השפעות כלכליות של מלחמת חרבות ברזל

**השפעות כלכליות של מלחמת חרבות ברזל** הן מכלול ההשלכות הכלכליות שנגרמו בעקבות מלחמת חרבות ברזל, שפרצה לאחר מתקפת חמאס על ישראל ב־7 באוקטובר 2023. למלחמה הייתה השפעה נרחבת על הכלכלה בישראל וברצועת עזה, וכן השלכות אזוריות ובין־לאומיות. ההשפעות באו לידי ביטוי בין היתר בפגיעה בתשתיות ובפעילות הכלכלית ברצועת עזה, בעלייה בהוצאות הביטחון והגירעון התקציבי בישראל, בשינויים בדירוג האשראי ובשוק ההון, בפגיעה בענפים כגון תיירות, חקלאות ועסקים קטנים, וכן בהשלכות על הסחר העולמי ועל נתיבי השיט בים סוף. בנוסף נרשמו השפעות כלכליות במדינות האזור, ובהן לבנון ומצרים, וכן השלכות אפשריות על הכלכלה העולמית ועל שוקי האנרגיה והתחבורה הימית.

לצד הפגיעה הכלכלית הנרחבת בשלבים הראשונים של המלחמה, במהלך השנים שלאחר פריצתה נרשמו סימני התאוששות ואף צמיחה בחלק מהמדדים הכלכליים. לאחר ירידות חדות בשווקים ובפעילות הכלכלית בתחילת הלחימה, חזרו שוקי ההון בישראל למגמת עלייה, ומדדי המניות המרכזיים עלו באופן משמעותי. במקביל, ההשקעות בהייטק הישראלי התאוששו ואף הגיעו לשיאים חדשים, והביקושים להנפקות אג"ח ממשלתיות נותרו גבוהים. תחזיות הצמיחה לשנים שלאחר המלחמה הצביעו על התאוששות יחסית של המשק הישראלי, לצד המשך פעילות כלכלית ענפה בתחומי הטכנולוגיה, התעשייה והיצוא. התפתחויות אלו הובילו חלק מהכלכלנים להעריך כי על אף הפגיעה המיידית, הכלכלה הישראלית הפגינה חוסן ויכולת התאוששות גבוהה.

## רקע

בעקבות הטבח פתחה ישראל במלחמת חרבות ברזל למיטוט שלטון החמאס ברצועת עזה והשבת החטופים. המלחמה משפיעה על הכלכלה העולמית בכמה תחומים.

## רצועת עזה
במלחמה נגרם נזק נרחב לתשתיות ולכלכלת עזה. משרד האו"ם לתיאום עניינים הומניטריים (OCHA) דיווח כי למעלה מ-41,000 בתים נהרסו ולמעלה מ-222,000 ניזוקו. כן נפגעו בתי חולים, בתי ספר, מערכות מים ותברואה וביטחון תזונתי. חודש לאחר תחילת הלחימה דווח על ירידה של 61% בתעסוקה בעזה ואבדו 182 אלף מקומות עבודה, חלקם של פועלים מעזה אשר עבדו בישראל.

לדברי מנהל הלשכה האזורית למדינות ערביות של תוכנית הפיתוח של האו"ם (UNDP) עבדאללה אל דרדרי, נכון לנובמבר 2023 מספר הפלסטינים החיים בעוני ברצועת עזה עלה ב-300,000. בין אוקטובר לנובמבר 2023 היה התמ"ג הפלסטיני צפוי לרדת בכ-4.2% בהשוואה להערכות הקודמות, עם הפסד של כ-857 מיליון דולר.

עזה חוותה משבר פיננסי חמור כתוצאה מהתקפות ישראל, כאשר הגישה למזומנים מוגבלת מאוד. אף שהותר סיוע נכנס לרצועה, פלסטינים רבים לא יכולים להרשות לעצמם לקנות מזון, כיוון שאין להם כמעט גישה למזומן. מי שמרוויחים מהכאוס הם חלפני הכספים, שגובים עמלות של 20%.

