open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ארנסט פרודולייה

**ארנסט פרודולייה** (בצרפתית: **Ernest Prodolliet**; 1905, אמריסוויל  שבקנטון תורגאו - 1984), היה דיפלומט וחסיד אומות העולם משווייץ שהציל יהודים באוסטריה ובאמסטרדם בתקופת הנאציזם.

## קורות חיים

### פעילותו להצלת יהודים בתקופת השלטון הנאצי
פרודולייה היה סגן הקונסול בקונסוליה השווייצרית בברגנץ שבאוסטריה. לאחר האנשלוס במרץ 1938 ביקשו יהודים רבים להימלט מאוסטריה. הם הגיעו לגבול בין אוסטריה לשווייץ ובידיהם אישורי הגירה למדינות שונות. לחלק מהיהודים הייתה ויזה פיקטיבית לשאנגחאי. פרודולייה הנפיק אישורי כניסה לשווייץ עבור יהודים אלה, במטרה שיהודים אלה יעברו בשווייץ בדרכם למדינות שאישרו את הגירתם של היהודים אליהן. הוא הנפיק מאות אישורים, בניגוד למדיניות ממשלתו, שהסתייגה מכך עקב העובדה שבמקרים רבים לא היו היהודים מקבלי האישורים עוזבים את שווייץ. הוא היה בקשר עם פאול גרונינגר שעסק בפעילות דומה. בתור סנקציה מנהלתית הועבר לאמסטרדם אך גם שם סייע ליהודים. הוא העביר כסף לפקיד ביודסה ראט פור אמסטרדם, כסף ששימש לפעולות הצלת יהודים. בנוסף לכך החביא יהודים בביתו. עקב המשך פעילותו זאת הועבר לברלין ולאחר מכן לפריז.

### לאחר המלחמה
פרודולייה המשיך לעבוד בשרות הדיפלומטי השווייצרי ואת הקריירה הדיפלומטית שלו סיים בשנת 1968 בבזאנסון.

## הכרה
בשנת 1982 הכיר יד ושם בפרודולייה בתור חסיד אומות העולם. דמותו, בגילומו של השחקן פטריק רפול (Patrick Rapold), מופיעה בסרט Akte Grüninger המנציח את פועלו של חסיד אומות העולם השווייצרי פאול גרונינגר.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:שווייצרים חסידי אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: הולנד
קטגוריה:מצילים בשואה: אוסטריה
קטגוריה:דיפלומטים
קטגוריה:שווייצרים שנולדו ב-1905
קטגוריה:שווייצרים שנפטרו ב-1984
הגביע הארץ-ישראלי 1946

**הגביע הארץ ישראלי 1946** הייתה התחרות ה-16 מאז היווסדה. המשחקים הסתיימו ב-14 ביולי 1946. בתחרות השתתפו 32 קבוצות, כולם מהיישוב. לאחר הפסקה של שנה, קבוצות בית"ר חזרו להשתתף בתחרות. השנה הוחלט שכל המפגשים בין הקבוצות יכללו שני סיבובים.

מכבי תל אביב זכתה בגביע בפעם החמישית.

## התוצאות
### השלב הראשון
בשלב זה נערכו 16 משחקים.

### שלבי הגמר

## משחק הגמר
### הסיבוב הראשון

### הסיבוב השני

קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1946
קטגוריה:1946 בארץ ישראל
קטגוריה:עונות בגביע הארץ-ישראלי בכדורגל
רלית רוגט

**רלית רוגט** (שם מדעי: *Rougetius rougetii*) היא מין של עוף מים ממשפחת הרליתיים והיא המין היחיד בסוגה. היא חיה בכמה אגמים באפריקה, במדינות אריתריאה ואתיופיה.

זהו עוף קטן בגודלו שאורכן כ-30 ס"מ והוא בעל מקור עדין ורדרד, פלג גוף עליון וכנפיים חומים, בטן וחזה כתומים, ושת לבן. הרגליים ארוכות ועוזרות לעוף לשוטט בביצות שבהן הוא מצוי.

הרלית חיה באזורים לחים ובאזורי שיחים הרריים עד גבהים 1,500–4,100 מ' ומצויה גם ברמת אתיופיה. היא חיה שם בערבות, בביצות, בנחלים ולעיתים גם בפארקים ובאזורים עירוניים.

הרלית מאוימת בטבע על ידי פגיעה בערבות והביצות ההרריות בהם היא חיה. מצבה מוגדר כ"קרובה לסיכון".

## קישורים חיצוניים

* רלית רוגט באתר הרשימה האדומה של IUCN

## הערות שוליים

קטגוריה:רליתיים
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
קטגוריה:אתיופיה: עופות
פוטנציאל וקטורי (מתמטיקה)

באנליזה וקטורית, **פוטנציאל וקטורי** מוגדר כשדה וקטורי שהרוטור שלו הוא שדה וקטורי נתון (באנלוגיה לפוטנציאל סקלרי, שהוא שדה סקלרי שהגרדיאנט שלו הוא שדה וקטורי נתון).

פורמלית, בהינתן שדה וקטורי **v**,  ה**פוטנציאל הווקטורי** **A** מוגדר כך ש:

:: \mathbf{v} = \nabla \times \mathbf{A} 

אם השדה הווקטורי **v** תואם ל**פוטנציאל וקטורי** **A**, אז מהשוויון:

:: \nabla \cdot (\nabla \times \mathbf{A}) = 0 

(דיברגנץ של רוטור הוא אפס) מתקבל:

:: \nabla \cdot \mathbf{v} = \nabla \cdot (\nabla \times \mathbf{A}) = 0 

ומכאן נובע ש-**v** הוא שדה וקטורי סולנואידי.
## לוגיקה
נניח כי:

::\mathbf{v} : \mathbb R^3 \to \mathbb R^3

הוא שדה וקטורי סולנואידי המוגדר באמצעות פונקציה חלקה, (**v**(**x**.

בהנחה כי (**v**(**x** יורדת במהירות כאשר **||x||** (הערך המוחלט של **x**) שואף לאינסוף, נגדיר:  
:: \mathbf{A} (\mathbf{x}) = \frac{1}{4 \pi}  \int_{\mathbb R^3} \frac{ \nabla_y \times \mathbf{v} (\mathbf{y})}{\left\|\mathbf{x} -\mathbf{y} \right\|} \, d^3\mathbf{y} 

אזי, **A** הוא פוטנציאל וקטורי לשדה הווקטורי **v** ומתקיים:
::\nabla \times \mathbf{A} =\mathbf{v} 
לוגיקה זו נובעת ממשפט הלמהולץ אשר קובע כי ניתן להציג כל שדה וקטורי כסכום של שדה וקטורי סולנואידי ושדה וקטורי משמר.

## חופש כיול
הפוטנציאל הווקטורי של שדה וקטורי סולנואידי נתון אינו נקבע באופן ייחודי: אם **A** הוא פוטנציאל וקטורי לשדה הווקטורי **v** אזי גם הפוטנציאל \mathbf{A} + \nabla m   הוא פוטנציאל וקטורי לשדה הווקטורי **v**, כאשר m יכול להיות כל שדה סקלרי המוגדר על ידי פונקציה חלקה. הדבר נובע מהעובדה שרוטור של גרדיאנט הוא אפס (  \vec\nabla \times \vec\nabla m = 0 ).

באלקטרודינמיקה, חוסר ייחודיות זה של הפוטנציאל הווקטורי, מוביל לדרגת חופש המאפשרת כיול של הפוטנציאל המגנטי.

## ראו גם
* משפט הלמהולץ
* פוטנציאל מגנטי
* סולנואיד (מתמטיקה)

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:אנליזה וקטורית
קטגוריה:מושגים בפיזיקה
קטגוריה:גדלים פיזיקליים וקטוריים
מארק בנייה

**מארק בנייה** (בצרפתית: **Marc Boegner**; 1881–1970) היה כומר פרוטסטנטי, תאולוג, איש המחתרת הצרפתית וחסיד אומות העולם מצרפת.

## קורות חיים
בנייה התחנך באורליאן ולאחר מכן בפריז. הוא למד משפטים אך הטה את עניינו לדת ובשנת 1905 הוסמך לכמורה. הוא היה ראש הקהילה הכפרית של דרום  שבדרום צרפת. בשנת 1911 מונה למשרת פרופסור לתאולוגיה במוסד דתי בפריז ובשנת 1918 התמנה בתור כומר של קהילה, משרה בה החזיק עד 1952. בשנת 1928 ניהל את טקסי תקופת התענית ברדיו, והתפרסם בציבור הצרפתי. בשנת 1929 היה הנשיא הראשון של הפדרציה הפרוטסטנטית הצרפתית, תפקיד אותו מילא עד 1961.

### פעילותו בתקופת השואה
בנייה היה נשיא הכנסייה הפרוטסטנטית בצרפת. עם כיבוש צרפת על ידי גרמניה, במאי 1940, עמד בנייה בראש ארגון Cimade, ארגון סטודנטים פרוטסטנטים צרפתים, שהיה פעיל במהלך שנות מלחמת העולם השנייה נגד הכובשים הגרמנים. במאי 1941 היה בנייה הראשון שמחה על החוקים האנטישמיים של משטר וישי.

בקיץ 1941 החל בנייה במגע אישי עם נשיא משטר וישי, המרשל פטן, ראש הממשלה פייר לאוואל והממונה על העניינים היהודיים, קסאבייה ולה. הוא גינה את המדיניות האנטישמית שלהם ופעל לביטול צווים אנטי-יהודיים. בקיץ 1942 מחה בפני לאוואל על גירוש היהודים מפריז ועל גירוש ילדים למזרח בתנאים בלתי אנושיים. בספטמבר 1942 הטיף בנייה לעשרות כמרים להציל יהודים. עקב גישתו האמיצה היה חשוף להתקפות של עיתונים צרפתיים אנטישמיים.

