open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
תוקף תלוי-קריטריון

**תוקף תלוי-קריטריון** (באנגלית: **Criterion validity**) בפסיכומטריקה וסטטיסטיקה, הוא מדד להערכת טיבו של כלי מדידה (כגון מבחן פסיכולוגי, סקר או מבחן ידע). התוקף מבטא את המידה שבה התוצאות בכלי המדידה נמצאות במתאם עם תוצאות של כלי אחר (ה"קריטריון"), אשר נחשב למדד אמין ומדויק של התכונה הנמדדת.

## סוגים של תוקף תלוי-קריטריון
נהוג לחלק את התוקף תלוי-הקריטריון לשני סוגים עיקריים, בהתאם לזמן שבו נמדד הקריטריון ביחס לזמן המדידה בכלי הנבדק:

### תוקף ניבוי (Predictive Validity)
תוקף זה מתייחס ליכולת של כלי המדידה לנבא תוצאה עתידית. במקרה זה, המדידה בכלי החדש מתבצעת בנקודת זמן אחת, והקריטריון נמדד בנקודת זמן מאוחרת יותר.

* **דוגמה:** השימוש בבחינה הפסיכומטרית ככלי לסינון מועמדים לאוניברסיטה. הקריטריון במקרה זה הוא ציוני התואר הראשון. אם קיים מתאם גבוה בין הציון בפסיכומטרי לבין ממוצע הציונים בתואר, ניתן לומר שלמבחן הפסיכומטרי יש תוקף ניבוי גבוה.

### תוקף מקביל (Concurrent Validity)
תוקף זה (הנקרא לעיתים גם **תוקף בו-זמני**) מתייחס למתאם בין כלי המדידה הנבדק לבין קריטריון קיים, כאשר שניהם נמדדים באותה נקודת זמן (או בסמיכות זמנים גבוהה). סוג זה משמש לרוב כאשר רוצים להחליף כלי מדידה מסורבל, יקר או ארוך בכלי קצר וזול יותר.

* **דוגמה:** פיתוח שאלון קצר לאבחון דיכאון והשוואת תוצאותיו לאבחון קליני מעמיק שנעשה על ידי פסיכיאטר באותו היום. אם התוצאות תואמות, לשאלון הקצר יש תוקף מקביל.

## אופן החישוב
בדיקת תוקף תלוי-קריטריון נעשית לרוב באמצעות חישוב **מקדם מתאם** (כגון מתאם פירסון) בין הציונים בכלי המדידה לבין הציונים בקריטריון.

* מתאם חזק וחיובי מעיד על תוקף גבוה.
* מתאם נמוך או אפסי מעיד על היעדר תוקף (הכלי אינו מנבא את הקריטריון).

## חשיבות הקריטריון
הנקודה הקריטית בבדיקת תוקף זה היא איכותו של ה**קריטריון**. הקריטריון חייב להיות:

# **רלוונטי:** קשור ישירות לתכונה אותה מנסים לנבא או למדוד.
# **מהימן:** מדידה יציבה ומדויקת בפני עצמה.
# **נקי מהטיה:** לא מושפע משגיאות שיטתיות ("זיהום קריטריון").

קטגוריה:פסיכולוגיה קוגניטיבית
קטגוריה:סטטיסטיקה
גינת הצוציקים עם דוד חיים

**גינת הצוציקים של דוד חיים** היא סדרת טלוויזיה לגיל הרך בכיכובו של חיים אוסדון אשר משודרת בערוץ בייבי, בערוץ הכוכבים וביוקיד.

## עלילה
בכל פרק, דוד חיים מבלה בגינה עם חבריו הצוציקים ומתחפש לבעל מקצוע אחר. בכל פרק בסדרה יש שיר מיוחד.

## דמויות
***הדוד חיים** (חיים אוסדון) - החבר הטוב ביותר של כולם, תמיד אוהב לשמח ולהצחיק, הוא מבלה בגינה עם חבריו הצוציקים.

### הצוציקים
הצוציקים הן בובות המבוססות על דמויות בינלאומיות של המותג:

* **בייבי הפרפר** (אפרת גונן)
* **פילה** (אפרת גונן)
* **היפו** (אופיר צויבל)
* **ארנבי** (אופיר צויבל)

## הערות שוליים

קטגוריה:ערוץ בייבי: סדרות
קטגוריה:דוד חיים 
קטגוריה:תוכניות וסדרות טלוויזיה ישראליות בכיכובן של בובות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2021
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות לילדים
וולטר ודוד

**וולטר ודוד** היא סדרת טלוויזיה לגיל הרך אשר משודרת בערוץ בייבי החל משנת 2008 בהשתתפות בובות. באנגלית ובשפות שונות הסדרה מכונה בשם **Walter and Dude**. בשנת 2023 הסדרה עברה אתחול מחדש בהנפשה עם דמויות שונות והקולות המקוריים.

## עלילה
דוד הכלב המבולבל לא זוכר מה הוא מחפש והעכברון וולטר מנסה לעזור לו בכך שהוא מביא לו כל מיני דברים, לאחר מספר ניחושים וניסיונות, דוד מצייר לוולטר את מה שהוא מחפש ווולטר מביא לו את הדבר הנכון.

## דמויות
* **דוד** (יוסף סוויד) - כלב גדול ומבולבל אשר מחפש משהו ולא זוכר מה. לאחר מכן הוא מצייר לוולטר את הדבר שהוא מחפש.
* **וולטר** (ז'יל בן דוד) - עכבר וחברו הטוב של דוד, נחלץ לעזרתו ומביא לדוד כל מיני דברים, לאחר שהוא רואה את הציור של דוד, הוא מביא לו את הדבר שהוא מחפש.

## גרסת 2023
בשנת 2023, נוצרה גרסת רימייק לסדרה בהנפשה שם הדמויות השתנו, דוד הפך לאיש ווולטר הפך לכלב, למרות שינוי הדמויות והתוכן, הקולות המקוריים של הדמויות משנת 2008 נשארו.

## קישורים חיצוניים
* הסדרה משנת 2008
* [הרימייק של הסדרה משנת 2023](https://babytvchannel.fandom.com/wiki/Walter_and_Dude_(Remake))

קטגוריה:ערוץ בייבי: סדרות
קטגוריה:תוכניות וסדרות טלוויזיה ישראליות בכיכובן של בובות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2008
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2023
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות לילדים
קופיקו ואתגר הבישול

**קופיקו ואתגר הבישול** הייתה סדרת טלוויזיה ישראלית לילדים המהווה ספין אוף לסדרה "קופיקו". הסדרה ששודרה בשנת 2024 בערוץ ג'וניור לצופי yes ובערוץ הכוכבים.

## עלילה
קופיקו ושושנה מתחרים מול אברום ובלוגרית האוכל דבש בתחרות בשידור חי בשם "אתגר הבישול הגדול".

## דמויות ראשיות
***קופיקו** (ליאור דטאוקר) - קוף מדבר. מתחרה יחד עם שושנה מול אברום ודבש בתוכנית "אתגר הבישול הגדול" על מנת להביא מאכלים חונטוזים לתוכנית. 
***אברום תפוחי** (רודי סעדה) - בעלה של שושנה. מפחד משושנה ורוצה שתיתן לו קצת שקט. מתחרה יחד עם דבש נגד שושנה וקופיקו בתוכנית "אתגר הבישול הגדול".
***שושנה תפוחי** (טלי אורן) - אשתו של אברום. שונאת את קופיקו ולמרות זאת היא מתחרה יחד עם קופיקו נגד אברום ודבש בתוכנית "אתגר הבישול הגדול".
***דבש** (ליז רביאן) - בלוגרית האוכל, מתחרה יחד עם אברום נגד שושנה וקופיקו בתוכנית "אתגר הבישול הגדול".

## ראו גם
*קופיקו (סדרת טלוויזיה)

## קישורים חיצוניים
*

קטגוריה:קומדיות מצבים ישראליות
קטגוריה:סדרות קומיות ישראליות לילדים
קטגוריה:Yes הטלוויזיה בלוויין: תוכניות וסדרות
קטגוריה:תוכניות וסדרות טלוויזיה ישראליות בכיכובן של בובות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה המבוססות על ספרים
קטגוריה:ערוץ ג'וניור: תוכניות רכש
קטגוריה:קופיקו
קרקור

**קרקור** הוא אתר מקראי הנזכר בסיפור מלחמת גדעון במדיין בספר שופטים . על פי המסופר שם, לאחר שגדעון הצליח להדוף את צבא מדיין, עמלק ובני קדם, הוא רדף אחר זבח וצלמונע מלכי מדיין לעומק השטח שבשליטת מדיין, ובשל שאננותם הצליח לשבות אותם שם לאחר מתקפה מוצלחת.

כיום מזוהה האתר עם אל-קראקִר שבקרבת קורייאת, בואדי סירחאן בערב הסעודית.

## קישורים חיצוניים
* קַּרְקֹר, באתר "עלמפה"

## הערות שוליים

קטגוריה:אתרי המקרא
קטגוריה:ואדי סירחאן
המרכז הקיצוני

**המרכז הקיצוני (''The Extreme Centre: A Warning'')** הוא ספר משנת 2015 מאת הסופר, העיתונאי, הפעיל הפוליטי וההיסטוריון הבריטי טארק עלי.

