open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אדוארד לייהי

**אדוארד לורנס לייהי** (באנגלית: **Edward Lawrence Leahy**; 9 בפברואר 1886 – 22 ביולי 1953) היה עורך דין אמריקאי שכיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת רוד איילנד וכשופט פדרלי בבית המשפט המחוזי הפדרלי במחוז רוד איילנד.

## ביוגרפיה
### השכלה וקריירה
לייהי נולד ב-9 בפברואר 1886 בבריסטול שברוד איילנד. הוא למד בבתי הספר הציבוריים ובשנים 1904–1905 למד באוניברסיטת בראון. בשנת 1908 קיבל תואר במשפטים מבית הספר למשפטים של ג'ורג'טאון והתקבל ללשכת עורכי הדין של רוד איילנד באותה שנה.
מאז 1908 עסק בעריכת דין במשרד עורכי דין פרטי בבריסטול. הוא כיהן כשופט בית המשפט לענייני ירושה בבריסטול בין השנים 1910–1939. בשנת 1913 נבחר לוועדת בתי הספר של בריסטול.

בשנים 1911–1913 כיהן כחבר בבית הנבחרים של רוד איילנד. בנוסף שימש כמוסמך לענייני יושר בבית המשפט העליון של רוד איילנד.

במהלך מלחמת העולם הראשונה שירת בצבא ארצות הברית כלוטננט במחלקת הפרקליטות הצבאית. משנת 1919 עד 1948 שימש כמנהל רשות המיסים של מדינת רוד איילנד. בשנת 1939 מונה למנהל מחלקת ההכנסות והרגולציה של המדינה. בין השנים 1942–1946 היה חבר ומנהל הכספים של ועדת קרן הפירעון של רוד איילנד, ובאותן שנים גם חבר במועצת הפנסיה של המדינה. בשנים 1948–1949 היה יועץ למחלקת האוצר של מדינת רוד איילנד.

### כהונתו בקונגרס
לייהי מונה ב־24 באוגוסט 1949 לסנאט של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית, כדי למלא את מקומו של הסנאטור ג' הווארד מק'גראת' שהתפטר. הוא כיהן מ־24 באוגוסט 1949 עד 18 בדצמבר 1950, אז החליפו ג'ון פסטור שנבחר בבחירות. הוא עצמו לא התמודד בבחירות למושב.

### כהונתו כשופט פדרלי
ב־21 בדצמבר 1950 מינה אותו הנשיא הארי טרומן לתפקיד שופט בבית המשפט המחוזי הפדרלי במחוז רוד איילנד, במקומו של השופט ג'ון פטריק הרטיגן שפרש. הסנאט אישר את מינויו ב־2 בינואר 1951 והוא קיבל את כתב המינוי ב־3 בינואר 1951. כהונתו הסתיימה עם מותו ב־22 ביולי 1953 בבריסטול. הוא נטמן בבית העלמין נורת' סימהטֶרי.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי רוד איילנד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בראון
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת ג'ורג'טאון
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מרוד איילנד
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1886
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1953
Sky UK

**Sky UK Limited** (או בקיצור **Sky UK** או **Sky**) היא חברת טלקומוניקציה המייצרת תוכני טלוויזיה, קווי אינטרנט וקווי טלפון. Sky UK היא חברה בת של קבוצת סקיי, קונצרן תקשורת בריטי. מטה החברה ממוקם באילוורץ'.

Sky UK היא חברת תקשורת ידועה בממלכה המאוחדת, המשדרת חדשות תחת Sky News, תוכני ספורט תחת Sky Sports, ותכני טלוויזיה תחת Sky Studios. היא מובילה בתעשיית הטלוויזיה בתשלום, ונכון לשנת 2019, היו לה 12.7 מיליון לקוחות. Sky UK נחשבת לאחת מארבע ענקיות האינטרנט בממלכה המאוחדת.

## היסטוריה
Sky UK הוקמה ב-1990 כתוצאה משילוטב של 2 חברות הטלוויזיה Sky Television ו-British Satelite Broadcasting. מאז שנות ה-90 הפכה החברה לענקית בתעשיית הטלקומוניקציה. היא שידרה תוכני הוליווד ואת הפרמייר ליג, ליגת כדורגל אנגלית.

ב-2010, החברה Sky UK הגיעה לכ-10 מיליון בתים, והפכה לחברת הטלקומוניקציה האירופאית הראשונה שהגיעה להישג זה מבין חברות שידורים בתשלום (pay-TV).

ב-1 במרץ 2018, Sky UK חתמה על הסכם עם ספקית התכנים האמריקאית נטפליקס, והיא איפשרה לה לשדר תכנים בינלאומיים.

ב-4 באוקטובר 2018, תאגיד התקשורת האמריקאי קומקאסט רכש שליטה 76.8% מהחברה. בהמשך התאגיד רכש את שאר החברה, שכיום נמצאת תחת שליטתו.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות בריטיות
קטגוריה:חברות תקשורת אירופאיות
דן גראור

**דן גראור** (באנגלית: **Dan Graur**; נולד ב-24 ביולי 1953) הוא ביולוג אבולוציוני וחישובי, פרופסור מן המניין באוניברסיטת יוסטון ופרופסור אמריטוס באוניברסיטת תל אביב. תחום מחקרו כולל אבולוציה מולקולרית, אבולוציה של גנומים ושינויים ברמת הנוקלאוטידים וחומצות האמינו.

## ביוגרפיה
גראור נולד בעיר פיאטרה ניאמץ ברומניה בשנת 1953. בגיל צעיר היגרה משפחתו לישראל, שירת בצה"ל למשך כשלוש שנים, ולאחר מכן השלים את לימודי התואר הראשון והשני בביולוגיה וזואולוגיה באוניברסיטת תל אביב. בשנת 1985 סיים את לימודיו לתואר דוקטור שלו במרכז מדעי הבריאות ביוסטון של אוניברסיטת טקסס בהנחיית Masatoshi Nei, ולאחר מכן עשה פוסט-דוקטורט באוניברסיטה טיבינגן בגרמניה.

בשנת 1986 החל את דרכו האקדמית במחלקת זואולוגיה באוניברסיטת תל אביב, והתקדם עד לעמדה של פרופסור. בשנת 2003 עבר לאוניברסיטת יוסטון שם הוא שימש כ-John and Rebecca Moores Distinguished Professor במדעי הביולוגיה והביוכימיה.

## מחקר ותרומה מדעית
מחקרו של גראור עוסק באבולוציה מולקולרית של גנומים, ובפרט בהשפעתם היחסית של מוטציות, סחיפה גנטית וברירה טבעית – בעיקר ברירה מטהרת – על דפוסי החלפת נוקלאוטידים וחומצות אמינו. עבודתו עוסקת גם בארכיטקטורה ובדינמיקה של גנומים, ובהבחנה בין רצפים פונקציונליים לרצפים בלתי-פונקציונליים. גראור ידוע בביקורתו כלפי פרויקטים רחבי־היקף בתחום הגנום, ובהם פרויקט ENCODE, וטוען כי חלק ניכר מן הגנום האנושי אינו נושא תפקוד ביולוגי ומייצג DNA זבל.

הוא מחבר-שותף של ספרי יסוד באבולוציה מולקולרית, בהם Fundamentals of Molecular Evolution ו-Molecular and Genome Evolution.

## פרסים והוקרה
* פרס הומבולט (Alexander von Humboldt Research Award) לשנת 2011.
* נבחר כחבר (Fellow) ב־American Association for the Advancement of Science (AAAS) בשנת 2015.

## קישורים חיצוניים
* 
* פרופ’ דן גראור – פרופיל באתר אוניברסיטת תל אביב
* דן גראור - עמוד באתר של אוניברסיטת יוסטון
* פרסומיו של דן גרואר באתר Scopus

## הערות שוליים

קטגוריה:ביולוגים ישראלים
קטגוריה:ביולוגים אמריקאים
קטגוריה:אבולוציה מולקולרית
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: זואולוגיה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת יוסטון
קטגוריה:ישראלים ילידי רומניה
קטגוריה:אמריקאים ממוצא יהודי-רומני
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1953
ג'סטפדיה

**ג'סטיפדיה** (באנגלית: **Justapedia**) היא אנציקלופדיה מקוונת חופשית בשפה האנגלית, אשר הושקה לציבור ב-9 באוגוסט 2023 כפלטפורמה מתחרה לוויקיפדיה. המיזם מופעל על ידי עמותת Justapedia Foundation – ארגון ללא מטרת רווח שייסדה בטי וילס (Betty Wills), מנהלת עמותות אמריקאית, שהייתה בעברה עורכת בוויקיפדיה. מטרת המיזם המוצהרת היא להקים פלטפורמת ידע נייטרלית ואובייקטיבית כחלופה לוויקיפדיה, תוך שימור התיעוד ההיסטורי והמדעי ללא הטיה אידאולוגית. האתר מבוסס על תוכנת מדיה-ויקי (MediaWiki) בדומה לוויקיפדיה, ובתחילת דרכו ייבא למעלה מ-6.5 מיליון ערכים מהוויקיפדיה האנגלית ברישיון חופשי. התוכן בפלטפורמה מעודכן ומשוכתב בהדרגה כך שיעמוד בסטנדרטים חמורים יותר של נייטרליות ואובייקטיביות.

## רקע
מייסדת הפלטפורמה יזמה את הקמת האתר בעקבות ניסיונה כעורכת ותיקה בוויקיפדיה. לטענתה, היא נתקלה בקושי לשלב נקודות מבט מאוזנות בנושאים שנויים במחלוקת בשל השפעתה של קבוצה מצומצמת של עורכים בעלי נטייה אידאולוגית פרוגרסיבית. המייסדת ציינה כי ניסיונותיה לאזן ערכים הובילו לעיתים לחסימות ולהגבלות עריכה.

