open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
שארל מארי רנה לקונט דה ליל

שמאל|ממוזער|250px|שארל מארי רנה לקונט דה ליל
**שארל מארי רנה לקונט דה ליל** (בצרפתית: **Charles Marie René Leconte de Lisle**; 22 באוקטובר 1818 – 17 ביולי 1894) היה משורר ומתרגם צרפתי.

## ביוגרפיה
שארל מארי רנה לקונט דה ליל נולד באי בורבון (כיום ראוניון) שבאוקייאנוס ההודי לאב ממוצא ברטוני שהיה כירורג בצבאו של נפוליון בונפרטה. בהיותו בן ארבע שנים עברה משפחתו להתגורר בחבל ברטאן שבצפון מערב צרפת. ב-1832 שב עם משפחתו לאי בורבון. נשלח על ידי אביו למסע באיי הודו המזרחית כדי להכינו לעסוק במסחר. אחרי מסע זה הגיע לעיר רן (בחבל ברטאן) כדי להשלים את לימודיו, ולמד בעיקר יוונית, איטלקית והיסטוריה. ב-1837 נסע לפריז וב-1838 קיבל שם תעודת בגרות. הוא שב פעם או פעמיים אל האי בורבון, אך ב-1846 התיישב בפריז.

קובץ שיריו הראשון "ונוס ממילו" הביא להיכרות עם מחברים שהיה להם עניין בספרות קלאסית. הקובץ "פואמות עתיקות" הופיע ב-1852 והקובץ "פואמות ושירים" ב-1854. בקובץ "שירים ברבריים" (1862), כמו בקובץ "פואמות עתיקות" הוא מתאר את יפי הטבע. לקונט דה ליל כתב גם מספר טרגדיות ברוח הטרגדיה היוונית ותרגם לצרפתית את שירת הומרוס והסיודוס ואת מחזותיהם של אייסכילוס, סופוקלס ואוריפידס.

ב-1873 התמנה לעוזר הספרן הראשי של ספריית ארמון לוקסמבורג בפריז. ב-1884 הופיע קובץ שיריו "פואמות טרגיות" וב-1886, אחרי תשעה ניסיונות לא מוצלחים, נבחר לבסוף לחבר האקדמיה הצרפתית במקומו של ויקטור הוגו שמת שנה לפני כן.

שארל מארי רנה לקונט דה ליל מת בעיירה לובסיין שבחבל איל דה פראנס ב-1894.

לקונט דה ליל נחשב לאבי אסכולת הפארנאס בשירה הצרפתית. תלמידיו נודעו כמשוררי אסכולה זו ובהם: תאופיל גוטייה, תאודור דה באנוויל, סילי פרידום ופול ורלן. בהקדמות לקובצי שירתו לקונט דה ליל הציג מספר עקרונות שסביבם התרכזו משוררים בני דורו בתקופה שבין תנועת הרומנטיזם לבין זו של הסימבוליזם. בהשפעת רעיון ה"אמנות לשם אמנות" שהגה תאופיל גוטייה, לקונט דה ליל התנתק מן הרומנטיזם והחל לדגול בתאוריה חדשה שבאה על ביטויה באסכולת הפארנאס. תאוריה זו התבססה על מספר עקרונות ובהם:
# על השירה להיות בלתי אישית (אסור למשורר לבטא בשירתו את האגו שלו).
# על המשורר לשים את הדגש על הצורה במקום להיסחף על ידי השראתו חסרת המעצורים.
# עליו לשאוף ליפה שהשירה העתיקה (יוונית, הודית, צפון אירופאית) משמשת לו כמודל.

## לקריאה נוספת
* שארל מארי רנה לקונט דה ליל – **המשוררים בני זמננו** (מצרפתית: אביבה ברק), דחק - כתב עת לספרות טובה, כרך ו', 2016.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:משוררים צרפתים
קטגוריה:מתרגמים צרפתים
קטגוריה:מתרגמים לצרפתית
קטגוריה:מתרגמים מיוונית
קטגוריה:חברי האקדמיה הצרפתית
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1818
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1894
פול טמפל

**פול טמפל** (באנגלית: **Paul Temple**) הוא דמות בדיונית, מאת הסופר הבריטי פרנסיס הנרי דורברידג'; 1912–1998), שיצר את הדמות לעיתים בשיתוף פעולה עם סופרים אחרים ולעיתים לבדו, כבסיס לסדרת תסכיתים ששודרה בתחילה ברשת ה-BBC ולאחר מכן במדינות שונות בעולם, ולסדרת ספרים מצליחה, אותה פרסם תחת שם העט "פול טמפל", ואף לסרטי קולנוע.

טמפל הוא בלש פרטי חובב וכותב ספרות מתח. ביחד עם אשתו, לואיז טמפל (Louise Temple) ששם החיבה שלה הוא "סטיב" (Steve), הוא פותר תעלומות מסוג "מי עשה זאת" (whodunnit). המאפיין את העלילה אינו הפעולה, אלא הדיאלוג השנון וההומוריסטי.

טמפל החל את דרכו ברדיו. בין שנות ה-30 לשנות ה-60 שודרו מספר סדרות "פול טמפל" ברשת ה-BBC. השדרים הידועים יותר בגילום הזוג פול וסטיב היו פיטר קוק ומרג'ורי וסטברי. התסכיתים זכו להצלחה רבה, ושודרו גם בגרמניה בין 1949 ל-1967 שם כונו "Straßenfeger" - "מטאטאי רחובות", בשל כך שבעת שידורם התרוקנו הרחובות. בשנת 2006 שידרה תחנת הרדיו BBC-4 סדרה חדשה בת 8 פרקים מעלילות הבלש. הסדרה ניסתה לחקות את איכות הקול הגרועה של סדרות המקור, ושודרה במונו ולא בסטראו, תוך שימוש באפקטים קוליים ובמיקרופונים בנוסח שנות ה-40. הצלחת הרעיון הובילה לשידור סדרה נוספת באותה תחנת רדיו בשנת 2008

בין 1946 ל-1952 צולמו גם ארבעה סרטי פול טמפל. בשלושה מהם גילם את הבלש השחקן ג'ון בנטלי. סדרה נוספת של 64 פרקים שודרה בטלוויזיה בערוץ ה-BBC בכיכובם של פרנסיס מתיוז ורוז דרינקווטר כזוג הבלשים. הסדרה, שהחלה את שידוריה בשנת 1964, הופקה בשיתוף פעולה של ה-BBC עם רשת הטלוויזיה הגרמנית ZDF ובכך הייתה להפקה הבינלאומית הראשונה של עידן הטלוויזיה.

הסדרה הייתה גם נושא לסדרות קומיקס. חוברות קומיקס של פול טמפל יצאו בגרמניה אך לא זכו להצלחה, וכיום הן נדירות ונחשבות לפריטים לאספנים. רצועת קומיקס יומית של פול טמפל הופיעה בעיתון "London Evening News" מאמצע שנות ה-50 עד תחילת שנות ה-60.

בישראל החל קול ישראל בשידור הסדרה ב-21 באפריל 1964 ועד ל-1968, בבימוי ובהפקת ראובן מורגן ובכיכובם של בצלאל לוי כפול טמפל ונילי קינן כאשתו סטיב. הסדרה, ששודרה בימים בהם לא פעלה תחנת טלוויזיה בישראל, זכתה לקהל מאזינים רחב. היא הייתה ידועה גם בשל נעימת הפתיחה "The frightened city" בביצוע הצלליות, שהוסיפה נופך של אימה לתסכיתים.

## קישורים חיצוניים
* נעימת הנושא של הגרסה ששודרה בישראל:  (הנעימה עברה רימאסטרינג  בשנת 2004 והופצה ביוטיוב על ידי הסניף הבריטי של חברת פרלופון)
* 
* יהודה עצבה, על ראובן מורגן ותסכית המתח פול טמפל, באתר מספר סיפורים
* פול טמפל, פרק שמיני ואחרון, באתר מספר סיפורים
*The Paul Temple File
*Paul Temple
*

קטגוריה:חוקרים פרטיים בדיוניים
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: רדיו
קטגוריה:תוכניות רדיו בקול ישראל
שבווה

**מחוז שַׁבְּוָוה** (בערבית: **محافظة شبوة**, בתעתיק מדויק: מֻחאפט'ת שבוה) הוא מחוז בדרום מרכזה של תימן. נכון לשנת 2012 במחוז 546,467 אנשים והוא המחוז ה-16 בגודלו בתימן מבחינת אוכלוסייה. מבחינת שטחו שעומד על 45,519 קמ"ר הוא הרביעי בגודלו בתימן. בירת המחוז היא העיר עתק .

## נפות
מחוז שבווה מחולק ל-17 נפות, וכל אחת מהן מחולקת גם היא לתת-נפות, ואלו מחולקות לכפרים מועצות וערים:
* נפת ביחאן (مديرية بيحان)
* נפת ג'רדאן (مديرية جردان)
* נפת דהר (مديرية دهر)
* נפת נסאב (مديرية نصاب, בתעתיק מדויק: מֻדיריַת נצאב)
* נפת אל–חבאן (مديرية الحبان)
* נפת חטיב (مديرية حطيب)
* נפת א-טלח (مديرية الطلح)
* נפת מַ֫יְפַעַה (مديرية ميفعة)
* נפת מרח'ה אל-עוליא (مديرية مرخة العليا)
* נפת מרח'ה א-ספלה (مديرية مرخة السفلة)
* נפת עין (مديرية عين)
* נפת עסילאן (مديرية عسيلان)
* נפת ערמאא' (مديرية عرماء)
* נפת עתק (مديرية عتق)
* נפת א-סעיד (مديرية الصعيد, בתעתיק מדויק: מֻדיריַת אלצעיד)
* נפת א-רַּ֫אוּדַ'ה (مديرية الروضة)
* נפת רוּד'וּם (مديرية رضوم)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:תימן: מחוזות
מסנן אופטי

[ממוזער|מבחר מסנני צבע ו[מסנן ND|מסנני ND]] 

**מסנן אופטי** (בלעז: **פילטר**) הוא מתקן המאפשר העברה של אור, לפי תכונות מסוימות של האור דוגמת צבע וקיטוב, וחוסם את שאר הקרניים שאינן בעלות אותה התכונה. 

