open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
תרזה רייט

**תרזה רייט** (באנגלית: **Teresa Wright**;  27 באוקטובר 1918 – 6 במרץ 2005) הייתה שחקנית קולנוע אמריקאית שהופיעה ב-28 סרטים בשנות הארבעים והחמישים של המאה ה-20. בשנת 1942 זכתה בפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר על תפקידה כקרול בלדון בסרט "גברת מיניבר", באותה שנה הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר לתפקידה בסרט "גאוות היאנקים" בו שיחקה לצד גרי קופר. כמו כן שיחקה בסרטו של אלפרד היצ'קוק "צל של ספק" (1943) ובסרטו של ויליאם ויילר "שנות חיינו היפות ביותר" (1946). מסוף שנות החמישים ואילך הופיעה בסרטי וסדרות טלוויזיה עליהם זכתה בשלוש מועמדויות לפרס אמי. כמו כן הופיעה בתיאטרון על במות ברודוויי.

## תולדות חייה
נולדה בהארלם, ניו יורק וגדלה בניו ג'רזי. הוריה נפרדו בילדותה.

סמואל גולדווין גילה אותה בשעה ששיחקה בברודוויי במחזה "Life With Father" ושיבץ אותה בתפקיד אלכסנדרה, בתה של בטי דייוויס בסרט "השועלים הקטנים" ("The Little Foxes", 1941) על תפקיד בכורה זה זכתה במועמדות לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר. היא הייתה מועמדת לפרסי אוסקר לתפקידיה בשני סרטיה הבאים, לתפקיד הראשי ב"גאוות היאנקים" ולתפקיד המשנה ב"גברת מיניבר", בו זכתה. היא השחקנית היחידה שזכתה במועמדויות לאוסקר על שלושת הסרטים הראשונים בהם שיחקה.

בשנת 1946 הופיעה בשני תפקידים שזכו להערכה, שרלוט ניוטון ב"צל של ספק" של היצ'קוק ופגי סטיבנסון ב"שנות חיינו היפות ביותר" של ויליאם ויילר. ב-1947 כיכבה במערבון העגמומי "רדוף" עם רוברט מיצ'ם לפי תסריט של בעלה הראשון, ניבן בוש. בשנת 1950 שיחקה בסרטו של פרד זינמן "הגברים", לצד מרלון ברנדו בתפקיד הבכורה שלו. עד סוף שנות החמישים הופיעה בעוד עשרה סרטים, אך בהצלחה פחותה. ב-1957 הופיעה בסרט "הסוף המאושר" בבימויו של ריצ'רד ברוקס וב-1958 בסרט "השנים הסוערות" לצדה של סנדרה די. הופעתה האחרונה בקולנוע הייתה בסרט מוריד הגשם (1997).

ב-1957 הופיעה בסרט הטלוויזיה "The Miracle Worker" ("עושה הנפלאות") במסגרת סדרת "Playhouse 90" של CBS, עליו זכתה במועמדות לפרס אמי. ב-1960 זכתה במועמדות נוספת לפרס על הופעתה בסרט "סיפורה של מרגרט ברק-וייט" ("The Margaret Bourke-White Story", שעסק בחייה של הצלמת מרגרט ברק-וייט). בפברואר 1960 קיבלה שני כוכבים בשדרת הכוכבים של הוליווד, אחד עבור כוכבות בקולנוע והשני עבור כוכבות בטלוויזיה. בין הופעותיה בטלוויזיה הופיעה בפרקים מתוך "אלפרד היצ'קוק מגיש" ו"בוננזה".

בתיאטרון הופיעה בהצגות "מרי מרי" ב-1962, "מעולם לא שרתי לאבי" (1968), "מותו של סוכן" (1975) ו-"Morning's at Seven" (1980). הופעתה האחרונה על במת התיאטרון הייתה בינואר 1992 במחזה "על זמן שאול".

רייט נפטרה מהתקף לב בבית החולים של אוניברסיטת ייל בניו הייבן בגיל 86.

## חייה האישיים
רייט הייתה נשואה פעמיים:
* 1942–1952, לתסריטאי ניבן בוש (Niven Busch; 1903–1991)
* 1959–1978, למחזאי רוברט וודרוף אנדרסון (Robert Woodruff Anderson; 1917–2009)

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* סקירה ביוגרפית
* ביוגרפיה באתר הסרטים הקלאסיים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:מנהטן: אישים
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:זוכי אוסקר: שחקנית המשנה הטובה
קטגוריה:זוכי אוסקר: שחקן המשנה הטוב
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: קולנוע
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: טלוויזיה
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1918
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1918
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2005
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2005
כסף פיאט

**כסף פיאט** (מלטינית: fiat, "כך ייעשה") הוא מטבע שאינו מגובה בסחורה כלשהי כמו זהב או כסף. הוא בדרך כלל מוגדר על ידי הממשלה המנפיקה כהילך חוקי. 

לאורך ההיסטוריה, כסף פיאט הונפק על ידי בנקים מקומיים ומוסדות אחרים. בעידן המודרני, כסף פיאט מונהג בדרך כלל על ידי רגולציה ממשלתית. במקום בו המטבע המקומי הוא כסף פיאט, משתמשים במושג "מטבע פיאט". 

מקורו של כסף פיאט הוא בסין של המאה ה-11, בתקופה בה שלטו שושלת מינג ושושלת יואן. באופן מסורתי, הכסף שאינו פיאט היה עשוי ממטבעות של מתכות יקרות או שהיה המחאה כלשהי הצמודה לערך המתכות. במלחמות שונות בארצות הברית היה מחסור במתכות, בין השאר כי שילמו בהן כדי לקנות נשק או שיצקו מהן נשק. כך נעשה מעבר לכסף מנייר, שבתחילה היה בולי דואר ואיגרות חוב ממשלתיות. אולם עד סוף מלחמת העולם השנייה לא היה זה כסף פיאט רשמי כפי שהוא היום. בשנת 1944 נחתם בארצות הברית הסכם ברטון-וודס, שהצמיד בין המטבעות העולמיים לדולר האמריקאי, ובין הדולר לבין זהב. ב-1971 לחמה ארצות הברית במלחמת וייטנאם, ולצורך מימון המלחמה ביצעה הדפסת דולרים ללא גיבוי זהב. בשנה זו נשיא ארצות הברית דאז, ריצ'רד ניקסון, ביטל חד-צדדית את הסכם ברטון-וודס, וכך ביטל את הצמדת המטבעות לזהב. מאז מרבית המטבעות בעולם הם מטבעות פיאט.

## ראו גם
* אסינייאט
* ביטקוין – מטבע (שיטת תשלום) שאחד ממאפייניו הוא שאינו מטבע פיאט

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:כסף (אמצעי תשלום)
קטגוריה:מדיניות מוניטרית
אמיליו גאבה

**אמיליו גאבה** (באיטלקית: **Emilio Gabba**; 31 במרץ 1927 - 12 באוגוסט 2013) היה היסטוריון איטלקי שהתמחה בהיסטוריה של רומא העתיקה ושימש כפרופסור באוניברסיטת פאביה.

סיים את לימודיו לתואר ראשון בשנת 1948 באוניברסיטת פאביה. בשנים 1955–1958 היה עוזר הוראה באוניברסיטת פאביה. בין השנים 1958 ל-1974 לימד באוניברסיטת פיזה והיה ראש המחלקה להיסטוריה עתיקה ודיקן הפקולטה למדעי הרוח. מחקריו עסקו בין השאר בשינויים החברתיים והכלכליים ברומא בתקופת הרפובליקה האמצעית והמאוחרת. שימש כפרופסור אורח באוניברסיטת פנסילבניה, אוניברסיטת קליפורניה בברקלי, אוניברסיטת אוקספורד וכעמית מחקר במכון למחקר מתקדם. הוא ביקר מספר פעמים בישראל ומסר הרצאות אורח באונבריסטאותיה. היה חבר באקדמיה הלינסאנית.

גאבה נפטר ב-12 באוגוסט 2013.

## קישורים חיצוניים
* קורות חיים של אמיליו גאבה, באתר האקדמיה של אירופה
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:היסטוריונים איטלקים
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1927
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-2013
קטגוריה:היסטוריונים של העת העתיקה
ג'ידאי גקי

[שמאל|ממוזער|250px|[קוטארו סאטומי בMito Kōmon]]
**ג'ידאי גקי** (בקאנג'י: 時代劇) הוא ז'אנר יפני של קולנוע, תיאטרון וטלוויזיה של דרמה תקופתית. ה"תקופה" במקרה זה מתייחסת בדרך כלל לתקופת אדו, שלהי התקופה הפיאודלית, בין השנים 1603–1868. סרטים בז'אנר זה מתמקדים בדרך כלל בחיים של סמוראים, איכרים, בעלי מלאכה או סוחרים מתקופה זו. סרטים אלו מכונים לעיתים סרטי צ'מברה, למרות שמדובר בתת-ז'אנר. לז'אנר זה יש מאפיינים ייחודיים הכוללים סוג איפור, שפה ייחודית וכדומה.

רוב סרטי ז'אנר זה מתרחשים באדו (שמה הקודם של טוקיו, בירת יפן כיום). אחרים מציגים את הרפתקאותיהם של אנשים הנודדים ממקום למקום. סדרת הטלוויזיה Zenigata Heiji וAbarenbō Shōgun אופיינית לסגנון הג'ידאי גקי. בסרטי הזטואיצ'י מוצג סגנון המסעות באותה תקופה. 

בין אם נושא התפקיד הראשי הוא סמוראי פשוט או נושא במשרה נכבדת, שיאם של סרטי הג'ידאי גקי הוא בדרך כלל מאבק עם חרב עצומה לקראת סופו של העלילה. הדמות הראשית של העלילה תמיד מנצחת, אם בעזרת חרב או jutte**.

