open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
בנימין חמווי

הרב **בנימין חמווי** (1860–1925) היה שד"ר ירושלמי, פקיד כוללות הספרדים, רב הערים לאריסה (יינישיר) וקסטוריה שביוון, רב העיר בלגרד שבסרביה, ובסוף ימיו איש ציבור בחיפה.

## ביוגרפיה
נולד בירושלים בשנת 1860 (ה'תר"ך) לרב משה חמווי, שהיה ממנהיגי העדה המערבית בעיר, בן למשפחה שמוצאה בחלב שבסוריה. בילדותו התחנך בתלמוד תורה ובישיבה בעיר, וידידיו מתקופה זו היו הרבנים חיים משה אלישר, דוד פאפו, יצחק אשכנזי, יעקב מאיר ואליהו משה פאניז'יל.

בשנת 1878 (ה'תרל"ח) יצא לשליחות כשד"ר מטעם כוללות הספרדים בירושלים לערי טורקיה. כשהגיע ללאריסה שביוון (שהייתה אז בשליטת טורקיה), נעתר לבקשת ראשי הקהילה היהודית לכהן כרב ומורה צדק למשך כשנתיים, ולאחר שסיים את כהונתו חזר לירושלים, שם שימש בסוף תקופת כהונת הראשון לציון הרב אברהם אשכנזי כפקיד כוללות הספרדים בירושלים.

בשנת 1883 (ה'תרמ"ג) יצא שוב לשליחות כשד"ר מטעם רבני ירושלים. כשהגיע לבלגרד שבסרביה ב-1884, נעתר לבקשת מנהיגי הקהילה היהודית לכהן אצלם כרב וכמורה הוראה. לאחר מספר חודשים עזב את תפקידו בשל סכסוך שאליו נקלע עם ראשי הקהילה. לאחר כשנתיים חזר לירושלים, ומשם עבר להתגורר בקסטוריה שביוון (שהייתה אז בשליטת טורקיה), שם נבחר לשמש כרב במשך כשלוש שנים.

בשנת 1889 (ה'תרמ"ט) חזר לירושלים, ובעקבות מחלת העצבים ממנה סבל, עבר להתגורר בחיפה בעצת רופאיו. בחיפה עסק לפרנסתו במכירת קרקעות שרכש, וכחלפן כספים כשותף עם יעקב טיאט.

בחיפה סייע רבות לרבני העיר, ונחשב ליד ימינם של הרב אברהם כלפון והרב מסעוד התשואל. בחודש פברואר 1914 נמנה עם מקבלי פניו של אדמונד רוטשילד בחיפה כנציג הקהילה היהודית בעיר.

על השפעתו הרבה בקרב הקהילה היהודית בחיפה, כתב משה דוד גאון: "בימיו לא העז איש מעדת היהודים בחיפה לחלל את השבת או לפרוץ פרצה כל שהיא במסגרת הדת והמוסר".

הלך לעולמו ב-25 בפברואר 1925 (כ"ח בשבט ה'תרפ"ה), ונקבר בבית העלמין היהודי הישן של חיפה.

נישא למרים מזל, בנו היה הרב משה חמווי, ובתו לאה נישאה לרב יעקב חי זריהן.

## חיבוריו
* **אמתחת בנימין** – שו"ת על דרך הפשט בסדר א"ב, ירושלים ה'תרל"ז
* **עין ימין** – חיבור גדול על התורה, וביאור הכתובים על דרך הסוד
* **בני בנימין** – ספר כללים עד דרך הקבלה, בסדר א"ב
* **לבנימין אמר** – ביאור על אגדות התלמוד בדרך הסוד
כן חיבר קובץ שו"ת בענייני אישות, וחל' מחידושיו הודפסו בספר "ישא איש".

## קישורים חיצוניים
* 
* מצבתו באתר "עדה המצבה"

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים סורים
קטגוריה:חיפה: רבנים
קטגוריה:חיפה: אישים
קטגוריה:שד"רים
קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין היהודי הישן של חיפה
קטגוריה:בלגרד: רבנים
קטגוריה:רבנים יוונים
קטגוריה:רבנים ארץ-ישראלים
קטגוריה:רבנים ספרדיים
קטגוריה:רבנים ספרדיים ארץ-ישראלים
קטגוריה:רבנים יוגוסלבים
קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל במאה ה-19
קטגוריה:יהודים בארץ ישראל במחצית הראשונה של המאה ה-20
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1860
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1925
סרינה סקוט תומאס

**סרינה הרייט סקוט תומאס** (באנגלית: **Serena Harriet Scott Thomas**; נולדה ב-21 בספטמבר 1961) היא שחקנית אנגלייה.

## ביוגרפיה
סקוט תומאס נולדה במחוז דורסט שבדרום-מערב אנגליה. אחותה היא השחקנית קריסטין סקוט-תומאס. 

בשנת 1993 היא גילמה את דיאנה, הנסיכה מוויילס בסרט ביוגרפי על חייה. ב-1999 היא התפרסמה כששיחקה את ד"ר מולי וורמפלייש בסרט הריגול העולם אינו מספיק שהיה הסרט התשעה עשר בסדרת סרטי ג'יימס בונד.

בשנת 2001 שיחקה סקוט תומאס בסדרת הדרמה הרפואית "כל הנשמות", שבוטלה לאחר עונה אחת. בשנת 2005 היא גילמה את אשתו של ברוס וויליס בסרט "בן ערובה". בשנת 2011 שיחקה את אמה של קתרין, דוכסית קיימברידג' בסרט "ויליאם וקייט". 

כמו כן, השתתפה סקוט תומאס בסדרות הטלוויזיה "NCIS" ו-"ניפ/טאק", ושיחקה תפקיד קבוע בסדרת המשטרה "נאש ברידג'ס" ברשת CBS.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אנגליות
קטגוריה:נערות בונד
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1961
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1961
מייק מורהיים

**מיכאל "מייק" מורהיים** (באנגלית: **Michael "Mike"** **Morhaime**, נולד ב-3 בנובמבר 1967) הוא יהודי-אמריקאי, נשיא ומייסד Blizzard Entertainment (נוסד ב-1991, בשם **Silicon & Synapse**), חברה לפיתוח משחקי וידאו הממוקמת באירוויין, קליפורניה, בבעלות Activision Blizzard. הוא גם בוגר של Triangle Fraternity וקיבל את תואר ראשון ב-1990 מ-UCLA.

בשנת 2008, מורהיים זכה בפרס אמי השנתי (ה-59) לטכנולוגיה והנדסה על יצירת *[[וורלד אוף וורקראפט|העולם של וורקראפט]].* יחד עם דון דגלאו מ-Stormfront Studios וג'ון קרמאק מ-id Software, מורהיים הוא רק אחד מתוך שלושה מעצבים או המפיקים שקיבלו פרס אמי ופרס האקדמיה האינטראקטיבית לאמנות ומדע.

## פרסים
מורהיים קיבל את פרס יזם השנה הלאומי (ארצות הברית) של ארנסט אנג יאנג בתחום הטכנולוגיה ב-2012. ב-2015 מורהיים קיבל את פרס IGDA (אגודת מפתחי המשחקים הישראלית) ל-"Game Innovation Spotlight Award".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1966
הורה (שיר)

"**הורה**" הוא השיר עמו ייצג הזמר אבי טולדנו את ישראל באירוויזיון 1982. את השיר כתב יורם טהרלב, אבי טולדנו, מבצע השיר, הלחין אותו, ועיבד ננסי ברנדס. לחן השיר נשען על פתיח כלי הנשיפה בשיר "הורה ממטרה" שהלחין משה וילנסקי.

לפי סדר הצגות השירים בתחרות האירוויזיון 1982, השיר הושמע חמישה עשר במספר, וזכה במקום השני. הייתה זו הפעם הראשונה בה ישראל זכתה במקום השני באירוויזיון.

## בחירת האירוויזיון
ב-1982 הזמרת ירדנה ארזי הפסידה בפעם הראשונה בקדם-אירוויזיון כאשר שרה את השיר "מוזיקה נשארת" (שמרית אור-הנרי ברטר) לאבי טולדנו שזכה בקדם עם השיר "הורה". כאשר זכה טולדנו בקדם, הוא נבחר לייצג את ישראל באירוויזיון 1982.

## באירוויזיון
השיר סיים, כאמור, במקום השני עם 100 נקודות. "הורה" קיבל "דוז פואה" (שתים עשרה נקודות, שהוא הציון המרבי שכל מדינה יכולה להעניק) מפינלנד ומגרמניה, ועשר נקודות מארבע מדינות נוספות, ולא קיבל נקודות כלל מטורקיה ומאירלנד.

בדיעבד, הסתבר שצוות השופטים הפיני אהב מאוד את טולדנו ששר בקולי קולות "זונה" ("הורה" בשפה הפינית).

את כוריאוגרפיית השיר יצר שלמה רוזמרין.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* "הורה", באתרו של יורם טהרלב

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אירוויזיון 1982
קטגוריה:שירי אבי טולדנו
קטגוריה:שירי קדם-האירוויזיון 1982
קטגוריה:שירי ישראל באירוויזיון
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי יורם טהרלב
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי אבי טולדנו
קטגוריה:שירים על ריקודים
עונת 1973/1974 בפוטבול ליג

**עונת 1973/1974** הייתה העונה ה-75 של הפוטבול ליג שהיא הייתה הליגה האנגלית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-25 באוגוסט 1973 והסתיימה ב-11 במאי 1974. בעונה זו התחרויות התקיימו בליגה הבכירה, בליגת משנה,  בדיוויזיון השלישי ,בדיוויזיון הרביעי ובסופר דיוויזיון החמישי.  

הליגה הבכירה כללה 22 קבוצות. ברנלי וקווינס פארק ריינג'רס היו הקבוצות שעלו מליגת משנה. 

עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. במידה וכמה קבוצות זכו באותו מספר נקודות, הקבוצה עם יתרון ביחס שערים דורגה במקום גבוה יותר. שיטה זו הייתה בתוקף עד לעונת 1976/1977.

