open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מירון ארונוף

**מירון (מייק) ארונוף** (באנגלית: **Myron J. Aronoff**) (נולד ב-1 במרץ 1940) הוא פרופסור אמריטוס למדע המדינה ואנתרופולוגיה באוניברסיטת רטגרס. שימש בעבר פרופסור חבר בחוג למדע המדינה באוניברסיטת תל אביב.

## ביוגרפיה
מייק ארונוף גדל במשפחה יהודית במדינת אוהיו שבארצות הברית. בשנת 1962 סיים תואר ראשון במדע המדינה וממשל באוניברסיטת מיאמי ואת הדוקטורט במדע המדינה קיבל מאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס בשנת 1965. קיבל דוקטורט נוסף באנתורפולוגיה באוניברסיטת מנצ'סטר בשנת 1969 תחת הדרכתו של האנתרופלוג הנודע מקס גלקמן. לאחר סיום לימודיו עלה לישראל ונמנה עם ראשוני החוג למדע המדינה באוניברסיטת תל אביב. בשנת 1977 שב לארצות הברית והתקבל כחבר סגל במחלקות למדע המדינה, אנתורפולוגיה ולימודי יהדות באוניברסיטת רטגרס, שם מילא תפקידים שונים עד פרישתו בשנת 2007. בשנית 2008 עד 2013 שימש מרצה אורח לאוניברסיטת מישיגן.

פרופסר ארונוף נמנה עם מייסדיה של האגודה ללימודי ישראל (Association for Israel Studies)  (AIS) וכיהן כנשיא הראשון של האגודה. בשנת 2013 קיבל מהאגודה פרס מפעל חיים על תרומתו לקידום תחום לימודי ישראל.

תחומי המחקר של פרופסור ארונוף הם בנקודות המפגש בין מדע המדינה לאתרופולוגיה, הקשר בין ספרות מתח ופוליטיקה ומבנה הכח במערכת הפוליטית הישראלית.

## מספריו

* Aronff M. & J. Kubik, **Anthropology and Political Science: A Convergent Approach**, Berghahan Books, 2013
* Aronoff, M., **The Spy Novels of John Le Carre: Balancing Ethics**, Palgrave, 2001.
* Aronoff, M., **Power and Ritual in the Israel Labor Party: A Study in Political Anthropology**, M.E. Sharpe, 1993.
* Aronoff, M., **Israeli Visions and Divisions: Cultural Change and Political Conflict**, Transaction Publishers, 1991.
* Aronoff, M., **Frontier Town: The Politics of Community Building in Israel**, Manchester University Press and Jerusalem Academic Press, 1979
* 

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:חוקרי מדע המדינה אמריקאים
קטגוריה:אנתרופולוגים אמריקאים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת מנצ'סטר
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: מדע המדינה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת ראטגרס
קטגוריה:נשיאי האגודה ללימודי ישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1940
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1940
מריאן מיקלוש

**מריאן מיקלוש** (בסלובקית: **Marián Mikluš**; 24 במרץ 1953 - 15 במרץ 2015) היה גנרל-מאיור סלובקי אשר כיהן כראש המטה הכללי הסלובקי במהלך תקופה קצרה ב-1998.

## ביוגרפיה
מיקלוש נולד בסניצה ב-24 במרץ 1953. הוא למד בבית הספר התיכון הצבאי בבנסקה ביסטריצה ואז בבית הספר הצבאי הגבוה לביטחון עורף וביטחון טכני בז'ילינה. לאחר מכן התגייס לצבא צ'כוסלובקיה בדרגת לוטננט ומונה לסגן מפקד גדוד. בין 1977–1979 למד באקדמיה הצבאית בברנו. לאחר מכן הוצב במפקד דיוויזיית הטנקים ה-13. ב-1983 הוא הועבר למטה הפיקוד הצבאי המזרחי, שם שרת עד 1992. ב-1993 התפרקה צ'כוסלובקיה, ומיקלוש הצטרף לצבא סלובקיה. הוא מונה לסגן ראש אגף הלוגיסטיקה במשרד ההגנה. ב-19 באוגוסט 1998 הוא מונה לראש המטה הכללי הסלובקי. הוא כיהן בתפקיד תקופה קצרה בלבד. ב-4 בדצמבר של אותה שנה הוא הועבר לתפקיד ראש מחלקת האינטגרציה והתקינה במטה הכללי. ב-2004 הוא עזב את הצבא. בין 2008–2011 הוא היה חבר במשלחת הצבאית הסלובקית למטה נאט"ו בבריסל.

הוא נפטר ב-5 במרץ 2015.

## קישורים חיצוניים
* מריאן מיקלוש באתר מועדון הגנרלים של הרפובליקה הסלובקית
* מריאן מיקלוש באתר משרד ההגנה הסלובקי
* מריאן מיקלוש באתר VALKA

קטגוריה:גנרלים סלובקים
קטגוריה:מפקדי צבאות סדירים בעת החדשה: אישים
קטגוריה:אנשי צבא צ'כוסלובקים
קטגוריה:ילידי 1953
קטגוריה:נפטרים ב-2015
סטיב באיירס

**סטיב באיירס** (באנגלית: **Steve Byers**; נולד ב-31 בדצמבר 1979) הוא שחקן קנדי.

## ביוגרפיה
ביירס נולד בסקרבורו, אונטריו שבקנדה ב-31 בדצמבר 1979. הוא סיים את לימודיו עם פרס מצוינות בדרמה מהתוכנית לאמנויות בתיכון יוניונוויל ולאחר מכן נרשם לחוג לקולנוע באוניברסיטת מערב אונטריו.

## קריירה
בין התפקידים המקצועיים הראשונים של באיירס היו תפקידי אורח בסדרות הטלוויזיה ניקיטה ו- *A Simple Wish* . הוא עבר לוונקובר ולוהק לתפקיד חוזר בסדרה הקומית *2gether* ששודרה בערוץ MTV. לאחר מכן חזר לעיר הולדתו טורונטו כדי להופיע עם רייצ'ל מקאדמס בסרט הטלוויזיה *Shotgun Love Dolls* של MTV. באיירס שיחק מאז בסדרות טלוויזיה רבות ברשת, בהן *קווין היל* ו- *ימי התהילה*. אחד התפקידים הבולטים של באיירס הוא ג'ייסון טאנר בסדרת הטלוויזיה *[[פלקון ביץ']]*.  באיירס הופיע בסרט *Left for Dead* , ובסרט *הסוד של בתי* .

בינואר 2009 שיחק בדרמה קצרת הימים "Wild Roses" של רשת CBC בתור וויל מקגרגור.  הוא שיחק בתפקיד אורח בפרק השמיני, הארבעה עשר והאחרון של העונה העשירית והאחרונה של *[[סמולוויל (סדרת טלוויזיה)|סמולוויל]]*, כשגילם את דסאד, אחד מחניכיו של דארקסייד .  הוא גילם את הרקלס באפוס הפנטזיה *[[בני אלמוות]]* של טרסם סינג.  הוא גם הופיע בסדרה של Lifetime *Against The Wall* בתור השוטר סטיב קובלסקי  *ובאלפאס* בתור ג'ון בנט. באיירס שיחק בתפקיד ראשי בסרט *Catch a Christmas Star*, בהפקת ערוץ Hallmark משנת 2013 ותפקיד משנה בסרט הפעולה, מבוי סתום.  בשנת 2016, באיירס החל לשחק בתפקיד הראשי בסדרת  האימה "סלאשר" (אנ'). 

## חיים אישיים
ביירס נשוי לשחקנית ג'ניפר סטיד, ויש לו שני ילדים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה קנדים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מערב אונטריו
קטגוריה:אישים ממוצא אירי
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1979
מבוי סתום (סרט)

**מבוי סתום** (באנגלית: **Gridlocked**) הוא מותחן פעולה קנדי משנת 2016 בבימויו של אלן אונגר. הקרנת הבכורה נערכה בבכורה עולמית ב- Fantastic Fest ב-26 בספטמבר 2015, ומככבים בו דומיניק פרסל, סטיבן לאנג, סטיב באיירס, דני גלובר, טריש סטרטוס וסול רובינק. הסרט נרכש על ידי נטפליקס והפך זמין ברחבי העולם ב-14 ביולי 2016. 

## עלילה
דייוויד הנדריקס (דומיניק פרסל), מפקד SWAT לשעבר מקבל משימה בעל כורחו, כוכב קולנוע יהיר, ברודי ווקר (קודי הקמן), אשר נגזר עליו לעשות עבודת שרות, מתלווה אליו. השניים עומדים בפני אתגר קטלני כאשר מתקן האימונים המשטרתי בו הם מבקרים מותקף על ידי שכירי חרב המחפשים איגרות חוב מארונית הראיות.

## שחקנים ודמויות
* דומיניק פרסל בתפקיד דייוויד הנדריקס
* קודי הקמן בתור ברודי ווקר
* דני גלובר בתור "סאלי" 
* סטיבן לאנג בתור קורבר
* טריש סטרטוס בתפקיד ג'ינה 
* ויני ג'ונס בתור רייקר
* ריצ'רד גאן בתור מדוקס
* סול רובינק בתור מרטי
* סטיב באיירס בתפקיד סקוט קאלווי
* ג'יימס א. וודס בתור ג'ייסון

## הפקה
הצילום הראשי של הסרט החל ב-7 ביולי 2014 בטורונטו, אונטריו ונמשך חמישה שבועות. קובה גודינג ג'וניור היה אמור לשחק בעבר בתפקיד הראשי, אך הוא הוחלף על ידי פרסל.  רוב הצילומים התרחשו במפעל נטוש לאריזת בשר, שהמפיקים הפכו לאולפן למשך הצילומים.

כל האפקטים, כולל יריות אקדח ודם, נעשו בידי פעלולנים למעט כמה שיפורים דיגיטליים. הסרט קבע שיא של הכי הרבה כדורים שנורו על המסך בסרט קנדי.

