open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מירב קירשנר

**מירב קירשנר** (נולדה ב-12 ביולי 1968) היא קצינה במילואים בדרגת תת-אלוף בצה"ל. שירתה כפרויקטורית להובלת נושאי משאבי אנוש בתוכנית הרב שנתית ״תנופה״, בכפיפות לסגן הרמטכ״ל, ולפני כן קודם כראש מטה אגף כוח האדם וכראש חטיבת תכנון ומנהל כח האדם.

## ביוגרפיה
מירב קירשנר התגייסה לצה"ל ב-1986 ושירתה כקצינה בחיל השלישות. ביצעה מגוון תפקידי פיקוד באגף כוח אדם, בהם קצינת השלישות של עוצבת אדום, ראש מחלקת מילואים, קצינת השלישות של פיקוד הדרום וראש מחלקת מערכות מידע, תכנון ובקרה. ביולי 2014 מונתה לראש חטיבת תכנון ומנהל כוח האדם. באוגוסט 2016 מונתה לראש חטיבת הפרט וראש מטה אגף כוח האדם. בדצמבר 2016, לאחר התפטרותו של ראש האגף, אלוף חגי טופולנסקי, מונתה קירשנר לממלאת מקומו, עד למינויו של מוטי אלמוז לראש האגף. בספטמבר 2019 מונתה לפרויקטורית להובלת נושאי משאבי אנוש בתוכנית הרב שנתית ״תנופה״, בכפיפות לסגן הרמטכ״ל. ב-20 ביולי 2020 הודיעה על פרישתה מצה"ל, זאת לאחר שהרמטכ"ל החליט שלא למנותה לתפקיד ראש אכ"א.

## השכלה וחיים אישיים
בעלת תואר ראשון מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב בתעשייה וניהול משאבי אנוש, תואר שני מאוניברסיטת בן-גוריון במנהל עסקים ותואר שני נוסף במדע המדינה באוניברסיטת חיפה והמכללה לביטחון לאומי. בוגרת קורס דירקטורים ותוכנית המנהיגות של קרן וקסנר.

אלמנה ואם לשני ילדים. מתגוררת במושב עדנים. בנה עומר נשוי לגיא, בתו של יואב גלנט.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קצינות צה"ל בדרגת תת-אלוף
קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:ראשי חטיבת התכנון ומנהל כוח האדם
קטגוריה:ראשי מטה אגף כוח האדם
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
קטגוריה:קציני צה"ל בוגרי תוכנית המנהיגות הבכירה של קרן וקסנר
קטגוריה:קצינות צה"ל בוגרות תוכנית המנהיגות הבכירה של קרן וקסנר
קטגוריה:עדנים: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1968
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1968
אלפרד ויננברג

אובר-גרופנפיהרר **אלפרד ויננברג** (; 20 ביולי 1891 – 30 בדצמבר 1963) היה מפקד בכיר בוואפן אס אס שפיקד על משטרת הסדר.

## ביוגרפיה
### תחילת דרכו
ויננברג נולד ב-20 ביולי 1891 בעיר זרבור שהשתייכה אז לקיסרות הגרמנית. העיר נמצאת כיום בתחומי צרפת המודרנית. ב-25 בפברואר 1913 הוא התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית, והוצב ברגימנט הרגלים ה-56 (הפרוסי). עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914 הוא כבר היה מפקד פלוגה. בספטמבר של אותה שנה הוא נפצע במהלך קרבות החזית המערבית. וב-1915 נפצע פעם נוספת בחזית המזרחית. בנוסף על כך הוא קיבל הכשרה כטייס קרבי. פרט לשתי מחלקות של צלב הברזל, במהלך המלחמה הוא קיבל גם את אות הפציעה בזהב. עם תום המלחמה ופירוקו של הצבא הקיסרי, הצטרף לרייכסווהר, ובספטמבר 1920 עזב אותו בדרגת האופטמן. הוא התגייס כאובר-לויטננט למשטרת פרוסיה. הוא מילא תפקידי הדרכה ומטה במשטרה, ובשנת 1929 התחתן ונולדה לו בת. ב-1 במאי 1933 הוא הצטרף למפלגה הנאצית וקיבל את מספר החבר 2.222.600. החל מאוגוסט 1933 פיקד על משטרת ביטום, החל ממאי 1934 על משטרת גלייביץ, החל מפברואר 1935 על משטרת זארבריקן, מאוקטובר 1937 על משטרת מנהיים. בדצמבר 1938 מונה לקצין בכיר במשטרת הסדר.

### מלחמת העולם השנייה

לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה בספטמבר 1939 הצטרף ויננברג לאס אס, וקיבל את מספר החבר 405.898. ב-2 באוקטובר של אותה שנה מונה למפקד רגימנט הרובאים-משורה ה-3 של האס אס, וקיבל דרגת שטנדרטנפיהרר. הוא פיקד על הרגימנט שלו במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה ב-1940, ובמהלך מבצע ברברוסה ב-1941, וב-15 בנובמבר של אותה שנה הוענק לו צלב האבירים של צלב הברזל. ב-15 בדצמבר של אותה שנה מונה למפקד דיוויזיית אס אס משטרה הרביעית. הוא לחם עם הדיוויזיה בקרבות החזית המזרחית, ולאות הוקרה קיבל ב-23 באפריל 1942 תוספת של עלי אלון לצלב האבירים שלו והועלה לדרגת בריגדפיהרר. ב-1 ביולי 1943 הועלה לדרגת אובר-גרופנפיהרר, וב-5 באוגוסט של אותה שנה הוא הועבר לפקד על קורפוס הפאנצר אס אס הרביעי, והחזיק בתפקיד עד 23 באוקטובר של אותה שנה. עוד לפני כן מונה למפקד משטרת הסדר - ארגון שריכז תחתיו את מרבית ארגוני המשטרה והז'נדרמריה בגרמניה והארצות הכבושות. ויננברג החזיק בתפקיד עד סוף המלחמה. בימים האחרונים של המלחמה, הדיח היטלר את היינריך הימלר מתפקיד ראש המשטרה הגרמנית, ונתן לוויננברג את התפקיד במקומו.

### אחריתו
לאחר המלחמה נכלא ויננברג בדכאו, אולם שוחרר ב-1947. לאחר שחרורו חי בקרפלד עד מותו ב-30 בדצמבר 1963 בגיל 72.

## קישורים חיצוניים

* אלפרד ויננברג באתר lexikon-der-wehrmacht 

קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:גנרלים באס אס
קטגוריה:מפקדי גייסות גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים עם עלי אלון
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1891
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1963
סופיה שרלוטה מהנובר

**סופיה שרלוטה מהנובר** (בגרמנית: **Sophie Charlotte von Hannover**; 30 באוקטובר 1668 - 1 בפברואר 1705), הייתה אחותו של ג'ורג' הראשון, מלך בריטניה ואשתו של פרידריך הראשון, מלך בפרוסיה.

## ביוגרפיה
[שמאל|300px|ממוזער|[סרקופג של סופיה שרלוטה מהנובר בקתדרלת ברלין]]
סופיה שרלוטה נולדה ב-30 באוקטובר 1668 באיבורג, לארנסט אוגוסט, דוכס בראונשווייג-לינבורג ולסופיה, נסיכת פפאלץ, בתם של פרידריך החמישי, הנסיך הבוחר מפפאלץ ואליזבת סטיוארט, נסיכת אנגליה וסקוטלנד. בעת לידתה היה אביה הנסיך-בישוף של בישופות אוסנבריק, ובשנת 1672 עברו בני המשפחה לאוסנבריק. בשנת 1679 ירש אביה מאחיו יוהאן פרידריך, דוכס בראונשווייג-לינבורג את נסיכות קאלנברג, ובני המשפחה עברו להנובר.

בתקופת ילדותה ביקרה סופיה שרלוטה עם אמה בממלכת צרפת, במטרה להשיאה ללואי, הדופן הגדול, אולם הלה התחתן לבסוף עם מריה אנה ויקטוריה, דוכסית בוואריה. לבסוף התחתנה סופיה שרלוטה ב-8 באוקטובר 1684 עם פרידריך, נסיך הכתר של ברנדנבורג, בנו של פרידריך וילהלם, הנסיך הבוחר מברנדנבורג. בשנת 1688 מת חמיה פרידריך וילהלם, הנסיך הבוחר מברנדנבורג, ובעלה עלה לשלטון במקומו כפרידריך השלישי, הנסיך הבוחר מברנדנבורג. בתחילה התערבה סופיה שרלוטה בניהול הנסיכות ובפוליטיקה, ואף הביאה להדחתו של אברהרד פון דאנקלמן מתפקיד הקנצלר בשנת 1697.

בשנת 1695 עברה סופיה שרלוטה להתגורר ב**ארמון ליצנבורג**, שתוכנן בסגנון אדריכלות בארוק על ידי האדריכל ארנולד נרינג. בשנת 1700 קיבל בעלה פרידריך היתר מלאופולד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה להחזיק בתואר "מלך", והוכתר יחד עם סופיה שרלוטה למלך פרוסיה. לאחר הכתרתם של הזוג כמלכי פרוסיה, הורחב הארמון שיועד במקורו להיות "ארמון קיץ" (Sommerhaus) על ידי האדריכל אאוזנדר פון גתה.

סופיה שרלוטה התכתבה הרבה עם גוטפריד וילהלם לייבניץ, וטרחה ללמוד צרפתית, אנגלית ואיטלקית, מלבד לגרמנית שהייתה שפת האם שלה. סופיה שרלוטה הקיפה את עצמה בפילוסופים ותאולוגים כאיסק דה בוסובר, דניאל ארנסט יבלונסקי וג'ון טולנד, ובכך נתנה השראה לייסוד האקדמיה הפרוסית למדעים. בנוסף אהבה סופיה שרלוטה מוזיקה, ואף ניגנה בצ'מבלו.

