open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
סויוז 10

**סויוז 10** (ברוסית: **Союз 10**, "ברית 10") הייתה משימה מאוישת של ברית המועצות בשנת 1971 אל תחנת החלל הראשונה סאליוט 1.
העגינה עם סאליוט 1 לא הצליחה ועל כן לאחר מספר ניסיונות כושלים המשימה בוטלה, והצוות חזר לכדור הארץ לאחר פחות מיומיים.

## המשימה בקצרה
ניסיון שיגור ראשון נערך ב-21 באפריל והופסק בתהלך ספירה לאחר בעקבות תקלה טכנית.

"סויוז 10" שוגרה ב-22 באפריל 1971 ב-23:54 UTC מקוסמודרום בייקונור. החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה. זו הייתה חללית סויוז מדגם סויוז 7K-OK.

התקרבות לתחנת חלל סאליוט 1 דרשה מספר תיקוני מסלול ועברה ללא בעיות. תהליך עגינה החל באופן תקין, אך לא הושלם. כתוצאה מכך חללית לא יכלה להתנתק מתחנת החלל, אך קומונסאוטים לא יכלו להיכנס לתחנת החלל. לאחר התייעצות עם צוותי קרקע נמצא פתרון שאפשר לנתק את החללית מתחנת החלל.

ב-24 באפריל חללית נחתה בהצלחה באזור קזחסטן.

בעקבות תקלה שהתרחשה בוצעו שינויים במערכת בקרת תהליך עגינה ובהתקן עגינה.

## הצוות
#### צוות ראשי
***מפקד**: ולדימיר שטאלוב
***[[מהנדס טיסה]]**: אלכסיי יליסייב
***מהנדס חוקר**: ניקולאי רוקאבישניקוב

#### צוות גיבויי
***מפקד**: אלכסי לאונוב
***מהנדס טיסה**: ואלרי קובסוב
***מהנדס חוקר**: פיוטר קולודין

#### צוות רזרבי
***מפקד**: גאורגי דוברובולסקי
***מהנדס טיסה**: ולדיסלב וולקוב
***מהנדס חוקר**: ויקטור פצאייב

צוות זה טס מאוחר יותר בסויוז 11.

## קישורים חיצוניים

* נתוני המשימה
* נתונים מאנציקלופדיית החלל
* תיאור המשימה

קטגוריה:תוכנית סויוז
קטגוריה:1971 בברית המועצות
הבגינאז'ים הפלמיים

**בגינאז'ים** (בצרפתית: **Béguinage**, בהולנדית: **Begijnhof**) הם אוסף של מבנים קטנים המשמשים את הבגיניות. הללו נוסדו במאה ה-13 בארצות השפלה על ידי נשים שביקשו לעבוד את אלוהים, בלי לפרוש מן העולם.

## תיאור
הבגינאז'ים כוללים חצר פנימית המוקפת בדירות קטנות. פעמים רבות הם היו מוקפים גם בחומה בעלת שער אחד או שניים, המבודדת את המבנים מהעיר. בגיניות עניות וזקנות היו ממומנות על ידי תורמים.

הבגינאז'ים הראשונים הוקמו במאה ה-12, באזור שהפך מאוחר יותר לחלק הדובר צרפתית של בלגיה. הבגינאז'ים נמצאים באזור המקביל פחות או יותר לצפון וצפון-מזרח צרפת, בלגיה, הולנד ומערב וצפון-מערב של גרמניה של ימינו.

הבגינאז'ים היו תנועה דתית של נשים, שהצלחתן, על פי ההיסטוריון הבלגי אנרי פירן, נבעה כתוצאה ממחסור בגברים באותה תקופה, כתוצאה מאלימות ומלחמות, שגבו את חייהם של גברים רבים והותירו נשים בודדות רבות. כאמצעי הגנה, נשים אלה התאחדו והישגו את עזרתם ותמיכתם של נדיבים עשירים.

## ראו גם
* בגיניות ובגהרדים

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:בלגיה: מבנים
לירי (נהר)

שמאל|ממוזער|250px|מפל לירי ב-Isola del Liri
נהר ה**לירי** (באיטלקית: **Liri**) הוא אחד הנהרות המרכזיים באיטליה. אורכו כ-120 ק"מ, מקורו בהר קמיצ'ולה הנמצא בהרי האפנינים ליד אברוצו וסופו בים הטירני, כולם במרכז איטליה. 

במהלך הזרימה של הנהר נוצר מפל בקרבת העיר סורה, מפל לירי. המפל מגיע לאי קטן הנקרא Isola del Liri. המפל מתפצל לשני ענפים כשהגבוה מהשניים מגיע לגובה של 28 מטרים. זהו אחד המפלים הגבוהים באירופה.

סכר הלירי ידוע גם בשם "לירי גליאנו" עקב העובדה שהוא מקבל את מימיו לאגם ההיקוות משני נהרות: הלירי והגרי, הידוע גם כרפידו. אגן ההיקוות עולה בשטחו על 5,000 קמ"ר.

הנהר מוזכר במספר פיוטים ושירים, למשל ביצירותיהם של הורציוס וסיליוס, שמתארים אותו כנהר שקט, ובמקרה אחר תואר בידי התייר ג'ון אוסטייס כנהר רחב הזורם ויורד לאיטו לים הטירני.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:איטליה: נהרות
קטגוריה:אברוצו
קטגוריה:לאציו: גאוגרפיה
מוסטפא פאשה אל-ח'ליל

ממוזער|250px|מבנה החמאם אותו בנה אל-ח'ליל, מבט לכיוון צפון מרחוב שיבת ציון
**מוסטפא פאשה אל-ח'ליל** היה ראש העירייה הרביעי של חיפה, הוא כיהן בתפקיד בין השנים 1885–1903.

מוצאו ממשפחה ערבית מוסלמית שהתגוררה בכפר לאם שבמישור החוף הצפוני (מושב הבונים של היום). הוא היה סוחר תבואה וגבינה, אשר במסגרת עיסוקיו הגיע לחיפה ורכש שטחי אדמה גדולים באזור; ובהמשך הפך גם לחוכר מיסים של השלטון העות'מאני. בעקבות העלייה במעמדו קיבל מן השלטונות העות'מאניים את התואר פאשה. בשנים 1880, ו-1905 היה חבר במועצת המינהל של מחוז חיפה.

אל-ח'ליל בנה את ביתו בעיר העתיקה של חיפה בקרבת השכונה היהודית חארת אל-יאהוד. הבית קיים עד היום ונקרא על שמו: מתחם אל-פאשה. זהו בית מגורים גדול ומפואר ועל שמו נקרא הרחוב בו שוכן הבית 'חמאם אל-פאשה'.

במסגרת תפקידו כראש העירייה דאג לשיפורים רבים בחזות העיר: הוא בנה בקרבת ביתו את "חמאם אל-פאשה" שהיה בית מרחץ ציבורי לתושבי העיר, דאג לשיפור חזות מסגד אל-ג'רינה, המסגד הגדול של העיר, ובהמשך להוראתו של הסולטאן עבדול חמיד השני בנה במסגד את מגדל השעון בן שש הקומות.

בתקופת כהונתו כראש העירייה היה אהוד מאוד על הקהילה היהודית ששכנה בקרבת מקום מגוריו. חלקם התגורר בבתים בבעלותו, נהג לבקר אותם בימי חג ופעל כבורר בסכסוכים בין היהודים והמוסלמים. אל-ח'ליל תרם מגרש שעליו נבנו שני בתי כנסת לקהילה היהודית.

בזמן מלחמת העולם הראשונה נהג לחלק חיטה בחינם לבני כל העדות בחיפה.

בתו פאטמה הייתה נשואה לחסן שוכרי שכיהן פעמיים כראש עיריית חיפה, בנו, אברהים אל-ח'ליל, כיהן כראש העירייה בין השנים 1913-1911.

אל-ח'ליל נפטר בסוף מלחמת העולם הראשונה ונקבר בחלקת הקבורה של המשפחה הנמצאת מול כיכר פייסל בשכונת ואדי סאליב בעיר התחתית של חיפה.

## לקריאה נוספת
*תמיר גורן, "ראשי העירייה לדורותיהם משלהי העת העות'מאנית עד סוף תקופת המנדט", ביטאון העמותה לתולדות חיפה, 2005, גיליון 2 עמ' 5–6
## קישורים חיצוניים

ימין|ממוזער|250px|קברים בחלקת הקבורה המשפחתית של משפחת אל-ח'ליל

קטגוריה:ראשי עיריית חיפה
קטגוריה:ואדי סאליב: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בחיפה
חוק גודהארט

**חוק גודהארט** הוא חוק במיקרו-כלכלה. ניתן לנסח את חוק גודהארט בצורות רבות, אך בצורתו הכללית ביותר משמעותו שכל שינוי בפרמטר חברתי כלכלי כלשהו בניסיון להשיג תוצאה שנובעת בדרך כלל מהפרמטר החברתי כלכלי הזה, תאבד את ההשפעה המקורית שהייתה לשינוי בפרמטר זה אם היה קורה לא על ידי שינוי מדיניות. ניסוח אחר קובע כי  העיקרון פותח על ידי צ'ארלס גודהארט, יועץ בנק אנגליה ופרופסור בדימוס בבית הספר לכלכלה של לונדון.

דוגמה לפרמטר כזה יכולה להיות שיעור זכאות לתעודת בגרות ברשות מקומית. מדד זה עשוי להיות קורלטיבי לאייכות מערכת החינוך ברשות. עם זאת, התמדקדות בעלייה בשיעור הזכאות עצמה כמטרה - למשל, על ידי הענקת תעודות בגרות ללא בחינה ברשות מקומית כלשהי - תהפוך את המדד לפחות קורלטיבי למטרה עצמה, מדידת איכות מערכת החינוך ברשות המקומית.   

