אלביס פרסלי

**אלביס אהרון פרסלי** (באנגלית: **Elvis Aaron Presley**; 8 בינואר 1935 – 16 באוגוסט 1977), הידוע לרוב בשם **אלביס**, היה זמר ושחקן אמריקאי. הוא כונה "מלך הרוק אנד רול", או בכינוי "the king" ובעברית, "המלך". נחשב לאחד מאנשי התרבות המשמעותיים והמשפיעים ביותר של המאה ה-20. הפרשנויות והביצועים לשירים וסגנון ההופעה הפרובוקטיבי והמיני שלו, בשילוב השפעות עידן טרנספורמטיבי ביחסי גזעים, הובילו אותו להצלחה גדולה, תוך גרימה למחלוקות ראשוניות ברחבי העולם.

פרסלי נולד בטופלו שבמיסיסיפי, ועבר לממפיס שבטנסי עם משפחתו כשהיה בן 13. הקריירה המוזיקלית שלו החלה שם בשנת 1954, כשהקליט בסאן רקורדס עם המפיק סם פיליפס, שרצה להביא את הצליל של המוזיקה האפרו-אמריקאית לקהל רחב יותר. פרסלי, ניגן על גיטרה אקוסטית קצבית, ולווה בידי הגיטריסט הראשי סקוטי מור  והבסיסט ביל בלאק . היה חלוץ הרוקבילי, אפ-טמפו, פיוז'ן בקצבים של מוזיקת קאנטרי ורית'ם אנד בלוז. בשנת 1955 הצטרף המתופף די ג'יי פונטנה  והשלים את הרכב הרביעייה הקלאסית של פרסלי, ו-RCA ויקטור רכשה את חוזהו בעסקה שארגן קולונל טום פארקר , שניהל אותו במשך יותר משני עשורים. הסינגל הראשון של פרסלי, "Heartbreak Hotel", הופץ בינואר 1956 והגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד בארצות הברית. בתוך שנה נמכרו למעלה מעשרה מיליון תקליטים של פרסלי. עם סדרה של הופעות מצליחות בטלוויזיה ואלבומים מצליחים, פרסלי הפך לדמות המובילה של הצליל הפופולרי החדש של הרוק אנד רול, אם כי הסגנון הפרפורמטיבי שלו וקידום הסאונד השולי של המוזיקה השחורה, נחשבו לאיום על הרווחה המוסרית של הצעירים האמריקאים הלבנים.

בנובמבר 1956 ערך פרסלי את הופעת הבכורה שלו בסרט ב"צלילים בין הערביים". הוא גויס לשירות צבאי ב-1958, והשיק מחדש את הקריירה שלו שנתיים לאחר מכן עם כמה מההקלטות המצליחות ביותר שלו. עם זאת, הוא קיים מעט הופעות, ובהדרכתו של פארקר, המשיך להקדיש חלק ניכר משנות ה-60 ליצירת סרטים הוליוודיים ופסקולים. כמה מסרטיו המפורסמים ביותר הם: "גיל המרדות" (1957), "במקצבי הוואי" (1961) ו"אהבה בלאס וגאס" (1964). ב-1968, לאחר הפסקה של שבע שנים מהופעות, הוא חזר לבמה בספיישל הקאמבק הטלוויזיוני עטור השבחים "אלביס" , שהוביל להארכת ההופעות שקיים בלאס וגאס ולסיבובי הופעות מצליחים ביותר. ב-1973 קיים פרסלי את ההופעה הראשונה של אומן סולו ששודרה ברחבי העולם, *[[Aloha from Hawaii via Satellite|Aloha from Hawaii]]* . שנים של שימוש בסמים במרשם והרגלי אכילה לא בריאים, פגעו קשות בבריאותו, והוא נפטר בפתאומיות ב-1977 באחוזתו בגרייסלנד בגיל 42.

