open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
עונת 2007 ב-WNBA

**עונת 2007** הייתה העונה ה-11 של ליגת ה-WNBA. הליגה כללה 13 קבוצות (לעומת 14 בעונה הקודמת) והסתיימה בזכייה של פיניקס מרקורי בפעם הראשונה בתולדות המועדון. בסדרת הגמר היא ניצחה את דטרויט שוק עם תוצאה 3:2.

קבוצת שארלוט סטינג שהייתה בין מייסדי הליגה הפסיקה להתקיים בינואר 2007.

תואר השחקנית המצטיינת של העונה הסדירה (MVP) הוענק ללורן ג'קסון  (סיאטל סטורם).

מספר משחקים לכל קבוצה היה 34. העונה כללה 242 משחקים (כולל 21 משחקים בשלב פלייאוף), שבהם נכחו 1,727,939 צופים. 

משחקי הליגה שודרו ברשתות ESPN, ABC ו-NBA TV.

## דראפט 2007
ב-8 בינואר 2007 נערך דראפט עבור כדורסלניות "שארלוט סטינג" שהפסיקה את פעילותה. רוב השחקניות נקלטו בקבוצות החדשות.

הגרלת הדראפט בהשתתפות 4 קבוצות נערכה ב-26 באוקטובר ופיניקס מרקורי זכתה בזכות הבחירה הראשונה. יתר הקבוצות קיבלו זכות בחירה בהתאם לסדר הפוך של דירוגן הסופי בעונה הקודמת, אך בעקבות הסכמים בין הקבוצות סדר הבחירה השתנה. בדראפט הראשי נבחרו 39 שחקניות מהן 32 מארצות הברית, ושחקנית אחת מצרפת, ישראל, קנדה, איטליה, גרמניה, מאלי וטרינידד וטובאגו.

שי דורון נבחרה בבחירה ה-16 על ידי ניו יורק ליברטי.

להלן חמש הבחירות הראשונות:

## העונה הסדירה
העונה כללה 34 משחקים לכל קבוצה.

## [[פלייאוף]]
כל מפגש כלל עד 3 משחקים למעט גמר שנדרשו בו 3 ניצחונות.

### סדרת הגמר

## שחקניות מצטיינות
*  MVP של העונה הסדירה ב-WNBA - לורן ג'קסון  (סיאטל סטורם)
* MVP של סדרת הגמר ב-WNBA - קפי פונדקסטר (פיניקס מרקורי)
* שחקנית ההגנה של העונה ב-WNBA - לורן ג'קסון  (סיאטל סטורם)
* התנהגות ספורטיבית - טלי בליקלאבה  (אינדיאנה פיבר)
* רוקי השנה ב-WNBA - ארמינטי פרייס (שיקגו סקיי)
* מלכת הנקודות - לורן ג'קסון  (סיאטל סטורם) - 23.8 בממצוע למשחק
* מלכת הריבאונדים -לורן ג'קסון  (סיאטל סטורם) - 9.7 בממוצע למשחק
* מלכת האסיסטים - בקי האמון (ניו יורק ליברטי) - 5.0 בממוצע למשחק

### קבוצת העונה
חמישיית העונה הראשונה
* דיאנה טוראסי (פיניקס מרקורי)
* פני טיילור (פיניקס מרקורי)
* לורן ג'קסון  (סיאטל סטורם)
* דיאנה נולאן (דטרויט שוק)
* בקי האמון (סן אנטונין סילבר סטארז)
חמישיית העונה השנייה
* סופיה יאנג () (סן אנטונין סילבר סטארז)
* טאמיקה קאצ'ינגס (אינדיאנה פיבר)
* טינה תומפסון (יוסטון קומטס)
* סיימון אוגסטס (מינסוטה לינקס)
* דיאנה טוראסי (פיניקס מרקורי)
* קטי דוגלס (קונטיקט סאן)

## משחק האולסטאר
ב-15 ביולי בקפיטל ואן ארנה, וושינגטון די. סי. נערך משחק האולסטאר של הליגה. סגל נבחרות מזרח ומערב נקבע על ידי הצבעת אוהדים ומאמנים. המשחק הסתיים בניצחון נבחרת בית מזרח על נבחרת בית המערב עם תוצאה 99-103.  

תואר השחקנית המצטיינת של המשחק (MVP) הוענק לשריל פורד (דטרויט שוק).

## קישורים חיצוניים

* נתוני העונה
* סיכום עונה

קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-2007
קטגוריה:עונות WNBA
קטגוריה:2007 בארצות הברית
נפשות מתות

**נפשות מתות** (ברוסית: **Myórtvyye dúshi**, בכתיב המקורי טרום-רפורמת 1918: ) הוא רומן מאת ניקולאי גוגול, שפורסם לראשונה בשנת 1842, ונחשב לאחת מיצירות המופת של הספרות הרוסית של המאה ה-19. הרומן מתאר את מסעותיו והרפתקאותיו של פאבל איבנוביץ' צ'יצ'יקוב ואת שלל האנשים שהוא פוגש בדרכו. אנשים אלה מאפיינים את האצולה הרוסית הבינונית של אותה תקופה. גוגול עצמו ראה ביצירתו "פואמה אפית בפרוזה", ואף כינה אותה בתוך הספר "פואמה בפרוזה". גוגול התכוון שהרומן יהיה החלק הראשון של יצירה בת שלושה כרכים, אך הוא שרף את כתב היד של החלק השני זמן קצר לפני מותו. מהדורות מודרניות של "נפשות מתות" כוללות גם את מה ששרד מהחלק השני, כפי ששוחזר על ידי עורכים מתוך מחברותיו של גוגול. אף על פי שהרומן מסתיים באמצע משפט (בדומה לרומן "המסע הסנטימנטלי" של לורנס סטרן), הוא נחשב על ידי רבים כרומן שלם בצורתו הקיימת.

## אפיון
הכותרת המקורית, כפי שמוצגת באיור על עמוד השער, הייתה "נדודיו של צ'יצ'יקוב, או נפשות מתות. פואמה", אשר התכווצה ל"נפשות מתות" בלבד. באימפריה הרוסית, לפני שחרור הצמיתים בשנת 1861, הייתה לבעלי קרקעות הזכות להחזיק בצמיתים כדי שייעבדו את אדמתם. צמיתים נחשבו לרכושו של בעל הקרקע, אשר יכול היה לקנות, למכור או למשכן אותם, כמו כל רכוש אחר. כדי לספור צמיתים (ואנשים באופן כללי), נעשה שימוש במסווג "נפש": למשל, "שש נפשות של צמיתים". עלילת הרומן נסובה על "נפשות מתות" (כלומר, "צמיתים מתים") שעדיין מנוהלות ברישומי רכוש. במישור אחר, הכותרת מתייחסת ל"נפשות המתות" של דמויותיו של גוגול, שכולן מייצגות היבטים שונים של פושלוסט (שם עצם רוסי המתורגם כ"נפוץ, וולגרי" מההיבט המוסרי והרוחני, עם גוונים של יומרנות של המעמד הבינוני, משמעות מזויפת ופיליסטיות).

הרומן "נפשות מתות" הושווה לדון קישוט של מיגל דה סרוונטס ולרשומות מועדון הפיקוויקים של צ'ארלס דיקנס. העלילה לרומן הוצעה לגוגול על ידי חברו, אלכסנדר פושקין.

## תרגומים לעברית
* **נפשות מתות**: פואמה (מרוסית: יצחק שנהר), שוקן, 1947.
* **נפשות מתות**: פואמה (מרוסית: צבי ארד), דביר, 1992.
* **נפשות מתות**: פואמה, כולל החלק השני (מרוסית: רנה ליטוין), הספריה החדשה, 2013.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים
דייוויד קוב

**דייוויד קוב** (באנגלית: **David Cobb**; 14 בספטמבר 1748 – 17 באפריל 1830) היה רופא, קצין צבאי, משפטן ופוליטיקאי, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מסצ'וסטס במושב כלל־מדינתי.

## ביוגרפיה
קוב נולד ב־14 בספטמבר 1748 באטלבורו שבפרובינציית מפרץ מסצ'וסטס. בשנת 1766 השלים את לימודיו בהרווארד קולג'. לאחר מכן למד רפואה בבוסטון ועסק ברפואה בטאונטון. בשנת 1775 היה חבר בקונגרס הפרובינציאלי של מסצ'וסטס. בשנים 1777 ו־1778 שירת כלוטננט קולונל ברגימנט של ג'קסון ופעל ברוד איילנד ובניו ג'רזי. הוא שימש שליש בלשכתו של הגנרל ג'ורג' וושינגטון. בשנת 1786 מונה למייג'ור גנרל של המיליציה והצטיין בשירותו במהלך מרד שייז. בשנת 1780 היה חבר מייסד של האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים. עם סיום המלחמה התקבל גם כחבר מייסד של אגודת הסינסינטי במדינת מסצ'וסטס.

קוב כיהן כשופט בבית הדין של מחוז בריסטול (בית הדין לעתירות אזרחיות) בשנים 1784–1796. הוא שימש כחבר בבית הנבחרים של מסצ'וסטס בשנים 1789–1793, כחבר הסנאט של מסצ'וסטס, וכן כיהן כיושב ראש בית הנבחרים של מסצ'וסטס וכנשיא הסנאט של מסצ'וסטס.

קוב היה מועמד לייצג את מחוז הקונגרס השביעי בשנת 1788 ואת מחוז הקונגרס השישי בשנת 1790. הוא נבחר לקונגרס השלישי וכיהן מ־4 במרץ 1793 ועד 3 במרץ 1795. הוא האדם היחיד שנבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית ממסצ'וסטס באמצעות מושב כלל־מדינתי.

