open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מוזיקה תוכניתית

**מוזיקה תוכניתית** או **מוזיקה פְּרוֹגרמטית** היא אפיון של יצירה מוזיקלית המתארת תכנים חוץ מוזיקליים או מתבססת עליהם, כגון סיפורים, סרטים, תמונות וציורים.

בבסיס הרעיון נמצאת ההנחה שיצירה מוזיקלית יכולה לבטא ולתאר יצירה ספרותית, רעיון פילוסופי, סיפור אישי, יצירה מן האמנות הפלסטית וכו', זאת בעזרת טכניקות חיבור שונות (תזמור מיוחד, מרקם, צבעוניות, שימוש במוטיבים מייצגים ועוד). מאחר שמוזיקה תוכניתית מקושרת באופן בלתי נפרד לדימוי מוחשי אחר, היא הופכת למוזיקה מופשטת פחות מאשר יצירה מוזיקלית לא-תוכניתית, והיא ההפך ממוזיקה אבסולוטית. המוזיקה התוכניתית מדגימה אולי בצורה הבולטת ביותר את העושר המוזיקלי ואת האפשרויות להעביר רעיונות בעזרת צלילים בלבד, ולגרום גם לכך שהיצירה המוגמרת, הסופית, תשלוט לגמרי בתוכן ובמידה מסוימת תהיה אף עצמאית ומשוחררת ממנו.

במוזיקה המערבית, המוזיקה התוכניתית (שאינה ליטורגית, אופראית או קולית) הפכה נפוצה בעיקר מהמאה ה-19 ואילך, אך היה לה קיום לפני כן. ישנן כמה דוגמאות ידועות מלפני המאה ה-19: הקונצ'רטי המפורסמים של ויוואלדי (ארבע העונות) גם הם מוזיקה תוכניתית מובהקת, ולכל קונצ'רטו נתן המלחין תיאור-סיפורי קצר המשקף את המופיע בפרק בעזרת תצלילים ומוטיבים. דוגמה קלאסית נוספת היא הסימפוניה השישית של בטהובן, "הפסטורלית", שבה לכל פרק ניתן תיאור על הסצנה התוכניתית המתרחשת בו כגון "הסערה", "שמחת האיכרים", "זרימת המים בפלג" וכו'.

במאה ה-19 התבטא הרעיון ביצירות רבות, ומלחינים רבים כמו מנדלסון, שומאן, דביסי ואחרים, כתבו מוזיקה שאפשר להגדירה כתוכניתית ברמה מסוימת. אחת הדוגמאות הידועות לכך היא הסימפוניה הפנטסטית מאת ברליוז, שגם שם כל פרק מבטא לא רק סיפור קטן, אלא גם הלך רוח, ויחסו הסובייקטיבי של המלחין כלפי המתרחש.

החל מן המאה ה-19 גם נפוצה הסוגה שנקראת פואמה סימפונית, שמתמצתת את רעיון המוזיקה התוכניתית. מאחורי כל פואמה סימפונית עומדת (כמעט תמיד) יצירה ספרותית ידועה ומפורסמת, שעל המלחין להגיש באמצעות המוזיקה, ללא שירה או הקראה של הטקסט המדובר. מלחינים ידועים שכתבו פואמות סימפוניות הם ליסט, מפתח הז'אנר העיקרי, צ'ייקובסקי בפואמות סימפוניות כמו רומיאו ויוליה הידועה, ריכרד שטראוס בפואמות מפורסמות כמו טיל אוילנשפיגל, ומלחינים רבים אחרים.

## ראו גם
* פילוסופיה של המוזיקה

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:תאוריית המוזיקה
קטגוריה:מבנים מוזיקליים
רייבנקלו

ממוזער|סמל בית רייבנקלו
**בית רייבנקלו** הוא אחד מבין ארבעת הבתים בבית הספר הוגוורטס לכישוף ולקוסמות, בסדרת ספרי הארי פוטר שכתבה ג'יי קיי רולינג. בית זה נוסד על ידי רוונה רייבנקלו, שנחשבה למכשפה המבריקה ביותר בזמנה. התכונות הדרושות לקבלה לבית רייבנקלו הן תבונה, חוכמה, יצירתיות, למדנות ופיקחות. משמעות השם רייבנקלו באנגלית היא הלחם של המילים "טופר" (Claw), ו-"עורב" (Raven), אשר תואמים לסמל הבית - נשר ארד על רקע כחול.

חדר המועדון של הבית שוכן בראש המגדל המערבי של הוגוורטס, בהתאמה לסמלו של הבית - הנשר הדואה מגובה רב. בניגוד ליתר הבתים בהוגוורטס, הכניסה לחדר המועדון מתאפשרת באמצעות פתירת חידה המוצגת על ידי מקוש דלת בדמות נשר השואל שאלות היגיון, (דוגמה: "מה נוצר קודם?- עוף החול או האש?"), בעוד שבשאר הבתים הכניסה לחדר המועדון מתאפשרת באמצעות סיסמה. בתוך חדר המועדון ניצב פסל שיש לבן בדמותה של רוונה רייבנקלו העונדת את הנזר המפורסם שלה. על הנזר חקוק המוטו של הבית - **חכמה בלי גבולות היא אוצר לדורות**.

לבית רייבנקלו אין נפח רב בעלילת הספרים. במהלך השנים הארי וחבריו מתיידדים עם מספר דמויות מרייבנקלו, בהן לונה לאבגוד, מירטל המייללת וצ'ו צ'אנג.

## דברי מצנפת המיון ומייסדת הבית
**מצנפת המיון:**

"לרייבנקלו אשלח את זה

שבראשו חרוט,

כי תכונותיו המובילות:

תבונה ולמדנות."

באנגלית:

"Or yet in wise old Ravenclaw, If you've a ready mind, Where those of wit and learning, Will always find their kind."

**רוונה רייבנקלו:**

"חכמה ללא גבולות היא אוצר לדורות."

## רוונה רייבנקלו
[שמאל|ממוזער|200px|רוונה רייבנקלו כפי שנראתה על קלף במשחק "[הארי פוטר - משחקים#הארי פוטר וחדר הסודות|הארי פוטר וחדר הסודות"]]
רייבנקלו היא אחת מארבעת מייסדי הוגוורטס, והיא ידועה כיפהפייה, אינטליגנטית ויצירתית. ידוע כי היא זו שהמציאה את גרמי המדרגות המשתנים בהוגוורטס. בספר האחרון מתגלה כי היא הותירה אחריה עטרת קסומה, אשר יכולה להעניק חכמה למי שיענוד אותה. העטרת נגנבה ממנה על ידי בתה הלנה (לימים רוח הרפאים של בית רייבנקלו), והוחבאה בתוך גזע עץ חלול ביער באלבניה. רייבנקלו מתה ממחלה אנושה כשהיא שבורת לב מבריחתה של בתה ומאבדנה של העטרת. בסופו של דבר העטרת הגיעה לידיו של וולדמורט, אשר הפך אותה להורוקורוקס  שהושמד בספר האחרון.

## תלמידי רייבנקלו
[שמאל|ממוזער|140px|צ'ו צ'אנג ([קייטי לאונג)]]
***צ'ו צ'אנג** היא תלמידה המבוגרת מהארי בשנה, שניהלה עמו מערכת יחסים רומנטית לאחר שנפגשו לראשונה במשחק קווידיץ' בספר השלישי. בשני הספרים הבאים הארי מראה כלפיה סימני חיבה רבים, ואף מנסה להזמין אותה לצאת איתו לנשף בספר הרביעי. אולם, בעקבות מריבה הנגרמת מפעילותה של מריאטה אדג'קום, חברתה של צ'ו, הם נפרדים לקראת סוף הספר החמישי. צ'ו הצטרפה לצבא דמבלדור בספר החמישי, למרות התנגדותם של הוריה, ועל אף שאמה עובדת במשרד הקסמים. לאחר הספר השישי היא מוזכרת פעמים מעטות, אם כי היא לוקחת חלק בקרב על הוגוורטס ומגלה להארי על הנזר של רוונה רייבנקלו.
***אנתוני גולדשטיין** מדריך ראשי וחבר בצבא דמבלדור. מוזכר פעמים בודדות במהלך הסדרה, יהודי.
***[[לונה לאבגוד]]** תלמידה הצעירה מהארי בשנה ולומדת באותה שכבה עם ג'יני ויזלי. מתוארת כילדה בהירת שיער הנוהגת לומר אמיתות מביכות ולהתהלך בסהרוריות. היא נפגשה עם הארי ורון במהלך הספר החמישי, והייתה היחידה שיכלה לראות את הפגעסוסים מלבד הארי. בהמשך הספר היא מצטרפת לצבא דמבלדור, והייתה אחת מהבודדות שהלכו עם הארי למשרד הקסמים כדי להילחם בוולדמורט.
***רוג'ר דייוויס**: קפטן הקווידיץ' בספרים 3-5.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:הארי פוטר
סמל סן מרינו

**[[סמל]] [[סן מרינו]]** מסמל את הרפובליקה מאז המאה ה-14. הסמל הוא שלט אצולה, שעליו מצוירים שלוש פסגות ירוקות ועליהן שלוש מצודות מוכספות, שבראש כל אחת מהן שבשבת או נוצת יען.

המגדלים מסמלים את שלוש מצודות סן מרינו: גואיטה, צ'סטה ומונטאלה, והגבעות מסמלות את שלוש פסגות הר טיטאנו. מתחת לשלט רשום מוטו המדינה "LIBERTAS" - בלטינית: "חופש". את הסמל מקיף ענף אלון וענף דפנה המסמלים את יציבות הרפובליקה ואת ההגנה על החירויות. בראש הסמל ניצב כתר.