בשנת 1942 היו בנייה ופייר-מרי גרליה נשיאי כבוד של ארגון ההצלה "ידידות נוצרית" (Amitié Chrétienne). בנייה עודד כמרים וראשי קהילות פרוטסטנטיות לפעול להצלת יהודים. בהשפעתו ניתן מחסה לאלפי יהודים, בעיקר בליון, בלה שמבון-סור-ליניון ובאזורים נרחבים אחרים. יהודים רבים אחרים הוברחו לשווייץ, בעזרת כמרים פרוטסטנטים שפעלו באזורי הגבול, בברכתו ובהשראתו של בנייה.

בנייה הציל כמאה ילדים יהודיים שברחו מגרמניה ונכלאו במחנה גירס בדרום צרפת. הוא הצליח להוציא את היהודים מהמחנה ולהסתירם כאשר המשטרה הצרפתית עמדה לגרשם לאושוויץ. עוד ארגן בנייה מקומות מסתור למשפחה יהודית במספר ערים בצרפת הכבושה, וזו שרדה במסתורים שונים עד השחרור באוגוסט 1944.

### לאחר השואה
בנייה היה פעיל פרוטסטנטי בכיר ומשקיף בוועידת הוותיקן השנייה, במהלכה ניהל דיון תאולוגי עם הקרדינל אוגוסטין באה . הוא פרסם כעשרים ספרים בצרפתית בנושאי אמונה ותאולוגיה.

בשנת 1987 הוכר בנייה על ידי יד ושם בתור חסיד אומות העולם.

## ראו גם
* הצלת יהודים במהלך השואה

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:צרפתים חסידי אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: צרפת
קטגוריה:כמרים פרוטסטנטים צרפתים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות מונפרנאס
קטגוריה:הוגנוטים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1881
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1970
דראפט ההרחבה של שנת 2015 בליגת הפיתוח של ה-NBA

**דראפט ההרחבה של שנת 2015 בליגת הפיתוח של ה-**NBA הוא דראפט ההרחבה השמיני בתולדות ליגת הפיתוח של ה-NBA. הדראפט התקיים ב-20 באוגוסט 2015 בעקבות הצטרפותה הצפויה של קבוצת ראפטורס 905 לליגה בעונת 2015/16. 

## דראפט ההרחבה
בדראפט הנוכחי כל אחת מקבוצות הליגה הקיימות קבלה את האפשרות להגן על עד 12 שחקנים מתוך הסגל הקיים. מבין השחקנים ה"לא-מוגנים" בחרו הראפטורס 16 שחקנים. בין השחקנים שנבחרו היו שלושה שחקנים שנבחרו בעבר למשחק האולסטאר של ליגת הפיתוח: די בוסט, קווין ג'ונס ומוסטפא שאקור וחמישה שחקנים שנבחרו בעבר בדראפט ה-NBA: דנטיי ג'ונס, ארל קלארק, לוק הארנגודי, נולאן סמית' וריקי לידו. 

## שחקנים שנבחרו בדראפט

## הערות שוליים

קטגוריה:דראפט הרחבה: NBADL
קטגוריה:2015 בספורט
קטגוריה:2015 בארצות הברית
סופית מוכתמת

**סוּפית מוכתמת** (שם מדעי: *Porphyriops melanops*) היא מין של רלית קטנה הקרובה לסוג סופית ובעבר הייתה חלק ממנו, אך הופרדה לסוג ומין יחיד.

סופית זו דומה לשאר הסופיות אבל בעלת מקור ירוק, קטן ומעוגל מעט. עיניה אדומות, ראשה שחור וכנפיה חומות. פלג הגוף האחורי שלה מנוקד בחום-לבן. היא שוכנת במים וביבשה. ניזונה בעיקר מצמחים וחרקי מים שונים.

סופית זו חיה בחבורות קטנות. הזכרים קוראים לנקבות בעונת הרבייה אך אינם עוזרים בגידול הצאצאים. הנקבה צריכה לגדל ולשמור על הקן, הנבנה בין צמחי מים, מטורפים כמו שחפים, תנינים, נחשים, חוטמנים וכו'. רוב הזמן היא נמצאת במים.

היא חיה באמריקה הדרומית במדינות: ארגנטינה, בוליביה, ברזיל, צ'ילה, קולומביה, פרגוואי, פרו ואורוגוואי. כמו רוב הסופיות היא נפוצה בביצות ואגמים חמימים.

## תת-מינים
**G. m. bogotensis*
**G. m. crassirostris*
**G. m. melanops*

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1819
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי לואי-פייר וייו
קטגוריה:רליתיים
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם

קטגוריה:ברזיל: עופות
רולאן דה פורי

**רולאן דה פורי** (בצרפתית: **Roland de Pury**; 1907, ז'נבה - 1979, אקס-אן-פרובאנס) היה כומר פרוטסטנטי וחסיד אומות העולם משווייץ.

## קורות חיים
דה פורי למד באוניברסיטה בנשאטל. עקב התעוררות רגשות דתיים בקרבו, החל ללמוד בסמינר תאולוגי פרוטסטנטי. בשנת 1932 למד בבון אצל התאולוג הקלוויניסטי השווייצרי קרל בארת. עם ידידו, הסופר דני דה רוז'מו (Denis de Rougemont), ייסד כתב עת תאולוגי בצרפתית שגליונו הראשון הופיע בנובמבר 1932. הוא היה ראש קהילה במחוז ונדה במערב צרפת ולאחר מכן בליון. דה פורי נישא לז'קלין ונולדו להם שמונה ילדים.

### פעילותו להצלת יהודים בתקופת השלטון הנאצי
ביולי 1940, לאחר כיבוש צפון צרפת והקמת משטר וישי, נאם דה פורי נגד שיתוף פעולה עם הכובש ולמען סיוע לנרדפים. רולאן ואשתו ז'קלין נשאו דברים בעד סיוע לנרדפים וארחו בביתם פליטים רבים, רבים מהם יהודים. דה פורי שיתף פעולה עם האב פייר שאייה, ראש ארגון ההצלה "ידידות נוצרית" (Amitié Chrétienne), והשניים הניעו את קהילותיהם לפעולות למען הצלת יהודים. בכוח אישיותו הצליח דה פורי להניע רבים מבני קהילתו להסתיר יהודים שהוסתרו קודם לכן בביתו-שלו. דה פורי היווה מודל לעשרות אנשי כמורה בליון ובסביבתה.

ב-1943 פשט הגסטפו על ביתו של דה פורי ועל משרדי הארגון "ידידות נוצרית" (Amitié Chrétienne) וביצע מעצרים. בין היתר נעצר האב שאייה. למחרת המעצר היו אמורים יהודים להגיע למשרד כדי לקבל עזרה חומרית וכן מסמכים מזויפים, והגסטפו טמן במשרד מלכודת. אחת המתנדבות ב"ידידות נוצרית", ז'רמן ריבייר, התחפשה למנקה וכל אימת שהיה יהודי מגיע לכניסה למשרד, היא הייתה מסלקת אותו, לכאורה בטענה שעליה לנקות, אך למעשה הייתה מבהירה לו את הסכנה. התכסיס הצליח ואיש מהיהודים שנעזרו בשירותי "ידידות נוצרית" לא נכנס למשרד ולא נלכד באותו היום.

במאי 1943, בעת שדה פורי עמד בכנסייתו, בפני קהילתו, בלבוש הכומר, הוא נעצר על ידי הגסטפו ונלקח מהמקום. אשתו ז'קלין, הקרדינל פייר-מרי גרליה, ויושב ראש הפדרציה הפרוטסטנטית, הכומר מרק בוגנר, שלימים הוכרו אף הם בתור חסידי אומות העולם, ביקשו מהגסטפו לשחררו, אך לשווא. באוקטובר 1943 הוחלף דה פורי בברגנץ שבאוסטריה תמורת מרגלים גרמנים שנעצרו בשווייץ. ביתרת המלחמה שהה בשווייץ.

### לאחר המלחמה
לאחר המלחמה שב דה פורי לקהילתו בליון. הוא פיתח קריירה ענפה של סופר ומיסיונר. בין היתר היה בקמרון ובמדגסקר. הוא היה מבקר של הקולוניאליזם והתבטא נגד העינויים שנקטה צרפת במלחמת אלג'יריה.

## הכרה
בשנת 1976 הכיר יד ושם בדה פורי בתור חסיד אומות העולם.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:שווייצרים חסידי אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: צרפת
קטגוריה:כמרים
קטגוריה:חברי הרזיסטאנס
קטגוריה:שווייצרים שנולדו ב-1907
קטגוריה:שווייצרים שנפטרו ב-1979
ז'רמן ריבייר

**ז'רמן ריבייר** (בצרפתית: **Germaine Ribière**, 1917, שאטלרו  – 1999, פריז) הייתה צרפתייה קתולית, חברה בתנועת ההתנגדות הצרפתית וחסידת אומות העולם.

## קורות חיים
ריבייר הייתה סטודנטית צעירה שהתגוררה עם הוריה בלימוז'.

### פעילות להצלת יהודים במהלך מלחמת העולם השנייה
לאחר כיבוש צרפת על ידי הגרמנים במאי 1940 עזבה ריבייר את לימודיה ואת בית הוריה והקדישה עצמה להצלת ילדים יהודים. היא הצטרפה למחתרת ההצלה שהקים האב רוז'ה בראון, שלימים הוכר גם הוא בתור חסיד אומות העולם, וכן למחתרת בה היו מעורבים פייר שאייה והבישוף ז'יל-ז'רו סאלייז'. ריבייר יצרה קשר עם משפחות של יהודים שהתגוררו בצרפת, ולאחר שביקשה וקיבלה את רשות ההורים הייתה מארגנת מקומות מסתור עבור ילדיהם במנזרים ובבתיהם של לא-יהודים. באחד המקרים ליוותה ילדים יהודים מהאזור הכבוש של צרפת לאזור משטר וישי ושם מצאה עבורם מקלט במוסד נוצרי שהסכים להסתיר אותם עד תום המלחמה.

