open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
זכריה מנדל בן אריה לייב

רבי **זכריה מנדל בן אריה לייב** (נפטר ה'תס"ו, 1706 בערך) היה רב, פרשן ה"שולחן ערוך", מחכמי יהדות פולין בתקופת האחרונים. רבה של בלז וראש הישיבה בה ומראשי ועד ארבע ארצות. 

חיבר את הספר "באר היטב" על חלקי יורה דעה וחושן משפט שבשולחן ערוך. חיבורו לחושן משפט נדפס במהדורות השו"ע הנפוצות כפי שהוא, בעוד החיבור הנפוץ היום לחלק יורה דעה נערך על ידי רבי אברהם אופנהיים על בסיס ספרו של רבי זכריה.

## ביוגרפיה
בנו בכורו של הרב אריה לייב בן זכריה מנדל, רבה של קראקא. סבו מצד אמו היה רבי פישל, רבה של קראקא. גיסיו היו רבנים נודעים: רבי שמואל מפיורדא, מחבר הספר "בית שמואל", רבי יחזקיה יהושע פייבל תאומים ורבי שאול בן רבי השיל מקראקא שנשאו את שלוש אחיותיו. לאחר פטירת אביו בט"ו באייר תל"א, 25 באפריל 1671, התמנה לרבו של בית הכנסת הגבוה של עדת בוהמיה בקראקא. מקראקא עבר לטורבין, ובשנת תמ"ט (1689) התמנה כרבה של בלז, משרה בה החזיק כשבע עשרה שנה עד פטירתו.

## משפחתו
מלבד יחוסו למשפחה רבנית מפורסמת, התפרסמו גם רבים מצאצאיו כמלומדים ומנהיגי ציבור. בניו ובנותיו חתניו וכלותיו היו:
* רבי משה בן זכריה מנדל, שמילא את מקומו כרבה של בלז לאחר פטירתו.
* רבי אריה לייב.
* רבי יצחק, רבה של סקול. ואשתו חנה בת הרב חיים מייזלש.
* מלכה. בנה היה הרב יששכר בר רמרז, רבה של סקול, חמיו של רבי שלום רוקח מייסד שושלת חסידות בעלז.
* פריידא. בתה הייתה רבקה הענא אמו של רבי שלום רוקח.
* פייגא. על מצבת בעלה רבי אייכל נכתב שהיה "ראש סנהדרי קטנה בפולין"
* מירל. בעלה היה רבי אריה ליב בן נתן נטע מחכמי פולין, רבה של טרנינגרד, ורבו של הרב אריה לייב הלוי אפשטיין "בעל הפרדס". ובניה: והרב נתן נטע בן אריה לייב, אב"ד ברודי, והרב יעקב בן אריה לייב, מחבר "כֹּכב יעקב" ורבה של לוצק, אביו של ר' משה יהושע ראביטש חתנו של ר' צבי הירש מטשורטקוב.

## לקריאה נוספת
* רפאל הלפרין, **[[אטלס עץ חיים]]**, בערכו. (חלק ז, בני ברק תשמ"ב, עמ' 137).
* מאיר וונדר, **אלף מרגליות**, ירושלים, תשנ"ג. (מס. 684). עמ' 476–477.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בלז: רבנים
קטגוריה:משפחת רבי אריה לייב הארוך
קטגוריה:נושאי כלים של שולחן ערוך
קטגוריה:רבנים פולנים
קטגוריה:ילידי 1700
קטגוריה:נפטרים ב-1706
יהודה אשכנזי (טיקטין)

רבי **יהודה אשכנזי** (נפטר ה'תק"ג, 1743) היה רב פולני במחצית הראשונה של המאה ה-18. מחברו העיקרי של הספר **[[באר היטב]]** על השולחן ערוך בגרסתו הנפוצה כיום. כיהן כרב ודיין בטיקטין.

## ביוגרפיה
רבי יהודה נולד בפרנקפורט לרב שמעון סופר מפרנקפורט. אביו היה סופר סת"ם בפרנקפורט. פירושו לשולחן ערוך, "**באר היטב**", בא כהרחבה והשלמה לפירוש בשם זהה שנכתב בידי רבי ישעיה ב"ר אברהם, על חלק אורח חיים של השולחן ערוך.

תחילה ביקש רבי יהודה להשלים את מפעלו של רבי ישעיה ולכתוב חיבורים זהים לשאר שלושת חלקי השולחן ערוך. בשנת תצ"ז הדפיס את חיבורו באר היטב לחלק יורה דעה ובשנת תצ"ט לחלק אבן העזר. הוא קרא להם בשם זהה לזה של ספרו של רבי ישעיה, כיוון שראה בהם השלמה לאותו חיבור. אחרי שפרסם את שני החלקים האלו, החליט לכתוב חיבור חדש גם לחלק אורח חיים, כדי לכלול בו חיבורים שרבי ישעיה לא הכיר או לא הכניס, וגם לתקן כמה ליקויים בחיבור הקודם. החיבור לחלק זה נדפס לראשונה בשנת תק"ב, סמוך לפטירתו, ולמרות שהצהיר על כוונתו לחבר ספר דומה גם על חלק חושן משפט, לא הספיק לעשות זאת.

חיבורו של רבי יהודה הפך לפופולרי ביותר, וצורף למהדורות השולחן ערוך בדפוס אמשטרדם תקי"ג ותק"כ. במהדורות השולחן ערוך הנפוצות מודפסת מהדורתו של רבי יהודה אשכנזי מטיקטין לחלקים אורח חיים ואבן העזר. הגרסה המודפסת לחלק יורה דעה היא עריכה ששילבה את חיבורו יחד עם באר היטב של רבי זכריה מנדל מבלז. בשל כך נדחה למעשה הספר המקורי של רבי ישעיה ב"ר אברהם לחלק אורח חיים.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים פולנים
קטגוריה:טיקטין: רבנים
קטגוריה:פרשני שולחן ערוך
קטגוריה:מחברי ספרי הלכה: ראשוני האחרונים
קטגוריה:נפטרים ב-1743
אלון אסור

**אלון אסור** (נולד ב-12 בספטמבר 1964) הוא קצין בדימוס בדרגת ניצב במשטרה אשר כיהן בתפקידו האחרון בתפקיד סגן מפכ"ל המשטרה.

## ביוגרפיה
אסור התגייס למשטרת ישראל ביולי 1995. שירת ביחידת המרכזית של מרחב השרון, הדריך בקורס קציני משטרה, שימש ראש מחלק החקירות בתחנת המשטרה בנתניה, סגן מפקד התחנה וראש לשכת מפקד מחוז. פיקד על תחנת המשטרה בראש העין, ביולי 2009 מונה למפקד תחנת המשטרה בפתח תקווה ושירת בתפקיד עד ינואר 2012. בתפקידו הבא שירת כקצין אג"ם של מחוז מרכז.

באוגוסט 2012 מונה לראש פרויקט מרכז ההדרכה בבית שמש ובמהלך כהונתו נפתחה בדצמבר 2014 המכללה הלאומית לשוטרים והוא מונה למפקדה הראשון. בפברואר 2016 מונה למפקד מחוז הצפון.

ביוני 2019 מונה לתפקיד סגן מפכ"ל המשטרה.

בינואר 2021 הודיע על פרישתו מהמשטרה.

## חיים אישיים והשכלה
אסור נשוי ואב לשני ילדים ומתגורר בבנימינה. בעל תואר ראשון במשפטים, פילוסופיה ותולדות עם ישראל ותואר שני בתולדות עם ישראל.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ניצבי משטרת ישראל
קטגוריה:מפקדי מחוז הצפון במשטרת ישראל
קטגוריה:סמפכ"לי משטרת ישראל
קטגוריה:בנימינה-גבעת עדה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1964
רשימת מילים בגרמנית שמקורן בעברית

בשפה הגרמנית ישנם מילים וביטויים רבים שמקורם בשפה העברית והיידיש. מילים רבות זלגו לגרמנית המדוברת דרך שפת הרוטוולש - ז'רגון של ארגוני הפשע בדרום גרמניה ושווייץ הגרמנית במאה ה-19, בה השתמשו במושגים בעברית ביידיש באופן סאטירי ולא במשמעותם המקורית (לדוגמה, המילה "מזוזה" שימשה ככינוי לזונה – מישהי שעומדת על מפתן הדלת וכולם יכולים לגעת בה). מאוחר יותר ובדרך כלל לאחר שינוי משמעות נוסף, אותו אוצר מילים השתרש בגרמנית המדוברת. חלק מהמלים נשארו בגדר סלנג ליודעי ח"ן. חלקן קיבלו על עצמן את חוקי הדקדוק הגרמני, נכנסו לשימוש יומיומי, ולא מרמזות בכלום על עברן היהודי.
למעשה, השפה הגרמנית משתמשת בכ-120 מונחים שהם ביידיש במקור.  מומחה מסביר מדוע למילים יש לרוב קונוטציה שלילית, שהשתנו במשך השנים מתוך סיבות שונות.

## רשימת מילים בגרמנית שמקורן בעברית

## ראו גם
* יידיש

## קישורים חיצוניים
* מילים שמקורן בגרמנית, באתר השפה העברית.
* מילים בגרמנית, שמקורן ביידיש, מכון גתה ישראל.
* על הקשר בין גרמנית לעברית, דגש קל

## הערות שוליים

קטגוריה:בלשנות
קטגוריה:מילים וביטויים בגרמנית
קטגוריה:עברית
קטגוריה:רשימות
גביע דייוויס 1973

**[[גביע דייוויס]] 1973** הייתה התחרות ה-62 במניין מאז ייסוד התחרות.

לתחרות נרשמו 53 נבחרות. הנבחרות חולקו ל-3 בתים: "בית אמריקה", "בית אירופה" ו"בית המזרח". הקבוצה המנצחת במשחקים בין ראשי הבתים קיבלה את הגביע.

המשחק על התואר נערך ב-30 בנובמבר – 2 בדצמבר 1973 בקליבלנד, ארצות הברית. המשחק נערך בין נבחרת אוסטרליה לבין נבחרת ארצות הברית והסתיים בניצחון של נבחרת אוסטרליה עם התוצאה 0:5. בכך הנבחרת זכתה בתואר בפעם ה-23 בסך הכל.

