הברית החדשה והקוראן. כמו כן, נודע בבקיאותו בחישובי הלוח העברי. גויטע עלה לישראל בשנת 1948 ולאחר עלייתו המשיך בלימודי שפות ואף למד את שפת היידיש משכניו.

## פעילות ציבורית ומקצועית
### מנהל בית הספר העברי בבנגאזי
בזמן מלחמת העולם השנייה, לאחר כיבוש בנגאזי בידי הבריטים בשנת 1942, מונה גויטע למנהל בית הספר העברי "**תלמוד תורה**" בעיר. תחת הנהגתו הפך המוסד למרכז חינוכי-ציוני מודרני שבו נלמדו מקצועות העברית והיהדות ברמה גבוהה. לאחר הפסקת פעילות בית הספר עקב המלחמה, חודשה הפעילות בשנת 1945 עם תום המלחמה ביוזמתו של נשיא הקהילה רנאטו תשובה. גויטע פעל בשיתוף פעולה הדוק עם החיילים מארץ ישראל (ובהם אנשי הבריגדה היהודית) ששהו בלוב, וסייעו בהפעלת בית הספר. בבית הספר לימדו מורים בני הקהילה היהודית יחד עם חיילים מהבריגדה שהיה להם רקע בחינוך. בשנת הלימודים תש"ד למדו בבית הספר כ-400 תלמידים בעשר כיתות ועוד כ-60 תלמידים בלימודי ערב.

כבר בקיץ 1944 הושג הסכם להכרה ותמיכה ממשלתית בבית-הספר העברי בבנגזי, החל משנת הלימודים תש"ו. בהסכם נקבע כי שפת ההוראה תהיה בעברית, ואילו הערבית תילמד החל בכיתה ב' והאנגלית החל בכיתה ה'. צוות ההוראה יכלול חמישה מורים יהודים ושלושה מורים ערבים, והקהילה רשאית להוסיף מורים על חשבונה. 

גויטע קיים קשרים עם ועד הלשון העברית בארץ ישראל ונמנה עם מייסדי אגודת "אליעזר בן יהודה" שמטרתה הייתה הפצת הדיבור העברי. לאחר מכן השתתף בהוצאת חוברת בלשנית בעברית-ערבית שנכתבה באותיות עבריות ולטיניות. בתקופה זו עסק במחקר משווה של לשונות שמיות. הוא סייע בחיזוק הקשר של הקהילה עם התנועה הציונית ובהכשרת הדור הצעיר לעלייה. הוא הקפיד על לימוד כל המקצועות בעברית תחת הסיסמה "עברי דבר עברית" וארגן פעילויות של קריאת עיתונים עבריים בצוותא. ובזכותו זכו רבים מהתלמידים לעלות לארץ כשבפיהם עברית שוטפת שהקלה על קליטתם.

### פעילות לשונית בישראל
בשנת 1948, עלה גויטע לישראל דרך איטליה, עם רעייתו ג'וליה, שאת שמה עברת ללאה, כשם אשתו של יעקב אבינו. בישראל עסק גויטע בלימוד והנחלת הלשון העברית תוך שימת דגש על דיבור נכון ותקני. הוא נהג להעיר לאנשים ברחוב ובאוטובוס ולכתוב מכתבים למערכות עיתונים ולרדיו עם תיקוני לשון ותגובות לארועי השעה. בנוסף, העביר בקביעות שיעורי עברית ומסורת למתחילים ולמתקדמים ברדיו.

גויטע נודע כמשתתף סדרתי בחידוני רדיו, כדוגמת "בתקווה שתבין את הרמז" של שמואליק רוזן, ובחידוני תנ"ך וזכה בפרסים רבים על פתרון תשבצים.

בשנת 1959 התמודד במבחנים המוקדמים לחידון התנ"ך, בהם הגיע למקום הראשון במחוז תל אביב ולאחר מכן לעשירייה הראשונה בחידון הארצי.

בשנות ה-60 גויטע השתתף מספר פעמים בחידוני ידע בנושא הלשון העברית במסגרת התוכנית "טובים השניים" ב"קול ישראל" וזכה בכולן. בשנת 1964, הוא היה אחד משני מתחרים שהגיעו לשלב הגמר מבין 35 מועמדים. במהלך החידון הוא לא הסתפק בתשובות יבשות אלא פירש והוסיף, הציע חידושי לשון ואף ביקש להשיב על שאלות של יריביו שנותרו ללא מענה, אף ללא שיקבל ניקוד נוסף. על השאלה הקשה "פרש את הפסקה הבאה: המוכ"ז, ת"ח וחו"ב מחו"ע, ר"ל, וע"פ חו"ד של ועה"ב יש לקבלו עם ב"ב תומ"י בלא שכ"ט. וא"ת צ"ע" היה היחיד שידע להשיב: "תלמיד חכם וחריף ובקיא מחוסר עבודה, רחמנא ליצלן, ועל פי חוות-דעת של ועדת הבקורת יש לקבלו עם בני ביתו תיכף ומייד בלא שכר טרחה. ואל תאמר צריך עיון". לאחר שתוצאות החידון פורסמו בעיתונות היומית התגלתה והתפרסמה בקיאותו המופלגת בשפה העברית.

לאחר פרסומו, הוזמן גויטע לייעץ לאקדמיה ללשון העברית ובהמשך היה חבר בוועדות מקצועיות של האקדמיה, שם תרם מידיעותיו המופלגות בשפות שמיות ולטיניות.

