open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אליעזר חלפין

**אליעזר חלפין** (י"א בסיוון ה'תש"ח, 18 ביוני 1948 – כ"ז באלול ה'תשל"ב, 6 בספטמבר 1972) היה מתאבק בסגנון יווני רומי, שימש גם כעוזר מאמן ושופט וכן חבר משלחת ישראל באולימפיאדת מינכן (1972), ומקורבנות טבח י"א הספורטאים באותה האולימפיאדה.

## ביוגרפיה
אליעזר חלפין נולד בריגה בירת לטביה, שהייתה באותה תקופה תחת שלטון ברית המועצות. בגיל 13 התחיל לעסוק בתחום ההיאבקות ושנתיים לאחר מכן התקבל לקבוצת מתאבקים מקצוענית והחל להתקדם בתחום. בשנת 1969, כשהוא בן 21, עלה עם משפחתו לישראל והחל ללמוד באולפן בקיבוץ שפיים. המשפחה התמקמה בתל אביב וחלפין הצטרף לאגודת הפועל תל אביב והתאמן במכון וינגייט. בשירותו הצבאי שימש מדריך כושר קרבי ושילב בין עיסוקו הספורטיבי לשירותו הצבאי.

חלפין זכה בתארים רבים, ביניהם מקום רביעי באליפות הנוער של ברית המועצות ובמקום 12 באליפות העולם בבולגריה. ובשנת 1972, בה התקיימה האולימפיאדה, זכה במקום השני בטורניר בינלאומי ביוון ובמקום שלישי בבוקרשט, רומניה. בארץ זכה במספר תארים וביניהם שלוש זכיות במקום הראשון במשחקי הפועל ומקום ראשון בכינוס הפועל. ובין השנים 1969 עד 1972 היה אלוף ישראל בסגנון חופשי עד משקל 68 ק"ג.

חלפין עבד לפרנסתו כמכונאי. בסוף שירותו הצבאי הגשים את חלומו כשיצא לייצג את ישראל באולימפיאדה. הוא הספיק לקיים שלושה קרבות, ניצח באחד והפסיד בשניים.

39 שנים אחר הטבח, בפברואר 2011, הוחזרה תעודת הספורטאי של חלפין למשפחתו אחרי שהוחזקה במשך שנים אצל שוטר גרמני, ולאחר מותו השיב בנו, הולצר טילמן, את התעודה לשגרירות ישראל בגרמניה. הטקס נערך בהשתתפות שגריר גרמניה בישראל, הארלד קינדרמן, סגן שר החוץ דני אילון ונציגי משפחות הנרצחים.

## נסיבות מותו
לפנות בוקר יום שלישי, 5 בספטמבר 1972, פרצו מחבלים לבניין בו התגוררו חברי המשלחת הישראלית לאולימפיאדת מינכן. המחבלים פרצו לאחד החדרים בו שהו שישה ישראלים ודרשו מהם להוביל אותם לחדרים נוספים בהם ישנו הספורטאים. הנחטפים הצביעו על חדר נוסף בו שהו שישה ישראלים נוספים, וחלפין ביניהם.

משה ויינברג, מאמנו של חלפין, ניסה לתקוף את המחבלים, נורה ונהרג. לאחר מכן נפתח משא ומתן בין המחבלים, שהחזיקו עשרה בני ערובה, לבין הרשויות בגרמניה, שנמשך יום שלם. במהלכו ירו המחבלים בחטוף נוסף, מרים המשקולות יוסף רומנו.

בסופו של היום הוסכם כי בני הערובה, יחד עם המחבלים, יועברו במסוקים לנמל התעופה הצבאי של מינכן ומשם ימריאו לקהיר. תשעת בני הערובה הועלו על שני מסוקים שנחתו בנמל התעופה הצבאי, שם נעשה ניסיון חילוץ כושל על ידי הצבא הגרמני במהלכו רצחו המחבלים את כל החטופים.

חלפין היה בן 24 במותו. הותיר אחריו הורים ואחות. הובא למנוחות בבית העלמין בקרית שאול.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* דף לזכרו באתר הוועד האולימפי בישראל

## הערות שוליים

קטגוריה:מתאבקים ישראלים
קטגוריה:מתאבקים בסגנון חופשי
קטגוריה:מתאבקים בסגנון יווני-רומי
קטגוריה:מתאבקים אולימפיים ישראלים
קטגוריה:ספורטאי הפועל תל אביב
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:ישראלים ילידי ברית המועצות
קטגוריה:ריגה: אישים
קטגוריה:משתתפים ישראלים באולימפיאדת מינכן (1972)
קטגוריה:חללי אולימפיאדת מינכן
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1948
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1972
קונג פו פנדה: אגדת המגניבות

**קונג פו פנדה: אגדת המגניבות** (באנגלית: **Kung Fu Panda: Legends of Awesomeness**) היא סדרת המשך לסרט הקולנוע "קונג פו פנדה 2"

## תקציר העלילה
פו ו"חמשת הזועמים" מגינים על עמק השלום מפני נבלים שונים. במקביל עושה פו טעויות ולומד מהם מה לעשות ומה לא לעשות.

## דמויות

## סיקור כללי של העונות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות טלוויזיה המבוססות על סרטים
קטגוריה:סדרות הנפשה ממוחשבת
קטגוריה:קונג פו פנדה
קטגוריה:ניקלודיאון: תוכניות וסדרות
קטגוריה:דרימוורקס הנפשה: סדרות
קטגוריה:זוכי אמי בשעות היום: אנימציה
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 2011
אן (נהר, צפון צרפת)

**אֵן** (בצרפתית: **Aisne**) הוא נהר בצפון-מזרח צרפת, אחד מיובליו של נהר האואז. על שמו נקרא מחוז אן בחבל פיקרדיה. בתקופות קדומות הוא נודע בשם **אקסונה**.

מקורו של הנהר הוא ביער ארגון סמוך לקומונה רמברקור-סומן שבמחוז מז. הוא זורם לכיוון צפון ואז מערב בטרם נשפך לאואז סמוך לעיר קומפיין. אורכו הוא כ-290 ק"מ. לאורך הנהר יכולות לשוט סירות קטנות. תעלות מחברות בינו לבין נהר מז ונהר מארן ומסייעות בפיתוח החקלאות באזור.

בשנת 57 לפנה"ס התחולל סמוך לנהר קרב בין יוליוס קיסר לשבטים בלגיים ובו הניס קיסר את השבטים שתקפו אותו. בתקופת מלחמת העולם הראשונה התחוללו שלושה קרבות עקובים מדם בעמק הנהר. הקרב הראשון על האן התחולל לאחר בלימת ההתקדמות הגרמנית וההתחפרות הגרמנית במהלכו הייתה סנונית ראשונה במלחמת החפירות של החזית המערבית. הקרב השני על האן היה חלק ממתקפת ניבל הצרפתית, ואילו הקרב השלישי על האן היה חלק ממבצע בליכר של מתקפת האביב הגרמנית.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:צרפת: נהרות
קטגוריה:פיקרדי
קטגוריה:או-דה-פראנס: גאוגרפיה
גבעת הדקלים

**גבעת הדקלים** היא גבעה בשכונת "רחובות החדשה" שבדרום העיר רחובות. הגבעה קיבלה את שמה על ידי עולים מתימן שלאחר גירושם מאזור הצפון והכנרת התיישבו באזור רחובות. שם הגבעה ניתן לה בעקבות הדקלים הרבים המצוים בה.

## תולדות הגבעה
הגבעה, הקרויה גם **[[פארק]] דורון** (גלגול השם גבעת דורון או ראס דוראן), הייתה אחד משני המקומות היחידים שמופו על ידי הבריטים בסוף המאה ה-19 (המקום הופיע כ"Ras Deiran" במפת הקרן לחקר ארץ ישראל). גבעה זו הפכה לאתר מורשת ברחובות.

בתחילה, נקנה השטח על ידי חיים רטשקר מיעקב דוב פישלזון וניטעו בו כרמים. בשנת 1923 נקנה על ידי הציוני האנגלי יוסף צבי אלכס. משפחות קרוננברג-קרן עיבדו את השטח החקלאי בתקופה זו. לאחר מכן, נמכרה הגבעה לאברהם גולדברג שבשנת 1932 עקר את הכרם ונטע במקומו פרדס. התכנון המקורי של גולדברג היה לבנות לו בית על הגבעה. בראש הגבעה קיימת ל"בייקה" שהוא מבנה של בית אריזה, בדרך כלל בתוך הפרדס עצמו, בקתת אבן ישנה של משה וולדבלום, הוא "מוסה ג'בל" (ג'בל-הר).

בשנת 1932 הוקם בית החרושת "פרי פרי" (בית החרושת השני למוצרי פירות הדר בישראל) למרגלות הגבעה. בית החרושת נמכר ל"תנובה", ושמו שונה ל"פרי תנובה". בשנות ה-60, לאחר מותו של גולדברג, נקנה השטח בו נמצאת גבעת הדקלים על ידי משפחת לרר מנס ציונה. בשנת 1997 החלה בניית שכונת "רחובות החדשה".

## פארק גבעת הדקלים
בתכנונו של האתר הושם דגש על סימולם של הפרטים השונים. מדרגות האתר מסמלות את שלבי סולם רחובות אל השמיים והדקלים הממוקמים סביב למדרגות משולים למלאכים המלווים את העולים בסולם. הפארק, הנראה היטב מכביש הכניסה הדרומי לרחובות, הפך לסמל שכונת "רחובות החדשה".