## הפצה
הסרט הוקרן בבכורה עולמית ב- Fantastic Fest באוסטין ב-26 בספטמבר 2015, והוקרנה בקנדה בפסטיבל After Dark בטורונטו ב-20 באוקטובר, שם זכה בפרס סרט הפעולה הטוב ביותר. הסרט הוקרן בבכורה בסין ב-12 ביוני 2016 בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בשנחאי כחלק משבוע סרטי האקשן של ג'קי צ'אן, והיה מועמד למספר פרסים לצד סרטים כמו נקודת פריצה ושם קוד מ.ל.א.ך.

הסרט הוקרן לראשונה ברחבי צפון אמריקה ב-14 ביוני 2016 והפך זמין בנטפליקס ב-14 ביולי 2016.

## ביקורת
הביקורת לסרט הייתה בעיקר חיובית.  Variety ו- Twitch Film שיבחו שניהם את הסרט על גישתו לאקשן"מבית הספר הישן", כאשר מבקר הקולנוע צ'ייס לוויתן מ-Twitch כתב שזה "פיצוץ מתגלגל. זה מביא את הכאב ומשהו שחסר להרבה סרטי אקשן בימים אלה: כיף". 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 2015
קטגוריה:סרטים קנדיים
קטגוריה:סרטי פעולה
מילאן צרובסקי

**מילאן צרובסקי** (בסלובקית: **Milan Cerovský**; נולד ב-10 באוקטובר 1949) היה ראש המטה הכללי בסלובקיה.

## ביוגרפיה
צרובסקי נולד ב-10 באוקטובר 1949. בין השנים 1964– 1967 הוא למד בבית הספר הצבאי יאן ז'יז'קה בברטיסלבה. לאחר מכן המשיך את לימודיו באקדמיה הצבאית בווישקוב, אותה סיים בשנת 1971. לאחר מכן התגייס לצבא צ'כוסלובקיה בדרגת לוטננט. הוא פיקד על מחלקה ולאחר מכן על פלוגה עד 1974. לאחר מכן למד באקדמיה הצבאית בברנו עד 1976. לאחר מכן שימש כמפקד גדוד הטנקים ה-60 עד 1979. לאחר מכן שימש כראש מטה ואז כמפקד גדוד הרובאים הממונע ה-63. ב-1985 מונה לראש מטה דיוויזיית הטנקים ה-13, וב-1987 הפך למפקד הדיוויזיה עד 1992. לאחר פירוק צ'כוסלובקיה ב-1993, הצטרף צרובסקי לצבא סלובקיה.

ב-1994 מונה צרובסקי למפקד הקורפוס ה-1. ב-1998 מונה לתפקיד ראש המינהל לאינטגרציה ותקינה של המטה הכללי של הצבא הסלובקי. ב-4 בדצמבר 1998 הוא מונה לתפקיד ראש המטה הכללי הסלובקי. ב-20 בדצמבר 2004 הוא סיים את הקדנציה שלו ופרש מהצבא.

## קישורים חיצוניים
* מילאן צרובסקי באתר מועדון הגנרלים של הרפובליקה הסלובקית
* מילאן צרובסקי באתר VALKA

קטגוריה:גנרלים סלובקים
קטגוריה:מפקדי צבאות סדירים בעת החדשה: אישים
קטגוריה:גנרלים צ'כוסלובקים
קטגוריה:ילידי 1949
אולטרה אירופה

**אולטרה אירופה** הוא פסטיבל מוזיקה אלקטרונית שנערך במספר אתרים סביב העיר ספליט בקרואטיה.

הפסטיבל מהווה חלק מהשלוחות העולמיות של פסטיבל אולטרה מיאמי, שמתקיימות כיום בעשרים מדינות.

אולטרה אירופה נערך לראשונה כפסטיבל בן יומיים במהלך 12–13 ביולי 2013, והתקיים בספליט, קרואטיה, עם מסיבת חוף נוספת באי חוואר, קרואטיה ב-14 ביולי 2013. בשנת 2015 הפך הפסטיבל לחלק מ-Destination Ultra שנמשך כעת שבעה ימים ברחבי מחוז דלמטיה וכולל מסיבת פתיחה, האירוע המרכזי- פסטיבל בן שלושה ימים שהמתקיים בספליט, מסיבות יאכטות, מסיבות חוף ומסיבת סיום.

לאורך השנים הופיעו בפסטיבל אמנים מהשורה הראשונה של ז'אנר המוזיקה האלקטרונית, והוא נחשב אחד מפסטיבלי המוזיקה האלקטרונית המשמעותיים באירופה.
## קישורים חיצוניים

* 
* אתר המרשתת של פסטיבל אולטרה מוזיקה
* אתר המרשתת של אולטרה אירופה
* אתר המרשתת של במת Resistance
## הערות שוליים

קטגוריה:פסטיבלי מוזיקה
קטגוריה:מוזיקה אלקטרונית
קטגוריה:ספליט
קטגוריה:קרואטיה: תרבות
אמיל הרמן

**אמיל הרמן** (בהונגרית: **Hermann Emil**; בודפשט, 15 בדצמבר 1879 – בודפשט, 25 במרץ 1953) היה דוקטור לרפואה יהודי-הונגרי, אורולוג, רופא עור, מנהל בית חולים רופא ראשי. הוא נפצע קשה במלחמת העולם הראשונה, פציעה ממנה לא לגמרי התאושש עד מותו. רבות מעבודותיו עבדו במהלך השואה.

## קורות חיים
אמיל הרמן נולד במשפחה יהודית, בנם של מנהל החשבונות וילמוש הרמן ושל רוזה גרינפלד (1855–1916). בספטמבר 1897 סיים את לימודיו ואת בחינות הבגרות בגימנסיה ברובע 7 בבודפשט. הוא המשיך את לימודיו בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת בודפשט (שמה היום אוניברסיטת אטווש לוראנד), שם הוסמך כאמור לדוקטור לרפואה ב-1902. עם עבודתו המשותפת עם ינה ארדאי בשם "השוואה של ההשפעות הפיזיולוגיות של Mydraticums למטרות קליניות", הוא זכה בפרס של 140 קרונות מקרן פאסקוויץ' (Pasquich). לאחר ההתמחות וקבלת ההסמכה כאורולוג, פתח פרקטיקה פרטית. ב-18 בינואר 1907, באספה הכללית של המחלקה לדרמטולוגיה ואורולוגיה של האגודה הרפואית המלכותית של בודפשט, הוא נבחר לחבר מן המניין במחלקה. בנובמבר 1910 נבחר לרופא בבית החולים של אגודת "טלאיה" (Teleia), שם עבד חמש עשרה שנה. 

מתחילת העשור השני של המאה ה-20 הוא הפך לרופא הראשי של המרפאה הציבורית של האגודה האמבולטורית של בודה ולאורולוג של קרן החולים (קופת חולים) של אגודת העיתונאים בבודפשט. ב-1914 הצטרף למפלגה האזרחית הרדיקלית ולתא הבונים החופשיים. במהלך מלחמת העולם הראשונה שירת בחזית במשך שמונה חודשים, אך נפצע קשה, ומאז המשיך לעבוד רק כרופא גדודי בעורף. לאחר המלחמה מונה למנהל ולרופא הראשי של בית החולים והפוליקליניקה של האגודה האמבולטורית של בודה. אמיל הרמן היה חבר ופעיל במשך שנים ארוכות בתא הבונים החופשיים בבודפשט. הוא הובא למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה.

אשתו הייתה צציליה ארדאי (1881–1962), בתם של דניאל גולדנר ושל אווה מילר, לה נישא ב-16 בספטמבר 1906 בבודפשט. בתם הייתה רוזה קלרה הרמן, (1916–?).

## עבודותיו (חלקי מאוד)
* השפעה פיזיולוגית של מידריאטיקה. עם ינה ארדאי. (אופתלמולוגיה, 1902, 3–6)

## לקריאה נוספת
* Adatai a Petőfi Irodalmi Múzeum katalógusában
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:רופאים יהודים הונגרים
קטגוריה:רופאי עור יהודים הונגרים
קטגוריה:אורולוגים יהודים הונגרים
קטגוריה:הונגרים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:יהודים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אטווש לוראנד בודפשט
קטגוריה:יהודים בצבא האוסטרו-הונגרי במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:רופאים צבאיים יהודים
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:ניצולי השואה: הונגריה
קטגוריה:מנהלי בתי חולים יהודים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1879
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1953
ליובומיר בוליק

**ליובומיר בוליק** (בסלובקית: **Ľubomír Bulík**; נולד ב-22 בספטמבר 1957) הוא גנרל סלובקי בדימוס אשר כיהן כראש המטה הכללי הסלובקי בין השנים 2004–2011.

## ביוגרפיה
בוליק נולד בטורזובקה ב-22 בספטמבר 1957. בין 1975–1977 הוא למד בבית הספר לקצינים בווישקוב, ולאחר מכן התגייס לצבא צ'כוסלובקיה בדרגת לוטננט משנה. הוא למד במכללה צבאית והוכשר כמהנדס. הוא מילא תפקידי פיקוד ומטה שונים, ועם התפרקות צ'כוסלובקיה הוא התגייס לצבא סלובקיה והוצב במשרד ההגנה הסלובקי. כמו כן הוא למד בבתי ספר צבאיים בגרמניה ובארצות הברית. ב-21 בדצמבר 2004 הוא מונה לראש המטה הכללי הסלובקי. ב-15 בדצמבר 2011 הוא סיים את הקדנציה שלו ופרש מהצבא.

