לייט בלומר

**לייט בלומר** (באנגלית: **Late bloomer**) הוא כינוי לאדם שמתפתח, מגלה כישרון, או משיג הצלחה משמעותית בשלבים מאוחרים יותר בחיים לעומת בני גילו. הביטוי יכול להתייחס להתפתחות בתחומים שונים כמו חינוך, קריירה, יצירתיות, תחום חברתי או רגשי, ולעיתים אף להתפתחות פיזית או קוגניטיבית. המונח נפוץ במיוחד בשפה האנגלית ומשמש לתיאור מצבים בהם הצלחה או פריחה אישית מתרחשות לאחר גיל שמקובל לראות בו את שלב ההתפתחות או השיא המקצועי. בהתייחס לגילאים צעירים יותר, המונח משמש לתיאור ילדים או מתבגרים המתפתחים באופן איטי יותר ביחס לאחרים מקבוצת הגיל שלהם, אך בסופו של דבר מדביקים את הפער ולעיתים אף עוקפים את בני גילם.

## ילדים
[שמאל|ממוזער|241x241 פיקסלים| [תומאס אלווה אדיסון, ממציא ואיש עסקים אמריקני, בילדותו]]
ישנן תיאוריות רבות לגבי הדרך שבה ילדים מתפתחים, שהוצעו על ידי אישים בתחום הפסיכולוגיה, בין היתר: יורי ברונפברנר, ג'רום ברונר, אריק אריקסון, לורנס קולברג, ז'אן פיאז'ה ולב ויגוצקי. אף על פי שחלקם היו במחלוקת בנוגע לאופן בו יש להגדיר את שלבי ההתפתחות השונים בחיים וההשפעות העיקריות של כל שלב על ההתפתחות, הדעות שלהם לרוב זהות בנוגע לכך שניתן למדוד את ההתפתחות של ילדים ותינוקות כסדרה של שלבים צפויים מבחינת התקדמות במיומנויות שונות בתחומים הפיזיים, אינטלקטואלים וחברתיים המתרחשים כמעט תמיד באותו הרצף, גם אם לא בקצב זהה.

כשילד מאובחן עם עיכוב התפתחותי כלשהו, לעיתים עשויים לתפוס אותו כנחשל או עם פיגור אחרי הסביבה. יש עדויות לכך שתפיסה זו עלולה להפוך בהמשך למציאותית, זאת אומרת גם אם בהמשך הילד מדביק את הפער, מורים עדיין ימשיכו לדרג את הביצועים שלו כנמוכים יחסית ולהשפיע על המשך חייו והתפתחותו. תומאס אדיסון שהפך לממציא ואיש עסקים ידוע, בילדותו כונה "מפוזר" לעיתים קרובות והמורה שלו כינה אותו כ"מוזר", ובכך נסתיימה תקופה של שלושה חודשים שהיא התקופה היחידה בעצם בה אדיסון התחנך בחינוך הפורמלי. לאחר מכן הוא עבר לחינוך ביתי. ייתכן שלאדיסון הייתה צורה כלשהי של הפרעת קשב וריכוז (ADHD). על פי המכון הפסיכיאטרי האמריקאי, הפרעות קשב וריכוז משפיעות על כ-3%–5% מהילדים.
[ימין|ממוזער|200x200 פיקסלים| [אלברט איינשטיין בשנת 1893 (בן 14)]]
גם אלברט איינשטיין הוא דוגמה למי שסבל בילדותו המוקדמת מבעיות התפתחות שאופיינו על ידי קשיים בדיבור. ישנן דוגמאות נוספות לאנשים שבצעירותם סבלו מעיכוב התפתחותי והחלו לדבר בגיל מאוחר שהפכו בבגרותם למהנדסים, מתמטיקאים, ומדענים, בין היתר ריצ'רד פיינמן ואדוארד טלר. מדען המוח סטיבן פינקר סבור שצורה מסוימת של עיכוב שפתי עשויה למעשה להיות קשורה ליכולת אנליטית יוצאת דופן ומולדת אצל אנשים מסוימים.