## מבנה הפלטפורמה והתוכן
בדומה לוויקיפדיה, גם Justapedia פועלת במתכונת של מיזם ויקי שיתופי המבוסס על תוכנת מדיה־ויקי, והערכים נכתבים ומתוחזקים על ידי מתנדבים מרחבי העולם. עורכי האתר מכונים "Justapedists" ויכולים ליצור חשבון ולערוך את התוכן באופן דומה לתהליך המקובל בוויקי. כל התוכן באתר מופץ תחת הרישיון החופשי CC BY-SA 3.0 (בדומה לוויקיפדיה), מה שמאפשר לעשות שימוש חוזר במידע תוך מתן קרדיט הולם. כל הערכים הראשונים נוצרו כמיזוג של ערכים מקבילים מוויקיפדיה האנגלית, והתוכן שיובא זוכה לייחוס נדרש בהתאם לתנאי הרישיון של ויקיפדיה. לאחר הייבוא הראשוני, עורכי ג'סטיפדיה החלו לעדכן ולשכתב חלק מהערכים הללו, כדי להתאימם למדיניות הנייטרליות והאובייקטיביות המחמירה יותר של המיזם. כך למשל, ערכים מסוימים שנמחקו בעבר מוויקיפדיה, או שונו שם עקב מחלוקות אידאולוגיות שוחזרו בג'סטיפדיה לנוסחם המקורי:

שיטת הפיקוח והניהול של התוכן בג'סטיפדיה שונה באופן מהותי מזו של ויקיפדיה. בעוד שבוויקיפדיה האנגלית נהוג מודל של "עריכה בהסכמה רחבה" (Consensus) בקהילה – כלומר, מחלוקות תוכן מוכרעות לפי דיונים בין העורכים והגעה להסכמה (או רוב) ללא גורם עורך-על, בג'סטיפדיה הוקם מנגנון רשמי של מערכת סינון וביקורת עורכים (Editorial Review Board), אשר מוסמך להתערב ולקבל החלטות מחייבות בנוגע לתוכן הערכים. הוועד המערכתי הזה, המורכב מעורכים בכירים הממונים על ידי הנהלת המיזם, משמש כסמכות עליונה במקרי מחלוקת, במטרה להבטיח שהערכים יעמדו בעקרונות הנייטרליות והמהימנות של האתר. מודל ניהולי זה מזכיר במידה רבה אנציקלופדיות מסורתיות כמו "בריטניקה", שבהן תוכני הערכים נתונים לפיקוח ועדת עורכים מקצועית ועורך ראשי ולא רק לקהילת מתנדבים.

בגישה זו מקווה ג'סטיפדיה למנוע מצבים של "השתלטות אידאולוגית" של קבוצת עורכים מאורגנת. בשונה מגרוקיפדיה, ג'סטיפדיה אינה מסתמכת על בינה מלאכותית ליצירת תוכן, אלא על כתיבה ועריכה אנושית בלבד. בכך היא נבדלת ממיזמים מקבילים שבהם הערכים נוצרים אוטומטית באמצעות מודלים של שפה.

## ראו גם
* ויקיפדיה
* גרוקיפדיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אנציקלופדיות אינטרנט
קטגוריה:אנציקלופדיות בשפה האנגלית
הנרי ליפיט

**הנרי ליפיט** (באנגלית: **Henry Lippitt**; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מרוד איילנד, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל רוד איילנד ה-33 בשנים 1875–1877.
## ראשית חייו
הנרי ליפיט נולד בפרובידנס שברוד איילנד, כאחד מעשרת ילדיהם של וורן ליפיט, סוחר כותנה, ושל אלייזה (לבית סימנס) ליפיט. הוא התחנך באקדמיית קינגסטון שברוד איילנד, וזמן קצר לאחר מכן החל את הקריירה העסקית שלו. ב-1848 הוא החל את פעילותו בתעשייה, כאשר יחד עם אביו ואחיו הוא היה אחד הבעלים של מפעל כותנה בדניאלסונוויל, קונטיקט, שב-1849 התאגד כחברת הייצור קווינבואג. הוא גם היה שותף בשלושה מפעלי כותנה ברוד איילנד. בשנים 1862–1866 הוא היה הבעלים הראשי של חברת מנוויל בלינקולן שברוד איילנד. ב-1864 הקים ליפיט את חברת סילבר ספרינג להלבנה ולצביעה, ושימש כנשיאה.

ב-1840 וב-1842 היה ליפיט פעיל בארגון מחדש של כוחות הארטילריה הימית של פרובידנס, ושירת בהן כלוטננט קולונל. במהלך מרד דור הוא פיקד על פלוגה שהוצבה להילחם בכוחות המרד. במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית הוא שירת כמפקח על מחוז פרובידנס, ובמסגרת תפקידו הוא עסק בגיוס חיילים על פי קריאתו של הנשיא אברהם לינקולן ב-1862.
## קריירה פוליטית
במשך שנים היה ליפיט קשור למפלגה הרפובליקנית, וב-1875 הוא נבחר על ידה כמועמד לתפקיד מושל רוד איילנד. בבחירות שהתקיימו באותה שנה לא עלה בידו של אף אחד המועמדים להשיג את הרוב הדרוש, וליפיט נבחר על ידי האספה הכללית של רוד איילנד. אותו מצב אירע שנה לאחר מכן כאשר התמודד ליפיט על תקופת כהונתו השנייה.

כמושל היה לליפיט עניין פעיל בייצוג של רוד איילנד בתערוכת המאה בפילדלפיה ב-1876 . הוא גם תמך בתיקונים לחוקת רוד איילנד, שעל פיהם בוטל מס הרישום, והתאפשר לחיילים משוחררים שהתאזרחו להצביע.
## חיים אישיים
ב-1845 נשא ליפיט לאישה את מרי אן בלץ', ולשניים נולדו 11 ילדים. בין ילדיו נמנו צ'ארלס ליפיט שהיה מושל רוד איילנד ה-44 בשנים 1895–1897, והנרי פרדריק ליפיט, שהיה סנאטור מטעמה בשנים 1911–1917. הוא גם היה סבו של מנהיג סיעת המיעוט בבית הנבחרים של רוד איילנד פרדריק ליפיט , סבא-רבא של ג'ון צ'ייפי שהיה גם הוא מושל רוד איילנד ה-66 בשנים 1963–1969 ולאחר מכן מזכיר הצי של ארצות הברית וסנאטור, וסב-סבו של לינקולן צ'ייפי שהיה גם הוא מושל רוד איילנד ה-74 בשנים 2011–2015 ולפני כן סנאטור.

הנרי ליפיט נפטר ב-פרובידנס ב-5 ביוני 1891. הוא נטמן בבית הקברות סוואן פוינט שבעיר.

בית המושל הנרי ליפיט  ניצב בחלק המזרחי של פרובידנס. בניית הבית הושלמה ב-1865. ב-1976 הוכרז הבית כאתר היסטורי לאומי, וב-1981 הוא נתרם על ידי המשפחה לאגודה לשימור רוד איילנד.
## לקריאה נוספת

* Sobel, Robert, Raimo, John, eds. **[https://archive.org/details/biographicaldire0004unse/page/1352/mode/2up Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4]**, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 1353-1354
* **[https://www.rihs.org/mssinv/Mss538.htm Rhode Island Historical Society: Lippitt Family Papers]**


## קישורים חיצוניים

* הנרי ליפיט באתר אגודת המושלים הלאומית 
* הנרי ליפיט באתר The Political Graveyard 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי רוד איילנד
קטגוריה:פרובידנס: אישים
קטגוריה:מושלי רוד איילנד
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1818
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1891
Metro AG

**Metro AG** (בתרגום חופשי לעברית: **מטרו AG**) היא חברת קמעונאות גרמנית רב-לאומית הפועלת בעיקר בתחום הסיטונאות והקמעונאות לעסקים. נכון למרץ 2024, היא הפעילה 626 חנויות ב-21 מדינות. Metro AG היא חברת הקמעונאות הרביעית הרווחית בעולם, אחרי וולמארט, קרפור וטסקו.

## היסטוריה
Metro AG הוקמה ב-1964 בידי האחים ארנסט שמידט ווילאם שמידט-רוטנבק. הם ייסדו את החברה בשם Metro-SB-Großmarkt GmbH & Co. KG. באותה השנה, אוטו בישם הפך למנהל שלה. ב-1966 החלה לפעול במערב ברלין. ב-1967, Metro פתחו סניפים בגודורג, המבורג, מינכן ובהולנד. ב-1968, Metro AG פתחו סניניפ בדיסלדורף.

ב-1980, Metro AG רכשו שליטה על 24.9% מחברת הקמעונאות הגרמנית Galeria Kaufhof.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות גרמניות
קטגוריה:תאגידים רב-לאומיים
קטגוריה:רשתות מרכולים
קטגוריה:חברות שהוקמו בשנות ה-1960
שוקו טלעד

**שוקו טלעד** היא תוכנית טלוויזיה לילדים ונוער, ששודרה בשנים 1997–2002 בערוץ 2 בזכיינית השידור "טלעד".

## תוכן
התכנית החלה את דרכה כמגזין בוקר בשנת 1997 בהנחייתה של ירדנה ארזי (מנחת "קפה טלעד" בזמנו), לאחר מכן בשנת 1998 הוחלפה ארזי ברוני אלון, ובהמשך החל משנת 1999 עד 2002 הפך המגזין לרצועת שידורים אשר משודרת בשבת בבוקר ורוני אלון הוחלפה מאוחר יותר בשלוש בובות שעוצבו במיוחד לכבוד התכנית בשם שוקו, אופס וטופי, שאצלם עסקה בנושאים שונים בתחומי החיים כמו: חדשות, טעמים, פחדים וחזרה לבית ספר וכדומה.