בשנת 1969, בתקופת מלחמת ההתשה עם מצרים, פנה למערכת "קול ישראל" והצביע על בעיה תחבירית ופסיכולוגית בדיווחי החדשות על אירועים ביטחוניים. גויטע הסביר כי פתיחת המשפט במילים "לכוחותינו... אין נפגעים" יוצרת מתח וחשש אצל המאזין עד לשמיעת סוף המשפט. הוא הציע להקדים את מילת השלילה ולומר "אין נפגעים לכוחותינו", נוסח שהתקבל על ידי "קול ישראל" (בהמשך: רשות השידור) ומשמש מאז בדיווחים הרשמיים.

בשנת 1970 זכה בתואר חתן התנ"ך הארצי הראשון של עובדי הבנקים בישראל, בחידון שנערך במסגרת יום שחרור ירושלים.
[ממוזער|יעקב גויטע, מנהל בית הספר "תלמוד תורה" ב[בנגאזי בטקס הענקת תעודות הצטיינות לתלמידים. נשיא הקהילה רנאטו תשובה מעניק את התעודה לתלמיד חיים דהואן (תש"ז, 1947)|350x350 פיקסלים]]

### פעילות בקהילת יוצאי בנגזי
במשך עשורים היה גויטע דמות מרכזית בקהילת יוצאי בנגאזי בישראל ותרם לקליטת עולי לוב ולהשתלבותם במדינה. הוא היה פעיל בבית הכנסת הספרדי, "**אורח לחיים**" ביפו, בו נהגו להתפלל עולי לוב. הוא נודע בגשר שבנה בין העדות, כאשר נהג להשלים מניין הן בבתי כנסת ספרדיים והן בבתי כנסת אשכנזיים.

לאחר שעות עבודתו בבנק הפועלים, במחלקה לאשראים דוקומנטריים, נהג להתנדב לפעילות חברתית במרכז הקהילתי ע"ש פולה בן גוריון ביפו וכן נהג ללמד ילדי עולים חדשים עברית והכנה לבר מצווה ולעלייה לתורה, הכל בהתנדבות.

## הוקרה והנצחה
* **[[חידון התנ"ך]]:** גויטע נודע בבקיאותו המופלגת בטקסט המקראי וזכה באחד המקומות הראשונים בחידון התנ"ך הארצי בשנות השישים. הודות לבקיאותו בתנ"ך וידענותו בשפות, הוא הוזמן על ידי מארגני החידון לשמש כמתורגמן בחידוני התנ"ך לנוער, בכל מגוון השפות של ארצות המוצא של הנבחנים.
* **הוקרה בקהילה:** פועלו כמחיה השפה העברית בלוב הועלה על נס בפרסומי הארגון העולמי של יהודים יוצאי לוב.
* **[[הספד]]:** לאחר פטירתו, נערכה לו הלוויה רבת משתתפים בבית העלמין קריית שאול, בה השתתפו מאות מתלמידיו ומוקיריו מקהילת יוצאי בנגאזי. בין המספידים היה ידידו ועמיתו, אבשלום קור שאמר: "יעקב גויטע הלך לעולמו, אבל מורשתו נשארה אצל מוקיריו."

## חיים אישיים
יעקב גויטע היה נשוי ללאה, ואב לשישה: ראובן ודינה נולדו בבנגזי, ששון, עליזה, יפה ואליהו (אלי) נולדו בישראל. לפרנסתו עבד בבנק הפועלים, במקביל לפעילותו הבלשנית. מאז עלייתו לארץ התגורר ביפו. הוא נפטר בשנת 1991, אחרי מחלה קשה, ונטמן בבית העלמין קריית שאול.

הוא הותיר אחריו מורשת ענפה של הכרת הלשון העברית וחידושיה, שקידה על לימודי התנ"ך, ופתיחות להשכלה רחבה והכרה של מגוון שפות ודתות.

ילדיו ראובן ודינה הם בעלי השכלה גבוהה בפיזיקה. בנו ראובן, התמיד בלימודי התנ"ך כאביו ובהיותו בן 17 זכה במקום ראשון ובתואר חתן התנ"ך בחידון התנ"ך העולמי לנוער יהודי תשכ"ג (1963).

בנו ששון, הוא אמן, מאייר, תסריטאי ובמאי ועוסק במיתוג יזמים וחברות היי-טק. הוא פועל לשימור מורשתו החינוכית והלשונית של אביו ופרסם 9 ספרים אוטוביוגרפיים וכן מאמרים על אביו.

## ראו גם

* בנגאזי
* קהילת יהודי בנגאזי
* שואת יהודי לוב
* יהדות לוב
* ציונות בלוב
* מרכז אור שלום

## לקריאה נוספת
* שלום סלע, **החינוך בקהילות יהודי לוב**, יד אליעזר, נהלל, ה'תשמ"ז
* יוסי סוכרי, '''בנגאזי-ברגן בלזן''', ספריה לעם, 2013
* פריג'א זוארץ ואחרים (עורכים), **יהדות לוב**, ועד קהילות לוב, 1982
* שלמה אברמוביץ', **היומן הגנוז ממחנה הריכוז [[מחנה ג'אדו|ג'אדו]]**, ידיעות ספרים, 2021
* רחל סימון, **[https://files.ybz.org.il/periodicals/peamim/28/Article_28.3.pdf?_gl=1*tgar65*_gcl_au*Mjc5NzkwMjQ1LjE3NzE4NzQ4MDQ. יהודי לוב על סף שואה]**, פעמים - רבעון לחקר קהילות יישראל במזרח (28) (תשמ"ו), עמ' 44-78

## קישורים חיצוניים
* יעקב גויטע באתר הארכיון הציוני המרכזי
* מרכז אור שלום לשימור והנחלת מורשת יהודי לוב

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודים לובים
קטגוריה:בלשנים ולשונאים יהודים
קטגוריה:ציונות בלוב
קטגוריה:מנהלי בתי ספר