למסננים אופטיים יש שימושים רבים בתחומי הצילום, התאורה, האופטיקה, האסטרונומיה ועוד. 

## סוגי מסננים אופטיים
* **מסנני בליעה** עשויים בדרך כלל מזכוכית או מפלסטיק, שלתוכם הוספה תרכובת אורגנית או אי-אורגנית המסוגלת לבלוע חלק מאורכי הגל של האור הפוגע בה, ומעבירה חלק מהן. כאשר משתמשים בפלסטיק כחומר הבסיס ניתן לייצר גם ג'ל מסנן, שהוא זול וקל יותר מאלו המבוססים על זכוכית.
* **[[מסנן התאבכות]]** (Dichroic filter) נוצר כתוצאה מציפוי לוח זכוכית בסדרת שכבות דקות של חומרים אופטיים המחזירים את החלק הבלתי רצוי של האור ומעבירים את היתר. מסננים אלו מתאימים במיוחד לעבודה מדעית בשל הדיוק שהם מאפשרים בסינון האור. טווח אורכי הגל שהמסנן מעביר נקבעים על פי העובי של העדשה וכן בסוג החומרים האופטיים המצפים אותה. יחד עם זאת, מסננים אלו יקרים משמעותית ממסנני הבליעה הרגילים ועדינים יותר.
* **מסנן [[מונוכרומטיות|מונוכרומטי]]** הוא מסנן המעביר טווח צר מאוד של אורכי גל, דהיינו צבע יחיד.
* **מסנן [[תת-אדום]]** חוסם קרניים השייכות לטווח התת-אדום, ומעביר את הספקטרום הנראה לעין. הוא משמש לעיתים כמסנן לפני זרקורים כדי למנוע חימום לא רצוי של המרחב. מסנן זה נקרא לעיתים **מסנן סופג חום**.
* **מסנן [[על-סגול]]** חוסם את האור השייך לטווח העל-סגול ומעביר את הספקטרום הנראה לעין. ציוד צילום וחיישנים דיגיטליים רגישים מאוד לטווח זה של האור, שהוא אנרגטי יותר מהאור הנראה ומהתת-אדום, ולכן משתמשים במסננים מסוג זה כדי למנוע מהם חשיפה אליו. מאחר שהעין האנושית אינה רגישה לעל-סגול וציוד הצילום כן, תמונה שתצולם ללא סינון של טווח אורכי גל זה תיראה שונה ממה שהצלם ראה בעיניו.

### מקטבים

סוג אחר לחלוטין של מסננים אופטיים הם **מסנני הקוטביות**, החוסמים את קרני האור לפי תכונת הקיטוב שלהן. מסננים אלו נמצאים בשימוש במשקפי שמש ובצילום כדי לצמצם את כמות האור המגיעה אל העין או אל עדשת הצילום.

## שימושי המסנן האופטי

### שימושים באסטרונומיה
אסטרונומים משתמשים במסננים אופטיים לסינון אור המגיע מהשמש או מכוכב בהיר אחר המפריע לצפייה בגרם שמים אחר. הצורך בסינון אור קיים לעיתים אף בצפייה בכוכבי לכת הסמוכים לכדור הארץ דוגמת כוכב חמה, וזאת כתלות במיקום הצופה על פני כדור הארץ ובזוויתו של הכוכב.

### שימושים בתקשורת אופטית
בתקשורת אופטית, ניתן לשדר במקביל מספר אותות אופטיים על גבי סיב אופטי יחיד באמצעות ריבוב. אחת משיטות הריבוב היא ריבוב באמצעות חלוקת אורך גל; בשיטה זו מרבבים מספר אותות אופטיים על גבי סיב אופטי יחיד באמצעות אורכי גל שונים. מסנן אופטי מבצע את הפעולה ההופכית לזו של המרבב – בקצהו השני של הסיב ישנו מסנן אופטי שתפקידו להפריד את האותות באורכי הגל השונים ולשחזרם לאותות אופטיים נפרדים.

## ראו גם
* מערך מוליכי גל
* מנחת אופטי
* ניקוי אופטיקה מדויקת

## קישורים חיצוניים

* מאמר על פילטר מדורג – Neutral Density Graduated Filter
* מאמר על פילטר מקטב (פולריזר)
* רועי גליץ, מאמר על פילטרים בצילום – קורס יסודות הצילום
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ציוד צילום
קטגוריה:רכיבים אופטיים
טיבריוס קלאודיוס מקסימוס

[שמאל|ממוזער|250px|מקסימוס והתאבדותו של [דקבלוס, פרט מעמוד טראיאנוס]]
**טיבריוס קלאודיוס מקסימוס** (לטינית: Tiberius Claudius Maximus; 65 לערך - ?) היה איש צבא רומאי.

## תולדות חייו
מקסימוס נולד בסביבות שנת 65, ככל הנראה היה בן למשפחה רומאית בעלת מסורת צבאית מפיליפי שבפרובינקיה מוקדון, שמו מרמז על כך שמשפחתו קיבלה את האזרחות הרומאית לא מכבר, ככל הנראה על ידי אביו או סבו בזמן שלטון הקיסר קלאודיוס או נירון כגמול על שירותם בחיל העזר.

מקסימוס התגייס לצבא הרומאי בסביבות שנת 85 כפרש ושירת בלגיון השביעי קלאודיה שהוצב בוימינאקיום שבפרובינקיה מואסיה, מקסימוס שימש כאחראי על התקציב שהוקצה לחיל הפרשים בלגיון וכחלק משומרי הראש של לגאטוס הלגיון.

הלגיון השביעי, תחת פיקודו של הקיסר דומיטיאנוס, לקח חלק במלחמה הדאקית שהתרחשה בין השנים 85–89 כנגד מלך הדאקים דקבלוס, מקסימוס השתתף במלחמה כמפקד בחיל הפרשים של הלגיון ועוטר כתוצאה מגבורתו. לאחר מכן הוא הועבר לקוהורטת פרשים מחיל העזר, האלה השנייה פאנוניה, שהייתה מוצבת בשכנות ללגיון השביעי ושם הוא כיהן כקצין.

בערך בזמן שמקסימוס הועבר לחיל העזר חידש הקיסר טראיאנוס את המלחמה כנגד הדאקים, ומקסימוס שירת במערכה החדשה שהתרחשה בין השנים 101–106. במהלך המלחמה שוב הצטיין בגבורתו וזכה על כך במספר עיטורים. שימש גם כמפקד יחידת הפרשים שתפקידה היה לסייר כדי לאסוף מידע על האויב. לקראת סיום המלחמה אחד מתפקידיו היה ללכוד את המלך הדאקי דקבלוס (Decebalum). מקסימוס הצליח לאתרו אבל המלך הדאקי התאבד לפני שהוא הספיק ללכדו, ומקסימוס הסתפק בכריתת ראשו של דקבלוס והגיש אותו לקיסר.

לאחר הניצחון כנגד הדאקים מקסימוס השתתף עם יחידתו במלחמות הפרתיות של הקיסר כנגד האימפריה הפרתית וגם במלחמה זאת זכה לעיטורים על גבורתו. לאחר שהקיסר החדש אדריאנוס נסוג מהשטחים שרומא כבשה במזרח במהלך המלחמה הפרתית, מקסימוס ויחידתו הועברו חזרה למערב והוצבו חזרה בדאקיה כדי לחזק את הגנת הפרובינקיה.

מקסימוס השתחרר מהצבא לאחר שנת 115, אחרי שירות של יותר משלושים שנה. הוא חזר להתגורר בפיליפי שככל הנראה הייתה עיר מולדתו ושם נפטר.

## לקריאה נוספת

* Michael Speidel, *The Captor of Decebalus a New Inscription from Philippi*, The Journal of Roman Studies, Vol. 60, (1970), pp. 142-153


## קישורים חיצוניים

* מצבתו של מקסימוס

קטגוריה:רומאים בתקופת הקיסרות
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-2
JMonkey

**jMonkey Engine** (או בקיצור **jME**) ממשק תכנות יישומים כתוב בשפת Java עבור תכנות משחקים תלת־ממדי. jME הוא מבוסס על גרף התרחשות (scene graph) בדומה ל-Java 3D או Xith3D.

המנוע מתקשר ישירות עם החומרה הגרפית שבמחשב כרגע דרך ספריות OpenGL באמצעות LWJGL כאשר האפשרות לתמיכה באמצעות JOGL כרגע בפיתוח. jME תומך גם באפשרות הוספת קול (באמצעות OpenAL ו-FMOD) וגם באפשרויות קלט מהמקלדת, עכבר והתקנים חיצוניים.

jME הוא קוד פתוח תחת רישיון BSD.

## היסטוריה
jME התחיל בשנת 2003 על ידי מארק פוואל (תחת השם MojoMonkey) כפרויקט צד הבודק האם ניתן לכתוב ממשק תכנות יישומים גרפי מלא ב-Java.
ההשראה נלקחה מהספר 3D Game engine Design שיצא לאור בשנת 2000. בשלהי ינואר 2004 הצטרף יְהוֹשֻׁעַ סלאק ושניהם במשך שנתיים (ובעזרת קהילת המפתחים) הוציאו גרסה מסחרית. באוגוסט 2005, חברת Three Rings הודיעה כי המשחק Bang!Howdy פותח באמצעות jME.

ב-15 אוגוסט 2008, הודיע יְהוֹשֻׁעַ סלאק כי הוא מפסיק את התערבותו בפיתוח jME. 

jME3 בוצע בשנת 2009 על ידי קבוצה של 8 מפתחים.

## קישורים חיצוניים
* 
* דוגמאות
* סקירה באתר DevMaster.net 

קטגוריה:Java
קטגוריה:תוכנה חופשית
פדי

**פדי** (בצרפתית: **faidit** או **faydit**) הוא כינוי שניתן בתקופת מסע הצלב האלביגנזי ולאחריו לאביר אוקסיטני שאיבד את זכויותיו על נחלתו משום שנחשד בהיותו בן האמונה הקתרית או שנחשד בהגנה על קתרים.

