open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
יורודאנס

**יורודאנס** (באנגלית: **Eurodance**) הוא ז'אנר של מוזיקת דאנס אלקטרונית. סגנון זה צבר פופולריות בעיקר באירופה, אוקיאניה, אמריקה הדרומית, קנדה ובארצות מסוימות באסיה (בהן ישראל) בין השנים 1992 עד 1996 ועד היום.

בין השנים 1993 עד 1995, הסגנון נחשב לתופעת מיינסטרים אשר התרחבה ושולבה עם סגנונות שונים במוזיקה האלקטרונית.

בתחום הסגנון המוזיקלי, יורודאנס קרוב מאוד ליורו-טכנו וליורופופ. כל שלושת הסגנונות הופקו במשך השנים בעיקר על ידי אמנים סקנדינבים או מערב-אירופאים ולכן אספו בעיקר קהל מעריצים רב מהאזורים הללו.

יורודאנס צמח במדינות רבות בהן גרמניה, שוודיה, הולנד, פינלנד, דנמרק, נורווגיה, בלגיה ואיטליה. בשנים האחרונות, מדינות מזרח אירופאיות כגון רומניה, הונגריה, קרואטיה, פולין ורוסיה הצטרפו לסצנת היורודאנס.

## אמני יורודאנס בולטים
ראו גם קטגוריה:הרכבי יורו דאנס
* 2 אנלימיטד (בלגיה/הולנד)
* אייפל 65 (איטליה)
* אלקזר (שוודיה)
* אינפרנל (דנמרק)
* אייס אוף בייס (שוודיה)
* אקווה (דנמרק/נורווגיה)
ובשנים האחרונות, בסהאנטר וקסקדה

## להיטי יורודאנס בולטים
* "The Power" של סנאפ! (1990)
* "Rhythm Is a Dancer" של סנאפ! (1992)
* "It’s My Life" של ד"ר אלבן (1992)
* "More and More" של קפטן הוליווד פרוג'קט (1992/1993)
* "Mr. Vain" של קאלצ'ר ביט (1993)
* "Omen III" של מאג'יק אפייר (1994)
* "United" של מארקי מארק ופרינס איטל ג'ו (1994)
* "Eins, Zwei, Polizei" של מו-דו (1994)
* "Cotton Eye Joe" של ה"רדנקס" (1994/5)
* "Be My Lover" של לה-בוש (1995)
* "Scatman's World" של סקטמן ג'ון (1995)
* "What Is Love" של האדאווי (1993)
* "Freed From Desire" של גאלה (1997)
* "Day by Day" של רג'ינה (1997)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:Hi-NRG
קטגוריה:מוזיקה אלקטרונית
קטגוריה:סגנונות מוזיקליים
וימפל (חברה)

**וימפל NPO** היא חברה רוסית שמושבה במוסקבה, המפתחת ומייצרת מערכות הגנה ותקיפה אוויריות וידועה במיוחד בזכות פיתוח טילי אוויר-אוויר. מוצרים אחרים שפותחו היו טילי נ"מ ומערכות הגנה נגד טילים בליסטיים. 
## היסטוריה
לפני התפרקות ברית המועצות הייתה החברה קרויה 134 OKB (ראשי תיבות שמשמעותן "משרד לפיתוח ניסויי"). ראש החברה מיד לאחר מלחמת העולם השנייה היה איוואן י. טורופוב. הפיתוח הראשון של וימפל היה טיל ה-K7 והטיל הראשון אשר הופק בייצור תעשייתי היה הוימפל K-13, בשנת 1958. ב-1961 עבר טורופוב למפעל התעשייה האווירית בטושינו ואנדריי ליאפין החליף אותו כמהנדס ראשי. בין 1966 ל-1968 שונה שמה של החברה לווימפל. התפתחות נוספת התרחשה לאחר מותו של מתאוס ביסנובאט, שהיה המפתח הראשי בחברת מולניה - כאשר כל פיתוח הטילים בברית המועצות עבר לווימפל. 

המפתח הראשי בווימפל מאז 1981 הוא גנאדיי סוקולובסקי.

## פיתוחים בולטים
#### [[טיל אוויר-אוויר|טילי אוויר - אוויר]]
* וימפל K-13 / R-13
* וימפל R-4 
* וימפל R-23  / R-24
* וימפל R-27
* וימפל R-33 
* וימפל R-37 
* וימפל R-40 
* R-60
* וימפל R-73
* וימפל R-77

#### [[טיל אוויר-קרקע|טילי אוויר-קרקע]]
* Kh-29
* טרה-3 

#### [[טיל קרקע-אוויר|טילי קרקע-אוויר]]
* 2K12 קוב
* ABM-1 גלוש 

#### מערכת נגד טילים
* А-235

## קישורים חיצוניים
* 

*
קטגוריה:תעשיית נשק ברוסיה
מנטור

שמאל|ממוזער|250px|מנטור וטלמאכוס, איור מאת פאבלו פייביש, 1699
**מנטור** (מיוונית עתיקה: **Μέντωρ**) או **חוֹנֵךְ** הוא אדם המשמש כיועץ או מדריך, לרוב בעל ניסיון עשיר בתחום התמחותו. הביטוי קרוי על שמו של מנטור, חברו של אודיסאוס, במיתולוגיה היוונית, ששימש כחונך לבנו טלמאכוס.

## מנטור במיתולוגיה היוונית
באודיסיאה, כאשר אודיסאוס מפליג למלחמת טרויה הוא משאיר את טלמאכוס בנו תחת השגחתו של מנטור. בספר השני של האודיסאה, טלמאכוס פונה לשווא אל מצפון מחזרי אימו, פנלופה, ומבקש מהם לחדול מלחזר אחריה. הם בזים לו, והאלה אתנה, מחופשת בדמותו של מנטור, מעודדת אותו לפעול נגדם ולצאת לחפש את אביו הנעדר. טלמאכוס שואל ספינה ומפליג בלילה אל פילוס בלווית אתנה, המחופשת למנטור.

בספר השלישי, הם מגיעים לפילוס וזוכים לקבלת פנים נאה מידי נסטור, מלך פילוס, שמוסר כי אין בידיו חדשות על גורלו של אודיסאוס; אתנה נעלמת, וטלמאכוס ממשיך לספרטה כדי לקבל מידע על אביו. אתנה חוזרת רק בסוף העלילה, שוב בדמות מנטור, על מנת לסייע לטלמאכוס ולאביו לגבור על המחזרים.

## מנטור כחונך

הגדרה מודרנית למושג מנטור ניתן לייחס לסופר הצרפתי פרנסואה פנלון, ברומן הדידקטי Les Adventures de Télémaque ("הרפתקאות טלמאכוס", 1699).

בחלק מהמקצועות מקובל תהליך חניכה שבו יש קשר מובנה בין המנטור והמתמחה החדש. תהליך זה בשימוש גם באקדמיה. יש דוגמאות רבות של תהליך ה"מנטורינג". שימוש בתהליך מקובל בעולם העסקים, הפוליטיקה והספורט. כדוגמה ניתן לציין את הסיוע של אדי מרקס (חמש פעמים מנצח טור דה פרנס) ללאנס ארמסטרונג (שניצח לבסוף שבע פעמים בטור דה פרנס, אך זכיותיו בוטלו בהמשך, לאחר שנתפס בשימוש בסמים).

### מודל המפל
ישנם מודלים שונים המתייחסים למנטורינג, המודל המסורתי מתייחס לקשר פנים אל פנים, קשר ארוך טווח בין מומחה ואדם בתהליך למידה מקצועי, אקדמאי או תהליך התפתחות אישי.

מודל המפל (Cascade mentoring) הוא מודל מקובל של מנטורינג קבוצתי בהכשרה למקצועות מדעיים. המודל כולל את הפרופסור הבכיר המנחה קבוצת סטודנטים בשלבי מחקר מתקדמים והללו מהווים מנטורים לסטודנטים במסגרת התואר הראשון והשני. מודל זה שם דגש על מערכת היחסים והרשת הנוצרת בין השכבות השונות. הקשר יכול להיות קצר או ארוך, פנים מול פנים או באמצעים דיגיטליים בהתאם לצורך.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
קטגוריה:דמויות באודיסאה
איקריוס

במיתולוגיה היוונית,ישנם שני אנשים הנקראים **איקריוס** (**Icarius**):

# איקריוס, בנם של אויבלוס וגורגופון, הנשוי לפריבואה ואביהם של פנלופה ופרילאוס. איקריוס היה אלוף בתחרויות ריצה, והסכים שבתו תתחתן רק עם האדם שינצח אותו.  אודיסאוס הצליח לנצחו, התחתן עם פנלופה, ולהם בן יחיד - טלמאכוס, שנולד בזמן שאודיסאוס נקרא להילחם במלחמת טרויה.
#איקריוס הכורם מהעיר אתונה. יום אחד הזמין איקריוס את דיוניסוס להתרשם מכרמו. דיוניסוס התפעל וגילה לו את סוד הכנת היין. איקריוס הזמין את חבריו לשתות עמו מהמשקה החדש, והם, שלא היו רגילים למשקאות אלכוהוליים, שתו יותר מדי והתעוררו עם חמרמורת. במחשבה שאיקריוס ניסה להרעיל אותם, הם רצחו אותו. בתו, שמצאה את גופתו, התאבדה בתלייה. דיוניסוס הכעוס העניש את העיר במגפה, אשר גרמה לשיגעון ולאחר מכן התאבדות של כל הנשים הלא נשואות. על מנת לכבד את זכרו של איקריוס, דיוניסוס הנציח אותו בקבוצת הכוכבים רועה דובים.
 

קטגוריה:דמויות מהמיתולוגיה היוונית
סיטיזנדיום

שמאל|ממוזער|250px|מספר המאמרים שפורסמו בסיטיזנדיום מאז שהמיזם הושק עד אפריל 2010.
**סיטיזנדיום** (באנגלית: **Citizendium**) הוא מיזם של לארי סנגר, אחד מצמד מייסדי ויקיפדיה, המכוון להקמת אנציקלופדיית תוכן חופשי בשפה האנגלית, מתחרה לוויקיפדיה. המיזם מנוהל ומתופעל בידי ארגון Tides Center, מוסד ללא כוונת רווח שמרכזו בארצות הברית.