## תקציר
הספר הוא ביקורת על מה שהוא מגדיר כאחיזת החנק בפוליטיקה של העולם המערבי, שצמחה תחת הנאו-ליברליזם. של האליטה הפוליטית הכמעט זהה של המרכז-שמאל וימין-מרכז שמבצעות כמעט את אותה מדיניות, כולל: רפובליקנים (לפני עידן דונלד טראמפ) ודמוקרטים בארצות הברית, הלייבור והשמרנים בבריטניה, סוציאליסטים ושמרנים בצרפת, קואליציות מרכז שונות בגרמניה, ומפלגות המרכז-שמאל והמרכז-ימין בסקנדינביה עם פוליטיקה זהה כמעט לחלוטין, עם מסירותה לקפיטליזם, מדיניות של צנע תקציבי וביטול מדינת הרווחה, והססנות מול הדומיננטיות של האימפריאליזם האמריקאי, ואף תמיכה במלחמות שיזם במזרח התיכון.

טארק עלי הסביר כי: "אנשים מדברים על השמאל הקיצוני והימין הקיצוני, אבל הסכנה האמיתית היום היא מהמרכז הקיצוני. תפיסת אמצע הדרך כעמדה שאינה מציעה אלטרנטיבה מהותית, אלא מחזקת את החזקים ומחלישה את החלשים ופותחת פתח לכוחות הרשע להסתנן פנימה. המרכז הקיצוני כל כך מרוכז בעצמו, שהוא שונא את מי שמערער עליו, מכל צד שלא יבוא".

## ביקורות
מבקר הספרות של "הגרדיאן" כתב ש:"חשיבות הספר היא בהבנת טיבו של הקפיטליזם המודרני והשפעתו על הפוליטיקה". בעוד שה"פייננשל טיימס" כתב שהספר לא יפתח דלתות בבית הלבן כי זה יגרום לקריאה לא נוחה... אך יש בו ביקורת רחבת היקף ובעלת טענה עוצמתית, שנותנת מקום למחשבה.
## בישראל
השימוש במונח "המרכז הקיצוני" החל להופיע בשיח הפוליטי בישראל ובעולם עוד לפני פרסום ספרו של טארק עלי. והפך פופולרי, בין השאר, ככינוי גנאי לבני גנץ ומפלגתו "כחול לבן חוסן לישראל" ויאיר לפיד ומפלגתו מפלגת "יש עתיד", שהמבקרים שלהם טוענים שאין להם אידאולוגיה ברורה ומציעים רק פרגמטיזם וריאליזם הנאבק לשמור על הסטטוס קוו, בלי תוכנית סדורה לפתרון בעיות המדינה.

## קישורים חיצוניים

*  - ריאיון עם עלי עם יציאת הספר לאור

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי עיון
מרדכי פלצור

**מרדכי דוד פלצור** (נולד ב-1929, טרנוב, פולין) הוא קצין צבא ישראלי בדימוס, דיפלומט ויו"ר מכון הקונגרס היהודי העולמי.

## ביוגרפיה
מרדכי פלוצר (לימים פלצור) נולד בטרנוב בדרום-מזרח פולין. הוריו למדו באוניברסיטה היגלונית בקרקוב ואביו היה פרופסור שם. הוא למד בבית ספר שאינו יהודי, שם הוא זוכר שנקרא בגנאי "ילד יהודי." כשהנאצים פלשו לפולין, פלצור ומשפחתו נשלחו לגטו. משם גורשו לקרקוב ואחר כך הועברו לסיביר על ידי הרוסים. בשנת 1942 פונו לבסיס צבא בריטי בפרס. בשנה שלאחר מכן, ציפורה שרת, לימים אשת ראש הממשלה השני של ישראל משה שרת, שעבדה בסוכנות היהודית, סידרה את עלייתם לארץ ישראל.

פלצור הצטרף לההגנה ונלחם במלחמת העצמאות. לאחר שחרורו מהצבא הצטרף לשירות הדיפלומטי של ישראל ומילא תפקידים שונים.

הוא למד תואר ראשון משפטים בבית הספר למשפטים ולכלכלה בתל אביב ולאחר מכן תואר שני במשפטים, יחסים בינלאומיים ומדעי המדינה באוניברסיטה העברית בירושלים.

## קריירה צבאית
פלצור נפצע בעת ששירת כקצין במהלך מלחמת העצמאות ושוחרר משירות צבאי ב-1949. הוא חזר לשרת במטה הכללי במלחמת ששת הימים. הוא קיבל עיטורים צבאיים ישראליים כולל אות ההגנה; לוחמי צבא ההגנה לישראל; אות מלחמת הקוממיות ואות מלחמת ששת הימים.

## קריירה דיפלומטית
פלצור הצטרף לשירות החוץ הישראלי ב-1950 ושימש כקונסול במקסיקו (1961–64), בנציגות בפרטוריה כיועץ וממונה על היחסים (1969–71) וכממונה על היחסים בקפריסין (1971–74). בשל מאמציו בחילוץ עיתונאים ישראלים במהלך הפלישה הטורקית לקפריסין ב-1974, זכה פלצור בהערכת אומץ מצד שר החוץ הישראלי, יגאל אלון. בין 1975–78 שימש כשגריר בבוליביה, 1982–86 שגריר ברפובליקה הדומיניקנית, אנטיגואה וברבודה, סנט קיטס ונוויס, טרינידד וטובגו וברבדוס. כשהתמנה לשגריר ישראל בוורשה ב-1986, הוא היה "הדיפלומט הישראלי הראשון ששירת מאחורי מסך הברזל מאז ניתקו המדינות הקומוניסטיות את קשרי התיווך כתוצאה ממלחמת ששת הימים" ושימש כשגריר עד 1990.

## הערות שוליים

קטגוריה:שגרירי ישראל ברפובליקה הדומיניקנית
קטגוריה:קציני צה"ל
קטגוריה:ישראלים במלחמת ששת הימים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:שגרירי ישראל בפולין
קטגוריה:שגרירי ישראל בדרום אפריקה
קטגוריה:שגרירי ישראל בבוליביה
קטגוריה:שגרירי ישראל בקפריסין
קטגוריה:אנטיגואה וברבודה: יחסי חוץ
קטגוריה:ברבדוס: יחסי חוץ
קטגוריה:טרינידד וטובגו: יחסי חוץ
קטגוריה:סנט קיטס ונוויס: יחסי חוץ
קטגוריה:ילידי 1929
ואדי סירחאן

שמאל|ממוזער|מיקום ואדי סירחאן (מסומן בערבית)
שמאל|ממוזער|שלט דרכים לוואדי סירחאן בערב הסעודית
**ואדי סירחאן** (בערבית: **وادي سرحان**. בתעתיק לעברית: ואדי סרחאן) הוא שקע רחב בצפון מערב חצי האי ערב. הוא משתרע מנווה המדבר סקאקה בערב הסעודית לכיוון צפון-מערב לתוך ירדן.

מבחינה היסטורית שימש העמק כנתיב סחר ותחבורה מרכזי בין סוריה לערב. מהעת העתיקה ועד תחילת המאה ה-20, השליטה בוואדי סירחאן הייתה תחת סכסוך מתמשך בין שבטים ערביים שונים. העמק נקרא על שם שבט סירחאן שהיגר לשם באמצע המאה ה-17.

## גאוגרפיה
ואדי סירחאן הוא שקע רחב וסגור המתחיל באזור אלג'וף בערב הסעודית (גובה 525 מטר) ואורכו  המשתרעים צפון-מזרחית לתוך ירדן, ומסתיימים בבארות מייבו. רוחבו משתנה בין . לדברי ההיסטוריון אירפן שהיד, "המונח *[[ואדי]]*, שמרמז על מעבר צר, עשוי להיראות כמוחל באופן שגוי" לוואדי סרחאן, שהוא "שפלה רחבה". החוקר הצ'כי אלויס מוסיל תיאר אותו כ"שפלה חולית וביצתית" עם גבעות פזורות.

## היסטוריה
ואדי סירחאן שימש היסטורית כנתיב סחר חשוב בין ערב הסעודית לסוריה. מלך אשור אסרחדון פתח במערכה נגד שבטי באזו וח'זו בוואדי סירחאן במאה ה-7 לפני הספירה. 

### התקופות הרומיות והביזנטיות
האגן המשיך לשמש כנתיב חשוב בתקופה הרומית, וחיבר את פרובינקיית ערביה עם חצי האי ערב. אף על פי שערכו האסטרטגי נבע מתפקידו כשער לסחר ותחבורה טרנס-ערביים, ואדי סירחאן היה גם מקור משמעותי למלח. בקצהו הצפוני, הוא נשמר על ידי מבצר אזרק, בעוד שקצהו הדרומי נשמר על ידי מבצר דומאט אל-ג'נדל. בשני המבצרים נמצאו כתובות המצביעות על נוכחות חיילים מהלגיון השלישי של קירנאיקה שבסיסו בבוסרה.

ואדי סירחאן היה אזור הבית שממנו נכנסו הסאלידים לסוריה והפכו לפדרציות הערביות העיקריות של האימפריה הביזנטית לאורך המאה ה-5 לספירה. כאשר הע'סנים תפסו את מקומם של הסאלידים בשליטה בערב הסעודית בתחילת המאה ה-6, ואדי סרחאן נשלט על ידי בעלי בריתם של האחרונים, בני הבנו קלב. על הע'סנים הוטל על ידי הביזנטים לפקח על האזור לאחר שהקיסר יוסטיניאנוס הראשון פירק את ה"לימס ערביקוס", סדרה של ביצורים ששמרו על גבולות המדבר המזרחיים של האימפריה. הע'סנים והקאלב למעשה החליפו את הלימס .  הפילרכיה הע'סנית ארתס עברה דרך העמק בדרכה להביס את בני הבנו תמים.  באופן דומה, המשורר אלקאמה עבר דרך ואדי סירחאן כדי להיפגש עם ארתס ולפעול למען שחרור אחיו מהשבי.

