מליצתי

"**מליצתי**" הוא שיר עברי מאת המשורר היהודי־ספרדי שלמה אבן גבירול. השיר משתייך למסורת השירה המליצית של שירת ספרד, ומתאפיין בלשון עשירה, דימויים מורכבים ושימוש בולט באמצעים רטוריים.

נוסח השיר השתמר בדיואנים של אבן גבירול  ונדפס בין היתר בספריהם של חיים שירמן  ויהודה רצהבי.  כמו כן השיר מופיע באתר פרויקט בן-יהודה.

השיר זכה גם לעיבוד מוזיקלי מודרני, בין היתר בביצועו של ברי סחרוף.

## תוכן ומשמעות
השיר „מליצתי” מציג התלבטות פנימית של הדובר בין שתי דרכי חיים: דרך של עיסוק במחשבה, בשירה ובהתבוננות, לבין דרך של הנאה מן החיים והשתלבות בחברה. אבן גבירול מציין במפורש כאן, כמו גם בשירו "אני השר", כי הוא בן שש־עשרה, נתון המחדד את המתח שבין גילו הצעיר, לבין עומק עיסוקו בשאלות של חיים ומוות. עובדה זו מדגישה את דמותו של המשורר הצעיר בשירת ספרד, הנדרש להפגין חכמה ובשלות מעבר לגילו. המשורר נע בין מחשבות על קיום האדם, משמעות החיים וסופיותם, לבין קריאה לחיות את החיים במלואם ולא לשקוע בעצב ובדאגה.

הקונפליקט מתבטא גם בדיאלוג פנימי, שבו קול אחד מדגיש את הרצינות, ההתבוננות והעיסוק בשאלות קיומיות, בעוד קול אחר — המיוצג כדמות של „ידיד” — קורא לדובר ליהנות מן הנעורים, להימנע ממחשבות כבדות על המוות ולבחור בחיים של שמחה ופשטות.

כך מציג השיר מתח בין עומק רוחני לבין חיי העולם הזה, ומעלה שאלה רחבה על הדרך הראויה לאדם: האם להקדיש את חייו לעיון ולחיפוש משמעות, או לבחור בחיים של הנאה והשתלבות חברתית. בסיומו של השיר גובר ממד של ייאוש, כאשר המשורר מבטא, כמו ברבים משיריו, את יסורי המחלה, ואת החשש ממותו הקרוב.  תחושה זו מערערת את הקריאה לחיים קלילים, ומעניקה לשאלות הקיומיות תוקף חריף ודחוף יותר. בהקשר זה, דמות המשורר הצעיר מתחדדת: מחד גיסא, גילו הצעיר עומד בניגוד לעיסוקו במוות ובקיום; מאידך גיסא, דווקא מודעות זו מעניקה עומק לשירתו. ניתן לראות במליצה עצמה ביטוי לזהות זו – לשון עשירה ומורכבת המשמשת לא רק כאמצעי סגנוני, אלא גם ככלי לביטוי מצוקה קיומית ולניסיון להעניק לה משמעות.

## סוגה ספרותית
השיר משתייך למסורת השירה המליצית בשירת ספרד. שירה זו מתאפיינת בעושר לשוני, שימוש בדימויים ובמטפורות, ובשאיפה להפגין שליטה גבוהה באמצעים פואטיים.

## אמצעים אומנותיים
השיר משופע באמצעים אומנותיים, בדומה לשיריו האחרים של שלמה אבן גבירול ולשירה העברית בתור הזהב בספרד בכלל.

* תפארת הפתיחה- מגיעה בשיר זה לכדי שלמות: הבית הראשון כתוב בסגנון ברור וקל להבנה, עצמאי מבחינה רעיונית, ולא תלוי בבית אחריו, הדלת והסוגר מהווים תקבולת נרדפת, והבית משמש ככותרת, המרמזת על נושא השיר. הדלת והסוגר תואמים לגמרי במשקל ובחרוז. 

* **לשון מליצית** – השיר כתוב בלשון גבוהה ורבת עושר, הכוללת דימויים ומטפורות מורכבים, המאפיינים את סגנון המליצה של שירת ספרד. הלשון עצמה משמשת אמצעי להפגנת שליטה אמנותית.
* **מבנה הדלת והסוגר** – כל שורה בנויה משתי צלעות (דלת וסוגר), היוצרות לעיתים השלמה רעיונית או ניגוד, ובכך מפתחות את הרעיון בתוך השורה.

* **משקל השיר**- המרובה. 

* **תקבולות וניגודים** – השיר בנוי על מתח בין עמדות שונות (התבוננות מול הנאה, עומק מול פשטות), המועצם באמצעות ניגודים, לעיתים גם בין חלקי המשפט, כמו שמחה ואנחה: "שמחתי באנחתי דחופה", שחוק ובכי: "ואם אראה שחוק יבכה לבבי"
* **דימויים ומטפורות** – שימוש בדימויים מעולם הטבע (כגון פרח או חבצלת) ובמטפורות לתיאור מצבו הנפשי של הדובר, מעניק לשיר עומק רגשי.
* **שיבוצים** **ורמיזות מקראיות** – השיר משלב ביטויים ואסוציאציות מן המקרא. למשל הביטוי "לחיתי שהיא מני קטופה"- "חי" כביטוי לנפש נזכר למעלה מ- 500 פעמים במקרא, אך הלשון "חיתי" מקורית של המשורר. או למשל שאלת הידיד "הלבן עשר וששה ספד ובכות עלי יום האסיפה" מתכתבת כביכול עם "עת לבכות ועת לשחוק, עת ספוד ועת רקוד" (קהלת ג' 4), "כחבצלת שזופה" (ישעיהו ל"ה 1), "ערופה" (דברים ל"ג 2),  "צרי גלעד", (ירמיהו ח', כ"ב, מ"ו)

## לקריאה נוספת
* שלמה אבן גבירול, "ילקוט שירים לאבן גבירול וליהודה הלוי", ערך ופירש יהודה רצהבי, עם עובד, 1974.
* ישראל לוין, **שלמה אבן גבירול: שירים**, אוניברסיטת תל אביב, 2007.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי שלמה אבן גבירול
קטגוריה:שירה עברית
קטגוריה:יהדות ספרד
קטגוריה:יהודים ויהדות בימי הביניים