Photo0065.jpg|
GivaDkalim76.jpg|
Givatadkalim68.jpg|
GivaDkalim79.jpg|


## הערות שוליים

קטגוריה:רחובות: גאוגרפיה
קטגוריה:יהדות תימן בארץ ישראל
קטגוריה:ישראל: גנים ופארקים עירוניים
קטגוריה:רחובות: מבנים
קטגוריה:רחובות: היסטוריה
נורמה של אופרטור

באנליזה מתמטית, **נורמה של אופרטור** בין מרחבים נורמיים היא מספר המודד באיזו מידה עשוי האופרטור להגדיל את אורכו של וקטור שהוא פועל עליו. אופרטור שיש לו נורמה סופית הוא חסום. הנורמה של אופרטורים הופכת את מרחב האופרטורים ממרחב בנך אל עצמו, למרחב בנך שהוא אלגברת סי-כוכב.

## הגדרה
יהיו B,C מרחבים נורמיים. הנורמה של אופרטור ליניארי \ T : B \rightarrow C, המסומנת \|T\| (ולעיתים גם \| T \|_{\mathrm{op}}), היא הסופרמום של הנורמות \ \|T(x)\|_C כאשר \ x \in B הוא וקטור יחידה. לחלופין, זהו הסופרימום של כל המנות \ \frac{\|T(x)\|_C}{\|x\|_B} כאשר המכנה אינו אפס. מן ההגדרה נובע שלכל x מתקיים \ \|T(x)\| \leq \|T\|\|x\|. 

לפעמים – למשל כאשר B מרחב בנך מממד סופי, או כאשר האופרטור ניתן ללכסון – מובטח שהסופרימום מתקבל, ואז הנורמה שווה לערך העצמי הגדול ביותר (מבחינת הנורמה המרוכבת) של האופרטור.

הנורמה מקיימת את הכללים הבאים: 
# \ \|T\|\geq 0, עם שוויון רק כאשר T=0;
# \ \|\alpha T\| = |\alpha|\|T\|;
# \ \|T+S\| \leq \|T\|+\|S\|;
# \ \|TS\| \leq \|T\|\|S\|.

אם B,C מרחבי מכפלה פנימית, אז \ \|T^*\|=\|T\| כאשר \ T^* הוא האופרטור הצמוד ל-T. בכל מקרה מתקיים \ \|T\|^2 = \|TT^*\|. נוסחה זו שימושית במיוחד משום שהאופרטור \ TT^* שבאגף ימין הוא הרמיטי, ולכן כל הערכים העצמיים שלו ממשיים (חיוביים), והנורמה שווה לגדול ביניהם.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:אנליזה פונקציונלית
קטגוריה:נורמות (מתמטיקה)
Pango

**Pango** היא ספרייה לעיבוד טקסט, עם דגש על תמיכה בטקסט רב לשוני. ניתן להשתמש בה בכל מקום בו יש צורך בפריסת טקסט, אם כי רוב העבודה עד כה עם Pango נעשתה בעיקר בהקשר לערכת הכלים GTK+&lrm;, כאשר Pango מהווה את ליבת הטיפול בטקסט ובגופן של GTK+.

הספרייה היא חוצה פלטפורמות, לרבות Mac OS X, Microsoft Windows ולינוקס.

כמו כן היא מופצת תחת הרישיון הציבורי הכללי המוקטן של גנו (**GNU LGPL**).

## שימוש
Pango מוטמעת ומשולבת היטב בהפצות הלינוקס. ערכת הכלים GTK+&lrm;, הדפדפן פיירפוקס ותוכנת הדואר האלקטרוני Thunderbird (שני האחרונים, רק על לינוקס) משתמשים ב־Pango לעיבוד הטקסט.

## טקסט וגרפיקה
השלמת הטיפול בטקסט עם עיבוד גרפי נעשה באמצעות ספריית הגרפיקה הווקטורית Cairo.

## HarfBuzz
HarfBuzz הוא מנוע פריסת הגופנים של OpenType. מטרתו היא לבצע תקן פריסת טקסט בקוד פתוח. במקור, כתיבת HarfBuzz החלה כחלק ממיזם FreeType, פותחה לאחר מכן בנפרד ב־Qt וב־Pango, ולבסוף מוזגה בחזרה למאגר משותף. כעתן הן Qt והן Pango משתמשים ב־HarfBuzz. כמו כן גם פיירפוקס וכרומיום משתמשים במנוע פריסת גופנים זה.

עד גרסה 1.30.1, Pango הכילה עותק מפוצל של HarfBuzz בתוך הקוד שלה. בגרסה 1.31.0, Pango הסירה את הקוד, המעט מיושן, של HarfBuzz, ועברה להשתמש במאגר המרכזי והעדכני, ללא פיצול הקוד. מהלך זה, ככל הנראה, עשוי לשפר את עיבוד הטקסט באמצעות Pango.

## ראו גם
* FreeType
* Cairo, ספרייה לעיבוד גרפיקה וקטורית
* GTK+
* תוכנה חופשית
* קוד פתוח

## קישורים חיצוניים

* 
* דף הבית
* תיעוד Pango באתר GNOME

קטגוריה:תוכנה חופשית
קטגוריה:GNOME
קטגוריה:GTK+
קטגוריה:טיפוגרפיה דיגיטלית
קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-1999
יהודה בן הרא"ש

רבי **יהודה בן הרא"ש** (ט' באב ה'נ', 1290 – י"ז בתמוז ה'ק"ט, 1349) היה פוסק הלכה מהראשונים, בנו וממלא מקומו של הרא"ש. מחבר שו"ת זכרון יהודה.

## ביוגרפיה
נולד בתשעה באב ה'נ' (1290) בעיר קולוניא שבאשכנז (כיום בגרמניה), לרב אשר בן יחיאל (הרא"ש). אחָיו הם רבי יעקב בן אשר בעל הטורים (שהיה גם חמיו) ורבי יחיאל בן הרא"ש. בגיל 13 יצא עם אביו ומשפחתו מאשכנז לספרד בעקבות רדיפות שהיו אז נגד היהודים באשכנז, ובעקבות מאסר רבו של אביו, המהר"ם מרוטנבורג. כשהגיעו לספרד, אביו שלח אותו לבדוק את אפשרות המגורים בטוליטולה, והוא הגיע לעיר בר"ח אייר ה'ס"ה (1305), בהיותו כבן 15. אביו הרא"ש אכן השתקע בטולדו וכיהן בה כאב בית דין וראש ישיבה. לעת זקנתו של אביו נתמנה לסגנו, למשך שש שנים עד לאחר פטירת הרא"ש בשנת ה'פ"ח (1327) אז מונה בנו רבי יהודה לממלא מקומו.

הוא אושר כראש הרבנים גם מטעם ממלכת קסטיליה, ומתוקף זה דן גם בדיני נפשות, על מקרה אחד כתב: .

תשובותיו ההלכתיות נדפסו בשו"ת "זכרון יהודה" המצוטט רבות בספרי האחרונים, כדוגמת רבי יוסף קארו בספרו "בית יוסף". בנוסף חיבר גם פירוש על מסכת שבת שלא הגיע לידינו; גורל דומה עלה בחלקו של ספרו "חוקת התורה".

עם תלמידיו נמנה רבי מנחם בן זרח, מחבר ספר "צידה לדרך", ורבי מכיר מחבר ספר "אבקת רוכל".

הוא נפטר בשבעה עשר בתמוז ה'ק"ט במגפת המוות השחור, עם כמה מבני משפחתו, ונקבר בבית הקברות היהודי בטולדו. על מצבתו נחרז:

צוואתו בשם **"אגרת תוכחת"** נדפסה, והיא מצוטטת בספרות הרבנית. צוואתו ומצבתו שתיהן כוללים פרטים ביוגרפיים רבים, שמאפשרים לתאר את תולדות חייו טוב יותר משל רוב בני זמנו.

## לקריאה נוספת
* שניאור זלמן שכטר (עורך), **צוואות ר' יהודה בן הרא"ש ואחיו ר' יעקב בעל הטורים על פי כ"י עם הגהות והערות**, בית תלמוד, הדפסה ראשונה 1885
* מנחם אלון (עורך), **מפתח השאלות והתשובות - שו"ת הריטב"א, שו"ת זכרון יהודה**, הוצאת המכון לחקר המשפט העברי - האוניברסיטה העברית, 1973.
* יהודא דב גלינסקי, "על מורשתו של ר' יהודה בן הרא"ש רבה של טולדו: פרק בחקר ספרות השו"ת של חכמי ספרד הנוצרית", פעמים 128, 2011.
* שמחה עמנואל, **עטרת זקנים**, הוצאת מאגנס תשפ"א, עמ' 154–171.