החוק נוסח לראשונה בשנת 1975 במאמר שכתב גודהארט, מאמר שצבר תהילה בבריטניה בהקשר להתנהלות המוניטארית של הממשלה של מרגרט תאצ'ר למרות שהרעיון ישן יותר. רעיונות דומים הם חוק קאמפבל והביקורת של לוקאס. החוק של גודהארט משמש גם בכלכלה, בכל הנוגע לציפיות רציונליות. למרות שבמקור החוק נהגה על תגובת השוק למדיניות, הוא מיושם בעוד ארגונים רבים.

יש הרואים את ההתייצבות הכלכלית שהייתה בבריטניה בתקופה בה ג'ון מייג'ור כיהן כראש ממשלה כיישום מהופך של חוק גודהארט – הממשלה פגעה באמינות של עצמה במידה כזו שהעסקים לא יכולים היו להתבסס על מדיניות ברורה של הממשלה ולהתאים את עצמם אליה, ולכן נאלצו להתעלם ממנה ולהתייחס למצב בשוק כמו שהוא.

## הערות שוליים

קטגוריה:מיקרו-כלכלה
מונמות'

**מונמות**' (באנגלית: **Monmouth**, בוולשית: **Trefynwy**) היא עיירה בדרום-מזרח ויילס שבבריטניה, בירת מחוז מונמות'שייר.

העיירה יושבת על מפגש הנהרות וואי ומונאו, כ-3.2 ק"מ מערבית מהגבול עם אנגליה, 58 ק"מ צפונית-מזרחית מעיר הבירה הוולשית קארדיף וכ-204 ק"מ מערבית ללונדון. העיירה היא מוקד תיירותי בעל אתרים היסטוריים ומוקדי משיכה שונים, היא שימשה לאורך ההיסטוריה בתור עיר שוק לכפרים ועיירות הסביבה.

## היסטוריה

מונמות' נחשבת למוקד עשיר באתרים ארכאולוגים, המועצה הבריטית לארכאולוגיה אף מחשיבה את העיירה לאחד מעשרת מוקדי הארכאולוגיה הגדולים. ההתיישבות הראשונה המתועדת במקום הייתה בצורת מצודה רומית אשר ישבה על דרך חשובה באזור גבול הכיבוש הרומאי בבריטניה. בתקופה הרומית המאוחרת יותר סביב המאה ה-2 וה-4, האזור שימש ככל הנראה לתעשיית הברזל.

לאחר התקופה הרומית בבריטניה, מונמות' הייתה עיירה בקצה הדרומי של הממלכה הוולשית ארג'ינג (Ergyng) בין המאה ה-5 למאה ה-7. במהלך ימי הביניים מיקומה של מונמות' על הגבול הדרומי בין ויילס לאנגליה הפכה אותה לא פעם למוקד שנקלע לאש צולבת של כוח זה או אחר, במשך השנים שימשה מרכז אדונות ספר חשובה.

## שלטון

משרת ראש העיר של מונמות' קיימת כ-750 שנה, המשרה התחדשה במאה השלוש עשרה על ידי האנשים ששלטו בשוק העיר. ובאמצע המאה השלוש עשרה נרכש חותם מהמלך הנרי השלישי עם פריבילגיות מסוימות. ניתן לתארך את קיומה של משרת ראש העיר מרגע זה.

הגדרת התפקיד וסמכויותיו, אושרו בשנת 1447 כאשר הנרי השישי (אשר אביו נולד בעיירה זו) העניק צ'רטר לעיירה אשר התירה לנושאי המשרה להעלות מיסים כדי לשלם עבור העיירה וכן גם נתן מעט חופש ממסי המלך. אמנה זו אישרה את עמדת ראש העיר כמשרה שנבחרת כל שנה.

## אתרים חשובים
* **טירת מונמות':** שימשה כטירה בין הפלישה הנורמנית לבריטניה (1066) להריסתה ונטישתה במלחמת האזרחים האנגלית. בשנת 1875 נבנה בין חומות הטירה "בית הטירה הגדול", אשר משמש מאז ועד היום כמפקדה ל"רגימנט ההנדסה המלכותי מונמות'שייר" (רגימנט מילואים) ומוזיאון היחידה. כיום הטירה ובית הטירה הגדול שבתוכה נחשבים מבני שימור מדרגה ראשונה.
* **גשר מונאו:** גשר מבוצר מימי הביניים, היחיד מסוגו שהשתמר ברחבי בריטניה. הוא נבנה ככל הנראה במאה ה-13 ונחשב כיום לבניין לשימור מדרגה ראשונה.

## מונמות'פדיה
מונמות'פדיה (באנגלית: Monmouthpedia) הוא פרויקט ראשון מסוגו אשר מקשר את מיזם ויקיפדיה עם העיירה מונמות'. הפרויקט הושק באופן רשמי ב-19 במאי 2012, הוא שואף ליצור תשתית בעיירה אשר מקושרת לתשתית ויקיפדית, באופן שכל מקום בעל עניין, אתר, נקודה היסטורית, בניין או אף צמחייה מיוחדת; יהיו מקושרים לערכים הנוגעים להם ומסבירים עליהם.

ברחבי העיירה פזורים לוחות מחומר קרמי מסוגננות עם שם האתר (אשר זהה לשם הערך), ברקוד אשר מקשר לערך וסמל ויקיפדיה.

## קישורים חיצוניים

* 
* עמוד הבית של מיזם 'מונמות'פדיה'.
* 

קטגוריה:ויילס: עיירות
קטגוריה:מונמות'שייר
קטגוריה:גבול אנגליה–ויילס
רבקה כצנלסון

**רבקה כצנלסון** (1903 – 19 באפריל 1992) הייתה עיתונאית ומבקרת ספרות ואמנות ישראלית, אשת מפא"י, עורכת "דבר הפועלת" בשנים 1962—1970.

## ביוגרפיה
כצנלסון נולדה בבוברויסק שברוסיה (רוסיה הלבנה). ב-1924 עלתה לארץ. למדה בבית הספר לכלכלה של לונדון ובאוניברסיטה העברית בירושלים.
מ-1946 עד 1947 הייתה חברת מזכירת מערכת הדו-שבועון למדיניות וענייני חברה וביקורת "בטרם". בהמשך שהתה בדרום אמריקה בשליחות מטעם מפא"י עד 1951, ובשנים 1952–1954 הייתה חברת מערכת "הדואר". מ-1955 ועד 1962 הייתה עורכת כתב העת של סולל בונה, "כּוּר". משנת 1962 כיהנה כעורכת "דבר הפועלת" במשך כמעט עשור, עד שבינואר 1971 הוחלפה על ידי עורכת-המשנה שלה, שולמית אור.

פרסמה בעיתונות מאמרים והרצתה ב"קול ישראל" בנושאי ביקורת ספרות, תיאטרון ואמנות.

בשנת 1968 זכתה בפרס רבקה אלפר, המוענק על ידי מועצת הפועלות לנשים הפעילות בספרות ובעיתונאות.

לאחר מלחמת ששת הימים הצטרפה לתנועה למען ארץ ישראל השלמה.

כשהייתה בת 17 נישאה לבעלה הראשון, אהרון, שגילו היה כפול מגילה. לאחר גירושיה נישאה למשורר שמחה אייזן. הייתה אם לשני בנים. דודהּ היה נחמן סירקין וברל כצנלסון היה בן דוד של אביה.

בביוגרפיה של דוד בן-גוריון "מדינה בכל מחיר" מפרט תום שגב את פרשיית האהבה שהתנהלה בין כצנלסון לראש הממשלה הראשון.

## מפרסומיה
* רבקה כצנלסון (עורכת), **מספורי מתנדבות: מחצית יובל שנים לארגון אמהות עובדות ירושלים תרצ"ה–תש"ך**, ירושלים: ההסתדרות הכללית של העובדים העברים בא"י – ארגון אמהות עובדות – מועצת הפועלות – מועצת פועלי ירושלים, תש"ך.
* **קריית האמנים, צפת**; כתבה רבקה כצנלסון, תל אביב: דפוס אחדות, 1966. ("רפרודוקציות עם ביוגרפיות קצרות בעברית ובאנגלית של ציירי צפת")
* רבקה כצנלסון (עורכת), **העשׂרה: חייהם ומותם של עשרת חללי המסוק שנפלו בסיני ביום ט"ו בתמוז תשל"א**, תל אביב: המשפחות, תשל"ג 1973. (ספר זיכרון)
* **בפה ולא ביד**, תל אביב: ציירי פה, חברי ארגון ציירי פה ורגל בישראל המסונף אל המרכז העולמי במדינת ליכטנשטיין, 1981. ("אודות ציירי פה בארץ ישראל")

על "דבר הפועלת":
* 'יבולו של יובל', **נעמת** (הירחון לאשה ולמשפחה) פברואר–מרץ 1984, 7–11.
* 'אשה כמו שהיא', **נעמת** מרץ 1990, 58–60.

תרגום:
* שיינה קורנגולד, **זכרונות**; התרגום לעברית רבקה כצנלסון, תל אביב: אידפרס, (הקד’ תשכ"ח). (זיכרונותיה של אחותה של גולדה מאיר, שיינע קורנגולד)

## לקריאה נוספת
* צבי שילוח, 'רבקה כצנלסון', **[[נתיב (כתב עת)|נתיב]]** 26 (מאי 1992), 66.


* *Who's who in Israel and in the work for Israel abroad*, 1972, p. 183.


## קישורים חיצוניים
* 
* הצצה לארכיונה של רבקה כצנלסון באתר מכון גנזים של אגודת הסופרים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מבקרות ספרות ישראליות
קטגוריה:מבקרי ספרות ישראלים
קטגוריה:מבקרות אמנות ישראליות
קטגוריה:מבקרי אמנות ישראלים
רבקה
קטגוריה:חברי התנועה למען ארץ ישראל השלמה
קטגוריה:עורכות עיתונים ישראליות
קטגוריה:עורכי עיתונים ישראלים
קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:ישראליות ילידות האימפריה הרוסית
קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה הרוסית
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרות בית הספר לכלכלה של לונדון
קטגוריה:בוגרי בית הספר לכלכלה של לונדון
קטגוריה:נשים הקבורות בבית הקברות סגולה
קטגוריה:נשות העלייה הרביעית
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1903
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1903
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1992
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1992
האדמו"ר מבעלז

**האדמו"ר מבעלז** הוא האדמו"ר העומד בראש חסידות בעלז, הקרויה על שם העיירה בעלז בה נוסדה בתחילת המאה ה-19 (אז בחבל גליציה שבאימפריה האוסטרו-הונגרית, כיום בחבל לבוב שבאוקראינה), ופועלת בישראל משנת 1944 לערך.

