open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
עמק סן פרננדו

ממוזער|עמק סן פרננדו
**עמק סן פרננדו** (באנגלית: **San Fernando Valley**) הוא עמק שרובו עירוני בדרום מדינת קליפורניה. יותר משני שלישים של אדמת העמק נמצא בתוך העיר לוס אנג'לס ושוכן בחלקה הצפוני של העיר. ערים נוספות הנמצאות בעמק הן: ברבנק, גלנדייל, סן פרננדו ויוניברסל סיטי מובלעת בדרום העמק.

עמק סן פרננדו משתרע על שטח של 670 ק"מ רבועים. מצפון-מערבית לו הרי סנטה סוזנה, גבעות סימי במערב, הרי סנטה מוניקה מדרום, הרי ורדוגו ממזרח והרי סן גבריאל מצפון-מזרח.

בשנת 1994 הכתה רעידת אדמה בעוצמה 6.7 בסולם ריכטר באזור לוס אנג'לס; 72 איש נהרגו ומאות נפצעו, רובם תושבי העמק, ונגרם נזק הנאמד ב-20 מיליארד דולר. מקור הרעש היה בעמק סן פרננדו, מתחת לבתים של שכונת 'רסדה' (Reseda) בצפון לוס אנג'לס. זאת אחת מרעידות האדמה היחידות שמקור הרעש שלהן היה בשטח בנוי.

הערים בעמק סן פרננדו כוללות את: חלקה הצפוני של לוס אנג'לס, סן פרננדו , ברבנק וגלנדייל.

מחירי הדירות בשכונות העמק ירדו משמעותית בשנים האחרונות מכ-660,000$ במאי 2007 לכ-390,000$ בספטמבר 2008. לטענת התושבים אחת הסיבות היא שעיריית לוס אנג'לס לא מספקת את מלוא השירותים לשכונות המרחוקות האלה ממרכז העיר (שקרוב יותר לדרום העיר). על כן קמו הצעות להפריד את השכונות בצפון עמק סן פרננדו מלוס אנג'לס ולהקים עיר עצמאית בה הכוללת כ-1.3 מיליון תושבים.

## קישורים חיצוניים

* 

*
סן פרננדו
קטגוריה:לוס אנג'לס: גאוגרפיה
לבאן קניה

**לֶבאן קֶניָה** (בגאורגית: **ლევან ყენია**; נולד ב-18 באוקטובר 1990) הוא כדורגלן עבר גאורגי ששיחק בעמדת  הקשר. לאחר פרישה ממשחק פעיל הפך למאמן.

## קריירת מועדונים
קניה החל את הקריירה במחלקת הנוער של קבוצת דינמו טביליסי, ממנה עבר לקבוצת הנוער של היריבה העירונית לוקומוטיב טביליסי. לפני שעבר ללוקומוטיב, שיחק שבועיים במחלקת הנוער של מועדון הפאר הספרדי ברצלונה בגיל 14. אחרי חצי עונה בבוגרים של לוקומוטיב, קניה עבר לשחק בשורותיה של שאלקה ב-ינואר 2008, הוא חתם על חוזה בגרמניה עד ליוני 2012. הופעת הבכורה שלו במועדון הגרמני הייתה במסגרת גביע אופ"א, ב-2 באוקטובר 2008 נגד קבוצת אפואל ניקוסיה הקפריסאית, לאחר שנכנס למשחק כמחליף בדקה ה-65 במקומו של ג'רלד אסמואה. ב-11 באפריל 2009, קניה ערך את הופעת הבכורה שלו בבונדסליגה במשחק נגד קרלסרוהה.

ב-14 באוגוסט 2012 חתם קניה בקרפטי לבוב מליגת העל האוקראינית לשנתיים. לאחר שבילה שנתיים במועדון חתם בקבוצה הגרמנית פורטונה דיסלדורף למשך שנתיים.

## קריירה בינלאומית
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו עבור נבחרת גאורגיה ב-8 בספטמבר 2007, במשחק נגד אוקראינה, אחרי שנכנס כמחליף במקומו של אלכסנדר יאשווילי. במדי הנבחרת זכה קניה לקרדיט רב על ידי מאמנו הגרמני קלאוס טופמולר, שצפה לו עתיד ורוד במדי הנבחרת. הוא כבש את שערו הראשון עבור גיאורגיה ב-27 במאי 2008, במשחק נגד אסטוניה.

## תארים
**[[שאלקה 04]]**
*הגביע הגרמני: 2011
*הסופר קאפ הגרמני: 2011

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים גאורגים
קטגוריה:קשרי כדורגל גאורגים
קטגוריה:מאמני כדורגל גאורגים
קטגוריה:טביליסי: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני דינמו טביליסי
קטגוריה:כדורגלני לוקומוטיב טביליסי
קטגוריה:כדורגלני שאלקה 04
קטגוריה:כדורגלני קרפטי לבוב
קטגוריה:כדורגלני פורטונה דיסלדורף
קטגוריה:כדורגלני סלביה פראג
קטגוריה:כדורגלני F91 דודלאנג'
קטגוריה:כדורגלני אורדינגן 05
קטגוריה:כדורגלני נבחרת גאורגיה
קטגוריה:ספורטאים זרים בגרמניה
קטגוריה:ספורטאים זרים באוקראינה
קטגוריה:ספורטאים זרים בצ'כיה
קטגוריה:ספורטאים זרים בלוקסמבורג
קטגוריה:גאורגים שנולדו ב-1990
פקיצטיים

**פקיצטיים** (שם מדעי: Pakicetidae) היא משפחה נכחדת של יונקים טורפים בתת-סדרת לווייתנים קדומים. הפקיצטיים חיו במהלך תחילת האאוקן ואמצעו, לפני 55.8 עד 40.4 מיליוני שנים, והילכו בעולם משך כ-15 מיליוני שנים.
## מאפיינים
הפקיצטיים הם ראשוני הלווייתנים הקדומים, ולפיכך אבותיהם של הלווייתנאים והדולפינים המודרניים. הם בילו את מרבית זמנם ביבשה, אולם סמיכות השלדים שנמצאו למקורות מים מרמזת ככל הנראה על ביקורים לא נדירים במים. בנוסף נתגלו מספר התאמות לחיים במים רדודים: עצמותיהם היו עבות, ארובות העין היו גבוהות, והנחיריים היו מעל השיניים החותכות.

הפרט הראשון שהתגלה ושויך למשפחה היה הפקיצטוס (*Pakicetus*), שנחשף בשנת 1983. כל השלדים שנמצאו ושויכו למשפחה נמצאו בעיקר בפקיסטן (אך גם במערב הודו), ומכאן שמם של המשפחה ואחד הסוגים בה. נראה כי האזור בו נמצאו השלדים היה אזור חופי (לים טתיס) בזמן שהפקיצטיים חיו.

כיום, משערים כי הפקיצטיים הם אבותיהם הקדומים של הלווייתנים המודרניים, בשל שלושה מאפיינים ייחודיים עיקריים: מוזרויות במיקום עצמות האוזניים בתוך הגולגולת, קיפול של אחת מהעצמות באוזן התיכונה, וסידור התלוליות שבשיניים הטוחנות. התאוריה העדכנית בדבר האבולוציה של הלווייתנאים גורסת כי אלו המודרניים התפתחו מלווייתנים (ימיים) כמו הבסילוזאוריים, שבתורם התפתחו מלווייתנים קדומים מימיים למחצה כמו אמבולוצטיים, שבתורם התפתחו מיצורים שוכני יבשה כמו הפקיצטיים.

## מיון
במשפחה זו שלושה סוגים:
* איכתיולסטיס (*Ichthyolestes*) - הקטן שבשלושת הסוגים.
* נלצטוס (*Nalacetus*)
* פקיצטוס (*Pakicetus*) - הגדול שבשלושת הסוגים.

## קישורים חיצוניים

* מורפולוגיה של פקיצטיים
* פקיצטיים

*
אמבולוצטיים

**אמבולוצטיים** (שם מדעי: Ambulocetidae) היא משפחה של יונקים נכחדים בתת-סדרת לווייתנים קדומים. הם היו מותאמים יותר למים מאשר קודמיהם בשרשרת האבולוציונית, הפקיצטיים, אולם הם עדיין היו מסוגלים להלך על היבשה. מאובני האמבולוצטיים נמצאו בפקיסטן ובהודו, סמוך לחופיה של היבשת הקדומה קימריה. לפי מאפייני הסלעים בהם נמצאו המאובנים, נראה כי האמבולוצטיים חיו בסביבה ימית רדודה וביצתית, קרובה לחוף. משקלם הוערך בכ-140 עד 720 קילוגרמים.

אחת ההתאמות הבולטות של האמבולוצטיים לחיים במים התבטאה בחוש השמיעה: במקום לקלוט את גלי הקול דרך האוזניים, האמבולוצטיים שמעו דרך עצם הלסת שלהם. משמעות הדבר היא כי השמיעה שלהם במים הייתה מוגברת, בעוד שהשמיעה על היבשה - חלקית בלבד.

האמבולוצטיים חיו באמצע האאוקן לפני כ-50 מיליוני שנים.

## מיון
במשפחה זו שלושה סוגים:
* אמבולוצטוס (*Ambulocetus*)
* *[[Gandakasia]]*
* הימלאיצטוס (*Himalayacetus*)

## קישורים חיצוניים

* מורפולוגיה של אמבולוצטיים

*
יורי ממוסקבה

**יורי דנילוביץ**' (ברוסית: **Юрий Данилович**; 1281 - 21 בנובמבר 1325) היה נסיך ולדימיר, הראשון מבין נסיכי מוסקבה שזכו לתואר זה.

## חייו
יורי היה בנו הבכור של דניאל, נסיך מוסקבה, הוא הוכתר לנסיך מוסקבה בשנת 1303. באותה שנה הוא סיפח לנסיכות את העיר מוז'איסק והסביבה הקרובה אליה.

במשך שנים ניהל מאבק נגד מיכאל מטבר על השליטה בנסיכות ולדימיר, ובשנת 1311 כבש את ניז'ני נובגורוד והכתיר את אחיו להיות נסיך העיר.