באפריל 2024 העריך ארגון העבודה הבין-לאומי שמעל ל-200,000 איש איבדו את עבודתם ברצועת עזה, כ-90% מכוח העבודה שהיה לפני המלחמה. באוקטובר 2024 פרסם הבנק העולמי דו"ח לפיו הצמיחה ברצועת עזה ירדה ב-86% יחסית לרמת הצמיחה לפני המלחמה.

### תשתית וכלכלה
על פי נתוני הבנק העולמי, עוד לפני המלחמה היו 61% מהאוכלוסייה מתחת לקו העוני. לאחר חודש אחד של לחימה עלה מספר העניים בכ-20%. ה-UNDP דיווח על נסיגה של 11 עד 16 שנים במדד הפיתוח האנושי ברחבי עזה והגדה המערבית. בפברואר 2024 דיווח הבנק העולמי כי כלכלת עזה התכווצה ב-80% ברבעון הרביעי של 2023.

## ישראל
[ממוזער|[סטיקר באשדוד המציע הלוואה מהירה למי שנמצא במצב כלכלי קשה בעקבות המלחמה]]

במהלך טבח שבעה באוקטובר ניזוקו בישראל למעלה מעשרת אלפים כלי רכב ו-8,402 מבנים. לפי בנק ישראל, עלות המלחמה למשק הישראלי מגיעה ל-600 מיליון דולר בשבוע עקב היעדרות מעבודה בעקבות המלחמה, אובדן של כ-6% מהתמ"ג השבועי. בינואר 2024, לאחר שלושה חודשי לחימה, עלות המלחמה הוערכה בכ-217 מיליארד שקלים. עלות זו כוללת הן את תקצוב הלחימה של הצבא והן את הסיוע הרחב למשק בכל התחומים. ב-24 באוקטובר 2023 הורידה חברת דירוג האשראי S&P את תחזית דירוג האשראי של ישראל מ"יציבה" ל"שלילית", והודיעה כי דירוג האשראי יֵרד אם העימות הצבאי יתרחב, ויגדיל את הסיכונים הביטחוניים והגאופוליטיים שאיתם מתמודדת ישראל.

בספטמבר 2024 פרסמה הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה כי תחזית הצמיחה השנתית ב-2024 היא 0.7% עקב השפעות המלחמה על התוצר והירידה בייצוא. שיעור צמיחה זה נחשב לשלילי ומשקף ירידה בתוצר לנפש, זאת בשל העובדה שהאוכלוסייה בישראל גדלה בשיעור של כ-2% בשנה.ב2025 עלה התוצר לנפש ב-1.7%.

בדצמבר 2024 ארגון ה-OECD הוריד בחדות את תחזיות הצמיחה של כלכלת ישראל - הן של 2024 והן של 2025. לפי כלכלני הארגון, תחזית הצמיחה ב-2024 תרד מ-1.9% ל-0.6%, ובשנת 2025 תהיה 2.4% בלבד. תחזית האינפלציה הועלתה ל-3.1% ב-2024 ול-3.6% ב-2025. בפועל הצמיחה בישראל ב-2024 הייתה 1%, וב-2025 3.1%. הצפי של מחלקת המחקר בבנק ישראל הוא לצמיחה של 5.2% ב-2026 ו-4.7% ב-2027. קרן המטבע הבינלאומית צופה צמיחה של 3.9% ב-2026. האינפלציה בפועל הגיעה ב-2024 ל-3.2%, ול 2.6% ב-2025.

התמ"ג לנפש עמד בשנת 2025 על 60,010$, על פי קרן המטבע הבינלאומית, והצפי לשנת 2026 הוא 64,280$, מעל הרבה מהכלכלות המפותחות בעולם, עם זאת התמג הריאלי לנפש במונחי כוח קנייה לפי התחזיות לשנת 2026 יעמוד על 57915$ , נתון הנמוך מהממוצע באיחוד האירופי ונמוך בהרבה מהמדינות המתקדמות בעלי ת"מג נומינלי לנפש זהה או אפילו נמוך משל ישראל. 