דיסלקסיה היא לקות למידה שעלולה להשפיע על כ-3-10% מהילדים. מחקרים מצביעים על כך של-20% עד 35% מהיזמים בארצות הברית ובבריטניה מוגדרים כלייט בלומרס. חוקרים טוענים כי יזמים עם דיסלקסיה עשויים להשיג הצלחה על ידי האצלת אחריות והצטיינות בתקשורת מילולית. ריצ'רד ברנסון, שמפורסם בשל היותו הבעלים של המותג Virgin הוא דוגמה בולטת וכך גם צ'ארלס שווב, המייסד והמנכ"ל של תאגיד צ'ארלס שווב. פבלו פיקאסו, טום קרוז ווופי גולדברג הם דוגמאות נוספות לאנשים עם דיסלקסיה שנחשבו ל"איטיים" בילדותם.

הספקטרום האוטיסטי המתאפיין בהתנהגויות שחוזרות על עצמן ותחומי עניין מוגבלים, משפיע על כ-0.6% מהילדים עם סוגים שונים של הפרעות חברתיות ותקשורתיות. דוגמאות מוכרות לאנשים על הספקטרום: טים פייג', סופר ועיתונאי אמריקאי זוכה פרס פוליצר וורנון סמית', חתן פרס נובל בכלכלה.

## מתבגרים
בגיל ההתבגרות עוברים בני נוער שינויים פיזיים ונפשיים האופיינים לגיל ההתבגרות. נהוג לחשוב שתחילתו של גיל ההתבגרות מתחיל בשלבים הראשונים של ההתבגרות המינית וממשיך עד להשלמת הצמיחה הגופנית, אף על פי שארגון הבריאות העולמי מגדיר את גיל ההתבגרות כתקופה שבין הגילאים 10 ל-20. ישנו מגוון רחב של גילאים נורמליים, אך בדרך כלל בנות מתחילות את תהליך ההתבגרות בין הגילאים 8 עד 13 ובנים בדרך כלל בין הגילאים 9 עד 14. תהליך ההתבגרות אורך בדרך כלל 4 שנים במקסימום. "פריחה מאוחרת" יכולה להתייחס גם לילדים הסובלים מעיכוב בהתבגרות המינית, שמאחרים להתפתח ולהגיע לשיא גובהם. הסופר והמשורר האירי ויליאם בטלר ייטס והפוליטיקאי הקנדי פייר אליוט טרודו שניהם מוגדרים כ"לייט בלומרס" במובן זה.

ברוב מערכות החינוך הציבוריות, ילדים ובני נוער באותו גיל לומדים באותן כיתות. בגלל השונות הרחבה בהופעת גיל ההתבגרות, משמעות הדבר היא שבאותה כיתה ילמדו ילדים שטרם החלו את ההתבגרות לצד אחרים בוגרים מינית אך שלא סיימו את הצמיחה לגובה וילדים אחרים שכבר סיימו את תהליך ההתבגרות שלהם. נראה שבגילאי הביניים האלו יש סיכון גבוה יותר לנשירה של תלמידים מהחינוך הפורמלי (בדרך כלל עקב עצלות, שעמום אינטלקטואלי, בריונות וכו') מבלי שהשיגו את מלוא פוטנציאל הלמידה שלהם. המונח "פריחה מאוחרת" עשוי להתייחס לאנשים שמפתחים תחומי עניין אינטלקטואליים רק בשנות ה-20 או ה-30 לחייהם ומגיעים למוסדות להשכלה גבוהה, שם הם מתפקדים טוב במיוחד ובעקבות כך מבססים קריירות מקצועיות בתחומים שונים.