בשנת 1317 נסע לאורדת הזהב ושהה שם במשך שנתיים. לאחר שהתחתן עם אחת מבנותיו של החאן הוא הרגיש שהוא חזק מספיק להתחיל במאבק צבאי נגד מיכאל מטבר.

בקרב שהתרחש ב-22 בדצמבר 1317 הובס צבאו, ואשתו ואחיו נפלו בשבי. בהיותה בשבי נפטרה אשתו. יורי נסע לאורדת הזהב והחאן דרש שגם מיכאל מטבר יגיע לחצרו. לאחר משפט קצר נגזר דינו של מיכאל מטבר, הוא הוצא להורג ויורי הוכתר לנסיך ולדימיר.

בשנת 1319 חזר לרוסיה, ובשנת 1320 הוא החל במערכה צבאית נגד נסיכות ריאזן והצליח לצרף את העיר קולומנה לנסיכות מוסקבה.

בשנת 1321 העביר אליו נסיך טבר דמיטרי מטבר מיסים שנגבו והיו מיועדים לחאן אורדת הזהב, תוך הכרה שיורי הוא הנסיך העליון. 
במקום להעביר אותם לחאן, יורי השתמש בהם בעסקאות כלכליות במטרה להשיג רווחים, דמיטרי דיווח על כך לחאן והחאן מינה את דמיטרי מטבר לנסיך ולדימיר.

יורי נמלט לצפון ונבחר להיות נסיך רפובליקת נובגורוד, הוא ניהל מערכה צבאית מוצלחת נגד שוודיה והקים מבצרי גבול.

בשנת 1325 הגיע לאורדת הזהב במטרה להחזיר לעצמו את תואר נסיך ולדימיר, אך שם הוא נהרג על ידי דמיטרי מטבר.

## קישורים חיצוניים

* קורות חיים (ברוסית)

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:נסיכי ולדימיר
קטגוריה:נסיכי מוסקבה
קטגוריה:ילידי 1281
קטגוריה:נפטרים ב-1325
יפרסון פרפאן

**יפרסון אגוסטין פרפאן גוואדלופה** (בספרדית: **Jéfferson Agustín Farfán Guadalupe**; נולד ב-26 באוקטובר 1984 בלימה, פרו) הוא כדורגלן עבר פרואני אשר שיחק בעמדות הקיצוני והחלוץ בנבחרת פרו.

## קריירה
### קריירת מועדונים
פרפאן החל את הקריירה המקצוענית שלו במדי אליאנסה לימה המקומית, בה חתם בשנת 2001, אחרי שעבר במחלקות הנוער של המועדון דפורטיבו מוניסיפל. על אף שערך מספר הופעות בהרכב הראשון של אליאנסה ב-2001, הוא פרץ לתודעה שנה לאחר מכן ב-2002, אחרי שהפך לשחקן מפתח בקבוצתו וסייע לאליאנסה לזכות באליפות ליגת העל הפרואנית.

בעונתו האחרונה בפרו ב-2004, הוא כבש 14 שערים, ועזר למועדונו לזכות באליפות נוספת. אחרי העונה הזו, פרפאן נרכש על ידי המועדון ההולנדי פ.ס.וו. איינדהובן, אחרי שהמאמן ההולנדי הוב סטיבנס עקב אחריו במשך זמן מה. איינדהובן שילמה עבורו 2 מיליון אירו. באיינדהובן נחשב פרפאן לכובש מחונן, ותרם לזכותה שערים רבים והיה שותף לעליית המועדון לחצי גמר ליגת האלופות בעונת 2004-2005. כמו כן, פרפאן היה שותף לזכייתה הרצופה בארבע אליפויות הליגה ההולנדית ופעם אחת בגביע ההולנדי.

באיינדהובן הוא שיחק במשך ארבע שנים, וב-5 ביוני 2008, מועדון הכדורגל הגרמני שאלקה 04 דיווח שרכש את השחקן תמורת 10 מיליון אירו. ב-10 ביוני 2008, העסקה הושלמה רשמית, ופרפאן חתם בשורות שאלקה על חוזה לארבע שנים.
ב-3 ביולי 2011 העלה פרפאן את שאלקה לרבע גמר ליגת האלופות אחרי צמד נגד ולנסיה שכלל בעיטה חופשית. באותה העונה זכה עם הקבוצה בגביע הגרמני, ובעונה שלאחר מכן בסופר קאפ הגרמני.

בעונת 2014/15 מיעט פרפאן לשחק והשתתף בסך הכל ב-9 משחקים במשך כל העונה. באוגוסט 2015 עבר פרפאן לקבוצת אל-ג'זירה מליגת העל של איחוד האמירויות תמורת סכום של כ-6 מיליון יורו, אחרי שכבש 39 שערים בשמונה עונותיו בשאלקה. פרפאן היה שותף לזכייתה של אל ג'זירה בגביע המקומי בעונת 2015/16. פרפאן עזב את הקבוצה ב-19 באוקטובר 2016.

ב–28 בינואר 2017 חתם פרפאן במדי לוקומוטיב מוסקבה והיה שותף לזכייתה של הקבוצה בגביע הרוסי בתום העונה. בעונה שלאחר מכן זכה עם הקבוצה באליפות הליגה הרוסית לראשונה אחרי 14 שנה.

ב–22 במרץ 2021 חתם פרפאן באליאנסה לימה, ב–16 בדצמבר 2022 עזב את הקבוצה ופרש מכדורגל מקצועני.

### נבחרת
פרפאן נחשב כיום לשחקן מפתח של הנבחרת הפרואנית. מאז הופעת הבכורה שלו בפברואר 2003, הוא שיחק עבור נבחרתו מעל ל-40 משחקים. את טורניר המוקדמות הדרום אמריקני לקראת מונדיאל 2006, פרפאן סיים במקום השני בטבלת מלכי השערים, לאחר שכבש 7 שערים. באפריל 2008 הוא הושעה לשנה וחצי מן הנבחרת הלאומית, אך לאחר 3 חודשים ב-3 ביולי 2008, אחרי חקירה מעמיקה ועובדות חדשות, השעייתו בוטלה והוטל עליו קנס כספי בסך 10,000 דולר.

## קישורים חיצוניים
* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים פרואנים
קטגוריה:חלוצי כדורגל פרואנים
קטגוריה:לימה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני אליאנסה לימה
קטגוריה:כדורגלני פ.ס.וו. איינדהובן
קטגוריה:כדורגלני שאלקה 04
קטגוריה:כדורגלני אל-ג'זירה (אבו דאבי)
קטגוריה:כדורגלני לוקומוטיב מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת פרו
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2004
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2007
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2015
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2018
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2019
קטגוריה:פרואנים שנולדו ב-1984
אגם פייפסי

**אגם פייפוס** או **פייפסי** (ברוסית: **Чудско-Псковское озеро**, באסטונית: **Peipsi-Pihkva järv**) הוא אגם הנמצא בצפון אירופה, והוא חלק מהגבול בין רוסיה לבין אסטוניה. השם הגרמני "פַּיְפּוּס" משמש ברוב השפות האירופיות. זהו שם עתיק אך מקורו שנוי במחלוקת.

האגם הוא החמישי בגודלו באירופה, והגדול ביותר הנחשב למים בינלאומיים (גובל ביותר ממדינה אחת).

האגם מורכב מ־3 חלקים:
* אגן צפוני בשטח של 2,670 קמ"ר הקרוי באסטונית אגם פייפסי (Peipsi järv) וברוסית אגם צ'ודסקויה – אגם הצ'וּדים (Чудское озеро), כינוי רוסי לעם האסטוני.
* אגן דרומי בשטח של 710 קמ"ר הקרוי באסטונית אגם פיחקבה (Pihkva järv) וברוסית אגם פסקובסקויה (Псковское озеро), על שם העיר פסקוב הסמוכה.
* מצר המחבר ביניהם, בשטח של 170 קמ"ר, הקרוי באסטונית לאמייארב, אגם לאמי (Lämmijärv) וברוסית אגם טפלויה, האגם החם (Тёплое озеро).

אורכו של האגם הוא 143 קילומטרים מצפון לדרום ורוחבו המקסימלי הוא 50 קילומטרים. 56% מכלל שטח האגם נמצאים בשטח רוסיה ו־44% שייכים לאסטוניה.

האגם מוזן על ידי כ־30 נחלים, אולם רק נהר הנרבה מנקז את האגם אל הים הבלטי. כחצי מנפח המים באגם מוחלפת בכל שנה.

עקב רדידות האגם (עומקו המרבי 15 מ'), טמפרטורת המים משתנה מאוד לאורך השנה. בחורף מי האגם קופאים, ועובי הקרח יכול להגיע עד 60 סנטימטרים במרץ. הפשרת השלגים באביב גורמת לעלייה במפלס המים בשיעור של עד מטר אחד ולעלייה בשטח הפנים של עד 780 קילומטרים רבועים. בקיץ, טמפרטורת המים מגיעה עד 22 מעלות צלזיוס.

האגם משופע בדגים ותנובת הדגה השנתית עומדת על כ־10,000 טונות. למרות קיומם של כמה אתרי מחנאות בסיסיים בחופו המערבי, האגם אינו יעד תיירותי משמעותי.

בשנת 1242 נערך על הקרח של האגם קרב בין אבירי המסדר הליבוני לרפובליקת נובגורוד, שנודע בשם הקרב על הקרח.

250px|ממוזער|ימין|מראה בחוף המערבי של האגם

## קישורים חיצוניים

* מידע לתייר
## הערות שוליים

קטגוריה:אירופה: ימות ואגמים
קטגוריה:רוסיה: ימות ואגמים
קטגוריה:אסטוניה: גאוגרפיה
קטגוריה:גבול אסטוניה–רוסיה
קטגוריה:מחוז פסקוב: גאוגרפיה
קטגוריה:מחוז לנינגרד: גאוגרפיה
קיזילבאש

ממוזער|250px|קיזילבאשלר בלבוש אופייני
**קִיזִילְבָּאש** (בטורקית: **Kızılbaş**; בפרסית: **قزلباش** - **Qızılbāš**) הוא שם שהוענק לקבוצה רחבה של שבטים טורקמניים שיעיים, אשר שגשגו באנטוליה, בפרס ובכורדיסטן החל מסוף המאה ה-13 ומאוחר יותר, היוו את הבסיס להקמת האימפריה הספווית. פירוש השם: "בעלי הראש האדום" ומקורו בכיסוי הראש הייחודי בצבע ארגמן שנהגו בני שבטים אלו לחבוש. 

