open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
יצחק קריב (קרדיולוג)

**יצחק קריב** (15 ביולי 1907 – 11 באוקטובר 1980) היה מראשוני הקרדיולוגים בארץ ישראל, פרופסור לקרדיולוגיה באוניברסיטת תל אביב, מייסד ומנהל מכון הלב בבית החולים תל-השומר.

## ביוגרפיה
יצחק קריב נולד בפאביאניצה, פרוור של לודז' בפולין, כבנם השני של שלמה ודבורה קרקובסקי. ב-1925 סיים בהצטיינות לימודי עברית ויהדות בגימנסיה העברית ההומנית בלודז'. מטעמים ציוניים החליטו הוא ואחיו הבכור אברהם לנסוע לצרפת, וללמוד שם מקצועות שיוכלו להועיל בארץ ישראל.

עד קיץ 1926 למד כימיה, פיזיקה ומדעי הטבע בגרנובל. משם עבר לפריז, ולמד רפואה באוניברסיטת הסורבון. סיים את לימודיו בשנת 1933, ועלה לארץ ישראל בשנת 1934. קיבל רישיון רופא מספר 1654 של ארץ ישראל.

עבד כרופא בבית החולים הדסה בתל אביב במחלקה פנימית. ב-8 בדצמבר 1938 נשא לאישה את גוטה בולבה מלודז'. ב-11 בנובמבר 1944 נולד בנו היחיד, עו"ד ד"ר עודד קריב.

ב-1 בספטמבר 1943 התגייס לצבא הבריטי; שירת במצרים, בעיראק ובהודו, עד שחרורו בתום מלחמת העולם השנייה.

עם קום המדינה, במאי 1948, התגייס לחיל הרפואה ושירת בו עד 30 בספטמבר 1965. תחילה עבד בבית החולים דג'אני, ואחר כך בבית החולים תל-השומר.

בשנת 1951 נשלח להשתלם בקרדיולוגיה בשיקגו. כששב ארצה הקים את מכון הלב בביתן 22 של בית-החולים הממשלתי והצבאי בתל-השומר, ועמד בראשו עד לפרישתו לגמלאות בשנת 1977.

קריב היה ממייסדי ענף הקרדיולוגיה בישראל; הוא העמיד שורה ארוכה של תלמידים, ולמעשה כל הקרדיולוגים בישראל הם תלמידיו או תלמידי-תלמידיו. היה יו"ר החברה הקרדיולוגית בישראל, ופרסם מאמרים מקצועיים רבים.

לצד עבודתו בבית-החולים תל-השומר והשירות בצה"ל, היה רופא ראשי בחברת הביטוח "שילוח", יועץ באגף השיקום של משרד הביטחון, יועץ קרדיולוגי של "אל על", פרופסור בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת תל אביב, ורופא אישי של כמה מראשי המדינה, כולל ראש הממשלה דוד בן-גוריון. עסק בפרקטיקה פרטית, ולעיתים קרובות נקרא לחו"ל לטפל בחולים שמצבם היה קשה. אחרי מלחמת ששת הימים התנדב יום בשבוע לטפל בחולי-לב מרצועת עזה בבית-החולים שיפא בעזה.

נפטר מהתקף לב בביתו בתל אביב ב-11 באוקטובר 1980. נקבר בבית העלמין קריית שאול.

## חיים אישיים
בן-דודו הוא יצחק קריב, שהיה ראש עיריית ירושלים בשנים 1952-1955.
## הערות שוליים

קטגוריה:קרדיולוגים ישראלים
קטגוריה:רופאים ביישוב
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת פריז
קטגוריה:סגל המרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא - תל השומר
קטגוריה:מתנדבי היישוב לצבא הבריטי
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: רפואה
קטגוריה:סגל בית החולים הדסה תל אביב
קטגוריה:רופאים צבאיים ישראלים
קטגוריה:רופאים צבאיים בריטים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1907
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1980
תיאטרון הצפון

[250px|שמאל|ממוזער|[סמליל התיאטרון קודם לרכישתו בידי גדי צדקה ב-2020]]
**תיאטרון הצפון** הוא אולם תיאטרון ישראלי השוכן בקריית חיים. משמש אולם הבית של התיאטרון העברי.

## היסטוריה
תיאטרון הצפון, הנמצא בקרית חיים, הוקם כעסק פרטי ב-1994 במבנה ששימש קודם לכן כ"בית העם" של הקריה. מאז היווסדו, נוהל המקום במשך כ-12 שנה על ידי אבנר מכטינגר ולאחריו, בשנים 2006–2010, נוהל על ידי ניצה בן צבי (לימים מנכ"לית תיאטרון חיפה). מלבד אולם ובו 1,105 מקומות ישיבה ומבואה, בבניין פועלים בית קפה ומשרדים.

עד ראשית שנות ה-20 של המאה ה-21, למעט מספר מקרים, תיאטרון הצפון לא יצר או הפיק הצגות. הוא נוהל כהיכל תרבות בבעלות פרטית של אנשי העסקים שמעון קזנסקי וישראל פלדמן, והוצגו בו הצגות של התיאטראות השונים בישראל. משנת 2007 הפיק התיאטרון מספר מצומצם של מחזות עצמאיים, כגון "האמא של הרווקה", בכיכובה של חנה לסלאו, "בן בהפתעה" ו"עפרה" (דרמה מוזיקלית על חייה ומותה של עפרה חזה). בעשור השני של המאה ה-21, התיאטרון שירת כ-30,000 מנויי תיאטרון מאזור חיפה, הקריות וצפון הארץ. בנוסף להצגות של התיאטראות הרפרטואריים, הוצגו במקום הפקות ומופעים שונים, כגון קונצרטים, הצגות ילדים, מופעי בידור, מופעי מחול ומוזיקה והרצאות. מדי פעם הוא שימש גם את התזמורת הסימפונית חיפה.

בשנת 2020 נקלע התיאטרון למשבר תקציבי, עד כדי חוב צבירת חוב בסך כ-11 מיליון ש"ח. לאחר שהופסקה הפעילות עם תחילת משבר הקורונה בישראל והוגשה בקשה להקפאת הליכים, נמכר התיאטרון לגדי צדקה, מייסד "התיאטרון העברי". צדקה, שהתחייב במעמד הרכישה להשקיע 6 מיליון ש"ח בחידוש המבנה, כולל החלפת מערכת מיזוג האוויר והמושבים, הצהיר ש"תיאטרון הצפון" יהפוך לביתו של "התיאטרון העברי", שהוא תיאטרון רפרטוארי. מאז הרכישה, מלבד היותו הבעלים, צדקה משמש גם כמנכ"ל התיאטרון.

כחלק מתפיסת הניהול של ההנהלה החדשה של התיאטרון, מלבד ההצגות המועלות בו, מוקרנים בו גם, מעת לעת, סרטי קולנוע. התיאטרון אף נטל לראשונה חלק בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה בשנת 2021, כשמקצת ההקרנות במסגרת הפסטיבל התקיימו בו.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

הצפון
קטגוריה:קריית חיים
הרווק

**הרווק** (באנגלית: **The Bachelor**) היא תוכנית מציאות אמריקאית המשודרת החל משנת 2002 ברשת ABC. לתוכנית ישנו ספין אוף בשם "**[[הרווקה]]"**. עד כה שודרו 25 עונות לתוכנית. את התוכנית הנחה כריס הריסון עד לעונתה ה-25, והחל מהעונה ה-26 של התוכנית, צפוי ג'סי פאלמר, אשר היה הרווק בעונה החמישית של התוכנית, להיות המנחה.

בכל עונה ישנו גבר רווק אחד ועשרים וחמש בחורות. בעזרת מבחני התאמה שונים וסדרת דייטים מנפה אחת-אחת הגבר עד שנשארות שתי בחורות. בשלב זה מחליט הגבר מי המנצחת, והם ממשיכים יחד במערכת יחסים.

בישראל התוכנית שודרה ב-yes, וב-HOT.

## היסטוריה
במרץ 2025 פורסם כי קלייר פרילנד ובנט גרבנר, המפיקים בפועל והמובילים של התוכנית עוזבים את הזיכיון. עזיבתם מגיעה בעקבות טענות על סביבת עבודה "רעילה" מאחורי הקלעים של ההפקה. ביוני 2025 התוכנית חודשה לעונה ה-30 ברשת ABC והרשת הודיעה כי סקוט טטי יהיה המפיק הראשי של התוכנית.

## עונות

## גרסאות שונות
בעקבות התוכנית נוצרו תוכנית מציאות רבות בפורמט דומה: אדם הבוחר את בחיר/ת ליבו מבין קבוצה של אנשים.
בין הגרסאות הבולטות:
* הרווקה (החל מ-2003) - אישה אקראית בוחרת גבר. בישראל משודרת ב-yes.
* טעם האהבה - הראפר פלייבור פלייב בוחר אישה. בישראל שודרה ב-yes.
* אני אוהב את ניו יורק - ניו יורק, הפסידה בתוכנית "טעם האהבה" ועכשיו היא בוחרת גבר. בישראל שודרה ב-yes.
* שוט של אהבה - הזמרת טילה טקילה היא ביסקסואלית והיא בוחרת גבר או אישה. בישראל שודרה ב-yes.
* שוט כפול של אהבה - התאומות ויקי וריקי בוחרת בגבר או אישה. בישראל שודרה ב-yes.
* זה אמורה - דומיניקו שהפסיד בשוט של אהבה והוא מחפש בת זוג אמריקאית ואהבה.
*הרווק בגן עדן (החל מ-2014) - מציגה משתתפים לשעבר מעונות "הרווק" ו"הרווקה" על אי מבודד ורומנטי. בישראל משודרת ב-yes.

