open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
צבי בריכה

ממוזער|Cuora amboinensis'
**צבי בריכה** (שם מדעי: Geoemydidae; קרויים גם **גיאומידיים**) הם משפחת צבים החיים באזורי ביצות ואזורי מים מתוקים והם קרובי משפחתם של הצבים ביצתיים. הם חיים רק בעולם הישן, באירופה, אסיה ובצפון אפריקה.

במשפחה זו מינים רבים ומגוונים ביותר של צבי מים ואורכם 10 עד 80 ס"מ אצל המין הגדול ביותר - צב מלאי ענק. הם בעלי שריון קשיח שמכסה את הבטן והחזה ובעלי צוואר ארוך וראש קטן יחסית. השריונות שלהם מוארכים ועוזרים להם לשחות, אך פחות קשיחים נגד טורפים כמו תנינים.

צבים אלה מבלים את רוב חייהם בנהרות ובביצות ועולים ליבשה בעיקר בשביל להתחמם בשמש. שאר הזמן הם שוחים ומחפשים מזונות מימיים. רוב המינים צמחוניים, אך חלקם טורפים שאוכלים חרקי מים, סרטנים ודגים קטנים. כל מיני הצבים עולים ליבשה בשביל להטיל את ביציהם וכשהצעירים בוקעים הם ממהרים למים.

מספר מינים במשפחה לא חיים בנהרות אלא באזורים בוציים וביערות גשם טרופיים ולחים.

המין היחיד בישראל מהמשפחה הוא צב ביצה מצוי.

### סוגי צבי הבריכה
*Batagur - בו צב מקורה אדום-כתר
*צבי קופסה אסיאתיים (Cuora) - בו צב מטבע זהוב
*צב העלים (Cyclemys)
*סוג ומין יחיד צב בריכה שחור (Geoclemys hamiltonii)
*Geoemyda
*סוג ומין יחיד צב נהר ברהמיני (Hardella thurjii)
*Heosemys - בה צב בריכה אסייתי ענק
*סוג ומין יחיד צב ביצות סולווסי (Leucocephalon yuwonoi)
*Malayemys
*צב ביצה (Mauremys)
*Melanochelys
*Morenia
*סוג ומין יחיד צב שטוח-שריון מלאי (Notochelys platynota)
*סוג ומין יחיד צב מלאי ענק (Orlitia borneensis)
*Pangshura
*Sacalia
*Siebenrockiella
*סוג ומין יחיד צב מקל קוצ'יני (Vijayachelys silvatica)
*Rhinoclemmys

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1868
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ויליאם תיאובלד
הארמייה השמינית (צרפת)

**הארמייה השמינית** הייתה ארמייה צרפתית שפעלה הן במלחמת העולם הראשונה בחזית המערבית, והן במלחמת העולם השנייה בחזית המערבית.

## מלחמת העולם הראשונה
### הקמה ראשונה
ב-20 באוקטובר 1914 מונה גנרל ויקטור דורבאל למפקד פלגת הארמייה בלגיה שכללה את כל הכוחות הצרפתיים בבלגיה, שהיו מעורבים באותה עת בקרב איפר הראשון. ב-16 בנובמבר 1914 שונה שמה של פלגת הארמייה לארמייה השמינית. הארמייה המשיכה להחזיק את הקו בבלגיה אף לאחר סיום הקרב. ב-2 באפריל 1915 עבר גנרל דורבאל לפקד על הארמייה העשירית, ובמקומו מונה גנרל גבריאל פוץ. ב-4 באפריל 1915 שונה שמה של הארמייה בחזרה לפלגת הארמייה בלגיה, שהמשיכה לפעול עד ה-22 במאי 1915 ואז פורקה.

### הקמה שנייה
ב-9 במרץ 1915 הוקמה פלגת הארמייה לורן בפיקוד גנרל ז'ורז' לואי אימבר. ב-24 ביולי 1915 עבר גנרל אימבר לפקד על הארמייה השלישית, ובמקומו מונה גנרל אוגוסטן ז'ראר. ב-5 בנובמבר 1915 עבר גנרל ז'ראר לפקד על הארמייה הראשונה, ובמקומו מונה גנרל סלסט דפרה. ב-31 בדצמבר 1916 עבר גנרל דפרה לתפקיד המפקח הכללי על הגיוס, ובמקומו חזר לפקד גנרל אוגוסטן ז'ראר. ב-2 בינואר 1917 שונה שמה של פלגת הארמייה לארמייה השמינית, הארמייה השתתפה במתקפת מאה הימים ולחמה עד לסיום המלחמה.

לאחר כניעת גרמניה בנובמבר 1918, הייתה הארמייה חלק מצבא הכיבוש הצרפתי בריינלנד. ב-21 באוקטובר 1919 התמזגה הארמייה יחד עם הארמייה העשירית לארמיית הריין הצרפתית.

## מלחמת העולם השנייה
במלחמת העולם השנייה, הייתה הארמייה השמינית בפיקוד גנרל מרסל גרשרי חלק מקבוצת הארמיות השלישית שהגנה בדרום קו מאז'ינו לאורך נהר הריין. ב-21 במאי 1940 פרש גנרל גרשרי מהפיקוד על הארמייה, ובמקומו מונה גנרל אמיל לור. הארמייה לחמה נגד קבוצת הארמיות C הגרמנית עד ל-23 ביוני 1940, ואז נכנעה כגוף אחד לגרמנים.

## מפקדים
### מלחמת העולם הראשונה
* ויקטור דורבאל (20 באוקטובר 1914 - 2 באפריל 1915)
* גבריאל פוץ (2 באפריל 1915 - 22 במאי 1915)
* ז'ורז' לואי אימבר (9 במרץ 1915 - 24 ביולי 1915)
* אוגוסטן ז'ראר (24 ביולי 1915 - 5 בנובמבר 1915)
* סלסט דפרה (5 בנובמבר 1915 - 31 בדצמבר 1916)
* אוגוסטן ז'ראר (31 בדצמבר 1916 - 21 באוקטובר 1919)

### מלחמת העולם השנייה
* מרסל גרשרי (16 באוקטובר 1939 - 21 במאי 1940)
* אמיל לור (13 בפברואר 1940 - 20 ביוני 1940)

## סדר הכוחות
### אוקטובר - נובמבר 1914
בקרב איפר הראשון באוקטובר- נובמבר 1914, כללה הארמייה את היחידות הבאות:

### 10 במאי 1940
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, כללה הארמייה את היחידות הבאות:

## ראו גם
* החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה
* החזית המערבית במלחמת העולם השנייה

8
8
ברובכס

**ברובכס** היא להקת מחתרת איראנית הרשומה תחת חברת ההפקות אונג מיוזיק. כל שלושת חבריה - ח'שאיאר חקגו, כיואן חקגו וחמיד פרוזמנד, חיים בטהראן, איראן. שיריהם זוכים לצנזורה מקומית באיראן, לאור הגבלות השלטון על הפצת תוכני אמנות ותרבות בעלי השפעה מערבית. עם זאת ללהקה עוקבים בינלאומיים רבים ממוצא איראני הודות לאינטרנט.

מקור השם בהתייחסות סאטירית להגיית המונח "בר ובצ'ההא" (بر و بچه ها; שפירושו "חברים וילדים" - חברה) של שוכני צפון טהראן העשירים שקוצר ל"ברובצ'" והתפשט כסלנג גם לדרום טהראן. הלהקה השתמשה בחיקוי הסרקסטי של הגיית הסלנג על ידי אנשים במרכז העיר - "ברובכס".

האלבום הראשון של הלהקה, Wag, שוחרר בשנת 2007. בשנת 2010 הם הוציאו את השיר Soosan Khanoom. שיר זה היה במרכזו של דיון משפטי עם המלחין ההודי פריטם שבשנת 2012 הוציא שיר תוך הפרת זכויות יוצרים לפי טענת נציגי הלהקה. הנושא נדון בבית המשפט בהודו ונדחה בעקבות כך שאיראן לא חתומה על אמנת זכויות יוצרים.

בשנת 2011 הלהקה הוציאה סינגל נוסף.

## קישורים חיצוניים
* 

* קליפים ביוטיוב, חברת ההפקות אונג מיוזיק

קטגוריה:מוזיקאים איראנים
חפרפזיים

**חֲפַרְפַּזִּיִּים** (שם מדעי: Chrysochloridae) היא משפחה של יונקים קטנים מסדרת הטנרקאים, והם חיים באזורים חמים ויבשים בדרומה של אפריקה. הם מותאמים לחיי מחילות ולחיים מתחת לחול והם מבלים את רוב זמנם מתחת לאדמה. למרות שמם הם אינם חפרפרות אמיתיות, למרות שבעבר נחשבו כשייכים לסדרת אוכלי החרקים. הם קרובים לטנרקים דמויי קיפוד שחיים באפריקה ובמדגסקר.

חפרפזים וחפרפרות פיתחו בנפרד  אותו מבנה גוף ואורח חיים, אך הם קרובים יותר ליונקים אחרים ובהם תחשי נהרות, שנבובים ופילים. 

החפרפזיים עיוורים, ויש להם רגליים קצרות בעלות טפרים חזקים שבאמצעותם הם חופרים את דרכם במדבריות כמו מדבר נמיב ותרים אחר טרף כמו נמלים, טרמיטים וחיפושיות מדבר. הם בעלי פרווה צפופה בצבע צהוב או כתום, הדומה לרקע המדברי ומכאן הם קיבלו את שמם.

## סוגי החפרפזיים
* סוג ומין יחיד חפרפז גראנט (*Eremitalpa granti*).
* סוג *Chrysospalax*.
* סוג *Chrysochloris*.
* סוג *Cryptochloris*.
* סוג ומין יחיד חפרפז ארנדי (*Carpitalpa arendsi*).
* סוג *Chlorotalpa*.
* סוג חֲפַרְפַּז (*Chrysochloris*).
* סוג *Amblysomus*.
* סוג *Neamblysomus*.

