open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מוניק האס

**מוניק האס** (בצרפתית: **Monique Haas**; 20 באוקטובר 1909 – 9 ביוני 1987) הייתה פסנתרנית יהודיה-צרפתייה.

## קורות חיים
האס נולדה בפריז ולמדה ב אצל ז'וזף מורפן  ולאזאר לוי. היא סיימה בפרס ראשון בשנת 1927 והמשיכה בלימודיה אצל רודולף סרקין ורובר קאסאדסי. האס נישאה למלחין היהודי-רומני-צרפתי מרצ'ל מיכאילוביץ', יצאה לסיורי קונצרטים ברחבי העולם וקצרה שבחים רבים על ביצועיה במוזיקה של המאה ה-20. המלחין פרנסיס פולנק, בעצמו פסנתרן מחונן, שיבח אותה במילים אלה, "מוניק האס המקסימה, שנגינתה בפסנתר מהלכת קסמים", ואנרי דיטייה תיאר אותה כ"פרשנית מהוללת למוזיקה של ראוול". בתקופת כיבוש צרפת על ידי גרמניה הנאצית בני הזוג נמלטו לדרום צרפת, לקאן.

## רפרטואר והקלטות

כמו רבים מן הפסנתרנים הצרפתים, שגדלו בעולם שלאחר מלחמת העולם הראשונה, בחרה מוניק האס ברפרטואר, שעקף את המלחינים הרומנטיים ושם דגש על ייצוג של מוזיקה צרפתית. יצירות מאת פרנסואה קופרן וז'אן-פיליפ ראמו הופיעו דרך קבע בתוכניותיה, יחד עם אלה של מוצרט והיידן. יצירותיו של שומאן היו היוצא מן הכלל הבולט להשמטת התקופה הרומנטית מן הרפרטואר שלה, אף כי גם אטיודים של שופן מצאו בו מקום.

עם זאת, מוניק האס זכורה בעיקר כמבצעת מוזיקה צרפתית של המאה ה-20. הקלטות דביסי שלה כוללות את "שנים-עשר האטיודים" שלו, השכוחים יחסית, הקלטה שזכתה ב"גראן פרי דו דיסק", ואת הפרלודים. היא הקליטה את שני הקונצ'רטי של ראוול (את הסול מז'ור פעמיים), וכן את מכלול המוזיקה שלו לפסנתר סולו.

מוניק האס עשתה לה שם כפרשנית ליצירות בארטוק, והייתה רחוקה כחוט השערה מביצוע הבכורה של הקונצ'רטו השלישי שלו לפסנתר (הכבוד ניתן לגיירגי שאנדור, שהקדים אותה בימים ספורים). עוד מלחין לא-צרפתי, שאת יצירותיו אהבה, היה הינדמית; יש הקלטה יקרת-ערך שלה לסוויטה שלו, "ארבעת המזגים", לפסנתר וכלי קשת.

## סגנון

פסנתרנים צרפתים בני דורה של האס התרחקו במשך השנים מן הטכניקה השטחית, ותכופות שברירית ובת-חלוף, שנקשרה עם מרגריט לונג (טכניקה שכונתה לא פעם סגנון ה"דיגי-דיגי-די"). האס שילבה את הניקיון והדיוק שנקשרו לאסכולה הוותיקה יותר עם גון צליל חמים, ששיקף את השפעתו של אלפרד קורטו. גרסאותיה נטולות הרגשנות, בייחוד לדביסי וראוול, מאפשרות ראייה שונה של יצירותיהם, מציגות אותן הן כחדשניות והן כיורשי המסורת של קופרן ושל אמני הצ'מבלו מן המאה ה-18.

ניגודים מרתקים אפשר למצוא בין שתי הקלטותיה לקונצ'רטו של ראוול בסול מז'ור. ההקלטה הראשונה, משנת 1948, שמה דגש מובהק על הקשרים של היצירה עם ניב הג'אז של שנות ה-20'. לעומת זאת, ההקלטה המאוחרת יותר, משנת 1965, נושאת אופי "מוצרטי" הרבה יותר ומשקפת את החוב שראוול, על פי הודאתו, ראה עצמו חב למוצרט בכתיבת הקונצ'רטו הזה.

## רשימת הקלטות נבחרות
* ראוול: הקונצ'רטי לפסנתר, התזמורת הלאומית De l'ORTF בניצוח פול פאריי. דויטשה גרמופון (תקליטור)
* ראוול: יצירות לפסנתר (כרך 1) אראטו קלאסיקס - 1968

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פסנתרניות צרפתיות
קטגוריה:פסנתרניות יהודיות
קטגוריה:פסנתרנים צרפתים
קטגוריה:בוגרי הקונסרבטואר של פריז
קטגוריה:צרפתיות שנולדו ב-1909
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1909
קטגוריה:צרפתיות שנפטרו ב-1987
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1987
קבוצה ניתנת להגדרה

בלוגיקה מתמטית, **קבוצה ניתנת להגדרה** היא תת-קבוצה של מודל, המוגדרת על ידי נוסחה בשפה של המודל. כלומר, זוהי קבוצה מהצורה \ \{x: \varphi(x)\}.

לדוגמה, בשדה המספרים הממשיים (כמודל אקסיומטי של שדה סדור), הקבוצות הניתנות להגדרה הן איחודים סופיים של נקודות וקטעים. בשדה המספרים המרוכבים (כמודל של האקסיומות המגדירות שדה סגור אלגברית), אפשר להגדיר רק קבוצות סופיות וקבוצות שהמשלים שלהן סופי (מודל כזה נקרא **מינימלי**). המעבר לשדה אקספוננציאלי מאפשר להגדיר ב-\ \mathbb{C} את קבוצת המספרים השלמים (לפי הנוסחה  \forall y:e^{y}=1\rightarrow e^{xy}=1). לא ידוע האם \ \mathbb{C}, כשדה אקספוננציאלי, הוא "קוואזי-מינימלי" (כלומר, אפשר להגדיר בו רק קבוצות בנות מניה וכאלה שהמשלים שלהן בן-מניה).

קטגוריה:לוגיקה מתמטית
מאוזוליאום מוחמד עלי ג'ינה

**מאוזוליאום מוחמד עלי ג'ינה** (באורדו: **مزار قائد**, בתעתיק: **מזאר קאיד**) בעיר קראצ'י שבפקיסטן הוא אתר הנצחה לאומי לג'ינה, הנחשב לאבי האומה הפקיסטנית, אשר הוקם באתר הקבורה שלו. המאוזוליאום הוא מן האתרים הידועים ביותר בקראצ'י ומהווה סמל שלה.
## מבנה
אתר המאוזוליאום ניצב בנקודה גבוהה בליבה של העיר. בניין המאוזוליאום שוכן במרכזה של כיכר מרוצפת ששטחה כ-2,900 מטרים מרובעים, אשר גן מסוגנן משתרע מכל צדדיה. מפלס הכיכר גבוה ב-4 מטרים מן השטח שסביבה.

מבנה המאוזוליאום הוא בניין רבוע שבראשו כיפת שיש עגולה. אורך כל אחת מצלעותיו הוא כ-30 מטר. בכל אחת מן הצלעות עוצב פתח כניסה לפנים המבנה. המבנה מואר בשעות הלילה ונראה למרחוק בקראצ'י.

האתר תוכנן על ידי האדריכל יחיא מרצ'נט (Yahya Merchant) ונבנה במהלך שנות ה-60.

מדי יום נערך באתר טקס לחילופי המשמר המוצב שם. טקסי האזכרה השנתיים לג'ינה מתקיימים בו, כמו גם טקסים בימי מועד לאומיים של פקיסטן.

במאוזוליאום נקברו אישים נוספים וביניהם אחותו ויועצתו של ג'ינה, פאטימה.


Angle of Mozar Quaid-e-Azam.jpg
Quaid-e-Azam Tomb.jpg
A Beautiful Night View Of Adnan Asim's Karachi City. Also Mazar-e-Quaid— The Mausoleum Is Viewable In The Picture.jpg


## קישורים חיצוניים

*על אתר המאוזוליאום באתר humsafar.info.
*על המאוזוליאום באתר cybercity-online.net.
*על המאוזוליאום באתר heritage.com.pk.

ג'ינה
קטגוריה:פקיסטן: מבנים
קטגוריה:פקיסטן: אתרי הנצחה
קרא

## הערות שוליים

קטגוריה:שמות משפחה יהודיים
קטגוריה:שמות משפחה ערביים
טמרין לבן

**טמרין לבן** (שם מדעי: *Saguinus melanoleucus*) הוא מין של פרימט מסוג טמרין. תפוצתו בצפון מערב ברזיל ועד למזרח פרו. הטמרין הלבן הוא פעיל יום ושוכן עצים.

הטמרין הלבן אוכל חרקים, פירות ותפליטי עצים (סוכר, שרף, גומי).
## מיון טקסונומי
למין זה שני תת-מינים **טמרין לבן** (*Saguinus melanoleucus melanoleucus*) ו**טמרין לבן קראנדלי** (שם מדעי: *Saguinus melanoleucus crandalli*) בנוסף קיים תת-מין שלישי **טמרין לבן אקרי** (שם מדעי: *Saguinus melanoleucus acrensis*) אשר רוב החוקרים כיום חושבים כי זה אינו תת-מין נפרד אלא תוצר של הזדווגויות בין שני מינים מונים של טמרין (טמרין חום-ראש וטמרין לבן).

