open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
בואינג בואינג

**בואינג בואינג** (באנגלית: **Boeing Boeing**) סרט קולנוע מסוגת קומדית פארסה משנת 1965 עם טוני קרטיס, ג'רי לואיס ותלמה ריטר בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס על הקומדיה הצרפתית "בואינג בואינג" משנת 1960 מאת המחזאי מארק קאמולטי. המחזה זכה להצלחה עצומה ונרשם בשנות ה-60 בספר השיאים של גינס כמחזה המוצג ביותר בעולם, והוא עלה מאז בהפקות שונות ברחבי העולם.

זה היה סרטו האחרון של ג'רי לואיס עם אולפני פרמאונט שאיתם הופיע מאז סרטו הראשון ב-1949.

ג'רי לואיס היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי. תלמה ריטר הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר - סרט קולנוע.

## תקציר העלילה
ברנרד לורנס (טוני קרטיס) הוא עיתונאי אמריקאי המוצב בפריז. הוא רודף נשים מושבע ויוצא בו זמנית עם שלוש דיילות שאינן יודעות על קשריו הרומנטיים.

כדי שלא ייתקלו אחת בשנייה בעת שהותן בדירתו השכורה בפריז, הוא מארגן לוח זמנים מדויק ונעזר בעוזרת הבית הנאמנה שלו ברטה (תלמה ריטר).

שלוש הדיילות הן: ליזה הגרמניה העובדת בחברת לופטהנזה (כריסטיאנה שמידטמר), ויקי האנגליה העובדת בחברת "בריטיש יונייטד איירלינס" (סוזן ליי) וז'קלין הצרפתייה (דני סאבאל) העובדת בחברת אייר פרנס.

ברטה הנאמנה חייבת להתאים את המאכלים לכל אחת: ויקי אוהבת כליות, ליזה אוהבת נקניקיות קנאקוורסט וז'קלין אוהבת סופלה. כן עליה להחליף את המצעים והבגדים של כל אחת ולהחליף בזמן את התמונות שלהן הנמצאות על השידה בסלון.

המצב מסתבך בעידן הסילון, לאחר שחברות התעופה משדרגות את המטוסים שלהם למטוסי בואינג גדולים ומהירים יותר. זה משנה את זמן הגעתן של הדיילות ומאפשר להן לשהות יותר זמן בדירתו של ברנרד ומעלה את הסיכויים שלהן לפגוש זו את זו.

עמיתו של ברנרד, העיתונאי רוברט ריד (ג'רי לואיס) מגלה את סודו של ברנרד וסוחט אותו כדי שיאפשר לו לגור בדירתו. מכאן מתחילה פארסה מטורפת ומהירה של כניסות ויציאות של הדיילות ושקרים על גבי שקרים של הגברים כדי למנוע הסתבכויות. ברטה העוזרת יוצאת מדעתה ומתפטרת.

לבסוף נפגשות שלוש הדיילות והעסק מתפוצץ. שני הגברים נמלטים מהדירה. הם נכנסים למונית שרות נהוגה על ידי בחורה יפה. הם מחייכים ומתחילים לחזר אחריה.

## המחזה בישראל
1. , 1964
* יוצרים: תרגום - ישעיהו בן-פורת, במאי - אלבר בוטבול (מנהל בית הספר לשחקנים של תאטר דה לה ויל), תפאורה - שאול אברהמי
* שחקנים: ברנרד לורנס - עזריה רפפורט, רוברט - רפי שחר, ז'קלין - שפרירה זכאי, ברכה נאמן, זמירה ייני, ברטה - ג'טה לוקה

2. תיאטרון הקאמרי, 2007.
* יוצרים: במאי - לזלי לוטון, תפאורה - לילי בן נחשון.
* שחקנים: ברנרד לורנס - מיכה סלקטר, גלוריה - שירי גדני, גבריאלה - שירי נדב, ברטה - תיקי דיין, רוברט ריד - דרור קרן, תמר קינן

## קישורים חיצוניים

*קדימון לסרט בואינג בואינג, באתר יוטיוב
*בואינג בואינג, באתר TCM

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 1965
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים מבוססי מחזות
קטגוריה:סרטי פרמאונט
קטגוריה:סרטי קומדיה מטורפת
קטגוריה:סרטים על דיילי אוויר
קטגוריה:סרטי טוני קרטיס
הווארד צ'ארלס

**הווארד צ'ארלס** (באנגלית: **Howard Charles**; נולד ב-6 בספטמבר 1983) הוא שחקן בריטי הידוע בעיקר מהופעתו בתפקיד פורתוס בסדרה "המוסקטרים", עיבוד לרומן "שלושת המוסקטרים" מאת אלכסנדר דיומא.

## ביוגרפיה
צ'ארלס נולד בלונדון. בין שנת 2000 ל-2005 למד בקינגסטון קולג' וקיבל תעודה באמנויות הבמה. אחר כך למד לתואר BA במשחק ובמדיה.

את הכשרתו המקצועית רכש בדרמה סנטר לונדון שם זכה בפרס הדרמה על שם ליידי רות'רמיר ובמלגת לימודים על שם לברהולם.

## תיאטרון
בתיאטרון שיחק צ'ארלס במחזות "Blackta" (תיאטרון יאנג ויק), "מקבת'" ו"הסוחר מוונציה" (עם הלהקה השייקספירית המלכותית), "אנרון" (בתיאטרון פסטיבל צ'יצ'סטר, תיאטרון רויאל קורט בווסט אנד), "Painting A Wall" (תיאטרון פינבורו), "The Hounding of David Olwale" (תיאטראות שונים בהם התיאטרון הרפרטוארי בברמינגהם, אברימן בליברפול, והאקני אמפייר), "שלוש אחיות" (מנצ'סטר רויאל אקסצ'נג'), "The Local Stigmatic" (פסטיבל אדינבורו), "Les Jeudis" (מרכז פומפידו, פריז), "הלילה השנים עשר", "The Lunatic Queen", "טניקו", "מידה כנגד מידה", "Le Cid", "גן הדובדבנים", ו"הכבוד של וינסלו".

## פילמוגרפיה

## משחקי וידאו

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1983
בוגאי (מחוז קולו)

**בוגאי** (בפולנית: **Bugaj**) הוא כפר בגמינה באביאק במחוז קולו בפרובינציית פולין גדול בפולין. הכפר נמצא במרחק של כ-5 קילומטרים מזרחית לבאביאק, בירת הגמינה, במרחק של כ-17 קילומטרים צפונית לקולו, בירת המחוז, ובמרחק של 123 קילומטרים מזרחית לפוזנן, בירת הפרובינציה.

## היסטוריה

### מלחמת העולם השנייה
בסתיו 1940, בתקופה שפולין הייתה נתונה תחת כיבוש גרמניה הנאצית במלחמת העולם השנייה, הכפרים בוגאי ונוביני ברדובסקיה, שלא הייתה בהם אוכלוסייה יהודית, הפכו לגטאות כפריים שאליהם הגרמנים גירשו בין 200 ל-300 משפחות (כ-800 איש) מגטאות קולו ובאביאק; כ-50 משפחות מקולו נשלחו לנוביני ברדובסקיה והיתר לבוגאי.

הגטאות התפרשו על פני 300 הקטאר של אדמות ו-165 בתים שהיו קודם לכן בבעלות פולנית. הם תפקדו כמעין מושבות חקלאיות, כשהגרמנים אילצו את יושביהם לבצע עבודות חקלאיות בכל השדות באזור. החקלאים התפרנסו ממכירת מה שנותר מתבואתם לשכניהם הפולנים. ממכתב שנשלח מיושבי הגטו אל גטו ורשה באפריל 1941 עולה כי התנאים במבני הגטו היו קשים מאוד והמשק החי ברשות היהודים היה מצומצם מאוד: 7 סוסים וכ-20 עופות ועזים.

בינואר 1942 הגטאות חוסלו כשיושביהם נשלחו למחנה ההשמדה חלמנו ונרצחו, כאשר ניצול היה ניצול בודד מבוגאי שהצליח להימלט מחלמנו. לאחר החיסול הגרמנים הורו להרוס את מבני הגטאות והוקם עליהם יער.

### לאחר המלחמה
עם הסיום המלחמה האזור חזר לשליטת פולין. החל מ-1975 הכפר היה חלק מפרובינציית קונין, עד להקמת פרובינציית פולין גדול ב-1999.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פולין גדול: יישובים
קטגוריה:גטאות בפולין
בוגאי

**בוגאי** (בפולנית: **Bugaj**) הוא שמם של מספר רב של יישובים ברחבי פולין:
פאלאצו פיזאני מורטה

**פאלאצו פיזאני מורטה** (באיטלקית: **Palazzo Pisani Moretta**) הוא ארמון הממוקם לאורך התעלה הגדולה ברובע סן פולו של העיר ונציה שבאיטליה. הארמון ממוקם בין פאלאצו טייפולו ופאלאצו בארבאריג'ו דלה טראצה.

## היסטוריה
הארמון נבנה במחצית השנייה של המאה ה-15 על ידי משפחת במבו, ולאחר זמן קצר הפך למקום מגוריו של ענף מורטה של משפחת פיזאני (למשפחת פיזאני היו מספר ענפים).

הארמון הורחב במהלך השנים, והגיע לצורתו הנוכחית במאה ה-18.

בארמון התגוררו אישים ידועים ובהם פאבל הראשון, קיסר רוסיה, ז'וזפין דה בוארנה, ויוזף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.

הארמון נשאר בבעלות משפחת פיזאני מורטה עד שנת 1880 (אז נפטר אחרון בני המשפחה). בשנת 2018 נרכש המבנה על ידי אנשי עסקים הונג קונגים, אשר התחייבו לא להפוך את המבנה לבית מלון, ולהשאירו בית מגורים.

