open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ריכרד קורהר

**ריכרד קורהר** (בגרמנית: **Richard Korherr**, 1903, רגנסבורג - 1989, בראונשווייג) היה פקיד באס-אס ומומחה לסטטיסטיקה, מחבר דו"ח קורהר על התקדמות "הפתרון הסופי של הבעיה היהודית".
## חייו
קורהר היה עובד המשרד לסטטיסטיקה של הרייך, יושב-ראש מועצת החברה הממלכתית 'רייך ומולדת' (Reich Und Heimat) ומחבר ספרים אקדמיים וספרות פופולרית בנושא תורת הגזע. בתקופת השלטון הנאצי היה קורהר חבר המפלגה הנאצית ומנהל המדור לסטטיסטיקה ומדיניות דמוגרפיה במטהו של רודולף הס. מ-1940 היה קורהר מפקח ראשי במשרד הסטטיסטיקה של היינריך הימלר ובין תפקידיו עיבד את נתוני "הפתרון הסופי של הבעיה היהודית" תוך שהוא נעזר בפקיד של "ההתאחדות הארצית של היהודים בגרמניה"  ובחומר שסיפקו פקידיו של אדולף אייכמן בדו"ח שאותו כתב ועדכן בין השנים 1943-1944. במשפטו הודה אייכמן שמדורו נעזר בדו"ח קורהר לשם תכנון ההשמדה. 

לאחר המלחמה לא הובא דו"ח קורהר כראייה במשפטי נירנברג. קורהר ניסה להמעיט בערך עבודתו, וטען שלא הבין את משמעותה לגבי רצח היהודים. הוא היה פקיד במשרד האוצר במערב גרמניה ומרצה באקדמיה לכלכלה ומדעי החברה בנירנברג. בשנות החמישים פורסם ספרו של ג'רלד רייטלינגר על "הפתרון הסופי" ובו פרטים על דו"ח קורהר. כתוצאה מכך, ב-1961 פוטר קורהר ממשרתו. מעדויות שנאספו בשנות השבעים עולה כי קורהר ידע על השמדת היהודים, ואף טען שעובדה זו הייתה ידועה בגרמניה בתקופת השואה.

## לקריאה נוספת

Karl Heinz Roth and Götz Aly, The residue-free detection. People counting, identifying, screening, sorting under National Socialism. Rotbuch Verlag Berlin 1984, revised edition Fischer (Tb), Frankfurt 2000, 


## קישורים חיצוניים
* הערך '''ריכרד קורהר''' באנציקלופדיה של השואה באתר יד ושם
* מתוך דו"ח קורהר, באתר יד ושם

## הערות שוליים

קטגוריה:נאצים
קטגוריה:סטטיסטיקאים

קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1903
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1989
מאונט גמבייר

**מאונט גמבייר** (באנגלית: **Mount Gambier**) היא העיר השנייה בגודלה במדינת אוסטרליה הדרומית שבאוסטרליה. אוכלוסיית העיר מנתה 25,199 תושבים במפקד 2011 ואוכלוסיית האזור המטרופוליני שלה מנתה 27,756 תושבים.

העיר שוכנת על מורדות הר הנושא את אותו שם והיא נמצאת במרחק 450 ק"מ מדרום-מזרח לבירת המדינה אדלייד ובמרחק 17 ק"מ מגבולה של אוסטרליה הדרומית עם ויקטוריה. זהו היישוב החשוב ביותר באזור חוף ליימסטואון שמשתרע בחלק הדרום-מזרחי של חופה של המדינה. העיר היא מקום מושבה של מועצת מחוז גראנט (Grant).

פסגתו של הר הגעש הרדום שעל מדרונותיו שוכנת העיר נראתה לראשונה ב-1800 והוא נקרא על שם לורד ג'יימס גמבייר, אדמירל בצי המלכותי הבריטי. גובה הפסגה 192 מטרים מעל פני הים וזוהי הנקודה הגבוהה ביותר בעיר.

העיר ידועה בעיקר בשל מאפייניה הגאוגרפיים הייחודיים, במיוחד בנופים הגעשיים ובסלעי הגיר שבה. הראויים לציון במיוחד הם האגם הכחול (Blue Lake), פארקים, גנים, מערות ובולענים.

## היסטוריה
לפני הגעת המתיישבים האירופאים היה האזור מיושב על ידי עם הבונגדיג' (Bungandidj) שקראו לו ארנג בלם (ereng balam), שמשמעותו "ביתו של הנשר". האירופאים הראשונים לתבוע בעלות על השטח היו האחים הנטי (Henty) שהיו בעלי קרקעות בעיר פורטלנד שבוויקטוריה, אך הם אולצו לסגת מאחר שהאדמות נמסרו לאוולין סטרט (Evelyn Sturt). עד מהרה החלו לפעול מפעלי תעשייה. ב-1846 נפתח במקום סניף דואר, ב-1847 נפתח בית מלון וב-1849 נפתחה טחנת קמח. ב-1954 הוכרזה מאונט גמבייר כעיר וכיום היא מרכז תיירותי חשוב באזור של דרום-מזרח אוסטרליה הדרומית.

## גאוגרפיה
האזור האורבני של מאונט גמבייר שוכן בעיקר לאורך המורדות הדרומיים של הר געש מסוג מאר הנושא את אותו השם והוא חלק משרשרת הרי געש הפזורים על פני שטח של 15,000 קמ"ר בעיקר בוויקטוריה ובחלק מאוסטרליה הדרומית. ההר כולל כמה לועות שאחד מהם הוא אגם גדול שמקור מימיו בבאר ארטזית והם באיכות שתייה. המים משנים את צבעם מירוק בחורף לכחול בקיץ, וכך ניתן לו שמו "האגם הכחול". מימי האגם שעומקם 70 מטרים מהווים בית גידול לעולם חי וצומח עשירים ולשטחים גדולים של סלעי סטרומטוליט. בנוסף נמצאים בעיר אגמים נוספים. האזור שמסביב למאונט גמבייר כולל נופים בעלי מאפיינים געשיים ומאפיינים קרסטים כמו מערות מלאות במים ובולענים.

## כלכלה
הענף הכלכלי העיקרי של מאונט גמבייר הוא ענף השירותים כמו תיירות, בריאות, מסחר קמעונאי, מקצועות חופשיים, שירותים ציבוריים וחינוך. בנוסף ממשיכים הענפים מסורתיים של העיר, כמו כרייה, חקלאות וייעור, להיות חלק חשוב מכלכלתה, יחד עם היותה מרכז תחבורתי.

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר התיירות של העיר
* 

## הערות שוליים

ממוזער|ימין|700px|האגם הכחול על רקע העיר מאונט גמבייר

קטגוריה:אוסטרליה הדרומית: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1854
ורטגאו

**וַרטֶגַאוּ** (או **ורטלנד**, בגרמנית: **Warthegau**), על שם הנהר ורטה, היה אזור מנהלי שהקימו הגרמנים לאחר המערכה בפולין בשטחים המערביים של פולין, שטחים שסופחו לגרמניה הנאצית. בשטחים אלה נכללו אזור פוזנן, העיר לודז' ועוד. הקמת ורטגאו וסיפוח אזור זה לגרמניה אפשר לגרמניה הנאצית ליצור רצף טריטוריאלי בין גרמניה לבין פרוסיה המזרחית, אשר המחאה על הניתוק ממנה הייתה יסוד מרכזי בתעמולה הנאצית לפני מלחמת העולם השנייה. כוונת השלטונות הנאציים באזור, בראשות ארתור גרייזר, הייתה "לטהר" את האזור מיהודים ומפולנים. 

עד סוף 1941 גורשו פולנים ורוב יהודי האזור מיישוביהם. חריג בולט היה גטו לודז', שיושביו הושארו במקומם כדי שיועבדו עבור משק המלחמה הגרמני. במקביל ציווה ראש האס אס היינריך הימלר על גרייזר לקלוט יהודים שגורשו משטחי גרמניה שלפני המלחמה, "הרייך הישן". גם יהודים אלה, שנקלטו ברובם בגטו לודז', נשלחו לאחר מכן למחנות השמדה, בעיקר לאושוויץ ולחלמנו. עד תום מלחמת העולם השנייה נרצחו רוב יהודי אזור ורטגאו.

## קישורים חיצוניים

* יהודי ורטגאו באתר יד ושם 

## הערות שוליים

קטגוריה:פולין במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1939
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהתפרקו ב-1945
מארי ברידג'

**מארי ברידג**' (באנגלית: **Murray Bridge**) היא עיר במדינת אוסטרליה הדרומית שבאוסטרליה. העיר שוכנת במרחק 76 ק"מ מדרום-מזרח לבירת המדינה אדלייד. אוכלוסייתה מנתה 16,708 תושבים במפקד 2011.

העיר קיבלה את שמה הנוכחי רק בשנת 1924. לפני כן היה שמה מובילונג (Mobilong) ומאוחר יותר צומת אדוארד (Edwards Crossing). שמה של העיר ניתן לה על שם גשר הרכב והרכבת שחוצה את נהר מארי. העיר שוכנת על הכביש המהיר שבין אדלייד למלבורן. מארי ברידג' מהווה מרכז שירותים לאזור החקלאי הסובב אותה. ענפי הגידול העיקריים הם: תעשיית חלב, גידול חזירים, גידול עופות, דגנים וירקות.

