open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
עודד ראור

**עודד ראור** (3 באוקטובר 1967 – 19 באוגוסט 2014) היה קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה, פיקד על סיירת מטכ"ל ועל חטיבה 5.

## ביוגרפיה
עודד נולד בנהריה, בן בכור ליהודית ויהושע ראור. עם גיוסו לצה"ל בפברואר 1985 התנדב לסיירת מטכ"ל, ולאחר טירונות צנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם ביחידה. בהמשך השלים קורס קציני חי"ר, חזר לסיירת מטכ"ל ולקח חלק במבצע הצגת תכלית. בהמשך שירת כמפקד צוות וכמפקד פלגת האימונים. בשנת 1992, בעת ששימש בתפקידו, אירעה תאונת אימונים שגבתה את חייהם של שני לוחמים ביחידה. השניים, שהיו בעיצומו של אימון ניווטים בקרבת הר שלמה, מצאו את מותם כתוצאה ממכת חום. ראור הורשע כעבור ארבע שנים ברשלנות ונידון ל-90 ימי מאסר על תנאי.

בהמשך שימש במספר תפקידי פיקוד ובהם סגן מפקד יחידת מגלן. בשנת 2004 הוגשה עתירה לבג"ץ נגד מינויו למפקד סיירת מטכ"ל בגין הרשעתו ברשלנות. העתירה נדחתה, וראור פיקד על סיירת מטכ"ל בשנים 2004–2007. בין היתר פיקד על כוח היחידה במבצע ברצועת עזה במהלכו נחטפו שניים ממתכנני חטיפת גלעד שליט בטרם בוצעה החטיפה וכן במבצע חד וחלק, ועל מבצעים נוספים במלחמת לבנון השנייה ובניהם הפעולה בבעלבכ בה נפל עמנואל מורנו. בשנים 2009–2012 שימש כמפקד חטיבה 5.

לאחר שחרורו מצה"ל שימש מנהל בחברת Celestica הקנדית ומנהל פיתוח עסקי בבינת יישום מערכות.

ראור היה בעל תואר ראשון בהנדסת מכונות מאוניברסיטת בן-גוריון ותואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת טורונטו.

ב-19 באוגוסט 2014 נפטר בשנתו בביתו שבקדימה מדום לב. הותיר אחריו אישה, איילת, ושתי בנות.

נקבר בבית הקברות בקיבוץ שפיים.

## הנצחה
בשנת 2015 נפתח "תיכון עודד" בקדימה על שם ראור.

## קישורים חיצוניים

* 
* דבר מפקד החטיבה עודד ראור, מתוך אתר העמותה למען חטיבה 5
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מפקדי סיירת מטכ"ל
קטגוריה:מפקדי חטיבה 5
קטגוריה:מהנדסים ישראלים
קטגוריה:לוחמי יחידת מגלן
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טורונטו
קטגוריה:נהריה: אישים
קטגוריה:קדימה-צורן: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בשפיים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1967
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2014
הרב הראשי של בריטניה

**הרב הראשי של בריטניה** (באנגלית: **Chief Rabbi of the United Hebrew Congregations of the Commonwealth**, מילולית: הרב הראשי של הקהילות העבריות המאוחדות של חבר העמים הבריטי) הוא רבה הראשי של הממלכה המאוחדת וחבר העמים הבריטי או, במילים אחרות, רבהּ הראשי של האימפריה הבריטית.

טרם גירוש יהודי אנגליה בשנת 1290, התפקיד הדומה ביותר לרב ראשי היה תפקיד "פרסביטר יהודי אנגליה" - הממונה מטעם הממשל על היהודים. במתכונתו הנוכחית חודש תפקיד הרב הראשי בשנת 1704.

משרת הרב הראשי של הממלכה המאוחדת נחשבת לאחת הנחשבות בעולם הרבני הייצוגי. הרב המכהן נהנה מיחס ייחודי של שלטונות הממלכה המאוחדת, כולל השתתפות בכל הטקסים הממלכתיים. כן ניתנים לו תארים מלכותיים לפי הישגיו בתפקיד, והרב עמנואל יעקובוביץ' והרב יונתן זקס זכו בתואר "ברון".

## בעת החדשה
הרב הראשי הראשון בעת החדשה היה הרב שלמה הירשל. לאחר פטירתו ב-1842 החלה מערכת בחירות לתפקיד. מתוך שלושה עשר מועמדים עמדו רק ארבעה בקריטריונים הדרושים: 1. הרב ד"ר נתן מרקוס אדלר מהנובר; הרב ד"ר צבי בנימין אויערבך מדרמשטאדט; הרב שמשון רפאל הירש מאמדן; והרב צבי הירשפלד מוואלשטיין. הבחירות נערכו לאחר מספר דחיות בחורף ה'תר"ה, דצמבר 1844, והרב אדלר נבחר לתפקיד.

בשנת 1965, עם פרישתו של הרב ישראל ברודי מתפקידו, הוצע התפקיד ליעקב הרצוג. לאחר התלבטויות רבות הוא ניאות לקבל עליו את התפקיד, אולם מסיבות בריאותיות תוכניתו לא יצאה לפועל.

הרב הראשי הנוכחי הוא הרב אפרים מירוויס (מאז ספטמבר 2013).

## הרבנים הראשיים לדורותיהם

## ראו גם
* ק"ק כנסת ישראל
* בית הדין הרבני בלונדון
* ועד שליחי הקהילות
* הרבנים הצבאיים בצבא הבריטי
* פרסביטר יהודי אנגליה

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:יהדות בריטניה
שלמה וקס

**שלמה וקס** (נולד ב-8 בינואר 1946) הוא איש צבא, בתפקידו האחרון שימש כקצין קשר ראשי בדרגת תת-אלוף. אחר כך כיהן כמנכ"ל משרד התקשורת ומנכ"ל איגוד תעשיות האלקטרוניקה והתוכנה בשנים 2006–2016.

## ביוגרפיה
וקס נולד בפירנצה איטליה ועלה לישראל ב-1948. גדל בכפר סבא. הוא בוגר בית הספר בזק לטכנאים בירושלים. ב-1963 התגייס לצה"ל ושירת בחיל הקשר. הוא שירת כקצין הקשר הקווי של פיקוד המרכז ומיד לאחר מלחמת ששת הימים עסק בפריסת מערכות הקשר במרחבי יהודה ושומרון. לאחר מכן שירת כקצין קשר חטיבתי של חטמ"ר 820. במלחמת יום הכיפורים היה קצין הקשר של חטיבה 14 ולחם בטנק עם מפקד החטיבה, אמנון רשף בגזרת המצרית. לאחר המלחמה שימש סגן קצין הקשר של גייסות השריון, קצין קשר ומפקד גדוד הקשר של עוצבת הפלדה. ב-1979 מונה למפקד הקשר של פיקוד הדרום ומילא תפקיד זה בתקופת הנסיגה מסיני. פיקד על בה"ד 7 - בסיס ההדרכה המרכזי של חיל הקשר ושימש סגן מפקד החיל. במאי 1990 מונה לקצין קשר ראשי ושירת בתפקיד עד שחרורו, בספטמבר 1993. במהלך שירותו כמפקד החיל, פרצה מלחמת המפרץ, הוא יזם והפעיל לראשונה את "הגל השקט" הונחו היסודות למערכת הסלולרית המוצפנת "ורד הרים", הוחלט על ההצטיידות במכשיר הקשר "המכלול" כתחליף למכשיר ה-VRC, הוחלט על חידוש מערך הלוחמה אלקטרונית והצטיידות ב"מחוג גדול".

לאחר שחרורו מונה, בספטמבר 1993, למנכ"ל משרד התקשורת וכיהן בתפקיד עד שהתפטר במרץ 1997. בשנות כהונתו קידם המשרד תחרות בענף התקשורת, עם הבחירה בחברת סלקום כמפעילת סלולר שנייה, פתיחת ענף השיחות הבינלאומיות לתחרות.

לאחר מכן כיהן בתפקידי ניהול וייעוץ בחברות תקשורת וטכנולוגיה שונות, בהן כיו"ר NDVision, דירקטור בח.מר תעשיות, בסלקום, בשרם פודים טכנולוגיות ויועץ של חברת אמפל. ב-1997 מונה למנהל עסקי התקשורת של קבוצת גד זאבי, אשר התמודדה ללא הצלחה על רכישת השליטה בחברת בזק. באוגוסט 2001 פרש מתפקידו בקבוצת זאבי. אחר כך שימש כיועץ למשפחת ספרא בפרויקט להקמת שתי רשתות סלולריות בברזיל, בשיתוף חברת התקשורת האמריקאית בלסאות' (שהייתה שותפה גם בבעלות על סלקום).

בסוף 2005 מונה למנכ"ל איגוד תעשיות האלקטרוניקה והתוכנה.