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

סן מרינו
קטגוריה:סן מרינו: סמלים לאומיים
סן מרינו
גבעת הקפיטולין

**גבעת הקפיטולין** או **הגבעה הקפיטולינית** (בלטינית: **Mons Capitolinus**. איטלקית: **Campidoglio** **קמפידוליו**) היא גבעה הנמצאת בין הפורום לבין שדה מרס בעיר רומא.

הגבעה היא הגבוהה מבין שבע הגבעות של רומא, ובמובנים רבים היא הייתה  המרכז השלטוני של האימפריה הרומית כולה. ברומא העתיקה היה ממוקם בראשה המקדש של השלשה הקפיטולינית : האלים יופיטר, יונו אשתו ומינרווה בתו של יופיטר. כמו כן על הגבע הוקם מקדש לאלת מנס.

## היסטוריה
[ממוזער|הקמפידוליו בראש גבעת הקפיטולין וחזית ה[פאלאצו סנאטוריו]]
המקדש הוקם על ידי המלך החמישי של רומא לוקיוס טארקוויניוס פריסקוס ונחשב לאחד המקדשים הגדולים והחשובים בעיר. בעת ביזת העיר על ידי הגאלים בשנת 387 לפנה"ס ניצל המקדש.

## אסילום
בתרבות רומא העתיקה נקבע אזור על גבעת הקפיטולין בשם אסילום (תרגום מילולי - עיר מקלט). למקום זה היה יכול להימלט כל אזרח שהיה צריך למצוא מחסה מפני נקמה או מיצוי דין, בלי חשש שייעצר.

רוצחיו של יוליוס קיסר התחבאו במקדש יופיטר לאחר רצח קיסר. הסבינים הוכנסו אל המצודה בראש הגבעה על ידי הבתולה הווסטלית טרפיה (שהוצאה להורג מאוחר יותר בזריקה מראש הסלע הטארפיאני בשל בגידה זו).

## לאוטומיה
במדרון הגבעה הוקמה מחצבת אבן (Lautomiae), ומאחר שהחציבה יצרה בורות, כוכים ופירים, השתמשו במקום גם כבית כלא.

## ה[[רנסאנס]]
בין השנים 1536–1546 בנה מיכלאנג'לו בראש הגבעה את ה**קמפידוליו** (*Campidoglio*): שלושה ארמונות המקיפים חצר טרפזואידית, אליהם מוביל גרם מדרגות הידוע בשם **הקורדונאטה**. בעוד שבעבר פנו מבני הגבעה לעבר הפורום, הפנה מיכלאנג'לו את הארמונות לכיוון הנגדי - כיוון העיר של ימי הביניים והוותיקן. שניים משלושת הארמונות מהווים כיום את המוזיאון הקפיטוליני.

בסמוך לכיכר נמצאת כנסיית סנטה מריה אין ארצ'לי.

## השפעה
על שם הגבעה אשר היוותה את המרכז השלטוני של האימפריה הרומית נקראת גבעת הקפיטול שעליה נמצא הקפיטול בוושינגטון בירת ארצות הברית.

## קורדונאטה
ממוזער|250px|הקורדונאטה (בצד ימין)

ה**קורדונאטה** הוא גרם המדרגות המונומנטלי המוביל לכיכר הקמפידוליו בראש הגבעה. הוא תוכנן על ידי מיכלאנג'לו וידוע במדרגותיו הרחבות המאפשרות לסוסים לעלות במדרגות, וזאת על מנת לאפשר לאצילי רומא לעלות במדרגות בעודם רכובים על סוסיהם.

## ראו גם
*המוזיאון הקפיטוליני
*פאלאצו סנטוריו
*פאלאצו דיי קונסרבטורי
*פאלאצו נואובו
*בזיליקת סנטה מריה אין ארצ'לי
*טאבולאריום

## קישורים חיצוניים

* תמונות של הגבעה
* גבעת הקפיטול בספרו של סמיואל בל פלאטנר "המילון הטופוגרפי של רומא העתיקה".
* אתר המוקדש לארכיטקטורה של הגבעה
* גבעת הקפיטול

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:רומא: מבנים בתקופת רומא העתיקה
קפיטולין
קטגוריה:קמפיטלי
פרננדס

**פרננדס** הוא שם משפחה ספרדי נפוץ; בגרסה הפורטוגזית: **פרננדש**.

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה ספרדיים
קטגוריה:שמות משפחה פטרונימיים
לאט

**לאט** הוא אלבום של הפזמונאי והשחקן הישראלי יוסי בנאי. זהו אלבום האולפן האחרון שהוציא בנאי בחייו. הוא יצא ב-2001, חמש שנים לפני מותו.
## הפקה
"לאט" כולל עשרה שירים שהולחנו בידי מספר מוזיקאים עבריים בולטים, ביניהם אחיינו של יוסי, אהוד בנאי, ובנו יובל בנאי. המוזיקאי יונתן בר גיורא שעבד עם בנאי גם על אלבומו הקודם, "פגישה לאין קץ - יוסי בנאי מגיש נתן אלתרמן", הפיק מוזיקלית ועיבד את האלבום הזה.

"העיר הזאת" נכתב על פי קונסטנדינוס קוואפיס ללחן של אהוד בנאי, אשר מלווה את דודו יוסי בקולות רקע. "אהובתי" הוא גרסת כיסוי לשיר של להקת משינה, בעיבוד למיתרים. "ציור של אהבה" הוא דואט עם ריטה, ללחן של יונתן בר גיורא, על פי פרלוד של שופן. "מכתבים ברוח", אחד משני הלחנים שתרם שלום חנוך לאלבום, הוא גם שמו של ספר שהוציא בנאי באותה השנה, וכן שמו של סרט דוקומנטרי בבימויו של רם לוי, המתאר בין השאר את העבודה על האלבום. "למות למען רעיון" הסאטירי, ללחן של יהודה פוליקר נכתב על פי ז'ורז' ברסנס ("למות למען רעיון כן זו ממש מצווה, אבל לאט למות לאט ובשיבה טובה"). עוד באלבום לחנים של ארקדי דוכין (הבלדה "אשה שלי"), אביב גפן (מילים ולחן של "אל תוך האור" ההמנוני, הסוגר את האלבום), לחנים נוספים של שלום חנוך ויונתן בר גיורא ("איך זה קורה" ו"אני גר מול המים") ואחד של אילן וירצברג לטקסט של נתן זך ("אין ענבים בגפן").

אחד משירי האלבום שאותו כתב ושר המבצע, "אני גר מול המים", הולחן מחדש בשנת 2007 על ידי ענבל סמדר, בוצע על ידי ריטה (כאשר מבנה הטקסט שונה במעט ללשון נקבה) ונכלל באלבומה "רמזים" משנת 2008.

בשנת 2016 יצא לרדיו השיר "אמרתי לך שיהיה כך - ולא האמנת" (יהודה עמיחי / יונתן בר גיורא). השיר הוקלט כסקיצה ב-2002, והושלם רק אחרי 14 שנים.

השיר צורף כרצועת בונוס לגרסה מחודשת של האלבום המקורי, שיצאה ב-2016.

## רשימת השירים
#העיר הזאת (יוסי בנאי / אהוד בנאי)
#מכתבים ברוח (יוסי בנאי / שלום חנוך)
#אהובתי (יובל בנאי, אורלי זילברשץ-בנאי / משינה וראובן שפירא)
#אישה שלי (יוסי בנאי / ארקדי דוכין)
#למות למען רעיון (יוסי בנאי / יהודה פוליקר)
#איך זה קורה (יוסי בנאי / שלום חנוך)
#ציור של אהבה (רפי קינן / יונתן בר גיורא)
#אין ענבים בגפן (נתן זך / אילן וירצברג)
#אני גר מול המים (יוסי בנאי / יונתן בר גיורא)
#אל תוך האור (אביב גפן)
#אמרתי לך שיהיה כך ולא האמנת (יהודה עמיחי / יונתן בר גיורא) מופיע רק במהדורה המחודשת (2016)

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:יוסי בנאי
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי חברת הליקון
רוזמרין רפואי

ממוזער|'' salvia Rosmarinus ''
[ממוזער|רוזמרין בשלג, [זארבריקן, גרמניה]]

**רוזמרין רפואי** (שם מדעי: *Salvia Rosmarinus*) הוא שיח תרבות רב-שנתי ירוק-עד ממשפחת השפתניים, שפרחיו תכולים, גבעוליו מוציאים ענפים עמוסים בעלים מחטניים, ששוליהם מקופלים לאחור וצבעם ירוק כהה בצידם העליון ואפור בצידם התחתון. מרבים את הצמח מחלוקת שורשיהם של צמחים מפותחים, מייחורים הנלקחים מצמיחה חדשה ומושרשים או מזרעים. הצמח נפוץ ביותר כצמח נוי בישראל, בין השאר בשל עמידותו הגבוהה ליובש ולזיהום אוויר. צמח הרוזמרין סווג מחדש כמין בסוג מרווה, כאשר כעת מכונה המין "מרווה רוזמרינית", אך השימוש בשם רוזמרין הוא הנפוץ והמקובל.