## "הרווק" בישראל

בשנת 2009 הפיקה חברת ההפקות אבוט-רייף המאירי עבור ערוץ 10 את הגרסה הישראלית של התוכנית, "הרווק ישראל", כאשר בתפקיד הרווק שימש מתמודד "הישרדות איי הפנינה", גיא גיאור. בסוף אותה עונה בחר גיאור במתמודדת דפנה דה גרוט כבחירת לבו, השניים נפרדו לאחר שלוש שנות זוגיות. בשנת 2013 הופקה באותו ערוץ העונה השנייה על ידי חברת ההפקות ניהול פלוס. בעונה זו הזמר דודו אהרון היה הרווק ובסיום העונה בחר במתמודדת נטע דנינו כבחירת לבו, אולם זמן קצר לאחר שידור הגמר נודע שהשניים נפרדו.

"קחי אותי שרון" - תוכנית מציאות ישראלית נוספת ששודרה בערוץ 2 של קשת, בה שרון איילון בחרה בן זוג.

## ביאורים

## קישורים חיצוניים

* 

* הרווק - האתר הרשמי 
* הרווק - האתר הרשמי של הגרסה הישראלית 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה

קטגוריה:תוכניות מציאות אמריקאיות: שידוכים והיכרויות
קטגוריה:ABC: תוכניות וסדרות
קטגוריה:הרווק
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-2000
לוקיוס אמיליוס פאולוס מקדוניקוס

**לוקיוס אמיליוס פאולוס מקדוניוס** (בלטינית: **Lucius Aemilius Paulus Macedonicus**; 229–160 לפנה"ס) היה מדינאי ומצביא רומי. היה בנו של הקונסול לוקיוס אמיליוס פאולוס אשר נוצח ונהרג בקרב קאנאי בשנת 216 לפנה"ס.

שימש כקונסול בשנים 182–168 לפנה"ס והתפרסם בזכות ניצחונו המזהיר בקרב פידנה (168 לפנה"ס) אשר הביא לסיום המלחמה המוקדונית השלישית, וזיכה אותו בכינוי "מקדוניקוס". אחד מבניו אומץ על ידי בנו של פובליוס קורנליוס סקיפיו אפריקנוס, נקרא מאז על שמו עם התוספת "אמיליאנוס" והתפרסם בזכות החרבתו את קרתגו.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קונסולים ברפובליקה הרומית
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-2 לפנה"ס
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-3 לפנה"ס
מותו של אקטאון

**מותו של אקטאון** הוא ציור שמן של הצייר האיטלקי מתקופת הרנסאנס טיציאן, שצוירה בין השנים 1559–1575.

היצירה מתארת את מותו של אקטאון, המתואר בספר השלישי מתוך יצירתו של אובידיוס "מטמורפוזות".

היצירה מוזכרת כאחת משתי יצירות במכתבו של האמן למזמין היצירות - המלך פיליפה השני מיוני 1559. במכתב מציין טיציאן כי החל לעבוד על היצירות. במאה ה-18 הפכה היצירה לחלק מאוסף אורליאן.

בשנת 1971 החל קמפיין ציבורי בבריטניה לרכוש את היצירה, וכן את היצירה דיאנה ואקטאון, אף היא מעשה ידי טיציאן. בסיום הקמפיין הושג הסכום הנדרש ושתי היצירות נרכשו עבור הגלריה הלאומית שבלונדון.

## קישורים חיצוניים

*קטלוג הגלריה הלאומית

קטגוריה:אוספי הגלריה הלאומית (לונדון)
קטגוריה:טיציאן
קטגוריה:ציורים המבוססים על מטמורפוזות
Seventh Son of a Seventh Son

***Seventh Son of a Seventh Son*** (בעברית: **הבן השביעי של הבן השביעי**) הוא אלבומה השביעי של להקת ההבי מטאל הבריטית איירון מיידן, שיצא ב-11 באפריל 1988. אלבום זה הוא האחרון בו השתתף הגיטריסט אדריאן סמית' טרם חזרתו בשנית ללהקה באלבום Brave New World משנת 2000.
## הפקה
לפחות חמישה שירים מהאלבום קשורים במובן מסוים לאגדת הפולקלור העוסקת בבן השביעי של הבן השביעי, שמחזיק בכוחות קסם: "Moonchild", "Infinite Dreams", "Seventh Son of a Seventh Son", "The Prophecy" ו-"The Clairvoyant".

מבחינת ליריקה, האלבום מתרכז סביב קונספטים פילוסופים כטוב נגד רע, מיסטיקה, חזיונות נבואיים, גלגול נשמות והעולם הבא, ומתייחס אליהם בשאלות הקשורות לנושא.

מבחינה מוזיקלית, האלבום ממשיך את הגיוון המוזיקלי אותו החלה הלהקה באלבום Somewhere In Time, ומעמיקה לחקור את העיסוק במיסטיקה, כוח וכת.

האלבום הגיע למקום ראשון במצעד הבריטי (השני מאז The Number of the Beast), נוסף למקום 12 במצעד הבילבורד 200 האמריקני. היה זה האלבום האחרון של מיידן שהגיע למעמד פלטינה בארצות הברית.

## רשימת השירים

## השתתפו באלבום
* ברוס דיקינסון - סולן
* דייב מארי - גיטרה חשמלית
* אדריאן סמית' - גיטרה חשמלית
* סטיב האריס - גיטרה בס
* ניקו מק'בריין - תופים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי איירון מיידן
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי
קטגוריה:אלבומי חברת EMI רקורדס
No Prayer for the Dying

**No Prayer for the Dying** (בעברית: **אין תפילה למתים**) הוא אלבומה השמיני של להקת ההבי מטאל הבריטית איירון מיידן, שיצא ב-1 באוקטובר 1990. אלבום זה הוא הראשון לגיטריסט יאניק גרס, שהחליף את אדריאן סמית'. באלבום זה החל ברוס דיקינסון לשנות את סגנון שירתו מאופראי למחוספס יותר.

הסינגל היחיד מהאלבום, "Bring Your Daughter... to the Slaughter" נכתב והוקלט במקור עבור פסקול סרט האימה "סיוט ברחוב אלם 5: ילד החלומות". סינגל זה הגיע למקום ראשון במצעד הבריטי.

בעקבות עזיבתו של דיקינסון בשנת 1993, אף סינגל מהאלבום לא בוצע בהופעה חיה מאז ועד לשובו בשנת 1999. נוסף על כך, לפני שאדריאן סמית' עזב את הלהקה לאחר צאת אלבומה הקודם, "Seventh Son of a Seventh Son", הוא כתב יחד עם דיקינסון את הסינגל "Hooks in You".

האלבום הגיע למקום שני במצעד האלבומים הבריטי, ולמקום 17 במצעד הבילבורד האמריקני.

## רשימת השירים

## השתתפו באלבום
* ברוס דיקינסון - סולן
* דייב מארי - גיטרה חשמלית
* סטיב האריס - גיטרה בס
* יאניק גרס - גיטרה חשמלית
* ניקו מק'בריין - תופים
* מייקל קני - קלידים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי איירון מיידן
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת EMI רקורדס
BQP

שמאל|ממוזער|250px|הקשר המשוער בין מחלקות סיבוכיות שונות
בתורת הסיבוכיות, המחלקה
**BQP**  (Bounded error, Quantum, Polynomial time) היא מחלקת סיבוכיות המכילה את כלל הבעיות הניתנות להכרעה על ידי מכונת טיורינג קוונטית, בעלת זמן ריצה פולינומי אשר צודקת בהסתברות "טובה", כלומר ההסתברות שהמכונה תחזיר תשובה נכונה (עבור הרצה נתונה) היא גבוהה מ-2/3, ובאופן דומה, הסתברות הכישלון חסומה (מלעיל) ב–1/3.

כבכל המחלקות בהם הסתברות הכישלון חסומה, ניתן להפעיל את האלגוריתם הקוונטי שוב ושוב, על מנת להקטין את הסתברות השגיאה באופן מעריכי. כמו כן, כלל המחלקות \left.BQP_{p}\right. בהן הסתברות הכישלון חסומה על ידי p \in [0,0.5) שקולות זו לזו.

## בעיות ידועות
המחלקה **BQP** מכילה את בעיית הפירוק של מספר שלם לגורמים ראשוניים, וכן את בעיית הלוגריתם הדיסקרטי.

## קשרים עם מחלקות סיבוכיות אחרות
המקבילה הקלאסית למחלקה זו היא המחלקה **[[BPP]]**, בה מכונת הטיורינג היא אקראית, אך לא קוונטית. מכיוון שמכונה קלאסית היא מקרה פרטי של מכונה קוונטית (בה לא מנוצל ה"כוח הקוונטי"), המחלקה **BQP** מכילה את המחלקה **BPP**, כלומר BPP \subseteq BQP. מכיוון שהמחלקה **[[P (סיבוכיות)|P]]** מוכלת ב**BPP**, מתקבל כי
: P\subseteq BPP \subseteq BQP.

המחלקה **[[PSPACE]]** מכילה את המחלקה **BQP**. אם נבטא את המכונה הקוונטית כרצף של שערים קוונטים, ניתן יהיה להמיר כל שער במטריצה אוניטרית. התוצאה הסופית של רצף השערים נתון כמכפלה של המטריצות המתאימות. על ידי ביצוע פעולת הכפלת המטריצות (בצורה יעילה מבחינת הזיכרון) ניתן לבצע את החישוב בזיכרון פולינומי שגודלו כגודל המטריצות. לפיכך מתקבל כי
: P\subseteq BPP \subseteq BQP \subseteq PSPACE.
מכיוון שהקשר בין **P** ובין **PSPACE** הוא שאלה פתוחה, כך גם היחס המדויק בין המחלקות לעיל.

הקשר בין **BQP** לבין **[[NP (סיבוכיות)|NP]]** אינו ידוע גם כן.

קטגוריה:חישוב קוונטי
קטגוריה:מחלקות סיבוכיות
סיגלית דיל

**סיגלית דיל** (נולדה ב-26 באפריל 1975 בחולון) היא סופרת ישראלית לילדים ולנוער, עורכת דין, רואת חשבון, דוקטור למשפטים ומגשרת. דיל כותבת בז'אנר המסתורין, המתח והפנטזיה ועורכת מפגשים עם תלמידים בכל ישראל.⁦

## ביוגרפיה
השתתפה בעבר בהנחיית סדנאות כתיבה בבתי-ספר ברחבי הארץ מטעם משרד החינוך במסגרת פרויקט "סיפור נולד". כמו כן, כיהנה כיו"ר ועדת הבחירות של אגודת הסופרים בישראל.