## מבוגרים
מבוגרים המוגדרים כלייט בלומרס הם כאלו שלרוב מגלים את הכישרונות והיכולות שלהם רק בגיל מאוחר יחסית. במקרים מסוימים אפילו רק בגיל הפרישה. אף על פי שקיימת תפיסה רווחת לפיה ההתפתחות האינטלקטואלית מגיעה לשיא אצל מבוגרים ולאחר מכן יורדת לאט עם העלייה בגיל, הדבר עשוי להיות פשטני. אף על פי שהיכולת ליצור זיכרונות ומושגים חדשים אכן עשויה להצטמצם, למבוגרים יש יתרונות שונים הקשורים לידע מצטבר, אסוציאציות בין מושגים וטכניקות מנטליות שעשויות לתת לו יתרון בתחומים מסוימים.

דוגמאות בולטות לפריחה מאוחרת בתחומים שונים:

### משחק
שחקנים רבים לא זוכים לפרסום ו"פריצה" לתעשיית הקולנוע עד שנות העשרים המאוחרות – שנות השלושים לחייהם. מריל סטריפ סיימה את בית הספר לדרמה של ייל כשהייתה בת 27. אלן ריקמן התחיל את הקריירה שלו בגיל 28, לפני כן הוא היה עסק בתחום עיצוב גרפי, ואת הפריצה האמיתית הראשונה שלו בעולם התיאטרון עשה רק בשנות הארבעים לחייו. דני איילו התחיל לשחק רק בגיל 40. ריצ'רד פרנסוורת' הפך לשחקן לאחר שעבד עשרות שנים כפעלולן, אף על פי שבצעירותו ביצע כמה תפקידי משחק קטנים ללא קרדיט. רודני דיינג'רפילד עבד במועדונים שונים כשהיה צעיר בתור סטנדאפיסט אבל עזב את העבודה הזו כדי לעבוד בתחום המכירות. לדני גלובר היה תקופה קצרה בקריירה פוליטית לפני שהשתלב במשחק בגיל עשרים ושמונה. ליז סמית' הפכה לשחקנית מקצועית רק בגיל 50. גם קתרין ג'וסטן החלה בקריירת המשחק רק בגיל 42. סילבסטר סטאלון היה בן שלושים כשכתב וכיכב בסרט רוקי הראשון.
שמאל|ממוזער| סבתא מוזס

### אמנות
באמנות הלייט בלומרס מקושרים לרוב לתחום האומנות הנאיבית. המונח הזה מתאים למי שמתחיל בשלב מאוחר יחסית בחיים ללא הכשרה אמנותית. דוגמה קלאסית לכך היא סבתא מוזס שקריירת הציור שלה החלה בשנות השבעים לחייה לאחר שנטשה את הקריירה הקודמת שלה ברקמה בגלל דלקת פרקים. האמנית הבריטית בריל קוק היא דוגמה נוספת; לא הייתה לה הכשרה אמנותית והיא הפכה לציירת ידועה רק בשנות הארבעים לחייה. האמנית הבוטנית מרי דיליני הפיקה את היצירה "פסיפסי הנייר" החל מגיל 71 ועד 88. כרמן הררה, אף על פי שהייתה לה הכשרה בתחום האמנות, מכרה את יצירת האמנות הראשונה שלה רק בגיל 89, אחרי שישה עשורים בהם הציור היה עבורה תחביב אישי בלבד.

האומן ההולנדי וינסנט ואן גוך היה צייר פוסט-אימפרסיוניסטי שהפך לאחר מותו לאחת הדמויות המפורסמות והמשפיעות ביותר בתולדות האמנות המערבית. רוב הציורים שיצר מתוארכים לשנתיים האחרונות לחייו.

### ריקוד
רקדנית הבלט האמריקאית מיסטי קופלנד נחשבה לילדת פלא שהפכה לכוכבת אף על פי שהתחילה ללמוד בלט רק בגיל 13. הרקדן והכוריאוגרף היפני קאזואו אונו החל לקחת שיעורי ריקוד רשמיים רק בשנות העשרים המאוחרות לחייו והיה בן 43 כאשר ביצע את הרסיטל הראשון. רק עשור לאחר מכן, הוא ועמיתו טאצומי היג'יקטה יזכו להערכה עולמית כמייסדי הגרעין של תנועת המחול בוטו. הרקדנית מרתה גרהם עשתה את שיעור הריקוד הראשון שלה בגיל 23 ובנתה קריירה מצליחה בתחום.