### תיאור
* **טמרין לבן** (*Saguinus melanoleucus melanoleucus*) - לבן עד לבנבן-צהבהב ועור פניו שחור. זהו אחד הפרימטים הבודדים שכולו לבן.
* **טמרין לבן קראנדלי** (*Saguinus melanoleucus crandalli*) - צבע פניו לבן, סנטר וזרועות אפורות, רגלים כתמתמות וזנב חום בהיר.
* **טמרין לבן אקרי** (*Saguinus melanoleucus acrensis*) - גופו אפרפר צהבהב, גרונו ורגליו כתומות.

### נתונים פיזיים
*אורך הגוף 25 ס"מ.
*אורך הזנב 38 ס"מ.

## תפוצת תת-המינים
* טמרין לבן - מריו ז'ורואה במערב ועד ריו טרוסה במזרח.
* טמרין לבן קראנדלי - שטח קטן בקרבת הגבול בין ברזיל לפרו.
* טמרין לבן אקרי - מרכז מדינת אקרי שבברזיל.

## מצב שימור
אוכלוסיית מין זה לא נמצאת בסיכון. רק באזור קטן במדינת אקרי האוכלוסייה קטנה כנראה לא כתוצאה של ציד אלא של לכידה להפיכתם לחיית מחמד.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מרמוסטיים
קטגוריה:ברזיל: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1912
קטגוריה:יונקים ביער האמזונאס
פי האטום

שמאל|ממוזער|250px|עטיפת הגיליון הראשון של "פי האטום", אוקטובר 1981
**פי האטום** הוא כתב עת לפיזיקה שנועד לבני נוער ויצא לאור בשנים 1981–1997, על ידי הפקולטה לפיזיקה והיחידה לפעולות נוער במכון ויצמן למדע.

הגיליון הראשון של "פי האטום", עם כותרת המשנה "עלון פיסיקה לנוער", יצא לאור באוקטובר 1981, בעריכתו של ד"ר צבי פלטיאל. פלטיאל ערך את כתב העת עד שנת 1994, אז הצטרף חיים שמואלי כעורך משותף ואחר כך כעורך יחיד. בינואר 1995 החל כתב העת לצאת לאור בפורמט גדול ומהודר יותר, והחליף את כותרת המשנה שלו ל"פיסיקה בשפה ידידותית". בפורמט זה יצאו לאור ארבעה גיליונות, האחרון שבהם בחורף תשנ"ז (1997). 

עורכיו של כתב העת תכננו לפרסמו כרבעון, אך למעשה הוא התפרסם בתדירות נמוכה יותר - ב-17 שנותיו ראו אור 24 גיליונות. במאמר המערכת של הגיליון הראשון תוארה מדיניותו של כתב העת: 
:"על דפיו נעסוק בפיזיקה של חזית המחקר המדעי היום כשם שנעסוק בפיזיקה המתגלית לעינינו בחיי היומיום, בפיזיקה של הטכנולוגיה ובתופעות פיזיקליות בהן עושות שימוש הכימיה והביולוגיה." 

בגיליון העשרים, שיצא לאור בפברואר 1994, עסק העורך, צבי פלטיאל, בהגדרת הקורא האופייני: 
:"מי שלמד / לומד פיזיקה ומתעניין בנושאים הקשורים לפיזיקה גם מעבר ללימודים אלו. בכלל הגדרה זו יימצאו סטודנטים לפיזיקה בלמודיהם לקראת התואר הראשון (לאחר למודי הבוגר הם ימצאו חומר מתקדם בשפות אחרות), סטודנטים אחרים למדעים השונים, בעלי כל המקצועות המתעניינים במדעים ותלמידי תיכון". 

שם כתב העת הוא פרפרזה על שמו של עיתון הסטודנטים "פי האתון". בנוסף, "פי" הן האותיות הראשונות של פיזיקה ואטום הוא אחד הנושאים העיקריים בפיזיקה.

## קישורים חיצוניים
* אוסף מאמרים מתוך "פי האטום"

קטגוריה:ישראל: כתבי עת למדע פופולרי
קטגוריה:כתבי עת לפיזיקה
קטגוריה:ישראל: עיתוני ילדים ונוער
קטגוריה:מכון ויצמן למדע
שלמה לוי (ראשון לציון)

הרב **שלמה לוי** (נולד בתשכ"ב, 1962) הוא ראש ישיבת ההסדר ראשון לציון ורב שכונת המערב הישן בראשון לציון.

## ביוגרפיה
נולד במרוקו. בגיל שנתיים עלה עם הוריו לישראל והתיישבו בכפר סבא. לאחר מכן עברה המשפחה להתגורר בראשון לציון.

את לימודיו התיכוניים עשה הרב בישיבת בני עקיבא "בית שמואל" בחדרה שם למד אצל מי שלימים יהיה רבו המובהק הרב שלמה בורשטיין. הדריך בסניף בני עקיבא במושבה קדימה ולאחר מכן הקים שלושה סניפים: בשכונות בית יצחק וגבעת אולגה בחדרה; ובשיכון גורדון בראשון לציון.

לאחר לימודיו בישיבה התיכונית עבר לישיבת מרכז הרב בירושלים שם למד בין השנים תשל"ט–תשמ"ו. למד אצל הרב צבי יהודה הכהן קוק בשנותיו האחרונות ובמקביל למד גם אצל הרב יהודה ליאון אשכנזי ("מניטו") והושפע משיטתו. במהלך הלימודים המשיך להעביר שיעורי תורה בראשון לציון וכן ללמד בסניף מכון מאיר בלוד. בהמשך למד בכולל "שבט ומחוקק" בראשות הרב זלמן נחמיה גולדברג. בתקופה זו למד קבלה עם הרב שלמה בנימין אשלג, בהמשך למד גם בישיבת "החיים והשלום" בירושלים אצל הרב מרדכי עטייה.

בהמשך למד אצל הרב ברוך שפירא ועוד גדולי ישראל.

הרב לוי הוא בעל הסמכה לרב עיר. בשנת ה'תשפ"ג הוציא לאור את ספרו "לאורו – מעגלי התבוננות לאורות התחיה למרן הראי"ה קוק זצ"ל".

## פעילותו בראשון לציון
בעקבות שיעוריו בראשון לציון התמנה לרב בתי הכנסת "איחוד שיבת ציון" ו"בית אל" בעיר. בשנת תשמ"ח הקים הרב לוי את כולל אברכים ללימודי רבנות ודיינות. הכולל הוציא מתוך שורותיו כ-50 רבנים ודיינים, ובהם: הרב חגי להב – רבה של בית דגן והרב יעקב אוהב ציון – רב היישוב כרמל, הרב יהונתן סנדרס רב היישוב אלוני הבשן. הרב יוסי סופר, ראש ישיבת בני עקיבא בנתניה; הרב רן ישראלי, רב בתי כנסת במערב העיר וראש כולל בראשון לציון; הרב שלמה סובול, ראש כולל בדטרויט, ארה”ב; הרב מאיר הורדן, רב קהילה בסטוקהולם, שוודיה, הרב שניר שחר ראש כולל קבלה אורות הקודש וכולל יום " אורות הרשב"י "

בשנת תשמ"ט הקים את המרכז התורני "חברותא", שבו לומדים בני נוער. בשנת תשנ"ד התמנה לרב אזור מערב ראשון. הרב לוי מעביר עשרות שיעורי תורה בבתי הכנסת בעיר.

בשנת תשנ"ו הקים את "ישיבת ההסדר הגבוהה ראשון לציון". בתחילה פעלה הישיבה בבית המדרש של הכולל. כעבור מספר שנים עברה הישיבה למשכן קבע בשכונת רמת אליהו בעיר. נכון לשנת תשפ"ג מונה הישיבה כ-100 בחורים ועוד כ-25 אברכים.

בשנת תשנ"ט פתח בעיר בית ספר תורני-לאומי. בשנת תשע"א פתח במרכז העיר את "מרחבים", מרכז שבו מועברים שיעורים לתושבים.

עם השנים התגוררו מסביב לישיבה בשכונת רמת אליהו ונווה ים משפחות אשר ראו שליחות לגור דווקא בעיר ראשון לציון והקימו את הגרעין התורני ראשון לציון אשר מונה נכון לשנת תשפ"ג כ-60 משפחות.

הרב לוי משרת גם ברבנות העיר ראשון לציון כרשם נישואין. במקביל הוא מלווה שני מכוני גיור שבחסות בתי הדין לגיור, הפועלים במתחם הישיבה בראשון לציון.

## קישורים חיצוניים
* מידע על הרב לוי באתר ישיבת ראשון לציון
* שיעורי הרב שלמה לוי באתר ישיבת ראשון לציון
* מאמרי הרב שלמה לוי באתר ערוץ 7
* 

קטגוריה:בוגרי ישיבת מרכז הרב
קטגוריה:ראשי ישיבות הסדר
קטגוריה:רבנים מרוקאים ישראלים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:ראשון לציון: רבנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1961
טומאת נבלה

[שמאל|ממוזער|250px|[ציידים לצד פגר דלגן שנורה על ידם. כיוון שהדלגן הומת שלא באמצעות שחיטה כשירה, הפגר מהווה נבילה. ]]
**טומאת נבלה** היא טומאה החלה על פגר של בהמה או חיה – ממין טהור או טמא (מותרת או אסורה לאכילה). בעל חיים המותר לאכילה שנשחט כהלכה אינו טמא בטומאה זו, אף אם נמצא טרפה לאחר השחיטה. דיני טומאה זו אינה נוהגים למעשה בימינו, באופן דומה לרוב דיני טומאה וטהרה. טומאה זו לא קיימת על עופות, אך ישנה טומאה דומה באכילה של נבלת עוף טהור.

