open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
יחיעם (הווי בקיבוץ)

**יחיעם (הווי בקיבוץ)** או **יחיעם (חיים בקיבוץ)** הוא ציור שמן מאת הצייר הישראלי יוסף זריצקי. הציור מתאר הפשטה של נוף בקיבוץ יחיעם, ונחשב לאחת מיצירות האמנות החשובות של הצייר, ושל האמנות המופשטת בישראל.

## היצירה
הציור "יחיעם (חיים בקיבוץ)" הוא הציור הגדול ביותר מבין מסדרה של כ-24 ציורים לפחות, הנושאים את השם "יחיעם". עבודות אלו נוצרו בין השנים 1949–1951, תקופה בה זריצקי שימש כמרצה לאמנות בקיבוץ במסגרת סמינרים שארגן "הקיבוץ הארצי". ברישומי האקוורל הרבים בסדרה בולטת הנטייה להשטחה ולהפשטה של הצורות בטבע לכדי משטחים גאומטריים, ואילו מספר הדמויות המופיעות בעבודות תורגמו לסימנים המזכירים הירוגליפים.

ציור זה, כמו ציורי שמן אחרים בסדרה, לא נוצר כהתבוננות ישירה בטבע, אלה הוא עיבוד המוטיבים מציורי האקוורל. משטח הציור מחולק לצורות גאומטריות ולגושים בולטים של משיכות מכחול בולטות, בעלות אופי אנכי או אופקי, המתפקדות כשכבה עליונה על משטח הציור הגדול. בציור בולטים גוונים ירקרקים וחומים עם כמה כתמים בולטים באדום וצהוב. למרות האופי המופשט של הציור, ניתן להבחין בציור בכמה דמויות, המתוארות בעזרת קו חופשי וכללי. במרכז הציור מופיעה דמות של אם האוחזת בבנה, ואילו במרכז חלקו התחתון של הבד מופיע ייצוג של סוס, המתואר בקו לבן על גבי משטח חום.

בשנת 1952 יצר זריצקי עוד קבוצת עבודות הנושאות את השם "יחיעם" והן מהוות פיתוח והפשטה של אותה סדרה. הציור הוצג, תחת השם "הווי בקיבוץ", בתערוכה החמישית של קבוצת "אופקים חדשים", שנערכה בנובמבר 1953 במוזיאון תל אביב.

בשנת 1975 נרכשה היצירה על ידי מוזיאון תל אביב, בתרומתם של רבקה ויוסף מאירהוף מארצות הברית. רפרודוקציות של הציור הופיעו במספר ספרים ובהם ספרה של גילה בלס על "אופקים חדשים" (1980), על כריכת קטלוג תערוכת הרטרוספקטיבה של זריצקי במוזיאון תל אביב (1984), אותה אצר מרדכי עומר וכן היא פותחת את קטלוג התערוכה "העשור הראשון: הגמוניה וריבוי" (2008), המתארת את האמנות הישראלית בעשור הראשון למדינת ישראל, שנערכה במשכן לאמנות עין חרוד.

בעת הצגתו, בתערוכה החמישית של "אופקים חדשים", נתפש הציור כדוגמה לתהליך ההפשטה שעבר זריצקי באותה תקופה. ד. נחום תיאר את יצירתו של זריצקי במאמר בידיעות אחרונות כמעמידה את המסתכל בניסיון קשה. "זריצקי", טען נחום, "מורד במוסכמות ולא רק שהוא מנתק את עצמו מדעת ובכוונה מן הנושא, אלא גם מכל סימן של צורניות".

על פי מרדכי עומר, מהווה הציור עדות יחסים של קרבה והתרחקות מן הטבע. במעבר מציורי האקוורל אל ציור השמן הופכות הצורות למופשטות יותר ויחסן אל הטבע הולך ומטשטש. עוד מציין עומר כי בשונה מייצוג ה-"הווי הקיבוצי" של התקופה, כמו בציורי יוחנן סימון או בכרזות השומר הצעיר, הרי הדמויות חסרות הזהות בסדרה מבטאות יחס בלתי אמצעי של האדם אל הטבע.

## גלריה

File:Ofakim Hadasim 005-1.jpg|פתיחת התערוכה החמישית של "אופקים חדשים" במוזיאון תל אביב לאמנות (נובמבר 1953) משמאל: יעקב וכסלר, מרדכי אריאלי, אהרן כהנא. ברקע הציור "יחיעם (הווי בקיבוץ)".
File:Opening of The Herta and paul Building 025.jpg|ברקע הציור "יחיעם" בעת פתיחת התערוכה "המוזיאון מציג את עצמו", 1 בנובמבר 2011


## קישורים חיצוניים
*"יחיעם (הווי בקיבוץ)" באתר מוזיאון תל אביב לאמנות.

## הערות שוליים

קטגוריה:יוסף זריצקי
קטגוריה:ציורים
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציור ישראלי
קטגוריה:מוזיאון תל אביב לאמנות: יצירות אמנות
קטגוריה:מוזיאון תל אביב לאמנות: ציורים
קטגוריה:הקיבוץ בתרבות ובאמנות
קטגוריה:ציורים משנות ה-1950
קטגוריה:יחיעם
קטגוריה:ציורים מופשטים
חרב צ'רקסית

**חרב צ'רקסית** (צ'רקסית: Сашхуэ - **סה שה'וואה**; רוסית: Шашка) היא כלי נשק קר שנשאו הלוחמים הצ'רקסים בצפון הרי הקווקז. החרב עשויה מסגסוגת פלדה. צורתה מעוגלת במקצת, הידית עשויה מקרן אייל. 

מקור השם הוא מהשפה הצ'רקסית סה פירושו שן או להב, שה'וואה פירושו גדול כך "סה שה'וואה" - שן גדולה\להב גדולה.

החרב הצ'רקסית הומצאה בצפון הרי הקווקז בשלהי המאה ה-12 וה-13 על ידי שבטים צ'רקסיים. בשלב מאוחר יותר עמים נוספים, כמו העם הרוסי, האוקראיני והקוזאקים, החלו להשתמש בחרב הצ'רקסית וכינו אותה "שאשקה".

החרב טיפוסית לעם האדיגאי (צ'רקסים) וארוכה קצת מהחרב הקוזאקית. פלוגות רוסיות נשאו את החרב הצ'רקסית כבר בשנת 1830. במלחמת העולם השנייה נשאו פרשים רוסים את החרב הצ'רקסית.

## קישורים חיצוניים

*הדגמה בסגנון הלחימה בשיטה הצ'רקסית
* איך יוצרים חרב צ'רקסית

קטגוריה:חרבות
קטגוריה:צ'רקסים
מרה

**מרה** (בלטינית: **Bilis**) היא נוזל המיוצר בכבד ומשמש בתהליך העיכול. המרה מופרשת מהכבד ונאגרת בכיס המרה, ממנו היא משוחררת בזמן עיכול של שומנים דרך צינור המרה אל התריסריון (תחילת המעי הדק), על מנת לעזור בפירוק המזון. נוזל המרה משתתף בתהליכי עיכול חשובים כגון פירוק טיפות שומן בשביל הגדלת שטח פנים  במהלך תהליך העיכול. במרה ישנן מולקולות שלהן יכולות דטרגנטיות היוצרות תחליב עם טיפות השומן שבמזון. למעשה נוזל המרה גורם לחלוקת טיפות השומן מהמזון לטיפות מיקרוסקופיות ששטח פניהן גדול, ובכך מאפשרות גישה יעילה של אנזימים מפרקי שומנים (המומסים במים) אל מולקולות השומן (שאינן מתמוססות היטב במים עקב תכונותיהן ההידרופוביות). 

המרה מורכבת ממים (85%), ממלחי מרה (10%), מרירית ופיגמנטים (3%) משומנים (1%), ממלחים אי-אורגניים ומכולסטרין. כשמה, טעמה מר. צבעה של המרה נקבע משני פיגמנטים עיקריים, בילירובין אשר צבעו צהוב, וצורתו המחומצנת בילוורדין אשר צבעה ירוק. כאשר הם מתערבבים הם יוצרים את צבעה החום של צואה. בגופו של אדם מבוגר מתווצרת בין 400-800 מיליליטר מרה ביממה.
המרה היא בסיסית, בעלת pH 7.8 – 8.6, ולכן היא מסייעת בסתירת החומציות הרבה שקיימת בקיבה, בשלב של המעבר למעי.
בנוסף למרה, צינור המרה מוביל לתריסריון גם אנזימים המיוצרים בלבלב.

מרבית (כ-95%) מיצי המרה ממוחזרים דרך וריד פורטלי לכבד ואינם מופרשים מהגוף, כאשר כ-5% מהם מופרשים בצואה.

## ראו גם
* ארבע הליחות

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מערכת העיכול
קטגוריה:נוזלי גוף
בית הממשלה הישן (אוקלנד)

[שמאל|ממוזער|250px|בית הממשלה הישן בשנות ה-70 של [המאה ה-19.]]
שמאל|ממוזער|250px|המבנה בשנות ה-80 של המאה ה-19.
**בית הממשלה הישן** (באנגלית: **Old Government House**) הממוקם באוקלנד שבניו זילנד שימש כבית ממשלה - בית המגורים הרשמי של המושל הכללי של ניו זילנד מאז שהושלם בשנת 1856 ועד שנת 1966 עת הוחלף בבית הממשלה הנוכחי.

בית הממשלה הישן היה בית הממשלה השני בעיר אוקלנד. המבנה תוכנן על ידי האדריכל ויליאם מייסון ובניתו הושלמה בשנת 1856. באותה עת הייתה אוקלנד בירה בפועל של ניו זילנד. לאחר שבשנת 1865 נבחרה העיר ולינגטון כבירת המדינה, הפך המבנה למבנה משני, והמושל התגורר בעיקר בבית הממשלה שבבירה.