### ספורט
שמאל|ממוזער|300x300 פיקסלים| אוסקר סוהן במשחקים האולימפיים של 1912, בן 64

בכדורסל, האקים אולאג'וון לא נגע בכדורסל עד גיל 15, אבל האתלטיות והבסיס שרכש בכדורגל ובכדוריד עזרו לו להתקדם כאחד השחקנים הבולטים ששיחקו אי פעם ב-NBA.

באיגרוף, אלופי המשקל הכבד , קן נורטון ורוקי מרציאנו, התחילו להתאמן בתחום האגרוף רק בשנות העשרים לחייהם, אך בסופו של דבר שניהם עשו קריירות מצליחות מאוד בספורט התחרותי.

בתחום הקליעה היו שתי דמויות חשובות שהישגיהן התרחשו בשנות השישים לחייהם או מאוחר יותר. ג'ושוע קרני מילנר הבריטי היה בן 61 כשזכה במדליית הזהב האולימפית שלו ברובה חופשי. הצלף השוודי אוסקר גומר סוואן זכה בשתי מדליות זהב אולימפיות בגיל 60 ואחת בגיל 64. הוא זכה במדליה האחרונה שלו, כסף, בגיל 72, מה שהפך אותו למדליסט המבוגר ביותר.

בטניס יש דוגמאות מפורסמות רבות: אנג'ליק קרבר, לי נה, סטן ואוורינקה, פרנצ'סקה סקיאבונה, יאנה נובוטנה, גוראן איוואנישביץ' ואנדרס גומס: כולם לייט בלומרס שזכו בתוארי הגראנד סלאם הראשונים שלהם לאחר גיל 28.

#### כדורגל
הכדורגלן מחוף השנהב דידייה דרוגבה חתם על חוזה מקצועי במועדון רק לאחר שהיה בן 21. בגיל 26, כשהצטרף לצ'לסי, הראה את כישרונו האמיתי כשחקן ברמה עולמית. דרוגבה כבש שער שוויון, ולאחר מכן את הפנדל המנצח בגמר ליגת האלופות ב-2012 כשהיה בן 34.

הקריירה של הכדורגלן הברזילאי ז'וניור מסיאס היא אחת המדהימות בתולדות הכדורגל. מסיאס חזר לכדורגל בתחילת שנות ה-2010 וכמה שנים לאחר מכן הפך לכדורגלן מקצועני ואף הצליח להבקיע בהופעת הבכורה שלו שער ניצחון בליגת האלופות, בגיל 30 בזמן שהיה בהשאלה במילאן.

הקריירה של הכדורגלן פאולטה גם התפתחה מאוחר יחסית (אף על פי ששיחק כמה משחקים בנבחרות הצעירות של פורטוגל (לשחקנים עד גיל 16 ולשחקנים עד גיל 21). הופעת הבכורה שלו בליגה הראשונה ובנבחרת הייתה כשהיה כבר בן 24, ולאחר מכן הוא גם היה מלך השערים של פורטוגל. הוא כבש את שני השערים הראשונים שלו בנבחרת בגיל 26.

