open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מאיר בן ישי

**מאיר בן ישי** (נולד ב-1959) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה, שימש בעבר מפקד גדוד 906 ומפקד החטיבה המרכזית באוגדת עזה.

## ביוגרפיה
עם גיוסו לצה"ל שובץ בן ישי בנח"ל. הוא עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בתום הקורס שב לנח"ל והיה למפקד מחלקה. בהמשך שימש כמפקד פלוגה וסמג"ד בגדוד 932 ולחם במלחמת לבנון הראשונה. בשנים 1987–1988 שימש כמפקד גדוד 906. לאחר מכן מונה כמפקד מחוז דן בפיקוד העורף, כמפקד החטיבה המרכזית באוגדת עזה וכמפקד בסיס אימונים של פיקוד מרכז. בשנת 2000 השתחרר מצה"ל. בשנת 2001 מונה כמנכ"ל ארגון ההובלה סע-שא. בהמשך התגייס למשטרה ושירת בדרגת תת-ניצב. בין היתר שימש כראש חטיבת האבטחה וכסגן מפקד כוחות הפינוי של המשטרה בתוכנית ההתנתקות
לבן ישי תואר ראשון מאוניברסיטת בר-אילן.
## הערות שוליים

קטגוריה:מפקדי חטיבות מרחביות
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:תתי-ניצבים במשטרת ישראל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת לבנון הראשונה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1959
ברכילופוס גיבונסי

**ברכילופוס גיבונסי** (שם מדעי: *Brachylophus gibbonsi*) הוא מין נכחד של איגואנה גדולה שהתקיימה במשך ההולוקן של אוקיאניה, אשר התקיימה באי טונגה. לפי ההערכות מין זה נכחד מאה שנה לאחר בוא האדם לאיים בשנת 2800 לפני הספירה. 

הממצאים המאובנים שלה התגלו במספר איים קרובים כמו ליפוקה , האפאי  וטונגטאפו .

לטאה זו השתייכה לסוג ברכילופוס (*Brachylophus*), הקיים כיום והוא הסוג היחיד שאיננו מצוי באמריקה. לטאה זו הייתה גדולה בהרבה מקרוביה באורך של 1 עד 2 מטרים בקירוב וייתכן שדמה מעט לאיגואנה ירוקה מודרנית. ככל הנראה הייתה צמחונית בעיקרה.

לפי מספר חוקרים סוג איגואנה זה, אשר בניגוד לקרוביו אינו חי באמריקה אולי שרד על היסחפות על רפסודות צפות לאורך הזרם המשווני הדרומי  לעבר אוקיאניה. כיום ישנם 4 מינים בסוג, כשהמין *Brachylophus fasciatus* מפיג'י הופץ גם לטונגה בידי האדם.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-2004
קטגוריה:איגואנות
קטגוריה:בעלי חיים נכחדים מאוקיאניה
קטגוריה:בעלי חיים שנכחדו בהולוקן
לפיטיגואנה

**לפיטיגואנה** (שם מדעי: *Lapitiguana*) הוא סוג נכחד של איגואנה גדולה שהתקיימה במשך ההולוקן של אוקיאניה. היא התקיימה באיי פיג'י ונכחדה עם בוא האדם לאיים, ככל הנראה לפני 3,000 שנה מימינו.

סוג זה תואר בשנת 2003 בידי החוקרים: Pregill ו-Worthy וכלול בו מין יחיד - *Lapitiguana impensa*. משמעות שמה מלטינית: "האיגואנה של תרבות לאפיטה ", המקומית.
## מאפיינים
איגואנה זו הייתה גדולה יחסית באורך של 1.5 מטרים כשחצי מהאורך כלל הזנב, דומה לאיגואנה ירוקה. ככל הנראה היא ניזונה מצמחייה מקומית.

סוג זה לצד הסוג *Brachylophus*, הכולל כיום ארבעה מיני איגואנות החיות באיי פיג'י והמין הנכחד ברכילופוס גיבונסי התקיים בעבר בטוגה. שני סוגים אלו הם היחידים מבני משפחתם שאינם חיים באמריקה, וככל הנראה הצליחו לחצות את זרמי האוקיינוס השקט בהיסחפות על רפסודות צפות לאורך הזרם המשווני הדרומי  לעבר אוקיאניה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-2003
קטגוריה:איגואנות
קטגוריה:בעלי חיים נכחדים מאוקיאניה
קטגוריה:בעלי חיים שנכחדו בהולוקן
לבידוזאוריקוס

**לבידוזאוריקוס** (שם מדעי: *Labidosaurikos*; מילולית: "לטאת מלקחיים") הוא סוג של חולייתן נכחד מהמשפחה  Captorhinidae, שהיה אולי מראשוני הזוחלים האמיתיים. הוא התקיים בתקופת הפרם באמריקה הצפונית שלפני 279 עד 272 מיליון שנה מזמננו.

הסוג תואר ב-1950 בידי החוקר ג'ון וויליס סטובאל (John Willis Stovall) על סמך ממצאי מאובנים שהתגלו בתצורות ערוגות הפרם של טקסס ואוקלהומה , בהם התגלו מספר סינאפסידים, דו-חיים וזוחלים קדומים שונים. בסוג זה כלול מין יחיד - *Labidosaurikos meachami*.
## מאפיינים
הסוג היה קרוב לקפטורינוס והגיע לאורך של 1.5 מטר. במראהו דמה ללטאה מגושמת עם זנב קצר יחסית וגולגולת בעל "כיפה" רחבה אך לסתות צרות דומות מעט לחדק עם שיניים קטנות רבות, גדולות יותר בתוך הלסת העליונה מהתחתונה, המזכירות זוחלים פרימיטיביים או דו-חיים. אורך הגולגולת הידועה של הסוג הגיע ל-280 מ"מ, מה שאומר שהייתה גדולה יחסית לגודל הגוף. מבנה השיניים שלו מרמז שהיה אוכל צמחים קרקעיים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1950
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי וויליס סטובל
קטגוריה:זוחלים מעידן הפלאוזואיקון
קטגוריה:בעלי חיים שחיו בפרם באמריקה הצפונית
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1950
ניקולאי ברטרם

**ניקולאי ברטרם** (באנגלית: **Nikolai Bartram**;  5 בספטמבר  1873 - 13 ביולי 1931) היה מאייר רוסי, מעצב כרזות, היסטוריון אמנות ואספן. 

## קורות חיים
אביו, דמיטרי ברטרם, היה אמן צבעי מים, שהיה לו בית מלאכה קטן שבו יצר צעצועים. ניקולאי למד לצייר בגיל צעיר. כשהיה בן שש עשרה החל ללמוד בבית הספר לציור, פיסול ואדריכלות במוסקבה, אך נאלץ להפסיק לאחר שנתיים, עקב בריאות לקויה. שחזר הביתה, הוא ארגן סדנה לייצור צעצועי עץ, אותה ניהל במשך עשר שנים.

הוא גם למד את ההיסטוריה של הצעצועים ברוסיה. הדבר הוביל אותו לעבודותיהם של ההיסטוריון, איוואן זבלין, והאתנוגרפית, ורה חרוזינה. לאחר מכן החל לאסוף צעצועים, וכן עשה נסיעות למחוזות רחוקים כדי לאסוף בגדים וחפצי בית ישנים.

מ-1900 עד 1903 נדד ברחבי אירופה; ביקר בחנויות צעצועים וחזר עם מזוודות מלאות בבובות, חיילי צעצוע וחיות צעצוע. הוא גם פיתח עניין בספרי ילדים ויצר איורים לכמה סיפורי עם רוסיים ישנים. משנת 1904 שימש כאמן במוסקבה ועד 1917 היה ראש המחלקה לאמנות במוזיאון למלאכת יד. הוא ארגן שם סדנה, הכנת בובות עם ראשי חרסינה, לבושות בתלבושות עממיות. החנות שלו גם יצרה את ה"צעצועים האדריכליים" הראשונים ברוסיה, מבוססים על מבנים ומגדלים היסטוריים.

בשנת 1912 נשא לאישה את האמנית והאספנית Yevdokia Loseva, שהצטרפה אליו במפעליו השונים.  באוקטובר 1918, עם סיום מלחמת העולם הראשונה, הוא ויבדוקיה הקימו את מוזיאון הצעצועים של מוסקבה; למרות שהוא לא נפתח לקהל הרחב עד 1921. רבים מהפריטים שהוצגו נלקחו מאחוזות מולאמות, על ידי הממשלה הבולשביקית. בשנת 1924, המוזיאון הועבר לאחוזה סמוכה. ברטרם נשאר המנהל שלו עד מותו.

הוא היה חבר בארגונים רבים. ב-1916 מונה ליושב ראש איגוד עובדי האמנויות הדקורטיביות ותעשיית האמנות. מאוחר יותר כיהן כראש הוועדה לאמנויות דקורטיביות בקומיסריון העם לחינוך, וכן השתייך לוועדה להגנת אנדרטאות לאמנות ולעתיקות. הוא גם נבחר לאקדמיה הממלכתית למדעי האמנות.

הוא נפטר ב-1931, בן חמישים ושבע בלבד, ונקבר בבית הקברות נובודביצ'י.

זמן קצר לאחר מותו הועבר מוזיאון הצעצועים לזגורסק. בשנת 1980, הוא הועבר למיקומו הנוכחי בסרגייב פוסאד.

## גלריה

 File:1904. Бартрам. Сказка о золотом петушке 07.jpg
File:1902. Бартрам. Добрыня Никитич и Змей Горыныч 02.jpg
File:Бартрам Н. Д., Усмирение (1901).jpg
File:Бартрам Иллюстрация к русской сказке 3.jpg
File:First matryoshka museum doll buttom.jpg


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מאיירים
קטגוריה:מעצבי כרזות
קטגוריה:אספני אמנות
קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:ילידי 1873
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1931
איוואן זבלין

**איוואן זבלין** (**Ivan Zabelin**;  29 בספטמבר 1820 - 13 בינואר 1909) היה היסטוריון וארכאולוג רוסי בעל נטייה סלבופילית שסייע בהקמת המוזיאון הלאומי להיסטוריה בכיכר האדומה וניהל מוסד זה עד 1906. הוא היה הסמכות הבכירה בהיסטוריה של העיר מוסקבה ודמות מפתח בלאומיות הרומנטית הרוסית של המאה ה-19.

