זכות הילד לשם

**זכות הילד לשם** היא הזכות המוקנית לילד להיקרא בשם פרטי ושם משפחה, ולהיות מוכר באופן רשמי על ידי המדינה מרגע לידתו. עיגונה המרכזי של הזכות במישור הבינלאומי הוא בסעיף 7 לאמנת האו"ם בדבר זכויות הילד, הקובע כי "הילד יירשם תיכף לאחר לידתו, ותהיה לו מלידתו הזכות להיקרא בשם".

הזכות לשם, יחד עם הזכות לרישום מיד לאחר הלידה, חיונית להכרה במעמדו של הילד כאישיות משפטית ולזכאותו לאמצעי הגנה מיוחדים. הרישום בלידה הוא צעד ראשון ומהותי להבטחת זכויות הילד להישרדות, התפתחות וגישה לשירותים חיוניים.

## מקורות משפטיים בין לאומיים לזכות לשם
מעבר לבסיס המשפטי המרכזי לזכות הילד לשם, המצוי כאמור בסעיף 7 לאמנה בדבר זכויות הילד, הזכות לשם מעוגנת במסמכים בינלאומיים נוספים, ובניהם האמנה הבינלאומית בדבר זכויות אזרחיות ומדיניות משנת 1966, הקובעת באופן מפורש כי "כל ילד יירשם מיד לאחר לידתו ויישא שם".

אמנות אזוריות מכירות אף הן בזכות הילד לשם כזכות יסוד החלה מלידתו.

כך למשל האמנה האמריקאית לזכויות אדם, שנחתמה בשנת 1969, מתייחסת באופן ספציפי לזכות לשם במסגרת הסדרי החקיקה האזוריים, קובעת בסעיף 18 כי "לכל אדם יש זכות לשם פרטי ולשמות המשפחה של הוריו או של אחד מהם". בנוסף, היא מורה כי "החוק יסדיר את האופן שבו זכות זו תובטח לכל, על ידי שימוש בשמות בדויים במידת הצורך".

גם מגילת אפריקה בדבר זכויות ורווחת הילד, שנחתמה בשנת 1990, קובעת באופן ברור את הסטנדרט הבינלאומי המינימלי בנוגע למעמדם המשפטי של ילדים. סעיף 6 בה מסדיר את זכות הילד לשם, רישום ולאום.

במסגרת האירופית, אף על פי שהאמנה האירופית לזכויות אדם אינה כוללת הוראות מפורשות בנוגע לזכות לשם, הנושא נדון בבית הדין האירופי לזכויות אדם במסגרת סעיף 8 לאמנה, כשבית הדין מכיר בזכות לשם כחלק מהזכות לפרטיות ולחיי משפחה.

### זכות הילד לשם בראי הוועדה המפקחת על האמנה לזכויות הילד
הוועדה המפקחת על האמנה לזכויות הילד היא גוף של 18 מומחים עצמאיים שתפקידם לפקח על יישום האמנה והפרוטוקולים האופציונליים שלה על ידי המדינות החברות. במסגרת תפקידה, הוועדה בוחנת דוחות תקופתיים של המדינות ומנסחת "הערות כלליות" המעניקות פרשנות מעמיקה להוראות האמנה. בהערה כללית מס' 7, העוסקת במימוש זכויות הילד בגיל הרך, מדגישה הוועדה כי רישום לידה הוא נקודת המוצא למתן שירותים מקיפים וצעד חיוני להבטחת זכויות הילד להישרדות, להתפתחות ולגישה לשירותים איכותיים.

הוועדה מציינת כי היעדר רישום לידה מהווה אתגר משמעותי במדינות רבות ועלול להשפיע לרעה על תחושת הזהות האישית של הילד, כמו גם להוביל לשלילת זכויות בסיסיות בבריאות, בחינוך וברווחה. בעיני הוועדה, רישום הלידה הוא מעין "מפתח" לזכויות אחרות: ללא התיעוד הפורמלי של קיום הילד ושמו, דלתות רבות המובילות למימוש זכויותיו היסודיות ביותר נותרות נעולות, והוא עלול להישאר "שקוף" בעיני המערכות האמורות להגן עליו.

