open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
איגנטובקה (מחוז רובנו)

**איגנטובקה** (באוקראינית: **Гнатівка**; בפולנית: **Ignatowka**) הוא כפר קטן במחוז רובנו שבמערב אוקראינה, בסמוך לעיירה מלינוב שבין הערים לוצק ודובנו. 

הכפר הוקם בשנת 1928 בצמוד למושבה יהודית וותיקה לוז'ישט כאשר השטח היה בשליטת פולין. בהתאם להסכם ריבנטרופ–מולוטוב האזור סופח לברית המועצות.

## קישורים חיצוניים

* מידע כללי

קטגוריה:מחוז רובנו
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1928
ייבלאח

**ייבלאח** (באזרית: **Yevlax**) היא עיר באזרבייג'ן.

ייבלאח הוקמה במאה ה-12 על שטח ביצתי.

ב-1 בפברואר 1939 ייבלאח קיבלה מעמד של עיר.

## אוכלוסייה
שינוי אוכלוסייה של ייבלאח לאורך השנים:

## ערים תאומות
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אזרבייג'ן: ערים
שמחה בונם אוסוביצקי

הרב **שמחה בונם אוסוביצקי** (ה'תקפ"ד, 1824 – כ"ג בשבט ה'תרנ"ט, 3 בפברואר 1899) היה רב רוסי-חסידי, רבן של המושבות עקרון וזכרון יעקב.

## ביוגרפיה
נולד בקייב שבאימפריה הרוסית בה'תקפ"ד (1824), והיה מחשובי החסידים בקייב. בניו הם יהושע אוסוביצקי, לימים מהבולטים בפקידי הברון רוטשילד בתקופת העלייה הראשונה; ובוריס דב אוסוביצקי, שהיה לימים יינן ביקב של ראשון לציון, והמייסד והמנצח הראשון של האורקסטרה של ראשון. בתו פרל נישאה לימים לפייבל כהנוב.

ב-13 במרץ 1881 נרצח הצאר אלכסנדר השני. בעקבות רצח זה החלו פרעות ביהודים בדרום-מערב רוסיה (כיום אוקראינה), שנודעו בשם "הסופות בנגב". ב-26 באפריל 1881 נערך פוגרום ביהודי קייב; עשרות נרצחו, ורכוש יהודי נבזז. הרב אוסוביצקי ומשפחתו ברחו לעיר הגבול ברודי (בגליציה), שהייתה בתחום האימפריה האוסטרו-הונגרית ובה התרכזו אלפי פליטים יהודים.

בראשית 1882 עלתה המשפחה לארץ ישראל והתיישבה בשלב ראשון ביפו. אוסוביצקי שימש כ"סופר ומזכיר ראשון" של ועד חלוצי יסוד המעלה בעיר יפו, ועם פתיחת שנת הלימודים ה'תרמ"ה שימש כמורה ליהדות בראשון לציון. בנובמבר 1884 התקבל כרבה של עקרון, ובהמשך כרבה של זכרון יעקב שם נפטר ונקבר.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אנשי העלייה הראשונה
קטגוריה:זכרון יעקב: רבנים ראשיים
קטגוריה:מזכרת בתיה: רבנים
קטגוריה:יהודים רוסים
קטגוריה:פקידי הברון רוטשילד
קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה הרוסית
קטגוריה:חברי ועד חלוצי יסוד המעלה
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1824
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1899
קטגוריה:אישים הקבורים בזכרון יעקב
טחנאים

[ממוזער|[טחן נקוד]]
**טחנאים** (שם מדעי: Myliobatiformes) היא סדרה של דגי סחוס שטוחים בעלי סנפירים מוארכים, שחיים קרוב לקרקעית הים (או במינים מסוימים הנהר), למעט בני משפחת הטחניים שמסננים פלנקטון בים הפתוח. המינים הגדולים בקבוצה (והגדולים בקבוצת הבטאים) נודדים בין הימים ומחפשים מזון קטן אותו הם מסננים מהמים. מינים אחרים נוהגים לשוטט ו"לרחף" בעזרת סנפיריהם בין שוניות אלמוגים או להתחפר מתחת החול. 

הם בעלי זנב ארוך שלעיתים יש בו עוקץ והוא ארסי ומשמש את היצור להגנה. עם זאת בדרך כלל הארס חלש מכדי להשפיע על בני אדם.

הטחנאים קרובים לסדרת התריסנאים (Rajiformes), אך בעלי ראש קצר יותר וגוף כבד יותר.

## מיון הטחנאים
*תת-סדרה Myliobatoidei
**על-משפחה Hexatrygonoidea
***משפחה הקסטריגוניים (Hexatrygonidae) - בה מין יחיד: הקסטריגון (Hexatrygon bickelli).
**על-משפחה Urolophoidea
***משפחה בטאי תהומות (Plesiobatidae) - בה מין יחיד: פלסיובאטיס (Plesiobatis daviesi).
***משפחה טריגונים עגולים (Urolophidae) - בה 2 סוגים.
**על-משפחה Urotrygonoidea
***משפחה טריגונים עגולים אמריקאים (Urotrygonidae) - בה 2 סוגים.
**על-משפחה טריגונאים (Dasyatoidea)
***משפחה טריגוניים (Dasyatidae) - בה 8 סוגים.
***משפחה טריגוני נהרות (Potamotrygonidae) - בה 4 סוגים.
***משפחה אגפיתיים (Gymnurinae) - בה סוג אחד: אגפית (Gymnura).
***משפחה טחניים (Myliobatinae) - בה 7 סוגים.
*תת-סדרה Platyrhinoidei - ייתכן ששייכת לסדרת הרינופריסטיים
***משפחה טריגונים קוצני-גב (Platyrhinidae) - בה 2 סוגים.
***משפחה פנראיים (Zanobatidae) - בה סוג אחד: פנראי (Zanobatus).

## קישורים חיצוניים

* טחנאים באתר DWA
* טחנאים באתר Tumblr
* 

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1973
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי לאונרד קומפגנו
דמויי עמלץ

**דמויי עמלץ** הידועים גם כ**כרישי מקרל** וכן **עמלצאים** (שם מדעי: Lamniformes) היא סדרת כרישים גדולה החיה ברוב האוקיינוסים בעולם.

בסדרה מינים מגוונים מאוד מכרישי הענק והכרישים גדולי הפה מסנני הפלנקטון ועד לכריש העמלץ הלבן המסוכן שצד אחר טרפו באופן פעיל.

לכרישים אלה יש סנפיר גבי חד וגבוה, 5 חריצי זימים וכיסויי עיניים דמויי-עפעפיים בעת הצורך. בנוסף ללא מעט מינים יש יכולת לשמור על טמפרטורה הגבוהה בכמה מעלות מטמפרטורת המים.

## מיון דמויי העמלץ
*משפחה עמלציים (Lamnidae) ובה 3 סוגים: קרכרודון (Carcharodon, מכונה גם קרחה ובו המין עמלץ לבן וייתכן שגם המגלודון), עמלץ מאקו (Isurus) ולמנה (Lamna) - משפחה זו ידועה במיוחד לשמצה עקב מיניה התוקפניים.
*משפחה כרישועליים (Alopiidae) ובה סוג יחיד - כרישועל (Alopias) 
*משפחה כריש ענקיים (Cetorhinidae) ובה סוג ומין יחיד - כריש ענק (Cetorhinus maximus)
*משפחה כרישים גדולי פה (Megachasmidae) ובה סוג ומין יחיד - כריש גדול פה (Megachasma pelagios)
*משפחה כרישי גובלין (Mitsukurinidae) ובה סוג ומין יחיד - כריש גובלין (Mitsukurina owstoni)
*משפחה כרישי חול (Odontaspididae) בה 2 סוגים: כריש חול (Carcharias) ואודונתספיס (Odontaspis)
*משפחה כרישי תנין (Pseudocarchariidae) ובה סוג ומין יחיד - כריש תניני (Pseudocarcharias kamoharai)
*משפחה Cardabiodontidae - נכחדה. בה הפרוטודוס
*משפחה Cretoxyrhinidae - נכחדה. בה היה הקריטוקסירינה
*משפחה אוטודונטיים (Otodontidae) - נכחדה. בה ייתכן שהיה המגלודון (ע"פ האפשרות שלא היה שייך לעמלציים)
*משפחה Anacoracidae - נכחדה. בה היה הסקואליקורקס
*משפחה אקוילולמניים (Aquilolamnidae) - נכחדה.
*משפחה Pseudoscapanorhynchidae - נכחדה. בה היה הקריטודוס והלפטוסטירקס

## גלריה

קובץ:Great white shark south africa.jpg|עמלץ לבן
קובץ:Threshershark.jpg|כרישועל שיטן
קובץ:Lamna nasus noaa.jpg|למנה חוטמנית
קובץ:Cetorhinus maximus atlantic.jpg|כריש ענק
קובץ:Sand tiger RSA1.jpg|כריש חול נמרי


## קישורים חיצוניים

* דמויי העמלץ באתר NOVA Online

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1958
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי לב ברג
קטגוריה:דמויי עמלץ
קטגוריה:סדרות בעלי חיים
מסך פתח אוהל מועד

[ממוזער|שמאל|200px|פתח אוהל מועד בדגם המשכן ב[תמנע.]]
**מסך פתח אוהל מועד**, המופיע בתורה גם כ**מסך פתח האוהל**, הוא מסך שנתלה בכניסה למשכן שיצרו בני ישראל במדבר ושימש להפרדה בין חצר המשכן לבין אוהל מועד. המסך היה תלוי במזרח האוהל על חמישה עמודי שיטים. את המסך נשאו בני גרשון על ידי העגלות. הציווי לעשיית המסך מופיע בתורה ב ועשייתו בפועל מופיעה ב.

## המסך
המסך היה עשוי מחוטי צמר- הצבועים בתכלת, ארגמן ותולעת שני- ומפשתן. חוטים אלו היו שזורים יחד כך שעל המסך היו ציורים של חיות. המסך היה מעשה רוקם, כלומר שמשני הצדדים נראתה אותה הצורה על המסך, שלא כמו הפרוכת שהייתה מעשה חושב. גודלו של המסך היה כגודל הפרוכת- 10 אמות על 10 אמות, כך שהוא כיסה את כל הפתח.

