open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
כלי שיט

[שמאל|ממוזער|250px|[מפרשית]]
ממוזער|250px|דגם של אונייה
[ממוזער|250px|שני נערים שטים על [רפסודה.]]
**כלי שיט** הוא כל כלי תחבורה המסוגל לנוע בים הפתוח, בנהרות ובאגמים, בנמלים ובמעגנים או בנתיבי מים פנים-יבשתיים. כלי שיט יכול להיות מגודל של סירת קיאק ועד נושאת מטוסים, עם כל הגדלים שביניהם, והוא כולל כלים שיכולים לנוע הן מעל למים והן מתחתיו כצוללת, כמו גם כלים בעלי יכולת הנעה או בלעדיו.

בישראל תקנות משרד התחבורה (רשות הספנות והנמלים) מבחינות בארבעה סוגים עיקריים של כלי שיט, על פי ממדיהם:
* אונייה: כלי שיט המונע בכוח מנוע או מפרשים, שאורכו עולה על 24 מטרים או שהתפוסה ברוטו שלו עולה על 100 טון.
* ספינה: כלי שיט המונע בכוח מנוע או מפרשים, שאורכו בין 7 ל-24 מטרים ותפוסתו אינה עולה על 100 טון.
* סירה: כלי שיט שאורכו אינו עולה על 7 מטרים, והוא מונע במשוטים, במפרשים או על ידי מנוע.
* ארבה: כלי שיט המסוגל לשוט אך אין לו אמצעי הנעה (כגון דוברה).

התקנות הבינלאומיות למניעת התנגשויות בים (International Regulations for Preventing Collisions at Sea) כוללות בהגדרת כלי-שיט: "כלי-שיט מכל סוג שהוא, לרבות כלי-שיט חסרי-הדחק (רחפות וסנפיריות) ומטוסי ים, המשמשים או מסוגלים לשמש כאמצעי תובלה על פני המים". על כלי השיט הקטנים נמנים, מלבד סירות המנוע, המפרש והמשוט המוכרות, גם אופנועי ים.

## חלקי כלי השיט
כלי-שיט בנויים באופנים שונים, בהתאם לתפקיד הנדרש מהם. הם בנויים מחומרים מגוונים: עץ, חומרים מרוכבים, מתכת או חומרים אחרים, וגודלם נע בין סירות באורך מטרים בודדים ועד אוניות ענק באורך מאות מטרים ובהדחק של מאות אלפי טונות. רוב כלי-השיט בנויים מגוף ציפה אחד, מלבד כלי שיט מסוג קטמרן, הבנוי משני גופי ציפה מחוברים ביניהם, וטרימרן הבנוי משלושה.

עם זאת, ישנם כמה מאפיינים המשותפים כמעט לכל כלי-השיט.

חלקו הקדמי של כלי-השיט נקרא **חרטום**. בדרך כלל מחובר אליו העוגן ובית העוגן. החרטום בדרך כלל מחוזק והוא מסוגל לספוג מכות חזקות, בעיקר מגלי הים. בעת עגינה של אוניות יוצאים מן החרטום שלושה חבלים לצורך רתיקה של כלי השיט. בכלי-שיט מלחמתיים עתיקים היה בחרטום איל ניגוח אשר תפקידו היה להטביע את ספינת האויב.

החלק האחורי בכל כלי-שיט נקרא **ירכתיים**. ברוב כלי-השיט המודרניים, לוח ההגה ממוקם מתחת הירכתיים. בכלי-שיט ממונעים המונעים במדחף, המדחף ממוקם לפני לוח ההגה.

בתחתית של כלי-השיט ממוקם **קיל** (או **חרב קבועה**). הקיל מורכב ממשקולת כבדה, ותפקידו לאזן את כלי-השיט במקרה של רוח צדדית או גלים גבוהים. במפרשיות מותקנת חרב ניידת, שתפקידה להקטין את סטיית הסירה, ולהוות ציר סיבוב במים.

באנגלית keel מציין גם את שדרית כלי-השיט. בעבר הייתה שדרית עשויה גזע עץ אחד אליו היו מחוברות הקורות השונות. כיום שדרית אוניות עשויה ברזל ואליה מולחמות פלטות הברזל השונות.

### זיפוד
זיפוד הוא מדחף משולב הגה כיוון. זהו למעשה ההגה המודרני בכל האוניות שנבנו החל מ-2005. כושר התמרון ויכולת התגובה המהירה שלהן גבוה בהרבה מאוניות הדור הקודם בהן הגה הכיוון היה ממוקם במרכז חלקה האחורי של האוניה מאחורי המדחף או בין המדחפים. הזיפוד בא לידי ביטוי במיוחד כאשר נדרשת יכולת תמרון גבוהה בנמלים צרים בעת עגינה או הפלגה מהרציף ללא עזרת גוררות כפי שהיה נהוג עד כה.
הזיפוד מופעל מחדר הבקרה של האוניה באמצעות ידית הדומה לג'ויסטיק. ידית זו מחליפה את גלגל ההגה המסורתי.

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
צ'ארלס טאונסנד

**צ'ארלס טאונסנד** (באנגלית: **Charles Townshend**; 29 באוגוסט 1725 - 4 בספטמבר 1767) היה מדינאי ופוליטיקאי בריטי.

## חייו
הבן השני של הוויסקונט טאונסנד השלישי, התחנך בקיימברידג' ובליידן. בשנת 1747 הוא נבחר לפרלמנט. כחבר במועצת המסחר משנת 1749 עד 1754, הוא גילה עניין בהגדלת סמכויות המיסוי והשליטה הבריטיות על המושבות. בשנת 1754 ו -1755 כיהן במועצת האדמירליות. ביולי 1766 הפך לקנצלר הממלכה במשרד ויליאם פיט הזקן. עד מהרה חלה פיט קשה, וטאונסנד קיבל שליטה יעילה בממשל. 

במהלך הקריירה הארוכה בפרלמנט הבריטי התמחה בענייני כספים ומינהל. במהלך כהונתו כנשיא מועצת הסחר, פיתח טאונסנד מדיניות כלכלית בהקשר למיסוי על שלוש עשרה המושבות באמריקה, לטענתו היה צורך להטיל על המושבות מיסים רבים ולהוריד את הנטל מכתפי תושבי האי הבריטי. 

כשהתחלפו הממשלות ב-1766 מונה טאונסנד לתפקיד שר האוצר ובהמשך חלש גם על תחום המושבות. בתפקידו זה יזם טאונסנד מהלך כלכלי חשוב - הוא הפחית את המיסים שהוטלו על האצולה הכפרית (מעמד ה-gentry) על ידי הוזלת מס הקרקעות ויזם מערכת של מיסים שכונתה חוקי טאונסנד. טאונסנד קיווה שהמכסים ישיגו מטרה כפולה - כיסוי הוצאות הממשלה באמריקה ותשלום שכרם של הפקידים המלכותיים. הטלת המיסים לוותה בהקמת מנגנון אכיפה יעיל יותר שפגע בסחר הבלתי חוקי של בני המושבות עם האיים השכנים. 

המכסים של טאונסנד נחשבים לטעות היסטורית מכרעת שכן הם השיגו תשואה עלובה והגבירו את האיבה של המתיישבים כנגד בריטניה. צעדיו למיסוי המושבות הבריטיות האמריקאיות העצימו את פעולות האיבה שהובילו בסופו של דבר למלחמת העצמאות של ארצות הברית.

## קישורים חיצוניים

* 
## הערות שוליים

קטגוריה:חברי הפרלמנט של בריטניה הגדולה
קטגוריה:שרי האוצר של בריטניה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ליידן
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1725
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1767
השאלה האחרונה

**השאלה האחרונה** (באנגלית: **The Last Question**) הוא סיפור קצר שנכתב על ידי סופר המדע בדיוני אייזק אסימוב בשנת 1956. הסיפור הוא חלק מסדרה של סיפורים בעלי קשר רופף אודות מחשב דמיוני שנקרא מולטיוואק. ביצירת מולטיוואק, אסימוב המשיך את המגמה של הריכוזיות שאפיינה את טכנולוגיות המחשוב של שנות החמישים, עד כדי יצירת מחשב עולמי בעל ריכוזיות מוחלטת. אסימוב חשב שסיפור זה הוא הטוב ביותר שכתב, ומיקם אותו קצת מעל לילד קטן ומכוער. הסיפור תורגם לעברית ב-1972 ושוב ב-2005 בקובץ 'מחר כפול תשע'; יצא בעברית גם כחלק מקובץ כתבי אייזיק אסימוב חלק 2 ב-2010.

## עלילה
הסיפור מספר אודות מחשב אנלוגי שנקרא מולטיוואק אשר במהלך שבע סצנות מוצגת האבולוציה הן של המחשב והן של האנושות. הראשונה מביניהן מתרחשת בשנת 2061, ובכל אחת משש הסצנות הראשונות דמות מציגה למחשב שאלה חוזרת - כיצד ניתן למנוע את האיום של השמדת האנושות שתגרם על ידי מות היקום (כאשר החום ביקום ישתווה לכל אורכו ויתקרב לאפס המוחלט). הדמויות בסיפור מציגות את השאלה בצורה הבאה: "האם ניתן להפוך את החוק השני של התרמודינמיקה?". בכל פעם שהשאלה נשאלת, המחשב עונה כי "אין די נתונים על מנת לתת תשובה בעלת משמעות".

בסצנה האחרונה, האנושות שכבר התמזגה לישות חושבת אחת מביטה ביקום שמתקרב למצב של אנטרופיה מוחלטת ושואלת את המחשב הקוסמי, שהוא שיא התפתחותו של מולטיוואק, את השאלה בפעם האחרונה. המחשב הקוסמי עדיין לא מסוגל לענות, אך ממשיך להרהר בשאלה. הוא קיים בעל חלל, מחוץ לחלל וזמן נורמלי, כך שמות היקום לא משפיע עליו. בסוף הסיפור המחשב הקוסמי מוצא את הפתרון, אך לא נשאר למי לתת את התשובה. לכן הוא מחליט ליישם את התשובה ולהפוך את כיוון האנטרופיה וכך ליצור את היקום מחדש. הסיפור מסתיים בהצהרתו של המחשב, "'יהי אור', ויהי אור...".

