open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
בית רימון

**בית רימון** (**בֵּית רִמּוֹן**) הוא קיבוץ החבר בתנועת הקיבוץ הדתי. הקיבוץ שוכן על רכס הר תורען בגובה של 396 מטר מעל פני הים, בתחומי המועצה האזורית הגליל התחתון. זהו היישוב המערבי ביותר במועצה האזורית.
היישוב קרוי על שם היישוב המקראי "רימון" שבנחלת זבולון, ששמו השתמר לפי הסברה המקובלת בשם הכפר הסמוך רומאנה.

## היסטוריה
הקיבוץ ממוקם 20 ק"מ מטבריה ו-25 ק"מ מחיפה והקריות ומשויך למועצה האזורית הגליל התחתון.

הקיבוץ עלה לקרקע כהיאחזות נח"ל שאוישה על ידי גרעין בני עקיבא "שובה לעלומים" בשנת 1977. טקס העלייה על הקרקע התקיים ב-8 במרץ 1977, בהשתתפות אלוף פיקוד הצפון דאז רפאל איתן. בית רימון אוזרח ב-28 ביוני 1979.

במשך שנים הקיבוץ לא קלט משפחות חדשות, ועל כן נכלל ברשימת היישובים בתת-אכלוס של משרד החקלאות.

בשנת 1997 הוכרז על הרחבה קהילתית של הקיבוץ, במסגרת החלטה 737 של מינהל מקרקעי ישראל, שעניינה שינוי ייעוד בקרקעות מדינה שייעודן חקלאי אשר הוחכרו ליישובים חקלאיים. הקיבוץ יזם את ההרחבה החדשה ואף חתם על הסכם עם קבלן שיקים שכונה שאמורה לכלול 115 קוטג'ים, על שטח של כ-80 דונם, בשטח הצמוד לקיבוץ. באותה עת התגוררו בקיבוץ רק 30 משפחות. כל קונה היה אמור להיות מחויב באישור ועדת קבלה, לשלם לקיבוץ בעד שירותי מים, חשמל וחינוך, אך מבלי להיקלט כחבר הקיבוץ. בשנת 1999 החלה הקמת השכונה. בשנת 2013 התגוררו כבר כ-30 משפחות בהרחבה הקהילתית, עוד 30 מגרשים של שלב א' היו בהליכי בנייה, ו-45 מגרשים נוספים היו בהליכי תכנון ושיווק של שלב ב'.

בסוף שנת 2023 נבנתה שכונה חדשה שנקראה "השלוחה".

בשנת 2003, יזם ראש הממשלה אריאל שרון, תוכנית חדשה להקמת כעשרה יישובים קהילתיים בצפון, כולל יישוב חדש ליד בית רימון בשם שיבולת. היישובים בסביבה התנגדו להקמת היישוב מאחר שחששו שימשוך אוכלוסייה חזקה ויפגע בהם, המשרד לאיכות הסביבה והחברה להגנת הטבע התנגדו עקב הפגיעה הצפויה בטבע ובנוף. בסופו של דבר לא אישרו ועדות תכנון את הקמת היישוב.

נכון למרץ 2024, מונה הקיבוץ כ-200 משפחות, כולל ההרחבה הקהילתית.

## כלכלה
ענפי הקיבוץ הם: רפת (משותפת עם קיבוץ גשר ועם אשדות יעקב), לול, "תבור" - יבוא ושיווק כלי עבודה, ושטחי גידולי שדה משותפים עם קיבוץ לביא.

לאורך השנים פעלה ביישוב המכינה הקדם-צבאית "כרמי-חיל", אשר שינתה את שמה ל"פרדס רימוני", בשנת 2022. המכינה עברה מקום ובמקומה הוקמה ב-2023 מכינת "קול עמי" לעולים חדשים.

## שירותים קהילתיים בקיבוץ
בקיבוץ יש מגוון שירותים קהילתיים ובתוכם: אולם תרבות, בית כנסת, דואר, מגרש ספורט, מועדון נוער ומועדון לחבר, מקווה, מרפאה, ספרייה, השכרת רכבים וצרכנייה.

## קישורים חיצוניים

* 
* בית רימון, באתר הרשות לפיתוח הגליל
* 
* בית רימון, באתר המועצה אזורית גליל תחתון
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1977
קטגוריה:קיבוצים
קטגוריה:הקיבוץ הדתי
קטגוריה:קיבוצים במחוז הצפון
קטגוריה:היאחזויות נח"ל
קטגוריה:הגליל התחתון: יישובים
קטגוריה:תוכנית המצפים
קטגוריה:הר תורען
יאשי (מחוז)

**מחוז יאשי** (ברומנית: **judeţ Iaşi**) הוא מחוז באזור מולדובה בצפון רומניה.
בירת המחוז היא העיר יאשי שהיא השנייה בגודלה ברומניה אחרי בוקרשט.

מחוז יאשי מסומן על פי התקן הרומני באותיות IS.

## גאוגרפיה
למחוז זה שטח כולל של 5,476 קמ"ר. הוא שוכן במישור בין נהר הנהרות סירט לנהר פרוט. שני נהרות נוספים עוברים דרך המחוז: נהר בהלואי (שעל גדותיו שוכנת העיר יאשי) ונהר ג'יג'יה.
### מחוזות שכנים
* מולדובה במזרח - מחוז אונגני
* מחוז ניאמץ במערב
* מחוז בוטושאן ומחוז סוצ'אבה בצפון מערב
* מחוז וסלוי בדרום

## דמוגרפיה
לפי מפקד האוכלוסין של 20 באוקטובר 2011, מנה מחוז יאשי 772,348 תושבים. מצד שני, על פי נתוני 2012 שסופקו על ידי שירות מרשם האוכלוסין של המחוז, סך האוכלוסייה הרשומה של המחוז מגיע ל-873,662 תושבים. אוכלוסיית מחוז יאשי בימינו כמעט כפולה מזו שהייתה לפני שישים שנה.

### הרכב אתני
* רומנים - 97.61% 
* צוענים - 1.55%
* ליפובנים - 0.39%
* אחרים - 0.3% ביניהם יהודים יהדות יאשי

### גידול האוכלוסין במהלך השנים
* 1948: 431,586
* 1956: 516,635
* 1966: 619,027
* 1977: 729,243
* 1992: 811,342
* 2002: 816,910; צפיפות אוכלוסין: 149/קמ"ר
* 2011: 772,348

## פוליטיקה
מועצת מחוז יאשי, שחודשה בבחירות המקומיות ב-2020, מורכבת מ-36 נציגים ("יועצים"). הרכב מועצת המחוז הוא כלהלן:

## חלוקה מנהלית
במחוז יאשי יש 2 רשויות עירוניות (מוני'ציפיו), 3 ערים ו-93 כפרים גדולים (קומונות):

### רשויות עירוניות (מוני'יציפי)
* יאשי Iaşi
* פשקאן Paşcani

### ערים
* טרגו פרומוס Târgu Frumos (היריד היפה)
* חרלאו Hârlău
* פודו אילואיי Podu Iloaiei

## כלכלה
מחוז זה הוא בעיקר חקלאי, בשל הטופוגרפיה שלו. התעשייה מרוכזת בערים. הענפים העיקריים הם:
* תוֹכנה
* תרופות
* רכב
* מטלורגיה וייצור ציוד כבד
* אלקטרוניקה ואלקטרוטכניקה
* טקסטיל
* ייצור מזון

## קישורים חיצוניים

* 
* 

יאשי, מחוז
עצור כאן חושבים

**עצור כאן חושבים** הוא פורום אינטרנטי ישראלי שבאתר "בחדרי חרדים", המתמקד בדיונים בנושאי יהדות. רבים מהמתדיינים בפורום הם חרדים, והוא מתאפיין בגישה שכלתנית ופתוחה.

## היסטוריה
הפורום נוסד בשנת 2002 על ידי קבוצת חרדים שדגלה בגישה שכלתנית יותר ליהדות מכפי שמקובל בציבור החרדי. המוטיבציה הראשונה לפתיחת הפורום באה מתלמידי הרב אהרון מילר, חרדי בעל השקפה דתית שכלתנית. למייסדי הפורום יש זיקה להשקפתו של הרב גדליה נדל ולדרך מחשבתו.

דמות בולטת ממייסדי הפורום היא זו של "מיימוני", חרדי שהשקפתו עוצבה על ידי הגישה הרציונלית של הרמב"ם. מיימוני דוחה בין השאר את אמיתות ספר הזוהר. הואיל והוא מעוניין להישאר בחברה החרדית, והואיל והוא יודע שהשקפותיו עלולות להפוך אותו למנודה, הוא אינו מביע אותן בפומבי. באותה צורה נוהגים משתתפים רבים נוספים בפורום מאותן סיבות.

זמן מה אחר פתיחת הפורום משתמש נוסף בשם "רב סיינפלד" שימש כמנהלו. "רב סיינפלד", חרדי אמריקני, הוא בעל דעה נחרצת בגנות הסגירות שהשתלטה על החברה החרדית בישראל. 

באתר הייד פארק הייתה נוכחות חרדית עמוסה, ואל הפורום הזדמנו חרדים העוינים את דרכו, אשר הביעו חשש מהסכנה הטמונה בו שאותה כינו ריח ההשכלה החדשה. בפורום השכן, "בחדרי חרדים", נאסר בהתחלה להזכיר את השם "עצור כאן חושבים", אך כיום הוא אף צורף ל"פלטפורמת המסורת" המאגד תחתיו את הפורומים החרדיים בהייד פארק. בהמשך, כמו הרבה מהפורומים החרדיים האחרים, עזב גם פורום זה את הייד פארק ועבר לאתר בחדרי חרדים.

החל משלהי 2013 ההשתתפות בפורום כפופה לרישום ואישור מנהליו.

כיום משתתפים בפורום כותבים מגוונים מלבד מייסדיו – ביניהם חרדים יותר שמרנים, לא מעט אנשי אקדמיה, כותבים הקשורים לתנועה הרפורמית, כותבים השייכים לחברה הדתית לאומית, מעריצים של ישעיהו ליבוביץ וחילונים.

הפורום איבד במהלך השנים מהפופולריות לה זכה בשנותיו הראשונות, ורבים מהכותבים בו עזבו, עד שהוא קפא על שמריו כמעט לחלוטין.

