open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
חזון (מושב)

250px|ממוזער|שמאל|הכשרת קרקע להקמת לולים במושב ב-1969
**חָזוֹן** הוא מושב דתי לאומי השייך למועצה אזורית מרום הגליל. השוכן על מורדותיו הצפון-מערביים של הר חזון בגליל התחתון, בגובה של כ-440 מטרים מעל פני הים.

## היסטוריה
המושב הוקם במסגרת "מבצע סו"ס" (סוף-סוף), תוכנית ליישום מדיניות יהוד הגליל, שהחלה ב-1963 על ידי מחלקת ההתיישבות של הסוכנות היהודית. מתכנני התוכנית אתרו 70 אלף דונם הראויים לעיבוד חקלאי בגליל, לאחר תהליך הכשרת קרקע אינטנסיבי ורבע מיליון דונם המתאמים לשמש כשטחי מרעה, וגיבשו תוכנית לפיה יוקמו, במספר שלבים, 37 יישובים חקלאיים, בני 70 יחידות כל אחד, ושבעה מרכזים אזוריים. תחילה יועדה "חזון" להיות מרכזי אזורי לארבעה מושבים נוספים שיוקמו סביב הר חזון. אחר כך הוחלט שבאחת הנקודות (שלוחה בין הר לבנים להר חזון) לא יוקם מושב אלא בסיס הדרכה של צה"ל - מחו"ה אלון, שהוקם ב-1966. בפברואר 1964⁩ השלימה הקרן הקיימת פריצת דרך להר־חזון, והחלה בהכשרת 1,000 דונם של אדמת טרשים סלעית בהר לחקלאות. לאחר הכשרת הקרקע החלו בנטיעת מטעים של עצי אגסים. תפוחים. אפרסקים ושזיף. המטרה הייתה שהמתיישבים במושב יקבלו משק פעיל וכלכלי מיד עם הקמתו.

הקמת המושב אושרה ביוני 1965, והוא יועד לגרעין של בני מושבים של תנועת הפועל המזרחי. טקס הנחת אבן הפינה נערך ב-30 באוגוסט 1965, בנוכחות שר הסעד יוסף בורג. אכלוס המושב התעכב במשך מספר שנים, עקב עיכובים בהשלמת המבנים והתשתיות שלו. הוא אוכלס לבסוף ביולי 1969. בדצמבר 1968 (עוד לפני שאוכלס) צורף המושב לשטח המועצה האזורית מרום הגליל, כיישוב ה-20 שלה.

בשנים הראשונות לאחר הקמתו סבל המושב מקשיים כלכליים, שההכנסה מחקלאות הייתה נמוכה מהצפוי. בנוסף פרץ סכסוך עם הסוכנות לאחר שהמחלקה להתיישבות החליטה לחלק את אדמות המטעים באזור לשני מושבים נוספים, חוסן ופקיעין כדי לסייע לו הועברו לחזקתו 6,200 דונם משטח אש 9 לצורכי מרעה, וביוני 1971 השלימה חברת מקורות קידוח מים לעומק של 350 מטרים, לצורך אספקת מים נוספת ליישוב.

בשנת 1976 הפסיקה הסוכנות היהודית את הסיוע למושב לאחר שמכר חלק מיבוליו לקבלנים ערבים בשיטת ה"דמן" (מכירת היבול על העצים).

## כלכלה
במושב מתגוררים כ-300 תושבים. רובם מתפרנסים מחקלאות (ענף הלול לביצים לדוגמה), מקצועות חופשיים ואירוח כפרי.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מושבים
קטגוריה:יישובים דתיים בישראל
קטגוריה:הגליל התחתון: יישובים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1969
קטגוריה:יישובים במחוז הצפון
קטגוריה:יישובי הפועל המזרחי
קטגוריה:מושבים במחוז הצפון
Here We Are (סדרת טלוויזיה)

**Here we are** הייתה תוכנית ללימוד אנגלית שהופקה על ידי הטלוויזיה החינוכית בין השנים 1974- 1976. לסדרה הופקו 22 פרקים "עיקריים" ועוד 30 פרקים קצרים יותר (המיועדים לתלמידים מתקשים). נוסף על כך הוציא משרד החינוך ספר תרגילים, מדריך למורים, ושלוש קלטות אודיו אשר ליוו את הסדרה. הסדרה יועדה לתלמידי כיתות ו' (שנה שנייה של לימודי השפה האנגלית).

הסדרה צולמה בשחור-לבן, בוימה על ידי אירווינג קפלן, מייקל גרינשפן וברוך ורטהיים. את האנימציה סיפק דני לבקוביץ. לו גולן כתב את התסריטים, ואסטל פרידמן הייתה המפיקה האחראית. את שיר הפתיחה המפורסם שביצעו שחקני הסדרה כתב לו גולן, הלחינה ברברה גרוס ועיבד מל קלר. הסדרה שודרה בשידורים חוזרים, עד סוף שנות ה-80. כיום רבים מפרקי הסדרה אינם ראויים לשידור בשל הזנחה בארכיוני הטלוויזיה החינוכית.

## עלילה
המסגרת הסיפורית של התוכנית עסקה בחיי היום יום בעיר גדולה. בין היתר, תוארו עבודת משרד וכלבו (בבעלות "מר גולן") במרכז תל אביב. במהלך הפרקים תורגלו היבטים שונים בתוכנית הלימודים באנגלית באמצעות מפגשים שהתקיימו בין אנשי המשרד, קניות, וכיוצא באלה. בין הדמויות הבולטות ניתן היה לראות את מיס קפלן, אשר שימשה בין השאר כמזכירת הכלבו, ותכונתה הבולטת הייתה שלומיאליות ושתי ידיים שמאליות.

## שיר פתיחה
שיר הפתיחה של התוכנית החל במילים: "Here we are in the center of town. Look! Everybody's here again". הסרטון אשר התלווה לשיר צולם בכיכר דיזנגוף בתל אביב, ובמקורו הייתה שורת הפתיחה "Here we are at Dizengoff Circle", אך שורה זו נדחתה, מכיוון שכאשר הוועדה המייעצת צפתה בפרק הפיילוט, הציע אחד המפקחים להשתמש במונח כללי יותר, כדי לאפשר לילדים שאינם חיים בתל אביב לחוש שזהו גם מרכז העיר שלהם. הפתיח של חלק מהפרקים צולם בכיכר העצמאות בנתניה.

שיר הסיום מתנגן על רקע תמונות של כיכר המצבה בבת ים וחלק מהפרקים על רקע כיכר ציון בנתניה.

## צוות השחקנים
* שרה אמן - מוכרת בקיוסק; שרה, מגדת העתידות, אנה
* היינץ ברנרד - הצייר; אופה פיצה, מקס
* פיטר פלדמן - מר (דייוויד) גולן המקורי וכל בניו (11 פרקים)
* אליס גולמבו - מיס (ת'למה) קפלן; השוטרת אילנה
* אהרן קפלן (בנו של אירווינג קפלן) - רמי
* צ'ארלס ברנשטיין - מר גולן וכל בניו (11 פרקים, לאחר פרישת פיטר פלדמן), בסדרה הם מוצגים כקרובי משפחה של משפחת גולן המקורית. 
* סוזי מילר - הופיעה בשירה בפרק אחד, ביחד עם הזמר דני מסנג
* דני מסנג
* טל ברודי (פרק אחד, בתפקיד עצמו)

## בתרבות הפופולרית
* הקומדי סטור ביצעו פארודיה על Here We Are.
* הטלוויזיה החינוכית הוציאה תקליטור עם שירים+קטעי וידאו מהתוכניות החינוכיות, ובהם שירים מהסדרה.
* בעונה הרביעית באחד מפרקי הסדרה של "שנות ה-80" שלום צריך ללמוד אנגלית ולשם כך הוא צופה בתוכניות "Here We Are", "גבי ודבי", "Neighbours", "Debby in Hospital" ובתוכניות לימוד נוספות בשביל ללמוד ולהבין יותר טוב אנגלית.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
*הפרק הראשון, בערוץ כאן חינוכית, באתר youtube הועלה ב 23 במרץ 2010

## הערות שוליים

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות לילדים
קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית: תוכניות וסדרות
קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית - תוכניות ללימודי אנגלית
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-1970
שאגן

**שאגן** (שם מדעי: *Alouatta*) הוא סוג של קוף הידוע בקולו הרועש ומשם שמו. גודלם נע בין 56-92 ס"מ ללא הזנב, שעשוי להגיע לאורך זהה. קופים אלה חיים בצמרות העצים ביערות הגשם שבמרכז אמריקה ובדרומה.

השאגנים חיים בקבוצות של 10 עד 18 פריטים, בהן יותר מזכר אחד. לאחר ההמלטה, הנקבות שומרות את הצאצאים איתן בכל עת, בדרך כלל צמודים לבטנן או לגבן, למשך מספר חודשים, לאחריהם אלו הופכים לעצמאיים. הם ניזונים מעלי הצמרות ביחד עם הפרחים והפירות. השאגן הוא אכלן בזבזני - הוא נוהג לטעום מעט ממזונו לפני שהוא משליך אותו על הרצפה. מכיוון שהוא משליך פירות עם הזרעים שבהם, הוא מפיץ זרעים ובכך מסייע למגוון האקולוגי ביערות העד.

כמו רבים מקופי העולם החדש, זנבו של השאגן גמיש ביותר, ומשמש אותן כמעין יד חמישית - ללפיתת ענפים ולתפיסת חפצים. השאגן אינו קופץ מעץ לעץ - הוא לעולם יחזיק בשתי ידיים או ביד ובזנב בענפים.

שמו של השאגן בא לו מצורת התקשורת שבני הסוג מקיימים ביניהם. השאגן משמיע מעין נביחות, הנשמעות למרחק של 2-3 קילומטר. העצם ההיואידית בצווארו היא מוגדלת, ומשמשת כתיבת תהודה המגבירה את קולו.