## היסטוריה
בספטמבר 2006 ציינו מייסדי המיזם כי המיזם יתבסס בשלב ראשוני על ערכי ויקיפדיה, אך לבסוף רעיון זה ננטש לפני שהאתר הושק באופן רשמי. במקום זאת הוחלט כי האתר יתמקד ביצירת מאמרים מקוריים.

ב-25 במרץ 2007 הסתיימו שלבי ההרצה של המיזם (פיילוט) וגרסת בטא המכילה כ-1,100 ערכים עלתה לראשונה לרשת, פרי יצירתם של כחמש מאות כותבים וכמאה וחמישים עורכים.

עקרונות המיזם מבוססים במידה רבה על לקחים שהפיק סנגר, לטענתו, מפגמים בוויקיפדיה. בין היתר, סנגר החליט להציב דרישה לתארים אקדמיים מאנשים שישמשו עורכים (כל 150 העורכים בפרויקט הם בעלי תואר שלישי). מפעילי המערכת (המכונים בסיטיזנדיום "שוטרי מקוף") ממונים לתפקידם. ההצטרפות ככותבים לסיטיזנדיום פתוחה לכל, אך בניגוד למצב בוויקיפדיה נדרשים המצטרפים להזדהות בשמם האמיתי. שוני נוסף מוויקיפדיה הוא בכך שההכרעה הסופית במחלוקות וסימון ערכים כמשביעי רצון מבחינת איכותם ("מאושרים") שמורה לעורכים.

מיזם קודם של סנגר, נופדיה, אותו הפעיל במקביל לוויקיפדיה, אופיין אף הוא בדגש על איכות הכתיבה ודרישות אקדמיות ממשתתפיו. המיזם נכשל ויצר רק קומץ קטן של ערכים. לטענת סנגר, השוני העיקרי בין נופדיה לסיטיזנדיום יהיה טמון במעורבותו האישית בפרויקט ובהנמכה משמעותית של רף ביקורת העמיתים הנדרש. תיקונים ושינויים בערכים בסיטיזנדיום יהיו זמינים מיד עם ביצוע העריכה בהם.

נכון לנובמבר 2010 המיזם הכיל כ-15 אלף מאמרים. נכון לאוקטובר 2013 הכיל המיזם כ-25 אלף ערכים. הסטטיסטיקה הרשמית של סיטיזנדיום מראה על סטגנציה בכל התחומים - מאז 2011 יש ירידה דרמטית בקצב כתיבת מאמרים חדשים, בכמות העריכות היומית ובמספר העורכים, שמספרם ירד לכמה עשרות אנשים, מתוכם רק בודדים ערכו יותר ממאה עריכות בחודש. ב-2013 היו בממוצע פחות מעשרה אנשים שעורכים בכל יום נתון ובספטמבר 2015 היו רשומים ברשימת העורכים הפעילים ב-30 הימים האחרונים, שבעה כותבים בלבד. אורך המאמרים החציוני ירד בהתמדה מכ-400 מילים ב-2007 לכ-140 מילים ב-2013.

העורך הראשי של המיזם הוא דניאל מיצ'ן (Daniel Mietchen).

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנציקלופדיות אינטרנט
קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-2006
נסטור (מיתולוגיה)

שמאל|ממוזער|250px|טלמאכוס נפרד מנסטור, ציור פרי מכחולו של הנרי האוורד (1769-1847)
**נֶסְטוֹר** (ביוונית עתיקה: **Νέστωρ**) מגרניה הוא דמות במיתולוגיה היוונית, בנם של נלאוס, מלך פילוס, וכלוריס. נסטור ירש את המלוכה אחרי שהרקולס הרג את אביו ואת כל אחיו ואחיותיו.

## ביוגרפיה
נסטור היה ארגונאוט, שעזר במלחמה עם הקנטאורים והשתתף בציד חזיר הבר הקלידוני. הוא ובניו, אנטילוכוס ותראסימדס לחמו לצד האכאים במלחמת טרויה. אף כי נסטור היה בא בימים כשהחלה המלחמה, הוא נודע בגבורתו ובכושר הדיבור שלו. באיליאדה הוא מרבה לייעץ ללוחמים הצעירים ממנו וממליץ לאגממנון ולאכילס להגיע לעמק השווה. הוא זקן מכדי להילחם בעצמו, אך הוא מוביל את צבא פילוס במרכבתו ואחד מסוסיו נהרג בחץ, שמשגר אליו פאריס. לנסטור היה גם מגן זהב טהור. הומרוס מכנה אותו לעיתים קרובות באפיתט "הפרש הגרניאני". במשחקי הקבורה של פאטרוקלוס, נסטור משיא לאנטילוכוס עצות לניצחון במירוץ המרכבות. מאוחר יותר נהרג אנטילוכוס בקרב עם ממנון.

אף כי הומרוס מתכוון בבירור להציג לקוראיו את נסטור כ"מדינאי קשיש", דמות מכובדת, באיליאדה נמצאים הבזקי הומור על חשבונו של נסטור, כיון שכל עצה שהוא נותן ללוחמים האחרים משמשת קודם כל כתירוץ להעלות לפני מאזיניו תצוגה ארוכה ונרגנת של מעללי העבר שלו עצמו בנסיבות דומות. הומרוס לעולם איננו מכנה את נסטור טרחן במילים מפורשות, אבל זה, מכל מקום, הרושם שהקורא מקבל.

באודיסאה, נסטור שב ללא פגע לפילוס ובנו של אודיסאוס, טלמאכוס, נוסע לשם לחקור מה עלה בגורל אביו. נסטור מקבל את טלמאכוס באדיבות ומארח אותו ברוחב יד, אבל אין ביכולתו לספק לו שום מידע על גורל אביו. אשת נסטור, אאורידיקה, ובניהם שנשארו בחיים מופיעים גם הם באודיסאה - אכפרון, סטראטיוס, פרסאוס, ארטוס, תרסימדס ופאיסיסטראטוס. לנסטור ואורידיקה הייתה גם בת, פוליקסטה. גם כאן ממותנת התפעלותו של הומרוס מנסטור בנימה של הומור על חשבונו כשטלמאכוס, השב אל בית נסטור מביקור אצל הלנה מטרויה ומנלאוס (לשם יצא בניסיון נוסף להשיג מידע על גורל אביו) מפגיע בפאיסיסטראטוס להניח לו לעלות מיד אל ספינתו ולחזור הביתה, כדי שלא יצטרך להתנסות בעוד מנה מהכנסת האורחים הנלהבת מדי של נסטור.

עצתו של נסטור באיליאדה התפרשה כבעלת צביון נסתר מרושע. לדוגמה, כאשר פאטרוקלוס מגיע לנסטור לייעוץ בספר 11, נסטור משכנע אותו שדחוף לו להתחפש לאכילס. קרל ריינהרדט טוען שזה בניגוד למה שפאטרוקלוס באמת רצה במקור - למעשה, הוא נמצא שם רק כדי לקבל מידע מטעם אכילס על  הפצוע. ריינהרדט מציין ש"שליחות לא חשובה נשארה מאחור על ידי אחת חשובה ביותר... תפקידו של פאטרוקלוס כשליח הוא מכריע ותכלית אירונית מחלחלת למפגש".

## ציונים היסטוריים
חפירות ארכאולוגיות בסוף המאה ה-20 בפילוס חשפו מרתף יין, שהיה שייך, לפי דיווחים, למלך נסטור. המרתף יכול היה להכיל, על פי אומדן, 6,000 ליטר ונמצאו בו שרידים של פיתואי, כדי אחסון יווניים גדולים.

המוזיאון הלאומי של אתונה מציג ספל יין בעל שתי ידיות, עשוי זהב טהור, שהאגדה משייכת לנסטור.

## לקריאה נוספת
* איליאדה I, 248; II, 370; IV, 293
* אודיסאה III, 157, 343

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:דמויות באודיסאה
קטגוריה:דמויות מהמיתולוגיה שעל שמן כוכב לכת מינורי
90 (מספר)

**90** (במילים: **תשעים**) הוא המספר הטבעי הבא אחרי 89 ולפני 91.

## במתמטיקה
* 90 הוא מספר מושלם אוניטרי ומספר הרשאד. 90 הוא גם סכום הריבועים מ-2 עד 6.
* 90 הוא מספר המעלות בזווית ישרה.

## במדע
* 90 הוא המספר האטומי של תוריום.

## בתחומים אחרים
* 90 הוא קוד החיוג הבינלאומי של טורקיה.
* בכדורגל, אורכו של משחק הוא 90 דקות.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מספרים טבעיים
מסטה

שמאל|ממוזער|250px|מפה טופוגרפית של חצי האי האיברי, ובמרכזו המסטה
ה**מסטה** או הרמה המרכזית של חצי האי האיברי, היא רמה בשטח של כ-210,000 קמ"ר בלב ספרד. גובהה הממוצע כ-700 מטרים וגובהה המרבי כ-760 מטרים. ברמה ניתן למצוא את התצורות הגאולוגיות העתיקות והמורכבות ביותר בחצי האי האיברי. השיפולים המערביים של הרמה מתרוממים במתינות ויוצרים את אגן הניקוז של הנהרות דורו, טגוס וגואדיאנה. השיפולים האחרים מתרוממים בחדות.

בירת ספרד, מדריד, נמצאת בשטח הרמה.

## קישורים חיצוניים

* עוד על המסטה
* 

קטגוריה:ספרד: גאוגרפיה
קטגוריה:חצי האי האיברי
אכידנה

**אכידנה** (ביוונית: **Ἔχιδνα**) היא מפלצת מהמיתולוגיה היוונית, פלג גופה העליון כשל אישה והתחתון נחש. היא מכונה "אם כל המפלצות" מכיוון שילדה רבות מהמפלצות המוכרות מסיפורי המיתולוגיה היוונית.