### מתמטיקה
ג'ורג' גרין המתמטיקטי והפיזיקאי הבריטי, שעבד כטוחן וללא השכלה פורמלית במתמטיקה, פרסם את המסה המפורסמת שלו על היישום של ניתוח מתמטי לתיאוריות החשמל והמגנטיות בשנת 1828 כשהיה בן 35. אלכסנד ונדרמונד החל ללמוד מתמטיקה רק בגיל 35 והחל לפרסם בתחום זה באותה שנה. מרג'ורי רייס מתמטיקאית חובבת ללא השכלה פורמלית במתמטיקה מעבר להשכלה תיכונית, התחילה ללמוד ריצוף רק בדצמבר 1975, כשהייתה בת 51 או 52. היא גילתה ארבעה סוגים חדשים של מחומשים ב-1976 ו-1977. זאנג יטנג הגיש מאמר ל־annals of Mathematics בשנת 2013, בגיל 58, אשר עסק בפערים בין מספרים ראשוניים עוקבים. החיבור זיכה אותו בפרס אוסטרובסקי לשנת 2013, פרס קול לשנת 2014, פרס רולף שוק לשנת 2014 ולמלגת עמיתי מקארתור לשנת 2014. הוא הפך לפרופסור למתמטיקה באוניברסיטת קליפורניה, סנטה ברברה בסתיו 2015.
### מוזיקה
יכולת מוזיקלית טבועה כמעט בכל האנשים, במידה רבה או פחותה. עם זאת, מי שמפתח אותה לרמה גבוהה הם לרוב אנשים שעודדו אותם בהיותם ילדים צעירים לנגן בכלי כלשהו או לשיר. במוזיקה הלייט בלומרס הם בדרך כלל מלחינים או אמנים שהפכו בולטים מאוחר יותר בחיים, אך הפגינו יכולת מוזיקלית עוד הרבה קודם לכן.

אנטון ברוקנר מלחין אוסטרי, הוא דוגמה לכך. אף על פי שהוא ניגן על עוגב בכנסייה בשנות העשרים לחייו, הוא לא הפך למלחין עד שנות ה-40 לחייו. גם הזמר אל ג'ארו שהוציא את אלבומו הראשון בגיל 35 הוא דוגמה לכך. אליוט קרטר, מלחין אמריקאי, הלחין את סונטת הצ'לו שלו כשהיה בן 40. גם המלחינים סזר פרנק ולאוש יאנאצ'ק התגלו מאוחר יחסית בתחום ההלחנה: פרנק בגיל 56 וינאצ'ק בגיל 50. יאניס קסנאקיס אפילו לא התחיל ללמוד הלחנה עד גיל 30. לאונרד כהן לא הוציא את אלבומו הראשון עד שהיה בן 33. המלחין האמריקאי אריק וייטקר לא למד לקרוא תווים עד שהיה בן 20 ואת היצירה הראשונה שלו הלחין בגיל 21.

### הפקה ויצירה קולנועית
ימין|ממוזער|300x300 פיקסלים| מנואל דה אוליביירה
יוצרי קולנוע רבים מתחילים לביים בסוף שנות ה-20 או תחילת שנות ה-30 לחייהם אך עדיין רבים מהבמאים הבולטים בתולדות הקולנוע ביימו את הסרט הראשון רק בגילאי השלושים המאוחרים לחייהם. בין הבמאים האלו

ניקולאס ריי, אלן רנה, מייקל מאן, סטיאג'יט ריי, טרי גיליאם, ג'רי לואיס, דון סיגל, רידלי סקוט, לויד בייקון, אלכסנדר קלוגה, אידה לופינו, סם מנדס, אלכסנדר פיין, אנג לי וז'אק ריווט. דייוויד מאמט ביים את הסרט הראשון שלו בגיל 40, לאחר שנחל הצלחה כמחזאי וגם קיבל פרס פוליצר. אריק רוהמר ביים את סרטו העלילתי הראשון בגיל 39, אם כי הוא לא הפך ליוצר קולנוע במשרה מלאה עד לסוף שנות ה-40 לחייו.

במאים בולטים רבים התחילו אפילו מאוחר יותר: רובר ברסון, ז'אק טאטי וטקאשי קיטאנו ביימו את לראשונה סרטים עלילתיים בגיל 42; מיכאל הנקה בגיל 47; ג'ים שרידן בגיל 40; קלינט איסטווד, האדם המבוגר ביותר שזכה בפרס אוסקר לבימוי הטוב ביותר, ביים את סרטו הראשון בגיל 41.