## קישורים חיצוניים

* חפרפזיים באתר IUCN

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1825
קטגוריה:טנרקאים
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון אדוארד גריי
ארש

**אלכס ארש לבאף** (בפרסית: **آرش لباف**; נולד ב-23 באפריל 1977) הוא זמר, בדרן ומפיק איראני-שוודי.

ארש שיתף פעולה עם הזמרת הלנה מספר פעמים ובין להיטיהם נמנים "", "One Day" ו-"Dooset Daram" שזכו להצלחה בין-לאומית.

בשנת 2019 הוציא עם הלנה את הלהיט "One Night in Dubai" שצבר למעלה מ-125 מיליון צפיות.

## ביוגרפיה
ארש נולד בעיר טהראן לאם משיראז ואב מאספהאן וסבא רבא מאזרבייג'ן האיראנית. בגיל עשר משפחתו היגרה לשוודיה שם הוא מתגורר עד היום.

## אלבומים
ארש הוציא שלושה אלבומים. את אלבום הבכורה שלו הוציא ארש בשנת 2005 תחת השם ארש, האלבום הכיל את שני הלהיטים "בורו בורו" ( "Boro Boro") ו"פיתוי" ("Temptation") וזכו להצלחה גדולה בכל רחבי אירופה, בדרום-מזרח אירופה, אסיה והמזרח התיכון, כולל ישראל. שירו "בורו בורו" אף הופיע בסרט הבוליוודי בלופמאסטר. את האלבום השני שלו הוציא בשנת 2008 תחת השם דוניה (עולם), ואת האלבום השלישי "סופרמן" הוציא בשנת 2014.

השיר "Temptation" זכה גם לגרסה נוספת בשפה הרוסית. 

## השתתפות באירוויזיון 2009
בשנת 2009 נבחר ארש לייצג את אזרבייג'ן באירוויזיון 2009 עם השיר "Always"  בדואט יחד עם הזמרת איסל תימורזאדה , השיר זכה במקום השלישי.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מוזיקאים איראנים
קטגוריה:מוזיקאים שוודים
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 2009
קטגוריה:נציגי אזרבייג'ן באירוויזיון
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1977
עונת 1957/1958 ב-NBA

**עונת 1957/1958** היא העונה ה-12 של ליגת ה-NBA. העונה הסתיימה עם זכייתה היחידה של סנט לואיס הוקס בתואר האליפות, לאחר שגברה בסדרת הגמר על בוסטון סלטיקס בתוצאה 4-2, בשחזור סדרת הגמר הקודמת. במשחק השלישי בסדרה, כשהתוצאה במשחקים עמדה על 1-1, נפצע ברגלו כוכב הסלטיקס וה-MVP של העונה הסדירה, ביל ראסל, מה שסלל את דרכם של ההוקס לאליפות. בוב פטיט הוביל את קלעי האלופה בסדרה עם 29.3 נקודות בממוצע למשחק, ועזר לו קליף הייגן שקלע 25.2 נקודות למשחק.

בתחילת העונה עברה קבוצת "פורט ויין פיסטונס" לדטרויט שבמישיגן, ושינתה את שמה ל"דטרויט פיסטונס". כמו כן עברה "רוצ'סטר רויאלס" לסינסינטי שבאוהיו, והפכה ל"סינסינטי רויאלס" (כיום "סקרמנטו קינגס").

## דראפט 1957
בדראפט ה-NBA, שהתקיים ב-17 באפריל 1957 בסנט לואיס, מיזורי, נבחרו בסך הכול 85 שחקנים, מתוכם 19 שיחקו בליגת ה-NBA. בבחירה הראשונה לקחה קבוצת סינסינטי רויאלס את "הוט" רוד הנדלי, שהועבר בטרייד למיניאפוליס לייקרס בתמורה לקלייד לאבלט וג'ים פקסון. במהלך הקריירה השתתף הנדלי פעמיים במשחק האולסטאר, אך נאלץ לפרוש ממשחק בסוף עונת  בעקבות פציעות בברכיים. סם ג'ונס, שנבחר על ידי בוסטון סלטיקס בבחירה השמינית, זכה עם הסלטיקס ב-10 אליפויות NBA ולאחר פרישתו אף הוצג בהיכל התהילה של הכדורסל. בבחירה ה-60 נבחר שחקן האולסטאר וודי סולדסברי, שזכה בסיום העונה בתואר רוקי השנה ב-NBA. כמו כן נלקח בבחירה ה-68 ג'ים בראון, שהעדיף להמשיך בקריירת פוטבול ולימים הפך לחבר היכל התהילה של הפוטבול ונחשב לאחד מגדולי שחקני ה-NFL בכל הזמנים.

להלן רשימת נבחרי הסיבוב הראשון (מתוך 14 סיבובים):

## אולסטאר 1958
[ממוזער|שמאל|250px|[בוב פטיט עם פרס ה-MVP של משחק האולסטאר לשנת 1958]]
משחק האולסטאר בעונה זו נערך ב-21 בינואר 1958 בסנט לואיס, מיזורי. את סגלי הקבוצות בחרו עיתונאים מרחבי ארצות הברית, ואת החמישיות הפותחות בחרו מאמני קבוצות האולסטאר.
המאמנים במשחק היו רד אאורבך מבוסטון סלטיקס ואלכס האנום מסנט לואיס הוקס. חמישיית המזרח כללה את בוב קוזי, ביל שרמן, וילי נאולס, דולף שייז וביל ראסל, וחמישיית המערב כללה את סלייטר מרטין, דיק גרמייקר, ג'ורג' יארדלי, מוריס סטוקס ובוב פטיט. במשחק עצמו ניצחה קבוצת המזרח בתוצאה 130-118, ובתואר ה-MVP של משחק האולסטאר זכה כוכב קבוצת סנט לואיס הוקס המקומית, בוב פטיט, שקלע 28 נקודות ואסף 26 ריבאונדים עבור הקבוצה המפסידה.

## טבלת העונה הסדירה

*כוכבית מסמנת קבוצה שהעפילה לפלייאוף. 

## מובילי הקטגוריות הסטטיסטיות

## פרסים
[ממוזער|שמאל|250px|[ג'ורג' יארדלי, מלך הסלים של העונה וחבר חמישיית העונה]]
* **[[MVP של העונה הסדירה ב-NBA|MVP של העונה הסדירה]]** - ביל ראסל, בוסטון סלטיקס
* **[[רוקי השנה ב-NBA|רוקי העונה]]** - וודי סולדסברי, פילדלפיה ווריורס

### חמישיות העונה

## פלייאוף 1958
**סגל האלופה, [[סנט לואיס הוקס]]:** בוב פטיט, קליף הייגן, סלייטר מרטין, ג'ק מקמהון, ג'ק קולמן, אד מקאולי, צ'אק שייר, וין וילפונג, וולט דייוויס ומד פארק.**[[מאמן|מאמן ראשי]]:** אלכס האנום.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

1957/1958
NBA
NBA
קטגוריה:1957 בארצות הברית
קטגוריה:1958 בארצות הברית
אזאר נפיסי

**אזאר נפיסי** (בפרסית: **آذر نفیسی**; נולדה ב-1 בדצמבר 1955) היא סופרת איראנית ופרופסורית לספרות אנגלית. משנת 1997 גרה בארצות הברית. היא מוכרת בעיקר הודות לספריה: "לקרוא את לוליטה בטהרן" ו"דברים שלא סיפרתי" שנהיו לרבי מכר.

## ביוגרפיה
נפיסי נולדה בטהראן לאמה נזהת נפיסי, צאצאית למשפחת המלוכה הקאג'ארית, ואביה אחמד נפיסי, שהיה ראש עיריית טהראן בין השנים 1961–1963. נפיסי התחנכה בשווייץ והוציאה את תואר הדוקטורט בארצות הברית מאוניברסיטת אוקלהומה. בתום המהפכה חזרה בשנת 1979 נפיסי לאיראן והחלה ללמד ספרות אנגלית באוניברסיטת טהראן אך לאור הגבלות הממשל על לימודי הספרות החליטה להפסיק ללמד באוניברסיטה.

## חיבורים
בשנת 1997 עברה נפיסי לארצות הברית שם הוציאה לאור בשנת 2003 את ספרה "לקרוא את לוליטה בטהרן". בה היא מתארת את חוויותיה כאישה חילונית באיראן שלאחר המהפכה, בספר היא מכריזה: "אני עזבתי את איראן, אך איראן לא תעזוב אותי". בשנת 2008 הוציאה את ספרה "דברים שלא סיפרתי". בשנת 2014 הוציאה לאור את הספר "רפובליקת הדמיון".

## קישורים חיצוניים

* 
* "דברים שלא סיפרתי". | פרופ. עמיה ליבליך - פסיכולוגיה עברית
* 
* 

קטגוריה:סופרות איראניות
קטגוריה:מהגרים מאיראן לארצות הברית
קטגוריה:מהגרות מאיראן לארצות הברית
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת אוקלהומה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אוקלהומה
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1955
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1955
הגביע הקזחי

**הגביע הקזחי** הוא התחרות בשיטת גביע העיקרית בכדורגל הקזחי, הוא מנוהל על ידי פדרציית הכדורגל של קזחסטן.

הטורניר נוסד בשנת 1936 כתחרות למועדונים מהרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הקזחית והחל משנת 1992, לאחר הפיכת קזחסטן למדינה עצמאית, הוא מהווה תחרות לאומית.

שיאנית הזכיות בטורניר היא קאיראט אלמטי, שזכתה בו תשע פעמים (עדכני ל-2025).

## היסטוריה

משחקי הגביע הלאומיים בכדורגל ברפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הקזחית, החלו למעשה מ-1936, עוד בתקופה שבה שלטה ברית המועצות בשטחה של קזחסטן, ובה השתתפו כלל מועדוני הכדורגל הקזחים. במהלך הכיבוש הסובייטי (1936–1991) שימש כטורניר מוקדמות לגביע הסובייטי.