## משחקי פלייאוף
### בית אמריקה
הבית כלל 12 קבוצות כולל דרום אפריקה. הקבוצות חולקו לתת בית הצפוני והדרומי. קולומביה צורפה לתת הבית הצפוני ודרום אפריקה לתת הבית הדרומי. בכל תת-בית לאחר המשחקים המוקדמים, המנצחת קיבלה זכות להתמודד מול מנצחת תת-הבית בשנה הקודמת על ראשות תת-הבית. בין מנצחות תת-הבתים נערך משחק על רשות הבית.

### בית אירופה
הבית כלל 31 קבוצות כולל איראן, מצרים, מרוקו, ניו זילנד וישראל. לאחר משחקים מוקדמים החלו משחקי רבע הגמר. לאור מספר גדול של הקבוצות הוחלט לפצל את הבית ל-2 ומנצחות תת-הבתים קיבלו זכות לעלות למשחקים בין מנצחי הבתים.

#### תת הבית א'

#### תת הבית ב'

### בית המזרח
בית המזרח כלל 11 קבוצות כולל אוסטרליה. לאחר המשחקים המוקדמים ארבע הקבוצות החזקות הצטרפו לקבוצות ששיחקו בגמר הבית בשנה הקודמת למשחקים על ראשות הבית.

### משחקים בין מנצחי הבתים
המשחקים נערכו במהלך אוגוסט–נובמבר 1973 ומשחק הגמר בדצמבר.

#### משחק הגמר

## ישראל בגביע דייוויס
נבחרת ישראל שובצה בבית אירופה ב' ושיחקה נגד נבחרת הולנד.

## קישורים חיצוניים

* נתונים על התחרות

קטגוריה:תחרויות טניס ב-1973
1973
1973
1973
1973
1973
1973
1973
1973
1973
1973
1973
1973
1973
1973
1973
1973
1973
1973
1973
1973
1973
יהודה אשכנזי (רב טורקי)

רבי **יהודה אשכנזי** (ה'תפ"ז - ט"ז בטבת ה'תקכ"א) היה רב באיזמיר, טורקיה, פרשן התלמוד הבבלי ומחבר ספרים תורניים פורה.
ממוזער|שער הספר יד יהודה

## ביוגרפיה
הגיע לאזמיר בן ארבע עשרה שנה בלבד, בערך בשנת התק"ב ביחד עם אביו, הרב רבי יוסף אשכנזי, מאחת ממדינות מרכז או מזרח אירופה. אביו, שהגיע לעיר בענייני מסחר, ראה שהעיר מלאה בחכמים ורבנים והחליט להשתקע בה. השאיר את בנו יהודה, שהיה אז בן ארבע עשרה שנה, בידי מארחו, הגביר רבי יהושע חיים צונצין, והוא נסע בחזרה למדינת מושבו כדי לחזור אל העיר עם שאר משפחתו, מה שלא עלה בידו.

באזמיר, נשא רבי יהודה את בתו של רבו רבי ברזילי יעבץ, מגדולי חכמי אזמיר ומחבר "לשון ערומים" ו"לשון למודים". העמיד תלמידים הרבה, בהם ר' חיים יהודה אליעזר, ר' רפאל יצחק מאיו ור' יום טוב דאנון. בנו רבי רפאל אשכנזי, מחבר "מראה הנוגה", כיהן ברבנות העיר. נכדו הוא רבי ניסים אברהם אשכנזי. הרב חיים פאלאג'י מעיד עליו:

נפטר בשנת תקכ"א, בגיל שלושים וארבע. חיבוריו הודפסו בידי בנו הרב רפאל אשכנזי, שבפטירת אביו היה כבן שש או שבע. מלבד ספריו, מצוטטים חידושים מפיו גם בכתבי רבני איזמיר וטורקיה בני זמנו, כמו רבי יצחק נוניש בילמונטי מחבר "שער המלך". תלמידו, רבי יצחק מאיו, מעיד עליו: 

## מתלמידיו
* רבי יהושע יהודה אמאדו, מחבר "אהלי יאודה" (שאלוניקי תקפ"א)
* רבי אליקים גאטינייו, מחבר "אגורה באהליך" (שאלוניקי תקמ"א); "יצחק ירנן" (שאלוניקי תקמ"ו); ו"תועפות ראם" (איזמיר תקנ"ז)
* רבי חננאל חביף, מחבר "מגדל חננאל" (שאלוניקי תקע"ט)
* רבי יצחק מאיו, מחבר "שרשי הי"ם"

## ספריו
* 
* 
* 
* 
* 

## לקריאה נוספת

* נאה להודות על תהלים, מבוא

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:איזמיר: רבנים
קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: רבנים
קטגוריה:פרשני שולחן ערוך
קטגוריה:פרשני התלמוד
קטגוריה:נפטרים ב-1790
טוני רוולורי

**אנטוני רוולורי** (באנגלית: **Anthony Revolori**; נולד ב-28 באפריל 1996) הוא שחקן אמריקאי. הוא ידוע בעיקר בשל תפקידו כזירו מוסטפא בסרטו של וס אנדרסון "מלון גרנד בודפשט", וכפלאש תומפסון בסרטים "ספיידרמן: השיבה הביתה", "ספיידרמן: רחוק מהבית" ו"ספיידרמן: אין דרך הביתה".

## ביוגרפיה
רוולורי נולד בשם **אנתוני ג'יי קיניונס** (**Anthony J. Quiñonez**) וגדל באנהיים, קליפורניה. בנם של סוניה ומריו קיניונס, ילידי גואטמלה. אביו היה שחקן בצעירותו. אחיו הגדול, מריו רוולורי גם הוא שחקן. שיחק מגיל שנתיים במספר פרסומות.

## קריירה
את קריירת המשחק שלו החל רוולורי ב-2004, עם תפקיד ראשי בסרט הקצר "נברסקה". מאז הופיע במספר סרטים, והשתתף בתפקידי אורח קטנים בסדרות הטלוויזיה "היחידה", "הפמליה", "קוראים לי ארל", "הבנים של טוסון" ו"חסרי בושה".

את התפקיד הגדול הראשון שלו קיבל ב-2014 כאשר גילם את דמותו של זירו מוסטפא בצעירותו, בסרט הדרמה הבריטי "מלון גרנד בודפשט" של הבמאי וס אנדרסון. בשנת 2017 הופיע בתפקיד משנה בסרט "ספיידרמן: השיבה הביתה", בתור פלאש תומפסון, ושיחק בקומדיה הפרועה "קח את ה-10" לצד ג'וש פק. 

בשנת 2019 חזר לגלם את דמותו של פלאש תומפסון בסרט ההמשך "ספיידרמן: רחוק מהבית".

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקנים ילדים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא גואטמלי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1996
קטגוריה:שחקנים ביקום הקולנועי של מארוול
לוס מוצ'יס

**לוס מוצ'יס** (בספרדית: **Los Mochis**) היא עיר במדינת סינלואה במקסיקו. העיר שוכנת בצפון-מערב מקסיקו, במרחק קצר מחוף האוקיינוס השקט.

## היסטוריה
לוס מוצ'יס נוסדה ב-1893 כמושבה על ידי חבורת סוציאליסטים אוטופיסטים אמריקאים בהנהגת המהנדס האזרחי אלברט קינסי אוון. אוון ביצע מספר עבודות באזור במהלכן הוא הוקסם ממנו והוא פיתחו חזון להקמת עיר נמל בעלת חשיבות בינלאומית שתקושר ברכבות לשאר מקסיקו. על בסיס החזון הזה הוקמה המושבה. המושבה התקיימה במשך 30 שנים וכיום החזון של קינסי מוגשם בעיירת הנמל טופולבמפו הנמצאת בקרבת לוס מוצ'יס.

כעבור כמה שנים הגיע לאזור איש העסקים האמריקאי בנג'מין ג'ונסטון. ג'ונסטון הגיע לאחר ששמע על המושבה של קינסי והחליט להקים בתי חרושת לעיבוד קנה סוכר מהאזור. בהמשך הוא פעל להכרזה על לוס מוצ'יס כעיר נפרדת מהמושבה של קינסי, ששמה שונה לטופולבמפו ב-20 באפריל 1903. כעבור זמן קצר לוס מוצ'יס גדלה והפכה למרכז הכלכלי של האזור.

## כלכלה
בעשורים הראשונים לקיומה, כלכלת לוס מוצ'יס נשענה בעיקר על תעשיית עיבוד הסוכר, אך כיום הכלכלה המקומית מתבססת גם על תעשיות נוספות ועל נמל טופולבמפו.

## גאוגרפיה
### אקלים
לוס מוצ'יס נמצאת באזור בו שורר אקלים סמי-ארידי. הקיצים חמים מאוד כאשר הטמפרטורה הממוצעת המרבית מתקרבת ל-40 מעלות צלזיוס וגם החורפים חמים למדי כשהטמפרטורה הממוצעת המרבית העב בסין 20 ל-30 מעלות. מרבית המשקעים יורדים בקיץ ובממוצע יורדים כל שנה כ-330 מילימטרים של משקעים.

## תחבורה
את העיר משרת נמל התעופה הבינלאומי הפדרלי ואייה דל פוארטה, הנמצא במרחק של 18 קילומטרים מלוס מוצ'יס.

לוס מוצ'יס מקושרת במסילת צ'יוואווה-פסיפיק לעיר צ'יוואווה, בירת מדינת צ'יוואווה השוכנת בצפון-מרכז מקסיקו.

## ערים תאומות
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מקסיקו: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1893
הרלך

**הרלך** (בוולשית: **Harlech**) היא עיירת חוף וקהילה במחוז גוויניד' בחוף המערבי של ויילס מדרום לחצי האי ל'ין. העיירה כוללת, נכון לשנת 2011, 1,762 תושבים. היא שוכנת בתוך גבולות הפארק הלאומי סנודוניה.

