open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
כ"ח באלול

## אירועים היסטוריים ביום זה
* היום הרביעי מששת ימי בראשית לפי רבי אליעזר בן הורקנוס.
* ד'תרפ"ב – הפעם האחרונה שתקופת שמואל נפלה בתאריך זה.
* ה'תקנ"א – האספה המכוננת הלאומית הצרפתית הכריזה על מתן שוויון זכויות מוחלט ליהודי צרפת – אמנסיפציה.
* ה'תשכ"ט – מלחמת ההתשה: אחד-עשר מטוסים מצריים מופלים בקרבות אוויר
* ה'תשמ"ב – מתחיל טבח סברה ושתילה במערב ביירות בלבנון
* ה'תש"ס – אריאל שרון מבקר בהר הבית, ביקור שלאחריו פרצה האינתיפאדה השנייה

## נולדו
* ה'תשי"א – יעקב כץ (כצל'ה), חבר הכנסת, ח"כ מטעם האיחוד הלאומי
* ה'תשט"ו – הרב ניסן דוד קיוואק, מרבני חסידות ברסלב.
* ה'תשכ"ג – רמי סערי, משורר ומתרגם
* ה'תשכ"ט – גיל קופטש, קומיקאי, תסריטאי ויו""ר עלה ירוק לשעבר
* ה'תשל"ה – חיליק בר, מזכ"ל מפלגת העבודה וח"כ מטעמה
* ה'תשמ"ד – ברק יצחקי, כדורגלן ישראלי

## נפטרו
* על פי המדרש מתו שאול ושלושת בניו בגלבוע (רש"י שמואל א א' כב, כ"ז ז; ילקוט שמעוני רמז קל"ט; סדר עולם רבה ועוד)
* ה'תשמ"ג – הרב יואל הלפרן הרב של יאסלא עד השואה, ורב בברגן-בלזן ובאזור הכיבוש הבריטי בגרמניה (נולדו ב-ה'תרס"ד).
* ה'תשס"ג – עמירם סיון, מנכ"ל משרד האוצר ומנכ"ל בנק הפועלים

----

* כ"ז באלול – כ"ט באלול
* אלול

## הערות שוליים

ל28
י28
כ"ט באלול

על פי הלוח העברי הקבוע, פרשת בר המצווה של ילד שנולד בכ"ט אלול היא פרשת וילך, אם ראש השנה שלמחרת חל ביום שני או שלישי בשנת בר המצווה. לעומת זאת, אם ראש השנה שלמחרת חל ביום חמישי או בשבת, פרשת בר המצווה תהיה פרשת האזינו.

## חגים ואירועים החלים ביום זה
* ערב ראש השנה, בו נוהגים לעשות התרת נדרים ולהתפלל בסמיכות לקברות צדיקים.

* גורן למעשר בהמה, לדעת רבי עקיבא, רבי אלעזר בן שמוע ורבי שמעון בר יוחאי.

## אירועים היסטוריים ביום זה
* היום החמישי מששת ימי בראשית לפי רבי אליעזר בן הורקנוס.
* ד'תתל"ד – הפעם האחרונה שתקופת שמואל נפלה בתאריך זה
* ה'תש"ד – ממשלת המנדט הבריטי מאשרת את הקמת הבריגדה היהודית (נודעה גם בשם החי"ל – חטיבה יהודית לוחמת)
* ה'תשמ"ב – מלחמת לבנון הראשונה: ישראל נסוגה מביירות

## נולדו
* ה'תקמ"ח – יצחק בר לווינזון (ריב"ל) – חלוץ תנועת ההשכלה ברוסיה (נפטר בה'תר"ך)
* ה'תקמ"ט – רבי מנחם מנדל שניאורסון (צמח צדק), האדמו"ר השלישי של חסידות חב"ד (נפטר בה'תרכ"ו)
* ה'תרנ"ח – חיים הזז, סופר והוגה דעות ישראלי והחתן הראשון של פרס ישראל לספרות (נפטר בה'תשל"ג)
* ה'תרפ"ג – אורי אבנרי, חבר הכנסת ועיתונאי ישראלי (נפטר בה'תשע"ח)
* ה'תרצ"ו – אהרן ברק, נשיא בית המשפט העליון של ישראל (בשנים ה'תשנ"ה – ה'תשס"ו)
* ה'תש"ח – אמנון ז'קונט, סופר ועורך ישראלי
* ה'תש"י – יגאל בשן, זמר ושחקן ישראלי
* ה'תשכ"א – יוסי כהן, ראש המוסד
* ה'תשכ"ג – אורי פינק, קומיקסאי ישראלי
* ה'תש"ל – גלעד ארדן, חבר הכנסת מטעם הליכוד ושגריר ישראל באו"ם
* ה'תשל"ו – שלומי קוריאט, שחקן וקומיקאי ישראלי
* ה'תשל"ז – עידן רייכל, מוזיקאי ישראלי
* ה'תשל"ט – ברק בכר, כדורגלן ישראלי ומאמן כדורגל

## נפטרו
[200px|ממוזער|שמאל|[הלל צייטלין]]
* על פי הגמרא, נביא השקר חנניה בן עזור, שניבא כי ישראל תנצח את בבל וגלות יכניה ואוצרות המקדש ישובו.
* ה'שכ"ו – הרב אליעזר טריוויש, רב, ראש ישיבה בפרנקפורט
* ה'תש"ב – הלל צייטלין, סופר, משורר ועיתונאי יהודי בוורשה.
* ה'תשנ"ז – ענבל פרלמוטר, מוזיקאית ישראלית (נולדה בה'תשל"א).
* ה'תשס"ה – שרה לוי-תנאי, כוריאוגרפית ישראלית (נולדה בה'תרע"א).
* ה'תש"ע – הרב יעקב רבינוביץ, אדמו"ר מביאלא רמת אהרן.
* ה'תשע"א – הרב מנשה קליין אדמו"ר מאונגוואר, פוסק ידוע ובעל שו"ת משנה הלכות וראש ישיבת בית שערים.

----
* כ"ח באלול – א' בתשרי
* אלול

## הערות שוליים

ל29
י29
כ"ו באלול

## חגים ומועדים
* כאשר יום זה חל ביום ראשון, האשכנזים מתחילים לומר סליחות.

## אירועים היסטוריים ביום זה
* היום השני מששת ימי בראשית לפי רבי אליעזר בן הורקנוס.
* ה'תשל"ב – החל אירוע טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן: מחבלים מארגון ספטמבר השחור הורגים שני ספורטאים ישראלים באולימפיאדת מינכן ונוטלים תשעה נוספים כבני ערובה הנהרגים למחרת
* ה'תשמ"ב – התנקשות בחיי נשיא לבנון, בשיר ג'ומאייל באמצעות הטמנת פצצה
* ה'תשמ"ו – מרדכי ואנונו מתפתה לבוא לרומא על ידי הסוכנת "סינדי" ונחטף משם על ידי סוכני המוסד

## נולדו
* ה'תרל"ו – ברונו ולטר, מנצח אוסטרי-יהודי, (נפטר ב-ה'תשכ"ב)
* ה'תשי"ב – הרב דוד חי אבוחצירא, מקובל ממשפחת אבוחצירא, ורב העיר נהריה.
* ה'תשל"ט – אורי חזקיה, שחקן וקומיקאי ישראלי
* ה'תש"ם – שני כהן, שחקנית ומדבבת ישראלית
* ה'תשמ"ג – גיא פניני, כדורסלן ישראלי המשחק בהפועל חולון ובנבחרת ישראל.

## נפטרו

* ה'תקס"ו – רבי אליהו הצרפתי (נולד ה'תע"ה).
* ה'תר"ה – רבי חיים פינטו (מרוקו) (נולד ט"ו בתמוז ה'תק"ג). 
* ה'תש"א – רבי אברהם בן סוסאן (נולד ה'תר"ה)
* ה'תשט"ו – רבי יצחק אלפייה (נולד ה'תרל"ח)
* ה'תשכ"ט – רבי מנחם שלמה בורנשטיין מסוכטשוב (נולד ה'תרצ"ב).
* ה'תשע"ז – דוד בן-יוסף (נולד כ' בשבט ה'תרצ"ג).
* ה'תשפ"ג – דדי גראוכר.
----

* כ"ה באלול – כ"ז באלול
* אלול

## הערות שוליים

ל26
י26
פטר אלטנברג

[ממוזער|דמותו של פטר אלטנברג בכניסה ל[קפה צנטרל]]
**פטר אלטנברג** (בגרמנית: **Peter Altenberg**; 9 במרץ 1859 – 8 בינואר 1919) היה סופר ומשורר יהודי-אוסטרי וינאי, שהתפרסם ב"סקיצות בפרוזה", קטעים קצרצרים שפרסם. הוא נולד בשם ריכרד אנגלנדר, ואימץ לעצמו את הפסבדונים "אלטנברג" על שם עיר קטנה על נהר הדנובה - על פי השמועה, בעקבות רומן שהיה לו עם אישה מאותה עיר.

## ביוגרפיה
אלטנברג נולד בשם ריכרד אנגלנדר למשפחה יהודית בורגנית (אביו היה סוחר) אך הלך והתרחק ממשפחתו ואימץ לעצמו אורח חיים בוהמי; עד מהרה יצאו לו מוניטין בווינה כרודף שמלות ובטלן. אחרי כמה ניסיונות נפל למצוא לעצמו עבודה נורמלית, ולאחר שנשר מלימודי משפטים ורפואה, השיג לעצמו אישור בכתב מרופא כי אינו יכול לעבוד במשרה קבועה בשל "רגישות-יתר של מערכת העצבים". מאז לא עבד עוד, והיה מעביר את רוב זמנו בבית הקפה הווינאי, קפה צנטרל, לשם אף נשלחו דברי הדואר שלו. פסל דמותו של אלטנברג אף מוצב כיום בכניסה לקפה זה, כסמל ל"אורח הקבוע".

באותן שנים, שנות מפנה המאה העשרים, הייתה וינה מרכז תרבותי חשוב, ואלטנברג מצא עצמו במרכזו של חוג אמנים מפורסמים (הידוע בכינוי וינה הצעירה), שעימם הוא עמד ביחסי ידידות קרובים - ביניהם היו קרל קראוס, גוסטב מאהלר, ארתור שניצלר, גוסטב קלימט, אלבן ברג ואדולף לוס, שהיה חברו הקרוב.