## רעיונות ומגמות
בסיפור מציג אסימוב מספר רעיונות קלאסיים של מדע בדיוני:
* מחשב בעל יכולת חישוב גבוהה מאוד, אשר ככל שהוא מתפתח עולה יכולת החישוב שלו ובמקביל מצטמצם גודלו הפיזי.
* התפשטות של האנושות למערכות כוכבים ולגלקסיות אחרות, עד לכיבוש החלל כולו.
* ניצול הכוכבים כמקורות אנרגיה לפעילות האנושית.
* התגברות על ההזדקנות ולבסוף אף על המוות.
* ניתוק של פעולת החשיבה מהגוף ו"איחוד מחשבות" (מעין טלפתיה) כלל אנושית.

סוף הסיפור מאחד דת, פילוסופיה ומדע. אסימוב כותב: "כל השאלות האחרות נענו, ועד ששאלה אחרונה זו תיענה גם כן, המחשב לא יוכל לשחרר את תודעתו." רמז לכך שלאחר יצירת היקום החדש ישחרר המחשב את תודעתו, בדומה לפילוסופית הדאיזם שעל פיה, אל יצר את היקום ואז נפרד ממנו.

## ראו גם
* מות החום של היקום

קטגוריה:סיפורי מולטיוואק
קיג'ורו שידהרה

**קיג'ורו שידהרה** (ביפנית: 幣原 喜重郎; 11 באוגוסט 1872 - 10 במרץ 1951), פוליטיקאי, דיפלומט וראש הממשלה ה-44 של יפן בין 9 באוקטובר 1945 ל-22 במאי 1946. הוא היה ברון לפני ביטול מערכת האצולה היפנית.

## חייו
שידהרה נולד באוסקה בשנת 1872. הוא סיים את לימודיו בפקולטה למשפטים באוניברסיטת טוקיו. ב-1915, הוא מונה לסגן שר החוץ וניתנו לו סמכויות של שגריר במהלך הוועידה הימית בוושינגטון. ב-1924 הוא מונה לשר החוץ בממשלתו של קאטו טקאקי, והמשיך בתפקיד זה תחת ממשלתם של ואקצוקי רייג'ירו ושל המאגוצ'י אוסאצ'י.

שידהרה הנהיג מדיניות אי-התערבות כלפי סין, בו בזמן שניסה להשיג יציבות ביחסים עם בריטניה וארצות הברית. המונח "הדיפלומטיה של שידהרה" בא לתאר את מדיניות החוץ הסובלנית של יפן ב-שנות ה-20 של המאה ה-20. במדיניות זו קנה שידהרה לעצמו מתנגדים רבים בקרב גורמים צבאיים ולאומנים ביפן, שהאמינו שזו החלישה את יפן, במיוחד לאור המסקנות של ועידת חיל הים של לונדון ב-1930.

באוקטובר 1931 הופיע שידהרה על כריכת המגזין טיים תחת הכותרת "איש השלום והמלחמה של יפן". הוא פרש מהפוליטיקה לאחר תקרית מנצ'וריה ושמר על פרופיל נמוך עד סוף מלחמת העולם השנייה.

לאחר כניעת יפן ב-1945, מונה שידהרה לראשות הממשלה ולנשיא המפלגה הפרוגרסיבית ("שינפו-טו"). ממשלתו ערכה טיוטת חוקה עבור יפן בהנחיותיו הפוליטיות של דאגלס מקארתור, אולם שלטונות הכיבוש האמריקאים הטילו וטו על הטיוטה. ממשלתו פרשה אחרי הבחירות הראשונות שלאחר המלחמה, כאשר המפלגה הליברלית של יפן קיבלה את רוב הקולות, ושיגרו יושידה נבחר לראשות הממשלה במקומו.

שידהרה הצטרף למפלגה הליברלית שנה מאוחר יותר, לאחר שטצו קטאיאמה הקים ממשלה סוציאליסטית. כאחד ממבקריו הנוקשים של טצו, נבחר שידהרה ליו"ר בית הנבחרים. הוא נפטר במהלך תפקיד זה בשנת 1951.

במהלך הקריירה הדיפלומטית שלו נודע שידהרה בשליטתו המעולה בשפה האנגלית. בעת אחת ממסיבות העיתונאים היה אחד הכתבים האמריקאים מבולבל בקשר לאופן הביטוי של שמו של שידהרה; שר החוץ השיב: "I'm Hi(he)-dehara, and my wife is Shi(she)-dehara" (בתרגום חופשי: "שמי הי (מאנגלית: "הוא")-דהרה, ושם אשתי הוא שי (מאנגלית: "היא")-דהרה".

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי ממשלת יפן
קטגוריה:שרי החוץ של יפן
קטגוריה:שגרירים בארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טוקיו
קטגוריה:יושבי ראש בית הנבחרים של יפן
קטגוריה:ילידי 1872
קטגוריה:יפנים שנפטרו ב-1951
ממלכת אראגון

**ממלכת אָרָאגוֹן** (או בשלב מוקדם יותר **רוזנות אראגון**) (באראגונית ובספרדית: **Reino d'Aragón**, בקטלאנית: **Regne d'Aragó**, בלטינית: **Regnum Aragonum**) הייתה אחת הישויות הפוליטיות החשובות בספרד של ימי הביניים. מרוזנות פיאודלית קטנה במאה ה-9 לספירה הפכה אראגון לשליטה של חבל אראגון במאה ה-12, ומאוחר יותר, לאחר איחודה עם קטלוניה, למעצמה צבאית באגן הים התיכון. מתוך איחודה בסוף המאה ה-15 עם ממלכת קסטיליה נולדה ספרד של העת החדשה.
'''

## המקורות
ראשיתה המדויקת של רוזנות אראגון לא ידועה לנו. על כל פנים, ידוע שבתחילת המאה ה-9 הייתה רוזנות אראגון, אוסף של שלושה עמקים קטנים בפירנאים, כפופה למלכים הפרנקים. עם הזמן נחלשה ההשפעה של הפרנקים, והרוזנות התקרבה לממלכה שהתהוותה באותה תקופה בנווארה. הקשר התמסד בנישואיהם של יורשת העצר של אראגון ומלך נווארה (או פמפלונה) גרסיה השני; בנם סנצ'ו השני הוכתר ב-970 למלך על נווארה ואראגון גם יחד. הממלכה נשארה מאוחדת עד מותו של סנצ'ו השלישי.

## ממלכת אראגון
כשמת סנצ'ו השלישי, מלך נווארה הוקמה ממלכת אראגון כישות עצמאית, בידי רמירו הראשון (1035–1063).

רמירו הראשון ויורשיו סנצ'ו רמירס (1063–1094) ופרו הראשון (1094–1104) כבשו בהדרגה שטחים מידי המוסלמים. בתקופתו של אלפונסו הראשון "הלוחם" (1104–1134) הורחבה הממלכה כמעט עד לגבולות הקהילה האוטונומית אראגון של ימינו. אחרי מותו המליכו אצילי הממלכה את אחיו, רמירו השני "הנזיר" (1134–1169). זה האחרון השיא את בתו לרמון ברנגר הרביעי, רוזן ברצלונה, ובכך למעשה אוחדו ממלכת אראגון ורוזנות ברצלונה לישות אחת. אלפונסו השני (1169–1196) היה המלך הראשון של אראגון שהיה בו בזמן גם רוזן ברצלונה. הוא כבש את הטאיפה ששלטה באזור טרואל ובכך השלים את הרקונקיסטה של אראגון; כן הוסיף לממלכתו את פרובאנס ורוסיון שבצרפת.

בתקופתו של חיימה הראשון "הכובש" (1213–1276) נוספו לממלכה האיים הבלאריים והטאיפות ששלטו באזור ולנסיה ומורסיה של היום. אזור מורסיה נמסר לקסטיליה, ובוולנסיה הוקמה ממלכת חסות שהייתה כפופה לכתר אראגון. במאות ה-13 וה-14 הממלכה הקטלנית-אראגונית המשיכה להתפשט באזור הים התיכון, הן מבחינת הסחר הימי והן מבחינה פוליטית: פרו השלישי "הגדול" (1276–1285) צירף לממלכה את סיציליה, חיימה השני (1291–1327) הוסיף את קורסיקה וסרדיניה, ובתקופתו של פדרו הרביעי "חובב הטקסים" (1336–1387) נוספו לתקופה גם הדוכסויות של אתונה ונאופטרייה ביוון, אך אלה האחרונות אבדו בזמן יורשו חואן הראשון.

## קישורים חיצוניים

* 

אראגון
קטגוריה:עמים, שבטים ומדינות בימי הביניים
קטגוריה:ספרד: ימי הביניים
קטגוריה:ספרד: העת החדשה המוקדמת
קטגוריה:כתר אראגון
רפי רשף

**רפי רשף** (נולד ב-22 בינואר 1957) הוא שדרן רדיו, מגיש טלוויזיה, מפיק ועיתונאי ישראלי, המגיש את תוכנית האקטואליה היומית חמש עם רפי רשף בקשת 12. מבעלי חברת ההפקה "נינה הפקות".

## ביוגרפיה
רשף גדל בשכונת רחביה בירושלים ולמד בגימנסיה רחביה (סיים בשנת 1975). הוא בנם של עורכי הדין הירושלמיים חווה (אווקה) ואשר רשף. אחיו הוא צלי רשף, ממייסדי "שלום עכשיו" ובעבר חבר הכנסת. לאחר שירותו הצבאי סיים תואר ראשון בהיסטוריה באוניברסיטת תל אביב.

