open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
עמרי רונן (פעיל חברתי)

**עמרי רונן** (נולד ב-24 במאי 1992) הוא עורך דין ופעיל חברתי ישראלי; חבר מפלגת "הדמוקרטים". היה ממובילי המחאה בהנהגת "אחים ואחיות לנשק".

רונן הוא מהפנים הבולטות של המחאה נגד הרפורמה המשפטית, והשתתף בהפגנות, נאומים וראיונות תקשורתיים, כולל בתוכנית "60 דקות" האמריקאית.

## ביוגרפיה
רונן נולד בכפר עזה לצליל ועידית רונן. בילדותו עברה משפחתו לכוכב יאיר צור יגאל ואת לימודי התיכון סיים בבית הספר עמי אסף. הוא התנדב לשנת שירות דרך התנועה הקיבוצית בפנימיית נווה אייל המטפלת בילדים עם מוגבלות. בצבא שירת ביחידת מגלן. בשנת 2014 סיים בהצטיינות קורס קצינים בבה"ד 1. במסגרת שירותו הצבאי שימש מפקד צוות במבצע שובו אחים, מבצע צוק איתן ומלחמת חרבות ברזל. בשנת 2021 סיים לימודי תואר ראשון במשפטים באוניברסיטת תל אביב. התמחה בפרקליטות המדינה במחלקה הכלכלית העוסקת בשחיתות שלטונית, עבירות ביטחוניות ועבירות צווארון לבן. בשנת 2024 נבחר לרשימת 40 הצעירים המבטיחים בני פחות מ-40 על ידי עיתון "TheMarker".

## פעילות חברתית
רונן הוא בוגר תוכנית ה-Fellowship של StandWithUs, תוכנית הדגל המכשירה סטודנטים מובילים לקידום תדמית ישראל בעולם. בשנת 2022 ייסד עם חברים את עמותת "יהב-מחנכים לציונות", שמטרתה לעורר ולהעמיק את הזהות הציונית בקרב קבוצות צעירים באמצעות חינוך, בירור רעיוני ועשייה חברתית.

בשנת 2023 החל את פעילותו במסגרת המחאה נגד הרפורמה המשפטית. תחילה עשה זאת בהתארגנות פנימית עם חבריו לצבא ולמילואים ולאחר מכן הצטרף לארגון אחים ואחיות לנשק והיה לאחד ממוביליו.

במהלך המחאה הודיע כי ישעה את התנדבותו למילואים אם ממשלת ישראל השלושים ושבע תשלים את חקיקת חוקי הרפורמה המשפטית. בפועל המשיך להתייצב למילואים.
### טבח שבעה באוקטובר ושיקום העוטף
עם פרוץ מתקפת חמאס ב-7 באוקטובר 2023 הקפיץ את צוותו בטרם קיבלו צו התייצבות וירדו להילחם בעוטף. במהלך אותה שבת הגיע עם צוותו לניר עוז. במקביל חיכה לאות חיים מסבתו נירה רונן שהתגוררה בכפר עזה. לאחר יומיים נודע כי סבתו נרצחה יחד עם המטפלת שלה בביתה. מחבלי החמאס השאירו מכתב שבו הצהירו על כוונותיהם. הוא המשיך לשרת במילואים במשך 320 ימים נוספים.

רונן יזם שיפוץ ובנייה מחודשת של 16 יחידות דיור בקיבוץ כפר עזה. הפרויקט בוצע בהתנדבות על ידי מתנדבים ותורמים אזרחי מדינת ישראל ונמסר לידי הקיבוץ באפריל 2025. הפרויקט הוא יוזמה משותפת של הקיבוץ יחד עם "בונים מחדש" המהווה זרוע ביצועית חברתית של אחים ואחיות לנשק.

## פעילות פוליטית
בפברואר 2026 הודיע על כוונתו להתמודד במפלגת הדמוקרטים בבחירות לכנסת העשרים ושש. ב-18 בפברואר 2026 הודיע יו״ר מפלגת הדמוקרטים יאיר גולן בפתח ישיבת הסיעה כי רונן מצטרף למפלגה.

## תביעות דיבה
בשנת 2024 הגיש תביעת לשון הרע נגד חברת הכנסת גלית דיסטל-אטבריאן, לאחר שפרסמה דברי הסתה ושקר נגדו ברשתות החברתיות, בין היתר טענה כי דם נרצחי השבעה באוקטובר על ידיו ושהוא "ערב רב". במהלך שנה זו הגיש עוד תביעות כנגד אנשים שהתבטאו בצורה דומה.. דיסטל-אטבריאן טענה שבזכות חסינותה כחברת כנסת יש לדחות את התביעה על הסף, ובינואר 2026 בית המשפט קיבל את עמדתה.

בפסק דין אחר נקבע שמורן לויאן, שפרסמה בשנת 2024 ציוצים רבים נגד רונן, תפצה אותו בסך של 27,000 ש"ח ותפרסם התנצלות בחשבון הטוויטר שלה.

## חיים אישיים
נשוי לתמר, סטאז'רית לרפואה, ואב לילדים. המשפחה מתגוררת באזור המרכז.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי התיכון האזורי עמי אסף
קטגוריה:לוחמי יחידת מגלן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: משפטים
קטגוריה:פעילי אחים לנשק
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1992
קירה לרו

**קירה לרו** (באנגלית: **Kyra Leroux**; נולדה ב-30 באפריל 2002), היא שחקנית, זמרת ורקדנית קנדית.

## ראשית חייה
לרו נולדה בשנת 2002 בוונקובר, קנדה. היא החלה לשחק בגיל 7.

## קריירה
בשנת 2020, לאחר שסיימה ללמוד בבית ספר למשחק, לרו הופיעה במספר תוכניות טלוויזיה המיועדות לילדים ונוער: "The Quaranteens", "ג'ולי והפנטומים", ובשנה שלאחר מכן היא גם הופיעה בתוכנית "שמיגדון!". בנוסף בשנת 2021 לרו החלה לשחק בסדרה "ריברדייל" בתפקיד משני. בסדרה היא גילמה את בריטה ביץ'.

בשנת 2022, לרו גילמה את אן שירלי בגרסה התיאטרלית של "אן עם הצמות" המבוססת על ספר באותו השם. לרו סיפרה שמכיוון שהיא ג'ינג'ית, היא התחברה לדמות של אן שירלי מגיל צעיר. עוד בשנת 2022, לרו גילמה את תפקידה של ליסה-קרן בסדרת הטלוויזיה של נטפליקס, "פיירפליי ליין".

בשנת 2024, לרו שיחקה בסרט הטלוויזיה, "Sugarplummed", בו היא גילמה את נינה.

בשנת 2025, לרו הופיעה בסדרה "המצוד" של NBC בתפקיד סם, בתה המאומצת של בקס הנדרסון (מליסה רוקסבורג).

## חיים אישיים
ללרו יש שני חתולים. היא דוברת צרפתית באופן שוטף ואף השתתפה בתחרויות בצרפתית.

## פילמוגרפיה
### טלוויזיה

### תיאטרון

## קישורים חיצוניים

* קירה לרו, באתר אפל טי וי (באנגלית)

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה קנדיות
קטגוריה:שחקניות ילדות קנדיות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון קנדיות
קטגוריה:קנדיות שנולדו ב-2002
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-2002
NUKAT

**NUKAT** (בפולנית: **Narodowy Uniwersalny Katalog Centralny**; באופן מילולי: הקטלוג הלאומי האוניברסלי המרכזי) הוא קטלוג ספרייה וקובץ זהויות דיגיטלי של ספריית אוניברסיטת ורשה בפולין. הקטלוג, שהוקם ב-21 באוקטובר 2002, מכיל מידע על ספרים, כתבי עת, מוזיקה, סרטים, מפות ויחידות מדיה אחרות מ-167 ספריות אקדמיות. קטלוג זה נמצא תחת VIAF.

## היסטוריה
מאז 1996, ספריית אוניברסיטת ורשה אכלסה קבצים דיגיטליים תחת המרכז לפורמטים וקובצי סמכות (CFiKHW). ב-2001, החליפו את המרכז ב-NUKAT, והחלו להשיק קטלוג ספרייה משותף המסד נתונים יחיד. הרשומה הראשונה שהוכנה לקטלוג היה ב-5 ביולי 2002, והוא נפתח רשמית לציבור ב-21 באוקטובר. באותה תקופה, הקטלוג הכיל מידע מ-32 ספריות.

ב-2005, נחתם הסכם עם OCLC להעביר נתונים מהקטלוג ל-WorldCat, שבו עבדו בשיתוף פעולה עד ל-2008. באותה עת, הקטלוג הכיל מידע מ-58 ספריות.

ב-2009–2013, פעל הפרויקט "כביש מידע דיגיטלי" של POPC (Program Operacyjny Polska Cyfrowa, התוכנית המבצעית לדיגיטלציה בפולין), שבו מוזגו תוכן של 30 ספריות לקטלוג. ב-2017, הקטלוג כבר הכיל מידע מ-157 ספריות, ואילו בשנה שנה מכן הכיל מידע מ-168 ספריות. ב-2022, הקטלוג הכיל מידע מ-185 ספריות. נכון ל-2025, הקטלוג מכיל מידע מ-167 ספריות.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מאגרי מידע ביבליוגרפיים
קטגוריה:קיטלוג (ספרנות)
קטגוריה:פולין: מדע וטכנולוגיה
דויטשה ביוגרפי

**דויטשה ביוגרפי** (בגרמנית: **Deutsche Biographie**; באופן מילולי: הביוגרפיה הגרמנית; מוכר בקיצורים **DB** ו-**DtBio**) הוא לקסיקון ביוגרפי ומסד נתונים מקוון גרמני, המכיל רשומות של אישים גרמניים מימי הביניים ועד ימינו. המסד נתונים, שהוקם באוגוסט 2001, מכיל, נכון ל-2017, כ-750 אלף רשומות. הוועדה ההיסטורית  של האקדמיה המלכותית למדעים של בוואריה  וספריית מדינת בוואריה אחראיות על מסד הנתונים.