ריבייר הייתה פעילה בארגון ההצלה "ידידות נוצרית" (Amitié Chrétienne), שנוסד בליון בשנת 1941 ונועד לסייע ליהודים ולנפגעים ונרדפים אחרים על ידי הכיבוש הנאצי ושלטונות וישי משתפי הפעולה. בינואר 1943 השתתפה ריבייר בפגישה מחתרתית בביתו של הכומר הפרוטסטנטי רולאן דה פורי בליון, פגישה שמטרתה הייתה לתכנן כיצד להזהיר יהודים מפני הגעה למשרדי ארגון ההצלה, עקב חשיפת ארגון ההצלה והטמנת מארב של הגסטפו בתוך המשרדים. הוחלט שלמחרת בבוקר תצא ריבייר בלבוש של מנקה ותנקה את המדרגות בכניסה לבניין וכן חלקים אחרים של הבניין, ותחת מסווה זה תזהיר כל יהודי שיתקרב מפני כניסה לבניין. המבצע הצליח ואף יהודי לא נתפס בבניין באותו היום.

### לאחר המלחמה
לאחר המלחמה הצטרפה ריבייר לכוחות של בעלות הברית שביקרו במחנות ריכוז בגרמניה וסייעה לניצולי השואה במשך מספר חודשים. 

ריבייר השלימה את לימודיה והוסמכה בתור עובדת סוציאלית. בזכות מקצועה ובזכות האמון שזכתה לו מצד יהדות צרפת, הייתה ריבייר מעורבת בתיווך בפרשת ילדי פינאלי - שני אחים שהוסתרו והוטבלו לנצרות ועל כן ביקשו בעלי הסמכות במנזר בו שהו הילדים להחשיבם כנוצרים ולהשאירם בספרד. ריבייר הגיעה לספרד, מצאה את הילדים, העבירה אותם לצרפת ומשם העבירה אותם לדודם ולדודתם בישראל.

## הכרה
ב-1967 הכיר יד ושם בז'רמן ריבייר בתור חסידת אומות העולם.

## קישורים חיצוניים
* 
*שרות הבולאי הצרפתי בשנת 2017, הוציא בול לזכרה.  

קטגוריה:צרפתיות חסידות אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: צרפת
קטגוריה:חברי הרזיסטאנס
קטגוריה:עובדות סוציאליות
קטגוריה:צרפתיות שנולדו ב-1917
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1917 
קטגוריה:צרפתיות שנפטרו ב-1999
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1999
סופית גוף

**סוּפית גוף** (שם מדעי: *Gallinula comeri*) היא מין של סופית החיה אך ורק באי גוף, שהיא קטנה מרוב הסופיות ואיננה יכולה לעוף.

אורכה של הסופית עד 27 סנטימטרים והיא בעלת נוצות כחולות מעט, מקור קצר אדום עם בליטה על המקור וקצה צהוב וכנפיים חומות. הרגליים אדומות וארוכות ועוזרות לסופית לנוע מהר.

הסופית נתגלתה בטבע על ידי החוקר ג'ורג' כומר (1858 – 1937) ב-1888 על האי גוף שבדרום האוקיינוס האטלנטי, באמצע האוקיינוס בין אפריקה לאמריקה הדרומית. כמו כן היא נמצאה בארכיפלג טריסטן דה קונה, בה חיה עד לזמן האחרון סופית טריסטרן (Gallinula nesiotis), אשר כמה חוקרים טוענים שהיא הייתה תת-מין של סופית גוף.

האי גוף נחשב לאי מוגן ומבודד, בו חיים מגוון של עופות ים ומינים מוגנים והוא אתר מורשת עולמית חשוב ושם המין מוגן. עם זאת בטריסטרן דה קונה הם לא מוגנים. האוכלוסייה העולמית כוללת בערך 2,500 פרטים.

## ראו גם
*סופית
*סופית מצויה
*סופית כהה

## קישורים חיצוניים

* סופית גוף בbirdlife

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ואל אסף אלן
קטגוריה:רליתיים
קטגוריה:עופות חסרי יכולת תעופה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1892
סופית (עוף)

[ממוזער|[סופית מצויה באגמון בישראל.]]
**סוּפִית** (שם מדעי: *Gallinula*) היא סוג של עוף מים ממשפחת הרליתיים החיה באגמים ובביצות בעולם הישן והחדש וכן באיים ברחבי האוקיינוסים. הסופיות ניזונות מצמחים ובעלי חיים קטנים, הן בעלי מקור אדום עם קצה צהוב וכנפיים חומות.

הסופית מזכירה את הפורפיריה בצורתה, אך היא כהה יותר, קטנה יותר וחיה בקרבה גדולה יותר למים. בדומה לברווז, נוצותיה של הסופית משוחות בשמן העוזר לה לצוף ומונע ממנה להירטב.

## מינים
*סופית סמואה (*Gallinula pacifica*)
*סופית מקירה (*Gallinula silvestris*)
*סופית גוף (*Gallinula comeri*)
*סופית מצויה (*Gallinula chloropus*) - נפוצה בישראל
*סופית אמריקה (*Gallinula galeata*)
*סופית כהה (*Gallinula tenebrosa*)
*סופית קטנה (*Gallinula angulata*)
*סופית טריסטן (*Gallinula nesiotis*) - נכחדה

בעבר היו בסוג עוד 3 מינים: סופית מכותמת (*Porphyriops melanops*) שעברה לסוג יחיד ושני מינים: סופית שחורת זנב (*Tribonyx ventralis*) וסופית טסמניה (*Tribonyx mortierii*) שעברו לסוג *Tribonyx*.

## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים

* סופית באתר wildlifetrusts

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1760
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:רליתיים
סמי

**סמי** הוא כינוי לאדם הקרוי שמואל או סמואל. הגרסה הערבית של שם זה היא **סאמי**.

קטגוריה:שמות פרטיים לגברים
קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות חיבה
חוסיין עבד אל-האדי

**חוסיין עבד אל-האדי** (? – 1835 או 1836) היה שייח' בן משפחת הפלאחים עבד אל-האדי מהכפר עראבה שבנפת שכם, שעלה לגדולה בימי אבראהים פאשא, היה מושל (בדרגת מודיר) של איילט צידון, מושל עכו וסגנו של אבראהים פאשא.
## ביוגרפיה
כאשר הגיעו כוחותיו של אבראהים פאשא לארץ ישראל, רק בודדים קיבלו אותו בברכה, בהם קאסים אל-אחמד וחוסיין עבד אל-האדי.
עבד אל-האדי ואנשיו הצטרפו לכוחותיו של אבראהים פאשא במצור על עכו (1832). אבראהים פאשא ראה בעבד אל-האדי כוח עולה ומינה אותו כסגנו בשלטון האזרחי על השטחים שכבש בארץ ישראל. כאשר איברהים המשיך במסעות המלחמה, היה עבד אל-האדי השליט בפועל של הארץ. זו הייתה הפעם הראשונה שמשפחה כפרית עלתה לשלטון על הארץ.

במהלך מרד הפלאחים, עבד אל-האדי המשיך לתמוך באבראהים פאשא ובתמורה מינה אותו איברהים להיות המודיר של איילט צידון (איילט שכלל את כל ארץ ישראל).

באוקטובר 1834, אחרי שאבראהים פאשא הוציא להורג את אל-אחמד בעוון מרידה. רכש עבד אל-האדי את מפעל הסבון שלו (صابون نابلسي) בשכם ואת בית המגורים המשפחתי, אליו העביר עבד אל-האדי את משפחתו מעראבה. מפעלי הסבון של שכם היו אחד ממקורות ההכנסה החשובים של שכם והקנו לבעליהם כסף ויוקרה. השייח יוסוף זיאד קאדרי ניהל עבורו את עסקיו בשכם.

עבד אל-האדי כיהן בתפקיד מושל צידון עד מותו (1251 להג'רה, 1835 או 1836). נקבר בחצר מסגד א-זיתונה בעכו.

צלאח עבד אל-האדי, אחד מבניו של חוסיין, היה הוואלי של צידון.

## הערות שוליים

קטגוריה:התקופה העות'מאנית בארץ ישראל
קטגוריה:ארץ-ישראלים
חוסיין
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-19
קטגוריה:נפטרים במאה ה-19
קטגוריה:עראבה (נפת ג'נין): אישים
הכוח הקרקעי של צבא השחרור העממי

ממוזער|220x220 פיקסלים|מפת הפיקודים של ה PLA בשנת 2016
**הכוח הקרקעי של צבא השחרור העממי** (בסינית: **中国人民解放军陆军**, פין-יין: **Zhōngguó Rénmín Jiěfàngjūn Lùjūn**, באנגלית: **People's Liberation Army Ground Force** או **PLAGF**) הוא זרוע היבשה של צבא השחרור העממי והוא הגדול והוותיק שבכוחות המזוינים הסיניים. PLAGF בעל שורשים משנת 1927, אולם רשמית הוקם בשנת 1948. בשנת 2013 היו לחיל 1.6 מיליון חיילים סדירים והוא החיל הגדול בעולם. בנוסף, לחיל מעל 500,000 חיילי מילואים.

רוב הציוד של הצבא מיוצר על ידי חברות סיניות. בהם טנק המערכה המתקדם Type 99 וטנק המערכה העיקרי Type 96.

