open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אקסטזי (ספר)

**אקסטזי** (באנגלית: Ecstasy: Three Tales of Chemical Romance) הוא ספרו הרביעי של הסופר הסקוטי ומחבר הספר טריינספוטינג, אירווין וולש. אקסטזי איננו סיפור אחד אלא אוסף של שלוש נובלות המספרות את סיפורם המטורף ועתיר הסמים, מין ביזארי ומוזיקה אלקטרונית של גיבוריו הבריטים.

## שלוש הנובלות
### "לוריין הולכת לליווינגסטון"
**רבקה נבארו** היא סופרת של רומנים זולים על התקופה הוויקטוריאנית הסובלת מעודף משקל. בעלה הוא איש בוגדני, חלקלק וחובב הימורים אשר שואב את כספה ואת שמחת החיים שלה. במקביל, הוא עצמו מעורב בפרשה ביזארית בה הוא, כעובד במכון הפתולוגי, מספק גופות למטרת הנאה מינית למנחה טלוויזיה מפורסם. כשנבארו לוקה בשבץ, בעלה חושש לאווזה המטילה ביצי זהב ודואג להצמיד אליה מטפלת צמודה - לוריין. לוריין, אחות חובבת מוזיקת ג'אנגל נחלצת לעזרתה והשתיים רוקמות תוכנית שבסופה יתנקמו בבעל הבוגדני.

### "המזל תמיד מתחבא"
**דייב ת`ורנטון** הוא בריון כדורגל אשר חייו סובבים בין כדורגל, מכות עם אוהדי כדורגל אחרים, שתייה אינטנסיבית של אלכוהול ופורקן מיני על מלון בעל חורים. כאשר הוא פוגש את סמנת'ה וורת'ינגטון, יפהפייה שנולדה נטולת ידיים כתוצאה מהתרופה הטרטוגנית תלידומיד, השניים יוצאים למסע נקמה רצחני במשווק התרופה אשר מסתתר בגרמניה.

### "הבלתי מובסים"
הבלתי מובסים מספר את סיפור אהבתם של **לויד**, קלאבר מזדקן חובב סמים ומוזיקת האוס ו**הת'ר** הנשואה ללא אושר לגבר מהפרברים חובב דייר סטרייטס. השניים נפגשים במועדון ואהבה מונעת סמים ניצתת ביניהם, אך המצב מסתבך כאשר הת'ר דורשת מלויד לוותר על הסמים על מנת להוכיח את אהבתו האמיתית.

בניגוד לשתי הנובלות הקודמות אשר כתובות במבט על, נובלה זו כתובה באותו סגנון שנכתב טריינספוטינג - כמונולוגים של שני הגיבורים.

## השפעות תרבותיות
הלהקה "מיי כמיקל רומנס" נקראת על שם כותרתו האנגלית של הספר.

## קישורים חיצוניים
* ביקורת במגזין "ספייק" (אנגלית)
* על הספר באתר צומת ספרים
*  

קטגוריה:נובלות
קטגוריה:ספרי 1996
מזרק

שמאל|ממוזער|250px|מזרק רפואי טיפוסי עם מחט
**מזרק** הוא מכשיר המשמש להזרקת חומר אל הגוף תוך עשיית נקב זעיר בעור, להוצאת חומר מאיבר בגוף, או לשטיפת חלל מסוים בגוף. המזרק בדרך כלל מורכב מבוכנה הנמצאת בתוך שפופרת המחוברת למחט חלולה או לצינורית דקה.

המילה מזרק מעלה בדרך כלל קונוטציה רפואית, אך למזרק שימושים נוספים.

## היסטוריה
* המאה ה-9: המנתח עמאר אבן עלי אל מסואלי (ממוסול) תיאר בספרו שהתפרסם במצרים הפאטמית מזרק לטיפול בקטרקטים.
* שנת 1650: בלז פסקל המציא את המזרק (לא בהכרח תת-עורי) ליישום חוק פסקל.
* שנת 1760: הרפואה מתחילה להשתמש בזריקות תוך ורידיות ואינפוזיות.
* שנת 1853: צ'ארלס גבריאל פרווז ואלכסנדר ווד מפתחים את המזרק התת-עורי עם מחט עדינה דייה לחדירת העור.
* שנת 1899: לטישה ממפורד גיר רושמת פטנט על מזרק רקטלי עם בוכנה מעוקלת לשימוש ביד אחת.
* שנת 1956: רוקח וממציא מניו זילנד, קולין מורדוך רושם פטנט על מזרק פלסטיק
* שנת 1974: פטנט אמריקאי מציג מזרק פלסטיק חד פעמי.

## מזרקים רפואיים
### מזרקי אינסולין (U-100)
שמאל|ממוזער|250px
מזרקי האינסולין ומתוכננים במיוחד להזרקה עצמית, מתאפיינים במחט קצרה ובעלי תכונות ידידותיות לשם הקלה על המזריק.

### מזרקים בעלי מחט רב פעמית
שמאל|ממוזער|250px

## שימושים מעבדתיים שאינם רפואיים
שמאל|ממוזער|250px

## שימושים אחרים
* מדידת נפח ומתן תרופה נוזלית לילדים או לבעלי חיים דרך הפה.
* מזרק ללא מחט משמש לעיתים להנקה מלאכותית של תינוקות או גורים של יונקים אחרים.
* לעשיית חוקן או ניקוי בלחץ אדים.
* לשם מילוי ראשי דיו למדפסת.
* שימון נקודתי במכשירים מכניים קטנים.
* בבישול, יש המשתמשים במזרק ללא מחט להחדרת מלית למאפים או ליצירת עיטורים (למשל בקרם או קצפת).
* בשנים האחרונות משתמשים בו למילוי מאכל נוזלי (כמו שוקולד מומס) לצורכי מאכל בלבד.
* מזרק ללא מחט משמש טכנאי מחשבים לצורך הזרקת מעט משחה תרמית על גבי המעבד של המחשב לשם קירור יעיל יותר של המעבד בעת פעילות המחשב ומניעת התחממות המעבד.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ציוד רפואי
קטגוריה:מוצרים חד-פעמיים
קטגוריה:משאבות
יואן פופסקו

**יואן ד. פופסקו** (ברומנית: **Ioan D. Popescu**; 21 ביוני 1914 – 5 בפברואר 1988) היה עורך דין וקצין ז'נדרמריה רומני, מחסידי אומות עולם.

יואן פופסקו נולד ב**חורודניקו דה סוס** (Horodnicul de Sus, "החורודניק העילי"), במחוז סוצ'אבה, שברומניה והתייתם מאביו, שנפל במלחמת העולם הראשונה, בהיותו בן שנה בלבד. בעזרת מלגה למד בבית הספר התיכון של קושמאן (Coşmani) שבמחוז רדאוץ (Rădăuţi) ולאחר לימודי משפטים באוניברסיטת בוקרשט נרשם לבית הספר העליון לקציני ז'נדרמריה וסיים בהצלחה בשנת 1939.

בי-22 ביוני 1941, כשנכנסה רומניה למלחמה, שירת בגדוד 5 של הז'נדרמריה ובמסגרת יחידתו הגיע כעבור חודש לטירספול, שם נשאר עד שנת 1944. בתקופת שהותו שם מילא תפקידים שונים, בחלקם תוך סיכון חייו והיו משימות שסירב לבצען בסכנו תוך כדי כך את ביטחונו האישי ואת הקריירה שלו.

בהיותו קצין בדרגת קפטן הצטווה על ידי הממונה עליו להעביר את 4,300 היהודים, ששהו בבקתות בגן התרבות של טירספול, אל גדת הדניסטר ושם להוציא אותם להורג. היות שההוראה נגדה את מצפונו, סירב פופסקו לבצעה, למרות הסיכונים הכרוכים בכך. מעשהו לא נשאר ללא תגובה, הממונה פנה למפקדה העליונה והציע להעבירו מתפקידו אל גדוד עונשין בקו הראשון של החזית. זמן קצר לאחר מכן וללא קשר לנושא זה, הוחלף הממונה וכתוצאה מכך פסק ההליך המשמעתי נגד פופסקו. על פי החלטות שקיבל יון אנטונסקו הוחלט על השבת היהודים הרומנים שהוגלו לטרנסניסטריה, ופופסקו מונה למפקד הקסטורה (Chestura, מנגנון משטרתי גבוה מהקומיסריה) המקומית וקיבל את משימת ארגון השבת היהודים הגולים שישבו בטירספול לרומניה. הוא מילא תפקיד זה בנאמנות, תוך דאגה להספקת מזון בסיסי ליהודים המורעבים וארגון מגורים אנושיים יותר. השמועה על מעשיו נפוצה ויהודים רבים מיישובים סמוכים באו והצטרפו לשכונות שארגן עבורם.

פופסקו הוכר על ידי מוסד יד ושם כחסיד אומות העולם.

## ראו גם
*וילם הוזנפלד

## לקריאה נוספת

*ASOCIAŢIA EVREILOR DIN ROMÂNIA - VICTIME ALE HOLOCAUSTULUI - MARCU ROZEN - HOLOCAUST SUB GUVERNAREA ANTONESCU - DATE ISTORICE ŞI STATISTICE PRIVIND EVREII DIN ROMÂNIA ÎN PERIOADA 1940 - 1944 - מהדורה שנייה שתוקנה והושלמה, עמוד 67, ברומנית.