בנוסף לשידורי הרצף היו לתוכנית מספר ספיישלים עם הבובות.

בין הסדרות ששודרו בשידורי הרצף היו: "הדב רופרט", "החברים של ברני", "זמן דיסני" (טימון ופומבה, דונלד דאק וצוות קוואק ובהמשך הרפתקאות פו הדוב), "סיפורי גן החיות" ו"לינגו".

## בובות
בובות אלו החליפו את רוני אלון החל משנת 1999 ועוצבו במיוחד לתוכנית.

* **שוקו** (עמי ויינברג)
* **אופס** (ז'יל בן-דוד)
* **טופי** (איקי גלעד)

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות לילדים
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 1997
קטגוריה:ערוץ 2: תוכניות וסדרות
קטגוריה:תוכניות וסדרות טלוויזיה ישראליות בכיכובן של בובות
קטגוריה:רצועות שידור בטלוויזיה בישראל
קטגוריה:טלעד: תוכניות וסדרות
שמח עד הגג

**שמח עד הגג** היא תוכנית טלוויזיה לילדים ונוער, ששודרה בשנים 1997–1998 בערוץ 2 בזכיינית השידור "טלעד" אשר עוסקת בנושא של חגי ישראל בהנחיית דני רובס.

## תוכן
כל פרק עסק בחג אחר ושודר בחג בו הוא עוסק. בתוכנית, שיחק רובס עם הבובות ששון ושמחה, סיפר סיפור על כל חג, שוחח עם ילדים על החג שעליו עוסק הפרק ושר שירים מוכרים ומקוריים על החג שבו עוסק הפרק.

## דמויות
בנוסף לרובס הצטרפו לתוכנית הבובות ששון (יואב בר-לב) ושמחה (חנוך רעים) אשר עוצבו על ידי אילנה יהב. דמויות אלה כיכבו לפני כן בקלטת הווידאו "רדיו גן" בכיכובה של יעל בר זוהר.

## שירי התוכנית
בתוכנית הוצגו שירים מקוריים שאת רובם כתב חנוך רעים (התסריטאי והמפעיל של "שמחה" בתוכנית).

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות לילדים
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 1997
קטגוריה:ערוץ 2: תוכניות וסדרות
קטגוריה:תוכניות וסדרות טלוויזיה ישראליות בכיכובן של בובות
קטגוריה:טלעד: תוכניות וסדרות
לילה טוב שלומפי

**לילה טוב שלומפי** הייתה תוכנית לילדים ששודרה בערוץ 2 הניסיוני ב-1990–1993. תוכנית זו התבססה על תוכנית דומה בשם "דודו מספר לגולו". את התוכנית הגישו לסירוגין ציפי שביט ושלמה ארצי. שמו של שלומפי מבוסס על השמות הפרטיים של מנחי התכנית שלמה וציפי בהתאמה.

התוכנית הופקה באולפני מימד.

## תוכן
ציפי שביט ושלמה ארצי הקריאו סיפורים לפני השינה לבובה (ממין זכר) בשם שלומפי בדיבובה של עירית שילה.

## פרסום
עקב הצלחת התוכנית יצאו קלטות וידאו הכוללים את סיפורי הסדרה.

## פארודיות ואזכורים
בתוכנית "העולם הערב" ישנם 2 מערכונים המהווים פארודיה על הסדרה בו ארז טל מקריא סיפור לשלומפי. במערכון הראשון שלומפי נראה כעבריין ובמערכון השני שלומפי חזר בתשובה. בשתי הפארודיות שלומפי הופעל על ידי אברי גלעד.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות לילדים
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 1989
קטגוריה:ערוץ 2 הניסיוני: תוכניות וסדרות
קטגוריה:תוכניות וסדרות טלוויזיה ישראליות בכיכובן של בובות
קטגוריה:תוכניות וסדרות טלוויזיה שצולמו באולפני מימד
קטגוריה:שינה בילדות
קטגוריה:ציפי שביט
קטגוריה:שלמה ארצי
בונקר ירוק

**הבונקר הירוק** בהמבורג הוא מגדל נ"מ שנבנה במהלך מלחמת העולם השנייה. בשנות ה-90 הוסב ל"בונקר מדיה". בין השנים 2019 ו-2024 הוא הוגבה בחמש קומות בגובה של כ־20 מטרים, וכוסה בצמחייה נרחבת. בנוסף, "שביל הררי" באורך 550 מטר, שהותקן מבחוץ על המבנה, מוביל לגן ציבורי עירוני בשטח של 1,400 מ"ר.

## היסטוריה
### בנייה במהלך מלחמת העולם השנייה
בתחילת שנות ה-40, במהלך מלחמת העולם השנייה, נבנו כמה בונקרים רבי קומות, המכונים מגדלי נ"מ, בברלין, המבורג ווינה כדי להתגונן מפני התקפות אוויריות. המגדל שקיבל את המספר 4 הוא "הבונקר הירוק" של ימינו, והוא אחד הבונקרים הגדולים ביותר שנבנו מעולם, על שטח של 75 X 75 מטר ובגובה 38 מטרים. הוא עשוי מבטון מזוין, כולל קירות בעובי 3.5 מטרים ותקרה בעובי חמישה מטרים. הוא נבנה במשך 300 ימים בשנת 1942 על ידי עובדי כפייה.

המבנה עמד רק באופן חלקי בדרישות הצבאיות, אך שימש ביעילות כמקלט לאוכלוסייה האזרחית. אף על פי שקיבולתו הוגבלה ל-18,000 איש, כ-25,000 איש חיפשו מקלט בבונקר במהלך ההפצצות הכבדות על המבורג בקיץ 1943.


קובץ:Flakturm IV Hamburg aerial photo 1945.jpg|קישור=Datei:Flakturm_IV_Hamburg_aerial_photo_1945.jpg|טקסט=Der Flakturm IV im April 1945|מגדל הנ"מ באפריל 1945
קובץ:Flakbunker HH Treppe.jpg|קישור=Datei:Flakbunker_HH_Treppe.jpg|טקסט=Treppenhaus|חדר המדרגות
קובץ:Flakturm IV, Jan 2024.jpg|קישור=Datei:Flakturm_IV,_Jan_2024.jpg|טקסט=Aufstockung (Januar 2024)|הרחבה בינואר 2024


### שימוש אזרחי לאחר המלחמה
הבונקר רב הקומות שימש דיירים אזרחיים לאחר המלחמה, שכן באותה תקופה שרר בהמבורג מחסור חמור בדיור. מסיבה זו נמנעה ההריסה המתוכננת של המגדל ביולי 1947.

מתחילת שנות ה-50 שימש הבונקר גם כמקלט לנשים מוכות.

במהלך המלחמה הקרה, הבונקר הופעל מחדש כמקלט מפני תקיפות אוויריות.

### השיפוץ בשנות ה-90
הבניין שופץ בשנת 1990 בעלות של כ-1.6 מיליון מארק גרמני והוסב למרכז מדיה.

בשנת 1993 חכר המשקיע תומאס מאצן את הבונקר עד לשנת 2053 תמורת 6 מיליון מארק גרמני. הוא השקיע כ-20 מיליון מארק נוספים בתשתיות כדי לאפשר השכרת שטחים. חכירה זו הועברה מאז ל-Matzen Immobilien GmbH והוארכה עד 2099.

מאז קמו בבניין מועדוני ואולמות מוזיקה, מכללה, חנות כלי נגינה, סוכנויות פרסום וקידום מכירות וכו'.

בשנת 2000 אירע פיגוע במועדון מוזיקה בבונקר, וכמה אנשים נפצעו.

### השיפוץ בין השנים 2019–2024
רעיונות להפיכת הבונקר לירוק קמו עוד בשלהי המאה ה-20, למשל, הציג האומן פרידנסרייך הונדרטוואסר איור של הבונקר עם עצים על הגג, בעיתון בשנת 1992.

בשנת 2013 החלה להירקם התוכנית לשיפוץ הבונקר בצורה ירוקה, בתוספת פארק גג הנגיש לציבור. פרויקט הבניה, שכלל תוספת של חמש קומות, נמשך מאוקטובר 2014 ועד השלמתו בשנת 2024, וזכה בכמה פרסים בזכות הבנייה הירוקה.
העלות הכוללת של התוספת, ומימוש הקונספט הירוק, הייתה כ-60 מיליון אירו.

ביולי 2024 נחנך בבונקר אולם הופעות על שמו של גאורג אלזר (Georg Elser Halle ).

## קישורים חיצוניים

*  
* באתר הרשמי של עיריית המבורג (אנגלית)
* כתבת וידאו על הבונקר הירוק (גרמנית)
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:המבורג: תרבות
קטגוריה:בונקרים
קטגוריה:המבורג: מבנים
קטגוריה:אדריכלות נאצית
קטגוריה:בנייה בת קיימא
קטגוריה:עבודת כפייה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:דפים עם תרגומים שלא נסקרו
סמל המנדט הבריטי

**סמל המדנט הבריטי** או **החותם של המנדט הבריטי לפלשׂתינה (א"י)** (באנגלית: **Public Seal of Palestine**), היה החותם הרשמי בתקופת המנדט הבריטי. הסמל אומץ בשנת 1923 והופסק שימושו בשנת 1948 אחרי הקמת מדינת ישראל.
החותם הוא אחד הסמלים המוכרים ביותר של התקופה המנדטורית. הוא משקף את המורכבות הפוליטית והחברתית שהייתה קיימת בארץ באותן שנים.