## גלריה

קובץ:PLAAF Changhe WZ-10 - Jordan.jpg|קישור=|צ'אנגהא Wz-10
קובץ:ZBD-04A IFV 20170716.jpg|קישור=|נגמ"ש מסוג ZBD-04A
קובץ:PHL-03 Multiple rocket launchers 20170902.jpg|קישור=|משגר רקטות
קובץ:PLZ-05 Self-Propelled Artillery 20170919.jpg|קישור=|תותח מתנייע
קובץ:Chinese ZTL-11.jpg|קישור=|נגמ"ש מסוג ZTL-11
קובץ:CJCS meets PRC troop in Shenyang (36558145976).jpg
קובץ:CJCS meets PRC troop in Shenyang (36558149986).jpg
קובץ:CJCS meets PRC troop in Shenyang (36604294635).jpg
קובץ:CJCS meets PRC troop in Shenyang (36604297255).jpg


## קישורים חיצוניים

* 

סין העממית
קרקע
סופית כהה

**סוּפית כהה** (שם מדעי: *Gallinula tenebrosa*) היא מין של סופית גדולה החיה מהודו עד אוסטרליה באזורי ביצות. היא מזכירה בצורתה מינים החיים באותו אזור כמו הפורפיריה או האגמייה.

הסופית היא עוף בינוני, קטן מעט מהפורפיריה ששוקל 570 גרם בזכרים ו43 גרם בנקבות ואורכו 25–32 ס"מ ואצל האוכלוסייה האוסטרלית 34–38 ס"מ. צבעם שחור ונתן להם את שמם והמקור אדום עם קצה צהוב. הרגליים כתומות ולא צהובות כמו אצל שאר הסופיות. 

הסופית חיה בביצות ואגמים ולעיתים גם בסכרים וגדות נהרו, בהודו, אינדונזיה, בורנאו וגינאה החדשה. הם נפוצים באוסטרליה במזרח עד לצפון קווינסלנד, ויקטוריה וניו סאות' ויילס ונפוצים גם במזרח אוסטרליה. הם יותר נדירות בטסמניה ובדרום אוסטרליה.

הסופיות הם יצורים חברתיים, חוץ מעונת הרבייה בה הפרטים טריטוריאליים ונלחמים על נקבות. עונת הרבייה היא בדרך כלל מאוגוסט - ינואר בצופן וינואר - יוני בצפון ואז הסופיות קוראות בקולות אחרי בני מינם. הנקבות בונות קיני עשבים לא הרחק מהמים ובתוכו מטילות 5–11 ביצים.

## קישורים חיצוניים


קובץ:Gallinula tenebrosa - Daintree Villiage.jpg
קובץ:Moorhen-beak-open.jpg


## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1846
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון גולד
קטגוריה:רליתיים
קטגוריה:הודו: עופות
פסיקתה (משפט)

במשפט, **פסיקתה** (גם **פסיקתא**) היא תמצית של פסק דין הכוללת רק את ההוראות האופרטיביות ללא ההנמקה. כך, למשל, כאשר ניתן פסק דין ארוך ומסובך, שתוצאתו היא כי פלוני חב לאלמוני סכום מסוים, ניתן לבקש מהשופט שייתן פסיקתה, המתייחסת אך לגובה החוב, ולהשתמש בפסיקתה לצורכי הוצאה לפועל של פסק הדין. את הפסיקתה יכול לכתוב אחד הצדדים לתביעה, וחתימת בית המשפט על הפסיקתה מאשרת את נכונותה. מעבר לתמצות ההוראות האופרטיביות של פסק הדין, הפסיקתה יכולה גם להבהיר את פסק הדין. בית המשפט העליון מצא מקום לקבל ערעור נגד פסיקתה שכלל נימוק והורה למחוק את הנימוק מן הפסיקתה.

## הערות שוליים

קטגוריה:מונחים משפטיים
יעקב מרמורוש

ממוזער | ימין**יעקב מרמורוש** (**Iacob Marmorosch**), 1820–1904, היה סוחר ובנקאי יהודי רומני, מייסד בנק מרמורוש, בלנק ושות', שהיה בנק מהגדולים והחשובים ביותר ברומניה.

יעקב מרמורוש היה סוחר בבוקרשט, בירת נסיכות ולאכיה, שעסק בעיקר במסחר במזונות, צבעים ולוחות פח עבור גגות. ב-1848 ייסד בנק אשראי חשוב ברובע ותיק של בוקרשט, בפינת הרחובות "בקאן" ו"בלנאר". הבנק עסק בעיקר במתן אשראי לחבריו ומכריו הסוחרים של מרמורוש. מרמורוש הסתייע בעצותיו של גיסו, יעקב לבל, דמות בולטת בתחום הבנקאות הרומנית של התקופה.

ב-1863 נשכר לעבודה בבנק צירף מאוריצ'יו בלנק וב-1869 צורף על ידי מרמורוש כשותף וב-1870, כאשר מרמורוש פרש מפעילות בבנק, הפך בלנק למנהל הבנק. ב-1874 הבנק שינה את שמו ל"בנק מרמורוש, בלנק ושות'" ובמהרה הפך לבנק החשוב ביותר ברומניה, פרט לבנק הלאומי.

מרמורוש קבע את מגוריו בווינה, שם חי עד מותו, כשהוא משגיח מרחוק על התנהלות הבנק.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בנקאים יהודים רומנים
קטגוריה:אנשי עסקים יהודים רומנים
קטגוריה:סוחרים
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1823
קטגוריה:נפטרים ב-1905
רלית מחרחרת

**רלית מחרחרת** (שם מדעי: *Aramidopsis plateni*) היא מין של רלית, החיה בדרום-מזרח אסיה, באי סולאווסי ובאי בוטון הסמוך, שבאינדונזיה. היא המין היחיד בסוגה וקיבלה את שמה עקב הקולות דמויי הנחירות שהיא מפיקה. היא איננה יכולה לעוף.

## תיאור
רלית זו היא ממוצעת בגודלה ואורכה 30 ס"מ ומשקלה 143–160 גרם. היא איננה יכולה לעוף ויש לה כנפיים קטנות, זנב גדול, רגליים שחורות  ארוכות ואצבעות ארוכות וחזקות. אצל הנקבות הרגליים הן כחולות-אפורות. הראש והחזה אפורים, הכנפיים חומות, החלק התחתון ותחילת הכנפיים צבועים בלבן מנוקד בשחור. העורף והגב כתומים והמקור אדום.

הרליות נפוצות רק ביערות ושפלות ההר של צפון ומזרח האי סולוואי ובשנת 1995 נמצאה עוד אוכלוסייה באי בוטון. צמחיית האי היא סבוכה מעט ובה הרבה עצי במבוק וליאנות של עצי ג'ונגל ובאזור אחר עשב גדול מהמין Miscanthus sinensis שופע לאורך הרמות. הרליות מסוגלות לחיות על הרמה עד גובה 1,300 מ'.

זוהי רלית קולנית מאוד שמשמיעה צווחות דמויות נחירה אנושית והיא עושה זאת כדי לקרוא לבן זוג או להזהיר מטורפים. הרליות עצמן נחבאות ונדירות. רק בודדות נצפו  בטבע, רובן בידי ציידים. מעריכים את מספרן בין 3,500-15,00 פרטים בוגרים, ומצב השימור שלהן מוגדר "פגיע".

הן ניזונות בעיקר מסרטנים ולטאות קטנות וגם מביצים של עופות אחרים.

הסיבות העיקריות להידלדלותן הן: אובדן היערות, אשר נכרתים למטרות פיתוח; הפרעה מצד בני אדם; כניסתם לאי של טורפים כמו כלבים, חתולים ומכרסמים אשר צדים את האפרוחים.

## קישורים חיצוניים

* רלית מחרחרת באתר הרשימה האדומה של IUCN

## הערות שוליים

קטגוריה:רליתיים
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
קטגוריה:עופות חסרי יכולת תעופה
קטגוריה:סולאווסי: עופות אנדמיים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1886
רלית פפואה מקורקעת

**רלית פפואה מקורקעת** (שם מדעי: *Megacrex inepta*) היא מין של עוף מים ממשפחת הרליתיים שהיא יחידה בסוגה וחיה באזורי יערות לחים וביצות באינדונזיה ובגינאה החדשה.

זו רלית קטנה. אורך הזכר 36-38 ס"מ, והוא גדול מעט מהנקבה. לרלית זו מקור צהוב וארוך, עיניים אדומות, חזה אפור, גוף וכנפיים חומים וזנב שחור. הרגליים ורודות ואצל הצעירים הצבע פחות בולט. הרלית אינה מסוגלת לעוף אך היא מסוגלת לשחות.

רלית זו חיה ביערות לחים וטרופיים, ביערות מנגרובים או ביצות שונות בגינאה החדשה ובפפואה ניו גיני. מצב השימור שלה: ללא חשש.

לרלית זו יש 2 תת-מינים:
*Megacrex inepta pallida
*Megacrex inepta inepta

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי תומאסו סלבדורי
קטגוריה:רליתיים
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
קטגוריה:עופות חסרי יכולת תעופה
קטגוריה:פפואה גינאה החדשה: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1879
ראדימנו

**ראדימנו** (בפולנית: **Radymno**; ביידיש: **רעדעם**) היא עיירה במחוז ירוסלב שבפרובינציית פודקרפצקיה בפולין, על גדתו המערבית של נהר סן, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

## תולדות היישוב
ראדימנו נזכרת מהמאה ה-14, הגם שאתרה היה מיושב שנים רבות קודם לכן. בשנת 1431 הוענקו ליישוב זכויות עיר. במהלך השנים שימשה העיירה כנקודת מסחר חשובה, אך מסוף המאה ה-15 ועד אמצע המאה ה-17 נהרסה מפשיטות של הוולאכים, הטטרים, השוודים והטרנסילבנים.

בחלוקת פולין הראשונה, בשנת 1772, נכללה העיירה בתחום גליציה האוסטרית, ובין השנים 1857 ו-1867 היוותה בירת נפה. כתוצאה מקרב גדול שאירע בסמוך לעיירה במהלך מלחמת העולם הראשונה, במאי 1915, נגרם לעיירה הרס רב.

## יהודי ראדימנו
יהודים ישבו בראדימנו מראשית המאה ה-18, ובשנת 1880 נמנו בה 898 יהודים. בין מלחמות העולם נמנו בעיירה 883 יהודים, כמחצית מתושביה.