ב-1 בפברואר 1705 מתה סופיה שרלוטה בהנובר, בעת ביקור אצל אמה, כתוצאה מדלקת ריאות. לאחר מותה קרא פרידריך את ארמון ליצנבורג, את גניו ואת כל האזור שבו הוא שוכן, לזכרה, על שמה - ארמון שרלוטנבורג.

## משפחתה
ב-8 באוקטובר 1684 התחתנה סופיה שרלוטה עם פרידריך הראשון, מלך בפרוסיה, ממנו נולדו לה שני בנים:
* פרידריך אוגוסט מברנדנבורג (1685–1686)
* פרידריך וילהלם הראשון, מלך בפרוסיה (1688–1740)

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:בית הנובר
קטגוריה:נסיכות גרמניות
קטגוריה:ילידי 1668
קטגוריה:נפטרים ב-1705
פיטות נמלים

**פיטות נמלים** (שם מדעי: Grallariidae) היא משפחה של ציפורי שיר החיה ביערות באזורים טרופיים של אמריקה הדרומית. בנות המשפחה דומות לציפורים ממשפחת הפיטיים, אך קרובות יותר למשפחת ציפורי נמלים.
## מאפיינים
אורכן של פיטות הנמלים 10–20 ס"מ. הן בעלות רגליים חזקות העוזרות להן לנוע מהר על הקרקע. הן צבעוניות בראשיהן ובגופן, בעלות ראשים גדולים ומקורים קטנים. ציפורים אלו ייחודיות בתנוחתן הזקופה ובשרירי הזנב הזקופים שלהן.

בעבר נחשבו בנות המשפחה ממשפחת ציפורי הנמלים ולאחר מכן הועברו ליורקניים ולפלומגביים. הן נחשבות גם קרובות לציפורי הפיטה החיות בדרום-מזרח אסיה ומצויות גם הן על קרקע היער.

הן ניזונות על הקרקע, שם הן מצויות בדרך כלל, מחרקים שונים וחלקן גם מתמחות בנמלים.

## מיון
*משפחת **פיטות נמלים** (Grallariidae)
**תת-משפחה Grallariinae
***סוג *Grallaria* - בו 32 מינים
**תת-משפחה Myrmotherinae
***סוג *Hylopezus* - בו 10 מינים
***סוג *Myrmothera* - בו 2 מינים
***סוג *Grallaricula* - בו 9 מינים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1873
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פיליפ סקלטר
קטגוריה:דמויי-טירן
גרציאדו איסאיה אסקולי

**גרציאדו איסאיה אסקולי** (באיטלקית: **Graziadio Isaia Ascoli**; בשמו היהודי: **אלחנן ישעיה אסקולי**; 16 ביולי 1829 - 21 בינואר 1907) היה בלשן ומזרחן יהודי-איטלקי.

## קורות חיים
נולד ליהודה אפרים אסקולי בגוריציה שבאיטליה, בגיל חמש החל את לימודיו בחדר המקומי שבו למד קריאה וכתיבה. בהמשך למד דקדוק עברי תנ"ך ותלמוד מפי הרב שמואל חיים לולי, וחשבון ומסחר מפי אחיו שלמה.

הוא גילה עניין בבלשנות בגיל צעיר מאוד, וכבר בגיל 15 פרסם תאוריה שלו, שאותה כינה בשם "השאלה הלאדינית" (La questione ladina), שבה טען כי שלוש השפות פורלן, רומאנש ולדינית שייכות למשפחת שפות אחת שדוברה בעבר בשטח שבין שווייץ בצפון ועד לחופי הים האדריאטי ואיסטריה בדרום. בשעתו זכתה התאוריה למשוב חיובי, אך כיום מסכימים רוב החוקרים שפורלן, רומאנש ולדינית הן שפות נפרדות. בגיל 17 למד יוונית, לטינית וצרפתית אצל הפרופסור יוסף ונצל מנצל שהיה אז מורה בגימנסיה בגוריציאה ובהמשך עמד בראש הגימנסיה בטריאסטה. בעת לימודיו אלו התרועע עם יוסף אלמנצי ויצחק שמואל רג'יו. בטקס הפתיחה של בית הספר הריאלי בגוריציאה נאם אסקולי לראשונה בפומבי, במעמד אישים רמי דרג. שמואל דוד לוצאטו הקדיש לכבוד יום חתונתו של אסקולי את חיבורו הנודע "ויכוח על חכמת הקבלה ועל קדמות ספר הזוהר".

ב-1854 הדפיס חלק ממחקריו והם זכו לפרסום והכרה. בשנת 1860 התמנה כפרופסור לשפות שמיות מזרחיות באוניברסיטת מילאנו. ב-1875 נעשה חבר האקדמיה דיי לינצי , וב-1985 באקדמיה דלה קרוסקה . ב-1876 התקבל כחבר כבוד באקדמיה הרוסית למדעים ואחר כך כחבר כבוד באקדמיות וחברות מדעיות נוספות בגרמניה.

ב-1887 מונה בידי אומברטו הראשון, מלך איטליה כחבר הסנאט של הרפובליקה.

אסקולי נפטר ב-21 בינואר 1907, השאיר אחריו כתבים ופרסומים רבים וחידושים רבים בבלשנות.

## קישורים חיצוניים

* משה ריינעס, **דור וחכמיו**: לחקר תולדות ספרות ישראל וגדולי סופריה בדור הזה. חלק א. קראקא, תר"ן. עמ' 21–27.
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:יהודים חברי הפרלמנט של איטליה
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים איטלקים
קטגוריה:אנשי חינוך יהודים
קטגוריה:בלשנים ולשונאים יהודים איטלקים
קטגוריה:מזרחנים יהודים
קטגוריה:ילידי 1829
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1907
מנגנון ארבעה מוטות

ממוזער|תיאור סכמטי של מערכת ארבעה מוטות פשוטה. חוליה AD מניעה את המערכת ומבצעת תנועה מעגלית פשוטה, המתורגמת לתנועה מורכבת של חוליה DCE ולתנועת הלוך ושוב סיבובית של חוליה BC. חוליה AB נייחת, מדמה את גוף המכונה.

**מנגנון ארבעה מוטות** הוא מערכת מכנית המורכבת מארבעה אלמנטים קשיחים, המקושרים זה לזה באופן שיוצר מסלול סגור. הקישור בין מוט אחד למשנהו הוא לרוב באמצעות חוליה מסתובבת, מיסב או ציר. בתצורה הפשוטה ביותר האלמנטים הם מוטות המחוברים בקצותיהם, והם נעים במישורים מקבילים זה לזה. בדרך כלל אחד המוטות הוא שלד המכונה. המנגנון מאפשר להמיר תנועה סיבובית, או קווית לתנועה סיבובית, קווית או אחרת.

דוגמאות נפוצות בהן נעשה שימוש במנגנון ארבעה מוטות הן מגבי רכב, פנטוגרף ומערכת בוכנה-טלטל-גל ארכובה.

## קישורים חיצוניים

* הדגמה של מספר תצורות של מנגנון ארבעה מוטות.
* מנגנוני ארבעה מוטות באוסף פרנץ רולו באוניברסיטת קורנל.

קטגוריה:מכונות
דני וב (שחקן)

**דני וב** (באנגלית: **Danny Webb**; נולד ב-6 ביוני 1958) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אנגלי. הוא מוכר בעיקר מהופעתו בדמות האסיר מורס בסרט "הנוסע השמיני 3" ובדמות תומאס קרומוול בסדרת הטלוויזיה "הנרי השמיני".

## ביוגרפיה
וב נולד ב-6 ביוני 1958 בלונדון שבאנגליה.

## קריירה

### קולנוע וטלוויזיה
וב הופיע בתוכניות טלוויזיה רבות בהן "אינדיאנה ג'ונס הצעיר", "ידידינו בצפון", "A Touch of Frost", "פוארו", "The Bill", "רציחות במידסומר", "עדות אילמת" ו-"Shackleton". הוא כיכב בשני פרקים בסדרה "דוקטור הו" - "The Impossible Planet" ו-"The Satan Pit". עוד כיכב בסדרה המוזיקלית "Britannia High" בתפקיד ג'ק טיילר ובפרק בסדרה "תחבולות חדשות".

ב-1985 כיכב וב לצדו של ג'ון פרטווי בעיבוד הטלוויזיוני למחזה  מאת קארל ויטלינגר בתפקיד קריס, חולה נפש שמאמין שהגיע מכוכב אחר.

לווב היו תפקידים קבועים בסדרות טלוויזיה אחדות בהן "ברוקסייד", "Cardiac Arrest" ו-"Life Begins". עוד שיחק בסדרה "Honest" בדמות מק קרטר.

וב השתתף בווידאו קליפ של השיר "Owner of a Lonely Heart" של להקת יס.

ב-2008 גילם וב את העיתונאי נואל בות'אם  בדרמה של ערוץ BBC Four בשם "Hughie Green, Most Sincerely". עוד באותה שנה הקליט ספר שמע "The Lightning Tower/The Dark King" בהוצאת Black Library, ואת הספר "Slayer of the Storm God". הוא שיחק בתפקיד קטן בדמות קצין קשר גרמני בסרט "מבצע ואלקירי" בכיכובו של טום קרוז.

בספטמבר 2009 שיחק וב בתפקיד ראשי בדרמה בת חמישה חלקים בשם "Land Girls" של ערוץ BBC1. בסדרה גילם דמות של סמל המשרת במשמר המולדת. ב-2010 הופיע וב בפרק בסדרה "הנוכלים" בדמות אביהם של שון ואמה. בסדרת הדרמה של ה-BBC "הולבי סיטי" גילם וב את קווין דלטון.