וקס בעל תואר ראשון ותואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה, בוגר קורס מח"טים, קורס מפקדי אוגדות והמכללה לביטחון לאומי. נשוי ואב לשלושה.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:בוגרי המכללה לביטחון לאומי
קטגוריה:קציני קשר ראשיים
קטגוריה:מנכ"לי משרד התקשורת
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:חברי מפקדים למען ביטחון ישראל
קטגוריה:ישראלים ילידי איטליה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:מפקדי בה"ד 7
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1946
תחנת הכוח הגרעינית רובנו

שמאל|ממוזער|250px|תחנת הכוח הגרעינית רובנו
**תחנת הכוח הגרעינית רובנו** (באוקראינית: **Рівненська АЕС**) היא תחנת כוח גרעינית הראשונה שנבנתה בשטח אוקראינה הסובייטית, 150 ק"מ צפונית לרובנו, אוקראינה. לצורכי הקמה ותפעול המתקן הוקמה עיר חדשה, קוזנצובסק (על שם אנטולי קוזנצוב; ב-2016 שמה שונה לוורש). תחנת הכוח מורכבת מארבעה כורים גרעיניים שהראשון שבהם פועל החל מ-1980 והרביעי מ-2004.
## היסטוריה
ההחלטה על בניית תחנת כוח חדשה התקבלה ביוני 1971 ובשנת 1973 החלו עבודות הבנייה. הקמת הכור הראשון הסתיימה בשנת 1980 והשני בשנת 1981. הכור השלישי החל לפעול בשנת 1986. הקמת הכור הרביעי החלה בשנת 1986 ויועד להתחיל לפעול בשנת 1991, אך בנייתו הוקפאה. בשנת 1989 תחנת כוח רובנו, הראשונה בברית המועצות, עברה בדיקות של הסוכנות הבינלאומית לאנרגיה אטומית וקיבלה ציון בטיחותי גבוה.

בשנת 1993 הוחלט על חידוש עבודות הקמה של הכור הרביעי והוא נכנס לבדיקות לקראת הפעלה בשנת 2004.

סביב המתקן הוקמה מערכת בקרת איכות הסביבה שכוללת 16 תחנות ניטור באתר התחנה ו-13 בקרבתה.

התחנה מייצרת כ-10% מכלל יצור החשמל באוקראינה. התחנה נמצאת בבעלות אנרגואטום, חברה ממשלתית שבבעלותה כל תחנות כוח גרעיניות הפועלות בתחום אוקראינה. בהתאם לתכנון המקורי בשנים 2010 ו-2011 היה צורך לסגור שני הכורים הראשונים. בהתאם להחלטת הממשלה בתחנה בוצעו עבודות שדרוג נרחבות שאפשרו להאריך הפעלת הכורים עד לשנת 2030. בתחנת הכוח מועסקים כ-8,400 עובדים.

## מבנה התחנה
הכורים גרעיניים שפועלים בתחנה:
* כור מס' 1 בהספק של כ-381 מגוו"ט - נכנס לתפעול ב-21 בספטמבר 1981
* כור מס' 2 בהספק של כ-376 מגוו"ט - נכנס לתפעול ב-30 ביולי 1982
* כור מס' 3 בהספק של כ-950 מגוו"ט - נכנס לתפעול ב-16 במאי 1987
* כור מס' 4 בהספק של כ-950 מגוו"ט - נכנס לתפעול ב-6 באפריל 2006

סך הכל הספק של 2,657 מגוו"ט.

תוכניות הקמה של כורים מספר 5 ומספר 6 בוטלו בשלב זה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
רובנו
רובנו
קטגוריה:מחוז רובנו
סויוז 37

**סויוז 37** (ברוסית: **Союз-37**) הייתה חללית מסדרת סויוז שהמריאה ב-23 ביולי 1980 מקוסמודרום בייקונור שבקזחסטן במטרה לבצע עגינה בתחנת החלל סאליוט 6. 

## צוות
### בהמראה
* ויקטור גורבטקו - מפקד
*  פאם טואן - קוסמונאוט חוקר 

### בנחיתה
* לאוניד פופוב - מפקד
* ואלרי ריומין - מהנדס טיבה
### צוות גיבוי
* ואלרי ביקובסקי - מפקד
*  בוי טאן - מהנדס טיבה

## תיאור המשימה
"סויוז 37" שוגרה ב-23 ביולי 1980 מקוסמודרום בייקונור. החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה. זו הייתה חללית סויוז מדגם סויוז 7K-T. השיגור בוצע מכן שיגור מס' 1 בעזרת משגר סויוז U.

המטרה הייתה לבצע עגינה בתחנת חלל סאליוט 6 ולהביא משלחת ביקור השביעית. העגינה בוצעה ב-24 ביולי לתא העגינה הקדמי. לאחר העגינה עבר הצוות לתחנת החלל בה כבר שהו לאוניד פופוב וואלרי ריומין כחברי משלחת מס' 4. במשך כשבוע ביצע הצוות שמנה ארבעה אנשים מספר ניסויים בתחומי הטכנולוגיה, הביולוגיה והרפואה. 

ב-31 ביולי 1980 הקוסמונאוטים שהגיעו לחלל בחללית "סויוז 37" נכנסו לתא החללית סויוז 36, התנתקו מתחנת החלל וחזרו לכדור הארץ.

החללית "סויוז 37" נותרה מחוברת לתחנת החלל וחזרה לכדור הארץ ב-11 באוקטובר כאשר על סיפונה לאוניד פופוב וואלרי ריומין. לאחר עזיבתם תחנת החלל עברה למשטר לא מאויש עד להגעת חללית סויוז T-3.

## קישורים חיצוניים

* נתונים מאנציקלופדיית החלל
* נתוני המשימה

קטגוריה:תוכנית סויוז
קטגוריה:1980 בברית המועצות
יובל רחמילביץ

**יובל רחמילביץ** (נולד ב-1 באוקטובר 1964) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת סא"ל, אשר פיקד על סיירת מטכ"ל.

## ביוגרפיה
נולד וגדל בבאר טוביה. למד בבית הספר האזורי באר טוביה, בו שימשה אמו טליה כמנהלת.

ב-1982 התגייס לצה"ל במסגרת העתודה האקדמית והחל בלימודי הנדסת חשמל. שנה אחר כך הפסיק את לימודיו והתנדב לסיירת מטכ"ל. לאחר קורס קצינים חזר לסיירת מטכ"ל ושירת כמפקד צוות ובהמשך במספר תפקידי פיקוד נוספים ביחידה, שימש פרויקטור למבצעים מיוחדים תחת עמוס בן אברהם וסגנו של מפקד היחידה שחר ארגמן. ב-1996 מונה רחמילביץ למפקד סיירת מטכ"ל ומילא תפקיד זה עד 1998. ב-1988 זכה בצל"ש אלוף מראש אגף המודיעין על חלקו במבצע הצגת תכלית. רחמילביץ משרת במילואים כקצין באמ"ן.

לאחר שהשתחרר מצה"ל פנה לעסקים וניהל מספר חברות היי-טק. הוא הקים וניהל את חברת Riverhead Networks שנמכרה לסיסקו מערכות ושימש מנכ"ל חברת Olive Software. מ-2011 מכהן כמנכ"ל חברת אפימילק מאפיקים. מתגורר בהוד השרון.

## קישורים חיצוניים
* .

## הערות שוליים

קטגוריה:מפקדי סיירת מטכ"ל
קטגוריה:מעוטרי צל"ש אלוף
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:באר טוביה: אישים
קטגוריה:בוגרי תיכון אזורי באר טוביה
קטגוריה:סגני-אלופים בצה"ל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1964
כתב עת משפטי

**כתב עת משפטי** הוא כתב עת המפרסם מאמרים בנושאים משפטיים. בכתבי העת המשפטיים יש העוסקים בכל תחומי המשפט, ויש המתמקדים בתחום משפטי מסוים.

## מאפיינים

גופים אחדים עוסקים בהוצאה לאור של כתבי עת משפטיים:
* אגודות משפטיות, כדוגמת לשכת עורכי הדין בישראל.
* מו"לים עסקיים. 
* פקולטות ובתי ספר למשפטים באוניברסיטאות ובמכללות.

בכתבי עת היוצאים לאור במוסדות אקדמיים מקובלות שתי שיטות:
* בראש המערכת עומד חבר הסגל הבכיר של בית הספר למשפטים, כשלצידו חברי מערכת נוספים מאותו מוסד או מוסדות אחרים. שיטה זו, המקובלת גם בכתבי עת מדעיים בתחומים אחרים, היא הדומיננטית באירופה. 
* מערכת שמורכבת מסטודנטים מצטיינים למשפטים, בליווי חבר סגל בכיר, בדרך כלל במסגרת אקדמית של קורס מתקדם. שיטה זו נפוצה בארצות הברית, בקנדה ובמידה חלקית בישראל.

בתחילת המאה ה-21 החלו להתפרסם כתבי עת משפטיים מקוונים, הרואים אור רק באינטרנט, וכתבי עת ותיקים יותר החלו להעלות לאינטרנט את גיליונותיהם, חלק בגישה חופשית וחלקם בגישה למנויים בלבד.

## בארצות הברית
כתב העת המשפטי הוותיק ביותר בארצות הברית הוא The University of Pennsylvania Law Review, היוצא לאור ברציפות מאז שנת 1852. Albany Law Review, ממשיכו של Albany Law School Journal, שהחל לצאת לאור בשנת 1875 הוא כתב העת המשפטי הוותיק ביותר בעריכת סטודנטים. כתבי עת בולטים נוספים, שהחלו לצאת לאור בשלהי המאה ה-19 הם  Columbia Law Review, Harvard Law Review ו-Yale Law Journal.

## בישראל
רוב הפקולטות ובתי הספר למשפטים בישראל - להוציא המרכז האקדמי פרס והמכללה האקדמית צפת - מוציאים לאור כתב עת משפטי כללי, וחלק מהמוסדות מוציא לאור מספר כתבי עת, חלקם נושאיים. מרבית כתבי העת הללו מתפרסמים בעברית, ומיעוטם באנגלית. כתב העת המשפטי הוותיק ביותר בישראל היה "הפרקליט", כתב העת של לשכת עורכי הדין בישראל, שהחל לצאת לאור בשנת 1943 וסיים את פעילותו בשנת 2016. כתב העת המשפטי הראשון בישראל שיצא לאור בעריכתם של סטודנטים הוא "משפטים", שהחל לצאת לאור בשנת 1969 באוניברסיטה העברית בירושלים, ביוזמתם של הפרופסורים אהרן ברק ויצחק זמיר.