פגר המטמא טומאת נבלה נחשב לאב הטומאה, וכזית ממנו מטמא אדם, כלים ומאכלים הנוגעים בו או כלי חרס שכזית מהנבלה נמצאת באווירו, להיות ראשון לטומאה. אדם הנושא כזית מהנבלה מטמא גם את בגדיו אותם הוא לובש בעת נשיאת הנבלה, או כלים בהם הוא נוגע בשעת הנשיאה (למעט כלי חרס שאינם נטמאים במגע ישיר). אדם הנוגע בנבלה (ואינו נושאה) אינו מטמא את בגדיו בהם הוא לבוש בשעת הנגיעה, או את הכלים בהם הוא נוגע תוך כדי המגע בנבלה.

## הלכות הטומאה
נבלת חיה ובהמה (שמתה ללא שחיטה כהלכתה) מטמאת את מי שנוגע בה או נושא אותה (לאו דווקא את כולה, ודי בכזית מבשרה), אבל לא את מי שנמצא איתה באותו אהל. טומאה זו נמשכת יום אחד בלבד עד הערב (על כן היא נקראת "טומאת ערב").

חיה ובהמה מן המינים הכשרים לאכילה (כגון צבי, בקר וצאן) שנשחטו כהלכה - הרי הם טהורים. אם הבשר שלהם יגע בגורם מטמא - הוא ייטמא בתור מזון טמא ("טומאת אוכלין"), שטומאתו קלה יותר.
## שומר לטומאה

שומר הוא כל חלק מהבשר השומר ומגן עליו. בניגוד לטומאת אוכלין, שהעור השומר על הבשר מצטרף כדי להשלימו לשיעור כזית, הרי שבטומאת נבלה אין לצרף את השומר לשיעור כזית, וכוחו הוא רק כשל יד לטומאה, המביא ומוציא טומאה על ידי נגיעה בו, אך אינו מצטרף לשיעור האוכל.
## ראו גם
* טומאת נבלת עוף טהור

## הערות שוליים

נבלה
קטגוריה:פרשת שמיני
פרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר - דרמה

**פרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר - דרמה** (באנגלית: **Golden Globe Award for Best Motion Picture – Drama**). זהו פרס הניתן מטעם איגוד העיתונאים הזרים בהוליווד (HFPA) על הפקה יוצאת מן הכלל לסרט קולנוע מסוגת הדרמה. הפרס נחשב לאחד המנבאים המדויקים ביותר לזכייה בפרס אוסקר.

כשנוסד פרס גלובוס הזהב, בשנים הראשונות להענקתו, הייתה קטגוריה אחת לסרט הטוב ביותר. החל מהשנה התשיעית להענקת הפרס, ב-1952 הקטגוריה פוצלה לשתיים: "הסרט הטוב ביותר - דרמה" ו"הסרט הטוב ביותר - קומדיה או מוזיקלי". ב-1953 שתי הקטגוריות אוחדו שוב באופן חד-פעמי, והחל מ-1954 ועד היום שני הפרסים מוענקים בנפרד וברציפות מדי שנה.

בדרך כלל הפרס מוענק לסרט הנבחר מתוך חמישה מועמדים סופיים, אולם היו לכך מספר חריגים: ב-1962 התמודדו על הפרס עשרה מועמדים סופיים, ב-1963 התמודדו עליו שמונה מועמדים, בשנים 1973, 1986, 1987, 2000 ו-2004 הופיעו ברשימת המועמדים הסופית שישה סרטים, וב-1987 ו-2007 התמודדו על הפרס שבעה סרטים.

מתוך 77 הסרטים שזכו בפרס עד היום (ספטמבר 2020), 39 סרטים זכו לאחר מכן גם בפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר שהוענק באותה שנה. האחרון שבהם היה "אור ירח" (2016).

## זוכים ומועמדים

סרט עם הסימן **†** זכה באוסקרסרט עם הסימן ***** היה מועמד לאוסקר

## ראו גם

* פרס אוסקר לסרט הטוב ביותר

## קישורים חיצוניים
* 
* אתר טקס גלובוס הזהב 
* פרס גלובוס הזהב במסד הנתונים IMDb 

## הערות שוליים

קטגוריה:פרס גלובוס הזהב
גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר - דרמה
Love the Way You Lie

[ממוזער|שמאל|אמינם ו[ריהאנה מופיעים עם השיר "Love the Way You Lie".|207x207px]]

**Love the Way You Lie** (בעברית: **אוהבת את הדרך בה אתה משקר**) הוא שיר של הראפר האמריקאי אמינם בשיתוף הזמרת ריהאנה מתוך אלבומו השביעי, Recovery. השיר יצא לאור כסינגל השני מהאלבום ב-17 באוגוסט 2010. השיר עוסק במערכת של יחסי אהבה-שנאה.

השיר הופק על ידי מפיק ההיפ-הופ הבריטי אלכס דה קיד. במצעדי הפזמונים, זכה השיר להצלחה רבה. בין היתר, הגיע השיר למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100 וב-22 מצעדי פזמונים נוספים. במצעדים השנתיים, הגיע השיר למקום הראשון באוסטרליה, בבריטניה ובישראל. הווידאו קליפ של השיר זכה ל-2.3 מיליארד צפיות באתר YouTube (נכון לינואר 2022), והוא הקליפ ה-54 הנצפה ביותר באתר, והנצפה ביותר של אמינם. השיר מכר עד כה 13 מיליון עותקים.

לשיר יצאה גרסה נוספת, שנכללה באלבומה של ריהאנה, Loud, ונקראה "(Love the Way You Lie (Part II". בשיר זה, ריהאנה היא הזמרת המובילה, ואמינם מתארח בו.

## ביקורת

### מצעדי סוף שנה
השיר נכלל במספר רשימות שפרסמו גופי תקשורת שונים לסיכום השירים הטובים והאהובים ביותר לשנת 2010. איאן גיטינס מכתב העת הגרידאן דירג את השיר במקום השני ברשימתו 10 הרצועות הטובים ביותר לשנת 2010. אנטוני ראמוס ממגזין *Access Hollywood* הכלילה את השיר במקום השלישי לפי בחירתה ברשימת 10 השירים הטובים ביותר לשנת 2010.

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אמינם
קטגוריה:שירי ריהאנה
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אמינם
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי סקיילר גריי
קטגוריה:וידאו קליפים שבוימו על ידי ג'וזף קאהן
קטגוריה:שירים על אלימות במשפחה
קטגוריה:שירי לפידים
קטגוריה:בלדות R&B עכשוויות
קטגוריה:שירי היפ הופ אמריקאיים
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון באוסטריה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון באיטליה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בדנמרק
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בנורווגיה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בניו זילנד
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בספרד
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בפולין
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בפינלנד
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בשוודיה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד אירופה הוט 100
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האוסטרלי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האירי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבין-לאומי של מדיה פורסט
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד קנדה הוט 100
קטגוריה:שירי פלטינה מחומשת ומעלה באוסטרליה
קטגוריה:שירי יהלום בארצות הברית
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה של בילבורד: שירים
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אינטרסקופ רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אפטרמת' אנטרטיינמנט
קטגוריה:סינגלים בהוצאת פולידור רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת שיידי רקורדס
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
סולומון פאסי

**סולומון איסאק פאסי** (בבולגרית: **Соломон Исак Паси**; נולד ב-22 בדצמבר 1956, פלובדיב, הרפובליקה העממית הבולגרית), הוא פוליטיקאי ודיפלומט בולגרי יהודי, שכיהן בתפקיד שר החוץ של בולגריה וכחבר הפרלמנט הבולגרי.

## ראשית חייו
פאסי נולד בפלובדיב והוא נצר למשפחת כָּלֶב, שהייתה מהמשפחות הנודעות והמכובדות בקהילה היהודית בפלובדיב. סב סבו הוא אליעזר כלב שנחשב גיבור לאומי בולגרי, על פועלו להצלת בולגרים רבים מעלייה לגרדום וסיועו למנהיגי הכנסייה האורתודוקסית הבולגרית, במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878). אביו איסאק פאסי היה מחשובי הפילוסופים בבולגריה. סולומון פאסי למד באוניברסיטת סופיה והוסמך לתואר דוקטור במתמטיקה ומדעי המחשב. ב-1990 לאחר קריסת המשטר הקומוניסטי בבולגריה, היה פאסי דובר מפלגת הירוקים הבולגרית ותמך בהצטרפות בולגריה לנאט"ו.