לאחר שנמכרו למעלה מ-500 מיליון מתקליטיו ברחבי העולם, פרסלי נחשב לאומן הסולו הנמכר ביותר בכל הזמנים; שיא שמוכר בגינס שיאי עולם. הוא זכה להצלחה מסחרית בסוגות מוזיקליות רבות, כולל פופ, קאנטרי, רית'ם אנד בלוז, מוזיקה עכשווית למבוגרים וגוספל. פרסלי זכה בשלושה פרסי גראמי (ביניהם פרס גראמי למפעל חיים בגיל 36), ונכנס למספר היכלי תהילה. הוא מחזיק במספר שיאים עולמיים, ביניהם מספר האלבומים הרב ביותר שקיבלו תוארי זהב ופלטינה מטעם איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA), מרבית האלבומים שדורגו במצעד הבילבורד 200, אומן הסולו עם מרבית האלבומים שדורגו במקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי ואומן הסולו עם מרבית השירים שדורגו במקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי. בשנת 2018 הוענקה לו מדליית החירות הנשיאותית בידי נשיא ארצות הברית, דונלד טראמפ. בנוסף לכך, דורג במקום השלישי ברשימת "100 האומנים הגדולים בכל הזמנים" של רולינג סטון.

## ביוגרפיה
### ילדותו ותחילת דרכו
[ממוזער|שמאל|200px|מקום הולדתו של פרסלי בעיר [טופלו (מיסיסיפי)|טופלו שבמיסיסיפי]]
אלביס נולד בשנת 1935, בעיירה טופלו שבמיסיסיפי, לוורנון אלביס פרסלי בן ה-18 ולגלדיס לאב סמית' (שהייתה כנראה יהודייה) בת ה-22, בבית צנוע עם שני חדרים שנבנה על ידי אביו לקראת לידתו. אחיו התאום של אלביס, ג'סי גארון פרסלי, נולד כ-37 דקות לפני אלביס אך מת במהלך הלידה. אימו עבדה באותה עת כפועלת במפעל טקסטיל, ואביו עבד במכולת.

ההשפעה המוזיקלית הראשונית על אלביס כילד הייתה מוזיקת הגוספל הדתית. משפחתו השתתפה בקביעות בטקסים בכנסייה המקומית. גם לאורך חייו הבוגרים, תוך כדי ההקלטות באולפן, בסביבתו הפרטית ולאחר הופעות, נהג אלביס להצטרף למפגשים לא רשמיים (סשנים) של מוזיקת גוספל.

בשנת 1938, איבדה המשפחה את ביתה, לאחר שוורנון הורשע ונשלח לכלא לשמונה חודשים בגין הונאה. בתקופת שהותו בכלא, התגוררו אלביס ואימו עם קרובי משפחה. ורנון שוחרר מהכלא בשנת 1941. בגיל 10, הופיע אלביס לראשונה בתחרות שירה וזכה במקום השני. כעבור כשנה קיבל מאימו את הגיטרה הראשונה שלו כמתנת יום הולדת, והחל לקבל שיעורי גיטרה משני דודיו ומהכומר של הכנסייה החדשה, שאליה הצטרפה משפחתו. פרסלי מעולם לא קיבל הכשרה פורמלית בתחום המוזיקה ולא למד לקרוא תווים, ובפועל למד במהלך ילדותו לנגן בגיטרה לפי שמיעה.

בנובמבר 1948, כאשר היה אלביס בן 13, עברה משפחתו לממפיס שבטנסי, שם היו לאביו יותר הזדמנויות למצוא עבודה. אימו עבדה במשמרות לילה בבית חולים מקומי, ואביו עבד בעבודות מזדמנות. המשפחה התגוררה במשך כשנה בבית מושכר בתנאים קשים, ובהמשך עברה לדירת שני חדרים בקומפלקס דיור ציבורי. גם אלביס עבד בעבודות מזדמנות כדי לסייע לפרנסת המשפחה: כיסוח מדשאות, שטיפת מכוניות ומכירת גלידה. הוא סיים את לימודיו בתיכון בשנת 1953, החל לעבוד בתור נהג משאית, ובמקביל למד חשמלאות. בזמנו הפנוי נהג לשיר ולנגן בגיטרה.

