תאוריית מערכות אקולוגיות

**תאוריית המערכות האקולוגיות** (באנגלית: **Ecological Systems Theory**) היא תיאוריה מרכזית בפסיכולוגיה ההתפתחותית, שפותחה בשנות השבעים על ידי הפסיכולוג יורי ברונפנברנר (Urie Bronfenbrenner). התיאוריה מדגישה את חשיבות ההקשר הסביבתי בהתפתחות האדם, ומציגה מודל המורכב מחמש מערכות סביבתיות השזורות זו בזו ומשפיעות באופן הדדי על התפתחותו של הילד. בשנות התשעים ותחילת שנות האלפיים התיאוריה פותחה לכדי המודל הביו אקולוגי של התפתחות (the Bioecological Model of Development).

## מבוא
יורי ברונפנברנר (1917–2005) היה פסיכולוג רוסי אמריקאי וחוקר מוביל באוניברסיטת קורנל. עבודתו הייתה בעלת השפעה עמוקה הן על המחקר האקדמי והן על מדיניות חינוך ורווחה בארצות הברית, בין היתר בתרומתו לפיתוח תוכנית התערבות בשם Head Start לקידום רווחתם והתפתחותם של ילדים במשפחות בעלות משאבים כלכליים מוגבלים. ברונפנברנר הושפע ברעיונותיו מהפסיכולוג ההתפתחותי לב ויגוצקי, שהדגיש את תפקיד הסביבה החברתית בתהליך הלמידה, ומהפסיכולוג החברתי קורט לוין, שראה את ההתנהגות כתוצאה מהאינטראקציה בין האדם לסביבתו.

**מטרתה המרכזית של תאוריית המערכות האקולוגיות** היא להציע מסגרת תאורטית ומעשית להבנת האופן שבו גורמים סביבתיים שונים משפיעים על התפתחות הילד, מתוך שאיפה לפתח התערבויות מבוססות-ידע שיקדמו את רווחתם של ילדים ומשפחותיהם.

## עקרונות מרכזיים של התיאוריה
### התמקדות בהקשר הסביבתי
ההתפתחות האנושית אינה מתרחשת בבידוד, אלא מושפעת ממערך רב-שכבתי של הקשרים סביבתיים – החל מהמעגלים הקרובים ביותר, בהם המשפחה, ועד להשפעות רחבות של תרבות ומדיניות. התפתחות תקינה תלויה לא רק במאפיינים אישיים אלא גם בטיב האינטראקציה עם מערכות כמו המשפחה, מערכת החינוך, הקהילה והחברה בכללותה.

### גישה שלמה להתפתחות הילד
המודל מציע הסתכלות שלמה (הוליסטית) ורבת ממדים הרואה בהתפתחות הילד תהליך מורכב של אינטראקציה דינמית בין גורמים סביבתיים, חברתיים, ביולוגיים ופסיכולוגיים. לפי ברונפנברנר, מתקיים קשר הדדי ומתמשך בין הפרט לבין שכבות ההשפעה השונות, כאשר כל רמה בסביבה משפיעה עליו ומושפעת ממנו לאורך ההתפתחות.

## המבנה של חמשת המערכות
הסביבה האקולוגית מורכבת מחמש מערכות אשר מקיימות ביניהן יחסי גומלין ומעצבות את חוויותיו של האדם לאורך חייו. מערכות אלה מסודרות במבנה היררכי של שכבות, כאשר כל רמה מוכלת בזו שמעליה:

### 1. מיקרוסיסטם
**המיקרוסיסטם** **(Microsystem; 'מערכת המיקרו', בתרגום מילולי; הסביבה הקרובה)** היא המערכת המיידית והקרובה ביותר לילד, הכוללת את כלל הסביבות שבהן הוא מקיים אינטראקציות יום־יומיות ופנים־אל־פנים. מערכת זו כוללת את המשפחה הקרובה, מסגרות חינוכיות (כגון גן ילדים ובית ספר), שכונת המגורים, קבוצת השווים, ומסגרות חברתיות ותרבותיות שהילד נמצא באינטראקציה ישירה עמן.