## רשימת כתבי העת המשפטיים בישראל

## לקריאה נוספת

* Michael I. Swygert & Jon W. Bruce, The Historical Origins, Founding, and Early Development of Student Law Reviews, 36 Hastings Law Journal 739, 764 (1985)
* Michael L. Closen & Robert J. Dzielak, The History and Influence of the Law Review, 30 akron Law Review 15, 25 (1996)


## קישורים חיצוניים
* נמרוד אברמוב, תום סדון ואור קשת, דבר העורכים: "The Work of Boys": על חידת הצלחתם של כתבי-עת בעריכה סטודנטיאלית, **[[עיוני משפט]]** לה 257, 2012

## הערות שוליים

*
קטגוריה:כתבי עת מדעיים
צ'ודניב

**צ'ודניב** (אוקראינית: **Чуднів**; יידיש: **טשודנאוו**) היא עיר במחוז ז'יטומיר שבאוקראינה.

## היסטוריה
העיר מוזכרת לראשונה במסמכים משנת 1416.

ב-1660, בין התאריכים 27 בספטמבר ל-4 בנובמבר, התנהל במקום קרב צ'ודנוב, אשר היה חלק ממלחמת רוסיה–פולין (1654–1667), והסתיים בניצחון פולני.

### יהודי העיר
בין השנים 1906 - 1908 כיהן  בעיר רבי אברהם יהושע השיל טברסקי (צ'ודנוב) כאדמו"ר מלויעב, ולאחר מכן עבר לגור במאזיר.

### מלחמת העולם השנייה ושואת יהודי העיר
בין מלחמות העולם נמנו בעיר כ-4,000 יהודים, כמחצית מתושביה. ב-7 ביולי 1941 נכבשה העיר בידי הוורמאכט, ויהודיה רוכזו בגטו שהוקם בה, בו סבלו מרעב, מחובת ביצוע עבודות כפייה וממעשי התעללות ורצח.

ב-9 בספטמבר 1941 הובלו במשאיות כ-900 מיהודי הגטו שבעיר לבורות ירי בפארק המקומי, שם נרצחו. ב-16 באוקטובר 1941 רצחו הגרמנים והשוטרים האוקראינים בבורות סמוכים למעלה מ-1,700 יהודים נוספים מהגטו, תוך קבורת חלק מהילדים בחיים. ב-21 באוקטובר 1941 חוסל סופית גטו צ'ודניב.

## דמוגרפיה
להלן טבלה הממחישה את התפתחות האוכלוסייה בעיר:

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בורות ירי בשואה
קטגוריה:גטאות באוקראינה
קטגוריה:מחוז ז'יטומיר: יישובים
קטגוריה:מחוז ז'יטומיר: עיירות יהודיות
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-15
וירג'יליו מאצוקי

**וירג'יליו מאצוקי** (באיטלקית: **Virgilio Mazzocchi**; 22 ביולי 1597 (טבילה) - 3 באוקטובר 1646) היה מלחין איטלקי מתקופת הבארוק, שנמנה עם מלחיני האסכולה הרומאית.

## חייו
מאצוקי נולד בצ'יביטה קסטלנה, אח צעיר לדומניקו מאצוקי. כמו אחיו, שחלק עמו כמה מאפיינים בקריירה שלו, היה עיקר יצירתו מוזיקת קודש ווקאלית.

מאצוקי ידוע כמי שכתב מוזיקה לקאפלות האפיפיוריות. לצד כמה כנסיות קטנות, היה פעיל בכנסיות חשובות יותר, כמו סן לורנצו וסן דאמאסו וסנטה מאריה אין וליצ'לה, אבל את עיקר מאמציו הקדיש לבזיליקת פטרוס הקדוש, שם, בחגיגות של 1637 לפטרוס ולפאולוס, ב-29 ביוני), ולציון הקדשת הבזיליקה (18 בנובמבר), עשה שימוש בשש מקהלות ושישה כלי נגינה במרומי הכיפה; בסביבות 1640 היו בין 12 ל-16 מקהלות ומקהלת הד במרומי הכיפה. מקהלת ההד הייתה רעיון של מאצוקי עצמו, שהמוזיקאים בני זמנו ראו בעין יפה.

מאעצוקי חיבר גם אורטוריות. בסביבות 1635 ניצח על יצירה של אחיו, דומניקו, "מקהלת הנביאים" בכנס האורטוריה (Congregazione dell'Oratorio).

כמאסטרו די קאפלה אצל פרנצ'סקו ברבריני ובחצר האפיפיור, החל בשנת 1636, היה על מאצוקי לכתוב גם אופרות, כחלק מתפקידו. ברבריני, שהעדיף תחילה סיפורי קדושים, הרחיב את היריעה גם לעלילות קלאסיות ואנושיות. את ההפקה הראשונה של מאצוקי, "ל'אג'יסטו", או "הבז", מ-1637, ביסס הלבריתן ג'וליו רוספיליוזי (לימים האפיפיור קלמנס התשיעי) על סיפור מאת בוקאצ'ו. כעבור שנתיים הוצגה שוב האופרה, בשינויים מסוימים ובשם Chi soffre speri, בתיאטרון החדש של ברבריני. בשנת 1640 העלו החשמנים אנטוניו ופרנצ'סקו ברבריני את הטרגדיה של סנקה, "טרואדס", עם פרולוג וארבעה אינטרמדי מאת רוספיליוזי; כל המוזיקה, או כמעט כולה, הייתה של מאצוקי.

הוא מת בצ'יביטה קסטלנה, לשם נסע עם זמריו לחגיגות הפטרונים הקדושים של העיר, לאחר מחלה פתאומית.

## יצירותיו
* Chi soffre, speri, בשיתוף פעולה עם מארקו מאראצולי - רומא, (1673)
* "תפילת ערבית לבתולה הברוכה" (Vespro Della Beata Vergine)

## הקלטות

*Virgilio Mazzocchi, Vespro Della Beata Vergine, Konrad Konrad Junghänel (conductor), Concerto Palatino, Cantus Cölln (YouTube).


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:האסכולה הרומאית
קטגוריה:מלחינים מתקופת הבארוק
קטגוריה:מלחינים איטלקים במאה ה-16
קטגוריה:מלחינים איטלקים במאה ה-17
קטגוריה:ילידי 1597
קטגוריה:נפטרים ב-1646
איטי ועצבני

**איטי ועצבני** הייתה תוכנית מגזין בערוץ זום, המתאפיינת בהצגת תהליכים שונים בהילוך איטי, בהנחיית אסף פורמן ועמית פרקש (המכונה "פרקשית").

## שלבי התוכנית
***שלב ראשון** – המנחים אסף ועמית בוחרים את נושא ההתמקדות שלהם בפרק, כמו בלון או  אש, ומראים תהליכים הנוגעים להם בהילוך איטי. 
***שלב שני** – תחרות הכוללת שני ילדים אשר מתחרים במסלול מרוצים קצר עם אסף, שבסופו צריך לקפוץ ולפוצץ בלון. לאחר מכן המרוץ מוצג בהילוך איטי. 
***שלב שלישי** – אירוח מקצוענים מתחומים שונים, כגון סקייטר או מומחה לקונג-פו, כשגם פעילותיהם מוצגות בהילוך איטי.
***שלב רביעי** – פיינטבול: אסף ועמית מארחים ידוען שונים אשר צריכים לירות על אסף כדורי צבע, והפגיעות מוצגות בהילוך איטי. לבסוף אוספים את הנקודות ובסוף העונה מכריזים על הזוכה.

התוכנית מבוססת על ערוץ יו טיוב בעל פורמט זהה ושמו "the slow mo guys".

## קישורים חיצוניים
* עדי בן חמו, "איטי ועצבני": מסקרנת או משעממת? ביקורת טלוויזיה, אתר "פרוגי", 20 בפברואר 2014

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2014
קטגוריה:ערוץ זום: תוכניות וסדרות
Rush (אלבום)

**Rush** הוא אלבום הבכורה של להקת הרוק הקנדית, ראש. האלבום יצא לאור בשנת 1974, ויצא לאור מחדש בגרסת סאונד משופרת (remastered) בשנת 1997. אלבום זה חושף את צליל ההארד רוק הטיפוסי של הלהקה שהושפע מלהקות בריטיות בעשור זה. ראש היו מעריצים של להקות כמו לד זפלין וקרים, וההשפעות שלהן נשמעות לאורך האלבום. המתופף המקורי של הלהקה ג'ון ראסטי, ניגן באלבום זה, אך לאחר יציאתו ועם סיבוב ההופעות הקרב הוא עזב בשל בעיות בריאותיות. ראסטי כתב כמה מילים בעצמו, אך הן נגנזו. לאחר עזיבתו של ראסטי, הוא הוחלף בניל פירט.

## היסטוריה
ההרכב המקורי של ראש הוקם באוגוסט 1968 בעיירה ווילאודל, אשר בטורונטו, אונטריו, על ידי אלכס לייפסן, ג'ף ג'ונס וג'ון ראטסי. לאחר שבועיים של יצירה, ולפני ההופעה השנייה שלהם, הוחלף הבסיסט ג'ונס במכר של לייפסן, גדי לי. ראש נוהלה באותה התקופה על ידי ריי דניאלס, תושב טורונטו, אשר ביקר לעיתים קרובות בהופעותיה.

