open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
דוד יוסף בורנשטיין

**דוד יוסף בורנשטיין** (נולד בחמיאלניק, פולין, 25 בדצמבר 1884 או 1885; נספה בשואה) היה, מדקדק, מורה לעברית ומחבר ספרי לימוד.

למד בבית המדרש ללשון העברית בברלין בו הוכשרו מורים צעירים וותיקים ללימוד השפה העברית ברחבי יהודי גרמניה. לאחר השלמת לימודיו לקח חלק חשוב בהנחלת השפה העברית והתרבות העברית בעם היהודי.

חלק חשוב ביצירתו עסק בניתוח יצירותיו של הסופר והמשורר חיים נחמן ביאליק, והוא פרסם בנושא זה מאמרים רבים. עבודתו זו זכתה לשבחים מצדו של ביאליק עצמו, שכתב כי בעבודה של בורשטיין נגלו לו עצמו רבדים שלא היה מודע להן.

בשנת 1936 הוציא לאור בגרמניה חוברת בעברית שהכילה לקט מבואר ומפורש של סיפורי אגדות מלוקטים מן המקורות. החוברת הייתה מיועדת לתלמידים בבתי ספר לעברית, והיא הודפסה על ידי הוצאה ראובן מס בברלין כחלק מסדרה חדשה של פרסומים שנקראה בשם "גליונות".

## ספרים שכתב
* "הספר הראשון של התינוקות", ספר לימוד לעברית, יצא בווינה בשנות העשרה של המאה העשרים. חובר יחד עם עקיבא רוזנבוים.
* "מבוא לשפה העברית של היום הזה", יצא בברלין בשנות העשרים של המאה העשרים.
* "גליונות לתלמידים", ספר לימוד לעברית, יצא בברלין בהוצאת שטינברג את זלס, 1938.

## פרסומים אחרים
* "למקורות שירי ביאליק - על אילת השחר", מסה שפורסמה בעיתון דבר כ' תמוז תרצ"ו, 10 ביולי 1936.
* דברים שכתב על ביאליק הופיעו בכרך התשיעי (תש"ה) של "כנסת - דברי סופרים לזכר ח. נ. ביאליק" בהוצאת מוסד ביאליק.
* כתב ערכים על תלמוד באנציקלופדיה יודאיקה (אשכול).

## לקריאה נוספת
* 
* ברוך קרופניק, אהבה לביאליק, הארץ, 22 בנובמבר 1935
* ישראל זמורה, "כנסת" ספר תשיעי, הארץ, 25 במאי 1945
* ע.ב.ג., לזכרו של דוד יוסף בורנשטיין. דבר, 26 בספטמבר 1947
* גצל קרסל: אלה אזכרה.דבר, 23 בספטמבר 1947
* גצל קרסל: *לכסיקון הספרות העברית בדורות האחרונים*, כרך א (1965), עמ' 193–194.
* אברהם מאיר הברמן, לחקר שירת ביאליק, הארץ, 29 באוגוסט 1952
* **דוד יוסף בורנשטיין**, בתוך: ידיעות גנזים, 81 (ניסן תשל"ג), שנה 10 כרך ה: סופרים עברים שנספו בשואה, עמ' 334–340
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ציריך
קטגוריה:סופרים יהודים פולנים
קטגוריה:סופרים יהודים גרמנים
קטגוריה:אנשי חינוך יהודים פולנים
קטגוריה:אנשי חינוך יהודים גרמנים
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער יהודים
קטגוריה:סופרים ומשוררים שנספו בשואה
קטגוריה:חוקרי שירה
קטגוריה:בלשנים ולשונאים עבריים
קטגוריה:בלשנים ולשונאים יהודים פולנים
קטגוריה:בלשנים ולשונאים יהודים גרמנים
קטגוריה:ילידי 1884
ג'יל פרנט

**ג'יל פרנט** (באנגלית: **Jill Farrant**; נולדה ב-1961) היא פרופסור לביולוגיה מולקולרית ותאית באוניברסיטת קייפטאון (UCT), שבדרום אפריקה, המתמחה בצמחי תחייה - צמחים שחוזרים לחיים לאחר שהם מתייבשים.

## ביוגרפיה
פרנט נולדה בחווה פרטית בדרום אפריקה (כיום נקראת קולמפין). בילדותה הורשתה לחקור את החווה הפרטית, מה שהוביל לאהבתה לטבע.

כבר בגיל 9, החלה פרנט להתעניין בצמחי תחייה. היא שיחקה בנחל כשכל הצמחייה מסביב הייתה יבשה וכמה ימים לאחר מכן, לאחר שירד קצת גשם היא חזרה לאותו המקום ושמה לב שכל הצמחים שהיו יבשים פתאום "חזרו לחיים".

ביומנה כתבה על שיחה עם אביה בה סיפרה לו על התופעה שגילתה, אך הוא לא האמין לה.

בילדותה, פרנט רצתה להיות רופאת ילדים כמו אחיה, אולם לאחר חשיפתה לנושא צמחי תחייה היא החלה להתעניין בתחום זה.

במהלך לימודיה היא פגשה את המנטור שלה, דרבן, שלימים יהיה בעלה.

בשנות לימודיה באוניברסיטה התמכרה פרנט לאלכוהול. היא פיתחה מערכת תגמולים עצמית - ככל שלמדה יותר טוב, כך הרשתה לעצמה לשתות יותר. בהמשך חייה עברה גמילה מאלכוהול.

פרנט כמעט מתה שלוש פעמים: פעם אחת בגלל אבנים בכליות, פעם בגלל אירוע שנגרם כתוצאה מאלכוהול ופעם אחרת היא החליקה על משטח רטוב בחדר האמבטיה, נפגעה בראשה בחומרה וגרמה לדימום מוח תת-עורי מה שסופו של דבר הותיר אותה ללא חושי הטעם והריח.

פרנט פרסמה למעלה מ-110 מאמרים בכתבי העת הנחשבים ביותר בעולם וכתבה או השתתפה בכתיבת 14 ספרים, ביצעה עריכות אקדמאיות וביקורת עמיתים (Peer Reviews) רבות.

פרנט יושבת בחבר המושבעים של ועדות בינלאומיות והיא בעצמה משמשת כנשיאת חבר השופטים של תוכנית "נשים אפריקאיות-ערביות למען מדע בלוריאל-אונסק"ו".

## מחקר
המחקר של פרנט עוסק ביישום גנטי של תכונות האופייניות לצמחי תחייה על צמחים רגילים תוך כדי שימוש בהנדסה גנטית

כיום, האיום העיקרי לחקלאות הוא בצורת. כתוצאה מההתחממות הגלובלית, צפויות להיות יותר בצורות שיקשו על אספקת המזון לכלל האוכלוסייה הגדלה ובעיקר לאפריקה.

בדרך כלל, צמחים מתים כשהם מאבדים כ-60% מהמים בהם. כשפרנט ראתה והוכיחה בפעם הראשונה שיש צמחי תחייה שיכולים לאבד את כל המים שלהם, ועדיין להישאר בחיים, היא הופתעה ואף נלחצה מהמחזה ה"לא טבעי" שראתה. לדבריה: "כל הדברים בעולם מורכבים בעיקר ממים, כל פעולות החיים קורות במים, ואיבוד מים גורם למוות תמיד- חוץ מבצמחי תחייה".

כשפרנט החלה להרצות בנושא בוטניקה באוניברסיטת קייפ-טאון ב-1993, היא חקרה זרעים ששורדים יובש וקיפאון וכעבור שנים אחדות, השתמשה פרנט במסקנות המחקר שקיימה על הזרעים לצורך הבנת צמחי התחייה.

כיום מוכרים רק 135 זנים של צמחי תחייה. בעבודתה, פרנט בודקת האם יש מכנה משותף בין כל הצמחים הללו, מכנה משותף זה, יאפשר להצביע על הקשר הגנטי בין הצמחים ובעתיד ליישם אותו במינים נפוצים כמו אורז או תירס וכך לגרום להם להמשיך לחיות גם בתנאים של יובש ולעיתים רחוקות גם קיפאון.

## פרסים
במהלך חייה זכתה פרנט בפרסים רבים:
* פרס "לוראל אונסקו לנשים במדע" (פרס תמיכה וקידום נשים במדע בזכות תרומתן היוצאת דופן למדע) לשנת 2012 כנציגת מדינות אפריקה/ערב
* אחת מחמש מדעניות בעולם שנבחרו על ידי שופטים בינלאומיים ב-"חוקרים שישפיעו על החברה ועזרה לאור הדרך לעתיד"
* זכייה בדירוג A על ידי הקרן הלאומית למחקרים (בדרום אפריקה)

## קישורים חיצוניים

*הרצאת טד - ג'יל פרנט - How we can make crops survive without water

## הערות שוליים

קטגוריה:מדענים דרום אפריקאים
קטגוריה:בוטנאיות
קטגוריה:בוטנאים
קטגוריה:נשים זוכות פרסים: מדע וטכנולוגיה
קטגוריה:זוכות פרס לוריאל-אונסק"ו לנשים במדע
קטגוריה:ילידות 1961
קטגוריה:דרום אפריקאים שנולדו ב-1961
ססיליה בואוסאט

**ססיליה בואוסאט** (באנגלית: **Cecilia Bouzat**; נולדה ב-10 בדצמבר 1961) היא ביוכימאית ארגנטינאית, העוסקת בתחום הפרעות נוירוביולוגיות. בשנת 2007 מונתה כעמיתה לאומית, על ידי חבר השופטים למדעי הנשים במדע, בארגנטינה. בשנת 2014 זכתה בואוסאט בפרס לוריאל-אונסק"ו לנשים במדע. ב-2015 הופיעה ברשימת 100 הנשים של רשת החדשות BBC.

בואוסאט היא חברת המועצה הלאומית למחקר מדעי וטכני בבואנוס איירס, עובדת כסגנית מנהלת של המכון למחקר ביוכימי של באיה בלאנקה בארגנטינה והיא חוקרת בעלת שם בתחום הפרמקולוגיה של עצבי העברה. בואוסאט מתגוררת כיום בעיר מולדתה, באיה בלנקה, שבפרובינציית בואנוס איירס.