האינטראקציות במיקרוסיסטם משמשות כבסיס ליצירת דפוסי התקשרות ראשוניים, לרכישת מיומנויות חברתיות ולהפנמת ערכים ונורמות.

### 2. מזוסיסטם
**המזוסיסטם** **(Mesosystem; 'המערכת האמצעית', בתרגום מילולי; הקשרים בין הסביבות הקרובות)** מייצגת את מארג הקשרים והתהליכים המתרחשים בין לפחות שתי סביבות קרובות שבהן האדם המתפתח משתתף באופן פעיל. במילים אחרות, המזוסיסטם היא מערכת המחברת בין מספר מערכות מיקרו, למשל היחסים בין ההורים למורה או בין הגן לסבתא.

אינטראקציות אלה משפיעות באופן משמעותי על ההתפתחות ועלולות לפעול בשני כיוונים מנוגדים. למשל, כאשר קיימת התאמה בין ערכי הבית והמסגרת החינוכית, הקשרים מחזקים זה את זה ותורמים להתפתחות חיובית. לעומת זאת, פערים וחוסר עקביות בין הסביבות השונות, עלולים ליצור קונפליקטים והתנגשויות המעכבים את ההתפתחות.

### 3. אקסוסיסטם
**האקסוסיסטם** **(Exosystem; 'המערכת החיצונית', בתרגום מילולי; הקשר חברתי-כלכלי)** כוללת מערכות שהילד אינו משתתף בהן באופן ישיר או פעיל, אך הן בעלות השפעה עקיפה ומשמעותית על התפתחותו. מערכות אלה כוללות את מקום העבודה של ההורים, שירותי רווחה, מערכות בריאות ותנאים חברתיים-כלכליים רחבים בקהילה. החלטות, שינויים או אירועים במערכות אלה, כגון פיטוריי ההורה או שינויים במדיניות הרווחה, משפיעות על התפתחות הילד דרך השפעתן על ההורים או גורמים אחרים בקשר ישיר עם הילד

### 4. מאקרוסיסטם
**המאקרוסיסטם** **(Macrosystem; 'מערכת המאקרו', בתרגום מילולי; הקשר תרבותי)** היא השכבה הרחבה והמקיפה ביותר במודל, הכוללת את התרבות, מערכת הערכים והנורמות החברתיות, האידאולוגיה השלטת והמדיניות הממשלתית הרשמית. רכיבים אלה מעצבים ומשפיעים על תפקודן של כל המערכות האחרות, ובכך קובעים את המסגרת הרחבה שבתוכה מתרחשת התפתחות הילד.המאקרוסיסטם מתייחסת לגורמים כגון מעמד חברתי-כלכלי, זהות מגדרית ודתית, השתייכות מגזרית ומדיניות ממשלתית בתחומי חינוך ורווחה. מערכת זו יכולה לפעול כגורם מגביל אשר מצמצם הזדמנויות, או כגורם מקדם שפותח אפשרויות חדשות בהתאם לערכים ולמדיניות.

### 5. כרונוסיסטם
**מערכת הכרונוסיסטם** **(Chronosystem; 'מערכת הזמן', בתרגום מילולי; מימד הזמן)** היא תוספת מאוחרת יותר לתיאוריה, והיא מייצגת את ההשפעה של מימד הזמן וההקשר ההיסטורי על ההתפתחות. המערכת כוללת שינויים המתרחשים לאורך זמן בחיי הילד, משפחתו וסביבתו החברתית-תרבותית, והיא עשויה לשנות את האופן שבו המערכות האחרות בתיאוריה פועלות זו ביחס לזו. השינויים עשויים להיות ברמה האישית והמשפחתית (גירושי הורים, מעבר לבית ספר חדש), ברמה החברתית-כלכלית (משבר כלכלי, מגפה) או ברמה ההיסטורית הרחבה (מלחמות, מהפכות חברתיות). חלק מהשינויים הללו הם צפויים ונורמטיביים (לדוגמה, מעבר מהגן לבית הספר), בעוד שאחרים עלולים להיות פתאומיים ובלתי־צפויים (לדוגמה, מחלה פתאומית של הורה). הכרונוסיסטם מאפשרת להבין כיצד אירועים זהים עשויים להשפיע באופן שונה על ילדים בהתאם לגילם, לשלב ההתפתחותי שלהם ולהיסטוריה האישית והחברתית שלהם.