## מאפיינים בג'ידאי גקי
ישנם כמה מאפיינים הקיימים ברוב סרטי הג'ידאי גקי:
* לרוב עיניהם של הגיבורים מאופרות, ושיער הרשעים בדרך כלל סתור. 
* סגנון הדיבור מיושן, והשפה נוטה להיות פורמלית וארכאית.
* בסדרות טלוויזיה ארוכות כמו Mito Kōmon וZenigata Heiji הגיבורים הראשיים לפעמים משתנים, ללא שיש נימוק ברור לשינוי השחקן. שחקן חדש תופס את מקומו של הישן והעלילה ממשיכה כרגיל. סגנון זה דומה לסדרות טלוויזיה של ג'יימס בונד. 
* בקרבות-חרב, בשעה קבוצה גדולה של לוחמים תוקפת את הדמות הראשית, הם לעולם לא תוקפים יחד. תחילה מפרטת הדמות הראשית את פשעיהם של ה"רשעים". לאחר מכן הם מתחילים לתקוף - יחידים או בזוגות, וכולם מובסים בקלות. הקרבות הללו הם שיא הסרט וסצנות הללו יש מבנה מיוחד משלהם וגם מוזיקה ייחודית. 

## דוגמאות בולטות

* סאנשו דאיו (1954)
* שבעת הסמוראים (1957)
* יוג'ימבו (1961)
* ספוקו (1962)
* קאגמושה (1980)
* אחרי הגשם  (1999)
* סמוראי הדמדומים  (2002)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סוגות בקולנוע
קטגוריה:סוגות בימתיות
קטגוריה:יפן: תרבות
קטגוריה:מילים וביטויים ביפנית
יום דייוויד הקדוש

[שמאל|ממוזער|250px|מצעד יום דייוויד הקדוש ב[קארדיף, בו מניפים את דגל ויילס (משמאל) ודגל דייוויד הקדוש (מימין)]]
**יום דייוויד הקדוש** (באנגלית: **Saint David's Day**; בולשית: **Dydd Gŵyl Dewi**) הוא חג נוצרי אשר נחוג מדי שנה ב-1 במרץ. דייוויד הקדוש היה קדוש נוצרי שנחשב לקדוש המגן של ויילס, ויום חגו מצוין במה שנחשב כתאריך מותו, ביום הראשון של חודש מרץ.

הקדוש דייוויד נחשב למי שהפיץ את הנצרות בוויילס הקלטית במאה ה-6. יחודו של היום בתור חג לאומי ולשי החל עוד במאה ה-11 בתקופת ההתנגדות הוולשית לכיבוש הנורמני.

היום נחגג על ידי קהילות ולשיות ברחבי העולם ובמיוחד בוויילס עצמה ובבירתה קארדיף. היום מצוין בתהלוכות ופסטיבלים אשר עושים שימוש בסמלים ובמנהגים וולשים מסורתיים. בנוסף, יחידות בצבא הבריטי בעלות זהות ולשית (כמו המשמר הוולשי והרגימנט הוולשי המלכותי) מציינות את יום דייוויד הקדוש בתור היום היחידתי שלהן. סמלו של דייוויד הקדוש מופיע במספר מקומות כחלק מהזהות הוולשית (בין היתר ביחידות צבאיות) ודגלו מונף במספר מקומות לציון חגיגות היום. בנוסף לסמלי דייוויד הקדוש, נפוצים במיוחד הסמל הלאומי של ויילס; הכרישה והפרח הלאומי של ויילס; הנרקיס.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מועדים נוצריים
קטגוריה:ויילס: תרבות
קטגוריה:אירועים בחודש מרץ
League of Legends

ממוזער|283x283px|הלוגו הקודם של המשחק
**League of Legends** (בתרגום חופשי לעברית: **ליגת האגדות**; נקרא גם בקיצור **LoL**) הוא משחק "זירת קרב מרובת משתתפים" (MOBA), שיצא לאור ב-27 באוקטובר 2009 על ידי חברת Riot Games. המשחק מבוסס על הרחבת-מעריצים שפיתחו יוצריו קודם למשחק DotA. המשחק חינמי ומבוסס על מודל Freemium. ניתן לשלם ולרכוש הרחבות קוסמטיות למשחק, אך לא עזרים המקנים יתרון. המשחק צבר פופולריות רבה מאז יציאתו וביולי 2012 הפך למשחק המחשב המשוחק ביותר בעולם.

## משחקיות
League of Legends או בקיצור LoL, הוא משחק זירת קרב מקוונת מרובה משתתפים (MOBA) בו השחקן שולט בדמות ("champion") עם סט של יכולות ייחודיות לכל דמות שונה. נכון לשנת 2023, יש למעלה מ-160 דמויות במשחק. במהלך המשחק, השחקן צובר רמות על ידי צבירת נקודות ניסיון (XP) באמצעות הריגת אויבים. ניתן לרכוש פריטים כדי להגביר את כוחם של השחקנים, והם נקנים עם זהב, ששחקנים צוברים לאורך זמן. ניתן להרוויח זהב על ידי הריגת המניונים של הקבוצה היריבה, שחקנים אחרים או מבני הגנה ("Turrets") של הקבוצה היריבה. במצב המשחק הראשי, Summoner's Rift, יש 2 קבוצות כל אחת בעלת חמישה שחקנים, כאשר לכל שחקן בכל קבוצה יש את התפקיד: Top, Jungle, Mid, Bot, Support לכל תפקיד יש דרך שונה לשחק ודמויות מסוימות שמתאימות לו וחלק במפה שעליו הוא צריך להגן. פריטים נרכשים דרך תפריט חנות הזמין לשחקנים רק כאשר הדמות שלהם נמצא בבסיס הקבוצה. הקבוצה המנצחת היא הקבוצה שהרסה את המבנה הראשי של הקבוצה השנייה, שנמצא באמצע הבסיס של הקבוצה השנייה.

המשחק כולל שתי מפות קבועות בהן ניתן לשחק: Summoner's Rift ו-Howling Abyss.

קיימים מספר מצבי משחק שונים לחלק מהמפות, אך בכולם מטרת המשחק זהה ורק כמות השחקנים או מהלך המשחק משתנה בהתאם. בנוסף לשתי המפות הקיימות, מתווספות לעיתים מפות זמניות כחלק מאירועים במשחק. בעבר כלל המשחק עוד מצבי משחק קבועים, כגון: The Crystal Scar, אך בשל היותו פחות פופולרי מהשאר, הוסר ב-2016. כמו כן המפה: Twisted Treeline ששמשה בעבר למשחק יחסית מהיר של 3 נגד 3, גם כן הוסרה.

## ראו גם
* World of Warcraft
* DotA
* StarCraft
* זירת קרב מרובת משתתפים (MOBA)

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:משחקי רשת מרובי-משתתפים
קטגוריה:זירות קרב מרובות משתתפים
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2009
קטגוריה:משחקי וידאו מרובי משתתפים
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו בארצות הברית
דאטא טכנולוגיות

**דאטא טכנולוגיות איתור בע"מ** (באנגלית: ****) היא חברה תעשייתית ישראלית המפתחת ומייצרת מערכות ספירה ובקרת איכות אוטומטיות, המבוססות על טכנולוגיות ראייה ממוחשבת ואלקטרו-אופטיקה. החברה מתמחה בספירה מדויקת של פריטים קטנים בתפזורת (Bulk Counting) עבור תעשיות החקלאות, התרופות (פארמה), היהלומים והאלקטרוניקה.

החברה זכתה לאורך השנים לתמיכה ממשלתית מהמדען הראשי (כיום רשות החדשנות) ומשרד הכלכלה והתעשייה. משרדי החברה ומפעל הייצור ממוקמים בפארק התעשייה של קיבוץ צרעה.

## היסטוריה
החברה התאגדה ב-30 בדצמבר 2001 על ידי קיבוץ רמת רחל כחלק מניסיונות הקיבוץ לגוון את מקורות ההכנסה שלו. בראשיתה פעלה משטח הקיבוץ והתמקדה בפתרונות עבור תעשיית הזרעים והיהלומים. עם התרחבות פעילותה, עברה החברה למשכנה הנוכחי בצרעה.

בשנת 2011 חל שינוי בגרעין השליטה כאשר איש העסקים בן-עמי רוזנפלד, לשעבר בכיר בטבע תעשיות פרמצבטיות, רכש אחזקה בחברה ומונה ליושב ראש הדירקטוריון. בשנת 2013 הצטרף להנהלת החברה בנו, גיל רוזנפלד (לשעבר מנכ"ל HP ישראל), שהוביל את הפיכתה מחברת פרויקטים לחברה תעשייתית גלובלית המשרתת לקוחות בחמש יבשות. בהמשך רכשה משפחת רוזנפלד את מלוא הבעלות על החברה מידי קיבוץ רמת רחל. נכון לשנת 2025, גיל רוזנפלד מכהן כיושב ראש פעיל ואילנה קרבונן מכהנת כמנכ"לית.

## טכנולוגיה ומוצרים
הליבה הטכנולוגית של החברה מתבססת על מעבר משיטות ספירה מכניות או שקילה, לספירה אופטית מבוססת עיבוד תמונה בזמן אמת. המערכות פועלות בשיטה של "הסעה רחבה" (Wide Delivery) על גבי מגשי רטט, וספירה ללא מגע במהלך נפילה חופשית דרך תא גילוי אופטי. החברה מחזיקה בפטנטים בינלאומיים המגנים על המבנה האופטי-מכני של ראשי הספירה.

### מערכות לתחום הפארמה (ICU/ICQ)
מערכות אלו מבוססות על מצלמת שטח (Area Camera) ומיועדות לטבליות וקפסולות:
* ICU (Image Counting Unit): ספירת טבליות בתפזורת (Bulk) ללא צורך בהפרדה מכנית ל"ערוצים" (Channels). שיטה זו מייעלת את קצבי העבודה ומונעת תקיעות טכניות.
* ICQ (Image Counting & Quality): מערכת המשלבת ספירה עם בקרת איכות ויזואלית המנתחת צבע, צורה ושלמות של כל טבליה למניעת ערבוב תרופות (Mix-up).

### מערכות לזרעים ותעשייה (ICI)
מערכת ה-ICI (Image Counting Inside) מבוססת על מערך היקפי של מצלמות שורה (Line Scan) הסורקות את הפריט מ-360 מעלות בזמן נפילתו. טכנולוגיה זו מאפשרת ספירה מדויקת של פריטים בעלי גאומטריה מורכבת וגודל זעיר (כגון זרעים קטנים או יהלומים).