## צורת החותם
החותם נוצר על ידי חברת יצירת המטבעות הבריטית "**The Royal Mint**" על ידי המעצב הבריטי **ססיל וואלטר תומאס**. בחותם עצמו נראה ציור של העיר העתיקה בירושלים, ומסביבה הכיתוב "ממשלת פלשׂתינה (א"י)" בעברית, "Government of Palestine" באנגלית ובערבית "حكومة فلسطين" (ממשלת פלשׂתינה). הציור כלל אנדרטאות בעיר העתיקה, כמו חומות ירושלים, שער יפו, כיפת הסלע ומגדל דוד.

היו הצעות לשים גרסה של הסמל של ממלכת ירושלים בציור, אך הצעות אלו נדחו מאחר שהן נתנו דגש לנצרות.


File:No Background (Palestine Seal).png|סמל המנדט הבריטי עם העיר העתיקה


## ראו גם
* דגל המנדט הבריטי
* סמל מדינת ישראל

## הערות שוליים

קטגוריה:המנדט הבריטי
קטגוריה:המנדט הבריטי: ממשל
קטגוריה:אסיה: סמלים
סיסופ

**סיסופ**, קיצור של **system operator – מפעיל מחשב**, ולפעמים מקוצר גם ל-**op,** הוא מונח שהיה נפוץ בעיר בשנות ה-80 וה-90 ככינוי למפעיל מערכת מחשב מרובת משתמשים מהסוגים שקדמו להופעת האינטרנט המודרני. מערכות כגון BBS (מערכת לוח מודעות) או קבוצה וירטואלית של שירותים מקוונים. ניתן להשתמש בביטוי גם כדי להתייחס למנהלי שירותי רשת אחרים מבוססי אינטרנט. סיסופים לעיתים לא היו פועלים למטרת רווח, אלא תרמו את פעילותם לקהילה.

מבחינה היסטורית, באשר מחשבים ואתרי אינטרנט לא היו נפוצים כמו בשנות האלפיים. המונח "סיסופ" התייחס למפעילים של כל מערכת מחשב, ובמיוחד למחשב מיינפריים. כהגדרה שמרנית, "סיסופ" הוא אדם המפקח על תפעול שרת, בדרך כלל במערכת מחשב גדולה. השימוש במונח הפך פופולרי בסוף שנות ה-80 וה-90, במקור בהתייחס למפעילי BBS. 

אדם עם פונקציות מקבילות בשירות אירוח רשת או בשרת נקרא בדרך כלל "סיס-אדמין", קיצור של System Administrator.

מכיוון שתפקידים כאלה היו לרוב משותפים עם תפקידו של הסיסופ לפני הופעת האינטרנט, המונח "סיסופ" משמש לעיתים באופן כללי יותר כביטוי להתייחס למנהל או למנחה, כגון מנהל פורום. לפיכך, המונח "סיס-אדמין" משמש טכנית כדי להבחין בתפקיד המקצועי של מנהל המחשוב בפועל.

## ראו גם
* סלנג באינטרנט
* ז'רגון
* מנהל רשת
* קהילה מקוונת

## הערות שוליים

קטגוריה:מילים וביטויים בתרבות האינטרנט
קטגוריה:מערכות BBS
מותו של באני מונרו (מיני-סדרה)

**מותו של באני מונרו** (באנגלית: **The Death of Bunny Munro**) היא מיני-סדרה קומית שחורה בריטית, שהופקה על ידי "Clerkenwell Films" עבור ערוץ "Sky Atlantic". המיני-סדרה מבוססת על רומן מאת ניק קייב משנת 2009 הנושא את אותו השם, ומככבים בה מאט סמית, שרה גרין ורפאל מתה בתפקידים הראשיים. סמית וקייב משמשים גם כמפיקים בפועל.

המיני-סדרה עלתה לשידור ב-20 בנובמבר 2025.

## עלילה
סוכן מכירות שוביניסטי בגיל העמידה יוצא למסע דרכים ברחבי מחוז סאסקס יחד עם בנו, לאחר התאבדות אשתו, במקביל לפעילותו ההולכת וגוברת של רוצח סדרתי באזור.

## צוות השחקנים והדמויות
* מאט סמית – **באני מונרו**
* שרה גרין – **ליבי**
* רפאל מתה – **באני ג'וניור**
* יוהאן מאיירס – **פודל**
* רוברט גלניסטר – **ג'פרי**
* אליס פית'ם – **איבון**
* דייוויד תרלפול – **באני מונרו האב**
* לינדזי דאנקן – **דוריס פנינגטון**
* אליזבת ברינגטון – **שרלוט פרנובר**

## הפקה
### פיתוח
במאי 2023 חשף ניק קייב כי עיבוד טלוויזיוני לספר נמצא בשלבי פיתוח. המיני-סדרה, בת שישה פרקים, הוכרזה רשמית בנובמבר 2023, כאשר מאט סמית לוהק לגילום דמותו של באני מונרו, דמות שנוצרה בספר שכתב קייב בשנת 2009. הפקת המיני-סדרה בוצעה על ידי "Clerkenwell Films" ו-"Sky Studios", כאשר על כתיבת התסריט הופקד התסריטאי פיט ג'קסון. קייב משמש כמפיק בפועל לצד סמית. על הבימוי הופקדה איזבלה אקלף. מפיקים בפועל נוספים כוללים את מנפריט דוסנג’, פטרה פריד, אד מקדונלד ואמילי האריסון, וכן את ג’קסון ואקלף. מפיק הסדרה הוא מת'יו מולו.
### ליהוק
בינואר 2024 פורסמה מודעת ליהוק עבור דמותו של באני ג'וניור, ילד בן תשע. בסופו של דבר לוהק לתפקיד השחקן הצעיר רפאל מתה.
### צילומים
צילומי הסדרה החלו במאי 2024 בדרום אנגליה. אתרי הצילום כללו את וורת’ינג, איסטבורן, שורהאם־על־ים, ברייטון והוב – כולם במחוז סאסקס. הצילומים הושלמו ב-16 באוגוסט 2024.

## הפצה
המיני-סדרה עלתה לראשונה לשידור בבריטניה בערוצים "Sky Atlantic" ו-"NOW TV" ב-20 בנובמבר 2025.

## ביקורת
באתר צבירת הביקורות "Rotten Tomatoes", זכתה המיני-סדרה לציון חיובי של 86% בהתבסס על 14 ביקורות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מיני-סדרות טלוויזיה
קטגוריה:סדרות דרמה בריטיות
קטגוריה:סדרות קומדיה בריטיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה המבוססות על ספרים
קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות שעלו לשידור בשנות ה-2020
ג'וזפה פואטה

**ג'וזפה "פפה" פואטה** (נולד ב-12 בספטמבר 1985) הוא מאמן כדורסל מקצועי איטלקי ושחקן עבר ששיחק בעמדת הרכז. הוא המאמן הראשי בקבוצת אולימפיה מילאנו. בעבר היה המאמן הראשי של ברשה מליגת העל האיטלקית (LBA),

## קריירה מקצועית
פואטה הצטרף למועדון הכדורסל המקומי סלרנו בליגות הנמוכות, ושיחק 5 עונות לפני שהצטרף ל מהליגה השלישית האיטלקית. בורולי קלע 51 נקודות בניצחון 114–105 על  ב-7 בנובמבר 2005.

הוא עבר למועדון טראמו באסקט מליגת העל האיטלקית בכדורסל בשנת 2006. במהלך עונת 2008–2009 הוא הוביל את הקבוצה, (אותה אימן מאמן סלרנו לשעבר ) לפלייאוף הליגה.

לאחר מכן הצטרף לוירטוס בולוניה שם רשם שתי עונות מוצלחות, הגיע פעמיים לפלייאוף, ומונה לקפטן. לאחר עונת 2012–2013 שבה סיימה הקבוצה במקום נמוך, הוחלף ב ובנובמבר 2013 ביטל את החוזה עם המועדון.

ב-2014 עבר לשחק בסאסקי בסקוניה, מליגת העל הספרדית ה-ACB, וחברה ביורוליג, שם החליף את השחקן תומא הרטל. בהופעה הראשונה שלו בקבוצה, ב-12 בינואר 2014, קלע ברבע האחרון 13 נקודות לקבוצתו, שניצחה במשחק מול גיפוסקואה באסקט.

בהמשך השנה הצטרף לקבוצת באסקט מנרסה, לעונת 2014–2015 אך עקב פציעה שיחק רק בשישה משחקים בעונה.

ביולי 2015 חזר לאיטליה, וחתם באקילה באסקט טרנטו.

ב-29 ביוני 2016, פואטה חתם ב לעונת 2016–17. ב-18 בפברואר 2018, פואטה זכה בגביע הכדורסל האיטלקי לשנת 2018 עם פיאט טורינו לאחר שניצחה בגמר הגביע את ברשה 69–67.

ב-24 ביוני 2019, חתם בפלקנסטרו רג'אנה מליגת העל האיטלקית.

ב-5 באוגוסט 2020 חתם על חוזה בונולי קרמונה

## קריירה כמאמן
בקיץ 2022 הצטרף כעוזר מאמן של אטורה מסינה באולימפיה מילאנו, שזכתה באליפות ה-LBA ב-2022 ו-2023, בגביע איטליה ב-2022, ובסקודטו ב-2023 וב-2024. הוא גם עוזר מאמן בנבחרת איטליה והשתתף באליפות אירופה 2022, ובליגת האומות 2022/2023.