## המודל הביו־אקולוגי
במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20 ותחילת העשור הראשון של המאה ה-21, פיתח ברונפנברנר את המודל המקורי לגרסה מתקדמת יותר, המכונה **המודל הביו אקולוגי**. הפיתוח נבע מהצורך להדגיש את תפקידו הפעיל של הפרט בתהליך התפתחותו.

### מודל ה־PPCT
המודל הביו-אקולוגי מבוסס על מודל ה-**PPCT** (Process-Person-Context-Time, תהליך-אדם-הקשר-זמן), המדגיש את יחסי הגומלין הדינמיים בין ארבעה רכיבים מרכזיים:
* **תהליך קרוב** (**פרוקסימלי; Proximal Process**) – תהליכים המתייחסים לאינטראקציות קבועות, מורכבות והדדיות בין הילד לבין דמויות, עצמים או סמלים בסביבתו הקרובה (בתוך מערכת המיקרו). תהליכים אלה, כגון תקשורת יומיומית בין הורה לילד, משחק בין הילד לדמות נוספת, קריאה משותפת או פתרון בעיות, מהווים את המנוע המרכזי להתפתחות.
* **אדם** (**Person**) – המאפיינים הביולוגיים, הפסיכולוגיים והאישיותיים של הילד. המודל מכיר בכך שילדים שונים יגיבו באופן שונה לאותם תהליכים קרובים בהתאם למאפייניהם האישיותיים והביולוגיים הייחודיים, כגון גנטיקה ומזג הילד.
* **הקשר** (**Context**) – ארבע המערכות המקוריות (מיקרוסיסטם, מזוסיסטם, אקוסיסטם ומאקרוסיסטם) נותרו חשובות כמסגרת שבתוכה מתרחשים התהליכים הקרובים. עם זאת, במהלך התפתחות התיאוריה השתנה המיקוד: במקום להתרכז בתיאור המערכות עצמן, הדגש עבר לתהליכים המתרחשים בתוכן ולאופן שבו מאפייני הפרט והסביבה משפיעים על תהליכים אלו בתור ההקשרים בתוכן פועלות המערכות.
* **זמן** (**Time**) – ההכרה בכך שהתפתחות היא תהליך זמני ומתמשך המושפע משינויים במאפייני הפרט, בתהליכים ובהקשר. רכיב זה כולל את הכרונוסיסטם (מאקרו־זמן), המתמקד בשינויים רחבים, ואליו נוספו רמות של מיקרו־זמן (אירועים ספציפיים בתוך תהליכים קרובים) ומזו־זמן (התמשכותם של אירועים בתהליכים קרובים).

### השלכות מעשיות של עדכון התיאוריה
המעבר למודל הביו אקולוגי חולל שינויים משמעותיים במחקר ובהתערבות. השינוי הוביל לדגש מחקרי-אמפירי: ברונפנברנר קרא להעריך את ההתפתחות תוך הסתמכות על תצפיות ישירות ואינטראקציות ממשיות בסביבות חיים אותנטיות, ולא רק בתנאים ניסויים מלאכותיים. בנוסף, המיקוד במחקר עבר לבחינת איכות האינטראקציות ההדדיות, ולא רק לזיהוי קיומן של סביבות תומכות או גורמי סיכון כלליים. בעקבות המעבר, ההתמקדות מכוונת כעת לשיפור התהליכים הקרובים והעמקת איכות האינטראקציות, במקום להסתפק בשינוי התנאים הסביבתיים החיצוניים בלבד.