פנים המבנה וחדרי המבנה עוטרו בסגנון הבארוק על ידי האמנים ג'ובאני בטיסטה טייפולו, יאקופו גוארנה וז'וזפה אנג'לי. בארמון הוצג הציור המונומנטלי "משפחתו של דריווש לפני אלכסנדר", אשר תואר על ידי גתה ביומנו, כאשר זה ראה אותו בארמון ב-8 באוקטובר בשנת 1786; לימים נרכש הציור על ידי הגלריה הלאומית שבלונדון, בשנת 1857, ושם הוא מוצג כיום.

בארמון היה בעבר ציור תקרה בשם "המרכבות של אורורה" מעשה ידי ג'ובאני אנטוניו פלגריני. הציור הועתק ממקומו והותקן בספרייתו של ג'ורג' ו. ואנדרבילט השני, באחוזת בילטמור שבבעלותו, הממוקמת ליד אשוויל שבקרוליינה הצפונית.

## תיאור המבנה
חזית המבנה היא דוגמה לסגנון הוונציאני הגותי הפרחוני. בחזית, בקומה השנייה והשלישית חלון ביפורי בו שישה חלונות צמודים, שמשני צדיהם מרפסות (בדומה לסגנון חלונות מרפסת ארמון הדוג'ים). בקומת הקרקע יש שתי שלהן קשתות, הפונות אל התעלה.

## קישורים חיצוניים

* 
## הערות שוליים

פיזאני מורטה
פיזאני מורטה
פסל המורד הקטן

**פסל המורד הקטן**, או "הצופה הקטן" (בפולנית: **Mały Powstaniec**) הוא פסל המנציח את הילדים-חיילים שלחמו ומתו במהלך מרד ורשה 1944. הוא ממוקם בסמוך לחומות העיר העתיקה של ורשה.

הפסל הוצב בשנת 1983. הוא מתאר נער צעיר לובש קסדה גדולה מדי לראשו, ומחזיק תת-מקלע, שלפי גודלו עשוי להיות לכאורה גם צעצוע. הדמות עוצבה בדמותו של "אנטק" ("antek"), נער לוחם, בנו של רופא קרדיולוג שהיה בין המורדים, שכינויו בפי הלוחמים היה "קרלי", שנהרג במקום זה ב-8 באוגוסט 1944 בגיל 13. הקסדה ותת-מקלע מפוסלים בדמות הציוד שהיה בשימוש לוחמי תנועת ההתנגדות הפולנית במלחמת העולם השנייה נגד גרמניה הנאצית.

הפסל מייצג את הילדים, הנערים והנערות, רבים מהם חניכי תנועת הצופים בפולין (ולכן מכונה גם "פסל הצופה הקטן"), שנהרגו בעת ששימשו כשליחים, כמובילי נשק ותחמושת, כתצפיתנים וכשדרים, בעת המרד של המחתרת הפולנית בוורשה כנגד הגרמנים הנאצים הכובשים, לקראת סיום מלחמת העולם השנייה. הפסל יז'י יארנוצקייביץ' (Jerzy Jarnuszkiewicz) עיצב את האנדרטה כבר בשנת 1946, אולם המשטר הקומוניסטי שראה בלוחמי המחתרת הפולנית תנועה לאומנית, לא אפשר את הצבתו בפומבי. עותקים מוקטנים של האנדרטה נפוצו ברחבי המדינה כבר בסוף שנות ה-40, והפכו במהרה לסמל למאבקה של פולין לחירות. מאחורי הפסל חרוטות בפולנית מילות שיר פופולרי מאותה תקופה, המתאר נאמנות למולדת.

## גלריה

קובץ:Pomnik małego powstańca w Warszawie.jpg|מבט כללי על הפסל
קובץ:Pomnik malego powstanca.jpg|הפסל בשעת לילה
קובץ:Tablica Pomnik Małego Powstańca w Warszawie.JPG|לוחית המידע מאחורי הפסל
קובץ:Sala Małego Powstańca MPW 04.JPG|העתק של הפסל במוזיאון מרד ורשה
קובץ:Monument to "Mały Powstaniec" ("Little partisan") in Warsaw.png|חניכי תנועת הצופים בטקס זיכרון


## ראו גם
* מרד ורשה
* תנועת ההתנגדות הפולנית במלחמת העולם השנייה
* ארמייה קריובה
* שימוש צבאי בילדים ובנערים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ורשה: אנדרטאות
קטגוריה:פולין במלחמת העולם השנייה: אנדרטאות
קטגוריה:ורשה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:ילדים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:תנועת הצופים
קטגוריה:ארמייה קריובה
הימליה (קבוצת ירחים)

[שמאל|ממוזער|375x375 פיקסלים|תרשים זה מדגים את כל הירחים הלא שגרתיים של צדק. קבוצת הימליה נמצאת קרוב לחלק העליון של התרשים. הציר האופקי מציין את המרחק מצדק (במיליוני ק"מ). הציר האנכי מציין את [נטיית מסלול|נטיית המסלול. הצהוב מדגים כמה המסלול אקצנטרי.]]

**קבוצת הימליה** היא קבוצה של ירחי צדק. ירחים אלה הם ירחים לא שגרתיים שנעים במסלול זהה לירח הימליה, ונעים בכיוון ההפוך לכיוון התנועה של צדק.

ירחי קבוצת הימליה הם:
* לדה
* הימליה (הגדול ביותר בקבוצה שגם נותן לה את שמו)
* ארסה
* פאנדיה
* ליסיתאה
* אלרה
* דיה
שמאל|ממוזער|300x300 פיקסלים|תרשים זה משווה את מסלולי ארבעה ירחים מתוך הקבוצה. הציר האופקי מראה את המרחק היחסי מצדק (במיליוני ק"מ), הציר האנכי מראה את זווית הנטייה של המסלול. העיגולים מראים את הגודל היחסי של הירח

## מאפיינים
הירחים בקבוצה הם בעלי מסלול עם חצי ציר גדול בטווח של 11.15 ו-11.75 מיליון ק"מ במרחק מצדק, נטיית המסלול בין 26.6° ל-28.3°, ואקצנטריות מסלול של בין 0.11 ל-0.25.

מבחינת מראה חיצוני, הירחים בקבוצה נראים אותו הדבר ודומים לאסטרואידים מסוג C. מכיוון שמסלולם דומה ומראם דומה, משערים שירחי הקבוצה היו פעם אסטרואיד אחד שהתפרק. האסטרואיד ככל הנראה הגיע מחגורת האסטרואידים והיה בעל רדיוס של בערך 89 ק"מ, וקצת גדול יותר מקוטרו של הירח הימליה. הירח הימליה מכיל 87% ממסת אסטרואיד המקור המשוער.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ירחי צדק
פרדריק פלמר

**פרדריק פלמר** (באנגלית: **Frederick Palmer**; 31 בינואר 1862 – 7 באפריל 1934) היה מהנדס בריטי שתכנן את נמל חיפה.

## מהלך חייו
ממוזער|מפה של מעגנות West India ב-Isle of Dogs, על גדות נהר התמזה בלונדון, שתכנן פלמר
פרדריק פלמר נולד בקרמרת'נשייר בוויילס. בשנים 1877 עד 1879 היה שוליה בחברת רכבות. משנת 1883 היה לעוזר מהנדס באותה חברה, בהמשך נתמנה לעוזר מהנדס בחברת הרכבות של מזרח הודו . בשנת 1889 קודם לתפקיד מהנדס בחברה זו. לאחר מכן התמנה למהנדס הראשי של נמל כלכותה.
בין השנים 1917 ל-1930 תכנן מספר  ב-Isle of Dogs, על גדות נהר התמזה בלונדון.

בזמן מלחמת העולם הראשונה פעל פלמר במסגרת מיניסטריון החימוש הבריטי וכן שימש כמהנדס יועץ של מיניסטריון התעופה, והחברה שבניהולו, שנקראה "המכון של המהנדסים האזרחיים" (the Institution of Civil Engineers), קיבלה מעמד של חברת ייעוץ למיניסטריון המלחמה. לאחר המלחמה פעלה החברה בהקמת גשרים בלונדון ובקנדה.

## נמל חיפה
שלט זיכרון ליד "שער פלמר"|ימין|ממוזער|150px
בשנת 1919 כתב הגנרל אדמונד אלנבי לממשלת בריטניה שאם בריטניה תקבל מנדט על ארץ ישראל כי אז תהיה הקמת נמל עמוק מים בחיפה כה חשובה שכדאי כבר עתה לבצע סקר מקדים. בהתאם לכך הוחל בעבודה מקדימה ובשנת 1922 פרדריק פלמר מטעם חברת בניית הנמלים "רנדל, פלמר וטריטון" (RENDEL PALMER & TRITTON) סקר את חופי הארץ לפי בקשת שלטונות המנדט הבריטי ואישר כי חיפה היא המקום המתאים ביותר לנמל עמוק מים. תוכניות הנמל אושרו בשנת 1925 ושנה לאחר מכן אישר הפרלמנט הבריטי מלווה, שמתוכו הוקצו מיליון ורבע לירות שטרלינג לבניית הנמל. הליכי מימוש המלווה וסיבות פוליטיות בארץ ישראל ובבריטניה גרמו לדחיית תחילת העבודה על הנמל עד לשנת 1927. עד אז היה במקום רק מעגן החוף, שנבנה על ידי העות'מאנים בשנת 1905 ליד אזור תחנת הרכבת.

ב-31 באוקטובר 1933 הוכרז רשמית על פתיחת הנמל. הפתיחה תוכננה כטקס רשמי בנוכחות מוזמנים רבים מנכבדי הארץ יהודים וערבים, אך בגלל מאורעות אוקטובר 1933 שפרצו ביפו ב-27 באוקטובר והסתיימו בחללים משני הצדדים, החליטו מתכנני הטקס לבטל את החגיגות ולהסתפק בטקס רשמי ומצומצם. פרדריק פלמר לא האריך ימים לאחר מכן ונפטר בשנת 1934. על שמו נקראה הכניסההראשית לנמל (בשעתו) והרחוב המוליך אליה: "שער פלמר".