## קישורים חיצוניים
* אביעד הכהן, זכרון יהודה בן הרא"ש, באתר הצופה.
* 
* א.י.גולדמינץ ויואל קטן בהקדמת הספר זכרון יהודה בהוצאת מכון ירושלים. הקישור לאתר 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מחברי ספרי הלכה: ראשונים
קטגוריה:רבנים אשכנזים
קטגוריה:ראשוני ספרד
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת: ראשונים
קטגוריה:רא"ש
קטגוריה:תלמידי הרא"ש
קטגוריה:טולדו: רבנים
קטגוריה:ילידי 1290
קטגוריה:נפטרים ב-1349
קטגוריה:יהודי אשכנז במאה ה-13
קטגוריה:יהודי ספרד במאה ה-14
מערת הקריסטלים

שמאל|ממוזער|250px|גבישי סלניט ממכרה נאיקה
**מערת הקריסטלים** (בספרדית: **Cueva de los Cristales**) היא מערה המחוברת למכרה נאיקה 300 מטר מתחת לפני האדמה בנאיקה, במדינת צ'יוואווה שבמקסיקו. האולם המרכזי מכיל גבישי סלניט ענקיים (גבס, CaSO4·2 H2O), מהגבישים הטבעיים הגדולים ביותר שנמצאו אי פעם. הגביש הגדול ביותר שנמצא במערה הוא באורך 11 מטר, בקוטר 4 מטרים ומשקלו 55 טון. המערה חמה בצורה קיצונית והטמפרטורות בה מגיעות ל-58 מעלות צלזיוס עם 90 עד 99 אחוזי לחות. תנאים אלה מקשים על חקר המערה. ללא ציוד הגנה מתאים אנשים מסוגלים לסבול כ-10 דקות חשיפה בלבד.

קבוצת מדענים בשם "פרויקט נאיקה" מעורבת בחקר המערות באזור המכרה.

## היווצרות הגבישים
מכרה נאיקה שוכן באזור געשי. מתחת למערה רוחשת מגמה אשר מחממת אותה. במשך כחצי מיליון שנה הייתה מערה מלאה מים רוויים במינרלים שונים כולל כמויות גדולות של גבס. בזמן הזה, שררה במערה טמפרטורה של מעל 50 מעלות צלזיוס, מה שאפשר לגבישים להיווצר ולגדול לממדים ענקיים.

## גילוי
בשנת 1910 כורים גילו מערה מתחת לעבודות הכרייה בנאיקה, מערת החרבות (Cueva de las Espadas). המערה ממוקמת 120 מטר מעל מערת הקריסטלים ומכילה גבישים קטנים ומרהיבים (באורך של כמטר אחד). הגבישים לא גדלו מעבר לכך מפני שהטמפרטורה במערה זו אינה גבוהה מספיק.

מערת הקריסטלים התגלתה בשנת 2000 על ידי כורים שחפרו מעבר חדש. המערה היא חור בצורת פרסת סוס בתוך סלע הגיר. הרצפה שלה מכוסה בגושי גבישים שטוחים. גבישי ענק יוצאים מבלוקים אלו ומרצפת המערה. הגישה למערה אפשרית כיום מכיוון שחברת הכרייה שואבת את המים ומונעת מהם למלא את המערה. לו השאיבה הייתה נעצרת, המערה הייתה מתמלאת מחדש. הגבישים נהרסים במגע ממושך עם אוויר, לכן פרויקט נאיקה מנסים לתעד ויזואלית את הגבישים לפני שיהרסו.

אולם נוסף התגלה בחפירות בשנת 2009. המערה החדשה, בשם ארמון הקרח, מצויה בעומק של 150 מטר ואיננה מוצפת, והגבישים בה קטנים בהרבה.

## סגירה עתידית
המערה הוצגה בערוץ דיסקברי בתוכנית "נאיקה: מאחורי מערת הקריסטלים" בפברואר 2011. בתוכנית נרמז כי קיימים אולמות נוספים, אך חקר נוסף יצריך הריסה של גבישים. נאמר שם שהמערה לבסוף תסתם מחדש ושפני המים בה יעלו מחדש.

## קישורים חיצוניים

* מערת הקריסטלים באתר מסע אחר
* Naica Project אתר פרויקט נאיקה
* כתבה באתר של ה-BBC
* כתבה על המערה בערוץ הדיסקברי
* כתבה על המערה בערוץ הנשיונל ג'יאוגרפיק

קטגוריה:מערות נטיפים
קריסטלים
קטגוריה:צ'יוואווה
גרטרוד בינג

**גרטרוד בינג** (בגרמנית: **Gertrud Bing**; 7 ביוני 1892 – 3 ביולי 1964) הייתה היסטוריונית של האמנות ופילוסופית יהודייה גרמנייה.

## ביוגרפיה
בינג הייתה נולדה בהמבורג לסוחר יהודי. ב-1912 סיימה את לימודי ההוראה ועד 1915 הייתה מורה בבית ספר יסודי.
בינג למדה פילוסופיה, פסיכולוגיה וגרמניסטיקה באוניברסיטת מינכן עד 1916 ואחרי כן פילולוגיה וגרמניסטיקה באוניברסיטת המבורג. לאחר שסיימה את עבודת הדוקטור שלה ב- 1921 אצל ארנסט קסירר החלה ב-1922 לעבוד אצל אבי ורבורג; תחילה כספרנית בהדרכתו של פריץ זקסל ומ-1924 כעוזרתו האישית של ורבורג. לאחר מותו ערכה את כתביו ב-1932. בינג עזרה להציל את ספריית ורבורג מהנאצים בהעברתה ללונדון.

בלונדון היא עזרה למהגרים אחרים. היא כיהנה כמנהלת מכון ורבורג אחרי זקסל והנרי פרנקפורט מ-1955. ב-1959 פרשה לגמלאות.

בינג עבדה במשך שנים רבות על כתיבת ביוגרפיה של ורבורג אך היא לא סיימה אותה בשל מצבה הבריאותי.

גרטרוד בינג הלכה לעולמה ב-1964 בלונדון.
## לקריאה נוספת


* Ernst Gombrich: Gertrud Bing, 1892-1964. In: *Gertrud Bing in Memoriam*. The Warburg Institute 1965, S. 1-3.
* Ernst Gombrich: Gertrud Bing zum Gedenken. *Jahrbuch der Hamburger Kunstsammlungen*. Bd. 10 (1965), S. 7-12.
* Karen Michels (Hrsg.): *Aby Warburg. Mit Bing in Rom, Neapel, Capri und Italien. Karen Michels auf den Spuren einer ungewöhnlichen Reise*. CORSO, Hamburg 2010. 
* Hans-Michael Schäfer: *Bing, Gertrud* in: Institut für die Geschichte der deutschen Juden (Hrsg.): *Das Jüdische Hamburg – ein historisches Nachschlagewerk*, Göttingen 2006 S. 36 f
* Werner Gramberg, In Memoriam Gertrud BingAuthor. In: Mitteilungen des Kunsthistorischen Institutes in Florenz, 11. Bd., H. 4 (Sep., 1965), pp.293-295


## קישורים חיצוניים
* Gertud Bing
* גרטרוד בינג

קטגוריה:היסטוריוניות גרמניות
קטגוריה:חוקרות תולדות האמנות
קטגוריה:היסטוריונים יהודים גרמנים
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1892
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1892
קטגוריה:נפטרות ב-1964
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1964
חאנות

**חאנות** (גם: **ח'אנות**; טורקית **Kağanlık** או **Hanlık**; אזרית **Xanlıq**; מונגולית **Xанлиг**) היא ישות פוליטית, בדרך כלל של עמים טורקים או מונגולים, הנשלטת בידי חאן. חאנויות התקיימו לאורך השנים בערבה האירואסייתית. 

## חאנויות טורקיות
*גקטורקים
*אווארים
*השושלת הקרא-ח'אנית
*ממלכת הכוזרים
*בולגריה הישנה
*בולגריה של הוולגה

## חאנויות מונגוליות
*השושלת האילח'אנית
*צ'אגאטאי
*אורדת הזהב
*חאנות אסטרחן
*חאנות קאזאן

## חאנויות פוסט-מונגוליות
*חאנות קרים
*חאנות קוקנד
*חאנות סיביר
### חאנויות בקווקז תחת [[השושלת הקאג'ארית]]
*חאנות דרבנט
*חאנות נחצ'יבאן
*חאנות קרבאך

## ראו גם
* חאנים מונגולים
* חאן (תואר)
* כגן

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מדע המדינה
חוג פשוט

בתורת החוגים, **חוג פשוט** הוא חוג שאין לו אידיאלים לא טריוויאליים. בהיותם האובייקטים היסודיים בתורת המבנה, נודעת חשיבות רבה להכרת החוגים הפשוטים במחלקות שונות של חוגים. החוגים הפשוטים הקומוטטיביים אינם אלא שדות. החוגים הפשוטים הארטיניים הם, לפי משפט ודרברן-ארטין, אלגברות מטריצות מעל חוגים עם חילוק. המבנה של חוגים פשוטים נתריים מסובך למדי, וידועות שם כמה וכמה דוגמאות פתולוגיות.

המרכז של חוג פשוט הוא תמיד שדה, ולכן אפשר לראות את החוג כאלגברה מעל המרכז של עצמו. כל אלגברה מעל שדה אפשר לשכן באלגברה פשוטה (Bokut). 

תפקידם של החוגים הפשוטים בתורת החוגים אינו חד-משמעי כזה של החבורות הפשוטות בתורת החבורות: האחרונות משמשות דרך סדרות ההרכב אבני יסוד שאפשר לבנות מהן את כל החבורות הסופיות (וגם חבורות רבות אחרות). בתורת החוגים, למרות שלכל חוג (עם יחידה) יש מנות פשוטות, ולמרות קיומו של רדיקל בראון-מקוי המודד עד כמה המנות האלה רחוקות מלתאר את החוג כולו, הפירוק של חוג למרכיבים פשוטים - במידה שהוא אפשרי - נעשה דווקא דרך מודולים פשוטים.

כל חוג עם חילוק הוא חוג פשוט, וכל חוג פשוט הוא חוג פרימיטיבי, ולכן ראשוני. אף אחת מן הגרירות הלוגיות הללו אינה דו-כיוונית.