ב-17 ביוני 2024 חתם כמאמן בברשה מליגת העל האיטלקית (LBA). הקבוצה העפילה, לראשונה אי פעם, לגמר ה-LBA של עונת 2025, שם הפסידה לוירטוס בולוניה בשלושה משחקים.

ב-24 בנובמבר 2025 התמנה למאמן קבוצת אולימפיה מילאנו.

## קישורים חיצוניים

* כתבות על פואטה באתר ה־LBA 
* דף המאמן באתר היורוליג
* דף השחקן ב-LBA
* פרופיל שחקן באתר יול"ב

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורסלני וירטוס בולוניה
קטגוריה:כדורסלני טראמו
קטגוריה:כדורסלני סאסקי בסקוניה
קטגוריה:כדורסלני פלקנסטרו רג'אנה
קטגוריה:כדורסלני מנרסה
קטגוריה:כדורסלני אוקסיליום טורינו
קטגוריה:כדורסלני אקילה באסקט טרנטו
קטגוריה:מאמני כדורסל איטלקים
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1985
אלישע מת'יוסון

**אלישע מת'יוסון** (באנגלית: **Elisha Mathewson**; 18 באפריל 1767 – 14 באוקטובר 1853) היה פוליטיקאי אמריקאי, אשר כיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מרוד איילנד.

## ביוגרפיה
מת'יוסון נולד ב-18 באפריל 1767 בעיירה סקיטואט שבמושבת רוד איילנד ומטעי פרובידנס, למד לימודים עיוניים, וכיהן כשופט שלום בסקיטואט. הוא עסק בחקלאות, ובשנת 1821 כיהן כחבר בית הנבחרים של רוד איילנד ואף שימש כיו"ר הבית בתקופה זו. בשנת 1822 כיהן כחבר הסנאט של רוד איילנד. הוא נבחר לסנאט של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית כדי למלא את מקומו של ג'יימס פנר שהתפטר, וכיהן מה־26 באוקטובר 1807 ועד ה־3 במרץ 1811.

לאחר מכן שב לעסוק בחקלאות. מת'יוסון נפטר בסקיטואט שברוד איילנד ב־14 באוקטובר 1853, והובא למנוחות בחוותו שבקצה הצפוני של אגם מוסוואנסיקוט, בסקיטואט.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי רוד איילנד
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מרוד איילנד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1767
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1853
קלמיקים

**קלמיקים** (בקלמיק אוירט: **ᡍᠠᠯᡅᡏᠠᡎᡤᡠᡩ**) היא קבוצה אתנית מונגולית השוכנת בצפון אירופה. הקלמיקים חיים באזורים הרריים יבשים, ממערב לנהר הוולגה התחתון, אגן בחוף הצפון-מערבי של הים הכספי. הקלמיקים קוראים לאזור שהם חיים בו "איטיל" או "אידג'יל", מכיוון שזה היה השם שבו כינו את נהר הוולגה הזורם בסמוך לאזור מחייתם.

הקלמיקים מדברים בשפת קלמיק אוירט, שנתכבת מלמעלה ללמטה. הם קבוצה נומדית הקשורה למונגולים והם היגרו ממערב מונגולה למזרח אירופה שלוש פעמים: ב-6 עד ה-8 לספירה (אווארים פאנוניים), בימי הביניים בעקבות מסעותיו של מייסד האימפריה המונגולית ג'ינגיס חאן, ובעת המודרנית בעקבות הקמת חאנות קלמיק.

## מיקום
רוב הקלמיקים מתגוררים בקלמיקיה, רפובליקה בפדרציה הרוסית, לשם היגרו בעקבות כיבושי ג'ינגיס חאן.

בתקופת מלחמת האזרחים ברוסיה בין 1917 ל-1920 תמכו רוב הקלמיקים בצבא הלבן ועקב כך ב-1920 נאלצו להגר לבלגרד ולפריז, שם בנו מקדשים בודהיסטיים כשקהילתם התבססה.

## דת
רוב הקלמיקים הם בודהיסטים טיבטנים או וג'ריאנים, הם די מופרדים מהאוכלוסייה הרוסית המערבית. לאורך ההיסטוריה שהו בטיבט, אך גם באזור מזרח קזחסטן, שם בנו מקדשים בודהיסטים. האוטוקרטיה הצארית ברוסיה מנעה השפעה דתית זרה באימפריה הרוסית, ושאפה להפוך את הקלמיקים המתגוררים באזוריה לאורתודוקסים. לאחר מותו של איוקה ניסה השלטון הרוסי להפוך את הקלמיקים לעם ואסלי, לדכא אותם מבחינה דתית ולהביא להתנצרותם. לאורך המאה ה-18, רבים הפכו לנוצרים או למוסלמים. חלק קטן מהם הפכו ליהודים בתחילת המאה ה-19.

## שפה
השפה הקלמיקית מושפעת רבות מהשפה המונגולית. היא נכתבת מלמעלה ללמטה ורוב האוכלוסייה ידעה לדבר ולכתוב אותה. מילים רבות בשפה הושאלו גם מהשפה הרוסית, ספציפית באזור נהר ולגה. ב-1938, ספרות קלמיקית החלה להשתמש באלפבית קירילי, מכיוון שלא הורשו לדבר בשפתם. בעקבות זאת, קלמיקים רבים החלו לדבר בשפה הרוסית.

ב-2010, UNESCO הכריזה כי קלמיק אוירט, השפה הקלמיקית, הפכה לשפה בסכנת הכחדה.

## קישורים חיצוניים

## ראו גם

* חאנות קלמיק
* קלמיקיה

## הערות שוליים

קטגוריה:מונגוליה: תרבות
קטגוריה:קבוצות אתניות
ליגת העל הסינגפורית

**ליגת העל הסינגפורית** (באנגלית: **Singapore Premier League**) היא ליגת הכדורגל הבכירה בסינגפור. הליגה הוקמה רשמית בשנת 1996, ומשנת 2018 פועלת בשמה הנוכחי. בעונת 2025/2026 משתתפות בה 8 קבוצות.

הליגה מנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל של סינגפור (FAS), החברה בקונפדרציית הכדורגל של אסיה (AFC). בהתאם לדירוג ה-AFC לשנת 2025, הליגה מדורגת במקום ה-15. כתוצאה מכך, היא אינה זכאית לשלוח נציגה לליגת האלופות האסייתית עילית, אך זכאית לשלוח שתי נציגות לליגת האלופות האסייתית השנייה.

ווריורס היא הקבוצה המעוטרת ביותר בליגה, עם 9 זכיות באליפות.

## היסטוריה
קבוצת כדורגל מסינגפור השתתפה בתחרויות הליגה של מלזיה החל משנת 1921. עד לשנת 1994 זכתה הקבוצה באליפות 24 פעמים. בעקבות סכסוך בין גופי הכדורגל של סינגפור ומלזיה, הופסקה השתתפותה של הקבוצה הסינגפורית בליגה המלזית בשנת 1994.

לקראת עונת 1996 הוקמה ליגה מקצוענית מקומית בסינגפור, שבעונתה הראשונה השתתפו בה 8 קבוצות. בתחילת המאה ה-21 הוחלט להזמין קבוצות זרות להשתתף בליגה, בין היתר מקוריאה הדרומית, יפן ומדינות נוספות באזור.

בשנת 2018 שונה שמה של הליגה ל-"Singapore Premier League". עונת 2025/2026 הייתה העונה הראשונה שנערכה במתכונת של עונת קיץ–אביב, כאשר היא החלה בקיץ והסתיימה באביב.

## מתכונת הליגה
נכון לעונת 2025/2026 משתתפות בליגה 8 קבוצות, בהן קבוצה אחת מברוניי. הליגה משוחקת בשיטה של שלושה סיבובים (בית וחוץ), ובסך הכול כוללת 21 מחזורים. עונת המשחקים נערכת מאוגוסט ועד מאי.

על ניצחון מוענקות 3 נקודות, ועל תיקו נקודה אחת.

הקבוצה המסיימת במקום הראשון מוכתרת כאלופת סינגפור ומעפילה לליגת האלופות האסייתית השנייה, יחד עם סגניתה.

## אלופות הליגה

## הישגים לפי קבוצה

## קישורים חיצוניים

* נתונים מאתר rsssf
* נתונים מאתר globalsport
* נתונים מאתר transfermarkt
* נתונים מאתר soccerway

סינגפור
קטגוריה:סינגפור: כדורגל
ג'רמיה האוול

**ג'רמיה בראון האוול** (באנגלית: **Jeremiah Brown Howell**; 28 באוגוסט 1771 – 5 בפברואר 1822) היה פוליטיקאי אמריקאי, אשר כיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם רוד איילנד.

## ביוגרפיה
האוול נולד ב-28 באוגוסט 1771 בפרובידנס, למד בבתי ספר פרטיים, עסק בלימודים קלאסיים והשלים את לימודיו במכללת רוד איילנד ומטעי פרובידנס" (שמה הקודם של אוניברסיטת בראון) בפרובידנס בשנת 1789. הוא למד משפטים, התקבל ללשכת עורכי הדין בשנת 1793 והחל לעסוק בעריכת דין בפרובידנס.

האוול שירת כבריגדיר גנרל במיליציה של המדינה, ונבחר לסנאט של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית, בו כיהן מ־4 במרץ 1811 עד 3 במרץ 1817. ב־17 ביוני 1812 הוא הצביע נגד ההכרזה על מלחמה עם בריטניה. הוא לא התמודד לכהונה נוספת. במהלך כהונתו בסנאט שימש כיושב ראש ועדת הפנסיות (בקונגרס ה־14).

