open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אברהם יוסטמן

**אברהם (אברימי) דב יוסטמן** (נולד ב־1971) הוא עורך דין ישראלי חרדי, סמנכ"ל קרן קמ"ח, חבר הנהלת ארגון גשר וחבר בוועדת הבחירות המרכזית לכנסת מטעם אגודת ישראל.

## ביוגרפיה
יוסטמן, יליד 1971, נשוי ואב לחמישה, מתגורר בביתר עילית בעל רקע בהוראה והובלת מיזמים ציבוריים, יוסטמן הוא חסיד סלונים הנמנית עם סיעת שלומי אמונים באגודת ישראל.

למד בישיבת בית אברהם ולאחר מכן למד תואר ראשון במשפטים בקריה האקדמית אונו והוסמך כעו"ד. בנוסף, סיים לימודי תואר שני בהיסטוריה וסוציולוגיה של מדינת ישראל באוניברסיטת חיפה. בוגר תוכנית המנהיגות של מכון גשר למנהיגות ופעיל במסגרת המחלקה החרדית שלה.

### פעילות ציבורית
משנת 2008 עו"ד יוסטמן מכהן כסמנכ"ל קרן קמ"ח - קידום מקצועי חרדי, מנהל את פיתוח הפרויקטים, ואחראי על התחום המשפטי בקרן. יוסטמן מרבה לכתוב, להתראיין בתקשורת ולהשתתף בפאנלים מקצועיים ואקדמיים בנושא גיוון ושילוב חרדים בתעסוקה בכלל ובשירות המדינה בפרט, הפרדה בין גברים לנשים באקדמיה ובתוכניות הכשרה וכלכלה חרדית.

בחודש אוגוסט 2020 עם הקמתה של המועצה האזרחית המייעצת לפרויקטור הקורונה, צורף עו"ד יוסטמן כחבר המועצה הציבורית המייעצת למגן ישראל. כחודש לאחר צירופו, במחאה על עמדותיו של פרופ' רוני גמזו שכיהן כראש תוכנית 'מגן ישראל' ביחס לציבור החרדי, התפטר עו"ד יוסטמן מהמועצה יחד עם גזבר עיריית בני ברק רו"ח אריק אדלר.

יוסטמן הוא חבר דירקטוריון החברה הכלכלית בית שמש וכן חבר דירקטוריון החברה לפיתוח ביתר עילית, ויו"ר ועדת ערר בארנונה בעיריית ביתר עילית.

### פעילות משפטית
עו"ד יוסטמן מייצג את אגודת ישראל בוועדת הבחירות המרכזית לכנסת החל מהבחירות לכנסת התשע עשרה, ומשמש היועץ המשפטי של המפלגה.

התמודד בבחירות ללשכת עורכי הדין מטעם הסיעה החרדית אמונה במקצוע.

בדיון שהתקיים בבג"ץ בינואר 2023 בשאלת כשירותו של יו"ר תנועת ש"ס ח"כ אריה דרעי לכהן כשר, ייצג עו"ד יוסטמן את סיעת יהדות התורה.

### הפרדה מגדרית
עו"ד יוסטמן מרבה להתבטא בכלי התקשורת ובפורומים שונים בסוגיית ההפרדה המגדרית באקדמיה ובמרחב הציבורי. בהקשר זה ייצג את קרן קמ"ח בעתירת שדולת הנשים נגד תוכנית 'משפיעים' שהכשירה צוערות וצוערים חרדים לשירות המדינה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* אברהם יוסטמן - תגית באתר כיכר השבת
* אברהם יוסטמן - תגית באתר בחדרי חרדים

## הערות שוליים

קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1971
כוחות מיוחדים (סרט)

**כוחות מיוחדים** (בצרפתית: **Forces spéciales**) הוא סרט פעולה צרפתי בבימויו של סטפן ריבוז'ה שגם כתב את התסריט ובכיכובם של דיאן קרוגר, דני מנושה, רז דגן ודג'ימון הונסו.

## עלילה
אפגניסטן, ארץ הטאליבן, שנת 2011. המלחמה של צבאות המערב נגד הטאליבן נמשכת במלוא עוזה. אלזה קזנובה היא עיתונאית פציפיסטית צרפתייה, המבקרת בחריפות את שתי הצדדים הלוחמים, אך נקלעת שלא ברצונה למצב חמור בו היא נחטפת וחייה נתונים בסכנה.

שישה גברים מפיקוד המבצעים המיוחדים (COS) של הקומנדו הצרפתי הפרוסים עם הכוחות הצרפתיים באפגניסטן נקראים לשחרר את העיתונאית ובן לווייתה האפגני, אמין. על אף שהם מצליחים לשחרר את שני בני הערובה מכלאם, המבצע שמוביל המפקד קובקס עומד בסכנה כאשר הפינוי במסוק אינו מתאפשר עקב תגובת המורדים, מה שמאלץ את הקבוצה לברוח מעבר להר, כשרודפיהם בעקבותים, בתנאים קשים מאוד.

## שחקנים ודמויות

## הפקה
הסרט, שצולם בסיוע הצבא הצרפתי, היה בעל תקציב של 10 מיליון אירו. צוות הצילום צילם בבסיס הצבאי קיילוס, בג'יבוטי וכן בפריז, תוך שהשחקנים מתאתנים עם הקומנדו הימי. רוב הצילומים נערכו בטג'יקיסטן בדושנבה ובהרי פאמיר שמסביב, בתנאים קשים לפעמים עם תשתית לקויה, אקלים יוצא דופן, מדינה בסיכון, מאחר שטג'יקיסטן גובלת באפגניסטן. לוטננט-קולונל ג'קי פוקרו, לשעבר ראש מחלקת התקשורת של הצבא ומכיר טוב את ההתערבות באפגניסטן, ליווה את צוות הצילום לאורך הפקתו ושמו מוזכר בקרדיטים.

## לקריאה נוספת
* Jean-Marc Tanguy (texte), Jeff Maunoury (photos), Forces spéciales, sources d'inspiration et notes de production, Éditions Nimrod, 2011 ().

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי מתח צרפתיים
קטגוריה:סרטים היסטוריים
קטגוריה:סרטי פעולה צרפתיים
קטגוריה:סרטי 2011
קטגוריה:יחידות מיוחדות בקולנוע ובטלוויזיה
קטגוריה:סרטי צבא
קטגוריה:סרטי מלחמה
בית הדין הבין-לאומי לבוררות

**בית הדין הבין־לאומי לבוררות** (באנגלית: **International Court of Arbitration**; בראשי תיבות: **ICA**) הוא מוסד בוררות בין-לאומית, העוסק ביישוב סכסוכים מסחריים בין־לאומיים בחסות לשכת המסחר הבין-לאומית (ICC). עקב כך, לעיתים מכנים אותו "בית הדין של ה-ICC" (אין קשר לבית הדין הפלילי הבין-לאומי שנקרא אף הוא ICC).
בית הדין הבין-לאומי לבוררות מורכב מיותר מ-100 בוררים מכ-90 מדינות.

בניגוד למה שמרמז שמו, בית הדין אינו מוציא פסקי דין פורמליים. תחת זאת, הוא מספקת "פיקוח שיפוטי על הליכי בוררות".

שפות העבודה הרשמיות של בית הדין הן אנגלית וצרפתית. עם זאת, ניתן לנהל תיקים בכל שפה. המטה של בית הדין נמצא בפריז, צרפת.

נכון ל-9 בינואר 2020, בית הדין רשם מאז הקמתו 25,000 תיקים. הוא בירר מספר שיא של מקרים שנרשמו בשנת 2019, אינדיקציה למאמצי לשכת המסחר הבין-לאומית להרחיב את שירותיה.

## רקע
בית הדין נוסד בשנת 1923 תחת הנהגת , לשעבר שר האוצר של צרפת, שהיה לנשיאו הראשון של בית הדין.

חברי בית הדין ממונים לתקופות של שלוש שנים על ידי המועצה העולמית של לשכת המסחר הבין-לאומית בהמלצת "ועדות לאומיות" או קבוצות של הלשכה. בתחומי שיפוט שבהם אין ועדה או קבוצה לאומית, חברים מומלצים למינוי על ידי נשיא בית המשפט. חברים חלופיים ממונים על ידי המועצה העולמית בהמלצת נשיא בית המשפט.

## ראו גם
* בית הדין הקבוע לבוררות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:צרפת: ארגונים
קטגוריה:בתי דין בין-לאומיים
קטגוריה:בוררות
שרה בנינגה

**שרה בנינגה** (נולדה ב-1982) היא חוקרת אמנות וציירת ישראלית.

## ביוגרפיה
נולדה בשנת 1982, בת לטרי ופרופ' שמעון בנינגה.

בשנת 2006 קיבלה תואר ראשון בתולדות האמנות וספרות משווה מאוניברסיטת תל אביב. בשנת 2009 קיבלה תואר שני בתולדות האמנות מהאוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 2012 קיבלה תואר ראשון נוסף מבצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב. בשנת 2017 קיבלה תואר דוקטור בתולדות האמנות מהאוניברסיטה העברית בירושלים.

היא עוסקת במחקר של תולדות האמנות בתקופות הפרה־מודרניות, ומרצה בחוג לתולדות האמנות באוניברסיטת תל אביב ובמחלקה לתרבות חזותית וחומרית בבצלאל.

תערוכות יחיד שלה: "בכחנליה" בגלריה מאיה בתל אביב (2021), "מבט מעבר" בגלריה טל בכפר ורדים (2022, אוצרת: עדי גרינפלד).

בדצמבר 2022 תוכננה תערוכה שבה שמונה ציורים גדולים שלה בגלריה ביתא שברחוב יפו בירושלים, אך יומיים לפני המועד המתוכנן הודיע אגף התרבות של עיריית ירושלים, שהגלריה בבעלותה, שאין להציג ציורים אלה כיוון שהם כוללים דימויי עירום. בעקבות זאת הועברה התערוכה למוזיאון על התפר בירושלים, שאינו בבעלות העירייה.