ב-1991 עם התפרקותה של ברית המועצות, הוקמה מדינת קזחסטן והתחרות הראשונה תחת התאחדות הכדורגל הקזחית הייתה ב-1992.

## משחקי הגמרים
### גמרי הגביע הקזחי תחת הרפובליקה הסובייטית (1936 - 1991)
* גביע זה לא מתועד ולא מוכר על ידי ההתאחדות הקזחית כיום.
* קבוצות אשר זכו בדאבל (בליגת העל הקזחית הסובייטית) באותה העונה מסומנות בכתב **מודגש**.

### גמר הגביע הקזחי (1992 ואילך)
קבוצה המסומנת ב**כתב מודגש** זכתה באליפות ליגת העל הקזחית באותה העונה והשלימה דאבל מקומי

**הערות**:
* מועדון דוסטייק התפרק.

## זכיות וסגניות לפי קבוצות

## קישורים חיצוניים
* מחזיקות הגביע הקזחי לאורך השנים, באתר RSSSF – The Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation

קטגוריה:תחרויות כדורגל בקזחסטן
קזחסטן
מוסטאי כרים

**מוסטפא ספה אולי כרימוב** (בבשקירית: Мостафа Сафа улы Кәримов; ברוסית: Мустафа́ Са́фич Кари́мов; 1919–2005), ידוע בעיקר בשם העט המקוצר **מוסטאי כרים** – סופר בשקירי סובייטי. זכה בפרסים ותוארי כבוד רבים, בהם המשורר העממי של הרפובליקה הסובייטית האוטונומית הבשקירית (1963), פרס ברית המועצות (1972), גיבור העמל הסוציאליסטי (1979), פרס לנין (1984). חבר המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות מ־1944.

## ביוגרפיה
נולד ב־20 באוקטובר 1919 בכפר קליאשבו ליד צ'ישמי במחוז אופה (לימים בשקורטוסטן) במשפחת איכרים.

ב־1941 סיים את המכון הבשקירי לחינוך (לימים האוניברסיטה הבשקירית הממלכתית) בפקולטה ללשון וספרות. לאחר סיום הלימודים גויס לצבא האדום ונשלח לבית הספר לתקשורת במורום. במאי 1942, בדרגת סגן משנה נשלח להיות קצין תקשורת בחיל התותחנים. באוגוסט 1942 נפצע קשה והחלים חצי שנה בבתי חולים. לאחר ההחלמה שב לחזית בתפקיד כתב של עיתונים צבאיים בשפה הטטרית (הקרובה לבשקירית) "למען כבוד המולדת" (Ватан намусы өчен) ו"החייל הסובייטי" (Совет сугышчысы). ב־1944, בדרגת סגן, קיבל את עיטור מלחמת המולדת.

כרים התחיל לכתוב באמצע שנות השלושים. ספרו הראשון "המחלקה יצאה לדרך" (Отряд ҡуҙғалды) יצא לאור ב־1938. הוציא במהלך חייו יותר ממאה ספרי שירה ופרוזה, ויותר מעשר יצירות דרמטיות.

חבר אגודת הסופרים של ברית המועצות מ־1940.

מ־1951 עד 1962 כרים היה יושב ראש אגודת הסופרים של הרפובליקה האוטונומית הסובייטית הבשקירית, מ־1962 עד 1984 – מזכיר אגודת הסופרים של הרפובליקה הסובייטית הרוסית. היה פעיל גם בחיים הציבוריים – השתתף בוועידות המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות, מ־1955 עד 1980 היה חבר המועצה העליונה של הרפובליקה הסובייטית הרוסית, חבר המועצה העליונה של הרפובליקה הסובייטית הרוסית. המשיך את הפעילות הציבורית גם לאחר קריסת ברית המועצות ב־1991 ושימש יועץ לנשיא בשקורטוסטן.

ספרו הידוע ביותר – הרומן האוטוביוגרפי "ילדות ארוכה־ארוכה" (Оҙон-оҙаҡ бала саҡ), שנלמד בתוכנית הלימודים בספרות בבתי ספר ממלכתיים בבשקורטוסטן, ועובד לסרט בשנת 2004.

כרים מת ב־21 בספטמבר 2005 מאוטם שריר הלב בבירת בשקורטוסטן אופה.

## הנצחה
על שמו של כרים נקראים תיאטרון הנוער הלאומי של בשקורטוסטן ואחד הרחובות הראשיים באופה.

פסל בדמותו מוצב בבית הסתדרות העובדים באופה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים סובייטים
קטגוריה:מעוטרי גיבור העמל הסוציאליסטי
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:מעוטרי עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה
קטגוריה:מעוטרי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:מעוטרי הכוכב האדום
קטגוריה:מעוטרי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:אנשי הצבא האדום במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מעוטרי עיטור הידידות בין העמים
קטגוריה:בשקורטוסטן
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1919
קטגוריה:נפטרים ב-2005
קים היון-ג'ונג

**קים היון-ג'ונג** (בהנגול: 김현중; בהנג'ה: 金賢重; נולד ב-6 ביוני 1986) הוא שחקן, זמר וראפר דרום קוריאני.

## קורות חיים
קים היה מנהיג להקת הבנים הפופולרית SS501 ואייקון אופנה בולט בקוריאה הדרומית, הוא זכה לעיקר פרסומו בשל משחקו כיוון ג'י-הו, אחד מחברי ה-F4, בדרמה "בנים על פני פרחים" ו"נשיקה שובבה".

היון ג'ונג גם נבחר לקדם רשת קוסמטיקה בשם Tony Moly, רשת בעלת סניפים רבים ברחבי קוריאה ואסיה (בין היתר טאיוואן והונג קונג). החוזה שלו עם Tony Moly נגמר בספטמבר 2010, והוא נבחר להיות הנציג של The Face Shop. ב-28 ביוני 2010 הוכרז רשמית כי היון ג'ונג עזב את DSP Entertainment וחתם על חוזה עם KeyEast Entertainment.

בשנת 2011 פרץ היון ג'ונג בקריירת סולו עם האלבום והסינגל "Break Down". מאוחר יותר באותה שנה הוציא גם את המיני אלבום "Lucky" והסינגל "Lucky Guy" ובשנת 2013 הוציא אלבום.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:דרום קוריאנים שנולדו ב-1986
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה דרום קוריאנים
עקבות (סדרת טלוויזיה)

**עקבות** (ברוסית: **След**; בתעתיק לעברית: סְלֶד) היא סדרת טלוויזיה רוסית מסוגת המתח והדרמה שעלילתה מתרכזת בעובדי שירות המומחים הפדרלי (שמ"פ), ארגון ממשלתי בדיוני. הסדרה שודרה בערוץ הראשון במתכונת שידורים לילית מיום ראשון עד יום חמישי מ-3 בספטמבר 2007 עד 25 באוגוסט 2011. על פי אלכסנדר לווין, אחד ממפיקי הסדרה, הרעיון לסדרת טלוויזיה כזאת הועלה על ידי קונסטנטין ארנסט. החל מ-5 בספטמבר 2011, הסדרה משודרת בערוץ 5 – פטרבורג והיא זכתה לרייטינג גבוה.

שירות המומחים הפדרלי שמוצג בסדרה מבוסס על מרכז המומחיות הפלילית של משרד הפנים הרוסי הפועל במציאות כגוף מרכזי לזיהוי פלילי.

בישראל, הסדרה שודרה בערוץ 9 מיום ראשון עד יום חמישי במתכונת של שידורי ערב-לילה של פרק אחד בשעה 22:00, שידורים חוזרים בשעות הבוקר והצהריים ושידור פרקים ישנים בימי שישי ושבת.
## תקציר עלילה
העלילה מספרת את סיפורו של ארגון משלתי שנוצר במשרד הפנים כדי לפתור תיקי X ומקרי פשעים גבוהים. שמ"פ (ברוסית: Федеральная экспертная служба; ראשי תיבות: ФЭС; בתעתיק לעברית: פֶדֶרַלְנָיַה אֶקְּספֶּרְטְנַיַה סְלוּזְ'בַּה; תרגום: שירות המומחים הפדרלי) מרכז מומחים בתחומים שונים: מפתחי תוכנה, בליסטיקה, זיהוי פלילים, אנטומיה, רפואה וחוקרים. הארגון חוקר את הפשעים המסובכים והמורכבים ביותר שהמשטרה המקומית אינה מסוגלת לעשות. הארגון החל בתור ניסוי. שמ"פ מאמן צעירים מקצועיים ועוזר לארגונים ממשלתיים אחרים כמו שירות הביטחון הפדרלי וזרועות של משרד הפנים בפתירת פשעים. כל חוקר או בלש, אנשים ממשרד התובע וקציני משטרה יכולים לבקש את עזרת הארגון.

## דמויות

## צילום
תהליך הצילום היה מאוד אינטנסיבי: שישה פרקים בכל יום צילום. בחודשים הראשונים לפרויקט, הצילומים יכלו להארך עד 18 שעות ליום ואחר כך עד 12 שעות ליום. הרבה שחקנים, כולל שחקנים ראשים, לא שרדו את המרתון של הצילומים ופרשו מהפרויקט. בזמן הצילום של הפרק ה-450, השתתפו בסדרה בסך הכל 3,500 שחקנים.

לצילומי הסדרה, נבנה מבנה אשר מהווה משרד עתידני שבו: מעבדה, חדר ישיבות, חדר מתים, חדר חקירות, וכן הלאה. כמו כן, היו מספר מקרים שבהם אזרחי רוסיה התלוננו לשמ"פ, משום שהם לא ידעו כי הארגון המוצג בסדרה הוא בדיוני. שירות העיתונות של מנהל משרד פנים בפרימוריה ביקש מהתושבים להיזהר מהונאות שבהם אנשים מציגים את עצמם כעובדי שמ"פ.

