open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
לב קאסיל

**לב אברמוביץ' קאסיל** (ברוסית: **Лев Абра́мович Касси́ль**) (; 10 ביולי 1905 – 21 ביוני 1970), סופר ילדים יהודי-סובייטי פופולרי, שכתב ברוסית.

## קורות חיים
לב קאסיל נולד במשפחה יהודית בעיר פוקרובסקאיה סלובודה במרכז רוסיה (כיום נמצאת העיר בתחומי מחוז סראטוב. אביו, אברהם קאסיל, היה היה גניקולוג ואמו, אנה פרלמן, הייתה רופאת שיניים. ללב היה אח קטן, בשם יוסף (לימים עיתונאי. הוא נאסר והוצא להורג במהלך הטיהורים הגדולים). הוא התחיל לכתוב מאמרים וסיפורים קצרים כבר בתקופת הלימודים בתיכון. לאחר סיום בית ספר תיכון בעירו עבר למוסקבה, שם החל ללמוד פיזיקה באוניברסיטת מוסקבה. בשנת 1927 עזב את הלימודים והתרכז בפעילות עיתונאית וספרותית. בשנים 1927- 1937 הוא כתב מאמרים עבור עיטון איזבסטיה. בשנים 1937 - 1942 היה העורך הראשי של ירחון לילדים.

קאסיל כתב עשרות ספרים לילדים ונוער, שהפופולרים ביותר הם "קונדויט ושוומברניה" (ספר אוטוביוגרפי על שני אחים, תלמידי בית ספר, שממצאים ארץ חדשה בשם "שוומברניה" וכותבים היסטוריה של הארץ הממוצאת) ו"שוער הרפובלקה" (ספר על קבוצת כדורגל). חלק מספריו הוא הפך לתסריטים של סרטי קולנוע. בתקופת מלחמת העולם השנייה כתב סיפורים קצרים על ילדים שלחמו ביחידות פרטיזנים ועל ילדים שעזרו למאמץ המלחמתי בעורף.
בשנת 1943 יזם קאסיל "שבוע ספרות ילדים ונוער", אשר ממשיך להתקיים עד היום ברוסיה. בשנות ה-50 היה קאסיל מרצה בנושא ספרות ילדים בפקולטות לספרות במסודות להשכלה גבוהה במוסקבה.

לב קאסיל נפטר בביתו ב־21 ביוני 1970 - תוך כדי צפייה במשחק הגמר של מונדיאל הוא התמוטט ומת מהתקף לב במקום. נקבר בבית העלמין נובודוויצ'יה.

לב קאסיל היה נשוי פעמיים. אב לשני בנים ובת.
250px|ממוזער|שמאל|מוזיאון של לב קאסיל בעיר אנגלס
### הנצחת זכרו
* בית משפחתו שבעיר הולדתו אנגלס (פוקרובסקאיה סלובודה לשעבר) הפך למוזיאון שלו.
* רחוב, בו נמצא המוזיאון, נושא את שמו.
* בעיר אנגלס מוצב פסל לזכרו.
* בשנת 2015 הוציא דואר רוסיה גלויה עם בול לזכרו.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* ביוגרפיה של לב קאסיל 
* 

קטגוריה:סופרי ילדים ונוער סובייטים
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער יהודים
קטגוריה:סופרים יהודים סובייטים
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:מעוטרי הכוכב האדום
קטגוריה:מעוטרי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:נפטרים מהתקף לב
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי רוסיה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין נובודוויצ'יה
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1905
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1970
צ'צ'לניק

**צ'צ'לניק** (באוקראינית: **Чечельник**) היא עיירה במחוז ויניצה של אוקראינה. לפני מלחמת העולם השנייה התקיימה בעיירה קהילה יהודית.

בסוף מאה ה-16 התקיימה במקום אחוזה של אצילים פולנים בשל צ'צ'ל (מכאן שמה של העיירה). העיירה צ'צ'לניק השתייכה לאיחוד הפולני-ליטאי. לאחר החלוקה השנייה של פולין בשנת 1793 הפכה העיר לחלק מן האימפריה הרוסית. תחת השלטון הרוסי הייתה צ'צ'לניק חלק מפלך פודוליה. לאחר התפרקות האימפריה הרוסית הפכה העיירה לחלק מאוקראינה הסובייטית. 

## יהודי צ'צ'לניק
יהודים חיו בצ'צ'לניק מראשית היישוב. במהלך מרד חמלניצקי נרצחו כל יהודי העיירה על ידי הקוזאקים. יהודים שבו לעיירה בתחילת מאה-18. בשנת 1765 התגוררו בעיירה 545 יהודים. בשנים הבאות סבלו יהודי העיר מפרעות של היידמקים ובהמשך ממגפת הדבר. בשנת 1776 התגוררו בעיירה רק 185 יהודים. במהלך המאה ה-19, בשל התפתחות האזור, עלה מספר היהודים בצ'צ'לניק בהתמדה. בשנת 1835 עבר להתגורר בעיירה משה צבי מסאווראן ורבים מחסידיו התיישבו בעיירה. לאחר פטירתו בשנת 1838 המשיך בנו, רבי שמעון שלמה גוטרמן מסאווראן, להתגורר בעיירה. נכון לשנת 1897 התגוררו בצ'צ'לניק 3338 יהודים (כ-40% מכלל התושבים). בעיירה פעלו 5 בתי כנסת.

במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה סבלו יהודי העיירה מפרעות של אוקראינים. בשל אימת הפרעות נמלטו יהודים רבים מהעיירה. לאחר תום המלחמה והתבססות השלטון הקומוניסטי עזבו תושבים רבים את העיירה (ביניהם יהודים רבים). היהודים שהתגוררו בעיירה עבדו בעיקר במוסדות ממשלתיים ובקואופרטיבים, וקצתם התארגנו לעבודה חקלאית בקולחוז יהודי. במהלך שנות ה-20 וה-30 פעלו בעיירה "מועצה יהודית ממלכתית" ובית ספר יהודי שהתנהל ביידיש. נכון לשנת 1939 התגוררו בעיירה 1327 יהודים (כשני שלישים מתושבי העיירה).

ביולי 1941, עם פלישתם לברית המועצות, כבשו הגרמנים את צ'צ'לניק והעיירה סופחה לטרנסניסטריה. כל היהודים  שחיו אז בעיירה רוכזו בגטו. אליהם הצטרפו יהודים שהצליחו להימלט משני יישובים סמוכים וכן כ-1000 יהודים שגורשו מרומניה. היהודים שבגטו נצטוו לענוד טלאי צהוב. גברים ונשים עד גיל 60 הועסקו בעבודות כפיה אל מחוץ לגטו. את הגטו ניהל יודנראט ובו 11 חברים. בחורף 1941-1942 נפטרו כשליש מתושבי הגטו ממגפת טיפוס הבהרות שפרצה בגטו. בינואר 1943 קיבלו תושבי הגטו סיוע מקהילות יהודיות ברומניה, מה ששיפר את מצבם. בעיר פתחו מרפאה ובית תמחוי לנזקקים. בגטו צ'צ'לניק  פעלה מחתרת יהודית, ששיתפה פעולה עם הפרטיזנים בסביבה. צעירים יהודים מהגטו הצליחו, בעזרת המחתרת, להימלט ממנו ולהצטרף אל הפרטיזנים. צ'צ'לניק שוחררה בידי הצבא האדום במרץ 1944, בעת שחרורו חיו בגטו כ-1000 יהודים.

בתום המלחמה המשיכו כמה מאות יהודים להתגורר בצ'צ'לניק. בעיר התקיימה קהילה חסידית בראשותו של רבי ברוך גוטרמן, נינו של משה צבי מסאווראן. הוא נפטר בשנת 1950. לאחר פטירתו סגרו השלטונות את בית הכנסת היחיד שעוד פעל בעיירה. במהלך שנות ה-70 עזבו רבים מיהודי צ'צ'לניק את העיירה - בעיקר לערים גדולות בברית המועצות אך גם לארצות הברית ולישראל. אחרוני היהודים עזבו את העיירה בתחילת שנות ה-90 ועלו לישראל.  

## קישורים חיצוניים

*
* תולדות הקהילה היהודית בצ'צ'לניק

קטגוריה:גטאות באוקראינה
קטגוריה:מחוז ויניצה: עיירות יהודיות
טיגרן בוריסוביץ' גורגייב

**טיגרן בוריסוביץ' גורגייב** (ברוסית: **Горгиев, Тигран Борисович**; 30 באוגוסט 1910, קיזליאר, דגסטן, האימפריה הרוסית – 13 בדצמבר 1976, דניפרופטרובסק ברית המועצות) היה אמן בינלאומי לקומפוזיציה שחמטית, שופט בין-לאומי של תחרויות שחמט.

## קורות חייו
נולד ב-1910 למשפחת עורכי דין. בתחילת המאה ה-20, תרם גורגייב האב (1861–1954) לעיתים קרובות לצדקה, ואף היה "בית עורך הדין גורגייב" ("дом адвоката Горгиева") בקיזליאר שנבנה בהוראתו ובתוכניותיו של גורגייב האב ונתרם מאוחר יותר לעיר מה שכנראה הציל אותו מהדיכוי בשנות ה-30. אמו של טיגראן גורגייב נפטרה מוקדם, בין השנים 1914 ו-1916 (נראה שאין מידע על שנת לידתה). גורגייב האב ביקר במה שנראה כמועדון לאליטה העירונית, "אספת האצולה של קיזליאר". לא נמצאו ראיות לפעילויות הקשורות לשחמט שם מהתקופה שלפני המהפכה (כלומר, לפני אוקטובר 1917). לפיכך, דודו של גורגייב הבן הוא שלימד אותו שחמט כשהיה בן שמונה. אף על פי שטיגרן הובס מיד על ידי הדוד בהתחלה, הוא התקדם במהרה והפך לשווה לו. לאחר שניצח את הדוד, סדרת הניצחונות הובילה לחשש של הדוד שילעגו לו על כך שהפסיד לילד, והפסיק לשחק שחמט עם טיגרן. גורגייב האב קנה לבנו ספר שחמט, וטיגרן גם קיבל גישה לטור "ניבה" מאת אז'ן זנוסקו-בורובסקי.