ב-2015 שיחק בתפקיד רוי במותחן הבריטי "The Contract" שיצא לאקרנים בינואר 2016.

בשנת 2017 החל לשחק במיני-סדרת הדרמה "שקרן, שקרנית" ברשת הטלוויזיה הבריטית ITV.

### תיאטרון
דני וב הופיע בתפקידים רבים בתיאטרון בהם בהפקה זוכת פרס אוליבייה של המחזה "ארורים" מאת שרה קיין בתיאטרון ליריק. ב-2011 זכה וב בפרס אוף וסט אנד לשחקן הטוב ביותר. הוא שיחק בתיאטרון רויאל קורט במחזה "מרק עוף עם שעורה" מאת ארנולד וסקר ובמחזה "The Mistress Contract".

## חיים אישיים
פרט למשחק וב הוא גולש נלהב וחבר במועדון "Shore Surf Club", ומשתתף בתחרויות כשהוא פנוי מעבודה.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אנגלים
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1958
באטרפילד 8 (סרט)

**באטרפילד 8** (באנגלית: **BUtterfield 8**) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1960 המבוסס על רומן בשם זה מאת ג'ון או'הרה.

אליזבת טיילור משחקת בתפקיד הראשי לצידם של לורנס הארווי ואדי פישר שהיה בתקופה זו בעלה הרביעי.

טיילור זכתה עבור תפקידה בסרט זה בפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר והייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט דרמה. הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לצילום הטוב ביותר.

שם הספר והסרט נובע משיטת מרכזיות הטלפון שהייתה בארצות הברית וקנדה עד 1970. BU מסמל 28 במרכזיה ששרתה את מנהטן ואפר איסט סייד ובאטרפילד 8 זו הקידומת 288 של מספר טלפון בעל סה"כ 7 ספרות.

יוצרי הסרט בקשו לשנות את השם של הסרט ל"גלוריה", כשם גיבורת הסרט. בחלק מהמדינות הוא נקרא באטרפילד 8 ובחלק (כולל בישראל), הוא נקרא גלוריה.

## תקציר העלילה
גלוריה וואנדורס (אליזבת טיילור) מתפרנסת כנערת ליווי. היא נמצאת לאחרונה בקשר עם וסטון ליגט (לורנס הארווי), עורך דין עשיר ומקווה שאתו תוכל להפסיק את חייה ההוללים. היא נפגעת מכך כשהיא קמה בבוקר בדירתו ומוצאת שהשאיר לה כסף. היא כותבת בשפתון על הראי: "לא למכירה", משאירה את הכסף, לוקחת פרוות מינק ונוסעת לחברה סטיב קרפנטר (אדי פישר) בגריניץ' וילג'. סטיב הוא חבר ילדות של גלוריה והאדם היחיד איתו היא מוכנה לדבר בפתיחות.

ליגט נשוי לאמילי (דינה מריל), עובד בחברה ששייכת למשפחתה אך אינו מרוצה מחייו ומאשתו. כשהוא חוזר לדירתו ומוצא את הכסף שהשאירה לו גלוריה הוא כועס ולאחר שהוא מוצא אותה בבר הם מתפייסים, מבלים במוטל המנוהל על ידי שחקנית וודוויל לשעבר בשם "הפי" (קיי מדפורד). הוא מספר לה כי הוא נשוי ולוקח אותה לבית הולדתו ולשייט.

לאחר חמישה ימים חוזרת גלוריה לאמה המודאגת (מילדרד דאנוק) ולאחר מריבה היא מגלה לה לראשונה כי היא אינה דוגמנית אלא נערת ליווי ואמה סוטרת לה.

בינתיים מגלה אמילי כי פרוות המינק שלה חסרה ורוצה להתקשר למשטרה אך ליגט מונע ממנה. הוא מתחיל לחפש את גלוריה בברים ומיד מתגלה לו שהיא למעשה נערת ליווי וכל באי הברים מברכים אותו על הצטרפותו ל"אחוות מאהבי גלוריה".

כשהוא מוצא לבסוף את גלוריה הוא שתוי וכועס ומכנה אותה בשמות גנאי, מתפרע ומחליף מהלומות בבר. גלוריה מחזירה אותו לביתו ורוצה לתת לו בחזרה את פרוות המינק אבל הוא זורק לה אותו בחזרה וצועק שהפרווה "מזוהמת". אשתו אמילי מתבוננת במריבה מחלון הדירה. ליגט מודיע לאמילי כי ברצונו להתגרש.

גלוריה ההמומה נוסעת לסטיב ובפעם הראשונה מגלה לו כי התנהגותה נובעת מכך שבגיל 13 נאנסה פעמים רבות על ידי ידיד של אמה האלמנה וכי למעשה נהנתה מזה כי הוא העניק לה חיבה ואהבה.

היא חוזרת לאמה ואומרת כי היא נוסעת לבוסטון להתחיל שם חיים חדשים.

ליגט מחפש את גלוריה ולבסוף פוגש את גלוריה בבר, מתנצל ומשכנע אותה לבוא איתו למוטל של "הפי". היא משתכנעת בחוסר רצון אבל כשהם מגיעים והוא יוצא מהמכונית היא משנה את דעתה ומריצה את מכוניתה במהירות כשליגט נוסע אחריה. כשהיא מבחינה שהוא רודף אחריה היא מגבירה את המהירות, מתנגשת במחסום דרכים ונהרגת.

## קישורים חיצוניים

* קדימון לסרט באטרפילד 8, באתר יוטיוב
* אליזבת טיילור מקבלת פרס אוסקר על משחקה ב"באטרפילד 8", באתר יוטיוב

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1960
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי מטרו גולדווין מאייר
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:אונס בקולנוע

קטגוריה:סרטי אליזבת טיילור
קטגוריה:סרטים המבוססים על רומנים אמריקאים
תאוריית אנרגיה-כושר תמרון

[ממוזער|תרשים השוואה אנרגיה־כושר תמרון בין ה[מיג-15|מיג־15 ל־F-86. ניתן לראות את העליונות של ה־F-86 בכושר תמרון במהירויות נמוכות, את היתרון של המיג במהירויות של מעל מאך 0.6 ואת המהירות המרבית של שני המטוסים.]]
**תאוריית אנרגיה־כושר תמרון** היא מודל של ביצועי כלי טיס שפותחה על ידי ג'ון בויד והמתמטיקאי תומאס קריסטי  בחיל האוויר האמריקאי בשנות ה־60. המודל מתייחס לנתונים כגון דחף, משקל, גרר, שטח כנף ותכונות כלי הטיס נוספות ומאפשר לכמת אותם יחדיו. המודל מאפשר לחשב מראש את ביצועי כלי הטיס בקרבות אוויר, וכן להשוות ביצועים בין כלי טיס שונים. המודל עזר בהנדסת מטוסי קרב בני הדור הרביעי בארצות הברית כגון ה־F-15 וה־F-16.

מרבית מאפייני ביצועי כלי הטיס מתוארים בנוסחה הבאה:

P_S  = V \left ( \frac{T-D}{W} \right )

כאשר:

V – מהירות

T – דחף

D – גרר

W – משקל

P_S – עודף אנרגיה ספציפי. נתון זה מציג את עודף האנרגיה ביחידות מהירות, בניגוד לנתוני עודף אנרגיה אחרים המציגים את האנרגיה ביחידות של אנרגיה ליחידת משקל.

\left ( \frac{T-D}{W} \right ) –  יחס זה דומה ליחס דחף־משקל (\frac{T}{W}) אך לוקח בחשבון גם את הגרר במהירות הנתונה.

קטגוריה:תעופה צבאית
סופיה דורותיאה, דוכסית בראונשווייג-צלה

**סופיה דורותיאה, דוכסית בראונשווייג-צלה** (בגרמנית: **Sophie Dorothea Herzogin von Braunschweig und Lüneburg**; 15 בספטמבר 1666 - 13 בנובמבר 1726), הייתה אשתו של ג'ורג' הראשון, מלך בריטניה.

## ביוגרפיה
סופיה דורותיאה נולדה ב-15 בספטמבר 1666 בצלה, לגאורג וילהלם, דוכס בראונשווייג-לינבורג ולאלאונור ד'אסמיר ד'אולברוז. בתחילה היו כמה מועמדים שרצו להינשא עם סופיה דורותיאה, עקב ההון הרב שהייתה אמורה לרשת, והם כללו את קרל האחד עשר, מלך שוודיה, מקסימיליאן השני עמנואל, הנסיך הבוחר מבוואריה ופרידריך קרל, דוכס וירטמברג-ויננטל, אולם החליטו אביה ודודה ארנסט אוגוסט, דוכס בראונשווייג-לינבורג להשיאה לבן דודה גאורג לודוויג, נסיך בראונשווייג-לינבורג, על מנת לאחד את כל חלקי הדוכסות. כששמעה על כך סופיה דורותיאה היא התעלפה, וסירבה בכל תוקף להתחתן עם גאורג לודוויג, אולם לבסוף התחתנה עמו ב-22 בנובמבר 1682. נישואי הזוג לא היו מוצלחים, ונולדו להם רק שני ילדים. לאחר היוולדה של בתם היחידה לא נכנסה שוב סופיה דורותיאה להריון. בני הזוג התרחקו זה מזה ובעלה גאורג לודוויג העדיף את חברתה של פילגשו, שהייתה בת לווייתה של סופיה דורותיאה, שילדה לו שלוש בנות. גם סופיה דורותיאה לקחה לעצמה מאהב, הרוזן השוודי פיליפ כריסטוף קניגסמארק, והשניים תכננו להימלט יחדיו אולם בשנת 1694 נרצח הרוזן והחשד נפל על גאורג ותומכיו. באותה השנה התגרש גאורג מרעייתו ואסר אותה בטירת אהלדן. היא לא הורשתה לבקר את ילדיה ואת אביה או להנשא מחדש ויכלה לצאת מהטירה רק עם ליווי צמוד.

