open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
פורד 7Y

**פורד 7Y** היא מכונית משפחתית קטנה שיוצרה על ידי חברת פורד הבריטית בין השנים 1938–1939. יוצרו 65,069 יחידות.
## מאפיינים
* דגם סדאן
* דגם דה-לוקס
* 2 דלתות
* מנוע קדמי
* כסוי גלגל אחורי (בדגם הדה-לוקס)
* חלון אחורי - נפתח
* מגבים - נקודות האחיזה מעל החלק העליון של החלון הקדמי

## תמונות

קובץ:1938 Ford 8hp 7Y (27472990603).jpg| פורד 7Y, שנת 1938
קובץ:1938 Ford 8hp 7Y (27807151600).jpg| פורד 7Y, שנת 1938
קובץ:1938 Ford 8hp 7Y (27807171020).jpg| פורד 7Y, שנת 1938
קובץ:1938 Ford 8hp 7Y (28053557506).jpg| פורד 7Y, שנת 1938
קובץ:Ford Eight 1938.JPG| פורד 7Y, שנת 1938


## ראו גם
* פורד
* פורד מודל Y
* פורד פרפקט

## לקריאה נוספת
* פורד 7Y 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מכוניות משפחתיות
7Y
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1938
קטגוריה:מכוניות בריטיות
בארון ואקה

**בארון דיוואווסי ואקה** (בנאורית: **Baron Divavesi Waqa**, נהגה: ; נולד ב-31 בדצמבר 1959) הוא פוליטיקאי נאורי שכיהן כנשיא נאורו משנת 2013 עד 2019. לפני כן כיהן כשר החינוך בממשלת נאורו, ומשנת 2003 עד 2019 היה חבר הפרלמנט של נאורו.

## ביוגרפיה
ואקה נולד במחוז בוה ב-31 בדצמבר 1959.

ואקה נבחר בבחירות לראשונה לפרלמנט של נאורו במאי 2003 מטעם מחוז בוה. הוא כיהן כשר החינוך בממשלת נאורו תחת הנשיא לודוויג סקוטי, אך הוא נאלץ לעזוב את תפקידו לאחר שהוחלף על ידי רנה האריס, ונותר כחבר פרלמנט.

ביוני 2013 נבחר ואקה לנשיאות נאורו לאחר שהצליח להביס את שר האוצר לשעבר ומועמד האופוזיציה רולנד קון בתמיכתם של 13 חברי פרלמנט שהצביעו בעד מול חמישה שהצביעו נגד. הנשיא לשעבר מרקוס סטיבן בירך על היבחרו והוריש לו את ממשלתו.

בחודש ינואר 2014 שרד ואקה הצבעת אי-אמון שהועלתה נגדו בפרלמנט לאחר שהביא לגירושו של שופט השלום התושב היחיד, האוסטרלי פיטר לו, ולביטול אשרת השהייה של נשיא בית המשפט העליון ג'פרי ארנס, אף הוא אזרח אוסטרליה. הפרלמנט של נאורו האשים את ממשלתו בחוסר תפקוד, לאחר שהממשלה גם ביקשה לנסח הצעת חוק מצב חירום בעזרתם של עורכי דין מפיג'י. לאחר שהצבעת אי-האמון נכשלה, ואקה המשיך לכהן בתפקידו.

ביוני 2017 ביקר בישראל ופגש את נשיא המדינה ראובן ריבלין. בדצמבר 2017 תמכה נאורו בהצבעה באו"ם בהכרה ההאמריקאית בירושלים כבירת ישראל, ושבועיים לפני כן תרמה ישראל מערכת טיהור שפכים לנאורו בעלות של כ-250 אלף שקל.

בבחירות באוגוסט 2019 ואקה הפסיד את מושבו בפרלמנט ואיבד את הנשיאות; לאחר מכן בהצבעה בפרלמנט נבחר ליונל אינגימאה לנשיא החדש.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:נשיאי נאורו
קטגוריה:שרי חינוך
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מונש
קטגוריה:ילידי 1959
פורד מודל Y

**פורד מודל Y ** היא מכונית משפחתית קטנה שיוצרה על ידי חברת פורד: פורד צרפת Ford SAF) Ford Société Anonyme Française), פורד בריטניה ופורד גרמניה בין השנים 1932–1937.

יוצרו 175,000 יחידות, מהן 153,117 באנגליה, ו-11,121 בגרמניה.

פורד מודל Y היה הדגם הראשון של פורד ששווק מחוץ לארצות הברית. הפורד מודל Y שווק גם באוסטרליה, יפן, לטביה (הדגם היה קרוי בלטביה פורד Junior) וספרד, (הדגם היה קרוי בספרד Ford Forito).

המכונית הייתה קרויה באנגלית: Ford Model Y

פורד מודל Y לא נבנה בארצות הברית בגלל ייצור ה-Ford Model B בארצות הברית שמחירו היה כמעט זהה למחיר ה"פורד מודל Y."

ממוזער|250px|פורד מודל Y

## גרסאות
* 2 דלתות - סלון
* 4 דלתות - סלון
* 2 דלתות - קבריולה (2 מושבים)
* 2 דלתות - ואן
* 2 דלתות - טנדר

## תמונות

קובץ:1934 Ford Model Y Junior Fordor Saloon ANR936.jpg| פורד מודל Y, שנת 1934 (4 דלתות)
קובץ:Ford 8 May 1934 885cc.jpg| פורד מודל Y, שנת 1934 (2 דלתות)
קובץ:2010-05-16-hoek-by-RalfR-10.jpg| פורד מודל Y (2 דלתות)
קובץ:  Voiture ancienne - Flickr - besopha.jpg| פורד מודל Y
קובץ:1935 Ford Model Y Junior Sport Cabriolet 2.jpg| פורד מודל Y, קבריולט, שנת 1935
קובץ:Ford Model Y Alpine Tourer (1933) (15164213573).jpg| פורד מודל Y, קבריולט, שנת 1933
קובץ:Ford Model Y tourer (1935) (20907602080).jpg| פורד מודל Y, קבריולט, שנת 1935
קובץ:1932 Ford Model Y Junior Tudor Saloon JNZ533.jpg|פורד מודל Y, שנת 1932
קובץ:1933 Ford Model Y Junior Tudor Saloon K412.jpg|פורד מודל Y, גרסת סלון, שנת 1933
קובץ:193X Ford Junior Saloon.jpg|פורד מודל Y, גרסת סלון



## ראו גם
* פורד
* פורד מודל C 10
* פורד 7Y
* פורד פרפקט

## לקריאה נוספת
* פורד מודל Y  (1:24 דקות), יו-טיוב

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מכוניות משפחתיות
Y
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1932
קטגוריה:מכוניות בריטיות
הפסגה (כתב עת)

ממוזער|250px|שער הקובץ השמיני של המאסף, נדפס בשל בעיות רישוי תחת השם "עין הפסגה"
**הפסגה** היה שמו המקורי של מאסף תורני בעריכת הרב הלל דוד הכהן טריווש שראה אור בסוף המאה ה-19 בווילנה, בוורשה ובפיוטרקוב. כתב העת נדפס מתוך מטרה מוצהרת לשמש במה למענה נגדי למאמרי ביקורת המקרא, ביקורת התלמוד וביקורת נגד גדולי הפוסקים, שפורסמו בעיתונות העברית הכללית ובספרות המחקר העברית המתחדשת.

מטרת כתב העת הוצגה בידי העורך בפתח הגיליון הראשון: .

במאסף "הפסגה" פורסם לראשונה "ספר השטרות" של רב האי גאון מכתב יד.

על גבי גיליונות "הפסגה" הותקפו בין היתר האישים הבאים: רב צעיר (חיים טשרנוביץ), בשל ספריו ומאמריו על תולדות ההלכה; חיים זליג סלונימסקי ושמואל אלכסנדרוב בשל עמדתם בנושא נס פך השמן.

## קובצי המאסף
הקובץ הראשון יצא לאור באביב תרנ"ה (1895) ובסך הכל נדפסו עשרה קבצים. שבעת הכרכים הראשונים נערכו בידי הרב טריווש והודפסו בדפוס האלמנה והאחים ראם בווילנה, הקובץ השמיני נערך בידי בנו הרב קלמן טריווש וחתנו הרב אברהם זקהיים שערך גם את שני הקבצים האחרונים.

בשל בעיות רישוי שהערים הממשל הרוסי שונה שמו של המאסף חליפות, השם המקורי "הפסגה" הוצג תמיד בצורה בולטת ונוספה לו מילת קידומת כדי לשנות את שמו: **הר הפסגה**, **ראש הפסגה** (מתרנ"ז), **אשדות הפסגה** (מתרנ"ח), **אשדות הפסגה** (מתר"ס) ו**עין הפסגה** (מתרס"ב). הקבצים השמיני והתשיעי יצאו לאור בוורשה והעשירי בפיוטרקוב.

## כותבים בולטים
בין הכותבים הבולטים במאסף: הרב יהודה לייב פישמן מימון שפרסם בו את פרסומיו הראשונים, שאול חנא קוק, אברהם אליהו הרכבי, רבי משה רוזין (אף הוא חתנו של העורך), רבי יצחק שלמה יואל שרמן מראוונה.

## לקריאה נוספת
* יהודה רובינשטיין, **הפסגה (ווילנא־וורשה־פיוטרקוב)**, בתוך: יצחק לוין (עורך), **אוצר כתבי־עת תורניים: ביבליוגרפיה של כתבי עת תורניים... בשנות תנ"א – תש"ח**. ניו יורק: דפוס האחים שולזינגר, תש"מ עמ' 228–230.

## קישורים חיצוניים
;גיליונות המאסף
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:כתבי עת תורניים
יצחק ברודסקי

**יצחק ברודסקי** (ברוסית: **Исаак Израилевич Бродский**; 6 בינואר 1883 – 14 באוגוסט 1939, לנינגרד) היה צייר יהודי סובייטי - אוקראיני.