הפדיים לחמו נגד הצלבנים ולעיתים הצליחו להשיב לעצמם את נחלותיהם, לפחות לזמן מה.

בין הפדיים המפורסמים ביותר מוזכרים:
* רמון השישי, רוזן טולוז
* רמון השביעי (בנו של רמון השישי), מרקיז פרובאנס
* רמון השני מטרנקבל (בנו של רמון רוז'ה מטרנקבל שמת בשביו של סימון הרביעי דה מונפור), גדל בחצרו של הרוזה רמון רוז'ה דה פואה
* גיים דה מינרב
* ז'ירוֹ דה פֶּפְייה

קטגוריה:מסע הצלב האלביגנזי
ממשק שורת פקודה

[שמאל|ממוזער|250px|ממשק [DOS]][שמאל|ממוזער|250px|ממשק [bash]]
**ממשק שורת הפקודה** (באנגלית: **CLI/CMD - Command Line Interface**) הוא מעטפת שמספקת מערכת הפעלה או תוכנה אחרת למשתמש על מנת שזה יוכל להקיש פקודות טקסטואליות שיפעילו אותה. ממשק שורת הפקודה הוא טקסטואלי, בניגוד לממשקים גרפיים אחרים שהתוכנה או מערכת ההפעלה יכולות לספק. ממשק שורת הפקודה נמצא בהמתנה לפקודות מהמשתמש: במקרה שפקודה הוקשה ונלחץ מקש ה"ENTER", הוא יעבד אותה מיידית, ובמקרה שהיא תקינה - גם יבצע אותה ויחזיר חיווי לפלט הסטנדרטי של הממשק כך שהמשתמש ידע מה תוצאת פעולתו. בעוד שבעבר ממשק שורת הפקודה היה טקסטואלי בלבד, כיום קיימים מימושים שונים המשלבים גם חלון גרפי לאותו הממשק, בתוכנות כגון MATLAB.

## השימוש בממשק
לכל ממשק שורת פקודה יש מאגר פקודות שהוא יודע לעבד ולבצע. במקרה שהפקודה המוקלדת אליו אינה תקנית, הוא יחזיר על כך חיווי מתאים למשתמש, ולעיתים אף יפרט מהי סיבת הכישלון. ממשקים מסוימים מאפשרים למשתמש לדעת בכל שלב אילו פקודות הוא רשאי להקליד ומהן האפשרויות השונות של כל פקודה, וממשקים אחרים אינם מאפשרים זאת, ולכן המשתמש צריך להכיר מראש את הפקודות שהוא יכול להריץ.

כל הממשקים מאפשרים להריץ פקודות בזו אחר זו על ידי המשתמש, וחלק מהם אף מאפשרים לאגד מספר פקודות לביצוע ברצף בקובץ הנקרא "קובץ אצווה".

## ראו גם
* מעטפת (מחשבים)
* קובץ אצווה
* פקודה
* Windows Terminal

## קישורים חיצוניים


* The Roots of DOS David Hunter, *Softalk for the IBM Personal Computer* March 1983. Archived at Patersontech.com since 2000.
* Command-Line Reference: Microsoft TechNet Database "Command-Line Reference"


*
קטגוריה:ארכיטקטורת תוכנה
קטגוריה:מערכת הפעלה
קטגוריה:ממשקי משתמש במחשב
קטגוריה:פקודות מחשב
יוברט לו יון

**יוברט לו יון** (1935 – 26 באפריל 2023) היה פרופסור מן המניין בפקולטה לארכיטקטורה ובינוי ערים בטכניון עד צאתו לגמלאות בשנת 2005.

## ביוגרפיה
לו יון נולד בבורמה. ב-1961 הגיע לישראל כדי ללמוד בטכניון, אך בעקבות ההפיכה הצבאית בבורמה בשנת 1962, קיבל מעמד פליט בישראל, והשתקע בארץ. הוא קיבל תואר שני ב-1968. המשיך בלימודיו וקיבל תואר דוקטור. היה פרופסור בפקולטה לארכיטקטורה ובינוי ערים בטכניון עד פרישתו לגמלאות בשנת 2005.

לצד פעילותו האקדמית, היה לו יון פעיל במשך שנים רבות בארגוני חברה אזרחית, ובין היתר נמנה עם מייסדי תנועת שמאל סוציאליסטי ישראלי ומרכז אדוה וכיהן בהנהלתו. סייע ל"אגודת ה-40" להכרה בכפרים הערביים הלא מוכרים בישראל. 

נחשב לחלוץ החוקרים הביקורתיים בתחום "האידאולוגיה של התכנון" בישראל. במחקריו יצא בחריפות נגד הכוח העצום הניתן לתכנון הממוסד בארץ, וספציפית נגד חוק התכנון והבנייה.

היה נשוי לחוה. לבני הזוג, שהתגוררו בקריית טבעון, שתי בנות. נפטר ב-26 באפריל 2023 והובא לקבורה בבית הקברות "מנוחה נכונה" בקריית טבעון.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* פרופ’ יוברט לו-יון הובא למנוחות: פעיל השמאל העקבי וממסיידי חד”ש, באתר "זו הדרך"
* 
* יוברט לו יון, לקראת חשיבה חדשה על דיור, באתר "הגדה השמאלית, 6 באפריל 2009
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל: אדריכלות
קטגוריה:סגל הטכניון: אדריכלות
קטגוריה:בורמזים
קטגוריה:מתכנני ערים ישראלים
קטגוריה:פעילים חברתיים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1935
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2023
קטגוריה:אישים הקבורים בקריית טבעון
גרענת

שמאל|ממוזער|250px|גרענת בארץ ישראל - מאמר בעיתון "השקפה" משנת 1904
[ממוזער|דיאגרמה של [ההסתדרות הציונית הדסה - גרענת בבתי ספר יהודים בארץ ישראל בין השנים 1918-1928]]
**גרענת** (בלטינית: **Trachoma**) היא מחלה זיהומית מידבקת של העיניים הנגרמת על ידי הזנים A - C של החיידק כלמידיה טרכומטיס (*Chlamydia trachomatis*). השם הלועזי "טרכומה" – ביוונית עתיקה: לא חלק, מחוספס – מתאר את המראה הגרעיני-מחוספס של לחמית העפעפיים בשלב הפעיל של המחלה.

המחלה מועברת במגע ישיר עם הפרשות מהעיניים, מהאף ומהגרון של החולים או מגע עם בגדים ומגבות שזוהמו בהפרשות האלה.

הגרענת נפוצה במדינות עם תנאי דיור והיגיינה ירודים. זאת "מחלת עוני" מובהקת ומקננת בין בני משפחה כשאלה נתונים בתנאי דיור והיגיינה ירודים ("מחלת משפחה"). הגורמים שזוהו כאחראים להתפשטות מחלה זו הם חוסר במים זורמים, חוסר מתקני שירותים, עוני, זבובים, דיור בצמוד לבעלי חיים, צפיפות דיור ועוד.

הגרענת ידועה עוד מימי קדם. ההתעניינות בה הופיעה בסוף המאה ה-18 כאשר חייליו של נפוליאון שכבשו את מצרים חלו שם בגרענת ובשובם הפיצו אותה בארצות אירופה. אז ניתן לגרענת המונח "קדחת עיניים מצרית" (Opthalmia Aegyptiaca).

זמן הדגירה של החיידק הוא 5–12 ימים. בתחילה מופיעה דלקת של הלחמית. העין מאדימה ומתחילה הפרשה. בשלב מתקדם מופיעים תסנינים של לימפוציטים בלחמית העפעף העליון. תסנינים אלה מופיעים כגושים קטנים בצורה של גרעינים ומכאן שם המחלה בעברית.

ההסננה יכולה להופיע גם בקרנית ולגרום לעכירות (Pannus). ללא טיפול עוברת המחלה לשלב הצלקתי. מופיעה הצטלקות בלחמית העפעף הגורמת להתעקמותו והפניית שפת העפעף פנימה (Entropion). בגלל זה מופנים הריסים כלפי העין (Trichiasis). במצב זה, כל מצמוץ של העפעפיים גורם לחיכוך הריסים בקרנית עד כדי הריסתה וגרימת עיוורון.

בשנת 1909 היה ד"ר לודוויג הלברשטטר בין מגלי מחולל הגרענת.

הגרענת הייתה נפוצה גם בארץ ישראל בקרב היהודים והערבים בגלל תנאי היגיינה ירודים. הטיפול במחלה זו היה לחם חוקו של כל רופא באזור זה. רופא העיניים היהודי הראשון שטיפל בגרענת בין השנים 1908–1911 היה ד"ר משה יהושע ארלנגר.

בשנת 1914 התקיים בירושלים כנס של הרופאים העבריים בארץ ישראל בנושא הגרענת.

כיום ירדה שכיחות המחלה, בזכות שיפור בתנאי החיים. היא עדיין נפוצה באזורים נחשלים באפריקה, באסיה, באמריקה הלטינית ובמזרח התיכון.

בשנת 1996 לקח על עצמו ארגון הבריאות העולמי לחסל את הגרענת עד שנת 2020. התוכנית מטפלת בשלב החריף, בשלב הצלקתי ובשיפור תנאי ההיגיינה.

בשלב החריף הטיפול הוא במנה יחידה של אזיטרומיצין דרך הפה (20 מ"ג/ק"ג) או מריחה של משחת טטרציקלין על העפעפיים, פעמיים ביום במשך שישה שבועות. כיום מעדיפים אזיטרומיצין במנה אחת.

בשלב הצלקתי מבוצעים ניתוחים פלסטיים בעפעפיים כדי למנוע את מגע הריסים בקרנית.