## ביוגרפיה
זבלין הצטרף לצוות הקרמלין של מוסקבה בשנת 1837. בהשפעת חוקרים כמו איבן סנגירב ופבל סטרוייב. זבלין היה מהראשונים שחקרו את ההיסטוריה של הפרברים והמנזרים של מוסקבה. זבלין למד את ההיסטוריה של עיבוד מתכת ועבודת אמייל ברוסיה של ימי הביניים. הוא גם נחשב למומחה לציור אייקונים ואדריכלות מוסקובית.

בשנת 1859 הזמין הרוזן סרגיי סטרוגנוב את זבלין לחפור את קברי הטומולוס הסקיתיים בדרום רוסיה ובחצי האי קרים. הוא פעל להחדרת שיטות סטרטיגרפיות בארכאולוגיית השדה הרוסית. הוא זה שחפר את קבר צ'רטומליק, אחד הקברים הסקיתיים הגדולים ביותר. הממצאים שלו הם כעת חלק מאוסף מוזיאון הארמיטאז'. זבלין איחד כוחות עם הרוזן אלכסי אובארוב בהקמת החברה הארכאולוגית הרוסית (ב-1864). הוא סיכם את ממצאיו ב-The Antiquities of Herodotus's Scythia 1866, 1873.

בשנת 1873 עזב זבלין את העיסוקים הארכאולוגיים והקדיש את עצמו לחקר מוסקוביה של סוף ימי הביניים. הוא עמד בראש האגודה להיסטוריה וארכאולוגיה של מוסקבה בין השנים 1872 ו-1888 והיה נערץ על ידי האמנים הלאומיים הרומנטיים כמו אנדריי ריאבושקין, סרגיי מאליוטין וויקטור וסנצוב.  בשנת 1894 נבחר זבלין לאקדמיה למדעים של פטרבורג.

זבלין האמין ש"נשמת העם" מתבטאת לא כל כך במוסדות המדינה ובהיסטוריה הפוליטית (כפי שקבעו עמיתיו הגרמנים) אלא בפרטים השוטפים של חיי הבית ויחסי המשפחה. הוא הרחיב את דעותיו בסדרת המונוגרפיות המפרטות את "החיים הפרטיים של העם הרוסי" במאות ה-16 וה-17. 

הטרילוגיה הגדולה של זבלין "חיי הבית של הצארים הרוסים" (1862), "חיי הבית של הצארינות הרוסיות" (1872) עדיין מצוטטים על ידי היסטוריונים מודרניים. הספר שלו "ההיסטוריה של החיים הרוסיים בזמנים הקדומים ביותר" נותר בלתי גמור.
## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:היסטוריונים רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1820
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1909
גיגנטוהירקס

**גיגנטוהירקס** (שם מדעי: *Gigantohyrax*; משמעות השם: "שפן ענק") הוא סוג נכחד של יונק מהסדרה שפנאים וככל הנראה ממשפחת השפניים, אשר התקיים באפריקה של הפליוקן שלפני 3.6 עד 2.6 מיליון שנה. יונק זה היה קרובו של שפן הסלע המודרני אך היה גדול ממנו בהרבה.

הוא תואר למדע ב-1965 בידי החוקר Kitching ונכלל בו מין יחיד - *Gigantohyrax maguirei*. הממצאים המאובנים שלו התגלו בתצורות שונגורה  שבאתיופיה, בעוד אחרים התגלו אולי באתר המורשת העולמית עמק מקאפן, שבדרום אפריקה.

השפן הקדום היה ידוע מממצאי גולגולת ושרידי לסת ושיניים, בייחוד של הלסת העליונה. על פיהם נראה שבניגוד לשפנאים גדולים מהמשפחה פליוהירקיים, כמו הטיטאנוהירקס, המגלוהירקס והקוובביהירקס שחיו באאוקן עד האוליגוקן והגיעו לגודל של עד 1 טון. אף שלא הגיע לגודלם עדיין היה כבד פי שלושה משפן הסלע המודרני ומהסוג שפן עצים.

למעשה שפן זה היה בעל קירבה מסוימת במבנה הטוחנות והמלתעות שלו לשפני העצים יותר משפני הסלע, אף שהתקיים על הקרקע והסלעים ולא בין העצים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1965
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'יימס קיצ'ינג
קטגוריה:שפניים
קטגוריה:יונקים שחיו בפליוקן באפריקה
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1965
החטיבה המרכזית (אוגדת עזה)

**החטיבה המרכזית באוגדת עזה** הייתה חטיבה מרחבית באוגדת עזה שפעלה בגזרת מחנות המרכז. 

החטיבה המרכזית הוקמה בנפת דיר אל-בלח עם פרוץ האינתיפאדה הראשונה והקמת המפקדה האוגדתית עוצבת שועלי הדרום. עם חתימת הסכם קהיר במאי 1994 עברה מפקדת החטיבה לפאת שדה. בשנת 1995 התמזגה לתוך החטיבה הדרומית.

## מפקדי החטיבה

*
קטגוריה:אוגדת עזה
קטגוריה:חטיבות מרחביות
קטגוריה:חטיבות צה"ל שפורקו
קמיל ארלנגר

**קמיל ארלנגר** (בצרפתית: **Camille Erlanger**; 25 במאי 1863 – 24 באפריל 1919) היה מלחין אופרה צרפתי. הוא למד בקונסרבטוריון של פריז אצל ליאו דליב (לחן), ז'ורז' מתיאס (פסנתר), כמו גם אמיל דוראנד ואנטואן טאובון (הרמוניה). בשנת 1888 הוא זכה בפרס רומא על הקנטטה שלו ולדה. האופרה המפורסמת ביותר שלו הייתה היהודי הפולני - Le Juif polonais , הופקה ב-Opéra-Comique בשנת 1900.

ארלנגר מת בפריז ונקבר בבית הקברות פר לשז.

רחוב בקוויבק סיטי, שדרת ארלנגר, נקרא על שם ארלנגר.

## עבודות
ממוזער|כרזה של הופעת הבכורה של האופרה היהודי הפולני ''Le juif polonais''
* ולדה, סצנה ליריקה (1888), ניתנה בקונצרטים קולון ב-1889
* האגדה של סן ז'וליאן ל'הוספיטלייה *La Légende de Saint-Julien l'Hospitalier*, דרמה בשלוש מערכות ושבעה חלקים, על פי סיפורו של גוסטב פלובר, (1888)
* קרמריה, דרמה לירית בשלוש מערכות, אופרה-קומיק 8 בפברואר 1897
* פאובלאס, ליברית מאת פייר-ברתלמי גאוסי, 1897
* היהודי הפולני Le Juif polonais, על פי רומן מאת Erckmann-Chatrian, Opéra-Comique, 11 באפריל 1900
* הבן של הכוכב Le Fils de l'étoile, מחזמר דרמטי בחמש מערכות, אפריל 1904, בית האופרה גרנייה
* לה גלו, דרמה לירית על פי הרומן מאת ז'אן רישפן
* אפרודיטה, מחזמר דרמטי בחמש מערכות ושבעה חלקים על פי הרומן מאת פייר לואיס, מרץ 1906, אופרה-קומיק
* המכשפה La Sorcière דצמבר 1912, פריז
* הספר מדוביל, 1917
* החבילה La Forfaiture, נכתב ב־1921 פריז
* ... ועוד

האופרה החבילה La Forfaiture, המבוססת על הסרט האילם The Cheat  משנת 1915, היא האופרה הראשונה המבוססת על סרט קולנועי.

## לקריאה נוספת

* Forbes, Elizabeth (1992), 'Erlanger, Camille' in The New Grove Dictionary of Opera, ed. Stanley Sadie (London) 


## קישורים חיצוניים

* 
* אודות קמיל ארלנגר באתר IMSLP
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי הקונסרבטואר של פריז
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות פר לשז
קטגוריה:מלחיני אופרה צרפתים
קטגוריה:זוכי פרס רומא
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1863
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1919
עקב סוואנה

**עקב סוואנה** (שם מדעי: *Buteogallus meridionalis*) הוא מין של דורס יום ממשפחת הנציים ומהסוג עקב שחור, החי באמריקה הדרומית סביב אזורים טרופיים, וניתן למצוא אותו בסוואנה ובביצה מיוערת , הוא מצוי בין פנמה והאי טרינידד ודרומה עד לבוליביה, אורוגוואי ועד למרכז ארגנטינה.

## תיאור
אורך העקב מגיע ל-46 עד 61 ס"מ, מוטת הכנפיים מגיעה ל-121 עד 140 ס"מ ומשקלו מגיע ל-845 גרם בקירוב, כשהנקבות גדולות יותר מהזכרים. העקב בעל נוצות אדומות עד חומות והנוצות חומות ובעלות קצוות שחורים. הפנים והצוואר בהירים יותר משאר הגוף אך המצח אדמוני. המקור מעוקל וצהוב והרגליים צהובות. לעקב זה רגליים ארוכות יחסית לדורס והוא יושב בתנוחה זקופה יחסית.

עקב זה דואה מעל הסוואנות והערבות המוצפות או הביצות הטרופיות בשטחי חיותו בחיפוש טרף של יונקים קטנים, עופות, זוחלים שונים, דו-חיים, דגים כמו צלופחים, סרטנים, עכבישאים, חרקים גדולים ואף שורשים. הוא מתצפת על הטרף ממקום גבוה וצולל אליו בהדרגה עד שהוא מאיץ לעברו והורג אותו עם טפריו. לעיתים מספר עקבים מתאספים סביב שריפות כדי לחטוף טרף המנסה להימלט מהאש. העקב גם מתנהל בחומסנות כלפי עופות אחרים, לרוב אנפתיים, חסידות ואף דורסים אחרים.