לאחר שההרכב התייצב, והלהקה כבר הופיעה מספר פעמים בברים המקומיים, פנתה הלהקה בשנת 1973 להקליט את הסינגל הראשון שלה, Not Fade Away, גרסת כיסוי לשירו של באדי הולי. הצד השני של הסינגל, הכיל בתוכו את השיר המקורי You Can't Fight It, אשר נכתב והולחן על ידי לי וראטסי. הסינגל לא זכה להצלחה, וחברות התקליטים לא התרשמו.
הלהקה הקימה חברת תקליטים עצמאית, Moon Records. בסיועו של דניאלס והמפיק טרי בראון, הוציאה הלהקה בשנת 1974 את אלבומה הראשון, אשר קרוי על שמה. ראש זכתה להצלחה מקומית בלבד, עד שהאלבום אומץ על ידי ה־WMMS, תחנת רדיו בקליבלנד, אוהיו. דונה הלפר, תקליטנית אשר עבדה בתחנת הרדיו, הכניסה את הרצועה "Working Man" לרשימת ההשמעה בתוכנית שלה. שירי האלבום, הפכו לפתע לפופולריים מאוד אצל מעריצי ההארד רוק, ותהודה זו הביאה גם להוצאה מחודשת של האלבום, על ידי ענקית התקליטים מרקיורי רקורדס.

מיד לאחר ההוצאה המחודשת של האלבום, עזב ראטסי ביולי 1974 את הלהקה, בגלל סיבות שונות, ביניהן מחלת הסוכרת בה חלה, וסלידתו מסיבובי הופעות רחבים. ראש ערכה מבחנים שונים, ולבסוף בחרה במתופף ניל פירט כמחליפו של ראטסי.

## רשימת שירים
*כל המוזיקה נכתבה על ידי גדי לי ואלכס לייפסן למעט "In the Mood" שהולחן על ידי לי. כל המילים נכתבו על ידי לי

**צד 1**
#Finding My Way - 5:03
#Need Some Love - 2:16
#Take a Friend - 4:27
#Here Again - 7:30

**צד 2**
#What You're Doing - 4:19
#In the Mood - 3:36
#Before and After - 5:33
#Working Man - 7:07

## קרדיטים
*גדי לי - שירה וגיטרת בס
*אלכס לייפסן - גיטרה, קול מלווה
*ג'ון ראסטי - תופים, קול מלווה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-1974
קטגוריה:אלבומי להקת ראש
קטגוריה:אלבומים באנגלית
סויוז 38

**סויוז 38** (ברוסית: **Союз-38**) הייתה חללית מסדרת סויוז שהמריאה ב-18 בספטמבר 1980 מקוסמודרום בייקונור שבקזחסטן במטרה לבצע עגינה בתחנת החלל סאליוט 6.

## צוות
* יורי רומננקו - מפקד
*  ארנלדו טאמאיו מנדס - קוסמונאוט חוקר

### צוות גיבוי
* יבגני חרונוב - מפקד
*  חוסה לופס פאלקון - קוסמונאוט חוקר

## תיאור המשימה
"סויוז 38" שוגרה ב-18 בספטמבר 1980 מקוסמודרום בייקונור. החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה. זו הייתה חללית סויוז מדגם סויוז 7K-T. השיגור בוצע מכן שיגור מס' 1 בעזרת משגר סויוז U.

החללית שוגרה במארה לבצע עגינה בתחנת חלל סאליוט 6 ולהביא משלחת ביקור השמינית. העגינה בוצעה ב-19 בספטמבר לתא העגינה הקדמי. לאחר העגינה עבר הצוות לתחנת החלל בה כבר שהו לאוניד פופוב וואלרי ריומין כחברי משלחת מס' 4. במשך כשבוע ביצע הצוות, שמנה ארבעה אנשים, מספר ניסויים בתחומי הטכנולוגיה, הביולוגיה והרפואה.  

ב-26 בספטמבר 1980 נכנסו הקוסמונאוטים לתא החללית, התנתקו מתחנת החלל, וחזרו לכדור הארץ. הנחיתה בוצע בהצלחה בשטח קזחסטן שכיום.

## קישורים חיצוניים

* נתונים מאנציקלופדיית החלל
* נתוני המשימה

קטגוריה:תוכנית סויוז
קטגוריה:1980 בברית המועצות
סויוז T-2

**סויוז T-2** (ברוסית: **Союз Т-2**) הייתה חללית מסדרת סויוז שהמריאה ב-5 ביוני 1980 מקוסמודרום בייקונור שבקזחסטן. זו הייתה הטיסה המאוישת ראשונה של חללית מדגם חדש - "סויוז-T".

## צוות
* יורי מלישב - מפקד
* ולדימיר אקסיונוב - מהנדס טיסה

### צוות גיבוי
* לאוניד קיזים - מפקד
* אולג מקארוב - מהנדס טיסה

## תיאור המשימה
"סויוז T-2" שוגרה ב-5 ביוני 1980 מקוסמודרום בייקונור. החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה. זו הייתה חללית סויוז מדגם סויוז-T. השיגור בוצע מכן שיגור מס' 1 בעזרת משגר סויוז U.

המטרה הייתה לבחון חללית מדגם חדש בטיסתו מאוישת הראשונה ולבצע עגינה בתחנת חלל סאליוט 6. העגינה בוצעה ב-6 ביוני לתא העגינה האחורי. לאחר כשל במערכת העגינה שלא אפשרה לחללית סויוז 33 לעגון פעלו המהנדסים הסובייטים לתיקון התקלה. בעקבות כך בחלליות מדגם סויוז-T הותקנה בין היתר מערכת מחשוב חדשה. גם בטיסה זו המערכת הממוחשבת נכשלה והקוסמונאוטים היו צריכים לסיים את השלבים האחרונים של העגינה ידנית, אבל צוות קרקע היה בדעה שהמערכת הממוחשבת פעלה כראוי והסיבה לכישלון הייתה שצוות החללית לא הצליח להכניס למערכת זו נתונים נכונים. לאחר העגינה הם עברו לתחנת החלל בה כבר שהו לאוניד פופוב וואלרי ריומין כחברי משלחת מס' 4. 

במשך מספר ימים ביצע הצוות מספר ניסויים בתחומים שונים. 

ב-9 ביוני 1980 התנתקה החללית מתחנת החלל וחזרה לכדור הארץ תוך נחיתה מוצלחת בשטח קזחסטן של כיום כמתוכנן.

## קישורים חיצוניים

* נתונים מאנציקלופדיית החלל
* נתוני המשימה

קטגוריה:תוכנית סויוז
קטגוריה:1980 בברית המועצות
טאווי רייוואס

**טאווי רייוואס** (באסטונית: **Taavi Rõivas**; נולד ב-26 בספטמבר 1979) הוא כלכלן ופוליטיקאי אסטוני. רייוואס הוא חבר פרלמנט שכיהן כראש ממשלת אסטוניה בשנים 2014–2016 וכשר לענייני רווחה בשנים 2012–2014. הוא חבר מפלגת הרפורמה .

## ביוגרפיה
התחנך בבית הספר למינהל עסקים וכלכלה של אוניברסיטת טרטו בשנת 2002. כיהן במשך זמן מה כיועצם של שרי הממשלה; עד 2003 היה יועצו של שר המשפטים, מארט ראסק, ובשנת 2004 היה ליועצו של שר התרבות וההשכלה, פול-אריק רומו.

הוא חבר מפלגת הרפורמה מאז 1998. בשנים 2005–2007 היה חבר במועצת העיר טאלין, ומאז 2007 היה לחבר בבית הנבחרים האסטוני. ב-2009 מונה ליושב ראש ועדת הכלכלה, ומ-11 בדצמבר 2012 עד 26 במרץ 2014 כיהן כשר לענייני רווחה.

## ראש ממשלת אסטוניה
עקב התפטרותו של אנדרוס אנסיפ מתפקיד ראש ממשלת אסטוניה, נשיא המדינה, טומאס הנדריק אילווס, הטיל עליו את מלאכת הרכבת הממשלה. ב-26 במרץ 2014 החל את כהונתו כראש הממשלה וב-1 במרץ 2015 נבחר שנית לתפקיד אחרי שמפלגתו זכתה בבחירות לפרלמנט. ב-9 בנובמבר 2016, לאחר שסירב לקריאה של שותפותיו לקואליציה ה-IRL והמפלגה הסוציאל-דמוקרטית להתפטר, הוא הפסיד בהצעת אי-אמון בפרלמנט האסטוני. בעקבות כך ב-23 בנובמבר הוקמה ממשלה חדשה בראשותו של יורי רטס ממפלגת המרכז ביחד עם IRL והסוציאל-דמוקרטים.

## משפחתו
חי בזוגיות עם הזמרת לואיסה וארק, ולשניים בת משותפת (נולדה ב-2009).

## קישורים חיצוניים

* טאווי רייוואס בפייסבוק
* טאווי רייוואס, באתר הפרלמנט האסטוני
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פוליטיקאים אסטונים
קטגוריה:שרי רווחה
קטגוריה:ראשי ממשלת אסטוניה
קטגוריה:מעוטרי מסדר הוורד הלבן של פינלנד
קטגוריה:אסטונים שנולדו ב-1979
נוי-אולם

**נוי-אולם** (גרמנית: **Neu-Ulm**) היא עיר במדינת בוואריה אשר בגרמניה. ממוקמת סמוך לעיר העתיקה אולם, כאשר נהר הדנובה מפריד ביניהן.