## רקע
אכידנה היא בתם של פורקיס ואחותו קטו. אחיותיה הן שלוש הגורגונות – סתנו, אאוריאלה ומדוזה; שלוש הגריאי – דניו, פמפרדו ואניו – המוכרות כשלוש אחיות החולקות גלגל עין יחיד; והאח הצעיר לאדון (הדרקון השומר בגן ההספרידות).

אכידנה מתוארת כנימפה יפה בחצי גופה העליון, וכנחש מפלצתי בחציה התחתון. מקום משכנה הוא במערה מתחת לאדמה, רחוקה גם מהאלים וגם מבני האדם. ישנו דיון במחקר על מקומה המדויק של המערה של אכידנה אך אין קונצנזוס בנושא.

## צאצאים
לפי התאוגוניה אכידנה הזדווגה עם המפלצת טיפון והביאה כך מספר מפלצות לעולם. ראשון נולד אורתוס, הכלב בעל שני הראשים הידוע ככלבו של גריאון. שני נולד קרברוס, כלב בעל שלושה ראשים ששמר על שערי השאול. שלישית נולדה ההידרה, מפלצת מים מרובת-ראשים.

הסיודוס מציין שלוש מפלצות נוספות: הכימרה, הספינקס והאריה מנמאה. תיאור אמן של שלוש המפלצות הללו מעורפל; ייתכן מצד אחד שמדובר באכידנה וייתכן מצד שני שמדובר בקטו אמה. חיזוקים לכך שאמן של שלוש המפלצות היא אכידנה, ניתן למצוא במחזה הנשים הפיניקיות מאת אוריפידס ובכתביו של אפולודורוס.

במקורות מאוחרים יותר אחיה, לאדון, מצורף לרשימת הצאצאים, ולעיתים גם סקילה מפלצת הים מהאודיסיאה.

רוב צאצאיה של אכידנה משמשים תפקיד מרכזי בשנים עשר מעללי הגבורה של הרקולס.

## מותה
לסיפור מותה של אכידנה קיימות שתי גרסאות. בגרסה הקדומה יותר, אצל הסיודוס, אכידנה לא יכולה למות. היא מתוארת "הנימפה האלמותית, לנצח בת בלי גיל", תיאור זה מזכיר את תיאורם של האלים בני האלמוות. לא רק שאלה אינם יכולים למות, הם אף נמצאים במצב של נעורים נצחיים.

בגרסה מאוחרת יותר המופיעה אצל פסאודו-אפולודורוס, מסופר כי אכידנה הייתה חוטפת למאורתה עוברי אורח ועל כן ארגוס הגיע למאורתה והרג אותה בשנתה. לפי טימותי גנץ, חוקר מיתולוגיה יוונית, אין זכר לגרסה השנייה של המיתוס בספרות המיתית הקדומה.

## ראו גם
*טיפון
*הרקולס
*מפלצות וחיות אגדיות

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יצורים מהמיתולוגיה היוונית
קטגוריה:יצורי כלאיים מיתולוגיים
טבעת פוליקרטס

**טבעת פוליקרטס** היא מעשייה שסופרה מפי הרודוטוס:

פוליקרטס היה שליטו העשיר ורב-העוצמה של האי סאמוס. הצלחות רבות נחל צי המלחמה תחת שלטונו, וכבש ערים רבות באסיה הקטנה ובאיי הים האגאי. הוא גם קיבץ סביבו משכילים רבים, אולם פיתגורס לא הסכים עם דרכו ועזב את האי.

בכל מה שעשה פוליקרטס שיחק לו המזל עד שבן בריתו, הפרעה יעחמס השני, התחיל חושש פן תעורר הצלחה כה מרובה את קנאת האלים. על כן כתב לפוליקרטס ויעץ לו להשליך לים את אחד החפצים היקרים לו ביותר, כדי שיגרום נזק לעצמו ובכך ישכך את חמת האלים. פוליקרטס שעה לעצתו והשליך טבעת יקרת ערך לים כדי לפייס את האלים. שלושה ימים לאחר מכן הגיע דייג לחצרו והעניק לו במתנה דג גדול שתפס. כשהדג בותר לנתחים מצאו במעיו את הטבעת של פוליקרטס. משנודע הדבר לפרעה, מיד ביטל את בריתו עם פוליקרטס, כי ידע שאסון גדול יומט עליו. כעבור זמן קצר נשבה שליט סאמוס על ידי אויביו והוצא להורג.

פרידריך שילר חיבר על פי המעשייה שיר בשם זה.

## ראו גם
* יוסף מוקיר שבת
* שלמה המלך ואשמדאי

קטגוריה:יוון העתיקה: ספרות והיסטוריוגרפיה
קטגוריה:ספרות העולם הקלאסי
קטגוריה:מעשיות ואגדות
חאבייר פאס

**חאבייר מרסלו פאס** (בספרדית: **Javier Marcelo Páez**; נולד ב-23 בספטמבר 1975) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי ששיחק בעמדת הבלם.

## קריירה
פאס גדל במרלו שבגראן בואנוס איירס והחל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של חימנסיה חוחוי. בשנת 1995 עבר למועדון הפאר הארגנטינאי אינדפנדיינטה אך בקדנציה הראשונה שלו בקבוצה התקשה לתפוס מקום בהרכב. בשנת 1999 חזר לקדנציה שנייה ומוצלחת יותר באינדפנדיינטה ושיחק בה שלוש שנים נוספות. לאחר מכן שיחק גם בדפורטיבו קיטו מאקוודור וחזר לארגנטינה כשחתם בקבוצת אולימפו מבאיה בלנקה.

לקראת עונת 2006/2007 הגיע לישראל וחתם בקבוצת הפועל תל אביב, שם שיחק תחת המאמן יצחק שום ולאחר מכן תחת ניר לוין. יחד עם פאס הגיע לקבוצה שחקן ארגנטינאי נוסף, הקשר לוסיאנו דה ברונו. ב-18 בספטמבר 2006 כבש פאס את שער הבכורה שלו במדי הפועל תל אביב, בניצחון 1-4 על הכח עמידר רמת גן. את שערו השני בקבוצה הבקיע בדרבי מול מכבי תל אביב. בעונה זו הגיע עם הקבוצה לשלב 32 האחרונות של גביע אופ"א, לאחר ניצחון על פריז סן-ז'רמן בצרפת במסגרת שלב הבתים. בתום העונה זכה פאס עם הפועל תל אביב בגביע המדינה, לאחר שכבש את השער המכריע בדו-קרב הפנדלים במשחק הגמר מול הפועל אשקלון.

לאחר עונה אחת בהפועל תל אביב חזר פאס לקבוצתו הקודמת, אולימפו, ובשנת 2008 חתם בקבוצת אתלטיקו טוקומאן, שם שימש כקפטן הקבוצה למשך שלוש שנים, עד שהושאל לצ'קריטה ג'וניורס לחצי עונה. בשנת 2012 חזר לקבוצת נעוריו, חימנסיה חוחוי. בקיץ 2013 חתם בקבוצת פרו קאריל אואסטה מליגת המשנה בארגנטינה. בשנת 2014 פרש ממשחק פעיל.

## תארים
;הפועל תל אביב
* גביע המדינה: 2006/2007

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בלמי כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:כדורגלנים ארגנטינאים
קטגוריה:כדורגלני אינדפנדיינטה
קטגוריה:כדורגלני דפורטיבו אספניול
קטגוריה:כדורגלני טאז'רס (קורדובה)
קטגוריה:כדורגלני דפורטיבו קיטו
קטגוריה:כדורגלני אולימפו
קטגוריה:כדורגלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורגלני אתלטיקו טוקומאן
קטגוריה:כדורגלני צ'קריטה ג'וניורס
קטגוריה:כדורגלני חימנסיה חוחוי
קטגוריה:כדורגלני פרו קאריל אואסטה
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים ארגנטינאים באקוודור
קטגוריה:ספורטאים ארגנטינאים בישראל
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1975
חוזה נאנקינג

שמאל|ממוזער|250px|אירוע החתימה
**חוזה נאנקינג** הוא חוזה שבריטניה אילצה את סין לחתום עליו בעיר נאנג'ינג ב-29 באוגוסט 1842, לאחר שזו הפסידה במלחמת האופיום הראשונה. החוזה כלל מספר תנאים בעבור חידוש תנאי המסחר עם בריטניה. התנאים בחוזה, רובם ככולם, היו משפילים עבור סין והיטיבו בעיקר עם בריטניה.

בין סעיפי החוזה נקבע כי בריטניה תקבל לידה את הונג קונג כבסיס טריטוריאלי לצמיתות, וסין תשלם פיצויים של 21 מיליון דולר ויקבעו מכסים קבועים לסחורות. הסינים אולצו לשלם בנוסף לכך פיצוי בסך של 6 מיליון דולר על סחורת האופיום אותה הם החרימו מסוחרים בריטיים ב-1839.

בנוסף, 5 נמלים נוספים נפתחו לסחר בריטי: שאנגחאי, גואנגג'ואו, טיינג'ין, פוג'ואו ואמוי (שְׂיָאמֵן). בנמלים אלו, על פי ההסכם, לא יחולו החוקים הסינים על אזרחים בעלי נתינות זרה.