## קישורים חיצוניים
* ליובומיר בוליק באתר מועדון הגנרלים של הרפובליקה הסלובקית
* ליובומיר בוליק באתר משרד ההגנה הסלובקי
* ליובומיר בוליק באתר נאט"ו

קטגוריה:גנרלים סלובקים
קטגוריה:מפקדי צבאות סדירים בעת החדשה: אישים
קטגוריה:אנשי צבא צ'כוסלובקים
קטגוריה:ילידי 1957
פטר וויטק

**פטר וויטק** (בסלובקית: **Peter Vojtek**; נולד ב-8 בינואר 1958) הוא גנרל סלובקי בדימוס, אשר כיהן כראש המטה הכללי הסלובקי בין 2011–2014.

## ביוגרפיה
וויטק נולד בקומארנו ב-8 בינואר 1958. בין 1977–1982 הוא למד באקדמיה הצבאית ליפטובסקי מיקולש, ולאחר מכן התגייס לצבא צ'כוסלובקיה. לאחר פירוק צ'כוסלובקיה ב-1993 הוא התגייס לצבא סלובקיה, וב-1997 הוא הפך לסגן מנהל המחלקה לבקרה כללית במשרד ההגנה. ב-1998 הוא הפך למנהל המחלקה. ב-1999 הוא הועבר לשמש כמנהל המחלקה לבקרה מיוחדת. ב-2001 הוא מונה למפקד בריגדת ההגנה האווירית. ב-2010 הוא מונה למפקד כוח התמיכה וההדרכה של הצבא הסלובקי. ב-15 בדצמבר 2011 הוא מונה לראש המטה הכללי הסלובקי. הוא כיהן בתפקיד עד 6 במאי 2014 אז פרש מהצבא. מאז 2021 הוא משמש כנשיא "מועדון הגנרלים של הרפובליקה הסלובקית".

## קישורים חיצוניים

* פטר וויטק באתר נאט"ו

קטגוריה:גנרלים סלובקים
קטגוריה:מפקדי צבאות סדירים בעת החדשה: אישים
קטגוריה:אנשי צבא צ'כוסלובקים
קטגוריה:ילידי 1958
פיסטויה באסקט

**א.ס. פיסטויה באסקט 2000** (באיטלקית: **A.S. Pistoia Basket 2000**) היא קבוצת כדורסל איטלקית מפיסטויה, טוסקנה, המשחקת בליגת העל האיטלקית בכדורסל.

## היסטוריה
העיר פיסטויה יוצגה בעבר בסרייה א' על ידי אולימפיה באסקט פיסטויה במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20. הקבוצה החדשה, פיסטויה באסקט, נוסדה ביולי 2000 והחלה לשחק בסרייה ב'2, הליגה הרביעית. בעונת 2001/02 עלתה הקבוצה לסרייה ב'. בעונת 2006/07 זכתה הקבוצה באליפות הליגה השלישית ועלתה לליגה דואה. ב-2012/13 ניצחה הקבוצה את ברשה בגמר הליגה ועלתה לראשונה לסרייה א', הליגה הראשונה.

לאחר שעונת 2019/20 בוטלה בטרם עת בשל מגפת הקורונה באיטליה ביקשה פיסטויה לחזור לסרייה א'2 מרצונה. בעונת 2022/23 סיימה הקבוצה במקום השלישי בליגת המשנה וחזרה לליגת העל.

## שחקנים
* גרגור פוצ'קה
* ג'וואן ג'ונסון
* טיירוס מגי
* בראד וונאמייקר
* דרון וושינגטון
* תאמר סליי
* טראן פטוואי

## עונה אחר עונה

## תארים
* **[[הליגה האיטלקית השנייה בכדורסל]]**
: **זכייה (1):** 2012/13

## קישורים חיצוניים
*

## הערות שוליים

*
קטגוריה:קבוצות כדורסל איטלקיות
אלכס רמירו

**אלחנדרו "אלכס" רמירו גרגיו** (בספרדית: **Alejandro "Álex" Remiro Gargallo**; נולד ב-24 במרץ 1995) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת השוער בריאל סוסיאדד מהלה ליגה ובנבחרת ספרד.

## קריירת מועדונים
רמירו נולד בקסקנטה והצטרף למחלקת הנוער של אתלטיק בילבאו ב-2009 בגיל 14. ב-2014 קודם לקבוצת המילואים ששיחקה בליגה הספרדית השלישית, ועזר לה להעפיל בחזרה לליגה השנייה לאחר 19 שנה. באוגוסט 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו לקבוצה הראשונה בהפסד 0–1 לז'ירונה.

בקיץ 2016 הושאל רמירו ללבאנטה מהליגה השנייה לעונה אחת, אך נקרא בחזרה בינואר 2017 עקב פציעה. ביולי 2017 הושאל לוסקה לעונה אחת וסייע לה להעפיל לליגה הראשונה בפעם הראשונה בתולדותיה.

ביוני 2019 חתם רמירו על חוזה ל-4 שנים בריאל סוסיאדד. הוא זכה עם המועדון בגביע המלך הספרדי ב–2020 לאחר ניצחון 1–0 על אתלטיק בילבאו בגמר. בעונת 2022/2023 שיחק בכל 38 משחקי הליגה וסייע לקבוצה להעפיל לליגת האלופות.

## קריירה בינלאומית
רמירו ייצג את נבחרת ספרד עד גיל 19. הוא זומן לראשונה לסגל נבחרת ספרד הבוגרת בנובמבר 2023, לצמד משחקי מוקדמות יורו 2024 נגד קפריסין וגאורגיה, אך לא שותף.

ב-15 במרץ 2024, הוא זומן לצמד משחקי ידידות נגד קולומביה וברזיל. ב-22 במרץ 2024 הוא ערך הופעת בכורה בנבחרת הבוגרת כשנכנס כמחליף בדקה ה-46 בהפסד 0–1 לקולומביה. זכה עם נבחרת ספרד בטורניר יורו 2024.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:שוערי כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלני אתלטיק בילבאו
קטגוריה:כדורגלני לבאנטה
קטגוריה:כדורגלני וסקה
קטגוריה:כדורגלני ריאל סוסיאדד
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ספרד
קטגוריה:כדורגלני יורו 2024
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1995
מילאן מקסים

**מילאן מקסים** (בסלובקית: **Milan Maxim**; נולד ב-13 באפריל 1956) הוא גנרל סלובקי בדימוס, אשר שימש כראש המטה הכללי הסלובקי בין 2014–2018.

## ביוגרפיה
מקסים נולד במיכלובצה ב-13 באפריל 1956. בין 1975-1976 הוא למד בבית ספר לקצינים ולאחר מכן החל לשרת בצבא צ'כוסלובקיה. בשנים הבאות הוא שרת ברגימנט הטנקים ה-21, בתחילה כמפקד פלוגה ולאחר מכן כראש מטה הרגימנט. לאחר מכן הועבר לתפקיד מפקד רגימנט הטנקים ה-23. בין 1990-1995 שימש כמפקד רגימנט הרובאים הממונע ה-63. לאחר מכן שימש כמפקד הבריגדה הממוכנת ה-21. בין 1997-1998 הוא שימש כמפקד הבריגדה הממוכנת ה-2. בין 2001-2002 הוא שימש כראש אגף הלוגיסטיקה במטה הכללי. לאחר מכן שימש כמפקד כוחות ההדרכה והתמיכה הצבאיים עד 2004, אז מונה למפקד צבא היבשה הסלובקי. בין 2009–2014 הוא שימש כנספח הצבאי הסלובקי בפראג. ב-6 במאי 2014 הוא מונה לראש המטה הכללי הסלובקי. הוא סיים את הקדנציה שלו ב-7 במאי 2018 ופרש מהצבא.

## קישורים חיצוניים

* מילאן מקסים באתר נאט"ו
* מילאן מקסים באתר משרד ההגנה הסלובקי
* מילאן מקסים באתר מועדון הגנרלים של הרפובליקה הסלובקית

קטגוריה:גנרלים סלובקים
קטגוריה:מפקדי צבאות סדירים בעת החדשה: אישים
קטגוריה:אנשי צבא צ'כוסלובקים
קטגוריה:ילידי 1956
בניאט טוריינטס

**בניאט טוריינטס אימאס** (בספרדית: **Beñat Turrientes Imaz**; נולד ב-31 בינואר 2002) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הקשר בריאל סוסיאדד.

## קריירה
טוריינטס נולד בבאסאיין, חבל הבאסקים, והצטרף למחלקת הנוער של ריאל סוסיאדד ב-2014 בגיל 12. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ג' בספטמבר 2019.

בספטמבר 2019 חידש טוריינטס את חוזהו עד 2025. בעונת 2020/2021 קודם לקבוצת המילואים של המועדון ששיחקה בליגה הספרדית השנייה.

באוגוסט 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, כשפתח בתיקו 0-0 נגד לוגו. בספטמבר 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בלה ליגה בניצחון 0–1 על אלצ'ה.

באוגוסט 2022 קודם טוריינטס באופן קבוע לסגל הקבוצה הבוגרת.

## קריירה בינלאומית
נכלל בסגל הנבחרת האולימפית של ספרד לטורניר הכדורגל באולימפיאדת פריז (2024).

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:קשרי כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלני ריאל סוסיאדד
קטגוריה:כדורגלנים ספרדים באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:אלופים אולימפיים ספרדים: כדורגל
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-2002
לוקה פלגריני

**לוקה פלגריני** (נולד ב-7 במרץ 1999) הוא כדורגלן איטלקי המשחק כמגן שמאלי עבור לאציו.

## קריירת מועדונים
באפריל 2018 חתם פלגריני על חוזה מקצועי ראשון ברומא עד 2021. הוא הצטרף לקבוצה הבוגרת בעונת 2018/2019, וערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בספטמבר 2018 בניצחון 0–4 על פרוזינונה.

בינואר 2019 הושאל פלגריני לקליארי עד סוף העונה.

