open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
רפסודה

[שמאל|ממוזער|250px|ילדים [אנגליה|אנגלים בודקים את הרפסודה שבנו]]
**רפסודה** היא משטח צף, המשמש למעבר גופי מים כגון נהרות או אגמים, בדומה לסירה פשוטה. זהו כלי השיט הקל והזול ביותר לבנייה. רפסודות גם משמשות לעיתים כבסיס להצבת מתקנים בסביבה ימית, כאי צף.

לרוב אין מפליגים מרחקים ארוכים בעזרת רפסודה. חריג מפורסם לכך הוא מסעו של תור היירדאל, שהפליג אלפי קילומטרים באוקיינוס ברפסודה "קון-טיקי", כדי להראות שייתכן שמיישבי פולינזיה הגיעו אליה מפרו על רפסודות. 

הרפסודה צפה הודות לבנייתה מחומרים קלים, כגון עץ, קלקר (פוליסטירן מוקצף) או מכלים אטומים, מלאים אוויר. לשם התקדמות מהירה יותר עשויה הרפסודה להשתמש במפרש.

רפסודות פשוטות נבנו בעבר מבולי-עץ רבים, שנקשרו יחד למשטח שעליו ניתן להוביל אנשים או ציוד. בארצות שבהן נכרתו עצים רבים לצורכי בנייה, הובלו לעיתים בולי העץ על נהרות, כאשר הם מאוגדים לרפסודה שהשייטים ניווטו לנמל היעד, שם פורקה הרפסודה ובולי העץ הועברו ליעדם. כיום נבנות רפסודות במגוון רחב של צורות ולמטרות רבות ומגוונות.

בישראל מקובל לארגן "רפסודיות" שהן פעילות מחנאית של בניית רפסודות ושייט על הכנרת. את הרפסודיות מארגנות בדרך כלל המועצות המקומיות ותנועות הנוער, ולעיתים הן מסכמות את טיול "מים לים".

[שמאל|ממוזער|250px|בנית רפסודות ברפסודיה של [הנוער העובד והלומד]]

## ראו גם
*דוברה
*חסקה
## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:סוגי כלי שיט
קטגוריה:מילים יחידאיות בתנ"ך
פורשה 356

שמאל|ממוזער|250px|פורשה 356 ספידסטר
**הפורשה 356** היא מכונית ספורט אשר יוצרה בין השנים 1948 ל-1965. זו הייתה המכונית הראשונה בייצור סדרתי של חברת פורשה.

## היסטוריה
ה-356 נוצרה על ידי פרדיננד "פרי" פורשה, בנו של ד"ר פרדיננד פורשה, מייסד החברה.
ללא שוני רב מקודמתה, החיפושית של פולקסווגן, ה-356 ממונעת על ידי מנוע אחורי בעל ארבעה צילינדרים וקירור אוויר. כמו כן, גם הפורשה הייתה בעלת הנעה אחורית.

עיצובה של ה-356, למרות הדמיון הרב לחיפושית, נעשה בידי ארווין קומנדה במיוחד עבור פורשה. בעברו הוביל קומנדה גם את צוות העיצוב של החיפושית.

רוב חלקיה המכניים של ה-356 הראשונה הובאו מהחיפושית של פולקסווגן, ביניהם מרכיבי המנוע, מתלים ושלדה.
מהלך זה נעשה במטרה לחסוך בעלויות הייצור, אך במרוץ הזמן החליטו בפורשה על כיוון חדש שה-356 צריכה לקחת ושיפרו את מערך רכיבי המכונית במטרה לשפר את ביצועיה בפן הספורטיבי.

## דגמים
בדומה לאופי הפעולה בחברת פורשה היום, ה-356 עברה לאורך חייה שיפורים קלים מדי מספר שנים ולא הוצגה כדגם חדש בכל 7-8 שנים, שיטה הנהוגה ברוב יצרניות הרכבים.

ה-356 הוצגה בגרסת גג פתוח כבר מההתחלה (אב הטיפוס דגם פורשה 356/1), ובשנות ה-50' המוקדמות אף היוו דגמים אלו 50% מסך הייצור.
הגרסה פתוחת-הגג הפופולרית ביותר הייתה ה-356 ספיידר, אשר בשנת 1957 פורשה ייצרה 1,171 רכבים מדוגמתה. הסיבה העיקרית לאהדה הרבה אשר נחלה הספיידר היא בעקבות מכונית ה-550 ספיידר אשר פורשה ייצרה במקביל באותה תקופה עבור מרוצי מכוניות וזכתה להצלחה רבה בסבבי המרוצים.

במרוצת השנים יוצרה ה-356 במגוון גרסאות, כאשר לאורך השנים הוצגו דגמים יותר מהירים, מפוארים ואמנם גם יותר יקרים. מחירה של ה-356 בארצות-הברית בשנות ה-50' היה כ-$4,000, בעוד שכיום הדגמים הללו נמכרים במחירים שבין $20,000 ל-$100,000 בהתאם לחשיבות ונדירות הרכב המוצע.

בתחילת חייה הציעה פורשה את ה-356 עם מנוע בעל 40 כ"ס אשר יוצר בידי פולקסואגן, אך דגמיה האחרונים הוצעו עם מנועים בעלי 130 כ"ס.

## ה-356 במרוצים
שמאל|ממוזער|250px|גרסאות המרוצים של ה-356
ה-356 השתתפה במגוון סבבי מרוצים, ביניהם מרוצי ראלי (אספלט), מרוץ 24 השעות של לה מאן, מילה מילייה (מרוץ אלף המיילים) וטארגה פלוריו. בכולן הוכיחה ה-356 שליטה ללא עוררין.

בין דגמי המרוצים החשובים של ה-356 ניתן למצוא את ה-356A קאררה GT, שם אשר זכה לתחייה מחודשת בשנת 2003 עם השקת מכונית העל של פורשה, הפורשה קאררה GT.

בשנות ה-60' שיתפה פורשה פעולה עם סדנת הביצועים והמרוצים של פיאט, אבארת', בפיתוח גרסאות המרוץ של פורשה.
עובדה זו מקבלת משמעות קוריוזית בימים אלו מאחר שפרארי, אשר בבעלות פיאט, היא יריבתה הגדולה ביותר של פורשה כיום, בין אם על מסלולי המרוצים או במכירות רכבי הכביש.

## ראו גם
* DKW מונזה

* פורשה 356/1

## קישורים חיצוניים

* 356 Registry - אתר המכיל מידע ענף על ה-356 וכן מאגר רישום של דגמי 356 הקיימים כיום

356
קטגוריה:מכוניות ספורט
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1948
קטגוריה:כלי רכב גרמניים
קטגוריה:מכוניות מנוע אחורי
הרפתקאותיו של שרלוק הולמס

**הרפתקאותיו של [[שרלוק הולמס]]** (באנגלית: **The Adventures of Sherlock Holmes**) הוא אוסף של 12 סיפורים בלשיים מאת ארתור קונאן דויל, שבהם מככב הבלש הפרטי שרלוק הולמס.  האוסף אוייר על ידי סידני פאג'ט.

סיפורים אלה הם הראשונים מבין סיפורי הולמס הקצרים שפורסמו במקור כסיפורים בודדים בסטרנד בין יולי 1891 ליוני 1892. הספר יצא לאור בממלכה המאוחדת ב-14 באוקטובר 1892 בהוצאת ג'ורג' ניונס בע"מ ובמהדורה אמריקנית ב-15 באוקטובר על ידי הארפר. המהדורה הראשונה בשתי המדינות הופצה בכ-14,500 עותקים.

הפצתו של הספר נאסרה בברית המועצות ב-1929 בטענה שהוא מעודד אוקולטיזם, אף על פי שהספר מזכיר מעט, אם בכלל, נושאים קשורים לתורת הנסתר. מאוחר יותר החרם בוטל.

## רשימת הסיפורים
* שערורייה בבוהמיה
* אגודת אדומי השיער
* עניין של זהות
* תעלומת עמק בוסקומב
* חמישה חרצני תפוז
* האיש מעוות השפה
* הרפתקת הכדכוד הכחול
* תעלומת הרצועה המנוקדת
* פרשת אגודלו של המהנדס
* הרפתקת הרווק רם-היחס
* פרשת נזר התרשיש
* הרפתקת עצי האשור האדמדמים

## קישורים חיצוניים

*מוזיאון שרלוק הולמס ברחוב בייקר 221 ב' בלונדון

קטגוריה:סיפורי שרלוק הולמס
קטגוריה:ספרי ארתור קונאן דויל
קטגוריה:ספרי 1892
המטה לביטחון שדרות

**המטה לביטחון שדרות** הוקם ב-2006 על ידי קבוצה של תושבי שדרות ומערב הנגב בעקבות התקפות של ארגוני טרור פלסטינים על העיר שדרות והנגב המערבי. 

מייסד ויו"ר המטה היה אלון דוידי.

על פי בדיקת עיתון הארץ ב-2008 המטה אינו רשום ברשם העמותות ופעילותו ממומנת על ידי ארגון "אופק חדש", שגם הוא הוקם על ידי דוידי. לטענת דוידי זהו גוף אחד בעל שני שמות, רשמי ותקשורתי.
 
מטרת התנועה הייתה החזרת הביטחון והשקט לשדרות על ידי לחץ תקשורתי על ממשלת ישראל, הפגנות מחאה, פעילות הסברתית בחו"ל ופעילות משפטית שמטרתה קבלת מלוא הזכויות שצריכות להינתן לשדרות והנגב המערבי לאחר שבמשך כ-7 שנים העיר נמצאה תחת איום מתמיד של רקטות הקסאם.

בנוסף ארגן המטה אירועי תמיכה וסולידריות עם תושבי שדרות והסביבה, צעדות הזדהות, הקמת מטה נוער - "נוער למען שדרות", פעילויות כיף לילדים ועזרה למשפחות ולבעלי עסקים שמתקשים לעמוד תחת הנטל.

