open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
התוכנית למנהיגות מדעית

ממוזער|המדריכים של התוכנית למנהיגות מדעית|250px
**[[ארגון נוער]] מנהיגות מדעית** היא תוכנית חינוכית הפועלת בשיתוף עם משרד החינוך בחסות קרן רש"י ומרכז בית יציב בבאר שבע, התוכנית שהוקמה ב-2006, צמחה מתוכנית 'מדערום' ומשלבת לימוד מדעי עם עידוד מנהיגות חברתית ויצירת בסיס להכנסתם של בני נוער ללימודי מדעים - פיזיקה ואסטרונומיה. לתוכנית צוות היגוי הכולל נציגים ממשרד החינוך, המפקחת על המדעים, מפקחת מינהל חברה ונוער, סטודנטים מקרן קציר ועוד.

## רקע
בתוכנית תלמידי כיתות ט' – י"ב מכל קצוות ישראל, בעלי יכולות למידה ומוטיבציה גבוהה, מדריכים תלמידים מבתי הספר היסודיים בנושאי מדע שונים בשילוב פעילות חברתית חווייתית. בתחומים פיזיקה ואסטרונומיה מתקיימת הפעילות בשיתוף מרכז אילן רמון. בשנת הלימודים תשע"ג מתקיימת הפעילות באשדוד, באשקלון, בקריית מלאכי, בקריית גת, בבאר שבע, בערד, במרחבים, באופקים, בדימונה, באשל הנשיא, בשגב שלום, בעומר, בחורה ובמצפה רמון. בנוסף קיימת התרחבות למחוז צפון של משרד החינוך עם מעורבות ושותפות של משרד החינוך הצפוני, וכן גם כחלק מתוכנית מדערום קיימת פעילות במכללת תל חי בקרית שמונה, כמו גם התרחבות למכללת כנרת.

הפעילות מתקיימת תוך שימת דגש על לימוד חווייתי והתנסות מדעית. משחקים, ניסויים ודגמים שהתלמידים בונים בעצמם, הם חלק מתהליך הלמידה החוויתי. על ידי בנייה והפרחת כדור פורח בני הנוער והילדים לומדים על משקל, צפיפות ולחץ.

תלמידים נבחרים, בוגרי כיתות ח', יקבלו זימון למחנה הכשרה בתחום המנהיגות בחופשת הקיץ. תהליך ההכשרה ממשיך במחנה נוסף שבו הדגש הוא על מדעים ומסתיים בהפעלת פסטיבל המדע השנתי. במהלך שנת הלימודים מתכנסים המדריכים הצעירים מכל היישובים בהם פועלת התוכנית, אחת למספר שבועות, על מנת להמשיך את ההכשרה וללמוד אחד מהשני על הנעשה ביישובים השונים. מדריכים צעירים שנבחרים להדריך שנת פעילות נוספת, עוברים תהליכי הכשרה מתקדמים בנושאי מנהיגות ומדעים ומקבלים אחריות רבה יותר בהפעלת הפעילות השוטפת ביישובים.

בסיום לימודי התיכון מועמדים המדריכים הצעירים לאחת מארבע אפשרויות: עתודה אקדמית, שנת שירות, שירות צבאי או שירות לאומי. בוגרי התוכנית שביצעו שירות צבאי/לאומי מועמדים למלגה ללימודים אקדמיים. במסגרת האקדמיה, ממלאים הסטודנטים תפקיד משמעותי ברצף החינוך המדעי כאשר הם חונכים בני נוער בתוכנית. בכך, מתבצעת סגירת המעגל ונוצרת מנהיגות מדעית בתוך הקהילה.

## פסטיבל המדע
פסטיבל המדע מתקיים בפארק קרסו למדע בבאר שבע. את הפסטיבל מארגנים המדריכים שבתוכנית בשנה השלישית (משל"שים) תוך ליווי צמוד של 3 בוגרים ומנהל התוכנית.
בפסטיבל מדריכים הנוער שבשנה השנייה והראשונה (מדצים והמששים). ניתן להגיע לפארק ולהתנסות בתחנות שונות.
בתחנות ניתן לשמוע מן הנוער המדריך על תופעות מדעיות מעניינות בנושאי פיזיקה, כימיה, רפואה, אסטרונומיה, חקלאות, מדיה ועוד. אל הפסטיבל מגיעות משפחות מכל רחבי הארץ והוא נמשך מספר ימים במהלך חופשת סוכות.

## הירחון למנהיגות מדעית
הירחון למנהיגות מדעית הוא בלוג חודשי העוסק בנושאי מדע ומנהיגות. את הבלוג כותבים תלמידי תיכון המשתתפים בתוכנית. לצורך הכשרתם התלמידים עוברים סדנאות כתיבה ומפגשים עם עיתונאים מן השורה. כדי להצטרף לצוות הירחון יש לעבור ראיונות עם בכירי הירחון, ולכתוב סדרת כתבות אשר עומדות ברף המצופה.

## קישורים חיצוניים

* תוכניות חינוכיות, באתר בית יציב
*ביוטיוב- מנהיגות מדעית scientific leadership
*בפייסבוק - מנהיגות מדעית דף הבית
*הירחון למנהיגות מדעית
* 
* “בר מצווה” לארגון “מנהיגות מדעית” באתר המקומון שבע
קטגוריה:באר שבע: חינוך
האפיפיורית יוהנה (סרט, 2009)

**האפיפיורית יוהנה** (באנגלית: **Pope Joan**) הוא סרט דרמה משנת 2009 של הבמאי סנקה וורטמן, אודות עלילות הדמות ההיסטורית שקיומה שנוי במחלוקת, האפיפיורית יוהנה.

הסרט מתבסס על ספרה של הסופרת דונה וולפולק קרוס, הרומן ההיסטורי "האפיפיורית יוהנה".

זהו עיבוד קולנועי שני לסיפור, אחרי הסרט "האפיפיורית יוהנה" משנת 1972.

## עלילת הסרט
יוהנה שגדלה לאב שהיה כומר הכפר ולאם שהייתה בעברה עובדת אלילים, רכשה עם הזמן מאחיה הבכור את היכולות לקרוא ולכתוב, דבר שהיה נדיר לנשים בתקופת המאה ה-9. לאחר שאחיה נפטר ממחלה, הצטרפה לבית הספר עם אחיה השני שלא ממש אהב להתעסק בלימודי הדת של אותה תקופה. בבית הספר החדש שהיה מרוחק ממקום הולדתה התאכסנה יוהנה בטירתו של הלורד המקומי בשם גרולד, עם השנים התקרבו השניים במיוחד לאחר שמשפחתו של גרולד נהרגה על ידי הוויקינגים.

יוהנה שהתחפשה לאחיה השני לאחר שנהרג בפלישות הוויקינגים, עברה למנזר מרוחק אשר שם למדה רפואה מתקדמת אשר השלימה את הידע שקיבלה מאמה בזמן ילדותה. עם הזמן עזבה יוהנה את המנזר והמשיכה במסעה לעיר רומא, שם התפרסמה ביכולות הריפוי שרכשה, במיוחד לאחר שעזרה לרפא את האפיפיור סרגיוס השני. עם חלוף הזמן התחבבה יוהנה על האפיפיור שלא ידע את זהותה האמיתית כאישה, ולבסוף נתמנתה לעוזרת האישית של הכס הקדוש ולאחר מותו של האפיפיור נבחרה לכהן במקומו כאפיפיור יוהנס תוך שהיא מסתירה את זהותה כאישה.

סופה של כהונתה נבע מרומן עם הלורד גרולד שהפך ברבות השנים למפקד המשמר האישי של האפיפיור. לאחר שנכנסה להריון ממנו קיבלה יוהנה צירי לידה במהלך תהלוכה שערכה ברומא, שם החמיר מצבה הרפואי וגרם למותה.

## רשימת חלקית של צוות השחקנים
* יוהנה ווקלק - בתפקיד האפיפיורית יוהנה.
* דייוויד ונהם - בתפקיד הלורד גרולד.
* ג'ון גודמן - בתפקיד האפיפיור סרגיוס השני.
* איאן גלן - בתפקיד אביה של יוהנה.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:מוסד האפיפיורות בטלוויזיה ובקולנוע
קטגוריה:סרטי 2009
קטגוריה:סרטים היסטוריים
קטגוריה:סרטים המבוססים על רומנים אמריקאים
OVirt

[ממוזער|300px|'''OVirt''' ו- [libvirt.]]
**oVirt** היא תוכנה חופשית לניהול וירטואליציה בקוד פתוח אשר מפותחת בעיקרה על ידי חברת רד האט. המערכת מתבססת על libvirt אשר מאפשר לעבוד עם מרבית ה-Hypervisor-ים, אך מתמקדת כיום בעיקר ב־KVM.

oVirt הוא הבסיס של התוכנה הקניינית Red Hat Enterprise Virtualization.

oVirt יודע לנהל מספר שרתים במקביל, ועושה שימוש בפרוטוקול HTTPS באמצעות XML-RPC, דרך agent בשם Virtual Desktops and Servers Manager daemon, או בקצרה VDSMd, אשר כתוב בפייתון ורץ על השרת.
VDSM מנהל באמצעות libvirt את המכונות הווירטואליות.

oVirt תומך בפתרונות אחסון מקומיים ופתרונות אחסון על גבי הרשת כגון NFS, ו-iSCSI. החל מגרסה 3.1 המערכת תומכת ב-GlusterFS. המערכת איננה תומכת ב-AoE.

המערכת מגדירה הן את תצורת הרשת של השרתים והן את תצורת הרשת של המכונות הווירטואליות הרצות עליהם: הגדרת VLAN-ים, כתובות IP ו-MAC.

למערכת שלושה ממשקי משתמש מבוססי דפדפן - עבור אדמיניסטרטורים, משתמשי-על ומשתמשים רגילים. בנוסף, המערכת חושפת ממשק SDK הכתוב בפייתון, ממשק REST, וממשק שורת פקודה.