## אופי הפורום
בפורום נדונו בהרחבה נושאים שהדיון הציבורי החרדי בהם נדיר, גם עניינים הקשורים למין. בין השאר התנהל דו-שיח עם ירון ידען, מייסד ארגון דעת אמת המעודד יציאה בשאלה. מנהלי הפורום מעדיפים לשמור על אופיו ה"אליטיסטי" קצת, ומונעים אשכולות שאינם עוסקים בדיון שכלתני, אלא בהבעת תחושות ורגשות אישיים. בפורום גם יש ניסיון להתרחק מפוליטיקה ככל האפשר.

לפורום נפתח אתר לוויין שפעילותו הופסקה אחרי זמן קצר. מתקיימים גם מפגשי פורום שמקפידים בהם על דיסקרטיות מחשש לפגיעתם של קנאים.

## ראו גם
פורומים חרדיים

## קישורים חיצוניים
* פורום עצור כאן חושבים, באתר בחדרי חרדים
* 
* 
* הרב מיכאל אברהם, אנוסי התבונה - על סגירות ופתיחות באינטרנט

## הערות שוליים

קטגוריה:אתרים מבוססי תוכן משתמש
קטגוריה:תקשורת חרדית
קטגוריה:אתרי אינטרנט חרדיים
לאוצין

**לאוצין** (**Leucine**) היא אחת מ-20 חומצות האמינו הנפוצות בטבע. תאי גוף האדם אינם מסוגלים לסנתז לאוצין ולכן היא מהווה **חומצת אמינו חיונית**, אותה יש לקבל דרך המזון.

## כימיה
השייר של לאוצין זהה בהרכבו לשייר של חומצת אמינו אחרת, **[[איזולאוצין]]**, אך שונה בסידור האטומים (שני השיירים מהווים, אם כן, איזומרים מבניים). שייר הלאוצין פחמימני ומכיל ארבעה אטומי פחמן; דבר זה הופך אותה לאחת מחומצות האמינו ההידרופוביות ביותר. שיירי לאוצין נמצאים בדרך-כלל באזורים הפנימיים של חלבונים, כדי שלא יבואו במגע עם המים המקיפים את החלבון בסביבה התאית. לאוצין יוצרת **אינטראקציות הידרופוביות** עם חומצות הידרופוביות אחרות, ותורמת בכך רבות לייצוב המבנה התלת-ממדי של החלבון.

## מקורות מזון
לאוצין, כמו כל חומצת אמינו חיונית, קיימת כמעט בכל מזון אך לפעמים בכמויות מינוריות. כמו כל חומצת אמינו חיונית, המקורות המשמעותיים ביותר לצריכה שלה הם מזונות עשירים בחלבון מהחי כגון בשר בקר, דגים ועוף, חלב, ביצים. מקורות צמחיים ללאוצין הם קטניות (כגון פולי תורמוס, פולי סויה, עדשה תרבותית, שעועית, חומוס, פול ואפונה) וגם גרעינים מסוימים, למשל גרעיני דלעת. חומצה אמינית זו נמצאת במינון נמוך מהמומלץ בדגנים (כגון חיטה ואורז) ואגוזים.

## ביולוגיה
זוהי חומצת האמינו השכיחה ביותר, והיא מהווה בממוצע 9.1% מכלל חומצות האמינו בחלבונים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חומצות אמינו חיוניות

קטגוריה:חומצות אמינו
ואליה

**וָאלְיָה** היה מלך ויזיגותי, השליט הרביעי בשושלת בלתה, שמלך בין השנים 415 ו-418.
שמאל|250px|ממוזער|ואליה מלך הוויזיגותים

## חייו
ואליה עלה לשלטון בשנת 415, אחרי שמתנקש שפעל במצוות זיגריק רצח את מלך הוויזיגותים הקודם, אטהאולף. זיגריק נרצח אף הוא זמן קצר אחרי-כן. ככל הנראה התמצה קשר הדם בין ואליה לאלאריק, מייסד השושלת, בשייכות לאותו קלאן. בעלותו לשלטון, מצא את עצמו ואליה בעמדה קשה: מחד, התקשו הוויזיגותים למצוא לעצמם מקום בספרד, לשם הגיעו עם אטהאולף, כיוון שרוב חלקי הארץ, לבד מטרהקוננסיס, כבר יושבו בשבטים גרמאנים שונים. מאידך, הרומים חסמו את כל נמלי היציאה מספרד, כך שלואליה לא הייתה אפשרות לספק לאנשיו הרעבים מזון.

הוא פנה בתחילת שנת 416 דרומה וניסה לעבור לאפריקה, כדי ליהנות ממאגרי התבואה שלה, אך הצי שלו, ממש כמו של אלאריק, נטרף בים. משכשלה תוכניתו, החליט ואליה לכרות הסכם שלום עם קונסטנטינוס, האיש החזק ברומא. במסגרת ההסכם, שנחתם לפני יוני 416, הפכו הוויזיגותים לפואדרטי (נאמנים) של רומא וקיבלו בתמורה תבואה. נוסף על-כך, השיב ואליה לקיסר הונוריוס את גאלא פלקידיה, אלמנתו של אטהאולף שהייתה גם אחותו של הונוריוס וגם מושא תשוקותיו הארציות והאימפריאליות של קונסטנטינוס.

ואליה מילא את חלקו בהסכם כאשר הכה בשבט סילינג של הוונדלים ששלט בבאיטיקה בדרום ספרד ושלח את מלכם פרדבאל כמנחה להונוריוס. פעולתו גרמה לשאר השבטים הגרמאנים שישבו בספרד (האלאנים בלוסיטניה, הסואבים והוונדלים משבט אסדינג בצפון-מערב גאלאקיה) לשלוח משלחות בבקשה לאישור רשמי להתיישב כפאודרטי בספרד. האסדינג והסואבים הצליחו בכך, ואילו הסילינג והאלאנים סורבו והוכנעו על-ידי ואליה ולמעשה הושמדו כמעט לחלוטין.

בתמורה על מאמציו זכה ואליה באישור המיוחל מן הקיסר להתיישב עם הוויזיגותים על אדמה משלהם: אקוויטניה (דרום ומזרח צרפת) ולקבוע את בירתם בטולוז. כך באו אל קיצן יותר מעשרים שנה של נדודים של הוויזיגותים ברחבי אירופה. ההסדר הכפיף עדיין את הוויזיגותים לסמכות רומי והשטחים נחשבו עדיין לחלק מהאימפריה, אך הייתה זו חלקת האדמה המשמעותית השנייה (אחרי האישור לממלכת הבורגונדים על הריין) בתוך חלקה המערבי של האימפריה שהוענקה לשבטים גרמאנים, שנאמנותם הממשית לרומא הייתה מפוקפקת.

ואליה לא זכה לראות בהתממשות ההסכם. הוא מת בשנת 418, כשעל כיסאו עולה תיאודוריד הראשון, בנו הבלתי חוקי של אלאריק. נכדו של ואליה מבתו, היה ריקימר, פטריקיוס ושליטה בפועל של רומא באמצע המאה החמישית.

## ראו גם
* הממלכה הוויזיגותית

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שושלת בלתה
קטגוריה:ילידי 385
קטגוריה:נפטרים ב-418
פועל עומד

**פועל עומד** (בלועזית: פועל אינטרנזיטיבי) הוא פועל שאינו מצריך מושא (בניגוד לפועל יוצא).
את ההגדרה והמינוח בעברית נתן דונש בן לברט, כנראה מתוך מינוחי דקדוק השפה הערבית.
כך למשל המשפט "אני הולך" הוא משפט שלם ותקין דקדוקית, ולכן הפועל "הולך" הוא עומד; לעומת זאת, "אני רוצה" אינו משפט תקין, שכן "רוצה" מצריך מושא, למשל "אני רוצה את הספר". לכן הפועל "רוצה" הוא פועל יוצא.

מי שעמד על ההבדל בין פועל עומד ופועל יוצא הוא דונש בן לברט.

## פעלים אנאקוזטיביים ופעלים אנארגטיביים

אחת החלוקות של פעלים עומדים היא לפעלים אנאקוזטיביים ולפעלים אנארגטיביים. בחלק מהשפות, פעלים אלו מסומנים על ידי מוספיות, ומתנהגות מעט שונה זו מזו. אך הבחנה זו לא מקובלת בעברית:
*פועל **אנארגטיבי** - שאין לו את מה להפעיל, כי הנושא הוא גם הסוכן וגם המופעל, מבצע הפעולה המופיעה במשפט או יוזם הפעולה. לדוגמה: "רץ", "דיבר".
* פועל **אנאקוזטיבי** - שאין לו את מי "להאשים" כלומר חסר מושא ישיר, הנושא הוא אמנם המופעל אך אין מדובר בפעולה שהוא יזם או אחראי לו. כאשר הנושא אינו הסוכן, האחראי לביצוע הפעולה במשפט. לדוגמה, הפועַל "מת", שאינו מת את מישהו, או הפועַל "נפל" שאינו נופל את משהו, אך גם לא בהכרח מפיל או ממית את עצמו.

בכל מקרה, לשני סוגי הפועל העומד אין מושא ישיר, ואין הכרח להוסיף מושאים עקיפים, או משלימים כלשהם. 

דוגמאות: 
* אני **רץ**. - פועל עומד מפעיל (ומופעל) עצמו - *אנארגטיבי*. 
* הוא **נפל**. - פועל עומד חסר מפעיל, מופעל עצמו - *אנאקוזטיבי* 

לעומת פועל יוצא: 
* אני **נותן** את זה להם משם. - פועל יוצא עם מושא ישיר (זה) ושני מושאים עקיפים. 
* אני **נותן** בכוח את זה הקטן להם החכמים משם הרחוק. - כנ"ל עם משלימי תיאור של כל אחד מחלקי המשפט: תואר הפועל (בכוח) לנשוא, ותואר השם למושאים העקיפים (הקטן, החכמים, הרחוק).