באותם ימים החל לכתוב את ה"סקיצות בפרוזה" (Prosaskizzen) שלו, מכתמים, קטעים וסיפורונים קצרים המציגים תמונה אימפרסיוניסטית של חיי התרבות בווינה. כמה מכתמים פואטיים שכתב על גב גלויות דואר הולחנו על ידי אלבן ברג בשם **חמישה שירים על טקסטים של גלויות דואר מאת פטר אלטנברג**.

את תהליך החיבור הוא תיאר במכתב לידידו ארתור שניצלר:

הטקסטים של אלטנברג לעיתים קרובות נראים שטחיים ומנותקים רגשית, והמספר מצטייר כצופה מן הצד שאינו מעורב בנעשה. כמעט ואין ביצירותיו עלילה, כיוון שאין בהן דמויות ראשיות; נוסף לכך אין ביצירותיו כל "מסר", או הקשר חיצוני רחב.

רוב יצירתו של אלטנברג מורכבת מטקסטים קצרים אלה, שאינם בנויים במתכונת של שום ז'אנר ספרותי מוכר, ולעיתים קרובות מכונים "שירה בפרוזה". הם מזכירים תמונות רגעיות המציגות באופן תמציתי ודחוס פיסות מחיי החברה הווינאיים במפנה המאה. גאונותו הגדולה של אלטנברג מתבטאת בכך שהוא הצליח ב"משיחות מכחול" מעטות בלבד ליצור תמונה מדויקת ועשירה; באמצעות רמזים קצרים שהוא מפזר לקורא המוכן לקרוא גם בין השורות, הוא יוצר פנורמה של החברה ורשת שלמה של קשרים בין דברים מנותקים זה מזה לכאורה.

אלטנברג אינו מנסה להתאים את החיים לאידאולוגיה כלשהי, אלא מראה אותם בכל צבעוניותם ומורכבותם רבת-הסתירות. בסקיצות שלו יש תפקיד נרחב לביטויים חושיים - צבעים, ריחות, קולות. בכך הוא מתגלה כאחד ממייצגי האימפרסיוניזם החשובים ביותר בספרות.

למרות הצלחתו הרבה נשאר מצבו הכלכלי של אלטנברג תמיד רעוע, וחבריו נדרשו לבוא לעזרתו - בין השאר גם לוס וקראוס. בעשר שנותיו האחרונות הוא בילה את רוב זמנו במוסדות לגמילה מאלכוהוליזם ובבתי-מרפא למחלות נפש. הוא נפטר ב-1919. מבחר מיצירותיו תורגם לעברית בידי גרשון שופמן, שהושפע ממנו עמוקות.

אוסף על שמו שמור בספרייה הלאומית.

## ספרו בעברית
* "כתבים נבחרים", תרגם גרשון שופמן, הוצאת שטיבל, ניו יורק, תרפ'א 1921.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות המרכזי בווינה
קטגוריה:וינה: אישים
קטגוריה:סופרים יהודים אוסטרים
קטגוריה:משוררים יהודים אוסטרים
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1859
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1919
LG

**תאגיד LG** (באנגלית: **LG Corporation**; בקוריאנית: 법인) הוא קונצרן דרום-קוריאני רב-לאומי, הרביעי בגודלו בקוריאה הדרומית. החברה מייצרת מכשירי חשמל ביתיים, מוצרי אלקטרוניקה, סמארטפונים, טאבלטים וכימיקלים דרך מספר חברות-בנות הפועלות בכשמונים מדינות ברחבי העולם.

קונצרן LG מחזיק מיזמים משותפים עם פיליפס (לייצור מסכי LCD), היטאצ'י (ייצור התקני אחסון מגנטיים, אופטיים וצורבים למיניהם). ל-LG מפעלים ברחבי דרום מזרח אסיה, בין היתר בסין ובאינדונזיה.

חברת הבת LG אלקטרוניקה מייצרת טלפונים החכמים, שעונים חכמים, מחשבי לוח ומגוון רחב של מוצרי צריכה בהם ממוצרים לבנים לבית כמו מקררים, מכונות כביסה, מזגנים, טלוויזיות וכונני DVD למחשבים.

חברות בנות נוספות הן זנית אלקטרוניקה, LG Display, LG Uplus, LG Innotek, LG Chem, ו-LG Energy Solution.

## היסטוריה
החברה נוסדה בשנת 1958 בשם "GoldStar" (על ידי החברה "Lak Hui Chemical Industrial Corp"). בשנת 1974 שם החברה "Lak Hui" השתנה ל-".Lucky Co". בשנת 1995 קוצר השם **Lucky-GoldStar** ל-"LG" בלבד. המיתוג "Life's Good" הגיע מאוחר יותר.

מוצרים אחרים כמו חומרי ניקוי לשוק הקוריאני יוצרו תחת המותג Lucky, שהפך בקוריאה שם גנרי למשחת שיניים.

## פעילות LG בישראל
הנציגויות הרשמיות של LG בישראל המייצגות, מייבאות, מפיצות, משווקות, ונותנות שירות למוצרי LG בישראל הן:

* קבוצת ח.י. - בתחומי האלקטרוניקה, טלוויזיות, מקרני קול, רמקולים ניידים, אזניות, מסכי מחשב, מוניטורים ומסכים מקצועיים.
* ברימאג - בתחום המקררים, מכונות כביסה ומייבשי כביסה.

## קישורים חיצוניים

* 

* היסטוריית החברה
* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:LG
קטגוריה:חברות אלקטרוניקה דרום קוריאניות
קטגוריה:יצרני ציוד תקשורת
קטגוריה:תאגידים רב-לאומיים
קטגוריה:חברות דרום קוריאניות
קטגוריה:יצרני טלפונים חכמים
קטגוריה:חברות משפחתיות לשעבר
קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסת קוריאה
קטגוריה:צ'בולים
אילובטר

**אילובטר** (Illuvatar) הוא שמו של האל הבורא בלגנדריום של ג'ון רונלד רעואל טולקין (שר הטבעות, סילמריליון ועוד).

מקור השם בשפת בני הלילית הקדומה, קווניה (Quenya). פירוש השם הוא "אבי הכל" כשרכיבי השם הם **אילו** "הכול, היקום" ו**אטר** "אב". לאילובטר קיים כינוי נוסף, ארו (Eru), ופשר השם הוא "האחד". כינוי זה נפוץ בשימוש יותר מהשם אילובטר, שכן "אילובטר" נחשב לכינוי קדוש, ואילו הכינוי "ארו" רלוונטי לשימוש יומיומי. 

על פי המיתולוגיה הטולקינית יצר האל בתחילה את האיינור ("הקדושים"). ההמשך מתואר באנלוגיה מוזיקלית: האיינור יוצרים את "המנגינה הגדולה". בין האיינור היה גם השטן מלקור, והוא שירבב לנגינה נושאים משלו שגרמו לדיסהרמוניה. האל השיב לדיסהרמוניה בשני נושאים מוזיקליים, שהתממשו מאוחר יותר כבני האל: בני לילית ובני אדם.

לאחר המנגינה הגדולה ברא האל את העולם כתבנית ריקה, וחלק מהאיינור נקראו להשתכן בו ולהגשים בו את המנגינה הגדולה. אלו, במיתולוגיה הטולקינית, הארכי-מלאכים, הולאר, והמלאכים נמוכי הדרגה, המיאר. בנוסף חדרו לעולם השטן מלקור ואותם איינור שנהרו אחריו.

לאחר בריאת העולם תפקיד האל במיתולוגיה מצטמצם לדמות רקע. מיוחסות לו התערבויות ברורות ספורות: הוא מפיח רוח חיים בגמדים, מחריב את נומנור לבקשת הוולאר, ומחזיר את גאנדאלף (המיא אולורין) לחיים.

בחיבור התאולוגי האתראבת נרמז שבעתיד האל יתגשם כדמות בעולם הממשי.

## קישורים חיצוניים
* אילובטר באנציקלופדיה של ארדה

קטגוריה:שר הטבעות: דמויות
הולך רגל

ממוזער|150px|מעבר חצייה עבור הולכי רגל
ממוזער|100px|סימון הולך רגל

**הולך רגל** הוא אדם שנע ממקום למקום באמצעות הליכה רגלית. הולכי הרגל חולקים את המרחב התחבורתי עם אופניים, מכוניות, וכלי תחבורה אחרים. מהירות הולך הרגל היא בממוצע 3-5 קמ"ש.

## בטיחות הולכי רגל
ממוזער|150px|מעבר להולכי רגל בחולון

הולכי רגל פגיעים מאוד במרחב התחבורתי ועל כן הוקצה עבורם מרחב מיוחד בו הם יכולים ללכת בבטחה, המדרכה, בנפרד מהכבישים המשרתים את כלי הרכב. הולכי הרגל חוצים את הכבישים במעברי חציה מסומנים. לפני המעברים חייבים כלי רכב להאט, ובמקרה הצורך לעצור ולתת זכות קדימה להולכי רגל. הולך הרגל, מצידו, חייב להסתכל לשני הצדדים ולוודא שהכביש פנוי לפני שהוא חוצה. חלק ממעברי החציה מרומזרים ברמזור להולכי רגל.

במקרה של תאונת דרכים שכוללת התנגשות בין כלי רכב להולך הרגל, רבים הסיכויים לפגיעה חמורה. לכן, יצרני הרכב מנסים לשפר לא רק את הבטיחות של נוסעי הרכב, אלא גם את בטיחותם של הולכי הרגל במקרה של פגיעה, בעזרת עיצוב מחודש של חרטום הרכב. דירוג הבטיחות של ארגון יורו NCAP מדרג גם נתון זה בכוכבי הבטיחות.

ישנם גם אזורים המיועדים להולכי רגל בלבד. לדוגמה, מדרחוב הוא רחוב עירוני, בו כלי רכב ממונעים, ביניהם מכוניות ותחבורה ציבורית, אינם רשאים לנסוע.

נושא שתופס תאוצה בשנים האחרונות הוא ההליכתיות, מדד למידת נוחות ובטיחות ההליכה באזור מסוים, עבור הולכי הרגל. ערים רבות מקדמות את נושא ההליכתיות בעירם והפיכת הערים לנעימות יותר להולכי הרגל, בין היתר במטרה להקטין את השימוש ברכב הפרטי וכתוצאה מכך את זיהום האוויר ופקקי התנועה הכבדים הנלווים לו וכן הגברת מידת הפעילות הגופנית של התושבים למטרות בריאות.

