open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
פונטה וקיו

**פונטה וקיו** (באיטלקית: **Ponte Vecchio** - "הגשר הישן") הוא גשר עתיק בעיר פירנצה שבטוסקאנה, העובר מעל נהר הארנו. הגשר מפורסם בזכות הבניינים הבנויים מעליו וממשיכים את העיר גם מעל המים.

הגשר נבנה לראשונה מעץ בידי הרומאים, ובשנת 1117 נהרס בשיטפון. הוא נבנה מחדש, הפעם מאבן, ונהרס בשנת 1332 עקב שרפה. הגשר הנוכחי הוקם בשנת 1345, ובמהלך השנים נבנו עליו חנויות, המעניקות לו את מראהו המיוחד. בעבר שימש הגשר בעיקר לקצביות; עם השנים, כדי לסלק מפגעי ריח מהגשר וסביבתו, הוצאו ממנו הקצביות, ואת מקומן כיום תופסות בעיקר חנויות תכשיטים, יצירות אמנות ומזכרות. מעל הגשר, בקומה שנייה, הוקם ב-1564 מסדרון וזארי שנועד לקשר את פאלאצו וקיו עם פאלאצו פיטי דרך גלריית אופיצי כמעבר פרטי לקוזימו הראשון דה מדיצ'י, דוכס טוסקנה.

ב-4 באוגוסט 1944 נמנע הצבא הגרמני הנסוג מלהרוס את הגשר, אף שהרס את כל הגשרים האחרים באזור. נטען שההימנעות מהריסת הגשר נבעה מהוראה מפורשת של היטלר.

## קישורים חיצוניים

* 


קובץ:River arno Passing through Florence.jpg|מבט על נהר הארנו מהגשר
קובץ:Augustus Burke - Ponte de Vecchio, Florence.jpg|פונטה וקיו, איור מאת אוגוסטוס ניקולס בורק
קובץ:PonteVeccio-Firence InscriptionGerhardWolf.jpg|לוח זיכרון על פונטה וקיו לגרהרד וולף, קונסול גרמניה בפירנצה במלחמת העולם השנייה, חסיד אומות עולם והאדם שהציל את פונטה וקיו מחורבן
קובץ:Monument to Benvenuto Cellini (Florence)-Ponte Vecchio.jpg|מונומנט לבנוונוטו צ'ליני 


קטגוריה:פירנצה: מבנים
קטגוריה:איטליה: גשרים
בתיסקף

שמאל|ממוזער|250px|הבתיסקף "טריאסטה"
ממוזער|FRNS III
**בתיסקף** היא צוללת מאוישת קטנה המיועדת לצלילה למקומות עמוקים במיוחד. הבתיסקף מורכב מתא לצוות (עם מקום ל-2 עד 3 אנשים), הדומה לבתיספרה, ומעליו מצוף הממולא בנוזל קל ממים, כגון בנזין, וזבורית. כדי להעלות את הכלי ממעמקים, משחררים את הזבורית, שהיא אוסף של כדורי ברזל קטנים הנמצאים במכל מיוחד בצורת משפך, ומוחזקים על ידי אלקטרומגנט בפתחו. הבתיסקף מונע באמצעות מנוע חשמלי, המוזן מסוללות, ויכול לנוע למרחק של מספר קילומטרים.

הבתיסקף הראשון היה "FNRS-2", שנבנה בידי הממציא השווייצרי אוגוסט פיקאר. הצוללת נבנתה במימון הקרן הלאומית למחקר מדעי של בלגיה (ראשי תיבות: FNRS) ונקרא על שמה (FNRS-1 היה כדור פורח שנבנה על ידי פיקאר במימון הקרן הבלגית). הבנייה החלה בשנת 1937 והסתיימה רק ב-1948, בעקבות הפסקת הפיתוח בזמן מלחמת העולם השנייה.

## צלילות
ב-26 באוקטובר 1948 בוצעה צלילת ניסיון של הבתיסקף במים רדודים בעומק של 24 מטר שהוכתרה בהצלחה. ב-3 בנובמבר באותה השנה צלל הבתיסקף לעומק של 1,400 מטר בקירוב. באותה השנה הפסיקה קרן FNRS הבלגית את מימון הפרויקט, וה-FNRS-2 נמכרה לחיל הים הצרפתי שפיתח אותה ל-FNRS-3.

הבתיסקף השני, "הטריאסטה" , עוצבה ותוכננה גם כן על ידי פיקאר ונבנתה באיטליה. אורכה של הצוללת היה 15 מטר, מכלי הציפה שלה היו מלאים ב-22,000 גלונים של הפטאן וכן חוברו שני מכלי זיבורית של מים לכל אחד מצדדיה.

בתחילת שנות ה-50 צללו שתי הצוללות במקביל ושיפרו את שיאי העומק בזו אחר זו: באוגוסט 1953 ה-FNRS-3 הגיעה לעומק של 2,100 מטר בקירוב (6,900 רגל) והטריאסטה צללה לעומק של 3,150 מטר בקירוב (10,300 רגל). בפברואר 1954 שברה ה-FNRS-3 את השיא של הטריאסטה מ-1953 וצללה לעומק של 4,050 מטר (13,290 רגל; 900 מטר יותר מהשיא של הטריאסטה מ-1953) כ-160 ק"מ מחופי דקר, סנגל.

ממוזער|350px|אנימצית צלילה באמצעות בתיסקף: בתהליך הירידה מתמלאים תאי הציפה במים ומטען הזיבורית מלא. בתהליך העלייה משתחרר מטען הזיבורית ותאי הציפה מתרוקנים "הטריאסטה", נרכשה על ידי צבא ארצות הברית ב-1958 תמורת רבע מיליון דולר. ב-23 בינואר 1960 צללו דון וולש, קצין בצי האמריקאי, וז'אק פיקאר, בנו של מתכנן הכלי אוגוסט פיקאר, לנקודה העמוקה ביותר המוכרת, תהום צ'לנג'ר שבשקע מריאנה, בצפון-מערב האוקיינוס השקט. ההנחה הייתה שבעומק זה אין זרמים ושניתן יהיה להשליך במקום פסולת רדיואקטיבית. הצלילה ארכה כ-5 שעות ובסופה הגיעה הטריאסטה לעומק של 10,911 מטרים. שום כלי שיט אחר לא צלל עד אז לעומק דומה. הצוות גילה כי גם בעומק זה קיימים יצורים חיים, ומכאן כי קיימים זרמים המביאים חמצן חדש גם בעומק זה. הטריאסטה שהתה כ-20 דקות על הקרקעית לפני שהחלה במסע חזרה אל פני הים.

רק בשנת 2012 התרחשה צלילה מאוישת נוספת לקרקעית תהום צ'לנג'ר, כשג'יימס קמרון צלל לקרקעית עם הצוללת "דיפסי-צ'לנג'ר" (Deepsea Challenger), אם כי צלילות לא מאוישות התרחשו עוד ב-1995 על ידי היפנים וב-2009 על ידי המכון האוקיינוגרפי בוודס הול.

## ראו גם
* בתיספרה

## לקריאה נוספת
* פיר דה לאטיל, **כובשי המצולות: מן הנאוטילוס עד הבאתיסקאף**, תרגום מצרפתית של **De Nautilus au Bathyscophe**, תרגם: דניאל שר, הוצאת מסדה, 1964, עמודים 175-130.

## קישורים חיצוניים

* 
* ערן מינהר, ״תמרון פיקארד״ - על משפחת פיקארד, בפודקאסט ״מינהר הזמן״, ״כאן״, תאגיד השידור הישראלי
* 
* נאוה רשב"א,הבטיסקפ המפורסם טרייסטה, 'מערכות ים' מ"ז מאי 1960, עמ' 65.

קטגוריה:צוללות
קטגוריה:בלגיה: המצאות
פריסקופ

ממוזער|150px|right|פריסקופ צבאי ידני:
<br>'''1''' - עינית <br>
'''2''' - פריזמה דיאגונלית <br>
'''3''' - ידית אחיזה<br>
'''4 - 6''' - עדשות הגבהה<br>
'''5''' - גוף הפריסקופ<br>
'''7''' - עדשות שדה<br>
'''8''' - עדשות<br>
'''9''' - פריזמה דיאגונלית ראשית<br>
'''10''' - חלון
שמאל|ממוזער|250px|סכימה של פריסקופ
ממוזער|שמאל|פריסקופ אופטי לצוללות מתקופת מלחמת העולם השנייה מתוצרת חברת "צייס"
**פריסקופ** הוא מכשיר אופטי המאפשר להפנות את קו הראייה באמצעות מראות וכך לקבל זווית ראייה המתקבלת ממקומות שהגישה אליהם קשה או בלתי אפשרית. פריסקופ פשוט מורכב מצינור שבו שתי מראות המונחות זו מול זו במקביל ובזווית של 45° מהקו המחבר ביניהן.

## שימושים
הפריסקופים הראשונים נמכרו כבר ב-1430 על ידי יוהאן גוטנברג, (הידוע יותר בשל תרומתו לדפוס). הם שימשו במהלך פסטיבלים והתכנסויות כדי לצפות במתרחש מעל ראשי האנשים בקהל.

שימוש בפריסקופים הפך לנפוץ ושימושי במיוחד בכלים צבאיים סגורים כגון טנקים, נגמ"שים וצוללות המאפשר להם תצפית מנקודה נסתרת או מוגנת. בצוללות מאפשר הפריסקופ לאנשי הצוות לצפות החוצה מן הצוללת בלא שזו תאלץ לעלות מעל פני המים.

השימוש הצבאי הראשון בפריסקופ נעשה במלחמת האזרחים האמריקנית בשנת 1861, במהלכה השתמשו צוללות בפריסקופ שהיה מבוסס על פריזמות. במהלך מלחמת החפירות במלחמת העולם הראשונה השתמשו חיילים בפריסקופים מתוך שוחות ותעלות על מנת לצפות במתרחש בחוץ מבלי להחשף.