כאשר ירגיש מאוים, יטיל השאגן צואה לתוך ידיו וישליך אותה לעבר הגורם המטריד על-מנת לסלקו.

## המינים בסוג
*שאגן אדום יד, (*Alouatta belzebul*)
*שאגן שחור, (*Alouatta caraya*)
*שאגן קויבה, (*Alouatta coibensis*)
*שאגן חום, (*Alouatta fusca*)
*שאגן רעמה, (*Alouatta palliata*)
*שאגן שחור מקסיקני, (*Alouatta pigra*)
*שאגן אדום בוליביאני, (*Alouatta sara*)
*שאגן אדום ונצואלי, (*Alouatta seniculus*)
*שאגן אדום גיאני, (*Alouatta macconnelli*)
*שאגן שחור אמזוני, (*Alouatta nigerrima*)
*שאגן אדום יד של ספיקס, (*Alouatta discolor*)
*שאגן דובי, (*Alouatta arctoidea*)
*שאגן חום, (*Alouatta guariba*)
*שאגן אדום של מאראנהאו, (*Alouatta ululata*)
*שאגן אדום פורוסי, (*Alouatta puruensis*)
*שאגן אדום חוארי, (*Alouatta juara*)

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1799
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ברנר-ז'רמין דה לספד
קטגוריה:קופי עכביש
קטגוריה:אוכלי עלים
מכל דלק תצורתי

[שמאל|ממוזער|225px|[F-15E עם מכלי דלק תצורתיים המותאמים לשורש הכנף]]
[שמאל|ממוזער|225px|מכל תצורתי של [מטוס קרב|מטוס הקרב F-15E]]
[שמאל|ממוזער|225px|מכל תצורתי של [מטוס קרב|מטוס הקרב F-16I, מותקן מעל שורש הכנף]]
**מכלי דלק תצורתיים** (באנגלית: **Conformal Fuel Tanks**, או **CFT**) במטוסי קרב, הם מכלי דלק חיצוניים הבנויים מחוץ לגוף המטוס וצורתם מותאמת לצורתו. התאמה זו גורמת לגרר קטן ביחס לגרר הנוצר ממכלי דלק נתיקים בעלי נפח דומה (הגרר של שני מכלים תצורתיים במטוס F-15 איגל הוא פחות מרבע מהגרר של מכל גחון נתיק, ופחות משמעותית מגרר של מכל נתיק יחיד בכנף). עקב הגרר הקטן יותר, מאפשרים מכלים מסוג זה זמן טיסה ארוך יותר ופגיעה פחותה בביצועים ביחס למכלים הנתיקים. מכלים תצורתיים אינם מגדילים את שטח חתך המכ"ם של המטוס באופן משמעותי ומאפשרים טיסה במהירויות גבוהות יותר.

בניגוד למכלים נתיקים, לא ניתן להשליכם בעת טיסה על מנת להקטין את משקל המטוס ואחזקתם מסובכת יותר ודורשת זמן ארוך יותר.
מכלים תצורתיים קיימים עבור מטוסי קרב דוגמת ה-F-15 ,F-16, דאסו ראפאל, יורופייטר טייפון וגריפן.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:רכיבי כלי טיס
דלק תצורתי
ציצה (הרלדיקה)

בהרלדיקה, ה**ציצה** היא התקן בשלט הרלדי. זוהי דמות (או קבוצת דמויות), בדרך כלל חיה גדולה כלשהי, הממוקמת מעל לקסדה אשר מעל למגן. באופן מסורתי שימשה הציצה אך ורק גברים, למעט מלכות אנגליה, אשר השתמשו בסמלים הרלדיים של גברים.

בעבר היו אצילים שהשתמשו בציצה שלהם כסיכה אישית. דבר זה הוביל לשימוש שגוי במילה, לתיאור מגן או שלט הרלדי שלם.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:התקנים הרלדיים
מעטה (הרלדיקה)

ה**מעטה** (**Mantling** או **lambrequin**) בהרלדיקה הוא מעין צעיף בד שנתלה מהקסדה שמעל למגן ומהווה מעין תפאורה למגן.

המעטה מתאר את כיסוי הבד שתלו האבירים מקסדותיהם כדי להגן על עצמם מהשמש ומהרוח. 

בדרך כלל מציירים את המעטה כמרופט או אף חתוך לגזרים, כביכול כתוצאה מפגיעות חרב בקרב. לעיתים רחוקות יותר - בדרך כלל במקרה בו איש כמורה משתמש בקסדה (כובע או כתר) עם מעטה - יוצג המעטה שלם וללא רבב. זוהי בחירה אמנותית בלבד ומשמעותה עיצובית ולא סמלית.

למעטה שני צדדים - האחד בצבע רגיל (אדום, כחול, ירוק, שחור או סגול), והשני בצבע מתכתי (לבן או צהוב). המעטה בדרך כלל צבוע בצבעים המייצגים של המגן או של המדים אשר שייכים לישות המיוצגת. עם זאת, ישנם מקרים יוצאי דופן של התאמות צבעים חריגות, בעיקר בשלטים הרלדיים של שליטים או ישויות ריבוניות.

## ראו גם

*טינקטורה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:התקנים הרלדיים
חננאל אתרוג

הרב **חננאל שמואל אתרוג** (נולד בשנת 1965) הוא ראש ישיבת שבי חברון.

## קורותיו
נולד בירושלים למנחם ולחוה אתרוג (קימלמן). למד במדרשית נעם, בישיבת שבי חברון ובישיבת מרכז הרב. את שירותו הצבאי עשה בחטיבת גולני. לאחר נישואיו חזר לישיבת שבי חברון כר"מ. כמו כן לימד בישיבת ניר קריית ארבע ובישיבת מעלה חבר.

ב-2003, אחרי אירוע מוחי שעבר ראש הישיבה הרב משה בלייכר, מונה לממלא מקומו. מלמד בישיבה גמרא, אמונה ותנ"ך.

נשוי לנעמה לבית ציפסר אשר מנהלת את המדרשה "שירת חברון" בקריית ארבע ומתגורר בקריית ארבע.

גיסו הוא הרב אוריאל עיטם ראש ישיבת ירוחם.

## ספריו
* **כנפי יונה** – פירוש על ספר יונה
* **המסילה העולה בית אל ** – עיון באגדות החורבן
* **בסוד קדושים** – עיון באגדות חז"ל
* **עם כלביא קם** - עיון בספר שופטים, יפתח ובתו.

## קישורים חיצוניים

* שיעורי הרב אתרוג בתנ"ך באתר התנ"ך של 'בני ציון'
* הרב חננאל אתרוג, התפילה מאתר מכון מאיר
* 
* כל הכתבות על הרב חננאל אתרוג, באתר ערוץ 7
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:ראשי ישיבות ציוניות
קטגוריה:רבני הציונות הדתית בישראל
קטגוריה:בוגרי ישיבת מרכז הרב
קטגוריה:בוגרי מדרשית נעם
קטגוריה:רבני ישיבת ניר קריית ארבע
קטגוריה:קריית ארבע: רבנים
קטגוריה:יהודה ושומרון: רבנים
קטגוריה:רבני ישיבת שבי חברון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1965
פצצה מתקתקת

**פצצה מתקתקת** הוא השם הנפוץ לניסוי מחשבתי במוסר העוסק בשאלת הצדקת עינויים במקרה בו העינויים יצילו חיי אדם. בישראל משמש המושג להצדקת שימוש בצעדים חריגים דוגמת סיכול ממוקד ולחץ פיזי מתון כדי למנוע פעולת טרור העומדת להתרחש.

## תרחיש הפצצה המתקתקת

בידי הרשויות עצור אדם היודע כי עומדת להתרחש פעולת טרור שתגבה קורבנות רבים. נתון כי אדם זה יגלה את המידע הנחוץ למניעת פעולת הטרור אך ורק אם יעבור עינויים. נשאלת השאלה: האם יש לענות אותו?

## במערכת הביטחון הישראלית
במערכת הביטחון הישראלית המונח משמש לציון אירוע חבלני ספציפי העומד להתרחש בזמן הקרוב אשר יש לעשות כל מאמץ על מנת לסכלו, וכן בהתייחסות למחבל העומד לבצע פעולת טרור בזמן הקרוב.

בעקבות טענות על שימוש בלתי מבוקר בעינויים במהלך חקירתם של עצירים פלסטינים על ידי השב"כ, הוקמה ועדת לנדוי, שפרסמה בשנת 1987 דו"ח ונועדה לקבוע קריטריונים לשימוש באמצעי חקירה זה. עיקר הדו"ח: התרת שימוש בלחץ פיזי מתון בחקירות, והגמשה של הכללים כאשר מדובר בחקירה העוסקת ב"פצצה מתקתקת".

בפסק דין של בג"ץ משנת 1999 נקבע שאמצעים אלו אינם חוקיים, אולם במקרים שבהם יוכח ששימשו לסיכול פיגוע צפוי, הצורך בהם עשוי להצדיק הימנעות מנקיטת צעדים נגד החוקרים. ההחלטה על הפעלת הנוהל מתקבלת בהתייעצות עם ראש השירות ונמסרת עליה הודעה ליועץ המשפטי לממשלה.

בעקבות השימוש שנעשה בו בדיווחים באמצעי התקשורת חלחל הביטוי בהשאלה אל שפת היומיום כמטבע לשון, ומשמעותו הורחבה לתיאור מצבים הרי אסון מסוגים שונים העתידים לקרות.