בעקבות הסכם נאנקינג החלה חדירת שאר המעצמות לסין.
## קישורים חיצוניים

* 

נאנקינג
קטגוריה:הונג קונג: היסטוריה
נאנקינג
נאנקינג
קטגוריה:יחסי הממלכה המאוחדת – סין
קטגוריה:סחר בסמים
קטגוריה:נאנג'ינג
אשטבאו דה גאמה

**אשטבאו דה גאמה** (בפורטוגלית: **Estêvão da Gama**; 1505–1576) היה בנו השני של ואסקו דה גאמה, מושל הודו הפורטוגזית בשנים 1540–1542 ומפקד בכיר בצי הפורטוגזי. הוא קרוי על שמו של אבי אביו.
שמאל|300px|ממוזער|אשטבאו דה גאמה
דה גאמה פיקד על הצי שנכנס לים האדום, בכוונה לתקוף את הצי העות'מאני ששהה בנמל סואץ, בטרם יתקוף זה שנית את הנמל הפורטוגזי בדיו. למסעו זה יצא מגואה ב-31 בדצמבר 1540, והגיע לעדן ב-27 בינואר 1541. הצי הגיע למסוע ב-12 בפברואר, שם השאיר דה גאמה מספר ספינות והמשיך במסעו צפונה. כשהגיע לסואץ, הוא גילה שהעות'מאנים גילו בטרם עת על בואו, ולפיכך סיכלו את תוכניותיו להבעיר את הספינות החונות בנמל. הוא נאלץ לחזור על עקבותיו למסוע, אך עצר לשם תקיפת הנמל בא-טור בחצי האי סיני.

עת שחזר למסוע, דה גאמה מצא את אנשיו קצרי רוח, וזאת בשל הפצרות פטריארך שגרס כי עליהם לסייע לקיסר אתיופיה שהיה נתון במצור. דה גאמה נענה לבקשתם, והנחית כח בפיקודו של אחיו כרישטובאו, ובו ארבע מאות לוחמים, מאה ושלושים עבדים, כאלף רובי ארקבוז, כאלף רומחים ומספר תותחי בומבארד. הוא הפליג בחזרה להודו ב-9 ביולי.

## קישורים חיצוניים
* מסעו של דון סטפאנו דה גאמה מגואה לסואץ ב-1540

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פוליטיקאים פורטוגזים
קטגוריה:המושלים הכלליים של הודו הפורטוגזית
קטגוריה:ילידי 1505
קטגוריה:נפטרים ב-1576
וימפל R-73

**וימפל R-73** (קוד נאט"ו: **AA-11 ארצ'ר**), הוא טיל אוויר-אוויר לטווח קצר, מתוצרת וימפל הסובייטית, ונחשב לטיל הרוסי המתקדם ביותר מסוגו, ואחד מכלי הנשק המאיימים ביותר בקרבות אוויר.

## פיתוח ויכולות
הארצ'ר פותח החל משנת 1973 על מנת להחליף את טיל הR-60 (קוד נאט"ו: AA-8 אפיד), כטיל אוויר-אוויר לטווח קצר, לשימוש מטוסי הקרב של הגוש הסובייטי.

זהו טיל בעל ראש ביות מצונן-חנקן, המאתר חום תת אדום. לטיל זווית נעילה רחבה של 120 מעלות, עם קישוריות לכוונת הקסדה, שבעזרתה יכול הטייס לנעול על כל מטרה שביכולתו לראות (אם כי אין לטיל יכולת לפנות בכל זווית, להבדיל מטיל הפיתון 5 הישראלי). הטיל נדרך רק לאחר 300 מטר, והטווח המקסימלי שלו הוא 30 קילומטר (בגובה רב).

על פניו, לארצ'ר יכולת תמרון עדיפה על פני ה-AIM-9M סיידווינדר מתוצרת ארצות הברית, שנמצא בשימוש נרחב בכלל החילות האוויר המערביים, עובדה שתרמה רבות לפיתוח פרויקטים מערביים בתחום טילי האוויר-אוויר לטווח קצר: AIM-132 אסראם, פיתון 5, איריס-טי, ואף לדגם ה-X החדש של הסיידווינדר.

החל משנת 1994 החל ייצור של דגם חדש - R-74EM (במקור: R-73M), בעל טווח מוגדל, יכולת נעילה רחבה יותר, ואמצעי חסימת לוחמה אלקטרונית מתקדמים. ההצטיידות בדגם החדש בקרב חבר המדינות החלה בשנת 1997.

הארצ'ר ניתן לשימוש בכלל מטוסי הקרב החדישים של הגוש המזרחי, וחלק מהדגמים הישנים הושבחו לצורך נשיאתו. כמו כן הוא ניתן לשיגור ממספר מסוקי קרב רוסיים.

בתאריך 31 בדצמבר 2024, אוקראינה שחררה תצלומים של כלי שיט בלתי מאויש (כשב"ם) מדגם מגורה V5 המשגר טיל וימפל R-73 הפוגע ומפיל מסוק רוסי מדגם מיל מי-8. לפי אגף המודיעין לצידו טס מסוק נוסף שנפגע אך הצליח לשוב לבסיסו.

## ראו גם
* פיתון 5
* AIM-132 אסראם
* איריס-טי
* AIM-9 סיידווינדר

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חברת וימפל
קטגוריה:טילי אוויר-אוויר רוסיים וסובייטיים
נוזי

[ממוזער|שמאל|300px|מפת [מסופוטמיה באלף השני לפנה"ס]]
**נוזי** היא עיר עתיקה בעיראק, כ-15 ק"מ דרומית מערבית לכירכוכ, ממזרח לחידקל. נוזי הייתה עיר חשובה בממלכת מיתני - ממלכה של שבטים חוריים בצפון מסופוטמיה.

בחפירות שנערכו בנוזי בשנים 1925–1931 נתגלו בה ארכיונים של תעודות כתובות בכתב יתדות על גבי לוחות חרס, מן המאות ה-15 וה-14 לפני הספירה. תעודות אלו מכילות חוקים רבים בנושאי שלטון, כלכלה, חברה ומשפחה. תעודות אלו, המוכרות כ**[[תעודות נוזי]]**, הן בעלות השלכה רבה על חקר חיי החברה והמשפט בארצות המקרא. בין חוקים אלו, ישנן מקבילות רבות לחוקים המוזכרים במקרא. בהן: אימוץ עבד לבן אם האדון חסר בנים, והמנהג בו אישה שלא ילדה ילד נותנת את שפחתה לבעלה לאישה.

בתוך 20 תעודות מופיע אזכור של החבירו.

## קישורים חיצוניים
*תעודות נוזי באתר של מט"ח
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:העת העתיקה
קטגוריה:מסופוטמיה
קטגוריה:ערים עתיקות שנהרסו
קטגוריה:עיראק: אתרים ארכאולוגיים
גנטיקה מולקולרית

**גנטיקה מולקולרית** היא ענף בביולוגיה שמתייחס לאופן שבו הבדלים במבנים או בביטוי של מולקולות DNA מתבטאים כשונות בין אורגניזמים. 

תחום הלימוד מבוסס על מיזוג של מספר תתי תחומים בביולוגיה: תורשה מנדלית קלאסית, ביולוגיה של התא, ביולוגיה מולקולרית, ביוכימיה וביוטכנולוגיה. הוא משלב דיסציפלינות אלו כדי לחקור דברים כמו תורשה גנטית, ויסות וביטוי גנים, והמנגנון המולקולרי מאחורי תהליכים ביולוגיים שונים.

מטרת מפתח של גנטיקה מולקולרית היא לזהות ולחקור מוטציות גנטיות. חוקרים מחפשים מוטציות בגן או מעוררים מוטציות בגן כדי לקשר רצף גנים לפנוטיפ ספציפי. לכן גנטיקה מולקולרית היא מתודולוגיה רבת עוצמה לקישור מוטציות למצבים גנטיים שעשויים לסייע בחיפוש אחר טיפולים במחלות גנטיות שונות.

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:תחומים בביולוגיה
קטגוריה:גנטיקה
תעודות נוזי

180px|ממוזער
**תעודות נוזי** הם מסמכים עתיקים שנמצאו בחפירת נוזי (בירת מיתני), עיר מסופוטמית עתיקה מדרום-מערב לכירכוכ בעיראק, ליד נהר החידקל. לתעודות צורת לוחות בכתב יתדות והן כוללות בעיקר מסמכים משפטיים ועסקיים. התעודות שופכות אור על אורחות החיים, הסדרים החברתיים וסדרי הממשל של החורים שליטי מיתני. התעודות החלו להתגלות בסוף המאה ה-19 ועד כה נמצאו מעל 5000 תעודות, רובן מתוארכות לתקופה החורית באלף השני לפנה"ס. ניתן למצוא בתעודות מקבילות רבות לחוקים המוזכרים במקרא, בהן: אימוץ עבד כבן אם האדון חסר בנים, מנהג חליצה, והמנהג שאישה שלא ילדה ילד נותנת את שפחתה לבעלה לאישה. נעשה ניסיון להשתמש בתעודות כראיה לאמיתות ההיסטורית של המציאות המתוארת בתקופת האבות במקרא, אך כיום גישה זו פחות מקובלת במחקר, משום שמנהגים אלו נמשכו לתקופת כתיבת התורה וממילא לא בהכרח מעידים על תקופת האבות.

## קישורים חיצוניים
* תעודות נוזי, מקראנט
* , הספרייה הווירטואלית של מט"ח.
* 
*פרשת בנות צלפחד בזיקה לתעודה חדשה מנוזי, ד"ר צפרירה בן ברק, מט"ח

## הערות שוליים

קטגוריה:ספר בראשית
קטגוריה:ספרות מסופוטמית
קטגוריה:כתבי יד
קטגוריה:ארכאולוגיה מקראית
דגל לואיזיאנה

**[[דגל]] [[מדינות ארצות הברית|מדינת]] [[לואיזיאנה]]** (באנגלית: **Flag of Louisiana**) מראה סמל של מה שמוכר כשקנאי (באנגלית: פליקן), שהיה נפוץ בכנסייה הנוצרית החל מהמאה הרביעית ואילך כסמל לישו והקרבתו. בסמל על רקע הכחול נראה שקנאי או שקנאית הפוצע את עצמו על מנת להאכיל את הגוזלים מדמו. מתחת לשקנאית נמצא סרט עליו כתוב המוטו של מדינת לואיזיאנה: "אחדות, צדק ואמון". סמל השקנאית בצדיקותה הוא סמל נוצרי לצדקה, המשתמש בציפור הרשמית של לואיזיאנה.