## ראו גם
* פועל יוצא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חלקי הדיבר
שמעון פרוג

שמאל|ממוזער|250px|שמעון פרוג
[שמאל|ממוזער|250px|חוג הסופרים היהודים ב[אודסה (1916). מימין לשמאל: שמעון פרוג, חיים נחמן ביאליק, מנדלי מוכר ספרים, ש. אנ-סקי ויהושע חנא רבניצקי]]

**שמעון** (**סמיון**) **שמואל פְרוּג** (ברוסית: **Семён Григорьевич** (**Шим‘он Шмуэль**) **Фруг**; 15 בנובמבר 1860, בּוֹבּרוֹבי-קוּט, פלך חרסון, האימפריה הרוסית – 22 בספטמבר 1916, אודסה, שם) היה משורר יהודי שכתב בעיקר ברוסית ויידיש אך גם בעברית. כתיבתו בפרוזה הייתה בעיקר ברוסית, עובדה המשקפת את נטייתה הרווחת של האינטליגנציה היהודית ברוסיה של מפנה המאות.

פרוג היה מחשובי המשוררים בתנועת "חובבי ציון" באימפריה הרוסית. הוא גר בחרסון, ובשנים 1881–1909 בסנקט פטרבורג, שבה עבד במערכות העיתונים היהודיים. מאוחר יותר עבר פרוג לאודסה, ובה נפטר.

הוא השפיע בכתיבתו על ביאליק, טשרניחובסקי ובני דורם, תקופת התחייה. שיריו הותאמו למנגינות רוסיות.

זכרו הונצח בישראל בקריאת רחובות על שמו, בהם בתל אביב, בחיפה, בחולון, בכפר סבא, ברמת גן ובנתניה.

## מכתביו
### כתביו בעברית
***שירים**, ורשה: תושיה, תרע"ד.

### כתביו בתרגום עברי
***שירי פרוג** (תרגם ברישיון המחבר: יעקב קאפלאן, עם תמונת ותולדות חייו; ערוכה בידי ר' בריינין), ורשה: האלטער ואייזענשטאדט, תרנ"ח-תרנ"ט.
***שירי שמעון שמואל פרוג** (עברית: אברהם לוינסון), תל אביב: דבר, תש"א.
***ספורים** (תרגם: י' ספיבק; תולדותיו ושרטוטים לדמותו של המשורר מאת המתרגם), תל אביב: עמיחי, [תשט"ז].

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
*ראובן בריינין, שירי פרוג - תולדתו ותכונת שירתו, בפרויקט בן-יהודה
*יהושע חנא רבניצקי, שמעון־שמואל פְרוּג, בפרויקט בן-יהודה
* אברהם לוינסון, שמעון שמואל פרוג, בפרויקט בן-יהודה
* זאב (וֶלוול) טשרנין, שמעון שמואל פרוג - בין רוסית ליידיש, **חוליות**: דפים למחקר ספרות יידיש ותרבותה, 6: 99–114, 2000
* נלי פורטנובה, Семен Фруг – «поэт длЯ многих», באתר "לחיים"
*  (על ספרו *Думы и песни*)
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* , 
* 
* 
* , 
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:יהודים רוסים
קטגוריה:יהודים אוקראינים
קטגוריה:ראשוני הציונות
קטגוריה:חובבי ציון
קטגוריה:חבורת אודסה
קטגוריה:משוררים כותבי יידיש
קטגוריה:משוררים רוסים
קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:מסאים רוסים
קטגוריה:מסאים יהודים
קטגוריה:ילידי 1860
קטגוריה:נפטרים ב-1916
קטגוריה:אודסה: אישים
מתיונין

**מתיונין** (**Methionine**) היא אחת מ-20 חומצות האמינו הנפוצות בטבע. תאי גוף האדם אינם מסוגלים לסנתז מתיונין ולכן היא מהווה **חומצת אמינו חיונית**, שיש לקבל אותה דרך המזון. הקצובה היומית המומלצת למבוגרים לפי האקדמיה הלאומית לרפואה היא 19 מ"ג מתיונין לכל ק"ג משקל גוף.

## כימיה
יחד עם ציסטאין, זוהי אחת משתי חומצות האמינו היחידות שבשייריהן מצוי אטום גופרית. אולם, בניגוד לציסטאין, שבה אטום הגופרית נמצא בקצה השייר ולפיכך פעיל מאוד מבחינה כימית (דבר המביא ליצירת קשרים דיסולפידיים בין שיירי ציסטאין שונים), במתיונין נמצא אטום הגופרית באמצע השייר, כך שהוא אינו חשוף לסביבה ואינו נוטה להגיב. השייר של מתיונין מורכב משתי קבוצות **[[מתילן]]** (**CH<sub>2</sub>**), מאטום גופרית ומקבוצת **[[מתיל]]** (**CH<sub>3</sub>**). ריבוי אטומי הפחמן גורם לכך שמתיונין הידרופובית באופן יחסי.

## מקורות תזונה
המקורות המשמעותיים ביותר למתיונין, כמו לשאר חומצות האמינו, הם מזונות עשירים בחלבון כגון בשר בקר, דגים ועוף, חלב, ביצים, קטניות (כגון פולי תורמוס, פולי סויה, עדשה תרבותית, שעועית, חומוס, פול ואפונה) וגרעינים מסוימים.

## ביולוגיה
זוהי אחת מחומצות האמינו הנדירות, והיא מהווה בממוצע 2.3% מכלל חומצות האמינו בחלבונים. עובדה זו משתקפת בקוד הגנטי: מתיונין היא אחת משתי חומצות האמינו, יחד עם טריפטופן, המקודדות על ידי קודון אחד בלבד (AUG). קודון זה מהווה בנוסף **קודון פתיחה**; קודון זה מאותת למנגנוני השעתוק והתרגום בתא להתחיל בפעולתם. היות שקודון הפתיחה מקודד למתיונין, חומצת אמינו זו היא הראשונה כמעט בכל שרשרת פפטידית חדשה שמסונתזת על ידי הריבוזומים בתא. בכמחצית מהחלבונים מוסר המתיונין מתחילת החלבון לאחר התרגום. בתאים פרוקריוטיים (חיידקים) קיימת הבדלה בין מתיונין המיועד להצבה באמצע חלבון ובין מתיונין המיועד לאתחול חלבון; מולקולות מתיונין המיועד לאתחול כוללות קבוצת פורמיל (קבוצת אלדהיד, **CHO**) הקשורה לקבוצת האמינו של החומצה. בתאים איקריוטיים קיים מנגנון אחר המאפשר לריבוזום להבדיל בין שני סוגי המתיונין.המיתיונין הוכח כעוזר לחומצות שומן לפרוח.

## ראו גם
* Rs4680

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חומצות אמינו
קטגוריה:חומצות אמינו חיוניות
אדווארד קרדל

**אדווארד קרדל** (בסלובנית: **Edvard Kardelj**, נודע גם בשם **ספרנס**; 27 בינואר 1910 – 10 בפברואר 1979) היה מנהיג ופוליטיקאי קומוניסט סלובני ויוגוסלבי, שעסק גם בהוצאה לאור. משנת 1960 היה חבר באקדמיה הסרבית למדעים ולאמנויות. כיהן כשר החוץ במדינה.

קרדל נולד בליובליאנה שבסלובניה, והצטרף בגיל 16 למפלגה הקומוניסטית היוגוסלבית. תחילה למד הוראה, אך לא עבד כמורה. נעצר ב-1930 על חברותו במפלגה הקומוניסטית, שהייתה בלתי חוקית בזמנו, ושוחרר ממאסר ב-1932, אז הפך למנהיג החלק הסלובני של המפלגה הקומוניסטית. הוא נסע למוסקבה ב-1935 ועבד בקומינטרן. היה בין תומכיו של יוסיפ ברוז טיטו, שסטלין מינה לעמוד בראש המפלגה הקומוניסטית. ב-1937 חזרו קרדל וטיטו ליוגוסלביה וביססו את כוחה של המפלגה, עד לעלייתה לשלטון. 

בזמן השלטון הקומוניסטי ביוגוסלביה הייתה לו השפעה רבה בתחום המודיעין היוגוסלבי, הקוֹס. הוא ביצע רפורמות חשובות בממשל טיטו יחד עם מילובאן ג'ילס. היה חבר האקדמיה המדעית והאמנותית של סלובניה, והוכר רשמית כגיבור לאומי. טיטו העניק את שמו של קרדל לעיר פלוֹצ'ה שבקרואטיה, והעיר נקראה על שמו בשנים 1950–1954, ושוב מ-1980 עד 1990.

ב-1939 פרסם קרדל ספר שעסק בהתפתחות השאלה הסלובנית.

נפטר ב-1979, כשנה לפני מותו של טיטו, ונקבר בעיר הולדתו ליובליאנה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:פוליטיקאים יוגוסלבים
קטגוריה:חברי האקדמיה הסרבית
קטגוריה:מעוטרי עיטור הכוכב של יוגוסלביה
קטגוריה:שרי ממשלות יוגוסלביה
קטגוריה:מעוטרי צלב גרונוולד
קטגוריה:מעוטרי עיטור כוכב הפרטיזנים
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:מעוטרי עיטור השחרור הלאומי
קטגוריה:מעוטרי מסדר הוורד הלבן של פינלנד
קטגוריה:יוגוסלבים שנולדו ב-1910
קטגוריה:נפטרים ב-1979
חנה (פירושונים)

**חנה** הוא שם פרטי עברי.

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות פרטיים עבריים לנשים
זיסי סתוי

**זיסי סתוי** (13 באפריל 1939 – 1 בדצמבר 2021) היה עורך ספרותי ומנחה מפגשי ספרות ומוזיקה ישראלי.

## ביוגרפיה
נולד בתל אביב ב-13 באפריל 1939 בשם **זיסי זסטבקר**. החל את דרכו כעורך בקול ישראל, בעריכת תוכניות ספרותיות. ערך בין השאר, גם את עיתון התזמורת הפילהרמונית הישראלית, והיה בין עורכי ירחון אגודת הסופרים "מאזנים". סתוי שימש כעורך מדור הספרות של עיתון "הבוקר" עד סגירתו, ולאחר מכן חבר מערכת העיתון "היום".

במשך כ-30 שנה היה עורך מדור הספרות של "ידיעות אחרונות". במהלך השנים נתן במה ליוצרים חדשים ובלתי מוכרים, בצד טיפוח יוצרים ותיקים. המשורר אבות ישורון לדוגמה, היה מן הבולטים במשוררי הדור הקודם, ששיריהם נדפסו במוסף; סתוי נתן לישורון במה כמעט חופשית. לאחר שפרש מתפקידו זה בעיתון, החליפה אותו הסופרת שולמית גלבוע.