## דוגמאות
### הרחבות אורֶה
לכל חוג פשוט R ממאפיין 0, אם d : R \rightarrow R היא גזירה (כלומר, העתקה ליניארית המקיימת את כלל לייבניץ d(ab)=ad(b)+d(a)b; ראו אלגברה דיפרנציאלית) שאינה פנימית (כלומר, היא אינה מהצורה d(a)=at-ta עבור t קבוע), אז הרחבת אור R[x;d] (הכוללת את הפולינומים מעל R, עם כלל הכפל xa = ax + d(a)) היא חוג פשוט (עמיצור). חזרה איטרטיבית על בניה זו מביאה (כאשר F שדה ממאפיין 0) לאלגברת וייל  A_n(F) = F[x_1,\dots,x_n, y_1,\dots, y_n], שבה כל x_i וכל y_j מתחלפים זה עם זה, למעט y_ix_i=x_iy_i+1. זוהי דוגמה ידועה לאלגברה פשוטה נתרית.

### פשטות חסומה
חוג הוא פשוט אם האידיאל (הדו-צדדי) שיוצר כל איבר שונה מאפס, מכיל את איבר היחידה. לפיכך ניתן להגדיר חוג n-פשוט בתור חוג שעבורו לכל a\neq 0 קיימים x_1,\dots,x_n,y_1,\dots,y_n כך ש-\sum_{i=1}^n x_i a y_i = 1. חוג מטריצות מסדר n מעל שדה (או חוג עם חילוק) הוא n-פשוט. דוגמה חשובה מממד אינסופי היא המנה של חוג האופרטורים הליניאריים על מרחב וקטורי אינסוף ממדי (מממד בן-מנייה), באידיאל של העתקות שדרגתן סופית - מנה זו היא חוג 1-פשוט.

### חוגים רדיקליים
ההגדרה לחוג פשוט אינה מבטיחה, א-פריורי, את קיומו של אבר יחידה (לדוגמה, חוג המטריצות הסופיות מסדר לא חסום מעל שדה) ומכאן שניתן לתהות האם קיימים חוגים פשוטים במחלקות של חוגים ללא יחידה - כמו חוגים השווים לרדיקל ג'ייקובסון של עצמם או חוגים ניליים (כפי ששאלו לויצקי, ג'ייקובסון, קפלנסקי ואחרים).
בשנת 1961 נמצאה דוגמה לחוג פשוט השווה לרדיקל ג'ייקובסון של עצמו (Sasiada), ובשנת 2002 נמצאה דוגמה לחוג פשוט ונילי (Smoktunowicz). יצוין, כי אלגברה פשוטה נוצרת סופית אינה יכולה להיות רדיקל ג'ייקובסון, בגלל הלמה של נקאימה (בגרסתה הלא-קומוטטיבית).

## אלגברות לי וז'ורדן הנלוות לאלגברה
לכל חוג אסוציאטיבי R נלווים חוג לי R^{-} וחוג ז'ורדן R^{+} הבנויים על אותם איברים ואותה פעולת חיבור, עם הכפל [x,y]=xy-yx במקרה הראשון ו-x\circ y = xy+yx במקרה השני. באופן טיפוסי לאחרונים יש "יותר" אידיאלים מאשר ל-R, משום שהפעולה שלהם סימטרית יותר. אם R חוג פשוט ממאפיין שאינו 2, אז R^+ הוא חוג ז'ורדן פשוט, וכל אידיאל של חוג לי R^{-} מוכל במרכז של R או מכיל את כל הקומוטטורים שלו. חוג המנה [R,R]/\operatorname{Cent}(R) הוא חוג לי פשוט.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

פשוט
אורחון (נהר)

**נהר אורחון** (במונגולית: **Орхон гол**) הוא נהר בצפונה של מונגוליה, שמקורו בהרי חנגאי בגובה של 3,179 מטרים, ונשפך לנהר סלנגה סמוך לגבולה של מונגוליה עם רוסיה. אורכו של הנהר הוא 1,124 ק"מ והוא הארוך בנהרות המדינה. אולן בטור, בירת מונגוליה, שוכנת לגדות הנהר טול, יובלו של האורחון.

לאורך הנהר שוכנים שרידיה של חאר בלגאס ששימשה כבירת חאנות אויגור ושל חרחורין שהייתה בירת האימפריה המונגולית למשך שלושים שנים. קטע מעמק הנהר המשתרע על-פני שטח של 122 קמ"ר מוכרז כאתר מורשת עולמית. 

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מונגוליה: גאוגרפיה
קטגוריה:אסיה: נהרות ונחלים
מכתש לוכנאגר

**מכתש לוכנאגר** (באנגלית: **Lochnagar Crater**) הוא מכתש פיצוץ המצוי באזור הנהר סום בצפון צרפת. הוא נוצר בעקבות פיצוץ מטען ענק של חומר נפץ על ידי הצבא הבריטי ביום הראשון לקרב על הסום, 1 ביולי 1916. המכתש, שקוטרו 91 מטרים ועומקו 21 מטרים, השתמר מאז ועד היום ומהווה אתר זיכרון לקרב.

## הפיצוץ
המכתש שוכן בקרבת הכפר לה בואסל (La Boisselle) הסמוך לנהר הסום, כ-140 קילומטרים מצפון לפריז. הוא נוצר על ידי פיצוצו של מוקש גדול (למעשה מטען חומר נפץ), הגדול מבין 17 מוקשים שהופעלו על ידי הצבא הבריטי בבוקר היום הראשון לקרב על הסום. 

המוקש, שנקרא **מוקש לוכנאגר**, הוטמן במנהרות שנחפרו בתנאים קשים על ידי פלוגות המנהרות מס' 185 ו-179 של חיל ההנדסה הבריטי. הן נחפרו תחת קטע מקו ההגנה הגרמני המבוצר באותה גזרה במטרה להשמידו לפני תחילת ההסתערות הבריטית. המוקש קיבל את שמו מן העובדה שמוצא המנהרות שבהן הוטמן היה מחפירה בריטית שקיבלה את השם "רחוב לוכנאגר" (Lochnagar Street). הוא הכיל 27 טונות של חומר נפץ מסוג אמונל, שהוטמן בעומק של 16 מטרים מתחת לפני הקרקע, בשני מטענים שהיו מרוחקים זה מזה כ-18 מטרים. 

המוקש הופעל ב-1 ביולי 1916 בשעה 7:28 בבוקר. תיאר את הפיצוץ סגן-משנה ססיל ארתור לואיס מחיל האוויר המלכותי הבריטי:

התפוצצות המוקש השמידה קטע של חפירות גרמניות מבוצרות באורך של 90 עד 120 מטרים, שהיו מלאות ככל הנראה בחיילים. גם חיילים בריטים אחדים, שהמתינו בשטח ההפקר לתחילת ההתקפה של אותו בוקר, נפגעו מן השברים שפיזרה ההתפוצצות. 

למרות התוצאות הפיזיות הגדולות שחוללה לא סייעה ההתפוצצות באופן ניכר להסתערות הבריטית באותה גזרה, והדיוויזיה ה-34, שלחמה שם, איבדה באותו יום יותר מ-6,000 הרוגים ופצועים.

## המכתש
שמאל|ממוזער|250px|הכניסה לאתר המכתש והאנדרטה
ממדיו הנוכחיים של המכתש שנוצר עקב ההתפוצצות הם קוטר של 91 מטרים ועומק של 21 מטרים, כולל שפה בהיקף המכתש בגובה של 4.5 מטרים.

הצעות למלא את המכתש בעפר נדחו. במשך חמישים שנים הוא נותר כשהיה והחל לשמש לנסיעות אופנוענים בתוכו וכמטמנה לאשפה. בסופו של דבר נרכשה הקרקע בה נמצא המכתש בשנת 1978 על ידי הבריטי ריצ'רד דאנינג (Richard Dunning) על מנת להבטיח את שימורו כאתר הנצחה.

כיום מבקרים במכתש כ-200,000 איש בשנה, והוא אחד האתרים המתוירים ביותר בחזית המערבית לשעבר.

אנדרטה שבה משולב צלב עץ גדול הוקמה ליד שפת המכתש. מדי שנה מאז 1979 נערך טקס זיכרון באתר, ב-1 ביולי בשעה 7:28, בנוכחות קהל שהגיע עד לכ-1,500 איש.

באוקטובר 1998 נתגלו בנקודה הסמוכה לשפת המכתש שרידי גופתו של חייל בריטי. הגופה זוהתה לפי חפצים שנמצאו בצדה כגופתו של טוראי **ג'ורג' נג'נט** (George Nugent), בן 28, שהוכרז כנעדר בקרב מאז ה-1 ביולי 1916. הוא הובא לקבורה בטקס צבאי בבית קברות צבאי בריטי סמוך למכתש ב-1 ביולי 2000. על מצבתו נחרתו המילים "אבד, נמצא, אך מעולם לא נשכח." צלב עץ ועליו לוחית זיכרון מסמן מאז בצד המכתש את המקום בו נתגלתה גופתו.

## ראו גם
*פלוגות המנהרות הבריטיות במלחמת העולם הראשונה

## קישורים חיצוניים

* 
* סרטון וידאו על המכתש באתר YouTube
* ג'ורג' נג'נט באתר ועדת חבר העמים לקברי מלחמה

קטגוריה:החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:צרפת: אנדרטאות למלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:צרפת: אתרי הנצחה
קטגוריה:מוקשים
קטגוריה:לוחמת מנהרות
קטגוריה:פיקרדי
קטגוריה:בריטניה במלחמת העולם הראשונה: אנדרטאות
קטגוריה:1916 בצרפת
אבי שומר

**אבי שומר** (נולד ב-21 בפברואר 1956) הוא המנכ"ל ואחד הבעלים של רשת "צומת ספרים".

## ביוגרפיה
שומר נולד בירושלים, גדל בשכונת בית וגן ולמד בתיכון בויאר. לאחר שירותו הצבאי למד שנתיים באוניברסיטה העברית בירושלים (יחסים בינלאומיים ומדע המדינה).

