open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
סולם מדידה

**סולם מדידה** הוא מאפיין של משתנה המגדיר את יחידות המידה שבהן נמדד אותו משתנה.
לכל סולם ישנם מאפיינים שונים והוא מגדיר כיצד הערכים של המשתנה קשורים לתכונה הנמדדת.

## סוגי סולמות
קיימים ארבעה סולמות מדידה. הסולמות מסודרים בסדר היררכי, כך שסולם מרמה גבוהה יותר מקיים את כל התכונות של הרמות שמתחתיו.
סדר הסולמות: סולם שמי, סולם סדר, סולם רווח, סולם מנה.


הסולמות בטבלה מסודרים מהרמה הנמוכה לגבוהה

משתנים הנמדדים בסולם נומינלי או אורדינלי נקראים בשם משתנים איכותיים או קטגוריים, ומשתנים הנמדדים בסולם רווח או מנה נקראים משתנים כמותיים.

## ניתוח סטטיסטי על פי סולם מדידה
השיטה הסטטיסטית המתאימה לתיאור נתונים מסוימים תלויה בסולם המדידה שלהם. ככל שסולם המדידה גבוה יותר ניתן להפעיל עליו מניפולציות מתמטיות מורכבות יותר. רוב השיטות הסטטיסטיות מתאימות לשימוש בסולם רווח ומעלה, משום שרובן מערבות הפרשים בין ציונים או סכומים של ציונים.

הפעלת מניפולציה מתמטית על משתנה בסולם שמי תפיק ממצאים חסרי משמעות. לדוגמה, לא ניתן לומר שזכר זה יותר מנקבה (ניסיון ליצור סדר על סולם שמי).
גם סולם בינארי, כזה שיש בו רק שני ערכים - "לא" ו"כן" (המיוצגים על ידי 0, 1 בהתאמה) - משתלב בקריטריונים דלעיל. בדרך כלל זהו סולם שמי, למשל בדוגמה: 1 = אצביע לדני, 0 = לא אצביע לדני. גם אל תוצאות של בדיקת היריון, שהן 0 = לא בהיריון או 1 = כן בהיריון, ניתן להתייחס כאל סולם שמי, וכן ניתן להתייחס אל מקורן, המשקף ריכוז של חלבון מסוים בשתן של הנבדקת, כלומר תצוגה שטחית לסולם ריכוז חלבון שהוא סולם מנתי (מעל ריכוז מסוים התצוגה היא 1 ומתחתיו היא 0). כאמור, ניתן לחבר או לחסר ערכי משתנה מסולם רווח, אך אין משמעות להכפלה או חילוק של ערכים הנמדדים בסולם מסוג זה.

הצגה בסקאלה לוגריתמית, למשל סולם pH לחומציות וסולם ריכטר לעוצמת רעידות אדמה, אינה משתלבת כמות שהיא בקטגוריות דלעיל, אולם כל ערך המוצג בסקאלה לוגריתמית ניתן לתרגום מיידי לסולם אינטרוואלי או מנתי רגיל לשם עריכת הפעולה הנדרשת.

### סולם סמי-רווח
בניתוח הסטטיסטי במדעי החברה נוטים לעיתים להתייחס אל סולם שהוא מסוג סדר, אך בעל מספר רמות מעל סף מסוים, כאל סולם רווח. לעיתים נהוג לכנות סולם זה בשם סולם ליקרט .

לדוגמה התייחסות אל שאלון רגש מסוים, אשר תשובותיו נותנות מספר שלם בין 1 ל-7, כאל בנוי ממשתנה מסוג רווח. הדבר שגוי, ועלול להוביל להסקות סטטיסטיות שגויות.

## ראו גם
* סקאלה
* מדידה
* מדידה והערכה

## הערות שוליים

קטגוריה:השיטה המדעית
קטגוריה:סטטיסטיקה
ארובה (טריטוריה)

שמאל|ממוזער|250px|מפת האי ארובה
**ארובה** (בהולנדית: **Aruba**) היא טריטוריה הולנדית ששוכנת על אי בים הקריבי, 27 קילומטר מצפון לחצי האי פרגוואנה (Paraguaná) שבוונצואלה. האי שייך לקבוצת איי ABC (ארובה, בונייר וקורסאו) באנטילים הקטנים. בטריטוריה חיים כ-120,000 תושבים על כ-193 קילומטר רבוע. יחסית ליתר הקריבים, האי יבש ובו פחות צמחייה טרופית. בירת ארובה היא אורנייסטאד (Oranjestad). האי מישורי ברובו ואקלימו טרופי ימי, חם ולח בכל עונות השנה.

## היסטוריה
עד אמצע שנות ה-80 של המאה ה-20 היו בתי הזיקוק לנפט ונצואלי הענף הכלכלי הראשי של האי. אז נסגרו בתי הזיקוק לראשונה ומאותה עת כלכלת האי החלה נעה לכיוון התיירות.

ארובה נפרדה ב-1 בינואר 1986 מיתר איי האנטילים ההולנדיים והפכה למרכיב אוטונומי נפרד בממלכת ארצות השפלה (המסגרת המדינית של הולנד והאנטילים ההולנדיים, קוראסאו, סנט מארטן וארובה). ראש המדינה בארובה הוא מלך הולנד, אשר מיוצג על ידי מושל. ראש ממשלתה הראשון של ארובה (1986–1989) היה הני אימן (Henny Eman), יהודי, ועד 2018 כיהן בראשות ממשלתה אחיו הצעיר מייק אימן.

הפרלמנט המקומי כולל 21 מושבים. ברוב מערכות הבחירות שנערכו עד היום ניצחה מפלגת "תנועת הבחירה העממית". עם השנים הצלחתה בבחירות פחתה. בשנת 2021 היא זכתה ב-35% מהקולות. במקום השני הייתה "מפלגת העם של ארובה" שזכתה ה-31%. בנוסף לכך קיימות מפלגות קטנות שמפעם לפעם זוכות במספר בודד של מושבים דוגמת מפלגת "דמוקרטיה אמיתית" שזכתה פעמיים במושב בודד לפני שנעלמה מהמפה.

## כלכלה
מקור הקיום העיקרי הוא תיירות, כ-600,000 תיירים מבקרים באי מדי שנה. ענפים אחרים הם חקלאות (הגידול העיקרי הוא אלוורה), דיג, מפעלי זיקוק נפט ושירותים פיננסיים ואחרים. חברות אמריקניות, הולנדיות ואחרות מנצלות פרצות מס וכן מיעוט ופיגור בבקרת מס באמצעות חברות "מעבר לים" (off-shore) שמרכזן או חלק כלשהו ממרכיביהן בארובה.

## תחבורה
אורך כל הדרכים באי הוא 380 קילומטר. נמל התעופה הבין-לאומי המלכה ביאטריקס משמש את חברת התעופה המקומית וחברות זרות, המקיימות שירותים קבועים בין האי למדינות אמריקה הצפונית ואירופה. בנמל עברו כשני מיליון נוסעים נכון לשנת 2012.