ביוני 2019 עבר פלגריני ליובנטוס תמורת 22 מיליון אירו, כאשר לאונרדו ספינאצולה עבר בכיוון ההפוך תמורת 29.5 מיליון אירו. באוגוסט 2019 הושאל בחזרה לקליארי לעונה אחת. בספטמבר 2020 הושאל לגנואה לעונה אחת. באוגוסט 2022 הושאל לאיינטרכט פרנקפורט מהבונדסליגה לעונה אחת. 

בינואר 2023 הושאל פלגריני ללאציו עד סוף העונה עם אופציה לרכישה. באוגוסט 2023 חזר להשאלה בלאציו ל-2 עונות נוספות עם אופציה לרכישה קבועה.

## נבחרת לאומית

פלגריני שיחק בכל הנבחרות הצעירות של איטליה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בנובמבר 2020 בניצחון 0–4 על  במשחק ידידות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלני נבחרת איטליה
קטגוריה:מגני כדורגל איטלקים  
קטגוריה:כדורגלני לאציו
קטגוריה:כדורגלני רומא
קטגוריה:כדורגלני קליארי
קטגוריה:כדורגלני יובנטוס
קטגוריה:כדורגלני גנואה
קטגוריה:כדורגלני איינטרכט פרנקפורט
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1999
הכיבוש המוסלמי של פרס

300px|ממוזער|מפת אזור המזרח התיכון לפני תחילת הפלישות הערביות מוסלמיות לתחומי האימפריה הסאסאנית
**הכיבוש המוסלמי של פרס** בוצע על ידי ח'ליפות ראשידון בין השנים 632 לספירה עד 651 לספירה והוא הוביל לנפילת האימפריה הסאסאנית וכמו כן גם לדעיכת הדת הזורואסטרית.

עלייתם של המוסלמים בחצי האי ערב חפפה לחולשה פוליטית, חברתית, כלכלית וצבאית חסרת תקדים בפרס. בעוד שבעבר היא הייתה מעצמה עולמית גדולה, האימפריה הסאסאנית מיצתה את משאביה האנושיים והחומריים לאחר מאות שנות מלחמה נגד האימפריה הביזנטית. המתחים הפנימיים באימפריה הסאסאנית החמירו בעקבות הוצאתו להורג של המלך ח'וסרו השני בשנת 628. לאחר  שהתקיימה בין השנים 628 עד 632, לא הייתה לאימפריה הסאסאנית יותר שלטון מרכזי.

בשנת 633 הכוחות המוסלמים ערבים החלו לתקוף לראשונה את האימפריה הסאסאנית כאשר כוחות בהנהגתו של ח'אלד בן אל-וליד פלשו לאזור מסופוטמיה, שהיה המרכז הפוליטי והכלכלי של האימפריה הסאסאנית. לאחר שח'אלד בחר לקחת במקום זאת חלק בהנהגת הלוחמים במסגרת הקרבות שנערכו באותה העת מול האימפריה הביזנטית באזור הלבנט, הלוחמים הערביים-מוסלמים איבדו לבסוף השליטה באזורים אותם הם כבשו במקור. הפלישה המוסלמית השנייה התקיימה במהלך שנת 636, תחת הנהגתו של סעד איבן אבי וואקאס, כאשר הניצחון בקרב אל-קאדסיה הוביל לכך שהאימפריה הסאסאנית חדלה לשלוט בכל האזורים שנמצאו ממערב לאזור בו נמצאת בימינו איראן. במשך שש השנים הבאות הרי זגרוס, אשר היוו מחסום טבעי, סימנו את הגבול בין ח'ליפות ראשידון והאימפריה הסאסאנית. בשנת 642 הורה עומר בן אל-ח'טאב, אשר באותה העת היה הח'ליף של המוסלמים, על פלישה בקנה מידה גדול לפרס אשר בוצעה על ידי כוחות הצבא של ח'ליפות ראשידון, ואשר הובילה לכיבוש מוחלט של האימפריה הסאסאנית עד שנת 651. בשנת 644, לפני סיפוחה המוחלט של פרס על ידי המוסלמים ערבים, נרצח עומר בן אל-ח'טאב על ידי אבו לולואה פירוז, אשר היה בעל מלאכה פרסי שנלכד בקרב והובא לחצי האי ערב כעבד.

עד שנת 651 רוב המרכזים העירוניים בתחומי האימפריה הסאסאנית לשעבר, למעט המחוזות לאורך הים הכספי (טבריסטן וטרנסאוקסיאנה), היו תחת שליטת הכוחות הערביים מוסלמים. יישובים רבים נלחמו נגד הפולשים. בערים רבות נערכו מעשי מרד כאשר מקומיים הצליחו להרוג את המושלים הערבים מוסלמים, או תקפו את החיילים הערבים מוסלמים. בסופו של דבר, תגבורת צבאית ערבית מוסלמית הצליחה לשים סוף להתקוממויות והדבר הוביל לשליטה אסלאמית מוחלטת. האיסלאמיזציה של איראן הייתה הדרגתית לאורך מאות שנים, כאשר חלק גדול מהאוכלוסייה המקומית מעולם לא המירה את הדת והיו מקרים רבים של שריפת כתבים זורואסטריים ושל הוצאות להורג של כמרים - במיוחד באזורים בהם הייתה התנגדות אלימה לפולשים. אף על פי כן הפרסים בחרו לשמר את תרבותם בין היתר על ידי המשך השימוש בשפה הפרסית כשפה הדומיננטית ובכך שהתרבות האיראנית המשיכה להיות התרבות הדומיננטית באזור זה. עד סוף תקופת ימי הביניים האסלאם הפכה לדת השלטת באיראן.

## ראו גם
* היסטוריה של איראן

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:איראן: היסטוריה
קטגוריה:האימפריה המוסלמית
קטגוריה:המאה ה-7
קטגוריה:המרת דת באונס
אולטרה מיאמי

**פסטיבל אולטרה מוזיקה** (בראשי תיבות: **UMF**) הוא פסטיבל מוזיקה אלקטרונית שנתי שמתקיים במהלך חודש מרץ במיאמי, פלורידה, ארצות הברית. הפסטיבל נוסד בשנת 1999. הוא נערך לראשונה במיאמי ביץ'.

## היסטוריה
באופן מסורתי מתקיים הפסטיבל בעיקר בפארק בייפרונט שבמרכז מיאמי. בין השנים 1998 עד 2006 היה זה פסטיבל בן יומיים.

מאז 2011, אולטרה מתקיים על פני שלושה ימים (שישי עד ראשון) במהלך חודש מרץ.

ב-2011, הייתה בו שיא נוכחות, של 155,000 איש בבמה המרכזית של האולטרה. בשנת 2013, הפסטיבל התקיים בשני סופי שבוע רצופים כדי לחגוג את יום השנה ה-15 שלו, עם נוכחות משולבת של 330,000 איש. בשנת 2014, הפסטיבל חזר למתכונתו המקורית של סוף שבוע בודד, ומכר כרטיסים למכירה מוקדמת תוך פחות מחמש דקות.

אולטרה מיאמי נחשב אחד הפסטיבלים הרווחיים בארצות הברית, ועל פי הערכות, מאז 2012, פסטיבל מיאמי "יצר כ-995 מיליון דולר של השפעה כלכלית", עם 168 מיליון דולר ב-2018 בלבד.

מאז מהדורת 2019, מתנהלות ההופעות ב-3 במות ענק במקביל. במה מרכזית, במת Resistance, ובמה לאומנים מן הדרג השני.
הפסטיבל בוטל ב-2020 וב-2021 עקב מגפת ה-COVID-19 אך התחדש ב-2022.

לצד אירוע הדגל במיאמי, אולטרה הוליד סדרה גדולה יותר של זיכיונות בינלאומיים תחת המותג הגורף Ultra Worldwide, שכללו מיקומים כמו קרואטיה (אולטרה אירופה), דרום אפריקה, יפן, דרום קוריאה, סינגפור, מקסיקו, ברזיל, קולומביה ואחרות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ארצות הברית: פסטיבלי מוזיקה
קטגוריה:מוזיקה אלקטרונית
קטגוריה:מיאמי
Ž בגודל בינוני

ממוזער|טקטס בצ'כית לדוגמה
ממוזער|טקטס בצ'כית לדוגמה
ממוזער|שלוש האותיות
**ž-Ž בגודל בינוני** היא אות המהווה הכלאה של אותיות רישיות ורגילות ("קטנות"), כנראה ייחודית בעיבוד אלפבית לטיני המשמש ברחבי העולם. היא הוצעה בתור האות ה-85 באלפבית הלטיני של השפה הצ'כית המודרנית, המונה 42 אותיות קטנות ו-42 אותיות רישיות, ובתוספת האות הבינונית החדשה ž-Ž (הסימן ž-Ž מייצג את הגופן, שעדיין אינו זמין בערכות הגופנים של Wiki).

הסיבה להכנסת האות הנוספת ב-2021 הייתה בעיה אורתוגרפית ספציפית בשפה הצ'כית המודרנית בכללי השמות המתייחסים לקבוצות אנשים המציינות לאום (שנהוג בצ'כית לכתוב את שמן כך שיתחיל באות רישית) ולקבוצות דתיות (שנהוג לכתוב את שמן כך שיתחיל באות רגילה, קרי, "אות קטנה"). האות החדשה הייתה נחוצה כדי לתקן את האִיוּת למילה אחת בלבד – **[[ז'יד]]** (קרי, "יהודי"), כך שתייצג בו-זמנית הן את זהותם הלאומית והן את זהותם הדתית של היהודים.

בעיית האיות הספציפית של המילה הצ'כית Ž-žid (קרי, "יהודי") הוזכרה כבר ב-1887.
 
הדיון הציבורי על הצורך באות מתאימה, ה-"ž-Ž בגודל בינוני", התחיל בעבודה אקדמית בכירה,

הופיע בכתבי עת אקדמיים,

ובאתרים לעיצוב גרפי,

ואף ברדיו הצ'כי

ובאתר של תחנת הטלוויזיה של מוראביה.