נפטר ב-1 בדצמבר 2021.

## ספרים בעריכתו
* "שלושים שנה, שלושים סיפורים", אנתולוגיה של הסיפורת העברית החדשה, 1993.
* "אשר אהבת את יצחק", סופרים כותבים ומבכים את רצח רבין, 1995.
* "66 משוררים", מבחר מהשירה העברית החדשה, 1996.
* "חמישים שנה, חמישים סיפורים", במלאת חמישים שנה למדינת ישראל, 1998.
* "הרחובות ממריאים לאט", שירים וצילומים מבתי הקפה של תל אביב, 1999.
* "מה זאת אהבה?", שירי אהבה של מיטב המשוררים העבריים בתקופתנו. משיריו של ח"נ ביאליק, ועד ימינו, 2000.
* "לקסיקון הקשרים לסופרים ישראלים", 2014.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עורכים ישראלים
קטגוריה:עורכים ספרותיים ישראלים
קטגוריה:סגל הבקר
קטגוריה:סגל קול ישראל
קטגוריה:סגל היום
קטגוריה:סגל ידיעות אחרונות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1939
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2021
איי אשמור וקרטייה

**טריטוריית איי אשמור וקרטייה** (אנגלית: Territory of Ashmore and Cartier Islands) היא טריטוריה של אוסטרליה המורכבת משתי קבוצות איים בלתי מיושבים באוקיינוס ההודי, בקצה המדף היבשתי של אוסטרליה, דרומית לאינדונזיה.

## גאוגרפיה
הטריטוריה כוללת את "שונית אשמור" בה שלושה איונים (מזרחי, אמצעי ומערבי) והאי קרטייה (70 ק"מ מערבה מן השונית).
שטח הטריטוריה, לרבות שטחי הים והלגונות 199.45 קמ"ר, מתוכם 114.400 קמ"ר של יבשה. אורך קווי החוף של האיונים - 74.1 ק"מ.

אין באיים נמלים, וניתן לעגון רק במרחק מה מהחופים.
* שטח שונית אשמור 155.44 קמ"ר (לרבות שטח הלגונה)
** שטח היבשה של האיון המערבי  - 51,200 מ"ר. על אי זה נמצאת תחנת מדידת מזג אוויר אוטומטית.
** שטח היבשה של האיון המרכזי - 21,200 מ"ר.
** שטח היבשה של האיון המזרחי - 25,000 מ"ר.

* שטח שונית קרטייה 44.03 קמ"ר (לרבות שטח הלאגונה). שטח היבשה של האי קרטייה - 17,000 מ"ר.

## מנהל
הטריטוריה מהווה חלק מן הטריטורייה הצפונית, ומנוהלת על ידי משרד איכות הסביבה, הספורט והטריטוריות האוסטרלי, היושב בקנברה.

## שמורת הטבע
בשנת 1983 הוקמה באי "שמורת הטבע הימית שונית אשמור", בשל המגוון הביולוגי הרב של בעלי החיים והצמחים החיים בשוניות.
לדוגמה, בין השוניות חיים 14 סוגים שונים של נחשי ים - יותר מבכל מקום אחר על פני כדור הארץ.
"שמורת הטבע הימית האי קרטייה" הוכרזה בשנת 2000 וכוללת את כל שטח האי, וכן רדיוס של 7.2 ק"מ סביב האי.

## כלכלה
איי אשמור וקרטייה נטולים פעילות כלכלית. קרבתם של האיים לאינדונזיה, סייעה להפיכתם לנקודת מעבר למבריחי אנשים ומחפשי מקלט באוסטרליה. הפליטים מנסים להגיע לטריטוריה אוסטרלית באמצעות סירות דיג קטנות, על מנת לקבל מעמד פליטים.

ממשלת אוסטרליה מסרבת לקבל אותם, ונוקטת מספר צעדים על מנת למנוע את הברחות האנשים לאיים, ובהם הוצאת האיים מתוך "אזור ההגירה האוסטרלי". כך שכיום, עצם ההגעה לאיים אלה אינה נחשבת ככניסה לטריטוריה אוסטרלית לצורכי הגירה.

## קישורים חיצוניים

* 
* עובדות אודות האיים
* משרד איכות הסביבה האוסטרלי - אתר האיים

קטגוריה:אוסטרליה: טריטוריות
קטגוריה:איים באוקיינוס ההודי
אשמור וקרטייה
אהרון בן יוסף הרופא

אהרון בן יוסף היה רב קראי, פילוסוף, פרשן מקרא, פייטן והוגה דעות חשוב אשר חי במאה ה-13, בערך בין השנים 1260 – 1320.

הוא נולד בסולכאת שבחצי האי קרים, ופעל בעיקר בקושטא. הוא היה אחד מקראי קרים הראשונים הידועים בשמם.

הוא מכונה "אהרון הרופא" וגם "אהרון הראשון" משום שקדם לרב קראי מפורסם אחר, גדול וחכם שנקרא  מניקומדיה, שמכונה "אהרון האחרון", חי אחריו והיה שמרן יותר.

## תורתו וחיבוריו
כיום ידועים לנו מספר חיבורים שהוא חיבר:
# ספר המבחר וטוב המסחר – פירוש לחמשת חומשי התורה. 
# ספר מבחר ישרים – פרשנות לנביאים ולכתובים. לא כל החיבור יצא לאור, אלא רק חלק ממנו נדפס בגוזלווא, תקצ"ד.
# ספר כליל יופי – ספר דקדוק לשון הקודש.

בנוסף, הוא חיבר מספר רב של פיוטים ליטורגיים שונים, כשהמרכזיים שבהם הם פיוטים המבוססים על תוכנן של כל פרשיות השבוע, הנאמרים לפני אחת הקדושות בתפילת הבוקר של שבת. כליטורגן, הוא היה מעצבו של סידור התפלה בנוסח בו משתמשים הקראים עד לימינו, תוך שהוא התבסס על נוסחים קדומים יותר.

דמותו מסמלת שינוי בולט בפילוסופיה הקראית. עד אליו הפילוסופים הקראים נקטו בשיטת ה"מדברים" (הכלאם). ר' אהרון בן יוסף היה הראשון לאמץ עמדה אריסטוטלית. המעבר לתפיסת עולם אריסטוטלית מתבטא בדעתו של אהרון בכמה פנים שונים. כך למשל, בעוד שהפרשנים הקראים שקדמו לו סברו כי מבחינה פיזיקלית העולם מורכב מאטומים, הוא דגל בשיטה שלפיה העולם מורכב מארבעת היסודות. כמו כן הוא קיבל את התפיסה של חומר וצורה. יחד עם זאת, נראה שהוא שלל את המימד הפילוסופי הערכי שבמשל זה, על-פיו האישה מסמלת את החומר והגבר את הצורה, כפי שסברו פרשנים רבניים.

למרות שבפירושיו הוא מרבה לצטט מחכמים קראים כמו יפת בן עלי, סהל בן מצליח, יוסף הרואה וישועה בן יהודה, והוא מגן על הפרשנות ההלכתית הקראית, נראה שפרשנותו הושפעה גם מפרשנים רבניים כמו רש"י, אבן עזרא, הרמב"ם ורד"ק. כבר במבוא לספר המבחר הוא מצהיר על עצמו שלא יחשוש מלהשתמש בדברי הרבניים ובדברי המשנה.

על החיבור "המבחר וטוב המסחר" התחברו כמה פירושים, ביניהם: "מעיל שמואל" לרבי שמואל בן יוסף קלעי שנמצא בכתב יד ולא נדפס, ו"טירת כסף" לחכם יוסף שלמה בן משה לוצקי שנדפס על החיבור בדפוס גוזלוו (1835).

## חיבוריו הזמינים באינטרנט
*  - פירוש על התורה מאת החכם אהרן הראשון בן יוסף. עם באור "טירת כסף" לחכם יוסף שלמה בן משה לוצקי (גוזלוו, 1835). 
*  - פירוש על נביאים ראשונים ואחרונים ועל כתובים (גוזלווא, תקצ"ד) - הספר כולל את פירושיו של החכם אהרון בן יוסף לספרים יהושע, שופטים, שמואל, מלכים וחלקו הראשון של ישעיהו, וכולל פירוש של החכם יעקב בן ראובן על רובם של שאר הספרים מהנביאים והכתובים. 
*  - שחבר אהרן הראשון בן יוסף (גוזלוו, 1847) - ספר דקדוק לשון הקודש.

## קריאה חיצונית

* 

## לקריאה נוספת

* לובה ר' חרל"פ, פשט ודרש בפרשנות המקרא הקראית בביזנטיון: עיונים בשיטתו של אהרן בן יוסף, פעמים, 101-102 (תשס"ו), עמ' 199-220

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:חכמים קראים
קטגוריה:רופאים מהמאה ה-13
קטגוריה:רופאים מהמאה ה-14
קטגוריה:יהודים במאה ה-13
קטגוריה:יהודים במאה ה-14
טריטון (ירח)

**טריטון**, הידוע גם כ**נפטון I**, הוא הגדול בירחיו של נפטון, כוכב הלכת השמיני במערכת השמש. טריטון הוא הירח השביעי במרחקו מכוכב הלכת, והוא נתגלה על ידי ויליאם לאסל ב־10 באוקטובר 1846, רק 17 ימים לאחר גילויו של נפטון עצמו. במשך זמן רב לא היה לירח זה שם, ורק בשנת 1949 אושר סופית השם "טריטון", על שם טריטון, אחד מאלי הים במיתולוגיה היוונית ובנו של פוסידון.

טריטון הוא היחיד מבין הירחים הגדולים במערכת השמש אשר נע במסלולו במגמה הפוכה לכיוון תנועתו של כוכב הלכת. בשל כך סוברים כי הוא נוצר במקום אחר ונלכד על ידי כבידתו של נפטון לאחר שכבר נהיה גוף עצמאי.