קטגוריה:פירושון אדמו"רים
המרכז הלאומי לירי

[ממוזער|294x294 פיקסלים|המרכז מלמעלה ב-[2016]]
**המרכז הלאומי לירי** הוקם בשכונת דאודורו שבריו דה ז'ניירו לקראת המשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בעיר ב-2007. מרכז הירי נבנה לצד מתקני ספורט נוספים כמו היפודרום עבור אותם משחקים ונכלל גם בתוכנית האירוח של אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) והמשחקים הפאראלימפיים. המרכז החדש לא דרש שיפוץ נרחב אך דרש התאמות לשימוש לנכים שבוצעו לקראת המשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016).

המרכז כולל מספר מטווחים לשימוש בסוגי נשק שונים ויציעים שמכילים בין 500 ל-2,000 מקומות בשישה מטווחים. מרכז האימונים משמש לאימון ספורטאים ברמה אולימפית לצד אימונים צבאיים מתקדמים המסייעים לממן את תפעול המרכז.

ליד המטווח הוקמו ב-2016 אצטדיון דאודורו ומתקנים נוספים שיארחו תחרויות במשחקים האולימפיים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ריו דה ז'ניירו: אצטדיונים ומתקני ספורט
קטגוריה:מתקני אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:מתקני קליעה
ריאליזם חדש

**ריאליזם חדש** (או **נובו ריאליזם**, מצרפתית: **Nouveau Réalisme**) הוא זרם אמנותי אשר נוסד בשנת 1960. 

הזרם נוסד על ידי מבקר האמנות פייר רסטאני והאמן איב קליין במהלך התצוגה הקולקטיבית הראשונה בגלריית אפולינר שבמילאנו. פייר רסטני כתב את המניפסט המקורי של הקבוצה. על המניפסט חתמו תשעה אנשים ב-27 באוקטובר 1960. חברי קבוצת הריאליזם החדש ראו את העולם כתמונה אשר מתוכה ניתן לקחת חלקים ולהוסיפם ליצירותיהם. במעשים אלו למעשה קירבו האמנים בין אמנות לחיים.
## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אמנות עכשווית
קטגוריה:ריאליזם
קטגוריה:אסכולות באמנות
התימניאדה

**התימניאדה**, או בשמה הרשמי **פסטיבל ים סוף**, היא פסטיבל הזמר הים תיכוני הגדול בישראל, המתקיים אחת לשנה בסוף אוגוסט באילת. במהלך ארבעה ימים מופיעים בה אמנים וזמרים של מוזיקה ים תיכונית עם שיריהם, כמו גם מוזיקה מקורית אותנטית.

לתימניאדה אורחים של קבע, עמודי תווך שמספקים לו את ההנמקה האתנית, השורשית והמסורתית. שני הבולטים בהם הם ציון גולן וברכה כהן, שניהם בין הזמרים התימנים הבולטים, נאמנים לשפה, לניגון ולתרבות של בית אבא, ועיקר תרומתם הוא בשימור השירה בלשון הערבית תימנית.

## היסטוריה
מופע התימניאדה הראשון התקיים בחול המועד סוכות תשמ"ז - אוקטובר 1986 במרכז הנופש וייסגל בעיר רחובות, בהפקתו של נריה עוזרי מבעלי חברת "דיוואן הפקות". בין הזמרים שהופיעו בו היו זוהר ארגוב, שימי תבורי, חיים משה, אבנר גדסי, ציון גולן, משה גיאת, ג'קי מקייטן, חופני כהן, אורי שבח ועוד. מלבד המוזיקה התימנית התאפיין המופע בביתנים המציעים אוכל תימני, הוויי ופולקלור לפי התרבות והמסורת התימנית. ביומו הראשון של המופע כיבדו את האירוע בנוכחותם שני ראשי ממשלת הרוטציה של הכנסת האחת עשרה בבחירות 1984 - שמעון פרס ויצחק שמיר.

מופע התימניאדה השני התקיים בחול המועד סוכות תשמ"ח - אוקטובר 1987 בפארק אפק. כמה ימים קודם הפסטיבל, יצאו כנגדו רבני העדה התימנית בחריפות, וקראו לבני העדה שלא להשתתף ב"מופע התועבה שמבזה את המסורת הקדושה של יהדות תימן". ואכן הפסטיבל באותה שנה היה דל ומאכזב. בשנים שלאחר מכן נראה שהתימניאדה התנהלה באופן מסורתי ותרבותי יחסית, והצלחתה גדלה משנה לשנה. 

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:מוזיקה מזרחית
קטגוריה:יהדות תימן בארץ ישראל
קטגוריה:ישראל: פסטיבלי מוזיקה
קטגוריה:אילת: פסטיבלים
נעם ניסן

**נעם ניסן** (נולד ב-20 ביוני 1961) הוא פרופסור למדעי המחשב באוניברסיטה העברית בירושלים העוסק בתורת המשחקים האלגוריתמית. זוכה פרס גדל (2012), פרס קנות' (2016), ופרס רוטשילד (2018).
שימש כדיקן בית הספר להנדסה ומדעי המחשב באוניברסיטה העברית. חבר באקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.

## קורות חיים
נולד לרחל ומרדכי (מנתא) ניסן. אביו היה פרופסור מן המניין בבית הספר לחינוך באוניברסיטה העברית.

בשנת 1984 סיים בהצטיינות יתרה תואר ראשון במתמטיקה ומדעי המחשב באוניברסיטה העברית. בשנת 1988 סיים את עבודת הדוקטורט שלו באוניברסיטת קליפורניה בברקלי בהנחייתו של ריצ'רד קארפ. הדוקטורט עסק בשימוש בבעיות קשות ליצירת מחוללים פסבדו-אקראיים, זכה בפרס התזה המצטיינת של ה-ACM, ויצא בגרסה מורחבת בהוצאת MIT. לאחר פוסט-דוקטורט ב-MIT, הצטרף בשנת 1990 לסגל האוניברסיטה העברית.

ניסן עוסק בתורת המשחקים האלגוריתמית, וערך יחד עם טים ראפגרדן, אווה טרדוש וויג'אי וזירני, את הספר Algorithmic Game Theory, בהוצאת אוניברסיטת קיימברידג'.

תחום נוסף שבו עוסק ניסן הוא הוראת מדעי המחשב. יחד עם שמעון שוקן כתב ספר קורס בשם "The Elements of Computing Systems", ובו מתנסה הסטודנט בבניית מחשב על כל שלביו, החל מהרכיבים הבסיסיים ביותר (שערים לוגיים) ועד לכתיבת מערכת הפעלה ותוכנות בשפה עילית.

בשנת 2012 הוענק לו פרס גדל יחד עם אליאס קוטסופיאס, כריסטוס פאפאדימיטריו, טים ראפגרדן, אווה טרדוש ואמיר רונן, על הנחת היסודות בתחום תורת המשחקים האלגוריתמית. הפרס ניתן בפרט על מאמר משנת 2001 שפרסם ניסן יחד עם אמיר רונן, ובו טבעו את המונח תכנון מנגנונים אלגוריתמי, והציגו מגוון שימושים לתאוריות של תכנון מנגנונים במדעי המחשב, כולל היבטים אלגוריתמיים וסיבוכיים.

בשנת 2004 הוענק לניסן פרס מיכאל ברונו מטעם קרן יד הנדיב. בשנת 2016 זכה בפרס קנות'.

בשנת 2019 זכה בפרס FOCS על תרומה משמעותית ומתמשכת בתחום מדעי המחשב התאורטיים.

החל משנת 2022 חבר באקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.

בינואר 2026 נבחר לעמית ACM לשנת 2025.

## חיים אישיים
נשוי למיכל שטייניץ, אחותו של ד"ר יובל שטייניץ. לבני הזוג שלוש בנות.

לניסן שני אחים ואחות (חגית ניסן). שני אחיו גם הם פרופסורים באוניברסיטה העברית: איתי ניסן-רוזן בחוג לפילוסופיה ואודי ניסן בבית הספר ע"ש פדרמן למדיניות ציבורית וממשל.

## קישורים חיצוניים

* דף הבית באתר האוניברסיטה העברית
* היד הנעלמה של טיורינג - בלוג בנושאי תורת המשחקים האלגוריתמית, שניסן הוא מייסדו ומהכותבים בו
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מדעני מחשב ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון הימלפרב
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: מדעי המחשב
קטגוריה:ישראלים זוכי פרס גדל
קטגוריה:זוכי פרס ברונו
קטגוריה:זוכי פרס קנות'
קטגוריה:עמיתי ACM
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1961
טיילר הקלין

ממוזער|הקלין בשנת 2015
**טיילר לי הקלין** (באנגלית: **Tyler Lee Hoechlin**; נולד ב-11 בספטמבר 1987) הוא שחקן אמריקאי. תחילה התפרסם בשל תפקידו בתור מרטין ברואר בסדרה "הרקיע השביעי" ברשת The CW, לאחר מכן בשל תפקידו בתור דרק הייל בסדרה "זאב צעיר" של רשת MTV ובתור קלארק קנט / סופרמן וקאל-אל / ביזארו ביקום החץ.

## ביוגרפיה
הקלין נולד בעיר קורונה, קליפורניה שבארצות הברית ללורי ודון הקלין. יש לו שני אחים ואחות.

בצעירותו שיחק בייסבול בנבחרות של אוניברסיטת המדינה של אריזונה ואוניברסיטת קליפורניה באירוויין, שם למד.

## קריירה

#### קולנוע
בגיל 13 נבחר הקלין לתפקיד מייקל סאליבן ג'וניור בסרט הפשע של סם מנדס "הדרך לפרדישן". על הופעתו זכה הקלין לשבחים ובפרס סאטורן לשחקן הצעיר הטוב ביותר.

