open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ריקוד בוורייטה

**ריקוד בוורייטה** (בגרמנית: **Tanz im Varieté**) הוא ציור מאת ארנסט לודוויג קירכנר, שנוצר בשנת 1911. היצירה צוירה בשמן על בד בממדים גדולים, והיא שייכת למוטיב הריקוד, הקרקס והוורייטה ביצירתו של האמן, מתקופת פעילותו בקבוצת "הגשר".

## תיאור היצירה

הציור מתאר סצנת קייקווק שבה מופיעים רקדן שחור ורקדנית לבנה תחת אור זרקורים, מוקפים ברקדנים נוספים. קווי המתאר של הדמויות ממולאים במשטחי צבע, ובציור שולטת סקאלה מצומצמת של אדום ורוזה. הניגוד בין עור כהה לבהיר מודגש. ברקע נראית תפאורת ורייטה הכוללת מעקה מעוטר בגווני ירוק פסטלי ושורת דקלים, המרמזים על חלל של גן חורף.

## הקשר ונושא

הקייקווק מקורו בתרבות האפרו־אמריקאית. הוא התפתח מתחרויות שבהן עבדים חיקו את ריקודי אדוניהם הלבנים, והזוג המנצח קיבל עוגה. לאחר מכן עבר הריקוד לבמות תיאטרון בצפון ארצות הברית, שם אומץ גם על ידי לבנים. בתחילת המאה ה־20 הופיעו אמנים אפרו־אמריקאים על במות אירופה והציגו ריקודים אלו בלבוש ערב ובקצב ראגטיים.

הריקוד התאפיין בתנועות גוף חופשיות ולא סכמטיות, בהליכה זוגית פתוחה ובאפשרות לביצוע אישי. הוא נתפס כריקוד נגיש לכולם. בגרמניה הפך הקייקווק לפופולרי, והופעות של אמנים אמריקאים ואחרים תרמו להפצתו.

## פרשנות והקשר תרבותי

הציור מתואר כהומאז' לתור הזהב של אמני הבידור שלפני מלחמת העולם הראשונה, אשר באמצעות מופעי ריקוד הצליחו לרגש ולהלהיב את הקהל. הוא מתאר אווירה קוסמופוליטית של ערים גדולות, שבהן נפגשו תרבויות שונות. הדמויות מבטאות שילוב של אלגנטיות, אופנה ואקסצנטריות של ריקודים חדשים.

הציור שייך למכלול יצירותיו של קירכנר העוסקות בריקוד, קרקס ווורייטה. הוא מתאר תנועה, גוף וסביבה עירונית, ומשקף את עיסוקו של האמן בתרבות המודרנית של ראשית המאה ה־20 ובשינויים החברתיים והתרבותיים של התקופה.

## תהליך יצירה

קירכנר יצר רישומים מהירים בעת צפייה במופעי ריקוד. הרישומים שימשו בסיס לפיתוח נוסף. קיימים שלבים הכוללים סקיצות, רישומים ועבודות צבע שהובילו לציור הסופי.

## תולדות היצירה

הציור הוצג בשנת 1912 בתערוכה של קבוצת "הגשר" בברלין. בשנת 1923 הוצג בגלריה של פאול קסירר. לאחר מכן נעלם ונחשב לאבוד במשך עשרות שנים.

היצירה הייתה באוסף מקס גלאזר, ולאחר מותו עברה בירושה לאלמנתו. בשנת 1944 נמכרה לאספן פרטי בתיווכה של לילי פישל. במהלך מלחמת העולם השנייה הוסתרה בכפר, נפגעה מירי ומכידון, ולאחר מכן שוקמה. בשנת 2024 הופיעה מחדש לאחר תקופה ארוכה שבה לא הייתה ידועה לציבור.

## הערות שוליים

קטגוריה:ריקוד באמנות
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-20
רקדנית ספרדייה (אלכסיי פון יבלנסקי)

**רקדנית ספרדייה** (בגרמנית: **Spanische Tänzerin**) הוא ציור מאת אלכסיי פון יבלנסקי, שנוצר בשנת 1909. היצירה צוירה בשמן על קרטון והיא מן היצירות הגדולות של האמן בממדיה. ציור זה נמנה עם קבוצת יצירות מצומצמת מתקופת השיא היצירתית של יבלנסקי בשנים שלפני מלחמת העולם הראשונה, הנחשבות ליצירות מופת ביצירתו.

## תיאור היצירה

הציור מתאר דמות של רקדנית ספרדייה המחזיקה מניפה פתוחה לפניה. הדמות מוצגת בראש מוטה ובעיניים עצומות, בתנוחה רגועה ובצללית סגורה. מבנה הגוף העליון מעוצב באמצעות קווים אלכסוניים וצורות משולשות, לצד קווים מעוגלים וקונטרה־עקומות.

הצבעוניות בציור עזה ומורכבת מצירופים של צבעים המחזקים זה את זה. השמלה מתוארת בגוון כתום־אדום על רקע כחול, והגוון של העור כולל שילובים של ירוק, צהוב וסגול. קווי המתאר מודגשים באמצעות קונטור כחול כהה.

המניפה, המהווה מוטיב מרכזי נוסף, מתוארת כפתוחה לרווחה ובעלת מראה דמוי פסיפס בצבעים עדינים. היא נראית כמשובצת באלמנטים מבריקים, ואינה מוצגת כאלמנט קוקטי אלא כחלק מן הקומפוזיציה הכוללת.

## הקשר ונושא

הציור משלב שני מוטיבים מרכזיים ביצירתו של יבלנסקי: דמות האישה הספרדייה, שהופיעה ביצירתו כבר בראשית המאה ה-20, ותיאור דמויות נשיות כבעלות עוצמה ורוח לצד רכות ורגישות. ביצירה זו מופיעים שני היבטים אלו יחד.

הדמות מוצגת כדמות דרמטית בסיום ריקוד, במצב של ריכוז ובהקלה לאחר מאמץ. התיאור כולל מרכיבים של אקזוטיות, תשוקה, עוצמה וטרגיות.

הדמות נקשרת להלנה נסנקומוף, שהייתה בת זוגו של האמן ומודל מרכזי ביצירתו. יבלנסקי צייר אותה בלבוש ספרדי כבר בראשית המאה ה־20, ומאז שימשה לו מודל חוזר. מאפיינים כגון הלבוש האדום והקשר למוטיב הספרדי מאפשרים לזהותה גם ביצירה זו.

הקשר בין האמן לבין המודל התקיים לצד מערכת יחסים מורכבת שכללה גם את הציירת מריאנה פון ורפקין. בתקופה זו שימשה הלנה מקור לגירוי רגשי עבור האמן.

הציור נוצר בשנים 1909–1910, תקופה שבה הגיע יבלנסקי לשיאו היצירתי. בתקופה זו השתחרר השימוש בצבע מן התלות בטבע והפך לאמצעי ביטוי עצמאי. הצבעים בציור עזים וזוהרים, והקומפוזיציה בנויה באופן חופשי.

האמן התמקד בדיוקנאות, ופיתח שפה חזותית המבוססת על צבעים עזים, קווי מתאר מודגשים והבעה פנימית. המבנה הצורני של הדמות, המבוסס על אלכסונים וצורות משולשות, תורם למתח הצורני ביצירה.

הציור נוצר בתקופה של שינוי סגנוני בקרב אמנים שפעלו במורנאו, ובהם וסילי קנדינסקי וגבריאלה מינטר. בתקופה זו התרחש מעבר מציור אימפרסיוניסטי לציור המבוסס על צבע אקספרסיבי.

האמן נחשף ליצירות של מאטיס, גוגן,  ואן גוך, סזאן ופיקאסו, והשפעות אלו תרמו להתפתחותו הסגנונית.

## תולדות היצירה

הציור היה חלק מאוסף של יוזף גוטשלק, שכלל יצירות של אמני אוונגרד והורכב בין סוף מלחמת העולם הראשונה לסוף שנות ה־20. היצירה נחשבה לאחת המרכזיות באוסף זה ונשארה בבעלות המשפחה במשך תקופה ממושכת.

האוסף שרד את תקופת השילטון הנאצי, ולאחר מלחמת העולם השנייה נעשו ניסיונות להציגו לציבור. הציור עצמו נותר בבעלות פרטית במשך שנים רבות.

## הערות שוליים

קטגוריה:ריקוד באמנות
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-20
קטגוריה:נשים בציור
קופר לוטקנהאוס

**קופר לוטקנהאוס** (באנגלית: **Cooper Lutkenhaus**; נולד ב-19 בדצמבר 2008) הוא אתלט אמריקאי, אלוף עולם באולם (טורון 2026) בריצת 800 מטר.

## קריירה
### 2025
באליפות ארצות הברית שנערכה ביולי-אוגוסט העפיל לוטקנהאוס לגמר ריצת 800 מטר, והפך לאתלט הצעיר ביותר שמעפיל לגמר ריצת 800 מטר בהיסטוריה של התחרות. בגמר הוא זכה במדליית כסף בתוצאה של 1:42.27 דקות, התוצאה הטובה ביותר בהיסטוריה עד גיל 18 ושיא אמריקה הצפונית, אמריקה המרכזית והקריביים עד גיל 20, והעפיל לאליפות העולם.

בחודש אוגוסט הוכרז כי חתם על חוזה מקצועני עם נייקי. בכך, ויתר על זכאותו להתחרות במסגרות התיכונים והמכללות.

באליפות העולם שנערכה בטוקיו שביפן בספטמבר סיים במקום 54 בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:47.68 דקות. הוא הפך לאתלט האמריקאי הצעיר ביותר שמתחרה באליפות עולם.

### 2026
ב-24 בינואר שיפר את שיאו האישי בריצת 800 מטר במסלול קצר ל-1:45.23 דקות. ב-1 בפברואר שבר את שיא העולם עד גיל 20 בריצת 600 מטר, כשקבע תוצאה של 1:14.15 דקות. ב-14 בפברואר קבע שיא עולם חדש עד גיל 20 בריצת 800 מטר עם תוצאה של 1:44.03 דקות.

באליפות ארצות הברית באולם שנערכה ב-1 במרץ זכה במדליית זהב בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:46.68 דקות.