## הקריירה הפוליטית
ב-1990 נבחר פאסי לחבר הפרלמנט הבולגרי מטעם מפלגת הירוקים. בתפקידו, חתר לצירוף בולגריה לאיחוד האירופי. בהמשך היה מיוזמי הצעת החוק לביטול עונש המוות בבולגריה. פאסי היה יושב ראש ועדת החוץ והביטחון של הפרלמנט הבולגרי והצטרף לתנועה הלאומית ליציבות וקידמה בהנהגת סימאון סקסקובורגותסקי. ביולי 2001, לאחר ניצחון התנועה בבחירות, מונה לשר החוץ בממשלתו של סקסקובורגותסקי. בתקופת כהונתו הצטרפה בולגריה לנאט"ו והחל משא ומתן להצטרפותה לאיחוד האירופי. ההצטרפות בפועל הייתה ב-1 בינואר 2007, לאחר סיום כהונתו. בספטמבר 2002 ובדצמבר 2003 כיהן כנשיא מועצת הביטחון של האו"ם. ביוני 2005 ניצחה המפלגה הסוציאליסטית הבולגרית בראשות סרגיי סטאנישב בבחירות בבולגריה ובאוגוסט סיים פאסי את תפקידו כשר החוץ. עד ל-2007 כיהן כסגן נשיא התנועה הלאומית ליציבות וקידמה. פאסי המשיך לכהן כחבר הפרלמנט הבולגרי עד 2009.

## ראו גם
* יהדות פלובדיב

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודים חברי הפרלמנט הבולגרי
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים בולגרים
קטגוריה:שרי החוץ של בולגריה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סופיה
קטגוריה:בולגרים שנולדו ב-1956
ישראל גוכברג

**ישראל גוֹכְברג** (23 באוגוסט 1928 - 12 באוקטובר 2009) היה מתמטיקאי ישראלי. מחקריו עסקו בתורת האופרטורים, משוואות אינטגרליות, תורת המערכות ותורת המטריצות. חתן פרס רוטשילד במתמטיקה בשנת 1985.

## ביוגרפיה
גוכברג למד לתואר ראשון במכון הפדגוגי בבישקק, קירגיזסטן ואחר כך למד לתואר שני באוניברסיטת מולדובה (אנ'). בהמשך השלים את לימודי הדוקטורט (1954) באוניברסיטת סנקט פטרבורג, תחת הנחייתו של המתמטיקאי הסובייטי מארק קריין.

משנת 1969 החל לנסות לעלות לישראל, אולם הצליח לקבל את האישורים הנדרשים רק כעבור חמש שנים, ובשנת 1974 עלה לישראל עם משפחתו. בישראל הצטרף לאוניברסיטת תל אביב ולימד גם במכון ויצמן למדע.

בשנת 1983 ייסד את כתב העת המתמטי "Integral equations and operator theory journal".

בשנת 2008, לכבוד יום הולדתו ה-80, יצא הספר "Israel Gohberg and Friends: On the Occasion of his 80th Birthday".

נפטר ב-12 באוקטובר  2009 בגיל 81, והובא למנוחות בבית העלמין הישן ברעננה .

## פרסים
* פרס רוטשילד במתמטיקה בשנת 1985
* פרס הומבולט לשנת 1995
* דוקטור למדעים לשם כבוד מאוניברסיטת מולדובה, בשנת 2002
* דוקטור למדעים לשם כבוד מאוניברסיטה מערב טימישוארה, בשנת 2002
* דוקטור למדעים לשם כבוד מהאוניברסיטה הטכנית של וינה, בשנת 2001
* דוקטור למדעים לשם כבוד מהאוניברסיטה הטכנית של דרמשטדט, בשנת 1997
* דוקטור למדעים לשם כבוד מהטכניון, בשנת 2008

## קישורים חיצוניים

* , מתוך הספר שיצא לכבודו
* תמונות של גוכברג, מתוך אתר של תלמידו, Vadim Olshevsky

קטגוריה:מתמטיקאים ישראלים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:ישראלים ילידי אוקראינה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סנקט פטרבורג
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: מתמטיקה ומדעי המחשב
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קלגרי
קטגוריה:סגל אוניברסיטת מרילנד
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מהטכניון
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטאות גרמניות
קטגוריה:עמיתי SIAM
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1928
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2009
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הישן של רעננה
שנונית השפלה

**שׂנונית השפלה** (שם מדעי: *Acanthodactylus schreiberi*) היא מין של שנונית ממשפחת הלטאיים, המזכירה במראה את שנונית הנחלים. היא נפוצה בישראל, קפריסין, לבנון וטורקיה.

## מאפיינים
צבעה צהבהב עד חום. לאורך גופה ישנם פסים אורכיים מנומרים המלווים בכתמים כהים ובהירים המופרדים על ידי פסים דקיקים בהירים. פסים אלה נהיים מטושטשים יותר עם ההתבגרות. אורכה לרוב עד 25 ס"מ, ובאורח נדיר - יותר מכך. כמו בשנונית הנחלים, אורכו של הזנב הוא כשני שלישים מאורך הגוף, ואף יותר (כאשר מדובר בזנב מקורי, כלומר, כזה שלא התחדש לאחר קטיעה). לקשקשי הגב יש קרינים, כשבחלקו האחורי של הזנב הם גדולים, וככל שמתקרבים לראש הם קטנים.

שנונית זו נראית בעיקר בבוקר. כשחם מאוד היא מסתתרת באזורים מוצלים או בתוך מחילתה, ובזמן החורף היא פועלת בשעות החמימות יותר של היום.

בארץ ישראל נפוץ התת-מין הסורי (syriacus), המצוי בחבל עזה ולאורך החוף מדרום עד לצפון בלבנון. באזורים הבנויים, השנונית אינה מצויה עוד. בישראל, שנונית השפלה נפוצה בקרקעות חוליות לרבות כורכר וחול כתום ("חמרה") לאורך מישור החוף, השרון, חוף הכרמל, מישור החוף הצפוני עד לגבול הלבנון. מצפון לנחל הירקון, היא תימצא גם בחולות ניידים מאוד, עד לעורף חוף הים ממש, ולעיתים באוכלוסיות הללו צבע הלטאות בהיר מאוד ומזכיר את שנונית החולות במבט ראשון. מדרום לנחל הירקון, קיימת חפיפה בתפוצת שנונית השפלה ושנונית החולות, ואנו עדים לחלוקה בין שני המינים ברמת תת-בתי הגידול שבשטח: שנונית החולות מאכלסת חולות נודדים ומיוצבים-למחצה, וככל שהחולות יותר מיוצבים (פחות נודדים) היא נעלמת ומחליפה אותה שנונית השפלה. בדרום מישור החוף, שני המינים הללו מהווים הלכה למעשה סמנים (אינדיקטורים) לרמת יציבות החולות, למשל במחקר ארוך-הטווח הנערך בשמורת חולות ניצנים. מחקר שנערך בעבר בחולות חולון מצא ששני המינים מסוגלים לחיות באותו אזור בזכות חלוקת משאבים שונה בכל מין, אשר מונעת תחרות ישירה בשנים בהן תנאי האקלים וכמות המזון ממוצעים; בשנת בצורת עלולה להיווצר תחרות ביניהם. 

הבדל ניכר בין שנונית השפלה לשנונית הנחלים הוא אצבעות הרגליים האחוריות, המשוננות בצורה פחותה בשנונית הנחלים.

בעונת הרבייה, הזכרים בולטים בפס צהוב ובזנבם המעובה. הזכרים והנקבות הצעירים בולטים בזנב תחתון ורוד עד אדמדם או כתמתם. אצל הנקבות הזנב הוא בצבע זה כל חייהן. חלק מהפרטים כהים יותר וחלק פחות, בדומה לזוחלים רבים אחרים. גחון הגוף לבן ומבריק בצבע כחלחל. הזכרים גדולים מהנקבות באופן ניכר. השנונית מטילה בין שש לשמונה ביצים באביב והן בוקעות לרוב כשמונה עד תשעה שבועות לאחר מכן. בדומה לשנוניות אחרות, הצעירות שבוקעות בעלות רגליים מוכתמות בכתמים עגלגלים.

שנונית השפלה נטרפת על ידי דורסים, חתולים, כלבים ונחשים. ההסוואה מקלה על ההתגוננות, אולם מרגע שכשלה, תגיב השנונית בריצה לצל הקרוב ביותר, או למחילה של שנונית אחרת.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1878
השפלה
קטגוריה:ארץ ישראל: לטאיים
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ז'ורז' אלבר בולנז'ר
דניס אוברבי

**דניס אוברבי** (אנגלית: **Dennis Overbye**; נולד ב-2 ביוני 1944) הוא סופר ועיתונאי אמריקאי בתחום המדע הפופולרי, משמש ככתב לענייני מדע של הניו יורק טיימס.

## אודות
אוברבי קיבל תואר ראשון בפיזיקה מ-MIT ובשנת 1970 החל ללמוד לתואר שני באסטרונומיה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. בשנת 1976 הוא מונה לעוזר עורך במגזין האסטרונומיה Sky & Telescope. משנת 1976 עד ל-1980 היה עורך בכיר במגזין המדע Discover. אחר כך החל בקריירה של פרילנסר, כשהוא כותב למגוון עיתונים ומגזינים בהם הלוס אנג'לס טיימס, Science והטיימס. בשנת 1998 הצטרף כסגן עורך מדעי לעיתון הניו יורק טיימס ואחר כך מונה לכתב המדעי.

בספרו "איינשטיין מאוהב", מתאר אוברבי את חייו של איינשטיין מילדותו ועד מותו, על ההיבטים השונים: איינשטיין כאיש משפחה, חבריו, הפופולריות שלו אצל הסטודנטים, התמודדותו מול הממסד המדעי, וכמובן קשייו בניסוח התיאוריה שלו. הספר גם עוסק בשאלה כמה הייתה שותפה מילבה מאריץ', אשתו הראשונה של איינשטיין, בפיתוח תורת היחסות.

