דנדיזם שחור

[ממוזער|265x265 פיקסלים| [ויליאם אדוארד בורגהרד דו בויס|W. E. B דו בואה בשנת 1907]]
**דנדיזם שחור** הוא תנועה תרבותית וסגנון אופנה שבמסגרתה משתמשים בני הקהילה השחורה בלבוש ובסגנון אישי, ובייחוד בסגנון הדנדי האירופי ההיסטורי - כאמצעי לביטוי עצמי וכדרך להתמודד עם מגבלות חברתיות. התנועה החלה בסוף המאה התשע עשרה ובתחילת המאה העשרים לאחר שחרור העבדים, וזכתה לתנופה מיוחדת במהלך תקופת הרנסאנס של הארלם. הוא נבחר כנושא המט גאלה לשנת 2025.

## היסטוריה
[ממוזער|313x313 פיקסלים| דמות של "דנדי שחור" מ[ניו אורלינס בכתביה של שרלוט האוסטון על שייט בעולם החדש (1844)]]
למרות שדנדיזם שחור התקיים כבר במאה ה-19, כתנועה תרבותית מגובשת הוא החל בראשית המאה ה-20, בהשראת דמות הדנדי - אידיאל אסתטי שהתפתח במאה ה-18 ושם דגש על טיפוח אישי מוקפד והופעה חיצונית ייחודית. תופעה זו התגבשה לאחר תקופת השחרור מהעבדות ובמהלך הרנסאנס של הארלם, עת אימצו אפרו-אמריקאים סגנון לבוש "אירופי" - דוגמת חליפות הזוט שנלבשו באולמות ריקודים - כהפגנת אוטונומיה נוכח אפליה גזעית ומגבלות חברתיות. לצד פריחת המוזיקה, הספרות והאמנויות בתקופה זו, גילו בני הקהילה השחורה עניין גובר גם בגיבוש וביטוי של "זהות חזותית" חדשה באמצעות לבוש.

אחד הביטויים הבולטים של אסתטיקת הדנדיזם השחור היה מצעד המחאה השקט בשנת 1917, שבמהלכו צעדו למעלה מעשרת אלפים אנשים שחורים בלבוש רשמי במורד השדרה החמישית, במנהטן, ניו יורק, במחאה על האפליה על רקע חוקי ג'ים קרואו. כמה עשורים לאחר מכן, בשנת 1943, הותקפו גברים שחורים, לטינים ואסייתים רבים שלבשו חליפות זוט, על ידי שוטרים וחיילים במהלך מהומות חליפות הזוט, כהתנגדות לאימוץ הסגנון על ידי קהילות מיעוטים.

בהמשך, מצא הדנדיזם השחור תהודה בתנועת הכוח השחור שבאה לאחר מכן, וניכרו בו דמויות בולטות כמו דיזי גילספי, לנגסטון יוז, ג'יימס בולדווין, סמי דייוויס ג'וניור, מלקולם אקס ו. בשנים האחרונות התבטא הסגנון גם בתצוגות אופנה של מעצבים כמו דיור,, ותום בראון, וכן במראה של אישים כמו צ'דוויק בוזמן וקאי-ישעיה ג'מאל. גם נשים כמו ג'אנל מונה ודואצ'י, מזוהות כיום עם ייצוגים עכשוויים של הסגנון.

## אסתטיקה
ממוזער|250x250 פיקסלים|  בשנת 2019
כאסתטיקה של תרבויות משולבות, דנדיזם שחור מאופיין בדרך כלל בשילוב דינמי של סגנונות קלאסיים עם רגישויות מודרניות. מוניקה ל. מילר, פרופסור ללימודים אפריקאים ב, כתבה שדנדיזם שחור היה תגובה להיסטוריה של העבדות בארצות הברית, שבה אפריקאים "הגיעו לאמריקה עירומים פיזית ומטאפורית, לכאורה *טאבולה ראסה* שעליה ניתן היה להשליך אופנות אירופאיות ואמריקאיות חדשות". דנדיזם שחור היה אפוא אמצעי להשבת הבעלות על הגוף השחור, באמצעות הלבוש, ולגיבוש ביטויים של זהות שחורה העומדים מנגד לכפייה התרבותית הקיימת.
ממוזער|  בשנת 2009
, האישה השחורה הראשונה שזכתה בפרס האוסקר לעיצוב התלבושות הטוב ביותר, ציינה כי "דנדיזם שחור הוא צורת ביטוי של מופע, זהות ואינדיבידואליות", וכי היא מתקיימת ללא זיקה למגדר. עוד הוסיפה ש"התלבשות מהודרת" היא מעשה של מרד ופרובוקציה. המחזאי והשחקן  תיאר את הדנדי השחור כ"סוג של גבר המתהדר במראהו המעודן, למול מבטים של יראה וחשש מצד הסובבים אותו... כמשכתב של נרטיבים - נרטיבים שהוטמעו בתודעה החברתית בנוגע לקהילות שמהן צמח הדנדי".

 ציינה אמנים כמו , , ניק קייב, קורנליוס אנור, , ביסא באטלר ואודרי ליאל כאמנים המעוררים זיקה לדנדיזם השחור המודרני.

## מט גאלה
נושא אירוע המט גאלה 2025 היה "Superfine: Tailoring Black Style", והוקדש לדנדיזם השחור. זהו הנושא הראשון בתולדות המט גאלה שמוקדש למעצבים שחורים. נושא זה נשען על תערוכת אביב 2025 באותו השם, , ב. התערוכה עוסקת בהיסטוריה ובהשפעה של הדנדיזם השחור בעולם המערבי.  שיתפה פעולה עם המט גאלה, יחד עם המגזין *[[ווג]]* ומרכז אנה ווינטור לתלבושות, במסגרת הפקת התערוכה.

התערוכה, שאצרו מוניקה ל. מילר ואנדרו בולטון, בחנה כיצד לבוש וסגנון עיצבו זהויות שחורות ואת תפקידו של הדנדי השחור. 12 מדורי התערוכה הם "בעלות, נוכחות, ייחוד, תחפושת, חרות, אליפות, כבוד, ג'וק, מורשת, יופי, מגניבות וקוסמופוליטיות". יושבי הראש והמארחים של האירוע כללו את הזמרת והיוצרת ג'אנל מונה, קולמן דומינגו, אסאפ רוקי, לברון ג'יימס, פארל וויליאמס ולואיס המילטון, לצד אחרים. התערוכה כללה גם את תרומתה האוצרותית של מילר, שחברה בשנת 2009 את הספר *"עבדים לאופנה: דנדיזם שחור ועיצוב הזהות השחורה בגלות"*, ששימש השראה לנושא הגאלה. האירוע גייס 31 מיליון דולר - הסכום הגבוה ביותר בתולדות הגאלה.

קוד הלבוש של המט גאלה היה "מותאם אישית עבורך", והזמין את המשתתפים לפרש את הנושא ואת התמקדותו בלבוש הגברי.
## ראו גם
*  - דוגמה נוספת לאופן שבו אופנה יכולה לשמש כאמצעי להתנגדות, לביטוי עצמי ולגאווה תרבותית בקרב קהילות מודרות.

## לקריאה נוספת
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סגנונות אופנה
קטגוריה:התנהגות האדם