הסדרה נחשבת לעיבוד רוסי לסדרה "CSI".

## פרסים ומועמדויות
פרס TEFI:
*2009 - סדרות הטלוויזיה הטובות ביותר
*2011 - סדרות הטלוויזיה הטובות ביותר
*2012 - הבמאי הטוב ביותר של סדרות טלוויזיה/סרטים

## קישורים חיצוניים
*
*

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות טלוויזיה רוסיות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:סדרות משטרה ופשע
קטגוריה:סדרות דרמה רוסיות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה שמתרחשות במוסקבה
קטגוריה:ערוץ 1 הרוסי: תוכניות וסדרות
קטגוריה:ערוץ 5 הרוסי: תוכניות וסדרות
קטגוריה:תוכניות וסדרות טלוויזיה רוסיות מבוססות על פורמט זר
הסופר קאפ הקזחי

**הסופר קאפ הקזחי** (בקזחית: **Қазақстан Суперкубогы**) הוא תחרות כדורגל שנתית הנערכת בכל קיץ לפני פתיחת עונת הכדורגל הקזחית. התחרות מפגישה בין אלופת קזחסטן והזוכה בגביע הקזחי וההכרעה נקבעת במשחק אחד. במקרה של זכייה בדאבל, המשתתפת השנייה תהיה סגנית אלופת הליגה.

מהדורת הפתיחה של הגביע נערכה בשנת 2008.

## משחקי הגמר

## זכיות לפי קבוצות

קזחי
קטגוריה:תחרויות כדורגל בקזחסטן
לי מין-הו

**לי מין-הו** (בהנגול: **이민호**; בהנג'ה: **李敏鎬**; ) הוא שחקן וזמר דרום קוריאני.

לי התפרסם בעיקר בשל תפקידו כאחד מחברי ה-F4, גו ג'ון-פיו, בדרמת הטלוויזיה "בנים על פני פרחים". הוא קיבע את מעמדו כשחקן טלוויזיוני כששיחק את התפקיד הראשי במקביל לחברתו פארק מין יונג (המכונה קים נא נא) בסדרת הטלוויזיה צייד עירוני  (2011) ואחריה בסדרה "היורשים".

ב-2013 וב-2014 הפיק לי שני אלבומי מוזיקה, אולם הוא מצהיר שהמוזיקה אותה הוא יוצר נועדה לשרת את מעריציו בלבד, ואין לו כוונה לפתח קריירה מוזיקלית. ב-2015 שיחק בסרט הפעולה "גנגנם בלוז". ב-2017 שיחק בדרמה ״אגדת הים הכחול״.בסוף מחצית-2020 שיחק לי מין-הו בדרמה בשם ״המלך: שליט הנצח״ שם שיחק תפקיד ראשי.

בתקופת התפשטות נגיף הקורונה, מרץ 2020, תרם השחקן 300 מיליון וון קוריאני, לשמונה ארגוני צדקה שונים.

## קריירה
מסגרת|לי מין-הו
כילד רצה להיות שחקן פוטבול מקצועי. הוא אכן שיחק בילדותו בפוטבול, אך פציעה בכיתה ה' גרמה לו להפסיק לשחק. בשנתו השנייה בבית הספר התיכון החל לי לדגמן ולשחק. הוא החל בתפקידי דרמה קטנים כמו בנון-סטופ 5 או מתכון לאהבה. התפקיד המשמעותי הראשון שלו היה בסדרה Secret Campus. בשנת 2006 הוא לקח הפסקה של שנה בקריירת המשחק שלו בעקבות תאונת דרכים קשה בזמן שנסע עם ג'ונג איל וו. לי נפצע קשה והיה כמה חודשים מרותק למיטה. לאחר שהחלים, קיבל את התפקיד הראשי הראשון שלו בדרמת בית הספר רוץ מקרל מ-2007. אך הסדרה קוצרה ל-8 פרקים בלבד בעקבות רייטינג נמוך. ב-2008 הופיע בתתעורר ובקוראים לי סם וכן בשני סרטים, שובו של אויב הציבור ו-Our School's E.T.

הפריצה שלו התרחשה בעקבות התפקיד הראשי ששיחק בסדרה "בנים על פני פרחים", עיבוד קוריאני של סדרת טלוויזיה יפנית פופולרית. התחרות על התפקיד הראשי הייתה גדולה, ולי התבשר שקיבל את התפקיד על פי פרסום בעיתונות. בעקבות הסדרה הפך לי לשחקן מפורסם. בעקבות פרסומו הוא החל בשיתוף פעולה עם חברות עבור מוצרים כמו ביגוד, איפור ומזון שנושאים את שמו.

ב-2010 שיחק בסדרה הדרמה טעם אישי, בה הוא מגלם ארכיטקט שאפתני ופרפקציוניסט שמעמיד פנים שהוא הומו כדי שיוכל לשכור חדר עם אישה צעירה, מה שמוביל לתסבוכת רומנטית. ב-2011 גילם את לי יון סונג בדרמת האקשן צייד עירוני, המבוסס באופן חלקי על מאנגה של הסופר היפני טסוקאסה הוג'ו. הסרט תרם לפופולריות ההולכת וגוברת שלו ברחבי אסיה, בעיקר ביפן, הפיליפינים וסין, כמו גם חלקים מאירופה.

בשנת 2015 קיבל מועמדות לפרס גרנד בל (האוסקר הקוריאני) על משחקו בסרט האקשן "גנגנאם בלוז".

בשנת 2021 לוהק לסדרת הדרמה "פצ'ינקו*" בה הוא יגלם את הדמות הראשית;* האנסו, בחור קוריאני צעיר שמאומץ על ידי משפחה יפנית עמידה. הסדרה אשר מבוססת על ספרה באותו שם של הסופרת מין ג'ין לי עלתה לשידור ברשת אפל TV פלוס ב-25 במרץ 2022.

## חיים אישיים
לי נולד בסיאול. הוא בוגר של אוניברסיטת קונקוק בקולנוע ואומנות. לי ניהל מערכת יחסים בת מספר חודשים עם פארק מין-יאנג, שכיכבה לצידו בדרמה צייד עירוני. במרץ 2015 אישר כי הוא במערכת יחסים עם השחקנית והזמרת באה סוזי, השניים נפרדו אחרי שנתיים וחצי של זוגיות.

## פילמוגרפיה
### סרטים

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרים דרום קוריאנים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה דרום קוריאנים
קטגוריה:דוגמנים דרום קוריאנים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קונקוק
קטגוריה:דרום קוריאנים שנולדו ב-1987
אדונירן ברבוזה

**אדונירן ברבוזה** (בפורטוגזית: **Adoniran Barbosa**, שם הבמה של **ז'ואאו רובינאטו**, **João Rubinato**; ואליניוס , 6 באוגוסט 1910 — סאו פאולו ב-23 בנובמבר 1982) היה פזמונאי, זמר, קומיקאי ושחקן ברזילאי.

אדונירן היה משחק בתוכניות הרדיו מספר דמויות דרכן הגיע לתודעת הציבור, ומאוחר יותר התפרסם בברזיל בתור "אבי הסמבה מסאו פאולו".

בין שיריו הידועים ביותר "Trem das Onze", שתורגם לעברית על ידי אהוד מנור ("אפילו דקה"), וגרסה אחרת על ידי יעקב שבתאי ("רכבת הלילה").

בשנת 2008 הוקם בקיבוץ ברור חיל מוזיאון על שמו של היוצר הברזילאי. במקום מוצגות תמונות המתארות את חייו ועשייתו של האמן וכלי נגינה אופייניים למוזיקה העממית הברזילאית.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרים ברזילאים
קטגוריה:פזמונאים
קטגוריה:ברזילאים ממוצא איטלקי
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1910
קטגוריה:ברזילאים שנפטרו ב-1982
אלייניקוב

**אָלֶיְיניקוב** (ברוסית: **Алейников**) הוא שם משפחה.

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה רוסיים
הארמייה העשירית (צרפת)

**הארמייה העשירית** הייתה ארמייה צרפתית שפעלה במלחמת העולם הראשונה ובמלחמת העולם השנייה.

## מלחמת העולם הראשונה
ב-1 באוקטובר 1914 במהלך המירוץ אל הים, הוקמה הארמייה העשירית בפיקוד גנרל לואי דה מודהוי. הארמייה שכללה את הקורפוסים ה-10, ה-21, ה-33, הפרשים ה-1, והפרשים ה-2, השתתפה בקרב אראס והצליחו למנוע מהגרמנים לכבוש את העיר. ב-2 באפריל 1915 עבר גנרל מודהוי לפקד על הארמייה השביעית, ובמקומו מונה גנרל ויקטור דורבאל. בין ה-9 במאי ל-18 ביוני 1915 השתתפה הארמייה בקרב ארטואה השני. בין ה-25 בספטמבר ל-13 באוקטובר 1915 השתתפה הארמייה בקרב ארטואה השלישי. ב-4 באפריל 1916 פוטר גנרל דורבאל מהפיקוד על הארמייה, ובמקומו מונה גנרל ז'וזף אלפרד מישלר. החל מיולי 1916 סייעה הארמייה לכוחות הבריטיים בקרב על הסום. ב-27 בדצמבר 1916 עבר גנרל מישלר לפקד על קבוצת הארמיות של המילואים, ובמקומו מונה גנרל דני אוגוסט דושן. באפריל 1917 השתתפה הארמייה בקרב השני על האן שהיה חלק ממתקפת ניוול. באוקטובר 1917 לאחר ההפסד האיטלקי בקרב קפורטו, נשלחה הארמייה שתוגברה בקורפוס ה-12 יחד עם חיל משלוח בריטי לאיטליה, על פי בקשת המפקד העליון האיטלקי לואיג'י קאדורנה. ב-11 בדצמבר 1917 עבר גנרל דושן לפקד על הארמייה השישית, ובמקומו מונה גנרל פול מייסטר. ב-26 במרץ 1918 חזרה הארמייה לצרפת (ללא הקורפוס ה-12 שנשאר באיטליה), והשתתפה בקרב השלישי על האן ובקרב השני על המארן שהיו חלק ממתקפת האביב הגרמנית. ב-10 ביוני 1918 עבר גנרל מסטר לפקד על קבוצת הארמיות הצפונית, ובמקומו מונה גנרל שרל מנז'ן. לאחר מכן השתתפה הארמייה במתקפת מאה הימים והדפה את הכוחות הגרמניים שהיו מוצבים מולה.