הקריאה בספר מהנה, אך דורשת מאמץ מקוראים שאינם בעלי ידע מספק בפיזיקה.

## מספריו
* הלבבות הבודדים של הקוסמוס : סיפור החתירה המדעית אל סודות היקום, זמורה-ביתן, 1999
* איינשטיין מאוהב : רומן מדעי, הוצאת אוניברסיטת חיפה, 2005.

## קישורים חיצוניים
* הכתבות של אוברבי בניו יורק טיימס
* 

קטגוריה:בוגרי המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
קטגוריה:מחברי ספרי מדע פופולרי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1944
אנדרה ליכנרוביץ'

**אנדרה ליכנרוביץ**' (בצרפתית: **André Lichnerowicz**; 21 בינואר 1915 - 11 בדצמבר 1998) היה מתמטיקאי צרפתי אשר עסק בגאומטריה דיפרנציאלית ומתמטיקה פיזיקלית. פרופסור בקולז' דה פראנס.

## אודות
אביו, ממוצא פולני, היה מורה לתרבויות הקלאסיות ואמו מורה למתמטיקה. ליכנרוביץ' למד באקול נורמל סופרייר, שם סיים את לימודיו בשנת 1936. הוא למד גאומטריה דיפרנציאלית אצל אלי קרטן ובשנת 1939 סיים דוקטורט.

הוא החל ללמד באוניברסיטת שטרסבורג במהלך מלחמת העולם השנייה עד לשנת 1949. אחר כל לימד באוניברסיטת פריז עד שנת 1951. בשנת 1952 מונה לסגל הקולז' דה פראנס, שם לימד עד לפרישתו בשנת 1986.

בשנת 1967 הקימה הממשלה הצרפתית את ועדת ליכנרוביץ' שהייתה מורכבת מ-18 מורים לבדיקת החינוך המתמטי. הוועדה המליצה על תוכנית לימודים המבוססת על לוגיקה ועל תורת הקבוצות. כמו כן המליצה על הוראת המספרים המורכבים לתלמידים בתיכון.

## מספריו שתורגמו לאנגלית

* Elements of Tensor Calculus, John Wiley and Sons, 1962.
* Relativistic Hydrodynamics and Magnetohydrodynamics, W. A. Benjamin, 1967.
* Linear Algebra and Analysis' Holden Day, 1967.
* Geometry of Groups of Transformations, Leyden: Noordhoff, [1958] 1976.
* Global Theory of Connection and Holonomy Groups Leyden: Noordhoff, [1955] 1976.
* Magnetohydrodynamics: Waves and Shock Waves in Curved Space-Time Kluwer, Springer 1994. 
* with Alexandre Favre, Henri Guitton, and Jean Guitton, Chaos and Determinism, Johns Hopkins, 1995.
* with Alain Connes, and Marco Schutzenberger, Triangle of Thoughts, American Mathematical Society, 2000.


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מתמטיקאים צרפתים
קטגוריה:חברי האקדמיה הצרפתית למדעים
קטגוריה:בוגרי אקול נורמל סופרייר
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1915
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1998
ג'ורג' קרא

**ג'ורג' קרא** (בערבית: **جورج القرا**; נולד ב-29 במאי 1952) הוא שופט ערבי-ישראלי, שכיהן כשופט בית המשפט העליון.

## ביוגרפיה
קרא, יליד יפו, הוא בן למשפחה ערבית-נוצרית, אחת הבולטות בקהילה הנוצרית בעיר. הוא סיים את בית הספר היסודי טרה סנטה ובית ספר התיכון "אשכולות" שבעיר הולדתו.

בשנת 1973 סיים לימודי משפטים בפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב ובשנת 1974, לאחר קבלת רישיון לעריכת דין, עבד כעורך דין עצמאי במשרד משותף עם בן-דודו. בתקופה זו היה פעיל באגודה למען ערביי יפו ובאגודה האורתודוקסית-נוצרית, פעילויות שאותן הפסיק עם מינויו לשופט.

### כשופט
בשנת 1989 מונה לשופט בית משפט השלום בתל אביב. בחודש מאי 2000 מונה לכהונת שופט בבית המשפט המחוזי בתל אביב. הוא מומחה במשפט הפלילי וישב בראש הרכב שופטים שדן בפשעים חמורים בבית המשפט המחוזי. כיהן כאב בית הדין בהרכב שהרשיע את נשיא מדינת ישראל לשעבר, משה קצב, בעבירות אינוס.

בפברואר 2017 נבחר לשופט בבית המשפט העליון, והושבע לתפקיד ב-13 ביוני 2017. ב-29 במאי 2022 סיים את כהונתו ופרש לגמלאות.

### פסיקותיו
בדעת מיעוט, ביקש קרא לפסול תוכנית לבנייה בעיר דוד שבירושלים, לאחר שבהיעדר מתורגמן לערבית נטשו המתנגדים לתוכנית את ישיבת המועצה הארצית לתכנון ולבנייה ולא השמיעו את טענותיהם בפני המועצה. לדבריו, טענותיהם של המערערים לא נשמעו והדיון התקיים לאחר שאלו עזבו/הועזבו בהוראתו של יושב ראש המועצה. הדיון עצמו, כדבריו, התמצה בהקראת 'ראשי הטיעונים' של המערערים כפי שהופיעו בערר, ובכך אין כדי לקיים את זכות הטיעון, ולמעשה יש בו "קיום דיון למראית עין בלבד שנעשה כדי לצאת ידי חובת המועצה בקיום דיון בטענות המערערים" (פסקה 2 לפסק דינו). בעמדתו, הביע השופט קרא את התפיסה שכדי לקיים את זכות הטיעון יש להביא את התושבים לשותפות פעילה בדיון, ואילו האשם התורם שלהם אינו רלוונטי דיו באשר העירייה ידעה כי אלה אינם יודעים עברית ולא סיפקה מתורגמן.

עוד כתב בפסק דינו:

:"לדידי, גם אם תאמר כי בא כוח המערערים התרשל בכך שלא ביקש לזמן מתורגמן מבעוד מועד, ובהינתן קביעת בית המשפט לפיה "המשיבות אינן חולקות על חובתן לדאוג לתרגום הדיון לערבית", התקשיתי להלום את מסקנתו של בית המשפט קמא ששחררה את המשיבות מחובתן האמורה רק משום שבא כוח המערערים לא פנה וביקש כי יזומן מתורגמן"

קרא מתנגד באופן עקרוני להריסת בתי מחבלים בהיותו לדבריו כלי "הטומן בחובו פגיעה קשה בחפים מפשע מהווה ענישה קולקטיבית המופעלת בניגוד לעקרון היסוד לפיו [...] איש בעוונו יישא ואיש בחטאו יומת". עם זאת, במקרה אחד הוא הצטרף למני מזוז המתנגד גם הוא להריסת בתי מחבלים - כשהם תומכים בהמרת צו ההחרמה וההריסה - בצו לאטימת החדר בבית בו התגורר המפגע.

### הוקרה
עיטור הנשיא - 2025.

### חייו הפרטיים
קרא נשוי, ואב לשלוש בנות.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שופטי בית המשפט העליון בדימוס
קטגוריה:שופטי בית המשפט המחוזי בתל אביב
קטגוריה:שופטי בית משפט השלום בתל אביב
קטגוריה:שופטים ערבים ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: משפטים
קטגוריה:ערבים נוצרים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952
קטגוריה:מעוטרי עיטור נשיא מדינת ישראל
קוטוב מינאר

שמאל|ממוזער|250px|המינאר בדלהי
שמאל|ממוזער|250px|מפת המתחם והמינאר בתוכו
**קוּטוּב מינאר** (באורדו: **قطب مینار**, בהינדית: **क़ुतुब मीनार**) הוא מגדל עתיק במתחם קוטוב שבדלהי, זהו המינרט הבנוי מלבנים הגבוה ביותר בעולם, גובהו 72.5 מטר, קוטר בסיסו במפלס התחתון הוא 14.32 מטרים, וקוטר הרצפה בקומה העליונה הוא 2.75 מטרים. במשך השנים שחלפו מאז בניתו נטה המגדל מעט ולכן המגדל נמצא במעקב מהנדסים.
העלייה לקומותיו העליונות נאסרה לאחר תאונה בה 45 ילדי בית-ספר נהרגו עקב בהלה בשעת הפסקת חשמל ב-1981.
אחת ההשערות היא שהמגדל קרוי על שמו של קוטוב אוד-דין אייבכּ שהתחיל לבנותו. יש גם דעות שהוא נקרא על שם הקדוש קוטוב אוד-דין בח'תיאר כּאכּי שביקר במקום בזמנו של יורשו של אייבכ, אילטוטמיש.

את יסודות המגדל הניחו הראג'פוטים של הממלכה ההינדית האחרונה בדלהי, אולם את בנייתו התחיל קוטוב אוד-דין אייבכּ (באורדו: قطب الدین ایبک) ב-1193 כסמל לניצחונו על הראג'פוטים והגדיר את המגדל כסמל לניצחון האסלאם על הכופרים. המגדל מהווה דוגמה לאדריכלות הינדו-אסלאמית. המינאר כנראה לא שימש לקריאת מואזין כי גובהו לא מאפשר לשמוע את קריאתו של אדם המצוי בראשו.