בשנת 1698 מת חמיה ארנסט אוגוסט, דוכס בראונשווייג-לינבורג, ובעלה גאורג לודוויג מונה לדוכס בראונשוויג-לינבורג-קאלנברג. בשנת 1705 מת אביה גאורג וילהלם, דוכס בראונשווייג-לינבורג, ובעלה ירש אותו, והפך לדוכס בראונשווייג-לינבורג. בשנת 1708 העניק לאופולד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה לגאורג לודוויג מעמד רשמי של נסיך בוחר, ובשנת 1714 הוא הוכתר כג'ורג' הראשון, מלך בריטניה.

באוגוסט 1726 חלתה סופיה דורותיאה, וב-13 בנובמבר מתה בטירת אהלדן כתוצאה מדלקת בכבד. בעלה ג'ורג' לא התאבל עליה, ואף כעס כששמע שבתם סופיה דורותיאה, נסיכת הנובר לבשה שחורים. ג'ורג' שלח את גופתה לקרוביה לצורך קבורתה, וזמן קצר לאחר מכן מת אף הוא ב-11 ביוני 1727.

## משפחתה
ב-22 בנובמבר 1682 התחתנה סופיה דורותיאה עם ג'ורג' הראשון, מלך בריטניה, ממנה נולדו לו שני ילדים:
* ג'ורג' השני, מלך בריטניה (1683–1760)
* סופיה דורותיאה, נסיכת הנובר (1687–1757), התחתנה עם פרידריך וילהלם הראשון, מלך בפרוסיה

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:בית הנובר
קטגוריה:דוכסיות גרמניות
קטגוריה:ילידות 1666
קטגוריה:נפטרים ב-1726
חד-מקור

ממוזער|ימין|איור של החד-מקור.
**חד-מקור** (שם מדעי: *Oxyruncus cristatus*) הוא מין של ציפור שיר יחידה בסוגה ובמשפחתה (Oxyruncidae), אם כי יש חוקרים המשייכים אותה למשחת הטיטירדיים. ציפור זו חיה באזורי היערות ההרריים של אמריקה הדרומית ודרום אמריקה המרכזית בפנמה וקוסטה ריקה.

אורכו 17 ס"מ והוא בעל נוצות ירוקות ומוסוות ביותר בצמחייה הטרופית. לזכרים ישנו ראש עם כתם אדום למעלה ובעלי מקור אפור מחודד וקטן. הבטן צהובה ומעט מנומרת והזנב קטן מאוד. עוף זה ניזון מפירות ומחרקים שונים ביער, בשבילם הם מתהפכים על הענפים ומחפשים בין הזלזלים.

הוא מצוי בעיקר בחופות היער אך לפעמים יורד גם לקרקע והוא מקנן בחורי עצים. לעיתים הוא מצטרף לאכילה עם להקות עופות המחפשים חרקים.

**תת-מינים**:
* *Oxyruncus cristatus frater* 
* *Oxyruncus cristatus brooksi*
* *Oxyruncus cristatus phelpsi* 
* *Oxyruncus cristatus hypoglaucus* 
* *Oxyruncus cristatus tocantinsi* 
* *Oxyruncus cristatus cristatus*

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1821
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ויליאם ג'ון סווינסון
קטגוריה:דמויי-טירן
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
קטגוריה:מינים יחידים במשפחתם
קטגוריה:פנמה: עופות
קטגוריה:קוסטה ריקה: עופות
טיטירדיים

ממוזער|הגדול במשפחה -Tityra semifasciata
**טיטירדיים** (שם מדעי: Tityridae) הם משפחה של ציפורי שיר החיים ביערות באזורים טרופיים של אמריקה הדרומית. בני משפחה זו הם קרובות של המשפחות טירניים, מנקיניים וקוטינגיים ובעבר מינים שונים השתייכו למשפחות אלה. עם זאת משפחה זו לא מוכרת על פי כל החוקרים וחלקם רואים בהם מינים של טירניים או אף של קבוצות טקסונים ללא מקור.
## מאפיינים
הטיטירדיים הם עופות בינוניים (לסדרה) באורך 9–22 ס"מ ובעלי נוצות מקושטות, בעיקר בזנבם. הם בעלי ראשים גדולים ומקורים מוארכים ונוקשים, עיניים גדולות וציצת ראש גדולה. חלקם בעלי ראשים אדומים או לבנים ואחרים בעלי מקור ארוך.

הם חיים בין ענפי היער ומחפשים ציד של חרקים אותם הם חוטפים בזריזות. הם מצויים בעיקר ביערות ומשמיעים שריקות חזקות.

## סוגים
* *Tityra*
* *Schiffornis*
* *Laniocera*
* *Iodopleura*
* סוג ומין יחיד *Laniisoma elegans*
* סוג ומין יחיד *Xenopsaris albinucha*
* *Pachyramphus*

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1840
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ורג' רוברט גריי
קטגוריה:דמויי-טירן
אוגוסטה, נסיכת סקסוניה-גותה-אלטנבורג

**אוגוסטה, נסיכת סקסוניה-גותה-אלטנבורג** (בגרמנית: **Augusta von Sachsen-Gotha-Altenburg**; 30 בנובמבר 1719 – 8 בפברואר 1772) הייתה דוכסית סקסוניה-גותה-אלטנבורג בין השנים 1732–1772.

## ביוגרפיה
אוגוסטה נולדה ב-30 בנובמבר 1719 בגותה שהשתייכה לדוכסות סקסוניה-גותה-אלטנבורג, לפרידריך השני, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג, ולמגדלנה אוגוסטה, נסיכת אנהלט-צרבסט, בתו של קרל, נסיך אנהלט-צרבסט.

בשנת 1736 התחתנה אוגוסטה עם פרדריק, נסיך ויילס, בנו של ג'ורג' השני, מלך בריטניה, בארמון סנט ג'יימס שבלונדון. בעלה פרדריק היה מסוכסך עם הוריו, ולאחר שבני הזוג סירבו שחמותה קרולינה, מרקיזת ברנדנבורג-אנסבך תהיה נוכחת בלידת בתם הבכורה אוגוסטה, נסיכת בריטניה, גורשו בני הזוג מהארמונות המלכותיים, ונאלצו לעבור לגור בבית פרטי בכיכר סנט ג'יימס בלונדון. בשנים הבאות עברה המשפחה להתגורר בארמון קיו, שם הניחו את היסודות לאחד מהגנים הבוטניים הגדולים בעולם. בשנת 1751 מת בעלה פרדריק, נסיך ויילס במפתיע, ובנה ג'ורג' הוכתר כהנסיך מוויילס, ואילו אוגוסטה קיבלה את התואר "הנסיכה האלמנה מוויילס". מכיוון שבנה ג'ורג' עוד היה קטין, העביר הפרלמנט הבריטי חוק ולפיו אם ג'ורג' יעלה לשלטון בעודו צעיר, תכהן אוגוסטה כעוצרת בשמו. אוגוסטה הפקידה את ג'ון סטיוארט, הרוזן מביוט על חינוך בנה, ואף התייעצה עמו רבות. שמועות נפוצו על כך שהתנהל רומן בין השניים. סביר להניח שהשמועות הללו היו לא נכונות עקב נישואיו המאושרים של ביוט ועקב אדיקותו הדתית והתנגדותו לאפשרות של ניאוף.

בשנת 1760 מת חמיה ג'ורג' השני, מלך בריטניה, ובנה עלה לשלטון במקומו כג'ורג' השלישי, מלך בריטניה. לאחר שבנה עלה לשלטון פרשה אוגוסטה מחיי החצר, וב-8 בפברואר 1772 מתה אוגוסטה מסרטן הגרון, וב-15 בפברואר נקברה במנזר וסטמינסטר.

## משפחתה
ב-8 במאי 1736 התחתנה אוגוסטה עם פרדריק, נסיך ויילס, בנו של ג'ורג' השני, מלך בריטניה. ממנה היו לו 9 ילדים:
* אוגוסטה, נסיכת בריטניה (1737–1813)
* ג'ורג' השלישי, מלך הממלכה המאוחדת (1738–1820)
* הנסיך אדוארד, דוכס יורק ואולבני (1739–1767)
* אליזבת, נסיכת בריטניה (1741–1759)
* הנסיך ויליאם הנרי, דוכס גלוסטר ואדינבורו (1743–1805)
* הנסיך הנרי, דוכס קמברלנד וסטראת'רן (1745–1790)
* לואיזה, נסיכת בריטניה (1749–1768)
* פרדריק, נסיך בריטניה (1750–1765)
* קרוליין מתילדה, נסיכת בריטניה (1751–1775)

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:נסיכות גרמניות
קטגוריה:אישים שעל שמם יישובים בארצות הברית
קטגוריה:אישים הקבורים במנזר וסטמינסטר
קטגוריה:ילידות 1719
קטגוריה:נפטרות ב-1772
פרידריך הראשון, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג

**פרידריך הראשון, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג** (בגרמנית: **Friedrich I Herzog von Sachsen-Gotha-Altenburg**; 15 ביולי 1646 – 2 באוגוסט 1691) היה דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג בין השנים 1675–1691.

## ביוגרפיה
פרידריך נולד ב-15 ביולי 1646 בגותה שהשתייכה לדוכסות סקסוניה-גותה, לארנסט הראשון, דוכס סקסוניה-גותה, ולאליזבת סופיה, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג, בתו של יוהאן פיליפ, דוכס סקסוניה-אלטנבורג.