## מקור השם
על פי הסברה, שם הצמח מקורו במילים הלטיניות Ros (טל) ו-Marinus (ים), בשל פרחיו התכולים המזכירים את הים, או בשל העובדה שלעיתים קרובות הוא גדל ליד הים. אגדה נוצרית מספרת שבעת בריחתה התרעננה מרים אם ישו בצמח, ופרחיו הלבנים הפכו למחרת לתכולים, ומכאן שמו "ורד" (Rose) "מרים" (Mary).

## שימושי הצמח
בבישול מוסיפים את ענפי הרוזמרין כתבלין לתבשילים רבים. במטבח הצרפתי הוא משמש אחד המרכיבים בתערובת התבלינים הרב דה פרובאנס. במספר ארצות באירופה משרים ענפי רוזמרין ביין אדום ליצירת יין רוזמרין. בעבר השתמשו בתכונות האנטי-בקטריאליות של הצמח לשימור בשר לאחר שעיסו אותו ברוזמרין.

במסורות עממיות מסמל הרוזמרין זיכרון ונאמנות ונחשב למסייע בגירוש שדים. לכן נהגו בימי הביניים להניח ענפי רוזמרין בין המצעים כדי לגרש חלומות רעים ותלו אותו בספריות לשם סילוק מזיקים. במלחמת העולם השנייה נתלו ענפי רוזמרין בבתי חולים כחומר מחטא.

לפי כתבי הרמב"ם נחשב הרוזמרין ל"מטאטא גן עדן".

הצמח מכיל את הפנולים חומצה קרנוסולית (Carnosol) וחומצה קרנוסית (Carnosic) שהן חומרים נוגדי חמצון. לשמן האתרי המופק מהצמח שימושים בתעשיות התמרוקים והתרופות.
שמן רוזמרין טהור בריכוז 0.6 אחוז מתקבל מאידוי ראשי הפרחים והעלים. מאידוי כל הצמח מתקבל שמן באיכות פחותה. מרכיביו העיקריים של שמן זה הם צינאול (Cineole), קאמפור (Camphor) ובורנאול (Borneol). השמן משמש בתעשיית התמרוקים בסבונים, בדאודורנטים ובתכשירים לשיער, בשל היותו דוחה כינים. ניתן גם ליצור שמן לעיסוי על ידי שריית נצרי רוזמרין בשמן צמחי למשך שבוע.

ברפואה העממית משתמשים בצמח מושרה במי אמבט כנגד תשישות, מיובש כאבקה לעצירת דימום בזרייה על המקום או לשתייה בחליטת הנצרים, הפרחים והעלים. יש המאמינים שהצמח יעיל לטיפול בכאבי ראש, במיגרנה, בתשישות כללית, בחולשה של מחזור הדם, ובבעיות עיכול הקשורות להפרעות רגשיות. כמו כן, משמש הצמח גם להרחקת נמלים.

## תמונות
צולם בקדומים.
הקשה על התמונה לשם הגדלתה מאפשרת להתבונן בדבורים האוספות את צוף הפרחים.

קובץ:Rosmarinus officinalis with bees b.JPG
קובץ:רוזמרין רפואי פרחים עלים ופרי.jpg|פרחים עלים ופרי של רוזמרין
קובץ:רוזמרין רפואי תקריב של זוג פרחים.jpg|תקריב של זוג פרחי רוזמרין רפואי
Salvia rosmarinus MHNT.BOT.2023.13.45.jpg|*Salvia rosmarinus* - Museum specimen - wood


## קישורים חיצוניים

* 
* רוזמרין Rosmarinus officinalis Rosemary - הסבר על שימוש רפואי

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:שפתניים
קטגוריה:עשבי תיבול
קטגוריה:תבלינים
קטגוריה:צמחי מרפא
קטגוריה:צמחי בר גרים בישראל
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קטגוריה:צמחי גן
בית ליסין

[250px|ממוזער|שמאל|בית ליסין בשנת [1958]]
**בית ליסין** היה מבנה ששימש לאירועי תרבות ולמופעי תיאטרון. המבנה, בפינת הרחובות ויצמן וזכרון יעקב בתל אביב, תוכנן על ידי האדריכלים (לימים שניהם זוכי פרס ישראל) בנימין אידלסון ואריה שרון. על תכנון המבנה זכו האדריכלים בפרס רוקח.

## היסטוריה
אבן פינה לבית ליסין הונח במאי 1949 ובדצמבר 1953 נחנך הבית כ"בית תרבות לפועלים" על שם מנהיג הפועלים וידיד הציונות, המשורר והעיתונאי היידי אברהם ליסין. הקמתו התאפשרה בעזרת תרומה בסך 100 אלף דולר שהרים ועד הפועלים היהודי באמריקה.

בבית ליסין פעל אולם בו התקיימו הרצאות, סימפוזיונים, רסיטלים והקרנות של סרטי קולנוע. בצדו השני של הבניין פעלו ארכיון העבודה, הספרייה על שם סירקין, מכון אבשלום, ספרייה מוניציפלית וספרייה פדגוגית.
במקום שכנה מסעדת פועלים אשר הגישה אוכל מבושל במחיר מסובסד.

בשנים 1980–2003 שכן בו תיאטרון בית ליסין. בקומה העליונה של המבנה שכן שנים רבות מועדון הופעות בשם "**המרתף העליון**", שאמנים רבים הופיעו בו לפני קהל מצומצם. המבנה היה בבעלותה של ההסתדרות הכללית, עד שמכרה אותו באוקטובר 2000 לקבוצת רחמים-ביתן תמורת 14.2 מיליון דולר. הרוכשים קיבלו אישור להקמת בניין בן שבע קומות מגורים על מגרש החניה של בית ליסין. בדצמבר 2006 נמכרו 52 אחוזים מהמתחם לחברת "אזורים".

ב-15 בפברואר 2018 נהרס המבנה לשם הקמת מגדל מגורי יוקרה בשם "מגדל בית ליסין".

## ראו גם
* תיאטרון האהל בתל אביב - תוכנן גם הוא על ידי אריה שרון

## קישורים חיצוניים
* האתר של תיאטרון בית ליסין
* 
* 
* 
* 
* 
*  

## הערות שוליים

קטגוריה:ההסתדרות הכללית
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן בנימין אידלסון
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן אריה שרון
קטגוריה:תל אביב: היסטוריה
קטגוריה:תל אביב-יפו: מבנים
קטגוריה:תל אביב-יפו: תרבות
קטגוריה:רחוב ויצמן (תל אביב)
קטגוריה:הצפון החדש
קטגוריה:ההסתדרות הכללית: מבנים
אבי תקווה

**אבי תקווה** (נולד ב-28 ביוני 1976) הוא כדורגלן עבר ישראלי אשר שיחק בעמדת הקשר ההתקפי. 

הוא אחיו הצעיר של כדורגלן העבר שלום תקווה.

## קריירה
תקווה התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מכבי נתניה, עמה זכה בשלוש אליפויות נוער. לאחר מכן שיחק גם במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון, אך שותף רק בשישה משחקים. על אף הופעותיו הבודדות סירבו מנהלי המועדון לשחרר את תקווה לקבוצה אחרת, ולבסוף הוא החליט לממש את זכותו ל"הסגר קטין" - לפיו הוא מגיש בקשה להתאחדות לכדורגל, אשר בסיום העונה תכפה ההעברה למועדון הקולט בסיום העונה.

בעקבות בקשתו עבר תקווה בסיום העונה לשחק במדי הפועל כפר סבא. בעונה שלאחר מכן חזר לנתניה, ששיחקה בליגה הארצית (הליגה השנייה דאז). בעונת 1996/1997 שיחק בבני יהודה תל אביב, ובסופה עבר לשחק באירופה, בקבוצה השווייצרית גראסהופרס ציריך. בגארסהופרס שיחק מעונת , בה זכה עמה באליפות, עד לעונת .

לקראת עונת 2000/2001 חזר תקווה לישראל וחתם בהפועל תל אביב, לאחר שהקבוצה זכתה בדאבל בעונה הקודמת וחיפשה מחליף לאחיו, שלום תקווה, שפרש בתום העונה והפך לעוזר המאמן בקבוצה. למרות קרבתו המשפחתית לעוזר המאמן, במהלך העונה הסתכסך אבי תקווה עם המאמן דרור קשטן, ובסיומה של העונה המאכזבת מבחינתו חזר לשווייץ וחתם ביאנג בויז ברן. 

לאחר שנתיים בברן חזר תקווה לישראל לקראת עונת 2003/2004 וחתם במכבי פתח תקווה, עמה זכה בגביע הטוטו באותה עונה. הוא המשיך בקבוצה גם בעונת 2004/2005 אך שוחרר לקראת סיום העונה, ב-9 באפריל, אז עבר לשחק תחת הדרכתו של אלי גוטמן בקבוצת פראלימני הקפריסאית. 

בעונת 2005/2006 חתם תקווה בהפועל כפר סבא, שהייתה מועמדת ודאית לירידה מליגת העל לליגה הלאומית, אך תחת המאמן אלי אוחנה הצליחה הקבוצה לחולל מהפך ולהנצל מירידה. יכולתו הטובה של תקווה, שתרמה למהפך, לא נעלמה מעיניהם של סקאוטים ומאמנים. במהלך העונה קיבל הצעות מקבוצות בכירות בשווייץ, כמו פ.צ. ציריך ולוזאן, כמו גם מקבוצות מהליגה השווייצרית השנייה.  ב-16 במאי 2006 פורסם כי הוא חתם בקבוצת לוגאנו מהליגה השנייה בשווייץ. אולם כשעסקת  לוגאנו כבר הייתה סגורה, ותקווה שוחרר מהפועל כפר סבא, הוא החליט במהלך מפתיע לוותר על החוזה עם לוגאנו ובמקומה סיכם לעונה אחת עם קבוצת הכח עמידר רמת גן, עמה ירד בעונה זו לליגה הלאומית. בתום העונה לא הצליח למצוא קבוצה חדשה, ובסופו של דבר פרש ממשחק פעיל.