נסיכות אק קויונלו הייתה מקור לעימותים מול העות'מאנים עוד בתקופת הסולטאן מהמט השני, אשר ב-1473 הביס את שליטם אוזון חסן. ב-1500 החל אסמאעיל ספווי, צאצא למשפחת שייח'ים מארדביל וקרוב משפחתו של אוזון חסן, ליצור לעצמו בסיס כוח באזור אק קויונלו. כמנהיג מסדר הטרודוקסי, הוא הרחיב את השפעתו לכל האזורים שבהם ישבו טורקמנים באנטוליה, על ידי שליחים שהטיפו לתורתו. אלפי נתינים עות'מאנים נהו אחרי אסמאעיל והוא הפך למנהיג הפוליטי והדתי של שבטים טורקמניים אלו.

בשנים 1503–1512 המשיך אסמאעיל ספווי את מסע כיבושיו עד להשגת שליטה באזור פרס. הספווים הפעילו תעמולה בשם השיעה בקרב השבטים הטורקמניים של אסיה הקטנה בהצלחה גדולה ומרבית צבאו של אסמאעיל בפרס הורכב מבני שבטים אלו. כאורתודוקסים סונים היו לעות'מאנים סיבות אידאולוגיות לחשוש מחדירת השיעים לשטחם, אך גם פוליטיות בשל החשש למעבר שטחים באסיה הקטנה, מחסות עות'מאנית לחסות ספווית. סכנה נוספת נבעה מהתפשטות האמונה השיעית לאורך הגבולות באזור הרי הטאורוס אשר נתונים היו במחלוקת בין העות'מאנים לממלוכים. באיזיט השני, שכיהן כסולטאן האימפריה העות'מאנית בעת ההיא, היה ער לסכנה וגירש ב-1502 אלמנטים שיעיים רבים מאסיה הקטנה לאזור מוראה. כמו כן הציב חילות משמר בגבול המזרחי, בעיקר בין השנים 1507–1508, בהן נתון היה השאה אסמאעיל במלחמה עם נסיך אלביסטן וכבש שטחים נרחבים מכורדיסטן.

בהמשך, אימץ באיזיט השני קו פייסני מול קריאות התגר של אסמאעיל. ב-1511 החמיר המצב באימפריה, כאשר מרד שיעי פרץ באזור טקה (Tekke) שבאסיה הקטנה, שעד לאותה תקופה היה אזור הטרודוקסי. המורדים הגיעו עד העיר בורסה לפני שהובסו וראשיהם הוצאו להורג.
הנסיך סלים בנו של באיזיט דרש פעולה תקיפה נגד אסמאעיל, זכה בתמיכת היניצ'רים וב-24 באפריל 1512 אילץ את אביו לוותר על כיסאו ועלה לשלטון כסולטאן סלים הראשון. לאחר ייצוב שלטונו פנה סלים הראשון להילחם באימפריה הספווית. ב-1514 הביס סלים הראשון את אסמאעיל ספאווי בקרב צ'לדיראן וכבש את תבריז, אזור עיראק של ימינו ומזרח אנטוליה. בהמשך, נסוגו העות'מאנים מתבריז, אך נשארו בעיראק ובמזרח אנטוליה. כך נקבע הגבול בין שתי האימפריות אשר חלקו משמש כגבולה המערבי של איראן גם בימינו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שיעה
קטגוריה:שבטים טורקיים
הקרב על הקרח

**הקרב על הקרח** הידוע גם כ**קרב על [[אגם פייפסי]]**, היה התנגשות צבאית בין רפובליקת נובגורוד לבין המסדר הליבוני, שהתרחש ב-5 באפריל 1242. הוא הסתיים בניצחון נובוגורוד וסיים את התפשטות המסדר מזרחה למשך המאה הבאה.

הפלישה של כוחות המסדר הליבוני לשטחי נובוגורוד החלה בשנת 1241. כוחות המסדר כבשו את העיר פסקוב וערים נוספות בסביבה. לאחר מכך, רוב הכוחות חזרו והשאירו בפסקוב חייל מצב קטן. הנסיך אלכסנדר נבסקי מנובוגורוד ניצל את העובדה שרוב כוחות המסדר השתתפו בקרבות נגד אורדת הזהב והחל במתקפה. בתחילת שנת 1242 הגיעו לאזור גם כוחותיו של אנדרי השני, נסיך ולדימיר. הכוחות המשותפים החלו בהתקפה על פסקוב וכבשו אותה מחדש. בתחילת אביב 1242 כוחות המסדר הליבוני נצחו בקרב כ-20 קילומטרים דרומית למבצר דרפוט והחלו בהתקדמות לכיוון הרפובליקה. נבסקי תמרן את הצלבנים להילחם במיקום המתאים לו - על הקרח ברצועת אדמה צרה בין האגמים.

הליבונים כללו כ-4,000 לוחמים - חברי המסדר, אבירים דנים ומיליציה מעיר טרטו. אויביהם מנו כ-5,000 לוחמים - צבאם של נבסקי ואנדרי וכ-1,000 אנשי נובגורוד. בהתאם לרשומות הנובוגורודיות, לאחר קרב של מספר שעות האבירים התעייפו והתקשו להילחם על הקרח החלקלק. הפעלת עתודה טרייה של פרשים מצד האויב הכריעה את הקרב.

מספר האבדות בקרב לא ברור. הרשומות מציינות "מספר רב של הרוגים" מצד בעלי-הברית האורתודוקסיים ללא ציון מספר מפורש. כמו כן נכתב שבקרב נהרגו 500 אבירים. המספר לא סביר כי במסדר כולו לא היו 500 אבירים. ככל הנראה סך ההרוגים הליבונים היה כ-500.

קיימת אגדה (שמצאה ביטוי גם בסרט שצולם על ידי סרגיי אייזנשטיין בשנת 1938) שהקרח על האגם קרס תחת משקל האבירים עוטי-השריון ורבים מהם טבעו. בהתחשב בכך שאביר לא היה כבד מפרש רוסי והקרח בתחילת אפריל עבה מאוד, נכונותה של אגדה זו מוטלת בספק.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:רוסיה: קרבות
קטגוריה:רפובליקת נובגורוד
קטגוריה:פסקוב
דמיטרי מטבר

**דמיטרי** (ברוסית: **Дмитрий**; 1299–1326) היה נסיך ולדימיר, שכל תקופת שלטונו כנסיך ולדימיר ניהל מאבק נגד יורי ממוסקבה.

## ביוגרפיה
דמיטרי היה בנו של מיכאל מטבר, התמנה לנסיך טבר בשנת 1318. בשנת 1322 נסע לאורדת הזהב ודיווח על כך שיורי ממוסקבה אינו מעביר לחאן את המיסים שהוא אוסף בשבילו בנסיכויות הרוסיות. כתוצאה מכך, החאן מינה את דמיטרי לנסיך ולדימיר, ויורי נמלט לרפובליקת נובגורוד. בשנת 1324 נאלץ יורי להגיע לאורדת הזהב. מאוחר יותר הגיע לחצר החאן גם דמיטרי. במהלך המפגש ביניהם הרג דמיטרי את יורי. יורי היה החתן של החאן והופעלו על החאן לחצים גדולים. אחרי תקופת מעצר ארוכה, ב-15 בספטמבר 1326 דמיטרי הוצא להורג. גופתו הועברה לטבר והוא קבור בקתדרלה בעיר.

הוא היה נשוי לבת של גדימינאס אך הם לא השאירו יורשים.

## קישורים חיצוניים

* קורות חיים (ברוסית)

קטגוריה:נסיכי ולדימיר
קטגוריה:ילידי 1299
קטגוריה:נפטרים ב-1326
אייר נוסטרום

[ממוזער|שמאל|250px|[בומברדייה CRJ700|בומברדיה CRJ1000 בצביעה הישנה]]
**אייר נוסטרום** (באנגלית: **Air Nostrum**), ידועה גם בשם **איבריה רג'יונל** (**Iberia Regional**), היא חברת תעופה אזורית ספרדית המפעילה את הרשת האזורית של חברת התעופה איבריה איירליינס. בסיסה הראשי של החברה נמצא בנמל התעופה הבינלאומי של ולנסיה. אייר נוסטרום היא חברה בברית התעופה Oneworld, והיא מפעילה 91 מסלולים מקומיים ובינלאומיים ל-51 יעדים, וטיסות שכר, בעיקר משלושה שדות תעופה: ברצלונה, מדריד וולנסיה.

החברה נוסדה בשנת 1994 בוולנסיה ובשנת 1997 חתמה על הסכם עם חברת איבריה לקבלת הזיכיון להפעלת הרשת האזורית של החברה.

בשנת 2015, חברת אייר נוסטרום הצטרפה לשיתוף פעולה עם חברת Amaszonas כדי ליצור חברת תעופה פרגוואית אזורית, Amaszonas Paraguay (כיום Paranair).

בשנת 2018 הודיעה החברה כי בכוונתה להתאחד עם חברת התעופה האזורית האירית סיטיג'ט ובכך ליצור את חברת התעופה האזורית הגדולה באירופה. החברות, אשר שתיהן מפעילות טיסות בעבור חברות אחרות (חכירה רטובה) ימשיכו לפעול כמותגים נפרדים.

## צי המטוסים
צי המטוסים של החברה נכון לינואר 2023:

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות תעופה ספרדיות
קטגוריה:חברות תעופה אזוריות
קטגוריה:Oneworld
האנציקלופדיה החדשה לחפירות ארכיאולוגיות בארץ ישראל

**האנציקלופדיה החדשה לחפירות ארכיאולוגיות בארץ ישראל** היא אנציקלופדיה שיצאה לאור על ידי החברה לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה בשיתוף הוצאת כרטא, בעריכת אפרים שטרן, איילת לוינזון-גלבוע ויוסף אבירם. האנציקלופדיה יצאה לאור בשנת 1992 בשפה העברית, בארבעה כרכים. האנציקלופדיה מכילה מידע ארכאולוגי על 270 אתרים שנחפרו בארץ ישראל מתחילת החפירות במאה ה-19 ועד למועד הכנת האנציקלופדיה.
## היסטוריה
לאנציקלופדיה זו קדמה אנציקלופדיה אחרת שנקראה "האנציקלופדיה לחפירות ארכיאולוגיות בארץ-ישראל" גם היא בהוצאת החברה לחקר ארץ ישראל ועתיקותיה. אנציקלופדיה זו יצאה בשנת 1970 בשני כרכים לאחר שבע שנות עבודה, בעריכתו של בנימין מזר וצוות עורכי-משנה והכילה מידע לגבי אתרים שנחפרו עד שנת 1968.