## אוכלוסייה
80% מוּלָטִים והשאר שחורים, הודים ואירופאים (רובם הולנדים). 82% הם קתולים ,8% פְּרוֹטֶסְטַנְטִים והיתר הינדו, מוסלמים ואחרים. השפה הרשמית היא הולנדית, אך התושבים דוברים שפה מקומית בשם פפיאמנטו. הריבוי הטבעי השנתי הממוצע (2002) 0.7%.

כיום יש בארובה פחות ממאה יהודים. ראשי הממשלה לשעבר, האחים הני אימן ומייק אימן הם יהודים והאחרון הוא אף ידיד קרוב של חסידות חב"ד. שליח חב"ד באי, הרב אהרן בלסברג, מכהן כרב האי.

עיר הבירה היא אורנייסטאד והיא מכילה כ-34,980 תושבים (2015).

## אזורים
לא נהוגה באי חלוקה מנהלית. עם זאת, לצורכי מרשם אוכלוסין הוגדרו 8 אזורי מרשם:

## ראו גם
*יהדות ארובה

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:האנטילים הקטנים
קטגוריה:הולנד: גאוגרפיה
קטגוריה:חברות מיוחדות באיחוד האירופי
קטגוריה:מדינות וטריטוריות דוברות הולנדית
קטגוריה:הולנד: איים
בניין עיריית טורונטו

**בניין העירייה** של העיר טורונטו (באנגלית: **Toronto City Hall**), שנמצאת באונטריו, קנדה הוא אחד מסמליה המובהקים של העיר. הבניין עוצב על ידי ויליו רבל (Viljo Revell) ותוכנן על ידי האנס-קארל בנדל (Hanns karl Bandel). בנייתו החלה בשנת 1961. הוא נבנה כדי להחליף את בניין העירייה הישן של העיר שנבנה בשנת 1899.

במהלך השנים התעניינה עיריית טורונטו בבניית בניין עירייה מודרני. בשנת 1951 נבחרו שלוש מחברות האדריכלים הגדולות בטורונטו לעצב תוכנית, התוצאה הייתה מבנה שמרני בצורה קיצונית אשר נדחה על ידי האוכלוסייה המקומית. ראש העיר נתן פיליפס החליט בשנת 1958 לקיים תחרות בינלאומית כדי לבחור את העיצוב החדש. החלטה זו גרמה למרמור בקרב חלק מהתושבים אשר טענו שהעבודה צריכה להיעשות על ידי קנדים.

למעלה מ-500 תוכניות נשלחו, והזוכים היו הפינים ויליו רבל ואירו סארינן (Eero Saarinen). התוכנית גרמה לוויכוחים רבים, אך הבנייה התחילה בשנת 1961 והסתיימה בשנת 1965.

## מיקום
הבניין ממוקם בצד הצפוני של Queen Street West chi בין Bay Street ו-Osgoode Hall. באזור בו שכן הרובע הסיני הראשון של העיר. תושבי אזור זה הועברו ברובם לצפון-מערב המחוז.

## עיצובו של הבניין
בעוד שבסיס הבניין הוא מלבני, שני המגדלים שלו מעוגלים בחתך-רוחבי ועולים לגבהים שונים. בין המגדלים חדר תחתי דמוי צלוחית, וארגונו הכללי דומה במקצת לשתי ידיים המערסלות את החדר. משטח הבטון החיצוני של המגדלים חוזק כדי למנוע קריסה של המבנה, כתוצאה מהתרחבות של פני השטח החיצוניים וקריעת המבנה כתוצאה מלחץ אוויר שונה בשני הצדדים של המגדל דמוי הכנפיים, בעקבות הרוח העזה שמגיעה מהימות הגדולות.

בחזית המבנה המרכזי ממוקמת כיכר נתן פיליפס, מרחב ציבורי המכיל זירה להחלקת סקייטבורד. עוד ישנה מצבת זיכרון להחרבת העיר היפנית הירושימה בנשק גרעיני שמיוצגת על ידי פסל ברונזה של הנרי מור. הכיכר מוקפת בטיילת מוגבהת, המובילה לבניין העירייה. כיכר זו ומלון שרתון חוצים את Queen Street.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:טורונטו: מבנים
טורונטו
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן אירו סארינן
קטגוריה:אדריכלות מודרנית
טנור

**טנור** הוא חלק ממנעד, הגבוה מבין הקולות הגבריים הטבעיים (היינו, מבלי להחשיב קסטראטי וקולות המשתמשים בטכניקת הפאלסטו) ומעל לקול הבריטון.

בהרמוניה המקהלתית המסורתית בארבעה קולות, זו האופיינית בעיקר לכורלים, הטנור הוא הקו המוזיקלי השני מלמטה, כלומר זה הבא לאחר קו הבס. אחריו באים האלט והסופרן. המנעד האופייני לקול הטנור משתרע מדו באוקטבה השלישית ועד לדו באוקטבה החמישית.

מקור השם "טנור" בימי הביניים; במוזיקה של ימי הביניים והרנסאנס התייחס השם טנור לתפקיד מסוים במוזיקה רב-קולית, בדרך כלל התפקיד הגבוה בדרגה אחת מן התפקיד הנמוך ביותר (תפקיד בס). עד תקופת הרנסאנס זה היה התפקיד ששר או ניגן את המנגינה העיקרית (קנטוס פירמוס), ומכאן שמו - המילה "טנור" נגזרת מן המילה הלטינית "tenere", שפירושה "להחזיק". כל תקופת הרנסאנס התייחס המונח "טנור" לתפקיד מוזיקלי ולא לכלי או קול מסוים, ורק בתחילת הבארוק התפתחה בהדרגה המשמעות המוכרת יותר כיום, של קול גברי גבוה.

פעמים רבות משתמשים במונח "טנור" גם בהקשר של כלי נגינה. מינוח שכזה בא לציין את מנעדו של הכלי (כגון "סקסופון טנור") או את תפקידו המוזיקלי במאזן מנעדי סך הכלים המשתתפים; כך לדוגמה נוכל לשמוע כי ברביעיית מיתרים, הויולה מנגנת את תפקיד ה"טנור".

בתחום מוזיקת ה"ברברשופ" משתמשים במונח טנור, בשונה מאשר במוזיקה הקלאסית, לציון הקול הגבוה ביותר, אשר שר בטכניקת פלסטו, מעל לקול המוביל (ה-"lead").