## העמודים
את המסך תלו על גבי חמישה עמודי שיטים המצופים בזהב. עמודים אלו היו גבוהים 10 אמות, כגודל המסך, וניצבו על חמישה אדני נחושת, אדן לכל עמוד. לעמודים חיברו ווים מזהב שעליהם הונחה קורה ארוכה שעליה תלו את המסך.

## ראו גם
*חצר המשכן
*כלי המשכן
*בצלאל בן אורי
*קרשי המשכן

## קישורים חיצוניים
*משמעות המסך על פי יוסף בן מתתיהו - מאת ד"ר אברהם-אופיר שמש.

## הערות שוליים

קטגוריה:אוהל מועד
קיצ'ן

**קיצ'ן** (באנגלית: **Kitchen**) הוא שם משפחה שמקורו באנגלית ומשמעותו מטבח.

קטגוריה:שמות משפחה
זנבתנאים

**זנבתנאים** (שם מדעי: Orectolobiformes) היא סדרת דגי סחוס מעל-סדרת דמויי כריש שחיים בעיקר באוקיינוסים טרופיים והם בעלי זנבות גדולים שהקנו להם את שמם.

## מאפיינים
לזנבתנאים לרוב עור קשיח בולט, שני סנפירי גב ללא קוצים בקצה, חריצי זימים קטנים ופה רחב שקרוב לעיניים. רובם משוטטים בקרקעית וניזונים ממינים קטנים יותר כסרטנים, רכיכות ודגים. אחרים משייטים ברחבי האוקיינוסים ושולים טרף קטן המסננות שבפיהם. חלקם הם גם טורפים אורבים הממתינים לטרף ואז בולעים אותו, אך באופן כללי הם נוטים שלא לנוע מהר כמו שאר הכרישים.

חלק מבני הסדרה הם מטילי ביצים, בדרך כלל במים רדודים וחלקם משריצי ולדות.

הגדול שבבני סדרה זו הוא הדג הגדול ביותר בעולם - כריש לווייתני (*Rhincodon Typus*) שאורכו עד 12.5 מטר ומשקלו 20 טון.

## מיון
בסדרה שבע משפחות:
*כרישים עיוורים (Brachaeluridae) - ובו סוג יחיד כריש עיוור (*Brachaelurus*)
*מפרקתניים (Ginglymostomatidae) - ובו שלושה סוגים: מפרקתן (*Ginglymostoma*) ושני מינים יחידים בסוגם: זנבתן חלודי (*Nebrius ferrugineus*) ומפרקתן קצר זנב (*Pseudoginglymostoma brevicaudatum*)
*כרישי במבוק (Hemiscylliidae) - ובו שני סוגים: כריש במבוק (*Chiloscyllium*) וכריש במבוק מנומר (*Hemiscyllium*)
*כרישטיחיים או זנבתניים (Orectolobidae) - ובו שלושה סוגים: כרישטיח (*Orectolobus*) ושני מינים יחידים בסוגם: כרישטיח ארך אף (*Eucrossorhinus dasypogon*) וכרישטיח קובלר (*Sutorectus tentaculatus*)
*כרישי צווארון (Parascylliidae) - ובו שני סוגים: כריש צווארון (*Parascyllium*) וכריש אוכף (*Cirrhoscyllium*)
*כריש לווייתניים (Rhincodontidae) - ובו סוג ומין יחיד - כריש לווייתני (*Rhincodon typus*)
*זנבתניים מנומרים (Stegostomatidae) - ובו סוג ומין יחיד - זנבתן מנומר (*Stegostoma fasciatum*)

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:טקסונים קיימים שהתפתחו ביורה תחתון
יוסף סקוביץ

רבי **יוסף ב"ר רפאל סקוביץ** (בכתיב יידי: **סאַקאָוויץ**; כונה: **ר' יוֹסֶלֶ'ה מורה-הוראה**; ה'תקע"ה, 1815 – א' בתמוז ה'תר"ן, 19 ביוני 1890) היה דיין ומו"צ בווילנה, מחבר הגהות "**פורת יוסף**" על התלמוד הבבלי שנדפסו בש"ס וילנא.

## ביוגרפיה
רבי יוסף ב"ר רפאל שימש כראש המו"צים בווילנה במשך עשרות שנים, משנת ה'תר"ה (1845) ועד לפטירתו, כשבהמשך הצטרף אליו ידידו הצעיר ממנו, רבי בצלאל הכהן. הם גם היו חברים לבית הדין הווילנאי כשלצידם הדיין השלישי, הרב אליהו אליעזר גרודזינסקי, ומאוחר יותר, רבי שלמה הכהן.

ביחד עם ידידו, חתם על הקונטרס "הוראת היתר" שבו הכשירו את אתרוגי קורפו בעת הפולמוס עליהם בשנות ה-70 של המאה ה-19; נתנו הסכמה לספרו של רבי ישראל מאיר הכהן, "חפץ חיים"; ואסרו את השימוש בספר "סדרי טהרות" של האדמו"ר רבי גרשון חנוך הניך ליינר מראדזין. בהמשך השנים, הוא נתן הסכמה לספרו ההלכתי של החפץ חיים, "משנה ברורה", יחד עם רבי שלמה הכהן.

הוא כיהן כרבו של בית המדרש של הגר"א בווילנה, והיה מכונה "זקן ההוראה". נהג להתהלך עטור בטלית ובתפילין לאורך כל היום, גם בלכתו ברחוב. חתנו היה הרב אפרים זלמן סלוצקי שהתמנה לאחר פטירתו בשנת ה'תר"ן לשמש במקומו כמורה ההוראה בווילנה.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* , תמונה 1273

;כתביו
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים: אחרונים
קטגוריה:רבנים ליטאים
קטגוריה:וילנה: רבנים
קטגוריה:דיינים
קטגוריה:מחברי ספרות תורנית
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:פרשני התלמוד
רודולף פון ברודרמן

**רודולף ניקולאס ריטר פון ברודרמן** (בגרמנית: **Rudolf Nikolaus Ritter von Brudermann**; 9 בינואר 1851 – 21 בינואר 1941) היה גנרל אוסטרו-הונגרי, מפקד הארמייה השלישית בחזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה בקרב גליציה.

## קורות חייו
פון ברודרמן נולד לרודולף וגיזלה פון ברודרמן. בשנת 1865 החל ללמוד באקדמיה הצבאית הטרזיאנית בווינר נוישטאדט, ובשנת 1869 התגייס לצבא האוסטרו-הונגרי.

פון ברודרמן מילא תפקידי מטה שונים, וכן התקדם בסולם הפיקוד בחיל הפרשים, כולל פיקוד על דיוויזיית הפרשים ה-7, ובשנת 1912 מונה למפקח הכללי של חיל הפרשים. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, קיבל פון ברודרמן את הפיקוד על הארמייה השלישית, ופיקד עליה בקרב גליציה. לאחר כישלונו בקרב התפטר פון ברודרמן מתפקידו ב-24 בנובמבר 1914, ומסר את הפיקוד על הארמייה לגנרל סבטוזר בורוייביץ'. לאחר המלחמה היה פעיל מאוד באגודת ותיקי המלחמה עד מותו ב-21 בינואר 1941 בקלטנלוטגבן, אוסטריה, שהייתה חלק מגרמניה הנאצית.

## משפחתו
בשנת 1878 התחתן עם מריה אלבינה יורגן, אך לא היו להם ילדים. שניים מאחיו היו גם הם מפקדים בולטים בצבא האוסטרו-הונגרי.

## ראו גם
* קרב גליציה

## קישורים חיצוניים

* Biography באנגלית

קטגוריה:גנרלים אוסטרו-הונגרים
קטגוריה:החזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:אנשי צבא אוסטרו-הונגרים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מפקדי ארמיות בצבא אוסטרו-הונגריה במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי אות מסדר העיט האדום
קטגוריה:בוגרי האקדמיה הצבאית הטרזיאנית
קטגוריה:ילידי 1851
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1941
משה שורין

הרב **משה שורין** (**מישורית**; א' באב ה'תר"ן, 18 ביולי 1890 – ז' בתשרי ה'תש"ב, 28 בספטמבר 1941) היה רב וראש ישיבה ליטאי-אמריקאי.

## קורות חיים
נולד בטורצ'ין שבפלך ווהלין שבאימפריה הרוסית לטובה ברכה ולרב יוסף אריה שורין. למד בישיבות ליטא: אצל רבי חיים סולובייצ'יק בבריסק, בישיבת מיר ובישיבת נובהרדוק. בגיל 21 נישא לרות דווידוביץ, בתו של הרב משה אהרן דוידוביץ מריטובה. לזוג נולדו שישה ילדים.

אחרי נישואיו למד הוראה ונסמך לרבנות בידי רבני קובנה וסלובודקה: רבי אברהם דובער כהנא שפירא, רבי משה מרדכי אפשטיין, ורבי ברוך דב ליבוביץ שכיהן אז בראשות ישיבת כנסת בית יצחק בסלובודקה. הוא קיבל משרת רבנות ראשונה בעיירה נאווראן, אך עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה חזר אל ריטובה להתגורר סמוך לחותנו, והקים בה ישיבה שבראשה עמד במשך 12 שנים.

ב-1928 היגר זמנית לארצות הברית כשהוא משאיר בינתיים בליטא את כל משפחתו. הוא התקבל כרב בעיר קיימברידג' שבמסצ'וסטס וכיהן במשרה זו שבע שנים. במהלכן השלים את השכלתו הכללית, עבר את בחינות הבגרות ולמד שנתיים באוניברסיטת הרווארד. במהלך לימודיו באוניברסיטה העביר בהתנדבות הרצאות שבועיות על ענייני פרשיות השבוע לסטודנטים יהודים שרצו בכך. לאחר שבע שנים (1935) עבר לניו יורק כשקיבל משרת רבנות בבית הכנסת "עין יעקב" ברובע הברונקס.