הדגל אומץ על ידי המדינה בשנת 1912. באפריל 2006, בעקבות מכתב של תלמיד כיתה ח', שונה הדגל והוא מכיל שלוש טיפות דם אדומות על חזה השקנאית, כפי שהיה נהוג במאה ה-19.

במהלך מלחמת האזרחים האמריקאית בעת היותה חלק מהקונפדרציה, אימצה לואיזיאנה דגל דומה לדגל ארצות הברית עם 13 פסים כחולים, אדומים ולבנים וכוכב צהוב גדול בריבוע אדום בפינה השמאלית עליונה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* https://www.christianiconography.info/pelicans.html

לואיזיאנה
לואיזיאנה
קטגוריה:לואיזיאנה: סמלים
קטגוריה:שקנאי בתרבות
הבטלנים (צמד)

צמד **הבטלנים** (במקור: **דטנר וקושניר**) היה שם הבמה של צמד הבדרנים נתן דטנר ואבי קושניר, שפעל בין 1987 ל-1990.

## היסטוריה
בתחילת דרכם הופיעו השניים באירועים, זכו במקום הראשון בקדם-אירוויזיון 1987 והיו נציגי ישראל באירוויזיון 1987, תחת השם "דטנר וקושניר", עם "שיר הבטלנים" ("הופה הולה"), שהגיע למקום השמיני בתחרות. בהמשך דרכו, הצמד שינה שמו ל"הבטלנים" והופיע בפסטיגל 1987 עם השיר "כלב על כלב" שזכה במקום הרביעי והנחה אותו לצד מנחים נוספים. הצמד פרסם מספר שירים נוספים.

בשנת 1988 הופיע הצמד בפרסומת למפעל הפיס, באותה שנה כיכבו השניים בסרט המתיחות של יגאל שילון, "עבודה בעיניים".

בשנת 1990 הופיעו השניים לצד ציפי שביט בתוכנית "ציפי בלי הפסקה",
באותה השנה התפרק הצמד, ושני חבריו חזרו לתחום המשחק.

## ראו גם
* האחים בלוז

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:צמדים מוזיקליים ישראלים
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 1987
קטגוריה:נציגי ישראל באירוויזיון
קטגוריה:צמדים קומיים ישראליים
קטגוריה:משתתפי הפסטיגל
קטגוריה:מתמודדי קדם-האירוויזיון
קטגוריה:אבי קושניר
קטגוריה:נתן דטנר
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1987
קטגוריה:להקות שהתפרקו בשנת 1990
אלקטרואקוסטיקה

ממוזער|טקסט=המוזיקאי המקומי הצ'יליאני אלחנדרו אלבורנוז, מנגן מוזיקה אלקטרואקוסטית בקונצרט רחוב ללא עלות כספית, בכיכר סוטומאיור, בעיר ואלפראיסו, צ'ילה|המוזיקאי המקומי הצ'יליאני אלחנדרו אלבורנוז, מנגן מוזיקה אלקטרואקוסטית בקונצרט רחוב ללא עלות כספית, בכיכר סוטומאיור, בעיר ואלפראיסו, צ'ילה
**מוזיקת אלקטרואקוסטיקה** (באנגלית: **Electroacoustic music**) היא המדע העוסק ביצירה ובמדידה של גלי קול במכשור אלקטרוני כגון רמקולים ומיקרופונים.

ככל שגלי הקול מתפשטים, נחלשת עוצמת הקול, בגלל פיזורו לכיוונים רבים, ובליעתו בגופים שונים. לכן אין הקול יכול לעבור מרחקים ארוכים. לעומת זאת, אנרגיה חשמלית ניתן להעביר למרחקים גדולים (באמצעות מוליכים או דרך האוויר). לכן, כדי להעביר קול למרחקים, למשל בטלפון, ממירים את אנרגיית הקול לאנרגיה חשמלית. האנרגיה החשמלית מועברת כגל אלקטרומגנטי, מגיעה ליעד ושם מותמרת בחזרה לאנרגיית קול. לתהליך זה קוראים שרשרת אלקטרואקוסטית.

מהפך של אנרגיית קול לאנרגיה חשמלית נקרא מיקרופון, והוא מתבצע באופן הבא:

גלי קול פוגעים בממברנה דקה וגמישה וגורמים לה להתנודד בעוצמה ובתדירות יחסיות לגלי הקול הפוגעים בה. הממברנה מחובר לגנרטור היוצר זרם חשמלי שעוצמתו ותדירותו יחסיות לעוצמתו ותדירותו של הקול. באוזניות מתבצע התהליך בסדר הפוך, והאנרגיה החשמלית מותמרת לאנרגיית קול.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלקטרוניקה
קטגוריה:אקוסטיקה
ברהמה

**בְּרַהְמָה** (סנסקריט: ब्रह्मा; "הבורא") הוא האל היוצר של היקום לפי האמונה ההינדואית.

ברהמה הוא אחד משלושת האלים הראשיים בפנתיאון האלים ההינדי, הטרימורטי. שני האחרים הם וישנו המשמר-מגונן ושיווה המחריב.

עובדי ברהמה הם מעטים ביותר, ומקדשים לברהמה נדירים ביותר, כשהידוע שבהם נמצא בפושקר. יש המסבירים את העובדה שאין עובדים את ברהמה, משום שתפקידו הסתיים ביצירת היקום, הוא לא חזר והופיע בגלגולים נוספים, ולכן אינו נתפס כבעל השפעה רבה על המתרחש בחיי המאמינים כיום.

ממוזער|שמאל|350px|פסל ברהמה במוזיאון לאמנות אסיה בברלין

ביצירות אמנות ברהמה מוצג יושב על פרח לוטוס, בעל ארבעה ראשים המופנים לארבע רוחות השמים וארבע ידיים - כסמל לארבע הודות (כתבי הקודש ההינדים), בת זוגו היא סראסווטי - אלת ההשכלה, היצירה, האמנות והמוזיקה. בציורים רבים בראהמה יושב במרכבה הנישאת על ידי שבעה ברבורים המיצגים את שבע היבשות, ולעיתים רוכב על ברבור אחד – האנזא.

על פי האמונה ההינדואית, היקום נוצר מצליל האום של הברהמן והעולם נוצר אחרי התייחדות של בראהמה עם אשתו סרסווטי.

## הקבלה ליהדות

ישנן טענות בנוגע לקשר היסטורי-רעיוני בין המיתולוגיה ההינדואית לבין היהדות. על פי אמונה זו, קיים דמיון רעיוני (ואף מצלולי) בין הדמויות ברהמה וסראסווטי לבין הדמויות של אברהם אבינו ואשתו שרה אימנו (אברהם-ברהמה, שרה - סאראסווטי).

בנוסף השילוש של - היוצר,המשמר,ההורס מקביל ליהדות בתורת הקבלה לשלושת הספירות העליונות, כתר(יוצר), חכמה(משמר), בינה(הורסת ומחדשת).

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אלים הינדואים
קטגוריה:ראשי פנתאון
אמיל אדולף פון ברינג

**אמיל אדולף פון ברינג** (בגרמנית: **Emil Adolf von Behring**; 15 במרץ 1854 – 31 במרץ 1917), היה רופא בקטריולוג גרמני, חתן פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1901 על פיתוח טיפול אנטי-רעלן נגד דיפתריה וחיסון נגד טטנוס.

## תולדות חייו
ברינג היה בן מנישואיו השניים של אביו, גאורג אוגוסט ברינג, שהיה מורה בית ספר, לאוגוסטין צך. לאביו היו ארבעה ילדים מנישואיו הראשונים, ואמיל היה הראשון מתשעת הילדים שנולדו לו בנישואין השניים. כיוון שהוריו לא היו יכולים לממן את לימודיו, ברינג למד רפואה בין השנים 1874–1878 במכללה הרפואית הצבאית בברלין והתחייב לשירות צבאי תמורת לימודים אלה. הוא שירת כרופא צבאי. בשנת 1888 החל לעבוד במכון להיגיינה בברלין, תחת הנהלתו של רוברט קוך. בשנת 1894 התמנה לפרופסור להיגיינה באוניברסיטת האלה (Halle). בשנת 1895 עבר ללמד כפרופסור להיגיינה בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת מרבורג, שם עבד במשך שארית חייו. לאחר שנת 1901 הידרדר מצב בריאותו של ברינג והוא התמקד במחקר בשחפת והפסיק להרצות.

ברינג גילה את האנטי-רעלן של הדיפתריה ופיתח שיטות מחקר חדשות לחקר החיסון. הוא זכה בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה בשנת 1901 על פיתוח הטיפול בנסיוב נגד דיפתריה (מחקר שביצע יחד עם אמיל רו) וחיסון נגד הטטנוס. מחלת הדיפתריה היוותה בעיה רפואית קשה באירופה במאה התשע-עשרה ופגעה בעיקר בילדים. טטנוס היה הגורם העיקרי למוות במלחמות וגרם למותם של פצועים רבים.

בנימוקי הפרס נאמר כי הוא מוענק לברינג "**על עבודתו בתחום הטיפול בנסיוב, במיוחד נגד דיפתריה, שבאמצעותו הוא פרץ דרך חדשה בתחום מדע הרפואה וכך שם בידו של הרופא כלי נשק מנצח נגד חולי ומוות.**"

ברינג נפטר במרבורג ב-31 במרץ 1917. החברה הגדולה בעולם לייצור מכשירי מעבדה רפואיים וציוד אבחוני אחר, נקראת על שמו של ברינג, Dade Behring' ותחילתה בחברה שייסד ברינג בעיר מרבורג, לאחר זכייתו בפרס נובל. אוניברסיטת מרבורג מעניקה עד היום פרס על שמו.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה של אמיל אדולף פון ברינג
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מיקרוביולוגים גרמנים
קטגוריה:בקטריולוגים גרמנים
קטגוריה:אימונולוגים גרמנים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה
קטגוריה:זוכי פרס נובל גרמנים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ברלין
קטגוריה:סגל אוניברסיטת מרבורג
קטגוריה:גרמנים חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1854
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1917
מצבת הגסו

**מצבת הגסו** (באנגלית: **Gravestone of Hegeso**) היא מצבת קבורה יוונית, עשויה שיש, המתוארכת לשנת 400 לפנה"ס. המצבה נמצאה בבית העלמין קרמיקוס (Kerameikos) באתונה והיא מוצגת במוזיאון הארכאולוגי באתונה.