## קורות חיים
נולד בסופייבקה. אביו ישראל, היה סוחר. ב-1896 סיים את לימודיו בבית ספר בעיר ברדיאנסק, לאחר מכן בין 1896 ל-1902 הוא למד בבית ספר לאמנות באודסה. ב-1902 הוא התקבל ללימודים באקדמיה לאמנות בסנקט פטרבורג, הוא היה במשך חמש שנים תלמידו של איליה רפין. בין שנים 1909–1911 על חשבונה של האקדמיה הוא טייל בגרמניה, צרפת, ספרד ואיטליה, בין היתר הוא ביקר אצל מקסים גורקי שהתגורר על האי קאפרי בין השנים 1906–1913.

ברודסקי היה פעיל מבחינה פוליטית, הוא לקח חלק בהתקוממותם של הסטודנטים במהפכת 1905, וב-1907 הוא צייר מספר קריקטורות בשביל עיתונים אופוזיצאונריים. הוא לא היה פעיל בחיי יהודי רוסיה, אך בכל זאת ב-1907 הוא צייר ציור הנקרא **פוסלה פוגרומה** (לאחר הפוגרום) והוא היה חבר באגודה היהודית לקידום האמנות.

ב-1917 הוא התחיל לצייר את דיוקנו של אלכסנדר קרנסקי וסיים את המלאכה ב-1918 לאחר שממשלת מעבר כבר נפלה. אחרי מהפכת אוקטובר הוא התמקד בציור דיוקנאות של ראשי המהפכה, כגון: לנין, סטלין ואחרים. לאחר השלמת דיוקנו של סטלין ב-1928 הוא הפך לצייר הבלתי-רשמי של חברי המפלגה. ב-1932 הוא הפך למרצה באקדמיה הכלל-רוסית לאמנות בלנינגרד וב-1934 הוא הפך למנהלה של האקדמיה.

ברודסקי נודע כאספן אמנות שתרם למוזיאונים רבים ולאחר מותו דירתו הפכה למוזיאון.

ברודסקי נפטר ב-14 באוגוסט 1939 בלנינגרד ושם נקבר. שנה לאחר מותו יצא לאור ספר האוטוביוגרפיה שלו.

## גלריה

## קישורים חיצוניים

* הלל קזובסקי, 
* 
* דירתו של ברודסקי, כיום חלק ממוזיאון אמנות
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ציירים יהודים אוקראינים
קטגוריה:ציירים יהודים רוסים
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:אספני אמנות יהודים
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1883
קטגוריה:נפטרים ב-1939
עירא אייזנשטיין

הרב ד"ר **עירא אייזנשטיין** (באנגלית: **Ira Eisenstein**; 26 בנובמבר 1906 – 28 ביוני 2001) היה חתנו ושותפו של הרב מרדכי קפלן לייסודו של זרם היהדות הרקונסטרוקטיבית ומנהיג התנועה אחר מותו.

## ביוגרפיה
נולד במנהטן, נכדו של יהודה דוד אייזנשטיין. בעל תואר דוקטור מאוניברסיטת קולומביה. בשנת 1931 הוסמך לרבנות קונסרבטיבית על ידי בית המדרש לרבנים באמריקה (JTS). שם פגש את מרדכי קפלן, הכיר את בתו, ג'ודית ונשא אותה לאשה. בהמשך פעל יחד עם רבו וחותנו להקמת מוסדות היהדות הרקונסטרוקטיבית ולעיצוב סידור התפילה שלה. במסגרת זו שימש כרב הקהילה הרקונסטרוקטיבית הראשונה, קהילת "אנשי אמת" בשיקגו. לאחר מכן כיהן כרב בית הכנסת הרקונסטרוקטיבי בלונג איילנד, ניו יורק.

ב-1968 הקים אייזנשטיין את בית המדרש לרבנים של התנועה (בית המדרש לרבנים ליהדות מתחדשת) בפילדלפיה. בין השנים 1959 ל-1970 היה נשיא האיגוד ליהדות רקונסטרוקטיבית (Jewish Reconstructionist Foundation) ובין השנים 1935 ל-1981 ערך את ביטאונה *The Reconstructionist*.

## כתביו

* *Creative Judaism* (1941)
* *The Ethics of Toleration Applied to Religious Groups in America* (1941)
* *Judaism Under Freedom* (1956)
* *What We Mean by Religion* (1958)
* *Varieties of Jewish Belief* (1966)
* *Reconstructing Judaism: An Autobiography* (1986)


## קישורים חיצוניים
* Rabbi Ira Eisenstein, 94, Dies; Led Reconstructionist Jews, נקרולוג, הניו יורק טיימס, 1 ביולי 2001
* מורשת עירא אייזנשטיין, אתר האיגוד ליהדות רקונסטרוקטיבית
* הספד לר' אייזנשטיין, אתר האיגוד ליהדות רקונסטרוקטיבית
* זוכרים את ר' אייזנשטיין, אתר האיגוד ליהדות רקונסטרוקטיבית
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:מנהטן: אישים
קטגוריה:ניו יורק: רבנים
קטגוריה:שיקגו: רבנים
קטגוריה:יהדות רקונסטרוקציוניסטית
קטגוריה:בוגרי בית המדרש לרבנים באמריקה
קטגוריה:כותבי אוטוביוגרפיה יהודים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1906
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2001
F4 DKW

**F4 DKW** היא מכונית משפחתית קטנה אשר יוצרה על ידי יצרנית הרכב הגרמנית **DKW** בין השנים 1934–1935, בגרסאות סדאן 2 דלתות, 4 מושבים, וקבריולה 2 מושבים.

## גרסאות F4 DKW
* 2 דלתות – סלון
* 2 דלתות – קבריולה (2 מושבים)

## תמונות

DKW-F4-SG.jpg| ד.ק.וו F4 סלון
1934 DKW F4 IHLE Roadster pic05.JPG|ד.ק.וו F4 קבריולט – מבט לתא הנהג
1934 DKW F4 IHLE Roadster pic02.JPG|ד.ק.וו F4 קבריולט, שנת 1934
1934 DKW F4 IHLE Roadster pic09.JPG|ד.ק.וו F4 קבריולט, שנת 1934
1934 DKW F4 IHLE Roadster pic06.JPG|ד.ק.וו F4 קבריולט, שנת 1934


## ראו גם
* F1 DKW
* DKW מונזה
* DKW Schnellaster
* F89 DKW
* F11 DKW / DKW F12
* DKW ג'וניור
* F102 DKW
* אאודי

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מכוניות משפחתיות
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1934
קטגוריה:רכבי DKW
קטגוריה:כלי רכב גרמניים
ברבי (שיר)

"**ברבי**" הוא פזמון בביצוע צמד הזמרים סטטיק ובן-אל תבורי שפורסם בנובמבר 2015. את המילים והלחן כתבו בן-אל תבורי, אוראל תבורי ולירז רוסו. הפזמון זכה להצלחה רבה, והיה לפזמון הראשון של תבורי והשני של סטטיק שנכנס לפלייליסט של גלגלצ. נכון לספטמבר 2025 לשיר יש למעלה מ-50 מיליון צפיות ביוטיוב, והוא אחד הסרטונים הישראליים הנצפים ביותר באתר.

אחרי הצלחת "#דוביגל", שיר בו השתתפו תבורי וסטטיק, פנו שני הזמרים למפיק המוזיקלי ג'ורדי שהפיק את השיר, בבקשה לשיר משותף נוסף. השיר היה להצלחה גדולה ותחילת שיתוף פעולה פורה בין תבורי וסטטיק לפלג בתור מפיקם.

הפזמון זכה במקום 9 במצעד השנתי של גלגלצ לשנת תשע"ו.

## תוכן השיר
השיר הוא שיר אהבה שהזמר (תבורי) שר לאהובתו הבלתי מושגת. בחלק ממילותיו השיר פונה אל המאזינים, והאהובה מוזכרת בו בגוף שלישי (למשל: "יש לה את אותו חיוך בכל תמונה"), ובחלק אחר האוהב פונה ישירות אל אהובתו (למשל: "את לא היחידה נו בחיאת תביני").

המאהב שר: "אני קורא לך ברבי את עונה לי קן". ברבי היא בובת פלסטיק בדמות אישה צעירה ונאה וקן הוא בן זוגה של ברבי.

מילות השיר כוללות דימויים אחדים, לדוגמה, "אני טורף היא חלבית כמו תנובה" או "אבל היא כמו גברת יצחק תשובה".

החריזה בשיר אינה בתבנית אחידה בכל בתי השיר, ובחלק מהשורות אין חריזה.

### לשון השיר

השיר כתוב במשלב דיבורי שבו משולבות מילות סלנג רבות, למשל "אז וואלה מאמי סורי", "דאווינים" ו"בחייאת".

פעמים אחדות מופיעה בשיר השורה "יש לה את אותו חיוך בכל תמונה". שורה זו כוללת שני צירופים שהעסיקו את חכמי הלשון. יש הרואים את הצירוף "את אותו" כשגיאה של עודפות, אולם רוביק רוזנטל ציין שזו צורה לגיטימית, המופיעה כבר בתלמוד ירושלמי ובתוספתא.

הצירוף "יש לה את" נפסל על ידי אחדים ממתקני הלשון, שכן להבנתם בעברית המילה "יש" היא הנשוא, ומה שיש הוא הנושא, ואילו "את" באה לפני מושא ישיר בלבד, ולכן לשיטתם יש לומר, למשל, "יש לי הספר" ולא "יש לי את הספר". יעל רשף מצאה תיעוד הן לקיומו של מבנה זה והן לפסילתו על ידי מתקני הלשון כבר ב-1911; ללשון הכתובה הנורמטיבית נכנס הביטוי כנראה רק בשנות ה-60.