תקווה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ישראל ב-18 באוגוסט 1998,  כאשר עלה כמחליף במשחק ידידות מול נבחרת פולין, והורחק בכרטיס אדום. תקווה רשם 12 הופעות במדים הלאומיים, וכבש את שערו היחיד בניצחון  7–0 על  במסגרת טורניר ידידות לציון 70 שנה להקמת ההתאחדות לכדורגל בישראל. את הופעתו האחרונה בנבחרת ערך ב-12 באפריל 2002, בהפסד 1–3 ל.

לאחר פרישתו החל לעסוק בנדל"ן יחד עם אחיו שלום תקווה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:קשרי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ישראל
קטגוריה:כדורגלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורגלני מכבי נתניה
קטגוריה:כדורגלני הפועל כפר סבא
קטגוריה:כדורגלני בני יהודה תל אביב
קטגוריה:כדורגלני מכבי פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני הכח עמידר רמת גן
קטגוריה:כדורגלני גראסהופרס ציריך
קטגוריה:כדורגלני יאנג בויז ברן
קטגוריה:כדורגלני אנוסיס נאון פאראלימני
קטגוריה:נתניה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלנים ישראלים בשווייץ
קטגוריה:כדורגלנים ישראלים בקפריסין
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1976
אייל משומר

**אייל משומר** (נולד ב-10 באוגוסט 1983) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת המגן הימני, ולזכותו עשר הופעות במדי נבחרת ישראל. משומר גדל בהפועל כפר סבא ואת עיקר הקריירה שלו עשה במכבי חיפה, עמה זכה בשתי אליפויות.

## קריירה
משומר גדל בקבוצת הנוער של הפועל כפר סבא, ובשנת 2000 עלה לקבוצה הבוגרת של המועדון. ביולי 2006, לאחר מעברו של קלמי סבן ממכבי חיפה לקבוצה הרומנית סטיאווה בוקרשט, החליטה מכבי חיפה להחתים את משומר לחמש שנים במסגרת עסקה בה עבר גיז'רמו ישראלביץ' להפועל כפר סבא. לאחר מכן הוא הפך לשחקן קבע בהרכב של מכבי חיפה, וזכה עמה בשתי אליפויות, וכן בגביע המדינה ובגביע הטוטו. בעונת  העפיל עם הקבוצה לשלב הבתים של ליגת האלופות.

ב-27 ביולי 2011 שימש כקפטן הקבוצה במשחק מול מריבור הסלובנית במסגרת מוקדמות ליגת האלופות ושב לענוד את סרט הקפטן בהזדמנויות נוספות כקפטן מחליף. הוא העפיל עם הקבוצה לגמר גביע המדינה ואף פתח בהרכב בהפסד 1–2 להפועל תל אביב. שער הניצחון של הפועל בתוספת הזמן נכבש בזמן שמשומר שכב פצוע ברחבה, ונוכחותו שם שברה את קו הנבדל.

משומר זכה עם מכבי חיפה בגביע המדינה בכדורגל 2015/2016, לאחר שפתח ושיחק לאורך תשעים דקות בניצחון 0–1 על מכבי תל אביב במשחק הגמר. בסך הכול שיחק יותר מ-11 שנים במכבי חיפה, במדיה ערך 233 הופעות בליגת העל.

ב-2 בפברואר 2017 חתם עד תום העונה בהפועל תל אביב, לאחר שהקבוצה נכנסה להליך של פירוק וירדה למקום האחרון בטבלה. ב-12 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף ובישל את שני השערים בניצחון 0–2 על מ.ס. אשדוד. בסך הכול ערך משומר 11 הופעות במדי הפועל תל אביב, ובתום עונת 2016/2017 ירד עמה לליגה הלאומית ושוחרר מהמועדון.

ב-16 בנובמבר 2017 חתם עד לתום העונה בהפועל אשקלון. ב-2 בדצמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, ובישל למושיקו לוגסי את שער השוויון במשחק מול מכבי נתניה שהסתיים בתיקו 1–1. בסך הכול ערך 15 הופעות בעונת 2017/2018, ובסופה ירדה הקבוצה לליגה הלאומית והוא שוחרר מהמועדון. ב-5 בפברואר 2019 הודיע משומר על פרישה ממשחק פעיל.

### נבחרת ישראל
לזכותו של משומר הופעה אחת במדי הנבחרת הצעירה של ישראל. ב-13 באוקטובר 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת, במשחק מול נבחרת קרואטיה במסגרת מוקדמות יורו 2008. משומר שותף גם בשני משחקים במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014 ובשלושה משחקים במסגרת מוקדמות יורו 2016, ובסך הכול לזכותו עשר הופעות במדי נבחרת ישראל.

## תארים
;מכבי חיפה
* אליפות: 2008/2009, 2010/2011
* גביע המדינה: 2015/2016
* גביע הטוטו: 2007/2008

## קישורים חיצוניים

* עמוד השחקן, באתר הרשמי של מכבי חיפה
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:מגני כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ישראל
קטגוריה:כדורגלני הפועל כפר סבא
קטגוריה:כדורגלני מכבי חיפה
קטגוריה:כדורגלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורגלני הפועל אשקלון
קטגוריה:כפר סבא: כדורגלנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1983
ערי המעבר

140px|ממוזער|המיקום של אזור ערי המעבר במחוז לוס אנג'לס
אזור **ערי המעבר** (באנגלית: **Gateway Cities**), המכונה גם **דרום-מזרח [[לוס אנג'לס (מחוז)|מחוז לוס אנג'לס]]** (באנגלית: **Southeast Los Angeles County**), הוא אזור עירוני גדול בדרום-מזרח מחוז לוס אנג'לס, המשתרע בין העיר לוס אנג'לס, מחוז אורנג' והאוקיינוס השקט. מקבץ הערים זכה לכינוי "ערי המעבר" משום שהערים הללו משמשות כנקודת מעבר בין אזור לוס אנג'לס ואזור מחוז אורנג'. נכון ל-2021 האזור כולל כ-2 מיליון תושבים. האזור כולל כולל כמה מהאזורים העירוניים בעלי צפיפות האוכלוסייה הגבוהה ביותר בארצות הברית. בדומה לאזורים אחרים בלוס אנג'לס, גם הדמוגרפיה של אזור ערי המעבר מאופיינת באוכלוסייה בעלת מגוון אתני רב יחסית.

העיר הגדולה ביותר באזור זה היא לונג ביץ' עם 461,522 תושבים (נכון ל-2006) ואחריה נמצאת העיר לייקווד עם 79,345 תושבים (נכון ל-2006). האזור כולל בתוכו גם כמה ערים מאזורים אחרים בלוס אנג'לס כגון סאות' ביי ואיסט לוס אנג'לס.

בדומה לאזור דרום לוס אנג'לס גם בערי המעבר ישנה רמת פשיעה גבוהה, ואפילו גבוהה יותר והאזור מוצף בכנופיות רחוב, בייחוד בעיר קומפטון.

מבחינה היסטורית אזור ערי המעבר שימש כמרכז הייצור התעשייתי של אזור לוס אנג'לס רבתי ותהליך העיור של האזור החל במהלך העשור הראשון של המאה ה-20.

## ערי המחוז
שמות ערי המחוז לפי סדר האלפבית האנגלי:

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:קליפורניה: ערים
קטגוריה:מחוז לוס אנג'לס
30 (מספר)

**30** (במילים: **שלושים**) הוא המספר הטבעי הבא אחרי 29 ולפני 31.
ערך ל' בגימטריה הוא 30, וכך גם ערכה של הספרה היוונית למדא.
## במתמטיקה
* 30 הוא המספר הספני הראשון וכן מספר הרשאד בבסיסי הספירה 3–7, 9–11, 13, 15–16, 21, 25–26, 28–29.
* מצולע בן 30 צלעות נקרא טריקונטגון. לעשרימון משוכלל ולתריסרון יש 30 מקצועות.
* 30 היה המספר הטבעי הקטן ביותר שלא מצאו לו יצוג כ-a³ + b³ + c³, כאשר a, b, c מספרים שלמים, עד שבשנת 1999 מצאו באמצעות מחשב ייצוג כזה.
*30 הוא סכום ארבעת המספרים הריבועיים הראשונים, וגם סכום ארבע החזקות הראשונות של 2, כלומר:
:\ 1^2+2^2+3^2+4^2 = 2^1+2^2+2^3+2^4 = 30.

## במדע
* המספר האטומי של אבץ הוא 30.
* אורכו של חודש סינודי הוא בקירוב 30 יממות (מעט יותר מ-29 וחצי). זו הסיבה שאורכם של חלק מהחודשים בשנת ירח הוא 30 ימים. גם בלוח השנה האתיופי יש שלושים יום בכל חודש וברבים מחודשי הלוח הגרגוריאני יש מספר ימים כזה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מספרים טבעיים
יואש דובנוב

**יואש דובנוב** (12 ביולי 1921 - 1 בדצמבר 2011) היה ראש המועצה המקומית עפולה בשנים 1959 עד 1969.
## ביוגרפיה
יואש דובנוב נולד בבלפוריה ב-1921, בן למייסדי המושב. היה פעיל בארגון "ההגנה" ובצה"ל. עבד במשרד האוצר, ובמינהל מקרקעי ישראל. בשנת 1951 עבר לגור בעפולה.