## ילדות והשכלה
בואוסאט נולדה ב-10 בדצמבר 1961 בבאיה בלנקה, שבארגנטינה, כבת שלישית מבין שישה ילדים. היא גדלה בבית משכיל - שני הוריה היו אקדמאים, וכך גם שני סביה. הסביבה האקדמית שבה גדלה עודדה את בואוסאט להתעניין במדע. בגיל צעיר החלה להתעניין במקצועות הריאלים, כגון מתמטיקה, פיזיקה, כימיה וביולוגיה. בואוסאט אומרת שבמהלך שנתה השנייה או השלישית באוניברסיטה החליטה שהיא רוצה לעסוק במדעים. בזמן לימודיה באוניברסיטה, היא גילתה שהיא יכולה להשתתף במחקר שעסק בקולטנים מוסקריניים, מה שהפך לנושא הדוקטורט שלה. היא סיימה את הדוקטורט שלה במדעים ביוכימיים מהאוניברסיטה הלאומית של הדרום  שבבאיה בלנקה, בואנוס איירס, ארגנטינה בשנת 1985.

ב-1985 ביקרה בואוסאט 5 חודשים בארצות הברית באוניברסיטת ייל והשתתפה במחקר בתחום האלקטרופיזיולוגיה. לאחר סיום הדוקטורט, היא עברה עם משפחתה, לשנה למינסוטה. היא פרסמה חמישה מאמרים באותה השנה. את הפוסט-דוקטורט השלימה בואוסאט במאיו קליניק שברוצ'סטר בשנת 1994.

## קריירה
בואוסאט התמקדה בתקשורת בין מערכת העצבים לשרירים: כיצד תאי מוח מתקשרים בינם לבין עצמם, ובינם לבין השרירים. מחקריה המוקדמים התמקדו ברצפטור ציס-לופ  (Cys-Loop), כיצד הוא קשור לסינפסות, איך הוא מאיץ את תהליך התקשורת בין נוירונים, ואיך חומרים כימיים (כמו תרופות או סמים) יכולים להשפיע על חלבוני הממברנות הספציפיים במערכת העצבים. בהמשך מחקרה בדקה את הקשר בין רצפטורים ניקוטיניים להפרעות נוירולוגיות.

המחקר של בואוסאט פתח אפשרויות יישומיות לטיפולים בבעיות בתקשורת שבין המוח לשרירים, אשר גורמות לבעיות נוריולוגיות בבני אדם, כגון אלצהיימר, דיכאון והתמכרויות.

## פרסים ומענקים
בשנת 2005 זכתה בואוסאט במלגת גוגנהיים במדעי הטבע. בשנת 2007 קיבלה מלגת מחקר מאגודת לוריאל-אונס"קו לנשים במדע התומכת בנשים העוסקות במדע. בשנת 2014 קיבלה בואוסאט פרס מאותו הגוף ממנו קיבלה את המלגה "על תרומתה להבנתנו של תקשורת תאי מוח ושרירים". פרס זה מציין חמש נשים מופרדות גאוגרפית (כל אחת מיבשת שונה - אמריקה הלטינית, אמריקה הצפונית, אירופה, אסיה, ואפריקה ומדינות ערב), שמחקרן תרם משמעותית למדע. בואוסאט היא הארגנטינאית השלישית שזכתה בפרס. בעקבות קבלת הפרס היא זכתה לשבחים מהשר הארגנטינאי למדעים ומנשיאת ארגנטינה כריסטינה פרננדס דה קירשנר.

בשנת 2015 צוינה בואוסאט ברשימת מאה הנשים של ה-BBC, ("").

## חיים אישיים

בואוסאט נשואה ואם לבן ובת.

## קישורים חיצוניים

* Awards and winners - Cecilia Bouzat

## הערות שוליים

קטגוריה:ביוכימאיות
קטגוריה:מדענים ארגנטינאים
קטגוריה:זוכות מלגת גוגנהיים
קטגוריה:זוכי מלגת גוגנהיים
קטגוריה:זוכות פרס 100 נשים (BBC)
קטגוריה:זוכות פרס לוריאל-אונסק"ו לנשים במדע
קטגוריה:ארגנטינאיות שנולדו ב-1961
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1961
קונופיתיים

**קוֹנוֹפִּיתיים** (שם מדעי: Conopidae) היא משפחה של חרקים מסדרת הזבובאים המונה כ-800 מינים הנפוצים ברחבי העולם בעיקר באקלים חם ויבש. בישראל מצויים 30 מינים. זבובים אלה מגיעים לאורך 4–25 מילימטרים.

הרימות טפילות בתוך גופם של חרקים כצרעות, דבורים, נמלים, צרצרים, תיקנים וזבובאים אחרים. הנקבה מטילה את הביצה על הפונדקאי תוך כדי תעופה ולצורך כך משתמשת באיבר דמוי פצירה המצוי בקצה הבטן.
הביצה מוחדרת לתוך בטן הפונדקאי או מוטלת עליו. הרימה ניזונה לאחר הבקיעה בבטן הפונדקאי ובשלבים מאוחרים יותר היא עוברת לרקמות החזה עד למותו. ההתגלמות נעשית בתוך הפונדקאי. הבוגרים ניזונים מצוף ומתאפיינים בחדק ארוך ומפותח.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פייר אנדרה לטריי
קטגוריה:זבובאים
קטגוריה:בעלי חיים טפיליים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1802
ליתוקרפוס דאלבטוס

**ליתוקרפוס דאלבטוס** (שם מדעי: *Lithocarpus dealbatus*, בכתב סיני **白皮柯**, בפין-יין: **Bái pí kē**), הוא מין צמח השייך לסוג ליתוקרפוס במשפחת האלוניים. זהו עץ שגובהו עד 20 מטרים, הגדל בדרום-מזרח אסיה.

## תיאור
ליתוקרפוס דאלבטוס הוא עץ שגובהו עד 20 מטרים. הענפים מכוסים בפלומה קצרה חומה.

פטוטרת העלים מכוסה בפלומה קצרה חומה ואורכה 1–2 סנטימטרים. הטרף ביצתי, סגלגל מוארך עד דמוי רומח. אורכו 7–14 סנטימטרים, ורוחבו 2–5 סנטימטרים, והוא בעל מרקם נייר עבה עד עור. גונו אפרפר בחלק העליון המכוסה בפלומה קצרה חומה. בסיס העלה דמוי יתד, וקצה העלה מחודד. שולי העלים שלמים. העורק המרכזי בולט מעט בחלק העליון ומעט מכוסה פלומה. בכל צד יש בין 10 ל-13 עורקים משניים המתחברים לעורק המרכזי. עורקים שלישוניים בולטים בחלק העליון.

התפרחות הזכריות מקובצות בקצה הענפים, עד 15 סנטימטרים. התפרחות הנקביות הן לעיתים הרמאפרודיטיות באורך עד 20 סנטימטרים. הספלולים במקבצים בין 3 ל-5. מקבץ הבלוטים הוא באורך 5–8 סנטימטרים. ממדי הספלול המעוגל 0.8–1.4 × 1–1.8 סנטימטרים, כשהוא מכסה מחצי מהבלוט ועד כולו. הבלוט סגלגל עד ביצתי, קטן במקצת מהספלול וקצהו מעוגל עובי הקליפה כמילימטר אחד. עונת הפריחה היא באוגוסט עד אוקטובר. הבלוט מבשיל באוגוסט עד אוקטובר שנה אחר-כך.

## תפוצה
הצמח גדל ביערות לחים, יחד עם אורן יונאן, אשוחית ומינים אחרים של אלוניים בגובה בין 1,000 ל-2,800 מטרים מעל גובה פני הים במחוזות סין העממית גוויג'ואו, דרום-מערב סצ'ואן, דרום-מערב טיבט ויונאן. כמו גם בבהוטן, צפון-מזרח הודו, צפון לאוס, דרום-מזרח מיאנמר, וייטנאם וצפון תאילנד.

## טקסונומיה
העץ תואר לראשונה על ידי שלושה: הבוטנאי האנגלי ג'וזף דלטון הוקר, הבוטנאי הסקוטי תומאס תומסון (Thomas Thomson), והבוטנאי הגרמני-הולנדי פרידריך אנטון וילהלם מיקל (Friedrich Anton Wilhelm Miquel). את השם המדעי קבע הבוטנאי הגרמני-אמריקני אלפרד רדר (Alfred Rehder).

העץ שייך לסוג ליתוקרפוס במשפחת האלוניים.

### תת-מינים
לליתוקרפוס דאלבטוס יש שני תת-מינים:
**Lithocarpus dealbatus* subsp. *dealbatus*
**Lithocarpus dealbatus* subsp. *leucostachyus*

## קישורים חיצוניים

* Lithocarpus dealbatus (Hook. f. & Thomson ex Miq.) Rehder

## הערות שוליים

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1919
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אלפרד רדר
קטגוריה:אלוניים
קטגוריה:סין: עצים
ג'ואל פריי

**ג'ואל פריי** (באנגלית: **Joel Fry**; נולד ב-20 במאי 1984) הוא שחקן ומוזיקאי אנגלי.

## ביוגרפיה
פריי נולד בלונדון בשנת 1984. הוא בוגר האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה.

הוא הופיע במספר סדרות טלוויזיה בממלכה המאוחדת, בעיקר בקומדיות מצבים כגון "White Van Man", "Trollied" ו-"Plebs". פריי גילם את היזדהר זו לוראק בסדרת הפנטזיה "משחקי הכס", ואת קרל מרקס בסיטקום "W1A".

פריי הוא חבר בלהקה בשם "Animal Circus" שהוציאה מיני-אלבום (EP) בשנת 2012.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## דיסקוגרפיה
### Animal Circus
*2012 – *Snakes and Ladders*

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה בריטים
קטגוריה:בוגרי האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1984
כיכר הקתדרלה בווילנה

שמאל|250px|ממוזער|כיכר הקתדרלה, יוני 2010
**כיכר הקתדרלה בווילנה** (בליטאית: **Katedros aikštė**) היא הכיכר הראשית של העיר העתיקה בוילנה, בירת ליטא, מול קתדרלת וילנה הנאו-קלאסית. הכיכר מהווה מיקום מרכזי בחיים הציבוריים בעיר, ממוקמת במעבר הרחובות הראשיים ומשקת את המגוון התרבותי בעיר. באתר זה מתקיימים באופן קבוע ירידים וכינוסים של אנשי עיר, מצעדים צבאיים, אירועים ציבוריים דתיים ורשמיים, אטרקציות והופעות גדולות, הצדעות ראש השנה ותערוכות. זה לא רק המיקום התוסס והחשוב ביותר בעיר, אלא הוא גם אחד הסמלים המשמעותיים והידועים ביותר של ליטא כולה.