## ביקורת
רועי בן מנחם, ראש תחום עבודת רחוב בעמותת עלם, טען כי הפזמון החוזר בשיר, "זה ברור שהיא עונה לי כן", מזלזל במין הנשי וכי על הבנות להבין כי אין הן נדרשות לענות "כן". בכתבה באתר "דבר ראשון" טענה גל סלע, מחנכת וחברה בתנועת דרור ישראל, כי השיר מציג מסר סקסיסטי, שמשמעותו - תפקיד האישה לומר "כן", אם רק יחזור הגבר על מעשיו מספיק. גם באתר ynet נטען שהשיר מציג סקסיזם.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 2015
קטגוריה:סינגלי בכורה מ-2015
קטגוריה:שירי סטטיק ובן-אל תבורי
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי סטטיק
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי סטטיק
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי ג'ורדי
קטגוריה:וידאו קליפים שבוימו על ידי רומן בוצ'אצקי
קטגוריה:שירי אהבה בעברית
קטגוריה:שירי היפ הופ בעברית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת Mobile1 Music
רפאל שלמה לניאדו (1876–1925)

הרב **רפאל שלמה לניאדו** (1876 – 1925) היה מקובל, ראש הישיבה הראשון של ישיבת פורת יוסף וישיבת "אוהל מועד", חבר אספת הנבחרים וועד העדה הספרדית בירושלים.

## ביוגרפיה
נולד בשנת 1876 (ה'תרל"ו) בחלב שבסוריה לרב מאיר לניאדו, נצר למשפחת לניאדו - משפחת רבנים ידועה. בצעירותו למד והתחנך אצל הרב יוסף ידיד הלוי ואצל הרב עזרא חמווי. נישא לזינבול בת הרב אברהם עבאדי, וייסד יחד עם אליהו יוסף שמאע והרב מאיר נחמד את חברת "צדקה ומרפא" בחלב, שייסדה בעיר בית חולים, ומטרתה הייתה לסייע לחולים ועניים.

עלה לישראל בשנת 1900 (ה'תר"ס) והשתכן בירושלים. בתקופה זו החל לעסוק בהוראה כמורה לתלמידים בתלמוד תורה של עדת הבוכרים בירושלים, במשך שנים רבות. לאחר ייסוד ישיבת "אוהל מועד" בירושלים בשנת 1907 (ה'תרס"ז), מונה לשמש בה כראש הישיבה, עד לשנת 1914 (ה'תרע"ד), בה פורקה הישיבה בשל מצבה הכלכלי בעקבות פרוץ מלחמת העולם הראשונה. בתקופה זו שימש כמורה לתלמוד בבית המדרש דורש ציון ובישיבת "ציון" שבירושלים.

עם פתיחת ישיבת פורת יוסף, החל לשמש בה כראש הישיבה בחודש אפריל 1923 (אייר ה'תרפ"ג), לאחר שתלמידי ורבני ישיבת "אוהל מועד" עברו אליה עמו.

בין עיסוקיו למד את תורת הקבלה אצל הרב אברהם חיים עדס, ומדי יום היה לומד בחברותא עם הרב אצלאן עדיף. כן שימש כחבר אספת הנבחרים וחבר וועד העיר ליהודי ירושלים.

בחודש ינואר 1912 נבחר לשמש כחבר בוועד העדה הספרדית בירושלים לצד הרבנים אברהם ביג'אג'ו, דוד פאפו, יוסף מרדכי הלוי, חנניה גבריאל, ויוסף שאול אלישר.

הלך לעולמו לאחר מחלה ב-9 בפברואר 1925 (ט"ו בשבט ה'תרפ"ה), ונקבר בהר הזיתים שבירושלים.

בנו עו"ד מאיר לניאדו שימש כנשיא ועד העדה הספרדית בירושלים, ובנו אברהם שימש כמזכיר ועד העדה בעיר, ולאחר מכן כמזכיר הלשכה הערבית המאוחדת של הסוכנות היהודית לא"י. הרב רפאל שלמה לניאדו הראשון היה אחיו של אב סבו מצד אביו.

## תלמידיו
* הרב אברהם הררי רפול
* הרב דוד ציון לניאדו
* הרב יעקב עדס
* הרב עזרא עטייה
* הרב עזרא חוצני
* הרב יוסף אזולאי
* הרב עזרא עדס
* הרב משה יוסף עדס
* הרב עזרא שרים
* הרב נתן סאלם
* הרב אהרון הררי רפול
* הרב דוד הררי רפול

## חיבוריו
* **חיי שלמה** - חידושי תורה, הודפס בספר "מחלב הארץ", ה'תשכ"ו
* **עטרת שלמה** - חידושים, דרושים על הש"ס, דרושים לחגים והספדים, הודפס בספר "עלה עזרא" בהוצאת מכון חי
חיבורים נוספים שלו על הש"ס, דרושים וציונים הודפסו בגליונות המאסף בעריכת הרב בן ציון קואינקה, בין השנים ה'תרנ"ו - ה'תרס"ב.

## לקריאה נוספת
* משה בצרי, **ליקוטי המליץ**, הוצאת מכון הכתב, ירושלים התשס"ה (עמ' 107 - 117)
* משה דוד גאון, י**הודי המזרח בארץ ישראל**, חלק ב' (עמ' 814 - 815)
* גדעון גילקרוב, **האיר המזרח** - לדמותם של רבותינו הספרדים בדורות האחרונים, ירושלים ה'תשס"ב (חלק א', עמ' 32 - 33)

## קישורים חיצוניים
* תולדות חייו של הרב רפאל שלמה לניאדו, בספר ליקוטי המליץ, באתר HebrewBooks
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מקובלים
קטגוריה:רבני ארם צובא
קטגוריה:ראשי ישיבה
קטגוריה:ישיבת פורת יוסף
קטגוריה:ראשי ישיבה ספרדיים
קטגוריה:ראשי ישיבת פורת יוסף
קטגוריה:אנשי העלייה הראשונה
קטגוריה:חברי אספת הנבחרים הראשונה
קטגוריה:אנשי ועד העדה הספרדית בירושלים
קטגוריה:אנשי ועד העדה הספרדית בישראל
רפאל שלמה
קטגוריה:רבנים ספרדיים
קטגוריה:רבנים ספרדיים ארץ-ישראלים
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1876
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1925
בוה (מחוז)

**מחוז בוה** (בנאורית: **Boe**) הוא אחד מ-14 מחוזות נאורו. 

מבחינה גאוגרפית, מחוז בוה ממוקם בדרום מערב האי נאורו. המחוז גובל מצפון במחוז אייוו, מדרום ביארן, ממזרח בבואדה ובמערב באוקיינוס השקט.

המחוז משתרע על שטח של 0.5 קילומטר רבוע, מה שהופך אותו למחוז הקטן בנאורו. אוכלוסייתו מונה 950 אנשים. גובה המחוז מעל פני הים הוא 5 מטר.

במחוז נולד נשיא נאורו בארון וואקה. 

## ראו גם
* גאוגרפיה של נאורו

## קישורים חיצוניים

2017 02
קטגוריה:נאורו: מחוזות
בית הכנסת בפלובדיב

שמאל|ממוזער|250px|פנים בית הכנסת בפלובדיב כפי שצולם ב-2010
[שמאל|ממוזער|250px|הרב [שמואל בנימין בכר מברך את דוד בן-גוריון בעת ביקורו בבית הכנסת ציון (דצמבר 1944)]]
**בית הכנסת הספרדי ציון - קהל חדש** (בלאדינו: **Kal Nuevo/Muevo**) הוא בית הכנסת היחיד הפועל בעיר פלובדיב בבולגריה ואחד מהשניים הפעילים בכל בולגריה.

## היסטוריה

יהודים התגוררו בפלובדיב מהמאה ה-2 ועד לשלהי המאה ה-6 וחזרו להתגורר בעיר מראשית המאה ה-13. לאחר תום מלחמת העצמאות של בולגריה הפכה פלובדיב לבירת המחוז העות'מאני האוטונומי רומליה המזרחית, ולעיר הגיעו כ-400 פליטים יהודים שנמלטו ממקומות אחרים מחמת הקרבות. בעיר התקיימה קהילה ספרדית גדולה וקהילה אשכנזית קטנה. ב-1892 מנתה הקהילה 2,696 נפשות. רובם התרכזו בשכונה היהודית שנקראה "אורטה מיזאר".

בראשית המאה ה-20 פעלו בפלובדיב 6 בתי כנסת.
* בית הכנסת הספרדי "ישורון" שכונה "קהל גדול" (לאדינו: Kal Grande). המבנה נהרס בשנות ה-60 של המאה ה-20 ובמקום נבנו בתי מגורים.
* בית הכנסת הספרדי "ציון" "קהל חדש" (לאדינו: Kal Nuevo/Muevo). בבנייתו הוחל בשלהי 1886 והיא הושלמה ב-1892. בית הכנסת הפך למרכז הפעילות הקהילתית ונערכו בו כנסים ועצרות. בנרטיב ההיסטורי של יהודי פלובדיב, זכור ביקורו של דוד בן-גוריון בעיר בדצמבר 1944. בן-גוריון התארח בבית הכנסת ציון ונאם בפני בני הקהילה. המקום היה צר מלהכיל את כולם ואלפים נותרו מחוץ למבנה כאשר הם צובאים על הפתחים, חלונות בית הכנסת, החצר והרחובות הסמוכים.
* בית הכנסת "המדרש" אשר כונה "שבת אחים".
* בית הכנסת של יוצאי קרלובו - איל קאל דה לוס קרלוברים (לאדינו: Kal Di Los Karlovarim), בבית כנסת זה התפללו בני קהילת קרלובו שנמלטו לפלובדיב מחמת המלחמה העות'מאנית רוסית (1878-1877).
* בית הכנסת שבתוך "בית המדרש התאולוגי היהודי".
* לצידו של בית הכנסת של יוצאי קרלובו, שכן בית כנסת קטן נוסף שכונה "קאל די לוס מפטירים" - קהל מפטירים.

בתקופה העות'מאנית ובשנים הראשונות שלאחר עצמאות בולגריה נהוג היה גם לקיים תפילות בביתן של משפחות נוטאבלים מקרב הקהילה אשר בביתן היה ארון קודש. מהן ניתן למנות את המשפחות: אסא, רומנו ומיטרני.