מערכת הניהול כתובה בשפת ג'אווה מעל שרת היישומים JBoss ומתבססת על GWT עבור הממשקים מבוססי הדפדפן.

## היסטוריה
בשנת 2008 רכשה רד האט את חברת קומראנט הישראלית. חברת קומראנט פיתחה סביבה להרצה יעילה של שולחנות עבודה במכונות וירטואליות. לשם כך היא פיתחה את המכונה הווירטואלית KVM, את פרוטוקול התקשורת SPICE לתקשורת איתה ואת תוכנת הניהול הקניינית שלה. תוכנת הניהול הקיניינית הפכה למוצר בשם Red Hat Enterprise Virtualization Manager. במקביל החלה עבודה על שכתוב התוכנה הקניינית (שהייתה כתובה בשפת C#) לתוכנה חופשית שכתובה בשפת ג'אווה. התוכנה החופשית החדשה נקראה oVirt ועליה התבססו הגרסאות החדשות (החל מ־3.0) של RHEV.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:וירטואליזציה
קטגוריה:תוכנה חופשית
האנדרטה לזכר כ"ג יורדי הסירה (תל אביב)

**האנדרטה לזכר [[כ"ג יורדי הסירה]]** בתל אביב, נמצאת בגינה מטופחת בשיכון למד בין רחוב יהודה בורלא ודרך נמיר.

## מבנה
הכניסות לגינה הן מרחוב בורלא ומדרך נמיר. בפתח הכניסות שלטי ברזל עליהם כתוב: **לזכר כ"ג יורדי הסירה, תש"א, 1941**.

במרכז הגינה נמצא לוח שיש עליו מופיעים שמות כ"ג יורדי הסירה ומייג'ור אנטוני פאלמר שסופח אליהם מטעם השלטונות הבריטים. על הלוח חקוק:

האנדרטה היא מעשה ידיה של הפסלת נחמה אופק (1914-1996), ונחנכה בשנת 1991 על ידי ליידי פאלמר, אלמנתו של מייג'ור אנטוני פאלמר. קדטים של בית הספר לקציני ים עכו ליוו את הטקס. האנדרטה מתארת סירה נטרפת בין גלי הים כשחציה שקוע בים. בתוך הגלים נראים ראשים, ידיים, רגלים ונעליים של האנשים הטובעים.

כ"ג יורדי הסירה הונצחו במקומות נוספים בישראל ובראשם בהר הרצל בירושלים. עמוד זיכרון מוצב גם על גדות הירקון בתל אביב, במקום שבו התאמנה הקבוצה לפני יציאתה לפעולה.

## קישורים חיצוניים

*נחמה אופק באתר "אמנים"

כ"ג יורדי הסירה
כ"ג יורדי הסירה
כ"ג יורדי הסירה
קטגוריה:דרך נמיר
יוהנה ווקלק

**יוהנה ווֹקלק** (בגרמנית: **Johanna Wokalek**; נולדה ב-3 במרץ 1975) היא שחקנית קולנוע ותיאטרון גרמניה.

כתלמידה למשחק של קלאוס מריה ברנדאואר, קיבלה ווקלק ביקורות חיוביות על משחקה בהצגה "רוז ברנד", ובנוסף ידועה היא ממשחקה בסרטים הגרמניים "באדר מיינהוף קומפלקס", "Hierankl", "Barfuss" ובתפקיד ראשי בסרט "האפיפיורית יוהנה" משנת 2009.

## ביוגרפיה
### ראשית חייה
ווקלק נולדה בעיר פרייבורג שבגרמניה לאב פרופסור לדרמתולוגיה, ולאחר שהתקבלה לגמנסיית פרדריק שבפרייבורג החלה בתיאטרון חובבים בשנת 1991.

עם תום לימודיה בשנת 1994, הגישה ווקלק שלוש בקשות לבתי ספר למשחק, ולבסוף התקבלה ל"מקס ריינהרדט סמינר" שבווינה, ומשנת 1995 החלה את לימודיה כתלמידתו של קלאוס מריה ברנדאואר.

### קריירת המשחק
את הופעתה הראשונה עשתה ווקלק בשנת 1996 בפסטיבל וינה, עת ששיחקה במחזה "עלמה" של המחזאי הישראלי יהושע סובול, שבויים על ידי הבמאי פאולוס מנקרס. זמן מה לאחר מכן שיחקה במחזה המוזיקלי אופרה בגרוש, אשר הוצג ב"בורגתיאטר", התיאטרון הלאומי האוסטרי שבווינה.

בשנת 1997 השתתפה ווקלק בסרטה הראשון "אמייה אונד ג'אגואר", סרטו של מקס פרברבוק.

עם הזמן קיבלה ווקלק תפקידים שונים בסרטים גרמניים כגון "באדר-מיינהוף קומפלקס", "Hierankl", "Barfuss" ואת התפקיד ראשי בסרט "האפיפיורית יוהנה" משנת 2009.

בשנת 2010 שיחקה בתפקיד של ססיליה קופר בסרט הדרמה הגרמני "*The Coming Days*" לצד דניאל בריהל.

בשנת 2012 שיחקה את התפקיד הראשי של טיפאני בסרט הדרמה-קומי "Anleitung zum Unglücklichsein".

בשנת 2019 שיחקה לצד לואיס הופמן בסרט "השיעור בגרמנית" המבוסס על הרומן באותו השם מאת זיגפריד לנץ. באותה השנה השתתפה בדרמת המסתורין הדנית "*Selvmordsturisten*" לצד השחקן ניקולאי קוסטר-ולדאו.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה גרמניות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון גרמניות
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1975
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1975
יוסף חיים שרים

150px|ממוזער|שמאל|הרב יוסף חיים שרים
הרב **יוסף חיים שרים** (ה'תרי"א, 1851 - ו' בטבת ה'תש"ט, 7 בינואר 1949) היה שד"ר ושליח ארץ ישראל בגולה מטעם העדה הספרדית.

## ביוגרפיה
נולד בחלב שבסוריה בשנת 1851 לנעמה ולשלום שרים, ובגיל שנתיים עלו עמו הוריו ומשפחתו לארץ ישראל, והשתכנו בירושלים. בילדותו למד בבית הספר דורש ציון, ובשנת ה'תרל"ד (1874) נישא לשמחה (אלגרה).

בשנת ה'תרמ"ב (1882), בהיותו בן 31 יצא כשליח ארץ ישראל לארצות הגולה, מטעם העדה הספרדית בארץ ישראל, והיה שליח הראשונים לציון, החל מהרב יעקב שאול אלישר וכלה ברב בן ציון מאיר חי עוזיאל וכן הביא את הכספים לרב מני לבניית בית החולים עץ החיים בחברון ובנוסף הביא תרומות להקמתו של בית החולים משגב לדך וכן גם עבור בית הכנסת האיסטנבולי בנחלת שבעה לבקשתו של הרב קמחי ובנוסף הביא את התורמת ואת הגבאי להקמת ישיבת פורת יוסף. במהלך מסעותיו למד שמונה שפות והגיע אף לסינגפור. בנו הבכור, שלום, נולד בשנת 1878 ונפטר מספר שנים אחר כך. בשנת 1900 הוא ביקר במומביי ובכלכותה והתקבל בכבוד רב. לכבוד ביקורו, חברי הקהילה היהודית בכלכותה תרמו כספים לעיר חברון.

בשנת 1900, פרסם הרב יוסף חיים שרים בעיתון "מגיד מישרים" הודעה בערבית. בהודעה פנה לקהילות היהודיות בערים; סינגפור הונג קונג ושאנגחאי שיתרמו כספים עבור היישוב היהודי בחברון. בשנת 1918, כאשר התפטר החכם הבאשי של קהילת יהודי בגדאד, הוצע לו התפקיד, אך סירב.

הלך לעולמו בשנת ה'תש"ט (1949), בהיותו כבן 98, והשאיר אחריו ארבעה ילדים (חנה, יהודה, יעל ויום-טוב). בשנת 1977 ערכה עיריית ירושלים טקס פתיחה לרחוב על שמו, בנוכחות משפחתו. רחוב זה קיים כיום בשכונת רמת שרת. על שמו הוקם בית כנסת "עוד יוסף חי" ברחוב שד"ל בשכונת מחנה יהודה בירושלים.

## ספריו
*"**דבר יוסף**" - לקט דרשות שנשא ברחבי העולם, ונמצאו על ידי נכדו, 34 שנה לאחר פטירתו.
*"**רחשי לב**" - אוטוביוגרפיה על חייו ודרשות נוספות שנשא ברחבי העולם

## לקריאה נוספת
* **השליח הנודד - על שליח ארץ-ישראל**, אברהם בן יעקב, הוצאת נכדו נוריאל שרים (1998)

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אנשי עליות קדומות לארץ ישראל
קטגוריה:שד"רים
קטגוריה:ישראלים ילידי סוריה
קטגוריה:עולים לארץ ישראל בשנים 1800–1881
קטגוריה:בוגרי תלמוד תורה דורש ציון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1851
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1949
אלכסנדרה מריה לרה

**אלכסנדרה מריה לרה** (בגרמנית: **Alexandra Maria Lara**; נולדה ב-12 בנובמבר 1978) היא שחקנית קולנוע גרמנייה ילידת-רומניה.

## ביוגרפיה
נולדה בשם **אלכסנדרה מריה פלטריאנו** (ברומנית: **Alexandra Maria Plătăreanu**) בבוקרשט שברפובליקה הסוציאליסטית רומניה (כיום ברומניה), למשפחה נוצרית. הוריה הם ולנטין פלטריאנו, במאי ושחקן רומני, ודוינה.

בשנת 1983 בהיותה בגיל 4 היגרה משפחתה לגרמניה המערבית (כיום חלק מגרמניה), תוך שהם נמלטים משלטונו הנוקשה של הרודן ניקולאה צ'אושסקו ששלט ברומניה הקומוניסטית של אותה תקופה. על אף שמשפחתה התכוונה בתחילה להגר לקנדה, התיישבו למשך זמן מה בעיר פרייבורג לפני שעברו לברלין באופן קבוע.