בשנת 1959 נבחר יואש דובנוב לראש המועצה המקומית בעפולה (הרשות המקומית של עפולה בטרם הוענק לה מעמד של עיר בשנת 1975) והחל לכהן בתפקידו ב-10 בדצמבר 1959. עקב סכסוך שנגע לתוכניתו לאחד את שכונותיה של עפולה, גבעת המורה ועפולה עילית יחד עם עפולה עצמה לכלל רצף עירוני אחד, התפטר במחאה, אך לאחר מספר חודשים שב לכהן בתפקידו. רק בשנת 2006 החל חזונו של יואש דובנוב להתממש והחלה בניית שכונות מגורים בשטח הפתוח שבין העיר עפולה לבין שתי שכונותיה אלה.

בתקופתו של דובנוב התפתחה העיר, והונחו היסודות לאזור התעשייה בעפולה עילית, שכיום משכן מפעלים רבים ובהם מפעל תדיראן. אזור התעשייה הוקם בסיועו של שר האוצר, לוי אשכול. כן קודמו בעפולה תחומי החינוך, הספורט והבריאות, והותקנה מערכת ביוב מרכזית לעיר ולשכונותיה. בשנת 1962 ניסה דובנוב להחזיר לפעולה את רכבת העמק. הוא עמד בקשר בעניין זה עם מנהל רכבת ישראל, מנחם סבידור, שהביע את תמיכתו, אם יובאו בפניו נתונים לפיו תהיה להפעלת הרכבת רווחיות כלכלית, אך הדבר לא הסתייע. מסילת העמק חודשה בשנת 2016 והוקמה תחנת רכבת חדשה בעיר.

דובנוב סיים את כהונתו כראש המועצה המקומית ב-22 בנובמבר 1969.

עם פרישתו של דובנוב מתפקיד ראש המועצה מנתה אוכלוסיית עפולה כ-20,000 איש, ולאחר שנים ספורות הוכרזה כעיר. שמשון שחורי שהחליף את דובנוב בתפקיד ראש המועצה, היה לראש העירייה הראשון של עפולה.

לאחר פרישתו מתפקיד ראש המועצה המקומית עבד דובנוב בתפקידים בכירים בבנק הפועלים עד לפרישתו בשנת 1992 בגיל 70. בנו, , טייס חיל האוויר, נהרג לאחר מלחמת יום הכיפורים בעת שמטוסו הופל בעת גיחה מעל החרמון. בשנות ה-90 פקד אותו שוב אסון כבד כאשר נכדו, בנו היחיד של אריה, נהרג בתאונה.

לאחר פרישתו עסק דובנוב בפעילויות התנדבותיות, והקים סניף של ארגון "יד שרה" בעפולה, המשרת את כל האזור. כן היה פעיל בארגון "יד לבנים" בעפולה, וארגון יע"ל בבית החולים העמק בעפולה, ובארגונים נוספים העוסקים ברווחת הקשישים והגמלאים.
בדצמבר 2012, במלאת שנה למותו של יואש דובנוב נחנך הכביש העוקף את עפולה מצדה הצפוני בגבול עם בלפוריה ונקרא על שמו: שדרות יואש דובנוב.

## קישורים חיצוניים

* על יואש דובנוב באתר עיריית עפולה
* אלי אלון, ערב מרגש לזכרו של יואש דובנוב ראש המועצה ה-10 של עפולה

## הערות שוליים

קטגוריה:בלפוריה: אישים
קטגוריה:ראשי עיריית עפולה
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:עובדי בנק הפועלים
קטגוריה:אבות שכולים: חללי צה"ל
קטגוריה:אישים הקבורים בעפולה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1921
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2011
טמרין דוגוני

**טמרין דוגוני** (שם מדעי: *Saguinus bicolor*) הוא מין טמרין במשפחת המרמוסטיים, החי באזור נהר האמזונאס. המין המצוי בסכנת הכחדה.

## מאפיינים
הטמרין הדוגוני הוא הקוף האמזוני שתפוצתו היא המוגבלת ביותר - הוא נמצא כיום רק ברצועת יער צרה, ששטחה 120 דונם, צפונית לנהר האמזונאס, ממזרח לריו נגרו. הם שוכני עצים, הדרים בחופת היער, ברום של 10 - 12 מטר. היערות החביבים עליהם הם יערות משניים וביצות. הם ניזונים מפירות, מפרחים, ממוהל עצים, מחרקים ומעכבישים. 

צבע הפרווה של הטמרין הדוגוני נע בין שחור, חום וכסוף. כפי שמעיד עליו שמו, פניו קירחים משיער. משקלו נע בין 200 ל-300 גרם. כמו רוב בני משפחתו, הוא בעל טפרים וחסר בוהן נגדית. 

הטמרין הדוגוני חי בקבוצות מרובות זכרים ונקבות המונות 2 - 8 פרטים. הקבוצה מכילה נקבה דומיננטית, שהיא בדרך כלל היחידה שמתעברת. ההתעברות מסתיימת, ב-80% מהמקרים, בלידת תאומים, וכמו אצל רוב מיני הטמרין - האבות הם שותפים מלאים בדאגה לצאצאים ובהאכלתם, ופעמים רבות גם בוגרים שאינם הוריהם משתתפים בטיפול. 

הטורפים העיקריים של הטמרין הדוגוני הם בני אדם, תושבי העיר מנאוס. תוחלת חייהם אינה ידועה, אך משערים שהיא קרובה לזו של שאר בני הסוג, כ-25 שנה בשבי.

## לקריאה נוספת

* Saguinus bicolor - Animal Diversity Web
* Egler SG. **Feeding ecology of Saguinus bicolor bicolor (Callitrichidae: Primates) in a relict forest in Manaus, Brazilian Amazonia**. Folia Primatol (Basel). 1992;59(2):61-76.
* Eluned C. Price and Anna T. C. Feistner. **Food Sharing in Pied Bare-Faced Tamarins (Saguinus bicolor bicolor): Development and Individual Differences**. International Journal of Primatology. 2001:22(2)


## קישורים חיצוניים

250px|ממוזער|ימין|טמרין דוגוני

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן בפטיסט פון ספיקס
קטגוריה:מרמוסטיים
קטגוריה:ברזיל: מינים אנדמיים
קטגוריה:ברזיל: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1823
קטגוריה:יונקים ביער האמזונאס
לואי קלוד דאקן

**לואי קלוד דאקן** (בצרפתית: **Louis-Claude Daquin**; 4 ביולי 1694 – 15 ביוני 1772) היה מלחין צרפתי ממוצא יהודי, שכתב בסגנונות בארוק וגאלאנט. דאקן היה וירטואוז בנגינת עוגב וצ'מבלו.

## קורות חייו
לואי קלוד דאקן נולד בפריז, למשפחה יהודית מומרת מקארפנטרה, שבאה במקור מאיטליה (שם היה שמם ד'אקואינו). אחד מאחי סבו היה פרופסור לעברית מן הקולז' דה פראנס. דאקן היה ילד פלא מוזיקלי, שהופיע בחצר המלך לואי ה-14 כבר בגיל שש. במשך זמן מה היה תלמיד של לואי מרשאן. בגיל 12 התקבל לעבודה כנגן עוגב ב"סנט שאפל" וכעבור שנה התמנה למשרה דומה בכנסיית פטי סן אנטואן.

בשנת 1727 התמנה דאקן לנגן עוגב בכנסיית סן פול בפריז, לאחר שגבר על ז'אן-פיליפ רמו בתחרות על המשרה. חמש שנים אחר כך היה לנגן עוגב, כמחליפו של לואי מרשאן, בקורדיליר. בשנת 1739 היה לנגן העוגב של המלך. בשנת 1755 החליף את אנטואן קאלווייר כנגן עוגב בשם בלבד בקתדרלת נוטרדאם בפריז.

שמו של דאקן יצא ברבים כרב-אמן מזהיר בכלי המקלדת. הוא זכה להוקרה רבה בחוגי האצולה ומיומנותו שאין לה שיעור בנגינה בעוגב משכה המונים לשמוע אותו.

בין היצירות המוזיקליות שנשארו אחריו ארבע סוויטות לצ'מבלו, מוזיקה לפסטוראלות לחג המולד (נואל), קנטטה ושיר שתייה ( air à boire). בין המפורסמות שביצירותיו "חג מולד שווייצרי" (נואל סוויס) ו"הקוקייה" (לה קוקו).

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:נגני עוגב צרפתים
קטגוריה:נגני עוגב יהודים
קטגוריה:נגני צ'מבלו צרפתים
קטגוריה:נגני צ'מבלו יהודים
קטגוריה:נגנים יהודים צרפתים
קטגוריה:מלחינים יהודים צרפתים
קטגוריה:מלחינים מתקופת הבארוק
קטגוריה:מלחינים צרפתים במאה ה-17
קטגוריה:מלחינים צרפתים במאה ה-18
קטגוריה:ילידי 1694
קטגוריה:נפטרים ב-1772
פונטנלה

**פונטנלה** הוא רומן מאת מאיר שלו העוסק בקורות חייה של משפחת יופה, ממתיישבי עמק יזרעאל. הרומן יצא לאור בשנת 2002, במסגרת "ספריה לעם" של הוצאת עם עובד.