את דרכו בתקשורת החל רפי רשף בגלי צה"ל, ככתב לענייני חגים ובהמשך ככתב לענייני מפלגות. כשנוסדה התוכנית "ערב חדש" בטלוויזיה החינוכית, הגיש שם מבזקי חדשות, ולאחר תקופה קצרה החל להגיש את התוכנית באופן קבוע בסבב עם דן מרגלית, גדעון רייכר ואילנה דיין. באותה תקופה נוסדה התוכנית "נכון לעכשיו" בגלי צה"ל בהגשתו. במשך 11 שנים הגיש את התוכנית, ואז פרש לטובת הגשת התוכנית "כל שני וחמישי" בשידורי "טלעד" בערוץ 2 החדש (1993).

אחרי "טלעד" עבר לחברת החדשות של ערוץ 2, וייסד את רצועת האקטואליה של חמש בערב שהחלה בשם "חמש עם". החל מ-1996 הגיש תוכנית אירוח בשידורי קשת "שיחה אישית עם רפי רשף", ותוכנית ראיונות אישית בערוץ 10 ושוב ב"קשת". ביחד עם ארז טל ומרב מיכאלי, פתח את שידורי רדיו תל אביב ב-1996 והיה מבעליו. רשף הגיש את תוכנית הרדיו "נכון להבוקר" בגלי צה"ל עד ה-13 במאי 2008.

בשלהי 2005 החל רשף להגיש בערוץ עשר את התוכנית "חמש עם רפי רשף", שאותה הפיקה חברת "נינה הפקות", שהוא מבעליה (יחד עם עורך "חמש בערב" - נחושתן אוקון). באוקטובר 2015 החל להגיש בערוץ במקביל גם את "רפי רשף אינטימי", תוכנית ראיונות יחידנית שבועית. בדצמבר 2018, לאחר 13 שנה, החליט רשף לעזוב את ערוץ עשר ולעבור ל"קשת". החל מחודש לאחר מכן, הוא מגיש ב"קשת 12" את תוכניותיו.

## חיים אישיים
רפי רשף נשוי לזמרת נורית גלרון ולזוג שלושה ילדים, הם מתגוררים ברמת אביב.

ב-2 בנובמבר 2005, הזמין אל ביתו טכנאי מזגנים בשם אוסקר. בזמן שתיקן האחרון את התקלה במזגן, קרסה המרפסת בדירתו של רשף והטכנאי צנח אל מותו. משפחתו תבעה מספר גורמים, כולל את רשף, על סך של 5.8 מיליון ש"ח. התביעה הסתיימה בפשרה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
*

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:עיתונאים כותבי עברית
קטגוריה:שדרני רדיו ישראלים
קטגוריה:מנחי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:מפיקי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:רחביה: אישים
קטגוריה:בוגרי גימנסיה רחביה
קטגוריה:חיילי גלי צה"ל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:סגל רדיו תל אביב
קטגוריה:סגל חברת החדשות
קטגוריה:סגל קשת
קטגוריה:ערוץ עשר: שדרנים, שחקנים ומנחים
קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית - אישים
קטגוריה:ערב חדש
קטגוריה:רמת אביב: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1957
קינגס קרוס

ממוזער|שמאל|250px|תחנת קינגס קרוס
שמאל|ממוזער|250px|שער הכניסה לתחנה
**תחנת הרכבת קינגס קרוס** (באנגלית: **King's Cross railway station**, לעיתים נכתב: **Kings Cross**) היא תחנת רכבת באזור קינגס קרוס בצפון מרכז לונדון שבאנגליה. התחנה נמצאת ברובע קמדן, והיא הנקודה הדרומית ביותר של קו הרכבת הראשי של החוף המערבי של אנגליה. סמוך אליה נמצאת תחנת הרכבת סנט פנקראס.

התחנה משמשת קווי רכבות לקיימברידג', יורק, דרהאם, ניוקאסל, לידס ואדינבורו. כמו כן יש בה תחנה של הרכבת התחתית של לונדון ששמה "קינגס קרוס סיינט פנקראס".

## היסטוריה
במקור נבנתה התחנה עבור הרכבת הצפונית הגדולה. המבנה תוכנן על ידי לואיס קיוביט ונבנה בין השנים 1851–1852 במקום שבו עמד קודם לכן בית חולים לחולי אדמת. ב-14 באוקטובר 1852 נפתח המבנה הראשי שבו רציפים 1–8. מאוחר יותר נוסף הבניין השני ובו רציפים 9–11.

אגדה אורבנית מספרת כי התחנה בנויה במקום שבו נלחמה בודיקה את הקרב האחרון שלה, והיא קבורה תחת התחנה.

בשנת 1987 פרצה שרפה בתחנת הרכבת התחתית ונספו בה 31 בני אדם. השרפה פרצה מתחת למדרגות הנעות של התחנה, והתחילה בתור להבה קטנה, אך בגלל "אפקט התעלה" המדרגות שמעל למקום התחממו וגרמו ללשון אש לפרוץ ולגרום לרוב הנזק. השרפה התפרצה ככדור אש מהדרגנוע עקב משב רוח שנוצר כשרכבת אחת הגיעה בעוד האחרת עזבה. גל האש עלה לטמפרטורה של מעל ל-600 מעלות צלזיוס וגרם למותם של רבים שנמלטו לאזור הקופות.

במהלך העשור השני של המאה ה-20 האזור סביב התחנה עבר פיתוח מקיף, מבנים היסטוריים שוקמו ונבנו עשרות מבנים חדשים למשרדים, מסחר ומגורים, בין השאר עברו לאזור המטה האירופי של החברות פייסבוק וגוגל.

## תחנת קינגס קרוס בספרות ובתרבות
### הארי פוטר
ממוזער|שמאל|250px|רציף ¾9
ממוזער|שמאל|250px|שלט התחנה
בספרי הארי פוטר מתוארת תחנת קינגס קרוס כנקודת היציאה של הרכבת הוגוורטס אקספרס היוצאת מ"רציף ¾9", שאליו ניתן להגיע אם רצים אל עמוד המפריד בין רציף 9 לרציף 10. בניגוד לאמור בספרי הארי פוטר ולמוצג בסרטים, נמצאים הרציפים 9 ו-10 בבניינים שונים, פונים אחד לעבר השני, וביניהם מסילת ברזל ולא עמודים מפרידים. כאשר נשאלה על כך בראיון השיבה הסופרת, ג'יי קיי רולינג, כי התבלבלה עם תחנת יוסטון, שם מופרדים רציפים 9 - 10 על ידי עמודים. לצורך צילום הסרטים השתמשו ברציפים 4 ו-5 אשר מוספרו לשם כך כ-9 ו-10. כמו כן צולמה חזית התחנה מול תחנת הרכבת סנט פנקראס, שלה חזית גותית מרשימה יותר מחזית קינגס קרוס.

כיום מוצב בתחנה שלט על הקיר המפריד בין הבניינים השונים שבהם נמצאים רציף 9 ו-10, רציף ¾9, וב-2005 נוספה עגלת מזוודות, שרק חלקה האחורי נראה לעין, וחלקה הקדמי נעלם באופן מסתורי בקיר.

בנוסף, לאחר שבספר השביעי הארי מת וחוזר לחיים, "גן העדן" שאותו הוא מדמיין הוא תחנת קינגס קרוס.

### אזכורים נוספים בספרות
באחד מספרי **[[דוקטור הו]]** הקרוי "מעבר" (*Transit*) מהווה התחנה נקודת מעבר בין-כוכבית.

## שם התחנה
באנגלית נכתב שם התחנה הן: **King's Cross** (היינו: "הצטלבות הדרכים של המלך") והן **Kings Cross** (היינו: "הצטלבות הדרכים של המלכים").

בשנת 1836 הוקם בהצטלבות הדרכים שהייתה במקום, פסל של ג'ורג' הרביעי. ב 1845 הפסל נהרס. אבל 9 השנים בהן היה קיים הפסל בהצטלבות הדרכים, העניקו למקום בו תצמח לימים אחת מתחנות הרכבת הגדולות והעמוסות בבריטניה את השם - צומת המלך.

## תחנה נוספת בשם זה
תחנה נוספת בשם קינגס קרוס קיימת בסידני, באוסטרליה.

## קישורים חיצוניים

* 
* מידע על התחנה
## הערות שוליים

קטגוריה:לונדון: תחנות רכבת
קטגוריה:לונדון: מבנים רשומים דרגה I
קטגוריה:תחנות רכבת בניהול נטוורק רייל
קרביד

[שמאל|ממוזער|250px|[סידן קרביד]]
בכימיה, למושג **קרביד** (**Carbide**) שלוש משמעויות שונות:

* היון הרב-אטומי C22-, שבו יש קשר קוולנטי משולש בין שני אטומי הפחמן.
* היון החד-אטומי C4-, שהוא בסיס חזק בצורה בלתי רגילה. הוא יכול להתאחד עם ארבעה פרוטונים וליצור מתאן, כך:

:C4- + 4H+ → CH4 

* סגסוגת שמכילה פחמן או מוליך למחצה.

## דוגמאות לתרכובות של קרביד

* נתרן קרביד (Na2C2)
* צורן קרביד (SiC)
* טונגסטן קרביד (WC)

## תכונות

בתנאי STP (לחץ וטמפרטורה סטנדרטיים), קרבידים מתכתיים מגיבים עם מים ויוצרים תחמוצות ומימות ולפעמים גז אצטילן, כך: 

CaC2 + 2H2O → C2H2 + Ca(OH)2

מנורות קרביד הן מקור חשוב לתאורה תת-קרקעית ניידת במכרות ומערות. בעבר מנורות אלו היו מקור האור במגדלור, כאשר הוסיפו מים לסידן קרביד והבעירו את האצטילן שנוצר. 
תאורת גז שמבוססת על אצטילן שנוצר מקרביד שימשה בתים רבים לפני המצאת נורת הלהט.