קטגוריה:רומנים חסידי אומות העולם
קטגוריה:אנשי צבא רומנים
קטגוריה:עורכי דין רומנים
קטגוריה:שואת יהודי מולדובה
קטגוריה:מצילים בשואה: מולדובה
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1914
קטגוריה:רומנים שנפטרו ב-1988
אללה אכבר (המנון)

**אללה אכבר** או בתרגום לעברית אלוהים הוא הגדול מכל (בערבית: **الله اكبر**) היה ההמנון הלאומי של לוב. מאז נפילת משטרו של מועמר קדאפי ב-2011 ההמנון הוחלף בהמנון "לוב, לוב, לוב".

## רקע
במקור היה ההמנון, שנכתב על ידי עבדאללה שמס א-דין והולחן על ידי מחמוד א-שריף, שיר לכת מצרי אשר נהיה פופולרי במצרים וסוריה בזמן מלחמת סיני בשנת 1956. השיר אומץ ב-1 בספטמבר 1969, על ידי שליט לוב, מועמר קדאפי, כהמנון הרשמי של לוב, בתקווה לאחד את העולם הערבי.
## מילות השיר

## ראו גם

## קישורים חיצוניים
* 

לוב
קטגוריה:לוב: סמלים לאומיים
קטגוריה:שירים בערבית
קטגוריה:תכביר
צ'אד צ'אנינג

**צ'אד צ'אנינג** (נולד ב-31 בינואר 1967) הוא מתופף וגיטריסט אמריקאי, חבר להקת "נירוונה" בעבר. 

בגיל צעיר עבר צ'אנינג תאונה בשיעור התעמלות בבית-הספר, שבעקבותיה עבר שמונה ניתוחים ונזקק לחמש שנים של החלמה. בעקבות זאת קנו לו הוריו גיטרת בס, שבנגינה בה העביר את זמנו. כשהתחבושת הגבס שלרגליו הוסרה, קנו לו הוריו מערכת תופים כדי לסייע לרגליו להתחזק. צ'אנינג למד במהרה את הנגינה בתופים, ובהמשך החל להופיע במועדונים מקומיים.

לפני שהצטרף לנירוונה היה צ'אנינג חבר בלהקות "טיק דולי רואו" (Tic Dolly Row) ו"מיינד סירקוס" (Mind Circus).

בשנת 1988 הצטרף צ'אנינג לנירוונה, לצד קורט קוביין וקריסט נובוסליץ'. צ'אנינג שימש מתופף בהקלטת האלבומים "Bleach" ו-"Incesticide", וכמו כן במספר שירים נוספים שהוציאה הלהקה לאור. ב-1990 פרש מהלהקה בשל מחלוקות יצירתיות, כתוצאה מהחלטה משותפת של חבריה. את מקומו בלהקה תפס דייב גרוהל לאחר תקופת חיפושים ארוכה.

בשנת 2004 נכללה במארז התקליטורים "With the Lights Out" הקלטה של חזרה שערכה נירוונה בדצמבר 1988, ובה צ'אנינג מנגן על התופים.

לאחר שעזב את נירוונה, ניגן צ'אנינג במספר להקות, בחלקן בתופים ובחלקן בגיטרה: "פייראנטס" (Fireants), "המתודיסטים" (The Methodists), "איסט אוף דה אקווייטור" (East of the Equator), "רדבאנד" (Redband) ו"ביפור קארס" (Before Cars).

## דיסקוגרפיה
### עם נירוונה
**[[Bleach]]* (1989)
**[[Incesticide]]* (1992)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:נירוונה
קטגוריה:מתופפים אמריקאים
קטגוריה:גיטריסטים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1967
המגיד

שמאל|ממוזער|250px|אליעזר ליפמן זילברמן, עורכו הראשון של "המגיד"
[שמאל|ממוזער|140px|[דוד גורדון, עורכו של המגיד]]

"**המגיד**" היה שבועון עברי, אחד הראשונים בתולדות העיתונות העברית (קדמו לו עלונים תורניים כמו פרי עץ חיים מאמסטרדם, או עלונם של משכילי גרמניה המאסף). המגיד יצא לאור במשך כמעט חמישים שנה, 1856 –1903, תחילה בעיר ליק שבפרוסיה המזרחית, ואחר כך בברלין, בקרקוב ובווינה.

## היסטוריה
הגיליון הראשון של "המגיד" יצא לאור ב-4 ביוני 1856, לפני חג השבועות, בעיר ליק שבפרוסיה המזרחית (Lyck; כיום אֶלְק (Ełk) בצפון-מזרח פולין). המילה "עיתון" טרם נוצרה (אליעזר בן-יהודה יצר אותה ב-1891), ולכן תואר "המגיד" כ"מכתב קורות הימים". בעמודו הראשון התנוססה ההבטחה:

בגיליון הראשון הפציר העורך במתנדבים לשלוח ידיעות לעיתון: .

במשך כמחצית תקופת קיומו, בין השנים 1856–1880 נערך "המגיד" על ידי אליעזר ליפמן זילברמן, כאשר דוד גורדון כיהן כעוזרו (מ-1858). לאחר פרישת המייסד והעורך הראשון, בין 1880 לשנת 1886 ערכו את השבועון דוד ודב גורדון. בשנתיים שלאחר פטירת דוד גורדון כיהן דב גורדון לבדו, כעורך. בין 1888 ל-1890 הצטרף לאון רבינוביץ לעריכת השבועון יחד עם דב גורדון. בשנת 1890 העביר יעקב שמואל פוקס (פוכס) את העיתון מברלין לקרקוב והיה לעורכו, עד שבשנת 1896 מינה לעורך את שמעון מנחם לזר שערך את העיתון עד ל-1903, עת פוקס הסתבך, נאלץ לעזוב את קרקוב ולסגור את העיתון.

דוד גורדון, עורכו השני של המגיד ומתומכי "חיבת ציון", הפך את העיתון לאחת הבמות החשובות של תנועת ההשכלה היהודית במזרח אירופה, ושל התיישבות בארץ ישראל. גליונות העיתון הגיעו גם לצפון אפריקה. ממרוקו, תוניסיה ואלג'יריה נשלחו ופורסמו כתבות בעיתון אשר מדווחות על מצב היהודים ועל מצב המלחמה באזור.

לאחר מותו של דוד גורדון בשנת 1886 ירדה קרנו של העיתון והוא נסגר ב-1903.

## ראו גם
* המליץ
* הצפירה

## לקריאה נוספת
* גדעון קוץ, חדשות וקורות הימים, מחקרים בתולדות העיתונות והתקשורת העברית והיהודית, ירושלים: הספרייה הציונית - אוניברסיטת תל אביב, 36 - 70.
* חיים תורן, 'המגיד – השבועון העברי הראשון ועורכו דוד גורדון', **אנך**: במה לספרות מחשבה ואמנות (תל אביב: תשי"ד), 232–245.
* יצחק רפאל, 'ממכתבי אליעזר ליפמן זילברמן', **[[סיני (כתב עת)|סיני]]** פב, ג/ד (תשל"ח), 180–184.
* ש' צבי שכטר, '"המגיד" ורעיון שיבת-ציון בשנות השישים של המאה הי"ט', **מחקרים בתולדות עם-ישראל וארץ-ישראל** 5 (תש"ם), 219–230.
* יוסף שלמון, 'דוד גורדון ועיתון "המגיד" : חילופי עמדות ללאומיות היהודית, 1860–1882', **[[ציון (כתב עת)|ציון]]** מז, ב (תשמ"ב), 164–145.

## קישורים חיצוניים

* המגיד, באתר "עיתונות יהודית היסטורית" של הספרייה הלאומית
* אבנר הולצמן, 
* אבנר הולצמן, 
*  
* מנוחה גלבוע, המגיד, ב'''לקסיקון העיתונות העברית במאות השמונה-עשרה והתשע-עשרה
* 
* , 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:עיתונות בעברית
קטגוריה:ציונות בגרמניה
קטגוריה:גרמניה: כתבי עת
מגיד
קטגוריה:יהדות מזרח אירופה
מנחם פיליפ

**מנחם (מני) פיליפ** (נולד ב-24 בינואר 1968) הוא במאי קולנוע ישראלי.

בעבר היה זמר בולט במוזיקה החסידית.

__תוכן__

## ביוגרפיה
פיליפ גדל כילד במשפחה חרדית מרובת ילדים בפתח תקווה. למד בישיבת תושיה במושב תפרח.

בגיל 20 התחתן, ולאחר חתונתו לימד שלש שנים בישיבת דיסקין בירושלים. 

### מוזיקה
למד פיתוח קול והחל בקריירה מוזיקלית בתחום המוזיקה החסידית. את תחילת דרכו עשה בהופעה בחתונות ובהמשך החל להפיק אלבומים.

בשנת 1997 הוציא את אלבומו הראשון "האדם" שנבחר לאלבום השנה במצעד הזמר החסידי.

אלבומו השני "שומר ישראל" יצא בשנת 1998 ונבחר גם הוא לאלבום השנה. בהמשך הוציא פיליפ אלבומים נוספים, בהם: עד עלות השחר, עלות השחר 2, עלות השחר 3.

פיליפ התפרסם במיוחד בשיריו "יערב", "עבדי זמן" "שומר ישראל" ו"שבת אחים".

בשנת 1996 הוא התגרש, ובשנת 2000 החל בתהליכים של יציאה בשאלה, כתוצאה מכך הוא התרחק מהחברה החרדית והקריירה שלו כזמר חסידי פסקה. 

ב-2010 הוציא אלבום מוזיקה יהודית בשם "ידיד נפש".

### בימוי
הוא למד קולנוע ב"קמרה אובסקורה" ובהמשך ב"מנשר לאמנות" בתל אביב.

סרטו "החתונה של יעלי" השתתף בפסטיבל דוקאביב 2007 במסגרת סרטי הסטודנטים.