#### אלוף עולם באולם
באליפות העולם באולם שנערכה בטורון שבפולין במרץ זכה במדליית זהב בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:44.24 דקות, לפני אליוט קרסטן מבלגיה (1:44.38 דקות) ומוחמד עטאווי מספרד (1:44.66 דקות). בכך, הפך לאתלט הצעיר ביותר שזוכה במדליית זהב אישית בתחרות לבוגרים, באצטדיון ובאולם.

## שיאים אישיים
### אצטדיון
* 200 מטר: 22.12 שניות (2024)
* 400 מטר: 46.30 שניות (2025)
* 800 מטר: 1:42.27 דקות (2025)
* 1000 מטר: 2:23.57 דקות (2025)
* מייל: 4:06.33 דקות (2025)

### אולם
* 600 מטר: 1:14.15 דקות (2026), **שיא עולם עד גיל 20**
* 800 מטר: 1:44.03 דקות (2026), **שיא עולם עד גיל 20**

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אתלטים אמריקאים
קטגוריה:רצי 800 מטר
קטגוריה:רצים אמריקאים למרחקים בינוניים
קטגוריה:אלופי עולם באתלטיקה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-2008
זוראן סלאבניץ'

**זוראן סלאבניץ**' (בסרבית: **Зоран Мока Славнић**; נולד ב-26 באוקטובר 1949) הוא כדורסלן יוגוסלבי לשעבר ממוצא סרבי, מהבולטים בשחקני נבחרת יוגוסלביה בכדורסל בשנות ה־70. השתתף בשתי אולימפיאדות וזכה במדליית זהב ובמדליית כסף. בנוסף זכה באליפות העולם ובמספר אליפויות אירופה. הוא נכלל בהיכל התהילה של פיב"א בשנת 2013.

## ביוגרפיה
סלאבניץ' נולד בשנת 1949 בבלגרד שבסרביה (אז חלק מיוגוסלביה). בשנת 1969 החל לשחק בקבוצת הבוגרים של הכוכב האדום בלגרד. עם קבוצתו זכה פעמיים באליפות הליגה, שלוש פעמים בגביע יוגוסלביה ובגביע אירופה למחזיקות גביע.

בשנת 1978 עבר לחובנטוד בדאלונה וזכה עמה באליפות הליגה הספרדית. בהמשך חזר ליוגוסלביה ושיחק בפרטיזן בלגרד, ובכך היה בין הבודדים ששיחקו בשתי קבוצות יריבות אלו.

בנבחרת יוגוסלביה בכדורסל שיחק סלאבניץ' ב-179 משחקים וקלע 1,465 נקודות. הוא זכה במדליית זהב באולימפיאדת מוסקבה 1980 ובמדליית כסף באולימפיאדת מונטריאול 1976. באליפויות העולם בכדורסל זכה במדליית זהב בשנת 1978 ובמדליית כסף בשנת 1974. באליפות אירופה בכדורסל זכה בשלוש מדליות זהב.

בשנת 1980 החל בקריירת אימון. בין היתר אימן את שיבנקה שיבניק, הכוכב האדום בלגרד, פרטיזן בלגרד, ק.ק. ספליט והיראקליס. בשנת 2007 שימש מאמן נבחרת סרביה בכדורסל.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורסלנים יוגוסלבים
קטגוריה:כדורסלנים סרבים
קטגוריה:כדורסלני הכוכב האדום בלגרד
קטגוריה:כדורסלני חובנטוד בדאלונה
קטגוריה:כדורסלני פרטיזן בלגרד
קטגוריה:אלופים אולימפיים סובייטים: כדורסל
קטגוריה:כדורסלנים באולימפיאדת מונטריאול (1976)
קטגוריה:כדורסלנים באולימפיאדת מוסקבה (1980)
קטגוריה:מאמני כדורסל
קטגוריה:חברי היכל התהילה של פיב"א
קטגוריה:ילידי 1949
לילי פישל

**לואיזה „לילי“ פישל** (בגרמנית: **Luise „Lilli“ Fischel**; 14 בינואר 1891, ברוכזאל – 28 בדצמבר 1978, קרלסרוהה) הייתה היסטוריונית של האמנות גרמנייה, שנודעה כמומחית מעמיקה לאמנות החזותית של ימי הביניים.

## ביוגרפיה
פישל גדלה בברוכזאל. אביה, אוטמר, היה בן למשפחה יהודית, ואמה, אויגניה (לבית תייס), הייתה פרוטסטנטית וגידלה את לואיזה ושלושת אחיה ברוח זו. פישל למדה בגימנסיה לבנות ברחוב זופיינשטראסה בקרלסרוהה, ובשנת 1909 סיימה את לימודיה התיכוניים בגימנסיה ההומניסטית ברחוב ביסמרק (כיום גימנסיית ביסמרק). לאחר מכן למדה פילוסופיה, תולדות האמנות וארכאולוגיה קלאסית באוניברסיטת גתה בפרנקפורט ופרייבורג. בשנת 1923 קיבלה תואר דוקטור לפילוסופיה באוניברסיטת פרנקפורט, בהנחיית רודולף קאוטש, על מחקרה בנושא הפיסול באזור הריין התיכון במאה ה־14.

משנת 1929 עסקה במסחר באמנות. בשנים 1925–1933 עבדה ההיסטוריונית של האמנות ב"קונסטהאלה" של באדן בקרלסרוהה, תחילה כעוזרת מדעית ומ־1928 כאוצרת. משנת 1927 שימשה כממלאת מקום מנהלת המוסד, כיורשתו של וילי שטורק. בתקופת כהונתה הציגה, בין היתר, תערוכה של יצירות וינסנט ואן גוך, ורכשה עבור המוזיאון יצירות מן האימפרסיוניזם ומהזרם של "האובייקטיביות החדשה". היא הרחיבה את אוספי קרלסרוהה גם בדוגמאות חשובות של ציור לוחות מן ימי הביניים, ובמקביל גילתה פתיחות לזרמים אמנותיים בני זמנה.

בפברואר 1933 הוצאה לחופשה כפויה בשל תמיכתה באמנות מודרנית, ובמרץ 1933 פוטרה מתפקידה בשל מוצאו היהודי של אביה. בשנת 1939 נסעה לפריז, אך באותה שנה חזרה לגרמניה בשל מצבה הכלכלי והחשש ממעצר בצרפת. בגרמניה שבה לעסוק במסחר באמנות וחיה, ככל הנראה, לפרקי זמן באנונימיות. לאחר 1945 המשיכה לפעול ברפובליקה הפדרלית של גרמניה כסוחרת אמנות וכמחברת של טקסטים מחקריים בתחום תולדות האמנות. בשנים 1952–1956 שבה לעבוד בקונסטהאלה בקרלסרוהה, הפעם כאוצרת ראשית וכמנהלת מחלקת הגרפיקה. בתקופה זו הצליחה לרכוש את הלוח „הפשטת ישו מבגדיו“ מאת אמן "אמן הפסיון של קרלסרוהה". פישל פרסמה מחקרים בתחום תולדות האמנות עד שנות ה־70.

פישל נפטרה בשנת 1978 בקרלסרוהה, בגיל 87, כתוצאה מפציעות שנגרמו בתאונת דרכים.

## פרסומים (מבחר)
* *Mittelrheinische Plastik des 14. Jahrhunderts* (= *Kompendien zur deutschen Kunst.* Band 1). Verlag der Wissenschaften, München (zugleich Philosophische Dissertation Frankfurt am Main 1923).
* *Bilderfolgen im frühen Buchdruck. Studien zur Inkunabelillustration in Ulm und Straßburg.* Konstanz 1963.

## ביבליוגרפיה
* Joseph Walk (Hrsg.): *Kurzbiographien zur Geschichte der Juden 1918–1945.* Hrsg. vom Leo Baeck Institute, Jerusalem. Saur, München 1988, ISBN 3-598-10477-4, S. ?.
* Claus-Dieter Krohn u. a. (Hrsg.): *Handbuch der deutschsprachigen Emigration 1933–1945.* Primus-Verlag, Darmstadt 1998, Bd. 2, S. ?.
* *Fischel, Lilli*, in: Ulrike Wendland: *Biographisches Handbuch deutschsprachiger Kunsthistoriker im Exil. Leben und Werk der unter dem Nationalsozialismus verfolgten und vertriebenen Wissenschaftler.* Teil 1: *A–K.* Saur, München 1999, ISBN 3-598-11339-0, S. 144–147.
* *Fischel, Luise (Lilli).* In: Werner Röder, Herbert A. Strauss (Hrsg.): *International Biographical Dictionary of Central European Emigrés 1933–1945.* Band 2,1, Saur, München 1983, ISBN 3-598-10089-2, S. 298.

קטגוריה:גרמנים
קטגוריה:חוקרי תולדות האמנות
קטגוריה:יהודים גרמנים
קטגוריה:יהודיות גרמניות
קטגוריה:ילידי 1891
קטגוריה:נפטרים ב-1978
באלן שאה

**באלנדרה שאה** (בנאפלית: **बालेन शाह**; נולד ב-27 באפריל 1990), המכונה **באלן** (בנפאלית: **बालेन**), הוא פוליטיקאי, מהנדס מבנים וראפר נפאלי. הוא ראש ממשלת נפאל המיועד.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי ממשלת נפאל
קטגוריה:פוליטיקאים נפאלים
קטגוריה:ראפרים
קטגוריה:ילידי 1990
ג'ורדן גייסט

**ג'ורדן גייסט** (באנגלית: **Jordan Geist**; נולד ב-21 ביולי 1998) הוא אתלט אמריקאי, סגן אלוף עולם באולם (טורון 2026) וסגן אלוף המשחקים הפאן-אמריקאיים (לימה 2019) בהדיפת כדור ברזל.

## ביוגרפיה
### 2019
#### אלוף אמריקה הצפונית, אמריקה המרכזית והקריביים עד גיל 23
באליפות אמריקה הצפונית, אמריקה המרכזית והקריביים עד גיל 23 שנערכה בקרטרו שבמקסיקו ביולי זכה במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל בשיא אליפות חדש של 20.81 מטר.

#### סגן אלוף המשחקים הפאן-אמריקאיים
במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו באוגוסט בלימה שבפרו זכה במדליית כסף בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 20.67 מטר, אחרי דרלאן רומאני מברזיל (22.07 מטר) ולפני אוסייל מוניוס ממקסיקו (20.56 מטר).