## המבנה
בית הכנסת ציון הוקם על חורבות בית כנסת שהיה קיים מראשית המאה ה-18. הוא נבנה בסגנון אדריכלי עות'מאני. במרכזו 4 עמודי תמך דמויי שיש התומכים בתקרה המעוטרת באופן דמוי כיפה. בסוף המאה ה-20 שוקם מבנה בית הכנסת והוא נותר היחיד הפעיל בעיר. בית כנסת ציון ובית הכנסת בסופיה הם היחידים הפעילים בכל בולגריה.

## קישורים חיצוניים

* 
* סיור פנורמי בחצר בית הכנסת, באתר plovdivbg.info
* בית הכנסת בפלובדיב, בתוך אתרי מורשת יהודית בבולגריה באתר jewish-heritage-europe 

## הערות שוליים

פלובדיב
פלובדיב
קטגוריה:פלובדיב
מייק ודייב מחפשים דייט

**מייק ודייב מחפשים דייט** (באנגלית: **Mike and Dave Need Wedding Dates**) הוא סרט מסוגת קומדיה-רומנטית שבויים על ידי הבמאי ג'ייק זומנסקי.
הסרט צולם בלוס אנג'לס ויצא לאור ב-8 ביולי 2016.

## עלילה
האחים מייק (אדם דווין) ודייב (זאק אפרון) הם אנשי מכירות של משקאות שתעלוליהם הורסים התכנסויות משפחתיות. חתונתה של אחותם גיני מתקרבת, וההורים שלהם אומרים להם שהם חייבים להביא בנות זוג לחתונה כדי להימנע מתעלולים. מייק ודייב מפרסמים הודעה לנשים שמעוניינות להיות בנות זוגם ולבוא איתם לחתונה שבהוואי. המודעה נעשית ויראלית.

בינתיים, טטיאנה (אוברי פלזה) ואליס (אנה קנדריק) הן בנות עצלניות שאוהבות להשתכר. טטיאנה רואה את המודעה של האחים בטלוויזיה ומחליטה כי טיול חינם היא החופשה שהן צריכות. הן מנקות את עצמן ומנסות להיראות מכובדות ונשיות. כדי לקבל את תשומת הלב של מייק ודייב, טטיאנה משליכה את עצמה מול מכונית נוסעת מחוץ לבר שבו האחים נפגשים עם נשים. לאחר מכן האחים חושבים שמייק הציל את חייו של טטיאנה, וכל הרביעייה יצאו לדייט. טטיאנה התחזתה למורה בבית ספר, ומפלרטטת עם מייק. אליס, שמתחזה למנהלת קרן גידור, חושבת שלשכב עם דייב הוא בדיוק מה שהיא צריכה להתגבר על הארוס לשעבר שלה, שעזב אותה מתחת לחופה. לאחר הדייט מזמינים האחים את אליס ואת טטיאנה להוואי, כפי שציפו.

בהוואי, טטיאנה ואליס מקסימות אל משפחת האחים, ובמקביל מייק וטרי, דודו הדו-מיני, מתחילים להתחרות על תשומת הלב של טטיאנה.

במהלך החופשה נוצרים שקרים ומריבות בין האחים בשל הגילוי שהבנות ניצלו אותם רק בשביל החופשה.

## שחקנים

## הכנסות
הסרט היה בעל תקציב מוגבל בשווי $33מיליון דולר. הסרט זכה להצלחה רבה בקרב הקהל ואף הגיע להכנסה של $77 מיליון דולר.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קומדיה רומנטית
צבי הירש הלר

הגאון מוהר"ר **צבי הירש** **העללער** זצ"ל (נודע בכינויו: **ר' צבי הירש חריף**; ה'תקל"ו, 1776 - כ"ה בתשרי ה'תקצ"ה) היה ראש ישיבה בבראד ורב בערי אונגוואר ובאניהאד. בחודשי חייו האחרונים, רבה של אובן ישן. נודע בספרו "טיב גיטין".

## ביוגרפיה
נולד בזאמושטש שבפולין לר' אריה ליב והינדל. אביו היה ראש בית הדין בזאמושטש ולימים ראב"ד ראווא. בן אחותו היה הג"ר מרדכי מארדוש וויינרעב, ובת אחותו הרבנית ליבא מאליא הייתה אשת הגאון ר' שלמה קלוגער. 

נשא לאת מרת חיה. אחר נישואיו דר ביעריסלאב ולמד שם בבית המדרש עם הרב יעקב אורנשטיין.

בגיל צעיר מאוד התמנה כרבה של בריגל. בתחילה נמנה עם ה'מתנגדים' לחסידות, אך בסוף ימיו אם כי לא הצטרף לתנועת החסידות אך הפסיק להתנגד לה, ועוד היה בקשר טוב עם המאור ושמש ונתן הסכמה לספרו. בשנת ה'תקע"ט (1819) התמנה כראש ישיבה בברודי, ישיבה שנפתחה בניסיון למשוך תלמידים מבני הקהילה כדי שלא ילמדו בבית הספר שעתיד היה לקום בעיר ברוח תנועת ההשכלה היהודית. בשל עלילה של ראשי בית הספר הריאלי, שהוא מלמד מספרים שנאסרו בידי הרשויות, גורש מן העיר בידי השלטונות.

היגר להונגריה והתמנה כרבה של אונגוואר. הוא היה מייסדה של ישיבת אונגוואר שברבות השנים הייתה לאחת הישיבות הגדולות בהונגריה. באונגוואר אסף לביתו את שלמה גאנצפריד שהתייתם בילדותו משני הוריו, והיה לתלמידו ולבן טיפוחיו. מאונגוואר הוזמן לכהן כרבה של בוניהד במקום רבי וולף בוסקוביץ'. אך לאחר כמה שנים חזר לאונגוואר. בתמורה לוויתור על רב העיר, שילמה קהילת אונגוואר את חובותיה של קהילת בוניהד שהסתכמו באלפיים זהובים. זמן קצר לאחר חזרתו לאונגוואר, עבר לכהן כרבה של אובודה (אובן ישן) שעדיין לא התאחדה לתוך בודפשט, משרה שהתפנתה עם פטירת הרב משה מינץ ועמדה פנויה. לדרישת קהילת אונגוואר שילמה קהילת אובודה את הסכום שנדרש לכיסוי חובותיה של קהילת בוניהד.

אך הוא לא האריך ימים באובן ישן, ונפטר בכ"ה בתשרי ה'תקצ"ה, 28 באוקטובר 1834. שנה לאחר פטירתו נישאה אלמנתו לרבי משה סופר, "החת"ם סופר".

בנו, הרב מנחם דב הלר, היה רבה של קהילת אלמאש בהונגריה (נפטר בשנת ה'תרי"ט).

## מתלמידיו

* רבי משה יעקב שארף - אב"ד זאטור ואשפצין ומחבר "דרכי יושר", תלמידו מתקופת בריגל
* רבי ישראל הלל אב"ד גריבוב, אף הוא תלמידו מבריגל
* רבי מאיר צבי ויטמאיר - אב"ד סאמבור, מחבר "שו"ת רמ"ץ"
* רבי צבי הירש מליסקא - מחבר "אך פרי תבואה"
* רבי שלמה גאנצפריד
* רבי צבי הירש חיות
* רבי אהרן משה טויבש
* חתנו, רבי אברהם יצחק ויינברגר - מחבר "מלל לאברהם" ו"פני יצחק" ורבה של קליינווארדיין
* רבי עזרא צורף - מחבר "זכרון טוב" וראב"ד סרדהלי
* רבי יהודה אריה לוינגר - רבה של קרוסנו ומחבר "ארחות חיים"
* רבי משה פירסט - רבה הראשון של מאראש-ואשרהעלי ומחבר "מראה משה" שו"ת וחידושים
* רבי זעקל פולק - ראש ישיבות סרדאהלי ובוניהד
* רבי שלום רוזנפלד מקמינקא
* רבי יואל אונגר - אב"ד פאקש
* רבי צבי הירש גויטיין - מחבר "ידי משה" ואב"ד העדיעס
*רבי שמואל קרויס אב"ד ואגאש

## מכתביו
* 
** 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## לקריאה נוספת
* דוד הלחמי, **חכמי ישראל**, תל אביב תשי"ח, ערכו בעמ' רנה-רנו

## קישורים חיצוניים

* 
* ר' צבי הירש העליר - ר' הירשל'ה חריף, בתוך: ספר הזיכרון לקהילת ראווה רוסקה, באתר ספריית העיר ניו יורק, עמ' 68–69
* 
* 
* שמואל הכהן וינגרטן הלר, צבי הירש בEncyclopaedia Judaica 
* Heller Cwi Hirsz 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים פולנים
קטגוריה:רבנים הונגרים
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:בודפשט: רבנים
קטגוריה:ברודי: רבנים
קטגוריה:אונגוואר: רבנים
קטגוריה:בונהאד: רבנים
קטגוריה:ילידי 1776
קטגוריה:נפטרים ב-1834
צבי הירש חריף

רבי **צבי הירש חריף** היה כינויים של כמה ראשי ישיבה במאות ה-18 וה-19.

קטגוריה:פירושון אישים
צפע אירופאי

**צפע אירופאי** (שם מדעי: *Vipera berus*) הוא מין נחש ארסי ממשפחת הצפעיים. זהו נחש ארסי החי באירופה ואחד משלושת מיני הנחשים החיים בבריטניה.

נחש זה מצוי בכל מערב אירופה וכן מצפון אסיה ועד מזרח אסיה. הוא מצוי באזורי מחיה שונים, הוא בעל תפוצה רחבה ואינו בסכנת הכחדה.
## מאפיינים
אורכו של הצפע האירופאי בין 60–90 סנטימטרים ומשקלו בין 18–50 גרם. הוא בעל רצועות כהות עם קשקשים זהובים עד אפורים-כסופים. צפע זה הוא טורף. הוא ניזון בצעירותו מעכבישים וחסרי חוליות נוספים, ובהתבגרו ניזון מצפרדעים, לטאות ונחשים קטנים, וכן מעופות ויונקים קטנים. צפע זה עוזר לאדם לווסת את אוכלוסיית המזיקים, כמו עכברים. הוא איננו אגרסיבי, ויכיש בני אדם רק כאמצעי הגנה. עקב החפיפה הגבוהה עם האדם ישנם הרבה מקרי הכשה שלו מדי שנה. אולם, ארסו חלש יותר משל רוב הצפעים, ומספר מועט מאוד של מקרי מוות נגרמים כתוצאה מהכשתו.