### פוליטיקה
[ממוזער|280x280 פיקסלים| [וינסטון צ'רצ'יל, פוליטיקאי, לא חווה הצלחה כילד בבחינות בית ספריות]]
מקובל שפוליטיקאים מגיעים לבולטות בשלב מאוחר בחיים, לרוב לאחר קריירה בעסקים, במשפטים או באקדמיה. לדוגמה, בקונגרס של ארצות הברית בינואר 2009, מתוך 540 נבחרי ציבור, 215 עסקו בעריכת דין ו-189 עבדו בעסקים במגזר הפרטי. הגיל הממוצע של סנאטורים היה 62. כמו כן, דונלד טראמפ היה הנשיא האמריקני הראשון שהגיע לגיל שבעים לפני בחירתו לנשיאות והראשון שהגיע לגיל שבעים לפני כניסתו לתפקיד וכן הנשיא האמריקני הראשון שנכנס לתפקיד ללא כל ניסיון צבאי או מדיני קודם.

כמה פוליטיקאים ידועים ומצליחים הגיעו לתחום מרקעים שונים, חלקם יוצאי דופן.

ואצלב האוול, הנשיא הראשון של צ'כיה, היה מחזאי וסופר בעל עניין בזכויות אדם. הוא הפך לקול האופוזיציה בצ'כוסלובקיה בשנות ה-80 ולאחר מכן לנשיא צ'כיה לאחר התמוטטות המשטר הקומוניסטי ב-1989, כשהיה בן 53. רונלד רייגן, שחקן לשעבר, מנהיג איגודי עובדים ודובר תאגידים, נבחר לראשונה לתפקיד ציבורי בגיל 55 כאשר הפך למושל קליפורניה והיה האיש המבוגר ביותר שכיהן כנשיא ארצות הברית עד לבחירת טראמפ. מלצ'ורה אקינו הייתה איכרה פיליפינית חסרת השכלה, אם לשישה ילדים, שהפכה לפעילה במאבק לקבלת עצמאות מספרד. ידועה בתור האישה הגדולה של המהפכה. הייתה בת 84 כאשר המהפכה הפיליפינית פרצה ב-1896. גם הקריירה של מרג'ורי סטונמן דאגלס עשויה להתאים להגדרה של לייט בלומר. העבודה הראשונה שלה בתחום איכות הסביבה הייתה כשהייתה בת כמעט 60. כשהייתה בת 78 היא ייסדה את "חברי האוורגליידס", והיא המשיכה בפעילות כמעט עד גיל מאה.

### דת
שמאל|ממוזער| א. צ'. בהקטיוודאנטה סוואמי פרבהופאדה, מייסד תנועת הקרישנה
א. צ'. בהקטיוודאנטה סוואמי פרבהופאדה, תומך של גאודיה ואישוויזם, הקים את התנועה הבין-לאומית למען תודעה קרישנה (הידועה בכינויה תנועת ההארי קרישנה) בשנת 1966 כשהיה בן 70. בחמש עשרה השנים האחרונות לחייו, תרגם למעלה משישים כרכים של כתבים וודיים קלאסיים לאנגלית (כגון הבהגווד גיטה ובהאגווטה פוראנה).
### כתיבה
סופרים רבים פרסמו את עבודתם הגדולה הראשונה בשלב מאוחר בחייהם. מרי וזלי כתבה שני ספרי ילדים בשנות החמישים המאוחרות לחייה, אך קריירת הכתיבה שלה לא זכתה להכרה רבה עד שפרסמה את הרומן הראשון שלה, שנכתב לאחר מות בעלה כשהייתה בת שבעים. נורמן מקלין כתב בגיל 74 את הרומן הראשון והיחיד שלו: "נהר זורם ביניהם". הספר מתאר את זיכרונותיו של מקלין מתחילת המאה ה-20 במונטנה שם גדל. הספר הפך לרב-מכר ועובד לסרט ב-1992. הרייט דור פרסמה את הרומן הראשון שלה בגיל 74, וזכתה לשבחי הביקורות. לורה אינגלס ויילדר אומנם עסקה בכתיבת טור לעיתונות כשהייתה בשנות הארבעים לחייה, אך את הרומן הראשון שלה בסדרת ספרי הילדים בית קטן בערבה פרסמה רק כשהייתה בשנות השישים לחייה. צ'ארלס בוקובסקי כתב את הרומן הראשון שלו ב-1971, כשהיה בן 51.