### 2023
#### מדליית ארד במשחקים הפאן-אמריקאיים
במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בסנטיאגו דה צ'ילה שבצ'ילה בנובמבר זכה במדליית ארד בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 20.53 מטר, אחרי דרלאן רומאני (21.36 מטר) ואוסייל מוניוס (21.15 מטר).

### 2026
#### סגן אלוף עולם באולם
באליפות העולם באולם שנערכה בטורון שבפולין במרץ זכה במדליית כסף בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 21.64 מטר, אחרי תומאס וולש מניו זילנד (21.82 מטר) ולפני בן ארצו רוג'ר סטין (21.49 מטר).

## שיאים אישיים
### אצטדיון
* הדיפת כדור ברזל: 22.25 מטר (2024)

### אולם
* הדיפת כדור ברזל: 22.04 מטר (2026)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:הודפי כדור ברזל אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1998
ז'אן-ז'אק קונסייסאו

**ז'אן-ז'אק קונסייסאו** (בפורטוגזית: **Jean-Jacques Conceição**; נולד ב-3 באפריל 1964) הוא כדורסלן אנגולי לשעבר, מהבולטים בשחקני נבחרת אנגולה בכדורסל בשנות ה-80 וה-90. השתתף במשחקים האולימפיים ובמספר אליפויות עולם, וזכה בשבע מדליות זהב באליפות אפריקה בכדורסל. בשנת 2013 נכלל בהיכל התהילה של פיב"א.

## ביוגרפיה
קונסייסאו נולד בשנת 1964 בקינשאסה שבהרפובליקה הדמוקרטית של קונגו. זמן קצר לאחר לידתו עברה משפחתו לאנגולה.

את דרכו בכדורסל החל בשנת 1982 בקבוצה מקומית באנגולה, עמה זכה במספר אליפויות. בשנת 1986 נרשם לדראפט ה־NBA, אך לא נבחר.

בשנת 1988 עבר לבנפיקה ליסבון, במדיה שיחק עד 1996. בתקופה זו זכה עם הקבוצה באליפויות רבות ובגביעים, וביסס את מעמדו כאחד השחקנים הבולטים בליגה הפורטוגזית. בהמשך הקריירה, החל משנת 2000, שיחק בקבוצות נוספות בפורטוגל. בסך הכול זכה ב-10 אליפויות ליגה וב-7 גביעים בפורטוגל.

בשנים 1996–1999 שיחק בלימוז' מצרפת, ולאחר מכן שיחק עונה אחת באוניקאחה מאלגה מספרד.

בנבחרת אנגולה בכדורסל שיחק החל מתחילת שנות ה־80, והיה מהשחקנים המרכזיים בהצלחתה בזירה האפריקאית. במסגרת הנבחרת השתתף בשלוש אליפויות עולם ובאולימפיאדת ברצלונה 1992 (מקום העשירי). באליפות אפריקה זכה בשבע מדליות זהב.

בשנת 2011, במסגרת חגיגות 50 שנה לפיב"א אפריקה, נבחר ל-MVP של הכדורסל האפריקאי בכל הזמנים. בשנת 2013 נכלל בהיכל התהילה של פיב"א.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ספורטאים אנגולים
קטגוריה:כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני לימוז'
קטגוריה:כדורסלני אוניקאחה מאלגה
קטגוריה:כדורסלנים באולימפיאדת ברצלונה (1992)
קטגוריה:חברי היכל התהילה של פיב"א
קטגוריה:ילידי 1964
יום קיץ בהיר יותר

**יום קיץ בהיר יותר** (בסינית מפושטת: **牯岭街少年杀人事件;** בפין-יין: **Gǔlǐng Jiē Shàonián Shārén Shìjiàn;** בתרגום חופשי: **תקרית הרצח של הנער ברחוב ג'אלינג**) הוא סרט קולנוע טאיוואני משנת 1991 שביים אדוארד יאנג. שם הסרט באנגלית נגזר משירו של אלביס פרסלי "". הסרט הוא סרט דרמה אפי שאורכו בגרסתו המלאה הוא 3 שעות ו-57 דקות, והוא נחשב לאחד משיאי יצירתו של יאנג. בשנת 2022 דורג במקום ה-78 ברשימת הסרטים הגדולים בכל הזמנים של מגזין Sight & Sound.

הסרט מספר את סיפורו של נער ממעמד הבייניים בסוף שנות ה-50 ותחילת שנות ה-60 שמידרדר לעולם הפשע. הוא חוקר לעומק נושאים כמו קשיי הגירה, פערים תרבותיים בין הדורות, התבגרות, בגידה, מרד נעורים, אלימות, ההשפעה ההרסנית של תפיסות עולם מסוימות ותחושת הייאוש הכללית המאפיינת את גיל הנעורים. בתפקיד הראשי מככב השחקן צ'אנג צ'ן (נמר, דרקון, חולית) בתפקידו המשמעותי הראשון, שהפך אותו לשם מוכר בקולנוע הטייוואני. הסרט שוחזר בשנת 2009 בידי קרן הקולנוע העולמית  (קרן שהקים מרטין סקורסזה על מנת לשמר יצירות קולנועיות משמעותיות מרחבי העולם), והופץ בגרסאות בלו-ריי ו-DVD על ידי אוסף קריטריון  החל משנת 2016.

## תקציר העלילה
סיאו ס'ייר הוא נער המתגורר בטאיפיי בתחילת שנות ה-60. בעקבות כישלונו במבחן הוא לומד בשיעורי ערב בהוראתו של אביו, שאינו מרוצה ממצבו הלימודי. הסרט מתרחש בתקופה בה הממשל בטאיוואן היה דקטטורי, אך ההשפעה המערבית החלה להיות ניכרת על התושבים. ס'ייר מתקרב לאט לאט לכנופיית רחוב שחבריה לומדים יחד איתו, אך כתוצאה ממנהגו להתגנב עם חבריו לבתי קולנוע מדי פעם, הוא מסתכסך עם אחד ממנהיגי הכנופיה לאחר שתפס אותו במצב לא נעים. בהמשך ס'ייר מכיר את מינג והם הופכים לחברים, אבל קשריו עם הכנופיה והיריבות עם כנופיה יריבה מאיימים להרוס את הקשר ביניהם, ואת כל חייהם באופן כללי.

## צוות השחקנים
* צ'אנג צ'ן – סיאו ס'ייר
* ליסה יאנג – מינג, חברתו של ס'ייר
* צ'אנג קוו-צ'ו – אביו של ס'ייר
* איליין ג'ין – אמו של ס'ייר
* וונג צ'אי-זאן – קאט, חברו הטוב של ס'ייר
* לורנס קו – איירפליין
* לין הונג-מינג – האני, מנהיג הכנופיה
* הונג-יו צ'ן – סליי, מנהיג הכנופיה המחליף
* וואנג צ'ואן – אחותו הגדולה של ס'ייר
* צ'אנג האן – אחיו הגדול של ס'ייר
* צ'יאנג שיו-צ'יונג – אחותו האמצעית של ס'ייר
* לאי פאן-יון – אחותו הצעירה של ס'ייר

## שבחים
הסרט נחשב בעיני רבים לסרטו הטוב ביותר של יאנג. הבמאי ארי אסטר שכלל את יאנג ברשימת הבמאים האהובים עליו טען כי "יום קיץ בהיר יותר" הוא פשוט אפוס גנגסטרים מדהים. אני לא יודע איך אפשר לצפות בו בלי להשתכנע שאתה צופה בסרט הטוב ביותר שנעשה אי פעם. זה כמו "הסנדק" במובן הזה." הפרופסור המוערך דייוויד בורדוול החשיב את הסרט לאהוב עליו ביותר מבין סרטיו של יאנג, ואף כלל אותו בדירוגו לעשרת הסרטים הגדולים ביותר בשנות ה-90.

הסרט דורג בשנת 2022 על ידי מבקרי Sight & Sound במקום ה-78 ברשימת הסרטים הגדולים ביותר בכל הזמנים. ה-BBC דירג אותו בשנת 2018 במקום ה-38 ברשימת הסרטים שאינם דוברי אנגלית הגדולים ביותר בכל הזמנים.

הסרט מחזיק בדירוג ממוצע של 8.2 באתר IMDb, ובציון משוקלל של 100% מהמבקרים ו-94% מהקהל באתר Rotten Tomatoes.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 1991
קטגוריה:סרטים במנדרינית
קטגוריה:סרטי דרמה
קטגוריה:סרטים אפיים
קטגוריה:סרטי פשע
קטגוריה:סרטי התבגרות
קטגוריה:סרטים טאיוואניים
קלמזו

**קלמזו** (באנגלית: **Kalamazoo**) היא עיר במדינת מישיגן בארצות הברית. לפי מפקד האוכלוסין שנערך ב-2020 מנתה העיר 73,598 תושבים. היא ממוקמת על גדתו הדרומית של הנהר קלמזו, בערך באמצע הדרך בין דטרויט לשיקגו.

## היסטוריה
האירופאים הראשונים שהגיעו למקום היו מגלי הארצות ז'אק מארקט ורנה-רובר קוואלייה, אדון לה-סאל, במרץ 1680. במאה ה-18 נוסדה במקום תחנה של ציידי פרוות ובאזור התפתחה תחנת מסחר. במלחמת 1812 הקימו הבריטים במקום מתקן לוגיסטי ובית כלא. ב-1829 נוסד יישוב קבע במקום על ידי טייטוס ברונסון. היישוב גדל וב-1883 הוכרז כעיר.

שם העיר נקבע ב-1836 על שם הנהר שעל גדותו הוקמה, בשפה ילידית-אמריקאית.

## מוסדות וכלכלה
בעיר ממוקמת אוניברסיטת מערב מישיגן (WMU).

כלכלת העיר התבססה על תעשייה, בעיקר מוצרי עץ, נייר, סיגריות וכלי רכב. החברה המוכרת ביותר מקלמזו היא יצרנית הגיטרות גיבסון.