## השלכות יישומיות של התיאוריה
### פסיכולוגיה חינוכית
התיאוריה נחשבת לאחת התיאוריות המשפיעות ביותר בתחום הפסיכולוגיה החינוכית. בהקשר החינוכי, נבחן כיצד כלל ההשפעות הסביבתיות— החל מהאינטראקציות היום־יומיות בכיתה ובבית ועד למדיניות חינוכית ולערכים תרבותיים—משתלבות יחד לעיצוב חוויית הלמידה. התיאוריה מספקת כלים מעשיים לתכנון סביבות למידה תומכות ומותאמות הקשר, ונמצאת בשימוש במגוון תחומים חינוכיים: מעבר חינוכי, למידה בעזרת מחשב, חינוך לגיל הרך, והשכלה גבוהה.

### עבודה סוציאלית
בעבודה סוציאלית מודרנית, תאוריית המערכות האקולוגיות מהווה מסגרת מרכזית להערכה מערכתית מקיפה של רווחת ילדים ומשפחות. הגישה מאפשרת איתור מקורות תמיכה ומצוקה ברמות שונות, וזיהוי גורמי סיכון ומשאבים מגנים בכל אחת מן המערכות.

### מדיניות ציבורית
ברונפנברנר עצמו היה בין היוזמים הבולטים של תוכנית Head Start בארצות הברית, מיזם פדרלי המיועד לספק תמיכה חינוכית מקיפה לילדים ממשפחות מעוטות הכנסה. התוכנית מיישמת גישה מערכתית הכוללת חינוך פורמלי, שירותי בריאות והעצמת הורים.

### אבחון והתערבות מוקדמת
התיאוריה מספקת מסגרת תאורטית מקיפה להבנת מכלול הגורמים המשפיעים על התפתחות הילד, ומאפשרת לאנשי מקצוע להביא בחשבון את כל הרמות הסביבתיות בעת תכנון התערבויות מותאמות ויעילות. כך למשל, בטיפול בעיכוב התפתחותי ניתן לשקול לא רק את יכולותיו האישיות של הילד, אלא גם את איכות יחסי הגומלין בינו לבין המורה ובני גילו בכיתה (מיקרוסיסטם), את שיתוף הפעולה בין ההורים לצוות החינוכי (מזוסיסטם), את תנאי התעסוקה של ההורים או זמינות שירותי הרווחה (אקוסיסטם) ואת ההקשר התרבותי הרחב (מאקרוסיסטם).

## ביקורות על המודל
המודל זכה להכרה מהירה והתקבל ככלי מרכזי בקרב פסיכולוגים, סוציולוגים ואנשי חינוך. התיאוריה מציעה גישה שלמה ורבת ממדים הרואה את הילד כחלק ממערכות מרובות ומשקפת את המורכבות והדינמיות של חיי המשפחה בפועל.

עם זאת, בספרות עלה כי אחת המגבלות המרכזיות בתיאוריה היא הקושי לבחון אותה באופן ניסויי (אמפירי) מובהק. מחקרים יכולים להצביע על קשרים והשפעות בין מערכות אקולוגיות שונות לבין התפתחות הילד, אך לרוב אינם מאפשרים לקבוע סיבתיות ישירה. כמו כן, קיים מחסור במחקר העוסק במזוסיסטם, מה שמקשה על הבנה מלאה של השפעתן של האינטראקציות בין מערכות שונות בחיי הילד – למשל, האופן שבו הקשר בין ההורים לבית הספר משפיע על הסתגלותו החברתית והלימודית.

## השפעה והמשכיות
השפעתם של ברונפרברנר ושל תאוריית המערכות האקולוגית והמודל הביו אקולוגי ממשיכה להשפיע על הדורות הבאים של חוקרים ומטפלים. מודלים עכשוויים מתבססים על העקרונות האקולוגיים של התיאוריה להעמקת ההבנה לגבי האופן שבו ההקשרים השונים משפיעים על התפתחות כישורים חברתיים, רגשיים וקוגניטיביים.

לדוגמה, השפעתו ניכרת בעבודתו של הפסיכולוג ההתפתחותי ארנולד סמרוף (Arnold Sameroff), שפיתח את המודל הטרנזקציונלי להתפתחות. בדומה לברונפנברנר, סמרוף הדגיש את ההשפעות ההדדיות והדינמיות בין הילד לסביבתו. סמרוף מתאר את ההתפתחות כתהליך של הדדיות מתמשכת, שבו גם הילד וגם הסביבה משתנים לאורך זמן כתוצאה מהאינטראקציה ביניהם.