## ראו גם
* איות
* אלפבית לטיני
* יהדות
* לשון כנען
* צ'כית

## קישורים חיצוניים
* Nekvapil, J. (2008). Language cultivation in developed contexts. In B. Spolsky & F.M. Hult (eds), The Handbook of Educational Linguistics. Malden, Oxford, Carlton: Blackwell, 251-265.

## הערות שוליים

קטגוריה:אלפבית לטיני
פסטיבל ADE

**אירוע הריקוד של אמסטרדם** (באנגלית: **Amsterdam Dance Event** או **ADE**) הוא כנס ופסטיבל למוזיקה אלקטרונית בן חמישה ימים המתקיים מדי שנה באמצע אוקטובר.

האירוע, המאורגן על ידי The Amsterdam Dance Event Foundation, מציע תוכנית מלאה של כנסים והרצאות בשעות היום, ובשעות הלילה הופעות של אמני מוזיקה אלקטרונים מהבולטים בתחומם,

בכלל זה למעלה מ-1,000 אירועים ו-2,500 אמנים במשך חמישה ימים ב-200 מועדונים ומקומות.

האירוע הבולט ביותר הוא פסטיבל המוזיקה של אמסטרדם (AMF) ביוהאן קרויף ארנה במוצאי שבת.

ADE מושך לעיר למעלה מ-400,000 אנשים מכל העולם, מה שהופך את אמסטרדם לאחת מערי המועדונים העמוסות בעולם.

האירוע מתחיל ביום רביעי בכנסים בשעות היום ובתוכנית הפסטיבל הענפה (יום ולילה) ומסתיים ביום שני בבוקר.

## היסטוריה
ADE החל ב-1996 ככנס בן שלושה ימים והשתתפו בו 300 נציגים עם הופעות של כשלושים תקליטנים.

## מבנה הפסטיבל
ימין|ממוזער| טריילר לאירוע הריקוד של אמסטרדם 2013.

ADE פותח את שעריו גם למוזיקאים לא מקצועיים עם ADE Sound Lab, שם אמנים ומפיקים ששואפים לפרוץ בעולם המוזיקה, מוזמנים לפגוש כמה מהאמנים, התקליטנים והמפיקים הפופולריים והמבוקשים בעולם פנים אל פנים כדי לקבל חוות דעת של מומחים על עבודתם.

היוזמה האחרונה של האירוע היא ADE by Day, שהחלה בשנת 2011 (אז נקראה: ADE Playground) כחלון ראווה טכנולוגי חדש, אך מאז 2012 כוללת כ-50 אירועים, הופעות הפתעה בשעות היום של תקליטנים מובילים, תערוכות אמנות והופעות, קווי מוצרים מיוחדים, הקרנות סרטים, כמו גם הנחות בחנויות ובברים.

ב-2012 הוכרז גם ש-ADE תעבור באופן רשמי מאירוע של ארבעה ימים לחמישה ימים בגלל המספר ההולך וגדל במהירות של אירועי 'אחרי' ביום ראשון.

ההרכב בשעות היום והלילה כולל למעלה מ-2,500 אמנים כמו גם מבחר של כישרונות מקומיים ובינלאומיים, שמנגנים בפני סך של יותר מ-400,000 מועדונים וחובבי מוזיקה באולמות בכל רחבי העיר.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

ADE
קטגוריה:מוזיקה אלקטרונית
קטגוריה:אמסטרדם: תרבות
הנס טרופש

**הנס טרופש** (7 באוקטובר 1889 - 8 באוקטובר 1935) היה כימאי שפיתח, יחד עם פרנץ פישר, את תהליך פישר-טרופש.

## ביוגרפיה
טרופש נולד בבוהמיה, שבאותה תקופה הייתה חלק מאוסטריה-הונגריה וכיום היא חלק מצ'כיה. הוא למד באוניברסיטת קארל בפראג ובאוניברסיטה הטכנית הגרמנית בפראג מ-1907 עד 1913. הוא קיבל את הדוקטורט שלו על עבודתו עם הנס מאייר.

בשנים 1916–1917 עבד עבד במפעל לצביעה במילהיים, ולאחר מכן במשך כמה חודשים במכון מקס פלאנק לחקר הפחם. מ-1917 עד 1920, טרופש עבד במזקקת זפת של חברת Rütgers בנידראו. הוא חזר למכון מקס פלאנק לחקר הפחם ב-1920, ונשאר שם עד 1928. במכון הוא עבד גם עם פרנץ פישר וגם עם אוטו רולן. בתקופה זו הוא המציא את תהליך פישר-טרופש.

בשנת 1928, טרופה התמנה לפרופסור במכון החדש לחקר פחם בפראג. ב-1931 קיבל משרה בארצות הברית במעבדות של 'מוצרי נפט אוניברסליים' ובמכון הטכנולוגי לשריון בשיקגו. עקב מחלה קשה חזר טרופש לגרמניה ב-1935. הוא נפטר, זמן קצר לאחר חזרתו לגרמניה, בבית חולים בעיר אסן.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:גרמנים מבוהמיה
קטגוריה:ילידי 1889
קטגוריה:נפטרים ב-1935
ראבא

**רָאבָּא** (בערבית: **رابا**; יש הכותבים בעברית – רָבָּה) הוא כפר פלסטיני בנפת ג'נין, כ־19 ק"מ מדרום־מזרח לעיר ג'נין, בגובה 540 מטר מעל פני הים, ומשקיף על בקעת הירדן.

## מקור השם
יש שלוש סברות למקור השם:

# סברה שמתייחסת למיקומו על גבעה או הר (בערבית: ربوة – רָבְּוָוה, או رابية – רָאבּיָה), מאחר שהוא הכפר הגבוה ביותר בנפת ג'נין.
# הסברה השנייה מתייחסת לשם של קבר עתיק בכפר שנקרא "נָבִּי רוּבִּין" ועל פי המסורת זהו קברו של ראובן בנו של יעקב אבינו.
# סברה שמתייחסת אף היא לשם הקבר, אלא שעל פי המסורת המוסלמית, מדובר בקברו של שייח' בשם רוּבִּין שהיה מקורב לצלאח א-דין.

## אדמות, חקלאות ומים
[ממוזער|ראבא, על ההר, מימין; משמאל היישוב [תלפית (נפת ג'נין)|תלפית]] 
שטח הכפר הוא כ־25,642 דונם, מתוכם כ־14,605 דונם בבעלות פרטית ועוד 11,037 אדמות מושע וחורש טבעי.

הכפר גובל מצפון באל-מוע'ייר, בג'לקמוס ובח'רבת אל-מוטילה. ממערב נמצאים האוניברסיטה הערבית-אמריקאית, א-זבאבדה ואל-כופייר. מדרום – הכפרים עקאבה וטובאס, וממזרח נמצאת בקעת הירדן.

## אוכלוסייה
אוכלוסיית הכפר נאמדה ב־415 נפש ב־1922, 870 נפש ב־1945, כ־1,000 נפש ב־1967, 1,600 נפש ב־1987, 2,267 נפש ב־1997, ובשנת 2007 – 3,124 נפש.

## אתרים
בכפר נמצא קבר הנקרא "נבי רובין" (ראה לעיל). מבנה מכוסה כיפה וסביבו קברים וכן שרידי חורבה.

מדרום נמצא גָ'בֶּל רָאבָּא ובשמו העברי "הר בֶּזֶק", המתנשא לגובה של 710 מטר מעל פני הים ומאפשר תצפית על צפון־מזרח השומרון, נחל בזק, הגלבוע, כפרי הסביבה ואף על הכרמל, הגולן והגליל העליון.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:נפת ג'נין
הנס לאופולד מאייר

**הנס לאופולד מאייר** (גרמנית: Hans Leopold Meyer; 31 במרץ 1871 - 28 בנובמבר 1942) היה כימאי יהודי אוסטרי.

## קורות חיים
מאייר למד באוניברסיטת פרייברג לכרייה ולטכנולוגיה , באוניברסיטת וינה לטכנולוגיה ובאוניברסיטת היידלברג. הוא סיים את הדוקטורט שלו ב-1894. הוא שימש כמרצה באוניברסיטת וינה לטכנולוגיה, וכפרופסור באוניברסיטת קארל בפראג. הוא היה חבר באקדמיה לאופולדינה. הוא קיבל את פרס ליבן ב-1905, שבע שנים לפני שאחיו הצעיר, סטפן מאייר, קיבל את הפרס ב-1913. הוא נהרג במחנה הריכוז טרזינשטט בסוף 1942.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כימאים יהודים אוסטרים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קארל בפראג
קטגוריה:מדענים יהודים צ'כים
קטגוריה:מדענים שנספו בשואה
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1871
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1942
מירי דוידוביץ

**מירי דוידוביץ** (נולדה ב-1960) היא צלמת ישראלית הפועלת בתחומי הצילום האמנותי, המסחרי והדוקומנטרי. עבודתה עוסקת בזהות, תרבות, זיכרון וחברה בישראל, תוך שילוב בין צילום פורטרטים מבוים לתיעוד חברתי. חיה ויוצרת בתל אביב.

## ביוגרפיה
מירי דוידוביץ נולדה בהונגריה ב-1960 ובאותה שנה עלתה עם משפחתה לישראל. גדלה בתל אביב. למדה צילום במכללת הדסה בירושלים. ב־1983 למדה תולדות הצילום בלונדון (Polytechnic of Central London) ועבדה כעוזרת צלם. בישראל שימשה גם כעוזרת לצלם אבי גנור. מאז 1983 היא בעלת סטודיו עצמאי בתל אביב.