## ערים תאומות
הערים התאומות של קלמזו הן:
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מישיגן: ערים
As If to Nothing

**As If to Nothing** הוא אלבום האולפן העצמאי השני של המלחין הסקוטי קרייג ארמסטרונג.

האלבום יצא ב-19 בדצמבר 2002 וכולל שיתופי פעולה עם בונו מ-U2, מוגוואי, Photek, אוון דאנדו , קינג קרימזון וסטיבן לינדזי (לשעבר סולן להקת הפופ הסקוטית "דה ביג דיש"). האלבום יצא לאור על ידי חברת התקליטים EMI בבריטניה ועל ידי חברת Astralwerks בארצות הברית.

## רשימת רצועות

## גרסאות כיסוי ושימוש במדיה
* השיר "Starless II" הוא גרסת כיסוי לשיר Starless של קינג קרימזון, ומכיל דגימת קול ממנו. הקטע הופיע בפרק 81 של סדרת הנוער "השמיניה"
* השיר "Finding Beauty" הופיע אף הוא בסדרה "השמיניה", בפרק 93. כמו כן זכה השיר לגרסת כיסוי של רביעיית המיתר האנגלית "אסקאלה"  באלבומן Escala (2002).
* השיר "Ruthless Gravity" הופיע פעמים רבות בסרט Layer Cake מ-2004, וכן באחד מפרקי התוכנית טופ גיר.
* הקטע "Stay (Faraway, So Close!)" הוא גרסת כיסוי לשיר של להקת U2 מאלבומם Zooropa (1993), בגרסה זו מופיע ביצוע ווקאלי שהוקלט על ידי בונו במהלך סיבוב ההופעות Elevation Tour מ-2001.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי חברת EMI
כרומוזום (מיני-אלבום)

"**כרומוזום**" הוא המיני-אלבום היחידי של להקת הרוק הניסיוני הישראלית כרומוזום, אשר יצא לאור בסוף שנת 1981, בהוצאה עצמית, ללא חברת תקליטים.

## רקע
מיני-אלבום זה מכיל חמישה שירים המורכבים בעיקר מאלתורים על גבי מכונת תופים. שירים אלה הוקלטו הן באולפן והן בהופעות חיות. הוצאה זו הודפסה על גבי תקליט ויניל בלבד במספר מצומצם של עותקים (ככל הנראה מדובר ב-300 עותקים) מאחר שחברי הלהקה לא נעזרו בשירותיהן של חברות תקליטים שיסייעו במלאכת הפקת והפצת המיני-אלבום. יציאת המיני-אלבום לוותה בסיבוב ההופעות שולץ וחברים, במסגרתו קיימה כרומוזום את הופעות הפאנק-רוק הראשונה במוזיאון תל אביב לאמנות.

בפברואר 2026, לרגל 45 שנה לצאת "כרומוזום", הוציאה לאור חברת התקליטים הישראלית פוג אנד קו את המיני-אלבום בפורמטי סטרימינג (לראשונה) ותקליט.

## רשימת השמעה

## משתתפים
* דורון אייל - זמרה, סקסופון
* רמי פורטיס - גיטרה, קולת רקע
* דייוויד גרוואי - סינתיסייזר, גיטרה, קולות רקע
* רונה ורד - סינתיסייזר

## הערות שוליים

קטגוריה:מיני-אלבומים בעברית
קטגוריה:מיני-אלבומים באנגלית
קטגוריה:מיני-אלבומים מ-1981
קטגוריה:אלבומי רוק ישראליים
אלכסנדר שילוב

**אלכסנדר מקסוביץ' שילוב** (ברוסית: **Алекса́ндр Ма́ксович Ши́лов**; נולד ב-6 באוקטובר 1943) הוא צייר סובייטי ורוסי. חבר באקדמיה הרוסית לאומנויות, בעל תואר הצייר העממי של ברית המועצות (1985), גיבור העמל של הפדרציה הרוסית (2023).

## ביוגרפיה
אלכסנדר מקסוביץ' שילוב נולד ב-6 באוקטובר 1943 במוסקבה.

בין השנים 1957 ל-1962 למד בסטודיו לאמנות של בית החלוצים בנפת טימיריאזבסקי במוסקבה.

בנעוריו פגש את האמן אלכסנדר לקטיונוב  והושפע מסגנון הציור שלו. לקטיונוב הכיר לאמן הצעיר את חברו מימי סטודנטיו, האמן בוריס שצ'רבקוב , שמילא תפקיד משמעותי ביצירתו של שילוב.

בין השנים 1968 ל-1973 למד במכון לאמנות במוסקבה ע"ש סוריקוב. הוא השתתף בתערוכות של אמנים צעירים. עבודת הדיפלומה שלו כללה ארבעה דיוקנאות של קוסמונאוטים - תוצאה של עבודתו בעיר הכוכבים.

בשנת 1997, בכיכר בורוביצקאיה במוסקבה, בקרבת הקרמלין, נפתחה גלריית אלכסנדר שילוב.

## ראו גם
* גלריית אלכסנדר שילוב

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:ציירי דיוקנאות
קטגוריה:אמני הדפס
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1943
תאריח'אנה

**תאריח'אנה** (בפרסית: **مسجد تاریخانه**; נקרא גם **מסגד תאריח'אנה**) הוא מסגד עתיק השוכן בדאמע'אן, עיר בנפה המרכזית של , בפרובינציית סמנאן שבאיראן. תאריח'אנה הוא המסגד העתיק ביותר באיראן, וההשערה היא כי המסגד נבנה במאה ה-8 לספירה.

ב-6 בינואר 1932, משרד המורשת התרבותית, התיירות והמלאכה של איראן  הוסיפו את התאריח'אנה לרשימת המורשת הלאומית של איראן . תחילה, המבנה שימש כמבנה מקדש לבני הדת הזורואסטרית, אך במאה ה-8 לספירה לאחר נפילת האימפריה הסאסאנית, המבנה הומר למסגד. נכון לינואר 2023, המסגד עדיין פועל.

## אטימולוגיה
בפרסית, משמעות המילה תוארי היא "אלוהים" ומשמעות המילה ח'אנה היא "בית", לכן משמעות רצף המילים "תאריח'אנה" הוא "הבית של אלוהים".

## היסטוריה
במקור, המבנה היה מקדש אש, בית תפילה של מאמינים זורואסטרים. לא הרבה ידוע על הכרונולוגיה של המבנה, אך ההשערה היא כי המבנה הומר למסגד בשנת 150 בלוח המוסלמי (767-768 לספירה). חוקרים אחרים משערים כי המבנה נבנה לפני שנת 200 בלוח המוסלמי (815–816 לספירה). עם זאת, המבנה בנוי בסגנון אדריכלות סאסאנית מאוחרת, ולכן ההשערה הנפוצה היא כי הוא הומר למסגד במאה ה-8. המבנה עבר שיפוצים בין השנים 1026 ל-1028 ופעם נוסף ב-6 בינואר 1932, וזאת על מנת להתאים אותו לאורח החיים התרבותי והחברתי של העם המוסלמי.

## המבנה
כיפת התאריח'אנה היא בגובה של למעלה מ-18 מטרים והמינרט בגובה של כ-30 מטרים. המבנה עשוי כולו מלבנים, אבן, טיח ועץ. בנוסף, המבנה מוקף בארקדות ובקמרוני חבית. במרכז המבנה עמודים מעגליים גדולים בגובה 3.5 מטר ובקוטר של כמעט 2 מטר. ההיפוסטיל, האולם המרכזי של המבנה מורכב ממספר חדרים, כשהמרכזי שבהם גדול מהשאר. בעוד שסגנון האדריכלות הסאסאנית עדיין נראה על המבנה, המוסלמים הוסיפו לו מחראב וקיבלה, מבנים המאפיינים מסגדים.

## גלריה

קובץ:Tarikhaneh Mosque Plan.jpg|אזור הרצפה של התאריח'אנה, ציור על ידי אנדרה גודארד
קובץ:Tarikhane mosque Damghan- 2.jpg|כניסת התאריח'אנה מבחוץ
קובץ:20170223 113755 HDR.jpg|אולם התפילה בתאריח'אנה, הנתמך על ידי עמודי בטון
קובץ:Damghan1.jpg|מינרט התאריח'אנה אשר נבנה במהלך תקופת השושלת הזיארית (1026-1032)


## ראו גם
* דאמע'אן
* מקדש אש
* סמנאן (פרובינציה)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:איראן: מסגדים
קטגוריה:המאה ה-8
EA Gothenburg

**EA Gothenburg** (לשעבר: **Ghost Games**) היא חברה משחקי וידאו שוודית הנמצאת בבעלות Electronic Arts ושוכנת בעיר גטבורג. בעבר החברה הפעילה חדרי סטודיו בגילדפורד שבבריטניה ובבוקרשט שברומניה. בין השנים 2013–2020 החברה פיתחה על זיכיון משחקי המרוצים Need for Speed. הסטודיו מעסיק עובדים לשעבר ב-EA Digital Illusions CE, ב-EA Black Box, ב-Criterion Games וב-Playground Games.

המשחק הראשון של החברה, Need for Speed Rivals, יצא ב-15 בנובמבר 2013. ב-9 בנובמבר 2019, החברה הוציאה את המשחק Need for Speed Heat. כל המשחקים של החברה פותחו בשיתוף פעולה עם EA במנוע המשחקים Frostbite. החברה מעסיקה מעל ל-85 עובדים.

## היסטוריה
החברה הוקמה תחת השם EA Gothenburg ב-2011. על פי דיווחים, החברה הוקמה בשביל ליצור משחקקים במנוע המשחקים Frostbite, ובאותה העת היא עבדה על משחקים מזיכיון משחקי המרוצים Need for Speed. רבים מעובדי החברה עסקו בעבר בפיתוח משחקי מרוצים, ובהם Forza Horizon, Need for Speed: The Run, Project Gotham Racing ו-Race Pro.

ב-15 בנובמבר 2012, החברה שינתה את שמה ל-Ghost Games.

בפברואר 2020 חברת המשחקים Electronic Arts הודיעה כי בכוונתה להעביר את חברת Ghost Games תחת בעלותה, תוך החזרת שמה ל-EA Gothenburg. במסגרת השינוי, מספר העובדים בחברה הצטמצם באופן משמעותי. אנשי צוות שהתמחו במנוע המשחקים Frostbite נשארו בחברה, ואילו עובדים אחרים שובצו בחברות בת אחרות של EA.