בדצמבר 2015 נחקרו שלושה חשודים יהודים בהצתת בית משפחת דוואבשה בדומא בנוהל פצצה מתקתקת, שימוש ראשון בנוהל בישראל בחקירת יהודים. במקרה זה ספג השימוש ביקורת שלפיה מדובר בהרחבת הגדרתו המקורית של המונח.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טרור בישראל
קטגוריה:קהילת המודיעין הישראלית
קטגוריה:ביטויים
קטגוריה:דימויים
קטגוריה:ניסויים מחשבתיים במוסר
קטגוריה:עינויים בישראל
משנה למלך

תמונה:Viceroyalties in Spanish America after 1776.svg|שמאל|ממוזער|250px|מלכויות המשנה באימפריה הספרדית באמריקה במאה ה-18.
rect 439 37 667 66 מלכות משנה
rect 158 37 413 63 אמריקה הספרדית
rect 270 82 581 111 הרפורמות הבורבוניות
rect 173 77 255 110 1776
rect 311 228 522 296 מלכות המשנה של ספרד החדשה
rect 435 462 653 530 מלכות המשנה של גרנדה החדשה
rect 159 640 414 669 מלכות המשנה של פרו
rect 512 738 722 808 מלכות המשנה של ריו דה לה פלטה
desc bottom-left

**המשנה למלך** (באנגלית: Viceroy; בספרדית: Virrey; בפורטוגזית: Vice-Rei) היה הפקיד בעל הדרגה הגבוהה ביותר במערכת בירוקרטית קולוניאלית בקולוניה מסוימת, המושל אזרחית וצבאית בשמו של המלך על היחידה המנהלית הקרויה "מלכות משנה".

באימפריה הספרדית כיהנו בו-זמנית מספר משנים למלך ברחבי האמריקות. ב-1525 יוסדה מלכות המשנה של ספרד החדשה; ב-1544 יוסדה מלכות המשנה של פרו; בשנת 1717 הוקמה מלכות המשנה של גרנדה החדשה (Virreinato de Nueva Granada), אשר התפרקה והוקמה בשנית בשנת 1739; ולבסוף בשנת 1776 הוקמה מלכות המשנה של ריו דה לה פלטה (Virreinato del Río de la Plata).

בנוסף למשנים למלך שבאמריקות היו למלך הספרדי משנים למלך גם באירופה: בשנת 1503 יוסדה מלכות המשנה של נפולי (Virreinato de Nápoles), ואילו בין השנים 1580 ל-1642 התקיימה מלכות המשנה של פורטוגל (Virreinato de Portugal). לבסוף, היו גם מספר משנים למלך גם בספרד עצמה: באראגון, ולנסיה ובקטלוניה.

תפקידו של המשנה למלך איבד מחשיבותו עם החלפת השושלת ההבסבורגית בשושלת הבורבונית בספרד בשנת 1700.

התואר שימש גם באימפריות אחרות, אם כי לרוב באופן בלתי רשמי ומצומצם יותר מאשר בזו הספרדית, כגון מדינת ברזיל תחת האימפריה הפורטוגזית, הודו תחת האימפריה הבריטית, צרפת החדשה תחת האימפריה הצרפתית (כיום בקנדה). בנוסף, מספר בתי מלוכה אירופאיים השתמשו בתארים אלו לציון המושלים מטעמם בטריטוריות שונות בתחומי ממלכתן.

## פיקוח באימפריה הספרדית
מועצת האינדיאס, אשר הוקמה בשנת 1524 כמוסד שניהל עבור המלך את האימפריה, הוסמכה לשלוח מפקח כללי (visitador general) על מנת לחקור האשמות או חשדות למנהל לא-תקין מצד גוף או בעל משרה שלטונית. מוסד זה היה יעיל, אולם לא נעשה בו שימוש דחוף.

אמצעי הפיקוח העיקרי על המתחולל במלכות המשנה היו ה"רסידנסיאס" (residencias) – הליך שגרתי של דיווח וביקורת משפטית של תקופת השלטון של בעל משרה בכירה. עם סיום שלטונו, דרך קבע, נערך הליך שבדק את הישגיו ובירר טענות שהועלו כנגדו.

אופייה של הבירוקרטיה ברחבי האימפריה, ושל הקבוצות המאורגנות בה, סייע גם הוא להליך הפיקוח והביקורת המתמיד על התנהלות מלכות המשנה. מצופה היה ממושל שיתייעץ עם חברי האודיינסייה שבתחום סמכותו ולדעתם היה משקל. גילדות ומועצות ערים, וכן קבוצות מאורגנות אחרות, כגון אנשי הכנסייה והצבא, שמרו בקנאות על זכויות היתר (fueros) שלהם ולא היססו לפנות לכתר על כל פגיעה במעמדם. מערכת משפטית היררכית קיבלה תלונות כנגד פקידים שהואשמו בשחיתות או בניצול סמכותם לרעה, וטיפלה בהם ביעילות משתנה בהתאם לזמן ולמקום.

## ראו גם
* מושל כללי
* לורד לוטננט של אירלנד
* מושל הודו (בריטי)
* מושל הודו הפורטוגזית

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:האימפריה הספרדית
קטגוריה:ספרד: פוליטיקה
*
מסת שמש

באסטרונומיה ובאסטרופיזיקה **מסת שמש** (או **מסה סולרית**) היא יחידת מידה למסה של עצמים כבדים כגון כוכבים. ומסומנת לרוב ב- M_{\odot}. מסת שמש אחת היא מסתה של השמש, המוערכת ב-1.9891x1030 קילוגרם.

לדוגמה, מסתו של כוכב הלכת צדק היא כאלפית מסת שמש. מסת השמש היא כ-332,946 מסות ארץ (כלומר מסות של כדור הארץ). הכוכב המסיבי ביותר שנצפה עד כה הוא R136a1 ומסתו 265 מסות שמש.

את המסה של השמש מעריכים בעזרת ההשפעה הכבידתית שלה על תנועת העצמים האחרים במערכת השמש. בתלות בערכו של קבוע הכבידה:  G= 6.67384 \times 10^{-11} {m^3 \over s^2 kg} = 6.67384 \times 10^{-8} {cm^3 \over s^2 gr} .

כך, בהתבסס על אורך שנת ארץ ובמרחקו של כדור הארץ ניתן להגדיר מסת שמש אחת כ:
:M_\odot = \frac{4 \pi^2 \times (1\,\mathrm{AU})^3}{G \times (1\,\mathrm{yr})^2}

השמש אמנם מקרינה אנרגיה ומאבדת מסה בקצב של כארבעה מיליון טון מדי שנייה, אבל עובדה זו לא תגרום לשינוי משמעותי ביחידת המידה במהלך מיליוני השנים הקרובות, היות שרוח השמש נושאת עמה רק כ- ממסת השמש בשנה.

## היסטוריה
האדם הראשון שניסה לאמוד את מסת השמש היה אייזק ניוטון. בספרו, "פרינקיפיה", הוא העריך שהיחס בין מסת השמש למסת כדור הארץ הוא 1/28,700. מאוחר יותר הוא קבע כי אומדן זה היה מבוסס על ערך שגוי של היסט השמש, בו השתמש כדי להעריך את המרחק בין כדור הארץ לשמש (יחידה אסטרונומית אחת). בעקבות כך הוא שינה את התוצאה והשיג יחס של 1/169,282, ופרסם זאת במהדורה השלישית של "פרינקיפיה". כיום, שימוש בערך הנוכחי של היסט השמש מראה שהיחס הנכון בין המסה של השמש לזו של כדור הארץ הוא 1/332,946.

## ראו גם
* מסת צדק
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:יחידות מידה: מסה
קטגוריה:מידות אסטרונומיות
עין גדי מים מינרליים

**עין גדי מים מינרליים בע"מ** היא חברה להפקה ושיווק של מים מינרליים הנמצאת בבעלות משותפת של השותפות יפאורה-תבורי וקיבוץ עין גדי. מפעל החברה פועל בקיבוץ עין גדי החל מפברואר 1997. המפעל שמשתרע על שטח של 11 דונם הוא הגדול מסוגו במזרח התיכון.

בסמליל החברה מופיע היעל הנובי, אשר נפוץ מאוד באזור שמורת עין גדי, ממנה נשאבים מי החברה.

## מקור המים
מפעלי המים של "עין גדי מים מינרליים" סמוכים לקיבוץ עין גדי, הממוקם בנווה עין-גדי, נווה המדבר הגדול והמרכזי בישראל. חלק ניכר מהשטח, לרבות המעיינות, מוכרז כשמורת טבע. מי הגשם היורדים בהרי יהודה מחלחלים במשך שנים דרך שכבות קרקע עליהן לא התקיימה כל פעילות תעשייתית או מזהמת ולכן הם נובעים צלולים ונקיים במיוחד. הצלילות הגבוהה של המים נובעת גם מהחלחול הארוך והמסנן דרך שכבות סלעי המשקע. תוך כדי החלחול והסינון המים סופחים מינרלים חיוניים כאבץ, מגנזיום, סידן ואשלגן.

המים נתפסים מנביעה טבעית ללא קידוח ומוזרמים ללא מגע יד אדם הישר לבקבוקים, לאחר תהליך סינון מיקרוביולוגי. בקבוקי המים נבדקים מדגמית כל שעתיים למניעת זיהומים, כפי שמתחייב מהתקן האירופאי.

## המאבק על מקורות המים
המפעל משתמש במים בהתאם למכסת מים שהוקצתה לקיבוץ ושימשה בעבר לצורכי חקלאות. עם זאת, בעוד שבעבר לא תמיד נוצלה המכסה במלואה, והעודפים זרמו לשמורת עין גדי, לאחר הקמת המפעל מנוצלת המכסה במלואה. פעילי איכות סביבה בישראל יצאו נגד השימוש במים למפעל וטענו שהדבר פוגע בשמורת הטבע. פרופ' יורם אבנימלך, מומחה לענייני מים מהטכניון המליץ בשנת 2004 לכנסת שהקיבוץ יחדל מן השימוש במי מעיין לצרכיו השוטפים וח"כ נחמה רונן העלתה שאילתה בנושא.