כיכר הקתדרלה נוסדה בסוף המאה ה-19, במהלך שחזור הקתדרלה ושופצה. בעבר היה האזור מאוכלס בצפיפות ונבנה עם בתים מימי הביניים והרנסאנס. חלקים מהאזור נכבשו גם על ידי הטירה התחתית. לאחר הקמת כיכר חדשה הוא הפך לשטח הפתוח הראשי של מרכז התקציב. שם נערכו המצעדים הצבאיים הרוסיים ושם נערך רחוב השנתי. היריד של קזימיר נערך. בשנת 1905 הוקמה אנדרטה ליקטרינה הגדולה (מאת מארק אנטוקולסקי). לאחר שנכבשה העיר על ידי גרמניה בשנת 1915 והממשל הפולני הורשה לשלוט בעיר, האנדרטה נהרסה. היריד של קזימיר הועבר לכיכר אוקישקקי (כיכר לוקיסקיס). בעידן המודרני נערכים באתר ירידים וחגיגות באופן קבוע. שם ממוקם עץ חג המולד הגבוה ביותר בעיר, כמו גם מספר קישוטים אחרים לחג המולד. שם גם מתקיימות החגיגות הציבוריות השנתיות של הסילבסטר.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:וילנה
קטגוריה:אירופה: כיכרות
ל'רוי פופ ווקר

**ל'רוי פופ ווקר** (באנגלית: **LeRoy Pope Walker**; 7 בפברואר 1817 – 23 באוגוסט 1884) היה מזכיר המלחמה הראשון של קונפדרציית המדינות של אמריקה ("הקונפדרציה") במלחמת האזרחים האמריקנית.

## ראשית חייו
ל'רוי ווקר נולד ליד האנטסוויל, אלבמה ב-1817 לג'ון ויליאם ווקר ולמטילדה פופ, בתו של ל'רוי פופ. הוא התחנך אצל מורים פרטיים ולמד באוניברסיטאות באלבמה ובוירג'יניה. לפני שהגיע לגיל 21 הוא כבר התקבל ללשכת עורכי הדין. ב-29 ביולי 1850 הוא נשא לאישה את אליזה דיקסון פיקט. הוא שימש בכמה משרות באלבמה. ב-1853 הוא התפטר ממשרתו כשופט כדי להתמקד בעסקי עריכת דין. הוא נמנה עם תומכי הפרישה מן האיחוד.
## מלחמת האזרחים
ממוזער|ימין|250px|הקבינט הראשון של הקונפדרציה. ווקר עומד מימין.
על פי עצתם של כמה ממקורביו של ווקר, כולל אחיו ריצ'רד, מינה אותו נשיא הקונפדרציה, ג'פרסון דייוויס למזכיר המלחמה, אף על פי שדייוויס לא הכירו אישית. הוא היה אנרגטי ומלא ביטחון בתמיכתו בקונפדרציה, אך לא היה בעל הכשרה צבאית. הלחצים והקשיים שהיו כרוכים במשרתו בקבינט השפיעו מאוד על מצב בריאותו. במרץ 1861 מדינות הדרום שפרשו מן האיחוד מינו נציגים מיוחדים שנסעו לאותן מדינות דרומיות שטרם פרשו. ווקר מונה להיות נציג אלבמה לוועידת הפרישה של טנסי, שם הוא קרא בפומבי את חוקי הפרישה של אלבמה וניסע לשכנע את הפוליטיקאים של טנסי להצביע באופן דומה.

באפריל 1861, זמן קצר לאחר פרוץ מלחמת האזרחים שהחלה בקרב פורט סאמטר, חזה ווקר שוושינגטון די. סי. ובוסטון יפלו בידי הקונפדרציה עוד לפני ה-1 במאי אותה שנה. אף על פי כן, אירועים אלו לא התרחשו והפעם האחרונה שצבאו של הגנרל רוברט אדוארד לי פלש לשטח כלשהו של מדינות הצפון היה המערכה על פנסילבניה שהסתיימה בקרב גטיסברג שהסתיים בניצחון צבא האיחוד. לאחר קרב זה לא ניסתה הקונפדרציה לנסות ולפלוש לשטחי האיחוד.

החל מאוגוסט 1861 עודד דייוויס את ווקר לקבל על עצמו את תפקיד נציג הקונפדרציה באירופה. ווקר לא נענה להצעה, אך ב-16 בספטמבר התפטר מתפקידו. דייוויס העניק לו דרגת בריגדיר גנרל בצבא הקונפדרציה והוא פיקד על חילות המצב במוביל ובמונטגומרי, אלבמה עד אשר במרץ 1862 הוא התפטר. באפריל 1864 הוא שב לצבא הקונפדרציה ושימש בו כשופט צבאי.
## לאחר המלחמה
לאחר המלחמה שב ווקר לעסקי עריכת הדין והמשיך לגלות עניין בפוליטיקה. הוא נפטר ב-1884 ונטמן בבית הקברות מייפל היל שבהאנטסוויל.

## קישורים חיצוניים

* Leroy Pope Walker". The Confederate War Department. Archived from the original on 2011-08-08.
* ל'רוי פופ ווקר באתר Find a Grave
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי אלבמה
קטגוריה:האנטסוויל (אלבמה): אישים
קטגוריה:פוליטיקאים דרומיים במלחמת האזרחים האמריקנית
קטגוריה:אנשי צבא הקונפדרציה
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1817
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1884
תנועת השפה הבנגלית

**תנועת ה[[שפה]] הבנגלית** (בבנגלית: **ভাষা আন্দোলন**) הייתה תנועה פוליטית במזרח בנגל (ששמה שוּנה למזרח פקיסטן בשנת 1956 ולבגלדש כאשר קבלה עצמאות בשנת 1971) למען הכרה בשפה הבנגלית כשפה הרשמית של מזרח פקיסטן כדי לאפשר את השימוש בה בענייני ממשל, וכדי לאפשר את המשך השימוש בה בתקשורת, במטבעות ובבולים, ולשמור על כתיבתה בכתב הבנגלי.

כאשר הוקמה פקיסטן בחלוקת הודו בשנת 1947, היא הייתה איחוד של כלל המוסלמים שבהודו הבריטית כך שהיא הייתה מורכבת מקבוצות אתניות ושפות שונות ואף לא רציפה מבחינה גאוגרפית כיוון שמזרח בנגל שכנה במנותק ממערב פקיסטן כאשר הודו מפרידה ביניהן, והשלטון המרכזי היה מסור בידי הפקיסטנים אשר שכנו בצד המערבי. בשנת 1948, ממשלת פקיסטן, שישבה בחלקה המערבי של המדינה, קבעה את האורדו כשפה רשמית היחידה, והציתה מחאות נרחבות במזרח בנגל בקרב דוברי הבנגלית. אל מול המתחים העדתיים הגוברים ואי שביעות רצון המונית מהחוק החדש, הוציאה הממשלה מחוץ לחוק את ההפגנות. תלמידי אוניברסיטת דאקה ופעילים פוליטיים אחרים התריסו נגד החוק וארגנו מחאה ב־21 בפברואר 1952. התנועה הגיעה לשיאה כאשר המשטרה הרגה מפגינים סטודנטים באותו יום. מקרי המוות עוררו אי שקט אזרחי נרחב. לאחר שנים של קונפליקט, השלטון המרכזי נענה והעניק מעמד רשמי לשפה הבנגלית בשנת 1956.

תנועת השפה הגבירה את הרגשות הלאומיים וחיזקה את הזהות הלאומית הבנגלית במזרח פקיסטן, והפכה למקדמת תנועות לאומניות בנגליות, כולל תנועת 6 הנקודות אשר בעקבותיה נוצרה מלחמת השחרור של בנגלדש וחוק יישום השפה הבנגלית ב-1987. בבנגלדש מצוין התאריך 21 בפברואר כיום תנועת השפה והוא חג לאומי. אנדרטת שאהיד מינר הוקמה בסמוך למכללה לרפואה של דאקה לזכר התנועה וקורבנותיה. בשנת 1999 הכריזה אונסק"ו על 21 בפברואר כיום שפת האם הבינלאומי, כמחווה לתנועת השפה ולזכויות האתנו לשוניות של אנשים ברחבי העולם.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בנגלדש: היסטוריה
קטגוריה:בנגלדש: פוליטיקה
קטגוריה:מחלוקות לשוניות
פסגת באלקאנוב

**פסגת באלקאנוב** (באנגלית: **Balkanov Peak**; בבולגרית: **Балканов връх**) היא הר מכוסה קרח, בהרי ברוגמאן באי לייז' בארכיפלג פאלמר, שבאנטארקטיקה.

גובהה של הפסגה 600 מטרים מעל פני הים.

הפסגה מתנשאת מעל מפרצון קוריה שמדרום לה; ומעל קרחון שטרנה שמצפון לה.

הפסגה ממוקמת 2.14 ק"מ מזרחית - צפונית לפסגת ואז'ארוב ו-5.8 ק"מ דרומית-מערבית לנקודת נייט.

## היסטוריה
### גילוי ומיפוי הפסגה

הפסגה מופתה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1978.

### מקור השם

הפסגה נקראת על שמו של איבן בלקנוב (Ivan Balkanov), איש סירות בבסיס סווטי קילמנט אוחרידצקי בקיץ האנטארקטי 2002 - 2003.
[מרכז|ממוזער|700x500 פיקסלים|[בראבנט (אי, אנטארקטיקה)|האי בראבנט, מבט מכיוון צפון מזרח לעבר האי. מימין ניתן לראות את האי אונוור, וברקע את חצי האי האנטארקטי; את הרי סולוואי, ניתן לראות משמאל, בצד הרחוק של האי.]]