## פטנטים והגנה משפטית
לחברה פורטפוליו פטנטים בינלאומי הרשום על שמה (Assignee: Data Detection Technologies Ltd) ומגן על הליבה הטכנולוגית:
* **מנגנון הספירה (Counting Apparatus):** פטנט יסוד המגן על שיטת הזיהוי האופטי של אובייקטים בנפילה.
* **ספירה בתפזורת (Bulk Counting):** פטנט המגן על הזרמה מבוקרת של פריטים אל גלאי הספירה באמצעות מערכות רטט.
* **בדיקה וניפוק (Inspection and Dispensing):** פטנט המגן על שילוב אינספקציה ויזואלית בתהליך הספירה.

במסגרת אכיפת הקניין הרוחני, בשנת 2024 הורה בית המשפט האירופי המאוחד (UPC) בהאג על תפיסת ראיות בתערוכה מקצועית ב**הולנד**, לאחר שקיבל את בקשת החברה כנגד מתחרה החשוד בהפרת הפטנט שלה.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רמת רחל
קטגוריה:תעשיית אלקטרואופטיקה בישראל
קטגוריה:התעשייה הקיבוצית
קטגוריה:יצרני מכשור רפואי ישראלים
קטגוריה:אוטומציה
המדיניות הפיסקלית והמוניטרית של יפן

**[[מדיניות מוניטרית]]** מתייחסת לפיקוח, לנגישות ולעלות של אשראי, בעוד ש**[[מדיניות פיסקלית]]** מתייחסת להוצאות הממשלה, למסים ולחוב ציבורי. משרד האוצר אחראי על פיקוח והקצאת המשאבים, על חלוקת ההכנסה בקרב האזרחים, על ייצוב כלכלת יפן ועל קידום צמיחה כלכלית ורווחה.

משרד האוצר מילא תפקיד מרכזי בצמיחה הכלכלית של יפן בתקופה שלאחר מלחמת העולם השנייה. המשרד נקט בגישת "צמיחה תחילה", לפיה חלה הגבלה על הוצאות הממשלה ומרבית המשאבים הופנו לצבירת הון. כך ניתן היה לשמור על מיסים נמוכים ולצמצם את הגירעון בתקציב המדינה, ותוך כך היה מספיק הון להשקעות פרטיות.

## תקציב המדינה
המדיניות הפיסקלית של יפן מתבססת על התקציב הלאומי, כפי שנקבע על ידי משרד האוצר. לשכת התקציב במשרד מכינה תקציב לשנת הכספים בהתאם לדרישות משרדי הממשלה השונים, ולשכת המס אחראית לחישוב ההכנסות.

מדי שנה מגיש משרד האוצר לדיאט שלושה סוגי תקציבים: התקציב הכללי כולל את מרבית ההוצאות השוטפות הממשלה. התקציבים המיוחדים, המונים כארבעים, כוללים תוכניות ממשלתיות מיוחדות או מוסדות שחשוב להכלילם, למשל יזמות ציבורית, קרנות פנסיה ופרויקטים ציבוריים. הסוג האחרון כולל סוכנויות הקשורות לממשלה, כגון מוסדות בנקאות ושירותים ציבוריים. ההשקעות הממשלתיות בתשתית ובהלוואות למגזר הציבורי והפרטי עומדות על כ-15% מהתל"ג. מיסים מהווים 46.8% מהכנסות המדינה

לאחר התפוצצות הבועה הכלכלית בראשית שנות ה-90 עמדה המדיניות המוניטרית של יפן בפני רפורמה. מכיוון שיפנים רבים הפקידו את חסכונותיהם בבנק הדואר, שהיה בבעלות המדינה, קרא ראש ממשלת יפן דאז, ג'וניצ'ירו קואיזומי, ב-1995 להפרטת הבנק, מכיוון שטען שהחסכונות יסייעו לחיזוק מגזר הבנקאות הפרטי.

## תהליך קביעת התקציב
לשכת התקציב במשרד האוצר עומד בלב תהליך קביעת התקציב, ומכיוון שכך הוא מהווה מוקד תשומת לב לקבוצות אינטרסים ולמשרדי ממשלה אחרים, המתחרים על משאבים. תהליך קביעת התקציב מתחיל לרוב מעט לאחר תחילת השנה הכספית, המתחילה ב-1 באפריל. משרדי הממשלה וגורמים אחרים מכינים רשימת דרישות תקציב, ולקראת הסתיו בוחנים אותם אנשי לשכת התקציב, בעוד שבכירי משרד האוצר משרטטים את קווי המתאר הכלליים של התקציב. בחורף מפרסם המשרד את טיוטת התקציב, ולאחריו פונים חברי דיאט ומשרדי ממשלה אליו בבקשה לשינוי ההקצאות. לקראת סוף החורף, ולאחר התייעצות בקרב הקואליציה, עובר התקציב את אישור הדיאט.

## ראו גם
* משרד האוצר (יפן)
* בנק יפן

## קישורים חיצוניים
* אתר רשות המיסים של יפן 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יפן: פוליטיקה
קטגוריה:יפן: כלכלה
NHK

[שמאל|ממוזער|250px|מרכז השידור של NHK ב[שיבויה, טוקיו]]
**NHK** (ביפנית: **日本放送協会**; תעתיק: ניפּוֹן הוֹסוֹ קיוֹקאי), או **תאגיד השידור של יפן**, הוא ארגון השידור הציבורי של יפן. הרשת, המוכרת ליפנים בראשי התיבות האנגליים, היא תאגיד ציבורי הממומן על ידי הצופים באמצעות אגרת הרדיו והטלוויזיה.

NHK מפעילה שני שירותים של טלוויזיה בכבלים (כללית וחינוכית), שני שירותים של טלוויזיה בלוויין ושלוש תחנות רדיו. בנוסף, מפעילה NHK שירותי שידור בינלאומיים. לערוץ הטלוויזיה של NHK ישנו דמותג המזוהה עימה, הנקרא דומו.

## היסטוריה
ב-22 במרץ 1925 ערך רדיו יפן את שידור הרדיו הראשון במדינה. בתוכנית הראשונה, שהוקלטה בטוקיו, שודרה מוזיקה יפנית קלאסית, בטהובן ומחזה. בשנה שלאחר מכן נערך השידור השני, בין אוסקה לנגויה.

NHK נוסדה ב-1926, לאחר שמשרד התקשורת מיזג שלושה תאגידי שידור אזוריים. ב-1931 פתחה NHK רשת רדיו נוספת, וב-1935 חנכה תחנת רדיו ששידרה בגלים קצרים, והייתה מיועדת למאזינים מחוץ למדינה.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הלאימה ממשלת יפן את כל רשתות השידור ביפן, וכל השידורים הפכו להכרזות רשמיות של המפקדה הקיסרית בטוקיו.

לאחר המלחמה נחקקו שלושה חוקי רדיו חדשים, שהחליפו את חוקי הטלגרף מלפני המלחמה. חוק השידור הגדיר מחדש את תפקידה של NHK, והטיל עליה לחקור את תחום השידור. בנוסף, הבהיר החוק את הבסיס החוקי לשידורים מסחריים, ואיפשר ל-NHK להרוויח ממכירת פרסום. הרשת הכללית של NHK החלה לשדר ב-1950, והרשת החינוכית ב-1959. שידור הצבע הראשון נערך ב-1960.

NHK חנכה את שידורי הלוויין שלה ב-1989, ב-2000 החלה בשידור דיגיטלי לוויני, ושלוש שנים מאוחר יותר החלה בשידורי טלוויזיית קרקע דיגיטלית.

ב-2016 החלה NHK בשידורי ניסיון של פורמט תמונה באיכות 4320p המכונה גם 8K, במטרה להכניס את השימוש בטכנולוגיה למבצעי בשנת 2018 ולשדר את אולימפיאדת טוקיו באיכות תמונה זו.

## אגרת הרדיו והטלוויזיה
NHK מרוויחה באמצעות אגרת טלוויזיה, שכן חוק השידור היפני קובע שכל מקלט טלוויזיה המסוגל לקלוט את ערוצי התאגיד חייב בתשלום. עם זאת, החוק אינו כולל ענישה על אי תשלום, וכתוצאה מכך רבים נמנעו מלשלם. לפיכך פתחה NHK בהליך משפטי כנגד המשתמטים מהחוב ב-2006.

## דיווח חירום
לפי חוק השידור היפני מחויבת NHK לשדר התרעה מוקדמת ודיווחי חירום בעת התרחשות אסון טבע כגון רעידות אדמה וצונאמי. מכיוון שלתאגיד יש רשת של סייסמוגרפים ברחבי המדינה, מסוגלות מהדורות החדשות לדווח על רעידת אדמה 3-2 דקות לאחר שאירעה. כל ההתרעות משודרות בארבע שפות מלבד יפנית: אנגלית, מנדרינית, קוריאנית ופורטוגזית.

## ראו גם
* שידור ציבורי
* מגדל טוקיו
* התזמורת הסימפונית של NHK

## לקריאה נוספת

* Seidensticker, Edward. **Tokyo Rising: The City Since the Great Earthquake**. Harvard University Press, 1991. .


## קישורים חיצוניים

* 

* 
* אתר NHK 
* אתר NHK WORLD
* The Evolution of TV

## הערות שוליים

קטגוריה:ערוצי טלוויזיה יפניים
קטגוריה:זוכי פרס אמי הבין-לאומי: חדשות
קטגוריה:זוכי פרס אמי בפריים טיים: הנדסה
קטגוריה:שידור ציבורי
קטגוריה:אמצעי תקשורת בבעלות ממשלתית
איגוד הנשק הלאומי של ספרד

**איגוד הנשק הלאומי של ספרד** (בספרדית: La **Asociación Nacional del Arma de España**; בראשי תיבות: **ANARMA**) הוא ארגון ללא מטרות רווח הפועל לייצוג בעלי נשק קל בספרד, בעיקר ספורטאים, ציידים ואספני נשק חם וקר (תחום נפוץ מאוד במדינה זו). מכיוון שהחוק הספרדי אינו מאפשר רישוי עבור נשק להגנה עצמית, אלא במקרים יוצאי דופן, רבים הם אזרחי המדינה שברשותם כלי נשק ארוכים בעיקר ע"ב רישוי ציד, כך שמרבית משאבי האיגוד מופנים להגנה על זכויות אזרחים אלה. יש לציין שרישוי ציד בסיסי מאפשר בעלות על עד שישה רובי ציד ושישה רובים בקוטר 22 ("טוטו"), וקל יחסית להשיגו, בעוד שרישוי ציד מתקדם מאפשר גם בעלות על 12 רובים נוספים בקטרים גדולים. בניגוד לישראל, רובי אוויר אינם מצריכים רישוי נשק, ומעטים מבעליהם מאוגדים אלא אם ברשותם כלי נשק נוספים.