## קריירה
דוידוביץ החלה את דרכה כצלמת למגזינים ועיתונים, בהם חדשות, העיר, וכן ירחונים ואופנה בארץ ובעולם. תחומי התמחותה כוללים צילום דיוקנאות, אופנה, פרסום ואמנות. בהמשך החלה לעבוד עם מותגים וחברות פרסום מהמובילים בישראל.

עבודותיה האמנותיות עוסקות בשאלות של נראות, שייכות, ייצוג, מגדר, מרחב וזהות. לצד פעילותה המסחרית, יצרה סדרות דוקומנטריות־חברתיות ארוכות־טווח, בהן תיעוד מבקשי מקלט ועובדים זרים בדרום תל אביב, וכן תצלומי מועדונים של תל אביב בשנות ה־80.

בנוסף, היא מרצה לצילום ולימדה בבתי ספר לאמנות, בהם המחלקה לתקשורת חזותית בבצלאל, מנשר, קאמרה אובסקורה, בסיס ושנקר.

## תערוכות
### תערוכות יחיד
* 2023 מצב הגירה / בית האמנים, תל אביב
* 2017 העיר השחורה / קמפוס ביאליק רוגוזין, תל אביב
* בלם 2015, גלריה כולי עלמה. תל אביב
* 2015 רוק שחור, מוזיאון ארץ ישראל
* 2013 ממילא, מוזיאון ארץ ישראל, רמת אביב, תל אביב
* 2013 זרמים תת-זרמים, בית האמנים, תל אביב
* 2011 אחרי רחל, גלריה בינה, תל אביב
* 2010 שנות ה-80 שחור ולבן, ריף רף, תל אביב
* 2008 היפה והחיה, גלריה אנגל, תל אביב
* 2005 מודרנית בתכלית / סטודיו מירי דוידוביץ תל אביב
* 1983 הגלריה הלבנה, תל אביב

## תערוכות קבוצתיות נבחרות

* 2023 – *גוף ראשון רבים*, בית המשפט העליון
* 2021 – *עדות מקומית*, מוז״א
* 2017 – *חמישים שנה*, סלון יפו
* 2015 – *לחם ושושנים*, סדנאות האמנים
* 2012 – *אחד מאחד*, גלריה מנשר
* 2011 – *רוק'נרול*, בית האמנים
* 1994 – *תיעוד זמני*, מוזיאון תל אביב
* 1989 – *לפי הזמנה*, מוזיאון ישראל

**אוספים**

גלריה אנגל, תל אביב

אוסף Roberto Haggiag

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* איתי יעקב, הסיפורים מאחורי התמונות, ynet, 4 במאי 2022
* שחר אטואן, אור בוקע מתוך החשכה, הארץ, 14 בנובמבר 2008
* אבי פיטשון, האם באמת היינו כל כך יפים באייטיז?, הארץ, 11 בספטמבר 2014
* צילום: מירי דוידוביץ, יום ראשון בבוקר, הארץ, 21 בספטמבר 2016
* The Print House | Miri Davidovitz / Rock in Black, מוז״א – אתר התערוכה

## הערות שוליים

קטגוריה:צלמות ישראליות
קטגוריה:אמניות ישראליות
קטגוריה:ישראליות ילידות הונגריה
קטגוריה:ישראלים ילידי הונגריה
קטגוריה:בוגרות המכללה האקדמית הדסה ירושלים
קטגוריה:בוגרי המכללה האקדמית הדסה ירושלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1960
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1960
טוטי גומש

**טוטה "אנטוניו" טוטי גומש** (בפורטוגזית: **Tote António "Toti" Gomes**; נולד ב-16 בינואר 1999 בביסאו שבגינאה ביסאו) הוא כדורגלן פורטוגזי שמוצאו בגינאה ביסאו המשחק בעמדת הבלם בקבוצת וולברהמפטון וונדררס מהפרמייר ליג ובנבחרת פורטוגל.

## קריירת מועדונים
גומש גדל במחלקות הנוער של פונטייניאס, GDS קשקאיש ואשטוריל. הוא ערך שלוש הופעות ליגה במדי הקבוצה הבוגרת של אשטוריל במסגרת הליגה הפורטוגלית השנייה.

ב-2 בספטמבר 2020 חתם גומש בוולברהמפטון וונדררס מהפרמייר ליג, והושאל ישירות לגראסהופרס ציריך מליגת המשנה השווייצרית עד לתום עונת . הוא ערך 34 הופעות ליגה והבקיע שני שערים במהלך תקופת ההשאלה, וסייע לגראסהופרס ציריך להעפיל לליגת העל השווייצרית, ובתום העונה הוארכה השאלתו בעונה נוספת. הוא ערך 16 הופעות ליגה והבקיע שער אחד במסגרת ליגת העל השווייצרית, וב-4 בינואר 2022 נקרא בחזרה לוולברהמפטון וונדררס, בשל יציאתו של רומן סאיס לגביע אפריקה לאומות.

ב-15 בינואר 2022 ערך גומש את הופעת הבכורה שלו בוולברהמפטון וונדררס, בניצחון 1–3 על סאות'המפטון במסגרת המחזור ה-22 בפרמייר ליג לעונת 2021/2022.

## קריירה בינלאומית
גומש יכול לייצג את נבחרות גינאה ביסאו ופורטוגל. ב-29 במאי 2023 זומן לראשונה לסגל נבחרת פורטוגל, לקראת משחקי מוקדמות יורו 2024 נגד נבחרות בוסניה והרצגובינה ואיסלנד.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים פורטוגזים
קטגוריה:בלמי כדורגל פורטוגזים
קטגוריה:כדורגלנים מגינאה ביסאו
קטגוריה:גינאה ביסאו: בלמי כדורגל
קטגוריה:כדורגלני אשטוריל
קטגוריה:כדורגלני וולברהמפטון וונדררס
קטגוריה:כדורגלני גראסהופרס ציריך
קטגוריה:פורטוגזים שנולדו ב-1999
דניליו דואקי

**דניליו ראיימונדו דואקי** (בהולנדית: **Danilho Raimundo Doekhi**; נולד ב-30 ביוני 1998 ברוטרדם שבהולנד) הוא כדורגלן הולנדי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת אוניון ברלין מהבונדסליגה.

## קריירת מועדונים
דואקי גדל במחלקות הנוער של קסרקסס רוטרדם ואקסלסיור רוטרדם. ב-6 במרץ 2016 ערך את הופעתו היחידה במדי הקבוצה הבוגרת של אקסלסיור רוטרדם, בהפסד 2-0 לא.ז. אלקמאר במסגרת המחזור ה-26 בליגת העל ההולנדית לעונת 2015/2016. בהמשך שיחק דואקי בקבוצת המילואים של אייאקס.

ב-4 ביולי 2018 חתם דואקי על חוזה לארבע שנים בוויטסה ארנהם מליגת העל ההולנדית. הוא ערך 115 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע ארבעה שערים.

ב-16 במאי 2022 חתם דואקי באוניון ברלין מהבונדסליגה. ב-27 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 6-1 על שאלקה 04 במסגרת המחזור הרביעי בליגה לעונת 2022/2023. ב-30 באוקטובר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2-1 על בורוסיה מנשנגלדבך במסגרת המחזור ה-12 בליגה. בעונתו הראשונה במועדון ערך 25 הופעות ליגה, בהן הבקיע חמישה שערים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים הולנדים
קטגוריה:כדורגלנים סורינאמים
קטגוריה:בלמי כדורגל הולנדים
קטגוריה:רוטרדם: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני אקסלסיור רוטרדם
קטגוריה:כדורגלני ויטסה ארנהם
קטגוריה:כדורגלני אוניון ברלין
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1998
נישאן ולופילאי

**נישאן ולופילאי** (באנגלית: **Nishan Velupillay**; נולד ב-7 במאי 2001 במלבורן שבאוסטרליה) הוא כדורגלן אוסטרלי-סרי לנקי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת מלבורן ויקטורי מליגת העל האוסטרלית.

## קריירת מועדונים
ולופילאי החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת מלבורן ויקטורי מליגת העל האוסטרלית בשנת 2021.

## קריירה בינלאומית
בשנת 2023 החל ולופילאי לשחק בנבחרת אוסטרליה עד גיל 23.

## חיים אישיים
ולופילאי נולד במלבורן שבאוסטרליה, והוא ממוצא סרי לנקי טמילי.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים אוסטרלים
קטגוריה:קשרי כדורגל אוסטרלים
קטגוריה:כדורגלנים סרי לנקאים
קטגוריה:קשרי כדורגל סרי לנקאים
קטגוריה:מלבורן: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מלבורן ויקטורי
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-2001
קטגוריה:סרי לנקאים שנולדו ב-2001
תיכון מגשימים

**תיכון מגשימים** הוא מחזמר ראפ ישראלי שנכתב ובוים על ידי עמית אולמן, עם מילים ולחן מאת עומר הברון, עמית אולמן ועומר מור, שגם שימש כמפיק המוזיקלי.

המחזמר עלה לראשונה באוגוסט 2016 בהפקת תיאטרון האינקובטור, ובהמשך הוצג בצוותא בתל אביב ובמקומות נוספים.

ורס מתוך המחזמר נכנס להיות בית בשיר "נביאים" של היוצר עמית אולמן ב2019.

במאי 2025 הודיע אולמן על כך שהמחזמר יעובד לסרט בעל שם זהה.

## עלילה

המחזמר הוא מחווה לסרטי נעורים. במרכז העלילה עומד יואב, המתמודד עם אתגרים בעקבות מעברו לתיכון הדמיוני "מגשימים".