באותה שנה, עלה לארץ ישראל והביא אליו את משפחתו מליטא, הם התיישבו בירושלים, ולאחר זמן מה עקרו לפתח תקווה בה קיבל משרת ניהול בישיבה המקומית. ב-1937 חזר לארצות הברית ומשפחתו הצטרפה אליו כעבור שנתיים ב-1939, עם פרוץ מלחמת העולם השנייה.

בסוף ימיו כיהן כרב בית הכנסת של אנשי סלוצק בניו יורק, עד לפטירתו בז' בתשרי ה'תש"ב, 28 בספטמבר 1941.

## משפחתו
ילדיו:
* הרב אהרן בן ציון - רב בארצות הברית וסופר.
* הרב ישראל - רב בברוקלין, ניו יורק, ומשנת 1983 ועד פטירתו ב-2007 רב קהילת מגן אברהם באפרת. מחבר סדרת הספרים "מורי האומה" (1961–1995) וספר "מִנְחַת יִשְׂרָאֵל" (2004). חתנו של הרב יעקב קמינצקי, ואביו של הזמר דב שורין  המזוהה עם הימין הקיצוני בישראל.
* הרב צבי זאב - רב בג'רזי סיטי, ניו ג'רזי.
* חביבה - אשת הרב יהודה צוויק, ר"מ במתיבתא תפארת ירושלים.
* חסידה - אשת הרב מרדכי ברקוביץ, רב בפאר ראקוויי, ניו יורק.
* אלה - אשת הרב אהרן סולובייצ'יק.
* דנה - אשת הרב דניאל פייקס, מנהל ישיבה במחוז הדסון, ניו ג'רזי.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודים שהיגרו מרוסיה לארצות הברית
קטגוריה:רבנים מווהלין
קטגוריה:רבנים ליטאים
קטגוריה:רבנים ביישוב
קטגוריה:ניו יורק: רבנים
קטגוריה:ראשי ישיבה ליטאים במזרח אירופה
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הנביאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1890
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1941
גביע הליגה הפורטוגלית

**גביע הליגה הפורטוגלית** (בפורטוגזית: **Taça da Liga**) הוא מפעל כדורגל פורטוגלי בשיטת גביע, שנוסד בשנת 2007 ומנוהל על ידי הליגה הפורטוגלית לכדורגל מקצועני.
במפעל משתתפות כל קבוצות הליגה הבכירה וליגת המשנה, למעט קבוצות הבת של מועדוני הליגה הבכירה המשחקות בליגת המשנה ולא מורשות להשתתף במפעל.

מחזיקת הגביע הנוכחי (2025) היא בנפיקה ליסבון אשר גברה בגמר על ספורטינג ליסבון 7–6 בפנדלים לאחר תיקו 1-1.

## היסטוריה ושיטה

מפעל גביע הליגה הפורטוגלית נחנך רשמית ב-28 בנובמבר 2006, בישיבה של חברות הליגה הפורטוגלית לכדורגל מקצועני בפורטו, בעקבות הצעה משותפת של קבוצות ספורטינג ליסבון ובואבישטה. נותנת החסות הראשונה למפעל הייתה קרלסברג, והמפעל נשא את שם החברה בשלוש עונותיו הראשונות. החל מעונת , נותנת החסות למפעל היא חברת CTT, והוא קרוי על שמה. באופן מסורתי, נוטות משתתפות המפעל לשתף בו בעיקר שחקנים צעירים ומחליפים.

הזוכה הראשונה בתואר הייתה קבוצת ויטוריה סטובאל, שגברה במשחק הגמר בדו-קרב פנדלים על ספורטינג ליסבון בתוצאה 3-2, לאחר שוויון 0-0 בסיום הארכה. מאראט איזמאילוב החמיץ את הפנדל המכריע של ספורטינג.

מאז ייסוד המפעל השתנתה השיטה מספר פעמים, השיטה הנוכחית נכנסה לשימוש בעונת , והיא כוללת בסך הכל חמישה סיבובים, לפי החלוקה הבאה:

* **סיבוב ראשון**: בסיבוב זה מתחרות קבוצות ליגת המשנה, לא כולל קבוצות הבת של מועדוני הליגה הבכירה. ההכרעה בשלב זה היא במשחק בודד לפי הגרלה.
* **סיבוב שני**: אל עשר העולות מהסיבוב הראשון, מצטרפות הקבוצות שדורגו במקומות 5-16 בליגה הבכירה בעונה החולפת, ושתי הקבוצות שעלו בסיום העונה החולפת לליגה הבכירה. שיטת המשחק, בדומה לסיבוב הקודם, היא הכרעה במשחק בודד לפי הגרלה.
* **סיבוב שלישי**: אל 12 הקבוצות שהעפילו מהסיבוב השני, מצטרפות הקבוצות שדורגו במקומות 1-4 בליגה הבכירה בעונה החולפת. 16 הקבוצות מחולקות לארבעה בתים בני ארבע קבוצות כל אחד. שלב הבתים מוכרע בסיבוב אחד, כך שכל קבוצה משחקת שלושה משחקים, מתוכם אחד לפחות הוא משחק ביתי. בסיום משחקי הבתים, מעפילות הקבוצות המסיימות בראש כל בית לשלב הבא. במידה וישנו שוויון בניקוד בראש הבית, תעפיל הקבוצה הבכירה לפי הקריטריונים הבאים:
** הקבוצה בעלת פער השערים העדיף
** הקבוצה בעלת מספר שערי הזכות הגבוה יותר
** ממוצע הגילאים הנמוך ביותר של כל שחקני הקבוצה ששותפו בשלב הבתים

* **חצי גמר**: העולות משלב הבתים מוגרלות לשני מפגשי חצי הגמר, המוכרעים במשחק בודד.
* **גמר**: המנצחות במשחקי חצי הגמר נפגשות למשחק בודד במגרש נייטרלי.

### היסטוריית משחקי הגמר

### זכיות לפי קבוצה

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:תחרויות כדורגל בפורטוגל
חנקה ויינברג-חרותי

** חנקה (חנה) ויינברג–חרותי** (23 בספטמבר 1909, לודז' — 1 במרץ 1961, קיבוץ מרחביה) הייתה רופאת ילדים ישראלית, ילידת פולין, הרופאה הראשונה בקיבוץ הארצי וממקימי ענף רפואת הילדים בארץ ישראל.

## ביוגרפיה
נולדה בלודז' כבתם הצעירה של מלכה וחנוך ויינברג. ב-1925 החליטו הוריה לעלות לארץ ישראל, הם התגוררו בתל אביב, חנקה למדה בגימנסיה הרצליה ובמקביל הצטרפה לתנועת הנוער קבוצת החוגים, שם הפכה למדריכה ובמקביל התנדבה ללמד קריאה וכתיבה נערות מעולי תימן. חיים גמזו שלמד אתה בגימנסיה היה מאוהב בה ושלח לה מכתבי אהבה רבים.

ב-1928, עם סיום לימודיה בגימנסיה נסעה לחיפה, אל גרעין השומר הצעיר "הרצליה" בבת גלים, שם פגשה לראשונה את מי שהפך מאוחר יותר לבעלה, יצחק חרותי, ממנהיגי ויוזמי תנועת הנוער.

בהמלצתו של משה שרת נשלחה ויינברג לעדן ב-1929. שם שהתה כשנה וחצי ולימדה נערות בבית ספר שהוקם על ידי התנועה הציונית. ב-1931 נסעה לווינה במטרה ללמוד פסיכולוגיה ואחרי שנה החליטה לשנות כיוון ועברה לבזל ללמוד רפואה, לימודים אותם סיימה ב-1939 כולל התמחות ברפואת ילדים.

ויינברג חזרה לארץ ישראל, לקיבוץ מרחביה אותו הקים גרעין השומר הצעיר שישב בחיפה ושם נישאה ליצחק חרותי. עם הגעתו לנהל את מחלקת הילדים בבית החולים בעין חרוד הזמין ד"ר אריך נסאו את ויינברג-חרותי לעבוד במחלקה.

ויינברג הצליחה לחרוג מן המקובל באותם ימים ולהוכיח כי " ניתן להיות רופא בבית החולים ובו בזמן חבר קבוץ נאמן". הדבר לא היה פשוט, שכן כלל ברזל היה נהוג בקבוצי השומר הצעיר : "כל חבר חייב בעבודת כפיים לבנות את הקיבוץ ולעבוד במסגרתו. אין לפרוץ את המסגרת או לחרוג מן המקובל!", אך ויינברג העזה לפרוץ את המסגרת והוכיחה שאפשרי שילוב מוצלח בין שני יעדיה : רופאה בבית חולים וחברת קבוץ נאמנה.

כרופאה במחלקה, הנהיגה חרותי מספר שינויים במחלקת הילדים וכן ביישובי האזור:
*הורחבו שעות הביקור של הורי הילדים המאושפזים והתאפשר להורים לסעוד את ילדם המאושפז.
*צומצם מנהג הבידוד של ילדים חולים, מנהג שנועד למנוע הפצת מחלות. הופסק הבידוד של ילדים שחלו במחלות ילדים (כמו חזרת, אדמת, שעלת, אבעבועות רוח) מתוך הבנה שהמחלות תגענה בכל מקרה ועדיף שיחלו בהן בגיל צעיר.
*צומצם השימוש בכילות בעיקר בחודשי הקיץ, כי מחקר שעשתה חרותי העלה שלתינוקות הישנים מתחת לכילה חם יותר מאשר לתינוקות שישנים באוויר הצח וחום זה פוגע בהתפתחותם.
*בעקבות מחקרה אצל ילדי קיבוצי עמק בית שאן יצאה הוראה לתת לילדים שתייה ללא הגבלה (בניגוד לכמויות המדודות שהיו נהוגות עד אז).

בשנים 1948–1951 היה יצחק חרותי שליח התנועה הקיבוצית בצפון אמריקה וחרותי נלוותה אליו.
אחרי חזרתה לישראל חזרה לעבוד בבית החולים וניהלה את מבצע החיסון נגד שיתוק ילדים במגזר הערבי.