## ראו גם
* מדרכה
* מעבר חצייה
* בטיחות בדרכים
* משמרות זה"ב בישראל

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:הליכה
קטגוריה:תחבורה
קטגוריה:הסעה
ניקו בר

**ניקו בר** (נולד ב-17 בפברואר 1955) הוא שחקן, מדבב ובמאי קולות ישראלי. בוגר הסטודיו למשחק בהנהלת ניסן נתיב.

## קריירת דיבוב
בר דיבב, וביצע את במוי הקולות בסדרת  הטלוויזיה אגדות האחים גרים, וכן דמויות רבות שדיבב כגון: טובטוב הגמד (דיבובו הראשון), דן-דין השופט, האריה מ"הקוסם מארץ עוץ" ו"קומקום" מ"בסוד העניינים". כמו כן הוא השתתף בדיבוב הסדרות: "טאו טאו", "אבירי האור הקסום", "שוטרים וגנבים", "שלושת המוסקטרים"  "סמי הסנאי", "דני שובבני", "אלף ואחת אמריקות", "הצ'יפמאנקס", "סוד כמוס", "אגדות אנדרסן", "נילוס איש החלומות", "אגדות המלך שלמה", "פנג הלבן", "תינוזאורים בפעולה", "רחוב סומסום", "חוות סוסי הפוני", "רחוב קסם", "אגדות רוקדות", "ד"ר סוס", טיפת גשם ועוד, בשנת 2009 פרש מדיבוב, עד לשנת 2017 חזר בר לתהליך הדיבוב כשהוא אחראי על הסדרה "מקס המדען".

## כשחקן
כשחקן התארח בר בסדרה "האמת העירומה", ששודרה בערוץ 10, והשתתף בהצגות תיאטרון.

## אולפני דאב ניקו בר בע"מ
בר היה בעל אולפן הקלטות בתל אביב שהוקם ב-1991, וניהל קורסים לדיבוב. הוא שימש כבמאי במחלקת הדיבוב בטלוויזיה החינוכית. "אולפני דאב" נסגר בשנת 2001.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:מדבבים ישראלים
קטגוריה:במאי דיבוב
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:בוגרי הסטודיו למשחק ניסן נתיב
קטגוריה:במאים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1955
דוד קונפורטי

רבי **דוד קונפורטי** (שע"ח, 1618/1619, סלוניקי – סביבות ת"נ, 1690, קהיר) היה רב, פוסק וכרוניקאי. התפרסם בזכות ספרו הביבליוגרפי 'קורא הדורות'.

## תולדות חייו
דוד קונפורטי נולד בסלוניקי, צאצא למשפחת רבנים ותלמידי חכמים. את צעדיו הראשונים בלימוד תורה עשה בהדרכת מוריו הרבנים: רבי יהודה גיראסי, רבי ישראל זבי ורבי ברוך אנגל.

מוריו ורבותיו המובהקים היו רבי מרדכי קלעי ורבי דניאל איסטרושא, גם הם בני העיר סלוניקי. מאוחר יותר למד קבלה אצל רבי יפת המצרי ופילוסופיה ובמיוחד ספר אצל רבי לוי פסריאל. כמו כן למד אצל רבי שלמה אלגזי בישיבתו בסמירנה שבטורקיה, ואצל רבי יוסף איסקפה.

נשא לאישה את נכדתו של רבי מנחם די לונזאנו, בת בנו אדוניקם.

רבי דוד קונפורטי ערך מסע לארץ ישראל בשנת 1644. במסע זה התעכב כשנה בקהיר שם למד בבית מדרשו של רבי אברהם אסכנדרי. כמו כן, עבר בעזה אצל המשורר רבי ישראל נג'ארה.

בירושלים שהה כשנתיים (בין השנים 1646–1648). בתקופה זאת הגיע ככל הנראה גם לצפת ובה למד ולימד בישיבה שייסד רבי יעקב בירב ובסיום התקופה חזר לסלוניקי. בשנת 1652 ערך מסע נוסף לארץ ישראל והפעם אף ייסד בית מדרש משלו בירושלים. קורות חייו בתשע עשרה השנים הבאות בחייו אינן ידועות לנו כיום. ב-1671 מונה לרבה של קהיר. ידוע שעסק בפסיקה וחבר ספר שו"ת אך הספר אבד ותשובות בודדות ממנו שרדו בספרים של רבנים אחרים בני זמנו. כך למשל חלק מתשובותיו מוזכר בספר 'נעם הלוי' לרבי אברהם הלוי, רבה של מצרים באותה העת.

נפטר בחודש כסלו בשנת ת"נ, 1690 (או סביב 1685).

## ספר קורא הדורות
[שמאל|ממוזער|250px|מהדורה ראשונה של "קורא הדורות", ונציה, [ה'תק"ו (1746)]]
כאמור לעיל ספרו המפורסם ביותר שהגיע לידנו הוא החיבור הביבליוגרפי 'קורא הדורות'. הספר בנוי משלושה חלקים, שני החלקים הראשונים הם קצרים יותר מהחלק השלישי ועוסקים ברבנים מהתקופות שקדמו לגירוש ספרד. החלק השלישי עוסק ברבנים בולטים בתקופה שלאחר גרוש ספרד ומחולק לפי אחד עשר דורות שונים של רבנים. את הספר חיבר, ככל הנראה, בשנת 1683 בזמן שהותו במצרים, אך יש הגורסים שהספר חובר דווקא בארץ ישראל.

בכתיבת הספר הסתמך רבי דוד קונפורטי על חיבורים ביבליוגרפיים יהודיים שקדמו לו כגון: ספר הקבלה שכתב הראב"ד, ספר היוחסין שכתב רבי אברהם זכות וספר נוסף בשם "שלשלת הקבלה" שחבר רבי גדליה אבן יחיא. כמו כן התבסס בספרו על ספרי שו"ת וכן שאלות ותשובות שבכתבי יד.

ייתכן שהשם 'קורא הדורות' ניתן לספר על ידי רבי דוד אשכנזי הירושלמי, אשר הביא את כתב היד ממצרים לאירופה. הספר הובא לראשונה לדפוס בשנת 1746 בוונציה, אך המהדורה הייתה משובשת ומלאת טעויות.

בשנת 1846 נערך הספר מחדש והובא לדפוס על ידי דוד קסל בברלין, בהוצאת חברת 'מקיצי נרדמים'. דוד קסל הוא זה שהעלה את ההערכה שהספר חובר בשנת 1683.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
;ספרו
* 

קטגוריה:ראשוני האחרונים
קטגוריה:רבנים יוונים
קטגוריה:קהיר: רבנים
קטגוריה:רבנים ארץ-ישראלים
קטגוריה:אנשי עליות קדומות לארץ ישראל
קטגוריה:ארץ ישראל: נוסעים יהודים
קטגוריה:סלוניקי: רבנים
קטגוריה:עולים לארץ ישראל במאה ה-17
קטגוריה:ילידי 1618
קטגוריה:נפטרים ב-1685
אלף ואחת אמריקות

**אלף ואחת אמריקות** (בספרדית: **Las mil y una... Americas**) היא סדרת אנימציה ספרדית שהופקה לטלוויזיה ב-1991. הסדרה נכתבה לכבוד חגיגות 500 שנה למסע לגילוי אמריקה על ידי כריסטופר קולומבוס ב-1492. הסדרה שודרה בטלוויזיה החינוכית הישראלית ב-1992, ומאוחר יותר בדיבוב עברי שונה בערוץ הילדים, כולל שיר פתיחה וסיום שונים מהסדרה בטלוויזיה החינוכית.

הסדרה עוקבת אחר עלילותיהם של כריס (מחווה לכריסטופר קולומבוס מגלה אמריקה. כמו קולומבוס, גם כריס מגלה אותה בדמיונו), נער בן 10 וכלבו הצהבהב לון. כריס מוצא במקרה בעליית הגג את הספרים שסבו הביא איתו ממסעותיו באמריקה, ובאמצעותם מפליגים כריס ולון בדמיון אל ההתרחשויות ההיסטוריות של העמים השונים אשר חיו באמריקה.

## מבנה הסדרה
כל הרפתקה חדשה בפרקי הסדרה מתחילה בדרך כלל בשאלה שכריס נשאל על ידי חבר או שמוצא חפץ כלשהו שבכדי לענות על השאלה הוא מביא את חברו ואת הכלב לון בהתרגשות לעליית הגג בביתו, כדי לחפש את התשובה בספריו של סבו. הם מתחילים לקרוא ולדמיין את התקופה המדוברת, וקולו של המספר מלווה את התמונות מאזור ההתרחשות באמריקה בתקופה שלפני קולומבוס.
ההתמקדות היא בעיקר בתחומי טבע ותרבות הילידים באמריקה, כגון אינדיאנים, אסקימואים ועוד.

הרפתקאותיהם של כריס ולון בכפר האמריקני אליו הם מגיעים בדמיונם, מתחילות לרוב בסצנה קומית של טורף המנסה לתפוס טרף, ללא הצלחה. תחילה כריס ולון בדרך כלל נקלעים למצב בו הם צריכים להציל את חייו של מישהו. בהמשך מובעת פליאה מאנשי הכפר על הכלב לון, בעיקר אם הם שייכים לתרבות בה לא ראו כלב מימיהם. הפרק מתחיל בביתם של כריס ולון עד שהם עפים בדמיון להרפתקה חדשה בתרבויות אמריקה שלפני קולומבוס, כאשר כריס ולון מכירים את אנשי התקופה המדוברת, ועוברים איתם בכל המסעות ואורח חייהם, לרוב גם בהרפתקאות מפחידות, מרדפים ומלחמות.

## ראו גם
*ערי הזהב הנסתרות

## קישורים חיצוניים

*  
* 

קטגוריה:סדרות הנפשה ספרדיות
קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית - תוכניות רכש
קטגוריה:ערוץ הילדים: תוכניות רכש
יורו NCAP

**יורו NCAP** (באנגלית: **European New Car Assessment Programme**), הוא ארגון להערכת בטיחות של כלי רכב. הארגון, שנוסד בשנת 1997, נהנה נכון ל-2012 מתמיכת שבע ממשלות אירופאיות ומאיגודי נהיגה וצרכנים מכל מדינות אירופה.

