open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
F-16 נץ 107

[ממוזער|250px|מטוס F-16 נץ 107 בתצוגה לכבוד [יום העצמאות]]
[ממוזער|250px|תקריב על סימני ההפלה בצורת [רונדל (תעופה)|רונדלים של חיל האוויר הסורי וסמל מבצע אופרה שמצוירים על המטוס F-16A נץ 107]]

**F-16 נץ 107** הוא מטוס קרב F-16 פייטינג פלקון מדגם **F-16A בלוק 10** בעל מספר זנב **107** אשר שירת בחיל האוויר הישראלי בשנים 1980–2014. למטוס זה רקורד קרבי עשיר במיוחד: המטוס השתתף במבצע אופרה, הפצצת הכור העיראקי "אוסיראק", ולזכות טייסיו נרשמו 6.5 הפלות מטוסי אויב. זהו מטוס ה-F-16 בעל מספר ההפלות הגבוה ביותר לסוג זה של מטוסים בעולם.

## שירות מבצעי
מטוסי ה-F-16 הראשונים מדגמי F-16A ו-F-16B הגיעו לישראל בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20 והוצבו בטייסת 117 (טייסת הסילון הראשונה). מטוס F-16 נץ 107 היה הראשון שנחת בבסיס רמת דוד ב-2 ביולי 1980. ב-1981 השתתף נץ 107 במבצע אופרה שבו השמיד חיל האוויר הישראלי כור גרעיני שנבנה בעיראק ובכך מנע מסדאם חוסיין להשיג נשק גרעיני. את המטוס הטיס עמוס ידלין והוא היה השני להפציץ את הכור אחרי מוביל המבנה, זאב רז.

את הפלת הבכורה שלו רשם המטוס ב-21 באפריל 1982 כשהטייס זאב רז הפיל מטוס מיג-23 של חיל האוויר הסורי. את שאר ההפלות רשם המטוס במבצע שלום הגליל. ב-9 ביוני 1982 הפיל אליעזר שקדי שני מטוסי מיג-23 בעת שהטיס את המטוס. מאחר שאחת ההפלות נעשתה ביחד עם מטוס קרב אחר, היא נספרה רק כחצי הפלה. בצהרי יום שישי 11 ביוני 1982 רשם המטוס 4 הפלות, כולן בוצעו על ידי הטייס איתן סטיבה.

מאוחר יותר הועבר F-16 נץ 107, יחד עם שאר מטוסי ה-F-16A וה-F-16B, לטייסת 253 (טייסת הנגב).

בסוף שנת 2014 הוחלט על הוצאתו של נץ 107 משירות, ובפברואר 2015 הועבר המטוס לתצוגה במוזיאון חיל האוויר בבסיס חצרים.

### רשימת הפלות

## קישורים חיצוניים

* מטוסי ה-F16 בחיל האוויר הישראלי, אתר F-16.net
** רקורד של נץ 107 באתר F-16.net
* איתן סטיבה מתאר הפלת 2 מטוסי סוחוי-22, מטוס מיג 23 ומסוק גאזל ב-11.6.1982, באתר "מרקיע שחקים"
* טבלת הפלות בה נמצאות ההפלות של נץ 107, באתר "מרקיע שחקים"
* אודי עציון, מטוס האף־16 שהפיל הכי הרבה מטוסי אויב פורש לפנסיה במוזיאון חיל האוויר, ידיעות אחרונות, 9 בפברואר 2015
*מטוס F-16 נץ 107 במוזיאון חיל האוויר בפייסבוק של מוזיאון חיל האוויר, 7 בפברואר 2015
*  ניר בן-יוסף, תמונות של F-16 נץ 107, פליקר
* Record-breaking F-16 Falcon to be retired from IDF service, באתר ynet, 11 בפברואר 2015 
*  גלריית תמונות של F-16 נץ 107, פליקר

## הערות שוליים

קטגוריה:מטוסי קרב של חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:אלופי הפלות
קטגוריה:מטוסים היסטוריים
ג'ון סמית' (פוליטיקאי)

200px|ממוזער|שמאל|מצבתו של סמית' בסקוטלנד
**ג'ון סמית**' (אנגלית: **John Smith**; 13 בספטמבר 1938 – 12 במאי 1994) היה פוליטיקאי בריטי, שכיהן כמנהיג מפלגת הלייבור משנת 1992 ועד למותו.

## ביוגרפיה
סמית' נולד וגדל בסקוטלנד. למד באוניברסיטת גלאזגו כלכלה ומשפטים ועסק בעריכת דין. ב-1983 הוענק לו תואר פרקליט הכתר (Queen's Counsel). 

ב-1956 הצטרף סמית' למפלגת הלייבור. בשנת 1970 נבחר לפרלמנט הבריטי מטעם מחוז בחירה בסקוטלנד, וכיהן בו עד סוף חייו. ב-1971 הצביע בפרלמנט בעד הצטרפות בריטניה לאיחוד האירופי, תוך הפרת המשמעת הסיעתית בעניין זה. הוא כיהן כסגן שר בשנים 1974 עד 1978, ואז מונה כשר המסחר בממשלתו של ג'יימס קלהאן – השר הצעיר ביותר בה. הוא כיהן בתפקיד עד בחירות 1979, שבהן הפסיד הלייבור למפלגה השמרנית.

מראשית שנות השמונים ועד 1987 שימש סמית' בממשלות הצללים של הלייבור כשר האנרגיה, שר התעסוקה ושר המסחר והתעשייה. לאחר הפסדו של הלייבור בבחירות 1987 היה לשר האוצר בממשלת הצללים של ניל קינוק. בשנים שלאחר מכן נבחר פעמיים לאיש השנה בפרלמנטריזם הבריטי.

### מנהיג הלייבור והאופוזיציה
ב-1992 התפטר ניל קינוק מראשות מפלגת הלייבור, בעקבות ההפסד לשמרנים בבחירות הכלליות באותה שנה. סמית' נבחר תחתיו למנהיג המפלגה והאופוזיציה. הוא הספיק לכהן בתפקיד 21 חדשים בלבד. במהלך כהונתו הקצרה הביא למתן זכות הצבעה לכל חברי המפלגה בבחירת מנהיגה והתחייב שממשלת לייבור עתידית תביא להקמת פרלמנט לסקוטלנד (דבר שהוגשם על ידי ממשיכיו). מפלגתו צברה בימי מנהיגותו תמיכה ציבורית ולסמית' היה סיכוי של ממש להפוך לראש הממשלה לאחר הבחירות הבאות – דבר שיורשו טוני בלייר זכה לו.

סמית סבל מהתקף לב בשנת 1988. למרות שאימץ לאחריו דיאטה חריפה ועיסוק בספורט לקה ב-12 במאי 1994 בהתקף לב שני וחריף ונפטר בגיל 55. הוא נקבר באי לונה בסקוטלנד. בטקס זיכרון שנערך לו ביולי 1994 במנזר וסטמינסטר השתתפו 2,000 איש. בית מטה מפלגת הלייבור נקרא על שמו.

סמית' היה נשוי ואב לשלוש בנות.

## קישורים חיצוניים

* 
* ידיעה על פטירתו של סמית' באתר ה-BBC
* פרוטוקול ישיבת הזיכרון לסמית' בפרלמנט, 12 במאי 1994
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת גלאזגו
קטגוריה:מנהיגי מפלגת הלייבור (הממלכה המאוחדת)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (1970–1974)
קטגוריה:פוליטיקאים סקוטים
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (1974)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (1974–1979)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (1979–1983)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (1983–1987)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (1987–1992)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (1992–1997)
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1938
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1994
לאוניד לאונוב

שמאל|ממוזער|200px|לאונוב בשנת 1929
**לאוניד לאונוב** (ברוסית: **Леонид Максимович Леонов**; (19 במאי (31 במאי) 1899 - 8 באוגוסט 1994, מוסקבה)) היה סופר סובייטי. על פעילותו הספרותית זכה בפרס ברית המועצות (1977 ,1943) ופרס לנין (1957). על פעילותו הספרותית והציבורית הוענקו ללאונוב מספר עיטורי ברית המועצות כולל עיטור לנין 6 פעמים, עיטור הדגל האדום של העמל, עיטור מהפכת אוקטובר וגיבור העמל הסוציאליסטי.

## ביוגרפיה
לאוניד לאונוב נולד במוסקבה למשפחת משורר משושלת סוחרים. בשנת 1915 לאונוב פרסם את היצירות הראשונות שלו. לאחר סיום בית הספר בשנת 1918 הוא התחיל ללמוד באוניברסיטת מוסקבה. בשנת 1920 הוא התנדב לצבא האדום ושירת בה עד לשנת 1921.

לאחר שרות צבאי לאונוב חזר למוסקבה והקדיש את עצמו לפעילות ספרותית. בשנת 1924 הוא פרסם את הרומן הגדול הראשון שלו. יצירותיו משכו תשומת לב של מקסים גורקי שהעריך את הכישרון של לאונוב. בשנת 1928 מחזה של לאונוב הועלה על במת התיאטרון האמנותי של מוסקבה אך נכשל. 

בשנת 1927 לאונוב היה שותף ליצירה ספרותית משותפת של מספר סופים רוסים שפורסמה בשבועון אוגוניוק. כל סופר כתב פרק נפרד שפורסם במהדורה השבועית החדשה.

במהלך שנות ה-30 פרסם לאונוב מספר רומנים ומחזות. בתחילת שנות ה-40 הורדו 40 מחזות שלו מהבמה בהוראת השלטונות וסופר חשש ממעצר. בשנות ה-30 היה לאונוב יחד עם מקסים גורקי בין מקימי איגוד הסופרים הסובייטי.

עם תחילת מלחמת העולם השנייה לאונוב כתב מחזה על אירועי המלחמה ומחזה זה זכה בפרס סטלין שנת 1943. לאונוב החזיר את הפרס לקרן ההגנה.