## קריירה מוזיקלית
### סאן רקורדס והולדת הרוקנ'רול
ממוזער|200px|אלביס פרסלי, 1957
באוגוסט 1953, שילם אלביס לחברת "סאן רקורדס" (Sun Records) על מנת להקליט עבור אימו ליום הולדתה את השירים "My Happiness" ו-"That's When Your Heartaches Begin" על גבי תקליטון חובבים. מייסד חברת סאן רקורדס, סם פיליפס, והעוזרת מריון קייסקר, שמעו את השירים, וזיהו את כישרונו של אלביס. ביוני 1954, הם קראו לו כדי למלא את מקומו של זמר בלדות חסר. אף על פי שהפגישה לא נשאה פרי, צירף פיליפס את אלביס לשני מוזיקאים מקומיים, סקוטי מור וביל בלאק. במהלך הפסקה בחזרות ב-5 ביולי 1954, החל אלביס לשיר באופן ספונטני את "That's Alright Mama", ופיליפס לחץ על כפתור ההקלטה באולפן. במהלך הקלטה היסטורית זו, נוצר סגנון חדש שעל פי אלביס "לא דמה לשום סגנון". השיר הראשון שהוזכר, "That All Right", של זמר הבלוז האפרו-אמריקני ארתור "ביג בוי" קרואדפ, הוקלט בסגנון קאנטרי-וסטרן, ומצידו השני של התקליטון הקליט אלביס שיר קאנטרי מפורסם של ביל מונרו עם נגיעות בלוז, "Blue Moon of Kentucky". בכך נוצר שיר בלוז ראשון בסגנון קאנטרי, ומצידו השני של התקליטון שיר קאנטרי בסגנון בלוז, שבישרו את תחילת סגנון הרוקנ'רול. אלביס מנה כהשפעה ראשונית, את השיר "That's All" של מוזיקאית הגוספל סיסטר רוזטה תארפ, ששילבה את מוזיקת הנשמה עם בלוז ופולק, בליווי גיטרה חשמלית פועמת.

### הנפילה והחזרה
[שמאל|ממוזער|250px|אלביס עם [ריצ'רד ניקסון]]
הצלחתו של אלביס החלה מלהיטו הראשון "That's Alright" בשנת 1954. בשנת 1956, החל להקליט עבור חברת "RCA" בנאשוויל. עם גיוסו לצבא ארצות הברית ב-24 במרץ 1958 לשנתיים של שירות צבאי, הופסקה פעילותו המוזיקלית. באוקטובר אותה שנה, נשלח לפרידברג שבגרמניה.
באותה שנה אימו שהייתה אלכוהוליסטית, נפטרה מדלקת כבד.
ב-2 במרץ 1960 שב לארצות הברית, המשיך להוציא להיטים ולהופיע בסרטי קולנוע. עם זאת, הוא לא חזר לנקודת השיא ביצירתיות שלו, ולדעת רבים הוא נע לכיוון נוסחתי שמרני ומלודי יותר.

במהלך שנות השישים, מיעט אלביס להופיע, וחלה נסיגה משמעותית במכירות תקליטיו ובביקוש להופעותיו. בשנת 1968 חזר להופיע באולמות מלאים עם שירים חדשים, שהשיבו אותו לחזית הבמה ואף הכתירו אותו כ"מלך הרוק".
ב-1969, הוא שב לראש טבלת המצעדים עם להיטו הידוע "מחשבות חשדניות" (Suspicious Minds). באותה שנה הוציא את אלבומו "מאלביס בממפיס", שהוקלט באולפן בו התחיל את דרכו המוזיקלית. אלבום זה, שהכיל להיטים רבים, השיב את אלביס למעמדו במצעדים, בהאזנות ובטבלאות המכירות.

לאחר תקופה זו, חלה שוב דעיכה בקריירה המוזיקלית של אלביס, במהלכה התמכר לתרופות ולאכילה, דבר שהקשה על פעילותו הסדירה. למרות זאת, ב-1973 הופיע אלביס בהוואי, במופע הראשון ששודר על ידי לוויין בשידור חי מחוף אל חוף, ובו צפו מיליוני בני אדם מחמש יבשות, וזכה ל-50 אחוזי צפייה בטלוויזיה האמריקנית. במופע זה שר אלביס את להיטיו הגדולים מכל התקופות: "אהבה בוערת", "כלב ציד", "קדחת", "מחשבות חשדניות" ו"טרילוגיה אמריקאית", וכן מספר שירים אותם חידש: "Something" של להקת הביטלס, "Johnny B. Goode" של צ'אק ברי ו-"My Way" של פרנק סינטרה.

לאחר הופעה זו שב אלביס אל דעת הקהל כ"מלך הרוק'נ'רול". אך התמכרויותיו הפריעו לקידום הקריירה שלו.