## הפקה
* עמית אולמן - במאי וכותב ראשי
* עומר הברון, עמית אולמן ועומר מור - מילים ולחן
* עומר הברון - עוזר במאי
* עומר מור - מעבד מוזיקלי
* תמיר סטפר ודניאל מימון - כוריאוגרפיה
* חן הוד - עיצוב תלבושות

## דמויות וצוות שחקנים
* עומר הברון  / חן גבעתי: יואב - הילד החדש בתיכון מגשימים, בן לאם חד הורית מהמעמד הנמוך.
* עמית אולמן / אור בוטבול / שחף קהלאני: חנן רשף - מלך השכבה בתיכון מגשימים, עמי (אם סי חמורבי) - המוכר בקיוסק בית הספר שהוא למעשה אגדת ראפ לשעבר, אפי צמח - חבר של מיקרו).
* סימה ברמי / איה חיות: שמרית מנדל (שימי) - תלמידה פריקית המתחברת ליואב, סקאר - ראפר רוסי.
* דורון גוברמן: מאיה עדן - מלכת השכבה בתיכון מגשימים, סופי רשף - אימו של חנן, מיקי - שדרנית בתחרות הראפ הארצית, קופאית סופר.
* עמרי הכהן / עומר רוזנבלום: גל לוי (מיקרו) - תלמיד חרמן ודחוי, צחי ברגר - חבר של חנן ואורבך וליצן השכבה, דובי - פרשן בתחרות הראפ הארצית, מירו - חוקר פרטי וסוכן שב"כ לשעבר.
* רני אלון / גיא רון: עודד אורבך - חברו הטוב ביותר של חנן, ויקטור רשף - אביו של חנן, אגם - חברה של מאיה, זאב החייל - חייל טרי בצבא ההגנה לישראל, קובי - חבר של אסי.
* גלי אשכנזי לוין / יוליה פרידמן: בר - חברה של מאיה, מיכל - אמא של יואב, אם סי קלופדיה - ראפרית חכמה.
* רוני מרקביץ' / אוריה ויצטום: גיטריסטית, המורה לתנ"ך - מורה ומחנכת בישראל, דינה מנדל - אימה של שימי.
* רועי דורון / נדב מנור: בסיסט, אסי - בריון, שאול מנדל - אבא של שימי, דורי - מפקד יחידת השבלולים בחיל זונות.
* עומר מור (איציק פצצתי) / שליו שרור / יהלי פרל: מתופף, שופט בתחרות הראפ הארצית, מספר.

ב-2023 המחזמר חזר לבמות עם צוות שחקנים שונה ברובו.

## ראו גם
* העיר הזאת (מחזמר) - מחזמר ראפ נוסף מאת עמית אולמן, עומר הברון ועומר מור, גם הוא בהפקת תיאטרון האינקובטור.

## קישורים חיצוניים
* עמוד ההצגה באתר תיאטרון האינקובטור
* עמוד ההצגה באתר צוותא
* טריילר ההצגה, באתר יוטיוב
* הקלטה רשמית של ההצגה (שמע בלבד), באתר יוטיוב
* 

## הערות שוליים

2023 10
קטגוריה:זוכי פרס קיפוד הזהב
קטגוריה:תיאטרון פרינג'
קטגוריה:מחזות זמר
קטגוריה:מחזות זמר ישראליים
קטגוריה:מחזות משנות ה-2010
מטאו גוצ'י

**מטאו גוצ'י** (באיטלקית: **Mateo Gucci**, סביב 1500–1550) היה אדריכל ופסל פולני-איטלקי מתקופת הרנסאנס.

גוצ'י ידוע בזה שבנה מחדש את בית הכנסת הישן בשכונת קז'ימייז' בקרקוב. הוא ככל הנראה עבד על טירת ואוול. הוא היה אחיו של סאנטי גוצ'י, גם הוא פסל ואדריכל נודע בפולין.

## לקריאה נוספת
* Zofia Wenzel-Homecka, *Mateusz Gucci*, w: *[[:en:Polski_Słownik_Biograficzny|Polski Słownik Biograficzny]]*, tom IX, 1960-1961

קטגוריה:פסלים מתקופת הרנסאנס
קטגוריה:פסלים איטלקים
קטגוריה:פסלים פולנים
Got Me Started

"**Got Me Started**" (בעברית: "**גרמת לי להתחיל**") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר האוסטרלי טרוי סיון. השיר יצא לאור ב-20 בספטמבר 2023, על ידי חברות התקליטים EMI וקפיטול רקורדס, כסינגל השני מתוך אלבומו השלישי, *[[Something to Give Each Other]]*. הוא כולל בתוכו סמפול של השיר "Shooting Stars", מאת הצמד האוסטרלי Bag Raiders . עם יציאת השיר פורסם הווידאו קליפ הנלווה לו, שצולם בבנגקוק שבתאילנד, והוא כולל הופעת אורח של אמנית הדראג התאילנדית אנג'ל אנאנג .

## פרסים ומועמדויות

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי טרוי סיון
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי טרוי סיון
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי לילנד
קטגוריה:שירי פלטינה כפולה באוסטרליה
קטגוריה:סינגלים בהוצאת קפיטול רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת EMI רקורדס
רינה איילין גורליק

**רינה איילין גורליק** (נולדה ב-16 ביוני 1980) היא עורכת דין. 

## ביוגרפיה
נולדה באתיופיה. אמה חיה בכפר בנקר באתיופיה ושם הקימה בית ספר. כילדה התעקשה אימה לצאת ללמוד מחוץ לכפר יחד עם כמה בנים, למרות שהדבר לא היה מקובל. אחרי שרכשה השכלה חזרה לכפר ופתחה בו בית ספר בסיוע רשת אורט.

בגיל 4 עלתה איילין גורליק עם משפחתה לישראל. כשעלו לישראל הוצע לאימה להיות תופרת, אך היא התעקשה לעבוד במקצועה והייתה למורה האתיופית הראשונה בישראל.

היא סיימה את התואר הראשון במשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים, ולאחר מכן עבדה כעורכת דין בתחום האזרחי מסחרי. כעורכת דין ייצגה את משפחתו של סלומון טקה שנורה על ידי שוטר.

בשנת 2016 סיימה תואר שני בלימודי מדיניות ציבורית בתוכנית המנהלים של אוניברסיטת בר-אילן ותואר שני נוסף מאוניברסיטת תל אביב.

ב-2019 בעקבות מסע לאתיופיה סיפרה:"אני ניסוי חברתי שלא הצליח.. עשיתי הכול לפי הספר, יש לי זהות ברורה, אני ישראלית, גאה בהוריי ובמוצא שלי, ועדיין מקבלת יחס שונה רק בגלל הצבע שלי" 

### פעילות ציבוריות
ב-2020 ניהלה את הקליניקה לקידום שוויון באוניברסיטת בר־אילן.

בין 2021-2025 הייתה מנכ"לית אגודת יהודי אתיופיה.

ב-2021 יצאה נגד שיטור היתר שסובלת ממנו האוכלוסייה האתיופית בישראל. לטענתה שיטור היתר מתבטא לא רק בהטרדה ובהתנכלויות של שוטרים ליוצאי אתיופיה אלא ממש באלימות שמופעלת נגדם, ובהמשך בפתיחת תיק פלילי על עבירות "נגד הפרת הסדר הציבורי" - תקיפת שוטר או הפרעה לשוטר בשעת מילוי תפקידו. עדויות לשיטור יתר כלפי האוכלוסייה האתיופית ניתן לראות בדו"ח פלמור מ-2016 ובדו"ח מבקר המדינה ב־2021.

ב-2023 יצאה נגד הרפורמה המשפטית, בטענה כי היא עלולה להשפיע לרעה על החברה האתיופית בישראל. בעקבות זאת ב-1 באפריל 2023 נאמה בהפגנה המרכזית בקפלן במסגרת המחאה נגד ההפיכה המשטרית. ב-8 באפריל נאמה בקריית אונו במסגרת אירועי המחאה.

הייתה שותפה בהפגנה שנערכה באוגוסט 2023 כחלק ממחאת צדק לרפאל ואף נפצעה מרימון הלם במהלכה.

חברה בוועדת היגוי יוצאי אתיופיה של המועצה להשכלה גבוהה.

### הוקרה
נבחרה כאחת מ-50 הנשים מעוררות ההשראה מטעם עיתון פורבס.

## חיים אישיים
נשואה לסשה גורליק.

אחותה שלומית איילין מנהלת תחום חדשנות ותוכניות עירוניות במנהל החינוך בבת ים.

## קישורים חיצוניים
* אביחי חיים, אנשים צריכים להוריד את הכובע בפני הקהילה האתיופית - נטו בת ים - 20 במרץ 2020
* עו"ד רינה איילין - גורליק, בכנסת בכנס אפליה בישראל 2021
* עו"ד רינה איילין גורליק בתוכנית סדר יום עם קרן נויבך - 10 בינואר 2022
* 
* 
*  עו"ד רינה איילין גורליק והפעיל החברתי בני גושן על הסרטון של השבוי אברה מגניסטו - 18 בינואר 2023
* עו"ד רינה איילין גורליק בתוכנית החברתית, - פתחון לב ברדיו תל אביב 17 במרץ 2023
*  נאום רינה איילין גורליק - קריית אונו 8 באפריל 2023
*  עורכת הדין רינה איילין-גורליק מנכ"לית אגודת יהודי אתיופיה על דברי הניצב בדימוס שחר איילון בהפגנת צדק לרפאל - 30 באוגוסט 2023

## הערות שוליים

קטגוריה:פעילות חברתיות ישראליות
קטגוריה:פעילים חברתיים ישראלים
קטגוריה:ישראליות ילידות אתיופיה
קטגוריה:ישראלים ילידי אתיופיה
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:עורכות דין ישראליות
קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:מנהלות ישראליות
קטגוריה:מנהלים ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1980
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1980
הים הבלארי

שמאל|ממוזער| מיקום הים הבלארי
שמאל|ממוזער| גבולות הים הבלארי
**הים הבלארי** (בקטלאנית ובספרדית: **Mar Balear**) הידוע גם בשם **הים האיברי**, הוא גוף מים בים התיכון בין האיים הבלאריים ויבשת ספרד. נהר האברו זורם לתוך ים קטן זה.