בשנת 1796 עבר קוב לגולדסבורו שבמחוז מיין ועסק בחקלאות. בשנת 1802 נבחר לסנאט של מסצ'וסטס מטעם המחוז המזרחי של מיין וכיהן כנשיא הסנאט. בשנת 1808 נבחר למועצת המושל של מסצ'וסטס, ובשנת 1809 שימש כסגן מושל מסצ'וסטס. בשנת 1812 היה חבר בוועדה להגנה צבאית, ולאחר מכן כיהן כנשיא בית המשפט של מחוז הנקוק (מיין) לעניינים אזרחיים. בשנת 1817 שב לטאונטון, שם נפטר ב־17 באפריל 1830. הוא נקבר בבית העלמין פליין.

קוב נבחר בשנת 1814 כחבר באגודה האמריקאית לעתיקות.

בשנת 1976 הונצח דייוויד קוב על בול של שירות הדואר של ארצות הברית.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מסצ'וסטס
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית ממסצ'וסטס
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הפדרליסטית
קטגוריה:סגני מושלי מסצ'וסטס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1748
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1830
מארק תומסון

**מארק תומסון** (באנגלית: **Mark Thomson**; 1739 – 14 בדצמבר 1803) היה פוליטיקאי אמריקאי, אשר כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מדינת ניו ג'רזי, וכיהן בתפקיד בשנים 1795–1799.

## ביוגרפיה
תומסון נולד ב-1739 בעיירה נוריטון שבפרובינציית פנסילבניה. הוא עסק בטחנות קמח, כיהן כשופט שלום במחוז סאסקס שבפרובינציית ניו ג'רזי בשנת 1773, והיה חבר בוועידה הפרובינציאלית בשנת 1774 ובקונגרס הפרובינציאלי בשנת 1775.

ב־22 ביולי 1775 מונה ללוטננט קולונל ברגימנט הראשון של מיליציית מחוז סאסקס. ב־15 בפברואר 1776 שירת כלוטננט קולונל בגדוד אנשי ה'מיניטמן' בפיקודו של קולונל צ'ארלס סטיוארט. ב־10 ביולי 1776 מונה לקולונל של הרגימנט הראשון של מיליציית מחוז סאסקס, וב־18 ביולי 1776 מונה לקולונל של גדוד המיליציה המנותקת של ניו ג'רזי.

תומסון כיהן כחבר האספה הכללית של ניו ג'רזי בשנת 1779, ושירת במועצה המחוקקת של ניו ג'רזי (כיום הסנאט של ניו ג'רזי) בשנים 1786–1788. ב־10 ביוני 1793 מונה ללוטננט קולונל ולשליש בלשכתו של מושל ניו ג'רזי, . הוא נבחר מטעם המפלגה הפדרליסטית לבית הנבחרים של ארצות הברית לקונגרסים הרביעי והחמישי, וכיהן מ־4 במרץ 1795 ועד 3 במרץ 1799.

תומסון התגורר תחילה באזור צ'יינג'ווטר שבעיירה וושינגטון, מחוז וורן, ניו ג'רזי, ולאחר מכן היה תושב ותיק של אזור מרקסבורו שבעיירה פרלינגהויסן, אשר נקרא על שמו. הוא נפטר במרקסבורו ב־14 בדצמבר 1803 ונקבר בבית העלמין יוזוויל במחוז וורן, ניו ג'רזי.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי פנסילבניה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מניו ג'רזי
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הפדרליסטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1739
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1803
הפזורה האיראנית

ממוזער|295x295 פיקסלים|מפת התפוצה האיראנית נכון לשנת 2021
**הפזורה האיראנית** (או **הגולים האיראניים**) היא אוכלוסיית אזרחים איראניים או אנשים ממוצא איראני החיים מחוץ לאיראן.

ראשית היווצרותה נעשתה לאחר המהפכה האסלאמית של 1979 אז ברחו רבים מתושבי איראן עקב רדיפות פוליטיות תחת משטר הרפובליקה האסלאמית. מגמה זו נמשכה והתעצמה בשנות ה-2020 עקב חוסר יציבות כלכלית ואי שקט פוליטי במדינה.

בשנת 2021, פרסם משרד החוץ האיראני נתונים סטטיסטיים המראים כי 4,037,258 איראנים התגוררו מחוץ לאיראן. עד דצמבר 2025, נתוני האו"ם הצביעו על כך שיש 1.6 מיליון מבקשי מקלט איראנים ברחבי העולם, דבר המצביע על כך שכ-1 מכל 15 איראנים עזב את המדינה.

כיום, למעלה ממיליון איראנים חיים בארצות הברית, עם אוכלוסיות משמעותיות (בין 100,000 ל-500,000) באוסטרליה, קנדה, גרמניה, ישראל, שוודיה, טורקיה ובריטניה. בתחילת 2026, הפזורה האיראנית החלה לקיים עצרות ברחבי העולם לתמיכה במחאות האיראניות בשנים 2025–2026.

## גלי הגירה
איראן חוותה גלי הגירה מאז 1979. הממשלה הציעה את הקמתו של משרד הגירה בעקבות דיווחים המצביעים על סטטיסטיקות הגירה קריטיות, המונעות בעיקר על ידי חוסר יציבות פוליטית וסנקציות כלכליות.

ממוזער|שינויי הפופולריות של מדינות בקרב מהגרים איראנים (2016–2021) 
[ממוזער|[דגל האריה והשמש משמש בדרך כלל את בני התפוצות כסמל להתנגדות לרפובליקה האסלאמית.]]

## שיוך דתי
בני הפזורה האיראנית הם בדרך כלל חילונים. רוב גדול של הציבור לא מקפיד על טקסים אסלאמיים בסיסיים, כגון תפילות יומיות או צום, ואימצו במידה רבה את החילוניות המערבית. על פי סקר משנת 2008, 42% מהאמריקאים האיראנים הזדהו כמוסלמים, 9% כנוצרים, 6% כיהודים, 5% כזורואסטרים, 7% כבהאים ו-31% כאחרים או לא דתיים. מספר המוסלמים ירד מ-42% בשנת 2008 ל-31% בשנת 2012.

## בארצות הברית
בתקופה שבין 1961 ל-2005, ארצות הברית הפכה ליעד העיקרי של מהגרים איראנים. כ-378,995 איראנים היגרו לארצות הברית בתקופה זו, כאשר קליפורניה הייתה היעד הנפוץ ביותר (158,613 ילידי איראן בשנת 2000), ניו יורק (17,323), טקסס (15,581), וירג'יניה (10,889), ומרילנד (9,733). לוס אנג'לס רבתי הוערכה כביתם של כ-114,712 מהגרים איראנים, מה שזיכה את אזור ווסטווד בלוס אנג'לס בכינוי "טהראנג'לס".

## ראו גם
* דמוגרפיה של איראן
* יחסי החוץ של איראן

## קישורים חיצוניים

* היסטוריה של התפוצה האיראנית - אנציקלופדיה איראניקה
* פרופיל מדינה - המכון למדיניות הגירה איראנית (כולל היסטוריה מודרנית של הגירה איראנית)
* התפוצה האיראנית בתקופה שלפני האסלאם
* המועצה העליונה של האיראנים בחו"ל - "חיזוק הזהות הלאומית של האיראנים מחוץ לאיראן והגנה על זכויותיהם, סיוע בהפצת הקליגרפיה והשפה הפרסית, והקלה על ההשתתפות בביטחון הלאומי."
* איראנים בחו"ל - משאבים וקישורים parstimes.com
* בריתות איראניות מעבר לגבולות (IAAB) (ללא מטרות רווח, לא מפלגתית ולא דתית)
* התפוצה האיראנית  - מאמר עיתונאי (2009)
* סמינר לאיראנים בחו"ל שנערך בטהרן באוגוסט 2010. 

## הערות שוליים

קטגוריה:איראן
איראנית
קדמוס והרמוניה (דה מורגן)

**קדמוס והרמוניה** (באנגלית: **Cadmus and Harmonia**) הוא ציור שמן על בד משנת 1877 מאת הציירת הבריטית אוולין דה מורגן. היצירה מתבססת על סיפור מתוך מטמורפוזות מאת אובידיוס ומתארת את הרגע שבו קדמוס הפך לנחש, בעוד הרמוניה מצויה בחיבוקו של בעלה בדמותו החדשה.

## תיאור היצירה
הרמוניה מתוארת כדמות נשית מרכזית ובולטת על רקע סלעי. דמותה מוצגת כצעירה יפהפייה בעלת שיער אדמוני ארוך ועור בהיר ומלא. הנחש, דמותו של קדמוס לאחר השינוי, מתלפף סביב גופה ואוחז בה לכל אורכה. תנוחת הקונטרפוסטו של הרמוניה, שבה האגן מוטה, מהדהדת את תנועת הגוף המתפתלת של הנחש ומדגישה את הזיקה הצורנית ביניהם. הקומפוזיציה מציבה את הרמוניה כליבה של הסצנה ומעניקה לה נוכחות מונומנטלית.

## עיבוד הסיפור וסטייה מן המקור
היצירה מציגה את הרמוניה כעלמה צעירה ובעלת חזות פסלית, בניגוד לתיאורה כאישה מבוגרת במקור הספרותי. שינוי זה מדגיש אידיאליזציה של הדמות הנשית ומטעין את הסצנה במשמעות סמלית של אחדות וגורל משותף. התנוחה והחיבוק מרמזים על רצונה של הרמוניה לחלוק עם קדמוס את גורלו העתידי.

## היסטוריה של הבעלות
הציור היה היצירה הראשונה של דה מורגן שהוצגה בגלריית דאדלי בלונדון. הוא נרכש בידי סר צ’ארלס דילק, אשר דיוקנו צויר בידי ג’ורג’ פרדריק ווטס ומוצג בגלריית ווטס.

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורי היסטוריה
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים המבוססים על מטמורפוזות
קטגוריה:ציורים המבוססים על המיתולוגיה היוונית
קטגוריה:ציורי עירום
קטגוריה:נחשים בתרבות
מיקרו-סטיגמה

**מיקרו-סטיגמה (ביוונית: Μικρο στίγμα)** היא מושג מתחום הסוציולוגיה והפסיכולוגיה החברתית המתאר צורות עדינות, יומיומיות ולעיתים בלתי מודעות של סטיגמה המופנות כלפי יחידים או קבוצות חברתיות.