## תת-מינים
* *V. b. berus *
* *V. b. bosniensis*
* *V. b. sachalinensis*

## גלריה

Rästikupoeg.JPG
Blå Huggorm.JPG
Benny Trapp Vipera berus.jpg
Berus ambientata.jpg
Loch Shin adder.JPG


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:צפעונים
קטגוריה:רוסיה: זוחלים
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: זוחלים
קטגוריה:אוסטריה: זוחלים
קטגוריה:קרואטיה: זוחלים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
קולין ג'וסט

**קולין קלי ג'וסט** (באנגלית: **Colin Kelly Jost**; נולד ב-29 ביוני 1982) הוא שחקן, קומיקאי ותסריטאי אמריקאי. ידוע בעיקר מתפקידו בתוכנית המערכונים "סאטרדיי נייט לייב", שם הוא משמש ככותב ומגיש "עדכון סוף השבוע".

## ביוגרפיה
ג'וסט נולד וגדל בסטטן איילנד, ניו יורק שבארצות הברית למשפחה נוצרית-קתולית. יש לו אח אחד, קייסי ג'וסט, שאף הוא תסריטאי ושחקן. אמו, קרי ג'יי. קלי היא קצינת הרפואה הראשית במחלקת הכבאות של העיר ניו יורק ורופאה בסטטן איילנד ואביו, דניאל איי. ג'וסט הוא מהנדס ומורה לשעבר.

## קריירה
ב-2005, מעט לאחר שסיים את לימודיו בהרווארד, החל לעבוד ב"סאטרדיי נייט לייב" ככותב, ובהמשך הפך לאחד מהכותבים הראשיים שם. במהלך פגרת הקיץ טרם עלתה העונה של שנת 2012–2013, הוא נשאל על ידי המפיק לורן מייקלס אם יוכל לעשות את פינת "עדכון סוף השבוע", משום שאחד המנחים של הפינה, סת' מאיירס, עזב את התפקיד כדי להנחות תוכנית אירוח. ג'וסט קיבל את התפקיד והחליף את מאיירס החל מהפרק של ה-1 במרץ 2014. בנוסף לעבודתו ב"עדכון סוף השבוע" עשה ג'וסט הופעת קמאו קצרה באחד המערכונים כג'ון קייסיק.

כסטנדאפיסט הופיע קולין ב"מאוחר בלילה עם ג'ימי פאלון" כמו כן גם ברשתות TBS ו-HBO. הוא נבחר כ"פנים החדשות״ של פסטיבל Just for Laughs בשנת 2009, והופיע מספר פעמים בפסטיבל זה לאחר מכן. ג'וסט כתב בעיתונים שונים, ביניהם הניו יורקר, הניו יורק טיימס והפינגטון פוסט. הוא כתב גם את התסריט של הסרט "קיץ בסטטן איילנד" משנת 2015 ואף הופיע בו בתפקיד קטן. כמו כן הופיע בתפקיד שולי בקומדיה הרומנטית "המדריך לסינגלס" משנת 2016.

בשנת 2024 שיחק בתפקיד קטן לצד אשתו בסרט הדרמה התקופתי "קח אותי לירח" (אנ').

## פרסים והוקרה
ג'וסט היה מועמד לחמישה פרסי אמי. הוא זכה בפרס פיבודי בשנת 2009, וכן זכה בארבעת פרסי גילדת הכותבים של אמריקה (עבור השנים 2007, 2009, 2010 ו-2017) עבור עבודתו ב"סאטרדיי נייט לייב".

## חיים אישיים
מאז דצמבר 2017 הוא בזוגיות עם השחקנית האמריקאית-יהודייה סקרלט ג'והנסון, ובמאי 2019 הם הכריזו על אירוסיהם. הם נישאו בחודש אוקטובר 2020 ובאוגוסט 2021 הודיעו שג'והנסון בהריון. ב-18 באוגוסט 2021 הודיעו הזוג שנולד להם בן. לה בת נוספת מנישואיה הקודמים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:סטטן איילנד: אישים
קטגוריה:סטנדאפיסטים אמריקאים
קטגוריה:תסריטאי טלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:זוכי פרס פיבודי
קטגוריה:סאטרדיי נייט לייב
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1982
הדיוויזיה ה-61 (ורמאכט)

**הדיוויזיה ה-61** (בגרמנית: **61. Infanterie-Division**) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הורמאכט אשר לחמה במלחמת העולם השנייה. החל מאוקטובר 1944 נקראה **דיוויזיית פולקסגרנדיר ה-61**.

## היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה ב-16 באוגוסט 1939 וכמפקדה הראשון מונה זיגפריד הניקה. בספטמבר של אותה שנה השתתפה הדיוויזיה במערכה בפולין כחלק מהקורפוס הראשון אשר היה חלק מהארמייה השלישית של גאורג פון קיכלר. הדיוויזיה נלחמה במהלך קרב מלאווה, ולאחר מכן חצתה את הנהר נרב ליד פולטוסק, ונשאר עד סוף המערכה בקרבת ורשה. ב-1940 השתתפה הדיוויזיה במערכה על צרפת ועל ארצות השפלה כחלק מהקורפוס הרביעי אשר היה חלק מהארמייה השישית של ולטר פון רייכנאו. הדיוויזיה השתתפה בקרב על בלגיה, וסייעה לכוחות המוטסים בקרב על מצודת אבן אמאל. לאחר כיבוש בלגיה חדרה הדיוויזיה לצרפת והשתתפה בהתקדמות אל דנקירק. לאחר מכן שימשה הדיוויזיה ככוח כיבוש בברטאן. 

ב-1941 הועברה הדיוויזיה לפרוסיה המזרחית, וביוני של אותה שנה השתתפה במבצע ברברוסה כחלק מהקורפוס ה-26 אשר היה חלק מהארמייה ה-18 של קיכלר. הדיוויזיה השתתפה בכיבוש אסטוניה, ולאחר מכן ב"ניקוי" הכוחות הסובייטיים מאיי הים הבלטי. הדיוויזיה השתתפה במצור על לנינגרד, ונותרה באזור עד ינואר 1944 עת המתקפות הסובייטיות אילצו את הגרמנים לסגת חזרה אל אסטוניה. הדיוויזיה לחמה בהצטיינות בקרבות סביב נרב, ובאוקטובר של אותה שנה שונה שמה ל**דיוויזיית פולקסגרנדיר ה-61**. הדיוויזיה המשיכה להילחם בקרבות הנסיגה כנגד הסובייטים, ונכנעה עם סיום המלחמה בפרוסיה המזרחית.

## מפקדים

## קישורים חיצוניים
* הדיוויזיה ה-61 באתר lexikon-der-wehrmacht 
* הדיוויזיה ה-61 באתר Axis History 

61
רפאל שלמה לניאדו (1793)

הרב **רפאל שלמה לניאדו** הראשון (ת"ע בערך – תקנ"ד; 1710–1793) היה דיין ורב העיר חלב שבסוריה, מגדולי הרבנים והדיינים בעיר.

## ביוגרפיה
נולד בחלב שבסוריה לרב שמואל לניאדו ששימש כרב העיר, בן למשפחת לניאדו - משפחת רבנים ידועה. בצעירותו למד והתחנך אצל הרב שמואל דוויק הכהן.

בשנת ה'ת"ק (1739) או ה'תק"י (1749) החל לשמש כרב העיר חלב, וכדיין בבית הדין המקומי לצד הרב יהודה קצין והרב ישראל בן אלישע דילובין.

נודע בפסיקתו כלפי יהודים ממוצא אירופאי שעברו להתגורר בחלב וכונו "פראנקוס", המטילה עליהם חובת מס ככלל חברי הקהילה היהודית בעיר. פסיקה זו עוררה מתיחות ומחלוקת בקרב יהודי העיר ורבניה, ששיאה הגיע לאחר שהוריש את הרבנות לבנו. קיבל שאלות מכל הקהילות היהודיות שבסוריה ועיראק, והתכתב עם רבנים שונים מרחבי העולם בתקופה ההיא, ביניהם החיד"א.

שימש כדיין ורב העיר במשך 54 שנים, עד שהוריש את התפקיד לבנו הרב אפרים לניאדו, עוד בחייו, בשנת ה'תקמ"ז. נפטר בז' בטבת ה'תקנ"ד, 10 בדצמבר 1793.

תלמידו המפורסם הוא הרב צדקה חוצין (הראשון).

## חיבוריו
* **בית דינו של שלמה** - שו"ת. קונסטנטינופול ה'תקל"ה.
* **לחם שלמה** - חידושים. קונסטנטינופול ה'תקל"ה
* **המעלות לשלמה** - דרושים. קושטאנדינה ה'תקל"ה
* **כסא שלמה** - שו"ת. ירושלים ה'תרס"א

## לקריאה נוספת
* משה בצרי, **ליקוטי המליץ**, הוצאת מכון הכתב, ירושלים ה'תשס"ה (עמ' 64 - 82)
* ח. מקובר, **חכמי ארם צובא** - מסכת חייהם המופלאה של מאורי האומה שחיו בארם צובא, ירושלים ה'תשס"ג (עמ' 73 - 81)

## קישורים חיצוניים
* לניאדו, רבי רפאל שלמה, באתר דעת
* תולדות חייו של הרב רפאל שלמה לניאדו הראשון, בספר ליקוטי המליץ, באתר HebrewBooks

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רבני ארם צובא
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:דיינים
קטגוריה:מחברי ספרי דרוש
רפאל שלמה
קטגוריה:נפטרים ב-1793
קטגוריה:רבנים ספרדיים
אידומיאה

טקסט=החלוקות הרומיות של א"י וסביבתה, מאה ראשונה לספירה|ממוזער
**אִידוּמיאָה** (בלטינית: **Idumaea**) הייתה יחידה מנהלית יוונית בדרום ארץ ישראל שבו גרו אדומים בתקופה ההלניסטית.