במסד הנתונים ניתן למצוא רשומות מהביוגרפיה הגרמנית הכללית והביוגרפיה הגרמנית החדשה מאז פברואר 2010.

## היסטוריה
המסד נתונים הוקם באוגוסט 2001 כמרשם דיגיטלי תחת השם ADB & NDB-Register.

ב-2010, המסד נתונים הכיל כ-130 אלף רשומות.

בדצמבר 2014, המסד נתונים הכיל כ-268 אלף רשומות.

בסוף 2016, המסד נתונים הכיל כ-730 אלף רשומות.

בדצמבר 2017, המסד נתונים הכיל כ-750 אלף רשומות.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מאגרי מידע
קטגוריה:גרמניה: מדע וטכנולוגיה
קטגוריה:בוואריה
גדעון פישלזון

**גדעון פישלזון** (15 בנובמבר 1937 – דצמבר 1995) היה כלכלן ישראלי וחוקר, פרופסור באוניברסיטת תל אביב. כיהן כיועץ כלכלי למשרד התחבורה, למקורות ולממשלת אורוגוואי.

## קורות חיים
גדעון פישלזון נולד בתל אביב (1937). שירת בצבא בין השנים 1955–1958. עם סיום שירותו הצבאי החל ללמוד בפקולטה לחקלאות באוניברסיטה העברית כלכלה חקלאית, שם קיבל תואר ראשון ב-1961, ותואר שני ב-1963. במקביל ללימודיו לתואר השני שימש כעוזר מחקר באוניברסיטה. ב-1964 החל את לימודיו לתואר שני בסטטיסטיקה ניסויית באוניברסיטת צפון קרוליינה (N.C.S.U) בארצות הברית, שם קיבל תואר שלישי ב-1967.

ב-1967 הצטרף לחוג בכלכלה באוניברסיטת תל אביב, תחילה כמרצה וב-1975 קודם למרצה בכיר. ב-1985 קודם לפרופסור חבר. במחקריו במהלך השנים תרם, בין היתר, לחקר כלכלת ישראל וכלכלת עבודה.

במהלך השנים כיהן בתפקידים שונים באוניברסיטת תל אביב, ביניהם היה חבר ואף ניהל מועצות אקדמיות של מכוני מחקר באוניברסיטה. כמו כן היה פרופסור אורח באוניברסיטאות שונות, ובכלל זה אוניברסיטת בראון, אוניברסיטת שיקגו ואוניברסיטת וירג'יניה בארצות הברית.

בנוסף לעבודתו האקדמית יעץ בישראל למשרד התחבורה, מקורות ועוד. בנוסף נתן ייעוץ לממשלת אורוגוואי.

פישלזון היה נשוי עם ארבעה ילדים. נפטר ב-1995. להנצחתו מוענקות מלגות מחקר ע״ש פרופסור גדעון פישלזון בבית הספר לכלכלה בתל אביב, ומתקיימות הרצאות על שמו.

## קישורים חיצוניים
* גדעון פישלזון - קורות חיים, אתר אוניברסיטת תל אביב.
* לזכרו של גדעון פישלזון, באתר אוניברסיטת תל אביב

## הערות שוליים

קטגוריה:כלכלנים ישראלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: כלכלה
קטגוריה:אישים הקבורים במושבים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1937
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1995
ריחופית כחולה

**רִחוּפִית כְּחֻלָּה** (שם מדעי: *Orthetrum chrysostigma*) היא שפירית ממשפחת הטיסניתיים. היא נפוצה על פני רוב אפריקה, חצי האי האיברי, וחצי האי ערב.

בישראל היא נפוצה למדי.

## תיאור
זוהי שפירית בינונית, המגיעה לאורך גוף של 39–46 מ"מ, ולמוטת הכנפיים של 55–65 מ"מ. הזכרים כחולים, הצבע הבסיסי של הנקבה הוא חום, עם כמה פסים דקים העוברים בכל מקטעי הבטן. אחד ממאפייני הזיהוי החשובים הוא פס בהיר ובולט בצידי החזה. הפנים אפורית עם עיניים תכולות. תחילת הבטן רחבה עם היצרות משמעותית קרוב לחזה. בבסיס הכנפיים האחוריות יש כתם צהוב קטן שנעלם עם הגיל. הפטרוסטיגמה צהובה, באורך של 2.5–3 מ"מ.

המין דומה לריחופיות אחרות בצבע כחול, ניתן לזהות אצל הזכר לפי ה"מותניים" בבטן בין המקטעים השלישי והרביעי, והפס הבהיר בצידי החזה.

## אקולוגיה
לרוב יושבת על הקרקע, אבל גם על סלעים, גבעולים וזרדים חשופים. יוצאת לצוד מעמדת הציד בתעופה מהירה, וחוזרת לעיתים קרובות לעמדה. ניתן למצוא את שני הזוויגים באותו אזור.

על-פי נתונים מטורקיה, עונת התעופה היא אמצע מאי עד סוף אוגוסט.

### תפוצה
היא נפוצה במזרח הים התיכון ובעיקר באפריקה. המין מופיע גם באירופה בחצי האי האיברי ובאיים הקנריים. היא מופיעה גם באיחוד האמירויות הערביות ובסהרה מכיוון שהנימפות יכולות לשרוד בחול לח.

### בית גידול
הריחופית הכחולה מצויה במגוון רחב של בתי גידול של מים מתוקים, כולל נהרות, נחלים, אגמים, ביצות, סכרים ובורות מים. מעדיפה אתרים פתוחים למדי עם סלעים חשופים, חול או חצץ. נפוצה ביותר לאורך נהרות באזורי הסוואנה.

## אטימולוגיה
שם המין הספציפי *chrysostigma* מתייחס לפטרוסטיגמה הצהובה, ומגיע מהמילים היווניות "chrysós" (זהב) ו-"stígma" (סימן או מותג).

## גלריה

קובץ:Male Epaulet Skimmer. Orthetrum chrysostigma - Flickr - gailhampshire.jpg|זכר, מבט על
קובץ:Orthetrum chrysostigma male.jpg|זכר, ניתן להבחין בפס הבהיר האופייני בצד החזה
קובץ:Orthetrum chrysostigma 2017 11 28 7726.jpg|זכר מבוגר שהצבע הכחול האבקתי כיסה את רוב גופו; צורת הבטן האופיינית עוזרת בזיהויו
קובץ:Orthetrum chrysostigma, ♂ inmaduro (7797715114).jpg|זכר תת-בוגר
קובץ:Orthetrum chrysostigma LC0206.jpg|זכר צעיר
קובץ:Epaulet skimmer (Orthetrum chryostigma) female Ghana.jpg|נקבה מגאנה
קובץ:Orthetrum chrysostigma en pleine reproduction - tunisie.jpg|זוג בהזדווגות, תוניסיה
קובץ:Orthetrum chrysostigma emerging.jpg|ריחופית כחולה מגיחה מהנשל, שוהם


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1839
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי הרמן בורמייסטר
קטגוריה:שפיריות
סטדלר טינה

**סטדלר טינה** (**TINA**) היא רכבת קלה וחשמלית המיוצרת בחברת רכבות סטדלר. הטינה בעלת רצפה נמוכה המורכבת משלושה, חמישה, ושבעה מודלים. לרוב עם מפרקים תלויים וחוגון מסתובב. היא מגיעה למהירות מרבית של 80 קמ"ש. הטינה שהוצגה לראשונה בשנת 2020 היא הדגם החדש והמתקדם ביותר של החברה ומציגה מגוון שדרוגים טכנולוגיים ביחס לדגם הקודם סטדלר ואריובאן.
[ממוזער|סטדלר טינה, [בזל]]

## מפעילים
* דרמשטט (HEAG Mobilo), הראשונה מתוך 25 רכבות נכנסה לשירות בסוף 2023.
* בזל (BLT), הראשונה מתוך 25 רכבות נכנסה לשירות בשנת 2024.
* רוסטוק (RSAG), הראשונה מתוך 28 רכבות תיכנס לשירות ב-2025.
* האלה (HAVAG), הרכבת הראשונה מתוך 56 תיכנס לשירות ב-2025.
* האג (HTM), הראשונה מתוך 56 רכבות תיכנס לשירות ב-2026.
* גרה (GVB), החשמלית הראשונה מתוך 6 תיכנס לשירות ב-2026.

## קישורים חיצוניים

* '''סטדלר טינה''' באתר רשמי
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חשמליות
קטגוריה:דגמי רכבות קלות
אגדות מארץ ים

**אגדות מארץ ים** (באנגלית: **Tales from Earthsea**) הוא אוסף של סיפורי פנטזיה ומאמרים מאת הסופרת האמריקאית אורסולה לה גווין, שפורסם בהוצאת הארקורט בשנת 2001. ונלווה לחמשת הספרים של סדרת ארץ ים, שעלילתם מתרחשת בארכיפלג הבדיוני "ארץ ים".

"אגדות מארץ ים" זכה בפרס Endeavour השנתי, עבור הספר הטוב ביותר של סופר מצפון מערב האוקיינוס השקט,  ובפרס לוקוס, על האוסף הטוב ביותר, עבור אוספי ספרות ספקולטיביים. שניים מתוך סדרת הספרים שנאספו פורסמו בעבר, Darkrose and Diamond (1999) ושפירית (1998), ושניהם היו מועמדים לפרסים שנתיים.