בספטמבר 2025 אמר בנימין נתניהו שישראל נמצאת בסכנה לבידוד כלכלי בפרט בתחומי תעשיות הנשק, ושלדעתו עד שישראל תצא מהבידוד המדינה צריכה "להתנהל כמו ספרטה, שניהלה מלחמות רבות מול אתונה: "אנחנו הולכים להיות אתונה וסופר־ספרטה. אין לנו ברירה לפחות בשנים הבאות. נצטרך להגן על עצמנו ולדעת לתקוף את אויבינו". כמו כן קרא לקצר תהליכים בירוקרטיים והקלת ההליך המשפטי בכל הקשור לזירוז הקמת תעשיות נשק בישראל המכילות את כל שלבי הייצור. דבריו עוררו סערה שלאחריה נאלץ להבהיר את דבריו ולהדגיש כי התכוון לתעשיית הנשק בלבד ולא לשאר תחומי הכלכלה.

על פי דוח מבקר המדינה לשנת 2025 עלויות המלחמה נאמדות בכ-250 מיליארד שקלים לשנים 2023-2025. סך ההוצאות מפרוץ המלחמה ועד סוף שנת 2024 עמד על כ-142 מיליארד שקלים, מהם כ-95 מיליארד שקלים הוצאות צבאיות ישירות. כ-37 מיליארד ש"ח שולמו בשנת 2024 בגין תגמולי מילואים.

### תקציב המדינה
לעומת עודף תקציבי של 0.6% ב-2022, הגירעון בתקציב המדינה לשנת 2023 היה 4.7%. ב-2024 היה הגרעון 6.8%. הגרעון ב-2025 עמד על 4.7%.

### השפעה עסקית
ממוזער|שלט בהפגנה בתל אביב הקורא לסיוע לעסקים קטנים בעקבות המלחמה

בחודש אוקטובר 2023 נעדרו מעבודתם כ-764 אלף איש - כ-17.6% מהמועסקים, זאת בהשוואה לכ-17 אלף נעדרים בחודש ספטמבר שקדם למלחמה. 280 אלף מועסקים נעדרו בשל צמצום פעילות העסקים (צד הביקוש), כ-140 אלף בשל גיוס לשירות מילואים, ו-345 אלף בשל סיבות אחרות הקשורות לצד ההיצע. לפי העיתון כלכליסט, האוצר העריך כי אם המלחמה תימשך שמונה עד 12 חודשים תעמוד עלותה למשק הישראלי על יותר מ-200 מיליארד ש"ח, כ-10% מהתמ"ג. זאת בהינתן שהמלחמה תרד לעימות מוגבל לעזה, ללא מעורבות חזיתות נוספות, ותתאפשר חזרתם למשק של 350 אלף חיילי מילואים.

מתחילת מלחמת חרבות ברזל ועד יוני 2024 נסגרו 46,000 עסקים בישראל, בעיקר בענף הבנייה וענפים הקשורים אליו, בהם ענפי הקרמיקה, מיזוג, אלומיניום וחומרי בניין. מגזרי המסחר והשירותים נפגעו בגלל המצב שבו אין תיירות נכנסת, יחד עם ירידה במצב רוח הלאומי ואזורי תיירות שהפכו לאזורי לחימה. גם מגזר החקלאות נפגע, מכיוון שהוא נמצא רובו ככולו באזורי לחימה בדרום ובצפון, וסובל ממחסור בכוח אדם.

### דירוג האשראי
במהלך 2024 שלוש חברות דירוג האשראי הגדולות (מודי'ס, פיץ' וסטנדרד אנד פורס) הורידו את דירוגי האשראי של ישראל. בספטמבר 2024 מודי'ס הורידה שוב את דירוג האשראי של ישראל באופן חריג במיוחד בשתי דרגות. בנוסף הוסיפה תחזית דירוג שלילית. בדוח חריף ציינה מודי'ס את ההוצאות העצומות של המלחמה בשתי חזיתות ואת היעדרם של צעדים משמעותיים ומספקים מצד הממשלה כדי לטפל בגירעון.

בינואר 2026 העלתה מודי'ס את תחזית הדירוג מ"שלילי" ל"יציב".