האוול מת בפרובידנס ב-5 בפברואר 1822, ונקבר בבית העלמין נורת' ביריאל גראונד.

אביו של האוול, דייוויד האוול, היה חבר בקונגרס הקונטיננטלי.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי רוד איילנד
קטגוריה:פרובידנס: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בראון
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מרוד איילנד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1771
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1822
ג'יימס בוריל הבן

**ג'יימס בוריל הבן** (באנגלית: ****; 25 באפריל 1772 – 25 בדצמבר 1820) היה פוליטיקאי אמריקאי, איש המפלגה הפדרליסטית, אשר כיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם רוד איילנד.

## ביוגרפיה
בוריל נולד ב-25 באפריל 1772 בפרובידנס שבמושבת רוד איילנד ומטעי פרובידנס, ובשנת 1788 השלים את לימודיו ב"מכללת רוד איילנד ומטעי פרובידנס" (שמה הקודם של אוניברסיטת בראון). בשנת 1797 התמודד ללא הצלחה בבחירות מיוחדות לבית הנבחרים של ארצות הברית. באותה שנה מונה לתובע הכללי של המדינה, וכיהן בתפקיד בשנים 1797–1814. בשנים 1816–1817 כיהן כנשיא בית המשפט העליון של רוד איילנד. לאחר מכן נבחר לסנאט של ארצות הברית מטעם המפלגה הפדרליסטית, וכיהן בסנאט משנת 1817 ועד מותו בשנת 1820.

בשנת 1815 נבחר בריל כחבר באגודה האמריקנית לעתיקות.

העיירה בורילוויל שברוד איילנד נקראת על שמו. נכדו הוא הסופר והנואם האמריקני ג'ורג' ויליאם קרטיס.

בוריל נפטר ממחלת השחפת בוושינגטון די. סי. ב־25 בדצמבר 1820, ונקבר בבית הקברות של הקונגרס.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי רוד איילנד
קטגוריה:פרובידנס: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בראון
קטגוריה:התובעים הכלליים של רוד איילנד
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הפדרליסטית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מרוד איילנד
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות של הקונגרס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1772
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1820
אלכס טוט

**אלכס לאסלו טוט** (בהונגרית: **Alex László Tóth**; נולד ב-23 באוקטובר 2005 בבודפשט שבהונגריה) הוא כדורגלן הונגרי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת בורנמות' מהפרמייר ליג ובנבחרת הונגריה.

## קריירת מועדונים
טוט גדל במחלקות הנוער של גלורייט SE, פרנצווארוש ובודפשט הונבד. בשנת 2023 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של פרנצווארוש במסגרת ליגת העל ההונגרית. בין השנים 2023–2024 הושאל לסורוקסאר מליגת המשנה ההונגרית, במדיה ערך 23 הופעות ליגה. לאחר תקופת ההשאלה חזר לפרנצווארוש.

ב-20 בינואר 2025 חתם בבורנמות' מהפרמייר ליג.

## קריירה בין-לאומית
ב-23 במרץ 2025 ערך טוט את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הונגריה, בהפסד 0–3 לנבחרת טורקיה במסגרת ליגת האומות 2024/2025.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים הונגרים
קטגוריה:קשרי כדורגל הונגרים
קטגוריה:בודפשט: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני פרנצווארוש
קטגוריה:כדורגלני בורנמות'
קטגוריה:כדורגלני נבחרת הונגריה
קטגוריה:ספורטאים הונגרים באנגליה
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-2005
ג'ף פייר

**ג'ף פייר** (באנגלית: **Jeff Pierre**; נולד ב-21 במאי 1986) הוא שחקן אמריקאי, הידוע מתפקידיו בסדרות "חסרי בושה" ו"ווקר".

## קריירה
בשנת 2016 הוא הופיע בסרט "כלבי מלחמה" בכיכובם של ג'ונה היל ומיילס טלר.

הוא הופיע בתפקיד חוזר בסדרה "חסרי בושה" בשנת 2016. בין השנים 2017 ל-2018 הוא גילם את ג'ף מקארדל בסדרה "", בשנת 2018 הוא גילם את הנסיך נווין בסדרה "עד עצם היום הזה" של ABC לצד מקיה קוקס בתפקיד הנסיכה טיאנה. בשנת 2020 הוא הופיע בסדרה "הטירון".

בשנת 2019 שיחק בסרט האמריקאי-ישראלי "ג'ארהד 4: חוק השבות", הסרט הרביעי בסדרת "ג'ארהד".

החל משנת 2021, גילם פייר את טריי בארנט, טקסס ריינג'ר בסדרה "ווקר". הסדרה הסתיימה בשנת 2024.

בשנת 2025 פורסם שפייר יצטרף לסרט "הנאשם" בכיכובם של כריס פראט ורבקה פרגוסון. הוא גם קיבל תפקיד קבוע בסדרה "נמסיס" של נטפליקס לצד סופינה בראון וסדריק ג'ו.

### חיים אישיים
לפייר בת בשם פיניקס שנולדה ב-2016. 

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ממוצא האיטי
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1986
קטגוריה:ילידי 1986
ליגת העל העומאנית

**ליגת העל העומאנית** (בערבית: **دوري المحترفين العماني**, **Oman Professional League**) היא ליגת הכדורגל הבכירה בעומאן. הליגה הוקמה רשמית בשנת 1976, ובעונת 2025/2026 משתתפות בה 14 קבוצות.

הליגה מנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל של עומאן (OFA), החברה בקונפדרציית הכדורגל של אסיה (AFC). בהתאם לדירוג ה-AFC לשנת 2025, הליגה מדורגת במקום ה-17. כתוצאה מכך, היא אינה זכאית לשלוח נציגה לליגת האלופות האסייתית עילית, אך זכאית לשלוח שתי נציגות לליגת האלופות האסייתית השנייה.

דופאר היא הקבוצה המעוטרת ביותר בליגה, עם 12 זכיות באליפות.

## היסטוריה
ליגת כדורגל לאומית בעומאן הוקמה בשנת 1976 והתבססה בתחילה על קבוצות חובבים.

בשנת 2010 החל סולטאן קאבוס בן סעיד בתוכנית ממשלתית לתמיכה כלכלית בליגה, שבמסגרתה הועבר מימון שנתי של כ-6.7 מיליון דולר, במטרה להפוך את הליגה למקצוענית. תהליך המעבר הושלם לקראת עונת 2013/2014.

## מתכונת הליגה
נכון לעונת 2025/2026 משתתפות בליגה 14 קבוצות. הליגה משוחקת בשיטה של משחקי בית וחוץ וכוללת 26 מחזורים. עונת המשחקים נערכת מאוגוסט ועד מאי.

על ניצחון מוענקות 3 נקודות, ועל תיקו נקודה אחת.

הקבוצה המסיימת במקום הראשון מוכתרת כאלופת עומאן ומעפילה לליגת האלופות האסייתית השנייה. הקבוצות המסיימות במקום 13-14 יורדות לליגת המשנה – "הליגה הראשונה".
## אלופות הליגה

## הישגים לפי קבוצה

## קישורים חיצוניים
* נתונים מאתר rsssf
* נתונים מאתר globalsport
* נתונים מאתר transfermarkt
* נתונים מאתר soccerway

עומאן
קטגוריה:עומאן: כדורגל
קפה נגה

**קפה נגה** היה בית קפה היסטורי בתל אביב, ששימש כמרכז תרבותי ומוזיקלי חשוב משנות ה-30 של המאה ה-20 ועד שנות ה-70. בית הקפה, שנודע כ"בורסת הנגנים", היה מקום מפגש מרכזי למוזיקאים ישראלים, שם נוצרו הרכבים מוזיקליים זמניים להופעות באירועים כמו חתונות ומסיבות. בשנות ה-80 הפך למועדון ביליארד, והמשיך לפעול עד לסגירתו בשנת 2015.

## היסטוריה
### קפה וינאי
קפה נגה נוסד בקיץ 1933 ברחוב ביאליק בתל אביב. בשנת 1941 עבר למשכנו החדש ברחוב פינסקר, בסמוך לרחוב אלנבי ומול קולנוע מוגרבי  כבית קפה וינאי המשלב תרבות, בידור והנאה.
המבנה תוכנן על ידי האדריכלים יוסף נויפלד ויעקב ירוסט. בפתיחתו החגיגית ב-1 באוקטובר 1941, תרם הבית קפה 50% מהכנסותיו לקורבנות המלחמה הבריטיים, ומשך חיילים בריטיים בתקופת המנדט.
בתחילה עיקר לקוחותיו היו מהבוהמה ואנשי המעמד הגבוה, והוא פעל כבית קפה וינאי.
### תקופת הזהב: בורסת הנגנים
עזיבת החיילים הבריטים, לצד הצלחתו של קפה כסית שצבר פופולריות בקרב הבוהמה הביאו את המקום לקשיים ולשינוי.
משנות ה-40 ועד שנות ה-70 שימש קפה נגה כמרכז חיי המוזיקה הישראלית. הוא כונה "בורסת הנגנים" מכיוון שמוזיקאים רבים התקבצו שם מדי יום כדי למצוא עבודה, להרכיב להקות זמניות ולהופיע באירועים ללא חזרות.

בין הנגנים והזמרים הבולטים שהתקבצו שם היו זבדיה לוי (מנהיג תזמורת "השמחים"), עוזי מלמד, צביקה פיק, ניסים סרוסי, גבי שושן, עדנה לב ועוד.