בשנת 2008 שיחק בסרט האימה "סולסטיס", לצדה של אמנדה סייפריד. בשנת 2011 הוא הופיע בקומדיה "רווקים לשבוע" בכיכובם של אוון וילסון וג'ייסון סודייקיס. בתחילת 2016 לוהק הקלין לסרט "חמישים גוונים של אופל" לתפקיד בויס פוקס, אך לא הופיע בסרט, ולבסוף הופיע בסרט ההמשך "חמישים גוונים של שחרור" שיצא בשנת 2018. באותה שנה הופיע בסרט "משקי בית", מותחן פוסט-אפוקליפטי לצד קייט בוסוורת' ולאנס רדיק, שיצא לאקרנים ב-28 ביוני.

הקלין כיכב בסרט "Bigger" של הבמאי ג'ורג' גלו, בו גילם את איש העסקים ג'ו וידר. בסרט שיחק שוב לצד קולטון היינס ששיחק לצדו גם בסדרת הנעורים "זאב צעיר". הסרט סיפר את סיפורם של האחים וידר המייסדים של הפדרציה הבינלאומית של פיתוח הגוף והוגי מר אולימפיה. הסרט הוקרן בבכורה ב-13 בספטמבר 2018 בלאס וגאס בשיתוף תחרות מר אולימפיה ועלה בבתי הקולנוע באוקטובר.

בשנת 2019 כיכב בקומדיה הרומנטית "אפשר לגלות לך סוד?", לצדן של אלכסנדרה דדריו ולברן קוקס כג'ק הרפר. הסרט הוא עיבוד לרומן באותו שם מאת סופי קינסלה שיצא ב-2003.

#### טלוויזיה
ב-2003 החל את תפקידו בסדרת הדרמה "הרקיע השביעי" בתפקיד הנער מרטין ברואר, וזכה לביקורות אוהדות על הופעותיו בארבע עונות בסדרה. בשנת 2007, התארח בפרק בסדרה ""

בשנת 2009 התארח בפרק בסדרה "קאסל" בתור דילן פאלטון, ושיחק לשני פרקים בסדרת הדרמה "לינקולן הייטס" ברשת ABC Family בתור טד.

בשנת 2011 גילם את דמותו של דרק הייל בסדרת הנוער "זאב צעיר". את תפקיד זה עשה עד העונה הרביעית, ובעונה השישית שב לתפקיד אורח.

ביולי 2019 החל לגלם את איאן ירקסה בסדרת המדע בדיוני "חיים אחרים" באתר נטפליקס.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קליפורניה
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקנים ילדים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס בחירת הנוער
קטגוריה:קליפורניה: שחקנים
קטגוריה:זוכי פרס סאטורן לשחקן צעיר בקולנוע
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1987
פלוגה ד'

"**פלוגה ד**'" הוא ספרו של רא"ל מרדכי גור, בעברו הרמטכ"ל העשירי של צה"ל ושר, המתאר את מסלול ההכשרה והפעילות המבצעית שחוו אנשי הפלוגה עליה פיקד, היא פלוגה ד' בגדוד הצנחנים 890, בעת תקופת פעולות התגמול ומבצע קדש. הספר יצא לאור בשנת 1977, ונכתב בעת שגור שימש ראש המטה הכללי. בספר נזכרים בין היתר מאיר הר-ציון, אפרים חירם, אריק שרון, צבי עופר, טוביה שפירא, לוי חופש, רפול, משה (סטמפל'ה) פלס ואהרן דוידי. הספר ניתן בצה"ל כשי לבוגרי קורסי פיקוד בחיל הרגלים, ובהם קורס קצינים וקורס מפקדי כיתות, וללוחמי ומפקדי יחידות מובחרות.

## בספר
בספר תיאר המחבר, גור, את מסלול שירותו הצבאי, החל מימיו כלוחם בפלמ"ח וכמפקד מחלקה בגדוד הפשיטה של חטיבת הנגב במלחמת העצמאות, עבור בימיו כמפקד פלוגה בנח"ל ועד ימיו כסטודנט באוניברסיטה העברית בירושלים. או אז מתאר גור את תהליך התנדבותו לצנחנים וקבלתו את הפיקוד על פלוגת מגויסים חדשה שאך סיימה טירונות וקורס צניחה תחת פיקודו מרסל טוביאס. עם הגעתו לגדוד 890 מבהיר לגור מפקד הגדוד, אריק שרון, כי הדגש באימונים ובהוויה הגדודית הוא על יכולת הביצוע והמשמעת המבצעית. גור תיאר את תהליך אימון וחישול הפלוגה בסדרת אימונים מפרכת, אשר כללה אימוני נחיתה מן הים, תרגילי צניחה, כיבוש יעדים מבוצרים פשיטות וניווטים. בספר מתוארות פרשיות שונות בתחום המשמעת ובהן "'''מסדר פאנפילוב.

בספר מתוארות פעולות התגמול בהן השתתפה הפלוגה ובהן מבצע חץ שחור, פעולת התגמול בחאן-יונס (1955) בה נפצעו גור ומפקד המחלקה משה פלס (סטמפל'ה) וזכו לציון לשבח מטעם הרמטכ"ל משה דיין, שהומר אחר כך לעיטור העוז, פעולת כנרת ומבצע לולב.

## קישורים חיצוניים
* .
* גדוד חי"ר מוצנח 890 פלוגה ד', מתוך אתר "הצנחנים בעשור הראשון".
* פלוגה ד', מתוך "האתר להנחלת מורשתו של מוטה גור".
* פלוגה ד באתר מערכות.

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי 1977
קטגוריה:אוטוביוגרפיות עבריות
קטגוריה:צה"ל בתרבות ובאמנות
קטגוריה:ספרי עיון בעברית: צבא וביטחון
קטגוריה:צה"ל: ספרים
קטגוריה:ספרי משרד הביטחון – ההוצאה לאור
קטגוריה:ספרים שנכתבו על ידי פוליטיקאים
קטגוריה:מרדכי גור
בארוד בארוד

**בָּארוּד בָּארוּד** הוא שיר חלוצים בארץ ישראל שחובר כנראה בשנות העלייה השלישית והולחן בלחן עממי רוסי. השיר חובר על ידי אלמונים, תחילה בגרסתו הרוסית הארוכה בשם: **Во кузнице**, ואחר כך בגרסה עברית קצרה. הגרסה הרוסית מפרטת מגוון עבודות של חלוצים, ואילו הגרסה העברית מתארת את עבודת החציבה בארץ וצעקות "בארוד" שנלוו אליה.

המילה בארוד משמעה אבק שרפה או חומר נפץ: **بارود** בערבית. המילה שימשה כקריאת אזהרה לפני פיצוץ סלעים. הוזכרה בשירו של אברהם שלונסקי "תה ואורז" שחובר ב-1922.

השיר מתאר שלב חשוב בעבודות החציבה של חלוצים בתקופת העלייה השלישית ולאחריה, כאשר כריית האבן לבניין בתים וכבישים נעשתה באמצעות פיצוצים באתרים סלעיים מוגדרים. חומר הנפץ הוטמן בין הסלעים, וגרם לפיצוץ שהעיף אבנים למרחקים לא משוערים. על כן נהגו עובדי החציבה, יהודים וערבים, להשמיע כמה צעקות "בארוד בארוד" נמרצות לפני הדלקת חומר הנפץ, כדי להזהיר את העובדים ואת העוברים ושבים להתרחק במהירות או לתפוס מחסה.

## מילות השיר

## קישורים חיצוניים

*  על בארוד, באתר nostal

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:ציונות בתרבות
פרופסור קשת

**פרופסור קשת** (באנגלית: **Iris, The Happy Professor**) היא תוכנית טלוויזיה חינוכית לילדים בגילאי הגן ובית הספר היסודי בהנחיית בובות. התוכנית שודרה בישראל בערוץ הילדים באמצע שנות ה-90.

## סקירה כללית
הסדרה התמקדה בבית ספר משונה אשר פרופסור קשת הוא מורה דמוי ציפור מגלן, שלושת תלמידיו הם פסנתר, שלד ועציץ ואילו המנהלת היא ברווזה. בכל פרק פרופסור קשת מלמד את תלמידיו על נושאים שונים ומגוונים.

## דמויות הסדרה ושמות המדבבים בגרסה העברית
* פרופסור קשת (יהויכין פרידלנדר) - מורה חכם, מצחיק ומאושר דמוי מגלן, הוא הדמות הראשית בסדרה. עונד בכל פרק עניבת פרפר שונה או לפעמים כמה בהתאם לנושא השיעור. בחלק מהפרקים מפעיל בובת כפפה בדמותו. 
* שלד (חנוך רעים) - תלמיד אשר דומה לפרופסור קשת רק עם כמה עצמות על הראש, הוא ידוע בתור הדמות הקומית ואוהב מאוד בננות. יש לו ארון שממנו הוא מוציא דברים. 
* פסנתרי (טלי גוטפריד) - תלמיד דמוי פסנתר בעל קול רך.
* פרח (אלי לולאי) - תלמיד דמוי עציץ. משתמש בזוג ידיים שיוצא מתוך התיק של פרופסור קשת, כתחליף לזה שאין לו ידיים כלל. 
* המנהלת (דבי בסרגליק) - מנהלת דמוית ברווז, אשר באה לפעמים לבדוק מה קורה בכיתה של פרופסור קשת. באחד הפרקים שמשה בתור המורה המחליפה  כשהפרופסור יצא לטיול מסביב לעולם.
* מר פודלון (יהויכין פרידלנדר/יואב בר-לב) - השרת בבית הספר, דמוי כלב.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סדרות טלוויזיה קנדיות לילדים
קטגוריה:סדרות טלוויזיה קנדיות שעלו לשידור בשנות ה-1990
קטגוריה:ערוץ הילדים: תוכניות רכש
קטגוריה:חינוך לגיל הרך
קטגוריה:סדרות טלוויזיה קנדיות בכיכובן של בובות
אליאנס רויאל

**אליאנס רויאל** (בצרפתית: **Alliance Royale** – "הברית המלכותית"), היא מפלגה צרפתית המוקדשת לחידוש המלוכה בצרפת ולהגדלת הדיון על המלוכה בקרב הציבור הרחב. המפלגה נוסדה בשנת 2001 תוך שימוש בסמל בית המלוכה הצרפתי פלר דה ליס, אשר היה בשימוש בצרפת של לפני המהפכה הצרפתית. המפלגה מסומנת גם בגלל דעותיה המתוארות כ"יורוסקפטיסיזם" (ביקורת נוקבת נגד האיחוד האירופי), וגם כמבקשת להקים מחדש את המונרכיה החוקתית כמוסד המזהה את צרפת בתוך התרבות האירופית.