### השקעות וגיוס הון
מאז תחילת המלחמה ועד מרץ 2024 חלה נפילה של 73% בגיוסי הון של קרנות הון סיכון בישראל, שפל של עשר שנים. כתוצאה מכך נוצרה זמינות הון נמוכה במיוחד עבור תעשיות ההיי-טק בישראל. כמו כן, כספי קרנות הנאמנות הישראליות הוסטו בעיקר לקרנות המשקיעות בחו"ל. בהמשך קוזזה המגמה, ושנת 2024 הסתיימה בעליה של 31% בגיוסי ההון לעומת 2023. בשנת 2025 המשיכו השקעות ההון-סיכון בישראל לעלות, ושברו (שוב) שיא של כל הזמנים.

ב-8 באוקטובר 2023, יום המסחר הראשון בבורסה לניירות ערך בתל אביב לאחר פרוץ המלחמה, נרשמו ירידות שערים חדות, שנמשכו עד סוף אוקטובר, אולם בהמשך המלחמה מחירי המניות חזרו לעליות, ובשנתיים הראשונות של המלחמה מדד תל אביב 35 עלה בכ-75% (מדד S&P 500, מדד הדגל שלארצות הברית, עלה בכ-65% באותה תקופה).

בינואר 2024 יזם שר האוצר בצלאל סמוטריץ' העלאת מס על רווחי הבנקים מ-17% ל-26%, אך צעד זה לא יצא לפועל. במקומו תוכננה הטלת מס יסף על הבנקים, שאמורה להכניס לקופת המדינה כ-7.5 מיליארד ש"ח במשך חמש שנים, שנועדו לכיסוי הוצאות המלחמה. במרץ 2026 הציע סמוטריץ' לבנקים לשלם כמחצית הסכום מראש במקום מס היסף המתוכנן..

### איגרות חוב
ממוזער|תשואות אג"ח מדינת ישראל 2011-2025
ביוני 2024 תשואת איגרות החוב של מדינת ישראל לעשר שנים חצתה את רף ה-5% תשואה (מרווח של 1.75% מעל תשואת אג"ח של ממשלת ארצות הברית), לראשונה מאז 2011, מה ששיקף מחסור בביקושים, לאור אי-הוודאות הביטחונית והכלכלית. התשואה ירדה לאחר מכן, אך נכון לינואר 2026 לא חזרה לרמתה שלפני המלחמה.

בפברואר 2025 הושלמה הנפקה של איגרות חוב לגיוס 5 מיליארד דולר, מול ביקושים של 23 מיליארד דולר ובמרווח ריבית של 1.2% ו-1.35% מעל תשואת אג"ח ממשלת ארצות הברית לטווחים דומים.

בינואר 2026 הושלמה הנפקה של איגרות חוב לגיוס 6 מיליארד דולר, עם ביקושים שהגיעו ל-36 מיליארד דולר. ההנפקה הושלמה בריביות של 0.9%, 1% ו-1.25% מעל תשואת אג"ח ממשלת ארצות הברית לטווחים דומים, המהוות חזרה לריבית המקובלת לפני המלחמה.

### יחס חוב-תוצר
על פי דוח מבקר המדינה לשנת 2025 הוצאות המלחמה הגדילו באופן ניכר את חובות המדינה והציבור. חלה עלייה ביחס חוב-תוצר מכ-61.4% בשנת 2023 ל-67.7% בשנת 2024 ו-68.6% ב-2025 וגידול בגירעון התקציבי מכ-4.1% מהתוצר ב-2023 לכ-6.8% מהתוצר ב-2024, וירידה ל-4.9% מהתוצר ב-2025.

### חקלאות
מלחמת חרבות ברזל, הובילה למשבר חמור בענף החקלאות בישראל. המחסור בכוח אדם הפך לבעיה קריטית, כאשר רבים מהעובדים הזרים עזבו את הארץ והעובדים הפלסטינים נמנעו מלהגיע לעבודה בשל המצב הביטחוני. לפני המלחמה, כ-33% מהעובדים בענף היו זרים ו-23% היו מהרשות הפלסטינית, אך כעת נוצר מחסור משמעותי בעובדים בכל רחבי הארץ.

ההשלכות הכלכליות של המשבר היו חמורות. בששת החודשים הראשונים למלחמה, העלות הנוספת למשק הלאומי הגיעה למיליארד ₪. סכום זה כולל אובדן מזון בשווי 670 מיליון ₪, עלויות סביבתיות של 135 מיליון ₪ הנובעות מאובדן המזון, ותוספת עלויות בריאותיות של כ-210 מיליון ₪.