## היסטוריה
מארי ברידג' שוכנת על האדמות ההיסטוריות של עם הבונגדיג' (Bungandidj) שקרא למקום פומברוק (Pomberuk). האירופאי הראשון שהגיע למקום היה צ'ארלס סטרט (Charles Sturt) ב-8 בפברואר 1830.

הגשר הראשון שנבנה על נהר מארי העליון הושלם במארי ברידג' ב-1879. על הגשר עברו כביש ומסילת ברזל החל משנת 1886 ועד שהוקם גשר נפרד למסילת הברזל ב-1925. ב-1979 הושלמה בנייתו של גשר סוונפורט (Swanport), במרחק של 5 ק"מ במורד הנהר ובכך הוסטה רוב התנועה מגשר מארי ההיסטורי.

## ערים תאומות
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

ממוזער|ימין|400px|גשר מארי

קטגוריה:אוסטרליה הדרומית: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1924
לז אבים

**לז אבים** (בצרפתית: **Les Abymes**) היא קומונה בגוואדלופ, מחוז צרפת מעבר לים. העיר נמצאת בצפון מערב האי גרנד טר והיא העיר המאוכלסת ביותר בגוואדלופ.

האזור יושב עוד לפני עידן הקולוניאליזם באי. כאשר נמצאה התיישבות חשובה בשטח נוכחי של האי ומתוארכת למאה העשירית. ההתיישבות הקולוניאליסטית הצרפתית התחילה ב-1691 והתפתחה מאוד בעקבות התפתחות החקלאות באזור שכללה קנה סוכר, קקאו וקפה.

ליד העיר נמצא נמל התעופה העיקרי של גוואדלופ, נמל תעופה גוואדלופ - פול קראייב.

## ערים תאומות
* 

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:גוואדלופ: קומונות
קטגוריה:צרפת: ערי חוף
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1691
פואנט-א-פיטר

**פואנט-א-פיטר** (בצרפתית: **Pointe-à-Pitre**; בקריאולית גוואדלופית: **Lapwent**) היא קומונה בגוואדלופ, מחוז צרפת מעבר לים. עיר זו, יחד עם הערים המטרופוליטניות שלה, יוצרות שטח אורבני בו 314,524 תושבים שמהווים את האוכלוסייה ה-29 בגודלה בצרפת כולה.
## היסטוריה
מקור שם העיר אינו ברור אך נראה כי העיר נקראת על שמו של פטר, דייג יהודי הולנדי שהוגלה לברזיל, שהתיישב בלשון יבשה (Pointe, בצרפתית) בגוואדלופ במאה השבע עשרה. הוא פתח חנות דגים שהתרחבה למרכול בו הדייגים המקומיים וכן ספינות שהגיעו למקום סחרו במרכולתם. לנכונות מידע זה לא נמצא מקורות נוספים מיורדי ים שעברו בגוואדלופ. סברה נוספת לשם המקום הוא משם צמח שנקרא pitre בשפת הילידים ומזוהה עם אגבה אמריקנית *Agave americana* שגדלה בעיר.

העיר ממוקמת במערב באי גראנד טר בקרבת התעלה שחוצה את גוואדלום לשני איים (גראנד טר ובאס-טר, במיקום אסטרטגי במרכז האיים. הנמל הימי הוא נקודת הסיום של תחרות ארבע שנתית של שיט יכטות טרנסאטלנטי לבודדים בשם רות דו רום שיוצאת מסן-מלו שבצרפת.

מראשית הקולוניאליזם בדוואדלופ, המיקום של העיר פואנר-א-פיטר משך את אנשי הכתר הצרפתי. המיקום מציג מספר יתרונות טבעיים שהיווה חלופה טובה לעיר באס-טר. אולם בגלל קרקע ביצתית בעייתית, התבלטו רבות בצרפת אם לייסד שם עיר. רק במאה השמונה עשרה נוסדה שם עיר. תחילתה של העיר הוא בתקופת הכיבוש האנגלי של גוואדלופ (1759 - 1763). בהתיישבים באותה תקופה, התיישבו רק בקרבת העיר במקום בו ייסדו נמל ימי. בעקבות חוזה פריז (1763) בו גוואדלופ הוחזרה לצרפת, החלה תקופת בנייה נרחבת בשטח העיר.

ב-1790 פרצה בעיר שרפה שפגעה קשות בעיר ובשנת 1843 רעידת אדמה חזרה (מוערכת בעוצמה של 7.5 בסולם ריכטר). במשך השנים היו בעיר שריפות נוספות (1850, 1871, ו-1931), רעידות אדמה חזקות (1851, 1897) וכן מגפות כולרה (1865 ו-1928). למרות זאת, בגלל המיקום הגאוגרפי ובגלל הנמל הימי הגדול, הפכה העיר לעיר הגדולה בגוואדלופ ולבירה הכלכלית שלה.

## ערים תאומות
* 

## קישורים חיצוניים

* 

* 

קטגוריה:גוואדלופ: קומונות
קטגוריה:צרפת: ערי חוף
קטגוריה:הקריביים: ערי נמל
פורט אוגוסטה

**פורט אוגוסטה** (באנגלית: **Port Augusta**) היא עיר במדינת אוסטרליה הדרומית שבאוסטרליה. העיר היא עיר נמל וצומת רכבות השוכנת בנמל טבעי על חופו המזרחי של חצי האי אייר (Eyre), בקצהו של מפרץ ספנסר (Spencer), במרחק 322 ק"מ מצפון לבירת המדינה אדלייד.

העיר נוסדה ב-24 במאי 1852 ונקראה על שם ליידי אוגוסטה יאנג, אשתו של מושל דרום אוסטרליה, סר הנרי אדוארד פוקס יאנג. אוכלוסיית העיר מנתה 13,504 תושבים במפקד 2011.

## תחבורה
פורט אוגוסטה נמצאת בצומת רכבות מרכזי באוסטרליה. העיר יושבת על מסילות הרכבת בין סידני לפרת' ובין אדלייד לדרווין וממנה יוצאת מסילת ברזל לקלגורלי שבאוסטרליה המערבית. משדה התעופה המשרת את העיר יוצאות שתי טיסות יומיות לאדלייד.

## אקלים
האקלים בפורט אוגוסטה הוא אקלים צחיח, כמות המשקעים השנתית עולה במקצת על 200 מילימטר בשנה, והטמפרטורה היומית המרבית מגיעה בקיץ ל-32 מעלות צלזיוס בממוצע. טמפרטורת השיא שנמדדה בעיר הייתה 48.9 מעלות, בינואר 2019.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אוסטרליה הדרומית: ערים
קטגוריה:אוסטרליה: ערי נמל
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1852
תמי זר

**תמי זר** (נולדה ב-13 בפברואר 1957) היא סופרת ועיתונאית ישראלית.

## ביוגרפיה
תמי זר נולדה לז'אן ופנינה זר בקיבוץ נווה ים. בילדותה חייתה בגבעתיים. את מרבית חייה הבוגרים בילתה בתל אביב. מסוף שנות ה-70 עד סוף שנות ה-80 התגוררה בלונדון, שם למדה משחק בכיתות האמן של Doreen Cannon. לאחר מכן שחקה וכתבה הצגות בתיאטרון שוליים ועבדה עם הבמאית והמשוררת Mimi Khalvati.

מאז חזרתה לישראל בסוף שנות השמונים, עובדת כעיתונאית פרילנסרית ומנחה סדנאות כתיבה, מלווה כותבים ועובדת כסופרת צללים בארץ ובחול. כתבותיה התפרסמו בעיתונים ומגזינים בישראל ובעולם. בין השאר כיסתה את האינתיפאדה השנייה ואת מלחמת לבנון השנייה עבור העיתון לוס אנג'לס טיימס

בשנת 2010 פרסמה את Oost West, ספר העוסק בחברה הישראלית הספר ראה אור בהולנד ונכתב בשיתוף פעולה עם העיתונאית ההולנדית שפרה הרשברג. הפרויקט נתמך על ידי קרן BJP ההולנדית לפרויקטים עיתונאים.

ב-2013 פרסמה את הרומן **טרינידד** (הוצאת מודן).

## קישורים חיצוניים
**על הספר "טרינידד"**:
* 
* 
* ירין כץ, ביקורת ספרים: טרינידד/ תמי זר, באתר "קורא בספרים", 26 באוגוסט 2013

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:נווה ים: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1957
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1957
תפסיר אל-קוראן אל-עט'ים

**תפסיר אל-קוראן אל עט'ים** (تفسير القرآن العظيم; תעתיק מדויק מערבית: **תפסיר אלקראן אלעט'ים**; הגייה מקורבת: **תפסיר אל-קוראן אל-עזים**) ובשמו הפופולרי **תפסיר אִבן כת'יר** ("تفسير ابن كثير") הוא תפסיר סוני-קלאסי, שנכתב על ידי אבן כת'יר. נחשב לאחד התפסירים המקובלים ביותר של הקוראן.