בהיות ספרד חברה באיחוד האירופאי, האיגוד מהווה חוליה מקשרת עם מוסדות אירופאים שונים, בין היתר הוא חבר קבע בקרן האירופאית לאספנות נשק (FESAC). אחת ממטרותיו המוצהרות הנה "לוודא שהחקיקה הספרדית בנושא נשק עולה בקנה אחד עם הנורמות האירופאיות". מטרה נוספת היא הגנה על המורשת הלאומית, אותה הוא מגדיר החל מכלי נשק מתוצרת מקומית (כגון אסטרה, סטאר או סארסקטה) וכלה בבעלי מלאכה המתפרנסים מייצורם, כגון אומני יציקת חרבות, מקצוע ההולך ונכחד בספרד ובכלל.

## היסטוריה
איגוד הנשק הספרדי נוסד בשנת 2003, במקור על מנת לתת מענה להצעת חוק שתכליתה הייתה הכנסת מגבלות יתר לחקיקה. אולם לאחר שלא הובאה בפני הפרלמנט, איבד האיגוד מכוחו עד להקפאה כמעט מוחלטת של פעילותו.

ב-2010 הוא נחנך מחדש במתכונת שונה, גם הפעם לאחר שהממשלה התכוונה להוביל לחקיקה מצמצמת. בניגוד לפעם הקודמת, הצעת החוק כן הגיעה לקריאה טרומית. מעורבותו של איגוד זה ואחרים הביאה לאימוץ נוסח מרוכך בהרבה, שכמעט ולא פגע בקולקטיב הציידים והספורטאים.

ב-2011 איגוד הנשק הספרדי היה הכוח המניע נגד הצעת חוק נוספת, הפעם בנושא תחמושת ומוצרי פירוטכניקה, צעד שהביא להקפאה מוחלטת של יוזמה זו.
התערבות זו הביאה לעליה בפופולריות שלו בקרב בעלי הנשק במדינה. כיום, בין היתר, האיגוד מנהל קשרים עם ארגונים בינלאומיים שונים, כגון איגוד הרובאים האמריקאי (NRA).

ב-30 באפריל 2012 האיגוד צורף כחבר מן המניין באיגוד הבין-לאומי להגנה על זכויות נשק אזרחי (IAPCAR).

## ארגונים מקבילים במדינות אחרות
* : איגוד הרובאים הלאומי 
* : ארגון הרובאים הריבוני הקנדי

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ארגונים למען זכויות נשק
קטגוריה:ספרד: ארגונים
מסדר השמש העולה

**מסדר השמש העולה** (ביפנית: **旭日章**, תעתיק: קיוֹקוּג'יצוּ-שוֹ) הוא מסדר יפני, שנוסד על ידי הקיסר מוצוהיטו. מסדר זה היה העיטור הראשון שהעניקה ממשלת יפן, שיצרה אותו ב-10 באפריל 1875. העיטור מעוצב כקרני שמש מסביב לשמש העולה - אחד מסמליה המובהקים של יפן.

את העיטור מקבלים אלה שרשמו הישגים ייחודיים ביחסים בינלאומיים, קידמו את תרבות יפן, פרצו דרך בתחומם, תרמו לרווחה החברתית או סייעו לשימור הסביבה. העיטור הגבוה ביותר במסדר השמש העולה קיבל בראשית 2003 מסדר משל עצמו, שנקרא מסדר פרחי הפאולוניה.

המסדר החל להעניק את העיטור בגרסתו המודרנית ללא -יפנים החל ב-1981, ולנשים ב-2003 (עד אז קיבלו נשים את עיטור מסדר הכתר היקר). הענקת העיטורים נעשית על ידי לשכת העיטורים במשרד ראש הממשלה, והיא נעשית בשם הקיסר. ניתן להעניק את העיטור לאדם לאחר מותו.

## דרגות
עד 2003 הכיל המסדר תשע דרגות, אז הפך עיטור פרחי הפאולוניה למסדר בפני עצמו ובוטלו שתי הדרגות הנמוכות ביותר. באופן מסורתי מלווה את העיטור תעודה רשמית, ולעיתים נדירות יוסיף הקיסר את חתימתו האישית.

## מקבלי העיטור
רשימת חלקית של חברי המסדר:

85px דרגה ראשונה, עם סרט:
* אדמונד אלנבי
* אדמונד ברטון
* טוקוגאווה יושינובו
* דניאל אינווי
85px דרגה שנייה, עם כוכב זהב וכסף:
* תומאס בלייק גלובר
* ג'אגדיש בהאגוואטי
* לואי ג'ין בולס
* יעקב שיף
* פול נרס
85px דרגה שלישית, עם קרני זהב וסרט צוואר:
* מיילס לאמפסון
* קלינט איסטווד
* רפאל יהודה צבי ורבלובסקי
* יעקב רז
* מאיה פליסצקאיה
* אלחנן הראל
* רוני בורנשטיין
* אריה קוץ
85px דרגה רביעית, עם קרני זהב וורד:
* בוריס אקונין
* ג'ורג' טאקיי
* יורי ליובימוב
* רנה קנוקוג'י

## קישורים חיצוניים

* פירוט העיטורים באתר לשכת העיטורים
* 

*
*
קטגוריה:יפן: סמלים לאומיים
קטגוריה:יפן: אותות ועיטורים אזרחיים
צליחה (ספר)

**צליחה, 60 שעות ב[[אוקטובר]] [[1973]]** הוא ספר שנכתב בידי ההיסטוריון הצבאי, ד"ר עמירם אזוב, אשר יצא לאור בשנת 2011 בהוצאת דביר. הספר מתאר את מבצע אבירי לב, הקרב לצליחת תעלת סואץ בידי כוחות צה"ל במהלך מלחמת יום הכיפורים.

## בספר
בספרו מתאר אזוב את מלחמות הגנרלים במלחמה ואת מהלכי האוגדות של צה"ל שלחמו בקרב הצליחה. בין היתר מתוארים בספר דוד אלעזר, אריק שרון, אברהם אדן, דני מט, אמנון רשף, יעקב אבן, שמואל גונן וחיים בר-לב. בין הקרבות שחקר אזוב בספרו מתוארים בין היתר: קרב החווה הסינית, פיתוחו של גשר הגלילים והשימוש בו במהלך המלחמה, כיתור הארמייה השלישית של מצרים, המארב לחטיבה 25 המצרית, קרב סרפאום והפשיטה על בסיסי הטילים במצרים ב-16 באוקטובר 1973. עוד טוען אזוב בספרו כי:

אזוב טוען בספרו כי קרב הצליחה היה הקרב המורכב והקשה בתולדות צה"ל, אשר היווה את התפנית בחזית הדרום ואפשר את הכרעת הצבא המצרי. כמו כן טוען אזוב בספרו כי אף כי למלחמות הגנרלים הייתה השפעה מסוימת על ההתרחשויות והדרך בה התקבלו ההחלטות בדבר ניהול חזית הדרום במלחמה, הוא טוען כי לא הייתה להם השפעה מכרעת או משבשת על הצלחת צה"ל לצלוח את התעלה ולהכריע את צבא מצרים, נוכח תנאים קשים, אתגרים, מכשולים ואויב עדיף. כמו כן טען אזוב כי האלוף שרון היה מכריע בחשיבותו למהלך צליחת התעלה בשל היותו יוזם והתקפי אולם לא היה גיבור יחיד של המערכה כפי שהצטייר לאחריה.

## הדרך לפרסום הספר
המחבר, עמירם אזוב, יליד 1952 וחבר קיבוץ משמר העמק, שירת בצה"ל כקצין בחי"ר ובתותחנים, והוא רס"ן במילואים. במלחמת יום הכיפורים שירת בפיקוד המרכז. אזוב הוא בעל תואר דוקטור בהיסטוריה צבאית בתחום רומא העתיקה מאוניברסיטת תל אביב.

אזוב עבד ארבע עשרה שנים במחלקה להיסטוריה של צה"ל ופרסם במסגרת זו מספר מחקרים על מלחמת יום הכיפורים שנותרו חסויים, ובהם המחקר "בלימה" והמחקר "מגננה". כן עבד אזוב החל משנת 2006 על מחקר הנוגע לצליחת התעלה במבצע אבירי לב. בעקבות מחלוקת עם ראש המחלקה להיסטוריה בצה"ל, פרופסור אלון קדיש, על הנוסח האקדמי של המחקר החליט האחרון לגנוז אותו. אזוב פנה בנושא לרמטכ"ל דאז, גבי אשכנזי ולשר משה יעלון ואף למבקר המדינה, אולם לבסוף לא הושגה פשרה והדבר הוביל להתפטרותו של אזוב ולהחלטתו לפרסם את המחקר כספר, ללא מקורות המידע החסויים שברשות צה"ל. כתגובה החליטה המחלקה להיסטוריה להגיש כנגדו תביעה על הפרת חוזה בבית המשפט המחוזי בתל אביב. אזוב טען מנגד כי נעשה ניסיון להגביל את החופש האקדמי והספרותי שלו, וכי החלטת המחלקה להיסטוריה לגנוז את מחקרו אינה רלוונטית לזכותו לפרסם את ספרו. השופטת יהודית שבח פסקה בשנת 2011 לטובת הנתבע.