## פריסקופ מודרני
פריסקופ מודרני שבו נעשה שימוש בצוללות לשימוש צבאי, מורכב מעדשות מגדילות ומתפקד גם כטלסקופ. בפריסקופ מודרני נעשה שימוש בפריזמות ובמערכת החזרה גמורה במקום שימוש במראות וזאת מכיוון שפריזמות בניגוד למראות אינן זקוקות לציפוי על פני משטחי ההחזרה ולכן הן צלולות יותר, ומאפשרות איכות תמונה טובה יותר.

בדרך כלל מורכבים עליהם גם אמצעים נוספים כגון מכ"ם ואמצעי טיווח לנשק וכן אנטנות שונות.
פריסקופ בצוללת מופעל באמצעים הידראולים ועליו להיות קשיח על מנת לעמוד במעמס הגרר בעת תנועת הצוללת במים.

בצוללות לשימוש צבאי מותקנים בדרך כלל שני פריסקופים. אחד לשימושי ניווט וצפייה, והשני לצורכי טיווח מטרות. טלסקופ הצפייה מאפשר מבט בגזרה רחבה אל היעד המבוקש, מגובה פני הים ועד לזווית אנכית לחלוטין, ובדרך כלל אינו מצויד באמצעי הגדלת תמונה. לעומת זאת פריסקופ הטיווח ההתקפי מאפשר מבט בזווית צרה יותר אך בהגדלה משמעותית של האובייקט הנצפה.

הפריסקופ הארוך בעולם הוא באורך 27 מטר ונמצא בכור גרעיני באיידהו, הוא משמש לצפייה בריאקציה של תהליכים גרעיניים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:הממלכה המאוחדת: המצאות
קטגוריה:מכשירים אופטיים
מיצר (מושב)

**מֵיצָר** הוא מושב עובדים של התק"ם השוכן בדרום רמת הגולן, בתחומי המועצה האזורית גולן. היישוב נמצא בגובה של 355 מטרים מעל פני הים, בקרבת נחל רוקד ונחל מיצר, והוא הדרומי ביותר מבין היישובים השוכנים לאורך גבול ישראל – סוריה, כשלושה ק"מ מצפון-מערב למשולש הגבולות ישראל-סוריה-ירדן.

היישוב קרוי על שם המבנה הטופוגרפי של השטח: שני יובלי נחל מיצר, העובר סמוך ליישוב ונשפך אל הירמוך, חוצים את פני רמת הגולן ויוצרים מצר יבשה.

## היסטוריה
מיצר הוקם כהיאחזות נח"ל ב-1981 על ידי גרעין נח"ל של תנועת "המתנחל הצעיר", ולאחר שנתיים הפך ליישוב קבע. בתחילה הכוונה הייתה להקים במקום היאחזות נח"ל, אולם התנועה המיישבת בחרה לקיים במקום מיד יישוב קבע. בשנת 1986 הוקמה במקום רפת. ב-1989 נטשו אותו מרבית חבריו עקב משבר חברתי, ובמקומם באו חברי גרעין קלע מצפון הגולן.

כלכלת היישוב מתבססת על חקלאות שלחין (גידולי כותנה, אבוקדו ואגוזי פקאן). כמו כן יש ביישוב לול פיטום ורפת חלב. היישוב הוא אחד מארבעת היישובים השותפים בכפר הנופש חמת גדר.

בשנת 2010 הוחלט לפרק את הקיבוץ בעקבות תת-אכלוס. מאז קלט היישוב משפחות חדשות לטובת הקמת המושב. בשנת 2015 שונה סיווג היישוב מקיבוץ למושב. המושב מושתת על שלושה עקרונות: חקלאות, קהילה וחינוך. כיום ישנם במיצר 40 משפחות חדשות שמהוות רוב מוחלט ביישוב. הקהילה עדיין קולטת משפחות במטרה לייצר מקום של עבודה עצמית, שיתופי פעולה ויוזמה.

בצמוד למיצר פועלת מכינה קדם צבאית – המדרשה למנהיגות חברתית במיצר. המכינה קיימת משנת 1998 וכיום עומד בראשה ליעד סולנקו.

## לקריאה נוספת
*מיכה לבנה, **גולן - 20 שנה ועוד 2000**, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1993

## קישורים חיצוניים

* 
* מיצר, באתר הגולן
* מיצר, באתר "מפה"

## הערות שוליים

*
קטגוריה:קיבוצים לשעבר
קטגוריה:היאחזויות נח"ל
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1981
קטגוריה:מושבים במחוז הצפון
כריסטופר מרלו

**כריסטופר מרלו** (באנגלית: **Christopher Marlowe**; 26 בפברואר 1564 - 30 במאי 1593) היה מהמחזאים האנגלים החשובים של העידן האליזבתני.

## חייו
מרלו נולד בעיר קנטרברי שבמחוז קנט, אנגליה, ולמד באוניברסיטת קיימברידג'. במשך חייו הקצרים אך מלאי ההרפתקאות (ייתכן שהיה סוכן כפול), הספיק לכתוב חמש טרגדיות שהצלחתן הייתה רבה והשפיעו רבות על בני תקופתו, המפורסם בהם הוא ויליאם שייקספיר. 

מרלו קנה את עולמו בכך שהחדיר לעולם התיאטרון האנגלי שימוש בחרוזים לבנים, מה שאפשר דיבור דרמטי הקרוב למציאות הרבה יותר מהשירה המחורזת של המחזאים שקדמו לו.

מרלו נרצח ב-1593, אך נסיבות הרצח המדויקות שרויות באפלה. בשל אי-הבהירות סביב התיגרה שבה מצא את מותו, בפרוור הלונדוני דפטפורד, צצו תאוריות קשר רבות סביב מותו. יש המבקשים לטעון שמרלו הוא המוח האמיתי מאחורי יצירות המופת של שייקספיר. התאוריה, שאינה מקובלת כלל על חוקרים רציניים, המציינים אותה כמופרכת, גורסת כי מרלו ביים את מותו משום שנרדף או בשל שירותו כמרגל, ברח לאיטליה או לצרפת ופרסם את כתביו באמצעות השחקן ויליאם שייקספיר. השערה מקובלת יותר מייחסת את מותו לפעילותו הוודאית בשירות החשאי של המלכה אליזבת.

התאוריה שהועלתה כאילו מרלו עומד מאחורי יצירותיו של שייקספיר, מבוססת בין השאר על העובדה המפוקפקת שבמחזותיו משולבים תיאורים מדויקים של מקומות ברחבי אירופה בהם שייקספיר מעולם לא ביקר. כמו כן, עולה מניתוח צוואתו של שייקספיר כי ספרייתו הפרטית הייתה דלה ביותר באופן שאינו מתיישב עם הידע וההשכלה שהפגין ביצירותיו. זאת בהשוואה לצוואות של משכילים בני דורו של שייקספיר שספרייתם העשירה עמדה בלב הצוואה שלהם. גם זו טענה מופרכת, כי לשייקספיר הייתה גישה לספריות אחרות ולכתבי יד שהושאלו לו.

יצירתו של מרלו "דוקטור פאוסטוס", שנכתבה בעקבות "אגדת פאוסט", היוותה השראה מסוימת ליצירתו המפורסמת של המחזאי הגרמני יוהאן וולפגנג פון גתה, ומאוחר יותר גם לאופרה "פאוסט" של המלחין הצרפתי שארל גונו. המחזה תורגם לעברית בידי מאיר ויזלטיר, וכן גם המחזה .

ביולי 2019 יצא לאור בהוצאת קמין, תל אביב, תרגום ראשון לעברית של "היהודי ממלטה". ד"ר דוני ענבר שתרגם את המחזה, הוסיף מבוא והערות. במחקרו, ענבר מגיע למסקנה שייתכן שכריסטופר מרלו חיבר את המחזה בהשראת דמותו של דון יוסף נשיא, ושהדרמה אינה בהכרח רוויית מוטיבים אנטישמיים, כפי שמייחסים לה.

יצירתו השירית של מרלו ,הרו ולאנדר' זכתה לפופולריות רבה בתקופתו והשפיעה גם על יוצרים אחרים בני התקופה.

## מחזותיו
* טמבורליין (שני חלקים)
* דוקטור פאוסטוס. עברית: מאיר ויזלטיר, ההוצאה לאור של אוניברסיטת תל אביב, 2011
* היהודי ממלטה. עברית, מבוא והערות: דוני ענבר, הוצאת קמין, 2019
* אדוארד II. נוסח עברי, אחרית דבר והערות: מאיר ויזלטיר, הוצאת דביר והמפעל לתרגום ספרות מופת, 2009
* הטבח בפריז
* דידו, מלכת קרתגו

## ראו גם
*שאלת זהותו של מחבר מחזות שייקספיר

## לקריאה נוספת
* **כריסטופר מארלו** – קטע מתוך 'הרו ולאנדר' (מאנגלית: רונן סוניס), דחק - כתב עת לספרות טובה, כרך ג', 2013.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* מאיר ויזלטיר, אחרית הדבר לספר "דוקטור פאוסטוס", ההוצאה לאור אוניברסיטת תל אביב, 2011
* 
* 
* 
* 
* זאב גלילי, מי כתב את הזוהר הקדוש ומי כתב את מחזות שקספיר, באתר "היגיון בשיגעון"
* 
* 
* 
* 
* Marlowe: A Casebook, ed. Avraham Oz, London: Palgrave, 2003

קטגוריה:מחזאים אנגלים
קטגוריה:ילידי 1564
קטגוריה:נפטרים ב-1593
חידה מכנית

**חידה מכנית (או פאזל מכני)** היא חידה שבה יש לפתור בעיה מכנית, כגון פירוק של חפץ מסוים או סידורו באופן מיוחד. בחידה מכנית על הפותר להפעיל לא רק את מוחו, אלא גם את ידיו. המהות הפיזית של החידה המכנית מוסיפה רכיבים נוספים של חשיבה לפתרון, כגון חשיבה מרחבית ותכנון מראש.