הספר מתאר את קורות חייה של משפחת יופה לדורותיה על רקע אירועים היסטוריים, דוגמת גירוש המושבות הגרמניות על ידי הבריטים. שמו של הספר מרמז על מצבו הרפואי המיוחד של המספר, המרפס שלו לא נסגר מעולם כפי שצריך להיות במצב תקין אצל תינוק עד גיל שנה.

גם ספר זה, בדומה לספרים הקודמים שכתב שלו, נסב סביב ההוויה החברתית, החלוצית והחקלאית של התקופה שבטרם הקמת המדינה, של המתיישבים הראשונים במושבים, במושבות ובקיבוצים.

## תקציר הספר
מיכאל יופה, גבר בשנות החמישים לחייו, שהוא אב לתאומים אורי ואיילת, מספר בגוף ראשון את תולדות משפחתו. החל במסעם של סבו וסבתו, דויד ומרים יופה, לעמק, עבור בבניית הבית שהפך לאחוזה הנושאת את השם "חצר יופה", בה מתגוררים כל צאצאיהם, בעוד שמסביב התפתח הכפר והפך עם השנים לעיר. הסיפור מתאר את לידתן, ילדותן, בגרותן וזקנתן של ארבע הבנות שנולדו לדויד ומרים, חנה אימו, פנינה היפה הנשואה לאהרון, רחל, שבעלה נהרג במלחמת העצמאות, ובתיה שגלתה לאוסטרליה. מיכאל ממשיך ומתאר את קורות חייו הוא, בנם של חנה ומרדכי, איש הפלמ"ח, ובן דודו גבריאל, בנה של פנינה, החל מילדותם עבור בסיפור שירותם של השניים בצה"ל כלוחמים באותה יחידה מובחרת, בין היתר במלחמת ששת הימים. וכלה בקורות "חצר יופה" בהווה, עת גרים בה דויד יופה, אבי המשפחה, בנותיו חנה, רחל ופנינה, "החתן", מיכאל ואשתו, אלונה, יחד עם אורי בנם וגבריאל ושלושת חבריו ליחידה בצבא החיים עמו.

הסיפור, נע ונד בציר הזמן, כאשר לעיתים מתאר המספר מעשה שהיה בעבר ולעיתים מתאר את שאירע לאחרונה, וסובב סביב ציר מרכזי אחד והוא סיפור אהבתם של מיכאל ואניה. אהבה עזה ובלתי אפשרית.

## לקריאה נוספת
* חגית הלפרין, "'אלה תולדות משפחת יופה': המיתוס הארצישראלי של 'פונטנלה' למאיר שלו", **[[מאזנים (כתב עת)|מאזנים]]** ע"ז/1, אוגוסט 2003. 
*לאה גרפינקל, "פונטנלה למאיר שלו", **מעגלי קריאה: כתב-עת לעיון ולהדרכה בספרות ילדים**, 29, 2002, עמ' 96-90.

## קישורים חיצוניים

* הספר "פונטנלה" באתר עם עובד.
* .
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אלוני אבא
קטגוריה:ספרי מאיר שלו
קטגוריה:ספרי 2002
קטגוריה:רומנים בעברית
קטגוריה:ספרי ספריה לעם
X

**X** (**אקס**) היא האות העשרים־וארבע באלפבית הלטיני.

מקורה של האות הוא באות היוונית כי או באות קסי.

באנגלית האות נהגית כצליל "קס" או "גז" באמצע מילה ולעיתים כצליל "ז" בראשית מילה.
בשפות איברו רומאניות האות נהגית בדרך כלל כשין ימנית או כסמך, בדיאלקט מקסיקני של הספרדית האות נהגית כצליל "כ" רפויה. כך, לדוגמה, שם המדינה מקסיקו (México) נהגה כ"מֶקְסיקוֹ" בפי האנגלוסקסים, אך כ"מֶכִיקוֹ" בפי המקסיקנים. במלטית האות נהגית כ-שׁ או כ-ז'.

## ייצוגים נוספים של האות X
[שמאל|ממוזער|100px|[דגלי הקוד הבינלאומי|דגל הקוד הבינלאומי של האות X]]
באלפבית פונטי מייצגת את האות המילה "**אקס ריי**" (**X-ray** – קרני רנטגן).

בקוד מורס מיוצגת האות על ידי קו, שתי נקודות וקו: –··–

בקוד ASCII מיוצגת האות על ידי 88 (X) ו-120(x).

בכתב ברייל מסומנת האות:
:60px

## התפתחות האות X

## משמעויות האות X
* בתחומים רבים, הסימן X משמש למחיקה של טקסט כתוב, או לסימון שגיאה על גבי טקסט כתוב (לדוגמה - בעת מתן הערכה למבחן כתוב). זאת בניגוד לסימון V, המסמל מתן אישור לטקסט.
* בתחום הביגוד, X מייצג קיצור של המילה Extra (אקסטרה). לדוגמה: XXL מייצג את המידה "אקסטרה אקסטרה לארג'".
* בשפה האנגלית האות X מסמלת קיצורי מילה רבים:
** X משמש קיצור כינויו של ישו (Christ), ולכן Xmas הוא קיצור של חג המולד (Christmas).
** X מסמל את המילה צלב (Cross), ולכן Xing הוא קיצור של הצטלבות (Crossing) ו־Kings X הוא קיצור של קינגס קרוס.
** X משמש בקיצורים נוספים, כגון Rx (Receive), Tx (Transmit), tnx (Thanks) ו־Distance) Dx) – קליטה; שידור; תודה; ומרחק.
* בגנטיקה, X מייצג את הכרומוזום X.
* במסמכים משפטיים, X יכול לייצג חתימה של אנאלפבית.
* במתמטיקה:
** x מייצג משתנה.
** x הוא משתנה המייצג את ציר X במערכת צירים קרטזית.
** בספרות רומיות X מייצג את המספר 10.
** הסימון ×, הדומה לאות הקטנה *x*, מייצג כפל או מכפלה קרטזית.
* באופטיקה, x מסמל את ההגדלה של עדשה. לדוגמה: עדשת 2x מגדילה פי שניים.
* בכלכלה, X מייצג יצוא.
* באווירונאוטיקה, X הוא הציון שניתן למטוס נסיוני של הממשל האמריקני, כדוגמת המטוס הרקטי בל X-1 שהיה הראשון ששבר את מחסום מהירות הקול. הוא גם הקידומת לגרסאות נסיוניות של כלי טיס של הכוחות המזוינים של ארצות הברית, כדוגמת ה־XB-70.
* בתחום המיניות ודירוגי סרטים, XXX מסמל פורנוגרפיה. סימול זה נפוץ בעיקר בעיתונאות ובאינטרנט.

## אותיות דומות
* χ – האות היוונית כי
* Х – האות הקירילית כַה
* メ – האות היפנית (קאטאקאנה) מֶה
* א – האות העברית אל"ף יכולה להיראות בכתב יד כמו האות X
* × – סמל הכפל
* ᚷ - הרונה גֶבּוֹ

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אלפבית לטיני
קטגוריה:10 (מספר)
Х (כתב קירילי)

**כַה** היא אות באלפבית הקירילי המייצגת עיצור וילוני, חוכך, אטום /x/ - הגייתה המקורית של כ"ף רפה, וערכה בספרות קיריליות הוא 600. כאשר זו נמצאת לפני אות מרככת, היא נהגית /xʲ/. מקורה באות היוונית כי וצורתה כשל כי גדולה, וכמו כן של X לטינית בשתי צורותיה. נקראה בעבר כַארוּ.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלפבית קירילי
טיסה 330 של סוויסאייר

**טיסה 330 של סוויסאייר** הייתה טיסה מציריך שבשווייץ להונג קונג, עם עצירת ביניים בלוד, שהתרסקה זמן קצר לאחר המראתה בעקבות פיצוץ מטען חבלה.

## הטיסה
בצהרי יום שבת, 21 בפברואר 1970, המריא מנמל התעופה הבינלאומי ציריך קלוטן מטוס קונבאייר 990 קורונדו של "סוויסאייר**"** כשעל סיפונו 38 נוסעים ו-9 אנשי צוות. כ-9 דקות לאחר ההמראה, כשהמטוס היה באזור לוצרן, המטוס התפוצץ. הצוות ניסה לפנות חזרה בניסיון לבצע נחיתת חירום בציריך, אך התקשה בצפייה במכשירים עקב העשן בתא הטייס. המטוס סטה עוד ועוד מערבה, וזמן קצר לאחר מכן התרסק באזור מיוער בקרבת ציריך, בעקבות אובדן כוח חשמלי.

כל האנשים על סיפון המטוס, בהם 15 ישראלים, נספו בהתרסקות. על הנרצחים נמנה גם הרופא, פרופסור חנוך מילויצקי, איש הציבור חנוך לב-כוכב, ומלאני ודר' פאול הורן, ממייסדי תעשיית הטקסטיל בישראל ובעלי מפעל אריגה אטון. הנספים הישראלים הובאו למנוחות בקבר אחים בהר המנוחות בירושלים.

## גורם ההתרסקות
התברר כי גורם ההתפוצצות היה מטען חבלה שהוחדר לתא המטען, ככל הנראה באחד משקי דואר אוויר שנשא המטוס. הפיצוץ בוצע באמצעות מרעום שכוון להפעלה בהתאם ללחץ ברומטרי. מטען החבלה יועד להיטמן במטוס "אל על" בטיסה ממינכן לשדה התעופה לוד, אך בשל עיכוב ממושך הועבר פריט הדואר שבו נטמנה הפצצה לטיסה זו. באותו היום התפוצץ מטען חבלה גם במטוס של חברת "אוסטריאן איירליינס" בדרכו מפרנקפורט לווינה, אך מטוס זה הצליח לנחות ללא נפגעים.