בשנת 1997 לאחר שסיימה את לימודיה בגימנסיה הצרפתית שבברלין, עברה לרה ללימודי משחק עד שנת 2000 אצל אביה, שהיה מייסד ה"תאטרוורקשטט שרלוטנבורג".

## קריירה
כבר בגיל 16 שיחקה לרה בכמה תפקידים בסדרות טלוויזיה שונות, ומאז פרחה קריירת המשחק שלה והיא נעשתה שחקנית קולנוע מוערכת.
תפקידה הידוע ביותר היה בסרט "הנפילה" משנת 2004, בו שיחקה את טראודל יונגה, שהייתה מזכירתו האישית של מנהיג גרמניה הנאצית אדולף היטלר.
לאחר משחקה המשכנע ב"הנפילה", קיבלה לרה מכתב מהבמאי פרנסיס פורד קופולה, שהעניק לה בשנת 2007 תפקיד ראשי בסרטו "נעורים ללא נעורים".
בשנת 2007 שיחקה לרה בתפקיד עיתונאית בסרט "שליטה", אודות קורות חייו של איאן קרטיס, סולן להקת ג'וי דיוויז'ן, ובסרט הקומדיה הבריטי "אני באמת שונאת את העבודה שלי" בבימויו של אוליבר פארקר. 

בשנת 2008 שימשה לרה כחלק מחבר המושבעים בפסטיבל הקולנוע בקאן.
תפקיד מוביל נוסף קיבלה בשנת 2008 בסרט "אבק הזמן" של הבמאי היווני תיאו אנגלופולוס, בכיכובם של השחקנית אירנה ז'אקוב והשחקן ברונו גנץ.
עוד בשנת 2008 שיחקה לרה בסרט "נער קריאה".

ב-2013 שיחקה בסרט "Rush" בתפקיד אשתו של נהג המרוצים ניקי לאודה (השחקן דניאל בריהל). ב-2015 שיחקה בסרט "סוויטה צרפתית".
ב-2017 השתתפה בסרט האסונות האמריקאי "הסערה" בכיכובו של ג'רארד באטלר, והחלה לשחק בסדרת הדרמה הגרמנית של רשת פריים וידאו "אתה מבוקש" בתפקיד של האנה פרנקי, אשתו של לוקאס, מנהל מלון. ב-2018 שבה לגלם את דמות זו גם בעונה השנייה.

בשנת 2019 שיחקה בסרט הדרמה הגרמני "תיק קוליני" בדמותה של יוהנה מאייר.

בשנת 2020 שיחקה בסרט הפעולה הנורווגי "חורכים את המסלול 3" אשר עלילתו מתרחשת בגרמניה.

בשנת 2021 שיחקה בסרט הפעולה הבריטי-אמריקאי "קינגס מן: ההתחלה", מהווה פריקוול והפרק השלישי בסדרת סרטי "קינגסמן".

בשנת 2022 שיחקה בסרט המותחן הצרפתי "מטרה קלה" (אנ') של הבמאי ז'אן פול סלומה (אנ').

## חיים אישיים
בשנת 2007 עת שיחקה בסרט "שליטה", הכירה את בעלה לעתיד, השחקן והזמר האנגלי סם ריילי, ולאחר כשנתיים נישאו ב-2009. לזוג יש בן שנולד בינואר 2014.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה גרמניות
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה רומניות
קטגוריה:מהגרים מרומניה לגרמניה
קטגוריה:גרמנים ממוצא רומני
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1978
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1978
אריק ג'ואזל

**אריק ג'ואזל** (בצרפתית: **Éric Joisel**; 15 בנובמבר 1956 – 10 באוקטובר 2010) היה פסל ואמן צרפתי. התמחה בדמויות ריאליסטיות מאוריגמי.
ממוזער|הקוסם גנדלף מספרי טולקין
[ממוזער|שלושת המלכים מטרילוגיית [שר הטבעות]]
ממוזער|הגמד הראשון של ג'ואזל

## קורות חייו
ג'ואזל נולד ב-15 בנובמבר 1956, במונמורנסי, עמק האואז, קומונה בפרברים הצפוניים של פריז. הוא למד היסטוריה ומשפט לפני שפנה לאמנות. בתחילת דרכו בעולם האמנות פיסל בחימר ואבן.

## אוריגמי
בגיל 27 ג'ואזל נמשך לעולם האוריגמי בעקבות הדגמים של האומן אקירה יושיזאווה.

## לקריאה נוספת
* Eric Joisel, **ERIC JOISEL　-The Magician of Origami-**, Origamihouse, 2010

## קישורים חיצוניים

* אתה הבית של ג'ואזל
* עמוד לזכר ג'ואזל באתר OrigamiUSA
* הוראות קיפול העכברוש של ג'ואזל
* 

ממוזער|העכברוש של ג׳ואזל

קטגוריה:אוריגמי
קטגוריה:פסלים צרפתים במאה ה-20
קטגוריה:פסלים צרפתים במאה ה-21
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1956
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-2010
ויליאם הווארד ראסל

[200px|ממוזער|שמאל|"הכתב הצבאי שלנו" [קריקטורה של ראסל ב"פאנץ'", 1881]]

**ויליאם הווארד ראסל** (באנגלית: **William Howard Russell**; 28 במרץ 1820 - 11 בפברואר 1907) היה כתב צבאי של הטיימס במלחמת קרים במשך 22 חודשים. מאבות הדיווח הצבאי ואבי סוגת "הדיווח המעורב", שלא רק דיווח על הקרבות אלא הביא באופן חי את תחושותיו של החייל הפשוט בקרב ובכוננות. דיווחיו, שהועברו חלקית באמצעות הטלגרף, ישירות למערכת העיתון, קירבו את שדה הקרב אל הקוראים. כך, למשל, דיווחיו על ההפקרות בשדה הרפואה הצבאית הניעו את פלורנס נייטינגייל להגיע לשדה הקרב ולפתח שם שירות אחיות מקצועי. דיווחיו על כישלון הסתערות הבריגדה הקלה, תרמה לדיון ציבורי בנושא בבריטניה.

## תולדות חייו
נולד בעיירה טאלה (Tallaght) מדרום לדבלין, אירלנד למשפחה שמוצאה מלימריק, אביו היה פרוטסטנטי ואמו קתולית. בילדותו עבר עם משפחתו לליברפול. ב-1838 החל ללמוד בטריניטי קולג', ב-1842 החל ללמוד בקיימברידג' אולם שנה מאוחר יותר נשלח על ידי הטיימס לסקר את פגישותיו של דניאל או'קונל באירלנד ונשאר שם לעבוד ככתב הטיימס באירלנד. ב-1849 סיקר סכסוך גבול בין דנמרק לפרוסיה.

ב-1854 נשלח למלטה לשם סיקור ההערכות הבריטית ומיד עם התלקחות המלחמה בקרים ביוני עבר לחזית שם. ראסל האירי, בעל ההליכות הפשוטות, התערב בקלות בין החיילים, שתה ועישן עמם וכך שאב ידיעות ואווירה אותנטית. חלק מן הקצינים סירבו לתת לו לעבוד עם חייליהם. למעט חודש דצמבר 1854, בו בילה בקונסטנטינופול בחופשה, לא עזב ראסל את קרים עד סוף 1855. הוא דיווח בפירוט על הזוועות שראה, כולל טיפול בפצועים, כריתות גפים ומגפות מלריה וכולרה מהם נפגעו הכוחות ולא חסך ביקורת משלטונות הצבא והכוח הרפואי והסיעודי הדל בשטח. דיווחיו הניעו פעולה בבריטניה להתגייסות כוחות רפואה וסיעוד לטובת החיילים בחזית ולהסדרת הטיפול הרפואי.

ב-1856 סיקר את הכתרת הצאר אלכסנדר השני ולאחר מכן יצא להודו, לסיקור דיכוי מרד לאקנאו. ב-1861 יצא לוושינגטון די. סי. וכתב יומן בו תיאר את מלחמת האזרחים האמריקנית. ב-1865 תיעד את הנחת הכבל התת-ימי הטרנס-אטלנטי וכתב על כך את הספר "The Atlantic Telegraph". ב-1870 היה עד למלחמת צרפת–פרוסיה, גם עליה כתב יומן.

ב-1895 קיבל אות מפקד במסדר הוויקטוריאני המלכותי מאת אדוארד השביעי, מלך הממלכה המאוחדת.

## קישורים חיצוניים

* ספריו, פרויקט גוטנברג
* [כתביו](http://archive.org/search.php?query=mediatype%3A(texts)%20-contributor%3Agutenberg%20AND%20(subject%3A%22Russell%2C%20William%20Howard%2C%20Sir%2C%201820-1907%22%20OR%20creator%3A%22Russell%2C%20William%20Howard%2C%20Sir%2C%201820-1907%22%20OR%20creator%3A%22William%20Howard%20Russell%22%20OR%20title%3A%22William%20Howard%20Russell%22%20OR%20description%3A%22William%20Howard%20Russell%22)), ארכיון האינטרנט
* ביוגרפיה
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:כתבים צבאיים בריטים
קטגוריה:מלחמת קרים: אישים
קטגוריה:המסדר הוויקטוריאני המלכותי: מפקדים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1820
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1907
לאלה אנדרסן

**לָאלֶה אַנדרסן** (בגרמנית: **Lale Andersen**; 23 במרץ 1905 – 29 באוגוסט 1972) הייתה זמרת שאנסונים גרמנייה, הידועה בעיקר מביצוע השיר "לילי מרלן", אשר היה להיט בזמן מלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
אנדרסן נולדה ב-1905 בלהה (כיום חלק מבּרֶמֶרהָבֶן) שבצפון-מערב גרמניה. בשנת 1922 נישאה לפאול ארנסט וילקֶה (1894–1971), צייר מקומי. לאחר שנולדו להם שלושה ילדים נפרדו הזוג והתגרשו, תוך כדי שהם משאירים את ילדיהם לטיפולם של אחיה ואחותה.