פעילה ב"סולידריות שייח' ג'ראח". בשנת 2010 נמנתה עם מדליקי המשואות בטקס הדלקת המשואות האלטרנטיבי של תנועת "יש גבול".

מתגוררת בירושלים, נמצאת בזוגיות ולה בת ובן.

## קישורים חיצוניים
* 

* שרה בנינגה/ ביוגרפיה, באתר של גלריה טל
* SARA BENNINGA, AUC.ART

**ממאמריה**:
* דיוקן עצמי: בין דירר לרמברנדט, **שירת המדע** 2020, עמ' 140–143

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב
קטגוריה:בוגרות בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1982
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1982
עידו וייר

**עידו וייר** (נולד ב-10 באוקטובר 1996) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת המגן הימני בעירוני קריית שמונה.

## קריירה
וייר התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של עירוני נשר ובגיל 15 הצטרף למחלקת הנוער של הפועל חיפה. ב-2 בדצמבר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 1-0 לעירוני קריית שמונה במסגרת גביע הטוטו. ב-21 בינואר 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל בניצחון 0-1 נגד הפועל רעננה.

בקיץ  חתם בעירוני נשר מהליגה הלאומית במדיה שיחק שנה וחצי. באוגוסט  חתם בהפועל הרצליה במדיה שיחק עונה אחת. ב-3 בינואר 2020 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1-2 נגד עירוני טבריה.

ב-27 באוגוסט 2020 וייר חזר לליגת העל כאשר חתם במכבי נתניה. בינואר 2023 זכה עם המועדון בגביע הטוטו.

ב-15 בינואר 2024 חתם בבני סכנין. בסכנין מיעט לשחק, לדבריו בגלל שיצא נגד הקהל ששרק בוז בזמן נגינת התקווה. ב-15 באוגוסט 2024 הוא חתם על חוזה לעונה אחת בקבוצת הפועל תל אביב.

ב-13 במאי 2025 חתם וייר בקבוצת עירוני קריית שמונה לעונה אחת, עם אופציה לעונה נוספת.
## תארים
;הפועל תל אביב
* גביע הטוטו (ליגה לאומית): 2024/2025

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:מגני כדורגל ישראלים
קטגוריה:נשר: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני הפועל חיפה
קטגוריה:כדורגלני עירוני נשר
קטגוריה:כדורגלני הפועל הרצליה
קטגוריה:כדורגלני מכבי נתניה
קטגוריה:כדורגלני בני סכנין
קטגוריה:כדורגלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורגלני עירוני קריית שמונה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1996
סרמלה (כפר)

**סרמלה** (בהונגרית: **Szeremle**) הוא כפר בנפת באיה שבמחוז באץ'-קישקון בדרום־מזרח הונגריה. עד ל הייתה בו קהילה יהודית.

כמו יישובים רבים באירופה, גם בסרמלה אוכלוסיית היישוב נמצאת בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 2,493 תושבים ובשנת 2022 חיו בו רק 1,321 תושבים.

שמו של הכפר סרמלה הוזכר במסמכים לראשונה בשנת 1093.

## יהודי סרמלה
יהודים חיו בעיירה במאה ה-19 ובמאה ה-20. בשנת 1944 נרצחו יהודים מהכפר במהלך שואת יהודי הונגריה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הונגריה: כפרים
קטגוריה:קהילות יהודיות בהונגריה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
קבר הרמב"ן

מיקום **קבר הרמב"ן** (משה בן נחמן, 1194-1270 בקירוב) הוא נושא שנוי במחלוקת. קיימות שש עדויות שונות המצביעות על מקומות קבורה אפשריים: חיפה, טבריה, על דרך "ביאת גאולים", עכו, סילואן וחברון. עם זאת, התיעוד המזהה את מקום קברו בחיפה זוכה להכרה רחבה יותר כמהימנה ומוסמכת מהאחרות.

## רקע
התאריך האחרון הידוע בחיי רמב"ן הוא 1269, בשנה זו נשא דרשה בעכו, לאחר מכן לא ידועים פרטים עליו בכלל וכנראה נפטר בסביבות שנה זו.

הרמב"ן כותב בערך בשנת 1267 באגרתו לבנו נחמן שבגירונה, . כלומר הוא מתכנן ללכת לחברון להתפלל ולחצוב קבר, אין ידיעה על כך האם חצב קבר והאם נקבר שם. המקור הקדום ביותר הוא אלמוני שכותב מספר שנים לאחר פטירת רמב"ן, שרמב"ן נקבר בחיפה (ראו בהמשך).

## האתרים
### חיפה (ראשית המאה ה-14)
בחיבור "תוצאות ארץ ישראל" (מראשית המאה ה-14) נכתב שרמב"ן נקבר בחיפה, בתחתית הר הכרמל. 

על פי אלחנן ריינר, הספר הוא עיבוד צרפתי / אשכנזי של ספר "אלה המסעות" שנכתב מספר שנים קודם. בעבר החיבור יוחס לתלמיד הרמב"ן זאת מפני שבתיאור הקבר נכתב, .
ממוזער|ציון קבר הרמב"ן בחיפה
בתיאור של "אלה המסעות" נכתב "שם קבורת כמה גדולי חסידים שבאו מעבר לים" בעל תוצאות ארץ ישראל ציין את שמותם וביניהם הרמב"ן, אלחנן ריינר הוכיח שבעל תוצאות ארץ ישראל היה צרפתי או אשכנזי אך לא ספרדי. לדבריו בנוסח המקורי היה כתוב "ומורי' הרב" והכוונה היא "מורינו" אך אחד המעתיקים הסיר את הגרש וכך הספר הפך להיות חיבורו של תלמיד הרמב"ן.
ממוזער|מערה בחיפה שייתכן שהיא קבר הרמב"ן
כיום בחיפה יש שני ציונים לקבר הרמב"ן:
* במערת קבורה יהודית מימי התלמוד שנמצאת מתחת למסילת הרכבת בשכונת חיפה אל-עתיקה, המערה נזכרת כבר בסקר של הקרן הבריטית לחקר ארץ ישראל במאה ה-19, אך הייחוס שלה לרמב"ן נעשה על ידי אלמוני במאה ה-21.
* ציון נוסף הוא במערת קבורה בשולי בית העלמין היהודי הישן של חיפה לצד רבי אבדימי דמן חיפה, רבי יחיאל מפריז ורבי שמשון משאנץ, כך לפי אגודת אהלי צדיקים.
ככל הנראה מדובר באותו קבר, הראשון הוא הקבר המקורי השני הוא הקבר שאליו העבירו את העצמות שנמצאו במקום.

### טבריה (המאה ה-15)
נוסע אלמוני מקנדיאה כתב בשנת ה'רל"ג (1473) שבטבריה קבורים הרמב"ם, הרמב"ן, רבי אברהם אבן עזרא ועוד, כיום אין בטבריה ציון מדויק לקבר.

### דרך ביאת גאולים (המאה ה-16)
רבי גדליה אבן יחיא (המאה ה-16) כותב שרמב"ן נקבר "על דרך ביאת גאולים שיהיה לעתיד לבוא".

### עכו (המאה ה-17)
רבי  כותב בחיבור "גלילות ארץ ישראל" שליד שער עכו, מתחת ההר קבור רמב"ן יחד עם כמה מבעלי התוספות - הר"ש משאנץ רבי יוסף בן רבי יחיאל מפריז ועוד. כיום אין ציון בעכו לקבר, יוסף ברסלבי סבר שכוונתו לבית הקברות בחיפה, בניגוד לשאול חנא קוק שסבר שאלו שני אתרים שונים.

### סילואן (המאה ה-17)
רבי דוד קונפורטי (המאה ה-17) כותב בספרו קורא הדורות בשם זקני ירושלים שרמב"ן נקבר בסילואן, ולאחר מכן נקבר שם גם רבי עובדיה מברטנורא והמרדכי, כיום המקום נקרא קבר רבי עובדיה מברטנורא, מסורת זו הובאה בספרים קדומים יותר מקורא הדורות, אך בכולם הנוסח הוא המרדכי, רבינו קלונימוס והברטנורא, ולא הרמב"ן.

### חברון (המאה ה-18)
ממוזער|הציון בחברון
בספר שבחי ירושלים שנדפס בליוורנו תקמ"ה (1785) כותב שיש מסורות בידי זקני קהילת חברון שרמב"ן נקבר ליד מערת המכפלה, כיום יש מצבה במקום. מסורת זו ככל הנראה מסתמכת על דברי הרמב"ן שכותב שהלך לחצוב לעצמו קבר בחברון.

באוקטובר 1968 נפוצו שמועות שמצאו באזור את עצמותיו של רמב"ן, זרח ורהפטיג בדק את העניין וגילה שאלו רק שמועות.

## קישורים חיצוניים

* הסבר + מיקום GPS איך להגיע לציון קבר הרמב"ן בחיפה, באתר נלך

## הערות שוליים

רמב"ן
רמב"ן
רמב"ן
קטגוריה:רמב"ן
מלכת השערים לנבחרות לאומיות

[שמאל|ממוזער|180px|[כריסטין סינקלייר, שיאנית השערים הבינלאומיים עם 190 כיבושים לאורך 22 שנים.]]
ערך זה מכיל רשימת הכדורגלניות שהבקיעו לפחות 100 שערים במדי נבחרת כדורגל נשים הלאומית שלהם. בסך הכל, 18 כדורגלניות, על פי פיפ"א. כריסטין סינקלייר מ מחזיקה בשיא כל הזמנים עם 190 שערים בין-לאומיים .

 מחזיקה בשיא השחקניות שכבשו 100 או יותר שערים בין-לאומיים, שבע בסך הכל. ל יש שלוש שחקניות שהגיעו להישג זה. ל-CONCACAF יש את המספר הגבוה ביותר של כדורגלניות שכבשו לפחות 100 שערים בין-לאומיים - שמונה שחקניות.

