ג'ניפר מנוקין

**ג'ניפר לי מנוקין** (באנגלית: **Jennifer Leigh Mnookin**; נולדה ב-1967) היא משפטנית יהודייה אמריקאית, שנחשבת מומחית עולמית לדיני ראיות וקבלת החלטות במערכת המשפט. כיהנה כנשיאת אוניברסיטת ויסקונסין-מדיסון החל מאוגוסט 2022 וכדקאנית בית הספר למשפטים של אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA). ב-25 בינואר 2026 פורסם שהיא נבחרה לכהן כנשיאת אוניברסיטת קולומביה בניו יורק. מנוקין תהיה הנשיאה ה-21 של אוניברסיטת קולומביה, והיא תכהן בתפקיד זה החל מ-1 ביולי 2026.

## ביוגרפיה
מנוקין נולדה בקיימברידג' (מסצ'וסטס) וגדלה באזור מפרץ סן פרנסיסקו, במשפחה יהודית. הוריה הם דייל מנוקין ורוברט מנוקין, פרופסור בבית הספר למשפטים באוניברסיטת הרווארד. מנוקין ציינה שמשפחתה לא הייתה דתית במיוחד. במהלך תקופת ילדותה עלה לראשונה הרצון שלה לחיזוק הזהות היהודית: בגיל 11, לאחר שיעור חינוך דתי בבית הספר, שאלה את הוריה מדוע משפחתם אינה משתייכת באופן פעיל יותר לקהילה היהודית. השאלה הזו הפתיעה את הוריה והובילה לשיח משפחתי מעמיק יותר סביב זהות יהודית והשתייכות קהילתית. אביה, פרופ’ רוברט מנוקין, המשיך לעסוק בנושא זהות יהודית גם במסגרת עבודתו האקדמית, ובשנים מאוחרות יותר פרסם ספר שזכה להערכה רחבה העוסק באתגרים ובמורכבות של יהדות אמריקאית בימינו, בשם "הפרדוקס היהודי-אמריקני".

ההשכלה האקדמית שלה כוללת תארים אקדמיים מאוניברסיטאות הרווארד, ייל ו-MIT, מה שנחשב נדיר. היא בוגרת לימודי תואר ראשון באמנויות אותו סיימה באוניברסיטת הרווארד בשנת 1988, תואר דוקטור למשפטים אותו סיימה בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ייל בשנת 1995, ותואר דוקטור לפילוסופיה בהיסטוריה וסוציולוגיה של המדע והטכנולוגיה מ־MIT אותו סיימה בשנת 1999. כשהייתה סטודנטית ערכה את עיתון החדשות הרווארד קרימסון.

## קריירה
בשנים 1998–2005 מנוקין הייתה חברת סגל בית הספר למשפטים של אוניברסיטת וירג'יניה, כאשר שנה אחת מביניהן (2002–2003) הייתה מרצה אורחת בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת הרווארד. בשנת 2005 היא הצטרפה לסגל בית הספר למשפטים של UCLA וכיהנה בכנה תפקידים בכירים, כולל דיקנית בשנים 2015-2022.

### אוניברסיטת ויסקונסין-מדיסון
ב־16 במאי 2022 הודיע חבר המנהלים של אוניברסיטת ויסקונסין שמנוקין נבחרה פה־אחד לתפקיד הקנצלרית ה־30 של אוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון. היא נכנסה לתפקיד ב־4 באוגוסט 2022. בתחילת כהונתה הציגה מנוקין שורת תוכניות שנועדו להרחיב את הנגישות להשכלה גבוהה ולממן את מלוא צורכי הסטודנטים תושבי ויסקונסין, כולל מסלול ייחודי לסטודנטים העומדים בקריטריונים של זכאות למענקים. בדצמבר 2023 הושקה תוכנית ‘התחייבות החינוך לשבטים בוויסקונסין’: מסלול ייעודי לסטודנטים תושבי המדינה בני מיעוטים מעמים ילידים ביבשת אמריקה.