כדי לדרג את רמת הבטיחות של כלי הרכב החדשים, מבצע הארגון מבחני ריסוק לכלי רכב שונים, במימון עצמי. מבחני הריסוק כוללים התנגשות חזיתית, התנגשות צד, פגיעה בעמוד, הגנה על הולכי רגל והגנה על ילדים.

## סוגי הפגיעות
שמאל|ממוזער|250px|דוגמה לביום פגיעת צד
* פגיעת חזית נערכת במהירות של 64 קמ"ש. התנגשות זו מבוצעת בין המכונית לגוף הניתן לכיפוף (על מנת לדמות פגיעה ברכב אחר) והמגע בין שטח החזית של הגוף למכונית הנבדקת הוא 40% מחזית הרכב (לא כולל מראות צד).
* פגיעת צד במהירות של 50 קמ"ש נערכת בין עגלה נגררת בעלת חרטום הניתן לכיפוף ברוחב מטר וחצי לבין מרכז דלת הנהג.
* פגיעה בהולכי רגל במהירות של 40 קמ"ש נערכת בין הרכב ל"מבוגר" ו"ילד".
* פגיעה בעמוד במהירות של 29 קמ"ש נערכת כאשר הרכב הנבחן מוסע על עגלה הצידה ומתנגש בעמוד.
כדי לבחון את עוצמת הפגיעה בנוסעי הרכב, נעזרים בבובות מבחן מיוחדות המדמות גוף אדם. 

בסיכום המבחנים, נאספים הנתונים ומתקבלים שלושה דירוגים לכלי הרכב, כאשר כל דירוג נע בין אחד לחמישה כוכבי בטיחות. שלושת הדירוגים הם דירוג לבטיחות המבוגר, דירוג לבטיחות הילד ודירוג לבטיחות הולכי הרגל. בנוסף מוזכרים אביזרי הבטיחות של הרכב (כריות אוויר, התרעה על אי חגירת חגורת בטיחות ועוד).

## השפעת הבדיקה על יצרני הרכב
קהל הצרכנים נותן חשיבות רבה לבטיחות הרכב בעת הקנייה. דעת הקהל משפיעה על יצרני הרכב. ולכן, במקרים בהם רמת הבטיחות של הרכב גבוהה, נעזרים יצרני הרכב בנתון זה כמקדם מכירות. לעומת זאת, במקרים בהם הנתון נמוך או מאכזב, עלולים יצרני הרכב לעכב השקה של דגם חדש. כיוון שהארגון מבצע את מבחני הריסוק עם דגמי הרכב הכי פחות מאובזרים שהיצרן מציע באירופה, נוטים היצרנים להעלות את רמות אבזור הבטיחות גם בדגמים עם חבילות אבזור בסיסיות. כך נמנע המצב בו מוצעים לצרכן כלי רכב זולים, אך נחותים מבחינה בטיחותית.

יצרני הרכב מקבלים אפשרות לסקור את תוצאות המבחן לפני פרסומו. יצרן המעוניין בכך, יכול להכניס שיפורי בטיחות ברכבו ולבקש מבחן חוזר. פרסום התוצאות מעוכב עד לביצוע המבחן החוזר שבפעם זו ממומן על ידי היצרן.

## קישורים חיצוניים

*
*
*

## הערות שוליים

קטגוריה:ארגוני בטיחות בתחבורה
גלוקנשפיל

ממוזער|300px|גלוקנשפיל
[ממוזער|215px| מוזיקאים בתלבושות ב[מרדי גרא בניו אורלינס 2003. גלוקנשפיל נראה משמאל וסוזאפון ברקע מימין]]
**גלוקנשפיל** (בעברית: **פַּעֲמוֹנָה**, בגרמנית: **Glockenspiel**, ובתרגום חופשי: מערכת פעמונים) הוא כלי נגינה ממשפחת כלי ההקשה בעל צליל נקי דמוי צלצול פעמון. הגלוקנשפיל הוא סוג של **[[מטאלופון]]**.

בתזמורת מוכרים שני סוגי גלוקנשפיל: סוג אחד שמנגנים בו בשני פטישוני עץ (בעלי ראש עור או לבד) וסוג אחר שמחובר למקלדת הדומה למקלדת פסנתר.

הסוג הראשון דומה לקסילופון בכך שגם הוא מורכב ממוטות באורך מסוים (המכוונים להשמיע צליל כשמקישים עליהם) בסידור דומה לזה של פסנתר. בקסילופון המוטות עשויים עץ, בעוד שבגלוקנשפיל המוטות עשויים ממתכת. הגלוקנשפיל קטן יותר ומשמיע צליל גבוה יותר. כאשר הוא מנוגן בתזמורת צועדת משתמשים לעיתים במנשא נייד שבו המוטות מסודרים בצורה אנכית. כאשר משתמשים בכלי בתזמורת בדרך כלל מונחים המוטות בצורה אופקית.

מנעד הגלוקנשפיל מוגבל, והוא מנגן רק צלילים גבוהים, ובדרך כלל מכיל שתיים וחצי אוקטבות עד שלוש. בפרטיטורה מופיעים התווים לגלוקנשפיל בשתי אוקטבות נמוך יותר מאשר בפועל.

גאורג פרידריך הנדל כתב לגלוקנשפיל בכמה מן האורטוריות שלו (בין השאר ב**שאול** וב-L'Allegro, il Penseroso ed il Moderato). מוצרט השתמש בגלוקנשפיל באופרה "חליל הקסם". בשני המקרים מדובר בכלי המקלדת. בביצועים שאינם בכלי התקופה מחליפים לרוב את הגלוקנשפיל בצ'לסטה. במוזיקה מודרנית יותר הגלוקנשפיל מנגן בשיר "No Surprises" באלבום "OK Computer" של להקת "רדיוהד" ובשיר "Redbone" באלבום "Awaken, My Love!" של הראפר צ'ילדיש גמבינו. כמו כן בשנת 1975 זכה השיר Ding a Dong בייצוג הולנד בתחרות האירוויזיון, בשיר זה קטע המעבר המוביל מנוגן בגלוקנשפיל.

## ראו גם
* קסילופון
* מרימבה
* ויברפון
* קריון

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כלי הקשה
קטגוריה:מילים וביטויים בגרמנית
שלמה דובנא

רבי **שלמה דוּבְּנָא** (או **שלמה מדובנא**; נהגה (ולעיתים נכתב) **דוּבְּנוֹ**; בראשי תיבות: **רש"ד**; כ"ח בתשרי ה'תצ"ט, 12 באוקטובר 1738 – כ"ה בסיון ה'תקע"ג, 26 ביוני 1813) היה משורר ובלשן עברי, פרשן מקרא, שותפו של משה מנדלסון בכתיבת "הביאור", היה גם אספן ספרים.

## ביוגרפיה
שלמה בן יואל דובנא נולד בעיירה דובנא (דובנו) שבווהלין, (אז בפולין-ליטא כיום באוקראינה). בגיל 14 נשא לאישה בתו של רבי שמחה בן יהושע האס, המגיד מזלוזיץ. עבר לגליציה, ושם למד פרשנות המקרא ודקדוק אצל רבי שלמה מחלמא. הוא התמחה במקצועות אלה, וב-1766 הדפיס בפרנקפורט את ספרו של ר' שלמה מחלמא "שערי נעימה" על הגיית העברית.

מ-1767 עד 1772 ישב באמסטרדם בשל עניינו באוספי הספרים העבריים שהיו בעיר, לרגל עיסוקו באיסוף ספרים ומכירתם. רשימה של הספרים שברשותו שחיבר ב-1771 מכילה כשלוש מאות וחמישים ספרים. שם התקרב גם לקבוצת משכילים מוקדמים שהייתה בעיר ובהם דוד פרנקו-מנדס ונפתלי הרץ וייזל. אחר כך בא לברלין ומצא את פרנסתו כמורה פרטי בקהילה היהודית. במסגרת זו נעשה מורה לעברית לבנו של משה מנדלסון, יוסף.

דובנא ראה את תרגום התורה לגרמנית שהכין מנדלסון עבור בנו, והציע לו לפרסם אותו ברבים בצירוף ביאור עברי. מנדלסון הסכים, והשניים החלו לעבוד יחד על הביאור והתרגום. בתקל"ח (1778) הוציא רש"ד לאור באמסטרדם עלון מקדים בשם "עלים לתרופה", שנועד לאסוף חותמים על הביאור, ובו דוגמאות קצרות של התרגום ושל הביאור. כמה מאות יהודים מקהילות ברחבי אירופה חתמו כמנויים על הביאור וסייעו במימונו. רש"ד סייע ביד מנדלסון בעריכה, חיבר את הביאור לרוב חומש בראשית, וכן הערות לחלקים נוספים של הביאור בנושאי דקדוק ומסורות הכתיב, הניקוד והטעמים, להן קרא "תיקון סופרים". ואולם מסיבות לא ברורות עזב את המפעל באמצעו, עזב את ברלין ונסע לעיר הולדתו דובנא. מנדלסון עצמו כותב שהסיבה לכך קשורה בהוצאות הכספיות המרובות שהיו בהדפסת הביאור, אך משערים שסיבות נוספות מעורבות בעניין, ובהן סכסוך על רקע העריכה שערך מנדלסון לדברי דובנא והשמטת קטעים ארוכים מההקדמה שחיבר דובנא לספר שמות, או לחץ מצד הרבנים על דובנא (כנראה מצדו של רבי רפאל הכהן כ"ץ מהמבורג) שיחדל להשתתף במפעלו של מנדלסון. רש"ד ניסה עוד ליזום מפעל מתחרה לזה של מנדלסון ובו תרגום אונקלוס במקום תרגום גרמני, אך הדבר לא יצא לפועל.
שמאל|ממוזער|200px|סוף ההקדמה של רש"ד ב"עלים לתרופה"

בברלין חיבר רש"ד בתקל"ו (1776) קינה בשם "אבל יחיד" על מותו של ר' יעקב עמדן. בתק"ם (1780) הדפיס שם מבוא לשירו של רמח"ל "לישרים תהילה". לאחר שעזב את ברלין חיבר ב-1783 שיר בשם "ברכת יוסף" על כתיבת ספרי הקודש (נדפס בדיהרנפורט, תקמ"ג). שהה בווילנה ובפרנקפורט, ובסופו של דבר חזר לאמסטרדם, שם התפרנס מהשאלת ספרים מאוסף הספרים הגדול שלו. ב-1814 הודפס באמסטרדם קטלוג של כל ספריו בשם "רשימה", ובו מפורטים למעלה מאלפיים ספרים מודפסים ויותר ממאה כתבי יד.