## היסטוריה
היסטורית היה שטחה של נוי-אולם חלק מן העיר אולם  שהייתה חלק מממלכת בוואריה.
בתקופת נפוליון נעשו שינויים מנהליים בשטח שלטונו, במסגרתם נחתם הסכם בשנת 1810 בין ממלכת בוואריה לממלכת וירטמברג לחילופי שטחים בין השתיים, במסגרת זו נמתח הגבול באמצע נהר הדנובה כאשר בוואריה מסרה את אולם לוירטמברג והגדה המזרחית של הנהר נותרה בידיה. בכך החלה ההיסטוריה המודרנית של נוי-אולם כעיר עצמאית.
באותה תקופה הייתה נוי-אולם עיירה קטנה שמנתה בתים ספורים, חלקות אדמה ובתי מרזח ושלטה גם בכפר אופנהאוזן הסמוך. העיירה נודעה בשם "אולם על גדתו הימנית של הדנובה". השם "נוי-אולם" מוזכר לראשונה בכתובים בשנת 1814.

נוי-אולם גדלה משמעותית החל משנת 1841, כשמלך בוואריה, לודוויג הראשון, החליט לבצר את העיר ולהפכה למצודה, שתהווה נקודת הגנה עבור הקונפדרציה הגרמנית מפני פלישה צרפתית, כפי שסוכם בחוזה פריז שנחתם ב- 1815.
בשנת 1853 חוברה העיר במסילת ברזל לעיר אאוגסבורג, ובעקבות זאת הוקם בה מחנה עבור חיל מצב בווארי.

בשנת 1897 נבנה קו טראם שחיבר את נוי-אולם עם העיר אולם הסמוכה, ומספר שנים לאחר מכן הוקם מגדל מים, אשר הבטיח אספקת מים לעיר. 
בשנת 1906 התרחבה העיר לראשונה מעבר לחומות ונבנו מפעלים ראשונים.
לאחר מלחמת העולם הראשונה פורק מחנה חיל המצב, ובו זמנית השתפר המצב הסוציואקונומי בקרב תושבי העיר.
מלחמת העולם השנייה הותירה את אותותיה בנוי-אולם. קרוב ל-80 אחוזים מבתי העיר נהרסו עקב הפצצות של בעלות הברית, יחד עם הגשרים על הדנובה שחיברו אותה לעיר אולם.
לאחר המלחמה הוצבה בעיר מפקדת הפיקוד הארטילרי ה-56 של צבא ארצות הברית, שהיה אחראי על טילי הפרשינג הגרעיניים במערב גרמניה. עזיבת היחידה בראשית  שנות ה-90 השפיעה על כלכלת העיר והותירה בניינים רבים ללא שימוש.

## סמל העיר
העיר קיבלה את סמלה בשנת 1857, אף שרשמית לא החזיקה עדיין במעמד של עיר. מעמד העיר ניתן לבסוף בשנת 1869 על ידי המלך לודוויג השני. על הסמל מופיעים שלושה פסים אופקיים בצבעים שחור, לבן וכחול, ומלפניהם מגדל, אשר מסמל את הביצורים שבהם הוקפה העיר. הצבעים שחור וכסף מסמלים את קשריה של העיר עם אולם הסמוכה, והצבעים לבן וכחול מסמל את הקשרים עם בוואריה.

## חלוקה מנהלית
נוי-אולם מחולקת ל-14 אזורים, אשר תשעה מהם נוספו בין השנים 1972 ו- 1977.

## חינוך ומדע
בשנת 1994 נוסד בנוי-אולם ה- Fachhochschule, אוניברסיטה למדע שימושי. האוניברסיטה תופסת חלק מהשטח שקודם הייתה מוצבת בו יחידה של צבא ארצות הברית.

## תושבים ידועים שנולדו ו\או חיו בעיר
* אדווין ג'קסון - שחקן בייסבול.
* הרמן קהל - חלוץ תעופה גרמני.
* אדווין שרף - פסל, פרופסור גרמני.
* הרלד שמידט - שחקן, קומיקאי ומגיש טלוויזיה.
* מגדלנה קופ - פעילת טרור, ממקימי ארגון השמאל הקיצוני הגרמני RZ (תאי המהפכה), ארגון שהיה אחראי בין היתר לחטיפת מטוס חברת "אייר פראנס" לאנטבה, כשעל סיפונו עשרות ישראלים.
* תאו וייגל - לשעבר שר האוצר של גרמניה.

## ערים תאומות
* .
* 
* .
* .

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:בוואריה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1810
Fly by Night

**Fly by Night** הוא האלבום השני של להקת הרוק הקנדית, ראש. האלבום יצא לאור בפברואר, 1975. זהו האלבום הראשון של הלהקה עם המתופף של הלהקה יחד עם המתופף וכותב המילים, ניל פירט. לאחר מכן, התייצב הרכבה של ראש ונשאר כך עד היום.

## היסטוריה
מיד לאחר ההוצאה המחודשת של אלבום הבכורה, עזב את הלהקה מתופפה המקורי של הלהקה, ג'ון ראטסי ביולי 1974, בגלל סיבות שונות, ביניהן מחלת הסוכרת בה חלה, וסלידתו מסיבובי הופעות רחבים. ראש ערכה מבחנים שונים, ולבסוף בחרה במתופף ניל פירט כמחליפו של ראטסי. הצטרפותו הרשמית של פירט ללהקה הייתה ב-29 ביולי 1974, שבועיים לפני שפתחה הלהקה בסיבוב ההופעות הראשון שלה ברחבי ארצות הברית.
ההופעה הראשונה של ההרכב עם פירט הייתה מופע פותח להופעתם של אוריה היפ ומנפרד מן
ב־Civic Arena, אשר נמצא בפיטסבורג, פנסילבניה, אל מול 11 אלף איש. הופעה זו התקיימה ב-14 באוגוסט.
בנוסף לתפקיד המתופף, עם הזמן הפך פירט גם לכותב המילים העיקרי של הלהקה, היות שללייפסן וללי היה עניין מצומצם מאוד בכתיבה. במקום זאת, הם התמקדו בעיקר בהיבט המוזיקלי של הלהקה.

## מילות השירים
רוב שירי האלבום עוסקים במדע בדיוני ובפנטזיה. השיר הראשון Anthem מושפע מכתיבתה של איין ראנד. ראנד ידועה כאחת מההשפעות הגדולות ביותר על פירט ככותב מילים. השפעתה של ראנד, תמשיך ותופיע באלבום 2112.

המילים של היצירה הארוכה באלבום "By-Tor & the Snow Dog" הגיעו מסיפור שסיפר אחד מפועלי הבמה של הלהקה, האוורד אנגלידר בו הוא שהה בביתו של מנהל Anthem Records, ריי דניאלס. בביתו של דניאלס בא הרועה הגרמני ונבח עליו עד שכלבלב קטן הגיע וקפץ על הכלב השני. כשראש שמעו את הסיפור, הם צחקו ממנו והחליטו להפוך אותו כבסיס לשיר.

בשיר הנושא כותב פירט בתקופתו כמוזיקאי צעיר שעבר מקנדה ללונדון כדי לקנות את עולמו.

השיר "Rivendell" מושפע מספרו המפורסם של ג'.ר.ר. טולקין, שר הטבעות.

## רשימת שירים
*כל המוזיקה נכתבה על ידי גדי לי ואלכס לייפסן למעט איפה שמצוין. כל המילים נכתבו על ידי ניל פירט למעט איפה שמצוין.

**צד 1**
#Anthem - 4:10
#Best I Can - 3:24 (מילים: לי)
#Beneath, Between & Behind - 3:00 (מוזיקה: לייפסן)
#By-Tor & the Snow Dog - 8:37
*I. "At the Tobes of Hades" - 0:34
*II. "Across the Styx" - 0:35
*III. "Of The Battle" - 6:14
**a. "Challenge and Defiance" - 1:04
**b. "7/4 War Furor" - 1:07
**c. "Aftermath" - 2:06
**d. "Hymn of Triumph" - 1:57
*IV. "Epilogue" - 1:14

**צד 2**
#Fly by Night - 3:20 (מוזיקה: לי)
#Making Memories - 2:56
#Rivendell - 5:00
#In the End - 6:51 (מילים: לייפסן ולי)

## קרדיטים
*גדי לי - שירה וגיטרת בס 
*אלכס לייפסן - גיטרה 
*ניל פירט - תופים, כלי הקשה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי להקת ראש
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת אטלנטיק רקורדס
קטגוריה:אלבומי חברת מרקורי רקורדס
אמילי קיני

**אמילי רבקה קיני **(באנגלית:** Emily Rebecca Kinney**; נולדה ב-15 באוגוסט 1985) היא שחקנית וזמרת-יוצרת אמריקאית המוכרת בזכות תפקידה בתור בת' גרין בסדרה "המתים המהלכים" ברשת AMC, ובזכות תפקידה בתור טס לארסון בסדרת הדרמה המשפטית "תובעת על עקבים" ברשת ABC.

## ביוגרפיה
קיני נולדה בעיר ויין שבנברסקה, בתם של ווהן וג'יין קיני. במהלך ילדותה היא ומשפחתה התגוררו במספר מקומות בין היתר בנבדה, אורגון ועוד מקומות בנברסקה. למדה באוניברסיטת ניו יורק במשך סמסטר אך פרשה וזו בשביל ללמוד באוניברסיטת וסלייאן נברסקה, שם סיימה את לימודיה בשנת 2006 עם תואר באמנויות הבמה. לאחר שסיימה ללמוד עברה להתגורר בניו יורק כדי לפתח את קריירת המשחק שלה.