בתחום המשפטי התנועה הגישה עתירה לבג"ץ https://web.archive.org/web/20090406083226/http://elyon1.court.gov.il/Files/06/970/083/n21/06083970.n21.HTM לחייב את מדינת ישראל למגן את מוסדות החינוך בעיר את בתי הספר וגני הילדים. בג"ץ קיבל את טענות המטה לביטחון שדרות וחייב את המדינה למגן את בתי הספר וגני הילדים מיגון הולם, בניגוד למצב הקיים עד לעתירת המטה לביטחון שדרות - שיטת המרחבים המוגנים שבמקרה של התקפת טילי הקסאם אילצה את התלמידים לרוץ לתוך המרחב המוגן תוך 15 שניות מרגע הישמע אזעקת "צבע אדום". בעקבות העתירה התחייבה מדינת ישראל לבנות 14 בתי ספר חדשים.

בשנת 2008 עזב דוידי את המטה כדי להתמודד על ראשות עיריית שדרות, ופעילות המטה נפסקה. באוקטובר 2013 נבחר דוידי לראשות העירייה.

## קישורים חיצוניים
* 
* אפרת פורשר, , באתר nrg מעריב, 29 במאי 2007
* אורי גבאי, אחד על אחד עם אלון דוידי, באתר sderonet, ה-7 ביולי 2008
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שדרות: היסטוריה
קטגוריה:ישראל: ארגונים
שנת זשג

**שנת זשג** היא אחת מארבעה עשר סוגי השנים בלוח העברי הקבוע. שנה מסוג זשג היא שנה המתחילה בשבת (**ז**), היא שלמה (**ש**) ועל כן יש 30 ימים גם בחשוון וגם בכסלו, וחג הפסח חל בה ביום שלישי (**ג**). שנה מסוג זשג היא שנה פשוטה (לא שנה מעוברת) ואורכה 355 ימים שבהם 51 שבתות.

שנת זשג היא מהשנים השכיחות בלוח העברי והיא מתרחשת בערך ב-13.7% מהשנים, כאשר מולד הלבנה של חודש תשרי של שנה פשוטה חל בין יום שישי 9 שעות ו-204 חלקים (3:11:20 בשעון המקומי בירושלים, 2:50:23 בשעון חורף ישראל) ליום השבת 18 שעות (12:00 בשעון המקומי בירושלים, 11:39 בשעון חורף ישראל), וכשהשנה הבאה פשוטה גם כן הטווח מתחיל מיום שישי 0 שעות ו-408 חלקים (חמישי בערב 18:22:40 בשעון המקומי בירושלים, 18:01:43 בשעון חורף ישראל). בין השנים ה'ת"ש-ה'תת"ן חלה קביעות זו בשנים: ה'תשי"ג, ה'תשט"ז, ה'תש"ך, ה'תשכ"ג, ה'תש"ם, ה'תשמ"ג, ה'תשמ"ז, ה'תש"ן, ה'תשס"ד, ה'תשס"ז, ה'תש"ע, ה'תשפ"ח, ה'תשצ"א, ה'תשצ"ד, ה'תתי"א, ה'תתט"ו, ה'תתי"ח, ה'תתכ"א, ה'תתל"ח, ה'תתמ"ב, ה'תתמ"ה, ה'תתמ"ח.

## לוח שנה

## מועדים
* בשנה מסוג זשג חל ראש חודש בשבת פעמיים, בנוסף לראש השנה שחל בשבת ולא נחשב כראש חודש. ראש חודש שבט חל בשבת וראש חודש תמוז חל בימים שבת וראשון.
* צום גדליה חל ביום שני, עשרה בטבת חל ביום ראשון, תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי, תענית בכורות חלה ביום שני, ושבעה עשר בתמוז ותשעה באב חלים שניהם ביום שלישי.
* חנוכה חל בימים שבת עד שבת (כלומר שיש שתי שבתות חנוכה), הדלקת נר ראשון בערב שבת.
* ט"ו בשבט חל בשבת.
* פורים חל ביום ראשון ובירושלים ביום שני.
* יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל ויום העצמאות נדחים לימי שני ושלישי, ה' וו' אייר.
* שבועות חל ביום רביעי.

## קריאה בתורה והפטרות

בשנת זשג 51 שבתות כאשר בשלוש מתוכן לא קוראים פרשה: שבת ראש השנה, שבת ראשונה של סוכות ושבת חול המועד פסח.
על מנת להתאים את מספר הפרשות (54, בשנה מסוג זשג כל הפרשות נקראות בשבת) עם מספר השבתות שבהן קוראים פרשה (48), מחוברות כל שש הפרשות שנהוג לחבר בארץ ישראל: ויקהל ופקודי, תזריע ומצורע, אחרי מות וקדושים, בהר ובחוקותי, פרשות מטות ומסעי וניצבים ווילך.

פרשות בהן לא קוראים את ההפטרה הרגילה:
*פרשת בראשית – קוראים את הפטרת מחר חודש.
*פרשת וישב – שבת ראשונה של חנוכה קוראים את הפטרת "רני ושמחי".
*פרשת מקץ – השבת השנייה של חנוכה קוראים את הפטרת "ויעש חירום".
*פרשת וארא – שבת ראש חודש שבט קוראים הפטרת "השמים כסאי".
*פרשת משפטים – שבת שקלים קוראים את הפטרת פרשת שקלים.
*פרשת תצוה – קוראים הפטרה של שבת זכור.
*פרשת כי תשא – קוראים את הפטרת פרשת פרה.
*פרשת ויקהל-פקודי – קוראים את הפטרת פרשת החודש.
*פרשת צו – ברוב הקהילות נהוג לקרוא הפטרת שבת הגדול.
*פרשת קרח – קוראים את הפטרת שבת ראש חודש "השמים כסאי".

## הערות שוליים

*
פוקה-יוקה

[ממוזער|דוגמה לפוקה-יוקה:
[RJ-45|כבל רשת מעוצב כך שניתן יהיה לחבר אותו רק בכיוון אחד.
]]
**פוֹקה-יוקֶה** (ביפנית: "הימנעות משגיאות", ポカヨケ ) הוא מונח יפני שפירושו "חסינות לשגיאות" או "מניעת טעויות בשוגג", המתאר הגבלה שמטרתה למנוע טעויות אנוש.

פוקה-יוקה הוא כל מנגנון בתהליך המסייע למשתמש להימנע (*yokeru*) מטעויות (*poka*) וכשלים, על ידי מניעה, תיקון, או הסבת תשומת לב לטעויות אנוש, בעודן מתרחשות. הרעיון נהגה, ובהמשך אומץ, על ידי שיגאו שינגו, כחלק ממערך הייצור טויוטה. 

## מימוש
כמעט בכל תחומי החיים עלולה להתבצע טעות אנוש כזו או אחרת. באמצעות הטלת מגבלות מסוגים שונים, ניתן לכוון את האדם שלא יבצע טעויות, ובמידת האפשר אף לכוון אותו לבצע רק את הפעולה הרצויה/נכונה.

רמות בפוקה-יוקה:
# אזהרה - הדרכה מראש, שילוט ותיעוד;
# גילוי - חיווי על פעולה תקינה/שגויה;
# תיקון - תיקון לאחר ביצוע השגיאה;
# מניעה - פעולה אוטומטית לפני שמתבצעת השגיאה;
# חסינות - מצב שבו הטעות בלתי אפשרית או לא קיימת.

## ראו גם
*חוק מרפי

קטגוריה:הנדסת תעשייה
קטגוריה:הנדסה
קטגוריה:עיצוב תעשייתי
קטגוריה:בטיחות
ספר הפרשיות של שרלוק הולמס

**ספר הפרשיות של [[שרלוק הולמס]]** (באנגלית: **The Case-Book of Sherlock Holmes**) הוא אוסף הסיפורים הבלשיים האחרון שנכתב על ידי ארתור קונאן דויל. הוא פורסם לראשונה ב-1927, ומכיל סיפורים שפורסמו בין 1921 ל-1927.

## שם האוסף
המהדורה הבריטית הראשונה והמהדורה האמריקנית הראשונה של האוסף פורסמו ביוני 1927. אולם, השמות שלהן היו שונים. השם של המהדורה הבריטית הכיל מקף בין שתי המילים הראשונות ואילו זה של האמריקנית לא הכיל.

בלבול נוסף באשר לשם הספר נגרם כאשר במהדורות מאוחרות יותר הוא נקרא The Casebook of Sherlock Holmes (כאשר Casebook היא מילה אחת).

## רשימת הסיפורים
במהדורה הכרונולוגית הראשונה סדר הסיפורים היה כך:
* הפרשה של אבן המזארין
* פרשת גשר תור
* פרשת האיש הזוחל
* פרשת הערפד מסאסקס
* פרשת שלושת הגרידבים
* פרשת הלקוח רם המעלה
* פרשת שלושת הגמלונים
* פרשת החייל הלבן
* התעלומה של רעמת האריה
* פרשת מוכר הצבעים הזקן
* פרשת הדיירת המצועפת
* התעלומה באחוזת שוסקומב הישנה

אולם, במהדורות אחרות סדר הסיפורים היה כך:
* פרשת הלקוח רם המעלה
* פרשת החייל הלבן
* פרשת אבן המזארין
* פרשת שלושת הגמלונים
* פרשת הערפד מסאסקס
* פרשת שלושת הגרידבים
* פרשת גשר תור
* פרשת האיש הזוחל
* התעלומה של רעמת האריה
* פרשת הדיירת המצועפת
* התעלומה באחוזת שוסקומב הישנה
* פרשת מוכר הצבעים הזקן
בעקבות שתי המהדורות השונות, "פרשת מוכר הצבעים הזקן" נחשב לעיתים כסיפור האחרון של שרלוק הולמס שנכתב על ידי דויל, אך למעשה הסיפור האחרון היה "התעלומה באחוזת שוסקומב הישנה".

## מידע נוסף
ספר זה מכיל שלושה סיפורים שאינם כתובים מנקודת מבטו של דוקטור ווטסון, כפי שנכתבו רוב סיפורי הולמס האחרים. "פרשת אבן המזארין" מסופר בגוף שלישי, כיוון שהוא היה עיבוד של מחזה שבו לווטסון היה תפקיד קטן מאוד. "פרשת החייל הלבן" ו"התעלומה של רעמת האריה" מסופרים מנקודת מבטו של הולמס, כאשר האחרון מתרחש לאחר פרישתו של הולמס.