הואיל והמחלה מתחילה בילדות מופעלת תוכנית לחינוך לשטיפה וניקיון הפנים של הילדים. יש כיום עדיין 150 מיליון חולים בגרענת בעולם. 6 מיליון עיוורים כתוצאה ממחלה זו, רובם בגיל העמידה והזקנה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מחלות זיהומיות וטפיליות
קטגוריה:מחלות עיניים
קטגוריה:מחלות טרופיות מוזנחות
קומיקים

שמאל|ממוזער|250px|דגל העם הקומיקי
ה**קומיקים** (בקומיקית: **къумукълар**, "קומוקלאר"; ברוסית: **кумыки**, "קומיקי") הם עם טורקי החי במישור הקומיקי בצפון דאגסטן (צפון קווקז), באזור נהר טרק, ועל חוף הים הכספי. הקומיקים מהווים כ-14.2% מאוכלוסיית דאגסטן, ובשנת 2002 נערך סקר אוכלוסין שמצא כי מספרם הכולל בדאגסטן הוא 365,804. כן שוכנים כ-12,700 קומיקים בצפון אוסטיה - אלניה, 12,300 קומיקים שוכנים במחוז טיומן, 9,600 קומיקים הם תושבי המחוז האוטונומי חנטי ומנסי (אוגרה), 8,900 קומיקים שוכנים בצ'צ'ניה ואלפים בודדים במקומות נוספים ברחבי הפדרציה הרוסית.

הקומיקים דוברים את השפה ה, המשתייכת למשפחת השפות הטורקיות. הקומיקים מחזיקים בדת האסלאם הסוני, אך ישנם מנהגים עממיים השומרים על רוח התקופה הקדם איסלמית.

יש הסבורים כי העמים "קאמי" ו"קאמאקים" המופיעים בכתבי תלמי הם הקומיקים. כמו כן ישנם הרואים בהם צאצאי הכוזרים, שהתאסלמו לאחר נפילת הממלכה הכוזרית. המלומד א' ואמברי מניח כי הקומיקים הגיעו למקום מושבם הנוכחי בשיאה של האימפריה הכוזרית במהלך המאה ה-8. במהלך המאה ה-16 עד המאה ה-18 הקימו הקומיקים ממלכה עצמאית שמושבה בטארקי והיא הונהגה על ידי מנהיג שתוארו "שמחל". בשנת 1559 החלה החדירה הרוסית לאזור, והצאר פטר הגדול החל לבנות מצודות בטריטוריה הקומיקית. החדירה הרוסית המשיכה עד הסכם גוליסטן מ-1813 שסיפח את כל אזור דאגסטן לתחום האימפריה הרוסית. לאחר נפילת ברית המועצות הפכה דאגסטן לסובייקט פדרלי של הפדרציה הרוסית. חוקת דאגסטן מקפידה על מתן שוויון לעמי דאגסטן השונים והכרה בתרבותם, ובכללם הקומיקים. ישנם לאומנים קומיקים כסלאו אלייב הקוראים להשתלטות הקומיקים על דאגסטן, ברוח האימפריה הכוזרית העתיקה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:דגסטן: קבוצות אתניות
קטגוריה:שבטים טורקיים
קטגוריה:עמי אסיה
קטגוריה:עמים קווקזיים
קטגוריה:עמים טורקיים
אסוול ליון-וילרבאן

ממוזער|הקבוצה בזמן משחק (2009)|250x250 פיקסלים**אסוול ליון-וילרבאן** (מצרפתית: **ASVEL Lyon-Villeurbanne**) היא קבוצת כדורסל צרפתית המייצגת את שתי הערים ליון ווילרבאן. הקבוצה מתמודדת בליגת העל הצרפתית וביורוליג.

## היסטוריה
המועדון נוסד בשנת 1948 כשמאז זכה ב-19 אליפויות צרפת וב-9 גביעי צרפת. המועדון הוא המעוטר ביותר בכדורסל הצרפתי, למרות שמשנות ה-80 החל המועדון בירידה דרסטית ביכולתו כשלא פעם המועדון נאבק במאבקי הירידה לPro B וכן כנגד סגירת המועדון בשל בעיות כלכליות.

המועדון שייך מאז 2014 לכדורסלן הצרפתי טוני פארקר. פארקר החזיק בבעלות מיעוט בקבוצה מאז 2009 ואף שיחק במועדון בזמן השביתה בליגת ה-NBA ב-2011. ב-2014 הפך לבעל השליטה בקבוצה ולנשיאה. בעל מניות אחר בקבוצה הוא הכדורסלן הצרפתי ניקולה באטום שמשמש כסגן הנשיא שלה.

בעונת 2011/12, השתתפה הקבוצה במוקדמות היורוליג. בעונת  חזרה הקבוצה ליורוליג עם הרחבת הליגה ל-18 קבוצות.

אולם הבית של המועדון הוא האסטרובל, המכיל כ-5,600 מקומות.

## תארים והישגים
***[[ליגת העל הצרפתית בכדורסל|הליגה הצרפתית]]:**
**אליפות (21): 1949, 1950, 1952, 1955, 1956, 1957, 1964, 1966, 1968, 1969, 1971, 1972, 1975, 1977, 1981, 2002, 2009, 2016, 2019, 2021, 2022
**מקום שני: 1954, 1959, 1965, 1967, 1976, 1978, 1985, 1986, 1996, 1997, 1999, 2000, 2001, 2003
***[[הגביע הצרפתי בכדורסל|הגביע הצרפתי]]:**
**זכייה (10): 1953, 1957, 1965, 1967, 1996, 1997, 2001, 2008, 2010, 2021
**גמר: 1954, 1955, 1959, 2002, 2016
***[[גביע ספורטה|גביע מחזיקות גביע]]:**
**גמר: 1983
***[[סופרוליג]]:**
****פיינל פור:** 1997

## כדורסלני עבר בולטים
*  ג'ים בילבה
*  אלן דיבאו
*  ניקולה וויצ'יץ'
* טוני פארקר

## סגל השחקנים לעונת

## קישורים חיצוניים

* 

*דף הקבוצה באתר היורוליג

קטגוריה:קבוצות כדורסל צרפתיות
קטגוריה:רון-אלפ: ספורט
קטגוריה:ליון: מועדוני ספורט
אגם קורנטוסו

**קורנטוסו** (בספרדית: **Correntoso**) הוא אגם בדרום-מערב פרובינציית נאוקן בארגנטינה, צפונית לוויז'ה לה אנגוסטורה. שטחו של האגם 27 קמ"ר, והוא מצוי כולו בתחומי הפארק הלאומי נאוול ואפי. האגם הוא אחד מהאגמים שלאורך דרך שבעת האגמים.

3 נחלים נשפכים לאגם: פִּיצ'וּנְקוֹ ממזרח (מכיוון הר בלוורדה), נֶאוּקֶנְקוֹ מצפון, ורוּקָה מָאלֶן, שאורכו כ-2 ק"מ, ומנקז את מימיו של אגם אֶסְפֶּחוֹ צ'יקו מצפון-מערב. האגם עצמו מתנקז בדרומו לנהר קורנטוסו, שאורכו כ-250 מ' בלבד, ונשפך לאגם נאוול ואפי.

## קישורים חיצוניים

קורנטוסו
קטגוריה:פרובינציית נאוקן: גאוגרפיה
ביהם

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה גרמניים
קטגוריה:שמות משפחה טופונימיים
אוניברסיטת קרנגי מלון

**אוניברסיטת קרנגי מלון** (באנגלית: **Carnegie Mellon University**; בראשי תיבות: **CMU**) היא אוניברסיטת מחקר פרטית בעיר פיטסבורג, במדינת פנסילבניה, שבארצות הברית. שטח הקמפוס המרכזי הוא 570 דונם והוא מרוחק כחמישה קילומטרים ממרכז העיר פיטסבורג.

האוניברסיטה נוסדה ב-1900 על ידי התעשיין אנדרו קרנגי וב-1967 התאחדה עם  וקיבלה את שמה הנוכחי.

## קולג'ים
*  (1900)
*  (1905)
*  על־שם דייוויד טפר (1949)
*  על־שם מלון (1967)
*  על־שם היינץ (1968)
*  על־שם  (1969)
*  (1988)

## דירוג
מאז היווסדה הפכה קרנגי מלון למכון מחקר בעל שם עולמי, עם תוכניות רבות המדורגות בעקביות בין הטובות בעולם. בסקר האחרון של 200 האוניברסיטאות הטובות בעולם שנערך על ידי העיתון טיימס, דורגה קרנגי מלון במקום ה-20 הכללי. במהדורת 2009 של העיתון U.S. News & World Report, דורגו תוכניות התואר הראשון של קרנגי מלון במקום ה-22 בארצות הברית, בעוד התוכניות לתארים מתקדמים במדעי המחשב דורגו במקום הרביעי, הנדסה במקום ה-21, מנהל עסקים במקום ה-17, מדיניות ציבורית במקום העשירי, אמנויות במקום השביעי ופסיכולוגיה במקום התשיעי. במהדורת 2010 של אותו העיתון, דורג התואר השני במדעי המחשב במקום הראשון בארצות הברית.

האוניברסיטה מושכת אליה תלמידים מכל רחבי ארצות הברית ומ-93 מדינות ברחבי העולם, היא גם נמנית עם אחת מה-"New Ivies" על פי העיתון ניוזוויק.
האוניברסיטה חברה באיגוד האוניברסיטאות הטכנולוגיות העצמאיות, בברית העולמית של אוניברסיטאות טכנולוגיות, באיגוד אוניברסיטאות המחקר ובפורום מנהיגי האוניברסיטאות העולמי.