לאחר כניעת גרמניה בנובמבר 1918, הייתה הארמייה חלק מצבא הכיבוש הצרפתי בריינלנד. ב-21 באוקטובר 1919 התמזגה הארמייה יחד עם הארמייה השמינית לארמיית הריין הצרפתית.

## מלחמת העולם השנייה
במלחמת העולם השנייה, הוקמה הארמייה העשירית בפיקוד גנרל רובר אלטמאייר ב-24 במאי 1940, והועמדה באגף השמאלי הקיצוני של הצרפתים, בניסיון לעצור את הכוחות הגרמניים. בין ה-7 ל-8 ביוני כותר הקורפוס ה-9 של הארמייה יחד עם דיוויזיה 51 הבריטית בסן-ולרי-אן-קו, הקורפוסים ה-10 וה-25 של הארמייה הופנו לפלגת הארמייה של פריז, ואילו מפקדת הארמייה שתוגברה ביחידות חדשות ונשלחה לבלום את הכוחות הגרמניים שפרצו את קו וייגאן, אולם לבסוף נכנעו כוחות הארמייה לגרמנים ב-19 ביוני 1940.

## סדר הכוחות
### 9 במאי 1915
בקרב ארטואה השני ב-9 במאי 1915, כללה הארמייה את היחידות הבאות:

### 5 ביוני 1940
בתחילת **מבצע אדום**, כללה הארמייה את היחידות הבאות:

## מפקדים
### מלחמת העולם הראשונה
* לואי דה מודהוי (1 באוקטובר 1914 - 2 באפריל 1915)
* ויקטור דורבאל (2 באפריל 1915 - 4 באפריל 1916)
* ז'וזף אלפרד מישלר (4 באפריל 1916 - 27 בדצמבר 1916)
* דני אוגוסט דושן (27 בדצמבר 1916 - 11 בדצמבר 1917)
* פול מייסטר (11 בדצמבר 1917 - 10 ביוני 1918)
* שרל מנז'ן (10 ביוני 1918 - 21 באוקטובר 1919)

### מלחמת העולם השנייה
* רובר אלטמאייר (24 במאי 1940 - 19 ביוני 1940)

## ראו גם
* החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה
* החזית המערבית במלחמת העולם השנייה

10
10
עמי מימון

**עמוס (עמי) מימון** נודע בכינוי **"שר השמחה"** (נולד בג' בכסלו ה'תשל"ו, 7 בנובמבר 1975) הוא איש תקשורת, די-ג'יי ומנחה חרדי ישראלי. מנהל התוכניות ברדיו "קול ברמה" ומגיש תוכנית "חידודון" בערוץ. זוכה ציון לשבח מארגון "איגוד העיתונאים בישראל", נבחר לאחד מעשרת אנשי השנה מאתר "חב"ד אינפו". התפרסם במהלך מלחמת חרבות ברזל בלהיט "אנחנו לא מפחדים".

## ביוגרפיה
מימון נולד וגדל בבת ים. כבן בכור למשפחה בת שמונה אחים, לאביו דוד ולאימו אידה צברים ממוצא טריפולטאי. למד בבית הספר ממ"ד חב"ד-יפו ובישיבות תומכי תמימים-קריית גת ובר-אילן. נישא בהיותו כבן שמונה עשרה. שירת בצה"ל כמש"ק דת בבסיס תל-השומר.

דרכו התקשורתית החלה בתחנת הרדיו החרדי קול צופייך, כמנהל התוכניות ועריכת המוזיקה וכמגיש תוכנית הבוקר "להגיד בבוקר חסדך" עד לסגירת הערוץ. וכן שידר וערך תוכניות ברדיו החבד"י זמן הגאולה. במקביל להיותו מספק שירותי די-ג'יי באירועים ושמחות.

בשנת 2009 הייה ממייסדי תחנת הרדיו קול ברמה והחל להגיש את תוכנית הצוהריים חידודון, בהמשך מונה למנהל התוכניות בערוץ.

[ממוזער|מימון עם הזמר [אמיר אליהו בפרויקט 'מחבק את אבא' ברדיו 'קול ברמה' 2011]]

היה שותף ליצירות מוזיקליות ופרויקטים, בהם פרויקט שש מצוות תמידיות.

בשנת 2016 נבחר לאחד מעשרת אנשי השנה באתר חב"ד אינפו.

באוקטובר 2017 זכה מימון בציון לשבח מטעם איגוד העיתונאים.

בשנת 2015 נפטר בנו יהודה שמואל, כשבוע לאחר חגיגת הבר מצווה שלו, לאחר שרוב חייו היה חולה במחלה קשה.

במהלך מבצע שומר החומות הוציא יחד עם אודי דמארי את השיר "אנחנו לא מפחדים", שהגיע במהלך מלחמת חרבות ברזל למקום ה-40 במצעד ה"היטליסט" של מאקו.

## חיים אישיים
מימון נשוי לטלי לבית עטל, ולהם שמונה ילדים. מתגוררים בעיר בת ים.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונאים ושדרנים חסידי חב"ד
קטגוריה:שדרני רדיו ישראלים
קטגוריה:שדרני רדיו חרדים
קטגוריה:סגל רדיו קול ברמה
קטגוריה:בת ים: אישים
קטגוריה:זמרים חסידיים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1975
מקראקן

**מקראקן** (באנגלית: **McCracken**) הוא שם משפחה ושמם של מספר מקומות יישוב.

קטגוריה:שמות משפחה
הווארד שולץ

**הווארד שולץ** (באנגלית: **Howard Schultz**; נולד ב-19 ביולי 1953) הוא איש עסקים יהודי-אמריקאי, כיהן כמנכ"ל ויו"ר רשת בתי הקפה סטארבקס.

## קורות חיים
שולץ נולד וגדל בשיכון בברוקלין שבניו יורק, בן למשפחה יהודית ענייה. אביו, פרד, היה חייל משוחרר ונהג משאית ללא השכלה, ואמו איילין עקרת בית. בזכות הצטיינותו בספורט קיבל מלגת לימודים לקולג' וסיים תואר ראשון בתקשורת באוניברסיטת צפון מישיגן ב-1975.

לאחר הלימודים עבד כסוכן מכירות בחברת זירוקס ובהמשך בחברת כלי הבית האמארפלסט (Hammarplast). הוא זיהה את חברת סטארבקס מסיאטל שהזמינה כמויות גדולות של מכונות קפה ביחס לגודלה, שהתבררה כחברה המתמקדת במכירת פולי קפה בחמישה סניפים, שולץ הצטרף אליה כסוכן מכירות. בעקבות התרשמותו מסיור באיטליה, הוא ניסה לשכנע את בעלי החברה לפתוח בתי קפה, וכשלא הצליח בכך עזב את החברה. הוא הקים ב-1985 בית קפה בשם "Il Giornale" ולאחר שנתיים רכש את סטארבקס תמורת 3.8 מיליון דולר, בין השאר בעזרתו של ביל גייטס האב. תוך מספר שנים הפכה החברה בהנהלתו לרשת בתי הקפה הגדולה בעולם.

הוא סיים את תפקידו כמנכ"ל החברה בשנת 2000, אך חזר לתפקיד ב-2008 בעקבות משבר שפקד את החברה. בדצמבר 2016 הודיע כי יעזוב את תפקיד המנכ"ל באפריל 2017 וימשיך לכהן כיו"ר החברה. ביוני 2018 הודיע על התפטרותו מתפקיד היו"ר. במרץ 2022 מונה למנכ"ל זמני וכיהן בתפקיד במשך כשנה.

בשנים 2001–2006 היה שולץ בעל השליטה בקבוצות הכדורסל סיאטל סופרסוניקס מליגת ה-NBA ושל סיאטל סטורם מליגת ה-WNBA.

שולץ הקים את חברת ההשקעות מוורון (Maveron), דרכה הוא מחזיק במניות חברות כגון גרופון, אי ביי ופינקברי. הונו הוערך על ידי פורבס בכ-2.9 מיליארד דולר. הוא חבר המפלגה הדמוקרטית והוזכר כמועמד אפשרי מטעמה לקראת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020. בינואר 2019 הודיע כי בכוונתו להתמודד כמועמד עצמאי, אך לאחר בחירתו של ג'ו ביידן כמועמד המפלגה הדמוקרטית הודיע כי לא יתמודד לנשיאות.