### שחקן קולנוע
נוסף על היותו זמר, אלביס היה גם שחקן קולנוע. בשנת 1956, יצא סרטו הראשון "Love Me Tender", ביולי 1957, יצא סרטו השני "אוהב אותך". הוא שיחק בעשרות סרטים והופיע בתוכניות טלוויזיה שונות, בהן זו של אד סאליבן אשר במהלכה צפו באלביס כ-60 מיליון איש. אף על פי שרוב סרטיו לא נחשבו ליצירות מופת, סרטו הדוקומנטרי האחרון "Elvis on tour" שיצא בשנת 1972 (ובו השתתף בעריכה מרטין סקורסזה) זכה בפרס גלובוס הזהב בקטגוריית "הסרט הדוקומנטרי הטוב ביותר".

### משפחתו
במהלך שירותו הצבאי בשנת 1959 פגש אלביס את אשתו לעתיד פריסילה בגרמניה, כאשר הייתה בת 14 והוא בן 24. הם נישאו 8 שנים אחר-כך ב-1 במאי 1967 בלאס וגאס, כשלפריסיליה מלאו 22. ביתם היחידה, ליסה מארי פרסלי, נולדה ב-1 בפברואר 1968, נישאה 4 פעמים והביאה לעולם 4 ילדים.

במהלך נישואיהם, ניהל אלביס רומנים רבים המתוארים בפירוט בספרים שנכתבו עליו. גם אשתו ניהלה רומן, עם חברם המשותף מייק סטון. הם נפרדו ב-23 בפברואר 1972, הסכימו ביניהם לחלק את המשמורת על ביתם, והתגרשו סופית ב-1973. לאחר הגירושים חלה החמרה במצבו של אלביס, הוא הפך לאדם מבודד, עלה במשקל והשימוש שלו בתרופות גבר. אלו השפיעו לרעה על בריאותו, מצב רוחו והתנהגותו על הבמה.

### מותו
שמאל|ממוזער|200px|המצבה על קברו של אלביס באחוזת גרייסלנד
הופעתו האחרונה של אלביס נערכה ב-"Market Square Arena" באינדיאנפוליס, ב-26 ביוני 1977. ב-16 באוגוסט אותה שנה נפטר בגיל 42. גופתו נמצאה בחדרו בביתו, "אחוזת גרייסלנד". מותו נגרם ככל הנראה כתוצאה משימוש מופרז בתרופות הרגעה, להן היה מכור, כאשר החל להופיע בלאס וגאס בתחילת שנות ה-70, והשימוש בהן הוגבר במידה ניכרת בעקבות גירושיו והלחץ הגובר של מסעות ההופעות המתישים. בעיות בריאותיות נוספות מהן סבל היו לחץ דם גבוה, משקל יתר (הוא שקל כ-115 ק"ג), גלאוקומה. על פי חוות דעת של נתיחה לאחר המוות וחוות דעת של דוקטורים מומחים לתרופות, סיבת מותו היא שימוש יתר בתרופות הרגעה שנמצאו בדמו בכמות מופרזת אשר הביאו לקריסת מערכת העצבים המרכזית שאחראית בין היתר על הנשימה ודופק לב. כתוצאה מכך אלביס למעשה מת מכשל נשימתי אשר הוביל למותו. ראיה לכך היא שצבע הפנים שלו היה כהה כשהוא נמצא ללא רוח חיים - דבר המעיד על חנק. סיבת מותו שלכאורה נגרמה מהתקף לב היא כיסוי לסיבה האמיתית.

גרסה נוספת טוענת כי, גופתו של אלביס נמצאה בשירותים, כשהמבורגר בידו. גרסה זו אף זכתה לפרודיה, בקליפ לשיר "Without Me" של הראפר האמריקאי אמינם משנת 2002, בו נראה אלביס יושב בשירותים, מוציא סנדוויץ' מהאסלה ואוכל אותו.

עם היוודע דבר מותו, שידרו תחנות רדיו ברחבי אירופה את שיריו במשך שעות. היו תחנות ששינו את לוח השידורים הרגיל על מנת לשדר שירים אלו בלווית סיפורים ופרשנויות על הקריירה שלו. מסע הלוויה החל ביום חמישי (18.8.1977) מחוץ לשערי גרייסלנד. לעיני כ-80,000 צופים שעמדו בצדי הדרך, הובל ארונו לבית העלמין פורסט היל, מוקף בשומרי ראש, כוחות שיטור וחיילים. הוא נקבר לצד אימו בטקס פרטי בו נכחו כ-200 בני משפחה, מכרים ומקורבים, וגרושתו – פריסילה פרסלי.