### התקופה האסלאמית הקדומה
לאחר הכיבוש המוסלמי בשנת 634 לספירה, הפך האגן לאזור גבול שלעיתים קרובות התפתח בו קרב בין שבט הבנו כלב לבין קרוביהם הרחוקים מבנו אל-קין . 

### העידן המודרני
העמק קיבל את שמו הנוכחי בעקבות הגירת שבט הסירחאן, לכאורה צאצאים של שבט הבאנו קלב, לאזור דומת אל-ג'נדל מהחורן בשנת 1650. לפני נדידתם, ואדי סירחאן היה ידוע בשם ואדי אל-אזרק על שם נווה המדבר אזרק.

ט.א. לורנס התייחס לוואדי, במהלך המרד הערבי, "מצאנו את הסירחאן לא עמק, אלא שבר ארוך המנקז את הארץ משני צדדיו ואוסף את המים לתוך שקעים עוקבים של קרקעיתו".

בסוף המאה ה-19, שבט הרוואלה, שהוא שבט סעודי, היה השבט הבדואי הדומיננטי בוואדי סירחאן. אמיר השבט, נורי שאלאן, היה חתום על הסכם חדא בין אמירות עבר הירדן לסולטנות נג'ד, קודמותיהן של ירדן וערב הסעודית של ימינו, בהתאמה.  האמנה הביאה לכך שרוב ואדי סירחאן הפך לחלק מערב הסעודית, בעוד ירדן שמרה על הפינה הצפון-מערבית של האגן סביב אזרק.

## ראו גם
* אל חרה, ערב הסעודית

## לקריאה נוספת

* 
* 
* 
* 


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ואדי סירחאן
קטגוריה:דפים עם תרגומים שלא נסקרו
קטגוריה:ערב הסעודית
שירה בן ששון פורסטנברג

**שירה בן ששון פורסטנברג** היא פעילה חברתית בשדה הדתי-חברתי. לאורך השנים שימשה בתפקידי ניהול שונים בארגוני חברה אזרחית. והחל מינואר 2026 מכהנת כמנכ"לית המשרד הישראלי של הקרן החדשה לישראל.

## ביוגרפיה
בן ששון פורסטנברג נולדה וגדלה בירושלים, בת לפרופ' מנחם בן-ששון וד"ר עדה בן-ששון, ונכדה של ד"ר יוסף בורג, ממקימי המפד"ל. בילדותה עברה המשפחה לאנגליה ולארצות הברית, במסגרת לימודיו האקדמיים של אביה, ולאחר מכן שבה לישראל. היא בעלת תואר ראשון בסוציולוגיה ואנתרופולוגיה, ותואר שני באנתרופולוגיה מהאוניברסיטה העברית בירושלים.

בן ששון פורסטנברג החלה בפעילות ציבורית במקביל ללימודיה. בשנת 2003 שימשה כמנכ"לית נאמני תורה ועבודה. לאחר מכן החלה למלא תפקידים שונים בקרן החדשה לישראל, בין היתר, ריכזה פרויקטים בתחום הפלורליזם היהודי.

בשנים 2016–2017 ניהלה את מכון "על משמר הכנסת" של התנועה המסורתית. לאחר מכן שבה לקרן החדשה לישראל ושימשה כסמנכ"לית קשרי חוץ ופיתוח משאבים. במסגרת עבודתה פעלה בעיקר מול קהילות יהודיות מחוץ לישראל, וקידמה את נושא חופש בחירה בנישואין. בינואר 2026 החלה לשמש כמנכ"לית המשרד הישראלי של הקרן החדשה לישראל.

בן ששון פורסטנברג משמשת גם כחברת ועד מנהל ביוזמת רוח צעירה להעמקת קריאה הומניסטית.

## עמדות והשקפות
לאורך השנים התבטאה בן ששון בנושאים שונים העוסקים בפמניזם ויהדות, שוויון, מאבק בגזענות ושותפות יהודית-ערבית, וכן ביחסי ישראל-פלסטינים. בן ששון היא בין מובילי יוזמת השמאל האמוני.

ב־2018, בתגובה לקמפיין של ארגון "חותם נגד הקרן, הצהירה שירה בן ששון פורסטנברג כי “הקרן החדשה לישראל תומכת בארגונים ליברליים מובילים בעולם הציוני-דתי” וכי הקרן שואפת לתמוך בארגונים הפועלים למען דמוקרטיה, פלורליזם וחברה פתוחה.

## חיים אישיים
בן ששון פורסטנברג מתגוררת בירושלים עם בן זוגה פרופ' יאיר פורסטנברג, ולהם שלושה ילדים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פעילים חברתיים ישראלים
קטגוריה:מנכ"לי עמותות
קטגוריה:סגל הקרן החדשה לישראל
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
הקריעה

300px|ממוזער|שמאל|קריעה אנדרטה לנופלים במוצב כרכום בזרעית. צילום מ-2025
**הקריעה** הוא פסל לזכר הנופלים במוצב כרכום בדרום לבנון, המוצב בכניסה למושב זרעית בגליל העליון, השוכן בגובה של כ-650 מטר מעל פני הים, סמוך לגבול ישראל–לבנון. על כביש 8993. הפסל מנציח 12 חללי צה"ל שנפלו במוצב "כרכום". הפסל עוצב על ידי הפסלת שלומית אברבוך.

## האנדרטה
האנדרטה בנויה מאבן גיר בגובה 2.5 מטר, בצבע לבן. שנראה כמו סלע שנקרע. הפסל מוצב על משטח בטון מרובע. בחזית הסלע יוצאים שבעה כדורי אבן. מעל הסלע בזווית אלכסונית, מוצב עמוד עץ מחודד בקצהו, באורך של שלושה מטר. על פאת משטח הבטון כתוב הפסוק מספר תהילים: . על פאה אחרת כתוב: 

על הבמה מתחת לאנדרטה מונצחים על גבי לוחות מתכת שמות החיילים שנפלו. האנדרטה מוקפת עצים ושיחים, על גבי משטח אבן. ולצד האנדרטה שלושה דגלים
### החיילים המונצחים באנדרטה
החיילים נפלו בין השנים 1995–2000:
# רב-טוראי אורי דוד
# סמל ניקולאי רפופורט
# סמל ראשון אייל-מיקי כהן
# סמל ארז יצחק
# סמל אורי-שרגא פרידמן
# סמל ראשון אמיתי אלמדון
# סמל ראשון אהד-ניר נחמיאס
# סמל ראשון רונן אשל
# סגן אסף רוזנפלד
# סמל ראשון יהונתן (יוני) דבירי
# סמל ראשון אביב מור
# סמל ראשון ידידיה גפן

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פסלים (יצירות)
קטגוריה:אנדרטאות לחללים באירועים בודדים
קטגוריה:הגליל העליון: אנדרטאות
מטה אליהו

**מטה אליהו** הוא תשמיש מצווה ייחודי לקהילות יהודי אפגניסטן, בוכרה והקווקז, המשמש בטקס ברית המילה. המנהג כולל הצבת מטה עץ מקושט ליד כיסא הסנדק או בידי אחד המשתתפים בטקס כסמל לנוכחות אליהו הנביא.

המסורת נפוצה במיוחד במרכז אסיה ואינה מוכרת ברוב קהילות ישראל האחרות. יש עדויות לקיום המנהג בקרב יהודים בטהרן, ככל הנראה בעקבות הגירה מבוכרה ואפגניסטן.

[ממוזער|אליהו נושא מטה בציור המשקף את נס [האישה השונמית]]

## היסטוריה
המטה עשוי מעץ ובראשו גולת כסף או עיטור לולייני שעליו כתובת ההקדשה: "זה המטה הוא של אליהו הנביא הזכור לטוב", המטות הקדומים ביותר הקיימים כיום מתוארכים לאמצע המאה ה־19, שמקורם בשירוואן, שמאכה  ובוכרה. בבוכרה ילד צעיר “שטרם חטא” או אדם זקן החזיקו את המקל במהלך הברית, באפגניסטן הסנדק החזיק במטה בעת טקס הברית או שהיה מונח לצידו על הכסא.

כאשר לא נעשה בו שימוש, היה המטה מוחזק לצד ארון הקודש בבית הכנסת בתוך נרתיק מעוטר. במספר קהילות שימרו את המנהג גם בישראל, אך לרוב בעיטור פשוט יותר ביחס למטות הקדומים.

המטה שימש גם כסגולה להגנה על היולדת ועל התינוק, והוחזק לעיתים בבית היולדת בתקופה שלאחר הלידה. סיפורים עממיים מתארים את אליהו הנביא כמופיע בשעת מצוקה ומציל יולדות באמצעות מטהו. בחלק מהסיפורים המטה משנה את צורתו - לנחש או לחרב - ומסייע בלידה באופן פלאי.

## מקור המנהג

בכל קהילות ישראל מקובל להציב כיסא לאליהו הנביא, הנחשב "מלאך הברית". לפי חז"ל, אליהו נוכח בכל טקס ברית מילה. בתנ"ך אליהו לא מתואר כמשתמש במטה כך שההקשר לא ברור.

חלק מבני הקהילות מזהים את המטה עם הרומח שבו פנחס דקר את זמרי וכזבי במקום המילה ובכך עצר את המגפה, מכיוון שפנחס הוא אליהו מתקשר הרומח למטה.