## אודות
מקור השם הרלך הוא שיבוש של השם הארדלך (שהיה נפוץ עד המאה ה-19), אשר ככל הנראה נובע מצירוף המילים *אַרד* (ardd; גבוה) ו-*לאך* (llech; סלע), כלומר "סלע גבוה", מתוך התייחסות לסלע עליו ממוקמת טירת הרלך. הסבר נוסף טוען שמקור השם הוא מצירוף המילים *הארד* (hardd; נאה) ו*לאך*, כלומר "סלע נאה". כיום רוב כלכלת העיירה סובבת סביב תיירות עם טירת הרלך, רצועת החוף ומיקומה בשטחי הפארק הלאומי. העיירה מחולקת לשכונה הוותיקה הממוקמת סביב הטירה בשטח גבוהה יותר ושכונה חדשה יותר שהוקמה ממערב בקרב רצועת החוף.

### שיא גינס
אחד הרחובות בעיירה הוכר ב-2019 על ידי ספר השיאים של גינס, כרחוב התלול בעולם. ואולם לאחר שינוי שיטת המדידה, חזרה הבכורה ב-2020 לרחוב בולדווין בעיר דנידין אשר בניו זילנד.

## תמונות

Harlech-Low tide at Harlech.jpg|רצועת החוף של הרלך
SDJ Harlech Castle Gatehouse.jpg|שער הכניסה לטירת הרלך
Lower Harlech - geograph.org.uk - 594258.jpg|שכונת הרלך התחתונה
Castle Hotel Harlech - geograph.org.uk - 1555100.jpg|מלון הטירה הרלך


## ראו גם
* טירת הרלך

## קישורים חיצוניים

* 
* עמותת התיירות של הרלך.
* 

קטגוריה:ויילס: עיירות
קטגוריה:גוויניד'
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: ערי חוף
קטגוריה:סנודוניה
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-13
אוותנדיל צ'קואסלי

**אוותַנדיל צ'קוּאסֵלי** (בגאורגית: **ავთანდილ ჭკუასელი**, ברוסית: **Автандил Ноевич Чкуасели**; 31 בדצמבר 1931 - 12 בספטמבר 1994) היה כדורגלן גאורגי בתקופת ברית המועצות; הוא שיחק בעמדת חלוץ; אחרי סיום קריירת המשחק היה מנהל בוועד הספורט של גאורגיה הסובייטית, וכן מרצה ומנהל קתדרה במכון לחינוך גופני.

## ביוגרפיה
אוותנדיל צ'קואסלי נולד בשנת 1931 בטביליסי, בירת גאורגיה הסובייטית; בשנת 1946 הוא סיים את לימודיו בבית הספר לכדורגל מס' 35 של טביליסי.

בשנת 1949 צ'קואסלי החל לשחק בקבוצת דינמו טביליסי ונשאר בה עד סוף קריירת המשחק בשנת 1959; בשנים 1951 ו-1953 הוא זכה עם הקבוצה במדליית כסף על סגנות אליפות ברית המועצות. בשנת 1952 צ'קואסלי הוכר כחלוץ שמאלי קיצוני השלישי בטיבו באותה עונת אליפות סובייטית (נכלל ברשימת 33 מצטייני העונה כסגן שני של החלוץ השמאלי הקיצוני שבין 11 המצטיינים);  בסך הכול, צ'קואסלי הופיע במדי הקבוצה ב-84 משחקים והבקיע 29 שערים לזכותה.

ב-18 ביוני 1952 צ'קואסלי ערך את משחק הבכורה שלו במדי נבחרת ברית המועצות; היה זה במשחק ידידות מול נבחרת בולגריה, שהסתיים בתיקו 2:2; ב-22 ביולי הוא ערך את הופעתו השנייה והאחרונה בנבחרת - הפעם במשחק רשמי במסגרת אולימפיאדת הלסינקי, שבו הסובייטים נוצחו בתוצאה 3:1 על ידי נבחרת יוגוסלביה.

בשנת 1955, באמצע קריירת המשחק שלו בדינמו טביליסי, צ'קואסלי הושאל לקבוצת לוקומוטיב טביליסי; הוא הופיע במדי הקבוצה השנייה בשבעה משחקים והבקיע שער יחיד לזכותה.

בשנת 1956 צ'קואסלי זכה עם נבחרת הכדורגל של גאורגיה הסובייטית במדליית כסף בספַּרטַקיאדת עמֵי ברית המועצות (אליפות הנבחרות של הרפובליקות הסובייטיות).

עם סיום קריירת המשחק שלו בשנת 1959, צ'קואסלי פתח בקריירת ניהול, שבשיאה הגיע אל צמרת מִנהלת הכדורגל בוועד הספורט הממלכתי של גאורגיה הסובייטית - מאוקטובר 1974 עד מרץ 1976 שימש כסגן יו"ר המִנהלת, ואילו בהמשך עמד בראשה (בין אפריל 1976 לפברואר 1984, ושוב מפברואר 1987 עד נובמבר 1988).

בשנת 1976 צ'קואסלי זכה בתואר מאמן נכבד של גאורגיה הסובייטית.

בשנים 1984 - 1994 צ'קואסלי ניהל את הקתדרה לכדורגל במכון הממלכתי לחינוך גופני של גאורגיה הסובייטית, ושימש גם כמרצה (לא ברציפות).

אוותנדיל צ'קואסלי מת בשנת 1994 בטביליסי.

## פרסים
**[[דינמו טביליסי]]**

*שתי מדליות כסף על סגנות אליפות ברית המועצות: 1951, 1953
*שתי מדליות ארד על מקום שלישי באליפות ברית המועצות: 1950, 1959

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים גאורגים
קטגוריה:כדורגלנים סובייטים
קטגוריה:חלוצי כדורגל גאורגים
קטגוריה:חלוצי כדורגל סובייטים
קטגוריה:טביליסי: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני דינמו טביליסי
קטגוריה:כדורגלני לוקומוטיב טביליסי
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ברית המועצות
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת הלסינקי (1952)
קטגוריה:ילידי 1931
קטגוריה:גאורגים שנפטרו ב-1994
ישיבת רבינו חיים ברלין

**ישיבה רבנו חיים ברלין - כולל גור אריה** (באנגלית: **Mesivta Yeshiva Rabbi Chaim Berlin - Gur Aryeh Institute**) היא ישיבה חרדית ליטאית בברוקלין ניו יורק. הישיבה הוקמה בשנת 1904 כ"ישיבת תפארת בחורים" והיא הישיבה הוותיקה ביותר בברוקלין. לפי הצעתו של הרב מאיר ברלין (בר-אילן), נקראה על שמו של אחיו, הרב חיים ברלין, הרב הראשי של מוסקבה שעבר לירושלים והיה אחד מגדולי רבניה בעת מותו.

במוסדות הישיבה לומדים קרוב לאלפיים תלמידים בכל שכבות הגיל, במסגרת גן ילדים, בית ספר יסודי ("ישיבה קטנה"), בית ספר תיכון ("מתיבתא"), ישיבה גדולה וכולל אברכים בשם "כולל גור אריה".

הרב יצחק הוטנר כיהן כראש הישיבה משנת ה'תרצ"ט (1939) ועד פטירתו. הרב אהרן שכטר כיהן כראש הישיבה עד פטירתו בשנת ה'תשפ"ג (2023), והחליף אותו חתנו הרב שלמה חי דוד חליווה, עד פטירתו כשנה לאחר מכן. מחליפיו הם בנו הרב יוסף וחתנו הרב צבי פינק.

ראש ישיבה משותף בתפקיד נומינלי הוא הרב יונתן דייוויד, חתנו של הרב הוטנר וראש ישיבת פחד יצחק בירושלים, השוהה בישיבה תקופות קבועות בשנה כאשר הוא מגיע לניו יורק.

## בוגרים בולטים
* הרב יונתן דייוויד - ראש הישיבה וראש ישיבת פחד יצחק
* הרב חיים וואלקין - משגיח ישיבת עטרת ישראל
* הרב אליעזר ולדמן - ראש ישיבת ניר בקריית ארבע
* הרב אהרן ליכטנשטיין - ראש ישיבת הר עציון
* הרב יעקב פרלוב - האדמו"ר מנובומינסק
*הרב שלום ברגר – רב ומחנך ישראלי
* הרב שלמה קרליבך - לימים משגיח הישיבה
* הרב אהרן שכטר - ראש הישיבה לשעבר
* הרב מאיר אליהו - מחבר הספרים מרכבות ארגמן על התורה, שו"ת מרכבות ארגמן, מרכבות הגמול, מרכבות קודש, מרכבות פרעה, מרכבות מלכות, אוצרות המקדש ועוד.
* הרב הלל בלסקי - מנהל סמינר עטרת בנות ירושלים
* הרב פייבל כהן - מחבר ספרי בדי השולחן
* הרב דוד קאהן - רב קהל יעב״ץ
* הרב שלמה חליווה - ראש הישיבה לשעבר
* הרב יוסף ליכטנשטיין - ראש ישיבת אדיסון
* הרב שלמה פרייפלד - ראש ישיבת שאר ישוב
* הרב אהרן פלדמן - ראש ישיבת נר ישראל
* הרב הלל דויד - מרבני פלעטבוש

## קישורים חיצוניים
* אלי בן דוד, תמונות מהישיבה, Jdn
* 

רבי חיים ברלין
רבי חיים ברלין
רבי חיים ברלין
נחל אדוריים

שמאל|ממוזער|250px|פריחת כלניות בנחל אדוריים
שמאל|ממוזער|250px|הסכר בנחל אדוריים
שמאל|ממוזער|250px|החפירה להטיית נחל אדוריים
שמאל|ממוזער|250px|מערת האסורים "אל חבס" בנחל אדוריים
**נַחַל אֲדוֹרַיִם** הוא נחל אכזב הנובע בהר חברון, זורם מערבה לאורך כ-30 ק"מ עד שהוא חובר לנחל שקמה ומימיו נאספים למאגר שקמה שמצפון לרצועת עזה. הוא נקרא על שם אדוריים המקראית.
בתקופת הגשמים יוצר הנחל, בזכות שטח הניקוז הגדול שלו, זרימה חזקה בערוצו. לאורך הנחל מספר אתרים היסטוריים ובתקופת החורף מתאפיין המקום בפריחה (במיוחד של כלניות) המושכת מטיילים רבים.