בשנת 1993 יצאה המהדורה באנגלית בארבעה כרכים המקבילים לכרכים בעברית. שם האנציקלופדיה: "The New Encyclopedia of Archaeological Excavations in the Holy Land".

בשנת 2008 יצא כרך חמישי באנגלית הכולל עדכון של אתרים שהופיעו במהדורה של שנת 1993 וכן אתרים חדשים. הכרך מכיל מידע לגבי 250 אתרים בארץ ישראל ובירדן אשר נכתבו על ידי מעל 160 ארכאולוגים. הכרך מתייחס לאתרים מתקופת האבן ועד התקופה העות'מאנית. כן מכיל הכרך טבלאות כרונולוגיות מעודכנות, ומפה המציינת את מיקום כל האתרים אשר הופיעו בכל חמשת הכרכים. כרך זה הופיע רק במהדורה האנגלית.

## כרכים בעברית ובאנגלית

## לקריאה נוספת
* גבריאל ברקאי, "א' שטרן (עורך), כרך ההשלמות של האנציקלופדיה לחפירות ארכאולוגיות (כרך 5) – ביקורת ספרים", **[[קדמוניות]]** 137, תשס"ט, 2009, עמ' 50

## קישורים חיצוניים
* מידע על הכרך החמישי של האנציקלופדיה

## הערות שוליים

קטגוריה:חיבורים בארכאולוגיה של ארץ ישראל
קטגוריה:אנציקלופדיות בשפה העברית
קטגוריה:אנציקלופדיות בשפה האנגלית
החזון לחקר החלל

[שמאל|ממוזער|350px|הדמיה המראה את [אלטאיר (חללית)|החללית אלטאיר וצוות של אסטרונאוטים על הירח. חזרה מאוישת לירח היא אחת מהמטרות העיקריות של החזון לחקר החלל]]
[שמאל|ממוזער|350px|הדמיה של [אוריון (חללית)|החללית אוריון במסלול אורביטלי סביב הירח]]
**החזון לחקר החלל** (באנגלית: **Vision for Space Exploration**) היה חזון כללי לחקר החלל של ארצות הברית שהוכרז בנאום שנשא ב-14 בינואר 2004 נשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש.  החזון היה ככל הנראה תגובה לאסון מעבורת החלל קולומביה והביקורת הרבה שהאסון גרר על תוכנית החלל של ארצות הברית, וכניסיון להלהיב מחדש את הציבור בחקר החלל. החזון לחקר החלל התפתח בהמשך לתוכנית קונסטליישן, עד לביטולה בשנת 2010 על ידי הנשיא ברק אובמה.

## עיקרי החזון
* סיום בנייתה של תחנת החלל הבינלאומית עד שנת 2010.
* קרקוע כל מעבורות החלל עד שנת 2010.
* פיתוח חללית אוריון (שהייתה ידועה בשמה הקודם Crew Exploration Vehicle), וביצוע הטיסה המאוישת הראשונה שלה עד סוף שנת 2014.
* פיתוח שני טילי שיגור - למטען (ארס 5) ולצוות האסטרונאוטים (ארס 1).
* חקירת הירח במשימות לא מאוישות משנת 2008 והנחתת אסטרונאוטים על הירח עד שנת 2020.
* הקמת מוצב קבע מאויש על הירח.
* חקירת מאדים באמצעות משימות לא-מאוישות ומאוישות.

## ראו גם
* נאס"א
* אדם בחלל
* תוכנית החלל האמריקאית

קטגוריה:תוכנית החלל האמריקאית
קטגוריה:נשיאות ג'ורג' ווקר בוש
רמינגטונוצטיים

**רמינגטונוצטיים** (שם מדעי: Remingtonocetidae) היא משפחה נכחדת של לווייתנים קדומים טורפים. הם חיו במים מתוקים על קו החוף של ים טתיס, במהלך האאוקן - לפני כ-40 עד 55 מיליוני שנים. אזור תפוצתם היה מוגבל לפקיסטן ולהודו, בדומה לקודמיהם בשרשרת האבולוציונית של הלווייתנאים - הפקיצטיים והאמבולוצטיים.

לרמינגטונוצטיים היו ארבע גפיים פעילות. חוטמם היה ארוך וצר. גופם היה ארוך וקטן יחסית. עיניהם ואוזניהם היו מרוחקות זו מזו, מה שמלמד על בילוי זמן רב במים. עם זאת, לעיתים גם היו יוצאים ליבשה, ואורח חייהם לא היה מימי לחלוטין, כי אם אמפיבי.

## מיון
במשפחה חמישה סוגים:
* *Andrewsiphius*
* *Attockicetus* - הסוג הקדום ביותר (זהה בגילו לאמבולוצטוס)
* *Dalanistes*
* קוטכיצטוס (*Kutchicetus*)
* רמינגטוצטוס (*Remingtonocetus*)

## קישורים חיצוניים

* מידע כללי
* מידע מורפולוגי

קטגוריה:לווייתנים קדומים
נרינגנין

**נרינגנין** (**Naringenin**) הוא סוג של פלבונואיד. הנרינגנין הוא חומר משבח טעם שמיוחסת לו פעילות ביוכימית המשפיעה לטובה על בריאות האדם. הנרינגנין הוא נוגד חמצון, למשל על ידי נטרול רדיקלים חופשיים וכך מעכב תהליכי בלייה בגוף. יש לו גם השפעה חיובית על מערכת החיסון כגון פעילות אנטי דלקתית והפחתת אלרגיהhttp://www.ncbi.nlm.nih.gov/pubmed/19794524?ordinalpos=1&itool=EntrezSystem2.PEntrez.Pubmed.Pubmed_ResultsPanel.Pubmed_DefaultReportPanel.Pubmed_RVDocSum, ופעילות לאיזון מטבוליזם הפחמימות בגוף. נרינגנין נמצא באשכוליות ואחראי לטעם המריר שלהן.

במחקר שערך צוות חוקרים מאוניברסיטת מערב אונטריו שבקנדה על עכברים, נמצא שהנרינגנין מהווה נוגד חמצון רב עוצמה ומעורר את הכבד לשרוף עודפי שומן ולא לאגור אותם במצבורים. המחקר פורסם בכתב העת הבינלאומי למחקרי סוכרת. החוקרים המליצו על אכילה של לפחות חצי אשכולית ליום, לשם שמירה על משקל גוף, כולסטרול יציב והפחתת הסכנה של סוכרת מסוג 2.

## קישורים חיצוניים

* קהילת סוכרת - אשכולית מפחיתה את שומני הדם ומיטיבה עם הסנדרום המטבולי
* וואלה! בריאות - אשכוליות ולהיות (רזה)

קטגוריה:נוגדי חמצון
קטגוריה:תרופות לטיפול בסוכרת
קטגוריה:תרופות לפי א'-ב'
ג'ורג'ו בסטה

ממוזער|150px|שמאל|ג'ורג'ו בסטה
**ג'ורג'ו בסטה** (באיטלקית: **Giorgio Basta**; 1544 - 20 בנובמבר 1607), היה רוזן חוסט, גנרל שעמד בראש צבא האימפריה הרומית הקדושה במלחמה הארוכה נגד האימפריה העות'מאנית.

## ביוגרפיה
בסטה נולד ב**רוקפורצטה** (Roccaforzata), באיטליה, אך מוצאו היה מהאצולה האלבנית והוא נודע בשנאתו להונגרים. בשנת 1600, על פי פקודתו, נשחטו הרומנים, הסרבים והיהודים שהיו בקלוז'.

מיכאי האמיץ פנה בבקשת עזרה לרודולף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ועל פי הוראתו סייע לו ג'ורג'ו בכיבוש המחודש של טרנסילבניה. לאחר שמיכאי האמיץ ניצח בקרב נוסף וכבש גם את השלטון בוולאכיה ציווה ג'ורג'ו על חייליו הולונים לרצוח אותו וכך בא הקץ על מיכאי האמיץ והניסיון לאחד את הנסיכויות הרומניות.

בתקופה הקצרה בה ניהל ג'ורג'ו את טרנסילבניה נוצרה בה אנרכיה רבתית, המקום היה לקן שודדים ורוצחים ואוכלוסיית המקום פחתה בשליש, כולל האצולה. בשנת 1603 במקומו לנסיך טרנסילבניה מונה מוזש סיקיי, אך הוא שלט תקופה קצרה.

בעקבות הניסיון שרכש ג'ורג'ו במלחמה, כתב כמה מדריכים צבאיים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:גנרלים
קטגוריה:אנשי צבא האימפריה הרומית הקדושה
קטגוריה:ילידי 1550
קטגוריה:נפטרים ב-1607
גן תענוגות

שמאל|ממוזער|250px|האגם בגני טיבולי
**גן תענוגות** הוא בדרך כלל גן נוי הפתוח לציבור לצורכי פנאי. גן תענוגות שונה מגנים ציבוריים אחרים בכך שיש בו מתקני בידור בנוסף לצמחייה, כגון אולמות קונצרטים, מתקני שעשועים, גן חיות וכדומה.

גני תענוגות ציבוריים קיימים זמן רב. בתקופת רומא העתיקה הקים ההיסטוריון סאלוסטיוס את הגנים הקרויים על שמו, ומאוחר יותר הוא מכר אותם לקיסר טיבריוס שייעד אותם לשימוש ציבורי. הגנים הכילו ביתנים רבים, מקדש לוונוס, ופסלים מונומנטליים. הם היו פתוחים במשך שנים רבות.