## לקריאה נוספת
* מרדכי נאור ויוסי בן-ארצי, חיפה בהתפתחותה 1918–1948, הוצאת יד יצחק בן-צבי, 1989.
*צבי הרמן, הכובשים בים נתיבה, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1978.
*דו"ח שחיבר פלמר בנושא נמלים בארץ ישראל,ובו מספר מפות, 1923

## קישורים חיצוניים

* 
* הבול "שער פלמר" הושק על ידי ראש העיר חיפה ומנהל השירות הבולאי, באתר חיפה כל מה שקורה בעיר.

## הערות שוליים

קטגוריה:נמל חיפה
קטגוריה:מהנדסים ארץ-ישראלים
קטגוריה:מהנדסים בריטים
קטגוריה:חיפה: תחבורה
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1862
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1934
עפרורוניים

ממוזער|''Piabucina erythrinoides''
**עפרורוניים** או **לביאסיניים** (שם מדעי: Lebiasinidae) היא משפחת דגי גרם שוכני מים מתוקים מסדרת החריתאים. הם שוכנים באמריקה הדרומית ובכמה אגמים בקוסטה ריקה ופנמה. רבים מהם הם דגי נוי נפוצים באקווריום. חלקם מכונים בשם טטרות.

אלו דגים קטנים באורך 2–18 סנטימטרים, והם בעלי גוף מוארך בעל פסים, באופן המזכיר מראה עיפרון ומכאן שמם. הם משייטים במים רדודים וצדים זחלי חרקים כמו יתושים וחסרי חוליות נוספים בחרטומם המוארך.

חלק מהמינים (בעיקר מהסוגים *Lebiasina* ו-*Piabucina*) שוכנים במורדות הרי האנדים באגמים קרים, אך רוב המינים מעדיפים אזורים טרופיים וסובטרופיים.

## מיון
*תת-משפחה Lebiasininae
***סוג ומין יחיד *Derhamia hoffmannorum*
***סוג *Lebiasina* - בו 12 מינים
***סוג *Piabucina* - בו 9 מינים
**תת-משפחה Pyrrhulininae
**שבט Pyrrhulinini
***סוג *Copeina* - בו 2 מינים
***סוג קוֹפְזָנִית (*Copella*) - בו 9 מינים, ביניהם קופזנית מתזת
***סוג *Pyrrhulina* - בו 17 מינים
*תת-משפחה Pyrrhulininae
**שבט Nannostomini
***סוג *Nannostomus* - בו 17 מינים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1893
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי תאודור גיל
*
גביע דייוויס 2018

**[[גביע דייוויס]] 2018** היא התחרות ה-107 במניין מאז ייסוד התחרות.

בתחרות השתתפו מעל ל-100 נבחרות. התחרות נערכה בחסות חברת BNP פריבה. 

מחזיקת הגביע נקבעה במשחקי הבית העליון בו נכללו 16 נבחרות. יתר הקבוצות שובצו בבתים אזוריים (בית אירופה/אפריקה, בית אמריקה ובית אסיה/אוקיאניה). הבתים האזוריים חולקו לתת-בית עליון ו-3 תתי-בית תחתונים תוך הסדרת העברות בינם. הקבוצות החזקות של הבתים האזוריים (4 מבית אירופה/אפריקה, 2 מבית אמריקה ו-2 מבית אסיה/אוקיאניה) קיבלו זכות להתמודד נגד 8 קבוצות של הבית העליון על העלייה לבית העליון.

## משחקי הבית העליון

## משחק הגמר
### העברות לקראת משחקי 2019
בעקבות פלייאוף הבית העליון – המשחקים בין 8 נבחרות שהפסידו בשלב הראשון של הבית העליון לבין הקבוצות שעלו מהבתים האזוריים – ובעקבות שינוי פורמט הבית העליון של גביע דייוויס לטורניר גמר מרוכז בן 18 נבחרות ב-2019, עלו אוטומטית לטורניר הבית העליון של 2019 ארבע הנבחרות שעלו לחצי הגמר ב-2018: , , , .

שתי נבחרות נוספות קיבלו כרטיס חופשי ("ויילד קארד") על פי בחירת המארגנים: , .

עוד 12 משתתפות בטורניר הבית העליון תקבענה בסיבוב אחד של משחקים מוקדמים בין 12 נבחרות מדורגות ל-12 שאינן מדורגות. 8 מנצחות פלייאוף הבית העליון ו-4 המפסידות ברבע גמר הבית עליון של 2018 נקבעו בתחילה כמדורגות, אך כיוון שארגנטינה ובריטניה זכו לכרטיס חופשי, קודמו נבחרות רוסיה ואוסטרליה אל 12 המדורגות במקומן.

12 המדורגות למשחקי המוקדמות הן: , , , , , , , , , , , .

12 הנבחרות שאינן מדורגות למשחקי המוקדמות הן: , , , , , , , , , , , ו.

## ישראל בגביע דייוויס
בתחרות שנת 2018, נבחרת ישראל שיחקה בבית אירופה-1. במשחקה הראשון היא שובצה נגד פורטוגל והפסידה.

בעקבות ניצחון זה הנבחרת נפגשה עם נבחרת צ'כיה על הזכות להתמודד על העלייה לבית העליון.

בעקבות הפסד זה הנבחרת נותרה בבית אירופה-1.

## קישורים חיצוניים

* אתר התחרות

קטגוריה:תחרויות טניס ב-2018
2018
2018
2018
2018
2018
2018
2018
2018
2018
2018
2018
2018
2018
אנדרטת הכבאים הלאומית

**אנדרטת הכבאים הלאומית** בלונדון בירת בריטניה מוקדשת לזכרם של כבאי המדינה שנספו בעת מילוי תפקידם. היא ניצבת מדרום לקתדרלת סנט פול, בצד ציר הולכי הרגל המוביל ממנה אל גשר המילניום.

מיקומה של האנדרטה נקבע לזכר המאמצים המיוחדים שנעשו כדי להציל את קתדרלת סנט פול מהרס במהלך הבליץ והסמל שהפכה להיות לעמידת בריטניה בהפצצות, כפי שהונצח בתצלום הידוע סנט פול שורדת.

האנדרטה הוקמה בלונדון כאנדרטה לכבאי בריטניה במלחמת העולם השנייה ובפרט לכבאים בלונדון במהלך הבליץ. נראים בה ביציקת ארד שלושה כבאים חבושי קסדות וניצבים על עיי הריסות כשהם בפעולה - שניים אוחזים בזרנוק כיבוי ושלישי המזעיק עזרה נוספת למקומם. על גבי בסיס האנדרטה נקבעו ביציקה שמות הכבאים שנספו במהלך המלחמה - 997 במספר. האנדרטה הוקמה לפי רעיון של הכבאי סיריל דמארן (Cyril Demarne) ששירת בלונדון במהלך הבליץ. היא נוצרה על ידי הפסל ג'ון מילס (John Mills) בהזמנת קרן הצדקה לכבאי בריטניה. אליזבת, המלכה האם, שהייתה המלכה במהלך המלחמה, חנכה את האנדרטה ב-4 במאי 1991.

בשנת 1998 הוחלט להפוך את האנדרטה לאנדרטה הלאומית לכבאים שנספו בפעולה. היא הועתקה אל מקומה הנוכחי - מרחק קצר מהקודם - ובסיסה הוגבה על מנת שניתן יהיה להוסיף אליו את שמות כל הנספים. כיום מונצחים עליה כ-2,200 שמות. אן, הנסיכה המלכותית, פטרונית קרן הצדקה לכבאים, חנכה מחדש את האנדרטה ב-16 בספטמבר 2003.

טקס זיכרון נערך ליד האנדרטה מדי שנה ביום ראשון הסמוך ל-7 בספטמבר, יום השנה לתחילת הבליץ על לונדון.

## קישורים חיצוניים

* תמונת האנדרטה בעיצובה המקורי
* על האנדרטה, באתר c20society

כבאים הלאומית
כבאים הלאומית
קטגוריה:הסיטי של לונדון: מבנים
קטגוריה:הבליץ
קטגוריה:כיבוי אש
עין נזם

**עין נזם** הוא מעיין הנמצא בעמק המעיינות, בסמוך לקיבוץ שדה אליהו.

שמו המקורי היה **עין חנזיר** (חזיר בערבית) ושמו הוסב לעין נזם על בסיס הפסוק בספר משלי "נזם זהב באף חזיר".

## גאוגרפיה
המעיין יוצר בריכה טבעית גדולה בין צמחיית גדות.

מי המעיין מליחים, אינם ראויים לשתייה, ומשמשים לצרכים חקלאיים.

הגישה למעיין היא דרך כביש היקפי מסביב לגדר קיבוץ שדה אליהו, והיא חופשית. בכניסה למעיין מנגש וסולמות מתכת, וליד הכניסה מותקנות מצללות המעניקות צל חלקי. עומק המים בבריכה כשני מטר.

סביב הבריכה שולחנות פיקניק.