קריסטין לילי מארצות הברית שיחקה הכי הרבה משחקים עד כה מבין מבקיעות 100 שערים - 352 הופעות. היא כבשה את שערה המאה ב-3 באוקטובר 2004, במשחק נגד .

## היסטוריה
השחקנית הראשונה שכבש 100 שערים בין-לאומיים הייתה אליזבטה ויניוטו האיטלקייה. בסך הכל, היא כבשה 107 שערים בין-לאומיים ב-110 משחקים, ושיחקה את משחקה האחרון ב-15 בנובמבר 1989. היא נשארה מלכת השערים הבין-לאומית עד שמיה האם מארצות הברית שברה את השיא ב-22 במאי 1999. האם הייתה השחקנית השלישית, אחרי ויניוטו וקרולינה מוראצ'ה מאיטליה, שכבשה 100 שערים במדי הנבחרת הלאומית שלה.

האם כבשה בסך הכל 158 שערים בקריירה הבין-לאומית שלה, ונשארה מלכת השערים במשך 14 שנים, עד שחברתה לנבחרת אבי וומבאק שברה את השיא ב-20 ביוני 2013 נגד . היא המשיכה והבקיע 184 שערים עבור ארצה ב-256 הופעות בין-לאומיות. בשנת 2020, כריסטין סינקלייר הקנדית שברה את השיא לאחר שכבשה את שערה ה-185 מול  במסגרת מוקדמות טורניר הכדורגל של אולימפיאדת טוקיו.

סון ון מ הייתה השחקנית הראשונה מאסיה שכבשה לפחות 100 שערים בין-לאומיים, ואת הקריירה סיימה עם 106 שערים ב-163 הופעות. פורטיה מודיסה מ הייתה השחקנית הראשון מאפריקה להגיע להישג זה. היא עשתה זאת מול  ב-18 באוקטובר 2014 במסגרת אליפות אפריקה. מרטה מ הייתה השחקנית הראשונה מאמריקה הדרומית שכבשה 100 שערים בין-לאומיים, לאחר שהבקיעה צמד נגד  במהלך טורניר ידידות שהתקיים באוקטובר 2017 בסין.

## רשימת הכובשות
* שחקניות **מודגשות** עדיין פעילות ברמה הבין-לאומית.
* שחקניות ב*כתב נטוי* הן מלכות השערים של הנבחרת הלאומית שלהם.
* כוכבית (*) מציינת שהשחקנית הוא מלכת השערים של הקונפדרציה שלה.

## לפי נבחרת

## לפי קונפדרציה

## ראו גם

* מלכת השערים של כל נבחרת לאומית
* מלך השערים לנבחרות לאומיות

קטגוריה:נבחרות כדורגל נשים
קטגוריה:רשימות בנושא ספורט
קומקום הנחושת

**קומקום הנחושת** (באנגלית: **The Brass Teapot**) הוא סרט פנטזיה אמריקאי משנת 2012 בבימויה של ראמה מוסלי. התסריט של הסרט נכתב על ידי טים מייסי, שכתב גם את הסיפור הקצר עליו מבוסס הסרט.

הסרט הוקרן בבכורה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של טורונטו ב-8 בספטמבר 2012, והוצא לאקרנים ב-5 באפריל 2013.

## תקציר
ג'ון ואליס הם זוג חסרי מזל שנתקלים בקומקום קסום מנחושת המסוגל לספק להם כסף. המלכוד היחיד הוא שהם חייבים לחוות כאב כדי שהקומקום יספק כסף. לאחר מכן עליהם להחליט מה הם מוכנים לעשות ועד כמה הם מוכנים לסבול כדי להשיג ביטחון כלכלי.

## שחקנים
* ג'ונו טמפל בתור אליס
* מייקל אנגרנו בתור ג'ון
* אלקסיס בלדל בתפקיד פייטון
* אליה שוקאט בתור לואיז
* בובי מויניהן בתור צ'אק
* בן רפפורט בתור ריקי
* בילי מגנוסן בתור ארני
* סטיב פארק בתור ד"ר לי לינג
* לוסי וולטרס בתור מרי
* קלאודיה מייסון בתור דונה
* דברה מונק בתור טרודי
* תומאס מידלדיץ' בתור חבאב
* כריסטין מיליאוטי בתור ברנדי
* ניק פרייז'ר בתור ברמן בחתונה

## קישורים חיצוניים
* 
* 

* קומקום הנחושת, באתר "סרטים"

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים מבוססי סיפורים קצרים
קטגוריה:סרטי קומדיה שחורה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 2012
יצחק גולדהאר

**יצחק גולדהאר** (1847 – 1925, י"ג באייר ה'תרפ"ה) היה חוקר ארץ ישראל.

## ביוגרפיה
יצחק גולדהאר נולד בשנת 1847 בסלוצק. הוא עלה לארץ ישראל בשנת 1895 והתיישב בראש פינה. גולדהאר עבד כמודד בגליל עבור הברון רוטשילד. במקביל הוא חקר את הארץ ונדד בה לארכה ולרחבה. בין השאר חקר את צמחי המרפא בגליל, והיה מספק בחינם רפואות מצמחי מרפא לבני צפת וראש פינה בצריפו הדל. חקר במשך כ-20 שנה את המקומות המוזכרים במקורות היהודיים וסייר בארץ ישראל לברר את מקומותיהם, החל משנת תרס"ה (1905) הוא קיבל מלגה מהחברה לספרות יידיש בגרמניה להשלמת מחקריו והוצאת ספרו. בשנת 1913 הוציא לאור בירושלים, אליה עבר להתגורר, את ספרו "אדמת קודש". הספר זכה להסכמות של הרידב"ז, הרב יצחק ירוחם דיסקין, הרב יוסף חיים זוננפלד והרב אברהם יצחק הכהן קוק.

## אדמת קודש
בספרו, סקר גולדהאר את המקומות שהוזכרו בתנ"ך, בתלמוד בבלי, בתלמוד ירושלמי, במדרש רבה ובתוספתא וציין עבור כל אחד מהם זיהוי. הספר מתחיל בגבולות ארץ ישראל המערבית והמזרחית (פרק ראשון, עמ' 5-30), ועובר לסקור את הרי ארץ ישראל (פרק שני, עמ' 31-54), הרי עבר הירדן המזרחי (פרק שלישי, עמ' 55-77), הימים סביב ארץ ישראל והיישובים לחופם (פרק רביעי, עמ' 78-125) והנהרות והנחלים (פרק חמישי, עמ' 125-169). לאחר מכן סוקר גולדהאר את גבולות הכיבוש של יהושע בן נון (פרק שישי, עמ' 126-188), את נחלות השבטים (פרק שביעי, עמ' 189-251) ואת תחום עולי בבל בארץ ישראל המערבית (פרק שמיני, עמ' 252-274) ובעבר הירדן (פרק תשיעי, עמ' 275-301). בסוף הספר סוקר גולדהאר את מדרגות הקדושה של ארץ ישראל בימי בית שני {פרק עשירי, עמ' 302-318).

בהסכמתו לספר כותב הרידב"ז:
:"ונתאמת דברי חז"ל בדבריהם הק' וגילה מצפונות הרבה ממקומות אשר היו נעלמים עד היום איפה מקומם. ועל ידי ספרו הק' יכול כל אחד לעבור בכל ארץ ישראל ועבר הירדן לארכה ולרחבה, וידע בכל מקום שעומדות רגליו באיזה מקום הוא עומד."

בספר, גולדהאר מתפלמס עם הרב יהוסף שוורץ, ועוקץ אותו וחוקרים אחרים שקדמו לו. גולדהאר מקנא למקורות היהודיים ומתעלם מהמחקר המודרני.

זיהוייו לא נתקבלו על ידי החוקרים שאחריו. גצל קרסל כתב כי ספרו משמש: "דוגמה קלאסית לזיהויים פורחים באוויר שאין להם על מה לסמוך (עיין שם כל עמוד ועמוד)". את גישתו של גולדהאר הוא תיאר: "המגמה להפוך הכל. אצל גולדהאר ... הייתה זו שיטה של מרד במדע של "חפשים".

חיים בר-דרומא כתב על גולדהאר:.

### מחידושיו
גולדהאר שיער שנבי רובין הוא קברו של רבן גמליאל דיבנה, שפעל ביבנה הקרובה לאתר המסגד. לטענתו, הכינוי "רבן" התעוות עם השנים ל"רובין". הוא טען שבמתחם נבי שועייב קבור אלישע בן אבויה. על "נבי סאלח" טען ש"סאלח" הוא שיבוש של "שמואל" וזיהה בכפר "נבי סאלח" את רמה בהר אפרים של שמואל הנביא.

## קישורים חיצוניים
* מרדכי אשל, יצחק גולדהאר וספרו 'אדמת הקודש' – ארץ ישראל לגבולותיה, גרעין מרחבים, 21 באפריל 2013
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חוקרי ארץ ישראל
קטגוריה:ספרות יהודית על מקומות קדושים
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1847
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1925
קרוט

**מרינה ולריבנה קרוט** (; נולדה ב-21 בפברואר 1996), ידועה בשם המשפחה שלה **קרוט** (), היא זמרת, מלחינה, כותבת ונגנית בנדורה אוקראינית.

## ביוגרפיה
### שנותיה הראשונות
קרוט נולדה ב-21 בפברואר 1996 בחמלניצקי שבאוקראינה למשפחה פרולטריונית. היא סיימה את לימודיה בבית הספר לאמנויות בעיר הולדתה בכיתת הבנדורה. לאחר מכן המשיכה ללמוד באופן אקדמאי במכללה למוזיקה בחמלניצקי על שם ודיסלב זרמבה. במהלך שנים אלו זכתה במספר תחרויות כישרונות אוקראיניות בפרט וסלאביות ככלל. קרוט התגוררה עם משפחה מעוטת יכולת, ומגיל 15 החלה לכלכל את עצמה מכספים שהרוויחה בהופעות שונות. היא חסכה כמה חודשים לטובת הוצאת אלבום הבכורה שלה, *haltur*, ולאחר סיום הלימודים במכללה עברה לגור ב כדי לפתח את יצירותיה המוזיקליות ולפרסמן.