המלכה אליזבת, מלכת ניו זילנד ובני משפחתה התגוררו במבנה שש פעמים, ובשנת 1953 שידרה אליזבת השנייה את נאום חג המולד שלה לכל ממלכותיה.

בשנת 1969 הועבר המבנה לידי אוניברסיטת אוקלנד, המשמשת בו כחדר לצוות המרצים, וכחדר הרצאות.

## ראו גם
* בית הממשלה
* בית הממשלה בוולינגטון
* 

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אוקלנד (ניו זילנד): מבנים
קטגוריה:מעונות רשמיים
קרליץ

**קרליץ** (ביידיש: קארעליץ), הוא שם משפחה אשכנזי, המעיד לרוב כי אבותיו של נושאו הגיעו מהעיירה קרליץ (בפולנית: Korelicze) כיום בבלארוס

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה טופונימיים
יגאל ארד

200px|ממוזער|שמאל|יגאל ארד בשירות החובה בצה"ל
**יגאל ארד** (6 ביוני 1940 – 24 באוקטובר 1973) היה חייל צה"ל שעוטר בעיטור העוז על פעולתו כחובש במהלך הקרב על גבעת התחמושת במלחמת ששת הימים. נהרג במלחמת יום הכיפורים בקרב העיר סואץ.

## ראשית חייו
נולד כפאבלו בוקסר לפאני ואהרון (אביו היה לוי ואמו הייתה לבית כהן) בפולין הכבושה בידי הנאצים. אביו שירת ב, בעוד אמו נמלטה לכפר בגבול רוסיה הסתתרה עמו שם עד תום המלחמה.
בהמשך נולד לו גם אח צעיר ארד והשניים למדו בבית ספר פולני ולא קיבלו חינוך יהודי. בעקבות מבצע סיני וקריאת הרומן אקסודוס החליט לעלות לישראל. בשנת 1959, בן 18, הגיע לבדו לישראל לקיבוץ דברת. אז שינה את שמו. לאחר חצי שנה התגייס לצה"ל כחייל בודד, כשהעברית בפיו דלה. שירת כחובש קרבי בחטיבת הצנחנים.

לאחר סיום שירותו הסדיר, גר בחיפה והתפרנס מעבודה כמפעיל ציוד מכני הנדסי. לאחר מכן עבד בחברה לקירור ובהמשך למד בקורס טכנאי ייצור והחל לעבוד בחברת החשמל. בשנת 1964 נישא לזיווה מחיפה, ונולדו להם בת ובן.

## מלחמת ששת הימים
לאחר שירותו הצבאי הסדיר הוצב בחטיבה 55, חטיבת מילואים של הצנחנים. במסגרתה יצא לקרב על ירושלים במלחמת ששת הימים. הוא שימש כחובש פלוגתי בפלוגה ב' של גדוד 66 בפיקודו של סגן-אלוף יוסי יפה, שעליו הוטלה משימת כיבוש בית הספר לשוטרים וגבעת התחמושת. במשך כל הקרב על גבעת התחמושת טיפל ארד בעשרות פצועים מאנשי הגדוד. הוא עשה זאת תחת אש ירדנית מטווח קצר, כאשר הלחימה מתנהלת סביבו ולאחר שהחובשים האחרים נפגעו. על פעולתו זו הוענק לו ציון לשבח מטעם הרמטכ"ל. בשנת 1973 הומר הצל"ש לעיטור העוז.

במלחמת ההתשה שירת ארד עם יחידתו בחזית תעלת סואץ ובארץ המרדפים בבקעת הירדן, ובסיומם התנדב לשירות מילואים נוסף של 40 יום בעיר עזה.

## מלחמת יום הכיפורים
עם פרוץ מלחמת יום הכיפורים התייצב ארד ביחידתו, על אף שבאותה תקופה אובחן כסובל מכיב קיבה חמור ונזקק בשל כך לניתוח. ב-24 באוקטובר 1973 השתתף עם גדודו בקרב העיר סואץ. ארד נהרג בראשית הקרב מפגיעה בנגמ"ש שבו נסע. כאשר חבריו הצנחנים שנלכדו בעיר נחלצו ממנה רגלית באישון לילה הושארה גופתו מאחור. היא הוחזרה על ידי מצרים לידי צה"ל לאחר מספר חודשים.

ארד נקבר בבית הקברות הצבאי בחיפה. בן 33 במותו.
הוא הותיר אחריו את רעייתו, בן ובת, ואת אמו ואחיו הצעיר, שעלו לישראל בעקבותיו.
אחיו הקים משפחה ונולדו לו שלושה ילדים. בתו של ארד נישאה לימים לאיש הטלוויזיה טל ברקאי.

## ראו גם
* איתן נאוה
* יעקב חץ

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* יגאל ארד - החובש מגבעת התחמושת, באתר חטיבת הצנחנים.
* 

קטגוריה:מעוטרי עיטור העוז במלחמת ששת הימים
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:מעוטרי חטיבה 55
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת ששת הימים
קטגוריה:חללי צה"ל במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:גבעת התחמושת
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:דברת: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הצבאי בחיפה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1940
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1973
קטגוריה:לוחמי חטיבה 55
שמעון יעקב גליקסברג

הרב **שמעון יעקב הלוי גליקסברג** (ז' באדר תר"ל, 1870, מיינדזיז'ץ פודלסקי – כ"ט בכסלו תשי"א, 8 בדצמבר 1950, תל אביב) היה רב בפינסק ובאודסה, ולאחר עלייתו ארצה היה רב בשכונת נורדיה בתל אביב.

## ביוגרפיה
נולד במיינדזיז'ץ פודלסקי. אביו, רבי מאיר דב הלוי, שהיה ממשפחה חסידית מיוחסת, היה רבו הראשון. עד גיל 18 למד תורה בעיר הולדתו. רבו המובהק היה הרב יוסף הכהן ראוויץ, רבה של רסטוביץ, וממנו קיבל גם סמיכה לרבנות. לאחר מכן למד בעיר סוויסלוץ' בפלך מינסק, ונשא לאשה את צפורה בת רבי מרדכי דוד אלפרט, רב העיר. למד מספר שנים בבית חותנו, ואחר כך הוסיף להשתלם בתורה בקיבוץ האברכים "תומכי תורה." נסמך לרבנות גם על ידי הרבנים רבי חיים יהודה ליב ליטווין מסמורגון ורבי משה שמואל שפירא מבוברויסק. למד גם בלשנות ולימודי חול. במינסק היה פעיל ב"חברת נצח ישראל", בה נתן הרצאות לנוער. היה מראשי אגודת "שלומי אמוני ציון", ומטעמה נשלח להשתתף בוועידת היסוד של המזרחי בווילנה, בחודש אדר תרס"ב. כמו כן, עזר רבות לביסוסה של ישיבת הרב ריינס בלידא.

בשנת 1902 נתמנה לרב בפרבר של פינסק, שם המשיך בפעולתו הציונית. שימש כציר בכנסיית ציוני רוסיה במינסק ובקונגרס הציוני השישי בבזל, בשנת תרס"ד.

לאחר פטירת רבי דוד שלמה סלושץ בשנת תרס"ו, 1906 נתמנה לרב באודסה, שם קנה לו שם ברוחב ידיעותיו ביהדות, בהשכלתו הכללית ובדרשותיו המצוינות. הרב התחבב מאוד על כל שכבות הציבור. ליד תפקידו ברבנות הרבה לפעול בשטח החינוך והעבודה הסוציאלית. בהשתדלותו נוסדו מספר בתי כנסיות, ובתי ספר לילדים עניים.
באודסה התמסר ביתר שאת לפעולה הציונית. היה יו"ר המזרחי בעיר ופעיל בוועד חובבי ציון. דרשותיו בבית הכנסת הציוני "יבנה" משכו המוני צעירים.

במהלך מלחמת העולם הראשונה עסק בסיוע לפליטים שהגיעו לעיר. לאחר המלחמה היה חבר מועצת העיר וציר בכנסייה הלאומית של יהודי אוקראינה.

בשנות תרפ"ג-תרפ"ח הופיע בוויכוחים בענייני אמונות ודעות שנערכו מטעם השלטונות הסובייטים בתיאטרון העירוני שבאודסה והגן על אמונת ותורת ישראל. יריביו עמהם התמודד, היו ארכיבישוף, מרקסיסט, ופרופסורים. בתקופה זו פעל רבות בשביל עליית נוער ציוני לארץ ישראל.

בשנת 1937 הצליח לצאת מברית המועצות, עלה לארץ ישראל והשתקע בתל אביב, בה היה אב בית דין ורב בשכונת נורדיה. היה חבר בית הדין הכבוד של המזרחי בישראל, ומשופטי פרס הרב קוק לספרות תורנית.

נפטר ב-17 בדצמבר 1950 ונקבר בבית הקברות נחלת יצחק.

בנו הבכור הוא הצייר חיים גליקסברג.

ארכיונו מופקד במחלקת הארכיונים בספרייה הלאומית בירושלים.

