חיים באר

[250px|ממוזער|השקת הספר "קשר לאחד", מרכז הכנסים ע"ש קונראד אדנאואר, משכנות שאננים ירושלים, ינואר 2018. בתמונה חיים באר, [נשיא מדינת ישראל|נשיא המדינה ראובן ריבלין ומוטי שוורץ, מנכ"ל משכנות שאננים]]
**חיים באר ** (**רכלבסקי**; נולד בכ"ו בשבט תש"ה, 9 בפברואר 1945) הוא סופר ומשורר ישראלי, פרופסור אמריטוס לספרות עברית באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.

## ביוגרפיה
חיים באר (ראשי תיבות של **ב**ן **א**ברהם **ר**כלבסקי, ולחלופין ראשי תיבות של שמות הוריו ושם משפחתו מלידה: **ב**רכה ו**א**ברהם **ר**כלבסקי) נולד ב-1945 בשכונת כרם אברהם בירושלים להורים שומרי מצוות. אביו, אברהם, נולד באוברוץ' שבפלך ווהלין (כיום באוקראינה), ועלה לארץ ישראל בשנות ה-30. אמו, ברכה לבית וולס, הייתה בת למשפחה מהיישוב הישן, מצאצאי רבי ישראל משקלוב, מחבר הספר "פאת השולחן" ומחלוצי עליית תלמידי הגר"א לארץ ישראל בתחילת המאה התשע-עשרה.

באר למד בבית הספר היסודי "מעלה" מזרם "המזרחי" ובבית הספר התיכון של סמינר "המזרחי" בירושלים, היה חניך בשבט משואות של עדת הצופים - הצופים הדתיים. בשנים 1963–1966 שירת בצה"ל ברבנות הצבאית, במערכת כתב העת "מחניים". במקביל עבד בלילות כמגיה בעיתון "דבר". בשנת 1964 הופיע בעיתון זה שירו הראשון, "עיר של זהב".

בשנת 1966 החל לעבוד כמגיה בהוצאת עם עובד. בשנת 1970 ראה אור ספר ביכוריו "**שעשועים יום יום**" (שירים, בהוצאת עם עובד). כעבור שלוש שנים התמנה לעורך בכיר בהוצאת עם עובד, תפקיד שמילא עד שנת 1999. במסגרת זו ערך עשרות ספרי שירה, ספרי ילדים ונוער, וכן עמד בראש פרויקטים ייחודיים שיצאו לאור (בין השאר, "**מאה שנות תרבות: היצירה העברית בארץ ישראל, 2000-1900**", עם אורה אחימאיר, בהוצאת עם עובד וידיעות אחרונות, 2000).

לצד הפעילות המו"לית הענפה היה באר עיתונאי פעיל. משנת 1963 ואילך פרסם באופן שוטף כשבע-מאות רשימות ומאמרים בנושאי ספרות, תרבות, חברה והיסטוריה של ארץ ישראל. בשנים 1981–1992 שימש חבר מערכת העיתון "דבר" ופרסם מדור קבוע בדבר השבוע, "מזיכרונותיה של תולעת ספרים", שהיה לשם דבר, הן בחקר הספרות והתרבות הן בענייני חברה, דת ומדינה. מקצת רשימות אלה כונסו בספריו **גם אהבתם גם שנאתם: ביאליק, ברנר, עגנון, מערכות יחסים** (1992), **מזיכרונותיה של תולעת ספרים** (2011), **קשר לאחד** (2017) ו**מסע דילוגים** (2019).

רומן שפרסם בשנת 1979, "נוצות", ביסס את מעמדו כסופר, תורגם לשפות אחדות ואף הומחז בידי שמואל הספרי והוצג בתיאטרון הקאמרי בשנת 1987. בהמשך פרסם באר רומנים נוספים, שזכו אף הם להערכת הביקורת ולאהדת הקהל, ורובם תורגם לשפות אחדות: "עת הזמיר" (1987), "חבלים" (1998), "לפני המקום" (2007), "אל מקום שהרוח הולך" (2010) ו"חלומותיהם החדשים" (2014). שלושת הרומנים הראשונים שלו תוארו כ"מעין טרילוגיית התבגרות שדמותו של נער ירושלמי מתבגר נבחנת בה מזוויות שונות".

במקביל לכתיבתו הדריך באר בשנים 1980–2002 סיורים ספרותיים בירושלים, בין השאר במסגרת החברה להגנת הטבע, בית הסופר בירושלים, יד יצחק בן-צבי, בית שמואל, וכן בקורס מורי דרך של משרד התיירות; בתוך כך גם הנחה באותן שנים סדנאות לכתיבה יוצרת בבית הסופר בירושלים ובתל אביב, באוניברסיטה הפתוחה ובבית אריאלה, וליווה מאות כותבים צעירים.