## משחקים

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות משחקי וידאו
קטגוריה:חברות שוודיות
קטגוריה:חברות שהוקמו בשנות ה-2010
קטגוריה:Electronic Arts
דואטים

**"דואטים"** הוא אלבום האולפן ה-16 של הזמר-יוצר מתי כספי. הוא יצא לאור ב-2000.

האלבום מכיל דואטים שביצע כספי עם אמנים שונים. רוב השירים באלבום הם שירים שהלחין כספי עבור אמנים אחרים, חלקם מופיעים באלבום זה. רק שיר אחד באלבום, "מס", ביצע כספי לבדו.

## רשימת הרצועות

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי 2000
קטגוריה:אלבומי מתי כספי
קטגוריה:אלבומים בעברית
מיליי: מהפכה בהפתעה

**מיליי: מהפכה בהפתעה** (בספרדית: **Milei: la revolución que no vieron venir**) הוא ספר עיוני-ביוגרפי של הסופר  והכלכלן והעיתונאי היהודי-ארגנטינאי מרסלו דוקלוס, על עלייתו המפתיעה של חאבייר מיליי בפוליטיקה של ארגנטינה עד לבחירתו כנשיא ארגנטינה ועל הרעיונות שהביא עמו לתפקיד, בדגש על ההיבטים הכלכליים, המאבק התרבותי הנרחב מול השמאל והאנטי-מדינתיות שהוא מייצג.

הספר יצא לאור בספרדית ב-2024. הוא תורגם לעברית ויצא לאור בהוצאת סלע מאיר במרץ 2026, בתרגום של גיא קמפינסקי.

## תקציר
הספר מחולק לשני חלקים, שנכתבו על ידי שני המחברים, שניהם נמנים עם חוג ידידיו הקרובים של מיליי. את חלקו הראשון כתב מרקס, והוא מסקר את ההיסטוריה הפוליטית של ארגנטינה בעשורים האחרונים, ובמקביל, את הביוגרפיה האישית של מיליי, המבוססת על ראיון שערך עמו לאחר הניצחון בבחירות הכלליות בארגנטינה (2023). את חלקו השני כתב דוקלוס, והוא עוסק בהיבטים הפילוסופיים והכלכליים שמביא אתו מיליי לתפקיד, ברעיונות של ליברטריאניזם ובמתקפה על הסוציאליזם.

בחלק הראשון מרקס מבקר בחריפות את נשיאי ארגנטינה מאז נפילת המשטר הצבאי בארגנטינה, הוא תוקף את הפרוניזם ומציג אותו כזיקית פוליטית נטולת אידאולוגיה מוגדרת, ומתמקד בהרחבה בהשפעתה השלילית של כריסטינה פרננדס דה קירשנר, בשחיתות ובכשלים הכלכליים שלה ושל בעלה נסטור קירשנר. לאחר מכן הוא מסביר את עלייתו של מיליי, באמצעות היכרות עם הרקע האישי שלו כזמר וחובב הרולינג סטון וכאוהד כדורגל ומעריץ של קרלוס בילארדו. מרקס חושף את הקשר העמוק של מיליי עם אחותו, קארינה, המכונה גם "הבוס" ועוקב אחרי התפתחות ההגות הכלכלית והאנרכו-קפיטליזם שלו.

החלק השני מתמקד בתחום הרעיונות. דוקלוס מסביר כי אף שמיליי עצמו אינו מאמין כלל בכוחה של מדינה והוא מחזיק בדעות התומכות במינרכיזם, הוא אימץ את הקו הליברטריאני במרבית התחומים, מתוך הבנה שכך יצמצם את השפעתה של המדינה ואת מעורבותה בכלכלה ובחיי האזרחים. הוא מפריך שורה של טענות והאשמות סרק שהעלתה התקשורת נגד מיליי, כמו האשמתו בשוביניזם או בפגיעה בחופש העיתונות, ומציג את שורשי החשיבה הליברטריאנית עד להגותם של חברי האסכולה האוסטרית, בדגש על לודוויג פון מיזס ופרידריך האייק. דוקלוס לא מסתיר בספר גם את חילוקי הדעות האישיים בינו ובין מיליי, אך כותב כי הוא מניח שבנושאים העקרוניים יש ביניהם הסכמה.

## השקה וביקורת
השקת הספר התרחשה על רקע מאבק ציבורי חריף בעקבות התבטאויות של מרקס, בהשתתפותם של חברי פרלמנט ממפלגתו של מיליי המפלגה הליברטריאנית, ועל רקע מחאה של פעילי שמאל. הספר גם הוצג בשורה של אירועים של קבוצות שמרניות בדרום אמריקה, וחולל דיון ציבורי אפילו ביפן.

הספר נחל הצלחה מסחרית, והגיע למקום הראשון ברשימת רבי המכר של אמזון. גם מיליי עצמו קידם את הספר ברשתות החברתיות ובראיונות.

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי הוצאת סלע מאיר
קטגוריה:ספרי עיון
קטגוריה:ספרי 2024
קטגוריה:ספרים ביוגרפיים
נעצוצית סבוכה

**נַעֲצוּצִית סְבוּכָה** (שם מדעי Cardopatium corymbosum) הוא צמח עשבוני רב-שנתי ממשפחת המורכבים. הצמח קוצני בעל פרחים כחולים. קרקפת הצמח מכוסה בעלים קוצניים. לצמח קרקפות רבות. פורח בחודשי הקיץ: יוני, יולי, אוגוסט וספטמבר. פרחי הצמח הם פרחים דו-מיניים בלבד.

הצמח נמצא בסכנת הכחדה והוא נדיר בישראל. בית הגידול שלו הן בבתות גדל בקרקעות שאינן מלוחות המצויות במישור החוף המרכזי ומישור החוף הצפוני. בבתי גידול שאינם מופרעים.

תפוצתו הצטמצמה בישראל בגלל פיתוח רב. צומח בישראל בשמורת חוף הבונים, שמורת בני ציון, ליד ג'יסר א-זרקא, ובפארק האגמים, נשר.

שמו העממי באנגלית של הצמח הוא Black Chamaileon

## גלריית תמונות

## קישורים חיצוניים

* נעצוצית סבוכה באתר צמח השדה
* נעצוצית סבוכה באתר צמחיית ישראל וסביבתה

## הערות שוליים

קטגוריה:ארץ ישראל: מורכבים
קטגוריה:פרחים כחולים בארץ ישראל
קטגוריה:צמחי בר בסכנת הכחדה בישראל
בגטר

**בגטר** או **בהטר** (במונגולית: **Бэхтэр**; נפטר ב-1180) היה בנו של המנהיג המונגולי יסוגיי ואשתו הזוטרה סוצ'יגל או במקורות מסוימים, סוצ'יגו ובאחרים קואג'ין. הוא היה גם אחיו למחצה של טמוג'ין, הנודע לרוב בשם ג'ינגיס חאן. עם מותו של יסוגיי, טמוג'ין, אמו הואלון, אחיו ושני אחיו למחצה (כולל בגטר, בלגוטאי ואמם סוצ'יגל) ננטשו על ידי שבטם ונותרו למופקרים לגורלם. הם התפרנסו מהאדמה בקושי רב אך הצליחו לשרוד. עם זאת, האחים למחצה הגדולים גזלו מטמוג'ין בן ה-14 ואחיו כסאר  משללם. טמוג'ין וכסאר עקבו אחר בגטר והרגו אותו, ועל כך ננזפו על ידי אמם הואלון.

## יוחסין




## הערות שוליים

קטגוריה:נפטרים ב-1180
בלגוטאי

**בלגוטאי** (1161–1271) היה בנם של יסוגיי וסוצ'יגל ואח למחצה של ג'ינגיס חאן. הוא גם הפך לגנרל של ג'ינגיס חאן. בלגוטאי נחשב ליועץ חכם ודיפלומט מיומן, ולעיתים קרובות שימש כשליח על ידי ג'ינגיס חאן. בברכתו של ג'ינגיס חאן, בלגוטאי הרג את המתאבק האלוף של המונגולים, בורי בוקו, על ידי שבירת צווארו במהלך קרב היאבקות. זו הייתה נקמה על תקרית קודמת שבה בורי בוקו נלחם עם בלגוטאי וחתך אותו בחרב. על פי האגדה, בלגוטאי חי עד גיל מבוגר במיוחד. רשיד א-דין טוען שהוא מת בגיל 110, בעוד היונשי  מדווח שעדיין היה בחיים כאשר מונגקה חאן עלה לכס המלוכה בשנת 1251. כלומר, בלגוטאי הגיע לפחות לגיל 90. אם אכן כך, בלגוטאי היה אחד האנשים המבוגרים ביותר על פני כדור הארץ באותה תקופה.

## יוחסין




## הערות שוליים

קטגוריה:נפטרים ב-1271
פאלח אל-פיאד

**פאלח פייסל פאהד אל-פיאד** (בערבית: **فالح الفياض**; נולד ב־27 במרץ 1956) הוא פוליטיקאי עיראקי, לשעבר היועץ לביטחון לאומי, והיו"ר הנוכחי של ארגון אל-חשד א-שעבי (ועדת הגיוס העממי). הוא גם מייסד תנועת .

## ביוגרפיה
אל־פיאד נולד ב־27 במרץ 1956 בבגדאד. בשנת 1977 קיבל תואר ראשון בהנדסת חשמל מ. הוא מכהן כיושב ראש ועדת הגיוס העממי וכן כיושב ראש ומייסד תנועת "עטאא". עד יולי 2020 שימש כיועץ לביטחון לאומי של ראש ממשלת עיראק.

