דומיננט ספטאקורד

{
\override Score.TimeSignature #'stencil = ##f
\relative c* {
 \clef treble
 \time 4/4
 \key c \major
 <g b d f>1
} }</score>
</div>
ב[[תורת המוזיקה]], *'דומיננט ספטאקורד*' (מסומן ב-V<sup>7</sup>) הוא אקורד המורכב מארבעה צלילים - שורש, והתווים הנמצאים [[טרצה|טרצה גדולה]], [[קווינטה|קווינטה זכה]] ו[[ספטימה|ספטימה קטנה]] מעליו. הוא מסומן לעיתים קרובות בשם האות של השורש, בצירוף הספרה 7. דומיננט ספטאקורד בנוי על ה[[דומיננטה|דרגה החמישית]] (דומיננטה) של הסולם, ומכאן נגזר שמו.

האקורד מסומן ב-V<sup>7</sup> כאשר האות V מציינת את הדרגה החמישית (ה[[דומיננטה]]) של הסולם, והספרה 7 מציינת כי לאקורד המשולש נוספת ספטימה קטנה. דוגמה לכך היא דומיננט ספטאקורד הבנוי על סול, נכתב כ-G<sup>7</sup>, וכולל את הצלילים סול, סי, רה ופה.

[[הרמוניה טונאלית פונקציונלית|תפקידו]] של הדומיננט ספטאקורד הוא ליצור מתח שדורש פתרון באמצעות אקורד הטוניקה של הסולם. ה[[טון מוביל|צליל המוביל]] וה[[סובדומיננטה]] יוצרים יחד [[טריטון (מוזיקה)|טריטון]], והנגינה המשותפת של שני הצלילים האלו מעניקה לאקורד את חוסר היציבות ה[[הרמוניה|הרמונית]] שלו שמובילה לפתרון באקורד ה[[טוניקה]] של הסולם.
== היסטוריה ==

ב[[מוזיקת רנסאנס|תקופת הרנסאנס]], ראו מלחינים רבים את ה[[הרמוניה]] בעיקר כ[[מרווח (מוזיקה)|מרווחים]] בין צלילים ולא כ[[אקורד]]ים. במעבר ל[[מוזיקת בארוק|תקופת הבארוק]], החלו מלחינים כדוגמת [[קלאודיו מונטוורדי|מונטוורדי]] להשתמש בדומיננט ספטאקורד לבניית מתח מוזיקלי. בקטע הבא מתוך "*Lamento d'Arianna*" מאת מונטוורדי (1608), הדומיננט ספטאקורד מסומן באדום:<score sound="1">{
 \override Score.SpacingSpanner.strict-note-spacing = ##t
 \set Score.proportionalNotationDuration = #(ly:make-moment 1/8)
 << \new StaffGroup <<
 \new Staff <<
 \new Voice \relative c* {
 \clef treble \time 4/4 \key c \major
 \voiceOne d2 r4 f, \once \override NoteHead.color = #red e1 fis2
 }
 \new Voice \relative c* {
 \clef treble \time 4/4 \key c \major
 \voiceTwo bes2 d, \once \override NoteHead.color = #red cis4 d2 cis4 d1
 }
 >>
 \new Staff <<
 \new Voice \relative c* {
 \clef treble \time 4/4 \key c \major
 \stemUp g2 r4 bes, \once \override NoteHead.color = #red a1 a
 }
 >>
 \new Staff >
 >>
>> }

בתקופת הקלאסית היה הדומיננט ספטאקורד בשימוש תדיר, והוא שימש בתפקיד הרמוני דומה לזה שהיה נהוג בתקופת הבארוק. בתקופה הרומנטית התפתחה באופן הדרגתי גישה חופשית יותר להולכת קולות, שהביאה להפחתת השימוש הפונקציונלי באקורד זה בתקופות המאוחרות יותר.

במזורקה בפה מינור, אופוס 68, מס' 4 של שופן (1849), עושה המלחין שימוש מרובה בדומיננט ספטאקורדים. השימוש באקורד ממלא תפקיד הרמוני ואקספרסיבי כאחד. האקורד מופיע בהקשרים שונים ביצירה כדי להגביר את המתח הטונאלי ולהכין את המאזין לקראת הפתרון אל הטוניקה. בחלק מהמקרים האקורד מלווה במהלך כרומטי, ולעיתים הוא מופיע כדומיננטה משנית. צירופים אלה מעניקים למרקם ההרמוני גוון עשיר ומורכב. הבחירה של המלחין לדחות את הפתרון הישיר אל אקורד הטוניקה, או לעבור אליו דרך אקורדי ביניים, מוסיפה גמישות הרמונית ותחושת תנועה, התורמות לאופייה הלירי של היצירה.{
 \new PianoStaff >
 \new Staff  
 r \tweak color #red  
 r \tweak color #red  
 r \tweak color #red  
 }
 >>
 >>
}בתקופות מאוחרות מהתקופה הרומנטית נעשה נפוץ השימוש באקורדים דיסוננטיים יותר, תוך שימוש בצלילי מתח אחרים. במוזיקה הקלאסית של המאה ה־20 ישנם מלחינים ששמרו על הרמוניה פונקציונלית, ואחרים שוויתרו לחלוטין על שימוש בדומיננט ספטאקורדים, בעוד שבג'אז ובמוזיקה הפופולרית נמשך השימוש בהרמוניה הפונקציונלית, ובכללה גם בדומיננט ספטאקורד.

## שימושים
הדומיננט ספטאקורד ממלא תפקיד מרכזי בטונאליות המערבית מאז תקופת הבארוק. תפקידו העיקרי הוא יצירת מתח הרמוני הדורש פתרון לאקורד הטוניקה, ובכך הוא מהווה כוח מניע מרכזי במוזיקה טונאלית.

עוצמתו של האקורד נובעת משילוב של שני מרכיבים: טריאדה מז'ורית יציבה ומרווח הטריטון הנוצר בין הדרגה השלישית לדרגה השביעית. לדוגמה, בסולם דו מז'ור, האקורד G7 (סול-סי-רה-פה) מכיל את הטריטון בין סי לפה. המרווח יוצר מתח דיסוננטי שדורש פתרון קונסוננטי.

### היפוכים
ממוזער| היפוכים של אקורד השביעי הדומיננטילדומיננט ספטאקורד יש שלושה היפוכים - קווינטסקסטאקורד, טרצקוורטאקורד וסקונדאקורד.

### הולכת קולות
בהולכת קולות מסורתית נהוגים לפתור דומיננט ספטאקורד כך שהסופרטוניקה, הצליל המוביל והדומיננטה נפתרים לטוניקה, בעוד שהסובדומיננטה נפתרת למדיאנטה.

\new PianoStaff 1 
 }
 >>
 \new Staff >
 >>

בהיפוכים האחרים הדומיננטה נפתרת לעצמה, וכך הפתרון של טרצקוורטאקורד הוא אקורד מז'ורי מלא.

\new PianoStaff 1  \bar "||"
 }
 >>
 >>

### בבלוז
בבלוז 12 תיבות, אקורדי הסובדומיננטה והדומיננטה הם כמעט תמיד דומיננט ספטאקורדים (לפעמים עם תוספת של צלילי מתח) כאשר אקורד הטוניקה הוא לרוב משולש מז'ורי. דוגמאות לכך כוללות את "Rock Around the Clock" של Bill Haley & His Comets. לעיתים גם אקורד הטוניקה הוא דומיננט ספטאקורד, למשל ב-Back in the U.S.A  של צ'אק ברי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:הרמוניה