החזית העממית לשחרור פלסטין - המפקדה הכללית נטלה אחריות על הפיגוע. אחד האחראים לפיצוץ הוא ד"ר מחמוד המשארי.

אתר ההתרסקות היה במרחק של כ-900 מטר מכור מחקר גרעיני שווייצרי. תחנת הכוח הגרעינית בזנאו שנפתחה ב-1969, נמצאת רק כשני קילומטרים מאתר ההתרסקות.
ממוזער|אנדרטה שהוצבה בסמוך לאתר ההתרסקות

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* (בעמ' 3 סקירה ביוגרפית על ההרוגים)
* 
* 
* 
* אנדרטה לחללי מטוס סוויסאייר בהר המנוחות באתר ארץ זוכרת יושביה - תיעוד הנצחות חללי טרור
* 
* 
* 

סוויסאייר
קטגוריה:תקריות ואסונות תעופה של כלי טיס שווייצריים
קטגוריה:אסונות בשווייץ
קטגוריה:פיגועים נגד מטוסים
קטגוריה:פלסטינים: היסטוריה
קטגוריה:תקריות ואסונות תעופה ב-1970
קטגוריה:טרור פלסטיני
קטגוריה:החזית העממית לשחרור פלסטין - המפקדה הכללית
קטגוריה:סוויסאייר
בסיס ויגסימלי

ספירה על **בסיס ויגסימלי** היא ספירה על בסיס 20. שיטה זו נוצרה עם התפתחות החקלאות והתגברות הצורך במספרים עבור כמויות הולכות וגדלות. שיטות ספירה על בסיס 2 (בינארי) או על בסיס 3  (טרנרי) לא היו מספקות, ולכן עברו לאמצעי אשר התבסס על אצבעות הידיים והרגליים.

דוגמאות לשיטה זו אפשר למצוא בשיטת הספירה ששימשה את בני המאיה, בחלוקת הלירה הבריטית ל-20 שילינג, בשפה הצרפתית, שבה המספרים 80 ו-90 נספרים בכפולות של 20: quatre vingt (ארבע פעמים 20) ו-quatre vingt dix (ארבע פעמים 20 ועוד 10), ובנאום גטיסברג של הנשיא האמריקני אברהם לינקולן, המתחיל במילים "Four score and seven years ago", שבה המילה score מייצגת יחידת זמן של 20 שנה.

בשפה הבסקית, כל המספרים עד מאה נספרים בכפולות של 20.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שיטות ספירה
קטגוריה:20 (מספר)
גוסטב אייפל

[שמאל|ממוזער|230px|[מגדל אייפל]]
**אלכסנדר גוסטב אייפל** (**אֵפֵל**, בצרפתית: **Alexandre Gustave Eiffel**; 15 בדצמבר 1832 – 27 בדצמבר 1923) היה מהנדס ואדריכל צרפתי, אשר נודע בעיקר בזכות בנייתו של מגדל אייפל בפריז.

## קריירה כמהנדס
אייפל התחיל את לימודיו בקולז' סנט-בארב על מנת לעמוד בתנאי הקבלה של אקול פוליטקניק ו-École Centrale des Arts et Manufactures, ולאחר שעמד בהם, הוא בחר באחרון. הוא סיים את לימודי ההנדסה עם התמחות בכימיה ב-1855 ולאחר מספר חודשים החל לעבוד בחברה בלגית שעסקה במסילות ברזל.

את הקריירה העצמאית שלו החל בשנות ה-60 של המאה ה-19, כאשר תכנן מספר גשרים מפלדה בצרפת ובפורטוגל. אייפל היה מחלוצי המהנדסים שעשו שימוש בפלדה - חומר חדש בתחום הבנייה בתקופתו. הוא השתמש במסבכי פלדה כאלמנטים קונסטרוקטיביים וקישוטיים כאחד.

אייפל עיצב את שלד הברזל הפנימי של פסל החירות, ויאדוקט גרבי שבצרפת ועוד גשרים ומבני פלדה רבים נוספים. הוא התפרסם מאוד בזכות המבנים הרבים שתכנן, והוזמן ב-1887 לבנות את מגדל אייפל. מגדל אייפל נבנה עבור התערוכה הבינלאומית שהתקיימה בפריז ב-1889, לרגל 100 שנה למהפכה הצרפתית. מגדל אייפל היה המבנה הגבוה ביותר בעולם כאשר נבנה, ודרש אומץ רב מצד אייפל להוציא אל הפועל מבנה זה. כל רכיב במבנה, כולל כחצי מיליון המסמרות, תוכנן בקפידה על ידי אייפל במשך כשנה וחצי עד לתחילת הבנייה עצמה.

אייפל גם היה מעורב בכרייתה של תעלת פנמה, אך בשל האשמות על שחיתויות פיננסיות ("שערוריית פנמה") שהופנו נגדו על העבודה בחברה שעסקה בכרייה (שהוכחו לימים כהאשמות שווא) הוא פרש מעיסוקו בהנדסה.

אייפל נפטר ב-1923 בגיל 91.

## השפעה
אייפל חי בזמן המהפכה התעשייתית, והדבר השפיע רבות על עבודתו. כך, למשל, הוא הושפע מן הצורך ההולך וגובר באמצעי תחבורה - כתוצאה מתהליכי עיור ומעברים של אנשים, ונחשף לחומרים מגוונים ממקומות שונים בעולם.

## עבודות
### מבנים שתכנן
* מגדל אייפל, פריז
* שלד פסל החירות, ניו יורק
* מצפה ניס, ניס
* שוק אדולפו ליסבואה, מנאוס

### גשרים שתכנן
* ויאדוקט פורטו, פוארטו ריקו
* ויאדוקט גרבי, צרפת
* ויאדוקט סולברה, צרפת
* גשר דום לואיס, פורטו

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמנים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:מהנדסים צרפתים
קטגוריה:אדריכלים צרפתים
קטגוריה:מהנדסי בניין
קטגוריה:צרפתים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:צרפתים ממוצא גרמני
קטגוריה:מגדל אייפל
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1832
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1923
כי

**כִֿי** (אות גדולה: &Chi;, אות קטנה: &chi;) היא האות העשרים ושתיים באלפבית היווני. 

ביוונית עתיקה נהגתה האות כצליל כּ מנושפת, [kʰ] (תעתיק לטיני: ch). ביוונית מודרנית ההגייה דומה לצליל האות כֿ רפה בעברית, אבל וילונית [χ] ולא ענבלית [x] והתעתיק שלה יכול להיות גם ח.

## התפתחות האות
רוב אותיות העיצורים באלפבית היווני הן אימוץ של האותיות הפיניקיות המייצגות עיצורים זהים או כמעט זהים. לאות Ξ ולשלוש האותיות שלפני Ω – Φ, Χ ו־Ψ (שאינן אימוץ של אות פיניקית) – היו ערכים שונים במקומות שונים. באלפביתים של כרתים, תרה, מלוס ו האות כי ושלוש האותיות הנוספות לא התקיימו כלל. באלפביתים של אובויה, בויוטיה, ארקדיה ולקוניה, Χ ייצגה ks, ואילו Ψ ייצגה kh. האלפביתים האטיים והיוניים התשמשו כולם ב־Χ לייצוג kh.

האות התפתחה לאות הלטינית X, שמזכירה בצורתה כי גדולה (אם כי בניגוד לכי, האות X הקטנה זהה בצורתה לאות הגדולה), שהתפתחה גם מהאות היוונית קסי (ולהן אותו צליל), ולאות הקירילית Х.

## שימושי האות &chi;

האות &chi; משמשת לסמל:
* בסטטיסטיקה את התפלגות כי בריבוע ואת מבחן כי בריבוע.
* בפיזיקה את הסוספטיביליות החשמלית \,\chi_e או הסוספטיביליות המגנטית \,\chi_m.
* בכימיה האות מסמלת שבר מולי.
* בספרות יווניות מייצגת האות את המספר 600.
* במתמטיקה פונקציה מציינת (אינדיקטור), באלגברה ליניארית מסמלת את הפולינום האופייני של אופרטור ליניארי או מטריצה. היא גם מסמנת את הפונקציה האופיינית בין שתי קבוצות, שמחזירה 1 אם האיבר שבקבוצה E בקבוצה A ואחרת, 0.
* יחד עם האות רו, האות כי מופיעה במונוגרמה הנוצרית כי רו.
* במשנה מופיע שמשיחת מנחת רקיקין נעשתה בצורת האות כי.
* בתלמוד הבבלי נאמר לפי דעה אחת שאת הכהנים הגדולים מושחים במצחם "כמין כי", היינו בצורת האות כי היוונית.
*בפונטיקה (ענף בבלשנות) – במערכת הסמלים של IPA – האות מייצגת את המקבילה ל'ח' העברית.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אותיות ביוונית
## הערות שוליים
ג'ון קוטס

**ג'ון הנרי קוטס** (באנגלית: **John Henry Coates**; 26 בינואר 1945 – 9 במאי 2022) היה מתמטיקאי, חבר החברה המלכותית הבריטית, פרופסור בחוג למתמטיקה עיונית באוניברסיטת קיימברידג' שבאנגליה.