העקב מקנן על קן על עץ, בדרך כלל דקל ובו הוא מטיל ביצה אחת ולעיתים נדירות שניים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

## גלריה

Savanna hawk (Buteogallus meridionalis).JPG
Savanna Hawk - Pantanal - Brazil H8O0128 (15478923135).jpg
-AGUILUCHO COLORADO (Savanna Hawk) - TOMA DE SAFARI A CEIBAS-ENTRE RIOS.ARGENTINA.HORACIO PATRONE.jpg
Buteogallus meridionalis (Águila sabanera) (15421452208).jpg
Savanna Hawk (Buteogallus meridionalis) (28209553996).jpg
Savanna Hawk (Buteogallus meridionalis) immature.jpg


קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון לאת'אם
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1817
קטגוריה:עקבים
קטגוריה:בעלי חיים בפנטנל
I Need U

**I Need U** (בעברית: **אני צריך אותך**) הוא סינגל של להקת הבנים הדרום-קוריאנית BTS. הגרסה הקוריאנית של השיר פורסמה ב-29 באפריל 2015, כסינגל המוביל מתוך המיני-אלבום השלישי של הלהקה, *.* גרסה יפנית פורסמה בדצמבר 2015, ושתי גרסאות רמיקס קוריאניות נכללו באלבום האוסף הראשון של הלהקה, *[[The Most Beautiful Moment in Life: Young Forever]]*, שפורסם במאי 2016.

"I Need U" זיכה את הלהקה בפרס תוכנית הטלוויזיה הראשון שלה, הציג לראשונה את עלילת "BTS Universe", פתח בפני הלהקה סגנונות מוזיקליים בהם לא התנסתה לפני כן ופרץ את דרכה להכרה בינלאומית.

## וידאו קליפ
הווידאו קליפ של השיר פורסם בערוץ היוטיוב של ביג היט מיוזיק ב-29 באפריל 2015. בקליפ גילמו חברי הלהקה חבורת מתבגרים המתמודדים עם קשיים שונים. בקליפ זה הוצג לראשונה הנרטיב של הלהקה, "BTS Universe". הקליפ צבר מיליון צפיות ב-16 השעות הראשונות לפרסומו - צבירת הצפיות המהירה ביותר של הלהקה עד אז. ב-20 בנובמבר 2017 צבר הקליפ 100 מיליון צפיות.

לאחר פרסום הקליפ נודע כי הוא עבר עריכה כדי להתאים אותו לסיווג צפייה לגילאים נמוכים יותר. הגרסה המקורית פורסמה ב-10 במאי, והיא כוללת סצנות אפלות וגרפיות יותר. הקליפ המקורי עבר את רף ה-100 מיליון צפיות ב-16 במרץ 2021.

וידאו קליפ לגרסה היפנית של השיר פורסם ב-1 בדצמבר 2015. כל הגרסאות הופקו ובוימו על ידי חברת הפקת הווידאו הדרום-קוריאנית לומפנס.

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 2015
קטגוריה:שירי 2016
קטגוריה:סינגלים מ-2015
קטגוריה:סינגלים מ-2016
קטגוריה:שירי BTS
קטגוריה:שירים ביפנית
קטגוריה:שירים בקוריאנית
קטגוריה:שירים מרובי שפות
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי באנג סי-היוק
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ג'יי-הופ
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי פידוג
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי שוגה
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי RM
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי פידוג
היא לא תשוב

"**היא לא תשוב (הבלדה על עמליה וגל)**" הוא שיר של להקת אתניX שיצא בשנת 1996 כחלק מהאלבום פופ.

## רקע לשיר
בפרויקט של אתר ynet לקראת צאת האלבום "בטוח" סיפר זאב נחמה על השיר:

## במצעדים
במצעד הפזמונים השנתי תשנ"ו הגיע השיר למקום ה-9.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אתניX
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירי פופ רוק
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי זאב נחמה
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי זאב נחמה
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי תמיר קליסקי
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הליקון
Huiselijke zorgen

[שמאל|ממוזער|280px|הפסל ב[מוזיאון מידלהיים באנטוורפן, בלגיה]]
**Huiselijke zorgen** (בתרגום מילולי מהולנדית: "**דאגות ביתיות**") הוא פסל של הפסל והצייר הבלגי ריק ואוטרס. הפסל עשוי ארד, וממדיו הם: אורך: 60 ס"מ, גובה: 220 ס"מ, ורוחב: 63 ס"מ.

## יצירת הפסל
הפסל נוצר ב-1913 בבריסל. נל, אשתו והדוגמנית, סיפרה על יצירת הפסל: " . . . ערב אחד, בזמן שריק הציג לי את התוכניות הפיסוליות שלו, עמדתי ישר, ידיים שלובות, ראש מוטה מעט קדימה, מהורהרת. ראיתי את ריק מביט במכחול תופס נייר ומצייר בקדחתנות. . . לא הייתי מודעת לכך שהוא יצר שם את הטיוטה הראשונה של יצירת האמנות הזו "דאגות ביתיות", דמות אינטימית וגדולה. . . " .

## מיקומי הפסל
ואוטרס יצר 12 העתקי יציקות של פסל זה, והוא מוצב באתרים הבאים:
*מכלן
*רונסה 
*האג
*אנטוורפן
*קלן
*בואנוס איירס
*אמסטרדם
*ברוז'
*דורלה 
*ואטרמאל-בוסוורדה 
*קאפלן 
*
*קיים גם העתק נוסף ב .

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פסלים (יצירות)
וילמוש גרינפלד

**וילמוש גרינפלד** (נקרא גם **וילהלם גרינפלד**; בהונגרית: **Grünfeld Vilmos**; פשט, 17 בדצמבר 1855 – בודפשט, 26 בנובמבר 1921) היה כנר ומורה לכינור יהודי-הונגרי, קונצרטמייסטר של בית האופרה של בודפשט, הכנר הראשון של רביעיית המיתרים גרינפלד-בירגר (ז'יגמונד בירגר נגן הצ'לו).

## ביוגרפיה
וילמוש גרינפלד נולד במשפחה יהודית בפשט (חלקה המזרחי של בודפשט שאוחדה עם בודה לבודפשט ב-17 בנובמבר 1873), כבנם של שמעון גרינפלד (1808–1897), עצמאי, ושל יוזפין גרינפלד (1820–1912). הוא היה תלמידם של קארוי הובר ושל דויד רידלי-קוהנה בפשט ולאחר מכן המשיך את לימודיו בווינה. הוא ניגן בקונצרט את הקונצ'רטו לכינור של בטהובן כשהיה רק בן ארבע עשרה.

מ-1 באוקטובר 1869 ניגן בתיאטרון הלאומי בבודפשט, ומשנת 1884 בתזמורת של בית האופרה של בודפשט. שם, בשנת 1902, הפך לקונצרטמייסטר כלומר לכנר הראשון. הוא פרש לגמלאות ב-1915. כמוזיקאי קאמרי, השתתף לראשונה ברביעיית המיתרים של הובאי-פופר, ולאחר מכן ב-1894 הקים אנסמבל משלו עם ז'יגמונד בירגר היהודי גם הוא. רביעייה זו התקיימה במשך 16 שנים עד 1910.

### הרביעייה
אלברט שיקלוש כתב על רביעיית המיתרים של גרינפלד:

"שלוש רביעיות כלי מיתר הונגריות פעלו על הבמות של אולם הקונצרטים הקטן היחיד (דאז) בבירה, כמו גם באולם הקונצרטים המלכותי שנבנה מאוחר יותר:
* שטימפלר-וילמות
* גרינפלד-בירגר
* הובאי-פופר

כמובן, היו חילופי נגנים בהרכבים. בעוד שגרינפלד פעל קודם ברביעיית הובאי היו גם וריאציות אחרות, אבל אני עדיין יכול לראות את השני הכנרים הראשיים, גרינפלד והובאי, כפי שהופיעו בציבור כמנהיגים של ההרכבים שלהם. בעוד רביעיית הובאי הייתה "האריסטוקרטית", רביעיית גרינפלד הייתה ה"דמוקרטית". רבעיית ינה הובאי ניגנה לעיתים רחוקות יותר, התוכניות שלהם כללו בעיקר קלאסיקות, והמלחינים שלהם היו ידוענים זרים ומלחינים הונגרים בתדירות נמוכה ביותר. אצל רבעיית גרינפלד לעומת זאת, בנוסף לבטהובן, שומאן וברהמס ה"גדולים", תמיד היה מלחין הונגרי, זמר הונגרי או פסנתרן הונגרי בקונצרטים הפופולריים של רביעיית גרינפלד הן בערב והן בהופעות של אחרי הצהריים."

### המשך חייו ומותו
משנת 1898 לימד גרינפלד כפרופסור באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט במשך עשרים שנה. תלמידיו הידועים ביותר היו אליס בארדוש ובלה מלש. הוא היה בקשרי משפחה עם "רוט הקטן", השחקן, במאי ותסריטאי שאנדור רוט. גרינפלד המכובד ובעל ההשפעה סידר לו להיות ניצב בבית האופרה עוד בהיותו שחקן חובב. אשתו השנייה של גרינפלד הייתה אנה שוק (1863–1937), לה נישא ב-24 בדצמבר 1910 בבודפשט.

קברו נמצא בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה (5א–2–36).