## קטגוריות

### חידת קומבינציה
ממוזער|שמאל|"חידת ה-15" הפתורה|192x192 פיקסלים
(החידה הידועה בשם "פאזל", שבה יש לסדר תמונה מסוימת שפורקה לעשרות או מאות חלקים המשתלבים זה בזה, היא קטגוריה מיוחדת של חידות מכניות) 

בסוף המאה ה-19 זכתה לפרסום רב "חידת ה-15", שבה יש לסדר 15 לוחיות בלוח בן 16 משבצות, באמצעות הזזה של לוחיות אל המשבצת הריקה שעל הלוח. משחק דומה הוא "שעת שיא", משחק שבו צריך להזיז כלים בצורת מכוניות על גבי לוח דומה על מנת לאפשר מעבר למכונית אחרת. שני משחקים אלה נקראים (בתרגום חופשי מאנגלית) פאזלי בלוקים זזים.

חידת קומבינציה תלת-ממדית שהופיעה כחידה מכנית שזכתה לתפוצה עצומה בשנות השבעים של המאה ה-20 היא חידת הקוביה ההונגרית, החידה המכנית הפופולרית ביותר. ממציאה של חידה זו, ארנה רוביק, המציא גם חידות מכניות נוספות, פחות פופולריות.

דוגמה אחרת לחידה מסוג זה היא חידת מגדלי האנוי, שבה יש להעביר סדרה של דסקיות ממוט אחד לאחר, תוך הקפדה על כללי ההעברה. חידה זו נמצאת בקטגוריה זו כי רק סדר פעולות נכון יאפשר את העברת כל הדסקיות כנדרש. 

### חידת פירוק

פתרון פאזלים מכניים מקטגוריה זו נעשה על ידי פירוק של מספר חלקים או פתיחה. בתוך חידות הפירוק נכנסים גם חידות עם מנגנון פתיחה נסתר.   

קופסאות הנקראות קופסאות סודיות או פאזלי קופסה, המאוד פופולריות ביפן, נכללות בקטגוריה זו. בחידות אלו ניתן למצוא מנגנונים שונים, בדרך כלל נסתרים מן העין, ביניהם לוחות נסתרות שיש להזיז, מגנטים, פינים או מיסבים כדוריים.   

בקטגוריה זו נכללים גם פאזלים מסוג מנעול. אלה הם מנעולים המעוצבים באופן מיוחד, או מנעולים רגילים שעברו שינוי. גם כאן יש מנגנון נסתר שעל הפותר לגלות.        

### חידת הרכבה
בחידת הרכבה הפותר מקבל חלקים שבאמצעותם יצטרך להרכיב משהו. למשל, בטנגרם, על הפותר להרכיב צורה מסוימת מחלקים בצורות גאומטריות שונות.

חידות הרכבה מסוג אחר הן חידות אריזה, בהן הפותר צריך לארוז חלקים לתוך כלי מסוים - בדרך כלל מסגרת דו־ממדית, או קופסה חלולה עם פתחים.     

### חידת מבוך
חידות שבהן על הפותר להעביר חפץ קטן ממקום אחד למקום אחר. חידות אלו יכולות להיות דו-ממדיות או תלת-ממדיות, גלויות או נסתרות.  

### חידת זריזות ידיים
חידות זריזות ידיים דורשות מהפותר ריכוז וקואורדינציה. 

### חפץ בלתי אפשרי

חידות שנראות בלתי אפשריות לקיום. 

בדרך כלל חידות אלה מגיעות בצורת בקבוק, שבו נמצאים המון חפצים. כדי לפתור את החידה צריך להוציא את החפצים האלה.

ישנם גם חפצים בלתי אפשריים שלא צריך לפתור בצורה רגילה - אלא רק להבין איך הכינו אותה.

## קישורים חיצוניים

*
1601

## אירועים

## נולדו

## נפטרו

## לוח שנה

### שנת 1601 לפי הלוח היוליאני

|}

## קישורים חיצוניים
1602

__TOC__

## אירועים

## נולדו

## נפטרו

## לוח שנה

### שנת 1602 לפי הלוח היוליאני

|}

## קישורים חיצוניים
1609

__TOC__

## אירועים

## נולדו

## נפטרו
רבי יהודה ליווא בן בצלאל (1520-1609~[1]), המוכר בכינויו המהר"ל (מורנו הגדול רבי ליווא) מפראג (בספרות הגרמנית כונה "רבי לעוו הגבוה"), רב, פוסק הלכה, מקובל והוגה דעות דתי יהודי, מגדולי ישראל הבולטים בעת החדשה.

## לוח שנה

### שנת 1609 לפי הלוח היוליאני

|}

## קישורים חיצוניים
1610

__TOC__

## אירועים

* קרב קלושינו – האיחוד הפולני-ליטאי הנהגת סטניסלב ז'ולקייבסקי מנצח את רוסיה הצארית בהנהגת וסילי שויסקי. ז'ולקייבסקי שולט על רוסיה בפועל וממנה תחתיו את מועצת שבעת בתי הבויארים, שאחד מהם הוא בית רומנוב.

## נולדו

*אברהם הלוי אמיגו

## נפטרו

* ??- מורנו הרב רבי יעקב קאשטרו (נולד ב-1525)

## לוח שנה

### שנת 1610 לפי הלוח היוליאני

|}

## קישורים חיצוניים
שלושת העקרונות של העם

[שמאל|ממוזער|[סון יאט-סן, מפתח הפילוסופיה]]
**שלושת העקרונות של העם** (במנדרינית: **&#19977;&#27665;&#20027;&#32681;**) הוא שמה של פילוסופיה פוליטית, אשר פותחה על ידי סון יאט-סן כחלק מתוכנית להפוך את סין למדינה חזקה, חופשית, ומשגשגת. 

## העקרונות
* עיקרון מִינדְזוּ – **לאומיות**. הכוונה במקור להיות המדינה חופשייה מכל עול אימפריאליסטי.

* עיקרון מִינצ'וּ'אֵן ("כוחו של העם") – **דמוקרטיה**. בעיני סון מהות הדמוקרטיה היא הקמת משטר חוקתי-דמוקרטי מערבי. לראייתו, הדמוקרטיה מורכבת משני חלקים עיקריים:
** כוח הפוליטיקה: זהו כוחו של העם להביא לידי ביטוי את שאיפותיו הפוליטיות, בדומה לפרלמנט במדינות אחרות, והוא מיוצג על ידי הוועדה המכוננת של הרפובליקה.
** כוח המשטר: זהו הכח לארגון המדינה. בנושא זה הרחיב סון את התפיסה החוקתית המערבית של שלוש זרועות השלטון ומערכת הבלמים והאיזונים על ידי התאמת העקרונות של השיטה לשיטה בת חמש זרועות שלטון שמקורה בשיטה הארגונית העתיקה שהייתה נהוגה בסין. "הזרוע המחוקקת", "הזרוע המבצעת" ו"הזרוע השופטת" הגיעו מהשיטה המערבית, ואילו "הזרוע המבקרת" (השקולה למבקר המדינה) ו"הזרוע הבוחנת" (השקולה לוועדת שירות המדינה) הגיעו מהשיטה הסינית המסורתית.

* עקרון מִינשֶנג ("רווחת העם") – עיקרון זה מתורגם לעיתים בפשטות כסוציאליזם למרות שממשלתו של צ'יאנג קאי שק השתדלה שלא לתרגמו ככזה. סון קבע את העיקרון בראותו בדמיונו מדינה מתועשת אשר אדמותיה מחולקות שווה בשווה בין החקלאים הסינים. סון, שהושפע מהוגה הדעות האמריקאי הנרי ג'ורג', חילק את רווחת האדם לארבעה תחומים עיקריים: מזון, ביגוד, דיור ותחבורה וראה בעיני רוחו משטר אידיאלי אשר ידאג לרווחת העם בכלל התחומים הללו.

----
**שלושת העקרונות של העם** הוא גם שמו הרשמי של ההמנון הלאומי של הרפובליקה הסינית.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:סין: היסטוריה
1614

__TOC__

## אירועים

כינוס אספת המעמדות האחרונה בצרפת עד 1789

## נולדו

## נפטרו

## לוח שנה

### שנת 1614 לפי הלוח היוליאני

|}

## קישורים חיצוניים
1625

__TOC__

## אירועים

## נולדו

* 24 בספטמבר – יוהאן דה ויט, פוליטיקאי הולנדי (נפטר ב-1672)

## נפטרו

## לוח שנה

### שנת 1625 לפי הלוח היוליאני

|}

## קישורים חיצוניים
1637

__TOC__

## אירועים

* דקארט מפרסם את ספרו "מאמר על המתודה", בו מופיע בין השאר, חוק סנל ומערכת הצירים הקרטזית
* שרפה גדולה בבריסק מנוצלת על ידי הנוצרים לפגוע ביהודים

## נולדו

*אברהם אבלי הלוי גומבינר – המגן אברהם (נפטר ב-1683)

## נפטרו

## לוח שנה

### שנת 1637 לפי הלוח היוליאני

|}

## קישורים חיצוניים
1638

__TOC__

## אירועים

## נולדו

* יאיר חיים בכרך, ה"חוות יאיר", מגדולי רבני גרמניה (נפטר ב-1702)

## נפטרו

## לוח שנה

### שנת 1638 לפי הלוח היוליאני

|}

## קישורים חיצוניים
1649

__TOC__

## אירועים
[180px|ממוזער|1649 - [צ'ארלס הראשון מלך אנגליה מוצא להורג]]

## נולדו
* ג'ון בלואו, מלחין ונגן עוגב אנגלי (נפטר ב-1708)

## נפטרו

## לוח שנה

### שנת 1649 לפי הלוח היוליאני

|}

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים
1631

__TOC__

## אירועים

## נולדו

## נפטרו

## לוח שנה

### שנת 1631 לפי הלוח היוליאני

|}

## קישורים חיצוניים
1651

__TOC__

## אירועים

## נולדו

## נפטרו
2 בספטמבר – קסם סולטן, הייתה האישה החזקה ביותר בהיסטוריה העות'מאנית ודמות בולטת בתקופת סולטנות הנשים. תפסה עמדת כוח והשפיעה על הפוליטיקה של האימפריה העות'מאנית כשנהייתה האסקי סולטאן כפילגש המועדפת של הסולטאן העות'מאני אהמט הראשון (1590-1617) וולידה סולטאן כאמו של מוראט הרביעי (1612-1640) ואבראהים הראשון (1615-1648), וכסבתו של מהמט הרביעי (1642-1693).