ד"ר עוזי פז, שהיה ב-1958 מקימו של המדור לשמירה על הטבע במשרד החקלאות, כתב למערכת הארץ: "נאת עין גדי ... הייתה נאת מדבר מקסימה בשפע הצמחייה שבה, שהתבלטה למרחקים בצבעה הירוק. נכון ל-2020, לא נותר במדרון שמתחת למעיין עין גדי אלא יער מצבות של עצים ושיחים שמתו מיובש, לאחר שגזלו את מימיהם. ... הקיבוץ טוען כי קיבל מכסת מים לחקלאות ושואל מה ההבדל אם הוא 'אורז' אותם בקליפה של מלון או פומלה, או בפלסטיק מעוצב כבקבוק. אחד ההבדלים הוא שכתמי הירק של החקלאות משתלבים בנוף ואילו המבנה המפלצתי שהוקם בלב השטחים החקלאיים עומד בסתירה לכל מהותה של השמורה. ואם לא די במבנה כשלעצמו, הרי גם משאיות ענק פולשות לתוך השקט והשלווה שאמורים להיות במקום", וקרא לחרם צרכנים על המפעל.

הקיבוץ, מצידו, טען שהמפעל הוקם תוך תיאום עם גורמי שמירת סביבה ורשות העתיקות ושומר על שיווי משקל אקולוגי עם סביבתו, הכולל בידוד רעש וטיפוח נוי סביב שטח המפעל. לטענת הקיבוץ, הנזקים לשמורה נובעים מתופעות טבע שאין לקיבוץ שליטה עליהם, כמו ירידת מפלס ים המלח.

באפריל 2007 נחתם הסכם בין הקיבוץ לבין רשות הטבע והגנים, על פיו הקיבוץ ישתמש לצורך המפעל רק במי מעיין שולמית, ומים לצרכים אחרים הוא ייקח ממוצא השמורה במקום ישירות מהמעיין, כפי שהיה מאז הקמת הקיבוץ. כן נקבע, שאם הקיבוץ ירצה לקחת מים ממעיין עין גדי הוא יצטרך להזרים מים בכמות שווה ממוצא השמורה חזרה לנקודת הנביעה של המעיין. בעקבות ההסכם הוסר הצינור שעבר בנחל דוד והזרימה שבה לנחל במהלך כל השנה.

עתירה לבג"ץ בשם האגודה לצדק חלוקתי שביקשה את ביטול הרישיון למכירת מים מינרליים ממעיינות, כולל ממעיין עין גדי, נדחתה ב-2010.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יפאורה-תבורי
קטגוריה:מים מינרליים
קטגוריה:התעשייה הקיבוצית
קטגוריה:עין גדי
תומכים (הרלדיקה)

בהרלדיקה, ה**תומכים** הם שתי דמויות אשר ממוקמות משני צדי המגן ומתוארות כמניפות אותו. התומכים עשויים להיות חיות, בני אדם, ובמקרים נדירים אף צמחים וחפצים - אמיתיים או דמיוניים. לעיתים קרובות לדמויות אלו עשויה להיות חשיבות מקומית או קשר היסטורי.
## רקע
בדרך קבע, במידה ולא צוין אחרת בבלאזון, התומכים יתוארו תמיד כעומדים על רגליהם האחוריות, וזרוע אחת שלהם גבוהה מהשנייה (תנוחה הנקראת Rampant) - עד כמה שטבע הדמויות המתוארות מאפשר זאת.
חיות פראיות מיוצגות לעיתים כשלשונן בחוץ - דבר המסמל שאגה.

תומכים הוענקו כהטבה מיוחדת לאצילים והוענקו בפקודת השליט. התומכים הועברו בירושה רק במקרים מיוחדים של אצולה תורשתית או חברי משפחת המלוכה - באנגליה, ומנהיגי שבטים או בארונים פאודליים שתוארם קדם לשנת 1587 - בסקוטלנד. תומכים שלא הועברו בירושה הוענקו בעיקר לנושאי תואר אבירות.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:התקנים הרלדיים
עמוס כרמלי

**עמוס כרמלי (שוורץ)** (15 במרץ 1937 – 7 ביוני 2014) היה עיתונאי, איש טלוויזיה ורדיו ישראלי ובמאי סרטים.

## ביוגרפיה
כרמלי נולד בחיפה והתחנך בתיכון חוגים שבעיר. הוא החל את עבודתו העיתונאית בגיל 17, הוא כתב אז במדורי הספורט במספר עיתונים כאשר הוא נושא מספר שמות. את דרכו כשדרן רדיו התחיל במחלקת הספורט. לפני שידור משחק הכדורגל הראשון שלו אמר לו שדר הספורט הנודע נחמיה בן אברהם: "ברדיו אין שוורץ – בחר לך שם עברי".

בסוף שנות ה-60 היה כרמלי בין מקימי סניף הטלוויזיה הישראלית בחיפה, ושימש במשך שנים רבות כתב הטלוויזיה בחיפה ובאזור הצפון כולו. הוא נהג לפתוח רבות מכתבותיו במשפט המפורסם "כאן עמוס כרמלי מחיפה". במשך כ-60 שנות עבודתו יצר כ-3000 כתבות וסרטים דוקומנטריים.

עבודתו העיתונאית זיכתה אותו בשנת 2000 בפרס סוקולוב לעיתונאות על עבודתו העיתונאית ועל תרומתו לחברה.

בשנת 2004 הוענק לו אות יקיר העיר חיפה עבור פעילותו בטלוויזיה הישראלית.

בראשית שנת 2014 הוענק לו פרס מפעל חיים מטעם תא עיתונאי חיפה והצפון על פעילותו העיתונאית רבת השנים.

עמוס כרמלי היה נשוי לתמר (פרנקל) ואביהם של רן כרמלי, במאי סרטים, ואלון. התגוררו בשכונת דניה.

נפטר לאחר מאבק במחלה ב-7 ביוני 2014. נקבר בבית הקברות כפר סמיר בחיפה.

## לקריאה נוספת
* שי חורב, עמוס כרמלי, בלקסיקון **החיפאים אישים ודמויות בחיפה**, דוכיפת הוצאה לאור, עמ' 208, 2018.

## קישורים חיצוניים

* 
* אלי אלון, מצדיעים לעיתונאי עמוס כרמלי, באתר TheMarker, 3 בינואר 2013 (מאורכב בוייבאק מאשין)
* 

קטגוריה:עיתונאים כותבי עברית
קטגוריה:שדרני רדיו ישראלים
קטגוריה:אנשי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:הערוץ הראשון: שדרנים ומנחים
קטגוריה:זוכי פרס סוקולוב
קטגוריה:יקירי חיפה
קטגוריה:עיתונאי ספורט ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון חוגים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: חקלאות
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות שדה יהושע
קטגוריה:דניה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1937
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2014
הלם העתיד

**הלם העתיד** (באנגלית: **Future Shock**) הוא ספר שכתב העתידן אלווין טופלר בשנת 1970, ועוסק במונח פסיכולוגי בשם זה שטבע טופלר. הספר קובע לאור קצב השינויים הטכנולוגיים והחברתיים בעשרות השנים שקדמו לכתיבתו כי העתיד צופן בחובו שינויים רבים בקצב שלא יאפשר לרבים להתמודד עמו מעמדת יציבות, דבר שיגרום למתח נפשי גבוה, בלבול ותחושת אובדן דרך.

טופלר מזהה את מהפכת העתיד במעבר מחברה תעשייתית לחברת תיעוש־על, לצד התקדמות מהירה מאוד בתחום הרפואה והגנטיקה, שאם לא יווסתו מבעוד מועד לקצב שיאפשר החלה הדרגתית של השינויים על פני העולם כולו, עתיד לגרום לבעיות נפשיות שלא נצפו מראש.

הספר בתרגומו לעברית ראה אור לראשונה בשנת 1971.

בשנים 1980 ו-1990 פרסם טופלר שני ספרים נוספים שעשויים להיחשב כספרי המשך ל"הלם העתיד": "הגל השלישי" ו"מהפך העוצמה". בספריו אלו המשיך לטוות את רעיון השינויים ופיתח תאוריית גלים חברתית-תרבותית-כלכלית. לתפיסתו, בחברתנו הפוסט מודרנית הכלכלה הופכת לכלכלה סופר סמלית, ודרך עשיית העושר היא באמצעות ידע.

## במבט מן העתיד
"הלם העתיד" זכה להצלחה רבה. אלווין טופלר הצליח לחזות מגמה מהותית בחיים המודרניים שבה קצב השינויים המהיר ההולך וגובר, גורר עמו בין היתר ערעור הרגשת הביטחון וקושי להסתגל לחיים. מצב זה גורר עמו ריבוי מקרי גירושין ויצירת משפחות מורכבות. הוא חזה גם הופעת מוצרים רבים חדשים ומגוונים, תקשורת מותאמת אישית וכדומה. הספר מתמקד בצורת הארעיות שבה מתנהלים החיים המודרניים בשל קצב ההתרחשויות המהיר, העדר קביעות מסוג כלשהו בעבודה ובמגורים וכדומה, ועמד על ההיבטים הפסיכולוגיים, האסתטיים והחברתיים של התופעה. טופלר התייחס גם לעודף האינפורמציה או היצף המידע שהם חלק מהלם העתיד.

בריאיון לכתב העת Wired שנערך בשנת 2003, טען אלווין טופלר שהיו שתי שגיאות בספרו "הלם העתיד". השגיאה האחת היא שהספר לא היה קיצוני דיו, זאת למרות שבתקופה בה פורסם נחשב הספר קיצוני מאוד. השגיאה השנייה הייתה האמון בכלכלנים שראו אי התאמה בצמיחה הכלכלית אבל חשבו שדי בהתאמות קלות של התאוריות. באותה עת הוא עדיין לא ראה את המהפך הכלכלי העצום שעתידה לעבור החברה התעשייתית והאמין עדיין בשינוי הליניארי של הכלכלה. קצב השינויים המהיר הביא למגבלות בקבלת החלטות מהירות בשאלות מורכבות מה שהביא לשימוש נרחב במחשב לקבלת החלטות. המחשבה הייתה שהמוח הענק של מחשבי העל יוכל לעכל את האינפורמציה הרבה ולקבל עבורנו את ההחלטות הדרושות במהירות והחיים שוב יהיו פשוטים. המציאות הראתה שהמחשבים צריכים להיות די מורכבים והחיים לא שבו להיות פשוטים.