## פרסים והוקרה
* 1915 – צלב האבירים של מסדר פרנץ יוזף
* 1917 – חבר לנצח בתזמורת בית האופרה המלכותי ההונגרי

## לקריאה נוספת
* אתר האקדמיה למוזיקה
* לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. גישה מקוונת
* לקסיקון התיאטרון ההונגרי
* ביוגרפיה של שאנדור רוט בספריית השחקנים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כנרים יהודים הונגרים
קטגוריה:מורים למוזיקה בהונגריה
קטגוריה:מורים למוזיקה יהודים
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:חברי מסדר פרנץ יוזף
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1855
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1921
פרנסואה לקואנטר

**פרנסואה ז'ראר מארי לקואנטר** (בצרפתית: **François Gérard Marie Lecointre**; נולד ב-6 בפברואר 1962) הוא איש צבא צרפתי בדימוס. כיהן כראש מטה הכוחות המזוינים של צבא צרפת מ-2017 עד 2021. מראשית אוגוסט 2016 ועד למינויו לראש מטה הכוחות המזוינים של צבא צרפת ב-2017 שימש כ פרנסואה הולנד.

כקפטן בצבא צרפת היה מעורב במבצע טורקיז ב-1994 ברואנדה. הוא הוביל הסתערות ב במלחמת בוסניה במאי 1995. בהסתערות זאת נעשה השימוש האחרון בכידון רובה בהיסטוריה של הצבא הצרפתי.

## ביוגרפיה
לקואנטר נולד ב-6 בפברואר 1962 בשרבור שבצפון-מערב צרפת. אביו, איב אורבן מארי לקואנטר (5 באפריל 1932 – 17 ביולי 1985) שירת בצי הצרפתי בתור צוללן.

[ממוזער|שמאל|250px|לקואנטר ב[אקול פוליטקניק]]
לקואנטר התכונן לצבא ב בעיר . לאחר מכן למד באקדמיה הצבאית סן-סיר, האקדמיה הצבאית הצרפתית החשובה ביותר מ-1984 עד 1987 ואז למד ב, אקדמיה צבאית המאמנת קצינים ונגדים בדרגת סרג'נט מייג'ור (רב-סמל מתקדם) מ-1987 עד 1988.

לקואנטר הוצב לשרת בחיל הים הצרפתי, ושירת בו בשנים 1988 עד 1991. הוא הועלה לדרגת קפטן (סרן בצה"ל) ב-1 ביולי אותה שנה.

מ-1993 עד 1996 היה מפקד פלוגה ברגימנט הנחתים השלישי בוואן. כקפטן בצבא צרפת היה מעורב במבצע טורקיז ב-1994 ברואנדה. לקואנטר פיקד על הפלוגה הראשונה של הרגימנט שכונתה "קבוצת נורד טורקיז". במהלך מלחמת בוסניה בהוראת הגנרל ארווה גוביאר והקולונל (אלוף-משנה) אריק סנדל, לקואנטר ולוטננט (סגן) ברונו אלואין הובילו הסתערות שהובילה לניצחון ב ב-27 במאי 1995.

מ-1996 עד 1999, לקואנטר היה מדריך באקדמיה הצבאית סן-סיר, שם אימן צוערים. מ-1999 עד 2001, היה צוער באקול מיליטר. לאחר מכן שירת במשרדו של  בפריז.

מ-2005 עד 2007 קולונל לקואנטר היה מפקד רגימנט הנחתים השלישי בוואן.

מ-2007 עד 2008, לקואנטר למד במכללה ללימודי צבא (CHEM).

[ממוזער|שמאל|250px|[ראש מטה הכוחות המזוינים (צרפת)|ראש מטה הכוחות המזוינים פרנסואה לקואנטר נפגש עם יושב ראש המטות המשולבים ג'וזף דנפורד, פברוראר 2018]]
הוא הועלה לדרגת בריגדיר גנרל ב-1 באוגוסט 2011 ופיקד על  עד שנת 2013. מאוחר יותר מונה למפקד , משימת אימונים צבאית רב-לאומית של האיחוד האירופי שבסיסה במאקו, מאלי מינואר עד יולי 2013.

הוא שימש כ מ-1 באוגוסט 2016, נשיא צרפת פרנסואה הולנד העלה אותו לדרגת לוטננט גנרל ב-1 במרץ 2017.

ב-20 ביולי 2017 מונה לקואנטר לראש מטה הכוחות המזוינים על ידי נשיא צרפת עמנואל מקרון, בעקבות התפטרותו של ראש המטה הקודם, . הוא נכנס לתפקידו יום לאחר מינויו והועלה לדרגת גנרל הצבא.

לקואנטר שימש גם כמפקד המסדר הלאומי להצטיינות.

ב-13 ביוני 2021 הודיע לקואנטר על פרישתו מהתפקיד, תיירי בורקאר החליף אותו בתור ראש מטה הכוחות המזוינים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:גנרלים צרפתים
קטגוריה:מלחמת המפרץ: אישים
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:בוגרי האקדמיה הצבאית סן-סיר
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1962
Looking Back, Moving Forward

***Looking Back, Moving Forward*** (בעברית: **במבט לאחור, להתקדם קדימה**) הוא אלבום האולפן השביעי של הזמרת-יוצרת הסקוטית מגי ריילי. האלבום יצא לאור בשנת 2009, על ידי חברת התקליטים רד ברי רקורדס, שלוש שנים לאחר יציאת האלבום הקודם שלה. אלבום זה הופץ בהוצאת חברת תקליטים שונה מזו הקודמת.

במסגרת האלבום, הקליטה ריילי את "Everytime We Touch" מחדש, לכבוד 17 שנים ליציאתו.

## מהדורה מחודשת
ב-7 בדצמבר 2011 הופצה מהדורה מחודשת של האלבום בפינלנד בלבד. את האלבום הפיצו בפורמט של תקליטור.

## רשימת רצועות

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי מגי ריילי
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי פולק רוק
אהמט איופ טורקאסלאן

**אהמט איופ טורקאסלאן** (בטורקית: **Ahmet Eyüp Türkaslan**; 11 בספטמבר 1994 – 6 בפברואר 2023) היה כדורגלן טורקי ששיחק בעמדת השוער.

## קריירת מועדונים
טורקאסלאן גדל במחלקת הנוער של גזיאנטפספור. הוא החל את הקריירה המקצוענית שלו בבוגסאשספור מהליגה הטורקית השלישית, במדיה ערך 40 הופעות ליגה. במהלך עונת  הושאל למשך תקופה קצרה לאוסמנילספור מליגת העל הטורקית, ובהמשך חתם על חוזה קבוע במועדון. בסך הכל ערך 29 הופעות ליגה במדי המועדון במסגרת ליגת העל הטורקית וליגת המשנה הטורקית.

ב-9 בספטמבר 2020 חתם טורקאסלאן באומרנייספור מליגת המשנה הטורקית. בסך הכל ערך 16 הופעות ליגה במדי המועדון.

ב-26 ביולי 2021 חתם טורקאסלאן על חוזה לעונה אחת בייני מלטיהספור מליגת העל הטורקית. בעונת , שהסתיימה בירידה של יני מלטיהספור לליגת המשנה הטורקית, ערך טורקאסלאן שתי הופעות ליגה. בעונת , עד למותו, שימש כשוער המחליף של הקבוצה, ולא ערך הופעות ליגה.

## מותו
ב-6 בפברואר 2023 דווח כי טורקאסלאן נלכד מתחת להריסות בניין מגורים לאחר רעידת האדמה בטורקיה. גופתו התגלתה למחרת, ב-7 בפברואר.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים טורקים
קטגוריה:שוערי כדורגל טורקים
קטגוריה:כדורגלני אנקרספור
קטגוריה:כדורגלני אומרנייספור
קטגוריה:כדורגלני ייני מלטיאספור
קטגוריה:טורקים שנולדו ב-1994
קטגוריה:טורקים שנפטרו ב-2023
Just Like That

**Just Like That** הוא שיר של הזמרת האמריקאית בוני רייט ושיר הנושא של אלבום האולפן ה־18 שלה, *[[Just Like That...]]*, שיצא לאור ב-22 באפריל 2022, תחת הוצאת רדווינג רקורדס. השיר נכתב והופק על ידי רייט ומתאר באופן מילולי את סיפורה של אישה אותה מבקר המטופל שקיבל את ליבו של בנה, לאחר תרומת איבריו.

## הרכב השיר
בריאיון עם מגזין "American Songwriter", רייט הסבירה שההשראה הראשונית לשיר הגיעה לאחר שראתה בחדשות כתבה בשנת 2018 על אישה שתרמה את איברי בנה שנפטר ופוגשת את האיש שקיבל את ליבו. הכתבה ריגשה את רייט עד כדי כך שהיא כתבה שיר על המעשה, ואמרה .

רייט ציינה כי השיר נוצר בהשראת מותו של ידידה משכבר הימים והמוזיקאי ג'ון פרין, שנפטר בשנת 2020 לאחר סיבוכים של מחלת נגיף קורונה 2019. במהלך נאום הזכייה שלה בגראמי, היא הסבירה .

## תגובות
"Just Like That" זכה בשני פרסי גראמי: שיר השורשים האמריקאי האמריקאי הטוב ביותר ושיר השנה בטקס פרסי גראמי ה-65. זכייתה של רייט בפרס "שיר השנה" הפך אותה לכותבת היחידה הראשונה שזכתה בפרס לאחר השיר "Rehab" של איימי ויינהאוס בשנת 2008.

זכייתה של רייט על פני אדל, טיילור סוויפט, ביונסה, ליזו והארי סטיילס הפתיעה את המבקרים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:זוכי פרס גראמי לשיר השנה
סמארה ג'וי

**סמארה ג'וי מקלנדון** (באנגלית: **Samara Joy McLendon**; נולדה ב-11 בנובמבר 1999) היא זמרת ג'אז אמריקאית.

## קורות חיים
ג'וי נולדה ב-11 בנובמבר 1999 ברובע הברונקס בניו יורק למשפחה מוזיקלית. היא זכתה בפרס הווקאליסט הטוב ביותר בEssentially Ellington: תחרות ופסטיבל להקות הג'אז של בתי הספר התיכוניים.