## לקריאה נוספת
* רונן ברגמן, "**צליחה שכתבתי**", ידיעות אחרונות – המוסף לשבת, 20 ביוני 2011.

## קישורים חיצוניים
* דף הספר באתר "טקסט".
* 
* צליחת תעלת סואץ: הסיפור האמיתי מאחורי המבצע, ערוץ 10,  14 ביולי 2011.
* עפר דרורי, צליחה, עמירם אזוב, דביר, 2011, 317 עמודים, אתר "גלובל ריפורט",  26 ביוני 2011.
* 
* .
* 
* דני אשר, צליחה - 60 שעות במלחמת 1973, "ישראל דיפנס",  30 ביוני 2011.
* צליחה - 60 שעות באוקטובר 1973, סקירת הספר באתר "יד לשריון.
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי 2011
קטגוריה:צה"ל בתרבות ובאמנות
קטגוריה:ספרי עיון בעברית: מלחמות ישראל
קטגוריה:מלחמת יום הכיפורים: ספרים
קטגוריה:ספרי הוצאת דביר
פרס ריקרדו זאמורה

**פרס הזאמורה** (בספרדית: **Trofeo Ricardo Zamora**) הוא פרס שנתי המוענק על ידי עיתון הספורט הספרדי מארקה לשוער בעל יחס הספיגה הנמוך ביותר במשך העונה בלה ליגה (מספר השערים שספג מחולק במספר המשחקים בהם השתתף). פרס זאמורה נוסף מוענק באותו אופן גם לשוער המצטיין בליגה הספרדית השנייה.

הפרס נוסד בשנת 1958 ונקרא על שמו של ריקרדו זאמורה, שוערה של נבחרת ספרד בשנות ה-20 וה-30 ששיחק בין היתר במועדונים: אספניול, ברצלונה וריאל מדריד.

כשנוסד הפרס, על מנת לזכות בו היה צריך השוער המנצח להשתתף ב-15 משחקי ליגה לפחות במהלך העונה. בשנת 1964 הועלה הרף ל-22 הופעות, ובשנת 1983 הועלה הרף ל-28 הופעות, ונוסף הכלל כי הופעה מינימלית היא הופעה של 60 דקות במשחק.
[ממוזער|השוער הספרדי [ריקרדו זאמורה שעל שמו נקרא הפרס.]]

## חוקים
* מספר ההופעות המינימלי לזכייה בפרס הוא 28, הופעה תחושב ככזאת רק אם השוער שיחק לפחות 60 דקות.
* הזוכה יהיה השוער שיש לו את מקדם יחס הספיגה הנמוך ביותר, עד שני מקומות אחרי הנקודה העשרונית. חישוב המקדם נעשה באמצעות חלוקת כל השערים שספג השוער בליגה (כולל משחקים בהם שיחק פחות מ-60 דקות) במספר הכולל של ההופעות (רק כאלה בהן שיחק 60 דקות ומעלה).
* שני שחקנים יכולים לזכות בפרס אם יש להם יחס ספיגה זהה.

## טבלת זכיות
לאחרונה פורסמה רשימת השוערים שהיו זוכים בפרס לפני שנת 1958 בה הוא נוסד. בעונות אלו המספר המינימלי של הופעות עבור שוער היה: עבור ליגה עם 10 קבוצות – 14 הופעות, עבור ליגה עם 12 קבוצות – 17 הופעות ועבור ליגה עם 14 קבוצות – 20 הופעות. ריקרדו זאמורה עצמו היה זוכה בפרס שלוש פעמים אם היה נוסד בתקופתו.

שחקנים פעילים מודגשים*

## סטטיסטיקות
* במספר הרב ביותר של זכיות מחזיק יאן אובלק שזכה בתואר 6 פעמים.
* שיא הזכיות הרצופות עומד על 4 זכיות רצופות ומחזיקים בו שני שוערים, ויקטור ואלדס במדי ברצלונה בין 2008 ל-2012 ויאן אובלק במדי אתלטיקו מדריד בין 2015 ל-2019.
* ברצלונה היא הקבוצה שיש לה את המספר הגבוה ביותר של זכיות עם 21 כאלה.
* השוערים שסיימו עם יחס הספיגות הנמוך ביותר בסיום עונה הם שניים, יאן אובלק במדי אתלטיקו מדריד בעונת 2015/2016 ופאקו ליאניו במדי דפורטיבו לה-קורניה בעונת 1993/1994, שניהם סיימו עם יחס ספיגה של 0.47.[ממוזער|[יאן אובלק, שיאן הזכיות עם 6 זכיות. מחזיק בשיא של 4 זכיות רצופות (יחד עם ויקטור ואלדס), ויחס הספיגות הנמוך ביותר לעונה בהיסטוריה 0.47 (יחד עם פאקו ליאניו).]]
[ממוזער|[ויקטור ואלדס, מחזיק בשיא של 4 זכיות רצופות (יחד עם יאן אובלק).]]
### זכיות לפי שחקן

### זכיות לפי מועדון

### זכיות לפי מדינה

## ראו גם
* פרס הפיצ'יצ'י

## קישורים חיצוניים
* כתבה על ויקטור ואלדס שיאן הזכיות 

## הערות שוליים

ריקרדו זאמורה
קטגוריה:ספרד: כדורגל
קטגוריה:אירופה: כדורגל
בשר תותחים (סרט)

**בשר תותחים** (באנגלית: **Cannon Fodder**) הוא סרט אימה-אקשן ישראלי משנת 2012, בבימויו של איתן גפני ובכיכובם של לירון לבו, יפית שלו, רוי מילר, אמוס אינו, גומא שריג, עמית ליאור ושירה קצנלנבוגן.

עלילת הסרט מגוללת את סיפורה של יחידת עלית מובחרת בצה"ל היוצאת ללבנון ללכוד מבוקש חזבאללה, ומגלה לחרדתה כי הגיעה למדינה מוצפת זומבים. כאשר הקשר עם הפיקוד אבד, על החיילים לנסות ולשרוד לבדם.

"בשר תותחים" הוא סרט הזומבים הישראלי הראשון באורך מלא ובעברית, לאחר שקדמו לו סרט האימה הישראלי הראשון "כלבת", (2010) ו"מורעלים" (2011) - סרט זומבים קצר.

## רקע
את הסרט ביים איתן גפני. גפני הוא אחד ממפעילי הבלוג "רוזבאד" ובאמצעותו הפיץ את הטיזר לסרטו במטרה לגייס כספים עבור הסרט, שזכה לתמיכה מלאה מטעם קרן הקולנוע הישראלי במסלול "קולנוע גרילה", ומומן מכספם של משקיעים פרטיים. הוא הופק על ידי חברת ההפקות "חוף לבן", חברת הפקות שהקימו ב-2011 איתן גפני, תום גולדווסר ויפית שלו (מפיקי הסרט), וזהו הסרט הראשון באורך מלא שנעשה בהפקתהּ. גם אוניברסיטת תל אביב הייתה שותפה בהפקת הסרט, מאחר שהוא היה פרויקט הגמר של תום גולדווסר ושל איתן גפני בלימודי קולנוע.

## תקציר העלילה
דורון גבע (לירון לבו) הוא סוכן במערכת הביטחון הישראלית העומד לפני פרישה. במשימתו האחרונה, הוא נשלח אל מעבר לגבול לבנון עם כוח מובחר שלא פגש קודם לכן, על מנת לחטוף איש חזבאללה ולהביאו לישראל במהירות. במשימתו הוא נאלץ להתמודד עם חיילים שלא בוטחים בו ועם אויב לא מוכר - נראה כי האזור שאליו נשלחו נשלט למעשה על ידי זומבים. כעת עליהם להילחם על חייהם.

## צוות השחקנים

## מועמדויות וזכיות בפרסים
בתחילת אפריל 2013, זכה הסרט בפרס הסרט הזר הטוב ביותר בפסטיבל "*Bare Bones*" האמריקאי.
שבוע לאחר מכן, זכה הסרט בציון לשבח מיוחד מטעם חבר השופטים בפסטיבל "*Detective Fest*" ברוסיה.

## ראו גם
* מסווג חריג
* אני לא מאמין, אני רובוט?!
* חתולים על סירת פדלים
* כלבת (סרט)
* מורעלים
* מי מפחד מהזאב הרע (סרט)

## לקריאה נוספת
* עידו רוזן. **פחדים לאומיים בסרטי האימה בקולנוע הישראלי**. עבודת גמר לשם קבלת תואר M.A. אוניברסיטת תל אביב, 2017.
*Ido Rosen. "National Fears in Israeli Horror Films." *Jewish Film & New Media* 8.1 (2020): 77-103

## קישורים חיצוניים

**מידע וכתבות:**
* 
*
*סרטי האימה הישראליים: הפריחה נמשכת, סקירה כללית - באתר וואלה
* 
* 

**ביקורות:**
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 2012
קטגוריה:סרטי אימה ישראליים
קטגוריה:צה"ל בקולנוע
קטגוריה:סרטי זומבים
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2012
מספר סטרלינג

**מספרי סטרלינג** (על שם המתמטיקאי הסקוטי ג'יימס סטרלינג) הם מספרים דמויי המקדמים הבינומיים, המופיעים במגוון בעיות קומבינטוריות. 

ישנן שתי משפחות של מספרי סטרלינג:
***מספרי סטרלינג מהסוג הראשון** הם המספרים S_1(n,k) המתקבלים מן הזהות (x)_n=\sum_{k\,=\,0}^nS_1(n,k)x^k=x(x-1)(x-2)\cdots(x-n+1).
***מספרי סטרלינג מהסוג השני** הם המספרים S_2(n,k) המתקבלים מן הזהות x^n=\sum_{k\,=\,0}^nS_2(n,k)(x)_k.
:בניגוד לקודמיהם, אלה ניתנים לחישוב באמצעות הסכום
::S_2(n,k)=\frac{1}{k!}\sum_{i\,=\,0}^k(-1)^{k-i}\binom{k}{i}i^n=\sum_{i\,=\,0}^k\frac{(-1)^{k-i}}{i!(k-i)!}i^n
מהשוואת המונום העליון נובע כי S_1(n,n)=S_2(n,n)=1.