תחרות השחמט במוסקבה בשנת 1925 הובילה לפריחה בשחמט ברוסיה, וגורגייב, שנותר כעת ללא שותפים למשחק, למד את המשחק בהרחבה, וגילה עניין מיוחד בלימודי הסיומים. בשנת 1927, פרסם ה"איזבסטיה" את אטיוד הראשון שלו, סקיצה של פט עם רגליים רבים שהגבילו את תנועת הכלים, במיוחד המלכה השחורה. לא לקח הרבה זמן עד שסגנון החיבור השתפר, וכבר בשנה שלאחר מכן, אטיוד של גורגייב, פורסם והפך לזוכה בתחרות. הופעת הבכורה הבינלאומית שלו הייתה בשנת 1929 ב"לה פאס", עיתון ספרדי.

גורגייב היה מחבר של אטיודים בשחמט – אחת הדמויות הבולטות בשדה זה. החל לחבר אטיודים כבר בשנת 1927, וב־1928 זכה בשני פרסים ראשונים בתחרויות יצירת אטיודי שחמט.
גורגייב היה פורה בצורה יוצאת דופן וחיבר למעלה מ־500 אטיודים, מעל 80 מהם זכו להכרה בתחרויות, כולל כ־15 פרסים ראשונים או שניים. בשנת 1969 קיבל דרגת "אמן בינלאומי" בתחום חיבור אטיודים, והפך לשופט בינלאומי באותו תחום כבר בשנת 1956.
* פרסם ספר בשם "Избранные этюды" (מבחר אטיודים) בשנת 1959
* Sergey Tkachenko כינה אותו “Maestro of Practical Studies” (אלוף האטיודים המעשיים)
* ספר שכתב טקנצ'נקו בשם “Tigran Gorgiev, Maestro of Practical Studies” מציג 100 אתיודים נבחרים, מתאים גם ללומדים מתחילים. הספר כולל הסברים ונמצא בשוק.

בשנות ה־60 קיבל תואר ד"ר למדעי הרפואה ועבד כרופא – אפידמיולוג (זיהומים)

## אטיודים שחיבר
### אטיוד משנת 1928
לבן מתחיל וזוכה

### אטיוד משנת 1930, פורסם ב-CeskoSlovensky Sach
לבן מתחיל וזוכה

אטיוד משנת 1930 החל מדקה 19:52, יוטיוב

### אטיוד משנת 1935, פורסם ב-64
לבן מתחיל וזוכה

אטיוד משנת 1935 החל מדקה 14:00, יוטיוב

### אטיוד משנת 1938
לבן מתחיל וזוכה

### אטיוד משנת 1966
לבן מתחיל וזוכה

## הערות שוליים

קטגוריה:שחמטאים רוסים
קטגוריה:פרובלמאים רוסים
טאבי הטובה (סרט, 1975)

**טאבי הטובה** (באנגלית: **Tubby the Tuba**) הוא סרט אנימציה מוזיקלי אמריקאי משנת 1975 בבימויו אלכסנדר שור  עם דיק ואן דייק כמדבב ראשי.

התסריט הוא של פול טריפ  מבוסס על סרטון אנימציה שהופק ב-1947 לפי תסריט שלו ומוזיקה של ג'ורג' קליינזינגר  בבימוי של ג'ורג' פאל . הסרטון באורך 10 דקות זכה להצלחה גדולה והיה מועמד לפרס אוסקר לסרט המונפש הקצר הטוב ביותר.

הסרטון זכה לפרסום רב ותורגם לשפות רבות. הוא תורגם גם לעברית על ידה עדה ברודסקי ובוצע על ידי יצחק שמעוני כקריין, עם תזמורת רשות השידור. יש גם ביצוע של תזמורת הטיילת של בוסטון בניצוחו של ארתור פידלר עם קריינות של ג'וליה צ'יילד.

יש גם תקליט עם דני קיי כקריין והוא אף שר שיר מיוחד לטאבי הטובה בתקליט שלו לשירי ילדים. הצלחת ביצועים האלה נובעת מכך שהיא מעלה את עניין של אי קבלת השונה ונידוי חברתי שלו בגלל צורתו אבל מסתיימת בניצחונו ובקבלתו לחברה.

## תקציר העלילה
טאבי הטובה מרגיש עצמו דחוי על ידי כל כלי התזמורת וגם המנצח. הוא נמוך ושמנמן ויודע להפיק רק שני צלילים אומפה-אומפה. הוא מיואש, מלא רגש נחיתות ורחמים עצמיים ויוצא למצוא את מזלו ביחד עם חברו היחיד - פי-וי הפיקולו.

הם מגיעים לקרקס וטאבי מצליח בעזרת האומפה שלו לשכנע את הפילה הסרבנית לגייס את הפילים לקבוצת ריקוד שזוכה לתשואות הקהל וטאבי הופך לידוען עד שהוא נופל בטעות לכלוב האריות, נחלץ על ידי הפילה וחוזר העירה.

פי-ווי משכנע אותו להגיע לעיר המנגינות שם יוכל לבחור לעצמו מנגינה לנגינת סולו. שם הוא מגלה בבית יתומים את צלסטה היפה ומתאהב בה. מנהלת הבית גב' סקוויק מתאכזרת לצלסטה וכאשר מוכרזת תחרות ריקודים בבית הנסיך היא כולאת אותה. טאבי משחרר אותה והיא מגיעה לתחרות ומוצאת חן בעיני הנסיך שמתחיל לרקוד איתה וטאבי נאלץ לעזוב.

טאבי העצוב יושב ליד אגם ושר על בדידותו. לפתע יוצאת צפרדע ומספרת לו שגם היא בודדה כמוהו ומשמיעה לו שיר. טאבי נלהב מהמנגינה והצפרדע מייעצת לו להשמיע זאת בתזמורת.

למחרת מגיע טאבי לחזרה בתזמורת. כל הכלים מכוונים את עצמם והמנצח מקיש בשרביטו. טאבי מתחיל להשמיע את המנגינה שלמד מהצפרדע וכל הכלים כועסים עליו אך המנצח מתלהב ממנו ובהמשך מנגנים כל הכלים את המנגינה כשטאבי בראש. טאבי שמח, עתה הוא מקובל בחברת כלי התזמורת.

## צוות השחקנים

## קישורים חיצוניים

*טאבי הטובה 1947, באתר יוטיוב
*טאבי הטובה 1975, באתר יוטיוב
*יצחק שמעוני מקריין את טאבי הטובה, באתר יוyhuc
*טאבי הטובה בביצוע ג'וליה צ'יילד עם תזמורת בוסטון בניצוח ארתור פידלר, באתר יוטיוב
*דני קיי מקריין את טאבי הטובה, באתר יוטיוב
*דני קיי שר על טאבי הטובה, באתר יוטיוב

*קטגוריה:סרטי 1975
*קטגוריה:סרטי הנפשה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים מוזיקליים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פנטזיה אמריקאיים
יצחק גאון

**יצחק גאון** הוא שם או כינוי שעשוי להתייחס למספר אישים.

## הערות שוליים

קטגוריה:פירושון אישים
היעלמות מפציץ הלנקסטר בים התיכון

**היעלמות מפציץ הלנקסטר בים התיכון** התרחשה ב-4 באוקטובר 1945. מפציץ מדגם אברו לנקסטר של חיל האוויר המלכותי שנמצא במשימה של הטסת אנשי צבא מבריטניה לאיטליה אבד בשמי הים התיכון ועקבותיו לא התגלו מעולם. באסון ניספו כל 25 יושבי המטוס.

## האסון
מטוס הלנקסטר, ששירת בטייסת 103 של חיל האוויר המלכותי, השתתף במבצע של הטסת אנשי צבא בין איטליה והמזרח התיכון לבריטניה (Operation Dodge). המטוס, שנמצאו בו ששה אנשי צוות ו-19 נוסעות, המריא לדרכו מבריטניה בלויית מטוס נוסף שנשא אף הוא נוסעים. המטוס המריא מבסיסו בשעה 00:30 בדרכו לנאפולי שבאיטליה.

זמן מה לאחר ששני המטוסים חצו את קו החוף של צרפת ממערב למרסיי אל שמי הים התיכון התקבלה במטוס השני תשדורת מן המטוס הראשון. נאמר בה כי ארעה בו תקלת מנוע וכי הוא חוזר על עקבותיו ופונה לעבר מרסיי. לא הגיעה ממנו תשדורת נוספת, ובשעה 04:40 ראו אנשי הצוות של המטוס השני התפוצצות במרחק. המטוס הראשון לא הגיע ליעדו בנאפולי. מקום התרסקותו המשוער היה כ-50 קילומטר מצפון-מערב לאי קורסיקה.

חיפושים אחרי המטוס הנעדר ויושביו לא העלו דבר ועקבותיהם לא התגלו עוד.

19 הנוסעות שעל טיפוס המטוס היו אחיות וחיילות, שרובן שירתו בחיל העזר לנשים. הן נמצאו בדרכן לאיטליה לאחר חופשה בארצן.

## קישורים חיצוניים
* תיאור התאונה באתר Aviation Safety Network
* על התאונה באתר Aircrew remembered

קטגוריה:תקריות ואסונות תעופה של כלי טיס צבאיים
קטגוריה:תקריות ואסונות תעופה של כלי טיס בריטיים
קטגוריה:היסטוריה של חיל האוויר המלכותי
קטגוריה:הים התיכון: היסטוריה צבאית
קטגוריה:היעלמויות בלתי מוסברות של מטוסים
קטגוריה:תקריות ואסונות תעופה ב-1945
אנאברג-בוכהולץ

**אנאברג-בוכהולץ** (בגרמנית: ) היא עיר במדינת סקסוניה שבגרמניה. היא בירת מחוז ארצגבירגסקרייס.

## גאוגרפיה
העיר שוכנת למרגלות הר , המשתייך לרכס הרי העפרה והמתנשא לגובה 831 מטרים.

## היסטוריה
ההתיישבות הראשונה במקום מתוארכת ל. ב-1491 תחת שלטונו של גאורג, דוכס סקסוניה, התגלו מרבצי כסף בהרים הסמוכים לעיר והמכרות שנפתחו, תרמו להתפתחות היישוב. נכרו בהם כסף, בדיל וקובלט והם פעלו עד סוף המאה ה-19. ב התפתחה בעיר תעשיית התחרה והדבר תרם לגדילת האוכלוסין בה.