סרטו הדוקומנטרי "ויהי חושך ויהי אור", אותו ביים לצד נעם ראובני, השתתף בפסטיבל ירושלים 2007 ושודר בערוץ 8. הסרט עוקב אחר המהפכים בחייו של פיליפ, ובחייהם של עוד ארבעה מאחיו שיצאו בשאלה.

סרט הגמר שלו, חוטא (28 ד') זכה בפרס הסרט האירופי הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים של ונציה 2009, והיה מועמד לסרט הקצר הטוב ביותר בפרס האקדמיה האירופית לקולנוע והשתתף בכ-50 פסטיבלים בינלאומיים.

מינואר 2011 ועד מאי 2013 הופיע בהצגה "כי בנו בחרת" מאת יוכי ברנדס שביים איציק ויינגרטן בתיאטרון הבימה.

ב-2025 הוציא את הסרט "החיידר". בסרט הוא מעלה טענות בדבר אלימות בבתי הספר החרדיים. הסרט שודר בהוט 8 ובהוט VOD.

יוצג בעבר על ידי FDD פרודקשיין.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* 
* "כי בנו בחרת" באתר הבימה.

## הערות שוליים

קטגוריה:במאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:זמרים חסידיים
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:יוצאים בשאלה
קטגוריה:אמני FDD
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1968
יוליוס בנדיקט

**סר יוליוס בנדיקט** (בגרמנית: **Julius Benedict**; 27 בנובמבר 1804 – 5 ביוני 1885) היה מלחין ומנצח יהודי בריטי יליד גרמניה.

## קורות חיים
בנדיקט נולד בשטוטגרט, בן לבנקאי יהודי, ולמד קומפוזיציה אצל הומל בויימאר ואצל ובר בדרזדן; במשך שלוש השנים שלמד אצל ובר נהג בו זה כאב בבנו ואף הציג אותו בווינה לפני בטהובן ב-5 באוקטובר 1823. אותה שנה התמנה לקאפלמייסטר בתיאטרון קארנטנרטור בווינה וכעבור שנתיים קיבל אותה משרה בתיאטרון סן קארלו בנאפולי.

בתיאטרון זה הופקה האופרה הראשונה שלו, "ג'אסינטה וארנסטו" בשנת 1829 ואחרת, שנכתבה לעיר הולדתו, 
I Portoghesi in Goa, הוצגה שם בשנת 1830; שתי האופרות הללו לא זכו להצלחה גדולה ובנדיקט יצא בשנת 1834 לפריז ומשם, בעצת מריה מאליברן, המשיך ב-1835 ללונדון, שם נשאר עד אחרון ימיו. בשנת 1836 הוטל עליו לנצח על מיזם אופראי בתיאטרון ליציאום ובמסגרת זו הפיק אופרה קצרה בשם "שנה ויום", שהופקה קודם לכן בנאפולי.

בשנת 1838 התמנה למנצח האופרה האנגלית בתיאטרון המלכותי, דרורי ליין, בתקופת הפופולריות הרבה של באלף; האופרות פרי עטו שבוצעו שם היו "אזהרת הצועניה" (1838), "כלת ונציה" (1843) ו"הצלבנים" (1846). בשנת 1848 ניצח על "אליהו" של פליקס מנדלסון באולם אקזטר, בהופעתה הראשונה של ג'ני לינד באורטוריה, וב-1850 נסע לאמריקה כמלווה במסע הקונצרטים של זמרת זו.

בשובו, בשנת 1852, היה למנצח ומנהל מוזיקלי בניהולו של מייפלסון בתיאטרון הוד מלכותה (ואחר כך בדרור ליין), ובאותה שנה התמנה למנצח "האיגוד ההרמוני". בנדיקט כתב רצ'יטטיבים להפקת הגרסה האיטלקית של "אוברון" מאת ובר בשנת 1860. בשנה זו גם בוצעה הקנטטה שלו, "אונדין" בפסטיבל נוריץ', עם קלרה נובלו, שהייתה זו לה ההופעה הפומבית האחרונה. 

האופרה הידועה ביותר שלו "החבצלת מקילארני", שנכתבה על פי המחזה The Colleen Bawn של דיון בוסיקול, לליברית של אוקסנפורד, הוצגה בקובנט גארדן בשנת 1862. האופרטה שלו, The Bride of Song הוצגה שם בשנת 1864. "סנטה צ'צ'יליה", אורטוריה, בוצעה בפסטיבל נוריץ' בשנת 1868; סיינט פיטר בפסטיבל ברמינגהאם של 1870; הקנטטה "גרציאלה" בוצעה בפסטיבל ברמינגהאם בשנת 1882 ובאוגוסט 1883 הועלתה בצורת אופרה ב"קריסטל פאלאס". כאן גם הושמעה סימפוניה שלו בשנת 1873.

בנדיקט ניצח מדי שנה בפסטיבל נוריץ, מ-1845 עד 1878 ועד בכלל. ועל הקונצרטים של החברה הפילהרמונית של ליברפול בין השנים 1876 עד 1880. הוא היה המלווה הקבוע בקונצרטים הפופולריים של ימי שני בלונדון מראשיתם ולהוציא אי-אילו חריגות, פעל כמנצח בקונצרטים אלה.

בנדיקט כתב ביוגרפיה על חיי ובר לסדרת ביוגרפיות של מוזיקאים דגולים. הוא זכה בתוארי אצולה באנגליה ובאוסטריה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מנצחים יהודים גרמנים
קטגוריה:מנצחים יהודים בריטים
קטגוריה:מלחינים יהודים גרמנים
קטגוריה:מלחינים יהודים בריטים
קטגוריה:מלחינים בריטים במאה ה-19
קטגוריה:מוזיקאים יהודים גרמנים
קטגוריה:מוזיקאים יהודים בריטים
קטגוריה:אבירים בריטים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1804
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1804
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1885
קטגוריה:מונצחים בשלט כחול של ארגון המורשת האנגלית
חרס הדרייני

**חרס הדרייני** בלשון התלמוד, הוא חרס שספג יין והיה בשימוש חיילי צבאו של אדריאנוס קיסר, להפקה חוזרת של יין מהחרס, בעת הימצאם במסעות רחוקים ברחבי הקיסרות הרומית. החרס ליין נוצר על ידי שבירתו לשברים של כד שהכיל קודם לכן יין, וחלוקת השברים לחיילים הרומאים. כאשר שברי החרס הושרו במים הופק מהם יין מעולה. ההלכה אוסרת שימוש בחרס היין מטעמי הנאה ואפילו אינה מתירה שימוש בשבר החרס לצורך יצוב מיטה או שולחן.

## שיטת ההכנה
שמאל|ממוזער|150px|פסל אדריאנוס
מסכת עבודה זרה בתלמוד הבבלי מספרת על השיטה המיוחדת שהייתה נהוגה בתקופה הרומאית להפקת שברי החרס ספוגים ביין (כעין תרכיז). שלבי הכנתו של החרס ההדרייני:
# נטעו גפנים על אדמה שלא עובדה מעולם.
# את היין שהופק מהכרם אחסנו בחביות חדשות לבנות.
# שברו את החביות לחרסים קטנים.
# חתיכות החרס חולקו לחיילים לקראת יציאתם למסעות.
# כאשר החיילים ביקשו לשתות יין, הם השרו את חתיכות החרס במים וקבלו נוזל של יין בטעם המקורי.
הגמרא מציינת כי גם לאחר שלוש פעמים שהחרס הושרה במים, התקבל עדיין יין שטעמו כמו היין הרגיל. 

להלן שלבי ייצור החרס בלשון הגמרא עם פרוש רש"י והבהרות הרב עדין אבן ישראל בסוגריים:

## אסור בהנאה
סיכום הדיון בתלמוד היה כי היין שנוצר מחרס הדרייני, אסור אפילו בהנאה. כך נאסר להשתמש בחרס אפילו כדי להביא ליציבות המיטה, באמצעות הנחת החרס בין רגלי המיטה לבין הרצפה. המיטה שימשה בימי קדם גם בתור שולחן לסעודה.

ומסכם את ההלכה התלמוד הירושלמי:

השולחן ערוך פסק כדברי המשנה: חרס דרייני **אסור בהנאה**. וכתב הש"ך שאסור לסמוך בו כרעי המיטה, וכל שכן להניח בו דבר.
ודבר זה מובא גם במסכת עבודה זרה

## הערות שוליים

קטגוריה:כשרות
קטגוריה:יין
טענת נכונות

בתכנות מחשבים, **טענת נכוֹנוּת** (באנגלית: Assertion) היא פסוק המוצב בתוכנית כדי לציין שהטענה **צריכה** להיות נכונה באותו המקום. טענת נכונות נגזרת לרוב ממפרט התוכנה ונכתבת כהערה בקוד המקור של התוכנית, או, בשפות תכנות התומכות בכך, כחלק מהתוכנית עצמה. השימוש בטענות נכונות מסייע להגברת אמינות, קריאוּת ותחזוקתיות התוכנה.

טענות נכונות משמשות גם ככלי לאיתור באגים, בכך שהן מאפשרות לתוכנית לעצור ולהצביע על מיקום הבעיה כאשר הטענה אינה מתקיימת. בשפות תכנות מסוימות, ניתן להפעיל או לבטל את בדיקת הטענות בזמן ריצה, מה שמאפשר שימוש יעיל בבדיקות בזמן הפיתוח והסרתן בגרסאות ייצור לשיפור הביצועים. טענות נכונות משולבות לרוב בכלי פיתוח ובסביבות בדיקה אוטומטיות, כדי לוודא שהתוכנה עומדת בדרישות המפרט לאורך כל שלבי הפיתוח.