### קריירה
בשנת 2017 השתתפה קרוט בעונה השמינית של "The X Factor", שם ביצעה בשלב האודישן את השיר "הללויה" של לאונרד כהן. היא עברה לשלב מחנה האימונים פה אחד על ידי ארבעת השופטים, שם ביצעה את "Ноченька" של טינה קרול. היא הודחה בשלב בתי השופטים ולא עברה לשלב ההופעות החיות. בשנת 2018 הוציאה את אלבומה השני, *Arche*, ובשנת 2019 את המיני-אלבום *Albino*.

ב-5 בפברואר 2020 הוציאה לאור את השיר "99", אתו השתתפה בקדם האוקראיני לאירוויזיון 2020. שלושה ימים לאחר מכן הופיעה בשלב חצי הגמר, וקיבלה את מספר הנקודות הגבוה ביותר מחבר השופטים ומהקהל (8 מהשופטים ו-8 מהקהל). בשלב הגמר הגיעה למקום השלישי לאחר שקיבלה 9 נקודות. המנצחת באותו אירוע הייתה להקת גו איי עם השיר "Solovey".

ב-17 בנובמבר 2022 נחשף כי קרוט עתידה להשתתף בקדם האוקראיני לאירוויזיון 2023 פעם נוספת. שירה היה "Kolyskova", והיא הגיעה למקום השני. שלושה ימים לאחר הגמר הארצי חשפה רשות השידור האוקראינית כי קרוט, שהגיעה למקום השני, ערערה על ניצחונם של טבורצ'י, בטענה שהם השתמשו בקול ליווי אסור במהלך שירם (קולו של הסולן נשמע פעמיים בהופעה החיה). דמיטרו שורוב, המפיק של האירוע, סקר את הופעת הצמד פעם נוספת והצהיר כי הוא אינו מאמין שהייתה אי-עמידה בכללי הקדם מצדם. הוא ציין כי ייתכן שמדובר בטעות טכנית קלה, בשל תנאי ההפקה הקשים במקום סודי. כמו כן, הוגשה תלונה על כך ש-"Heart of Steel" הופץ על ידי חברת התקליטים הרוסית "בליב מיוזיק". אולם לבסוף תלונה זו נגנזה עקב חוסר ראיות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרות-יוצרות אוקראיניות
קטגוריה:מלחינות אוקראיניות
קטגוריה:ילידות 1996
SOWA

**דיאנה הורביאק** (; נולדה ב-14 במאי 2004), ידועה בשם הבמה שלה **SOWA**, היא זמרת-יוצרת אוקראינית. זכתה במספר תחרויות שירה אוקראיניות, ואף השתתפה בקדם הלאומי של המדינה לתחרות האירוויזיון ב-2022 וב-2023.

## ביוגרפיה
SOWA נולדה ב-14 במאי 2004 בעיר לבוב שבאוקראינה. בגיל צעיר עברה עם משפחתה להתגורר בז'ובקבה. היא החלה את קריירת המוזיקה שלה ב-2020, כשהוציאה לאור את סינגל הבכורה שלה, "Ріка". עם ההצלחה הגבוהה לה זכה הוחתמה הזמרת בחברת הפקה מוכרת, ופרסמה את הסינגל השני שלה, "Не дилема". הוא הפך לשירה הראשון שנכנס למצעדי הפזמונים באוקראינה, והקליפ הנלווה לו זכה להקרנות רבות בערוצי המוזיקה במדינה.

בשנת 2021 החלה ללמודה באקדמיה העירונית למוזיקה בקייב על שם ריינגולד גלייר. בפברואר אותה השנה פרסמה את "Sam na sam" – אחד השירים המצליחים ביותר שלה. בספטמבר הוציאה יחד עם מלובין את השיר "Secret Sign", ובאוקטובר "Latte". הווידאו קליפ של השיר האחרון מבין השניים בוים על ידי יורי דוויז'ון. בשנת 2022 התמודדה בקדם האוקראיני לאירוויזיון 2022, אך לא עברה את שלב האודישנים המוקדם. ב-2023 ניסתה שוב להתמודד בקדם אירוויזיון האוקראיני, אך לא הצליחה להעפיל לשלב האודישנים השני.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרות-יוצרות אוקראיניות
קטגוריה:ילידות 2004
ריצ'רד ווסטמאקוט

**ריצ'רד ווסטמאקוט** (באנגלית: **Richard Westmacott**;  1775, לונדון – 1856, לונדון) היה פסל אנגלי.

## ביוגרפיה
ווסטמאקוט החל את לימודיו אצל אביו אשר נקרא גם ריצ'רד ווסטמאקוט בסטודיו שלו בלונדון, ובגיל 18 עבר לרומא שם למד אצל אנטוניו קנובה, והתמקד בפיסול קלאסי, וכעבור שנה זכה בפרס ראשון מטעם האקדמיה הפלורנטינית לאמנויות וכעבור שנה זכה במדליית זהב מטעם האקדמיה של סן לוקא על תבליט יוסף ואחיו.

ווסטמאקוט חזר לאנגליה בגיל 24 והקים שם סטודיו בו רכשו ניסיון הפסל האירי ג'ון אדוארד קארו והפסל האנגלי מוסגרייב ווטסון.

לווסטמאקוט היה בית יציקה עצמאי בפימליקו שם הוא יצק הן את עבודותיו שלו וגם של פסלים אחרים ביניהם פסל ג'ון מור של ג'ון פלקסמן בגלאזגו, וכאן היה לו סידור עם המוזיאון הבריטי ליצירת תבניות של פסלים מהמוזיאון וליצור העתקים לבתים פרטיים, אקדמיות ומוסדות.

ווסטמאקוט הציג באקדמיה המלכותית בין השנים 1797 ו-1839 ונבחר בשנת 1805 כחבר באקדמיה המלכותית וכחבר בכיר בשנת 1811. ווסטמאקוט קיבל בשנת 1837 תואר אבירות.

## יצירותיו
ממוזער|100px|ימין
ממוזער|100px|ימין|מקור השראה לגמלון מתוך המוזיאון משני צידי המשולש

פסלי הגמלון בחזית המוזיאון הבריטי נוצרו בהשראת פסלי החזית המזרחית של הפרתנון (שיש אלגין) המוצגים בתוך המוזיאון.

פסלי הגמלון מתארים משמאל לימין את ההתפתחות האנושית ביחס לטבע מחברה פרימיטיבית בימי קדם דרך חברה חקלאית, דרך התפתחות הקידמה והנאורות בייצוגים אלגוריים נשיים של ציור, פיסול, אסטרונומיה ומתמטיקה לצד בעלי חיים אחרים מרחבי האימפריה הבריטית של המאה ה-19.

הגמלון מקדם את הבאים בשערי המוזיאון על ידי יצירת ציפייה לחווית הארה המחכה להם בתוכו. מבנה המשולש מבטא את זקיפת הקומה באמצעות אלגוריה של אסטרונומיה.

## משפחתו
שני אחיו ג'ורג' והנרי היו גם פסלים ובנו ריצ'רד ווסטמאקוט הצעיר היה גם פסל.

## גלריה

Duke of York Column-Statue.jpg| פסל בראש עמוד הדוכס מיורק
Waterloo Vase, Buckingham Palace.jpg|אגרטל ווטרלו בגן ארמון בקינגהאם
Achilles Statue, Hyde Park in March 2011.jpg|אנדרטת ולינגטון בהייד פארק
Exterior of the British Museum-London.jpg|פסלי הגמלון בחזית המוזיאון הבריטי.
Statue of Charles James Fox by Richard Westmacott at Bloomsbury Square.jpg|פסל צ'ארלס ג'יימס פוקס בכיכר בלומסברי
Statue of Francis Russell, 5th Duke of Bedford (London)-2.jpg|פרנסיס ראסל, הדוכס החמישי של בדפורד בכיכר ראסל
Statue of George Canning, Parliament Square, London.jpg|פסל ג'ורג' קנינג בכיכר הפרלמנט


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פסלים אנגלים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1775
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1856
קטגוריה:מונצחים בשלט כחול של ארגון המורשת האנגלית
ימת בונוויל

ממוזער|240px|מישורי המלח במדבר ימת המלח הגדולה – זכר לקרקעית ימת בונוויל
ממוזער|240px|מדרגות החופים הקדומים של ימת בונוויל; איור בחיבורו של גילברט, 1890
**ימת בונוויל** (**Lake Bonneville**) הייתה ימה נרחבת שהשתרעה בתקופת הפלייסטוקן במערב אמריקה הצפונית במרחב האגן הגדול שבין הרי הרוקי לרכסי סיירה נבדה, רובה בשטחי מדינת יוטה ומיעוטה בגבולות איידהו ונבדה דהיום. הימה הצטמצמה מאז תום עידן הקרח האחרון עקב התאדות. ימת המלח הגדולה ואגם יוטה הם שרידים שלה.

ימת בונוויל הייתה בזמנהּ הימה הסופית הגדולה ביותר ביבשת אמריקה. שטחיה בשיא התפשטותה הקיפו כ-51,000 קמ"ר ועומקה המרבי נאמד בכ-350 מטרים. עקבותיה של ימת בונוויל ניכרים במדרגות של החופים הקדמונים, המעידות על מפלסיה בתקופות שונות, וכן הם ניכרים במשקעי מלֵחות נרחבים.

ראשית הצטמצמותה של הימה מיוחסת ל"שיטפון בונוויל"  האדיר המתוארך לסביבות 14,500 שנים לפני זמננו, שבו מי הימה עלו על גדותיהם ופרצו בצפונהּ לאפיקי נהרות סנייק וקולומביה המוליכים לאוקיינוס השקט. השיטפון גרם להנמכת מפלס הימה בכ-100 מטרים. עם שינויי האקלים מאז ראשית תקופת ההולוקן (באלף השנים-עשר לפני זמננו) הימה הלכה ויבשה ומליחות מימיה הלכה וגברה.