ישנם חובבי הולמס המתייחסים לסיפורים הללו כאל הסיפורים הפחות טובים בקאנון. הסיפורים הללו נכתבו בתקופה שבה דויל היה שקוע באהבתו החדשה לספיריטואליזם וסיאנסים, והוא התעניין פחות בהמשך הכתיבה של סיפורי הולמס ואף התייחס אליהם כאל מטרד. הספר פורסם 40 שנה לאחר צאתו לאור של הספר חקירה בשני (הספר הראשון שכתב דויל), ותשומת לבו של דויל כבר לא הייתה מרוכזת בהולמס. 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סיפורי שרלוק הולמס
קטגוריה:ספרי ארתור קונאן דויל
קטגוריה:ספרי 1927
הספירה הארמילרית

**הספֵירה הארמילרית** (**Armillary sphere**. בגירסות אחרות: האצטרולב הספרי, ארמיליה, ארמיל. מלטינית: armilla שפירושה צמיד או מעגל) היא דגם לספירה של כיפת השמים. 

ממוזער|250px|הסְפֵרָה הארמילרית

הספירה הארמילרית הידועה המוקדמת ביותר הומצאה בידי המתמטיקאי היווני הקדום ארטוסתנס ב-255 לפנה"ס. גם הסינים המציאו אותה במאה הראשונה לפנה"ס, ובמאה ה-2 לספירה היה  הראשון שלזכותו מיוחסת בנייתה של ספירה ארמילרית, שבה שימש כוח הנע הידראולי להנעתה הסיבובית.

מגוון דגמים של הספירה הארמילרית פותחו ברחבי מחוזותיה של הציוויליזציה ההלניסטית, והם שימשו כאמצעי הוראה החל מהמאה ה-3 לפנה"ס. דגמים גדולים ומדויקים יותר של הספירה הארמילרית שימשו אף כמכשירי עזר לתצפיות אסטרונומיות. 

בימי קדם מקובל היה להציב במרכז הספירה כדור המייצג את כדור הארץ, ומאוחר יותר, משנפוץ המודל ההליוצנטרי, לפיו השמש נמצאת במרכז היקום, הוצב במרכז הספירה כדור המייצג את השמש. 

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:היסטוריה של האסטרונומיה
מצודת בהלא

**מצודת בהלא** (בערבית: **قلعة بهلاء** - **קלעת בהלאא**') היא אחת מארבע מצודות היסטוריות לרגלי ג'בל אח'דר (الجبل الأخضر) שבהרי חאג'ר (جبال الحجر) הנישא לגובה של 2,980 מטר בצפונה של עומאן. 

המצודה נבנתה במאה ה-13 ובמאה ה-14 כאשר בני שבט בנו נַבְּהאן המקומיים שלטו על הסביבה. היא הוקמה בנווה המדבר של בהלאא ששימש כמעוזם, והיא שוכנת בליבו של היישוב, סמוך לשוק. ככל הנראה שכן במקום מבנה קודם כלשהו מהתקופה הטרום-אסלאמית, ושלב הבנייה האחרון התרחש במאה ה-16. 

המצודה עשויה מאבן חול ומגדליה מגיעים לגובה של יותר מ-50 מטר. כתוצאה מגשמים התדרדר מצבם של המצודה ושל מסגד ג'ומעה הסמוך לה מדרום-מערב, והמתוארך למאה ה-14. בנוסף נפגעה החומה המקיפה את העיירה, שאורכה 12 ק"מ וגובהה 5 מטר. 

בשנת 1987 הוכללה המצודה ברשימת אתרי המורשת העולמית ושנה לאחר מכן הוכרזה כאתר בסיכון. עבודות שיקום נערכו בשנות התשעים של המאה ה-20 בהשקעה כוללת של 6 מיליון לירות שטרלינג, ובשנת 2004 היא הוסרה מרשימת האתרים בסיכון.

## קישורים חיצוניים

* 
* המצודה באתר ערוץ ההיסטוריה
* המצודה במשרד המידע של עומאן
* אודות בול עומאני המנציח את המצודה

קטגוריה:עומאן: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:עומאן: מבנים
שנת בחג

**שנת בחג** היא אחת מארבעה עשר סוגי השנים בלוח העברי הקבוע. שנה מסוג בחג היא שנה המתחילה ביום שני (**ב**), היא חסרה (**ח**) ועל כן יש 29 ימים גם בחשוון וגם בכסלו, וחג הפסח חל ביום שלישי (**ג**). שנה מסוג בחג היא שנה פשוטה (לא שנה מעוברת) ואורכה 353 ימים שבהם 50 שבתות.

שנת בחג נקבעת כאשר מולד הלבנה הממוצע של חודש תשרי של שנה פשוטה חל בין יום השבת 18 שעות (12:00 בשעון המקומי בירושלים, 11:39 בשעון חורף ישראל) ליום ראשון 9 שעות ו-204 חלקים (3:11:20 בשעון המקומי בירושלים, 2:50:23 בשעון חורף ישראל). לכן בערך 5.7% מהשנים בלוח העברי הן מהסוג של שנת בחג. בין השנים ה'ת"ש–ה'תת"ן חלה קביעות זו בשנים: ה'תשכ"ו, ה'תשנ"ג, ה'תשע"ג, ה'תשע"ז, ה'תשצ"ז, ה'תת"ד, ה'תתכ"ד.

## לוח שנה

## מועדים
*בשנה מסוג בחג חל ראש חודש בשבת פעמיים. ראש חודש שבט חל בשבת וראש חודש תמוז חל בימים שבת וראשון.
* צום גדליה חל ביום רביעי, עשרה בטבת חל ביום ראשון, תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי, תענית בכורות חלה ביום שני, ושבעה עשר בתמוז ותשעה באב חלים שניהם ביום שלישי.
* חנוכה חל בימים ראשון עד ראשון, הדלקת נר ראשון במוצאי שבת.
* ט"ו בשבט חל בשבת.
* פורים חל ביום ראשון ובירושלים ביום שני.
* עד שנת תשנ"ז, יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל ויום העצמאות התקיימו בימים ראשון ושני. אולם בעקבות טענה לגבי חילול שבת בהכנות לטקס יום הזיכרון במוצאי שבת, הוחלט לדחות את יום הזיכרון ויום העצמאות לימי שני ושלישי, ה' ו-ו' אייר וכך הוחל החל משנת תשס"ד.
*שבועות חל ביום רביעי.

## קריאה בתורה והפטרות

בשנת בחג 50 שבתות כאשר בשתיים מתוכן לא קוראים פרשה: שבת חול המועד סוכות ושבת חול המועד פסח.
על מנת להתאים את מספר הפרשות הנקראות בשבת (53, פרשת וזאת הברכה נקראת בשמחת תורה) עם מספר השבתות שבהן קוראים פרשה (48), מחוברות הפרשות ויקהל ופקודי, תזריע ומצורע, אחרי מות וקדושים, בהר ובחוקותי, פרשות מטות ומסעי. בנוסף, מחוברות פרשות ניצבים ווילך, כך שיוצא שפרשת וילך נקראת פעמיים בשנה מסוג בחג.

פרשות בהן לא קוראים את ההפטרה הרגילה:
*פרשת מקץ – שבת חנוכה קוראים את הפטרת "רני ושמחי".
*פרשת וארא – שבת ראש חודש שבט קוראים הפטרת "השמים כסאי".
*פרשת משפטים – שבת שקלים קוראים את הפטרת פרשת שקלים.
*פרשת תצוה – קוראים הפטרה של שבת זכור.
*פרשת כי תשא – קוראים את הפטרת פרשת פרה.
*פרשת ויקהל-פקודי – קוראים את הפטרת פרשת החודש.
*פרשת צו – ברוב הקהילות נהוג לקרוא הפטרת שבת הגדול.
*פרשת קרח – קוראים את הפטרת שבת ראש חודש "השמים כסאי".

אין קוראים הפטרת "מחר חודש" בכלל בשנה זו.

## הערות שוליים

*
זיכרונותיו של שרלוק הולמס

**זיכרונותיו של [[שרלוק הולמס]]** (באנגלית: **The Memoirs of Sherlock Holmes**) הוא אוסף של סיפורים בלשיים על הבלש שרלוק הולמס מאת ארתור קונאן דויל. האוסף פורסם ב-1894.

## רשימת הסיפורים
תריסר הסיפורים (11 במהדורה האמריקנית) בספר הם:
* כתם כסף
* ההרפתקה של קופסת הקרטון (סיפור זה מופיע בקובץ הקידה האחרונה במהדורות האמריקניות של הקאנון)
* הפנים הצהובות
* פקידו של סוכן-הבורסה
* גלוריה סקוט (התעלומה הראשונה שהולמס חקר)
* הטקס של בני מסגרייב (בין התעלומות הראשונות שהולמס חקר)
* התעלומה באחוזת רייגייט
* האיש המעוקם
* החולה הדייר
* המתורגמן היווני (מייקרופט הולמס מופיע בפעם הראשונה)
* ההסכם הימי
* הבעיה הסופית

### ההרפתקה של קופסת הקרטון

המהדורה הלונדונית הראשונה של הספר שיצאה לאור ב-1894 לא כללה את הסיפור הזה, למרות שכל תריסר הסיפורים הופיעו בסטרנד. הסיפור נכלל במהדורה האמריקנית הראשונה, אולם תוך זמן קצר היא הוחלפה במהדורה מתוקנת שבה הושמט הסיפור.

הסיבה להשמטה זו איננה ברורה. ככל הנראה, הסיפור הוסר מהמדורה הבריטית כיוון שדויל סבר שתכניו לא מתאימים לילדים צעירים. יש הטוענים כי זו הסיבה להשמטת הסיפור גם מהמדורה האמריקנית.

כתוצאה מכך הסיפור לא פורסם בארצות הברית במשך שנים רבות, והוא הוסף לאוסף הקידה האחרונה. גם כיום רוב המהדורות האמריקניות של הקאנון מכלילות את הסיפור בקידה האחרונה, בעוד שהמהדורות הבריטיות כוללות אותו בזיכרונותיו של שרלוק הולמס.