## קריירה
בשנת 2007 החלה את דרכה בתחום כשחקנית תיאטרון בהצגה "אביב מתעורר", כאנה, תלמידת תיכון גרמנייה. בשנת 2009 היא הופיעה בסיבוב ההופעות העולמי למחזה "אוגוסט: מחוז אוסייג'". היא הופיעה כשחקנית אורחת בטלוויזיה בין היתר בסדרות "חוק וסדר: כוונה פלילית", "האישה הטובה", "מזל סרטן" עד לשנת 2011 בה קיבלה תפקיד משני בעונה השנייה והשלישית של סדרת האימה הפופולרית "המתים המהלכים" ברשת AMC. בסדרה שיחקה קיני בתפקיד בת' גרין בתור בתו הצעירה של הרשל (סקוט וילסון). בעונה הרביעית דמות של קיני הפכה לדמות ראשית, והמשיכה איתה עד לעונה החמישית.

בשנת 2013 שיחקה בסרט הדרמה העצמאי "תשוקה", לצד בן שנקמן ומגי סיף. בשנת 2015 גילמה את דמותה של נורה אוורט בסדרת הדרמה התקופתית "הסקס של מאסטרס".

בשנת 2016 שיחקה קיני את התפקיד הראשי בסרט הטלוויזיה "אהבה על הקווים", סרט מקורי של הולמרק.

ב-26 בינואר 2017, הוכרז כי קיני תצטרף לקאסט של סדרת הטלוויזיה "עשרה ימים בוואלי" ברשת ABC, לצדה של קירה סדג'וויק. קיני גילמה את קייסי, "העוזרת הצעירה והאמפתית של ג'יין, שרואה את הבוס שלה כמודל לחיקוי."

באוקטובר 2017, שוחרר הסינגל של קיני "Mermaid Song". ב-24 באוגוסט 2018 הוציאה קיני את אלבום סולו הראשון שלה "Oh Jonathan", שכלל את הסינגל "Boy Band Hero" שיצא מוקדם יותר באותו חודש. קיני הודיעה על סיבוב הופעות לתמיכה באלבום.

בשנת 2020 החלה לשחק בסדרה הפוליטית "איש הניסים" של רשת נטפליקס.

## חיים אישיים
בשנת 2017 החלה זוגיות עם הזמר פול מקדונלד, והשניים הקימו להקה בשם "The Sweetheart Deal".

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## דיסקוגרפיה
### אלבומי אולפן
* 2015: *This Is War*
* 2018: *Oh Jonathan*
* 2021: *The Supporting Character*

### מיני-אלבומים
* 2011: *Blue Toothbrush*
* 2013: *Expired Love*

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אמריקאיות
קטגוריה:זמרות-יוצרות אמריקאיות
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת וסליאן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת וסליאן
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1985
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1985
בתולת מגן

[350px|ממוזער|שמאל|מותה של בתולת המגן הרבור בקרב מול ה[הונים]]
**בתולת מגן** (בנורדית עתיקה: **skjaldmær**) הוא כינוי לאישה לוחמת במיתולוגיה הנורדית ובפולקלור הסקנדינבי.

## רקע
בתולות מגן מוזכרות בסאגות שונות וגם בגסטה דנורום ובסיפורים עממים אחרים מן התרבות הגרמאנית. דמות הוולקיריה המיתולוגית התבססה גם היא ככל הנראה על דמותה של בתולת מגן.

בסאגות הנורדיות מזוהות מספר בתולות מגן בשמן הפרטי כגון ברינהילד, הרבור, הנסיכה השוודית תורנביורג ועוד. בחלק מן הסאגות מוזכר כי נשים ששימשו כבתולות מגן עסקו כבר מילדותן בפעילות שנחשבה "גברית" כגון פשיטות ושוד של עוברי אורח ביערות כאשר הן לבושות בבגדי גברים, והן לחמו ונהרגו בקרבות.

בחלק מן הסאגות מתוארות בתולות מגן אשר משלבות את פעילותן כלוחמות עם תפקידים נשיים "מסורתיים" במשק הבית או כאלה החוזרות לגמרי לתפקידים ה"נשיים" לאחר סיום תפקידן כלוחמות. לטענת החוקרות ג'ודית יש וג'ני יוכנס (Judith Jesch, Jenny Jochens), יש בכך עדות לתפקיד שהן ממלאות כדמויות בפנטזיות של גברים ונשים, ומסמלות את הסיכון שבנטישת התפקוד המגדרי המסורתי.

### אטימולוגיה
המילה "בתולה" במושג נובעת מכך שהדמויות הן לרוב של נשים צעירות ושל נשים שמסרבות להינשא או שמושאות בניגוד לרצונן. התמות המרכזיות באבטיפוס של "בתולות לוחמות" מכל סוג בפולקלור הן חתירה לקרב (לרוב מתוך נקמה), חוסר נכונותה של הדמות להינשא והיעלמותה של הדמות ברגע בו היא מתחתנת. בתולות מגן אמנם מקיימות יחסי מין ומתחתנות עם גיבורים, אולם לאחר שהן עושות כן - הן מפסיקות להיות בתולות מגן והופכות להיות פשוט נשים "נשיות", זאת משום שבתולות מגן לא יכולות להיות נשואות. לדוגמה: אודין העניש את בתולת המגן ברינהילד  בכך שכפה עליה להתחתן, וברגע שהיא התחתנה - היא חדלה להיות בתולת מגן.

## עדויות היסטוריות
בחברה הנורדית של ימי הביניים כמו בחברות רבות אחרות הייתה קיימת הבחנה ברורה בין תפקידי הגברים ותפקידי הנשים. על אף זאת, בתקופה שקדמה לנצרות היה מעמדן החברתי של הנשים שווה לזה של הגברים באזורים אלה: הן יכלו לבחור לעצמן את בני זוגן לנישואין וגם להתגרש מהם. 

נשים לוחמות לא היו ככל הנראה תופעה רחבה, אולם ברור כי היא התקיימה במקרים מסוימים, וניתן לקשר אירועים מן המציאות לתיאורי האגדות העממיות. התופעה נעלמה לחלוטין עם התבססות הנצרות כדת השולטת באזור.

ממצאים ארכאולוגיים מן התקופה, בה נקברו נשים כמקובל בתקופה זו, ביחד עם חניתות ומגנים, מוכיחים כי ככל הנראה גם הן השתתפו בקרבות ונהרגו בהם, אם כי יש צורך בבדיקות נוספות על מנת לאשר עובדה זו באופן מוחלט.

קיימות מספר עדויות אמינות כי בתקופה הוויקינגית שימשו גם נשים כלוחמות. ההיסטוריון הביזנטי יואניס סקיליציס (ביוונית: Ἰωάννης Σκυλίτζης) טען כי נשים השתתפו בשנת 971 בקרב בו תקף סוויאטוסלב, נסיך קייב את הביזנטים בבולגריה. כאשר הובסו הורנגים בקרב דורוסטולון, התברר כי בקרב ההרוגים נמצאו נשים חמושות רבות. נטען כי אחותו למחצה של לייב אייריקסון נטלה חלק בקרב נגד ילידים אמריקנים בוינלנד כאשר היא הרה, ונלחמה חשופת חזה וחמושה בחרב. לדברי סקסו גרמטיקוס לחמו בשנת 750 שלוש מאות בתולות מגן מן הצד הדני בקרב ברוולה (Bråvalla) בין מלך שוודיה ומלך דנמרק באזור גוטלנד. הוא מזכיר בין היתר את בתולת המגן לאגרתה, אשתו של רגנאר לודברוק, אשר הצילה אותו מתבוסה בקרב, כאשר עמדה בראש מתקפה לעזרתו.

## ראו גם
*ולקיריה
*אמזונות

## קישורים חיצוניים

* נשים ויקינגיות, לוחמות וולקירות- באתר המוזיאון הבריטי
* אל תמעיטו בערכן של הנשים הוויקינגיות- באתר מהמדע הנורדי

## הערות שוליים

קטגוריה:מיתולוגיה נורדית
קטגוריה:בתולים
קטגוריה:לוחמות
סירנה (אי)

**סִירְנָה** (ביוונית: **Σύρνα**) הוא אי בגודל כ־4 ק"מ רבועים השייך לקבוצת האיים הדודקאנסיים, מדרום־מזרח לאי אסטיפליה ודרומית־מערבית לחופי טורקיה. על פי הרישומים משנת 2011 האי נותר שומם מאדם, אך בעבר האי אכלס מעט תושבים שעסקו בגידול צאן, דיג ומעט חקלאות.

בקרבת חופיו התגלתה ספינה רומית טבועה.

## אזכור בקורות ההעפלה לארץ-ישראל
בלילה ה-7 בדצמבר 1946, בדרכה לארץ, כשעל סיפונה 785 מעפילים, נקלעה ספינת המעפילים "רפיח" (לשעבר "אתנה") לסערה ליד חופי האי. קברניט הספינה ניסה להטיל עוגן באי סירנה אך הניסיון לא צלח.

האניה שנתקלה בסלעים, הוצפה במים שחדרו אליה וטבעה תוך פחות משעה. רוב הנוסעים קפצו ושחו לחוף, אך שמונה מעפילים נספו וגופותיהם נסחפו לחוף, וכ-11 נוספים נפצעו.

הניצולים התמקמו על האי למשך מספר ימים. על האי התגוררה משפחה בודדת. תמורת סחר חליפין רכשו המעפילים מספר כבשים מהמשפחה, לצורך מאכל.