למספרים אלה יש משמעות קומבינטורית.
(-1)^{n-k}S_1(n,k) הוא מספר התמורות על n איברים שיש להן k מחזורים. למשל, S_1(4,2)=11 כי יש 8 תמורות שמבנה המחזורים שלהן הוא 3+1, ועוד 3 שהמבנה שלהן הוא 2+2.
S_2(n,k) הוא מספר הדרכים לפרק קבוצה בת n עצמים ל-k תת-קבוצות לא-ריקות. למשל, S_2(4,2)=7 משום שיש שבע דרכים לפרק קבוצה בת 4 איברים לשני חלקים: ארבע שבהן יש בקבוצה אחת איבר יחיד ובשנייה שלושה, ועוד שלוש שבהן יש בכל חלק שני איברים. מספרי סטרלינג מהסוג השני מקיימים את נוסחת הרקורסיה S_2(n,k)=S_2(n-1,k-1)+kS_2(n-1,k).

סדרת המונומים 1,x,x^2,\ldots מהווה בסיס סטנדרטי לחוג הפולינומים במשתנה אחד. גם הסדרה (x)_0=1,(x)_1,(x)_2,\ldots מהווים בסיס למרחב הזה, והמטריצות (S_1),(S_2) הן מטריצות מעבר מהבסיס הראשון לשני ובחזרה, בהתאמה. לכן הן הפוכות זו לזו: (S_1)(S_2)=(S_2)(S_1)=1, ומכאן הזהויות
:\sum_{k\,=\,j}^nS_1(n,k)S_2(k,j)=\sum_{k\,=\,j}^nS_2(n,k)S_1(k,j)=\delta_{jn}
לכל j\le n.

## לקריאה נוספת

* Ronald Graham, Donald Knuth, Oren Patashnik, **Concrete Mathematics: A Foundation for Computer Science**, Addison-Wesley, 1994, pp. 257-267


קטגוריה:קומבינטוריקה
טוביה שפירא

[250px|ממוזער|טיבי שפירא מימין עם [משה דיין ומפקד מבצע עלי זית סא"ל אריאל שרון, דצמבר 1955]]
**טוביה (טיבי) שפירא** (5 בספטמבר 1931 – 8 בינואר 2025) היה אלוף-משנה בצה"ל, ממקימי ומפקדי חטיבת הצנחנים.

## ביוגרפיה
נולד בליטא ובגיל חצי שנה עלתה משפחתו לארץ ישראל. שפירא גדל והתחנך ברמת גן. בשנת 1947 התגייס לפלמ"ח ועבר הכשרה כלוחם וכמפקד כיתה. שפירא הוצב בגדוד הראשון של חטיבת יפתח ובמלחמת העצמאות לחם בקרב משמר העמק ובקרב על זרעין. בהמשך השתתף במבצע מטאטא ובקרבות מלכיה. שפירא נפצע במבצע דני, אולם הוא שב עד מהרה לגדוד ולחם במבצע יואב. לאחר המלחמה השתחרר מצה"ל והיה ממקימי מושב משמר הירדן. במהלך שירות המילואים עבר בשנת 1953 קורס קצינים ובסיומו שב לשירות קבע בנח"ל כמפקד מחלקה בהיאחזות הנח"ל בקיבוץ גונן ולאחר מכן בזו שבקיבוץ יטבתה. כמו כן שימש כמ"מ ביחידת הסיור 130 של הנח"ל. בשנת 1954 התנדב שפירא לשרת בגדוד הצנחנים 890, עליו פיקד אריאל שרון, עבר קורס צניחה והוצב כמפקד כיתה בקורס מ"כים של פלוגה א' עליה פיקד סרן סעדיה אלקיים (סופפו). שפירא לחם כמפקד כיתה במבצע חץ שחור ובהמשך השתתף כסגן מפקד פלוגה ד' בפעולת התגמול בח'אן יונס ובמבצע כנרת, במהלכו לקח פיקוד על הכוח משנהרג מפקד הפלוגה יצחק בן מנחם ("גוליבר"). בעקבות נפילתו של בן מנחם מונה שפירא למפקדה של פלוגה ד'. בהמשך מונה בשנת 1956 למפקד פלוגה ב' בגדוד 890 ובמלחמת סיני צנח בראשה במצבת פרקר ולחם בקרב המיתלה ובכיבוש ראס סודר, א-טור ושארם א-שייח'. בשנת 1957 שימש כמדריך בבית הספר לקצינים.

בשנת 1959 השתלם במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה. עם הקמתה של חטיבה 226, חטיבת המילואים הראשונה של הצנחנים, בשנת 1961 מונה שפירא כסגנו של מפקד החטיבה אהרן דוידי. במלחמת ששת הימים שימש כמפקד גדוד הנח"ל המוצנח ולחם בראשו בקרבות לכיבוש רפיח. במהלך הקרב על רפיח נפצע שפירא אולם המשיך לפקד על גדודו. ב-1968 השתתף בפעולת כראמה כמג"ד הנח"ל המוצנח. בשנת 1970 שימש שפירא כמפקד בית הספר לצניחה. לאחר תפקיד זה השתלם שפירא בבריטניה באקדמיה המלכותית הצבאית בסנדהרסט (Royal Military Academy, Sandhurst). במלחמת יום הכיפורים פיקד על חטיבת הנגב וכמפקד חטיבת מרחב שלמה. תחת פיקודו פעלה החטיבה במרחב שלמה וביצעה במרדפים אחר יחידות קומנדו מצרי שהונחתו ממסוקים באזורי עיון מוסא, אבו זניימה ואבו רודס. במרדפים אלו הרגו אנשי החטיבה עשרות אנשי קומנדו מצרים ושבו מאות. גם לאחר תום המלחמה המשיכה החטיבה לשרת בפיקוד מרחב שלמה החדש שהוקם במהלך המלחמה. בשנת 1976 השתחרר מצה"ל. לאחר שחרורו עסק בחקלאות.

שפירא היה נשוי לרחל ואב לשני בנים.

## קישורים חיצוניים

* קורות חיים: טוביה (טיבי) שפירא, מתוך אתר "הצנחנים עשור הראשון 1958-1948"
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:לוחמי הפלמ"ח
קטגוריה:מפקדי חטיבת הנגב
קטגוריה:מפקדי גדוד 101
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:ישראלים ילידי ליטא
קטגוריה:מפקדי פלוגות במלחמת סיני
קטגוריה:חיילי חטיבת יפתח במלחמת העצמאות
קטגוריה:מפקדי גדודים במלחמת ששת הימים
קטגוריה:מפקדי חטיבות במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת סיני
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת ששת הימים
קטגוריה:משמר הירדן: אישים
קטגוריה:מייסדי מושבים
קטגוריה:מפקדי מרחב שלמה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1931
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2025
ארגון הרובאים הריבוני הקנדי

**ארגון הרובאים הריבוני הקנדי** (באנגלית: **Dominion of Canada Rifle Association**, בראשי תיבות: **DCRA**) נוסד ב-1868 במטרה לקדם ולעודד את תחום הקלעות בקנדה.

בהיותו גוף ממשלתי, בניגוד למקבילים לו במדינות אחרות, הוא מתרכז בקידום הקלעות הצבאית (Fullbore Target Shooting – קטגורית קליעה במדינות חבר העמים הבריטי, העושה שימוש בנשקים צבאיים, בדרך כלל בקוטר 7.62x51 NATO), אותה היא מחשיבה לתרומה לאומית וחיובית למדינה. תחום פעילות נוסף של הארגון הוא החדרת נושא בטיחות כלי נשק למודעות החברתית.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קנדה: ארגונים
קטגוריה:ארגונים למען זכויות נשק
אסופות (תנועת העבודה)

**אסופות, קבצים לתולדות תנועת העבודה בעם ישראל** היה כתב עת מדעי בהוצאת החברה ההיסטורית הישראלית וארכיון העבודה של ההסתדרות הכללית, ראה אור בתל אביב משנת 1947 עד שנת 1973.

בינואר 1945 פורסם על הכוונה להוציא לאור את הקובץ.

הנושאים בהם עסק "אסופות" היו קשורים להיבטים שונים בתולדות שלל תנועות הפועלים היהודיות בארץ ישראל ובתפוצות.

בין עורכיו היו ההיסטוריונים: שמואל אטינגר, יוסף גורני, בנימין יצחק מיכלי, מרדכי דינבורג, ישראל קולת, יהודה סלוצקי, מתתיהו מינץ וגצל קרסל. בין הכותבים בכתב העת היו חיים שצקר, מנדל זינגר, פרלה רייכר, מנשה גפן ודן גלעדי.

בין הנושאים שנידונו בו היו ההסתדרות הכללית והקמתה, המפלגה הקומוניסטית הישראלית, מפלגת פועלי ציון וסניפיה ברחבי תבל, תנועות שמאל ושמאל רדיקלי ביהדות העולם, ובכלל זה בדרום אמריקה, ותנועות הנוער היהודיות, ובכלל זה תנועת החלוץ.

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: כתבי עת להיסטוריה
קטגוריה:ציונות סוציאליסטית
קו (שווייץ)

**קו** (בצרפתית: **Caux**) אתר נופש בקנטון וו בשווייץ, הצופה על אגם ז'נבה באזור מונטרה.

## ניצולי "רכבת קסטנר" בקו

המלונות של קו, שהתרוקנו מתיירים ופשטו את הרגל במהלך מלחמת העולם השנייה, שימשו את השלטונות השווייצריים לשיכון פליטים ושבויי מלחמה של בעלות הברית שהצליחו להימלט לשווייץ. מדצמבר 1944 ועד יולי 1945 שוכנו שם ניצולי "רכבת קסטנר" שהגיעו לשווייץ. רובם במה שהיה מלון "קו פלס" והדתיים במה שהיה מלון "רגינה".

בשנת 1999 הוצב במקום לוח זיכרון "לזכר הפליטים היהודיים ששוכנו כאן במהלך מלחמת העולם השנייה ולזכר היהודים שגורשו חזרה מהגבול השווייצרי".