בניגוד לסטיגמה גלויה ובוטה, מיקרו־סטיגמה באה לידי ביטוי בהערות אגב, בדיחות, רמיזות לשוניות, מחוות או הנחות מתקדמות, אשר כל אחת מהן לבדה עשויה להיראות שולית, אך בהצתברותן יוצרות פגיעה ממושכת.

## הגדרה ומאפיינים
המונח קשור למושגים כגון מיקרו-אפליה ומיקרו-אגרסיה, אך מדגיש במיוחד את ההיבט הסמלי והחברתי של תיוג שלילי.

מיקרו-סטיגמה אינה בהכרח מבטאת כוונה לפגוע, ולעיתים אף נאמרת מתוך נורמות חברתיות מקובלות, מה שמקשה על זיהויה ועל ההתמודדות עמה. אופייה המרומז גורם לכך שהיא נטמעת בשיח היומיומי ונתפסת כטבעית.

## סוגים והופעות
מיקרו-סטיגמות יכולות להופיע בהקשרים שונים, ובהם שפה, חינוך, תקשורת, סביבה משפחתית ומקומות עבודה.

הן עשויות להתבטא בהנחות מוקדמות לגבי יכולות, מוסר, התנהגות או זהות של אדם, על סמך שיוך חברתי מסוים.

לעיתים הן מועברות באמצעות שימוש בלשון סטריאוטיפית, הכללות או השוואות פוגעניות שאינן נתפסות כקיצוניות.

דוגמאות כוללות ;
* הערות אגב על מראה, מוצא או זהות מינית.
* בדיחות או מימיקים שמחזקים סטריאוטיפ של אדם.
* הנחות מוקדמות על יכולות או מוסר.

## השפעות
מחקרים מצביעים על כך שלהצטברות של מיקרו־סטיגמות עלולה להיות השפעה שלילית על תחושת הערך העצמי, השייכות והביטחון החברתי של הנפגעים.

אף שכל אירוע בודד עשוי להיראות זניח, החשיפה החוזרת יוצרת עומס רגשי וחברתי, ולעיתים תורמת להעמקת פערים ולהפנמה של דימוי עצמי שלילי.

## מניעה ומודעות
המודעות למיקרו-סטיגמה נחשבת לכלי חשוב בקידום שיח מכבד ושוויוני.

זיהוי דפוסים לשוניים וחברתיים מסוג זה מאפשר בחינה ביקורתית של נורמות מקובלות, ועשוי לתרום לצמצום תיוגים פוגעניים גם כאשר אינם נאמרים במפורש.

ארגונים, בתי ספר ומוסדות חינוך רבים מקיימים סדנאות והדרכות שמטרתן להעלות את המודעות למיקרו־סטיגמות ולמיקרו־אגרסיות.

## היסטוריה
המונח "מיקרו-סטיגמה" צמח מהמחקר הפסיכולוגי והסוציולוגי על **סטיגמה חברתית** ומיקרו-אגרסיות, בעיקר בשנות ה־90 וה־2000.

המחקר התמקד בהשפעות לא מודעות של סטריאוטיפים והעמיד את הדגש על החוויות היומיומיות הקטנות שמצטברות לאורך זמן.

## ראו גם
* סטיגמה
* מיקרו-אגרסיה
* אפליה

## ביבליוגרפיה

* Sue, D. W., et al. *Microaggressions in Everyday Life: Race, Gender, and Sexual Orientation.* Wiley, 2007.
* Goffman, E. *Stigma: Notes on the Management of Spoiled Identity.* Simon & Schuster, 1963.
* Constantine, M. G., & Sue, D. W. *Addressing Microaggressions in Counseling.* Journal of Counseling & Development, 2007.


## קישורים חיצוניים
* מאמרים וספרים על מיקרו-אגרסיות ומיקרו-סטיגמות
* 

קטגוריה:סטריאוטיפים ודעות קדומות
קטגוריה:פסיכולוגיה חברתית
פרדוביצה (כדורגל)

**מועדון כדורגל פרדוביצה** (בצ'כית: **FK Pardubice**) הוא מועדון כדורגל צ'כי מהעיר פרדוביצה. נכון לעונת 2025/2026 משחק בליגת העל הצ'כית. המועדון משחק באצטדיון אצטדיון ארנושט קושטל.

## היסטוריה
המועדון הוקם בשנת 2008, בעונת 2009/10, המועדון עלה לליגה הצ'כית השלישית, ושנתיים לאחר מכן עלה לליגת המשנה. בעונתו הראשונה, סיים במקום השביעי.

בעונת 2019/20, המועדון שלט בליגה השנייה בכדורגל והבטיח את עלייתו לליגת העל הצ'כית. עקב חוסר יכולת באצטדיון פוד ויניצ'י, הוחלט כי פרדוביצה תשחק את משחקי הבית שלה באיוליצ'ק, אצטדיון הבית של בוהמיאנס 1905.

בעונתו הראשונה בליגה הבכירה, המועדון סיים במקום השביעי בטבלה, 6 נקודות בלבד כדי להבטיח את מקומו בקונפרנס ליג. בעונה שלאחר מכן, המועדון סיים במקום השני מהאחרון בטבלה לאחר העונה הסדירה. עם זאת, שרד את פלייאוף הירידה. וסיים במקום ה-11. המועדון פתח את עונת 2022/2023 שוב באיוליצ'ק. עם זאת, משחקי הבית חזרו לפרדוביצה ב-4 בפברואר.

בעונת 2024/25 שרד שוב את פלייאוף הירידה, בגביע הגיע עד שמינית הגמר.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קבוצות כדורגל צ'כיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-2008
פרנסיס פרסטון

**פרנסיס פרסטון** (באנגלית: **Francis Preston**; 2 באוגוסט 1765 – 26 במאי 1835) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי. הוא היה בנו של קולונל ויליאם פרסטון מווירג'יניה, כיהן בשני בתי המחוקקים של מדינת וירג'יניה, וייצג את וירג'יניה בבית הנבחרים של ארצות הברית בשנים 1793–1797.

## ביוגרפיה
פרסטון נולד ב-2 באוגוסט 1765 בגרינפילד שבמושבת וירג'יניה, ולמד עד שנת 1783 במכללת ויליאם ומרי. לאחר מכן השלים לימודי משפטים, הוסמך כעורך דין והחל לעסוק במקצוע. במקביל פנה לקריירה פוליטית. בשנים 1788 ו-1789 כיהן בבית הנבחרים של וירג'יניה. הוא היה ממתנגדי הממשל הפדרלי בראשות הנשיא ג'ורג' וושינגטון, ובסוף שנות ה-1790 הצטרף למפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית שהקים תומאס ג'פרסון.

בבחירות לקונגרס בשנת 1792 נבחר פרסטון מטעם מחוז הקונגרס הרביעי של וירג'יניה לבית הנבחרים של ארצות הברית, שהתכנס אז בפילדלפיה, ושם נכנס לתפקידו ב-4 במרץ 1793 כיורשו של ריצ'רד בלנד לי. לאחר שנבחר מחדש, כיהן שתי תקופות כהונה בקונגרס עד 3 במרץ 1797. בשנת 1796 ויתר על התמודדות נוספת.

לאחר סיום כהונתו בבית הנבחרים של ארצות הברית השתקע פרנסיס פרסטון באבינגדון, שם עסק בעריכת דין. במהלך מלחמת 1812 שירת כקולונל של יחידת מתנדבים. בשנים 1812–1814 כיהן שוב בבית הנבחרים של וירג'יניה, ובשנים 1816–1820 היה חבר בסנאט של המדינה.

פרסטון בנה בית באבינגדון, הידוע כיום בשם Martha Washington Inn. בשנת 1795, בעת שהתגורר בסולטוויל, הקים את בית פרסטון.

פרנסיס פרסטון נפטר ב-26 במאי 1835 בקולומביה, באחוזתו של בנו ויליאם ק. פרסטון (1794–1860), שבאותה עת ייצג את מדינת קרוליינה הדרומית בסנאט של ארצות הברית.

פרסטון היה אביהם של אייזק טרימבל פרסטון , ויליאם קמפבל פרסטון וג'ון ס. פרסטון  ודודם של ויליאם באלארד וויליאם פרסטון. בתו שרה (סאלי) ביוקנן פרסטון (1802–1879) נישאה לבן דודה, מושל וירג'יניה, ג'ון פלויד.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:אמריקאים ילידי וירג'יניה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מווירג'יניה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1765
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1835
ג'פרי אנסוורת'

**ג'פרי גיליארד אנסוורת**' (באנגלית: **Geoffrey Gilyard Unsworth**; 26 במאי 1914 – 28 באוקטובר 1978) היה צלם קולנוע בריטי שפעל יותר מארבעים שנה. הוא ידוע בעיקר בזכות עבודתו על סרטים שזכו לשבחי המבקרים, כמו "2001: אודיסיאה בחלל" של סטנלי קובריק, "קברט" של בוב פוסי ו"סופרמן" של ריצ'רד דונר. חבר מסדר האימפריה הבריטית.

סוכנות הידיעות "הגרדיאן" הדגישה את אופי עבודתו עבור קובריק, במילותיו של הצלם פטר סושיצקי, בהתחשב בכך שגישתו של אנסוורת', על פי הדיווחים, "הפכה לנקודת ייחוס" לסגנון קולנועי נתון. סושיצקי הוסיף במפורש כי בתחילה סירב לעבוד עבור הבמאי ג'ורג' לוקאס (בסרט "מלחמת הכוכבים") ו"אמר לו מייד": "אתה לא באמת רוצה אותי, אתה רוצה את ג'פרי אנסוורת'".