בשנת 1953 לאונוב פרסם רומן "היער הרוסי" על אירועי המלחמה אך גם לראשונה נגע לנושאים של הגנת הסביבה. על ספר זה לסופר הוענק פרס לנין. בשנת 1961 לאונוב כתב מחזה שעל בסיסו צולם סרט בשנת 1975.

בתחילת שנות ה-90 סיים לאונוב את עבודתו על הרומן האחרון אותו כתב במשך 45 שנים.

לאונוב היה פעיל בתחום הציבורי. הוא היה חבר בסובייט העליון החל משנת 1946 ועד לשנת 1970. בשנת 1972 נבחר לאונוב לאקדמיה הסובייטית למדעים.

בשנת 1990, לאחר תחילת הפרסטרויקה, לאונוב חתם על עצומה נגד התהליך.

הסופר נפטר בשנת 1995 ונטמן בבית העלמין נובודוויצ'יה במוסקבה.

## קישורים חיצוניים

* אתר המוקדש לפעילות של לאונוב
* 
* 
* 

קטגוריה:סופרים סובייטים
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:זוכי פרס לנין
קטגוריה:מעוטרי גיבור העמל הסוציאליסטי
קטגוריה:מעוטרי עיטור מהפכת אוקטובר
קטגוריה:מעוטרי עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה
קטגוריה:מעוטרי עיטור הידידות בין העמים
קטגוריה:אנשי הצבא האדום במלחמת האזרחים ברוסיה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין נובודוויצ'יה
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1899
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1994
עמותת בית חם

**עמותת בית חם** היא עמותה ישראלית הפועלת למען רווחתם וזכויותיהם של אוכלוסיית נפגעי הנפש.

העמותה הוקמה בבני ברק בשנת 1997 על ידי  הרב שמואל מונק. בשנת 2003 מונה בנו, הרב אריה מונק, למנכ"ל העמותה והרחיב את פעילותה. הוא משמש כמשקיף בוועדה לרפורמה בבריאות הנפש.

## פעילות העמותה
העמותה מפעילה כיום שבע מרפאות פסיכיאטריות בקהילה המספקות שרותי מרפאה בהם ניתנים טיפול פסיכיאטרי, טיפול פסיכולוגי, טיפולים פסיכו תרפויטיים וכן טיפולים בהבעה ויצירה. המרפאות פעילות בערים: ירושלים, בית שמש, מודיעין עילית, בני ברק, אלעד, אשדוד, ואופקים.

כמו כן העמותה מפעילה מרפאות לטיפול בנפגעי תקיפה מינית, לילדים ובוגרים ברחבי הארץ

בתחום השיקום מלווה צוות העמותה כ-1700 מתמודדים עם התמודדות נפשית, פיזית או חושית מדי יום וזאת במסלולי תעסוקה מגוונים כמו מועדון תעסוקתי, תעסוקה מעברית ותעסוקה נתמכת

העמותה מפעילה מגוון תוכניות המסייעות למניעה, לטיפול ולשיקום ונותנות מענה לצרכים השונים של האוכלוסייה – הפעלת סדנאות ומתן הדרכה בנושא בריאות הנפש לקהל הרחב, בכללם: אנשי הוראה צוותי חינוך, הורים ובני משפחה של מתמודדים. ישנן מגוון תוכניות שיקומיות תעסוקתיות ברמות תפקוד משתנות לכלל המגזרים. עמותת בית חם מפעילים מרכזי הכשרה תעסוקתיים מוגנים, תעסוקה מעברית ותעסוקה נתמכת. תוכניות אלו מדורגות מבחינת רמת התפקוד לה נדרש האדם, מאפשרות לאנשים המתמודדים עם בעיה נפשית לחזור למעגל העבודה ולמעגל החיים בקהילה בכלל.

## קישורים חיצוניים

* 

אנוש
קטגוריה:נכות: מוסדות בישראל
קטגוריה:ישראל: עמותות
קטגוריה:ישראל: בריאות הנפש
נג'ווא קעוואר

**נג'ווא קעוואר-פַרַח** (בערבית: **نجوى قعوار فرح**, בתעתיק אנגלי: **Najwa Kawar Farah**; 1923 – אוגוסט 2015) הייתה סופרת פלסטינית ילידת נצרת.

## ביוגרפיה
נולדה בנצרת בשנת 1923 למשפחה נוצרית. סיימה את לימודיה היסודיים והתיכוניים בנצרת, ולאחר מכן למדה באקדמיה למורים בירושלים. עבדה כמורה ב-1943 בנצרת.

בשנת 1954 היא הוציאה את קובץ הסיפורים הראשון שלה, "עאברו א-סביל" (عابرو السبيل; "עוברי אורח").

בשנת 1957 ייסדה יחד עם בעלה, הכומר רפיק פרח, ראש העדה האוונגלית-אפיסקופלית בחיפה, את המגזין "א-ראאד" (الرائد).
בשנת 1965 פרסמה מספר מאמרים בנושאים פוליטיים, חברתיים וספרותיים בעיתונות.

קעואר התגוררה בחיפה עד שנת 1965, ולאחר מכן חייתה בירושלים ובראמאללה. ב-1977 עברה לביירות וב-1986 עברה ללונדון. מאז 1988 התגוררה בטורונטו שבקנדה.

## קישורים חיצוניים
*  
* ביוגרפיה באתר "arab women writers"  
* קורות חיים

קטגוריה:סופרות פלסטיניות
קטגוריה:ערביות נוצריות ישראליות
קטגוריה:ערבים נוצרים ישראלים
קטגוריה:סופרות ערביות ישראליות
קטגוריה:סופרים ערבים ישראלים
קטגוריה:נצרת: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1923
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1923
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2015
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2015
קטגוריה:גולים פלסטינים בלבנון
מיכאל פסמן

**מיכאל פסמן** (נולד ב-5 באוגוסט 1960) הוא מתכנת מחשבים, שחמטאי ישראלי בעל דרגת אמן בינלאומי, שייצג את ישראל באליפויות העולם ואירופה לנוער בשחמט ומחבר אטיודים בתחום השחמט שזכה בגביעי העולם בשנים 2022 ו- 2025.

נכון לספטמבר 2025, מדורג במקום ה-81 בישראל לפי מד כושר. 

## ביוגרפיה
מיכאל פסמן גדל בעיר ריגה, שבלטביה, עד לעלייתו לישראל בשנת 1973.

בישראל השתקע בבאר שבע, שם למד שחמט במועדון בניהולו של אליהו לבנט.
הוביל את קבוצת הנוער של מועדון באר שבע לזכיות באליפויות המדינה והיה החניך הראשון של המועדון שהצליח בקנה מידה ישראלי ועולמי.

בשנת 1977 זכה באליפות ישראל לנוער ונבחר כנציג של ישראל לאליפויות העולם ואירופה לנוער לאחר שניצח בדו-קרב בן 6 משחקים את ניר גרינברג, שהיה אלוף העולם עד גיל 17.

הצטיין במשחקי הליגה העליונה לבוגרים. דורג בין הראשונים באליפות ישראל הפתוחה לבוגרים - בין היתר ניצח את אלוף ישראל נתן בירנבוים.
במשחקי המכביה בהם ייצג את ישראל זכה ב-2 מדליות - מדליית ארד קבוצתית ומדליית זהב אישית בלוח ראשון, כשניצח, בין היתר, את חבר נבחרת הבוגרת של ישראל, יצחק רדשקוביץ'.

ייצג את ישראל בהצלחה באליפויות העולם מחוץ לישראל, ואת העיר באר שבע במשחקי הליגה העליונה לבוגרים בשחמט משנת 1977 עד אמצע שנות ה-80 של המאה ה-20. פסמן זכה יחד עם קבוצת מועדון באר שבע, שהפך למוביל בשחמט הישראלי, במספר אליפויות המדינה.

בוגר מדעי המחשב באוניברסיטת בן-גוריון בנגב ועבד כמתכנת מחשבים. בשנת 1987 החל בלימודי תואר שני בניהול מערכות מידע ומנהל עסקים באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, שאחריהם פתח עסקים פרטיים. לאחר סגירתם שב לתחום פיתוח התוכנה בו עסק לאחר סיום לימודיו לתואר ראשון. לאחר שנים רבות של עבודה בחברת אלביט מערכות כמהנדס תוכנה, היום עובד כמתכנת בכיר בהנהלה ראשית של שירותי בריאות כללית.

שיחק בלוח ראשון בליגה לאומית בשנת 2002 וזכה במקום ראשון בתחרות בינלאומית בבאר שבע בשנת 2005, בה שיחקו מספר רבי-אמנים. קיבל דרגת אמן בינלאומי בשנת 2013.

זכה במדליית זהב בתחרות לקביעת ציון לדרגת אמן בינלאומי במכביה ה-20 ב-2017.

משנת 2019 עוסק בזמנו הפנוי בקומפוזיציה שחמטית - חיבור סיומי שחמט (אטיודים). מאז הגיע למספר רב של מקומות ראשונים בתחרויות חיבור בינלאומיות.

פסמן זכה במדליית זהב בגביע העולם של פיד"א FIDE (אגוד השחמט העולמי) לקומפוזיציה לשנת 2022.

בשנת 2023 זכה פסמן עם האטיוד שחיבר במקום 3 (מדליית ארד) בגביע העולם של פיד"א FIDE.

בשנת 2025 התקיימה אליפות עולם אישית מס' 9 של אגוד השחמט העולמי לקומפוזיציה 2022-2024 WCCI, המתקיימת אחת ל-3 שנים ובה מדורגים 4 סיומים הכי טובים לכל מחבר לתקופה זו - פסמן זכה במקום 3 ומדליית ארד.