ב-1981, בגיל 25, פתח שומר את חנות הספרים הראשונה שלו, "המקור", בשכונת רמות אשכול. בהמשך פתח חנויות נוספות והקים את רשת "יריד הספרים".

בשנת 2002, כשרשת "יריד הספרים" מנתה 17 סניפים, היא התמזגה עם רשת "צומת ספרים", שמנתה 14 סניפים. ומאז שומר הוא מנכ"ל החברה המאוחדת, והפך אותה לרשת ספרים מהגדולות בישראל, עם כ-90 סניפים. הרשת בניהולו בלטה במבצעים למכירת ספרים מוזלים, כגון "4 במאה" (ארבעה ספרים במאה ש"ח). מבצעי הוזלה אלה עוררו זעם בקרב חלק מהמו"לים, שנאלצו להוריד את מחירי ספריהם.

על התחרות במתחרה העיקרית, רשת "סטימצקי", אמר שומר:
:"מיתגנו את הרשת, שיפרנו את התדמית, הקמנו חנויות יפות, התחלנו לקיים מפגשים עם סופרים בסניפים, פתחנו חנויות משותפות עם רשת קפה גרג שמעניקות חוויית קנייה ובילוי, התחברנו לפייסבוק והפכנו למובילי שוק. נדרשו להם 5 שנים להבין ולהגיב, וזה הפך אותם ממובילי שוק לנגררים. הרשת לא התאימה את עצמה למתרחש בשוק ואני מניח שזה בא לידי ביטוי בכל הפרמטרים העסקיים שלה".

שומר מעורב בפעילות פילנתרופית ויושב בחבר הנאמנים של עמותת חיים - למען ילדים חולי סרטן בישראל.

שומר נבחר על ידי איגוד המפרסמים בישראל לאיש השיווק של חודש ינואר 2008.

שומר נשוי ואב לשניים.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון בויאר
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:עובדי צומת ספרים
קטגוריה:בית וגן: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1956
Fstab

**fstab** (קיצור של **File Systems Table** - טבלת מערכות קבצים) הוא קובץ הגדרות הקיים בדרך כלל במערכות הפעלה דמויות יוניקס, בסולאריס (שם הוא נקרא **vfstab**), וכן בלינוקס כחלק מחבילת util-linux המגיעה עם מערכת מרב המערכות. הקובץ אחראי על פעולות שונות הנוגעות בין היתר לעיגון ההתקנים והגדרת הרשאות עליהם. הקובץ ממוקם בנתיב /etc/fstab.

## תוכן הקובץ
בקובץ קיימות הגדרות המכילות רשימת התקנים במחשב (כגון דיסק קשיח, התקן אחסון נייד, כונן תקליטורים, וכדומה), וכן את חלוקת המחיצות בהן, מערכות הקבצים שעליהן, אופן עיגון המחיצות (אוטומטי או ידני), מקום עיגונן על פני מערכת הקבצים ופרטים נוספים.  להגדרות אלו משמעות בהקשר לפקודה mount, האחראית על עיגון מערכות קבצים.

## מבנה הקובץ
הקובץ הוא קובץ טקסט פשוט, אשר כל שורה בו מציינת התקן שונה, ומכילה חמישה ערכים משתנים אודות ההתקן.
#שם ההתקן או מזהה ייחודי אחר שלו כגון UUID.
#נקודת העגינה - המקום בו יעוגן ההתקן אל מערכת הקבצים.
#סוג מערכת הקבצים, או אלגוריתם אשר תפקידו לפרש את מערכת הקבצים.
#אפשרויות שונות, כולל האם יתבצע עיגון של מערכת הקבצים בעת אתחול מערכת ההפעלה.
#הגדרות מנגנון המטפל בלוח הזמנים של המחיצה.
#הגדרות הנוגעות לפעולת fsck, הסורקת את מערכת הקבצים מתקלות.

## ראו גם
*תקן היררכיית מערכת הקבצים
*df (פקודה)

קטגוריה:יוניקס
מעגל אפולוניוס

שמאל|ממוזער|250px|הגדרת המעגל לפי אפולוניוס. לכל נקודה P היחס d<sub>1</sub>/d<sub>2</sub> קבוע.
**מעגל אפולוניוס** של זוג נקודות הוא המקום הגאומטרי של כל הנקודות שהיחס בין מרחקיהן אל הנקודות הנתונות הוא קבוע.

המעגל קרוי על שמו של אפולוניוס מפרגה, גאומטריקן מיוון העתיקה.

## הגדרה
נתונות שתי נקודות A, B. מעגל אפולוניוס הוא המקום הגאומטרי של כל הנקודות P המקיימות AP/BP=k כאשר k קבוע חיובי השונה מ-1 (עבור k=1 מתקבל האנך האמצעי לקטע AB).

## שקילות למעגל
נוכיח שבמקרה ש-k שונה מ-1, מעגל אפולוניוס הוא מעגל:

תהיינה C,D הנקודות המקיימות את התנאי ונמצאות על הישר AB, כמודגם באיור (כאן נכנסת הדרישה ש-k שונה מ-1. במקרה k=1 יש רק נקודה אחת כזו על הישר, מרכז הקטע AB). תהי P נקודה נוספת על מעגל אפולוניוס. לפי הנתון AP/BP=AC/BC=AD/BD. לכן ממשפט חוצה הזווית ההפוך למשולש \triangle APB נובע ש-PC חוצה את הזווית הפנימית ב-P ו-PD חוצה את הזווית החיצונית ב-P. מכיוון שסכום הזווית הפנימית והחיצונית הוא 180 מעלות, הזווית \angle CPD היא זווית ישרה. כלומר \triangle CPD הוא משולש ישר-זווית החסום במעגל שהקוטר שלו הוא CD. לכן כל P על מעגל אפולוניוס נמצאת על המעגל הנ"ל. באותו אופן ניתן להראות שכל נקודה על המעגל שקוטרו CD נמצאת על מעגל אפולוניוס.

## תכונות
* מרכז המעגל נמצא על הישר AB.
* כל מעגל שעובר דרך הנקודות A ו-B מאונך למעגל אפולוניוס (כלומר, המשיקים שיוצאים מנקודות החיתוך שלהם מאונכים זה לזה).
* אם מבצעים אינוורסיה יחסית למעגל אפולוניוס, A עובר ל-B ולהפך.
* לכל נקודה K הנמצאת על המעגל, אם הישר AK חותך את המעגל בנקודה M והישר BK חותך אותו בנקודה L, אזי M ו-L סימטריות ביחס לישר AB (כלומר הוא האנך האמצעי שלהן).

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מעגל
קטגוריה:הוכחות
יעקב שפרינגר

**יעקב שְפְּרינגֶר** (ד' בסיוון ה'תרפ"א, 10 ביוני 1921 – כ"ז באלול ה'תשל"ב, 6 בספטמבר 1972) היה מאמן נבחרת ישראל בהרמת משקולות, שופט וחבר משלחת ישראל באולימפיאדת מינכן (1972), מקורבנות טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן.

## ביוגרפיה
יעקב שפרינגר נולד בעיר קאליש שבפולין. למד באקדמיה לחינוך גופני בוורשה, הוסמך כמורה לחינוך גופני והיה גם מתאגרף מצטיין. בפולין זכה להסמכה כשופט בינלאומי בהרמת משקולות והודות לכישוריו ולהצטיינותו, מונה כאחראי על מדור האתלטיקה הכבדה (אגרוף, היאבקות והרמת משקולות) במיניסטריון לספורט בפולין. הוא אף ייצג את פולין בשתי אולימפיאדות: בשנת 1952 ובשנת 1956.

בשנת 1957 עלה לישראל והתגורר בבת ים, שם לימד חינוך גופני בבית ספר תיכון רמות והיה מורה לספורט בבית הספר היסודי ראשונים. במקביל, שימש כרכז ספורט במועדון קהילתי ביפו ועשה עבודה חינוכית חשובה עם נוער במצוקה.

שפרינגר ייסד בארץ את ענף הרמת המשקולות, על ידי כך שארגן קורסים להכשרת שופטים בינלאומיים במקצוע וייסד ליגה. כמו כן, שימש כמאמן נבחרת ישראל בהרמת משקולות במשך 15 שנים. במהלך השנים בהן היה פעיל, חולל מהפכה של ממש בענף הרמת המשקולות. הוא ייצג את ישראל כשופט בינלאומי וכמאמן נבחרת ישראל. בזכות פועלו, קם דור שלם של ספורטאים, מאמנים ושופטים בישראל. שניים מהם, זאב פרידמן ויוסף רומנו, נרצחו יחד עמו באולימפיאדת מינכן.

המשחקים האולימפיים במינכן העניקו לשפרינגר את העיגול החמישי, כשופט בינלאומי באולימפיאדה החמישית שלו. ימים ספורים לפני הרצח שימש כשופט בתחרות בה נקבעו שני שיאי עולם.