### דירוגים בין-לאומיים
* דירוג שאנגחאי: מקום 100–150 (2025)
* דירוג Times Higher Education: מקום 24 (2026)
* דירוג QS לאוניברסיטאות: מקום 52 (2026)
* דירוג U.S. News & World Report: מקום 126 (2025–2026)

## בוגרים ידועים
שבעה מבין בוגרי האוניברסיטה הם חתני פרס נובל (שניים בפרס נובל לפיזיקה וחמישה בפרס נובל לכלכלה) בהם ג'ון פורבס נאש, זוכה פרס נובל לכלכלה, ומי שהיה מושא הספר נפלאות התבונה והסרט המבוסס על ספר זה. חמישה בוגרים הם זוכי פרס טיורינג ובוגר אחד זוכה פרס וולף למתמטיקה. בוגר אוניברסיטה נוסף, שהיה גם מרצה באוניברסיטה, הוא רנדי פאוש, שהתפרסם בזכות נאומו "ההרצאה האחרונה" ובוגר אחר הוא מפיק הטלוויזיה הנודע סטיבן בוצ'קו.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

*
קרנגי מלון
קרנגי מלון
קרנגי מלון
קרנגי מלון
קרנגי מלון
קרנגי מלון
קרנגי מלון
אסטניסלאו באזורה

**אסטניסלאו באזורה אי ברונט** (בקטלאנית: **Estanislau Basora i Brunet**; 18 בנובמבר 1926 בברצלונה שבספרד – 16 במרץ 2012) היה כדורגלן קטלאני-ספרדי, שנודע בשל תקופתו בברצלונה. באזורה שיחק בעיקר בעמדת הקיצוני. ב-1974, בעת חגיגות 75 שנה להקמת המועדון, נכלל באזורה ברשימת 11 השחקנים הטובים ביותר במועדון אי פעם. באזורה שיחק במדי נבחרות  ו. במונדיאל 1950, במדי נבחרת ספרד, הבקיע חמישה שערים.

## קריירה
באזורה החל לשחק כדורגל בקולוניה ואי, שכונת הולדתו, ומאוחר יותר עבר לקבוצה של העיירה הקטלאנית סוריה. ב-1943 הצטרף למנרזה. כעבור שלוש שנים הצטרף לברצלונה. במשך 12 שנים בברצלונה כבש 153 שערים ב-373 משחקים בכל המסגרות. הוא היה משחקניה החשובים של הקבוצה באחת מהתקופות המוצלחות ביותר שלה, לצד שחקנים כגון מריאנו מרטין, ז'וזפ גונסלבו, אדוארדו מנצ'ון וססאר. עם הקבוצה זכה בשתי אליפויות לה ליגה תחת אימונו של אנריקה פרננדס. ב-1949, בגמר הגביע הלטיני, הבקיע את שערה הראשון של קבוצתו, שניצחה את ספורטינג ליסבון 2-1. עונת 1950/51 הייתה המוצלחת ביותר עבורו - באזורה הבקיע 16 שערים ב-30 הופעות. בעונת 1951/52 זכתה הקבוצה בחמישה תארים בעזרת שורת ההתקפה המפורסמת שלה, שכללה את באזורה ולאזלו קובאלה בין היתר. בגמר גביע הגנרל של אותה עונה הבקיע את השער הראשון, שעזר לקבוצתו לנצח 2–4 את ולנסיה. בגיל 32, בשנת 1958, החליט לפרוש ממשחק מקצועי. במשחקו האחרון בקאמפ נואו במסגרת חצי גמר גביע הגנרל, הבקיע באזורה צמד, וכשהוחלף זכה לקימת כבוד על כל תרומתו למועדון.

בסך הכול, זכה עם ברצלונה ב-4 אליפויות ו-4 פעמים בגביע הגנרל.

### נבחרת לאומית
בין 1949 ל-1957 הופיע באזורה ב-22 משחקי של נבחרת ספרד, בהם הבקיע 13 שערים. במשחק בכורתו ב-12 ביוני מול נבחרת אירלנד הבקיע את שערו הראשון. שבוע לאחר מכן, במשחק שנערך בקולומב הבקיע שלושער תוך רבע שעה לשערה של נבחרת צרפת. התקשורת הצרפתית כינתה אותו בשל כך "המפלצת של קולומב".

באזורה שיחק במדי נבחרת ספרד במונדיאל 1950 שנערך בברזיל. באזורה שיתף פעולה בחוד ההתקפה עם תלמו סארה. במשחק הפתיחה מול נבחרת ארצות הברית הבקיע צמד בתוך פחות מדקה. במשחק השני הבקיע שער נוסף, ובשלישי בישל לסארה. בשלב הבא של המונדיאל, במשחק מול נבחרת אורוגוואי הבקיע באזורה צמד נוסף. בסוף הטורניר סיימה נבחרתו במקום הרביעי.

לצד משחקו בנבחרת ספרד שיחק באזורה גם בנבחרת קטלוניה בשנים 1948–1958. במדיה שיחק 6 פעמים והבקיע ארבעה שערים.

## תארים
;ברצלונה
*אליפות ספרד (4): 1947/48, 1948/49, 1951/52, 1952/53
*הגביע הספרדי (4): 1951, 1952, 1952/53, 1957
*הגביע הלטיני (2): 1949, 1952
*גביע ערי הירידים: 58–1955
*קופה אווה דוארטה (3): 1948, 1952, 1953

## קישורים חיצוניים

* אסטניסלאו באזורה באתר הרשמי של ברצלונה
* סטטיסטיקה בנבחרת ספרד ב-rsssf

קטגוריה:חלוצי כדורגל קטלאנים
קטגוריה:כדורגלנים קטלאנים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:כדורגלני ברצלונה
קטגוריה:כדורגלני ליידה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ספרד
קטגוריה:ברצלונה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1950
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1926
קטגוריה:ספרדים שנפטרו ב-2012
אומגה (כוחות מיוחדים)

**כוח המשימה המיוחד "אומגה"** (בגאורגית: **"განსაკუთრებული დანიშნულების ქვედანაყოფი "ომეგა**) הייתה יחידה גאורגית של כוחות מיוחדים, הראשונה מסוגה בגאורגיה באותם ימים, שפעלה בין השנים 1993-1995.
## היסטוריה
אומגה נוסדה בשנת 1993 תחת פיקוחה של "הלשכה לאיסוף מידע וניתוח אינפורמציה", כיורשת של הסניף הגאורגי של הק.ג.ב. הסובייטי, בראשות אירקלי בתיאשווילי. היחידה התמחתה בעיקר במשימות למניעת טרור ולמניעת הברחות. מפקדיה הבכירים של היחידה אומנו בארצות הברית, שסיפקה חלק מהחימוש המיוחד. בתקופת קיומה, 1993-1995, הייתה היחידה כפופה למשרד לביטחון המדינה של גאורגיה, וביצעה למעלה מ-200 מבצעים מיוחדים, רובם בהצלחה.

לאחר שידוד מערכות בצמרת הצבא הגאורגי, בעקבות מלחמת האזרחים הגאורגית, ושינוי האוריינטציה הזמני של הממשל הגאורגי להעדפת רוסיה, ירדה קרנה של היחידה, במיוחד תחת הנהגתו של איגור גיאורגדזה, השר לביטחון לאומי של גאורגיה באותם ימים. גיאורגדזה העדיף את היחידות המיוחדות שאומנו על ידי הרוסים, יחידה אלפא. מפקדי אומגה נתפסו כלא נאמנים לממשלה. בספטמבר 1995, הואשמו מספר קצינים של אומגה, בכך שהיו מעורבים בניסיון ההתנקשות בנשיא גאורגיה דאז, אדוארד שוורדנדזה, ב-29 באוגוסט של אותה שנה. היחידה הוכפפה לנשיא המדינה ישירות באופן רשמי, ולמעשה פוזרה בפועל. מפקד היחידה, ניקולוז קווזרלי, נאסר והואשם בארגון ההתקפה על שוורדנדזה. יחד עם זאת הוא לא נמצא אשם בכך בבית המשפט, וגזר עליו שבע שנות מאסר בגין שימוש לרעה בתפקידו. מאוחר יותר, נאסרו גם מספר קציני אומגה אחרים, וחלקם נמצאו מתים בנסיבות חשודות. מאוחר יותר קיבל קווזרלי מחילה ושוחרר, ובין השנים 1999-2008, הוא היה חבר הפרלמנט של גאורגיה. גנרל זאזא גוגאווה, מפקד צבא גאורגיה בין השנים 2006-2008, שרת ביחידת אומגה.

## יחידות דומות

*  בריטניה- שירות האוויר המיוחד
*  ישראל- סיירת מטכל
*  גרמניה- GSG-9
## הערות שוליים

קטגוריה:גאורגיה: צבא וביטחון
קטגוריה:גאורגיה: היסטוריה צבאית
קטגוריה:גאורגיה: היסטוריה
בית ספר למשחק

**בית ספר למשחק** הוא בית ספר העוסק בהוראת משחק בלבד. בתי ספר למשחק פועלים כמוסדות עצמאיים או במסגרת אוניברסיטה.

הלימודים בבית ספר למשחק כוללים מידה רבה של הכשרה מעשית, ששיאה הוא העלאתן של הצגות בפני קהל.

באירופה הוקמו בתי ספר להכשרת שחקנים עוד מסוף המאה ה-19. לימים התפתחו בתי הספר למשחק והתרחבו למוסדות בעלי היקף הוראה רחב יותר להוראת אמנויות הבמה, בתי ספר לאמנויות הבמה, וכללו מקצועות רבים נוספים מעבר ללימודי משחק.

## בישראל
בית ספר למשחק הראשון בישראל הוקם בסוף שנות השלושים במסגרת הסטודיו הבימה. כיום מתקיימים לימודי משחק במסגרת חוגים לתיאטרון הפועלים באוניברסיטאות אחדות (האוניברסיטה העברית בירושלים, אוניברסיטת תל אביב, אוניברסיטת חיפה) ובסמינר הקיבוצים. לימודי משחק מתקיימים גם בבתי ספר עצמאיים אחדים.

## ראו גם
* בית ספר לאמנויות הבמה

## קישורים חיצוניים

*
*
קטגוריה:אמנות הבמה
משחק
אולפן השחקנים

**אולפן שחקנים** (באנגלית: **Actors Studio**) הוא בית ספר למשחק שנוסד במנהטן בשנת 1947 על ידי איליה קאזאן, שריל קרופורד, רוברט לואיס ואנה סוקולוב, על בסיס שיטת סטניסלבסקי. הבמאי לי סטרסברג הצטרף לאולפן, ובו פיתח בו את שיטת המשחק שלו. אולפן השחקנים הוא המשך לעבודת קבוצת תיאטרון בשנות השלושים בניו יורק. שטרסברג ניהל את המקום מהיווסדו ועד מותו בשנת 1982. הוא מנוהל כיום על ידי השחקנים הידועים אל פאצ'ינו, אלן בורסטין והארווי קייטל.