בשנת 2025 זכה פסמן בפעם השנייה עם אטיוד חדש שחיבר במדליית זהב בבגביע העולם של פיד"א FIDE.

מתגורר במיתר.

## קישורים חיצוניים

* 

* תחרויות חיבור סיומים אירועי חיבור סיומים אחרונים 
* אתר שחמט של מיכאל פסמן בעברית
* תחרות שחמט בינלאומית בבאר שבע משנת 2005
* 

קטגוריה:שחמטאים יהודים לטבים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:אמנים בין-לאומיים ישראלים
קטגוריה:מתכנתים ישראלים
קטגוריה:אלופי ישראל לנוער בשחמט
קטגוריה:חברי נבחרת הנוער של ישראל בשחמט
קטגוריה:ישראלים ילידי ברית המועצות
קטגוריה:מיתר: אישים
קטגוריה:מהנדסי תוכנה ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
קטגוריה:עובדי אלביט מערכות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1960
מערות דונחוואנג (פירושונים)

מערות דוּנְחְוָאנְג יכולות להיות אחד מחמישה אתרים ארכאולוגיים בסביבות עיר המחוז דוּנְחְוָאנְג שבמחוז גאנסו בסין:
ססטוס

**סֶסְטוֹס** (ביוונית: Σηστός, בלטינית: **Sestus**) הייתה עיר יוונית עתיקה בכרסונסוס התראקי, חצי האי גליפולי של ימינו. היא שכנה לחופי ההלספונטוס, ממול אבידוס, והייתה ביתה של הֶרוֹ, גיבורת האגדה אודות הרו ולאנדרוס, שחיה על פי המסופר במגדל-מצודה המשקיף אל הים. העיר הוקמה על ידי מתיישבים איולים מלסבוס.

כאן חצה ב-480 לפנה"ס צבא קסרקסס את המצר על גבי שני גשרי סירות בדרכו אל ארץ יוון; ובאותו מקום, ב-334 לפנה"ס, עברו מרבית חייליו של אלכסנדר הגדול בסירות את המצר מצדו האירופי אל אסיה הקטנה.

ב-480/479 לפנה"ס, אחרי ניצחונותיהם על הפרסים בקרבות פלטאיה ומיקאלה, הטילו היוונים מצור על העיר שהוחזקה על ידי חיל מצב פרסי והיא נפלה לידיהם. לנפילת ססטוס הייתה חשיבות כפולה: אחיזת הפרסים בהלספונטוס נתערערה, וכתוצאה מכך נשלל מצבאם מעבר נוח אל יוון האירופית וסולק האיום על נתיב המסחר הימי של אתונה עם נמלי הים השחור. 

ב-1810 שחזר לורד ביירון את מעללו של לאנדרוס, חצה בשחייה את המצר בארבע שעות ואחר כך כתב את הפואמה אודותיו. מדי שנה מתקיים במקום משחה להנצחת האירוע.

מן העיר עצמה נותרו שרידים מעטים בלבד.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:יוון העתיקה: גאוגרפיה
קטגוריה:פולייס ביוון העתיקה
קטגוריה:ערים עתיקות שנהרסו
מוזיאון יק"א, חצרות האיכרים כפר תבור

**מוזיאון יק"א, חצרות האיכרים כפר תבור** (נקרא בעבר **מוזיאון המושבה כפר תבור**) הוא מוזיאון המציג את הווי חייהם של איכרים בני העליות הראשונות במושבה כפר תבור והוא נמצא במתחם לשימור הממוקם בקצה הצפוני של כפר תבור בסמוך לצומת כנרת. המבנה והמוזיאון הוכרו כאתר מורשת על ידי המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל ועל ידי תוכנית ציוני דרך.

## המוזיאון
המוזיאון משלב בין מרכז מבקרים לבין מתחם היסטורי אותנטי ובו חצרות איכרים כחלל ובו תצוגת קבע של היסטוריית המושבה. בחצרות ממוקמים, בין היתר, בית האיכר המקורי משנת 1911 ובו שני חדרי מגורים ומטבח מעץ ופחים ובית הרב ציון לוין. כחלק מהעיצוב מלווים את התצוגה חפצים אותנטיים בשילוב עם חפצים שיוצרו במיוחד והתערוכה מחולקת לנושאים במטרה לתעד את חמישים שנותיו הראשונות של הכפר בלי רצף כרונולוגי.

בתצוגה נמצאים אגפים שונים ובהם, תצוגה של מוצגים רפואיים שמרביתם מראשית המאה ה-20. שחזור של חיי היומיום של האיכרים במהלך הדורות השונים דרך שחזור של חתונה, שימוש בגרמופון באירועים שונים, עבודה במחרשת "ביסוק" עם פטנט שפיתח ראובן גולדמן שהוסיף לה מערכת זריעה לראשונה בארץ. התצוגות משולבות בתמונות ומסמכים מקוריים.

במוזיאון נמצא דגם של בית הכנסת הראשון שצורת הישיבה בו הייתה זהה למיקומם של המתפללים במושבה, לכל אדם היה מושב קבוע לצד שכנו. מחוץ לשעות התפילה, שימש בית הכנסת כמרכז חברתי שהייתה מותרת בו ישיבה משותפת של נשים וגברים והתקיימו בו פגישות והרצאות.

במסגרת שיתוף פעולה עם יק"א בישראל, סוכם שהמוזיאון ישמש גם כמוזיאון יק"א, ב-13 באוקטובר 2014 התקיים טקס לחנוכת אולם ההקרנה המחודש והסרט החדש במוזיאון ובו פינה על תרומת יק"א להתיישבות בארץ ישראל, החל מיום זה שונה שם המוזיאון "מוזיאון יק"א, חצרות איכרים כפר תבור"

אחד האגפים במוזיאון מוקדש לשיעורי ההתעמלות בבית הספר, שהתקיימו לראשונה בארץ ישראל בשנת 1908 בכפר תבור.
טקסט=דגם המשחזר את המושבה ההיסטורית של כפר תבור. ביצוע הדגם: "גד מה-טוב"|ממוזער|דגם המשחזר את המושבה ההיסטורית של כפר תבור"

במוזיאון שדרת המגשימים - שדרת פסלים המוקדשת למגשימי והוגי ההתיישבות היהודית, בהם בנימין אדמונד רוטשילד, חיים מרגליות קלווריסקי, מנחם אוסישקין, יוסף ויתקין, אשר ארליך, יהודה ענתבי ויגאל אלון.

בחצר פינת עצי ותבליני ארץ ישראל וקיימת תצוגה של בעלי מלאכה ובעלי חיים, ברפת המקורית ששודרגה, מוקרן סרט "מסחה 1901" החדש.

## קישורים חיצוניים

*אתר מוזיאון יק"א חצרות האיכרים המושבה כפר תבור
*מוזיאון המושבה , באתר המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל
* 
* דף פייסבוק מוזיאון יק"א חצרות האיכרים כפר תבור

## הערות שוליים

כפר תבור
קטגוריה:הגליל התחתון
קטגוריה:אתרי מורשת במחוז צפון
קטגוריה:כפר תבור
כירה חשמלית

שמאל|ממוזער|250px|תנור שמעליו כירה חשמלית
**כירה [[חשמל|חשמלית]]** (ברבים: כיריים חשמליות, מכונה גם **פלטה חשמלית**) היא מכשיר חשמלי המיועד לחימום מזון.

הכירה כוללת גוף חימום צמוד למשטח, או הבנוי באופן כזה שמאפשר להניח עליו כלי בישול.

ההספק החשמלי של כיריים ביתיות נע בתחום של 800 - 5,000 ואט.

## סוגי כירה חשמלית
כיריים חשמליות נבדלות זו מזו בשני חלקיהן העיקריים: אלמנט החימום והמשטח. הבדל נוסף הוא אופן החיבור לחשמל: חד או תלת פאזי.

בכיריים חשמליות ישנות, לא היה קיים משטח אלא הגוף המחומם היה מונח ישירות על גוף החימום שהיה בנוי בצורת ספירלה שטוחה. מאוחר יותר הופרדו גופי החימום מהמשטח שהיה עשוי מחומר מתכתי. כיום, ניתן למצוא שילובים של מספר אלמנטי חימום ומשטחים. אלמנטי חימום הקיימים היום הם:
***רדיאן** - גוף חימום העשוי סליל מתכתי ממתכת עמידה לטמפרטורות גבוהות, בדומה לסליל של נורת ליבון. גרסאות מתקדמות של הרדיאן מכונות גם "היי לייט".
***הלוגן** - נורת הלוגן בהספק גבוה.
***אינדוקציה** - החימום מתבצע ישירות בסיר על ידי חימום השראתי. שיטה זו משאירה את המשטח עליו מונח הסיר קר בכל עת, אך נדרשים סירים מיוחדים לבישול.

המשטחים הקיימים היום עשויים ממגוון חומרים, העיקריים שבהם הם זכוכית קרמית, זכוכית מחוסמת וחומרים קרמיים נוספים.

גופי החימום בכיריים יכולים להיות מסודרים, ומוזנים, בחיבור חשמלי תלת מופעי (תלת-פזי). חיבור כזה מאפשר הספק כולל גבוה יותר.