הוא נחשב לסיכום של תפסיר א-טברי, תפסיר קדום יותר שנכתב על ידי מוחמד אבן ג'ריר א-טברי. ייחודו של תפסיר אִבן כת'יר, שהפך אותו לפופולרי, הוא השימוש של המחבר בחדית' כדי להסביר כל פסוק ופרק בקוראן. התפסיר תורגם לשפות שונות ובהם אנגלית, בנגלית ואורדו. התרגום הבנגלי בוצע על ידי מוג'יבור רחמן בבנגלדש.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הקוראן
פורט לינקולן

**פורט לינקולן** (באנגלית: **Port Lincoln**) היא עיר במדינת אוסטרליה הדרומית שבאוסטרליה. העיר שוכנת בחלקו הדרומי של חצי האי אייר (Eyre) על חופו של מפרץ בוסטון שהוא סעיף של מפרץ ספנסר. זוהי העיר הגדולה ביותר בחופו המערבי של מפרץ בוסטון והיא שוכנת במרחק של 280 ק"מ בקו אווירי (646 ק"מ בכביש) מבירת המדינה אדלייד. פורט לינקולן ידועה כעיר שבה מספר המיליונרים ביחס לגודל אוכלוסייתה הוא הגבוה ביותר באוסטרליה וטוענת לתואר "בירת מאכלי הים של אוסטרליה". אוכלוסיית העיר מנתה 14,088 תושבים במפקד 2011.

## היסטוריה
חצי האי אייר היה מקום משכנם של שבטי באנגאלה (Barngarla) אבוריג'יניים במשך עשרות אלפי שנים. שם המקום המקורי, בשפת הבאנגאלה, היה **גאליניאלה** (Galinyala).

קפטן מת'יו פלינדרז מהצי המלכותי הבריטי גילה את מפרץ בוסטון ב-26 בפברואר 1802. הוא קרא למקום **פורט לינקולן** (לינקולן מבוטא לינקן) על שם מקום הולדתו לינקולן שבאנגליה.

### אספקת מים
המחסור במקור מים אמין היה הגורם שמנע את היותה של פורט לינקולן בירת המושבה בשנות השלושים של המאה ה-19. גם כעיר קטנה, פורט לינקולן גדלה מעבר ליכולת אספקת המים שלה. כיום אספקת המים שלה תלויה בעיקר בשאיבת מי תהום בחלקו הדרומי של חצי האי אייר.

היישובים במערב ובדרום חצי האי חולקים את מקורות המים שלהם עם פורט לינקולן. צינור מים המרכזי שואב את מימיו מנהר מארי (Murray). כחלק מראיה לטווח ארוך מתכננת ממשלת אוסטרליה הדרומית את הרחבת מקורות המים הזמינים כולל אפשרות של התפלה. בעבר קיבלה העיר את המים שלה ממאגר מים שכיום כבר לא מספק לה מים עקב חשש לחדירת דשנים חקלאיים ולמליחות.

## כלכלה
כלכלת העיר מבוססת על גידול תבואה (337,500 טונות לשנה), תעשיית עיבוד דגים, גידול צאן ובקר ודייג טונה (בעיקר לשוק היפני. העורף החקלאי של העיר מקושר במסילת ברזל לנמל. הצעה של חברת מתכות גדולה להשתמש בנמל לייצוא עפרת ברזל נתקלה בהתנגדות ציבורית עקב החשש לפגיעה בתעשיית מאכלי הים של העיר וההצעה ירדה מהפרק.

העיר משמשת גם כמרכז מנהלי של משרדי הממשלה הנותנים שירות ליישובים בחצי האי אייר, אם כי רובם עדיין נמצאים באדלייד. בעשורים האחרונים עלתה הדרישה לנדל"ן בעיר הן למגורים והן למסחר. את העיר משרתים נמל ים ונמל תעופה.

## תיירות
התיירות מתחילה לתפוס חלק חשוב בכלכלתה של העיר, הודות לנופיה החופיים. קרבתה של פורט לינקולן הן למפרץ ספנסר והן למפרץ האוסטרלי הגדול, הפכו אותה לאתר לפעילויות כמו: שיט יאכטות, צלילה ודייג תת-ימי.

## ערים תאומות
* .

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר עיריית פורט לינקולן
* אתר התיירות של חצי האי אייר
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אוסטרליה הדרומית: ערים
קטגוריה:אוסטרליה: ערי נמל
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1802
גראן-בור

**גרַאן-בּוּר** (בצרפתית: **Grand-Bourg**) היא קומונה בגוואדלופ, מחוז צרפת מעבר לים. העיר נמצאת בצפון מערב האי מארי גאלאנט והיא הקומונה המאוכלסת ביותר באי ומשמשת כבירתה.

האזור יושב עוד לפני עידן הקולוניאליזם המתוארכת לתחילת האלף הראשון. ככל הנראה, כריסטופר קולומבוס הגיע לאי במסעו השני, בו הוא גילה את גוואדלופ. ב-1653 הצרפתים בנו טירה בעיר.

בקומונה נמצאת כנסיית נוטר-דה-מארי-גאלאנט. למרות סופות הוריקן רבות, נשמרה החזית הנאו-קלאסית המוקדמת שלה מהמאה התשע עשרה. בית העירייה בסגנון אר דקו הוקם בשנת 1931, בעקבות סופת ההוריקן משנת 1928.

## ערים תאומות
* 

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גוואדלופ: קומונות
קטגוריה:צרפת: ערי חוף
די ג'יי ג'אזי ג'ף

**ג'פרי אלן טאונס** (באנגלית: **Jeffrey Allen Townes** ; נולד ב-22 בינואר 1965), הידוע גם תחת שמות הבמה: **די ג'יי ג'אזי ג'ף** (**DJ Jazzy Jeff**) ו**ג'אז** (**Jazz**), הוא די ג'יי, מפיק מוזיקלי ושחקן אמריקאי. הוא ידוע בעיקר כחבר לשעבר בהרכב די ג'יי ג'אזי ג'ף אנד דה פרש פרינס עם ויל סמית'.

## ביוגרפיה
ג'פרי אלן טאונס נולד ב-22 בינואר 1965 בפילדלפיה, פנסילבניה. ב-1985 ג'פרי הקים יחד עם ויל סמית' את ההרכב די ג'יי ג'אזי ג'ף והנסיך המדליק. ב-1986 הוא זכה באליפות עולמית לדי ג'יים בדי ג'יי באטל של הסמינר למוזיקה חדשה. ב-1989 ג'פרי זכה כחבר בהרכב די ג'יי ג'אזי ג'ף אנד דה פרש פרינס בפרס גראמי להופעת הראפ הכי טובה על השיר "Parents Just Don't Understand", וכן ב-1992 זכה בפרס גראמי להופעת הראפ הכי טובה על ידי צמד או הרכב על השיר "Summertime".

בין השנים 1990 ל-1996 ג'פרי שיחק את הדמות המשנית ג'אז (חברו הטוב ביותר של סמית' בתוכנית) בסיטקום הנסיך המדליק מבל אייר. סימן ההיכר של ג'אז בתוכנית היה הזריקה הפיזית שלו מהבית על ידי הדוד פיל (ג'יימס אייברי).

ב-1994 ההרכב די ג'יי ג'אזי ג'ף והנסיך המדליק התפרקו. לאחר הפירוק ג'פרי הקים את חברת ההפקה A Touch of Jazz בפילדלפיה. בין האומנים שג'פרי עזר להם להתפתח מוזיקלית היו ג'יל סקוט ו-Musiq. למרות שוויל סמית' וג'אפרי נפרדו, הם עדין נשארו חברים ואף לעיתים עבדו יחד בשירים, כמו: "Here He Comes", "So Fresh" ו-"Potnas". כמו כן, ג'פרי הופיע במספר קליפים של סמית', כמו: "Will2K" ו-"Freakin' It".

ב-2002 ג'פרי הוציא לאור את האלבום "The Magnificent". ב-2007 הוא הוציא לאור את האלבום "The Return of the Magnificent" שכלל בתוכו הופעות אורח רבות, כמו: סי.אל. סמוט, ביג דדי קיין, קלווין מרסר (מדה לה סול), מת'וד מן ועוד.

ב-2009 ג'פרי הכין מיקסטייפ, שנקרא " He's the King...I'm the DJ", כדי לכבד את מייקל ג'קסון. הדמות של ג'פרי הופיעה במשחק DJ Hero, בנוסף לכך הוא הכין גם מספר מיקסים למשחק.

ב-15 באפריל 2010 ג'פרי הופיע בהאומן 17, תל אביב, ישראל במסגרת מסע ההופעות שלו.

## דיסקוגרפיה
* 2002 - The Magnificent
* 2007 - The Return Of The Magnificent
* 2011 - Back For More (עם Ayah)

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אמנים אמריקאים הידועים בשם במה
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:מפיקים מוזיקליים אמריקאים
קטגוריה:מפיקי היפ הופ אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1965
Inno Setup

**Inno Setup** היא תוכנה לתכנון וייצור קובץ התקנה (Installer/Setup) עבור תוכנה אחרת (או אוסף קבצים כלשהו). Inno Setup היא תוכנה מסובבת סקריפטים שנכתבה ב "Embarcadero Delphi" על ידי ג'ורדן ראסל. הגרסה הראשונה יצאה בשנת 1997.

## היסטוריה
ראסל אשר היה בעל השגות על תוכנת ההתקנה InstallShield Express שהגיעה עם Borland Delphi, החליט ליצור תוכנת התקנה משל עצמו. בתחילה, Inno Setup לא הייתה מוכרת והגרסה הרשמית הראשונה הייתה v1.09.

בתחילה היה צריך ליצור קובץ ISS.TXT בספריית ההתקנה. בקובץ סיפק המשתמש משתנים וערכים אשר עדיין בשימוש היום. משתנים אלו שימשו כקונפיגורציה להליך ההתקנה אולם פיצ'רים רבים בחבילת ההתקנה לא היו גמישים לשינויים. לא היה ממשק עורך והתוכנה הייתה יותר דומה לסביבת קימפול קובצי סקריפט.