בסוף שנות ה-80 שימש כתב לענייני חרדים. ב-4 בינואר 1990 הוצתה דלת ביתו על ידי ארגון הימין "הסיקריקים", על רקע בחירתו להדליק משואה ביום העצמאות. בעקבות רצח רבין הוריד את הכיפה. לימים מתח באר ביקורת על הציונות הדתית וטען שהיא החמיצה את שליחותה ההיסטורית ואף דימה אותה לגידול סרטני בחברה הישראלית, מאוחר יותר הבהיר שכוונתו הייתה להנהגה בלבד ולא לציבור בכללותו, והתנצל. בראיון שנערך עימו בשנת 2024 במהלך מלחמת חרבות ברזל חזר בו מהתנצלותו ואמר שצדק בדבריו כשדימה את הציונות הדתית לסרטן, ואחר כך שב והתנצל.

שימש מרצה באקדמיה לאמנות בצלאל (בשנת 1988), מרצה בחוג לתולדות עם ישראל באוניברסיטת חיפה (1988-1987), מרצה אורח בחוג לספרות עברית באוניברסיטה העברית בירושלים (1999) ובחוג לספרות עברית באוניברסיטת תל אביב (2000), כפרופ' אורח לספרות עברית ב-JTS, ניו יורק (2004) ובמוסדות אקדמיים נוספים.

בשנת 2000 מונה לפרופסור חבר באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. הוא לימד במחלקה לספרות עברית, ובשנת הלימודים תשס"ב זכה בתעודת הצטיינות על תרומה לקידום ההוראה באוניברסיטה. משנת 2011 הופקד בראש הקתדרה ללימודי יידיש על שם אנה והארי זינגר באוניברסיטה. בשנת 2011 מונה לפרופסור מן המניין. בשנת 2014 פרש לגמלאות.

בשנת 2014 מונה לעורך הפרוזה במפעל קסת לספרות ביכורים.

ביוני 2022 קיבל באר תואר דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטה העברית בירושלים. באר נשא דברים בשם כלל מקבלי התואר בטקס שנערך באמפיתיאטרון הר הצופים (תיאטרון המעלות) בירושלים.

באר הוא אספן ספרים. נשוי לבתיה ואב לשלושה ילדים, ביניהם פרופ' אברהם באר, פיזיקאי באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. מתגורר שנים רבות ברמת גן, ובשנת 2016 הוענק לו תואר יקיר העיר רמת גן. הוא מרבה להביע דעתו בשאלות חברה ומדינה.

ארכיונו האישי שמור במחלקת הארכיונים בספרייה הלאומית.

פרופ' יגאל שוורץ אמר על באר:
:חיים באר הוא הסופר העברי ביותר מבין הסופרים החיים בינינו - משום שספריו הם מלאכת מחשבת של דיבור אינטימי, מורכב, מתוח ומרתק, הן עם ארון הספרים היהודי והן עם מסורת הכתיבה של הספרות העברית החדשה, החילונית מעיקרה, שראשיתה בתקופת ההשכלה.