הסופרת פלורה תומפסון התפרסמה לראשונה בשנות השלושים לחייה, אך היא מפורסמת בעיקר בזכות הטרילוגיה האוטוביוגרפית למחצה "הדרך לקנדלפורד" שהכרך הראשון ממנה פורסם כשהייתה בת 63. פרנק מק'קורט פרסם את ספרו הראשון "האפר של אנג'לה", שזיכה אותו בפרס פוליצר, כשהיה בן 66. סופרת הילדים מרי אליס פונטנו כתבה את ספרה הראשון בגיל 51 וכתבה כמעט שלושים ספרים נוספים לאחר מכן, חלקם פורסמו כשהייתה בשנות השמונים והתשעים לחייה. קנת גרהם נולד בשנת 1859, הצטרף לבנק אנגליה בשנת 1879, עלה בסולם הדרגות והפך למזכיר. אף על פי שכתב סיפורים קצרים שונים בזמן עבודתו בבנק, רק לאחר פרישתו ב-1908 פרסם את יצירת המופת הרוח בערבי הנחל. פנלופי פיצג'רלד השיקה את הקריירה הספרותית שלה ב-1975, בגיל 58, כאשר פרסמה ביוגרפיה של האמן הפרה-רפאלי אדוארד ברן-ג'ונס.

בשנת 2012, האובזרבר בחר את הרומן האחרון שלה, "הפרח הכחול", ל"אחד מעשרת הרומנים ההיסטוריים הטובים ביותר". בשנת 1979 היא זכתה בפרס בוקר עבור ספרה Offshore.

הרומן הראשון של ריצ'רד אדמס, רב המכר גבעת ווטרשיפ, פורסם כשהיה בשנות החמישים לחייו. המרקיז דה סאד פרסם את הרומן הראשון שלו, ג'סטין, לאחר שמלאו לו 51 שנים. ריימונד צ'נדלר פרסם את סיפורו הקצר הראשון בגיל 45, ואת הרומן הראשון שלו, השינה הגדולה, בגיל 51. פול טורדיי פרסם את רומן הביכורים שלו "לדוג סלמון בתימן" בגיל 59, לאחר קריירה בתעשיית ההנדסה. ג'ין ריס ידועה בעיקר בזכות הספר ים סרגסו הרחב שראה אור ב-1966, כשהייתה בת 76.

איטלו זבבו פרסם את הרומן הראשון שלו זקנה (ספר) כשהיה בן 38, אך פריצת הדרך הספרותית שלו הייתה רק כשהיה בן 61 לאחר שפרסם את הספר תודעתו של זנו.

בתחומי כתיבה אחרים, ההיסטוריונית גרדה לרנר, ילידת 1920, פרסמה את ספרה הראשון, "האחיות גרימקה מדרום קרוליינה", ב-1967, כשהייתה בת 47 או 46, תלוי ביום הולדתה. המשורר וולאס סטיבנס התחיל לכתוב שירה מאוחר בחייו לאחר שנים ארוכות בהן עבד כמוכר ביטוחים וכמנהל. בתחומי כתיבה על פילוסופיה מרי מידג'לי פרסמה את ספרה הראשון בגיל 56.

## ראו גם
* ילד פלא
* פסיכולוגיה התפתחותית
* התפתחות הילד
* תאוריית השלבים של אריקסון
* הפרעה נוירו-התפתחותית
* תאוריית ההתפתחות הקוגניטיבית של פיאז'ה
* הברווזון המכוער

## הערות שוליים

קטגוריה:דימויים
קטגוריה:זקנה
קטגוריה:פסיכולוגיה הומניסטית