לאחר מותו של ארנסט הראשון, דוכס סקסוניה-גותה בשנת 1675 שלטו פרידריך ואחיו במשותף, ובשנת 1680 פוצלה הדוכסות בין שבעת האחים; פרידריך הראשון, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג, אלברכט החמישי, דוכס סקסוניה-קובורג, ברנהרד הראשון, דוכס סקסוניה-מיינינגן, היינריך, דוכס סקסוניה-רמהילד, כריסטיאן, דוכס סקסוניה-אייזנברג, ארנסט השלישי, דוכס סקסוניה-הילדבורגהאוזן, ויוהאן ארנסט, דוכס סקסוניה-זאלפלד.

פרידריך המשיך את דרכו של אביו, וטיפח מאוד את הדוכסות. בשנת 1680 העביר את ארמונו לעיר פרידריכסוורט שהקים על שמו, ובשנת 1683 בנה את ארמון התיאטרון של גותה. פרידריך העביר בשנת 1685 את חוק זכות הבכורה, שנועד למנוע מריבות בין יורשיו על הנחלות, ובשנת 1688 קיבל לכך אישור מלאופולד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. פרידריך השתתף במלחמה האוסטרית-טורקית, ולאחר מכן לחם במלחמת תשע השנים.

ב-2 באוגוסט 1691 מת פרידריך בפרידריכסוורט, ובנו פרידריך השני, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג עלה לשלטון במקומו.

## משפחתו
ב-14 בנובמבר 1669 התחתן פרידריך עם מגדלנה זיבילה מסקסוניה-וייסנפלס, בתם של אוגוסט, דוכס סקסוניה-וייסנפלס ומריה אנה ממקלנבורג-שוורין. ממנה היו לו 8 ילדים:
* אנה סופיה מסקסוניה-גותה-אלטנבורג (1670–1728), התחתנה עם לודוויג פרידריך הראשון, נסיך שוורצבורג-רודולשטדט.
* מגדלנה זיבילה מסקסוניה-גותה-אלטנבורג (1671–1673).
* דורותיאה מריה מסקסוניה-גותה-אלטנבורג (1674–1713), התחתנה עם ארנסט לודוויג הראשון, דוכס סקסוניה-מיינינגן.
* פרדריקה מסקסוניה-גותה-אלטנבורג (1675–1709), התחתנה עם יוהאן אוגוסט, נסיך אנהלט-צרבסט.
* פרידריך השני, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג (1676–1732).
* יוהאן וילהלם מסקסוניה-גותה-אלטנבורג (1677–1707).
* אליזבת מסקסוניה-גותה-אלטנבורג (1679–1680).
* יוהנה מסקסוניה-גותה-אלטנבורג (1680–1704), התחתנה עם אדולף פרידריך השני, דוכס מקלנבורג-שטרליץ.

ב-14 באוגוסט 1681 התחתן פרידריך עם כריסטינה מבאדן-דורלאך, בתם של פרידריך השישי, מרקיז באדן-דורלאך וכריסטינה מגדלנה מפפאלץ-צווייבריקן, אך לא היו לו ילדים ממנה.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:דוכסים גרמנים
קטגוריה:ילידי 1646
קטגוריה:נפטרים ב-1691
התזמורת הסימפונית בת ים

**התזמורת הסימפונית בת ים** הייתה תזמורת סימפונית ישראלית קלה שפעלה בעיר בת ים בין השנים 1995–1999.

התזמורת הסימפונית בת ים נוסדה על ידי עיריית בת ים ועל ידי דוד קריבושי, שהיה מנהלה המוזיקלי, המעבד שלה ומנצחה הקבוע. 

הנגנים בתזמורת היו ברובם עולים חדשים מרוסיה ומוזיקאים ישראלים תושבי בת ים. רפרטואר התזמורת כלל בעיקר קטעי מוזיקה קלאסית ומוזיקה פופולרית שקריבושי אהב לנצח עליה במיוחד.

התזמורת הסימפונית בת ים קיימה בעיקר קונצרטים של מוזיקה קלאסית קלה, קונצרטים של מוזיקה מסרטים ומחזות זמר וקיימה קונצרטים המיועדים לנוער. 

תזמורת בת ים השתתפה בתוכניות טלוויזיה כמו בשידור חי עם דן שילון והראשון בבידור עם דודו טופז. כמו כן היא השתתפה גם בעצרת השלושים לרצח יצחק רבין בניצוחו ובעיבודו של קריבושי. 

בין האמנים שהופיעו והשתתפו עם התזמורת היו: מקהלת הגליל העליון, ששי קשת, סימה עמיאל, גלי עטרי, מרגלית צנעני, דנה אינטרנשיונל, צביקה פיק ועוד.

התזמורת הופיעה בדרך קבע בהיכל התרבות אשר נמצא בשכונת רמת יוסף שבעיר.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
בת ים
קטגוריה:בת ים: תרבות
בת ים
התזמורת הסימפונית תל אביב

**התזמורת הסימפונית תל אביב** הייתה תזמורת סימפונית ישראלית שפעלה בעיר תל אביב בין השנים 1992–1995.

## היסטוריה
התזמורת הסימפונית תל אביב נוסדה על ידי המנהל המוזיקלי שלה איתי טלגם והיא החלה לתפקד כתזמורת סימפונית המכוונת אל קהילת אוהבי המוזיקה בעיר שאינם יכולים להרשות לעצמם לרכוש כרטיסים לקונצרטים של התזמורת הפילהרמונית הישראלית.

התזמורת הסימפונית תל אביב הופיעה בשתי סדרות קונצרטים באולם אהל שם ובמרכז סוזן דלל.

נגני התזמורת היו ברובם צעירים - ילידי ארץ ישראל ועולים חדשים. הכנר הראשי שלה היה אייל שילוח.

התזמורת הייתה מיסודה של תזמורת העולים ומשך חייה נקבע מראש. שכן היא הייתה תלויה בהקצבה של הוועדה הבין-משרדית לקליטת אמנים עולים, והקצבות אלה מוגבלות מראש לפרק זמן של שלוש שנים.

עם פירוק התזמורת נקלטו חלק מנגניה בתזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון, ואיתי טלגם נאלץ לסיים את תפקידו כמנהל המוזיקלי של התזמורת.

בשנת 1995 השתתפה התזמורת בקונצרט טלוויזיוני ששודר בערוץ הראשון עם שלמה בראבא כמנצח.

## קישורים חיצוניים

*חיים פרמונט - כעופרת הרקיע טרם גשם (בביצוע זמרת האלט מירה זכאי, מקהלת האיחוד והתזמורת הסימפונית תל אביב בניצוחו של אבנר איתי), באתר YouTube
*שלמה בראבא מנצח, באתר YouTube

## הערות שוליים

תל אביב-יפו
קטגוריה:תל אביב-יפו: מוזיקה
תל אביב-יפו
קטגוריה:הרכבים מוזיקליים מתל אביב
יוסף הבא משושן הבירה

**יוסף הבא משושן הבירה** או **יוסף מחמדן** היה מקובל שחי ופעל בקסטיליה (ספרד) בין המחצית השנייה של המאה ה-13 למחצית הראשונה של המאה ה-14, לפי המחקר העדכני נהוג לזהותו כחבר בחוגו של משה די לאון, מפרסם ספר הזוהר.

לא ידוע דבר על תולדות חייו או רקעו. כינויו מרמז כביכול על מוצא פרסי, אך יהודה ליבס עמד על כך שהוא מספק טעם קבלי ל"אנן מצלאין לסטר מדינחא" (בארמית: "אנו מתפללים לצד מזרח"), כלומר שסביר יותר שהוא בן ליהדות ספרד ללא זיקה ליהדות שממזרח לארץ ישראל. עם זאת, שלמה פינס מוצא מקבילות בין קבלת יוסף לבין מיסטיקה פרסית.

גרשם שלום וחוקרים אחרים נטו לראות ביוסף הבא משושן הבירה, שכתב הן בעברית והן בארמית, חקיין של ספר הזוהר שכבר היה מונח לפניו. אולם ליבס הראה במאמרו "כיצד נתחבר ספר הזוהר" (1978) שיוסף הבא משושן הבירה היה ככל הנראה חבר בחוג שחיבר יחדיו את ספר הזוהר. בין השאר מתבססת קביעה זו על העובדה שעל אף שסגנונו דומה למאמרי זוהר, הוא איננו מצטט לעולם מאמר זוהרי כלשונו. עמדה זו מקובלת כיום על רוב החוקרים.

כתביו מתאפיינים בהאנשה קיצונית של דמות האל ובדרשות על איברי גופו כביכול (ברוח ספרות שיעור קומה).

## ספריו במהדורות מדעיות
* ירמיהו צולינג, **ספר תש"ק** מאת יוסף מחמדן; הוצאה ביקורתית עם מבוא, אוניברסיטת ברנדייס, 1975 (דיסרטציה)
* מנחם מאיר, **ספר טעמי המצוות: מהדורה ביקורתית של ספר טעמי המצוות המיוחס ליצחק אבן פרחי**, אוניברסיטת ברנדייס, 1979 (דיסרטציה)
* ליאור זקס שמואלי, **מצוות לא תעשה על דרך הקבלה: מהדורה ביקורתית**
* **שריד מפירוש לספר בראשית** - Charles Mopsik, **Fragment d'un commentaire sur la Genèse**, Lagrasse: Verdier, 1998
* **ספר תולדות אדם לר' יוסף הבא משושן**, ההדירה והוסיפה מבוא ליאור זקס שמואלי, מכון בן צבי לחקר קהילות ישראל במזרח 2025.