## לקריאה נוספת
* הגאזט האנטארקטי הבולגרי 

## קישורים חיצוניים
* פסגת באלקאנוב באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* פסגת באלקאנוב באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* תצלום לוויין של אזור הפסגה, וציון מקום האתרים שסביבה באתר copernix

## הערות שוליים

באלקאנוב
באלקאנוב
חוסיין מוחמד ארשאד

**חוסיין מוחמד ארשאד** (בבנגאלית: **হুসেইন মুহাম্মদ এরশাদ**; 1 בפברואר 1930 – 14 ביולי 2019) היה מפקד צבא בנגלדש ופוליטיקאי שכיהן כנשיא בנגלדש משנת 1983 עד 1990, תקופה שנחשבת לדיקטטורה צבאית.

## ביוגרפיה
ארשד נולד בשנת 1930 בדינהאטה במדינת קוצ'ר בהר פרינסלי, הודו הבריטית (כיום במחוז קוצ'ר בהר, הודו) למוקבול הוסאין ומאזידה חטון. מוקבול היה עורכי דין וכיהן כשר של מהראג'ה דאז מקוך בהר. ארשד היה הבכור מבין תשעה אחים. הוריו נדדו מדינהאטה למזרח בנגל בשנת 1948 לאחר חלוקת הודו. ארשד למד במכללת כרמייקל ברנגפור ובנוסף השלים את לימודיו באוניברסיטת דאקה בשנת 1950.

ארשד גויס לצבא פקיסטן בשנת 1952 מבית הספר להכשרה בקצינים בקוהט. הוא היה מפקד במתחם הרגימנטלי במזרח בנגל בצ'יטגונג. הוא סיים קורסים מתקדמים ממכללת הפיקוד והמטה בקווטה בשנת 1966. לאחר ששירת בחטיבה בסיאלקוט, קיבל את הפיקוד על גדוד מזרח בנגל השלישי בשנת 1969 ואת הגדוד השביעי במזרח בנגל בשנת 1971.

הוא תפס את השלטון כראש הצבא במהלך הפיכה צבאית ללא שפיכות דמים נגד הנשיא עבדוס סאטאר ב-24 במרץ 1982 (על ידי הטלת חוק לחימה והשעיית החוקה). הוא הכריז על עצמו כנשיא בשנת 1983, ולאחר מכן זכה בבחירות הראשוניות, שנערכו ב-1986. למרות הטענות שזכה באופן לגיטימי בבחירות 1986, רבים רואים במשטרו עידן של דיקטטורה צבאית. ארשד כיהן במשרדי הנשיאות עד 1990, אז נאלץ להתפטר בעקבות התקוממות המונית פרו-דמוקרטית שהובילה ח'אלדה זיא ושייח' חסינה. ארשד הקים את מפלגת ג'אטיה בשנת 1986 והפך לחבר הפרלמנט של אותה מפלגה בבחירת בשנת 1991, עם בחירות מחודשות מוצלחות בכל הבחירות הכלליות שלאחריהן.

### נשיאות בנגלדש
בתקופת כהונתו ערך ארשאד רפורמות התפתחות, הפרטת תעשיות שהולאמו, הרחבת מערכת הכבישים הלאומית; והקמת הארגון הדרום-אסיאתי לשיתוף פעולה אזורי. הוא ביצר מדינתו כבעלת ברית של ארצות הברית במלחמת המפרץ. הוא תרם לפיתוח בתשתיות וצמיחה סוציו-אקונומית, תוך שהוא מפריט תעשיות מפתח שהולאמו. הוא החזיר וייצב את שרשרת הפיקוד בכוחות המזוינים בבנגלדש לאחר הכאוס ששרר בעקבות רצח שייח' מוג'יבור רחמן, מייסדה של מדינת בנגלדש. בשנת 1989 הוביל ארשאד את הפרלמנט להפוך את האסלאם לדת המדינה, תוך נסיגה חדה מהחוקה החילונית המקורית של בנגלדש.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בנגלדש: פוליטיקה
קטגוריה:פוליטיקאים בנגלדשים
קטגוריה:ילידי 1930
קטגוריה:נפטרים ב-2019
אנדרטת המלחמה הלאומית (הודו)

**אנדרטת המלחמה הלאומית** (בהינדי: **राष्ट्रीय युद्ध स्मारक**) הוא מונומנט הנבנה על ידי ממשלת הודו ליד שער הודו בניו דלהי על מנת לכבד ולהנציח את הכוחות המזוינים של הודו. האנדרטה משתרעת על פני יותר מ-40 אקרים ונבנית סביב חהאטרי (Chhatri) קיים. מותיהם של אנשי הכוחות המזוינים שהתאבדו במהלך העימותים המזוינים ובהם מלחמת הודו–פקיסטן הראשונה, סיפוח גואה, מלחמת הודו–סין, ומבצעים אחרים רשומים על קירות הזיכרון.

## ארכיטקטורה
בתחילה נערכה תחרות עולמית לעיצוב האנדרטה והתוצאה הוכרזה בתחילת אפריל 2017. משרד אדריכלים Webe Lab מצ'נאי, הצעתו של הוכרז כמנצח ועל כן נבחר להמשך המשגה של העיצוב האדריכלי ולתיאום הקמת הפרויקט. האדריכל הראשי של אנדרטת המלחמה הלאומית הוא יוגש צ'נדרהסן מחברת האדריכלים Lab WeBe, בצ'נאי. צ'נדרהסן, שתכנן את הפרויקט, אמר:

מצבת הזיכרון והמוזיאון הלאומי למלחמה שנמצא גם הוא בשלבי בניה במתחם הוגדרו כפרויקט מיוחד, ומשימת ביצועו במועד הוקצתה לאגף פרויקטים מיוחדים תחת הממונה הראשי (משרד הביטחון) ושירותי המהנדס הצבאי.

האנדרטה כוללת ארבעה מעגלים קונצנטריים ואובליסק מרכזי, שבתחתיתם שורפת 'להבה נצחית' המייצגת את החייל האלמותי (עמר ג'וואן). העיגולים הקונצנטריים נקראים:
* אמרה צ'אקרה (מעגל האלמוות)
* וירטה צ'אקרה (מעגל גבורה)
* טייאג צ'קרה (מעגל ההקרבה)
* ראקשק צ'אקרה (מעגל ההגנה)

קטע פאראם ויר צ'קרה של אנדרטת המלחמה הלאומית. בתמונה רס"ן סומנת שארמה, PVC.
ארבעת המעגלים הקונצנטריים הללו מעוצבים כצ'אקראוויה, מעין מלחמה הודית עתיקה.

Param Yodha Sthal מאכלס את תוספותיהם של 21 מקבלי הפאראם ויר צ'קרה, העיטור הצבאי הגבוה ביותר בהודו.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:הודו: אנדרטאות
קטגוריה:ניו דלהי: מבנים
קטגוריה:אנדרטאות לחיילי הודו
הליגה האוואמית

**הליגה האוואמית** (בבנגלית: **বাংলাদেশ আওয়ামী লীগ**) היא מפלגה בבנגלדש. הליגה המוסלמית האוואמית הכל-פקיסטנית הוקמה בדאקה, בירת המחוז הפקיסטני מזרח בנגל, בשנת 1949 על ידי הלאומנים הבנגלים עבדול חמיד ח'אן בהשני, שוחט עלי, יר מוחמד חאן, שמסול הוק, והצטרפה לאחר מכן לחוסין שאהיד סוחארווי שהיה לראש ממשלת פקיסטן. הליגה המוסלמית האוואמית בפקיסטן הוקמה כחלופה הבנגלית לשליטת הליגה המוסלמית בפקיסטן ובמרכזה ריכוזיות רבה יותר של הממשלה. המפלגה זכתה במהרה לתמיכה עממית מסיבית במזרח בנגל, שלימים נקראה מזרח פקיסטן, ובסופו של דבר הובילה את כוחות הלאומיות הבנגלית במאבק נגד הממסד הצבאי והפוליטי של מערב פקיסטן. המפלגה בהנהגתו של שייח' מוג'יבור רחמן, אביה ומייסדה של בנגלדש, הובילה את המאבק לעצמאות, תחילה באמצעות תנועות אי-ציות פופוליסטיות ואזרחיות מאסיביות, כמו תנועת שש הנקודות ותנועת אי-שיתוף פעולה בשנת 1971, ולאחר מכן במהלך מלחמת העצמאות של בנגלדש.

## היסטוריה

## אידאולוגיה

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קצרמר פקיסטן
קטגוריה:בנגלדש: מפלגות
קטגוריה:תנועות בדלניות
קטגוריה:מפלגות סוציאליסטיות
קטגוריה:מפלגות ליברליות
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-1949
פרומתאיזם

**פרומתאיזם** (בפולנית: **Prometeizm**) היה פרויקט פוליטי שיזם יוזף פילסודסקי, מדינאי פולני וראש המדינה הפולנית מ-1918 עד 1935, במסגרתה ננקטו צעדים שמטרתם להחליש האימפריה הרוסית ולאחר מכן את יורשתה, ברית המועצות, על ידי תמיכת בתנועת עצמאות לאומיות שקמו בקרב העמים הלא-רוסים שהיו תחת שלטון האימפריה הרוסית. בין שתי מלחמות העולם, פרומטיזם ו"אינטרמריום", היוו שתי אסטרטגיות גאו-פוליטיות משלימות עבורו ועבור חלק מיורשיו הפוליטיים.

## רקע
הפרומתאיזם צמח על רק היכרותו האישית של פילסודסקי עם האימפריה הרוסית בעודו בגלות בסיביר. המונח פרומטיזם מקורו במיתולוגיה היוונית של פרומתאוס שנתן את האש כמתנה לאנושות תוך קריאת תיגר על זאוס, דבר שסימל את הנאורות וההתנגדות לשלטון הרודני.