ממוזער|ימין|100px|הצעת שיחזור של מצבת הגסו, המוזיאון הארכאולוגי, אתונה
מצבות הקבורה בעולם היווני הופיעו בבתי קברות ציבוריים וסימלו גם את המעמד החברתי והכלכלי של הנפטר ובני משפחתו. המצבות הופיעו לראשונה בתרבות היוונית בסוף המאה ה-6 לפנה"ס כמצבה בעלת פרופורציות גבוהות. על המצבה גולפה דמות הנפטר ונוספו לה קישוטים כגון וולוטות שהן סלסולים דמויי קרניים של איל. לאחר פלישת הפרסים ליוון, נחקקו באתונה חוקים המגבילים הוצאות כספיות על הקמת מצבות ועל טקסי קבורה. "מצבות שיש מעוטרות שבו ונראו באתונה רק בסוף תקופת פריקלס (שנות השלושים של המאה החמישית לפנה"ס)".. "מצבת הגסו" אופיינית למצבות מתקופה זו הבנויות בפרופורציות רחבות יותר ובראשן גמלון. כמו כן הסצנות המתוארות על מצבות אלו היו מורכבות יותר במספר המשתתפים, לעומת המצבות הקדומות. 

המצבה מציגה את הנפטרת, אשר שמה חקוק על גבי המצבה, כשהיא יושבת על כיסא. נערה-משרתת העומדת מולה מגישה לה קופסת תכשיטים והיא בוחנת תכשיט אשר היה מצויר על המצבה (ולכן לא נשמר). הדמויות מתוארות בפרופיל פנים חלקי (פרופיל 3/4) המדגים את יכולתו הטכנית הגבוהה של האמן בתיאור הקצר (פרספקטיבה). שתי הדמויות אוחזות בקופסת התכשיטים אשר במרכז הקומפוזיציה. נגיעה זו יוצרת אווירה של אינטימיות בין שתי הדמויות, אינטימיות המועצמת על ידי האיפוק בתיאור הבעות הפנים האופייני לאמנות הקלאסית. מבחינת יכולת התיאור מתקרב התבליט לאמנות של התקופה ההלניסטית. יכולת זו מתבטאת בעיצוב האנטומי של שתי הדמויות, המתואר דרך בגד דק ועטיר קפלים היורדים בעדינות ובטבעיות על הגוף ובעיצוב תלתלי השיער של הנפטרת.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פיסול יווני
קטגוריה:פסלים (יצירות)
קטגוריה:תבליטים
קטגוריה:אתונה: פסלים
Z1

ממוזער|שחזור של Z1

**Z1** היה מחשב מכני שנבנה על ידי קונראד צוזה בשנת 1937. היה זה מחשבון מכני אלקטרוני בעל יכולת תכנות מוגבלת. קריאת הפקודות התבצעה מסרט מנוקב. שחזור של מכונה זו מוצג כיום ב Deutsches Technikmuseum Berlin. 

המכונה הייתה במהותה מחבר ומחסר בשיטת הנקודה הצפה. היא עשתה שימוש ב-22 סיביות ובלוגיקת בקרה שהפכה אותה לתומכת פעולות מורכבות כגון כפל (על ידי פעולות חיבור חוזרות) וחילוק (על ידי פעולות חיסור חוזרות).

**Z1** היה הראשון בסדרה של מחשבים שתוכננו על ידי קונראד צוזה. Z2 ו-Z3 היו מחשבים עוקבים שהתבססו על רעיונות זהים לאלו של Z1.

המחשב הכיל זיכרון בן 64 מילים. פעולות כתיבה לזיכרון וקריאה מתוכו התבצעו על ידי כרטיסי הניקוב ויחידת הבקרה. 
הזיכרון המכני היה בעל תכן ייחודי והומצא על ידי קונראד צוזה בשנת 1936. המכונה הייתה מסוגלת לבצע רק פעולות שנקראו מכרטיסים מנוקבים כך שהתוכנית עצמה לא נטענה לזיכרון.

## מפרט חומרה
*זיכרון: 176 בתים (64 מילים בנות 22 ביטים)
*מהירות שעון: 1 הרץ
*רגיסטרים: שני רגיסטרים בני 22 ביט כל אחד בשיטת הנקודה הצפה.

## ראו גם
*Z2
*Z3
*Z4
*Z22

## קישורים חיצוניים

* 
* עבודתו וחייו של קונראד צוזה

קטגוריה:מחשבים חלוציים
קטגוריה:המצאות גרמניות מהתקופה הנאצית
ליקיאון

**ליקיאון** (ביוונית: **Λύκειον**) היא חורשה שהוקדשה לאל היווני אפולו, ליד אתונה.

אחד משמותיו של אפולו היה **אפולו ליקיוס** Apollo Lyceios, כלומר אפולו מהיישוב ליקיה, והחורשה קרויה על שם כינויו זה. ליד החורשה היה גימנסיון בו לימד אריסטו את תלמידיו ומכאן נגזר שמו של בית ספר זה ל"ליקיאון".

בית ספר זה שכן במספר בניינים שהיו מוקפים בשבילים מכוסים. אריסטו נהג ללמד כשהוא מתהלך עם תלמידיו בשבילים אלה (peripatoi ביוונית), ומכאן הכינוי "פריפטטים" שדבק בתלמידיו.

הפריפטטים היו מדענים ומלומדים שהקדישו את זמנם למחקר ועסקו בזואולוגיה, בוטניקה, ביוגרפיה, היסטוריה של המדע, פילוסופיה, ספרות ומשפטים.

אחרי מות אריסטו ב-322 לפנה"ס עמד תלמידו תאופרסטוס בראש הליקיאון, ואחרי מות תאופרסטוס ב-287 לפנה"ס, הליקיאון לא שרד זמן רב ולימוד המדעים עבר מאתונה לאלכסנדריה שבמצרים.
## שימוש מודרני במושג
מהשפה היוונית התגלגלה המילה דרך הלטינית ככינוי לבית ספר גבוה. כיום משמשת בדרך כלל במשמעות של בית ספר תיכון ונעשה בה שימוש בעיקר בארצות קתוליות לשעבר, ובקרב דוברי שפות רומאניות; "ליסאו" (Liceo) בספרדית, "ליסֶה" (Lycée) בצרפתית, "ליצאום" (Lyzeum) בגרמנית (ולעיתים גם בעברית). באימפריה הרוסית נקראו בשם זה (ברוסית: Лицей) בתי ספר יוקרתיים להכשרת פקידות גבוהה.

## גלריה

Archaeological site of Lykeion.jpg|היפוקאוסט בליקיאון
Archaeological site of Lykeion-2.jpg|חפירה ארכיאולוגית בליקיאון


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:חורשות
קטגוריה:יוון העתיקה: תרבות
קטגוריה:אתונה: מבנים
קטגוריה:מוסדות לימוד ומחקר
מולדת

**מולדת** היא שטח אדמה – ארץ או חבל ארץ – אשר לעם יש זיקה היסטורית ארוכה אליו. שטח בו נוצרה הזהות הלאומית של העם.

שטח טריטוריאלי זה אינו בהכרח מקום הולדתו של האדם, אלא השטח הטריטוריאלי שבו נולדה אומתו.

בשפות שונות פירוש המילה מולדת בקונוטציה המבטאת שייכות כגון באנגלית: Homeland, כלומר "ארץ הבית", או בקונוטציות לאומיות אתניות כגון: ארץ האבות (Fatherland), ארץ האם (Motherland), מדינת האם (Mother country).
גם מדינות רב-אתניות שהתבססו על הגירה של בני עמים שונים – מדינות לאום מדינתיות – כמו ארצות הברית, אוסטרליה הפכו למולדת עבור אזרחיהם. ברית המועצות שנבנתה על חורבות האימפריה הרוסית עלי יסודות האידאולוגיה הקומוניסטית ושאיפה לבנות אומה מסוג חדש – "האומה הסובייטית" – החשיבה עצמה ל"מולדת", "המולדת הסובייטית" עבור אזרחיה, לפעמים אף ל"מולדת של הפרולטריון" העולמי.
מדינת ישראל שקלטה יהודים מכל רחבי תבל מגדירה את עצמה כ"מולדת היסטורית" של העם היהודי ומצד שני היא מולדת אזרחיה היהודים והאחרים.

ייתכן שטריטוריה מסוימת תשמש כמולדת עבור שני עמים שונים או יותר.

## קישורים חיצוניים

*רוביק רוזנטל, מולדת יש רק שתיים, בבלוג השפה העברית של מילון רב-מילים

קטגוריה:מדע המדינה
קטגוריה:לאומיות
מוטקה בן-פורת

**מרדכי (מוטקה) בן פורת** (12 בדצמבר 1927 – 15 בדצמבר 2022) היה קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף ששירת כמפקד חטיבה 9 במלחמת יום הכיפורים. עמד בראש רשות הגנים הלאומיים.

## ביוגרפיה
בן פורת נולד בירושלים. התייתם מאמו בגיל ארבע. התחנך בכפר הנוער בן שמן.

לאחר סיום לימודיו התגייס לפלמ"ח ושובץ לפלוגה ו' בגבע. בנובמבר 1945 הוצב בפלי"ם, הזרוע הימית של הפלמ"ח. כלוחם פלמ"ח השתתף בשחרור מעפילי מחנה המעצר בעתלית, בחילוץ מעפילים מאוניות מעפילים, בפיצוץ מסילות רכבת ובפיצוץ בניין משטרת משמר החופים בסידנא עלי. ב-1946 יצא לקורס מ"כים והיה מפקד כיתה ביגור ובשפיים. ב-1947 יצא לקורס מ"מים בג'וערה.