ממוזער|250px|מנעד מקובל של קול טנור במוזיקה מקהלתית

## סיווג קולות הטנור
בתחום האופרה לרוב נכתבים התפקידים הגבריים הראשיים לקולות טנור. בתחום זה נהוג לקטלג תפקידי טנור וזמרי טנור על פי אופיים (צבע הקול, אופיו של התפקיד והדרישות הטכניות שהוא מציב בפני הזמר):
* **טנור לירי מלא** - קול מלא ורך הנועד לתפקידים ליריים באופיים. דוגמה: תפקיד רודולפו באופרה "לה בוהם" מאת ג'אקומו פוצ'יני.
* **טנור לירי לג'רו** (לירי קל) - קול המאופיין בחן, בגמישות ובזריזות. מנעדו בצלילים הגבוהים עולה על זה של שאר סוגי הטנור. דוגמה: תפקיד הנסיך רמירו באופרה "לכלוכית" מאת ג'ואקינו רוסיני.
* **טנור דרמטי** - קול חזק בעל איכויות תיאטרליות. דוגמה: תפקיד אותלו באופרה הנושאת שם זה מאת ג'וזפה ורדי. לעיתים יש נטייה לטעות ולחשוב שגוון הדרמטי הוא בריטון.
* **טנור הרואי** (מכונה בגרמנית "Heldentenor") - טנור דרמטי בעל גוון אפל ונמוך יותר. משמש בעיקר באופרות גרמניות. דוגמה: תפקיד "טנהויזר" באופרה הנושאת שם זה מאת ריכרד וגנר.
* **טנור בּוּפוֹ** (מכונה בגרמנית **שְׁפִּילטנור**) - קול אשר לרוב אינו ניחן במנעד רחב במיוחד ואף לא בגוון ערב לאוזן. משמש בתפקידים קומיים משניים. דוגמה: תפקיד מונוסטטוס באופרה "חליל הקסם" מאת וולפגנג אמדאוס מוצארט.
* **טנור ספינטו** (או "ליריקו-ספינטו") - טנור לירי בעל חספוס ובעל עוצמה רבה יותר מזה של הטנור הלירי המלא. מעין סינתזה בין הטנור הלירי-המלא לטנור הדרמטי. דוגמה: תפקיד "קאניו" באופרה "ליצנים" מאת רוג'רו לאונקוואלו.
* **קונטרה טנור** הוא קול גברי גבוה המשתייך אל הקבוצה של קול הטנור, אך הגבוה מבין כולם. הקונטרה טנור מקביל במנעדו הקולי לקול האלט והמצו-סופרן, ולעיתים נדירות אף לסופרן, בדרך כלל בשימוש בפלסט.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קולות
עמירם עולמי

שמאל|ממוזער|175px|השיר של הרב עולמי בכניסה לישיבת עתניאל
הרב **עמירם (עמי) עולמי** (כ"א בתמוז תש"ך, 16 ביולי 1960 – כ"ד בכסלו תשנ"ה, 27 בנובמבר 1994) נמנה עם מייסדי ישיבת עתניאל ושימש כר"מ בישיבה וכרב היישוב עתניאל עד שנרצח בפיגוע בבית חגי.

## קורות חייו
נולד לפסח ולרבקה עולמי וגדל בכפר השיתופי שבי ציון. למד בתיכון דתי יבנה בחיפה ולאחר מכן בישיבת הכותל, במסגרתה שירת בצה"ל בחיל השריון (נלחם במלחמת לבנון הראשונה), ובישיבה הגבוהה מקור חיים, שם הוסמך לרבנות. הוא היה תלמידם של הרב שג"ר והרב עדין אבן ישראל-שטיינזלץ.

במהלך 1988 הקים הרב עולמי את ישיבת עתניאל יחד עם הרב בנימין קלמנזון והיה אחראי במידה רבה לאופייה האמנותי-חסידי של הישיבה, כאשר בתקופה זאת לא הייתה מקובלת גישה זאת בישיבת הסדר. בנוסף כיהן הרב עולמי כרב היישוב עתניאל.

הרב עולמי נרצח בפיגוע ירי סמוך לבית חג"י, בכ"ד בכסלו תשנ"ה (27 בנובמבר 1994). הפיגוע בוצע בידי חוליית חמאס שרצחה במאי 1994 את מרגלית שוחט ורפאל יאירי ליד בית חג"י.

הוא הותיר אחריו אישה בהריון וחמישה ילדים. כשבעה חדשים אחרי הירצחו נולדה בתו ונקראה על שמו: נחמה בת-עמי. הרב רא"ם הכהן, שנכנס לכהן כראש הישיבה מעט לפני הפיגוע, החליף אותו לאחר זמן כרב היישוב.

## קישורים חיצוניים
* הרב עמי עולמי באתר קריית ארבע.
* הרב עמי עולמי הי"ד - דף לזכרו באתר ישיבת עתניאל
* 
* 
* 
* 
* הרב עמיחי סמט, השיר שנשאתי מתוך הגמרא - עיון בדרכי הלימוד של הרב עמי עולמי, באתר ספריית אסיף (מתוך 'אביע' 23, קיץ תשע"ז)

קטגוריה:רבני ישיבת עתניאל
קטגוריה:קורבנות פיגועים ביהודה ושומרון
קטגוריה:רבני הציונות הדתית בישראל
קטגוריה:יהודה ושומרון: רבנים
קטגוריה:בוגרי ישיבת הכותל
קטגוריה:חללי טרור ישראלים
קטגוריה:חללי טרור בישראל
קטגוריה:בוגרי תיכון יבנה (חיפה)
קטגוריה:בוגרי ישיבת מקור חיים (שפע)
קטגוריה:חסידות חדשה: רבנים
קטגוריה:תלמידי הרב שג"ר
קטגוריה:שבי ציון: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1960
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1994
בניין העירייה הישן (טורונטו)

שמאל|ממוזער|250px|בניין העירייה הישן
**בניין העירייה הישן** בטורונטו שבקנדה היה מקום מושבה של מועצת העיר טורונטו מ-1899 עד 1966. המבנה נבנה בסגנון נאו-רומנסקי, ובזמנו היה המבנה הגדול ביותר בטורונטו. במבנה יש מגדל שעון מיוחד אשר נראה לכל אורכו של הרחוב.

את בניין זה החליף בניין העירייה החדש. כיום הבניין משמש כמקום מושבו של בית המשפט העירוני, ומדי פעם משמש לצילומי סרטים ותוכניות טלוויזיה.

## קישורים חיצוניים

*בניין העירייה הישן באתר עיריית טורונטו

קטגוריה:טורונטו: מבנים
טורונטו
קטגוריה:מגדלי שעון
אינטרלוקין

**אינטרלוקין** (**Interleukin**) הוא שמם של כמה חלבונים המשתייכים לקבוצת הציטוקינים. לאינטרלוקינים שלל תפקידים חשובים במערכת החיסון.

שמאל|ממוזער|250px|אינטרלוקין 5
שמאל|ממוזער|250px|אינטרלוקין 6
שמאל|ממוזער|250px|אינטרלוקין 8

האינטרלוקינים מופרשים על ידי תאי דם לבנים (לויקוציטים) ואף נקלטים על ידי תאי דם לבנים; מכאן שמם (**אינטר**, "תוך" + **לויקו**ציטים). אופן פעולתם של חלבוני איתות אלו מוגדר כ**פראקריני** (כלומר, הם מופרשים מתאים מסוימים ומשפיעים על תאי הסביבה הקרובה) ולעיתים **אוטוקריני** (מופרשים מתאים מסוימים ומשפיעים על אותם תאים עצמם).