מלבד מעט הימות ששרדו אחריה, המרחב שבו השתרעה ימת בונוויל מאופיין בתופעות של מדבר מלח, והוא אף נקרא בשם הולם – מדבר ימת המלח הגדולה . במקומות רבים יוצרים משקעי המלח של הימה הקדומה מישורים שטוחים וקשיחים  ואלה משמשים בחלקם למרוצי מכוניות .

הימה נקראה על שמו של חוקר המערב הישן של אמריקה – בנג'מין בונוויל. שם זה נקבע על ידי הגאולוג ג. ק. גילברט  (1843–1918), שסקר את עקבות הימה ופרסם ב-1890 מחקר מקיף ומפורט על אודותיה.

## ראו גם
* ימת הלשון
* אגם יבש
* מדבר מלח

## קישורים חיצוניים

* 
*מפות ימת בונוויל באתר אוניברסיטת בריגהם יאנג, מדינת יוטה 
* מצגת המתארת את קורותיה ימת בונוויל 
* על ימת בונוויל באתר המכון הגאולוגי של מדינת יוטה 
* על "שיטפון בונוויל" 

* G. K. Gilbert, *[https://archive.org/details/lakebonneville00gilb/page/n3/mode/2up Lake Bonneville]*, United States Geological Survey, 1890
* Jim Davis, J. Wallace Gwynn, and Andrew Rupke, *[https://ugspub.nr.utah.gov/publications/public_information/pi-104.pdf Commonly Asked Questions About Utah’s Great Salt Lake and Ancient Lake Bonneville]*, Utah Geological Survey, Salt Lake City, Utah (2nd Edition), 2022


## הערות שוליים

860px|ממוזער|נופי המדבר שבשטחו השתרעה ימת בונוויל הקדמונית

קטגוריה:גופי מים קדומים
קטגוריה:אגמים טרמינליים
קטגוריה:אמריקה הצפונית: ימות ואגמים
קטגוריה:אגמים קרחוניים
קטגוריה:ארצות הברית: גאוגרפיה
בית החולים היהודי אלברט איינשטיין

**בית החולים היהודי אלברט איינשטיין** (בפורטוגזית: **Hospital Israelita Albert Einstein**) הוא בית חולים הנמצא במחוז מורבי, דרום סאו פאולו, ברזיל. בית החולים נחשב לטוב ביותר באמריקה הלטינית ולאחד מחמישים בתי החולים המובילים בעולם.

## היסטוריה
חברים מהקהילה היהודית בסאו פאולו הקימו בשנת 1955 את "האגודה המיטיבה היהודית-ברזילאית אלברט איינשטיין" (Sociedade Beneficente Israelita Brasileira Albert Einstein). אבן הפינה הונחה בשנת 1958 על קרקע שנתרמה על ידי הפילנתרופית אמה גורדון קלאבין. חלק מהמחלקות החלו לפעול במהלך שנות השישים, אך בית החולים נחנך רשמית רק ב-28 ביולי 1971.

בשנת 2006 בית החולים החל בהתרחבות ובנייה של מבנה נוסף. המבנה בן 16 הקומות כלל 20 חדרי ניתוח ו-41 מחלקות לאשפוז, נחנך במהלך שנת 2009. בשנת 2016 הוחל בתכנון מרכז לחינוך מחקר רפואי בסמוך לבית החולים. המבנה, בתכנונו של האדריכל משה ספדיה, מתפרש על פני שטח של כ-12 אלף מטר רבוע ובבנייתו הושקעו כ-120 מיליון דולר. המבנה נחנך בשנת 2022. בשנת 2022 הוחל בבניית מרכז אונקולוגיה והמטולוגי בהיקף של כ-1.2 מיליארד דולר.

בית החולים משתף פעולה עם גופים רפואיים בישראל ביניהם המרכז הרפואי הדסה, הטכניון ובית החולים שיבא.

בשנת 2022 מת בבית החולים כדורגלן העבר פלה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הנצחת אלברט איינשטיין
קטגוריה:ברזיל: בתי חולים
קטגוריה:סאו פאולו: מבנים
ריצ'רד ווסטמאקוט הצעיר

**ריצ'רד ווסטמאקוט הצעיר** (באנגלית: **Richard Westmacott (the younger)**; 14 באפריל 1799, לונדון – 19 באפריל 1872; נקרא גם **ריצ'רד ווסטמאקוט השלישי**) היה פסל אנגלי.

## ביוגרפיה
ווסטמאקוט נולד ב-14 באפריל 1799 לריצ'רד ווסטמאקוט (1775–1856). למד באקדמיה המלכותית מגיל 19, ונבחר כחבר באקדמיה המלכותית בשנת 1838, וכחבר בכיר בשנת 1849 החליף באופן תקדימי את אביו באקדמיה כפרופסור לפיסול בין השנים 1857 ל-1868.

## גלריה

Royal Exchange (London)-2.jpg|פסלי גמלון הבורסה המלכותית בסיטי של לונדון
Memorial to George Tomline in Winchester Cathedral.jpg|אנדרטת הבישוף ג'ורג' פריטימן טומלין בקתדרלת וינצ'סטר


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פסלים אנגלים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1799
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1872
סדר הירושה לכתר השוודי

[שמאל|ממוזער|200px|[סמל שוודיה, המשמש כסמל המלוכה.]]
**[[סדר הירושה]] לכתר השוודי** (בשוודית: **Successionsordningen**) הוא רשימת האנשים המצויים בתור לזכות העלייה לכתר של ממלכת שוודיה. החוקים בנושא סדר הירושה אושרו במקור בעיר ארברו ב-1810, על ידי הריקסדאג במתכונתו אז ועל ידי המלך קרל השלושה עשר. על פי שיטה זו, רק זכרים יכולים היו לרשת את הכתר השוודי (אם כי ידועים מקרים חריגים, כמו זה של המלכה כריסטינה).

ב-1979 אישר הריקסדאג שינוי בחוק, כך שבמקום העדפת הבן הבכור שהייתה נהוגה עד אז, התקבלה שיטת העדפת הבכור, ללא קשר למינו, כך שסדר הירושה יהיה לפי סדר הולדת צאצאיו של המלך. החוק נכנס לתוקפו ב-1 בינואר 1980, אך הוחל רטרואקטיבית כך שהנסיכה ויקטוריה החליפה בסדר הירושה את אחיה הצעיר ממנה, הנסיך קרל פיליפ שהיה אז בן כ-7 חודשים, והפכה ליורשת העצר במקומו.

## סדר הירושה הנוכחי

* 15px **** (1946)
** **(1)** נסיכת הכתר ויקטוריה, נסיכת שוודיה (1977)
*** **(2)** הנסיכה אסטל, דוכסית אסטרייטלנד (2012)
*** **(3)** הנסיך אוסקר, דוכס סקונה (2016)
** **(4)** הנסיך קרל פיליפ, דוכס ורמלנד (1979)
*** **(5)** הנסיך אלכסנדר, דוכס סודרמנלנד (2016)
*** **(6)** הנסיך גבריאל, דוכס דארנה (2017)
*** **(7)** הנסיך ג'וליאן, דוכס הלנד (2021)
*** **(8)** הנסיכה אינס, דוכסית וסטרבוטן (2025)
** **(9)** הנסיכה מדלן, נסיכת שוודיה (1982)
*** **(10)** הנסיכה לאונור, דוכסית יוטלנד (2014)
*** **(11)** הנסיך ניקולס, דוכס אוניירמנלנד (2015)
*** **(12)** הנסיכה אדריאנה, דוכסית בלקינג'ה (2018)

## זכאות לירושת הכתר
שמאל|ממוזער|200px|כס הכסף, כס המלוכה השוודי
על פי הנוסח הנוכחי של חוק הירושה לכתר השוודי, רק צאצאיו הלותרנים והחוקיים של המלך הנוכחי, קרל השישה עשר גוסטב, זכאים לרשת את הכתר, ובלבד שגדלו בשוודיה. אדם הזכאי לרשת את הכתר יאבד את הזכות במקרים הבאים:
* לא גדל בשוודיה.
* נטש את הדת הלותרנית, כמוגדר בווידוי אאוגסבורג  ובסינוד אופסלה  ב-1593, ולפיכך עזב למעשה את הכנסייה השוודית  (סעיף 4).
* נישא ללא הסכמת הממשלה (סעיף 5).
* הופך למונרך של מדינה אחרת בדרך של בחירות, ירושה או נישואין, מבלי שקיבל את אישורם של המונרך ושל הריקסדאג (סעיף 8).

## הערות שוליים

קטגוריה:המלוכה השוודית
שוודיה
רצח שי אוחיון

**רצח שי אוחיון** היה פיגוע דקירה שבוצע בצוהרי ו' באלול ה'תש"פ, 26 באוגוסט 2020, בצומת סגולה שבפתח תקווה, ובו רצח מחבל פלסטיני בן 46 משכם את הרב שי אוחיון, תושב פתח תקווה, בעת שחזר מלימוד בעץ אפרים.

## הפיגוע
בצהרי יום רביעי ו' באלול תש"ף (26 באוגוסט 2020) שב אוחיון מלימוד בכולל בעץ אפרים לעיר מגוריו פתח תקווה. כשהלך על המדרכה בצומת סגולה, כחצי קילומטר מביתו ובדרכו לאסוף את ילדיו, התנפל עליו המחבל חליל דויכאת, תושב שכם בן 46 בעל היתר כניסה לישראל למטרת תעסוקה, ורצח אותו בדקירות סכין בחזהו.

## לאחר הפיגוע
המחבל חליל דויכאת הודה ברצח במסגרת הסדר טיעון, וב-24 באפריל 2022 נגזר עליו מאסר עולם. בנוסף הושת עליו תשלום פיצוי למשפחת הנרצח בסך 258,000 ש"ח.