אנסוורת' זכה בשני פרסי אוסקר לצילום הטוב ביותר (עבור הסרטים "קברט" ו"טס"), וכן בחמישה פרסי באפט"א לצילום הטוב ביותר (בין היתר עבור "2001: אודיסיאה בחלל", "קברט", "גשר אחד רחוק מדי" ו"סופרמן").

## ביוגרפיה
אנסוורת' החל את דרכו בתעשיית הקולנוע בשנת 1932. בתחילה מילא תפקידי עוזר שונים בחברת הסרטים גומון. זמן קצר לאחר מכן עבד אנסוורת' על מספר סרטים מובילים באנגליה, תחילה (1937–1940) כעוזר צילום, בין היתר בסרט "הגנב מבגדאד". במקביל החל לעבוד כצלם. הוא צילם אז, בין היתר, את הסרטים "חייו ומותו של קולונל בלימפ" ו"עניין של חיים ומוות" (בין 1937 ל-1945).

חודשים ספורים לאחר תום מלחמת העולם השנייה, ב-1945, קודם לתפקיד צלם ראשי, תחילה בהפקות בעלות חשיבות פחותה, אך מתחילת שנות ה-50 גם בסרטי בידור צבעוניים עבור הקהל הרחב.

לאחר רגיעה קצרה בקריירה שלו, במחצית השנייה של שנות ה-60, הגיע אנסוורת' לשיא תהילתו. אז צילם, בין היתר, את הסרטים "2001: אודיסיאה בחלל", "קברט", "גשר אחד רחוק מדי", "רצח באוריינט אקספרס" ו"סופרמן").

אנסוורת' נפטר בסוף אוקטובר 1978, בעיצומם של צילומי הסרט "טס". הבמאי רומן פולנסקי הקדיש את הסרט לאנסוורת' בכתוביות הפתיחה.

בשנת 1976 מונה לקצין במסדר האימפריה הבריטית. כמו כן הוא זכה בשני פרסי אוסקר לצילום הטוב ביותר (עבור הסרטים "קברט" ו"טס"; שהאחרון ניתן לו לאחר מותו), וכן בחמישה פרסי באפט"א לצילום הטוב ביותר (בין היתר עבור "2001: אודיסיאה בחלל", "קברט", "גשר אחד רחוק מדי" ו"סופרמן").

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:צלמי קולנוע בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1914
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1978
אולפני פליישר

**אולפני פליישר** היו אולפן הנפשה אמריקאי שנוסד בשנת 1929 על ידי האחים מקס ודייב פליישר, שניהלו את החברה מהקמתה ועד לרכישתה על ידי סרטי פרמאונט בשנת 1942, חברת האם והמפיצה של סרטיה. בשיאם, אולפני פליישר היו מפיקים מובילים של סרטי אנימציה מצוירים לבתי הקולנוע, כאשר אולפני וולט דיסני היו המתחרה העיקרי שלהם בשנות ה-30.

אולפני פליישר כללו דמויות כמו בטי בופ, פופאי המלח וסופרמן. בניגוד לאולפנים אחרים, שדמויותיהם היו האנשה של חיות, הדמויות המצליחות ביותר של אולפני פליישר היו בני אדם. האיורים של אולפני פליישר היו שונים מאוד מאלה של דיסני, הן בקונספט והן בביצוע. הן היו מחוספסות ולא מעודנות במודע. גישה זו התמקדה בסוריאליזם, הומור שחור, אלמנטים פסיכולוגיים של מבוגרים ומיניות. כמו כן, הסביבות היו גסות ועירוניות יותר, ולעיתים קרובות התרחשו בסביבה עלובה, מה שמשקף את השפל הגדול וכן את האקספרסיוניזם הגרמני.
[ממוזער|260x260 פיקסלים|''[מסעות גוליבר (סרט, 1939)|"מסעות גוליבר* " (1939) היה סרט האנימציה הראשון באורך מלא של אולפני פליישר.]]
סדרת האנימציה סופרמן זכתה להצלחה אדירה, אך הדבר לא עזר לאולפן לצאת מצרותיו הכלכליות. הוא נקנס ב-350,000 דולר על חריגה מהתקציב עבור "[[מסעות גוליבר (סרט, 1939)|מסעות גוליבר]]", וההכנסות שהתקבלו מהשכרות סרטי האנימציה של *פופאי* היו צריכות לשמש לקיזוז ההפסד של 250,000 דולר שנגרם עקב דחיית סרטי האנימציה ב-1940.

בזמן שהרווחים של האולפנים הלכו והצטמצמו, פרמאונט המשיכה להעביר כספים לאולפני פליישר כדי להמשיך בהפקת סרטי אנימציה, תוך התמקדות בעיקר *ב''פופאי, סופרמן ומר באג הולך לעיר, אשר היה אמור לצאת לאקרנים בחג המולד של 1941 אך יצא לבסוף רק בפברואר 1942. ב-24 במאי 1941, דרשה פרמאונט החזר על הקנסות שעדיין היו חייבים לאחר 18 חודשים וקיבלה בעלות מלאה על אולפני פליישר. משפחת פליישר נותרה בשליטה על ההפקה עד נובמבר 1941.

כתוצאה מכך התבקש מקס פליישר להתפטר. דייב פליישר התפטר חודש קודם לכן, ופרמאונט סיימה את חמשת החודשים האחרונים של ההתקשרות ללא האחים פליישר. ביולי 1942 הקימה פרמאונט חברה חדשה, "Famous Studios", הממשיכה של אולפני פליישר.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי אנימציה של פרמאונט
קטגוריה:פרמאונט
האוניברסיטה הטכנולוגית ח'. נ. טוסי

**האוניברסיטה הטכנולוגית ח'. נ. טוסי** (בפרסית: **دانشگاه صنعتی خواجه نصیرالدین طوسی**; בקיצור: **KNTU**) היא אוניברסיטת מחקר ציבורית השוכנת בעיר טהראן שבאיראן. האוניברסיטה נקראת על שמו של נסיר א-דין א-טוסי, אסטרונום פרסי הנחשב לאחד הפרסים המלומדים והידועים בעולם. רק האחוזון העליון של מועמדי בחינת הכניסה לאוניברסיטה באיראן  מתקבלים אליה.

## היסטוריה
האוניברסיטה הוקמה ב-1928, לקראת סיום כהונתו של השאה רזא שאה פהלווי. באותה התקופה היא נקראה "מכון התקשורת" (בפרסית: دانشکده مخابرات). היא נחשבת לאחד ממוסדות המחקר הוותיקים ביותר הפועלים כיום באיראן.

משנות ה-50 עד שנות ה-70, האוניברסיטה התרחבה לתחומי האלקטרוניקה והחשמל. ב-1955 הוקמה מחלקת הנדסה אזרחית, ובהמשך נוספו מחלקות בנושא הנדסה מכנית. ב-1980 כל המחלקות האלו שולבו ליחידה בשם "קומפלקס האוניברסיטה הטכנית וההנדסית". ב-1984, שם האוניברסיטה שונה לאוניברסיטת ח'אג'ה נסיר א-דין טוסי (ח'. נ'. טוסי) וזאת כחלק מתהליך כולל יותר של המשרד לענייני מדע, פיזיקה וטכנולוגיה של איראן .

ב-2012, האוניברסיטה החלה לעבוד על פרויקטים בתחום ההיי-טק, וביניהם גם על מספר לוויינים, מכשירי רדאר ומסוקים עם 8 מושבים.

### הפגנות ודיכוי
ב-2022 החלו הפגנות ענק באיראן בתגובה למותה של מהסא אמיני במהלך מעצר משטרתי. ההפגנות הגיעו אף לאוניברסיטה הטכנולוגית ח'. נ. טוסי. המשטר האיראני הגיב בדיכוי כוחני ובמעצרים המוניים. הסטודנטים ניסו להשתלט על חלקים באוניברסיטה, והמשטר ניסה למנוע מהם באמצעות התקנה של דגלי חזבאללה ואמצעי שיטור.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:איראן: אוניברסיטאות ומכללות
קטגוריה:טהראן: חינוך
אחסאן עבאס

**אחסאן עבאס** (בערבית: **إحسان عباس**; 2 בדצמבר 1920 – 30 ביולי 2003) היה חוקר פלסטיני בולט, מבקר ספרות, היסטוריון ומתרגם, שנחשב לאחד מבכירי החוקרים של התרבות והספרות הערבית והאסלאמית במאה ה-20. עבאס כיהן כפרופסור באוניברסיטה האמריקאית בביירות והיה דמות מפתח בשימור ובעריכה של טקסטים ערביים קלאסיים.

## ביוגרפיה
אחסאן עבאס נולד בכפר עין ע'זאל (דרומית לחיפה) בתקופת המנדט הבריטי. הוא גדל במשפחה דלת אמצעים ולמד בבתי ספר בחיפה ובעכו. את השכלתו התיכונית רכש בקולג' הערבי בירושלים, שם סיים את לימודיו בשנת 1941.

בהמשך עבר למצרים ולמד באוניברסיטת קהיר שם השלים תואר ראשון, שני ("הספרות הערבית בסימיליה") ודוקטורט בספרות ערבית ("סגפנות דתית והשפעתה על התרבות האומיית", 1954). במהלך שהותו בקהיר היה פעיל בחוגים האינטלקטואליים של אותה תקופה.

אחסאן עבאס נפטר בעמאן, ירדן, ב-30 ביולי 2003, בגיל 82.

## קריירה אקדמית
עבאס החל את דרכו המקצועית בהוראה בסודאן, שם לימד באוניברסיטת חרטום בין השנים 1951–1961. לאחר מכן עבר ללבנון והצטרף לסגל של האוניברסיטה האמריקאית בביירות (AUB). הוא כיהן כראש המחלקה לשפה וספרות ערבית וכמנהל המרכז ללימודי המזרח התיכון באוניברסיטה עד פרישתו ב-1985. בנוסף, שימש כפרופסור אורח באוניברסיטת פרינסטון ובאוניברסיטת ירדן.