## קישורים חיצוניים

*מפה מאוירת של אזור קו
*צילום עדכני של המלון ועדות על מעצר ניצולי "רכבת קסטנר" שם בחורף 1944/45

## הערות שוליים

קטגוריה:ניצולי רכבת ההצלה של קסטנר
קטגוריה:מונטרה
קטגוריה:שווייץ: יישובים
קטגוריה:וו (קנטון): גאוגרפיה
מסדר פרחי הפאולוניה

**מסדר פרחי הפאולוניה** (ביפנית: 桐花章, תעתיק: טוֹקָה-שוֹ) הוא מסדר יפני. המסדר נוסד ב-1888 כעיטור הגבוה ביותר במסדר השמש העולה, אך בשנת ב-2003 הפך למסדר בפני עצמו. הדרגה היחידה במסדר זה היא "הסרט הגדול של מסדר פרחי הפאולוניה" (旭日桐花大綬章), הגבוהה יותר בחשיבותה ממסדר השמש העולה, אך נמוכה ממסדר החרצית.

עיצוב המדליה מכיל צלב מוזהב עם קרניים לבנות מצופות אמייל, שבמרכזו דיסקה אדומה - המייצגת את השמש העולה - מוקפת בקרניים אדומות ובשלושה פרחי פאולוניה בין כל זרוע של הצלב. המדליה תלויה משלושה עלי פאולוניה מצופי אמייל על סרט אדום עם שוליים לבנים. את העיטור עונדים על כתף ימין.

כוכב המסדר זהה למדליה, אך ללא עלי הפאולוניה וללא הסרט, ויש לענוד אותו בצד שמאל של החזה.

## מקבלי העיטור
להלן רשימה חלקית של חברי המסדר:
*דניאל אינווי
*יוזף פילסודסקי
*וולטר מונדייל
*טושיקי קאיפו

## ראו גם
*מסדר השמש העולה

## קישורים חיצוניים

* אתר לשכת העיטורים במשרד ראש הממשלה
* 

קטגוריה:יפן: סמלים לאומיים
קטגוריה:יפן: אותות ועיטורים אזרחיים
קטגוריה:מסדר השמש העולה
Ext4

**ext4** (קיצור מאנגלית של extended filesystem - מערכת קבצים מורחבת, גרסה 4) היא מערכת קבצים מתועדת של לינוקס, אשר מחליפה את מערכת הקבצים ext3, ובעלת תאימות לאחור אליה.

חלקים נרחבים פותחו על ידי חברת Cluster File Systems, בשביל מערכת הקבצים Lustre בין 2003 ל-2006, מתוך כוונה להעלות את גבול יכולת אחסון הקבצים, ושיפור הביצועים. בהמשך בשל חשש ליציבות המערכת נוצרה התנגדות בקרב מפתחי הליבה של לינוקס לשנות את מערכת הקבצים ext3, לזו החדשה. כיוון שכך הוצע להמשיך להשתמש בקוד המקור של ext3, לשפר את ביצועיו, ולשנות את שמו ל-ext4. ההצעה התקבלה לבסוף וב-28 ביוני 2006 הניח תאודור צו המתחזק הראשי של מערכת ext3, תוכנית מעשית לפיתוח ext4.

גרסת הפיתוח הראשונה של ext4 הופיעה בליבת לינוקס גרסה 2.6.19, ובגרסה 2.6.28 סומנה המערכת כיציבה. בעקבות הצלחת הגרסה החליפה חברת גוגל את מערכות הקבצים שבמחשביה מ-ext2 ל-ext4, ובנוסף החליפה החברה את מערכת הקבצים YAFFS ל-ext4, במערכת ההפעלה אנדרואיד אותה היא מפתחת.

קטגוריה:מערכות קבצים
קטגוריה:לינוקס
מבוזי

**מבוזי** (בצרפתית: **Ilot Mbouzi**; בקומורית: **Chissioua Mbouzi**) הוא אחד האיים במצר מוזמביק המרכיבים את מיוט. זהו האי הרביעי בגודלו במיוט, והוא ממוקם בין האיים פטי-טר וגראן-טר.

מבוזי הוא אי בזלתי שמתפרס על פני שטח של 840 דונם והנקודה הגבוהה בו מתנשאת לרום של 153 מטר מעל פני הים. היום האי לא מיושב אולם בעבר האי שימש לרעיית עיזים, ומכאן מקור שמו שכן **m'bouzi** בשיקומורית הוא עז. כמו כן, האי שימש כמושבת מצורעים.

## פאונה
שמאל|ממוזער|200px|האכלת למורים בשמורה
האי שימש במשך שנים כמקום השבה של תת-מין של למור חום הייחודי לאי, **למור חום מיוט** (שם מדעי: *Eulemur fulvus mayottensis*) לטבע. כאשר למור היה נמצא פצוע, הוא היה עובר לידי ארגון שדאג לטיפול בו. הוא היה מועבר לאי מבוזי והארגון היה דואג להאכיל אותו. הלמורים שהיו נפוצים בכל איי מיוט נמצאים בסכנת הכחדה. בפטיט-טר הלמור נכחד מהטבע ובגראד-טר האוכלוסייה טקנה מאוד בעקבות תהליך אורבניזציה שעובר על האי, הקטנה באזורי המחיה וטריפתם על ידי כלבים שהביאו בני האדם.
האי מבוזי שהיה לא מיושב היה הפתרון להצלת הלמורים וכך תוך 13 שנים גדלה אוכלוסיית הלמורים באי מ-20 ל-650. הלמורים מתרכזים ב-30 דונם מסביב למושבת המצורעים שמאוישת על ידי ארגון הצלת הלמורים. הצמחייה באי אינה מספקת מספיק מזון ל-650 למורים ובאי ברוב ימות השנה אין מקור מים מתוקים, כך שהלמורים תלויים בהאכלה מבני האדם ולא יכולים להסתפק במזון מהטבע.

בעקבות יישוב האדם באי, הגיעו לאי גם עכברושים. משום שעכברושים הם אוכלי-כל, הם אוהבים מאוד איים טרופיים שבו אין להם טורפים טבעיים ויש להם מזון רב מהצומח. כמו כן, הם הופכים להיות טורפי-על של אוכלוסיות הציפורים, זוחלים וחרקים שבאי. בגלל הריבוי המהיר שלהם, הם מהווים סכנה לצמחיית האי וכן הם מעבירים מחלות ללמורים, דבר שמהווה סכנה חמורה למין זה של למורים.

באי מיני זוחלים רבים ביניהם השממית *Phelsuma robertmertensi* והנחש **Typhlops comorensis** שהם מינים אנדמיים למיוט (לא רק באי מבוזי).

## פלורה
הצומח באי מתאפיין כיער טרופי יבש. מלבד עצים אלו, בעקבות התיישבות האדם באי, קיימים שם גם עצי מנגו ממין *Mangifera indica*, לנטנה ססגונית וטוליפ גבון (*Spathodea campanulata*). מלבד עצים אלו, היער המקורי מכסה תחתיו מינים אנדמיים רבים כמו הסחלבים *Cynorkis flexuosa*, *Nervilia kotschyi*,*Angraecum leonis*, *Vanilla humblotii*.

בין הצמחים השונים נמצא הצמח *Lagrezia comorensis* ממשפחת הירבוזיים שהוא מין אנדמי לקומורו, המין לא אותר משנת 1854 בכל קומורו, אך בשנת 2008 הוא נמצא באי מבוזי.

באי מיני מנגרובים קטנים הגדלים ליד האוקיינוס.

## שמורת טבע
בעקבות מגוון המינים ונדירותם, ממשלת צרפת הכריזה על האי כולו כשמורת טבע בשנת 2007. זו הייתה שמורת הטבע הראשונה במיוט והוחלט שארגון הטבע של מיוט (L'association des Naturalistes de Mayotte) ינהל את השמורה.

לאחר ההכרזה התעוררה בעיה, מכיוון שהאי אינו מספק את מזונם של כל קופי הלמור, נדרש להמשיך להאכיל את הלמורים, דבר שנוגד את הכרזת שמורת הטבע בו אסור להאכיל את בעלי החיים הנמצאים בו. נכון להיום, כבר לא משיבים את הלמורים לאי, אולם עדיין מאכילים את 600 הלמורים הנמצאים באי.

## קישורים חיצוניים

* [מידע על האי מאתר getamap](http://www.getamap.net/maps/mayotte_%5B_france_%5D/mayotte_(general)/_mbouzi_chissioua/)

קטגוריה:מיוט
קטגוריה:אפריקה: שמורות טבע
קטגוריה:איים באוקיינוס ההודי
ים סקוטיה

[280px|שמאל|ממוזער|השקת סירת ההצלה "[מסע הסירה ג'יימס קיירד|ג'יימס קיירד" באיי הפיל, ב-24 באפריל 1916.]]

**ים סקוטיה** (באנגלית: **Scotia Sea**; בספרדית: **Mar del Scotia**) הוא ים הנמצא רובו באוקיינוס האטלנטי הדרומי, וחלקו באוקיינוס הדרומי.

מזג האוויר בים סוער וקר, בדרך-כלל. הוא שוכן בין ים ארגנטינה, איי ג'ורג'יה הדרומית ואיי סנדוויץ' הדרומיים, איי אורקני הדרומיים, וחצי האי האנטארקטי. האיים הנזכרים שוכנים כולם בפסגות רכס דרייק, והים גובל במערבו במעבר דרייק.

ים סקוטיה משתרע על שטח של כ-900,000 קמ"ר. כמחצית משטח הים מתנשא על מדף יבשתי. האיים בים הם סלעיים ומכוסים בחלקם קרח בימות השנה החורפיים.

## היסטוריה
השם ניתן לים בשנת 1932 על שם ספינת המשלחת הסקוטית הלאומית לאנטארקטיקה תחת הנהגתו של ויליאם ספירס ברוס, אשר נקראה "סקוטיה". החצייה המפורסמת ביותר של הים נעשתה בשנת 1916 על ידי סר ארנסט שקלטון וחמישה אחרים שהיו בסירת ההצלה ג'יימס קיירד כשעזבו את אי הפיל בדרכם אל איי ג'ורג'יה הדרומית ואיי סנדוויץ' הדרומיים.

בארגנטינה, ים סקוטיה נחשב לחלק מים ארגנטינה (בספרדית: Mar Argentino), ועל רבים מהשטחים טוענת ארגנטינה לבעלות, כגון איי ג'ורג'יה הדרומית ואיי פוקלנד, הנמצאים בתוך אזור זה.