נפטרה ב-1961 לאחר מחלה קצרה, בגיל 51, ונקברה בבית העלמין של קיבוץ מרחביה. הותירה בעל ושתי בנות.

## קישורים חיצוניים
* צפורה שחורי-רובין, "ד"ר חנקה ויינברג–חרותי: רופאת הילדים ממרחביה – רופאה חברת–קיבוץ ראשונה בקיבוץ הארצי", **[[הרפואה]]** 154, 7 (יולי 2015), 460–463 (תקציר)
*  (תמונתה)

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראליות ילידות פולין
קטגוריה:רופאות ביישוב
קטגוריה:רופאי ילדים ביישוב
קטגוריה:רופאות ילדים ישראליות
קטגוריה:רופאי ילדים ישראלים
קטגוריה:נשות העלייה הרביעית
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:בוגרות גימנסיה הרצליה
קטגוריה:בוגרי גימנסיה הרצליה
קטגוריה:מרחביה: אישים
קטגוריה:בוגרות המחנות העולים
קטגוריה:בוגרי המחנות העולים
קטגוריה:אישים הקבורים במרחביה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1909
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1909
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1961
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1961
אלווס

**אַלְוֶוס** או **אֶלְוֶוס** (בפורטוגזית: **Alves**; באנגלית: **Elwes**) הוא שם משפחה.

קטגוריה:שמות משפחה
נסאר

**נסאר** (בערבית نصار) הוא שם משפחה ערבי שפירושו "עוזר", "מגן" או "ניצחון".

קטגוריה:שמות משפחה ערביים
הדרך הברוכה

**הדרך הברוכה** הוא אלבומו השמיני והאחרון של הזמר זוהר ארגוב שיצא לאור באפריל 1987.
## הפקה
האלבום הורכב חציו ממחרוזות של שירים מוכרים, וחציו משירים מקוריים שהולחנו כולם בידי משה נגר. זהו אלבומו השני של ארגוב בסגנון זמר עברי לאחר שהתקליטון הראשון היה אף הוא באותו סגנון.

אלבום זה הוא אלבומו האחרון של ארגוב ובו ניכרת ירידה דרסטית באיכות קולו כתוצאה משימוש בסמים.

ארגוב ניסה למנוע מהמפיק ניסים בן חיים את הוצאת האלבום על ידי צו בית משפט אך ללא הצלחה.

מספר המעבד אריה ברקוביץ’. “הקלטנו את זוהר על הקונסולה בחדר הבקרה, בתור ‘גייד’ (הקלטת ביניים), במחשבה שבשלב יותר מאוחר נקליט אותו מול המיקרופון בתוך האולפן. לזה לא הגענו. זוהר מת”.

זהו אלבומו היחיד של ארגוב אשר לא יצא על גבי תקליט ויניל.

את השיר אל נבקש חיברה תמי לוי.

בשנת 2025 יצאה מהדורה מחודשת לאלבום.

## רשימת שירי האלבום

## משתתפים באלבום
* מעבדים: חיים חדד, אריה ברקוביץ'.
* הוקלט באולפני "קיסר" ו"גל קול", תל אביב.
* טכנאי הקלטה: מעיין, יהודה קיסר, ישי בן צור, יורם לב.

### נגנים
* גיטרה בס: יוסי מנחם, אריה ברקוביץ'.
* תופים: איקי לוי, רוני בוני.
* כלי הקשה: יורם לב.
* גיטרות ובוזוקי: חיים רומנו.
* גיטרה מזרחית: יהודה קיסר.
* קלידים: חיים חדד, אריה ברקוביץ'.

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי זוהר ארגוב
Bidi Bidi Bom Bom

"**Bidi Bidi Bom Bom**" (בעברית: "**בידי בידי בום בום**") הוא שירה של זמרת הפופ האמריקאית סלינה, אשר יצא לאור ב-13 באוגוסט 1994. השיר נכתב בספרדית ויצא כסינגל השני באלבום *Amor Prohibido* (מילולית: אהבה אסורה). שם השיר הוא צירוף מילים אונומטופי המרמז על פעימות הלב המואצות שחש אדם כשהוא נמצא ליד מושא אהבתו.

## רקע וקליפ
"Bidi Bidi Bom Bom" נכתב על ידי סלינה, אחיה, מפיק המוזיקה אברהם אייזק קינטנייה  וזמר הליווי שלה פיט אסטודיל . השיר הוא שיר קומביה מקסיקני עם השפעות רוק ספרדי ומקסיקני. השיר שימש במקור לבדיקות קול במהלך החזרות של הלהקה. לאחר מכן הפך להקלטה קצרה של סלינה על דג עליז ששוחה בחופשיות באוקיינוס. בהמשך שינה את ייעודו.

הווידאו קליפ הרשמי עוסק באהבה בין אישה היספנית לגבר לבן אמריקאי. הוא זכה לשבחים על מגוון הצלילים המוזיקליים ועל השפעותיו על המאזינים.

## הצלחה
השיר הגיע למקום הראשון בבילבורד האמריקאי בקטגוריית השירים הלטינים. הוא נשאר שם במשך ארבעה שבועות רצופים והיה לסינגל השני של הזמרת אשר הגיע למקום הראשון בטבלה. לפי המוזיקולוג איאן סטיבנס השיר אף סימן את פריצת הפופ הלטיני. השיר נחשב לאחד החיבורים המוצלחים ביותר של סלינה, אחת ההקלטות הפופולריות ביותר שלה, והוא נחשב לאחד משיריה הבולטים. בעת ההיא סלינה החלה לצבור פופולריות ודירוג גבוהה בטבלאות המוזיקה הלטינית והוא תרם משמעותית להצלחתה המסחרית. הוא דורג במקום ה-54 ברשימת השירים הטובים ביותר בטקסס בכל הזמנים. הקלטת השיר בעת הופעתה באצטדיון אסטרודום שביוסטון, טקסס, נחשב לאחת מנקודות השיא בקריירה של סלינה.

לאחר שסלינה נורתה למוות בשנת 1995, שם השיר הפך לביטוי כדי לתאר ההערצה לזמרת. מאז מוזיקאים רבים ביצעו את השיר כמחווה לזמרת, בהם: ג'ניפר לופז וסלינה גומז.

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

* כתבה על סרטון השיר

## הערות שוליים

קטגוריה:סינגלים מ-2012
קטגוריה:שירי סלינה
קטגוריה:שירי סלינה גומז
קטגוריה:שירים בספרדית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי סלינה
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי פיט אסטודילו
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי א.ב. קינטנייה
קטגוריה:בלדות פופ
קטגוריה:שירי פופ לטיניים
קטגוריה:שירי רגאיי
קטגוריה:סינגלים בהוצאת EMI לטין
גיא (פירושונים)

קטגוריה:שמות פרטיים עבריים לגברים
קטגוריה:שמות משפחה עבריים
קטגוריה:שמות פרטיים שמקורם בטבע
רקוויאם (ברוקנר)

**הרקוויאם ברה מינור של ברוקנר** (WAB 39) היא יצירה פרי עטו של המלחין האוסטרי אנטון ברוקנר לטקסט הרקוויאם הקתולי. היצירה, שהולחנה בשנת 1848 היא אחת היצירות המוקדמות ביותר של המלחין, וככל הנראה הניסיון המוקדם ביותר שלו לכתוב יצירה תזמורתית גדולה. היצירה לא זכתה מעולם להצלחה גדולה והיא נחשבת לאחת היצירות הנשכחות של ברוקנר ולהלחנה נשכחת של הרקוויאם.

## היסטוריה
בשנת 1848 היה ברוקנר תלמיד מוזיקה ונגן עוגב לעת מצוא במנזר סנט פלוריאן. באותה השנה נפטר חברו הקרוב פרנץ זיילר, ובצוואתו הוריש לברוקנר פסנתר מסוג בזנדורפר. ברוקנר הלחין רקוויאם לזכרו של זיילר, שבוצע לראשונה ביום השנה לפטירתו, ב-15 בספטמבר 1849, במנזר סנט פלוריאן. הייתה זו אחת היצירות המוקדמות ביותר של ברוקנר בן ה-24, וככל הידוע, היצירה התזמורתית הגדולה הראשונה שלו. 

היצירה לא זכתה להצלחה גדולה, וגם לאחר פרסומו של ברוקנר, כמה עשרות שנים לאחר מכן, היא לא נחשבה לאחת מיצירותיו החשובות. עד היום היצירה לא מבוצעת תכופות באולמות הקונצרטים ולא זכתה למספר הקלטות מרשים. עם זאת, ביצירה ניכרות יכולת שליטה בתזמורת ובשלות מוזיקלית מרשימה. ברוקנר עצמו, שהיה בעל ביקורת עצמית מפותחת, התייחס ליצירה זו שנים לאחר מכן במילים: "לא רע!".

## היצירה
היצירה כתובה בסגנון של "קלציזם וינאי" וניכרות בו השפעות של כרוביני ובעיקר של מוצרט. זמן ביצוע ממוצע של היצירה הוא כ-35 דקות. 

הרכב היצירה הוא ארבעה סולנים (סופרן, אלט, טנור ובס), מקהלה מעורבת של ארבע קולות ותזמורת הכוללת: 3 טרומבונים, קרן אחת, סקיצת כלי קשת ועוגב.

## סדר הפרקים
* Introitus: Requiem aeternam
* Sequenz: Dies irae
* Offertorium
** Domine Jesu Christe
** Hostias et preces
** Quam olim Abrahae
* Sanctus
* Benedictus
* Agnus Dei
* Communio
** Requiem aeternam
** Cum sanctis tuis

ברוקנר
ל'הומניטה

250px|ממוזער|שמאל|שער העיתון מ-32 בנובמבר 1911
**לימניטה** (בצרפתית: **L'Humanité**, מילולית: "האנושות") הוא עיתון צרפתי, לשעבר ביטאון המפלגה הקומוניסטית של צרפת ומאז 2001 עיתון עצמאי, אם כי מקיים זיקה למפלגות השמאל בצרפת. ססמת העיתון היא "בעולם אידיאלי לא היה צורך שעיתון זה יתקיים".