### תרומתו המדעית ויצירתו
עבאס היה כותב פורה ביותר, ופרסם כ-80 מחקרים בנושאי ספרות, היסטוריה, תרגום ועריכת מקורות קלאסיים:
* עריכת טקסטים קלאסיים: מפעל חייו המרכזי היה ההוצאה לאור והעריכה המדעית של חיבורים היסטוריים וספרותיים חשובים, בהם "ופיאת אל-אעיאן" (מילון ביוגרפי מאת אבן ח'ליכאן) ב-8 כרכים, ו"אל-ד'ח'ירה" של אבן בסאם מאנדלוסיה.
* ביקורת שירה: כתב מחקרים פורצי דרך על השירה הערבית המודרנית, ביניהם ספרים על בדר שאכר אל-סיאב ועבד אל-והאב אל-ביאתי.
* תרגום: תרגם לערבית יצירות מופת מהספרות המערבית, בהן "פואטיקה" של אריסטו, "מובי דיק" של הרמן מלוויל ו"התחייה הערבית" של ג'ורג' אנטוניוס.

## פרסים והוקרה
אחסאן עבאס זכה להכרה, אותות ופרסים במהלך חייו, ביניהם:
* אות המדעים הלבנוני, 1981
* פרס אוניברסיטת קולומביה לתרגום, 1982
* פרס המלך פייסל הבינלאומי לספרות ערבית, 1988
* אות ירושלים, הארגון לשחרור פלסטין, 1988
* פרס סולטאן אל-עוויס לתרבות (ביקורת הספרות), 1992
* תואר דוקטור לשם כבוד במדעי הרוח מאוניברסיטת שיקגו, 1993
* פרס "קרן אל-פורקאן למורשת האסלאמית", 2002
בנוסף להוקרה שקיבל בחייו ולאחר מותו, הקים פורום התרבות הפלסטיני את "פרס אחסאן עבאס ליצירה ולתרבות" להנצחת זכרו.

## ראו גם
* ספרות ערבית
* האוניברסיטה האמריקאית בביירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים פלסטינים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קהיר
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1920
קטגוריה:פלסטינים שנפטרו ב-2003
לופסקו

**לופסקו** הוא התעתיק העברי לשם המשפחה **Lupescu**, שמקורו במילה הרומנית ל"**[[זאב מצוי|זאב]]**".

קטגוריה:שמות משפחה
משה אפרתי (סופר)

**משה אפרתי** (ידוע בשם העט **משה סמבטיון**; במקור: **קראסניאנסקי**; 1910 – 11 באפריל 1968) היה סופר יידיש ועברית, עיתונאי ואיש מחשבה. נודע בעיקר בזכות הרומן פרי עטו "דורות נשברים", אודות חיי היהודים בברית המועצות

### ביוגרפיה
אפרתי נולד באוקראינה למשפחה חסידית. בילדותו חווה את זוועות המהפכה הרוסית והפוגרומים, שבאחד מהם נפצע ואיבד את רגלו. למרות האיסור הסובייטי, למד במוסדות חינוך דתיים מחתרתיים והוסמך לרבנות בגיל 16, אך הקדיש את חייו לחינוך מחתרתי ולכתיבה.

במהלך שנות ה-30 של המאה ה-20 נעצר וגורש, ועם פרוץ המלחמה נדד לאוזבקיסטן. לאחר המלחמה עבר דרך מחנות עקורים בגרמניה לפריז, שם פרסם את מרבית כרכי "היבשת השישית" ביידיש. בשנת 1957 עלה לישראל והתיישב בשיכון סקווירא בבני ברק, כשהוא ממשיך בפעילותו הספרותית תחת שמות עט שונים, בהם "משה חזן".

### ביקורת וקבלה
עם הופעת התרגום העברי של יצירתו ("דורות נשברים") בראשית שנות ה-60, זכה אפרתי לשבחים רבים בעיתונות העברית, שראתה בו קול ייחודי המתעד עולם שנעלם:
* **היקף היצירה:** המבקרים תיארו את הרומן כיצירה "רב-כרכית ורחבת-עלילה שאין כמעט דוגמתה בספרותנו". נכתב עליה כי היא מנסה להקיף "מיליוני חיים של קיבוץ יהודי בן מיליונים" בתוך התקופה הסובייטית הגורלית.
* **ערך היסטורי וספרותי:** בביקורת בעיתון "דבר" צוין כי אפרתי אינו רק מספר סיפורים, אלא "היסטוריון ומתעד" שהצליח להעביר את "האווירה המיוחדת של המרתפים והמחתרת היהודית" ברוסיה. נכתב כי כוחו של המחבר הוא בעיצוב הדמויות ובתיאור מאבקן לשמירת הגחלת היהודית תחת הלחץ הבולשביקי.
* **השפה והסגנון:** המבקרים ציינו את השילוב המרתק שבין ההשכלה התורנית הרחבה של אפרתי שהוסמך לרבנות בגיל צעיר לבין יכולתו לתאר מציאות חברתית ופוליטית מורכבת. יצירתו הוגדרה כ"אנציקלופדיה של חיי היהודים ברוסיה".

### מספריו (רשימה חלקית)
* **א זעקסטער וועלט-טייל** (יידיש: היבשת השישית), 11 כרכים, פריז, 1949–1953.
* **דורות נשברים: רומן מחיי היהודים בברית המועצות**, תרגום: אברהם קריב, תל אביב, 1961–1963.
* **שוכני בתי חומר** סיפורים, תל אביב, 1965.
* **פרצופים און עובדות** (יידיש) פריז 1957.

## קישורים חיצוניים
* משה אפרתי באתר "סימניה".

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים ישראלים
פרידה מקפדן

**פרידה מקפדן** (נולדה ב-1 במאי 1980) היא סופרת מותחנים אמריקאית ורופאה המתמחה בפגיעות מוח.

## ביוגרפיה
מקפדן גדלה במיד-טאון במנהטן, עם אח ואחות. הוריה, שהתגרשו מאוחר יותר, עבדו שניהם בתחום הרפואה. אביה היה פסיכיאטר, ואמה רופאת ילדים. מגיל צעיר, מקפדן הביעה עניין במקצוע הרפואה. היא למדה בתיכון תחרותי מאוד בניו יורק, ובדיעבד דיברה על כך שהלימודים בבית ספר זה שמאופיין בהקפדה על רמת הלימודים, היוו עבורה גורם מעצב מבחינת מוסר העבודה שלה.

מקפדן למדה מתמטיקה באוניברסיטת הרווארד. בהמשך, היא למדה לימודי רפואה ופתחה בקריירה בתחום תוך שהיא ממשיכה לכתוב פרוזה ולהגיש כתבי יד להוצאות לאור ולסוכנים ספרותיים. במהלך תקופה זו, היא איזנה את הכשרתה האקדמית עם כתיבה יצירתית, ופיתחה חומרים שעיצבו מאוחר יותר את הפרסומים המוקדמים שהוציאה לאור.

לאחר שסיימה את הכשרתה הרפואית, מקפדן החלה להוציא לאור ספרי פרוזה באופן עצמאי. הרומן הראשון שלה בשם "The Devil Wears Scrubs ראה אור בשנת 2013 והיה מבוסס על חוויותיה כרופאה מתמחה. בין היתר היא התבססה בכתיבתו על תצפיות שערכה בהכשרה הקלינית שלה. הפרסום של הרומן הזה סימן את תחילת הקריירה שלה כסופרת וביסס את מעמדה בתחום כסופרת המשלבת כתיבת פרוזה עם רקע מעולם הסביבה הרפואית.

## חיים אישיים
מקפאדן מתגוררת בפרברי העיר בוסטון, בבית בן מאות שנים המשקיף על המים, עם בעלה, שני ילדיהם וחתול.

מקפדן סיפרה כי הרקע שלה כרופאה השפיע רבות על הכתיבה שלה, במיוחד על היכולות שלה לתאר במדויק מצבים פיזיולוגיים שונים. בנוסף היא טענה כי העובדה שהקפידה להשקיע בקריירה רפואית יציבה במקביל לתחילת היצירה שלה כסופרת, העניקה לה ביטחון כלכלי ואיפשרה לה להשקיע משאבים בשיווק של ספריה. בהמשך עם ההתפתחות של הקריירה שלה כסופרת היא צמצמה את עבודתה הקלינית וכעת עוסקת ברפואה במשרה חלקית בלבד, 1-2 ימים בשבוע. מקפדן, שגדלה בעיר ניו יורק, ציינה כי העיר משמשת לעיתים קרובות כרקע לרומנים שלה.

## יצירות פופולריות
ספרה משנת 2022, עוזרת הבית, היה רב מכר בינלאומי ועובד לסרט עוזרת הבית. רבקה זוננשיין כתבה את התסריט המבוסס על ספרה של מקפדן. הסרט בוים על ידי פול פייג, והקאסט כולל את סידני סוויני בתפקיד מילי, אמנדה סייפריד בתפקיד נינה, ברנדון סקלנאר בתפקיד אנדרו, ומישל מורון בתפקיד אנזו. הצילומים החלו בינואר 2025, והוא יצא לאקרנים ב-19 בדצמבר 2025.