קיימים 35 אינטרלוקינים; הם מסומנים** IL-1** עד **IL-35**. השפעתם של האינטרלוקינים על תאי המטרה היא בשלושה תחומים עיקריים:

* **גורמי גדילה**. תאים הקולטים אינטרלוקינים נכנסים לקצב מואץ של מחזור התא, מתחלקים במהירות רבה יותר ומתרבים.
* **גורמי היצמדות ו[[כימוטקסיס]]**. אינטרלוקינים מכוונים תאים של מערכת החיסון אל יעדם. לעיתים הם מגבירים את יכולת ההיצמדות (הידבקות) של תאי הדם הלבנים אל תאי אפיתל, אל דפנות כלי הדם או אל הרקמות.
* **דיכוי תאים של מערכת החיסון**. לאחר שרוב הפתוגנים חוסלו מביאים אינטרלוקינים אלו לדעיכת התגובה החיסונית.

## סקירת 12 האינטרלוקינים העיקריים

* **IL-1** מופרש על ידי מקרופאג'ים, מונוציטים ותאים דנדריטיים. הוא מגביר את יכולת ההיצמדות של תאי דם לבנים הקולטים אותו, ובכך מסייע להם להגיע למקום הזיהום, להישאר בו ולהילחם בפתוגנים. בנוסף, משפיע IL-1 על ההיפותלמוס וגורם בכך להעלאת חום הגוף, דבר המסייע למערכת החיסון להילחם בזיהום. שתי השפעות אלו מהוות חלק ניכר מסדרת התסמינים המכונה **[[דלקת]]**.
* **IL-2** מופרש על ידי תאי T וגם נקלט על-ידם, לעיתים על ידי אותם התאים שהפרישו אותו. IL-2 מעודד התרבות של תאי T, וחשיבותו בהתנעת **התגובה החיסונית הלומדת** רבה.
* **IL-3** נקלט על ידי תאי Mast ובאזופילים וגורם להפעלתם.
* **IL-4** מופרש על ידי תאי T ותאי פיטום ונקלט על ידי תאי B, להם הוא גורם להתחיל לייצר ולהפריש נוגדנים מסוג IgE, האחראיים להתנעת תגובות אלרגיות ולתקיפת תולעים שפלשו לגוף.
* **IL-5** מופרש על ידי תאי T ותאי פיטום, נקלט על ידי אאוזינופילים (תאי דם לבנים הנלחמים בעיקר בתולעים שפלשו לגוף) וגורם להפעלתם.
* **IL-6** מופרש על ידי מקרופאג'ים. מסוגל לחצות את מחסום הדם מוח, ולהשפיע על ההיפותלמוס להעלות את חום הגוף. מעודד יצירת נויטרופילים במח העצם ותומך בגדילה של תאי B.
* **IL-7** מופרש בתאי סטרומה, ושם הוא עושה רגולציה של תהליכי התמיינות של לימפוציטים.
* **IL-8** הוא כימוקין. מעורב בARDS ובמחלות חסימתיות של הריאה.
* **IL-9** מופרש על ידי לימפוציטים, מעודד מגוון רחב של תאים במערכת החיסון להתרבות ולא לעבור אפופטוזה (התאבדות עצמית של התא).
* **[[אינטרלוקין 10|IL-10]]** מעכב את התגובה החיסונית. מיועד לבלום את התגובה האוטואימונית.
* **IL-11** מעודד התרבות של תאי גזע במח העצם (המטופואזיס) ויצירת תאי אב של מגה קריוציטים. מעורר את המנגנון שבו תאי T גורמים לתאי B להפריש נוגדנים.
* **IL-12** מופרש על ידי תאים דנדריטיים ומקרופאג'ים ונקלט על ידי תאי T. אינטרלוקין זה גורם לתאי ה-T להתמיין ספציפית לתאי T מסייעים מסוג 1 (**T<sub>H</sub>1**), אשר מפרישים אינטרפרון ותורמים בכך להפעלת מקרופאג'ים. מקרופאג'ים מופעלים מסוגלים לעכל ולהשמיד נגיפים וחיידקים שבלעו. זוהי דוגמה טובה לאופן שבו תאי מערכת החיסון משפיעים האחד על השני **בצורה מעגלית** לעיתים קרובות.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:חלבונים
קטגוריה:מערכת החיסון
מאיר אגסי

**מאיר אגסי** (3 ביולי 1947 – 31 בינואר 1998) היה סופר, משורר, צייר, מתרגם, עיתונאי ומבקר אמנות.

## ביוגרפיה
אגסי נולד בקיבוץ רמת הכובש. בשנים 1963–1965 למד אמנות ב"מכון אבני". במהלך שירותו הצבאי היה חבר בלהקת פיקוד המרכז והשתתף בתוכנית ה-16 שלה, "איפה המרכז", שעלתה ב־1968. בין חברי אותו מחזור היו קובי רכט ודודו זכאי. התוכנית פורקה בהוראתו של רחבעם זאבי, לאחר שחברי הלהקה סירבו להופיע בתנאי שדה. בשנת 1970 הציג את "רישומים", בגלריה "בר-כוכבא" בתל אביב. בשנת 1980 זכה במלגת לימודים באנגליה. בשנת 1982 השתקע בבריסטול, אנגליה.

ספרו הראשון "הגבעות השחורות של דקוטה", זכרונות נוגים ומרים של יליד קיבוץ, נדפס בשנת 1987. הספר עורר בשעתו הדים רבים, הן לחיוב והן לשלילה. ספר שיריו "עננים מפסלים צורות" נדפס בשנת 1969. מאיר אגסי היה סגן עורך הירחון מוניטין, שם עבד לצד אדם ברוך ורינו צרור. כתב גם פזמונים אחדים, מאמרי ביקורת רבים על אמנות במגזין "סטודיו" ובעיתון "חדשות". רבים ממאמרים אלו כונסו בשנת 2008 בספר "הכד מטנסי". בשנת 1988 אף כתב גיליון שלם של כתב העת בשם "מלון אוטופיה-דיסטופיה" בנושא אמנים "אאוטסיידרים". בנוסף כתב ספר על האמן יחיאל שמי "ניירות יחיאל שמי" (1998).

בפברואר 1998 נהרג אגסי בתאונת דרכים בכביש בין בריסטול לאוקספורד. עימו נהרגו אשתו, טסה, ובנם דניאל. השלושה נקברו ברמת הכובש.

לאחר מותו התגלו בעיזבונו ציורים ורישומים רבים מאוד וכן יומנים רבים. כל אלה הוצגו בתערוכה מקיפה בשנת 2002, שהוצגה בכמה מקומות בארץ ונתרמה למשכן לאמנות על שם חיים אתר שבעין חרוד. תערוכה גדולה לזכרו אצר יניב שפירא במשכן לאמנות שם, וחלקים ממנה, כולל פינת העבודה של אגסי, מוצגים דרך קבע בספריית המשכן.