## הבדלים עיקריים בין כירה חשמלית לכירת גז
ממוזער|250px|לווח מתגים בכירה חשמלית
בעבר, ההבדל העיקרי היה מהירות החימום והקירור של המשטח: המשטח הקרמי מתחמם לאט יחסית לכירת גז אך גם מתקרר לאט יותר ואפשר להמשיך לבשל עליו גם לאחר כיבוי הלהבה. כיום, עם הגיוון הרב בשיטות החימום החשמליות וכן במבערי הגז, ההשוואה אינה כללית אלא ספציפית לכל סוג כירה חשמלית ומבער גז. יחד עם זאת, ישנם מספר הבדלים ברורים, הנובעים משיטת החימום. להלן השוואה בין גוף חימום חשמלי ללהבת גז.
*בניית המערכת - החלטה על שימוש ייחודי בכיריים חשמליות מייתר התקנת מערכות גז בישול על כל הכרוך בהן (אך מגביל במקרה של הפסקת חשמל).
*צורת שימוש - לכיריים חשמליות מודרניות אפשרויות בקרה רבות כגון שליטה בטמפרטורה, קוצב זמן, תכנות מחזורי בישול ועוד.
*בטיחות - השימוש בכיריים חשמליות בטוח יותר משימוש בכיריים גז.
*תחזוקה - כיריים חשמליות מודרניות מעוצבות כך שתחזוקתן, בעיקר בכל הקשור לניקוי, קלה מאוד.
*לרוב הכיריים החשמליות מגבלה של שימוש בכלים בעלי תחתית שטוחה לחלוטין. שימוש בכלים עם תחתית שאינה שטוחה מפחית משמעותית את יעילותן.

## ראו גם
* פלטת שבת

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מכשירי חשמל ביתיים
קטגוריה:אמצעי חימום והכנת מזון
קטגוריה:ארצות הברית: המצאות
קטגוריה:מכשירי מטבח
נמניה נדוביץ'

**נמניה נדוביץ** (בסרבית: **Nemanja Nedović** או **Немања Недовић**; נולד ב-16 ביוני 1991 בנובה וארוש) הוא כדורסלן סרבי המשחק בעמדת הגארד בכוכב האדום בלגרד מהליגה הסרבית.

## קריירה
נדוביץ' החל לשחק כדורסל בגיל 11, כאשר משפחתו שהתה באיטליה, בה שיחק אביו כדוריד במועדון בעיר אסקולי פיצ'נו. עם שובו לסרביה, המשיך לשחק בעיר הולדתו, נובה וארוש. בגיל 15 החל להתאמן במועדון הכוכב האדום בלגרד, ובשנת 2008 זכה עמה באליפות סרביה לנוער. בסיום העונה הצטרף לסגל הקבוצה הבוגרת. כבר בעונה הראשונה בה שיחק במועדון קלע מספר נקודות ממוצע דו-ספרתי, והקבוצה החתימה אותו לעונות נוספות.

בעונת  הצטרף נדוביץ' לקבוצת ריטאס וילנה הליטאית. במשחקי הקבוצה ביורוליג קלע 9.8 נקודות בממוצע, קלט 2.5 כדורים חוזרים ומסר 2.1 אסיסטים. בסוף העונה נבחר במקום ה-30 בדראפט של ה-NBA, והצטרף לקבוצת גולדן סטייט ווריורס.

ב-14 בנובמבר 2014 נדוביץ' חתם לשנתיים בולנסיה מהליגה הספרדית.

ב-2 ביולי 2015 חתם נדוביץ' לשנה באוניקאחה מלאגה. ב-30 במאי 2016 הוא חתם על חוזה חדש לשנתיים בקבוצה.
באפריל 2017 זכה נדוביץ' עם מלאגה ביורוקאפ אחרי ניצחון בגמר על קבוצתו לשעבר ולנסיה.

### בנבחרת סרביה
נדוביץ' שיחק במדי נבחרת סרביה עד גיל 20 באליפויות אירופה שנערכו בשנים 2009, 2010 ו-2011, בה סיימה הנבחרת במקומות ה-11, השביעי וה-13, בהתאמה. באליפות שנערכה ב-2010 קלע 10.9 נקודות במשחק והוביל את רשימת מוסרי האסיסטים בנבחרת עם 3.6 למשחק (רביעי באליפות כולה). באליפות שנערכה ב-2011 הוביל את קלעי הנבחרת עם 19.6 נקודות למשחק, ודורג שלישי בין כלל הקלעים באליפות. הוא דורג שני באליפות באחוזי קליעה מהשדה (56.6%), רביעי באחוזי קליעה לשתי נקודות (60.5%), חמישי באסיסטים (3.8) וחמישי באחוזי קליעה מקו העונשין (76.6%).

בשנת 2012 החל לשחק גם במדי נבחרת סרביה, ובשנת 2013 נמנה עם הסגל שלה באליפות אירופה שנערכה בסלובניה, ובה סיימה במקום השביעי. נדוביץ' קלע 8.9 נקודות בממוצע למשחק, ודורג חמישי בחטיפות, עם חטיפה אחת בממוצע למשחק.

## קישורים חיצוניים

* נמניה נדוביץ' באתר היורוליג

קטגוריה:כדורסלנים סרבים
קטגוריה:בחירות דראפט של פיניקס סאנס
קטגוריה:כדורסלני הכוכב האדום בלגרד
קטגוריה:כדורסלני ריטאס וילנה
קטגוריה:כדורסלני גולדן סטייט ווריורס
קטגוריה:כדורסלני ולנסיה
קטגוריה:כדורסלני אולימפיה מילאנו
קטגוריה:כדורסלני אוניקאחה מאלגה
קטגוריה:כדורסלנים באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:כדורסלני סנטה קרוז ווריורס
קטגוריה:מדליסטים אולימפיים סרבים
קטגוריה:סרבים שנולדו ב-1991
חכימוללה מחסוד

**חכימוללה מחסוד** (באורדו: **حكيم الله محسود**; 1979 – 1 בנובמבר 2013) היה אמיר ארגון הטליבאן בפקיסטן. לאחר מותו של המנהיג הקודם, בייטוללה מחסוד, בשנת 2009 ממתקפת טילים אמריקאית על ביתו, הפך למנהיג הארגון בפועל. ב-1 בנובמבר 2013 הוא נהרג בזמן שנסע ברכבו על ידי טילים שנורו ממל"ט תקיפה אמריקאי.

## ביוגרפיה
חכימוללה נולד בשם ג'משד מחסוד במחוז קוטקאי, ליד העיירה ג'נדולה שבדרום וזיריסטן, בשנת 1979. הוא רכש את השכלתו במדרסה בכפר קטן במחוז הנגו. בייטוללה מחסוד למד אף הוא באותו בית ספר, אך נשר ממנו בסופו של דבר.

ג'משד הצטרף לאיש שבטו בייטוללה בג'יהאד, בהתחלה כעוזרו ושומר ראשו. הוא אימץ את הכינוי זולפקאר, ואחר כך שינה לשם חכימוללה, שפירושו בעל הידע. הוא זכה להכרה בתוך הטליבאן בעבור כישורי הלחימה שלו עם ה-AK-47 ועם טנדר הטויוטה.

בשנת 2004 הוא נהפך להיות דובר בארגון. הוא ארגן מספר פשיטות נגד שיירות אמריקאיות בין השנים 2007–2008, שהכריחו את סגירת מעבר ח'ייבר 6 פעמים. בשנת 2008 הוא קיבל לידיו את הפיקוד על המחוזות אורקזאי, ח'ייבר ועמק קוראם.

ב-22 באוגוסט 2009 הוא מונה להיות מפקד הטליבאן בפקיסטן על ידי 42 חברי שורה. הדבר אישש את דבר מותו של קודמו בתפקיד בתחילת חודש אוגוסט, בייטוללה מחסוד.

במהלך השנים הופצו מספר פעמים שמועות על מותו של חכימוללה, אך כולן הוכחו כלא נכונות.

ב-1 בנובמבר 2013 מל"ט תקיפה אמריקאי שיגר מספר טילים במקום בו שהה חכימוללה בצפון מחוז וזיריסטן, והוא נהרג יחד עם עוד 4 לוחמים.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:פעילי הטליבאן
קטגוריה:פעילי טרור שנהרגו בידי ארצות הברית
קטגוריה:ראשי ארגוני טרור אסלאמי
קטגוריה:ילידי 1979
קטגוריה:נפטרים ב-2013
אלכסון (כתב עת)

270px|ממוזער|שמאל|דף הבית של כתב העת המקוון, נובמבר 2013
**אלכסון**, תחת המוטו "מחשבות מתחילות כאן", הוא כתב עת באינטרנט המפרסם מאמרים עבריים ומתורגמים בתחומי המדע, הפילוסופיה, התרבות והאמנות. הוא שואב השראה מכתב העת המודפס "מחשבות" בעריכת צבי ינאי, שהוצאתו לאור נפסקה.

כתב העת מכיל מאמרים, טורי דעה והגיגים על רעיונות שונים, קטעי ספרות, מדריכי האזנה, ראיונות עם אנשי אקדמיה ישראליים ומידע על כנסים. כתב העת מציע תרגומים של מאמרים נבחרים מתוך כתבי עת שונים עימם יצר הסכם לשיתוף פעולה. הוא נגיש באינטרנט ללא תשלום.

כתב העת עלה לאינטרנט באפריל 2013, בעריכת דב אלפון. אחריו ערכה את "אלכסון" דניאל זילברברג ומדצמבר 2015 עורך אותו יורם מלצר.
 
"אלכסון" נוסד ביוזמתה של עמותת "מגדלור" ורואה אור במימונה. "מגדלור", בראשות יעקב בורק, שמה לה למטרה לעודד את יצירתם של תוכני תרבות בת-זמננו בשפה העברית. 

את "אלכסון" עיצב ופיתח הטיפוגרף הישראלי אברהם קורנפלד.

עם הכותבים ב"אלכסון" נמנים לאה איני, חיים באר, יעקב בורק, עמי בן בסט, שלומית כהן-אסיף, אתגר קרת, ושמעון שוקן.