באפריל 2019 שימשה כשופטת בתחרות "כתיבה צעירה" של עמותת "חינוך לפסגות".

דיל היא בעלת ארבעה תארים אקדמיים. בהיותה סטודנטית לראיית חשבון, שימשה כמבקרת ספרים בעיתון של המכללה למנהל והייתה מורה מחליפה. בתקופה זו כתבה את ספרה הראשון, "שעון הקסמים", שראה אור בשנה הראשונה ללימודיה לתואר הראשון במשפטים במרכז הבינתחומי בהרצליה. הצלחתו הביאה להוצאת ספרים נוספים, דרך הוצאת הספרים עם עובד. במסגרת עבודת הדוקטורט שעשתה בפקולטה למשפטים באוניברסיטת בר-אילן, שילבה בין עולם המשפט לבין עולם הספרות.

דיל עובדת כעורכת דין במשרד לענייני נזיקין.

## ספריה
***חופש הביטוי בתקשורת** - נכתב בשיתוף עם עורכת דין אורלי נתנזון; בהוצאת המכון למחקרי משפט וכלכלה בע"מ
***[[שעון הקסמים]]** (1999) - ספרה הראשון של דיל מאויר מנוקד, ראה אור בתחילה בהוצאת דני ספרים. בשנת 2015 יצא במהדורה מחודשת בהוצאת עם עובד
***[[תלתלים מכושפים]]** (2002) - הוצאת עם עובד
***[[הפנימייה שלא הייתה]]** (2005) - הוצאת עם עובד
***[[אנשי הקירות]]** (2006) - הוצאת עם עובד
***טירת כחולי העין** (2007) - הוצאת עם עובד
***[[הבובה (ספר)|הבובה]]** (2008) - הוצאת עם עובד
***[[המכשף האפגני]]** (2011) - הוצאת עם עובד
***[[לכודים באפלה]]** (2013) - הוצאת עם עובד
***[[לב של עץ]]** (2016) - הוצאת עם עובד
***אפלות** (2019) - הוצאת עם עובד
***[[היונה שסבלה מפחד גבהים]]** (2019) - הוצאת עם עובד

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* הספרים של סיגלית דיל באתר עם עובד
* 
* 
* סיגלית דיל בפייסבוק - העמוד הרשמי
* סיגלית דיל באינסטגרם
* 
* 
* 
* 
* 
* קרולין זרעוני על 'לב של עץ' באתר נוריתה, ספטמבר 2016
* רווית שרף, סיגלית דיל בנעלי בית, ראיון ב"שיעור חופשי", אתנחתא, גיליון 124, מרץ 2018, עמ' 31.
* 
* 

קטגוריה:סופרות כותבות עברית
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:סופרות ילדים ונוער ישראליות
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער ישראלים
קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:עורכות דין ישראליות
קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:רואות חשבון ישראליות
קטגוריה:רואי חשבון ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון יבנה (חולון)
קטגוריה:בוגרות המסלול האקדמי המכללה למינהל
קטגוריה:בוגרי המסלול האקדמי המכללה למינהל
קטגוריה:בוגרות המרכז הבינתחומי הרצליה: משפטים
קטגוריה:בוגרי המרכז הבינתחומי הרצליה: משפטים
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1975
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1975
Sinatra and Swingin' Brass

**Sinatra and Swingin' Brass** הוא אלבום מאת הזמר האמריקני פרנק סינטרה, זהו אלבום האולפן ה־31 של סינטרה והחמישי היוצא בחברת ההקלטות רפרייז רקורדס. האלבום ראה אור לראשונה בשנת 1962.

לאחר אלבום הבלדות הרומנטיות Sinatra and Strings הוציא סינטרה אלבום אנרגטי וקצבי בסגנון הסווינג. הייתה זו הפעם הראשונה שסינטרה עבד עם המעבד ניל הפטי. האלבום מכיל כמה שירים שסינטרה הקליט לאלבומים קודמים שלו כגון: Songs for Young Lovers ,Songs for Swingin' Lovers ו A Swingin' Affair!. במהלך ההקלטות סבל סינטרה מהתקררות, אך התעקש להשלים את ההקלטות במועדן, בהאזנה קשובה ניתן לשמוע את קולו נסדק מעט עקב זאת. האווירה העליזה באלבום ומלאת החיים המשיכה לפתח את דמותו של סינטרה כאדם הנהנה מהחיים הטובים כשם שחבורת הראט פאק שבהנהגתו הייתה.

בשנת 1992 יצא האלבום בגרסת התקליטור, לאלבום זה נוספו שלושה שירים שלא הופיעו באלבום המקורי.

## משתתפים
* פרנק סינטרה - קולות
* ניל הפטי - מעבד, מנצח

## רשימת שירים

# Goody Goody
# They Can't Take That Away from Me
# At Long Last Love
# I'm Beginning to See the Light
# Don'cha Go 'Way Mad
# I Get a Kick Out of You
# Tangerine
# Love Is Just around the Corner
# Ain't She Sweet
# Serenade In Blue
# I Love You
# Pick Yourself Up
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי פרנק סינטרה
טטרקורד

**טטרקורד** במובנו הקלאסי הוא "סולם מוזיקלי מקוצר", המורכב מרצף של ארבעה תווים בלבד, כך שבין הראשון לבין הרביעי יש מרווח של קוורטה זכה, דהיינו 2.5 טונים. בעת המודרנית הורחב שימושה של המלה, כך שהמונח עשוי לתאר כל מקטע של ארבעה תווים, המהווה חלק מסולם או מרצף כלשהו של תווים.

מקורו של הטטרקורד, שהוא למעשה "חצי סולם", ביוון העתיקה: היוונים השתמשו בכלי נגינה בעל 4 מיתרים בלבד, הנקרא **ליר**, והטטרקורד שימש כיחידה מרכזית לסידור התווים (בדומה לתפקידה של האוקטבה כיום במוזיקה המערבית). המשמעות המילולית של המונח היא "ארבעה מיתרים".

הטטרקורד מופיע בשלוש צורות: דיאטונית, כרומטית ואנהרמונית. בחישוב כלפי מעלה, הצורה הדיאטונית מורכבת ממרווחים של חצי טון-טון-טון; הכרומטית מבוססת על רצף של חצי טון-חצי טון-טרצה קטנה; והאנהרמונית בנויה על רבע-טון-רבע-טון-טרצה גדולה. בתאוריה של ימי הביניים לדוגמה, ב"מוזיקה אנכיריאדיס", נפוצה התבנית טון-חצי טון-טון.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הרמוניה
קטגוריה:סולמות במוזיקה
All Alone

**All Alone** הוא אלבום מאת הזמר האמריקני פרנק סינטרה, זהו אלבום האולפן ה-33 של סינטרה והשישי בחברת ההקלטות רפרייז רקורדס. האלבום יצא בשנת 1962.

במקור תוכנן האלבום להקרא, Come Waltz With Me, אך השם כמו גם שיר הנושא נחתכו והוצאו מהאלבום רגע לפני צאת האלבום. הרכב האלבום נותר כשהיה, אוסף של שירי ואלס (סוג של ריקוד).

באלבום חזר סינטרה לשתף פעולה עם המארגן/מנצח גורדון ג'נקינס, איתו כבר שיתף פעולה במספר אלבומים, ג'נקינס הידוע בחיבתו למוזיקה קלאסית, ארגן את השירים כך שהתזמורת הובלטה, דבר שהתאים לבלדות הרומנטיות, בעיקר אלה שנכתבו בידי אירווינג ברלין. ג'נקינס שילב בנגינת התזמורת סגנון נאו-קלאסי, דבר שגרם להעשרת המוזיקה.

בשנת 1999 יצאה גרסת התקליטור של האלבום ואל רשימת השירים המקוריים התווספו גם השירים שהוסרו ממנו ברגע האחרון.

עטיפת האלבום מבוססת על תמונת פורטרט של סינטרה התלויה בביתו שבפלאם ספרינגס.

## משתתפים
* פרנק סינטרה - קולות
* גורדון ג'ינקינס - מארגן, מנצח

## רשימת שירים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי פרנק סינטרה
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת רפרייז רקורדס
Sinatra Sings Great Songs from Great Britain

**Sinatra Sings Great Songs from Great Britain** הוא אלבום מאת הזמר האמריקני פרנק סינטרה, זהו אלבום האולפן ה 34 של סינטרה והשביעי היוצא בחברת ההקלטות רפרייז רקורדס

האלבום Sinatra Sings Great Songs from Great Britain הוא אחד האלבומים המשונים ביותר בקריירה של סינטרה, בגרסתו המקורית יצא האלבום על אריך נגן בשנת 1962 בבריטניה בלבד ולאחר כמה שנים הורד ממדפי האלבומים ולא היה ניתן להשגה עד שיצא שוב על גבי תקליטור בשנת 1992, אז גם הוא הופיע לראשונה בארצות הברית.

האלבום הורכב כולו שירים שחוברו בידי משוררים בריטיים והתזמורת המלווה הייתה גם כן מורכב מנגנים בריטיים. את ההקלטות ביצע סינטרה בעת ששהה בלונדון במהלך סיבוב הופעות באי הבריטי, והוא היה עייף ושחוק בזמן ההקלטות עצמן.

המארגן/מנצח רוברט פארנון כתב כמה מהקטעים שהיו שאפתניים ומלאי תשוקה, אך מצבו של סינטרה לא אפשר את הביצוע המושלם.