לידס יונייטד זכתה באליפות בפעם השנייה בתולדות המועדון.

בסוף העונה לליגת משנה ירדו סאות'המפטון, מנצ'סטר יונייטד ונוריץ' סיטי. במקומן לליגה הבכירה עלו מידלסברו, לוטון טאון וקרלייל יונייטד (בפעם הראשונה בתולדות המועדון).

## כדורגלנים מצטיינים
מיק שאנון מסאות'המפטון כבש 21 שערים וזכה בתואר מלך השערים.   

איאן קלהאן מליברפול זכה בפרס כדורגלן השנה של התאחדות עיתונאי הכדורגל האנגלית.

נורמן האנטר מלידס יונייטד כדורגלן השנה שהוענק על ידי התאחדות שחקני הכדורגל.

## טבלת הליגה

## קישורים חיצוניים
* נתונים מפורטים מאתר rsssf
* נתונים מאתר bdfutbol
* נתונים מאתר worldfootball

## הערות שוליים

קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1973
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1974
קטגוריה:עונות בפוטבול ליג
קטגוריה:1973 בממלכה המאוחדת
קטגוריה:1974 בממלכה המאוחדת
קרן גנדיר

**קרן גנדיר** היא קרן משפחתית ישראלית שהוקמה ב-2004 על ידי יודי יובל רקנאטי ובני משפחתה. הקרן היא חלק מקבוצת גנדיר. השם גנדיר מורכב מהאותיות הראשונות של שמות בני המשפחה: **ג**ילי, **נ**עה, **ד**ריה, **י**ודי ו**ר**ולי.

## פעילות הקרן
הקרן תומכת במרכזי צעירים בישראל, בקואליציות של ארגוני צעירים (למשל, פורום ארגוני השירות האזרחי, פורום ארגוני נערות בסיכון ועוד) עד 2014 תמכה במטה מרכזי הצעירים שפעל תחת ג'וינט ישראל. עד 2012 תמכה קרן גנדיר בתנועות הנוער בפריפריה החברתית והגיאורפית של ישראל. הקרן שותפה ליוזמות רבות בתחום הצעירים, בתחום פיתוח החברה האזרחית בישראל, הקרן תומכת בארגון שיתופים.

הקרן הקימה יחד עם מספר קרנות נדבנות ומשרדי ממשלה את קרן הזדמנות במטרה לתמוך במיזמים המקדמים את שילובם של צעירות וצעירים שאין להם מסגרת אחרי התיכון במסגרת השירות האזרחי.

הקרן מעודדת את פיתוח הידע בתחום הצעירים באמצעות תמיכה במחקר אקדמי, גיבוש ניירות עמדה, פיתוח מודלים לעבודה עם צעירים, הנגשת מידע לצעירים לגבי זכויותיהם והשירותים העומדים לרשותם באמצעות פורטל צעירים באתר כל-זכות.

בשנת הלימודים האקדמית 2016–2017 פתחה קרן גנדיר תוכנית ללימודי תעודה בנושא צעירים בשיתוף המכללה האקדמית תל אביב-יפו.

ד"ר רונית עמית הייתה מנכ"לית הקרן מיום הקמתה ועד שנת 2018 וד"ר נעמה מירן מנהלת את הקרן מאז.

## לקריאה נוספת
* ליאון רקנאטי, 1890-1945: חזון והגשמה", גבי לוין, 2015

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

2017 05
גנדיר
קטגוריה:משפחת רקנאטי
מוטי מלכא

**מרדכי "מוטי" מלכא** (נולד ב-16 בדצמבר 1958) הוא מנהל ישראלי. מלכא הוא מייסד ויו"ר המרכז לתרבות האנדלוסית ולפיוט בישראל, מייסד "התזמורת האנדלוסית הישראלית" באשדוד, ייסד וניהל את הפסטיבלים "מדיטרנה", "אושפיזין מוזיקלי", "תור הזהב" ו"אשדודשירה".

כיהן כמנכ"ל המשכן לאמנויות הבמה של אשדוד עד קיץ 2024.

## ביוגרפיה
מלכא נולד בעיר מקנס שבמרוקו ליעקב ורוחמה לבית שטרית מגורמה באזור תאפילאלת.

בשנת 1963 עלה ביחד עם משפחתו לישראל, אל מעברת פרדס חנה בה יושבה המשפחה בשנים הראשונות בישראל. מלכא החל את לימודיו בבית הספר היסודי רמב"ם באשדוד, ואת לימודיו התיכוניים עשה בבית הספר התיכון מקיף ב' הממלכתי-דתי. ב-1986 נשא מלכא לאשה את אסתר לבית קנינו.

בוגר היחידה לפעילי ציבור באוניברסיטת בר-אילן. תואר ראשון B.A במדעי החברה והרוח מהאוניברסיטה הפתוחה. תואר שני M.A מוסמך בממשל, בהתמחות במדיניות ומנהל ציבורי מבית הספר לאודר לממשל, דיפלומטיה ואסטרטגיה, המרכז הבינתחומי הרצליה.

מלכא היה מדריך, רכז תרבות ומנהל הפנימייה בבית הספר החקלאי מקוה ישראל בשנים 1980–1985. ניהל את מתנ"ס "תקוותנו" באשדוד בשנים 1985–1999. היה מנכ"ל "המרכז לפיוט ושירה אשדוד" בשנים 1988–2011, מנהל אמנותי של המרכז וממייסדיו. מנכ"ל "התזמורת האנדלוסית הישראלית" בשנים 1994–2008 אשר אותה ייסד יחד עם יחיאל לסרי.

מלכא מילא תפקיידם בשורת מוסדות תרבות נוספים בעולם הפיוט והמוזיקה האנדלוסית, ובהם: פרס תור הזהב, מטרוז' – המרכז למוזיקה אתנית-לוד, תחרות העוד הבינלאומית ע"ש סמי אלמגריבי, תחרות הקמנג'ה-קמנצ'ה ע"ש ישועה אזולאי, מטרוז' – המרכז למוזיקה אנדלוסית ולפיוט בישראל.

יו"ר אגודת הידידים-קרן התזמורת האנדלוסית בשנים 1996–1998 וממייסדיה. ניהל את הקמתו של המשכן לאמנויות הבמה הפיס אשדוד בשנים 2009–2012, והוא המנכ"ל מ-2012.

מלכא חבר מועצת המוזיאונים, הנהלת איגוד מנהלי תרבות ברשויות המקומיות ובחוג הידידים של האקדמיה ללשון העברית.

באוגוסט 2025 נבחר על ידי הנשיא יצחק הרצוג לקבלת עיטור הנשיא.

## פרסים
* קיבל את פרס ישראל יחד עם יחיאל לסרי בשם התזמורת האנדלוסית לשנת 2006 "על התרומה שהרימה לחברה הישראלית בהעמדת הפיוט, השירה והמוזיקה האנדלוסית הישראלית. על הצלחתה להפוך את המוזיקה האנדלוסית ואת שירת הפיוטים לחלק מצבעי התרבות הישראלית בת זמננו".
* אות יקיר התאחדות יהודי מרקש לשנת 2012
*חתן פרס גאון לשנת תשע"ח – 2018 בתחום הנחלת מורשת יהודי צפון אפריקה
*חתן פרס מפעל חיים של אמ"י – איגוד אומני ישראל 2019
*עיטור הנשיא - 2025

## פעילות התנדבותית
* ליווי של פעילות אקי"ם בשנים 2008–2013 בשיתוף עם דני מרוז יו"ר אקי"ם באשדוד.
* יו"ר המרכז לתרבות האנדלוסית ולפיוט בישראל (המרכז לפיוט ושירה אשדוד) משנת 2013.
* מנהל אמנותי של מרכז מטרוז' – לוד המרכז למוזיקה אתנית משנת 2015

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי מרוקו
קטגוריה:מנהלים ישראלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה הפתוחה
קטגוריה:סגל בית הספר החקלאי מקוה ישראל
קטגוריה:אשדוד: אישים
קטגוריה:בוגרי מקיף ב' (אשדוד)
קטגוריה:התזמורת האנדלוסית הישראלית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1958
קטגוריה:מעוטרי עיטור נשיא מדינת ישראל
פטריסי ארנאו

**פטריסי ארנאו אי פריקס** (בקטלאנית: **Patrici Arnau i Pericas**, לעיתים נקרא בשם הספרדי "פטריסיו" (Patricio); 10 בנובמבר 1907 - 26 באפריל 1991) היה כדורגלן קטלאני-ספרדי ששיחק בין 1923 ל-1934 בברצלונה.

## קריירה
ארנאו נולד וגדל בעיר ברצלונה, העיר המרכזית בקטלוניה. ב-1920, כשהיה בן 12, הצטרף לקבוצת הילדים של ברצלונה, קבוצת הכדורגל הבכירה בעיר ובאזור. הוא התקדם במעלה קבוצות הנוער של המועדון, ובעונת 1923/1924, כשהיה בן 16, קודם לקבוצה הבוגרת של המועדון.

במהלך שנות ה-20 של המאה ה-20 חוותה הקבוצה דור זהב, וארנאו לקח חלק בו, לצד שחקנים כגון ז'וזפ סמיטייר, ויסנס פיירה ואמילי סאז'י-ברבה. ארנאו סייע לקבוצתו לזכות באליפות קטלוניה 8 פעמים. ב-1925 פתח בניצחון 2 - 0 על ארנס גצ'ו בגמר הגביע הספרדי וכך סייע לקבוצתו לזכות בתואר. ב-1926 וב-1928 זכתה הקבוצה פעמים נוספות בגביע, אך מבלי שארנאו ישתתף במשחקי הגמר.