## קישורים חיצוניים

* מבני קרבידים ב-American Scientist (אנגלית)
* מנורת קרביד ממכרה פחם של אושוויץ-בירקנאו, מתוך התערוכה "עדים דוממים: סיפורי חפצים מאוסף מוזיאון יד ושם", באתר יד ושם
* 
* 

קטגוריה:תרכובות אי-אורגניות
קטגוריה:אניונים
קטגוריה:פחמן: תרכובות
בוקסיט

**בוקסיט** הוא סלע משקע בעל תכולת אלומיניום גבוהה ויכול להכיל גם צורן, ברזל חמצני, טיטניום דו-חמצני, אלומיניוסיליקט ועוד מינרלים לא טהורים.
האלומיניום הידרוקסידי העיקרי נמצא במגוון פרופורציות בבוקסיט הוא גיבסיט Al(OH)3 והחומר הרב צורתי, שיכול להופיע ביותר מצורה אחת - AlO(OH). בוקסיטים מסווגים בהתאם לשימוש המסחרי שלהם שיכול להיות מלט, כימיקלים ועוד.

רוב הבוקסיט שמופק בעולם (85% בקירוב) משמש להכנת אלומיניום חמצני בתהליך סינון כימי שנקרא "תהליך באייר" (Bayer) . רוב האלומיניום החמצני משמש לייצור אלומיניום מתכתי בתהליך מיצוי אלקטרוליטי.

המינרל הנדיר זולטניט נכרה במכרה יחיד בטורקיה ממנו מפיקים בעיקר בוקסיט, ובין השאר נמצא בו זולטניט.

## היסטוריה
מקור השם "בוקסיט" הוא בכפר Les Baux-de-Provence שבפרובאנס שבדרום צרפת, שם התגלה לראשונה ב-1821 על ידי הגאולוג פייר בֶּרְתְיֶיה . ב-1832 זכה ברתייה בתואר אבירות בזכות גילויו והקים מוזיאון לגאולוגיה. בעקבות הידלדלות המחצב במכרות הופסקה הכרייה ב-1991.

## קישורים חיצוניים

* דפנה מנדלר (עורכת), "אלומיניום: מה השימוש בו?", ידיעון כימיה, טכנולוגיה וחברה מס' 53, טבת תשנ"ג 1993, מאורכב בארכיון האינטרנט מתוך אתר סנונית
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מינרלים
קטגוריה:מינרלי אלומיניום
בעיית נתר

**בעיית נתר** היא מן הבעיות המרכזיות בתורת גלואה. הבעיה הוצעה על ידי אמי נתר בשנות השלושים של המאה העשרים, והיא עדיין לא פתורה באופן כללי.
שמאל|ממוזער|150px|אמי נתר

**הבעיה**.
נתון שדה F, וחבורת תמורות G הפועלת על הקבוצה 1,\dots,n. אפשר להרחיב את הפעולה של G לפעולה על ההרחבה הטרנסצנדנטית הטהורה K = F(x_1,\dots,x_n), כאשר g\in G פועל על המשתנים לפי הפעולה על האינדקסים g(x_i) = x_{g(i)}, והפעולה על שדה הבסיס F טריוויאלית.
השאלה היא האם שדה השבת K^{G} הוא בהכרח הרחבה טרנסצנדנטית טהורה של F. במילים אחרות, האם קיימים f_1,\dots,f_n \in K בלתי תלויים אלגברית כך ש-K^G = F(f_1,\dots,f_n).

לדוגמה, ידוע שהתשובה חיובית כאשר G היא החבורה הסימטרית S_n. אם G היא חבורת התמורות הזוגיות A_n, התשובה חיובית כאשר n\leq 5, ולא ידועה כאשר n\geq 6.

ב-1969 הראה ריצ'רד סוואן (Richard Swan) שהתשובה לבעיית נתר שלילית מעל שדה המספרים הרציונליים, כאשר G=\mathbb{Z}/47\mathbb{Z} היא החבורה הציקלית מסדר 47. לחבורה זו יש אוטומורפיזם מסדר 23, וההוכחה מסתמכת על כך שחוג השלמים של השדה הציקלוטומי \mathbb{Q}[\zeta_{23}] אינו תחום אידיאלים ראשיים. מאוחר יותר, ב־1974 תיאר הנדריק לנסטרה קריטריון לטרנסצנדנטיות של שדה השבת כאשר G חבורה אבלית, והראה שהתשובה לבעיית נתר שלילית מעל השדה הרציונלי גם עבור G=\mathbb{Z}/8\mathbb{Z}.
את הדוגמה הראשונה לתשובה שלילית מעל שדה סגור אלגברית מצא דייוויד סולטמן ב-1983 (עבור חבורות מסדר p^9). דוגמה דומה, עם חבורה מסדר p^6, מצא Bogomolov ב-1986.

נתר הציעה את הבעיה בניסיון לפתור בעיה אחרת, בעיית ההיפוך של תורת גלואה, השואלת אלו חבורות יכולות להיות חבורות גלואה של הרחבות של שדה המספרים הרציונליים. אם התשובה לבעיית נתר היא חיובית עבור חבורה מסוימת G מעל שדה F, אז אפשר לממש חבורה זו כחבורת גלואה מעל אותו שדה.

קטגוריה:אלגברה
קטגוריה:תורת החבורות
קטגוריה:תורת גלואה
נתר, בעיית
מרק היינץ

**מָרֶק הֵיינְץ** (בצ'כית: **Marek Heinz**; נולד ב-4 באוגוסט 1977 באולומואוץ, צ'כיה) הוא כדורגלן עבר צ'כי ששיחק בעמדת החלוץ.

היינץ החל את הקריירה שלו בסיגמה אולומואוץ ב-1996. ב-2000 עבר להמבורג שם שיחק שנתיים עד שעבר לארמיניה בילפלד. ב-2003 עבר לבאניק אוסטרבה ולאחר מכן לבורוסיה מנשנגלדבך. ב-2005 עבר לגלאטסראיי. ב-2006 עבר לסנט אטיין. ב-2007 עבר לנאנט. ב-2008 עבר לפ.צ ברנו. ב-2009 עבר לקאפפנברג. ב-2010 עבר לפרנצווארוש. ב-2011 חזר לקבוצת נעוריו סיגמה אולומואוץ. ב-2013 הושאל לקבוצת זנוז'מו.

עם נבחרת צ'כיה שיחק ביורו 2004 וכבש שני שערים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים צ'כים
קטגוריה:חלוצי כדורגל צ'כים
קטגוריה:כדורגלני סיגמה אולומוץ
קטגוריה:כדורגלני המבורג
קטגוריה:כדורגלני ארמיניה בילפלד
קטגוריה:כדורגלני דוקלה פראג
קטגוריה:כדורגלני באניק אוסטראבה
קטגוריה:כדורגלני בורוסיה מנשנגלדבך
קטגוריה:כדורגלני גלאטסראיי
קטגוריה:כדורגלני סנט אטיין
קטגוריה:כדורגלני נאנט
קטגוריה:כדורגלני זברויובקה ברנו
קטגוריה:כדורגלני פרנצווארוש
קטגוריה:כדורגלני נבחרת צ'כיה
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת סידני (2000)
קטגוריה:כדורגלני יורו 2004
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2006
קטגוריה:צ'כים שנולדו ב-1977
מתכת למחצה

[ממוזער|[גרמניום]]
**המתכות למחצה** (או **מטלואידים**) מהוות את אחד משלושת הסוגים של היסודות, שכוללים גם מתכות ואל מתכות. למתכות למחצה תכונות ביניים בין מתכות ואל מתכות. אין דרך מיוחדת להבדיל בין מתכת למחצה למתכת רגילה. ההבדל העיקרי הוא שמתכות למחצה הן בדרך כלל מוליכות למחצה, בעוד מתכות רגילות הן מוליכות. מטלואידים מוספים לעיתים לסגסוגות. 

המתכות למחצה הידועות הן:
* בור (B)
* צורן (Si)
* גרמניום (Ge)
* ארסן (As)
* אנטימון (Sb)
* טלור (Te)
* פולוניום (Po)

בטבלה המחזורית, המתכות למחצה נמצאות לאורך קו אלכסון שמתחיל בבור ונגמר באסטטין. יסודות שנמצאים מעל קו זה הם אל מתכות ויסודות שנמצאים מתחת לקו זה הם מתכות.

## קישורים חיצוניים

* 

*
400

[שמאל|ממוזער|[אירופה ואזור הים התיכון בשנת 400]]
## אירועים
* פלישתו הראשונה של אלאריק לאיטליה (תאריך משוער)
* הונדלים מתחילים במסעם מערבה מדאקיה והונגריה (תאריך משוער)
* בנייתה וכיבושה של זימבבואה הגדולה מתחילים (תאריך משוער)
* תאריך הכיבוש הידוע הראשון של אי הפסחא (תאריך משוער)
* הכריזנטמה מגיעה ליפן (תאריך משוער)
* פרסום וולגטה – תרגום התנ"ך וספרי הברית החדשה לשפה הלטינית.
* פרסום פשיטתא – תרגום התנ"ך וספרי הברית החדשה לשפה הסורית. 

## נולדו
* הידטיוס בישוף חאבס (בפורטוגל)
* סלביאנוס, כותב נוצרי (תאריך משוער)
* לאו הראשון, אפיפיור ממורי הכנסייה (מת ב-461)

## נפטרו

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
מונטסראט

שמאל|ממוזער|250px|מפת מונטסראט
**מונטסראט** (באנגלית: **Montserrat**) הוא אי השייך לבריטניה, נמצא בים הקריבי והוא אחד מהאנטילים הקטנים.
האי שהתגלה על ידי כריסטופר קולומבוס בשנת 1493, נקרא על שם המנזר הבנדיקטיני על ההר מונטסראט.

האי הוא טריטוריה בריטית שמעבר לים.

## היסטוריה
האי היה מיושב על ידי אנשי ארווק וקאריב כאשר כריסטופר קולומבוס הגיע לאי במסעו השני ב-1493. הוא קרא לאי אז "סנטה מריה דה מונטסראט". האי עבר לשליטה אנגלית ב-1632 כאשר קבוצת אירים אנטי-קתולים מסנט קיטס ונוויס התיישבה במקום. באי התפתחה קולוניה נאו-פאודלית. העברת עבדים למקום התחילה במקום כמו באיים אחרים בים הקריבי בעיקר ממערב אפריקה במאות ה-17 וה-18 במקום התפתחה כתוצאה מכך תעשייה של סוכר, רום וכותנה.