## לוח שנה

### שנת 1651 לפי הלוח היוליאני

|}

## קישורים חיצוניים
1658

__TOC__

## אירועים

## נולדו

*17 בינואר – שמשון ורטהיימר, יהודי החצר של קיסרי אוסטריה (נפטר ב-1724)

## נפטרו

## לוח שנה

### שנת 1658 לפי הלוח היוליאני

|}

## קישורים חיצוניים
1661

1661 היא שנה פלינדרומית, היחידה במאה ה-17. השנה הפלינדרומית הקודמת לה היא 1551, והבאה אחריה היא 1771.
__TOC__

## אירועים

## נולדו
* גיום פרנקו אנטון, המרקיז דה לופיטל, מתמטיקאי צרפתי (נפטר ב-1704)
*הרב יעקב ריישר

## נפטרו

## לוח שנה

### שנת 1661 לפי הלוח היוליאני

|}

## קישורים חיצוניים
1666

**1666** היא שנת הפלאות המקורית.
__TOC__

## אירועים
[שמאל|ממוזער|280px|[השריפה הגדולה של לונדון, ציור משנת 1666]]

במהלך שהותו בביתו שבכפר וולסתרופ, עקב התפרצות מגפת הדבר, אייזק ניוטון עורך ניסויים פורצי דרך בתחום האופטיקה, ומפתח רעיונות ראשוניים שהובילו מאוחר יותר לפיתוח החשבון האינפיניטסימלי ולניסוח חוקי התנועה.

שבתי צבי, שהוכר כמשיח שקר, נאסר על ידי שלטונות האימפריה העות'מאנית ומתאסלם. אירוע זה גרם לזעזוע עמוק ולהתפכחות רחבה בקרב יהודי העולם.

בין ה־2 ל־5 בספטמבר פורצת **[[השריפה הגדולה של לונדון]]**, שהורסת כ־13,200 בתים ו־87 כנסיות, כולל קתדרלת סנט פול, וגורמת לאובדן ביתם של אלפי תושבים.

נמשכת מגפת הדבר בלונדון, שהחלה בשנה הקודמת וגובה קורבנות רבים.

בין ה־11 ל־14 ביוני מתרחש **[[הקרב בן ארבעת הימים]]**, קרב ימי במסגרת המלחמה האנגלו-הולנדית השנייה, שבו מביסים ההולנדים את האנגלים.

ב־4 באוגוסט מתקיים **[[קרב יום סנט ג'יימס]]**, שבו מנצח הצי הבריטי את הצי ההולנדי.

ב־14 בנובמבר מתבצע ניסוי ראשון של **העברת דם בין בעלי חיים**, שתועד על ידי המדען סמואל פיפס.

ב־22 בדצמבר נוסדת **[[האקדמיה הצרפתית למדעים]]** בפריז, בהוראת המלך לואי ה־14.

ב־4 ביוני מוצגת בפריז לראשונה הקומדיה **"המתבודד"** מאת מולייר.

ב־26 באוקטובר נפטר **[[עבאס השני, שאה פרס]]**, ובנו סם מירזה יורש את כסאו.

You said:
מה הכוונה 

## נולדו

## נפטרו
* 22 בינואר – שאה ג'האן, המלך המוגולי החמישי (נולד ב-1562)

## לוח שנה

### שנת 1666 לפי הלוח היוליאני

|}

## קישורים חיצוניים
1678

__TOC__

## אירועים

## נולדו
[שמאל|ממוזער|200px|אנטוניו ויוואלדי, 1678 - [1741]]נולד הרב יונה לנדסופר גדול רבני בוהמיה ומחבר השו"ת "מעיל צדקה"   

## נפטרו

## לוח שנה

### שנת 1678 לפי הלוח היוליאני

|}

## קישורים חיצוניים
1669

__TOC__

## אירועים

הר הגעש אטנה התפרץ ופגע בעשר עיירות ובעיר קטניה באיטליה.

## נולדו

## נפטרו

## לוח שנה

### שנת 1669 לפי הלוח היוליאני

|}

## קישורים חיצוניים
1685

__TOC__

## אירועים

* (מרץ) - פרסום הקודקס השחור על ידי לואי הארבעה עשר, מלך צרפת, הכולל מבחר חוקים המפלים קבוצות מיעוטים שונות (ובהן יהודים ושחורים) ברחבי האימפריה הצרפתית
* (אפריל) - המלך המוגולי אורנגזב מטיל מצור על סולטנות ביג'אפור; מאוחר יותר במהלך השנה יכבוש גם את סוראט
* (מאי-אוקטובר) - הצרפתים מקימים שגרירות בסיאם
* קרבות בין ונציה לעות'מאנים באלבניה ובבוסניה. ונציה מצליחה לכבוש לתקופה קצרה את פלופונסוס
* פולין יוצאת למלחמה נגד העות'מאנים במולדובה, פודוליה ואוקראינה (עד 1686) 
* הישועים מקימים מיסיון ראשון בפונדיצ'רי שבהודו
* פתיחת נמלי סין (אמוי וקנטון) לסחר בתה ובחרסינה עם האנגלים 
* מושבת שודדי ים מוקמת ליד מדגסקר
* תחילת שלטונו של אקבה כמלך דהומיי (עד 1708) 
**מדע וטכנולוגיה**: 
* שטפן פרפלר, שען מנירנברג ממציא כיסא גלגלים, ככל הנראה הראשון בעולם
* תחילת גידול אורז בצפון אמריקה
* בווינה מוקמת לראשונה בעולם מחלקה מקצועית לכיבוי שרפות
* מגפת דבר בספרד
**אמנות**:
* הנרי פרסל מפרסם את המזמור "רחש לבי דבר טוב" 
* מושלם האגף הצפוני של ארמון ורסאי; שארל לה ברון מעצב את "אולם המלחמה והשלום" בארמון
* בניית ארמון ונדום  
**בעולם היהודי**:
* גירוש יהודי מרטיניק 
* "ברכה ושלום" בית כנסת ראשון בסורינאם ובית כנסת ציבורי ראשון בחצי הכדור המערבי

## נולדו

## נפטרו

## לוח שנה

### שנת 1685 לפי הלוח היוליאני

|}

## קישורים חיצוניים
פנגולינאים

**פַּנְגּוֹלִינָאִים** (שם מדעי: Pholidota) היא סדרה במחלקת היונקים, ובה קיימת בימינו משפחה אחת, הכוללת שלושה סוגים (בעבר היה רק סוג אחד) ושמונה מינים.

משקלם של הפנגולינים נע בין ארבעה קילוגרם (אצל פנגולין עצים קטן) ל-33 קילוגרם (אצל פנגולין ענק). אורכם נע בין 30 ל-100 סנטימטר.

## מיון
*סדרה **פנגולינאים** (*Pholidota*)
**סוג ללא מקור Argyromanis - נכחד
**סוג ללא מקור Orthoarthrus - נכחד
**סוג ללא מקור Euromanis - נכחד
**משפחה Eurotamanduidae - נכחדה
***סוג אירוטמנדואה (*Eurotamandua*)
**על-סדרה Eupholidota
***משפחה Eomanidae - נכחדה
****סוג אאומאניס (*Eomanis*)
***על-משפחה Manoidea
****משפחה פטריומאניים (Patriomanidae) - נכחדה
*****סוג קריפטומאניס (*Cryptomanis*)
*****סוג פטריומאניס (*Patriomanis*) - נכחד
****משפחה **פנגולניים** (Manidae)
*****סוג נקרומאניס (*Necromanis*) - נכחד
*****תת-משפחה Smutsiinae
******סוג פנגולין עצים (*Phataginus*)
*******מין פנגולין עצים קטן (*Phataginus tricuspis*)
*******מין פנגולין עצים גדול (*Phataginus tetradactyla*)
******סוג פנגולין גדול (*Smutsia*)
*******מין פנגולין ענק (*Smutsia gigantea*)
*******מין פנגולין הכף (*Smutsia temmincki*)
*****תת-משפחה Maninae
******סוג פנגולין (*Manis*)
*******מין *Manis hungarica* - נכחד
*******מין *Manis lydekkeri* - נכחד
*******מין פנגולין אסייתי ענק (*Manis paleojavanica*) - נכחד
******תת-סוג Manis
*******מין פנגולין הודי (*Manis crassicaudata*)
*******מין פנגולין סיני (*Manis pentadactyla*)
******תת-סוג Paramanis
*******מין פנגולין מלאי (*Manis javanica*)
*******מין פנגולין פיליפיני (*Manis culionensis*)

## גלריה

קובץ:Manis gigantea 01 by Line1.JPG|פנגולין ענק
קובץ:Steppenschuppentier2.jpg|פנגולין הכף
קובץ:Scaly ant eater by by Dushy Ranetunge 2a.jpg|פנגולין הודי
קובץ:Pangolin borneo.jpg|פנגולין מלאי
קובץ:Tree Pangolin.JPG|פנגולין עצים קטן
קובץ:Длиновостый панголин.jpg|פנגולין עצים גדול
קובץ:Necromanis franconica.jpg|הפנגולין הקדום *Necromanis*
קובץ:Pangolin defending itself from lions (Gir Forest, Gujarat, India).jpg|פנגולין מתגונן מפני אריות


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1904
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון אדוארד גריי
קטגוריה:טקסונים קיימים שהתפתחו בפלאוקן
דקר

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה הולנדיים
קטגוריה:שמות משפחה לפי עיסוק
גלשנאים

**גלשנאים** או "**[[למורים (על-משפחה)|למורים]] מעופפים**" (שם מדעי: Dermoptera), היא סדרה במחלקת היונקים, בה משפחה יחידה, גלשניים (Cynocephalidae), בה שני סוגים, ובכל אחד מהם מין יחיד: גלשן מלאי (*Galeopterus variegatus*) וגלשן פיליפיני (*Cynocephalus volans*), וישנם גם שני מינים קדומים שנכחדו, הנמצאים בסוג נפרד.
## מאפיינים
הגלשנאים מצויים בדרום-מזרח אסיה, והם שוכני-עצים הדואים מעץ לעץ בעזרת קרומי-עור המתוחים בין ידיהם. הגלשנאים פיתחו את שיטת הדאייה כחלק מההסתגלות לחיים בצמרות העצים, כאמצעי קל לעבור בין העצים השונים. קרומי העור מאטים את מהירות הנפילה, בדומה למצנח, והגלשנאים אף יכולים לכוון את כיוון דאייתם. למרות זאת, הם אינם עפים. טעות נפוצה זו בדבר תעופתם לכאורה היא זו שהביאה לכינוי השגוי "למורים מעופפים", המכיל טעות נוספת - שכן הגלשנאים אינם קרובים כלל למשפחת הלמוריים.