אנאברג ובוכהולץ התנהלו כשתי ערים נפרדות עד 1945, אז התמזגו לישות מוניציפלית אחת.

## קישורים חיצוניים

* 
* אנאברג באנציקלופדיה בריטניקה, ויקיטקסט באנגלית

## הערות שוליים

קטגוריה:סקסוניה: ערים
סידני גומפרץ

**סידני גוסטב גומפרץ** (באנגלית: **Sydney Gustave Gumpertz**; 24 באוקטובר 1879 – 16 בפברואר 1971) היה סמל ראשון בצבא ארצות הברית בעל העיטור הצבאי הגבוה ביותר על גבורתו בקרב – מדליית הכבוד, במהלך מלחמת העולם הראשונה.

## ביוגרפיה
גומפרץ נולד בסאן רפאל, קליפורניה, ב-24 באוקטובר 1879. לאחר שלמד בבית ספר ציבורי, הוא החל לעבוד כעיתונאי.

בשנת 1917 התגייס לצבא ארצות הברית. הוא שובץ בדיוויזיה ה-33 ושירת בצרפת במהלך הקרב על הסום.

עם שובו לארצות הברית, גומפרץ מצא עבודה בתעשיית הפרסום בניו יורק. כדי לסייע במאבק באנטישמיות האמריקאית, הוא כתב בשנת 1934 ספר בשם "הלגיון היהודי של גבורה" שתיאר את הישגיהם של חיילים יהודים אמריקאים ממלחמת העצמאות האמריקאית ואילך.

גומפרץ נפטר בבית חולים בניו יורק ב-16 בפברואר 1971. הוא נקבר בבית הקברות הלאומי לונג איילנד ב-23 בפברואר 1971.

## עיטורים
* מדליית הכבוד
* מדליית הניצחון במלחמת העולם הראשונה
* מדליה צבאית (צרפת)
* צלב המלחמה (צרפת)

### מדליית הכבוד
כאשר התקדמות הכוח נעצרה על ידי אש מקלעים, סמל ראשון גומפרץ עזב את המחלקה עליה פיקד והחל להתקדם עם שני חיילים נוספים דרך מטח כבד לעבר המקלעים. שני שותפיו הפכו במהרה לנפגעים מפגזים שהתפוצצו, אך סמל ראשון גומפרץ המשיך לבדו לנוכח אש ישירה מהמקלע, קפץ לתוך הקן ונטרל את המקלע, תוך שהוא לוכד 9 מאנשי הצוות.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קליפורניה
קטגוריה:יהודים שעוטרו במדליית הכבוד
קטגוריה:עיתונאים אמריקאים
קטגוריה:יהודים אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1879
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1971
ישראל לאם

**ישראל לאם** (באנגלית: **Yisroel Lamm**) הוא מנצח ומעבד מוזיקלי יהודי-אמריקאי, מהמעבדים הבולטים במוזיקה החסידית. הוא נודע בין היתר כמנהל המוזיקלי של מופע האסק (A Time for Music) במשך למעלה משלושה עשורים, וכן בזכות פעילותו ארוכת השנים בהרכב "Neginah Orchestra" (בעברית: "תזמורת נגינה") בניו יורק.

## ביוגרפיה
ישראל לאם נולד וגדל בארצות הברית. את הכשרתו המוזיקלית רכש בנגינה בחצוצרה, ובמהלך שנות ה־70 החל את פעילותו המקצועית כמוזיקאי בז'אנר החסידי בניו יורק. בהמשך פנה לעיבודים תזמורתיים ולניצוח, והיה שותף להקלטות ולהופעות של זמרים חסידיים בולטים.

## קריירה
### תזמורת נגינה
מאז שנות ה־70 משמש לאם כמעבד ומנצח של התזמורת "Neginah Orchestra" (בעברית: "תזמורת נגינה"), אחת התזמורות החסידיות הראשונות שהופיעו באולמות גדולים ובקונצרטים רשמיים. במסגרת זו עיבד מאות יצירות חסידיות, והיה אחראי על העיבוד המוזיקלי של תקליטים והופעות של זמרים חסידיים בארצות הברית.

### אלבומים והפקות מוקדמות
בין הפקותיו הראשונות ניתן למנות את האלבום "Ashira" עם מקהלת פרחי לונדון, בו שילב עיבודים תזמורתיים מלאים. כן היה שותף בהפקות מוזיקליות חדשניות כגון סדרת המופעים Miami Experience עם מקהלת פרחי מיאמי. פרויקטים אלו חיזקו את מעמדו כמעבד מוביל בזמר החסידי בשנות ה־80.

### מופע האסק
מאז שנת 1987, ולמשך שלושה עשורים, שימש לאם כמנהל המוזיקלי של המופע השנתי "האסק" (A Time for Music), שנחשב לאחד הקונצרטים המרכזיים במוזיקה החסידית. במסגרת זו ניצח על התזמורת הקבועה של המופע, ועיבד את מרבית היצירות שהושמעו בו. הוא גם הלחין וכתב את האוברטורה התזמורתית הפותחת, שהושמעה מדי שנה בראשית הקונצרט והפכה לסימן היכר המזוהה עם המופע ועם תרומתו של לאם לעולם המוזיקה החסידית. בשנת 2020, במסגרת מופע האסק ה-33, נערך ללאם מופע הוקרה על תרומתו רבת השנים להפקת המופע.

## סגנון והשפעה
לאם ידוע ביכולתו לשלב עיבודים תזמורתיים רחבי היקף עם ניגונים חסידיים מסורתיים. יצירתו מתאפיינת במעברים דרמטיים, הרמוניות קלאסיות ושימוש בכלי נשיפה, מיתרים וכלי הקשה ליצירת צליל חגיגי. חתימתו האישית באה לידי ביטוי במיוחד בפתיחות התזמורתיות למופעי האסק, שנעשו מזוהות עמו.

## פרסים והוקרה
* 2020 - מופע הצדעה במסגרת מופע האסק ה-33 על תרומתו רבת השנים לתחום המוזיקה החסידית.

## קישורים חיצוניים
* 
* כתבה על ישראל לאם במגזין Mishpacha (באנגלית)
* כתבה על הצדעה ללאם בהאסק 33 (בעברית)
## הערות שוליים

קטגוריה:מנצחים יהודים
קטגוריה:מעבדים מוזיקליים
קטגוריה:יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו במאה ה-20
מהמט עבדול חלים פאשה

**מהמט עבדול חלים פאשה** (בטורקית: **Mehmet Abdülhalim Paşa**; 15 ביולי 1831 – 4 ביוני 1894) היה הווזיר הגדול בממשלת האימפריה העות'מאנית.

## ביוגרפיה
מהמט עבדול חלים נולד ב-1830 בקהיר, והיה אחד משבעת בניו של מוחמד עלי פאשה, המושל העות'מאני של מצרים. הוא היה ידוע גם כנסיך מהמט עבדול חלים בשל שייכותו לשושלת מוחמד עלי. למרות שהיה יורשו של מושל מצרים, התיישב באיסטנבול בעקבות שינוי במערכת הירושה. הוא כיהן כווזיר הגדול וכשר בממשלת האימפריה העות'מאנית באיסטנבול, ותמך בהדחתו של הסולטאן אבדילאזיז ובעלייתו של מוראט החמישי לכס המלוכה. בנוסף, היה מלחין ומוזיקאי, שהקליט יצירות מוזיקה טורקית קלאסית בתווים מערביים. כמו כן, היה אביהם של הווזיר הגדול העות'מאני סעיד חלים פאשה ושל עבאס חלים פאשה. הוא נפטר באיסטנבול בשנת 1894.

## הערות שוליים

קטגוריה:שושלת מוחמד עלי
קטגוריה:שרי ממשלת האימפריה העות'מאנית
קטגוריה:ילידי 1830
קטגוריה:נפטרים ב-1894
מדלן האריס

**מדלן האריס** (באנגלית: **Madeleine Harris**) (נולדה ב-28 באפריל 2001) היא שחקנית אנגלייה. ידוע בעיקר בשל גילומה של ג'ודי בראון בסרט הפנטזיה המשפחתי של פדינגטון (2014), ובסרטי ההמשך שלו - פדינגטון 2 (2017) ופדינגטון בג'ונגל (2024). בטלוויזיה היא הופיעה בסיטקום Man Down של ערוץ 4 (2017).

## ביוגרפיה והשכלה
האריס גדלה בשפטון מאלט, סאמרסט. היא למדה בבית הספר ויטסטון. נכון לשנת 2014, היא הצליחה לאזן בין לימודיה לעבודות המשחק שלה. האריס אהבה תחומים אמנותיים אחרים ונהנתה לכתוב סיפורים משלה עוד מצעירותה.

## קריירה
בשנת 2012, האריס קיבלה את עבודת המשחק המקצועית הראשונה שלה בסדרת הטלוויזיה הבריטית *"Casualty"*, בתפקיד איזי פורסטר שגרמה לתאונת דרכים.

היא הופיעה ב-BBC One במיני סדרות, *[[:en:Me_and_Mrs_Jones_(TV_series)|Me and Mrs Jones]]* ו-*[[:en:The_White_Queen_(TV_series)|The White Queen]]*.

בשנת 2013, היא גילה את הטי הערפדית בפרק של סדרת הטלוויזיה הבריטית מסוגת דרמה קומית ועל טבעי "כמעט אנושיים".