עם התפתחות Inno Setup, התפתחה גם ההיכרות איתה בציבור המפתחים ברחבי העולם, וכאשר הייתה עדיין תוכנת קוד פתוח, חברות רבות עברו לפתרונות בתחום הקוד הפתוח, ומכיוון שהייתה מבוססת על סקריפטים החלו משתמשים ליצור כלים לעריכת ויצירת התקנות של Inno Setup, כגון ISTool ו-ScriptMaker.

Inno Setup זכתה בכמה פרסים, ביניהם "Shareware Industry Awards" שלוש פעמים ברציפות (2002–2004).

מפתחים רבים החלו משתמשים בקוד המקור לפתח גרסאות צד שלישי כגון *My Inno Setup Extensions* על ידי מרטין לאן (Martijn Laan) אשר מוזגה לתוך Inno Setup בשנת 2003.

נכון לפברואר 2014 התוכנה מדורגת עם ציונים יוצאי דופן באתרים מובילים. באתר ההורדות CNET הגרסה האחרונה (5.5.4) עברה בפברואר את רף 100,000 ההורדות.

## תכונות ויכולות
* תומך בכל גרסאות ווינדוס החל מ-2000
** Windows 10
** Windows 8
** Windows Server 2012
** Windows Server 2008 כולל R2
** Windows 7
** Windows Vista
** Windows XP כולל גרסאות x64
** Windows Server 2003
** Windows 2000
* התקנות של אפליקציות 64 ביט על מערכות הפעלה ישנות כגון Windows XP ו-Windows Server 2003. כולל תמיכה ב-IA-64
* רבוי פלטפורמות; IA-32, x64 ,IA-64 בקובץ בינארי אחד.
* יכולות הסרה מלאה (Full Uninstall)
* תומך ביכולת פריסה של פורמטי כווץ bzip2, 7-Zip, LZMA, ועוד.
* רישום DLLים, יצירת קיצורי דרך לקבצים (כגון קובץ ההפעלה) ב-TaskBar בשולחן העבודה ובתפריט ההתחלה, התקנת גופנים.
* כתיבה ל-Windows Registry.
* תמיכה בשפות.
* הגנה הקובץ עם סיסמה.
* התקנה שקטה (Silent Install).

## קישורים חיצוניים
* 
* קישור לדף התוכנה באתר FileHippo.
* קישור לדף התוכנה באתר CNET.

## הערות שוליים

קטגוריה:תוכנה חינמית
קטגוריה:תוכנות התקנה
הרכבת התחתית של טשקנט

**הרכבת התחתית של טשקנט** (באוזבקית: **Toshkent metropoliteni**) היא מערכת הסעת המונים הפועלת בטשקנט וסביבתה. היא הוקמה בתקופת ברית המועצות ופועלת ברציפות מאז שנת 1977. רכבת תחתית זו היא הראשונה באסיה המרכזית ונבנתה בעיקר על ידי מומחים ממוסקבה. עד 31 במאי 2018, היה איסור לצלם במערכת.

## קווי הרכבת
רעיונות בהקשר להקמת המערכת הסעה תת-קרקעית בטשקנט החלו עוד בשנת 1963. בעקבות רעידת האדמה בטשקנט שהתרחשה בשנת 1966 נדחו התוכניות עד לסיום שיקום העיר. בשנת 1970 אושר התכנון סופית ובניית המערכת החלה בשנת 1971. הקו הראשון שבהמשך קיבל את השם "צ'לינזר" נחנך ב-6 בנובמבר 1977 והוא כלל מסילה באורך 12.2 ק"מ עם 9 תחנות. מנהרות הרכבת מתוכננות כך שתהיינה עמידות ברעידות אדמה חזקות, לדברי המתכננים עד 9 בסולם ריכטר.

נכון לפברואר 2014 הרכבת התחתית של טשקנט כוללת:
* קו צ'לינזר (האדום) - שאורכו 15.5 קילומטר ובעל 12 תחנות.
* קו אוזבקיסטן (הכחול) -שאורכו 14.3 קילומטר ובעל 11 תחנות. הוקם בשנת 1984.
* קו יונוסבד (הירוק) -שאורכו 6.4 קילומטר ובעל 6 תחנות. הוקם בשנת 2001. התכנון היה להמשיך את הקו עד למרכז שכונת יונוסבד, אך בשל בעיות תקציביות בניית הקו נעצרה.

הרכבת התחתית כוללת 3 גשרים עיליים למעבר מעל התעלות. עומק המנהרות הוא 7-25 מטר ומרחק הממוצע בין התחנות הוא כ-1.4 קילומטר.

המערכת מצוידת בציוד מתוצרת רוסיה.

### תחנות חדשות
בתחילת המאה ה-21 היו תוכניות להקמת הקו הרביעי תוך עזרת חברה סינית. העבודות היו מתוכננות להתחיל בשנת 2003 אך הוקפאו.

בשנת 2020 הוקמו 7 התחנות הראשונות של קו הטבעת אשר כולן היו מעל לפני הקרקע והן נבנו מעל לכביש הטבעת העירוני. כמו כן קו צ'ילנזר הוארך דרומה. כל התחנות החדשות עדיין לא  קיבלו שמות רשמיים ובימים אלו הן ממוספרות לפי הסדר והן מופיעות במפה כ-bekat (מאוזבקית: תחנה).

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר על הרכבת התחתית של טשקנט
* 

קטגוריה:טשקנט
טשקנט
טשקנט
טלניאשקה

**טלניאשקה** (ברוסית: **тельня́шка**) היא חולצה אשר נמצאת בשימוש בצבא רוסיה ובעבר גם בצבא האדום. החולצה יכולה להיות בצורת גופיה, חולצת טי-שירט או חולצה בעלת שרוולים ארוכים ועליה פסים דקים. צבע החולצה נקבע בהתאם ליחידה. בצבא הרוסי נלבשת החולצה על ידי הצנחנים, הנחתים וחיל הים.

## היסטוריה
ממוזער|150px|מלח צרפתי שלובש טלניאשקה
המקור של חולצת הטלניאשקה הוא בסוחרים ודייגים מחבל ברטאן שבצרפת, שאימצו את סגנון החולצה עם הפסים כדי להבדיל ביניהם לבין סוחרים בינלאומיים אחרים בים. האופנה אומצה מאוחר יותר והפכה לפופולרית על ידי חיל הים הצרפתי וציים אחרים לפני הפרה-דרדנוט. מלחים בצי הצרפתי עדיין לובשים חולצה זו באירועים מסוימים. הצי הרוסי הקיסרי אימץ את חולצת הטלניאשקה במהלך המאה ה-19; המסורת של החיילים הסובייטים ללבוש את החולצה מגיעה ממלחי הצי הסובייטי, אשר לחמו כיחידות חיל רגלים במהלך מלחמת העולם השנייה. הגנרל מרגלוב, שמאוחר יותר הביא למודרניזציה של הכוחות המוטסים, שירת בעבר עם יחידת הנחתים במלחמת העולם השנייה, הפך הטלניאשקה לסימן המעמד העלית שלהם.

חטיבה 68 המיוחדת של צבא בולגריה וכן צנחנים בצבא ארמניה משתמשים בחולצה זו.

## צבעים לפי יחידות
*שחור - צוללות
*כחול כהה (ים) - חיל הים והנחתים
*כחול בהיר (שמיים) - צנחנים, ספצנאז ואומו"ן
*ירוק - משמר הגבול

## גלריית תמונות


קובץ:RIAN archive 109544 Frontier Guards Day.jpg|חיילים לשעבר במשמר הגבול הרוסי בחולצות טלניאשקה ירוקות חוגגים את יום משמר הגבול.
קובץ:Soviet Naval Infantry AK-74.JPEG|חייל בחיל הים הסובייטי שלבוש טלניאשקה מתחת לחולצתו


## קישורים חיצוניים

*https://web.archive.org/web/20140304095500/http://lawrussia.ru/texts/legal_739/doc739a408x944.htm

קטגוריה:מדי צבא
קטגוריה:חולצות
קטגוריה:הצבא האדום
קטגוריה:הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית
קטגוריה:הצי הסובייטי
קטגוריה:ברית המועצות: תרבות
קטגוריה:רוסיה: תרבות
פורט פירי

**פורט פירי** (באנגלית: **Port Pirie**) היא עיר במדינת אוסטרליה הדרומית שבאוסטרליה. זוהי עיר נמל על חופו המזרחי של מפרץ ספנסר והיא שוכנת 224 ק"מ מצפון לבירת המדינה אדלייד. העיר נוסדה ב-1845 ובה נמצא מפעל להתכת עופרת הגדול ביותר בעולם במפעל גם מזקקים כסף, אבץ, נחושת וזהב. אוכלוסיית העיר מנתה 13,206 תושבים במפקד 2011.

## היסטוריה
קודם להתיישבות האירופאית, האזור שבו נמצאת כיום פורט פירי היה מיושב בשבט אבוריג'יני בשם נוקונו (Nukunu) שקראו למקום טרפארי (Tarparrie), שמשמעותו כנראה "ערוץ בוצי". האירופאי הראשון שביקר במקום היה מתיו פלינדרס ב-1802 כאשר הוא הפליג במימי מפרץ ספנסר. המתיישב הראשון היה אדוארד אייר (Edward Eyre) שחקר את האזורים סביב לפורט אוגוסטה.