להקות כמו "השגרירים", "הפסגות","נערי החצר", "הכוכבים הכחולים", "הענקים" הוקמו או פעלו שם.

הקפה היה גם אחד המקומות הראשונים בישראל שהביאו כדורגל שולחן ופליפרים.

### מועדון ביליארד
בשנות ה-70 המאוחרות עם עליית הפופולריות של התקליטנים דעכה סצנת ההופעות החיות, ובית הקפה איבד את קהל המוזיקאים.

בשנות ה-80 בגלגולו האחרון הפך בית הקפה לבר ומועדון סנוקר עד שנסגר סופית ב-2015.

### פגיעה ב-2025
במתקפה האיראנית על ישראל (יוני 2025) נפגע המבנה בפגיעה ישירה.

## קישורים חיצוניים

* 
*
*, מצגת

## הערות שוליים

קטגוריה:הצפון הישן
קטגוריה:תל אביב-יפו: בתי קפה ומסעדות
קטגוריה:ישראל: מבנים שנפגעו במלחמת חרבות ברזל
ויליאם פיין שפילד האב

**ויליאם פיין שפילד האב** (באנגלית: ****; 30 באוגוסט 1820 – 2 ביוני 1907) היה פוליטיקאי אמריקאי, אשר כיהן כחבר בית הנבחרים והסנאט של ארצות הברית מטעם רוד איילנד.

## ביוגרפיה
שפילד נולד ב-30 באוגוסט 1820 בניו שורהם (באי בלוק) שברוד איילנד. הוא השלים לימודי הכנה, למד באקדמיית קינגסטון, ובשנת 1843 סיים את לימודי המשפטים בבית הספר למשפטים באוניברסיטת הרווארד. ב־1844 התקבל ללשכת עורכי הדין והחל לעסוק בעריכת דין בעיר ניופורט. בשנים 1841 ו־1842 היה ציר בוועידות לחוקת המדינה, ובשנים 1842–1845, 1849–1853 ו־1857–1861 כיהן כחבר בית הנבחרים של רוד איילנד. בהמשך עבר לטיברטון ושב מאוחר יותר לניופורט.

שפילד נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית לקונגרס ה־37 כמועמד של מפלגת "האיחוד החוקתי", וכיהן בתפקיד בשנים 1861–1863. לאחר תום כהונתו חזר לעסוק בעריכת דין.

בשנת 1871 מונה להיות אחד הנציבים האחראים על עריכת תיקוני החוקים של המדינה, ובשנים 1875–1884 כיהן שוב בבית הנבחרים של רוד איילנד. הוא מונה לסנאט של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית כדי למלא את מקומו של הנרי אנתוני שנפטר, וכיהן בסנאט מ־19 בנובמבר 1884 עד ל־20 בינואר 1885.

בשנת 1892 נבחר כחבר כבוד בחברת סינסינטי של רוד איילנד.

שפילד נפטר בניופורט ב-2 ביוני 1907, ונקבר בבית העלמין איילנד.

שפילד היה אביו של , שגם הוא כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם רוד איילנד.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי רוד איילנד
קטגוריה:אמריקאים ממוצא אנגלי
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מרוד איילנד
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מרוד איילנד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1820
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1907
מחוז מאנספלד-דרום הרץ

**מאנספלד-דרום הָרץ** (בגרמנית: **Mansfeld-Südharz**) הוא מחוז במדינת סקסוניה-אנהלט שבגרמניה. בירת המחוז היא העיר זנגרהאוזן.

## היסטוריה
לאורך ימי הביניים ורוב העת החדשה לא התקיים המחוז כיחידה שלטונית אחת. בחלקו הגדול שלטה נסיכות מנספלד, בצפון נסיכות אנהלט ובחלקים נוספים שלט לסירוגין בית וטין. החלטות קונגרס וינה ב-1815 שינו את המצב באזור כולו, שעבר לרשות פרוסיה. לאחר מלחמת העולם השנייה נותר השטח בגבולות גרמניה המזרחית. מאז נעשו כמה שינויים מנהליים בהגדרת גבולות המחוזות, כאשר האחרון שבהם, ב-2007, יצר את מחוז מאנספלד-דרום הָרץ מאיחוד של מחוזות מנספלד לנד וזנגרהאוזן.

## גאוגרפיה
בחלק הצפוני של המחוז נמצאים שיפוליו המזרחיים של רכס הרי ההארץ, כאשר הקרקע נמצאת במגמת עלייה ממזרח למערב. במערב המחוז נמצאת הנקודה הגבוהה ביותר המתנשאת לגובה 580 מטרים מעל פני הים. במחוז זורמים שניים מיובליו של הזאלה, העובר צמוד למקטע מגבולו המזרחי של המחוז.

במחוז פעלו בעבר מכרות של פצלים המכילים נחושת וכסף. הכרייה פסקה לאחר איחוד גרמניה מחדש, בגלל חוסר רווחיות. כמו כן נכרו בעבר מלח ומעט אורניום. זכר למפעלי הכרייה מונצח בסמל המחוז בדמות הפטישים.

## חלוקה מנהלית
במחוז 7 ערים ועוד 2 עיריות מקומיות הכוללות יישובים כפריים בלבד. להלן רשימת הערים:

## קישורים חיצוניים

מאנספלד-דרום הרץ
ערן עציון

**ערן עציון** (נולד ב-20 בנובמבר 1966) הוא דיפלומט ואיש ביטחון ישראלי אשר כיהן כסגן ראש המל"ל, קונסול ישראל בסן פרנסיסקו, וראש החטיבה לתכנון מדיני של משרד החוץ.

## ביוגרפיה
עציון נולד ברחובות, בנם של נעמי ויעור. סבו הוא פרופסור פרנץ בריל, מאבות הפסכיאטריה בישראל, שהקים את המרפאה הפסיכיאטרית הראשונה בארץ.

בוגר בית הספר התיכון אהרון קציר ברחובות. עציון שירת כלוחם ביחידת שלדג. סיים בהצטיינות לימודי פילוסופיה ומזרח אסיה באוניברסיטה העברית בירושלים. לאחר לימודיו הצטרף לקורס הצוערים של משרד החוץ. בסיום הקורס נבחר על ידי מנכ"ל המשרד אורי סביר, לשמש כעוזרו.

במסגרת תפקידו כעוזר מנכ"ל משרד החוץ היה חבר בצוות המשא ומתן על אוסלו ב׳ ובמשא ומתן עם סוריה בין השנים 1994–1996. באוגוסט 1996 החל את תפקידו כקונסול ישראל בסן פרנסיסקו וצפון מערב ארצות הברית. במסגרת התפקיד היה אחראי על הקשרים עם אוניברסיטאות מובילות כסטנפורד וברקלי, עם תעשיית ההייטק בעמק הסיליקון, ועם הקהילות היהודיות במרחב. עציון היה מיוזמי המשלחת הראשונה של בית הספר למנהל עסקים בסטנפורד לישראל. עוד במסגרת התפקיד קיים קשרים עם הרשויות הפדרליות והמדינתיות באזור.

באוגוסט 2000 חזר לארץ והתבקש על ידי ראש המל"ל הנכנס, עוזי דיין, לשמש כראש לשכתו. הוא המשיך למלא את התפקיד תחת ראשי המל"ל אפרים הלוי וגיורא איילנד. בשנת 2005 מונה לסגן ראש המל"ל.

במסגרת תפקידיו במל"ל עסק בכלל נושאי הליבה של הביטחון הלאומי, ביניהם: תוכנית הגרעין של איראן, הנושא הפלסטיני, החזית הצפונית סוריה ולבנון, לוט״ר, הדיאלוג האסטרטגי עם ארצות הברית ובגיבוש המתודולוגיה של הערכת מצב הביטחון הלאומי.

בשנת 2008 חזר למשרד החוץ ומונה לתפקיד ראש החטיבה לתכנון מדיני של משרד החוץ. בתפקידו זה הקים מחדש את החטיבה, בין היתר ייסד והוביל את הערכת המצב המדינית - אסטרטגית של משרד החוץ וגיבש הצעה לתפיסת מדיניות חוץ לאומית.

עציון ניהל את הפורום לדיאלוג אסטרטגי. הוא חבר במכון המחקר MEI בוושינגטון. מייסד ומנכ"ל חברת Raizit לשיתוף ציבור דיגיטלי. החברה מפתחת ומפעילה כלים טכנולוגיים מתקדמים לשיתוף ציבור, המאפשרים לארגונים ציבוריים לשתף את בעלי העניין שלהם בתהליכי קבלת החלטות.

הקים את מפלגת ישר בשנת 2018, שביקשה לשנות את שיטת הבחירות ולהגביר את מעורבות המצביעים בקבלת ההחלטות. בבחירות לכנסת העשרים ושתיים שולבה האפליקציה של "ישר" בפעילות מפלגת המחנה הדמוקרטי.

עציון פעיל במחאה נגד הממשלה - נואם במוקדי המחאה באופן תדיר, מנהל חשבון X (טוויטר) גדול ומופיע כפרשן בערוצי הטלוויזיה. בדצמבר 2025 כתב כי הנשיא הרצוג היה צריך להיחקר באזהרה בחשד למינוי תמורת זיכוי.