משקלם של הגלשנאים נע בין קילוגרם אחד לשני קילוגרמים, ואורך גופם נע בין 35 ל-40 סנטימטרים, כשהגדול יותר הוא גלשן מלאי. ראשם קטן, זרועותיהם דקות, זנבם בינוני, ובאופן כללי גופם רזה וקליל. בשני צדדי ראשם עיניים המותאמות לראייה בינוקולרית טובה, ואוזניים קטנות יחסית. אף על פי שהם חיים על העצים, הגלשנאים אינם ניחנים בכושר טיפוס טוב, ועל גבי העץ הם מתקדמים בעיקר בעזרת קפיצות קלות. באוויר, על כל פנים, הם נעים בקלות: הגלשנאים מסוגלים לעבור בדאייה אחת עד 70 מטרים, תוך איבוד גובה מינימלי.

הגלשנאים הם בעלי-חיים ליליים וביישנים, החיים רק ביערות הטרופיים של דרום מזרח אסיה. מכיוון שכך, יחסית מעט ידוע על אורחות-חייהם. ידוע שהם אוכלי-צמחים הניזונים בעיקר מעלים, ענפים, פרחים, מוהל ופירות. הטורפים העיקריים של הגלשנאים הם עופות דורסים שונים, ובייחוד העיט הפיליפיני (Pithecophaga jefferyi).

## טקסונומיה
* משפחת **גלשנאים** (*Cynocephalidae*)
** מין יחיד בסוג, גלשן מלאי (*Galeopterus variegatus*)
** מין יחיד בסוג, גלשן פיליפיני (*Cynocephalus volans*)
** סוג *Dermotherium*
*** מין *Dermotherium major* (נכחד)
*** מין *Dermotherium chimaera* (נכחד)

## ראו גם
* סנאים מעופפים

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1945
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ורג' גיילורד סימפסון
שליט (קלפים)

שמאל|ממוזער|250px|ארבעת סוגי הקלפים: יהלום, לב, עלה ותלתן
**שליט**, במשחקי קלפים שמבוססים על לקיחות כמו למשל ברידג', דוראק וויסט ומשחקים רבים אחרים. הוא אחת מארבע צורות הקלפים שנבחרת כעדיפה על יתר הצורות באותו משחק.

אלה הם הקלפים (בדרך כלל כל הקלפים בסדרה מסוימת), שנחשבים לחזקים יותר מאשר קלפים שאינם מסדרת השליט, ושגוברים עליהם בלקיחה, אלא אם כן שליט גבוה יותר מונח על השולחן כחלק מהלקיחה. ברוב המשחקים הללו, אי אפשר לשחק קלף שליט אם יש בידך קלף מהסדרה הנדרשת ללקיחה; בעוד שבמשחקים בודדים דווקא ניתן לעשות זאת. התוצאה היא שמי שהניח את קלף השליט ככל הנראה יזכה בלקיחה שהתחילה מקלף שאינו מסדרת השליט.

במשחקים מסוימים הנחת שליט נקראת חיתוך.

## הערות שוליים

קטגוריה:ברידג'
קטגוריה:משחקי קלפים
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
מפרקים

שמאל|250px|ממוזער|הפטריות על עץ זה משמשות כמפרקים
**מְפָרְקִים** הם יצורים במארג המזון המפרקים תרכובות אורגניות, באמצעות הפרשת אנזימי עיכול מתוך תאיהם אל הסביבה. מקצת תוצרי הפירוק - תרכובות אורגניות קטנות ומסיסות - נספגות אל תוך גופם של המפרקים ומשמשות להם מקור אנרגיה וכמקור תרכובות פחמן. תוצרי פירוק אחרים, כמו למשל תרכובות אי-אורגניות, נשארים בסביבה ומנוצלים במחזוריות על ידי האורגניזמים החיים בקרקע וגם על ידי הצמחים תהליך שנקרא ,מיחזור תרכובות מזון (nutrient cyceling) - אלו יכולים להיות פחמן דו-חמצני ומים  ועוד אי אלו מלחי מזון שונים שנוצרים בעת תהליך הפירוק ,שלבסוף ייקלטו בחזרה על ידי בעלי החיים השונים, כמו הצמחים שינצלו את הפחמן הדו-חמצני והמים (וכן את אור השמש) לשם קיום תהליך ההטמעה, הידוע בתור "פוטוסינתזה" בו הם מייצרים לעצמם את הסוכרים אקסודטות שיופרשו משורשיהם(exudates) על מנת לתחזק את אותן מפרקים מה שמשלים את התהליך המחזורי.
 
בדרך זו המפרקים משתתפים בתהליכי פירוק או קומפוסט בשפה נכונה או  כך נוצר הומוס בטבע וממחזרים חומרים רבים, ולכן יש להם תפקיד חשוב במחזורי החומרים בבית הגידול. במארג מזון, המפרקים מפרקים את שיירות (שאריות) הפסולת שמופרשת מהיצורים החיים וכן את היצורים שאינם חיים. בזכות כך, נוצרת מחזוריות דרכה המפרקים מפרקים את האורגניזמים המתים ושאריותיהם, וכתוצאה מכך הם (המפרקים) פולטים את הדרוש לצמח- פחמן דו-חמצני ומים כדי שצמח חדש יוכל לבצע פוטוסינתזה ולהיות בבסיס מארג המזון.

בין המפרקים נמנים בעיקר חיידקים, פטריות ותולעים.

## פטריות
במערכות אקולוגיות רבות המפרקים העיקריים הם הפטריות. בניגוד לחיידקים, שהם אורגניזמים חד-תאיים, הפטריות מצויות במקבצים ומתחברות דרך דפנות התאים הקרובים, וכך יוצרות יחידה גדולה יותר, תפטיר, המוקפת בדופן תא גדול. הפטריות מסוגלות לחדור גם לאזורים לא חשופים של האורגניזם, ובנוסף הן היחידות שמסוגלות להשתמש באנזימים לפירוק ליגנין. שני יתרונות אלו הופכים את הפטרייה למפרק העיקרי ביערות, שבהם התרכובות האורגניות מכילות בעיקר ליגנין. הפטריות מפרקות את האורגניזם על ידי הפרשת חומצות מגופן שגורמות לו להירקב ולהתמוסס, ושואבות אותו חזרה ביחד עם החומצה והאורגניזם המומס. במשך הזמן הפטריות יאכלו את כל האורגניזם הרקוב. כאשר המקבצים נוגעים זה בזה, נוצרת פטרייה חדשה בנקודת המפגש, וכך הפטרייה מתרבה.

## תולעים
ישנם סוגים מסוימים של תולעים המוגדרים כמפרקים מפני שהתנהגותם דומה לאוכלי פגרים. לדוגמה, תולעת שמפרקת תפוח הורסת את הקליפה, ובכך חושפת את החלק הפנימי ועוזרת לו להירקב. בנוסף, בעקבות פירוק הקליפה, היא חושפת את החלק הפנימי של הפרי למפרקים אחרים. סוגים מסוימים של תולעים מפרקים גם בעלי חיים.

## ראו גם
* מחזור הפחמן
* מחזור החנקן

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אקולוגיה
קטגוריה:מטבוליזם
ג'ון קיטס

**ג'ון קיטס** (באנגלית: **John Keats**; 31 באוקטובר 1795 - 23 בפברואר 1821), היה מחשובי המשוררים הרומנטיים האנגלים.

## חייו
קיטס נולד בכפר ליד לונדון. אביו, שהיה בעל אורוות, נהרג בשנת 1803 בתאונה. אמו נישאה זמן קצר אחרי כן, אך עזבה את בעלה ועברה לגור עם סבתו של קיטס. האם נפטרה ממחלת השחפת ב-1810. קיטס ואחיו נשלחו על ידי סבתם לאפוטרופוסים שדאגו להמשך חינוכם. קיטס נשלח ללמוד רפואה, הוא התמיד בכך עד 1814 ואחר כך החליט להתמסר לעולם הספרות אליו נמשך מילדות.

