מאשה גסן

**מאשה גֶסֶן** (באנגלית: **Masha Gessen**; ברוסית: **Мария Александровна Гессен**; נולדה ב-13 בינואר 1967) היא עיתונאי, סופרת ומתרגםת אמריקאי, ופעיל לזכויות להט"ב. החל מ־2020 גסן מזדהה כא־בינארי ובכינוי הגוף "they".

## ביוגרפיה
היא נולד למשפחה יהודית במוסקבה בשנת 1967. אימה הייתה מתרגמת ומבקרת ספרות ואביו מדען מחשב. בשנת 1981 היגרה עם משפחתה לארצות הברית במסגרת התכנית ליישוב פליטים. בשנת 1996 שב לרוסיה לעבוד בעיתונאות. ב־2013 בעקבות התגברות ההומופוביה ברוסיה וחוקים המגבילים זכויות להט"ב חזרה גסן לארצות הברית.

## קריירה
גסן כותב בעיקר באנגלית אך גם ברוסית. בנוסף לכתיבת מספר ספרי עיון, מאמרים של גסן הופיעו בעיתונים וכתבי עת כמו הניו יורק טיימס, The New York Review of Books, הוושינגטון פוסט, הלוס אנג'לס טיימס, ניו ריפבליק, ניו סטייטסמן, גרנטה, סלייט, ואניטי פייר, הארפרז, הניו יורקר ו־U.S. News & World Report. מ־2017 גסן חלק מסגל הכותבים של הניו יורקר.

היא מבקר חריפה של משטרו של ולדימיר פוטין ופעילה למען זכויות להט"בים.

בספטמבר 2012 בהיותו עורךת ראשית של המגזין הוותיק ביותר ברוסיה – מגזין הטבע ווקרוג סווטה – סירב גסן לשלוח כתב לסקור אירוע למען שמירת הטבע של החברה הגאוגרפית הרוסית בהשתתפות פוטין, בנימוק שמדובר בניצול פוליטי של פעילות למען איכות הסביבה. בעקבות זאת פוטרה גסן מתפקידו. לאחר מכן הזמין אותה פוטין לפגישה יחד עם מו"ל המגזין והציע לה לחזור לעבודתה, גסן סירב להצעה.

באותו חודש גסן מונתה למנהל השירות הרוסי של רדיו אירופה החופשית, תחנת רדיו במימון ממשלת ארצות הברית המשדרת מפראג. זמן קצר לאחר שהוכרז המינוי פוטרו יותר מ-40 אנשי צוות הרדיו. התחנה גם איבדה את רישיון השידור שלה ברוסיה.

ב־2013 לאחר שחזרה לארצות הברית לימדה בבארד קולג' , באמהרסט קולג'  ובאוניברסיטת העיר ניו יורק. הוא גם עבדה כמתרגםת עבור סדרת הטלוויזיה האמריקאים.

באוגוסט 2023 פתחה רוסיה תיק פלילי נגד גסן באשמת הפצת "מידע כוזב" על פעולות הצבא הרוסי באוקראינה לאחר שדןה בזוועות בעיר בוצ'ה שבאוקראינה במהלך ראיון עם העיתונאי הרוסי יורי דוד. בדצמבר 2023 דווח כי גסן מופיעה ברשימת המבוקשים המקוונת של משרד הפנים הרוסי.

באוגוסט 2023 הודיעה קרן היינריך בל  על זכיית גסן בפרס חנה ארנדט למחשבה פוליטית. בדצמבר, ימים לפני מתן הפרס, הודיע הקרן כי הוא חוזרת בה לאחר פרסום מאמר של גסן על מלחמת חרבות ברזל ב"ניו יורקר" ב-9 בדצמבר. במאמר נכתב כי תרבות הזיכרון של גרמניה בנוגע לשואה משמשת "מכשיר פוליטי המופעל בציניות" על ידי מפלגת אלטרנטיבה לגרמניה כדי לפגוע במהגרים מוסלמים. גסן גינה את הזוועות שביצע חמאס בפיגוע ב־7 באוקטובר, אך גם מתחה ביקורת על ההפצצות הישראליות על רצועת עזה, שלדעתו היו הרסניות ביותר, וניתנות להשוואה לגטו מזרח אירופה ש"חוסל" על ידי הנאצים. אף על פי כן הפרס הוענק לגסן בטקס מצומצם.

## חיים אישיים
לגסן אזרחות רוסית ואמריקאית. ב־2013 נישא גסן לדריה אורשקינה. היא הורה לשלושה ילדים – בנו הבכור שנולד ב־1997 ברוסיה ואומץ על ידיה בשנת 2000 מבית יתומים לילדים שנולדו לאימהות נשאיות HIV, ובת ובן נוספים שילד מתרומת זרע.

גסן התגלתה כנשא של מוטציית BRCA ועברה מסטקטומיה ב־2005. החל מ־2020 גסן מזדהה כא־בינארי ובכינוי הגוף "they".

## ספריה

* Masha Gessen (1993). The Rights of Lesbians and Gay Men in the Russian Republic. International Gay & Lesbian Human Rights Comm. pp. 60. .
* Masha Gessen, ed. (1995). Half a Revolution: Contemporary Fiction by Russian Women. Cleis Press. pp. 269. .
* Masha Gessen (1997). Dead Again: The Russian Intelligentsia after Communism. Verso. pp. 211. .
* Masha Gessen (2004). Ester and Ruzya: How My Grandmothers Survived Hitler's War and
Stalin's Peace. Dial Press Trade Paperback. pp. 384. .
** תורגם לעברית בשם: מאשה גסן,"אסתר ורוזיה כיצד שרדו שתי הסבתות שלי את שנות המלחמה של היטלר ואת שנות השלום של סטלין" מילים הוצאה לאור, 2007
* Masha Gessen (2008). Blood Matters: From Inherited Illness to Designer Babies, How the World and I Found Ourselves in the Future of the Gene. Houghton Mifflin Harcourt. pp. 336. . (a New York Times Notable Book of the year)
* Masha Gessen (2009). Perfect Rigor: A Genius and the Mathematical Breakthrough of the Century. Houghton Mifflin Harcourt. pp. 256. . (about Grigori Perelman)

** תורגם לעברית בשם: מאשה גסן, **חידת פרלמן**, ספרי עליית הגג, 2012.

* Masha Gessen (2012). The Man Without a Face: The Unlikely Rise of Vladimir Putin. Riverhead Hardcover. pp. 304. .

** תורגם לעברית בשם: מאשה גסן, **פוטין: האיש ללא פנים**, על ידי מיכל קירזנר אפלבום, בהוצאת ידיעות ספרים, ספרי עליית הגג, 2012.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* Review of ''Blood Matters'', *The Independent*

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונאיות יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:עיתונאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:יהודיות רוסיות
קטגוריה:להט"בים יהודים אמריקאים
קטגוריה:עיתונאים להט"בים
קטגוריה:מהגרות מברית המועצות לארצות הברית
קטגוריה:יהודים שהיגרו מברית המועצות לארצות הברית
קטגוריה:עיתונאיות רוסיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1967
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1967
קטגוריה:זוכי פרס חנה ארנדט