## יישום

## הערות שוליים

קטגוריה:פולין: פוליטיקה
קטגוריה:בין שתי מלחמות העולם
קטגוריה:הרפובליקה הפולנית השנייה
יעקב תופיק אביעזרי

ממוזער|יושב בביתו
הרב **יעקב עזרא תופיק אביעזרי** (נולד ב-30 ביולי 1936) הוא אב בית דין לממונות בעיר ביתר עילית ור"מ בישיבת פורת יוסף. בעבר כיהן כרבה הספרדי של העיר ביתר עילית.

## תולדות חייו
נולד בירושלים בשנת ה'תרצ"ו בערך לרב מנשה תופיק, מעולי עיראק אשר נפטר בילדותו. ולאמו ממשפחת נאווי. 

בשנת תש"ט נכנס לישיבת פורת יוסף, שם היה לתלמידם של הרב עזרא עטייה הרב יהודה צדקה והרב בן-ציון אבא-שאול. בשנות העשרים שלו הפך לר"מ בישיבה, ועד היום הרב מוסר שיעורים כלליים בישיבה. כמו כן הרב מוסר וועד במחשבה לאברכים מובחרים פעם בשבוע.

כמו כן הרב נחשב לתלמיד קרוב לרבי יעקב מוצפי ראב"ד העדה החרדית-ספרדית בירושלים.

הוא שולט גם בערבית וגם ביידיש.

בשנת 1977, עיברת את שם משפחתו ל"אביעזרי", והוא משתמש בשני השמות.

בשנות ה-80, לאחר הקמתה של ביתר עילית, נבחר לכהן כרבה הספרדי, לצד הרב האשכנזי דוד צבי אורדנטליך. כמו כן, עומד בראשות בית הדין הספרדי בעיר. כיהן כנשיא ועדת השמיטה של בד"ץ יורה דעה בשנת ה'תשס"א. 

בשנת ה'תשע"ו, בהגיעו לגיל 80, ולאחר שכהונתו הוארכה ב-5 שנים, פרש לגמלאות מתפקידו הרשמי. את מקומו ממלא (דה יורה) בהמלצתו הרב מרדכי נגארי.

משיחותיו יצאה לאור סדרת הספרים "**חדות יעקב**" על התורה והמועדים.

נשוי לדינה ולהם 11 ילדים, מתגורר בביתר.

## תלמידיו
* **בנו הרב מנשה** – ראש ישיבת באר יצחק בקריית יערים.
* **הרב דוד טהרני** – ראש המחלקה ההלכתית בבד"ץ יורה דעה של הרב שלמה מחפוד, ראש כולל נר-יצחק בביתר עילית, ומחבר ספרי הלכה.
* **הרב [[משה פנירי]]** – ראש בית ההוראה "אפיקי ים" ומחבר ספרי הלכה.

## קישורים חיצוניים
* ריאיון עם הרב יעקב תופיק אביעזרי במגזין הקהילות, באתר טקסט רץ
* 
* שיעור בנושא תרומות ומעשרות באתר 'בינינו'.

## הערות שוליים

קטגוריה:אבות בתי דין
קטגוריה:בוגרי ישיבת פורת יוסף
קטגוריה:ביתר עילית: רבנים
קטגוריה:רבני ישיבת פורת יוסף
קטגוריה:רבני ערים בישראל
קטגוריה:רבנים חרדים ישראלים
קטגוריה:רבנים ספרדיים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1936
פרוגרסול בוקרשט

[ממוזער|[ניקולאה אואידה, מהכדורגלנים הבולטים של המועדון ונשיא הכבוד שלו, ב-1960]]
**פרוגרסול בוקרשט** (ברומנית: **Progresul Bucureşti**) היה מועדון כדורגל ברומניה, שזכה בגביע המדינה בעונת 1959/1960 והגיע למקום השני באליפות רומניה בעונות 1955/1956, 1995/1996 ו-2001/2002.

## תולדות המועדון
ב-1944, כאשר בירת רומניה, בוקרשט, ספגה הפצצה כבדה מאוד מחיל האוויר האמריקאי, הוחלט להעביר את עובדי הבנק הלאומי של רומניה לעיר סיביו, כי עבודתם (הדפסת כסף בזמן אינפלציה) נחשבה לחיונית. בסיביו ארגנו שניים מהעובדים, טראיאן פטרשקו (שופט כדורגל) וניקולאה פופ (שחקן כדורגל פעיל) קבוצת כדורגל מעובדי הבנק. בסיביו, באותה תקופה, שהתה קבוצת כדורגל מהליגה הראשונה, מועדון הכדורגל "אוניברסיטת קלוז'", שנסוגה לסיביו, כשקלוז' עברה לידי הונגריה בעקבות תכתיב וינה. שתי הקבוצות המתארחות בסיביו שיחקו ביניהן ולהפתעת הכל קבוצת הבנקאים ניצחה בתוצאה 1 - 0. בקהל היה גם נגיד הבנק הלאומי של רומניה, קונסטנטין י. אנג'לסקו, שבעקבות המשחק הורה להקציב לקבוצה כסף לקניית מדים ולתפעול הקבוצה.

במהלך השנים המועדון שינה את שמו בהתאם לרצון המפעלים המאמצים ונשא את השמות: BNR București (הבנק הלאומי של רומניה בוקרשט), Spartac Banca RPR (ספרטק הבנק של הרפובליקה העממית רומניה), Spartac Finanțe Bănci București (ספרטק מימון בנקים בוקרשט), Progresul Finanțe Bănci (פרוגרסול מימון בנקים), Progresul București (פרוגרסול בוקרשט), Progresul Vulcan București (פרוגרסול וולקן בוקרשט), Progresul Voința București (פרוגרסול ווינצה בוקרשט), Progresul Energia București (פרוגרסול אנרג'יה בוקרשט), Progresul Soimii I.M.U.C (פרוגרסול שוימי) ו-F.C. Național București (מועדון הכדורגל לאומי בוקרשט).

## פעילות המועדון וסגירתו
מועדון הכדורגל פרוגרסול בוקרשט פעל, תחת שמות שונים, 64 שנים, 30 מתוכם בליגת הכדורגל העליונה. המועדון כונה גם בשם "הקבוצה מפארק הדולבים" וזאת משום שהתבססה על מתקני ספורט, כולל אצטדיון, באזור עם הרבה עצי דולב מזרחי. במרוצת הזמן בעלי המגרש, הבנק הלאומי של רומניה, הפריטו את הכל ויצרו הפרדה בין מועדון הכדורגל ובין ניהול מתקני הספורט. המועדון נפגע קשה כלכלית כאשר נדרש לשלם שכירות במתקני הספורט וההתדרדרות הכלכלית הביאה לסגירתו מחוסר יכולת לפרוע חובות.

## קישורים חיצוניים
* 
* Cavalerii Frunzei de Platan au intrat în istorie 
* Despre Progresul București, pentru suporteri 

## הערות שוליים

קטגוריה:קבוצות כדורגל רומניות
קטגוריה:בוקרשט: מועדוני כדורגל
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1944
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהתפרקו
אנדרטת הקדושים הלאומית (בנגלדש)

**אנדרטת הקדושים הלאומית** (בבנגלית: **জাতীয় স্মৃতি সৌধ**, בתעתיק: **Jatiya Smriti Saudha**) היא האנדרטה הלאומית של בנגלדש, שהוקמה לזכרם של אלו שמתו במלחמת העצמאות של בנגלדש בשנת 1971, מלחמה שהביאה לעצמאות של מה שהיה מזרח פקיסטן (בנגלדש) ממערב חלקה המערבי של פקיסטן (פקיסטן). האנדרטה ממוקמת בסאבאר (בבנגלית: সাভার), כ-35 ק"מ צפונית-מערבית לבירה דאקה. האנדרטה תוכננה על ידי סייד מיינול חוסיין ונבנתה על ידי קבוצת קונקורד.

## היסטוריה
התוכניות לאנדרטה נפתחו בשנת 1976. בעקבות בחירת האתר, פיתוח הכביש והאזור, נערכה ביוני 1978 תחרות עיצוב ארצית. לאחר הערכת 57 ההגשות, נבחר העיצוב של סייד מיינול חוסיין. המבנה העיקרי והאגם המלאכותי ומתקנים אחרים הושלמו בשנת 1982. האנדרטה נחנכה ב-16 בדצמבר 1982.

הארכיטקטורה מורכבת משבעה זוגות של קירות או מנסרות בצורת משולש; הזוג החיצוני ביותר הוא הקצר ביותר בגובהו אך הרחב ביותר בטווח, הזוגות הפנימיים משנים בהדרגה את יחס הגובה שלהם והצמד הפנימי ביותר מהווה אפוא את נקודת השיא של האדריכלות. כל אחד משבעת זוגות החומות הללו מייצג פרק משמעותי בתולדות בנגלדש: תנועת השפה הבנגלית בשנת 1952, בחירת החזית המאוחדת בשנת 1954, תנועת החוקה בשנת 1956, תנועת החינוך ב-1962, תנועת שש הנקודות ב 1966, מרד ההמונים בשנת 1969, ולבסוף אירוע השיא, מלחמת העצמאות של בנגלדש ב-1971, שבעקבותיה קיבלה בנגלדש עצמאות.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אסיה: אנדרטאות
קטגוריה:בנגלדש: סמלים לאומיים
קטגוריה:אדריכלות מודרנית
ברז'ה

**ברז'ה** (בצרפתית: **Berger**) הוא שם משפחה, הצורה הצרפתית של השם .

קטגוריה:שמות משפחה צרפתיים
קטגוריה:שמות משפחה יהודיים
אודינצובו

**אודינצובו** (ברוסית: **Одинцо́во**) היא עיר והמרכז המנהלי של מחוז אודינצובסקי  במחוז מוסקבה, שברוסיה.

## היסטוריה
הכפר אודינצובו הוקם ב-1470 על ידי אציל המכונה אנדריי אודינץ (ששמו האמיתי היה אנדריי דומוטקאנוב). עבור השירות הגדול לדמיטרי דונסקוי הוענקו לו אדמות מדרום-מערב מוסקבה. מעמד העיר הוענק לאודינצובו בשנת 1957.