קטגוריה:תכנות
איטליה (אפקוט)

[ממוזער|שמאל|220px|הכניסה לביתן איטליה. ברקע [ספינת החלל כדור הארץ (אפקוט)|ספינת החלל כדור הארץ.]]
**ביתן [[איטליה]]** (אנגלית: Italy Pavilion at Epcot) הוא אחד הביתנים באזור תצוגת העולם של פארק השעשועים אפקוט שבאתר הנופש דיסניוורלד באורלנדו, פלורידה.

הביתן האיטלקי נועד להציג את תרבותה, מטבחה ואופייה של איטליה. הביתן בנוי תוך עירוב של סגנונות אדריכלות ונציאני ורומאי. במבנה דגם של כיכר סן מרקו ושל הקמפנילה - מגדל הפעמונים של בזיליקת סן מרקו וכן מבנה המהווה חיקוי של ארמון הדוג'ים. בביתן אין מתקן שעשועים והוא כולל חנויות ומסעדה (מסעדת "L'Originale Alfredo di Roma Ristorante" - שנוסדה על ידי צאצאו של השף אלפרדו די ללו, ממציא הפטוצ'יני אלפרדו).

בכיכר של הביתן מספר אלמנטים המחקים אלמנטים ארכיטקטוניים רומיים - כגון מזרקת נפטון, וכן אלמנטים ונציאניים כגון האריה של מארק הקדוש. חנויות הביתן מוכרות מזון ויינות איטלקיים.

## גלריה

EpcotItalyDoge.JPG|ארמון הדוג'ים והקמפנילה
Epcotitaly3.jpg|מבט על הביתן האיטלקי
Epcot Italy.JPG|מבט על הביתן מעברו השני של האגם


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:דיסני: פארקי שעשועים
קטגוריה:אפקוט
קטגוריה:איטליה
Firmicutes

**Firmicutes** היא מערכה של חיידקים אמיתיים.

למערכת ה-Firmicutes משתייכים 274 סוגים שונים של חיידקים ואלפי מינים. רוב החיידקים במערכה זו הם גראם-חיוביים; יוצאי דופן שייכים לסוג *[[Mycoplasma]]*, אשר אינם נצבעים בצביעת גראם משום שהם אינם מכילים דופן פפטידוגליקנית כלל.

חיידקים רבים במערכת ה-Firmicutes גורמים למחלות באדם.

## קישורים חיצוניים

*

קטגוריה:חיידקים אמיתיים
המנון מרוקו

**ההמנון השריפי** (בערבית: **النشيد الشريف**) הוא ההמנון הלאומי של מרוקו. במקור נכתב ההמנון והולחן על ידי לאו מורגן, והוא אומץ עם קבלת עצמאותה של מרוקו בשנת 1956, אך בשנת 1967 החליף המלך חסן השני את מילות השיר המקוריות במילותיו של עלי א-סוקלי אל-חוסייני.

## מילות השיר

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

*קובץ הקול של ההמנון

מרוקו
קטגוריה:מרוקו: סמלים לאומיים
המנון בחריין

**בחריין שלנו** (בערבית: **بحريننا**) הוא שם ההמנון הלאומי של בחריין. שתי גרסאות שונות נוצרו עם לחן זהה אך מילים שונות. הגרסה הראשונה הייתה בשימוש החל משנת 1971 אז קיבלה בחריין את עצמאותה ועד שנת 2002. ההמנון השני בשימוש מאז ששליט המדינה חמד אבן עיסא אל-ח'ליפה הכתיר עצמו למלך והפך את מדינתו לממלכה. 
המילים המקוריות של ההמנון נכתבו על ידי מוחמד סודקי עיאש. המלחין של המנגינה נותר אנונימי.

## מילות השיר

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בחריין: סמלים לאומיים
בחריין
ישיבת נחלת שלמה

**ישיבת נחלת שלמה** (נוסדה בשנת תשנ"ז, 1997) היא ישיבה גדולה חרדית-ליטאית. הממוקמת בשכונת קריית הרצוג בבני ברק. מייסוד ובראשות הרב אברהם ארלנגר. לומדים בה כ-100 תלמידים.

## תולדות הישיבה
הישיבה נוסדה בשנת ה'תשנ"ז (1997) על ידי ראש הישיבה הרב אברהם ארלנגר. ראשית דרכה בביתו, בריכוז בחורי ישיבות שהוצרכו למסגרת קלה יותר, ובמסירת שיעורים. לאחר מכן התפתחה הישיבה לחצי יום לימודים, ובהמשך ליום לימודים שלם ותנאי פנימיה לתלמידים מחוץ לעיר.

הישיבה מונה כמאה תלמידים, ומתאפיינת בלכידות חברתית גבוהה. קיימת האפשרות לשילוב תעסוקה בשוק החופשי. ב"זמן חורף" נערך "מבחן סוף זמן" על המסכת הנלמדת בעיון, ולעוברים בהצלחה גבוהה ומתמידים בלימודם, ניתן מימון לקעמפ הנערך כשבוע באירופה.

באזור הישיבה קיימת קהילה מבוגריה, חלק ניכר מכלל הבוגרים ממשיך לאחר הנישואים להיות לאברכים. במשך השנים הוציאה הישיבה מתוכה תלמידי חכמים חשובים ואישי ציבור מפורסמים.

לאחר ששהתה במבנה ארעי בשכונת קריית הרצוג מאז הקמתה, בשנת ה'תשפ"ה (2025) עברה הישיבה למבנה קבע ברחוב חיי טייב בשכונה.

## הערות שוליים

נחלת שלמה
נחלת שלמה
נחלת שלמה
פול גרינגראס

**פול גרינגראס** (באנגלית: **Paul Greengrass**; נולד ב-13 באוגוסט 1955) הוא במאי קולנוע בריטי.

## ביוגרפיה
 
בשנת 1989 ביים פול את הסרט הראשון שלו, "תחיית המתים". בין הסרטים המפורסמים שלו ניתן למצוא את "בלאדי סאנדיי", "זהות במלכודת" ו"זהות אבודה" מסדרת סרטי ג'ייסון בורן ואת "טיסה 93" עליו זכה בפרס באפט"א לבמאי הטוב ביותר.

ב-2013 יצא לאקרנים סרטו קפטן פיליפס בכיכובו של טום הנקס, המספר את סיפורו של קפטן ריצרד פיליפס שספינתו נחטפה על ידי פירטים סומאליים.

בשנת 2016 ביים את הסרט "ג'ייסון בורן" בכיכובו של מאט דיימון, הלא הוא הסרט החמישי בסדרת הסרטים של בורן, והוא המשך ישיר לסרט "זהות אבודה".  

בשנת 2020 ביים וכתב את סרט המערבון "חדשות העולם הגדול" (*News of the World)* שמבוסס על ספר באותו השם משנת 2016. בסרט מככבים טום הנקס והשחקנית הגרמנייה הלנה צנגל בת ה-11.

בשנת 2022 הוא היה מפיק, במאי ותסריטאי של סרט "22 ביולי".

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:במאי קולנוע בריטים
קטגוריה:זוכי פרס באפט"א לבמאי הטוב ביותר
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1955
ערך אמת

**ערך אמת** הוא מונח בו משתמשים בלוגיקה והוא מציין את הערך שביטוי מסוים יכול לקבל. כל טענה בטיעון יכולה להיות או שקרית או אמיתית, ערך האמת של הטענה מציין אם היא אחת מהשתיים.

בלוגיקה קלאסית, ערך האמת יכול להיות רק 0 (שקר מוחלט) או 1 (אמת מוחלטת).

בלוגיקה שאינה קלאסית, ערך האמת יכול לקבל גם ערכים נוספים. למשל בלוגיקה עמומה ערך האמת הוא מספר בין 0 (שקר מוחלט) ל-1 (אמת מוחלטת).

## ראו גם
* תנאי אמת
* אמת (פילוסופיה)
* שקר

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:לוגיקה
קטגוריה:מושגים בתורת ההכרה
טענה

**טַעֲנָה** (בלועזית: **פְּרוֹפּוֹזִיציה**) היא מושג מרכזי בפילוסופיה של הלשון ובתחומים דומים. טענה היא תוכן של פסוק חיווי, כלומר מחשבה המובעת במשפט, ויכולה להיות אמיתית או שקרית. כלומר, טענה בהכרח תהיה בעלת תוכן של אמת בערך אמת. בלוגיקה, טענות מצטרפות יחד לכדי היסקים ולהוכחות. בהיסק, לדוגמה, הטענות מתחלקות למסקנה ולהנחות.

## הבחנת "טענה"
בשפה האנושית נעשה שימוש בסוגים שונים של פסוקים או משפטים. הללו משמשים כדי להביע רעיונות ולבצע פעולות דיבור. למשל לשאול, לבקש, לצוות וכו'. ה"טענה" מיוחדת מכל אלה בכך שהיא עצמה מחשבת תיאור של עובדה אפשרית וככזו מבטאת מחשבה העשויה להיות אמיתית או שקרית.

אם כן, אחת הדרכים להבחין בין "טענה" לבין תוכן אחר היא לבחון האם התוכן בעל ערך אמת. לדוגמה, למשפט "הבא לי בבקשה את המים" לא יכול להיות ערך אמת, כיוון שבקשה לא יכולה להיות שקרית או אמיתית – מכאן שבקשה אינה "טענה". המשפט "השמיים כחולים" יכול להיות אמת (אם השמיים כחולים) ויכול להיות שקר (אם השמיים בצבע אחר) ועל כן משפט זה הוא משפט של "טענה".