דובנא היה סבו של ד"ר שלמה מנדלקרן, מחבר הקונקורדנציה "היכל הקודש" (1896), שזכתה לתפוצה רחבה.

## קישורים חיצוניים

* 
* הרב דוד קמינצקי, "הסכמות גדולי הרבנים לחומשים של רבי שלמה דובנא":
** חלק א', **ישורון** כרך ח' עמ' תשי"ח.
** חלק ב', **ישורון** כרך ט' עמ' תשי"א.
** חלק ג', **ישורון** כרך י' עמ' תשנ"א
* העקלקלות לדוד, יהושע מונדשיין בתגובה על מאמרי דוד קמינצקי.
* 
* אבל יחיד, ברלין תקל"ו, באתר HebrewBooks.org
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודים מווהלין
קטגוריה:משכילים מוקדמים
קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:חוקרי השפה העברית
קטגוריה:פרשני מקרא בעת החדשה
קטגוריה:אספני ספרים
קטגוריה:ילידי 1738
קטגוריה:נפטרים ב-1813
סמל קיריבטי

**[[סמל]] [[קיריבטי]]** הוא סמלה של קיריבטי או קיריבס - מדינת איים באוקיינוס השקט, משני עברי קו המשווה, הכוללת את איי גילברט, ליין, פניקס ובנבה. בדומה לדגל קיריבטי מציג הסמל ציפור פריגטה צהובה מעל שמש זורחת על רקע אדום. בתחתית הסמל מצוירים גלים כחולים ולבנים המסמלים את האוקיינוס השקט. שלושת הפסים הלבנים מסמלים גם את שלוש קבוצות האיים המרכיבות את קיריבטי (איי גילברט, איי פניקס ואיי ליין). 17 קרני השמש מסמלות את 16 איי גילברט ואת האי באנאבה.

בתחתית הסמל, על קלף, רשום מוטו המדינה: 'TE MAURI TE RAOJ AO TE TAMBOMA' (בריאות, שלום ושפע).

הסמל הוצע לראשונה ב-1 במאי 1937 כדי לסמל את איי גילברט ואליס, שהיו באותה עת בשליטת הממלכה המאוחדת. בשנת 1979 הפך הסמל לסמלה הרשמי של קיריבטי ונוסף לו מוטו המדינה.

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

קיריבטי
קטגוריה:קיריבטי: סמלים לאומיים
קיריבטי
קטגוריה:בעלי כנף בתרבות
סמל פרגוואי

**[[סמל]] [[פרגוואי]]** (בספרדית: Escudo de Armas) הוא סמל עגול אדום על רקע לבן. בתוך הסמל מופיע הכיתוב "רפובליקת פרגוואי" בספרדית (República del Paraguay), סביב סמל שבשמאלו ענף דקל ירוק ובימינו ענף עץ זית הקשורים זה לזה בתחתית הסמל. במרכז הסמל מופיע כוכב זהוב בן חמישה קצוות.

בצידו האחורי של הסמל מופיעים הכיתוב "שלום וצדק" בספרדית (Paz y justicia), אריה ומצנפת פריגית.

הסמל עוצב לראשונה בשנת 1820 עת שלט בפרגוואי הדיקטטור חוסה גספר רודריגס דה פרנסיה.

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

פרגוואי
קטגוריה:פרגוואי: סמלים לאומיים
פרגוואי
ה'תשנ"ז

## אירועים
* י"א בתשרי – היום בו מנהרת החשמונאים חוברה למנהרות הכותל, מעשה שהיווה סמן לפתיחת מהומות מנהרת הכותל בימים שלאחר מכן
* י"ב בתשרי – מהומות מנהרת הכותל
* ב' בשבט – "פרשת בר-און חברון": בצעד מעורר תמיהה ממנה ממשלתו של בנימין נתניהו את רוני בר-און לתפקיד היועץ המשפטי לממשלה. בעקבות הביקורת הציבורית מתפטר בר-און מהתפקיד כעבור יומיים בלבד
* ז' בשבט – החתימה על הסכם חברון
* י"ב בשבט – בעקבות שידור בערוץ הראשון נחשפת פרשת בר-און חברון
* כ"ח בשבט – אסון המסוקים: שני מסוקים התנגשו והתרסקו במושב שאר ישוב
* ד' באדר ב' - שבע תלמידות מבית שמש נרצחו בנהריים בידי חייל ירדני
* ט"ו באדר א' - מדענים בסקוטלנד מדווחים על שיבוטה של הכבשה דולי
* י"ג בניסן – היועץ המשפטי לממשלה, אליקים רובינשטיין, ופרקליטת המדינה, עדנה ארבל מפרסמים את מסקנותיהם בעקבות פרשת בר-און חברון וקובעים כי ניתן להעמיד לדין את אריה דרעי
* ט' בתמוז – אסון המכביה - התמוטטות גשר מעל נחל הירקון; נהרגו ארבעה ונפצעו 69 ספורטאים
* כ"ה בתמוז –  פיגוע התאבדות כפול בשוק מחנה יהודה בירושלים, 15 הרוגים
* ב' באלול – 5 הרוגים בפיגוע התאבדות כפול במדרחוב בן-יהודה בירושלים
* ג' באלול – אסון השייטת בו נהרגו 12 לוחמי הקומנדו הימי בלבנון
* כ"ג באלול – ניסיון ההתנקשות בח'אלד משעל, סוכני המוסד ניסו להתנקש בבכיר החמאס חאלד משעל, אך כשלו במשימתם

## נולדו
* כ"ח באדר ב' - הרב אברהם שמואל צבי (הרשל'ה) רוקח בן הרב אהרן מרדכי רוקח, נכד האדמו"ר מבעלזא ר"מ בישיבת "אוהל יהושע" בחיפה וחתן ראש הישיבה הרב בערל רכניצר

## נפטרו
* כ"ז בכסלו – רבי אברהם יצחק קאהן, האדמו"ר מתולדות אהרן 
* כ"ד בטבת – משה וילנסקי, מלחין ישראלי (נולד ה'תר"ע)
* ח' באדר א' - שמואל סגל, שחקן ישראלי (נולד ה'תרפ"ד)
* י"ג באדר ב' - הרב משה מלכה, רב ראשי לפתח תקווה (נולד ה'תרע"א)
* כ"ז באדר ב' - אלן גינסברג, משורר "ביט" אמריקאי יהודי (נולד ה'תרפ"ו)
* ה' בניסן – פרופ' נחמה ליבוביץ, חוקרת ומלמדת תנ"ך (נולדה ה'תרס"ה)
* י' בניסן – חיים הרצוג נשיאה השישי של מדינת ישראל (נולד ה'תרע"ט)
* כ' בסיוון – נתנאל לורך, היסטוריון, דיפלומט ומזכיר הכנסת (נולד ב-ה'תרפ"ה)
* ל' באב – ויקטור פראנקל, פסיכיאטר אוסטרי ממוצא יהודי, ניצול שואה (נולד ה'תרס"ה)
* כ"ה באלול – הרב ישראל הס, ראש ישיבת בני עקיבא רעננה ומחבר הספר "אמונות" (נולד ה'תרצ"ה)
* כ"ט באלול – ענבל פרלמוטר מוזיקאית ישראלית (נולדה בה'תשל"א)

## יצירות בספרות העברית
* **שבת שבתון** - הלכות חולה ביום כיפור, יצחק זילברשטיין. 
* **מעבר לגשרון העץ** שירים, יצחק גנוז, מכון הברמן למחקרי ספרות. תשנ"ז.
* **ראיתי אותם** דן מרגלית, זמורה ביתן.
* ** מכתבי אבלר ואלואיז**/ תרגמה מלטינית והוסיפה הערות, פתח דבר ואחרית דבר: שולמית שחר. תל אביב: דביר.

## פרסי ישראל

**חקר התלמוד:** 
* פרופ' יעקב זוסמן 

**חקר מחשבת ישראל:** 
* פרופ' יוסף דן 

**חקר המקרא:** 
* פרופ' שמריהו טלמון 

**ספרות תורנית:** 
* הרב יהושע בכרך 
* הרב חיים דוד הלוי 

**חקר המשפטים:** 
* פרופ' יצחק אנגלרד 
* פרופ' יצחק זמיר 

**מוזיקה:** 
* בן-ציון אורגד 
* פרופ' אבל ארליך 
* פרופ' אנדרה היידו 

**תקשורת:** 
* חיים יבין 
* דוד רובינגר 

**תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה:** 
* עוזיה גליל 
* ישראל טל 
* אברהם אלימלך פירר 

## לוח שנה

### מאפייני לוח השנה

* שנת זחג
קופלה

**קופלה** (**k'op'ala**; בגאורגית: **კოპალა**) הוא גיבור עם מיתולגי, חצי אל, לוחם רב עוצמה (קשת), ומשמיד שדים, אורגים. מסופר עליו כי פשט על כאג'אווטי (מדינת הכאג'ים), וחזר עם אישה סאמדזימרי ואחיותיה. מוכר בפנתאון ההררי של צפון גאורגיה (חבסורתי, פשאבי) מכונה גם גיאורגי "יאקסר (Iaqsar)".

## קישורים חיצוניים

* The meaning of dael. symbolic and spatial associations of the south caucasian goddess of game animals

קטגוריה:מיתולוגיה גאורגית
איזופרן

שמאל|ממוזער|126px|המבנה הכימי של איזופרן

**איזופרן** (באנגלית: **Isoprene**) הוא תרכובת אורגנית פחמימנית פשוטה בעלת תפקידים רבים ביצורים חיים וכן בעלת שימושים רבים לאדם.

איזופרן הוא דיאן (Diene), כלומר אלקן המכיל שני קשרים קוולנטיים כפולים. השם הכימי של איזופרן הוא **2-מתיל 1,3-[[בוטאדיאן]]**, ונוסחתו הכימית היא **C<sub>5</sub>H<sub>8</sub>**.

איזופרן משמש כחומר מוצא לייצורן התעשייתי של תרכובות רבות. בעיקר משמש האיזופרן לייצור סוגים שונים של גומי. גומי טבעי הוא פולימר של איזופרן - הוא מורכב ממיליוני מולקולות איזופרן הקשורות האחת לשנייה.