ביתו של המחבל בשכם נהרס בידי צה"ל.

## הנצחה
הוקם היכל למידת תורה על שמו בשכונת פסגות אפק בראש העין.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פיגועי טרור בישראל ב-2020
קטגוריה:פתח תקווה: פיגועים
קטגוריה:ישראל: פיגועי דקירה
חלבון PR

**חלבוני PR**, או **חלבונים הקשורים לפתוגנזה** (**Pathogenesis-related PR**) הם חלבונים המיוצרים בצמחים במקרה של התקפת פתוגן. הם מופרשים כחלק מהתנגדות נרכשת מערכתית. זיהומים מפעילים גנים המייצרים חלבונים אלה. חלק מהחלבונים הללו הם אנטי-מיקרוביאליים. הם תוקפים מולקולות בדופן התא של חיידק או פטרייה. חלבונים אחרים עשויים לתפקד כאותות המפיצים מידע על הזיהום לתאים סמוכים. זיהומים מעודדים קישור מולקולות בדופן התא ושקיעת ליגנין, תגובות שמקימות מחסום מקומי וזה מאט את התפשטות הפתוגן לחלקים אחרים של הצמח.

חומצה סליצילית ממלאת תפקיד בעמידות לפתוגנים על ידי השראת ייצור חלבונים הקשורים לפתוגנזה. חלבונים רבים המצויים ביין הם חלבונים הקשורים לפתוגן של ענבים. אלה כוללים חלבונים דמויי תאומטין וצ'יטינאז.

משפחות חלבונים רבות הקשורות לפתוגנזה חופפות לקבוצות של אלרגנים אנושיים, אף על פי שככל הנראה לאלרגיה אין קשר לתפקוד ההגנתי של החלבונים. קיבוץ חלבונים אלה לפי תכונות הרצף הגנטי שלהם מאפשר מציאת חלבונים אלרגניים פוטנציאליים מגנומים של צמחים שעברו ריצוף, תחום מחקר המכונה "אלרגנומיה".

## זיהוי החלבונים
חלבוני PR מיוצרים כאשר רקמת הצמח נלחצת, ולכן לצורך זיהוי משתמשים באותות לחץ (סטרס) כדי "לפתות" את הצמח לבטא גנים של PR. גורמי לחץ שימושיים כוללים זיהום ממשי או אותות הגנה כגון סליצילט ומתיל יסמונט. אפשר לזהות את החלבונים על ידי בידוד, עיכול פפטידים והתאמה לרצפים גנומיים (ריצוף חלבונים). לאחר מכן אפשר לבדוק את הרצפים שהתקבלו ולהשוות אותם למשפחות חלבון PR ידועות, לצורך קטגוריזציה.

## לקריאה נוספת

* 
* 


## קישורים חיצוניים
* מינוח האלרגנים של ארגון הבריאות העולמי (WHO) להמרה של אלרגנים לרצפים ספציפיים.
* מילת מפתח UniProt: KW-0568
* מיפוי אונטולוגיית גנים: GO:0009607, GO:0006952

## הערות שוליים

קטגוריה:גנטיקה
קטגוריה:חלבונים
קטגוריה:ביולוגיה
פטר פישר

ממוזער|250px|אשתו הראשונה
**פטר פישר** (בהונגרית: **Fischer Péter**; יולי 1929, בודפשט – 18 במרץ 2013, לונדון), המוכר תחת שם הבמה **Peter Fisher**, היה צלם יהודי-בריטי, שעבד הג'ואיש כרוניקל, שהוא העיתון המרכזי של יהדות בריטניה. פישר היה בעלה של השחקנית פלורה קאדאר, אחיו של הפסנתרן והמנצח ג'רג' פישר, אחיינו של המנצח שאנדור פישר, בן דודם של אדם פישר ושל איוואן פישר.

## ביוגרפיה
[ימין|ממוזער|250x250 פיקסלים| פטר פישר (מימין) עם אחיו הצעיר [ג'רג' פישר ואחייניתם במהלך ביקורם בהונגריה]]
פטר פישר נולד במשפחה יהודית כבנם של המהנדס פאל פישר, ושל לולה באדר, אחיו הצעיר הוא כאמור הפסנתרן והמנצח ג'רג' פישר. דודו היה המנצח שאנדור פישר, ובני דודיו היו אדם פישר ואיוואן פישר.

הוא היה בן 16 כשאביו נפטר ב-1945. אמו נישאה בשנית, בעלה השני היה אנדור סבני (1900–1969).
[ימין|ממוזער|250x250 פיקסלים| אשתו הראשונה, [פלורה קאדאר עם אחיו הצעיר, ג'רג' פישר]]
הוא למד צילום קולנוע באוניברסיטה לאמנויות התיאטרון והקולנוע ואז הכיר את אשתו, את השחקנית פלורה קאדאר. פטר פישר נלקח בטעות למספר שנות שירות צבאי כשהיה סטודנט באוניברסיטה, כי החמיץ את רשימת הפטורים. כסטודנט, הוא צילם סרט עם השחקן המפורסם דז'ה גאראש (במקור גרוס), בין היתר. במהלך נישואיהם, הוא ופלורה קאדאר התגוררו בחדר המשרתים בדירת הוריו של פישר, בעוד שאחיו הצעיר, ג'רג', התגורר עם דודם, שאנדור פישר, עם בני דודיו, אדם ואיוואן פישר. לא נולדו ילדים מנישואיהם. פטר פישר עזב את הונגריה לאחר דיכוי המרד ההונגרי 1956 והתיישב בלונדון. שם לא מצא עבודה כצלם קולנוע, כיוון שלא הצליח להשיג חברות באיגוד המקצועי, אז הוא עבד כצלם רגיל וכצלם עיתונות והשתמש בשמו בצורה האנגלית Fisher במקום בשמו המקורי בכתיב גרמני Fischer. הוא היה צלם עיתונות ב"ג'ואיש כרוניקל" במשך עשרות שנים, ואחת מעבודותיו המפורסמות ביותר הייתה סדרת צילומים של השחקנית ג'יין מנספילד, שגרמה לעצירת התנועה ברחוב כשהיא הופיעה אצלו באולפן. מערכת היחסים שלו עם פלורה קאדאר הסתיימה בגירושים, ופישר התחתן פעמיים נוספות, אשתו השנייה הייתה בלנדין קוסטי (Blandine Costi), ואשתו השלישית הייתה קרול ז'ורנט (Carol Joernet), אך מאף אחד מהנישואיו לא נולדו ילדים.

בדברי ההספד של הג'ואיש כרוניקל נכתב:

למרות גירושיהם, פלורה קאדאר נשאה באופן רשמי את שם נשואיה, פישר, עד מותה, והם שמרו על קשר גם מאוחר יותר כשפישר ביקר בהונגריה.

## קישורים חיצוניים

* Fischer Flóra Anna (Kádár) (באנגלית). באתר Geni
* פיטר פישר: Stock Photo - Seder table at the Kerem School, London, 21 April 1978. (באנגלית). alamy.
* דברי הספד על פיטר פישר בג'ואיש כרוניקל
* פטר פישר:תצלום פנורמי שלו על העיר דיסלדורף

קטגוריה:צלמים יהודים הונגרים
קטגוריה:לונדון: אישים
קטגוריה:צלמים בריטים
קטגוריה:ניצולי השואה: הונגריה
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה לאמנויות התיאטרון והקולנוע
קטגוריה:יהודים הונגרים
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:מהגרים מהונגריה לממלכה המאוחדת
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1929
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-2013
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2013
שלום ואך

**שלום (צ'ארלס) ואך** (נולד ב-22 ביולי 1948) הוא פעיל התיישבות, עלייה וקליטה ופוליטיקאי ישראלי, כיהן כראש המועצה המקומית קריית ארבע.

## ביוגרפיה
נולד בבלגיה למרדכי וחיה. עלה ב-1969 ולמד בישיבה. לחם במלחמת יום הכיפורים בחזית רמת הגולן. החל משנות ה-70 הצטרף לגיסו הרב יהושע צוקרמן בארגון סמינרים בחו"ל לעידוד העלייה לארץ. מאז הוא עוסק בפעילות של עלייה וקליטה, בין השאר בתפקידים שונים במשרד לקליטת עלייה ובעמותת "קליטת קהילות ישראל" שהקים הרב צוקרמן, ובראשו עומדים ואך ורעייתו. הארגון פועל לעידוד קבוצות ממדינות דוברות צרפתית לעלות לארץ, ומלווה אותן בקליטתן בארץ. עד כה ליוו כ-1500 משפחות.

היה פעיל בגוש אמונים ובמועצת יש"ע.

ב-1982 נבחר לראשות מועצת קריית ארבע וכיהן בתפקיד עד 1990, אז הוחלף על ידי צבי קצובר.

הם עזבו את קריית ארבע והתיישבו בכפר אדומים ואחר כך בעלי, כדי ללוות מקרוב משפחות שעלו במסגרת הארגון והשתקעו בעלי. בני הזוג יזמו את פרויקט "ער"ץ" (עולים רופאים מצרפת), במסגרתו עלו לנהריה 16 משפחות של רופאים דוברי צרפתית, ובעקבותיהם עברו בני הזוג ב-2020 לנהריה וחזרו מאוחר יותר לעלי.

## חיים אישיים
נשוי לליאת (קטי), ילידת תוניסיה, ואב ל-11, מתגורר בעלי. ילדיו הקימו את להקת משפחת ואך, שבה גם הוא חבר. בין בניו גולן ויהודה.

אשתו ליאת היא אחותה של הרבנית טלי בן ישי, אשתו של הרב יהודה בן ישי, הוריה של רותי פוגל, שנרצחה בפיגוע באיתמר.