בנוסף, לאחר הסרת הסיפור נלקחה חלק מהפתיחה שלו, שבה הולמס קורא את מחשבותיו של ווטסון, והוספה לתחילת הסיפור "החולה הדייר". גם כיום ישנן גרסאות של "ההרפתקה של קופסת הקרטון" שפורסמו ללא הפתיחה המקורית.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:סיפורי שרלוק הולמס
קטגוריה:ספרי ארתור קונאן דויל
קטגוריה:ספרי 1894
שובו של שרלוק הולמס

**שובו של [[שרלוק הולמס]]** (באנגלית: **The Return of Sherlock Holmes**) הוא אוסף של 13 סיפורים בלשיים על הבלש שרלוק הולמס, שהתפרסמו בשנים 1903 עד 1904, ונכתבו על ידי הסופר ארתור קונאן דויל.

המהדורה הראשונה של הספר יצאה לאור בממלכה המאוחדת ב-7 במרץ 1905 בהוצאת ג'ורג' ניונס בע"מ והיא הודפסה ב-30,000 עותקים. המהדורה האמריקנית, שהודפסה על ידי מקלור, פיליפס ושות', הופקה ב-28,000 עותקים נוספים.

היה זה אוסף סיפורי הולמס הראשון מאז 1893, כאשר הולמס "מת" בסוף הסיפור "המשימה הסופית". לאחר שהספר כלבם של בני בסקרוויל (שטווח התאריכים בו נקבע לתקופה שלפני מותו של הולמס) פורסם, דויל היה נתון ללחצים רבים שגרמו לו בסופו של דבר להקים את הולמס לתחייה.

אוסף זה מכיל סיפורים המתוארכים לשנת 1894 ואילך, כך שהתקופה שבה הולמס היה אמור להיות מת (1891 – 1894) מוסברת בקלות.

כמו כן, הצהרתו של דוקטור ווטסון בסוף הספר אומרת שהולמס פרש מעבודתו ואסר עליו לפרסם סיפורים נוספים.

## רשימת הסיפורים
* תעלומת הבית הריק (הסיפור שבו הולמס "קם לתחייה")
* הפרשה של קבלן-הבניין מנורווד
* תעלומת הדמויות המרקדות
* הרפתקת רוכבת האופניים הבודדה
* התעלומה בבית-הספר פריורי
* פרשת פיטר השחור
* פרשת צ'ארלס אוגוסטוס מילברטון
* תעלומת ששת הנפוליאונים
* פרשת שלושת הסטודנטים
* פרשת משקפי הזהב
* פרשת שחקן הרגבי הנעדר
* הרצח באחוזת-אביי
* הרפתקת הכתם השני

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סיפורי שרלוק הולמס
קטגוריה:ספרי 1905
הקידה האחרונה

**הקידה האחרונה** (באנגלית: **His Last Bow**) הוא אוסף של שבעה סיפורים בלשיים (שמונה במהדורה האמריקנית) בכיכובו של הבלש שרלוק הולמס מאת ארתור קונאן דויל, כמו גם השם של אחד הסיפורים באוסף. הספר פורסם לראשונה ב-1917, והוא מכיל את סיפורי הולמס שפורסמו בין 1908 ל-1913, כמו גם את הסיפור שנושא את שם הספר מ-1917.

האוסף נקרא במקור "העלאת הזיכרונות של שרלוק הולמס" ולא כלל את הסיפור הקידה האחרונה, שהופיע לאחר פרסום הרומן הבלשי עמק הפחד. אולם, מהדורות מאוחרות יותר כן כללו את סיפור הקידה האחרונה ושינו את שם הספר. מהדורות מודרניות יותר משתמשות בכותרת המקורית.

## רשימת הסיפורים
* התעלומה במעון ויסטריה
* ההרפתקה של קופסת הקרטון (סיפור זה נכלל במהדורות הבריטיות של זיכרונותיו של שרלוק הולמס)
* ההרפתקה של החוג האדום
* פרשת תוכניות ברוס-פרטינגטון
* פרשת הבלש הגוסס
* לאן נעלמה ליידי פרנסס קרפקס?
* פרשת רגלו של השטן
* הקידה האחרונה (האפילוג של שרלוק הולמס)
כאשר הספר זיכרונותיו של שרלוק הולמס פורסם לראשונה בארצות הברית, המוציאים לאור האמינו שהסיפור "הפרשה של קופסת הקרטון" לא מתאים לקהל האמריקני בגלל שתוכנו מתאים למבוגרים בלבד. כתוצאה מכך, סיפור זה לא פורסם בארצות הברית במשך שנים רבות אך לבסוף הוא הוסף לאוסף זה.

גם כיום רוב המהדורות האמריקניות של הקאנון מכלילות באוסף זה את הסיפור הקידה האחרונה, בעוד שרוב המהדורות הבריטיות כוללות אותה במקומו המקורי בזיכרונותיו של שרלוק הולמס.

התעלומה במעון ויסטריה לא התפרסם בהתחלה בשם זה; למעשה, מדובר בשני חלקים נפרדים של סיפור, כאשר הראשון נקרא "החוויה הייחודית של מר ג'ון סקוט אקלס" והשני נקרא "הנמר מסן פדרו", ובהוצאה המקורית החלקים הללו לא היו מקובצים תחת כותרת משותפת אחת. ואכן, שבעת הסיפורים הראשונים באוסף היו מקובצים בהתחלה תחת השם "העלאת הזיכרונות של שרלוק הולמס" לפני שהוסף להם הסיפור הקידה האחרונה, שבו מתוארות בגוף שלישי פעולותיו של הולמס המזדקן נגד מעשי הריגול הגרמניים בשנים שלפני מלחמת העולם הראשונה. סיפור זה נקרא במקור "התרומה למלחמה של שרלוק הולמס", וישנן ראיות רבות שדויל התכוון להפסיק את כתיבתו על הולמס לאחר סיפור זה ולסיים את כל הדברים הלא פתורים שנותרו מהסיפורים הקודמים כך שהוא יוכל להתרכז בדברים אחרים שקרובים יותר אל ליבו. אולם, דויל התקשה לעמוד מול התמריץ הכספי שהיה כרוך בכתיבת סיפורים נוספים על הולמס, שכן הוא חזר לכתוב עליו ארבע שנים מאוחר יותר.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סיפורי שרלוק הולמס
קטגוריה:ספרי ארתור קונאן דויל
קטגוריה:ספרי 1917
נוסחת אוילר

לאונרד אוילר היה מתמטיקאי שווייצרי דגול, ומספר נוסחאות נקראות על שמו.
פיטונס

ממוזער|250px|הפיטון הגדול (משמאל) ופיטון הקטן
ה**פיטונס** (ספרדית: Pitons) הם שני פקקים געשיים תלולים – שרידיהם של הרים געשיים לחופי מפרץ סופרייר (Soufrière Bay), בסמוך לעיירה סופרייר  בדרום-מערב סנט לוסיה באיים הקריביים, הכוללים את הפיטון הגדול (Gros Piton) שגובהו 770 מטר ואת הפיטון הקטן (Petit Piton) מדרום לו, הנישא לגובה של 743 מטר. בין שני ההרים מחבר רכס פיטון מיטאן (Piton Mitan), ובשנת 2004 הם הוכללו ברשימת אתרי המורשת העולמית של אונסק"ו.

## האזור היבשתי
ימין|ממוזער|250px|מראה בשמורה
קוטר בסיסו של הפיטון הגדול הוא 3 ק"מ ושל הקטן הוא קילומטר בודד, והם שרידיהם של כיפות עשויות לבה שנוצרו בשוליו של הר געש אנדזיטי (אחד או יותר) שהתמוטט לפני כ-300,000 שנים, ועברו תהליכי בליה. שני ההרים שוכנים מעל קלדרה גדולה בקוטר של שבעה ק"מ, שחלקה תת-ימי. האזור הוא דוגמה לאופי ולהיסטוריה של פעילות געשית אנדזיטית לאורך קו המפגש בין לוחות טקטוניים המכונה הקשת הגעשית של האנטילים הקטנים. שני ההרים דומים זה לזה בגודלם, במידותיהם ובאופן היווצרותם, תופעה שאין לה אח ורע בשום מקום בעולם. ההרים נמצאים במרכזו של "אזור הניהול של הפיטונס" (Pitons Management Area או PMA), ששטחו הכולל עומד על 2,909 הקטאר. במקום אזור גאותרמי ובו מעיינות חמים, שרידים של זרמי לבה פירוקלסטיים, קלדרות ופתחים מהם מבעבעת גופרית.

הצמחייה באזור אופיינית ליער הגשם הטרופי וליער הגשם הממוזג, ועל שני ההרים השתמר החורש הטבעי בזכות מדרונותיהם התלולים והבלתי נגישים. לפחות 148 מיני צמחים זוהו בפיטון הגדול ו-97 על הפיטון הקטן וברכס המפריד ביניהם. הפאונה כוללת מספר מיני עופות, עטלפים, זוחלים, מכרסמים ודו-חיים, וכן מין של אופוסום, כולם אנדמיים.

בתחומי אזור השימור מתגוררים כ-1,500 תושבים שעיסוקם המסורתי בחקלאות נמצא בנסיגה. תחת זאת מתפתח במקום ענף של תיירות אקולוגית ומבקרים בו כ-200,000 איש מדי שנה.

## האזור הימי
שטח של 875 הקטאר במימי הים הקריבי הסמוכים, שצורתו כשל רצועה באורך של 11 ק"מ וברוחב של עד קילומטר בודד, כלול בתחומי האזור המוגן. המדף היבשתי שוקע למעמקי הים במקום זה בצורת מדרון תלול, והוא מכוסה בסלעים ובחול. כ-60% מהשטח מכוסים בשוניות אלמוגים, והמקום הוכרז כשמורת טבע ימית ב-1986. בחלק הימי של אזור השימור נסקרו, בין היתר, 168 מיני דגים, 60 מיני צורבים, שמונה מיני רכיכות, 11 סוגים של קווצי עור ו-15 סוגי פרוקי-רגליים. סמוך לחופים נצפו גם צבי ים, ויונקים ימיים כמו גלובי שחורים וכרישים לווייתניים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סנט לוסיה: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:סנט לוסיה: הרי געש
קטגוריה:פקקים געשיים
הרובע הראשון של פריז

**הרובע הראשון של פריז** (בצרפתית: **Ier arrondissement**) הוא אחד מעשרים הרבעים של פריז, צרפת. זהו הרובע המאוכלס בצפיפות הנמוכה ביותר מבין רובעיה של העיר, אך גם אחד מהרבעים הקטנים ביותר בה. רובו של האזור משמש למסחר ואדמיניסטרציה. 