שולץ נשוי לשרי ואב לשניים.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* איך הווארד שולץ בנה את אימפריית סטארבקס, פרופיל יזמי באתר ״טייקון״
* 
* 
* הווארד שולץ באתר פורבס
* Starbucks' Howard Schultz on how he became coffee king, דיילי מירור, 5 באוגוסט 2010
* Howard Schultz: America Deserves a Servant Leader, הניו יורק טיימס, 6 באוגוסט 2015
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:ברוקלין: אישים
קטגוריה:אנשי עסקים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מיליארדרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:עסקני כדורסל יהודים
קטגוריה:עסקני כדורסל אמריקאים
קטגוריה:יהודים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:אמריקאים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1953
מצב הטבע

**מצב הטבע** הוא מושג בו משתמשים פילוסופים שונים במחשבה מדינית, כאשר מדובר על המצב שבו חיו אנשים לפני היווצרות השלטון.

הוגים שונים מתארים את מצב הטבע בצורה שונה.
לדוגמה, תומאס הובס מתאר את המצב הטבע כמלחמת כול בכול (אדם לאדם זאב). לעומתו ג'ון לוק סובר שמצב הטבע הוא מצב שבו כל אדם נשמע לציווי השכל שלו, וזה מנחה אותו לפי משפט הטבע. כלומר, האדם פועל לפי ריסונו הפנימי, אינו נשלט על ידי כוח כפייה חיצוני, ולמעשה ישנו כיבוד הדדי אוניברסלי של הזכויות הטבעיות שהן חיים, חירות ורכוש. בני האדם מכבדים את הזולת וקניינו, מתוך הנחה שהתבונה מחייבת גם את הזולת לנהוג בדרך זו.

ז'אן-ז'אק רוסו הציג עמדת נגד להשקפות של חלק מקודמיו, ולזו של תומאס הובס במיוחד, בכל הנוגע לאופי מצב הטבע. עדות אחת לעמדתו הנגדית ניתן לראות בחיבורו של רוסו, מאמר על המקור והיסודות לאי-השוויון בין בני-האדם. "[בזמן ש] פילוסופים... חשו בצורך ללכת אחורה למצב הטבע... אפילו לא אחד מהם הגיע לשם... כל אחד מהם, בקצרה, בהתבטאות מתמדת על רצונות, שקיקה, דיכוי, יצרים, וגאווה, העביר למצב הטבע רעיונות שנרכשו בחברה; בכך, הדיבור על הפראי, הם תיארו את האדם החברתי". רוסו, אם כן, התייחס למצב הטבע כמצב קדם-חברתי מוחלט, הנשקף לא רק באופי הסביבה, אלא גם, ובאופן החשוב ביותר, במאפיינים של האדם עצמו.

האדם במצב הטבע, טען רוסו, מונע מתוך אהבה עצמית, אך מסוגל להרגיש גם חמלה – הוא לא אגרסיבי ולוחמני, אלא, חרד ורודף שלום. אם מתקיים במצב הטבע סכסוך בין שני אנשים על פריט מזון, לדוגמה, כל אחד מהמשתתפים "יראה במעשי האלימות האלה אירועים טבעיים בלבד, בלי שמץ של רגשות חוצפה או פגיעה, או כל תחושה אחרת, זולת החדווה או הצער של הצלחה או כישלון". בהיותו זר לכל קשר חברתי, האדם במצב הטבע מנותק מכל הדאגות, הגישות, והיצרים שתלויים בהכרה שלו בקיומם של אחרים, ובהיותו עומד בקשר כלשהו אליהם: '[בני אדם במצב הטבע] לא שימרו סוג של קשר אחד עם השני, וכתוצאה מכך היו זרים לנהנתנות, כבוד, הערצה, ובוז; לא היה להם מושג קלוש בדבר 'שלי' ו-'שלך', או השגה אמיתית של צדק'.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מחשבה מדינית
מחוזות ניו מקסיקו

במדינת ניו מקסיקו שבארצות הברית ישנם 33 מחוזות.

הגדול שבמחוזות ניו מקסיקו הוא קטרון (17,943 קמ"ר), הקטן שבהם הוא לוס אלמוס (282 קמ"ר), והמאוכלס שבהם הוא ברנליאו (כ-670,968 תושבים). עיר הבירה, סנטה פה, נמצאת במחוז סנטה פה.

## רשימת המחוזות
ממוזער|350px|שמאל|מפת מחוזות ניו מקסיקו
ממוזער|350px|שמאל|מפת צפיפות אוכלוסין של ניו מקסיקו עם חלוקה למחוזות. מעודכן על סמך נתוני מפקד האוכלוסין של 2010

## קישורים חיצוניים
 

*
ניו מקסיקו
ואנג ג'יאנלין

**ואנג ג'יאנלין** (בסינית: 王健林, פין-יין: Wáng Jiànlín, נולד ב-24 באוקטובר 1954) הוא מיליארדר ופילנתרופ סיני. הוא יושב ראש קבוצת דאליאן ואנדה, החברה הגדולה בסין לפתוח נדל"ן ומפעילת הקולנועים הגדולה בעולם (כבעלת חברת AMC Theatres). 

הוא האיש העשיר בסין (אוגוסט 2015) ומחזיק גם ב-20% מקבוצת אתלטיקו מדריד.

## חיים מוקדמים
ואנג ג'יאנלין נולד ב-24 באוקטובר 1954 במחוז קאנשי שבסצ'ואן, סין. אביו לחם עבור הצבא האדום של מאו דזה-דונג במצעד הארוך (אוקטובר 1934 – אוקטובר 1935)

## קריירה

לאחר שירות של כ-17 שנה בצבא סין שהחלו בגיל 15, החל ואנג עבודה משרדית במחוז שיגאנג של העיר דאליאן. ב 1989 מונה למנהל כללי של "Xigang Residential Development". בשנת 1992 קיבל את תפקיד המנהל הכללי של קבוצת דאליאן ואנדה אשר בה הוא מנכ"ל משנת 1993. הוא משמש גם משנה למנהל כללי ודירקטור ב "Jiangsu Jiangnan Water Co".

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מיליארדרים סינים
קטגוריה:סינים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:סינים שנולדו ב-1954
אוליצ'ים

[שמאל|200px|הסלבים ושכיניהם במאות 7–8 לפי ו.ו. סדוב - בכרך "ה[שפות פינו-אוגריות|פינו-אוגרים והבלטים בימי הביניים" 1987 בסדרת "הארכאולוגיה של ברית המועצות", ברוסית. האוליצ'ים מופיעים על המפה על גדות הדנייפר במרכז אוקראינה של ימינו|ממוזער]]
שמאל|200px|ממוזער|השבטים הסלביים המזרחיים במאות 8–9. האוליצ'ים עברו מערבה אל מזרח אוקראינה של ימינו ולבסרביה
**אוליצ'ים**, **אולוצ'ים** או **אוגליצ'ים** (ברוסית: *Уличи (Угличи*), באוקראינית: Уличі (Угличі)) היו איחוד שבטים קדום של סלבים מזרחיים, שאכלסו במאות ה-8–10 יחד עם הטיברצים את חבל בסרביה של ימינו ועוד שטחים לאורך הדנייפר התחתי והבוג הדרומי והחוף הצפוני והצפון-מערבי של הים השחור. שם השבט מיוחס לאזור בדרום בסרביה הקרוי "אוּגוֹל" (כלומר - "פינה", בשפות סלביות, או אוֹגלוֹס (ογλος) מילה בעלת אותה המשמעות ביוונית, בין הדנייסטר לדנובה התחתית.
לפי השערה אחרת מקור שמם מקורב למילה הרוסית "лука" (לוקה), כלומר "עיקול" של נהר.
האוליצ'ים נאבקו תקופה ארוכה בעד עצמאותם נגד הנסיכים של קייב
אולג, איגור וסוויאטוסלב איגורביץ', עד לבסוף מפקד קייבי בשם סוונבלד כבש בסביבות שנת 940 את בירתם, פרסצ'ן (על יד אורחיי של ימינו). ידוע שבאמצע המאה ה-10 שילמו ארצות האוליצ'ים מס חסות לסוונלד. האוליצ'ים מוזכרים לאחרונה בתעודות בשנות ה-970.

## אזור התיישבותם
הכרוניקה של נסטור מציינת כי האוליצ'ים התיישבו על גדות הדנייפר התחתי ומשם פשטו אל האזור שבין הבוג הדרומי ולדנייסטר. בשלב מסוים בירתם הייתה פרסצ'ן, שמיקומה אינו ידוע. יש סבורים שהיא הייתה בקרבת אורחיי של ימינו, לפי דעות אחרות באתר שנתגלה על ידי דנייפרופטרובסק.
על הדנייפר היו האוליצ'ים שכיניהם של הפוליאנים לא רחוק מקייב. משום כך סבלו התקפות חוזרות מצד נסיכי קייב.
במקום אחר ציינה כרוניקת נסטור שהאוליצ'ים התנחלו יחד עם הטיברצים לאורך הדנייסטר התחתי. לא ברור מתי התרחש הדבר, אולי נדחפו על ידי פלישת הפצ'נגים מערבה וצפונה.
על התנועה של האוליצ'ים מערבה נכתב בכרוניקה הידועה כ"קרוניקה של ניקון", שנכתבה במאה ה-16.

## תולדותיהם
הגאוגרף הבווארי מציין במאה ה-9 את שבט ה"אונליצים" ו-418 יישובים שלהם. הקיסר הביזנטי קונסטנטינוס השביעי פורפירוגנטוס ציין אותם באמצע המאה ה-10 בספרו "De Administrando Imperio", תחת השם "אולטינויס" (Ο'υλτίνοις).

בשנת 885 האוליצ'ים מוזכרים על ידי כרוניקנים רוסים, בימי מלחמתם בנסיך אולג של קייב. הם לא השתתפו במסע של אולג נגד קונסטנטינופול בשנת 907. בשנים 922 ו-940 נלחמו האוליצ'ים בנסיך איגור. רק ב-942 הובסו והפכו לבני חסות של רוס של קייב. שמם הוזכר לאחרונה בשנת 1197. אולם היסטוריונים אחדים - הונגרים, בולגרים ורוסים - סברו שהאוליצ'ים המשיכו להתקיים באזור גם מאוחר יותר תחת השם "ברודניקים".
יש משערים כי התבוללו לבסוף בתוך העמים במולדובה ובבולגריה.

## מחקרים ארכאולוגים
האוליצ'ים נקשרו ל"תרבות פנקובקה". אזור האוליצ'ים נחקר בחפירות ארכאולוגיות מרוס (דנייפר) בצפון ועד לדנייסטר במערב.