## קישורים חיצוניים
* "אלכסון" - אתר האינטרנט של כתב העת
* אריאל הורוביץ, פולמוס עם נימוס, במגזין האינטרנט "המוסף" של בית אבי חי, 25 בנובמבר 2013

## הערות שוליים

קטגוריה:כתבי עת מקוונים ישראליים
אלסו

**אלסנדרו לינדבלד** (בשוודית: **Alessandro Lindblad**; נולד ב-7 ביולי 1991 בסטוקהולם, שוודיה), מוכר בשם הבמה **Alesso** (אלסו), הוא DJ שוודי ומפיק מוזיקלי בעיקר בסגנון פרוגרסיב האוס.

## קריירה מוזיקלית
אלסו ידוע בעיקר בהפקות בסגנון הפרוגרסיב האוס. הוא התפרסם בשנת 2011 בגלל הרמיקסים שלו לשירים ידועים כמו "Alcoholic" של טים ברג, "Save the World" של Swedish House Mafia וג'ון מרטין ובמיוחד הרמיקסים לשירים "If I Lose Myself" של ואן ריפאבליק ול-"Pressure" של נאדיה עלי, שנבחר לשיר הדאנס-אלקטרוני שנוגן הכי הרבה ב-2011.

ב-2012, הופיע ברשימת האמנים החדשים המומלצים לשנת 2012 של ערוץ MTV, לצד הארדוול, ניקי רומרו ו-R3hab. ב-4 באוגוסט 2012, אלסו הוציא לאור את השיר "Years" יחד עם ביצוע קולי של הזמר מתיו קומה, ולאחר חודשיים שוחרר הקליפ לשיר.

ב-7 באוקטובר 2013, פרסם את השיר "Under Control" מתוך האלבום העתידי "Forever", יחד עם קלווין האריס ובביצוע קולי של הצמד הרטס.

אלסו ביצע את כניסת הבכורה שלו לרשימת 100 הדיג'יים הטובים בעולם של המגזין DJ Mag בשנת 2011 כשדורג במקום ה-70. ב-2012 עלה בדירוג למקום העשרים וב-2013 הגיע למקום ה-13 (דירוג השיא שלו, אותו שחזר שנתיים לאחר מכן).

ביולי 2014 חתם בחברת ההקלטות דאף ג'אם, ובאותה שנה יצא לסיבוב ההופעות "Heroes Tour" אשר נקרא על שם השיר "" (בשיתוף טובה לו) שהוציא באוגוסט של אותה שנה. במהלך סבב ההופעות שיתף פעולה עם הקמפיין "Chime for Change" אשר מטרתו העצמת נשים ברחבי העולם. נכון לאוקטובר 2014 גייס אלסו מעל ל-50,000$ עבור הקמפיין.

ב-22 במאי 2015 שוחרר אלבום הבכורה של אלסו, "Forever". באלבום, שיצא תחת דאף ג'אם, נכללו שירים כגון "Heroes (We Could Be)" ,"Sweet Escape" והרמיקס לשיר של ואן ריפאבליק "If I Lose Myself".

ב-7 באוקטובר 2016 שחרר גרסה חדשה לשיר "Years", ובה משתתף חבר להקת אקסו Chen. ב-21 באוקטובר שוחרר הסינגל "Take My Breath Away" שהופק יחד עם דילון פרנסיס.

ב-8 בספטמבר 2017 שחררה היילי סטיינפלד יחד עם אלסו ובשיתוף וואן ופלורידה ג'ורג'יה ליין, וב-13 באוקטובר הוציא אלסו את השיר "Is That for Me", ביחד עם הזמרת הברזילאית אניטה.

באוגוסט 2018 חתם אלסו בלייבל ההקלטות יוניברסל מיוזיק גרופ וב-31 באוגוסט שחרר את שירו הראשון תחת אותו לייבל, "REMEDY". באותה השנה היה לאחד ממפיקי האלבום Phoenix של ריטה אורה.

ב-21 ביולי 2023 הוציא את הסינגל "Call Your Name" עם ג'ון ניומן.

## דיסקוגרפיה
### אלבומי אולפן
* 2015: *[[Forever (אלבום של אלסו)|Forever]]*

### מיקסטייפ
* 2019: *Progresso Volume 1*

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תקליטנים שוודים
קטגוריה:אמנים שוודים הידועים בשם במה
קטגוריה:מפיקים מוזיקליים שוודים
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1991
דנאי גורירה

**דנאי ג'קסאיי גורירה** (באנגלית: **Danai Jekesai Gurira**; נולדה ב-14 בפברואר 1978) היא שחקנית ומחזאית זימבבואית-אמריקאית. התפרסמה בזכות תפקידה בתור מישון בסדרת האימה של AMC; "המתים המהלכים" (2012–2020) בסדרת הספין אוף "המתים המהלכים: אלה שבחיים" (2024) ובזכות תפקידה כאוקויה בסרט גיבורי העל "הפנתר השחור" כחלק מהיקום הקולנועי של מארוול.

## ביוגרפיה
גורירה נולדה בעיר גרינל, איווה ובגיל 5 עברה עם משפחתה לזימבבואה. אימה, ג'וזפין גורירה, היא ספרנית בקולג', ואביה, רוג'ר גורירה, הוא פרופסור מן המניין בחוג לכימיה במכללת גרינל (שני הוריה הצטרפו מאוחר יותר לסגל אוניברסיטת ויסקונסין-פלאטוויל). הוריה עברו מרודזיה הדרומית, שהיא כיום זימבבואה, לארצות הברית ב-1964. היא הצעירה מבין ארבעה אחים; טייר, אחיה, הוא כירופרקט. גורירה התגוררה בגרינל עד דצמבר 1983, כאשר בגיל חמש היא ומשפחתה חזרו להארארה, בירת זימבבואה, לאחר שהמדינה קיבלה עצמאות.

היא למדה שם בתיכון המנזר הדומיניקני. לאחר מכן, היא חזרה לארצות הברית כדי ללמוד במכללת מקלסטר בסיינט פול, מינסוטה, וסיימה תואר ראשון בפסיכולוגיה. גורירה גם קיבלה תואר שני מבית ספר טיש לאומנויות של אוניברסיטת ניו יורק.

## קריירה
בשנת 2005 זכתה גורירה בפרס אובי על כתיבה ובפרסים נוספים על משחק עבור עבודתה במחזה "In the Continuum". גורירה התגלתה לראשונה כשחקנית בשנת 2007 בדרמה העצמאית המוערכת של תומאס מקארתי "האורח" בה שחקה בתפקיד זינאב, מהגרת סנגלית בלתי חוקית העובדת ומתגוררת בניו יורק. בשנת 2010 הופיעה בסדרת הדרמה "טרמיי" ובסרט האימה "My Soul to Take" של הבמאי וס קרייבן.

בשנת 2012 זכתה גוריה בתפקיד מישון, תפקיד הפריצה שלה כשחקנית מוכרת בסדרת האימה "המתים המהלכים" ובעקבותיו זכתה לביקורות חיוביות רבות. באותה שנה זכתה גורירה להערכה גם מצד מבקרי תיאטרון על המחזה "The Convert" אותו כתבה. בשנת 2013 הופיעה בסרט "אמו של ג'ורג'" בבימויו של אנדרו דוסונמו.

בשנת 2016 המחזה שלה "Eclipsed" (שעלה בבכורה ב-2009 בוושינגטון) עלה בתיאטרון ברודוויי. המחזה רץ במשך שלושה חודשים ממרץ עד יוני וכיכבה בו השחקנית לופיטה ניונגו; המחזה היה מועמד לשישה פרסי טוני בין היתר עבור גורירה על המחזה הטוב ביותר.

בשנת 2017 הופיעה בסרט הביוגרפי "טופאק: כל העיניים עליי" בתור אמו של טופאק שאקור, אפני שאקור. לאחר מכן כיכבה בסרט "הפנתר השחור", בתור אוקויה, מנהיגת ארגון "דורה מילאג'ה" - יחידת נשים לוחמות שמשמשות שומרות ראשו של הפנתר השחור. הסרט יצא לאור בפברואר 2018. בתפקיד זה הופיעה גם בסרט "הנוקמים: מלחמת האינסוף" שיצא באפריל של אותה שנה.

בספטמבר 2025 גורירה תנחה את פסטיבל Global Citizen לשנת 2025 לצד אדם למברט, ביל ניי, ליזה קושי והמנחה שהוכרז מראש יו ג'קמן.

## חיים אישיים
גורירה היא נוצרייה, ומתגוררת בלוס אנג'לס, אם כי היא מבלה בקביעות בעיר ניו יורק. היא מזדהה כזימבבואית-אמריקאית. היא דוברת ארבע שפות: צרפתית, אנגלית, שונה (שפתם של אנשי שונה) וקוסה.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אפרו-אמריקאיות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אמריקאיות
קטגוריה:מחזאיות אמריקאיות
קטגוריה:מחזאים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס אובי
קטגוריה:זימבבואים
קטגוריה:בוגרי מכללת מקאלסטר
קטגוריה:בוגרות בית הספר לאמנויות על שם טיש באוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:בוגרי בית הספר לאמנויות על שם טיש באוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:זוכות פרס סאטורן לשחקנית משנה בקולנוע
קטגוריה:זוכות פרס סאטורן לשחקנית משנה בטלוויזיה
קטגוריה:שחקנים ביקום הקולנועי של מארוול
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1978
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1978
עולמיום

**עולמיום** (אנגלית: DayWorld) הוא הראשון בטרילוגיית ספרי המדע הבדיוני "עולמיום" שנכתבו על ידי פיליפ חוזה פארמר. הסיפור מתרחש בעתיד דיסוטופי, בו בעיית פיצוץ האוכלוסין נפתרת באמצעות חלוקת האנשים לחיים יום אחד בשבוע על פני השבוע. בשאר ששת הימים הם 'מאובנים', בסוג של חיות מושהית.