אחותו מלכה היא אלמנת הרב יהושע צוקרמן.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* הספד בהלווית גיסו הרב יהושע צוקרמן
* עדי בן ישי, במגמת עליה - ליאת ואך בראיון ציוני במיוחד, פנימה, 2 במאי 2022.

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי מועצת קריית ארבע
קטגוריה:ישראלים ילידי בלגיה
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:חיילי צה"ל במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:עובדי המשרד לקליטת עלייה
קטגוריה:עלי: אישים
קטגוריה:פעילי גוש אמונים
קטגוריה:פעילי עלייה
קטגוריה:נהריה: אישים
קטגוריה:בוגרי ישיבות בני עקיבא
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1948
צפון-מערב לוס אנג'לס

אזור **צפון-מערב לוס אנג'לס** (באנגלית: **Northwest Los Angeles**) הוא אזור בעיר לוס אנג'לס שבמדינת קליפורניה אשר כולל מספר שכונות שונות של העיר. האזור הזה של העיר מכונה בשם זה עוד מתחילת המאה ה-20.

בדרך כלל נהוג להתייחס לשמות של השכונות הספציפיות שנמצאות באזור זה במקום במונח הקולקטיבי "אזור צפון-מערב לוס אנג'לס". אזור זה מכיל בין היתר את הפארקים הציבוריים הגדולים בלוס אנג'לס.

שכונת לוס פליז וחלקים מסוימים בשכונת סילבר לייק תמיד היו יקרים למדיי ובשכונות הללו גרים לא מעט סלבריטאים הוליוודיים (ובמקור, היו ממוקמות באזור הזה של העיר אף כמה מהאולפנים של תעשיית הקולנוע עצמה). מאז שנות ה-90 של המאה ה-20 לא מעט מהשכונות באזור צפון-מערב לוס אנג'לס חוו תהליך ג'נטריפיקציה מהותי אשר הוביל לכך שרבים מקרב אוכלוסיית המהגרים והאוכלוסייה הלא אמידה של האזור עזבו את האזור בהדרגה.

## שכונות
להלן השכונות השונות באזור צפון-מערב לוס אנג'לס:
* אנג'לינו הייטס 
* אקו פארק 
* אליסיאן הייטס 
* אליסיאן פארק 
* אליסיאן ואלי 
* היסטוריק פיליפינוטאון 
* לוס פליז 
* פיקו-יוניון 
* סילבר לייק 
* סולאנו קניון 
* סאנסט ג'אנקשן 
* וסטלייק 
* פרנקלין הילס 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:לוס אנג'לס: גאוגרפיה
מולי ברנט

**מולי ברנט** (באנגלית: **Molly Kathleen Burnett**; נולדה ב-23 באפריל 1988) היא שחקנית טלוויזיה, זמרת ומפיקה אמריקאית. היא ידועה בעיקר בזכות תפקידה של קלי אן בסדרה "מלכת הדרום". ברנט הייתה מועמדת לפרס אמי לשעות היום בקטגוריית השחקנית הצעירה המצטיינת בסדרת דרמה בשנים 2010 ו-2012 עבור תפקידה בסדרה "ימי חיינו", ואחד לשחקנית המשנה המצטיינת בסדרת דרמה דיגיטלית בשעות היום ב-2018 עבור תפקיד בסדרה "סטטוס מערכת יחסים".

## ראשית חייה
ברנט היא בתם הבכורה של קייטי ודייוויד ברנט. היא גדלה בפרבר דנבר של ליטלטון, קולורדו יחד עם אחיה הצעיר וויל.

בזמן שלמדה בתיכון ליטלטון, היא לקחה על עצמה תפקידים רבים הן בבתי הספר והן בחברות תיאטרון באזור דנבר. מחזות בהן שיחקה כוללים את "חלום ליל קיץ", "רעשים כבויים" ותפקיד ראשי במחזמר "אנני".

לאחר שסיימה בהצטיינות את בית הספר התיכון ליטלטון, ברנט נרשמה למכללת וגנר, בית ספר פרטי לאמנויות בסטטן איילנד, ניו יורק.

## קריירה
בשנת 2008, ברנט קיבלה את התפקיד של הגיבורה מלאני ג'ונאס בסדרה "ימי חיינו". ארבע שנים לאחר מכן, ב-2012, היא עזבה את "ימי חיינו" כדי לעסוק בתפקידים אחרים, וזכתה לתפקידי אורח בסדרות פריים טיים כמו "" ו-"Major Crimes".

היא גם זכתה בתפקיד הקולנועי הראשון שלה, כשגילמה את אשלי בלום בסרט המקורי של "MTV "Ladies Man: A Made Movie, כמו גם את התפקיד של ג'סטין גייבל בסרט היכל התהילה של הולמרק, "This Magic Moment".

ברנט חזרה לסדרה "ימי חיינו" לתקופה של שישה חודשים בסוף 2014. בסוף 2015, ברנט הופיעה בתפקיד נינה מור במספר פרקים בסדרה "CSI סייבר". סרטי האינדי של ברנט כוללים את התפקידים של לקס במותחן המדע הבדיוני "Ctrl+Alt+Del", ליסה במסיבת החתונה ושל סאות'רן בל קייט סטנסון בסרט "Shattered". באמצע 2016, היא שיחקה זמנית את התפקיד של מקסי ג'ונס בסדרת הטלוויזיה "ג'נרל הוספיטל", תפקיד אליו חזרה בשנת 2018 למספר פרקים. ב-2022, היא החלה בתפקיד זמני כבלשית גרייס מונסי, בסדרה של NBC, "חוק וסדר: מדור מיוחד" בעונה ה-24 של התוכנית, עד שקיבלה תפקיד קבוע החל מהפרק השביעי של העונה. למרות זאת, ברנט עזבה את הסדרה בסוף העונה.

## פילמוגרפיה

### קולנוע

### טלוויזיה

### קליפים

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קולורדו
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:בוגרי מכללת וגנר
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1988
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1988
העמק המרכזי של קוסטה ריקה

280px|ממוזער|מבט על העמק המרכזי מצפון הרי ארדיה
**העמק המרכזי** (בספרדית: **Valle Central**) היא רמה ואזור גאוגרפי במרכזה של קוסטה ריקה. אזור העמק המרכזי הוא מישורי יחסית, על אף שאזור זה מוקף בכמה הרים והרי געש. באזור העמק המרכזי של קוסטה ריקה נמצאים בסביבות שלושה רבעים מתושבי המדינה, ואזור זה כולל בין היתר את בירת המדינה והעיר המאוכלסת ביותר במדינה – סן חוסה. אזור העמק המרכזי משתרע על פני המחוזות הבאים – מחוז אלחואלה, מחוז ארדיה, מחוז סן חוזה ומחוז קרטגו. האזור משתרע על פני 11,366 קמ"ר, המהווים מעל לחמישית משטחי המדינה. הנהר טארקולס עובר בחלק המערבי של העמק המרכזי והנהר רבנטאזון עובר בחלק המזרחי של העמק המרכזי.

משום שאזור העמק המרכזי נמצא במיקום גבוה יחסית, הטמפרטורה הממוצעת בעמק המרכזי נעה לרוב בין 15 מעלות צלזיוס ל-30 מעלות צלזיוס. חלקו המערבי של העמק מושפע מרוחות הסחר בקיץ, וכמו שאר המדינה למעט. כמות המשקעים השנתית באזור העמק המרכזי נעה בין 1,900 מילימטרים ל-3,200 מילימטרים. הלחות באזור העמק המרכזי נעה בין 75% (לדוגמה באזור מחוז פאבס ), ל-87% (לדוגמה באזור מחוז פראייג'אנס ).

אזור העמק המרכזי הוא באופן מסורתי המקום המועדף לחיות בו בקרב תושבי קוסטה ריקה, והוא מכיל כמות אוכלוסייה גדולה יחסית ביחס לגודלו. אזור העמק המרכזי הוא מרכז פעילויות המסחר, התעשייה והשירותים של קוסטה ריקה.

אזור המטרופולין הגדול  (בספרדית: Gran Área Metropolitana), אשר ממוקם בעמק המרכזי, הוא האזור המאוכלס העיקרי בקוסטה ריקה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אמריקה הצפונית: רמות
קטגוריה:קוסטה ריקה
תנועת שחרור

[ממוזער|קצין [אוסטרליה|אוסטרלי שומר על שבוי מלחמה וייטנאמי מכוסה עיניים במהלך מבצע חיפוש אוסטרלי מדרום לסייגון במלחמת וייטנאם.]]
**תנועת שחרור** היא ארגון או תנועה פוליטית, או לחלופין תנועה חברתית לא אלימה, המובילה למרד או מחאה כנגד מעצמה קולוניאלית או ממשלה לאומית. מטרתה לעיתים קרובות היא להשיג עצמאות המבוססת על זהות לאומית והשקפה אנטי-אימפריאליסטית.

## תנועות שחרור בולטות
*התנועה לשחרור הגייז - תנועה שדחקה בלסביות והומוסקסואלים לעסוק בפעולה ישירה לטובת קהילת הלהט"ב ותנועת הגאווה.
*התנועה לשחרור הנשים - תנועה של נשים שהאמינו כי עצמאות כלכלית, פסיכולוגית וחברתית הן זכויות הנחוצות בשביל שוויון מלא בין נשים לגברים.
*התנועה לזכויות בעלי חיים - תנועה הקוראת להפסקת הרג בעלי חיים לצורכי האדם.

## ראו גם
*מרי אזרחי

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תנועות פוליטיות
נחלת ראובן (אחוזה)

**נחלת ראובן** הייתה אחד משלושת היישובים שהתמזגו ויצרו את המושבה נס ציונה שלימים הפכה לעיר, האחוזה נקראה על שם ראובן לרר, ראשון הדבוראים בארץ ישראל וממייסדי נס ציונה.