בשנת 2014 ובשנת 2017, האריס הופיעה בשני סרטי "פדינגטון הדוב" בתור ג'ודי בראון.

בין השנים 2013–2016, היא גילמה את קארן בסיטקום הבריטי "Man Down".

### מיזמים אחרים
בנוסף למשחק, האריס היא אמנית קעקועים מקצועית; היא החלה את הכשרתה בשנת 2018 במכון Last Dragon בוולס. נכון לשנת 2024, המרפאה שלה ממוקמת ברדסטוק.

## פילמוגרפיה
### קולנוע
* *[[הדוב פדינגטון (סרט)|פדינגטון]]* (2014) - ג'ודי בראון
* *[[פדינגטון 2]]* (2017) - ג'ודי בראון
* *[[פדינגטון בג'ונגל|פדינגטון בפרו]]* (2024) - ג'ודי בראון

### טֵלֶוִיזִיָה

## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקניות ילדות אנגליות
קטגוריה:אנגליות שנולדו ב-2001
איש התפוח (סדרת טלוויזיה)

**איש התפוח** (באנגלית: ****) היא סדרת אנימציה אוסטרלית לילדים ובני נוער, המוגדרת כקומדיית אימה לילדים בגילאי 8 עד 13. הסדרה מבוססת על סדרת ספרים באותו שם מאת פול ג'נינגס ומוריס גלייצמן, והופקה בשנת 2000 על ידי חברות ההפקה האוסטרלית Energee Entertainment, הגרמנית RTV Family Entertainment AG ורשת Australian Broadcasting Corporation.

הסדרה כללה עונה אחת בת 26 פרקים וסרט מסכם באורך 80 דקות. הסדרה שודרה לראשונה באוסטרליה ב־18 בנובמבר 2000 בערוץ Seven Network. היא נמכרה למדינות נוספות, בהן בריטניה, צרפת וישראל. בישראל שודרה הסדרה בשנת 2002 בערוץ הילדים בדיבוב לעברית.
למרות שידורה הקצר בישראל, הסדרה הפכה למיתוס תרבותי בקרב צופי ערוץ הילדים לשעבר, בעקבות ירידתה הפתאומית וחוסר המידע על גרסת הדיבוב.

## עלילה
הסדרה עוקבת אחר שני אחים חורגים - רורי (Rory) ודון (Dawn) - המתגוררים בעיירה האוסטרלית הקטנה טרנגאבי (Terngabby). חייהם משתנים כאשר הם נתקלים ב"איש התפוח" (The Appleman) - מדען מרושע בעל ראש תפוח חצי אכול, שנדבק בווירוס קטלני שמזין רגשות שליליים, ומתכנן להפיץ אותו בעזרת מוטנטים מעוותים כדי להדביק את כל העיירה. בהמשך מתגלה כי הוא אביו הביולוגי של רורי.

## רקע והפקה
הסדרה מבוססת על סדרת הספרים *Wicked!* שפורסמה בשנות ה־90 באוסטרליה. מחבריה, פול ג'נינגס ומוריס גלייצמן, נחשבים לשניים מסופרי הילדים והפנטזיה הבולטים במדינה. את בימוי הסדרה הוביל טוני אילי (Tony Ealey), במאי אוסטרלי שעמד מאחורי הפקת האנימציה בשיתוף עם צוות האולפן Energee Entertainment.
האנימציה אופיינה בצבעוניות חזקה, עיצוב דמויות מוקצן ושילוב בין אלמנטים של אימה, מתח והומור שחור.
החברה האוסטרלית Energee Entertainment נסגרה בשנת 2002 בעקבות הפסדים כספיים, בין היתר מהפקת הסרט "פלא פודינג" (*The Magic Pudding*).

## שידור בישראל
בישראל שודרה הסדרה בערוץ הילדים בשנת 2002. זמן קצר לאחר סיום הסדרה, הופסק שידורה ללא הסבר רשמי לצופים. היעלמותה יצרה סביבתה תרבות רשת שכללה זיכרונות ילדות, תאוריות קונספירציה והשערות שונות בנוגע לסיבת ירידתה.
למרות שתיעוד ב־IMDb מציין את צוות המדבבים באנגלית, לא קיים מידע פומבי או תיעוד רשמי על צוות המדבבים של הגרסה העברית אך מה שכן מצוין כי שמה של הסדרה בישראל היה Ish Hatapuach (איש התפוח).
בקרב צופי ערוץ הילדים לשעבר נפוצה הטענה כי גרסת הדיבוב לעברית הועלמה במכוון, ואף נטען כי הערוץ ביקש למחוק כל זכר לשידורה. עם זאת, טענה זו אינה מגובה במקורות רשמיים.

## מיתוסים וקונספירציות
במהלך השנים הופצו שמועות שונות על הסדרה, בהן:
* שהיא "מבוססת על סיפור אמיתי" פועל בצי ספינות מסע שנפל למכלית תפוחים רדיואקטיביים וכתוצאה מכך הפך למוטציה.
* שכל עותקי הדיבוב העברי נמחקו בכוונה.
* שהיא גרמה לבעיות פסיכולוגיות או סיוטים לילדים.

בשנת 2018 פרסם אתר TVBee של מאקו סדרת תחקירים בשם "מה קרה ל'איש התפוח'?", מאת איתי גל וקרן מינביץ'. התחקיר, שכלל ריאיון עם דגנית אטיאס, מנהלת התוכניות בערוץ הילדים באותה תקופה, הפריך את המיתוסים וקבע שהפסקת השידור נבעה מהחלטת הערוץ בלבד, שהסדרה הייתה מפחידה מדי עבור קהל היעד שלה ואינה ראויה לשידור בערוץ של ילדים.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות טלוויזיה אוסטרליות לילדים
קטגוריה:סדרות טלוויזיה גרמניות לילדים
קטגוריה:סדרות הנפשה אוסטרליות
קטגוריה:סדרות הנפשה גרמניות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה גרמניות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:סדרות אימה
קטגוריה:סדרות קומיות
קטגוריה:ערוץ הילדים: תוכניות רכש
קבוצה ריקה (להקה)

**קבוצה ריקה** היא להקת רוק שפעלה בירושלים בין השנים 1993 - 1995.

בלהקה היו חברים יזהר שאבי (סולן, גיטרה, עיבוד מוזיקלי, הפקה מוזיקלית) יובל יבנה (גיטרה ושירה), גלעד מאירי, ערן הורביץ (גיטרה בס), והרן שאבי (תופים).

הלהקה הוחתמה בחברת התקליטים NMC, ובסוף 1995 יצא אלבומה הראשון והיחיד.

הלהקה התפרקה כחצי שנה לאחר יציאת האלבום, בין השאר בגלל עזיבת אחד מחברי הלהקה לחו"ל, ובגלל חזרתו בתשובה של יזהר שאבי.

### דיסקוגרפיה

## הערות שוליים

קטגוריה:להקות רוק ישראליות
קטגוריה:הרכבים מוזיקליים מירושלים
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1993
עונת 2019/2020 בליגת העל הארגנטינאית

**עונת 2019/2020 בליגת העל הארגנטינאית** הייתה העונה ה-130 של הליגה. Superliga Argentina de Fútbol שחתמה על חוזה ניהול עם התאחדות המשיכה לנהל את הליגה.

משחקי העונה החלו ב-26 ביולי 2019 והסתיימו ב-9 במרץ 2020. בהתאם לתכנון המקורי, לאחר העונה הסדירה היו הקבוצות אמורות להשתתף ב- Copa de la Superliga. עקב התפרצות מגפת הקורונה תחרות זו בוטלה.

לאחר סיום העונה הקודמת טיגרה, סן מרטין דה סן חואן, בלגראנו וסן מרטין דה טוקומאן ירדו ליגה. לקראת העונה לליגה עלו ארסנאל דה סרנדי וסנטראל קורדובה.

התחרות כללה 25 סיבובים. על ניצחון במשחק הוענקו 3 נקודות. במקרה של תיקו הקבוצות זכו בנקודה בודדת.

בוקה ג'וניורס זכתה בתחרות (תואר ה-34 של הקבוצה).

בעקבות שיבושים בסוף העונה עקב התפרצות מגפת הקורונה הוחלט שאף קבוצה לא תרד לליגת משנה.

העפלה לגביע ליברטדורס 2020 הוענקה על בסיס סיכום תוצאות העונה, סך הכול העפילו 7 קבוצות.

סילביו רומרו מאינדפנדיינטה, רפאל סנטוס בורה, () מריבר פלייט כבשו 12 שערים וזכו בתואר מלך השערים.

פרס כדורגלן השנה בארגנטינה הוענק בפעם ה-12 לליונל מסי מברצלונה ().

## טבלת התחרות

## קישורים חיצוניים

* נתונים מפורטים מאתר rsssf
* נתונים מאתר worldfootball
* נתונים מאתר bdfutbol

קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2019
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2020
קטגוריה:עונות בליגת העל הארגנטינאית
קטגוריה:2019 בארגנטינה
קטגוריה:2020 בארגנטינה
עונת 2021 בליגת העל הארגנטינאית

**עונת 2021 בליגת העל הארגנטינאית** הייתה העונה ה-131 של הליגה. Liga Profesional de Fútbol שחתמה על חוזה ניהול עם ההתאחדות, ניהלה את הליגה.

משחקי העונה החלו ב-16 ביולי 2021 והסתיימו ב-13 בדצמבר 2021. ניהול הליגה הושפע ממגפת הקורונה.

בהתאם להחלטת התאחדות בסיום העונה הקודמת אף קבוצה לא ירדה ליגה ואילו 2 קבוצות עלו מהליגה השנייה: סרמיינטו ופלטנסה.

התחרות כללה 25 סיבובים. על ניצחון במשחק הוענקו 3 נקודות. במקרה של תיקו הקבוצות זכו בנקודה בודדת.

ריבר פלייט זכתה בתחרות (התואר ה-37 של הקבוצה).

בעקבות שיבושים עקב התפרצות מגפת הקורונה הוחלט שאף קבוצה לא תרד לליגת המשנה.