## סיכום העלילה
הספר מתרכז באדם, ג'ף קאיירד, שהוא 'פורציום' – אדם שחי יותר מיום אחד בשבוע. בניגוד לרוב הפורצי-יום, הוא שייך לקבוצה מחתרתית בשם "אימרים". האימרים הם קבוצה חזקה וגדולה שעובדת על מנת ליצור ממשל טוב יותר. לא כל האימרים הם פורצי-יום, אז כדי להעביר הודעות מיום אחד לשני, יש להם פורצי-יום, כמו ג'ף, שעובדים כל יום בשבוע. לאימרים הפורצי-יום יש שבע זהויות שונות ושבע עבודות שונות, אחת לכל יום. הם מחליקים מתרבות לתרבות, בשבעה עולמות שונים.

כאשר ג'ף עובר מיום ליום, הוא נתקל בבעיות כשהוא עובד כאימר, וכפורציום, וחייב לטשטש את עקבותיו, ובו בזמן לתחזק שבע משפחות, חברים, ועבודות שונות. בסופו של דבר הלחץ הופך את ג'ף ללא יציב, והאימרים חייבים להיפטר ממנו כדי להישאר בטוחים. ג'ף, שרוצה להישאר בחיים, מנסה להימלט מהאימרים, אך יש אימרים חשאיים בכל עבודה, אזור, או גוף ממשלתי. ג'ף נתפס ומוחזק בבית חולים פסיכיאטרי, מאובחן עם הפרעת זהות דיסוציאטיבית, במסגרת הזמן החוקי לפני שהוא ייחשב "חשוך מרפא" ויוצא להורג. אך לג'ף יש תוכנית מילוט…

## המשכים
ישנים שני המשכים לספר:
*מורדי עולמיום (1987)
*נפילת עולמיום (1990)

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ספרי 1985
קטגוריה:ספרי הוצאת עם עובד: מדע בדיוני
איליושין Il-18

**איליושין Il-18** (ברוסית: **Ил-18**, קוד דיווח נאט"ו: **Coot**) היה מטוס נוסעים עם 4 מנועים לטווח בינוני מתוצרת ברית המועצות. למטוס דגמים אחדים בשם זה וכן דגם אלינט בשם Il-20M.

## היסטוריית ייצור ושימוש
לקראת מחצית שנות ה-50 היה ברור שמטוסי נוסעים על בסיס מנועי בוכנה כבר לא עונים לדרישות ונדרש פיתוח מטוס נוסעים מתקדם. ב-25 במאי 1956 משרד תכנון איליושין קיבל הנחיית הממשלה על תחילת העבודות. ביוני 1957 ראשי הממשל בראשות ניקיטה חרושצ'וב ראו את המטוס החדש. הטיסה הראשונה התקיימה ב-4 ביולי 1957. הדגם היה מיועד ל-75 נוסעים, אך במהלך הייצור הסדרתי הותאם המטוס ל-89 נוסעים. ב-20 באפריל 1959 התקיימו טיסות סדירות ראשונות.

במרוצת השנים תוכננו דגמים שונים, כולל דגמים לצרכים צבאיים. המטוס היה תחרותי לעומת מטוסים של יצרנים אחרים ולכן היה ניתן למכור אותו גם לחברות מחוץ לגבולות ברית המועצות. בסך הכל נמכרו כ-100 יחידות ל-17 חברות זרות. כלל הייצור התרכז במפעל ליד מוסקבה והייצור נמשך עד לשנת 1978. בתקופה זו נבנו 564 מטוסי נוסעים וכ-50 לצרכים אחרים, כולל צבאיים.

עד למחצית שנות ה-70 של המאה ה-20 היה ה-Il-18 המטוס העיקרי לטיסות פנים ארציות. בתחילת שנות ה-80 הופסק השימוש במרבית המטוסים, אך אחרוני ה-Il-18 נותרו בשירות עד לשנת 2002. בסוף שנת 2010 שימש אחד המטוסים שנותרו כמטוס מטען בטיסות פנים ארציות. בנוסף לכך, משרתים כ-20 מטוסים מדגם זה בחיל האוויר הרוסי כמטוסי פיקוד.

## דגמים
*Il-18A - גרסה מקורית ל-89 נוסעים.
*Il-18B - דגם משופר עם מנוע חדש בעל אמינות גבוה יותר
*Il-18V - דגם משופר עם חלוקת חלל הנוסעים ל-3 חלקים.
*Il-18E - דגם משופר ל-110 נוסעים.
*Il-18D - דגם עם מנוע משופר, מתאים לטיסות לטווח ארוך.
*Il-18SALON - דגם מותאם להעברת משלחות ממשלתיות.
*Il-20M - דגם אלינט של Il-18. מוכר גם בשם Il-18D-36.

## קישורים חיצוניים

*רשימת מטוסים וסיכום לגבי הפעלתם
*סיכום תאונות בהם היה מעורב המטוס 
*סיכום תאונות בהם היה מעורב המטוס 

קטגוריה:מטוסי נוסעים סובייטיים
קטגוריה:מטוסי איליושין
רשומות חיפוש הרוחות

**רשומות חיפוש הרוחות** (בסינית מסורתית: 搜神記; בסינית מפושטת: 搜神记; בפין-יין: sōu shén jì, סוֹאוּ שֶׁן גִ'י) היא אסופה של אגדות, סיפורים קצרים ושמועות על רוחות ותופעות על-טבעיות אחרות. האסופה נערכה בסביבות שנת 350 לספירה, ומיוחסת לגָאן בָּאו, היסטוריון מחצר הקיסר יְוֵּ'אן מגִ'ין, אם כי היוצר אינו מצוין במפורש ביצירה.

## חשיבות
הסיפורים ביצירה קצרים ותמציתיים, ואינם רבי רושם, אך השפעתם על הרומנים של הדורות הבאים בסין הייתה גדולה, ויצירות פנטזיה מאוחרות יותר נכתבו באותה צורת הכתיבה, ביניהן "סיפורים משונים מחדרון הפטפוטים" וסיפורי הפלאים של שושלת טאנג. פּוּ סונְגְלִינְג, אשר כתב את "סיפורים משונים מחדרון הפטפוטים", ציין בעצמו כי יצירתו של גָאן בָּאו עולה על יצירתו שלו בהרבה.

לא רק במבנה, אלא אף בשם השפיע הספר על דורות מאוחרים, ולא מעט ספרים כללו בשמם את הביטוי "חיפוש רוחות", ביניהם לפחות שלושה ספרים שנקראו אף הם באותו שם בדיוק - "רשומות חיפוש הרוחות".

חשיבות נוספת טמונה בטענתו של חוּ גֶ'נְחֶנְג: "השגתי את "רשומות חיפוש הרוחות ו"הרשומות המאוחרות של חיפוש הרוחות" וקראתי בהן, וכך הבנתי כי סגולת ג'ין מעוותת וכיליון בבסיסה.", טענה זו מכוונת לכך שפּוּ סונְגְלִינְג ראה בשליטי ג'ין בני משפחת סְה-מָה כתופסי שלטון במרמה אשר מעמדם אינו מוצדק, ומציגה את "רשומות חיפוש הרוחות" כחושפת טפח פוליטי מתקופת שושלת ג'ין.

"רשומות חיפוש הרוחות" תורגמה לאנגלית בשנת 1996, ויצאה לאור בהוצאת סטנפורד.

## רקע
פּוּ סונְגְלִינְג היה פקיד ממשלתי אשר בתקופת שושלת ג'ין הגיע למעמד של "שרת קבע ופרש ההתרופפות" - הפקיד שאחראי להתריע על פגמים בהתנהלותו של הקיסר. על פי הכתוב, נפטר אביו בגיל צעיר, ואמו הקנאית ניצלה את הרגע בו קברו את אביו, ודחפה את הפילגש שלו לתוך ארון המתים, והיא נקברה בחיים. כעבור עשר שנים נפטרה אמו, וקברו אותה ביחד עם אביו. וכשפתחו את ארון הקבורה מצאו את הפילגש של אביו שוכבת על גופת אביו מבלי שגופה התקרר. היא עוד המשיכה לחיות מספר שנים לאחר שהוציאו אותה והחזירו אותה לבית. בנוסף מסופר כי אחיו הגדול מת ו"חייו פסקו למספר ימים" ואז שב לחיים. בשל כך גילה פּוּ סונְגְלִינְג משיכה לענייני שדים ורוחות, וכתב את "רשומות חיפוש הרוחות".

"רשומות חיפוש הרוחות" בגרסתה המקורית לא שרדה לימינו, וכפי הנראה אבדה בתקופה שבין שושלת סונג לבין שושלת יואן. הגרסה המוכרת כיום היא תוצאה של איסוף ציטוטים מן היצירה שביצעו דורות מאוחרים, מתוך מקורות כגון "העתקי הספרים של האולם הצפוני", "אוסף הספרות", "המקראות הקיסריות של עידן טָאיְפִּינְג" ו"יער הפנינים של גן הדהארמה".

## מבנה היצירה
ב"רשומות חיפוש הרוחות" שהגיעו לימינו מתועדים 464 סיפורים ב-20 מגילות. במקור היו ביצירה 30 מגילות. מרבית הסיפורים הם אגדות עם העוסקות במפלצות, פלאים, קדושים דאואיסטיים ומכשפים, אך יש גם ליקוטים של פלאים ומוזרויות מתוך ההיסטוריות הרשמיות של השושלות, עם לא מעט חזרות בעלילות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סין: היסטוריה
קטגוריה:ספרות סינית
קטגוריה:ספרי המאה ה-4
קטגוריה:מיתולוגיה סינית
למור חום

**למור חום** (שם מדעי: *Eulemur fulvus*), הוא מין של למור, תפוצתו ביערות הגשם בצפון-מערב מדגסקר.

משקלו של למור חום 3 קילוגרם, אורכו 40 סנטימטרים, אורך זנבו כאורך גופו. משך חייו יכול להגיע ל-15 שנה. הלמור החום ניזון מעלים, פירות וזרעים.