## נסיבות מותו

אור לבוקר יום שלישי 5 בספטמבר 1972 פרצו מספר מחבלים לכפר האולימפי במינכן ונכנסו לבניין בו התגוררו חברי המשלחת הישראלית לאולימפיאדה. המחבלים התפרצו לאחד החדרים בו שהו שישה ישראלים, ביניהם שפרינגר, ודרשו מהם להובילם לחדרים נוספים בהם ישנו באותה עת ספורטאים. הנחטפים הצביעו על חדר בו שהו שישה ישראלים נוספים ונכנסנו פנימה. בעודם יורדים במדרגות ניסו שניים מהישראלים להימלט. האחד, משה ויינברג, נורה ונהרג והשני הצליח להימלט לחופשי.

בין המחבלים, שהחזיקו 10 בני ערובה, לבין הרשויות הגרמניות נפתח משא ומתן מתיש, שנמשך יום שלם. במהלכו ירו המחבלים בחטוף נוסף, מרים המשקולות יוסף רומנו.

אחרי משא ומתן ארוך ומתיש הוסכם בין המחבלים לכוחות הביטחון הגרמנים שבני הערובה, יחד עם המחבלים, יועברו במסוקים לנמל התעופה הצבאי של מינכן ומשם ימריאו בקהיר. כל בני הערובה הועלו על שני מסוקים, שנחתו בנמל התעופה הצבאי, שם נעשה ניסיון חילוץ כושל על ידי כוחות משטרת בוואריה. במהלך הקרב רצחו המחבלים את כל תשעה בני הערובה.

יעקב שפרינגר היה בן 51 במותו והותיר אחריו אישה ושני ילדים. הוא הובא למנוחות בבית העלמין הדרום בחולון.

## קישורים חיצוניים
* 
* דף לזכרו, באתר הוועד האולימפי בישראל
* דף לזכר הניספים, באתר מכון וינגייט
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:מרימי משקולות ישראלים
קטגוריה:חללי אולימפיאדת מינכן
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1921
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1972
Trem das Onze

"**Trem das Onze**" (מפורטוגזית: "**הרכבת של 11**") הוא שיר סמבה שנכתב והולחן בידי אדונירן ברבוזה בשנת 1964. זהו אחד משירי הסמבה המפורסמים ביותר והוא דוגמה טובה לסמבה של סאו פאולו.

השיר מספר על נער המסביר לאהובתו מדוע אינו יכול להישאר איתה. הוא חייב להספיק לחזור לביתו ברכבת של שעה 11, כיוון שהוא גר בפרברים וזו הרכבת האחרונה באותו יום. הוא בן יחיד ואינו יכול להשאיר את אמו לבד. לשיר ביצועים רבים, ביניהם של Demônios da Garoa (הביצוע המקורי משנת 1964) ושל גל קוסטה (1973).

עיבוד עברי ראשון לשיר נעשה ב-1981 על ידי "הפרברים", לאלבומם "הפרברים טרופיקל". השיר נקרא "רכבת הלילה" ותורגם על ידי יעקב שבתאי בהפקתו המוזיקלית של מתי כספי. גרסה מאוחרת יותר, מ-1987 היא של מתי כספי באלבומו "ארץ טרופית משגעת", יחד עם הזמרת הברזילאית סילביניה אסקפה. המילים לגרסה זו, שנקראה "אפילו דקה", תורגמו על ידי אהוד מנור. 

קיים גם ביצוע של הזמרת נתנאלה משנת 1974.

השיר בביצועה של גל קוסטה היה האות המוזיקלי לסיום תוכנית הצהריים של אלי ישראלי, "בסגנון ישראלי", בגלי צה"ל בשנות ה-80. מיד עם סיום שיר זה, החלה התוכנית הפופולרית ביותר של התחנה, "מה יש", וכך נחשף השיר גם למאזינים הרבים שהמתינו לתוכנית הבאה.

## קישורים חיצוניים

* הגרסה העברית "אפילו דקה"  מתי כספי וסילבינה מתוך "ארץ טרופית משגעת", 1987 (תרגום: אהוד מנור), באתר יוטיוב

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי מתי כספי
קטגוריה:שירים בפורטוגזית
קטגוריה:שירים שתורגמו מפורטוגזית לעברית
קטגוריה:שירים על רכבות
קטגוריה:שירי סמבה
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי יעקב שבתאי
קטגוריה:שירי הפרברים
יוסף גוטפרוינד

250px|ממוזער|שמאל
**יוסף (קורט) גוטפרוינד** (כ"א בחשוון תרצ"ב, 1 בנובמבר 1931 – כ"ז באלול תשל"ב, 6 בספטמבר 1972) היה מאמן היאבקות ושופט וחבר משלחת ישראל באולימפיאדת מינכן (1972), מקורבנות טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן.

גוטפרוינד נולד בטרנסילבניה, רומניה, ומנעוריו היה פעיל בספורט ההיאבקות. לאחר לימודיו התיכוניים למד רפואה וטרינרית.

בגיל 17 הוא עלה לארץ עם משפחתו, התגורר בירושלים ולפרנסתו עסק במסחר של מוצרי חשמל לאזור יהודה ושומרון. הוא הצטרף לאגודת ההיאבקות של הפועל ירושלים והצטיינותו בענף הובילה אותו גם לתחום השיפוט והוא אף שימש שופט באולימפיאדת טוקיו 1964 ובאליפויות העולם בהודו ובבולגריה. הוועדה המארגנת של האולימפיאדה העשרים במינכן הזמינה אותו לשמש כשופט במשחקים.

ב-5 בספטמבר 1972 פרצו מחבלים לבניין בו התגוררו חברי המשלחת הישראלית לאולימפיאדת מינכן, וחטפו אחד עשר ספורטאים ישראלים. הם הרגו שניים מהם במהלך החטיפה -ותשעה נוספים נרצחו במהלך ניסיון חילוץ כושל של כוחות משטרת בוואריה. בתחילת האירוע גוטפרוינד נשען בגופו על הדלת וצעק: "חבר'ה, תברחו!" וכך ניצל חבר המשלחת טוביה סוקולסקי (שנפטר בשנת 2017) ששבר את החלון וברח אל מחוץ למבנה והעיד על המקרה מספר פעמים.

הובא למנוחות בבית העלמין "הר המנוחות" בירושלים.

יוסף גוטפרוינד היה בן 40 במותו. הותיר אחריו אישה ושתי בנות. נכדתו היא אשת התקשורת לירון שמם, ממגישות תוכנית הבוקר "הבוקר של קשת".

בשנת 2024 נחנך רחוב על שמו של יוסף גוטפרוינד בשכונת בית הכרם בה התגורר בירושלים.

## קישורים חיצוניים
* 
* דף לזכרו באתר הוועד האולימפי בישראל
* דף לזכר הנספים באתר מכון וינגייט
* לירון שמם על סבא יוסף גוטפרוינד

## הערות שוליים

קטגוריה:חללי אולימפיאדת מינכן
קטגוריה:מתאבקים ישראלים
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:מאמני ספורט ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי רומניה
קטגוריה:בית הכרם: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1931
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1972
משפחת מידלטון

[שמאל|ממוזער|200px|[שלט אצולה|שלט האצולה למשפחת מידלטון]]
**משפחת מידלטון** היא משפחת אצולה בריטית הידועה בעיקר עקב נישואי בת המשפחה קתרין, נסיכת ויילס לויליאם, נסיך ויילס, הם צאצאי אליזבת קנוליס (1549–1605) שהייתה בת דודה מדרגה שנייה של אליזבת הראשונה מלכת אנגליה.

עושרם של בני מידלטון אשר נבע מחברה לאספקת ציוד לאירועים, פורסם בכלי התקשורת עקב השתתפותם בחתונת בתם המלכותית.

## היסטורית בית מידלטון

בני משפחתה של קתרין, נסיכת ויילס הם: אביה מייקל מידלטון, אמה קרול מידלטון (נולדה בשם קרול גולדסמית'ס), אחיה ג'יימס מידלטון, ואחותה פיפה מידלטון.

### מקור השם

מקור שמם של בני מידלטון הוא ממקורות שונים בסקוטלנד ואנגליה, זמן התאריך המוקדם לשמם מגיע עוד משנת 1166. שושלתו של מייקל מידלטון מגיעה מלידס, לדורות של עורכי דין מחלק זה של אנגליה.

### בני משפחה היסטוריים ידועים

אבותיהם של בני משפחת מידלטון כוללים את סר תומאס לייטון (חי בשנים 1530–1610), שהיה מושל גרנזי בשנים 1570–1609,
ואשתו אליזבת קנוליס (1549–1605) שהייתה בת דודה של אליזבת הראשונה מלכת אנגליה.

אחד מצאצאי המשפחה בתקופה מאוחרת יותר הוא הכומר "תומאס דייוויס" (Thomas Davis 1766 - 1844) שהיה מחבר המזמורים של הכנסייה האנגליקנית; נכדתו, אוליביה כריסטיאנה לופטון, הייתה אחת הסבתות של מייקל מידלטון, אביה של קתרין.

### שיוך גנאלוגי

הגנאלוג הידוע ויליאם אדמס רייטווייזנר (William Addams Reitwiesner) גילה כי שושלת בית מידלטון מקושרת ללורד "סר תומאס פיירפאקס גילינג" (1475–1520) אשר היה אחד מאבותיה הקדומים של דיאנה הנסיכה מוויילס, דבר אשר עושה את קתרין, נסיכת ויילס וויליאם, נסיך ויילס בני דודים מדרגה חמש עשרה.