## משתתפים
* פרנק סינטרה - קולות
* רוברט פארנון - מארגן, מנצח

## רשימת שירים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי פרנק סינטרה
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת רפרייז רקורדס
Sinatra-Basie

**Sinatra-Basie** הוא אלבום מאת הזמר האמריקני פרנק סינטרה, זהו אלבום האולפן ה 35 של סינטרה, והשמיני בחברת ההקלטות רפרייז רקורדס. האלבום יצא בשנת 1962.
## הפקה
האלבום הידוע גם בשמו המלא, Sinatra-Basie: An Historic Musical First, היה שיתוף הפעולה הראשון בין שני הכוכבים הגדולים של עולם הג'אז. סינטרה בתחום הווקאלי ואילו קאונט בייסי בתחום התזמורתי. רבים חיכו לשיתוף פעולה זה.

שיתוף פעולה זה תרם באופן מיוחד למוניטין של שני האמנים. עבור בייסי, הקשר עם סינטרה נתן לעצמו וללהקתו פרסום רב יותר ממה שהיה להם אי פעם, ובעבור סינטרה העבודה המשותפת עם בייסי על האלבום נתנה לו חופש פעולה יצירתי שהתבטא בשירה חופשית ומשוחררת יותר מאי פעם.

סינטרה ניצל את יכולת התיפוף של המתופף סוני פיין כאשר קולו סובב את הקצב בעדינות ועודד את פיין להגביר את מקצב הסווינג דבר זה יצר הדדיות עם תזמורתו של בייסי והתוצאה הייתה אחת מההקלטות הקצביות ביותר של סינטרה.

האלבום זכה להצלחה רבה בבריטניה והגיע למקום השני במצעד האלבומים הבריטי.

בשנת 1988 יצאה גרסה של האלבום על גבי תקליטור.

## משתתפים
* פרנק סינטרה - קולות
* קאונט בייסי - פסנתר
* התזמורת של קאונט בייסי
* ניל הפטי - מארגן, מנצח

## רשימת שירים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי פרנק סינטרה
קטגוריה:אלבומי חברת רפרייז רקורדס
קטגוריה:אלבומים באנגלית
את והב בסופה

**את וָהֵב בסופה** הוא ניב מקראי-חז"לי המשמש כהצהרה כי למרות חילוקי דעות חריפים בלימוד התורה, ניתן להישאר בידידות.

## מקור הביטוי
שמאל|ממוזער|250px|אזור '''נחל ארנון''', על פי חלק מהפרשנים, זהו מיקומן של הערים '''והב וסופה''' המקראיות.
בעת תיאור מלחמת שבטי ישראל נגד סיחון מלך האמורי, בנחל ארנון, נכתב בתורה:

לפשוטו של מקרא, מדובר בציון העובדה כי בספר בו כתבו בני ישראל את ניצחונותיהם, הוזכר כיצד נכבשה העיר והב או יהב והעיר סופה. פרשנים אחרים גורסים, כי מדובר בתיאור מליצי על כיבוש העיר והב, בסופה ובסערה.

בהתחשב בסגנון הלמידה הישיבתי, המבוסס על לימוד בחברותא ומתאפיין בוויכוח ומחלוקות כחלק בלתי נפרד מחוויית הלימוד, טבעו חז"ל את הביטוי: "מלחמתה של תורה", כמושג חיובי לוויכוח בעל אופי בונה, המוביל בסופו של דבר להסקת מסקנות ופסיקת ההלכה. לשם הבהרת הדברים דרשו חז"ל בתלמוד בבלי את הפסוק, על מנת להסביר את מהותה של המלחמה התורנית בין הלומדים:

הסביר זאת רש"י בפירושו: .

## משמעות הניב והשימוש בו

הניב בא לתאר מצב של מחלוקת בין ידידים קרובים, אפילו אב עם בן ורב עם תלמיד, המתווכחים על נקודה מהותית. זאת שלא מתוך כוונה או רצון להתנצח, אלא על מנת להגיע לאמיתות הדברים ולהסיק מסקנות ברורות, כשבסופו של ויכוח לא יוותרו הצדדים אויבים, אלא יישארו בידידות ובהסכמה.

כבר בתקופת הראשונים ניתן למצוא את הניב בספרי השו"ת, כהבעת התנצלות וידידות, לאחר כתיבת דעה החולקת על הזולת. בעיקרו משמש הניב בספרות התורנית כחתימה לוויכוח, וכהצגת עמדה, כי על אף חילוקי הדעות, אין בהבעת דעה מנוגדת, משום שינוי לרעה באופי היחסים בין המתווכחים וכי הסכסוך הוא ענייני ולא ירד לפסים אישיים.

לעיתים משמש הניב כהודעה על קבלת דברי הזולת לאחר ויכוח סוער, תוך הסכמה כי בסופו של דבר הוכרעה "המלחמה" ושני המתווכחים נותרו אוהבים זה לזה והגיעו לעמק השווה.

## השפעה

משמעותו של הניב השפיעה אף על הפסיקה ההלכתית האוסרת על הוראת הלכה בפני רבו, אך מתירה ויכוח עמו לצורך פסיקת ההלכה, כפי שאנו רואים בספרי הפוסקים:

## בספרות
בספרו מ-1984, "הדרך לעין חרוד", הסופר עמוס קינן הרבה להשתמש בניב, וב-1988 פרסם ספר בעל אלמנטים אוטוביוגרפיים בשם "את והב בסופה".

## ראו גם
* האמת והשלום אהבו

## קישורים חיצוניים

*חקירה מקיפה על את והב בסופה, אלי אשד, "היקום של אלי אשד"
* נ.ה. טור-סיני, "כלום היה "ספר מלחמות ה'" בידי כותב התורה?", **ידיעות החברה לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה** 1960. 

## הערות שוליים

קטגוריה:ניבים וביטויים תנ"כיים
קטגוריה:אמרות חז"ל
קטגוריה:פרשת חקת
קטגוריה:מחלוקות ופולמוסים ביהדות
קטגוריה:ידידות
שיטת ויקרס

שמאל|ממוזער|250px|העקבה שמשאיר החודרן בשיטת ויקרס
**שיטת ויקרס** (באנגלית: **Vickers**) היא שיטה לבדיקת קשיות מתכות. השיטה בודקת את התנגדות המתכת לחדירת חומר זר (חודרן) לתוכה. באמצעות בדיקה זו ניתן לקבוע תכונות טכנולוגיות ומכניות של החומר. 

השיטה פותחה ב-1922 בחברת ויקרס (Vickers Ltd) על ידי רוברט סמית' וג'ורג' סנדלנד. החברה פורקה בשנות ה-60 של המאה ה-20.

החודרן בבדיקה זו הוא פירמידת יהלום מרובעת בעלת זווית חוד של 136o  בין הפאות המנוגדות. את העומס נהוג לשנות בין 1 ל-120 ק"ג. מספר הקשיות VHN מבוסס על העומס הפועל מחולק בשטח פני העיקבה. שטח זה מחושב על ידי מדידת אלכסוני ריבוע העיקבה והקשיות מחושבת לפי הנוסחה:     
: VHN=\frac{2Psin(136/2)}{L^2}=\frac{1.854P}{L^2}[Mpa]
 
כאשר:
*\  P העומס בניוטון כח
*\  L האורך הממוצע של אלכסוני העקבה במילימטר

לא נשתמש בנוסחאות אלא בטבלאות מיוחדות לשיטה המבוססת על הנוסחה, בדומה לשיטת ברינל.

## חסרונות ויתרונות

#	כל ההנחיות לגבי פני השטח הנבדק זהות לאלו שבבדיקת ברינל: ליטוש, מקבילות ניקיון.
#	אין אפשרות של בדיקת שטחים לא מישוריים אלא רק באופן השוואתי היות שהאלכסונים אינם בעלי אורך אמיתי.
#	עבור בדיקה מדויקת יש צורך במכשור מיקרוסקופי יקר ועבודה זהירה עם חודרן היהלום (מאוד שביר).
#	לצורך דיוק יתר נהוג למדוד בעומסים שונים ולהשוות את התוצאות – גוזל זמן רב.
#	היתרון העיקרי בשיטה זו הוא השימוש בחודרן יהלום, המאפשר בדיקה של קשיות חומרים קשים.

## ראו גם
* קשיות רוקוול

## קישורים חיצוניים

* בדיקת קושי, המכון לחקר הכשל
* 

קטגוריה:הנדסת חומרים
קטגוריה:קשיות
סנגריה

שמאל|ממוזער|150px|כד סנגריה
**סנגריה** (בספרדית: **Sangría** שמשמעו "מדמם") היא פונץ' קוקטייל יין, שמוגש קר או חם, ומוצאו מספרד ופורטוגל. העיר המזוהה ביותר עם המשקה היא ברצלונה. הסנגריה מורכבת מכוס יין אדום וחצי ליטר מיץ תפוזים טרי, בתוספת מעט סוכר או דבש, מקלות קינמון, מסמרי ציפורן וכוכבי אניס. אל המשקה נוהגים להוסיף פירות חתוכים לקוביות דקות: בדרך כלל תפוזים ולימונים (עם הקליפה), ולעיתים גם תפוחים ואגסים. במקומות מסוימים נוהגים להוסיף מעט ברנדי כדי לחזק את התחושה האלכוהולית.

## היסטוריה
השם סנגריה מקורו במילה הספרדית Sangría ("מדמם") ומתייחס לצבעו האדום של המשקה. מקור המשקה מגיע לימי הביניים של אירופה התיכונית. באותה התקופה, המים לא היו ראויים לשתייה, לכן משקאות אלכוהוליים היו פתרון הולם כיוון שהם הורידו את הסיכוי לחולי. באותם זמנים, ערבבו יין, שהיה קליל ופחות חזק מהקיים היום, עם תבלינים כמו קינמון. יוונים ורומאים היו מכינים משקה אלכוהולי באמצעות סוכר, תבלינים ופירות בשם 'היפוקראס' - יין מתובל מימי הביניים, אשר ממנו נגזר מאוחר יותר המשקה הספרדי הידוע כיום כ'סנגריה'.

בראשיתה יוצרה הסנגריה מגפנים שנשתלו על ידי הפניקים בסביבות שנת 1100 לפנה"ס.