## גאוגרפיה
נחל אדוריים מתחיל את מהלכו בגובה 800 מטר מעל פני הים, בחלקו הדרומי של כפר דורא שבנפת חברון כשבין מקורותיו ניתן למנות גם את הגבעות עליהן שוכנים הכפרים השכנים אל-קוסור, אל-מראג'ם, א-טבקה ואל-מאג'ור. הנחל ממשיך לאורכו של כביש 3265 וסמוך לכפר בית עווא, הוא חותך את כביש 354, את הקו הירוק ואת כביש 358. בהמשך מתעקל הנחל בתוך יער אמציה, סמוך למושב אמציה. באזור זה מתחברים אליו מכוון דרום נחל דומה ובהמשך נחל כלך. לאחר מספר ק"מ עובר הנחל מתחת לכביש 6 (מצפון למחלף מאחז), סוללת הרכבת לבאר שבע, וכביש 40 (בין מושב אחוזם לשמורת פורה) ומתאחד עם נחל שקמה ליד תל חסי. נחל שקמה ממשיך משם מערבה דרך הנגב הצפוני עד שמימיו נאספים למאגר שקמה שמדרום לקיבוץ זיקים.

## אתרים לאורך הנחל
לאורך הנחל מספר אתרים ומכיוון שהערוץ רדוד, ברובו הגדול, ניתן לטייל לאורכו ברגל או ברכב:
*תל עֵיטוֹן (בקרבת הקו הירוק) - התל נחקר על ידי החוג לארכאולוגיה באוניברסיטת בר-אילן בראשות פרופסור אברהם פאוסט. נחשפו מבנים רבים עם שכבת חורבן מהמאה השמינית לפני הספירה כולל חומת העיר בעובי 4.5 מטרים ומבנה גדול. נתגלו בתל מאות כלים עם ממצא אורגנים כגון זיתים וענבים.
* סכר אדוריים - נבנה ב-1963 על ידי קק"ל, בתחילת שמורת יער אמציה, ונועד לאגור את מי השיטפונות.
* תל אַגְרָה - נמצא בשמורת יער אמציה. הנחל מקיף את התל בעיקוף צפוני גדול. על התל מערות מסתור ושרידי ישוב.
* החפיר להטיית הנחל - למרגלות תל אגרה נמצאה פרצה בערוץ הנחל ובחפירות ארכאולוגיות שנערכו במקום חושבים החוקרים שערוץ הנחל הוסט כדי למנוע הצפת שטחים חקלאיים
* מערות - במקום כ-250 מערות וחלקן הגדול טרם נחקר על ידי ארכאולוגים. חלק מהמערות נחפרו עוד בתקופת מרד החשמונאים. בתקופות מאוחרות שימשו המערות למסתור לנזירים שהיו בדרכם לאשקלון או למדבר יהודה. לחלק מהמערות ניתנו שמות (למשל מערת האסורים - מערת הפעמון בחורבת "אל חבס" ועוד).
* חורבת שלוּם - ממערב לתל אגרה. כוללת מספר מערות אגירת מים.
* תל חֲרָקִים - מצפון מערב לחורבת שלום - שרידי חומה, חפיר ומגדל.
* באר כֶּלֵךְ - בנקודת המפגש עם נחל כלך שבא מדרום (לפני מעבר כביש 6). באזור בורות מים וסכר.
* באר שיקמה - נמצאת ליד מעבר הנחל מתחת כביש 40.
* תל קֶשֶת - ממערב למעבר הנחל מתחת כביש 40. בסקר שנעשה במקום נמצאו חרסים מתקופת הברונזה המאוחרת עד לתקופה הביזנטית.
* שמורת נחל שקמה (לאחר החיבור לנחל שקמה)

בתקופת החורף מספיקה כמות הגשם לפריחה עשירה לאורך ערוץ הנחל (במיוחד של כלניות) שמושכת הרבה מטיילים.

לאורך חלקו המרכזי של הנחל (מכביש 6 עד תל קשת) עובר שביל ישראל.

השילוב של מדרונות נוחים, אדמה מתאימה ומזג אוויר נכון עודדו את ענף גידול הכרמים לאורך חלקים של ערוץ הנחל באזור אמציה.

## קישורים חיצוניים

* מסלול נחל אדוריים באתר "טיולי"
* פריחת כלניות בסכר נחל אדוריים באתר "מסלולים" (אורכב)
* 
* 
* לטייל ביער אמציה ובנחל אדוריים באתר "אי-ירוק", 21 במרץ 2007

## הערות שוליים

אדוריים, נחל
קטגוריה:שביל ישראל
קטגוריה:מישור החוף הדרומי: נחלים
יוסטין קלימן

**יוסטין קלימן** (1903 – 20 בדצמבר 1976) היה ראש המועצה הראשון של כפר שמריהו, בשנים 1950 עד 1951.
## ביוגרפיה
קלימן נולד בווירצבורג בגרמניה, והצטרף בנעוריו לתנועת נוער ציונית. את רעייתו לילי פגש בגרמניה ונישא לה בשווייץ. ב-1936 עלה יחד רעייתו לארץ ישראל.

קלימן התיישב עם אשתו בחיפה ולאחר מכן הם עברו הכשרה חקלאית. לאחר כשנה התיישבו בכפר שמריהו, ונמנו עם 53 המשפחות הראשונות שהתיישבו בו. בכפר ניהלו הזוג משק מעורב, שבו קיימו רפת ולול תרנגולות, וגידלו ירקות ועצי פרי. קלימן היה חבר שנים רבות בוועד המושבה ויו"ר הוועד. לאחר מכן נבחר להיות היו"ר הראשון של המועצה המקומית בשנם 1950-1951. בשנים שלאחר מכן היה חבר המועצה. 

היה פעיל באגודה החקלאית, בחברה קדישא ובבית הכנסת של הכפר. הוא ניהל את סוכנות הדואר, ונמנה עם מייסדי ארגון יוצאי מרכז אירופה והמפעל לעזרה הדדית. בבחירות לאספה המכוננת הוא הוצב במקום ה-62 ברשימת המפלגה הפרוגרסיבית. 

נפטר ב-20 בדצמבר  1976. את הבית שבו גר יחד עם רעייתו, ברח' הזורע 24 בכפר שמריהו, תרמה לילי למועצה המקומית בערוב ימיה, להנצחת דור המייסדים ומורשתם. בביתם הוקם מוזיאון "בית ראשונים". רהיטי הבית, שאותם הביאו עמם מגרמניה והיו בבית במשך כל חייהם, שמורים בחדרים יחד עם חפציהם האישיים. כמו כן שומרו הרפת ומחסן הכלים של המשק. בין היתר המוזיאון כולל את ארכיון הכפר.

## לקריאה נוספת
* **כפר שמריהו - 60 שנה: 1937 - 1997**, ספר מטעם המועצה המקומית כפר שמריהו, 1997

## קישורים חיצוניים
* יוסטין קלימן, באתר המועצה המקומית כפר שמריהו
* רשימת המייסדים, באתר מוזיאון בית ראשונים
* אודות בית ראשונים, באתר מוזיאון בית ראשונים

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי מועצת כפר שמריהו
קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות מטעם המפלגה הפרוגרסיבית
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות בכפר שמריהו
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1903
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1976
חימנה אקרדי

**מריה חימנה דה לוס מילאגרוס אקרדי** (בספרדית: **María Gimena de los Milagros Accardi**, נולדה ב-27 במאי 1985; בואנוס איירס, ארגנטינה), המוכרת בשם **חימנה אקרדי**, היא שחקנית ודוגמנית ארגנטינאית. הידועה במיוחד מהטלנובלה הארגנטינאית ׳כמעט מלאכים׳ שם שיחקה את ׳מלווינה בדוג׳ה אגווארו׳.

ידועה בעיקר בתפקידה בטלנובלות "כמעט מלאכים" ו"אלמה פיראטה".

## ביוגרפיה
בשנת 2000, שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית "אהבה אסורה" של היוצר אנריקה אסטבנס, בה גילמה את דמותה של ג'סיקה סנטנה.

בשנת 2003, שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית של היוצרת והמפיקה כריס מורנה, "המורדים", בה גילמה את דמותה של סברינה.

בשנת 2006, שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית של כריס מורנה, "אלמה פיראטה", בה גילמה את דמותה של ברנרדה דה מרקו.

בשנת 2007, שיחקה בסרט הקולנוע הארגנטינאי "Cartas para Jenny" ("מכתבים לג'ני") שצולם בסן לואיס, ארגנטינה, ולאחר מכן בישראל. בסרט, גילה אקרדי את דמותה של השחקנית הראשית, ג'ני.

בשנים 2007–2008 שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית של כריס מורנה, "כמעט מלאכים", בה גילמה את דמותה של מלווינה.

בשנת 2009, שיחקה בסרט הארגנטינאי "Papá por un día" ("אבא ליום אחד"), בה גילמה את דמותה של ססיליה.

בשנת 2010, שיחקה בשנית בטלנובלה הארגנטינאית של כריס מורנה, "כמעט מלאכים", בה גילמה את דמותה של מלווינה.

בשנים 2011–2012 שיחקה בסדרת הטלוויזיה הארגנטינאית "Los unicòs" ("היחידים"), בה גילמה את דמותה של דולורס. באותן השנים, שיחקה גם בטלנובלה הארגנטינאית "Herederos de una venganza" ("יורשי הנקמה"), בה גילמה את דמותה של צ'ינה.

בשנים 2012–2013 שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית "Sos mi hombre" ("אתה הגבר שלי"), בה גילמה את דמותה של ברנדה.

בשנת 2013, שיחקה בסדרה ארגנטינאית מיוחדת שהופקה לכבוד יום האיידס העולמי, בשם "Una vida posible" ("חיים אפשריים"), בה גילמה את דמותה של קרלה. באותה השנה, שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית "Solamente vos" ("רק את"), בה גילמה את דמותה של קנדלה.

בשנת 2014 הופיעה אקרדי בוידאוקליפ של הזמר הארגנטינאי אקסל , לשירו "Afinidad", יחד עם השחקן ניקולס ואסקס.