במהלך כהונתה בוויסקונסין הובילה מנוקין מהלכים רחבי־היקף שנועדו לחזק את מעמדה המחקרי של האוניברסיטה. אחת היוזמות המרכזיות שהשיקה הייתה *Wisconsin RISE* – תוכנית שהושקה בפברואר 2024. התוכנית היא יוזמה רוחבית למחקר, חדשנות ומצוינות אקדמית. התוכנית נועדה לקדם מחקר בתחומים בעלי השפעה עולמית, ובראשם הבינה המלאכותית. במסגרת היוזמה הוחלט לגייס בין 120 ל־150 חברי סגל חדשים בתוך כמה שנים, מתוכם עד 50 המתמחים בתחומי ה-AI, צעד שנועד להרחיב את היכולות האקדמיות והמחקריות של הקמפוס.

#### מחאות המלחמה בעזה
לאחר טבח שבעה באוקטובר מנוקין, כמו נשיאים וראשי אוניברסיטאות רבים בארצות הברית, התמודדה עם מתחים גוברים בתוך הקמפוס. היא הייתה בין הראשונות לפרסם הודעה רשמית, שבה גינתה את מתקפת חמאס על אזרחים בישראל, אך גם ציינה את הצער על המשך הלחימה בעזה והזהירה מעלייה באנטישמיות ובאיסלאמופוביה במוסדות האקדמיים.

ב-29 באפריל 2024, בסגרת הזירה העזתית במלחמת חרבות ברזל הקימו סטודנטים וחברי קהילה מאהל מחאה נגד ישראל בספריית האוניברסיטה. מנוקין הובילה מהלך שעסק הן בהגנה על חופש הביטוי והזכות למחאה, והן בשמירה על כללי ההתנהלות בקמפוס ועל תחושת הביטחון של כלל הסטודנטים. היא מינתה גורמי הנהלה בקמפוס להיפגש עם מובילי המחאה ולדון בדרישותיהם זמן קצר לאחר הקמת המאהל, והתחייבה להיפגש עם המוחים בעצמה לאחר פירוק האוהלים, שהיוו הפרה של החוק המדינתי האוסר על לינה בשטחי אוניברסיטת ויסקונסין.

גורמי ההנהלה בקמפוס פנו אל המפגינים מספר פעמים בבקשה להתאים את מחאתם לדרישות החוק. המפגינים קיבלו הבהרות לצעדים אפשריים נגדם וכן ניתנו להם מספר הזדמנויות לעזוב מרצון את המאהל ולהימנע מצעדי ענישה.

ב-1 במאי 2024, מנוקין אישרה למשטרת הקמפוס לפרק את המאהל. משטרת הקמפוס נעזרה במשטרת מדיסון, משרד השריף של מחוז דיין ומשטרת מדינת ויסקונסין. בוצעו כ-34 מעצרים של סטודנטים, פרופסורים וחברי קהילה. רוב המפגינים שוחררו ללא זימון אך ארבעה נשלחו לכלא מחוזי. טקטיקת הפירוק עוררה תגובות, הן של תומכים והן של מתנגדים. בעקבות המעצרים, המפגינים השיבו את המאהל, ונפתח משא ומתן נוסף בין הסטודנטים המוחים להנהלת הקמפוס. מנוקין נפגשה עם מנהיגי מחאת הסטודנטים ב-2 במאי ולאחר מספר סבבי שיחות בן הצדדים הושג הסכם לפירוק המאהל בסופו של דבר. במכתב שניסחה לקהילה כתבה מנוקין כי האוניברסיטה “מחויבת לאפשר מחאה, אך גם להגן על הסטודנטים מכל ביטוי של שנאה או הסתה”.

במהלך המשבר הואשמה מנוקין על ידי חלק מהגורמים בגישה מתונה מדי כלפי המוחים, בין השאר משום שהדגישה כי רבים מהסטודנטים פועלים מתוך דאגה כנה למצב ההומניטרי. כחלק מההבנות אליהן התחייבה האוניברסיטה כלפי המוחים, היו הרחבה של שיתופי הפעולה האקדמיים הכוללת בין היתר התחייבות להזמין בשנים הקרובות מרצים אורחים מאוניברסיטאות פלסטיניות.