כיבוש ספרד על ידי שושלות איסלאמיות הביאו להפסקת ייצור הסנגריה הספרדי, אשר נמשך עד לשנת 1492. המשקה הופק גם בבריטניה ובצרפת מענבים שמקורם בצרפת.

בשנת 1964 הציגה ספרד את הסנגריה בתערוכה העולמית שהתקיימה בניו-יורק וכך הפכה את הסנגריה למשקה בעל תהילה עולמית. מאז, מדינות אירופאיות רבות ומאות מסעדות יצרו גרסאות משלהן של הסנגריה. ספרד לבדה מציעה מספר רב של גרסאות מסורתיות לפי אזורים שונים במדינה, כמו למשל גרסה תוססת באזורים בספרד שבהם מייצרים קאווה.

הסנגריה נזכרת בשיר של נעמי שמר 'אני גיטרה' - "על משבצות אדום לבן, אשכול בשל על השולחן, ואגסים דמויי סזאן, וגם סנגריה". וגם בשיר "just a perfect day" של לו ריד.

## ראו גם
* טינטו דה וראנו
* קלימוצ'ו
* יין מתובל

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:המטבח הספרדי
קטגוריה:קוקטיילי יין
את והב בסופה (ספר)

**את והב בסופה** הוא ספרו של עמוס קינן, שיצא לאור בהוצאת כתר בשנת 1988. הספר הוא מעין משל בעל אלמנטים אוטוביוגרפיים, שבו הגיבור, עיתונאי בעל שם, מגיע יום אחד לביתו ומוצא כי זהותו הוחלפה בזהות של אדם בשם "יוחנן לוין", שהוא נדון לחיות את חייו. 

הספר משיק לנקודות רבות בחייו של קינן, ששם משפחתו המקורי הוא "לוין", ומכיל תובנות רבות של קינן על חייו ועל עברו.

## ראו גם
*את והב בסופה (ביטוי מקראי)

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:ספרים ישראליים
קטגוריה:ספרים בעברית
קטגוריה:ספרי 1988
קטגוריה:ספרי הוצאת כתר
חואנג שיאנפאן

**חואנג שיאנפאן** (במנדרינית תקנית: **黄现璠**, בפין-יין: **Huáng Xiànfán**; 13 בנובמבר 1899 – 18 בינואר 1982) היה היסטוריון, חוקר תרבות, אנתרופולוג, אתנולוג ובלשן סיני. בתחומי ההיסטוריה והתרבות שיאנפאן התמקד בחקר ילִידי הג'ואנג ומכונה "אבי ההיסטוריה של ג'ואנג".

## ביוגרפיה
חואנג שיאנפאן נולד למשפחת איכרים סינית בנפת פוסווי, כיום במחוז גואנגשי הדרומי. סיים לימודי תואר ראשון בהיסטוריה בקולג' בנאן-נינג. ב-1926, החל ללמוד באוניברסיטה בבייג'ינג, כתלמידו של חן יואן, ובהמשך קיבל מאסטר בהיסטוריה בשנת 1935.
לאחר מכן עבר חואנג ליפן, שם למד באוניברסיטת טוקיו. לאחר פרוץ מלחמת סין–יפן השנייה ב-1937, הוא חזר לסין, והרצה באוניברסיטה גואנגשי, בה מונה לפרופסור חבר להיסטוריה ולאחר מכן ראש המחלקה לספרות. ב-1941 התמנה כפרופסור להיסטוריה סינית באוניברסיטת סון יאט-סן בגואנגדונג. בשנים 1953–1982 היה פרופסור לתולדות סין באוניברסיטה גואנגשי. במהלך השנים פרסם חואנג עשרות מאמרים וספרים ונחשב למומחה החשוב ביותר לנושא ההיסטוריה הסינית ואנתרופולוגיה. בשנות חייו המאוחרות יותר עסק בג'ואנג ופרסם מספר ספרים ומאמרים בנושא. חואנג הלך לעולמו בגואנגשי בגיל 83 ונקבר בחלקת הקבר הממשלתית בבית הקברות של נַאנִּינְג בגואנגשי.

## קישורים חיצוניים

*  פרופסור
*   היסטוריון
* אנתרופולוג 

קטגוריה:אנתרופולוגים
קטגוריה:היסטוריונים סינים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טוקיו
קטגוריה:ילידי 1899
קטגוריה:נפטרים ב-1982
גביע העולם למועדונים 2008

**גביע העולם למועדונים 2008** נערך בשנת 2008 ביפן מה-11 בדצמבר עד ה-21 בדצמבר, והוא היה גביע העולם למועדוני כדורגל החמישי במספר. בטורניר זכתה הקבוצה האנגלית מנצ'סטר יונייטד, נציגת איגוד התאחדויות הכדורגל האירופאיות אופ"א. הייתה זו הזכייה הראשונה של מועדון מהאי הבריטי בטורניר זה.

## הטורניר
בטורניר השתתפו 7 האלופות משנת 2008 של התחרויות האזוריות מטעם הקונפדרציות היבשתיות של פיפ"א, וקבוצה נוספת מאוסטרליה. המשחקים נערכו באצטדיון טיוטה, באצטדיון הבינלאומי יוקוהמה, ובאצטדיון האולימפי.

התחרות התקיימה בשיטת הנוק אאוט. מנצחת שלב הפלייאוף הצטרפה לאלופות מצפון אמריקה, אסיה ואפריקה בשלב רבע הגמר. המנצחות ברבע הגמר הצטרפו לאלופות אירופה ודרום אמריקה, שזוכות בכרטיס אוטומטי לשלב חצי הגמר. המפסידות בשלב חצי הגמר התמודדו על המקום השלישי והמנצחות עלו לגמר שבו נקבעה האלופה. כמו כן התקיים המשחק על המקום החמישי בין הקבוצות המפסידות ברבעי הגמר, שהתבטל בטורניר הקודם.

הפרס הכספי שחולק בתחרות גדל גם הוא ב-500,000 דולרים אמריקניים לסכום כולל של 16.5 מיליון $US. המנצחת גרפה לכיסה 5 מיליון מתוכם, המפסידה בגמר גרפה 4 מיליון דולר, הקבוצה במקום השלישי זכתה ב־2.5 מיליון דולר, הקבוצה במקום הרביעי זכתה ב־2 מיליון דולר, הקבוצה במקום החמישי זכתה ב-1.5 מיליון דולר, הקבוצה במקום השישי זכתה במיליון דולר ואילו הקבוצה במקום השביעי זכתה ב-500 אלף דולר.

## קבוצות משתתפות
הקבוצות שהשתתפו בטורניר הן:

*משום שגמבה אוסקה גם זכתה בליגת האלופות האסייתית והיא גם המארחת, נבחרה אדלייד יונייטד כקבוצה האסייתית בעלת התוצאה הטובה ביותר בליגת האלופות האסייתית לשנת 2008.

## המשחקים
### שלב הפלייאוף
*11 בדצמבר  אדלייד יונייטד- ויטאקרי יונייטד: 1-2

### שלב רבע הגמר
*13 בדצמבר  אל-אהלי- פצ'וקה: 4-2 (אחרי הארכה)
* 14 בדצמבר  אדלייד יונייטד- גמבה אוסקה: 1-0

### שלב חצי הגמר
*17 בדצמבר  ליגה דה קיטו- פצ'וקה: 0-2
* 18 בדצמבר  מנצ'סטר יונייטד- גמבה אוסקה: 3-5

### משחק על המקום החמישי
*18 בדצמבר  אדלייד יונייטד- אל-אהלי: 0-1

### משחק על המקום השלישי
*21 בדצמבר  גמבה אוסקה- פצ'וקה: 0-1

### משחק הגמר
* 22 בדצמבר  ליגה דה קיטו- מנצ'סטר יונייטד: 1-0

## מלך השערים
בתואר מלך השערים של הטורניר זכה ווין רוני (מנצ'סטר יונייטד) שהבקיע שלושה שערים. שלושה שחקנים נוספים הבקיעו שני שערים כל אחד. 13 שחקנים נוספים הבקיעו שער אחד בטורניר, ואחד נוסף הבקיע שער עצמי.

## פרסים

## קישורים חיצוניים

* 
* האתר הרשמי של אליפות העולם לקבוצות

קטגוריה:גביע העולם בכדורגל לקבוצות
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2008
קטגוריה:תחרויות כדורגל ביפן
קטגוריה:2008 באסיה
אומה (עיר)

**אוּמַּה** היא עיר-מדינה שומרית, כיום האתר הארכאולוגי תל-ג'וחה (Tell Jokha). העיר שכנה בדרום מסופוטמיה, על הגדה הצפונית של תעלת שט-אל-חי, מול עיר המדינה השומרית לגש. העיר הייתה מיושבת עוד בתקופה הכלקוליתית.

## היסטוריה
בתקופה השומרית הייתה אומה יריבתה העיקרית של לגש שכנתה. בסוף המאה ה-26 לפנה"ס (על פי הכרונולוגיה התיכונה) נכבשה על ידי אֵאַנַתוּם  הוא הציב  את מצבתו כאבן גבול בין שתי הערים היריבות.  בתחילת המאה ה-24 כבש שליט אומה  לוגלזגיסי את לגש והחריבה. לוגלזגיסי העביר את בירתו מאומה לארך וכבש ערים שומריות רבות, שלטונו ארך 25 שנים. לבסוף נוצח על ידי סרגון הגדול שליט אכד. מתקופתו נמצאו בחפירות אסטלות עשויות דיאוריט. 