בת משפחה נוספת מצד סבתו של מייקל מידלטון היא אוליביה לופטון, בתם של פרנסס והרייט לופטון צאצאי אדוארד השלישי, מלך אנגליה. קרול מידלטון, אמה של קתרין, נסיכת ויילס, היא בת למשפחת גולדסמית, משפחה ממעמד הפועלים, אשר בניה עבדו במשך כמה דורות ככורים במכרות של סנדרלנד במחוז דורהאם.

## קישורים חיצוניים

* 

מידלטון
קטגוריה:קתרין, נסיכת ויילס
*
בין העתים

**בין העתים** הייתה רשת חברתית מקוונת של יד ושם ללימוד השואה ולהוראתה. באמצעות הרשת ניתנה למורים האפשרות לבטא את עצמם ולשתף את חברי הרשת בסיפורים האישיים שלהם מהבית ומההתמודדות שלהם עם הנושא בכיתה. הרשת הציעה פלטפורמה לשיתוף תמונות, קבצים, קישורים, מערכי שיעור וחומרי לימוד שפותחו על ידי המשתמש.

כמו בכל רשת חברתית, האתר הציע אפשרויות נרחבות של עריכת פרופיל, הוספת תגובות, עדכון "סטטוס", קשרי חברות וירטואליים והתארגנות בקבוצות עניין. כמו כן, מוסד יד ושם עודד את החברים ברשת לכתוב בלוגים – אישיים ומקצועיים כאחד, החל מ"כיצד אני מתמודד עם הנושא בכיתה" ועד סיפורי התמודדות אישיים מהבית כדור שני או שלישי לניצולי שואה.

מלבד היותה של "בין העתים" רשת חברתית, צוות אנשי החינוך של מגמת התקשוב של יד ושם העלה מדי שבוע כתבות שעוררו חשיבה ועודדו-שיח בין המשתתפים, סרטים מתוך ערוץ היוטיוב של יד ושם ומערכי שיעור שפיתחו אנשי תוכן בעלי רקע וניסיון רב.

עד סגירתה של הרשת באמצע העשור השני של המאה ה-21 (ב-2013 בערך) היו מחוברים לה אנשי חינוך, דור שני ושלישי לניצולי שואה ומתעניינים בנושא. 

## קישורים חיצוניים
* דף השער של בין העתים, באתר יד ושם בארכיון האינטרנט

קטגוריה:אתרי אינטרנט ישראליים
קטגוריה:יד ושם
ישראל חבס

שמאל|ממוזער|250px|ישראל חבס קודם עלייתו לארץ ישראל
**ישראל חבס** (שבט ה'תרכ"ח, 1868, אליטא, האימפריה הרוסית (כיום ליטא) - ח' באב ה'ת"ש, 12 באוגוסט 1940, תל אביב) היה פעיל ציבור, מעסקני הציונות הדתית בסוף המאה התשע עשרה ותחילת המאה העשרים בארץ ישראל.

## ביוגרפיה
חבס נולד באליטא שבליטא (אז בתחום המושב היהודי של האימפריה הרוסית), בנו של הרב שמחה זיסל, ממשפחת "היסו"ד" ("יהודה ספרא ודיינא"), סוחר וחובב ציון ומעסקני היישוב הישן בירושלים וממנהלי מושב זקנים; ובתיה ממשפחת הרב חיים מוולוז'ין.

למד בחדרים ובישיבות איישישוק, וולוז'ין וסלבודקה, והושפע עמוקות מהרב נתן צבי פינקל ("הסבא מסלבודקה") והרב יצחק בלאזר. הוסמך לרבנות.

נישא לנחמה דבורה בת נחמן שלזינגר, ממשפחת הגר"א. באותה עת החל חבס לעסוק במסחר עורות. במקביל עסק חבס בפעילות ציונית נרחבת, רכש אדמות בארץ ישראל, והקים חברה להפצת השפה העברית. עם הקמת תנועת "המזרחי", בשנת ה'תרס"ב, עמד בקשר עם הרב יצחק יעקב ריינס.

בשנת תרס"ז עלתה ארצה משפחת חבס, ובשנת תרע"א פתח בית מסחר בעורות, בשם "י. חבס ובניו". 
[250px|ממוזער|שמאל|קברו של ישראל חבס (משמאל) לצד קבר בנו יעקב (מימין) ב[בית הקברות טרומפלדור]]
נפטר בתל אביב בשנת ת"ש.

## פעילות ציבורית
חבס היה מעסקני "המזרחי", חבר ועד קהילת יהודי יפו ותל אביב במשך 25 שנה, מהן 13 שנה כיהן כסגן יושב ראש הוועד וממלא מקומו. כאחד משלושת חברי ועדה שנתמנתה מטעם ועד הקהלה לבחור ברב ראשי ראשון אחרי מלחמת העולם הראשונה, בחר ברב שלמה אהרונסון. סידר שיעורים והרצאות לנוער בעברית מטעם ועד בית-הכנסת הגדול ובמשך תקופה ארוכה היה מרצה בעצמו בכל שבת בבית-הכנסת הגדול בעניינים תורניים.

השתתף ביסוד ישיבת היכל התלמוד ומוסדות-תורה אחרים בתל אביב ובפעולה להחזקתם. היה מעורכי קובץ "התרבות הישראלית" יחד עם הסופר אז"ר, בשנת תרע"ג.

השתתף בגאולת חלק גדול של הקרקע לבנין המושבה בני ברק וברכישת האדמה לצורכי בית הקברות נחלת יצחק, שהייתה רשומה בתחילה על שמו.

## עיתון היסוד
החל משנת תרצ"א ערך והוציא את השבועון החרדי הבלתי-מפלגתי "היסוד", העיתון הציג קו המקפיד על מסורת ישראל, מתוך מגמה לאומית ברורה. העיתון היה "בלתי מפלגתי", והעורך נקט בדרך עצמאית בלי להימשך אחרי מוסכמות שלא נראו לו. מאמרים רבים של הרב קוק ראו אור לראשונה ב"היסוד".

## ילדיו
* חמדה, אשת שמואל פלנט.
* בת שבע, אשת דב לונץ. 
* יעקב, היה שותף בעסק המשפחתי (נפטר ב-1944 ונקבר לצידו). 
* ברכה - סופרת, חברת מערכת "דבר".
* הרצל. היה שותף בעסק המשפחתי, ולימים הקים את חברת "הרצל חבס בע"מ" לסחר בעורות. בניו הם יזמי הנדל"ן ברוך ואברהם חבס.
* נחמן. היה שותף בעסק המשפחתי, ולימים הקים את חברת "נעלי ירושלים". 
* שרה, אשת זאב יוסיפון (יוסקוביץ').

## לקריאה נוספת
* הרב צבי יהודה הכהן קוק, הקנאי הטהור: לזכרו של ר' ישראל חבס ז"ל, הצופה, 20 באוגוסט 1940, עמ' 3
*ברכה חבס (הכהן), **סיפור בית אבי: קטעי זכרונות על ישראל חבס ומשפחתו**, 1969.
* הרב יוסף ברמסון, ר' ישראל חבס, "מגד ירחים" (עלון חודשי להנחלת משנת הראי"ה ומורשתו בהוצאת בית הרב), גיליון 130, מנחם אב תש"ע, עמ' 4 

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונאים כותבי עברית
קטגוריה:ציונות דתית: אישים
קטגוריה:אנשי העלייה השנייה
קטגוריה:בוגרי ישיבת כנסת ישראל (סלבודקה)
קטגוריה:בוגרי ישיבת וולוז'ין
קטגוריה:יהודים ליטאים
קטגוריה:גואלי אדמות בארץ ישראל
קטגוריה:משפחת חבס
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות טרומפלדור
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1868
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1940
בועת הנדל"ן ביפן

**בועת הנדל"ן ביפן** (ביפנית: バブル景気, מילולית: כלכלת בועה) הייתה בועה כלכלית ביפן, שהתקיימה מ-1986 עד 1991, במהלכה הרקיעו מחירי המקרקעין והמניות. התפוצצותה של הבועה נמשכה מעל עשור, ולאחר שמחירי המניות הגיעו לשיא שלילי ב-2003, הם המשיכו לצנוח במהלך המשבר הכלכלי העולמי של 2008. הכלכלן פול קרוגמן טען שבמהלך שנות העשור האבוד, כפי שמכונות שנות המיתון, נפלה יפן למלכודת הנזילות.

## היסטוריה
בעשורים שלאחר מלחמת העולם השנייה, אימצה ממשלת יפן מדיניות כלכלית קפדנית, שעודדה את התושבים לחסוך כסף. כשלבנקים היה כסף רב כתוצאה מכך, הם נתנו הלוואות ואשראי בקלות, ועם היווצרות עודפי מסחר, התחזק הין לעומת מטבעות זרים. זה אפשר לחברות יפניות להשקיע כסף רב יותר, וכתוצאה מכך ירדו מחירי המוצרים היפניים, דבר שהגביר את העודף המסחרי. במקביל, עליית ערכו של הין גרם לעליית ערכם של נכסים כלכליים.

כסף רב הפנוי להשקעות, בשילוב עם חוסר פיקוח כלכלי, ביטחון יתר ואופוריה בכל הנוגע לעתיד הכלכלי הביא להעצמת הספקולציות, בעיקר בבורסה לניירות ערך בטוקיו ובשוק הנדל"ן. מדד ניקיי 225 הגיע לשיאו ב-29 בדצמבר 1989, ועמד על 38,957.44, לפני שנסגר ב-38,915.87 באותו יום.

