פרקידס איש אתונה

**פֶרֶקִידֶס איש אתונה** (ביוונית: **Φερεκύδης**; המאה ה-5 לפנה"ס) היה מיתוגרף יווני, שבסביבות 465 לפנה"ס כתב חיבור שלא שרד, שכותרתו "היסטוריות" (Ἱστορίαι) או "גנאלוגיות" (Γενελογίαι).
נחשב לבר סמכא הגדול בענייני גנאלוגיה.

## זיהויו
פרקידס איש אתונה נחשב בדרך כלל אדם שונה מהפילוסוף הקדם-סוקרטי בן המאה ה-6 לפנה"ס, פרקידס איש סירוס, אשר הוזכר לעיתים כאחד משבעת חכמי יוון ונחשב כמורו של פיתגורס.

הלקסיקון סודא (המאה ה-10) מתייחס אל פרקידס איש אתונה ופרקידס איש לרוס בנפרד, אך ייתכן ומדובר באותו אדם.

## חיבורו
פרקידס כתב חיבור בעשרה ספרים, שכותרתו "היסטוריות". עם זאת, סביר להניח שהן שמו של החיבור והן החלוקה לספרים נקבעו בידי ספרני אלכסנדריה.

מיוחסים לפרקידס כ-180 פרגמנטים, שקובצו בספרו של פליקס יעקובי, *Die Fragmente der griechischen Historiker*  (מספר 3). הציטטות המילוליות כתובות בניב האיוני, והעובדה שסופר אתונאי כותב בניב זה מצביעה על תקופה שקדמה לראשית הפרוזה האטית, כלומר על המחצית הראשונה של המאה ה-5 לפנה"ס.

הפרגמנטים המצוטטים לפי מספר הספר בחיבור, מראים שהחיבור לא היה בנוי לפי סדר כרונולוגי אחיד. לנוכח אי הסדר באחד מאילנות היחס שבחיבור, עלתה במחקר סברה, לפיה החיבור היה בנוי סביב שלושה אילנות יחס ראשיים, שאליהם נסתפחו אילנות היחס המסתעפים מהם. על פי סברה זו, כל אחד מהאילנות הראשיים היה בנוי כמסגרת כרונולוגית סגורה ועצמאית, ולפיכך, כל אילן כזה התחיל בתקופה המיתולוגית הקדומה ביותר והמשיך עד למאוחרת ביותר, כאשר הסדר הכרונולוגי נשמר בתוך כל אילן, אך לאור שורה של אי-התאמות כרונולוגיות בין האילנות, עולה שלא נעשה ניסיון לעשות תיאום ביניהם וליצור לוח סינכרוני מקיף לכל העידן המיתולוגי, וזאת למרות הקשרים הרבים בין גיבורים באילנות השונים, כגון קשרי נישואים או השתתפות באותן עלילות.

לפי הידוע לנו, פרקידס ארגן את עידן המיתוס המקביל ל או תקופת הברונזה, סביב פרמטרים גנאלוגיים. את חוט השדרה המרכזי מהווה שושלת בני אינכוס מארגוס, הארוכה ביותר, הכוללת 22 דורות, מאינכוס ועד הילוס בן הרקלס. במידה ופרקידס ראה ב"דור" פרק זמן ממוצע של כ-40 שנה, כפי שעשו כנראה גנאלוגים קדומים אחרים ובהם הקטאיוס ממילטוס, הרי שכיסה בחיבור תקופה של קרוב ל-900 שנה, בין 2000 ל-1100 לפנה"ס בקירוב. כמו הקטאיוס ואקוסילאוס, גם פרקידס שילב באילנות היחס את חומר האגדות עצמן, תוך ציון שמם של הגיבורים המעורבים. לפיכך נראה החיבור כמפעל אנציקלופדי עצום בענייני המיתולוגיה, שהושקעה בו עבודה עצומה בבחירת הגרסאות. תרומתו העיקרית של פרקידס היתה השיטתיות שהשליט בחומר לפי עיקרון גנאולוגי. את החומר עצמו שאב מספרות "המחזור האפי", מן ה"תאוגוניה" ומחיבורי הגנאולוגיה שנכתבו לפניו, וגם ממסורות ואילנות יחס שנשמרו אצל משפחות אצולה. בהיותו איש אתונה, המסורות של אטיקה תפסו מקום נכבד בחיבורו: הוא כלל את רשימת המלכים האגדיים, ואגדות תסאוס, המייסד האגדי של אתונה, זכו לפירוט מיוחד.

החיבור זכה להצלחה בעת העתיקה. נראה כי אוריפידס השתמש בו, ומלומדי אלכסנדריה עשו בו שימוש רב. דיוניסיוס מהליקרנסוס ראה בפרקידס את "ראשון הגנאולוגים". ידוע כי הספר עדיין היה בנמצא בתקופה הביזנטית, ועוד ב ציטטו מתוכו מלומדים כגון יואנס צצס ואוסטתיוס מסלוניקי.

## לקריאה נוספת
* דוד אשרי, "ההיסטוריוגרפיה הקדם-הרודוטאית", בתוך: **קניין לדורות: היסטוריונים יוונים וכתיבת היסטוריה ביוון וברומא**, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, האוניברסיטה העברית, ירושלים, תשס"ד, עמ' 29–40.

## הערות שוליים

קטגוריה:היסטוריונים מן העת העתיקה
קטגוריה:היסטוריונים יוונים
קטגוריה:אתונאים מן העת העתיקה
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-5 לפנה"ס
קטגוריה:מחברים כותבי יוונית