## כתביו
*הדרשה בישראל, ת"ש - סקירה היסטורית בת 60 פרקים על הדרשה העברית, מראשיתה עד ימינו.
* ישראל ואורייתא
* כללים ומידות לדרכי ביטוי של הדרשה, והוראות מעשיות לדרשן
* לבירור מושגי המוסר, מידות ודעות תבורה ובחיים
* תורת הדרשה
* דיני ישראל ודייני ישראל, בתוך: ספר היובל להרב משה אביגדור עמיאל, מוסד הרב קוק, תש"ג, עמודים 107 ואילך
* שו"ת (לא יצא לאור)
* "ויכוחי אמונה"- ויכוחים בהם השתתף (לא יצא לאור)
* זכרונות מעברו (פורסמו ב"במישור", שנים ג-ה, וכן פרקים מהם פורסמו בעיתון הצופה בימי הזיכרון שלו)

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אודסה: רבנים
קטגוריה:רבנים אוקראינים
קטגוריה:רבנים רוסים
קטגוריה:אישים שהשתתפו בוועידות הקונגרס הציוני העולמי
קטגוריה:פעילי תנועת המזרחי
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:תל אביב-יפו: רבנים
קטגוריה:פינסק: רבנים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות נחלת יצחק
קטגוריה:אבות בתי דין
קטגוריה:רבני המזרחי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1870
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1950
נקודה כחולה חיוורת

ממוזער|300px|שמאל|כדור הארץ כנקודה כחולה חיוורת שנראית בקושי על רקע הקו החום מימין, בתצלום ממרחק 6.1 מיליארד קילומטרים
ממוזער|300px|שמאל|הנקודה המשוערת בה הייתה וויאג'ר 1 כאשר צילמה תמונה זו - מסומן בירוק
**נקודה כחולה חיוורת** (באנגלית: **Pale Blue Dot**) הוא תצלום של כדור הארץ שצולם ב-1990 על ידי הגשושית וויאג'ר 1, ממרחק של למעלה מ-6 מיליארד ק"מ, בו נראה כדור הארץ כנקודה קטנה על הרקע העצום של החלל.

נאס"א נעתרה לבקשתו של האסטרופיזיקאי קרל סייגן והורתה לגשושית וויאג'ר 1, אשר סיימה את תפקידה והחלה לשייט אל מחוץ למערכת השמש, לצלם את כדור הארץ מהמרחק הרב בו שהתה. ארבע שנים מאוחר יותר, ב-1994, הוציא סייגן ספר בשם זהה וכך כתב בהתייחס לתצלום:

ב-2001 נבחר התצלום לאחד מעשרת תצלומי החלל החשובים בכל הזמנים.

לפי נאס"א, המרחק בין הגשושית לבין כדור הארץ בעת הצילום היה כדלהלן:

התמונה היא חלק מרצף צילומים שנקרא הדיוקן המשפחתי, שבו וויאג'ר 1 צילמה עוד חמישה כוכבי לכת במערכת השמש, ואת השמש. הרצף כולל את השמש, צדק, כדור הארץ, נוגה, שבתאי, אורנוס, ונפטון.

## ראו גם
* זריחת הארץ
* The Blue Marble
* היום בו כדור הארץ חייך
*אפקט המבט הכולל

## קישורים חיצוניים

* נאומו המלא של "נקודה כחולה חיוורת" מאת קארל סייגן מתורגם לעברית
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:צילום כדור הארץ מהחלל

קטגוריה:יצירות משנת 1990
אן סות'רן

שמאל|ממוזער|250px|אן סות'רן
**הרייט ארלין לייק** (באנגלית: **Harriette Arlene Lake**; 22 בינואר 1909 – 15 במרץ 2001) הייתה שחקנית קולנוע אמריקאית מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 1987 על תפקידה בסרט "לווייתני אוגוסט". ידועה בשם אן סות'רן (**Ann Sothern**).

## ביוגרפיה
סות'רן נולדה בוואלי סיטי שבדקוטה הצפונית וגדלה במיניאפוליס, שם סיימה את לימודיה בבית הספר התיכון המרכזי שבעיר. בגיל 18 עזבה את ביתה כדי לפתח את כישורי המשחק שלה, בתחילת דרכה הופיעה בעיקר בתור ניצבת. קיבלה חשיפה ראשונה בשנת 1934 בסרט המוזיקלי "ילד המיליונים" לצידו של אדי קנטור. ב-1937 גילמה את טוני פמברטון בקומדיה של אוטו פרמינגר "סכנה - אהבה בעבודה". הופיעה ב-1940 בקומדיית הפשע של לויד בייקון "אח סחלב" בתור פלורנס אדמס חברתו של הגנגסטר ג'וני סאטו (אדוארד ג'י רובינסון). תפקידה בסרט המוזיקלי זוכה האוסקר "גברת היי טובה" ב-1942 היה זה שנתן לה את הדחיפה לתפקידה הגדול ביותר בתחילת דרכה בקומדיה הקלאסית של ג'וזף ל. מנקייביץ' "מכתב לשלוש נשים" בתור אשת הקריירה הנשואה ריטה פייפס שכותבת סיפורים לאופרות סבון רדיופוניות.

בשנות ה-50 התפרסמה בזכות תפקידה הראשי בחמש עונות קומדיית המצבים "מזכירה פרטית" בתור המזכירה הפרטית סוזן מק'נמרה. על תפקידה בסדרה קיבלה סות'רן שלוש מועמדויות לפרס אמי ומועמדות אחת לקומיקאית הטובה ביותר. בשנת 1958 קיבלה סדרה על שמה, "המופע של אן סות'רן" בה גילמה את קטי אוקונור, עוזרת הנהלת בית מלון בניו יורק. הסדרה עצמה זכתה בפרס גלובוס הזהב וסות'רן הייתה מועמדת לפרס אמי בפעם החמישית.

ב-1964 הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר על הופעתה בדרמה הפוליטית "האיש הטוב ביותר" בתור סו אלן גאמדג', סגנית מנהלת המפלגה. התפרסמה באותה השנה גם במותחן האימה "גברת בכלוב" לצידם של אוליביה דה הבילנד וג'יימס קאן. הופעתה האחרונה הייתה ב-1987 בדרמה "לווייתני אוגוסט". בסרט גילמה את טישה דווטי לצידן של בטי דייוויס, ליליאן גיש וביתה הביולוגית טישה סטרלינג וקיבלה מועמדויות לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ולפרס אינדפנדנט ספיריט.

התחתנה ב-1936 עם השחקן רוג'ר פרייאור והתגרשה ממנו לאחר שבע שנים. פחות משבוע לאחר גירושיה נישאה בשנית לשחקן רוברט סטרלינג, לזוג נולדה בת אחת, השחקנית טישה סטרלינג. השניים התגרשו לאחר שש שנות נישואים. נפטרה בשנת 2001 כתוצאה מאי-ספיקת לב. על שמה של סות'רן ישנם שני כוכבים בשדרת הכוכבים של הוליווד, של מצלמת וידאו על עבודתה הקולנועית וטלוויזיה על עשייתה בטלוויזיה האמריקאית.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי דקוטה הצפונית
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: קולנוע
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: טלוויזיה
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אמריקאיות
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1909
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1909
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2001
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2001
הצלב הצבאי

**הצלב הצבאי** (באנגלית: **Military Cross** מוכר גם בר"ת: **MC**) הוא עיטור בריטי מדרגה שלישית המוענק לחיילי הכוחות המזוינים של בריטניה או בעלות בריתה ובעבר גם לחברי חבר העמים הבריטי. העיטור ניתן לציון גבורה ניכרת בשירות פעיל בשעת לחימה והוא הדרגה הבאה אחרי צלב הגבורה הניכרת. העיטור ניתן החל משנת 1993 לכלל הדרגות בכוחות המזוינים של בריטניה.

## היסטוריה
בראשית דרכו, בין 1914 עד 1917, ניתן העיטור בעיקר לציון גבורה בשעת מלחמה לקצינים אך ניתן גם לציון שירות מצוין ולהענקת כבוד באירועים אלו ואחרים. החל מ-1917 הענקת העיטור השתמרה עד כמה שאפשר לקצינים בכוחות לוחמים בלבד. בשנת 1920 השתמר העיטור לציון גבורה בלבד וקיבל את התיאור שקיים עד היום, מלבד העובדה שהעיטור היה ניתן אז לדרגות קצונה בלבד. החל משנת 1993, עם השינוי בתפיסת מערכת ציון הכבוד בצבא הבריטי, הזכאות לעיטור התרחבה לכדי כל הדרגות ובכך הכניסה למעגל הזכאים לעיטור גם חיילים פשוטים שבעבר היה ניתן להעניק להם את המדליה הצבאית בלבד.
החל משנת 1938, בצד האחורי של העיטור שהיה ריק עד אז, מצוינת בזרועה התחתונה השנה בה התבצעה פעולת הגבורה עלייה קיבל החייל את העיטור.

## תיאור העיטור
העיטור הוא צלב מסוג צלב פאטה אשר זרועותיו מסתיימות בקטע רחב המעוטר בכתר האימפריה הממלכתי, במרכז הצלב מוצג סמל וראשי תיבות המונרך. העיטור תלוי על סרט לבן בעל פס סגול במרכזו, זה הוא גם סדר הצבעים המוצגים באות העיטור (גרסה מוקטנת של העיטור אשר נענדת לא באירועים פורמליים). 
לעיטור ניתן להוסיף אבזם כסף המציין כפל עיטורים, כלומר הענקה כפולה ויותר של אותו העיטור, בתצורת אות העיטור אבזם זה מיוצג בעזרת סיכה במרכז האות.

## קישורים חיצוניים

* תיאור העיטור באתר משרד הביטחון הבריטי. (באנגלית).

*
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: עיטורים
קטגוריה:עיטורי צלב
יום טוב דאנון

ממוזער|חתימת ידו של רבי יום טוב דאנון (ירושלים, תקע"ה בערך)
הרב **יום טוב דאנון** (איזמיר תק"א, 1741 - ה'תקפ"ג, 1823 ירושלים), מגדולי חכמי איזמיר בתחילת המאה ה-19, והראשון לציון בירושלים.