### אוניברסיטת קולומביה
בעקבות ההתפטרות של מי שהייתה נשיאת אוניברסיטת קולומביה, מינוש שפיק וקטרינה ארמסטרונג שהייתה מנכ"לית באוניברסיטה, על רקע תנועת התבצרות המפגינים בקמפוס באוניברסיטת קולומביה, הודיעה מועצת הנאמנים של האוניברסיטה ב-25 בינואר 2026 כי מנוקין תהיה הנשיאה ה-21 הנכנסת של אוניברסיטת קולומביה ותכהן בתפקיד זה החל מ-1 ביולי 2026.

#### תגובות למינוי
לאחר הודעת המינוי של פרופ׳ מנוקין לנשיאת אוניברסיטת קולומביה, הביעו ארגוני סגל ועובדים התומכים בישראל בקמפוס תקווה שהנהגתה תסייע לייצב את האווירה האוניברסיטאית לאחר תקופה מתוחה במיוחד. הם איחלו לה הצלחה בתפקיד, וציינו כי לאחר השנתיים האחרונות כולם מבקשים לשוב להתמקד בעשייה האקדמית-מחקר, הוראה ורפואה- לצד ציפייה שתמשיך להתמודד בנחישות עם תופעות של אנטישמיות, אנטי־ציונות ואתגרים מוסדיים שנחשפו מאז 7 באוקטובר. במקביל, הם הודו לנשיאה הזמנית קלייר שיפמן על תקופת כהונתה, שלדבריהם תרמה רבות ליציבות ולחיזוק הקהילה האקדמית. גם בקהילת הסטודנטים נשמעו קולות חיוביים. בריאן כהן, המנהל את ארגון הלל בקמפוס, ציין כי השנים האחרונות היו מאתגרות במיוחד עבור הסטודנטים היהודים והישראלים, אך למרות הקשיים קיימת בקמפוס קהילה יהודית חיה, פעילה ובעלת תחושת גאווה. לדבריו, הוא מקווה שמנוקין תביא עמה ניסיון, רגישות והבנה שיאפשרו לחזק את המרקם הקהילתי ולהמשיך לבנות על התשתית הקיימת. כהן ציין כי הקהילה מודה לוועדת האיתור ולשיפמן על עבודתן בתקופת המעבר ומצפה לשיתוף פעולה פורה עם הנשיאה הנכנסת.

## מחקר ומעורבות חברתית
המחקר שלה מתמקד בקשרי הגומלין בין ראיות, מדע וטכנולוגיה, ורעיונות משפטיים ותרבותיים בנוגע להוכחה ושכנוע. היא כתבה על נושאים מגוונים, החל מההיסטוריה של ראיות מצולמות ועד למורכבות של סעיף העימות בתיקון השישי לחוקת ארצות הברית בנוגע לראיות מומחים. חלק ניכר מעבודתה מתמקד בבעיות של ראיות נסיבתיות, ובמיוחד ראיות לזיהוי תבניות כמו זיהוי טביעות אצבע סמויות.

מחקריה בתחום זיהוי פלילי צוטטו בהרחבה בדו"ח האקדמיה הלאומית למדעים בשנת 2009. מנוקין שימשה כחוקרת הראשית בפרויקט של המכון הלאומי לצדק, שביקש לפתח מדדים אובייקטיביים להערכת מורכבותן של השוואות טביעות אצבע. עבודותיה בנושא סעיף ההתעמתות (Confrontation Clause) צוטטה ונדונה על ידי בית המשפט העליון של ארצות הברית.

ב-23 באפריל 2020 היא נבחרה להיות חברת האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים.

## חיים אישיים
מנוקין נשואה לג'ושוע דיאנסטאג, פרופסור למדע המדינה באוניברסיטת ויסקונסין-מדיסון. לזוג שני ילדים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מסצ'וסטס
קטגוריה:קיימברידג' (מסצ'וסטס): אישים
קטגוריה:נשיאי אוניברסיטאות בארצות הברית
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
קטגוריה:חוקרי משפט אמריקאים
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-21
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:בוגרות בית הספר למשפטים באוניברסיטת ייל
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת ייל
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1967
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1967