## עד מלחמת העולם השנייה
העיתון נוסד בשנת 1904 (עוד לפני הקמת המפלגה הקומוניסטית) על ידי ז'אן ז'ורס, מנהיג "הפלג הצרפתי של אינטרנציונל העובדים" (SFIO). ז'ורס שימש כעורכו הראשי של העיתון עד 1914. עם הקמת המפלגה הקומוניסטית ב-1920 הפך העיתון לאחד מנכסיה. העיתון השתייך למפלגה ולקואופרטיב עובדיו והוחזק על ידי מימון של המפלגה, כולל מימון מברית המועצות ודמי מנוי.

ב-1930 הצטרף לואי אראגון לעיתון ככתב המדור "חדשות בקצרה" וב-1953 החל לערוך את המוסף הספרותי רב ההשפעה של העיתון, *Les Lettres françaises*, אותו ערך עד 1970. בתקופה שלפני כיבוש צרפת על ידי הנאצים זכה העיתון לפופולריות ונאסר להופעה על ידי השלטונות מיד לאחר הכיבוש.

## במהלך מלחמת העולם השנייה
ב-27 באוגוסט 1939 ממשלת דאלאדיה אסרה על פרסום העיתון, לאחר שזה תמך בהסכם בין גרמניה הנאצית לברית המועצות. החל מאוקטובר אותה שנה העיתון הופץ במחתרת. בסך הכל הופיעו יותר מ-300 גליונות בשנות המחתרת.

## לאחר מלחמת העולם השנייה
מיד לאחר השחרור זכתה המפלגה הקומוניסטית לפופולריות גואה בציבוריות הצרפתית כגורם המאורגן הגדול ביותר ברזיסטאנס. כתוצאה מכך זכה גם העיתון למעמד ציבורי נכבד בין סוף שנות הארבעים לאמצע שנות השישים ותפוצת שיא של כ-500,000 עותקים ומנויים. תפוצת העיתון הצטמצמה בעקביות, בד בבד עם ירידת התמיכה בקומוניזם בצרפת.

נפילת ברית המועצות הובילה להפסקת התמיכה הסובייטית בעיתון ולמשבר בן עשור, בו שרד אך בקושי. ב-2001 רכשה קבוצת משקיעים פרטיים בראשות ערוץ הטלוויזיה הפרטי TF1 20 אחוז מהעיתון, במטרה "לשמר את הגיוון התקשורתי", למרות שלא אחזו בדעות שמאליות במיוחד. המפלגה הסכימה לרכישה, כצעד נואש להצלתו.

## Fête de l'Humanité
250px|ממוזער|שמאל|הבמה המרכזית, 2006
אחד מהאירועים הנחשבים המשלבים אמנות, מוזיקה ומאחה פוליטית הוא "פסטיבל האנושות" (או "פסטיבל [העיתון] ל'הומניטה", Fête de l'Humanité) שאורגן לראשונה על ידי המפלגה ב-1930 לטובת גיוס כספים לביטאונה. מאז 1960 מתקיים הפסטיבל בכל שנה בהשתתפות טובי האמנים ותוך הפגנת עמדות פוליטיות כגון תמיכה במהגרים ופליטים, גינוי דרום אפריקה, פעילות נגד הגלובליזציה, תמיכה בפלסטינים ועוד. על אף שהפסטיבל מזוהה באופן מוחלט וחד משמעי עם המפלגה הקומוניסטית, הוא מושך קהלים רחבים, רובם צעירים המזוהים עם השמאל הרדיקלי, אך חלקם חובבי מוזיקה ופסטיבלים שאינם מזדהים בהכרח עם כל המסרים הפוליטיים.

## קישורים חיצוניים

* 

* על העיתון באתר marxists.org
* העיתונות בצרפת, BBC, 11 בנובמבר 2006
* אתר העיתון באנגלית
* "Our Goal", תרגום לאנגלית של מאמר המערכת הראשון של ז'אן ז'ורס ובו ה"אני מאמין" של העיתון
* סריקת העיתון בשנים 1904-1948, באתר הספרייה הלאומית הצרפתית.
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:צרפת: עיתונים
קטגוריה:עיתונים וכתבי עת קומוניסטים
קטגוריה:עיתונים בשמאל הפוליטי
שמקיר

**שמקיר** (אזרית: **Şəmkir**) היא עיר באזרבייג'ן.

## היסטוריה
העיר מוזכרת עוד במאה ה-5 בשם **שמקור**, אז הייתה למרכז חשוב של תעשייה ומסחר של פרס. ב-652 נכבשה על ידי צבאות ערב. ב-732 בעיר החלו להשתקע הכוזרים, עשרים שנה מאוחר יותר היישוב נהרס על ידי שבטים שהתנגדו לשלטון הערבי.

העיר שוקמה ב-854. במאה ה-12 וה-13 העיר הייתה חלק מהממלכה הגאורגית המאוחדת. ב-1235 העיר נהרסה בזמן הפלישה המונגולית. ב-1803 נכבשה על ידי האימפריה הרוסית. ב-1818 ביישוב החלו להשתקע איכרים מוירטמברג ושמו של היישוב שונה לאננפלד, ב-1914 שמו שונה לאנינו וב-1938 שונה לשמחור. ב-1944 שמחור קיבלה מעמד של עיר. ב-1991 לעיר הוחזר שמה ההיסטורי שמקיר.

## קישורים חיצוניים

* 
קטגוריה:אזרבייג'ן: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1944
פארדס

**פַּארֶדֶס** (בספרדית: **Paredes**) הוא שם משפחה ושמם של מקומות יישוב. 

קטגוריה:שמות משפחה
הגביע הצ'כי בכדורגל

**הגביע הצ'כי**, הידוע גם בשם **גביע [[דואר צ'כיה]]** (בצ'כית: **Pohár České pošty**) הוא מפעל כדורגל צ'כי בשיטת גביע שנוסד בשנת 1993, ומנוהל על ידי התאחדות הכדורגל הצ'כית. זהו טורניר הגביע המרכזי בצ'כיה, ומשתתפות בו כל הקבוצות הרשומות בצ'כיה.

המפעל מנוהל ברובו בשיטת נוקאאוט במשחק אחד, למעט שלבי שמינית, רבע וחצי הגמר, המנוהלים בשיטת בית-חוץ. המנצחת בטורניר זוכה בכרטיס לשלבי המוקדמות של הליגה האירופית.

שיאניות הזכיות במפעל היא ספרטה פראג עם 8 זכיות בגביע.

## היסטוריה

הגביע הצ'כי בכדורגל החל בראשית המאה ה-20 כאשר "גביע הצדקה" התקיים בצ'כיה בין 1906 ל-1918. בהמשך התקיים גביע בשם "גביע מרכז בוהמיה" בין 1918 ועד 1948, אולם אלו גביעים מוקדמים ולא רשמיים.

שורשיו של הגביע הצ'כי כיום הם בטורניר שהתקיים החל משנת 1960. הזוכה בטורניר נפגשה מול המנצחת בטורניר הגביע הסלובקי בגמר הגביע הצ'כוסלובקי.

טורניר הגביע במתכונתו הנוכחית נוסד בשנת 1993, עם פירוק צ'כוסלובקיה, והוא מתקיים באופן רצוף החל מעונת . מחזיקת הגביע הראשונה היא ויקטוריה ז'יז'קוב, שגברה בגמר על ספרטה פראג בדו-קרב פנדלים.

משחק הגמר של הטורניר מתקיים באופן מסורתי באצטדיון נייטרלי. משנת הקמתו ועד לעונת , התנהל משחק הגמר בעיר פראג, אך החל מעונת  הוא מתנהל באצטדיון אחר בכל עונה.

## שיטת המפעל

הגביע הצ'כי, בדומה למפעלי גביע אחרים, מנוהל בשיטת נוק-אאוט במשחק בודד או בשיטת בית-חוץ. במידה והמשחק, או צמד המשחקים, מסתיים בשוויון, הוא עובר להכרעה בהארכה. במידה וגם ההארכה מסתיימת בשוויון, ההכרעה תושג בדו-קרב בעיטות עונשין.

במפעל משתתפות כל קבוצות הכדורגל הרשומות בצ'כיה, והוא מתחיל בסיבוב מוקדמות בהן משתתפות קבוצות הליגה הרביעית ומטה.

השלב הסופי של הטורניר מורכב משבעה שלבים. בסיבוב הראשון, מצטרפות קבוצות ליגת המשנה לעולות משלב המוקדמות, ובסיבוב השני מצטרפות גם קבוצות הליגה הבכירה לטורניר. שני סיבובים אלו, כמו גם הסיבוב השלישי, מוכרעים בשיטת נוקאאוט במשחק בודד. מידה והקבוצות הנפגשות ביניהן לא משחקות באותה הליגה, יתרון הביתיות יינתן לקבוצה מהליגה הנמוכה יותר.

המנצחות בסיבוב השלישי עולות לשלב שמינית הגמר, שמוכרע בשיטת בית-חוץ, תוך התחשבות בחוק שערי חוץ. שיטה דומה מתקיימת גם בשלבי רבע הגמר וחצי הגמר.

שלב הגמר מוכרע במשחק בודד באצטדיון נייטרלי, והמנצחת זוכה בתואר מחזיקת הגביע הצ'כית.

## היסטוריית משחקי גמר הגביע הצכ'י בתקופה הצ'כוסלובקית (1993-1960)
קבוצה המסומנת ב**כתב מודגש** זכתה באליפות ליגת העל הצ'כוסלובקית באותה העונה והשלימה דאבל מקומי.

## היסטוריית משחקי גמר הגביע הצ'כי (מ-1993)
קבוצה המסומנת ב**כתב מודגש** זכתה באליפות ליגת העל הצ'כית באותה העונה והשלימה דאבל מקומי.