בשנת 2019, היא זכתה בתחרות הג'אז הבינלאומית על שם שרה ווהן. היא עבדה עם המפיק מאט פירסון ובעודה סטודנטית בקולג' והקליטה את אלבום הבכורה שלה.

בשנת 2021 היא סיימה את לימודיה בהצטיינות יתרה. ביולי היא הוציאה לאור את אלבום הבכורה שלה, *Samara Joy*.

בספטמבר 2022 היא הוציאה את אלבומה השני, *Linger Awhile*.

בשנת 2023 היא זכתה בשני פרסי גראמי: אלבום הג'אז הווקאלי הטוב ביותר על *Linger Awhile* ובפרס תגלית השנה בטקס פרסי גראמי ה-65.

## דיסקוגרפיה
* *Samara Joy* (2021)
* *Linger Awhile* (2022)

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:הברונקס: אישים
קטגוריה:זמרות ג'אז אמריקאיות
קטגוריה:זמרות אפרו-אמריקאיות
קטגוריה:זוכות פרס גראמי
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת המדינה של ניו יורק בפרצ'ס
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של ניו יורק בפרצ'ס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1999
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1999
ג'יידה אסנס הול

**ג'יידה אסנס הול** היא דמות הדראג של **ג'ארד ג'ונסון** (באנגלית: **Jared Johnson**; נולד ב-9 בדצמבר 1986), מלכת דראג אמריקאית שידועה בעיקר בעקבות זכייתה בעונה ה-12 של המרוץ לדראג של רו פול, והשתתפותה בעונה השביעית של המרוץ לדראג: אולסטארס, עונת המנצחות הראשונה של הזיכיון. מאז זכייתה ב-2020, ג'יידה הייתה מרכיב מרכזי בכמה סיבובי הופעות מקומיים ובין-לאומיים בהשתתפות מתמודדי המרוץ לדראג, כולל "Werq the World", "A Drag Queen Christmas" ו-"Drive 'N Drag". באוקטובר 2020, היא השתתפה בתצוגת האופנה "Savage X Fenty Fashion Show Vol. 2" של ריהאנה.

## ביוגרפיה
ג'ונסון נולד במילווקי, ויסקונסין. הוא המשתתף השלישי מהעיר שהשתתף במרוץ לדראג של רו פול והזוכה השני אחרי טריקסי מאטל. הוא מציין את תחושת הקהילתיות בוויסקונסין והגוון בדראג כהשפעות גדולות עליו. הוא הופיע לאורך תקופה מסוימת ב-"Hamburger Mary's".

## קריירה
ג'ידה התחילה לעסוק בדראג בתחילת שנות ה-2010. השם שלה הוא תוצר של אנקטודות אישיות וחוויות עם משמעות. חברה קראה לה "ג'יידה" כשהיא חבשה פאה בפעם הראשונה, והשם נשאר. "אסנס" (מהות) הגיע מהחבר שלה שקרא לה "מהות היופי" בהודעה. "הול" הוא שם המשפחה של משפחת הדראג שלה. אימהות הדראג שלה הן טאזמה הול ופראדה דיימונד, ואחיות הדראג שלה הן מרסדס אימן דיימונד, דידה ריץ' וקמורה הול.

היא זכתה להכרה בסצנת הדראג דרך תחרויות יופי וזכתה בתארים כמו מיס פייב, מיס גיי מדיסון, מיס וסקנסין קלאב ומיס סיטי אוף דה לייקס. היא גם הופיעה בהופעת המחצית המשחק של קבוצת הכדורסל המילווקי באקס ב-2019.

ג'יידה ידועה בעין שלה לעיצוב ומכינה הרבה מהתלבושות שלה. החבר שלה מכין את התכשיטים שלה. היא גם אומנית איפור והיא איפרה את סילקי נאטמג גנאש לגמר של העונה ה-11 של המרוץ לדראג.

ביולי ובאוגוסט 2020, הול הופיעה בסיבוב ההופעות "Drive 'N Drag", מופע דראג דרייב אין שהתקיים בחוץ בעקבות ההנחיות של הריחוק החברתי בגלל הקורונה. ג'יידה הופיעה על השער של גיליון ספטמבר 2020 של המגזין Attitude. באוקטובר 2020, היא השתתפה בתצוגת האופנה "Savage X Fenty Fashion Show Vol. 2" של ריהאנה.

בספטמבר 2021, היא הופיעה יחד עם כריסטינה אגילרה בפסטיבל ליידילנד. בחודש שלאחר מכן, היא הופיעה ב-PridetoberFest, ובסיבוב ההופעות השנתי העשירי של "Night of the Living Drag: The North American Halloween Tour".

בינואר 2022, ג'יידה החלה להשתתף בקאסט מתחלף של תריסר מלכות מהמרוץ לדראג ב-"RuPaul's Drag Race Live!", הופעה קבועה בלאס וגאס. במרץ, ג'יידה, יחד עם שאר המשתתפות במופע, הופיעה עם קייטי פרי בהופעה בלאס וגאס.

### המרוץ לדראג של רו פול
ג'יידה הוכרזה כמתמודדת בעונה ה-12 של המרוץ לדראג של רו פול ב-23 בינואר 2020. היא זכתה בשלושה אתגרים והתחרתה בליפ סינק על החיים פעם אחת. היא הוכרזה כמנצחת של העונה, באופן וירטואלי, ב-29 במאי 2020 אחרי שזכתה בליפ סינק משולש נגד ג'יג'י גוד וקריסטל מת'יד. ההופעה הזו העניקה לג'יידה מועמדות בקטגוריית מתחרה בתוכנית בפרסי בחירת הקהל ה-46.

היא חזרה לתוכנית בפרק ה-11 של העונה השישית של המרוץ לדראג: אולסטארס כמתנקשת ליפ סינק נגד יוריקה!, בו שתיהן זכו.

באפריל 2022, ג'יידה הוכרזה כמתמודדת בעונה השביעית של אולסטארס, עונת המנצחות הראשונה של הזיכיון. היא זכתה בשני אתגרים וניצחה בליפ סינק אחד. היא סיימה את העונה במקום השביעי.

## חיים אישיים
ג'ונוסון מזדהה כקוויר. הוא גר בווסט אליס, ויסקונסין.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

### וידאו קליפים

### סדרות רשת

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מתמודדי המרוץ לדראג של רו פול
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1986
לעוף מעל לשקיעה

**לעוף מעל לשקיעה** (באנגלית: **Flying Over Sunset**) הוא מחזמר עם מילים לשירים מאת טום קיט, לחן מאת מייקל קורי ותסריט מאת ג'יימס לפין. המחזמר הוא תיאור בדיוני של מפגש בין אלדוס האקסלי, קלייר בות' לוס וקרי גרנט, בו הם השתמשו בסם LSD.

## הפקות
### קריאה (2015)
קריאה של המחזמר התקיימה באוגוסט 2015 בפרויקט אומנויות הכרם (Martha's Vineyard). צוות הקריאה כלל את כריסטין אברסולה שגילמה את לוס, וצוות שחקנים בהשתתפות בויד גיינס, ג'וליה מורני, טאם מוטו ודייוויד טרנר.

### ברודוויי (2021)
הצגות מקדימות של המחזמר החלו ב-11 בנובמבר 2021 בתיאטרון ויויאן באומונט . ערב הפתיחה של המחזמר התקיים ב-13 בדצמבר 2021. ההפקה נסגרה ב-16 בינואר 2022, לאחר 36 הצגות מקדימות ו-35 הופעות רגילות.

צוות השחקנים כלל את כרמן קוזאק בתפקיד קלייר בות' לוס, הארי האדן-פאטון בתפקיד אלדוס האקסלי וטוני יאזבק בתפקיד קרי גרנט. את המחזמר ביים לפין עם כוריאוגרפיה מאת מישל דורנס, עיצוב תפאורה מאת ביוולף בוריט, עיצוב תלבושות מאת טוני-לסלי ג'יימס, עיצוב תאורה מאת בראדלי קינג ועיצוב סאונד מאת דן מוזס שרייר.

## עלילה
לעוף מעל לשקיעה היא יצירה בדיונית המתרחשת בשנות ה-50, אשר נוצרה בהשראת חייהם של שלושה אנשים יוצאי דופן והישגיים - הסופר אלדוס האקסלי; המחזאית, הדיפלומטית וחברת הקונגרס, קלייר בות' לוס; ואגדת הקולנוע קרי גרנט - שכל אחד מהם התנסה במציאות בסם ה-LSD.

בצומת דרכים בחייהם מתכנסים השלושה ויוצאים לטיול בהשפעת הסם, בו הם מתעמתים עם מסתורי חייהם ועולמם.

## צוות שחקנים

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים
* לעוף מעל לשקיעה באתר Playbill
* לעוף מעל לשקיעה באתר Broadway.com
* לעוף מעל לשקיעה באתר Internet Broadway Database
* לעוף מעל לשקיעה באתר מרכז לינקולן

## הערות שוליים

קטגוריה:מחזות זמר מ-2021
קטגוריה:מחזות זמר אמריקאיים
קטגוריה:מחזות זמר מקוריים
קטגוריה:מחזות זמר זוכי פרס דרמה דסק
אין אדם דר עם נחש בכפיפה

**אין אדם דר עם נחש בכפיפה** (לעיתים: בכפיפה אחת) הוא כלל בדיני משפחה שבמשפט העברי, הקובע שאי אפשר לדרוש מאחד מבני הזוג להמשיך את קשר הנישואים עם בן הזוג האחר, כאשר לנוכח ניסיון העבר הוא צריך באופן תמידי להישמר מבן הזוג. הביטוי ממחיש זאת על ידי משל, לפיו אדם לא יסכים להתגורר עם נחש בתוך כפיפה, דהיינו סל, כיוון שגם אם יוכל לשמור על עצמו מהכשת נחש במרבית הזמן, בכל אופן הוא עלול מבלי משים להיות מוכש על ידי הנחש.