ב-1929 היה שותף לזכיית הקבוצה במהדורה הראשונה של הליגה הספרדית ב-9 ביוני 1930 נערך לכבודו משחק הוקרה, משחק בו גברה ברצלונה על ולנסיה 3 - 2. בעונת 1930/1931 ערך 14 הופעות בליגה, ואת שערו הראשון בליגה הבקיע ב-25 בינואר 1931, בתיקו 1-1 עם דפורטיבו אלאבס. בעונה שלאחר מכן הבקיע פעמיים ב-16 משחקים בהם שותף. לאחר שבעונת 1932/1933 הופיע ב-3 משחקים ליגה בלבד, בעונת 1933/1934 שיחק ב-11 משחקי ליגה והבקיע שני שערים. בתום העונה פרש ממשחק.

בין 1930 ל-1933 השתתף ארנאו ב-6 משחקים של נבחרת קטלוניה.

## תארים
* אליפות ספרד (1): 1929
* הגביע הספרדי (3): 1925, 1926, 1928
* אליפות קטלוניה (8): 1924, 1925, 1926, 1927, 1928, 1930, 1931, 1932

## קישורים חיצוניים

* Hemeroteca La Vanguardia,  7 ביוני 1930, עמ' 17

קטגוריה:בלמי כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:בלמי כדורגל קטלאנים
קטגוריה:כדורגלני ברצלונה
קטגוריה:קשרי כדורגל ספרדים
קטגוריה:קשרי כדורגל קטלאנים
קטגוריה:כדורגלנים קטלאנים
קטגוריה:ברצלונה: כדורגלנים
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1907
קטגוריה:ספרדים שנפטרו ב-1991
פיג'ו 908 HDi FAP

ממוזער|280px|פיג'ו 908 HDi FAP - מבט לתא הנהג
ממוזער|280px|פיג'ו 908 HDi FAP

**פיג'ו 908 HDi FAP** (בצרפתית: **Peugeot 908 HDi FAP**) היא מכונית מרוץ מתוצרת חברת פיג'ו, הצרפתית, אשר יוצרה בין השנים 2005–2011.

## מאפיינים
הדגם יועד למרוצי מכוניות.

גוף ה"פיג'ו 908 HDi FAP" בנוי מיציקת סיבי פחמן, בתוך גוף הרכב.

בדגם ה"פיג'ו HDi FAP 908" מושב נהג בלבד. צמיגי דגם ה - פיג'ו 908 HDi FAP, תוצרת "Michelin".

בשנת 2006 מנוע ה"פיג'ו 908 HDi FAP" הורכב במכונית קונספט של פיג'ו **[[פיג'ו 908 RC]]**.

## זכיות ב[[מרוץ 24 השעות של לה מאן]]
* שנת 2007 - מקום שני
* שנת 2008 - מקום שני, מקום שלישי
* שנת 2009 - מקום ראשון, מקום שני

## תמונות

קובץ:Peugeot 908 Tokyo.jpg| פיג'ו 908 HDi FAP
קובץ:PeugeotV12HDiFAP 3.JPG |מנוע V12 - פיג'ו 908 HDi FAP
קובץ:Pescarolo Peugeot 908.jpg| פיג'ו 908 HDi FAP
קובץ:Peugeot 908 HDi FAP Nr4 Spa 2010.JPG| פיג'ו 908 HDi FAP, שנת 2010
קובץ:Peugeot 908 V12 HDi FAP.JPG| פיג'ו 908 HDi FAP



## ראו גם
* פיג'ו
* פיג'ו 905
* פיג'ו 908
* מכונית על
* סיב פחמן
* מרוץ מכוניות

## לקריאה נוספת
* "פיג'ו 908 HDi FAP" (Peugeot 908 HDi FAP - Team Peugeot Total '10 | Gran )

## קישורים חיצוניים

* פיג'ו 908 HDi FAP  (6:12 דקות), יו-טיוב
908 HDi FAP
קטגוריה:מכוניות עשויות סיבי פחמן
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2005
קטגוריה:מכוניות צרפתיות
קטגוריה:מכוניות מרוץ
קטגוריה:מכוניות ספורט
קטגוריה:מכוניות מנוע מרכזי
Return To The Sauce

**Return to the Sauce** (בעברית: **בחזרה לרוטב**) הוא האלבום העשירי של הרכב המוזיקה האלקטרונית הישראלי אינפקטד מאשרום.

האלבום יצא ב-27 בינואר 2017, תחת חברת התקליטים HOMmega Productions והוא אלבום מוזיקה אלקטרונית בסגנונות: טראנס, דאנס, טראנס פסיכדלי

אלבום זה הוא אלבום החוזר לקווים המנחים של המוזיקה באלבומים הראשונים שההרכב הוציא.

הרצועות: "Liquid Smoke" ו-"Nutmeg" באלבום הוצאו כסינגלים וכחלק ממיני אלבומים, בשנים שקדמו לשנת יציאת האלבום.

## הרצועות באלבום

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי אינפקטד מאשרום
תות פקיסטני

**תות פקיסטני** (שם מדעי: Morus macroura Miq, ידוע באנגלית גם כתות הימלאיה - Himalayan Mulberry, וידוע בעברית גם כתות אפגני) הוא מין עץ פרי, נשיר, בינוני-גדול, מאריך חיים, דו-ביתי, אחד מ-17 מינים של הסוג תות (*Morus*) ממשפחת התותיים (Moraceae). הוא גדל בר בטיבט, למרגלות הרי ההימלאיה, ויערות הודו-סין.
ממוזער|פרי התות הפקיסטני ארוך במיוחד
המין דו-ביתי, אך במקרים רבים יצליח לפתח פרי ללא האבקה (פרתנוקרפיה), ומסוגל להניב פרי לאורך שנים רבות. אחרי הַאֲבָקָה והפריה מתפתחת מכל עלה שחלה אגוזית (פרי יבש שאינו נפתח בהבשילו) קטנה וקשה. במהלך ההבשלה מתאחים ארבעת עלי העטיף, מתמלאים מוהל עסיסי ומתוק, תופחים, ומתערים בדופן עלה השחלה ובאגוזית. וכך, הופך מקבץ האגוזיות לפרי מדומה. הפרי מאורך, בגודל שנע בין 6-15 ס"מ בצבעים שונים - לבן, אדום או כמעט שחור, בהתאם לזן הספציפי. 
טעם הפירות מתוק במיוחד.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:הודו: עצים
קטגוריה:סין: עצים
קטגוריה:גרגרי יער
קטגוריה:תותיים
דן שולמן

**דניאל "דן" שולמן** (באנגלית: **Daniel H. Schulman**, נולד-19 בינואר 1958) הוא מנהל עסקים יהודי-אמריקאי. הוא נשיא ומנכ"ל PayPal ויו"ר של סימנטק, לשעבר נשיא קבוצת צמיחה תאגידית (Enterprise Growth) באמריקן אקספרס. הנשיא לשעבר של Sprint Nextel ומנכ"ל בעת הייסוד של וירג'ין מובייל.

## קורות חיים
שולמן נולד בניוארק, ניו ג'רזי, אבל גדל בפרינסטון. הוא בעל תואר ראשון בכלכלה ממידלברי קולג', ותואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת ניו-יורק.

אמו, רות שולמן, הייתה משנה לדיקן של בית הספר של ראטגרס למוסמכים בפסיכולוגיה יישומית ומקצועית (GSAPP) מ-1974 ל-1999. אביו, מל שולמן, היה מהנדס כימי.

שולמן ואשתו יהודים.

## פרסים
שולמן נבחר על ידי ביזנסוויק לרשימת "20 האנשים לעקוב אחריהם בתקשורת", וכן ל"יזם השנה" של שנת 2009 של ארנסט אנד יאנג. ב-2009 הוא צוין ברשימת 25 האנשים החזקים בעולם, בתעשיית הסלולר.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי ניו ג'רזי
קטגוריה:ניוארק (ניו ג'רזי): אישים
קטגוריה:מנהלים יהודים
קטגוריה:מנהלים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי מידלברי קולג'
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1958
אנטוניה, נסיכת פורטוגל

**אנטוניה, נסיכת פורטוגל** (**Antónia María Fernanda Micaela Gabriela Rafaela Francisca de Assis Ana Gonzaga Silvéria Júlia Augusta de Saxe-Coburgo e Bragança**; 17 בפברואר 1845 – 27 בדצמבר 1913) הייתה בתם של מלכי פורטוגל ואשתו של לאופולד, נסיך הוהנצולרן, שהיה מועמד לכתר ספרד.

## ביוגרפיה
אנטוניה נולדה ב-17 בפברואר 1845 בליסבון, לפרננדו השני, מלך פורטוגל ולמריה השנייה, מלכת פורטוגל, בתם של פדרו הראשון, קיסר ברזיל ומריה לאופולדינה מאוסטריה. ב-12 בספטמבר 1861 התחתנה אנטוניה עם לאופולד, נסיך הוהנצולרן, ממנו נולדו לה 3 בנים.

בשנת 1868 התחוללה בספרד מהפכה, והמלכה איזבלה יצאה לגלות. כראש ממשלה זמני מונה מרשל חואן פרים. פרים חיפש מלך חדש עבור ספרד, הוא הציע את הכתר לפרננדו השני, מלך פורטוגל, אולם פרננדו דחה את ההצעה בנימוס והציע אותו ללאופולד שכאמור היה חתנו. אם כי יש הטוענים שראש ממשלת פרוסיה אוטו פון ביסמרק לחץ על פרים להציע זאת. לאופולד ואביו נטו לדחות את ההצעה, המצב הכלכלי והחברתי בספרד לא היה יציב, והיא לא נחשבה למציאה גדולה. אולם גורמים פוליטיים בפרוסיה, ובמיוחד ביסמרק, לחצו עליהם לקבל אותה. בתגובה פרצה סערה בצרפת, שחששה שאם גם פרוסיה וגם ספרד תשלטנה בידי מנהיגים גרמנים אזי במקרה של מלחמה תהיה צרפת מכותרת מכל הכיוונים. פרים שלא התכוון לחולל משבר כזה, לחץ על לאופולד לחזור בו, וכך גם קיסר צרפת נפוליאון השלישי. אי לכך הודיע לאופולד שהוא דוחה את ההצעה. ביסמרק זעם, ואף שקל להתפטר. אולם קיסר צרפת החליט שלא די בכך, ושגריר צרפת בפרוסיה נפגש עם המלך וילהלם הראשון בבאד אמס, ודרש ממנו הבטחה שלאופולד לא יתמודד עוד לעולם על הכתר הספרדי. וילהלם השיב תשובה זהירה ומנומקת, והשגריר הצרפתי שלח אותה לפריז במברק. ביסמרק עיכב את המברק וביצע בו שינויים, כך שהפך למעליב מאוד. המאורע כולו כונה "מברק אמס", ובתגובה גייסו פרוסיה וצרפת את צבאותיהן ונפתחה מלחמת צרפת–פרוסיה, שבסופה ניצחה פרוסיה והפכה לקיסרות אדירה.