נכון לשנת 2025 הספר עדיין לא תורגם לעברית למרות שהספרים הקודמים בסדרת ארץ ים תורגמו.

## תוכן עניינים
* הַקדָמָה
* "המאתר". בית הספר לקסמים מוקם באי רוק.
* "Darkrose and Diamond" (1999). בתה של מכשפה ובנו של סוחר עשיר מתאהבים זה בזה.
* "העצמות של כדור הארץ". "אוגיון השקט" (מורו של מג) עוזר לרב-מג שלו להתמודד עם רעידת אדמה.
* "על הביצה הגבוהה". מרפא מסתורי מגיע לכפר נידח שסובל ממגפת בעלי חיים.
* "שפירית" (1998). זהו כתב שלאחר הרומן טהאנו.
* "תיאור של ים כדור הארץ" (חומר עזר)

הסיפור "Darkrose and Diamond" פורסם לראשונה ב-"The Magazine of Fantasy and Science Fiction", באוקטובר 1999. "שפירית" פורסם לראשונה ב־Legends, באוקטובר 1998.

## ערכות נושא
כל הסיפורים מפרשים מחדש את העולם של ארץ ים. בטרילוגיה המקורית, החברה ב"ארץ ים" בכלל ומיומנויות הקסם בפרט נשלטים על ידי גברים. נשים יכולות להיות רק מכשפות, וזו הדרגה הנמוכה והבזויה ביותר של העולם הקסום, כפי שמתבטא בפתגם "חלש כקסם נשים, מרושע כקסם נשים".

הסיפורים בסיפורי כדור הארץ מנסים לתקן את האיזון. נחשף כי בית הספר "רוק" הוקם על ידי נשים שהודחו ממנו מאוחר יותר; וכי אוגיון, המורה והמורה האהוב של גד, למד את הקסם שלו ממאסטר שלמד מאשת קסם "לא מורשית". סיפורים אחרים מציגים נשים חזקות ואסרטיביות המאתגרות בדרכים שונות את הדומיננטיות הגברית.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות פנטזיה
יוסי שפיגל

**יוסף** (**יוסי**) **שפיגל** (נולד ב-31 ביולי 1960) הוא פרופסור מן המניין בפקולטה לניהול באוניברסיטת תל אביב ולשעבר נשיא האגודה הישראלית לכלכלה. תחומי ההתמחות שלו הם ,  ו.

## ביוגרפיה
נולד ב-31 ביולי 1960. ב-1985 סיים בהצטיינות תואר ראשון בכלכלה וחשבונאות באוניברסיטת תל אביב, ובשנת 1987 סיים בה תואר שני בכלכלה בהצטיינות. ב-1991 הוענק לו דוקטורט בכלכלה מאוניברסיטת נורת'ווסטרן, על עבודתו:The Role of Capital Structure in Rate Regulation and Procurement.

בין 2001-1994 היה מרצה לכלכלה באוניברסיטת תל אביב. ב-2001 מונה למרצה בכיר במחלקה למנהל עסקים באוניברסיטה, ב-2005 לפרופסור חבר, ובשנת 2011 היה לפרופסור מן המניין.

ב-1994-1991 עבד כחבר בצוות הטכני בקבוצת מחקר כלכלית בחברת Bellcore  בניו ג'רזי.

זכה במספר מענקים, ביניהם מאת: הקרן גרמניה-ישראל למחקר ולפיתוח מדעי (2008-2006),  (2012-2010), הקרן הלאומית למדע (ישראל), מכון אלי הורביץ לניהול, ומכון קולר.

שפיגל היה עורך-שותף של the International Journal of Industrial Organization, ושלFoundations and Trends in Microeconomics וכיום הוא עורך שותף של .

הוא חוקר עמית במרכז למדיניות כלכלית  ובמרכז האירופי למחקר כלכלי (ZEW) . ב-2024-2020 היה חבר בוועדה המייעצת של הכלכלן הראשי לענייני תחרות בנציבות האירופאית (EAGCP), ומ-2020 חבר בוועדה המנהלת של האגודה לכלכלני תחרות (ACE). ב-2022 מונה לנשיא האגודה הישראלית לכלכלה, תפקיד בו כיהן עד עד 2024.

### חיים אישיים
שפיגל נשוי ואב לשלושה.

## מפרסומיו

* The Analysis of Competition Policy and Sectoral Regulation, Edited by: Martin Peitz and Yossi Spiegel, **World Scientific-Now Publishers Series in Business**: Volume 4, August 2014
* Small Steps for Workers, A Giant Leap for Productivity, (joint with Igal Hendel) **American Economic Journal: Applied Economics**, 2014, Vol. 6(1), 73-90.
* “Antitrust Enforcement of the Prohibition of Excessive Prices - the Israeli Experience,” in **Excessive Prices and Competition Law Enforcement**, Jenny F. and Katsoulacos Y. eds., Springer, 2018.
* “Consumers’ Activism: the Cottage Cheese Boycott,” (joint with Igal Hendel and Saul Lach), **The Rand Journal of Economics**, 2017, Vol. 48(4), 972-1003.
* “Horizontal Subcontracting,” **The Rand Journal of Economics**, 1993, Vol. 24, 570-590.

* עילת המחיר הגבוה הבלתי הוגן לאחר גפניאל: תנאים להחלתה, **[[עיוני משפט]]** מז, 364-295.
* כרמית תדמור ויוסי שפיגל; מנהיגות נרקיסיסטית: השאלה היא לא האם אנחנו צריכים את זה אלא עד מתי? **[[חידושים בניהול]]** 13, 2023, עמ' 4-16.

## קישורים חיצוניים

* פרופ' יוסף (יוסי) שפיגל באתר הפקולטה לניהול ע"ש קולר, אוניברסיטת תל אביב

## הערות שוליים

קטגוריה:כלכלנים ישראלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת נורת'ווסטרן
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: ניהול
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:נשיאי האגודה הישראלית לכלכלה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1960
יורם וייס (כלכלן)

**יורם וייס** (5 בדצמבר 1939 – 1 בינואר 2025) היה כלכלן ישראלי, חוקר ופרופסור לכלכלה באוניברסיטת תל אביב ומומחה לכלכלת עבודה.

## קורות חיים
וייס נולד ב-1939. הוא למד ב. סיים תואר ראשון בכלכלה ופילוסופיה ב-1962 ותואר שני בכלכלה בשנת 1964, והמשיך לתואר שלישי בכלכלה באוניברסיטת סטנפורד בארצות הברית אותו סיים ב-1968, בהנחיית מלווין וורן רדר.

עם סיום לימודיו ב-1968 חזר לישראל והצטרף לחוג בכלכלה באוניברסיטת תל אביב. ב-1973 מונה למרצה בכיר. היה מומחה לכלכלת עבודה, ובין היתר חקר את השתלבות עולי ברית המועצות בשנים 1990 עד 1992 בשוק העבודה. 

על פי אתר גוגל סקולר הוא פרסם כ-100 מחקרים בכתבי עת אקדמיים, שצוטטו קרוב ל-16 אלף פעמים במאמרים אקדמיים. הוא בעל מדד הירש 53 ומדד i10 (מדד המודד את מספר הפרסומים האקדמיים עם לפחות 10 ציטוטים) 92.

לצד המחקרים שפרסם בכתבי עת בולטים, הוא גם כתב מספר ספרים. בשל הישגיו. האקדמיים מונה לפרופסור מן המניין בחוג לכלכלה באוניברסיטת תל אביב.

לצד המחקרים שכתב, הוא היה עורך גם בכתבי עת: Journal of Labor Economics ו-Economics of Education Review. בין השנים 1993–2010 החזיק בקתדרת דניאל וגרייס רוס לחקר כלכלת עבודה.

במהלך השנים היה פרופסור אורח באוניברסיטאות שונות באירופה ובארצות הברית, ובכלל זה: אוניברסיטת שיקגו, אוניברסיטת מישיגן, אוניברסיטת קליפורניה בברקלי בארצות הברית ואוניברסיטת סטוקהולם בשוודיה, אוניברסיטת קופנהגן בדנמרק ואוניברסיטת פריז בצרפת.

בשנת 2006 הצטרף כעמית מחקר ל-IZA (Institute of Labor Economics). כמו כן היה עמית מחקר ב-National Bureau of Economic Research (NBER).

הוא פרש מאוניברסיטת תל אביב כפרופסור אמריטוס בשנת 2008. בשנה זו נבחר וכיהן כנשיא האגודה לכלכלת העבודה. בשל הישגיו זכה בפרס מינצ׳ר ב-2009, והתמנה ב-2011 לחבר (חוץ) כבוד בארגון האמריקאי לכלכלה (AEA).

כמו כן היה חבר בוועדות ממשלתיות: הוועדה לקביעת השכר בשירות הציבור; ועדה למיומנויות העולים וועדה לתוכניות מרווחה לעבודה.

## חיים אישיים
וייס התגורר ברמת השרון. היה נשוי למנוחה. לזוג 3 בנים ונכדים.
נקבר בעיר מגוריו ב-1 בינואר 2025.

## פרסומים נבחרים

* E Sheshinski, Y Weiss, (1977), Inflation and costs of price adjustment, *The Review of Economic Studies*
* C Dustmann, Y Weiss, (2007), Return migration: theory and empirical evidence from the UK, *British* *Journal of Industrial Relations*
* M Browning, PA Chiappori, Y Weiss, (2014) Economics of the Family


## קישורים חיצוניים

*יורם וייס, באתר IZA 
*יורם וייס - קורות חיים, באתר CReAM 

## הערות שוליים

קטגוריה:כלכלנים ישראלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: כלכלה
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:רמת השרון: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1939
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2025
Ordinary

"**Ordinary**" (בעברית: "**רָגִיל**") הוא סינגל של הזמר-יוצר האמריקאי אלכס וורן. השיר יצא לאור ב-7 בפברואר 2025 על ידי חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס, ונכלל במהדורה הדיגיטלית המחודשת של מיני אלבום הבכורה שלו, *[[You'll Be Alright, Kid (Chapter 1)]]* ובהמשך באלבום הבכורה שלו You'll Be Alright, Kid.

## רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי אלכס וורן (בשם הלידה אלכסנדר יוז), אדם יארון, קאל שפירו ומאגס דובאל. יארון שימש גם כמפיק הראשי של השיר. "Ordinary" מתאר את התחושות של אהבה למישהי שהופכת את החיים לבלתי רגילים, ומציג את יכולתו של וורן לתרגם רגשות למילים ולמנגינות.

## הערכה ביקורתית
השיר קיבל בדרך כלל ביקורות מעורבות עד שליליות ממבקרי מוזיקה. מגזין *[[Paste]]* דירג אותו כשיר השישי הגרוע ביותר לשנת 2025 וביקר אותו על כך שהוא נשמע "כאילו מישהו הזין את כל הדיסקוגרפיה של Imagine Dragons ל-ChatGPT."

### רשימות סוף שנה

## וידאו קליפ
הווידאו קליפ לשיר יצא במקביל להשקת הסינגל, בכיכובה של אשתו של וורן, קובר אנון. הקליפ מציג את וורן רודף אחריה במקומות שונים, כולל יער, חוף ים ומדבר, עד שלבסוף הם מתאחדים ומתרוממים יחד לשמיים.

## הצלחה מסחרית
השיר שהה עשרה שבועות במקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100, והיווה את השיר הראשון של וורן שהגיע לראש המצעד. השיר דורג במקום הראשון במצעד שירי הקיץ לשנת 2025 של בילבורד. השיר החזיק במקום הראשון במשך כל 14 השבועות של עונת הקיץ, ממועד יום הזיכרון ועד ליום העבודה, והיה בכך ללהיט הקיץ הרשמי של השנה. זהו השנה החמישית ברציפות ששיר יחיד שלט לכל אורך עונת הקיץ, לאחר "I Had Some Help" של פוסט מאלון ומורגן וולן בשנת 2024, "Last Night" של וולן בשנת 2023, "As It Was" של הארי סטיילס בשנת 2022 ו-"Butter" של BTS בשנת 2021.

## פרסים ומועמדויות

## מיקומי שיא

### מצעדי סוף שנה

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בדנמרק
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בנורווגיה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בניו זילנד
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בשווייץ
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האוסטרלי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האירי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד 40 הסינגלים ההולנדיים
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד קנדה הוט 100
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100
קטגוריה:שירי כסף בממלכה המאוחדת
קטגוריה:שירי זהב בקנדה
קטגוריה:שירי פלטינה בניו זילנד
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אטלנטיק רקורדס
יצחק מלמד (נציב שירות המדינה)

**יצחק מלמד** ( 1900-1968 )  היה נציב שירות המדינה בפועל בין השנים 1952–1953 ו-1959–1961.

נולד בשנת 1900 באודיסה ועלה לבדו ארצה בגיל 11. במלחמת העולם הראשונה, גורש למצרים בגלל אזרחותו הרוסית, אולם בגיל 18, חזר ארצה עם צבאו של גנרל אלנבי, והחל לעבוד כפקיד בשירות שלטון המנדט הבריטי. בין תפקידיו הציבוריים שימש מפקח במחלקת העבודות הציבוריות. בסוף תקופת המנדט הבריטי, שימש כסגן הגזבר הראשי של ממשלת המנדט וקיבל מהמלך ג'ורג' ה-6 את אות מסדר האימפריה הבריטית.

עם פירוק ממשלת המנדט נשלח על ידי שר האוצר הראשון של ישראל אליעזר קפלן לקפריסין במטרה לסייע לפקידים הבריטים להשלים את חיסול חובותיה של ממשלת המנדט ואת תשלום הפיצויים לעובדים. עם שובו ארצה היה בין מייסדי נציבות שירות המדינה (שנקראה נציבות המנגנון הממשלתי בימיה הראשונים).

שימש כנציב שירות המדינה בפועל ב-1952 לאחר פרישת הנציב הראשון זאב שרף ועד למינויו של דוד רוזוליו בינואר 1954, וכן לאחר פרישתו של רוזליו ב-1959 ועד למינויו של ראובן שרי לתפקיד ב-1961. נטען כי תפקיד נציב שירות המדינה הקבוע הוצע לו, אולם הוא סירב לכך - מטעמי בריאות או בשל חילוקי דעות באשר למדיניות השכר בשירות המדינה שהוצמדה לשכר העובדים בגופים ציבוריים אחרים. ב-1963 מונה על ידי שר המשפטים לאב בית הדין המשמעתי של שירות עובדי המדינה.

שימש כסגן נציב שירות המדינה עד יציאתו לגמלאות במרץ 1968. גם לאחר פרישתו לגמלאות, הוסיף לכהן כאב בית הדין המשמעתי של שירות המדינה. פחות משלושה חודשים לאחר פרישתו, ב-24 במאי 1968, נפטר בירושלים. נטמן בבית העלמין סנהדריה.

## הערות שוליים

קטגוריה:נציבי שירות המדינה
קטגוריה:אודסה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1900
קטגוריה:נפטרים ב-1968
קטגוריה:יהודים הקבורים בבית הקברות סנהדריה
איתן יעקבסון

**איתן יעקבסון** (1930, מטולה, פלשתינה (א"י) – 1 בינואר 2018, תל אביב-יפו ישראל) היה איש ציבור ישראלי אשר כיהן כנציב שירות המדינה בשנים 1980–1981, וכמנכ"ל חברת חשמל ב-1981–1982.

## קורות חייו
נולד ב-1930 במטולה. אביו יעקב יעקובסון היה הבן הראשון במושבה וממגיני תל-חי. בילדותו עברה המשפחה לתל אביב. בנערותו היה חבר בשבט דיזנגוף של הצופים ובצופי-ים תל אביב. ב-1944, בגיל 14, ברח מביתו והתגייס להכשרת הפלמ"ח באלונים תוך זיוף גילו. ב-1946 הצטרף לפלי"ם ולקח חלק בקורס מפקדי סירות ובהכשרה בשדות ים. בהמשך היה פעיל במסגרת עליה ב' והברחת נשק ועולים. במסגרת מבצע עלייה, גורש לקפריסין יחד עם מעפילי האוניה שבתאי לוזינסקי. במחנה המעצר הכשיר עולים להגנה. עם קום המדינה עבר לחטיבת הנגב ולחם במסגרתה במלחמת העצמאות בקרבות בנגב ובכיבוש באר שבע ואילת. לאחר המלחמה עבד כנהג משאית בשיירות האספקה לאילת, כנהג מונית בתל אביב וכנהג טרקטור.

בעל תואר ראשון מהאוניברסיטה העברית בכלכלה וסטטיסטיקה, תואר שני בתעשייה וניהול מהטכניון ותואר שני במינהל ציבורי וכלכלת פיתוח מאוניברסיטת הרווארד.

בין השנים 1953–1960 שימש כמנהל המחלקה לפריון וייעול המשק החקלאי במכון לפריון העבודה, ובהמשך ייעץ בתחום הארגון והניהול למשרד החקלאות ולעיריית תל אביב. ב-1962 נתמנה לממונה על המשרדים האזוריים של משרד החקלאות ולמנהל המכון להנדסה ופריון בחקלאות במכון וולקני. ב-1964 נתמנה לסמנכ"ל משרד החקלאות ועבד תחת השרים משה דיין וחיים גבתי.

ב-1966 יצא למגזר הפרטי והקים חברת ייעוץ למערכות ניהול וייצור בשם 'סקר'. במסגרת פעילות החברה ייעץ למספר משרדים ממשלתיים וגופים ציבוריים גדולים בהם משטרת ישראל ורשות הנמלים. ב-1968 הקימה החברה שלוחה באיראן, אשר ייעצה בין היתר למשרדים ממשלתיים ולשרי החקלאות האיראניים בנושא ארגון, ניהול והכשרת כוח אדם. שימש כמרצה בטכניון, באוניברסיטת תל אביב ובמרכז לחקר ההתיישבות ברחובות בנושא ארגון ניהול והנדסת ייצור.

בסוף שנת 1979 מונה על ידי שר האוצר יגאל הורוביץ לנציב שירות המדינה, ומכר את מניותיו בחברת סקר. בתקופת כהונתו הוביל את המשא ומתן ואת חתימת הסכם המסגרת לשכר במגזר הציבורי מול ההסתדרות. את תפקידו כנציב שירות המדינה סיים בפברואר 1981, עת התמנה למנכ"ל חברת החשמל על ידי שר האנרגיה יצחק מודעי. עם כניסתו הצהיר כי בכוונתו לבצע רפורמה משמעותית בחברה. בפועל, התאפיינה תקופתו בתפקיד בשורה של משברים, סכסוכי עבודה ושביתות ובשנת 1982 סיים את תפקידו והוחלף על ידי יצחק חופי.

לאחר תום כהונתו הציבורית השנייה, הקים מחדש חברת ייעוץ בשם 'סקר החדשה', וניהל את Jerusalem Institute of Management המשותף לאוניברסיטת הרווארד, MIT ואוניברסיטת תל אביב. ייעץ לבנק העולמי וכן למדינות מתפתחות בקאריביים.