דוגמה נוספת הינה מודל המערכות הטרנזקציונליות-אקולוגיות להבנת פסיכופתולוגיה התפתחותית (transactional/ecological model of developmental psychopathology) והיווצרות חוסן וסיכון פסיכולוגיים של Cicchetti and Tote. מודל זה משלב בין תפיסת המערכות של ברונפנברנר לבין הדגש של סמרוף על תהליכים דינמיים הדדיים בין הילד וסביבתו. המודל מדגיש כי חוסן או סיכון פסיכולוגיים אינם תוצר של גורם יחיד, אלא של אינטראקציות מורכבות ומתמשכות בין מאפייני הילד לבין מערכות ההקשר השונות שבהן הוא פועל, לאורך זמן ובמצבי חיים משתנים.

כיום, התיאוריה משתלבת עם גישות תאורטיות נוספות, כגון תאוריית ההתקשרות ותיאורית המנטליזציה והתפתחות האמון האפיסטמי כדי להציע הבנה רב-שכבתית של התפתחות פסיכולוגית בילדות. חוקרי מנטליזציה בולטים כגון פיטר פונאגי ופטריק לויטן נשענים על גישתו של ברונפנברנר, ומציעים הסתכלות רחבה על התפתחות הילד. הם מדגישים שהיכולת להבין את המצב הפנימי של עצמנו ושל אחרים (מנטליזציה) ותחושת האמון והיכולת ללמוד ממידע שמועבר מהסביבה (אמון אפיסטמי), מתפתחות בתוך מערכת חברתית רחבה הכוללת, נוסף על קשר הורה-ילד, גורמים נוספים כמו משפחה מורחבת, קהילה ותרבות. במערכת זו, האמון האפיסטמי והתהוותו על פני מספר מערכות אקולוגיות מהווה מרכיב מרכזי שעוזר לילד לפתח חוסן נפשי ולהסתגל טוב יותר לסביבתו.

מחקרים עדכניים מתייחסים להתפתחות בעידן הדיגיטלי ומציעים להרחיב את המודל המקורי ולהוסיף "מיקרוסיסטמים וירטואליים", שישקפו השפעה של סביבות מקוונות, כמו רשתות חברתיות.

## ראו גם
* הגישה האקולוגית בעבודה סוציאלית
* פסיכולוגיה התפתחותית
* מנטליזציה
* יורי ברונפרברנר
* לב ויגוצקי

## לקריאה נוספת
* **לא נולדים אלימים** – החיים הרגשיים והחברתיים של ילדים קטנים, מרים רוזנטל, ליהי גת וחנה צור, הקיבוץ המאוחד, 2008, עמוד 81, **מעגלי השפעה משולבים – המודל האקולוגי להתפתחות**
* **התפתחות הילד** – טבעה ומהלכה, אלן סרוף, רוברט קופר וגאני דהארט, האוניברסיטה הפתוחה, 2004, פרק 2
* **[https://www.telhai.ac.il/sites/default/files/2023-05/זמן&#x20;חינוך&#x20;6&#x20;-&#x20;מאמר&#x20;4_0.pdf המודל האקולוגי כבסיס לעיצוב תפקידם של מנהיגים חינוכיים]**, זמן חינוך | גיליון 6, תשפ"א 2020
* **[https://kitvei-et.efshar.org.il/wp-content/uploads/בריונות-בהסעות-בתי-ספרMifgash-49-50-heb-07.pdf הקשר בין מאפייני הפרט, המשפחה וקהילה לבין קורבנות לביריונות בהסעות בתי ספר]**, אריאל כדורי וארנה בראון-לבינסון

## קישורים חיצוניים
* יורי ברונפנברנר, האקולוגיה של התפתחות האדם, אוניברסיטת הרווארד, 1979

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פסיכולוגיה התפתחותית
קטגוריה:תורת המערכות