## לקריאה נוספת
* אלווין טופלר, **הלם העתיד**, תרגום יורם שדה, הוצאת עם עובד, 2001.

## קישורים חיצוניים
* 
** (המקור באנגלית, 26 בספטמבר 2000)
* ראיון באנגלית לכתב העת ווירד משנת 1993, ראיין פיטר שוורץ
* 
* 

קטגוריה:ספרי עיון
קטגוריה:עתידנות
קטגוריה:ספרי 1970
קטגוריה:חברה וטכנולוגיה: יחסי גומלין
קטגוריה:ספרי ספריית אופקים
קטגוריה:פסיכולוגיה: ספרי מדע
אל דנטה

**אַל דֶנְטֶה** (באיטלקית: **al dente** – מילולית: "על השן") הוא מונח בתחום הבישול המתייחס לבישול פסטה לרוב, ולעיתים גם אורז (להכנת ריזוטו) או ירקות, ומשמעותו שהפסטה או האורז מבושלים, אולם עדיין קשים, ונדרשת לעיסה שלהם (ואין מדובר בפסטה רכה שאין צורך ללעוס אותה). כאשר מדובר בירקות, הכוונה, שהירקות בושלו בישול קצר ביותר והם עדיין פריכים.

באיטליה מקובל שהפסטה צריכה להיות מוגשת בהיותה במצב בישול בדרגת 'אל דנטה', שהוא רגע לפני שהיא מבושלת עד כדי רכות, אולם לא במצב בו ניתן עדיין להרגיש את טעם הקמח ומרקם הפסטה. נדרשת מיומנות לבשל פסטה לדרגה זו, שכן יש להסיר אותה מהאש בדיוק ברגע הנכון, בטרם תהא מבושלת מדי.

במנות מוקפצות מזרח אסייתיות נהוג גם לבשל את האטריות באופן כזה כדי למנוע את הפיכתם לעיסה בזמן ההקפצה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:פסטה
קטגוריה:שיטות בישול
קטגוריה:מילים וביטויים באיטלקית
פטוצ'יני אלפרדו

ממוזער|250px|מנה של פטוצ'יני אלפרדו
**פטוצ'יני אלפרדו** (איטלקית: **Fettuccine Alfredo**) היא מאכל מפורסם מהמטבח האיטלקי, של פסטה טרייה מסוג פטוצ'יני מוקפצת ברוטב שמרכיביו העיקריים הם חמאה וגבינת פרמזן. 

המנה הומצאה ברומא בשנת 1914 על ידי המסעדן והשף אלפרדו די ללו, בהתבסס על מנה הידועה בכינוייה *Fettuccine al burro* (פטוצ'יני בחמאה), אשר נוספת לפטוצ'יני הן לפני שמניחים את הפסטה והן לאחר מכן (שיטה המכונה *doppio burro* - "חמאה כפולה"). המתכון שהומצא על ידי די ללו כלל הכפלת כמות החמאה ועל כן מכונה המנה המקורית שהוכנה על ידי דה ללו *Maestosissime fettuccine al triplo burro* (פטוצ'יני בשלוש פעמים חמאה). המנה הפכה מאוד פופולרית, וידוענים רבים פקדו את מסעדתו של דה ללו, בהם מרי פיקפורד ודאגלס פיירבנקס אשר טעמו את המנה בירח הדבש שלהם ב-1927. בשובם לארצות הברית הם ביקשו שיכינו להם את המנה וכך הפכה פופולרית בארצות הברית אף יותר מאשר באיטליה. השם "פטוצ'יני אלפרדו" מקובל ברחבי העולם אך לא באיטליה עצמה, בה מכנים את המנה לפי שמה המקורי "פטוצ'יני בחמאה" או "פטוצ'יני בחמאה ופרמזן".

במקומות שונים בעולם נהוג להעשיר את המנה על ידי הוספת עוף, חסילונים או (במיוחד בישראל) פטריות.

## קישורים חיצוניים

*מסעדת אלפרדו ברומא
## הערות שוליים

קטגוריה:המטבח האיטלקי
קטגוריה:פסטה
קטגוריה:מאכלים הקרויים על שם אישים
חסידות סרט ויז'ניץ

ממוזער|150px|רבי אליעזר הגר מסרט-ויז'ניץ
[150px|ממוזער|רבי [יעקב הגר האדמו"ר הנוכחי]]
[שמאל|ממוזער|250px|רבי אליעזר הגר (ה"חכמת אליעזר") עם אחיו רבי [משה הגר (ה"ברכת משה")]]
**חסידות סערט־ויז'ניץ** היא חצר חסידית, ענף של חסידות ויז'ניץ, שנוסדה על ידי רבי ברוך הגר, בנו של רבי ישראל הגר מוויז'ניץ ורב ואדמו"ר בעיר סירט (סערט) שברומניה, ולאחר מכן אדמו"ר בחיפה, בה הקים את מרכז החסידות. לאחר פטירתו, מילא את מקומו בנו רבי אליעזר הגר, וכיום משמש כאדמו"ר בנו של רבי אליעזר, רבי יעקב הגר.

נכון ל־2016, מונה החסידות 1,300 משפחות.

## תולדות החסידות
הרב ברוך הגר החל בתרצ"ו לכהן כרב העיר סירט. כחודש לאחר מכן נפטר אביו רבי ישראל והוא החל לכהן שם כאדמו"ר. הקים בעיר את ישיבת "בית ישראל ותמכין דאורייתא". לאחר השואה עלה לארץ ישראל והקים מחדש את החסידות. בנה את רמת ויז'ניץ בחיפה ופתח בה את ישיבת יחל ישראל. לאחר פטירתו בב' חשוון תשכ"ד מונה תחתיו בנו, רבי אליעזר הגר. בנו השני של רבי ברוך הגר, הרב משה הגר, כיהן כראש הישיבה. לאחר פטירת רבי אליעזר, בכ' תמוז תשע"ה, מונה תחתיו לאדמו"ר בנו, רבי יעקב שליט"א.

## מוסדות ומאפיינים
מרכז החסידות הוא ברמת ויז'ניץ בחיפה, שם מתגוררות מאות משפחות של החסידות. בית המדרש הגדול שם בנוי בתבנית בית הכנסת של החסידות ברומניה. בשכונה ישיבה גדולה, ישיבה לצעירים, רשת כוללי אברכים "מבצר התורה", תלמוד תורה "תפארת משה" (על שם רבי משה הגר), ומוסדות חינוך נוספים לבנים ולבנות. בבני ברק יש לחסידות ישיבה לצעירים, כוללי אברכים, שלושה בתי כנסת ובית ספר יסודי לבנות. בתי כנסת ישנם גם בירושלים, באלעד, בביתר עילית, באשדוד, בבית שמש, ובצפת. גם בארצות הברית ישנן קהילות של החסידות.

החסידות נותנת חשיבות רבה לעניין שמירת הלשון ולימוד בספר חפץ חיים העוסק בעניינים אלו ואהבת כל יהודי. בשבתות שובבי"ם נוהגים אנשי החסידות בתענית דיבור עד לאחר תפילת מוסף. בשבת פרשת בא הם נוהגים תענית דיבור לאורך כל השבת, לגברים, נשים וטף.

## אישים בולטים
*הרב דוד שלמה זולדן, רב הקהילה ואב בית הדין בחיפה
*הרב ישראל אליעזר הגר, היה רב הקהילה בירושלים, בן ראש הישיבה הרב משה הגר (נפטר ג' בכסלו ה'תשפ"ו)
*הרב מאיר כץ, ראש מכון "יד רמ"ה", חתן ראש הישיבה הרב משה
*חיים בנט, מלחין, ובנו רובי בנט
*דודי זילברשלג, איש תקשורת, ובנו מלך זילברשלג
*הזמר שלמה כהן

## ענפים שהסתעפו מהחסידות
#### שאץ-ויז'ניץ
הרב מנחם דוד הגר, בנו של רבי משה, מכהן החל מתשל"ב כאדמו"ר בבית מדרשו של הרב חיים הגר, בנו של רבי משה משאץ, בחיפה. הקים מוסדות בשם "אהל משה". בנו הרב ברוך הוא רב הקהילה באשדוד.
[ממוזער|150px|הרב [מנחם דוד הגר, האדמו"ר משאץ ויז'ניץ]]

#### קוסוב-ויז'ניץ
הרב נפתלי ראובן קורנרייך, חתנו של האדמו"ר רבי אליעזר, החל לכהן כאדמו"ר אחר פטירת חמיו. לפני כן כיהן כרב קהילת סרט ויז'ניץ בבני ברק, ובהמשך רב קהילה ביישוב תל ציון, שם הקים את ישיבת קוסוב ויז'ניץ. בתשע"ה עבר להתגורר בבית שמש והעביר לשם את הישיבה.

בין הרב קורנרייך לבין גיסו רבי יעקב, בנו היחיד של רבי אליעזר וממלא מקומו, שררה מתיחות, בעוד החתן השני, הרב אהרן טוביה שפיטץ, רב "סרט-ויז'ניץ ארצות הברית", מזוהה עם הרב קורנרייך. בשנים האחרונות השלימו ביניהם.

בחצר זו מכונה האדמו"ר הקודם "ברכת אליעזר" (במקום "חכמת אליעזר" בחצר המרכזית).

## קישורים חיצוניים
* 
* , 
*יעקב מזור, השושלות החסידיות, הטקסטים שבפיהן וזמרתן, באתר הפיוט והתפילה, תמוז תשס"ח, עמ' 14–15.
## הערות שוליים

*
קטגוריה:בוקובינה
סרט ויז'ניץ
מים מזוקקים

**מים מזוקקים** הם מים שעברו תהליך זיקוק: ניקוי מחלקיקים, מינרלים ומלחים.

## תהליך הזיקוק
הזיקוק מתבצע על ידי אידוי המים ועיבוי האדים אשר נוצרו בכלי אחר. בתהליך זה חומרים מומסים בעלי נקודת רתיחה גבוהה משל המים (כמו מלחים) נותרים בכלי המקורי, שם הם מתמצקים בהיעדר המים. למרות זאת, אם ישנם במים מומסים בעלי נקודת רתיחה דומה לזו של מים (כמו חלק מהפחמימנים), ייתכן שהזיקוק לא יצליח לנקות את המים, כיוון שהמומסים הללו יתאדו ויתעבו בדומה למים.