ב־8 בינואר 2021 הטילה מחלקת האוצר של ארצות הברית סנקציות על אל־פיאד בשל "קשרו להפרות חמורות של זכויות אדם", וכן בשל תפקידו בדיכוי האלים של המחאות בעיראק שהחלו באוקטובר 2019. במהלך המחאות, מיליציות הנתמכות בידי איראן, בהנהגתו של אל־פיאד, השתמשו בצלפים לירי אש חיה, וכן באמצעים כגון מים חמים וגז מדמיע נגד מפגינים אנטי־ממשלתיים, דבר שהוביל למספר רב של הרוגים ופצועים. הסנקציות הוטלו מכוח חוק מגניטסקי, ובמסגרתן הוכנס אל־פיאד לרשימת האזרחים והגופים המיועדים במיוחד והחסומים (SDN) של המשרד לבקרה על נכסים זרים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טרוריסטים
קטגוריה:בגדאד: אישים
קטגוריה:עיראקים
קטגוריה:ילידי 1956
קרב דאלאן בלג'וט

**קרב דאלאן בלג'וט** נערך בשנת 1187 בין טמוג'ין (שנודע מאוחר יותר כג'ינגיס חאן) לאחיו בדם  (אנדה) ג'אמוקה . אף על פי שטמוג'ין וג'אמוקה היו חברים קרובים במשך שנים רבות, הם החלו להתרחק עם הזמן. גורם מרכזי בפילוג זה היה המערכת הפוליטית שבה כל אחד מהם תמך - ג'אמוקה תמך באריסטוקרטיה המונגולית המסורתית, בעוד שטמוג'ין האמין שמריטוקרטיה תהיה הטובה ביותר. טמוג'ין הצליח להשיג מספר הצלחות, בעיקר במשיכת מגוון רחב של תומכים (כולל ממעמדות נמוכים), קמפיין מוצלח נגד המרקיטים  והשמאן קוקוצ'ו שהכריז "... שהשמיים הכחולים הנצחיים הקדישו את העולם לטמוג'ין". בסביבות שנת 1186, טמוג'ין נבחר לחאן של המונגולים, ואיים על כוחו של ג'אמוקה, מה שהוביל אותו לתקוף את טמוג'ין עם 30,000 חיילים בשנה שלאחר מכן. טמוג'ין הובס באופן מכריע בקרב ונמלט, כאשר 10 השנים הבאות לחייו אינן ברורות. לאחר הקרב, ג'אמוקה הרתיח שבעים אסירים חיים, תוך שהוא מפחיד ומרחיק תומכים פוטנציאליים.

## הערות שוליים

קטגוריה:האימפריה המונגולית: קרבות
קטגוריה:קצרמר קרבות
אבו פדכ אל-מוחמדאווי

**אבו פדכּ אל־מוחמדאווי** (בערבית: **أبو فدك المحمداوي**; נולד ב־20 בינואר 1968), ששמו האמיתי הוא **עבד אל־עזיז אל־מלא מג'ירש אל־מוחמדאווי** ומכונה "**אל־ח'אל**", הוא ראש המטה של אל-חשד א-שעבי (הגיוס העממי) ואחד מבכירי מפקדיו. בעבר שימש כמזכ"ל גדודי חזבאללה בעיראק וחבר במועצת השורא של הארגון מאז 2003. הוא נחשב לאחראי המרכזי על הקמת יחידות המבצעים המיוחדים בארגון. הצטרף לגדודי חזבאללה בשנת 1997 והחל לבצע פעולות נגד משטרו של סדאם חוסיין.

השתתף במספר קרבות במסגרת המלחמה בארגון המדינה האסלאמית (דאעש), בהם מבצעי שחרור אמרלי וקרב פלוג'ה. ארצות הברית האשימה אותו בביצוע תקיפות רבות נגד כוחותיה בעיראק, ובאמצע ינואר 2020 הגדירה אותו כטרוריסט והכניסה אותו לרשימת הסנקציות.

פעילים עיראקים מייחסים לו אחריות למתקפה על מפגיני מחאת אוקטובר בגשר א־סנכ ובכיכר אל־ח'לאני ב־6 בדצמבר 2019.

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים עיראקים
קטגוריה:עיראקים
קטגוריה:ילידי 1968
הרעלת ניקוטין

[ממוזער|[מבנה מולקולרי|המבנה המולקולרי של ניקוטין]]
ממוזער|תסמיני הרעלת ניקוטין
**הרעלת ניקוטין** (באנגלית: **Nicotine poisoning**) היא הרעלה המתרחשת בעקבות עישון או בליעת מנת יתר של ניקוטין. הרעלת ניקוטין נדירה יחסית אך עלולה להתרחש כתוצאה מבליעה של ניקוטין או של תרכיז ניקוטין בסיגריה אלקטרונית (וייפ). בעבר, רוב הרעלות הניקוטין נגרמו בשל חשיפה לקוטלי חרקים המכילים ניקוטין בריכוז גבוה. ילדים נמצאים בסיכון גבוה יותר להרעלת ניקוטין, שאף עלולה להתרחש מעישון סיגריה בודדת. תרכיז ניקוטין עלול להיות מסוכן אם הוא בא במגע עם ילדים או תינוקות. גם מגע חזרתי עם צמחי ניקוטין רטובים עלולים להוביל להרעלת ניקוטין (מחלת הטבק הירוק).

## תסמינים
הרעלת ניקוטין עלולה להוביל למספר תסמינים ממריצים כגון בחילה, הקאה, ריור יתר, כאב בטן, חיוורון, הזעה, יתר לחץ דם, טכיקרדיה, אטקסיה (חוסר קואורדינציה), רעידות, כאב ראש, סחרחורת ופסיקולציה (התכווצות שרירים בלתי-נשלטת). הרעלת ניקוטין קיצונית עלולה להוביל לפרכוס אפילפטי, לאי-ספיקה נשימתית ולתרדמת. רק 0.1% מהרעלות הניקוטין הובילו לתסמינים מסכני חיים.

### סיגריות
לפחות 21,106 תלונות על הרעלות ניקוטין מסיגריות התרחשו בארצות הברית בין 1 בספטמבר 2010 ל-31 בדצמבר 2014. התסמינים הנפוצים ביותר להרעלת ניקוטין מסיגריה כוללים הקאה (80.0%), בחילה (9.2%), ישנוניות (7.8%), שיעול (7.2%), עצבנות (6.6%), חיוורון (3.0%), טכיקרדיה (2.5%), הזעת יתר (1.5%) ושלשול (1.4%). 95% מהתלונות על הרעלת ניקוטין מסיגריות היו על ילדים בגילאי 5 ומטה.

### סיגריות אלקטרוניות
לפחות 5,970 תלונות על הרעלות ניקוטין מסיגריות אלקטרוניות התרחשו בארצות הברית בין 1 בספטמבר 2010 ל-31 בדצמבר 2014. התסמינים הנפוצים ביותר להרעלת ניקוטין מסיגריה אלקטרונית כוללים הקאה (40.4%), גירוי בעיניים או כאב (20.3%), בחילה (16.8%), עיניים אדומות או ורודות (10.5%), סחרחורת (7.5%), טכיקרדיה (7.1%), ישנוניות (7.1%), עצבנות (6.3%), כאב ראש (4.8%) ושיעול (4.5%). 58% מהתלונות על הרעלת ניקוטין מסיגריות אלקטרוניות היו על ילדים בגילאי 5 ומטה.

## הרעלה
המינון הרעיל (LD<sub>50</sub>) של ניקוטין הוא 50 מ"ג לק"ג אצל חולדות ו-3 מ"ג לק"ג אצל עכברים. אצל בני אדם, המינון הרעיל של ניקוטין הוא 0.5-1.0 מ"ג לק"ג, ואצל ילדים המינון הרעיל הוא 0.1 מ"ג לק"ג. עם זאת, מחקר מ-2013 מצא כי בני אדם יכולים לשרוד מינונים הרבה יותר גבוהים של ניקוטין, וקבע כי המינון הרעיל של ניקוטין על בני אדם הוא בין 500 ל-1,000 מ"ג (6.5-13 מ"ג לק"ג). אצל ילדים, בליעה של 6 מ"ג ניקוטין עלולה להוביל למוות.

סיגריות אלקטרוניות עלולות להוביל להרעלה מכיוון שיש בהן תרכיז עם אחוזים גבוהים של ניקוטין, במיוחד בקרב ילדים. דיווח של משרד הבריאות האנגלי מ-2015 ציין כי ילד בן שנתיים מת לכאורה מהרעלה של תרכיז ניקוטין. בנוסף, המשרד ציין כי מספר אנשים ניסו התאבדו באמצעות שתייה של תרכיז ניקוטין (1,500 מ"ג ניקוטין), אך התאוששו לאחר מספר הקאות.

### מקרי מוות
נכון ל-2020, 4 אנשים מתו מהרעלה של שתיית תרכיז ניקוטין בארצות הברית ובאירופה. שניים מהם ילדים, אחד בישראל (2013) ואחד בארצות הברית (2014).

## טיפול
הטיפול הנפוץ ביותר בהרעלת ניקוטין נעשה באמצעות פחם פעיל, אשר מעט את הספיגה במערכת העיכול. גם בנזודיאזפין נמצא כיעיל לטיפול בהרעלת ניקוטין (במקרים של פרכוס אפילפטי) ואטרופין (במקרים של ברדיקרדיה).

## הערות שוליים

קטגוריה:סיגריות
קטגוריה:תוצאים רעילים של חומרים לא רפואיים
אייר וי.אי.וי

**אייר וי.אי.וי בע"מ** (באנגלית: **AIR VEV**) היא חברה פרטית ישראלית המפתחת ומייצרת מטוסים חשמליים. 

## היסטוריה
החברה הוקמה במאי 2018 על ידי רני פלאוט (מנכ"ל), חן רוזן (CTO) ונתנאל גולדברג, לשם פיתוח וייצור של מטוסים חשמליים. עם המשקיעים בחברה מיום היווסדה נמנים ד"ר שמואל חרל"פ וגיל אגמון. באוקטובר 2021 חשפה החבר את האבטיפוס AIR ONE. בסוף 2025 סופק ללקוח מטוס מטען בלתי מאויש ראשון מדגם AIR ONE Cargo. המטוס החשמלי הדו-מושבי AIR ONE, שלו טווח של כ-160 ק"מ ומהירות של עד 250 קמ"ש, נמצא בתהליכי רישוי של ה-FAA. 

בפברואר 2026 הכריזה החברה, יחד עם חברת ST Engineering הסינגפורית, על השקת כלי טיס חדש מסוג eVTOL בלתי מאויש בשם DrN-600.

במרץ 2026 דיווחה החברה על מכירת למעלה מ-25 מטוסי מטען מסוג AIR ONE Cargo, ועל הזמנות בסך מיליארד דולר, מ-3,300 לקוחות, למטוסי AIR ONE.