## קשר לזכויות נוספות
### הכרה באישיות משפטית והגנה מיוחדת
החובה לרשום ילד מיד בלידתו, הכוללת מתן שם, נועדה "לקדם הכרה באישיותו המשפטית של הילד". ועדת זכויות האדם של האו"ם הדגישה כי חובה זו קשורה קשר הדוק לזכותו של הילד ליהנות מ"אמצעי הגנה מיוחדים" הנדרשים לו בשל מעמדו כקטין. לפי סעיף 24(1) של האמנה הבינלאומית בדבר זכויות אזרחיות ומדיניות, וכאמור בהערה כללית מספר 7 של ועדת האמנה לזכויות הילד, רישום מיידי עם שם הוא הכלי המרכזי להכרה זו, ואם ילד אינו רשום, הוא עלול לא לקבל את ההטבות וההגנה שמספקת המדינה. הרישום, דרכו המדינה נמצאת במעקב אחר קיומו של הילד, תורם גם לביטחונו, כיוון שהוא מסייע "להפחית את סכנת החטיפה, המכירה או הסחר בילדים".

### זהות
הזכות לשם נתפסת כרכיב אוטונומי הקשור באופן הדוק ל"זהותו ותרבותו של האדם הנוגע בדבר". בהתאם לכך, סעיף 7 של אמנת זכויות הילד, הכולל את הזכות לשם, קשור קשר הדוק לסעיף 8, הקובע כי על המדינות "לכבד את זכותו של הילד לשמור על זהותו, לרבות אזרחות, שם וקשרי משפחה" וכמו כן לסעיף 12 המעגן את זכותו של הילד להביע דעתו בחופשיות ולהישמע בהליכים משפטיים הנוגעים לענייניו. בהתבסס על סעיפים אלה נקבעה בפסיקת הבית הדין האירופי לזכויות אדם הזכות לבחור את שם הילד, תחילה בידי הוריו ובהמשך חייו שמורה לו הזכות לשנות את שמו אם ירצה בכך.

### איסור אפליה
הזכות לשם קשורה גם לכלל איסור האפליה. ועדת האמנה בדבר ביעור כל צורות האפליה הגזעית, האמונה על מעקב, פיקוח ואכיפה של סעיפי האמנה, ציינה כי "שמו של אדם הוא היבט מהותי של התרבות והזהות האתנית", ולכן המדינה מחויבת לכבד מאפיינים ייחודיים של ילדים השייכים לקבוצות אתניות בהקשר זה. איסור אפליה חל בין היתר גם על מתן שם, בפרט על רקע אתני או לשוני.

### מניעת חוסר אזרחות
הרישום והשם משמשים ערובה חלקית מפני חוסר אזרחות שכן הם מבטיחים לפחות הכרה מסוימת של הילד על ידי המערכת המשפטית המקומית גם אם לא ניתנה לו אזרחות. האמנה לזכויות הילד קובעת כי הרישום הוא ה"ערובה המינימלית" להנאת הילד מזכויותיו.

## ראו גם
* זכויות ילדים
* חוק השמות

## לקריאה נוספת

* Cynthia Cohen (ed), The Jurisprudence on the Rights of the Child (Brill | Nijhoff 2022).
* Tobin John (ed.), The UN Convention on the Rights of the Child – A Commentary (Oxford: Oxford University Press, 2019).
* Ziba Vaghri and others (eds), Monitoring State Compliance with the UN Convention on the Rights of the Child: An Analysis of Attributes, (Springer 2022).
* J Sloth-Nielsen, E Fokala and G Odongo (eds.), The African Charter on the Rights and Welfare of the Child: A Commentary (Pretoria University Law Press 2024)



## קישורים חיצוניים
* UNICEF, The #NoNameCampaign: For Every Child, a Legal Identity 
*  Tom Canneti, South Africa's one million invisible children without birth certificates (July 5, 2025)
*  Digital technologies: A pathway to universal birth registration, if used wisely (July 18 2025), 
*  Mayeni Jones, 'You're invisible, you don't exist' - life without a birth certificate'

## הערות שוליים

*
קטגוריה:חבר הלאומים
קטגוריה:זכויות הילד
קטגוריה:החלטות העצרת הכללית של האו"ם
קטגוריה:זכויות האדם