מייד לאחר קבורתו ניסו מעריצים לגנוב את גופתו. משהבחינו שומרי בית הקברות בנעשה, החליטה המשפחה, בהתייעצות עם השלטונות, להעביר את ארונו לגרייסלנד, ולקברו שם. בלילות הבאים גדל מספר המעריצים שניסו לקחת לעצמם מאיבריו, אך כאשר חפרו בחלקת הקבר הם גילו להפתעתם קבר ריק. השמועה על הקבר הריק פשטה מייד ברחבי העולם. עד שהמשפחה הסבירה את התעלומה, כבר התגבש המיתוס לפיו פרש אלביס לאי בודד, שאותו רכש לשם כך, ושם הוא חי עד עצם היום הזה בזהות בדויה, ואף נוהג להקליט שירים חדשים מדי פעם, מיתוס שאותו מפיצים עדיין מעריצים ואנשים מסוימים.

בעיקר אחרי מותו, נוצר סביב אלביס מעין פולחן אישיות רחב היקף של מעריציו ושמו הונצח בתחומים רבים.

## הנצחה
* בספר "לא מזיק ברובו" מסדרת "מדריך הטרמפיסט לגלקסיה" של דאגלס אדמס אשר יצא ב-1992, מופיע אלביס באחד הברים הממוקם באחת הפלנטות אותן מבקרים גיבורי הספר.
* האסטרואיד 17059 אלביס שנקרא על שמו ב-1999.
* נקרא על שמו העכביש *[[Paradonea presleyi]]* ממשפחת הסרבולניים (הידועים גם כעכבישי קטיפה - כאזכור להופעתו באין ספור ציורי קטיפה שחורה).
* בשנת 2022, יצא הסרט הביוגרפי "אלביס" אודותיו.
* בשנת 2023, יצאה בשירות הסטרימינג "נטפליקס" סדרת קומדיה בדיונית בשם "מרגל ושמו אלביס" העוקבת אחר קורותיו של האלטר איגו של אלביס שהוא סוכן חשאי. יוצרי הסדרה הם פריסילה פרסלי (אשתו לשעבר של אלביס), ג'ון אדי, ו-מייק ארנולד.
* אופרטור אלביס נקרא על שמו, בשל העובדה שכאשר מסובבים עם כיוון השעון את הסימון הנפוץ שלו, ****, הוא דומה לרגשון של אלביס פרסלי עם התסרוקת המיוחדת שלו.

### הנצחה בישראל
מאז 1976 פועל בתחנת דלק בכניסה לנווה אילן פונדק אלביס (נווה אילן), פונדק דרכים ותיק בבעלות אורי יואלי, המוקדש כולו לאלביס פרסלי, תוך קבלת רישיון שימוש בשמו ממשפחתו של אלביס. שני פסלי ענק של אלביס בגובה ארבעה מטרים נמצאים בכניסה למסעדה, ובתוכה תמונות של אלביס, ספלים, מפיות ממותגות ופסקול המוזיקה משיריו של אלביס, ותפריט ייחודי הכולל את ההמבורגר שאלביס אהב, בהתאמה לקהל הישראלי. אחד משני הפסלים של אלביס ב'פונדק אלביס' נוצר על ידי הפסל ריצ'רד שילה, שפיסל פסלי חוצות רבים בישראל, היה כתב פלילי בשבועון "העולם הזה", כתב תסריטים לטלוויזיה החינוכית ונהרג בשנת 2012 בתאונה, ברוכבו על אופנוע כבד.

## גרייסלנד
שמאל|ממוזער|250px|אחוזת גרייסלנד בשנת 2002
בשנת 1957, בגיל 22, רכש אלביס עבורו ועבור הוריו אחוזה רחבת ידיים המכונה "גרייסלנד" , השוכנת 13 קילומטרים מדרום למרכז העיר ממפיס, תמורת 100 אלף דולרים. האחוזה מורכבת משתי קומות מגורים המכילות 23 חדרים (בהם שמונה חדרי שינה עם שירותים צמודים), בריכת שחייה, גן מדיטציה (בו נקברו לבסוף אלביס והוריו) ואורוות.