ד"ר משה רענן מעלה השערה לפיה מקור הביטוי הוא במנהגם של מאלפי נחשים להניח את הנחשים (בעיקר מסוג צפע או קוברה) בסלים העשויים מנצרים, ולהראותם לקהל כרוקדים לצלילי חליל.
## שימושים בכלל
***עוברת על דת** – יש מצבים בהם אישה שנוהגת לעבור על איסורים מסוימים בעלה יוכל לגרש אותה מבלי לשלם לה את הכתובה. בשניים ממקרים אלה נחלקו חכמים: לגבי אישה שאינה מקיימת הפרשת חלה, שהיא מכשילה את בעלה באיסור אכילת טבל, סובר רבי יהודה שאין לו הצדקה לגרש אותה, כיוון שיוכל להפריש בעצמו בכל פעם. אמרו לו חכמים: "אין אדם דר עם נחש בכפיפה", ופרש רש"י: .
:גם לגבי אישה שנודרת ואינה מקיימת אמר רבי מאיר שיוכל בעלה להתמודד עם נדריה על ידי שיוכיח את אשתו ואז תחזור על נדרה ויוכל בעלה להפר אותם. וחכמים חלקו על כך מחמת טעם זה, שאין אדם דר עם נחש בכפיפה.
***בעל שמסרב לפרנס את אשתו** – נחלקו האמוראים האם יש לחייב בעל שאומר לאשתו "איני זן ואיני מפרנס" לתת לה גט. לדעת רב יש לכוף אותו לגרש, ואילו לדעת שמואל אין טעם לחייב את הבעל לגרש את אשתו כאשר ניתן במקום זאת לחייב אותו לזון את אשתו. רב סובר שגם אם בסופו של דבר יפרנס בעל זה את אשתו, היא זכאית לכך שיכופו אותו לגט משום שאין אדם דר עם נחש בכפיפה. בהלכה זו פסקו הרמב"ם והשולחן ערוך כשמואל.
* **אין נישואין לשוטה** – בתלמוד מובאים דברי רמי בר חמא ששאל מה ההבדל בין חרש וחרשת, שחכמים תיקנו להם נישואין מדרבנן, לבין שוטֶה ושוטָה שלא תיקנו להם חכמים נישואין. והתשובה היא: 
***אישה אינה נשבעת על [[פלך (כלי)|פילכה]] ו[[בצק|עיסתה]]** - רבי אליעזר סובר שאדם יכול להשביע את אשתו על רכוש הבית, וחכמים חלקו על דבריו בטענה שכך לא ישכון שלום בבית, "אמרו לו לרבי אליעזר: אין אדם דר עם נחש בכפיפה".

## קישורים חיצוניים
*הרב יהודה זולדן, עם נחש בכפיפה אחת, באתר פורטל הדף היומי
*ד"ר משה רענן, אין אדם דר עם נחש בכפיפה, באתר פורטל הדף היומי

## הערות שוליים

קטגוריה:משפט עברי: דיני משפחה ואישות
קטגוריה:נחשים בתרבות
קטגוריה:סוגיות תלמודיות
קטגוריה:מסכת כתובות
קצת דיפלומט

**קצת דיפלומט** הוא אלבום הסולו החמישי והאחרון של המוזיקאי הישראלי יצחק קלפטר. את האלבום הוציאה לאור חברת התקליטים NMC בשנת 2008.

## רקע והפקה
בתחילת העשור הראשון של המאה ה-21 עבד קלפטר על סקיצות באולפנים שונים. ב-2006 פגש בארעי את יוחאי ובר, פסנתרן בוגר האקדמיה למוזיקה בתל אביב, שניהל עבורו קמפיין במהלכו פנה למשקיעים פרטיים, גייס מוזיקאים להשלמת ההקלטות ולבסוף השתתף עצמו באלבום. את האלבום הפיצה חברת התקליטים NMC.

רוב מוחלט של הביקורות על האלבום היו חיוביות, אך הוא לא זכה להצלחה מסחרית כלל, מה שנבע אולי מכך שקלפטר בחר שלא לערוך סיבוב הופעות לקידום האלבום, זולת הופעה בערב מחווה לשיריו שנערך בתוכנית "כוכב נולד" באותה שנה.

האלבום כולל גרסת כיסוי של קלפטר לשיר "אני אוהב", שהלחין ב-1978 לאלבום "הכבש השישה עשר".

## רשימת רצועות

## משתתפים
* יצחק קלפטר - שירה, גיטרות, עיבודים והפקה מוזיקלית
* יוחאי ובר - פסנתר, עיבודים והפקה מוזיקלית
* ליאור גולדנברג - עיבודים
* עידו אגמון - גיטרה אקוסטית
* פיטר רוט - גיטרה בס
* אלון הלל - תופים וכלי הקשה
* דפנה ביאליסטוק - כלי הקשה
* משה לוי - המונד
* אלונה טוראל - פנדר רודס
* ניצן עין הבר - כלי נשיפה
* מאיה אברהם - קולות
* הדס פרמינגר - קולות
* נועה גולדנברג - קולות
* עינן פרל - קולות
* בראד ונס - מאסטרינג
* עמית ישראלי - צילום עטיפה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי יצחק קלפטר
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי חברת NMC יונייטד אנטרטיינמנט
1991 באסטרונאוטיקה

בערך זה מצוינים אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 1991 ונוגעים לתחום האסטרונאוטיקה.

## אירועים בולטים
[שמאל|ממוזער|200px|שחרור [מצפה קרני הגמא קומפטון|טלסקופ חלל ממעבורת חלל]]
במהלך השנה בוצעו 91 שיגורים מהם 61 (כ-67%) על ידי ברית המועצות
* 5 באפריל – שיגור מצפה קרני הגמא קומפטון.
* 15 במאי – גשושית מגלן השלימה שלב ראשון של בסדרת מיפויים של נוגה והחלה בשלב השני.

## שיגורי לוויינים
שיגורים שנכשלו מסומנים באדום. שיגורים מאוישים מסומנים בירוק.

### שיגורים מאוישים

### חקר גרמי שמיים

## סיכומים שנתיים
### לפי מדינה

### לפי אתר שיגור

## קישורים חיצוניים

* ריכוז נתונים על שיגורים
## הערות שוליים

אסטרונאוטיקה
קרל וניג

**קרל וניג** (ברוסית: **Карл Вениг**;  26 בפברואר 1830 - 6 בפברואר 1908) היה צייר בלטי-גרמני של סצנות היסטוריות ודתיות. במשך שנים רבות היה פרופסור באקדמיה הקיסרית לאמנויות.

## ביוגרפיה
אביו, גוטליב (1804-1874), היה מורה למוזיקה ונגן עוגב בכנסיית סנט ניקולס. אמו, אגתה (1808–1895), הייתה אמנית חובבת ודודתו של פטר קארל פברג'ה.  מ-1844 עד 1853 וניג למד באקדמיה הקיסרית לאמנויות אצל פיודור ברוני. במהלך שהותו שם זכה במספר מדליות, ביניהן מדליית זהב על הציור "אסתר ואחשוורוש".  עם סיום לימודיו הוענקה לו מלגה שאפשרה לו להמשיך את לימודיו ברומא, שם שהה שש שנים.

בשנת 1860 הוענק לו התואר "אקדמאי" על ציורו "הקבר". שנתיים לאחר מכן, הוא הוכר כאמן ציור היסטורי בזכות תיאורו של "שני מלאכים המכריזים על הרס סדום". הוא החל ללמד ציור באקדמיה באותה שנה.

בשנת 1869 הוא הפך לפרופסור חבר וקודם לפרופסור מלא בשנת 1876. לאחר 1871, כיהן כחבר במועצת המנהלים של האקדמיה. בנוסף לבדי הקנבס שלו, הוא יצר כמה ציורי קיר ואייקונים דקורטיביים בקתדרלת ישו המושיע.

גם אחיו, בוגדן וניג ופיוטר וניג (1849–1888) הפכו לציירים.
## גלריה

 File:Entombment Karl Wenig.jpg
File:Niańka odwiedza własne dziecko.jpeg
File:Last minutes of False Dmitry.jpg
File:Carl Wenig - Russian girl.jpg


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:ילידי 1830
קטגוריה:נפטרים ב-1908
הפשיטה על אל-ח'יאם

**הפשיטה על אל-ח'יאם** הוא מבצע של צה"ל שנערך ב-31 בינואר 1971, במסגרתו פשט כוח מסיירת אגוז, בפיקוד סא"ל אורי שמחוני, על מפקדת הפת"ח בעיירה אל-ח'יאם שבדרום לבנון.

## מהלך המבצע
בינואר 1971 הוטל על סיירת אגוז, בפיקוד סא"ל אורי שמחוני, לפשוט על מפקדת הפת"ח בעיירה אל-ח'יאם שבדרום לבנון. הכוח בפיקודו, שכלל כ-40 לוחמים, נע בלילה בציר תנועה ארוך ומפותל, צלח את החצבאני, ועקף את המרחב שבו שלט כוח צבא לבנון, שהוצב במבצר באל-ח'יאם. עם הגיעם ליעד, הוצבו כוח רתק וכוח חילוץ. כוח נוסף, שכלל את המ"פים דוד אגמון, מיכאל סופר ומוקי בצר, תקף את המפקדה. לאחר מכת אש של כוח הרתק, הסתער הכוח על המפקדה. בחילופי האש נהרג סגן  ונפצעו אגמון ושני קצינים נוספים. אגמון ובצר השליכו רימונים לעבר המחבלים, הסתערו לעבר המבנה והרגו שלושה מחבלים. סגן מפקד פלוגה בסיירת, סגן יוסף דירהלי, שהיה ברתק, חבר תחת אש לכוח וחילץ את גופתו של אדר, בעת שלוחמי כוח התקיפה הטמינו מטעני חבלה במפקדה. הכוח פוצץ את המפקדה ונסוג. מסוק חילץ את הפצועים וההרוג.