## בוגרים ידועים
* רוברט דה נירו
* סטיב מקווין
* רוברט דובאל
* ג'יימס דין
* פיי דאנאוויי
* מונטגומרי קליפט 
* ביאטריס ארתור
* מרלון ברנדו
* ברוס דרן
* ג'ון גודמן
* דסטין הופמן
* ג'ין ויילדר
* ג'יין פונדה
* בראדלי קופר
* ראובן אדיב

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:מנהטן: מבנים
קטגוריה:ניו יורק: חינוך
קטגוריה:ארצות הברית: בתי ספר למשחק
פסטיבל קול המוסיקה בגליל העליון

**פסטיבל קול המוסיקה בגליל העליון** הוא פסטיבל של מוזיקה קאמרית הנערך מדי שנה, מאז שנת 1985, בכפר בלום שבגליל העליון. את הפסטיבל ייסדה הפסנתרנית עדית צבי, שהייתה  עורכת תוכניות מוזיקה קלאסית ומפיקה בתחנת הרדיו קול המוסיקה ברשות השידור. עדית צבי הייתה המנהלת האמנותית של הפסטיבל בעשר השנים הראשונות לקיומו.

הפסטיבל עוצב בהשראת פסטיבל מרלבורו, שבו השתתפה עדית צבי כפסנתרנית בשנת 1968. **הרעיון המנחה בעת הקמת הפסטיבל היה:** לכנס כשלושים – ארבעים מוזיקאים, כשליש מהם ישראלים שמרכז פעילותם בחו"ל, ואמנים בעלי שם אחרים. האמנים לא יקבלו שכר אך יוכלו להגיע עם משפחותיהם והאירוח יהיה כל שכרם. האירוע יימשך שבועיים, והאמנים ישהו במקום מתחילתו עד תומו. השבוע הראשון ייוחד להתכנסות וחזרות ראשונות של ההרכבים הקאמריים, ובשבוע השני יתקיימו חזרות פתוחות לקהל הרחב וקונצרטים המשודרים בשידור ישיר בקול המוסיקה.

מאז שנתו הראשונה של הפסטיבל משולבות בתוכניותיו יצירות ישראליות, בהן יצירות שהוזמנו במיוחד עבור הפסטיבל.

שמו הראשון של הפסטיבל היה "ימי המוסיקה הקאמרית בגליל העליון". 

בניהול הפסטיבל מתחילתו משתתפת המועצה האזורית גליל עליון. הפסטיבל מתקיים מדי שנה בחודשי הקיץ, והוא משתלב בשאר אירועי הנופש, התיירות והתרבות באזור זה.

**המנהלים האמנותיים של הפסטיבל:**

עדית צבי                  1985–1994

רפי קינן                    1995

אבי חנני                   1996–1997

יונתן זק ואורי פיאנקה 1998–1999

מיכאל מלצר             2000–2010

צבי פלסר                2011–2021

עפרה יצחקי             מאז 2021

היום הפסטיבל משלב מסורת וחדשנות, וכולל שלל מופעים מוזיקליים: מוזיקה קאמרית מאת מגוון רחב של מלחינים, אופרות, מוזיקה בשילוב אמנות וידאו, שירי תיאטרון, שירים עבריים בעיבודים אמנותיים, מופעי מחול ועוד. ביצירות נכללים גם מופעי בכורה ליצירות מאת מלחינים ישראלים. 

מסורת החזרות הפתוחות, המאפשרות לקהל לעקוב אחר אופן הכנתו והתפתחותו של הביצוע המוזיקלי, נשמרה לאורך השנים ומאפיינת את הפסטיבל גם היום. לעומת זאת, מסורת השידורים החיים של קונצרטי הפסטיבל לא שרדה, ושידורים כאלה אינם מתקיימים עוד. 

המנהלת האמנותית של הפסטיבל, מאז שנת 2021, היא הפסנתרנית עפרה יצחקי.

## קישורים חיצוניים
* 
* מור גבריאל, פסטיבל קול המוסיקה בגליל העליון, באתר "אסימון"
* פסטיבל "קול המוסיקה בגליל העליון" ייפתח בסערה, באתר "הבמה"

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: פסטיבלי מוזיקה קלאסית
קטגוריה:קול המוסיקה
קטגוריה:כפר בלום
קבוצת תיאטרון

ממוזער|טקסט=שחקני קבוצת תיאטרון (Group Theater), צילום מ-1938, עליהם נמנו, בין היתר, לי סטרסברג וסטלה אדלר|שחקני קבוצת תיאטרון (Group Theater), צילום מ-1938, עליהם נמנו, בין היתר, לי סטרסברג וסטלה אדלר
**קבוצת תיאטרון** (באנגלית: **Group Theatre**) הייתה קבוצת חברים שפעלה בניו יורק בשנות השלושים של המאה העשרים והניחה את היסודות לאמנות המשחק בארצות הברית על בסיס שיטת סטניסלבסקי.
קבוצת תיאטרון הייתה מורכבת משחקנים, מחזאים, במאים ומפיקים בהם לי סטרסברג וסטלה אדלר.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:תיאטרון
יוקו אובוצ'י

**יוקו אובוצ'י** (ביפנית: **小渕 優子**; נולדה ב-11 בדצמבר 1973 ברובע בונקיו שבטוקיו) היא חברת בית הנבחרים של יפן משנת 2000. בשנים 2009-2008, כיהנה כשרה לענייני קצב הילודה והשוויון בין המינים בממשלת טארו אסו ובשנת 2014 כיהנה זמן קצר כשרת הכלכלה, מסחר ותעשייה. אובוצ'י, בתו של ראש ממשלת יפן לשעבר קייזו אובוצ'י היא השרה הצעירה ביותר (גבר או אישה) בתולדות יפן המודרנית.

## ביוגרפיה
אובוצ'י, הצעירה מבין שלושה ילדים למשפחת אובוצ'י, סיימה ב-1996 לימודי תואר ראשון בכלכלה באוניברסיטת סייג'ו, עבדה שנתיים ברשת הטלוויזיה הציבורית TBS ושימשה כמזכירה במשרד של אביה. היא למדה באוניברסיטת אוקספורד כשאביה לקה בפתאומיות בשבץ מוחי ונפטר לאחר חודש. אובוצ'י נבחרה על ידי משפחתה להמשיך את השושלת הפוליטית והתמודדה בשנת 2000 על המושב החמישי במחוז גונמה, מטעמו כיהן אביה בבית הנבחרים. למרות שחסרה כל ניסיון פוליטי משמעותי, נבחרה אובוצ'י ברוב גדול לתפקיד ומאז עסקה בעיקר בענייני חינוך, היא הייתה חברת ועדת החינוך בפרלמנט ועוזרת השר לענייני חינוך, מדע וטכנולוגיה. לאחר בחירתו של טארו אסו כראש ממשלת יפן ב-24 בספטמבר 2008, מונתה לשרה בממשלה, תפקיד בו נשאה עד למפלת המפלגה הליברלית-דמוקרטית בבחירות 2009. לאחר חזרת המפלגה לשלטון בדצמבר 2012, מונתה אובוצ'י לסגנית שר האוצר טארו אסו, בממשלה שהקים שינזו אבה. בספטמבר 2014 מונתה לשרת הכלכלה, המסחר והתעשייה בקבינט של אבה. היא התפטרה לאחר כחודש ימים בעקבות אי סדרים כספיים שהתגלו במערכת הבחירות שלה.

אובוצ'י נשואה למפיק ברשת TBS ולזוג שני ילדים. ב-2007 סיימה תואר במנהל ציבורי באוניברסיטת ואסדה.

## קישורים חיצוניים

* 

* Same Old, Same Old כתבה במגזין Time Asia, יוני 2000.
* Nepotism under fire in land of the rising daughter  The Independent יוני 2000
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת ואסדה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ואסדה
קטגוריה:פוליטיקאיות יפניות
קטגוריה:שרי ממשלת יפן
קטגוריה:שרי תעשייה ומסחר
קטגוריה:יפניות שנולדו ב-1973
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1973
פינוקיו

**פינוקיו** (באיטלקית: **Pinocchio**) הוא גיבורו של ספר הילדים הנודע מאת קרלו קולודי, שזכה למספר רב של עיבודים.

*
דף נחיתה

**דף נחיתה** (באנגלית: **Landing page**) הוא דף אינטרנט יחיד (בניגוד לאתר אינטרנט שלם בעל דפים מרובים) המוקם ברוב המקרים על מנת שיגיעו אליו (״ינחתו בו״) מקישור של פרסומים שונים כגון באנרים וקישורים (ובפרט בפרסום ממומן באינטרנט), או על ידי הפניה מחומר פרסומי מודפס או משודר כזה או אחר.

תפקידו של דף הנחיתה הוא למקד את תשומת לבו של המבקר למסר ספציפי (מכירה או שכנוע) ולהניעו להמשך פעולה של השארת פרטים (מתן ליד) ואף קנייה ישירה של המוצר בנוסף לכך. בכל מקרה מטרת דף הנחיתה לגרום למבקר להרגיש שהוא הגיע בדיוק למוצר או השירות אותו חיפש.

לרוב, חוסר מיקוד באתר בכלל או בדף הנחיתה בפרט עלול להביא להצפת מידע אשר תגרום למבקר לצאת מהדף ולא לבצע את הפעולה אותה המפרסם ציפה לקבל.

מטרתו של דף הנחיתה היא להגביר את יחס ההמרה של מציע המוצר בדף הנחיתה (בהשוואה ליחס ההמרה מעסקאות באתר עצמו שהוא נפרד מדף הנחיתה).

דף בית באתר אינטרנט לרוב אינו דף נחיתה מאחר שדף בית הוא דף המקדם את פני המבקרים באתר שלם ומציג את התועלות למבקר - אך לא ממקד את המידע לשירות אחד או הנעה לפעולה ספציפית.