היה נשוי לדינה, אב לשלוש בנות וסב לשישה נכדים. נפטר ב-1 בינואר 2018. נטמן בבית העלמין קריית שאול.

## הערות שוליים

קטגוריה:נציבי שירות המדינה
קטגוריה:מנכ"לי חברות ממשלתיות בישראל
קטגוריה:מנהלי חברת החשמל
קטגוריה:משרד החקלאות
קטגוריה:בוגרי תנועת הצופים בישראל
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל: הנדסת תעשייה וניהול
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:לוחמי הפלמ"ח
קטגוריה:אנשי הפלי"ם
קטגוריה:גולי מחנות המעצר בקפריסין
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1930
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2018
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
פרנץ קונרד

**פרנץ קוֹנרַד** (בגרמנית: **Franz Konrad**; 1 במרץ 1906 – 6 במרץ 1952) היה קצין אס אס אוסטרי שהיה אחראי על "רישום חפצים יקרי ערך" בגטו ורשה ואף זכה לכינוי "מלך גטו ורשה". קונרד הוא זה שצילם את תמונת הילד היהודי מגטו ורשה, שהייתה לאחת התמונות המפורסמות ביותר של השואה. קונרד הוצא להורג בתלייה בוורשה במרץ 1952.

## ביוגרפיה
אביו של קונרד היה כורה. לאחר סיום לימודיו קיבל תואר במנהל עסקים. הוא עבד כמנהל חשבונות במספר חברות יצוא. ב-1932 נתפס גונב כסף ממעסיקו. הוא איבד את עבודתו ואף הועמד לדין בגין גנבה וישב שלושה חודשים בכלא. בינואר 1933, לאחר שחרורו מהכלא, סייע לו עורך דינו לשעבר להצטרף לאס אס האוסטרי, שפעילותו הייתה אז בלתי-חוקית. לאחר מכן הצטרף גם ל. קונרד, שהיה שותף ללבנסבורן, התחתן ב-1931 והביא לעולם שלושה ילדים.

ב-19 ביוני 1933 אסרה אוסטריה רשמית את פעילות המפלגה הנאצית. שנה אחר כך השתתף קונרד בפוטש יולי. הוא נעצר ושוחרר בדצמבר 1934. ביולי 1935 נמלט לגרמניה הנאצית ונכנס למחנה של האס אס לצורך ביצוע אימונים צבאיים. בעקבות האנשלוס שב לאוסטריה באפריל 1938. בינואר 1939 הועלה לדרגת אונטר-שטורמפיהרר.

בנובמבר 1939, לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה, גויס קונרד כקצין מנהלה במשרה מלאה באס אס וכ בוואפן אס אס בוורשה. בהמשך היה אחראי על בניית והקמת מגורים לחיילים, וכן על רכישת סחורות עבור אלה בוורשה.

ביוני 1941 צורף לחיל הפרשים של הרמן פגליין שהשתתף במבצע ברברוסה. ביולי הועלה לדרגת אובר-שטורמפיהרר. ביולי 1942 חזר לוורשה והיה למנהל אדמיניסטרטיבי לרכישת רכוש ומיטלטלין יהודי בגטו ורשה, שם גם זכה לכינוי "מלך גטו ורשה". הוא שירת תחת פיקוחו הישיר של מפקד האס אס והמשטרה פרדיננד פון סמרן-פרנקנג, שהיה אחראי לתפיסה, מיון וניתוב של נכסים, כספים, ציוד ומכונות בבעלות של יהודים.

ב-1 באפריל 1943 הוצב בלובלין תחת פיקודו של גרופנפיהרר אודילו גלובוצניק. לאחר מכן חזר לשרת בגטו ורשה תחת פיקודו של סמרן-פרנקנג. קונרד אף השתתף בדיכוי מרד גטו ורשה. במהלך המרד אף צילם את תמונת הילד היהודי מגטו ורשה, שהייתה לאחת התמונות המפורסמות ביותר של השואה. בשארית השנה סקר את מחנה השבויים בוולודבה, שהוסב למחנה עבודה. בנוסף היה מעורב ברכישת חפצים יקרי ערך בגטו ביאליסטוק. מ-3 בינואר 1944 שימש ראש המנהלה של משרד האס אס בטירת פישהורן. בפברואר הועלה לדרגת האופטשטורמפיהרר.

לאחר המלחמה נעצר קונרד והורשע במשפטי דכאו בגין השתתפותו בחיסול גטו ורשה. במהלך משפטו טען קונרד שצילם במהלך המרד רק כדי שיוכל לדווח על אכזריותו של יירגן שטרופ כלפי אדולף היטלר. בית המשפט דחה טענה זו. הוא הורשע ברצח של שבעה יהודים וגירוש 1,000 אחרים למחנות השמדה. קונרד נידון למוות. הוא הוצא להורג בתלייה בוורשה יחד עם שטרופ ב-6 במרץ 1952.

## לקריאה נוספת
* דן פורת, **הילד: מסע בעקבות תצלום**, דביר, 2013.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פושעי מלחמה נאצים
קטגוריה:אנשי אס אס
קטגוריה:גרמנים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:פושעי מלחמה נאצים שהוצאו להורג
קטגוריה:משתתפים ברצח יהודי פולין
קטגוריה:גטו ורשה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1906
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1952
חנוך הניך שיק

הרב **חנוך הניך שיק** (ז' באייר ה'תפ"ג, מאי 1723 – ח' באייר ה'תקס"ט, 23 באפריל 1809) היה רב ומורה צדק בברלין, פרוז'ני ובשקלוב, ואחד מחשובי רבני ליטא במאה ה-18.

## תולדותיו
נולד לאביו רבי שמואל ולאמו ניסל (שהייתה מצאצאי רבי יום-טוב ליפמן הלר), ביום ז' באייר שנת ה'תפ"ג (1723).

בהיותו כבן חמש זכה לברכה מיוחדת מקרוב משפחתו, רבי לייב מסלוצק ממינסק, שיחיה לאורך ימים.

ככל הנראה התייתם בצעירותו והתגדל בבית הרב זאב וולף, רבה של לחוביצ'ה. באורחות חייו נהג שלא לאכול בשר.

נשא לאישה את מינדל, בתו של רבי שלמה זלמן ריבלין משקלוב, ממשפחת ריבלין הידועה. לאחר פטירתה ביום י"א באדר ב' תקנ"א, נישא בשנית לאמו של הרב מאורשא, ר' יעקב בן ר' יצחק אייזיק ליפשיץ.

## פועלו הרבני
התקבל לשמש כדיין ומורה צדק בקהילת ברלין, תפקיד בו כיהן לכל הפחות עד שנת תקל"א.

כיהן גם ברבנות בעיר פרוז'ני, ומשם עבר לכהן ברבנות בעיר שקלוב.

באותה תקופה נחשבה שקלוב למעוז ההתנגדות לתנועת החסידות. ביום י' בטבת תקמ"ז פורסם שם חרם פומבי נגד תנועת החסידות, ובפרט נגד מנהיגה הבולט באותה עת, רבי שניאור זלמן מלאדי. הרב שיק היה חתום בהחרם, אך לימים השלים עמו, והיה לאחד המתווכים בין המתנגדים לחסידים. בנו, רבי פנחס, היה לתלמידו המובהק של רבי שניאור זלמן והצטרף לעדת החסידים.

רבו מרבני דורו פנו אליו בבקשה להסכמה לספריהם, ובהם גם רבי שניאור זלמן מלאדי – הבעל התניא, שביקש ממנו הסכמה לחלק הלכות תלמוד תורה בספרו שולחן ערוך הרב שנדפס בשנת תקנ"ד. כן העניק הסכמות לכמה מספריו של הגר"א.

בסוף ימיו, בערך בשנת תקס"ה, עבר להתגורר בעיר קרוהלה, הסמוכה לשקלוב, שם חי עד לפטירתו.

## פטירתו
בחודש ניסן שנת תקס"ט לקה הרב שיק בחוליו, ונפטר בקרוהלה ביום ראשון, ח' באייר תקס"ט (23 באפריל 1809), בגיל 86.

נספד על ידי נכדו חורגו רבי יהודה ליב בן הרב יעקב ליפשיץ, ונדפס בספר "אבל כרמים", אשר יצא לאור בשקלוב ביום, י"ז באב תקס"ט.

## משפחתו
*בנו, רבי יום טוב ליפמן, אב"ד וואַשילישאָק ופרוז'ני (נפטר בשנת ה'תקס"ז).
**סבו של רבי אליהו שיק.
*בנו, רבי פנחס, הנקרא רבי פנחס רייזעס.
*בנו, רבי משה (נפטר בשנת ה'תקס"ה).
*בנו, רבי שמואל.
*בנו, רבי יצחק אייזיק.
**סבו של מהר"ם שיק ורבי דוד שיק בעל "אמרי דוד" ושל שלמה צבי שיק.
*בתו, דרייזע.
**נכדיה, רבי אברהם שיק, בעל "אשד הנחלים", ורבי שלמה זלמן שיק, בעל "אבן שלמה".