העפלה לגביע ליברטדורס 2022 הוענקה על בסיס סיכום תוצאות העונה, סך הכול העפילו 6 קבוצות.

חוליאן אלברס מריבר פלייט כבש 18 שערים וזכה בתואר מלך השערים.

פרס כדורגלן השנה בארגנטינה הוענק בפעם ה-13 לליונל מסי מפריז סן-ז'רמן ()
## טבלת התחרות

## קישורים חיצוניים

* נתונים מפורטים מאתר rsssf
* נתונים מאתר worldfootball
* נתונים מאתר bdfutbol

קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2021
קטגוריה:עונות בליגת העל הארגנטינאית
קטגוריה:2021 בארגנטינה
Les Bicyclettes de Belsize

"**האופניים של בלסייז**" (במקור, באנגלית ובצרפתית: "**Les Bicyclettes de Belsize**") הוא שיר שנכתב והולחן על ידי לס ריד ובארי מייסון. השיר, ששימש כשיר הנושא של הסרט המוזיקלי הנושא אותו שם משנת 1968, מושר בסרט כביכול על ידי אנתוני מיי ומבוצע על ידי ג'וני וורת'. השיר יצא כסינגל 7 אינץ' במהירות סיבוב של 45 סל"ד, והיה להיט גדול באותה שנה, בגרסאות מקבילות באנגלית (על ידי אנגלברט המפרדינק) ובצרפתית (על ידי מיריי מאתיה). הגרסה הצרפתית יצאה לראשונה באלבום *"Les Bicyclettes de Belsize*" של מאתייה משנת 1968; הגרסה האנגלית יצאה לראשונה כסינגל בשנת 1968, ולאחר מכן נכללה באלבומו של המפרדינק משנת 1969, *Engelbert.*

אף על פי שמו הצרפתי של השיר, הוא ושאר הסרט בן 30 הדקות נכתבו באנגלית. הסרט הקצר הבריטי הוא פרודיה על הסרט הצרפתי "מטריות שרבורג", עד כדי כך שאפשר אפילו לשיר את המילים "les parapluies de Cherbourg" לאותה מוזיקה. אף על פי שהסרט הופק בשנת 1968, הוא הגיע למסך הגדול רק בשנת 1969, מה שגרם לאנשים מסוימים לחשוב שהוא נוצר בהשראת השיר.

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים על אופניים
הנישואים של צ'ארלי ג'ונס ויוניס וינסטד

הנישואים של **צ'ארלי ג'ונס** בן ה-22 **ויוניס וינסטד** בת ה-9 היו נישואי קטינים. ג'ונס ווינסטד התחתנו במדינת טנסי, ארצות הברית, בינואר 1937. האירוע עורר הדים ברחבי ארצות הברית לאחר שמגזין "לייף" פרסם כתבה על הזוג כחודש לאחר החתונה.

בתגובה לנישואיהם של ג'ונס ווינסטד, מדינת טנסי חוקקה חוק הקובע את גיל הנישואין המינימלי ל-16. מדינות אחרות (כולל וושינגטון די. סי., מינסוטה, ורוד איילנד) חוקקו חוקים דומים. הזוג נשאר נשוי גם לאחר שהחוק נכנס לתוקף בטנסי, והנישואים נמשכו עד מותו של ג'ונס בשנת 1997. לג'ונס ולווינסטד נולדו תשעה ילדים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:נישואים בארצות הברית
קטגוריה:נישואי קטינים
קטגוריה:טנסי: היסטוריה
קטגוריה:1937 בארצות הברית
אברהם ישראל רוזנטל

**אברהם ישראל רוזנטל** (המוכר גם כ**אברימי רוזנטל**) הוא עיתונאי, עורך ומחבר ספרים תורניים חרדי-ליטאי ישראלי. הוא משמש בתפקידים מערכתיים בכירים בעיתון יתד נאמן - בין היתר כעורך המוסף השבועי "יתד השבוע". קודם לכן כיהן כעורך המגזין של השבועון משפחה, בו יזם וקידם מוספים וקטעים חדשים. בנוסף, פועל כעורך תורני במכון הרב פרנק ומחבר סדרת ספרים תורניים ידועה בשם "כמוצא שלל רב".
## ביוגרפיה
נולד בירושלים לציפורה ולרב שבתי דב רוזנטל – עורך תורני, ראש מכון הרב פרנק - מכון מחקר תורני והוצאה לאור. הוא החל את דרכו העיתונאית בשנות ההקמה של עיתון יתד נאמן, בימי הנהגתו של הרב שך. בהמשך הצטרף לשבועון משפחה כעורך המגזין, שם תרם גם בהקמת מוספים חדשים כגון "קולמוס".

ב-דצמבר 2010, במסגרת שינויי הנהלה בשבועון משפחה, עזב את תפקידו כעורך המגזין והחל לכהן כעורך ראשי במכון הרב פרנק, בו החל להתמקד בעריכה תורנית ובהוצאת כרכים נוספים מסדרת "כמוצא שלל רב".

בשנת ה'תשע"ד (2013) לאחר המהפך בשליטה ב"יתד נאמן" שב רוזנטל לעיתון כעורך, ומאז מוביל מיזמים עיתונאיים משמעותיים: הוא ממלא את תפקיד עורך המוסף השבועי "יתד השבוע", עורך את פלטפורמת החגים, ומהווה שותף לעריכת היומון יחד עם ישראל פרידמן.

## פעילות עריכה תורנית
במקביל לקריירה העיתונאית, רוזנטל פעיל זה שנים רבות בעריכה תורנית. במסגרת עבודתו במכון הרב פרנק הוציא לאור עשרות כרכים, ובהם ליקוטים ממקורות נדירים, פירושים וכתבי-יד. סדרת הספרים שייסד, "כמוצא שלל רב", וכן סדרת ההמשך "ושלל לא יחסר", מתאפיינות באיסוף שיטתי ממפרשי הש"ס, ספרי שו"ת, כתבי-יד ייחודיים ופירושי גדולי ישראל, הערוכים לפי פרשיות השבוע, מועדי השנה וספרי התנ"ך.

## ספריו
רוזנטל ערך חיבר וערך עשרות כרכים תורניים, בעיקר בהוצאת "מכון הרב פרנק" וובהשתתפות "גנזי קדם". להלן רשימה בולטת, המבוססת על קטלוג הספרייה הלאומית:

* **כמוצא שלל רב – על פרשיות התורה** (ירושלים: מכון הרב פרנק, תשנ"ח–תשס"ב) – סדרת כרכים על חמשת חומשי התורה.
* **כמוצא שלל רב – ימים נוראים** (ירושלים: מכון הרב פרנק, תשס"ד).
* **כמוצא שלל רב – סוכות** (ירושלים: מכון הרב פרנק – גנזי קדם, תשס"ח).
* **כמוצא שלל רב – פורים ומגילת אסתר** (ירושלים: מכון הרב פרנק – גנזי קדם, תשס"ז).
* **כמוצא שלל רב – שבועות ומגילת רות** (ירושלים: מכון הרב פרנק – גנזי קדם, תשע"א).
* **כמוצא שלל רב – הגדה של פסח** (ירושלים: מכון הרב פרנק, תשס"ג).
* **כמוצא שלל רב – חנוכה** (ירושלים: מכון הרב פרנק, תשס"ו).
* **כמוצא שלל רב – ברכת המזון וזמירות שבת קוד**ש (ירושלים: מכון הרב פרנק, תשס"ד).
* **כמוצא שלל רב – על נביאים וכתובים** (ירושלים: מכון הרב פרנק – גנזי קדם, תשס"ו–תשע"ז).
* **ושלל לא יחסר – פנינים נפלאים על פרשיות התורה** (ירושלים: מפעל כמוצא שלל רב – מכון הרב פרנק, תשע"א) – סדרת כרכים בחמשת חומשי התורה.
* **ורפואה קרובה לבוא** (ירושלים: מפעל כמוצא שלל רב, טבת תשע"ג [2012]) – פניני הלכה ואגדה בענייני רפואה, חיזוק וסגולות.
* **פניני רבינו צבי פסח על פרשיות התורה** (ירושלים: מכון הרב פרנק, תש"ע) – לקט מקורות מדברי הרב צבי פסח פרנק.

רשימה מלאה של ספריו, כולל מהדורות שונות, מופיעה בקטלוג הספרייה הלאומית.

## קישורים חיצוניים
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:עורכי עיתונים ישראלים
קטגוריה:סגל יתד נאמן
קטגוריה:סגל משפחה
קטגוריה:עיתונאים חרדים ישראלים
קטגוריה:עורכי עיתונים חרדים
קטגוריה:פובליציסטים חרדים
רן לוי (קצין משטרה)

**רן לוי** (נולד ב-1967) הוא קצין משטרה ישראלי בדרגת ניצב, המכהן כראש אגף קהילה משטרתית (אק"ם) וראש האגף לסיכול פשיעה בחברה הערבית (סי"ף).

## ביוגרפיה
רן לוי נולד במושב זרעית ושירת בצה"ל כלוחם בחטיבת גולני. הוא התגייס למשטרה בתפקיד לוחם יס"מ במחוז צפון. במהלך השנים מילא תפקידים רבים, בהם קצין אגף מטה מחוז צפון, מפקד זרוע מבצעית תנועה באגף התנועה, פיקוד על תחנת טבריה ותחנת ירדן, פיקוד על היס"מ, ועל משטרת התנועה הארצית, ומפקד מרחב כנרת.

בספטמבר 2024 מונה לראש אגף קהילה משטרתית (אק"ם) וראש האגף לסיכול פשיעה בחברה הערבית (סי"ף). והועלה לדרגת ניצב.