בנובמבר 2025 פורסם שענף ההדרים סובל קשות והמגדלים משמידים חלק ניכר מהיבול שאינם מצליחים למכור. שוקי יעד מסורתיים במזרח אסיה, בעיקר יפן וקוריאה הדרומית חדלו להזמין פירות הדר, ומדינות אירופה צמצמו משמעותית את הייבוא מישראל. רוב הסחורה מיוצאת לרוסיה.

### תיירות ומסעדות
לאחר טבח שבעה באוקטובר פסקה כמעט לחלוטין התיירות הנכנסת לישראל. רוב חברות התעופה הגדולות ביטלו את קווי הטיסה לישראל עקב המצב הביטחוני, וממשלות ברחבי העולם פרסמו אזהרת מסע לאזרחיהן. רוב חברות הביטוח בעולם הודיעו כי ביטוח נסיעות סטנדרטי אינו תקף לישראל. אוניברסיטאות ברחבי העולם הקפיאו את ביקורי הסטודנטים שלהן בישראל במסגרת חילופי סטודנטים.

גם תיירות הפנים ירדה באופן חד, עקב תקיפות בדרום ובצפון. מפונים רבים תפסו את חדרי בתי המלון בישראל.

עובדים רבים בענף התיירות איבדו את פרנסתם. כדי לשמר את עובדי הענף הקצה משרד התיירות 70 מיליון שקל לסיוע במימון השכר לעובדים שהכנסתם ירדה משמעותית.

מאז תחילת המלחמה ועד פברואר 2025 נסגרו מאות מסעדות בישראל, בהן מסעדות שהיו קיימות שנים רבות, עקב ירידה מתמשכת ומשמעותית במספר המבקרים. גורם נוסף לסגירת מסעדות היה העלייה בדמי השכירות לעסקים.

על פי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, מינואר עד נובמבר 2024 נרשמו 897 אלף כניסות מבקרים לישראל, לעומת 3.2 מיליון בתקופה המקבילה ב-2023 — ירידה של 71%.

### צפון ישראל
במהלך פתיחת חזית המלחמה בצפון ישראל עסקים רבים באזור גבול הצפון נאלצו להתפנות ולסגור את העסקים שלהם ליותר משנה, מה שגרם לקשיים כלכליים קשים אצל בעלי העסקים וירידה של עד 65% בהכנסה. משפחות רבות לא הצליחו לממן את עצמם בעקבות סגירת מקור ההכנסה המרכזי שלהם.

אך לצד העסקים שפונו היו עסקים שלא פונו על ידי ממשלת ישראל והיו צריכים להמשיך להפעיל את העסקים שלהם תחת אש, עסקים שעשו זאת והיו מחוץ לטווח של 3.5 קילומטרים מהגבול לא קיבלו תמיכה כלכלית מהממשלה כמו פיצוי או פטור מארנונה לעומת אלו שכן היו בטווח אשר נתן להם זכאות לפיצויים שנלקחו מתוך התקציב שממשלת ישראל הקצתה לצפון המדינה. התקציב כלל 15 מיליארד שקלים, שלושה מיליארד שקלים לתושבי הצפון בטווח של עד 3.5 קילומטרים מגבול לבנון ו-12 מיליארד שקלים לשיקום עסקים ותשתיות. תקציב זה קטן ב-16 מיליארד מהתקציב שממשלת ישראל הקצתה לדרום המדינה.

בנוסף לתקציב השיקום של הצפון, מדינת ישראל הציעה הטבות מס לעסקים שיחזרו או יעברו לתפעל בצפון וזאת על מנת לעודד עסקים לעורר את התיירות בצפון המדינה.

דוח מבקר המדינה לשנת 2025, אשר עוסק בהיבטים הכלכליים והתקציביים של מלחמת חרבות ברזל מצא ליקויים בתהליך אישור תקציבי המלחמה ובחוסר המנגנונים התקציביים המוקדמים שהיו עשויים לסייע בהתמודדות מהירה יותר עם המשבר הכלכלי. צוין כי הקבינט התאפיין בפעילות דלה ומצומצמת וחדל לחלוטין מלהתכנס באמצע דצמבר 2023 וכתוצאה נמנע מענה מערכתי ליישובי קו העימות בצפון ותושביהם, אשר נקלעו למשבר כלכלי וחברתי חמור.