אברהם ליכובסקי, מי שהיה הקשר-אלחוטאי של ההגנה על הספינה (ה"גדעוני" של הספינה), חילץ את מכשיר הקשר ויצר קשר עם המוסד שבאמצעות הסוכנות היהודית, פנה לעזרת הצי המלכותי הבריטי לצורך חילוץ דחוף של הניצולים מאחר שבאי לא היו מספיק מקורות להבטחת חייהם של מאות המעפילים.

כשלושה ימים לאחר טביעת הספינה הוצנחה אספקת מזון, בגדים, שמיכות ותרופות לניצולים על ידי מטוס בריטי.

כארבעה ימים לאחר הטביעה הגיעה משחתת יוונית שלקחה לרודוס את צוות המלחים הזרים ו-21 מהניצולים שהיו חולים ופצועים.

יום לאחר מכן הגיעו המשחתות הבריטיות 'שברון' ו'פרובידנס' לחלץ את יתר הניצולים, שהגיעו לישראל ב-13 בדצמבר ומיד לאחר מכן הוסעו למחנות המעצר בקפריסין.

הנספים נקברו על האי, ורק לאחר 26 שנים, בשנת 1972 אותרו שרידי עצמותיהם והועלו לקבורה בחיפה.

## שימור בית הגידול
האי מכוסה ברובו בצמחיית שיחים מסוג גריגה וערער. משמש כתחנה לעופות נודדים ועופות ים. הצמחייה והחי באי אנדמיים ולפיכך הוא נכלל ברשימת ה- GR 4210011 Vrachonisia Egeou כחלק מאמנת נטורה 2000 של האיחוד האירופי.

## קישורים חיצוניים
* נעמי הירש- זיכרונות ניצולת אניית רפיח - מהאי סירנה למעצר בקפריסין, אתר מרכז המידע "בנתיבי העפלה" - מחנה המעפילים עתלית

## הערות שוליים

קטגוריה:יוון: איים לא מיושבים
קטגוריה:איי הים האגאי
קטגוריה:האיים הדודקאנסיים
החיים בקבר

**החיים בקבר: ספר המלחמה** הוא ספר (רומן מלחמתי) אנטי-מלחמתי אודות מלחמת העולם הראשונה מאת הסופר היווני סטראטיס מיריביליס. הספר ראה אור באתונה ב-1930 ומוזכר לרוב יחד עם "במערב אין כל חדש" מאת אריך מריה רמרק כאחד מספרי החיילים המשובחים אודות מלחמת העולם הראשונה. מן הספרים הבולטים המתארים את זוועות מלחמת החפירות מתוך חיי היום-יום של הלוחמים.

הספר ראה אור בעברית בהוצאת עם עובד (ספריה לעם) בשנת 1997 בתרגומו של יחיאל קמחי, שאף זכה על תרגומו זה בפרס שר המדע, התרבות והספורט.

## רקע

המחבר, יליד לסבוס, התנדב ב-1915 לצבאו של אלפתריוס וניזלוס, שנלחם, למרות הנייטרליות המוצהרת של יוון לצד בריטניה וצרפת כנגד בולגריה, גרמניה וטורקיה. מיריביליס לחם כ בחזית המקדונית ובמלחמת יוון–טורקיה שפרצה מיד לאחר תום מלחמת העולם הראשונה ובה נחלו היוונים תבוסה קשה. ב-1922 שב ללסבוס לאחר עשר שנים כמעט רצופות של שירות קרבי פעיל.

בין אפריל 1923 לינואר 1924 פרסם מיריביליס את זכרונות המלחמה שלו בשבועון קבאנה (Καμπάνα; "הפעמון") אותם חיבר במהלך המלחמה ואחריה. בכתביו הביע את חוסר התוחלת שבמלחמה ותיאר את זוועותיה. ב-1930 נערכו הפרסומים ויצאו לאור בהוצאת Εκδόσεις Εστία כספר שהפך מיד את מיריביליס לסופר חשוב בארצו ולסמל של הפרוזה היוונית המודרנית.

## תוכן הספר
גיבור הספר הוא סמל קוסטולאס, בן דמותו כביכול של המחבר וסמל לכל החיילים הצעירים במלחמה. קוסטולאס נשרף באש להביור ובתיבת חפציו נמצאו מכתבים וזכרונות שכתב לאהובתו שבאי לסבוס ותיאורים של חבריו המובאים בסדרת פרקים קצרים ורבי עוצמה. חלק ניכר מהרשמים הוא תיאור ריאליסטי מפורט של חיי היום-יום בשוחות, עיסוקי החיילים, תקוותיהם ותשוקותיהם, געגועיהם ומחשבותיהם הן הבנאליות ביותר והן הנאצלות. מאידך, ובאותו טון ריאליסטי, מתוארים באדישות-של-הרגל התנאים ההיגייניים המזעזעים, חולדות האוכלות גוויות חיילים, זעקות פצועים, התעללות המפקדים, החרדה הבלתי-נשלטת בהשמע שריקות הפגזים וריח אבק השריפה ושרירותיות המוות הבא במפתיע. בניגוד לתיאורי זוועות מלחמת החפירות מציג המחבר ביד חומלת ועדינה תמונות חדות ואידיליות של חיי השלום ותיאורי טבע הנגלה באופן אבסורדי בלב התופת. הוא מעלה על נס את ההגיון והרגש של אמהות משני הצדדים לעומת הטמטום והאטימות של המדינאים והגנרלים.

## לקריאה נוספת
* **החיים בקבר: ספר המלחמה**, מיוונית: יחיאל קמחי, ספריה לעם 434, 1997

## קישורים חיצוניים
* ספרי מלחמה ושלום
* הספר החיים בקבר באתר ספריית עם עובד 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ספרות יוונית
קטגוריה:ספרי מלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:ספרי 1930
קטגוריה:ספרי ספריה לעם
קטגוריה:ספרות בשפה היוונית
דורית אהרונוב

**דורית אהרונוב** (נולדה ב-1970) היא פרופסור למדעי המחשב באוניברסיטה העברית בירושלים המתמחה במחשוב קוונטי.

## ביוגרפיה
אהרונוב נולדה בוושינגטון, ארצות הברית וגדלה בחיפה, בתו של המתמטיקאי דב אהרונוב ואחייניתו של הפיזיקאי יקיר אהרונוב.

בשנת 1994 סיימה בהצטיינות יתרה את התואר הראשון במתמטיקה ובפיזיקה באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1999 סיימה את התואר השני בפיזיקה במכון ויצמן. באוניברסיטה העברית בירושלים היא קיבלה תואר דוקטור בפיזיקה ומדעי המחשב, על עבודה שכותרתה "חישוב קונטי רועש", שנעשתה בהנחייתם של אבי ויגדרזון ומיכאל בן-אור. במסגרת התזה שלה במדעי המחשב מצאה דרכים המאפשרות חסינות לרעש עבור מחשבים קוונטיים.

לאחר הפוסט-דוקטורט שעשתה במשך שנתיים (שנה באוניברסיטת פרינסטון במחלקה למתמטיקה, ושנה באוניברסיטת ברקלי, קליפורניה במחלקה למדעי המחשב), מונתה לפרופסור במחלקה למדעי המחשב והנדסה באוניברסיטה העברית בירושלים. 

אהרונוב זכתה במספר פרסים על עבודת המחקר שלה. בשנת 2005 נבחרה על ידי המגזין Nature לאחת מארבע "התאורטיקנים הצעירים הבולטים ביותר בתחום עשייתם", ובשנה שלאחר מכן הוענק לה פרס קריל למצוינות במחקר מדעי. בשנת 2014 זכתה בפרס מיכאל ברונו.

בשנת 2010 הוזמנה להרצות בקונגרס הבינלאומי למתמטיקה בהיידראבאד על נושא "ההיבטים המתמטיים של מדעי המחשב".

## תחומי מחקר
מחקריה של אהרונוב עוסקים בעיקר בתהליכי אינפורמציה קוונטית, הכוללים:
* אלגוריתמים קוונטיים
* סיבוכיות קריפטוגרפיה קוונטית
* תיקון שגיאות קוונטי
* הקשר בין מחשוב קוונטי ובין גבישים ושרשראות מרקוב קוונטיות
* סיבוכיות המילטוניאן קוונטי והקשר לפיזיקה של חומר מעובה
* המעבר מפיזיקה קוונטית לפיזיקה קלאסית
* הבנת השזירה הקוונטית מתוך למידת הסיבוכיות הקוונטית

## קישורים חיצוניים

* אתר אישי
* רשימת מאמרים של דורית אהרונוב, Cornell University Library
* 
* 
*  דורית אהרונוב והמחשב הקוונטי, באתר הפודקאסט "גיקונומי", 7 בינואר 2019
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: מדעי המחשב
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:זוכי פרס קריל
קטגוריה:זוכות פרס קריל
קטגוריה:מדעניות מחשב ישראליות
קטגוריה:מדעני מחשב ישראלים
קטגוריה:פיזיקאיות ישראליות
קטגוריה:פיזיקאים ישראלים
קטגוריה:ישראליות ילידות ארצות הברית
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:זוכות פרס ברונו
קטגוריה:זוכי פרס ברונו
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1970
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
קטגוריה:בוגרות מכון ויצמן למדע
אבי זהר

**אברהם (אבי) זֹהר** (נולד ב-1937) הוא נשיא מגן דוד אדום מ-2012, קודם לכן כיהן כמנכ"ל מד"א וכקצין חינוך ראשי בצה"ל.

## ביוגרפיה
זהר נולד בירושלים, התגייס לצה"ל ב-1956 ושירת בחיל ההנדסה. במלחמת ששת הימים שירת כקצין מבצעים של חיל ההנדסה. לאחר המלחמה הוטל עליו להקים את גדוד הצליחה של צה"ל, גדוד 605. הוא יצא במשלחת לאירופה, לרכישת אמצעי צליחה מגוונים ליחידה וללימוד תחום הצליחה. תחת פיקודו הגדוד נטל חלק בפעולת כראמה ובמלחמת ההתשה. במלחמת יום הכיפורים נקרא מלימודיו בטכניון לפקד על גדוד הדוברות המאוחד של גדודי ההנדסה הקרבית 605 ו-630, שהקים במהלך מבצע אבירי לב את גשר הדוברות וסייע בהצבת גשר הגלילים וגשרים נוספים שאפשרו את חציית תעלת סואץ. בהמשך מונה זהר לקצין ההנדסה הפיקודי של פיקוד הצפון, הוא פיקד על כוחות ההנדסה במהלך מבצע ליטני, מבצע בו נטלו חלק כוחות סדירים ומילואים רבים של החיל, בחוד הלחימה. במרץ 1979 קודם לדרגת תת-אלוף ומונה לקצין חינוך ראשי. הוא שירת בתפקיד עד אוקטובר 1982. בתקופתו נוסד המקא"ם - מרכז קידום אוכלוסיות מיוחדות ("נערי רפול").