## ביוגרפיה
רבי יום טוב דאנון נולד באיזמיר בשנת תק"א, לאביו הרב ברכה דאנון. בהיותו בעל קול ערב ומשכיל נקרא לשמש כשליח צבור בקהילת "מחזיקי תורה" (שונצינו) בעירו. על הצטיינותו כחזן אנו קוראים מתוך השבחים שכתב עליו רבי חיים פאלאג׳י, רבה של אזמיר:
היה מחשובי הדיינים באזמיר ובאחרית ימיו עלה לירושלים. בשנת תקפ"א (אוקטובר, 1820) לאחר פטירתו של הראשון לציון הרב רפאל יוסף חזן, נתמנה לתפקיד זה בו שימש עד לפטירתו. רבי יום טוב דאנון נפטר ב-ח' באב תקפ"ג, (1823) ונקבר בבית הקברות הר הזיתים בירושלים.

הרב דאנון חיבר את הספר "כבוד יום טוב" - בו חידושים ושו"ת על הרמב"ם. את תשובותיו היה רגיל לסיים בחתימה "אחיו הקטן המצפה לינון, יום טוב דאנון". שאר חיבוריו וכתבי יד רבים אבדו בשריפה באיזמיר.

בנו, הרב ברכה דאנון, מחבר הספר "בד קדש", נקבר בירושלים. נכדו הרב יהודה דאנון הדפיס את ספרו "כבוד יום טוב", בסלוניקי תר"ו, (1846), שנדפס יחד עם הספר "בד קדש".

נמצאה הסכמתו משנת ה'תקע"ד (1814) יחד עם רבני ירושלים בעניין תעשיית הגבינות.

בני התקופה מזכירים שנפלה מחלוקת בינו לבין הרב אליעזר חזן בנו של הראשון לציון הקודם ומסיבה לא ברורה לא יכלו להשלים ולהתפשר ביניהם ונפטרו שניהם באותו יום.

## חיבוריו
*  - חידושים ושו"ת על הרמב"ם

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:ילידי 1741
קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: רבנים
קטגוריה:ראשונים לציון
קטגוריה:אנשי עליות קדומות לארץ ישראל
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הספרדים
קטגוריה:עולים לארץ ישראל בשנים 1800–1881
קטגוריה:נפטרים ב-1823
צלב השירות המצוין (בריטניה)

**צלב השירות המצוין** (באנגלית: **Distinguished Service Cross** מוכר גם בר"ת: **DSC**) הוא עיטור בריטי מדרגה שלישית הניתן לחיילי הכוחות המזוינים של בריטניה המשרתים בים. העיטור תחילה ניתן לקציני הצי המלכותי הזוטרים, מאז הורחב והחל משנת 1993 הוא ניתן לכל הדרגות ולכל זרועות הכוחות המזוינים הבריטים על גבורה בשירות בים.
צלב השירות המצוין מקביל לצלב הצבא ולצלב חיל האוויר, העיטורים שווים בדרגתם ושונים רק בזרוע ובאופי השירות.

## היסטוריה
העיטור נוסד בשנת 1901 תחת השם **צלב השירות הניכר** (Conspicuous Service Cross) וניתן לקצינים זוטרים בצי המלכותי עבור גבורה בשירות פעיל. בשנת 1914 שונה שמו של העיטור לשמו הנוכחי, **צלב השירות המצוין**, והורחבה הזכאות לכדי כל הקצינים הזוטרים עד דרגת לוטננט קומנדר (שווה ערך לרב-סרן). החל משנת 1931, ניתן לציון לחברי צי הסוחר והחל משנת 1940 ניתן לציון חיילים אשר לא משרתים בצי המלכותי אך משרתים בים (חיל האוויר המלכותי, צבא היבשה).
משנת 1993, עם השינוי בתפיסת מערכת ציון הכבוד בצבא הבריטי, הזכאות לעיטור התרחבה לכדי כל הדרגות ובכך למעגל הזכאים לעיטור נוספו גם חיילים פשוטים שבעבר היה ניתן להעניק להם את מדליית השירות המצוין בלבד.

## תיאור העיטור
העיטור הוא צלב פאטה עשוי כסף בעל קצוות מעוגלים שבמרכזו מוצג סמל וראשי תיבות המונרך בתוך טבעת. העיטור תלוי על סרט המורכב מפס לבן ושני פסים כחולים באגפיו, זה הוא גם סדר הצבעים המוצגים באות העיטור (גרסה מוקטנת של העיטור אשר נענדת לא באירועים פורמליים).
לעיטור ניתן להוסיף אבזם כסף המציין כפל עיטורים, כלומר הענקה כפולה ויותר של אותו העיטור, בתצורת אות העיטור אבזם זה מיוצג בעזרת סיכה במרכז האות.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:הממלכה המאוחדת: עיטורים
קטגוריה:עיטורי צלב
קטגוריה:הצי המלכותי הבריטי
צלב השירות המצוין

**צלב השירות המצוין** (באנגלית: **Distinguished Service Cross**) הוא עיטור צבאי הניתן בצבאות שונים בעולם, השם יכול להתייחס לעיטורים במדינות הבאות:
נעמי כהן

**נעמי כהן** (1930 – 13 בפברואר 2022) הייתה חוקרת במחשבת ישראל והיסטוריה יהודית. מחלוצות הפמיניסטיות הדתיות בישראל. שימשה עמיתת מחקר בכירה באוניברסיטת חיפה. אשתו של הרב שאר ישוב כהן.

## ביוגרפיה
כהן נולדה בניו יורק, בת הזקונים של הרב ד"ר חיים שמשון (הרברט) גולדשטיין, שהיה נשיא הסתדרות הרבנים דאמריקה, ורבקה, בתו של הנדיב הארי פישל. בשנת 1949, לאחר קום מדינת ישראל עלתה לארץ ולמדה באוניברסיטה העברית בירושלים. בתקופת לימודיה באוניברסיטה הכירה את בעלה לעתיד, שאף הוא היה סטודנט באוניברסיטה העברית, ובשנת 1953 נישאה לו.

כהן הייתה בעלת תואר שני בלימודים קלאסיים, מקרא ותולדות עם ישראל. נושא עבודת הדוקטורט שלה, שאושרה באוניברסיטה העברית בשנת תשכ"ט, הוא "שמות יהודים ומשמעותם בתקופה ההלניסטית והרומית באסיה הקטנה". מחקריה עוסקים גם בהיסטוריה של החינוך ובסידור התפילה. עסקה גם בתורתו של פילון האלכסנדרוני. מי שעודד אותה לעסוק בתחום זה היה חמיה, הרב הנזיר, ששאף להחזיר את כתבי פילון לארון הספרים היהודי.

לימדה בחוגים לפילוסופיה יהודית ומחשבת ישראל באוניברסיטת תל אביב ובאוניברסיטת חיפה. שימשה עמיתת מחקר בכירה באוניברסיטת חיפה.

כהן הייתה מחלוצות הפמיניסטיות הדתיות בישראל, והייתה פעילה במסגרות שונות לקידום מעמד האישה. בשנות ה-50 של המאה ה-20 ייסדה את חוג הנשים הצעירות של תנועת אֹמן (שהתמזגה אחר כך בתנועת אמונה) ובמשך שנים עמדה בראשו, תחילה כיושבת-ראש ואחר כך כנשיאה. כמו כן הייתה חברה בהנהלה הארצית של "אמונה". הייתה חברה בהנהלה המייסדת של שדולת הנשים, בין מייסדות ארגון נשים אקדמאיות וחברה בתנועת נאמני תורה ועבודה. השתתפה בכנס היסוד של ארגון קולך, וצורפה לוועד המנהל הראשון של הארגון.

בשנת 1975 עברה לחיפה לאחר שבעלה נתמנה לרב האשכנזי הראשי של העיר. הייתה ממקימות סניף "שדולת הנשים" בחיפה. בשנת 1978 הקימה בחיפה חוג נשים ללימוד התלמוד שהתקיים ברציפות כארבעים שנה עד שחזרה לירושלים לאחר פטירת הרב. היא עצמה העבירה את השיעורים הכוללים לימוד פרקים נבחרים ומסכתות מן התלמוד הבבלי.

כהן הייתה פעילה בתחומי התרבות, הרווחה וקידום מעמד האישה בעיר מגוריה, ובשנת 1982 זכתה בעיטור 'אשת המופת של חיפה'.

לרב שאר ישוב ולנעמי כהן בת אלירז, אשת חינוך (הייתה נשואה למאיר קראוס).

נפטרה ב-13 בפברואר 2022, והובאה למנוחות לצד בעלה בחלקת הנביאים בהר הזיתים .

## לקריאה נוספת
* הערך "נעמי כהן" בלקסיקון החיפאים, אישים ודמויות בחיפה, מאת ד"ר שי חורב, דוכיפת הוצאה לאור , עמ' 199, 2018, חיפה.
* הילה וולברשטיין ושמחה רז, **הרב הנזיר - איש כי יפליא**, עמ' 240-241; הוצאת מכון נזר דוד, ירושלים, אייר תשע"ז 

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עולות לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:ישראליות ילידות ארצות הברית
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:היסטוריוניות ישראליות
קטגוריה:היסטוריונים ישראלים
קטגוריה:מתרגמות מיוונית לעברית
קטגוריה:מתרגמים מיוונית לעברית
קטגוריה:חוקרי מחשבת ישראל
קטגוריה:חוקרות יהדות ישראליות
קטגוריה:חוקרי יהדות ישראלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת חיפה: תולדות ישראל
קטגוריה:פמיניסטיות דתיות
קטגוריה:משפחת כ"ץ-כהן
קטגוריה:חיפה: אישים
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:רבניות (נשות רבנים)
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1930
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1930
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2022
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2022
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הנביאים
לה פווי-אן-ולה

**לה פווי-אן-ולה** (בצרפתית: **Le Puy-en-Velay**, באוקסיטנית: **Lo Puèi de Velai**) היא בירת מחוז הלואר העילי שבדרום-מרכז צרפת, בירת ארץ וֶלֵה האוקסיטנית ההיסטורית, נמצאת 130 ק"מ מקלרמון-פראן ו-135 ק"מ מליון.