אריאלה אמר חקרה את שורשי המנהג והעלתה שתי מקורות אפשריים למנהג:

במדרש תנחומא נאמר שאליהו עתיד להעמיד לישראל את מקלו של אהרון, קדם לו ספר זרובבל המרחיב על מטה הישועות שהיה בראשית הבריאה ועבר מאדם לאדם עד לאליהו שעתיד להחזירו בזמן הגאולה ולעשות בו "אותות". מטה זה מקושר לברית גם בפיוט "אומר לה' מחסי" המיועד לברית בו נאמר על אליהו/פנחס: מתחת למדיו חגר את חרבו/ כאיש מלחמות: המטה המשוקד שבידי אהרן. ייתכן שמקור המנהג במטה ישועות זה.

אמר הביאה אפשרות נוספת למקור המנהג, בעולם האסלאמי של מרכז אסיה נפוצו דרווישים סופים הנודדים ממקום למקום, בתרבות העממית הם מתוארים כשהם נשענים על מקל. פטרונם הוא אל-ח'אדר. במסורת העממית האסלאמית נוצרה זהות בין אל־ח'אדר לבין אליהו הנביא: שניהם נודדים, בני אלמוות, מחוללי ניסים ומגנים על נזקקים.

בתרבות היהודית־פרסית שולבו דמויות אלו - עד כי שם אל־ח'אדר שימש ככינוי לאליהו. הזיקה בין הדרווישים המהלכים במקל לבין דמות אליהו תרמה להתפתחות המנהג לראות במטה בטקס הברית סמל לנוכחותו של הנביא.

## לקריאה נוספת
* 
* זבולון קורט, 'מטהו של אליהו הנביא', **[[ידע-עם (כתב עת)|ידע עם]]**, גיליון ז, 25 (1962), עמ' 64
## הערות שוליים

קטגוריה:ברית מילה
קטגוריה:אליהו הנביא
קטגוריה:תשמישי מצווה
חולות כסוי

**חולות כסוי** הוא שטח המכוסה בחולות נודדים הנמצא במזרח בקעת עובדה שבדרום הנגב, כ-קילומטר צפון-מזרח לבסיס עובדה, כ-5 ק"מ דרום-מערבית להר עיט וכ-6 ק"מ צפונית ליישוב שחרות. הדיונות הן היחידות שבנגב בין מכתש רמון והר הנגב עד אילת יחד עם חולות סמר בערבה.

בתחום הדיונות עובר שביל ישראל ומתנשא לגובה הר פרוט, מצפון לדיונות עובר נחל כסוי ומדרום נחל יתרו. חולות כיסוי נוצרו כתוצאה מסחיפת חול רך וקל שנישא עם רוחות עזות והצטבר על גבי דיונות אילו, כמו בחולות סמר.

## גלריה

File:IHM חניון לילה צפוני חולות כסוי.jpeg|נחל יתרו מפסגת החולות
קובץ:IHM חולות כיסוי 3.jpeg|352x352 פיקסלים|חולות כסוי, 2021
File:IHM חולות כיסוי.jpeg|נוף למזרח


## הערות שוליים

קטגוריה:הנגב: שמורות טבע
קטגוריה:הנגב: גאוגרפיה
כסוי
קטגוריה:שביל ישראל
קטגוריה:בקעת עובדה
דייוויד מוריל

**דייוויד לורנס מוריל** (באנגלית: **David Lawrence Morril**; 10 ביוני 1772 – 28 בינואר 1849) היה פוליטיקאי, עורך דין, רופא וכומר אמריקאי, אשר כיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם ניו המפשייר בשנים 1817–1823, וכמושל ניו המפשייר העשירי בשנים 1824–1827.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
מוריל נולד ב-10 ביוני 1772 באפינג שבפרובינציית ניו המפשייר, להורים סמואל ואנה (לורנס) מוריל. הוא סיים את לימודיו ב-Phillips Exeter Academy ובדארטמות' קולג', ולאחר מכן קיבל תואר במשפטים מאוניברסיטת ורמונט.

הוא עבד ככומר וכיהן בכנסייה הקונגרגציונלית הפרסביטריאנית בגופסטאון, ניו המפשייר, החל מ-1802 ושירת שם במשך שנים רבות.

### קריירה פוליטית
ב-1808 נבחר מוריל כחבר בבית הנבחרים של ניו המפשייר וכיהן בתפקיד עד 1816. במהלך כהונתו האחרונה, בשנת 1816, נבחר לכהן כיושב ראש הבית.

ב-1817 נבחר מוריל לסנאט של ארצות הברית מטעם ניו המפשייר, והוא כיהן בתפקיד זה עד 1823.

ב-1824 נבחר מוריל כמושל ניו המפשייר, וכיהן מ-3 ביוני 1824 עד 7 ביוני 1827. בבחירות 1824 קיבל מוריל את מספר הקולות הרב ביותר, אך מכיוון שלא השיג רוב מוחלט, הבחירה הועברה להכרעת המחוקקים, ובישיבה משותפת של האספה הכללית של ניו המפשייר נבחר עם 163 קולות לעומת 43. בבחירות 1825 התמודד מוריל ללא מתחרים. בבחירות 1826 ניצח את יריבו, , בפער של 5,392 קולות. בבחירות 1827 הפסיד מוריל לפירס בפער גדול: פירס קיבל 21,166 קולות מתוך 27,411 שהתקבלו.

### חיים אישיים
מוריל היה נשוי פעמיים – לג'יין וולאס וללידיה פור – ונולדו לו ארבעה ילדים. הוא נפטר ב-28 בינואר 1849 בקונקורד שבניו המפשייר, ונקבר בבית הקברות הצפוני הישן בעיר, בסמוך לקברו של הנשיא פרנקלין פירס.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי ניו המפשייר
קטגוריה:אמריקאים ממוצא אנגלי
קטגוריה:בוגרי דארטמות' קולג'
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ורמונט
קטגוריה:מושלי ניו המפשייר
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מניו המפשייר
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1772
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1849
נפילה תבונית

**נפילה תבונית** היא פרודיה על תנועת התכנון התבוני. זוהי הסבר על-טבעי פסאודו-מדעי להשפעות כוח הכבידה. הבדיחה מקורה ביוזנט – Usenet, והיא הופיעה במספר פרודיות מקוונות. מאמר על נפילה חכמה ב "The Onion" תיאר נפילה חופשית כנגרמת על ידי "יד האל".

נפילה תבונית טוענת שההסבר המדעי של כוח הכבידה אינו יכול להסביר את כל היבטי התופעה, ולכן יש לתת אמון ברעיון שדברים נופלים משום שאינטליגנציה גבוהה יותר מזיזה אותם. יתר על כן, נפילה תבונית טוענת כי תיאוריות המסבירות את כוח הכבידה אינן עקביות פנימית ואינן ניתנות ליישוב מתמטי עם מכניקת הקוונטים, מה שהופך את כוח הכבידה ל"תיאוריה במשבר". נפילה תבונית טוענת גם שכוח הכבידה היא "רק תיאוריה", תוך פרודיה על הטענות של בריאתנים בנוגע למעמד התאורטי של האבולוציה. אפולוגים של נפילה תבונית תומכים בצחוק בכך שיש ללמד נפילה תבונית בבית הספר יחד עם תורת הכבידה כדי שתלמידים יוכלו לקבל "החלטה מושכלת" בנושא, כפרודיה על הדרישות "ללמד את המחלוקת" אודות בריאתנות ואבולוציה.

## היסטוריה
ביוני 2002, משתמש יוזנט בשם ג'ף סטאבס כתב טיוטה של מכתב לעורך, תחת הכותרת "התגוששות תבונית" לקבוצות היוזנט alt.atheism ו-talk.origins. הוא ציין כי "אני לא אוהב את תאוריית הכבידה, אני מרגיש נעלב באופן אישי מכך שמהנדסים מתכננים מבנים רק תוך התחשבות במסה פיזית. מה לגבי הנשמות שלנו? אני מציע ששיעורי מדעים ילמדו גם את תאוריית 'ההתגוששות תבונית' (Intelligent Grappling – בהקשר לנפילה בגראפלינג). אין שום סיכוי שכוח חלש כמו כוח הכבידה יוכל להחזיק הכל על פני כדור הארץ. זה חייב להיות אלוהים, המשתמש בנשמות שלנו, כדי להחזיק הכל יחד." לאחר מכן פרסם אלף שטרנברג "שאלות נפוצות על התגוששות תבונית" בקבוצת היוזנט sci.skeptic. DC סימפסון פרסם, במאי 2005, רצועת קומיקס של I Drew This שכותרתה "ללמד את הכבידה".

נפילה תבונית הייתה נושא למאמר ב"The Onion" באוגוסט 2005. במילון המיתולוגיה העכשווית (2011), הציע הסופר ויליאם ר. הארווד כי אף על פי שבמקור "הועלתה השערה במגזין סאטירי, היא [נפילה תבונית] אינה חלשה יותר מכל תאוריית עיצוב תבוני אחרת".

בשנת 2008 כתב עיתונאי המדע סת' שולמן כי "הזיוף המושלם" המחיש את הבעיות בבסיס התכנון התבוני, ואת התגובה הלא מספקת אליו מצד ממשל ג'ורג' וו. בוש.