## לקריאה נוספת
*Б. Рыбаков: *Уличи*. Краткие сообщения Ин-та Материальной Культуры; Moskau, Leningrad, 1950
*Д. Березовец: *Поселения уличей на Тясмине*; Материалы и исследования по археологии СССР
108;Moskva, 1963
*A. Bolșacov-Ghimpu: *A propos des Oulitchies*; in: Revue des études sud-est européennes 12/1974
*- .G. V. Vernadsky *The history of Russia : Kievan Russia* Vol. 2 . - New Haven, 1948

## הערות שוליים

קטגוריה:עמים סלאביים
קטגוריה:אוקראינה: היסטוריה
קטגוריה:רוסיה: היסטוריה
קטגוריה:מולדובה: היסטוריה
נאסר

**נאסר** הוא שם פרטי וגם שם משפחה ממקור ערבי (ناصر), פירושו הוא "המנצח".

קטגוריה:שמות משפחה ערביים
אוקונייב

**אוקונייב** (בפולנית: **Okuniew**; ביידיש: **אקוניב**) היא עיירה בפרובינציית מזוביה שבפולין, השוכנת כ-22 ק"מ מזרחית לוורשה. עד השואה שכנה בעיירה קהילה יהודית.

## תולדות היישוב
הידיעות הראשונות על היישוב הן מן המאה ה-16. הכפר היה אז בבעלותו של האציל סטאניסלאב אוקון. במרוצת הזמן התפתח הכפר למרכז מסחר לסביבתו החקלאית, ובשנת 1538 קיבל מעמד של יישוב עירוני מידי זיגמונט השלישי ואזה, מלך פולין. במקום נקבעו ימי שוק שבועיים וירידים שנתיים. בשנת 1703, בעת ששהה במקום קרל השנים עשר, מלך שוודיה, הוצתה העיירה ונשרפה. היישוב החל להתפתח מחדש בסוף המאה ה-18.

לאחר חלוקת פולין השלישית, בשנת 1795, נפלה העיירה בחלקה של רוסיה, ומשנת 1815 ועד מלחמת העולם הראשונה הייתה בתחום מלכות פולין הקונגרסאית. בשנת 1915 נכבשה העיירה בידי יחידות הצבא הגרמני, שהחזיקו בה עד שנסוגו בשנת 1918.

## יהודי אוקונייב
ראשוני היהודים התיישבו באוקונייב בסוף המאה ה-18. פרנסתם הייתה בעיקר על המסחר הזעיר ועל המלאכה, וכמה משפחות התפרנסו מחקלאות. עם התפתחות היישוב קיבלו היהודים זכות להתארגן, וניתנה להם הרשות להקים בית מדרש. בראשית המאה ה-20 רכשה הקהילה שטח לבית עלמין. לקהילת אוקונייב השתייכו גם היישובים רמברטוב ומילוסנה.

בשנת 1931 הועברה הנהלת הקהילה המאוחדת מאוקונייב לרמברטוב, ובשנת 1936 נבחר ועד קהילה מאוחד. מבין הרבנים שכיהנו בעיירה נודע במיוחד הרב אליעזר שמואל יוסף פריידקוס, שישב על כס הרבנות במשך 30 שנה, עד פטירתו בשנת 1924. את מקומו ירש חתנו הרב אליעזר רוזשאני, מפעילי המזרחי בפולין (נספה בשואה). יהודי העיירה סבלו רבות מן הדליקות שפרצו בעיירה בשנת 1930 ובשנת 1936, ובשל המצב הכלכלי הקשה, רבים מבני העיירה היגרו ממנה לצרפת ולדרום אמריקה. בתקופה שבין שתי מלחמות העולם הייתה התנועה הציונית במקום מיוצגת על ידי סניפי תנועות "התאחדות" והמזרחי, ובעיירה פעלו גם קן של גורדוניה וסניף של הבונד. כמו כן, פעלה בעיירה ספרייה ציבורית על שם י"ל פרץ.

### בשואה
ערב מלחמת העולם השנייה מנתה הקהילה היהודית בעיירה כ-500 נפש, למעלה מרבע מסך תושבי העיירה.

העיירה נכבשה בידי הגרמנים ב-28 בספטמבר 1939. כבר בימים הראשונים של הכיבוש רצחו הגרמנים שני יהודים, ועד מהרה הטילו על יהודי העיירה גזירות שונות, ובהן עבודות כפייה.

במרץ 1942 גורשו יהודי העיירה לגטו ורשה, ומשם שולחו למחנה ההשמדה טרבלינקה.

## קישורים חיצוניים

* אוקונייב במרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:מזוביה: יישובים
קטגוריה:שואת יהודי פולין: קהילות
קטגוריה:מזוביה: עיירות יהודיות
נינג דזטאו

**נִינְג דְזֶטָאו** (בכתב סיני: ** 宁泽涛**, בפין-יין: **Níng zétāo**; נולד ב-6 במרץ 1993) הוא שחיין סיני, אלוף העולם (קאזאן 2015) במשחה ל-100 מטר חופשי.

## ביוגרפיה
נינג נולד בג'נגג'ואו. הוא החל לשחות בגיל 8.

### 2013
באליפות סין בשחייה שנערכה בג'נגג'ואו באפריל 2013 זכה נינג בשתי מדליות זהב, בשמחה ל-50 מטר חופשי בשיא חדש של 22.41 שניות ובמשחה ל-100 מטר חופשי בשיא סין חדש של 48.60 שניות.

### 2015
באליפות העולם שנערכה בקזן ב-2015 זכה נינג במדליית זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 47.84 שניות, לפני קמרון מקאבוי מאוסטרליה 47.95 שניות ופדריקו גראביץ' מארגנטינה (48.12 שניות).

## [[אימרוץ]]
באפריל 2011 נכשל נינג בבדיקת סמים לאחר שבדמו נמצא קלנבוטרול, ובעקבות זאת הושעה לשנה אחת.

## שיאים אישיים
### בריכה אולימפית
* 50 מטר פרפר: 23.65 שניות (2014)
* 50 מטר חופשי: 21.91 שניות (2013), שיא סין
* 100 מטר חופשי: 47.65 שניות (2014), ***שיא אסיה בעבר***

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחיינים סינים
קטגוריה:שחייני חופשי
קטגוריה:אלופי עולם בשחייה
קטגוריה:שחיינים שהורשעו באימרוץ
קטגוריה:אלופים אולימפיים סינים
קטגוריה:סינים שנולדו ב-1993
משה זנה

**משה (שיקו) זנה** (נולד ב-1965) הוא תת-אלוף במילואים ואיש ניהול ישראלי. כיהן כמנכ"ל רכבת ישראל וקודם לכן שימש מנכ"ל נמל אשדוד. בתפקידו האחרון בצה"ל שימש ראש מספן הציוד בחיל הים.

## ביוגרפיה
זנה גדל בקריית ביאליק בן להורים ניצולי השואה מתוניסיה. למד באורט קריית ביאליק במגמת מכניקה. גיוס לצה"ל בשנת 1983 לחיל הים. זנה השלים קורס חובלים, הוסמך כקצין מכונות ושירת על סיפון "אח"י מבטח", בין היתר בעת הטבעת אניית המחבלים "אטבירוס", שהייתה בדרכה לפיגוע בתל אביב. הדריך בקורס חובלים מספר מחזורים בטרם יצא ללימודים בטכניון. בהמשך שימש מפקד הפלגה הטכנית של שייטת 13 וכמפקד הפלגה הטכנית של הסטי"לים והצוללות בבסיס חיפה. לאחר מכן שירת כראש מחלקת הלוגיסטיקה של חיל הים. בשנת 2011 מונה לראש מספן הציוד בחיל.

זנה בעל תואר ראשון ותואר שני בהנדסת מכונות מטעם הטכניון. נשוי לאורית ואב לשלושה. מתגורר במצפה עדי.

בנובמבר 2019 נבחר זנה לתפקיד מנכ"ל נמל אשדוד. ב-8 ביוני 2022 הודיע על התפטרותו.

בספטמבר 2023 נבחר על ידי דירקטוריון רכבת ישראל לתפקיד מנכ"ל הרכבת וב-23 באוקטובר הוא נכנס לתפקידו. ביולי 2025 הודיע על התפטרותו, וזו נכנסה לתוקף באמצע אוגוסט.

בספטמבר 2025 התמנה לתפקיד מנכ"ל קבוצת דור שבבעלות גיל דנקנר.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי מספן הציוד
קטגוריה:מנכ"לים יוצאי שירות קבע בצה"ל
קטגוריה:מנכ"לי חברות ממשלתיות בישראל
קטגוריה:מנכ"לי רכבת ישראל
קטגוריה:עדי: אישים
קטגוריה:בוגרי אורט קריית ביאליק
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל: הנדסת מכונות
קטגוריה:תתי-אלופים בחיל הים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1965
אוסטרמן

**אוסטרמן** (בגרמנית: **Osterman**) הוא שם משפחה.

קטגוריה:שמות משפחה גרמניים
פרסי בחירת הנוער 2012

**טקס פרסי בחירת הנוער לשנת 2012** התקיים ב-22 ביולי 2012 באמפיתיאטרון גיבסון שבקליפורניה, ושודר בערוץ פוקס. את הטקס הנחו השחקנית והזמרת דמי לובאטו והשחקן קווין מק'הייל ולאורכו הופיעו האומנים נו דאוט, פלו ריידה, ג'סטין ביבר וקארלי ריי ג'פסן. בטקס זה סדרת הסרטים של "דמדומים" קיבלה את **פרס Ultimate**, ואילו הזמרת והשחקנית מירנדה קוסגרוב קיבלה את **פרס השראה מטעם Acuvue**.
* מספר המועמדויות הרב ביותר: הסרט "דמדומים 4: שחר מפציע - חלק ראשון" + הסרט "הנוקמים" - 11 מועמדויות כל אחד
* מספר הזכיות הרב ביותר: הסרט "משחקי הרעב" - 7 זכיות

## מועמדויות וזכיות
### בחירת הקולנוע

### בחירת הטלוויזיה

### בחירת המוזיקה

### בחירת הספורט

### בחירת האופנה ושונות

## קישורים חיצוניים
* פרסי בחירת הנוער 2012, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb 
* מועמדויות וזכיות בפרסי בחירת הנוער 2012, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb 

2012
רוברט אדוארד הרולד קרוסבי

**רוברט אדוארד הרולד קרוסבי** (באנגלית: **Robert Edward Harold Crosbie**, 1886–1950) היה פקיד בכיר בשלטון המנדטורי בארץ ישראל, מושל מחוז הדרום ומחוז לוד למשך כ-14 שנים.