## זכיות לפי קבוצה

* 4 קבוצות נוספות הגיעו לגמר פעם אחת לפחות ולא זכו

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:צ'כיה: כדורגל
צ'כיה
קטגוריה:תחרויות ספורט בצ'כיה
אתה

**אתה** הוא אלבומה החמישי של להקת אתניX שיצא לאור בשנת 1994.
## הפקה
האלבום כולל שלושה שירים בנושאים חברתיים ופוליטיים -"ילד מרקש" - שיר מחאה העוסק ביחס למזרחיים, "אתה" - שנכתב בעקבות רצח נהג המונית דרק רוט ו"סנופי" - העוסק במחאה מרומזת על התנהלות הפוליטיקאים.
באלבום זה בלטה נטייה לסגנון מוזיקלי מזרחי שבא לידי ביטוי בשירים "הסירונית", "קולה של ננה גפוס", "השוק של איסתכלל" ו"בוא לפטרה".

השיר "בוא לפטרה" נשלח למלך ירדן לכבוד הסכם השלום עמה.

השיר "פרחים בקנה" הוא ביצוע מחודש לשיר שנכתב על ידי דודו ברק ובוצע במקור על ידי להקת חיל התותחנים.

האלבום הוקדש לזכרו של , שנפל במהלך מבצע דין וחשבון.

## רשימת השירים באלבום
# **ילד [[מרקש]]** - (מילים: זאב נחמה/לחן: זאב נחמה ותמיר קליסקי) [3:33]
# **הסירונית** - (מילים: זאב נחמה/לחן: זאב נחמה ותמיר קליסקי) [4:09]
# **קולה של ננה גפוס** - (מילים: זאב נחמה/לחן: זאב נחמה ותמיר קליסקי) [4:12]
# **לא לבד** - (מילים: זאב נחמה/לחן: זאב נחמה ותמיר קליסקי) [4:25]
# **סימנים כחולים** - (מילים: זאב נחמה/לחן: זאב נחמה ותמיר קליסקי) [3:28]
# **אתה** - (מילים: זאב נחמה/לחן: זאב נחמה ותמיר קליסקי) (3:14]
# **אילולא** - (מילים: זאב נחמה/לחן: זאב נחמה ותמיר קליסקי) [3:53]
# **הכאב** - (מילים ולחן: זאב נחמה) [4:04]
# **השוק של איסתיכלל** - זמרת אורחת: אילנה אליה (מילים: זאב נחמה/לחן: זאב נחמה ותמיר קליסקי) [3:39]
# **זה הזמן שלה** - (מילים: זאב נחמה/לחן: זאב נחמה ותמיר קליסקי) [3:44]
# **כסף** - (מילים: זאב נחמה/לחן: זאב נחמה ותמיר קליסקי) [3:30]
# **בוא לפטרה** - (מילים: זאב נחמה/לחן: זאב נחמה ותמיר קליסקי) [3:32]
# **סנופי** - כולל קטע רגאיי המבוצע על ידי סילברדון (מילים: זאב נחמה/לחן: זאב נחמה ותמיר קליסקי) [4:41]
# **פרחים בקנה** - (מילים: דודו ברק/לחן: אפי נצר) [3:43]
# **לא לבד - גרסת [[מוזיקת דאנס|דאנס]]** (מילים: זאב נחמה/לחן: זאב נחמה ותמיר קליסקי) [4:59]
# **ילד מרקש - גרסת דאנס** (מילים: זאב נחמה/לחן: זאב נחמה ותמיר קליסקי) [4:43]

## משתתפים באלבום
*זאב נחמה - שירה, עיבודים.
*תמיר קליסקי - קלידים, עיבודים.
*גיל אלון - גיטרות.
*גל הדני - תופים.
*איזקיס - בוזוקי.
*ללדין - קולות רקע.
*אילנה אליה - שירה ב"שוק של איסתיכלל".
*בועז ורונן יונה (צמד אנא כורדי) - חליל זורנה ותוף דו-הול (בשיר "הסירונית")
*מפיקים בפועל - רוני בראון ודרור קליסקי.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי אתניX
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי רוני בראון
קטגוריה:אלבומי חברת הליקון
לרקין

**לרקין** או **לארקין** (**Larkin**) הוא שם משפחה ושמם של מספר מקומות יישוב.

קטגוריה:שמות משפחה
שמעון אונגר

הרב ד"ר **שמעון (סימון) אונגר** (בסרבו-קרואטית: **Simon Ungar**; 11 במרץ 1863, קאריי, ממלכת הונגריה – 29 ביולי 1942, מחנה ההשמדה יאסנובאץ) היה הרב הראשי ליהודי אוסייק מראשית המאה ה-20 ובמשך 36 שנים. נפטר בעת גירושו למחנה ההשמדה יאסנובאץ.

## קורות חייו
נולד בקאריי שבאימפריה האוסטרו-הונגרית (בשטחי רומניה המודרנית) בשם שמעון משה שמחה למשפחה יהודית אורתודוקסית, דוברת יידיש. בהמשך, רכש השכלה תיכונית בבודפשט. הוא למד בבית המדרש לרבנים בבודפשט ובמקביל רכש תואר בפילוסופיה מזרחית באוניברסיטת בודפשט. עם סיום לימודיו החליף את שם משפחתו לאונגר. השם היה בעל קונוטציה גרמנית והחלפתו תאמה לתהליך שעבר על חלק מבני הקהילות היהודיות באימפריה, בעיקר מקרב השכבות המשכילות ובמסגרתו אימצו שמות משפחה (ולעיתים גם שם פרטי נוסף) בעלי זיקה לאוכלוסייה המקומית וזאת בהסכמת הממשל המקומי.

ב-1892, לאחר הסמכתו לרבנות מונה לרב הראשי של קהילת סקסארד. ב-1901 מונה לרב הראשי של אוסייק במקום אהרן קמינקא וכיהן בתפקידו עד 1937. מינויו נחשב כניצחון הגישה הליברלית-נאולוגית על פני האורתודוקסית. במסגרת תפקידו היה מופקד על קהילות קטנות הסמוכות לאוסייק כגון הקהילה בדוני מיכוליאץ. אונגר נשא את דרשותיו בבית הכנסת בגרמנית, השפה המדוברת בקרב בני הקהילה עד למלחמת העולם הראשונה. לאחר המלחמה השתנתה המגמה ובני הקהילה החלו לאמץ גם שמות בעלי קונוטציה קרואטית, במקביל להנחלת השפה הסרבו-קרואטית כשפת הדיבור המובילה. ב-1929 מונה הרב שלום פרייברגר לסגנו של אונגר וכיהן בתפקידו עד 1936. ב-1937 סיים הרב את תפקידו מחמת גילו ובמקומו מונה הרב ד"ר חיים (צ'ארלס) שטקל.

לאחר כיבוש ממלכת יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית הועבר אזור אוסייק לחזקת מדינת קרואטיה העצמאית בשלטון האוסטאשה. ביולי 1942 נעצר הרב אונגר במסגרת אקציה שנערכה בבני הקהילה. הרב שמעון אונגר נפטר בעת שעשה דרכו למחנה ההשמדה יאסנובאץ והוא בן 79 שנים.

אונגר היה נשוי. בנו, פוואו (Pavao Ungar 1905–1999), ניצל מהשואה, עבר להתגורר בזאגרב ועסק באדריכלות נוף.

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים נאולוגים
קטגוריה:רבנים יוגוסלבים
קטגוריה:יהודים יוגוסלבים
קטגוריה:יהודים בשואה: יוגוסלביה
קטגוריה:רבנים שנספו בשואה
קטגוריה:בוגרי בית המדרש לרבנים בבודפשט
קטגוריה:רבנים קרואטים
קטגוריה:נספים במחנה הריכוז וההשמדה יאסנובאץ
קטגוריה:יהודים אוסטרו-הונגרים
קטגוריה:ילידי 1864
קטגוריה:יוגוסלבים שנפטרו במאה ה-20
קטגוריה:קרואטים שנפטרו במאה ה-20
קטגוריה:נפטרים ב-1942
נחמיה עזז

[שמאל|ממוזער|250px|"עימות", גן הפסלים, בסיס חיל האוויר [תל נוף]]
**נחמיה עזז** (1923 – 2008) היה פסל ומעצב קרמי ישראלי יליד גרמניה.

## ביוגרפיה
נחמיה עזז נולד בברלין, גרמניה בשנת 1923. בהיותו בן ארבעה חודשים הועלה לארץ וגדל בזכרון יעקב. בתקופת מלחמת העולם השנייה התגייס לבריגדה היהודית. בסיומה של המלחמה למד באיטליה פיסול בשיש כשוליה של אמן בבולוניה. מאוחר יותר למד ויטראז אצל אמן פסל הולנדי. במלחמת העצמאות שירת עזז במסגרת חטיבה 8, ולאחר המלחמה כיהן בתפקידי מודיעין שונים עד שנת 1953, אז נסע ללמוד כימיה קרמית בהולנד.

בשנת 1955 חזר לישראל והתמנה להקים מחלקה לקרמיקה אמנותית במפעל "חרסה" בבאר שבע. העבודות שנוצרו ב"חרסה" היו עשויות מחומר קרמי בשם ויטריאוז, ואופיינו בצורות אמורפיות וא-סימטריות. העיטור של כלים אלו שאב את השראתו מצבעי המדבר וממוטיבים מקומיים אחרים. בשנת 1960 פרש מניהול המחלקה והתרכז בפיסול, בוויטראז' וביצירת קירות דקורטיביים במקומות שונים בישראל ומחוץ לה.

## קישורים חיצוניים

* ארכיון נחמיה עזז 
* מאמר: נחמיה עזז – האמן “הנשכח“, מאת גיליה ויינר
*
*
*
*
*
*
*
*
* מיכאל יעקובסון: סיבוב בבית הכנסת שבכפר הנוער כפר סילבר, באתר 'חלון אחורי', 6.2.23

קטגוריה:פסלים ישראלים
קטגוריה:אמני קרמיקה ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1923
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2008
האוסף של אתניקס

**האוסף של אתניקס** הוא אלבום האוסף הראשון של הלהקה הישראלית אתניX, המסכם חצי עשור של פעילות. באלבום נכללו 3 שירים חדשים: "שיר ישן" שהוקלט בהופעה ששודרה באותה שנה בערוץ 1, "אם את יכולה" ו"לחיות בניו זילנד", שנכתב על ידי זאב נחמה, ומבוסס על טקסט שנכתב על ידי טומי לפיד. כמו כן נכלל באוסף השיר "אגדת השמש והירח" – דואט של הלהקה עם הזמרת ריטה. השיר נכתב על ידי אהוד מנור ובוצע במסגרת הפסטיגל בשנת 1990.
לאלבום צורף ספר הכולל את מילות השירים ותמונות של הלהקה.