המקום בו שוכנת היום לה פוי נכבש בתחילה בידי הרומאים, עת ישב בו שבט גאלי, ולאורך התקופה הרומית שימש כמרכז דתי. הרומאים קראו למקום **אניקיום** (Anicium). לאחר נפילת האימפריה הרומית הגיעו הברבארים – העיר נבזזה, תושביה נטבחו ובתיה הרומיים נהרסו. באחת התקופות הסוערות של חבל אוברן, בשנת 475, חרף התנגדותם של סידוניוס אפולינאריס, בישוף קלרמון, ונאמני-רומא, התיר הקיסר יוליוס נפוס לוויזיגותים להשתלט על אוברן. בראשית המאה השישית כבש כלוביס הראשון את כל אקיטן, שאז השתרעה עד פנים הארץ וכללה את אוברן – שארץ ולה בתוכו.

אין טקסטים אמינים דיים המתארכים את כינון הבישופות באניקיום, והנושא מצוי במחלוקת בין היסטוריונים. מעריכים כי הבישופים הראשונים הקימו את המטה שלהם בעיירה סמוכה ולא בלה פוי עצמה.

במאה התשיעית שונה שמה של אניקיום ל**לה פוי נוטר-דאם**. במאה ה-13 הוקפה העיר בחומה, שהיוותה את גבולה עד למאה ה-18. לאורך ימי הביניים הייתה לה פוי עיר דתית, אך גם עיר ספרותית ואקדמית יוקרתית, שאליה הגיעו תלמידים מכל רחבי אוקסיטניה.

מלבד תפקידה כמוקד עולי-רגל, העיר שגשגה גם הודות לתחרה שיוצרה בה.

בעקבות המהפכה קיבלה העיר את שמה הנוכחי, המשמר את שם העם והארץ המקוריים שלה, והיא הייתה לבירת מחוז הלואר העילי (Haute-Loire) שזה-עתה נוצר.

## ראו גם
* דרך סנטיאגו

## קישורים חיצוניים

*  לשכת התיירות
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:אוברן: ערים
צלב השירות המצוין (ארצות הברית)

**צלב השירות המצוין** (באנגלית: **Distinguished Service Cross**) הוא העיטור השני בחשיבותו המוענק למשרתים בצבא ארצות הברית והוא מוענק עבור גבורה יוצאת דופן תוך חירוף נפש בפעולה בשירות פעיל אשר אינה מצדיקה הענקת עיטור מדליית הכבוד. העיטור נוסד במהלך מלחמת העולם הראשונה בשנת 1918 והוא חולק מאז כ-13,400 פעמים.

## היסטוריה
העיטור נוסד ב-2 בינואר 1918 במהלך המעורבות של צבא ארצות הברית במלחמת העולם הראשונה באירופה, הוא נוסד בתור עיטור מדרגה שנייה למדליית הכבוד. במהלך מלחמת העולם הראשונה לבדה הוענקו 6,307 עיטורים, בין המלחמות הוענקו 62 בנוסף ל-132 עיטורים שהוענקו רטרואקטיבית. במלחמת העולם השנייה הוענקו כ-5,000 עיטורים, במלחמת קוריאה הוענקו כ-800, במלחמת וייטנאם הוענקו כ-1,000. מאז מלחמת וייטנאם ועד היום הוענקו 22 עיטורי צלב השירות המצוין; 7 במהלך מלחמת אפגניסטן ו-15 במהלך מלחמת עיראק.

**מעוטרים בולטים:**
* אדוארד ריקנבייקר: אלוף הפלות במהלך מלחמת העולם הראשונה אשר הפיל 26 מטוסי אויב והוענקו לו 8 עיטורי צלב השירות המצוין, אחד מהם הומר מאוחר יותר למדליית הכבוד. ריקנבייקר הוא המעוטר מספר הפעמים הרב ביותר בעיטור.
* מייג'ור ריצ'רד וינטרס: קצין בפלוגה ה' ברגימנט 506 של הדיוויזיה המוטסת ה-101 קיבל את צלב השירות המצוין על הובלת מתקפה שהשמידה סוללת ארטילריה גרמנית בעת הפלישה לנורמנדי. 
* הרולד מור: שירת כמפקד הגדוד ה-1 ברגימנט החי"ר ה-7 בדיוויזיית הפרשים הראשונה, אשר לחם בקרב יה דראנג, במלחמת וייטנאם. מור פיקד על הגדוד בלחימה כנגד כוחות אויב עדיפים ובתנאים קשים. על האופן בו פיקד על הגדוד עוטר בצלב השירות המצוין.

## תיאור העיטור
העיטור הוא צלב יווני אשר במרכזו עיטם לבן-ראש פרוש כנפיים המעוטר בטבעת זרי אלון. מתחת לעיט, משני צידיו ישנם שני חלקי מגילה עם המילים **למען גבורה**. בצידו השני של העיטור ישנה טבעת זרי אלון בדומה לחלק הקדמי, במרכז טבעת זו ניתן לציין את שם מקבל העיטור.
העיטור תלוי על סרט כחול בעל פס לבן ואדום משני אגפיו, זה הוא גם סדר הצבעים המוצגים באות העיטור (גרסה מוקטנת של העיטור אשר נענדת לא באירועים פורמליים).

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ארצות הברית: עיטורים
אות השירות המצוין

**אות השירות המצוין** (באנגלית: **Distinguished Service Order** מוכר גם בר"ת: **DSO**) הוא עיטור בריטי מדרגה שנייה המוענק בדרך כלל לקצינים בכוחות המזוינים של בריטניה. העיטור היה ניתן עד שנת 1993 לציון גבורה ניכרת בשירות פעיל בשעת לחימה לקצינים, החל משנת 1993 העיטור מציין שירות ופיקוד יוצאי דופן לקצינים, כאשר עיטור צלב הגבורה הניכרת משמש מאז כעיטור הגבורה מדרגה שנייה וניתן לכל הדרגות.

## היסטוריה
העיטור נוסד בשנת 1886 ושימש עד שנת 1993 לציון גבורה יוצאת דופן במהלך שירות פעיל ובדרך כלל גם תוך לחימה, הוא יועד תחילה לציון קצינים מדרגת מייג'ור (מקביל לרב-סרן) כאשר העיטור המקביל לו הניתן לדרגות הנמוכות היה צלב הגבורה הניכרת. לאורך השנים היו מספר שינויים בתנאים ובדרגות שיכלו לקבל עיטור זה אך הוא נשאר עיטור הניתן לקצינים גבוהים בלבד. משנת 1993, עם השינוי בתפיסת מערכת ציון הכבוד בצבא הבריטי, הזכאות לעיטור השתנתה והופסקה ההפרדה בעיטורי הדרגות השונים. משנה זו העיטור מדרגה שנייה (שני לצלב ויקטוריה) הניתן על גבורה וניתן לכל הדרגות הוא צלב הגבורה הניכרת, כאשר אות השירות המצוין מציין שירות ופיקוד יוצאי דופן לכל דרגות הקצונה אך בעיקר לדרגות הגבוהות יותר.

## תיאור העיטור
העיטור הוא צלב מסוג צלב פאטה עשוי אמייל לבן מעוטר במסגרת זהב. במרכז העיטור מתואר כתר האימפריה הממלכתי בתוך טבעת זרי דפנה על רקע אמייל אדום. מצדו השני של העיטור מוצג סמל וראשי תיבות המונרך בתוך טבעת זרי דפנה על רקע אדום, בדומה לחלק הקדמי. העיטור תלוי על סרט אדום בעל שני פסים אדומים בפאותיו, זה הוא גם סדר הצבעים המוצגים באות העיטור (גרסה מוקטנת של העיטור אשר נענדת לא באירועים פורמליים). 
לעיטור ניתן להוסיף אבזם זהב בעל כתר במרכזו המציין כפל עיטורים, כלומר הענקה כפולה ויותר של אותו העיטור, בתצורת אות העיטור אבזם זה מיוצג בעזרת סיכה במרכז האות.

## קישורים חיצוניים

* תיאור העיטור, באתר משרד הביטחון הבריטי 
* 

*
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: עיטורים
קטגוריה:עיטורי צלב
מבצע טקסס

**מבצע טקסס** היה מבצע חשאי להצלת יהדות אירופה מידי גרמניה הנאצית באמצעות העברתם לטקסס.

ב-1938 החל לינדון ביינס ג'ונסון, אז חבר הקונגרס (ומאוחר יותר הנשיא ה-36 של ארצות הברית) לפעול באופן חשאי לסייע להקמת מפלט בטקסס ליהודים. כמה מאות יהודים היגרו בדרך זו לטקסס, דרך קובה, מקסיקו ומדינות דרום אמריקה.

ג'ונסון היה מושפע בגישתו ליהודים מהאמונות הדתיות של משפחתו ובמיוחד מסבו, שהיה חבר אחוות ישו וראה ביהודים העם הנבחר.

## קישורים חיצוניים

* Operation Texas: LBJ and the Rescue of European Jews from Hitler


קטגוריה:הצלה בשואה
קטגוריה:לינדון ג'ונסון
קטגוריה:1938 בארצות הברית
צלב התעופה המצוינת (בריטניה)

**צלב התעופה המצוינת** (באנגלית: **Distinguished Flying Cross** מוכר גם בר"ת: **DFC**) הוא עיטור בריטי מדרגה שלישית הניתן לחיילי הכוחות המזוינים של בריטניה עבור פעולה של גבורה יוצאת דופן באוויר, בעיקר למשרתים בחיל האוויר המלכותי.
עד לשנת 1993, העיטור היה ניתן לקצינים בלבד כאשר עיטור **מדליית התעופה המצוינת** היה ניתן לדרגות הנמוכות, החל משנה זו צלב התעופה ניתן לכל הדרגות.