## ספריו
כמעט כל ספריו של באר ראו אור בהוצאת עם עובד.
***שעשועים יום יום**, שירים (1970)
***[[נוצות (ספר)|נוצות]]**, רומן (1979)
***[[עת הזמיר]]**, רומן (1987). סיפורו של נחום גבירץ, מתבגר רגיש, המתגייס לצבא ומוצא את עצמו ביחידת הרבנות הצבאית בתקופה שלפני מלחמת ששת הימים. דרך הדמויות שפוגש גבירץ מתאר חיים באר את תקופת הנביטה של ההוויה המשיחית, וגישות תפיסתיות ודתיות שונות לגביה.
***גם אהבתם גם שנאתם - [[חיים נחמן ביאליק|ביאליק]], [[יוסף חיים ברנר|ברנר]], [[שמואל יוסף עגנון|עגנון]] מערכות-יחסים** (1992)
***[[חבלים]]**, רומן (1998). ספר אוטוביוגרפי בבסיסו, על ילדותו של חיים באר בירושלים ועל משפחתו.
***[[לפני המקום]]**, רומן (2007). ספר ארס פואטי העוסק בתהליך יצירתו של ספר זה עצמו, ואגב כך מספר את סיפורם של ביבליופילים וחוקרי ספרות המתכנסים בברלין בשנים 2005–2006, ומעלים סיפורים על גורלם של ספרים שאבדו וספרים נדירים.
***[[אל מקום שהרוח הולך]]**, רומן (2010). מסעו של האדמו"ר מאוסטילה מבני ברק לטיבט, כדי לפגוש שם יאק שבו נתגלגלה נשמתו של אחד מאבות אבותיו, "היהודי הקדוש". המסע הוא מפגש בין החסידות לבין הבודהיזם.
***מזיכרונותיה של תולעת ספרים: מסעות בעקבות סופרים וספרים** (2011), בעריכת גדעון טיקוצקי. מבחר מרשימותיו של באר בענייני סופרים וספרים, שפורסמו ברובן לראשונה בעיתון "דבר".
***[[חלומותיהם החדשים]]**, רומן (2014): סיפורם של אלמה ובר, עורכת ספרים שכתבה רומן מצליח אחד ומתקשה בכתיבת רומן שני, וגדעון שורק, איש "המוסד" בדימוס הנעזר באלמה ובר בהכנותיו לכתיבת הרומן הראשון שלו.
*.
***קשר לאחד: מסעות, בתים ואנשים בירושלים**, בעריכת גדעון טיקוצקי (2017)
***[[בחזרה מעמק רפאים]]**, רומן (2018): במאי של סרטי תעודה מוזמן להלווייתו של סופר נודע, שבעקבות נישואיו לנוצרייה נקבר בבית קברות נוצרי בעמק רפאים. הבמאי שואף ליצור סרט תעודה על חיי הסופר, וחוקר את חייו בשיחות עם האלמנה, הבן והמאהבת של הסופר, ועם אנשים שהכירו אותו. תוך כדי כך נחשפים פרטים על הקהילה הספרותית שבתוכה פעל הסופר ועל תהליך היצירה הספרותית.
***מסע דילוגים** (2019): לקט רשימות קצרות מזיכרונותיו ומחוויותיו של באר, מרביתן בענייני ספרים: כותבי ספרים, מוכרי ספרים וקוראי ספרים. רבות מהרשימות פורסמו קודם לכן ב"דבר השבוע" או באמצעי תקשורת אחרים, ואחרות פורסמו לראשונה בספר זה.
* **צל ידו**, רומן (2021). זה רומן משלים לרומן "חבלים". בעוד שב"חבלים" תיאר באר את ילדותו ואת הוריו בעיקר מנקודת מבטה של אמו, ברומן "צל ידו" ניתן התיאור בעיקר מנקודת מבטו של האב.
* **לפנים מן הווילון - שמונה קריאות בעגנון**, תשפ"ד 2024.
* **הספרייה ספר פתוח,** ערך: עידו ברונו, "*המקווה הטרקלין והחלון של ארדון* "הרשימה של חיים באר בספר, 2026.

### מהספרים שערך
* **קו הקץ** (אלבום מהכיבוש הנאצי ברומניה), העורכים - חיים באר, חיים גורי, אברהם יבין, רישומים מרסל ינקו, הוצאת עם עובד, תל אביב, 1981.

## פרסים והוקרה
*פרס ברנשטיין לרומן עברי מקורי (1984)
* פרס היובל של הוצאת עם עובד (1988)
* פרס "הצילינדר הנודד" מטעם אמנות לעם (1992)
* פרס בית שלום עליכם (2000)
* פרס קוגל (2000)
* פרס ביאליק לספרות יפה על מפעל חיים (2002)
* פרס אקו"ם לספרות יפה, על מפעל חיים (2005)
* פרס ניומן על פועלו והישגיו בתחום היצירה העברית ובהנחלתה (2007)
* פרס ברנר (2011)
* פרס ראש הממשלה ללשון העברית (2013)
* פרס רמת גן לספרות, בתחום הפרוזה, על ספרו **אל מקום שהרוח הולך** (2013)
* פרס עגנון לאמנות הפרוזה (2017)
*דוקטור לשם כבוד מטעם אוניברסיטת תל אביב (2021)
*דוקטור לשם כבוד מטעם האוניברסיטה העברית בירושלים (2022)