אלביס התגורר באחוזה משנת 1957 עד פטירתו בשנת 1977. תחילה התגורר באחוזה עם הוריו. לאחר מות אימו ב-1958 אביו נישא ב-1960 לדי סטנלי, והם עברו להתגורר בבית הסמוך לאחוזה.

בעקבות התהילה הרבה לה זכה אלביס, הפך מעונו עם השנים לאחת מהאטרקציות התיירותיות החשובות ביותר בממפיס. לאחר מותו, פתחה גרושתו פריסילה פרסלי את גרייסלנד למבקרים בשנת 1982, ומאז האחוזה היא אחד המקומות המתוירים ביותר בארצות הברית, ואף נחשבה במשך שנים לאתר השני הכי מתויר בארצות הברית אחרי הבית הלבן. מדי שנה פוקדים את האתר כחצי מיליון מבקרים, בהם מעריצים רבים של פרסלי.

## יהדותו
לפי עדותו של דודן מרוחק של אלביס, אוסקר טקיט, המופיעה בביוגרפיה "גלדיס ואלביס" משנת 1985, סבת-סבתו של אלביס מצד אימו, ננסי ברודין, הייתה יהודייה - כך שלפי ההלכה היהודית, גם אלביס עצמו היה יהודי. אלביס עצמו תכנן את צורתה של המצבה שהוצבה על קברה המקורי של אימו בבית הקברות פורסט היל, וכלל בה מגן דוד קטן, לצד צלב גדול. כשהועבר הקבר ב-1977, לאחר מותו, לאחוזת גרייסלנד, הוסר ממנו אותו מגן דוד. עם זאת, הצהרתו של טקיט אינה נתמכת בראיות חיצוניות, ואלביס לא ראה עצמו כיהודי ואף הועסק בצעירותו כגוי של שבת בבית של שכנו, הרב אלברט פרוכטר. עם זאת, בשנותיו האחרונות (במיוחד בשנת 77' שנת מותו) ענד תליון "חי", וקיימת הקלטה נדירה שלו מתקופת לאס וגאס, בה הוא שר את השיר היהודי המסורתי "הבה נגילה".

## מורשת והשפעה
[ממוזער|פסל אלביס בחצר [פונדק אלביס (נווה אילן). הפסל הוא לאנס האנטר, 1989. הערצת כוכב הרוק חוצה גבולות ותרבויות, והקימה תת-תרבות של חקייני אלביס המתלבשים ושרים כמוהו.]]
ימין|ממוזער|280px|קבוצת חקיינים של אלביס פרסלי.

ליאונרד ברנשטיין אמר עליו כי "אלביס חולל את המהפכה התרבותית הגדולה ביותר בתולדות המין האנושי".

אלביס היה המוביל והזרז העיקרי למהפכת הרוק'נרול בשנות החמישים. מהרגע שבו הופיע בתוכניתו של אד סאליבן בספטמבר 1956, חולל אלביס את תחילתו של עידן חדש במוזיקה, המכונה "עידן הרוק" (Rock era). הוא היה מהראשונים להשתמש בגיטרות חשמליות ובציוד הגברה.

### אופי המוזיקה ששר
המוזיקה של אלביס הייתה מורכבת משירים קצרים ופשוטים, מהם שמחים ומהירים שנוגנו בגיטרה חשמלית, כמו "A Little Less Conversation" (שגרסה חדשה שלו הגיעה לראש המצעד הבריטי 25 שנה לאחר מות מבצעו) ו-"Heartbreak Hotel", אך לצידם גם שירים שקטים ועדינים שנוגנו בגיטרה אקוסטית, כמו "Can't Help Falling in Love".