## איים וארכיפלגים
האיים הבלאריים מחולקים לשתי קבוצות: האיים הגימנסיים בצפון מזרח, איי האורן בדרום מערב.

### האיים הגימנסיים
* מנורקה
* מיורקה
* קבררה 

### איי האורן
* איביזה
* פורמנטרה

[מרכז|ממוזער| ה[איון (גאוגרפיה)|איון אס ודרה (סנט גוז'ף דה סה טליה, איביזה)]]

## היקף
ארגון ההידרוגרפיה הבין-לאומי מגדיר את גבולות הים הבלארי באופן הבא:בין האיים הבאלריים לחוף ספרד, תחום:

 בדרום מערב: קו מקייפ סנט אנטוני, קהילת ולנסיה () עד קייפ ברברייה, הקצה דרום מערבי של פורמנטרה (האיים הבלאריים).

 בדרום מזרח: החוף הדרומי של פורמנטרה, משם קו העובר דרך פונטה רוטג'ה, שהוא קצה הגבול המזרחי, עד לקצה הדרומי של האי קבברה, האיים הבלאריים () ואיילה דה איירה, בקצה הדרומי של מנורקה.

 בצפון מזרח: החוף המזרחי של מנורקה מעלה עד למגדלור פבריטקס () ומשם בקו עד מגדלור סנט סבסטיה בקטלוניה ().


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ימים בים התיכון
בסוף מעגל

"**בסוף מעגל**" הוא אלבומו הרביעי של הזמר הישראלי אריק סיני, שיצא לאור ב־1983.

מהאלבום התפרסמו השירים "בסוף מעגל" ו"ילד ירוק".

## תהליך היצירה
ב־1983 טסו סיני, יהונתן גפן ושלום חנוך ללונדון בעקבות הצעה של המפיק היהודי אנגלי דייוויד פָּרְדוֹ. פרדו, שביקר בישראל באותה תקופה, חשב שנוצר ואקום בשוק העולמי בעקבות התאסלמותו של קט סטיבנס שש שנים קודם לכן, ושאריק סיני יוכל למלא תפקיד במילוי הרִיק הזה. הוא הציע לסיני לבוא ללונדון ולהקליט שם תקליט באנגלית. בלונדון חיכו לסיני חומר כתוב ומוכן לביצוע, אולפן ונגנים, שאותם ארגן פרדו. עם זאת, סיני הציע לפרדו להקליט את החומר הזה בעברית ורק אחר כך באנגלית, והשירים הוקלטו בעברית. את הנוסח העברי לשירים החדשים כתב יהונתן גפן, ובהפקה המוזיקלית עזר שלום חנוך. הכנת התקליט, שנקרא "בסוף מעגל", נמשכה כמעט שנה, ואותה בילה סיני בקו תל אביב—לונדון. בעקבות התקליט הועלתה גם תוכנית יחיד באותו שם שאיתה הופיע סיני ברחבי ישראל 650 פעמים.

מהאלבום התפרסמו השירים "בסוף מעגל" (לחן ומילות המקור באנגלית: קני יאנג ) ו"ילד ירוק" (לחן: חואן פרדו), אך האלבום לא הצליח מבחינה מסחרית.

לשיר "בסוף מעגל" הוקלטה סקיצה עם התזמורת הסימפונית של לונדון.

## רשימת השירים
* מילות הגרסאות העבריות: יהונתן גפן

## משתתפים
* אריק סיני – זמרה
* הרבי פלוורס  – בס
* פיטר בויטה – תופים
* קולין גרין – גיטרות
* מיק בייקר – גיטרות
* אלן גרהאם – כלי הקשה
* בריאן די – פסנתר
* פיטר לי – פסנתר
* אנדי מקינטוש – סקסופון

### הפקה
* הפקה – דייוויד פרדו
* ניהול מוזיקלי ועיבודים – סאי (סיריל) פיין
* טכנאי קול [עוזר] – כריס שלדון

## קישורים חיצוניים

* סרטון השיר "בסוף מעגל" (אודיו), באתר יוטיוב
* סרטון השיר "ילד ירוק" (אודיו), באתר יוטיוב

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומים בעברית
רוברט הנסן (רוצח סדרתי)

**רוברט כריסטיאן בואס הנסן** (באנגלית: **Robert Christian Boes Hansen**;  15 בפברואר 1939 – 21 באוגוסט 2014) היה רוצח סדרתי אמריקאי שפעל בין השנים 1971–1983. הוא חטף, אנס ורצח לפחות 17 נשים. הנסן נעצר והורשע בשנת 1983, ונידון ל-461 שנות מאסר, ללא אפשרות לשחרור על תנאי. הנסן מת בגיל 75, מסיבות טבעיות.

## ביוגרפיה
הנסן נולד ב-15 בפברואר 1939 באסתרוויל שבאיווה, ארצות הברית, לאמא אמריקאית ואבא ממוצא דני. אימו הייתה עדנה מרגרט הנסן, ואביו כריסטיאן הנסן. לרוברט היה גם אח צעיר יותר. למשפחתו הייתה מאפייה, בה רוברט הועסק, ולכן מאוחר יותר כשהתגלו פשעיו, הוא כונה בתקשורת "האופה הקצב".

בשנת 1942, משפחתו עברה לריצ'מונד שבקליפורניה. ב-1949, הם חזרו לאיווה, והשתקעו בפוקהונטס.

בילדותו, היה הנסן ביישן, סבל מגמגום, ומאקנה שהשאיר אותו עם צלקות לשארית חייו.

ב־1957, התגייס הנסן לכוחות המילואים של ארצות הברית, ושוחרר לאחר שנה.

לאחר מכן הוא החל לעבוד כעוזר מדריך אימונים באקדמיה לשוטרים, שם הוא פגש את האישה איתה הוא התחתן בקיץ של שנת 1960. הזוג התגרש, ושנת 1963 התחתן הנסן עם אשתו השנייה, איתה הוא עבר ב-1967 לאלסקה.

## הרציחות
שיטת הפעולה שלו היה לאסוף במכוניתו נשים שעסקו בזנות, לקחת אותן לביתו באיומי אקדח, שם הוא היה אונס אותן, ולאחר מכן לוקח אותן למקום מבודד, שם הוא היה "צד" אותם ולבסוף יורה בהן או דוקר אותן.

## קורבנות
הרשויות מאמינות כי הקורבן הראשון שלו הייתה סליה בת' ואן זנטן, שנחטפה ב-22 בדצמבר 1971, וקפאה למוות לאחר שהצליחה לחמוק מהחוטף שלה. גופתה התגלתה שלושה ימים לאחר מכן. עם זאת, מעולם לא נמצאו ראיות חותכות הקושרות את הנסן למותה של ואן זנטן, והנסן הכחיש מעורבות במותה. ואן זנטן הייתה בת 18 במותה.

ביולי 1975, נעלמה מרי קטלין ת'יל בת ה-22, והנסן הודה בעתיד ברציחתה.

במאי 1980, הנסן רצח את ג'ואן מסינה, שגופתה נמצאה רק כחודשיים לאחר מכן.

ב-28 ביוני 1980, נעלמה רוקסן איסלנד בת ה-24. הנסן הודה ברציחתה, אך גופתה מעולם לא נמצאה. ב-6 בספטמבר של אותה שנה, הנסן חטף את ליסה פורטל בת ה-41. גופתה נמצאה רק ב-9 במאי 1984.

במאי 1982, רצח הנסן את סו לונה, שגופתה נמצאה רק באפריל 1984.

בין קורבנותיו הנוספים של הנסן היו מייגן אמריק בת ה-17, שרי מורו בת ה-23, רובין פלקיי בת ה-19, ואחרות. יש הגורסים כי מספר קורבנותיו של הנסן הוא למעשה 37.

## הערות שוליים

קטגוריה:רוצחים סדרתיים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1939
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2014
MKR המטבח המנצח: VIP עונה 5

**MKR המטבח המנצח: VIP עונה 5** היא עונת ה-VIP החמישית של תוכנית המציאות הישראלית "MKR המטבח המנצח" והעונה השביעית במצטבר של התוכנית שעלתה ב-11 בפברואר 2024 בערוץ קשת 12. בעונה זו השופטים והמנחים הם חיים כהן ורותי ברודו, ושידוריה הסתיימו ב-25 בפברואר 2024. זוכי העונה הם אלון אבוטבול ושיר ביליה.

באוקטובר 2023, פורסם כי התוכנית תחזור לעונה חמישית ב-10 באוקטובר 2023, אך ב-7 באוקטובר 2023, פרצה מלחמת חרבות ברזל, מה שגרם לדחייתה של בכורת העונה. בפברואר 2024, פורסם כי התוכנית תשדר את בכורתה ב-11 בפברואר 2024.

## הצוותים

## טבלת הדחות

## סיכום עונה
### הכניסות למטבח
* **פרקים 1–5**
* **עלייה לאוויר** – 11 בפברואר 2024
* **תיאור** – בכל פרק, זוג אחד בתורו נכנס למטבח ומכין שלוש מנות: מנת פתיחה, מנה עיקרית וקינוח. השופטים נותנים על כל מנה ציון ולאחר כל המנות, הזוגות האחרים מנקדים את כל הארוחה. לאחר כל הארוחות, שני הזוגות שמסיימים בראש הטבלה, עולים לגמר.

### הגמר
* **פרק 6**
* **עלייה לאוויר** – 25 בפברואר 2024
* **תיאור** – שני הזוגות שעלו לגמר מכינים שתי מנות: מנה עיקרית וקינוח. לאחר כל מנה, הזוגות שלא עלו לגמר והשופטים מנקדים את המנה על דף.

## מדרוג

## הערות שוליים

VIP 5