## הקמת המפלגה
 
המפלגה הוקמה בשנת 2001 על ידי איב מארי אדלין כערוץ פופולרי המבקש ליצור קשר עם הציבור הרחב על מנת להרחיב את הדיון על המלוכה בצרפת, נושא אשר לא נמצא בדרך כלל בשיח הציבורי, וכדי לעודד אנשים לראות את היתרונות של המונרכיה החוקתית.

## אידאולוגיה ומדיניות
 
המפלגה ביססה את עצמה במטרה "לעודד את צרפת להכין את עתידה בתוך מוסדותיה", עם הכוונה למוסד המלוכה. כמו כן, המפלגה מאמינה בהחזרת המלוכה כגוף חוקתי. 
 
ה**אליאנס רויאל,** כתנועה הדוגלת במלוכה חוקתית עשויה הייתה להיחשב לאורליאניסטית (הזרם האורליאניסטי, ממשיכיו של לואי פיליפ, הוא הזרם היותר דמוקרטי מבין הזרמים המלוכניים בצרפת) אולם בכל פרסומיה האליאנס רויאל  אינה  מציינת העדפה כלשהי לשושלת מלוכה כזו או אחרת.
 
המפלגה מביאה את הצד התרבותי בצרפת כחלק מהתרבות האירופאית כסיבה לחידוש מוסד המלוכה בצרפת, ומחזיקה ב"יורוסקפטיסיזם" המתאר את האיחוד האירופי כגוף של מדינות באירופה עם מטרות משותפות, ולא כאיחוד פוליטי או מעצמה מדינית.

## ארגון
 
המפלגה מחולקת לקבוצות אזוריות, ויחד עם פעילי המפלגה בכל אזור מקדמת מפלגת ה**אליאנס רויאל** את מטרותיה.

## קישורים חיצוניים

* 
 
קטגוריה:צרפת: מפלגות
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-2001
איב מארי אדלין

**איב מארי אדלין** (צרפתית: Yves-Marie Adeline; נולד ב-24 במרץ 1960) הוא סופר קתולי צרפתי, ומייסד מפלגת האליאנס רויאל המוקדשת לחידוש המלוכה בצרפת.
## חייו
אדלין, יליד פואטייה הוא בעל משפחה ואב לשמונה, והיה מורה באוניברסיטת פואטייה בין השנים 1986–1989. עם השנים לאחר פרישתו מההוראה, פנה לכתוב ספרים ובנוסף החל בשיתוף פעולה עם משרדים פוליטיים שונים, דבר שהביאו היום ללמד ולהרצות על רעיונות הפוליטיקה במוסדות שונים בצרפת.
 
אדלין היה נשיא מפלגת האליאנס רויאל, מפלגה מלוכנית צרפתית. מועמד לבחירות האירופאיות בשנת 2004, ומועמד לבחירות לנשיאות בשנת 2007, אך כאן לא הצליח להשיג את 500 הקולות של ראשי הערים. עם הזמן לאחר הבחירות המוניציפליות של מרס 2008 ברובע ה -7 של פריז, שם קיבל 0.96%,  התפטר ** אדלין** מהמיליטנטיות הפוליטית.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:פוליטיקאים צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1960
קרול קליין

**קרול קליין** (**Karol Klein**; 30 בינואר 1908, קרקוב – 17 באוגוסט 1983, תל אביב) היה פסנתרן ומורה לפסנתר פולני-ישראלי.

## קורות חיים
קרול קליין, בן שמואל, נולד בינואר 1908 בקרקוב שבגליציה (בעת הולדתו בתחומי האימפריה האוסטרו-הונגרית, ולאחר המלחמה בפולין).
למד בקונסרבטוריון בקרקוב אצל ויקטור לַבּוּנסקי (Łabuński) ובקונסרבטואר של פריז אצל איזידור פיליפ (Isidor Philipp), ובנוסף השתלם אצל הפסנתרן והמלחין איגנץ פרידמן.
קונצרטים שלו שודרו ברדיו.

בחודש יוני 1945, לאחר מלחמת העולם השנייה, מינה אותו זביגנייב דזֶ'וויֶיצקי (Drzewiecki) לפרופסור לפסנתר בבית הספר הממלכתי הגבוה למוזיקה בקרקוב שהוקם זמן קצר קודם לכן. כעבור שנה מונה לדקאן המחלקה לנגינה.
ב-30 בינואר 1951 התפטר ועלה לישראל. בארץ עבד כמורה באקדמיה למוזיקה בתל אביב.

בין תלמידיו: רון וידברג, שרה פוקסון, רמי בר-ניב וגבריאל כמורה.

קליין נפטר בקיץ 1983, בן 75 במותו. נקבר בבית העלמין קריית שאול לצד אשתו, מריה קליין, בתו של עורך הדין וחבר הפרלמנט האוסטרי ד"ר אדולף גרוס, שנפטרה בפברואר 1973.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פסנתרנים ישראלים
קטגוריה:פסנתרנים יהודים פולנים
קטגוריה:מורים למוזיקה בישראל
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1908
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1983
רודרנר רקורדס

**Roadrunner Records** היא חברת תקליטים אמריקאית מוערכת, המתרכזת בעיקר במטאל לסוגיו. החברה היא חברת-בת של ענקית ההקלטות Warner Music Group.

## היסטוריה
החברה הוקמה בשנת 1980 תחת השם 'Roadrunner Records' בהולנד. כוונתה העיקרית הייתה עידוד מוזיקאים צפון אמריקאים לבוא ולהקליט באירופה. בשנת 1986, החברה הקימה מטה נוסף בניו יורק, ולאחר מכן באנגליה, גרמניה, צרפת, יפן, אוסטרליה, דנמרק, ולבסוף גם בקנדה.
ההצלחות הראשונות הגיעו מהאלבומים של להקת המטאל הדנית King Diamond, להקת הת'ראש מטאל Annihilator, ואף מטאליקה.

בשנות ה-90, המשיכה הלהקה להחתים להקות דוגמת "Life of Agony" "Machine Head", "Suffocation" ועוד. במשך שנות ה-90, מספר להקות שהיו חתומות בלייבל הצליחו להגיע אל המיינסטרים, מה שהיווה פריצת דרך בחשיפה של הז'אנר, שלרוב הוגדר כמחתרתי. בשנת 1993, האלבום הראשון שהיה חתום בלייבל, "Chaos A.D" של להקת המטאל הברזילאית ספולטורה, רשם היסטוריה ונכנס למצעד 40 האלבומים הטובים של השנה במדרג הבילבורד היוקרתי. היסטוריה נוספת רשמה להקת "Type O Negative", כשאלבומה  "Bloody Kisses" הוכר במעמד זהב על ידי ה-RIAA האמריקאי. בנוסף, זו הייתה הלהקה הראשונה שזכתה להשמעות ברדיו. בשנת 2000, סליפנוט הייתה הראשונה שזכתה במעמד פלטינום מאותו ארגון.

ב-18 בדצמבר 2006, Warner Music Group חתמה עם החברה על הסכם רכישה, לפיו רוב הרכוש הפרטי של (Roadrunner (73% ירכש. העסקה הושלמה ב-29 בינואר 2007, ו־Roadrunner הוכרזה רשמית כחברת בת של Warner Music Group. 

ב-11 ביוני 2008, זכתה Roadrunner בתואר "לייבל המטאל הטוב ביותר" על ידי המגזין "Metal Hammer", ומאז זכתה עוד ארבע פעמים רצופות בהמשך.

עם זאת, חברת Roadrunner הואשמה רבות בתור לייבל המקדם ז'אנרים מסוימים ו'אופנתיים', תוך רמיסת הלהקות האחרות שאינן כאלה, דוגמת Obituary, Deicide, Death, Gorguts, ו-Pestilence אשר עזבו או פוטרו מהלייבל לאחר שלא קודמו. אחת הלהקות הראשונות שחתמו בחברה, להקת King Diamond, עזבה את הלייבל בטענה שלכאורה אינה מקבלת מהחברה את התמיכה לה היא ראויה. להקת "Type O Negative" עזבה את הלייבל בשנת 2006 לאחר ויכוח על הפצת אחד האלבומים שלהם. בשנת 2008 ביקשה החברה מהזמרת אמנדה פאלמר לערוך את אחד הקליפים שלה על מנת שתיראה רזה יותר, מה שגרם לסערה גדולה בקרב מעריציה. בשנת 2010 הודיעה הזמרת בעמוד הטוויטר שלה שהיא פוטרה מהלייבל. התגובות האחרונות על היחס המזלזל של הלייבל מגיעות באופן תדיר מאחת מהלהקות הגדולות החתומות בלייבל, Megadeth.

חברת Roadrunner, יחד עם חברת-האם Warner Music Group בעיצומו של סכסוך משפטי עם בעלי אתר הסרטונים הגדול בעולם, YouTube, עד כדי ביטול ומחיקת החשבון שלהם באתר. עם זאת, מרבית הסרטונים עדיין ניתנים לצפייה באתר.

ב-11 בנובמבר 2010 הודיעה Warner Music Group שהאחוז הפרטי הנותר של חברת Roadrunner נרכש, אך עם זאת השם Roadrunner יישאר כמותג פרטי.