בשנת 1905 מת בעלה לאופולד, וב-27 בדצמבר 1913 מתה אנטוניה בביתה שבזיגמרינגן.

## משפחתה
ב-12 בספטמבר 1861 התחתנה אנטוניה עם לאופולד, נסיך הוהנצולרן, ממנו נולדו לה 3 בנים:
* וילהלם (1864–1927)
* פרדיננד ויקטור (1865–1927) הפך למלך רומניה.
* קרל אנטון (1868–1919)

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בית ברגנסה
קטגוריה:ילידות 1845
קטגוריה:נפטרות ב-1913
יוסף ליב ננדיק

הרב **יוסף אריה ליב נֶנֶדִיק** (בכתיב ארכאי: **נענעדיק**; נספה בשואה בשנת ה'תש"ג) היה מהדמויות הבולטות בתנועת המוסר בין מלחמות העולם, מחניכי ה'תלמוד תורה' בקלם ושימש כמשגיח רוחני בישיבות רבות, בהן: בישיבת לומז'ה, בישיבת ראדין, בישיבת שער התורה בגרודנה, בישיבת פוניבז' ובישיבת קלצק. נספה בשואה.

## ביוגרפיה
נולד בסוחובולה, למד בצעירותו בישיבת טלז אצל הרב שמעון יהודה שקופ. בהמשך נסע ללמוד ב"תלמוד תורה" שבקלם והיה מראשוני תלמידי הרב שמחה זיסל זיו-ברוידא ("הסבא מקלם") ממנו קיבל את דרכו הפדגוגית. בגיל 28 נישא לבתו של הרב נח וינר, רבן של כמה ערים ועיירות. לבני הזוג נולד בן אחד, מיכאל.

בתקופה שלאחר נישואיו הקים בקלם את המכינה לתלמוד תורה, ושימש בה ר"מ יחד עם ידידיו הרב אליהו לופיאן והרב ירוחם ליבוביץ. בשנים הבאות נסע לשמש משגיח רוחני בישיבות אחדות: ישיבת בריינסק וישיבת לומז'ה, ולאחר מכן ישיבת ראדין. בשל מלחמת העולם הראשונה והחשש מפני הכיבוש הגרמני ההולך וקרב, נמלטו רוב ככל בחורי ישיבת ראדין מזרחה לעומק שטח רוסיה עם רבי ישראל מאיר הכהן (ה"חפץ חיים"). הרב ננדיק נותר בראדין לנהל את הישיבה עם ראש הישיבה, הרב משה לנדינסקי.

אחרי שעזב את ראדין החל לפעול בקרב תלמידיו בוגרי הישיבות לארגון פעילות של לימוד תורה ומוסר. בראשית שנות ה-20 של המאה ה-20 עבר לשמש משגיח בישיבת שער התורה בגרודנה ועזר בכינונה. הוא פעל והביא אליה כראש ישיבה את רבו הראשון, הרב שמעון שקופ, שנותר מזוהה עם הישיבה עד פטירתו. כשכבשו הבולשביקים את גרודנה בשנת 1921, נמלט עם 40 תלמידים לישיבת פוניבז' ושימש בה משגיח במשך תקופה, עם שובו לאחר זמן לגרודנה החליפו כמשגיח בפוניבז' הרב ירוחם ליבוביץ.

ב-1923 הקים רבי פסח פרוסקין את ישיבת קוברין, הרב ננדיק הוזמן לכהן בה כמשגיח וחילק את זמנו בין ישיבת קוברין לישיבת קלצק. בשנת ה'תרצ"א, פנה הרב ננדיק לראשי ישיבת "מרכז הרב" בירושלים בבקשה להתקבל כמחנך בה, ואף טען שהוא מסוגל להתאים את עצמו לשיטת הנהגת הישיבה, אולם בסופו של דבר לא יצא הדבר אל הפועל. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נשאר עם תלמידיו בקלצק ומ-1940 בווילנה, תחילה תחת הכיבוש הסובייטי ואחר כך תחת הכיבוש הגרמני. הוא נספה עם אשתו ובנו היחיד בשואת יהדות ליטא.

## כתביו ושיחותיו
כתביו הרבים שהופקדו בידי תלמידו הרב ליב רוטקין נתפסו בידי הקומוניסטים ונשרפו, כל שיחות המוסר שלו שנדפסו לאחר המלחמה מקורן ברשימות של תלמידים. דברי תורתו מרוכזים בספרים "רחשי אילן" (מישיבת קלצק וקוברין; נדפס ירושלים ה'תשמ"ד) "מוסרי קלצק" (שיחות מישיבת פוניבז' וישיבת קלצק; נדפס בני ברק ה'תשע"ה) והערות קצרות שלו מלוקטות בסדרת "פנינים משולחן גבוה" על התורה, מפי תלמידו.

## קישורים חיצוניים
* 
*הרב יוסף אריה ננדיק, '''מבקשי ה’ (ולא מוצאי ה’) ומעמד הר סיני''', אתר תורתך לא שכחתי

## הערות שוליים

קטגוריה:תנועת המוסר: אישים
קטגוריה:משגיחים בישיבות מזרח אירופה
קטגוריה:רבנים שנספו בשואה
קטגוריה:רבני ישיבת ראדין
קטגוריה:משגיחי ישיבת פוניבז'
קטגוריה:תלמידי רבי שמעון שקופ
תרבות רומנו-בריטית

**תרבות רומנו-בריטית** היא התרבות שעלתה בבריטניה תחת שלטון האימפריה הרומית לאחר מסע הכיבוש הרומי בשנת 43 לספירה והקמתה של פרוביניקית בריטניה. התרבות הייתה שילוב של התרבות הרומית והתרבות הבריטונית המקומית. היא שרדה את קץ השלטון הרומי על בריטניה. יש חוקרים הסבורים כי בין המאות ה-5 ל-6 הוסיפה דרום בריטניה לקיים תת-תרבות רומית-בריטית ששרדה מתקפות מפני האנגלו-סקסונים ואף השתמשה בשפה רומית מקומית בכתיבה.

## הערות שוליים

קטגוריה:רומא העתיקה: תרבות
קטגוריה:בריטניה (פרובינקיה רומית)
יוזפינה, נסיכת באדן

**יוזפינה, נסיכת באדן** (בגרמנית: **Josephine von Baden**, 21 באוקטובר 1813 - 19 ביוני 1900), הייתה בתו של קרל, הדוכס הגדול של באדן ואשתו של קרל אנטון, נסיך הוהנצולרן.

## ביוגרפיה
יוזפינה נולדה ב-21 באוקטובר 1813 במנהיים, לקרל, הדוכס הגדול של באדן ולסטפני דה בוארנה, בתו של קלוד דה בוהארנה. ב-8 בדצמבר 1818 מת אביה קרל, וזיגמונד פון גמינגן-הורנברג וטרשקלינגן מונה לאפוטרופוס על יוזפינה ואחיותיה.

ב-31 באוקטובר 1834 התחתנה יוזפינה עם קרל אנטון, נסיך הוהנצולרן, ממנו נולדו לה 6 ילדים. על צאצאיה נמנים כיום בתי המלוכה הרומני, היוגוסלבי, הבלגי והלוקסמבורגי. ב-19 ביוני 1900 מתה יוזפינה בזיגמרינגן, והיא בת 86 שנים.

## משפחתה
ב-31 באוקטובר 1834 התחתנה יוזפינה עם קרל אנטון, נסיך הוהנצולרן, ממנו נולדו לה 6 ילדים:
* לאופולד, נסיך הוהנצולרן (1835–1905)
* סטפני, נסיכת הוהנצולרן-זיגמרינגן (1837–1859), התחתנה עם פדרו החמישי, מלך פורטוגל
* קרול הראשון, מלך רומניה (1839–1914)
* אנטון, נסיך הוהנצולרן-זיגמרינגן (1841–1866)
* פרידריך, נסיך הוהנצולרן-זיגמרינגן (1843–1904)
* מריה, נסיכת הוהנצולרן-זיגמרינגן (1845–1912), התחתנה עם הנסיך פיליפ, רוזן פלנדריה

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:נסיכות באדן
קטגוריה:בית צרינגן
קטגוריה:ילידות 1813
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1813
קטגוריה:נפטרות ב-1900
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1900
לאה לב

**לאה לב** (נולדה ב-5 במרץ 1995) היא קומיקאית, סטנדאפיסטית, שחקנית ושדרנית רדיו ישראלית.

## ביוגרפיה
נולדה בשם **לאה מנדלב** בבאר שבע שלושה ימים לאחר שהוריה עלו מרוסיה. הבכורה מבין שלושה ילדים. הוריה התגרשו כשהייתה בת שלוש. אמהּ נישאה בשנית, ונולדו לה עוד שני אחים.

כשהייתה לב בת ארבע עברה משפחתה לבת ים, וכשהייתה בת 13 עברה משפחתה לחולון, ואת לימודי התיכון היא עשתה בתיכון קריית שרת בעיר.

לב שירתה בצה"ל ביחידת אופק בחיל האוויר.

## קריירה
מופע הסטנד-אפ הראשון שלה היה בגיל 17 בערב "מיקרופון פתוח" במועדון הקאמל קומדי קלאב. כשהייתה חיילת המשיכה להופיע במועדונים שונים בהם במועדון "סטנד-אפ פקטורי" של בן זוגה לשעבר ארז בירנבוים.