אפשר לראות את פעולת הבחנת ה"טענה" כפעולה של פונקציה. המשפט הנתון הוא הפונקציה שמקבלת לתוכה תיאור מציאות, אם הפונקציה מחזירה אמת או שקר משמע המשפט הוא "טענה" (למשל, המשפט "השולחן הוא עגול" יהיה אמת אם במציאות השולחן עגול ויהיה שקר אם השולחן לא עגול – מאחר שמושפע מהמציאות משפט זה הוא טענה). אם פונקציית המשפט לא מחזירה כלום, כי תיאור המציאות לא רלוונטי עבורה, אזי המשפט אינו "טענה" (למשל, המשפט "סגור הדלת" לא עומד להיות מושפע מהמציאות, בין אם סוגרים הדלת ובין אם לאו הציווי נשאר במקומו –משמע משפט זה לא טענה).

עם זאת, יש להדגיש שפעולות דיבור שונות מאפשרות להביע טענות באמצעות פסוקים שאינם פסוקי חיווי. לדוגמה, השאלה הרטורית היא שאלה מנקודת המבט הבלשנית שאלה, אך מנקודת המבט הלוגית היא פסוק חיווי המבטא טענה. למשל, דוגמה לכך ניתן לראות בפסוק: "הילכו שנים יחדיו בלתי אם נועדו" (), שמבטא למעשה את הטענה ששני אנשים המבצעים פעולה מתואמת בהכרח תיאמו אותה קודם לכן – למרות שמנוסח בצורה של שאלה רטורית. 

התחום שמטפל בכל הרגלי השימוש הלשוני במשפטי חיווי ואמצעים רטוריים אחרים ומחבר בין פעולת הדיבור (כגון שאלה) לטענה מכונה פרגמטיקה.

## הטענה בהיסק הלוגי
כל היסק לוגי מורכב ממספר טענות. המבנה הצורני של הטענות קובע את תקפותו של ההיסק. כל "טענה" באשר היא יכולה לשמש כהנחה או כמסקנה, לדוגמה:

# כל יצור חי הוא בן תמותה – טענה ראשונה (הנחה 1);
# כל בני האדם הם יצורים חיים – טענה שנייה (הנחה 2);
# כל בני האדם הם בני תמותה – טענה שלישית (**מסקנה**).

המסקנה של ההיסק הנ"ל משמשת כהנחה בטיעון הבא:
# כל בני האדם הם בני תמותה – טענה ראשונה (**הנחה 1**);
# סוקרטס הוא בן אדם – טענה שנייה (הנחה 2);
# סוקרטס הוא בן תמותה – טענה שלישית (מסקנה).

## ראו גם
* לוגיקה
* תקפות (לוגיקה)
* דדוקציה
* הוכחה בדרך השלילה
* סילוגיזם
* הנחת-קדם

## לקריאה נוספת
* אירוינג מ. קופי, **מבוא ללוגיקה**, תרגום: חנן רותם, עריכה: מרסלו דסקל, תל אביב: יחדיו, 1977.
* שמואל הוגו ברגמן, **מבוא לתורת ההיגיון - המדע העיוני של הסדר**, מוסד ביאליק, 1975
* יקיר לוין, **יסודות תורת ההגיון: פרקי מבוא בדגש פילוסופי**, ירושלים: אקדמון, 1999.
*רמי ישראל, **מבוא ללוגיקה (3 כרכים)**, האוניברסיטה הפתוחה, 2011.

## קישורים חיצוניים
* על לוגיקה וכשלים לוגיים
* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:לוגיקה
קטגוריה:תחביר
Neisseria

***Neisseria*** (**נייסריה**) הוא סוג של חיידקים אמיתיים.

חיידקי *Neisseria* הם גרם-שליליים, צורתם עגולה והם מופיעים לרוב בזוגות צמודים ("דיפלוקוֹקיים"). הסוג קרוי על שם הביולוג הגרמני אלברט נייסר אשר גילה לראשונה חיידק המשתייך לסוג זה ב-1876.

בסוג *Neisseria* מינים רבים שאינם פתוגניים וכן שני מינים ידועים הגורמים למחלות באדם: 
* *N. gonorrhoeae* גורם למחלת המין זיבה; בעבר נקרא מין זה *N. gonococcus*. 
* *[[מנינגוקוקוס|N. meningiditis]]* גורם למקרים רבים של דלקת קרום המוח ועלול לגרום לעיתים להרעלת דם, בעיקר בתינוקות. אנשים בעלי כשל חיסוני (לאחר הסרת הטחול, למשל, איבר עיקרי במערכת החיסון) מועדים במיוחד להדבקה ב-*N. meningiditis*. קיים חיסון יעיל לחיידק זה. בעבר נקרא מין זה *N. meningococcus*.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חיידקים אמיתיים
קטגוריה:חיידקים ארגמניים
ואחאקה (מדינה)

**המדינה החופשית והריבונית של וַאחַאקָה** או בקיצור **ואחאקה** () היא אחת מ-31 המדינות המרכיבות את המדינות המקסיקניות המאוחדות (מקסיקו). ואחאקה ממוקמת בחלקה הדרומי של מקסיקו, מערבית למצר טהואנטפק. ואחאקה גובלת במדינות גררו במערב, פואבלה בצפון-מערב, וראקרוס בצפון, צ'יאפס במזרח ובאוקיינוס השקט בדרום. בירתה והעיר הגדולה ביותר בה היא ואחאקה.

העיר ואחאקה והאתר הארכאולוגי של מונטה אלבאן, הנמצאים בתחומי מדינת ואחאקה, הוכרו כאתר מורשת עולמית.

בשנת 2018 התרחשה באזור רעידת אדמה חזקה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:מקסיקו: מדינות
גילית חומסקי

**גילית חומסקי** (נולדה ב-14 באוגוסט 1978, י"א באב ה'תשל"ח) היא משוררת, סופרת ועיתונאית ישראלית.

## קורות חייה
גילית חומסקי נולדה וגדלה בבני ברק. היא בעלת תואר ראשון בתקשורת ובמדע המדינה ותואר שני במדעי המדינה (מחשבה מדינית) מאוניברסיטת בר-אילן. בהמשך החלה בכתיבת דוקטורט במחלקה לספרות עם ישראל בבר-אילן, אך לא השלימה את הלימודים.

פרסמה סיפורים קצרים ושירים בכתבי-העת "עכשיו", ו"משיב הרוח" ובכתב העת המקוון "שחרזדה", וערכה את כתב העת "מסעי" בהוצאת המחלקה לספרות בבר-אילן.

בראשית דרכה פרסמה סיפור מדע בדיוני בשם "יום ההקרנה של תומאס"  במסגרת תחרות כתיבה מטעם המגזין "מסע אחר" והאגודה הישראלית למדע בדיוני ולפנטסיה, עבורו זכתה במקום הראשון בתחרות.

גבריאל מוקד, עורך כתב העת "עכשיו", פעל רבות לביסוס מעמדה בעולם הספרות. לאות הערכה, ניסח את הכיתוב בכריכה האחורית של ספר שיריה הראשון, "הבוקר של כריסטופר", ולאחר מכן הוציא לאור את ספר השירה השני שלה "צל התאנה" בהוצאת עכשיו.

ספרה "גחליליות", שראה אור בסוף שנת 2012, נכלל עם צאתו בטבלת רבי המכר, ונכלל ב"רשימה הארוכה" של המועמדים לפרס ספיר לשנת 2013.

בשנת 2014 הייתה חברה בוועדת פרס לנדאו של מפעל הפיס בתחום השירה. הוועדה בחרה להעניק את הפרס ליצחק לאור, חרף התנגדותה של חומסקי מבחינה "שירית ומוסרית", בעיקר עקב הטענות על הטרדה מינית שהושמעו כלפי לאור. חרף התנגדותה פרסמה הוועדה הודעה ובה נכתב שהוועדה בחרה בלאור "פה אחד". בעקבות הפרסום השגוי קיבלה חומסקי איומים מצד פעילות פמיניסטיות, שכללו הן איומים על חייה והן איומים לפגוע לה בקריירה. ב-21 בדצמבר פרשה מוועדת הפרס, לאחר שהתברר לה שגם בדיון נוסף בפרס נוטים עמיתיה לוועדה להעניקו ללאור. לאחר פרישתה הוחלט במפעל הפיס לבטל את הענקת הפרס ללאור.

## חיים אישיים
בינואר 2020 נישאה לנעם ויסמן, הייטקיסט ומוזיקאי.

## ספריה

### שירה

* **הבוקר של כריסטופר** (גוונים, 2002)
* **צל התאנה** (עכשיו, 2006)
* **ניקולאס יוז חוקר בקוטב הצפוני** (עכשיו, 2010)
* **חליפות חלל** (פרדס, 2022)

### פרוזה

* **אהבות של אתמול** (ידיעות ספרים, 2007)
* **במדבר מלון אורחים** (ידיעות ספרים, 2008)
* **גחליליות** (ידיעות ספרים, 2012)
* **על אהבה אני רוצה להגיד** (ידיעות ספרים, 2017)

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* 
* אלי אשד, על שירת גילית חומסקי, באתר אימגו
* על גילית חומסקי, באתר טקסט
* אבישי מזרחי, ביקורת על הספר "אהבות של אתמול", באתר כיפה
* צור ארליך, חומסקי שלנו, ריאיון עם הופעת "במדבר מלון אורחים", פורסם במקור ראשון, 10 באוקטובר 2008
* 
* חמישה שירים של גילית חומסקי, באתר "יקוד" - כתב-עת לספרות עברית
* 
* ריאיון עם גילית חומסקי בבלוג "מתדיינים לעומק", 29 באוגוסט 2013
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרות אולפנות
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בני ברק: אישים
קטגוריה:משוררות ישראליות
קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:משוררות כותבות עברית
קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סופרי מדע בדיוני ישראלים
קטגוריה:עיתונאיות כותבות עברית
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1978
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1978
אגואסקליינטס (מדינה)

**אגואסקליינטס** (בספרדית: **Aguascalientes**) היא אחת מ-31 המדינות המרכיבות את המדינות המקסיקניות המאוחדות אשר ממוקמת במרכז מקסיקו. גם בירתה של מדינה זו נקראת אגואסקליינטס. אגואסקליינטס גובלת במדינת סקטקס בצפונה ובמדינת חליסקו בדרומה. גודל שטחה הוא 5,471 קילומטרים רבועים וגרים בה למעלה ממיליון תושבים, המתרכזים בעיקר באזור הבירה.