ביולי 2025 גייסה החברה 23 מיליון דולר בהובלת קרן Entrée Capital הישראלית.

## קישורים חיצוניים
* 

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תעשיית התעופה בישראל
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-2019
מבצע פרימה פארתיקה

**מבצע פרימה פארתיקה** (באיטלקית: **Operazione Prima Parthica**) הוא המבצע הצבאי המהווה את התרומה הלאומית של איטליה לקואליציה הבין-לאומית נגד ארגון הטרור דאעש (מבצע נחישות טבועה). המבצע החל באוקטובר 2014 ומתנהל בעיקר בשטחי עיראק וכווית. 

## מקור השם
המבצע קרוי על שם הלגיון הראשון פארתיקה (Legio I Parthica), לגיון של האימפריה הרומית שהוקם בשנת 197 לספירה על ידי הקיסר ספטימיוס סוורוס. הלגיון הוצב במקור בפרובינקיה מסופוטמיה (באזור עיראק של ימינו) כדי להגן על הגבולות המזרחיים של האימפריה מפני האימפריה הפרתית. משרד ההגנה האיטלקי בחר בשם זה כדי להדגיש את ההמשכיות ההיסטורית ואת המחויבות של רומא ליציבות המזרח התיכון וסביבתו.

## התפתחות המבצע
עם תחילתו ב-2014, התמקד המבצע בבלימת ההתפשטות המהירה של דאעש ומתן סיוע חירום לכוחות המקומיים. בחלוף השנים, לאחר הבסת הארגון כצבא טריטוריאלי, השתנה אופי המבצע למשימת ייצוב, הדרכה ובניית כוח ארוכת טווח מול איומי גרילה וטרור.

## פריסת הכוחות
במסגרת המבצע פרוסים כ-1,000 חיילים איטלקים במספר זירות המשלבות הדרכה רגלית וסיוע אווירי ואסטרטגי:
* **[[ארביל]] ([[מחנה סינגרה]]):** המפקדה המרכזית של הכוח בעיראק. משמשת מרכז אסטרטגי להדרכת כוחות הפשמרגה הכורדים במיומנויות לחימה מתקדמות, והפעלת כוח המשימה האווירי "גריפון", הכולל מסוקי סער וחילוץ למשימות פינוי רפואי ואספקה.
* **[[בגדאד]]:** הדרכת כוחות משטרה וביטחון פנים עיראקיים על ידי לוחמי הקרביניירי האיטלקים, תוך השתלבות במשימת ההדרכה של נאט"ו בעיראק (NMI).
* **[[כווית]]:** פריסת כוח אווירי משמעותי בבסיסי קואליציה, הכולל מטוסי קרב מסוג **[[יורופייטר טייפון]]** לאיסוף מודיעין, מטוסי תדלוק אווירי וכטב"מים. בנוסף, פרסה איטליה במדינה סוללת הגנה אווירית מתקדמת מסוג **[[SAMP/T]]** כדי לספק מעטפת הגנה לכוחות הקואליציה במרחב.

### צמצום הכוחות והיערכות מחדש (2026)
נקודת מפנה משמעותית בפריסת הכוחות נרשמה במרץ 2026. על רקע ההסלמה הביטחונית האזורית במזרח התיכון (מערכה המוכרת בישראל כ"מבצע שאגת הארי"), ספג מחנה סינגרה שבארביל פגיעה ישירה של כטב"ם מתאבד. בעקבות התקיפה והעלייה ברמת האיום על חיילי הקואליציה מצד מיליציות פרו-איראניות, החליטה ממשלת איטליה על צמצום סיכונים ופינוי מרבית הכוח מבסיס סינגרה, תוך השארת "כוח שלד" מצומצם בלבד לשמירה על התשתיות.

## ראו גם
* מחנה סינגרה
* משימת ההדרכה של נאט"ו בעיראק (NMI)
* מרכז תיאום ההדרכה של כורדיסטן (KTCC)

## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים
* מבצע Prima Parthica, באתר משרד ההגנה האיטלקי 

קטגוריה:איטליה: היסטוריה צבאית
קטגוריה:עיראק: צבא וביטחון
קטגוריה:מלחמות ומבצעים במזרח התיכון בעת החדשה
קטגוריה:קרבות המדינה האסלאמית
קטגוריה:מבצע נחישות טבועה
רגימנט הסער האווירי וילי זנגר

**רגימנט הסער האווירי מס' 40 על שם וילי זנגר** (בגרמנית: **"Luftsturmregiment 40 "Willi Sänger**) היה יחידת עלית של צבא העם הלאומי - צבאה של גרמניה המזרחית. תפקידו של הרגימנט היה לשמש כיחידת קומנדו מוטסת. הרגימנט נקרא על שמו של וילי זנגר - פעיל קומוניסטי ולוחם בנאצים, אשר הוצא להורג בתקופת גרמניה הנאצית.
## היסטוריה
פקודה להקמת הרגימנט ניתנה ב1 בדצמבר 1986. הרגימנט הוקם על בסיס גדוד מוצנח מס' 40 על שם וילי זנגר. למעשה הרגימנט ירש מן הגדוד גם את המספר וגם את השם. הרגימנט הותאם לטקטיקת הסער האווירי של הצבא הסובייטי, שעודכנה בהתאם ללקחי מלחמת אפגניסטן. אחד השינויים הגדולים בטקטיקה היה דגש על הגעה אל יעדי התקיפה בכוחות קטנים על גבי מסוקים, במקום בעזרת צניחה. בסיס הרגימנט הוקם בעיירה להנין (Lehnin) שליד פוטסדם. חיילי הרגימנט מעולם לא נטל חלק במשימות קרביות כלשהן. בתחילת נובמבר 1989 כוח מחיילי הרגימנט הובא בחשאי ללייפציג, כדי לסייע (במידת הצורך) לדיכוי מרידות אזרחים אפשריות (בעקבות ההפגנות שנערכו בעיר). ב9 בנובמבר 1989 נפלה חומת ברלין. יום למחרת קיבלו החיילים פקודה לחזור לבסיס שלהם. הרגימנט פורק יחד עם שאר צבא העם הלאומי , לאחר איחוד גרמניה באוקטובר 1990. 
## כוח אדם והכשרתו
לרגימנט התקבלו מתנדבים בלבד. אפשרות להגשת המועמדות ניתנה לחיילי חובה בצבא העם הלאומי, אשר השלימו לפחות 6 חודשי שירות. המועמדים עברו סדרת מבחני קבלה קשים, שבסופם רק כ-10% מהמועמדים התקבלו ליחידה. החיילים שהתקבלו ליחידה נדרשו לחתום על התחייבות שלוש שנות שירות לפחות (בשל מסלול הכשרה ארוך). החיילים אומנו ב: צניחה (יום ולילה), אומנויות לחימה, טיפוס הרים, שחיה, צלילה, הישרדות בשטח, תפעול חומרי נפץ, צליפה, לוחמה בשטח בנוי. כמו כן, הם למדו שפות זרות (בעיקר אנגלית). 
250px|ממוזער|שמאל|חיילי הרגימנט מתכוננים לתרגיל צניחה
250px|ממוזער|שמאל|טקס קבלת חיילים חדשים לרגימנט
## ציוד של הרגימנט
חיילי הרגימנט לבשו מדים רגילים של צבא העם הלאומי. בנוסף היו להם סרבלי צניחה מיוחדים. הם חבשו לראשם כומתות (היחידים בצבא, שהיו להם כומתות). לכל חייל היו שתי כומתות: חומה ליום יום וכתומה לימי חג או ליציאה אל מחוץ לבסיס. הם נעלו נעליים סטנדרטיות של צבא העם הלאומי. חיילי הרגימנט צוידו בקסדות צנחנים פולניות, במקום קסדות M1956 של צבא העם הלאומי.

הרגימנט צויד בנשק קל בלבד, בהתאם לתפקידי קומדנו של חייליו. לרשותם היו: רובה סער AKS-74, רובה צלפים דרגונוב, אקדח PM, מקלע RPD, מקלע PK, מטול RPG-7D3, טיל כתף סטרלה.
## קישורים חיצוניים

* אודות רגימנט הסער האווירי וילי זנגר
* היסטוריה של הרגימנט
* על גדוד וילי זנגר - קודמו של הרגימנט
קטגוריה:יחידות צבא העם הלאומי
קטגוריה:רגימנטים
קטגוריה:יחידות עילית
שוד עתיקות

[ממוזער|מערה שנחפרה ונבזזה ב[אתר ארכאולוגי בעיראק]]
**שוד עתיקות** הוא נטילה בלתי חוקית של ממצאים ארכאולוגיים. הפעולה כרוכה לעיתים קרובות בהברחת החפצים הגנובים אל מחוץ למדינת מוצאם.

## חוק
### החוק הבינלאומי
אמנה של אונסק"ו משנת 1970 קוראת למדינות לפעול על מנת למנוע שוד עתיקות, ולשתף פעולה כדי להחזיר פריטים גנובים שנתפסו. נכון למרץ 2026, 149 מדינות אשררו את האמנה. האינטרפול מסייע בארגון מבצעים משותפים בינלאומיים למניעת הגניבות ולהשבת פריטים גנובים.

### ארצות הברית
בארצות הברית, קניה, מכירה והובלה של ממצאים ארכאולוגים גנובים נאסרו בחוק פדרלי , והעונש עליהן הוא עד שנתיים מאסר, קנס של 20,000 דולר ושנה תחת פיקוח.

### הממלכה המאוחדת
בממלכה המאוחדת, העונש על סחר בפריטי תרבות גנובים, בין אם נגנבו בממלכה המאוחדת או מחוצה לה, עשוי להגיע ל-7 שנות מאסר.

### ישראל
בישראל, חוק העתיקות קובע כי כל ממצא ארכאולוגי שנמצא בשטח המדינה שייך לה, ונטילתו מהווה עבירה פלילית שלצידה עונש מאסר. על האכיפה מופקדת היחידה למניעת שוד עתיקות של רשות העתיקות.

## צורות נפוצות
### עתיקות דמים
עתיקות דמים הוא כינוי נפוץ לעתיקות שנגנבו בחסות סכסוך והועברו לסחר במדינה זרה. פרקטיקה זו נפוצה במיוחד במזרח התיכון, אזור רווי אתרים ארכאולוגיים וסכסוכים צבאיים.

