לעולם לא עוד

[ממוזער|אבן חקוקה בשבע שפות - "לא עוד!" ב[טרבלינקה]]
[שמאל|ממוזער|250px|[אנדרטה במחנה דכאו ועליה הכיתוב "לעולם לא עוד" ביידיש (קיינמאל מער), בצרפתית (Plus jamais), באנגלית (Never Again), בגרמנית (Nie wieder), וברוסית (Больше никогда)]]

**לעולם לא עוד** (ביידיש: **קיינמאָל מער**; באנגלית: **Never Again**; ברוסית: **Никогда больше**; בפולנית: **Nigdy Więcej**;  באוקראינית: **Ніколи знову**) הוא ביטוי המתאר לקח שלמד העם היהודי מהשואה ולפיו אסור שפשע כזה - רצח עם גזעני, אכזרי ושיטתי - יתרחש בשנית.

בהקשר למדינת ישראל הביטוי משמש כמוטו לאחת ממטרות הקמתה: הבטחת ביטחון העם היהודי ודאגה לכך שרצח עם שיטתי כנגד העם היהודי לא יתרחש בשנית. הביטוי נפוץ בהקשר של צבא יהודי והגנה עצמית, כאשר ההקשר הוא שכוח יהודי לוחם וחמוש יבטיח שהעם היהודי לא יעמוד שוב חסר מגן. הביטוי משמש גם כהצדקה להתחמשות של ישראל והפעלת צה"ל למרות ביקורת בינלאומית. בין השאר נטען שהנשק הגרעיני שלכאורה יש לישראל נועד להבטיח ש"לעולם לא עוד" יעמדו היהודים, ובפרט ישראל, בפני השמדה, וזאת על ידי הרתעה אסטרטגית וברירת שמשון.

הביטוי משמש גם מוטו לצבאיות היהודית ונפוץ בנאומים מדיניים, טקסי זיכרון, בעיתונות, במאמרי דעה, בפרסומים שונים ועוד. הביטוי גם נמצא בשימוש בקרב ארגונים שונים. להקת המטאל Disturbed כתבה שיר בשם "Never Again" שנושאו הוא השואה ומניעת שואה נוספת נגד העם היהודי. בשנת 2000 יצא ספרו של ההיסטוריון מרטין גילברט: Never Again: A History of the Holocaust.

יש המכלילים אותו למוסר השכל אוניברסלי: על הקהילה הבין-לאומית להבטיח ולפעול שרצח עם לא יתרחש בשנית, כפי שהתרחשה השואה. כך למשל עשה שר החוץ האמריקאי ג'ון קרי שימוש בביטוי "לעולם לא עוד" בהתייחס לצורך של ארצות הברית להגיב צבאית על המתקפה בנשק כימי בסוריה שביצע נשיא סוריה בשאר אל-אסד.

## הציווי "לעולם לא עוד" בזיכרון השואה

מרכזיותה של השואה בתולדות העם היהודי בעת החדשה, מודגשת בפני חיילי צה"ל מתוך נאמנות לציווי "לעולם לא עוד" ומתוך למידת לקח שעמידה איתנה, צבא חזק ויכולת לפעולה עצמאית, חיוניים למניעת הישנותה של שואה. במסגרת זו חיילי צה"ל מבקרים דרך שגרה ביד ושם, בבית לוחמי הגטאות, במשואה ובמרכזים אחרים לחקר השואה. בנוסף, מפעיל צה"ל את תוכנית "עדים במדים", במסגרתה מבקרים חיילי צה"ל במדים במחנות ההשמדה בפולין, בליווי עדים ניצולי שואה. העמידה הגאה עם דגל ישראל ובמדים באתרי השמדת העם היהודי מתוארת פעמים רבות כחוויה מרכזית בגיבוש הזהות היהודית והציונית.

ב-4 בספטמבר 2003 ביצעו שלושה מטוסי F-15 איגל של חיל האוויר הישראלי **[[מטס]] מעל [[מחנה השמדה|מחנה ההשמדה]] [[אושוויץ]]** ("טיסה 301"). מוביל הטיסה היה אמיר אשל, לימים מפקד חיל האוויר הישראלי. תמונת המטס נתלתה בלשכת מפקד החיל אליעזר שקדי. בשנת 2008 סיים שקדי את תפקידו ושלח את התמונה לכל מפקד טייסת ומפקד בסיס בחיל, לבכירים רבים, בהם פורום המטה הכללי, ראש השב"כ, ראש המוסד, שר הביטחון וראש הממשלה, כאשר לכל תצלום נוספו המילים: "חיל האוויר מעל אושוויץ – בשם מדינת ישראל והעם היהודי. לזכור, ולא לשכוח, לסמוך רק על עצמנו.". לטענת העיתונאי ארי שביט, המטס והתמונה התלויה בלשכות הבכירים מהווה מרכיב בעל משמעות במערכת קבלת ההחלטות בנוגע לטיפול בסכנות קיומיות על מדינת ישראל, ובקשר שלה לציווי "לעולם לא עוד".

בתחום האמנות אילנה גור יצרה את הפסל "לעולם לא עוד" הניצב במוזיאון יד ושם בירושלים.