משמעות שמה "מים חמים": היא שופעת במעיינות חמים באזור. תושבי המדינה מכונים "אידרוקאלידו" (hidrocálido) (אידרו = מים; קאלידו = חמים), וכך גם התואר הנגזר משמה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:מקסיקו: מדינות
אידלגו (מדינה)

**אידלגו** (בספרדית: **Hidalgo**) היא אחת מ-31 המדינות המרכיבות את המדינות המקסיקניות המאוחדות (בקיצור מקסיקו) אשר ממוקמת במרכז מקסיקו. אידלגו גובלת בסן לואיס פוטוסי ווראקרוס בצפון, פואבלה במזרח, טלקסקלה ומדינת מקסיקו בדרום וקרטרו במערב. בירת המדינה והעיר הגדולה ביותר בה היא פצ'וקה.

המדינה משתרעת על שטח של 20,813 קמ"ר. בשנת 2010 מנתה אוכלוסיית המדינה 2,665,018 אנשים.

היא מחולקת ל-84 רשויות מקומיות (municipios).

שמה של המדינה נגזר משמו של אחד ממנהיגי מלחמת העצמאות המקסיקנית, הכומר מיגל אידלגו קוסטייה.

במדינה זו עומדות חורבותיה של תרבות הטולטקים העתיקה בעיר טולה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:מקסיקו: מדינות
באחה קליפורניה

**באחה קליפורניה** (בספרדית: **Baja California**) היא אחת מ-31 המדינות המרכיבות את מקסיקו, והיא המדינה המערבית והצפונית ביותר במקסיקו. היא ממוקמת בצפון-מערב מקסיקו, בחציו הצפוני של חצי האי באחה קליפורניה. משמעות שמה הוא "קליפורניה התחתית" (להבדיל מ"קליפורניה העילית" שהיא מדינת קליפורניה בארצות הברית). לעיתים מתייחסים למדינה באופן בלתי רשמי כ"באחה קליפורניה הצפונית", כדי להבדיל אותה ממדינת באחה קליפורניה הדרומית (בחציו הדרומי של אותו חצי האי). באחה קליפורניה גובלת באוקיינוס השקט במערב, בסונורה, מדינת אריזונה בארצות הברית ומפרץ קליפורניה במזרח, באחה קליפורניה הדרומית בדרום ומדינת קליפורניה בארצות הברית בצפון.

בירת המדינה היא מקסיקלי, והעיר הגדולה בה היא טיחואנה.

## היסטוריה

מגלה הארצות האירופי הראשון שחקר את אזור החוף של קליפורניה היה הפורטוגזי חואן רודריגס קבריו בשנת 1542. פרנסיס דרייק חקר את כל חוף המדינה ומיפה אותו בשנת 1579. החל מראשית המאה ה-18 החלו הספרדים להתיישב לאורך החוף. לאחר קבלת עצמאותה של מקסיקו מספרד במחצית הראשונה של המאה ה-19 היו המיסיונים בקליפורניה בשליטת ממשלת מקסיקו.

בשנת 1846, ערב מלחמת ארצות הברית–מקסיקו, נוסדה רפובליקת קליפורניה. רפובליקה זו נכבשה על ידי ארצות הברית, כאשר ג'ון סלואוט הפליג לתוך מפרץ סן פרנסיסקו והכריז על קליפורניה כעל שטח השייך לארצות הברית. בעקבות המלחמה חולקה קליפורניה בין מקסיקו (שקיבלה את באחה קליפורניה) לבין ארצות הברית.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

*
קטגוריה:מקסיקו: מדינות
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1952
נחל סכר

250px|ממוזער|שמאל|בור מים בנחל סכר
**נַחַל סֶכֶר**, הידוע גם כ**וואדי א-סד**, הוא נחל אכזב העובר בנגב הצפוני ובמישורי הנגב המערביים.

## גאוגרפיה
אורכו של הנחל הוא כ-35 קילומטר ובאפיקו מצויים מספר בורות ומאגרי-מים, חווה חקלאית ניסיונית ומספר סכרים עתיקים שעל שמם קרוי הנחל.

מסלולו של נחל סכר מתחיל בהר עצם שברכס ירוחם. משם הוא ממשיך דרומה ומערבה לכיוון כביש 40, אותו הוא חוצה צפונית לצומת הנגב ודרומית לרמת בקע. מנקודה זו נכנס הנחל לחולות עגור - חלוצה ופונה צפונה ומערבה לכיוון רמת חובב. הנחל עובר ברמת חובב, ולבסוף מגיע למוצאו בנחל באר שבע.

מדרום לרמת חובב חצתה את אפיק הנחל מסילת הרכבת הטורקית מנחל שורק לקוסיימה ובמקום נמצאים שרידי גשר.

באזור הנחל נעשה ניסיון של שחזור החקלאות הנבטית - שחזור חוות מי הנגר.

## לקריאה נוספת
* אנציקלופדיה מפה, הוצאת מפה, כרך 5, ראו ערך "סכר, נחל", עמ' 204.

## קישורים חיצוניים

* 

סכר
קטגוריה:רכס ירוחם
יוהאן יוזף פוקס

**יוהאן יוזף פוּקס** (**Johann Joseph Fux**; 1660 - 13 בפברואר 1741) היה מלחין, תאורטיקן מוזיקה ומחנך מוזיקלי אוסטרי, מזרם הבארוק המאוחר. ידוע בעיקר כמחבר ה"גראדוס אד פארנאסום", ספר העוסק בקונטרפונקט, שהיה לחיבור המשפיע ביותר אודות סגנונות ג'ובאני פלסטרינה ופוליפוניית הרנסאנס. פוקס מציין את סיומה של תקופת הבארוק באוסטריה. 

למרות שהמוזיקה שכתב לא זכתה לאהדה לאחר זמנו, מומחיותו בקונטרפונקט השפיעה על מלחינים רבים דרך חיבורו המפורסם: יוזף היידן למד את הקונטרפונקט על ידי קריאה שלו, וביצוע שני יחד עם בטהובן הצעיר. וולפגנג אמדאוס מוצרט העתיק את הקונטרפונקט והוסיף לו הערות.

## חייו
פוקס נולד למשפחת איכרים בעיירה הירטנפלד שבמדינה האוסטרית שטיריה, אשר כיום היא חלק מן העיירה לאנגג. המעט שידוע לנו על תקופת נערותו הוא שבשנים 1680–1683 למד באוניברסיטת גראץ, שם נחשף כישרונו המוזיקלי, ולאחר מכן למד עד שנת 1687 בעיר אינגולשטאדט שבבוואריה. במשך אותה תקופה נסע לעיתים תכופות לאיטליה, שם הושפעה יצירתו באותה תקופה מהמלחין ארכאנג'לו קורלי וממלחינים בולוניים אחרים. 

בשנות ה-90 עבד כנגן עוגב במנזר שוטנשטיפט בווינה. המיסות שהלחין שם משכו את תשומת לבו של הקיסר לאופולד הראשון, והוא קרא לו לעבוד בחצרו. כעבור זמן לא רב, בשנת 1698, מונה למלחין החצר של הקיסר. 

בשנת 1700 שב פוקס לגיחות לאיטליה מדי פעם, על מנת ללמוד ברומא; ייתכן כי זו הייתה הנקודה בה קנה את הערכתו של ג'ובאני פלסטרינה, שייחס חשיבות רבה לחינוך מוזיקלי. בשנת 1701 מונה לקפלמייסטר (אחראי המוזיקה) בקתדרלת סטפנוס הקדוש שבווינה, ובשנת 1711 מונה לעורך מוזיקת החצר. בתפקיד זה כתב אופרות ואורטוריות שונות. בשנת 1723 הוכתר הקיסר קרל השישי תחת הקיסר יוזף הראשון אשר הומלך ב 1705 (אותו שירת פוקס גם כן), ולרגל הכתרתו שהתקיימה בפראג כתב פוקס את האופרה "קוסטנצה א פורטצה". בשנת 1725 פרסם את חיבורו המפורסם, "גרדוס אד פראנאסום" (Gradus ad Parnassum). 

בשנותיו המאוחרות, אחרי מותה של אשתו (שאותה נשא בשנת 1696) בשנת 1731, הלחין פוקס את כל יצירותיו לעניינים דתיים-נוצריים.