## ארכאולוגיה
האתר נתגלה ונחקר לראשונה ב-1854 על ידי ויליאם לופטוס (William Loftus) מאוניברסיטת פנסילבניה ולאחר מכן על ידי אנדרה. בשנת 2003 בעקבות מלחמת עיראק, האתר נבזז על ידי בוזזים אשר חפרו בורות כדי לשדוד את הממצאים, האתר הארכאולוגי נהרס.
## קישורים חיצוניים

*אומה  באתר מחלקת ההגנה של ארצות הברית
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ערי מדינה בשומר
קטגוריה:עיראק: אתרים ארכאולוגיים
לאנה

**מחוז לאנה** (אסטונית: **Lääne maakond**) הוא אחד מבין 15 מחוזות אסטוניה. המחוז ממוקם בחלקה הצפון-מערבי של המדינה וגובל במחוז פרנו בדרום, במחוז ראפלה במזרח ובמחוז האריו בצפון-מזרח. הים הבלטי מפריד בין מחוז לאנה לשני המחוזות המערביים במערב: היו וסארה.

בירת המחוז היא האפסלו.

## היסטוריה
שמאל|ממוזער|250px|חלוקת אסטוניה הנוכחית למדינות בשנת 1214
עד למאה ה-13 התגבש המבנה המנהלי של אסטוניה. היחידה הקטנה ביותר הייתה פלך (Kihelkond), שכלל כמה כפרים וכמה פלכים יצרו מחוז (maakond). באותה תקופה היה מחוז לאנה מדינה עצמאית ונקרא בלטינית רוטאליה וכן מריטימה, השם הגרמני היה ויק (Wiek).
על פי כתביו של הנריק מליבוניה כללה מריטימה שבעה פלכים.
בתחילת שנת 1220 פלש הצבא השוודי בהנהגת המלך יוהאן הראשון ללאנמה, כבש את מבצר ליהולה, השאיר במקום חיל מצב וכן את הרוזן (יארל) קארל החרש (Karl Döve) ואת הבישוף קארל מאגנוסון. המניע לפלישה השוודית היה מסע הצלב המוצלח של האבירים הגרמנים והדנים בראשית המאה ה-13 באזור.
ב-8 באוגוסט אותה שנה הטילו כוחות צבא מסארמאה ומרוטאליה מצור על המבצר. במהלך "קרב ליהולה" שפרץ במקום הוצת המבצר והכוחות השוודים הושמדו. קרוב ל-500 חיילים שוודים נהרגו, ביניהם גם הרוזן והבישוף.
בעקבות כיבוש האזור בידי המסדר הליבוני הפך המחוז בגבולותיו דאז למרכזה של בישופות אזל-ויק (Ösel-Wiek Bistum), שהייתה רוזנות עצמאית בתוך הקונפדרציה הליבונית. חלקים מטירת הבישוף נשתמרו עד ימינו בהאפסלו.
בתקופה הסובייטית נקרא המחוז "ראיון האפסלו" וב-19 בפברואר 1990 שונה שם המחוז לשמו הנוכחי.
עד אוקטובר 2013 כלל המחוז 12 נפות, מתוכן אחת עירונית ו-11 כפריות. באוקטובר 2013 מוזגו הנפות הכפריות ריסטי (Risti), אורו (Oru) וטאבלה (taebla) לנפת לאנה-ניגולה (Lääne-Nigula).
## גאוגרפיה
מחוז לאנה מאופיין בפני שטח מישוריים מאוד וכולל גם שני איים - וורמסי (Vormsi), שהוא הרביעי בגודלו באסטוניה, ואוסמוסאר (Osmussaar) וכן איונים רבים. 
בשנת 2004 הוכרז על שטח של 486 קמ"ר הגן הלאומי מאטסאלו (Matsalu rahvuspark).
שליש מהשטח מכוסה ביערות, ושליש מעובד. רבע מהווה את מישורי ההצפה של האמאיוגי. אוכלוסיית המחוז עוסקת בעיקר בחקלאות ובמרעה.

## דמוגרפיה
לפי נתונים מ-2006 הרכב האוכלוסייה במחוז הוא כדלהלן:
* אסטונים - 87.7% 
* רוסים - 9.1%
* אוקראינים - 1.4%
* אחרים - 1.8%

## ממשלת המחוז
בראש כל מחוז עומדת ממשלת המחוז (maakonnavalitsus) הנשלטת בידי מושל (maavanem), אשר ממונה בידי ממשלת אסטוניה לקדנציה בת חמש שנים. מפברואר 2008 משרת מושל המחוז מאוישת על ידי נמה סור (Neeme Suur).

## נפות
המחוז מחולק ל-3 נפות. ישנן נפה עירונית (linn) אחת ו-2 נפות כפריות (vald - רשות מקומית) במחוז לאנה.

**נפות עירוניות:**
* האפסאלו
**נפות כפריות:**
* וורמסי (Vormsi)
* לאנה-ניגולה (Lääne-Nigula)

**נפות כפריות לפני 2013:**
* האנילה (Hanila)
* קולאמאה (Kullamaa)
* ליהולה (Lihula) - העיר ליהולה צורפה בשנת 1999 לנפה זו
* מארטנה (Martna)
* נוארוטסי (Noarootsi)
* נבה (Nõva) 
* אורו (Oru)
* רידאלה (Ridala)
* ריסטי (Risti)
* טאבלה (Taebla)
* וורמסי (Vormsi)

## קישורים חיצוניים

לאנה
כנסיית סן סלבדור

**כנסיית סן סלבדור** (בונטית: **San Salvador**; באיטלקית: **Chiesa di San Salvatore** - "כנסיית סן סלבטורה") היא כנסייה הממוקמת במרקריה - רחוב הקניות המרכזי של העיר ונציה שבאיטליה.

## היסטוריה
הכנסייה הראשונה באתר זה הוקמה בשנת 1177 על ידי האפיפיור אלכסנדר השלישי, זמן קצר לאחר עשיית השלום בינו לבין פרידריך הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה בבזיליקת סן מרקו הסמוכה. 

עבודות הקמת מבנה הכנסייה הנוכחי החלו בשנת 1508 בתכנונו של ג'ורג'ו ספאוונטו, ונמשכו, לאחר מותו של ספאוונטו בשנת 1509, בתכנונו של וינצ'נזו סקאמוצי ויאקופו סאנסובינו.

חזית הכנסייה נבנתה בשנת 1663 בתכנונו של ג'וזפה סארדי.

בסמוך למבנה נבנה מנזר (המשמש כיום כמשרדי חברת הטלפונים האיטלקית).

בכנסייה מספר יצירות אמנות ובהם "הבשורה" ו"ההשתנות" מעשה ידי טיציאן.

## קישורים חיצוניים

* 

סלבדור
קטגוריה:סן מרקו (רובע)
סן סמואלה

**סן סמואלה** (באיטלקית: **San Samuele**) היא כנסייה בוונציה שבאיטליה.

## היסטוריה
הכנסייה ממוקמת בכיכר הסמוכה לפאלאצו גראסי ולפאלאצו מאליפיירו, ומוקדשת לשמואל הנביא מאחר שבכנסייה מוצגים שרידים המיוחסים לשמואל. הכנסייה ייחודית בשל כך, שכן מועטות הכנסיות בוונציה המוקדשות לנביא מהתנ"ך ולא לקדוש נוצרי מהברית החדשה.

הכנסייה נבנתה בשנת 1000 לערך, בסגנון גותי מאוחר, על ידי משפחות האצולה הוונציאניות בולדו וסוראנצו. בראשית המאה ה-12 נהרסה הכנסייה בשתי שריפות, ושוקמה לאחר כל אחת מהן.

בשנת 1685 נבנתה הכנסייה מחדש שבחזיתה אכסדרת עמודים. בעת הבנייה המחודשת שמרה כנסייה על סגנונה הגותי. אכסדרה זו נסגרה בשנת 1952 ומעלה נבנתה מרפסת עמודים מקורה (לוג'יה). 

מעל מזבח הכנסייה מוצג צלב מהמאה ה-14 מעשה ידי פאולו ונציאנו.

בכנסייה ציורי קיר המתארים את שמונה הסיבילות (אשר, על פי האמונה הנוצרית, ניבאו את חייו של ישו ואת צליבתו). 

על תקרת הכנסייה פרסקאות המתוארים את הקדושים הנוצריים הירונימוס, אוגוסטינוס, אמברוזיוס וגרגוריוס. מעל המזבח פרסקאות המתארים את ישו ואת ארבעת נושאי הבשורה: מתי, מרקוס, לוקאס ויוחנן.

## קישורים חיצוניים

סמואלה
קטגוריה:סן מרקו (רובע)
קטגוריה:שמואל הנביא
עמיצור שפירא

**עמיצור שפירא** (ה' בתמוז ה'תרצ"ב, 9 ביולי 1932 – כ"ז באלול ה'תשל"ב, 6 בספטמבר 1972) היה מאמן אתלטיקה וחבר משלחת ישראל באולימפיאדת מינכן (1972), מקורבנות טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן שביצע ארגון הטרור "ספטמבר השחור".

## קורות חיים
עמיצור שפירא נולד ב-1932 בתל אביב ולמד בגמנסיה העברית הרצליה. בשנות ה-50 היה אצן. ב-1952 הוסמך כמורה לחינוך גופני, והחל לעבוד כמורה לחינוך גופני ברמת גן ולאחר מכן בבית הספר החקלאי מקוה ישראל.

שפירא אימן אתלטיקה קלה באגודת הפועל תל אביב באצטדיון המכבייה הישן ונחשב לאחד המאמנים החשובים ביותר באתלטיקה הקלה הישראלית. הוא ליווה את נבחרות ישראל כמאמן לאומי במפעלים ותחרויות בינלאומיות רבות וכמאמן אולימפי באולימפיאדת טוקיו 1964. חניכיו הגיעו להישגים רבים, והוא זכה למעמד מוערך בתחום החינוך הגופני.

במקביל לעבודתו כמאמן אתלטיקה קלה, לימד אתלטיקה קלה וכדוריד במדרשה למורים לחינוך גופני במכון וינגייט. הוא שימש זמן רב רכז האתלטיקה הקלה בבית הספר למאמנים במכון וינגייט ובמסגרתו הכשיר מאמנים רבים בתחום זה. 