במקור נקראה העיירה בשם סמואלס קריק (Samuel's Creek) על שם מגלה המקום סמואל גרמין (Samuel Germein). ב-1846 נקרא המקום פורט פירי על שם הספינה שהביאה למקום כבשים. ב-1848 הוקמה פורט פירי באופן רשמי. המקום התפתח לאט ובסוף שנות השישים של המאה ה-19 היו במקום רק שלוש סככות לאחסון צמר. ב-1871 נסללו בעיירה רחובות וב-1876 הוקמה בה עירייה. מספר התושבים היה 947.

עם גילוי מרבצי הכסף, האבץ והעופרת ב-1883 ועם השלמת סלילתה של מסילת הברזל מהעיירה למכרות ב-1888, הפעילות הכלכלית בפורט פירי החלה להתרחב. ב-1889 נבנה מפעל להתכת העופרת על ידי חברה בריטית.

ב-1921 התגוררו בעיירה 9,801 תושבים ב-2,308 בתים. באותה עת כבר היו קיימים בעיירה 62 בתי מלון ששיכנו את כוח העבודה שהועסק במפעלי המתכות. ב-1953 הוכרזה פורט פירי כעיר וכיום הנמל שלה הוא השני בגודלו באוסטרליה.

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר מועצת העיר
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אוסטרליה הדרומית: ערים
קטגוריה:אוסטרליה: ערי נמל
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1845
אמבין

**אַמבִּין** היא חברה ישראלית לייצור מוצרי פלסטיק ולוקרים.

## היסטוריה
מפעל אמבין לייצור דלתות ומוצרי פלסטיק הוקם על ידי חברת אמפא (50%), יחד עם החברה להשקעות של בנק מזרחי, אפרים טייבר, יונה גרסטנר (10%) ואמגט. המפעל נחנך באשקלון באפריל 1965. בשנת 1972 ייצרה אמבין מוצרים פלסטיים לתעשיית הבנייה ולתעשייה, יריעות פוליאתילן לחממות, מדפים ומגירות פלסטיות לשילוב בריהוט וארונות מפלסטיק. בשנים הראשונות נוהל המפעל בידי יונה גרסטנר ובהמשך בידי בנו, עוזי גרסטנר.

ניסיון של החברה להשקיע בחברת שיווק ביוון כשל והיא פרשה מההשקעה. בשנת 1979 היו למפעל 140 עובדים, אולם הוא נתקל בקשיים והגיע אל סף סגירה במרץ 1981. בשנת 1983 נסגר המפעל והוא נרכש על ידי מנרב שהונפקה באותה שנה בבורסה.

בשנת 1971 הקימה אמבין את "אמבין תריסים" בחולון שייצרה חלונות אלומיניום.

בשנות ה-2000 ניהלה החברה רשת של חנויות זכיינים שכללה בשנת 2004 שמונה סניפים. בעקבות קריסת הומלי החליטה החברה להתרחב ולהקים שישה סניפים חדשים.

בשנת 2005 רכשה אמבין עם שותפים את מפעל "במעסף" בקיבוץ גזר מידי כונס הנכסים והעבירה את קו הייצור של פרופילים מ-PVC מאשקלון לקיבוץ גזר. הפעילות של אמבין הסבה לחברת מנרב בשנות ה-2000 הפסדים. בינואר 2008 סגרה אמבין את פעילות הייצור באשקלון. שאר פעילות הייצור של אמבין עברה לפעול בשם "מנרב פלסט" ופעילות השיווק של אמבין נמכרה בסוף שנת 2009 למנל טכנולוגיות, ששינתה את שמה ל"אמבין סיסטם". באותו זמן עסקה אמבין ביבוא ושיווק ארונות ואביזרי אמבט ולוקרים ומחיצות לשוק המוסדי.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תעשייה פלסטית בישראל
47 רונין

**47 רונין** (באנגלית: "**Ronin 47**") הוא סרט פעולה ופנטזיה אמריקאי שיצא לאקרנים בשנת 2013. הסרט מבוסס על סיפורם ההיסטורי של ארבעים ושבעה הרונין, שהתרחש ביפן בתחילת המאה ה-18. בסיפור המקורי, מדובר בקבוצת סמוראים שהפכו לרונין (סמוראים חסרי אדון) לאחר שמנהיגם נאלץ לבצע ספוקו (התאבדות טקסית) בעקבות תקרית עם דמות פוליטית.

הסרט בוים על ידי קארל רינש ומככבים בו קיאנו ריבס, הירויוקי סנאדה, טדאנובו אסאנו ורינקו קיקוצ'י. הסרט כולל אלמנטים של פנטזיה, עם יצורים קסומים ומכשפים, ובו הצוות יוצא למסע של נקמה במי שגרם למות אדונם.

הפיתוח של הסרט החל ב-2008 לאחר שחמישה שחקנים יפנים לוהקו לצידו של קיאנו ריבס בין מרץ לאפריל 2011, הצילומים התרחשו בבודפשט לפני המעבר לאולפני שפרטון באנגליה, בעוד שצילומים נוספים ביפן תוכננו.

הסרט הוקרן לראשונה ביפן ב-6 בדצמבר 2013 לפני שיצא לאקרנים בארצות הברית ב-25 בדצמבר 2013 על ידי סרטי יוניברסל כולל גירסאת תלת-ממד. הסרט היה כישלון קופתי קיבל ביקורת שלילית והביא להפסדים גדולים הוא הכניס סך של 151.8 מיליון דולר מול תקציב ההפקה שלה של 175–225 מיליון דולר. וראייטי ציינה את 47 רונין כאחת מ"כישלונות בקופה הגדולים של הוליווד לשנת 2013".

## תקציר העלילה
העלילה מתרחשת בתקופת אדו ומתמקדת בדמותו של קאי (קיאנו ריבס), אדם שמחציתו יפני ומחציתו אנגלי, שנמצא תחת חסותו של לורד אסאנו. קאי מצטרף לקבוצת רונין המונהגת על ידי אוישי (הירויוקי סנאדה), במטרה לנקום בלורד קירה המרושע (טדנובו אסאנו) ובמכשפתו (רינקו קיקוצ'י), שאחראים על מות אדונם וגזילת אדמותיהם.

## צוות השחקנים הראשי
* קיאנו ריבס בתפקיד קאי
* הירויוקי סנאדה בתפקיד אוישי
* טדנובו אסאנו בתפקיד לורד קירה
* רינקו קיקוצ'י בתפקיד המכשפה מיזוקי

## ביקורות
הסרט קיבל ביקורות מעורבות, בעיקר על הסיפור והבימוי, אך זכה לשבחים על האפקטים הוויזואליים והעיצוב האמנותי. באתר Rotten Tomatoes קיבלאת ציון של 16% ואילו ב-Metacritic ציון הסרט הוא 28 מתוך 100, וב-IMDb הקהל מתבטא בסביבות 6.2 מתוך 10.

הסרט נכשל בקופות והיה לאחת ההפקות היקרות ביותר שנכשלו מסחרית, עם תקציב מוערך של כ-175 מיליון דולר והכנסות של כ-151 מיליון דולר בלבד ברחבי העולם.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי אולפני יוניברסל
קטגוריה:מכשפות בקולנוע ובטלוויזיה
קטגוריה:סרטי 2013
קטגוריה:סרטים שהיו כישלון קופתי
קטגוריה:סרטים שצולמו ביפן
לואי-כריסטוף זלסקי-זמנהוף

שמאל|ממוזער|250px|לואי-כריסטוף זלסקי-זמנהוף
**לואי-כריסטוף זלסקי-זמנהוף** (23 בינואר 1925 - 9 באוקטובר 2019) היה מהנדס ימי ואזרחי שהתמחה בעיצוב מבני פלדה ובנייה בבטון. היה נכדו של אליעזר לודוויג זמנהוף, יוצר השפה הבינלאומית אספרנטו. מאז שנות השישים של המאה ה-20 התגורר בצרפת.

## שנותיו הראשונות

הוא נולד בוורשה בשם לודביק זמנהוף (על שם סבו). לאחר שאביו, אדם זמנהוף, נעצר ונורה למוות על ידי הנאצים בפולין, הוא ואמו ונדה בקושי הצליחו להימלט מהגירוש למחנה המוות טרבלינקה שבו נרצחו דודותיו סופיה זמנהוף ולידיה זמנהוף. בגילאי העשרה שלו חי בפולין בשם הבדוי "כריסטוף-זלסקי", שם שהוא נשא לזכר אותם ימים.

בעת שהסתתר מהנאצים, עבד זמנהוף בשדה עגבניות, יחד עם איכר פולני שבמקרה ידע אספרנטו. לפני שהאיכר נתן לו עבודה בשדה הוא שאל אותו באספרנטו אם הוא יודע לדבר את השפה. "כריסטוף" ענה בלהט באספרנטו "כמובן, אני יודע אספרנטו. סבי המציא אותה!", ואז פחד שהאיכר ילשין על שורשיו היהודים, אך למזלו הדבר לא קרה.