## ספרים וסופרים ביצירתו

ספרים וסופרים תופסים מקום מרכזי ביצירתו של באר:
* "חבלים" הוא רומן חניכה, המתאר את הכשרתו של המספר, חיים באר, לסופר, החל מילדותו וכלה בפרסום כתביו הראשונים בשירה ובפרוזה.
* "לפני המקום" הוא רומן ארס פואטי העוסק בתהליך יצירתו של ספר זה עצמו, ואגב כך מספר את סיפורם של ביבליופילים וחוקרי ספרות המתכנסים בברלין בשנים 2005–2006, ומעלים סיפורים על גורלם של ספרים שאבדו וספרים נדירים, כמו גם גורלם של יהודים שנספו בשואה וזכר השואה בגרמניה של ימינו.
* ברומן "חלומותיהם החדשים" נמצאת לכל אורכו חתירתו של גדעון שורק לכתיבת רומן, וחתירה זו היא הכוח המניע של העלילה. במידה מצומצמת עוסק הרומן גם ברצונה של אלמה ובר להיחלץ מהמעמד של "סופרת של ספר אחד".
* "בחזרה מעמק רפאים" הוא יצירה ארס פואטית בשתי רמות:
** המספר הוא במאי של סרטי תעודה, החותר ליצור סרט תעודה על חייו של הסופר אלישע מילגרוים. לאורך הרומן מוצגים מאמציו ולבטיו בכיוון זה, ומילות הסיום של הרומן עוברות מהתייחסות ליצירה זו להערה ארס פואטית כללית: "כל יצירת אמת היא פגומה מעצם ברייתה".
** אף שהרומן מתחיל בהלווייתו של הסופר אלישע מילגרוים, הוא נוכח ברומן לכל אורכו. בין השאר מתוארים תהליך כתיבתו של הספר "נעטרי הקוצים", יצירתו הנודעת ביותר של מילגרוים, ותהליך כתיבתו ופרסומו של הספר "ומלאכים ייחפזון".
* "גם אהבתם גם שנאתם - ביאליק, ברנר, עגנון מערכות-יחסים" - ספר עיון העוסק, כפי שמלמדת כותרת המשנה שלו, בשלושה מגדולי הספרות העברית.
* "מזיכרונותיה של תולעת ספרים" - שלל רשימות בעקבות סופרים וספרים.
* "חדרים מלאים ספרים: 'רפובליקת הספר' ב'עד הנה' בין בדיה למציאות", עוסק בעולם הספרים המתואר בנובלה "עד הנה" מאת ש"י עגנון.

באר הסביר את מרכזיותו של תחום זה בכתיבתו: "אני אוסף חומרים מהעולמות שאני מכיר. אני לא רואה את עצמי הולך וכותב רומן על תיאטרון, כי אני לא מבין את המכניזם, את התנועה שלו ואת עולם היצרים האמיתי שם. עבדתי ב'עם עובד' משנת 66' ולסירוגין עד 99'. הייתי מגיה, עורך זוטר, עורך בכיר – עשיתי את כל התפקידים. הייתי מ'ראשֵי ומחשובֵי', וראיתי את הסופרים במלוא אנושיותם המביכה."

## לקריאה נוספת
ספריו של חיים באר עוררו עניין רב בין קוראים, מבקרים וחוקרי ספרות, בהם מלכה מוצ'ניק, יצחק הררי, אברהם בלאט, נורית גוברין, ידידיה יצחקי, שלום חולבסקי, משה ידעיה, גבריאלה אביגור-רותם, אהוד נהיר, שלום רצבי, נפתלי הרץ טוקר, ניצה בן-דב, טליה הורביץ, לאה ברץ, יהושבע בנטוב, יוסף אורן, דוד פישלוב, הלל ויס, דב סדן, זיוה שמיר, רעיה הרן, ירון גולן, רנה לי, שרה כ"ץ, חיים נגיד, גרשון שקד ואחרים.
* יצחק הררי, **נוצת הטווס - ארוס ומוות בפרוזה של חיים באר**, הוצאת "דיונון", תל אביב, 2007. 
* ניצה בן-דב, "חיים באר - חבלי חייו" בתוך: **חיים כתובים: על אוטוביוגרפיות ספרותיות ישראליות**, הוצאת שוקן, 2011, עמ' 120–141
* ניצה בן-דב, עיון ברומנים של חיים באר: לפני המקום, אל מקום שהרוח הולך, בחזרה מעמק רפאים, צל ידו, בתוך: **אל מקום שהלב מושך**, הוצאת שוקן, 2022, עמ' 139–169
* חנה סוקר-שווגר וחיים וייס (עורכים), **מלאכת החיים - עיונים ביצירתו של חיים באר**, הוצאת עם עובד, תשע"ד 
* זיוה שמיר, **סיפור לא פשוט: עיונים ביצירותיהם של א"ב יהושע, עמוס עוז וחיים באר**, הוצאת ספרא והוצאת הקיבוץ המאוחד, 2015. 
* 
* נורית גוברין. "בכף הקלע: מתח ההקשבה לעצמו", בתוך: נורית גוברין, **'קריאת הדורות - ספרות עברית במעגליה**', כרך ה', הוצאת גוונים ואוניברסיטת תל אביב, תשע"ה/2015.
* נורית גוברין. "דור לדור יביע אומר: בין חנוך ברטוב לחיים באר". בתוך: נורית גוברין **'קריאת הדורות - ספרות עברית במעגליה**', כרך ה', הוצאת גוונים ואוניברסיטת תל אביב, תשע"ה/2015.
* 

## קישורים חיצוניים

* כתביו של חיים באר בפרויקט בן יהודה.