בשנת 2018 שיחקה לצד נטליה אוריירו בסרט הקומדיה "סופר משוגעת". באותה שנה כיכבה בטלנובלה "Mi hermano es un clon" לצד בנחמין רוחאס.

בשנת 2020 שיחקה בטלנובלה "*Separadas*" את דמותה של קרולינה פרננדז, לצדם של מרסלה קלוסטרבואר ואגוסטינה צ'רי.

בשנת 2024 שיחקה את ססיליה ברמודס בסדרת המותחן הפסיכולוגי "La voz ausente" של "דיסני+". 

## חיים אישיים
משנת 2007, מנהלת אקרדי מערכת יחסים עם השחקן הארגנטינאי ניקולס ואסקס, אשר הופיע לצדה בטלנובלה הארגנטינאית "כמעט מלאכים".

ב-2013 דווח שאקרדי הרתה, אולם היא עברה הפלה טבעית.

ב-10 בדצמבר 2016, נישאו ואסקס ואקרדי. ב-16 בדצמבר 2016, כ-6 ימים לאחר נישואיה עם ואסקס, גיסה ואחיו של בן זוגה, השחקן הארגנטינאי סנטיאגו ואסקס, נפטר בפתאומיות בחופשה ברפובליקה הדומיניקנית.

ביולי 2025 חימנה ובן זוגה החליטו להפרד.

## קישורים חיצוניים

* הדף של חימנה אקרדי באינסטגרם.

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ארגנטינאיות
קטגוריה:דוגמניות ארגנטינאיות
קטגוריה:ארגנטינאים ממוצא איטלקי
קטגוריה:ארגנטינאיות שנולדו ב-1985
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1985
קטגוריה:שחקניות טלוויזיה ארגנטינאיות
זאור קלואב

**זַאוּר קַלוֹאֵב** (בגאורגית: **ზაურ კალოევი** זַאוּר קַלוֹאֵבִי, ברוסית: **Заур Григорьевич Калоев**; 24 במרץ 1931 - 23 בדצמבר 1997) היה שחקן כדורגל גאורגי ממוצא אוסטי בתקופת ברית המועצות; הוא שיחק בעמדת חלוץ.

## ביוגרפיה
זאור קלואב נולד בשנת 1931 בטביליסי, בירת גאורגיה הסובייטית; קבוצת הבוגרים הראשונה שבה שיחק הייתה ספרטק טביליסי; הוא הופיע במדיה בשנים 1952-1950, שבמהלכן שיחק ב-26 משחקים והבקיע 13 שערים.

בשנת 1953 קלואב עבר לקבוצת דינמו טביליסי; באותה עונה הוא זכה עם קבוצתו החדשה במדליית כסף על סגנות אליפות ברית המועצות; אחרי 67 הופעות במדיה והבקעת 23 שערים לזכותה, בשנת 1957 הוא עזב ללוקומוטיב מוסקבה; בסוף אותה עונה, קלואב זכה עם קבוצתו החדשה בגביע ברית המועצות. קלואב נשאר בקבוצה הרוסית עד סוף עונת 1958; בסך הכול, הוא שיחק במדי "לוקומוטיב" ב-21 משחקים והבקיע שבעה שערים לזכותה.

בשנת 1959 קלואב חזר לשחק בדינמו טביליסי; באותה שנה הוא הפך למלך השערים של ליגת העל הסובייטית, וגם הוכר כחלוץ המרכזי השני בטיבו של עונת האליפות (נכלל ברשימת 33 מצטייני העונה כסגן ראשון של החלוץ המרכזי שבין 11 המצטיינים); בשנת 1959 קלואב גם זכה עם קבוצתו במדליית ארד על מקום שלישי באליפות ברית המועצות והוזמן לנבחרת האולימפית של ברית המועצות, שבמדיה ערך שלוש הופעות.

בשנת 1960 קלואב צורף לנבחרת ברית המועצות לקראת השתתפותה באליפות אירופה הראשונה; הוא לא שותף במשחקי הטורניר, אך זכה בתואר אליפות אירופה יחד עם הנבחרת הסובייטית; באותה שנה הוא המשיך להיות המבקיע המוביל בדינמו טביליסי והוכתר שנית כמלך השערים של ליגת העל הסובייטית (קלואב הצטיין במיוחד בנגיחת כדורים לרשת).

בשנת 1962 קלואב זכה במדליית הארד השנייה שלו עם דינמו טביליסי - על מקום שלישי באליפות ברית המועצות; בשנת 1963 הוא זכה בתואר "אמן ספורט נכבד של ברית המועצות".

בשנת 1964 קלואב זכה עם דינמו טביליסי באליפות ברית המועצות הראשונה שלה; בסוף אותה עונה הוא סיים את קריירת המשחק שלו.

מאז חזרתו לדינמו טביליסי בשנת 1959 ועד פרישתו בשנת 1964, קלואב שיחק במדי הקבוצה ב-138 משחקים והבקיע 75 שערים לזכותה; בסיכום שתי תקופות המשחק שלו בקבוצה, הוא הופיע במדיה ב-205 משחקים והבקיע לזכותה 98 שערים (תוצאותיהם של שלושה מאותם 205 משחקים בוטלו בדיעבד, כך שרשמית, קלואב שיחק במדי דינמו טביליסי ב-202 משחקים והבקיע 96 שערים לזכותה).

בשנת 1996 קלואב זכה בעיטור הכבוד של גאורגיה.

זאור קלואב מת בשנת 1997 בטביליסי; נכון לשנת 2014, הוא ניצב במקום ה-24 במועדון המבקיעים של גריגורי פדוטוב, עם 139 שערים (המועדון הלא-רשמי מהווה רשימת דירוג של כדורגלנים סובייטים ורוסים, שהבקיעו 100 שערים ויותר במשחקים רשמיים בכול המסגרות).

## תארים ופרסים

**[[לוקומוטיב מוסקבה (כדורגל)|לוקומוטיב מוסקבה]]**

*גביע ברית המועצות: 1957

**[[דינמו טביליסי]]**

*אליפות ברית המועצות: 1964
*מדליית כסף על סגנות אליפות ברית המועצות: 1953
*שתי מדליות ארד על מקום שלישי באליפות ברית המועצות: 1959, 1962

**אישיים**
*מלך השערים של ליגת העל הסובייטית: 1959, 1960

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:כדורגלנים גאורגים
קטגוריה:כדורגלנים סובייטים
קטגוריה:חלוצי כדורגל גאורגים
קטגוריה:חלוצי כדורגל סובייטים
קטגוריה:טביליסי: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני דינמו טביליסי
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ברית המועצות
קטגוריה:כדורגלני יורו 1960
קטגוריה:ילידי 1931
קטגוריה:נפטרים ב-1997
מיגל אנחל מויה

**מיגל אנחל מויה רומבו** (בספרדית: **Miguel Ángel Moyà Rumbo**; נולד ב-2 באפריל 1984) הוא כדורגלן עבר ספרדי ששיחק בעמדת השוער.

## קריירה
מויה, יליד האי מיורקה, החל לשחק בקבוצת הנוער של הקבוצה המקומית מאיורקה. את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה מהאיים הבלאריים ערך ב-29 באוגוסט 2004, בהפסד הביתי 0–1 לריאל מדריד. בסיכום עונת  ערך מויה 32 הופעות בלה ליגה, כאשר באותה עונה מיורקה סיימה במקום ה-17, מקום אחד לפני הירידה לליגת המשנה. עם שובו של השוער טוני פרטס למיורקה איבד מויה את מקומו כשוער הראשון של הקבוצה. בין השנים 2007–2009 היה נתון מויה לפציעות באופן קבוע, ולכן, למרות היותו השוער המועדף בהרכב, מיעט לשחק, כאשר בעונת  הופיע 14 פעמים בלבד במדי מיורקה.

בסוף יוני 2009 סוכמה העברתו של מויה לולנסיה, תמורת סכום העברה של 5 מיליון אירו. ב-5 באוגוסט 2009 הפסידה ולנסיה 0–2 במשחק ידידות נגד מנצ'סטר יונייטד. במהלך המשחק השתמש המאמן אונאי אמרי בכל שחקני הספסל שלו. עם פציעתו של אחד משחקני הקישור של ולנסיה שלח אמרי את מויה לשחק כקשר מרכזי. את הופעת הבכורה שלו בלה ליגה במדי ולנסיה ערך מויה במחזור הפתיחה של הלה ליגה בעונת , בניצחון 0–2 על סביליה. למרות זאת, איבד מויה את מקומו בהרכב לססאר סנצ'ס, עקב טעויות קריטיות. בעונת 2009/2010 הופיע מויה 18 הופעות בלבד בכל המסגרות. בעונה שלאחר מכן הופיע לראשונה מויה בליגת האלופות, ב-24 בנובמבר 2011, בניצחון קבוצתו 1–6 את בורסאספור. בעונה זו שיחק מויה ב-7 משחקים בלבד. באתר ה"ולנסיה פלאסה", אתר חדשות מולנסיה התפרסמה כתבה שכותרתה הייתה: "מיגל אנחל מויה, הרכישה המזעזעת של ולנסיה".

ב-15 ביוני 2011, פחות משנתיים לאחר שנרכש על ידי ולנסיה, הושאל מויה לחטאפה, כחלק מעסקה בה עשה דניאל פארחו את הדרך ההפוכה. עקב הפציעה ארוכת הטווח של אוסקר אוסטארי קיבל מויה את כפפות השוער הראשון. לאחר עונת בכורה מצוינת בחטאפה, בה הפסיד שני משחקים בלבד בליגה הספרדית, הוחתם מויה על חוזה ל-4 שנים בקבוצה. בעונה הבאה המשיך מויה להיות השוער הראשון של חטאפה, ואף היה השוער השלישי במספר ההצלות באותה עונה בליגה הספרדית. במרץ 2014 נפצע מויה במהלך משחק ליגה נגד אספניול, פציעה אשר השביתה אותו עד לסיום העונה.