## תיאור העיטור
העיטור הוא צלב יווני עשוי כסף מעוטר שבמרכזו מוצג סמל וראשי תיבות חיל האוויר המלכותי. העיטור תלוי על סרט המורכב מפסים לבנים וסגולים באלכסון לאורכו של הסרט, זו היא גם תצורת הצבעים המוצגים באות העיטור (גרסה מוקטנת של העיטור אשר נענדת לא באירועים פורמליים). מצידו השני של העיטור מתואר סמל וראשי התיבות של המונרך כאשר בזרוע התחתונה נכתב שם מקבל העיטור.
לעיטור ניתן להוסיף אבזם כסף (לוחית עיטור) המציין כפל עיטורים, כלומר הענקה כפולה ויותר של אותו העיטור, בתצורת אות העיטור אבזם זה מיוצג בעזרת סיכה במרכז האות.

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: עיטורים
קטגוריה:עיטורי צלב
קטגוריה:חיל האוויר המלכותי
שטנים על סוסים

**שטנים על סוסים** (באנגלית: **Devils on horseback**) הם מתאבן מסורתי מהמטבח האנגלי הנאכל באופן מסורתי במהלך ארוחת חג המולד, לצד, או במקום, מלאכים על סוסים.

המאכל מהווה פיתוח של המאכל "מלאכים על סוסים" כאשר מחליפים בו את בשר הצדפה בפירות מיובשים (בעיקר שזיף מיובש, אך לעיתים גם תמר מיובש), ועוטפים את הפרי בבייקון (בשר חזיר). הבייקון הממולא נאפה בתנור או ניצלה בגריל, ומוגש לרוב על קלי, לעיתים עם ערמונים קלויים.

בגרסאות של מאכל זה ממולא השזיף המיובש בגבינה, שקדים או צ'אטני עשוי מנגו. לעיתים מוחלף השזיף בכבד.

## קישורים חיצוניים

* מתכון באתר The Foody
* מתכון באתר ה-BBC

קטגוריה:מתאבנים
קטגוריה:המטבח האנגלי
קטגוריה:מאכלי חג המולד
נסים לבאי

**ניסים בקיר לבאי** (באדיגית: **Нисим ЛIыпый**) (נולד ב-9 בספטמבר 1962) היה ראש המועצה המקומית כפר כמא.

נבחר ליו"ר ה-14 של המועצה המקומית כפר כמא בשנת 2008, ועד 2013 כיהן כראש המועצה. 

שירת בצה"ל והשתחרר בדרגת סא"ל. הוא בעל תואר שני במנהל עסקים. 

נשוי ואב לשני ילדים וסבא ל-1.

קטגוריה:ראשי מועצת כפר כמא
קטגוריה:צ'רקסים ישראליים
קטגוריה:סגני-אלופים בצה"ל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1962
עבדל-עזיז שוגן

ממוזער|ישיבת המועצה המקומית בראשות שוגן (1966)
**עבדל עזיז שוגן** (באדיגית: **Абдыл-Азиз Шэугьэн**) היה ראש המועצה המקומית כפר כמא בשנים 1969-1956.

עבדול עזיז הוא בן למשפחת שוגן, אחת המשפחות האמידות בכפר, אביו היה בעל רכוש קרקעי רב ובנוסף הייתה לו מכולת שכונתית. בצעירותו הוא עזר לאביו בניהול המכולת אך עבודה זו לא מצאה חן בעיניו ולכן הוא בחר להתגייס לשורות חיל הספר העבר-ירדני. עם תום שירותו הצבאי החל לעסוק בחקלאות. באותה תקופה נחנך בכפר מועדון צעירים תחת השם "המועדון הספורטיבי הצ'רקסי" ועבדול עזיז מונה למנהל המועדון למספר שנים.

לימים נכנס לענייני הפוליטיקה בכפר ובשנת 1956 הגיש את מועמדותו לחברות המועצה והוא הצליח באותן בחירות ונבחר לחבר מועצה. שנה זו הייתה הראשונה בה נערכו בחירות דמוקרטיות ביישוב והציבור בחר שבעה חברי מליאה. בישיבתה הראשונה חברי המליאה הצביעו בעד מינויו של עבדול עזיז לתפקיד ראש המועצה המקומית. הוא מילא תפקיד זה במשך שלוש עשרה שנים עד לשנת 1969, כלומר שלוש קדנציות ברציפות. 

פרויקטים ראויים לציון בתקופת כהונתו הם סלילת כביש גישה ראשון אל תוך הכפר, חיבור הכפר לרשת החשמל והטלפון, כמו כן החלת גיוס חובה לצה"ל של צעירי הכפר.

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי מועצת כפר כמא
קטגוריה:צ'רקסים ישראליים
מוחמד שובש

**קוצ'אס מחמד עלי שובש** (באדיגית: **Мухьамэд Али Шубаш**) כיהן כראש המועצה המקומית כפר כמא בין השנים 1950–1952.

שובש היה משרת הציבור הראשון הצ'רקסי תחת שלטון מדינת ישראל.

בתקופת המנדט הבריטי עבד כנהג סמיטריילר והועסק בקו הנפט העיראקי "IPC". לימים פרש מעבודתו זו והחל לעסוק בחקלאות. עם הקמת המועצה הממונה הראשונה בכפר, עמד שובש בראשה וכיהן כיו"ר המועצה המקומית במשך כשנתיים. בראשית תקופת כהונתו הותקנו מספר ברזים בשכונות הכפר כדי לזרז את אספקת המים לתושבים, ובשלב מאוחר יותר חוברו כל הבתים בכפר לרשת המים הארצית.

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי מועצת כפר כמא
קטגוריה:צ'רקסים ישראליים
אדריס מוסא

**אדריס מוסא** (באדיגית: **Iидрис Мусэ**, היה מוכר גם בשם **מוסא דאות**, 1924 – 28 ביוני 1999) היה ראש המועצה המקומית בכפר כמא במשך כשמונה חודשים בשנים 1969–1970.

אדריס מוסא היה נכד למשפחת מהגרים צ'רקסים, אביו הגיע לכפר כמא ב-1878 לאחר גלות של כ-14 שנה בארצות הבלקן. לאחר שסיים את לימודיו מילא תפקידים אדמיניסטרטיביים שונים. בין היתר, עבד מספר שנים כאפסנאי ראשי בחברת קו צינור אילת אשקלון. לאחר מכן עבד בחברת סונול. עם פרישתו לגמלאות כיהן כיו"ר הרשות המקומית לתקופה של כחצי שנה.

קטגוריה:ראשי מועצת כפר כמא
קטגוריה:צ'רקסים ישראליים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1924
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1999
עבדל-חמיד שפסו

**עבדל-חמיד שפסו** (באדיגית: **Абдыл-Хьэмид Шапсыгъ**) (מוכר גם בשם **חוטה**) כיהן כראש המועצה המקומית כפר כמא בין השנים 1970–1972.
## ביוגרפיה
אביו של שפסו היה בין הראשונים שנולדו בכפר, האב היה בין שומרי ראשו של שליט עכו והגליל, הגנרל הצ'רקסי מוסטפא רמזי פאשה.  בתקופת המנדט הבריטי הוא עסק בצורפות וניהל את עסקו בשני בתי מלאכה פרטיים, אחד בצמח והשני בנצרת.

שפסו הלך בעקבות אביו ועם תום לימודיו התגייס למשטרה המנדטורית ושירת בה שנים אחדות, לאחר הקמת מדינת ישראל שירת גם במשטרת ישראל. בתום שירותו התקבל כחבר בחברת האוטובוסים "אגד", ועבד בה כנהג מן המניין עד לפרישתו.

שפסו נבחר לראשות המועצה המקומית בשנת 1970, הדגש העיקרי בפעילותו הושם על הפן החברתי, ובמקביל עסק בביצוע פרויקטים כלכליים. בתקופת כהונתו הוקם ארגון לחקלאי הכפר להשקיית האדמות, פתיחת מתפרה שהעסיקה כשלושים תופרות וכמו כן שיפוץ המסגד המקומי באדריכלות מתקדמת.

קטגוריה:ראשי מועצת כפר כמא
קטגוריה:צ'רקסים ישראליים
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
מלאכים על סוסים

**מלאכים על סוסים** (באנגלית: **Angels on horseback**) הוא מתאבן פופולרי במטבח האנגלי העשוי מבשר צדפה העטוף בבשר חזיר מטוגן (בייקון). המאכל נאכל באופן מסורתי בתום ארוחת חג המולד (לפני המנות האחרונות).

המאכל דומה ל"שטנים על סוסים" אף הוא מהמטבח האנגלי או ל"חזירים בשמיכה" הפופולריים במטבח האמריקאי.

המאכל כולל בשר צדפה אשר נעטף בבייקון ונאפה בתנור או נצלה בגריל. לרוב הצדפה והבייקון מתובלים ברוטב חריף או בחמאה. לאחר הצלייה המאכל מוגש על קלי.

## היסטוריה
מקורו של מאכל זה במטבח האנגלי, אולם הוא מבוסס על מאכל בשם זה מהמטבח הצרפתי: *anges à cheval*. אזכורו הראשון של המאכל מופיע בספר הוויקטוריאני "ספרה של גברת ביטון על ניהול הבית" משנת 1888. בעוד שמטבח הצרפתי מדובר היה בבשר חלזונות, המטבח האנגלי הפך מאכל יוקרה זה למאכל עבור אוכלוסייה ברמה כלכלית נמוכה יותר, באמצעות החלפת המרכיב היקר (שאינו מקובל במטבח האנגלי) במרכיב זול ומקובל (בשר צדפות).