במעבדות רבות אין משתמשים במים מזוקקים אלא במים שהוחלפו בהם היונים המומסים בהם (de-ionized). זיקוק המים בתהליך שתואר לעיל יקר ולכן מועברים המים דרך קולונה, שהיא מין מסנן גדול בו מוחלפים היונים שיש במים בהידרוקסיד והידרוניום. עבור ניסויים ספציפיים מרתיחים את כמות המים הנדרשת על מנת לצמצם את כמות הגזים המומסים בהם.

המים הנקיים ביותר הנמצאים בשימוש מעבדתי שוטף נקראים t.d.w. (מאנגלית: triple distilled water, כלומר מים שנוקו שלוש פעמים). במים אלה נעשה שימוש רב במחקר ביולוגי ולכן בנוסף לתהליך הזיקוק הרגיל, המים מוקרנים במנורת על-סגול, שמטרתה הריגת חיידקים, כלומר בנוסף לניקיון המים ממומסים הם גם סטריליים.

## תכונות
בסביבה נקייה, מי גשם ומי קרחונים נמסים (שמקורם אף הוא גשם) הם מים מזוקקים באופן טבעי, אך בדרך כלל הם סופחים חלקיקים ומזהמים מהאוויר ומהקרקע ובכך מתווספים להם אותם חומרים מומסים.

בניגוד למי ברז, מים מזוקקים הם מבודד חשמלי, כי אין בהם כמעט יונים (פרט להידרוקסיד והידרוניום שמקורם במים עצמם). התנגדותם יורדת כשהם חשופים לאוויר הפתוח וקולטים אבק, מינרלים, מלחים וגזים, בעיקר פחמן דו-חמצני, היוצר חומצה פחמתית שבתורה מתפרקת ליצירת יוני קרבונט המסוגלים להוליך זרם חשמלי. איכותם של מים מזוקקים נקבעת לפי ההתנגדות שלהם: ככל שהתנגדות המים גבוהה יותר, כך הם נקיים יותר.

## לשתייה
ישנה מחלוקת לגבי הסיכון לעומת הכדאיות שבשתיית מים מזוקקים. המצדדים טוענים שמים מזוקקים הם המים הטהורים ביותר שבנמצא ויש להם יכולת מוגברת לנקות את הגוף מזיהומים. המתנגדים מזהירים שמכיוון שריכוז המלחים במים המזוקקים הוא נמוך מאוד, הם עלולים לגרום לספיחת מים מוגברת בתאי הגוף עקב תהליכים של השוואת ריכוזים דרך אוסמוזה, וכמו כן לספוח מהגוף מלחים ומינרלים שדרושים לו. לשתי הטענות אין גיבוי מדעי ולמעשה שתיהן שגויות, ניתן לשתות מים מזוקקים בבטחה אולם הם חסרים את המינרלים הקיימים במי ברז. בישראל איכות מי השתייה גבוהה ומנוטרת וההמלצה הבריאותית והסביבתית היא לשתות מי ברז.

## ראו גם
* טיהור שפכים

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מים
קטגוריה:זיקוק
אסימפטוטה

[שמאל|ממוזער|250px|גרף ה[פונקציה y=, שבו נוצרות שתי אסימפטוטות: לקו y = 0 ולקו x = 0]]
שמאל|ממוזער|250px|גרף הפונקציה y =  + x שבו נוצרות שתי אסימפטוטות: לציר ה־Y ולישר y=x
באנליזה מתמטית, **אסימפטוטה** של פונקציה ממשית היא קו ישר שגרף הפונקציה מתקרב אליו באופן כזה שהמרחק ביניהם שואף לאפס כאשר מתרחקים מראשית הצירים לאינסוף. באופן כללי יותר, אומרים ששתי עקומות מתקרבות זו לזו באופן אסימפטוטי אם המרחק ביניהן שואף לאפס.

## אטימולוגיה
מקור השם אסימפטוטה מהמילה היוונית ἀσύμπτωτος (אסימפטוֹטוֹס) שמשמעותה "לא נופלים יחד".

המשמעות של השם היא ששני הקווים, של עקומת הפונקציה ושל האסימפטוטה, מוסיפים להתקרב זה לזה אך לעולם לא נפגשים.

## מיון
מקובל למיין את האסימפטוטות של הגרף y=f(x) לשלושה טיפוסים.
* **אסימפטוטה אנכית** היא אסימפטוטה מהצורה x=a, כאשר הפונקציה f(x) שואפת לאינסוף או למינוס אינסוף, מימין או משמאל (או משני הצדדים), בנקודה a . כלומר כאשר מתקיים \lim_{x\to a^+} f(x)=\pm\infty או \lim_{x\to a^-} f(x)=\pm\infty אומרים ש־x=a הוא אסימפטוטה אנכית של הפונקציה f(x) . לדוגמה, הישר x=0 הוא אסימפטוטה של ההיפרבולה  \ y=\frac{1}{x}, וגם של הפונקציה \ y=\log(x), המוגדרת רק מימין לאסימפטוטה. לעומת זאת, לפונקציה \ y=\sqrt{x} אין אסימפטוטה אנכית.
* **אסימפטוטה אופקית** היא אסימפטוטה מהצורה \ y=b, כאשר הפונקציה שואפת ל־b עבור x השואף לאינסוף או למינוס אינסוף. לדוגמה, y=0 היא אסימפטוטה של ההיפרבולה שהוזכרה לעיל, וגם של הפונקציה \ y=\frac{x}{x^2+1}.
* **אסימפטוטה משופעת** היא ישר מהצורה  y=ax+b, כאשר הגבול של ההפרש \ f(x)-(ax+b) הוא אפס עבור x השואף לאינסוף או למינוס אינסוף. זוהי הכללה של הטיפוס האופקי, המתקבל כאשר פרמטר השיפוע הוא a = 0. כדי לאתר אסימפטוטה כזו, אפשר לבחון את הגבול של \ \frac{f(x)}{x}, או (אם הפונקציה גזירה) של \ f'(x); אם הגבולות קיימים, ערכם הוא מקדם שיפוע אפשרי של האסימפטוטה. לאחר שחושב a, אפשר למצוא את b על ידי חישוב הגבול של ההפרש f(x)-ax.

### בפונקציות רציונליות
בפונקציות רציונליות, מהצורה f(x) = \frac{P_m}{Q_n} = \frac{ax^m+...}{bx^n+...}, ניתן לחשב את משוואות האסימפטוטות (אופקית או משופעת) באופן הבא:

לפי ההגדרה, הפונקציה לא יכולה לחתוך אסימפטוטה אנכית של עצמה. לעומת זאת, ייתכן שהפונקציה תחתוך אסימפטוטה אופקית או משופעת של עצמה, ואפילו אינסוף פעמים.

## ראו גם
*סימון אסימפטוטי

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חשבון אינפיניטסימלי
דוד מנע

**דוד מנע** (נולד ב-8 באפריל 1953) הוא עורך דין ישראלי וחבר הכנסת ה-13 וה-16.

## ביוגרפיה
נולד בשנת 1953 במעברה באור יהודה. בוגר תואר ראשון מאוניברסיטת בר-אילן בתחום יחסים בינלאומיים וקרימינולוגיה, בוגר אוניברסיטת תל אביב במשפטים, מוסמך באוניברסיטת בר-אילן במנהל ציבורי ושלטון מקומי ובעל דיפלומה מאוניברסיטת ברנדייס, בוסטון בתחום מינהל שירותי רווחה. היה סמנכ"ל ביטוח לאומי בשנים 1984–1987 וראש המנהל לתפקידים מיוחדים, ומנכ"ל שירות התעסוקה בשנים 1987–1992.

כיהן כחבר מועצת העיר רמת גן בין השנים 1978–1987, וכחבר מליאת רשות השידור בין השנים 1984–1988. כמו כן, היה יועץ לשר השיכון דוד לוי בין השנים 1981–1984.

בשנים 1992–1996 כיהן כחבר הכנסת בכנסת ה-13 מטעם הליכוד, והיה יו"ר ועדת החקירה הפרלמנטרית בנושא המגזר הבדואי בישראל, חבר בוועדה למינוי קאדים וכן חבר בוועדת הכנסת, ועדת העבודה והרווחה והוועדה למאבק בשימוש בסמים ובאלכוהול. בבחירות המקדימות לקביעת רשימת הליכוד לכנסת ה-14 הגיע למקום ה-21 עם כ-38,000 קולות ושובץ במקום לא-ריאלי ברשימת הליכוד לכנסת ה-14.

כיהן כחבר הכנסת ה-16 בשלהי ימיה (מ-5 בינואר 2006) עם התפטרותו של חבר הכנסת עמרי שרון. בבחירות לכנסת ה-18 הוצב במקום ה-53 הלא-ריאלי ברשימת הליכוד לכנסת.

בעל משרד עורכי דין "מנע ושות'" העוסק בתחומי הנזיקין, דיני העבודה והמנהל הציבורי. היה מועמד לראשות עיריית רמת-גן בבחירות 2013.

## חיים אישיים
נשוי לחיה, עורכת דין וחברת מועצת עיריית רמת גן לשעבר, אב ל-4 ילדים ומתגורר ברמת גן.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1953
קטגוריה:חברי מועצת העיר רמת גן
קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם הליכוד
קטגוריה:חברי הכנסת השלוש עשרה
קטגוריה:חברי הכנסת השש עשרה
קטגוריה:מנכ"לי שירות התעסוקה
קטגוריה:חברי מליאת רשות השידור
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: משפטים
קטגוריה:אור יהודה: חברי הכנסת
הליגה נגד השמצה

**הליגה נגד השמצה** (באנגלית: **Anti-Defamation League**; בראשי תיבות: **ADL**) הוא ארגון מיסודו של בני ברית בארצות הברית, ומטרתו היא להילחם באנטישמיות, באנטי-ציונות ובגזענות. משרדה של הליגה מספק הערכות מצב, דוחות ופרסומים שמטרתם הדרכה ויידוע באשר לנושאים המשפיעים על יחסי ישראל-ארצות הברית ועל יחסי ישראל עם יהדות התפוצות.