קיטס התוודע ליוצרים מובילים של תקופתו, בהם לי האנט והמשורר פרסי ביש שלי. בשנת 1816 לי האנט עזר לו לפרסם את שירו הראשון בכתב-עת שערך. שנה מאוחר יותר, פרסם קיטס כשלושים שירים בקובץ שנקרא "שירים", הקובץ קיבל ביקורות פושרות.
ממוזער|162 פיקסלים|המצבות הצמודות של קיטס וסוורן בבית העלמין הפרוטסטנטי ברומא
קיטס התחיל לטפל באחיו הצעיר טום, שהיה חולה בשחפת. באותה תקופה כתב את שירו "אנדימיון" (*Endymion*). אחיו מת ב-1818, וסימני מחלת השחפת התגלו גם בג'ון. הוא עבר לגור בלונדון עם חברו, ושם התאהב בבחורה בשם פאני ברון  שהתגוררה עם אמה בבית חברו. בתקופה זו בקיץ 1819 כתב כמה מהטובים בשיריו: "אודה לפסיכה" (*Ode to Psyche*), "אודה לכד יווני" (*Ode on a Grecian Urn*) ו"אודה לזמיר" (*Ode to a Nightingale*). שקוע באהבה ובשירה, הוא התיש את עצמו.
ב-1820 פרסם את קובץ שיריו השני, הפעם זכה לביקורות משבחות. עקב מחלתו נצטווה על ידי רופאיו להתרחק מהחורף האנגלי, והוא עבר להתגורר באיטליה. בתחילה חי בנאפולי ואחר כך ברומא. בריאותו השתפרה מעט אך אחרי זמן קצר חלה הידרדרות במצבו. הוא מת ברומא בגיל 25 ממחלת השחפת, ונקבר בבית העלמין הפרוטסטנטי של רומא. בחודשים האחרונים לחייו טיפל בו ידידו, הצייר ג'וזף סוורן, שנקבר לצידו של קיטס.
לאחר מותו, נחשב קיטס כאחד מגדולי המשוררים של התקופה הרומנטית, למרות שבחייו זכה לביקורות מעורבות. הוא היווה מקור השראה לרבים מהאומנים שבאו אחריו, ביניהם המשורר אלפרד טניסון והאומנים הקדם רפאלים.

שירתו של קיטס עוסקת ביופי, אידיאלים והשוואה בין שלמות האידיאלים למימושם במציאות. הוא הרבה לעסוק בנושאים מתוך המיתולוגיה היוונית, וכן ביופי הטבע והאומנות. כתיבתו מתאפיינת באהבה שופעת חיים לשפה, ליצירי הדמיון וליופי, אבל גם מהולה במלנכוליה.

## קישורים חיצוניים

* אתר המוקדש לחייו ויצירתו של ג'ון קיטס
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמנים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:משוררים בריטים
קטגוריה:אנגלים שנפטרו משחפת
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1795
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1821
קטגוריה:מונצחים בשלט כחול של ארגון המורשת האנגלית
רומנסה

ה**רומנסה** (מספרדית: **Romance**) היא צורה עממית של שיר זמר שמקורה בספרד. ראשית תקופת היווצרותה של הרומנסה בין המאות ה-10 וה-12. הרומנסה הגיעה אל התרבות היהודית דרך הלאדינו, שפתם של יהודי ספרד ומגורשיה מסוף ימי הביניים ואילך. הרומנסה היא "אחותה" של הבלדה, ולה נקודות דמיון ושוני לבלדה.

הרומנסה היא שיר עלילתי סנטימנטלי, הנמסר ממספר לירי. חוקר הספרות שלמה הראל תיארה כ"גרסה פיוטית מוגבהת ומסוגננת של הניסיון האנושי, אודות ענייני גבורה, אהבה וכשפים". רוב עלילות הרומנסות קשורות בהווי ימי הביניים בספרד, סיפורי אבירים, פרשיות חצר, רעיות נאמנות או בוגדניות, מלחמות בין ממלכות, ועלילות השבויים במהלך מלחמת הנוצרים במורים המוסלמים. בין נושאיהן של רוב הרומנסות ששרדו בקרב צאצאי מגורשי ספרד שלקוחים מן ההווי הלא יהודי בולטות הרומנסות על נושאים תנ"כיים כמו משה על הר חורב, קינת דוד על אבשלום או רומנסה על אמנון ותמר.

הרומנסה המקורית-מסורתית היא בעלת ארבעה בתים שווים באורכם ומחורזים (נפוצה ביותר חריזה של א'-ב'-א'-ב', צורת חריזה שנחשבת מאוד עממית וקלה לאוזן), אך לאורך השנים הסתעפו מצורה מסורתית זו צורות נוספות.

בקורפוס הספרותי ניתן למצוא רומנסות מולחנות ושאינן מולחנות, ללא חריזה או עם חריזה משוכללת, קצרות או ארוכות ועוד גרסאות רבות. גם סיפור קצר יכול לענות על הקריטריונים הבסיסיים של רומנסה (4 בתים, אווירה פסטורלית, קול דובר לירי, תימה סנטימנטלית-רומנטית) ובמקרה כזה יימצאו חוקרי ספרות שיכניסו אותו לקטגוריה זו.

ההבדלים העיקריים של הרומנסה ביחס לבלדה הם הקלילות היחסית של התימות הרומנסיות, צורה יותר מוקפדת, ואופטימיות - הגיבור הרומנסי הוא "הגיבור הטוב" ולרב תסתיים הרומנסה בסוף טוב.

בין כותבי הרומנסות העבריים - שאול טשרניחובסקי, לאה גולדברג, יעקב אורלנד, נתן אלתרמן, נעמי שמר ורבים אחרים.

## ראו גם
* בוסתן ספרדי

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סוגות ספרותיות
ברוש

**ברוש** (שם מדעי: *Cupressus*) הוא סוג של עצים מחטניים, המצויים באזורי האקלים החם של חצי הכדור הצפוני, בהם צפון אמריקה, צפון אפריקה, המזרח התיכון, ההימלאיה, דרום סין וצפון וייטנאם. אלו הם עצים ירוקי עד או שיחים גדולים שגובהם 5–40 מטר, העלים דמויי קשקשים שאורכם 2–6 מ"מ המסודרים באופן נגדי זה לזה. האצטרובלים כדוריים או אליפטיים וגודלם 8–40 מ"מ, וכוללים 4–14 קשקשים המגינים על הזרעים.

השם ברוש מיוחס לעיתים לצמחים מחטניים אחרים הדומים לסוג זה, כגון טקסודיון (*Taxodium*), המכונה "ברוש הביצות", וכן *Chamaecyparis*, *Callitris*, *Cupressocyparis* ואחרים.

צבעי הברוש (צבע העלים) הם ירוק בהיר, ירוק כהה וירוק-אפור. לעלי הברוש צורה פרקטלית.

השימוש הרב בברוש כעץ בנייה, בעבר, גרם לכריתתו המרובה ולהכחדתו כמעט מוחלטת מהטבע המקומי.

מעלי הברוש מופק שמן המיועד לייצור בשמים, סבון ומוצרים נוספים. כמו כן, הוא משמש כשובר רוח בגבולות פרדסים, חלקות חקלאיות ובתי קברות. באזור הים התיכון, הברוש נחשב לתרופה עממית נגד שיעול, וברפואה העממית הערבית בארץ, המים - בהם מבושלים אצטרובלים כדוריים - משמשים לטיפול בבעיות חניכיים, שיניים וכן בסוכרת.

## מינים
### מינים הגדלים בארץ ישראל
*ברוש מצוי (*Cupressus sempervirens*) - מין הברוש היחיד הגדל בר בארץ ישראל.
*ברוש טוטם - עץ זקוף וצר, בעל צבע ירוק חזק שמקורו בדרום אירופה. הוא נכנס לארץ ישראל בשנות התשעים וניטע בגינות כבודד, כגדר חיה, וכאלמנט פיסולי. ברוש טוטם נחשב לקבוצה (cultivar group) בתוך המין ברוש מצוי. שמו המלא הוא: *Cupressus sempervirens var. pyramidalis* (או var. stricta או var. fastigiata)
*ברוש אריזוני (*Cupressus arizonica*) – עץ נוי שמקורו באריזונה. צורתו חרוטית זקופה בדומה לברוש המצוי מהזן האופקי, אולם ענפיו ועליו מכסיפים. גובהו 5 - 10 מטרים. בארץ ישראל, הברוש האריזוני ננטע על ידי קרן קיימת לישראל באתרים בגליל העליון המזרחי, בהם יער ביריה ונחל דישון.
*ברוש בכות (**Cupressus funebris'') – עץ נוי שמקורו בסין.
*[[ברוש פורטוגלי]] (''Cupressus lusitanica'') – עץ נוי שגדל ב[[מקסיקו]] וב[[פורטוגל]].
*[[ברוש גדול-פירות]] (''Cupressus macrocarpa'') – "ברוש לימוני". עץ נוי שמקורו ב[[קליפורניה]], הידוע בזכות [[אצטרובל]]יו. נפוץ בגינון.

==ברוש במקורות==
בכתובתיהם של מלכי אשור ובבל נרמז כי נכרתו בידם עצי ארזים ועצי ברושים מן הלבנון בכדי להשתמש בהם לצורכי בנייניהם:

.

בימי המקרא שימש העץ כסמל לרעננות:

.

שלמה המלך קיבל מחירם מלך צור עצי ארזים ועצי ברושים מן הלבנון לבניין בית המקדש ובית המלכות:

.

הברוש שימש בבניית דלתות, רצפה, מזוזות, כרובים וכלי נגינה בבית המקדש הישראלי:

,



מקום אילן הברוש משמש מגורים וקן לציפורים ולעוף הנקרא [[חסידה]] כמובא בספר תהלים ([[תהלים]] [[ברכי נפשי|פרק קד]] [[פסוק יז]]):



לדעת רוב החוקרים אין הברוש המוזכר במקרא זהה ל-Cupressus. לדעת [[עמנואל לב]] מדובר ב-Juniperus ([[ערער]]). לדעת [[אהרון אהרונסון]] מדובר ב-Juniperus drupacea ([[ערער גלעיני]]), ולדעת [[מנחם זהרי]] מדובר ב-Juniperus excelsa ([[ערער ברושי]]).

לדעת [[יהודה פליקס]], הברוש המצוי נקרא במקרא בשם **תאשור'''.

לפי התלמוד, הברוש נכלל בתוך עשרה מיני הארזים, כלומר עצי סרק שהאדם מחשיב רבות את השימוש בענפיהם או גזעיהם, כארז.

## ראו גם
ממוזער|עץ ברוש על גדות אגם גרדה באיטליה
*ברוש קרח
*ברוש פטגוני

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:ברושיים
קטגוריה:סוגי מחטניים
קטגוריה:עצים בתנ"ך
שמואל אביטל (פוליטיקאי)

**שמואל אביטל** (נולד ב-22 באפריל 1951) הוא חבר הכנסת לשעבר מטעם מפלגת העבודה, ושר בלי תיק מטעם מפלגת עם אחד (2001–2002).