## חיבורים המצויים בכתבי יד
* **ספר תשק** (לגישה מקוונת, מאתר הספרייה הלאומית)
* **טעמי המצוות** (לגישה מקוונת, מאתר הספרייה הלאומית; גרסה נוספת)
* **פרוש עשר ספירות** (לגישה מקוונת, מאתר הספרייה הלאומית)
* **פרוש מרכבת יחזקאל** (לגישה מקוונת, מאתר הספרייה הלאומית)
* **תולדות אדם** (לגישה מקוונת, מאתר הספרייה הלאומית)
* **פרוש התורה על דרך הקבלה (בראשית ד)** ()
* **ספר היחוד** ()
* **נקוד שם השם** ()

## לקריאה נוספת
* יהודה ליבס, "כיצד נתחבר ספר הזוהר" המאמר להורדה
* אלכסנדר אלטמן, "מדרש אלגורי על-פי דרך 'הקבלה הפנימית' על בראשית כ"ד", **פנים של יהדות**, תל אביב תשמ"ג, עמ' 68-75.
* משה אידל,
** "פירוש עשר הספירות ושרידים מכתביהם של ר’ יוסף הבא משושן הבירה", **[[עלי ספר]]**, ו-ז (תשל"ט) עמ' 74-84.
** "עולם המלאכים בדמות אדם", **מחקרים בקבלה, בפילוסופיה יהודית ובספרות המוסר וההגות, מוגשים לישעיה תשבי**, ירושלים תשמ"ו (= מחקרי ירושלים במחשבת ישראל, כרך ג', תשמ"ד), עמ' 51-52
** "שרידים נוספים מכתבי ר’ יוסף הבא משושן הבירה", **[[דעת (כתב עת)|דעת]]** 21 (תשמ"ח) עמ' 47-55
* אפרים גוטליב,
** "שני חיבורים נוספים לר’ יוסף הבא משושן הבירה וזיהוי החיבורים שב"ספר המלכות", קריית ספר מ"ח (תשל"ג) עמ' 178-173
** **מחקרים בספרות הקבלה**, תל אביב תשל"ו, עמ' 215-230
* איריס פליקס, **תיאורגיה, מגיה ומיסטיקה בקבלתו של ר׳ יוסף הבא משושן הבירה**, האוניברסיטה העברית בירושלים 2005 (דיסרטציה)
* 

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשוני המקובלים בימי הביניים
קטגוריה:ראשוני ספרד
קטגוריה:יהודי ספרד במאה ה-13
קטגוריה:יהודי ספרד במאה ה-14
לואיזה, דוכסית בראונשווייג-וולפנביטל

**לואיזה, דוכסית בראונשווייג-וולפנביטל** (גרמנית: **Luise von Braunschweig-Wolfenbüttel**; 29 בינואר 1722 - 13 בינואר 1780), הייתה אמו של פרידריך וילהלם השני, מלך פרוסיה.

## ביוגרפיה
לואיזה נולדה בהולצמינדן ב-29 בינואר 1722 לפרדיננד אלברכט השני, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל ולאנטוניטה, נסיכת בראונשווייג-לינבורג, בתם של לודוויג רודולף, דוכס בראונשווייג-לינבורג וכריסטינה לואיזה, נסיכת אטינגן-אטינגן. חצר אביה נחשבה לחצר מאוד צנועה ביחס לתקופה, אולם לואיזה בילתה ילדות מאושרת בביתם. בשנת 1733 התחתנה אחותה אליזבת כריסטינה מבראונשווייג-וולפנביטל-בפרן עם פרידריך, נסיך הכתר של פרוסיה, ובשנת 1742 התחתנה לואיזה עם אח של פרידריך - אוגוסט וילהלם, נסיך פרוסיה. מכיוון שלאחותה וגיסה לא היו ילדים, הפכו לואיזה ובעלה אוגוסט וילהלם לנסיכי הכתר של פרוסיה. בשנת 1758 מת בעלה אוגוסט וילהלם מסרטן המוח, ולואיזה עברה להתגורר באורניינבורג עד למותה ב-13 בינואר 1780.

לאחר מות גיסה פרידריך השני, מלך פרוסיה ללא ילדים, ירש אותו בנה של לואיזה - פרידריך וילהלם השני, מלך פרוסיה.

## משפחתה
ב-6 בינואר 1742 התחתנה לואיזה עם אוגוסט וילהלם, נסיך פרוסיה, בנו של פרידריך וילהלם הראשון, מלך בפרוסיה, ממנו נולדו לה 4 ילדים:
* פרידריך וילהלם (1744–1797)
* היינריך (1747–1767) 
* וילהלמינה (1751–1820) 
* אמיל (1758–1759)

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:דוכסיות גרמניות
קטגוריה:בית ולף
קטגוריה:ילידות 1722
קטגוריה:נפטרות ב-1780
אמליה, דוכסית וירטמברג

**אמליה, דוכסית וירטמברג** (28 ביוני 1799 – 28 בנובמבר 1848), הייתה בתו של לודוויג, דוכס וירטמברג ואשתו של יוזף, דוכס סקסוניה-אלטנבורג.

## ביוגרפיה
אמליה נולדה ב-28 ביוני 1799 בואליספורט שבשלזיה, ללודוויג, דוכס וירטמברג ולהנרייטה, נסיכת נסאו-ויילבורג בתם של קרל כריסטיאן, נסיך נסאו-ויילבורג וקרולינה, נסיכת אורנז'-נסאו.

בשנת 1817 התחתנה אמליה עם יוזף, נסיך הכתר של סקסוניה-הילדבורגהאוזן, בנו של פרידריך, דוכס סקסוניה-הילדבורגהאוזן, ממנו נולדו לה 6 ילדים. בשינויים שחלו במדינות תורינגיה לאחר מותו של פרידריך הרביעי, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג ללא יורשים, קיבל אביו פרידריך, דוכס סקסוניה-הילבורגהאוזן את אזור אלטנבורג, והפך לדוכס סקסוניה-אלטנבורג. בשנת 1834 מת אביו פרידריך, דוכס סקסוניה-אלטנבורג, ובעלה עלה לשלטון במקומו כיוזף, דוכס סקסוניה-אלטנבורג. שלטונו של יוזף היה מאוד שמרני, ומשום כך נאלץ להתפטר במהלך מהפכות אביב העמים, ואחיו גאורג, דוכס סקסוניה-אלטנבורג עלה לשלטון במקומו.

במהלך ההפגנות שאירעו בדוכסות, ב-28 בנובמבר 1848 מתה אמליה באלטנבורג.

## משפחתה
ב-24 באפריל 1817 התחתנה אמליה עם יוזף, דוכס סקסוניה-אלטנבורג, ממנו נולדו לה 6 ילדים:
* מריה מסקסוניה-אלטנבורג (1818–1907), התחתנה עם גאורג החמישי, מלך הנובר
* פאולינה (1819–1825)
* תרזה (1823–1915)
* אליזבת, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג (1826–1896), התחתנה עם פטר השני, הדוכס הגדול של אולדנבורג
* אלכסנדרה, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג (1830–1911), התחתנה עם קונסטנטין ניקולאייביץ', הנסיך הגדול של רוסיה
* לואיזה (1832–1833)

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:דוכסיות גרמניות
קטגוריה:בית וירטמברג
קטגוריה:ילידות 1799
קטגוריה:נפטרות ב-1848
רוית דום

[ממוזער|רוית דום עם הנשיא [שמעון פרס, בטקס חנוכת מרכז היזמות של עמל ברב-תחומי עמל שבח מופת תל אביב, 2015]]

**רוית דום** (נולדה ב-13 בפברואר 1979) לשעבר מנכ"לית קבוצת עמל, עו"ד בהשכלתה.

## ביוגרפיה
[ממוזער|רוית דום עם תלמידים במרכז היזמות של [רשת עמל בחדרה, 2014]]
דום סיימה לימודי משפטים במכללת רמת-גן. ניהלה בשנת 2000 משרד עריכת דין. החלה את הקריירה הציבורית שלה עם מספר תפקידים בולטים בהסתדרות העובדים הכללית ובמקביל לעבודתה בהסתדרות, מונתה לחברת דירקטוריונים של גופים ציבוריים בולטים בשליטת ההסתדרות כגון בנק יהב, בית ליסין, נעמ"ת, הוועד האולימפי בישראל ועוד. בשנים 2000–2003 כיהנה כעוזרת ליושב ראש הסתדרות עובדי המדינה, עופר עיני. בשנים 2004–2006 הייתה ראש המטה של יו"ר ההסתדרות החדשה, והייתה מעורבת בתחום יחסי העבודה; עסקה בין היתר בניהול המערך הפנים-ארגוני בהסתדרות, ובגיבוש מדיניותה הכלכלית. כמו כן הייתה חברת דירקטוריון בגופים ציבוריים מרכזיים, בהם: חברת העובדים, בנק יהב, בית ליסין, קרן השתלמות לעובדים, נעמ"ת והוועד האולימפי בישראל. במשך שנות עבודתה בהסתדרות, הפכה דום דומיננטית בארגון, ונטען שהייתה האשה החזקה ביותר בהסתדרות.

דום דורגה בשנת 2009 על ידי "דה מרקר" כאחת מבין 40 המנהלים המבטיחים בישראל.

ב-2010, מונתה דום לדירקטורית חיצונית בפאלאס תעשיות, חברה ציבורית בבעלות פרטית. המינוי אושרר בינואר 2010, אולם לאחר חודשים ספורים פרשה דום מהתפקיד בשל ניגוד עניינים.
ב-2011, מונתה דום על ידי עופר עיני, למנכ""לית רשת עמל. מינוי שזכה לביקורות רבות, וביתר שאת לאחר שהסתבר שעיני ודום היו בזוגיות רומנטית באותה תקופה, לאחר ששניהם התגרשו מבני זוגם הקודמים (עיני התגרש מאשתו ב-2009, ודום התגרשה מבעלה ב-2010). אולם חרף הביקורות, עיני התבטא בראיון שנתיים לאחר המינוי, שהיה ממנה את דום בשנית אילו ידע איזו סערה המינוי יעורר, כיוון שהיא בעלת הכישורים למלא את התפקיד.