במאה ה-18 ובמאה ה-19 נפתחו גני תענוגות רבים בלונדון. חלקם הכילו אולמות קונצרטים, או אירחו קונצרטים חופשיים (Promenade Concerts); אחדים מתוכם כללו סדקית או הרמונות. סוג נוסף של גן תענוגות הוא גן תה, שהמבקרים בו יכלו לשתות תה ולטייל.

הגרסאות המודרניות של גני תענוגות עשויות להכיל פארק שעשועים, כגון גני טיבולי בקופנהגן או הלוסטגארטן בברלין.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
תענוגות
פאנגה טונגאית

**פאנגה** (בטונגאית: **paʻanga**) הוא המטבע של טונגה. הוא נשלט על ידי הבנק הלאומי של טונגה. בנוקואלופה הפאנגה אינו ניתן להמרה והוא מוצמד אל סל מטבעות הכולל את אוסטרליה, ניו זילנד, ארצות הברית ויפן. פאנגה מחולקת למאה סניטי.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מטבעות אוקיאניה
קטגוריה:טונגה: כלכלה
קטגוריה:מטבעות
תוכנה שיתופית

**תוכנה שיתופית** (**Shareware**) היא תוכנה קניינית הניתנת לשימושו של לקוח ללא תשלום כדי שזה יוכל לבחון את המוצר ולהעריך את התועלת שבו. 

"גרסת ניסיון" (demo, trial) היא סוג של תוכנה שיתופית המוגבלת בזמן או בתפקוד. כמו כן, באנגלית נעשה שימוש גם בביטויים *demoware* ו-*trialware* לתיאור תוכנה שיתופית. סוג אחר של תוכנה שיתופית הוא כזה בו לאחר זמן ההערכה עולה הודעה כי זמן ניסיון החינם הסתיים וכי על המשתמש להחליט אם לרכוש את התוכנה או להסיר אותה. ההודעה אינה מפריעה לעבודה השוטפת ולאחר קריאתה ניתן ללחוץ על כפתור כלשהו ולהמשיך להשתמש בתוכנה. לעיתים נעשה שימוש בכפתור המשנה את מיקומו על המסך.

גרסה נוספת של תוכנה שיתופית מעלה מסך בו מתבקש המשתמש לתרום (כסף) כפי רצונו למפתח התוכנה, מסך זה מתבטל אחרי התשלום בעזרת קוד המתקבל כתגובה לתשלום. גם במקרה זה ניתן לעבוד עם התוכנה לאחר שעוברים את מסך הבקשה לתרומה.

## ראו גם
* מחולל רישיונות
* תוכנה חינמית

## קישורים חיצוניים

* מיקור חוץ הייטק, אתר porat

קטגוריה:תוכנה
קאראמאן (נפה)

**נפת קאראמאן** (טורקית **Karaman ili**) היא נפה במחוז מרכז אנטוליה. שטחה 9,163 קמ"ר, אוכלוסייתה מונה כ-254,919 נפשות (2020), ובירתה העיר קאראמאן.

קאראמאן הייתה מרכז מושבה של נסיכות קאראמאן ( בטורקית: Karamanoğulları Beyliği), של בני השבט הטורקמני הקרמנאואולו, מקבוצת האוע'וז. הנסיכות, שהוקמה לאחר דעיכת סולטנות רום, הייתה מן החשובות שבנסיכויות הבייליקיות באנטוליה. נסיכות זו היוותה יריב עיקש של האימפריה העות'מאנית המתהווה. בשנת 1443 החריב איברהים ביי, שליט הנסיכות, את אנקרה. בתקופת שלטונו השנייה של מהמט השני היא הפכה למדינת חסות של האימפריה העות'מאנית, ובשנת 1487 פורקה סופית על ידי באיזיט השני.

## קישורים חיצוניים

* 

קאראמאן (נפה)
לודוויג פרזיוס

**פרידריך לודוויג פרזיוס** (גרמנית: **Friedrich Ludwig Persius**; 15 בפברואר 1803, פוטסדאם - 12 ביולי 1845, פוטסדאם) היה אדריכל פרוסי, מתלמידיו של קארל פרידריך שינקל.

## ביוגרפיה

פרזיוס נולד בפוטסדאם, בה החל את חינוכו היסודי. בין 1817 ל-1819 הוא עבד עם פקח הבנייה גותיל הקר, ונרשם ללימודי נגרות. ב-1819 הוא החל ללמוד באקדמיה לאדריכלות של ברלין, וסיים במרץ 1821. באותה שנה הוא החל לעבוד כמתכנן בניינים, ובין היתר עבד תחת שינקל בבניית הטירה והכנסייה על אדמות הגרף פוטוצקי בקרקוב. ב-1824 הוא הצטרף לאגודת האדריכלים.

ב-1826 עבר בהצלחה את בחינת ההסמכה לבנאי ראשי של האקדמיה לאדריכלות בברלין, והחל לעבוד כמתכנן בניין בשרלוטנהוף. כעבור שנה נישא לפאולין סלו, ובמשך השנים נולדו לזוג שישה ילדים.

ב-1829 התמנה פרזיוס למפקח בנייה תחת הממשלה המלכותית שבפוטסדאם. ב-1833 השלים את עבודתו העצמאית הראשונה, שהייתה חידוש הטחנות המלכותיות ליד המרחצאות הרומיים בסנסוסי והפיכתן לבית מגורים עבור הגנן. ב-1834 הוא התמנה למפקח הבנייה של חצר המלך.

פרזיוס ערך מסע לאורך הריין ב-1840, ובין השאר ביקר בהיידלברג, בכרך, וטירת שוטלצנפלס ומבצר ארנברייטסטיין שליד קובלנץ. בשנה שלאחר מכן ביקר בפריז, מינכן, שטרסבורג, אנדרנך, רמאגן, באד גודסברג וקלן. בשנה שלאחר מכן ערך מסע נוסף, וביקר במספר מקומות בגרמניה.

המלך הפרוסי פרידריך וילהלם הרביעי מינה את פרסיוס לאדריכל החצר ב-1841, וכעבור שנה התמנה ליועץ האדריכלות הראשי ולחבר ברשות האדריכלות המרכזית. בשנתיים שלאחר מכן הוא עבד לסירוגין תחת הנסיך הרמן פון פיקלר-מוסקאו.

פרזיוס סייע לשינקל עם בנייתם של ארמון שרלוטנהוף והמרחצאות הרומיים בפארק סנסוסי שבפוטסדאם. הוא היה מעורב גם בבנייתם של המזרקה הגדולה, כנסיית השלום, ארמון אורנז'רי ומגדל התצפית שעל הרואיננברג מול ארמון סנסוסי.

בין 1843 ל-1844 ערך פרזיוס מסעות נוספים, ובין השאר ביקר בהולנד ובאיטליה.

ב-1845 הוחלט לאשר בפועל את מינויו ליועץ אדריכלי ראשי, שהיה תפקיד בו כיהן פרזיוס מאז ה-12 באוקטובר 1842. ב-12 ביולי נפטר פרזיוס. הוא נקבר בבית הקברות בורנשטדט.

## קישורים חיצוניים

* לודוויג פרזיוס בקטלוג הספרייה הלאומית של גרמניה
* 

קטגוריה:אדריכלים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1803
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1845
פיאנו נובילה

שמאל|ממוזער|250px|הפיאנו נובילה של קדלסטון הול, אליה ניתן להגיע דרך גרם המדרגות החיצוני
**פיאנו נובילה** (מאיטלקית: **Piano nobile** - קומת או מפלס האצולה) היא הקומה הראשית של בית גדול, הנבנית בדרך כלל באחד הסגנונות של אדריכלות הרנסאנס הקלאסית. קומה זו מכילה את חדרי השינה וחדרי קבלת הפנים העיקריים של הבית.

הפיאנו נובילה היא בדרך כלל הקומה הראשונה או השנייה מעל קומת הקרקע, המכילה חדרים קטנים יותר וחדרי שירותים. אחת הסיבות לכך הייתה שמהחדרים הראשיים ניתן יהיה להשקיף על נוף יותר רחב, אך גם להימנע מההמולה והריח של הרחוב במידת האפשר. דוגמה לכך ניתן לראות בוונציה, שבה ניתן להבחין בקלות בפיאנו נובילה של ארמונות רבים, כיוון שיש בה מאפיינים גדולים יותר כגון חלונות, מרפסות ולוג'יות. מבנים הבנויים באופן זה הם הפאלאצו פוסקארי, קא' ד'אורו, קא' ונדראמין קאלרגי, ופאלאצו בארבאריגו.

חלונות גדולים יותר בהשוואה לקומות אחרות הם מאפיין בולט של הפיאנו נובילה. באנגליה ובאיטליה הוקמו מבנים רבים שהגישה אל הפיאנו נובילה שלהם הייתה דרך גרם מדרגות מקושט, שחסך ממבקרים רמי-מעלה את הצורך להיכנס לבית דרך קומת המשרתים. קדלסטון הול הוא דוגמה לכך באנגליה, כמו גם וילה קפרה "לה רוטונדה" באיטליה.

בבתים רבים הייתה קומה משנית בחשיבותה מעל הפיאנו נובילה, שהכילה חדרים פרטיים לשימוש המשפחה שהתגוררה במקום כשלא התארחו שם אנשים רמי-מעלה. מעל קומה זו הייתה בדרך כלל עליית הגג, שגם בה התגוררו אנשי צוות.

באיטליה היה נהוג לבנות מדי פעם את ה**סקונדו פיאנו נובילה**, כלומר, הקומה הראשית השנייה. במקרים אלו תוארה הפיאנו נובילה הראשית כ**פרימו פיאנו נובילה**, על מנת ליצור הבחנה בין שתי הקומות. למרות השימוש שנעשה במונחים אלה, הם אינם נכונים מבחינה טכנית, כיוון שהפיאנו נובילה הכילה תמיד את החדרים הגדולים ביותר, כך שהקומה השנייה הנקראת כך לא יכולה להיות הגדולה ביותר. מונח זה לא היה בשימוש בבריטניה.