עם כיבוש העיירה בידי הגרמנים בספטמבר 1939, כלאו אלו את יהודיה במבנה בית הכנסת המקומי, ואת חלקם הריצו לכיוון לאנצוט. בהמשך חויבו יהודי העיירה בביצוע עבודות כפייה משפילות. ערב יום כיפור ת"ש, 22 בספטמבר 1939, פרסמו הגרמנים פקודת גירוש ליהודי היישוב אל מעבר לנהר סן, שטח הכיבוש הסובייטי. יהודים שלא התפנו בעצמם פונו למחרת בכוח בידי אנשי הגסטאפו.

יהודים מעטים ששבו לעיירה שולחו ממנה באוגוסט 1942 למחנה מעבר בפלקיניה, בו נרצחו במקום או שולחו למחנה ההשמדה בלז'ץ. בזמן הכיבוש הגרמני, הסבו אלו את מבנה בית הכנסת שבעיירה לאורוות סוסים, והרסו את בית העלמין היהודי המקומי, תוך שימוש במצבותיו כאבני מדרכה ביישוב. יהודים מעטים שהצליחו להסתתר בעיירה נרצחו בחורף 1944 בידי אנשי המחתרת הפולנית.

מסתיו 1942 פעל בעיירה מחנה עבודה לכ-200 יהודים מהסביבה, בו הוחזקו אלו בתנאי תברואה קשים וברעב, כאשר מעת לעת הוצאו להורג עובדים חולים. במרץ 1943 ירו הגרמנים בכ-150 העובדים שנותרו במחנה בשטח בית העלמין היהודי המקומי.

## קישורים חיצוניים

* 
* ראדימנו באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 

קטגוריה:פודקרפצקיה: יישובים
קטגוריה:שואת יהודי פולין: קהילות
קטגוריה:גליציה
קטגוריה:פודקרפצקיה: עיירות יהודיות
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-14
רלית וולאס

**רלית וולאס** (שם מדעי: *Habroptila wallacii*) היא מין של רלית מסדרת העגוראים האנדמית לאי הלמהרה שבאיי מאלוקו, אינדונזיה והיא המין היחיד בסוג *Habroptila*. רלית וולאס נחשבת כביישנית למדי ונחקרה רק במידה מועטה.

עוף זה התגלה ב-1860 על ידי החוקר ג'ורג גריי (1808 – 1872). שמה של הרלית ניתן ע"ש החוקר, הוגה האבולוציה (יחד עם דרווין) וחוקר בעלי חיים באינדונזיה, אלפרד וולאס (1823 – 1913).

אורכה הממוצע 33-40 ס"מ והיא בעלת גוף כחול-שחור אצל הזכרים וחום כהה בחלק התחתון. הגחון כחול-שחור אך יותר בהיר והעפעפיים, המקור הארוך והרגליים החזקות הם אדומים בצבעם. הכנפיים קטנות ולא מועילות לה במעוף והיא אכן חסרת יכולת לעופף. זכרי הרלית מסוגלים לקרוא בקול רם וכן לתופף בכנפיהם כדי להרשים נקבות ולהרחיק יריבים. מרבית הפעילות מתרחשת בעיקר בשעות הבוקר או בשעת בין ערביים.

בית הגידול של הרלית הוא בסבכי דקלים ממין *Metroxylon sagu*, בביצות סבוכות וכן בדשאי *Imperata cylindrica*, שם היא מחפשת מזון בהליכה בין הצמחים. היא ניזונה מנצרי דקלים ומחרקים ואולי אף מעלי הדקלים הנחשבים קשים למאכל.

הרלית היא עוף מונוגמי. המשך קיומה מצוי בסכנה עקב פגיעה ביערות הדקלים ויבוש ביצות וכן כתוצאה מטורפים כמו כלבים וחתולים שפלשו לאי. מעריכים שישנם כיום רק 3,500-15,000 פרטים בוגרים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ורג' רוברט גריי
קטגוריה:רליתיים
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
קטגוריה:עופות חסרי יכולת תעופה
קטגוריה:איי מאלוקו: עופות אנדמיים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1860
ראדושיצה

**ראדושיצה** (בפולנית: **Radoszyce**; ביידיש: **ראַדאָשיץ**) הוא כפר במחוז קונסקיה שבפרובינציית שוויינטוקז'יסקיה בפולין, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

## תולדות היישוב
ראדושיצה נזכר מהמאה ה-14, ובתחילת המאה ה-15 הוענקו לו זכויות עיר. עד המאה ה-19 היה הכפר יישוב כנסייתי.

בחלוקת פולין בסוף המאה ה-18 נכלל היישוב בתחום ממלכת הבסבורג, ובשנת 1815 נכלל בתחום פולין הקונגרסאית.

## יהודי ראדושיצה
יהודים ישבו בראדושיצה מתחילת המאה ה-19, עם ביטול ההגבלות על מגורי יהודים במקום. התיישבותו במקום של האדמו"ר ישכר דב בארון הביאה להתפתחות הקהילה היהודית ביישוב, ובשנת 1897 נמנו בעיירה 1,728 יהודים.

הסופר יצחק בשביס-זינגר מזכיר את העיירה בספרו ביידיש "תּאוות", בפרק "לייב בעלקעס בויט דאָס בית-המקדש" (מיידיש: לייב בלקס בונה את בית המקדש).

במהלך הכיבוש הרוסי בזמן מלחמת העולם הראשונה, גירשו השלטונות את רוב יהודי הכפר ממנו. כששבו אליו אלו בתום הקרבות, מצאו כי בתיהם נבזזו. בין מלחמות העולם נמנו ביישוב כ-400 משפחות יהודיות, רוב תושביו, והתקיימה בו פעילות ציונית.

בימים הראשונים למלחמת העולם השנייה ניזוק היישוב קשות כתוצאה מהקרבות בסביבתו, ורוב תושביו עזבו אותו. עם הגעת פליטים יהודים ליישוב, הגיע מספר יהודיו בשנת 1941 לכ-2,400 איש. באביב 1942 הגיעו ליישוב פליטים יהודים נוספים.

בתחילת נובמבר 1942 שילחו הגרמנים את כ-4,000 היהודים ששהו ביישוב למחנה ההשמדה טרבלינקה.

## קישורים חיצוניים

* 
* ראדושיצה באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 
* 

קטגוריה:שוויינטוקז'יסקיה: יישובים
קטגוריה:שואת יהודי פולין: קהילות
קטגוריה:שוויינטוקז'יסקיה: עיירות יהודיות
אסתי עצמוני

**אסתי עצמוני** (נולדה ב-10 במרץ 1949) היא אשת חינוך ישראלית, מחברת ספרי לימוד בנושא זהירות בדרכים.

## ביוגרפיה
עצמוני נולדה, גדלה והתחנכה ברעננה. בצה"ל שירתה בפיקוד צפון. לעצמוני תואר ראשון בפסיכולוגיה ותואר שני בחינוך קהילתי, והיא שימשה שנים רבות כמחנכת במערכת החינוך בכפר סבא.

עצמוני הייתה הראשונה בישראל שהתגייסה לכתוב ספרי הוראה לתלמידים ולמורים בנושא זהירות בדרכים, שנמנו כחלק מרשימת ספרי הלימוד המאושרים של משרד החינוך. ספריה משמשים להוראת חוקים ותקנות דרך משחקים, טקסטים מחורזים וקליטים ומגוון אמצעי הוראה שמעשירים את הפן החווייתי והרגשי, ומהווים גורם מפתח בלמידה ובסיס לחינוך לערכים והתנהגות בטיחותית. ספריה משמשים אלפי תלמידים ומורים בהוראת זהירות בדרכים, במערכת החינוך בישראל.

בשנת 1996 יצא לאור ספרה, "בצעד זהיר ובטוח", הראשון בסדרת ספרי הלימוד "בצעד". הספרים הבאים בסדרה זו היו "בצעד נבון" (1999), "בצעד שקול" (2003), "בצעד ראשון" (2006), ו"מורה דרך" (2012). בשנת 2009 יצאו לאור ארבעה סיפורים מעשייה לגיל הרך שנקראים: סדרת "חיוכים בדרכים" (בשיתוף עם נחמה חרמון), במטרה ללמד תכנים מורכבים של נושאי זהירות בדרכים בצורה חווייתית ומהנה. בשנת (2018) יצא ספרה "סימני דרך" ובשנת (2019) יצא לאור ספרה "הליכה כהלכה".

ב-2011 פסק בית המשפט המחוזי בתל אביב כי ספרה של דתיה בן דור, "חכמים בדרך", מועתק בחלקו מהספר "בצעד שקול", ופסק לעצמוני פיצויים בסך 150 אלף ש"ח.

ב-2013 יזמה אסתי עצמוני את הפרויקט של משרד החינוך שנקרא "בית הספר של החופש הגדול", על מנת לתת מענה לתלמידים והורים בחופשות. עצמוני סברה שמורים רבים יסכימו להמשיך ולעבוד חודש נוסף ולקבל על כך משכורת נוספת, חודש זה יהיה כולו חודש של כיף וחוויה כמו בקייטנה. ובכך לאפשר לאלפי ילדים/הורים להמשיך ללמוד/לעבוד במסגרת חינוכית תומכת ובטוחה ובעלות כספית נמוכה. עצמוני העלאת את הרעיון, ברשתות התקשורת, פייסבוק, (ופוסטים בעמודים של יאיר לפיד ששימש כשר האוצר, ובעמוד של שי פירון ששימש כשר החינוך), בתוכנית "הכל כלול" עם סיון כהן ונוגה ניר נאמן. ההצעה זכתה מיד לתמיכה ומענה, וכך עלה הפרויקט של בית הספר של החופש הגדול.