קובץ:עין נזם חונזיר.jpg|alt=
קובץ:Israel Hiking Map עין נזם.jpeg|alt=
קובץ:IHM עין נזם (חונזיר) 2.jpeg|alt=
קובץ:IHM עין נזם (חונזיר) 1.jpeg|alt=


## לקריאה נוספת
* אורי מאור, **ארץ המעיינות – המדריך השלם לנקודות המים הקסומות בישראל**, הוצאת ספריית בית אל, 2011, עמ' 26–27

## קישורים חיצוניים

* 
* עין נזם, באתר טיולי

## הערות שוליים

נזם
קטגוריה:עמק בית שאן
איגור קונשנקוב

ממוזער|קונשנקוב בעת תדרוך לעיתונאים ב-2015
ממוזער|קונשנקוב מתראיין במהלך פריסה של חיל הים הרוסי בים התיכון, ינואר 2016
ממוזער|קונשנקוב עם עיתונאים באל-קרייתיין שבסוריה, אפריל 2016
לוטננט גנרל **איגור יבגנייביץ' קונשנקוב** (ברוסית: **Игорь Евгеньевич Конашенков**; נולד ב-15 במאי 1966) הוא איש צבא רוסי, דובר משרד ההגנה של הפדרציה הרוסית מאז אוגוסט 2011.

## ביוגרפיה
איגור קונשנקוב נולד ב-15 במאי 1966 בקישינב, מולדובה.

ב-1988 סיים את לימודיו בהצטיינות באגף ההנדסה של בית הספר הצבאי הגבוה בז'יטומיר בתחום רדיו-אלקטרוניקה של כוחות ההגנה האווירית. ב-1998 סיים את לימודיו באקדמיה הצבאית של כוחות ההגנה האווירית. ב-2006 השלים את השכלתו באקדמיה של המטה הכללי של הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית.

הוא שירת בחיל החלל במינהל הראשי של כוחות ההגנה האווירית הטריטוריאליים.

### דובר
מ-1998 היה קונשנקוב קצין בכיר וסגן ראש המחלקה לשיתוף פעולה עם התקשורת הרוסית והזרה במשרד ההגנה של הפדרציה הרוסית. ב-2003 הוא מונה לראש שירות העיתונות ועוזרו של מפקד המחוז הצבאי של צפון הקווקז, והיה אחראי לענייני יחסי ציבור והסברה. ב-2005 מונה לראש שירות העיתונות של צבא היבשה, וכיהן כעוזרו של המפקד העליון של הצבא לענייני יחסי ציבור והסברה.

ב-2009 הוא מונה לתפקיד סגן מנהל מחלקת ההסברה והמידע של משרד ההגנה, ובאוגוסט 2011 התמנה לראש מחלקת ההסברה והמידע של משרד ההגנה של הפדרציה הרוסית בצו של נשיא הפדרציה הרוסית. בכך הפך לדובר הצבאי הראשי של רוסיה.

במרץ 2017 מונה לראש מחלקת המידע והתקשורת של משרד ההגנה, במקביל למילוי תפקידו כדובר משרד ההגנה. עד 2011, תפקיד דובר הצבא הרוסי לא היה משמעותי ומשרד ההגנה מיעט בקיום מסיבות עיתונאים - עד מינויו של קונשנקוב לתפקיד.

## קישורים חיצוניים

* דף דובר משרד ההגנה הרוסי באתר משרד ההגנה הרוסי

## הערות שוליים

קטגוריה:גנרלים בכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית
קטגוריה:דוברים רוסים
קטגוריה:אנשי צבא סובייטים
קטגוריה:מעוטרי עיטור אלכסנדר נבסקי (הפדרציה הרוסית)
קטגוריה:מעוטרי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:מעוטרי עיטור הידידות (רוסיה)
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1966
פסטיבל הזמר והפזמון 1971

**[[פסטיבל הזמר והפזמון]] 1971** הייתה תחרות שירים ששודרה בקול ישראל ובערוץ הראשון.

התחרות התקיימה במוצאי יום העצמאות בבנייני האומה בירושלים בהנחיית יצחק שמעוני. המנצח על התזמורת היה לסלו רוט והמפיק היה חנוך חסון.

שלושה הרכבים השתתפו בפסטיבל: שלישיית לא אכפת להם ששמה הנוסף היה "שלושת השמנים" (מתי כספי, גדי אורון ויעקב נוי), צמד הדודאים (ישראל גוריון ובני אמדורסקי) ושלישיית שובבי ציון (חנן יובל, קובי רכט וקובי אשרת).

חלק מהשירים הוקלטו על ידי זמרים אחרים בתקליט שיצא לאור: השיר "חלומות של חושך ואור" בביצוע של טמירה ירדני, השיר "רגע שקט" בביצוע של גבי ברלין והשיר "כשאהיה זקן" בביצוע של רבקה מיכאלי ובני אמדורסקי.

השיר שזכה בתחרות הוא "רק הירח" בביצוע של אילנית, ובזמן ההכתרה שכחה אילנית את מילות השיר ופלטה "אוי-ווי".

## השירים המשתתפים

## קישורים חיצוניים
* פסטיבל הזמר והפזמון, באתר הפסטיבלים
* 
* 

קטגוריה:1971 במוזיקה
קטגוריה:1971 בישראל
1971
זמר ופזמון
התזמורת הסימפונית החדשה הרצליה

**התזמורת הסימפונית החדשה הרצליה** היא תזמורת סימפונית שפעלה בין השנים 2013–2014, התזמורת נוסדה ביוזמת עיריית הרצליה ובניהולו המוזיקלי של גיל שוחט.

התזמורת הוקמה כשנה לאחר סגירת התזמורת הקאמרית הרצליה, שפעלה מאז 1981 (ומאז 2003 - כתזמורת סימפונית) בניצוחו של הרווי בורדוביץ, ולמעשה החליפה אותה.

התזמורת הוקמה לכבוד פסטיבל בטהובן בפארק הרצליה, אשר הוקדש כולו לסימפוניות של בטהובן וליצירותיו.

בדומה לתזמורת הקאמרית הרצליה, נגני התזמורת החדשה הם נגנים שעובדים בכל ימות השנה בתזמורות אחרות, כגון התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון והתזמורת הסימפונית ירושלים.

התזמורת מנתה יותר מ-35 נגנים. הכנרת הראשונה של התזמורת הייתה ז'אנה גנדלמן, והצ'לן הראשון היה עדיאל שמיט.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:תזמורות סימפוניות
קטגוריה:תזמורות ישראליות
קטגוריה:הרצליה: תרבות
פסטיבל הזמר והפזמון 1972

**[[פסטיבל הזמר והפזמון]] 1972** הייתה תחרות שירים ששודרה בקול ישראל ובערוץ הראשון.

התחרות התקיימה ביום רביעי, במוצאי יום העצמאות, ה' באייר תשל"ב, 19 באפריל 1972, בבנייני האומה בירושלים בהנחיית רבקה מיכאלי ויוסי בנאי. המנצח על התזמורת היה יצחק גרציאני והמפיקים היו חנוך חסון וגיל אלדמע.

התחרות לא נפתחה לקהל הרחב וכל שנים עשר השירים הוזמנו אצל מחברים מקצועיים.

בעז שרעבי התבלבל בשידור החי והתחיל עם הבית השני, לאחר שהתעשת ביקש להפסיק את הנגינה ולהתחיל מחדש.

בסיום האירוע קיבלה אילנה רובינא את הבשורה כי אביה, המשורר אלכסנדר פן, נפטר.

השיר שזכה בתחרות הוא "טוב לי לשיר" בביצוע של הטוב הרע והנערה.

## השירים המשתתפים

## החלק האמנותי
בחלק האמנותי של התחרות הופיעו הגשש החיוור עם השיר "יש לי חג" למילים וללחן של נעמי שמר ולעיבוד של יצחק גרציאני.

## קישורים חיצוניים
* פסטיבל הזמר והפזמון, באתר הפסטיבלים
* 
* 

קטגוריה:1972 במוזיקה
קטגוריה:1972 בישראל
1972
זמר ופזמון
פלמינג: האיש שרצה להיות בונד

**פלמינג: האיש שרצה להיות בונד** (באנגלית: **Fleming: The Man Who Would Be Bond**) היא מיני-סדרה בריטית משנת 2014, המפרטת את הקריירה הצבאית של הסופר יוצר סדרת ג'יימס בונד, איאן פלמינג. הביוגרפיה, שהיא בדיונית בחלקה ומתרחשת בין 1938 ל-1952, מתארת את הרפתקאותיו הרומנטיות של פלמינג וכן את תפקידי הריגול שלו עבור הצי המלכותי הבריטי. השחקן דומיניק קופר מגלם את פלמינג, ולארה פולבר מגלמת את דמותה של אהובתו, אן או'ניל.

## צוות השחקנים
* דומיניק קופר – איאן פלמינג
* לארה פולבר – אן או'ניל
* סמואל וסט – האדמירל ג'ון גודפרי
* אנה צ'נסלור – מאנדיי
* רופרט אוונס – פיטר פלמינג
* לזלי מנוויל – אוולין פלמינג
* פיפ טורנס – אזמונד רות'רמיר
* אנאבל ווליס – מיוריאל וייט
* קמילה רת'רפורד – לואלה לינדזי
* טים וודוורד – בומבר האריס
* סטנלי טאונסנד – ויליאם ג'יי. דונובן
* מייקל מלוני – אדמונד ראשברוק
* אורליאן רקונג (Aurélien Recoing) – ז'אן פרנסואה דרלאן

## פרקים

## שידור הסדרה
השידור הראשון של המיני-סדרה בארצות הברית היה ב-29 בינואר 2014, ובממלכה המאוחדת שודר החל מ-12 בפברואר 2014.

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:מיני-סדרות טלוויזיה
קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות שעלו לשידור בשנות ה-2010
Jennifer Lopez: Let's Get Loud

***Jennifer Lopez: Let's Get Loud*** (בעברית: **ג'ניפר לופז: בואו נעשה רעש**) הוא אלבום ההופעה החיה הראשון של הזמרת והשחקנית ג'ניפר לופז. האלבום יצא לאור ב-11 בפברואר 2003. ההופעה צולמה באולם Roberto Clemente Coliseum שבפוארטו ריקו.