## היתרונות של דף הנחיתה
יתרונותיו של דף נחיתה הם רבים, במיוחד על פני אתר אינטרנט שלם. ראשית, מדובר בעמוד אחד, קצר לרוב, הלוכד את תשומת לב הגולש ומציג לו מוצר או שירות ספציפיים בצורה תמציתית. היות שטווח תשומת הלב של גולשי האינטרנט נע סביב שניות בודדות - יש להניח כי לגולש המזדמן לא תהיה הסבלנות לקרוא תוכני אתר כדי להתרשם מהמוצר, אלא יש להציג לו עמוד ממוקד המהווה למעשה פרסומת. בנוסף לכך, דף נחיתה לרוב יכיל עיצוב מזמין ואלמנטים גרפיים המעודדים את הגולש לפעול - טופס השארת פרטים, כפתור רכישה, הרשמה לרשימת תפוצה ועוד - כתלות בפעולה אותה יוצר הדף הגדיר כיעד. דף נחיתה הוא לרוב תוצר של מסע פרסום מפולח ייעודי ויתרונו של גורם זה על פני אתר הוא שדף נחיתה, מהגדרתו, מופרד מהמראה הכללי של האתר - לכן, החופש העיצובי בו גדול יותר וניתן "לשבור" את התבנית של האתר. ניתן למצוא כי מרבית הפרסומות המצויות בתוצאות החיפוש הממומן במנועי החיפוש מובילות למעשה לדפי נחיתה - וזאת על מנת למקסם את הרווח הפוטנציאלי מהשקעה כלכלית בפרסום.

## עקרונות בסיסיים לעיצוב דף נחיתה
* עיצוב מקצועי המעביר את המסר הברור של המפרסם, ומטרתו להניע את הגולש לפעולה.
* כתיבת כותרת ברורה של תועלות המוצר והשירות המוצע, המניעה את הגולש לפעולה.
* טקסט קצר המבליט את יתרונותיו של תועלות המוצר ומאפייניו.
* תמונות הממחישות ומבטאות את השימוש במוצר או בשירות. 
* השארת פרטי התקשרות (לרוב שם מלא, דואר אלקטרוני וטלפון היוצרים ״ליד״) 
* קישור למידע מורחב על השירות/מוצר, או קישור לעמוד הבית.
* הוכחות חברתיות הממחישות שימוש במוצר או בשירות באמצעות עדויות ותמונות.

## ראו גם

* דיוור אלקטרוני
* רשימת תפוצה
* דיוור אוטומטי

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אינטרנט
בחנותו של מר לובלין

**בחנותו של מר לובלין** הוא רומן פרי עטו של שמואל יוסף עגנון המספר את סיפורו בגוף ראשון במהלך שהותו בגרמניה בתקופת מלחמת העולם הראשונה. הכרך השלישי מתוך ספרי ש"י עגנון שיצאו לאחר מותו.

## רקע
במהלך הרומן מתאר עגנון את שהותו אצל אחיו אנשל בלייפציג ואת קורותיו שם על מגוון האנשים אותם הוא פוגש. הסיפור כולו מתרחש כמחשבות וזיכרונות העולים בדעתו בעת שהיתו בחנותו של מר לובלין.

בהקדמה לספר כותב עגנון:

בהמשך הספר המספר מתלונן על שהייתו הממושכת בחנות בשל היעדרותו הארוכה של בעל החנות, מר לובלין,

"כמה שעות יצאו משעה שהניחני מר לובלין בחנותו? לא הסתכלתי בשעון ולא רציתי להסתכל בו. מכיר אני את השעון. בזמן שאין לי זמן אין לו זמן, בזמן שיש לי זמן יש לו זמן. אין לי זמן הוא ממהר ורץ, יש לי זמן הוא זוחל ואינו זז. אלמלי הרהורי דברים שמסייעים אותנו לקצר בהם את הזמן מי היה יכול לעמוד מפני אריכות הזמן."

במשך הספור עגנון עובר מנושא לנושא ובין לבין הוא מותח ביקורת על המלחמה. כך לדוגמה הוא כותב:

"אחר שעה קטנה חזר ואמר, בקול עצב מאד. שרים שצריכים להיות ראשונים לכל דבר טוב וראשונים לעצור בעד הרעה לסוף ויד השרים במעל ראשונה. אמרתי לו, בבקשה אמור לי לאיזו רעה אתה מתכוון ולאיזה שרים אתה מתכוון. לחש ואמר, לרעה זו שהביאה המלחמה על העולם ולשרים אלו שגרמו למלחמה. עמדתי ושתקתי"

## עלילה
בספר מספר עגנון על דמויות בעיר לייפציג, ומאריך בסיפור על כל דמות בפני עצמה. על עצמו מספר עגנון שאבות העיר לייפציג רצו לגרשו אך מר לובלין סייע בידו. על מר ארנו (אהרן) לובלין, האיך היגר מגליציה (מכורתו של עגנון) ללייפציג ואיך פתח בה חנות לכלי בית, ועלה לגדולה. על עוזרו של מר לובלין כריסטיאן למקי ואשתו, גלגוליהם עד שנסתייעו בידי לובלין.

שוכרי החנויות שכניו של מר לובלין: הזקן ויצלרודה, ערירותו ובדידותו. משחיז הסכינים גץ ווייגיל, סכסוכיו עם ויצלרודה. האומן יאקוב וויינוורצל, אהבתו לתנ"ך וליהודים, ומות כל בניו. ומוכר הצעצועים אדם איזבא, שמלפנים הייתה פרנסתו מצויה ברווח, אך משפרצה המלחמה יושב הוא בלא כלום, ומסתייע על ידי גברת זלצמן.

יהודים תושבי לייפציג: הרב יונתן, וידידותו עם עגנון. בעלי בית הקפה, משפחת זלצמן, בתם המאומצת שחזרה לאמה, בנם היחיד שנהרג במלחמה, והתחבטויותיהם לגבי פתיחת בית הקפה בשבת. ומר יעקוב שטרן, תושב בוטשאטש לשעבר שנקלע ללייפציג.

## לקריאה נוספת
* הלל ברזל, מ"ספר המלבושים" ל"בחנותו של מר לובלין", ידיעות אחרונות, 8 בדצמבר 1974
* שרה כץ התעסקותו של עגנון בחנות הריקה, מאזנים, פברואר 1975, עמודים 171-177, 

## קישורים חיצוניים
* בחנותו של מר לובלין, באתר של הוצאת שוקן
* מאמרים על "בחנותו של מר לובלין", באתר בית עגנון
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כתבי ש"י עגנון
קטגוריה:רומנים בעברית
קטגוריה:ספרי הוצאת שוקן
קטגוריה:לייפציג
אלו ואלו

**אלו ואלו** הוא קובץ סיפורים של ש"י עגנון. בראשונה ניתן שם זה לקובץ שיצא לאור בשנת 1941, ככרך השמיני בסדרת כל סיפורי ש"י עגנון, שהחלה לצאת לאור בשנת 1931.  לאחר מכן יצא לאור ככרך השני במהדורת 1953 של הסדרה כל סיפוריו של ש"י עגנון. בכרך זה נכללות יצירות אחרות, ולמעשה הוא מקביל לכרך "מאז ומעתה" שבמהדורה הראשונה של כל סיפורי ש"י עגנון.

הקובץ "אלו ואלו" שיצא לאור בשנת 1998
מכיל את היצירות הבאות:

**[[הנדח]]**: סיפור המתרחש על רקע המאבק בין המתנגדים לבין החסידים בגליציה של תחילת המאה ה-19.

**[[והיה העקוב למישור]]**: קורות הזוג חשוך הבנים מנשה חיים וקריינדל טשארני. נובלה המסתיימת באופן טרגי, כאשר אושרה של האישה מותנה באובדנו של בעלה.

**תכריך של סיפורים**:
אגדת הסופר, מעלות ומורדות, יתום ואלמנה, מן השמים, עם פטירת הצדיק, גר צדק, כיבוד אב, קול האם, שלוש אחיות, הנגר והתרנגול, כפורים.

**באהל ביתי**: הדרשה, ש"ס של בית זקני ז"ל, מקטרתו של זקני עליו השלום, הילדה המתה, מנעלים, שכר שתיקה, צפורי, סיפור נאה של סידור תפילתי, שני זוגות, המטפחת, ביער ובעיר, עפר ארץ ישראל, ולא נכשל, חוש הריח, על אבן אחת, עם לבי.

**דורות עולמים**: אחוזת קבר, תחילת שימושו של השרף, בעל הריחים והטוחן, האדומים החמים, קינוח סעודה, העצה, סייעתה דשמיא.

**סיפורים של שבת**: שבתי, הפרוטה, כנגד אותם שקובעים ישיבות של שחוק וקלות דעת.

**[[פולין: סיפורי אגדות|פולין / סיפורי אגדות]]**: קדומות, משומרים לבוקר, גשם, מחולת המוות או הנאהבים והנעימים, הלב והעינים, בית הכנסת הגדול, במצולות, חבית של רבי יוחנן, על השחיטה, מעשה העז, נפלאות שמש בית המדרש הישן, חרב דוביש, אור תורה, מעגלי צדק, מעשה עזריאל משה שומר הספרים, מעשה המשולח מארץ הקדושה ת"ו.

**סיפורים נאים של ארץ ישראל**: עגונות, מעשה רבי גדיאל התינוק, רבי כתריאל שליח ציבור, כהן אמת, מעשה רבי יוסף או תורה לשמה, ברית אהבה, לבב אנוש, המנין, אבני המקום, תחת העץ, ההדלקה, השנים הטובות, עינינו הרואות, מאויב לאוהב.

**[[בלבב ימים]]**: הסיפור החותם את הכרך משלב היסטוריה ופולקלור בתיאור עלייתם של אנשי בוצ'אץ' לארץ ישראל.

קטגוריה:כתבי ש"י עגנון
קטגוריה:סיפורים קצרים בעברית
The Lost Broken Bones

**The Lost Broken Bones** ("העצמות האבודות השבורות") הוא אלבום האולפן השישי של להקת הפופ פאנק הישראלית יוסלס איי.די, אשר הוקלט בחודשים ינואר-פברואר 2008 באולפני The Blasting Room שבקולורדו, ארצות הברית.