ב-2016 החלה להשתתף בתוכנית הרשת "הישראליות" בערוץ היוטיוב "שורטס" ובפייסבוק (מאוחר יותר התוכנית עברה לערוץ יוטיוב ועמוד פייסבוק עצמאיים). ב-2016 הפכה לאחת משדרניות תוכנית הבוקר "מועדון ארוחת הבוקר" ב-רדיו 103FM (תוכנית ההמשך של "שי ודרור"), לצד אורי גוטליב (שעזב ב-4 ביוני 2017) ושי גולדשטיין. בתוכנית זו, מעבר להגשתה, הייתה גם בעלת הפינה הקבועה "דקה מהלב", שבה דיברה על נושאים שעל סדר היום הציבורי כמו הטרדות מיניות והמאבק ללגליזציה של סמים קלים במדינת ישראל. בפברואר 2020 הופסק שידור התוכנית.

כמו כן לב הגישה ברדיו 103FM את תוכנית הלילה השבועית "גדי וילצ'רסקי ולאה לב", תוכנית קומית שמרבה בין היתר לעסוק בנושא הלגליזציה של סמים קלים. השתתפה בתוכנית "עוד כותרות" ששודרה בערוץ 2, ושיחקה בתפקיד אורח בתור עצמה בסדרת הדרמה "מסובך".

במאי 2017 היא הצטרפה לעונה השישית של התוכנית הקומית "מועדון לילה" כפאנליסטית חדשה ביחד עם הדר לוי, בערוץ 2 של קשת.

ב-29 בפברואר 2020 עלתה ב-yes הסדרה "לעבור את הלילה" שבה משחקת לב את 'נטע ליברמן' לצד שי גולדשטיין.

לב כותבת ומצלמת טורי דעה שבועיים לתוכנית "מהצד השני עם גיא זהר".

בנובמבר 2020 הוציאה לב את סרטון הפרודיה "מלכת השש בש" אשר מהווה פרודיה לסדרה "גמביט המלכה".

בינואר 2021 החלה להשתתף כפאנליסטית בעונה השישית של התוכנית "עד כאן!" כאשת שמאל וכן בתוכנית האירוח ערב עם שי שטרן.

בשנים אלו החלה ללמוד קרימינולוגיה. בחצי הראשון של העשור השני של המאה ה-21 סיימה את התואר בהצטיינות.

בנובמבר 2023 השתתפה בתוכנית הסאטירה "צוות שליין" בהנחיית ליאור שליין בשירות הסטרימינג רלוונט. באותה שנה החלה להגיש הסכת בשם "לאה לב שואו"

בשנת 2025 החלה הקרנה של סרט "ילד זין".

## חיים אישיים
לב הייתה בזוגיות עם הסטנדאפיסט ארז בירנבוים.

ב-2023 לב נישאה לאדם ולינגשטיין, עורך ומפיק מוזיקלי. הם מתגוררים במושב שדה ורבורג.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* לאה לב בפודקאסט "גיקונומי" של ראם שרמן ודורון ניר, 27 בדצמבר 2016
* לאה לב בפודקאסט "מאחורי כל צחוק" של אלדד שטרית, 27 במאי 2018
* 
* גאולה אבן-סער, "יש כאב אמיתי מאחורי זה": לאה לב על הסערה סביב "קאקדילה" באתר כאן 11, 7 בינואר 2022
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סטנדאפיסטיות ישראליות
קטגוריה:סטנדאפיסטים ישראלים
קטגוריה:קומיקאים יהודים ישראלים
קטגוריה:שדרניות רדיו ישראליות
קטגוריה:שדרני רדיו ישראלים
קטגוריה:קומיקאיות ישראליות
קטגוריה:קומיקאים ישראלים
קטגוריה:שחקניות ישראליות
קטגוריה:שחקנים ישראלים
קטגוריה:סגל 103fm
קטגוריה:פמיניסטיות ישראליות
קטגוריה:בוגרות תיכון קריית שרת
קטגוריה:בוגרי תיכון קריית שרת
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1995
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1995
Good for You

**Good for You** (בעברית: **יופי לך**) הוא שיר של הזמרת האמריקאית סלינה גומז, בהשתתפות הראפר האמריקאי אייסאפ רוקי. השיר יצא לאור ב-22 ביוני 2015 כסינגל הראשון מתוך אלבום הסולו השני של גומז, Revival.

מבקרי המוזיקה שיבחו את השיר, את ההפקה, את השירה של גומז ואת בגרותה ואת צמיחתה האמנותית. היא תיארה את השיר כ"פיסה שהייתה רק כל מה שאני מרגישה שאישה צריכה לגלם, אבל לא בצורה הברורה". השיר היה חלק מתהליך שבו היא רצתה להציג את הסיפור שלה כאמנית וכחלק מאלבום מעבר שבו היא הייתה לוקחת שליטה מלאה.

בריאיון ל-MTV, היא אמרה שהיא רצתה "לאמץ את מי שאני ואני לא מתכוונת לשבת על כיסא ולדבר על משהו שלא אומר לי כלום". השיר מתואר על ידי גומז כמו "התחלה יפה לאלבום".

השיר זכה להצלחה והגיע למקום ה-5 במצעד האמריקאי בילבורד הוט 100, ונכנס לעשירייה הפותחת ביותר מ-15 מצעדים בעולם ביניהם המצעד הקנדי והאוסטרלי. השיר מכר למעלה ממיליון עותקים בארצות הברית.

## קידום והופעות
גומז קידמה את השיר בראיונות לרדיו והופיעה איתו בכמה הופעות ביניהם "Today" ובסיבוב ההופעות של הזמרת האמריקאית טיילור סוויפט, "The 1989 World Tour", שם גומז שימשה כאורחת מיוחדת.

## הערכה ביקורתית

#### רשימות סוף שנה
"Good for You" נכלל במספר רשימות סוף שנה של השירים הטובים ביותר של 2015.

## וידאו קליפ
הווידאו קליפ לשיר בוים על ידי סופי מולר. הווידאו קליפ יצא ב-26 ביוני 2015. בסרטון, גומז רצתה להעצים את העצמה הנשית. גומז הרגישה שחשוב לשתף פעולה עם במאית נקבה כאמצעי להעצמה הנשית. נכון למאי 2017, השיר צבר למעלה מ-360 מיליון צפיות וצבר למעלה מ-2 מיליון לייקים.

## הופעות חיות
* גומז ביצעה את השיר במהלך סיבוב ההופעות "Revival Tour".
* ב-27 באוגוסט 2015 ביצעה את השיר בהופעת אורח בסיבוב ההופעות "The 1989 World Tour" של הזמרת האמריקאית טיילור סוויפט.
* ב-16 בספטמבר 2015 ביצעה גומז את השיר במהלך אירוע ההשקה של האלבום "Revival" לצד השיר "Same Old Love".
* ב-24 בספטמבר 2015 ביצעה את השיר בתוכנית סיקור המצעדים הבריטית "Alan Carr: Chatty Man".
* ב-25 בספטמבר 2015 ביצעה את השיר בתוכנית הרדיו הבריטית "Live Lounge" לצד גרסת כיסוי לשיר "Rude" של להקת מג'יק!.
* ב-28 בספטמבר 2015 ביצעה את השיר בתוכנית האירוח הצרפתית "Le Grand Journal".
* ב-12 באוקטובר 2015 ביצעה את השיר בתוכנית הבוקר של רשת NBC, "טודיי" לצד השירים "Same Old Love", "Come & Get It" ו-"Me & the Rhythm".
* בין התאריכים ה-3 בדצמבר ועד 16 בדצמבר 2015 ביצעה את השיר כחלק מסט שירים בסדרת ההופעות השנתית ג'ינגל בל.
* ב-23 בינואר 2016 ביצעה את השיר בתוכנית המערכונים סאטרדיי נייט לייב לצד השירים "Same Old Love" ו-"Hands to Myself".

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי סלינה גומז
קטגוריה:שירי אייסאפ רוקי
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ג'וליה מייקלס
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ג'סטין טרנטר
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ניק מונסון
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי סלינה גומז
קטגוריה:וידאו קליפים שבוימו על ידי סופי מולר
קטגוריה:שירי לפידים
קטגוריה:שירים על מיניות
קטגוריה:שירי R&B עכשוויים אמריקאיים
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון ביוון
קטגוריה:שירי זהב בגרמניה
קטגוריה:שירי זהב בניו זילנד
קטגוריה:שירי פלטינה בממלכה המאוחדת
קטגוריה:שירי פלטינה כפולה באוסטרליה
קטגוריה:שירי פלטינה כפולה בקנדה
קטגוריה:שירי פלטינה משולשת בארצות הברית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אינטרסקופ רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת פולידור רקורדס
אנדרו פופאס

**אנדרו פ. פופאס** (באנגלית: **Andrew P. Poppas**) הוא קצין בדימוס בדרגת גנרל בצבא ארצות הברית, בתפקידו האחרון שירת כמפקד פיקוד כוחות צבא ארצות הברית.

## ביוגרפיה
פופאס נולד בג'יינסוויל שבויסקונסין, אביו ג'ורג' שירת בצבא ארצות הברית במהלך מלחמת קוריאה. ב-1988 סיים לימודיו באקדמיה הצבאית של ארצות הברית והתגייס לצבא.

שירת כמפקד פלוגה ברגימנט הצנחנים 505 של הדיוויזיה המוטסת ה-82 ופיקד על בית הספר לצניחה של הדיוויזיה. שימש קצין מבצעים בגדוד השני של רגימנט הצנחנים 504 וקצין המבצעים של הרגימנט.

בשנים 2005–2008 פיקד על הגדוד השלישי ברגימנט הצנחנים 505, שבתקופתו הפך לגדוד המוטס החמישי ברגימנט הפרשים ה-73. תחת פיקודו לחם הגדוד בעיראק מאוגוסט 2006 עד נובמבר 2007. שימש קצין המבצעים של חטיבת המבצעים, הלוחמה בטרור והגנת המולדת במטות המשולבים.