באולם זה קיימה לופז שתי הופעות יום אחר יום על מנת לקדם את אלבומה השני, *[[J.Lo]]*.

## רשימת שירים
# קטע פתיחה: Frankie Cutlass "Puerto Rico" Big Pun "Still Not a Player
#"Let's Get Loud"
#"Ain't It Funny"
#"Cariño"
#"Play"
#"Feelin' So Good"
#"I'm Real"
#"Dancer Introductions"
#מחרוזת: "(Secretly" / "Theme from Mahogany (Do You Know Where You're Going To"
#"I Could Fall in Love" (גרסת כיסוי לשירה של סלינה)
#"Si Ya Se Acabó"
#"Band Introductions"
#מחרוזת: "Waiting for Tonight" / "Walking on Sunshine"
#"If You Had My Love"
#"Love Don't Cost a Thing"
#"Plenarriqueña"

### בונוס
#"Welcome to Puerto Rico"

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי וידאו מ-2003
קטגוריה:אלבומי ג'ניפר לופז
קטגוריה:אלבומי וידאו באנגלית
ברנדה דה בנזי

**ברנדה דה בנזי** (באנגלית: **Brenda de Banzie**; 29 ביולי 1909 - 5 במרץ 1981) הייתה שחקנית תיאטרון וקולנוע אנגלייה.

## קורות חיים
דה בנזי החלה להופיע על הבמה ב-1942. היא הופיעה עם לורנס אוליבייה בתיאטראות וסט אנד. בקולנוע הופיע לראשונה בתפקיד קטן בסרט The Long Dark Hall ב-1951.

ההצלחה הראשונה בקולנוע הייתה בסרטו של דייוויד לין בחירתו של הובסון בשנת 1954 לצידם של צ'ארלס לוטון וג'ון מילס. היא שיחקה את מגי הובסון, בתו הבכורה של יצרן המגפיים הנרי הובסון המתעמר בבנותיו.

ב-1955 שיחקה לצדו של דירק בוגרד בסרט רופא בלב ים.

ב-1956 שיחקה בסרטו של אלפרד היצ'קוק האיש שידע יותר מדי בתפקיד לוסי דרייטון שביחד עם בעלה חוטפת את בנה של "ג'ו" (דוריס דיי).

ב-1957 הופיעה על הבמה במחזה הבדרן של ג'ון אוסבורן בתפקיד פיבי רייס, אשתו העדינה של הבדרן ארצ'י רייס (לורנס אוליבייה). שניהם הופיעו גם בעיבוד לקולנוע של המחזה ב-1960.

דה בנזי הופיעה בתפקיד זה עם אוליבייה גם בברודוויי והייתה מועמדת לפרס טוני.

ב-1961 הופיעה בסרט בבוא ספטמבר בתור אליסון, המשגיחה על סנדי (סנדרה די) וחברותיה שלא תצאנה לתרבות רעה.

ב-1963 הופיעה בסרט הפנתר הוורוד בבימויו של בלייק אדוארדס.

ב-1967 הופיעה בסרט פולי היפה לצידה של היילי מילס.

היא מתה בשנת 1981 בגיל 71 כתוצאה של ניתוח להוצאת גידול שפיר במוח שהסתבך. היא הייתה דודתה של השחקנית לויס דה בנזי .

## פילמוגרפיה

* The Long Dark Hall (1951) - בתפקיד גברת רוג'רס
* I Believe in You (1952) - בתפקיד גברת הוקר
* Private Information (1952) - בתפקיד דולי
* Never Look Back (1952) - בתפקיד מולי ווילר
* The Yellow Balloon (1953) - בתפקיד לקוחה בדוכן פירות
* A Day to Remember (1953) - בתפקיד גברת קולינס
* Don't Blame the Stork (1954) - בתפקיד אבלין סטיל
* בחירתו של הובסון (1954) - בתפקיד מגי הובסון
* What Every Woman Wants (1954) - בתפקיד שרה
* The Purple Plain (1954) - בתפקיד גברת מק-נאב
* The Happiness of Three Women (1954) - בתפקיד ג'יין פרייס
* As Long as They're Happy (1955) - בתפקיד סטלה בנטלי
* A Kid for Two Farthings (1955) - בתפקיד ליידי רובי
* רופא בלב ים (1955) - בתפקיד מיוריאל מאלט
* האיש שידע יותר מידי (1956) - בתפקיד לוסי דרייטון
* House of Secrets (1956) - בתפקיד אמא איזבלה באלו
* Passport to Shame (1958) - בתפקיד אגי
* Too Many Crooks (1959) - בתפקיד לוסי
* The 39 Steps (1959) - בתפקיד נלי לומסדן
* הבדרן (1960) - בתפקיד פיבי רייס
* The Mark (1961) - בתפקיד גרטרוד קרטרייט
* Flame in the Streets (1961) - בתפקיד נל פאלמר
* בבוא ספטמבר (1961) - בתפקיד מרגרט אליסון
* A Pair of Briefs (1962) - בתפקיד גלדיס וורטינג
* I Thank a Fool (1962) - בתפקיד האחות דרו
* הפנתר הוורוד (1963) - בתפקיד אנג'לה דאנינג
* Pretty Polly (1967) - בתפקיד גברת אינס-הוק

## קישורים חיצוניים

* ברנדה דה בנזי, באתר find a grave
* מחווה לברנדה דה בנזי, באתר יוטיוב
* 

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אנגליות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון בריטיות
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1909
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1909
קטגוריה:בריטיות שנפטרו ב-1981
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1981
אנטון פון ארקו ואליי

**אנטון פון ארקו ואלי** (בגרמנית: **Anton Graf von Arco auf Valley**; 5 בפברואר 1897 - 29 ביוני 1945) היה אציל גרמני ממוצא יהודי, רוצחו של קורט אייזנר.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
נולד במחוז ריד אים אינקראיס באוסטריה עילית. אביו, מקס מקסימיליאן היה איש עסקים ובעל אחוזה ואמו, Emily Freiin Von Oppenheim הייתה בת למשפחת בנקאים יהודית עשירה. אחרי שירות ברגימנט בוארי בשנה האחרונה למלחמת העולם הראשונה, חזר ואליי מהחזית לאומן גרמני זועם ומאוכזב.

### המשך חייו וההתנקשות
למרות היותו אוסטרי במוצאו ובאזרחותו, הזדהה ואליי כגרמני שורשי. הוא למד באוניברסיטת מינכן והזדהה בתור לאומן גרמני ובשל מוצאו היה אריסטוקרט, כמו כן אמץ ערכים מלוכנים והכריז על עצמו כאנטישמי למרות היות אמו ממוצא יהודי. בשל כל הנסיבות האלו, תעב ואליי את קורט אייזנר, מנהיגה היהודי של Independent Social Democratic Party of Germany ולבסוף התנקש בו. ההתנקשות באה על רקע רצונו של ואליי להראות כי למרות היותו יהודי יש לו ערך אחרי שנדחה מלהצטרף לאגודת תולה. ב-21 בפברואר 1919 ברחוב במינכן, ירה ואלי בפעולת יחיד באייזנר למוות. בעיני בוארים רבים נתפס כעת כגיבור וסטודנטים הכריזו עליו כגיבור. פעולתו גרמה לפעולות תגמול של אנרכיסטים ושל קומוניסטים אשר גרמה להרג של אנשי אצולה. הרצח גרם לבסוף לייסודה של רפובליקה סוציאליסטית בוארית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

2018 09
קטגוריה:אוסטרים
קטגוריה:יהודים אוסטרים
קטגוריה:מתנקשים פוליטיים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1897
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1945
פסטיבל הזמר והפזמון 1973

**[[פסטיבל הזמר והפזמון]] 1973** הייתה תחרות שירים ששודרה בקול ישראל ובערוץ הראשון.

התחרות התקיימה במוצאי יום העצמאות בבנייני האומה בירושלים בהנחיית רבקה מיכאלי. המנצחים על התזמורת היו יצחק גרציאני ולסלו רוט והמפיקים היו חנוך חסון וגיל אלדמע.

בשנה זו המחברים נקראו לכתוב שירים ברוח חצי יובל למדינת ישראל.

הזמרת רותי נבון נחבלה בתאונת דרכים זמן קצר לפני הפסטיבל ולכן, לא עלתה לבימה לשיר. במקומה, ביצעה את השיר "נצח ישראל לא ישקר" מי שהייתה אמורה להיות להקת הלווי שלה, "שוקולד מנטה מסטיק", בליווי שלישיית "אף אוזן גרון".

השיר שזכה בתחרות הוא "את ואני נולדנו בתש"ח" בביצוע של עדנה לב. לאחר הזכייה הצטרף יגאל בשן, כותב השיר, ללב והם ביצעו אותו ביחד.

יצחק גרציאני ניצח על התזמורת בחלק הראשון (שירים 1-6) ולסלו רוט ניצח עליה בחלק השני (שירים 7-12).

## השירים המשתתפים

## קישורים חיצוניים
* פסטיבל הזמר והפזמון, באתר הפסטיבלים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:1973 במוזיקה
קטגוריה:1973 בישראל
1973
זמר ופזמון
מרגריטה רוסה דה פרנסיסקו

**מרגריטה רוסה דה פרנסיסקו** (בספרדית: **Margarita Rosa de Francisco**; נולדה ב-8 באוגוסט 1965) היא שחקנית, זמרת ומנחת טלוויזיה קולומביאנית.

## ביוגרפיה
מרגריטה רוסה דה פרנסיסקו נולדה בקאלי, ואיה דל קאוקה, קולומביה ב-8 באוגוסט 1965. היא בתו של ג'ררדו דה פרנסיסקו - מוזיקאי ושחקן ושל מעצבת האופנה מרסדס באקרו. היא גם אחותו הגדולה של מנחה הטלוויזיה מרטין דה פרנסיסקו (ספ').