## מסלול
טריטון מרוחק כ־354,000 ק"מ מנפטון והוא משלים סיבוב אחד סביב צירו ב־5.87 ימי ארץ ובמהירות של 4.39 קמ"ש, במסלול שהוא כמעט מעגלי. נטיית מסלולו היא 157.3 מעלות ביחס למישור הקפתו את נפטון. 

בשל תנועתו ההפוכה והשפעת כוחות הגאות שמפעיל עליו נפטון, טריטון מתקרב אליו יותר ויותר, ומעריכים כי תוך 3.6 מיליארד שנה הוא יגיע לגבול רוש ויתפורר בשל כבידתו של נפטון.

## מבנה
[ימין|ממוזער|200px|תמונת [מוזאיקה|מונטאז' של טריטון שצולמה ב־1989 על ידי החללית וויאג'ר 2]]
צפיפותו של טריטון היא 2.05 גרם לסמ"ק, והוא ככל הנראה מורכב מ־25% קרח מימי ומ־75% מחומר סלעי. קוטרו 2,700 ק"מ, וטמפרטורת פני השטח של טריטון היא 235- מעלות צלזיוס, מה שגורם למתאן, לחנקן ולפחמן הדו־חמצני לקפוא. דבר זה מייחד את טריטון כגוף היחידי, ככל הידוע, שרוב פני הקרקע שלו עשויים מקרח חנקני, והוא נחשב לגוף הקפוא ביותר שנצפה עד כה במערכת השמש.

האטמוספירה של טריטון דלילה מאוד, והלחץ האטמוספירי על פניו הוא כ־0.01 מיליבר. גובה האטמוספירה הוא 5–10 ק"מ והיא מורכבת בעיקר מחנקן וכמות קטנה של מתאן קפוא. מהירות ההימלטות מעל פניו של טריטון שווה ל־1.45 ק"מ בשנייה, ויש לו שדה מגנטי.

קרומו של טריטון מורכב בעיקר מתרכובות של צורן (סיליקטים), אך מצויה עליו גם כמות רבה של קרח מימי וקרח מתאני קפוא. הקרום משופע באגמי קרח גדולים, מכתשי מטאוריטים ופסגות הרים קפואות. החללית וויאג'ר 2 תצפתה על טריטון גייזרים, המעיפים חומר לגובה של 8 ק"מ מעליו; החומר הנפלט מגייזרים אלו הוא ככל הנראה חנקן נוזלי, או תרכובות של מתאן, ומניחים כי פעילותם של הגייזרים הללו נובעת מחימום עונתי של טריטון על ידי השמש. גייזרים אלה מייחדים את טריטון והוא אחד משלושת הגופים במערכת השמש אשר מתרחשת בהם פעילות וולקנית.

## טופוגרפיה
המידע על פני השטח של טריטון נרכש ממרחק של כ-40,000 ק"מ על ידי החללית וויאג'ר 2. 40% משטחו של טריטון שצולמו על ידי וויאג'ר 2 חשפו רמות, רכסים, תלמים, שקעים, מישורים, מישורים קפואים וכמה מכתשים. טריטון שטוח יחסית; גובה פני השטח שלו אינו משתנה מעבר לקילומטר אחד. מכתשי הפגיעה שנצפו מרוכזים כמעט לחלוטין בחצי הכדור המוביל של טריטון. ניתוח של צפיפות המכתשים העלה כי במונחים גאולוגיים, פני השטח של טריטון צעירים ביותר. הגיל המוערך של אזורים שונים נע בין 50 מיליון שנה ל-6 מיליון שנה בלבד.

## היווצרות
בשל מסלולו ההפוך לכיוון תנועתו של נפטון, משערים כי טריטון היה גוף עצמאי וחלק מחגורת קויפר, עד אשר נלכד בכוח המשיכה של נפטון והפך ללוויין שלו. השערה זו מקבלת משנה־תוקף לאור הדמיון הגאולוגי הרב בין טריטון לפלוטו ולאור המסלול המעוות של נראיד, הירח השני של נפטון. משערים כי טריטון, בעברו בסמוך לנפטון, השפיע בכבידתו על נראיד והיטה אותו למסלול האקסצנטרי הנוכחי שלו.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ירחי נפטון
אספרגין

**אספרגין** (**Asparagine** ובקיצור ASN, או N) היא אחת מ-20 חומצות האמינו הנפוצות בטבע.

אספרגין היא נגזרת של חומצת אמינו אחרת: **[[חומצה אספרטית]]**. השייר של חומצה אספרטית מכיל קבוצת **[[קרבוקסיל]]** (**COOH**), ואילו השייר של אספרגין מכיל קבוצת **[[אמיד]]** (**CONH**). כשחומצה אספרטית מגיבה עם אמוניה (**NH<sub>3</sub>**) מתקבל אספרגין.

עקב הקרבה בין שתי החומצות קיים סימול ארוך המציין אספרגין **או** חומצה אספרטית - **Asx** - וכן סימול קצר - **B**.

השייר של אספרגין מורכב, אם כן, מקבוצת **מתילן** (**CH<sub>2</sub>**) ומקבוצת **אמיד**. שייר זה דומה לזה של חומצת אמינו אחרת - **[[גלוטמין]]**, כשהם נבדלים זה מזה בקבוצת מתילן נוספת הקיימת בשייר של גלוטמין.

קבוצת ה**[[אמין]]** (**NH**), המהווה חלק מקבוצת האמיד בשייר האספרגין, היא קוטבית; השייר של אספרגין מסוגל ליצור קשרי מימן עם מולקולות מים, ולפיכך אספרגין היא הידרופילית ומסיסה במים. שיירי אספרגין נוטים להופיע באזורים החיצוניים של חלבונים, שם הם מסוגלים לבוא במגע עם המים המקיפים את החלבון בסביבה התאית.

אספרגין הייתה חומצת האמינו הראשונה שנתגלתה, בשנת 1806. היא מוצתה לראשונה מצמח האספרגוס, ומכאן שמה. כמו כן נתגלה כי מזונות המכילים אספרגין ומחוממים לטמפרטורה גבוהה מ-125 מעלות צלזיוס, הופכים, עקב תגובת מייאר עם סוכר מחזר לאקרילאמיד, חומר מסרטן לבני אדם. בשנת 2018 התפרסם מחקר המזהיר מפני אכילת אספרגוס להתפשטות סרטן השד בשל המצאות אספרגין בריכוז גבוה בירק.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חומצות אמינו
שפות מצריות

**שפות מצריות** הן תת-משפחה של שפות במשפחת השפות האפרו-אסיאתיות. בין השפות הנכללות תחת קבוצה זו הן השפה המצרית הקדומה (כולל הכתב הדמוטי) וכן הניב של שפה זו, הקופטית. השפות נחשבות לשפות נכחדות, אולם יש מבין מאמיני הדת הקופטית המשתמשים בקופטית כשפה ספרותית וליטורגית.

## חלוקה
ניתן לחלק את השפות המצריות באופן הבא:
* שפות מצריות קדומות (או מצרית קלאסית):
**מצרית עתיקה
***מצרית ארכאית (לפני 2600 לפנה"ס – תקופת תין)
***מצרית קדומה, או מצרית עתיקה סטנדרטית (2600–2000~ לפנה"ס – תקופת הממלכה הקדומה)
**מצרית תיכונה (2000–1350~ לפנה"ס – תקופת הממלכה התיכונה עד ראשית תקופת האימפריה המצרית, או הממלכה החדשה)
* שפות מצריות מאוחרות:
**מצרית מאוחרת (1350–700~ לפנה"ס – מאמצע תקופת האימפריה ועד לאמצע תקופת הביניים השלישית)
**מצרית דמוטית (700~ לפנה"ס – 400~ לסה"נ – תקופת הביניים השלישית, מצרים התלמיית ושלטון רומא)
**קופטית
המצרית העתיקה, התיכונה והמאוחרת נכתבו בכתב חרטומים ובכתב ההיראטי, לעומת המצרית הדמוטית שנכתבה בכתב הדמוטי שהתפתח מהכתב ההיראטי. השפה הקופטית נכתבת באלפבית הקופטי, שנוצר בתקופה התלמיית על בסיס האלפבית היווני, והתפתח על מנת להתאים לפונולוגיה המצרית. האלפבית הקופטי החליף בהדרגה את מערכות הכתב הקדומות יותר במאות ה-4 וה-5 לסה"נ.
## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:שפות עתיקות
שפות צ'אדיות

**שפות צ'אדיות** הן קבוצת שפות המדוברות בניגריה, ניז'ר, צ'אד, הרפובליקה המרכז אפריקאית וקמרון השייכות למשפחת השפות האפרו-אסיאתיות.  השפה הצ'אדית המדוברת ביותר היא האוסה שהיא הלינגואה פרנקה (שפת התקשור המרכזית) במערב אפריקה.
השפות הצ'אדיות מתחלקות לקבוצות כך:
* שפות ביו-מנדרה:
** שפות ביו מנדרה "א":
*** שפות ביו-מנדרה "א1":
**** שפות ביו מנדרה "א1" מזרחיות:
***** בוגה
***** גענדה
***** האואנה
**** שפות ביו מנדרה "א1" מערביות:
***** ג'ארה
***** טארה
*** שפות ביו-מנדרה "א2":
**** שפות ביו-מנדרה "א2"(1):
***** בורה-פאביר
***** סיבאק
***** קופה
***** פוטאי
**** שפות ביו-מנדרה "א2"(2):
***** הובה
***** מרגי דרומית
***** מרגי מרכזית
*** שפות ביו-מנדרה "א3":
**** באנה
**** היאה
**** קאמווה
**** פסיקייה
*** שפות ביו-מנדרה "א4":
**** שפות למאנג:
***** למאנג
***** וומגו-מבאס
***** קסאדי
**** שפות מנדרה פרופר:
***** פארקווה
***** וונדאלה
*** שפות ביו-מנדרה "א5":
**** באלדאמו
**** קובוק
**** דוגוור
**** גאדווה
**** גמזק
**** מאדא
**** מאפא
**** מאטאל
**** מבוקו
**** מפלה
**** מלוקוו
**** מאריי
**** מופו-גודור
**** מויאנג
**** גיזיגה צפונית
**** מופו צפונית
**** פלסלה
**** גיזיגה דרומית
**** ווזלום
**** זולגווה
*** שפות ביו-מנדרה "א6":
*** שפות ביו-מנדרה "א7":
*** שפות ביו-מנדרה "א8":
** שפות ביו מנדרה "ב":
* שפות צ'אדיות מזרחיות:
* שפות צ'אדיות מערביות:
* שפות מאסה:

## קישורים חיצוניים

* 

צ'אדיות
משולש הקיץ

**משולש הקיץ** הוא מערך דמיוני של שלושה כוכבים בהירים המופיעים בעונת הקיץ של חצי הכדור הצפוני. משולש זה מורכב מהכוכבים וגה שבקבוצת הכוכבים נבל, אלטאיר שבקבוצת הכוכבים נשר והכוכב דנב שבקבוצת הכוכבים ברבור. שמאל|ממוזער|250px|משולש הקיץ

הביטוי נעשה לעממי על ידי האסטרונום הבריטי סר פטריק מור בשנות ה-50, אך הוא לא המציא את המונח. האסטרונום האוסטרלי אוסוולד תומאס תיאר את הכוכבים "המשולש העצום" בשנות ה-20.