## היסטוריה
בשנת 1883 (ה'תרמ"ג) הגיע לרר עם משפחתו לנחלתו בארץ ישראל. הוא מצא במקום מבנה עזוב, באר מים הרוסה ופרדס מוזנח, והאזור היה רחוק מאוד מירושלים. אבל לרר לא נואש, במשך כחצי שנה שיקם את המקום ואז החל לחפש מתיישבים יהודים נוספים, כדי שיוכל לקיים חיים יהודיים שלמים ("מניין" לתפילה ו"חדר" לילדים). הוא קרא ליהודים, בני היישוב הישן ובני העלייה הראשונה: "מי לחלקת אדמה פורייה ולהקמת מניין ביישוב יבוא אלי". הוא אף הקצה 320 דונם מאדמותיו למתיישבים החדשים. בשנת ה'תרמ"ח הגיע למניין הראשון. שם היישוב החדש שהוקם נקרא "**נחלת ראובן**".

בשנים הראשונות לישיבתם במקום הם אירחו בביתם את בני משפחת בלאנדספלד, גרמנים טמפלרים מבית לחם שעסקו בגידול דבורים נודדות. הטמפלרים ראו את העוני של משפחת לרר, והציעו להם ללמוד את מלאכת הכוורנות. ראובן ובנו משה למדו את מלאכת גידול הדבורים בכוורות מודרניות עשויות עץ ומתפרקות, הניתנות להעברה בקלות על גבי בהמות ממקום למקום, וזאת כדי לקרבן לפרחי העונה המתאימה ליצור דבש. לראשונה עסקו יהודים במלאכת הכוורנות.

ראובן רצה להקים "חדר" לילדיו ולהתפלל במניין, מכיוון שמשפחתו הייתה דתית. הוא פרסם בנמל יפו "קול קורא" אשר מזמין יהודים לרכוש חלקות אדמה ל"נחלת ראובן"במחיר נמוך מהמחיר במקומות אחרים. אחד לאחד התקבצו אנשי "המניין הראשון" בין השנים 1887–1891: גולדה מילוסלבסקי, שלמה יפה, אברהם ילובסקי, אהרן אייזנברג, יוסף פלדמן, מבי הוכברג, שמואל הוכברג, שלמה פצ'ורניק ומיכאל הלפרן.

בשנת 1888 נרצח ילובסקי בידי ערבים. ביתו עמד ליד הכיכר הנושאת כיום את שמו ובה אנדרטה לזכרו. הוא נחשב לקורבן האלימות הראשון של היישוב היהודי המתחדש בארץ ישראל.

בשנת 1891 הקים הלפרן, מאנשי העלייה הראשונה, "מושבת פועלים" (או "חוות פועלים", כפי שנקראה אחר כך) בצפון נחלתו של ראובן לרר והציע לקרוא לה "נס ציונה" (על סמך הפסוק בספר ירמיהו: "שאו נס ציונה, העיזו, אל תעמדו").

בשנת 1891 משפחות אייזנברג והוכברג בנו להן בית משותף מחוץ לנחלה וקראו למקום "ואדי חנין" (בערבית: "עמק השושנים").

בשנת 1905 רכשה חברת "גאולה" מידי ערביי המקום שטח בן 600 דונם, על הגבעה שבין "נחלת ראובן" ו"חוות הפועלים". באופן זה, התאחדו כל חלקיה של נס ציונה למושבה אחת. ראשי היישוב החליטו שלא להקים בתי מגורים על הגבעה אלא לנצלה לצרכים ציבוריים. שטח ממרגלות הגבעה ועד רחוב תל אביב יועד להקמת מבנה ציבור. המבנה הוקם ב-1907 וכלל שני חדרים ואולם גדול, נקרא "בית ראשונים" ושימש כבית ועד המושבה, בית ספר, בית כנסת ואולם כינוסים ואירועים. בשנת 1915 הוצב בראש הגבעה פעמון שהיה קורא לעבודה וגם מזעיק את התושבים במקרי חירום. בשל שימושים אחרים, נקראה הגבעה מאוחר יותר גם "גבעת האהבה".

לאחר הכרזת העצמאות והקמת מדינת ישראל הפכה נחלת ראובן למוזיאון.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:נס ציונה
קטגוריה:ישראל: מוזיאונים להיסטוריה
ליר כץ

**ליר כץ** (נולדה ב-4 בינואר 1993) היא שחקנית ישראלית.

## ביוגרפיה
ליר כץ נולדה וגדלה בתל אביב. למדה בתיכון א' לאמנויות תל אביב במגמת מחול, שירתה כמדריכה במוזיאון הפלמ"ח, ולאחר שירותה הצבאי עברה להתגורר בניו יורק, שם למדה מחול בבית הספר "פרידאנס קפזיו סנטר".

## קריירה
בשנת 2005, בגיל 12, שיחקה בסדרה "פרשת השבוע" שכתב ארי פולמן וביים רני בלייר. בלייר סיפר כי ליר ליוותה את חברתה לאודישן ולא התכוונה להיבחן בעצמה, אך כשהבחין בה ביקש ממנה לקרוא איתו את הסצנה, ובחר בה.

בשנת 2011 שיחקה בסרט "מבול" שביים גיא נתיב, לימים זוכה האוסקר, בו השתתפה בין השאר לצד רונית אלקבץ, מיכאל מושונוב ויואב רוטמן.

בשנת 2020, לאחר ששבה לארץ, לוהקה להצגה ״מתאבל ללא קץ״ שכתב חנוך לוין ועלתה בתיאטרון הקאמרי בבימוי ארי פולמן, אשר הכיר אותה עוד מתפקידה בפרשת השבוע. בשנת 2021 החלה לשחק בסדרת הדרמה קומית "המפקדת" המשודרת בכאן 11, בתפקיד שמרית כץ, טירונית אשר למדה בתיכון עם נועה – גיבורת הסדרה – ומעוררת את סקרנותה המינית.

בשנת 2021 השתתפה בעונה השנייה של הסדרה "שבאבניקים", דרמה קומית ישראלית המשודרת ב-yes.

בשנת 2022 שיחקה בתפקיד הראשי בהצגה "בלוברי" מאת ובבימוי נטלי צוקרמן במסגרת פסטיבל עכו, וזכתה בפרס השחקנית.

בשנת 2023 שיחקה בסדרת המתח "מלאך משחית" שנוצרה על ידי נח סטולמן, ובה היא משחקת בתפקיד ידידה – נערה צעירה ומבריקה, המנווטת את דרכה בתוככי הקהילה האדוקה, תוך גילויי מרדנות. כמו כן, באותה שנה השתתפה ההצגה ״דור בא״ מאת מעין אבן, לצד אורי גוטליב ונינה קוטלר. עוד באותה שנה שיחקה בתפקיד אורח בסדרה "השגרירות" ובסרט "טאטאמי".

בשנת 2024 שיחקה בסרט "כיסופים" בתפקיד הילה.

בשנת 2026 החלה לשחק בתיאטרון ״הבימה״ בהצגה ״הנערה מהדואר״ בתפקיד הראשי, קריסטינה.

## חיים אישיים
ליר מתגוררת בתל אביב-יפו יחד עם בן זוגה האמן אנדרס גורביץ׳.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שחקניות ישראליות
קטגוריה:בוגרות תיכון עירוני א' (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני א' (תל אביב)
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1993
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1993
יוסף אבן וירגה

**יוסף אבן וירגה** (בטורקית: **Joseph ibn Verga**, בערך רמ"ה, 1485 - בערך שט"ו, 1555) היה רב והיסטוריון טורקי שחי באדירנה.

## ביוגרפיה
בעקבות גירוש ספרד בשנת 1492, היגר לליסבון שבפורטוגל וחי שם כאנוס. בשנת 1506 (ה'רס"ו) היגר לאיטליה ולאחר מכן לסלוניקי שבשטח האימפריה העות'מאנית. בסלוניקי למד בישיבתו של רבי יוסף פאסי וכן אצל רבי יוסף טאיטאצאק, והתיידד עם הרופא הנודע משה המון .

ובסוף ימיו, בערך בשנת ה'ש' עבר לגור באנדירה. הוא היה בן דורם של תם בן יחיא והשתייך למכללת הרבנים של אנדריה.

הוא המשיך את חיבורו של אביו בספר שבט יהודה, והוסיף תיעודים של כמה מהאירועים בני זמנו, וכן מהתקופה שקדמה לו.

### חיבורו
רבי יוסף חיבר ספר בשם "שארית יוסף", המהווה מתודולוגיה של התלמוד, הכולל את הכללים שלא הובאו בספר הליכות עולם שחיבר רבי ישועה בן יוסף, ובספר הכריתות של שמשון מקינון. בהקדמתו הוא כותב כי חיבר את הספר על מנת שיישאר לו שם ושארית בארץ, מאחר שנשאר ערירי מילדים.

הספר נדפס לראשונה בשנת ה'שי"ד באדירנה.

עם זאת, וולף מייחס את הספר הזה ליוסף בן וירגה אחר, שחי באבלונה.

## קישורים חיצוניים
### ספרו
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:היסטוריונים יהודים
קטגוריה:ילידי 1485
קטגוריה:נפטרים ב-1555
מלכת השערים של כל נבחרת לאומית

ערך זה מפרט את מלכת השערים בכל הזמנים עבור כל נבחרת כדורגל נשים. רשימה זו **אינה** רשימת מלכות השערים לנבחרות לאומיות, מכיוון שלכמה מדינות יש שתי שחקניות ומעלה עם יותר שערים מאשר מלכת השערים של מדינה אחרת.

## רשימת מלכי השערים
[ממוזער| [כריסטין סינקלייר מקנדה היא מלכת השערים בכל הזמנים בנבחרות הנשים.]]
* שחקניות **מודגשות** עדיין פעילות ברמה בינלאומית.
* שחקניות ב*כתב נטוי* גם מחזיקות בשיא ההופעות בנבחרתן.

## ראו גם

* מלכת השערים לנבחרות לאומיות 
* מלכי שערים בנבחרות כדורגל לאומיות

קטגוריה:נבחרות כדורגל נשים
קטגוריה:רשימות בנושא ספורט