## מתלמידיו
*רבי גרשון אפשטיין, מדריבין, ב"ר דוד

## קישורים חיצוניים
* [אבל כרמים ב[ספרייה לאומית]]
*שרגא אברמסון, 
*שרגא אברמסון, "אבל כרמים", קונטרס נדיר שנדפס בשקלאוו, תקס"ט, **קריית ספר** מח (תשלג) 753-741
*
*
*דוד טבלי אפרתי, 
*
*הרב שלמה צבי שיק, **ממשה עד משה**, מונקאטש תרס"ג, פרק ג, דף כ ע"ב
*

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים ליטאים
קטגוריה:ברלין: רבנים
קטגוריה:משפחת ריבלין
קטגוריה:ילידי 1723
קטגוריה:נפטרים ב-1809
לארי האוסהולדר

**לארי לי האוסהולדר** (באנגלית: **Larry Lee Householder**; נולד ב־6 ביוני 1959) הוא פוליטיקאי אמריקאי רפובליקני, שכיהן פעמיים כיושב ראש בית הנבחרים של מדינת אוהיו. בשנת 2023 הורשע בעבירת סחיטה ונידון ל-20 שנות מאסר, בפרשת שחיתות שזכתה לכינוי "פרשת HB6",ונחשבת לאחת מפרשיות השחיתות הגדולות בתולדות אוהיו.

## רקע והשכלה
האוסהולדר נולד בעיירה זנסוויל שבמדינת אוהיו וגדל באזור כפרי במחוז פריוויל. הוא בוגר אוניברסיטת אוהיו, שם למד מדע המדינה. לאחר לימודיו עבד בעסקי ביטוח, נדל"ן וחקלאות.

## קריירה פוליטית
### תחילת הדרך
האוסהולדר נבחר לראשונה לבית הנבחרים של אוהיו בשנת 1996. בשנת 2001 נבחר לכהונה הראשונה שלו כיו"ר הבית (Speaker of the House), תפקיד בו כיהן עד שנת 2004. בתקופה זו נחשב לפוליטיקאי שמרן, התומך בקיצוצים תקציביים והפחתות מס.

### חזרה לפוליטיקה
בשנת 2016 שב לבית הנבחרים לאחר הפסקה של יותר מעשור. בשנת 2019 נבחר פעם נוספת ליו"ר בית הנבחרים, לאחר שזכה לתמיכת חברי המפלגה הרפובליקנית ואף חלק מהדמוקרטים. זמן קצר לאחר מכן, פעל לקידום House Bill 6 – חוק שנוי במחלוקת שהעניק סיוע ממשלתי רחב לחברת חשמל פרטית.

## פרשת השחיתות ו-HB6
### תוכן החוק
House Bill 6, שנחקק ביולי 2019, נועד להעניק סיוע פיננסי בסך 1.3 מיליארד דולר לחברת FirstEnergy, לצורך תפעול שתי תחנות כוח גרעיניות כושלות. החוק כלל גם הפחתה בתמיכה באנרגיות מתחדשות ובתמריצים לחיסכון באנרגיה.

### החשדות והחקירה
ב-21 ביולי 2020 נעצר האוסהולדר יחד עם ארבעה אנשי ציבור נוספים. לפי כתב האישום הפדרלי, חברת FirstEnergy העבירה סכום של כ-60 מיליון דולר לקבוצות פוליטיות שהיו בשליטתו, בתמורה לקידום החוק. הכספים שימשו, בין היתר, למימון קמפיינים, הפעלת לחץ פוליטי והטיית דעת הקהל לטובת החוק.

### הרשעה וגזר הדין
במרץ 2023 הורשע האוסהולדר בעבירת סחיטה במסגרת פרשה זו. ביוני 2023 נגזר עליו עונש של 20 שנות מאסר פדרלי. השופט בתיק תיאר את הפרשה כ"שחיתות פוליטית חמורה ביותר שפגעה באמון הציבור".

### השפעה ותגובות
פרשת האוסהולדר עוררה סערה ציבורית רחבה באוהיו ובמערכת הפוליטית האמריקאית בכלל. היא הובילה לקריאות לרפורמות בשקיפות ובפיקוח על מימון בחירות, ולביקורת נוקבת על קשרי הון-שלטון במדינות ארצות הברית.

לאחר חשיפת הפרשה, חוק HB6 עבר תיקונים משמעותיים, וחלק מההוראות שתמכו בייצור גרעיני בוטלו. כמו כן, נפתחה חקירה רגולטורית מקיפה נגד חברת FirstEnergy.

### הסרט
הסרט הדוקומנטרי "הכסף האפל – עושרם של המורשעים" (באנגלית: *The Dark Money Game*) בבימויו של אלכס גיבני, מתמקד בפרשת השחיתות הגדולה באוהיו, בה היה מעורב לארי האוסהולדר. הסדרה בת שני החלקים כוללת את "Ohio Confidential", המתמקדת בפרשת השוחד סביב חוק HB6, ואת "Wealth of the Wicked", הבוחנת את השפעת מימון פוליטי סמוי על הדמוקרטיה האמריקאית.

הסרט הוקרן בישראל בחודש אפריל 2025 בטלוויזית הבכבלים "הוט",

## קישורים חיצוניים

* הביוגרפיה של Larry Householder
* Former Ohio House Speaker Larry Householder appeals 2023 bribery conviction
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אוהיו
קטגוריה:חברי האספה הכללית של אוהיו
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1959
סקודה פורסיטי

[ממוזער|200x200 פיקסלים|סקודה פורסיטי סמארט, [בון]]
**סקודה פורסיטי** (**Škoda ForCity**) היא משפחה של רכבות קלות וחשמליות המיוצרת על ידי חברת סקודה תחבורה. דגמי ה-ForCity מופעלים בין היתר בבון, ברטיסלאבה, קמניץ, אסקישהיר, אספו, הלסינקי, ברנדנבורג, לודוויגסהאפן, מנהיים, קוניה, מישקולץ, אוסטרבה, פראג, פלזן, ריגה, ברנו, וטמפרה. נכון לתחילת 2021, הוזמנו 823 יחידות.

## דגמים
הפורסיטי מופיע בארבעה דגמים מרכזים כדלהלן בנוסף כל לכל מערכת ספציפית סימן ייחודי בדרך כלל עם האות T ומספר, כך לדוגמה הרכבות בברטיסלאבה נקראות T29 ו־T30, וכן הלאה.

### פורסיטי קלאסיק
ממוזער|פורסיטי קלאסיק במישקולץ, 2015
דגם וורסטילי וניתן לשינויים. מופיע בתצורה חד או דו כיוונית עם שלושה, חמישה, שבעה ותשעה מודולים. הרכבת בעלת 100% רצפה נמוכה וקיבולת גבוהה ומגיעה למהירות מרבית של 70 קמ"ש.

ForCity Classic נמצא בשימוש במישקולץ, קוניה, אסקישהיר וקמניץ.

### פורסיטי אלפא
ממוזער|פורסיטי אלפא בפראג, 2016
הדגם מתאפיין בחללי פנים מרווחים ומספר דלתות גבוה. מופיע בתצורה חד או דו כיוונית עם שניים, שלושה, ארבעה וחמישה מודלים. רצפה נמוכה 100% ומהירות מרבית של 60–80 קמ"ש.

ForCity Alfa נמצא בשימוש בריגה ובפראג.

### פורסיטי סמארט
ממוזער|פורסיטי סמארט באוסטרבה
הופיע לראשונה בהלסינקי תחת השם Artic, דגמי הפורסיטי בפינלנד ממשיכים להופיע תחת מותג זה בעוד שבשאר המדינות הם נקראות כאמור, פורסיטי סמארט. הדגם מופיע עם חוגון מסתובב, בתצורה חד או דו כיוונית, עם 1–4 מודולים. רצפה נמוכה 100% ומהירות מרבית של 80 קמ"ש.

ForCity Smart נמצא בשימוש בהלסינקי, שונייצ'ה, טמפרה, אספו, אוסטרבה, פלזן, בון, מנהיים, וברנו.

### פורסיטי פלוס
ממוזער|פורסיטי פלוס בברטיסלאבה
הדגם החדש ביותר בסדרה, החוגון בדגם זה ממוקם בקצה הקרון מה שמאפשר חלל פנים מרווח יותר. מופיע בגרסה חד או דו כיוונית, 80%–100% רצפה נמוכה, 3–5 מודולים ומהירות מרבית של 80 קמ"ש.

ForCity Plus נמצא בשימוש בברטיסלאבה, פראג וברדנבורג.

## קישורים חיצוניים
* '''פורסיטי''' באתר של סקודה תחבורה

## הערות שוליים

קטגוריה:דגמי רכבות קלות
גביע קנדה 1984

**[[גביע קנדה]] 1984** היה טורניר הוקי קרח בין-לאומי שהתקיים במהלך שלושת השבועות הראשונים של חודש ספטמבר, 1984. הגמר התנהל בשיטת הטוב משלוש ונערך בין קנדה לשוודיה, כאשר קנדה ניצחה בניצחון טכני בשני המשחקים הראשונים. החלוץ הקנדי ג'ון טונלי נבחר לשחקן המצטיין בטורניר.

זו הייתה המהדורה היחידה של גביע קנדה שהשתתפה בה נבחרת ממערב גרמניה, שהשיגה נקודה בודדת בחמישה משחקים בעקבות שוויון 4-4 עם צ'כוסלובקיה. זו הייתה גם הנקודה היחידה עבור הצ'כים, שסגל נבחרתם נחלש עקב עריקות; ביניהם הכוכב הסלובקי פטר שטיאסטני, ששיחק עם נבחרת קנדה במהדורה זו.

קנדה אכזבה במשחקי הסבב ונוסף על כל צרותיה, הייתה סערה פנימית בסגל, ששורשה הגיעה משחקני שתי שלשלות NHL, אדמונטון אוילרס וניו יורק איילנדרס. שתי הקבוצות הללו התמודדו בשני גמרים על גביעי סטנלי האחרונים והיו סכסוכים מרים בין שחקנים שהיה צריך להתגבר על כך במהלך הטורניר הבין-לאומי.