פוקס נפטר ב-13 בפברואר של שנת 1741 בווינה.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה של פוקס 
* ביוגרפיה נוספת 
* תווים ליצירות מאת יוהאן פוקס
* 
* 

קטגוריה:מלחינים אוסטרים
קטגוריה:מלחינים מתקופת הבארוק
קטגוריה:מלחיני רקוויאם
קטגוריה:ילידי 1660
קטגוריה:נפטרים ב-1741
באחה קליפורניה הדרומית

**באחה קליפורניה הדרומית** (בספרדית: **Baja California Sur**), היא אחת מ-31 המדינות המרכיבות את מקסיקו. היא ממוקמת בצפון-מערב מקסיקו, בחלקו הדרומי של חצי האי באחה קליפורניה — מדרום לקו הרוחב 28. המדינה גובלת במדינת באחה קליפורניה בצפון, באוקיינוס השקט במערב ובמפרץ קליפורניה (ים קורטס) במזרח. בירתה היא לה פאס.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:מקסיקו: מדינות
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1974
מרכז משמעו"ת

**מרכז משמעו”ת** (ראשי תיבות של: מורשת, שואה, מסורת, ערכים ותקומה) הוא אתר לימוד חוויתי עבור הדור הצעיר והקהילה השוכן בקרית מוצקין ועוסק בתכני מורשת, שואה, מסורת, ערכים ותקומה. מתקיימים בו ימי עיון, סדנאות חווייתיות והרצאות.

## היסטוריה
מרכז משמעו"ת נוסד בשנת 1994 כיוזמה של ד"ר לאה גנור מנהלת המרכז בשיתוף עם עיריית קריית מוצקין ומשרד החינוך. במרכז ניתן דגש על סוגיות הקשורות בעם היהודי במדינת ישראל ובתפוצות, זיכרון השואה והתקומה, מאבק באנטישמיות, קשרי חינוך עם פולין וגרמניה בתוכניות חינוכיות המאגדות תחומי תוכן ערכיים הנוגעים לישראלים ויהודים במדינת ישראל בעבר בהווה ובעתיד.

בפעילויות המרכז משתתפות קבוצות מגוונות כגון: תלמידים, משלחות נוער ומבוגרים מחו”ל, מורים, חיילים, שורדי השואה, עולים חדשים וקהילה.

המרכז מארגן ומלווה את פעילות הזיכרון וההנצחה של השואה והגבורה בעיר. כמו כן, המרכז משמש כבית עבור שורדי/ות השואה המהווים עמודי תווך בפעילויות היומיומית תוך כדי שמירה על קשר רציף וקבוע עם השורדים.

## פרסים
המרכז זוכה להערכה והוקרה רבה על עבודתו החינוכית בארץ וברחבי העולם.

בשנת הלימודים תשנ"ו הוענקה למרכז תעודת הצטיינות בכנסת על ידי יו"ר הכנסת, הפרופ’ שבח וייס, גב’ יהודית האוזנר והאגף לתרבות תורנית על כתיבת תוכניות לימודים ייחודיות בנושא השואה ועידוד תלמידים להנצחת קורבנות השואה באמצעות כתיבת עבודות.

בשנת הלימודים תש"ס הוענק פרס אשת החינוך לשנת תש"ס מטעם יד ושם למנהלת המרכז, ד"ר לאה גנור ובשנת 2020 הוענק לד"ר גנור צלב האבירות מאת נשיא פולין על תרומתה לפיתוח הדיאלוג הישראלי פולני.

## קישורים חיצוניים
* 
* עמוד היוטיוב של מרכז משמעו"ת
* משמעו"ת חייה - ראיון עם ד"ר לאה גנור מייסדת ומנהלת מרכז משמעו"ת. הד הקריות, 24.4.2020
* משלחת עם משמעו"ת - על משלחת לפולין בהובלת מרכז משמעו"ת ביום השואה הבינלאומי, ניוז חיפה והקריות, 25.01.2018
*ראיון עם ד"ר לאה גנור על שיתוף הפעולה עם עמותת שם ונר, רדיו הצפון, 23.4.17

קטגוריה:ישראל: מוסדות להוראת תולדות השואה
קטגוריה:קריית מוצקין: חינוך
גואנחואטו (מדינה)

**גואנחואטו** (בספרדית: **Guanjuato**) היא אחת מ-31 המדינות המרכיבות את מקסיקו. גואנחואטו ממוקמת במרכז מקסיקו והיא גובלת בחליסקו במערב, סקטקס בצפון-מערב, סן לואיס פוטוסי בצפון, קרטרו במזרח, ומיצ'ואקאן בדרום. בירת המדינה היא גואנחואטו והעיר הגדולה ביותר בה היא לאון. זוהי המדינה ה-22 בגודלה מבין מדינות מקסיקו.

משמעות שם המדינה היא "מקום של צפרדעים" בשפת הילידים המקומית, כי האינדיאנים הטרסקנים המקומיים האמינו כי הצפרדע מייצג את אל החוכמה. בגואנחואטו נולדו גם נשיאהּ לשעבר של מקסיקו, ויסנטה פוקס והאמן המקסיקני המפורסם דייגו ריברה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:מקסיקו: מדינות
גררו

**גֵרֵרוֹ** (בספרדית: **Guerrero**) היא אחת מ-31 המדינות המרכיבות את מקסיקו. שטח המדינה הוא 64,282 קמ"ר (כ-3.3% משטחה של מקסיקו) ומספר תושביה כ-3,167,400 (נכון ל-2003).

המדינה גובלת במדינות מיצ'ואקאן במערב (אורך הגבול 524 ק"מ), מקסיקו (216 ק"מ), מורלוס (88 ק"מ) ופואבלה (128 ק"מ) בצפון, אואחאקה במזרח (241 ק"מ) והאוקיינוס השקט בדרום (500 ק"מ). בירת המדינה היא העיר צ'ילפנסינגו והעיר הגדולה ביותר בה היא אקפולקו.

שמה של המדינה מנציח את נשיאהּ השני של הרפובליקה, הגנרל ויסנטה רמון גררו סלדניה, מגיבורי מלחמת העצמאות המקסיקנית, יליד העיר טישטלה (Tixtla), ששמה שונה מאוחר יותר לטישטלה דה גררו.

בספטמבר 2014 נחטפו וכנראה נרצחו 43 סטודנטים להוראה בעיר איגואלה שבגררו. עקב כך פרצו מהומות והפגנות מחאה ברחבי מקסיקו.

גררו מפורסמת ברמת האלימות הגבוהה בה.

## קישורים חיצוניים

* 
* האתר הרשמי של ממשלת גררו 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מקסיקו: מדינות
אולגה האן-נוירת

**אולגה האן-נוירת** (בגרמנית: **Olga Hahn-Neurath**; ) הייתה מתמטיקאית ופילוסופית יהודייה-אוסטרית, חברת החוג הווינאי.

## קורות חיים
האן, ילידת וינה, השלימה תואר ראשון במדעי החברה באוניברסיטת וינה ב-1902. שנה אחר כך נרשמה כשומעת קבועה ללימודי מתמטיקה ופילוסופיה באוניברסיטה. בהמשך הפכה לתלמידת המחקר השלישית בתולדות האוניברסיטה בתחום הפילוסופיה. עבודתה, שפורסמה ב-1911, זכתה לשבחים מאדולף שטולר (מחליפו של לודוויג בולצמן), שהנחה אותה. ב-1911 עזבה את האוניברסיטה לטובת לימודים פרטיים. בתחום המתמטיקה עסקה בעיקר באלגברה בוליאנית.

ב-1912 נישאה לאוטו נוירת שאותו הכירה במהלך לימודיה. האן, שהתעוורה ב-1922, הפכה שנתיים לאחר מכן לחברה קבועה בדיוני החוג הווינאי. בפברואר 1934 בעת שהותה במוסקבה, נאסרה בגרמניה החברות בחוג הווינאי וב"חברת ארנסט מאך". עקב כך נמלטה, יחד עם בעלה, דרך פולין ודנמרק להאג שבהולנד, שם נפטרה שלוש שנים אחר כך.

האן הייתה אחותו של המתמטיקאי האנס האן.

## קישורים חיצוניים
* הביוגרפיה של אולגה האן-נוירת 

קטגוריה:פילוסופים יהודים אוסטרים
קטגוריה:מתמטיקאים יהודים אוסטרים
קטגוריה:וינה: אישים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת וינה
קטגוריה:פילוסופים של המאה ה-20
קטגוריה:פילוסופיות יהודיות
קטגוריה:ילידות 1882
קטגוריה:נפטרות ב-1937
דורנגו

**דורנגו** (בספרדית: **Durango**) היא אחת מ-31 המדינות המרכיבות את מקסיקו. דורנגו גובלת בצ'יוואווה בצפון, קואווילה בצפון-מזרח, סקטקס בדרום-מזרח, נאיאריט בדרום מערב וסינלואה במערב. בירת המדינה והעיר הגדולה ביותר בה נקראת אף היא דורנגו. המדינה נוסדה בשנת 1824.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:מקסיקו: מדינות
חסרי החולצות

**חסרי החולצות** (בספרדית: descamisados), הוא מונח המציין את תומכיו הפרוניסטים של חואן דומינגו פרון, נשיאהּ הפופוליסטי של ארגנטינה בין השנים 1946–1955 ושנית בשנים 1973–1974, לפני, במהלך ולאחר כהונתו.

מקור המונח במחאה ההמונית שנערכה ביום 17 באוקטובר 1945 נגד כליאתו של פרון, המחאה אשר הביאה לשחרורו. פרון נכלא בידי החונטה הצבאית בשל היוקרה הרבה שצבר. במהלך מחאה זו צבאו המוני פועלים על רחובות העיר בואנוס איירס, ובעיקר בפלאסה דה מאז'ו לנגד הבית הוורוד (מקום מושב הממשלה הארגנטינאית), ועל מנת להקל מעט את החום שכשכו את רגליהם במימי המזרקות והסירו את חולצותיהם. בעקבות אירועים אלו החלו בני האליטה לכנות את תומכיו של פרון בזלזול בשם "חסרי החולצות".