ב-24 באוקטובר 2019, בהסכם פשרה שקיבל תוקף של פסק דין, שבו כל זכויות היוצרים של הספרים: "בצעד ראשון" "בצעד שקול" "בצעד זהיר ובטוח" ו"בצעד נבון" (שיצאו בעבר בהוצאת רכגולד), למחברת אסתי עצמוני.

על תרומתה למערכת החינוך בישראל קיבלה עצמוני ב-2008 פרס "אשת המופת" על מפעל חיים מטעם סניף מועדון "ליונס" בכפר סבא.

## ספרים
* בצעד זהיר ובטוח (1996) - הוצאת לֶמוּר (תורגם לערבית)
* בצעד נבון (1999) - הוצאת לֶמוּר
* בצעד שקול (2003) - הוצאת לֶמוּר (תורגם לערבית)
* בצעד ראשון (2006) - הוצאת לֶמוּר
* מורה דרך (2012) - הוצאת בונוס יבנה
* חיוכים בדרכים (2009, בשיתוף עם נחמה חרמון) - הוצאת בונוס יבנה:
** האח לרמזור המוצלח!
** חגיגה בשחור לבן
** אופניים לשועל
** התמרור ששאג צרח ולחש עצור!
* סימני דרך (2018) - הוצאת לֶמוּר
*הליכה כהלכה (2019) - הוצאת לֶמוּר

## קישורים חיצוניים
* האתר של עצמוני על זהירות בדרכים
* אסתי עצמוני, באתר סימניה
* 
* פרסום הצעת בית הספר של החופש הגדול ברשתות תקשורת.

## הערות שוליים

קטגוריה:נשות חינוך ישראליות
קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:מחברי ספרי לימוד ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1949
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1949
פרינקיפים

**פרינקיפים** (בלטינית: **Princeps**) הם סוג של חיל רגלים בצבא הרומי בתקופת הרפובליקה. השימוש בחיילים אלו החל עם המעבר של הצבא הרומי משיטת הפלאנקס לשיטה המניפולרית במהלך המאה ה-4 לפנה"ס. הפרינקיפים היו אזרחים עשירים יחסית שיכלו להרשות לעצמם נשק ומיגון באיכות טובה.

## תיאור
על פי פוליביוס, הפרינקיפים היו חיילים מבוגרים ואמידים יותר מההאסטאטים אך פחות מהטריאריים. בהתאם לכך, הם היו מוגנים טוב יותר מרוב החיילים. הם היו מצוידים בחרב קצרה שנקראה "גלאדיוס", שתי חניתות להטלה, ומגן גדול בצורת מלבן מקומר שנקרא סקוטום. את קסדותיהם הם נהגו לעטר בנוצות כדי להיראות גבוהים יותר.

כל לגיון כלל 1,200 פרינקיפים, והללו חולקו לעשרה מניפולים. הפרינקיפים הוצבו במסגרת המבנה המניפולרי אחרי ההאסטאטים ולפני הטריאריים. בעת הקרב היו הפרינקיפים מטילים את חניתותיהם מעל ראשי ההאסטאטים ולאחר מכן מצטרפים לקרב מאחוריהם. השימוש בפרינקיפים הופסק בעיקר בשל שינויים בכלכלת רומא, שבעקבותיהם היו כל החיילים מסוגלים לרכוש לעצמם כלי נשק זהים.

## לקריאה נוספת
* ישראל שצמן, **תולדות הרפובליקה הרומית**, ירושלים, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תש"ן.

## הערות שוליים

קטגוריה:חיל רגלים
קטגוריה:הצבא הרומי
עבד אל-קאדר

**עבד אל-קאדר** הוא שם פרטי ושם משפחה ערבי.

קטגוריה:שמות פרטיים ערביים לגברים
קטגוריה:שמות משפחה ערביים
רדומישל ויילקי

**רדומישל ויילקי** (בפולנית: **Radomyśl Wielki**) היא עיירה במחוז מיילץ שבפרובינציית פודקרפצקיה בפולין.

## תולדות היישוב
העיירה נוסדה בשנת 1581 כיישוב פרטי בבעלות אצילים, בו התקיימו ירידים. באמצע המאה ה-17 נשרפה העיירה בידי השוודים. בחלוקת פולין בסוף המאה ה-18 נכללה העיירה בתחום גליציה האוסטרית.

## יהודי רדומישל ויילקי
בתחילה נאסר על יהודים להתגורר בעיירה, ואלו החלו להתיישב בפרבר הסמוך לה. בשנת 1764 נמנו בעיירה 300 יהודים, ובתקופה זו החלה להתקיים ביישוב קהילה יהודית עצמאית. מהמאה ה-19 התקיימה בעיירה פעילות חסידית, ומשלהי אותה מאה התקיימה ביישוב גם פעילות ציונית. במהלך נובמבר 1918 נערך פוגרום בן מספר ימים ביהודי העיירה בהסתת הכומר המקומי.

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה 1,422 יהודים, רוב תושביה, והתקיימה בה פעילות של המפלגות הציוניות ושל אגודת ישראל. בשנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי העיירה מהתנכלויות אנטישמיות גוברות והולכות כלפיהם מצד שכניהם הפולנים.

בין רבני העיר המפורסמים היה הרב שמואל אנגל. אחריו כיהן בנו רבי חיים. 

בעיר היו קהילות של חצרות גרודז'יסק ודז'בנה. רבי אברהם חיים הורוביץ מפלאנטש ישב בעיר למשך תקופה. חתנו רבי יואל טייטלבוים אכל אצלו "קעסט" במשך שנה.

### בשואה
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נמלטו מהעיירה רבים מיהודיה. עם כניסת הגרמנים ליישוב ב-8 בספטמבר 1939, חטפו גברים יהודים בה לעבודת כפייה. למחרת יום כיפור ת"ש פשטו אנשי ס"ס על בתי היהודים בעיירה, וריכזו את הגברים בכיכר המרכזית ביישוב, שם התעללו בהם בפומבי, תוך מריטת זקנים. בהמשך, הוטלו על יהודי העיירה גזירות שונות, ובהן הגבלות תנועה, איסור על קשר עם לא יהודים, חיוב בתשלומי כופר וחובת ביצוע עבודות כפייה, חלקן במחנות עבודה קשים. בתקופה זו ולאחריה הגיעו לעיירה פליטים יהודים רבים מיישובי הסביבה.

ביוני 1942 הובאו לעיירה יהודים שגורשו מיישובי הסביבה. ב-19 ביולי 1942 בשעה 7 בבוקר נצטוו יהודי העיירה להתרכז בכיכר המרכזית בה, שם נערכה בהם סלקציה, תוך רצח בני משפחה שלא הסכימו להיפרד זה מזה, ובהם ילדים רבים, ותוך רצח הקשישים בבורות ירי בשטח בית העלמין המקומי. כל יתר יהודי העיירה הוסעו במועד זה לדמביצה, בה חלקם נרצחו במקום, והיתר הועברו להשמדה במחנה מיידנק. לאחר השלמת הגירוש, ערכו הגרמנים מצוד אחר יהודים מסתתרים בעיירה ובסביבתה. כ-60 יהודים מהעיירה הצליחו להתארגן ביער דולצ'ה הסמוך ליישוב כקבוצה חמושה, ו-35 מהם שרדו, לאחר שהצליחו להגיע לאזור השליטה הסובייטית.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* ראדומישל ויילקי באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פודקרפצקיה: יישובים
קטגוריה:גליציה
קטגוריה:שואת יהודי פולין: קהילות
קטגוריה:פודקרפצקיה: עיירות יהודיות
קטגוריה:בורות ירי בשואה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
טוויל

**טוויל** הוא שם משפחה ערבי שפירושו "**גבוה**".

קטגוריה:שמות משפחה ערביים
מחאמיד

**מחאמיד** (בערבית: **محاميد**) הוא שם משפחה ערבי.

קטגוריה:שמות משפחה ערביים
קששוב

**קששוב** (בפולנית: **Krzeszów**; ביידיש: **קרעשעוו**) הוא כפר במחוז ניסקו שבפרובינציית פודקרפצקיה בפולין, על גדת נהר סן, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

## תולדות היישוב
קששוב נזכר מהמאה ה-17 כיישוב בבעלות משפחת זמויסקי, ובשנת 1640 הוענקו לו זכויות עיר. עם הנחת קו מסילת ברזל בסמוך ליישוב במחצית השנייה של המאה ה-19, החל הכפר לגדול, והוקמו בו מספר מפעלים קטנים.

## יהודי קששוב
ממוזער|שער בית הקברות היהודי בקששוב.
ממוזער|בית הקברות היהודי בקששוב.
התיעוד הראשון לישיבת יהודים ביישוב הוא מהמאה ה-16, ובאמצע המאה ה-17 נחרבה הקהילה במקום בפרעות ת"ח ות"ט. במהלך המאה ה-18 חודשה הקהילה ביישוב, ובשנים אלה הוקמו במקום בית כנסת ובית עלמין. בסוף המאה ה-19 הגיע מספר יהודי היישוב לשיא.

בין מלחמות העולם התקיימה בכפר פעילות ציונית, והתגוררו בו כמה מאות יהודים. היישוב נזכר בסיפוריו של יצחק בשביס-זינגר.

### בשואה
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הופצץ היישוב בידי הגרמנים, ורבים מיהודיו נמלטו ממנו. באמצע ספטמבר 1939 נכנסו ליישוב חיילי הצבא האדום, אך אלו מסרו אותו לידי הגרמנים כעבור מספר ימים, בהתאם להסכם ריבנטרופ מולוטוב.

עם כניסת הגרמנים ליישוב, הוטלו על יהודיו עבודות כפייה, והובאו אליו כמה מאות יהודים נוספים. ב-2 בנובמבר 1942 רוכזו כ-600 היהודים שנותרו ביישוב בכיכר המרכזית בו, תוך ירי בילדים, בקשישים ובחולים במהלך האקציה, ושילוח יתר היהודים באותו היום למחנה ההשמדה בלז'ץ.