הלמור החום חי בקבוצות המונות בין 3 ל-12 למורים ללא מנהיג. להקות הלמור החום נמצאות ליד להקות למוריים אחרים, ובעת ריב הם יימנעו ממגע וקשר אחד מן השני.

לאחר הריון של שלושה עד שלושה חודשים וחצי בסוף הקיץ, ממליטה נקבת הלמור שני גורים שנשארים בצמוד לאמם. לאחר כשבועיים הם מתחילים את צעדיהם הראשונים ולאחר כחודש הם הופכים לעצמאיים.

כמו שאר הלמוריים גם אוכלוסיית מין זה נמצאת בירידה עקב גיזום היערות וציד לצורך מסחר והכנת בגדים.

## מיון
עד לשנת 2000 במין למור חום היו 6 תת-מינים:
* תת-מין למור חום מצוי (*Eulemur fulvus fulvus*)
* תת-מין למור חום-סנפורד (*Eulemur fulvus sanfordi*)
* תת-מין למור לבן-ראש (*Eulemur fulvus albifrons*)
* תת-מין למור אדום (*Eulemur fulvus rufus*)
* תת-מין למור חום-צוואר (*Eulemur fulvus collaris*)
* תת-מין למור אפור-ראש (*Eulemur fulvus albocollaris*)
בשנת 2001 העלה האנתרופולוג קולין גרובס (Colin Groves) את כל תת-המינים לרמת מינים. היום המין כולל שני תת-מינים: **למור חום מצוי** (*Eulemur fulvus fulvus*) ותת-המין **למור חום מיוט** (*Eulemur fulvus mayottensis*) האנדמי לאי מבוזי.

## קישורים חיצוניים

* למור חום - החברה העירונית ראשון לציון
* למור חום גן החיות הלימודי חיפה
* למור חום פארק הקופים בן שמן
* מידע על למור חום 

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אטיין ז'ופרואה סנט-אילר
קטגוריה:למוריים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1796
מורגן דה סאנטיס

**מורגן דה סאנטיס** (באיטלקית: **Morgan De Sanctis**; נולד ב-26 במרץ 1977) הוא כדורגלן עבר איטלקי ששיחק בעמדת השוער. כיום דה סאנטיס עובד בתפקיד מקצועי בקבוצת רומא, שבה שיחק בעבר.

## קריירה
דה סאנטיס החל את הקריירה בקבוצת פסקארה מליגת הסרייה ב', ומשם עבר ליובנטוס, בה שימש כשוער מחליף ורשם בשורות הקבוצה שלוש הופעות רשמיות בלבד.

בשנת 1999 חתם דה סאנטיס באודינזה, שם שימש כמחליפו של השוער לואיג'י טורצ'י במשך שלוש עונות, ואת עונת 2002/2003 הוא פתח כשוער הראשון של הקבוצה. בעונת 2005/2006 העפיל דה סאנטיס עם הקבוצה לשלב הבתים של ליגת האלופות ולשלב שמינית גמר גביע אופ"א.

ביוני 2007 הכריז דה סאנטיס באופן חד צדדי שהוא מסיים את החוזה שלו עם אודינזה וחתם בשורות הקבוצה הספרדית סביליה לארבע שנים. בעונת 2008/2009 הושאל מורגן לגלאטסראיי הטורקית. הוא מייד הפך להיות השוער הראשון על חשבון אייקוט ארצ'טין שחזר להיות שוער מחליף.

ב-24 ביולי 2009 החתימה נאפולי את דה סאנטיס בעבור 1.5 מיליון אירו. דה סאנטיס רשם בשורות הקבוצה 147 הופעות ליגה. בעונת 2011/2012 זכה עם הקבוצה בגביע האיטלקי, ובעונה שלאחר מכן העפיל עם הקבוצה לשמינית גמר ליגת האלופות.

ב-25 ביולי 2013 החתימה רומא את דה סאנטיס לשנתיים בעבור חצי מיליון אירו. דה סאנטיס לקח חלק חשוב בפתיחת העונה המצוינת של רומא, כאשר שספג רק שער אחד בעשרת משחקי הליגה הראשונים, ועזר לקבוצה לצבור 30 נקודות מתוך 30 אפשריות.

ב-13 ביולי 2016 חתם דה סאנטיס במונקו הצרפתית לעונה אחת.

### נבחרת איטליה
דה סאנטיס אף פעם לא הפך לחלק אינטגרלי בנבחרת איטליה בשל מעמדו היציב של ג'אנלואיג'י בופון כשוער הראשון של הנבחרת. דה סאנטיס ערך את הופעת הבכורה שלו ב-30 במרץ 2005, במשחק ידידות נגד נבחרת איסלנד.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שוערי כדורגל איטלקים
קטגוריה:כדורגלני פסקארה
קטגוריה:כדורגלני יובנטוס
קטגוריה:כדורגלני אודינזה
קטגוריה:כדורגלני סביליה
קטגוריה:כדורגלני גלאטסראיי
קטגוריה:כדורגלני נאפולי
קטגוריה:כדורגלני רומא
קטגוריה:כדורגלני מונקו
קטגוריה:כדורגלני נבחרת איטליה
קטגוריה:כדורגלנים איטלקים
קטגוריה:כדורגלני יורו 2008
קטגוריה:כדורגלני גביע הקונפדרציות 2009
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2010
קטגוריה:כדורגלני יורו 2012
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1977
לדרהוזן

[150px|ממוזער|שמאל|לדרהוזן מ[שנות ה-40 של המאה ה-20]]
[150px|ממוזער|זוג מהעיר [מיסבאך שבבוואריה. הגבר לובש לדרהוזן והאישה לובשת דירנדל]]
**לדרהוזן** (בגרמנית: **Lederhosen**) הם מכנסיים עשויים עור, המקובלים באופן מסורתי כחלק מתלבושת מיסבאך, באוסטריה, במדינת בוואריה שבגרמניה ובמחוז טרנטינו - אלטו אדיג'ה שבאיטליה.

הלדרהוזן הם מכנסיים קצרים או מכנסיים שמגיעים עד מתחת לברך. לעיתים הם כוללים גם שלייקס, המאופיינים ברצועת עור המחברת ביניהם לרוחב החזה.

בתחילה, שימשו המכנסיים כמכנסי עבודה, בשל היותם עמידים וקלים יחסית לניקוי. עם השנים, הם הפכו מקובלים יותר דווקא כמכנסיים הנלבשים בשעות הפנאי. אף שהמכנסיים מזוהים כיום בעיקר עם אוסטריה ובוואריה, במאה ה-18 הם היו נפוצים גם באזורים נוספים באירופה. עם זאת, נראה שמקורם היה בכל זאת באזור בוואריה, שכן בצרפת הם כונו "à la bavaroise" ("בסגנון בווארי").

במהלך המאה ה-19 איבדו המכנסיים מהפופולריות שלהם, והם נחשבו למכנסיים שאינם ראויים לתושבי העיר המודרנית. לקראת סוף המאה, זכו המכנסיים לעדנה מחודשת, כאשר מועדונים במינכן ראו בהם נכס תרבותי-נוסטלגי שיש לשמר, והחלו לקדם את לבישתם בחגים ובאירועים, מנהג שרווח גם כיום.
בבוואריה נהוג ללבוש לדרהוזן באירועים חגיגיים. רבים יוצאים לאוקטוברפסט לבושים בלדרהוזן.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מכנסיים
קטגוריה:אוסטריה: תרבות
קטגוריה:בוואריה: תרבות
קטגוריה:לבוש מסורתי
קטגוריה:בגדי גברים
פיאמברה

ממוזער|פיאמברה
ממוזער|פיאמברה
**פיאמברה** (בספרדית: Fiambre) הוא מאכל גואטמלי מסורתי הנאכל בליל כל הקדושים וביום המתים. פיאמברה הוא מעין סלט המכיל מרכיבים רבים (עד כ-50 רכיבים) ומוגש קר.

המאכל אופייני לתושבים דוברי הספרדית של גואטמלה ומתכונו שונה ממשפחה למשפחה. ביום המתים מקובל כחלק ממנהגי החג, לחלוק את הפיאמברה המשפחתי עם 
משפחות אחרות.

פיאמברה כולל בדרך כלל נקניקים, פסטרמות ומוצרי בשר דומים, בשר עוף, גבינות, ביצים קשות, סלק, פלפל, חמוצים כגון מלפפון חמוץ ובצל מוחמץ, זיתים, פרחי דקל פקאיה ולעיתים אף כרוב ניצנים.

גרסאות המאכל הנפוצות הן:
* פיאמברה אדום - עם סלק
* פיאמברה לבן - ללא סלק
* פיאמברה דסארמדו - אופייני למחוז חלפה
* פיאמברה ירוק - צמחוני

## קישורים חיצוניים

* צילומים מהכנת פיאמברה עם מעל 50 מרכיבים, בבלוג "Antigua daily photo"

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:גואטמלה: תרבות
קטגוריה:מאכלי יום המתים
קטגוריה:מאכלים לאומיים
חשבון עסקה

**חשבון עסקה** הוא מסמך המהווה דרישת תשלום, ושאין לו פורמט המעוגן בחוק. הנפקה של חשבון עסקה איננה מחייבת במס באופן אוטומטי.

## תיקון מס' 42 לחוק מע"מ
על פי החוק במדינת ישראל, יש לדווח לרשויות המס על כל ביצוע של עסקה, ולהפיק לה חשבונית מס וקבלה. בעת הפקת חשבונית המס נוצר אירוע מס, ולכן מפיק החשבונית חייב לשלם מע"מ ב-15 לחודש שלאחר הפקתה.