## יצירתה
#### סדרת Dr. Jane McGill series

# The Devil Wears Scrubs (15 בדצמבר 2013)
# The Devil You Know (28 במאי 2017)

#### סדרת Prescription: Murder series

# Suicide Med (4 ביולי 2014)
# Dead Med (27 ביוני 2024)
# Brain Damage (30 באפריל 2016)

#### סדרת עוזרת הבית

# עוזרת הבית (26 באפריל 2022)
# הסוד של עוזרת הבית (20 בפברואר 2023)
# עוזרת הבית צופה (11 ביוני 2024)
# חתונתה של עוזרת הבית (סיפור קצר, 22 בנובמבר 2024)

### נובלות
* The Gift (4 בדצמבר 2022)
* The Widow's Husband's Secret Lie: A Satire (12 באוגוסט 2024)
* Death Row (1 ביוני 2025)

## פרסים
* פרסי סופרי מתח בינלאומיים לשנת 2023 עבור *"עוזרת הבית"* בקטגוריית הרומן המקורי הטוב ביותר
* פרסי בחירת גודרידס לשנת 2023 עבור *"סודה של עוזרת הבית"* בקטגוריית ספרי המסתורין והמותחן הטובים ביותר

## קישורים חיצוניים
* 
* ספריה של מקפדן באתר עברית
* אתר האינטרנט של מקפדן
## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:סופרות אמריקאיות
קטגוריה:סופרות מתח ואימה
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1980
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1980
איי טלאוד

**איי טלאוד** (באינדונזית: **Kepulauan Talaud**) הם ארכיפלג בצפון-מזרח אינדונזיה הממוקם בים הפיליפינים וגובל במזרח בים מולוקה, בין סולאווסי בדרום-מערב, מורוטאי בדרום-דרום-מזרח ובמינדנאו (הפיליפינים) בצפון-מערב.

הארכיפלג בנוי משישה עשר איים. החל משנת 2002 האריכפלג מהווה יחדיה מנהלית עצמאית של הפרובינציה סולאווסי הצפונית בשם עוצרות איי טלאוד. בירתה מלונגואנה  נמצאת על האי הגדול ביותר בקבוצה, קרקלונג .

## גאוגרפיה
הארכיפלג הוא החלק הצפוני ביותר של הפרובינציה סולאווסי הצפונית ובכך האזור הצפוני ביותר של אינדונזיה.

שטחו של האריכיפלג הוא 39,051.02 קמ"ר, מתוכם תופס שטחם היבשתי של שישה עשר האיים 3.21%. הארכיפלג הוא השישי בגודלו בפרובינציה סולאווסי הצפונית, כאשר שטחו תופס 6.98% משטח הפרובינציה.

האי הגדול ביותר הוא קרקלונג  ששטחו 1,025 קמ"ר. דרומית לו נמצאים האיים סלבאבו וקבורואנג (באינדונזית: Kaburuang) בצפון-מזרח נמצאים איי נאנוסה (באינדונזית: Nanusa) וצפונית יותר האי מיאנגס (באינדונזית: Miangas), הנקודה הצפונית ביותר בארכיפלאג.
ממוזער|מיקומם של איי טלאוד באינדונזיה|297x297 פיקסלים

## נתונים דמוגרפיים

## קבוצות אתניות
הטלאוד מהווים את הקבוצה האתנית העיקרית, שהיא גם הקבוצה האתנית הילידית. לקבוצה יש שפה ותרבות המבוססות על מסורת עתיקת יומין הכוללת חגיגות מיוחדות בזמן הקציר וטקסים הקשורים בים. השפה הטלאודית היא שפה אזורית הנמצאת בשימוש יום-יומי, במיוחד באזורים הכפריים.

קבוצה אתנית נוספת הגיעה מאיי סאנג' השכנים  וגם להם שפה ותרבות מיוחדות.

בנוסף לקבוצות האתניות המקומות מתגוררים באיי טלאוד שבטים שהגירו מאיים סמוכים באינדונזיה ואף בפיליפינים.

## נתונים מינהליים
בעוצרות איי טלאוד יש 19 מחוזות המחולקים ל-153 יישובים, מתוכם אחד עשר מסוג עירוניים.

(1) יחס בין גברים לנשים המחושב על פי M*100/F

## דת ומצב משפחתי
בסוף 2024, 47.98% (35.37%) מתוך האוכלוסייה היו רווקים; 46.69*%* (58.02%) היו נשואים; 0.62% (0.77%) היו גרושים, ו-4.70% (5.85%) היו אלמנים. הנתון בסוגריים מציין את השיעור בקרב אנשים מעל גיל 15 שמהווים 19.52% מהאוכלוסייה.

הטבלה מעלה מציגה את תוצאות עדכון סוף השנה שפורסמו על ידי משרד האוכלוסין האינדונזי.

## כלכלה ותחבורה
עוצרות איי טלאוד מיצאת עץ אבוני, קופרה, שמן קוקוס ואגוזי קוקוס, סאגו (עמילן מיוצר מליבת עצי דקל) ואגוז מוסקט.

כלכלת עוצרות איי טלאוד מבוססת על דייג, גידול דגים ותיירות ימית' ובמידה מסוימת, חקלאות. רוב תושבי האיים עובדים כדייגים בים העשיר במינים שונים של טונה ודגי שוניות.

הגידולים העיקריים באיים הם אגוזי קוקוס, תירס ובננות.

יופיו של העולם התת-מימי מזמין תיירים רבים שאוהבים לצלול' אך על מנת להפוך את תיירות החופים לענף מניב נדרשת השקעה בפרסום ופיתוח נרחב של תחום התחבורה.

## חינוך
באיים יש 74 גני ילדים, 117 בתי ספר יסודיים, 43 בתי ספר תיכוניים, 24 בתי ספר לחינוך גבוה ו-13 בתי ספר מקצועיים. מתוך 24 בתי הספר לחינוך גבוה חמישה הם בתי ספר פרטיים קתוליים המנוהלים על ידי משרד הדתות. גם הקולג' למדעי המחשב הוא מוסד לימוד פרטי. כל יתר מוסדות החינוך נמצאים באחריות משרד החינוך.

## תחבורה
האורך הכולל של הכבישים בעוצרות הוא 470,771 ק"מ, מתוכם 265,44 ק"מ מרוצפים באספלט. האחריות על הכבישים מתחלקת בין השלטון המקומי, שלטון הפרובינציה והשלטון המרכזי.

נמל הים העיקרי באיים נמצא בעיר מלונגואנה. בנמל נמצא גם בסיס צבאי של הצי האינדונזי. במקומות שונים בעוצרות קיימים נמלים קטנים נוספים. בעיר מלונגואנה נמצא גם נמל התעופה של העוצרות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-2002
קטגוריה:אינדונזיה: ארכיפלגים
סימון פוהורילס

**סימון פוהורילס** (בפולנית: **Simon Pohoryles**) היה שחקן טניס שולחן יהודי-פולני, זוכה מדליית ארד באליפות העולם (לונדון 1935) בטורניר הקבוצתי. ניספה ב.

## ביוגרפיה
פוהורילס בן למשפחה יהודית מלבוב (כיום אוקראינה). אחיו הלל פוהורילס אף הוא היה שחקן טניס שולחן מצטיין. שניהם התאמנו בקבוצת חשמונאי לבוב. קבוצתם זכתה באליפות פולין בשנת 1933.

### 1934
באליפות העולם שנערכה בפריז בדצמבר 1933 הוא סיים במקום רביעי בטורניר הקבוצתי ביחד עם חברו היהודי אלויזי ארליך והלל פוהורילס. נוסף לכך, הוא הגיע לשלב שמינית הגמר בטורניר יחידים שבו הפסיד לאולדריך בלכה מצ'כיה.

### 1935
באליפות העולם שנערכה בלונדון 1935 הוא זכה במדליית ארד בטורניר הקבוצתי בצוותא עם אוסטריה ביחד עם חבריו היהודים אלויזי ארליך וולדיסלב לוונהרץ, אחרי הונגריה וצ'כוסלובקיה. הייתה זו המדליה הראשונה שבה זכו שחקנים מפולין באליפויות עולם.

## קישורים חיצוניים
* סימון פוהורילס, באתר *Table Tennis Guide* 
* Wiesław Pięta, Aleksandra Pięta, Czech and Polish Table Tennis Players of Jewish Origin in International Competition (1926-1957), 
* Simon Pohoryles 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספורטאים יהודים פולנים
קטגוריה:שחקני טניס שולחן יהודים
קטגוריה:שחקני טניס שולחן פולנים
ולדיסלב לוונהרץ

**ולדיסלב לוונהרץ** (בגרמנית: **Władysław Loewenhertz**; 10 במרץ 1916 – 11 בינואר 2011) היה שחקן טניס שולחן יהודי-פולני-אוסטרלי, זוכה מדליית ארד באליפות העולם (לונדון 1935) בטורניר הקבוצתי.

## ביוגרפיה
לוונהרץ נולד בווינה בנם של הרמינה וייסגלס ומרקוס לוונהרץ. בגיל צעיר עזב עם משפחתו לעיר הולדתו של אביו, לבוב, פולין (כיום אוקראינה).

### שחקן טניס שולחן
הוא התאמן בקבוצת חשמונאי לבוב. הוא זכה ביחד עם קבוצתו באליפות פולין בשנת 1933.

#### 1935
באליפות העולם שנערכה בלונדון 1935 הוא זכה במדליית ארד בטורניר הקבוצתי בצוותא עם אוסטריה ביחד עם חבריו היהודים סימון פוהורילס ואלויזי ארליך, אחרי הונגריה וצ'כוסלובקיה. הייתה זו המדליה הראשונה שבה זכו שחקנים מפולין באליפויות עולם.

ביולי 1939, חודשים ספורים לפני סיום לימודי הרפואה שלו בלבוב, ממש לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה, ברח מפולין לאוסטרליה, שם אימץ את השם **וולטר לואן**.

בשנת 1940 התקבל לרפואה באוניברסיטת מלבורן.

באליפות ויקטוריה הפתוחה ליחידים בשנים 1941, 1948, 1949 ו-1950.

באליפות אוסטרליה הפתוחה זכה בטורניר ביחידים בשנת 1948.