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* על חיים באר, ועל ספרו "לפני המקום", וקטעים מהספר, באתר "טקסט"
* המשורר מירון ח. איזקסון מראיין את חיים באר על יחסיו עם אלוקים , בערוץ אורות
* צור ארליך, ריאיון עם חיים באר לרגל הופעת "אל מקום שהרוח הולך", מתוך מקור ראשון, 27 באוגוסט 2010
* 
* אריק גלסנר, על חיים באר, בלוג באתר "רשימות", 12 באפריל 2008
* 
* מגוון ראיונות רדיו שבאר העניק בשנים האחרונות ורוכזו באתר ICAST (הקישו שם על "כל הפרקים")
* 
* גדעון טיקוצקי, רשימת פרסומיו של חיים באר, בתוך: חנה סוקר-שווגר וחיים וייס (עורכים), **מלאכת החיים - עיונים ביצירתו של חיים באר**, עם עובד, תשע"ד
* 
*  - ריאיון עם חיים באר
*  - ריאיון עם חיים באר
* 
* בין הקברן לכהן משוח המלחמה, שיחה עם חיים באר, דעות 57, נאמני תורה ועבודה, יולי 2012.
* 
* 
* חיים באר בוחר חמישה מקומות אהובים בירושלים באתר חמש יחידות
* 
*  חיים באר מספר על יצירותיו, קורס ספרות ורפואה, אוניברסיטת תל אביב, דצמבר 2015
* 
* 
* 
* 
* גאולה אבן-סער ב"שיחה אישית" (פרק 19) עם חיים באר, כאן 11, רשת ב', 18 באוגוסט 2019
* רוני קובן, פגישה עם חיים באר, כאן, 12 בינואר 2020
* 
* 
* 
* דפנה לוי, ראיון אישי עם חיים באר בפודקאסט ״על החיים ועל המוות״, 27 בינואר 2023
* 
* 
* 
* 

### על כתביו
ראו עוד בערכים העוסקים בספריו.
* , על ספרו של חיים באר 'מסע דילוגים'
* 
* יגאל שוורץ, הרווח שבין הסופר למספר המתחזה לסופר, על "צל ידו", פנס מוסף לביקורת ספרות, ינואר 2022

### מכתביו
* 
* 
* , חוויות ביקור בקבר הרשב"י במירון
* 
* 
* מתוך ספרו של חיים באר "מזכרונותיה של תולעת ספרים: מסעות בעקבות סופרים וספרים", באתר "יקוד" - כתב-עת לספרות עברית
* רשימות מאת חיים באר, באתר "אלכסון"
* 
* חיים באר, קת הגרזן, **[[פנס (מוסף לביקורת ספרות)|פנס מוסף לביקורת ספרות]],** יוני 2023.

* פרופ׳ חננאל מאק, על הספר של חיים באר: שמונה קריאות בעגנון, בתוך: ד״ר לאה מזור, על מקרא הוראה וחינוך, תשפ״ה

## הערות שוליים

*
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:חוקרי ספרות ישראלים
קטגוריה:אספני ספרים ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס ביאליק לספרות יפה
קטגוריה:זוכי פרס ברנשטיין
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בן-גוריון בנגב: ספרות עברית
קטגוריה:סגל דבר
קטגוריה:בעלי טור ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס ניומן
קטגוריה:זוכי פרס ברנר
קטגוריה:זוכי פרס אקו"ם
קטגוריה:זוכי פרס קוגל
קטגוריה:זוכי פרס ראש הממשלה ללשון העברית
קטגוריה:זוכי פרס רמת גן לספרות
קטגוריה:זוכי פרס עגנון לאמנות הפרוזה
קטגוריה:משיאי משואה ביום העצמאות: 1990
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:יקירי רמת גן
קטגוריה:יוצאים בשאלה
קטגוריה:חברי האקדמיה ללשון העברית
קטגוריה:בוגרי בית הספר מעלה
קטגוריה:בוגרי הצופים הדתיים
קטגוריה:חיילי הרבנות הצבאית
קטגוריה:כרם אברהם: אישים
קטגוריה:משפחת שאג-צוובנר
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1945