יש טוענים שהמקום היה מיושב כבר בתקופה הפרסית, על פי אוסטרקונים מן המאה הרביעית לפנה"ס שנתגלו במרשה (אך לא נמצא ביסוס היסטורי נוסף התומך בכך). במחקר מקובלת ההבדלה במונחים: "אדום" ו"אדומים" המשויכים לתחומי עבר הירדן המזרחי ולתקופת הברזל בארץ ישראל לבין אידומיאה ותושביה האדומיאים יושבי דרום יהודה בתקופה הפרסית וההלנסטית בארץ ישראל. אידומיאה מאוזכרת גם בתקופה הקלאסית (התקופה ההלניסטית ורומית) לתיאור חבל הארץ שמדרום ליהודה ושפלת יהודה, מקרית-גת ובית-גוברין, דרך חברון לערד. עם גלות בבל נדדו אדומים מערבה וצפונה ואכלסו שטחים אלו, שפונו מיהודים, בעוד האדומים עצמם נדחקו בדרום-מזרח מפני הנבטים.

דיודורוס סיקולוס הוא הראשון לתעד יחידה מנהלית בתחומי דרום יהודה המורכבת מאדומאים-אתניים הנהנים מחסות השלטון התלמי. הפפירוסים של זנון מאזכרים את שמה של אדומיאה שהייתה לתחנת ממכר של זנות, ועבדים צעירים בפיקוחו של זנון התלמי. בשיאה של התקופה ההלניסטית נשטף האזור בהשפעה יוונית חזקה,וזאת לצד התרבות השמית-כנענית, הדת האדומית, השפה הארמית והכתב העברי.

על פי מצגת השמות הפרטיים ממרשה ניתן להיווכח כי בתקופה הפרסית וההלניסטית כללה בתוכה אדומיאה מרכיבים אתניים, דתיים ותרבותיים מגוונים, והשמות כללו תמהיל של שמות ערביים כמו גם שמות שמים-מערביים, פיניקים, יהודאים, ומעט שמות מצריים. כשלקראת המאה השלישית לפנה"ס החלו להופיע כבר שמות יוונים, בעת המאה השנייה לפנה"ס לאחר הכבוש הסלווקי, עבר האזור כולו לשימוש בלשון היוונית שהפכה לשפת המסחר והמנהל העיקרית.

ברבות הימים נוצרו חיכוכים בין אידומיאה לבין יהודה: יהודה המכבי כבש את חברון, והשליט החשמונאי יוחנן הורקנוס הראשון הכניע את אידומיאה והביא לגיורם של האדומים. עיר הבירה, מרשה, פונתה מתושביה ואכלסה חיל-מצב חשמונאי. בין המתגיירים הייתה משפחתו של הורדוס, אשר מוצאה האדומי נחשב לו לרועץ בכל תקופת שלטונו, ולגנאי בתיאורים תלמודיים.

בתקופה הרומית, אידומיאה הייתה אחד משלושת החבלים שהרכיבו את הפרובינקיה יודיאה (לצד יהודה ושומרון). בשנת 358 צורפה לפרובינקיית פלשתינה סלוטאריס (Palaestina Salutaris), ובשנת 409 לפרובינקיית פלשתינה טרטיה, בעוד יהודה ושומרון היו חלק מפלשתינה פרימה.

## קישורים חיצוניים
* עיר היושבת בהר ובמישור,מאת: פ.יוסף, למרחב⁩⁩, 14 פברואר 1958
* תוכנית מקדשי ערד ולכיש, למרחב⁩⁩, 22 ספטמבר 1968

## הערות שוליים

קטגוריה:פרובינקיה יודיאה
שר החוץ של רוסיה

**שר החוץ של רוסיה** (ברוסית: **Министр иностранных дел Российской Федерации**) הוא ראש משרד החוץ של רוסיה, הגוף המנהל את מדיניות החוץ הרוסית. השר מייצג את המדינה בחתימת חוזים והסכמים בינלאומיים.

שר החוץ אחראי לניהול ענייני החוץ ומדיניות החוץ של הפדרציה הרוסית, מוסר תשובות לפניות הציבור, על מינוי, התקשרות והנחיה של צירים וקונסולים של רוסיה ועל ניהול משא ומתן עם מדינות אחרות. בנוסף הוא אחראי על יחסי המדינה עם מדינות חבר העמים וקידום האינטרסים הרוסיים בחו"ל. במשך שנים נחשב תפקיד שר החוץ לתפקיד החשוב ביותר הן בתקופת האימפריה הרוסית כאשר במקביל לכהונתו כשר חוץ כיהן גם כקנצלר האימפריה הרוסית והן בתקופת ברית המועצות, כאשר לשר החוץ הסובייטי נודעה השפעה רבה.

ב-9 במרץ 2004 מונה סרגיי לברוב לתפקיד והוא נחשב לשר הוותיק ביותר בממשלת רוסיה.
## הגדרת התפקיד
שר החוץ של רוסיה הוא שר ממשלתי העומד בראש משרד החוץ ותפקידו הוא לייצג את ממשלת רוסיה בעולם וליישם את מדיניות החוץ שמתווה על ידה. מאחר שנשיא המדינה הוא הגורם המרכזי שקובע את מדיניות החוץ, נתפס שר החוץ כמי שמייצג אותו אישית, במיוחד בעת שזה נפגש עם שרים וראשי מדינות זרים.

שר החוץ נדרש להיות דמות ייצוגית בתחומי המדינה ומחוצה לה ובתור מי שנחשב לדיפלומט הבכיר והראשון של רוסיה הוא מרבה לייצג את המדינה ועמדותיה בכנסים, פגישות אישיות ופגישות פסגה, שבהם נוכחים אישים בכירים מעצבי מדיניות ודעת קהל.

שר החוץ הוא אחד התפקידים המשפיעים במדינה והיו כאלה שכיהנו בתפקיד שר החוץ ולאחר מכן כיהנו גם כראש ממשלת רוסיה בתקופה אחרת בחייהם, כדוגמת יבגני פרימקוב.

## שרי החוץ של רוסיה

## גלריה

קובץ:Andrey Kozyrev 1992.jpg|אנדריי קוזירב
קובץ:E Primakov 03.jpg|יבגני פרימקוב
קובץ:Igor Ivanov.jpg|איגור איוואנוב
קובץ:Sergey Lavrov September 2014.jpg|סרגיי לברוב


## קישורים חיצוניים

* אתר משרד האוצר של רוסיה

*
קטגוריה:משרות פוליטיות ברוסיה
שגריר רוסיה באומות המאוחדות

**שגריר הפדרציה הרוסית באומות המאוחדות** (ברוסית: **Постоянный представитель Российской Федерации при Организации Объединённых Наций**) הוא האדם העומד בראש המשלחת של רוסיה לאומות המאוחדות. מבחינה פורמלית, התפקיד מוכר יותר בשם "**הנציג הקבוע של הפדרציה הרוסית לאומות המאוחדות**". נציג זה הוא בדרג שגריר. השגריר הראשון שייצג את המדינה באו"ם היה שגריר ברית המועצות באו"ם אנדריי גרומיקו, שמונה ב-10 באפריל 1946.

על הנציג הקבוע של רוסיה לייצג את המדינה במועצת הביטחון של האו"ם וברוב המכריע של התכנסויות העצרת הכללית, למעט מקרים נדירים בהם דרג בכיר יותר בממשל הרוסי מייצג את רוסיה (כגון שר החוץ או נשיא רוסיה).

השגריר באו"ם, יחד עם כל שגרירי רוסיה, ממונה על ידי נשיא רוסיה בצו נשיאותי. דיפלומטים ופוליטיקאים בולטים רבים שירתו בתפקיד זה, ובהם ויטאלי צ'ורקין, יולי וורונצוב, אנדריי דניסוב וסרגיי לברוב.

מאז 27 ביולי 2017, שגריר רוסיה הנוכחי באו"ם הוא וסילי נבנזיה.

## תפקיד השגריר
תפקידיו העיקריים של השגריר הם:
# ייצוג מדינתו
# שמירה על האינטרסים שלה ועל אזרחיה הנמצאים בחו"ל במסגרת המותר לפי כללי המשפט הבינלאומי
# ניהול משא ומתן
# לימוד תנאי החיים המדיניים, החברתיים, הכלכליים והתרבותיים במדינת שירותו, עמידה על הלכי הרוח השוררים בה ודיווח על כך לשולחיו
# טיפוח יחסים עם חוגים בעלי השפעה במדינת שירותו במגמה להביא להגברת האהדה למדינתו, לאוכלוסייתה, לערכיה ולמדיניותה ולהביא להבטחת תמיכתם הפעילה של חוגים אלו באינטרסים של מדינתו. 

התכונות הדרושות לשגריר מקצועי כדי למצות את מיטב הכישורים שיאפשרו לו לשרת בנאמנות את מדינתו: 
# אמינות מוחלטת – דיווח אמין ומדויק הוא לב פעולת השירות הדיפלומטי
# דייקנות
# קור רוח – היכולת להתגבר על רגשות איבה אישית, דעות קדומות. עליו לדעת לשלוט ברגשותיו וביצריו
# נאמנות – מוחלטת לממשלה אותה מייצג השגריר היא תנאי לקיום שירות דיפלומטי תקין

## שגרירי ברית המועצות ורוסיה באו"ם
### שגרירי ברית המועצות באו"ם

### שגרירי רוסיה באו"ם

## קישורים חיצוניים
* 

*
קטגוריה:משרות פוליטיות ברוסיה
פרדריק מקראקן

סר **פרדריק ניקולס ויליאם מקראקן** (; 18 באוגוסט 1859 - 8 באוגוסט 1949) היה לוטננט גנרל בצבא בריטניה אשר פיקד על כוחות במלחמת העולם הראשונה.