## קריירה

לאחר שהשלים דוקטורט בהנדסה ימית ואזרחית, הוא החל לעבוד כמהנדס מקצועי. תחילה בפולין לאחר מלחמת העולם השנייה, ומשנות השישים בצרפת, הוא תכנן מבנים מבטון יצוק ופרויקטים שונים החל מאסדות קידוח, מתחמי ספורט וכן את האנדרטה לזכרו של שארל דה גול. כמו כן לימד את התאוריה והטכניקה של בנייה בים וביבשה במספר מוסדות אקדמיים.

זמנהוף העניק לאפיפיור יוחנן פאולוס השני אות הוקרה לסבלנות, בעת ביקורו ההיסטורי של האפיפיור בפולין ב-10 ביוני 1999.

## כנס האספרנטו העולמי

בשנת 2001 נשא זלסקי-זמנהוף נאום בכנס האספרנטו העולמי שנערך בזגרב שבקרואטיה. הוא אפיין את הכנס לא רק ככנס האספרנטו ה-86 במספר, אלא ככנס האספרנטו הראשון של האלף השלישי וכן כנס לציון מאה שנות קיומה של השפה. בשנה שלאחר מכן שלח מכתב לכנס האספרנטו ה-87 במספר ובו מילות תודה לברזילאים שאירחו את הכנס. בהזדמנויות שונות פיאר את שפת האספרנטו ותיאר אותה כשפה שבאה ליצור אחדות ושיתוף פעולה בין אנשים ללא הבדלי לאום. כמו כן, בעצרות של האו"ם ושל אונסקו קרא להרמוניה בין עמים, להכרה בזכותו של כל אדם לדבר בשפתו, ולמיגור הרעב העולמי.

נפטר בפריז ב-9 באוקטובר 2019. הותיר אחריו שתי בנות, מרגרט וחנה, נכד ונכדות.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ניצולי השואה: פולין
קטגוריה:יהודים צרפתים
קטגוריה:יהודים פולנים
קטגוריה:אסירים בגטו ורשה
קטגוריה:אספרנטיסטים
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1925
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-2019
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-2019
קולמוס (גופנים)

**[[גופן|גופני]]** **קוּלְמוּס** (או **פרויקט קוּלְמוּס**) הוא מיזם קהילתי של קהילת התוכנה החופשית בישראל, אשר מטרתו לעצב גופנים עבריים ולהפיצם תחת הרישיון החופשי LGPL. הגופנים הראשונים שהיו זמינים כחלק מחבילת הגופנים "קולמוס" עוצבו על ידי מעצב הגופנים מקסים יורש. בשנת 2004 זכה יורש בפרס המקור על יוזמה זו.

## רקע
פרויקט קולמוס נוצר במטרה לספק לקהילת התוכנה החופשית, ובעיקר למשתמשי מערכות ההפעלה החופשיות על בסיס יוניקס (כדוגמת לינוקס), חבילת גופנים בסיסית שמופצת תחת רישיון חופשי המתאים לשימוש במערכות ההפעלה החופשיות. עד אז, נאלצו משתמשי מערכות ההפעלה החופשיות לעקוף מגבלות שונות בנוגע לזכויות היוצרים על גופנים פופולריים, ולהתקין אותם ידנית.

## פיתוח
במהלך השנים, נוספו לחבילת הגופנים של קולמוס מגוון גופנים נוספים. פיתוח הגופנים נעשה בדרך כלל באמצעות ביצוע שינויים מסוימים בגופנים הקיימים, תוך שימוש ב־, תוכנה המיועדת ליצירת גופנים.

## ראו גם
* פרויקט הסידור הפתוח
* גופנים

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גופנים עבריים
קטגוריה:תוכנה חופשית
ויאלה

**ויאלה** (**Whyalla**) היא העיר השלישית בגודלה במדינת אוסטרליה הדרומית שבאוסטרליה. זוהי עיר נמל השוכנת על חופו המזרחי של חצי האי אייר (Eyre). אוכלוסיית העיר מנתה 20,088 תושבים במפקד 2011.

## היסטוריה
העיר נוסדה בשם האמוקס היל (Hummock's Hill) ב-1901 על ידי חברת כרייה כתחנה סופית למסילה שהובילה עפרת ברזל ובמקום הוקם מזח להעמסת העפרה ונפתח סניף דואר. עקב הסביבה הצחיחה והמחסור במי שתייה היה צורך להוביל מים על גבי דוברות מפורט פירי. ב-1905 נפתח בית הספר הראשון בעיירה. בשנת 1919 שונה שם העיירה ל**וויאלה**. המסוע על גבי המזח להעמסת עפרת הברזל שופר והעפרה הובלה למפעל הפלדה שהוקם אז בניוקאסל שבניו סאות' ויילס. העיר גדלה בקצב איטי עד 1938.

ב-1937 החלו להיבנות בעיר כבשן ונמל. ב-1939 החלו להניח צינור להובלת מים מנהר מוראי (Murray). מספנה נבנתה כדי לשרת את ספינות הצי המלכותי האוסטרלי. אוכלוסיית העיר החלה לגדול באופן דרמטי ונבנו בית חולים ובית מטבחיים.

ב-1941 הושקה הספינה הראשונה שנבנתה במספנה (HMAS Whyalla). כיום הספינה עוגנת בנמל ויאלה כאטרקציה תיירותית לאחר שהוצאה מהשירות. באותה שנה החל כבשן התכת העפרות לפעול. ב-1943 מנתה אוכלוסיית העיר יותר מ-5,000 תושבים. במרץ 1943 החל לפעול צינור המים. ב-1948 החלה העיר לקלוט פליטים שהגיעו מאירופה.

ב-1958 החלה בנייתו של מפעל פלדה בעיר והבנייה הושלמה ב-1965. שנה לאחר מכן החלו בכריית מלח ונבנו תנורי קוק. האוכלוסייה גדלה במהירות ובמקביל גם קצב הבנייה למגורים. הוכנו תוכניות אב לעיר בת 100,000 תושבים והונח צינור שני לאספקת מים.

בשנות השבעים ירד היקף הפעילות במספנה, שהייתה אז הגדולה באוסטרליה, עקב תחרות מול יפן והיא נסגרה ב-1978. משיא של 33,000 תושבים בעיר בשנת 1976, צנחה האוכלוסייה במהירות. במקביל החל מפעל הפלדה להוריד את תפוקתו החל משנת 1981. החל משנת 2004 החלה העיר להתאושש לאט עקב גילוים של מרבצי מחצבים בסביבה.

## ערים תאומות
* .
* .

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אוסטרליה הדרומית: ערים
קטגוריה:אוסטרליה: ערי נמל
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1901
סירקיוז

**סירקיוז** (באנגלית: **Syracuse**) היא מושב המחוז של מחוז אונונדגה במדינת ניו יורק שבארצות הברית. בארצות הברית יש מספר ערים בעלות שם זה, וזוהי הגדולה בהן. העיר היא החמישית בגודלה במדינת ניו יורק מבחינת אוכלוסייה. לפי מפקד האוכלוסין של ארצות הברית בשנת 2020, אוכלוסיית סירקיוז מנתה 148,620 תושבים ו-662,057 באזור המטרופולין. שם העיר נובע מהעיר סירקוזה בדרום-מזרח סיציליה שבאיטליה.

עיר זו הייתה צומת דרכים גדול בשתי המאות האחרונות, לראשונה בין תעלת אירי והתעלות האחרות שלה, ולאחר מכן בתחבורה המסילתית. סירקיוז נמצאת בהצטלבות הכבישים הבין-מדינתיים 81 ו-90, שדה התעופה של סירקיוז הוא הגדול ביותר באזור. 
בסירקיוז נמצאת אוניברסיטת סירקיוז, אוניברסיטת מחקר גדולה. בשנת 2010 מגזין פורבס דירג את סירקיוז במקום הרביעי ברשימת "עשרת המקומות הטובים ביותר לגדל משפחה".

## גאוגרפיה ואוכלוסין
על פי לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית, שטח העיר הכולל הוא 66 קמ"ר אשר מתוכם 65 קמ"ר הם אדמה ו-1.6 קמ"ר (2.15%) מים.

על פי מפקד האוכלוסין של ארצות הברית בשנת 2010, בעיר היו 142,327 תושבים ו-56,445 משקי בית. צפיפות האוכלוסייה בעיר הייתה 2,266.8 נפש לקמ"ר. מספר יחידות הדיור היה 64,356. לפי הנתונים באותה שנה, החלוקה האתנית בעיר הייתה: 56.0% לבנים, 29.5% אפרו-אמריקנים, 1.1% אינדיאנים, 5.5% אסיאתים, ו-0.5% פאסיפים.

## יהדות
בסוף המאה ה-19 כיהן כרב העיר הרב מאיר צבי ליוואי. בשנים 1919–1974 כיהן שמואל ילוב כרב העיר.

## גלריה

קובץ:Onondaga County Savings Bank Building - Syracuse, NY.jpg|בנק החסכונות של מחוז אונונדגה הממוקם בסירקיוז
קובץ:Syracuse University SU Hall of Languages NY.jpg|אוניברסיטת סירקיוז אשר בעיר


## ערים תאומות
*  
*  
*  
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר האינטרנט של סירקיוז
* 
* 
## הערות שוליים

*
קטגוריה:מדינת ניו יורק: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1847
ויקטור הארבור

**ויקטור הארבור** (באנגלית: **Victor Harbor**) היא עיר במדינת אוסטרליה הדרומית שבאוסטרליה. העיר שוכנת על חצי האי פלריו (Fleurieu Peninsula) במרחק 80 ק"מ מדרום לבירת המדינה אדלייד. העיר היא מרכז האוכלוסין הגדול ביותר בחצי האי. כלכלתה מבוססת על חקלאות, דייג ותעשיות שונות. היא מהווה יעד תיירותי ועקב כך אוכלוסייתה גדלה במהלך הקיץ. אוכלוסיית העיר מנתה 13,841 תושבים במפקד 2011.