משולש הקיץ נמצא מעל קווי הרוחב המרכז-צפוניים במהלך הקיץ, אך ניתן לראותו גם בסתיו (עד חודש נובמבר) בערב ובאביב ניתן להבחין בו בשעות הבוקר המוקדמות. בחצי הכדור הדרומי ניתן לראותו נמוך בצפון בחורף.

## כוכבי משולש הקיץ

## ראו גם
*משושה החורף
*משולש האביב

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אסטרונומיה תצפיתית
קטגוריה:אסטריזמים
קטגוריה:קיץ
הדובה הקטנה

**הדובה הקטנה** או **העגלה הקטנה** היא קבוצת כוכבים בחצי הכדור הצפוני. בנוסף להיותה אחת מ-88 קבוצות הכוכבים המודרניות, היא גם חלק מ-48 קבוצות הכוכבים לפי תלמי. הקוטב השמימי הצפוני נמצא בקבוצה זו, למרות שבעוד מספר מאות שנים עובדה זו תשתנה כתוצאה מנקיפת ציר כדור הארץ.

## מאפיינים בולטים
200px|ממוזער|ימין|העגלה הקטנה והעגלה הגדולה כאמצעים לזהות את כוכב הצפון
הדובה הקטנה מכילה אסטריזם בשם "העגלה הקטנה", בשל סידור שבעת הכוכבים שלה - 4 גלגלים ויצול בן 3 כוכבים כאשר הכוכב שבקצה יצול העגלה הוא כוכב הצפון (פולאריס).
את פולאריס ניתן למצוא גם באמצעות המשך הקו שעובר דרך הקצה (שאינו היצול) של העגלה הגדולה.
מתוך 7 הכוכבים שבעגלה הקטנה נובעת המילה "צפון" בשפות שונות: ספטנטריון בלטינית וספטנטריונל בצרפתית וספרדית.

בקבוצת הכוכבים נמצאת הגלקסיה הננסית הדובה הקטנה שהיא גלקסיית לוויין של שביל החלב.

## כוכבים בולטים
**α בדובה הקטנה** (**[[כוכב הצפון]]** או **פולאריס**) הוא ענק צהוב במרחק של כ-430 שנות אור. הכוכב הוא משתנה קפאידי שבהירות נראיתו משתנה בין דרגות 2.1 ל-2.2 במחזוריות של 4 ימים. כמו כן זהו גם כוכב זוגי עם בן זוג עמום בעל בהירות מדרגה 9, בו ניתן להבחין באמצעות טלסקופ חובבים.

**β בדובה קטנה** (**[[כוכב (כוכב)|כוכב]]**) הוא ענק כתום מסוג ספקטרום K4 במרחק של כ-130 שנות אור ועם בהירות מדרגה 2.1.

## היסטוריה
רווח כי קבוצת כוכבים זו פורסמה על ידי האסטרונום היווני תאלס ממילטוס, עם זאת היא כבר הייתה בשימוש על ידי יורדי ים עוד לפני כן. בימי קדם, הדובה הקטנה נקראה **כנף הדרקון** ונחשבה לחלק מדרקון. כיום שם זה כבר נשכח.

## מיתולוגיה
קבוצת הכוכבים "הדובה הקטנה" מזכירה דובה עם זנב. ה"זנב" נראה ארוך במיוחד כאשר מכלילים בה את הכוכבים החיוורים בסביבתה. קבוצת "הדובה הקטנה", מהווה יחד עם "הדובה הגדולה" את בסיס האגדה על קליסטו, נימפת היער היפה ובנה ארקס, שהפכו לשתי דובות והועלו לשמיים על ידי זאוס מלך האלים.

לפי האגדה הזנב הוארך מעבר לזנב דב רגיל בשל סיבובה הבלתי פוסק של הדובה סביב הקוטב דרך זנבה.

בעבר נחשבה הדובה הקטנה לקבוצה של שבעה כוכבים קרובים בלבד, ואלו נחשבו לאחיות. במיתולוגיה היוונית הקדומה, שבעת הכוכבים בדובה הקטנה נחשבו להספרידות, בנות אטלס. ייתכן שיחד עם קבוצות אחרות במזל מאזניים (שומר הדובים, הדובה הגדולה ודרקון), היא היוותה את מקור האגדה על תפוחי ההספרידות, שהיא חלק משתים עשרה המטלות של הרקלס.
תרבויות רבות חשבו את הדובה לגומה שבה ציר כדור הארץ סבב. במיתולוגיה ההודית כוכב הקוטב הוא דהרווה (כיום משמעות המילה קוטב) וישנו סיפור מאחורי הפיכתו לכוכב.

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:קבוצות כוכבים
קטגוריה:48 קבוצות הכוכבים של תלמי
קטגוריה:דוביים בתרבות
וין בייקר

**וינסנט למונט "וין" בייקר** (באנגלית: **Vincent Lamont "Vin" Baker**; נולד ב-23 בנובמבר 1971) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדות הסנטר והפאוור פורוורד בליגת ה-NBA.

בייקר נבחר שמיני בדראפט 1993 על ידי מילווקי באקס. במילווקי שיחק ארבע שנים והועבר בטרייד משולש לסיאטל סופרסוניקס. בעונת 2002-2003 עבר לבוסטון סלטיקס אבל שוחרר כעבור שנה וחצי. בייקר עבר לניו יורק ניקס וכעבור שנתיים עבר ליוסטון רוקטס.
בעונת 2006/2007 היה אמור לשחק בקבוצת הכדורסל מינסוטה טימברוולבס. הוא שוחרר מהקבוצה מבלי לשחק ופרש ממשחק פעיל.

## תארים בהם זכה
* רוקי החודש בפברואר 1994.
* חמישיית הרוקיז הראשונה ב-1994.
* 4 הופעות ב-ALL STAR ב-1995, 1996, 1997 ו-1998.
* פעם אחת בחמישיית העונה השנייה ב-1998.
* פעם אחת בחמישיית העונה השלישית ב-1997.
* מדליית זהב עם נבחרת ארצות הברית באולימפיאדת סידני (2000)

## מפעלים אחרים
וין בייקר הקים ארגון ללא כוונת רווח, בשם קרן לעמוד זקוף. קרן לעמוד זקוף היא ארגון המסייע לתת לילדים עתיד טוב יותר על ידי סיוע כלכלי עם ארגוני צדקה שונים בהתנדבות. המטרה של הקרן לעמוד זקוף היא לעזור לאנשים צעירים בעלי השכלה, בפיתוח אישי ובהרגשה הכללית.

ב-3 ביוני 2011 התקבל לעבודה כעוזר מאמן בקבוצה לנערים בכדורסל בבית הספר סן ברנרד.

## חיים אישיים
אמו של בייקר היא ג'ין בייקר. אביו, הכומר ג'יימס בייקר, הוא מכונאי רכב וכומר בפטיסטי.

ב-19 ביוני 2007 נעצר בייקר בנוריץ', קונטיקט על נהיגה בשכרות לאחר שעזב את הקזינו "Foxwoods Resort".

ב-21 ביוני 2008 עוקל וביתו בדורהאם, קונטיקט הוצע למכירה תמורת 2.3 מיליון דולר. הבית נרכש על ידי U.S. בנק ב-2.5 מיליון דולר במכירה פומבית ב-28 ביוני 2008.

ב-2014 השתתף בייקר במשחק ראווה שארגן דניס רודמן בקוריאה הצפונית לרגל הולדת המנהיג קים ג'ונג-און. באוגוסט אותה שנה מכר השחקן את מדליית הזהב בה זכה עם נבחרת ארצות הברית באולימפיאדת סידני תמורת כ-67 אלף דולר.

במהלך חודש יולי 2015 לקח בייקר חלק בצוות האימון של מילווקי באקס בליגת הקיץ שהתקיימה בלאס ווגאס. בחודש אוגוסט 2015 סיפר השחקן בראיון כי במהלך השנים שעברו בזבז כ-100 מיליון דולר, אותם הרוויח במהלך הקריירה שלו כשחקן, בעיקר בשל התמכרותו לאלכוהול. כמו כן חשף בכתבה כי החל לעבוד ברשת "סטארבאקס".

## סטטיסטיקת קריירה
### בעונה הסדירה ב-NBA

### בפלייאוף ה-NBA

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי פלורידה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרטפורד
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלני נבחרת ארצות הברית
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלני סיאטל סופרסוניקס
קטגוריה:כדורסלני מילווקי באקס
קטגוריה:כדורסלני ניו יורק ניקס
קטגוריה:כדורסלני בוסטון סלטיקס
קטגוריה:כדורסלני יוסטון רוקטס
קטגוריה:כדורסלני לוס אנג'לס קליפרס
קטגוריה:משתתפי משחק האולסטאר של ה-NBA
קטגוריה:כדורסלנים באולימפיאדת סידני (2000)
קטגוריה:אלופים אולימפיים אמריקאים: כדורסל
קטגוריה:בחירות דראפט של מילווקי באקס
קטגוריה:פלורידה: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטאות ומכללות בארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1971
מונמארטר

[שמאל|ממוזער|250px|[בזיליקת הלב הקדוש (פריז)|בזיליקת סקרה קר]]
**מונמארטר** (בצרפתית: **Montmartre**, הגייה: מוֹנְמָרְטְר) היא גבעה בצפון פריז שבצרפת ברובע ה-18 של העיר, בגדה הימנית של נהר הסן.