סוג זה של סידור קומות היה בשימוש באירופה כל זמן שבנו בתים גדולים בסגנונות קלאסיים.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:אלמנטים אדריכליים
אידריס הראשון, מלך לוב

**מלך לוב, מוחמד אִדריס הראשון** (בערבית: **محمد إدريس الأول**; 12 במרץ 1889 – 25 במאי 1983), היה ראש הסנוסים והאדם היחיד בהיסטוריה של לוב שנשא בתואר מלך לוב.

## מוצא
מוחמד אִדריס נולד ב-12 במרץ 1889 בכפר הסנוסי א-ג'רבוב  שבלוב (אז טריפוליטניה העות'מאנית) על גבול מצרים, לעיישה - אשתו החמישית של מוחמד אל-מהדי א-סנוסי , מצאצאי מייסד המסדר הסנוסי מוחמד בן עלי א-סנוסי .

## ראשות המסדר הסנוסי
בעקבות מרד הסנוסים (1915) שנכשל (במסגרת מלחמת העולם הראשונה), ויתר אחמד א-שריף א-סנוסי  על ראשות המסדר לבן דודו בן ה-26 - אדריס. אדריס הוכר באותה עת בידי האימפריה הבריטית כאמיר קירנאיקה, ובשנת 1920 הכירה בתואר ממלכת איטליה ששלטה אז באזור.

בשנותיו הראשונות כאמיר קירנאיקה נאבק להשגת עצמאות לאזור. משנת 1922 קיבל את הכרת מנהיגי השבטים גם כאמיר טריפוליטניה, בניסיון להרגיע מאבקים פנימיים ולהביא לקבלת אוטונומיה מהשלטון האיטלקי, אך בהמשך אותה שנה יצא לגלות במצרים בחשש מפני האיטלקים, בהנהגת מוסוליני, שאיחוד קירנאיקה וטריפוליטניה היה מנוגד לאינטרסים שלהם. בשהותו במצרים הפעילו שבטי קירנאיקה מלחמת גרילה כנגד השלטון הקולוניאלי האיטלקי.

בתקופת מלחמת העולם השנייה תמך בבריטניה וכוחותיו סייעו לבעלות הברית במלחמה מול איטליה וגרמניה. לאחר הבסת הכוחות של מדינות הציר בצפון אפריקה, שב ללוב והקים מוסדות שלטוניים בבנגאזי.

## מלך לוב

צוות המשא ומתן בראשותו להכרזת עצמאות המדינה נחל הצלחה מול בריטניה והאומות המאוחדות בדצמבר 1951. בעת זו החל לעשות שימוש בתואר מלך לוב.

## הפיכה וגלות
המלך אידריס השתמש בכספי הנפט לחיזוק בריתות משפחתיות ושבטיות על מנת לחזק את משפחת המלוכה, במקום להשקיעם בחיזוק הכלכלה והממשל במדינה. אזורי לוב המסורתיים (טריפוליטניה, קירנאיקה ופזאן) נותרו מפוצלים במידה רבה, ולא נראה היה שחשוב לאידריס לאחדם. עקב כך, התמיכה באידריס מחוץ לאזור מולדתו - קירנאיקה - הייתה חלשה, והיא נחלשה עוד יותר בשל שחיתות שפשתה ובשל הרגש לאומי שהתעורר לאחר מלחמת ששת הימים.

בראשית ספטמבר 1969, שהה המלך אידריס בן השבעים בטורקיה לצורך טיפול רפואי, וב-2 בספטמבר היה אמור לרשת את כסאו אחיינו - חסן א-סנוסי . יום קודם להחלפה המיועדת הכריזה קבוצת קצינים לוביים בראשות סרן מועמר קדאפי וקולונל אבו שיוריב על ביטול המלוכה ועל הקמת רפובליקה, ולאחר מכן החל משפטו של המלך. המלך לא השתתף במשפט, אלא יצא עם אשתו ליוון ובהמשך למצרים, ונדון למוות בהיעדרו ב-1971.

ב-25 במאי 1983 מת אידריס בקהיר, ובהמשך נקבר באל-מדינה שבערב הסעודית.

## גלריה

קובץ:Map of traditional provinces of Libye-en.svg|שלושת האזורים המסורתיים בלוב. אידריס נולד במזרחי שבהם – קירנאיקה
קובץ:Flag of Cyrenaica.svg|הדגל המסורתי של הסנוסים, שימש כדגל קירנאיקה בין 1949–1951
קובץ:Flag of King Idris I.svg|הדגל המלכותי של אידריס כמלך לוב
קובץ:IdrisI3.jpg|בראשית ממלכתו, סביבות 1951
King Idris I of Libya.png|בסביבות 1966
קובץ:Nasser Idris I.jpg|עם נשיא מצרים גמאל עבד אל נאצר, סביבות 1967


## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:מלכים
קטגוריה:לוב: היסטוריה
קטגוריה:פוליטיקאים לובים
קטגוריה:מתנגדים לנאצים
קטגוריה:מעוטרי מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של איטליה
קטגוריה:ילידי 1889
קטגוריה:נפטרים ב-1983
פגודה

[שמאל|ממוזער|250px|הפגודה ב[גני קיו]]
**פגודה** היא מגדל מדורג שנפוץ בארצות המזרח הרחוק כגון סין ויפן ודרום מזרח אסיה. פגודות רבות שימשו כמקום פולחן, בעיקר בודהיסטי או טאואיסטי, ובדרך כלל נבנו בתוך או ליד מקדשים. במיאנמר ובתאילנד יש חפיפה מסוימת בין המונח "פגודה" לבין "סטופה" או "צ'איטה", ואילו בווייטנאם נעשה שימוש במונח כשם גנרי לתיאור מבני פולחן.

מקורה של הפגודה הוא ככל הנראה בסטופה ההודית העתיקה מהמאה ה-3 לפנה"ס. הסטופה, שהיא מונומנט כיפתי, שימשה בהודו בעיקר להנצחה ואחסון של שרידי קדושים. היא אומצה ברחבי דרום-מזרח ומזרח אסיה, שם התבלטה כמונומנט בודהיסטי שהיה קשור למקדשים ולשרידי קדושים. במזרח אסיה שולבה האדריכלות של הביתנים הסיניים באדריכלות הפגודה.

האיקונוגרפיה הסינית מופיעה רבות בפגודה הסינית ובפגודות מזרח-אסייתיות אחרות. גם תמונתו של הבודהה מופיעה בפגודות רבות. 

בפגודות רבות היה קצה (Finial) מקושט, שעוצב כך שתהיה לו משמעות סימבולית בבודהיזם כגון ייצוג של הלוטוס. הקצה שימש גם ככליא ברק, וסייע להקטין את סכנת הפגיעה של ברקים בפגודה הגבוהה. הפגודות המוקדמות נבנו בין השאר מעץ, אך במשך השנים התמעט השימוש בחומר זה והחל שימוש בחומרים עמידים יותר.

## קישורים חיצוניים

*  

קטגוריה:טיפוסי מבנים
קטגוריה:מבני דת
קטגוריה:מגדלים לפי סוג
קטגוריה:מקדשים בודהיסטיים
יורוקונטרול

**יורוקונטרול** (European Organization for the Safety of Air Navigation ,**EUROCONTROL**) הוא ארגון אירופאי לבטיחות אווירית. הארגון נוסד בשנת 1960 על ידי שש מדינות אירופיות, ונכון ל-2016 חברות בו 41 מדינות.

"יורוקונטרול" הוא ארגון בין-ממשלתי הפועל לצרכים צבאיים ואזרחיים כאחד. מטהו שוכן בבריסל, בלגיה. אחת ממטרותיו היא יצירת מערכת אחידה של בקרה אווירית שתשמש את כל התנועה האווירית מעל אירופה.

ביוני 2016 חתמה מדינת ישראל הסכם שיתוף פעולה מלא עם הארגון. ההסכם יאפשר לישראל קשר ישיר למרכז בקרה המנהל את שמי אירופה. בעקבות זאת אמורים להצטמצם משמעותית ההמתנות והעיכובים הרבים בטיסות מישראל לאירופה ואליה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:האיחוד האירופי
קטגוריה:ארגונים בין-לאומיים אזוריים
קטגוריה:תעופה אזרחית
קטגוריה:אירופה: תעופה
קטגוריה:בריסל: ארגונים
קטגוריה:ארגונים בין-ממשלתיים
קטגוריה:אירופה: ארגונים
אנפילדה

[שמאל|ממוזער|180px|אנפילדה ב[ארמון ונדובר שבצרפת]]
**אנפילדה** (**Enfilade**) באדריכלות היא מערכת חדרים המסודרים באופן רשמי זה עם זה. מאפיין זה היה נפוץ באדריכלות האירופאית החל מתקופת הבארוק, אם כי קיימות דוגמאות יותר קדומות כגון חדרי רפאל בארמון האפיפיור שבוותיקן. הדלתות המחברות בין החדרים היו מסודרות על ציר אחד, כך שניתן היה להביט לכל אורך החדרים. היא נפוצה בין השאר במוזיאונים ובגלריות לאמנות, שם היא מסייעת למספר גדול של אנשים לנוע בין החדרים מבלי ליצור צפיפות במסדרונות.

בארמון בארוק טיפוסי הגישה לחדרי האנפילדה הייתה מוגבלת על ידי המעמד החברתי או רמת ההיכרות של המבקר עם בעלי הבית. החדרים הראשונים היו יותר ציבוריים, ובקצה היו חדרים פרטיים יותר כגון חדר השינה. הנוהג היה שאל מבקרים בעלי מעמד חברתי נמוך יותר מהמארח יתלווה משרת, שיוביל אותם לחדר הרחוק ביותר שמעמדם מאפשר להם להיכנס אליו. אם המבקר היה בעל מעמד שווה או גבוה יותר, המארח עצמו היה מגיע אל האורח מהחדרים הפנימיים ולוקח אותו בחזרה. אם אדם בעל מעמד חברתי גבוה מאוד היה מבקר בארמון, הטקס היה מתחיל עוד לפני האנפילדה כגון באולם הכניסה או בשערים של הארמון.

בארמונות מלכותיים אחדים היו אנפילדות נפרדות של חדרי מדינה עבור המלך והמלכה, כגון בארמון ורסאי או המפטון קורט. בבתי אצילים כגון ארמון בלנהיים, בעיקר כאלה שהמונרך היה צפוי לבקר בהם, הייתה גם כן אנפילדה. חדרי השינה שבבתים כאלה משמשים בעיקר בזמן ביקורים מלכותיים, אך בדומה לחדרי שינה גדולים רבים בתקופה שלפני המאה ה-19 הם שימשו גם למטרות אחרות. 