## ביצורים חיים
איזופרן הוא הפחמימן הנפוץ ביותר בגוף האדם; למשל באדם השוקל 70 קילוגרם מיוצרים בכל יום 17 מיליגרם של איזופרן.

התרכובת מהווה חלק מתרכובות רבות וחשובות בתאיהם של יצורים חיים רבים. ויטמין A, ויטמין E, סקוואלין (חומר מוצא של כולסטרול) והם (קבוצה המצויה בהמוגלובין ובציטוכרום) מכילים כולם שיירי איזופרן.
תרכובות רבות בתא מורכבות מיחידות אחדות של איזופרן הקשורות האחת לשנייה; תרכובות אלו קרויות **[[טרפן (כימיה)|טרפנים]]** (כשהמבנה הכימי של יחידות האיזופרן שלהם נשמר ללא שינוי) ו**טרפנואידים** או **איזופרנואידים** (כשקיימים שינויים קלים ביחידות האיזופרן). הטרפנים לא נוצרים ישירות מיחידות איזופרן, אלא בכמה מסלולים מטבוליים מורכבים שכוללים בין השאר דחיסה של שתי מולקולות אצטיל קואנזים A, שהופכות בהדרגה לחומר המוצא גרניל פירופוספט.

טרפנים מיוצרים בכמות ובמגוון גדולים על ידי צמחים. ה**קרוטנים** (Carotene), למשל, צבענים (פיגמנטים) המקנים צבעי צהוב, כתום ואדום לפירות, לפרחים, לעלים ולמבנים אחרים בצמח, הם כולם טרפנים המורכבים משמונה יחידות איזופרן. רוב השרפים והשמנים האתריים הם טרפנים.

## ראו גם

* גומי
* נאופרן

## קישורים חיצוניים

* 
## הערות שוליים

קטגוריה:אלקנים
קטגוריה:תרכובות ביוכימיות
חגי נצר

**חגי נצר** (נולד ב-1945) הוא פרופסור אמריטוס בחוג לאסטרופיזיקה באוניברסיטת תל אביב, חוקר גלקסיות פעילות, גלקסיות יוצרות כוכבים וחורים שחורים. בשנת 2005 הוענק לו פרס ויצמן למחקרים במדעים מדויקים על תרומתו לאסטרופיזיקה ובמיוחד לחקר גרעינים פעילים של גלקסיות ומדידת מסות של חורים שחורים ענקיים. נצר פרסם יותר מ-300 מאמרים מדעיים וספרים מקצועיים, בהם: "מסע אל התבונה", "היקום: יסודות האסטרופיזיקה", "מפגשים בשביל החלב" (עם עמי בן-בסט), ו-"The Physics and Evolution of Active Galactic Nuceli".

## ביוגרפיה
חגי נצר נולד בקיבוץ רמת יוחנן, בנם של אתה ומשה נצר. ב-1972 סיים נצר לימודי תואר ראשון בפיזיקה באוניברסיטת תל אביב, וב-1975 סיים את עבודת הדוקטור באסטרופיזיקה באוניברסיטת סאסקס שבאנגליה. ב-1977 הוא הצטרף לסגל בית הספר לפיזיקה ולאסטרונומיה באוניברסיטת תל אביב. החל משנת 1987 היה חבר סנט האוניברסיטה, והחל משנת 1994 מופקד הקתדרה לאסטרונומיה חוץ-גלקטית. כמו כן כיהן נצר כמנהל מצפה הכוכבים ע"ש וייז, כראש החוג לאסטרופיזיקה וכמנהלו הראשון של המכון לאסטרונומיה ע"ש ריימונד ובברלי סקלר והמכון הבינלאומי לאסטרופיזיקה ניסויית. החל משנת 2009 הוא פרופסור אמריטוס באוניברסיטת תל אביב.

## פעילות מחקרית
לדברי נצר: "הפיזיקה של היקום סקרנה אותי שנים רבות, עוד מתקופת בית הספר התיכון. כבר אז נדהמתי לגלות מה רב המרחק בין מה שהמוח שלנו מסוגל להבין ולהכיל לבין המציאות 'האמיתית', זו המצייתת לחוקי הטבע".

נצר מתמחה בחקר גלקסיות פעילות וקווזרים, גלקסיות יוצרות כוכבים, תהליכי ספיחה לחורים שחורים, דסקות ספיחה, גידול ואבולוציה של חורים שחורים מאסיביים, יינון וחימום של גז ואבק בגופים אסטרונומיים, תחומי האינפרא-אדום, אופטי, אולטרא-סגול וקרני רנטגן של גלקסיות מסוגים שונים.

את מחקריו הוא מבצע בעזרת טלסקופים קרקעיים בישראל ומחוצה לה וטלסקופי חלל, בין השאר טלסקופ החלל על שם האבל.

## מינויים אקדמיים
* 1977 – מרצה באוניברסיטת תל אביב
* 1979 – מרצה בכיר באוניברסיטת תל אביב
* 1983 – פרופסור חבר באוניברסיטת תל אביב
* 1987 – פרופסור מן המניין באוניברסיטת תל אביב
* 1977–2013 – פרופסור אורח במוסדות אקדמיים שונים באירופה, יפן וארצות הברית
* 2009 – פרופסור אמריטוס באוניברסיטת תל אביב.

## פרסים ומלגות
* 1972–1975 – מלגת רוטשילד
* 1994–2011 – מופקד הקתדרה לאסטרונומיה חוץ גלקטית בבית הספר לפיזיקה ולאסטרונומיה
* 2003 – תואר "עמית החברה המלכותית לאסטרונומיה – אנגליה"
* 2018 – תואר "עמית החברה הישראלית לפיזיקה"
* 2005 – פרס ויצמן למדעים מדויקים ופרס הומבולט של ממשלת גרמניה.

## ספרים
נצר כתב מספר ספרים, מהם:
* היקום: יסודות האסטרופיזיקה (עם מאיר מידב ונח ברוש)– כיום מופיע בשם **צפונות היקום.**
* **מסע אל התבונה: החיפוש אחר חיים ביקום** (עם עמי בן בסט) – ספר המסביר בשפה פשוטה ומדויקת מהם החיים ואיך נוצרו מחומרי היסוד הבסיסיים, ומה יודעים היום על אפשרות לקיום חיים מחוץ לכדור הארץ.
* **אל קצה היקום: כוכבים, ערפיליות, גלקסיות** (עם מאיר מידב ורות סתוי).
* **היקום המשתנה: מהלך חייהם של כוכבים** (עם מאיר מידב).
* **The Physics and Evolution of Active Galactic Nuclei**.
*"**מפגשים בשביל החלב"** (עם עמי בן בסט)

## קישורים חיצוניים

* 
* רשימת מאמרים מדעיים, באתר Scientific Commons (באנגלית)
* חיים שם – האם נזכה לגלותם במאה הבאה?, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אסטרופיזיקאים ישראלים
קטגוריה:רמת יוחנן: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סאסקס
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: פיזיקה ואסטרונומיה
קטגוריה:משפחת נצר
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1945
קוויריה

**קוויריה** (בגאורגית: **კვირია** או **ყვირია**) הוא אל האדמה היבשה במיתולוגיה הגאורגית, בפנתאון ההרריים של צפון-מזרח גאורגיה, בחבסורתי ובפשאבי. קוויריה עצמו לא מוכר כמי שהשתתף בהרפתקאות מיתולוגיות, כנראה מכיוון שהיה אל כללי שמימש את כוחו של האל מוריג ברמה אנושית, בניגוד לאחרים שפעלו בעולם השמימי.  

הוא היה אחד מבניו של מוריג וידוע בשימוש בחרב, השני אחריו בדרגתו. הוא היה ידוע גם כ"מגן החברה האנושית", "מכשיר בידי הצדק האלוהי" ועוד. היחיד מבין כל האלים שהייתה לו הזכות להקים את אוהלו במתחם השמימי. מסיבה זו הוא נקרא גם **מֶק'ארווֶה** ("בעל האוהל"). 

קוויריה היה ידוע כמי שמממש את הצדק האלוהי - "מכשיר בידי הצדק האלוהי". כאשר קבוצת בני אנוש הכעיסה את ראש האלים, היה קוויריה יורד בראש פלוגת זאבים שמימיים (מופיע גם במיתולוגיה הקוזקית וכנראה גם המקור לסיפור פלוגת הזאבים), והיה זורע הרס ומחלות בארץ. כאשר יללות הזאבים נשמעו באופק, כולם השתחוו לאדמה והתפללו בלהט.

## קישורים חיצוניים
* קווין טויט, משמעות Dæl. אסוציאציות סימבוליות ומרחביות של אלילי חיות הבר של דרום הקווקז 
* אובס בונפוי, ונדי דוניגר וג'רלד הוניגסבלום (1993), **[http://books.google.com/books?id=qmvR2YVCtLEC&pg=PA257&dq=k%27viria&sig=0521Dfqu6wZRyDmqWzbnzVjsr-M#PPA257,M1 מיתולוגיות אמריקאיות אפריקאיות ואירופאיות עתיקות]**, עמ' 257, 

קטגוריה:מיתולוגיה גאורגית
בן סחלב פרפרני

**בן סחלב פרפרני** (שם מדעי: *Anacamptis papilionacea*) הוא הסחלב הנפוץ ביותר בישראל. בעבר שויך לסוג סחלב, אך בעקבות מחקרים פילוגנטיים הועבר לסוג בן-סחלב. בן הסחלב הפרפרני הוא גאופיט רב-שנתי הגדל על מגוון קרקעות בחבל הים-תיכוני, ופורח בחודשים מרץ-אפריל. צבע הפרחים נע בין ורוד, סגול וארגמן.

הפרח מרמה את מאביקיו: פרחיו מזכירים במופעם מגוון פרחים אחרים, הפורחים באותה עונה. החרקים הבאים לבקר בסחלב, מורגלים לגמול המזון שהם מקבלים בפרחים אותם הסחלב מחקה; אך בניגוד לפרחים אלה, בן הסחלב אינו מתגמל את מאביקיו בצוף או אבקה.