## חיים אישיים
עציון נשוי ואב לשלושה, תושב מטה יהודה.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* כתבות מאת עציון, באתר ליברל
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:דיפלומטים ישראלים
קטגוריה:קונסולי ישראל בסן פרנסיסקו
קטגוריה:בוגרי תיכון קציר (רחובות)
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1966
תאגיד כלי הטיס התעשייתי שיאן

**תאגיד כלי הטיס התעשייתי שיאן** (בסינית: **西安飞机工业集团**) הוא יצרן מטוסים סיני שמפתח ומייצר מטוסים גדולים ובינוניים. מטה החברה שוכן ביאנליאנג, שיאן, שאאנשי. בשנת 2020, במסגרת רפורמה, החברה הפכה לחברת בת בבעלות מלאה של החברה AVIC Xi'an Aircraft Industry Group.

בין לקוחותיה העיקריים של החברה נמנים חיל האוויר הימי של צבא השחרור העממי וחיל האוויר של צבא השחרור העממי. החברה אחראית על ייצור המטוס הצבאי הגדול ביותר שמיוצר בסין, שיאן Y-20.

## מוצרי החברה
ממוזער|200x200 פיקסלים|שיאן H-6
[ממוזער|200x200 פיקסלים|[שיאן JH-7]] 
[ממוזער|200x200 פיקסלים|דגם מוקטן של שיאן MA700 ב[הסלון האווירי בפריז|סלון האווירי בפריז 2013]]
[ממוזער|200x200 פיקסלים|[שיאן Y-20]]
### [[טורבופרופ]]
* מטוס נוסעים MA60
* מטוס נוסעים MA600
* מטוס נוסעים MA700 (בפיתוח)

### מפציצים ומפציצי קרב
* מפציץ דו-מנועי שיאן H-6 - גרסה משודרגת סינית של טופולב Tu-16
* מפציץ קרב דו-מנועי מדגם שיאן JH-7
* מפציץ חמקן אסטרטגי כבד מדגם שיאן H-20 (בפיתוח)

### מטוסי אימון
* מטוס אימון Y-7H המבוסס על Y-7-100

### אספקת חלקים
* קומק ARJ21 - כנפיים וגוף מטוס
* בואינג 737
* בואינג 737 הדור הבא
* בואינג 747
* בואינג 747-8 - מדפי המטוס הפנימיים של 747-8, מבנה המטוס הגדול ביותר שבואינג רוכשת מסין.
* בואינג 787 דרימליינר

### תובלה
* יון-7 (Y-7) דו-מנועי
* יון-14 (Y-14) מטוס תובלה דו-מנועי
* שיאן Y-20 בעל ארבעה מנועים
* שיאן KJ-600 AE&C - שימוש בשיאן JZY-01 מבוסס Y-7 כבסיס ניסוי

## שותפויות
* מערכות נחיתה של ספרן

## ראו גם
* תאגיד התעשייה האווירית של סין
* קבוצת התעשייה האווירית צ'נגדו
* תאגיד התעופה שניאנג

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות בבעלות ממשלת סין
קטגוריה:תעשיית נשק ברפובליקה העממית של סין
ג'ונתן צ'ייס (פוליטיקאי)

**ג'ונתן צ'ייס** (באנגלית: **Jonathan Chace**; 22 ביולי 1829 – 30 ביוני 1917) היה פוליטיקאי אמריקאי, אשר כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית וכסנאטור מטעם רוד איילנד.

## ביוגרפיה
צ'ייס נולד ב-22 ביולי 1829 בפול ריוור שבמסצ'וסטס, והיה בנם של הרווי צ'ייס ונכדו של אוליבר צ'ייס. בשנת 1854 נישא לג'יין ק. מון, ולזוג נולדו שלוש בנות. הוא היה גם אחיינה של אליזבת באפום צ'ייס, פעילת ביטול העבדות הידועה מהמאה ה-19. בתקופה שבה חי בפילדלפיה, היה פעיל ב"מסילת הרכבת המחתרתית" וסייע לעבדים נמלטים, בזמן שניהל שם חנות למוצרי ייבוש.

הוא התחנך בבתי הספר הציבוריים ובבית הספר "פרנדס" שבפרובידנס. לאחר מכן עבר לסנטרל פולס, רוד איילנד, ועסק בייצור כותנה. בשנים 1876–1877 כיהן כחבר הסנאט של רוד איילנד, ונבחר מטעם המפלגה הרפובליקנית לבית הנבחרים של ארצות הברית לקונגרסים ה־47 וה־48, שבו כיהן מה־4 במרץ 1881 עד 26 בינואר 1885, אז התפטר.

צ'ייס נבחר לסנאט של ארצות הברית כמועמד המפלגה הרפובליקנית כדי למלא את מקומו של הנרי אנתוני שנפטר. הוא נבחר מחדש ב־1888, וכיהן מה־20 בינואר 1885 עד 9 באפריל 1889, אז התפטר. במהלך כהונתו שימש יו"ר ועדת שירות המדינה והקיצוצים (בקונגרסים ה־50 וה־51). הוא גם קידם הצעת חוק שעמדה בבסיס "החוק הבינלאומי לזכויות יוצרים" של 1891 – חוק המכונה לעיתים "חוק צ'ייס".

צ'ייס היה נשיא הבנק הלאומי פינוקס בפרובידנס, רוד איילנד, והיה מעורב במספר עסקים תעשייתיים.

צ'ייס נפטר בפרובידנס שברוד איילנד ב-30 ביוני 1917, ונקבר בבית הקברות נורת' בוריול גראונד.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מסצ'וסטס
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מרוד איילנד
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מרוד איילנד
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1829
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1917
בלה גוטמן (חזן)

**בֵּלָה (בנימין) גוטמן** (בהונגרית: **Béla Guttmann**; 10 במרץ, 1872 – 8 בספטמבר 1911) היה חזן וזמר יהודי-הונגרי, מן הדמויות המרכזיות במסורת החזנות הוינאית בראשית המאה ה־20. גוטמן שימש כחזן ראשי של בית הכנסת טמפלגאסה, ונחשב לאחד מנושאי דרכו של שלמה זולצר. הוא נמנה עם הדור הראשון של החזנים שקולם הוקלט על גבי תקליט.

## ביוגרפיה
גוטמן נולד בשנת 1872 בעיירה בּוצ'ו סנט־לאסלו (Bucsu Szent-László) במחוז ואש שבהונגריה. אביו, חננאל, שהיה תלמיד חכם, חסיד, ועני, שלח אותו ללמוד אצל רבי שלום קוטנא בישיבות אייזנשטאדט ואחר כך הלך לטירנא ללמוד אצל רבי ישעיה פירסט.

לאחר סיום לימודיו עבר לבודפשט, שם מונה ל"אונטרקנטור" (חזן מסייע) בהטבאקטמפל שברחוב דוהאן. בתקופה זו עיצב את סגנונו המשלב מסורת חזנות מזרח-אירופית עם המוזיקה המקהלתית המערבית.

בהמשך עבר לווינה כדי להשלים את הכשרתו המוזיקלית ב"קונסרבטוריון הווינאי", שם למד הרמוניה, קונטרפונקט ופרשנות ליטורגית.

עם פטירתו של אוברקנטור יוסף גולדשטיין בשנת 1899, נבחר גוטמן לשמש כיורשו בבית הכנסת הגדול בליאופולדשטאדט, וכיהן בו עד מותו. והפך לדמות מרכזית בחיי המוזיקה היהודית בווינה.

## סגנון חזני
גוטמן היה נודע בקול בריטון חם וצלול, ובעיקר ביכולתו לפרש את הטקסט הליטורגי ברגש עז. על פי תיאורי בני התקופה, קולו "מילא לא רק את פינותיו הרחוקות של בית הכנסת, אלא חדר ללבבות המתפללים".
ביצועיו לקטעים כגון **מזמור שיר ליום השבת**, **מנוחה ושמחה** ו**קדיש** זכו להערכה רבה בקהילת וינה.

הוא נחשב לאמן פרשני מובהק ולא "נוסחאי" קבוע; הדגיש רגש, הדרת קדושה, ויכולת להביא את המתפללים לידי התעלות רוחנית.

## הקלטות
בשנת 1902 הקליט גוטמן מספר יצירות עבור חברת "Gramophone Company" בווינה — מההקלטות החזניות הראשונות בהיסטוריה. בין ההקלטות:
* **[[אדון עולם]]** (לחן שלמה זולצר), עם מקהלה.
* **[[קדיש]]** (עם מקהלת בית הכנסת).
* קטעי **[[הוצאת ספר תורה]]**.
ההקלטות שרדו ומהוות מקור חשוב לשחזור מסורת החזנות הווינאית בראשית המאה ה־20.

## להאזנה
*

## פטירה והספדים
בשנים האחרונות לחייו חלה במחלה קשה, ונפטר ב־8 בספטמבר 1911 ב**סנטוריום טולן** סמוך לווינה, בטרם מלאו לו ארבעים שנה.

הלווייתו התקיימה בבית הקברות המרכזי של וינה בהשתתפות המוני קהל. בין המספידים היו:
* הרב הראשי של וינה, ד"ר משה גידמן.
* אוברקנטור **יוסף זינגר**.
* פרופ' **יוסף זלצר**.
* מנצח המקהלה **סאלו למברגר**.

ההספדים בני התקופה תיארו אותו כ"אמון על קדושת הליטורגיה, בעל רוח עדינה וקול מלא הוד".

## קישורים חיצוניים
* 
* אליהו זאלודקאווסקי, אזכור על גוטמן – "קולטור-טרעגער פון דער ידישער ליטורגיע" (1930) 
* 
* 
* 
* 
* 

* 

קטגוריה:חזנים
קטגוריה:מוזיקה יהודית
קטגוריה:חזנים אוסטרים
קטגוריה:וינה
קטגוריה:יהודים הונגרים
קטגוריה:ילידי 1872
קטגוריה:נפטרים ב-1911