אנפילדות אחרות הסתיימו בחדר שבו נמצא כס המלוכה. דוגמה לכך היא ארמון וסטמינסטר, מקום מושבו של הפרלמנט הבריטי שנבנה על ידי סר צ'ארלס בארי, שבו ישב המונרך באולם בית הלורדים בזמן טקס פתיחת הפרלמנט.

בארי השתמש במספר אנפילדות בגלריה הלאומית שבלונדון, והן הורחבו וחוברו לאגף סיינסבורי למרות שהוא לא נמצא על אותו ציר.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלמנטים אדריכליים
קטגוריה:בארוק
חצר הכבוד

שמאל|ממוזער|250px|חצר הכבוד בארמון ורסאי
[שמאל|ממוזער|250px|איור של ארמון ברבריני מ[המאה ה-18]]
**חצר הכבוד** (בצרפתית: **Cour d'Honneur**) הוא מונח באדריכלות המתאר חצר בעלת שלושה צדדים, הנוצרים כאשר המבנה המרכזי מאוגף על ידי שני מבנים סימטריים המכילים חדרים משניים.

קומת הקרקע בבתי הכפר הסימטריים שהיו נפוצים במערב אירופה במאה ה-16 נבנתה בצורת האות U, כך שדלת הכניסה הראשית הייתה "מוגנת" על ידי שני אגפים של הבית. אולם חצרות הכבוד הרשמיות הראשונות החלו להופיע בארמונות ובאחוזות הגדולות של אירופה במאה ה-17, ושימשו כאזור הגישה הראשי וככניסה הטקסית למבנה. 

מבחינה טכנית אפשר להשתמש במונח באשר לכל בניין גדול שבו יש חצר סימטרית הבנויה באופן זה, ודרכה נכנסים האורחים המכובדים.

דוגמאות לחצר הכבוד ניתן למצוא ברבים מן המבנים הבולטים של אדריכלות הבארוק האירופית. בין השאר ניתן למנות את פאלאצו פיטי, אחד המבנים הראשונים מהמאה ה-16 שבהם היה אלמנט זה, וארמון ברבריני. דוגמאות נוספות לכך ניתן למצוא בארמון בקינגהאם וארמון בלנהיים שבאנגליה, וארמון ורסאי שבצרפת.

בקנה מידה עירוני צפוף הרעיון של חצר הכבוד בא לידי ביטוי במבנים רבים בפריז. במקומות האלה חזית הרחוב של הבית עוצבה כסדרה של מבנים שאינם כמו האגפים, אך עם מעברים גדולים שדרכם נכנסו הכרכרות אל חצר הכבוד שמאחור. במקומות צפופים יותר אחד הקירות המאגפים היה יכול להיות קיר פשוט, שאיזן את האגף הנגדי שהכיל משרדים ואורווה. בערים בעלות צפיפות אוכלוסין גבוהה אין כמעט בתים פרטיים שבהם יש חצר כזאת.

## קישורים חיצוניים

כבוד
פרוטוצטיים

[ממוזער|שחזור של ''Aegyptocetus'' נמלט מ[כרישאים|כריש]]
**פרוטוצטיים** (שם מדעי: Protocetidae) היא משפחה של לווייתנים קדומים נכחדים. ביחס לקודמיהם בשרשרת האבולוציונית של הלווייתנאים המודרניים - הם הראשונים שנמצאו מחוץ לפקיסטן ולהודו. מאובני פרוטוצטיים נמצאו באפריקה, באירופה, באסיה ובצפון אמריקה, לרוב בימים רדודים. הם היו מותאמים יותר מקודמיהם לחיים במים, ובכך המשיכו את מגמת אבותיהם הרמינגטונוצטיים, האמבולוצטיים והפקיצטיים.

הפרוֹטוֹצטיים היו דומים בהרבה ללווייתנאים בני זמננו מאשר בעלי החיים שקדמו להם. גופם התחיל לקבל צורת פלך, ורגליהם הקדמיות והאחוריות הגדולות היו בעלות צורה מיוחדת שאפשרה להם לחיות ביבשה ובים כאחד. נראה כי לפרוטוצטיים היה זנב הדומה לזנב הלווייתנאים המודרניים (מחולק לשתי אונות), בשונה מזנב רגיל. שיניהם היו קטנות.

הפרוֹטוֹצטיים היו קבוצה גדולה, מגוונת והטרוגנית. הם חיו במהלך האאוקן, לפני כ-40 עד 50 מיליוני שנים. נטען כי זוהי קבוצה פרפילטית.

## מיון
*תת-משפחה Protocetinae
**סוג *Aegyptocetus*
**סוג *Artiocetus*
**סוג *Crenatocetus*
**סוג *Dhedacetus*
**סוג *Gaviacetus*
**סוג אינדוצטוס (*Indocetus*)
**סוג *Kharodacetus*
**סוג מאיאצטוס (*Maiacetus*)
**סוג פרוטוצטוס (*Protocetus*)
**סוג *Qaisracetus*
**סוג רודהוצטוס (*Rodhocetus*)
**סוג *Takracetus*
**סוג *Togocetus*
**סוג *Peregocetus*
*תת-משפחה Makaracetinae
**סוג מקרצטוס (*Makaracetus*)
*תת-משפחה Georgiacetinae
**סוג *Aegicetus*
**סוג *Babiacetus*
**סוג *Carolinacetus*
**סוג *Georgiacetus*
**סוג *Natchitochia*
**סוג *Pappocetus*
**סוג *Pontobasileus*
**סוג *Tupelocetus*

## קישורים חיצוניים

* מידע מורפולוגי

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1908
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ארנסט שטרומר
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1908
חדקן לבן

[ממוזער|230px|[אריה ים שטלר טורף חדקן לבן]]
**חדקן לבן** (שם מדעי: *Acipenser transmontanus*), הידוע גם בשמות "חדקן האוקיינוס השקט" ו"חדקן קולומביה", הוא מין של דג ממשפחת החדקניים, מסוג החדקן. המין מצוי בחוף המערבי של אמריקה הצפונית מאזור האיים האלאוטיים עד לקליפורניה.

הוא המין הגדול ביותר שחי במים מתוקים באמריקה הצפונית והמין השלישי בגודלו במשפחת החדקניים. החדקן הלבן ידוע בגודלו העצום. הוא מגיע למשקל של 816 ק"ג ולאורך של .

## מאפיינים פיזיים ומראה
החדקן הלבן בעל מבנה גוף צנום וארוך (הכולל ראש ואף ארוכים וצרים). לדג אין קשקשים, במקום זאת הוא בעל מעטפת שריון.

יש כ-11–14 חוליות שריון בחלק העליון, בעל סנפיר גבי, 38–48 חוליות שריון צדיות ו9–12 חוליות שריון בטניות בכל צד. צבע מעטפת השריון הוא אפור, כסוף או חום אפרפר. הסנפירים בדרך כלל בצבע אפור כהה. באזור התחתון הוא לבן. יש לו 4 מחושים שבעזרתם הוא שולח מזון לאזור הפה (חסר השיניים) שלו.

החדקן הלבן משתייך לקבוצת דגי גרם אך בגופו יש יותר סחוס מאשר עצם ולכן דומה יותר לכריש. במבנה גופו של החדקן הלבן חל שינוי מועט מאוד מאז הופעתו לפני כ-175 מיליון שנה ולכן צורתו נראית עתיקה.

## אזור מחיה ורבייה
החדקן הלבן חי בתחתית נהרות, מפרצים שופכי נהר הזורמים באיטיות כולל באזורי מים מליחים שנמצאים בכניסה לנהרות גדולים. רוב הזמן יחיה בסביבה ימית ויגיע לאזור הנהר על מנת להשריץ.

החדקן הלבן מיומן במציאת מזון בסחף, בשל חוש הטעם וחוש הריח המעולים. כאשר המזון אינו מספק, הם מסוגלים גם לעבור למים רדודים ולאכול צדפות החיות במים המתוקים.

במשך עונת הרבייה החדקן הלבן עובר למים נקיים ולאזורים מהירים יותר בנהר כמו מתחת לאשד
עם החצץ וסלעים גדולים אשר נמצאים בתחתית הנהר.

## קישורים חיצוניים

* חדקן לבן באתר הרשימה האדומה של IUCN

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1836
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון ריצ'רדסון
לבן
קטגוריה:מגה-פאונה של אמריקה הצפונית
קטגוריה:קנדה: דגים
קטגוריה:ארצות הברית: דגים
חדקן אירופי

**חִדְקָן אירופי** (שם מדעי: *Acipenser sturio*), הידוע גם בשמות "חדקן בלטי" ו"חדקן מצוי", הוא מין של דג ממשפחת החדקניים, מסוג החדקן.

## מאפיינים
אורך החדקן האירופי כ-1–2 מטר כשפרטים יכולים להגיע ל-. בממוצע המשקל שלו הוא 150 ק"ג אך יכול להגיע ל-315 ק"ג. הם מגיעים לבשלות ובגרות מינית בגיל מאוחר (הזכרים בגיל 12–14 והנקבות בגיל 16–18) ויכולים לחיות 40 שנה לכל היותר.

הם מצויים בכל חופי אירופה למעט הים השחור ואף בעלי יכולת לחצות את האוקיינוס האטלנטי ולהגיע לחופי אמריקה הצפונית. כמו שאר החדקנים הם משריצים בנהרות של החופים.

הם אוכלי צדפות וסרטנים שהם מוצאים בעזרת הבינים שלהם.

בתחילת המאה ה-19 הדג היה נפוץ לשם הכנת קוויאר אך הפך לדג מוגן ברחבי אירופה בשנת 1982 ונחשב למין במצב "פגיע" לפי הרשימה של IUCN.