קוטוב אוד-דין אייבכ היה עבד טורקי לשעבר, משבט אייבכ, שהתחיל את דרכו כע'למאן (غلمان - עבדים זרים שנרכשו בצעירותם וחונכו על ברכי האסלאם כקציני צבא ממלוכיים) והגיע לעמדת פיקוד על הצבא ולניהול הטריטוריה של המנהיג האפגאני מוחמד גהורי בהודו, אייבכ ייסד את השושלת הממלוכית של דלהי. לאחר מותו של מוחמד גהורי בשנת 1206 ללא יורש עצר, נלחם קוטוב אוד-דין אייבכ נגד יריביו ותפס את השלטון באימפריה. הוא קבע את עיר הבירה הראשונה שלו בלאהור ומאוחר יותר במקום בו הוקמה מאוחר יותר העיר דלהי. המינאר הוא אחד המבנים הראשונים שנבנו בדלהי תחת השלטון הסולטאני, למבנה יש גם משמעות פוליטית - גובהו ועוצמתו היו אמורים להראות לתושבי הסולטנות את כוחם של האסלאם ושליחיו הסולטאנים, להראות את עליונותו של המגדל ושל האסלאם על המקדשים ההינדים ועל ההינדואיזם, סמל פוליטי למתן לגיטימציה והמחשת האחידות של המוסלמים סביב הדת והתפילות, אחידות שהייתה אמורה להעלים את העובדה שלמוסלמים אין מדינה משותפת ואף לא שפת דיבור משותפת. כלומר, מרחב קדוש משותף סמלי ללוחמים מרקע מגוון.

אייבכ נפטר אחרי שהשלימו את הקומה הראשונה. את שלוש הקומות הבאות בנה חתנו ויורשו אילטוטמיש. על פי כתובות שונות במבנה, הבניה ותיקוני המבנה נמשכו לסירוגין עד 1368, שנה בה נבנתה כיפה מעל המינרט ולשם כך נבנו מחדש שתי הקומות העליונות. במאה ה-19 התמוטטה הכיפה כתוצאה מרעידת אדמה. נבנתה כיפה חליפית אולם הוחלט להסיר אותה וכיום המבנה הוא ללא כיפה.

במגדל חמש קומות, בכל קומה יש מרפסת המעוטרת בעיצוב דמוי חלת דבש. שלוש הקומות התחתונות מצופות באבן חול אדומה ושתי הקומות העליונות בנויות מאבן חול שבה משובצות אבני שיש. 

חוץ מהסמליות שבמגדל, הוא שימש גם כמגדל שמירה ותצפית.

בסמוך למגדל נמצאת תחנת המטרו החדשה – תחנת קוטוב מינאר.

## קישורים חיצוניים
* 

* Qutb Minar and its Monuments
* 

קטגוריה:הודו: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:הודו: מבנים
קטגוריה:דלהי
קטגוריה:סולטנות דלהי
ראובן הורוביץ

הרב **ראובן הורוביץ** (תרנ"ט, 1899 - י"ז בניסן תש"ג, 22 באפריל 1943) היה ממנהיגי המזרחי בפולין ומלוחמי מרד גטו ורשה.

## לפני השואה
נולד בטרנופול שבגליציה לרב לייבל, מצאצאי השל"ה, ולנכדת הרב ראובן זידר, מגדולי תלמידי החכמים בלבוב. למד אצל הרב דוד מנחם מוניש באב"ד, ראב"ד טרנופול ומחבר שו"ת "חבצלת השרון", ולאחר מכן למד בישיבת לומז'ה וב"מתיבתא" של אגודת ישראל שבה הוסמך לרבנות לאחר לימודים של שנתיים. בתרפ"ד-תרצ"ג היה פעיל בצעירי אגודת ישראל ונודע כנואם מזהיר וכתב מאמרים רבים בעיתוני "אגודת ישראל" ופרסם מחקרים תורניים רבים.

נישא לבתו של הרב קולינד מאוליקה בחבל ווהלין שבמערב אוקראינה, ומונה לרבה של העיירה. לאחר זמן מה עזב את "אגודת ישראל" בגלל שהתנגדה להתיישבות בארץ ישראל, ועבר להיות ממנהיגי תנועת "תורה ועבודה" של המזרחי. עבר להתגורר בוורשה ויצא בהזדמנויות שונות לדרוש לטובת רעיון הציונות הדתית. על נאומיו המרתקים זכה לכינוי "ז'בוטינסקי זעירא". הרב הורוביץ עסק בענייני עלייה לארץ ופעל במחלקה החרדית של קק"ל. באותה תקופה פרסם מאמרים רבים שבהם כתב לחזק את הציבור הדתי-לאומי במטרה להכשיר את הדרך להקמת מדינה יהודית.

## בימי השואה
בגטו ורשה עסק בפעילות תורנית ותרבותית. בזמן קרוב לפרוץ מרד גטו ורשה ניסו הגרמנים להשפיע על היהודים לעבור ל"עבודה" בערים אחרות, שמשמעותה האמיתית היה שליחה למחנה השמדה. כאשר ראו הרבנים כי לא מעט יהודים נוטים לקבל את ההצעה ביאושם, כנסו ישיבה מיוחדת שבה השתתף הרב ראובן הורוביץ, ובה הוחלט לומר ליהודים לא לנסוע כי מדובר בשליחה להשמדה ולא לכל עבודה שהיא.

הרב הורוביץ הצטרף למפקדה של המרד כשהוחלט עליו, ואף השתתף בליל הסדר במפקדה הראשית ברחוב זמנהוף 21, שאותו ערך הרב יוסף אלכסנדר זמלמן מפשדץ (פשייץ'), בעצמו פעיל במרד במחתרת אצ"י (המחתרת היהודית שלצידה פעל אי"ל). בהמשך עברה המפקדה לרחוב מילה 18. בי"ז בניסן תש"ג הוצת הבונקר של מפקדת המרד, וממנו יצאו כ-30 בחורי ישיבה עם נשק ואליהם הצטרפו הרבנים זמלמן והורוביץ. כולם נכנסו לרחוב זמנהוף 44 ומשם ניהלו את הקרב האחרון נגד הנאצים, שבו נהרג הרב הורוביץ כמו גם הרב זמלמן ואחרים.

## לקריאה נוספת
***[[אנציקלופדיה של הציונות הדתית]]**, כרך ב.
*הלל זיידמן, **יומן גיטו ורשה**.

## קישורים חיצוניים
* על הרב ראובן הורוביץ באתר "זכור - אמונה בימי השואה"

קטגוריה:רבני הציונות הדתית
קטגוריה:רבנים פולנים
קטגוריה:רבנים שנספו בשואה
קטגוריה:יהודים בשואה: פולין
קטגוריה:לוחמי מרד גטו ורשה
קטגוריה:נספים בגטו ורשה
קטגוריה:פעילי תנועת המזרחי
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-1943
תיבת ההפתעות

**תיבת ההפתעות** הייתה תוכנית טלוויזיה לילדים אשר שודרה בערוץ הילדים בין השנים 1991–1993.
מיכל ינאי הנחתה את התוכנית שהייתה מיועדת לגיל הרך. התוכנית שודרה בין השעות 13:30 ל-14:30 מדי יום.

במסגרת התוכנית הגישה ינאי מספר פינות - בהן פינת לימוד קסמים, פינת לימוד אותיות, הקראת מכתבים של הצופים ועוד. ינאי אף גילמה מספר דמויות.

בקיץ 1992 הצטרף אל ינאי למשך הקיץ הפיל "אפילו" (בדיבובו של מיכאל וייגל). שבהמשך כיכב בעונה הראשונה של "המחסן של כאילו" ובתוכנית משלו שבה הוא טס לארצו במטוס.  

בשנת 1993 התוכנית הסתיימה והחלה להיות משודרת בתוכנית בשם "גינת ההפתעות".

## בתרבות
* פרסומת של "בנק לאומי" משנות התשעים בכיכובה של מיכל ינאי, שהתנהלה כתוכנית עצמה.

## קישורים חיצוניים
* 
* תוכניות ילדים נוסטלגיות - תיבת ההפתעות באתר נוסטלגיה 90
* 
* 

קטגוריה:ערוץ הילדים: תוכניות וסדרות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 1991
קטגוריה:תוכניות וסדרות טלוויזיה ישראליות בכיכובן של בובות
קטגוריה:מיכל ינאי
ג'ורג'יה (סרט)

**ג'ורג'יה** (באנגלית: **Four Friends**) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת הדרמה, שיצא לאקרנים בשנת 1981. הסרט בוים על ידי ארתור פן ומבוסס על האוטוביוגרפיה של התסריטאי סטיב טשיך. הסרט פותח צוהר לשנות ה-60 של המאה העשרים ואל הטראומה האמריקנית בעקבות מלחמת וייטנאם, לצד נושאים כגון זכויות האדם, הפוליטיקה של המגדר, ותרבות הסמים. כל זאת דרך סיפורו של נער ממוצא יוגוסלבי הגדל באינדיאנה.