המאכל זכה במהירה לפופולריות באנגליה, והפך לחלק מסורתי מארוחות חגיגיות, ובייחוד נאכל בתום ארוחת חג המולד. כעשור לאחר הגעתו לאנגליה, בשנות ה-90 של המאה ה-19 הגיע המאכל לארצות הברית (המאכל מאוזכר במאמר של "הניו יורק טיימס" משנת 1896). המאכל הגיע לשיא פופולריותו בארצות הברית בשנות ה-60 של המאה ה-20.

## ראו גם
* שטנים על סוסים
* משה בתיבה (מאכל)
* קרפדה במאורה

## הערות שוליים

קטגוריה:המטבח האנגלי
קטגוריה:מתאבנים
קטגוריה:מאכלי חג המולד
קטגוריה:מאכלי בשר חזיר
חייראלדין תחאוכו

**חייראלדין תחאוכו** (באדיגית: **Хъэйрэдин Тхьэухъо**) (מוכר גם בשם **חייראלדין אסלנקרי**) כיהן כראש המועצה המקומית כפר כמא בין השנים 1952 – 1956.

ביחס לתושבי הכפר, ח'יר אלדין היה שייך לקבוצה מצומצמת של בעלי קרקעות רבים. הוא היה בין חלוצי המתגייסים לחיל הספר העבר-ירדני וכמו כן מהראשונים לקבל דרגת קצונה.

עם תום שירותו הצבאי ח'יר אלדין שינה מקצועו לחקלאות. בשלהי שנת 1952 החליט להתמודד בבחירות לראשות המקומית, הוא היה ער למאבקים הפוליטיים ושאיפתו הייתה להגיע לתפקיד ציבורי ייצוגי.

בבחירות לאותה שנה נבחר לתפקיד ראש המועצה המקומית בכפר כמא. הוא היה בין הראשונים בכפר שדבר בארבע שפות, צ'רקסית, אנגלית עברית וערבית. בתקופת כהונתו של ח'יר אלדין בוצעו מפעלים שונים בכפר כמו למשל הרחבת בית הספר.

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי מועצת כפר כמא
קטגוריה:צ'רקסים ישראליים
גליל ארקטי

**גליל ארקטי** או **ארקטיק רול** (באנגלית: **Arctic roll**) הוא קינוח בריטי העשוי רולדה של עוגת ספוג דקה הממולאת בגלידת וניל. בין העוגה והגלידה מפרידה שיכבה דקה של ריבת תות שדה. ישנה גרסה של המוצר ובה גלידת שוקולד.

הקינוח הומצא בשנות ה-50 של המאה ה-20 על ידי עורך הדין הצ'כי ד"ר ארנסט ולדן (Ernest Velden), אשר היגר לבריטניה בשנת 1939 כשהוא נמלט מפני הנאצים. בשנת 1940 הקים ולדן מפעל לגלידה והחל לפתח מוצרים שונים. לימים, זכה ולדן בתואר אבירות על הישגיו.

ייצור הגליל הארקטי החל באופן מסחרי בשנת 1958 והקינוח זכה לפופולריות רבה באנגליה, כאשר חנויות מקומיות רבות ברחבי אנגליה ייצרו גרסאות מקומיות. פופולריות המוצר הגיעה לשיאה בשנות ה-80 של המאה ה-20 (בתקופה זו נמכרו באנגליה מדי חודש מוצרים, שלו היו שמים אותם זה אחר זה, היה אורכם מגיע ל-40 קילומטרים). בשנות ה-90 של המאה ה-20 פחתה פופולריות המוצר, וייצורו הופסק.

בשנת 2008, בעקבות גל של נוסטלגיה, החל ייצור מסחרי מחודש של הקינוח, ופופולריותו שבה. במחצית הראשונה של שנת 2009 נמכרו 3 מיליון מוצרים (שלו היו מונחים זה לצד זה היה אורכם מגיע ל-400 קילומטרים).

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:המטבח האנגלי
קטגוריה:קינוחים
קטגוריה:גלידות
קטגוריה:קינוחים ממולאים
קטגוריה:רולדות
ליטערארישע בלעטער

[שמאל|ממוזער|250px|[עמוד שער|שער כתב העת ליטערארישע בלעטער, גיליון 66, ורשה, יום ו', 7 באוגוסט 1925]]
**ליטעראַרישע בלעטער** ("לִיטֵרָרִישֶה בְּלֶטֶר"; יידיש: 'כתב עת ספרותי') היה כתב עת לענייני ספרות, תיאטרון ואמנות ביידיש שיצא בוורשה בתקופה שבין מלחמות העולם, בין 1924 ל-1939.

במסגרת כתב העת ראו אור 730 גיליונות, כשבכל גיליון שנים-עשר עמודים הכוללים דברי ספרות, ביקורת על ספרות ואמנות.

עם  יציאתו היו לעיתון היו כאלפיים מנויים, אבל תוך כשנה הוכפל מספר המנויים, ועל פי ההערכה קראו אותו כ-20,000 איש בקביעות.

המודל של מייסד כתב העת היה כתב העת הספרותי הפולני החשוב *[[Wiadomości Literackie]]*, שהופיע גם כן בין 1924 עד 1939, אבל בתוכן ובאידאולוגיה היה שונה לגמרי – בנייה ופיתוח של אומת יידיש.

העורכים הראשונים של כתב העת היו ישראל יהושע זינגר, פרץ מרקיש, נחמן מייזיל ומלך ראוויטש, אך מאוחר יותר העורך היחיד היה נחמן מייזיל.

עורכי כתב העת בחרו לא להיצמד לקו פוליטי מסוים, והודות לכך משך אליו כותבים מכל הזרמים שהיו אז ביהדות פולין.

בכתב העת פרסמו סופרים חשובים כמו יצחק בשביס-זינגר, יוסף אופטושו, יעקב גלאטשטיין, חיים גראדה, ה. לייוויק ועוד רבים מטובי ספרות יידיש
למרות ההצלחה נקלע כתב העת לקשיים כלכליים וב-1925 הוא נעשה חלק מבית ההוצאה של בוריס קלצקין.

## לקריאה נוספת
* נתן כהן, **ספר, סופר ועיתון: מרכז התרבות היהודית בוורשה, 1918–1942**, ירושלים: הוצאת ספרים על שם י"ל מאגנס, תשס"ג-2003.

## קישורים חיצוניים

* ליטערארישע בלעטער באתר הספרייה הלאומית
* ליטערארישע בלעטער באתר עיתונות יהודית היסטורית (גרסה בת חיפוש בכל טקסט העיתון)
* נתן כהן, 
* גענאַדי עסטרײַך, "ליטעראַרישע בלעטער", אַ קולטור-טריבונע פֿון "ייִדישלאַנד", **[[הפורוורד]]**, 7 באוגוסט 2009 
* אברהם נוברשטרן, ליטערארישע בלעטער

* Aleksandra Geller. The twin weeklies – Wiadomości Literackie and Literarishe Bleter


## הערות שוליים

קטגוריה:כתבי עת ספרותיים
קטגוריה:כתבי עת ביידיש
קטגוריה:ספרות יידיש
קטגוריה:יהדות ורשה
קטגוריה:בין שתי מלחמות העולם
קטגוריה:ורשה: תרבות
Dilemma

**Dilemma** הוא דואט של הראפר האמריקאי נלי יחד עם זמרת ה-R&B קלי רולנד, שיצא כסינגל ב-25 ביוני 2002 מאלבומו של נלי Nellyville ומאלבומה של רולנד "Simply Deep". השיר דורג במקום ה-64 ברשימת השירים הגדולים של כל הזמנים שערך מגזין הבילבורד. **Dilemma** היה מועמד לשני פרסי גראמי מהם זכה באחד.

בשנת 2011 הוציאו נלי וקלי רולנד שיר המשך ל-Dilemma בשם "Gone".

## מצעדים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי נלי
קטגוריה:שירי קלי רולנד
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:בלדות משנות ה-2000
קטגוריה:בלדות R&B עכשוויות
קטגוריה:שירי היפ הופ אמריקאיים
קטגוריה:דואטים
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בגרמניה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בשווייץ
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האוסטרלי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האירי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הסקוטי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד 40 הסינגלים ההולנדיים
קטגוריה:זוכי פרס גראמי לביצוע הראפ המלודי הטוב ביותר
קטגוריה:שירי פלטינה כפולה בממלכה המאוחדת
קטגוריה:סינגלים בהוצאת קולומביה רקורדס
צרויה

**צְרוּיָה** היא דמות מקראית. בתם של נצבת וישי. אחותם של אביגיל ודוד. אמם של יואב, אבישי ועשהאל. בניה נקראים על שמה, בשונה מהמקובל במקרא, שבה נקראים האישים על שם אביהם. פרשן המקרא מלבי"ם מסביר זאת בכך שהייתה אישה חזקה וראויה לציון או בכך שהייתה ממשפחה מיוחסת לעומת בעלה שלא היה מוכר.

על שמה נקרא הר צרויה בשמורת עין גדי.

שם אמה לא מוזכר במקרא, אולם שם אמו של דוד (וכנראה גם אמה) מופיע בתלמוד הבבלי כנצבת בת עדאל.