### רופא
וולטר סיים את לימודי הרפואה שלו בשנת 1945. בשנת 1948 חזר למלבורן, שם עבד כרופא כללי. בשנת 1958 עבר לבית החולים אלפרד במלבורן , שם התמחה ברדיולוגיה. לאחר מכן פיתח מומחיות באבחון רדיולוגי במיילדות, בית חזה וכליות. פרסם מאמרים רבים. מומחיותו בהדמיה מיילדותית וגינקולוגית הובילה אותו לנהל את המחלקה הרדיולוגית בבית החולים המלכותי לנשים במלבורן , בין השנים 1962–1975. משנת 1976 ועד פרישתו ב-1994, המשיך לעבוד במספר בתי חולים.

### שחקן ברידג'
לאחר שפרש מתחום הרפואה, וולטר התרכז בברידג' תחרותי. באליפות הברידג' של אוסטרליה לקבוצות שנערכה בשנת 1972 זכה עם נבחרת ויקטוריה.

## חיים אישיים
בשנת 1941 נישא לסימה, אותה פגש בדרכו לאוסטרליה ולהם נולדו שלושה ילדים. נפטר בגיל 94 בשנת 2011.

## הנצחה
* בשנת 2000 נכנס להיכל התהילה של מכבי ויקטוריה
* בשנת 2015 נכנס להיכל התהילה של טניס השולחן בוויקטוריה

## קישורים חיצוניים
* ולדיסלב לוונהרץ, באתר *Table Tennis Guide* 
* Afryka zawdzięcza Mistrzostwa Świata Polakowi 
* Wiesław Pięta, Aleksandra Pięta, Czech and Polish Table Tennis Players of Jewish Origin in International Competition (1926–1957), 
* Simon Pohoryles 
* Walter Lowen, Australasian Medical Journal 
* Medalistki i medaliści Indywidualnych Mistrzostw Polski 

קטגוריה:ספורטאים יהודים פולנים
קטגוריה:ספורטאים יהודים אוסטרלים
קטגוריה:שחקני טניס שולחן יהודים
קטגוריה:שחקני טניס שולחן פולנים
קטגוריה:רדיולוגים יהודים
קטגוריה:שחקני ברידג' יהודים
כלים נגביים

**חרסי הנגב** (באנגלית: *Negevite pottery*; מכונים גם: *Negev pottery*, *Negebite ware* ועוד) הם כינוי לסוג של כלי חרס **מעשה-יד** (ללא שימוש באובניים), שנמצא באתרים מתקופת הברזל במדבר הנגב, בדרום ירדן ובשפלת ישראל.
למרות זיקתם הבולטת לאתרי תקופת הברזל, השימוש בחרסים אלה אינו מוגבל לתקופה זו: הם מופיעים כבר בתקופת הברונזה הקדומה ונמשכים ברצף עד התקופה המוסלמית הקדומה.

## מאפיינים
חרסי הנגב יוצרו מחומר גס, לעיתים עם תוספות כגון קש וחומרים אורגניים אחרים, ומאופיינים לרוב בצורות פשוטות ושימושיות.
במחקר צוין דמיון מסוים בין כלי חרס נגביים לבין קערות חרס מדייני (מבחינת צורה) ולחרס אדומי (מבחינת עיטור).

באתרי תקופת הברזל IIA בהר הנגב תועדו כלים גליליים נגביים המהווים אחת מהקבוצות הקרמיות הגדולות והדומיננטיות של כלים בעלי צורה פשוטה שנמצאו בישראל.

## תיארוך ומשמעות ארכאולוגית
לחרסי הנגב יש רצף שימוש ארוך מאוד, כמעט ללא שינוי טיפוסי משמעותי, מן הברונזה הקדומה (ברונזה קדומה II והברונזה התיכונה I) ועד התקופה המוסלמית הקדומה.
משום כך, הם אינם יכולים לשמש לבדם כסמן כרונולוגי לתקופת הברזל (או לכל תקופה אחרת), ולרוב מתארכים אותם בעקיפין לפי כלי חרס **עשויים באובניים** שנמצאו באותו הקשר סטרטיגרפי, כלים שלעיתים קרובות אינם מקומיים ומאפיינים תקופות ספציפיות.

עם זאת, חרסי הנגב נפוצים מאוד באתרי תקופת הברזל בנגב, ובכלל זה באתרי כרייה בעמק תמנע בערבה וכן בתל אל־חלייפה בדרום ירדן, ומהווים מקור מידע מרכזי על אוכלוסיות רועים נוודיות שחיו באזור.

## גילוי וזיהוי במחקר
החרסים תועדו לראשונה בצפון־מזרח סיני בידי צ'ארלס לאונרד וולי ותומאס אדוארד לורנס; נמצאו מחדש בידי נלסון גליק בתל אל־חלייפה; ולבסוף זוהו בידי יוחנן אהרוני ככלים שיוצרו ושימשו בקרב אוכלוסיות המדבר.

## ייצור ותפוצה
חואן מנואל טבס הציע כי חרסי הנגב יוצרו במשקי־בית של רועים לצרכים ביתיים, וכי תנועת הקבוצות הרועות היא גורם מרכזי בקביעת תפוצתם הגאוגרפית.

## לקריאה נוספת
* Aharoni, Y.; Evenari, M.; Shanan, L.; Tadmor, N.H. (1960). "The Ancient Desert Agriculture of the Negev, V: An Israelite Agricultural Settlement at Ramat Matred". *Israel Exploration Journal* 10: 23–36, 97–111.
* Haiman, M.; Goren, Y. (1992). "'Negevite' Pottery: New Aspects and Interpretations and the Role of Pastoralism in Designating Ceramic Technology". בתוך: Bar-Yosef & Khazanov (עורכים), *Pastoralism in the Levant*. Prehistory Press, עמ' 143–152.
* Martin, M.A.S. et al. (2013). "Iron IIA slag-tempered pottery in the Negev Highlands, Israel". *Journal of Archaeological Science* 40(10): 3777–3792.

## הערות שוליים

קטגוריה:הנגב: היסטוריה
קטגוריה:ארץ ישראל בתקופת הברונזה הקדומה
קטגוריה:ארץ ישראל בתקופת הברזל
ארטמיס 4

**ארטמיס 4** (**Artemis IV**) היא המשימה המאוישת השלישית בתוכנית ארטמיס של נאס"א. משימה זו מתוכננת לשיגור בשנת 2028, והיא עתידה להיות הנחיתה המאוישת הראשונה על הירח מאז משימת אפולו 17 משנת 1972. משימת ארטמיס 4 תישא ארבעה אסטרונאוטים בחללית אוריון שתשוגר על ידי המשגר Space Launch System (SLS) ממרכז החלל קנדי שבפלורידה. בהגעתה לקרבת הירח, תעגון החללית אוריון עם רכב הנחיתה (סטארשיפ HLS או בלו מון) לקראת נחיתה מאוישת בקוטב הדרומי של הירח.

## משימה
משימת ארטמיס 4 תישא ארבעה אסטרונאוטים בחללית אוריון שתשוגר על ידי המשגר Space Launch System (SLS) מכן השיגור 39B במרכז החלל קנדי שבפלורידה. לפני שיגורם של האסטרונאוטים ישוגר רכב הנחיתה (סטארשיפ HLS או בלו מון) אשר יתודלק במסלול סביב כדור הארץ בתהליך שיכלול מספר שיגורים של מכליות תדלוק. השלב העליון של משגר ה-SLS יאיץ ויכניס את החללית אוריון לתמרון מעבר ירחי שישלח אותה לכיוון הירח, כאשר רכב הנחיתה המתודלק יכניס את עצמו לתמרון זה גם כן. בהגעתם לקרבת הירח, החללית אוריון ורכב הנחיתה ייכנסו למסלול NRHO סביב הירח (Near-Rectilinear Halo Orbit, בתרגום: מסלול הילה כמעט-ישר), שם הם יעגנו אחד עם השני. לאחר העגינה שניים מהאסטרונאוטים יעברו לרכב הנחיתה המאויש אשר יבצע נחיתה על אדמת הקוטב הדרומי של הירח בזמן שהשניים האחרים יישארו בחללית אוריון במסלול סביב הירח. שני האסטרונאוטים שינחתו, וביניהם האישה הראשונה על הירח, צפויים לשהות על פני השטח כשבוע ויבצעו מספר פעילויות חוץ-רכביות על אדמת הירח, יערכו ניסויים ותצפיות מדעיות וכמו כן יאספו דגימות של מי קרח הנמצאים באזור זה של הירח.

## תכנון ופיתוח
בדצמבר 2017, עם אשרור הצו "Space Policy Directive 1" שאותו יזם נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ, הוקמה תוכנית למשימות מאוישות אל הירח, שמאוחר יותר קיבלה את השם "תוכנית ארטמיס". במסגרת תוכנית זו הוחלט כי יעשה שימוש בחללית האוריון שפיתוחה החל שנים קודם לכן במסגרת תוכנית קונסטליישן אשר בוטלה, וכן יעשה שימוש במשגר Space Launch System (SLS) שפיתוחו החל בעקבות ביטול תוכנית קונסטליישן. בשנים שלאחר הקמתה של תוכנית ארטמיס החל פיתוחם של רכבי הנחיתה סטארשיפ HLS ובלו מון, כמו גם פיתוחם של היחידות (מודולים) של תחנת חלל Lunar Gateway שתוצב במסלול סביב הירח.

פרופיל משימת ארטמיס 4 השתנה לאורך השנים וכלל בעבר שיגור של החללית אוריון אל תחנת החלל Lunar Gateway שתהיה במסלול סביב הירח, חיבור של יחידת I-Hab לתחנה, ולאחר מכן ביצוע נחיתה מאוישת על הירח. בפברואר 2026 ביצעה נאס"א שינויים בתכנון משימות ארטמיס והוחלט שלא להציב את יחידת I-Hab בתחנת החלל במסגרת משימה זו, אלא תבוצע משימת נחיתה מאוישת מינימלית שתכלול רק את הרכיבים הנחוצים; החללית אוריון ורכב הנחיתה (סטארשיפ HLS או בלו מון).