לעיתים קרובות שני הצדדים מסכימים על עסקה, והלקוח דורש מהספק חשבונית מס הרבה לפני מועד התשלום בפועל. הוצאת חשבונית כזו, טרם מועד קבלת הכסף, מחייבת את המוכר במיסים על כסף שהוא עוד לא קיבל מהלקוח. לעסקים קטנים מדובר בבעיה של ממש, ולכן הכנסת העבירה בחודש מרץ 2012 את התיקון מס' 42 לחוק המע"מ, שמטרתו להגן על העסקים הקטנים מפני תשלום מיסים על כסף שעוד לא הגיע אליהם.

### אופן הפעולה של החוק
החוק מגדיר עסקים מסוימים, ככאלה שאסור ללקוחותיהם לדרוש מהם חשבונית מס/קבלה לפני התשלום. דרישה כזאת מהווה עבירה פלילית של ממש. העסקים האלה הם:
# נותני שירותים, כגון אדריכלים, יועצים, מעצבים וכדומה, אשר המחזור העסקי השנתי שלהם נמוך מ-15 מיליון ש"ח
# עסקים יצרניים (להבדיל מסיטונאים או קמעונאים), אשר המחזור העסקי שלהם נמוך מ-1.95 מיליון ש"ח ושבעסקם נמצאים לא יותר מ-6 מועסקים
אם כן, הלקוח מנוע על פי חוק מלדרוש חשבונית מס/קבלה בטרם ביצוע התשלום, אך לעיתים קרובות הוא עדיין ירצה הוכחה לכך שהעסקה הוסכמה בינו לבין המוכר. במקרה כזה המוכר חייב להפיק ללקוח חשבון עסקה. חשבון עסקה, כאמור, מהווה דרישת תשלום מפורטת אשר ניתן להפיק בעזרת כל מעבד תמלילים, ובלבד שהכתיב בה קריא ושהניסוח שלה ברור. הנפקה של חשבון עסקה איננה מחייבת במס באופן אוטומטי.

## חשבון עסקה ממוחשב
רוב תוכנות הנהלת החשבונות המקובלות כיום מאפשרות להנפיק חשבון עסקה. כאשר הכסף מגיע, ניתן להפוך חשבון עסקה לחשבונית מס/קבלה בלחיצת כפתור, ולהימנע מבלבול ואי-סדר בניירת.

## קישורים חיצוניים

* הסבר על התיקון מס' 42 לחוק המע"מ באתר של משרד הכלכלה

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:דיני מיסים
קטגוריה:מס ערך מוסף
קטגוריה:מסחר
המשרד הראשי של האס אס

**המשרד הראשי של האס אס** (בגרמנית: **SS-Hauptamt**, בקיצור **SS-HA**) היה משרד הפיקוד המרכזי של האס אס בגרמניה הנאצית עד לשנת 1940. 

## הקמה
בשנת 1931 הוקם "משרד האס אס" (SS-Amt) שנועד לשמש כמטה המפקח על כלל היחידות המשתייכות לאלגמיינה אס אס. בשנת 1933, כאשר המפלגה הנאצית עלתה לשלטון, שונה שמו של ה-SS-Amt לSS-Oberführerbereichen והמשרד פיקד על כל יחידות האס אס שבגרמניה הנאצית. 

ב-30 בינואר 1935 היה המשרד ל-SS-HA, וכעת פיקח על האס אס, על מחנות הריכוז, על היחידות למשימות מיוחדות (SS Verfügungstruppe) ועל משמר הגבול (Grenzschutz).

לקראת סוף שנות ה-30 התעצם כוחו של ה-SS-HA והוא הפך למשרד הגדול והעוצמתי ביותר באס אס. זמן קצר לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה התרחבו במהירות היחידות למשימות מיוחדות, ובשנת 1940 הפכו לוואפן אס אס. בשלב זה לא הצליח המשרד הראשי לנהל את ארגון האס אס כולו, וכתוצאה מכך קטן המשרד ואיבד את מרבית הכוח שהיה לו לפני המלחמה לטובת המשרד הראשי להנהגת האס אס (SS Führungshauptamt) ולשאר המשרדים הראשיים של האס אס.

[ממוזער|שמאל|250px|[גוטלוב ברגר, לשעבר ראש המשרד הראשי של האס אס, עומד בתא הנאשמים במהלך משפטי נירנברג, 1949. הוא נידון ל-25 שנות מאסר באשמת פשעי מלחמה נגד האנושות, אך שוחרר בשנת 1951.]]

עם סיום מלחמת העולם השנייה נשפטו חברי המשרד הראשי של האס אס והואשמו בפשעי מלחמה. ניתן למצוא מסמכים של המשרד הראשי (במיקרופישים) בארכיון הלאומי של ארצות הברית (NARA), קולג' פארק, מרילנד. המסמכים המקוריים נמצאים בגרמניה, ברשותם של ה-Bundesarchiv בברלין.

## מבנה ארגוני
בשנת 1940 נותר הארגון אחראי על נושאים מנהלתיים באס אס כדוגמת הקצאות כוח אדם, אספקה, שינויי שיבוצים והעלאות בדרגה. ה-SS-HA הורכב מ-11 מחלקות:

* המשרד המרכזי (Amt Zentralamt).
*מחלקת קצין רפואה ראשי (Amt Leitender Ärzt beim Chef SS-HA).
* מחלקת מנהלה (Amt Verwaltung).
* מחלקת הגיוס של הוואפן אס אס (Amt Ergänzungsamt der Waffen-SS).
* המחלקה לצרכים צבאיים (Amt Erfassungsamt).
* מחלקת הכשרה אידאולוגית (Amt für Weltanschauliche Erziehung).
* מחלקת הכשרה גופנית (Amt für Leibeserziehhung).
* מחלקת הכשרה מקצועית (Amt für Berufserziehung).
* מחלקת השליטה הגרמאנית (Amt Germanische Leitstelle) - פיקחה על משרדי התעמולה והגיוס של הוואפן אס אס בנורווגיה, דנמרק, בלגיה והולנד.
* מחלקת הגיוס הגרמאני (Amt Germanische Ergänzung).
* מחלקת החינוך הגרמאני (Amt Germanische Erziehung).

טכנית היה המשרד הראשי של האס אס כפוף למטה האישי של הרייכספיהרר אס אס (Persönlicher Stab Reichsführer-SS), אך בפועל היה עצמאי.

## קישורים חיצוניים
* מבחר מסמכים של המשרד הראשי של האס אס.
## הערות שוליים

קטגוריה:אס אס
מייקל קרטר-ויליאמס

**מייקל קרטר-ויליאמס** (באנגלית: **Michael Carter-Williams**; נולד ב-10 באוקטובר 1991 בהמילטון שבמסצ'וסטס, ארצות הברית) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת קפיטנס דה סיודד דה מקסיקו מליגת הפיתוח של ה-NBA, בעמדת הרכז.

## קריירת ה-NBA
### פילדלפיה 76'
לאחר שנתיים בליגת המכללות, העמיד עצמו קרטר-ויליאמס לבחירה בדראפט ה-NBA ונבחר במקום ה-11 על ידי פילדלפיה 76', שנחשבה לאחת הקבוצות החלשות בליגה. במשחק הבכורה שלו בליגה, מול אלופת ה-NBA בשנתיים הקודמות מיאמי היט הוא קלע 22 נקודות, מסר 12 אסיסטים, הוריד שבעה ריבאונדים וחטף תשעה כדורים, מספר החטיפות הרב בהיסטוריה, ומספר האסיסטים השני בגבהו בהיסטוריה לשחקן בהופעת הבכורה בליגה. במשחקו השלישי בקריירה, מול שיקגו בולס, קלע 26 נקודות ומסר עשרה אסיסטים והיה לשחקן השני בלבד בהיסטוריה שנבחר לשחקן המצטיין בליגה בשבוע הבכורה לאחר שאקיל אוניל ב-1992. בזכות יכולת זאת נבחר קרטר-ויליאמס כשחקן הרוקי של חודש נובמבר במזרח. קרטר-ויליאמס נבחר בשלושה חודשים לרוקי החודש וסיים את העונה עם 16.7 נקודות, 6.2 ריבאונדים ו-6.3 אסיסטים בממוצע למשחק, יותר מכל רוקי אחר בקטגוריות אלו, והוא גם הוביל את שחקני הרוקיז בממוצע חטיפות למשחק ונבחר לרוקי השנה.

### מילווקי באקס
בפברואר 2015, לאחר עונה וחצי בפילדלפיה, הועבר למילווקי באקס כחלק מטרייד משולש עם פיניקס סאנס. עד סיום עונת  קלע קרטר-ויליאמס 14.1 נקודות ומסר 5.6 אסיסטים בממוצע למשחק עבור הבאקס.

### מאז 2016
באוקטובר 2016 הועבר בטרייד לשיקגו בולס, בתמורה לטוני סנל.

לקראת עונת  חתם על חוזה לעונה אחת בשארלוט הורנטס.

ביולי 2018 חתם על חוזה ביוסטון רוקטס. בינואר 2019 נשלח בטרייד לשיקגו בולס, ומיד שוחרר ממנה.

במרץ 2019 חתם באורלנדו מג'יק על שני חוזים עוקבים ל-10 ימים, ובאפריל חתם על חוזה נוסף עד לסיום עונת .

## סטטיסטיקות הקריירה
### בעונה הסדירה של ה-NBA

### בפלייאוף ה-NBA

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מסצ'וסטס
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת סירקיוז
קטגוריה:כדורסלני פילדלפיה 76'
קטגוריה:כדורסלני מילווקי באקס
קטגוריה:כדורסלני שיקגו בולס
קטגוריה:כדורסלני שארלוט הורנטס
קטגוריה:כדורסלני יוסטון רוקטס
קטגוריה:בחירות דראפט של פילדלפיה 76'
קטגוריה:מסצ'וסטס: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני אורלנדו מג'יק
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1991