## תקציר העלילה
הסרט מתאר ארבעה צעירים בני המעמד הבינוני-הנמוך בעיירה תעשייתית קטנה בצפון ארצות הברית. הסרט מתחיל עם סיום לימודיהם בתיכון בשנת 1961 כשהם פונים כל אחד לדרכו. הם נפגשים שנית בסוף העשור הסוער של שנות השישים ותחילת שנות השבעים. זהו סרט חניכה ובה בעת גם סיפור "התפכחותה" של ארצות הברית באותן שנים סוערות.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטים עצמאיים
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי התבגרות
קטגוריה:סרטי 1981
קטגוריה:סרטי ארתור פן
רחל הוכמן

**רחל הוכמן** (נולדה ב-10 בספטמבר 1944) היא מורה לפיתוח קול, ממייסדי ההדרכה הקולית בישראל ומפתחת שיטת 'השירה הטבעית' (Natura Canto).

## חייה
נולדה בקיבוץ מעברות, הוכמן היא בתו של המלחין הקלאסי נסים נסימוב. בוגרת האקדמיה למוזיקה על שם רובין בתל אביב במגמת ביצוע והוראת פיתוח קול. במלחמת יום הכיפורים נהרג בעלה יצחק הוכמן (הוכלה), מורה לחינוך גופני.
בנם הוא השחקן אורי הוכמן ובתם מיכל הוכמן שחקנית תיאטרון וקולנוע.

## קריירה
הוכמן לימדה בחוג לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב, בסמינר הקיבוצים ובאקדמיה למוזיקה בירושלים. הייתה ראש החוג לפיתוח קול בבית הספר למוסיקה של הקריה האקדמית אונו. היא משמשת זה שנים רבות כמדריכה קולית בהפקות רבות בכל התיאטראות בישראל ומלמדת פיתוח קול שחקנים וזמרי פופ. הוכמן שימשה כמדריכה קולית בהפקות מוזיקליות עם מוזיקאים בינלאומיים כמו קרלוס מירנדה ושימשה כמדריכה הקולית של הלהקות הצבאיות ושל תיאטרון צה"ל. הדריכה את המקהלה הקאמרית של תל אביב בניצוחו של מיכאל שני. בין עבודותיה בתיאטרון הרפרטוארי בארץ: 'הילד חולם' ו'כריתת ראש' מאת חנוך לוין ובבימויו, 'המצליחים' מאת עלי מוהר ויוני רכטר בתיאטרון החאן, הנפש הטובה מסצ'ואן ומעגל הגיר הקווקזי בתיאטרון הקאמרי ועוד. הוכמן הכשירה דור של מורים לפיתוח קול העושים שימוש בשיטתה, ממובילי ההדרכה הקולית בישראל, כמו דלית כהנא, יסמין גמליאל ויניב ברוך, מאיה אבידן, נעמה לוי, שיר ביטון, ונועה רדלמן. היא בעלת טור קבוע בביטאון 'מילה' של המרכז הישראלי למקהלות וחבורות זמר.

בין תלמידה: ציפי שביט, יהורם גאון, גלי עטרי, נורית גלרון, יהודית רביץ, עופרה חזה, ירדנה ארזי, מירי מסיקה, קרן פלס, יובל דיין, הראל סקעת, רן דנקר, שירי מימון, נינט טייב, מוקי, חנן בן ארי, עמרי גליקמן, מרינה מקסימיליאן, אניה בוקשטיין, מאיה דגן, יהודה פוליקר, יסמין לוי ועוד רבים בהפקות תיאטרון ומחזות זמר.

## השירה הטבעית
בשיטתה של הוכמן מודרכים התלמידים להפיק את קולם ולגרום לתהודתו בצורה טבעית, בדומה לקול אותנטי שמקורו למשל בצעקה, צחוק או בכי. הטכניקה העיקרית הנלמדת תחת הדרכתה היא 'לכוון את הצליל לאף' ולהדגיש שם את תהודתו. הגוון האפי (מלשון אף) של קול המואזין כשהוא קורא למאמינים לתפילה הוא הבסיס לשיטת הלימוד. הוכמן מרבה להסתייע בדימויים מילוליים המדגישים את התחושה שבהפקת הצליל, דימויים המסייעים לתלמידיה לתפוס מושגים מוזיקליים מופשטים שקשה להפנימם ללא התנסות אישית ישירה. 

על אף שהשכלתה האקדמית של הוכמן היא קלאסית, מתמקדת שיטתה בביצוע מוזיקלי של חומרים מגוונים. טכניקת השירה הטבעית שהיא מלמדת משרתת רפרטואר רחב הכולל פופ, רוק, מוזיקה אתנית, תיאטרון, מחזות זמר ועוד. גישתה מתעלת את טכניקת הלימוד לשירות האמירה ודרישות הרפרטואר וככזו היא פרקטית ומכוונת-ביצוע. הוכמן מרבה להדגיש כי אין בפיתוח הקול כדי לפגוע ביצירתיות של הזמר וכי מטרתה איננה לשנות את הקול של הזמר אלא להעניק לו כלים מעשירים תוך שמירה על הסגנון הטבעי ועל הצבע הקולי הייחודי שלו.

## קישורים חיצוניים

* גלריית תמונות מכיתת אמן עם רחל הוכמן באתר שח"ם
* ראיון מצולם עם רחל הוכמן באתר youtube
* מופע לרגל יום הולדתה ה-70 של רחל הוכמן באתר youtube

קטגוריה:מורות למוזיקה בישראל
קטגוריה:מורים למוזיקה בישראל
קטגוריה:מעברות (קיבוץ): אישים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב: מוזיקה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: מוזיקה
קטגוריה:אלמנות צה"ל
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1944
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1944
בית הגפן

[שמאל|ממוזער|250px|תערוכה "שכנות" בבית הגפן - חלק מפסטיבל "[החג של החגים" 2010, קיר זיכרון לתושבי ואדי ניסנאס]]
שמאל|ממוזער|250px|חדר המדרגות של בית הגפן מבפנים - מבט לכוון רחוב הגפן
**בית הגפן** הוא מרכז ערבי-יהודי לתרבות, חברה, נוער וספורט השוכן בשכונת ואדי ניסנאס בחיפה ומאוגד כעמותה עירונית רשומה.

## היסטוריה של המבנה
המבנה הראשי של המרכז נבנה בסוף המאה ה-19, בפינת רחוב הגפן של היום ודרך ההר (שדרות הציונות של היום), שחיברה בין שכונות העיר התחתית לכרמל. בשנת 1910 נפתח במבנה מלון "הרצליה", שהוקם על ידי משפחת הלוי-אפשטיין אשר עברה מיפו לחיפה. הקומה השנייה של המבנה שימשה למגורי אורחי המלון, חדר הסבה וחדר אוכל. בקומה הראשונה התגוררו בני המשפחה וכן שימשה לשירותי המלון. בחצר המבנה היו עצי פרי, גן ירק ובור מים לאגירת מי גשמים. מלון זה היה המלון הראשון בבעלות יהודית שהיה ברמה אירופאית שהוקם בחיפה. המזון שהוגש בו היה כשר.

בשנת 1915, בעת מלחמת העולם הראשונה, המלון הוחרם על ידי השלטון העות'מאני כדי לשכן בו את קציני המטה העות'מאני-גרמני. משפחת לוי-אפשטיין נדרשה לפנות את המלון תוך 48 שעות תוך השארת כל רכושה במלון. עם התחלת המנדט הבריטי, עבר מלון הרצליה למבנה ברחוב אלנבי 7.

בתקופת המנדט הבריטי, ובשנים הראשונות של מדינת ישראל שכן במבנה בית ספר עממי לילדי הסביבה.

המבנה הוא בית אבן דו-קומתי, בעל צורת צלב וחלונות מקושתים שמעליהם חלונות עגולים קטנים. המבנה מחופה בגג רעפים שלו מספר גמלונים.

בשנת 1963, בתקופתו של ראש העיר אבא חושי ובעידודו, הפך המבנה למרכז יהודי-ערבי שמטרתו לקדם סובלנות ודו-קיום של בני הדתות השונות בחיפה. המרכז הוקם על ידי פרופ' יעקב מלכין.
ממוזער|בית הגפן, יוני 2022

## מבנים נוספים
במהלך השנים צורפו שני מבנים נוספים למרכז היהודי-ערבי בנוסף למבנה ברחוב הגפן 2. מעברו השני של הכביש נמצאת הספרייה לילדים ע"ש קלור שנבנתה בתחילת המאה ה-20 כבית מגורים. במבנה שכנו בית חולים ממשלתי ובתי ספר עד שצורף לבית הגפן. כמו כן, הבניין שבו ממוקם האולם משמש את משרדי **תיאטרון אל כארמה** והוא עיקר השימוש בו.

## פעילויות המרכז
בבית הגפן מתקיימים סדנאות ומפגשים, תערוכות, ימי עיון וכנסים. המקום משמש גם מרכז קהילתי לנוער ולמבוגרים. המרכז פועל כעמותה הממומנת על ידי עיריית חיפה באמצעות הקרן לחיפה, משרד החינוך התרבות והספורט ותורמים.

המרכז שותף לפסטיבל החג של החגים, שבמסגרתו מתקיימות בו תערוכות. מסלול האמנות המתקיים בפסטיבל יוצא מגלריית בית הגפן אל רחובות שכונת ואדי ניסנאס.

"תיאטרון אל-כארמה" נוסד בשנת 1968 ומפיק הצגות בשפה הערבית כולל מחזאות מקורית. התיאטרון הופיע ברחבי העולם. בין במאי התיאטרון נמנה גם השחקן והבמאי סלים דאו שניהל את התיאטרון בשנים 1986 - 1998. לפניו ניהל את התיאטרון מחמוד סובאח (משפרעם). אחריו מאז 1998 כיהן קאסם שעבאן משעב שסיים תפקידו באוקטובר 2011. החל משנת 2012 המנהל החדש הוא ראיד נסרללה.