חניכיו הבולטים כמאמן היו שלמה ניצני, מרים סידרנסקי, אילנה גרבורג, קלרה פלום, ציון חצרוני ואסתר רוט-שחמורוב. הוא החל לאמן את שחמורוב כאשר הייתה בת 14 והבין כי היא נחנה בכישרון אתלטי נדיר. במשך שש שנים הקדיש את כל מאמציו לקדמה, ומקצועיותו ויכולת האימון יוצאת הדופן שלו נשאו פרי. כבר בשנת 1970 זכתה שחמורוב במדליית זהב באליפות אסיה שנערכה בבנגקוק. ב-1972 נסע איתה לאולימפיאדת מינכן כמאמנה האישי, שם היא זכתה להצלחה מסחררת. היא עלתה לחצי הגמר בריצת 100 מטר וריצת חצי הגמר במקצועה הראשי - 100 מטר משוכות. 

במהלך אולימפיאדת מינכן התרחשה הטרגדיה הגדולה של שפירא, שעמד לקטוף את פרי השקעתו הגדולה, אך נרצח על ידי מחבלים פלסטינים ולא זכה לצפות בהצלחתו יוצאת הדופן באתלטיקה הישראלית. הוא השאיר אחריו אישה, שושנה, וארבעה ילדים (שניים מנישואים קודמים). הוא נטמן בבית העלמין קריית שאול.

## מורשתו
ממוזער|200px|גינת עמיצור לזכרו

בשנת 1974, כשנתיים לאחר מותו, התפרסם הספר "אתלטיקה קלה בבית הספר - פרקים מעיזבונו של מורה מאמן". זהו ספר הדרכה מפורט על הוראת אתלטיקה קלה בבתי ספר, שהתבסס על עזבונו הספרותי מקצועי של עמיצור, שתכנן לכתוב ספר מקיף בנושא זה. את הספר ערך עמנואל גיל שהסתייע בכתב היד של עמיצור ובחומר רב שהובא על ידי תלמידיו ונמסר לעורך בידי חניכתו בתיה פוקס (לזניק). בסיוע אשתו יצא הספר לאור לאחר מותו וגם כיום משמש חומר עזר חשוב למורים לחינוך גופני.

המכללה האקדמית בווינגייט עורכת מאז מותו מדי שנה את "מרוץ עמיצור" לזכרו, בו משתתפים תלמידים, סטודנטים וקבוצות אתלטיקה מרחבי הארץ.

## קישורים חיצוניים

* 
* מורה לחיים - עמיצור שפירא, סרט תעודה באתר רשות השידור, 2014
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מאמני אתלטיקה ישראלים
קטגוריה:חללי אולימפיאדת מינכן
קטגוריה:בוגרי גימנסיה הרצליה
קטגוריה:סגל בית הספר החקלאי מקוה ישראל
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1932
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1972
מגדל אמפא

**מגדל אמפא** (לשעבר **מגדל אלקו, ומגדל אלקטרה**) הוא מגדל משרדים ברחוב יגאל אלון בתל אביב, מזרחית לנתיבי איילון, שנחנך בפברואר 2011. הוא מתנשא לגובה של 168.95 מטרים.

## היסטוריה
חברת אמפא נדל"ן יזמה את בניית המגדל בתחילת העשור הראשון של המאה ה-21. המגדל הוא חלק ממתחם בנייני משרדים המכונה "אמפא ביזנס סנטר", שהוקם בשטח שבו שכן מפעל המקררים של חברת "אמקור". בשנת 2001, אישרה הוועדה המקומית לתכנון ולבנייה בתל אביב את תוכנית המתחם, כחלק משינוי של תוכנית בניין עיר (תב"ע) בשכונת ביצרון, המאפשרת בנייה לגובה במתחם, במסגרתה אושרו מבנים של עד 50 קומות על רחוב יגאל אלון. תוכנית המתאר של המתחם תוכננה על ידי משרד אמנון ניב-אמנון שוורץ אדריכלים, והוא משתרע על קרקע בשטח של כ-28.5 דונם הנמצאת בחכירה מעיריית תל אביב. הפרויקט כלל שלושה שלבים: בשלב א' הוקם בניין משרדים בן 7 קומות על שטח של 20 אלף מ"ר שהושכר לאסותא ולמכבי שירותי בריאות, בשלב ב' הוקם פרויקט מגדלי המגורים "סנטרל פארק", שני מגדלים בני כ-30 קומות, ומגדל המשרדים בשלב ג'.

המגדל שכונה "מגדל אמקור" תוכנן להיות הגבוה בתל אביב, לאחר שבוטלה בנייתו של מגדל אגד. תכנון המגדל המקורי כלל 65 קומות בגובה 236 מטרים, אך בשנת 2004, עם הדרישה הנמוכה למשרדים בתל אביב, החליטה החברה היוזמת להקפיא את הפרויקט, למרות שתוכנית המתחם קיבלה את אישור הוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה.

הפרויקט הופשר בשנת 2007 לאחר ש"אמפא נדל"ן" חברה לחברת "אלקטרה נדל"ן", והוצגו תוכניות מעודכנות שצימצמו את היקף השטחים בפרויקט. בתוכנית המגדל החדשה הוסרו 20 קומות מתכנון המגדל המקורי ושם המגדל שונה מ"מגדל אמקור" ל"מגדל אלקו" (על שם חברת "אלקו", בעלת השליטה ב"אלקטרה נדל"ן") ל"מגדל אלקטרה", ובהמשך ל"מגדל אמפא".

בניית המגדל, שתוכנן על ידי משרד האדריכלים יסקי מור סיון, ובו שטחים בהיקף של 54,000 מטר רבוע ארכה כ-40 חודשים והוא כולל כ-1,200 מקומות חנייה.

עם שוכרי המשרדים בבניין נמנים גוגל ישראל, חברת Paypal, פירמות עורכי הדין גולדפרב זליגמן ואגמון עם טולצ׳ינסקי. 

בנובמבר 2011 נפתחה מסעדתו של השף חיים כהן, "יפו-תל אביב", בקומת הקרקע של המגדל.

באוקטובר 2014 מכרה חברת אלקטרה נדל"ן את חלקה בבניין, 25%, לקבוצת אמפא, תמורת 300 מיליון ש"ח. בעקבות עסקה זו החזיקה קבוצת אמפא בראשות דוד אמן ב-75% מהבעלות, ויתר 25 האחוזים היו בבעלות חברת אלקטרה. בדצמבר 2014 מכרה אלקטרה את חלקה לאחים נקש, מבעלי השליטה בקבוצת אמפא.

בסוף 2017 הושלמה בסמוך למגדל בנייתם של שני גורדי שחקים בשם מגדלי אלון, של קבוצת בסר, הנמוכים במעט ממגדל אמפא.

## בין החברות הפועלות במגדל
* גוגל ישראל, Waze
* פייפאל ישראל
* ג'נרל אלקטריק
* ברודקום
* גולן טלקום
* משרדי עורכי דין

## גלריה

קובץ:ElectraTower-Dec09.jpg|מגדל אמפא בבניה בדצמבר 2009
קובץ:Elco Tower 28112010.jpg|המגדל לקראת אכלוסו, עם מועד החנוכה המשוער שנדחה, 1 בינואר 2011
קובץ:ElectraTower.jpg|מגדל אמפא, יולי 2019


## ראו גם
* גורדי שחקים בישראל

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

אלקטרה, מגדל
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן אברהם יסקי
קטגוריה:רחוב יגאל אלון
קטגוריה:אלקטרה
קטגוריה:קבוצת אלקו
מיטה (רובע)

**מיטֶה** (גרמנית: **Mitte**) הוא אחד מ-12 הרבעים המרכיבים את העיר ברלין, בירת גרמניה.

## היסטוריה
רובע מיטה נוצר כתוצאה מאיחוד שלושה רבעים לשעבר, מיטה, ודינג וטירגארטן – במסגרת רפורמת השכונות של ברלין ב-1 בינואר 2001. זהו הרובע החדש היחידי, לצד פרידריכסהיין-קרויצברג, אשר הורכב משכונות ששכנו משני עברי חומת ברלין. זהו הרובע השלישי בגודלו בברלין מבחינת האוכלוסייה. אחרי פרידריכסהיין-קרויצברג, זהו הרובע הקטן ביותר בשטחו ובעל צפיפות האוכלוסייה הגדולה ביותר.

רובע מיטה מורכב משש שכונות:
* מיטה (Mitte). זוהי השכונה היחידה שנותרה לאחר רפורמת השכונות ללא שינוי בשטחה.
* מואביט (Moabit). השכונה פוצלה מרובע טירגארטן במסגרת רפורמת השכונות.
* הנזה פירטל (Hansaviertel). השכונה פוצלה מרובע טירגארטן במסגרת רפורמת השכונות.
* טירגארטן (Tiergarten)
* ודינג (Wedding)
* גזונדברונן (Gesundbrunnen). השכונה פוצלה מרובע ודינג במסגרת רפורמת השכונות.

שכונת מיטה שכנה עד לנפילת חומת ברלין במזרח ברלין; חמש השכונות האחרות שכנו במערב ברלין.

מיטה הוא הרובע המרכזי ביותר בברלין. פירוש השם Mitte בגרמנית הוא "מרכז". הרובע גובל ברבעים שרלוטנבורג-וילמרסדורף ממערב, רייניקנדורף מצפון, פנקו מצפון-מזרח, ובפרידריכסהיין-קרויצברג וטמפלהוף-שנברג מדרום.

ברובע מיטה שוכנים חלק גדול מאתרי התיירות של ברלין, וכן כמעט כל מוסדות ממשלת גרמניה ושגרירויות רבות. הרובע מגוון מאוד מבחינה כלכלית וחברתית. השכונות מיטה, הנזהפירטל וטירגארטן אמידות יחסית, ואילו מואביט, ודינג וגזונדברונן הן שכונות פועלים בעלות שיעור גבוה של מהגרים. שיעור התושבים ברובע מיטה שאינם בעלי אזרחות גרמנית הוא הגבוה ביותר בכל ברלין: 28.7%.

ברובע ממוקם בית הקברות היהודי הישן בברלין ואנדרטת החדר הנטוש.