ב-26 באפריל, הודיעה החברה על קיצוצים נרחבים בפעילותה, תוך סגירת סניפיה בבריטניה וקנדה, וקיצוצים נרחבים בשאר סניפיה בעולם. עוד נודע שהסניף בהולנד קרוב לסגירה, ושמנכ"ל החברה, Cees Wessels מתפטר מתפקידו.

## להקות בולטות החתומות בחברה
* נייטוויש
* ניקלבק
* Killswitch Engage
* סליפנוט
* אופת'
* משין הד
* דרים ת'יאטר
* סאפאקיישן
* מגאדת'
* Within Temptation
* קורן
* דיליין

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:חברות תקליטים
קטגוריה:חברות תקליטים של וורנר
קטגוריה:אטלנטיק רקורדס
דמטריוס

**דמטריוס** (מיוונית עתיקה: *Δημήτριος*) הוא שם פרטי לגבר. לשם הטיות רבות כמו **דמטרי** (או: **דימטרי**), **דימטריו** ואחרים. השם נפוץ בכל רחבי העולם, אך בעיקר בעמים הסלאבים והיווניים.

מקור השם הוא מהאלה היוונית דמטר (*Δημήτηρ* ביוונית עתיקה), שמשמעות שמה הוא "אם האדמה".

קטגוריה:שמות פרטיים לגברים
סנאפדרגון

ממוזער|Qualcomm MSM8225 - Snapdragon S4
**"סנאפדרגון"** (באנגלית: **Snapdragon**, מילולית: לוע הארי) היא משפחה של מערכות על שבב (Soc - System on a Chip) של חברת "קוואלקום" המבוססות על ארכיטקטורת ARM. חלק מהמעבדים הכלולים בשבב ה-Snapdragon מבוססים על ליבה שתוכננה על ידי ARM, ואילו אחרים פותחו באופן עצמאי על ידי "קוואלקום", תוך התבססות על ארכיטקטורת ARM. 

לשבבי "סנאפדרגון" הראשונים הייתה ליבה מתכנון ARM וליבה מתכנון עצמאי של "קוואלקום" המכונה Scorpion (עקרב), ונמצאת בשימוש בדגמים רבים בשלוש הסדרות הראשונות במשפחה. בסדרה הרביעית הוחלפה ליבה זו בליבה המכונה Krait. השבבים כוללים מאיץ גרפי שתוכנן גם הוא על ידי "קוואלקום" ומכונה "אדרנו" (Adreno). ארבע סדרות המוצרים של "סנאפדרגון":
* S1 - חד-ליבתי עד 1GHz
* S2 - חד-ליבתי עד 1.4GHz 
* S3 - כפולי-ליבה עד 1.7GHz 
* S4 - כפולי ומרובעי ליבות (מרובעי הליבות מכונים: Snapdragon S4 Pro: עד 1.7GHz מרובעי או כפולי ליבות - מבוססי ליבת Krait), בחלקם מבוססי ליבת Krait
* 810,808 - מתומני-ליבה עד 2GHz, מבוססי ליבת Cortex™ A57 ובעלי תמיכה במסכים בעלי רזולוציית UHD (המכונה גם 4K) ותמיכה פי 10 בדור רביעי (LTE)

* 800 - מרובעי-ליבה עד 2.3GHz, מבוססי ליבת Krait 400 ובעלי תמיכה במסכים בעלי רזולוציית UHD (המכונה גם 4K)

* 600 - מרובעי-ליבה עד 1.9GHz, מבוססי ליבת Krait 300
* 400 - כפולי-ליבה מבוססי ליבת Krait עד 1.7GHz או מרובעי ליבה (מבוססי ליבת ARM Cortex™ A7) עד 1.4GHz
* 200 - מרובעי-ליבה (מבוססי ליבת ARM Cortex™ A5 או A7) עד 1.4GHz.

## שימוש
שבבי סנאפדראגון כיום משמשים לתפעול המערכת ברוב מכשירי הטלפון החכמים ודורות חדשים ממשיכים לצאת בכל תקופה.

שבבי "סנאפדרגון" (דגם MSM8255T מסדרה S2) היו בשימוש, בין השאר, במכשירי סמסונג גלקסי S פלוס.

שבבי ה-600 נמצאים בשימוש במכשירי הדגל שהוצעו באמצע 2013, ביניהם HTC One ו-סמסונג גלקסי S4 (בחלק מגרסאותיו).

שבבי סדרת ה-800 הוצעו במכשירים שיצאו בקיץ 2013, ביניהם Sony Xperia Z Ultra, LG G2, נקסוס 5 וסמסונג גלקסי S4 (בגרסת קוריאה הדרומית).

וכן בשנים הבאות, בשנת 2016 שווקו עם שבב 820: סמסונג גלקסי S7 (בחלק מהגרסאות), LG G5, mi5 של שיאומי ועוד.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מערכת על שבב
ליוואן

שמאל|ממוזער|250px|ציור אדריכלי של בית לבנטיני טיפוסי, עם שטח ליוואן בתכלת

**ליוואן** (בערבית: **ليوان**; בפרסית: **iwān**) הוא חדר מרכזי בבית. הוא יכול להיות סלון, חדר שחזיתו פתוחה, מבואה, מפתח עם קמרון, או מרפסת. המבנה האדריכלי נמצא בבתים באזור הלבנט, לרוב במבנים הפתוחים אל החוץ, והוא תחום בשלושה קירות ופתוח לגמרי בחזיתו ובה קשת או קורת עץ התומכת בתקרה.

ייחודו של החלל בכך שהוא מאפשר צפייה אל המרחב בסמוך לו, הגן, החצר הפנימית או הנוף, תוך שמירה על נוחות של מתחם מוצל ומוגן.

## המבנה
המבנה שימש להסעדה ולאירוח, ולאורך קירותיו הונחו ספות נמוכות, מחצלות ושטיחים פרושים ואזור המזרנים והכריות לאורך הקירות נקרא אזור הדיוואן. 

בחלק מהבתים, עוצב ליוואן ללא תקרה, פתוח אל חלל הבית הדו קומתי, או שתקרתו הייתה מוזזת; המבנה האדריכלי המסורתי של בתי ליוואן, מונח שהשתרש בעברית בת זמננו (אולם שמו הערבי של בית שכלל ליוואן הוא "בית אל ספן"). השפיע על האדריכלות המודרנית.

בצורתו הבסיסית, היסטוריית מבני הליוואן מתוארכת לפני למעלה מ-2,000 שנה בעת העתיקה. בתחילה המבנה היה מרפסת מקורה הנתמכת בקירות וחצר בחזיתו.

בצורתו המורכבת יותר, הליוואן מורכב מאולם כניסה גדול וטקסי בחלקו הקדמי של המתחם, מחולק לשלושה חלקים, ומוקף בשתי ליוואנים קטנים יותר. אחורי הבית נפתח אל חצר ובה שורת עמודים שממנה ישנה גישה אל החדר הראשי והדירות הפרטיות, עם סימטריה משני צדי הציר המרכזי של המבנה. במרבית המקרים הליוואן נבנה כבניין חד קומתי או כמספר בתים בעלי קומת מסד או קומת שירותים.

### מבנה שלוש קשתות או אולם מרכזי
סוג אחד של בית ליוואן הוא בעל שלוש קשתות או "האולם המרכזי בבית" (Central Hall House), כפי שטבע פרידריך ראגט (Ragette) בשנת 1974. הוא ידוע גם בשם "הבית המסורתי" או "בית ערבי עות'מאני מהתקופה המאוחרת" בחיפה או "בית ביירותי" במרסין. בית זה מאופיין בחדר אירוח מרכזי מוקף חדרי מגורים, החדר המרכזי פתוח לחזית המבנה בחלון גדול המחולק לשלושה חלונות בעלי קמרון. המעבר מהבית לאזור האירוח היא גם כן דרך פתח שלוש קשתות הנישא על ידי שני עמודים. בחדר האירו היה מזרנם וכריות מסודרים לאורך הקירות ואמצעי חימום במרכז.

מודל של בית לבנטיני מהמאה ה-19 בן שלוש קשתות עם וריאציות אזוריות רבות נמצא באזורי החוף של לבנון, סוריה, ארץ ישראל וטורקיה. דוגמאות מייצגת של בית ליוואן נפוצות בשכונת טלביה וקטמון בירושלים, ביפו, עכו, נצרת, בערי הגדה המערבית, בעזה ובבית האימאם בחברון.

## מבני ליוואן
;מבנים בדרום ירושלים, שהוקמו בתקופת המנדט 

קובץ:Villa Amin Jamal P6070090.JPG|וילה אמין ג'מל 
קובץ:Talbia_Villa_Kettaneh.JPG|בית קרן קרב (וילה כתאנה) 
קובץ:וילה הארון א-ראשיד.JPG|וילה הארון א-רשיד 
קובץ:The Israel Institute of Psycho - Analysis P4110056.JPG|מכון ישראלי לפסיכואנליזה
קובץ:Katamon PC280002.JPG|וילה שרקסי


## לקריאה נוספת
*דוד קרויאנקר, **אדריכלות בירושלים**, הבנייה הערבית מחוץ לחומות, ירושלים: הוצאת כתר, מכון ירושלים לחקר ישראל, 1985.

## קישורים חיצוניים

* Research Group on the Architecture of the Levant 
* Lebanese Domestic Vernacular, באתר architectureweek 
* הבית הערבי הארץ ישראלי, באתר "אנשים ישראל" 
* אדריכלות בנצרת, באתר "עמותת נצרת לתרבות ותיירות"

## הערות שוליים

קטגוריה:אדריכלות אסלאמית
קטגוריה:טיפוסי מבנים
שמורת הר מירון

ממוזער|250x250 פיקסלים|נוף בשמורה
[ממוזער|313x313 פיקסלים|[שעיר האשחר על חרחבינה מכחילה בשמורה, 2011]]
[ממוזער|250x250 פיקסלים|[נחל דישון הזורם בשמורה]]
**שמורת [[הר מירון]]** היא שמורת טבע מוכרזת בגליל המהווה את שמורת הטבע הגדולה בצפון ישראל, כששטחה הוא 90,596 דונם. השמורה הוכרזה ב-9 בדצמבר 1965, ועברה מספר הרחבות וגריעות שטחים מאז.