## גלריה

Yaar yatir19.JPG|בן סחלב פרפרני ביער יתיר
Anacamptis papilionacea - Parperany.jpg|בן סחלב פרפרני בבית ג'מל


## לקריאה נוספת
* נעמי פינברג-דותן, אבינועם דנין, **המגדיר לצמחי בר בארץ ישראל**. כנה, ירושלים, תשמ"א. עמוד 924. 
* עזריה אלון, **החי והצומח של ארץ ישראל**, פרק 11 צמחים בעלי פרחים ב', משרד הביטחון ההוצאה לאור והחברה להגנת הטבע. 1983. עמוד 323.
*אבי שמידע, **צמחי ישראל- המדריך השלם לצמחים ופרחים בארץ ישראל**, הוצאת מפה, ירושלים, 2005. עמוד 329.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכי טבע מוגנים בישראל: צמחים
קטגוריה:סחלביים
קטגוריה:פרחים ורודים בארץ ישראל
קטגוריה:פרחים סגולים בארץ ישראל
קטגוריה:ארץ ישראל: סחלביים
אברהם ברושי (משורר)

**אברהם איטנברג** (15 באפריל 1923 – 6 בינואר 2018), שנודע בשם העט **אברהם ברושי**, היה פזמונאי ישראלי, שפעל מאמצע שנות ה-40 עד תחילת שנות ה-60.

## ביוגרפיה
אברהם איטנברג נולד במוסקבה בירת ברית המועצות, ובגיל שנה וחצי עלה לארץ ישראל עם משפחתו, שהשתקעה בתל אביב.
את שם המשפחה העברי "ברושי" קיבל בילדותו ממחנכו בבית הספר אחד העם, הסופר יהודה בורלא, בגלל קומתו הגבוהה והרזה, שהזכירה לבורלא "עץ ברוש"; השם השתרש והפך לשם העט שלו.

לאחר סיום לימודיו בגימנסיה גאולה עבד ברושי למחייתו שנים רבות ב"בנק לתעשייה" בניהולו של אלוף ליטא בשחמט לשעבר, אלכסנדר מאכט ששכן ברחוב מונטיפיורי בתל אביב.
במקביל, החל באמצע שנות ה-40 של המאה ה-20 לכתוב שירים. את שני שיריו הראשונים, "קסמייך כנרת" (ינואר 1945), ו"הבה נטיילה שולה" (שכתב עבור אשתו לעתיד), הלחין עבורו בובי פנחסי. פנחסי הלחין גם את רוב שיריו המקוריים.
חברת "מקולית" נהגה להעביר לו תקליטים שהגיעו מחוץ לישראל כדי שיחבר ללהיטים שבהם גרסאות עבריות. חלק מן הלהיטים שתרגם שמע ברדיו רמאללה.
ברושי כתב כ-200 שירים מקוריים ותרגומי להיטים ופזמונים מהז'אנר הקל כמו "קרה זה רק הפעם", "לדוד משה הייתה חווה", "אולי עוד לא נגמר", "אלישבע", "הקסם השחור", "לימון לימונרו" ו"הוואלס הראשון" (הופיע כתקליטון של הד-ארצי. הלחן של יוסיף איוונוביץ'. השיר מוכר בקרב דוברי אנגלית כ"שיר היובל" Anniversary Song).

שיריו הושרו והוקלטו על ידי אומנים רבים, בהם יפה ירקוני, שמשון בר-נוי, אריק איינשטיין, יהודית רביץ, ישראל יצחקי, פרדי דורה, לילית נגר וחנה אהרוני.

כתב שירים ופזמונים לבמות הקלות "לי לה לו" ו"דו רה מי", שבוצעו על ידי יוסף גולנד, טובה פירון, ג'טה לוקה ואחרים.

לאחר שזכה לקידום בתפקידו בבנק איגוד ב-1959, ובעקבות סגירת חברת התקליטים "מקולית" והחלפת הבעלות בחברת "הד ארצי", לא הוזמנו אצלו יותר שירים, והוא לא כתב יותר.
זכה בפרס "יקיר אקו"ם" בשנת 2009.

ברושי נפטר ב-6 בינואר 2018, בגיל 94. הותיר אישה ושתי בנות.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* יורם רותם (עורך ומראיין), , גלי צה"ל, 2013 (לרגל יום הולדתו ה-90)
* 
* 
*" הואלס הראשון" - קישור לכתבה ביוטיוב, של טל'ק נוה מונוסון - https://www.youtube.com/watch?v=S51Xuca2-uM

קטגוריה:ישראלים ילידי ברית המועצות
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:משוררים ביישוב
קטגוריה:מתרגמים לעברית
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:מתרגמים ביישוב
קטגוריה:בוגרי בית הספר אחד העם (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי גימנסיה גאולה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1923
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2018
קנבוס

שמאל|ממוזער|280px|שדה קנבוס בצרפת
שמאל|ממוזער|250px|גבעול וסיבים של קנבוס
שמאל|ממוזער|250px|חבל קנבוס
**קַנַּבּוֹס** (באנגלית: **הֶמְפְּ**) הוא שם נפוץ למגוון זנים לא פסיכואקטיביים של קנאביס סאטיבה המגודלים שלא למטרות הפקת הסם. באיחוד האירופי ובקנדה ניתן לקבל אישור לגידול קנבוס לצורכי תעשייה. בארצות הברית דורש החוק היתר מטעם המנהל לאכיפת הסמים שקשה לקבלו. התוצר העיקרי של הקנבוס הוא סיבים המשמשים למגוון יישומים בתעשייה. כיום משמש הקנבוס גם כתוסף מזון פופולרי. החלבון הזמין בזרעי קנבוס - המפ נחשב לחלבון עשיר יותר מעוף, בשר, דגים, מוצרי חלב ואף זרעים ואגוזים.

הקנבוס הוא זן של קנאביס סאטיבה תת-מין סאטיבה המכיל כמות נמוכה במיוחד של THC (הקנאבינואיד העיקרי בקנאביס), וככלל לא ניתן להשתמש בו למטרות משכרות. בקנאביס סאטיבה תת-מין אינדיקה לא משתמשים בגלל שאיכות הסיב שלו נמוכה. בוטניקאים מסוימים חולקים על המיון הזה ואנליזה גנטית נוספת נדרשת על מנת להגיע לקונצנזוס.

הקנבוס נחשב לגידול חקלאי שדרישותיו מינימליות. הוא צורך מעט מים, אפשר לגדלו כמעט בכל אקלים ובדרך כלל אינו מצריך שימוש בחומרי הדברה. מומחים מעריכים כי ממרכיביו השונים (זרעים וסיבים מהגבעול) ניתן לייצר כ-25,000 מוצרים שונים, ביניהם מוצרי מזון כגון שמן קנאביס, חומרי בנייה, תרופות, דלק, חומרי איטום, חלקים לרכב (כגון מילוי לדלתות), פלסטיק, מוצרי קוסמטיקה, נייר, טקסטיל ועוד.

## היסטוריה
סיבי המפ שנאספו שימשו לייצור בדים, לפני תשעה עד חמישים אלף שנה. ייתכן שזהו אחד הצמחים המוקדמים ביותר שהאדם טיפח. אתר ארכאולוגי באיי אוקי ביפן נמצאו שרידים של זרעי קנאביס משנת 8000 לפני הספירה בערך, מה שמרמז על שימוש בצמח. השימוש בקנבוס ארכאולוגי מתוארך לתקופה הנאוליתית בסין, עם טביעות של סיבי קנבוס שנמצאו על כלי חרס מ מהאלף החמישי לפני הספירה.

ידוע כי גם בארץ ישראל נעשה בו שימוש לאורך אלפי שנים, והוא מוזכר כבר במשנה. חשיבותו של הקנבוס כגידול חקלאי הלכה והתעצמה ועד סוף המאה ה-19 כבר ידעו בעולם לייצר ממנו כמה אלפי מוצרים, כולל בדים, שמן לתאורה, נייר, מוצרי קוסמטיקה, מזון ועוד. לארצות הברית הגיע הקנבוס יחד עם המתיישבים הראשונים מאירופה והיה לאחד הגידולים הפופולריים ביותר. תומאס ג'פרסון וג'ורג' וושינגטון גידלו אותו והדגל האמריקאי הראשון נתפר מבד קנבוס (בשנת 1775). בתקופה מסוימת איפשרו השלטונות אפילו לשלם מיסים בקנבוס. הנייר עליו נכתב המסמך המקורי של הצהרת העצמאות האמריקאית היה עשוי קנבוס.

בשנת 1937 הוצא הקנבוס מחוץ לחוק בארצות הברית. בישראל אחראית על התחום הרפואי של הקנבוס יחידת היק"ר במשרד הבריאות.

## ראו גם
* קנאביס
* קנאביס סאטיבה

## לקריאה נוספת
* ג'ק הרר, **The Emperor Wears No Clothes**, על ההיסטוריה והעתיד של ההמפ

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קנאביס
קטגוריה:סיבים
זן (variety)

**זן** (באנגלית: variety) היא רמה טקסונומית מתחת למין, המשמשת כיום בעיקר בהקשר של "זן תַּרְבּוּת" (צמח מתורבת; cultivar) בבוטניקה ו"זן מבוית" (domesticus) בזואולוגיה. במקרים מסוימים בבוטניקה משמש כחלופה למונח "תת-מין" (כתיב לטיני מקוצר ). המונח "זן" מופיע גם לעיתים קרובות בשפת היומיום ובתקשורת הפופולרית בשימוש מוטעה, כאשר הכוונה היא למין (למשל בביטוי השגור "זן נדיר").

בעבר היה נהוג לכנות את הרמה הטקסונומית מתחת למין בשמות רבים כגון, תת-מין, זן (variety), מופע (forms), גזע, morphs ועוד. מיון זה יצר בלבול רב ומשנות ה-50 החלו לקום ועדות לקביעת סטנדרט אחיד לשמות המדעים. הידועות שבהן הם ICZN (לקביעת שמות זואולוגים), ICBN (לקביעת שמות בוטניים), ICNCP (לקביעת שמות צמחים תרבותיים), ועוד. רוב הוועדות החליטו לקבוע את המושג "תת-מין" כמושג התקני תחת מין ולהפסיק את השימוש במושג זן.

בבוטניקה, משתמשים לעיתים במונח "**זן**" כדי לתאר מופעים שונים מורפולוגית שאינם מבודדים גאוגרפית אחד מהשני (למשל כלניות בצבעים שונים). צמחים הנבדלים זה מזה בבית הגידול לרוב נחשבים כתת-מינים שונים בעלי נתיב אבולוציוני שונה הנובע מתנאי הסביבה ומכונים "אקוטיפים". המונחים "זן" ו"**גזע**" משמשים גם לתיאור אוכלוסיות שעברו השבחה בידי האדם לטיפוח תכונות מסוימות הרצויות לאדם (באנגלית breed או cultivar).