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:תוכנית ארטמיס
קטגוריה:משימות לחקר הירח
קטגוריה:תוכנית החלל האמריקאית
בסמה אל-שריף

**בסמה אל-שריף** (בערבית: **بسمة الشريف**; נולדה ב־1983) היא אמנית ובמאית פלסטינית.

## חיים ויצירה
בסמה אל-שריף נולדה בכוויית להורים פלסטינים, וגדלה בצרפת ובארצות הברית. בשנת 2007 השלימה תואר Master of Arts באוניברסיטת אילינוי בשיקגו. היא מתגוררת בברלין ונוסעת בדרכון אמריקאי. עבודתה ממחישה את החוויה האנושית לנוכח סכסוכים פוליטיים. היא מציגה את סרטיה בתוך אינסטלציות שבהן היא משלבת צילומים, חומרי ארכיון, טקסטים, רישומים, קולאז'ים ורהיטים. ב־2014 הציבה בתערוכתה הראשונה עימות בין ייצוג של מציאות (כתיבת דוא"ל) לבין חוויה גופנית (המתנה לאישור כדי לבקר את קרוביה בישראל). ליצירה "Les Barbares" הציגה את סיפור מסעה של רכבת מהלבנון אל מצרים דרך שטחי ארץ ישראל בתקופת המנדט הבריטי, על גבי מסילת רכבת שנבנתה בתקופה הקולוניאלית, תוך עימות עם חומרי ארכיון. ב־2017 יצרה את "Ouro-boros". הסרט, שצולם על פילם 16 מ"מ, מציג את המחזור האין-סופי של בנייה והרס בעזה.

## נושאים ועמדות
בעבודתה היא עוסקת בהיסטוריה של פלסטין מנקודת מבט של גלות, תפוצות ומבט חיצוני. הדימויים, המושגים וההקשרים שבהם השתמשה הובילו לכך שארגונים יהודיים כינו אותה מספר פעמים אנטישמית. עם זאת, גורמים שונים התנגדו לכך תוך הפניה לחופש האמנות. האמנית מצידה העלתה טענות נגד הפוליטיקה הגרמנית, שלטענתה תומכת בישראל ללא ביקורת זה עשרות שנים. הדבר נוגע לכל המפלגות למעט חלקים ב"הירוקים" וב"השמאל". לדבריה, מידת הסולידריות הרחבה ביותר עם ישראל קיימת במפלגת AfD.

## תערוכות

* Doppelgänging, Galerie Imane Farès, Paris, 2014
* The Gap Between Us, The Mosaics Room, London, 2018
* a Philistine, Galerie Imane Farès, Paris, 2023
* Les barbares, Le Fresnoy, 2023
* The Place Where I was Condemned to Live, אמסטרדם, 2024
* Semi-Nomadic Debt-Ridden Bedouins, Galerie Imane Farès, Paris, 2025


## פרסים
* פרס מריון מקמהון, We began by measuring distance, פסטיבל Images, טורונטו, 2012
* ציון לשבח, פסטיבל הסרטים Media City עבור Home Movies Gaza, וינדזור, 2013
* פרס ראשון עבור Deep Sleep, VIDEOEX, פסטיבל הסרט הניסיוני, ציריך, 2014

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמניות פלסטיניות
קטגוריה:במאים פלסטינים
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1983
קטגוריה:פלסטיניות שנולדו ב-1983
ברייב (מנוע חיפוש)

**חיפוש Brave** (באנגלית: **Brave Search**) הוא מנוע חיפוש הממוקד בפרטיות ובעצמאות המשתמש. הוא מספק תוצאות חיפוש מתוך אינדקס האתרים שלו עצמו במקום להסתמך על מנועי חיפוש גדולים אחרים. חיפוש Brave לא עוקב אחר משתמשים, לא מייצר עבורם פרופיל, ולא אוסף נתונים אישיים למטרות פרסום, ובכך הוא מציע הגנות פרטיות חזקות יותר לעומת מגוון אפשרויות מוכרות אחרות. הוא גם כולל כלים כמו תשובות מבוססות AI ודירוג תוצאות מותאם למשתמש.

## היסטוריה
השורשים של חיפוש Brave מתחילים עוד בשנת 2021, כש-Brave Software רכשה את מנוע החיפוש Tailcat ואת הצוות שלו כדי לבנות אלטרנטיבה ממוקדת-פרטיות למנועי החיפוש הגדולים. גרסת הבטא הפומבית שלו הושקה ביוני 2021 עם אינדקס חיפוש עצמאי לחלוטין. עד אפריל 2023, חיפוש Brave כבר התנתק לחלוטין מכל API של מנועי החיפוש הגדולים, וכעת הוא מסתמך אך ורק על האינדקס שלו עצמו עבור מתן תוצאות, ובכך אוכף את יעדי הפרטיות והעצמאות שלו. עם הזמן, נוספו גם API חיפוש למפתחים וכלים לתשובות המיוצרות על ידי AI כחלק מסט הפיצ'רים שלו.

באוקטובר 2025, החברה הכריזה שהיא הגיעה ל-20 מיליארד שאילתות חיפוש בשנה.

## תכונות
### חיפוש ממוקד
חיפוש ממוקד מאפשר למשתמשים ליישים חוקי דירוג ומסננים מותאמים אישית כדי לשנות את האופן שבו תוצאות החיפוש מסודרות על סמך ההעדפות שלהם או מאפייני הקהילה.

### API חיפוש
API החיפוש מעניק למפתחים גישה לאינדקס העצמאי של חיפוש Brave על מנת שיוכלו לשלב תוצאות חיפוש ממוקדות-פרטיות בתוך האפליקציות שלהם.

### מענה עם AI
מענה עם AI עושה שימוש בבינה מלאכותית כדי לייצר תשובות מדויקות לשאילתות חיפוש, ומשלב סיכומי AI עם התוצאות של מנוע החיפוש תוך שמירה על פרטיות המשתמש.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תרבות אינטרנט
קטגוריה:אתרי אינטרנט אמריקאיים
קטגוריה:מנועי חיפוש
סמואל שיף

**סמואל (מילק) "שמואל" אמיל שיף** (בפולנית: **Samuel Emil Schieff**; 2 באפריל 1919 - 9 במאי 1948) היה שחקן טניס שולחן יהודי-פולני-ארצישראלי. בעל מדליית ארד מאליפות העולם (פראג 1936) בתחרות הקבוצתית. 5 פעמים אלוף פולין ביחידים (1934–1936, 1938 ו-1939).

## ביוגרפיה
שיף נולד וגדל בטרנוב, פולין, בנם של ציפורה ואהרן. התחנך בבית-ספר עברי בעירו. באוניברסיטה למד שנה אחת בלבד. השתייך לתנועת "הנוער הציוני" בטרנוב.

### 1936
באליפות העולם שנערכה בפראג, צ'כיה בשנת 1936 זכה כשחקן נבחרת פולין במדליית ארד בתחרות הקבוצתית, ביחד עם אלויזי ארליך, שמחה פינקלשטיין ויזרסקי היהודים. נוסף לכך, בטורניר ליחידים הוא הגיע לשלב רבע הגמר שבו הפסיד ב-4 מערכות לסטניסלב קולאר מצ'כוסלובקיה שזכה בזהב. בשלב שמינית הגמר הוא ניצח את מרין ואסילה-גולדברגר היהודי מרומניה ב-3 מערכות.

### 1937
באליפות העולם שנערכה בבאדן בשנת 1937 סיים במקום רביעי בטורניר הקבוצתי ביחד עם אלויזי ארליך, שמחה פינקלשטיין ויזרסקי ובטורניר ליחידים הוא הגיע לשלב שמינית הגמר שבו הפסיד להנס הרטינגר מאוסטריה שזכה בארד.

באותה שנה זכה המועדון שלו בתואר אליפות פולין.

### 1938
באליפות העולם שנערכה בלונדון בשנת 1938 סיים במקום חמישי בטורניר הקבוצתי ביחד עם איז'ו רוזן, אלויזי ארליך ו-ק. אוסמנסקי. בטורניר לזוגות גברים ביחד עם ארליך הם הגיעו לשלב שמינית הגמר שבו הפסידו לוואצלב טרבה וסטניסלב קולאר מצ'כוסלובקיה שזכו בארד.

עם כיבוש פולין על ידי הנאצים בספטמבר 1939 ברח והגיע עד יפן ובשנת 1941 עלה משם לארץ ישראל. התגייס מיד ל ובשירותו ביחידת קשר הגיע לדרגת סמל ראשון. עם סיום מלחמת העולם השנייה שוחרר מן הצבא הבריטי וחזר לארץ. לא עבר זמן רב והוא נשלח ללונדון כנציג ארץ ישראל בתחרות טניס-שולחן בינלאומית. בשובו התחיל לעבוד כשומר בחברת החשמל.

### 1947
#### נציג ארץ ישראל
באליפות העולם שנערכה בפריז בשנת 1947 סיים במקום עשירי בטורניר הקבוצתי ביחד עם איז'ו רוזן ו-מ. גולוב.

## מותו
בפרוץ מלחמת העצמאות הצטרף מיד לשורות המגינים ועם קום צה"ל התגייס גיוס מלא ושירת ביחידת תחבורה. ב-9 במאי 1948 שם קץ לחייו, מסיבה לא ידועה. נקבר בחלקה הצבאית בבית הקברות נחלת יצחק.

## קישורים חיצוניים
* 
* סמואל שיף, באתר *Table Tennis Guide* 
* Afryka zawdzięcza Mistrzostwa Świata Polakowi 
* Wiesław Pięta, Aleksandra Pięta, Czech and Polish Table Tennis Players of Jewish Origin in International Competition (1926–1957), 
* By Hank Burchard, Unassuming Bureaucrats, Unlikely Heroes, Washington Post, December 21, 2000 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספורטאים יהודים פולנים
קטגוריה:שחקני טניס שולחן יהודים
קטגוריה:שחקני טניס שולחן פולנים
קטגוריה:חללי המחתרות
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1919
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1948