בשנת 1929 עברה אנדרסן להתגורר בברלין, שם למדה משחק ב"תיאטרון הגרמני". משנת 1931 החלה אנדרסן להופיע על במות הקברט בברלין, עם הזמן הכירה את המלחין השווייצרי רולף ליברמן (Rolf Liebermann), אשר עמו שמרה על קשרי ידידות קרובים עד סוף ימיה.

בזמן הופעותיה פגשה אנדרסן את המלחין הגרמני נורברט שולצה, אשר הלחין את המוזיקה לשיר לילי מרלן, ובשנת 1939 הקליטה את השיר שנהפך ללהיט במספר ארצות ותורגם למספר שפות. השיר "לילי מרלן" זה נאסר על ידי שר התעמולה הנאצי יוזף גבלס, בטענה כי הוא משדר עצב ולא שמחה בקרב החיילים. עם הזמן נאסר על אנדרסן לשיר בציבור בגלל קשריה עם ליברמן ושאר האומנים היהודים שפגשה בציריך. לאחר זמן מה הותר לה לשיר מול קהל עם האיסור שלא לשיר את לילי מרלן בכלל, כמו כן הופיעה אנדרסן בתפקיד מזערי בסרט תעמולה נאצי שם נתבקשה לשיר כמה שירים באנגלית. ב-1941 ביצעה גם שיר שגורלו שפר עליו יותר מ"לילי", Es geht alles vorüber או "הכל עובר". הוא זכה להצלחה עצומה ונעשה מזוהה כאחד מלהיטיה הגדולים של המלחמה.   

בשנת 1949 נישאה אנדרסן למלחין השווייצרי ארתור בויל (Beul). לאחר כמה שנות הפסקה חזרה להופיע בשנת 1952 עם השיר "Die blaue Nacht am Hafen", שאותו כתבה בעצמה. בשנת 1959 יצאה אנדרסן עם השיר "Ein Schiff wird kommen...", שהיה הגרסה הגרמנית לשיר "Never on Sunday" של המלחין היווני מאנוס חג'ידאקיס. בשנת 1961 השתתפה אנדרסן בתחרות האירוויזיון כנציגת גרמניה, עם השיר "Einmal sehen wir uns wieder", שהגיע למקום השלושה עשר. במהלך שנות ה-60 של המאה ה-20 הופיעה אנדרסן באירופה, ארצות הברית וקנדה. 

אנדרסן נפטרה מהתקף לב בגיל 67 בווינה בירת אוסטריה, ונקברה בבית הקברות שבאי לנגאוג שבפריזיה המזרחית.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרות גרמניות
קטגוריה:נציגי גרמניה באירוויזיון
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 1961
קטגוריה:זמרות-יוצרות גרמניות
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1905
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1972
המעגל השחור

**המעגל השחור** (באנגלית: **The Black Circle**) הוא ספר מאת פטריק קרמן, החמישי בסדרת 39 רמזים. הספר יצא בעברית בשנת  2011, לאחר שתורגם על ידי רוני בק. 

## עלילה
בספר זה, שני האחים היתומים דן בן ה-11 ואיימי בת ה-14, ממשיכים במסעם ברחבי תבל בעקבות 39 רמזים.

בראשית הספר הם מגלים קצה חוט מסתורי שאומר להם לטוס לרוסיה. הם מחליטים לעשות את זה מכיוון שבין שאר הדברים
שהם מקבלים יש תמונה של הוריהם המנוחים. מתחת לתמונה היה כתוב - "השעון מתקתק מצאו אותי בתוך 36 שעות בדלת המובילה לחדר הנסגר לעד. בואו לבד, כמו הוריכם, או אל תבואו כלל. אל תבטחו באף אחד. נר"ר"

לאחר הטיסה לרוסיה, השניים נפגשים בהולטים, המנסים גם הם למצוא את הרמזים. הם מחליטים לכרות ברית. לאחר מכן הם מחלקים את המקומות בהם הם צריכים לבקר, בעזרת אנגרמות שמצאו, ומעבירים מידע מאחד לשני. איימי ודן הולכים למוסקבה ולסנט פטרסבורג בעוד ההולטים הולכים לערים באזור סיביר. לבסוף, לאחר מרדפים ממושכים אחר הרמז, ואחר ניסיונות לגלות את זהותו של נר"ר, איימי ודן מגיעים לארמון הקונגרסים של הקרמלין, שם, לאחר כמה מעברים סודיים, הם מגיעים לנר"ר ומגלים שהיא הבת של הנסיכה אנסטסיה רומנוב - שהייתה אמורה להירצח עם שאר משפחתה אך הצליחה לברוח. 

מתברר להם ששמה של נר"ר הוא נטליה רוסלנובה ראדוב. מתברר להם שהקבראים, המשתתפים גם הם במירוץ אחר הרמזים, החליטו על מקום הרמז ("הכנסייה שעל הדם" ביקטרינבורג) הוטל "מעגל שחור" - אזור סגור לכל מי שאינו לוקיאנוסי בעל אישור גבוה. נטליה מצליחה להבריח אותם לשם ב"כריש" - מסוק מהיר ביותר. הם מצליחים להיכנס לכנסייה, שנמצאת על המקום בו נרצחו וקבורים בני משפחת רומנוב ומגיעים לחדר הענבר המקורי שהוחזר מהנאצים על ידי הלוקיאנוסים. בעזרת הוראותיה של נטליה הם מוצאים בשעון ענבר את הרמז - גרם של ענבר. לאחר מכן הם חוזרים למוסקבה ומודיעים להולטים על הרמז. אייזנהאואר, האב במשפחת ההולטים, מפרק את הברית.

## קישורים חיצוניים
*אתר חברת ההוצאה לאור Scholastic, שהוציאה את הספר לאור באנגלית
*מתוך The 39 Clues Wiki
* 

קטגוריה:39 רמזים - הסדרה המקורית
קטגוריה:ספרי הוצאת מודן
האפיפיורית יוהנה (סרט, 1972)

**האפיפיורית יוהנה** (באנגלית: **Pope Joan**) הוא סרט משנת 1972 שגיבורתו היא האפיפיורית יוהנה, דמות שקיומה ההיסטורי שנוי במחלוקת אך מוצגת בסרט כאמיתית. זוהי הפקה בריטית בכיכובה של השחקנית ליב אולמן בתפקיד האפיפיורית יוהנה.

הסרט יצא על גבי DVD בשנת 2003 בשם "The Devil's Imposter", בגרסה מקוצרת.

עלילת הסרט מתארת את יוהנה אשר הצליחה לרכוש השכלה בתקופת ימי הביניים בניגוד למקובל באותה תקופה, ולאחר שהתחזתה לאחיה שנהרג במתקפת ויקינגים היא עושה את דרכה לרומא, שם היא מצליחה לטפס בסולם המעמדות עד כדי בחירתה לאפיפיור.

עיבוד קולנועי נוסף לסרט יצא לאור בשנת 2009. עיבוד זה מבוסס על הרומן ההיסטורי "האפיפיורית יוהנה" מאת דונה וולפולק קרוס.

## רשימת שחקנים חלקית
* ליב אולמן
* אוליביה דה הבילנד
* לזלי אן דאון
* טרוור האוורד
* פרנקו נרו
* מקסימיליאן של
* ג'ון שרפנל

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מוסד האפיפיורות בטלוויזיה ובקולנוע
קטגוריה:סרטים בריטיים
קטגוריה:סרטי 1972
קטגוריה:סרטי נצרות
תאודורוס השני (אפיפיור קופטי)

ממוזער|תוואדרוס השני
**תוואדרוס השני** (בערבית: تَوَاضُرُوس ٱلثَّانِي – תואצ'רוס אלת'אני, בקופטית: Ⲡⲁⲡⲁ Ⲁⲃⲃⲁ Ⲑⲉⲟ́ⲇⲱⲣⲟⲥ ⲡⲓⲙⲁϩ ⲃ̅ – פאפא אבא תיאודורוס פימאה 2; נולד ב־4 בנובמבר 1952 בשם وجيه صبحي باقي سليمان וגיה צובחי באקי סולימאן) הוא האפיפיור ה־118 של הכנסייה הקופטית.

למד רוקחות באוניברסיטת אלכסנדריה. ב־23 בדצמבר 1989 נעשה לכומר. ב־15 ביוני 1997 הוקדש לבישוף על ידי האפיפיור שנודה השלישי.

ב־4 בנובמבר 2012, כשבעה חודשים לאחר מותו של האפיפיור שנודה השלישי, נבחר תאודורוס השני לאפיפיור. הוא הוכתר כאפיפיור בטקס שנערך ב־18 בנובמבר 2012.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כמרים מצרים
קטגוריה:נוצרים קופטים
קטגוריה:מצרים שנולדו ב-1952
פרשת ח'אלד מוחמד סעיד

**ח'אלד מוחמד סעיד** (בערבית: **خالد محمد سعيد**; 27 בינואר 1982 – 6 ביוני 2010) הוא צעיר מצרי שמת אחרי שנעצר באזור סידי ג'אבר שבאלכסנדריה על ידי משטרת מצרים. נסיבות מותו שנויות במחלוקת, אך הדעה הציבורית הייתה כי הוא הוכה ונהרג על ידי כוחות הביטחון המצריים. תמונות של גופתו המרוטשת הופצו ברחבי הרשת, בין היתר בקבוצת פייסבוק בולטת אשר נקראה "כולנו ח'אלד סעיד". כמו כן הובלטה הידיעה על מותו בעידודו של ואאיל רונים, מנהל גוגל במצרים . פרסומים אלו חוללו זעם רב ותרמו לאי שביעות הרצון של אזרחי מצרים בשבועות שקדמו להפיכה במצרים.

באוקטובר 2011 הואשמו שני שוטרים מצריים בהכאתו ובהריגתו, ונגזרו עליהם שבע שנות מאסר.