השמורה היא מהגדולות והוותיקות בשמורות הטבע בארץ ישראל.

## היסטוריה
השמורה הוכרזה כשמורת יער על ידי השלטון הבריטי בשנת 1942, ונכללה במאי 1956 בתוכנית להכרזה על 50 שמורות טבע בישראל שהציג המדור להגנת הטבע בשיתוף עם אגף התכנון במשרד הפנים והחברה להגנת הטבע. השמורה הוכרזה רשמית על ידי רשות הטבע והגנים בשנת 1965 על שטח של כ-84,000 דונם. בתחומי השמורה נמצאה המובלעת – הכפר בית ג'ן וסביבתו. מאז השתנו גבולות השמורה כמה פעמים עקב גריעת שטחים הצמודים ליישובים (בעיקר בית ג'ן וחורפיש) והוספת כמה שטחי טבע שלא נכללו בגבולות השמורה הראשונים.

במשך השנים ניטש מאבק על שימור השמורה מול מספר יישובים שנמצאים בתוכה או על גבולה. בייחוד התפרסם מאבקם של אנשי הכפר בית ג'ן להרחיבו ולבנות דרך לכפר חורפיש. גם התיישבות הבודדים חמדת ימים נאבקה שנים רבות על קיומה בתוך השמורה.

מלבד יישובים אלו, בנה צה"ל בסיסים בלב השמורה, כולל יב"א 506 של מערך הבקרה האווירית שהוקם ב־1966 על פסגת ההר.

במהלך מלחמת לבנון השנייה נפלו קטיושות רבות בהר מירון וביישובים הסמוכים לו, וגרמו לשריפות גדולות באזור.

## החי
### יונקים
בין היונקים החיים בשמורה נמצאים: חזיר בר, תן זהוב, זאב הודי, שועל מצוי, גירית מצויה, נמנמן עצים, דלק הסלעים ומיני עטלפי חרקים שונים השוכנים בשפע המערות שמציעה השמורה. בעבר חיו בשמורה היחמור הפרסי ואייל הכרמל, אך הם נכחדו מזה זמן רב, ובשנים האחרונות הושבו היחמורים לשמורת הר סאסא הסמוכה.

### זוחלים
אחד הזוחלים החיים בשמורה הוא הלטאה הירוקה.

### דו-חיים
כשישה מתוך שבעת מיני דו-החיים החיים בישראל חיים בשמורה בניהם הסלמנדרה הכתומה.

## הצומח
השמורה מתאפיינת בחורש ים-תיכוני מגוון. ייחודה של השמורה בפרט והר מירון בכלל הוא בזה שהיא מהווה גבול תפוצה דרומי לצמחים רבים שמייצגים את הצומח בהרי טורקיה ולבנון.

בין מיני הצמחים והשיחים החיים בשמורה נמצאים: אלון מצוי, אלה ארץ-ישראלית, קטלב מצוי, אלון התולע, אגס סורי, שזיף הדוב וכן מינים נדירים כמו חוזרר החורש וערער ארזי.

מיני צומח אחרים החיים בשמורה הם: אדמונית החורש, בן-חורש רחב-עלים, רצועית הגליל, סתוונית בכירה, כרכום נאה, חלמונית גדולה, רקפת יוונית, אירוס הלבנון, יקינתון מזרחי ועוד.

## קישורים חיצוניים
* שמורת הר מירון, באתר רשות הטבע והגנים
* שמורת הר מירון, באתר טבע ונופים בישראל
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הגליל העליון: שמורות טבע
קטגוריה:מירון
קטגוריה:שביל ישראל
דוד צ'רקסקי

[ממוזער|השיר "דודו" ב[מוזיאון הרעות]]
**דוד (דודו) צ'רקסקי** (30 בספטמבר 1925 – 20 באפריל 1948) היה מפקד מחלקה בגדוד השלישי של הפלמ"ח שנהרג בהתקפה על מצודת כ"ח במלחמת העצמאות. בעקבות שירו של חיים חפר "דודו", הפכה דמותו לסמל של דור הפלמ"ח (למרות שהשיר נכתב עוד לפני נפילתו ולא ישירות עליו).

## קורות חייו
צ'רקסקי נולד בחיפה וגדל בכפר אז"ר. בן למשה ראובן צ'רקסקי, איש העלייה השנייה והגדוד העברי וחנה (לבית אפשטיין), ממגיני תל חי. בשנת 1942 סיים בית ספר מקצועי ע"ש מקס פיין כחרט והתגייס כנוטר למשטרת היישובים העבריים, בה שירת כשנתיים. בשנת 1944 התגייס לפלמ"ח ומונה למפקד מחלקה. הוא היה בין מקימי רמות נפתלי ומבוני המבצר במקום ושימש מוכתר היישוב.

הוא השתתף בפריצה למחנה המעצר בעתלית, בפיצוץ תחנות הרדאר בגבעת אולגה ועל הכרמל, בליל הגשרים ובשחרור מעפילים שנעצרו בסוריה.
עם פרוץ מלחמת העצמאות שירת בגדוד השלישי של הפלמ"ח, לימים בחטיבת יפתח, ולחם בקרבות הגליל העליון. הוא השתתף בפשיטה על הכפר הערבי סעסע ופיקד על הדיפת ההתקפה הגדולה על להבות הבשן, על הדיפת התקפות על יישובי החולה ועל פיצוץ כפרים ערביים בגליל העליון.

ב-20 באפריל 1948 השתתף בהתקפה השנייה על משטרת נבי יושע. כמפקד מחלקת הפריצה, פרץ עם המטען שנועד להבקיע את קיר המצודה, אך נפצע מרימון שהושלך על ידי מגניה. בהיעדר דרך להגביה את המטען מעל היסודות המבוטנים של המבנה, הוא קרא לאנשיו להפעיל אותו על כתפיו, אולם הם סירבו. הוא נהרג ליד החומה ונקבר בקבר אחים בבית הקברות בנבי יושע. אחרי מותו הוענקה לו דרגת סגן.

## השיר "דודו"
עוד בחייו של צ'רקסקי, כתב ידידו, חיים חפר, שיר למחזה "הוא הלך בשדות", בשם "דודו". השיר, בלחנו של אלכסנדר אוריה בוסקוביץ', לא נכנס לבסוף להצגה ובוצע לראשונה על ידי הלהקה הצבאית הארצית כבר במהלך מלחמת העצמאות. יוסף מילוא, במאי ההצגה ומי שהזמין את השיר ממחבריו, חשב שהוא כבד מדי ולכן לא שילב אותו בגרסה הראשונה של ההצגה. עם השנים הוצג המחזה פעמים רבות. בשנת 1956 עלתה הפקה חדשה, ובה, לאור הצלחת השיר בציבור, שולב שוב "דודו". מאז השיר מבוצע בכל הפקות ההצגה.

השיר הפך עם הזמן לאחד מסמלי יום הזיכרון ותרם לקיבוע דמותו של הפלמ"חניק בזיכרון הלאומי הישראלי. הושר גם על ידי אריק איינשטיין.

עם השנים, ולאור הצלחתו של השיר, התקיימו ויכוחים רבים בערוצי תקשורת שונים, בהרצאות ובסיורים במצודה, על הקשר בין השיר ודמותו של דודו. בראיון משנת יובל המדינה סיפר חפר לבטאון המועצה האזורית הגליל העליון, כנראה לראשונה, שהשיר לא נכתב על דודו. בראיון הוא מצוטט: "כתבתי אותו ב-1946 למחזה 'הוא הלך בשדות' על בסיס דמותו של אורי גיבור הספר". עם זאת, לאור הקשר האישי בין חפר ודודו, ולאור הצלחתו הגדולה של השיר, הקדיש אותו המחבר לדמותו, והעניק עותק חתום ומוקדש למשפחתו.

**דודו**, מאת חיים חפר

"אִתָּנוּ הָלַךְ בַּמַּסָּע הַמְּפָרֵךְ
אִתָּנוּ סִיֵּר הוּא בַּגְּבוּל
בַּקוּמְזִיץ הָיָה מְזַמֵּר וְעוֹד אֵיךְ
אִתָּנוּ סָחַב מִן הַלּוּל...

הַגִּישׁוּ פִינְגָּ'אן וְהַגִּידוּ:
הֲיֵשׁ עוֹד פַּלְמַחְ'נִיק כְּמוֹ דּוּדוּ?"

(הבית השני בשיר)

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* על דודו צ'רקסקי באתרה של נתיבה בן-יהודה

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי התיכון המקצועי ע"ש מקס פיין
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:חללי הפלמ"ח במלחמת העצמאות
קטגוריה:חללי מלחמת העצמאות עד להקמת המדינה
קטגוריה:מפקדי מחלקות במלחמת העצמאות
קטגוריה:חיילי חטיבת יפתח במלחמת העצמאות
קטגוריה:כפר אז"ר: אישים
קטגוריה:רמות נפתלי: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בקבר אחים
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1925
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1948
בוסניאקים

**בוסניאקים** (בוסנית: ביחיד **Bošnjak**, קרי **בושניאק**; ברבים **Bošnjaci**, קרי **בושניאצי**) הוא כינויה של קבוצה אתנית סלאבית דרומית המתרכזת בבוסניה והרצגובינה, עם מיעוטים בחלקים אחרים של יוגוסלביה לשעבר (סרביה, מונטנגרו, קוסובו, סלובניה, קרואטיה ומקדוניה).

בני הקבוצה מאופיינים בזיקתם הגאוגרפית-היסטורית לאזור בוסניה, בהשתייכותם לדת האסלאם (הפלג הסוני-חנפי) החל במאות ה-15 וה-16, בשפתם – בוסנית, ובתרבותם המשותפת. עקב מאפיינים אלה מכונים הבוסניאקים גם **מוסלמים בוסנים** (ולעיתים פשוט "בוסנים", אלא שמונח זה משמש גם להגדרת בני כל הקבוצות האתניות בבוסניה והרצגובינה). בעבר, לפני שהכינוי "בוסניאקים" נכנס לשימוש, כדי להבחין בינם לבין קבוצות אתניות אחרות בבוסניה והרצגובינה (ובשאר הבלקן), היו מכנים אותם פשוט "מוסלמים". באנגלית הם מכונים "בוסניאקים" או בצורה בהתאם לדתם, "**בוסנים-[[מוסלמים]]**".

