מצרים העליונה והתחתונה

**[[מצרים העליונה]] ו[[מצרים התחתונה|התחתונה]]** (הידועה גם בשם **שתי הארצות**) היא תקופה בהיסטוריה המצרית, אשר הייתה השלב האחרון של מצרים הפרהיסטורית וקדם ישיר לאיחוד הממלכה. תפיסת מצרים כשתי ארצות הייתה דוגמה לדואליזם בתרבות המצרית העתיקה והופיעה לעיתים קרובות בכתבים ובדימויים, כולל בתארים של פרעונים מצריים.

התואר המצרי zmꜣ-tꜣwj (הגייה אגיפטולוגית sema-tawy) מתורגם בדרך כלל כ"איחוד שתי הארצות" והוצג כקנה הנשימה של האדם השזור בצמח הפפירוס והחבצלת. קנה הנשימה עמד על איחוד, בעוד שצמח הפפירוס והחבצלת מייצגים את מצרים התחתונה והעליונה.

התארים הסטנדרטיים של פרעה כללו את הפרנומן , פשוטו כמשמעו "של הכָּרִיךְ  והדבורה" (nswt-bjtj, הסמלים של מצרים העליונה והתחתונה) ו"אדון שתי הארצות" (נכתב nb-tꜣwj). מלכה עוצרת , המולכת בפועל, קיבלה פנייה כפרעה זכר. מלכה רעיה עשויה לשמש בגרסאות נשיות של התואר השני, "גברת שתי הארצות" (nbt-tꜣwj), "פילגש של כל שתי הארצות" (hnwt-tꜣwy-tm), ו"פילגש שתי הארצות" ( hnwt-tꜣwy).

## מבנה
[ממוזער|שמאל|150px|[פא־שח'מתי , הכתר הכפול של מצרים.]]
מצרים העתיקה חולקה לשני אזורים, כלומר מצרים העליונה ומצרים התחתונה. מצפון הייתה מצרים התחתונה, שם השתרע הנילוס עם מספר יובליו שיצרו את דלתת הנילוס. מדרום הייתה מצרים העליונה, שהשתרעה עד אסואן. המינוח "עליון" ו"תחתון" נובע מזרימת הנילוס מהרמות של מזרח אפריקה צפונה לים התיכון.

שתי הממלכות של מצרים העליונה והתחתונה אוחדו בסביבות 3150 לפני הספירה, אבל כל אחד שמר על סמל משלו: חצת  או הכתר הלבן למצרים העליונה והדשרת  או הכתר האדום למצרים התחתונה. לפיכך, הפרעונים נודעו כשליטי שתי הארצות, וחבשו את הפא־שח'מתי , הכתר הכפול, שכל חצי מייצג את הריבונות של אחת הממלכות. המסורת המצרית העתיקה זיכתה את מנס, שכיום מאמינים שזהותו היא נערמר, כשליט שאיחד את מצרים העליונה והתחתונה. בלוח השחיקה של נערמר, מתואר השליט כשהוא חובש את הכתר האדום בסצנה אחת ואת הכתר הלבן בסצנה אחרת, ובכך מייצג את שלטונו בשתי הארצות.

## סמה טאווי וסמליות
ממוזער|שמאל|150px|האפי קושרת את צמחי הפפירוס והקנה בסמל הסמה טאווי לאיחוד מצרים העליונה והתחתונה.
האיחוד של מצרים העליונה והתחתונה מתואר על ידי צמחי פפירוס וקנה מסוקסים. המוטיב המחייב מייצג הן הרמוניה באמצעות קישור והן שליטה באמצעות הכלה. הדואליות היא חלק חשוב מהאיקונוגרפיה המלכותית. לפעמים, הדואליות מתרחבת עוד יותר בכך שהצמחים המסוקסים מתרחבים וקושרים גם אויבים זרים (הן מהצפון והן מהדרום).

במהלך תקופת השושלת הראשונה, צצים תארים מלכותיים דואליסטיים, כולל התואר מלך מצרים העליונה והתחתונה (nswt bjtj) המשלב את הצמח המייצג את מצרים העליונה ודבורה המייצגת את מצרים התחתונה. התואר הדואליסטי הנוסף הוא השם שתי גברות או שם נבטי. שתי הגברות הן נח'בת, אלת הנשר הקשורה לנחן במצרים העליונה, וואצת, אלת הקוברה המזוהה עם בוטו  במצרים התחתונה.

ישנם תיאורים רבים של האיחוד הפולחני של שתי הארצות. לא ידוע אם היה זה אולי טקס שנחקק בתחילת שלטון או רק ייצוג סמלי. רבים מתיאורי האיחוד מראים שני אלים קושרים את הצמחים. לעיתים קרובות האלים הם הורוס וסת, או לפעמים הורוס ותחות. ישנן מספר דוגמאות של דוכני דוברה מתקופת שלטונם של אמנחותפ השלישי (הרמופוליס), תהרקה (ג'בל ברקל) ואטלנרסה  (ג'בל ברקל) המציגות שני אלי נהר מבצעים את הטקס. זה תואם סצנה מהמקדש באבו סימבל מתקופת רעמסס השני.

יש רק קומץ סצנות המראות את השליט עצמו מבצע את הטקס. כל אלה הם מדוכני דוברה ומתוארכים לתקופת שלטונם של אמנחותפ השלישי, סתי הראשון ורעמסס השלישי. שני האחרונים עשויים להיות עותקים של הראשון.

## ראו גם
* היסטוריה של מצרים העתיקה
* נערמר

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מצרים העתיקה: גאוגרפיה
קטגוריה:מצרים הפרהיסטורית