הרובע ממוקם בעיקר בגדה הימנית, אך כולל גם את קצהו המערבי של האיל דה לה סיטה. זהו אחד הרבעים העתיקים ביותר של פריז; האיל דה לה סיטה, שהיווה בעבר את לב העיר הרומית לוטטיה, נכבש בשנת 52 לפנה"ס, בעוד שחלקים אחרים ברובע (למשל, אזור לה אל) הוקמו בראשית ימי הביניים. 

חלק נכבד משטחו של הרובע מאוכלס על ידי מוזיאון הלובר וגני טווילרי, והרובע קטן מאוד ושטחו 1.826 קמ"ר בלבד.

## דמוגרפיה
שיא צפיפות האוכלוסין ברובע הראשון של פריז היה לפני שנות השישים של המאה ה-19, אך למעשה הרובע קיים בצורתו הנוכחית רק מאז תוכנית השיפוצים הגדולה של פריז בשנות השישים של המאה. בשנת 1999 מנתה האוכלוסייה 16,888 נפש, בזמן שהציעה 63,056 משרות עבודה, עובדה שהופכת את הרובע לאחד האטרקטיביים ביותר לעסקים, לאחר הרובע השני, הרובע השמיני והרובע התשיעי.

### היסטוריה של צפיפות אוכלוסין

## רבעים
כל אחד מעשרים הרבעים של פריז מחולק בעצמו לארבעה רבעים (* quartiers*). הטבלה מתחת מציגה את ארבעת הרבעים של הרובע הראשון של פריז:

על פי נתונים ממפקד האוכלוסין הצרפתי משנת 1999

## אדמיניסטרציה
החל מ-2020 הרובע אינו מהווה עוד עירייה נפרדת עם שלטון מוניציפלי עצמאי. הרובע אוחד עם הרבעים השני, השלישי והרביעי, וביחד הם מהווים את עיריית "מרכז פריז" (Paris Centre).

## נוף עירוני
[שמאל|ממוזער|200px|[פון נף, הגשר העתיק ביותר בפריז]]
[שמאל|ממוזער|200px|[כנסיית סנט אסטאש, ברובע הראשון של פריז, מראה של החזית הדרומית מכיוון גני לה אל]]

### אתרים מרכזיים
*לה אל
*המטה הראשי של הבנק של צרפת - Banque de France
*מוזיאון הלובר
* מוזיאון האורנז'רי
*הקונסיירז'רי
*גני טווילרי
*הגלריה הלאומית ז'ה דה פום
*תחנת המטרו שאטלה - לה אל
*פאלה רויאל
*קומדי פראנסז
*כול-בו לה סמריטן - La Samaritaine

### כנסיות ומבני דת
*כנסיית סנט אסטאש
*כנסיית סנט שאפל

### גשרים
*פון נף
*פון דז אר

### רחובות וכיכרות
*רחוב ריבולי
*כיכר ונדום
*כיכר קרוזל, עם "שער הניצחון הקטן", בקצה המזרחי של האקס היסטוריק
*כיכר שאטלה
*כיכר ויקטואר
*שדרות האופרה

## קישורים חיצוניים

* 

*
1
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1860
משה ריבלין

הרב **משה ריבלין** (מכונה **משה מגיד ריבלין**; אלול ה'תק"ם, קיץ 1780 - כ"ח באלול ה'תר"ו, 19 בספטמבר 1846) היה מגיד מישרים ומנהיג הקהילה האשכנזית בירושלים בשנים תר"א - תר"ו (1841–1846).

## קורותיו
נולד בשנת 1782 בעיירה שקלוב ליד מוהילב שעל הדנייפר, באימפריה הרוסית (כיום בבלארוס), לציפורה ולרב הלל ריבלין, בנו של הרב בנימין ריבלין, ומי שלפי המסורת המשפחתית היה מראשי עליית תלמידי הגר"א וממנהיגי ציבור הפרושים בארץ ישראל.

למד בישיבת שקלוב שייסד סבו מצד אביו, כיהן בשקלוב כמגיד מישרים. היה פעיל למען יישוב ארץ ישראל והתפרסם בכינוי "המגיד דורש ציון".

לאחר פטירת אביו, בשנת ה'תקצ"ח (1838) החליט לעלות לארץ ישראל, ובאותו זמן גם נשלח על ידי רוזני וילנה לכהן כמנהיג עדת הפרושים, בשל סכסוכים שנתגלעו אז, ובשל המצב הכלכלי הדחוק. הרב ריבלין קיבל מכתבי מינוי מרבני כל העדה האשכנזית בירושלים שהייתה מפולגת לשניים. להזמנה זו הצטרפו גם מנהיגי ישראל ורבנים מליטא ומרייסין.

הרב ריבלין יצא בשנת ת"ר (1840). בדרכו לארץ-ישראל עבר בין קהילות שונות, כווילנה, מינסק וקרלין, ודרש למען ציון וירושלים. כן אסף כסף לטובת היישוב וחיזק את מנגנון התרומות לטובת ישוב הארץ. בערב סוכות ה'תר"א (1841) הגיע לקושטא, ושם נתעכב כמה חודשים בשל המלחמה בין הטורקים למוחמד עלי. בזמן שהותו בקושטא נפגש עם משה מונטיפיורי ודן עמו על דרכים לתיקון מצבו של היישוב היהודי בארץ ישראל. הרב ריבלין הגיע ליפו באדר ה'תר"א (1841). בדרכו נלווה אליו רבי שמואל סלנט שהיה לימים רבה של ירושלים.

הרב ריבלין הצליח להשכין שלום בתוך העדה, וכן עם העדה הספרדית, והסדיר את מצבה הכללי של הקהילה. רכש חלק מאדמות כפר השילוח לנטיעה וזריעה. נפטר בירושלים בכ"ח באלול ה'תר"ו (1846).

## תורתו
חלק מדרשותיו נדפסו בידי נכדו, שלמה זלמן ריבלין, בספר "חזון ציון".

## מצאצאיו
* בנו הרב יצחק אייזיק - ממלא מקום אביו כמגיד בעיר שקלאוו, הוציא לאור את ספר אביו **בית מדרש**.
* בנו הרב אברהם בנימין (אביו של רבי יוסף ריבלין).
* בנו הרב אליהו יהושע.
* בתו ציפורה ציפה - אשת הרב ישעיהו אורנשטיין.
* בתו מינה לאה - נישאה בזיווג ראשון לרב שניאור זלמן ריבלין בנו של אליהו יוסף ריבלין ובזיווג שני לרבי נחום לעווי משאדיק.
* בתו ראשע דרייזע - נישאה לרב שלמה זלמן לעווי, בנו של הרב יעקב יהודה לייב לעווי. מצאצאיהם: הרב אברהם אלקנה כהנא שפירא, הרב מנחם בן ציון זקס, יהושע פישל זקס, ד"ר משה חיים זקס, ד"ר יצחק זקס.

## לקריאה נוספת
* 

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* הרב משה ריבלין, אתר משפחת ריבלין
* 
;ספרו
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים ארץ-ישראלים
משה
קטגוריה:אנשי עליות קדומות לארץ ישראל
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הספרדים
קטגוריה:אבות בתי דין
קטגוריה:מגידים
קטגוריה:עולים לארץ ישראל בשנים 1800–1881
קטגוריה:ילידי 1780
קטגוריה:נפטרים ב-1846
שנת בשה

**שנת בשה** היא אחת מארבעה עשר סוגי השנים בלוח העברי הקבוע. שנה מסוג בשה היא שנה המתחילה ביום שני (**ב**), היא שלמה (**ש**) ועל כן יש 30 ימים גם בחשוון וגם בכסלו, וחג הפסח חל ביום חמישי (**ה**). שנה מסוג בשה היא שנה פשוטה (לא שנה מעוברת) ואורכה 355 ימים שבהם 50 שבתות.

בערך 11.8% מהשנים בלוח העברי הן מהסוג של שנת בשה, כלומר זה הסוג השלישי בשכיחותו. היא מתרחשת כאשר מולד הלבנה של חודש תשרי של שנה פשוטה חל בין יום ראשון 9 שעות ו-204 חלקים (3:11:20 בשעון המקומי בירושלים, 2:50:23 בשעון חורף ישראל) ליום שני 15 שעות ו-589 חלקים (9:32:43 בשעון המקומי בירושלים, 9:11:46 בשעון חורף ישראל) וכשהשנה הקודמת פשוטה גם כן עד יום שני 18 שעות (12:00 בשעון המקומי בירושלים, 11:39 בשעון חורף ישראל). בין השנים ה'ת"ש-ה'תת"ן חלה קביעות זו בשנים: ה'תש"ב, ה'תש"ה, ה'תש"ט, ה'תשי"ב, ה'תשכ"ט, ה'תשל"ב, ה'תשל"ט, ה'תשנ"ו, ה'תשנ"ט, ה'תש"ף, ה'תשפ"ג, ה'ת"ת, ה'תת"ז, ה'תת"י, ה'תתכ"ז, ה'תת"ל, ה'תתל"ד, ה'תתל"ז.

## לוח שנה

## מועדים
*בשנה מסוג בשה חל ראש חודש בשבת פעמיים. ראש חודש טבת חל בשבת וביום ראשון וראש חודש אייר חל בימים שישי ושבת.
* צום גדליה חל ביום רביעי, עשרה בטבת חל ביום שלישי, תענית אסתר חלה ביום שני, תענית בכורות חלה ביום רביעי, ושבעה עשר בתמוז ותשעה באב חלים שניהם ביום חמישי.
* חנוכה חל בימים שני עד שני, הדלקת נר ראשון ביום ראשון בערב. ראש חודש טבת חל בשבת, ולכן מוציאים ג' ספרי תורה בשבת זו.
* ט"ו בשבט חל ביום שני.
* פורים חל ביום שלישי ובירושלים ביום רביעי.
*יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל ויום העצמאות חלים בימי שלישי ורביעי, ד' וה' אייר.
* כ"ח באייר חל ביום שישי, ולכן טקסי יום ירושלים מוקדמים ליום חמישי כ"ז באייר. בכל זאת, הצביון הדתי של היום (אמירת ההלל ומזמורי התודה) מתקיים ביום שישי כ"ח באייר.
*שבועות חל ביום שישי.