## חייו
קרוסבי נולד בשנת 1886. בתחילת 1926 הוא כיהן כמושל נפת עזה וסגן מושל מחוז הדרום. הוא מילא את מקומו של מושל מחוז הדרום בעת העדרו. הוא התגורר בבית הצופה על חוף הים בדרום יפו. בשנים 1926 - 1927 כיהן קרוסבי בוועדה לבחינת מיסוי הכפריים שהמליצה על השתת מס הכנסה כדי להקל את המיסים על הכפריים.

קרוסבי כיהן כממלא מקום מושל מחוז הדרום בעת מאורעות תרפ"ט. לאחר שנודע לו על תחילת המאורעות בירושלים הוא כינס נכבדים ערבים, דרש מהם למנוע את ההפגנה ויצא איתם למקומות שונים לנסות להרגיע את הרוחות. הוא הזהיר את הערבים שאם יצאו המפגינים מאתר בית הממשלה ביפו הוא יורה לחיילים לירות במתפרצים. לקראת ההפגנה הוא גם הציב משוריינים בדרך לתל אביב. בקרב היהודים התרעמו עליו על שלא הסכים לפגוש משלחת של הסוכנות היהודית בטענה שהוא עסוק.

בשנת 1931 מונה למושל מחוז הדרום, תפקיד בו כיהן עד יולי 1939, עת פוצל המחוז למחוז לוד ומחוז עזה. בעת הפיצול, המשיך קרוסבי לכהן כמושל מחוז לוד עד סוף 1943. לאחר תום כהונתו כמושל הוא כיהן כיו"ר המועצה לכלכלה מלחמתית. המועצה המשיכה להקיים גם אחרי תום המלחמה, עד התפרקותה בתחילת 1946.

כן כיהן בוועדות שונות של שלטון המנדט, בהן ועדה שבחנה במחצית הראשונה של 1945 את מערכת החינוך בארץ ישראל ודרישות המורים לגבי שכרם. הוועדה המליצה על תשלום משכורת 13 למורים, אך מסקנותיה נגנזו. ביוני 1945 מונה קרוסבי ליו"ר ועדה לבירור דרכים למנוע עקיפת האיסורים לרכישת קרקעות על ידי יהודים באזורים אסורים על פי הספר הלבן. הוועדה ניהלה דיוניה עד אוקטובר 1945 והוחרמה על ידי היהודים. הוועדה המליצה על דרכים למאבק במעקפים של חוק הקרקעות, אך סירבה להמליץ על איסור העברת קרקעות לנאמנים ערבים של בעלים יהודיים. בסוף 1945 עמד קרוסבי בראש ועדה לבדיקת הסיבות למחסור בבנייה שהמליצה על תיקונים שונים בחוק הגנת הדייר.

באמצע 1946 יצא קרוסבי לחופשה ממושכת שלאחריה פרש לפנסיה. הוא נפטר בלונדון ב-1950.

החל משנת 1944 חולק פרס קרוסבי לספרות מוניציפלית על ידי חבר המועצות המקומיות.

## הערכה
במעריב תואר קרוסבי: "הצליח קרוסבי להשניא עצמו על היישוב. במשך 30 שנות שרותו הרצוף כאן, הוא נשאר אותו פקיד קטן מעוף, עקשן ותקיף ... השקפותיו, השקפות תלמיד האסכולה הקולוניאלית הישנה, שלפיה מושל בריטי מתמסר יותר לאדמיניסטרציה מאשר לפוליטיקה שצריכה להעשות בלונדון."
.

אדווין סמואל, בנו של הנציב הרברט סמואל, תיאר אותו כמאופק ואיטי, לעיתים עד כדי ייאוש.

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי שלטון בריטים בתקופת המנדט
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1886
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1950
יוחאי ספונדר

**יוחאי ספונדר** (נולד ב-14 באוקטובר 1982) הוא סטנדאפיסט וקומיקאי ישראלי.

## ביוגרפיה

ספונדר גדל בגבעת יואב שברמת הגולן. שירת בצה"ל בחיל השריון. לאחר שחרורו מהצבא בשנת 2005, החל להופיע על בימות הסטנד-אפ בקאמל קומדי קלאב ובקומדי בר. באותה שנה החל להופיע במופעי סטנדאפ ברחבי ישראל.

בשנת 2009 השתתף לראשונה בתוכנית טלוויזיה, ביפ קומדי האוס, ששודרה בערוץ ביפ וערוץ 2.

בשנת 2010 השתתף ב"ביפ קומדי בר", והגיש פינת סטנדאפ בתוכנית הרדיו 'ציפורי לילה מנבאות' עם דוד ליפשיץ ואבי נוסבאום בגלי צה"ל.

בשנת 2011 הוציא ספונדר 7 להיטי יוטיוב לשירי פארודיה, אותם כתב וביצע בהשתתפות הלהקה שלו, 'להקת הבני דודים'. כן ביצע עם הקומיקאי מני מלכה את "שיר השיקסע", שיר מחאה סאטירי נגד הדרת נשים.

בשנת 2013 השתתף בתוכנית הטלוויזיה האמריקאית "West Coast Comedy", בכבלים ״HULO".

בשנת 2015 הגיש פינת סטנדאפ בתוכנית הבוקר "דצים" של אורנה ומשה דץ, בתוכניתו של איציק זהר בערוץ 24, וכן הגיש מדי שבוע פינה אקטואלית קומית בתוכנית הרדיו "שי ודרור" ב-103fm.

בשנת 2017 הפעיל ביחד עם שחר חסון מיזם של ערבי סטנדאפ באנגלית שכלל מופעים בישראל ובמקומות שונים בעולם לצד תוכנית רדיו באנגלית.

בשנים 2017–2018 השתתף בתוכנית "מחר שבת" בהנחיית צביקה הדר.

בשנת 2018 יוחאי הופיע בפרק *יום שישי בסופר* של קופה ראשית.

בשנת 2020 השתתף בסדרה "יחסים ויראליים" של כאן 11, ביחד עם שחר חסון.

בשנת 2023, בצל מלחמת חרבות ברזל החל להגיש ביחד עם שחר חסון את ההסכת "Standup for Israel" באנגלית בגלי צה"ל.

## חיים אישיים
ספונדר קיים בעבר אורח חיים טבעוני במשך כשנתיים. . ספונדר נישא לבת זוגו ב-24 באוקטובר 2021.

## קישורים חיצוניים

* ליענה ברוך, צוחקים עד דמעות בלוס אנג'לס עם יוחאי ספונדר
*  
* יוחאי ספונדר מתארח בפודקאסט "מאחורי כל צחוק", מגיש: אלדד שטרית, 9 באוקטובר 2018
* יחסים דיפלומטיים עם שחר חסון ויוחאי ספונדר, תוכניות מיוחדת של כאן 11 - תאגיד השידור הישראלי, 9 במאי 2019

## הערות שוליים

קטגוריה:סטנדאפיסטים ישראלים
קטגוריה:שדרני רדיו ישראלים
קטגוריה:בדרנים ישראלים
קטגוריה:טבעונים ישראלים
קטגוריה:מועצה אזורית גולן: אישים
קטגוריה:אנשי המושב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1982
אוקשיה

**אוקשיה** (בפולנית: **Okrzeja**) הוא כפר במחוז לוקוב שבפרובינציית לובלין בפולין, בו שכנה עד השואה קהילה יהודית.

## תולדות היישוב
היישוב אוקשיה נזכר לראשונה בתחילת המאה ה-15 כקהילה אדמיניסטרטיבית כנסייתית. בעליו, האציל מאצ'יי גרוטה, הקים בו את הכנסייה הראשונה בשנת 1464. במאה ה-16 עברה הבעלות על היישוב לידי האציל מיקולאי סמבוז'יצקי. באמצע המאה ה-17 נכבש הכפר לזמן מה בידי הפולשים השוודים, והוא נחרב כליל.

## יהודי אוקשיה
בשנת 1921 התגוררו בכפר 133 יהודים, שעסקו במלאכה וברוכלות בכפרי הסביבה. עם כיבוש האזור בספטמבר 1939 בידי הגרמנים, נאסר על היהודים לצאת מהכפר, ויהודים בגילאים 12 עד 65 נלקחו לעבודות כפייה בחקלאות ובניקוז בסביבת הכפר. יהודי הכפר סבלו מתנאי תת-תזונה, ובחורף 1941 פרצה בקרבם מגפה שרבים נספו בה.

ככל הנראה פונו רוב יהודי הכפר ללוקוב, ואחר כך מצאו את מותם במחנה ההשמדה טרבלינקה, יחד עם יתר יהודי הסביבה. מקצת היהודים שהושארו בכפר לצורכי עבודה נרצחו בו בנובמבר 1942.

מודסטה ברנק, תושבת הכפר הצילה יהודים וקיבלה הכרה כחסידת אומות העולם.

## קישורים חיצוניים

* אוקשיה במרכז מורשת יהדות פולין

קטגוריה:לובלין (פרובינציה): יישובים
קטגוריה:שואת יהודי פולין: קהילות
קטגוריה:לובלין (פרובינציה): עיירות יהודיות