כל יעדי הפשיטה הושגו. הכוחות שבו לשטח ישראל לאחר שהרסו את המפקדה והרגו עשרה מחבלים. בפעולה נפצעו שלושה קצינים ונהרג קצין נוסף, סגן דב אדר. על האומץ שהפגין דירהלי בחילוץ אדר תחת אש הוא עוטר
בעיטור העוז.

## לקריאה נוספת
*יעקב ארז, "**האנציקלופדיה לצבא וביטחון – 'צה"ל בחילו**'", הוצאת רביבים (מהדורת מעריב), 1983, כרך 14 -"סיירות ומיעוטים".
* גלעד ואורי שמחוני, "**לוויתן לבן**", הוצאת "גלורי", 2006.

## קישורים חיצוניים
* הפשיטה לאל חיאם - 31 בינואר 1971, "אתר ותיקי אגוז: סיירת פיקוד צפון 1963 - 1974".

## הערות שוליים

הפשיטה על אל-ח'יאם
הפשיטה על אל-ח'יאם
קטגוריה:1970 בישראל
קטגוריה:אל-ח'יאם
אנטולי קפלן

**אנטולי לבוביץ׳ (תנחום) קפלן** (ברוסית: **Анатолий Львович Каплан;** 10 בינואר 1903, רוגאצ'ב, האימפריה הרוסית - 3 ביולי 1980, לנינגרד, ברית המועצות) היה אמן יהודי-רוסי שנודע כאמן הדפס ותחריט. פעל גם כצייר ופסל.

## ביוגרפיה
קפלן, בנם של השוחט לוויק (לוי יצחק) ושרה, נולד בעיירה רוגאצ'ב שליד הומל (כיום בלארוס). אביו היה קצב. הוא היה השלישי מבין שישה אחים ואחיות.

למד בתלמוד תורה וכנער צייר שלטים לבעלי חנויות ברוגצ׳וב, ביחד עם חברו המשורר שמואל הלקין. בין השנים 1922–1927 למד במכון הגבוה לאמנות וטכנולוגיה (VKhUTEIN) שבפטרוגרד־לנינגרד אצל האמן קוזמה פטרוב-וודקין. בשנת 1928 יצר בשיתוף פעולה עם קבוצת האוונגארד OBERIU והשתתף בעיצוב מחזהו של דניאיל חארמס ״אליזבת באם״. בין השנים 1937–1940 למד בסדנה הניסיונית של לנינגרד, שם התמחה בטכניקות של ליתוגרפיה בהנחיית אמן הגרפיקה גיאורגי ס. ורייסקיו והתקבל כחבר באגודת האמנים של ברית המועצות והתחיל להשתתף בתערוכות מטעם המדינה.

בשנת 1934 נישא ליבגנייה (ז׳נייה) ליבמן. בתם היחידה, ליובוב (ליובה), נולדה שנה לאחר מכן. בזמן המצור על לנינגרד יצאה המשפחה מהעיר, אליה חזרה בתום מלחמת העולם השנייה, במהלכה נרצחו כמעט כל בני משפחתו שנותרה ברוגאצ'ב. בשובו לעיר יצר קפלן סדרת ליתוגרפיות שהוקדשו לתחיית העיר לאחר המלחמה. הסדרה התקבלה בהערכה גדולה במיוחד ונקנתה על ידי 18 גלריות לאומיות. במהלך השנים עבד גם כאמן ראשי במפעל הזכוכית האמנותית של לנינגרד, שייצר לפי עיצוביו חפצי נוי ופריטים לבית, ובהמשך יצר פסלי קרמיקה לפי ״נפשות מתות״ ו״רוויזור״ מאת ניקולאי גוגול, ולפי ״סיפורי אודסה״ מאת איסאק באבל.

מאז שנות ה–30 ועד למותו הקדיש קפלן חלק ניכר מיצירתו לתיאור התרבות היהודית ולהווי בשטעטל היהודי המזרח־אירופי. הוא יצר סדרות בעקבות הקלאסיקות של ספרות היידיש, בין היתר בהשראת ספריו של שלום עליכם החייט המכושף, סטמפניו, טוביה החולב, כתריאליבקה ועוד, והדפסים על פי הרומן פישקה החיגר של מנדלי מוכר ספרים. בנוסף, יצר סדרת עבודות על בסיס הפיוט חד גדיא ובעקבות מן השירה היהודית העממית של דמיטרי שוסטקוביץ'. קפלן פעל תחת הצנזורה הסובייטית ועדיין הצליח להעביר מסרים מורכבים, הן ביחס לזהות היהודית שלו והן ביחס לשלטון.

בראשית שנות ה–60 ביקר הגלריסט והאספן היהודי־אמריקאי אריק אסטוריק בברית המועצות, רכש עשרות גיליונות של הדפסים של קפלן וגרם לאמן לפרוץ אל מדינות המערב. בשנת 1961 הציג תערוכה בלונדון בגלריה גרובנור ואחריה תערוכת יחיד בבית הנכות הלאומי בצלאל בירושלים. תערוכות רטרוספקטיבה משמעותית של עבודותיו של קפלן התקיימו בין היתר ב (1972) ב בסנט פטרסבורג (1994), המוזיאון הלאומי הרוסי (1995), מוזיאון פושקין (2007), גלריית טרטיאקוב (2012), מוזיאון היהדות והסובלנות במוסקבה (2015) וגלריית בית אבי חי בירושלים (2023).

## לקריאה נוספת
* **אנטולי קפלן: ציור מכושף** (קטלוג תערוכה), עורכים ואוצרים: דוד רוזנסון ועמיחי חסון, גלריית בית אבי חי, 2023
***תנחום אנטולי קפלן**, ערכה: מרים טל, ליאון המדפיס, 1973

## קישורים חיצוניים
* אנטולי קפלן: ציור מכושף באתר בית אבי חי
* 
* אנטולי קפלן: ציור מכושף, תערוכה וירטואלית, באתר בית אבי חי, 2023

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים יהודים
קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:ציירים יהודים רוסים
קטגוריה:ילידי 1902
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1980
בוגדאן וניג

**בוגדאן וניג** (ברוסית: **Богдан Вениг**; 30 ביולי 1837–1872) היה צייר בלטי-גרמני של סצנות היסטוריות ודתיות.

## ביוגרפיה
נולד ברוול. אביו, גוטליב (1804–1874), היה מורה למוזיקה ונגן עוגב בכנסיית סנט ניקולס ברוול. אמו, אגתה (1808–1895), אמנית חובבת, הייתה דודתו של פטר קארל פברג'ה.  בשנת 1848, הוא ומשפחתו עברו לסנט פטרסבורג, שם אביו מצא עבודה במנהלת התיאטראות הקיסריים. ב-1851, הוא הצטרף לאחיו קרל וניג באקדמיה הקיסרית לאמנויות, ולמד ציור היסטורי עם פיודור ברוני. 

הוא נודע במיוחד בשל כושר הקומפוזיציה שלו; הוא זכה בשלוש מדליות כסף קטנות (1854, 1856, 1857), שתי מדליות כסף גדולות (1856, 1857), מדליית זהב קטנה (1859) ולבסוף, מדליית זהב גדולה עבור הציור שלו המתאר את ״נשיקת יהודה״ (1862).

ב-1863 הוא היה אחד מהאמנים המעורבים ב"מרד הארבעה עשר" - סטודנטים שסירבו להשתתף בתחרות 100 שנה לאקדמיה לציור ועל השגת פרס מדליית זהב גדולה. מאז ועד 1871, הוא היה חבר בקולקטיב של האמנים, בראשותו של אוואן קראמסקוי. 

הוא סיים את האקדמיה בשנת 1864 עם התואר "אמן'". ב-1865, יחד עם קראמסקוי וניקולאי קושלב, הוא עבד על ציור הכיפה הראשית בקתדרלת ישו המושיע.  בשנותיו האחרונות עבד כצייר פורטרטים. סיבת מותו המוקדם ככל הנראה לא נרשמה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:ילידי 1837
קטגוריה:נפטרים ב-1872
אגוניי

**אגוניי הרננדז מוראלס** (בספרדית: **Agoney Hernández Morales**; נולד ב-18 באוקטובר 1995) הוא זמר ספרדי.

## ביוגרפיה
נולד בעיר אדחה שבטנריפה, ספרד.

אגוניי קיבל הכרה בינלאומית כאשר בשנת 2017 השתתף בעונה התשיעית של ריאלטי השירה הספרדי Operación Triunfo , שם סיים במקום השישי.

## קריירה
לאחר השתתפותו בתוכנית החל את הקריירה המוזיקלית שלו, והשיק בהצלחה מספר שירים בשוק והשתתף בתוכניות טלוויזיה שונות.

בין אוקטובר לדצמבר 2018 הוא יצא לסיבוב הופעות סולו ראשון. הסיור החל ב-11 באוקטובר 2018 בעיר הולדתו אדחה וביקר בערים הספרדיות המרכזיות כמו מדריד, ולנסיה, ברצלונה או סרגוסה. הוא גם השתתף במספר קליפים. הוא הפך לאייקון של קהילת הלהט"ב, למעשה הוא היה אחד המטיפים של הגאווה להט"ב במדריד 2018.

בנובמבר 2019 ערך אגוני את סיבוב ההופעות המוזיקלי הראשון מחוץ לספרד, במיוחד בארגנטינה. אגוני בולט מוזיקלית בזכות העוצמה הקולית הגדולה שלו והרבגוניות של קולו. אלבום הבכורה שלו, *Libertad*, פורסם ב-28 באוגוסט 2020. האלבום הוצב במקום הראשון ברשימת המכירות הספרדית הרשמית.