לוי הוא בוגר תואר ראשון במנהל עסקים ותואר שני במדעי החברה. נשוי לחדוה, אב לחמישה (שלושה מהם משרתים במשטרה) וסב לארבעה. מתגורר במושב שומרה.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ניצבי משטרת ישראל
קטגוריה:אנשי המושב
קטגוריה:זרעית
קטגוריה:מועצה אזורית מעלה יוסף: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1967
רפאל פלק

**רפאל (רפי) פלק** (14 ביולי 1929 – 15 בספטמבר 2019) היה פרופסור לגנטיקה ב וממייסדי המחלקה לגנטיקה באוניברסיטה. חוקר ההיסטוריה והפילוסופיה של המדע בדגש על גנטיקה.

## קורות חיים
פלק נולד בפרנקפורט ברפובליקת ויימאר (1929). בגיל 5, בעקבות עליית הנאצים לשלטון, עלה עם משפחתו לפלשתינה, במסגרת העלייה החמישית.

הוא סיים תואר ראשון ב-1954, ותואר שני ב-1955, שניהם באוניברסיטת סטוקהולם בשוודיה. באוניברסיטה עבד עם הגנטיקאי גרט בוניר בתחום הגנטיקה של דרוזופילה (זבוב במשפחת התסיסניתיים).

תואר שלישי למד באוניברסיטה העברית בירושלים. את התזה כתב בהנחייתה של פרופסור אלישבע גולדשמידט. פוסט-דוקטורט עשה במעבדה של פרופסור הרמן מולר, זוכה פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה, בשנת 1946.

הוא הצטרף לאוניברסיטה העברית בירושלים לפקולטה למדעי הטבע, כמרצה לגנטיקה, שם התקדם עד לדרגת פרופסור. הוא פרש כפרופסור אמריטוס.

באוניברסיטה העברית היה ממיסדי המחלקה לגנטיקה, ממיסדי התוכנית להיסטוריה ופילוסופיה של המדע, וממיסדי מרכז אדלשטיין להיסטוריה ופילוסופיה של המדע, הטכנולוגיה והרפואה.

גם לאחר פרישתו מהאוניברסיטה המשיך להיות פעיל בהיסטוריה של המדע, ופיתח קורסים בתולדות המחשבה הגנטית במאה ה-19 והמאה ה-20, ובכלל זה באיגניקה.

פלק היה עורך של כתב העת "לדעת".

### תחומי עניין ומחקר
בתחילת דרכו האקדמית חקר את הגנטיקה של דרוזופילה, ובפרט בתחום המבנה הגני של הכרומוזומים והיתרונות האדפטיביות של מוטציות. הוא בחן (שנות ה-50 וה-60) את הדרכים שבהן קרני רנטגן יצרו מוטציות בדרוזופילה, בשונה מהעבודה המקורית של מולר בשנות ה-20.

בהשפעתה של פרופסור גולדשטיין עבר לחקור את התורשה של בני האדם ואת הגנטיקה של האוכלוסייה בישראל.

מ-1983, החל לחקור את ההיסטוריה והפילוסופיה של המדע, ובפרט של הגנטיקה.

בשלב מאוחר יותר חקר את הקשר שבין הזהות הביולוגית של היהודים והתייחסותה של הציונות לביולוגיה זו.

הוא פרסם קרוב ל-50 מאמרים, ומספר ספרים.

## חיים אישיים
פלק התגורר בירושלים. היה נשוי, עד לפטירתו, לרומה פלק (1932–2020) פרופסור לפסיכולוגיה באוניברסיטה העברית. היה אב לשניים.

פלק נפטר ב-15 בספטמבר 2019, בגיל 90. הוא תרם את גופתו למדע.

## ספרים נבחרים
* רפאל פלק  **רעיונות מרכזיים בביולוגיה**  (כתר, ירושלים 1989)
* *The Concept of the Gene in Development and Evolution: Historical and Epistemological* (edited with Peter J. Beurton and Hans-Jörg Rheinberger, Cambridge, University Press, 2000)
* *Genetic Analysis: A History of Genetic Thinking* (Cambridge University Press, 2011)
* *Zionism and the Biology of Jews* (Springer, 2017), English translation from the (Ressling, 2006)

## קישורים חיצוניים
* פרופ' (אמריטוס) רפאל פלק, המכון למדעי החיים ע"ש אלכסנדר סילברמן, האוניברסיטה העברית בירושלים
* Raphael Falk, באתר הספרייה הלאומית
* Raphael Falk, באתר ResearchGate

## הערות שוליים

קטגוריה:גנטיקאים ישראלים
קטגוריה:היסטוריונים של המדע
קטגוריה:פילוסופים של המדע
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סטוקהולם
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: מדעי החיים
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1929
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2019
קטגוריה:ישראלים שתרמו את גופתם למדע
אשר אילוז

**אשר אילוז** (נולד ב-9 בינואר 1970) הוא קצין משטרה ישראלי בדרגת ניצב, המכהן כראש אגף תמיכה לוגיסטית.

## ביוגרפיה
בעברו היה ראש מחלקת קשר ואלקטרוניקה במנהל הטכנולוגיות, ראש מחלקת יחידות תפעול באגף התנועה, וסגן ראש אגף תמיכה ואמצעים טכנולוגיים (אטו"ב).

בספטמבר 2024 מונה לראש אגף תמיכה לוגיסטית. והועלה לדרגת ניצב.

אילוז הוא בוגר תואר ראשון בהנדסת תעשייה וניהול ותואר שני בקרימינולוגיה. מתגורר בירושלים.

## הערות שוליים

קטגוריה:ניצבי משטרת ישראל
קטגוריה:ראשי אגף תמיכה לוגיסטית
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
אביחי בן חמו

**אביחי בן חמו** (נולד ב-1975) הוא קצין בשירות בתי הסוהר בדרגת גונדר, המכהן כראש אגף המבצעים והביטחון מאז יולי 2024. בתפקידו אחראי על בניית הכוח המבצעי, מערכי האבטחה, תיאום מבצעי עם כוחות חיצוניים והפעלת היחידות המיוחדות של הארגון.

## ביוגרפיה
בן חמו נולד וגדל בירושלים, למד בתיכון הימלפרב.

בשנת 1994 התגייס לחיל המשטרה הצבאית ושירת במספר תפקידי קצונה. בין השנים 1996–1998 פיקד על פלוגה בכלא מגידו (מתקן כליאה 384), תחת אחריות צה"ל, ובהמשך, בשנים 1998–2000, שימש מפקד בסיס משטרה צבאית במרחב טבריה והעמקים. לאחר מכן התקדם לתפקידי פיקוד נוספים, ובין השנים 2003–2006 היה סגן מפקד מתקן הכליאה קציעות, שהיה בחזקת צה"ל. בשנת 2006 השתחרר מצה"ל והתגייס לשירות בתי הסוהר.

### שירותו בשירות בתי הסוהר
קריירתו בשב"ס כללה מגוון תפקידי פיקוד בבתי סוהר ברחבי הארץ. בתחילה שימש מפקד מתחם  בבית הסוהר קציעות (2006–2007), ולאחר מכן סגן מפקד בית הסוהר שטה (2007–2011). בהמשך מונה למפקד בית סוהר שקמה (2011–2013) וכן הועלה לדרגת גונדר משנה, בהמשך כיהן כמפקד בית סוהר שטה (2013–2016). בשנים 2016–2018 שימש מפקד בית סוהר אשל, ולאחר מכן הועלה לדרגת תת-גונדר ופיקד על בית סוהר קציעות בשנים (2021-2018).

בשנת 2021 מונה למפקד מחוז מרכז, והועלה לדרגת גונדר, תפקיד אותו מילא עד 2024. לאחר מכן קודם לתפקיד ראש אגף המבצעים והביטחון, במסגרתו הוא מופקד על הפעלת היחידות המיוחדות "נחשון" ו"מצדה", תיאום מבצעי והגנה על מתקנים ובתי סוהר, והיערכות למענה לאירועי קיצון.

## חיים אישיים
בעל תואר ראשון בהיסטוריה מאוניברסיטת חיפה ותואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה.

בן חמו נשוי לחנית ואב ל־4 בנות. מתגורר בצפון הארץ.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:גונדרים בשירות בתי הסוהר
קטגוריה:בוגרי תיכון הימלפרב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1975
יוסי רופא

**יוסי רופא** (נולד ב-1970) הוא קצין משטרה ישראלי בדרגת ניצב, המכהן כראש אגף תכנון וארגון.

## ביוגרפיה
יוסי רופא התגייס למשטרת ישראל בשנת 1996. בין התפקידים שמילא במהלך שירותו: סגן ראש אגף תמיכה לוגיסטית, ראש חטיבת התקשוב, קצין טכנולוגיות של מחוז ירושלים, קצין טכנולוגיות של מחוז דרום, וראש אגף תמיכה לוגיסטית.

ביולי 2023 מונה לראש אגף תכנון.

בוגר תואר ראשון בתעשייה וניהול ותואר שני במנהל עסקים. מתגורר ביישוב הר אדר.

קטגוריה:ניצבי משטרת ישראל
קטגוריה:ראשי אגף תמיכה לוגיסטית
קטגוריה:ראשי אגף תכנון וארגון של משטרת ישראל
קטגוריה:הר אדר: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
רפי מילוא (שחקן)

**רפי מילוא** הוא שחקן ותסריטאי ישראלי.

## ביוגרפיה
מילוא למד משחק בבית צבי. מילוא היה נשוי לשחקנית יהודית מילוא  ולשניים שלושה ילדים, בן ושתי בנות. אחת מבנותיו היא שחקנית ותסריטאית, ואילו בת נוספת עוסקת בפיתוח שיטת הטיפול שיצרה אשתו לשעבר יהודית מילוא.

ב-1979 שיחק בסרט האמריקאי "Jesus"  בתפקיד שמעון הקנאי, אחד משנים עשר השליחים, תלמידיו של ישו הנוצרי.

ב-1984 הופיע בסרט המטח האמריקאי "השגריר" בתפקיד ערבי. באותה השנה הופיע גם בסרט "כאסח" בתפקיד זמר מסומם.

ב-1988 הופיע בסרט האמריקאי "רמבו 3" בתפקיד אדם במסוק.

ב-1991 שיחק בסרט האמריקאי "רחובות ההרג" גילם את איברהים.