ב-1989 מונה למנכ"ל רשת מלונות "לרום". ב-1998 מונה למנכ"ל מגן דוד אדום וכיהן בתפקיד עד 2005. ב-2012 מונה לנשיא הארגון.

## חיים אישיים
זהר נשוי ואב לשלושה. הוא חלה בסרטן הלימפומה, שנגרם לטענתו בשל חשיפה למי נחל הקישון המזוהמים, ותבע בשל כך את משרד הביטחון.

## קישורים חיצוניים

* רועי כספי, מכתב מאוחר מעל הגשר, אתר זרוע היבשה, 6 באוקטובר 2008

## הערות שוליים

קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:קציני חינוך ראשיים
קטגוריה:קציני הנדסה של פיקוד הצפון
קטגוריה:מפקדי גדוד 605
קטגוריה:מפקדי גדודים במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:מנכ"לים יוצאי שירות קבע בצה"ל
קטגוריה:מנכ"לי מגן דוד אדום
קטגוריה:חיילי חיל ההנדסה במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1937
אברהם ישראל זאבי

רבי **אברהם ישראל זאבי** (חברון, ראשית שנות ה'ת' - חברון, ה'תצ"א), היה רב, דרשן שד"ר וראש ישיבה. רבה של העיר חברון קרוב לשלושים שנה, ראש ישיבה במספר ישיבות שהתקיימו בה, ומחבר ספר דרוש בשם "אור לישרים", וספר שו"ת בשם "אורים גדולים".

## ביוגרפיה
אברהם ישראל זאבי נולד בראשית שנות הת' (בסביבות 1650) בחברון, לרב בנימין זאבי, ולחנה, בתו של רבי אברהם אזולאי. בהיותו בן ארבע שנים מת אביו, ואמו האלמנה הייתה האחראית העיקרית לגידולו ולחינוכו.

בשנותיו הראשונות התחנך אצל הרב שמואל אבוהב מרבני חברון, לאחר תקופה בה אמו לימדה אותו תורה ומוסר בביתם, ולאחר תחנונים מצדה לפני מספר רבנים ותלמידי חכמים שיואילו ללמד את בנה היתום תורה, משנה ותלמוד.

בהיותו בן שמונה עשרה התחתן עם בתו של הדרשן והשד"ר רבי אברהם בן לוי קונקי מחבר ספר הדרוש "אבק סופרים" (אמשטרדם תס"ד).

בשנת ה'תס"א (1701) עלה על כיסא הרבנות בחברון, משרה בה כיהן עד יום מותו במשך קרוב לשלושים שנה. במהלך השנים שימש במקביל גם כראש ישיבת "חסד לאברהם ואמת ליעקב".

בתו נישאה לבן דודו הרב אברהם בן דוד יצחקי שהיה לימים הראשון לציון. בנו, יצחק, נישא לימים לבת אחותו, בתו של הרב אברהם יצחקי. בתו השנייה נישאה לרב מאיר דנינו נינו של אב״ד חברון הרב נחמיה דנינו אשר אחותו נישאה לרב אברהם אזולאי. בת נוספת נישאה לרב השד"ר דוד מלמד.

גם בנו הרב יצחק זאבי ונכדו, הרב חיים אברהם ישראל זאבי, שימשו כשד"רים עבור קהילת חברון.

רבי אברהם ישראל זאבי נפטר ונקבר בבית העלמין העתיק בחברון בשנת ה'תצ"א.

## יחסו לשבתאות
בספרי מנהיגי השבתאות, כנחמיה חיון, ומתנגדיה, כהיעב"ץ, מוזכר שמו כמי שתמך ואישר את הפצת ספרי השבתאות, בין היתר בשל הסכמה שנתן לספר "מהימנותא דכולא" של נחמיה חיון. הרב זאבי נימק את הסכמתו בכך שלא מצא בספר שום דבר המתנגד לדעות הקבלה ויסודות היהדות. אולם רבים מטילים ספק באמינות המידע ויש הטוענים גם שההסכמה זויפה על ידי נחמיה חיון בעצמו. לדברי צבי גרץ יש מקום לאמינות הדברים על רקע העובדה כי חותנו, רבי אברהם קונקי, היה שבתאי אדוק והמשיך להאמין בשבתאי צבי אף לאחר התאסלמותו, וייתכן שהייתה לחותן השפעה על חתנו "ונצנצה גם באברהם זאבי המינות השבתאית"

## יצירתו
* **אור לישרים**, איזמיר תקי"ח
* שו"ת **אורים גדולים**, איזמיר תקי"ח

שני הספרים נדפסו במקביל ונכרכו בכריכה משותפת, אך עם עמודי-שער נפרדים ומספור עמודים נפרד. ספר השו"ת "אורים גדולים" התקבל בבתי-המדרש ברחבי העולם היהודי, והוא מצוטט רבות. קוריוז מעניין הוא שרבי עקיבא איגר בגיליון השולחן ערוך שלו, מציין בעקביות **לכל** מקום בו מתייחסים דברי רא"י זאבי בספרו זה ישירות לדברי השולחן ערוך. בשנת תשס"ג (2003) נדפסה מהדורה מוערת של ספר זה בירושלים, בהוצאת מכון משנת רבי אהרן.

## לקריאה נוספת
* חיד"א, **[[שם הגדולים]]**, מערכת גדולים אות י', אות תי"ב.
* 

## קישורים חיצוניים
* משה דוד גאון, "יהודי המזרח בארץ ישראל" חלק ב' עמ' 232.
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל
קטגוריה:משפחת אזולאי
קטגוריה:חברון: רבנים
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות היהודי בחברון
קטגוריה:שד"רים
קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל במאה ה-17
קטגוריה:יהודים בארץ ישראל במאה ה-18
קטגוריה:ילידי 1650
קטגוריה:נפטרים ב-1731
אריה גולן (קצין)

**אריה גולן** (1932 - 14 בינואר 2017) היה קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף, כיהן כקצין הנדסה ראשי.
## ביוגרפיה
גולן נולד בחיפה, התגייס לצה"ל ב-1950 ושירת במסלול חי"ר. לאחר קורס קצינים הדריך בבית הספר לקצינים ולאחר מכן שירת באגף המטה של פיקוד הדרום. הוא יצא ללימודי הנדסת בניין בטכניון אותם סיים ב-1957 ועבר לחיל ההנדסה, בשנים אלו השתתף בייבוש החולה. ב-1960 עבר לבית הספר להנדסה צבאית ושימש בו מדריך ראשי. ב-1963 עבר לפיקוד הצפון, שירת כמפקד פלוגת הנדסה בחטיבת שריון ומפקד ההנדסה הפיקודי. השתתף במלחמה על המים, ובביצורים ומיקוש החזית הסורית בתקופת ההמתנה לקראת מלחמת ששת הימים. במלחמה
פיקד על כוחות הנדסה שהכשירו דרכים לכוחות השריון בכיבוש רמת הגולן. לאחר המלחמה עסק בהקמת מוצב החרמון.

בהמשך שירותו הצבאי היה ממלא מקום מפקד בית הספר להנדסה צבאית. בתקופת מלחמת ההתשה שירת כקצין אג"ם במפקדת קצין הנדסה ראשי, והיה שותף בתכנון מבצעים רבים בהם מבצע תרנגול 53, מבצע רודוס, הפשיטה על האי גרין ובהקמת קו בר-לב. בתקופת מלחמת יום הכיפורים פיקד על מרכז בינוי. בהמשך שירת כסגן מפקד המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה. בפברואר 1976 קודם לדרגת תת-אלוף ומונה לקצין הנדסה ראשי, שירת בתפקיד עד פברואר 1979.

לאחר שחרורו משירות הקבע עבד בחברת סולל בונה, היה מנהל יחידת הבטיחות בחברה ומפקח במחלקת הבטיחות בכביש חוצה ישראל.

## קישורים חיצוניים

* תא"ל אריה גולן 1979-1976, אתר חיל ההנדסה הקרבית
* 

קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:קציני הנדסה ראשיים
קטגוריה:מהנדסי בניין
קטגוריה:מפקדי בית הספר להנדסה קרבית
קטגוריה:קציני הנדסה של פיקוד הצפון
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות בתל מונד
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1932
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2017