פיקד על החטיבה הראשונה בדיוויזיה המוטסת ה-101, במאי 2011 קיבלה החטיבה בפיקודו אחריות על ארבעה מחוזות בגזרה הצפון מזרחית של אפגניסטן ולחמה באזור במשך שנה. בתקופה זו איבדה 39 לוחמים. ביולי 2012 מונה לסגן מפקד הדיוויזיה המוטסת ה-101, בפברואר 2013 קודם לדרגת בריגדיר גנרל ונשלח עם הדיוויזיה לאפגניסטן בה שהתה במשך שנה, ותפסה אחריות על הגזרה המזרחית. שימש סגן ראש אגף המבצעים האזוריים וראש מחלקת ניהול הכוח באגף המבצעים של המטות המשולבים.

בינואר 2017 מונה למפקד הדיוויזיה המוטסת ה-101. ב-2019 מונה לקצין אג"ם של המטות המשולבים. ב-2020 מונה למנהל המטות המשולבים ושירת בתפקיד עד יוני 2022 כאשר במקומו מונה ג'יימס מינגוס.

ביולי 2022 מונה למפקד פיקוד כוחות צבא ארצות הברית במקום מייקל גארט וקודם לדרגת גנרל. הוא פרש מתפקידו בדצמבר 2025.

פופאס בעל תואר שני מאוניברסיטת המדינה של קנזס, בוגר המכללה למלחמה של צבא יוון, ושימש עמית בתוכנית הביטחון הלאומי של אוניברסיטת הרווארד.

נשוי לבת', אב לבן ולשתי בנות.

## קישורים חיצוניים

*אנדרו פופאס באתר המטות המשולבים
## הערות שוליים

קטגוריה:גנרלים בצבא ארצות הברית
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין של מחלקת ההגנה
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין (צבא ארצות הברית)
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מעוטרי כוכב הארד
קטגוריה:מעוטרי לב הארגמן
קטגוריה:מפקדי הדיוויזיה המוטסת ה-101
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1966
ריימונד בארטון

**ריימונד אוסקר "טאבי" בארטון** (באנגלית: **Raymond Oscar "Tubby" Barton** ; 22 באוגוסט 1889 – 12 באוקטובר 1976) היה מייג'ור גנרל בצבא ארצות הברית, אשר פיקד על הדיוויזיה ה-4 בחזית מערב אירופה במלחמת העולם השנייה, ובכלל זה בחוף יוטה במהלך הנחיתה בנורמנדי.

## ביוגרפיה
בארטון נולד ב-22 באוגוסט 1889 בגרנדה, קולורדו, ובשנת 1912 סיים את לימודיו בווסט פוינט והתגייס לצבא ארצות הברית.

במהלך מלחמת העולם הראשונה פיקד בארטון על הגדוד ה-1 ברגימנט הרגלים ה-8, ולאחר מכן שהה כחיל כיבוש בגרמניה עד לשנת 1923, ובכך היה לכוח האחרון שעזב את גרמניה.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה היה בארטון מפקד רגימנט הרגלים ה-8, וב-3 ביולי 1942 מונה למפקד הדיוויזיה ה-4. בארטון פיקד על הדיוויזיה ה-4 במהלך הנחיתה בנורמנדי, ולאחר מכן הוביל את הדיוויזיה במערכה בנורמנדי, ובכלל זה בשחרור פריז, וכן לחם עמה במהלך הקרב על יער הירטגן ובשלב הראשון של הקרב על הבליטה. ב-27 בדצמבר 1944 עזב בארטון את תפקידו עקב בעיות רפואיות, ובשנת 1946 שוחרר מהצבא.

לאחר המלחמה התגורר בארטון באוגוסטה, ג'ורג'יה, וב-27 בפברואר 1963 מת בביתו בגיל 73.

## קישורים חיצוניים

* הכוחות בחוף יוטה
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קולורדו
קטגוריה:קצינים אמריקאים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי כוכב הכסף
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:גנרלים אמריקאים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין (צבא ארצות הברית)
קטגוריה:מעוטרי כוכב הארד
קטגוריה:מפקדי הדיוויזיה הרביעית (ארצות הברית)
קטגוריה:בוגרי האקדמיה הצבאית של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1889
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1963
סלעי ירושלים

"**סלעי ירושלים**" (1975) הוא הדפס מאת הצייר הישראלי-צרפתי אביגדור אריכא.

## תיאור
בשנים 1973-1975 זנח אריכא את העיסוק בציור והתמקד ברישום והדפס מתוך התבוננות. ההדפס "סלעי ירושלים" הוא אחד מסדרה בת שישה הדפסי-אבן שיצר אריכא בעת ביקור שלו בישראל בשנת 1975. העבודה הודפסה במהדורה של 35 עותקים על גיליון נייר בגובה 77 ס"מ, וברוחב 57 ס"מ.

הרישום של אריכא מתמקד בקטע סלעי של הנוף הירושלמי במבט תקריב. את רוב הפורמט תופס תיאור של סלעים ומעליהם מתוארת צמחייה דלילה. מרדכי עומר כתב על סדרת הדפסים אלו כי .

## הערות שוליים

קטגוריה:הדפס ישראלי
קטגוריה:הדפסי אבן
קטגוריה:יצירות משנת 1975
קטגוריה:מוזיאון ישראל: הדפסים
קטגוריה:ירושלים בתרבות ובאמנות
הארמייה השישית (איטליה)

**הארמייה השישית של הצבא האיטלקי** (באיטלקית: **Armata 6**), הייתה ארמייה איטלקית שלחמה במהלך מלחמת העולם הראשונה נגד מעצמות המרכז, ופורקה עם סיום המלחמה. הוקמה מחדש במהלך מלחמת העולם השנייה, ולחמה לצד מדינות הציר במהלך הפלישה לסיציליה.

## היסטוריה
### מלחמת העולם הראשונה
הארמייה הוקמה לראשונה ב-1 בדצמבר 1916, בעיצומה של מלחמת העולם הראשונה, והועמדה תחת פיקודו של אטורה מאמברטי. הארמייה לחמה ביוני 1917 בקרב הר אורטיגרה וספגה בו אבדות כבדות, ובעקבות כך פורקה הארמייה ב-20 ביולי אותה שנה.

לאחר התבוסה האיטלקית בקרב קפורטו בנובמבר 1917 הוקמה הארמייה מחדש, והועמדה תחת פיקודו של לוקה מונטורי. הארמייה לחמה בקרב הנהר פיאווה ובקרב ויטוריו ונטו, ובנובמבר 1918 עם סיום המלחמה פורקה הארמייה.

### מלחמת העולם השנייה
ב-10 בנובמבר 1938 הוקמה ארמיית הפו, והועמדה תחת פיקודו של אטורה בסטיקו. הארמייה נפרסה בעמק הפו, והיוותה עתודה משוריינת של המטכ"ל האיטלקי. ב-6 בנובמבר 1940 שונה שם הארמייה לארמייה התשיעית שהועברה לאלבניה. בהמשך הוקמה ארמיית הפו מחדש, והופקדה על הגנת דרום איטליה סיציליה וסרדיניה. ביוני 1943 מונה אלפרדו גוצוני למפקד הארמייה, ושמה שונה ל**ארמייה השישית**. הארמייה ספגה אבדות כבדות במהלך פלישת בעלות הברית לסיציליה, ומאוחר יותר, כאשר הוורמאכט פלש לאיטליה, נכנעה כל הארמייה לגרמנים.

## מפקדים
### מלחמת העולם הראשונה
* אטורה מאמברטי (1 בדצמבר 1916 - 20 ביולי 1917)
* לוקה מונטורי (נובמבר 1917 - נובמבר 1918)

### מלחמת העולם השנייה
* אטורה בסטיקו (1938–1939)
* מריו ורקלינו (1939–1940)
* פרנסיסקו זינגאלאס (1940–1941)
* איצו רוסי (1941–1943)
* מריו רואטה (פברואר 1943 - יוני 1943)
* אלפרדו גוצוני (יוני 1943 - ספטמבר 1943)

## קישורים חיצוניים
* הארמייה השישית באתר Axis History 

## הערות שוליים

קטגוריה:ארמיות איטלקיות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:איטליה במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:איטליה: היסטוריה צבאית
6
דמוקרטיית האצילים

[ממוזער|''[פולין|הרפובליקה בשיא כוחה. דמוקרטיה של אצילים. הבחירות המלכותיות של 1573*, מאת יאן מטייקו.]]
*'דמוקרטיית האצילים''' (לטינית: Aurea Libertas; פולנית: Złota Wolność (חירויות הזהב); ליטאית: Auksinė laisvė) הייתה מערכת פוליטית מיוחדת של ממלכת פולין, ולאחר איחוד לובלין הפכה למערכת הפוליטית של האיחוד הפולני-ליטאי. תחת מערכת זו, כל האצילים (szlachta), ללא קשר למעמדם הכלכלי, מוצאם או דרגתם, נחשבו לבני מעמד שווה ונהנו מזכויות ופריבילגיות משפטיות נרחבות. בני מעמד האצולה שלטו ברשות המחוקקת (הסיים - הפרלמנט של פולין) ובמלך הנבחר של האיחוד.

הביסוס החוקי למעמד זה היה החוקה ניהיל נובי משנת 1505 וחוקת המלך הנריק השלישי מ-1573.

בזכות חוקות אלו הייתה לכל אציל זכות ליברום וטו, שגרמה בפועל לשיתוק המערכת הפוליטית הפולנית ובעקיפין לחלוקות פולין.

קטגוריה:פולין: פוליטיקה
קטגוריה:פולין: היסטוריה
קטגוריה:דמוקרטיה
דודי גולדמן

**דודי גולדמן** (נולד ב-13 בפברואר 1955) הוא עיתונאי ישראלי המשמש כתב המחשבים והטכנולוגיה של העיתון ידיעות אחרונות. מראשוני העיתונאים המסקרים את האינטרנט בישראל.