ב-2002 גילם את דמותו של דני בן טולילה בסדרת הדרמה של ערוץ 10 "תיק סגור".

ב-2011 התארח בעונה השלישית של הסדרה הקומית של ערוץ 2 "רמזור" גילם את ג׳ורג׳, מוכר ספות זולות.

ב-2016 הופיע בתפקיד עצמו בסדרת הטלוויזיה "פוליאקובים" ששודרה ב־HOT3.

ב-2024 גילם את אודי בסדרת הדרמה של HOT3 "טיטו ורוחו".

מילוא כתב מספר מחזות בניהם: "אי אפשר להרוג את היהודי הזה" שהופקה בתיאטרון יידישפיל, צוותא 2018, ההצגה זכתה במקום הראשון בפסטיבל "ויקרא" למחזאות יהודית. בנוסף כתב את ההצגות "החוטם", "פאלוס הקדוש", ו"היא, הוא והאחר, אדם, חווה ונחש" ההצגה שודרה בערוץ 1 והעולת ברחבי הארץ.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
טאורוס ארמס

**טאורוס ארמס** (באנגלית: **Taurus Armas S.A.**) היא חברה ברזילאית לייצור נשק שבסיסה בעיר סאו לאופולדו, במדינת ריו גרנדה דו סול. היא כוללת חטיבת ייצור כלי ירייה, וכן חטיבות נוספות המתמקדות בייצור מתכות, פלסטיק, שריון גוף, קסדות ובנייה אזרחית.

בשנת 2021, כ-80% ממכירות החברה היו לארצות הברית. בשנת 2020, 41% מכלל האקדחים שנמכרו בארצות הברית היו תוצרת החברה.

## היסטוריה
ממוזער|240x240 פיקסלים|טאורוס .357 מגנום דגם 605
ממוזער|240x240 פיקסלים|Taurus Tracker 627 .357 מגנום
החברה נוסדה בשנת 1939 כמפעל לייצור כלי מתכת. טאורוס ייצרה את האקדח הראשון שלה, דגם 38101SO, בשנת 1941. החל משנת 1968, היא ייצאה אקדחים לשוק האמריקאי באמצעות סדרה של יבואנים.

בשנת 1971, תאגיד בנגור פונטה, אז חברת האם של סמית' אנד וסון, רכש 54 אחוזים מטאורוס, מה שאפשר לשתי יצרניות הנשק לשתף מידע בנוגע לתכנון וייצור. בשנת 1977, טאורוס נרכשה מבנגור פונטה על ידי בעליה הנוכחיים, וקשריה עם סמית' אנד וסון נותקו.

בשנת 1980, לאחר שיצרנית הנשק האיטלקית ברטה השלימה את חוזיה לייצור כלי נשק עבור הכוחות המזוינים של ברזיל, רכשה טאורוס את מפעל הייצור של ברטה בסאו פאולו יחד עם הכלים, השרטוטים הטכניים וכוח העבודה הדרושים לייצור מספר עיצובים שונים של אקדחים .

על מנת להגיע לשוק האמריקאי בצורה יעילה ייותר, החברה הקימה חברת בת, Taurus International Manufacturing Incorporated, הידועה גם בשם **Taurus USA**, בשנת 1982.

בשנת 1997, רכשה את הזכויות והציוד לייצור אקדחים של המותג Rossi . כיום היא מייצרת שלושה דגמים של אקדחים 0.38 Special וארבעה דגמים של 0.357 Magnum תחת השם Rossi, המיוצרים בסאו לאופולדו, ברזיל. בשנת 2012, חברת Heritage Manufacturing נרכשה גם היא וייצורה עבר מאוחר יותר למפעל של החברה במיאמי, פלורידה.

בשנת 2019, Taurus USA העבירה את מתקניה ממיאמי, פלורידה, לביינברידג', ג'ורג'יה .

## מוצרים
קו המוצרים הנוכחי כולל אקדחים בעלי מסגרת פלדה, אקדחים בעלי מסגרת פולימר, אקדחי תופי, תת מקלעים ורובים, כאשר האחרונים מיועדים לשוק הברזילאי המקומי. החברה מייצרת ומוכרת את כלי הנשק שלה במחיר נמוך יותר בדרך כלל מיצרנים אחרים, בשל עלויות עבודה נמוכות, וכן בשל המתקנים הזמינים לבניית כמעט כל חלק בעצמה.

בשנת 2015, טאורוס הגיעה לפשרה בתביעה על סך 39 מיליון דולר והחזירה כמעט מיליון אקדחים שיוצרו בין השנים 1997 ו-2013 עקב "פגמי בטיחות".

### סקירת דגמי כלי נשק
טאורוס הייתה ידועה במקור בייצור אקדחים דומים בעיצובם לאלה שהציעה סמית' אנד וסון . החברה התרחקה מתחום זה והציעה דגמים גדולים יותר בעלי מסגרת, כגון אקדחי Raging Bull ( 0.454 Casull ) ו-Raging Hornet ( 0.22 Hornet ), כמו גם אקדחי Judge בעלי חמש כדורים (0.410 בקוטר ו -0.45 Colt).

אחד מאקדחי היד החצי-אוטומטיים המוצלחים ביותר של טאורוס היה ה-PT92, דגם הדומה לסדרת דגם 92 של ברטה, אך עם תוספת של מסגרת ביטחון הדו-ידנית.

התוספת האחרונה לסדרת אקדחי טאורוס היא העתק של אקדח קולט 1911 .45 ACP, ה-PT1911. עיצוב זה, שעוצב מחדש ומעודכן מעט, מציע תכונות רבות.
ממוזער|טאורוס דגם 856 כיתה מנהלים ב .38 מיוחד
ממוזער| אקדח טאורוס 689 בעל 6 צילינדרים, קנה 6 אינץ'

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות ברזילאיות
קטגוריה:יצרני נשק
One Way Ticket

"**One Way Ticket**" הוא שיר שנכתב על ידי ג'ק קלר והאנק האנטר. השיר בוצע במקור על ידי הזמר האמריקאי ניל סדקה והפך לפופולרי על ידי להקת הדיסקו הבריטית Eruption .
## גרסת ניל סדקה
השיר בוצע במקור על ידי ניל סדקה ונכלל כבי-סייד בסינגל "". ב-1961, השיר הופיע באלבום האולפן השלישי שלו, "Neil Sedaka Sings Little Devil and His Other Hits", אך מעולם לא יצא כסינגל עצמאי. למרות זאת, השיר הגיע למקום הראשון במצעד הפופ היפני, שם הוא נקרא בשם "The Choo-Choo Train Song".

מילות השיר רומזות לכמה שירים פופולריים מסוף שנות ה-50, ביניהם "Lonesome Town", "Heartbreak Hotel", "Bye Bye Love", "Gotta Travel On", "Lonely Teardrops", "A Fool Like Like I" ו-"I Cryed a Tear".

## גרסת Eruption

השיר זכה לגרסת כיסוי על ידי להקת הדיסקו הבריטית Eruption עבור אלבומם השני, "Leave a Light". השיר הפך ללהיט גדול באירופה במחצית הראשונה של 1979, הגיע לראש המצעדים באוסטריה ובשווייץ, ולעשירייה הפותחת ברחבי אירופה. בישראל השיר זכה במקום החמישי במצעד הלועזי השנתי של רשת ג' של שנת 1979.

## ביצועים במצעדים
#### מצעדי הפזמונים השבועיים

#### מצעדי סוף השנה

## קישורים חיצוניים
* "One Way Ticket", במסד הנתונים המוזיקלי Discogs
* "One Way Ticket", במסד הנתונים המוזיקלי Genius
* "One Way Ticket", באתר המוזיקה Spotify
* "One Way Ticket", באתר המוזיקה אפל מיוזיק
* "One Way Ticket", באתר המוזיקה Deezer
* "One Way Ticket", באתר המוזיקה Tidal
* "One Way Ticket", באתר המוזיקה SoundCloud
* "One Way Ticket", באתר המוזיקה Last.fm
* "One Way Ticket", באתר המוזיקה SeconfHandSongs

#### ביצועים באנגלית
* 
* 
* 
* 

###### ביצועים בצרפתית
* 
* 
* 

#### ביצועים בערבית
* 

#### ביצועים בספרדית
* 
* 

#### ביצועים בפורטוגזית
* 

#### ביצועים ברוסית
* 

#### גרסה ביפנית
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 1959
קטגוריה:סינגלים מ-1979
קטגוריה:שירי ניל סדקה
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על רכבות
קטגוריה:שירי דיסקו אמריקאיים
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון באוסטריה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בשווייץ
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אריולה רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הנסה רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת RCA רקורדס
כריסטופר קולומבוס בפני מועצת סלמנקה

**כריסטופר קולומבוס בפני מועצת סלמנקה**  הוא ציור שמן על בד של עמנואל לויצה, אמן גרמני-אמריקאי. הציור מצוי באוסף מחלקת הציורים במוזיאון הלובר, פריז, תחת מספר הרישום RF 2012 2. כיום אינו מוצג לקהל.

## תיאור היצירה
הציור מתאר את הסצנה בה הופיע כריסטופר קולומבוס בפני מועצה של חכמים ואנשי כמורה, שנאספו בשנת 1486 במנזר סן אסטבן בסלמנקה, לבקשתו של המלך פרננדו השני, מלך אראגון. המועצה התכנסה על מנת לבחון את הצעותיו של קולומבוס למסע ימי מערבה במטרה להגיע להודו. לויצה מייצג את הרגע הזה באורח דרמטי, בהתאם לסגנון ההיסטורי בן המאה ה-19 שהיה רווח באירופה ובארצות הברית. הקומפוזיציה כוללת קבוצת דמויות המסודרות סביב קולומבוס, הניצב במרכז, ודגש חזותי ניתן להבעות הפנים והלבוש ההיסטורי, לצד טיפול קפדני באור וצל.