במהלך מלחמת העצמאות של ארצות הברית נכבש האי על ידי צרפת. האי הוחזר לבריטניה בחוזה פריז.

בשנת 1989 נפגע האי קשה מההוריקן "הוגו" שהרס 90% מהמבנים באי. האי החל להתאושש עד שבשנת 1995 התפרץ הר הגעש סופרייר הילס (Soufrière Hills), שהיה רדום עד אז, וכיסה את חלקו הדרומי (כולל הבירה פלימות) באפר ובוץ. שדה תעופה של האי והנמל העיקרי הושבתו. יותר ממחצית האוכלוסייה נמלטה מהאי והשאר עברו להתגורר בחלק הצפוני. הר הגעש עדיין פעיל ולכן נבנו עיר הבירה, שדה התעופה ונמל חדש בחלקו הצפוני של האי. עם זאת העיר פלימות, השוממת כיום לחלוטין, עדיין מוגדרת כבירה הרשמית של האי.

בשנת 2002 זכו תושבי האי למעמד של תושבים בריטיים לכל דבר.

נכון לשנת 2025 עיר בירה החדשה של אי ליטל ביי נמצאת בשלבי בנייה מתקדמים.

## דמוגרפיה
תושבי האי הם ברובם נוצרים אנגליקנים, קתולים ומתודיסטים. החלוקה האתנית היא די שווה בין בעלי עור שחור לבעלי עור לבן.

כ-8,000 תושבים עזבו את האי לאחר התפרצות הר הגעש ב-1995. רובם לא חזרו לאי.

## גאוגרפיה
האי ממוקם כ-500 קילומטר דרום-מזרחית מפוארטו ריקו וכ-45 קילומטר דרום מערבית מאנטיגואה. האי ידוע כ"אבן הברקת של הקריבים" בגלל הגבעות הירוקות המצויות בו בשפע. האי מהווה אתר תיירות מועדף בגלל מזג האוויר הנוח השורר באי מרבית הזמן בשנה וכן הנופים המרהיבים המצויים בו.

אוכלוסיית האי כוללת 3 קהילות (Parishes):
* קהילת סנט אנטוני
* קהילת סנט ג'ורג'
* קהילת סנט פיטר

## קישורים חיצוניים

* Does Montserrat's volcano hold the key to its future? מאתר ה-BBC
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:האנטילים הקטנים
קטגוריה:חברות מיוחדות באיחוד האירופי
קטגוריה:הטריטוריות הבריטיות שמעבר לים
קטגוריה:הטריטוריות הבריטיות שמעבר לים: איים
קטגוריה:מדינות וטריטוריות דוברות אנגלית
קטגוריה:מדינות החברות בקהילייה הקריבית
R2-D2

**R2-D2** הוא דרואיד שירות ותיקונים מכניים מסדרת סרטי **[[מלחמת הכוכבים]]**. R2-D2 הוא רובוט שמגיב לפקודות קול אך אינו מסוגל לדבר, וגם אינו דמוי אדם. זהו רובוט טיפוסי למדי בעולם של מלחמת הכוכבים. הוא מופיע בכל סרטי הסדרה והוא מגולם על ידי השחקן קני בייקר.

לטענת מעריציו, בנוסף להיותו דמות ראשית, הסרטים למעשה סובבים סביבו. הסיפור מסופר באמצעות פעולותיו. R2D2 מעביר הודעות בין דמויות המפתח, מציל אותם כאשר הם בצרה, אנו למעשה רואים את הסרטים דרך "עיניו". אף על פי ש־R2D2 אינו דמות אמיתית או מדברת, לטענתם הוא מהווה את גרעין הסדרה.

## עלילותיו בסרטים
R2D2 מופיע לראשונה מבחינה כרונולוגית בסרט אימת הפנטום כאשר הוא, יחד עם 4 רובוטים נוספים מסוגו שלו, מנסים לתקן את החללית של המלכה אמידאלה. מתוך החמישה, R2D2 הוא היחיד שמצליח לתקן את החללית ולשרוד – דבר אשר גורם למלכה לקרוא לו לסיפון ולהודות לו באופן אישי. הוא מתלווה לחוליית החיפוש אחר חלקי חילוף לספינה, הכוללת את קווי-גון ג'ין, המלכה אמידאלה וג'אר ג'אר בינקס, בכוכב טטואין. שם הוא פוגש באנאקין סקייווקר, מי שיצר את C-3PO, שבעתיד יהפוך לחברו הטוב.

במהלך הסרטים מבצע R2D2 תיקונים רבים ומציל את C-3PO. בסרט השני כאשר הוא נהרס במפעל הדרואידים, ובסרט החמישי כש-C-3PO פורק על ידי חיילי סער בגלל שנכנס למקום אסור בארמונו של לאנדו קלריסיאן בבספין. 

R2-D2 החליף ידיים רבות במהלך הסדרה. איש אינו יודע היכן יוצר, והוא החל את דרכו כרובוט שירותים ותיקונים על הספינה המלכותית של נאבו, אך בעקבות מלחמת המשובטים עבר לבעלותו של אנאקין סקייווקר, לו הוא סייע בקרבות החלל שלו. אחרי נפילתו של אנאקין לצד האפל וקריסת הרפובליקה הועבר R2-D2 לרשות ברית המורדים. כ־19 שנה מאוחר יותר, בעקבות השתלטותו של דארת' ויידר על ספינת המורדים, R2-D2 ו־C-3PO נשלחים על ידי הנסיכה ליאה אורגנה לכוכב החול טטואין. שם הם נתפשים בידי ג'אוות שמוכרים אותם ללוק סקייווקר, החיי עם דודו החורג. בידיו של לוק, R2-D2 טוען שהאדון שלו הוא "אובי-וואן קנובי" ובעקבות ההודעה שמתגלית בו מוצא לוק את אובי-וואן, שמספר ללוק שהוא בן לאביר ג'דיי דגול. בעקבות הפגישה עם אובי-וואן, יוצאת החבורה - הכוללת את לוק, אובי-וואן, R2-D2 ,C-3PO וזוג הטייסים האן סולו וצ'ובאקה - להרפתקה בחלל, שבסופה הם מצטרפים לברית המורדים. אחרי מותו של אובי-וואן קנובי, עובר R2-D2 לבעלותו של לוק סקייווקר ומסייע לו להטיס את חללית הקרב X-Wing שלו.

בסרט "עלייתו של סקייווקר" הוא מחזיר ל-C-3PO את זיכרונו.

## ראו גם

* מערכת נשק פלנקס

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:דרואידים במלחמת הכוכבים
שילה

קטגוריה:שמות פרטיים לגברים
קטגוריה:שמות משפחה עבריים
קטגוריה:שמות משפחה טופונימיים
בינטורונג

**בִּינְטוּרוֹנְג** (שם מדעי: *Arctictis binturong*) הוא יונק שוכן עצים ממשפחת הגחניים. באנגלית הוא מכונה Bear-Cat ("חתול-דוב") למרות שהוא אינו חתול ואינו דוב.

## מאפיינים
הבינטורונג בעל פרווה חומה-שחורה ומשקל של עד 20 ק"ג. אורכו כולל זנבו נע בין 120 ועד 180 ס"מ, כאשר זנבו באורך של 65 עד 90 ס"מ. זנבו משמש כזרוע נוספת המסייעת במעבר בין הענפים וכן משמש כמעצור כאשר הבינטורונג יורד מהעץ וראשו כלפי מטה. בזמן מנוחה על ענפי העצים הוא נח על בטנו כאשר רגליו שמוטות מצידי הענף אך אוחז אחיזה חזקה מאוד עם הזנב. טפריו משמשים אותו בטיפוס על עצים ובהליכה יציבה על אזורים גסים ומחוספסים. כריות רגליו עוזרות לו בריצתו על העצים, אך על הקרקע הוא נע חשוף רגל בדומה לדב.

הבינטורונג אוכל מזון מהחי, כמו ביצים וחרקים, ופירות, כגון אננס, קיווי וענבים.

הבינטורונג מצוי בצמרות העצים ביערות הגשם של בנגלדש, הפיליפינים, בהוטן, מיאנמר, מלזיה, תאילנד, סין, הודו, נפאל ווייטנאם וגם בסומטרה ובורנאו.

## גלריה

Marderbär 2010.JPG
Binturong Vivarium.JPG
Beermarter (6124400205) (2).jpg
Binturong001.JPG
Arctictis binturong - 03.jpg


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1821
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי סטמפורד ראפלס
קטגוריה:גחניים
קטגוריה:סומטרה: יונקים
קטגוריה:יונקים יחידים בסוגם
קטגוריה:אינדונזיה: יונקים
קטגוריה:הפיליפינים: יונקים
קטגוריה:בהוטן: יונקים
קטגוריה:תאילנד: יונקים
קטגוריה:מיאנמר: יונקים
קטגוריה:יונקים ביערות הגשם של דרום-מזרח אסיה
פיקסי

ממוזער|פיקסים
**פיקסי** (**Pixie**) הוא יצור מיתי מהפולקלור האנגלי.

הפיקסים נצפו ותועדו בעיקר במחוזות קורנוול (Cornwall) ודבון (Devon) שבקצה הדרום-מערבי של אנגליה. בשפה המקומית היצורים השובבים האלו נקראים פיקסיז או "האנשים הקטנים".
לרוב הם מתוארים כבעלי אוזניים מחודדות, חסרי כנפיים, צבע ירקרק ובעלי שיער אדום.