עם תקציב שנתי של למעלה מ-40 מיליון דולר, לליגה נגד ההשמצה ישנם 30 משרדים ברחבי ארצות הברית ועוד שלושה משרדים מחוץ לארצות הברית (בישראל, ברוסיה ובאיטליה). המטה הראשי של הארגון ממוקם בעיר ניו יורק. מאז 2015 מכהן ג'ונתן גרינבלאט כראש הארגון.

הארגון נוסד ב-1913 בידי זיגמונד ליווינגסטון. בתגובה למשפטו מוטה גילויי השנאה של ליאו פרנק - יהודי מאטלנטה שהורשע ברצח מרי פייגן, עובדת בית חרושת לעפרונות בניהולו. פרנק עצמו שנדון למוות, אך נחון למאסר עולם, נחטף כעבור שנתיים מבית הכלא ונרצח בלינץ' בידי המון מוסת עיתונות אוהדת וחברי KKK.
הליגה נגד השמצה הייתה חלוצה גם במאבק למען שוויון זכויות לשחורים, וארגוני זכויות של יהודים ושחורים שיתפו פעולה ביניהם. אחרי שנות ה-70 של המאה ה-20 היחסים ביניהם התקררו עקב התחזקות האסלאם והאנטי-ישראליות בקרב האפרו-אמריקאים.

## ראו גם
* אנטישמיות בארצות הברית

* אנטישמיות בארצות הברית: אפרו-אמריקאים

* יהדות התפוצות
* אנטישמיות נוצרית
* אנטישמיות מוסלמית
* האנטישמיות החדשה
* ועידת הנשיאים
* מרכז שמעון ויזנטל

## קישורים חיצוניים
* 

* האתר הרשמי של המשרד בישראל 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ארגוני זכויות האדם
קטגוריה:ציונות
קטגוריה:בני ברית
קטגוריה:יהדות ארצות הברית: ארגונים
קטגוריה:הורחב ערך בשתפ עם ויקימדיה ללא תבנית
קטגוריה:מאבק באנטישמיות
חלקה (הרלדיקה)

בהרלדיקה, **חלקה** היא פרט הנוסף מתחת למגן - לרוב תל ירוק, או סלעים או כל סוג אחר של נוף - ושעליו התומכים נראים עומדים. יש הטוענים כי החלקה מסמלת את אדמתו של האדון.
לא כל משטח או פריט לרגלי התומכים הוא חלקה.

## היסטוריה
השימוש בחלקה כפרט רשמי בבלאזון החל בתקופה מאוחרת יחסית בהיסטוריה של ההרלדיקה, והוחל ככל הנראה בשל הצורך בתומכים שונים עבור משפחות אצולה, או ישויות ריבוניות שונות. עם זאת, לעיתים מופרד בבלאזון תיאור החלקה מתיאור התומכים.

עיטור מסולסל אשר אמני הרלדיקה נהגו להוסיף תחת רגלי התומכים נפוץ בעיקר במאה ה-19 וזכה לכינוי מעורר המחלוקת **בסיס גז** (כנראה בשל הדמיון לענן). כינוי זה לא זכה מעולם להתייחסות רשמית. הבלאזון היחיד הכולל אזכור לפריט דומה מציין "ערבסקה" ירוקה אשר משמשת לאיזון הלווייתנים התומכים של מחוז זאנסטאט בהולנד.

החלקה מוענקת ביחד עם תומכים כתוספת לשלט, ובמקרים נדירים – כתוספת לשלט שמכיל תומכים ללא חלקה. חלקה ללא תומכים היא תקנית, אולם למעט סמל אוסטרליה הדרומית, לא ידוע על מקרה מסוג זה.

חלקות מתארות לרוב נופים של יבשה (במקרה של ראשי שבטים סקוטים - בדרך כלל תל ירוק עטור בפרח הרשמי של השבט) או ים, ועשויות להיות מפורטות למדי - כגון חלק מההענקות הקנדיות האחרונות.

בחלקה של אוניברסיטת צפון קולומביה-הבריטית בקנדה (בעיצובו של רוב סבסטיאן) מתוארים דובה ואייל (תומכים) אשר דורכים על יער, פסגות הרים ושיבולי חיטה אשר מתנשאים כולם מתוך דוגמה של מים אשר עצמה טעונה בלוויתן אורקה.

חלקות יכולות לתאר אתר גאוגרפי מיוחד. החלקה בסמל טנזניה היא הר הקילימנג'רו, והחלקה של היישוב ארבלאס  היא גלובוס http://www.flags-of-the-world.net/flags/co-cunar.html.

קיימות חלקות יוצאות דופן. החלקה של התאחדות המכללות והאוניברסיטאות של קנדה היא חצר ריבועית. למועצת מחוז קמברלנד חומה בתור חלקה, ולאקדמיה להנדסה של קנדה גשר שמתחתיו נהר בתור חלקה.

לסמל גיזברן חלקה יחידה במינה – סמל מאורי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:התקנים הרלדיים
ישראל נגריס

**ישראל נגריס** (31 במאי 1927 - 18 בדצמבר 2005) היה רופא מומחה לטיפול במיתרי הקול, אשר התפרסם כרופאם של זמרים ושחקנים.

## קורות חיים
נגריס נולד בקאונאס (קובנה), שבליטא. בין 1933 ל-1942 למד בגימנסיה ע"ש שלום עליכם בקאונאס. בין 1936 ל-1941 למד גם נגינה בכינור בקונסרבטוריון שבעיר. בזמן מלחמת העולם השנייה, נמלטה משפחתו לקזחסטן, שם סיים את חוק לימודיו.

ב-1945 נרשם ללימודי רפואה באוניברסיטת קאונאס. במקביל ללימודי הרפואה, למד גם לימודי מוזיקה ומשחק. לאחר שסיים ב-1950, התמחה בפוניאטריה באופרת בולשוי במוסקבה (1951) ובאופרת קירוב בלנינגרד (סנקט פטרבורג) (ב-1952). ב-1953 החל לעבוד בבית חולים בקאונאס, במקביל לעבודה באוניברסיטה כמרצה. ב-1955 החל בלימודי פילוסופיה באוניברסיטה שבעיר, אותם סיים ב-1958. נגריס עמד בראש מחלקה פוניאטרית בבית חולים בקאונאס, ואחר כך מונה כמנהל בית החולים.

ב-1960 עלה לארץ ועבד כמנתח אף אוזן גרון, תחילה במסגרת קופת חולים ומ-1962 כרופא עצמאי. נגריס המשיך לפתח את מומחיותו, וקנה לעצמו שם עולמי בתחום הפוניאטריה. ב-1964 עד 1967 הרצה באוניברסיטת זאגרב (אז ביוגוסלביה, כיום בקרואטיה). הוא סיים את עבודתו עם ניתוק היחסים הדיפלומטיים בין יוגוסלביה לישראל אחרי מלחמת ששת הימים. ב-1968, 1982 וב-1989 עבר התמחויות נוספות (בטוקיו, בארצות הברית, ובארלנגן, גרמניה, בהתאמה). מ-1983 היה מרצה אורח לפוניאטריה בבית הספר הגבוה לזימרה ומשחק בווינה. ב-1993 קיבל תואר פרופסור מאוניברסיטת קייב. נגריס גם הרצה באוניברסיטת בר-אילן.

נגריס פיתח תרופה נגד צרידות, אשר נרשמה כפטנט על שמו ב-1989. התרופה התקבלה על ידי ה-FDA ב-1991.

חיבר ספר על מבנה הקול וצורת דיבור נכונה בשם **הכל על הקול** (הוצאת ידיעות אחרונות, ספרי חמד 1998).

בין מטופליו היו אמנים מפורסמים כגון מדונה ומייקל ג'קסון (בעת ביקורם בארץ), ירדנה ארזי, חנה לסלאו, וצביקה פיק; חזנים כדודו פישר ובן ציון מילר, ופוליטיקאים כיצחק רבין וביל קלינטון.

נגריס נפטר בתל אביב ב-18 בדצמבר 2005. הותיר אחריו אישה, חיה, ושלושה בנים (בני, עדי ורואי). בנו, פרופסור בני נגריס, אף הוא מומחה לבעיות במיתרי הקול.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:רופאים יהודים ליטאים
קטגוריה:רופאי אף אוזן גרון ישראלים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום

קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1927
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2005
מאיר דוד לוונשטיין

**מאיר דוד לוונשטיין** (1 ביוני 1904 – 15 באוגוסט 1995) היה חבר הכנסת מטעם אגודת ישראל ומחותמי מגילת העצמאות.

## ביוגרפיה
לוונשטיין היה בנו של הרב טוביה לוינשטיין, רבה של ציריך. הוא למד בבית-הספר למסחר בציריך ובבית-המדרש לרבנים על-שם הרב י"צ דינר באמסטרדם. היה יושב ראש צעירי אגודת ישראל באירופה. בשנת 1934 עלה לארץ ישראל והיה פעיל באגודת ישראל.

הוא צורף למועצת העם כנציג אגודת ישראל והיה מחותמי מגילת העצמאות. לאחר הקמת מועצת המדינה הזמנית היה חבר גם בה, ובמסגרת זאת היה חבר בוועדה לגיבוש חוקה זמנית בספטמבר 1948.