במסגרת תפקידה ברשת עמל יזמה את הקמתם של מרכזי יזמות בבתי הספר, במטרה לשלב את התלמידים בתעשייה ובמקביל לפתח כוח הוראה יזמי. דום יצרה שיתופי פעולה עם חברות מובילות וגופים מרכזיים במשק ובהייטק, בהם שיתוף פעולה עם חברת "אפל" הבינלאומית, ועם מוסדות אקדמיים כגון אוניברסיטת MIT.

בתקופת כהונתה זכתה הרשת בשיא גינס על מיזם חינוכי בשיתוף עם חברת סיסקו מערכות ובהובלת נשיא המדינה, שמעון פרס. כן זכתה הרשת באות הוקרה בוועידת היזמות הקהילתית של האיחוד האירופי, שנערכה בטורינו בנובמבר 2014; הפרס הוענק לדום על פרויקט מרכז היזמות של הרשת, אשר נבחר לשמש כמודל השראה למדינות נוספות.

## חיים אישיים
ב-2014 נישאה דום בשנית, ליו"ר ההתאחדות לכדורגל בישראל ובעבר יו"ר ההסתדרות החדשה, עופר עיני. ב-2018 נולד לשניים בן. לדום שתי בנות מנישואיה הקודמים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*תוכנית חסכון, מנכ"לית קבוצת עמל בראיון באולפן על למידה היברידית ולמידה חדשנית מרחוק, ערוץ 12, 4 ביוני 2020

**ממאמריה**:
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מנכ"ליות ישראליות
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:דירקטוריות ישראליות
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:מנהלות ישראליות
קטגוריה:עורכות דין ישראליות
קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:בוגרות המרכז האקדמי למשפט ולעסקים
קטגוריה:בוגרי המרכז האקדמי למשפט ולעסקים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1973
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1973
קטגוריה:עמל
הנסיך פיליפ, רוזן פריז

**הנסיך פיליפ, רוזן פריז** (בצרפתית: **Louis-Philippe-Albert d'Orléans**; 24 באוגוסט 1838 – 8 בספטמבר 1894), היה נכדו של לואי פיליפ, מלך הצרפתים, וטוען לכתר צרפת בשם **לואי פיליפ השני, מלך צרפת**, או בשם **פיליפ השביעי, מלך צרפת**.

## ביוגרפיה
פיליפ נולד ב-24 באוגוסט 1838 בפריז, לפרדיננד פיליפ, דוכס אורליאן ולהלנה, דוכסית מקלנבורג-שוורין, בתם של פרידריך לודוויג, נסיך הכתר של מקלנבורג-שוורין וקרולינה לואיזה, נסיכת סקסוניה-ויימאר-אייזנך. בהיותו בן 4 מת אביו בתאונת כרכרה, ופיליפ מונה ליורש העצר הצרפתי. בשנת 1848 פרצו מהומות כנגד שלטונו של סבו - לואי פיליפ, מלך הצרפתים, והלה ניסה להעביר את השלטון לפיליפ, אולם הניסיון נכשל, ובני המשפחה ברחו לבריטניה, ובצרפת הוכרזה הרפובליקה הצרפתית השנייה.

במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית התנדב פיליפ יחד עם אחיו רובר, דוכס שארטר לשרת בצבא האיחוד. פיליפ שירת במטהו של ג'ורג' מקללן, ולאחר הכישלון במערכת חצי האי, התפטרו הוא ואחיו מצבא האיחוד.

בשנת 1864 התחתן פיליפ עם בת דודתו מארי איזבל, נסיכת אורליאן, בתם של אנטואן, דוכס מונפנסייה והאינפנטה לואיסה פרננדה, דוכסית מונפנסייה, ממנה היו לו 8 ילדים.

לאחר מותו של סבו לואי פיליפ, מלך הצרפתים שהודח במהפכת אביב העמים בשנת 1848, נותרו שני טוענים לכתר "מלך צרפת". "אנרי החמישי", ופיליפ. לאחר נפילת הקיסרות השנייה בשנת 1870 הציעה האספה הלאומית את הכתר לאנרי, רוזן שאמבור, ומכיוון שזה היה חסר ילדים, סוכם בין המלוכנים כי כתרו יעבור לאחר מותו אל פיליפ, נציג בית אורליאן, וכך תיפתר המחלוקת בין שני בתי המלוכה המתחרים. אך להפתעת המלוכנים סירב אנרי לקבל את המלוכה אלא אם כן תזנח צרפת את דגל הטריקולור, ותחליפו בדגלה של צרפת שלפני המהפכה. תנאי זה לא התקבל על דעת האספה הלאומית, וסוכם על הקמת הרפובליקה הצרפתית השלישית כרפובליקה זמנית עד למותו של אנרי, שאז יוכל הרוזן מפריז לקבל את המלוכה, מבלי להעלות תנאים מסוג זה. אך לאחר מותו בשנת 1883, הייתה כבר הרפובליקה מבוססת, והעם סירב להחליפה במלוכה.

כיום רואים המלוכנים שנותרו בצרפת את צאצאיו של לואי פיליפ, השומרים על התואר "רוזן פריז" כטוענים הלגיטימיים לכתר. מיעוט מקרב המונרכיסטים סבור כי אחד מצאצאי בורבון שנותרו בחיים, אזרח ספרדי בשם דון לואיס אלפונסו דה בורבון, המכונה הדוכס מאנז'ו, הוא הראוי לשאת את התואר "הטוען לכתר". שני הצדדים אף נאבקו בבתי המשפט של הרפובליקה, כאשר לאחרונה טען הרוזן מפריז כי יריבו מבורבון אינו ראוי לשאת את התואר המלכותי "דוכס". בתי המשפט דחו את התביעה.

בשנת 1886 נערכה חגיגת הנישואים של בתו אמלי, נסיכת אורליאן עם קרלוש, מלך פורטוגל בפאר רב, ובעקבות כך גורש פיליפ שוב מצרפת. פיליפ התגורר בבית סטואו בבריטניה, לשם ברח סבו בעוזבו את צרפת, וב-8 בספטמבר 1894 מת פיליפ בביתו.

## משפחתו
בשנת 1864 התחתן פיליפ עם בת דודתו מארי איזבל, נסיכת אורליאן, בתם של אנטואן, דוכס מונפנסייה והאינפנטה לואיסה פרננדה, דוכסית מונפנסייה, ממנה היו לו 8 ילדים:
* אמלי, נסיכת אורליאן (1865–1951), התחתנה עם קרלוש, מלך פורטוגל
* פיליפ, דוכס אורליאן (1869–1926)
* הלן, נסיכת אורליאן (1871–1951), התחתנה עם אמנואלה פיליברטו, דוכס אאוסטה
* שארל, נסיך אורליאן (1875)
* איזבל, נסיכת אורליאן (1878–1961), התחתנה עם הנסיך ז'אן, דוכס גיז
* ז'אק, נסיך אורליאן (1880–1881)
* לואיז, נסיכת אורליאן (1882–1958), התחתנה עם קרלוס, נסיך בורבון-שתי הסיציליות
* פרדינן, דוכס מונפנסייה (1884–1924)

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:בית אורליאן
קטגוריה:פריז: אישים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1838
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1894
פרדיננד פיליפ, דוכס אורליאן

**פרדיננד פיליפ, דוכס אורליאן** (בצרפתית: **Ferdinand-Philippe d'Orléans**; 3 בספטמבר 1810 – 13 ביולי 1842) היה בנו הבכור של לואי פיליפ, מלך הצרפתים, ואביו של הטוען לכתר מבית אורליאן - הנסיך פיליפ, רוזן פריז.

## ביוגרפיה
פיליפ נולד ב-3 בספטמבר 1810 בפאלרמו, לשם ברחו הוריו בעקבות המהפכה הצרפתית, ללואי פיליפ השלישי, דוכס אורליאן ולמריה אמליה מנאפולי וסיציליה, בתם של פרננדו השלישי, מלך סיציליה ומריה קרולינה מאוסטריה. בשנת 1814 ביקר פרדיננד פיליפ עם הוריו לראשונה בצרפת, במהלך הרסטורציה, ובשנת 1817 השתקעה המשפחה סופית בצרפת. פרדיננד פיליפ התחנך בבית ספר עממי, ובשנת 1819 הצטרף לצבא הצרפתי, שם שירת ברגימנט ההוסרים ה-1, ובשנת 1824 קיבל דרגת קולונל.

במהלך מהפכת יולי 1830 פיקד פרדיננד פיליפ על חיל המצב בז'ואיני, והוביל אותו במהירות לפריז, על מנת לסייע למרד. ב-9 באוגוסט הוכתר אביו כלואי פיליפ, מלך הצרפתים, ופרדיננד פיליפ קיבל את התואר "דוכס אורליאן". בשנת 1831 נשלחו פרדיננד פיליפ ואחיו לואי, דוכס נמור לבלגיה, תחת פיקודו של מרשל אטיין מוריס ז'ראר. בנובמבר 1831 נשלח פרדיננד פיליפ יחד עם מרשל ניקולא סולט לדכא את מרידות קאנוט, אותם דיכאו במהירות וללא שפיכות דמים. בשנת 1832 נשלח פרדיננד פיליפ בראש חטיבה לסייע למורדים הבלגים, ונחל הצלחה במשימתו.