The Lost Broken Bones יצא בבכורה עולמית ביפן, ויציאתו לוותה בסיבוב הופעות של יוסלס איי.די ביפן ובסין. בישראל הושק האלבום בהופעה מיוחדת במועדון הבארבי עם אורחים כאביטל תמיר סולן להקת בצפר, שאנן סטריט סולן הדג נחש ודני סנדרסון.

## סקירה אמנותית
### כללי
האלבום מאופיין בעוצמה רבה יותר ובטקסטים העוסקים בנושאים "רציניים" יותר מאלה שאפיינו את האלבומים הקודמים. בעוד שבאלבומים הקודמים עיקר העיסוק נסב סביב אהבה ויחסים ב-The Lost Broken Bones ישנה התייחסות גם לפוליטיקה ולסכסוך הישראלי-פלסטיני.

כסינגל ראשון יצא השיר "Blood Pressure", אשר מתאר את החוויות שעברה הלהקה בשנים האחרונות. לסינגל הופק וידאו קליפ.

## רשימת שירים
ממוזער|ימין|עטיפת הסינגל "Blood Pressure"




## מבצעים
* יותם בן חורין- גיטרה בס ושירה.
* ישי ברגר - גיטרה חשמלית, גיטרה אקוסטית וקולות רקע.
* גיא כרמלי - גיטרה חשמלית וקולות רקע.
* יונתן חרפק - תופים, קלידים וקולות רקע.

## קישורים חיצוניים

* מילות שירי האלבום באתר Lyrics Mania
* ביקורת על האלבום באתר MOOMA
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יוסלס איי.די
קטגוריה:אלבומי פאנק (Punk)
קטגוריה:אלבומי פופ-פאנק
קטגוריה:אלבומי רוק אלטרנטיבי
שגיא

**שגיא** היא מילה בעברית שמשמעותה: מרומם, נשגב 

קטגוריה:שמות משפחה עבריים
קטגוריה:שמות פרטיים עבריים לגברים
וילרבאן

**וילרבאן** (בצרפתית: **Villeurbanne**) היא עיר בצרפת, בקרבת העיר ליון. בין שתי ערים אלה חוצץ נהר הריז, יובל של נהר הרון. אוכלוסייתה מונה כ-130,000 נפשות ובכך היא מהווה העיר השנייה בגודלה במחוז רון.

## היסטוריה
האזור בו יושבת העיר היה מיושב עוד ב-6000 לפני הספירה, אך מקורה של העיר הוא מאוחר בהרבה, במאה הראשונה לפני הספירה - עת הוקמה ליון הקדומה על ידי התושבים הגאלים תחת השלטון הרומי. המושבה הכפרית אשר לימים תהפוך לווילרבאן נקראה בתחילה בפשטות "וילה אורבנה" (Villa Urbana), אך עם הזמן השתבש שמה לצורתו הנוכחית.

העיר הייתה חלק מהממלכה הצרפתית על גלגוליה השונים החל במאה ה-14. עד המאה ה-19 הייתה וילרבאן ברובה אסופת כפרים ושטחי עיבוד. לאחר המהפכה הצרפתית הפכה וילרבאן למרכז תעשייתי וכלכלתה נסקה בזכות תעשיות טקסטיל, כימיקלים ומכונות. המפעלים הרבים אשר נפתחו בווילרבאן הביאו להגירה רבה אליה, אשר כללה גם תושבים זרים רבים, בעיקר מאיטליה. האוכלוסייה המקומית גדלה מאוד בתחילת המאה ה-20, ובתוך שנים מעטות זינקה במאות אחוזים.

הזינוק האדיר באוכלוסייה הוביל ליוזמת עבודות ציבוריות כדי למנוע אבטלה בווילרבאן. פרויקטים אלו יצרו מספר מבנים ותשתיות ציבוריות חשובות בעיר, בהם בניין האר דקו "גראט-סייל" (צרפתית: "גורד שחקים"), הבולט לעין.

בעיר ישנה קהילה יהודית-דתית גדולה, הגדולה ביותר בחבל אוברן-רון-אלפ, עם למעלה מעשרים בתי כנסת ושני בתי ספר. אנשי הקהילה סבלו לאורך השנים ממספר תקיפות מצד צעירים מקהילה המוסלמית בעיר.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רון-אלפ: ערים
קטגוריה:אוברן-רון-אלפ: ערים
מודוס אופרנדי

**מודוס אופרנדי** (מלטינית: **Modus operandi**) הוא מונח לטיני שמשמעותו **שיטת פעולה**, ובהקשר צבאי - תורת לחימה. 

המונח משמש במיוחד בהקשר של חקירות פליליות או עסקיות. 

אצל גורמי אכיפת החוק וקרימינולוגים הוא משמש לתיאור דפוס ביצוע, ומאפיינים של פשעים שנעשו על ידי עבריינים. 

קביעת מודוס אופרנדי חשובה ביותר שכן הדבר מסייע לסיווג הפשעים שבוצעו על ידי אותו העבריין. הדבר משמש גם קרימינולוגים, פסיכולוגים ופסיכיאטרים פליליים בניתוח מצבו הנפשי של העבריין. (בארצות הברית רווח המונח בראשי תיבות .M.O).

אין להתבלבל בין מודוס אופרנדי לבין חתימה שפושעים רבים בוחרים להשאיר בזירת הפשע. בעוד שלחתימה אין תכלית מעשית, לפעולות שמבוצעות על ידי עבריינים כחלק מהמודוס אופרנדי יש תכלית שיכולה להיות אחת מאלה:
#להבטיח את ביצוע הפשע.
#להסתיר את זהותו של העבריין.
#לסייע לעבריין להימלט מתפיסה.
כשאחת מהפעולות שבוצעו על ידי העבריין נופלת לאחת מההגדרות הללו, הדבר יכול להיכלל במודוס אופרנדי של העבריין.

בעולם העסקים, מודוס אופרנדי מתאר את שיטת הפעולה של תאגידים: הדרך בה הם מנהלים את עסקיהם, והדרך בה הם מתקשרים עם תאגידים אחרים.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:מילים וביטויים בלטינית
קטגוריה:קרימינולוגיה
רוזנבאום

**רוזנבאום** (או בגרסה היידית: **רוזנבוים**) הוא שם משפחה יהודי בעיקר, ממקור גרמני, שפירושו "עץ ורדים".

*
קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה גרמניים
פרש (מקצוע)

**פָּרָשׁ** הוא אדם שמקצועו הוא רכיבה על סוסים שמקורו עוד בעת העתיקה.

## פרשי מרוצים
ממוזער|פרשים בעת מרוץ סוסים
בעולם כיום מתקיימים תחרויות של פרשים ואף קיימים הימורים חוקיים במדינות מסוימות. ישנם שני סוגי תחרויות:
* תחרות פרשים בה הפרש מפגין את מיומנותו ושליטתו בסוס על ידי רכיבה במסלול ודילוג מעל מכשולים.
* מרוצי סוסים - תחרות שמטרתה להשלים מספר הקפות בזמן הקצר ביותר, תוך התחרות בסוסים אחרים.

## פרשי משטרה
[ימין|ממוזער|פרש משטרה חולף על פני [ארמון בקינגהאם, לונדון]]

**[[פרש משטרה]]** הוא שוטר רכוב על סוס או גמל. אלה משרתים עדיין במקומות נידחים וכן באזורים עירוניים בהם פעילותם היומיומית טקסית, אך הם משרתים גם בפעילות בתוך המון אדם. במצבים כאלה יש להם יתרון על שוטרים רגליים, מכיוון שיש להם מסה גדולה יותר והם נראים למרחוק, ובכך מפחיתים התפרעויות ומקלים על אזרחים הזקוקים להם למצוא אותם. גם הראות שלהם עצמם משופרת בגלל עמדתם הגבוהה. פרשים מועסקים גם בסיורים בפארקים ובטבע, מקומות בהם ניידות משטרה עשויות להיות רועשות מדי או בלתי מעשיות. פרשים משרתים גם כחלק מיחידות חיפוש והצלה.

## פרשי מלחמה

## ראו גם
* חיל פרשים
* פרש כבד
* פרש קל

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מקצועות הספורט
קטגוריה:מקצועות אכיפת החוק
קטגוריה:מקצועות צבאיים
קטגוריה:רכיבה
קטגוריה:חיל הפרשים
אוקה (אמנויות לחימה)

ממוזער|אוקה, בצד שמאל, סופג את ההתקפה בביצוע גלגול
ה**אוּקֶה** (ביפנית: **受け**) באמנויות לחימה יפניות הוא מי שמקבל את הטכניקה. כלומר הוא מי שעליו הנגה, או הטורי מתאמן.

## תפקיד האוקה
תפקידו של האוקה משתנה בין אמנות לאמנות. לדוגמה באייקידו וכן בקאטות בג'ודו האוקה תוקף את הנגה, וזה צריך לבצע עליו את הטכניקה. בג'יוג'יטסו תלמיד מתחיל מבלה את רוב זמנו בתור האוקה, ואילו באמנויות המבוססות על כלי נשק דווקא המורה הוא האוקה כאשר התלמידים מתקיפים אותו.

האוקה צריך למעשה לדעת איך להגיב בגופו למה שקורה סביבו, ואיך לא להפגע כשמוצעת עליו טכניקה. לפעולה של האוקה קרואים "אוקמי" (受け身), בתרגום חופשי קבלה על הגוף. רוב הפעולות של האוקה מסתיימות בנפילה כלשהי, או שהוא מתגלגל או שהוא נופל ישרות, או שבן הזוג שלו מבצע עליו נעילה או בריח, בכל מקרה על האוקה לדעת כיצד להזיז את גופו כדי למנוע נזק. ישנן גם אמנויות שבהן בשלבים מתקדמים האוקה יכול לנסות להפוך את הטכניקה ואז הוא הופך לנגה והנגה נהיה לאוקה.

כדי להיות אוקה טוב צריך לעבוד על גמישות ועל הבנת תנועה. כמו כן צריך להכיר נפילות מסוימות כמו "זנפו קייטן" (前方回転,)  כלומר גלגול קדימה. התכונה החשובה ביותר של האוקה היא הערנות והמאפשרת לו להגיב בזמן היטב לנעשה לו.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמנויות לחימה