בילדותה למדה מרגריטה שיעורי בלט בקונסרבטוריון של אנטוניו מריה ולנסיה בעיר מולדתה, שממנו נאלצה לפרוש במהירות עקב בעיות בעמוד השדרה. את הופעת הבכורה שלה בסרט היא עשתה בשנת 1982 עם כיכובה בסרט "Tacones". לאחר מכן עברה לניו יורק כדי ללמוד אנגלית ובשנת 1984 נבחרה לדוגמנית השנה. היא הוכתרה כסגנית ראשונה בתחרות מיס קולומביה (אנ') ב-1984, מאוחר יותר ייצגה את קולומביה בתחרות מיס עולם ב-1985, שם לא הצליחה באותה מידה.

## קריירה
ב-1986 החלה לשחק בטלנובלה "Gallito Ramirez" עליה זכתה בפרס, לאחר מכן הגישה גם תוכנית מהדורת חדשות בטלוויזיה.

בשנת 1992 גילמה את מרינה ואלדז בעונה השנייה של סדרת המשטרה הספרדית "Brigada Central" לצדה של רודי רודריגס.

בשנים 1994–1995 שיחקה בתפקיד הראשי בטלנובלה המצליחה "קפה בניחוח אישה", את דמותה של תרזה סוארז. 

בשנת 2000 החלה לשמש שגרירה של רצון טוב עבור ארגון UNICEF. מ-2001 ועד 2002 הנחתה את שתי עונותיה של הגרסה הקולומביאנית לתוכנית המציאות "הישרדות".

בשנת 2002 שיחקה בסרט הטלוויזיה המקסיקני "פידל", סרט ביוגרפי אודות שליט קובה פידל קסטרו, לצד גאל גרסיה ברנאל.

בשנים 2007–2008 שיחקה בתפקיד הראשי של מריה רובלס בטלנובלה המקסיקנית "Mientras haya vida"לצדן של רומינה גאטני ופאולה נונייס.

בשנת 2009 שיחקה בסרט "על אהבה ושדים אחרים" (אנ') המבוסס על רומן מאת גבריאל גארסיה מארקס ומהווה קופרודוקציה קוסטה ריקאית-קולומביאנית, הסרט נשלח לייצג את קוסטה ריקה בפרס האוסקר לסרט הזר הטוב ביותר. באותה שנה החלה לשחק בסדרת הדרמה הקולומביאנית "*Kdabra*" בתור אנה, אימו האגוצנטרית של לוקה, אותו מגלם כריסטופר אוקרמן. שבה לשחק גם בעוד שתי עונות של הסדרה.

בשנת 2019 שיחקה לצדם של קרלוס פאנס וגבי אספינו בטלנובלה האמריקאית "לשחק באש", בתפקיד של מרטינה.

## דיסקוגרפיה

### אלבומי אולפן

* 1997 - *Margarita Rosa*
* 2011 -  *A Solas (En Vivo)*
* 2012 - *Bailarina*

## פילמוגרפיה

### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה קולומביאניות
קטגוריה:דוגמניות קולומביאניות
קטגוריה:מנחות טלוויזיה קולומביאניות
קטגוריה:זמרות קולומביאניות
קטגוריה:זמרות פופ קולומביאניות
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס קולומביה
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס עולם 1985
קטגוריה:אתאיסטיות
קטגוריה:ילידות 1965
פסטיבל הזמר והפזמון 1974

**[[פסטיבל הזמר והפזמון]] 1974** הייתה תחרות שירים ששודרה בקול ישראל ובערוץ הראשון ב-25 באפריל.

התחרות התקיימה במוצאי יום העצמאות בבנייני האומה בירושלים בהנחיית רבקה מיכאלי. המנצח על התזמורת היה יצחק גרציאני והמפיקים היו חנוך חסון וגיל אלדמע.

השיר שזכה בתחרות הוא "הבלדה על ברוך ג'מילי" בביצוע של שלמה ארצי ולהקת גברת תפוח. במהלך חלוקת הפרס קם ג'מילי ונופף בגאווה ולמחרת רעשה הארץ על עידוד לונדליזם.

## השירים המשתתפים

## החלק האמנותי
בחלק האמנותי הופיעו הגשש החיוור עם השיר "אף אחד לא קם", שכתב יוסי בנאי ללחן ולעיבוד של יצחק גרציאני. עוד הופיעה להקת כוורת עם השירים "יו יה", "נתתי לה חיי" ו"הורה היאחזות".

## קישורים חיצוניים
* פסטיבל הזמר והפזמון, באתר הפסטיבלים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:1974 במוזיקה
קטגוריה:1974 בישראל
1974
זמר ופזמון
שון אופריי

**שון אופריי** (באנגלית: **Sean O'Pry**; נולד ב-5 ביולי 1989) הוא דוגמן אמריקאי.

## ביוגרפיה
אופריי נולד בג'ורג'יה, והתגלה ב-2006 באמצעות תמונה מנשף בבית ספרו שפורסמה במייספייס. לאחר מכן כיכב בקמפיינים של ג'ורג'ו ארמני, ורסצ'ה, דולצ'ה וגבאנה ו-H&M, הופיע בתצוגות אופנה בין היתר של ז'יבנשי ואיב סן-לורן.

ב-2007 נבחר ל"גבר העונה" (Man of the Season) של המגזין "GQ". ב-2009 הוא דורג כאחד הדוגמנים המצילחים בעולם על ידי המגזין "פורבס". השתתף בקליפ של מדונה לשיר "Girl Gone Wild" ובקליפ של טיילור סוויפט לשיר "Blank Space".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:דוגמנים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1989
פסטיבל הזמר והפזמון 1977

**[[פסטיבל הזמר והפזמון]] 1977** הייתה תחרות שירים ששודרה בקול ישראל ובערוץ הראשון.

התחרות התקיימה במוצאי שבת, ט"ו באדר, 5 במרץ 1977, בבנייני האומה בירושלים בהנחיית רבקה מיכאלי. המנצח על התזמורת היה יצחק גרציאני והמפיק היה חנוך חסון.

השיר שזכה בתחרות הוא "רקפת" בביצוע רוחמה רז. באותו ערב ירד שלג בירושלים והדרכים לבירה נחסמו. רק תושבי העיר הצליחו להגיע לפסטיבל והם גילו לוקאל פטריוטיזם ובחרו בשיר אותו פיזמה הזמרת המקומית רוחמה.

בתחרות בלטה הזמרת אילנה אביטל, שהייתה אז בת 17, וזכתה במקום השלישי עם השיר "אותך", שזכה לאחר מכן להצלחה.

## השירים המשתתפים

## קישורים חיצוניים
* פסטיבל הזמר והפזמון, באתר הפסטיבלים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:1977 במוזיקה
קטגוריה:1977 בישראל
1977
זמר ופזמון
גביע הפדרציה 2018

**[[גביע הפדרציה]] 2018** היא התחרות ה-56 לנבחרות טניס נשים. היא אורגנה על ידי פדרציית הטניס הבינלאומית.

תחרויות אזוריות החלו בפברואר 2018 והגמר נערך בנובמבר 2018.

## מתכונת התחרות
מתכונת התחרות הייתה זהה למתכונת של העונה הקודמת.

כל המפגשים כללו 5 משחקים.

בית עולמי א' כלל 8 קבוצות ועוד 8 קבוצות היו בבית עולמי ב'.

יתר הקבוצות התחרו בבתים אזוריים (בית אמריקה, בית אסיה/אוקיאניה ובית אירופה/אפריקה).

לקראת סיום העונה 4 קבוצות מהבית העולמי א' נפגשו עם 4 קבוצות מבית עולמי ב' על הזכות להתמודד בבית עולמי א' בעונת 2018.

## מהלך התחרות

### משחק הגמר

### העברות לקראת שנת 2019
בעקבות המשחקים בין 4 נבחרות שהפסידו בשלב הראשון של הבית העולמי א' לבין הקבוצות שניצחו בבית עולמי ב':
*  ו נותרו בבית עולמי א'
*  ו עלו לבית העולמי א'
*  ו ירדה לבית העולמי ב'

## ישראל בתחרות
בנבחרת  השתתפו ולדה אקשיברובה, לינה גלושקו ויוליה גלושקו. הנבחרת החלה את השתתפותה בבית ג' של אזור אירופה/אפריקה א'. כל המשחקים של אזור אירופה/אפריקה ב' נערכו באתונה. הנבחרת סיימה את הבית במקום השני. כתוצאה מכך הנבחרת נותרה באזור אירופה/אפריקה ב'.

## קישורים חיצוניים

* נתוני משחק הגמר

קטגוריה:תחרויות טניס ב-2018
קטגוריה:גביע הפדרציה
קטגוריה:תחרויות גביע הפדרציה בארצות הברית
קטגוריה:תחרויות גביע הפדרציה בצרפת
קטגוריה:תחרויות גביע הפדרציה בגרמניה
קטגוריה:תחרויות טניס בצ'כיה
קטגוריה:מינסק: ספורט
קטגוריה:תחרויות ספורט בבלארוס
קטגוריה:תחרויות טניס בבלארוס
קטגוריה:2018 בארצות הברית
קטגוריה:קרוליינה הצפונית: ספורט
DUKW

**DUKW** (מכונה באנגלית: **Duck**, בעברית: ברווז) הוא כלי רכב אמפיבי, הנעה 6x4, מתוצרת יצרנית הרכב הכבד האמריקאית "Yellow/GMC Truck and Coach
Chevrolet"  (משנת 1943 לאחר השתלטות ג'נרל מוטורס על החברה, החברה הייתה קרויה "GM Truck & Coach Division") אשר יוצר בארצות הברית בין השנים 1942–1945. 