## רשימת פרסומים
***עננים מפלסים צורות, שירים**, הקיבוץ המאוחד, 1969.
***הגבעות השחורות של דקוטה**, זמורה-ביתן, 1987.
*"מלון אוטופיה-דיסטופיה", **סטודיו**, גיליון מס' 89, ינואר, 1998.
***ניירות יחיאל שמי**, א"ר הסדנה לספרים, 1998.
***הכד מטנסי, מבחר מאמרים על אמנים, אמנות והתבוננות 1997-1983**, עם עובד, 2008.

## ספר שהשתתף ביצירתו
* **אקוורלים / זריצקי**, עורך: ישעיהו יריב, בהשתתפות: **מאיר אגסי**, מרדכי עומר, גדעון עפרת, יונה פישר, אביגדור אריכא, מוציא לאור: גלריה גורדון, תל אביב, 1992.

## האמניות רותי ונלי אגסי
גרושתו רותי אגסי היא אמנית צילום שהציגה מעבודותיה בתערוכות רבות. בתם המשותפת נלי אגסי, היא אמנית וידאו ומיצבים ומציגה מעבודותיה במוזיאונים וגלריות בארץ ובעולם. מאמרים רבים וביקורות אמנותיות בעיתונות הנדפסת ובעיתונות הדיגיטלית עוסקים הן בעבודותיה החדשניות של נלי אגסי והן בעבודות הצילום של רותי אגסי.

## לקריאה נוספת
***"מה עובר עליך ילד?"**, אלמנטים סוריאליסטיים ביצירות של בני קיבוץ, מאת שולה קשת, נדפס בעלי-שיח, 46, 2001.
***ניירות יחיאל שמי**, מאיר אגסי, א"ר הסדנה לספרים, 1998.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* סקירת ספר האמן "גתה בוונציה" באתר מדף - ספרים שהם אמנות
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סגל חדשות
קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:אוצרים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שהיגרו לממלכה המאוחדת
קטגוריה:חברי להקת פיקוד המרכז
קטגוריה:רמת הכובש: אישים
קטגוריה:הרוגי תאונות דרכים בממלכה המאוחדת
קטגוריה:פזמונאים כותבי עברית
קטגוריה:בוגרי מכון אבני
קטגוריה:מבקרי אמנות ישראלים
קטגוריה:אישים הקבורים ברמת הכובש
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1998
בוניים

[ממוזער|זוג [בונה קנדי|בונים קנדים.]]
[ממוזער|שחזור של [פלאוקסטור.]]
[ממוזער|שלד של [בונה ענק.]]
**בּוֹנִיִּים** (שם מדעי: Castoridae) היא משפחה בסדרת המכרסמים.

בני משפחה זו הם יונקים מימיים בעלי התאמה לחיים במים, עם זנב שטוח, כפות עם קרומים ושסתום בנחיריו ואוזניו האוטם את המים. הבונים ניזונים מגזעי עצים ובונים מהעצים הכרותים סכר, בתוכו הם גרים.

הבונים הם הגדולים במכרסמים המודרניים לאחר מיני הקפיבארה מאמריקה הדרומית. הם יכולים לשקול עד 40 ק"ג. בעבר היו מינים גדולים יותר כמו בונה ענק (*Castoroides*) ששקל עד 200 ק"ג.

## מיון
בעבר, משפחה זו הייתה מגוונת וכללה סוגים ומינים רבים, ואילו כיום כוללת סוג אחד - בונה (*Castor*), המכיל בתוכו שני מינים: בונה קנדי (*Castor canadensis*) ובונה אירופי (*Castor fiber*).

### סוגים נכחדים
* *Migmacastor*
* *Agnotocastor*
* *Neatocastor*
* *Anchitheriomys*
* *Propalaeocastor*
* *Oligotheriomys*
* פלאוקסטור (*Palaeocastor*)
* *Capacikala*
* *Pseudopalaeocastor*
* *Euhapsis*
* *Fossorcastor*
* *Priusaulax*
* *Eucastor*
* *Microdipoides*
* *Nothodipoides*
* *Monosaulax*
* *Prodipoides*
* *Dipoides*
* בונה ענק (*Castoroides*)
* *Procastoroides*
* *Trogontherium*
* *Boreofiber*
* *Euronexomys*
* *Youngofiber*
* *Asiacastor*
* *Palaeomys*
* *Chalicomys*
* *Steneofiber*
* *Zamolxifiber*
* *Romanofiber*
* *Schreuderia*
* *Sinocastor*
* *Hystricops*

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי וילהלם המפריך
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1820
קטגוריה:משפחות יונקים
אל חג'י דיוף

**אל חג'י דיוף** (בצרפתית: **El-Hadji Diouf**; נולד ב-15 בינואר 1981) הוא כדורגלן עבר סנגלי ששיחק בעמדות החלוץ והקיצוני. היה חלק מסגל נבחרת .

ב-2001 ו-2002 זכה בתואר כדורגלן השנה באפריקה. ב-2002 זכה גם בפרס כדורגלן השנה באפריקה של ה-BBC, ובמרץ 2004 נבחר על ידי פלה לאחד מ-125 שחקני הכדורגל החיים הטובים בעולם.

## קריירה
דיוף החל את הקריירה שלו בצרפת במדי הקבוצות סושו, לאנס וסטאד רן.  לאחר מונדיאל 2002 בו הגיע יחד נבחרת  עד לשלב רבע הגמר, הוא עבר לשחק בליברפול האנגלית תמורת 10 מיליון אירו.

לאחר שנתיים לא מוצלחות בליברפול הושאל בעונת  לבולטון וונדררס, שרכשה את כרטיס השחקן שלו בסיום אותה עונה. דיוף שיחק במדי בולוטון במשך שלוש שנים, ואחרי כן עבר לסנדרלנד ובלקבורן. בחלון ההעברות של ינואר 2011 הושאל לגלאזגו ריינג'רס. ב-31 באוקטובר 2011 חתם בקבוצת דונקסטר רוברס מהליגה האנגלית השנייה וירד איתה לליגה השלישית. ב-9 באוגוסט 2012 עבר ללידס יונייטד וב-16 במאי 2014 שוחרר ממנה.

### נבחרת סנגל
דיוף ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת  בשנת 2000 נגד נבחרת . במונדיאל 2002 הצליח להגיע עם סנגל עד לשלב רבע הגמר, לאחר ניצחונות על  ו. דיוף נבחר לאחד מהשחקנים המצטיינים בטורניר. באותה שנה סנגל סיימה גם כסגנית גביע אפריקה לאומות. ב-3 באפריל 2009 הודיע על פרישתו מהנבחרת, וב-2011 אף קיבל עונש השעיה מהנבחרת ל-5 שנים (שקוצרו לאחר מכן), משום שהעביר ביקורת על ההתנהלות של ההתאחדות הסנגלית.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים סנגלים
קטגוריה:חלוצי כדורגל סנגלים
קטגוריה:כדורגלני סושו
קטגוריה:כדורגלני סטאד רן
קטגוריה:כדורגלני לאנס
קטגוריה:כדורגלני ליברפול
קטגוריה:כדורגלני בולטון וונדררס
קטגוריה:כדורגלני סנדרלנד
קטגוריה:כדורגלני בלקברן רוברס
קטגוריה:כדורגלני גלאזגו ריינג'רס
קטגוריה:כדורגלני דונקסטר רוברס
קטגוריה:כדורגלני לידס יונייטד
קטגוריה:כדורגלני נבחרת סנגל
קטגוריה:זוכי פרס כדורגלן השנה באפריקה
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2002
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2002
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2004
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2006
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2008
קטגוריה:ספורטאים סנגלים בצרפת
קטגוריה:ספורטאים סנגלים באנגליה
קטגוריה:ספורטאים זרים בסקוטלנד
קטגוריה:ספורטאים זרים במלזיה
קטגוריה:ילידי 1981
כיכר נייתן פיליפס