בעת מלחמת העצמאות ב-1948, מונה למפקד פלוגה ג' (פלי"ם) בגדוד הרביעי ("הפורצים"), של חטיבת הראל. השתתף בכיבוש קטמון שם פיקד על הכח הפורץ בקרב סן סימון, ובכיבוש בית מחסיר. במהלך קרב נבי סמואל פיקד על כיבוש בית איכסא. לאחר פירוק הפלמ"ח שרת כקצין מבצעים במחוז הנגב ובחטיבה 7.

בשנת 1952 השתחרר מצה"ל והצטרף לקיבוץ כברי. בשנת 1964 התנדב לשירות קבע בצה"ל. במלחמת ששת הימים שרת כסגן מפקד חטיבה 8 בקרבות בסיני.

במלחמת יום הכיפורים, בדרגת אלוף-משנה, פיקד על חטיבה 9 הממוכנת, חטיבת מילואים שהשתייכה לעוצבת געש. החטיבה כללה גדוד טנקי שרמן ושני גדודי חרמ"ש, לאחר גיוסה נשלחה החטיבה לדרום רמת הגולן, הצטוותה לאוגדה 210 וסופח אליה גדוד טנקי צנטוריון מחטיבה 179. גדודי השריון של החטיבה השתתפו בקרבות הבלימה נגד הכוחות הסורים במהלכם נפגעו כ-60% מכלל הטנקים שלה. לאחר הצטרפות כוחות החרמ"ש, השתתפה החטיבה במתקפת הנגד של אוגדה 146 על מתחם חושניה, בו התרכזו הסורים. החטיבה ספגה אבדות כבדות אך הצליחה להביא להתמוטטות המערך הסורי ולנסיגתו. בהמשך המלחמה השתתפה החטיבה בהתקפת צה"ל לתוך סוריה.
[ממוזער|243x243 פיקסלים|סגן מפקד [גיס 479, מוטקה בן-פורת מועלה לדרגת תת-אלוף על ידי הרמטכ"ל מרדכי גור בלשכת הרמטכ"ל, 1975]]
לאחר המלחמה מונה בן פורת לסגן מפקד גיס 479 והועלה לדרגת תת-אלוף. סיים את שירותו בצה"ל בשנת 1975.

לאחר שחרורו מהצבא שימש כראש אגף הייעור בקק"ל ובשנים 1984–2002 עמד בראש רשות הטבע והגנים. התגורר בתל אביב.

בן פורת היה אב לשלושה, שניים מהם מתו בטרם עת. אחיו, סגן אלוף פנחס בן-פורת, מפקד טייסת בחיל האויר, נספה כשהיה הקצין הראשון בטיסת אל על שהופלה בשמי בולגריה.

מרדכי בן-פורת נפטר בשנתו ב-15 בדצמבר 2022, שלושה ימים לאחר מלאת לו 95 שנים, נקבר בבית העלמין בקבוצת שילר. הותיר אחריו בת ונכדים.

## קישורים חיצוניים

* 
* עדות מרדכי בן-פורת - מח"ט 9 - מילואים, באתר המרכז למלחמת יום הכיפורים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מפקדי חטיבות במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:לוחמי הפלמ"ח
קטגוריה:מפקדי חטיבות חיל השריון של צה"ל
קטגוריה:מפקדי חטיבת עודד
קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:כברי: אישים
קטגוריה:פעילי ההעפלה
קטגוריה:בוגרי כפר הנוער בן שמן
קטגוריה:מנהלי רשות הטבע והגנים
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:אישים הקבורים בקבוצת שילר
קטגוריה:חיילי חטיבת הראל במלחמת העצמאות
קטגוריה:חיילי חיל השריון במלחמת ששת הימים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1927
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2022
Z3

[שמאל|ממוזער|250px|Z3 ב[מוזיאון המדע (מינכן)|מוזיאון המדע במינכן]]
מחשב **Z3** של קונראד צוזה היה המכונה הראשונה בת התכנות האוטומטי. Z3 נבנה באמצעות 2,000 ממסרים, היה לו תדר שעון של 5 הרץ ואורך מילה של 22 סיביות.
חישובים בוצעו במחשב באמצעות אריתמטיקה בינארית של נקודה צפה.

המכונה הושלמה בשנת 1941 (במאי של אותה שנה היא הוצגה בפני קהל של מדענים בברלין). Z3 המקורי הושמד בשנת 1944 במהלך הפצצת ברלין על ידי בעלות הברית. עותק משוחזר נבנה בשנות ה-60 על ידי חברת Zuse KG והוא מוצג בתצוגת קבע במוזיאון המדע של מינכן.

ה-Z3 אפשר סדרה של פקודות אריתמטיות ללא פקודות בקרה (ראו למטה לגבי הכוח החישובי של התקן כזה).

## מחשב Z3 לעומת מחשבים אחרים

## הקשר של ה-Z3 למושג מכונת טורינג אוניברסלית

Z3 אפשר לולאות, אבל לא היו פקודות קפיצה מותנית. למרות זאת מדען המחשבים ראול רוחס (Raul Rojas) הראה ב-1997 כי קיימת דרך מתוחכמת לממש מכונת טורינג אוניברסלית באמצעות ה-Z3, בהנחה שיש מקום אחסון בלתי מוגבל והסתברות אפסית לנפילה. הסימולציה אינה יעילה והיא משתמשת בטכניקה המאפשרת לדמות קפיצות מותנות באמצעות חילוק.

## ראו גם
*Z1
*Z2
*Z4
* היסטוריה של המחשוב

## קישורים חיצוניים

* דף טכני אודות ה-Z3 מהאוניברסיטה הטכנולוגית של ברלין
* "האם ה-Z3 של קונראד צוזה היה המחשב בר התכנות הראשון ?"
* חייו ועבודתו של קונראד צוזה נכתב על ידי הפרופסור הורסט צוזה (בנו של קונראד)
* המורשת של קונראד צוזה : תיאור מפורט של הארכיטקטורה של ה-Z1 ושל ה-Z3
* כיצד להפוך את ה-Z3 של צוזה למחשב אוניברסלי Raúl Rojas

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מחשבים חלוציים
קטגוריה:המצאות גרמניות מהתקופה הנאצית
שרון דוראני

**שרון דוראני עובד** (נולדה ב-18 בפברואר 1974) היא דוגמנית, שחקנית וסופרת ילדים ישראלית.

ידועה בתפקידה של עפרה אברהם בטלנובלה "לגעת באושר" ורווית הלל בסיטקום "שמש".

## ביוגרפיה
דוראני נולדה וגדלה בבת ים לאם ממוצא פולני ולאבא ממוצא תימני יליד הארץ. בצבא שירתה כצלמת צבאית בשרשרת החיול בבקו"ם. ומאוחר יותר כראש הלשכה של סגן מפקד הבסיס.

למדה משחק אצל יורם לוינשטיין ועשתה סדנה אצל רות דייכס.

## קריירה מקצועית
דוראני עבדה כדוגמנית, בין היתר הצטלמה ל"סופר סנטר", שמפו "קמיל" ומפעל הפיס, ובשנת 1993, במהלך שירותה הצבאי, השתתפה בתחרות "מלכת היופי" וזכתה בתואר "נסיכת היופי".

בשנת 1995 החלה להשתתף כנערת הגלגל בשעשועון "פחות או יותר" בהנחיית אקי אבני. בשנת 1996 שיחקה בתפקיד אורח בדרמה הטלוויזיונית של HOT, "תמונות יפואיות" שיצרו וכתבו מתי הררי ואריק לובצקי.

בשנת 2001 גילמה את דמותה של עפרה אברהם, הדמות הראשית בטלנובלה "לגעת באושר" ששודרה בערוץ ויוה. באותה שנה השתתפה בפסטיגל וזכתה במקום הראשון עם השיר "כשאני אוהבת". בשנת 2002 השתתפה בחנוכה במחזה "צי.פי חברה מכוכב אחר". בין השנים 2003–2005 הייתה מנחה בערוץ הילדים, ובין היתר שיחקה בסדרת המערכונים בכיכובם של המנחים "ברוכים הבאים לבית ספר חגבים". בשנת 2004 הצטרפה לעונה השישית של הסדרה הקומית המצליחה "שמש" בתפקיד רוית, אחותה של אתי, וכן הופיעה בסדרת הנוער "הפיג'מות" בתפקיד יועצת בית ספר של רוני. באותה שנה הייתה בין מבצעי השיר חורף 73 שזכה במקום הראשון במצעד שירי הלהקות הצבאיות ששודר ביום העצמאות, לצד ליאת אחירון, טל מוסרי ועודד מנשה.

בשנת 2006 שיחקה בתפקיד אורח בעונה הראשונה של הטלנובלה "האלופה" ב-HOT3.

דוראני כתבה שני ספרי ילדים שיצאו לאור בהוצאת קוראים, "טומי חלומי חולם חלומות" ו"טומי חלומי שואל שאלות".

ב-2024, עם שובה לישראל, הקימה עסק לעיצוב תכשיטים, וכן מנחה מעגלי נשים בנושא התפתחות אישית מעולם התניא של החסידות של הבעל שם טוב.

## חיים אישיים
דוראני נשואה ליהלומן יוני עובד ולהם שלוש בנות. התגוררה במשך ארבע שנים באנטוורפן שבבלגיה, וב-2024 שבה לארץ.

## קישורים חיצוניים
* 

* 
* שרון דוראני, באתר סימניה.
* שרון דוראני: שני כלים שאפשרו לי לשנות את החיים שלי, צחי קומה, המגזין,

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרות סל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין
קטגוריה:בוגרי סל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין
קטגוריה:זוכות הפסטיגל
קטגוריה:מנחות ערוץ הילדים
קטגוריה:משתתפות בתחרות מלכת היופי (ישראל)
קטגוריה:סופרות ילדים ונוער ישראליות
קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער ישראלים
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:בת ים: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1974
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1974
אמפיקטיונה

**אמפיקטיונה** (ביוונית: **ἀμφικτυονία**) הייתה בעת העתיקה התאגדות דתית של מספר קהילות - שבטים או ערים, מסביב לפולחן של אל משותף או אתר קדוש. לרוב, מטרתה המקורית של ההתאגדות הייתה קיום הפולחן של האל או האתר שבמרכז הברית.