## קישורים חיצוניים

* חדקן אירופי באתר הרשימה האדומה של IUCN

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
אירופי
קטגוריה:צרפת: דגים
קטגוריה:מגה-פאונה של אירואסיה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
חדקן סיבירי

[ממוזער|220px|[קוויאר מביצי חדקן סיבירי]]**חדקן סיבירי** (שם מדעי: *Acipenser baerii*) הוא מין של דג ממשפחת החדקניים, מסוג החדקן. תפוצתו בסין, רוסיה וישנה האפשרות שחי גם בקזחסטן.מגיע עד לאורך של 2 מטרים ולמשקל של כ-100 ק"ג. המין הוא אנאדרומי (כלומר, הם נודדים במעלה הנהרות מהים להטיל ביצים) הזכרים מגיעים לבשלות ולבגרות מינית בגיל 9–15 והנקבות בגיל 16–20. הם חיים 60 שנה לכל היותר. הטווח הטבעי של הסטוריאן הסיברי הוא נהרות סיביר ואגם באיקל. הוא ניזון בעיקר מרכיכות ודגים קטנים שמאתר בעזרת פיו.
החדקן נחשב למין בסכנת הכחדה לפי מדד ה-IUCN. הירידה היא תוצאה של חסימת מסלולי נדידה טבעיים על ידי סכרים, זיהום וציד לא חוקי.
## מראה
ה**חדקן הסיברי** בעל זימים חיצוניים. חוטם וזנב תת-חרוטיים. קרומי הזימים מחוברים לאיסטמוס. פה רוחבי ושפה תחתונה עם חלוקה באמצע. הזיפים חלקים או מעט מסורגים. אורך החוטם משתנה מאוד (33.3-61% מאורך הראש). 20-49 זימי זימים בצורת מניפה, כל אחד מסתיים במספר בליטות. D:30-56. A:17-33 קרני סנפיר. 10-12 קשקשים גביים; 32-62 קשקשים לרוחב; 7-16 (20) קשקשים בטניים. קשקשי הדגימות הצעירות מחודדות בצורה חדה, אך לא אצל הבוגרים. לוחות עצם קטנים רבים מפוזרים בין שורות הקשקשים. יש שונות רבה בצביעה: מאפור בהיר לחום כהה על הגב והצדדים, ומלבן לצהבהב בצד התחתון.

## תנאי גידול ורבייה
**חדקן סיבירי** הוא מין מים מתוקים, אך הוא נודד למרחקים ארוכים בנהרות בהם הוא נמצא. בניגוד לחדקנים אחרים, מלאי הרבייה ממשיך להאכיל במהלך תקופת הנדידה הגנרטיבית. הבגרות המינית מתרחשת מאוחר, מכיוון שהצמיחה איטית בתנאים הקרים הללו, בין 10 ל-17 שנים לזכרים ו-12 עד 20 שנים לנקבות, בהתאם למקורם. למבוגרים משני המינים יש תעלות מולר. צינור הביציות תופס כשליש מחלל הבטן ומחובר לתעלת מולר דרך שסתום חד-כיווני. מין זה שייך לקבוצת החדקנים עם מספר כרומוזומים של כ-250.המין יכול לחיות בטמפרטורות הנעות בין 1°C בלבד ל-25–26°C. הוא עמיד למדי לתכולת חמצן נמוכה אך אינו מעלה משקל בתנאים כאלה.

## קוויאר
קוויאר - או "איקרה" ברוסית - הוא מאכל שמבוסס על ביצי דגים מעובדות. העיבוד כולל המלחה ויישון. במקור הכינוי "קוויאר" מתייחס רק לביצים של **דגי חדקן.** כתוצאה מכך שה**חדקן הסיבירי** נמצא בסכנת הכחדה, מחיר הקוויאר מרקיע שחקים ויכול להגיע למאות דולרים לחבילה קטנה בשל היצע נמוך ונתפס כיום כמוצר יוקרה. לפני כמה מאות שנים, כאשר ה**חדקנים** עדיין היו מצויים בשפע בים הכספי ובים השחור - קוויאר שימש כמאכל פשוט של איכרים. חשוב לדעת גם ש**דגי חדקן** אינם כשרים למאכל לפי סימני הכשרות של דגים בהלכה, ולכן גם ביציהם אינן כשרות.

## תת-מינים
**A. baerii baerii*
*חדקן באיקל (*Acipenser baerii baicalensis*) - חי בימת באיקל שבסיביר, רוסיה.

## קישורים חיצוניים

* חדקן סבירי, באתר FEO (באנגלית), מאמר ברנדט, 1869. 
* חדקן סיבירי באתר הרשימה האדומה של IUCN

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון פרידריך פון ברנדט
סיבירי
קטגוריה:מגה-פאונה של צפון אסיה
קטגוריה:רוסיה: דגי מים מתוקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1869
פלורין ארובי

**פלורין** (סימן: AFL; קוד: AWG) הוא המטבע של ארובה. הוא מחולק ל-100 סנט. הפלורין הוצג בשנת 1986 והחליף את גילדר אנטילן לפי הערך הנקוב.

## שערי חליפין

## קישורים חיצוניים

* שטרות של ארובה

קטגוריה:מטבעות אמריקה
קטגוריה:ארובה
קטגוריה:הולנד: כלכלה
יהדות אלבה יוליה

**יהדות אלבה יוליה** היא הקהילה היהודית שנוצרה והתקיימה בעיר אלבה יוליה (קרלסבורג) שבטרנסילבניה.

קרלסבורג, שהייתה במשך זמן מה בירת נסיכות טרנסילבניה, ממוקמת בשוליים הדרומיים של החבל, על הגבול העות'מאני והייתה נקודת מעבר לסוחרים יהודים שבאו מהשולטנות. זרים לא הורשו להיכנס לטרנסילבניה והמסחר איתם התנהל באזורים מתוחמים בערי גבול דוגמת סיביו, ברשוב וקרלסבורג. באחרונה, בה התנהל הסחר עם חלקי הונגריה-לשעבר שנשלטו בידי השולטן, פעלו סוחרים יהודים רבים. משלהי המאה ה-16 פעל בעיר בית דין רבני, וממנה היו מסתננים היהודים גם לתוך פנים הארץ, למרות האיסורים.

ב-18 ביוני 1623 התיר נסיך טרנסילבניה, גאבור בתלן, באופן רשמי את מגורי היהודים בערי הנסיכות. אחריו ב-1653 קבע הנסיך ג'רג' ראקוצי השני שהיהודים יוכלו להתגורר רק בקרלסבורג. הם הגיעו גם למקומות יישוב אחרים, אך רק בחזקת נסבלים וללא זכויות ישיבה רשמיות. במאה ה-18 ואחר כך במאה ה-19 עד שנת 1848 בטרנסילבניה הייתה קהילת קרלסבורג היחידה שהוכרה רשמית, והיא ייצגה כלפי השלטונות את כל יהודי החבל, הן מנהלית והן לצורכי מיסוי.

תחילה הייתה הקהילה ספרדית, אך בהמשך, לאחר גזירות ת"ח-ת"ט, הגיעו פליטים אשכנזים מפולין. הקהל הספרדי קיים קשרים עם יהודי הבלקן ונשמע לפסקי הרבנים יצחק בן משה ולוי ירושלמי, שניהם מבלגרד. כשהקהילה גדלה בצורה שאפשרה לה להחזיק רב במשרה מלאה, הראשון שמונה היה יוחנן בן יצחק רוסו מבלגרד. הפרנס הראשון של הקהילה, דוד בן בנימין, נולד ב-1710 במשפחה שמוצאה מפולין וכך חיו בקהילה אחת אשכנזים וספרדים. תואר אב בית דין קרלסבורג היה "רב המדינה דזיבנבירגן" (במסמכי המדינה: "הדיין הראשי של יהודי טרנסילבניה"). כשהתרבו האשכנזים, ב-1761, הביאו אלה גם רב אשכנזי מקרקוב, בנימין זאב וולף. על פי ספר התקציב יודעים שב-1744 היו באלבה יוליה שתי קהילות, אחת ספרדית ואחת אשכנזית ולכל קהילה בית הכנסת שלה והחזן שלה. הצורך לשלם במאוחד את המיסים המוטלים על היהודים הביא לכך ששתי הקהילות פעלו יחד בתחום גביית המיסים ובכל הנוגע לייצוג כלפי הסמכויות החיצוניות. ההנהגה האדמיניסטרטיבית הייתה משותפת. במהלך השנים האשכנזים הפכו לרוב .
200px|ממוזער|שמאל|בית הכנסת הישן "מראה יחזקאל" באלבה יוליה
לאחר הקרע ביהדות הונגריה הייתה הקהילה הגדולה בעיר לקהילת סטטוס קוו. בהשפעת הרב שלמה פישר שבא לכהן בה כרב ב-1891 (כיהן עד 1928) הצטרפה הקהילה לאורתודוקסים. 

ב-1920, שנת חוזה טריאנון והסיפוח מהונגריה לרומניה, חיו בעיר ששמה שונה עתה לאלבה יוליה 1,770 יהודים מתוך אוכלוסייה כוללת של 9,645 תושבים. התחזקות התנועה הלגיונרית הביאה בהדרגה להכבדה הולכת וגדלה על חיי היהודים. ב-1938 התפוצצה פצצה בבית הכנסת המקומי, במהלך הרומניזציה הוחרם ב-1941 כל רכוש הקהילה. במהלך מלחמת העולם השנייה רוכזו באלבה יוליה כל יהודי הסביבה וכך גדל מספרם ל-2070 בשנת 1947, אך לאחר מכן ירד בהתמדה בעקבות הגירת היהודים (מרביתם עלו לישראל) וב-1990 נשארו רק כמה עשרות.

## ראו גם
*בית הכנסת של אלבה יוליה

## לקריאה נוספת
* Evreii din România în texte istoriografice (יהודי רומניה בטקסטים היסטוריוגרפיים) אנטולוגיה בהוצאת הספר - בוקרשט 2004. 
*Ana-Maria Caloianu *Istoria comunității evreiești din Alba Iulia: (sec. XVII-1948)*, Hasefer, București 2006

## קישורים חיצוניים
*קהילת יהודי אלבה יוליה הייתה פעם הקהילה הגדולה ביותר בטרנסילבניה- 2.5.2015 ,באתר סוכנות החדשות  agerpres גישה ב 12 במאי 2020

## הערות שוליים

קטגוריה:טרנסילבניה
אלבה יוליה
אלבה יוליה