## ביוגרפיה
דודי גולדמן נולד ב-13 בפברואר 1955 בעיר באר שבע, שם למד בבית הספר היסודי בארי. בשנת 1970 עברה משפחתו לתל אביב-יפו, ואת לימודיו התיכוניים סיים בגימנסיה העברית "הרצליה". ב-1973, סמוך לפרוץ מלחמת יום הכיפורים התגייס גולדמן לצבא הגנה לישראל ושירת ביחידת ההאזנה של חיל המודיעין. עם שחרורו מהצבא בשנת 1976 החל בלימודי תואר ראשון בספרות עברית באוניברסיטת תל אביב וב-1979 המשיך בלימודי פילוסופיה כללית באותה האוניברסיטה. כמו כן, גולדמן הוא בוגר בית הספר למדעי היהדות של אוניברסיטת תל אביב. למד לתואר שני בספרות עברית באוניברסיטת תל אביב.

בחודש אוקטובר 1980, עם הקמתו של עיתון "העיר", גולדמן החל לכתוב בו ככתב כללי והתמקד בכתבות מסוג עיתונות חוקרת. במקביל לעבודתו בעיתון העיר ועד 1982 כתב גולדמן בשבועון "כספים", שם והתמחה בכתבות דיוקן של אנשי עסקים ודמויות בולטות בכלכלה המקומית.

בשנת 1981 החל לכתוב בשבועון אנשים ומחשבים, ולאחר שנה וחצי התמנה לעורכו הראשי. באותה שנה החל לעבוד במחלקת המוספים המקצועיים של עיתון הארץ, ושם ערך וכתב כתבות במגוון תחומים; מחשבים, תיירות וכיוצא בזה.

ב-1986 עזב את עבודתו בעיתון הארץ ובאנשים ומחשבים, השתתף בקורס הכתבים של קול ישראל והתמנה לכתב מחשבים וטכנולוגיה בידיעות אחרונות. בין השנים 1987–2001 עבד גם כעורך בדסק החדשות של העיתון.

באמצע שנות התשעים כתב תחקיר מקיף במוסף 7 ימים של ידיעות אחרונות, ובו סקר את רשת האינטרנט בישראל. ישראל עדיין לא הייתה מחוברת לאינטרנט (עד ל-1998), ובכך היה לאחד הכתבים הראשונים שסיקר את הנושא בכלי תקשורת ישראלי גדול. הכתבה הופיעה גם בבחינת הבגרות בעברית באותה שנה.

היה עורך ומגיש שותף של תוכנית טלוויזיה בשם "אינטראקטי-וי", תוכנית הטלוויזיה הראשונה בישראל שעסקה באינטרנט, ושודרה בתקופת שידורי הניסיון של הערוץ השני בתחילת שנות התשעים.

החל משנות התשעים גולדמן מלמד תקשורת ועיתונות במוסדות חינוכיים שונים, ביניהם המכללה למינהל. נוסף על כך, הוא מתנדב כמורה לאזרחות ותקשורת בבתי ספר תיכוניים ברחבי המדינה, ובעיקר בכיתות לתלמידים מתקשים. כמו כן היה חבר בוועדה מייעצת למשרד החינוך בנושא רתימת הטכנולוגיה לצורכי השכלה הומניסטית. משמש כראש הקורס לעיתונות בבית הספר חשיפה של האוניברסיטה, ומלמד עריכת חדשות.

## הערות שוליים

קטגוריה:סגל ידיעות אחרונות
קטגוריה:סגל הארץ
קטגוריה:בוגרי בית ספר בארי (באר שבע)
קטגוריה:בוגרי גימנסיה הרצליה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1955
הארמייה החמישית (איטליה)

**הארמייה החמישית של [[הצבא המלכותי האיטלקי]]** (באיטלקית: **Armata 5**) הייתה ארמייה איטלקית שלחמה במהלך מלחמת העולם הראשונה נגד מעצמות המרכז, ופורקה עם סיום המלחמה. הוקמה מחדש במהלך מלחמת העולם השנייה, ולחמה לצד מדינות הציר.

## היסטוריה
### מלחמת העולם הראשונה
הארמייה הוקמה לראשונה במהלך מלחמת העולם הראשונה ב-25 במאי 1916, כדי לבלום את מתקפת טרנטינו של הצבא האוסטרו-הונגרי. כמפקד הארמייה מונה פייטרו פרוגוני, אשר ב-19 ביוני הוחלף בסטימיו פיאצ'נטיני. הארמייה פורקה כבר ב-2 ביולי של אותה שנה.

### מלחמת העולם השנייה
הארמייה הוקמה בשנית בלוב ב-7 בספטמבר 1939 במהלך מלחמת העולם השנייה. כמפקדה מונה איטלו גריבולדי. הארמייה הגנה על קירנאיקה והגישות לטריפולי מפני פלישה אפשרית של צרפת מתוניסיה ואלג'יריה. הצורך בארמייה פחת לאחר הקרב על צרפת, והארמייה הפכה למקור לאספקה ואנשים עבור הארמייה העשירית בגבול מצרים. הארמייה פורקה ב-16 בפברואר 1941. היא הוקמה פעם נוספת לתקופה קצרה בין 15 באפריל-5 בספטמבר 1941. היא הוקמה פעם שלישית ואחרונה ב-10 באפריל 1942, ובסיסה היה בפירנצה. היא הגנה על טוסקנה וסרדיניה, ובנובמבר הורחבו תחומי אחריותה גם לקורסיקה. עם כניעתה של איטליה בספטמבר 1943, פורקה הארמייה וחייליה נשבו בידי הגרמנים.

## מפקדים
### מלחמת העולם הראשונה
* פייטרו פרוגוני (25 במאי 1916 - 19 ביוני 1916)
* סטימיו פיאצ'נטיני (19 ביוני 1916 - 2 ביולי 1916)

### מלחמת העולם השנייה
* איטלו גריבולדי (7 בספטמבר 1939 - 16 בפברואר 1941)
* מריו קרקיולו די פרוליטו (15 באפריל 1941 - 5 בספטמבר 1941)
* מריו קרקיולו די פרוליטו (10 באפריל 1942 - ספטמבר 1943)

## קישורים חיצוניים
* הארמייה החמישית באתר Axis History 

קטגוריה:איטליה במלחמת העולם הראשונה
5
הארמייה השביעית (איטליה)

**הארמייה השביעית של [[הצבא המלכותי האיטלקי]]** (באיטלקית: **Armata 7**) הייתה ארמייה איטלקית שלחמה במהלך מלחמת העולם הראשונה נגד מעצמות המרכז, ופורקה עם סיום המלחמה. הוקמה מחדש במהלך מלחמת העולם השנייה, ולחמה לצד מדינות הציר.

## היסטוריה
### מלחמת העולם הראשונה
לאחר התבוסה האיטלקית ההרסנית בקרב קפורטו בנובמבר 1917 במהלך מלחמת העולם הראשונה, עבר הצבא המלכותי האיטלקי ארגון מחדש בידי ארמנדו דיאז. הארמייה השביעית הוקמה, וכמפקדה מונה ג'וליו צ'זאר טאסוני. ביוני 1918 לחמה הארמייה בקרב הנהר פיאווה, ובהמשך לחמה בקרב ויטוריו ונטו. הארמייה פורקה עם סיום המלחמה.

### מלחמת העולם השנייה
הארמייה הוקמה בשנית בספטמבר 1939, וכמפקדה מונה הנסיך אמנואלה פיליברטו, דוכס גנואה. הארמייה פורקה ב-14 בדצמבר של אותה שנה, וב-12 ביוני 1940 הוקמה מחדש והוחזקה בעתודה. היא הייתה אמורה להשתתף בפלישה האיטלקית לצרפת, אולם בפועל לא לחמה ופורקה ב-31 באוקטובר 1940. היא הוקמה פעם נוספת ב-30 בספטמבר 1940 והגנה על פוליה, קמפניה ולאציו. ב-1942 הורחבה אחריותה גם אל קלבריה. בספטמבר 1943 נכנעה איטליה בפני בעלות הברית, והגרמנים כבשו את צפון המדינה. הגרמנים פירקו את הארמייה השביעית, והעבירו לגרמניה את רכבותיה, ציודה ועמדות החוף שלה. חיילי שש הדיוויזיות שלה פורקו מנשקם והורשו לחזור לביתם.

## מפקדים
### מלחמת העולם הראשונה
* ג'וליו צ'זאר טאסוני (נובמבר 1917 - נובמבר 1918)

### מלחמת העולם השנייה
* הנסיך פיליברטו, דוכס ג'נובה (1940)
* פרנצ'סקו זינגאליס (1941-1942)
* הנסיך אדלברטו, דוכס ברגמו (1942-1943)
* מריו אריסיו (1943)

## קישורים חיצוניים
* הארמייה השביעית באתר Axis History 

קטגוריה:ארמיות איטלקיות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:איטליה במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:איטליה: היסטוריה צבאית
7
ג'וזף מרטין

**ג'וזף מתיו מרטין** (באנגלית: **Joseph Matthew Martin**) הוא קצין בדימוס בדרגת גנרל, בתפקידו האחרון כיהן כסגן ראש מטה צבא ארצות הברית.

## ביוגרפיה
מרטין סיים ב-1986 את לימודיו באקדמיה הצבאית של ארצות הברית והתגייס לצבא.

שירת כמפקד מחלקת טנקים, מפקדת מחלקת סיור וסגן מפקד פלוגה בגדוד הראשון של רגימנט השריון ה-37 בדיוויזיה המשוריינת הראשונה. לאחר קורס קציני שריון מתקדם שירת כמפקד פלוגה בגדוד הרביעי של רגימנט השריון ה-37 בדיוויזיית חיל הרגלים הראשונה, ולחם עמה במלחמת המפרץ. שירת כמדריך במרכז הלאומי לאימונים בפורט אירווין, עוזר מפקד מרכז השריון בפורט נוקס, עוזר מפקד הקורפוס השלישי, וקצין מבצעים חטיבתי.