בדרך כלל, בברית כזו היו 12 חברות, כאשר באחריות כל אחת מהחברות היה לתחזק את המקדש או האתר במשך חודש בשנה. אמפיקטיונות רבות היוו בהמשך בסיס לבריתות צבאיות ולהתפתחות של יחידות מדיניות קטנות.

מקור השם הוא ביוון העתיקה.

## אמפיקטיונות ידועות
* שבטי ישראל
* שבטי ארם
* שבטי ישמעאל
* שבטי אדום
* פנאיוניון - התאגדות איונית סביב מקדש פוסיידון על כף מיקלי
* האמפיקטיונה של דלוס
* האמפיקטיונה של דודונה
* האמפיקטיונה של דלפי

## לקריאה נוספת
* משה עמית, **תולדות יוון הקלאסית**, הוצאת מאגנס. 
* אדם זרטל, **מזבח הר עיבל**, הוצאת ספרי חמד.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:העת העתיקה
כנופיות ניו יורק

**כנופיות ניו יורק** (באנגלית: **Gangs of New York**) הוא סרט קולנוע בבימויו של מרטין סקורסזה ובכיכובם של לאונרדו דיקפריו, דניאל דיי-לואיס וקמרון דיאז. הסרט, העוסק במלחמת כנופיות בעיר ניו יורק בשנת 1863, יצא לאקרנים בשנת 2002. הסרט זכה בפרס גלובוס הזהב לבמאי הטוב ביותר, והיה מועמד בעשר קטגוריות שונות לקבלת פרס אוסקר, ביניהן הפרס לשחקן הטוב ביותר (דניאל דיי לואיס).

## תקציר העלילה
סצנת הפתיחה מראה שתי כנופיות מתכוננות לקראת קרב אחד, שבו המנצחת תיקח את השליטה על אזור "חמש הנקודות" שבניו יורק. הכנופיה האירית, "הארנבות המתות", אותה מנהיג הכומר וואלון (ליאם ניסן) וכנופיית "הילידים" ומנהיגה ביל הקצב (דניאל דיי-לואיס). בתום קרב עקוב מדם, עליו צופה בנו של וואלון מהצד, נדקר וואלון למוות על ידי ביל הקצב. ביל הקצב מצווה לשלוח את הבן למוסד לעבריינים צעירים כדי ש"יתחנך".

16 שנה אחר כך משתחרר הבן (שיכנה עצמו בהמשך "אמסטרדם", מגולם בידי לאונרדו דיקפריו) וחוזר לניו יורק במטרה לנקום את מות אביו. הוא מארגן סביבו חבורת תומכים חדשה מקרב בני המיעוטים (ובמיוחד אירים), בהם חבר הילדות שלו ג'וני, ורואה כיצד שולט ביל הקצב בעיר.

בניו יורק, עוסק אמסטרדם בפשע מזדמן, תוך שהוא נותן אחוז מעבודתו לביל, כמקובל. לאחר שהוא מסתבך בקטטה עם אחד מעוזריו של ביל, ומנצח אותו בקרב אגרוף באגרופים חשופים, הוא משיג את הערכתו, ומאוחר יותר גם את אמונו, של ביל. במקביל, מתקרב אמסטרדם לכייסת ששמה ג'ני (קמרון דיאז), אשר מתבררת כקרובה מאוד לביל.

לאחר שהציל את ביל ממתנקש אירי בתגובה אינסטינקטיבית, מרגיש אמסטרדם רגשות אשם ומחליט לרצוח אותו בהזדמנות הראשונה. במקביל, בשל קנאתו על חיבתה של ג'ני, בוגד בו חברו ג'וני ומסגיר את זהותו לביל. לאחר מכן, כאשר מנסה אמסטרדם להתנקש בחייו של ביל, ביל מצפה לכך, מונע את ההתנקשות, ומכה את אמסטרדם עד אובדן הכרה, אך מחליט להשאירו בחיים.

לאחר שהחלים, החליט אמסטרדם לקרוא תיגר על כנופייתו של ביל, ולהקים מחדש את כנופיית ה"ארנבות המתות". הוא מנסה לפעול כנגד ביל גם באמצעים פוליטיים, כאשר הוא מעמיד את מונק, חברו הקרוב של אביו, להתמודד על משרת השריף. אמסטרדם דואג להטות את ההצבעה באמצעות איום על המצביעים והבאתם להצביע מספר פעמים עבורו. כתוצאה מכך, זוכה מונק ביתרון הגדול משמעותית ממספר הקולות בעיר כולה ומוכרז כשריף החדש של ניו יורק. ביל רוצח אותו, וכתוצאה מכך מזמין אותו אמסטרדם לדו-קרב עד למוות.

בזמן מצור על העיר בעקבות מהומות הגיוס בניו יורק, אוסף אמסטרדם את המהגרים באזור להילחם נגד ביל הקצב וה"ילידים". אולם באותו יום פורצת הפגנה אלימה, ובעקבותיה הפגזה על העיר. לאחר שמתפזר עשן ההפגזה, מתברר שאנשי שתי הכנופיות התפזרו כולם למעט ביל ואמסטרדם, והראשון מתברר כגוסס כיוון שרסיס מתכת חדר לבטנו. השניים שולפים סכינים, ואמסטרדם הורג את ביל בסכין ששימש את אביו. בסוף המהומה קובר אמסטרדם את ביל סמוך לקברו של אביו בבית קברות בברוקלין ועוזב עם ג'ני כדי להתחיל חיים חדשים בסן פרנסיסקו. בסצנת הסיום של הסרט נראה קו הרקיע המשתנה במהלך תקופה של 140 שנה, במהלכה נבנית מנהטן המודרנית, מגשר ברוקלין ועד מרכז הסחר העולמי, בעוד בית הקברות מתכסה בצמחייה ונשכח.

## צוות השחקנים

## ראו גם
*מהומות הגיוס בניו יורק

## קישורים חיצוניים

* 

**ביקורות**
*  וביקורת נוספת, באותו אתר
* 
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטים על בחירות ופוליטיקה
קטגוריה:סרטי 2002
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מרטין סקורסזה
קטגוריה:ניו יורק בקולנוע
קטגוריה:זוכי הפרס העולמי לפסקול: השיר המקורי
קטגוריה:סרטים עם מוזיקה מאת הווארד שור
500 (מספר)

ממוזער|שטרות של 500 יורו
**500** (במילים: **חמש מאות**) הוא המספר הטבעי הבא אחרי 499 ולפני 501.

## במתמטיקה
* 500 הוא מספר הרשאד בבסיס ספירה עשרוני.

## ביהדות
המספר 500 מסמל אצל חז"ל מספר גדול מאוד, על לשון ההגזמה. כך למשל, הביטוי ת"ק פרסה על ת"ק פרסה אינה באה ליצג רק את המידה הספציפית אלא את כל ארץ ישראל או את כל העולם. גם שטחו של הר הבית שהוא 500X500 אמה מייצג יותר מהשטח הפיסי של המקדש.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מספרים טבעיים
ארמיית הפוטומק

שמאל|ממוזער|150px|ג'ורג' מקללן, מפקדה הראשון של ארמיית הפוטומק
**ארמיית הפוטומק** (באנגלית: **Army of the Potomac**) היה הכוח העיקרי של צבא האיחוד בזירה המזרחית של מלחמת האזרחים האמריקנית.

הארמייה הוקמה ב-1861, אך אז היה גודלה רק כשל קורפוס. הגרעין שסביבו הוקם נקרא **ארמיית צפון-מזרח וירג'יניה** ומפקדו היה בריגדיר גנרל אירווין מקדואל, וזה היה הכוח שלחם, והפסיד, בקרב הראשון של המלחמה - קרב בול ראן הראשון. הרכב הארמייה השתנה משמעותית עם הגיעו לוושינגטון של מייג'ור גנרל ג'ורג' מקללן. משימתו הראשונה הייתה לפקד על מחלקת הפוטומק, שכללה את המחלקה של מקדואל, ואת מחלקת וושינגטון, בפיקודו של ג'וזף מנספילד. ב-26 ביולי 1861 התמזגה לארמייה גם דיוויזיית השננדואה, שעליה פיקד קולונל נתניאל בנקס, ובאותו יום הוכרז על הקמתו של ארמיית הפוטומק, שהורכבה גם מכלל הכוחות הצבאיים של בולטימור. אנשיו של בנקס הפכו לחיל הרגלים של הארמייה.

השם **ארמיית הפוטומק** ניתן גם לכוחות הדרום שעליהם פיקד הגנרל פ.ג.ט. בורגארד במהלך השלבים המוקדמים של המלחמה, אך שמה של ארמייה זו שונה לבסוף לארמיית צפון וירג'יניה, שהתפרסם במיוחד תחת פיקודו של רוברט לי.

בניגוד למקובל, לא החליף הקולונל ג'ון פופ את מקללן בפיקוד על הארמייה בקיץ 1862 לאחר המערכה הכושלת בדרום מזרח וירג'יניה. כוחותיו של פופ כונו **ארמיית וירג'יניה**, ועל אף ששלושה קורפוסים מאנשיו של מקללן הועברו לפיקודו של פופ בקרב השני על בול ראן, הרי שמדובר בשתי יחידות צבאיות נפרדות.

ארמיית הפוטומק עברה שינויים מבניים רבים במהלך קיומה. היא השתתפה במרבית הקרבות של הזירה המזרחית במלחמה, בעיקר בווירג'יניה, במרילנד ובפנסילבניה, ופוזרה ב-28 ביוני 1865, עם תום המלחמה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
פוטומק