אחת האגדות מספרת על כך שהפיקסים היו אנשים שלא היו מספיק טובים לגן עדן, אך לא רעים מספיק לגיהנום, ולכן נכלאו על האדמה לנצח. אגדה אחרת טוענת שהם היו דרואידים שהתנגדו לנצרות ונשפטו על ידי אלוהים, שהפך אותם קטנים וקטנים מדי יום עד אשר קיבלו את הנצרות. אחת התאוריות היותר חדישות טוענת ששמם של הפיקסים בא מגזע הפיקטים שחיו בסקוטלנד לפני הקלטים. אפשרות נוספת היא שהם גרסה שונה ליצורים אחרים שמסופר שחיו באיי בריטניה, הלפרקונים.

מסופר שהפיקסים נהנים לעשות תעלולים לאנשים, לדוגמה, לגנוב את מכנסיהם או לזרוק עליהם דברים. בלילה הם גונבים סוסים ומביאים אותם לפני הזריחה כשרעמת הסוס מסובכת וקשורה.

בדרת'מור שבדוון, מטיילים שאבדה דרכם באזורי הביצות הרגישו את ה"פיקסי-לד", כלומר הפיקסים הולכו אותם וגרמו להם להרגיש בחילות ותעתועים, מה שגרם להם לאבד את דרכם עוד יותר בביצות. נאמר שאם הופכים את הבגדים הפיקסים מתבלבלים ועוזבים את הקרבן.

פיקסים, כמו רוב היצורים בפולקלור הבריטי, מפחדים מברזל ומעשן, יש סברה שמשם הגיעה הפרסה למזל, כדי לדחות את הפיקסים מהבית.

משפחות בכפרים חקלאיים השאירו מתנות קטנות לפיקסים כמו קערות מזון, צלחות חלב וכל טוב אחר שבא מהקציר הראשון של אותה עונה. כשבני האדם הראו כבוד, לפעמים הפיקסים עזרו במטלות הבית במהלך הלילה.

## פיקסים בתרבות המודרנית

המושג "פיקסי" הופיע בלא מעט סרטים וספרים, כמו למשל בספר הילדים הנודע "צ'ארלי בממלכת השוקולדה" של רואלד דאל שבו וילי וונקה מציג סוכריית "מקל הפיקסי", או למשל להקת הרוק האלטרנטיבי פיקסיז. בישראל ישנו אף בית תוכנה הקרוי על שם להקה זו - פיקסיסופט.

בספר "הארי פוטר וחדר הסודות" מתוארים הפיקסיז כאשר המורה להגנה נגד כוחות האופל מביא לכתה כלוב מלא ביצורים קטנים כחולים דמוי אדם העפים ללא כנפיים אשר יוצרים אנדרלמוסיה כשהם משתחררים. 
בסקוטלנד הם מתוארים כפיות שובבות וצחקניות.

בסרט פיטר פן של אולפני וולט דיסני מוגדרת טינקר בל כפיה, אך פיטר מתייחס לאבקה הנושרת ממנה כאל "אבקת פיקסי". הפיות בסרטים אחרים של דיסני שונות מהותית מטינקר בל, כך שנראה שאנשי דיסני התכוונו להגדיר את הפיקסים כסוג של פיות.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:יצורים מיתולוגיים
מטרוסקסואל

**מטרוסקסואל** (באנגלית: **Metrosexual**) הוא כינוי לגבר עירוני המעודכן על-פי צו האופנה, מודע למראהו ומטפח את גופו. המונח נכנס לשימוש בשנות התשעים של המאה העשרים.

המונח "מטרוסקסואל" היה במקורו שילוב היתולי בין המילים "מטרופולין" ו"הטרוסקסואל", ונועד לתאר טיפוס מסוים של גבר סטרייט שאימץ לעצמו התנהגויות שאמורות להיות מזוהות לכאורה לפי הסטיגמות החברתיות עם גברים הומוסקסואלים - בעיקר הקפדה על אופנה ומודעות למראה חיצוני. המונח בנוי בתבנית המקובלת לתיאור נטייה מינית של אדם כפי שנטבעה במאה ה-19 בחלקה על ידי העיתונאי האוסטרו-הונגרי קרל מריה קרטבני, וזאת על אף שבמקרה הנוכחי המושג אינו מתייחס לנטייה מינית. הרעיון העומד בבסיס המושג הוא שנורמות התנהגות כדוגמת רגישות, השקעה בלבוש וטיפוח הגוף והעור, אשר היוו חלק מהסטריאוטיפ ההומוסקסואלי (שנבע מהסטיגמה הנשית) הפכו לנורמות התנהגות מקובלות של גברים ללא קשר לנטייתם המינית.

## תחילת השימוש במונח
העיתונאי הבריטי מארק סימפסון טבע את המונח בשנת 1994, בכתבה שפרסם ב"אינדפנדנט". המונח צבר תאוצה לאחר כתבה באתר Salon שעסקה בדמותו של הכדורגלן דייוויד בקהאם, הנחשב לאב הטיפוס של הגבר המטרוסקסואלי. כתבה בניו יורק טיימס שהתפרסמה ב־2003 תחת הכותרת "המטרוסקסואלים יוצאים מהארון" הוסיפה גם היא להבניית המושג. מאז המונח לאינספור רמיזות ודיונים בתוכניות טלוויזיה ובכתבי-עת העוסקים בנושאי פנאי ובידור. תוכנית הטלוויזיה סאות' פארק הקדישה פרק לתופעה.

בראשיתו, נועד המונח לתאר שינוי כללי בתפיסת הגבריות של גברים עירוניים סטרייטים, אך מאוחר יותר התרחבה משמעותו וכיום הוא מתייחס לגברים באופן כללי, בלי קשר לנטייה מינית. תקשורת האופנה טיפחה דווקא את הפן הצרכני של המונח, ויצרה את הדימוי של הגבר ההטרוסקסואל הצורך מותגים ומוצרי טיפוח. כך הפך המונח לכלי לקידום צריכת מותגי אופנה ומוצרי טיפוח על ידי גברים הטרוסקסואליים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:התנהגות האדם
קטגוריה:סגנונות אופנה
קטגוריה:סטריאוטיפים ודעות קדומות
קטגוריה:גברים
נירית

**נִירִית** הוא יישוב קהילתי באזור השרון, הנמצא בגוש היישובים: חורשים מתן, ירחיב. נירית סמוכה ליער חורשים. שמו של היישוב נקרא על שם הצמח נירית הקמה, הגדל בר בסביבה. היישוב גובל בקו הירוק. בין היישוב ליער חורשים עובר נחל קנה. שטחו של היישוב הכולל את שכונת "נוף השרון" הוא כ-482 דונם.

## היסטוריה
היישוב, השייך למועצה אזורית דרום השרון, נוסד בשנת 1981, והתרחב פעמיים, בשנת 1986 ובשנת2000. עד שנת 1986 הייתה נירית מאוכלסת ב-15 משפחות מייסדות אשר התגוררו בו כ"מצפה" במבנים זמניים עד הקמת יישוב הקבע. היום היישוב מונה כ-300 משפחות.

ביוני 2002 אישרה ממשלת ישראל את תוואי גדר ההפרדה העוברת כ-300 מטרים מזרחה לנִירִית.

בשנת 2005 הוקמה בסמוך ליישוב שכונה נוספת בשם "נוף השרון". לאחר שבג"ץ דחה את עתירת היישוב נגד הקמתה. השכונה, הכוללת 51 משפחות, יושבת מחוץ לקו הירוק, ומשתייכת מוניציפלית לאלפי מנשה, אך למעשה התמזגה קהילתית עם היישוב נירית ומקבלת שירותים מוניציפליים ממועצה אזורית דרום השרון.

## ניהול היישוב
היישוב מנוהל על ידי ועד מקומי וועד אגודה שיתופית אחודים ונבחרים. לצד הוועד האחוד הוקמו וועדות נוספות, שחבריהן פועלים בהתנדבות.

## תרבות, פנאי, וחינוך
ביישוב פועלים ברכת שחייה קהילתית, בית תרבות (הנקרא גם "בית העם"), ספריה, בית כנסת, גן, פעוטון, מגרשי ספורט ומכולת.

מסוף אוקטובר 2017 פועל ביישוב מועדון תרבות לגילאי 55 ומעלה, הנקרא "מועדון 55+".

בני הנוער ביישוב מכיתות ג'-י"ב פעילים בתנועת הנוער "התנועה החדשה".

תלמידי היסודי לומדים בבית חינוך מתן (לשעבר בית חינוך יחדיו), תלמידי החטיבה והתיכון לומדים בבית חינוך ירקון.
שמאל|ממוזער|250px|בית התרבות בנירית. (ליד כיכר "יַקִיר")

## תחבורה
חברת מטרופולין מפעילה קווים לתחנת הרכבת ראש העין צפון (קו 67) כמו גם, לתחנה מרכזית כפר סבא (קו 22).

חברת אלקטרה-אפיקים מפעילה קו לקניון הגדול בפתח תקווה (קו 183).

ביישוב שלוש תחנות אוטובוס: אחת במרכז היישוב (נירית/גולן), ושתיים בכניסה אליו: אחת בתוך היישוב (נירית שער/כניסה), ואחת מחוץ ליישוב (נירית שער/יציאה).
## שכונת נוף השרון
**נוף השרון** היא שכונה צמודה לנירית המשתייכת לאלפי מנשה ובנויה מעבר לקו הירוק. השכונה שהוקמה ב-2005, משתרעת על 37 דונם וכוללת 51 משפחות. על אף שהשכונה משתייכת מוניציפלית לאלפי מנשה, היא למעשה התמזגה עם היישוב נירית, והיא מקבלת שירותים מוניציפליים ממועצה אזורית דרום השרון. השכונה ממוקמת כשלושה ק"מ בקו אווירי מאלפי מנשה ואין גישה ישירה בין השכונה ליישוב.

השכונה החלה להיבנות ב-2004 ונתקלה בהתנגדות נחרצת של תושבי נירית הסמוכה. לטענת תושבי נירית, השכונה עשויה הייתה להפוך את היישוב נירית להתנחלות, שכן השכונה נמצאת מעבר לקו הירוק ונחשבת ל"התנחלות".