## היסטוריה
לפני ההתיישבות האירופאית היה המקום מיושב על ידי שבט אבוריג'יני. המפרץ שעליו יושבת העיר התגלה על ידי מתיו פלינדרס ב-1802. ב-1837 עגנה במקום ספינה של הצי המלכותי הבריטי אה"מ "ויקטור" (HMS Victor) ורב החובל שלה קרא למקום על שמה. בערך באותה תקופה הוקמו באזור שתי תחנות לצייד לווייתנים. שומן הליוויתנים היה אז ענף היצוא מספר אחת של אוסטרליה הדרומית. העיר הוקמה ב-1863 בשם **פורט ויקטור** (Port Victor) וציד הליוויתנים התקיים באזור עד 1872.
בשנת 1921 שונה שם העיר מ**פורט ויקטור** ל**ויקטור הרבור**, כדי למנוע בלבול עם העיר פורט ויקטוריה שנמצאת 160 ק"מ מצפון-מערב מוויקטור הארבור. אף על פי שבאנגלית המילה **harbour** מאויתת עם האות **u**, שם העיר רשום **Victor Harbor**, ללא האות **u**. איות זה מצוי בשמות של מקומות נוספים באוסטרליה הדרומית עקב טעות היסטורית של המודד הראשי של אוסטרליה הדרומית. בניגוד לכך שם תחנת הרכבת של העיר מאוית בצורה הנכונה.

## תיירות
מוקד משיכה פופולרי לתיירים בוויקטור הארבור הוא האי גרניט (Granite Island) שמחובר ליבשה באמצעות גשר צר להולכי רגל ולאורכו פועל קרון הנוסע על גבי מסילה ונגרר על ידי סוס. עד לאחרונה היה האי בית הגידול של מושבה גדולה של פינגווין זוטר. הפינגווינים היו מבלים על האי את הלילה ובבוקר היו יוצאים לצוד דגים ושבים עם השקיעה. ב-2012 נמנו באי רק שבעה פרטים והחשד הוא שהתופעה קשורה להתרבותם של דובי הים הניו זילנדים.

מוקד משיכה נוסף היא רכבת קיטור ישנה נוסעת על מסילת ברזל בנתיב היסטורי שהוא קו הרכבת הראשון באוסטרליה.

בין החודשים יוני עד ספטמבר צפייה בליוויתנים מהווה גם מוקד משיכה. לווייתנים מסוג אובלנה דרומית מגיעים לחוף לעונת הרבייה וההמלטה. מרכז היונקים הימיים של אוסטרליה הדרומית שוכן בוויקטור הארבור ומספק מידע על אפשרויות הצפייה בליוויתנים. בנוסף, פועל במקום פארק שעשועים גדול ובאזור מתקיימות פעילויות ספורט ימי ודייג.

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר הבית של עיריית ויקטור הארבור
* אתר קו רכבת הקיטור ההיסטורית
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אוסטרליה הדרומית: ערים
קטגוריה:אוסטרליה: ערי חוף
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1863
ריב הליצנים

**ריב הליצנים** (בצרפתית: **Querelle des Bouffons** או **מלחמת הליצנים** **Guerre des Bouffons**) היה השם שניתן לקרב בין תורות מוזיקליות יריבות, שהתנהל בפריז בין 1752 ל-1754. המחלוקת עסקה ביתרונות היחסיים של אופרה צרפתית בהשוואה לאופרה איטלקית.

הניצוץ שהבעיר את המריבה הייתה תגובת החוגים הספרותיים בפריז לביצוע האינטרמצו הקצר "השפחה הגברת" של ג'ובאני בטיסטה פרגולזי באקדמיה המלכותית למוזיקה בפריז ב-1 באוגוסט 1752. את היצירה ביצעה להקה איטלקית נודדת של שחקנים קומיים, שנודעו בשם "בופוני", שפירושו "ליצנים", ומכאן השם שניתן למחלוקת. לא הייתה זו הפעם הראשונה ש"השפחה הגברת" בוצעה בפריז, אבל בפעם הקודמת, בשנת 1746, לא עוררה תשומת לב של ממש. הפעם, לעומת זאת, חוללה מלחמת מילים רבתי בין מגיני המסורת האופראית הצרפתית לתומכי המוזיקה האיטלקית. במחלוקת שנמשכה ממנה השתתפו מבקרי מוזיקה כמו ז'אן-ז'אק רוסו ופרידריך מלכיור גרים, שהיללו, יחד עם סופרים אחרים שהיו קשורים באנציקלופדיה הצרפתית, את האופרה בופה האיטלקית ותקפו את סגנונות הטרגדיה הלירית הצרפתית, סגנון שיצר ז'אן-בטיסט לולי והמשיכו בו מלחינים שהיו בחיים בתקופת ריב הליצנים, בהם המלחין הצרפתי ז'אן-פיליפ ראמו.

## הערות שוליים

קטגוריה:אופרה
קטגוריה:היסטוריה של המוזיקה
קטגוריה:מוזיקה צרפתית
פורט הדלנד

**פורט הדלנד** (באנגלית: **Port Hedland**) היא עיר נמל בצפון מדינת אוסטרליה המערבית שבאוסטרליה. אוכלוסיית העיר מנתה 15,044 תושבים במפקד 2011. נמל העיר הוא הגדול ביותר באוסטרליה מבחינת כמות המטען בתפזורת שעובר דרכו.

לעיר יש נמל טבעי עמוק המשמש כשער הכניסה הראשי של האזור למכולות ולדלקים וכנמל יצוא לעפרות ברזל הנכרות בתוככי האזור בו שוכנת העיר. העפרה מועברת באמצעות רכבות מארבעה אזורים של מרבצי ברזל מדרום וממזרח לעיר.

ענפי כלכלה עיקריים של העיר הם שדות גז טבעי מול חופי העיר, הפקת מלח, כריית מנגן וגידול בהמות. בעבר היו גידול הצאן והבקר הענף הכלכלי העיקרי של האזור, אך במשך השנים חלה ירידה בהיקפם. בעבר גם הייתה פורט הדלנד התחנה הסופית של קו רכבת ששירת את אזור כריית הזהב באזור מרבל בר (Marble Bar), 150 ק"מ מדרום-מזרח לעיר.

## היסטוריה
המקום נקרא על ידי השבטים האבוריג'ינים בשם מאראפיקוריניה (Marapikurrinya) שמשמעותו "מקום מים טובים". האזור נסרק במהלך המאה ה-18 ובאפריל 1863 הגיעה למקום ספינה בפיקודו של פיטר הדלנד (Peter Hedland) שקרא למקום מנגרוב הארבור (Mangrove Harbour) ודיווח כי המקום יצלח להקמת נמל וכי מצויים בו מקורות מים מתוקים. מה שהדלנד שכח לציין הוא שהכניסה לנמל הטבעי קשה עקב שרטוני החול שחוסמים את הכניסה שלו שאפשרית רק כאשר הגאות גבוהה וכשמזג האוויר מאפשר זאת.

ב-1866 נערך במקום סקר שהתייחס לאתר בו שוכן היום הנמל בצורה פסימיסטית. בשנות התשעים בוצעו סקרים נוספים וב-1895 הוקם במקום מזח. בראשית שנות השישים של המאה ה-20 התפתח ענף כריית עפרות הברזל באזור השוכן 100 ק"מ ממזרח לפורט הדלנד. לנמל נסללה מסילת ברזל ובוצעו עבודות להעמקתו ולהרחבתו. ב-1966 החל יצוא עפרות הברזל. בעשורים הבאים התגלו מרבצי ברזל נוספים באזור, היקף היצוא עלה והנמל הורחב שוב כדי לאפשר לספינות גדולות לעגון בו.

בשנת 1991 נפתח בפורט הדלנד מרכז מעצר למסתננים מבקשי מקלט שהגיעו לאוסטרליה בסירות. מיקומו של המתקן נבחר עקב היות העיר במרכז האזור בו נחתו המסתננים ועקב קיומו של נמל תעופה בינלאומי שדרכו ניתן לגרש את המסתננים לארצות מוצאם. בשנת 2004 נסגר המתקן עקב הירידה במספר המסתננים והוא הוסב למקום מגורים לכוח האדם העצום שמועסק בתעשיית המכרות המתפתחת.

## קישורים חיצוניים
* 

* אתר הבית של מועצת העיר
* אתר הבית של נמל פורט הדלנד
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אוסטרליה המערבית: יישובים
קטגוריה:אוסטרליה: ערי נמל
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-19
קטגוריה:האוקיינוס ההודי: ערי נמל
לחם תירס

ממוזער|250px|לחם תירס במחבת ברזל

**לחם תירס** הוא שם כללי ללחם שהוכן מקמח תירס.

לחם תירס נחשב ל"אוכל נשמה" ואנשים רבים נהנים מהמרקם והארומה שלו.