## קריאות "לעולם לא עוד" בעקבות מלחמת חרבות ברזל
[ממוזער|שלט עם הכיתוב האנגלי "Never Again" ב[עצרת התמיכה בוושינגטון לישראל (2023)|עצרת התמיכה בוושינגטון לישראל שנערכה במהלך מלחמת חרבות ברזל]]
[ממוזער|[החטופים במלחמת חרבות ברזל|חטופים ישראלים מציגים לנשיא דונלד טראמפ תמונה המשווה את המראות הקשים בטקס השחרור של חמאס לדמויותיהם של ניצולי שואה עם הכיתוב "לעולם לא עוד" ו"עוד"]]
[ממוזער|[סטיקר|מדבקה באשדוד עם מגן דויד והכיתוב "לעולם לא עוד זה עכשיו" (בשפה הגרמנית - Nie wieder ist Jetzt) עם התאריך 7.10.2023]]

ב-7 באוקטובר 2023, בעקבות מתקפת הטרור של חמאס על ישראל בה אלפי מחבלים טבחו וביצעו פשעים נגד האנושות בכ- ישראלים וחטפו  בני אדם נוספים - בהם קשישים, נשים וילדים - הואר שער ברנדנבורג בברלין בצבעי דגל ישראל. ב-9 בנובמבר הואר השער בצבעי כחול-לבן ועליו היה כתוב "לעולם לא עוד זה עכשיו!" בגרמנית.

במסגרת הסכם חמאס–ישראל ב-8 בפברואר 2025 שוחררו **אוהד בן עמי**, **[[אלי שרעבי]]** ו**אור לוי** במצב של תת-תזונה. מצבם הקשה הוביל להשוואותם לניצולי השואה בקרב רבים בישראל, כולל בקרב משפחות החטופים. לפני שחרורם, הוכרחו להשתתף במין טקס, בעודם מוקפים באנשי חמאס חמושים ורעולי פנים. במהלך הטקס הם אף חויבו לשאת דברים בעברית שהוכתבו להם על-ידי חוטפיהם, אלי שרעבי אולץ לומר כי הוא שמח להתאחד עם רעייתו ובנותיו, זאת לאחר שלא ידע כי הן נרצחו בטבח שבעה באוקטובר. המצב הקשה של המשוחררים הישראלים דווח בתקשורת העולמית, ועורר זעם בעיקר בישראל אך גם בקרב גורמים מתונים בעולם הערבי. ברשת CNN צוין כי רבים מהאסירים הפלסטינים ששוחררו היו גם הם כחושים ובמצב בריאותי רעוע. בתמורה לשחרור שלושת החטופים שחררה ישראל 183 אסירים ביטחוניים פלסטינים. בנוסף השלים צה"ל את נסיגתו מציר נצרים.

## הציווי "לעולם לא עוד" בתרבות
האקס-מן היא קבוצה בדיונית של גיבורי-על, המופיעה בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס. הופעתה הראשונה הייתה בספטמבר 1963 בחוברת *The X-Men #1*, והיא נוצרה על ידי הכותב סטן לי והמאייר ג'ק קירבי.

דמותו של מגנטו בעלילות הקומיקס נעה בין הופעתו כנבל-על ואויבם המר של האקס-מן, לאנטי-גיבור, ואף לגיבור לאחר שכיפר על עוונותיו. במהלך עלילות הקומיקס מגנטו נחשף כיהודי ניצול שואה וכדמות מורכבת של נבל הפועל מתוך מטרה צודקת - מניעת דיכוי המוטאנטים על ידי בני האדם ה"רגילים". מגנטו, ניצול השואה נושא מספר מקועקע על זרועו - ובגרסאות מסוימות הוא מוצג כקורבן ניסויים של ד"ר מנגלה באושוויץ - רואה את מצבם של המוטאנטים כדומה למצבם של היהודים בגרמניה הנאצית. בנקודה מסוימת הוא אף ממלמל את המילים הבאות, "לעולם לא עוד" (ב"אקס-מן: סדרת האנימציה", ב"אקס-מן 97" וכן בסרט "אקס-מן: ההתחלה"). למחנות העבודה באי ג'נושה, בהם נצרב מספר למצחם של המוטאנטים, יש הקבלה למחנות הריכוז של הנאצים, כמו גם מחנות הכליאה בסיפור הקלאסי "ימי עבר עתידי". התייחסות נוספת היא בסרט השלישי, כאשר מגנטו נשאל בידי קאליסטו "אם אתה כל כך גאה בהיותך מוטאנט, היכן הסמל שלך?", הוא מראה לה את המספר המוטבע על זרועו, בו בעת שהוא אומר שלא יתן לאף מחט לגעת בעורו יותר.

## קישורים חיצוניים

* לעולם לא עוד - מה למד העולם מהשואה, קורס של מכללת אורנים ובית לוחמי הגטאות
* ח"כ ליה שמטוב, , אתר ישראל ביתנו, 2012
* אהרון חבר, מאמר העוסק בשואה ובאמנות המנציחה אותו תחת הכותרת "לעולם לא עוד Never Again", אתר e-mago
* יוני שטבון, הציונות האמונית והמונח "לעולם לא עוד", ערוץ מאיר

## הערות שוליים

קטגוריה:ביטויים
קטגוריה:בעקבות השואה
קטגוריה:זיכרון השואה
קטגוריה:מוטואים ציוניים