### אלבום ראשון
אלבומו הראשון "Elvis Presley" היה אלבום הרוק הראשון שנמכר ביותר ממיליון עותקים. הוא כלל שירים בסגנון קאנטרי ובלוז בלבוש חדש של מוזיקת רוק. גם טכניקות ההקלטה שבהם השתמש היו חדשניות לזמנן (למשל הכפלת קול), ושימשו אבן דרך בטכניקות הקלטה שהשפיעו על דור שלם של מוזיקאים (בהם הביטלס, הרולינג סטונז, בוב דילן, דייוויד בואי, הדלתות, הבי ג'יז, ניל יאנג, לד זפלין, נערי החוף, אריק קלפטון, טום פטי, ג'ניס ג'ופלין, ניק קייב, ג'ון קייל, הקלאש (שביססו את העטיפה המפורסמת של אלבומם "London Calling" על עטיפת אלבומו הראשון), קווין (שלהיטם "Crazy little thing called love" נוגן ומושר בסגנונו של אלביס), ג'ימי הנדריקס (שביצע גרסת כיסוי ל-"Heartbreak Hotel" ושירים נוספים של אלביס), הסמיתס, בוי ג'ורג',U2 ואומנים רבים אחרים.

### שירי בלוז
בנוסף, נתן אלביס לגיטימציה לשירי הבלוז של אומנים שחורים, שלא נכנסו למיינסטרים עד תקופה זו. הם החלו להישמע בתחנות השידור הממלכתיות שהשמיעו עד אז שירי בלוז בביצוע אומנים לבנים בלבד.
[250px|ממוזער|שמאל|פסל של אלביס פרסלי ליד פונדק אלביס בנווה אילן. הפסל הוא [ריצ'רד שילה, 1997]]

### ההערצה וההתייחסות למה שייצג
אלביס קדם לביטלס בתופעת ההערצה ההיסטרית לאומן, ועורר זעם רב של גופים כמו הכנסייה (שראתה ברוקנ'רול "המוזיקה של השטן"), ארגונים גזעניים שראו בו אומן "שחור" מדי, והורים מודאגים שכינו אותו "משחית הנוער". בתקופת "המלחמה הקרה", כאשר גויס לצבא האמריקני ב-1958 והוצב במערב גרמניה, גרמה הצבתו שם לתסיסה כה רבה בקרב הנוער המזרח אירופי, עד ששליט ברית המועצות ניקיטה חרושצ'וב הגדיר אותו בשנת 1959 כ"סמן הבולט ביותר לניוון הקפיטליסטי והבורגני".

## סגנון אומנותי והשפעתו
שמאל|ממוזער|200px|חליפה טיפוסית אותה נהג פרסלי ללבוש בהופעותיו לצד אחת הגיטרות שלו בתצוגה בגרייסלנד.
אלביס נודע בהופעתו החיצונית הייחודית: בלורית שחורה גדולה, פיאות לחיים ארוכות ומשולשות וחליפה לבנה נוצצת הכוללת "מכנסי צינור". סגנון לבוש מיוחד זה השפיע על האופנה במשך כעשור לאחר מכן ומזוהה עד היום עם אלביס. בתרבות הלבוש וההתנהגות, אותה הנחיל, הוא גרם לכך שחברות מסחריות יתייחסו לבני נוער כצרכנים לכל דבר.

כמו כן, נודע אלביס בתנועות הגוף הפרובוקטיביות שלו, אשר הקנו לו את הכינוי "אלביס פלביס" - אלביס אגן הירכיים.

בנוסף, ניכרה השפעתו גם לתחום האומנות, למשל אנדי וורהול יצר קולאז' שלו בחלק מעבודותיו, בהן "שמונה אלביסים" המפורסם.

## דיסקוגרפיה נבחרת

## פילמוגרפיה
### כשחקן

[שמאל|ממוזער|250px|אלביס עם השחקנית [ג'ודי טיילר בסרט "גיל המרדות"]]
[שמאל|ממוזער|250px|הסרט "" משנת 1962 התבסס בין היתר על תדמית [סמל מין|סמל המין של פרסלי באותה העת.]]

### ספיישלים טלוויזיוניים
* Elvis (1968)
* Aloha from Hawaii via Satellite (1973)
* Elvis in Concert (1977)

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* 
* אלי אשד, חיי אלביס פרסלי כמחזמר, מגזין "יקום תרבות"
* 
* אבישי מתיה, דרך המלך, באתר מעריב השבוע, 9 בינואר 2015
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:אמריקאים ילידי מיסיסיפי
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: מוזיקה
קטגוריה:אמנים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:זמרי קאנטרי אמריקאים
קטגוריה:זמרי רוק אמריקאים
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הרוק אנד רול
קטגוריה:מעוטרי מדליית החירות הנשיאותית
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:מחלוקות סביב טענות לתועבה במוזיקה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1935
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1977