## רשימת השירים
* אם את יכולה
* תותים – מתוך האלבום: יללת תן
* ג'סיקה – מתוך האלבום: אדם ונחש
* אגדת השמש והירח
* שיר ישן (בהופעה חיה)
* ציפור מדבר – מתוך האלבום: אתניX
* לא לבד – מתוך האלבום: אתה
* לחיות בניו זילנד
* מסאלה (מיקס 95) – מתוך האלבום: מסאלה
* מקדש האהבה – מתוך האלבום: אדם ונחש
* כמו האלים – מתוך האלבום: אתניX
* בובה – מתוך האלבום: אדם ונחש
* כתם הפרי – מתוך האלבום: מסאלה
* אין לאן ללכת – מתוך האלבום: אתניX
* בדיסק נוסף גם "שיר הטרטע" שנוצר יחד עם חבורת "הקומדי סטור", בגרסת הקלטת נוסף גם הקטע "באובב", מתוך האלבום: אדם ונחש

קטגוריה:אלבומי אתניX
קטגוריה:אלבומי חברת הליקון
פרקסילה

**פְּרַקְסִילָה** (ביוונית: **Πράξιλλα**) הייתה משוררת לירית יוונייה שפעלה באמצע המאה החמישית לפני הספירה בסִיקִיוֹן, מדינה בצפון חצי האי הפֶּלוֹפּוֹנֶסִי.
משירתה שרדו רק חמישה קטעים (פרגמנטים) קצרצרים.
מעבר לכך לא ידוע עליה דבר, פרט לכמה הערכות סותרות על שירתה, שנכתבו מאות שנים אחריה.

## קישורים חיצוניים

* כל מה שנשאר משירתה של פרקסילה באתר של המשורר שמעון בוזגלו.

קטגוריה:נשים במאה ה-5 לפנה"ס
קטגוריה:משוררות יוון העתיקה
השלישי (ספר)

**השלישי** הוא רומן דיסטופי מאת הסופר הישראלי ישי שריד, אשר יצא לאור בשנת 2015, בהוצאת עם עובד.

זהו ספרו הרביעי של הסופר. הספר הוכרז כזוכה בפרס ברנשטיין לשנת 2016.

## עלילה
הספר מבוסס על עתיד דיסטופי, המתאר כיצד מדינת ישראל, הנוטה לתבוסתנות ולחולשה למול אויביה החיצוניים, נופלת בעקבות מתקפת פתע הרסנית, הכוללת שימוש בנשק לא קונבנציונלי כנגד יישובי מישור החוף, מה שמוביל להשמדתם המוחלטת של יישובים אלו, לרבות תל אביב, וכמעט מכלה את האוכלוסייה החילונית בישראל.

בעקבות נפילתה של מדינת ישראל, בעלת האוריינטציה החילונית והחופשית, השורדים מבין תושבי המדינה מתלכדים מאחורי קצין צה"ל צעיר בשם יהועז, שנוקט יוזמה ומארגן מחדש את שרידי הצבא על מנת להגן על אזור ארץ ישראל ההררי, הכולל את ירושלים וסביבותיה. בעקבות הלהט הדתי-משיחי, הנובע מההלם בו מצויים השורדים כתוצאה מנפילת מדינת ישראל, מצליח יהועז להגן על אזורים אלו, ואף לכבוש מחדש את אזור יהודה ושומרון, וחלקים מאזור הגליל, ולגרש באופן שיטתי את תושביהם העמלקים (הערבים). בהמשך, ובתגובה למחאה העולמית שמתעוררת בעקבות הגירוש, מתלכדים אנשיו של יהועז סביבו, מכתירים אותו כמלך החדש של ממלכת יהודה, שזה עתה קמה לתחייה, ומקימים את בית המקדש **השלישי**. ממלכה זו מתנהלת בפועל כתיאוקרטיה יהודית.

חרף ניצחונה במערכה, לכאורה, של ממלכת יהודה, היא נאלצת להתמודד עם חרם כלל עולמי מקיף, בגלל גירוש העמלקים. כתוצאה מהחרם, וכן בשל האוריינטציה הדתית-משיחית של הממלכה החדשה, שגורמת לצעירים להזניח את לימודי המדע והטכנולוגיה ולהתמקד בלימודי דת (למורת רוחו של המלך יהועז), מתדרדר כוחה הצבאי של הממלכה במלחמה נגד העמלקים שסביבה, ומצבה הכלכלי הולך ומתדרדר, מה שמדגיש את הפער בין שכבת האצולה החדשה, החיה בעושר יחסי, ובין חלק הארי של נתיני הממלכה.

העלילה מורכבת מתיאור זיכרונותיו של הנסיך יהונתן, בנו של מלך יהודה יהועז, אשר נלכד על ידי הפולשים העמלקים, בעקבות נפילתה של ממלכת יהודה. יהונתן, שהופקד על ניהולו השוטף של בית המקדש השלישי, ששימש מרכז החיים בממלכת יהודה, חי במתחים בין אמונתו באלוהים ונאמנותו לאביו המלך, על רקע התנהגויות אכזריות שהוא רואה אצל המאמינים, ושמועות על חורבן קרב.

## לקריאה נוספת

## קישורים חיצוניים
* הספר "השלישי" באתר הוצאת עם עובד
* 
* משה ניסים, ממלכה ללא נביא | על "השלישי" מאת ישי שריד, 20 ביולי 2015
* 
* 
* 
* יורם אורעד, "מלכות הרשע של ממלכת יהודה החדשה", באתר סלונט, 16 ביוני 2017
* 
* יובל אביבי, חורבן בית המקדש השלישי, באתר אל-מוניטור, 24 בנובמבר 2015

## הערות שוליים

קטגוריה:רומנים דיסטופיים בעברית
קטגוריה:ספרי ספריה לעם
קטגוריה:ספרים בעברית
הליגה הקזחית הראשונה

**הליגה הקזחית הראשונה** היא ליגת הכדורגל השנייה בקזחסטן, את הליגה מנהלת פדרציית הכדורגל של קזחסטן. הליגה הוקמה ב-1994 ועד שנת 2002 הייתה לליגת כדורגל חובבנית, שהמנצחת בה לא הייתה זוכה להעפיל לליגת העל. בעונת 2002 הפורמט שונה וכל אלופת העונה הייתה מעפילה לליגת העל בעונה שאחריה.

## אלופות הליגה לפי עונות

*הערות:

רק שמות הקבוצות הנוכחיים מוצגים ברשימה. שמות היסטוריים יכולים להיות שונים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קזחסטן
קטגוריה:תחרויות כדורגל בקזחסטן
איסוקרטס

[ממוזער|200px|איסוקרטס ב[פרוטומה רומית עתיקה במוזיאון החדש בברלין]]
**איסוקרטס** (ביוונית: **Ἰσοκράτης**; 436 – 338 לפנה"ס) היה רטוריקן יווני מפורסם, אחד מעשרת הנואמים האטיים. תרם רבות לפיתוח הרטוריקה וללימודה.

איסוקרטס נולד למשפחה אמידה וזכה לחינוך מעולה. מוריו הסופיסטים פרודיקוס וגורגיאס, שהיו חבריו של סוקרטס השפיעו עליו רבות. הקים באתונה בשנת 392 לפנה"ס את בית הספר ללימוד הרטוריקה בניהולו.

התאבד באמצעות שביתת רעב מכיוון שלא רצה לראות את אתונה משועבדת למוקדון לאחר קרב כירוניאה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יוונים בתקופה ההלנית
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-4 לפנה"ס
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-5 לפנה"ס
פרודרומוי

**פּרוֹדרוֹמוֹי** (ביוונית: **πρόδρομοι**; ביחיד **פרודרומוס**) הם סוג של פרשים קלים ששירתו ב. נשקם העיקרי היה רומח קסיסטון, חרבות וכידונים להטלה. תפקידם היה אופייני לפרשים קלים – סיור לפני הצבא במסעות, חשיפת מארבים וכו'. שימוש כמשמר אגפי בקרבות גדולים. לעיתים צורפו לפרשים כבדים להעצמת תנופת ההסתערות. מיגונם היה דל וכלל בדרך כלל רק קסדה.

קטגוריה:חיל הפרשים
פדרציית הכדורגל של קזחסטן

**פדרציית הכדורגל של קזחסטן** (בקזחית: **Қазақстанның Футбол Федерациясы**; ברוסית: **Федерация Футбола Казахстана** ידועה גם כ**התאחדות הכדורגל הקזחית**) היא הגוף המנהל את הכדורגל בקזחסטן. היא מנהלת את ליגות הכדורגל, ליגת העל הקזחית, הליגה הקזחית הראשונה, הגביע הקזחי, הסופר קאפ הקזחי וגם את נבחרת קזחסטן בכדורגל. מטה ההתאחדות נמצא באלמטי.

## שמות קודמים
* התאחדות הכדורגל של הרפובליקה של קזחסטן (1992-2000)
* איחוד הכדורגל של קזחסטן (2000-2007)

## היסטוריה
פדרציית הכדורגל של קזחסטן נוסדה בשנת 1992 עם הארגון מחדש של התאחדות הכדורגל של הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הקזחית (שנוסדה בשנת 1989). בשנת 1994 היא הפכה לחברה בפיפ"א ובקונפדרציית הכדורגל של אסיה. הקמתה סימנה את תחילת ארגונו של הכדורגל הקזחי על פי סטנדרטים בינלאומיים. מאז התפתחה פדרציית הכדורגל של קזחסטן להתאחדות הספורט הגדולה ביותר בקזחסטן. ענף הכדורגל בקזחסטן נחשב "המלך של הספורט", וכובש את המקום הראשון בהעדפות אוהדי ספורט.