## קריאה בתורה והפטרות

בשנת בשה 50 שבתות. בשתיים מתוכן אין קוראים פרשה: שבת חול המועד סוכות ושבת חול המועד פסח. על מנת להתאים את מספר הפרשות הנקראות בשבת (53, פרשת וזאת הברכה נקראת בשמחת תורה) עם מספר השבתות שבהן קוראים פרשה (48), מחוברות הפרשות ויקהל ופקודי, תזריע ומצורע, אחרי מות וקדושים, בהר ובחוקותי ופרשות מטות ומסעי. בנוסף, מחוברות פרשות ניצבים ווילך, כך שיוצא שפרשת וילך נקראת פעמיים בשנה מסוג בשה. בחוץ לארץ, מכיוון שהיום השני של שבועות חל בשבת, קוראים ביחד גם את פרשות חוקת ובלק, כך שכל הפרשות שניתן לחבר מחוברות בשנים מסוג בשה.

פרשות בהן לא קוראים את ההפטרה הרגילה:
*פרשת מקץ - שבת חנוכה קוראים את הפטרת "רני ושמחי".
*פרשת משפטים - שבת שקלים קוראים את הפטרת פרשת שקלים.
*פרשת תצוה - קוראים הפטרה של שבת זכור.
*פרשת כי תשא - קוראים את הפטרת פרשת פרה.
*פרשת ויקהל-פקודי - קוראים את הפטרת פרשת החודש.
*פרשת צו - ברוב הקהילות נהוג לקרוא הפטרת שבת הגדול.
*פרשת תזריע-מצורע - קוראים את הפטרת שבת ראש חודש "השמים כסאי".
*פרשת במדבר - קוראים את הפטרת מחר חודש.

## הערות שוליים

*
בית חולים דנה-דואק לילדים

[ממוזער|בית חולים דנה-דואק לילדים במהלך [מלחמת חרבות ברזל]]

**בית החולים "דנה-דואק" ל[[ילד]]ים** על שם רנה וסובחי דנה הוא אחד מארבעת בתי החולים במרכז הרפואי ת"א ע"ש סוראסקי. בית החולים מטפל בילדים עד גיל 18 שנים ובנוסף, בחולים במחלות כרוניות ייחודיות של הילדות הממשיכים לקבל טיפול ומעקב גם מעבר לגיל זה (למשל חולים בממאירויות של גיל הילדות).

## היסטוריה
ממוזער|סמליל קודם של בית החולים

בית החולים הוקם בשנת 1992 על ידי פרופסור צבי שפירר ז"ל על בסיס מחלקות הילדים של בית החולים הדסה בתל אביב שנסגר במקביל. לאחר פרישתו של פרופסור שפירר כיהנו בתפקיד מנהל בית החולים אבינועם רחמל, אורי יורגנסון, שמעון רייף ופרנסיס מימוני. מאז ינואר 2014 משמש פרופ' דרור מנדל כמנהל בית החולים, ופרופ' רונית לובצקי מנהלת מחלקת ילדים ואשפוז יום ילדים.

בשנת 2021 התאשפזו 10,325 ילדים, 3,927 ילדים נותחו. חדר המיון טיפל ב-26,674 ילדים, ובמרפאות החוץ טופלו 197,881 ילדים. בבית החולים לילדים דנה-דואק 186 מיטות: 34 במחלקת ילדים, 34 בכירורגיה ילדים, 21 בהמטו-אונקולוגיה, 29 באורתופדיה, 12 במיון ילדים, 12 בטיפול נמרץ, 44 בפגיה.

בית החולים שינה את שמו בשנת 2010 ל"בית חולים דנה-דואק לילדים" בעקבות תרומת משפחת דואק להקמת מחלקת מיון מודרנית ותוספת קומה לבניין. משפחת דואק הם קרובי משפחתה של התורמת הראשונה והעיקרית לבניית בית החולים, רנה דנה (למעשה זה שם נעוריה).

## יחידות הפועלות בבית החולים

### תמיכה רגשית-חברתית
בית החולים "דנה-דואק" מעודד פרויקטים חינוכיים וחברתיים המתקיימים בסיועם וביוזמתם של מספר גופים התורמים לרווחת הילדים המטופלים במחלקות ובמרפאות:
* בית הספר "דנה" - בפיקוח משרד החינוך והתרבות
* עמותת "חיים" - לילדים חולי סרטן http://www.hayim.org.il

## קישורים חיצוניים

*האתר הרשמי של בית החולים "דנה-דואק" לילדים
* 

קטגוריה:המרכז הרפואי תל אביב ע"ש סוראסקי
קטגוריה:הצפון החדש
דנה
ג'ון ג'וזף הופפילד

**ג'ון ג'וזף הוֹפְּפִילְד** (באנגלית: **John Joseph Hopfield**; נולד ב־15 ביולי 1933) הוא מדען אמריקאי הידוע בעיקר בפיתוח רשת הופפילד, מודל של רשת עצבית שפורסם ב-1982. על מחקרו זה זכה, יחד עם ג'פרי הינטון, בפרס נובל לפיזיקה לשנת 2024.

הופפילד קיבל דוקטורט מאוניברסיטת קורנל בשנת 1958. הוא עבד במשך שנתיים במעבדות בל, ולאחר מכן היה חבר פקולטה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי (בפיזיקה), באוניברסיטת פרינסטון (פיזיקה) ובמכון הטכנולוגי של קליפורניה (כימיה וביולוגיה). במשך 35 שנים נשמר הקשר בינו לבין מעבדות בל.

המאמר החשוב ביותר שכתב הוא "Neural networks and physical systems with emergent collective computational abilities" שפורסם ב-1982, ובו הציע הופפילד להשתמש במודל איזינג דינמי כקירוב ראשון של רשת עצבית המסוגלת ללמוד (רשת הופפילד). מודל איזינג פורסם בשנת 1925 על ידי הפיזיקאים הגרמנים וילהלם לנץ  וארנסט איזינג , ושופר על ידי המהנדס ומדען המוח היפני אמארי שוניצ'י  בשנת 1972.

ב-2002 הוענקה להופפילד מדליית דיראק של המרכז הבין-לאומי לפיזיקה תאורטית על תרומתו הבין-תחומית להבנת הביולוגיה כתהליך פיזיקלי, כולל השינויים שהציע לגבי סינתזה בביולוגיה מולקולרית, תיאוריו של הדינמיקה הקיבוצית, וחישוביו עם גורמי משיכה ברשתות נוירונים. כמו כן, הוענק לו פרס אוליבר באקלי (Oliver Buckley Prize) על עבודתו לגבי יחסי גומלין בין אור למוצק. הופפילד נכון ל-2008 הוא פרופסור במחלקת הביולוגיה המולקולרית באוניברסיטת פרינסטון, וב-2006 היה נשיאו הרשמי של איגוד הפיזיקה האמריקאי (American Physical Society).

## קישורים חיצוניים

* דף הבית של הופפילד באתר של אוניברסיטת פרינסטון

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אילינוי
קטגוריה:פיזיקאים אמריקאים
קטגוריה:ביולוגים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי מכללת סווארת'מור
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קורנל
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:סגל אוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:סגל המכון הטכנולוגי של קליפורניה
קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:עמיתי מקארתור
קטגוריה:זוכי מלגת גוגנהיים
קטגוריה:שיקגו: אישים
קטגוריה:זוכי פרס דיראק
קטגוריה:זוכי פרס נובל אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיקה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1933
קטגוריה:זוכי מדליית בנג'מין פרנקלין
גונגסון לונג

**גונְגְסוּן לונְג** (בסינית מסורתית: **公孫龍**) היה פילוסוף ופוליטיקאי סיני מהמפורסמים ביותר מאסכולת השמות בפילוסופיה הסינית. כתב ארבע עשרה יצירות מתוכן רק שש שרדו לימינו. ידוע רק מעט על חייו של גונְגְסוּן.

## חייו ועבודותיו
גונְגְסוּן לונְג חי במדינת ג'או בתקופת המדינות הלוחמות (מאה 5 לפנה"ס עד שנת 221 לפנה"ס) שם שירת יחד עם מאו גונג, מחבר תשע המגילות כמשרת של האדון של פינגיואן. הוא החזיק בעמדה פציפיסטית ובעזרת עבודותיו ניסה לקדם פתירת מחלוקות בעזרת פולמוס מאשר בעזרת מלחמות. כאמור, מעט מאוד פרטים ידועים על חייו.

עבודתו המפורסמת ביותר היא "סוס לבן אינו סוס" (白馬論, Báimǎ Lùn) מעין מלכודת תעתוע להיגיון בה הוא מנסה (כמו הרבה פילוסופים באסכולת השמות) להראות שהשפה האנושית (מילים ומשפטים) לא מספיק מהימנה כדי לתאר את המציאות וכמו כן לבחון את הקשר בין מילים למשמעותם והקשר בין הגיון וויכוח. בגלל טבעה הפולמוסי של העבודה, אפשר להגיד שהיא עונה יותר לאופי היווני הקדמון (מוצגת כמגדירה מושגים בעזרת ניתוח) מאשר פילוסופיה סינית עתיקה (מוצגת בצורה שמסתירה פשטות בתוך עומק ועומק בתוך פשטות בעזרת כפילות במשמעות של המילים). תוכן העבודה הוא שיחה בין מתנגד ותומך, התומך תומך בטענה ש"סוס לבן הוא לא סוס" ומתנגד המתנגד לטענה זו. עבודות אחרות נמצאות בספרו **
גונְגְסוּן לונג דְזְה**(公孫龍子).