### תרבות
בספטמבר 2025 יותר מ-4,000 אנשי תעשיית הקולנוע והטלוויזיה חתמו על עצומה בה הם מתחייבים שלא לעבוד עם מוסדות וחברות קולנוע ישראליות שלטענתם "מעורבות בפשעי מלחמה, רצח עם ואפרטהייד נגד העם הפלסטיני" וטען כי רוב מוסדות וחברות הקולנוע בישראל מעולם לא תמכו בזכויות המלאות של הפלסטינים. בין החותמים נמצאים יוצרים ושחקנים מפורסמים בהם יורגוס לנתימוס, אווה דוברני, אדם מקיי, מייק לי, אמה סטון, אוליביה קולמן, איו אדבירי, לילי גלדסטון, מארק ראפלו, גאל גרסיה ברנאל, ריז אחמד, טילדה סווינטון, חאווייר ברדם וג'וש או'קונור. את העצומה יזם הארגון Film Workers for Palestine, שטען כי שיתוף פעולה עם מוסדות ישראליים כגון פסטיבל הקולנוע ירושלים, פסטיבל חיפה, דוקאביב ו-TLVFest מהווה "הצדקה או הלבנה של רצח עם ואפרטהייד". ההתחייבות חלה על פסטיבלים, בתי קולנוע, גופי שידור וחברות הפקה ישראליות, אך לא על עבודה עם יוצרים ישראלים פרטיים. בעצומה נכתב כי מאחר שממשלות רבות בעולם "מאפשרות את הטבח בעזה", על אנשי הקולנוע לפעול כדי לא להיות שותפים לו. המהלך הושווה ליוזמה משנת 1987, אז ייסדו ג'ונתן דמי, מרטין סקורסזה ועוד יוצרים בולטים את Filmmakers United Against Apartheid, שקראה להחרים את דרום אפריקה בתקופת האפרטהייד. אולפן פאראמונט הוא הראשון מבין האולפנים הגדולים שהתייחס לנושא באופן רשמי ופרסם הודעה המגנה את החרם, וטען כי השתקת יוצרים על בסיס לאום אינה מקדמת שלום. לפי פאראמונט, יש צורך בעידוד יצירה, שיתוף רעיונות ותקשורת עולמית במקום צמצום והדרה.

מרבית האמנים בתחומי המוזיקה, התיאטרון ואמנות חזותית נמנעו מלהגיע לישראל או להציג בה את עבודותיהם, וגם סופרים רבים, בהם סאלי רוני ופול מארי, ביקשו שלא לתרגם את ספריהם לעברית. בספטמבר 2025 החל חרם בשם "No Music for Genocide" של מוזיקאים נגד ישראל, המבקשים שלא להשמיע את שיריהם בישראל באמצעות הגבלה גאוגרפית בשירותי הזרמת מדיה.

### תדמית בין-לאומית
הן בשנת 2024 והן בשנת 2025 דורגה ישראל במקום האחרון, הנמוך ביותר, ב (NBI). המדד מדרג 49 מדינות על סמך עמדותיהם של 40 אלף מרואיינים ב-20 מדינות המהוות 70% מאוכלוסיית העולם. המדד בוחן עמדות ותפיסות עומק כלפי מדינות בעולם לפי שישה תחומים המרכיבים את המותג המדינתי: מדיניות וממשל, תרבות, אנשים וחברה, יצוא, הגירה והשקעות, ותיירות.