## ראו גם
* מפלצת הספגטי המעופפת
* דת פארודית
* אסטרטגיית טריז
* אוקזיונליזם

## הערות שוליים

קטגוריה:כבידה
קטגוריה:תופעות אינטרנט
משקפי חריר

ממוזער|משקפי חריר
ממוזער|התמונה כפי שהיא נראית בעיניים בלי שגיאת שבירה
ממוזער|התמונה כפי שהיא נראית בעיניים חשופות עם שגיאת שבירה
ממוזער|התמונה לאחר חבישת משקפי חריר.
**משקפי חריר**, הידועים גם **כמשקפים סטנופיים**, הם משקפיים עם סדרה של נקבים חרירים הממלאים יריעת פלסטיק אטומה במקום העדשה. בדומה לפעולתה של מצלמת חריר, כל נקב מאפשר רק לקרן אור צרה מאוד להיכנס לעין, מה שמקטין את גודל מעגל הטשטוט על הרשתית ומגדיל את עומק השדה. בעיניים עם שגיאת שבירה, התוצאה היא לעיתים קרובות תמונה חדה יותר. עם זאת, אפקט שני עשוי להופיע בגשר המשותף בין שני חורים סמוכים, לפיה שתי קרני אור שונות המגיעות מאותו עצם (אך כל אחת עוברת דרך חור שונה) נפרמות חזרה לכיוון העין ולמקומות שונים על הרשתית.

בניגוד למשקפי מרשם קונבנציונליים, משקפי חריר יוצרים תמונה ללא עיוות כרית סיכות  מסביב לקצוות (מה שגורם לקווים ישרים להיראות מעוקלים). בעוד שמשקפי חריר שימושיים לאנשים בעלי ראייה מקרוב ורחוק כאחד, הם אינם מומלצים לאנשים עם קוצר ראייה מעל 6 דיופטרים. בנוסף, משקפי חריר מפחיתים את בהירות הראייה ואת הראייה ההיקפית, ולכן אין להשתמש בהם לנהיגה או בעת הפעלת מכונות.

משווקים מציינים כי לאחר שימוש ממושך, סריג הפלסטיק אמור להיות קל להתעלמות מצד המשתמש. עם זאת, בכל פעם שהמשתמש ממצמץ, הקווים האופקיים של הסריגים ייראו לזמן קצר עבים יותר. הסיבה לכך היא שתנועת העפעף מעל האישון תפחית את כמות האור הנופלת על הרשתית וכך תסיר לזמן קצר את אפקט העיכוב הצידי שבדרך כלל גורם לכל החורים להיראות גדולים יותר (ולסריג להיראות דק יותר). לכן, כל עוד המשתמש ממשיך למצמץ, הוא יחזור לשים לב לסריגים הכהים המכסים את עיניו.

משקפי חריר משווקים על ידי חברות שונות בטענה שבשילוב עם תרגילי עיניים מסוימים הם יכולים לשפר את הראייה לצמיתות. עם זאת, לא נמצאו ראיות מדעיות התומכות בטענות אלו. עקב היעדר מחקרים קליניים פורמליים התומכים בטענה זו היא אינה מותרת עוד בארצות הברית במסגרת הסדר משפטי עם ועדת הסחר הפדרלית.

אוקלודר חריר, מכשיר המשמש רופאי עיניים ואופטומטריסטים לאבחון שגיאות שבירה, פועל על פי אותם עקרונות, אך אינו מיועד לשימוש מחוץ לאבחון.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:משקפיים
סמואל בל

**סמואל בל** (באנגלית: **Samuel Bell**; 9 בפברואר 1770 – 23 בדצמבר 1850) היה פוליטיקאי ועורך דין אמריקאי שכיהן כמושל ניו המפשייר השמיני בשנים 1819–1823 וכחבר הסנאט של ארצות הברית עבור ניו המפשייר בשנים 1823–1835.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו והשכלה
סמואל בל נולד ב-9 בפברואר 1770 בלונדונדרי שבפרובינציית ניו המפשייר, לג'ון ומרי אן (גילמור) בל. עד גיל שמונה עשרה עבד בחוות אביו ולמד בבתי ספר ציבוריים בחודשי החורף. מתוך רצון לקבל השכלה גבוהה, החל בל ללמוד לטינית באפריל 1788 ובהמשך התקבל ל-New Ipswich Academy. בין אוקטובר 1790 לאפריל 1791 עבד כמורה בלונדונדרי, ובמאי אותה שנה הצטרף לשכבת השנה השנייה בדארטמות' קולג'. ב-1793 השלים את לימודיו, למד משפטים והוסמך לעריכת דין בהילסבורו בספטמבר 1796, ולאחר מכן עבד כעורך דין בפרנססטאון, ניו המפשייר.

### תחילת הדרך הפוליטית
בל נכנס לפוליטיקה לראשונה ב-1804 כשהתמנה כחבר בית הנבחרים של ניו המפשייר; נבחר מחדש בשנים שלאחר מכן, ואף כיהן כיושב ראש הבית. ב-1806 מונה לנשיא בנק הילסבורו, אך בסיום כהונתו ב-1810 היה הבנק ליחיד במדינה שהפסיק לפעול בין השנים 1792–1840. בשנת 1807 סירב להצעת מינוי לתפקיד התובע הכללי של ניו המפשייר בשל שכר נמוך מדי. בין 1807 ל-1809 כיהן כחבר הסנאט של ניו המפשייר, ואף מילא את תפקיד נשיא הסנאט. בין 1809 ל-1811 כיהן במועצה המבצעת של המדינה. בנוסף, כיהן כנאמן לדארטמות' קולג' בשנים 1808–1811.

### בית המשפט העליון ומושל ניו המפשייר
ב-1816 מונה בל לשופט בבית המשפט העליון של ניו המפשייר, אך התפטר ב-1819 כדי לכהן כמושל. הוא נבחר למושל ניו המפשייר ב-3 ביוני 1819 ושוב נבחר ב-1820, 1821 ו-1822. במהלך כהונתו כמושל פעל להורדת מכסים מגן גבוהים, התנגד לעונש מוות וקרא לחקיקה מדינתית שתצמצם רווחי בעלי מניות על חשבון הציבור. כמו כן, דגל בהקלות מס לנשים בעלות נכסים.

### כהונה בסנאט של ארצות הברית
ב-1823 נבחר בל לסנאט של ארצות הברית כמועמד סיעת אדמס–קליי, וכיהן בסנאט עד 3 במרץ 1835. במהלך כהונתו שימש כיו"ר ועדת התביעות. לאחר פרישתו מהסנאט, פרש לחוותו בצ'סטר, שבה עסק בחקלאות עד מותו.

### חיים אישיים
בנובמבר 1797 נשא בל את מהיטבל בואן דנה, ונולדו להם שישה ילדים. לאחר מותה של דאנה ב-1810, נשא ב-1828 את לוסי ג. סמית', ונולדו להם ארבעה ילדים. ב-1820 קיבל תואר דוקטור לשם כבוד במשפטים מבודואין קולג'. אחיו  כיהן כמושל ניו המפשייר בשנים 1828–1829, ואחיינו צ'ארלס בל, כיהן כמושל ניו המפשייר בשנים 1881–1883.

בל נפטר בצ'סטר ב-23 בדצמבר 1850 בגיל 80, ונקבר ב-Chester Village Cemetery, רוקינגהאם, ניו המפשייר.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי ניו המפשייר
קטגוריה:בוגרי דארטמות' קולג'
קטגוריה:מושלי ניו המפשייר
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מניו המפשייר
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הלאומית הרפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1770
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1850
תומאס וסטון תומפסון

**תומאס וסטון תומפסון** (באנגלית: **Thomas Weston Thompson**; 15 במרץ 1766 – 1 באוקטובר 1821) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי, חבר המפלגה הפדרליסטית במדינת ניו המפשייר. הוא כיהן כחבר בית הנבחרים וכחבר הסנאט של ארצות הברית במהלך המאה ה-19.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו וקריירה
תומפסון נולד ב-15 במרץ 1766 בבוסטון שבפרובינציית מפרץ מסצ'וסטס, לתומאס ואיזבלה תומפסון. המשפחה עברה לניוברי פורט כשהיה צעיר. הוא למד ב-Dummer Academy בבייפילד, מסצ'וסטס, ושירת כעוזר לגנרל לינקולן במהלך מרד שייז. תומפסון סיים את לימודיו באוניברסיטת הרווארד  ב-1786 והחל ללמוד למקצוע הכהונה. בין השנים 1789–1791 שימש כמרצה באוניברסיטת הרווארד.

הוא למד משפטים, הוסמך לעריכת דין ב-1791 ועסק בעריכת דין בסולסברי, ניו המפשייר, בין השנים 1791–1810. בין הצעירים שליווה היה דניאל ובסטר, שהחל את לימודיו כמתמחה אצל תומפסון בסביבות 1801.

ב-25 בדצמבר 1796 התחתן תומפסון עם אליזבת ק. פורטר, ולזוג נולדו שני בנים. 

תומפסון מונה למנהל הדואר של סולסברי ושירת בתפקיד בין 1798–1803. במשך למעלה משני עשורים שימש כנאמן דארטמות' קולג', מ-1801 עד 1821.

### קריירה פוליטית
ב-1810 עבר תומפסון לקונקורד, ניו המפשייר, והמשיך לעסוק בעריכת דין. הוא נבחר כחבר בבית הנבחרים של ניו המפשייר בשנים 1807–1808. ב-1810 שימש כגזבר המדינה. נבחר שוב לבית הנבחרים בשנים 1813–1814 ואף כיהן כיושב ראש הבית.

תומפסון נבחר כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית בקונגרס התשיעי, וכיהן מ-4 במרץ 1805 עד 3 במרץ 1807. הוא מונה שוב לגזבר המדינה בין 1809–1811. בהמשך נבחר תומפסון לסנאט של ארצות הברית כדי למלא את מושבו של ניקולס גילמן, וכיהן בין 24 ביוני 1814 עד 3 במרץ 1817.