מחירי הנדל"ן הגיעו לשיאם ב-1989, כשמטר רבוע אחד בשכונת גינזה שבטוקיו נמכר ב-30 מיליון ין (215,000 דולר), ושווי שטחי הנדל"ן של טוקיו כולה היו שווים יותר מפי שניים סך שטחי הנדל"ן בארצות הברית כולה. לעומת זאת, בשנת 2004 צנחו מחירי הנכסים ברובע העסקים של טוקיו לכדי אחוז אחד ממחירם בשיא, אם כי עדיין דורגו כאחד האזורים היקרים בעולם. המחירים שבו לעלות ב-2007, אז שבו וצנחו בעקבות המשבר הכלכלי של 2008.

בעקבות המשבר הכלכלי, החלו משקיעים לעזוב את יפן, ותחת זו השקיעו במקומות אחרים, דבר שגרם לאובדן הבכורה של התעשייה היפנית בתחומים מסוימים, וליצירת מתחרים במדינות אחרות. בתגובה הוריד הבנק המרכזי של יפן את הריביות לאפס אחוז, אך הצעד לא הצליח למנוע את הדפלציה.

האשראי הבנקאי שניתן בקלות, וסייע להתנפחות הבועה המשיך להוות בעיה, ובשנים הראשונות של השבר המשיכו הבנקים לתת הלוואות מסוכנות. הבנקים עמדו לקרוס ושרדו הודות לסיוע ממשלתי, צעד שהביא ליצירת "חברות זומביות", כלומר חברות שאינן מסוגלות להתקיים בזכות עצמן ונשענות על סיוע חיצוני.

## ראו גם
*כלכלת יפן
*בועת נדל"ן

## לקריאה נוספת

* Krugman, Paul R. **[https://web.archive.org/web/20120112125852/http://www.econ.ku.dk/okocg/VM/Artikler-VM/Krugman_1998_BrookingsEA.pdf It's Baaack: Japan's Slump and the Return of the Liquidity Trap]**. Brookings Papers on Economic Activity, Vol. 1998, No.2(1998)
* Wegner, Michael. *Tokyo's land market and its impact on housing and urban life*, in Philip Shapira, Ian Masser and David Edingtion (eds.) **Planning For Cities And Regions In Japan**. Liverpool University Press, 1994. .


## קישורים חיצוניים
*שיגנורי שירצוקה, Asset Price Bubble in Japan in the 1980s: Lessons for Financial and Macroeconomic Stability , אתר בנק יפן.

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:יפן: כלכלה
קטגוריה:בועות כלכליות
ג'ונתן קייט

**ג'ונתן קייט** (באנגלית: **Jonathan Kite**; נולד ב-2 בספטמבר 1979) הוא שחקן וקומיקאי יהודי-אמריקאי. קייט ידוע בעיקר בזכות גילום דמותו של אולג בסדרת הטלוויזיה "מרוששות".

## ביוגרפיה
קייט נולד וגדל בעיר סקוקי שבאילינוי, לדייוויד ולין קייט, שניהם ממוצא יהודי. בזמן הלימודים שלו בקולג' הוא עבד כטבח במסעדה. הוא למד וקיבל תואר ראשון בתיאטרון מאוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין. בו זמנית, הוא למד בבית ספר למשחק בשם "Second City" והשתתף בקבוצות אימפרוביזציה שונות. בשנת 2003 הוא עבר ללוס אנג'לס כדי לפתח את קריירת המשחק שלו.

### קריירה
הפרויקט הגדול הראשון שלו היה עם ג'רי סיינפלד בפרומו לסרט "כוורת בסרט". קייט אמנם הופיע בפרסומות ארציות, סרטים קצרים וסרטים עצמאיים עוד לפני כן לסרט אך הפרומו הזניק את הקריירה שלו בכך שהכניס אותו לעולם התיאטרון וסייע לו להיבחר למספר סרטים חשובים בקריירה שלו. בשנת 2006 הוא הופיע (ללא קרדיט) בסרט "שודדי הקאריביים: תיבה של איש מת" בתפקיד שודד ים על סיפונה של "הפנינה השחורה".

בספטמבר 2011 הוא החל לשחק בקומדיית המצבים של CBS, "מרוששות" את אולג גולאצ'בסקי, טבח אוקראיני בדיינר.

בשנת 2021 החל לשחק בסיטקום "אבא, תרגיע!" שיצר ג'יימי פוקס לרשת נטפליקס ואף מככב בו בתפקיד הראשי.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

* ריאיון עם ג'ונתן קייט 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:שחקני תיאטרון יהודים אמריקאים
קטגוריה:קומיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין
קטגוריה:חקיינים אמריקאים
קטגוריה:חקיינים יהודים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1979
תא צמח

**תא ה[[צומח|צמח]]** הוא תא איקריוטי בעל כמה מאפיינים שונים לעומת תאים של אורגניזמים איקריוטיים אחרים.
שמאל|ממוזער|400px|מבנה תא הצמח
בנוסף לאברוני תאים אחרים תא צמח מכיל גם:
* **[[חלולית]]** (וקואולה) מרכזית גדולה – אברון מלא מים המוקף בקרום הנקרא טונופלסט. תפקידו לשמור על לחץ טורגור בתא, לשלוט על תנועת מולקולות בין הציטוזול למוהל (sap), לאגור חומרים מועילים ולפרק חלבונים ואברונים מיותרים.
* **[[דופן התא|דופן תא]]** המורכבת מצלולוז והמיצלולוז, פקטין, ובמקרים רבים גם ליגנין – מופרשת על ידי הפרוטופלאסט על צידו החיצוני של קרום התא. דופן התא בצמחים שונה מדופן התא בפטריות אשר בנויה מכיטין, ומדופן התא בחיידקים אשר בנויה מפפטידוגליקן.
* **[[פלסטידה|פלסטידות]]**, כאשר הבולטים שבהן הם הכלורופלסטים אשר מכילים כלורופיל – פיגמנט ירוק המשמש לספיגה של אור השמש ולהמרתו לאנרגיה כימית עבור הצמח בתהליך הנקרא פוטוסינתזה. סוגים אחרים של פלסטידות כוללים את האמילופלסטים המתמחים באגירת עמילן, אליאופלסטים המתמחים באגירת שומן, וכרומופלסטים המתמחים בסינתזה ואגירה של פיגמנטים. כמו במיטוכונדריון הכולל גנום המקודד 37 גנים, גם הפלסטידות מכילות גנומים משלהן המקודדים לכ-100–120 גנים ייחודיים. משערים כי הפלסטידות התפתחו בתהליך אנדוסימביוזה בו תאים פרוקריוטיים החלו לחיות בתוך תאים איקריוטיים שהיו האבות הקדומים של צמחי עובר ואצות.

## ראו גם
* פיטופריטין

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:תא
קטגוריה:פיזיולוגיה של הצמח
מעורבות ציבורית

בכלכלה המונח **מעורבות ציבורית** (באנגלית: **Economic interventionism** בגרמנית **Staatsinterventionismus** כלומר התערבות המדינה) מתייחס לפעולות שננקטות על ידי ממשלה או מוסד בינלאומי בכלכלת שוק או בכלכלה מעורבת שמטרתם להסדיר את המגזר הפרטי, למטרות פוליטיות והן למטרות כלכליות כגון קידום הצמיחה הכלכלית, הגדלת התעסוקה, העלאת השכר, העלאת או הקטנת המחירים, קידום השוויון, ניהול אמצעי התשלום ושיעורי הריבית, הגדלת הרווחים, או כתגובה לכשל שוק. 

## צורות התערבות
ההתערבות יכולה ללבוש צורות רבות: 
* בניין תשתית ציבורית עליה לממשלה מונופול, כגון כבישים.
* הצלת עסקים כושלים באמצעות מענק כספי, השמטת חובות ולעיתים אף הלאמת חברות פושטות רגל.
* סובסידיות ישיר של ענפי ייצור או ספקי שירותים שאינם ריווחיים.
* רכישה ממשלתית של עודפי סחורות מסוימות ומכירתם בשלבים מאוחרים יותר כדי להעלות את המחיר ובכך לשמור על רמת מחירים קבועה.
* חסימת הכניסה לשוק באמצעות רישוי תחת קריטריונים מסוימים בלבד כדי להגן על עסקים קטנים מארגונים גדולים וחזקים בהרבה.
* העברת כספים לשווקים באמצעות תמיכה כספית (כגון דמי אבטלה).
* השימוש במערכת שמטרתה לא רק לגיוס כספים עבור תקציב המדינה אלא גם כדי לשלוט על שוק בידול כגון שיעורי המס במגזרים שונים של הכלכלה או הקלה להשקעות.
* רגולציית הגבלים עסקיים. 
* קביעת מכסות ייצור וניהול מערך השיווק כגון באמצעות מועצת החלב, מועצת הדבש או מועצת הצמחים.
* בעלות מלאה או חלקית על מפעלים ובנקים.
* מכסי מגן.

## מקרים בולטים של מעורבות ציבורית
דוגמאות בולטות של מעורבות ציבורית בהיסטוריה: 
* מדיניות הניו דיל של ארצות הברית במהלך השפל הגדול בשנות ה-30 של המאה ה-20.
* המדיניות של גרמניה הנאצית בשנות ה-30 של המאה ה-20.
* תוכנית מרשל, שהנהיגה ארצות הברית לשיקום אירופה לאחר מלחמת העולם השנייה.
* כלכלת האיחוד האירופי

## מעורבות ציבורית בישראל

הממשלה מעורבת בפיתוח בתעשייה והיא תומכת בה בדרכים שונות.

## ראו גם
* רגולציה
* פרוטקציוניזם
* דוקטרינת מונרו

קטגוריה:כלכלה פוליטית