בחצי הגמר מצד אחד, קנדה המדורגת רביעית התמודדה מול ברית המועצות שדורגה במקום הראשון ולא בכדי, שכן סיימו בתוצאה מושלמת בסבב עם חמישה ניצחונות בחמשת משחקי הטורניר. קנדה שלטה בשני השלישים הראשונים, אך הצליחה להחזיק ביתרון של 1-0 בלבד עקב הצלותיו המרהיבות של ולדימיר מישקין. הסובייטים כבשו פעמיים בשליש האחרון וזכו ביתרון, אבל המגן דאג וילסון השווה את המשחק באיחור. בהארכה המשיך מישקין במשחקו המבריק. הסובייטים הגיעו למצב של שניים על אחד במהלך המשחק, אך כשלו בגין תיקול מבריק של פול קופי, שבדרך כלל היה מגן התקפי. מאוחר יותר, דסקית שקופי חבט נהדפה מול השער הסובייטי פנימה, על ידי מייק בוסי וכך המשחק הסתיים. בצד השני, שוודיה הבקיעה בארבע החבטות הראשונות שלה לשער והשיגה ניצחון מדהים בתוצאה 9-2 על ארצות הברית. האמריקאים ניצחו את שוודיה 7-1 במשחקי הסבב והרשימו מאוד עד משחק גומלין זה, בה הודחו מהטורניר.

בגמר, קנדה ניצחה את המשחק הראשון בגמר עם 5-2. במשחק השני, הם עלו ליתרון של 5-0 בשליש הראשון עד ששוודיה הראתה את כוחה והתקדמה לכיוון מהפך, אך לבסוף המשחק נגמר ועימו הטורניר כולו בתוצאה 6-5 לטובת קנדה.

## נבחרות
כמו ב-1981 וב-1976 על הגביע התמודדו שש נבחרות מתחרות. נבחרת מערב גרמניה החליפה את פינלנד הודות למצבה באליפות העולם בשנת 1983, שבה סיימה במקום החמישי.

## טבלת ניקוד

## קישורים חיצוניים
*
*
***Game statistics*: Pelletier, 2003, pp. 104–137
**Scoring statistics and awards*: 

## הערות שוליים

קטגוריה:תחרויות ספורט בקנדה
קטגוריה:1984 בספורט
קטגוריה:מונטריאול: ספורט
קטגוריה:קלגרי: ספורט
קטגוריה:ונקובר: ספורט
קטגוריה:באפלו: ספורט
קטגוריה:קנדה: הוקי קרח
קטגוריה:ארצות הברית: הוקי קרח
פייר ברגובוי

**פייר אז'ן ברגובוי** (בצרפתית: **Pierre Eugène Bérégovoy**;  23 בדצמבר 1925 – 3 במאי 1993) היה אשר כיהן כראש ממשלת צרפת תחת הנשיא פרנסואה מיטראן בשנים 1992–1993. לפני כן, כיהן כשר הכלכלה והאוצר בשנים 1984–1986 ו-1988–1992.

## ביוגרפיה
פייר ברגובוי נולד בעיר דאוויל-לה-רואן במחוז סן-מריטים שבצפון צרפת, לאב אוקראיני ואם צרפתייה. אביו, אדריאן ברגובוי, היה יליד העיר איזיום שבאימפריה הרוסית. הוא הגיע לצרפת בשנת 1916, כחייל בחיל המשלוח הרוסי לחזית המערבית במהלך מלחמת העולם הראשונה. בתום המלחמה החליט להישאר בצרפת.

פייר ברגובוי התחיל לעבוד מגיל 16 בחברת SNCF, כפועל פשוט. עם הזמן הפך לפעיל באיגודים המקצועיים. בשנת 1949 הצטרף (כנציג האיגוד המקצועי) לצוות העבודה של שר התחבורה והשירות הציבורי כריסטיאן פינו. כעבור שנה עזב את הצוות והחל לעבוד כסוכן טכני בחברת הגז הצרפתית. בשנת 1959 היה בין מייסדי המפלגה הסוציאליסטית המאוחדת (PSU). בהמשך היה יועצו של חבר האספה הלאומית פייר מנדס פראנס. בשנת 1969 הצטרף אל המפלגה הסוציאליסטית הצרפתית והפך למקורבו של פרנסואה מיטראן. בשנת 1981, כאשר נבחר מיטראן לנשיא צרפת, הוא מינה את ברגובוי לתפקיד המזכיר הכללי של משרד הנשיא. כעבור שנה מונה ברגובוי לשר העבודה והשירותים הסוציאליים בממשלתו של פייר מורואה. בשנת 1984 מינה אותו ראש הממשלה לורן פביוס לתפקיד שר הכלכלה והאוצר בממשלתו. בעקבות הפסד הסוציאליסטים בבחירות לאספה הלאומית ב־1986, התפרקה ממשלתו של לורן פביוס. ברגובוי שב לעבוד בצוותו של הנשיא מיטראן. בבחירות 1988] היה ברגובי בין מנהלי הקמפיין של מיטראן. לאחר זכייתו בבחירות – שב ברגובוי לממשלה ושוב מונה להיות שר האוצר. בשנת 1992, בעקבות כישלון המפלגה הסוציאליסטית בבחירות האזוריות בחבלי צרפת, נפלה ממשלתה של אדית קרסון. הנשיא מיטראן הטיל על ברגובוי להרכיב את ממשלת מיעוט. ב-2 באפריל 1992 הושבעה הממשלה החדשה ברשותו של ברגובוי. הוא כיהן כראש ממשלה, פחות משנה. המפלגה הסוציאליסטית בראשותו של ברגובוי נחלה תבוסה קשה בחירות לאספה הלאומית שהתקיימו במרץ 1993 – כוחה הפרלמנטרי ירד מ-260 מושבים ל-53 בלבד. ברגובוי נטל את האחראיות לתבוסה והתפטר מתפקידו ב־29 במרץ 1993.

ב-1 במאי 1993 התאבד פייר ברגובוי ביריית אקדח. הוא לא השאיר שום רישום לגבי הסיבה להחלטתו להתאבד. אחת הטענות הייתה שהוא התאבד בשל חקירת פרשת השחיתות, בה היה מעורב לכאורה.
## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:ראשי ממשלת צרפת בתקופת הרפובליקה החמישית
קטגוריה:שרי האוצר של צרפת
קטגוריה:חברי האספה הלאומית של צרפת
קטגוריה:מתאבדים: פוליטיקאים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1925
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1993
פסה סווינג

[ממוזער|פסה סווינג, [יאשי|200x200 פיקסלים]]**פסה סווינג** (**PESA Swing**) היא רכבת קלה או חשמלית המיוצרת על ידי חברת פסה הפולנית בבידגושץ'. הסווינג מורכב משלושה, חמישה ושבעה מודולים בעלי רצפה נמוכה 100%. הוא מכיל 18–70 מקומות ישיבה ועוד 60–290 מקומות בעמידה. אורכו 19.3–43.4 מטרים רוחבו 2.3–2.65 מטרים והוא מגיע למהירות מרבית של 80 קמ"ש.
הסווינג הוזמן לראשונה ב-2010 לטראם של ורשה, 186 יחידות. נכון לשנת 2023 נמסרו 445 רכבות פסה סווינג לערים שונות ברחבי אירופה, ביניהם ורשה, בידגושץ', גדנסק, לודז', שצ'צ'ין, טורון, סופיה, קלוז'-נאפוקה, יאשי, סגד, וקלינינגרד.
[ממוזער|פסה סווינג, [ורשה|200x200 פיקסלים]]

## קישורים חיצוניים

* '''סווינג''' באתר חברת פסה

קטגוריה:דגמי רכבות קלות
ארסינואה (כרתים)

**אַרְסִינוֹאֵה** (ביוונית: **Ἀρσινόη**) הייתה עיר בכרתים בתקופה ההלניסטית.

ישנן שלוש התייחסויות היסטוריות לעיר בשם ארסינואה בכרתים, כאשר לא ידוע אם מדובר באותה העיר או במספר ערים שונות בשם זה שהיו בכרתים. ערים רבות בשם ארסינואה נקראו במרחב ההלניסטי על שם מלכות בית תלמי, בהן ארסינואה השנייה, אשתו ואחותו של תלמי השני, וארסינואה השלישית, אשתו ואחותו של תלמי הרביעי, אולם אין הסכמה בקרב החוקרים מי מהם ייסד את ארסינואה שבכרתים.

על בסיס דמיון נומיסמטי בין מטבעות שנטבעו בעיר ריתימנה לבין מטבעות שנשאו את הכיתוב ΑΡΣΙ (ארסי, כקיצור של ארסינואה) טען החוקר ז'ורז' לה רידר כי ארסינואה שכנה במקום שבו שכנה העיר ריתמינה, המזוהה עם רתימנו של ימינו, לחופו הצפוני של האי. מאחר שהשם ריתמינה נזכר אפיגרפית בראשית המלחמה הכרמונידית, וכן סביב 235 לפנה"ס ו-223 לפנה"ס, הדבר מותיר כ-3 תקופות שבהן ייתכן ששם העיר שונה לארסינואה.

התייחסות נוספת לארסינואה שבכרתים הייתה בכתביו של סטפנוס מביזנטיון, אשר קבע את ארסינואה בתחום שליטתה של ליקטוס, קביעה שמציבה את ארסינואה במזרח האי.

התייחסות שלישית לקיומה של עיר בשם ארסינואה בכרתים היא כתובת ממגנזיה שעל המאנדרוס שבאיוניה, אשר מציינת שמונה ערים בכרתים, ובהן ארסינואה. אולם, לא ניתן להסיק מכתובת זו על מיקומה המשוער של ארסינואה מאחר שהערים בכתובות לא נזכרו לפי סדר גאוגרפי.