## נסיבות מותו
על פי העדויות המקובלות, ב-6 ביוני 2010 ישב סעיד בקומה השנייה של חנות אינטרנט קפה בסידי ג'אבר שבאלכסנדריה, עת שני בלשים נכנסו לחנות ועצרו אותו.
עדי ראייה רבים העידו כי סעיד הוכה למוות על ידי המשטרה, ולפי דיווחים אף הטיחו בו חפצים כשהובל אל מכונית המשטרה. בעל בית הקפה העיד כי סעיד הוכה למוות בפתח הבניין שממול בית הקפה חנותו, לאחר שהבלשים לקחו אותו אל מחוץ לבית הקפה לאחר בקשת הבעלים בכך. בראיון לעיתון מפלגת מפלגת האופוזיציה אל ע'ד, תיאר בעל בית הקפה את האירוע כך: "הם גררו אותו לבניין הסמוך וחבטו את ראשו בדלת ברזל, במדרגות והקירות של הבניין ... שני רופאים שהיו שם ניסו לשווא להחיותו, אבל המשטרה המשיכה להכותו ... הם המשיכו להכות אותו גם כשכבר מת". תיאור זה אושר על ידי הארגון המצרי לזכויות אדם.

המשטרה מצידה טענה כי סעיד נחנק בניסיון לבלוע מנת חשיש, טענה הנתמכת על ידי שני דו"חות נתיחה שנעשו על ידי רשויות משפטיות. המשטרה ציינה עוד כי סעיד החזיק נשק שאינו חוקי וכי הוא התנגד למעצר.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:האביב הערבי: אישים
קטגוריה:מצרים: אישים
קטגוריה:מצרים: פוליטיקה
קטגוריה:נולדים על פי ויקינתונים
קטגוריה:נפטרים על פי ויקינתונים
קטגוריה:המהפכה במצרים (2011)
קטגוריה:2010 במצרים
קטגוריה:ילידי 1982
קטגוריה:מצרים שנפטרו ב-2010
דגל פרובינציית בואנוס איירס

**דגל הפרובינציה בואנוס איירס** הוא דגלה של הפרובינציה הארגנטינית בואנוס איירס. עיצובו הוא ביקולור אופקי בצבעי כחול וירוק המופרד בקו אדום דק. במרכז הדגל מופיעים אלמנטים של שמש מאי, גלגל שיניים, פרח החמניה ועלי דפנה. הדגל אומץ לאחר שעוצב בידי סטודנט וזכה בתחרות עיצוב פרובינציונלית.

הצבע הירוק מסמל את השדות הירוקים של הפרובינציה; הצבע הכחול מיוחס לנחליה, לים, לחופים ולשמיים הכחולים; הצבע האדום מייצג את הפדרליזם; הצבע הצהוב מיוחס לתפוקה ולפוריות; עלי הדפנה מייצגים את התפארת של הפרובינציה; גלגל השיניים מייצג את כושר היצור והחמניה מייצגת את החקלאות.

## קישורים חיצוניים

בואנוס איירס, פרובינציה
קטגוריה:פרובינציית בואנוס איירס
קטגוריה:ביקולור
ציון רובין

**ציון רובין** הוא יוצר, במאי, עורך וצלם טלוויזיה ישראלי.

## ביוגרפיה
ציון רובין נולד בבאר שבע, בה גדל, לרחמים ונוגה רובין. אחותו, איריס רובין, היא יוצרת תיעודית; ציון צילם חלק מסרטיה בתחילת דרכו. אחיו, יואב רובין, הוא איש קבע בחיל האוויר. בנערותו התחנך בחברת-נוער בקיבוץ ניר אליהו, ובין היתר הדריך ואימן כדורגל בקיבוץ. בצה"ל היה במסלול בני משקים של הנח"ל המוצנח, ושירת כחובש קרבי. אחר-כך עשה מכינה לאדריכלות. בעקבות צפייה בסרטו של מייק לי "עירום" החליט ללמוד קולנוע.

בתחילת דרכו ביים הרבה וידאו קליפים וסרטי תדמית, בהם ארבעה קליפים ללהקת "כנסיית השכל". הוא צילם סרטים תיעודיים לנשיונל ג'יאוגרפיק וערוץ 8. בין השאר צילם את "איש שלום רוצה גביע", בבימויה של יעל לב עבור ערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק. סרט תיעודי שצולם במרוקו וסיפר על דניאל קרן, שהשתתף במרתון החולות, מרוץ בן 251 ק"מ, שצריך לעוברו בשישה ימים.

הוא הגה פורמט בערוץ הילדים בשם "ילדים יוצרים סרטים", שרץ מ-2000 ועד 2017. במסגרתו ילדים שולחים סיפורים אישיים שלהם לערוץ הילדים, נבחרים תשעה ומהם מפיקים שישה סרטים בני עשר דקות כל אחד. רבים מהסרטים הללו השתתפו בפסטיבלים בינלאומיים וזכו בפרסים.

אחר-כך יצר, כתב וביים מיני-סדרה בשם "גבעת הירח" ששודרה ב-Yes (2001). היא עוסקת במשפחה שעוזבת את תל אביב, נוסעת לגור בצפון, עקב עבודתו של האבא. הסדרה מספרת על חייהם והתמודדותם, במיוחד של הילד. השתתפו בה גילי בן-אוזיליו ודניאלה וירצר.

הפרויקט הבא שלו היה "קרוואן 841", סרט בן 50 דקות שיצר, כתב וביים; חלק מפרויקט "שיעור מולדת" ששודר ברשת, ערוץ 2 (2001).

רובין הוא יוצר, תסריטאי, במאי, צלם ועורך בלעדי של פרויקט "בית משותף" - שמונה דרמות, בנות 24–33 דקות, ששודרו בערוץ הילדים (2003). כל דרמה עם סיפור משלה המותאם לחג כלשהו והמשותף לכולן שהן עסקו בילדים שכולם התגוררו באותו בניין. למשל בתשעה באב שעניינו שנאת חינם היה סיפור על ילדה שעושים עליה חרם. אחד מהסרטים "שלג כחול", שעסק בפיגוע בדולפינריום, זכה בפרסים בינלאומיים.

רובין שימש כיוצר, תסריטאי, במאי, צלם ועורך בלעדי של הסדרה "המערכת" ששודרה בשתי עונות בערוץ לוגי (2004-5). היא עסקה בחבורת ילדים שמנהלת מגזין טלוויזיה בנושא ההיסטוריה. במרכז כל תוכנית עמדה דמות היסטורית אחרת (בן-גוריון, רחל המשוררת, מנחם בגין והסכם השלום עם מצרים, המרגל אלי כהן ועוד). רוב שחקני הסדרה היו ילדים.

הוא היה יוצר, תסריטאי, במאי, צלם ועורך בלעדי של סדרת הדרמה "עולם מושלם". הסדרה עסקה בילדים בפנימייה, כיכבו בה ג׳יזל ג׳יזל סילבר וסמי הורי והיא שודרה בערוץ הילדים (2005).

הוא ביים את הטלנובלה "הנסיכה", בכיכובם של אגם רודברג וגיא אריאלי. סדרה בת חמישים פרקים, שכל אחד מהם בן שלוש דקות, היא נועדה לצפייה בטלפון הסלולרי ולימים שודרה בערוץ 10.

רובין שימש כיוצר, תסריטאי, במאי של סדרת הדרמה המקורית "לאהוב את אנה", ששודרה במשך שתי עונות בערוץ 10 (2008-9). בתפקידים הראשיים כיכבו יאנה גור ומשה איבגי. בסדרה שיחקו גם עופר שכטר, יואב דונט, דניאלה קרטס ונטע פלוטניק. אחר-כך ביים את העונה השנייה של הסדרה "חצויה" (2010) ובשנת 2016 יצר וביים את הסדרה המצליחה תאג"ד ששודרה ב-yes שהופקה על ידי אולפני הרצליה.

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:במאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:תסריטאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:ניר אליהו: אישים
קטגוריה:בוגרי בית החינוך המשותף חוף השרון
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
סילה

קומנדר **סילה** (באנגלית: **Sela**) היא דמות בדיונית ביקום הבדיוני של זיכיון "מסע בין כוכבים", בתם של טאשה יאר מציר-זמן חלופי ושל קצין רומולאני. את התפקיד מגלמת השחקנית האמריקאית דניס קרוסבי, שאף גילמה את דמותה של טאשה יאר.

## ביוגרפיה של הדמות
[שמאל|ממוזער|תקופות חייה ומותה של [טאשה יאר על פני צירי-זמן שונים, ומסבירים את אופן הבאתה לעולם של סילה.]]
אימה של סילה, טאשה יאר, נולדה בשנת 2337 על כוכב הלכת *טורקנה 4* (*Turkana IV*) בציר-הזמן ה"נורמלי", ונהרגה על ידי חייזר בשם "ארמוס" ב*וגרה 2* (*Vagra II*). אבל בציר-זמן חלופי, הנראה בפרק "Yesterday's Enterprise" של "מסע בין כוכבים: הדור הבא", יאר שרדה או נמנעה מעימות עם ארגוס, והמשיכה לשרת על ספינת החלל Enterprise-D עד לשנת 2366, כאשר ה-Enterprise-C הגיעה דרך אנומליה במרחב החלל והזמן. מתברר כי נקודת הזמן בה ה-Enterprise-C ביצעה מסע בזמן שינתה באופן דרסטי את המשך ציר הזמן שלאחר היעלמותה מן העבר, וכי יש לשחזר את ציר הזמן המקורי על ידי שליחת הספינה בחזרה, דרך האנומליה בה הגיעה. לאחר שגאינן מודיעה ליאר כי היא מתה בטרם עת בציר הזמן הרגיל שהם מקווים לשחזר, היא מתנדבת לשרת על ה-Enterprise-C, אשר חוזרת בזמן אל שנת 2344 שבציר הזמן ה"נורמלי", להשלים משימה בה מעורבים הקלינגונים.
מספר מאנשי הצוות של ה-Enterprise-C נתפסים ונשבים על ידי הרומולאנים; על מנת להציל את חייהם של השבויים האחרים, יאר הופכת לבת-זוגו של איש-ציבור רומולאני (ככל הנראה, המפקד על מתקן הכליאה). האיחוד ביניהם הוביל ללידתה של סילה, ככל הנראה בשנת 2345, בזמן שבו, במקום אחר בגלקסיה, טאשה יאר של ציר הזמן ה"נורמלי" הייתה בקושי בת שמונה.