## מקור השם
השם מונמארטר מקורו בצרפתית - "הר הקדושים המעונים" - **Mont des Martyrs**, בשל האמונה שראשיהם של הבישוף דני הקדוש (הקדוש המגן על צרפת) וקדושים נוספים נערפו על הגבעה בסביבות שנת 272.

## היסטוריה מוקדמת
בשנת 1134 הוקם בגבעה מנזר של המסדר הבנדיקטי. בשנת 1534 שימשה כנסיית המנזר כמקום בו הקימו איגנטיוס מלויולה וחבריו את מסדר הישועים. המנזר נהרס במהלך המהפכה הצרפתית.

במהלך השנים הייתה הגבעה אזור של גידול גפנים לצורך ייצור יין.

בתקופת המהפכה הצרפתית הוסב שם הגבעה ל"מונמרה" (Montmarat) על שמו של ז'אן-פול מארה (מאישיה הבולטים של המהפכה), אולם בהמשך הוחזר השם המקורי.

## המאה ה-19
בתקופת שלטונו של נפוליון השלישי והתוכניות הגדולות של ברון אוסמן לבניית פריז בסגנון מודרני עם שדרות רחבות, נאלצו רבים מתושבי האזורים שנהרסו להתפנות מבתיהם. אזור מונמארטר נחשב מחוץ לתחום העירוני של פריז, אולם היה קרוב יחסית אל העיר וניתן היה לראותה ממנו. מחירי הדיור בו היו זולים מאשר ברבעים שבתוך העיר ועל כן התיישבו בו (וכן בקלישי ובלה וילט) תושבים רבים של העיר.

בשל העובדה שבאזור היו יקבים של המנזר שפעל במקום, הפך המקום למוקד של מסבאות ובתי שיכר, ובהמשך לאזור בילויים. בסוף המאה ה-19 נפתח במקום הקברט המפורסם - מולן רוז', ובבית המרזח Le Chat Noir (החתול השחור, לה שא נואר) נהגו לשבת אמנים רבים.

בין השנים 1876–1912 נבנתה על הגבעה בזיליקת הלב הקדוש (הסקרה קר), כביטוי לאמונת התושבים באל לאחר המפלה הגדולה של צרפת ב-1871 במלחמת פרוסיה צרפת.

## מקום מפגש אמנים
החל מאמצע המאה ה-19, התגוררו אמנים כמו יוהאן יונגקינד וקאמי פיסארו במונמארטר, שהפכה במהירה להיות מרכז האמנות של פריז ומוקד חיי הבוהמה.
פבלו פיקאסו ואמדאו מודיליאני התגוררו בקומונה במונמארטר, בבניין שנקרא לה בטו-לאוואר - "סירת המכבסה" (Le Bateau-Lavoir), בין השנים 1904–1909.

בין השאר התגוררו במונאמרטר ועבדו בה וינסנט ואן גוך, פייר בריסו, אלפרד ז'ארי, ז'ן פול, ז'אק וילון, רמון דושאן-וילון, אנרי מאטיס, אנדרה דרן, סוזאן ואלאדון, פייר-אוגוסט רנואר, אדגר דגה, מוריס אוטריו, אנרי דה טולוז-לוטרק, ותאופיל סטיינלן.

הזרם הקוביסטי באמנות נוצר והתפתח במונמארטר.

כאשר הרובע הפך לאפנתי ושכר הדירה עלה, עברו האמנים להתגורר ברובע מונפרנאס הזול יותר.

## מונמארטר כיום
הכיכר המרכזית ברובע מונמארטר, **פלאס דו טרטר** (Place du Tertre), הומה מדי יום ומדי ערב בעשרות ציירי פורטרטים, קריקטוריסטים, אמני רחוב, ובאלפי תיירים הפוקדים את דוכני האמנים, המסעדות ובתי הקפה. בסמוך לכיכר, בביתו של האמן מוריס אוטריו, נמצא כיום מוזיאון מונמארטר המציג את עבודותיהם של אמני העבר המפורסמים של הרובע.

אמנים רבים קבורים היום בבית הקברות של מונמארטר ובבית הקברות סן ונסן, המהווים בשל כך אתרי תיירות. 
בשל חשיבותו ההיסטורית ויופיו של הרובע, הוא מוגדר כאתר היסטורי, ואסורה בו בנייה שאינה משתלבת באופיו המקורי. מדרום-מערב למונמארטר מצוי "רובע האורות האדומים" של פריז - רובע פיגאל.

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:פריז: שכונות
קטגוריה:הרובע השמונה-עשר של פריז
קטגוריה:פריז: אטרקציות תיירותיות
קטגוריה:מקומות שעל שמם כוכב לכת מינורי
סט פקודות

**סט פקודות** הוא אוסף של הוראות בשפת מכונה שמכיר מעבד. על מנת לבצע פעולה כלשהי המעבד צריך לקבל פקודות ב"שפה" שהוא מבין, סט הפקודות הוא בעצם אוצר המילים של המעבד.

המעבד מבצע רצף של פקודות מכונה (instructions) הניתנות לו. פקודת מכונה היא רצף של סיביות, שהמעבד מבצע בהתאם להן פעולה מתאימה, בדרך כלל פעולה פשוטה ביותר. פקודות המכונה כוללות:
* קריאת וכתיבת ערכים לזיכרון
* שינוי ערכי אוגרים ("רגיסטרים")
* חישובים אריתמטיים במספרים שלמים (חיבור, חיסור, כפל, חילוק)
* פעולות בינאריות לוגיות (AND, OR, NOT, XOR)
* בדיקת תנאים לוגיים
* פעולות המשפיעות על מצב המעבד עצמו. פעולות אלו בדרך כלל ספציפיות לכל סוג מעבד, ולעיתים קרובות אינן נתמכות על ידי מהדרים ("קומפיילרים")
* פעולות בקרת זרימה, המשנות את כתובתה של הפקודה הבאה שתתבצע.

לפקודות המכונה מבנה מוגדר היטב, הכולל את קוד הפקודה (האופרטור), ולעיתים הנתונים שעליהם פועלת פקודה זו ("אופרנדים").

אוסף כל פקודות המכונה של מעבד מסוים הוא **סט פקודות** שלו. כתיבתן של פקודות מכונה נעשית באופן ישיר למדי באמצעות שפת סף, ובאופן עקיף באמצעות שפה עילית, שהמהדר מתרגם אותה לפקודות מכונה.

סט הפקודות הנפוץ ביותר בשנות העשרים והשלושים של המאה ה-21 במעבדים של מחשבים אישיים הוא x86. ניתן להשתמש ולתכנת בסט פקודות זה בעיקר תוך שימוש בשפת תכנות שנקראת שפת סף. כיום מתכנתים ממעטים להשתמש בשפת סף, ורוב התכנות נעשה תוך שימוש בשפות עיליות, כאשר תרגום הקוד לשפת מכונה מתבצע על ידי מהדרים (קומפיילרים, כמו ב-C++), מפרשים (כמו המפרשים של פייתון, Perl, או PHP), או "מכונה וירטואלית" (כמו ב-Java וסביבת NET.). למרות זאת, לפעמים מתכנת יעדיף לכתוב קוד בשפת סף, בעיקר כדי לשלוט על תכונות של המעבד שאינן כלליות ואינן ניתנות לשליטה בשפה עלית. בדרך כלל גרעין מערכת הפעלה מכיל קטעים מצומצמים בשפת סף.

## ראו גם
* RISC
* שפת תכנות Low-level
* מונחים בתוכנה
* מונחים בחומרה
* אופן מעינה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מעבד
אולימפיאדת לונדון

**[[לונדון]]** אירחה את **[[המשחקים האולימפיים]]** שלוש פעמים, ב-1908, ב-1948 וב-2012. היא הייתה העיר השנייה בעולם שהתקיימו בה המשחקים פעמיים (אחרי פריז). היא אירחה את המשחקים בפעם השלישית ב-2012 ובכך הפכה לעיר הראשונה בעולם שהתקיימו בה שלוש אולימפיאדות.בפועל הייתה אמורה לארח לונדון את המשחקים האולימפיים ארבע פעמים, אולם בעקבות מלחמת העולם השנייה בוטלו המשחקים האולימפיים בשנת 1944 שהיו אמורים להתקיים בה.

## אולימפיאדות בלונדון
*אולימפיאדת לונדון (1908) - האולימפיאדה הרביעית. השתתפו בה 22 מדינות.
*אולימפיאדת לונדון (1944) - האולימפיאדה ה-13. הייתה אמורה להיערך בלונדון, אך בוטלה בעקבות מלחמת העולם השנייה.
*אולימפיאדת לונדון (1948) - האולימפיאדה ה-14. השתתפו בה 59 מדינות.
*אולימפיאדת לונדון (2012) - האולימפיאדה ה-30. השתתפו בה 204 מדינות.
*המשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012) - המשחקים הפאראלימפיים ה-14. השתתפו בה 164 מדינות.

*
קטגוריה:לונדון: תחרויות ספורט
חרלאו

**חרלאו** (ברומנית: **Hârlău**, ביידיש: הרלוי) היא עיירה בצפון המחוז יאשי שבחבל מולדובה, רומניה.
העיירה מונה 11,271 נפש (נכון ל-2004). חרלאו ממוקמת על גדת נהר הבחלוי, 70 ק"מ מיאשי. המקום מוזכר לראשונה במסמך הכתוב בלטינית ב-1384. העיירה אירחה בימי הביניים אחת החצרות של נסיכי מולדובה. שטפן הגדול ביסס את מגורי הקיץ שלו בחרלאו (1486) ובשנת 1499 אף ערך במקום הסכם שלום עם פולין.

אוכלוסיית חרלאו מורכבת ברובה מרומנים נוצרים, אולם בעבר הייתה במקום קהילה יהודית גדולה.  
כיום מסופח לעיר גם הכפר פרקובאץ' (Pârcovaci).

## דמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

* 
* פנקס הקהילה של חרלאו באנגלית
*על יהודי חרלאו באתר Jewishgen Kehila Links]
* 

קטגוריה:רומניה: עיירות
קטגוריה:רומניה: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
ספקטרום סינקלייר

**ספקטרום** (באנגלית: **ZX Spectrum**) מתוצרת חברת **סינקלייר**  הבריטית הוא מחשב אישי, שיוצר לראשונה בשנת 1982. המחשב היה מבוסס על מעבד 8 סיביות מדגם Z80A, שפעל במהירות של 3.5 מגה הרץ. בדומה למחשבים רבים מאותה התקופה התחבר מחשב זה לטלוויזיה ולא נמכר עם מסך מחשב ייעודי. התוכנות שלו נשמרו על גבי קלטת שמע.

מחשב זה היה גרסה מתקדמת יותר של המחשבים הקודמים של החברה - סינקלייר ZX80 ו-ZX81. החידוש שהביא איתו הספקטרום הוא תמיכה בצבע, כמו ששמו מרמז - הדגמים הקודמים היו שחור לבן. מה שייחד את המחשבים הקודמים של סינקלייר היה מחירם הנמוך: ה-ZX80 היה המחשב הראשון שנמכר בבריטניה במחיר של פחות מ-100 שטרלינג. הספקטרום המשיך מסורת זו, כשמחירה של התצורה הבסיסית (16K) היה 125£.

לדגם זה היו שתי גרסאות עיקריות. במקור הוצע עם זיכרון RAM בנפח 16 קילובייט ואפשרות לחיבור כרטיס הרחבה של 32 ק"ב נוספים. כשנה לאחר שחרור דגם זה הוצגה גרסה נוספת עם זיכרון בנפח 48 ק"ב. בנוסף, בשתי הגרסאות היה זיכרון ROM בגודל 16 ק"ב שהכיל את מערכת ההפעלה, ופרשן בייסיק. כמו כן הייתה לו גרפיקה בהפרדה נמוכה עבור טקסט וגרפיקה בהפרדה גבוהה עבור משחקים. 

המחשב היה פופולרי - יותר מ 5 מיליון יחידות נמכרו. הוא תמך ברזולוציה מקסימלית של 192X256 פיקסלים ועד 16 צבעים. מחשב זה היה היורש של מחשב ה-ZX81, שלו היה זיכרון של 1KB בלבד. 
במהלך השנים יוצרו כמה דגמים של מחשב זה, אך הפופולריות שלו החלה לרדת עם ירידת מחיריהם של מחשבים תואמי PC.

מחשבים אלו קיימים עד היום, ואפשר למצוא תוכנות אמולטור רבות למחשבים אחרים שיכולים להריץ תוכנות שנכתבו עבורם. ישנן גם תוכנות שמאפשרות להמיר את התוכניות שנשמרו על גבי קלטות אודיו ישנות לקבצים, על מנת להריצם באמולטור.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מחשבים אישיים
קטגוריה:מכשירים שהושקו ב-1982
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: המצאות
קטגוריה:טכנולוגיות מיושנות
קיצור שולחן ערוך מקור חיים

**קִצּוּר שֻׁלְחָן עָרוּך מְקוֹר חַיִּים** הוא ספר הלכה שחיבר בשנת תשל"ה 1975 הרב חיים דוד הלוי, שהיה הרב הראשי של תל אביב. ספר זה הוא תמצית הלכתית מחמשת חלקי ספרו הקודם "מקור חיים", ובו הוצגו המנהגים על פי העדות השונות.  היה בכך חידוש ביחס לקיצור שולחן ערוך, שכתב הרב שלמה גאנצפריד, שבנוי על פסקי ומנהגי יהדות אשכנז. בשל כך, הפך ספרו של הרב הלוי לפופולרי במיוחד במערכת החינוך הממלכתית-דתית בישראל. 

הספר **מקור חיים** נקרא כן על שם מחברו הרב חיים דוד הלוי ועל שם התורה שנותנת חיים ללומדיה ולמקיימיה, כמו שנאמר בפרקי אבות "מרבה תורה מרבה חיים", ומקורו מהפסוק בספר תהלים (): כִּי עִמְּךָ **מְקוֹר חַיִּים** בְּאוֹרְךָ נִרְאֶה אוֹר.

## מבנה הספר
הספר בנוי כהלכות על סדר היום (מההשכמה עד השינה). הספר מחולק לעשרה שערים הכוללים 170 פרקים. ציון המקורות בספר הוא לספרי "מקור חיים השלם".

בחלק ממהדורות הספר מובאות הערות בהלכה לפי עדות אשכנז מהרב נתן אורטנר (רבה של לוד) במקומות שהם נוהגים אחרת מהמובא בספר עצמו. 
### פרקי הספר
*פרקים א-כו: סדר היום
*פרקים כז-נה: ברכות
*פרקים נו-פ: שבת
*פרקים פא-קיד: חג ומועד
*פרקים קטו-קכד: לחתן לכלה ולמשפחה
*פרקים קכה-קל: יסודות הבית היהודי
*פרקים קלא-קלו: השולחן הכשר
*פרקים קלז-קמג: מצוות התלויות בארץ
*פרקים קמד-קנו: הלכות שמחות (דיני אבלות)
*פרקים קנז-קע: יסודות דיני ממונות

## תרגומים
מנחם עמנואל הרטום תרגם את הספר לאיטלקית, והתרגום יצא לאור ברכסים בתשנ"ב.

קטגוריה:ספרי 1975
קטגוריה:ספרי הלכה: אחרונים
קטגוריה:שולחן ערוך
עינפז רקום-כנף

**עינפז רקום-כנף** (שם מדעי: *Chrysoperla rufilabris*) הוא מין של ארינמל ממשפחת העינפזיים בעל גלגול מלא המשמש בצורה נרחבת להדברת זנים שונים של כנימות בגידולי שדה, מטעי הדרים וחממות.

## תיאור
גופו של העינפז רקום-הכנף בצבע ירוק חיוור, ומשתנה לחום במהלך החורף. כנפיו הקדמיות ירוקות שקופות ומרושתות. הן ארוכות, צרות ומחודדות בקצותיהן, אורכן נע בין 11 ל-12 מילימטרים אצל הזכרים, ובין 11.5 ל-12.5 מילימטרים אצל הנקבות, והן מכסות את כל הגוף. המחושים ארוכים במעט מהכנפיים הקדמיות. הראש מסומן ברצועה אדומה לאורך הלחיים, צידי המסכה וצידי המצח, ולרוב בנקודה אדומה מאחורי העיניים. לעיתים גם הקדקוד מסומן ברצועה אדומה, שיכולה להימשך עד לבין המחושים. חלקו העליון של החזה הקדמי מסומן ברצועה צהובה לאורכו, לעיתים עם נקודה אדומה בחלקה הקדמי, ושערותיו קצרות וחיוורות.

גודלם של הזחלים נע בין מילימטר ל-8 מילימטרים לאורך גדילתם, וצבעם אפור או חום. הם נושאים שתי רצועות כהות על ראשם, ושלושה זוגות של נקודות לבנות על חזם, כאשר לעיתים הזוג האחורי מחובר בפס דק.

## תפוצה
העינפז רקום-הכנף נפוץ בחלקה המזרחי של צפון אמריקה.

## מחזור חיים
במהלך האביב והקיץ, נקבת העינפז רקום-הכנף מטילה עד ל-200 ביצים, לרוב בקרבת מושבת כנימות, תלויות מצידם התחתון של עלים. לאחר בקיעתם, הם מטפסים לצמח בחיפוש אחר אוכל. הם משתמשים בצבתות שלהם כדי להחדיר ארס משתק בשביל לחסל את טרפם, ולאחר מכן הם יונקים את נוזלי גופו. לאחר שניים עד שלושה שבועות, כתלות בטמפרטורה, הם נכנסים לגולם, ממנו הם יוצאים לאחר כחמישה ימים כבוגרים. הבוגרים חיים בין ארבעה לשישה שבועות.

בעוד שהזחלים ניזונים מכנימות ומחרקים רכי-גוף אחרים, או אחד מהשני, בהיעדר מזון אחר, הבוגרים ניזונים מצוף, טל דבש ואבקה.

## שימושו בהדברה
לאור רעבתנותם, והמגוון הגדול של מזיקים שהם טורפים, זחליו של העינפז רקום-הכנף משמשים להדברה של כנימות ומזיקים אחרים, אם כי הם מועדפים פחות מקרוב משפחתם, העינפז הירוק, שעמיד לטווחים גדולים יותר של לחות. זחל בודד מסוגל לטרוף עד כ-200 כנימות בשבוע.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1839
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי הרמן בורמייסטר
קטגוריה:עינפזיים
תרבות חופשית

**תרבות חופשית** הוא ספרו השלישי של לורנס לסיג, העוסק בחוקי זכויות היוצרים בארצות הברית ובמדינות אחרות במערב. על פי ספרו, המדובר בחוקים נוקשים, שחלים אוטומטית על כל יצירה, וכך נוצר מצב שבו פחות ופחות יצירות נשארות בנחלת הכלל מפני שכל מילה מדוברת וצליל מושמע מופרט לכסף וממון ונהיה נשוא של רגולציה. מצב כזה גורם לנזקים לתרבות עצמה ולציבור שצורך אותה - אובדן של יצירות בשל הזנחה במאגרים, הפללה דרקונית ומוגזמת של אנשים שהעתיקו מוזיקה או ספרים, חסימת האפשרות להשתמש בספרים אף על פי שזכויות היוצרים עליהם פגו, ועוד.

הספר מציע לערוך רפורמות בחוקי זכויות היוצרים ולאמץ מערכת שונה של רישוי זכויות יוצרים.

ספר זה הוא אחד הטקסטים העיקריים של אידאולוגיית התוכן החופשי ושל ארגון Creative Commons שלסיג הוא המייסד שלה.

## קישורים חיצוניים

* האתר הרשמי של הספר
* תרבות חופשית - גרסת PDF חופשית להורדה
* תרבות חופשית הרצאת הפתיחה של לסיג בכנס הקוד הפתוח (OSCON), יולי 2002
* אתר האינטרנט של לורנס לסיג – קישורים לספרים, מאמרים וחדשות
* מצגת פלאש של הרצאתו של לסיג, כולל אודיו

קטגוריה:ספרי עיון
קטגוריה:ספרי 2004
קטגוריה:תוכנה חופשית