בעיקר בגלל האופי הפילפולי של עבודותיו יש הרואים אותם כהיתולים פילוסופיים ויש הלוקחים אותם ברצינות כוויכוח על היגיון. עבודותיו זכו לתגובות נגד רבות בתקופתו, מן הבולטים שבהם היו הקונפוציאניסטים שראו בעבודותיו פלפול מיותר.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

* תרגום עופר ולדמן לפרק "סוס לבן אינו סוס" בספר "גונְגְסוּן לונְג דְזְה".

קטגוריה:פילוסופים סינים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-4 לפנה"ס
השגרירים (הולביין)

[שמאל|ממוזער|250px|ה[גולגולת האנאמורפית.]]

**השגרירים** הוא ציור משנת 1533 מעשה ידי הצייר הנס הולביין. היצירה מוצגת בגלריה הלאומית שבלונדון.

## תיאור
על רקע וילון ירוק ניצבות שתי דמויות משני עבריו של מתקן לתצוגה. על המתקן, שהמדף העליון שלו מכוסה בשטיח אוריינטלי , מתוארים חפצים רבים, בהם סקסטנט, אצטרולב, שני גלובוסים וספרים. רצפת החדר עשויה לוחות משובצים בפיסות שיש מגוון בסגנון קוסמאטסקי והיא מבוססת על דגם רצפת כנסיית וסטמינסטר שנוצרה במאה ה-13.

הדמות משמאל לובשת לבוש חילוני, בעוד שהדמות הימנית לובשת בגדי כהן דת מהתקופה. הספרים על השולחן מסמלים ידע – בין דתי ובין חילוני. כמו כן על השולחן במרכז התמונה מצויים גם סמלים דתיים. ישנה מחלוקת בין המלומדים בשאלת זהותן של שתי הדמויות העומדות המתוארות ביצירה. עד שנת 1900 (פרסום ספרה של מרי הרווי: "השגרירים של הולביין היצירה והיוצר") לא הייתה ידועה זהות הדמויות. הרווי זיהתה את הדמויות וטענה כי משמאל עומד ז'אן דה דנטוויל (Jean de Dinteville) שגריר צרפת לאנגליה בשנת 1533, ומימין עומד ג'ורג' דה סלב , בישוף לאווּר (Lavaur) אשר ביקר בלונדון באביב באותה שנה. לפי דעה אחרת, שהועלתה בשנת 2003, משמאל אכן עומד דה דינטווי, אולם מימין עומד אחיו הבכור, פרנסואה דה דינטווי, בישוף אוסר שבצרפת. דה דינטווי היה שגריר צרפת ברומא בשנים 1531–1533 ונודע בתמיכתו באמנויות ובמדע. הצעה זו מתבססת על רשימת מלאי משנת 1589 של טירת פוליסי , מקום מגוריו של ז'אן דה דינטווי, אולם הצעה זו אינה מתיישבת עם הגילאים המופיעים על ספר ועל פגיון לצד הדמויות בתמונה.

המאפיין המפורסם ביותר ביצירתו של הולביין הוא הגולגולת המעוותת המופיעה בתחתית התמונה. הגולגולת מצוירת בצורה אנאמורפית – ניתן לראותה רק כאשר הצופה עומד בזווית התמונה ומביט בה תוך הטיית הראש. הגולגולת, המופיעה ביצירות רבות לאורך הרנסאנס, בדרך כלל כסמלת ה"ואניטאס" (ריקנות) או המוטו "ממנטו מורי" (זכור את יום מותך). הגולגולת אינה מאפיינת דווקא את הולביין, ולא ברור מדוע הוא מופיע במרכז התמונה בצורה כה בולטת. לפי סברה, הציור ניתלה בחדר מדרגות כך שהגולגולת הייתה ברורה לאדם היורד מהמדרגות.

אף שהולביין (יליד גרמניה) שהה באנגליה במרבית שנות חייו, יצירותיו הושפעו מהאסכולה ההולנדית המוקדמת, ומכילות מאפיינים "פלמיים" (המזכירים יצירות של יאן ואן אייק). אסכולה זו נהגה לאפיין את הדמויות המופיעות ביצירה באמצעות חפצים.

אחת הפרשנויות ליצירה מבקשת לראות בה ציור קוסמוגוני המציג את כל העולם הידוע: השמיים – באמצעות האצטרולב, הגלובוסים והסקסטנט, הארץ – באמצעות הספרים וכלי המוזיקה, והמוות או העולם התחתון – באמצעות הגולגולת.

## קישורים חיצוניים

* הציור באתר הגלריה הלאומית
* תיאור התמונה באתר smarthistory.org

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ציורים
קטגוריה:ציור של תקופת הרנסאנס
קטגוריה:אוספי הגלריה הלאומית (לונדון)
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-16
ולטר דה גרויטר

**ולטר דה גרויטר** (גרמנית: **Walter de Gruyter**) היא הוצאת ספרים גרמנית של ספרות עיון המתמחה בספרות אקדמית. למעלה מ-250 שנה פרסם בית ההוצאה ולטר דה גרויטר ספרים בפילוסופיה, תאולוגיה, ספרות, מדע, בלשנות, ומתמטיקה. ההוצאה נוסדה בשנת 1749 כשהיא קיבלה מהמלך פרידריך השני, מלך פרוסיה רישיון להדפיס ספרים.

## ראו גם
* Journal of Tort Law

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:הוצאות ספרים בגרמניה
הוצאת בריל

**הוצאת בריל Brill Publishers** נוסדה ב-1683 בליידן, הולנד, בריל (נודעה כ-E. J. Brill, Koninklijke Brill, Brill Academic Publishers) היא הוצאה לאור אקדמית בינלאומית המונפקת בבורסת Euronext שבאמסטרדם. משרדיה נמצאים בליידן ובבוסטון מסצ'וסטס. בריל מוציאה לאור כיום מעל מאה כתבי עת וחמש מאות ספרים חדשים מדי שנה. בנוסף לכך בריל היא ספק של מקורות ראשוניים אונליין ושל מיקרופילם עבור חוקרים במדעי הרוח ומדעי החברה דרך IDC Publishers. כל הפרסומים זמינים בדפוס או במיקרופילם, כמו גם בפורמט אלקטרוני.

## פעילות
בריל מוציאים פרסומים בתחומים הבאים:
* המזרח הקדום ומצרים העתיקה
* חקר המזרח התיכון, אסיה, והאסלאם
* חקר ימי הביניים והעת החדשה המוקדמת
* מחקר המקרא והדת
* לימודים קלאסיים
* מדעי החברה
* חקר אסיה (Hotei Publishers)
* חקר המשפט הבינלאומי (Martinus Nijhoff Publishers)
* זכויות אדם וחוק הומניטרי (Martinus Nijhoff Publishers)
* ביולוגיה
* מדע (VSP Publishers)

נכון ל-1 באוקטובר 2006, פעילויות ההוצאה של Transnational Publishers הצטרפה לתוכנית המשפט הבינלאומית של
Martinus Nijhoff Publishers, ההוצאה לאור של בריל בנושאי החוק הבינלאומי. בריל תמשיך לפרסם תחת השם של Martinus Nijhoff Publishers.

## היסטוריה
במאה ה-19 נתבקשה בריל לעיתים קרובות להוציא לאור פרסומים של הוצאות אחרות, שסברו שלבריל היו הגופנים בשפה הערבית ברמה הגבוהה ביותר. בריל הוציאה לאור את האנציקלופדיה של האסלאם (בשפות הגרמנית, צרפתית ואנגלית, בתחילה ב-1913, ואחר כך ב-1987); הם אף הדפיסו כתבי עת רבים בחקר האסלאם והמקרא, וטקסטים ביקורתיים רבים הדנים בכתבי יד מימי הביניים.

## קישורים חיצוניים

* 


* BRILL official website
* Transnational Publishers official website
* A list of books published by E. J. Brill Leyden


בריל הוצאה לאור
קטגוריה:חברות הנסחרות ביורונקסט
קטגוריה:ליידן
איבר (תחביר)

**איבר** הוא משפט עצמאי המהווה חלק מהמשפט המאוחה (או משפט מחובר, ראו: תחביר עברי).
לדוגמה, במשפט "דני הלך לים, ויוסי הלך לבית-הספר" שני איברים: **(א)** "דני הלך לים" ו-**(ב)** "ויוסי הלך לבית-הספר."

בכל משפט מאוחה יש שני איברים או יותר, ונהוג לסמן אותם באותיות הא"ב, כלומר איבר א', איבר ב', איבר ג' וכדומה.

בין האיברים במשפט המאוחה יבוא בדרך כלל פסיק (,) אלא אם כן האיברים קצרים.

בין האיברים קיים קשר לוגי המובע באמצעות מילות קישור או מובן לפי ההקשר הנסיבתי.

אין לבלבל בין איבר לבין פסוקית, הגם ששניהם מכונים באנגלית "clause".

## הערות שוליים

קטגוריה:בלשנות
קטגוריה:תחביר
ניהול נדל"ן

**ניהול נדל"ן** הוא תחום שנוצר בעקבות הפיכת נכסי מקרקעין ליותר ממקום מגורים עבור אנשים מסוימים. בעשרות השנים האחרונות, חלה עלייה משמעותית במחירי הקרקעות בערים ומרכזיהן, והתנודות במחירים גדלו. כך הפך תחום הנדל"ן לאפיק השקעה מועדף על אנשים רבים. הפופולריות שלו היא בקרב אנשים שרוצים להשקיע במשהו "קשה", "יציב" יחסית, וכמו כן אנשים בעלי חזון – חזון ליזמות ושינוי, בקנה מידה גדול (בניית גורדי שחקים) וקטן (שיפוץ דירות ומכירתן ברווח).