לדברי סילה, יאר ניסה להימלט עימה בשנת 2349, אבל סילה הצעירה לא רצתה ללכת ויאר התגלתה והוצאה להורג. סילה גדלה להיות קצינה רומולאנית. הופעתה הראשונה של סילה הייתה מכוסית בצללים, בפרק "*The Mind's Eye*", שבו היא פיקחה על שטיפת המוח של ג'ורדי לה פורג', אשר נתפס לאחרונה על ידי הרומולאנים. בפרק הכפול "*Redemption*", סילה חושפת את עצמה לראשונה בפני צוות ה-Enterprise-D, כחלק ממעורבותה במלחמת האזרחים של הקלינגונים בכך שהרומולאנים מספקים נשק לבית של דוראס. בפרק הכפול "*Unification*", היא מתאמת מזימה רומולאנית לפלוש לכוכב הבית של הוולקנים, באמצעות זיוף הולוגרפי של השגריר ספוק, המתאר את שיירת הספינות הרומולאניות כמי שנשלחו לשליחות שלום. ספוק האמיתי, ביחד עם ז'אן-לוק פיקארד ודאטה, מצליחים לסכל את המזימה. על אף שהיא לא מתה, סילה לא נראתה שוב לאחר פרק זה.

## קישורים חיצוניים
* Sela באתר Memory Alpha (ויקי מסע בין כוכבים)

## הערות שוליים

קטגוריה:מסע בין כוכבים: הדור הבא - דמויות
קטגוריה:מסע בין כוכבים - דמויות רומולאניות
קטגוריה:מסע בין כוכבים - דמויות אנושיות
קטגוריה:מסע בין כוכבים - דמויות היברידיות
גיל שתייה חוקי

ממוזער|400px|'''גיל מינימום לרכישת אלכוהול לפי מדינה:'''<br />

למושג **גיל השתייה החוקי** שתי משמעויות:
* הגיל שבו אדם רשאי לצרוך ו/או לקנות משקאות אלכוהוליים. 
* גילו של אדם שמכירת משקאות אלכוהוליים לו אינה עבירה של המוכר. 

מדינות רבות מציבות מגבלות על צריכה ורכישת אלכוהול, באמצעות קביעת גיל מינימום. בחלק מן המדינות יש הבדל בין הגיל שבו מותר להתחיל לצרוך שתייה אלכוהולית לבין הגיל שבו מותר לקנות אלכוהול.

כעניין פרקטי, מרבית החוקים אוכפים את שתיית האלכוהול במקומות ציבוריים, בעוד שצריכת אלכוהול באופן פרטי נאכפת במידה פחותה. ישנן מדינת שבהן הגבלת הגיל שבו מותר לקנות משקאות חריפים משתנה לפי אחוזי האלכוהול שהמשקה מכיל (קרי, בגיל כלשהו מותר לרכוש בירה ויין המכילים שיעור אלכוהול נמוך, אך לא ניתן לרכוש וודקה או ויסקי, שמכילים שיעור אלכוהול גבוה יותר). במדינות מסוימות מקום השתייה (פאב, למשל) עשוי להשפיע על גיל הצריכה החוקי.

אנגליה היא המדינה היחידה אשר קיים בה חוק לגיל מינימום לשתייה באופן פרטי. במדינות רבות אחרות, מותר לקטין לשתות משקאות אלכוהוליים, אך רשויות האכיפה מוסמכות להחרים את המשקאות במידת הצורך (למשל, התפרעות או אלימות). במדינות אחרות, לעומת זאת, קטינים אינם רשאים לרכוש או לצרוך אלכוהול ואף חל איסור כללי למכור או להגיש משקאות אלכוהוליים לקטינים.

מספר מדינות מוסלמיות אוסרות על מוסלמים, ואף על אלו שאינם מוסלמים, לשתות אלכוהול בכל גיל שהוא.

בישראל  אוסר למכור או להגיש משקה אלכוהולי לקטין במקום ציבורי. חוק המאבק בתופעת השכרות מתיר לשוטר להשמיד אלכוהול שקטין מתכוון לשתות במקום ציבורי שלא בנוכחות האחראי החוקי על הקטין.

## מדינות

הרשימה להלן מציגה את הגיל שבו מותר באופן חוקי לצרוך ולקנות בהן משקאות אלכוהוליים במדינות שונות. 

## ראו גם
* נהיגה בשכרות
* גיל ההסכמה
* גיל הצבעה
* גיל הנישואים
* חוק הגבלת הפרסומת והשיווק של משקאות אלכוהוליים

## קישורים חיצוניים
* 
* Global Status Report: Alcohol Policy באתר ארגון הבריאות העולמי
* Drinking Age Limits ו-List of Tables באתר INTERNATIONAL CENTER FOR ALCOHOL POLICIES
* Legal drinking age Legal drinking age באתר http://www.absoluteastronomy.com/
* Drinking Guidelines
*מקור (בהולנדית) לנתון על גיל שתייה חוקי בהולנד https://www.politie.nl/themas/jongeren-en-alcohol.html 

קטגוריה:תרבות שתיית אלכוהול
קטגוריה:חוקים
Pig Latin

**פיג לטין** (מאנגלית: **Pig Latin**, "לטינית חזירית") היא שפת סתרים באנגלית, בדומה לשפת הבי"ת בעברית. כדי ליצור מילה, הדובר מעביר את העיצור הראשון לסוף המילה, ומצמיד אחריו את ההברה "אִי" (ay).

## מקורות ושימוש
מקור השפה לא ידוע. השפה הוזכרה במגזין של פוטמן במאי 1869, אף על פי שהשפה שעליה דיבר לא הייתה בדיוק פיג לטין, ובינואר 1895, בכתב העת האמריקאי The Atlantic המשחק הוזכר בציטוט, בו נאמר שילדים קטנים משחקים במשחק זה.

כיום המשחק משוחק על ידי אנשים לשעשוע או כדי להסוות מסר מסוים מאחרים ולהתכתב בפרטיות. מילים בודדות במשחק פיג לטין הפכו להיות חלק מסלנג האנגלית האמריקנית.

## כללים
כאמור, זהו הכלל הבסיסי:

העיצור הראשון או האות הראשונה במילה עוברים לסופה, וההברה ay מתווספת אחריו.

לדוגמה, המילה: pig תהפוך ל-igpay, המילה computer תהפוך ל-omputercay, והמילה truancy תהפוך ל-uancytray.

עבור מילים שלא מתחילות בעיצור, נהוגים כמה כללים שונים:
* הוספת "וואיי" (way) בסוף המילה: למשל another יכול להפוך ל-another-way
* הוספת "איי" בסוף המילה: another יהפוך ל-another-ay
* העברת התנועה לסוף המילה, והוספת "היי" (hay) אחריה: another הופך כך ל- nother-ahay

## ראו גם
* שפת הבי"ת

## קישורים חיצוניים

* תרגומון EnglishPig Latin
* What exactly is Pig Latin, is it a language? And how is it a mystery? - מידע אודות פיג לטין באתר Dictionary

קטגוריה:משחקי מיומנות דיבור
צלילה עמוקה

**צלילה עמוקה** הוא הספר השישי בסדרת 39 רמזים. ספר זה בסדרה נכתב על ידי ג'וד ווטסון.

## עלילה
איימי ודן, ביחד עם האומנת שלהם נלי גומז והחתול שלהם צלאח א-דין, נוחתים בסידני, אוסטרליה. במוזיאון איימי פוגשת לראשונה את איזבל קברה - אמם של איאן ונטלי, שהצטרפה לעזור בחיפוש אחר הרמזים. הם נוסעים למסע בעקבות בוב טרופו, שעל פי הסיפור תקף את מארק טוויין, ולאחר מכן ברח מן הכלא, בעזרת בן הדוד של אביהם המתגורר באוסטרליה, שפ טרנט. במהלך הסיפור, יחד עם שפ, הם פוגשים גם את ההולטים, איתם כרתו ברית בספר הקודם בסדרה, המעגל השחור. אייזנהאואר, האבא במשפחת הולט, מאיים להטביע בים את דן ואיימי אם לא יגידו לו איזה קצה חוט לרמז הם מצאו באוסטרליה, אך בעזרת שפ וחבריו הגולשים הם מצליחים לברוח מהם. לאחר מכן איאן קובע עם איימי פגישה בטענה שהוא יודע דבר על מות הוריה. כבדרך למקום הפגישה איימי רואה את אירינה ספסקי, סוכנת קג"ב לשעבר שבמהלך הסדרה נתקפת בייסורי מצפון קשים. אירינה מגיעה אליה ולוקחת אותה למקום צדדי ואומרת לה להיזהר מאיזבל ולא להאמין לדבריה לגבי השריפה. כדי שתבטח בה נותנת לה רמז - רוזמרין. 

איימי מנסה להתחמק מאיזבל ואיאן, כדברי אירינה, אך הם סוגרים עליה ומכניסים אותה לשיט. בשיט איזבל אומרת לה שאירינה היא זו שהציתה את השריפה שהרגה את הוריה, והיא מציעה לה שיתוף פעולה במרדף אחר הרמזים. לאחר שאיימי מסרבת, איזבל מתחילה לזרוק לים חלקי דגים שיקרבו כרישים ומאיימת לזרוק אותה עליהם. בעיתוי מושלם בא המילטון הולט להציל אותה. 

לאחר שיחה קצרה עם שפ, הם מעריכים שעליהם לנסוע לקובר פידי - עיר ייחודית באוסטרליה שבנויה ברובה מתחת לאדמה ומעריכים שלשם הלך בוב טרופו, לאחר שברח מהכלא. הם מוצאים שם את ביתו, ובו הם מגלים רמז מהוריהם שאומר שיש רמז, שלא אחד מן ה-39, במכרה. 