ב-20 באוגוסט 2006 התרחשה רעידת אדמה בעוצמה של 7.0 בסולם ריכטר באזור הים, ב-13:41 (זמן מקומי).

## קישורים חיצוניים

* 

סקוטיה
סקוטיה
קטגוריה:האזור הסאב-אנטארקטי
ניקולה ברלי

**ניקולה אן ברלי** (באנגלית: **Nichola Ann Burley**; נולדה ב-26 בדצמבר 1986) היא שחקנית אנגלייה הידועה בעיקר בזכות תפקידה כקארלי ב-StreetDance 3D.

## ביוגרפיה
ברלי נולדה בהרהילס שבלידס ולמדה במשך חמש שנים בבית הספר וולטון לריקודי תיאטרון. קריירת המשחק של ברלי החלה בשנת 2005 כאשר היא הופיעה כמישל בסרט "אהבה + שנאה". בנובמבר 2006 היא הופיעה כזואי בסרט הטלוויזיה של דומיניק סאווג', "Born Equal", וקצרה שבחים מצד המבקרים על הופעתה. בשנת 2010 היא הופיעה בסרט הריקודים StreetDance 3D בתפקיד הראשי לצד שרלוט רמפלינג.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### הערותטלוויזיה

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אנגליות
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1986
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1986
מסדר החרצית

**המסדר העליון של החרצית** (ביפנית: 大勲位菊花章, תעתיק: דאי-קונאי קיקָה-שוֹ) הוא המסדר הגבוה ביותר ביפן. דרגת הסרט הגדול של המסדר נוסדה ב-1876 על ידי הקיסר מוצוהיטו, ודרגת הענק נוסדה ב-4 בינואר 1888. למעשה, אין כל הבדל בין הדרגות השונות, ומבחינה טכנית למסדר דרגה אחת בלבד. בניגוד למקביליו האירופאים, ניתן לצרף אדם למסדר לאחר מותו.

עיטור הצוואר מוענק אך ורק לאחר המוות, מלבד הקיסר, המחזיק בו אוטומטית. יוצאים מן הכלל הם ראשי מדינות זרות, העונדים את העיטור כסמל לידידות. עיטור הסרט הגדול הוא העיטור הגבוה ביותר אותו יכול אזרח יפני לקבל במהלך חייו. מלבד חברי המשפחה הקיסרית, הוענקו רק שלושה עיטורי סרט ליפנים בימי חייהם, ועוד אחד-עשר לאחר המוות.

תג המסדר מכיל קרניים לבנות מצופות אמייל ובעלות שולי זהב, ובמרכזו דיסקה אדומה - המייצגת את השמש העולה. בכל אחת מפינות התג מופיע פרח חרצית צהוב מצופה אמייל על רקע עלי חרצית מצופים אמייל. התג תלוי על פרח חרצית מצופה אמייל, המוצמד לסרט או לענק.

כוכב המסדר זהה לתג, אך הוא בצבע כסף וללא הפרח המחבר, ויש לענוד אותו בצד שמאל של החזה. הסרט הגדול הוא אדום בעל שוליים כחולים כהים, ויש לענוד אותו על כתף ימין.

## מקבלי העיטור
להלן רשימה חלקית של חברי המסדר:

### ענק
*אקיהיטו, קיסר יפן
*אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת
*קרל השישה עשר גוסטב, מלך שוודיה
*ג'יגמה סינגייה ואנגצ'וק, מלך בהוטן
*עבדאללה השני, מלך ירדן
*בניטו מוסוליני 

### סרט גדול
* פיליפ, דוכס אדינבורו
* צ'ארלס, נסיך ויילס
* ויקטוריה, נסיכת שוודיה
* יסוהירו נקסונה
* טומאס הנדריק אילווס
* רונלד רייגן

## ראו גם
*מסדר השמש העולה

## קישורים חיצוניים

* אתר לשכת העיטורים במשרד ראש הממשלה
* 

קטגוריה:יפן: סמלים לאומיים
קטגוריה:יפן: אותות ועיטורים אזרחיים
אל-כופרה

**אל-כופרה** (בערבית: **الكفرة**; בתעתיק מדויק: אלכֻּפֿרָה) היא שקע ונווה מדבר במחוז כופרה בדרום-מזרח קירנאיקה בלוב. בסוף המאה ה-19 הייתה כופרה למרכזו של המסדר הסנוסי. המקום שימש כזירת קרבות במהלך מלחמת העולם השנייה. בקרב על אל-כופרה בתחילת שנת 1941 כבשו כוחות צרפת החופשית את אל-כופרה מידי כוחות איטליה הפשיסטית.

שקע אל-כופרה שוכן במקום מבודד, לא רק בשל מיקומו בלב מדבר הסהרה, אלא בהיותו מוקף משלושת עבריו בשקעים נוספים. הודות לכך הוא שולט על נתיבי המעבר במדבר ממזרח למערב. 

בתקופת השלטון הקולוניאלי האיטלקי הייתה אל-כופרה תחנה חשובה בתעבורה האווירית מצפונה של לוב למושבות איטליה במזרח אפריקה. כיום היא משמשת תחנה בדרכם של פליטים ומבקשי עבודה מאפריקה לחופי לוב ולאירופה.

## מלחמת העולם השנייה
הקרב על אל-כופרה (בצרפתית: Bataille de Koufra) הוא קרב שנערך במלחמת העולם השנייה, ב-31 בינואר–1 במרץ 1941 בין כוחות איטליה הפשיסטית ששלטו בלוב, ובין כוחות צרפת החופשית בפיקודו של הקולונל פיליפ לקלרק שהסתייעו ביחידת קבוצת המדבר ארוכת הטווח של הצבא הבריטי. הקרב הסתיים בכיבוש נווה המדבר האסטרטגי אל-כופרה בדרום מזרח לוב על ידי כוחות צרפת החופשית.

במבצע הסכמה בין התאריכים 13 עד 14 בספטמבר 1942 כלל כוחות היבשתיים במבצע הגיעו מנאת המדבר אל-כופרה במסע ארוך שעקף את קווי צבא גרמניה הנאצית מדרום. נערך ניסיון להנחית כוחות קומנדו מהים. עיקר הכוח היבשתי הבריטי התחפש ל"שבויי מלחמה" שעליהם "שמרו" חיילים מקבוצת החקירה המיוחדת (SIG) הלבושים כחיילים גרמנים. הלוחמים נסעו בכלי רכב גרמניים. הנחיתה מהים נכשלה, והכוח היבשתי נאלץ להילחם מול כוחות איטלקים וגרמנים עדיפים. רוב הכוח הבריטי נהרג או נשבה ורק מעטים (ובהם קפטן באק מפקד היחידה וחלק מאנשי יחידת SIG) הצליחו לחזור לקווי הבריטים. 

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:לוב
קטגוריה:לוב: גאוגרפיה
קטגוריה:לוב: היסטוריה
קטגוריה:לוב: מחוז כופרה
אליעזר ניצברג

שמאל|ממוזער|250px|כריכת הספר דמשק אליעזר
הרב **אליעזר ניצברג** (ה'תר"ט, 1849 – ה'תרצ"ה, 1935) מהזרם הליטאי, נחשב לאחד מגדולי דורו בתורה, בחריפות ובבקיאות. חיבר את הספרים: "דמשק אליעזר", יד אליעזר", "תורת אליעזר", "דבר אליעזר".

## ביוגרפיה
ניצברג נולד בשנת ה'תר"ט בעיר פרוז'ני שבפלך גרודנו שבליטא לאביו הרב דוד יהודה ואמו רעלא. משחר נעוריו ניכרה שקידתו העזה לתורה. נישא ובגיל 26 כבר שימש כאב"ד בעיירה קטנה הולינקה שבפלך סובאלק שם היו לו התנאים להתמסר ללימודים ולחיבור ספריו.
בהיותו בן 34 סיים הרב את כתיבת ספרו הראשון "דמשק אליעזר" (כרך ראשון, וילנה, תר"נ). הספר הוא פרוש לחושן משפט וכולל חידושים וביאורים בעניינים הנוגעים להלכה. בספר חידושים אמיתיים שהתקבלו בברכה ולהסכמה מפוארת של גדולי הדור ההוא.
כ-30 שנה שימש הרב ניצברג אב"ד בהולינקה, שם סיים את כרך ב' של הספר "דמשק אליעזר" (וילנה תרנ"ז), ואת "דברי אליעזר" בשני כרכים (וילנה תרס"ג, תרע"א) - חידושים וביאורים על שולחן ערוך אבן העזר.

בשנת תרע"א (1911) נבחר לשמש כאב"ד בעיר קובל שבמחוז ווהלין שנחשבה בימים ההם עיר גדולה ובה כ-13,000 יהודים וכ- 40 בתי כנסת. הרב התחבב על כל שכבות הציבור למרות שרוב תושבי העיר היו חסידים, והחלה אז לנשב רוח הציונות. לדרשותיו ולפסיקותיו של הרב יצאו מוניטין למרחוק.
בשנת 1921 עם כיבוש קובל על ידי הפולנים אסרוהו היות שסירב למסור לשלטונות על הקומוניסטים שבין היהודים. בלחץ הקהל הוא שוחרר.
בקובל הדפיס הרב ניצברג עוד 3 ספרים. "תורת אליעזר" (וילנה תרפ"ה) ובו חידושים וביאורים על שולחן ערוך ואורח חיים, ואת הספר "יד אליעזר" בשני כרכים (ורשה תרצ"א) העוסק בחידושים וביאורים על שולחן ערוך יורה דעה. לפני פטירתו חיבר ספר נוסף שלא זכה לסיימו.

בתו אידה נישאה לסופר ההוגה קלמן גוטנבוים.

בט"ז בשבט תרצ"ה נפטר הרב. בתי המסחר היהודיים בקובל נסגרו לרגל מותו וכל יהודי העיר והרבנים מהסביבה השתתפו בהלוויית הצדיק.

## קישורים חיצוניים
* על דמותו. ספר קובל, עמ' 239-240. מספרי העמודים על פי הספר
* מתוך ספרו "יד אליעזר", מבוא- עמ' 17-22
* 

קטגוריה:רבנים פולנים
קטגוריה:אבות בתי דין