## מעמד מנהלי ועירוני
במסגרת החטיבות המינהליות משמשת אודינצובו כמרכז המינהלי של מחוז אודינצובסקי. בתור חלוקה מנהלית, הוא, יחד עם תשעה עשר יישובים כפריים, שולבו בתוך אודינצובסקי כחלק מהעיר אודינצובו. כחטיבה עירונית, העיר אודינצובו מאוגדת במחוז העירוני אודינצובסקי בתור "היישוב העירוני אודינצובו".

## סמל
סמל העיר אודינצובו מראה צבי לבן, המייצג ניקיון וטהרה. הצבי יושב לכיוון מערב ומביט מזרחה.

## ספורט
מועדוני הכדורעף של אודינצובו איסקרה (גברים) וזארצ'י (נשים) היו שניהם אלופי רוסיה בעבר. שחקנים גברים ונשים רבים בקבוצות הכדורעף הלאומיות ברוסיה גדלו, או שיחקו או אימנו באודינצובו. "ארמון הקרח", או טבעת ההחלקה על קרח אודינצובו, תואר כ"זירת הקרח הטובה ביותר" על ידי שחקני הוקי הקרח סובייטים לשעבר במהלך ביקור גביע סטנלי בשנת 2004.

ברובע באקובקה בעיר ממוקם מתקן האימונים של מועדון לוקומוטיב מוסקבה. בפברואר 2021 התמקמה כאן קבוצת "קראסאבה"" שהוקמה על ידי יבגני סאבין.

## דת
אודינצובו היא ביתה של כנסיית גרבנבסקאיה, אייקון אם האלוהים שנבנתה בשנת 1802.

## גלריה

קובץ:Gorsovet odintsovo.jpg|בניין המועצה המקומית
קובץ:Grebnev-church-odintsovo.jpg|כנסיית גרבנבסקאיה
קובץ:Budennovskoye sh. (Bakovka), Moskovskaya oblast', Russia, 142783 - panoramio (1).jpg|רובע באקובקה 


## עיירות תאומות וערים אחיות
אודינצובו חתומה על הסכם ערים תאומות עם:
* נבפולאצק, בלארוס
* ברדיאנסק, אוקראינה
* קיזליאר, רוסיה
* אנאדיר, רוסיה
* ויטמונד, גרמניה
* קרושבץ, סרביה

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מחוז מוסקבה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-15
וולוו סדרה LV66

[ממוזער|310px|וולוו LV70 – [כבאית]]
**וולוו סדרה LV66** (בשוודית: **Volvo LV66-series**) היא סדרת משאיות בינוניות מתוצרת וולוו משאיות בבעלות יצרנית הרכב השוודית **[[וולוו]]**, אשר יוצרה בין השנים 1931–1936 בשוודיה.

יוצרו 2,370 יחידות.

## מאפיינים סדרה LV66
"וולוו" הציגה את המשאית הכבדה הראשונה שלה בשנת 1931. בניגוד למשאיות הקטנות, שהשתמשו בחלקים מסוימים ממכוניות הנוסעים, סדרת "LV66" נבנתה עם רכיבים המיועדים אך ורק למשאיות. היה צורך ברכיבים חזקים יותר. תכנון רכיבי משאיות מיוחדים, כולל רכיבי מנוע חדש לגמרי עם שסתומים עליונים, תיבת הילוכים ארבעה הילוכים חזקה, חישוקי פלדה, בלמי ארבעה גלגלים הידראוליים, סרן אחורי ושלדה.

דגמי "וולוו סדרה LV66" היו זמינים ללקוחות עם 2 סוגי מנוע: מנוע בנזין או "מנוע הסלמן" .

משנת 1933 היו דגמי "LV66" ו-"LV67" זמינים גם עם ציר אחורי בתצורת חוגון (נלקח מכלי רכב מסילתי), ולכן כושר העמסה המקסימלי הגיע ל-5.25 טון.

בסיס הגלגלים הארוך של דגם "LV70" שימש בעיקר כאוטובוס.

## "מנוע הסלמן" (Hesselman engine)
בגלל צריכת הדלק הגבוהה למדי, הלקוחות רצו להוריד את עלות הדלק. זו הייתה הסיבה שוולוו הציגה את מנוע "הסלמן" (Hesselman engine). אלטרנטיבה מנוע זו למנוע הבנזין, ולמנוע הדיזל, תוכננה על ידי הממציא השוודי, המהנדס ג'ונאס הסלמן .

"מנוע הסלמן" התבסס על מנוע הבנזין והיה יחס דחיסה זהה לזה של מנוע הבנזין, אך בזכות משאבת הזרקה בשילוב מצתים מסוג רב עוצמה ניתן היה להפעיל את המנוע על סולר (או כל דלק אחר). מנוע זה הפך פופולרי למדי, אך לא היה יעיל כמו מנוע הדיזל בעל הדחיסה גבוהה. אם המנוע תוחזק כראוי על ידי נהג מנוסה, מנוע זה היה מקור כוח טוב ואמין.

## מדגמי סדרה "LV66"
* "LV66" – כושר העמסה מקסימלי – 3.5 טון.
* "Volvo LV66 LF Tanker" – מכלית (משאית).
* "LV66-70B" – כבאיות
* "LV67" – כושר העמסה מקסימלי – 3.5 טון.
* "LV68" – כושר העמסה מקסימלי – 3.25 טון.
* "LV69" – כושר העמסה מקסימלי – 3.25 טון.
* "LV 70 D" – כבאית.
* "LV70" – אוטובוסים.
* בין השנים 1934–1931 הורכבו בפינלנד 7 יחידות של דגם סיסו S-321  מתוצרת "Oy Suomen Autoteollisuus Ab"   על בסיס שלדה מדגם "וולוו סדרה LV66".

## תצורות דגמי "וולוו סדרה LV66"

* משאית בינונית
* מכלית (משאית)
* כבאית
* אוטובוס
* אמבולנס

## ראו גם
* וולוו
* וולוו LV4
* וולוו שארפנוז
* וולוו סדרה LV60
* וולוו סדרה LV71
* וולוו סדרה LV76
* וולוו סדרה LV81
* וולוו סנאבה
* וולוו F85

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

סדרה LV66
קטגוריה:משאיות
קטגוריה:משאית מכלית
קטגוריה:כבאיות
קטגוריה:דגמי אוטובוסים
קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-1931
קטגוריה:כלי רכב שוודיים
יוזף הגי

**יוזף הגי** (בגרמנית: **Josef "Seppe" Hugi**; 23 בינואר 1930 – 16 באפריל 1995) היה כדורגלן שווייצרי, ששיחק בעמדת החלוץ.

## קריירת משחק
הגי נולד ב-23 בינואר 1930 בעיירה רייהן, שבשווייץ. הוא התחיל לשחק כדורגל מגיל צעיר, אך התחיל לקחת את העניין ברצינות בסוף שנות העשרה שלו, אז הלך לאקדמיה של בזל. בשנת 1948 חתם הגי בקבוצה הבוגרת של בזל, ושיחק שם למשך ה-14 שנים הבאות. הוא היה שותף לזכייתה של הקבוצה בליגה השווייצרית של 1952/53 וזכה בין השנים 1952–1954 שלוש פעמים ברציפות בתואר מלך השערים של הליגה. במהלך הקריירה שלו בבזל כבש 224 שערים ביותר מ-300 משחקים. בשנת 1962 חתם בקבוצה זוריץ' מציריך, אך שיחק שם רק שני משחקים. לאחר מכן שיחק בקבוצות מליגות נמוכות, עד שפרש בשנת 1965. 

בנבחרת שווייץ הגי ערך 34 הופעות וכבש 22 שערים בין השנים 1951–1960. במונדיאל 1954 שנערך בשווייץ כבש 6 שערים לכל אורך הטורניר, כולל שלושער במשחק ההיסטורי 7–5 נגד אוסטריה. שווייץ סיימה את הטורניר ברבע הגמר, והגי זכה בנעל הכסף בצוותא עם מקס מורלוק הגרמני ואריך פרובסט האוסטרי. הגי הוא השחקן השווייצרי שכבש הכי הרבה שערים בהיסטוריית המונדיאל.

הגי נפטר ב-16 באפריל 1995 בבזל שבשווייץ, בגיל 65, עקב דימום מוחי.

מרכז|ממוזער|150px|המצבה של יוזף הגי

## תארים
;בזל
*אליפות שווייץ: 1952/53
;אישיים
*מלך השערים של הליגה השווייצרית (3): 1951/52, 1952/53, 1953/54

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1954
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. ציריך
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. בזל
קטגוריה:כדורגלני נבחרת שווייץ
קטגוריה:חלוצי כדורגל שווייצרים
קטגוריה:שווייצרים שנולדו ב-1930
קטגוריה:שווייצרים שנפטרו ב-1995
בנוביץ'

**בנוביץ**' הוא שם משפחה.

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה פטרונימיים
ג'ורג' טימרמן

**ג'ורג' בל טימרמן הבן** (באנגלית: **.George Bell Timmerman Jr**; 11 באוגוסט 1912 – 29 בנובמבר 1994) היה פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כמושל קרוליינה הדרומית בשנים 1955–1959 מטעם המפלגה הדמוקרטית. טרם היבחרו לתפקיד המושל, היה טימרמן סגן המושל במדינתו ויוצא מלחמת העולם השנייה. 

## ביוגרפיה
טימרמן נולד במחוז אנדרסון שבצפון-מערב קרוליינה הדרומית, בנם של מרי ואנדיבר (לבית סאליבן) וג'ורג' בל טימרמן האב, אז שופט פדרלי. הוא גדל בצ'ארלסטון וסיים את לימודיו במכללה הצבאית של קרוליינה הדרומית (The Citadel). לאחר שקיבל תואר במשפטים מאוניברסיטת קרוליינה הדרומית, הוא עסק בעריכת דין בעיירה בייטסבורג. טימרמן התגייס לצי ארצות הברית כקצין עם כניסתה של ארצות הברית למלחמת העולם השנייה בעקבות המתקפה על פרל הארבור. כששב לקרוליינה הדרומית בתום המלחמה, התמודד טימרמן לתפקיד סגן מושל קרוליינה הדרומית כעמיתו למירוץ של סטרום ת'ורמונד, מועמד המפלגה הדמוקרטית. הוא נבחר לתפקיד והחל את כהונתו ב-1947, ונבחר מחדש כעבור שלוש שנים ב-1950 לכהונה נוספת בת ארבע שנים.