במכרה איזבל קברה באה ומפילה עליהם מהפיר למעלה המוני עכבישים, חלקם ארסיים, וכן נחש טאיפן פנים-יבשתי ארסי. הם מצליחים לברוח דרך קיר ויוצאים מכלל סכנה. הם מגלים כמו אירינה, איזבל וילדיה ששמו האמיתי של בוב טרופו הוא רוברט קהיל הנדרסון, שהיה מדען שחיפש גם הוא את 39 הרמזים, והייתה לו מעבדה ליד הר הגעש קראקאטאו.

איימי ודן טסים לקראקרטאו שבג'קרטה שבאי ג'אווה, אינדונזיה. שם איימי ודן מוצאים את אליסטר הו, דודם, שמציע להם בתמורה למידע שהם למדו על רוברט קהיל הנדרסון את המידע שהוא למד עליו, הם מסכימים, אליסטר מראה להם פתק שכתב הנדרסון - שיר מוזר המצביע לכאורה על הרמז. הם מצליחים לגלות את הרמז, מים. באותה עת, איזבל קברה מבעירה את הבית שבהם שהו. אירינה באה למקום במטרה להציל את חיי דן, איימי ואליסטר, אך היא מקפחת את חייה, בעוד השלושה ניצלים.

## קישורים חיצוניים
*צלילה עמוקה באתר The 39 Clues Wiki .
* 

קטגוריה:39 רמזים - הסדרה המקורית
קטגוריה:ספרי הוצאת מודן
קטגוריה:ספרי ג'וד ווטסון בסדרת 39 רמזים
ז'אן גרנדוויל

250px|ממוזער|שמאל|ציור מתוך "Un Autre Monde"
**ז'אן גרנדוויל** (בצרפתית: **Jean Ignace Isidore Gérard Grandville**; 13 בספטמבר 1803 – 17 במרץ 1847), היה צייר וקריקטוריסט צרפתי.

## ביוגרפיה
נולד למשפחת אמנים ובדרנים בנאנסי, בשם ז'אן איגנאס איזידור ז'רארד. הכינוי "גרנדוויל" אותו אימץ בבגרותו, היה שם הבמה המקצועי של משפחתו. אביו לימד אותו ציור ובגיל 21 עבר לפריז ופרסם שם לראשונה את יצירותיו. הוא זכה להצלחה והחל לצייר בעבור שבועונים שונים בפריז. בנוסף הוא החל לצייר קריקטורות פוליטיות וסאטיריות, אשר זכו לפופולריות.

בשנת 1835 החלו הרשויות בצרפת להפעיל צנזורה נגד קריקטורות וגרנדוויל פנה לאיור של ספרים, בהם שיריו של פייר-ז'אן דה ברנז'ה, משלי לה פונטיין, דון קישוט, מסעות גוליבר ורובינזון קרוזו.

בשנת 1829 פרסם ספר המכיל יצירות המתארות דמויות בעלות גוף אדם עם ראשי חיות וחרקים, בשם "les métamorphoses du jour". בשנת 1844 פרסם את הספר "עולם אחר" (Un autre monde), בו יצירות דומות של אנשים המשולבים בחיות, חרקים, מכונות, ושאר דימויים פנטסטיים. יצירות אלה ודומות פרי מכחולו, מקושרות לפעמים אל תנועות מאוחרות יותר באמנות האירופאית כמו סימבוליזם וסוריאליזם.

## קישורים חיצוניים

* מיצירותיו
* 
* 
* 

קטגוריה:ציירים צרפתים
קטגוריה:קריקטוריסטים צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1803
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1847
ג'ובאני בטיסטה טייפולו

**ג'ובאני בטיסטה טייפולו** (נודע גם בשם "**ג'אנבטיסטה טייפולו**"; באיטלקית: **Giovanni Battista Tiepolo** או **Giambattista Tiepolo**; 5 במרץ 1696 – 27 במרץ 1770) היה צייר, אמן הדפסים ופרסקו מהרפובליקה של ונציה, אשר פעל באיטליה, בספרד ובגרמניה. נחשב לאחד האמנים המייצגים של סגנון הרוקוקו.

## ביוגרפיה
נולד בוונציה, והיה הבן הצעיר מבין שישה אחים. אביו, דומניקו, היה קפטן של ספינה ונפטר כשנה לאחר הולדת בנו, וכך השאיר את אמו, אורסטה, ואת שאר המשפחה, במצב כלכלי קשה.

ג'ובאני למד תחילה תחת גרגוריו לאצאריני (Gregorio Lazzarini), והושפע מיצירותיהם של בני תקופתו, ג'ובאני פיאצטה (Giovanni Piazzetta) וסבסטיאנו ריצ'י (Sebastiano Ricci). כשהיה בן 19 סיים את יצירתו המשמעותית הראשונה, "עקדת יצחק" (אשר מוצגת כיום בגלריית האקדמיה בוונציה). בשנת 1717 סיים את לימודיו והתקבל לגילדת הציירים בוונציה.

בשנת 1719 נישא למאריה צ'צ'יליה גוארדי, אשר הייתה אחותם של שני ציירים ונציאנים מפורסמים, פרנצ'סקו גוארדי וג'ובאני אנטוניו גוארדי. לזוג היו כתשעה ילדים, מתוכם ארבע בנות ושלושה בנים שרדו את תקופת הילדות.

דיוניסו דולפין (Dolfin), בין למשפחה פטריקית עשירה, היה בין הראשונים אשר הזמינו ממנו עבודות. ג'ובאני נשכר כדי לעטר את הכנסייה בעיר אודינה, שם שימש דיוניסו כארכיבישוף.

בשנת 1750 כבר היה לאחד האמנים הידועים והמוערכים באירופה. באותה שנה הוזמן על ידי הנסיך-בישוף קארל פיליפ פון גריפנקלאו לעבוד בארמון רזידנץ בווירצבורג שבגרמניה של ימינו. הוא נשאר בווירצבורג שלוש שנים, ובשנת 1753 חזר לוונציה. הוא נבחר לשמש כנשיא האקדמיה של פדובה. בשנת 1761 הוזמן על ידי מלך ספרד קרלוס השלישי לצייר פרסקו תקרה בארמון המלוכה במדריד.

ג'ובאני טייפולו נפטר במדריד בשנת 1770.

## גלריה

Giovanni Battista Tiepolo - The Sacrifice of Isaac - WGA22246.jpg|פרסקו עקידת יצחק באודינה
קובץ:Giovanni Battista Tiepolo - Apollo Pursuing Daphne, 1755-1760.jpg|אפולו רודף אחר דפנה
קובץ:Giovanni Battista Tiepolo - Scipio Africanus Freeing Massiva - Walters 37657.jpg|סקיפיו אפריקנוס משחרר את מסיבה, מוזיאון וולטרס לאמנות
קובץ:Giovanni Battista Tiepolo 001.jpg|אברהם והמלאכים,  ציור משנת 1732. היצירה שמורה כיום בסקואולה גרנדה די סן רוקו שבונציה.
קובץ:Giovanni Battista Tiepolo 068.jpg|הגר וישמעאל במדבר, ציור משנת 1732. היצירה שמורה כיום בסקואולה גרנדה די סן רוקו שבונציה.
The Finding of Moses by Giovanni Battista Tiepolo at Scottish National Gallery.jpg|מציאת משה בגלריה הלאומית של סקוטלנד


## קישורים חיצוניים

* מיצירותיו באתר מוזיאון המטרופוליטן
* 
* 

קטגוריה:אמנים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:ציירים ונציאנים
קטגוריה:ציירים איטלקים במאה ה-17
קטגוריה:ציירים איטלקים במאה ה-18
קטגוריה:ילידי 1696
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1770
גדיתים

**גָדִיתִים** (שם מדעי: Cicindelinae) היא תת-משפחה במשפחת הרצניתיים שבסדרת החיפושיות, הידועים בשל מהירות ריצתם והיותם טורפים אגרסיביים. בישראל ניתן למצוא אותם בעיקר על גדות נחלים או אזורים לחים ומכאן גם שמם העברי גדיתים (=שוכני גדה).

כ-2,600 מינים ותת-מינים ידועים כיום. המגוון הרב ביותר נמצא בחצי האי המלאי. כל המינים של תת-משפחה זו הם טורפים.

המינים המהירים ביותר של הגדיתים מסוגלים לרוץ במהירות של כ-9 קמ״ש, שבהתחשב בגודל גופן, מהירות זאת שווה לאדם הרץ במהירות של כ-770 קמ״ש.

גדיתים נפוצים בכל רחבי העולם מלבד אנטארקטיקה וטסמניה. יש להם לסתות עוצמתיות, והן משתמשות בהן לפצח את טרפן.

יש להם רגליים ארוכות, עיניים גדולות, וראש רחב. הם נמצאים במגוון צבעים, וכנפי החפיה שלהם בדרך כלל בהירות ובעלות סימנים בולטים.

## ראו גם

* גדית מהמין *[[Cicindela aurulenta]]*, הבולטת בצבעיה העזים

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1802
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פייר אנדרה לטריי
קטגוריה:רצניתיים
אליעזר אמיתי

**אליעזר אמיתַי** (**איכט**) (5 בינואר 1925 – 30 בנובמבר 2013) היה איש הפלמ"ח ומפקד חטיבת ירושלים בקרב על ירושלים במלחמת ששת הימים.