## קישורים חיצוניים

* 
* קששוב באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 

קטגוריה:פודקרפצקיה: יישובים
קטגוריה:שואת יהודי פולין: קהילות
קטגוריה:פודקרפצקיה: עיירות יהודיות
טאהא

**טאהא** (בתעתיק נאמן יותר למקור: טה) הוא שם פרטי ושם משפחה אסלאמי. מקורו באותיות המסתוריות طه (טא+הא) המופיעות בראש הסורה העשרים בקוראן, סורת ט.ה.

קטגוריה:שמות משפחה ערביים
רלית המים

**רלית המים** (שם מדעי: *Rallus aquaticus*) היא מין של רלית הנמצאת רוב זמנה במים. רלית קטנה זו חיה ברחבי העולם הישן במגוון בתי גידול ונמצאת גם בישראל.

## תיאור
אורכה של רלית המים 23–28 ס"מ, מוטת כנפיה 38–45 ס"מ ומשקלה 114–164 גרם. היא בעלת גוף קטן ומעוגל. הראש והחזה כחולים-אפורים, כשאזור הלחיים לבן.  כיפה, עורף וכנפיים חומות, מקור ועיניים אדומות וזנב שחור. היא מסוגלת לעופף למרחקים קצרים אך מתעייפת מהר ונוטה בעיקר ללכת על הקרקע. המקור מוארך ומותאם לחטוף מזונות קטנים במהירות. הרלית  שוחה היטב ומרבה בשחייה. מכאן שמה.

## אקולוגיה והתנהגות
רלית המים חיה ברחבי ביצות, גדות נהרות, מדשאות ואגמים או אף חופים ברחבי העולם הישן ובכמה אזורים היא נפוצה באתרי קרח. היא מונוגמית ושני בני הזוג מגדלים את אפרוחיהם יחדיו. הם מקננים בין צמחי המים השונים והנקבה מטילה 6–11 ביצים. הם טריטוריאליים מאוד. מזהירים בצרחות רליות אחרות שלא יתקרבו, ותוקפים באגרסיביות כל מסיג גבול. האפרוחים מסוגלים ללכת אחרי אמם כבר ברגע הראשון וניזונים אחריה.

עופות אלה הם אוכלי כל, הניזונים ממה שימצאו בסביבתם, בעיקר בעלי חיים קטנים כמו שלשולים, עלוקות, סרטנים, דגים קטנים, דו-חיים וחרקים וזחליהם. לעיתים הם אף יאכלו חולייתנים קטנים או פגרים. הם מחטטים בבוץ כמו כפנים ושולים מה שהם מוצאים או שהם חוטפים את הטרף ממארב. בנוסף על טרף הם ניזונים מעלים, פירות שונים, צמחי מים וזרעים כמו זרעי אורז. 

רליות המים נטרפות בטבע על ידי עופות דורסים כמו זרון, עיט צפרדעים ועיט חורש, אנפות כמו אנפה אפורה, אוח מצוי, לילית מצויה, ינשוף שדות, בז מצוי ובביצות גם בז נודד. הן פגיעות גם ליונקים טורפים כמו חתול הביצות, חתול בר, לוטרה, חורפן אמריקאי וחורפן אירופי. בנוסף לטורפים הרליות פגיעות למחלות שונות ולטפילים שונים, חלקם מזיקים וחלקם בעיקר טורדניים, כמו מיני תולעים מוצצות דם ואפילו שטרגליים.

רליות המים בתפוצה רבה בטבע ואינן בסכנה, למרות שהן ניצודות למאכל על ידי האדם גם בימינו. תוחלת החיים שלהן בטבע מגיעה עד 8 שנים. עם זאת באזורים מסוימים מספרן יורד עקב פגיעה בבית הגידול, זיהום ביצות, בניית תעלות בגדות הנהר ועוד. בכמה איים פגעה בהן הבאה של טורפים לא מקומיים כמו חורפן אמריקאי. חורפנים אלה, שיועדו לתעשיית פרוות, נמלטו מהכלובים וטרפו מאות עופות ואפרוחים.

## תת-מינים
*R. a. aquaticus - מצוי באירופה, צפון אפריקה, המזרח התיכון המערבי, מערב אסיה עד לקזחסטן וסיביר.
*R. a. hibernans - מצוי באיסלנד. תת-המין חום מהרגיל ובעל מקור קצר.
*R. a. korejewi - מצוי באסיה הדרומי מאיראן ומערב סין עד לחבל קשמיר ולדאק בהודו. הוא חיוור וגדול ממדים.

## גלריה

קובץ:Rallus aquaticus portrait.jpg
קובץ:Rallus aquaticus 4 (Marek Szczepanek).jpg
קובץ:Wasserralle Bodensee.jpg
Rallus aquaticus MHNT.ZOO.2010.11.66.1.jpg |Museum specimen - Douadic, Indre, France


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:רליתיים
קטגוריה:ארץ ישראל: רליתיים
קטגוריה:גרמניה: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
דאוד

**דאוד** הוא שם פרטי וגם שם משפחה ממקור ערבי, הגרסה הערבית לשם העברי "דוד".

קטגוריה:שמות פרטיים ערביים לגברים
קטגוריה:שמות משפחה ערביים
קטגוריה:שמות משפחה המבוססים על השם דוד
עוזרי

**עוזרי** (בכתיב המקור: **עזירי**) הוא שם משפחה יהודי-תימני שפירושו "משיח", של יהודים מעיר הבירה צנעא שבתימן ומרכז תימן.

קטגוריה:שמות משפחה ביהדות תימן
קטגוריה:שמות משפחה טופונימיים
ברודית אפריקאית

**ברודית אפריקאית** (שם מדעי: *Aenigmatolimnas marginalis*) היא מין עוף קטן ממשפחת הרליתיים החי ברחבי אפריקה שמדרום לסהרה והמין היחידי בסוגו. למרות שמה, ברודית זו אינה קשורה לסוג ברודית, אם כי היא דומה  במקצת לעופות בני הסוג הזה. 
## מאפיינים
אורכה של הרלית 22 סנטימטרים בממוצע. הרלית חומה עם נקודות שחורות לאורך הגוף. המקור והכנפיים צהובים, והבטן בצבע קינמון. הזנב שחור והעורף והחלק העליון בצבע חום-אדמדם. הרגליים אדומות וגבוהות, והמקור קצר. 

הרלית חיה בטבע בביצות, ביובלים, בתעלות, ב ערבות עשב שונות ובחופי ים באלג'יריה, קמרון, קומורו, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, הרפובליקה של קונגו, חוף השנהב, גבון, גאנה, קניה, לוב, מלאווי, מרוקו, נמיביה, ניגריה, רואנדה, סיישל, דרום אפריקה, טנזניה, אוגנדה, זמביה וזימבבואה. כמו כן הרלית מצויה גם באיטליה.

רלית זו נודדת בחיפוש אחר מים מתוקים. היא פעילה בעיקר בשעות בין-הערביים והערב, אז הטמפרטורות נמוכות, ובשעות היום היא נחה בצמחייה. הברודיות הן מונוגומיות ובונות קן עשוי עשבים בסמיכות למים ולעיתים אף עליהם. הן ניזונות מיצורים קטנים המצויים בסוואנה ובביצה כמו ארבה, חיפושיות, עכבישים, פרפרים שונים, זבובים, דגים וראשנים וכן חלקי צמחים, זרעים ופירות קטנים.

## קישורים חיצוניים

* ברודית אפריקאית באתר הרשימה האדומה של IUCN

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי גוסטב הארטלאוב
קטגוריה:רליתיים
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
קטגוריה:חוף השנהב: עופות
קטגוריה:קומורו: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1857
רלית ספאטה

**רלית ספאטה** (שם מדעי: *Cyanolimnas cerverai*) היא מין של עוף מים ממשפחת הרליתיים. זהו מין יחיד בסוגו, החי אך ורק בחצי האי ספאטה, שבמחוז מטאנסס בקובה. רלית ספאטה מצויה בסכנת הכחדה קריטית ונותרו בטבע רק 250–1,000 פרטים ממין זה.

## מאפיינים
הרלית חיה רק במערב קובה. זו רלית בינונית שאורכה 29 סנטימטרים. צבע הגב והעורף חום-זית עם עורף וצדדים כחולים-אפורים וחזה לבן. כנפיה קצרות מאוד ומעוגלות, זנבה לבן ורגליה אדומות. מקורה ארוך ואדום עם פנים כחולות-אפורות. הרלית שקטה מאוד ולא משמיעה כמעט קולות.

הרלית חיה בערבות שיחים גבוהות וביצות בספאטה. היא מסתתרת בביצות ומחפשת יצורים קטנים וחלקי צמחים למאכל. באזור הביצות ישנה צמחייה וסביבת מחיה אנדמית הנתונה בסכנה, כולל דרורים שונים ועד ללהקה של תנין קובני. הרלית נפוצה גם בביצות מנגרובים הקרובות לחוף.

הרלית בסכנה מאז המאה ה-20, עקב פגיעה בבית גידולה הקטן והנידח, הפרעה מתיירים וטריפה על ידי מינים מיובאים לאמריקה כמו נמייה אסייתית קטנה או שפמנון מצוי פוגעת בהם רבות. בעתיד עקב התחממות הכדור יהיו בעיות נוספות של עליית פני הים, מה שיגרום להמלחת הביצה והרג היצורים שבה וכן להוריקנים ולשריפות צמחים יבשים בקלות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1927
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי תומאס ברבור
קטגוריה:רליתיים
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
קטגוריה:קובה: עופות
קשפיצה

**קשפיצה** (בפולנית: **Krzepice**) היא עיירה במחוז קלובוצק שבפרובינציית שלזיה בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

## תולדות היישוב
קשפיצה החלה כמבצר שנבנה באמצע המאה ה-14, ובאמצע המאה ה-16 הוענקו ליישוב שנבנה במקום זכויות עיר.

מראשית המאה ה-17 נודעה העיירה בשל תעשיית המתכת שבה. באמצע המאה ה-17 ובראשית המאה ה-18 נפגעה העיירה מתקיפות האימפריה השוודית. בחלוקת פולין נכללה העיירה בתחום ממלכת הבסבורג, ובשנת 1815 נכללה בתחום פולין הקונגרסאית.