בבחירות לתפקיד מושל קרוליינה הדרומית ב-1954 ניצב בפני התנגדות מזערית בבחירות המקדימות במפלגה הדמוקרטית והתמודד ללא התנגדות בבחירות הכלליות, ובינואר 1955 טימרמן הושבע לתפקיד. הוא ביקש לסכל הוראה של עדת המסחר הבין-מדינתי (Interstate Commerce Commission) לביטול הפרדה גזעית בנסיעות למרחקים ארוכים, בעיקר מפני שההפרדה הגזעית השפיעה על חדרי ההמתנה הציבוריים. במקביל הוא התנגד לצווים של בתי משפט פדרליים המורים על דה-סגרגציה בפארקים ציבוריים, חופי רחצה ומגרשי גולף. בנוגע לביטול הפרדה גזעית במערכת החינוך הציבורית, הוא נדר נדר ביחד עם מושלים אחרים ממדינות דרום ארצות הברית שיסכלו את הדה-סגרגציה באמצעות חקיקה בקונגרס של ארצות הברית או לחלופין בבית המחוקקים של המדינה.

כמושל, התנגד טימרמן לפסק דין בראון נגד מועצת החינוך של בית המשפט העליון של ארצות הברית, שקבע כי הפרדה גזעית בבתי ספר ציבוריים מנוגדת לחוקת ארצות הברית. טימרמן נלחם בשינויים שהביא עמו פסק הדין התקדימי וקרא לקונגרס האמריקאי להגביל את סמכותו של בית המשפט העליון. טימרמן ראה בהתעקשותן של מדינות צפון ארצות הברית להחיל דה-סגרגציה כהתנהגות צבועה.

ב-1956 הוא היה המועמד המועדף לנשיאות ארצות הברית בידי משלחת קרוליינה הדרומית לכינוס הוועדה הדמוקרטית הלאומית. במהלך הוועידה הוא היה מנהיג ההתנגדות הדרומית למה שכינה "חקיקת זכויות אזרח קיצוניות ועקרונות רדיקליים במצע הבחירות של המפלגה". הוא חתם על חוק משנת 1956 שבלם את חברי האיגוד הלאומי לקידום אנשים צבעוניים מתעסוקה ציבורית בקרוליינה הדרומית. כמו כן, הוא התנגד לצעדים בתחום זכויות האזרח של ממשל הנשיא דווייט אייזנהאואר.

לאחר שעזב את משרד המושל ב-1959, מונה טימרמן ב-1967 לשופט בית המשפט המדיני עבור הסבב האחד עשר, וישב בכס השיפוט עד לשנת 1984. הוא נפטר בשלהי נובמבר 1994 בעיירה בייטסבורג-ליזוויל.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קרוליינה הדרומית
קטגוריה:סגני מושלי קרוליינה הדרומית
קטגוריה:קצינים אמריקאים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מושלי קרוליינה הדרומית
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:ארצות הברית: גזענות
קטגוריה:שופטים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת קרוליינה הדרומית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1912
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1994
קטגוריה:בוגרי המכללה הצבאית של קרוליינה הדרומית
ג'יימס סדון

**ג'יימס אלכסנדר סדון** (באנגלית: **James Alexander Seddon**; 13 ביולי 1815 – 19 באוגוסט 1880) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי, שכיהן בשתי תקופות כהונה כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית. במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית הוא מונה למזכיר המלחמה של קונפדרציית המדינות של אמריקה ("הקונפדרציה") על ידי נשיא הקונפדרציה, ג'פרסון דייוויס.

## ביוגרפיה
עקב מצב בריאותו השברירי, חונך סדון בעיקר בחינוך ביתי והיה לאוטודידקט כבר כנער. בגיל 21 הוא החל את לימודיו בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת וירג'יניה. לאחר סיום לימודיו הוא התיישב בריצ'ימונד, וירג'יניה, שם הוא הקים משרד מצליח לעריכת דין.

ב-1845 הוצגה מועמדתו על ידי המפלגה הדמוקרטית לקונגרס והוא נבחר בקלות רבה. שנתיים לאחר מכן הוצגה מועמדותו מחדש אך הוא סירב להתמודד עקב חילוקי דעות שלו על המצע עם המפלגה. ב-1849 הוא נבחר מחדש לקונגרס וכיהן בו מדצמבר אותה שנה עד מרץ 1851. בשל בריאותו הרופפת הוא דחה הצעה למועמדות נוספת בתום כהונתו זו והוא פרש לאחוזתו "סבות היל" שעל גדת נהר ג'יימס מעל ריצ'מונד.

סדון השתתף בוועידת השלום  שהתקיימה בוושינגטון די. סי. ב-1861 שבה נעשה ניסיון למנוע את המלחמה הממשמשת ובאה. מאוחר יותר באותה שנה הוא השתתף בקונגרס הזמני של הקונפדרציה. ב-21 בנובמבר 1862 מינה אותו הנשיא דייוויס כמזכיר המלחמה, תפקיד אותו הוא מילא עד 5 בפברואר 1865, אז הוא פרש מן החיים הפוליטיים לאחוזתו.

## קישורים חיצוניים

* 
* ג'יימס סדון באתר Find a Grave
* James Seddon biography at Spartacus Educational
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי וירג'יניה
קטגוריה:פוליטיקאים דרומיים במלחמת האזרחים האמריקנית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מווירג'יניה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת וירג'יניה
קטגוריה:מקבלי חנינה מנשיא ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1815
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1880
מורטנסן

**מורטנסן** (באנגלית: **Mortensen**) הוא שם משפחה.

קטגוריה:שמות משפחה דניים
קטגוריה:שמות משפחה פטרונימיים
קרחון דודלן

**קרחון דודלן** (באנגלית: **Dodelen Glacier**; בבולגרית: **ледник Доделен**) הוא קרחון בחצי האי פסטר, באי בראבנט בארכיפלג פאלמר, שבאנטארקטיקה.

אורכו של הקרחון 3.6 קילומטרים ורוחבו 2.8 קילומטרים.

הקרחון ממוקם דרומית מערבית לקרחון פודאיבה; צפונית מערבית לקרחון ליסטר; וצפונית לקרחון אושאנה.

הקרחון מנקז את המורדות המערביים של הר האנטר שבהרי סטריבוג; זורם מערבה; ונשפך אל מפרץ גויו.

## היסטוריה
### מיפוי הקרחון

הקרחון מופה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1980, ובשנת 2008.

### מקור השם

הקרחון נקרא על שם נהר דודלן במזרח הרי הבלקן.

[מרכז|ממוזער|700x500 פיקסלים|[בראבנט (אי, אנטארקטיקה)|האי בראבנט, מבט מכיוון צפון מזרח לעבר האי. מימין ניתן לראות את האי אונוור, וברקע את חצי האי האנטארקטי; את הרי סולוואי, ניתן לראות משמאל, בצד הרחוק של האי.]]

## לקריאה נוספת

* הגאזט האנטארקטי הבולגרי 

## קישורים חיצוניים

* קרחון דודלן באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* תצלום לוויין של אזור הקרחון, תוך סימון אתרים נוספים באזור באתר copernix

## הערות שוליים

קטגוריה:בולגריה באנטארקטיקה
דודלן
דינמו סנקט פטרבורג (אגודת ספורט)

חברת הספורט הרוסית **"דינמו" סנקט פטרבורג** (ברוסית: **Всероссийское физкультурно-спортивное общество „Динамо“ СПБ**) היא התאחדות הספורט של עובדי כוחות השיטור ואכיפת החוק בעיר סנקט פטרבורג, שברוסיה, שהוקמה בינואר 1924. האגודה שמה לה למטרה לקדם את הספורט לסוגיו בקרב עובדי המשטרה וגופי אכיפת החוק בעיר והיא מאגדת את כל מועדוני הספורט של דינמו בסנקט פטרבורג.

משרדיה ממוקמים באצטדיון דינמו סנקט פטרבורג, שנמצא בבעלותה.

## מועדוני דינמו
* דינמו סנקט פטרבורג (כדורסל)
* דינמו סנקט פטרבורג (כדורסל נשים)
* דינמו סנקט פטרבורג (כדורגל)
* דינמו סנקט פטרבורג (כדורעף)
* דינמו סנקט פטרבורג (קטרגל)
* דינמו סנקט פטרבורג (כדורמים)
* דינמו לנינגרד (בנדי)
* דינמו סנקט פטרבורג (הוקי קרח)
* דינמו סנקט פטרבורג (הוקי קרח נשים)
* דינמו סנקט פטרבורג (הוקי קרח לנוער)
* דינמו מחוז לנינגרד

## ראו גם
* דינמו (אגודת ספורט)

## קישורים חיצוניים
* 

*
קטגוריה:רוסיה: ארגוני ספורט
יחסי דנמרק–סרביה

[ממוזער|שגרירות סרביה ב[קופנהגן שבדנמרק]]
**יחסי דנמרק–סרביה** הם יחסי חוץ בין דנמרק לסרביה. לדנמרק יש שגרירות בבלגרד, ולסרביה יש שגרירות בקופנהגן. שתי המדינות חברות בארגון לביטחון ושיתוף פעולה באירופה. במרץ 2016 אמר ראש שגרירות דנמרק בסרביה, מורטן סקובגארד הנסן, כי "דנמרק תומכת בגלוי בהתקדמות והרפורמות שביצעה סרביה."

## סחר והסכמים
ב-2004 מחזור המסחר בין דנמרק לסרביה הסתכם ב-37 מיליון דולר.

ב-11 בפברואר 2012 חתמו דנמרק וסרביה על הסכם של 9 מיליון אירו לייצור פרי. כמו כן, לדברי השגריר דני, סרביה היא כבר יצרנית פירות יער חשובה.

## סרבים בדנמרק
סרבים רבים חיים כיום בדנמרק. ככל שהמצב הכלכלי מחמיר עבור אזרחים קבועים בסרביה, יותר ויותר סרבים עוזבים את מולדתם בחיפוש אחר אפשרויות טובות יותר, כולל בדנמרק.