## ביוגרפיה
### תחילת דרכו
מקראקן נולד ב-18 באוגוסט 1859 במחוז קנט שבאימפריה הבריטית. הוא למד באקדמיה הצבאית המלכותית בסנדהרסט, וב-1879 התגייס לצבא בריטניה והוצב כלוטננט משנה ברגימנט הרגלים ה-49. בהמשך הועבר לרגימנט ברקשייר, ובשנה שלאחר מכן הועלה לדרגת לוטננט. ב-1882 לחם במלחמה האנגלו-מצרית, וב-1884 הועלה לדרגת קפטן. ב-1885 לחם במהלך המלחמה המהדית כנגד כוחותיו של מוחמד אחמד בסודאן, ועל חלקו בקרב טורפיק אוזכר בשדרים הרשמיים, והוענקה לו דרגת כבוד של מייג'ור. לקראת סוף השנה לחם גם בקרב גיניס. באפריל 1892 הוצב בברבדוס, וב-1897 הפכה דרגת המייג'ור שלו לקבועה.

עם פרוץ מלחמת הבורים ב-1899, הוא לחם עם הגדוד הראשון של רגימנט ברקשייר, וב-1901 מונה למפקד הגדוד השני ברגימנט. ב-1902 מונה למפקד חיל מצב אשר כלל כמה גדודים. על חלקו במהלך המלחמה, הוא הועלה לדרגת לוטננט קולונל וקיבל את אות השירות המצוין. ב-1905 הוא קיבל דרגת כבוד של קולונל, ופיקד על הגדוד ה-2 ברגימנט ברקשייר עד 1907. הוא הוצב למשך מפר שנים בהודו, וב-1911 הועבר לאירלנד. ב-1912 הוענקה לו דרגת כבוד של בריגדיר, והוא קיבל פיקוד על החטיבה השביעית.

### מלחמת העולם הראשונה

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914, היה מקראקן מפקד חטיבת הרגלים השביעית. הבריגדה שלו נכללה במסגרת הדיוויזיה ה-3 אשר הייתה חלק מהקורפוס ה-2 של חיל המשלוח הבריטי. הבריגדה נשלחה לחזית המערבית, והשתתפה בקרב לה קאטו אשר הסתיים בניצחון גרמני. הבריגדה כיסתה את נסיגת הקורפוס ה-2 במהלך הנסיגה הגדולה למארן. אדמונד אלנבי - מפקד חיל הפרשים של חיל המשלוח, התרשם מאוד מתפקודו של מקראקן, ובהמלצתו הוא הועלה באוקטובר לדרגת מייג'ור גנרל ומונה למפקח חיל הרגלים בחיל המשלוח. ב-1915 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-15 (הסקוטית). בניגוד לפיקודו המעולה על החטיבה השביעית, פיקודו על הדיוויזיה ה-15 היה לקוי. אחד המשקיפים תיאר אותו כ"חלש ועצלן". הוא פיקד על הדיוויזיה במהלך קרב לוס, הקרב על הסום וקרב אראס. ביוני 1917 מונה למפקד הקורפוס ה-13, הוא פיקד על הקורפוס עד מרץ 1918 עת מונה למפקד הפיקוד הסקוטי.

### אחריתו
ב-1922 פרש מהצבא בדרגת לוטננט גנרל. הוא נפטר ב-8 באוגוסט 1949, עשרה ימים לפני יום הולדתו ה-90.

ב-1887 נישא לאן יוסטון גלובר, אשר ילדה לו בן ושתי בנות. אן נפטרה ב-1923.

## קישורים חיצוניים
* תמונה של מקראקן 

קטגוריה:מעוטרי אות השירות המצוין
קטגוריה:מסדר האמבט: אבירים וגבירות מפקדים
קטגוריה:גנרלים בריטים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מפקדי גייסות בצבא בריטניה במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:ציון לשבח (בריטניה)
קטגוריה:מלחמות הבורים: אישים
קטגוריה:המלחמה המהדית: אישים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1859
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1949
אליפות גרמניה בכדורגל 1922

**אליפות גרמניה בכדורגל 1922** הייתה העונה ה-15 של התחרות.

מנצחות תחרויות אזוריות היו זכאיות להשתתף בתחרות.

למשחק הגמר הגיעו נירנברג והמבורג. המשחק הראשון הופסק בגלל החושך לאחר 189 דקות של משחק עם התוצאה 2:2. המשחק הנוסף התקיים ב-6 באוגוסט. במהלך המשחק שני כדורגלני נירנברג נפצעו (באותה תקופה לא היו החלפות), ושניים קיבלו כרטיס אדום. כתוצאה מכך, נירנברג נותרה עם שבעה כדורגלנים בלבד, המשחק הופסק, והתואר הוענק להמבורג. לאחר סדרת ערעורים של הקבוצות הוחלט על ביטול התוצאה ואף קבוצה לא הוכרזה כמנצחת.

## ארגון האליפות
האלופה של העונה הקודמת קיבלה זכות להשתתף בתחרות. בנוסף לכך, לתחרות העפילו מנצחות תחרויות אזוריות:

המשחקים נערכו בשיטת נוק-אאוט (מפגש יחיד בין הקבוצות).

## מהלך התחרות

## משחק הגמר
### המשחק הראשון

### המשחק השני

## כדורגלנים מצטיינים
מספר שחקנים כבשו 3 שערים וזכו בתואר מלך השערים של התחרות:
* הנס סמלר, ואקר מינכן (במשחק בודד)
* קרל שניידר, המבורג
* לודוויג ברוייל, המבורג
* אוטו הרדר, המבורג
* לואיטפולט פוף, נירנברג (פעם שנייה ברציפות)
* היינריך טראג, נירנברג (פעם שנייה בקריירה)

## קישורים חיצוניים
* נתונים מפורטים מאתר rsssf
* נתונים מאתר weltfussball

קטגוריה:עונות באליפות גרמניה בכדורגל
גרמניה
קטגוריה:1922 בגרמניה
ש"י עגנון – ש"ז שוקן: חילופי אגרות

**ש"י עגנון – ש"ז שוקן: חילופי אגרות** הוא קובץ  מכתבים שיצא על ידי הוצאת שוקן בשנת 1991, הקובץ מכיל את חילופי המכתבים בין ש"י עגנון והמו"ל שלו שלמה זלמן שוקן בין השנים תרע"ו – תשי"ט, 1916 — 1959. 

## על הספר
בשלהי 1915 הכיר מרטין בובר בין ש"ז שוקן לש"י עגנון, ומאז נוצרה ביניהם ידידות ארוכת שנים. שוקן, שהיה אדם אמיד, סייע בידי עגנון ודאג לפוטרו מטרדות הפרנסה כדי שיוכל להתמסר ליצירתו האמנותית. ב-1931 ייסד ש"ז שוקן בברלין הוצאת ספרים, שמטרתה העיקרית הייתה הוצאת ספריו של עגנון. 

במשך כיובל שנים עגנון ושוקן החליפו מכתבים, בספר מקובצים מכתבים אלו. המכתבים נותנים תמונה על יחסי שני האישים, על דמויות שפגשו, ביניהם מוזכרים אליעזר מאיר ליפשיץ, הרב קוק. ועל מאורעות התקופה. רעידת האדמה ב-1927 שבה נהרסה דירתו של עגנון
הספר כולל מבוא העוסק ביחסיהם של שני האישים.

## קישורים חיצוניים
* הספר באתר הוצאת שוקן

## הערות שוליים

קטגוריה:כתבי ש"י עגנון
קטגוריה:ספרי הוצאת שוקן
שר ההגנה של רוסיה

**שר ההגנה של רוסיה** (ברוסית: **Министр обороны Российской Федерации** – "שר ההגנה של הפדרציה הרוסית") הוא ראש משרד ההגנה של רוסיה, הגוף המנהל את הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית. השר אחראי לניהול ענייני הצבא והכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית ונחשב ליועצו הבכיר של נשיא רוסיה לענייני צבא והגנה.

שר ההגנה הנוכחי, שמונה לתפקיד במאי 2024,  הוא אנדריי בלואוסוב.

המשרה נוצרה במתכונתה הנוכחית ב-8 בספטמבר 1802 עם הקמת משרד המלחמה של האימפריה הרוסית ובראשו שר המלחמה. בשנת 1917 פוצל התפקיד והוגדר מחדש בשנת 1953 עם הקמת משרד ההגנה של ברית המועצות ובראשו שר. בשנת 1991 המשרה הפכה לשר ההגנה של הפדרציה הרוסית.

## הגדרת התפקיד
שר ההגנה של רוסיה הוא השר האחראי על משרד ההגנה של רוסיה. תפקיד זה נחשב לאחד התפקידים הבכירים בממשלת רוסיה, ובדרך כלל תפקיד מפתח בקבינט הממשלתי. מאז סוף המאה ה-18, כאשר הוקמה המשרה לראשונה, היא נקראה "שר המלחמה", ורק לאחר סיום מלחמת העולם הראשונה ומהפכת אוקטובר הוקמו קומיסריונים עממיים (עד 1945 כונתה המשרה "קומיסר ההגנה העממי"). משרד ההגנה של ברית המועצות ובראשו שר הוקם בשנת 1946.

שר ההגנה נחשב לתפקיד החשוב ביותר מבחינה פוליטית, ולעיתים עמד בראשו אף אזרח ללא רקע צבאי, כדוגמת סרגיי איבנוב ואנטולי סרדיוקוב, שמונו לצורך ביצוע רפורמות שונות בכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית. עם זאת, לרוב, שר ההגנה לובש מדים והוא איש צבא, כדוגמת השר סרגיי שויגו.