## ביוגרפיה
אביטל נולד בעיר קזבלנקה במרוקו. עלה לישראל ב-1953 ואת לימודיו סיים בתיכון החקלאי "אשל הנשיא". בצה"ל שירת בחיל השריון וסיים את שירותו כסגן-אלוף במילואים. סיים תואר ראשון בספרות והיסטוריה של עם ישראל מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב.

אביטל כיהן כמזכיר וגזבר מושב תדהר, נבחר לרכז חברה ומשק בתנועת המושבים ושימש סמנכ"ל הרשות לפיתוח חקלאי. כיהן כיו"ר ועדת משק בתנועת המושבים, יו"ר ועדת הנוער בחטיבת בני המושבים ושימש מזכיר מחוז המושבים במפלגת העבודה ויו"ר האגף לתרבות ולחינוך בהסתדרות. במסגרת תפקידיו הציבוריים מונה ליו"ר החברה הכלכלית לפיתוח מושבי גת ושימש יו"ר ארגון מושבי הנגב.

בשנת 1992 נבחר לכנסת ה-13 מטעם מפלגת העבודה והיה חבר בוועדות הכנסת השונות, ועמד בראש השדולה החקלאית.

בבחירות המקדימות במפלגת העבודה בשנת 1996 לקראת הבחירות לכנסת הארבע עשרה, התמודד על המקום המשוריין למחוז המושבים והגיע שני אחרי שלום שמחון, עם 4,928 קולות. הוא שובץ במקום ה-48 ונשאר מחוץ לכנסת ה-14. באותה שנה מונה לגזבר ההסתדרות.

בשנת 2001, מונה לשר לתיאום חברתי מטעם מפלגת עם אחד בממשלה ה-29 בראשות אריאל שרון. עיקר תפקידו היה טיפול במפעלים במצוקה. במסגרת תפקידו היה מעורב בשורה של נושאים חברתיים. ב-22 בפברואר 2002 הגיש את התפטרותו מהממשלה, בהתאם להחלטת מפלגתו על פרישה מהקואליציה.

לאחר עזיבת החיים הפוליטיים, שימש כיושב-ראש קרן "מבטחים" ולאחר מכן, כחבר מינהלת קרנות הפנסיה הוותיקות. החל מספטמבר 2003 הוא שימש כיושב-ראש מועצת המנהלים של המשביר לצרכן החדש.

על פי כתבת תחקיר, אשר שודרה בתוכנית "השבוע" בערוץ 10 במאי 2010, בשנת 2002, בזמן ששימש כיו"ר קרן מבטחים, עזר אביטל לנוחי דנקנר לגייס סכום של יותר מ-50 מיליון דולר מכספי חברי הקרן לצורך קניית חברת אי.די.בי.. זאת, אף על פי שנוחי דנקנר ביקש את הסכום ללא ערבות, ולמרות מסמך פנימי שקבע כי נפלו פגמים בהליכי אישור עסקת המימון.

אביטל שימש כיושב ראש חברת "מקסימה" בין השנים 2008–2012, בתקופה בה הייתה בבעלות קבוצת אי.די.בי.

אביטל נשוי ואב לשלושה. חבר מושב תדהר.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* השבוע עם מיקי רוזנטל 07.05.10, באתר ערוץ 10
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי הכנסת מטעם העבודה
קטגוריה:בוגרי תיכון אזורי אשל הנשיא
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
קטגוריה:אנשי המושב
קטגוריה:הנגב: אישים
קטגוריה:שרים בלי תיק בממשלות ישראל
קטגוריה:פעילי ההסתדרות הכללית
קטגוריה:חברי הכנסת השלוש עשרה
קטגוריה:שרים שכיהנו בעת שלא היו חברי כנסת
קטגוריה:שרי ממשלת ישראל העשרים ותשע
קטגוריה:ישראלים ילידי מרוקו
קטגוריה:מועצה אזורית בני שמעון: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951
אדיסו מאסלה

**אדיסו מסלה** (באמהרית: **አዲሱ መሰለ**; נולד ב־16 ביוני 1961) הוא פוליטיקאי ישראלי שכיהן כחבר הכנסת בכנסת ה-14 מטעם מפלגת העבודה ומפלגת עם אחד, וחבר הכנסת הראשון יוצא אתיופיה.

## ביוגרפיה
אדיסו מסלה נולד בכפר במחוז בגמדר שבאתיופיה. בזמן פרוץ מלחמת האזרחים האתיופית היה חבר בארגון המורדים המרקסיסטי יחאפה. לאחר שהדרג החל לפעול כנגד הארגון ולרדוף את חבריו, מסאלה ברח לסודאן והגיע לישראל בשנת 1980. בישראל עבר את הגיור לחומרא שדרשה הרבנות מעולי ביתא ישראל בזמנו. מסאלה עבד במסגרת הסוכנות היהודית בקרב בני קהילתו.

רכש השכלה גבוהה באוניברסיטת בר-אילן, ובמקצועו הוא עובד סוציאלי קהילתי.

## קריירה פוליטית
מאסלה פעיל למען עלייתם של יהודי אתיופיה, מכהן כיו"ר ארגון הגג של עולי אתיופיה, חבר הנהלת המועצה הציבורית לקליטת עלייה, חבר הנהלה בהלצין (מרכז למורשת יהדות אתיופיה), חבר הנהלת מרכז ההיגוי לחינוך ילדי אתיופיה, חבר הנהלת מרכז ההתנדבות בישראל, וחבר הנהלת הפדרציה הספרדית בישראל.

בשנת 1996 היה מאסלה מראשי המאבק נגד מגן דוד אדום בפרשת השמדת מנות הדם של עולי אתיופיה.

בבחירות המקדימות של מפלגת העבודה לקראת הבחירות לכנסת הארבע עשרה בשנת 1996, נבחר מאסלה לרשימה כנציג העולים, בגלל פיצול במחנה העולים מברית המועצות, בניגוד לעמדת שמעון פרס וראשי המפלגה, שהעדיפו נציג מן העולים מברית המועצות כדי למשוך קולות של עולים אלו. בעקבות זאת, שוריין מקום נוסף ברשימה לכנסת ה-14 לסופה לנדבר.

בשנת 1997 עתר חבר הכנסת מאסלה לבג"ץ כנגד הענקת פרס ישראל לשמואל שניצר, בעקבות מאמר בוטה שלו נגד העלאת בני הפלאשמורה לישראל, ובהסתמך על ביקורת חריפה שמתח בית הדין לערעורים של מועצת העיתונות על מאמרו של שניצר. בג"ץ קיבל את העתירה ובדיון חוזר החליטה ועדת הפרס לא להעניקו למר שניצר. חבר הכנסת מסאלה שימש כחבר בוועדת העלייה והקליטה, בוועדת העבודה והרווחה, וכממלא-מקום בוועדת הכספים של הכנסת.

בבחירות הפנימיות בעבודה ב־1999, לקראת הבחירות לכנסת החמש עשרה לא נבחר מאסלה במשבצת העולים והוא טען בעקבות תחקיר של נחום שחף שהבחירות זויפו במגזר הדרוזי, ובעיקר במחשב הספירה המרכזי. במחאה על אי הסדרים בבחירות הוא תקף בחריפות את אהוד ברק במרכז העבודה, אך לא זכה למקום ברשימה. בעקבות זאת, הוא פרש ממפלגת העבודה והקים יחד עם עמיר פרץ ורפיק חאג'-יחיא את סיעת עם אחד. מאסלה שובץ במקום הרביעי ברשימת עם אחד בבחירות לכנסת ולא הצליח להיבחר לכנסת ה-15.

במאי 2015, לאחר הפגנות הקהילה האתיופית, התראיין מאסלה לחדשות 2 והסביר כי חי על קו ישראל - אתיופיה במסגרת עבודה והיה נשאר במידה והיו הצעות להשתלב במגזר הפרטי לאחר שסיים את הקריירה הפוליטית שלו. אשתו ושלוש בנותיו מתגוררות בישראל.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי הכנסת מטעם העבודה
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם עם אחד
קטגוריה:ישראלים ילידי אתיופיה
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:עליית ביתא ישראל: אישים
קטגוריה:חברי הכנסת הארבע עשרה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1961
אסון המכביה

שמאל|ממוזער|250px|גשר המכביה ה-15 מכיוון רמת גן
[שמאל|ממוזער|250px|גשר המכביה ה-15 מגשר העץ הצר שממזרח לו. ברקע נראה ה[ממדיון]]
**אסון המכביה** הוא תאונה שבה התמוטט גשר מעל נחל הירקון בעת טקס הפתיחה של המכביה החמש עשרה, ב-14 ביולי 1997. באסון נהרגו ארבעה ספורטאים ו-69 נפצעו.

## תיאור האירוע
בסביבות השעה שמונה בערב התמוטט גשר ארעי שהוקם כדי לאפשר את מעבר משלחות המכביה לאצטדיון רמת גן. בשל קריסת הגשר נפלו למי נהר הירקון המזוהמים רוב חברי המשלחת האוסטרלית, בה היו 373 ספורטאים, וחלק מחברי המשלחת האוסטרית, שמנתה 51 ספורטאים. 
תוצאות האירוע: ארבעה מחברי המשלחת האוסטרלית קיפחו את חייהם, 69 ספורטאים נוספים נפצעו בדרגות שונות של פציעה. 

עקב מכת הגשר במים, חומרים רעילים מתחתית הירקון עלו מעלה, והפגיעה בבריאותם של מי ששהו במים הייתה חמורה מכפי שהייתה אלמלא הזיהום בירקון. גם המחלצים שנכנסו למים על מנת לחלץ את הספורטאים נפגעו.

בעוד הספורטאים נמשים מן המים, המשיך להתנהל טקס הפתיחה במתכונת מקוצרת, והמכביה המשיכה להתנהל כרגיל.