בשנת 1835 התלווה פרדיננד פיליפ למרשל ברטראן קלאוסה לאלג'יריה, להילחם נגד עבד אל-קאדר אל-ג'זאירי, ואף נפצע בקרב חברה. לאחר מכן השתתף פרדיננד פיליפ בכיבוש הערים מסקארה ותלמסאן, ולאחר מכן חזר לפריז. בשנים 1839 ו-1840 הגיע פרדיננד פיליפ שוב לאלג'יריה, וטיפל שם בניהול הממשל הצרפתי.

פרדיננד פיליפ היה מיועד להתחתן עם לואיז מארי תרז, נסיכת ארטואה, אולם לאחר מהפכת יולי 1830 ביטלה משפחתה את ההתקשרות ביניהם. בשנת 1835 נעשה ניסיון לשדכו עם מריה תרזה מאוסטריה, בתו של הארכידוכס קרל, דוכס טשן, אולם ניסיון זה לא צלח, עקב התנגדותם של מטרניך וסופי, נסיכת בוואריה - אמו של פרנץ יוזף, קיסר אוסטריה. לאחר מכן הוצעו לו ז'נואריה, נסיכת ברזיל, בתו של פדרו הראשון, קיסר ברזיל, ואיזבלה, נסיכת ספרד, בתו של פרנסיסקו דה פאולה, אחיו של פרננדו השביעי, מלך ספרד, אולם שתיהן נדחו על ידו. בהמשך אף הוצעו לו נסיכות פרוטסטנטיות, ביניהם לואיזה, נסיכת הסן-קאסל, מריה מסקסוניה-אלטנבורג וויקטוריה, נסיכת סקסוניה-קובורג-גותה, אך עם אף אחת מהם לא השתדך לבסוף. בסופו של דבר התחתן פרדיננד פיליפ ב-30 במאי 1837 עם הלנה, דוכסית מקלנבורג-שוורין, בתם של פרידריך לודוויג, נסיך הכתר של מקלנבורג-שוורין וקרולינה לואיזה, נסיכת סקסוניה-ויימאר-אייזנך, ממנה היו לו שני ילדים.

פרדיננד פיליפ אהב מאוד מדע, ספרות ואמנות, ואף השקיע ממון רב בקניית חפצי אמנות ועתיקות. ב-13 ביולי 1842 יצא פרדיננד פיליפ בכרכרה פתוחה, לסקור את חיילי הצבא באזור המארן. באמצע הדרך התהפכה המרכבה מסיבה בלתי ידועה, ופרדיננד פיליפ נחבט קשות בגולגולתו, וכעבור כמה שעות מת.

## משפחתו
ב-30 במאי 1837 התחתן פרדיננד פיליפ עם הלנה, דוכסית מקלנבורג-שוורין, בתם של פרידריך לודוויג, נסיך הכתר של מקלנבורג-שוורין וקרולינה לואיזה, נסיכת סקסוניה-ויימאר-אייזנך, ממנה היו לו שני ילדים:
* הנסיך פיליפ, רוזן פריז (1838–1894)
* הנסיך רובר, דוכס שארטר (1840–1910)

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אבירי מסדר גיזת הזהב
קטגוריה:בית אורליאן
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1810
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1842
עונת 2010 בגביע ליברטדורס

**עונת 2010 ב[[גביע ליברטדורס]]** הייתה העונה ה-51 של התחרות הדרום-אמריקאית לקבוצות כדורגל, והיא אורגנה על ידי CONMEBOL. המשחק הראשון התקיים ב-26 בינואר 2010 והתחרות הסתיימה ב-18 באוגוסט 2010. בתחרות השתתפו 40 קבוצות מכל מדינות חברי הארגון ומקסיקו.

התחרות הסתיימה בניצחון של מועדון ספורט אינטרנסיונל, וזאת בפעם השנייה בתולדות המועדון.

## מתכונת התחרות
בתחרות השתתפו 40 קבוצות:
* ארגנטינה - 6
* ברזיל, מקסיקו - 5 כל אחת
* אקוודור, קולומביה, פרו, צ'ילה, בוליביה, אורוגוואי, פרגוואי, ונצואלה - 3 (כל אחת)

מקסיקו קיבלה פיצוי והרחבת הייצוג בעקבות בעיות שהיו בעונה הקודמת (בעקבות מגפת השפעת הקבוצות סירבו לנסוע למקסיקו ולא נמצא מגרש חליפי). קבוצות אלו הוכנסו ישירות לשלב השני.

בתחילה 12 קבוצות (1 מכל המדינות המשתתפות ו-2 מארגנטינה) התחרו על 6 מקומות במשחקי הבתים.
בשלב הראשון הקבוצות חולקו ל-8 בתים. קבוצות מנצחות מכל בית העפילו לשלב השני לקבוצות אלו התווספו 6 קבוצות החזקות שהגיעו למקום השני. החל מהשלב השני הקבוצות שיחקו בשיטת נוקאאוט.

בכל השלבים נערכו משחק בית ומשחק חוץ. על ניצחון הוענקו שלוש נקודות ועל תיקו נקודה בודדת.

במידה ומספר קבוצות בבית סיימו עם אותו מספר נקודות, ההכרעה הייתה נקבעת לפי סדר חשיבותם של התנאים הבאים: יתרון בהפרש שערים, יתרון בשערים שנכבשו, חוק שערי חוץ, בעיטות עונשין. בסדרת הגמר חוק שערי חוץ לא בתוקף. במקומו הייתה תוספת זמן ובעיטות עונשין במידת הצורך.

הקבוצות דורגו בהתאם להישגיהן בשלב הבתים: 1-8 מנצחות הבית, 9-16 הקבוצות שסיימו במקום השני. קבוצות ממקסיקו שהעפילו ישירות לשלב זה דורגו במקום 13 ו-14.

## השלבים המתקדמים

### סדרת הגמר

## קישורים חיצוניים

* פרטים על התחרות
* נתונים מאתר worldfootball
* נתונים מאתר transfermarkt

קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2010
קטגוריה:עונות בגביע ליברטדורס
קטגוריה:2010 באמריקה הדרומית
ביצה סקוטית

**ביצה סקוטית** (באנגלית: **Scotch Egg**) היא מאכל בריטי, המכיל ביצה קשה עטופה בבשר טחון ומצופה בפירורי לחם, מטוגנת או אפויה.

הכלבו הלונדוני פורטנאם אנד מייסון טוען כי המציא את המתכון באמצע המאה ה-18, בהתבסס על מנה מהמטבח של האימפריה המוגולית בשם "נרקיסי כופתא".

הביצה הסקוטית מוגשת בפאבים, בדוכנים ובסופרמרקטים ברחבי הממלכה המאוחדת והיא פופולרית גם כמזון לפיקניק.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:המטבח הבריטי
קטגוריה:מאכלי ביצים
קטגוריה:טיגון עמוק
שאול אורג

**שאול אורג** (נולד ב-1970) הוא פסיכולוג ישראלי ופרופסור להתנהגות ארגונית בבית הספר למנהל עסקים של האוניברסיטה העברית בירושלים.

## ביוגרפיה

בנם של דבורה ויוסף אורג. למד לתואר ראשון בפסיכולוגיה ומדעי המחשב באוניברסיטת תל אביב וסיים בשנת 1994. את התואר השני, בפסיכולוגיה קלינית, למד באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, וסיים בשנת 1997. ב-1999 החל בלימודי דוקטורט בהתנהגות ארגונית בבית הספר ליחסי תעשייה ועבודה (School of Industrial and Labor Relations) באוניברסיטת קורנל.

לאחר קבלת תואר דוקטור חזר לישראל והצטרף לסגל החוג לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה באוניברסיטת חיפה. בשנת 2011 עבר אורג לבית הספר למנהל עסקים באוניברסיטה העברית.

אורג נשוי לאיילת, ואב ליונתן, דניאל ואביגיל.

## מחקר
במחקריו מתמקד באופן בו מאפיינים אישיים, כגון תכונות אישיות וערכים אישיים, משתלבים עם גורמים חברתיים וארגוניים בניבוי עמדות והתנהגויות של החברים בארגון. בפרט, הוא מתמקד בניסיון להבין ולנבא תגובות של אנשים למצבי שינוי. במסגרת זו, ערך מחקרים המתמקדים בתופעת ההתנגדות לשינוי, המנבאים שלה והאופנים בהם היא באה לידי ביטוי. במחקרים אחרים מתמקד באישיות מנהיגים ובהשלכותיה על חברי הארגון ועל בעלי עניין אחרים.

מבין כתבי העת בהם פרסם את מאמריו הם ה-*Academy of Management Annals*, *Academy of Management Review, Journal of Applied Psychology*, *Journal of Organizational behavior*, *Personnel Psychology, [[Journal of Personality and Social Psychology]]*, ו-*Psychological Science*. הוא עורך משנה של כתב העת *Personnel Psychology* וחבר מערכת ב-*Journal of Organizational Behavior* ו-*Journal of Change Management*.

## ספרים


* Oreg, S., Michel, A., & By, T. B., (Eds.)(2023), *The psychology of organizational change: New insights on the antecedents and consequences of Individuals' responses to change*, Cambridge University Press.
* Oreg, S., & Goldenberg, J., (2015), *Resistance to Innovation: Its sources and manifestations*, University of Chicago Press.
* Oreg, S., Michel, A., & By, T. B., (Eds.)(2013), *The psychology of organizational change: Viewing change from the employee's perspective*, Cambridge University Press.


## קישורים חיצוניים

* האתר האישי של פרופ' שאול אורג
* האתר האישי של פרופ' שאול אורג באתר אוניברסיטת קורנל
* פרופ' שאול אורג, באתר האוניברסיטה העברית

קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: מינהל עסקים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קורנל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970