## ביוגרפיה
קוטס נולד בניו סאות' ויילס שבאוסטרליה, ולמד באוניברסיטה האוסטרלית הלאומית לתואר הראשון. לאחר מכן עבר לצרפת, שם למד באקול נורמל סופרייר שבפריז, לפני שעבר לאנגליה. לאחר מכן סיים את לימודי הדוקטורט באוניברסיטת קיימברידג', כשכתב עבודת מחקר על אנלוגיה p-אדית של שיטת בקר.

בשנת 1969 התמנה למרצה למתמטיקה באוניברסיטת הרווארד שבארצות הברית, לפני שעבר שוב בשנת 1972 לאוניברסיטת סטנפורד שם התמנה למרצה מן המניין. 

בשנת 1975 חזר לאנגליה שם היה חבר בקולג' עמנואל שבקיימברידג' בתפקיד מרצה. היה מורהו של אנדרו ויילס, המתמטיקאי שהוכיח מאוחר יותר את המשפט האחרון של פרמה - כאשר עבודתו של קוטס על עקומים אליפטיים, תורת איווסווה ופונקציות \,L    \,p-אדיות עזרה רבות.  

בשנת 1977 חזר לאוסטרליה, והיה לפרופסור באוניברסיטה האוסטרלית הלאומית, שם למד בצעירותו. בשנה שלאחר מכן הוא חזר לצרפת והרצה באוניברסיטה של פריז באורסיי. בשנת 1985 חזר לאקול נורמל סופרייר, הפעם כפרופסור וכראש החוג למתמטיקה.

הוא נבחר לחבר בחברה המלכותית של לונדון בשנת 1985, והיה נשיא אגודת המתמטיקה של לונדון בשנים 1988–1990. האגודה העניקה לו את פרס וייטהד בשנת 1997, עבור "המחקר היסודי שלו בתורת המספרים ועבור תרומות רבות לחיים המתמטיים באנגליה וברחבי העולם".

הוא שימש כמרצה במחלקה למתמטיקה עיונית וסטטיסטיקה מתמטית באוניברסיטת קיימברידג', והמשיך לחקור בתורת המספרים, גאומטריה אלגברית ותורת איווסווה.

נפטר בקיימברידג' ב-9 במאי 2022.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מתמטיקאים בריטים
קטגוריה:מדענים אוסטרלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קיימברידג'
קטגוריה:עמיתי החברה המלכותית
קטגוריה:סגל אקול נורמל סופרייר
קטגוריה:סגל אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1945
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1945
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2022
קטגוריה:אוסטרלים שנפטרו ב-2022
ספרות ברהאמיניות

**ספרות ברהאמיניות** הן הספרות שעמדו בבסיס שיטת הספירה של הודו החל מהמאה ה-3 לפנה"ס. ספרות אלו הן המקור של הספרות ההודיות והספרות הערביות המודרניות, אך בניגוד לספרות המודרניות, לזאת לא היה סימון עבור אפס.

הספרות 2,1 ו3 הן ברורות - אפשר להבין איזו כמות הן מייצגות על פי מספר הקווים, בדומה לספרות הרומיות. הספרה 4 היא קצת יותר מורכבת, אך היא עדיין פשוטה יחסית - ניתן לראות 4 כיוונים שאליהם פונים הקווים המצטלבים. לא ברור אם נוצר כך בכוונה תחילה.

מעבר לכך, שאר הספרות הברהאמיניות אינן קשורות לכמות אותן הן מייצגות ויכולות להיראות כמו סימנים שרירותיים.

## הספרות
קובץ:Indian numerals 100AD.svg

ברהאמיניות
קטגוריה:הודו: תרבות
אסימון (טלפון)

שמאל|ממוזער|אסימון איטלקי
**אסימון** (מיוונית: **ἄσημον** ("אַ-סֶמוֹן"), "ללא סימן", דרך לשון חז"ל) הוא אמצעי תשלום שהיה נהוג עבור שימוש בטלפון ציבורי. האסימון הוא מטבע שאינו עובר לסוחר, ומחירו התעדכן מעת לעת. היו משלשלים את האסימון לחריץ מתאים במכשיר הטלפון כדי לבצע מהמכשיר שיחה.

## תחילת השימוש
השימוש באסימון להפעלת טלפון ציבורי החל בשיקגו. הטלפונים הציבוריים הפועלים על אסימונים בלבד פעלו בארצות הברית עד 1944 ועם ביטולם הותכו מרבית האסימונים ויוצרו מהם תרמילים לכדורים. השימוש באסימון מאפשר לערכו להשתנות בהתאם לערך שיחת טלפון, מה שלבסוף הפך אותו לנוהג מקובל בעולם. הדבר היה שימושי במיוחד בארצות אירופה שבהן המטבעות השתנו במעבר ממדינה למדינה, אולם האסימון עדיין איפשר לבצע שיחת טלפון ציבורי. במדינות מסוימות, כמו איטליה, השתמשו באסימון באופן לא רשמי כשווה ערך למזומן. בעוד שרוב אסימוני הטלפון הם עגולים, ישנם מספר אסימונים גם בצורות שונות.

## בישראל
שמאל|ממוזער|אסימון ישראלי
בישראל החל השימוש באסימונים בשנת 1953. קוטרו של האסימון היה גדול מעט ממטבע של שקל חדש, ולרוחבו היה פס משוקע ובמרכזו חור. האסימון היה אופן התשלום היחיד לשיחה בטלפון ציבורי (למעט שיחת גוביינא) עד סוף שנות ה-80, אז הוחלף בהדרגה בטלכרט. להחלפה היו שלוש סיבות עיקריות: מניעת העומס התפעולי בריקון האסימונים מהטלפונים הציבוריים, נוחות למשתמש ומניעת גנבות ורמאויות (בתקופה בה השתמשו באסימונים היו טלפונים ציבוריים נפרצים לעיתים כדי לגנוב את האסימונים ולמכור אותם תמורת כסף, ומשתמשים היו קושרים חוט דרך החור באסימון ובכך מבצעים בו שימוש חוזר ומרמים את משרד התקשורת).

## בתרבות
ביטוי שנותר מתקופה זו הוא "נפל לו האסימון" (חוויית "אהא!") במובן של "הבין סוף סוף את הרעיון", משום שהאסימון היה נופל סופית רק כאשר השיחה נענתה מהצד השני. עד המענה, האסימון ״ממתין״ במסילה מיוחדת שהייתה עם חלון הצצה.

## סוגים
סוג אסימון נוסף הוא ז'יטון – אסימון המשמש להפעלת מכונות משחקים בארקייד או להשתתפות במשחקי קזינו שונים.

## ראו גם
* דואר ישראל
* כרטיס חיוג
* בולי ישראל

## קישורים חיצוניים

* משה לפינר, "אסימוני הטלפון של ישראל", בטאון עמותת אספני הטלכרט בישראל, גיליון מס' 1, אוקטובר 1995
* עמית קמרט, "לא כולם אותו הדבר: אסימוני הטלפון של ישראל", עלון עמותת אספני שטרות ומטבעות בישראל
*  שלומי רוזנפלד, "איך ירד האסימון", ביטויים שהיו החיים עצמם
* 
* אלון לנדאו, שני צידי המטבע, אסימוני הטלפון של ישראל, פברואר 2025

קטגוריה:טלפוניה: שירותים
קטגוריה:אמצעי תשלום
קטגוריה:טכנולוגיות מיושנות
אורפאו נגרו

**אורפאו נגרו** (בפורטוגזית: **Orfeu Negro**, "אורפאוס השחור") הוא סרט ברזילאי/צרפתי/איטלקי משנת 1959 של הבמאי הצרפתי מרסל קאמי. הסרט מבוסס על מחזה של ויניסיוס דה מוראיס *Orfeu da Conceição*. זהו עיבוד מודרני לסיפור אורפיאוס ואאורידיקה מהמיתולוגיה היוונית, המתרחש בריו דה ז'ניירו בתקופת הקרנבל.
## עלילה
אורפאו כהה העור הוא כרטיסן בחשמלית ונגן גיטרה שמככב באחד מבתי הספר לסמבה המשתתפים בקרנבל. הוא מאורס למירה אך מתאהב באורדיקה היפה. אורידיקה נמלטת מהכפר שלה בפחד מפני מישהו העוקב אחריה ורוצה להרוג אותה. היא מגיעה אל בת-דודתה סרפינה בריו דה ז'ניירו, פוגשת את אורפאו ומתאהבת בו ממבט ראשון. במהלך ליל הקרנבל נרדפים האוהבים על ידי מירה המקנאה לארוסה ועל ידי דמות המייצגת את המוות (אדהמר דה סילבה שגילם את דמות המוות בסרט, היה פעמיים ברציפות אלוף אולימפי בקפיצה משולשת).

הסרט מפורסם גם בזכות הפסקול בסגנון הבוסה נובה שחיבר המלחין אנטוניו קרלוס ז'ובים, והשיר "הבוקר של הקרנבל" של לואיס בונפה.

הסרט עטור השבחים זכה בפרס דקל הזהב בפסטיבל קאן, בפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר ובפרס גלובוס הזהב לשנת 1960.

ב-1999 הופקה גרסה קולנועית מחודשת של "אורפאו נגרו" בשם "אורפאו" שביים קרלוס דיאגוס, את המוזיקה לסרט חיבר הזמר והמלחין קייטנו ולוזו.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1959
קטגוריה:סרטים ברזילאיים
קטגוריה:סרטי דרמה
קטגוריה:זוכי פרס דקל הזהב
קטגוריה:זוכי אוסקר: הסרט הזר הטוב
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר
קטגוריה:ריו דה ז'ניירו: תרבות
קטגוריה:סרטי פולחן