## נפגעים
גרגורי סמול מת לפני הגעתו לבית החולים באותו יום, וככל הנראה, מותו נגרם מחבלה עקב הנפילה עצמה. באותו היום מתה גם ייטי בנט מחנק. 12 יום לאחר מכן, ב-26 ביולי 1997, מתה אליזבת סוויקי מזיהום. ב-10 באוגוסט 1997 מת וורן זינס מזיהום בדרכי הנשימה, ובנתיחה שלאחר המוות התגלה שהפטרייה Pseudallescheria boydii גרמה לזיהום.

מבין הספורטאים הפצועים התפרסמה האוסטרלית סאשה אלתרמן, שעברה למעלה משלושים ניתוחים.

## חקירה ומשפט
בית המשפט קבע כי אסון המכביה קרה בגלל מחדל חמור שנגרם, בין היתר, על ידי הגורמים הבאים: המזמין יורם אייל שלא הסתייע בליווי הנדסי כשמסר את ההזמנה, קבע לוח זמנים קצר מדי, והכשיר את המעבר על הגשר ללא אישור מהנדס; הקבלנים יהושע בן עזרא וברוך קרגולה שפעלו ללא סיווג מתאים להקמת גשרים לפי חוק רישום קבלנים, ללא מנהל עבודה מוסמך, ללא יומן עבודה, והגדילו את מפתח הגשר ללא אישור מהנדס; המהנדס מיכה בר-אילן שתכנן את הגשר עבור קבלן שלא מוסמך להקים גשרים ולא ביצע פיקוח עליון או ביקורת על ביצוע העבודה; ואדם מישורי בעל חברת האירועים שתיווך בין הנהלת המכביה לקבלנים, הזמין את העבודה ללא העברת מידע על היקף השימוש בגשר, ביצע חלק מהעבודה ללא תיאום עם הקבלנים ובניגוד לתקן, ובחר את הקבלנים אף שלא היו מוסמכים על פי חוק לבצע את העבודה. חמישה אנשים הורשעו בגרימת מוות וחבלה ברשלנות. ארבעה מהם נשלחו לתקופות מאסר של חמישה עד 21 חודשים והחמישי נידון לשישה חודשי עבודות שירות. ערעור שהגישו על פסק הדין, נדחה.

## לאחר האסון
האירוע הטראגי גרם למתח בין מדינת ישראל ליהדות אוסטרליה, שטענה שישראל מתמהמהת לפצות אותם כחוק.

האסון גרם לכך שנעשו מאמצים גדולים לנקות את נחל הירקון מהמזהמים שהיו בו שנים רבות. כמו כן, האסון, יחד עם אסון אולמי ורסאי, היה אחד הגורמים להקמתה של ועדת חקירה ממלכתית בראשות השופט ורדימוס זיילר, בחודש יולי 2001.

שנים רבות הייתה באזור האסון פינת זיכרון בלתי רשמית ובה מכתבי הזדהות עם הנספים, נרות נשמה וקישוטים שונים, עד שבשנת 2005 הקימו עיריית תל אביב-יפו ועיריית רמת גן במקום גשר גדול הנקרא "גשר המכביה ה-15", ופינת הזיכרון הוחלפה בלוח הנצחה עשוי שיש.

## קישורים חיצוניים

* 
* דין וחשבון ועדת החקירה הפרלמנטרית לעניין לקחי אסון גשר המכביה באתר הכנסת
* , 4 בינואר 2010
* 

## הערות שוליים

המכביה
קטגוריה:המכביה
קטגוריה:פארק הירקון
קטגוריה:נחל הירקון
קטגוריה:1997 בישראל
קטגוריה:יהדות אוסטרליה
המכביה
המכביה
המכביה
קטגוריה:יחסי אוסטרליה–ישראל
קטגוריה:אסונות קריסת גשר
עיגולי גרשגורן

באלגברה ליניארית, **עיגולי גרשגורן** מסייעים להערכת גודל הערכים העצמיים של מטריצה, באמצעות חישוב פשוט.

המונח הוא על שמו של המתמטיקאי סמיון ארונוביץ גרשגורן (Семён Аранович Гершгорин), נולד כהירשהורן (הירשהאָרן בכתיב היידישאי).

## תיאור פורמלי
תהא A מטריצה מסדר n\times n מעל הממשיים או המרוכבים.
נסמן R'_i(A)=\sum_{j=1,j\ne i}^n|a_{ij}|. כלומר, R_i'(A) הוא סכום הערכים המוחלטים של אברי השורה מספר i, פרט לאיבר שנמצא באלכסון.

כעת, כל הערכים העצמיים של A נמצאים באיחוד העיגולים הבא:

\bigcup_{i=1}^n\left\{z\isin\mathbb{C}:|z-a_{ii}|\le R_i'(A)\right\}.

הקבוצה המתוארת היא איחוד של n עיגולים סגורים במישור המרוכב, שמרכז כל אחד מהם הוא אחד מאיברי האלכסון הראשי של A, והרדיוס של כל עיגול הוא סכום הערכים המוחלטים של אברי השורה של המרכז, פרט לאיבר זה עצמו.

עוד אומר המשפט כי אם k מתוך העיגולים הללו יוצרים רכיב קשירות נפרד מ-n-k העיגולים האחרים, הרי שאותו רכיב קשירות מכיל בדיוק k מבין הערכים העצמיים.

## מסקנות
**מטריצה בעלת אלכסון שולט** (diagonal dominant matrix) היא מטריצה שבה
הערך באלכסון (בערכו המוחלט) גדול מסכום יתר האיברים בשורתו (בערכם המוחלט),
כלומר \forall i: |a_{ii}|>R_i'(A).
תוצאה מיידית של משפט גרשגורן היא: אם מטריצה היא בעלת אלכסון שולט
אז המטריצה היא הפיכה. זאת מאחר שמטריצה היא הפיכה אם ורק אם 0 אינו ערך עצמי שלה, אבל שליטה אלכסונית חזקה מבטיחה שכל אחד מהעיגולים אינו מכיל את ראשית הצירים (כי המרחק של מרכזם מהראשית גדול מרדיוס העיגול).

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:אלגברה ליניארית
תוכנית אל-עריש

**תוכנית אל-עריש** היא תוכנית מדינית שהועלתה לראשונה על ידי הרצל בינואר 1903, לאחר שנכשלו הניסיונות להשיג צ'ארטר מן השלטון העות'מאני להתיישבות יהודית בא"י. היוזמה יצאה לראשונה מגורמים בריטיים לנוכח השליטה הבריטית דה-פקטו במצרים דאז. התוכנית הייתה להתיישבות יהודית בטריטוריה שבשליטה אנגלית בסמוך לארץ ישראל - קפריסין או חצי האי סיני, לאור הקרבה לא"י. הרצל גם כינה את סיני בשם "פלשתינה המצרית".

מקור שמה של התוכנית הוא בעיר אל-עריש המצרית בחצי האי סיני לחוף הים התיכון.

קרבתו הגאוגרפית של ואדי אל-עריש לגבולות ארץ ישראל שימשה בידי הרצל נימוק מכריע במאמציו לשכנע את חבריו בוועד הפועל הציוני, כי עדיף להסתפק בתחליף ארעי, עד שיבשילו התנאים לצ'רטר על ארץ ישראל.

כדי לבדוק את אפשרות ההתיישבות בסיני נשלחה משלחת סקר מטעם ההסתדרות הציונית, שכללה את:
# ליאופולד קסלר  מהנדס מכרות - ראש המשלחת.
# אלברט גולדסמית, לשעבר קולונל בצבא האנגלי ושימש כמנהל הראשי של מושבות הברון הירש בארגנטינה.
# ג’ורג' הנרי סטאפנס, מהנדס אזרחי.
# אמיל לאורן (Laurent), פרופסור במכון לחקלאות בבלגיה ועמד בעבר בראש שתי משלחות חקר לקונגו.
# טומס הנרי איילמר הומפרי, מהנדס אזרחי, ששימש כמנהל הראשי של העבודות הציבוריות במצרים והיה נציג הממשלה המצרית.
# אוסקר מרמורק, אדריכל מווינה, חבר הוועד הפועל של ההסתדרות הציונית.
# הלל יפה, רופא ראשי של בית־החולים היהודי ביפו ורופא המושבות.
# זליג סוסקין, מהנדס חקלאי, מנהל משקים בארץ ישראל. חלק מהמשתתפים היו רק בחלק מהסיורים.

בשובם של חברי המשלחת לקהיר, ב-26 במרץ 1903, קיבל את פניהם הרצל שהגיע לשם וכבר נפגש עם הלורד קרומר (הנציב הבריטי) ועם שר החוץ המצרי בוטרוס ראלי.

הרצל קיווה ליישב באל-עריש כמה עשרות אלפי יהודים, בתוך זמן קצר, אך אנשי המשלחת הבהירו לו כי נדרשות מחויבויות מפורשות של הגורמים המעורבים (ממשלת בריטניה וממשלת מצרים) הן לנושא ההתיישבות והן לאספקת כמויות עצומות של מים לשטיפת הקרקע מהמלח שספוג בה, על מנת להכשירה לעיבוד חקלאי, כמקור פרנסה למתיישבים, דבר שייקח כמה שנים. לאחר כמה ימים של ישיבות וויכוחים סוערים, הם קיבלו הודעה מוויליאם ווילקוקס  שהיה אחראי על המים במצרים, שאין אפשרות להקצות מים מהנילוס להכשרת הקרקעות באל-עריש והוא קיבל את גיבויו של הלורד קרומר. בכך, למעשה, בוטלה תוכנית אל-עריש.

## קישורים חיצוניים
*צבי אילן, . מתוך עת־מול, גיליון 12, מרץ 1977
*צבי אילן, 
* יומנו של ד"ר הלל יפה, חבר המשלחת - פרק: באכספדיציה לאל-עריש.

## הערות שוליים

קטגוריה:ציונות: היסטוריה
קטגוריה:בנימין זאב הרצל
קטגוריה:סיני
אל-עריש
קטגוריה:פרויקטים של התיישבות יהודים מחוץ לארץ ישראל