## קישורים חיצוניים
* 
* Danish-Serbian.dk  & 
* שיתוף פעולה דני עם סרביה
* הסכם בין דנמרק לסרביה להקלה על הוצאת ויזות

## הערות שוליים

קטגוריה:קצרמר דנמרק
אנריקה בז'סטררו

**אנריקה בז'סטררו** (בספרדית: **Enrique Ballestrero**; 18 בינואר 1905 – 11 באוקטובר 1969) היה כדורגלן אורוגוואי, ששיחק בעמדת השוער.

## ביוגרפיה

בז'סטררו נולד בקולוניה דל סקרמנטו שבאורוגוואי ב-18 בינואר 1905. במהלך תקופתו ברמפלה ג'וניורס הוא זכה עימה בליגה האורוגוואית ב-1927 וסיים במקום השני בשנים 1928 ו-1932. ב-1929 יצא איתה לסיבוב הופעות אירופי גדול בו השיגו ניצחונות משמעותיים נגד הקבוצות אייאקס אמסטרדם ואולימפיק מרסיי. משנת 1935 עד 1937 בז'סטטרו שיחק בפניארול וזכה עימה בשלוש אליפויות רצופות. בשנת 1939 הוא סיים את הקריירה שלו.

בז'סטררו זכה עם אורוגוואי במונדיאל 1930 אותו גם אירחה ושיחק בכל המשחקים בטורניר, כולל במשחק הגמר נגד ארגנטינה. בסיום הטורניר זכה בתואר השוער המצטיין והיה גם לראשון לזכות בתואר זה ונבחר גם להיות בנבחרת המצטיינת. בנוסף לזכייתו במונדיאל הוא גם זכה באליפות דרום אמריקה של 1935 שנערכה בפרו והגיעה במקום השלישי באותו הטורניר שנערך שנתיים אחר כך ב-1937.

## תארים
;רמפלה ג'וניורס
*אליפות אורוגוואי: 1927
;פניארול
*אליפות אורוגוואי (3): 1935, 1936, 1937
;נבחרת אורוגוואי
*גביע העולם: 1930
*אליפות דרום אמריקה: 1935
*גביע ניוטון: 1930
;אישיים
*השוער המצטיין בגביע העולם: 1930
*הנבחרת המצטיינת בגביע העולם: 1930

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1930
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אורוגוואי
קטגוריה:כדורגלנים אורוגוואים
קטגוריה:כדורגלני פניארול
קטגוריה:שוערי כדורגל אורוגוואים
קטגוריה:ילידי 1905
קטגוריה:נפטרים ב-1969
קולומיאגי (כדורגל)

**קולומיאגי** (ברוסית: «**Коломя́ги**») הוא מועדון כדורגל מהעיר סנקט פטרבורג, שנוסד לראשונה בשנת 1904 ובשיאו נחשב לאחד ממועדוני הכדורגל המפורסמים בעיר בתקופת האימפריה הרוסית ומהחזקים בה. לאחר התפרקות ברית המועצות, המועדון הוקם מחדש בשנת 2010 כקבוצה חובבנית בשם "קולומיאגי-47" שחזרה להתמודד באליפות העיר, אך במדים צהובים וירוקים, במקום מדי התכלת המקוריים.

## שם
מקורו של השם קולומיאגי אינו ברור. יש הסבורים כי זה קשור למוזרותו של ההר עליו שכן כפר בשם זה ("קולו" בפינית - חלול, "מיאגי" - גבעה). אחרים שואבים את השם מהפועל "קולואה" - ניקוי קליפה ומאמינים שכנראה בכפר הייתה עבודת עיבוד עצים.

## היסטוריה
בתקופת שלפני פרוץ המהפכה הבולשביקית הקבוצה איחדה אתלטים חובבים המעורבים במשחקי אופניים וספורט. קבוצת הכדורגל שלו, שנוסדה בשנת 1905, הפכה פעמים רבות לאלופת העיר בתחילת המאה העשרים.

ב-23 בספטמבר 1908 אומצה אמנת המועדון וב-30 ביוני 1909 הצטרפה קולומיאגי לליגת הכדורגל של סנקט פטרבורג.

אחרי 1923, "קולומיאגי" שינתה את שמה מספר פעמים עד שבשנת 1931 המועדון חדל להתקיים. הצבעים הכחולים והלבנים של מדי הקבוצה שימשו בהמשך את נבחרת העיר ואת מועדון "זניט".

מאז התפרקות ברית המועצות פועל בעיר סנקט פטרבורג מועדון כדורגל חובבני בשם זה.

## תארים
* אלופת העיר (פטרוגרד, סנקט פטרבורג) (4): 1916, 1917, 1918, 1920
* גביע האלופות של ערי הבירה (גביע טוסמן) (2): 1919, 1923

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סנקט פטרבורג: מועדוני כדורגל
קטגוריה:קבוצות כדורגל רוסיות
קטגוריה:האימפריה הרוסית: כדורגל
יחסי החוץ של דנמרק

[שמאל|ממוזער| נשיא ארצות הברית [ג'ורג' ווקר בוש וראש ממשלת דנמרק אנדרס פוג ראסמוסן מקיימים מסיבת עיתונאים משותפת מחוץ למעונו הרשמי של ראש ממשלת דנמרק, מרינבורג יולי 2005.]]
[שמאל|ממוזער| [נשיא רוסיה דמיטרי מדבדב וראש ממשלת דנמרק לשעבר לארס לקה ראסמוסן מקיימים מסיבת עיתונאים משותפת, אפריל 2010.]]
**מדיניות החוץ של דנמרק** מבוססת על זהותה כמדינה ריבונית באירופה. דנמרק מנהלת זה מכבר יחסים טובים עם מדינות אחרות. היא הייתה מעורבת בתיאום הסיוע המערבי למדינות הבלטיות (אסטוניה, לטביה וליטא). המדינה תומכת חזק בשמירה על השלום הבינלאומי. דנמרק גם תמכה בפעילות אמריקאית באפגניסטן ואף תרמה כוחות ל-ISAF . יוזמות אלה הן חלק ממדיניות החוץ הפעילה של דנמרק.

לאחר מלחמת העולם השנייה סיימה דנמרק את מדיניות הנייטרליות שלה זה מאתיים שנה. דנמרק היא חברה בנאט"ו מאז הקמתה בשנת 1949, והחברות בנאט"ו נותרה פופולרית מאוד. בין ארצות הברית ודנמרק היו כמה עימותים חמורים על מדיניות הביטחון בעיתוי המכונה "עידן הערות שוליים" (1982-1988).


## מחלוקות בינלאומיות
* האי הנס. אי שנמצא בין גרינלנד לאיים הארקטיים הקנדיים. גבול בלתי פתור שנוי במחלוקת בין קנדה לדנמרק (מדינת דנמרק אחראית ליחסי החוץ של גרינלנד). סכסוך זה התפוצץ שוב ביולי 2005 בעקבות ביקורו של שר קנדי באי שבמחלוקת.
* הקוטב הצפוני. דנמרק מנסה להוכיח שהקוטב הצפוני קשור גאוגרפית לגרינלנד. אם תהיה הוכחה כזו, הממלכה תתבע את הקוטב הצפוני.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:דנמרק: יחסי חוץ
גביע טוסמן

**גביע טוסמן** או **גביע האלופות של ערי הבירה** (ברוסית: **Кубок Тосмена по футболу** ,**Кубок Чемпионов двух Столиц**) הייתה תחרות הכדורגל הרשמית ברוסיה הסובייטית ובברית המועצות, שנערכה לסירוגין בשנים 1919–1929 והכריע למעשה מי הייתה קבוצת הכדורגל הטובה במדינה, בתקופה שעוד לא נערכה אליפות לאומית, כעשור לפני הקמת ליגת העל הסובייטית.

הגביע נערך בחסות מועדון הכדורגל טוסמן (Тосмен) שהוקם בסנקט פטרבורג בשנת 1916 כחוג הספורט של אנשי הדפוס והדואר. לאחר מהפכת פברואר הקבוצה שינתה שמה ל"טוסמן" (ראשי התיבות ברוסית של "ספורטאי חברת הטלגרף", ברוסית: Телеграфное общество спортсменов)

הזוכה הראשונה בגביע הייתה קבוצת קולומיאגי מפטרוגרד (שהוקמה עוד בשנת 1904). הזוכה האחרונה, עשור לאחר מכן, הייתה קבוצת פישצ'ביקי. נערך משחק אחד בין אלופת העיר סנקט פטרבורג לאלופת העיר מוסקבה והמנצחת הוכתרה למחזיקת הגביע.

## היסטוריה
הטורניר הוקם על ידי אגודת טוסמן. בשנת 1916 הוקם בסנקט פטרבורג מועדון ספורט של פקידי דואר וטלגרף (PTC). תחתיו הוקמה קבוצת כדורגל, שלאחר מהפכת פברואר שינתה את שמה ל"טוסמן", שפירושה אגודת האתלטים של טלגרף. עד מהרה הקימה אגודה זו את גביע טוסמן, שהיה אמור להיות מוענק למעשה למועדון הטוב ביותר מדינה.

מחזיקת הגביע הראשונה בשנת 1919 הייתה קבוצת קולומיאגי מפטרוגרד כשהאחרונה לזכות בו בשנת 1929 הייתה קבוצה פישצ'ביקי ממוסקבה.

## פורמט
גביע זה שוחק בין הזוכות בשתי האליפויות האזוריות החזקות ביותר ברוסיה הסובייטית. בדרך כלל השתתפו בו קבוצות כדורגל ממוסקבה ולנינגרד (ולכן כונה גם גביע האלופות של ערי הבירה).

משחקי גמר נערכו לסירוגין בלנינגרד ובמוסקבה.

## סטטיסטיקה

## משחקי גמר

## אחרי הטורניר
אחרי פירוק גביע טוסמן, הטורניר שקבע את הקבוצה הטובה ברוסיה היה אליפות הכדורגל של רוסיה הסובייטית (בקרב מועדונים).

## ראו גם
* דרבי ערי הבירה

קטגוריה:תחרויות כדורגל בברית המועצות
קטגוריה:תחרויות כדורגל ברוסיה
קטגוריה:האימפריה הרוסית: כדורגל