## התפתחות התחום
בעקבות הפיכת קרקעות, דירות ובתים לסחורה הניתנת למכירה והשכרה, נולד גם תחום הניהול של סחורות אלה. תחום **ניהול נדל"ן** קיים כבר זמן רב בעולם, אך תפס תאוצה רק בעקבות פיתוח גדול במרכזי ערים. הפיתוח הביא משקיעים לרכוש נכסים רבים – כך שלא היה באפשרותם לנהל אותם לבד. ניתן להפיק רווח מנדל"ן עירוני בכמה צורות – השבחתו ומכירתו, קנייה בזול תוך ציפייה לשינוי או פיתוח שיביא לעליית ערך, או קנייה לשם השכרה וקבלת תשואה קבועה. האפשרות השלישית נפוצה מאוד בעולם, וגם בישראל, והיא דורשת תשומת לב רבה מצד המשקיע: ראשית, השכרת הנכס לשוכר המתאים, תוך הבטחת ההשקעה מפני נזקים שהוא עלול לגרום. שנית, אחזקה שוטפת של הנכס, ומענה יעיל לכל בעיותיו של השוכר, ולבסוף תכנון אסטרטגי למיקסום הרווחים מההשקעה. פעולות אלה אפשריות לביצוע עבור משקיע בעל נכס או שניים וזמן פנוי. אך כשהנכסים מתרבים, ההשקעה יכולה לשעבד באופן לא רצוני את המשקיע.

## השוואה להשקעות אחרות
נשווה את המצב לתחום השקעות נוסף: שוק ההון. בשוק ההון, אין אף משקיע שמבצע את פעולותיו בעצמו: אף על פי שלנייר ערך אין תחזוקה והוצאות שוטפות, סוחרים בניירות ערך בבורסה דרך חברי בורסה (חברות השקעות ובנקים) בלבד. בנוסף, ישנם אנשים המעוניינים לקבל ניהול מקצועי של השקעותיהם תמורת עמלה. 

את ניהול הנכסים ניתן להשוות הן לחבר בורסה, והן למנהל השקעות מקצועי. גם אם המשקיע בנדל"ן בוחר לבצע את השקעותיו בעצמו לפי שיקולו, יש עוד עבודה לעשות. בעיקר אם הנכס הוא נכס להשכרה– מציאת שוכרים, חתימת חוזים, אחזקה. כל אלה הם תפקידיו של מנהל נכסים עבור משקיע המבצע את פעולותיו בעצמו. המשקיעים מהסוג השני, המעוניינים בניהול ממצה יותר – של בחירת תחום ההשקעה, ותכנון עתידי למיקסום רווחים הוא נדיר יותר. הסברות אומרות, שמי שיכול לעשות עסקאות רווחיות, יעשה אותן עבור עצמו, ולא עבור לקוחותיו. המצב כאן שונה מהמצב בשוק ההון – שוק הנדל"ן פחות "יעיל", ותנודותיו איטיות הרבה יותר. לכן, הרבה יותר פשוט לאדם ה"חי" את התחום לבצע את הפעולות הנכונות.

*
שנת זשה

**שנת זשה** היא אחת מארבעה עשר סוגי השנים בלוח העברי הקבוע. שנה מסוג זשה היא שנה המתחילה בשבת (**ז**), היא שלמה (**ש**) ועל כן יש 30 ימים גם בחשוון וגם בכסלו, וחג הפסח חל בה ביום חמישי (**ה**). שנה מסוג זשה היא שנה מעוברת ויש בה 385 ימים שהם 55 שבועות שלמים.

שנת זשה נקבעת כאשר מולד הלבנה הממוצע של חודש תשרי של שנה מעוברת חל בין יום שישי 20 שעות ו-491 חלקים (14:27:16 בשעון המקומי בירושלים, 14:06:19 בשעון חורף ישראל) ליום השבת 18 שעות (12:00 בשעון המקומי בירושלים, 11:39 בשעון חורף ישראל). כתוצאה מכך כ-4.72% מהשנים בלוח העברי הן שנים מסוג זשה, בדיוק כמו שנת בשז. בין השנים ה'ת"ש–ה'תת"ן חלה קביעות זו בשנים: ה'תשל"ו, ה'תש"ס, ה'תשס"ג, ה'תשפ"ז, ה'תתי"ד, ה'תתמ"א.

## לוח שנה

## מועדים
* בשנה מסוג זשה חל ראש חודש בשבת פעמיים, בנוסף לראש השנה שחל בשבת ולא נחשב כראש חודש. ראש חודש שבט חל בשבת וראש חודש אייר חל בימים שישי ושבת.
* צום גדליה חל ביום שני, עשרה בטבת חל ביום ראשון, תענית אסתר חלה ביום שני, תענית בכורות חלה ביום רביעי, ושבעה עשר בתמוז ותשעה באב חלים שניהם ביום חמישי.
* חנוכה חל בימים שבת עד שבת (כלומר שיש שתי שבתות חנוכה), הדלקת נר ראשון בערב שבת.
* ט"ו בשבט חל בשבת.
* פורים חל ביום שלישי ובירושלים ביום רביעי.
* יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל ויום העצמאות חלים בימי שלישי ורביעי, ד' וה' אייר.
* כ"ח באייר חל ביום שישי, ולכן טקסי יום ירושלים מוקדמים ליום חמישי כ"ז באייר. בכל זאת, הצביון הדתי של היום (אמירת ההלל ומזמורי התודה) מתקיים ביום שישי כ"ח באייר.
* שבועות חל ביום שישי.

## קריאה בתורה והפטרות

בשנת זשה 55 שבתות. בשלוש מתוכן לא קוראים פרשה: שבת ראש השנה, שבת ראשונה של סוכות ושבת חול המועד פסח (בחוץ לארץ גם בשבת שמיני עצרת לא קוראים פרשה, אבל קוראים פרשת וזאת הברכה למחרת, בשמחת תורה). על מנת להתאים את מספר הפרשות (54, בשנה מסוג זשה כל הפרשות נקראות בשבת בארץ ישראל) עם מספר השבתות שבהן קוראים פרשה (52), מחוברות הפרשות מטות ומסעי וניצבים ווילך. בחוץ לארץ מחברים גם את פרשות חוקת ובלק כיוון שהיום השני של שבועות חל בשבת.

שבתות בהן לא קוראים את ההפטרה הרגילה:
*פרשת בראשית – קוראים את הפטרת מחר חודש.
*פרשת וישב – השבת הראשונה של חנוכה קוראים את הפטרת חנוכה "רני ושמחי".
*פרשת מקץ – השבת השנייה של חנוכה קוראים את הפטרת "ויעש חירום".
*פרשת וארא – שבת ראש חודש קוראים "השמים כסאי".
*פרשת משפטים – קוראים "מחר חודש".
*פרשת ויקהל – שבת שקלים קוראים את הפטרת פרשת שקלים.
*פרשת פקודי – לפי הלוח לארץ ישראל מפטירים את הפטרת ויקהל ופקודי יחד, כי לא קראו את הפטרת ויקהל בשבוע הקודם. ואילו לפי הדברי קְהִלֹּת מפטירים את הפטרת פקודי הרגילה, כי כבר קראו את הפטרת ויקהל בשבת שנייה של חנוכה.
*פרשת ויקרא – קוראים הפטרה של שבת זכור.
*פרשת צו – קוראים את הפטרת פרשת פרה.
*פרשת שמיני – קוראים את הפטרת פרשת החודש.
*פרשת מצורע – ברוב הקהילות נהוג לקרוא את הפטרת שבת הגדול.
*פרשת קדושים – קוראים את הפטרת שבת ראש חודש "השמים כסאי".
*פרשת במדבר – קוראים את הפטרת מחר חודש.

## הערות שוליים

*
איזלינגטון (רובע)

**רובע אִיזְלִינְגְטוֹן של העיר לונדון** (באנגלית: **The London Borough of Islington**, ) הוא אחד מרובעי לונדון הנמצא בצפונה של העיר. הרובע נוצר בשנת 1965 עם איחוד הרבעים המטרופולינים איזלינגטון ופינסבורי. הרובע כולל שני מחוזות בחירה לפרלמנט הבריטי: צפון איזלינגטון, ודרום איזלינגטון.

## מקור השם
רובע איזלינגטון קרוי על שם היישוב איזלינגטון. יישוב שהוקם בתקופה הסקסונית ונקרא על ידי הסקסונים "גיסלדון" (Giseldone) ובהמשך "גיסלנאנדון" (Gislandune) - שמשמעו "גבעת גיסלה", בהמשך נקרא המקום "איסלדון" (Isledon) - שם בו נעשה שימוש עד אמצע המאה ה-17, עת התקבע השם הנוכחי של הכפר, ובהמשך של המחוז הכנסייתי בו שכן הכפר. עם הקמת הרובע, בשנת 1899 נבחר שם המחוז הכנסייתי כשמו של הרובע כולו.

## שכונות איזלינגטון
רובע איזלינגטון כולל את השכונות:
*איזלינגטון
*אנג'ל
*ארצ'וויי
*אשבורטון גרוב, שבו נמצא אצטדיון האמירויות
*בארנסבורי
*הולווי
*הייבורי
*טופנל פארק
*ניווינגטון גרין
*סנט לוקס
*פינסבורי ופינסבורי פארק
*פנטונוויל
*קינגס קרוס
*קלרקנוול
*קנונבורי

## דמוגרפיה
על פי מדגם שנערך בשנת 2006, ברובע איזלינגטון 185,500 תושבים (מהם 75% לבנים, 6% שחורים, 5% ממוצא קריבי ו-2% מבנגלדש).

## השכלה
### אוניברסיטאות ומכללות
ברובע פועלות שתי אוניברסיטאות: אוניברסיטת סיטי שנוסדה בשנת 1894 וממוקמת בכיכר נורת'האמפטון, ואוניברסיטת לונדון מטרופוליטן (שנקראה בעבר "אוניברסיטת צפון לונדון") שנוסדה בשנת 1896 (אז נקראה "המכון הפוליטכני נורת'רן"), הממוקמת בדרך הולווי.
כמו כן פועלת ברובע מכללת איזלינגטון.

### בתי ספר
ברובע פועלים 47 בתי ספר יסודיים, 10 חטיבות ביניים, ושלושה בתי ספר לתלמידים בעלי צרכים מיוחדים.

## ספורט
בשכונת הולווי שברובע ממוקם מועדון הכדורגל ארסנל שמשחק בפרמייר ליג (הליגה העליונה באנגליה). ברובע ישנם שני אצטדיונים של המועדון, אצטדיון הייבורי הוותיק ואצטדיון האמירויות.

## קישורים חיצוניים

* 
* קישורים שונים לאתרים ברובע
* אתר מועצת הרובע
* תחזית מזג אוויר עבור הרובע

## הערות שוליים

*
קטגוריה:לונדון: רבעים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1965