חלק מעובדי המרכז משמשים מנחים במפגשים שהוא מקיים. כמו כן, המנחים אחראים למפגשי ילדים יהודים מוסלמים ונוצרים בבתי הספר בחיפה. יש בו גם מנחים העובדים עם המרכז הרוחני של הדת הבהאית ומסייעים בהנחיית המטיילים בגנים הבהאים.

## קישורים חיצוניים

* 
* אלבום לאבא חושי - מזכרת מבית הגפן מתוך הארכיון ע"ש אבא חושי, האוספים הדיגיטליים של ספריית יונס וסוראיה נזריאן, אוניברסיטת חיפה
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חיפה: מבנים
קטגוריה:חיפה: תיאטראות
קטגוריה:ואדי ניסנאס
קטגוריה:אתרי מורשת במחוז חיפה
קטגוריה:שותפות יהודית-ערבית בישראל
קטגוריה:חיפה: חברות עירוניות
חזקיה (פירושונים)

קטגוריה:שמות פרטיים עבריים לגברים
קטגוריה:שמות משפחה עבריים
קטגוריה:שמות פרטיים תאופורים
נמל התעופה הבין-לאומי של ז'נבה

**נמל התעופה הבין-לאומי ז'נבה** (ידוע גם כ**נמל התעופה קוונטרן**; בצרפתית: **Aéroport international de Genève**) הוא נמל התעופה השני בגודלו בשווייץ.

שדה התעופה ממוקם 5 ק"מ ממרכז העיר ז'נבה וצמוד לגבול עם צרפת. בנמל ישנו מסלול המראות ונחיתות אחד, שהוא הארוך ביותר בשווייץ (3,900 מטר).
בשנת 2008 עברו 11,530,000 נוסעים בנמל ובשנת 2009 עברו 11,324,141 נוסעים. נמל התעופה הוא בסיס לחברות הלו, איזיג'ט שווייץ, ובסיס משני לסוויס. 

נמל התעופה בנוי במודל מיוחד שבו הוא משרת שתי מדינות (שווייץ וצרפת) ולכן הטרמינל שבו מחולק כך שטיסות שיעדן הוא צרפת הסמוכה לא יצטרכו לעבור במכס ובחלק השווייצרי .נוסעים שיעדם צרפת עוברים במכס הצרפתי ולאחר מכן מועברים בעזרת אוטובוסים ישירות לצרפת, כך נוצר מצב שבו המטוס נוחת בשווייץ אבל נוסעיו עוברים ביקורת גבולות צרפתית.
אל על מפעילה כ-3 טיסות שבועיות בין תל אביב לז'נבה, סאן דור מפעילה טיסה שבועית עונתית בין תל אביב לז'נבה ואיזיג'ט שווייץ מפעילה כ-4 טיסות שבועיות בין תל אביב לז'נבה.

## היסטוריה

ב-11 באוקטובר 1919 החליטה המועצה הגדולה של ז'נבה להקים את שדה התעופה. וב-23 בספטמבר 1920 נחת המטוס הראשון. מהנמל הופעלו קווים לפריז, ליון, ציריך, מינכן ונירנברג.

## גלריה

תמונה:ETH-BIB-Genève Aéroport-LBS H1-011426.tif|נמל התעופה בשנת 1948
תמונה:ETH-BIB-Flughafen Genf-Cointrin-LBS H1-027462.tif|נמל התעופה בשנת 1968
קובץ:Aéroport International de Genève (10937605433).jpg
תמונה:Swiss A330-200 HB-JOH @ Geneva International Airport.jpg|מטוס של סוויס במסלול ההמראה
תמונה:UTDGVA.JPG|מטוס של יונייטד איירליינס בנמל
תמונה:4X-EKB Boeing B737-858 W B738 c n 29958 - ELY (44359798124).jpg|בואינג 737-800 של אל על בנמל, אוקטובר 2018
תמונה:Airport tower Geneva 4230.JPG|מגדל הפיקוח בנמל התעופה בשנת 2007


## ראו גם
*נמל התעופה הבין-לאומי ציריך קלוטן

## קישורים חיצוניים

* 

* אתר נמל התעופה
* תמונות הנמל באתר Airliners.net

קטגוריה:ז'נבה: מבנים
ז'נבה
קטגוריה:ז'נבה (קנטון)
קטגוריה:גבול צרפת–שווייץ
מפרכסת

**מפרכסת** הוא מצבה של בהמה לאחר שנשחטה, בעוד איבריה מתנועעים עד שתמות. האמוראים נחלקו בהגדרת מצב זה, אם מצב זה הוא מצב אמצעי בין חיים למיתה, או מצב הכולל את שניהם, או אחד מהשנים.

## אבר מן החי
על פי ההלכה, בהמה טהורה לאכילה שנשחטה, מותרת לאכילה ליהודי מרגע שנשחטה, גם אם היא עדיין מפרכסת ואינה אסורה משום אבר מן החי. אך עדיין אסור באכילה מטעם שנאמר . לא תאכלו על הדם. .

רבי יוחנן וחזקיה נחלקו בנידון של גוי שאוכל מבהמה מפרכסת האם הוא עובר על איסור אבר מן החי. חזקיה סבור שהבהמה נחשבת כעומדת במצב אמצעי, ואינה נחשבת לא לחיה ולא למתה, ולכן אין האוכלה עובר על איסור אבר מן החי. לעומת זאת, רבי יוחנן סבור שהבהמה נחשבת לחיה לגמרי, והאוכלה עובר על איסור אבר מן החי.

## טומאת אוכלין
המשנה במסכת חולין פוסקת שבהמה טמאה שנשחטה על ידי יהודי, או בהמה טהורה שנשחטה על ידי גוי ועדיין מפרכסת מטמאת טומאת אוכלים (טומאה החלה על אוכלים) אבל לא טומאת נבלה. בעל חיים המטמא טומאת אוכלין, הוא רק בעל החיים שנשחט כראוי שחיטה כשרה, מכיוון שלא הייתה זו בהמה טהורה שנשחטה על ידי יהודי, הייתה היא כשרה לאכילה. באופן כזה ניתן להחשיב את בעל החיים ל"אוכל", בשני האופנים הבאים: אם יהודי שחט אותה, ניתן להחשיבה כאוכל, אם היהודי חשב במחשבתו שהשחיטה היא לצורך אכילת הגוי. ליהודי יש כח רוחני להפוך בהמה ל"אוכל" על ידי שחיטה, שכן לעם ישראל הותרה בהמה מיד עם שחיטתה, עוד לפני גמר מותה. באופן דומה, אם גוי שחט בהמה לצורך יהודי, נחשבת הבהמה עם שחיטתה ל"אוכל", שכן מכיוון שהבהמה מיועדת ליהודי, שלו הותרה הבהמה בשחיטה, ניתן להחשיב את הבהמה כאוכל אף על פי שבמקרה זה הבהמה אינה כשרה לאכילה.

אף על פי שבהמה מפרכסת מטמאת טומאת אוכלין, היא אינה מטמאת טומאת נבלות, שכן טומאת נבלות היא רק על בהמה שמתה לגמרי, שכן הציווי בתורה בה נכתבה האזהרה על טומאת נבלות, נכתבה בלשון מיתה - .

## הגנה מטומאה אחרת
קיים דין, האומר כי כלי הבלוע בתוך אדם או בעל חיים חי, אף על פי שהאדם או בעל החיים נמצא בתוך אוהל, אין הדבר הטמא נהיה טמא בטומאת אוהל. האמורא רבי זירא הסתפק, האם כלי הבלוע בתוך בהמה המפרכסת נחשב כבלוע - מכיוון שהבהמה אינה מתה. רב ששת פסק שהבהמה נחשבת כאינה בלועה, מכיוון שהיא נחשבת כ"אוכל", אך רבי זירא הקשה על כך, כיצד ניתן להחשיב אותה כ"מתה", לפי ההלכה האומרת שבהמה כזו אינה מטמאת טומאת נבלות.

רש"י מסביר, כי השאלה היא רק ביהודי שיש ברשותו כלים בבטן בהמה טמאה, או גוי שיש ברשותו כלים בבהמה טהורה. אך כאשר ליהודי יש כלים בבטן בהמה טהורה, המותרת לו באכילה, ברור שאין הכלים נחשבים כבלועים, שהרי הבהמה מותרת לו באכילה, ודבר הבלוע בתוך אוכל אינו נחשב כבלוע. השאלה היא רק בבהמה טמאה, שאינה מותרת לו באכילה, והשאלה היא האם יש להחשיב את הבהמה כחיה שהרי אינה מטמאת טומאת נבלות, או שמא יש להחשיבה כאוכל, שהרי מטמאת טומאת אוכלין.

לפי הכרעת אביי מכיוון שבהמה זו עומדת במצב אמצעי - שבין חיים למוות, יש לנהוג לחומרא כשני המצבים - חיים ומוות, ולכן הבהמה אינה מצלת על הבלוע בתוכה, אך מי שרובעה - מקיים עימה יחסים - חייב מיתת בית דין אם עשה את החטא במזיד וביודעין, וקרבן חטאת בשוגג שכן היא נחשבת גם כחיה.

## הערות שוליים

קטגוריה:אבר מן החי
קטגוריה:טומאה וטהרה