ב-4 ביוני 2014 חתם מויה באתלטיקו מדריד, ששילמה עבורו 3 מיליון אירו. מויה עמד בשערה של אתלטיקו בצמד משחקי הסופר קאפ הספרדי מול ריאל מדריד. במשחק השני, פחות מ-2 דקות לפתיחת המשחק, כדור ארוך של מויה הגיע אל מריו מנדז'וקיץ', שכבש. בסיכום שני המשחקים גברה אתלטיקו על ריאל וזכתה בתואר. מויה המשיך להיות השוער הפותח עד לפציעתו בשלהי עונת 2014–2015 במשחק ליגת האלופות נגד קבוצת באייר לברקוזן. מאז איבד את מקומו בהרכב ליאן אובלק ושותף במשחקי גביע המלך הספרדי בלבד.

ב-28 בפברואר 2018 חתם לשנתיים בקבוצת ריאל סוסיאדד.

## תארים
;אתלטיקו מדריד
*הסופר קאפ הספרדי: 2014

;ריאל סוסיאדד
* גביע המלך הספרדי: 2019/2020
;נבחרות ספרד הצעירות
*אליפות אירופה עד גיל 16: 
*אליפות אירופה עד גיל 19: 

## קישורים חיצוניים

* פרופיל השחקן באתר הרשמי של אתלטיקו מדריד
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שוערי כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:כדורגלני מיורקה
קטגוריה:כדורגלני ולנסיה
קטגוריה:כדורגלני חטאפה
קטגוריה:כדורגלני אתלטיקו מדריד
קטגוריה:כדורגלני ריאל סוסיאדד
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1984
סנז'נקה (מערה)

**סנז'נקה** (בולגרית: Снежанка; "שלגיה") היא מערה בהרי רודופי, 5 ק"מ מהעיר פשטרה, בדרום בולגריה.

## מבנה המערה
אורכה של המערה 145 מטרים והטמפרטורה בה היא 9 מעלות צלזיוס באופן קבוע.

המערה מורכבת מאוסף של נטיפים, זקיפים, וילונות ואגמי גיר. המערה מורכבת ממספר היכלים, לדוגמה: ההיכל הגדול, היכלי העטינים והיכל המוזיקה. ההיכל מכיל בתוכו זקיף הדומה לצורת ילדה ובצבע לבן ומכאן השם שלגייה. ההיכלים שבמערה נחשבים מהיפים בבולגריה, כמו גם המערה בכללותה.

## היסטוריה
המערה נוצרה על ידי נהר נובומאלנסקה לפני 3.5 מיליון שנים באותו התהליך של כל מערת נטיפים.

במרכז המערה ישנן אבנים מעוגלות עליהן חממו ובישלו. לידן נמצאו שרידי עצמות אנושיות ובעלי חיים המתוארכים לתקופת האבן.

התראקים השתמשו במערה כמחסה בעת מלחמה.

המערה נתגלתה מחדש בשנת 1961.

Snejanka Cave.JPG
Snejanka-cave-udder.jpg
Snezhanka Cave 2012 07.JPG
Snezhanka Cave 2012 17.JPG
File:Snezhanka Cave 060.jpg
File:Snezhanka Cave 019.jpg
File:Snezhanka Cave 024.jpg
File:Snezhanka Cave 025.jpg
File:Snezhanka Cave 030.jpg
File:Snezhanka Cave 040.jpg
File:Snezhanka Cave 034.jpg
File:Snezhanka Cave 035.jpg
File:Snezhanka Cave 047.jpg
File:Snezhanka Cave 051.jpg
File:Snezhanka Cave 068.jpg
File:Snezhanka Cave 070.jpg
File:Snezhanka Cave 077.jpg
File:Snezhanka Cave 078.jpg

## תיירות
סנז'קה היא אחת ממאה אתרי התיירות הלאומיים של בולגריה. דרך ההגעה הלא ממונעת היא טיפוס של כחצי שעה על ההר הסמוך.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:בולגריה: גאוגרפיה
קטגוריה:בולגריה: תיירות
קטגוריה:מערות נטיפים
קטגוריה:אירופה: מערות
אוגולין

**אוגולין** (בקרואטית: **Ogulin**) היא עיירה ורשות מקומית בקרואטיה השוכנת במחוז קרלובץ, 84 קילומטרים מהבירה זאגרב.

## היסטוריה
במהלך המאה ה-15 הוקמה במקום מצודה כחלק מקו הגנה של הפרנקופנים מול כוחות האימפריה העות'מאנית, והיישוב התפתח סביבה. בהמשך, נשלטה המצודה על ידי ממלכת הבסבורג שהייתה מהאימפריה הרומית הקדושה, ובמקום התפתחה תעשיית עיבוד עצים וכן הוקמו טחנות רוח. בהמשך נכלל היישוב שטחי האימפריה האוסטרית ומאוחר יותר האימפריה האוסטרו-הונגרית. לאחר מלחמת העולם הראשונה ותבוסת האוסטרים עבר האזור לחזקת ממלכת יוגוסלביה. ב-1941, במהלך מלחמת העולם השנייה פלשה גרמניה הנאצית ליוגוסלביה והכניעה אותה תוך ימים אחדים. אוגולין נכללה בשטחי מדינת קרואטיה העצמאית בשלטון האוסטאשה. שלטונות האוסטאשה בסיוע תושבים מקומיים ממוצא קרואטי רדפו את בני האוכלוסיות הסרבית והיהודית. לאחר מלחמת העולם נכללה אוגולין בשטחי הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה ובראשית שנות ה-90 של המאה ה-20, לאחר התפרקות יוגוסלביה עברה לחזקת קרואטיה.

## הקהילה היהודית
באוגולין התקיימה קהילה יהודית קטנה ככל הנראה משלהי המאה ה-19. במקום נמצאים שרידו של בית עלמין יהודי. ב-1921 התגוררו באוגולין 60 יהודים. ב-1941, לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית, וכינון מדינת קרואטיה העצמאית בשלטון האוסטאשה הוחל ברדיפות יהודים. האוכלוסייה המקומית ממוצא קרואטי שיתפה פעולה עם השלטונות ברדיפת האוכלוסייה היהודית. מרבית בני הקהילה גורשו אל מחנות ההשמדה. לאחר השואה לא חודשה הפעילות הקהילתית. מקצת מבני הקהילה הצליחו להימלט לשטח הכיבוש האיטלקי ובהמשך הועברו למחנה הריכוז ראב. יחידים ניצלו. ב-1968 התגוררו באוגולין 25 יהודים.

בן הקהילה, פרופסור ולדימיר גולדנר (1933–2017) היה אחד מהקרדיולוגים הנודעים בקרואטיה.

## קישורים חיצוניים

* 
* רשימת נרצחים בשואה מהעיירה אוגולין, במאגר המידע של יד ושם

## הערות שוליים

קטגוריה:קרואטיה: ערים
אוגולין
גביע דייוויס 1974

**[[גביע דייוויס]] 1974** הייתה התחרות ה-63 במניין מאז ייסוד התחרות.

לתחרות נרשמו 56 נבחרות. הנבחרות חולקו ל-3 בתים: "בית אמריקה", "בית אירופה", ו"בית המזרח". הקבוצה המנצחת במשחקים בין ראשי הבתים הייתה מקבלת את הגביע. שיטת משחקים זו פעלה עד לשנת 1980. 

המשחק על התואר היה צריך להתקיים בין הודו לבין דרום אפריקה. בשל התנגדות למשטר השלט בדרום אפריקה, נבחרת הודו סירבה להשתתף במשחק שהיה אמור להתקיים בדרום אפריקה. כתוצאה מכך, הגביע הוענק לנבחרת דרום אפריקה. זו הייתה הזכייה היחידה של נבחרת זו בגביע דייוויס.

## משחקי פלייאוף
### בית אמריקה
הבית כלל 12 קבוצות כולל דרום אפריקה. הקבוצות חולקו לתת בית הצפוני והדרומי. קולומביה צורפה לתת הבית הצפוני ודרום אפריקה לתת הבית הדרומי. בכל תת-בית לאחר המשחקים המוקדמים, המנצחת קיבלה זכות להתמודד מול מנצחת תת-הבית בשנה הקודמת על ראשות תת-הבית. בין מנצחות תת-הבתים נערך משחק על רשות הבית.

### בית אירופה
הבית כלל 33 קבוצות כולל איראן, לבנון, מצרים, מרוקו, ניגריה, ניו זילנד וישראל. לאור מספר גדול של הקבוצות הוחלט לפצל את הבית ל-2 ומנצחות תת-הבתים קיבלו זכות לעלות למשחקים בין מנצחי הבתים. לאחר משחקים מוקדמים החלו משחקי רבע הגמר. משתתפי גמר תת-הבית בשנה הקודמת לא השתתפות במשחקים המוקדמים. 

#### תת הבית א'

#### תת הבית ב'

### בית המזרח
בית המזרח כלל 11 קבוצות כולל אוסטרליה. לאחר המשחקים המוקדמים ארבע הקבוצות החזקות הצטרפו לקבוצות ששיחקו בגמר הבית בשנה הקודמת למשחקים על ראשות הבית.

### משחקים בין מנצחי הבתים
המשחקים נערכו במהלך אוגוסט-נובמבר  1973 ומשחק הגמר בדצמבר.

נבחרת הודו לא התייצבה למשחק הגמר עקב התנגדות למשטר הפוליטי בדרום אפריקה.

## ישראל בגביע דייוויס
בשנת 1974 נבחרת ישראל שובצה בתת-הבית אירופה א' ושיחקה נגד נבחרת איראן.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:תחרויות טניס ב-1974
1974
1974
1974
1974
1974
1974
1974
1974
1974
1974
1974
1974
1974
קטגוריה:תחרויות ספורט בקולומביה
קטגוריה:קולומביה: טניס
מרסלה קלוסטרבואר

**מרסלה קלוסטרבואר** (בספרדית: **Marcela Kloosterboer**, נולדה ב-5 ביולי 1983; ויסנטה לופס, פרובינציית בואנוס איירס, ארגנטינה), היא שחקנית ואקטיביסטית לזכויות בעלי חיים ארגנטינאית. 