דגם ה-"DUKW" היא גרסה אמפיבית של המשאית **GMC CCKW 2½-ton 6x6 truck** .

דגמי "DUKW" שירתו בצבא ארצות הברית ובצבאות בעלי בריתה של ארצות הברית במלחמת העולם השנייה ובמלחמת קוריאה.

במלחמת העולם השנייה תרמו דגמי ה-"DUKW" למאמץ המלחמתי בקרבות: הפלישה לנורמנדי, קרב שפך הסכלדה, "מבצע ממשי", ו"מבצע ביזה".

## "DUKW"

* הנעה 6x4
* 6 צמיגים : 4 אחוריים
* 2-3 אנשי צוות כולל נהג
* מטען: נוסעים - 2 (כולל אנשי צוות) או 2,300 ק"ג
* טווח נסיעה ביבשה: 640 ק"מ
* יחס משקל / כוח - 14
* חימוש: מקלע כבד M2 בראונינג או לחלופין תותח 105 מ"מ מסוג "HM2"

### פירוש (באנגלית) ראשי התיבות של דגם ה-"DUKW"
(נקבע על ידי היצרן "ג'נרל מוטורס")
* D" - Designed in 1942"
* U" - Utility"
* K" -  All-wheel drive"
* W" - Dual-tandem rear axles"

## מדינות שרכשו את דגם "DUKW"
*  
*  - 535 יחידות
* 
*  - 800 יחידות
* 
* 
* 
* 
*  - 586 יחידות
*  - 2,000 יחידות

## ייצור דגם "DUKW"
* 1942 - יוצרו 2,000 יחידות
* 1943 - יוצרו 4,053 יחידות
* 1944 - יוצרו 11,316 יחידות
* 1945 - יוצרו 21,247 יחידות

## תמונות

קובץ:DUKW 4.jpg | דגם "DUKW"  
קובץ:DUKW 3.jpg | דגם "DUKW"  
קובץ: DUKW 2.jpg | דגם "DUKW"  
קובץ:DUKW 1.jpg | דגם "DUKW"  
קובץ: Samochód pływający BAW.jpg | דגם "DUKW"  
קובץ:DUKW.Thames.Canthusus.jpg | דגם "DUKW"  בגרסה אזרחית בלונדון, בריטניה
קובץ:Liverpool DUKW Splashdown.jpg | דגם "DUKW"  בגרסה אזרחית בליברפול, בריטניה
קובץ:DuckTourBoston.agr.jpg | דגם "DUKW"  בגרסה אזרחית בבוסטון, ארצות הברית


## ראו גם
* כלי רכב אמפיבי
* M520 Goer

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים
   

קטגוריה:כלי רכב צבאיים
קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-1942
קטגוריה:רכבי GMC
קטגוריה:כלי רכב אמריקאיים
קטגוריה:רכבי שטח ופנאי גדולים
קטגוריה:כלי רכב אמפיביים
קטגוריה:אמצעי לחימה אמריקאיים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:כלי רכב צבאיים אמריקאיים
ניקולאי קומליצ'נקו

**ניקולאי ניקולאייביץ' קומליצ'נקו** (ברוסית: **Никола́й Никола́евич Комличе́нко**; נולד ב-29 ביוני 1995, פלאסטונובסקאיה, מחוז המשנה דינסקוי, מחוז, קרסנודר, רוסיה) הוא כדורגלן רוסי המשחק בעמדת החלוץ בלוקומוטיב מוסקבה מליגת העל הרוסית.

## קריירה
הוא נולד בכפר במחוז קרסנודאר ביוני 1995 לאביו, ניקולאי אנטולייביץ', שהיה שחקן נודע בקבוצות דרוז'בה מייקופ ובקובאן.

### קריירת מועדונים
הוא למד בבית הספר לכדורגל של קרסנודאר וב-2013 הופיע לראשונה בהרכב קבוצת המילואים קרסנודאר-2. ב-17 במרץ 2014 עלה במדי הקבוצה הבוגרת במשחק של ליגת העל הרוסית בכדורגל נגד טום טומסק (1:1).

בקיץ 2016 הושאל לקבוצת סלובן ליברץ מליגת העל הצ'כית למשך עונה אחת. הוא הופיע במדיה 12 משחקים והבקיע 3 שערים. בסוף 2016 חזר לרוסיה.
אך לא הרשים במחנה האימונים והושאל שוב לקבוצה צ'כית, הפעם למלאדה בולסלאב. ב-23 בספטמבר 2018 הבקיע את השער העשירי שלו במדי הקבוצה וניצב בראש טבלת מלכי השערים של הליגה הצ'כית, לעונת 2018/2019. בפתח עונת 2019/2020 הבקיע לראשונה 4 שערים במשחק במחזור השביעי של הליגה הצ'כית והוכתר למלך השערים בליגה הצ'כית משהבקיע 10 שערים ב-15 משחקים.

בינואר 2020 עבר לדינמו מוסקבה תמורת 3.5 מיליון יורו לתקופה של 4.5 שנים. את הופעת הבכורה ערך בדרבי נגד ספרטק מוסקבה, ב-29 בפברואר 2020. את שער הבכורה במדי דינמו הבקיע במשחק המחזור ה-21 נגד טמבוב, ב-7 במרץ 2020.

### קריירה בנבחרת
בשנת 2014 הופיע בשני משחקים במדי נבחרת רוסיה בכדורגל עד גיל 19 והבקיע 2 שערים. הוא הוזמן לנבחרת הנוער ומאז משחק במדיה. באוקטובר 2019 הוזמן לראשונה להרכב הנבחרת הבוגרת ואת הופעת הבכורה שלו ערך בניצחון נבחרתו על  4:0 במשחק מוקדמות יורו 2020 שנערך באצטדיון לוז'ניקי ב-10 באוקטובר 2019.

את שער הבכורה הבקיע במשחק מוקדמות יורו 2020 נגד  ב-19 בנובמבר 2019 בהופעתו השלישית במדי הנבחרת.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חלוצי כדורגל רוסים
קטגוריה:כדורגלנים רוסים
קטגוריה:כדורגלני קרסנודאר
קטגוריה:כדורגלני צ'רנומורץ נובורוסיסק
קטגוריה:כדורגלני סלובן ליברץ
קטגוריה:כדורגלני מלאדה בולסלאב
קטגוריה:כדורגלני דינמו מוסקבה
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1995
ליטא במשחקים האולימפיים לנוער

**[[ליטא]]** משתתפת בכל ה**[[המשחקים האולימפיים לנוער|משחקים האולימפיים לנוער]]** מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). לאורך השנים צברו ספורטאי הנוער הליטאים 14 מדליות, מהן שבע מדליות זהב. ליטא משתתפת גם במשחקי החורף האולימפיים לנוער. אולם, עד כה לא זכה ספורטאי נוער אולימפי ליטאי במדליה במשחקי החורף.

## השתתפות במשחקים
### משחקי הקיץ
#### אולימפיאדת הנוער סינגפור (2010)
המשלחת הראשונה של ליטא למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור. המשלחת כללה 24 ספורטאים שהתחרו בעשרה ענפי ספורט. המשלחת זכתה בארבעה מדליות, מהן שלוש מדליות זהב. המשלחת הגיעה להישגים משמעותיים בענפים אגרוף עם זכייה בשתי מדליות זהב בקטגוריות משקל קל וקל-חצי-כבד לנערים, חתירה עם זכייה במדליית זהב בטורניר היחידים לנערים, וג'ודו בקטגוריית משקל עד 63 ק"ג לנערות. בענף האתלטיקה המשלחת העפילה לארבעה גמרים בהם הם סיימו במקום הרביעי בהדיפת כדור ברזל לנערות, מקום חמישי ביידוי פטיש לנערים, מקום שישי בהטלת כידון לנערים ומקום אחד-עשר בהליכה תחרותית לנערות למרחק של 5 ק"מ. נבחרת הנערים בכדורסל דורגה במקום החמישי. המשלחת הגיעה להישגים נאים בענפים התעמלות עם דירוג במקום השביעי בתרגיל המתח לנערים בהתעמלות מכשירים, וקרב חמש מודרני עם דירוג במקום השישי בטורניר הנערות ומקום תשיעי בטורניר הנערים. בענף השחייה המשלחת דורגה במקום השמיני במשחים 50 מטר לנערים ו-50, 100, ו-200 מטר לנערות בסגנון שחיית חזה. המשלחת לא הגיעה להישגים בענפים קאנו/קיאק ושיט.

#### אולימפיאדת הנוער נאנג'ינג (2014)
המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה 21 ספורטאים שהתחרו בתשעה ענפי ספורט. המשלחת זכתה בשבעה מדליות, מהן שלוש מדליות זהב. המשלחת רשמה שיפור בהישגים מאולימפיאדת הנוער סינגפור והגיעה להישגים משמעותיים בשחייה עם זכייה בשתי מדליות זהב במשחים 50 ו-100 מטר לנערות בסגנון שחיית חזה, מדליית כסף במשחה 200 מטר לנערים בסגנון שחייה מעורב אישי ומקום חמישי במשחה 100 מטר לנערות בסגנון שחייה חופשית, כדורסל עם זכייה במדליית זהב בטורניר הנערים, קאנו/קיאק עם זכייה במדליית כסף בתחרות ספרינט לנערים וקרב חמש מודרני עם זכייה במדליית ארד בטורניר הנערים ודירוג במקום הרביעי בטורניר הנערות. בענף הטניס זכתה במדליית ארד בטורניר היחידים לנערות. ספורטאי המשלחת דורגו במקום הרביעי בענפים חתירה בטורניר היחידים לנערות, ואתלטיקה ביידוי פטיש לנערות. נבחרת הנערות בענף האופניים דורגה במקום התשיעי. המשלחת לא הגיעה להישגים וסיימה בין המקומות האחרונים בכדורעף חופים.