## המינוח זן בתחומים אחרים
* בענף השבחת צמחים, במדינות הכפופות ל-UPOV שישראל ביניהן, זן הוא מונח משפטי המאפשר הגנה על פיתוח זנים חדשים של צמחים מתורבתים.
* בזואולוגיה לפי ICZN  המונח זן אינו קיים וכל תיאור מדעי לפני 1961 המשתמש במילה זו יש להתייחס אליו כתת-מין.
*לפי ICNB, אשר עוסק בבקטריות, המונח זן אינו קיים וכל תיאור מדעי לפני 1992 המשתמש במילה זו יש להתייחס אליו כתת-מין.
* בענף גידול גפנים, נהוג להשתמש במונח "זַן תַּרְבּוּת" (cultivar) כאשר מתייחסים לזנים שונים של ענבים.

## ראו גם
* זן (strain)
* תת-מין
* גזע (ביולוגיה)
* זן תרבות
* וריאנט (ביולוגיה)

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסון לפי דרגה טקסונומית
קטגוריה:מין (טקסונומיה)
קארל צ'רני

ממוזער|שמאל|קארל צ'רני, 1833
**קארל צ'רני** (בגרמנית: **Carl Czerny**; 21 בפברואר 1791 – 15 ביולי 1857) היה פסנתרן, מלחין ומורה אוסטרי ממוצא בוהמי. הוא פעל בסוף התקופה הקלאסית ובתחילת התקופה הרומנטית. הוא היה מלחין פורה וכתב כאלף יצירות. ספרי האטיודים שלו לפסנתר משמשים עד היום כחומר לימוד לפסנתרנים. הוא היה תלמידו של בטהובן, ובין תלמידיו שלו היה פרנץ ליסט.

## ביוגרפיה
צ'רני נולד בווינה למשפחה ממוצא בוהמי. הוא החל ללמוד פסנתר אצל אביו ובהמשך למד אצל הומל, סאליירי ובטהובן. הוא היה ילד פלא, שהופיע לראשונה בפומבי בשנת 1800, בגיל 9, בנגינת קונצ'רטו לפסנתר של מוצרט. בשנת 1812 ניגן בביצוע בכורה בווינה את קונצ'רטו הקיסר מס' 5, של בטהובן.

כבר בילדותו נמשך להוראה ומגיל חמש-עשרה היה מורה מבוקש. בין תלמידיו הרבים היה גם פרנץ ליסט (ליסט הקדיש לו שנים אחר כך את יצירתו "שנים-עשר אטיודים טרנסצנדטאליים"). צ'רני היה בין המלחינים הראשונים שהשתמשו במילה "אטיוד" (תרגיל) ככותרת ליצירה.

צ'רני הלחין מספר רב של יצירות (עד אופוס 861), ביניהן מיסות ותפילות אשכבה (רקויאם), סימפוניות, קונצ'רטי, סונאטות ורביעיות מיתרים. היום כמעט אין שומעים ולו אחת מיצירותיו המרובות, והוא נודע בעיקר כמחברן של יצירות להוראת הפסנתר, שכמה מהן נמצאות עד היום בשימוש. בין המפורסמות ביצירות אלו היא "אמנות זריזות האצבעות" (גרמנית: Schule der Geläufigkeit).

חברת סיגנום (Signum) הקליטה כמה מהסימפוניות והקונצ'רטי של צ'רני, ביניהם קונצ'רטו לארבע ידיים בדו מז'ור.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:פסנתרנים אוסטרים
קטגוריה:מלחינים אוסטרים
קטגוריה:מורים למוזיקה
קטגוריה:נוצרים רומים-קתולים אוסטרים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות המרכזי בווינה
קטגוריה:אוסטרים ממוצא צ'כי
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1791
קטגוריה:נפטרים ב-1857
טריסטאן ברנאר

[שמאל|ממוזער|דיוקן של טריסטאן ברנאר מאת [טולוז לוטרק]]
**טריסטאן ברנאר** (בצרפתית: **Tristan Bernard**; 7 בספטמבר 1866 – 7 בדצמבר 1947) היה מחזאי וסופר צרפתי-יהודי.

## ביוגרפיה

פול ברנאר נולד למשפחה יהודית בעיר בזאנסון שבחבל פראנש קומטה בצרפת. בגיל ארבע עשרה שנה עבר עם אביו, שהיה אדריכל, להתגורר בפריז ושם למד בבית הספר התיכון קונדורסה. הוא סיים את חוק לימודיו כפרקליט, אך אחרי שירותו הצבאי העדיף להיות איש עסקים ושימש כמנהל של מפעל לייצור אלומיניום וכמנהל של זירת מרוצי אופניים.

ב-1891 החל לתרום ל "כתב העת הלבן" בשם העט טריסטאן (שהיה שמו של סוס מרוץ שעליו הימר בהצלחה) ב-1894 פרסם את הרומן הראשון שלו וב-1895 כתב את מחזהו הראשון "רגליים מצופות ניקל" שזכה להצלחה רבה וביסס את מעמדו כסופר הומוריסטי. טריסטאן ברנאר המשיך בכתיבת סיפורים ומחזות, ובין היתר כתב את סיפורו "זיכרונותיו של צעיר מיושב בדעתו" (1899) ואת המחזה "רגל משולשת" (1905).

בתקופת הכיבוש הנאצי במלחמת העולם השנייה נעצר ונשלח למחנה המעצר דראנסי, אך מחאה ציבורית הביאה לשחרורו ב-1943. כתוצאה מהתנסותו הקשה במחנה המעצר טריסטאן ברנאר נפטר בפריז ב-1947 ונקבר בבית העלמין פאסי.

תיאטרון טריסטאן ברנאר בפריז נקרא על שמו. סיפורו "מיואש ללא תקווה" עובד לקולנוע ב-2005.

גיסו הוא הפוליטיקאי היהודי הצרפתי פול שטראוס.

## קישורים חיצוניים

* טריסטן ברנאר באתר של הוצאת ענבר
* 
* 

קטגוריה:סופרים צרפתים
קטגוריה:מחזאים צרפתים
קטגוריה:סופרים אסורים (הונגריה, 1944)
קטגוריה:תשבצאים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1866
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1947
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות של פאסי
בוניפציוס הקדוש

**בוניפציוס הקדוש** (בגרמנית: **Bonifatius**, בלטינית: **Bonifacius**; ) הוא מבשר הנצרות בגרמניה.

## ביוגרפיה
בוניפציוס נולד כווינפריד או וינפרית' בעיירה קרדיטון, כיום במחוז דבון שבאנגליה ויצא משם, כחלק מקבוצת הנזירים שליוו את ויליברורד  למסע מיסיונרי להפצת הנצרות ברחבי האימפריה הפרנקונית במאה ה-8.
את שמו הרומי "בוניפציוס" קיבל מהאפיפיור גרגוריוס השני.
ב-719 קיבל מינוי לשליחותו מאת האפיפיור, ב-723 קיבל חסות מאת קרל מרטל. ב-722 קיבל מינוי כבישוף ללא דיוקסיה מוגדרת ועשור לאחר מכן לארכיבישוף בתואר "הארכיבישוף של הגרמנים".

בוניפיציוס דיווח לאפיפיור כי הצליח לנצר כ-100,000 עובדי אלילים גרמאנים. וכי בהגיעו לבוואריה, מצא שם רק בישוף אחד – את ויוילו. לכן מינה וקידש עוד שלושה בישופים, וזאת בהסכמתם של דוכס בוואריה אודילו ואצילי הארץ. וכי חילק את בוואריה לארבע פרוכיות כך שלכל אחד מהבישופים יהיה מחוז משלו.

בשנים 742–747 השתתף כשליחו של האפיפיור בשלוש ועידות כנסייתיות שעסקו בנוהלי חייהם של נזירים, כמרים וחילונים. ב-742 הציע להחיל על כל המנזרים בממלכה הפרנקית את תקנון הנזורה של בנדיקטוס. משנת 751 ישב במנזר פולדה שבפרנקוניה ומשם ניהל את פעולתו. בשנת 753, אחרי מותו של נותן חסותו – קרלומן (Carloman), החליט בוניפציוס לצאת למסע לפריזיה, שם נרצח בידי עובדי אלילים שלפי גרסה אחת זעמו על ניסיונו לבטל את דתם ולפי גרסה אחרת חשבו שהשיירה נושאת איתה חפצי ערך.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מיסיונרים
קטגוריה:גרמניה: היסטוריה
קטגוריה:מרטירים
קטגוריה:הכס הקדוש: דיפלומטים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-7
קטגוריה:נפטרים ב-754
דה ספיל קאנבס

**דה ספיל קאנבס** (באנגלית: **The Spill Canvas**) היא להקת רוק-אימו מדרום דקוטה.
## היסטוריה
הלהקה החלה כפרויקט צדדי של הסולן ניק תומאס, אשר באותה תקופה שימש כסולן וגיטריסט בלהקת " Nodes of Ranvier". עם הזמן, תומאס עזב את הלהקה והחל להשקיע זמנו ב"דה ספיל קאנבס".

אלבומה הראשון של הלהקה, "Sunsets and Car Crashes", נכתב והופק על ידי תומאס ויצא ב-20 באפריל 2004.

אלבומה השני של הלהקה, "One Fell Swoop", יצא ב-9 באוגוסט 2005.

בתחילת 2007, בסיסט הלהקה, סקוט מק'גוייר, הוחלף על ידי לאנדון היל.
באוקטובר 2007, יצא אלבומה הרביעי של הלהקה, "No Really, I'm Fine".
ב-2008, יצאה הלהקה לסיבוב הופעות עם ילוקארד וב-2010 הוציאו את אלבומם Formalities.

## חברי הלהקה
* ניק תומאס - סולן/גיטרה
* ג'ו בק - תופים
* לאנדון היל - בס
* דן לודמן - גיטרה

## דיסקוגרפיה
* Go For The Jugular - 2002
* Sunsets And Car Crashes - 2004
* One Fell Swoop - 2005
* 2007 - No Really, I'm Fine
* 2010 - Formalities

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:להקות רוק אמריקאיות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 2002