## הערות שוליים

קטגוריה:ערים עתיקות
קטגוריה:כרתים: היסטוריה
טוקה בוקה

**טוקה בוקה** (בלועזית, **Toca Boca**) היא חברה שוודית, המפתחת ומפיצה משחקי רשת לילדים ביישומונים לטלפונים סלולריים ולטאבלטים.

## היסטוריה
החברה נוסדה ב-18 ביולי 2010 כפעילות בתוך המוציא לאור השוודי "בונייר". את הקמת החברה הובילו אימייל גפרי. שאמר. וביורן ג'פרי, מתוך מטרה ליצור משחקי חינוכיים ומשעשעים לילדים, תוך שימוש במסכי מגע.

בספטמבר 2015 החברה רשמה לעצמה הישג מרשים, כשהגיעה תוך שנים בודדות לכמות מצטברת של 100 מיליון הורדות ל-28 היישומונים אותם השיקה עד אז.

מטה החברה נמצא בסטוקהולם ויש לה משרדים בסן פרנסיסקו.

## משחקי החברה
לפי החברה, ישנם מספר עקרונות המלווים את מפתחי המשחקים שלה בעת עבודתם:
* המשחקים נבנים כך שילדים יבינו אותם בעצמם, ללא הנחיות ממבוגר:

* כל חלק במשחק נועד לתמוך בפעילות מהנה ויצירתית. המשחק מאפשר לילדים חופש מוחלט לקבוע את מהלך המשחק שלהם.
* במשחקים אין רכיב של זכייה או כישלון, אין נקודות או אפשרות להגיע לרמות גבוהות יותר. לכן, החברה מכנה את המשחקים שלה "צעצועים דיגיטליים".

### Toca Life World
ב-2018 פרסמה החברה את היישומון "Toca Life World". מדובר במשחק בו ניתן ליצור סיפורים הכללים דמויות שונות, להלבישן בבגדים שונים ולעבור בין מיקומים מגוונים כגון עיר (במשחק "Toca Life: City"), חווה ("Toca Life: Farm") ובית חולים (ב-"Toca Life: Hospital"). זוהי אפליקציה חופשית, המאפשרת לבצע רכישות של תוספות למשחקים. החברה איחדה ביישומון זה משחקים שונים שפרסמה קודם לכן בסדרת משחקים שנקראה "Toca Life".

## קישורים חיצוניים
* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות משחקי וידאו
קטגוריה:חברות שוודיות
קטגוריה:חברות שהוקמו בשנות ה-2010
דלונגי

**De'Longhi SpA** (באיטלקית: **DēLonghi**) היא חברה איטלקית לייצור מכשירי חשמל קטנים שבסיסה בטרוויזו, איטליה.

## היסטוריה ומסחר
החברה נוסדה על ידי משפחת דלונגי בשנת 1902 כבית מלאכה קטן לייצור חלקים תעשייתיים. החברה התאגדה בשנת 1950. באופן היסטורי, החברה הייתה יצרנית מרכזית של תנורי חימום ניידים ומזגנים, והתרחבה לכלול כמעט כל קטגוריה של מכשירי חשמל ביתיים קטנים בגזרת הכנת המזון והבישול, כמו גם ניקיון וגיהוץ ביתי.

## מוצרים
דלונגי ידועה במיוחד במכונות האספרסו מסדרת Artista, מכונה ליצירת ג'לאטו ומזגן נייד Pinguino.

### עיצוב מוצריה
קו מכשירי המטבח שלה Esclusivo זכה בפרס העיצוב Red Dot בשנת 2007. "חדשות רהיטי הבית" הכירו במנהל העיצוב של המשרד ג'וקומו בורין כאחד מ-50 המעצבים המשפיעים ביותר בעולם בשנת 2006.

הרכישה של דלונגי בשנת 2000 של Climaveneta SpA ו-DLRadiators אפשרה לדלונגי להיכנס לשוק החימום אוורור ומיזוג אוויר המסחרי.

## מיזוג ורכישות
רכישתה של יצרנית מוצרי החשמל הבריטית קנווד תמורת 45.9 מיליון ליש"ט (כ-66.7 מיליון דולר) בשנת 2001 העניקה לה גישה למפעל הסיני של קנווד. כתוצאה מכך, רבים מהמוצרים של דלונגי מיובאים כעת מסין, בעוד שהעיצוב וההנדסה נשארים בעיקר באיטליה.

רכישת רוב חברת RC Group, שחקנית מובילה בקירור מרכזי נתונים, ב-2006 חיזקה את הנוכחות שלה בשוק.

בסך הכול, החברה מפעילה 13 מתקני ייצור ו-30 חברות בנות בין-לאומיות התומכות במכירות מוצרי חשמל ל-75 מדינות ברחבי העולם. המכירות הבין-לאומיות מהוות כמעט 75% מסך ההכנסות של הקבוצה, שהגיעו ל-1.63 מיליארד אירו בשנת 2010.

ב-2 בינואר 2012 הוקמה קבוצת DeLclima כחברה נפרדת מדלונגי.

ב-16 באפריל 2012, דלונגי קנתה את הזכויות לייצור מוצרים ממותגים של חברת בראון מ- פרוקטר אנד גמבל בגזרת המכשירים הקטנים. פרוקטר אנד גמבל ממשיכה להחזיק במותג "בראון". 50 מיליון יורו שולמו באופן מיידי ו-90 מיליון יורו משולמים במהלך 15 שנים מחתימת ההסכם.

בשנת 2018, אוריינט אלקטריק מהודו שיתפה פעולה עם דלונגי לשיווק מכשירי מטבח קטנים בהודו.

בנובמבר 2020 הודיעה דלונגי על רכישת Capital Brands, שהתמחתה במיקסרים תמורת 420 מיליון יורו.

## מסחר ציבורי
מניות החברה נסחרות בבורסה של מילאנו תחת הסמל DLG. ההכנסות עלו בהתמדה וכמעט הכפילו את ההכנסות מ-2014.

## ראו גם
* אילי (חברה)

## קישורים חיצוניים

* 
* Braun Household
* Kenwood

## הערות שוליים

קטגוריה:חשמל
קטגוריה:חברות איטלקיות
מסימיליאנו פוקסס

**מסימיליאנו פוקסס** (נולד ב-9 בינואר 1944) הוא אדריכל איטלקי. הוא עומד בראש סטודיו פוקסס בשותפות עם אשתו, דוריאנה מנדרלי פוקסס, עם משרדים ברומא, פריז ושנג'ן.

## ביוגרפיה
ימין|ממוזער|300x300 פיקסלים| מרכז הכנסים של רומא "לה נובולה"
פוקסס נולד ברומא ב-1944, לאביו שהיה יהודי ליטאי ולאימו הקתולית שהייתה בת לאב צרפתי ולאם אוסטרית.

בתחילת שנות ה-60 עבד אצל ג'ורג'ו דה קיריקו ברומא. ולאחר מכן עבד תקופה עבור בלונדון, אצל הנינג לארסן ואצל ירן אוטזון בקופנהגן. הוא קיבל את התואר באדריכלות מאוניברסיטת ספיינצא ב-1969 ברומא, שם פתח את משרדו הראשון ב-1967, בשיתוף פעולה עם אשתו הראשונה אנה מריה סאקוני.

משנת 1985 הוא עובד עם אשתו השנייה, דוריאנה מנדרלי, שסיימה את לימודי האדריכלות בפריז ב-2007.

מ-1994 עד 1997 היה חבר בוועדות העירוניות של ברלין ושל זלצבורג. מיוני 1997 היה יועץ לוועד המנהל של IFA (*Institut Français d'Architecture*). מאז ינואר 2000, הוא כותב את טור הארכיטקטורה של המגזין השבועי *L'Espresso*. בשנת 2000 ניהל את תערוכת האדריכלות הבין-לאומית השביעית של הביאנלה של ונציה – "פחות אסתטיקה, יותר אתיקה".

פוקסס מכהן כפרופסור אורח במספר אוניברסיטאות, כולל ה-École spéciale d'architecture בפריז, ואוניברסיטת קולומביה בניו יורק.

בשנת 2009 השלים פוקסס את בניית מרכז פרס לשלום ולחדשנות ביפו.

בשנת 2018 מונה פוקסס לתכנן מחדש את בנייני האומה בירושלים, אך פוטר כשנתיים לאחר מכן.

## גלריה

קובץ:Vienna Twin Tower.jpg|מגדל התאומים, וינה
קובץ:Peres Center for Peace120.jpg|מרכז פרס לשלום וחדשנות, יפו
קובץ:Shenzhen Bao'an Airport.jpg|נמל התעופה הבינלאומי באו'אן שנג'ן
קובץ:Zénith de Strasbourg Europe février 2015-1.jpg|Zénith Music Hall, שטרסבורג


## פרסים והוקרה
* מלגת כבוד לשנת 2002 של המכון האמריקאי לאדריכלים
* מלגת כבוד לשנת 2006 של המכון המלכותי לאדריכלים בריטים, לונדון
* 2009, מדליית זהב לאדריכלות איטלקית, טריאנלה די מילאנו, מילאנו
* 2011, הפרס הבין-לאומי לתרבות איניאציו סילונה, רומא

## קישורים חיצוניים

* 
* ראיון עם מסימיליאנו פוקסס באתר לג'יט

## הערות שוליים

קטגוריה:אדריכלים איטלקים במאה ה-21
קטגוריה:אדריכלים איטלקים במאה ה-20
קטגוריה:בוגרי ספיינצה – אוניברסיטת רומא
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1944