### משחקי החורף
ליטא השתתפה לראשונה במשחקי החורף האולימפיים לנוער באולימפיאדת הנוער אינסברוק ושלחה משלחת המונה שישה ספורטאים שהתחרו בשלושה ענפי ספורט. ספורטאי המשלחת לא הגיעו למקומות גבוהים בענפים ביאתלון, סקי אלפיני, סקי למרחקים. אולם, גם לא סיימו בין המקומות האחרונים. המשלחת לאולימפיאדת הנוער לילהאמר כללה עשרה ספורטאים שהתחרו בשישה ענפים. המשלחת רשמה הישגים נאים בענפים החלקה אמנותית עם דירוג במקום התשיעי בטורניר ריקוד אמנותי, ובתחרות הכישורים לנערים בהוקי קרח עם דירוג במקום השישי. ספורטאי המשלחת לא הגיעו למקומות גבוהים בענפים ביאתלון, גלישת שלג, סקי אלפיני וסקי למרחקים.

## מדליות

### מדליות לפי משחקים

width="20px"|

### מדליות לפי ענף

## ראו גם
* ליטא במשחקים האולימפיים
* ליטא במשחקים הפאראלימפיים

קטגוריה:ליטא: ספורט
קטגוריה:מדינות במשחקים האולימפיים לנוער
אזרבייג'ן במשחקים האולימפיים לנוער

**[[אזרבייג'ן]]** משתתפת ב**[[המשחקים האולימפיים לנוער|משחקים האולימפיים לנוער]]** מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). אזרבייג'ן החלה להשתתף במשחקי החורף החל מאולימפיאדת הנוער לוזאן (2020). לאורך השנים צברו ספורטאי הנוער האזרבייג'נים 26 מדליות, מהן שתים עשרה מדליות זהב.

## השתתפות במשחקים
### משחקי הקיץ
#### אולימפיאדת הנוער סינגפור (2010)
המשלחת הראשונה של אזרבייג'ן למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור וכללה 12 ספורטאים שהתחרו בשישה ענפי ספורט. המשלחת דורגה במקום האחת עשרה בטבלת המדליות לאחר שזכתה בשמונה מדליות, מהן חמש מדליות זהב. המשלחת הציגה דומיננטיות בענף ההיאבקות עם זכייה בחמישה מדליות. ארבע מדליות זהב בקטגוריות משקל עד 100 ק"ג לנערים ועד 52 ק"ג לנערות בסגנון היאבקות חופשית ועד 42 ק"ג ו-50 ק"ג לנערים בסגנון היאבקות יוונית-רומית ומדליית כסף בקטגוריית משקל עד 54 ק"ג לנערים בסגנון היאבקות חופשית. המשלחה הגיעה להישגים משמעותיים בענפים הרמת משקולות עם זכייה במדליית זהב בקטגוריית משקל עד 69 ק"ג לנערים ואגרוף עם זכייה בשתי מדליות כסף בקטגוריות משקל קל-זבוב ונוצה לנערים. ספורטאי המשלחת לא הגיעו להישגים בענפים ג'ודו, טאקוונדו וקאנו/קיאק.

#### אולימפיאדת הנוער נאנג'ינג (2014)
המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג הייתה המשלחת הגדולה ביותר שאזרבייג'ן שלחה עד כה. המשלחת מנתה 21 ספורטאים שהתחרו בתשעה ענפי ספורט. המשלחת דורגה במקום העשירי בטבלת המדליות לאחר שזכתה בשתים עשרה מדליות, מהן חמש מדליות זהב. המשלחת המשיכה להציג דומיננטיות בענף ההיאבקות עם זכייה בחמישה מדליות. שלוש מדליות זהב בקטגוריות משקל עד 63 ק"ג ועד 100 ק"ג לנערים בסגנון היאבקות חופשית ועד 69 ק"ג לנערים בסגנון היאבקות יוונית-רומית, ושתי מדליות כסף בקטגוריות משקל עד 52 ק"ג לנערות בסגנון היאבקות חופשית ועד 50 ק"ג לנערים בסגנון היאבקות יוונית-רומית. המשלחת הגיעה להישגים משמעותיים בענפים טאקוונדו עם זכייה במדליית זהב בקטגוריית משקל עד 73 ק"ג לנערים ומדליית כסף בקטגוריית משקל עד 44 ק"ג לנערות, וג'ודו עם זכייה בשתי מדליות כסף בקטגוריות משקל עד 55 ק"ג לנערים ועד 44 ק"ג לנערות. בענף האגרוף המשלחת זכתה במדליית זהב בקטגוריית משקל קל-זבוב לנערים וסיימה במקום הרביעי בקטגוריית משקל סופר-כבד לנערים. המשלחת זכתה במדליית כסף בענף החתירה בטורניר היחידים לנערים. בענף האתלטיקה ספורטאי המשלחת זכו במדליית ארד בקפיצה משולשת לנערים והעפילה לגמר ריצת 3000 מטר לנערות בה סיימה במקום השמיני. המשלחת לא הגיעה להישגים בענפים קליעה, קשתות ושחייה.

## מדליות

### מדליות לפי משחקים

width="20px"|

### מדליות לפי ענף

## ראו גם
* אזרבייג'ן במשחקים האולימפיים
* אזרבייג'ן במשחקים הפאראלימפיים

קטגוריה:אזרבייג'ן: ספורט
קטגוריה:מדינות במשחקים האולימפיים לנוער
מחסני תאורה

**מחסני תאורה** היא רשת קמעונאות ישראלית המשווקת מוצרי תאורה. הרשת נוסדה בשנת 1997 ונכון לשנת 2025 היא מונה 45 סניפים.

## היסטוריה
מחסני תאורה הוקמה על ידי האחים איציק ונרי חיימוב. האחים חיימוב הקימו בשנת 1994 את חברת "פאן טוז" שעסקה ביבוא ושיווק גופי תאורה לחנויות בתחום ולחנויות עשה זאת בעצמך. בשנת 1997 פתחו השניים את חנותם הראשונה בראשון לציון ובמקביל המשיכו לשמש כיבואנים בתחום. בשונה מחנויות תאורה שהיו קיימות אז בישראל וגודלן היה עד 50 מ"ר בממוצע, החנויות של הרשת החדשה השתרעו על שטח של 400 מ"ר בממוצע. מוצרי הרשת יוצרו בסין, זאת בניגוד למתחרים, מה שהעניק לרשת יתרון תחרותי במחיר.

בשנת 2002 רכשה מחסני תאורה את רשת התאורה "מטאור". שמנתה אז חמישה סניפים, מתוך כוונה להפעיל את מטאור כרשת חנויות הפונה לצד היוקרתי יותר. לאחר שרעיון זה לא צלח, הוסבו בהמשך חנויות מטאור לחנויות של מחסני תאורה. בשנה זו רכשו בעלי הרשת את חברת "דגן תאורה" שעסקה ביבוא ושיווק של מוצרי תאורה המיועדים למבנים כגון פארקים, אולמות ספורט, מרכזים מסחריים ועוד, תמורת 2.36 מיליון שקל.

בשנת 2002 מנתה הרשת 12 סניפים, בשנת 2014 מנתה הרשת 43 סניפים. נכון לשנת 2025 מונה רשת מחסני תאורה 45 סניפים ברחבי ישראל.

## קישורים חיצוניים
* 

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רשתות שיווק בישראל
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1997
Starstrukk

"**Starstrukk**" הוא סינגל שהוקלט על ידי הלהקה 3OH!3 בשיתוף עם הזמרת האמריקאית קייטי פרי. השיר יצא לאור ב-9 ביולי 2009, על ידי חברות התקליטים פוטו פיניש וקפיטול רקורדס, כסינגל השני מתוך אלבום השני, Want.

עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-3 במצעד הסינגלים הבריטי.
## רקע וכתיבה
במקור יצא השיר ללא קייטי פרי, אך ב-8 בספטמבר 2009, יצאה גרסת רמיקס עם פרי. השיר נכתב על ידי שון פורמן ונת'ניאל מוטה והופק על ידי מאט סקוואייר.

הקליפ של השיר זכה להצלחה נאה וצבר 128 מיליון צפיות נכון לספטמבר 2018.

## הצלחה מסחרית
באוסטרליה זכה השיר למעמד של פלטינה כפולה על סך מכירות של 140,000 עותקים בסך הכול. בממלכה המאוחדת זכה השיר למעמד פלטינה על מכירות של 600,000 עותקים. בניו זילנד קיבל את תואר הזהב על מכירות של 15,000 עותקים.

בארצות הברית נמכר השיר בסדר גודל של 1,000,000 עותקים בסך הכול, ועל כך קיבל את תואר הפלטינה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 3OH!3
קטגוריה:שירי קייטי פרי
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על מין מזדמן
קטגוריה:סינגלים בהוצאת קפיטול רקורדס
אוקראינה באירוויזיון למוזיקאים צעירים

**[[אוקראינה]] נטלה חלק ב[[האירוויזיון למוזיקאים צעירים|אירוויזיון למוזיקאים צעירים]]** שלוש פעמים החל מהצטרפותה הראשונה ב-2008, כאשר אנה פדרובה נשלחה כנציגתה בתחרות לנגן בפסנתר. אוקראינה נעדרה מהתחרות 4 פעמים בשנים 2010, 2014, 2016, 2018.

## המבצעים והשירים שייצגו את אוקראינה באירוויזיון למוזיקאים צעירים

## ראו גם
* האירוויזיון למוזיקאים צעירים
* אוקראינה באירוויזיון
* אוקראינה באירוויזיון לרוקדים צעירים

## קישורים חיצוניים
* Eurovision Young Musicians

קטגוריה:אירוויזיון למוזיקאים צעירים לפי מדינה
קטגוריה:אוקראינה: תרבות