בפברואר 2005 דחה בג"ץ את עתירת תושבי נירית נגד הקמת השכונה.

באוקטובר 2013 עתרו תושבי נוף השרון לבית המשפט בבקשה להצביע בבחירות המקומיות של המועצה אזורית דרום השרון, בטענה כי קיימת זיקה בינם לבין המועצה המספקת להם שירותים מוניציפליים, בית המשפט קיבל את בקשתם.

## אישים

* תמיר נמרודי
* תמיר פרדו
* אלעד זוהר
* אורי שפר

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1981
קטגוריה:ישראל: יישובים קהילתיים
קטגוריה:יישובי המועצה האזורית דרום השרון
קטגוריה:יישובי חורשים
ניטריל

ממוזער|מבנה ניטריל: הקבוצה הפונקציונלית מודגשת בכחול|200px
**ניטריל** (באנגלית: **Nitrile**) היא תרכובת אורגנית המכילה את הקבוצה הפונקציונלית C≡N. בתעשייה, משמש השם *ציאנו*- בשמות תרכובות ניטריל. ניטרילים נמצאים בתרכובות שימושיות רבות, לדוגמה מתיל ציאנוקרילט המשמש לייצור דבקים וגומי ניטריל המשמש לייצור כפפות נטולות לטקס וברומוקסיניל משמש חומר הדברה.
כפפות ניטריל|שמאל|200px 

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קבוצות פונקציונליות
בגאודים

**בָּגָאוּדים** (**bagaudae** או **bacaudae**) הוא שם של קבוצות לוחמים המופיע פעמיים במהלך ההיסטוריה של גאליה, במאה השלישית  ובמאה החמישית לספירה. במקור היה זה שמה של קבוצת איכרים מורדים בתקופת משבר המאה השלישית בגאליה תחת שלטון האימפריה הרומית.  פירוש השם היה ככל הנראה "לוחמים". לפי ניקסון היו הבגאודים "כנופיות של פורעי חוק באזורי הכפר שעסקו בביזה ובשוד", אך לפי וייטמן מדובר היה בבעלי אדמות גאלים מקומיים שמרדו והפכו ל"טיראנים". הם מופיעים בכתובים כתופעה בשנת 284 וכוחם נמחץ על ידי הקיסרים מקסימיאנוס וקראוסיוס שפעלו למען הקיסר-אוגוסטוס דיוקלטיאנוס.

על פי התיאור ב"פנקגיריק של מקסימיאנוס" משנת 289, המיוחס לקלאודיוס ממרטינוס, מתוארים הבגאודים כ"איכרים לא מנוסים שאחזו בכלי נשק; אנשי המחרשה חיקו את החיילים, הרועים את הפרשים, אנשי הדיש היו האויב הברברי". ככל הנראה, מוציא תיאור זה מכלל חשבון את ההשערה שמדובר היה במרידה נוצרית, וייתכן והיו למורדים שורשים או קשרים להרולים הגרמאנים.

המונח בגאודים מופיע שוב בתחילת המאה החמישית, כאשר מוזכרים אלו כשולטים בחלקים מגאליה ועמק האברו ולוחמים בצבאות ששלח כנגדם הגנרל פלביוס אאטיוס. עם נפילת האימפריה הרומית ועליית הממלכות הגרמאניות נעלמים הבגאודים מהתיעוד ההיסטורי.

היסטוריונים בסקים רבים רואים בבגאודים מיליציות בסקיות לוחמות. השליטה הרומית בשטחי הבסקים בתקופה הרומית הייתה רופפת למדי בתקופת האימפריה הרומית והשבטים הבסקים נהנו משלטון עצמי משני עברי הפירנאים.

מאז אמצע המאה הרביעית ישנם מטבעות בסקים רבים המתעדים קיום מחנות צבא רבים, שכן בתקופה זו שימשו מטבעות בעיקר כדי לשלם לחיילים. טביעת המטבעות מעידה ככל הנראה ששטח הבסקים היה עצמאי כאשר הפולשים הגרמאנים הגיעו למקום בתחילת המאה החמישית.

הבסקים נלחמו תחת פיקוד רומי בשנת 407 כדי להדוף פלישות של שוואבים, ונדלים ואלאנים. שנתיים אחרי כן חצו שבטים גרמאנים אלו את הפירנאים בלא בעיות, אך עברו לשטחים העשירים יותר של היספניה ולא נותרו בשטח הבסקים. מאוחר יותר, ידוע כי הויזיגותים ואחריהם הפרנקים ניסו להכניע את הבסקים בלי הצלחה מרובה. בשנת 711 עדיין נלחם המלך הוויזיגותי רודריק כנגד הבסקים כאשר הפולשים המוסלמים הגיעו לממלכה מדרום. על-פי ההיסטוריונים הבסקים, רק ההשערה שמרידת הבגאודים הצליחה באופן מלא בשטח הבסקי יכולה להסביר מדוע נותרו אלו עצמאיים בתקופת הפלישות הגרמאניות ולא הכירו כלל את המבנה הסוציו-אקונומי הפיאודליסטי אפילו בסוף ימי הביניים, למרות השפעתו הרבה על שכניהם.

## הערות שוליים




קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מעמדות וכיתות ברומא העתיקה
קטגוריה:ספרד: היסטוריה
קטגוריה:כלכלה, חברה ותרבות בימי הביניים
אנטוניו דייוויס

**אנטוניו לי דייוויס** (באנגלית: **Antonio Lee Davis**; נולד ב-31 באוקטובר 1968 בפיין בלאף, ארקנסו, ארצות הברית) הוא כדורסלן עבר אמריקאי. גובהו 2.06 מטרים, והוא תופקד בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר. בשנים 2005–2006 שימש כנשיא ארגון שחקני ה-NBA.

## קריירת משחק
### תחילת הקריירה
דייוויס שיחק באוניברסיטת טקסס אל פאסו מ-1986 עד 1990 תחת המאמן דון הוסקינס. לאחר שסיים את לימודיו ב-UTEP נרשם דייוויס לדראפט ה-NBA 1990, ונבחר במקום ה-45 על ידי אינדיאנה פייסרס. למרות שנבחר בדראפט, שיחק דייוויס בשלוש העונות הבאות באירופה - שנתיים בפנאתינייקוס היוונית ועונה אחת בפיליפס מילאנו האיטלקית.

### עונות השיא
לקראת עונת  חתם באינדיאנה פייסרס, בה שימש כמחליף בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר במשך שש עונות. באוגוסט 1999 הועבר דייוויס בטרייד לטורונטו ראפטורס בתמורה לג'ונתן בנדר. דייוויס תפקד כסנטר הפותח של הראפטורס במשך 4 וחצי עונות, במהלכן היה בכושר הטוב בקריירה. לאורך תקופתו בטורונטו העמיד דייוויס ממוצעים של 12.9 נקודות ו-9.2 ריבאונדים למשחק, ובעונת  אף נבחר להשתתף במשחק האולסטאר של ה-NBA. בקיץ 2002 ייצג את נבחרת ארצות הברית באליפות העולם בכדורסל שנערכה באינדיאנפוליס, בה קבוצתו הודחה כבר בשלב רבע הגמר על ידי נבחרת יוגוסלביה.

### שלהי הקריירה
באמצע עונת  הועבר לשיקגו בולס בטרייד ששלח לטורונטו את דונייל מרשל וג'יילן רוז. דייוויס שיחק עונה וחצי בשיקגו לפני שהועבר בטרייד נוסף לניו יורק ניקס, יחד עם אדי קרי, בתמורה למייקל סוויטני וטים תומאס. במהלך משחק של קבוצתו נגד שיקגו בולס בעונת , עלה הסנטר לכותרות לאחר שטיפס ליציע כדי להגן על אשתו שהוטרדה על ידי אוהד. מאחר שלא נוצר שום מגע פיזי בין דייוויס לאוהד, הושעה השחקן על ידי ליגת ה-NBA לחמישה משחקים בלבד. לקראת סוף אותה עונה, בפברואר 2006, חזר דייוויס לטורונטו ראפטורס, לאחר שהועבר אליה בטרייד תמורת ג'יילן רוז. כחודש לאחר מכן שוחרר דייוויס מהקבוצה, ובסיום העונה הודיע על פרישה ממשחק. בסך הכול שותף דייוויס ב-903 משחקי NBA בעונה הסדירה, ועוד 93 משחקים בפלייאוף ה-NBA. ממוצעי הקריירה של דייוויס לאורך 13 עונותיו ב-NBA הם 10 נקודות ו-7.5 ריבאונדים למשחק.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי ארקנסו
קטגוריה:פיין בלאף: אישים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת טקסס באל פאסו
קטגוריה:כדורסלני אינדיאנה פייסרס
קטגוריה:כדורסלני ניו יורק ניקס
קטגוריה:כדורסלני טורונטו ראפטורס
קטגוריה:כדורסלני שיקגו בולס
קטגוריה:כדורסלני פנאתינאיקוס
קטגוריה:כדורסלני אולימפיה מילאנו
קטגוריה:משתתפי משחק האולסטאר של ה-NBA
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:בחירות דראפט של אינדיאנה פייסרס
קטגוריה:ארקנסו: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני נבחרת ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1968
סלביאנוס

**סלביאנוס** (Salvianus; 400 לערך – 470 לערך) היה כותב נוצרי במאה החמישית בגאליה הרומית. 

סלביאנוס נולד בין שנת 400 ו-405 בקלן, והתחנך בטרבס, ככל הנראה כנוצרי. הוא עסק בלימודי חוק ומשפחתו הייתה כנראה בעלת מוצא אציל. הוא היה נוצרי כאשר נשא את פלדיה, בת להורים פגנים, שהתנגדותם לקשר הובילה אותו לשכנע את אשתו לפרוש עמו למנזר הונרטוס הקדוש באי לרה המרוחק. במשך שבע שנים לא היה כל קשר בין ענפי המשפחה אך כאשר הפך אבי אשתו, היפטיוס, לנוצרי, כתב אליו סלביאנוס מכתב מרגש בשמו, בשם אשתו ובשם בתם הקטנה אוספיקיולה. נטען כי בעקבות המכתב ויתר אבי פלדיה על כל רכושו והפך לנזיר. 