בשנת 1992 ערכה הפדרציה תחרויות ברמות מקצועית שונות, את ליגת העל הקזחית והגביע הקזחי. בעת היותה חברה, פדרציית הכדורגל של קזחסטן לא הורשתה להשתתף בתחרויות בינלאומיות רשמיות לנבחרות לאומיות, ולכן בסוף אמצע 1992 ואפריל 1994 היא השתתפה בתחרויות אזוריות, יחד עם חבריה לשעבר במרכז אסיה של ברית המועצות מאוזבקיסטן, קירגיזסטן, טג'יקיסטן וטורקמניסטן. בשנת 1994 פדרציית הכדורגל של קזחסטן לבסוף התקבלה כחברה מלאה בפיפ"א ובקונפדרציית הכדורגל של אסיה. ההחלטה להצטרף לקונפדרציית הכדורגל של אסיה הוחלטה על ידי הצבעה. משחק הנבחרת הראשון עם קבוצה שמחוץ למרכז אסיה התקיים בחודש דצמבר 1995. באותה השנה אולג ליטוויננקו שמייצג את קזחסטן הוכר כשחקן הטוב ביותר באסיה (לחודש אוקטובר).

בשנת 2000, פדרציית הכדורגל של קזחסטן נהייתה מועמדת לחברות באופ"א, והיא קיבלה את חברות המלאה שלה שנתיים מאוחר יותר.

בשנת 2008, הפדרציה הקימה טורניר עד גיל 17 גדול, גביע קזחסטן הנשיאותי. נבחרת ספרד זכתה במספר הזכיות הרב ביותר לאחר שזכתה בשנת 2014 ובשנת 2015.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:קזחסטן: כדורגל
קזחסטן
שרה קונור

**שרה ג'נט קונור** (באנגלית: **Sarah Jeanette Connor**) היא דמות בדיונית בסדרת סרטי "שליחות קטלנית". היא מופיעה כפרוטגוניסט בשליחות קטלנית, שליחות קטלנית 2: יום הדין, שליחות קטלנית: ג'נסיס ובסדרת הטלוויזיה שליחות קטלנית: יומני שרה קונור. הדמות מתפתחת רבות במהלך הסרטים השונים, מעלמה במצוקה בסרט הראשון, לפושעת נמלטת המבצעת מעשי טרור, ללוחמת קשוחה ואמא המוכנה לעשות הכל כדי להגן על בנה ועל עתידו, ולבסוף מוצגת מחדש כגיבורה צעירה הנחושה לקחת שליטה על גורלה.

היא גולמה בסרט הראשון והשני על ידי השחקנית לינדה המילטון, על ידי לנה הידי בסדרת הטלוויזיה, ועל ידי אמיליה קלארק בסרט החמישי - שליחות קטלנית: ג'נסיס.

## סדרת סרטי שליחות קטלנית
מעט מאוד ידוע על חייה של שרה לפני 12 במאי 1984. הסרט הראשון לא מספק מידע לגבי גילה או תאריך הלידה שלה, אם כי על פי התסריט המקורי היא הייתה בת 19. הסרט מתקיים ברובו סביב התאריכים ה-12–14 במאי, על סמך המידע הזה ועל סמך התסריט, ניתן להעריך כי שרה נולדה בין 15 במאי 1964 ל-11 במאי 1965.

בסרט שליחות קטלנית 2, הפסיכולוג שלה מציין כי היא בת 29. בסרט עצמו בנה, ג'ון קונור היה בן 10 (נולד ב-28 בפברואר 1985). בהתאם למידע הזה תאריך הלידה של שרה הוא בין 1 במרץ 1965 ל-27 בפברואר 1967, דבר אשר הופך אותה לבת 17–19 בסרט הראשון.

על המצבה של שרה המופיע בסרט שליחות קטלנית 3: עלייתן של המכונות, מופיעים התאריכים 1959–1997. תאריך הלידה הזה הופך אותה לבת 24 או 25 במהלך הסרט הראשון. עם זאת, שרה וג'ון חיו שנים רבות "מתחת לרדר" של הרשויות, ככל הנראה בשימוש בזהויות בדויות. כמו כן קברה היה בעצם מחסן נשק וגופתה לא נמצאה שם. מותה תואר כתוצאה מלוקמיה, לאחר "יום הדין" המקורי (29 באוגוסט 1997). בשליחות קטלנית 3 משתנה גם גילו של ג'ון שהופיע בסרט השני מ-10 ל-13, ובכך מציג סתירות בתארוך של הסרטים שלא ניתן להשלים עם ציר זמן אחד.

## קישורים חיצוניים
* שרה קונור במסד הנתונים הקולנועיים IMDb 

קטגוריה:דמויות משליחות קטלנית
קטגוריה:דמויות קולנועיות
קטגוריה:יתומים בדיוניים
קטגוריה:מאומצים בדיוניים
קטגוריה:דמויות פמיניסטיות בדיוניות
צינוריר בונה

**צִנּוֹרִיר בּוֹנֶה** (בעבר: **צינורן בונה**; שם מדעי: *Dendropoma anguliferum*) הוא מין של חילזון ימי ממשפחת הצינוריריים (Vermetidae).

לצינוריר הבונה קונכייה דמוית צינור מפותל הדבוקה בחוזקה לסלע בעזרת חומר גירני שהחילזון מפריש. פרטים רבים של הצינוריר הבונה מתגודדים בצפיפות בגוש של קונכיות מפותלות זו בזו באזור הכרית בבתי גידול סלעיים דוגמת טבלאות גידוד בים התיכון.

## אקולוגיה ואורח-חיים
קונכיות של מין זה יוצרות מבנה ייחודי בשם כרכוב - אזור מוגבה ברוחב 10–20 סנטימטרים ובגובה של 5–15 סנטימטרים בקצה הפונה לים של טבלאות גידוד. למבנים אלו חשיבות רבה להגנה בפני תהליכי בליה חופית בשל מפץ הגלים, ובשמירת מים על גבי טבלת הגידוד בעת שפל, ובכך מקטינים את סכנת ההתייבשות ליצורים החיים עליה. בשל יכולתו לעצב את בית הגידול ואת התנאים השוררים בו נחשב הצינוריר הבונה למין מהנדס סביבה.

הצינוריר הבונה ניזון מתרחיף על ידי סינון באמצעות זים המכוסה בריסים קטנים המזרימים מים אל תוך חלל הגלימה. לצינוריר אין שלב לרוולי פלאגי, כלומר, הצעירים הבוקעים מן הביצים זוחלים ישירות על המצע ונדבקים אל הסלע.

בשל קיומו של הצינוריר הבונה בעיקר בגובה מפלס הים, חוקרים משתמשים בנוכחות קונכיותיו בסלע כסמן לגובה מפלס הים בעבר או כעדות לתנודות טקטוניות. בישראל נעשה שימוש בגלעיני סלע המכילים קונכיות של צינוריר בונה על מנת לשחזר את תנאי האקלים במאות השנים האחרונות.

## תפוצה
מחקרים גנטיים הצביעו על כך כי אוכלוסיית הצינוריר הבונה בישראל ובלבנון מהווה מין נפרד ושונה מהמינים הקיימים במערב ים-תיכון. מין זה היה מצוי בחופי ישראל עד לשנות התשעים של המאה ה-20, אך דעך עד להיעלמותו כמעט כליל בשנות האלפיים. הסיבה לדעיכת אוכלוסיות הצינוריר הבונה בחופי ישראל אינה ידועה עד כה.

בתצפיות בשטח שנערכו בשולי המשטחים הסלעיים באזור חוף הכרמל בדצמבר 2020 ופברואר 2021, התגלו 195 צברים חיים של צינוריר בונה, לאחר שלא נראה קרוב לשלושה עשורים.

## ראו גם
* טבלת גידוד
* גאות ושפל
* חלזונות
* צינוריר בונה - רשות הטבע והגנים (parks.org.il)

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חלזונות עילאיים
קטגוריה:ארץ ישראל: חלזונות
דוריט הקטנה (סרט)

**דוריט הקטנה** (באנגלית: **Little Dorrit**) הוא סרט קולנוע משנת 1987, עיבוד לרומן באותו שם מאת צ'ארלס דיקנס. כריסטין אדזרד כתבה את התסריט וביימה את הסרט, והפיקו ג'ון ברבורן וריצ'רד ב. גודווין. מייקל סנבויסין עיבד את המוזיקה של ג'וזפה ורדי.

בסרט מככבים דרק ג'קובי בתפקיד ארתור קלנהם ושרה פיקרינג בתפקיד איימי דוריט. צוות גדול של שחקני קולנוע ותיאטרון בריטים נאסף לגלם את שלל הדמויות שברומן. בהם אלק גינס, סיימון דורמנדי, ג'ואן גרינווד, רושאן סת', מרים מרגוליס, סיריל קיוזק ומקס וול.

## הפקה
הסרט נמשך 360 דקות והוא יצא לאקרנים בשני חלקים שאורך כל חלק כ-3 שעות. שם החלק הראשון היה "Nobody's Fault" (איש אינו אשם), שמרמז על אחד השמות שדיקנס הציע לרומן המקורי. חלק זה מגולל את סיפורו של ארתור קלנהם, ומביא את האירועים מנקודת מבטו. החלק השני שנקרא "Little Dorrit's Story" (סיפורה של דוריט הקטנה) מציג את אותם אירועים מנקודת המבט של הגיבורה, איימי דוריט. שני החלקים החופפים בחלקם משלימים את התמונה המלאה.

חברת ההפקה "Sands Films" מופעלת על ידי הבמאית כריסטין אדזרד ובעלה ריצ'רד ב. גודווין. הסרט היה מועמד לשני פרסי אוסקר: שחקן המשנה הטוב ביותר לאלק גינס, ופרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר עבור כריסטין אדזרד. הסרט יצא בפורמט DVD בבריטניה ב-27 באוקטובר 2008.

## צוות השחקנים

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 1987
קטגוריה:סרטים בריטיים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטים המבוססים על דוריט הקטנה
קטגוריה:סרטים זוכי פרסי איגוד מבקרי הקולנוע של לוס אנג'לס