**כיכר נייתן פיליפס** (באנגלית: **Nathan Phillips Square**) היא כיכר מרכזית בטורונטו. הכיכר נפרשת מול החזית הדרומית של בניין העירייה של טורונטו וקרויה על שם נייתן פיליפס, ראש העיר של טורונטו בשנים 1955 עד 1962. הכיכר תוכננה יחד עם בניין העירייה על ידי האדריכל ויליו רבל  בעקבות תחרות אדריכלים בינלאומית, ונחנכה בשנת 1965. תחרות לעיצוב מחדש של הכיכר נערכה בסתיו 2005.

הכיכר משמשת בין השאר לתצוגות אמנות, שוק איכרים שבועי, אירועים חברתיים והפגנות.

צורת הכיכר מלבנית, כשצלעה הצפונית נושקת לבניין העירייה. שטחה העיקרי של הכיכר מרוצף בלוחות בטון גדולים. טיילת בטון מוגבהת מקיפה את הכיכר ומאפשרת גישה לבימה של בניין העירייה. בשל בעיות תקציב הטיילת סגורה ברוב ימי השנה.

בצדה הדרומי של הכיכר בריכת השתקפות המשמשת בחורף כמשטח החלקה על הקרח. מעל הבריכה הוקמו שלוש קשתות לצורכי תאורה; בשנת 1989 הוענק להן השם "קשתות החירות" והן הוקדשו לזכר כל אלה שלחמו או הגנו על החופש.

בקצה המערבי של הכיכר נמצא "גן השלום", שהוקם לזכר הטלת פצצת האטום על הירושימה ולציון ״מחויבותם של תושבי טורונטו לעקרון השלום העולמי״.

מלבד אלו מפוזרים בכיכר מספר פסלים, ביניהם "Three-Way Piece No. 2" (הקשת) שיצר הפסל הנרי מור ופסלו של וינסטון צ'רצ'יל שנוצר על ידי הפסל אוסקר נמון.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:טורונטו: מבנים
נייתן פיליפס
אלפא קנטאורי B

**אלפא קנטאורי B** הוא כוכב הסדרה הראשית כתום, בן זוגו של אלפא קנטאורי A. סיווגו הספקטרלי הוא K1 ובהירות נראיתו היא 0.5 מזו של השמש. קוטרו הוא 1,200,000 ק"מ ומסתו שווה ל-0.907 מסות שמש. טמפרטורת הפנים שלו היא K 5,300. בהירותו הנראית היא 1.35 ובהירותו המוחלטת 5.7. מרחקו מכדור הארץ הוא 4.4 שנות אור.

באוקטובר 2012 התגלה כוכב לכת חוץ-שמשי המקיף את הכוכב. לכוכב הלכת מסה דומה לשל כדור הארץ, הוא משלים הקפה סביב הכוכב בכ-3.2 ימים, ומרחקו כ-6 מיליון ק"מ. בכוכב הלכת הזה לא יכולים להתקיים חיים מכוון שהוא מקיף את כוכב השבת שלו מקרוב.
## ראו גם
*פרוקסימה קנטאורי

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כוכבי הסדרה הראשית מסוג K
B
קטגוריה:מערכות כוכבי לכת
קטגוריה:קטלוג לויטן
הצל של אנדר

**הצל של אנדר** (אנגלית: **Ender's Shadow**) הוא ספר מדע בדיוני מאת אורסון סקוט קארד (1999) שעלילתו מכסה ברובה את האירועים שהתרחשו בספר "המשחק של אנדר", אך מנקודת מבטו של **בין**, שהוא דמות-משנה בספר "המשחק של אנדר". "הצל של אנדר" אינו המשך לספר "המשחק של אנדר", אלא ספר מקביל. סרט קולנועי באורך מלא, אשר מבוסס על מאורעות שני הספרים (המשחק של אנדר והצל של אנדר), יצא לאקרנים ב-2013.

## עלילת הספר
בין, הדמות הראשית בספר, הוא ילד בעל אינטליגנציה גבוהה במיוחד, כתוצאה ממוטציה שהתגלתה על ידי מדען רוסי בשם אנטון. המוטציה מבוצעת באופן יזום על ידי וולסקו, דודו מצד אביו של בין, ב-23 ביציות מופרות שאותן גנב מהוריו הביולוגיים. כשוולסקו מגלה שהוא עומד להיתפס על ידי המשטרה הוא הורג את כל התינוקות על מנת להעלים ראיות (על ידי סם מרדים, מוות חסר כאב). בין הפעוט מבין את העומד להתרחש, ובורח דרך יציאת חירום. ולאחר מכן מתחבא במכל הדחה של השירותים.  שרת שמוצא אותו לוקח אותו לאימוץ, אך הוא עוזב בכוחות עצמו את בית השרת ומגיע לרחוב, שם הוא גדל כיתום ברוטרדם האכזרית שלאחר פלישות הבאגים לכדור הארץ.

בהיותו בן 4, גורם בין למהפכה חיובית ביחסים בין הילדים הקטנים לבין הבריונים ברחובות רוטרדם. הוא שורד בעזרת מוחו המבריק, למרות כל הסיכויים. יכולותיו השכליות העליונות מביאות אותו לתשומת לבה של נזירה בשם קרלוטה שמפנה אותו לבית הספר ללחימה. בין אינו רוצה ללכת לבית הספר ללחימה, אך מבין שזו הזדמנות לברוח מבריון בשם אשיל שרוצה לרצוח אותו. 
בבית הספר ללחימה בין לא נותן לאיש לאבחן אותו ונוטה לעצמאיות יתר. צוות בית הספר אינו מעוניין להתחשב ברצונו ועוקב אחריו. בין מתיידד מאוד עם ילד בשם ניקולאי, שגדול ממנו בשנתיים. לקראת סוף העלילה מגלה קרלוטה (שבמקביל מנסה להתחקות על שורשיו הביולוגיים של בין), שבין וניקולאי הם אחים.

בספר מתגלה כי בין משפיע רבות על המתרחש מאחורי הקלעים בספר "המשחק של אנדר"; למשל, הוא בוחר את החיילים בצבאו של אנדר, ללא ידיעתו.

מהצגת הדמויות בספר ניתן להתרשם כי בין חכם מאנדר אך חסר לו כושר מנהיגות (או, לפי הגדרתו של בין: אנדר מבין את אנשיו. הוא אוהב אותם. בין לא, ולכן הוא לא יוכל להנהיג את אנשיו בצורה שאנדר עושה זאת).