פיקד על הגדוד הראשון ברגימנט השריון ה-67 שבדיוויזיית החי"ר הרביעית. הוא הוביל את הגדוד במלחמת עיראק בו השתתף בקרבות בעיר בעקובה במחוז דיאלא. שירת כראש מטה הקורפוס השלישי בפורט הוד. שימש ראש ענף שריון וראש מחלקת תמרון ואש בפיקוד כוח האדם של הצבא. שימש ראש מטה במפקדת כוחות ארצות הברית בעיראק ושל פיקוד הכוחות השלובים.

פיקד על החטיבה השנייה של דיוויזיית החי"ר הראשונה שהוצבה צפונית-מערבית לבגדאד.

ביוני 2012 מונה למפקד פיקוד הניסויים המבצעיים של הצבא. שימש סגן מפקד דיוויזיית הפרשים הראשונה ומפקד המרכז הלאומי לאימונים בפורט אירווין שבקליפורניה.

באוקטובר 2016 במקומו מונה ג'פרי ברודווטר ומרטין מונה למפקד דיוויזיית חיל הרגלים הראשונה ובמסגרת זו שירת גם כמפקד כוחות היבשה של הקואליציה הבינלאומית נגד ארגון המדינה האסלאמית בעיראק ובסוריה. הוא שירת בתפקיד עד יוני 2018. ביולי 2018 מונה למנהל מטה הצבא והועלה לדרגת לוטננט גנרל. ביולי 2019 הועלה לדרגת גנרל ומונה לסגן ראש מטה צבא ארצות הברית, תפקיד אותו מילא עד אוגוסט 2022.

מרטין בעל תואר שני בחינוך מאוניברסיטת לואיוויל, בוגר המכללה לפיקוד ומטה ומכללת המלחמה של הצבא.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה באתר צבא ארצות הברית
* ביוגרפיה באתר מבצע נחישות טבועה

קטגוריה:גנרלים בצבא ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מעוטרי כוכב הארד
קטגוריה:מפקדי הדיוויזיה הראשונה (ארצות הברית)
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין (צבא ארצות הברית)
קטגוריה:בוגרי האקדמיה הצבאית של ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת לואיוויל
קטגוריה:מלחמת המפרץ: אישים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1962
הארמייה התשיעית (איטליה)

**הארמייה התשיעית של [[הצבא המלכותי האיטלקי]]** (באיטלקית: **Armata 9**) הייתה ארמייה איטלקית שלחמה במהלך מלחמת העולם הראשונה נגד מעצמות המרכז, ופורקה עם סיום המלחמה. הוקמה מחדש במהלך מלחמת העולם השנייה, ולחמה לצד מדינות הציר.

## היסטוריה
### מלחמת העולם הראשונה
לאחר התבוסה האיטלקית ההרסנית בקרב קפורטו בנובמבר 1917 במהלך מלחמת העולם הראשונה, עבר הצבא המלכותי האיטלקי ארגון מחדש בידי ארמנדו דיאז. הארמייה התשיעית הוקמה, וכמפקדה מונה פאולו מורון. ביוני 1918 לחמה הארמייה בקרב הנהר פיאווה, ובהמשך לחמה בקרב ויטוריו ונטו. הארמייה פורקה עם סיום המלחמה.

### מלחמת העולם השנייה
ב-9 בנובמבר 1940 הועברה ארמיית הפו לאלבניה והיא הפכה להיות הארמייה התשיעית. הארמייה השתתפה בפלישה האיטלקית ליוון, אולם בעקבות מתקפת נגד יוונית נהדפה חזרה לאלבניה. הקמפיין נתקע עד שהגרמנים פלשו גם הם אל יוון באפריל 1941. לאחר סיום המערכה כנגד יוון היוותה הארמייה את כוח הכיבוש האיטלקי באלבניה, וכן בחלקים מדלמטיה ומונטנגרו שסופחו לאלבניה הכבושה. בספטמבר 1943 פורקה הארמייה בידי הגרמנים, ורבים מחייליה, ובין היתר כל הדיוויזיה ה-41 "פירנצה", הצטרפו אל הפרטיזנים האלבנים.

## מפקדים
### מלחמת העולם הראשונה
* פאולו מורון (נובמבר 1917 - נובמבר 1918)

### מלחמת העולם השנייה
* מריו וירצ'ילינו (1940-1941)
* אלסנדרו פירציו בירולי (1941-יולי 1943)
* רנצו דאלמאצו (יולי 1943-ספטמבר 1943)

## קישורים חיצוניים
* הארמייה התשיעית באתר Axis History 

## הערות שוליים

קטגוריה:ארמיות איטלקיות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:איטליה במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:איטליה: היסטוריה צבאית
9
קטגוריה:אלבניה במלחמת העולם השנייה
הסיים הגדול

[ממוזער|הסיים הגדול, או סיים ארבע השנים (1788-92) והסנאט מאמצים את [חוקת 3 במאי 1791, בטירה המלכותית בוורשה]]
**הסיים הגדול**, קרוי גם **סיים ארבע השנים** (בפולנית: *Sejm Wielki* או *Sejm Czteroletni;* בליטאית*: Didysis seimas* או *Ketverių metų seimas*) היה סיים (פרלמנט) של האיחוד הפולני-ליטאי שפעל בוורשה בין השנים 1788–1792. מטרתו הייתה להשיב את ריבונות האיחוד ולבצע רפורמות פוליטיות וכלכליות.

הסיים אפילו לא דן בטיוטת הברית עם רוסיה. הוא שאב את כוחו מהצבא ומהמועצה התמידית (9 בדצמבר 1788) ואז ביטל את המועצה עצמה (19 בינואר 1789). על ידי הארכת כהונתו לתקופה בלתי מוגבלת, הוא אילץ את רוסיה לסגת משטח הרפובליקה של פולין. פרוסיה, שמטרתה החשובה הייתה לבודד את פולין מרוסיה ולקבל בדרך זו עוד אדמות פולניות, נכנסה לברית עם פולין (29 במרץ 1790). חשבו על מלחמה משותפת נגד אוסטריה ועל התקוממות בגליציה. ב-20 באוקטובר 1788 אימצו נציגים בסיים בהתלהבות את צבא 100,000 החזקים, אך מאמץ המס, למרות גידול משמעותי בהכנסות, התגלה כקטן מדי, גם לנוכח הצניחה המאוחרת ל -65,000. מִכסָה. רפורמות פוליטיות בוצעו לאט לאט בגלל התנגדות החלק השמרני של הצירים, ללא כללי נוהל וללא ניהול גמיש.

ההישג הגדול ביותר של הסיים היה אימוץ חוקת 3 במאי 1791, אשר לעיתים מתוארת כחוקה הלאומית הראשונה של אירופה המודרנית, והחוקה השנייה בעולם, לאחר חוקת ארצות הברית. חוקת פולין נועדה לתקן את הליקויים הפוליטיים המתמשכים באיחוד הפולני-ליטאי ובמערכת דמוקרטיית האצילים. החוקה הציגה שוויון פוליטי בין בני המעמד הנמוך לבני האצולה והעניקה לאיכרים את הגנת הפרלמנט.

## הערות שוליים

קטגוריה:פולין: פוליטיקה
חוקת 3 במאי 1791

ממוזער|העמוד הראשון של ההעתק המקורי של החוקה
**חוקת 3 במאי [[1791]]** (בפולנית: **Konstytucja 3 maja**; בליטאית: **Gegužės trečiosios konstitucija**) אומצה בידי הסיים הגדול (פרלמנט) של האיחוד הפולני-ליטאי. החוקה נכתבה במשך 32 חודשים ואומצה באופן רשמי כ**חוק הממשלתי** (*Ustawa rządowa*). המסמך נועד לתקן את הליקויים הפוליטיים שהיו קיימים באיחוד. המערכת הפוליטית של דמוקרטיית האצילים העניקה זכויות רבות מדי למעמד האצולה (szlachta) ועם הזמן הביאה לשחיתות. לאימוץ החוקה קדמה תקופה של תסיסה בקרב העם, שדרש רפורמות פוליטיות. הרפורמות הביאו לבחירות ממלכויות ולבחירתו של סטניסלאב פוניאטובסקי כמלך האחרון של האיחוד.

החוקה ביקשה להחליף את האנרכיה ששררה בממלכה במונרכיה חוקתית. היא הציגה אלמנטים של שוויון פוליטי בין בני המעמד הנמוך לבני האצולה, והעניקה לאיכרים הגנה ממשלתית, בכך מיתנה את שעבודם. החוקה אסרה על הליכים פרלמנטריים כגון הליברום וטו, שאפשר לכל אחד מבני האצולה להביא לפירוק המושב הנוכחי של הסיים. שכנות האיחוד הגיבו בעוינות כלפי החוקה. פרידריך וילהלם השני, מלך פרוסיה, ביטל את הברית בין שתי המדינות. האיחוד הותקף בידי יקטרינה השנייה, קיסרית רוסיה, ומלך האיחוד נאלץ לבסוף להיכנע.

החוקה הייתה החוקה הדמוקרטית הראשונה באירופה, והיא נשארה בתוקף למשך תקופה של פחות מ-19 חודשים; היא בוטלה על ידי הגרודנו סיים , מושב הסיים האחרון של האיחוד, ב-23 בנובמבר 1793. עד 1795, החלוקה הראשונה והשנייה של פולין הביאו לסיומה של מדינה פולנית ריבונית. במשך 123 השנים הבאות, חוקת 3 במאי 1791, נתפסה כעדות להצלחתן של הרפורמות הפנים-מדינתיות וכסמל המבטיח את השבת הריבונות של פולין.

[ממוזער|הסיים הגדול, או סיים ארבע השנים (1788-92) והסנאט מאמצים את '''חוקת 3 במאי 1791''', ב[הטירה המלכותית בוורשה|טירה המלכותית בוורשה]]

לזכר החוקה נבנו מספר מבני הנצחה ואנדרטאות ברחבי פולין, הראשונה שבהן היא אנדרטת החוקה בלובלין.

## קישורים חיצוניים

*Polishconstitution.org

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פולין: חוק ומשפט
קטגוריה:ליטא: חוק ומשפט
פולני-ליטאי, האיחוד ה-
קטגוריה:חוקות