הציור מהווה דוגמה מוקדמת לסגנון אסכולת דיסלדורף, שבו ניכרת רמת גימור גבוהה ונושאים הרואיים. לויצה בחר למקם את קולומבוס בצדה השמאלי של קומפוזיציה מרובעת, כשהוא עומד באור, לבוש בלבן, בקצה שולחן ארוך המכוסה במפה אדומה ועליו ספרים כבדים. בצדו הימני של השולחן יושבים שלושה נציגים דתיים: קרדינל, בישוף נושא מיטרה ונזיר, כשמאחוריהם שני בוחנים נוספים בגבם לצופה, המוצבים בצל ובכך סוגרים את הפינה הימנית של הקומפוזיציה. צופה נוסף יושב במרכז, בין קולומבוס לבין הכנסייה, במצב המאזין ונראה פתוח לשכנוע. במרכז השולחן ממוקם שעון חול, שמסמל את תחושת הדחיפות. ניגוד זה שבין האור שבו מצוי קולומבוס לבין הצל שבו נתונים יריביו, מרמז על עמדותיהם המנוגדות בדיון.

## פרשנות
לויצה בחר להטעין את הקומפוזיציה במשמעויות סמליות ברורות. קולומבוס מוצב בקצה השמאלי של שולחן ארוך, כשהוא עומד זקוף ולבוש בלבן, בצד המואר של החדר – מיקום שמדגיש את טוהר כוונותיו, את תקפות רעיונותיו ואת תפקידו כשליח של ידע וקדמה. מולו, בקצה הימני של השולחן, יושבים שלושה אנשי דת: קרדינל בלבוש אדום, בישוף נושא מיטרה ונזיר, כולם מוצבים בצל – דבר המייצג את השמרנות, הספק או ההתנגדות למיזם הימי של קולומבוס. בין שני הצדדים יושב צעיר, הנראה כמי שמאזין ברצינות – דמות זו עשויה לגלם פתיחות לשכנוע או התלבטות. הדמויות בגבן לצופה, היושבות בפינה הימנית התחתונה, יוצרות חיץ סמלי נוסף בין קולומבוס לבין יריביו. פריט קטן אך משמעותי הוא שעון החול המונח במרכז השולחן – סמל לכך שהזמן אוזל, לא רק בדיון, אלא אולי גם במובן ההיסטורי הרחב: הזמן לפעול, לגלות, לחרוג ממוסכמות. המבנה הכולל יוצר חלוקה חזותית ברורה בין אידיאלים נאורים לבין סמכות דתית מקובעת, ומרמז על הפער הערכי ביניהם. לויטצה יוצר באמצעות הציור אמירה חזקה על מאבק בין חזון אישי לבין כוח מוסדי, בין אור הידע לבין צל הספק.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורי היסטוריה
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:מוזיאון הלובר: ציורים
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
דיוקן של גבר, נטען שהוא כריסטופר קולומבוס

**דיוקן של גבר, נטען שהוא כריסטופר קולומבוס** הוא ציור שמן על בד משנת 1519 מאת סבסטיאנו דל פיומבו, צייר ונציאני שפעל ברומא. היצירה מוצגת באוסף המוזיאון המטרופוליטן לאמנות, ניו יורק.

## תיאור היצירה
הציור מציג דיוקן של גבר בוגר, פונה קלות שמאלה, בעל שיער כהה, זקן קצר והבעה רצינית. פניו עגולים, עיניו עמוקות ומרוכזות, והוא לובש בגד כהה עם צווארון פשוט. הרקע נייטרלי ואחיד, ללא פרטים מזהים. מצב השתמרות היצירה ירוד יחסית – הציור סובל מנזק ניכר, במיוחד בשכבות הצבע. גודלה של היצירה הוא 106.7 × 88.3 ס"מ. אין סמלים מובהקים או פרטים נרטיביים, והקומפוזיציה ממוקדת אך ורק בדמות עצמה.

הכיתוב הלטיני שעל היצירה הוא: HAEC EST EFFIGIES LIGVRIS MIRANDA COLVMBI ANTIPODVM PRIMVS 1519 ("זה הדיוקן המפואר של קולומבוס הליגורי, הראשון (להגיע) לאנטיפודס 1519"). הכיתוב ככל הנראה לא נעשה ביד הצייר.

## פרשנות והשוואות
הזיהוי של הדמות עם כריסטופר קולומבוס נתון במחלוקת.

אף שאין תיעוד ישיר לכך שזהו קולומבוס, דיוקן זה הפך במאה ה־16 לתיאור "הרשמי" שלו, לאחר שהודפס לראשונה בסביבות 1590. ציור זה – ככל שהוא אכן מייצג את קולומבוס – יוצר דימוי של מגלה עולמות כבד-ראש ורציני, החורג מדימויים הירואיים או אלגוריים. המשמעות הסמלית של הדיוקן כייצוג קולומבוס טמונה בפונקציה התרבותית שלו: הוא שימש מקור לדימויים חזותיים מאוחרים של הדמות, והפך לאיקון חזותי של תהליך הקולוניזציה הספרדית של האמריקות.

## תולדות היצירה
הציור מתוארך לשנת 1519, שלוש־עשרה שנים לאחר מותו של קולומבוס (1506), ולכן ככל הנראה צויר כמחווה לאחר מותו, על בסיס ציור או איור אחר של קולומבוס. ייתכן שהתאריך לא מדויק והציור צויר עשור לאחר מכן. אחת ההשערות היא שהדיוקן נוצר בעקבות ביקורו של בנו של קולומבוס, הרננדו קולון, ברומא בשנים 1516–1517. בתקופה זו נחשב סבסטיאנו דל פיומבו לאמן בולט ומכובד בבירה האפיפיורית, והוא עשוי היה להיבחר לצייר דיוקן לזכרו של מגלה הארצות.

הציור התקבל כתרומה למוזיאון המטרופוליטן בשנת 1900 מידי ג'יי. פירפונט מורגן, אחד האספנים והתורמים המרכזיים למוזיאון בראשית המאה ה־20. היצירה שמורה כיום באגף לציור אירופי, ומוצגת לציבור בגלריה 625.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כריסטופר קולומבוס
קטגוריה:דיוקנאות גברים
קטגוריה:מוזיאון המטרופוליטן לאמנות
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-16
בנות מיטפורד

**בנות מיטפורד** (אנגלית: Outrageous) היא סדרת טלוויזיה בריטית מסוגת דרמה היסטורית המבוססת על דמויותיהן האמיתיות של האחיות מיטפורד. הסדרה עלתה לשידור לראשונה ב-18 ביוני 2025 ב-BritBox בצפון אמריקה וב-19 ביוני בפלטפורמות סטרימינג שונות בממלכה המאוחדת.

## עלילה
התסריט מבוסס על סיפורן האמיתי של האחיות לבית מיטפורד, שש אחיות שסירבו "לשחק לפי הכללים", ושמן נקשר בפרשיות שערורייתיות רבות שיצרו כותרות וסקנדלים ברחבי העולם.

העלילה מתרחשת בשנות ה-30 של המאה ה-20, וכוללת סיפורים שונים על חייהן הסוערים של האחיות ומשפחתן המורחבת.

## שחקניות

* בסי קרטר בתפקיד ננסי מיטפורד האחות הבכורה במשפחה
* איזבל ג'ספר ג'ונס בתפקיד פמלה מיטפורד
* ג'ואנה ונדרהם בתפקיד דיאנה מיטפורד
* שאנון ווטסון בתפקיד יוניטי מיטפורד
* זואי בראו בתפקיד ג'סיקה מיטפורד
* אורלה היל בתפקיד דבורה מיטפורד, בת הזקונים
* טובי פין רגבו בתפקיד טום מיטפורד, הבן היחיד במשפחת מיטפורד
* אנה צ'נסלור בתפקיד סידני בולס, האם
* ג'יימס פיורפוי בתפקיד דייוויד פרימן-מיטפורד, האב
* ג'ושוע סאס בתפקיד אוסוואלד מוסלי
* ג'יימי בלקלי בתפקיד פיטר רוד
* ג'יימס מוסגרייב בתפקיד האמיש ארסקין
* קאלם לינץ' בתפקיד בריאן גינס
* וויל אטנבורו בתפקיד ג'וס

## הפקה
התסריט לסדרה נכתב על ידי שרה וויליאמס ומבוסס על הספר הביוגרפי שכתבה מרי ס. לוול ונקרא "בנות מיטפורד". הסדרה בהפקת חברת פיירבירד פיקצ'רס בבימוי ג'וס אגניו ואלי היידון. המפיקים בפועל הם אליזבת קילגאריף, מתיו מוסלי וקרייג הולוורת'. מתיו מוסלי, המפיק בפועל של הסדרה, הוא נינו של אוסוולד מוסלי - אותו מגלם ג'ושוע סאס בסדרה. מוסלי תיאר את הצפייה הראשונה בדמות של סאס כ"די סוריאליסטי". צוות השחקנים כולל את בסי קרטר, אורלה היל, ג'ואנה ונדרהם, איזבל ג'ספר ג'ונס, שאנון ווטסון וזואי בראף בתור האחיות מיטפורד, ואת הוריהן משחקים אנה צ'נסלור וג'יימס פיורפוי. הצילומים החלו ביוני 2024. תמונות ראשונות מהצילומים פורסמו באוגוסט 2024.

## תגובות
באתר Rotten Tomatoes המבוסס על ביקורות הצופים, הסדרה קיבלה דירוג של 87% בהתבסס על 23 ביקורות. בין היתר נכתב על הסדרה כי מדובר ב"דרמה על אחת המשפחות השנויות ביותר במחלוקת בבריטניה עם הצגה חלקה ומשחק מעולה, ומהווה הצצה מרתקת לפיתוי המאכזב של הפשיזם והקומוניזם". באתר האינטרנט Metacritic הסדרה קיבלה ציון ממוצע של 74 מתוך 100 בהתבסס על 7 ביקורות.

## קישורים חיצוניים

* בנות מיטפורד, באתר בריטיש בוקס

## הערות שוליים

קטגוריה:משפחת מיטפורד
קטגוריה:נשים בטלוויזיה