תומפסון נפטר בקונקורד ב-1 באוקטובר 1821 ונקבר בבית הקברות הצפוני הישן בעיר.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מסצ'וסטס
קטגוריה:בוסטון: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מניו המפשייר
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הפדרליסטית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מניו המפשייר
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הפדרליסטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1766
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1821
אאטוס

**אאטוס** (ביוונית עתיקה: **Ἀετός**) במיתולוגיה היוונית הוא אחד מהמקורות לעיט של זאוס. הוא עיט זהוב ענק ששימש כשליח ובן הלוויה של זאוס, מלך האלים. אאטוס נולד מגאיה, האדמה. העיט היה אחד מסמליו הבולטים ביותר של זאוס.

## מיתולוגיה
על פי המיתוס, אאטוס היה נער יפה תואר שנולד לגאיה, האדמה. כאשר זאוס היה צעיר, הוא הסתתר בכרתים כיוון שאביו קרונוס טרף את כל אחיו ואחיותיו. אאטוס נעשה ידידו של זאוס והיה הראשון שנשבע לו אמונים כמלך החדש. שנים לאחר מכן, לאחר שזאוס הפיל את אביו ותפס את מקומו כמלך, אאטוס הפך לנושא גביע באולימפוס ולמאהב של זאוס. הדבר עורר קנאה בהרה אשתו של זאוס, ולכן היא הפכה את אאטוס לעיט. הסיפור של אאטוס מזכיר את סיפור חטיפתו של גנימדס, שהיה מאהבו של זאוס בתקופה מאוחרת יותר, ואאטוס היה גם העיט שזאוס שלח כדי לחטוף את גנימדס.

## הערות שוליים

קטגוריה:יצורים מהמיתולוגיה היוונית
1728 בצרפת

שנת **[[1728]] ב[[צרפת]]** הייתה השנה בה ציינה צרפת 741 שנות לאום.

## מנהיגים
* לואי החמישה עשר, מלך צרפת

## נולדו
[200px|ממוזער|שמאל|[פייר גאווינייה]]
**([[:קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1728|קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1728]])**
* 11 במאי – פייר גאווינייה, כנר, מורה ומלחין (נפטר ב-1800)
* 5 באוקטובר – שבלייה ד'איאון, דיפלומט (נפטר ב-1810)
* תאריך לא ידוע – ברונו לנואר, אדם שנעצר והואשם, יחד עם ז'אן דיוט, בעבירת מעשה סדום בפריז, והאחרון שהוצא להורג בצרפת בשל כך (הוצא להורג ב-1750)

## נפטרו
* 15 באוגוסט – מרן מארה, מלחין (נולד ב-1656)

## קישורים חיצוניים

*
מקס יוסטר

**מאיר אלכסנדר (מקס) יוסטר** (20 באפריל 1854 – 6 ביולי 1913) היה רב, בנקאי, סופר עברי ואיש ציבור יהודי בולט ברומניה ובארצות הברית. ממנהיגי תנועת חובבי ציון ברומניה, מראשוני מקימי הלשכות של בני ברית במדינה ומדמויותיה המרכזיות של קהילת יהודי ברלאד בסוף המאה ה־19. בשנות חייו האחרונות כיהן כרב הקהילה הרומנית במיניאפוליס, ארצות הברית.

## ביוגרפיה
#### שנותיו המוקדמות ופעילותו בברלאד
יוסטר נולד ב־20 באפריל 1854 בברלאד שברומניה, לרבי יוסף ואסתר. כבר בצעירותו היה מעורב בענייני הציבור ונמנה עם אנשי הרוח וההשכלה היהודית בעיר. הוא עסק בבנקאות, תחום שנתן לו מעמד כלכלי־קהילתי משמעותי.

בשנת 1873 פרסם בעיתונות העברית תיעוד חשוב של פעילי ההגירה ברומניה, כאשר ציטט את דבריו של לאון הורוביץ בנוגע להגירת יהודים מרומניה לאמריקה.

#### פעילותו בבני ברית ובחובבי ציון
בשנת 1874 ייסד את הלשכה הראשונה של מסדר בני ברית ברומניה – צעד יוצא דופן ששילב יהדות מסורתית עם מודל חדש של ארגון אזרחי מודרני.

בשנת 1882 השתתף כציר מטעם קהילת ברלאד בקונגרס פוקשאן – האספה ההיסטורית של אגודות חובבי ציון ברומניה, שבה הונחו היסודות הראשונים להתיישבות ציונית מאורגנת בארץ ישראל.

#### הגירה לארצות הברית והרבנות במיניאפוליס
בשנת 1910 היגר לארצות הברית והתיישב בבית אחיו, צ'ארלס יוסטר, במיניאפוליס. זמן קצר לאחר בואו מונה לראש "הקהילה העברית הרומנית" בעיר – מוסד שנודע גם בשם "בני אברהם" (B’nai Abraham), אחת הקהילות הראשונות של יוצאי רומניה בארצות הברית.

יוסטר כיהן כרבה של הקהילה עד שחלה כמה חודשים לפני מותו. בעיתון St. Paul Pioneer Press הוגדר כ"אישיות מרכזית בציונות ופעיל בולט בעניינים יהודיים ברומניה".

## פטירה והנצחה
הרב יוסטר נפטר ב־6 ביולי 1913, ביום ראשון, בבית אחיו במיניאפוליס, בגיל 59. הלווייתו התקיימה בבית המשפחה, ורבה של מיניאפוליס, הרב זילבר, נשא את ההספד. הוא נטמן בבית העלמין **עדת ישורון** שבאדינה, מינסוטה.

## משפחתו
ליוסטר היו שלוש בנות שנישאו והתיישבו בגרמניה, ובן נוסף שהתגורר בניו יורק. אחיו, צ'ארלס יוסטר, היה מראשי הקהילה הרומנית במיניאפוליס.

## קישורים חיצוניים
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים רומנים
קטגוריה:רבנים אמריקאים
קטגוריה:בנקאים יהודים רומנים
קטגוריה:מהגרים מרומניה לארצות הברית
קטגוריה:ילידי 1854
קטגוריה:נפטרים ב-1913
.ee

היא סיומת אינטרנט מדינית (ccTLD) של אסטוניה. הסיומת נפתחה בשנת 1992 ומופעלת על ידי קרן האינטרנט האסטונית.

בעבר נודעה כשם המתחם היקר ביותר באירופה, עם אגרה שנתית בסך 285 קרונות אסטוניות (18.20 אירו), מצב אשר עורר מחאה ציבורית באסטוניה. עם השנים ירדה האגרה בהדרגה.

## היסטוריה
סיומת האינטרנט .ee הושקה בשנת 1992 ונוהלה בתחילה על ידי EENet – הרשת האסטונית לחינוך ולמחקר. עד יולי 2010 ניתן היה לרשום שם מתחם אחד בלבד לכל ישות משפטית, ללא אפשרות לרישום שמות נוספים לצורכי הגנה על סימנים מסחריים, והרישום ניתן ללא תשלום. במהלך אותה תקופה שימש Endel Lippmaa כמנהל המתחם.

ביולי 2010 הועבר הניהול לידי קרן האינטרנט האסטונית () ובוצעה רפורמה שאפשרה רישום חופשי של שמות מתחם לאנשים פרטיים ולזרים, תוך מעבר למימון עצמי באמצעות אגרות רישום.

בשנת 2011 נוספה תמיכה בתווים õ, ä, ö, ü, š, žš.

בשנת 2013 הוכרה EIS על ידי ICANN כמפעילת הסיומת. בשנת 2014 הושק שירות DNSSEC לאבטחת כתובות אתרים.

### ביקורת ומחאה
הסדר הרישום החדש של שמות מתחם תחת .ee בשנת 2010 עורר מחלוקת עזה.

השקת הרישום מחדש נדחתה זמנית לצורך בחינה מחודשת, ובמועד ההשקה הסופי הוכרז כי האגרה השנתית עבור דומיין .ee תהיה בסך 285 קרונות אסטוניות (18.20 אירו) בתוספת מס. הדבר עורר התנגדות חריפה.

בפנייה הציבורית לקרן האינטרנט האסטונית, שנוסחה על ידי Tõnu Samuel  ו-Jaa Jänesmäe, פורטה רשימת ליקויים וצוין כי הדומיין .ee הפך לשם המתחם היקר ביותר באירופה.

הארגון הלא-ממשלתי "קהילת האינטרנט האסטונית" () הוקם בחלקו כתגובה לרפורמת הדומיינים השנויה במחלוקת, עם 22 מייסדים, בהנהלת Tõnu Samuel, Elver Loho ו-Heiti Kender. ב-2010 דיווח הארגון כי חבריו פנו ישירות לרשות להקצאת מספרי אינטרנט בבקשה להתערבותם בנושא.

במהלך השנים שלאחר מכן, האגרה השנתית ירדה בהדרגה, והגיעה ל-6 אירו ב-1 בינואר 2017.

## סיומות משנה
הסיומות המשניות הקיימות ל.ee הן:
* ***' – חברות (ישויות מאוגדות) כהגדרתן בקוד המסחרי.
* ***' – יחידים.
* ***' – עצמאים (בעלים יחידים) כהגדרתם בקוד המסחרי.
* ***' – מוסדות רפואיים/בריאותיים.
* ***' – מוסדות ופרויקטים חינוכיים.
* ***' – ספריות.
* **** – ארגונים ופרויקטים ללא מטרות רווח.