קלוסטרבואר ידועה בתפקידה בעיקר בטלנובלות הארגנטינאיות "קיץ נצחי", "קטנטנות" ו"לה לולה".

## ביוגרפיה
בשנים 1996–1997 כיכבה בשתי עונותיה הראשונות באופרת הסבון "Mi familia es un dibujo".

בשנת 1998 שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית "Verano del '98" ("קיץ 98'"), בה גילמה את דמותה של חוספינה לצד אגוסטינה צ'רי. על תפקידה זה זכתה בפרס "מרטין פיירו" בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר.

בשנת 1999 שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית של היוצרת והמפיקה כריס מורנה, "קטנטנות", בה גילמה את דמותה של קנדלה.

בשנת 2000 שבה לשחק בטלנובלה הארגנטינאית "Verano del '98" ("קיץ 98'") את דמותה של חוספינה.

בשנת 2002 שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית "Son amores" ("נאהבים") לצד ניקולס קברה, מריאנו מרטינז ואגוסטינה צ'רי.

בשנת 2004 שיחקה בסרט הארגנטינאי "Roma" ("רומא"). באותה שנה גילמה בסדרה "גמלאים" את דמותה פלורנסיה לצד אגוסטינה צ'רי

בשנת 2006 שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית "El tiempo no para" ("הזמן לא עוצר"), בה גילמה את דמותה של קרולינה.

בשנים 2007–2008 שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית "Lalola" ("לה לולה"), בה גילמה את דמותה של רומינה, הרוצה לנקום את היעלמויותיו והתעלמויותיו של לאלו, ופונה לעזרתה של מכשפה כדי שתהפוכו, בין לילה, מגבר לאישה.

בשנים 2009–2010 שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית "Valientes" ("אמיצים"), בה גילמה את דמותה של איסבל.

בשנים 2011–2012 שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית "Los Únicos" ("היחידים"), בה גילמה את דמותה של וירגיניה. שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית "Herederos de una venganza" ("יורשי הנקמה"), בה גילמה את דמותה של אמיליה.

בשנת 2012 שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית "Graduados" ("בוגרים"), בה גילמה את דמותה של רומינה.

בשנת 2013 שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית "Los vecinos en guerra" ("השכנים במלחמה"), בה גילמה את דמותה של קרולינה.

בשנת 2014 שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית "Sres. Papis" ("מר. פאפיס"), בה גילמה את דמותה של הלנה.

בשנת 2017 שיחקה בתפקיד הראשי של לוסיה אסטרז'ה בטלנובלה "5 כוכבים".

בשנת 2020 שיחקה בטלנובלה "*Separadas*" את דמותה של לוחאן, לצדם של חימנה אקרדי ואגוסטינה צ'רי.

בשנת 2022 ביצעה הופעת אורח מאחד פרקי הסדרה האנתולוגית "Dos 20".

## חיים אישיים
קלוסטרבואר היא עורכת דין לענייני זכויות בעלי חיים, חברה פעילה בארגונים אנשים למען יחס מוסרי לבעלי חיים ו-"AnimaNaturalis" וטבעונית.

בין 2004 -2007 הייתה במערכת יחסים עם הטניסאי הארגנטינאי גסטון גאודיו.

ב-2014 התחתנה עם איש העסקים הארגנטינאי ושחקן הרוגבי לשעבר, פרננדו סיילינג. ב-2016 נולדה בתה הבכורה.

## קישורים חיצוניים

* הדף של מרסלה קלוסטרבואר באינסטגרם

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ארגנטינאיות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון ארגנטינאיות
קטגוריה:שחקניות ילדות ארגנטינאיות
קטגוריה:זמרות ארגנטינאיות
קטגוריה:פעילות זכויות בעלי חיים
קטגוריה:צמחוניות ארגנטינאיות
קטגוריה:ארגנטינאיות שנולדו ב-1983
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1983
קטגוריה:שחקניות טלוויזיה ארגנטינאיות
Hypervisor

**Hypervisor** היא תוכנה המיועדת לטפל בהרצת מכונות וירטואליות וניהולן.
בעולם המחשוב נעשה שימוש רב במכונות וירטואליות. אלו מאפשרות ניצול מיטבי יותר של משאבי מחשוב פיזיים, יעילות ונוחות הפעלה. עם זאת לרוב רכיבי התוכנה מתוכננים לשרת מערכת הפעלה אחת בלבד ובמקביל מערכות ההפעלה מתוכננות, לרוב, כך שיפעלו לבדן על גבי רכיבי החומרה. אולם יתרונן של מכונות וירטואליות הוא בכך שניתן להריץ מספר מערכות הפעלה במקביל ולשם כך יש צורך בתוכנת ה-Hypervisor. עבודתה העיקרית של ה-Hypervisor היא ליצור הדמיה של חומרה עבור כל אחת ואחת מהמכונות הווירטואליות כך שלהן ידמה כי הן פועלות על חומרה פיזית לבדן. בנוסף לכך ה-Hypervisor מהווה ערוץ יחיד לעבודה מול החומרה עליה המחשב פועל, או עם מערכת ההפעלה המארחת.

## סוגי Hypervisors
קיימים מספר סוגים של Hypervisors אשר יושמו עם השנים, כאשר המימוש הראשון של Hypervisor הוצג על ידי IBM במערכת CP-40. סוגי ה-Hypervisors כוללים תוכנות, קושחות וחומרות, אך המימוש הנפוץ ביותר כיום הוא מימוש תוכנתי.
ניתן לחלק את ה-Hypervisors הנפוצים כיום בשוק לשתי קטגוריות עיקריות המכונות Type-1 ו-Type-2.

### Type-1
Hypervisors הרצים על החומרה המארחת עצמה, ללא תיווך נוסף. יתרונו של מימוש זה הוא בניצול מיטבי של החומרה מכיוון ואין תקורה הנובעת מהגורם המתווך.
שימוש בולט לשיטה זו הוא בחוות שרתים בהן קיימים מחשבים רבים המריצים מערכות וירטואליות רבות, לדוגמה בחוות שרתים המיועדות לתעשיית מחשוב הענן.

### Type-2
Hypervisors הרצים על מערכת הפעלה מארחת. למעשה אלו מופעלים כתוכנה רגילה מתוך מערכת ההפעלה ואינם מתקשרים באופן ישיר עם החומרה אלא נעזרים במערכת ההפעלה המארחת לשם כך. 
בקטגוריה זו משתמשים פעמים רבות חוקרים המעוניינים לבצע פעולות שונות על מערכת הפעלה בצורה נקיה ומבוקרת. החוקרים מעוניינים לבצע סימולציה של מערכת הפעלה על גבי המחשב האישי איתו הם עובדים ושיטה זו מספקת נוחות רבה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שרתים
קטגוריה:וירטואליזציה
תחנת הרכבת המרכזית של אוטרכט

300px|ממוזער|שמאל|המפלס העליון של תחנת הרכבת
**תחנת הרכבת המרכזית של אוטרכט** (הולנדית: **Utrecht Centraal**) היא תחנת הרכבת הגדולה והעמוסה ביותר בהולנד. בשל מיקומה של אוטרכט במרכז המדינה מהווה התחנה את צומת הרכבות העיקרי בה.

התחנה ממוקמת במרכזה של אוטרכט. בשנת 2014 היו בה 14 רציפים ועברו בה מדי יום 285,000 נוסעים. למעלה מ-900 רכבות יוצאות ממנה או עוברות בה מדי יום. הן פועלות בקווים לכל רחבי הולנד, וכמו כן יוצאות מהתחנה רכבות אל ערים בשווייץ, גרמניה, צ'כיה, פולין ודנמרק.

## תולדות התחנה
תחנת הרכבת הראשונה באתר התחנה המרכזית נפתחה באוטרכט בשנת 1843. ב-1938 היא הפכה לתחנה המרכזית של העיר לאחר שתחנה אחרת בה נסגרה וקו הרכבת מהילברסום הוסט ממנה אל התחנה המרכזית החדשה.

ממוזער
מבנה התחנה שהוקם ב-1865 עבר שיפוץ ב-1936, אך שנתיים לאחר מכן הוא עלה באש ובהמשך הוקם מחדש. הבניין המחודש נהרס בתחילת שנות השבעים ותחתיו הוקם קניון ההוך קטריין (Hoog Catharijne), שנפתח ב-1973 ולזמן מה היה הקניון המקורה הגדול באירופה. החלל שלו הוא בעל חיבור ישיר לחלל תחנת הרכבת, ללא מחיצה ביניהם. ב-1989 הורחב חלל התחנה כדי שיכלול רציף נוסף.

בשנת 2008 החל תהליך של חידוש ושיפוץ התחנה, הצפוי להסתיים ב-2016. במסגרתו מוחלף אולם התחנה במבנה זכוכית חדש, גגות הרציפים עוברים שיקום והתחנה כולה מופרדת מחדש מחלל הקניון הצמוד אליה. כמו כן חולקה תחנת האוטובוסים שממזרח לתחנה לשניים, כאשר אוטובוסים וחשמליות המגיעים ממערב העיר עוצרים עתה בתחנה חדשה ממערב לתחנת הרכבת, וזאת כדי להפחית את עומס התנועה ממזרח לה. דגם של מבנה התחנה החדשה הוצב בפארק המיניאטורות מדורודם.

בקרבת התחנה חונה מדי יום מספר עצום של זוגות אופניים, המהווים מטרד משמעותי (בין השאר משום שבאוטרכט יש אוניברסיטה גדולה). כדי להתמודד עמו החליטה העירייה לבנות ליד התחנה את חניון האופניים הגדול בעולם. המבנה יהיה תת-קרקעי ויכיל עד 12,500 זוגות אופניים. השלמתו צפויה עד 2018.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אוטרכט: מבנים
קטגוריה:הולנד: תחנות רכבת
התער של הנלון

**התער של הנלון** הוא מסקנה הומוריסטית לפיה: "אין לייחס לזדון מה שאפשר להסביר על ידי טיפשות" או "אל תניחו זדון, כשטיפשות היא הסבר מספק". מכתם דומה מיוחס לוויליאם ג'יימס ולאחרים.