בתחילת 2023 השתתף בתוכנית בנידורם פסט 2023, אירוע שנערך לבחירת המועמדות הייצוגית של ספרד לאירוויזיון באותה שנה. ב-19 בדצמבר פרסם אגוני ברשתות החברתיות שלו את השיר *Quiero arder*, את מועמדותו לבנידורם פסט, החל כחביב הציבור הגדול. לבסוף, אגוני סיים שני בדירוג עם סך של 145 נקודות.

## דיסקוגרפיה
### מיני-אלבומים
* 2020: *Libertad*
* 2022: *Libertad Tour*
* 2024: *Dicotomía*

## קישורים חיצוניים

*  

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרים ספרדים
קטגוריה:זמרים השרים בספרדית
קטגוריה:טנריפה: אישים
קטגוריה:משתתפים בתוכניות מציאות ספרדיות
קטגוריה:זמרות-יוצרות ספרדיות
קטגוריה:פזמונאים להט"בים
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1995
אל-באיוכ

**אל-בויוכי** (גם: **אל-באיוכ**, בערבית: **البَيُوك**) היה כפר ערבי בנפת רפיח שברצועת עזה. שמו מגיע כנראה מהמילה 'ביי' הטורקית, שכנראה מעידה שמקימי הכפר היו בעלי תואר אצולה טורקי. 

הכפר נמצא דרומית להריסות העיר רפיח, ונמצא במרחק קילומטרים בודדים מגדר הגבול עם ישראל.

על פי הלמ"ס הפלסטיני, בכפר גרים 5,648 אנשים נכון לשנת 2006.

הכפר יושב בצידו הדרום-מזרחי של ציר מעבר סופה, שבו השתמש צה"ל עד ההתנתקות בשנת 2005.

גרעין הכפר יושב על תל בשם תל אל כִרָד.

## היסטוריה
ב-1917 הכפר עבר לשלטון האימפריה הבריטית בעת כיבוש ארץ ישראל במלחמת העולם הראשונה.

לאחר מלחמת העצמאות הכפר עבר, ביחד עם כל רצועת עזה, לשליטה צבאית מצרית.

לאחר מלחמת ששת הימים ב-1967 עבר הכפר, ביחד עם כל רצועת עזה, לשליטה צבאית ישראלית.

ב-2007 חמאס השתלט על הכפר כחלק מההפיכה שביצע ברצועת עזה.

במהלך קרב רפיח השני במלחמת חרבות ברזל נחרב הכפר והוקם בסמוך לו ציר מורג, אולם חורבות הכפר משמשות כבסיס לפעולות טרור נגד כוחות צה"ל.

## הערות שוליים

קטגוריה:רצועת עזה: כפרים
קטגוריה:נפת רפיח
דניאל דרוקר

**דניאל יהושע דרוקר** (נולד ב- 23 ביוני 1956) הוא אנדוקרינולוג קנדי-יהודי, חוקר ופרופסור לרפואה בבית החולים הר סיני  בטורונטו ובאוניברסיטת טורונטו. זוכה פרס וולף לשנת 2023. דרוקר ידוע במחקריו של הורמוני המעי, ותפקידם במחלות של חילוף חומרים וביניהן סוכרת מסוג 2, הפוגעות במיליוני בני אדם.

דרוקר נולד במונטריאול. התחיל את לימודיו באוניברסיטת אוטווה, והשלים אותם באוניברסיטת טורונטו בשנת 1980. את הפוסט דוקטורט עשה בבית החולים ג'ונס הופקינס ובאוניברסיטת טורונטו. לאחר מכן עבד כעמית מחקר של אנדוקרינולוגיה מולקולרית בבית החולים הכללי מסצ'וסטס ובבית הספר לרפואה של אוניברסיטת הרווארד. בשנת 1987 שב לאוניברסיטת טורונטו, שם עבד גם כרופא הסגל. 

מחקריו הראשונים של דרוקר היו על השפעתם של הורמוני מעי על סוכרת מסוג 2. הוא התמקד במיוחד בהורמוני GLP. מחקריו הובילו לפיתוח שני סוגי תרופות לטיפול בסוכרת.

בשנת 2006 הצטרף דרוקר למכון המחקר ע"ש סמואל לוננפלד-טננבאום בבית החולים הר סיני. בשנת 2008 הוביל מחקרים שמטרתם פיתוח של תרופות בשחרור מושהה לבקרת אינסולין. לאחר מכן חקר את ההשפעות ארוכות הטווח של תרופות הרזיה על בריאות המעיים. כמו כן תרם דרוקר במחקרו באוניברסיטת טורונטו לפיתוח טיפול בתסמונת המעי הקצר, שבה נפגעת הספיגה החוזרת של נוזלים לאחר כריתה של חלק מהמעי הדק. בנוסף, למחקריו פוטנציאל לפיתוח טיפולים גם בהשמנת יתר ובהפרעות מעי דלקתיות.

## פרסים ואותות הצטיינות
דרוקר זכה בפרסים רבים, קנדיים ובינלאומיים. ביניהם פרס דונלד שטיינר של אוניברסיטת שיקגו למחקר סוכרת יוצא דופן (2007), פרס Prix Galien Canada למחקר יוצא דופן (2008), פרס החוקר הרפואי מהחברה לאנדוקרינולוגיה (2009), פרס קלוד ברנרד מהאיגוד האירופי למחקר סוכרת (2012), פרס Oon  הבינלאומי של אוניברסיטת קיימברידג' (2014), מדליית בנטינג להישג מדעי מהאיגוד האמריקני לסוכרת (2014), הפרס הבינלאומי לסוכרת של קרן Manpei Suzuki, הפרס הבינלאומי ע"ש הרולד האם למחקר ביורפואי של סוכרת (2019), פרס קרן גיירדנר הבינלאומי, פרס וולף ברפואה (2023), פרס נסיכת אסטוריאס למחקר טכני ומדעי (2024), פרס פריצת דרך במדעי החיים (2025).
 
כמו כן הוכתר דרוקר בתואר אביר מסדר קנדה (2015), ונבחר לחבר בחברה המלכותית (2015).

בשנת 2024 הופיע יחד עם ג'ואל האבנר וסבטלנה מויסוב ברשימת טיים 100 לשנת 2024.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זוכי פרס וולף לרפואה
קטגוריה:אנדוקרינולוגים יהודים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת טורונטו
קטגוריה:זוכי פרס קרן גיירדנר הבינלאומי
קטגוריה:קנדים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:יהודים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:מסדר קנדה
קטגוריה:עמיתי החברה המלכותית
קטגוריה:סגל אוניברסיטת טורונטו
קטגוריה:זוכי פרס פריצת דרך במדעי החיים
קטגוריה:זוכי פרס נסיך אסטוריאס למחקר טכני ומדעי
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1956
אל-מוואסי

**אל-מַוַ֫ואסִי** (בערבית: **المواصي**, בתעתיק מדויק: **אלמואצי**) הוא כפר בדואי בדרום רצועת עזה. עד ההתנתקות מרצועת עזה בשנת 2005 היה מובלעת ערבית מוקפת ביישובי גוש קטיף. כיום זהו הכפר היחיד שיושב על חופה הדרומי של רצועת עזה. רוחב השטח כקילומטר אחד ואורכו לצד חוף הים 14 קילומטרים. על פי הלמ"ס הפלסטיני, נכון לינואר 2005 גרו ביישוב כ-8,000 תושבים.

השם "המוואסי" נקרא כך על שם שיטת חקלאות בה משתמשים הבדואים באזור לגידולים באמצעות מי תהום גבוהים הנמצאים בסביבה. מי תהום אלו יצרו בין היתר את האגם בתל קטיפא, מצפון לכפר.

בכפר ישנה מרפאה אחת. כאשר צה"ל נכח ברצועת עזה עד 2005 רק תושבי הכפר הורשו להיכנס ולצאת ממנו (דרך מחסום תופאח), ביניהם חולים שאושפזו בבתי חולים בשאר הרצועה. רוב תושבי הכפר מתפרנסים בעיקר מגידולי ירקות ופירות והשאר דייגים ורועי צאן. עד ההתנתקות הועסקו רבים מהתושבים בחממות יישובי גוש קטיף.

כיום שטח הכפר מהווה את השטח ההומניטרי עליו הכריזה ישראל במלחמת חרבות ברזל.

## היסטוריה
מחקר מועט נעשה על ההיסטוריה של הכפר. במהלך מלחמת העולם הראשונה עבר שטח הכפר המודרני לשליטת האימפריה הבריטית ביחד עם כל ארץ ישראל. ב-1948 עבר הכפר לשליטה צבאית מצרית כחלק ממלחמת העצמאות, ביחד עם כל רצועת עזה. האזור נכבש על ידי ישראל במהלך מלחמת סיני ב־1956 והוחזר לידי מצרים במרץ 1957. במלחמת ששת הימים ב-1967 כבשה ישראל את אל-מוואסי ושאר רצועת עזה.

בזמן הממשל הצבאי הישראלי ברצועת עזה הוקמו יישובי גוש קטיף מסביב לכפר, והוא נהפך למובלעת ערבית במערב הגוש כאשר סביבו גדר ביטחון ומחסום כניסה אליו – מחסום תופאח. דובר צה"ל הסביר שההגבלות שהוטלו על האוכלוסייה המקומית נועדו למנוע טרור.

ב-2005, לאחר ביצוע ההתנתקות, הכפר נותר לבדו על חופה הדרומי של רצועת עזה, ומאז הרחיב את השטחים החקלאיים שלו לחורבות יישובי גוש קטיף.

בעקבות מלחמת חרבות ברזל צה"ל הכריז על מרחב הכפר, שהיה חקלאי בעיקרו, כשטח הומניטרי לפליטים מצפון רצועת עזה. במהלך ינואר 2024 הגיעו כוחות צה"ל לפאתי הכפר הצפוניים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:רצועת עזה: כפרים
קטגוריה:נפת רפיח
קטגוריה:הרשות הפלסטינית
קטגוריה:מובלעות לשעבר