## סמכויות
שר ההגנה אחראי גם לניהול מערך פיתוח אמל"ח וניהול התעשיות הצבאיות, תחזוקת אמל"ח קיים, תיאום במסגרת מחקר ופיתוח אמל"ח וטכנולוגיות צבאיות וכן, ריכוז הרכש מחו"ל.

השר אחראי על עיצוב מדיניות הביטחון וההגנה בשיתוף פעולה עם הנשיא והמועצה לביטחון לאומי. השר גם אחראי על תיאום והכוונת המחקר, הפיתוח והייצור בתעשייה הצבאית. בסמכות השר לערוך תרגולי פתע ויחד עם ראש המטה הכללי הרוסי מפקח על הצבא באמצעות המרכז הלאומי לניהול הגנת הפדרציה הרוסית.

## שרי ההגנה של רוסיה וברית המועצות

## קישורים חיצוניים
* 

* אתר משרד ההגנה של רוסיה

*
קטגוריה:משרות פוליטיות ברוסיה
קטגוריה:רוסיה: צבא וביטחון
משה גולדבלט

**משה גולדבלט** (יידיש: **משה גאָלדבלאַט**; 16 בדצמבר 1896, הרצה, בסרביה – 3 ביוני 1974, חיפה, ישראל) היה שחקן ובמאי תיאטראות יהודי-יידי-רוסי-צועני.

## ביוגרפיה
עוד בהיותו נער הצטרף אל קבוצת שחקנים נודדים, בין 1918–1921 היה שחקן בתיאטרון יידי נודד. ב-1924 הוא למד משחק בתיאטרון היהודי הממלכתי של מוסקבה תחת הדרכתו של אלכסיי גרנובסקי. הוא עבד בתיאטרון זה עד 1937 בתור שחקן ומורה. ב-1925 הוא שיחק בסרט יידי יידיש גליק בבימויו של גרנובסקי ומבוסס על סיפוריו של שלום עליכם.

החל מ-1929 הוא עמד בראש קבוצת שחקנים צועניים. בסיועו של קומיסר החינוך אנטולי לונצ'רסקי גולדבלט על בסיס קבוצת שחקנים זו ייסד בינואר 1931 תיאטרון צועני "אינדו-רומן". הוא ניהל את התיאטרון עד 1936, ב-1935 הוא ביים יחד עם ייבגני שניידר את הסרט הצועני "הטאבור האחרון". לאחר עזיבתו של גולדבלט בראש אינדו-רומן עמד מיכאיל ינשין והצגותיו של התיאטרון עברו לשפה הרוסית.

בין 1937–1939 היה המנהל האמנותי של התיאטרון היהודי הממלכתי של בירוביג'ן. החל מ-1939 הוא ניהל את התיאטרון היהודי הממלכתי של קייב. עם תחילתה של מלחמת העולם השנייה התיאטרון פונה לטראז (יותר מאוחר עבר לקוקאנד ולפרגנה), במקביל לכך שימש גולדבלט בתור המנהל האמנותי של תיאטרון הדרמה הממלכתי של קזחסטן (1941 - 1944). עם סיומה של המלחמה התיאטרון היהודי הממלכתי של קייב עבר לצ'רנוביץ ופעל עד 1950, אז נסגרו כל התיאטראות היהודיים בברית המועצות. בשנת 1951 הוא חזר לקזחסטן והפך למנהל האמנותי תיאטרון הדרמה הממלכתי של קזחסטן, תפקיד בו שימש עד 1959. במקביל היה במאי של התיאטרון הדרמה האקדמי הרוסי הממלכתי באלמטי. עד 1969 הוא היה שחקן בתיאטרון הרוסי של חרקוב.

ב-1972 הוא עלה לישראל והתגורר בחיפה. נפטר ב-1974 ונקבר בבית הקברות שדה יהושע.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודים רוסים
קטגוריה:יהודים מבסרביה
קטגוריה:שחקני תיאטרון יידיש
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:מעוטרי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1896
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1974
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות שדה יהושע
ירון דייסלבלום

**יֶרוּן רנה ויקטור אנטון דייסלבלום** (בהולנדית: **Jeroen Dijsselbloem**; נולד ב-29 במרץ 1966) הוא פוליטיקאי הולנדי ממפלגת העבודה (PvdA). הוא כיהן כשר האוצר בממשלת הולנד תחת ראש הממשלה דאז  מארק רוטה מנובמבר 2012 ועד אוקטובר 2017.  במקביל הוא כיהן כנשיא היורוגרופ (פורום שרי האוצר באיחוד האירופי) מינואר 2013 וכנשיא חבר הנאמנים של מנגנון היציבות האירופאי (ESM) מאז פברואר 2013. מאז ספטמבר 2022 הוא משמש כראש העיר של איינדהובן. 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שרי האוצר של הולנד
קטגוריה:פוליטיקאים הולנדים
קטגוריה:בעלי טור הולנדים
קטגוריה:כלכלנים הולנדים
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1966
רבי מיוחס

רבי **מיוחס בן אליהו** היה מפרש מקרא קדום שפעל, ככל הנראה, ביוון. חיבוריו כוללים פירוש מקיף לחמישה חומשי תורה, לספר איוב ולדברי הימים.

## קורות חיים ומיקום כרונולוגי
על חייו הפרטיים של רבי מיוחס בן אליהו ידוע מעט. חוקרים משערים כי חי ופעל ביוון, בין היתר בשל שילוב מילים יווניות בפירושיו ובהזכרת ערים יווניות. לגבי זמנו קיימות שתי עמדות עיקריות: האחת מקדימה למחצית השנייה של המאה ה-12, בין השאר משום שהמאוחר ביותר מבין הפרשנים שהוא מזכיר הוא אבן עזרא; השנייה מאחרת עד המאה ה-15, שכן אז מופיעה לראשונה אזכרתו בידי רבי אליהו מזרחי.

יש המשערים כי היה אביה הקדמון של משפחת מיוחס שפעלה ביוון ובטורקיה.

## חיבורים ודרכו הפרשנית
חיבורו המרכזי הוא פירוש מקיף לחמישה חומשי תורה, ולצדו פירושים לספר איוב ולדברי הימים. הפירושים מאופיינים בשילוב של פשט ודרש ובהכנסת סוגיות הלכה מן התורה שבעל פה. לצד אלו כלל המחבר כללים לשוניים ומילוניים. בין השאר הוא מזכיר חיבור דקדוקי שחיבר בשם **ספר המידות**, שאינו בנמצא כיום.

## כתבי-יד ומהדורות
פירושיו השתמרו בכתב יד יחיד מתוארך לשנת ה'רכ"ט (1469), המוחזק מוזיאון הבריטי בלונדון. במאתיים השנים האחרונות ראו פירושיו אור בדפוס במהדורות שונות, על סמך כתב היד האמור, בידי מהדירים שונים.

## לקריאה נוספת
* הרב חיים דוב שעוועל, מבוא לפירוש רבי מיוחס על ספר איוב, עמ' ג-ז.
* אליעזר שלוסברג, **כללים מילוניים-פרשניים בביאוריו של ר' מיוחס ב"ר אליהו למקרא**, סיני קטו עמ' מב-נו.
* יהושפט נבו, **יחסי פשט ודרש בפירושו של ר' מיוחס ב"ר אליהו לתורה**, סיני קיז עמ' קי-קכג.
* גרשון ברין, עם הופעת הפירוש לספר ויקרא של ר' מיוחס ב"ר אליהו, סיני קמ (תשס"ז), עמ' קכה-קלב.
* הנ״ל, שימושי ר' מיוחס ב"ר אליהו בכללי הפרשנות שנוסחו בלשון "דרך המקרא", בית מקרא, נח (תשע"ג), עמ' 154 - 167
* הרב ד"ר יחיאל מיכל כ"ץ **רבינו מיוחס בן אליהו פירוש על ספר דברים** מוסד הרב קוק (1968)

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פרשני המקרא
קטגוריה:רבנים יוונים
קטגוריה:רבנים: ראשונים
ספר סופר וסיפור

**ספר סופר וסיפור: סיפורים על סופרים ועל ספרים** הוא אנתולוגיה בת שבעה שערים מאת ש"י עגנון, הספר יצא לאור בהוצאת שוקן בשנת 1978,  הכרך השביעי מתוך ספרי ש"י עגנון שיצאו לאחר מותו בידי בתו אמונה ירון.

## תוכן הספר
* ספר ראשון: תורה נביאים וכתובים, ספרים חיצוניים, תרגום על התורה
* ספר שני: כתיבת ספר תורה, קריאת ספר תורה, לשון הקודש
* ספר שלישי: משנה, תלמוד, מדרש, זוהר וקבלה
* ספר רביעי: ראשונים ואחרונים
* ספר חמישי:סיפורים על הסידור ועל התפילה ועל המחזור
* ספר שישי:ספרי מוסר, שירה, ספרי היסטוריה, ספרים שיצא עליהם ערעור, אגרות, גימטריאות ועוד
* ספר שביעי:ספריהם של צדיקים וסיפורי מעשיות של צדיקים

## על יצירת הספר
באחרית דבר למהדורת תשל"ח כותבים אמונה וחיים ירון: 
:"למעלה משלושים שנה עסק אבינו בחיבורו ספר סופר וסיפור ולא השלים אותו. תחילתו של הספר במהדורה בת מאה ועשרים עותקים שיצאה בשנת כי בנו בחרת (תרצ"ח) כמנחת ברכה לה"ר שלמה שוקן למלאות לו ששים שנה --- במהדורת תרצ"ח היו כמאתיים וחמישים פרקים --- זהו בערך גם מספר הפרקים שפורסמו לאחר מכן בשנים תש"ד-תשכ"ד, ואילו במהדורה זו למעלה מאלף וחמש מאות פרקים".

## לקריאה נוספת
* דוד תמר **על "ספר סופר וסיפור" לש"י עגנון**, ידיעות אחרונות, ז' בניסן תשל"ח
## קישורים חיצוניים
* הספר באתר הוצאת שוקן

קטגוריה:כתבי ש"י עגנון
קטגוריה:ספרי הוצאת שוקן