## יהודי קשפיצה
ממוזער|בית הקברות היהודי בקשפיצה.
מאמצע המאה ה-17 התקיימה בעיירה קהילה יהודית מאורגנת, ובשל קרבתה לגבול הפרוסי, הוגבלו משך שנים רבות מגורי יהודיה לרובע מסוים. בתחילת המאה ה-20 נמנו בעיירה 1,395 יהודים, אך במהלך מלחמת העולם הראשונה עזבו את היישוב יהודים רבים. ביוני 1919 נערכו פרעות ביהודי העיירה, מבלי שהמשטרה הפולנית פעלה להגן על היהודים.

בין מלחמות העולם היוו היהודים קרוב למחצית מתושבי העיירה, והתקיימה ביישוב פעילות של המפלגות היהודיות השונות, תוך קיום מספר תנועות נוער ציוניות ובית ספר מרשת בית יעקב. בשנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי העיירה מהתנכלויות אנטישמיות גוברות והולכות כלפיהם מצד שכניהם הפולנים.

### בשואה
ב-1 בספטמבר 1939 נכבשה העיירה בידי הגרמנים. עם סיפוחה של העיירה באוקטובר שלאחר מכן לשטחי הרייך השלישי עזבו אותה כ-200 יהודים לצ'נסטוחובה, ובעיירה נותרו כ-1,500 יהודים. בתקופת הכיבוש הראשונה ביצעו הגרמנים מעשי התעללות חוזרים ונשנים ביהודי העיירה, תוך תלישת זקני יהודים דתיים באלימות רבה, כליאת יהודים באסם במשך מספר ימים ללא מזון או שתייה, ואילוץ יהודים לבצע עבודות כפייה משפילות ומפרכות, תוך הטלת סכומי כופר על הקהילה. בד בבד נצטוו יהודי העיירה לענוד סרט זרוע, שהומר בהמשך בטלאי צהוב.

החל מנובמבר 1940 נלקחו מאות יהודים מהעיירה למחנות עבודה שונים. ב-22 ביוני 1942 לפנות בוקר פשטו על העיירה אנשי אס אס שהגיעו מסוסנוביץ, וריכזו את יהודיה, יחד עם יהודים נוספים מכפרי הסביבה, במבנה בית הכנסת הישן בעיירה, שם נערכה בהם סלקציה. 26 יהודים הועברו למחנה המעבר בסוסנוביץ, וכל יתר היהודים שולחו בקרונות משא למחנה ההשמדה אושוויץ.

## קישורים חיצוניים

* 
* קשפיצה באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 

קטגוריה:שלזיה (פרובינציה): יישובים
קטגוריה:שואת יהודי פולין: קהילות
קטגוריה:שלזיה (פרובינציה): עיירות יהודיות
שמעון ברנפלד

**שמעון ברנפלד** (בגרמנית: **Simon Bernfeld**; י"ב בטבת ה'תר"ך, 7 בינואר 1860 – כ"ד בשבט ה'ת"ש, 3 בפברואר 1940) היה סופר, רב, היסטוריון, פובליציסט וחוקר המקרא. יוצא יהדות גליציה שכיהן תקופה כרבה הראשי של הקהילה הספרדית בבלגראד ובעשרות שנותיו האחרונות פעל כחוקר עצמאי בברלין, גרמניה.

## ביוגרפיה
נולד לרב משה ברנפלד שהיה דיין בסטניסלב שבגליציה, ומלומד. המשפחה הייתה אורתודוקסית משכילה ובשנת 1872 עברו הוריו ללמברג הליברלית יותר. ברנפלד למד לכתוב בעברית בגיל מאוד צעיר, בגיל שלוש-עשרה תרגם רומאן מגרמנית לעברית, בגיל שמונה עשרה פרסם מאמר ב"המגיד", ובשנת 1881 נעשה לעוזרו של עורכו, דוד גורדון. את לימודיו הגבוהים עשה באוניברסיטת קניגסברג ובאוניברסיטת ברלין. הוא נישא לאנה לוין (1861–1940), וב-1889 נולד בנם עמנואל ברנפלד, שנספה בשואה במחנה הריכוז מאוטהאוזן.

בין השנים 1886–1894 ברנפלד כיהן כרבה הראשי של הקהילה הספרדית בבלגרד, בירת ממלכת סרביה. אחר כך נסע לברלין ובה השתקע עד פטירתו.

ברנפלד היה למדן מופלג, כתב ספרים ומאמרים רבים במשך כחמישים שנה, בעיקר בהיסטוריה של עם ישראל, פילוסופיה יהודית, וחקר המקרא. היה הסופר הראשי של "השילוח".

## מספריו
* **קורא הדורות**: **השקפה בהתפתחות רוח ישראל והיהדות מדור דור ... חלק ראשון מראשית ימות העם עד זמן ניצחונות יהודה המכבי**, מאיר יחיאל האלטער: ורשה תרמ"ח.
***דור תהפוכות: מונוגרפיה מימי ראשית השכלת היהודים בגרמניא בשנות המאה הי"ח**, ורשה: תושיה תרנ"ז–תרנ"ח.
***חשבונה של ספרותנו**, אחיאסף, ורשה, תרנ"ט
* 
***תולדות שי"ר: ר' [[שלמה יהודה רפפורט|שלמה יהודה רפאפורט]]**: ציור קולטורי מחייו, זמנו ופעולתו המדעית, ברלין: אחיאסף, תרנ"ט. (הספר, בארכיון האינטרנט).
*מיכאל זקש, מאורעות חייו ופעולתו הספרותית, אחיאסף, ברלין, תר"ס.
* 
* **[https://benyehuda.org/bernfeld/reformation.html תולדות הרפורמציון הדתית בישראל]**. אחיאסף, ורשה, תרס"ח 1908.
***דור חכם: מונוגרפיה ע"ד חכמי עמנו המצוינים במאה הי"ט ותקופתם**, תושיה: ורשה תר"ף.
***דעת אלהים: תולדות הפילוסופיא הדתית בישראל (בחמשה ספרים)**, ורשה: אחיאסף תרפ"ב.
* 
* 
* 
***בני עליה**, דביר: תל אביב תרצ"א.

## לקריאה נוספת
* 
* 
* חיים ווינר, **קווים לדמותו של ד"ר שמעון ברנפלד,** בספרו: **פרקי חיים וספרות** / ליקט וכינס זאב וויינר, ירושלים: קרית-ספר, תש"ך (1960).
* ירוחם טולקס, **שמעון ברנפלד,** בספרו: **בסוד סופרים והוגים,** תל אביב: עומר, תשל"ו (1976).
* 
* מאיה שבת, היסטוריה בשירות הפובליציסטיקה - מפעלו ההיסטוריוגרפי של שמעון ברנפלד, אוניברסיטת תל אביב 2017
* מאיה שבת, "בין השבר לתפר: שמעון ברנפלד בין השכלת ברלין להשכלת גליציה", בתוך: נתן שיפריס, שמואל פיינר, חנן גפני (עורכים), **מגלי טמירין - תנועת ההשכלה היהודית בגליציה: היסטוריה, ספרות, הגות וזיכרון**, אוניברסיטת חיפה, 2022
* מאיה שבת, **מחוץ למחנה: שמעון ברנפלד, ביוגרפיה (1860–1940)**, מאגנס, 2026

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
; כתבי שמעון ברנפלד
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודים גליציאנים
קטגוריה:רבנים יוגוסלבים
קטגוריה:היסטוריונים יהודים גרמנים
קטגוריה:בלגרד: רבנים
קטגוריה:ביוגרפים יהודים
קטגוריה:ילידי 1860
קטגוריה:נפטרים ב-1940
מסגד האג'ה באיירם

**מסגד האג'ה באיירם** (בטורקית: **Hacı Bayram Camii**) הוא מסגד בעיר אנקרה שבטורקיה שנבנה במאה ה-15 בסמוך לחורבותיו של מבנה רומי קדום מהמאה הראשונה לפני הספירה.

## תולדות המסגד
המסגד נבנה בשנים 1427–1428 בסגנון אדריכלי מוסלמי-סלג'וקי. המסגד נבנה לכבודו של המיסטיקן המוסלמי האג'ה באיירם-אֳ ולי (Hacı Bayram-ı Veli). ולי שנולד בשנת 1352 היה המייסד של מסדר סופי חשוב וגם משורר טורקי. עם מותו של ולי בשנת 1430 הוא נקבר במבנה שהוקם עבורו סמוך למסגד. במאה ה-16 שופץ המסגד על ידי האדריכל העותמאני הנודע סינאן שהיה אדריכל החצר של הסולטנים העותמ'אנים. במאה ה-18 צופה המסגד באריחים. כיום משמש המסגד מאמינים רבים המבקרים בו ובחלקת הקבר לידו.

המסגד צמוד לחורבות של מקדש אוגוסטוס ורומא (Augustus Tapınağı) ששרדו עד לימינו. המקדש נבנה בין שנת 25 לפנה"ס לשנת 20 לפנה"ס, לאחר שהושלם כיבוש האזור בידי הרומים, והוקמה הפרובינקיה גלטיה, שהעיר אנקרה, שנקראה אז "אנקירה" שימשה לה כמרכז שלטוני.

## תמונות המסגד

## קישורים חיצוניים

* סרט המתאר את המסגד וסביבותיו 

האג'ה באיירם
קטגוריה:אנקרה: מבנים
האג'ה באיירם