## Domain hacks
חברות וארגונים שונים משתמשים בסיומת ב-Domain Hack, כאשר ee הופכת לסיומת של מילה או ביטוי קריא ומשמעותי.

שירות דפי הנחיתה לרשתות חברתיות לינקטרי (Linktree) משתמש בסיומת לכתובת linktr.ee. שירות מידע לפליטים ולצדקה של רדיו העולם האדוונטיסטי  משתמש בסיומת לכתובת refug.ee (באנגלית: פליט). אתר המסחר המקוון שופי  משתמש ב-shp.ee לקיצור קישורים. פלטפורמת  משמתמשת בכתובת jakarta.ee.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סיומות אינטרנט למדינות
קטגוריה:אסטוניה
הדרמה

**הדרמה** (באנגלית: **The Drama**) הוא סרט דרמה רומנטית-קומית אמריקאי, שנכתב ובוים בידי כריסטופר בורגלי ובכיכובם של זנדאיה, רוברט פטינסון, מאמדו אצ'יי, אלנה חיים והיילי גייטס.

הסרט עתיד לצאת לאקרנים ב-3 באפריל 2026 בהפצת חברת "A24".

## תקציר העלילה
ימים אחדים לפני חתונתם, מערכת היחסים של זוג מאורסים מתערערת כאשר אחד מהם מגלה אמיתות מטרידות על האחר.

## צוות השחקנים והדמויות
* זנדאיה – **אמה הארווד**, מוכרת בחנות ספרים מבאטון רוז', לואיזיאנה, וכלתו-לעתיד של צ'ארלי.
* רוברט פטינסון – **צ'ארלי תומפסון**, אוצר מוזיאון מלונדון, אנגליה, וארוסה של אמה.
* מאמדו אצ'יי
* אלנה חיים
* היילי גייטס
* זואי וינטרס – צלמת חתונות

## הפקה
הסרט נכתב ובוים על ידי כריסטופר בורגלי, כשארי אסטר, לארס קנודסן וטיילר קמפלוֹן משמשים כמפיקים דרך חברת "Square Peg", ו-"A24" שותפה להפקה. זנדאיה ורוברט פטינסון לוהקו לתפקידים הראשיים. באוקטובר 2024 הצטרפו לקאסט גם מאמדו אצ'יי ואלנה חיים.
### צילומים
צילומי הסרט החלו ב-21 באוקטובר 2024 בבריטניה. אתרי צילום נוספים כללו את בוסטון, מסצ'וסטס, וההפקה הוציאה 2.9 מיליון דולר על צילומים בלואיזיאנה. הצילומים הסתיימו ב-12 בדצמבר 2024.

## שיווק
ב-8 בדצמבר 2025 קיבלו עורכי מחלקת Living/Arts של "הבוסטון גלוב" בקשה מ-"A24" להשהות את טור הטלוויזיה היומי שלהם, על מנת לפרסם מודעה לצד טור הייעוץ הרומנטי של העיתון, "Love Letters". הודעת אירוסין פיקטיבית עבור הסרט פורסמה למחרת, ובה נחשפו פרטי עלילה ומידע על הדמויות.

## הפצה
הסרט The Drama עתיד לצאת לאקרנים בארצות הברית ב-3 באפריל 2026.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי דרמה קומית אמריקאיים
קטגוריה:סרטי דרמה רומנטית אמריקאיים
אסקלפוס

**אסקלפוס** (ביוונית עתיקה: **Ἀσκάλαφος**) במיתולוגיה היוונית בנם של אכרון והנימפה אורפנה או גורגירה. הוא היה שומר המטע של האדס – אל השאול, העושר ומעמקי האדמה.

## מיתולוגיה
לפי אפולודרוס, אסקלפוס היה בנם של אל הנהר אכרון והנימפה גורגירה. לאחר שהאדס התאהב בפרספונה וחטף אותה לעולם התחתון, זאוס ציווה עליו שיחזיר אותה חזרה לאמה, דמטר. האדס רימה את פרספונה ושכנע אותה לאכול גרעין רימון. אסקלפוס היה עד לכך והעיד נגדה לפני האלים. משום שאכלה אוכל מהשאול, פרספונה נאלצה להישאר עם האדס בממלכתו שליש מהשנה.

דמטר זעמה על אסקלפוס, וכלאה אותו מתחת לסלע כבד בעולם התחתון. כאשר הרקלס ביקר בעולם המתים במהלך המשימות שלו, הוא הזיז את הסלע ושחרר את אסקלפוס מכלאו. אך לאחר מכן, דמטר הפכה את אסקלפוס לינשוף.

בספרו מטמורפוזות, אובידיוס סיפר שיופיטר הרשה לפרוסרפינה (מקבילתה הרומית של פרספונה) לעזוב את השאול ולשוב לאמה, קרס, אך רק כל עוד לא אכלה שום דבר מהשאול. למרות זאת, פרוסרפינה אכלה שבעה גרעיני רימון מאחד הגנים, והעד היחיד לכך היה אסקלפוס- בנם של אכרון והנימפה אורפינה. הוא סיפר על כך לאלים ומנע ממנה לחזור לאמה. בנקמה על כך שגנב ממנה את חירותה, פרוסרפינה התיזה עליו ממי נהר הפלגתון והפכה אותו לינשוף צווחן. נאמר שינשופים צווחנים הם ציפורים מקוללות שמראהן מבשר שאסון מתקרב, והם מביאים צער לבני תמותה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:דמויות מהמיתולוגיה היוונית
נחום פארקר

**נחום פרקר** (באנגלית: **Nahum Parker**; 4 במרץ 1760 – 12 בנובמבר 1839) היה פוליטיקאי אמריקאי, אשר כיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם ניו המפשייר.

## ביוגרפיה
פארקר נולד ב-4 במרץ 1760 בשרוסברי שבפרובינציית מפרץ מסצ'וסטס. במהלך מלחמת העצמאות האמריקאית שירת בצבא הקונטיננטלי והשתתף בקרב סרטוגה בשנת 1777. בשנת 1786 השתקע בעיירה פיצוויליאם, ניו המפשייר, וכיהן כחבר במועצת העיירה בין השנים 1790–1794, וכמזכיר העיירה וגזבר העיירה בין השנים 1792–1815.

פארקר כיהן כחבר בבית הנבחרים של ניו המפשייר בין השנים 1794–1804 וכן בשנים 1806–1807; בשנים 1804 ו-1805 היה חבר במועצת המושל. הוא נבחר לסנאט של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית, וכיהן מ-4 במרץ 1807 עד 1 ביוני 1810, אז התפטר מתפקידו.

בשנים 1807–1813 כיהן פארקר כשופט בבית המשפט לתביעות רגילות במחוזות צ'שייר וסאליבן. בין השנים 1813–1816 כיהן כשופט משנה במחוז השיפוט המערבי, בשנת 1821 כיהן כשופט בבית המשפט של המחוז של מחוז צ'שייר, ובשנת 1822 מונה לשופט בבית המשפט לתביעות רגילות של מחוז הילסבורו. בשנת 1828 כיהן כחבר הסנאט של ניו המפשייר ושימש גם כנשיאו. 

פארקר נפטר בפיצוויליאם שבניו המפשייר, ב-12 בנובמבר 1839, בגיל 79, ונקבר בבית הקברות העירוני.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מסצ'וסטס
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מניו המפשייר
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1760
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1839
זכריה משה

ממוזער|רחוב זכריה משה בראש העין
**זכריה משה** (נולד ב-1926 ונפטר בדצמבר 2005) היה ראש המועצה הראשון של ראש העין.

## ביוגרפיה
זכריה משה נולד בעאת'יין שבמחוז  שבתימן בשם יחיא לסאלם ורומי סעיד. בגיל 17 נשא את רומיה זכרי (לימים רינה), להם נולדו שלושה ילדים בתימן, שאחד מהם נפטר. הם עלו לארץ במבצע על כנפי נשרים ב־1949 והתיישבו במעברת ראש העין. הוא אימץ את השם זכריה על מנת להתחלף עם בן דודו שגויס לצה"ל. המשפחה התגוררה לתקופה קצרה בלוזית וזכריה שימש כמא"ז (מפקד האזור), אך רצח כמה מבני המשפחה על ידי מסתנננים הביאם לשוב לראש העין.

העיירה ראש העין הוקמה בשנת 1951 ונוהלה על ידי ועד מקומי. בספטמבר 1955 הוקמה מועצה מקומית ומשה נבחר לכהן כראש המועצה הראשון, בתמיכת קואליציה של מפא"י, המפלגה הפרוגרסיבית, הפועל המזרחי ופאג"י.

בבחירות למועצה ב־1955 זכתה מפא"י בראשות משה ב־2 מושבים והקימה קואליציה עם הפועל המזרחי, הפרוגרסיבים ואגודת ישראל. באוגוסט 1956 פרשה אגודת ישראל מהקואליציה והאופוזיציה העירונית דרשה לקיים ישיבת הדחה למשה.
בספטמבר 1957 החליטה מליאת המועצה להדיחו, לאחר ששלמה צפר שפרש מסיעתו והצטרף לאופוזיציה. צפר מונה לראש המועצה החדש.

בספטמבר 1958 הדיחה מועצת ראש העין את משה מחברותו בעקבות אי־השתתפותו בישבות המועצה במשך שלושה חודשים רצופים.

במרץ 1960 מונה משה לסגן ראש המועצה בקואיליציה בראשות שלום מנצורה.
באוגוסט 1964 פרשה מפא"י מהקואליציה והביאה להדחת ראש המועצה צפר, ומשה חזר לכהן לבראשות המועצה. במרץ 1965 נערכה הצבעת הדחה נגדו, אך ההצעה נפלה בתיקו 4–4, כששלום מנצורה, ששהה בארצות הברית, נעדר. עם שובו של מנצורה במאי 1965 הודיע לו משה כי כהונתו במועצה נפסקה עקב שהייתו הארוכה בארצות הברית, ועתירה לבג"ץ הביאה להוצאת צו על תנאי למניעת הדחתו. עם ביטול הצו בשלהי מאי התפטר משה, ומנצורה מונה לראש המועצה.