בשנת 1970 כרת מיטה ברית ערים תאומות עם חולון.

## ראו גם
* פארק הומבולדטהיין

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ברלין: רבעים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-2001
פנקו (רובע)

**פנקו** (גרמנית: Pankow) הוא אחד מ-12 רובעי ברלין, בירת גרמניה.
## גאוגרפיה
רובע פנקו נוצר כתוצאה מאיחוד של שלושה רבעים לשעבר - פנקו, פרנצלאואר ברג ו-וייסנזה - במסגרת רפורמת השכונות של ברלין ב-1 בינואר 2001. כל השכונות המרכיבות את פנקו שכנו לפני נפילת חומת ברלין ב-1989 בברלין המזרחית. רובע פנקו שוכן בצפון ברלין וגובל ברבעים מיטה ופרידריכסהיין-קרויצברג מדרום, ליכטנברג ממזרח, רייניקנדורף ממערב ובמדינת ברנדנבורג מצפון. זהו הרובע המאוכלס ביותר בברלין והשני בגודלו מבחינת השטח.

רובע פנקו מורכב מ-13 שכונות, מספר השכונות הרב ביותר מבין רובעי ברלין אחרי טרפטו-קפניק. השכונות הן:
* פרנצלאואר ברג (Prenzlauer Berg)
* וייסנזה (Weißensee)
* בלנקנבורג (Blankenburg)
* היינרסדורף (Heinersdorf)
* קארו (Karow)
* שטאדטראנדזידלונג מאלכו (Stadtrandsiedlung Malchow)
* פנקו (Pankow)
* בלנקנפלדה (Blankenfelde)
* בוך (Buch)
* פרנצזיש בוכהולץ (Französisch Buchholz)
* נידרשנהאוזן (Niederschönhausen)
* רוזנטאל (Rosenthal)
* וילהלמסרו (Wilhelmsruh)

פנקו הוא אחד הרבעים המגוונים ביותר בברלין. פרנצלאואר ברג, השכונה היחידה הגובלת ברובע מיטה, בנויה ברובה בתים צפופים בגובה בינוני, ומתגוררים בה צעירים ומשפחות רבות. 12.4% מתושבי השכונה אינם אזרחים גרמניים, השיעור הגבוה ביותר ברובע (שיעור הזרים ברובע פנקו כולו הוא 6.9%. זהו השיעור הגבוה ביותר מבין רובעי ברלין המזרחית לשעבר). בשאר השכונות ברובע פנקו ניתן לראות בתים פרטיים רבים לצד בנייני מגורים רבי-קומות אשר נבנו לאחר מלחמת העולם השנייה. שיעור הזרים בשכונות אלו נמוך, והאוכלוסייה מבוגרת יותר. חלק מהשכונות החיצוניות של פנקו, אשר גובלות במדינת ברנדנבורג, הן כפריות ולעיתים חקלאיות באופיין.

## ערים תאומות
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ברלין: רבעים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1920
אנדרי שפיצר

**אנדריי שפיצר** (כ"ג בתמוז תש"ה, 4 ביולי 1945 – כ"ו באלול תשל"ב, 6 בספטמבר 1972) היה מאמן סיף וחבר משלחת ישראל באולימפיאדת מינכן (1972), מקורבנות טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן.

## קורות חיים
אנדריי שפיצר נולד לטיבור ולאלאונורה בעיר טימישוארה ברומניה, למשפחה בת שני ילדים. אביו נפטר כשהיה בן 11. מצעירותו היה סייף נלהב.
הוא עלה לישראל ב-1964, בגיל 19, עם אמו ואחותו.
בישראל ניסה לגייס צעירים לספורט הסייף. בשנת 1968 נשלח על ידי איגוד הסייף הישראלי ללימודים ב"בית הספר הגבוה לסייף "עם "מאסטר אברהם" בהאג שבהולנד. משפחת סמיטלו אירחה אותו בביתם שבצפון האג.
שב לישראל בשנת 1970. ועזר בהקמת האקדמיה ללימודי סיף. שפיצר נהפך לאחד מבכירי מורי הסיף בארץ ולימד במכון וינגייט. באפריל 1971 נישא לאנקי בהאג. הוא גר ברמת גן עם אשתו ובתו התינוקת, שנולדה חודשים ספורים לפני שטס לאולימפיאדת מינכן.

שפיצר שהה בביקור אצל הורי אשתו בהולנד, והגיע למינכן 4 שעות לפני שהטרוריסטים חברי ארגון הטרור, "ספטמבר השחור", פרצו לחדרו והרגו את יוסף רומנו ואת משה ויינברג וחטפו אותו ועוד 8 אנשים מהמשלחת האולימפית הישראלית.

שפיצר נראה פעם אחת בלבד בזמן החטיפה. הוא היה עם גופייה לבנה, כשידיו כפותות מקדימה, וניהל משא ומתן עם המשטרה הגרמנית. כששפיצר אמר משהו שהחוטפים לא רצו שיגיד, הם הכו אותו עם רובה ה-AK-47 והרחיקו אותו מהחלון. זו הייתה הפעם האחרונה שנראה בחיים.

לאחר 20 שעות של משא ומתן, הוא הובל יחד עם שאר החטופים חברי המשלחת למסוק. בניסיון חילוץ כושל של המשטרה הגרמנית נרצח שפיצר מיריות רובה של אחד המחבלים.

שפיצר נקבר לצד עמיצור שפירא, קהת שור, אליעזר חלפין ומארק סלבין בבית העלמין קריית שאול שבתל אביב. הותיר אחריו את אשתו ובתו, אמו ואחותו.

אלמנתו, אנקי, התחתנה מחדש ושמה שונה לאנקי שפיצר-רכס. היא הייתה ממובילי המאבק לחקירת ניסיון החילוץ הכושל של חברי המשלחת מידי החוטפים. בשנת 2003 הסדירו משפחות קורבנות הטבח את הפיצוי הכספי שקיבלו ממשלת גרמניה.

ב-2015 חשפו אנקי ואילנה רומנו, אלמנתו של יוסף רומנו, בראיונות ובסרט תעודי כי על פי תמונות ודוחות שנמסרו להם מהרשויות בגרמניה, עולה כי הספורטאים בני הערובה הוכו ועונו לנגד עיני חבריהם בטרם נרצחו.

אנקי משמשת כתבת לענייני ישראל בערוץ טלוויזיה בהולנד.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סייפים ישראלים
קטגוריה:סגל מכון וינגייט
קטגוריה:חללי אולימפיאדת מינכן
קטגוריה:ספורטאים יהודים רומנים
קטגוריה:ישראלים ילידי רומניה
קטגוריה:טימישוארה: יהודים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1945
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1972
אסי אבוטבול

**יוסף (אסי) אביטל** (**אבוטבול**; נולד ב-1975) הוא ראש ארגון פשע שהתמחה בגביית חובות על ידי סחיטה, אלימות ואיומים.

בשנת 2009 הורשע אבוטבול בבית המשפט המחוזי בעבירות של ניהול ארגון פשיעה, סחיטה, הצתה, כליאת שווא ועבירות הון, ונגזרו עליו 13 שנות מאסר בפועל, שנתיים מאסר על תנאי וקנס של חצי מיליון ש"ח. הוא זוכה מעשרה אישומים נוספים. ב-2 בפברואר 2011 קיבל בית המשפט העליון את ערעור המדינה על העונש, וקבע את העונש ל-18 שנות מאסר. יחד עם אבוטבול הורשעו גם שבעה עשר מחברי ארגונו, ושניים מהמזמינים את שירותי הארגון. עונשם של מזמיני שירותי הגבייה נקבע על שלוש שנות מאסר לכל אחד. הארגון עסק גם בהלבנת הון. בעניין זה נחקרו גם חמישה עורכי דין שעבדו עבור אבוטבול, וחלקם הואשמו והורשעו.

עד להרשעת חברי הארגון הייתה משפחת אבוטבול יעד מודיעיני חשוב של המשטרה. בין בני המשפחה עליהם נאסף מודיעין היו גם אחיו ובן דודו של אסי אבוטבול, שניהם נקראים פרנסואה אבוטבול. אולם, ארגונו של אבוטבול לא כלל, ככל הנראה, איש ממשפחתו של אסי אבוטבול. כמו כן, איש מחברי ארגונו של אבוטבול לא הורשע בעבירה של אלימות פיזית בפועל.

ענייניו של אסי אבוטבול נידונו כבר בעבר בבתי המשפט. הדבר קרה לאחר רצח אביו של אבוטבול, פליקס ב-2002, וניסיונות התנקשות בחיי אבוטבול, שכללו שיגור טיל כתף אל עבר הבית המשותף בו גר. בעקבות ניסיונות אלה, רכש אבוטבול רכב משוריין והציב שומר בכניסה אל חדר המדרגות של ביתו. שכניו של אבוטבול בנתניה תבעו אותו על הסגת גבול בשל הצבת השומר בפתח ביתם והמשטרה נתבעה על ידי אבוטבול כדי לאפשר לו לנסוע ברכב המשוריין שקנה. אבוטבול נשפט גם על מתן שוחד לרופא ד"ר ג'קי סרוב, כדי לזרז את הטיפול האישי בו. בשנת 2008 הורשע אבוטבול במעורבות בעסקת נשק, ונשלח ל-18 חודשי מאסר, שחלקם חפפו את תקופת מעצרו לחקירת מעורבותו בניהול ארגון פשע.

ב-31 ביולי 2011 נרצח ביריות אחיו, פרנסואה אבוטבול, אשר לפי אמצעי התקשורת בישראל עמד יחד עמו בראש אותו ארגון פשע.

ב-29 באוגוסט 2017 הוגשו נגד אבוטבול כתבי אישום בגין רצח ארתור רוזן בשנת 1999 ובגין קנוניה לרצח עורך דינו יורם חכם בשנת 2008.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* גזר הדין במשפטו של אבוטבול 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: פשע מאורגן
קטגוריה:מורשעים בדין בישראל
קטגוריה:מורשעים בעבירות סחיטה בישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1975