"הצל של אנדר" הוא הספר הראשון ב"סדרת הצל", המתארת את השנים לאחר תום המלחמה בבאגים ותחילת המאבקים הפנימיים בין מעצמות כדור הארץ. 

## ראו גם
* אורסון סקוט קארד

## קישורים חיצוניים
* 
* הצל של אנדר, באתר אופוס

קטגוריה:ספרי אורסון סקוט קארד
קטגוריה:ספרי 1999
קטגוריה:ספרים שעובדו לסרטים
קטגוריה:יצירות זוכות פרס גפן
קטגוריה:ספרי הוצאת אופוס
קטגוריה:המשחק של אנדר
Maple

**Maple** (**מֵייפְל**; בעברית: עץ האדר) היא תוכנה המסייעת בפתרון בעיות מתמטיות שונות (לדוגמה חישוב נגזרות ושרטוט גרפים). Maple משלבת שפת תכנות שייחודית לה עם ממשק של מפרש. התוכנה מאפשרת חישובים סימבוליים יחד עם חישובים נומריים.

## היסטוריה
הפיתוח של Maple החל באוניברסיטת ווטרלו בשנת 1980. חוקרים באוניברסיטה התעניינו ברכישת מחשבים שיהיו מספיק חזקים על מנת להריץ את התוכנה Macsyma, אך לבסוף הוחלט לפתח תוכנה שתהיה מסוגלת לרוץ על מחשבים חלשים יותר, ותבצע חישובים אלגבריים-סימבוליים, וכן תהיה זמינה לחוקרים ולסטודנטים. גרסאות ראשוניות של התוכנה היו זמינות כבר ב-1980. התוכנה הודגמה לראשונה בכנסים מקצועיים בשנת 1982. עד סוף 1983, יותר מ-50 אוניברסיטאות כבר התקינו עותקים של התוכנה.
בשנת 1988 הוקמה חברת Waterloo Maple (ידועה בעיקר כ-Maplesoft) על מנת לעמוד בביקוש הגובר לרישיונות ותמיכה בקרב משתמשי התוכנה. בתחילה מטרת החברה הייתה הפצה ותמיכה בלבד, אך מאוחר יותר הוקמה מחלקת מחקר ופיתוח, אשר עוסקת בעיקר הפיתוח של התוכנה עד היום.
בשנת 1989 פותחה הגרסה הראשונה של Maple אשר הכילה ממשק גרפי, גרסה 4.3. תחילה הממשק הגרפי היה זמין רק בגרסאות למקינטוש.

### היסטוריית גרסאות

## ראו גם
* Mathematica
* MATLAB
* Derive

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר הבית של חברת Maplesoft
* אתר הבית של נציגות חברת Maplesoft בישראל

קטגוריה:תוכנות מתמטיקה
יד השמונה

**יד השמונה** הוא מושב שיתופי של תנועת האיחוד החקלאי השוכן בפרוזדור ירושלים, בין קריית התקשורת נווה אילן ליישוב נווה אילן. אוכלוסיית היישוב היא יהודית משיחית, וכן מיעוט נוצרים שהם חלק מהקהילה.

מייסדי היישוב היו קבוצת מתנדבים פינים שבאו לחיות בקרב השבים לציון ולעזור בבניית הארץ ב-1971. לאחר שלוש שנים שבהן חיו בנווה אילן, קיבלו אישור מהממשלה להקים את היישוב על גבעה סמוכה, וב-1974 הוקם המושב. בשנת 1978 הצטרפו אליהם יהודים משיחיים ישראלים. שמו של המושב נקבע לזכר שמונה יהודים שהוסגרו מפינלנד לידי הנאצים בזמן מלחמת העולם השנייה.

במושב נמצא "גן תנ"כי", המשחזר את החיים החקלאיים בתקופת התנ"ך. לאורך הגן שזורים ממצאים ארכאולוגיים ממקומות שונים ברחבי הארץ, ושחזורים של מבנים עתיקים בעלי אופי חקלאי. הגן נבנה בשיתוף פעולה עם רשות העתיקות ועם החוקר ישו דריי.

ביישוב פועלים בית הארחה, אולם אירועים ונגרייה. ב-2012 אולם האירועים הפסיק לארח חתונות בעקבות הפסד בתביעה, בה עבר על חוק איסור הפליה במוצרים, בשירותים ובכניסה למקומות בידור ולמקומות ציבוריים, בכך שסירב לארח מסיבת חתונה לזוג לסביות בגלל התנגדות לנישואין חד מיניים.

## קישורים חיצוניים

* יד השמונה, באתר ההתיישבות הכפרית
* הכפר התנ"כי ביד השמונה, באתר מק"מ
* הגן התנ"כי ביד השמונה, באתר "אטרקציות"
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1971
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:אוונגליזם בישראל
קטגוריה:יחסי ישראל–פינלנד
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם אישים
קטגוריה:יישובי האיחוד החקלאי
קטגוריה:מושבים במחוז ירושלים
ממפיס

**ממפיס** (באנגלית: **Memphis**) היא עיר במחוז שלבי בטנסי שבארצות הברית. נכון לשנת 2020 אוכלוסיית העיר מונה 633,104 תושבים, מה שמציב אותה כעיר השנייה בגודלה בטנסי (אחרי נאשוויל) והעשרים ושמונה בגודלה בכל ארצות הברית.

## המטרופולין
נכון לשנת 2017 מונה אזור המטרופולין של ממפיס כ-1,348,260 תושבים, המטרופולין השנייה בגודלה בטנסי אחרי המטרופולין של נאשוויל. בכל ההיסטוריה של טנסי, ממפיס מעולם לא הייתה עיר הבירה בגלל מקומה המערבי. ממפיס ממוקמת על צוק צ'יקאסאו מעל נהר מיסיסיפי ועל שפת נהר וולף. נמל התעופה של ממפיס משמש נמל הבית לצי המטוסים (כ-600) של חברת המשלוחים הבינלאומית Fedex.

## היסטוריה
תושביה הראשונים של ממפיס היו השבט האינדיאני של תרבות המיסיסיפי ולאחר מכן השבט צ'יקסאו.

בשנת 1682 הגיע רנה-רובר קוואלייה, אדון לה-סאל דרך נהר האילינוי עד למפגשו עם המיסיסיפי ומשם הפליג עם משלחתו במורד נהר המיסיסיפי בסירות קנו עד לשפכו במפרץ מקסיקו. לה-סאל תבע את כל אגן המיסיסיפי בשם צרפת והחליט לקרוא לאזור כולו לואיזיאנה, על שם מלך צרפת לואי הארבעה עשר. הוא בנה מבצר קטן בשם "מבצר פרודום", שהפך מאוחר יותר לעיר ממפיס.