לפי ג'וזף ביגלר האימרה נטבעה לראשונה על ידי רוברט ג' הנלון כחלק מספר שכלל בדיחות הקשורות לחוק מרפי שפורסם בשנת 1980 תחת הכותרת: *Murphy's Law Book Two, More Reasons Why Things Go Wrong*. מקורות אחרים מייחסים אותה לאייזק אסימוב ולנפוליאון.

ציטוט דומה מופיע בסיפור הקצר "Logic of Empire" מאת רוברט היינליין משנת 1941: "You have attributed conditions to villainy that simply result from stupidity" (בתרגום חופשי: "ייחסת לרשעות מצבים שפשוט יכולים לנבוע מטיפשות").

ההבחנה לפיה מבלבלים בין טעות אנוש לזדון מופיעה גם ביצירות שונות. בייסורי ורתר הצעיר של יוהאן וולפגנג פון גתה נכתב "אי-הבנות והזנחה יוצרות יותר בלבול בעולמנו מאשר הונאה וזדון. בכל מקרה, שתי האחרונות נפוצות פחות בבירור".

העיתונאי והפרשן הפוליטי עמית סגל השתמש במבנה מליצי זה וטען כי, "בכל פעם שאתם צריכים להכריע אם מהלך פוליטי הוא בית הקלפים או פולישוק – זה פולישוק".

## ראו גם
*התער של אוקאם

## קישורים חיצוניים
* , ב־MeatballWiki
* Hanlon's Razor, ב־Jargon File

## הערות שוליים

קטגוריה:חוכמת חיים
קטגוריה:עקרונות
קטגוריה:תערים פילוסופיים
מרס (חטיף)

250px|לא ממוסגר|שמאל
**מרס** (באנגלית: **Mars**) הוא מותג של חטיפי שוקולד שמיוצר על ידי חברת מרס (Mars) מאז שנת 1932. החטיף עשוי מנוגט ומעליו קרמל, המצופים בשוקולד חלב.

## היסטוריה
ממוזער|חטיף מרס
ב-1932, פורסט מרס, הבן של יצרן הסוכריות פרנק מרס, שכר מפעל בסלאו, אנגליה עם צוות של 12 אנשים, והתחיל לייצר חטיפי שוקולד, נוגט וקרמל מכוסים בשכבה של שוקולד חלב. המתכון הבסיסי של מרס לא השתנה עד היום, מלבד שינויים מינוריים בגודל.

החטיף נמכר בכל העולם. בארצות הברית נמכר עד 2002, וב-2010 חזר להימכר שוב. החטיף עטוף בנייר בצבע שחור עם לוגו בצבע אדום עם מסגרת זהב.

## ראו גם

* חטיף מרס מטוגן בשמן עמוק
* סניקרס (חטיף)

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:חטיפי שוקולד
קטגוריה:מותגי מרס
אמיר נמינוב

**אמיר נמינוב**, הוא שחיין עבר ישראלי, אלוף ישראל בשחייה (1971) במשחה ל-400 מטר חופשי ול-1500 מטר חופשי.

## ביוגרפיה
נמינוב נולד וגדל בקיבוץ כפר הנשיא והתאמן בקבוצת הפועל כפר הנשיא ביחד עם דורון כהן בהדרכת טרי פלוצקי.

### אלוף ישראל
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בבת גלים בחיפה באוקטובר 1971, זכה נמינוב ב-6 מדליות אישיות, 2 זהב, 3 כסף ו-1 ארד. מדליות זהב, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:34.2 דקות, לפני יואל סמואל מהפועל גבעת חיים (4:37.5 דקות) ועודד צור מהפועל גניגר (4:43.5 דקות) ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 18:41.8 דקות לפני דן פיק ממכבי חיפה (19:36.4 דקות) ומייק גרינשפן מהפועל גבעת חיים (19:48.4 דקות). מדליות כסף, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:07.7 דקות, אחרי יואל סמואל (2:05.4 דקות) ולפני חברו לקבוצה דורון כהן (2:12.3 דקות), במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:33.0 דקות, אחרי דן שטרן מהפועל תל אביב (2:28.9 דקות) ולפני רוני הירשהורן מהפועל קריית טבעון (2:34.6 דקות) ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 5:26.4 דקות, אחרי דן שטרן (5:19.8 דקות) ולפני רוני הירשהורן (5:30.9 דקות). מדליית ארד, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 58.5 שניות, אחרי דורון כהן (58.3 שניות) ויואל סמואל (58.3 שניות).

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אלופי ישראל בשחייה
קטגוריה:שחייני חופשי ישראלים
קטגוריה:שחייני מעורב אישי ישראלים
קטגוריה:כפר הנשיא: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
איזאק קרבצ'בסקי

**איזאק קָרָבְּצֶ'בְסְקי** (**Isaac Karabtchevsky**; נולד ב-27 בדצמבר 1934 בסאו פאולו, ברזיל) הוא מנצח ברזילאי ממוצא יהודי-רוסי. למד מוזיקה וניצוח בגרמניה, אצל וולפנגג פורטנר, פייר בולז וקרל אויטר.

קרבצ'בסקי ניצח על התזמורת הסימפונית הברזילאית בריו דה ז'ניירו משנת 1969 עד 1996. בשנים 1988 עד 1994 היה המנצח הראשי של תזמורת אמני הצליל בווינה. בין 1995 ל-2001 כיהן כמנהל מוזיקלי של תיאטרון לה פניצ'ה בוונציה. מאז 2003, קרבצ'בסקי הוא מנהל האמנות של התזמורת הסימפונית של פורטו אלגרה, פורטו אלגרה. הוא כיהן כמנהל המוזיקלי של התזמורת הלאומית של פיי דה לה לואר בננט ואנז'ה משנת 2004 עד 2009.

## קישורים חיצוניים

* 

*  at Gramado Movie Festival (2007), Brazil : Rossini's *William Tell*

קטגוריה:מנצחים ברזילאים
קטגוריה:מנצחים יהודים
קטגוריה:מוזיקאים יהודים ברזילאים
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1934
האי המוטרף

**האי המוטרף** (באנגלית: **Spliced**) היא סדרת אנימציה קנדית לילדים, ששודרה בערוץ Teletoon בין השנים 2009 עד 2010 בארצות הברית.

בישראל, הסדרה דובבה לעברית בשנת 2012 ושודרה בזום.

## עלילה
בסדרה מסופר על אי מבודד שיש בו מוטציות בעלות הומור, שנוצרו על ידי דוקטור שעשה ניסויים גנטיים בין החיות באי והפך מספר חיות לחיה אחת. לאחר מכן הדוקטור נעצר, המוטציות נותרו לבדן על האי, ויצרו לעצמן הרפתקאות חדשות ומשונות.

## דמויות
* **פרי** (לירון לב) - פרי הוא חברו הטוב ביותר של אנטריי. שניהם משחקים יחד "דלי מקל כדור פרי" ומציקים ומרגיזים בעיקר את ג'ו שתי-רגליים וד"ר חכמולוגי.
* **אנטריי** (אלדד פריבס) - אנטריי הוא חברו הטוב ביותר של פרי. אנטריי הוא פרה, תרנגול, חזיר וחסילון מעורבים. אוהב לזלול כל דבר, אפילו דברים שאינם מזון ובעיקר מיונז.
* **ג'ו שתי-רגליים** (אמנון וולף) - ג'ו הוא קרנף בלי ידיים מעורב עם ציפור. הוא אוהב לרמוס עם רגליו את פרי ואנטריי. השאיפה הגדולה שלו היא לצייר טוב.
* **פטרישה** (מיכל רשף) - פטרישה היא ברווזן. היא החיה היחידה שלא מוטציה באי ועקב כך היא מרגישה בודדה.
* **פאזי** (ערן מור) - פאזי הוא חוקר, שאיפתו הגדולה היא לטוס לחלל ולפגוש צורות חיים בכוכבים אחרים, אך הוא תמיד נכשל כשהוא מנסה לעשות זאת.
* **הנסיכה פוני ידי-קוף** (שמחה ברבירו) - הנסיכה פוני ידי-קוף היא פוני משולב עם קוף בצבעים ורוד וסגול. מאמינה בפיות.
* **סייבר סוס** (ערן מור) - סייבר סוס הוא סוס מעורב עם מחשב ומסוגל לחשב כמעט כל דבר שיבקשו ממנו.
* **ד"ר חכמולוגי** (יהונתן מגון) - ד"ר חכמולוגי הוא דולפין משולב עם גורילה וג'ק ראסל טרייר. מנסה להשתלט על האי ואוהב ללבוש שמלות.
* **חתול תמנון** - חתול תמנון הוא חתול מעורב עם תמנון ומשרתו של ד"ר חכמולוגי. בניגוד ליתר המוטציות, הוא לא מסוגל לדבר.
* **וינגוס** (גלעד קלטר) - וינגוס הוא הציפור שעל גבו של ג'ו שתי-רגליים. אף על פי שהוא לא גדול במיוחד, למין הציפור של וינגוס יש כוחות על, כגון: עיני לייזר.

## מוטציות באי
* **ארנב כריש** - ארנב כריש הוא שילוב של ארנב, כריש ומסור חשמלי. למרות גודלו הקטן ומראהו החיצוני כארנב חמוד ובלתי מזיק, לסתותיו הן של כריש ושיניו הן שיני מסור.
* **סנאילתן** - סנאילתן הוא שילוב של סנאי ולוויתן. למרות מראהו המפחיד, הוא מוטציה ידידותית. הסנאילתנים הם יצורים שזקוקים לאילוף באמצעות משרוקית סנאילתנים.

## שידור

הסדרה "האי המוטרף" משודרת במספר ערוצים ברחבי העולם. ביניהם הערוצים קרטון נטוורק שבחוץ לארץ וערוץ זום בישראל.

## קישורים חיצוניים
* 

* "האי המוטרף", בפרויקט "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית

קטגוריה:סדרות טלוויזיה קנדיות לילדים
קטגוריה:סדרות הנפשה קנדיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה קנדיות שעלו לשידור בשנות ה-2010
קטגוריה:ערוץ זום: תוכניות רכש