במנזר בלרה הכיר סלביאנוס את הונורטוס (מת 429, הילריוס מארל (מת 449) ואוכריוס מליון (מת 449). הוא הפך לידידו של הראשון וכתב את סיפור חייו. הוא שימש חונך לשני בניו של הונוריוס יחד עם ונסן הקדוש מלרין. מאחר שהוא ירש את הונורטוס והילריוס בתפקידם, הדבר אירע לא הרבה אחרי 426 או 427. על-פי העדויות, הפך סלביאנוס לפני שנת 430 לכומר ולאחר מכן עבר למרסיי וחי שם כנזיר. 

מכתביו של סלביאנוס שרדו שתי מסות: "על מצב הממשל" (De praesenti judicio; או "על הנהגת האל", De gubernatione Dei) ו"על הדת" (Ad ecclesiam), וסדרה של תשעה מכתבים. כתיבת "על מצב הממשל"  הסתיימה כנראה לא הרבה אחרי שנת 439, כיוון שסלביאנוס מזכיר את כיבוש טולוז משנת 439 וכיבוש קרתגו על ידי הונדלים באותה שנה, אירועים שסלביאנוס מתייחס אליהם ב"על מצב הממשל" כ"מלחמה שארעה באחרונה." סלביאנוס עדיין מדבר על ההונים כמשרתי צבא רומא, מה שמבהיר שכתיבת היצירה הייתה לפני פלישת אטילה ההוני בשנת 450. עבודה זו כוללת תיאור רב ערך, אף כי מוטה, של החיים בגאליה במאה החמישית. סלביאנוס עוסק בבעיה שטרדה גם את אוגוסטינוס ואורוסיוס, היינו, מדוע נפלו כל הפגעים והאסונות על האימפריה. האם ייתכן כי הדבר אירע, כדבר הפגנים, בגלל נטישת האלים הישנים? או, כפי שטוענת התורה הפגנית-למחצה של חלק מהנוצרים שהאל אינו שולט תמיד בעולם אותו יצר? סלביאנוס מתעלם מן הראשונה ועונה לשנייה באמצעות הוכחה לנוכחותו ושליטתו המתמידים של האל. בספר השלישי, הוא טוען כי סבלו של העולם הרומי נובע מזניחת מצוות האל והחטאים הרבים של כל מעמד בחברה. לא רק העבדים הם גנבים, נמלטים, שתיינים וזללנים—העשירים גרועים מהם. קשי לבם וחמדנותם הם הגורמים לעניים להצטרף לבגאודאי ולהמלט למחסה הפולשים הברברים. בכל מקום נערמים המיסים על הנצרכים ואילו העשירים, הנהנים מהכנסות המיסים, נמלטים בלא פגע. הערים הגדולות הפכו לחזיונות קרקס ותיאטרון, ועדיין קיים פולחן האלים הישנים מינרווה, מרס ונפטון. סלביאנוס טוען כאן כי נפילתם של הרומים באה בגלל חטאיהם הללו והמכה המונחתת עליהם באה מידי הברברים, שאף שאינם תמיד נוצרים ובחלק מהמקרים אריאנים, עדיין הם ניחנים בצניעות ובחסד. גישה זו מציבה את סלביאנוס בשורה אחת עם שורה ארוכה של כותבים, החל ב"גרמניה" של טקיטוס, המנגידה בין הפראים בעלי הלב הטהור (הגרמאנים) ואנשי העיר המנוונים ושטופי היצרים (הרומים). 

עבודתו השנייה "על הדת" עוסקת, כפי שניתן ללמוד משמה הנפוץ "נגד החמדנות" (contra avaritiam) בהטפה נגד רכוש וחיי העולם הזה. לפי סלבניאוס, צריך אדם לנהוג התכחשות עצמית מוחלטת ולהעניק את כל רכושו עלי-אדמות לכנסייה. סלביאנוס מרחיק לכת עד כדי כך שהוא ממליץ להורים שלא להוריש את רכושם לבניהם, משום שעדיף לילדים לסבול חסר בעולם הזה משיידונו ההורים לגיהנום בעולם הבא.

## הערות שוליים

קטגוריה:דת, מסדרים ותנועות דתיות בימי הביניים
קטגוריה:אנשי דת נוצרים
קטגוריה:מחברים כותבי לטינית
קטגוריה:ילידי 405
קטגוריה:נפטרים ב-451
401

## אירועים
* אינוקנטיוס הראשון יורש את אנסטסיוס הראשון על כס האפיפיור
* הוונדלים מתחילים במסעם מערבה מדאקיה והונגריה (תאריך משוער)
* הוויזיגוטים מתחילים במסע הרס ברחבי איטליה
* קומרג'יבה מגיע לצ'נגן

## נולדו
* תאודוסיוס השני, קיסר האימפריה הרומית המזרחית (נפטר ב-450)
* לאון הראשון, קיסר האימפריה הרומית המזרחית (נפטר ב-474)
* אאליה אאודוקיה, אשת תאודוסיוס השני

## נפטרו

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
סיריקיוס

**סיריקיוס** (בלטינית: **Siricius**; 334 – 26 בנובמבר 399) היה יורשו של דמסוס הראשון על כס האפיפיור וכיהן בערך בין השנים 384–399.

## ביוגרפיה
סיריקיוס נולד בערך בשנת 334 ברומא, בן לאדם בשם טיבּוּרטיוס. הוא נכנס לשירות הכנסייה בגיל צעיר והיה לקטור ואחר כך דיאקון בתקופת כהונתו של האפיפיור ליבריוס בשנים 352–366. יש הסוברים שהוא הראשון שכינה עצמו אפיפיור.

אחרי מות דמסוס נבחר סיריקיוס פה אחד ליורשו בדצמבר 384. אורסינוס, יריבו של דמסוס התנגד למהלך וניסה למנות עצמו לאפיפיור, אך הקיסר ולנטיניאנוס השלישי נתן הסכמתו ב-23 בפברואר 385 לבחירת סיריקיוס ובכך הביא את הבעיה לפתרונה.

פעולתו הראשונה הייתה דקרטל כמענה למכתב שכתב הבישוף הימריוס מטרגונה שבספרד בו שאל חמש עשרה שאלות שונות בנושאים כמו טבילה, כפרה, משמעת כנסייתית ופרישותם של אנשי הכמורה. סיריקיוס ענה למכתב בפברואר 385, ובתשובתו קבע את עמדת האפיפיורות בנושאים אלו, כשהוא מדגיש את סמכותה העליונה של הכנסייה. סיריקיוס הורה להימריוס להפיץ את דבריו בפרובינקיות השכנות. למכתב זה חשיבות מיוחדת משום שזהו הצו האפיפיורי העתיק ביותר ששרד.

סיריקיוס הקדיש תשומת לב מיוחדת למשמעת הכנסייתית ושמירה על הקנונים על-ידי הכמורה. בוויעוד (סינוד) ברומא ב-6 בינואר 386 הדגיש סיריקיוס את תשעת הקנונים ואת תקנות הכנסייה בנושאי משמעת (משיחת בישופים, פרישות, וכדומה). החלטות הקונציל הועברו לבישופים בצפון אפריקה ובאופן דומה גם לבישופים אחרים שלא היו בסינוד עם הפקודה לפעול בהתאם להם. סיריקיוס שיגר מכתבים דומים גם בנסיבות אחרות, גם כאן בדגש על סמכות ומשמעת כנסייתית.

סיריקיוס נדרש להתמודד כנגד הנזיר יוביניאנוס מרומא שהתנגד לצומות, עבודות טובות ולכך שחיי פרישות הם נעלים יותר. היו לו חסידים בקרב הנזירים והנזירות ברומא. בערך בין 390–392 ערך סיריקיוס ויעוד ברומא שבו גונו וגורשו מן הכנסייה יוביניאנוס ושמונה מחסידיו. ההחלטה נשלחה לאמברוסיוס הקדוש, הבישוף הגדול של מילאנו וידידו של סיריקיוס וזה ערך ויעוד של בישופים באיטליה הצפונית, ששבו ואישרו את ההחלטה. סיריקיוס נדרש להתמודד באותן שנים גם עם הבישוף בונוסוס מדרדיקה, שאף הוא הואשם בשגיאות בדוֹגמת השילוש הקדוש וטענה שמריה הקדושה לא הייתה תמיד בתולה. במחלוקת בשאלת פריסקיליאנוס התנגד סיריקיוס להוצאתו להורג של פריסקיליאנוס על ידי סמכות חילונית ואף גירש מן הכנסייה את הבישוף פליקס מטרייר שתמך במאשימו של פריסקיליאנוס, איתאקיוס, ושבעירו הוצא פריסקיליאנוס להורג.

נטען ב"ספר האפיפיורים", הליבר פונטיפיקליס, כי סיריקיוס נקט צעדים חריפים כנגד המניכאים ברומא. קרוב לוודאי שהפעולה שייכת לתקופת חייו של האפיפיור לאו הראשון. ייתכן והכוונה היא לפעולת הפריסקיליאנים, שהכתובים נוטים לבלבל בינם לבין המניכאים.

במזרח, התערב סיריקיוס כדי ליישב את הקרע המלטיאני באנטיוכיה. אחרי מותו של מלטיאנוס בשנת 381 בחרו חסידיו בפלוויאנוס כיורשו, ואילו חסידי הבישוף פאולינוס בחרו אחרי מותו בשנת 388 באווגריוס ואחרי מותו של זה נותר פלוויאנוס לבדו. סיריקיוס שוכנע כאן להכיר בפלוויאנוס ולהחזיר אותו לשורות הכנסייה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:אפיפיורים בימי הביניים
קטגוריה:אפיפיורים איטלקים
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-4
קטגוריה:ילידי 334
קטגוריה:נפטרים ב-399