הוא נבחר לכנסת הראשונה ברשימת החזית הדתית המאוחדת. היה ממתנגדיו של הרב לוין ובסוף שנת 1950 חבר לאליהו כי טוב בדרישה לכינוס ועידה ארצית של אגודת ישראל נגד ההתנהלות של הנהגת אגודת ישראל, בין השאר בטענות על בזבוז כספים על עיתון המודיע. המהלך לא צלח, ולוינשטיין וחבריו הורחקו מהמפלגה.

הקים את לשכת המסחר שווייץ - ישראל. לאחר שפרש מהחיים הפוליטיים עסק בייבוא מכונות אריגה.

## חיים אישיים
נולדו לו שבעה ילדים. אחד מהם, , בוגר ישיבת פוניבז', שירת בנח"ל המוצנח. הוא נהרג בקרב המיתלה בשנת 1956 ונקבר בבית הקברות זיכרון מאיר, עם מצבה צה"לית, קרוב לקברו של החזון איש. מאוחר יותר נקברו לצדו אמו ואביו, ר' מאיר דוד.

נכדיו הם הרב שלמה לוונשטיין ואברהם ישעיהו לוונשטיין, הנשוי לבמאית, המפיקה והיוצרת יעל לוונשטיין.

## קישורים חיצוניים
* 
* עדות נכדו שלמה במגזין תל אביב

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי דנמרק
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם חזית דתית מאוחדת
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם אגודת ישראל
קטגוריה:חברי מועצת המדינה הזמנית מטעם אגודת ישראל
קטגוריה:חותמי מגילת העצמאות
קטגוריה:אבות שכולים: חללי צה"ל
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות שומרי שבת
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1904
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1995
צ'בורשקה

ממוזער|צ'בורשקה והתנין גֶנה על בול סובייטי
250px|ממוזער|צ'בורשקה בגן סיפור "צ'בורשקה וחבריו" בחולון
**צֶ'בּוּרָשְקָה** (ברוסית: **Чебурашка**) הוא יצור בדיוני בעל גוף קטן, אוזניים גדולות ופרווה קצרה וחומה. הוא דמות ספרותית, רוסית-סובייטית, בסדרת ספרי ילדים, מאת הסופר הרוסי-סובייטי אדוארד אוספנסקי. כמו-כן, צ'יבורשקה הוא גיבור סדרת הנפשה הקרויה על שמו, בה דמותו צוירה על ידי לאוניד שוורצמן.

לפי הסיפור, צ'בורשקה הוא חיה קטנה ומצחיקה, אשר אינה מוכרת למדענים, ומתגוררת ביער טרופי. יום אחד הוא הגיע בטעות לארגז תפוזים, אכל את כולם, והלך לישון. לאחר שמצא אותו המוכר המופתע בחנות שאליה הגיע ארגז התפוזים, הוא הוציא את צ'בורשקה מהארגז והושיב אותו על השולחן, אבל משום שכפות ידיו נרדמו לאחר שבילה הרבה מדי זמן בארגז, הוא נפל (משמעות המילה "чебурахнулся", "צ'בּוּראכנולסיה", בניב דיבורי רוסי: "נפל", "התגלגל") מהשולחן לכיסא, ומהכיסא לרצפה. מנהל החנות, שראה זאת, החליט לקרוא לחיה הקטנה "צ'בורשקה". מילים עם שורש זה מיושנות ברוסית; אוספנסקי החיה אותן. 

לצ'בורשקה יש גוף דמוי דוב ואוזניים גדולות ועגולות. מינו ככל הנראה זכר. בספר, צ'בורשקה מבלה הרבה זמן עם תנין בשם גֶנה, שהולך על רגליו האחוריות ומנגן באקורדיון. 

בהקדמה לספרו, מציין הסופר שההשראה שלו לסיפור הייתה בובות משחק שלו מילדותו, בהן בובה שלא ברור מי הייתה אמורה להיות – אותה הוא כינה "צ'בורשקה".

צ'בורשקה מפורסם בכל רוסיה וברית המועצות לשעבר. הוא נבחר לקמע הרשמי של קבוצת האולימפיאדה באולימפיאדת הקיץ ביוון -2004.

נוסף על רוסיה וברית המועצות לשעבר, צ'בורשקה התפרסם גם בארצות אחרות, כדוגמת יפן - שם הוקרנו סרטיו ב-15 בתי קולנוע. לפי הערכות, כ-700,000 יפנים צפו בסרטי צ'בורשקה בתקופה שבין קיץ 2001 לאביב 2002. מספר חברות יפניות קנו זכויות להפיק פרסומות עם דמותו של צ'בורשקה, ובנוסף לכך יצאה סדרת אנימה המבוססת על הסרטים.

ב-2018 הוקם בחולון גן סיפור בשם  "צ'בורשקה וחבריו" ברחוב משה שרת 27.

## סרטי צ'בורשקה (רוסיים מקוריים)
# 1969 – גנה והחברים (Крокодил Гена) 
# 1971 – צ'בורשקה יום הולדת (Чебурашка) 
# 1974 – הגברת הזקנה שפוקליאק (Шапокляк) 
# 1983 – צ'בורשקה הולך לבית הספר (Чебурашка идет в школу)
# 2023 – צ'בורשקה (Чебурашка)

## קישורים חיצוניים

* האתר הרשמי של האנימה על צ'בורשקה 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנימציה רוסית
קטגוריה:סדרות הנפשה בסטופ-מושן
קטגוריה:יצורים בדיוניים
קטגוריה:דמויות ספרותיות
קטגוריה:דמויות טלוויזיוניות
קטגוריה:דמויות אנימציה
קטגוריה:דמויות קולנועיות
Neighbours

**Neighbours** היא סדרת טלוויזיה ללימוד השפה האנגלית, שהופקה בטלוויזיה החינוכית באמצע שנות ה-70 וצולמה בשחור-לבן. מפיקת הסדרה הייתה אסטל פרידמן והבמאים היו אירווינג קפלן, מייקל גרינשפן ומקסין אליעז.

הסדרה הייתה מיועדת לשנה הראשונה של לימוד השפה האנגלית (כיתות ה'). לסדרה הופקו תשעה פרקים והתלוו אליה ספר עבודה ומדריך למורה.

הסדרה הוקרנה לראשונה ב-1976. כמו סדרות אחרות מאותה תקופה, הסדרה שודרה פעמים רבות בשידורים חוזרים והפכה לנכס צאן ברזל בתרבות הישראלית, בעיקר בזכות השירים שכתבה והלחינה עבורה ברברה גרוס.

עלילת המסגרת של הסדרה עקבה אחר משפחות המתגוררות בשני אזורים שונים: מחד, מרכז עיר קטנה, ומאידך, פרבר או כפר. במהלך התוכנית שולבו שירים שמטרתם הקניית השפה האנגלית.

## שירים
שיר הפתיחה של הסדרה הציג את הדמויות:

Neighbours, we are neighbours
Come and meet the neighbours...

I’m Sharon, I’m David, we live here,
I’m a nurse, I’m an engineer


שירים אחרים הזכורים מן הסדרה:
* סוזי סורפרייז (Susie Surprise) - שרה אמן בתפקיד בובה שמסוגלת לשיר.
* בחנות של מר קשטן (In Mr. Kashtan's Store) - שיר המלמד ספירה ושמות פירות וירקות באנגלית.
* יש לי חבילה (I have a package).

לשירים היה תפקיד חשוב בהקניית השפה, ובמקביל הוצגה תוכנית נלווית לחזרה על החומר הנלמד, במהלך חופשות הקיץ, שבה שודרו רק השירים (בביצוע סוזי מילר וג'רי היימן) בשם "Sing a Song".

## משתתפים
* ירמי קפלן (בנו של הבמאי אירווינג קפלן) - בתפקיד הילד בני;
* היינץ ברנרד - בתפקיד מר כהן;
* אליס גולמבו - בתפקיד שרון, אחות במקצועה;
* צ'ארלס ברנשטיין - בתפקיד דייוויד, מהנדס במקצועו;
* שרה אמן - הופיעה בתפקידי אורח בשניים מפרקי הסדרה, בתור לולו הליצן והבובה סוזי סורפרייז;
* תמי אליעזר-שפיץ - בתפקיד הילדה תמי;
* ג'יל גולדוואסר - בתפקיד שרה;
* פיטר פריי - בתפקיד מר קשטן, הירקן;
* תלמה רובי - בתפקיד בלה;
* פיליפה ג'קס - בתפקיד דנה, בתו של מר קשטן;
* ביאטריס שימשוני - בתפקיד חנה הדוורית, אמא של בני;

רבים טועים לחשוב שסוזי מילר גילמה בתוכנית את סוזי סורפרייז, אבל למעשה הייתה זו שרה אמן. סוזי מילר חידשה את השיר, ללא הדמות, בתוכנית "Sing a song".

## התייחסויות בתרבות הפופולרית
* באופרת הסבון "השיר שלנו" בוצעה מחווה (בפרק הראשון של העונה השנייה) לשיר הפתיחה של התוכנית.
* הקומדי סטור ביצעו פרודיה על שיר הפתיחה, על "החנות של מר קשטן", "שיר החבילה" ושירה של סוזי סורפרייס.
* הטלוויזיה החינוכית הוציאה תקליטור עם שירי התוכניות החינוכיות, ובהם שירים מהסדרה.
* בעונה הרביעית באחד מפרקי הסדרה של "שנות ה-80" שלום צריך ללמוד אנגלית ולשם כך הוא צופה בתוכניות "Neighbours", "גבי ודבי", "Debby in Hospital" ,"Here We Are" ובתוכניות לימוד נוספות בשביל ללמוד ולהבין יותר טוב אנגלית.
* צילומי הפתיח:הפתיח צולם בשכונת קריית שרת ובמרכז המסחרי שלה בעיר רעננה, אז שכונה חדישה שהתאימה לנושא הסדרה.

## קישורים חיצוניים

* "Neighbours" באתר כאן חינוכית

## הערות שוליים

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות לילדים
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-1970
קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית - תוכניות ללימודי אנגלית
קטגוריה:כאן חינוכית: תוכניות וסדרות
קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית: תוכניות וסדרות