[שמאל|ממוזער|250px|[בואנוס איירס, 17 באוקטובר 1945. הפוגה בהפגנה למען שחרורו של פרון בה "נולדו" **חסרי החולצות**.]]
במהלך רטורי אופייני לפופוליזם, אימצו הפרוניסטים את הביטוי המזלזל ונשאו אותו בגאווה. פרון, ואוויטה אשתו, התייחסו לתומכיהם בשם זה כגילוי חיבה, ובמהלך המירוץ לנשיאות של שנת 1945 תר פרון את ארגנטינה ברכבת אותה כינה "חסרת החולצה"

## ראו גם
* חואן דומינגו פרון
* אווה פרון
* פרוניזם

## קישורים חיצוניים

* 17 באוקטובר 1945, אתר המוקדש לאירועי 17 באוקטובר 1945, ובו תמונות וקטע וידאו מהאירוע המכונן של הפרוניזם, ושל מקור המונח "חסרי החולצות".
* 

## ביאורים

קטגוריה:ארגנטינה: פוליטיקה
מחר

[ממוזער|שמאל|200px|[פרננדו פסואה: "איני יודע מה יביא עמו המחר"]]
**מחר** - היממה שתגיע לאחר היממה הנוכחית. בחיי היומיום, המושג מתייחס לא רק ליום הקרוב אלא גם לעתיד הקרוב. מבחינה רשמית, ההפרדה בין היום למחר היא חצות (או הערב בחלק מלוחות השנה כמו העברי) אך מבחינה אישית, ההפרדה היא שנת הלילה (בניגוד לשנת צהריים). לכן אנשים שנשארים ערים אחרי חצות, באמרם "מחר" כוונתם לאותה יממה.

ההתייחסות למחר עשויה להיות בעלת הקשר שלילי, של דחייה, דחיינות או סירוב, כפי שמתבטא במשפטים כמו: "אטפל בכך מחר", "אשלח לך את ההמחאה מחר", וכדומה. דוגמה ספרותית מפורסמת לכך היא אמרתה של סקרלט או'הרה, גיבורת חלף עם הרוח - "אחרי הכול, מחר יפציע יום חדש".

הפתגם "אל תדחה למחר את מה שניתן לעשות היום" נועד למנוע דחיינות. למולו נוצר בסלנג פתגם מנוגד, שמציע: "אל תדחה למחר מה שניתן לדחות למחרתיים..."

בסלנג הביטוי "מחר כך" הוא פרפרזה על "אחר כך" והארכתו למועד בלתי ידוע. הביטוי בוקרה פיל מישמיש, מילולית (מערבית): "מחר ב (עונת) המשמש", מהווה הבעת סירוב כיוון שמשמעותו - דחייה לתאריך בלתי אפשרי. זאת משום שעונת הבשלת המשמש כה קצרה עד כי התחייבות לבצע דבר מה במהלכה אינה מציאותית.

באנגלית קיים הביטוי "מחר לעולם אינו מגיע" המבטא את העובדה כי אנו חיים תמיד בהווה. דוגמה המקצינה תפישה זו היא סרט הקולנוע "לקום אתמול בבוקר".

גישה אפוקליפטית אל המחר מייצג הביטוי "אָכוֹל וְשָׁתוֹ, כִּי מָחָר נָמוּת." (ישעיהו, כ"ב, י"ג). בעברית המדוברת נעשות פראפרזות רבות על ביטוי זה. אותה גישה מוצגת גם בסרטי אסונות רבים, דוגמת היום שאחרי מחר.

"עולם המחר" הוא ביטוי המתייחס לטכנולוגיה ולחברה של העתיד, לעולם המשתקף בניתוחי עתידנים, יוצרי מדע בדיוני ופילוסופים.

המחר מייצג גם את הלא-נודע, כפי שמשתקף בדברי פרננדו פסואה: "איני יודע מה יביא עמו המחר".

ספר העיון "המצאת המחר" מאת הפילוסוף דניאל ש. מילוא, טוען כי סוד הצלחתו חסרת התקדים של המין האנושי הוא היכולת לתכנן לעתיד, ונקודת המפתח בתולדות האדם היא הרגע שבו נוצרה היכולת הזאת - "המצאת המחר".

שירים רבים מתארים את המחר. אחד המוכרים בהם הוא שירה של נעמי שמר: "מחר".

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זמן
B68 טופטיר

**B68 טופטיר** הוא אחד ממועדוני הכדורגל הידועים באיי פארו, והוקם בשנת 1962. מועדון הכדורגל ממוקם בכפר הקטן טופטיר שבאי אסטורוי, אחד האיים המרכיבים את איי פארו. מגרשה הביתי של הקבוצה הוא אחד משני המגרשים של קבוצות הפרמייר-ליג של איי פארו העשוי משטח דשא טבעי. סגל הקבוצה מורכב כולו משחקנים מקומיים וכך גם הצוות המקצועי, אם כי בעבר אימנו את הקבוצה מאמנים זרים, בעיקר מאיסלנד, דנמרק ושוודיה.

## היסטוריה
ב-1980 העפיל המועדון לליגה העליונה לראשונה וזכה לאחר מכן בשלוש אליפויות: ב-1984, ב-1985 וב-1992. בשנת 1995 המועדון הגיע בפעם היחידה בתולדותיו לגמר הגביע של איי פארו.
מתחילת שנות האלפיים איבד המועדון את יכולתו הקודמת ומאז הוא מתאפיין בחוסר יציבות. בשנים 2004, 2006, 2012 ירד לליגה השנייה של איי פארו ושיחק בה עונה אחת, אותה סיים במקום הראשון ועלה לליגת העל של איי פארו. הישגי השיא שלו מאז 1995 הם הגעה למקום הרביעי בעונת 2009 וזכייה בגביע הליגה השנייה (גביע FSF) ב-2005. חוסר היציבות מתאפיין גם בהחלפה תכופה של מאמנים, כאשר בשנים 2000–2012 הוחלפו 14 מאמנים.

### באירופה
הקבוצה החלה את הופעותיה האירופיות במוקדמות ליגת האלופות בעונת 1993/94 אז הוגרלה בשלב המוקדם הראשון נגד קבוצת דינמו זאגרב מקרואטיה אך הפסידה בתוצאות 0–6 ו-0–5 והודחה מהמפעל. הקבוצה חזרה למפעלים האירופיים רק בגביע האינטרטוטו בעונת 1996, אז הוגרלה בשלב הבתים המוקדם ביחד עם קבוצות ל.א.ס.ק. לינץ מאוסטריה, ורדר ברמן מגרמניה, אפולון לימסול מקפריסין ויורגודן משוודיה, הפסידה לכל ארבע הקבוצות הללו והודחה מהמפעל בשנית.

הקבוצה חזרה לגביע האינטרטוטו בעונת 2001, אז הוגרלה בשלב הראשון מול קבוצת 
לוקרן מבלגיה, הפסידה לה בסיכום שני המשחקים והודחה מהמפעל. בעונת 2002 חזרה הקבוצה לגביע האינטרטוטו ושיחקה בשלב הראשון מול קבוצת סנט גאלן משווייץ, אך הפסידה לה בשני המשחקים 1–5 ו-0–6 והודחה מהמפעל.

הקבוצה שיחקה בפעם האחרונה במפעל אירופי במוקדמות גביע אופ"א בעונת 2004/05 והוגרלה נגד קבוצת ונטספילס מלטביה בסיבוב הראשון אך הפסידה לה בשני המשחקים והודחה מהמפעל.

## תארים
* **אליפויות [[ליגת העל של איי פארו|הפרמייר ליג של איי פארו]]** (3): 1984, 1985, 1992

## קישורים חיצוניים

* 

טופטיר
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1962
שער למדע

שמאל|ממוזער|250px|עטיפת הכרך השמיני של האנציקלופדיה "שער למדע"
**שער למדע** היא אנציקלופדיה לבני הנעורים שיצאה בשנת 1974 בישראל בהוצאת מסדה.

האנציקלופדיה הייתה תרגום של אנציקלופדיה לנוער שיצאה בהוצאת
מרשל קבנדיש בשנת 1970.

הוצאת קבנדיש היא הוצאה בריטית המתמחה בהוצאת ספרי מדע לבני הנעורים.

האנציקלופדיה כללה עשרה כרכים, שבכל אחד מהם כ-150 עמודים. כל כרך כלל אסופת מאמרים בנושאים שונים, הערוכים ברצף המשכי, ומלווים באיורים, מפות, צילומים ודיאגרמות, שהיו לרוב צבעוניים. בסוף הכרך העשירי ניתן אינדקס לכל עשרת הכרכים, שכלל כמה מאות נושאים שנסקרו בכרכי האנציקלופדיה עצמם.

האנציקלופדיה התמקדה במספר נושאים - פיזיקה, ביולוגיה, גאוגרפיה ורפואה, ובתחילת כל כרך ניתן תוכן עניינים שחילק את המאמרים המופיעים בכרך לפי נושאים אלו.

העורך העברי הראשי של האנציקלופדיה היה האנתרופולוג מרדכי וורמברנד, ועמו צוות של מתרגמים ועורכים ובהם שמות כיורם קירש שנודע לאחר מכן כאחד ממקימי האוניברסיטה הפתוחה, או פרופסור צבי וולברג.

מבחינת רמת הכתיבה ועומק העיון בנושאים התאימה האנציקלופדיה לתלמידי בית הספר התיכון או חטיבת הביניים, אם כי כותביה ייעדו אותה אף "להורים ומורים". המאמרים היו מעודכנים לתקופתם, וכללו נושאים חדישים לתקופתם כגון "קרני לייזר" או "הרפואה בחלל".

## קישורים חיצוניים
*אתר ההוצאה מרשל קבנדיש

קטגוריה:אנציקלופדיות בשפה האנגלית
קטגוריה:אנציקלופדיות בשפה העברית