## בניה

במהלך עליית דוד לשלטון, יוצאי חלציה של צרויה - יואב, אבישי ועשהאל - הוכיחו עצמם כאנשיו הנאמנים ביותר, ולאחר עלייתו למלכות תפסו עמדות כוח מרכזיות במוסדות השלטון. דוד עצמו התייחס למצב זה כך:

### אבישי בן צרויה

אבישי היה אחד מחשובי גיבוריו של דוד והצטרף אליו, ככל הנראה, כבר בשלב הראשון של התגבשות תומכיו של דוד, עת נמלט דוד מפני שאול למדבר.

### יואב בן צרויה

יואב היה שר צבאו של דוד המלך. במסגרת תפקידו נלחם בארם, עמון ואדום, ומילא תפקיד חשוב בפוליטיקה הפנימית בישראל. יואב מאופיין באישיות עצמאית וחזקה ומתואר כמקבל הכרעות אישיות, וכמי שאינו מהסס לסטות מפקודותיו של דוד המלך ואף לנזוף בו כאשר הוא חושב שהדבר דרוש.

### עשהאל בן צרויה

עשהאל היה מגיבוריו של דוד המלך. על עשהאל סופר שהיה קל רגלים כצבי: "ועשהאל קל ברגליו כאחד הצבאים אשר בשדה". הוא רדף אחרי אבנר בן נר בברכת גבעון. אבנר הפציר בו שירפה ממנו, מאחר שאם אבנר ימיתו, לא יוכל "לשאת פניו" אל יואב אחיו. משסירב עשהאל, הרגוֹ אבנר. מאוחר יותר נקם יואב את נקמת עשהאל אחיו, והרג את אבנר.

## אילן יוחסין

## ראו גם

* עץ משפחה של דמויות מקראיות - מתרח ועד שלמה

## קישורים חיצוניים
* 22 הפסוקים בתנ"ך המזכירים את צרויה באתר ניצוצות

## הערות שוליים

קטגוריה:נשים בספרי נביאים
קטגוריה:משפחת ישי
קטגוריה:דוד
קטגוריה:אישים בספר שמואל
גיא אוני (סרט)

**גיא אוני** הוא סרט ישראלי באורך מלא, המבוסס על רב המכר הנודע של שולמית לפיד באותו שם. הספר עובד לסרט והופק על ידי דן וולמן. הסרט יצא להקרנות בבתי הקולנוע, בהפצה עצמית של וולמן, בינואר 2011. הסרט הוקרן בפסטיבל ירושלים, השתתף בתחרות בפסטיבלי הקולנוע הבינלאומיים בגואה, הודו, בפנום פן, קמבודיה. ב-2011 זכה בפרס בפסטיבל בינלאומי בסין. בדצמבר 2012 זכה בפרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע הבינלאומי בניו דלהי.

הסרט עובד למיני סדרה ששודרה בנובמבר 2011 בערוץ הראשון.

## תקציר העלילה
הסיפור מתרחש בארץ ישראל העות'מאנית של שלהי המאה ה-19. פאניה (תמר אלקן), צעירה ויתומה כבת 17, עולה לארץ ישראל ליפו מרוסיה עם דודה המבוגר, אחיה המעורער בנפשו ובתה התינוקת, שנולדה לאחר אונס שעברה בפוגרום. באכסניה בעיר מתאהב בה יחיאל (ציון אשכנזי), אלמן ואב לשני ילדים המבקש את ידה. פאניה, חסרת האמצעים, מסכימה להינשא לאיש הזר ויחדיו הם עוברים לביתו שב"גיא אוני" (ג'עוני) היא ראש פינה. ביישוב גרים בכפיפה אחת עובדי אדמה יהודים וערבים. סיפור אהבתם של פאניה ויחיאל מתרחש על רקע התעוררות תנועת חיבת ציון וראשית הגשמת חלום השיבה לארץ ישראל.

## קישורים חיצוניים

* יונתן דורון, ריאיון עם דן וולמן, במאי הסרט הישראלי החדש "גיא אוני", באתר אידיבי, 11 בינואר 2011
* 
* 

קטגוריה:סרטי דן וולמן
קטגוריה:סרטים ישראליים מבוססי ספרים
קטגוריה:ראש פינה
קטגוריה:ארץ ישראל בתרבות ובאמנות
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2011
Shaman

**Shaman** (שָמַאן) הוא אלבום האולפן ה-19 של להקת סנטנה, האלבום יצא לשווקים ב-22 באוקטובר 2002. כבר בשבוע הראשון נמכרו כ-300,000 אלבומים. האלבום הגיע למעמד פלטינה כפולה, לאחר שנמכרו למעלה מ-5,000,000 עותקים ברחבי העולם.
האלבום הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד 200 של שנת 2002. הלהיטים שבלטו באלבום הם: "The Game of Love", ו-"Why Don't You & I".

לעומת אלבום האולפן הקודם של סנטנה בו השתתפו זמרי רוק כאריק קלפטון ורוב תומאס, באלבום זה השתתפו אמני פופ, ראפ, והיפ הופ.

## הרכב הלהקה באלבום
*קרלוס סנטנה - גיטרה אקוסטית, גיטרה חשמלית, טימבלס, מקל גשם, קלידים, ושירה
*מייקל שריב - תופים
*קארל פראזו - תופי קונגה וכלי הקשה
*ג'ון ג'ינטי - קלידים
*ארטורו ולסקו - טרומבון

## רשימת השירים

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי סנטנה
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי קורי רוני
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי קלייב דייוויס
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד 200
קטגוריה:אלבומי חברת אריסטה רקורדס
2002 בארצות הברית

**[[2002]] בארצות הברית** הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 226 שנה מיום היווסדה.

## הנהגה
* הנשיא: ג'ורג' בוש (המפלגה הרפובליקנית)
* סגן הנשיא: דיק צ'ייני (המפלגה הרפובליקנית)
* יו"ר בית הנבחרים: דניס הסטרט (המפלגה הרפובליקנית)
* מנהיג הרוב בסנאט: טום דאשל (המפלגה הדמוקרטית)
* הקונגרס: הקונגרס ה-107

## אירועים בולטים

[שמאל|ממוזער|180px|אילוסטרציה של ה[חללית "מארס אודיסיי" שנאס"א שלחה למפות את מאדים.]]
* 29 בינואר – נשיא ארצות הברית, ג'ורג' בוש מכריז על קוריאה הצפונית, איראן ועיראק כ"ציר הרשע"
* 8 בפברואר – נפתחת אולימפיאדת החורף ה-19 בסולט לייק סיטי בארצות הברית
* 19 בפברואר – החללית "מארס אודיסיי" (Mars Odyssey) מתחילה במיפוי פני המאדים באמצעות שימוש בהדמאה תרמית
* 1 במרץ – מלחמת אפגניסטן: מתחיל מבצע אנקונדה במזרח המדינה (המבצע מסתיים ב-19 במרץ)
* 24 במרץ – השחקנית האלי ברי הופכת לאישה השחורה הראשונה שזוכה בפרס האוסקר כשחקנית ראשית בסרט Monster's Ball
* 10 במאי – סוכן ה-FBI רוברט הנסן נדון למאסר עולם ללא אפשרות לחנינה, לאחר שמכר סודות מדינה של ארצות הברית לרוסיה תמורת 1.4 מיליון דולר במזומן וביהלומים
* 11 ביוני – בית הנבחרים של ארצות הברית מחליט להכיר באנטוניו מאוצ'י כממציא הטלפון, במקום אלכסנדר גרהם בל
* 24 ביולי – מתחיל תרגיל המלחמה של צבא ארצות הברית - "אתגר המילניום"

## נפטרו
[ממוזער|120px|[פגי לי]]
[ממוזער|120px|[צ'אק ג'ונס]]
* 12 בינואר – סיירוס ואנס, מזכיר המדינה של ארצות הברית (נולד ב-1917)
* 22 בינואר – פגי לי, זמרת ושחקנית קולנוע אמריקאית (נולדה ב-1920)
* 23 בינואר – רוברט נוזיק, פילוסוף אמריקאי-יהודי (נולד ב-1938)
* 30 בינואר – דניאל פרל, עיתונאי אמריקאי-יהודי (נרצח) (נולד ב-1963)
* 22 בפברואר – צ'אק ג'ונס, אנימטור, מאייר, תסריטאי, מפיק ובמאי סרטים מצוירים אמריקאי. (נולד ב-1912)
* 27 במרץ – בילי ויילדר, במאי קולנוע אמריקאי (נולד ב-1906)
* 5 באפריל – ליין סטאלי, מוזיקאי אמריקאי, נפטר משימוש בסמים (נולד ב-1967)
* 15 באפריל – ביירון וייט, שופט בית המשפט העליון של ארצות הברית (נולד ב-1917)
* 20 במאי – סטיבן ג'יי גולד, מדען אמריקאי-יהודי (נולד ב-1941)
* 5 ביוני – די די ראמון, באסיסט אמריקאי, נפטר משימוש בסמים (נולד ב-1951)
* 27 ביוני – ג'ון אנטוויסל, בסיסט להקת המי (נולד ב-1944)
* 19 ביולי – אלן לומקס, חוקר פולקלור ומפיק מוזיקלי אמריקאי (נולד ב-1915)
* 5 ביולי – טד ויליאמס, שחקן בייסבול אמריקאי אגדי (נולד ב-1918)
* 23 ביולי – חיים פוטוק, סופר אמריקאי-יהודי (נולד ב-1929)
* 31 באוגוסט – ליונל המפטון, מוזיקאי ג'אז אמריקאי (נולד ב-1908
* 18 בספטמבר – בוב הייז, אתלט אמריקאי (נולד ב-1942)
* 18 בנובמבר – ג'יימס קובורן, שחקן קולנוע אמריקאי (נולד ב-1928)
* 26 בנובמבר – ג'ון רולס, פילוסוף אמריקאי (נולד ב-1921)

## קישורים חיצוניים

*
ארצות הברית
ארצות הברית