### פגיעות נפשיות
על פי דו"ח של עמותת נט"ל, שפורסם בנובמבר 2025, מספר האנשים עם תסמיני פוסט־טראומה גדל מ־16.2% מהאוכלוסייה ל-29.8% מהאוכלוסייה. זאת בהשוואה לממוצע העולמי של פוסט־טראומה שעמד על 3.9% מהאוכלוסייה בתקופה המקבילה. על פי הדו"ח, העלות הישירה והעקיפה של פגיעות נפשיות בעקבות מלחמת חרבות ברזל צפויה להגיע לכ־500 מיליארד שקל בשנים 2026-2031, מתוכם 200 מיליארד שקל עלות ישירה, הנובעת מהטיפול בנפגעים ומפגיעה בכושר העבודה שלהם ו־300 מיליארד שקל עלות עקיפה, הנובעת מתופעות שמלוות פוסט־טראומה, כמו עלייה בתאונות דרכים, באלימות במשפחה, בהתמכרות ובתחלואה במחלות קשות.

## לבנון
מלחמת חרבות הברזל הסבה ללבנון נזקים כלכליים, כאשר הנפגעים הישירים הם תושבי דרום לבנון ובעיקר חקלאים שאינם יכולים לקצור את יבוליהם. חוקר הכלכלה, פרופסור ג'אסם עג'אקה, ציין כי מגזרי התיירות, השירותים וההשקעות נפגעו קשות והעריך שההפסדים יגיעו לכ-25 מיליארד דולר. ההפצצות הישראליות על עיירות הדרום גרמו לאובדן בתים ותשתיות, ולפגיעה באדמות חקלאיות.

שר החקלאות של לבנון, עבאס אלחאג' חסן, דיבר על תוכניות חירום לסיוע לחקלאים ופנייה לארגון החקלאות והמזון של האו"ם בבקשה לסיוע דחוף. לדבריו, בשריפות שנגרמו מארטילריה צה"לית נהרסו 40,000 עצי זית. השר גם התריע מפני השלכות של הפסקת התעופה הבינלאומית בביירות, דבר שיכול להפוך את לבנון למבודדת עוד יותר. המכון לאוצר בינלאומי  חזה שהתמ"ג של לבנון עלול לרדת באחוז אחד עד סוף השנה וב-30% ב-2024 במקרה של התרחבות המלחמה.

## מצרים

## הכלכלה העולמית
לפי המגזין בלומברג, אחת מתוצאות המלחמה עלולה להיות מיתון בכלכלה העולמית. המלחמה עשויה להשליך על כלכלת אירופה בצמצום המסחר האזורי, עלויות אנרגיה גבוהות וירידה בביטחון הצרכן. בגולדמן זקס הדגישו כי ההשפעה העיקרית על אירופה היא דרך שוקי הנפט והגז הטבעי.

ב, תקפו החות'ים אוניות סוחר בקרבת באב אל-מנדב, וחברות ספנות הסיטו את ספינותיהן מים סוף. כתוצאה מכך, מעבר הסחורות מאסיה ומאזורים אחרים לישראל ולאירופה הצטמטם ועלויות המשלוח התייקרו, ונמל אילת הושבת כמעט לחלוטין. בשל מעורבות החות'ים במלחמת חרבות ברזל, כ-30 אחוז מהשילוח העולמי נפגע, חלה ירידה של 43% בתנועה דרך תעלת סואץ ועלייה של 60% במסלול המקיף את יבשת אפריקה סביב כף התקווה הטובה, מסלול ארוך ויקר יותר.

בנוסף, התמודדו מותגים כמו מקדונלד'ס, קוקה קולה וסטארבקס עם חרם צרכנים בשל תמיכתם בישראל.

## קרן המטבע העולמית
קרן המטבע הבינלאומית שינתה את תחזיתה לצמיחה באזור המזרח התיכון וצפון אפריקה (MENA) לכיוון ירידה. לפי נתוני הקרן, צפויה ירידה של 0.5% בצמיחה, נתון שלדבריה הוא סיבה לדאגה. הקרן מייחסת את הירידה לכמה גורמים, בהם ירידה בייצור נפט וירידה בתיירות, במיוחד במדינות כמו מצרים וירדן, שם התיירות היא חלק ניכר בכלכלה.

## ראו גם
* השפעות מלחמת חרבות ברזל על ילדים ובני נוער בישראל
* השפעת מלחמת חרבות ברזל על הסביבה
* תגובות בין-לאומיות למלחמת חרבות ברזל

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:לוחמה כלכלית
מלחמת חרבות ברזל
כלכלה