בפברואר 1966 הודח מתפקידו כימזכיר סניף מפא"י בראש העין והוחלף בשלמה זכריה.
באוקטובר 1970 השתתך המערך בראשות משה בקואליציה עם אגודת ישראל בראשות יוסף מלמד, והוסכם על והסכם רוטציה על ראשות הרשות. מזכירות מפלגת העבודה בחרה במשה להיות ראש המועצה, אך שני חברי המועצה האחרים מטעם המפלגה סירבו לתמוך בו, והעדיפו לתמוך במלמד.

בדצמבר 1975 מונה לסגן ראש המועצה, לאחר שמפא"י החליפה מפד"ל בקואליציה העירונית.

הבית בו התגורר נשאר כבית לשימור בראש העין ונקרא "בית זכריה משה". ועל שמו יש רחוב בראש העין.

בנו שלום בן-משה הוא תת-אלוף במילואים שכיהן אף הוא כראש עיריית ראש העין (2013–2024).

## קישורים חיצוניים

* בית זכריה משה

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי מועצת ראש העין
קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות מטעם מפא"י
קטגוריה:ישראלים ילידי תימן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1926
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2005
אביאל (פירושונים)

קטגוריה:שמות פרטיים עבריים
קטגוריה:שמות משפחה עבריים
קטגוריה:שמות פרטיים תאופורים
סינדרלה (סרט, 1955)

**סינדרלה** (בגרמנית: **Aschenputtel**) הוא סרט מערב-גרמני מ-1955 המבוסס על האגדה מאת האחים גרים. צילומי הסרט נערכו באולפן בברלין, וצילומי חוץ של הסרט כוללים בין היתר את ארמון שרלוטנבורג.

## עלילה
בממלכה רחוקה מרגרט גרה עם אמה החורגת המרשעת ושתי אחיותיה החורגת המפונקות. הנסיך בממלכה מקיים נשף במטרה למצוא אישה; מרגרט מעוניינת לבוא לנשף אך בנות משפחתה שהיא יותר מדי מכוערת וטיפשה עבור כך ומכנות אותה סינדרלה לשם גנאי. 

פיה טובה מתערבת בעניין ומספקת למרגרט את האמצעים על מנת ללכת לנשף. בנשף, הנסיך מוקסם ממרגרט ומעוניין בה, שכן היא היחידה בממלכה המפגינה שפע של יופי פנימי, אך לפני שהנסיך מספיק להכריז על כוונותיו היא בורחת ומשאירה רק את הנעל שלה. 

הנסיך מחפש ברחבי הממלכה מיהי בעלת כף רגל קטנה המתאימה למידותיה של הנעל. יש נשים שאף מרחיקות לכת ומשחיטות את רגליהן הגדולות לשם כך. לבסוף הנסיך מוצא את מרגרט ונערכת חתונה גדולה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטים מבוססי סינדרלה
קטגוריה:סרטים גרמניים
קטגוריה:סרטי 1955
צ'ארלס קאטס

**צ'ארלס קאטס** (באנגלית: **Charles Cutts**; 31 בינואר 1769 – 25 בינואר 1846) היה עורך דין ופוליטיקאי מניו המפשייר. בין תפקידיו הבולטים היו יושב ראש בית הנבחרים של ניו המפשייר, סנאטור ומזכיר הסנאט של ארצות הברית.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
קאטס נולד בפורטסמות' שבפרובינציית ניו המפשייר ב-31 בינואר 1769, לסמואל קאטס ואנה הוליוק. הוא התחנך בפורטסמות' ובאקדמיית פיליפס באנדובר, מסצ'וסטס, ולאחר מכן למד באוניברסיטת הרווארד, שם סיים את לימודיו ב-1789. אחרי סיום לימודיו למד משפטים אצל עורך הדין ג'ון פיקרינג, הוסמך לעריכת דין ב-1795 ועסק במקצוע בפורטסמות'.

כפוליטיקאי, חבר המפלגה הפדרליסטית, היה קאטס חבר בבית הנבחרים של ניו המפשייר בין 1803 ל-1811. הוא כיהן כיושב ראש הבית בשנים 1807–1809 ושוב בשנים 1810–1811.

### כהונה בסנאט של ארצות הברית
בשנת 1810 נבחר קאטס לסנאט של ארצות הברית כדי למלא את מקומו של נחום פארקר שהתפטר. הוא כיהן מ-21 ביוני 1810 עד 3 במרץ 1813. מאחר שמושבי הקונגרס נפתחו בדצמבר, כשבית המחוקקים של המדינה לא היה מכונס, השלים קאטס בינתיים גם את כהונתו האחרונה בבית הנבחרים וגם את כהונתו כיושב ראש, שהסתיימה בתחילת 1811.

האספה הכללית של ניו המפשייר לא הצליחה לבחור מחליף לתקופת הכהונה שהתחילה ב-4 במרץ 1813, ולכן המושל ויליאם פלומר מינה את קאטס. הוא כיהן כ"סנאטור ממונה" מ-2 באפריל 1813 עד 10 ביוני 1813, אז נבחר לו מחליף.

בתקופה שבה כיהן בסנאט, הממשל הפדרלי עסק בניהול מלחמת 1812 ובהחלמת המדינה לאחריה. קאטס מונה למספר ועדות מיוחדות שעסקו בענייני כספים וכלכלה, מסחר חוץ וביטחון צבאי, ולעיתים קרובות שימש כיו"ר.

### בערוב ימיו
קאטס נשאר בוושינגטון לאחר סיום כהונתו בסנאט. ב-1814 נבחר לשמש כמזכיר הסנאט של ארצות הברית, תפקיד שבו החזיק מ-12 באוקטובר 1814 עד 12 בדצמבר 1825. במסגרת תפקידו פיקח על המעבר של הסנאט מהמבנה הזמני במשרד הפטנטים — שאליו עבר לאחר שריפת בניין הקפיטול במלחמת 1812 — אל מבנה ה"Brick Capitol", שעמד במקום שבו נמצא כיום בניין בית המשפט העליון. לאחר מכן ניהל את המעבר חזרה לבניין הקפיטול ב-1819.

לאחר פרישתו עבר קאטס למחוז פיירפקס שבווירג'יניה, ולבסוף השתקע בעיירה לווינסוויל. הוא נפטר בלווינסוויל ב-25 בינואר 1846 ונקבר בבית קברות פרטי סמוך.

קאטס נמנה עם כ-50 סנאטורים לשעבר שעבורם אין לסנאט של ארצות הברית כל תצלום או ציור דיוקן. ניסיונות לאתר אחד כזה עד כה לא הצליחו. 

### משפחתו
אימו של קאטס הייתה בתו של אדוארד הוליוק ואחותו של אדוארד אוגוסטוס הוליוק.

בשנת 1812 התחתן קאטס עם לוסי הנרי סאות'הול (נפטרה ב-1868), צאצאית של פטריק הנרי ואחייניתה של אשתו של ג'יימס מונרו, אליזבת.

צ'ארלס קאטס היה בן דודו של ריצ'רד קאטס, חבר המועצה המייצגת של מסצ'וסטס (בגבולות שהפכו מאוחר יותר למדינת מיין). ריצ'רד קאטס היה נשוי לאחותה של דולי מדיסון.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי ניו המפשייר
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מניו המפשייר
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1769
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1846
Welcome to Ya Hood

"**Welcome to Ya Hood**" (בעברית: "**ברוך הבא ליהוד**") הוא שיר של היוצרים הישראליים תמיר בר, ברי סחרוף, נגה ארז ואורי רוסו, שיצא לאור ב-10 בנובמבר 2025 במסגרת פסקול הסרט "שם טוב האבי 2". השיר מופיע כרצועה השנייה באלבום הפסקול, ואורכו כשלוש דקות ועשרים ואחת שניות.

## רקע והפקה
השיר נוצר כחלק מהעבודה על פסקול הסרט "שם טוב האבי 2", שנכתב ובוים על ידי תמיר בר. הסרט מהווה סאטירה מוזיקלית היפ-הופית, והשיר משתלב במארג העלילתי שלו. המילים נכתבו בידי תמיר בר, נגה ארז, אורי רוסו וברי סחרוף, וההפקה המוזיקלית נעשתה על ידי ישי סוויסה וניר דנן. השיר משלב קטעים בעברית ובאנגלית, בהתאם לאופיו הרב-תרבותי של הסרט.

"Welcome to Ya Hood" מתאפיין בשילוב של סגנונות היפ הופ, רוק ואלקטרוניקה. מבנה השיר כולל פתיח אינסטרומנטלי קצר, קטעי ראפ בעברית, ופזמון באנגלית הכולל את המשפט החוזר "Welcome to Ya Hood, בוא הביתה". בחלק מהמקטעים יש שימוש בביטויים מקומיים ובהומור המזכיר את רוח הסרט, בנוסף המילים "בוא הביתה" דוגמות את הלחן של השיר באנגלית Sunday Mornin' של מרגו גוריאן, בגרסה העברית של שולה חן.

## מיקומי שיא

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 2025
קטגוריה:שירי ברי סחרוף
קטגוריה:שירי נגה ארז
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ניר דנן
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי ניר דנן
קטגוריה:שירים על ערים בישראל