## אופן ההכנה
אפשר ליצור לחם תירס על ידי אפייה, טיגון או אידוי. אפשר גם לאפות את לחם התירס לעוגת תירס.

ניתן להכין לחם תירס ללא קמח חיטה, כך שאנשים אשר נמנעים מגלוטן (כמו חולי צליאק) יוכלו לאכול אותו ללא חשש.
בגרעיני התירס יש גרעין שכותשים ומכינים ממנו את הקמח.

## ראו גם
* צ'אדי
* ממליגה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מאכלי תירס
תירס
קטגוריה:מאכלי חג ההודיה
הגמד והענק (משחק)

שמאל|ממוזער|250px|עמיתים לעבודה מחליפים מתנות במשחק "הגמד והענק"
**הגמד והענק** הוא משחק חברתי שמטרתו העיקרית היא גיבוש חברתי בקבוצה כלשהי.

## מהלך המשחק
כל משתתף במשחק מקבל על עצמו שני תפקידים. תפקיד ה"גמד" ותפקיד ה"ענק". למשתתף משודכים שני משתתפים אחרים במשחק. אחד בתפקידו כ"גמד" ואחד בתפקידו כ"ענק". כל משתתף יודע מי ה"ענק" שלו, אך לא יודע מי ה"גמד" שלו. המשחק מתאים לכל קבוצות גיל, ומקובל מאוד בקבוצות סגורות כגון מקומות עבודה, בתי ספר ותנועות נוער. עם זאת יש אף משחקי "גמד ענק" המוניים באינטרנט.

בתפקיד ה"גמד", צריך המשתתף לשלוח ל"ענק" שלו מתנות באופן אנונימי. המתנה אמורה להביע תשומת לב, ומטרתה לשמח את ה"ענק". במשחקים רבים מגבילים את המשתתפים בערך כספי מקסימלי. בתפקידו כ"ענק" מקבל המשתתף מתנות משחקן אחר, מבלי לדעת מי שולח את המתנה.

בקבוצות קטנות, בהן המשתתפים מכירים זה את זה, גורם המשחק לגיבוש חברתי, ומהווה מקור לשיחה ושעשוע.

בשנת 2014 יצרו אליה גרינפלד, מגיש בתאגיד השידור הישראלי, ודוקטור יפעת מור, גרסה למשחק שהוגדרה כ"משחק הגדול בישראל" וזכתה לשם "גמד ענק בין חברים, מכרים וזרים גמורים". במשחק זה השתתפו כ-2,000 אנשים.

### שלבי המשחק
* הרשמה - כל משתתף במשחק נרשם אצל מנהל המשחק.
* יצירת זוגות "גמד-ענק" - מנהל המשחק יוצר זוגות, כאשר לכל משתתף משודך "גמד" ו"ענק". מנהל המשחק דואג ששני השחקנים המשודכים לשחקן מסוים, יהיו אנשים שונים. יצירת הזוגות יכולה להתבצע באופן אקראי או באופן יזום.
* שלב שליחת המתנות.
* שלב הגילוי.

## שמות בתרבויות אחרות
* במספר ארצות דוברות אנגלית, כגון ארצות הברית, קנדה ואוסטרליה, מקובל השם "סנטה הסודי" (*Secret Santa*) על שם סנטה קלאוס
* בפורטוגל וברוב מדינות אמריקה הדרומית מקובל השם "החבר הסודי" (*Amigo secreto* או *Amigo oculto*)
* בספרד ובארגנטינה מקובל השם "החבר הבלתי נראה" (*Amigo invisible*)

## ראו גם
* משלוח מנות
* מתנת חג המולד

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:משחקי חברה
קטגוריה:מסורות חג המולד
קטגוריה:סנטה קלאוס
סולנין

**סולנין** הוא רעל שנמצא בחלק מבני משפחת הסולניים.

הרעל משמש כמנגנון הגנה של הסולניים. כשצמח ממשפחת הסולניים לוקה במחלה או טפיל כלשהו, או כשהוא נמצא זמן רב בשמש, הוא מפיק סולנין על מנת שלא ייפגע או ייאכל על ידי חיה. הסולנין משפיע תוך מספר שעות מתחילת תהליך העיכול. בדרך כלל תופעות הלוואי הן שלשול, הקאות ותחושת נימול. במקרים קיצוניים ישנן הפרעות בקצב הלב, שיתוק ומוות. כיוון שהסולניים מפרסמים את רעילותם בצבע ירקרק וטעם מריר, מקרי הרעלה הם נדירים.

## לקריאה נוספת
*רן לוי, האוניברסיטה הקטנה של המדעים, עמוד 192

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סולניים
קטגוריה:רעלים
Teamcenter

225px|ממוזער|שמאל|מחזור חיי מוצר
**Teamcenter** היא חבילת פתרונות תוכנה של ניהול מחזור חיי מוצר (PLM) של חברת Siemens. היא נוצרה במקור על ידי EDS PLM Solutions.

בשנות התשעים עסקה החברה בפתרונות Control Data, SDRC ו UGS. 

רוב מוצרי החבילה הם שדרוג של מוצרים קודמים:
* Teamcenter Enterprise - פיתוח של Metaphase
* Teamcenter Engineering - פיתוח של iMAN
* Teamcenter Project - פיתוח של Inovie Software TeamCenter
* Teamcenter Requirements - פיתוח של Slate
* Teamcenter Visualization - פיתוח של Viz
* Teamcenter Manufacturing - פיתוח של IMAN + Tecnomatix MPM suite
* Teamcenter Integrator
* Teamcenter Community - פיתוח של e-Viz

בשנת 2010 הודיעה Siemens ש Teamcenter עברה את רף 5 מיליון הרישיונות ובשימוש של יותר מ 6,400 לקוחות.

התוכנה זכתה בפרס "היוזמה הטכנולוגית של השנה" לשנת 2005 מאת המגזין "IndustryWeek"

## ראו גם
* Application lifecycle management

## קישורים חיצוניים
* 
* דף המוצר של Teamcenter באתר Siemens.

## הערות שוליים

קטגוריה:תוכנות עסקיות
קבורת ישו

[250px|ממוזער|שמאל|קבורת ישו, ציור של [קאראווג'יו]]
[שמאל|ממוזער|250px|קברו של ישו ב[כנסיית הקבר]]
[ממוזער|שמאל|250px|ה[פסיפס בכנסיית הקבר המתאר את ההורדה מהצלב מימין, בישום הגופה בתווך, ואת קבורת ישו משמאל]]
**קבורת ישו** היא אירוע בתולדותיו של ישו לאחר שנצלב. על פי הבשורות, הוא הורד מהצלב ונקבר על ידי יוסף הרמתי.

## הקבורה בארבע הבשורות
על פי כל ארבע הבשורות, פנה יוסף הרמתי אל פונטיוס פילאטוס לפנות ערב ביום הצליבה וביקש ממנו את גווית ישו. פילטוס הסכים, ויוסף הרמתי הורידו מן הצלב, עטף אותו בסדין והניחו בקבר. על פי הבשורה על-פי יוחנן, עזר לו נקדימון לעטוף את הגווייה בסדין ולבשמה. בשאר הבשורות לא מוזכר נקדימון ולא בישום הגווייה.

הבשורות מתארות את הקשר בין יוסף הרמתי לישו בצורה שונה זו מזו. על פי לוקס ומרקוס, הוא מתואר כיועץ נכבד ואדם צדיק, אך לא כתלמיד של ישו. על פי יוחנן הוא היה תלמידו של ישו בסתר ומתי מתאר אותו בפשטות כתלמיד ישו. 

הבדל נוסף בין הבשורות הוא בתיאור רמת הקבורה. מרקוס מספר שיוסף קנה סדין חדש שישמש כתכריך, אך לא מתאר את הקבר מעבר לעובדת היותו חצוב בסלע. על פי לוקס ומתי היה זה קבר חדש שלא נטמן בו אדם לפני כן ומתי מוסיף שיוסף חצבו לצורך זה. על פי יוחנן הגופה והתכריכים בושמו "כמנהג היהודים" והקבר היה בתוך גן. מרקוס ומתי מוסיפים שלאחר הקבורה, הניח יוסף  אבן גדולה על פתח הקבר.

## חשיבות דתית
אירוע הקבורה הוא אחד מהאירועים החשובים בתולדות ישו ובעיקרי האמונה הנוצרית. באיגרת הראשונה אל הקורינתים מזכיר פאולוס את הקבורה כחלק מהצהרת הבשורה שלו. הקבורה גם מוזכרת בתפילת אני מאמין כבר מגרסת השליחים. קטכיזם היידלברג מהמאה ה-16 מסביר שהקבורה נועדה להעיד שישו אכן מת, ולפיכך תחייתו היא אמיתית.

## באמנות
קבורת ישו היא נושא פופולרי באמנות שהחל להתפתח במאה ה-10 במערב אירופה. בתחילה הופיעה הקבורה כחלק מסדרות ציורים או ויטראז'ים של "חיי ישו", לאחר ההורדה מהצלב או האבל על ישו. מהרנסאנס ואילך היא הופיעה בפני עצמה. ביצירות מופיעות בדרך כלל דמויותיהם של יוסף הרמתי, מרים, אם ישו ומריה מגדלנה ולעיתים דמויות נוספות.

מהיוצרים הבולטים שעסקו בנושא ניתן למנות את מיכלאנג'לו, רפאל, דירק בוטס, טיציאן, קאראווג'יו ורוחיר ון דר ויידן.

## ראו גם
* קבר ישו

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישו
קטגוריה:קבורה