### שוד קברים

שוד קברים הוא ביזה בלתי חוקית של אתרי קבורה וגניבה של חפצי אמנות הנמצאים בהם.

## קישורים חיצוניים

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:ארכאולוגיה
קטגוריה:פשעים כלכליים
קרב חולות חלחלג'יד

**קרב חולות חלחלג'יד** נערך בשנת 1203 בין טמוג'ין, שמאוחר יותר נודע כג'ינגיס חאן, לבין כוחותיו של טוגרול, חאן שבט הקרייט. אליטות שבט הקרייט, שחשדו מאוד בניסיונותיו הדיפלומטיים של טמוג'ין לטוגרול, שכנעו את מנהיגן לפנות נגד הווסל שלו. לאחר שהוזהר על ידי שני רועים, טמוג'ין נמלט ממארב מתוכנן אך נרדף על ידי כוח גדול יותר. בעלי בריתו המונגולים נחלצו לעזרתו בחולות חלחלג'יד, אך הם הובסו. לאחר הקרב, בו נפצע קשה בנו בן ה-17 של טמוג'ין, אוגדיי, נשבע טמוג'ין את ברית בלג'ונה עם חבריו.

## הערות שוליים

קטגוריה:האימפריה המונגולית: קרבות
קטגוריה:קצרמר קרבות
בין שתי ערים (מיני-סדרה, 2026)

**בין שתי ערים** (באנגלית: **A Tale of Two Cities**) היא מיני-סדרת דרמה היסטורית בריטית בבימויו של ריצ'רד קלארק, אשר נוצרה ונכתבה בידי דניאל וסט. המיני-סדרה מעובדת מרומן משנת 1859 באותו שם מאת צ'ארלס דיקנס.

במיני-סדרה מככבים קיט הרינגטון ופרנסואה סיביל בדמויותיהם של סידני קרטון וצ'ארלס דארניי, בהתאמה, ולצדם מירן מק בדמותה של לוסי מאנט. צוות השחקנים המשני כולל את שרון דאנקן-ברוסטר, יאניק רנייה, פהינטי בלוגון, בארי איירד, רוקסן דוראן, תיאו קוסטה-מריני וגיום גליין.

הסדרה עתידה לעלות לשידור ברשת "BBC One" ובערוץ "".

## צוות השחקנים
* קיט הרינגטון – **סידני קרטון**
* פרנסואה סיביל – **צ'ארלס דארניי**
* מירן מק – **לוסי מאנט**
* שרון דאנקן-ברוסטר
* יאניק רנייה
* פהינטי בלוגון
* בארי איירד
* רוקסן דוראן
* תיאו קוסטה-מריני
* גיום גליין

## הפקה
### פיתוח
ב-31 ביולי 2025 דווח כי קיט הרינגטון ופרנסואה סיביל יככבו בעיבוד של "BBC One" לרומן "בין שתי ערים" מאת צ'ארלס דיקנס, בהפקת "Federation Stories" בשיתוף "Thriker Films".

ב-17 בספטמבר 2025 הוכרז כי דניאל וסט יצר וכתב את המיני־סדרה בת ארבעת הפרקים, וכי ריצ'רד קלארק יביים אותה. את הסדרה מפיק סיימון מאיירס. בין המפיקים בפועל נמנים הרינגטון ווסט מטעם "Thriker Films", פולי ויליאמס ושרה בסט מטעם "Federation Stories", לאו בקר מטעם "Federation Studio France", ומייקל רייט מטעם "".
### ליהוק
ב-17 בספטמבר 2025 הוכרז רשמית כי הרינגטון יגלם את סידני קרטון, וסיביל את צ'ארלס דארניי. באותו יום הצטרפה מירן מק לצוות השחקנים בתפקיד לוסי מאנט.

ב־17 בנובמבר 2025 הצטרפו לצוות השחקנים שרון דאנקן-ברוסטר, יאניק רנייה, פהינטי בלוגון, בארי איירד, רוקסן דוראן, תיאו קוסטה-מריני וגיום גליין.
### צילומים
הצילומים תוכננו תחילה להתחיל בבודפשט, הונגריה, בספטמבר 2025, אך בהמשך נדחו ל-8 באוקטובר 2025.

## הפצה
המיני־סדרה תשודר בבריטניה ברשת "BBC One" ובארצות הברית בערוץ "" בשנת 2026. הפצתה הבינלאומית תבוצע בידי "Federation International".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מיני-סדרות טלוויזיה
קטגוריה:סדרות דרמה אמריקאיות
קטגוריה:סדרות דרמה בריטיות
קטגוריה:סדרות דרמה היסטוריות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה המבוססות על ספרים
סאלח מוחמדי

**סאלח מוחמדי** (בפרסית: **صالح محمدی**; 11 במרץ 2007 – 19 במרץ 2026) היה מתאבק איראני, חבר נבחרת ההיאבקות של איראן.

## ביוגרפיה
מוחמדי נולד בסאווה וגדל בקום. החל את דרכו הספורטיבית כמתאבק בסגנון היאבקות חופשית, ובהמשך התאמן גם בהיאבקות יוונית-רומית. בספטמבר 2024 ייצג את איראן בגביע סאיטייב הרוסי שנערך בקרסנויארסק, שם זכה במדליית ארד.

## מעצרו והוצאתו להורג
ב-15 בינואר 2026 נעצר מוחמדי באשמת הריגת שוטר מ ב-8 בינואר בעיר קום, במהלך ההפגנות במדינה באותה עת. מוחמדי הכחיש את המיוחס לו וטען כי שהה אצל דוֹדו בזמן הרצח, דבר שנתמך על ידי עדי ראייה ותיעודים ממצלמות אבטחה. הוא היה בן 18 בעת המעצר.

ב-4 במרץ, לאחר משפט שנמשך כשלושה שבועות, מוחמדי נידון למוות על ידי בית המשפט הפלילי הראשון במחוז קום. ב-19 במרץ הוצא להורג בתלייה, שמונה ימים אחרי יום הולדתו ה-19.

ארגון זכויות האדם אמנסטי אינטרנשיונל גינה נחרצות את גזר הדין וסבר כי הליך משפטו של מוחמדי היה "בלתי הוגן באופן בוטה", באופן שמפר חמורות את הזכות לחיים ומשתמש בעונש המוות ככלי דיכוי פוליטי. עוד טען הארגון כי נמנעה ממנו הגנה משפטית, וכי הודאתו באשמה "נלקחה ממנו בכוח... בהליך מזורז שאינו דומה למשפט אמיתי בעל משמעות". ב-19 במרץ 2026 פורסם בוול סטריט ג'ורנל מאמר מערכת המגנה את הוצאתו להורג של מוחמדי.

## הערות שוליים

קטגוריה:אישים שהוצאו להורג באיראן
קטגוריה:אישים שהוצאו להורג בתלייה
קטגוריה:מתאבקים איראנים
קטגוריה:מתאבקים בסגנון יווני-רומי
קטגוריה:איראנים שנולדו ב-2007
קטגוריה:איראנים שנפטרו ב-2026
כוכבי הכלב

**כוכבי הכלב** (באנגלית: **The Dog Stars***)* הוא סרט מדע בדיוני פוסט אפוקליפטי עתידי בבימויו של רידלי סקוט, על פי תסריט מאת מארק ל. סמית' וכריסטופר וילקינסון המבוסס על הספר בשם זהה משנת 2012 מאת פיטר הלר. מככבים בו ג'ייקוב אלורדי, ג'וש ברולין, מרגרט קוואלי, גאי פירס ובנדיקט וונג.

הסרט עתיד לעלות לאקרנים בארצות הברית ב-28 באוגוסט 2026.

## רקע עלילתי
בעתיד הקרוב מגפה מסתורית מחתה חלק ניכר מהאוכלוסייה האמריקאית. היג, טייס אזרחי לשעבר, חי בגלות בבסיס חיל אוויר נטוש בקולורדו, יחד עם כלבו הנאמן וחייל מארינס לשעבר. כאשר שידור רדיו קולט קול לא ידוע, הם יוצא למסע מסוכן מלאי תקווה למצוא מקום טוב יותר.

## שחקנים
*ג'ייקוב אלורדי - היג, טייס אזרחי
*ג'וש ברולין - בנגלי, חייל מארינס לשעבר
*מרגרט קוואלי - סימה
*גאי פירס
*בנדיקט וונג

## הפקה
בנובמבר 2024 חשף רידלי סקוט לראשונה בריאיון כי בין הסרטים העתידיים שהוא מתכנן נמצא גם סרט מדע בדיוני שדבר קיומו לא נודע עד אז, והצהיר כי התסריט כבר כתוב. עוד באותו החודש דווח כי פרויקט זה מבוסס על הספר "כוכבי הכלב" משנת 2012 מאת פיטר הלר, כשאת התסריט כתבו מארק ל. סמית' וכריסטופר וילקינסון. בשלב זה סקוט היה מעוניין שבסרט יככב השחקן פול מסקל שכיכב בסרטו "גלידאטור 2" שיצא באותו הזמן, ותכנן את צילומי הסרט לאביב הבא כאשר לוח הזמנים של מסקל יתפנה. על פי הדיווחים נועד הסרט לצאת בסתיו 2025. בסופו של דבר נאלץ מסקל לפרוש מהפרויקט בשל אילוצי זמנים כאשר לוהק לסרטי הביטלס של סם מנדס.

בינואר 2025 נודע כי ג'ייקוב אלורדי נמצא במגעים לככב בסרט במקומו של פול מסקל. בפברואר דווח כי ג'וש ברולין, מרגרט קוואלי וגאי פירס נמצאים כולם במגעים אחרונים להצטרף לצוות השחקנים לצידו של אלורדי. במאי 2025 הצטרף בנדיקט וונג.

צילומי הסרט העיקריים החלו באפריל 2025 באיטליה. התקיימו צילומים בקנסיליו, רמה למרגלות האלפים, ומאוחר יותר באווצאנו. ביוני עברה ההפקה לרומא. הצילומים הסתיימו בסוף יוני 2025.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי 2026
קטגוריה:סרטי מדע בדיוני
קטגוריה:סרטי רידלי סקוט
קטגוריה:סרטים פוסט-אפוקליפטיים