במחצית המאה ה-19, לאחר השתלטות האימפריה האוסטרו-הונגרית על שטחי בוסניה-הרצגובינה של ימינו, היגרו בוסניאקים מוסלמים שלא רצו לחיות תחת שלטון נוצרי לשטחי האימפריה העות'מאנית. אלפים מהם הגיעו לארץ ישראל שם קיבלו אדמות ליישוב מידי השלטון העות'מאני שחיפש להגדיל את רווחי המיסים והתבואה מן הארץ הדלילה באוכלוסין, ונקראו "בושנאקים" בפי האוכלוסייה המקומית דוברת הערבית. בחלוף השנים הם נטמעו באוכלוסייה הערבית המקומית, ושם המשפחה נשמר אצל חלק מצאצאיהם בהטיות שונות (בושנאק, בושנק וכדומה). הבוסניאקים הם גורם אתני בולט בכפר מנדא ועראבה. הכפר הפלסטיני יאנון שבקרבת שכם הוא ביתן של 40 משפחות בוסניאקיות שהיגרו לשם לאחר שהגיעו לארץ ישראל, קבוצה נוספת התיישבה בקיסריה, שם בנו לעצמם בתים על שרידי החומה הצלבנית ועשו שימוש מחודש בחורבות המבנים העתיקים. 

בתקופת מלחמת העולם השנייה התגייסו בוסניאקים בני בוסניה והרצגובינה לדיוויזיה ה-13 של האס אס (Handschar, מילולית: "פגיון").

## ראו גם
* בוסניאקים בארץ ישראל

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:עמים סלאביים
קטגוריה:מוסלמים לפי מקום מגורים
קטגוריה:קרואטיה: קבוצות אתניות
קטגוריה:בוסניה והרצגובינה: קבוצות אתניות
קטגוריה:קוסובו: קבוצות אתניות
קטגוריה:טורקיה: קבוצות אתניות
עיצור ענבלי, חוכך, אטום

**[[עיצור]] [[עיצורים ענבליים|ענבלי]] [[עיצורים חוככים|חוכך]] [[קוליות|אטום]]** הוא צליל עיצורי נפוץ בשפות מדוברות רבות. סימן ה-IPA לעיצור הוא כי יוונית קטנה /χ/, ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ-X. זהו הצליל לאותיות **[[ח]]** ו-**[[כ|כ"ף רפה]]** בעברית מודרנית. זהו גם צליל האות הערבית **[[خ]]**. 

## התרחשות

## ראו גם

קטגוריה:אופני חיתוך 
קטגוריה:בסיסי חיתוך
עיצור לועי, חוכך, אטום

**[[עיצור]] [[עיצורים לועיים|לועי]] [[עיצורים חוככים|חוכך]] [[קוליות העיצורים|אטום]]** הוא צליל עיצורי המצוי במספר שפות מדוברות. סימן ה-IPA לעיצור הוא /ħ/, ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ-\X. זהו הצליל המקורי של האות **[[ח]]** וניתן היה לשמעו בהגיות העברית המקראית והטברנית במילה כגון "אחד": קובץ:Ahad.ogg. הגייה זו נשמרה בישראל בעיקר אצל בני עדות המזרח, ובפרט בפי יוצאי תימן. זהו גם צליל האות הערבית **[[ح]]**. 

## התרחשות

## ראו גם

קטגוריה:אופני חיתוך 
קטגוריה:בסיסי חיתוך
רובין גיב

**רובין יו גיב**, CBE (באנגלית: **Robin Hugh Gibb**; ) היה זמר ומלחין בריטי שהתפרסם כחבר ומייסד להקת הבי ג'יז, יחד עם אחיו התאום מוריס גיב, ואחיו הגדול בארי גיב. בנוסף היה לו אח צעיר, אנדי גיב, שהתפרסם בקריירת סולו.

רובין גיב נולד בדאגלס באי מאן שבבריטניה להורים אנגליים, מאוחר יותר עברה המשפחה למנצ'סטר ובהמשך לבריזביין, שבאוסטרליה. גיב החל את הקריירה בלהקה יחד עם שני אחיו ולאחר הצלחתם הראשונה שבו לבריטניה וזכו בהכרה עולמית בהמשך. בשנת 2004, העניק צ'ארלס ללהקת הבי ג'יז את אות מסדר האימפריה הבריטית בארמון בקינגהאם בזכות תרומתם למוזיקה. עם מכירות תקליטים שנאמדות בכ-200 מיליון עותקים, הפכה להקת הבי ג'יז לאחת הלהקות המצליחות ביותר בכל הזמנים.

גיב נפטר ממחלת הסרטן ב-20 במאי 2012.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מלחינים בריטים
קטגוריה:מלחינים אנגלים
קטגוריה:פזמונאים בריטים
קטגוריה:מוזיקאים בריטים
קטגוריה:מוזיקאים אנגלים
קטגוריה:זמרי פופ בריטים
קטגוריה:זמרי רוק בריטים
קטגוריה:אמני XL Recordings
קטגוריה:אמנים בריטים הידועים בשם במה
קטגוריה:מוזיקאי רוק
קטגוריה:מפיקים מוזיקליים בריטים
קטגוריה:זמרים-יוצרים בריטים
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הרוק אנד רול
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1949
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2012
תפילת מוסף של שבת

**תפילת מוסף של שבת** היא תפילת מוסף מיוחדת הנאמרת רק בשבת. תפילה זו נאמרת כנגד קרבן מוסף שהיו מקריבים בשבת בבית המקדש.

## מבנה הברכה
המבנה של תפילת המוסף של שבת הוא תפילת שבע – שלוש הברכות הראשונות (שבח) ושלוש האחרונות (הודאה) הקבועות לכל תפילת עמידה וביניהן ”מעין המאורע” – ברכת קדושת היום המזכירה את השבת. בברכה האמצעית אומרים את הפסוקים בתורה המפרטים את קרבן מוסף של שבת, וכן מתפללים לבניין בית המקדש ולהשבת העבודה בו.

## נוסח הברכה
לפתיחת הברכה מצויים שני נוסחאות. על פי הנוסח הרווח בכל הקהילות (נוסח אשכנז, ספרד, איטליה, רומניא, פרובאנס ורוב קהלות הספרדים), הברכה פותחת בפיוט שמיוסד בראשי תיבות של הא' ב' בסדר תשר"ק: "תִּכַּנְתָּ שַׁבָּת רָצִיתָ קָרְבְּנוֹתֶיהָ". יש מהראשונים שכתבו שהנוסח הנכון הוא 'תקנת' בק', כך למשל כתב ר"י בן יקר:

בנוסח עדות המזרח ונוסח ספרד אחרי התשר"ק מופיעות מנצפ"ך. ובערוך השולחן כתב .

בטור כתב שהתכוונו לרמז ב'תשרק' . עוד כתב .

### למשה צוית
נוסח נוסף מופיע בנוסח הרמב"ם, וכן בנוסח בלדי של יהודי תימן וחלק מהספרדים:

באבודרהם הביא אף הוא שמנהגו לומר נוסח זה: 

הבדלי הנוסחאות מופיעים ברבים מהראשונים, כך למשל כתב בעל הטורים בספרו:

סיום הברכה הוא אחיד בכל הנוחסאות, ובדומה לשאר תפילות השבת "או"א רצה (נא) במנוחתנו ... ברוך אתה ד' מקדש השבת".

## פירוש הברכה
תכנת שבת - מלשון 'ייסוד', הקב"ה ייסד ותיקן את השבת, או מלשון הפסוק "ותוכן לבנים תתנו".

רצית קרבנותיה - בשביל שצריכין לחלל עליו השבת תיקנו לומר רצית קרבנותיה - אף על פי שיש בה חילול שבת רצית בהן.

צוית פירושיה עם סדורי נסכיה – ציוית אותנו במפורש איך לסדר את לחם הפנים במקדש ואת הנסכים על המזבח. ובמחזור ויטרי כתב ש"קרבן שבת ונסכיו נאמרו בדיבור אחד".

• מענגיה לעולם כבוד ינחלו... – אלו המתענגים על השבת ואוהבים אותה, יזכו לחיים, גדולה וכבוד ויטעמו את טעמה הטוב של השבת.

טעמיה חיים זכו - מי שטועם ומקיים את מצוות השבת, זוכה לחיים.

אז מסיני נצטוו עליה - בראשונים ובאחרונים העירו שמלשון זה נראה שהציווי על שבת נאמר במעמד הק סיני, בעוד בחז"ל למדו שמצוות שבת נאמרה קודם לכן בזמן חניית בני ישראל במרה.

### טעמיה חיים זכו
בראשונים כתבו שיש עניין לטעום ממאכלי השבת קודם השבת, לבדוק ולוודא שהם עשויים כפי הצורך. במחזור ויטרי בפירושו על תפילה זו כתב: .

וכן כתב בבית יוסף בשם שבלי הלקט סמך למנהג זה ממילות תפילה 'טעמיה חיים זכו': וכן כתב בשער הכוונות לאריז"ל 

## אתה יצרת

כאשר חל ראש חודש בשבת, נאמרת ברכה שונה הפותחת במילים "אַתָּה יָצַרְתָּ עוֹלָמְךָ מִקֶּדֶם כִּלִּיתָ מְלַאכְתְּךָ בַּיּום הַשְּׁבִיעִי" וחותמת ב"בָּרוּךְ אַתָּה ד' מְקַדֵּשׁ הַשַּׁבָּת וְיִשְׂרָאֵל וְרָאשֵׁי חֳדָשִׁים".

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:תפילות שבת
קטגוריה:יצירות עם אקרוסטיכון