## קורות חייו
נולד בשם אליעזר (לייזר) איכט בביאליסטוק שבפולין, בנם של קלמן ויֶטה איכט. עלה לארץ ישראל בשנת 1935, ולמד בבית הספר אחד העם בתל אביב. בשנת 1944 הצטרף לפלמ"ח. שירת שנה בפלוגה ח' בקיבוץ רמת רחל, עבר קורס מ"כים בג'וערה וקורס מ"כים-סיירים בגבעת עדה, ועבר לפלוגה ז' שם שירת שנה נוספת בקיבוצים שריד וגבעת השלושה. השתתף בליל תקיפת בסיסי "המשטרה הניידת" בפברואר 1946. השתחרר משירות פעיל בפלמ"ח בשנת 1946, ועבר ל"רזרבה". עם פריצת מלחמת העצמאות גויס מחדש והשתתף בליווי השיירות לירושלים. סיים קורס קצינים והתמנה לסגן מפקד פלוגה בגדוד החמישי של חטיבת הראל. בהמשך המלחמה התמנה לתפקיד מפקד פלוגה ולחם ברפיח במבצע חורב. שימש מדריך במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה, בשנים 1954 עד 1956 פיקד על גדוד 12 בחטיבת גולני, לאחר מכן שימש עוזר הנספח הצבאי לענייני חיל היבשה בארצות הברית. בינואר 1967 התמנה למפקד חטיבת ירושלים, פיקד על מצעד צה"ל באותה שנה ("המצעד הקטן"). ופיקד על החטיבה במלחמת ששת הימים.

במהלך שבועות ההמתנה, שקדמו למלחמת ששת הימים, נפרשה החטיבה לאורך הקו העירוני ובמבואות ירושלים. עם פרוץ הקרבות, ב-5 ביוני 1967 השתלטה החטיבה על ארמון הנציב נתפס בידי כוחות ירדניים וכבשה את מוצבי הלגיון על הרכס מדרום לארמון, עד בואכה קיבוץ רמת רחל. למחרת כבשה את חלקה המזרחי של שכונת אבו תור, ובכ"ח באייר, 7 ביוני, פרצו כוחות מהחטיבה לעיר העתיקה דרך שער האשפות. כוחות אחרים של החטיבה נעו דרומה ושחררו את בית לחם, אזור גוש עציון, וחברון. ככוח אשר הכיר היטב את הגזרה ושלט עליה, סייעה חטיבת ירושלים ואף הצטרפה לחטיבות נוספות שנלחמו באזור ובתוכן חטיבת הצנחנים וחטיבת הראל. מונה למפקד הצבאי של נפת חברון. לאחר המלחמה פיקד על מצעד צה"ל בירושלים, ביום העצמאות ה-20 של מדינת ישראל.

אמיתי השתחרר מצה"ל באפריל 1969, בדרגת אלוף-משנה. ביולי 1969 מונה למנהל מפעל "מיכלי כרמל" של קונצרן כור.

ב-30 בנובמבר 2013 נפטר בביתו בשנתו. נקבר בבית הקברות מורשה ברמת השרון.

## חיים אישיים
אמיתי התגורר ברמת השרון. היה נשוי לציפורה והיה אב לשני בנים.

## קישורים חיצוניים
* 
* , 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:בוגרי בית הספר אחד העם (תל אביב)
קטגוריה:מפקדי חטיבות במלחמת ששת הימים
קטגוריה:לוחמי הפלמ"ח
קטגוריה:מפקדי חטיבת ירושלים
קטגוריה:מפקדי גדוד 12
קטגוריה:מנהלים ישראלים
קטגוריה:מנכ"לי כור תעשיות ובנותיה
קטגוריה:מנכ"לים יוצאי שירות קבע בצה"ל
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:רמת השרון: אנשי צבא
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות מורשה
קטגוריה:מפקדי פלוגות במלחמת העצמאות
קטגוריה:חיילי חטיבת הראל במלחמת העצמאות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1925
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2013
בלוק רבע הקילומטר

שמאל|ממוזער|250px|קצהו המזרחי של המבנה
שמאל|ממוזער|250px|החזית הצפון-מזרחית של השיכון
**"שיכון רבע הקילומטר"** או "**בלוק רבע הקילומטר**" הוא בית מגורים בסגנון ברוטליסטי באורך של רבע קילומטר, השוכן בשדרות היעלים שבשכונה ה' בבאר שבע. המבנה, שבמועד הקמתו נחשב חדשני, הפך בסופו של דבר למרכז קליטה בשם **בית רמט** או **מרכז קליטה יעלים**.

## רקע
המבנה תוכנן בשנת 1960 על ידי משרד האדריכלים של אברהם יסקי ואמנון אלכסנדרוני, במסגרת הקמת "שיכון לדוגמה" בעיר. תחילתו של הפרויקט הייתה בשנת 1958, בעקבות יוזמתה של קרן בת שבע דה רוטשילד לחקר בעיות שיכוני העולים בישראל. צוות המחקר שבראשו ניצב יסקי, נתבקש להכין תוכניות לבתי מגורים שיכללו דירות קטנות הניתנות להרחבה, ואשר יתאימו לצורכיהן של משפחות העולים. עוד נדרש כי הדירות יתאימו לתנאי האקלים של הארץ, כי הקמתן תהיה מהירה, וכי מחירן יהיה תואם לזה של הדירות שהקים משרד העבודה.

הצוות גיבש תוכנית אורבנית שהושפעה מעבודתו של האדריכלי השווייצרי לה קורבוזיה, ואשר התבססה על הקמת בתי שיכון מוארכים התוחמים את שטחי המגורים, וביניהם יוקמו מבנים נמוכים וצפופים אשר זכו לכינוי "שטיח" ולאחר מכן כונו "המשעולים". המבנים המוארכים נועדו להגן על השכונה מפני סופות החול של הנגב ולטעת תחושת פרטיות וביטחון. השכונה שנועדה לאכלס כ-16,000 תושבים חולקה לשלושה מתחמים נפרדים. המתחם המערבי היה אמור להיתחם בחמישה מבנים מוארכים, אולם רק שלושה מהם נבנו בסופו של דבר. אחד מהם, "שיכון רבע הקילומטר", זכה לשמו בשל אורכו, ונחשב אותה עת לארוך במזרח התיכון.

## המבנה
בבניין ארבע קומות מגורים שבהן 135 יחידות דיור, השוכנות מעל קומת עמודים מפולשת כפולה בגובהה. גשר מחבר את קומת הכניסה של המבנה אל השטח של המשעולים שמדרום לו, תוך שהוא חוצה את שדרות היעלים שביניהם. ייחוד נוסף של המבנה היה בכך שנבנו בו שלושה טיפוסי דירות - דירות בנות שני חדרים בקומה הראשונה, שלושה חדרים בקומה השנייה, ודירות דופלקס בקומה השלישית והרביעית. שיכון רבע הקילומטר, כמו כל יתר בתי השכונה, נבנה מבטון חשוף ומלבנים (בלוקים), ללא ציפוי של טיח.

למרות החדשנות שהפגין המבנה, הוא נחשב לכישלון, ובעוד ששיכון "השטיח" משך אוכלוסייה אמידה ותפקד כשיכון מוצלח, הרי שהשיכון המוארך .
יסקי עצמו התייחס אל השיכון כאל .

## ראו גם
* הסהר המלכותי

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:באר שבע: בתי מגורים
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן אברהם יסקי
קטגוריה:ברוטליזם בישראל
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן אמנון אלכסנדרוני
קטגוריה:באר שבע: תיירות
קטגוריה:באר שבע: מבנים
קטגוריה:שכונה ה' (באר שבע)
ג'ב קורליס

**ג׳ב קורליס** (באנגלית: *Jeb Corliss*, נולד ב-25 במרץ 1976) הוא צנחן וקופץ בסיס אמריקאי. בעל הכינוי "הציפור האנושית", קורלניס נחשב לאחד מקופצי הבסיס הטובים בעולם.

## תולדות חייו
קורליס נולד בסנטה פה, ניו מקסיקו, ארצות הברית להורים אמידים. בסרט דוקומנטרי על חייו סיפר שכילד, הוא אובחן כלוקה ב"קאונטר-פוביה" (Counterphobic attitude) - תשוקה פאתולוגית להתעמת עם פחד, ולכן בחר באורח חיים זה.

בשנת 1999 כמעט אירעה לקורליס תאונה קטלנית עקב תקלה בפעולת פתיחת המצנח שלו, כאשר ביצע קפיצת בסיס אל מפלי מים בקוואזולו-נטאל, דרום אפריקה, ולבסוף נחת בתוכם.

במהלך שנות ה-2000, קפץ קורליס מאתרים ידועים כגון מגדל אייפל בפריז ומרכז החלל בסיאטל ומלזיה.

באוקטובר 2003 קורליס הצטרף לחברו הטוב ביותר, קופץ בסיס מקצועי אוסטרלי בשם דואיין וסטון: קורליס היה אמור לעוף מתחת לגשר רויאל גורג' (Royal Gorge Bridge), בזמן שתפקידו של וטסון היה לחלוף מעל הגשר, אך וסטון התנגש בגשר במהירות מוערכת של כ-190 קמ״ש ונהרג.

באפריל 2006 ניסה לבצע קפיצת בסיס מנקודת התצפית בקומה ה-86 בבניין אמפייר סטייט בניו יורק, בעודו לבוש בחליפת צניחה ועם מצלמה לראשו. אך הוא הופסק על ידי האבטחה ומשטרת העיר עצרה אותו. קורליס נתבע על המעשה, ולבסוף נגזרו עליו 100 שעות עבודות שירות ונאסר עליו להיכנס לבניין. קורליס, שהיה מארח בתוכנית של ערוץ דיסקברי, פוטר לאחר תקרית זו.

ביולי 2011, בשווייץ, קורליס היה הראשון שעף דרך מפל מים בחליפת כנפיים.

בספטמבר 2011 קפץ מהליקופטר מגובה של כ-1,820 מטר ועף דרך מבנה קשתי בהר טיאנמן שבסין. בסופו של דבר הוא נחת עם מצנחו על גשר.

בינואר 2012, לאחר שקפץ מהר השולחן בקייפטאון, דרום אפריקה, קורליס התנגש בסלע והצליח לפתוח את מצנחו ברגע האחרון, אך נפצע קשה (סרטון של האירוע פורסם). כעבור מספר חודשים החלים וחזר לפעילות.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי ניו מקסיקו
קטגוריה:הרפתקנים אמריקאים
קטגוריה:קופצי בסיס
קטגוריה:צנחנים חופשיים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1976