## מקור השם
השם **ממפיס** עצמו מגיע משמה של העיר **[[ממפיס (מצרים)|ממפיס]]**, שהייתה בירתה של מצרים העתיקה, ושוכנת לגדת הנילוס מדרום לדלתא. השם עצמו נגזר משיבוש  ביוונית של השם המצרי הקדום מֶנֹ-פר, על שם הפירמידה של אחד הפרעונים, פפי הראשון, מהשושלת השישית.

## ערים תאומות
ממפיס היא עיר תאומה של הערים:
*  
*  
* 

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* מפה של העיר בגוגל מפות

*
קטגוריה:טנסי: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1819
מזבח הזהב

שמאל|ממוזער|250px|תיאור מזבח הזהב
[250px|ממוזער|מזבח הזהב ו[קטורת הסמים. מתוך מפה צרפתית מהמאה ה-17 המתארת את יציאת מצרים]]
לפי המתואר בתנ"ך, **[[מזבח|מִזְבַּח]] הַזָּהָב**, הנקרא גם **מזבח הקטורת** וגם **המזבח הפנימי** (להבדילו מהמזבח שהיה מחוץ להיכל), היה אחד מכלי השרת במשכן ובבית המקדש. הוא היה מוצב בתוך ההיכל (אבל לא בתוך קודש הקודשים). מיקומו היה במרכז בין המנורה לבין שולחן לחם הפנים ומשוך מעט כלפי הפתח. על מזבח הזהב היו הכהנים מקטירים את הקטורת בכל יום פעמיים - בבוקר ובין הערביים.

## תיאור המזבח
תיאור המזבח מופיע בספר שמות (ל', א-י): המזבח נעשה מעצי שטים וצופה בזהב טהור. גובהו היה שתי אמות ושטחו אמה על אמה. היו לו טבעות בצדדיו שבהן היו מוטות שנועדו לנשיאתו (כאשר המשכן היה נייד), ובראשו היה זר עשוי זהב. כמו כן היו לו קרנות בכל אחת מפינותיו.

## אופן השימוש
מזבח הקטורת נועד להעלאת הקטורת בלבד, ודווקא לפי ההוראות שבספר שמות: אסור היה להעלות קטורת זרה על המזבח, כלומר קטורת שהוכנה לא על פי ההוראות הכתובות בתורה או קטורת שהוכנה לצורך עבודת אלילים. בנוסף אסור היה להעלות עליו קורבנות עולה, מנחה ונסכים. רק ביום הכיפורים היה הכהן הגדול מזה מדם קורבנות החטאת (פר החטאת ושעיר החטאת) על קרנות מזבח הקטורת.

על פי דברי חז"ל הזר בראש מזבח הזהב מרמז על מעלת הכהונה, בעוד הזר על ארון הברית מרמז על מעלת התורה, והזר בראש שולחן לחם הפנים מרמז על מעלת המלכות:

## שימושים נוספים
על מזבח הזהב היו נותנים מדמם של פר ושעיר של יום הכיפורים ומדמם של פרים הנשרפים ושעירים הנשרפים

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כלי המקדש
קטגוריה:בית המקדש
קטגוריה:אוהל מועד
קטגוריה:קטורת הסמים
קטגוריה:פרשת תצוה
קטגוריה:זהב במקרא
פרנסואה ויון

**פרנסואה ויון** (בצרפתית: **François Villon**; ב-19 באפריל 1431 – 1463 לערך נעלם, יש סברה כי מת באפריל 1463) הוא שם העט של François de Montcorbier או François Des Loges, משורר צרפתי, רוצח, גנב ונווד. את יצירותיו הנודעות "Ballade des Pendus" ו-"Testaments" כתב בעת שהייתו בכלא.

## קורות חייו
ויון נולד ב-1431 לערך בפריז. קרוב לוודאי כי נולד למשפחה ענייה וכי אביו מת בצעירותו. אימו חיה עד היותו בן 30 לפחות ועליה כתב את אחת הבלדות המפורסמות שלו. נראה כי ויון היה אדם של חיי הוללות, בייחוד בזמן תקופת לימודיו באוניברסיטת פריז. נראה כי ויון קיבל אימץ את שם משפחתו מאחד הפרופסורים לחוק קאנוני אשר לקח אותו תחת חסותו ושיכן אותו בביתו.

המשורר היה לסטודנט לאומנות, והחל את לימודיו בגיל מוקדם מאוד, ייתכן כשהיה כבן שתים עשרה. הוא סיים תואר ראשון ב-1449 ותואר מאסטר ב-1452. אחד האירועים המרכזיים בחייו אירע ב-5 ביוני 1455, כאשר הרג כומר בעת קטטה ברחוב. עונשו של ויון אשר נמלט מפני החוק נקבע כהגליה, אשר נמחלה לו מאוחר יותר. ב-1456 נקלע לצרה נוספת בקטטה בה נחבל קשות, שבעקבותיה נמלט לצפון צרפת. לפני עזיבתו את צרפת חיבר את *Petit testament* או *Lais*, המבטא מרירות פנימית על חיים מבוזבזים, כפי שבא לידי ביטוי ביצירה החשובה ממנה שאחריה, *Grand testament*.

במרץ 1457 החלה חקירה על גנבת 500 כתרי זהב אשר הובילה בסופה של חקירת חברי כנופיות סטודנטים, אל ויון אשר עמד בראש כנופיית הפורצים. ויון גורש מהאזור ובמשך ארבע שנים היה למשוטט והיה חלק מכנופיית גנבים תועים. מקיץ 1461 עד אוקטובר אותה שנה ישב בכלא על שוד כנסייה.

ב-1461, בהיותו בן שלושים, כתב את *Grand testament*, יצירה אשר הקנתה לו תהילה רבה. שנה לאחר מכן שב להסתבך עם החוק, עד שנאסר ונשפט לתליה, שהומרה לגירוש. מאותו זמן ואילך לא נזכרים עוד פרטי חייו, והם ניתנים להשערה וניחוש בלבד.

## עבודתו
גדולתו של ויון הייתה בחידושיו במוטיבים השיריים. הוא הבין היטב את המוסר הביניימי, אך לעיתים בחר לכתוב נגד האצולה, בהופכו את הערכים המקובלים כשהוא מהלל את האנשים הבזויים בעיני החברה שנידונו לגרדום, בנופלו בשמחה לבדיחות גסות ובחדשו תמידית את השפה בה הוא משתמש. אך עדיין, שיריו עוסקים ברובם בחייו שלו, ולא היו אלה חיים מאושרים. עבודתו הגדולה, ה-*Grand Testament* מ-1461, מהווה במידת מה המשך ל-*Petit Testament* מ-1456. על 2023 חרוזיה נטבע מראה המוות בידי תליין. עם אמביוולנטיות יוצאת מגדר הרגיל, ויון מערבב את השתקפות הזמן החולף, הלעג המריר ולהט דתי. הטון המעורבל של כנות אומללה עומדת בניגוד לזו של משוררים בני זמנו. ויון לא היה נודע ביצירותיו בימי חייו, והן נתגלו מחדש במאה ה-16.

## כתבי ויון בעברית
*** הצוואה הגדולה **, שירים, ציורים - דיבו, מצרפתית - צבי הרמן, דביר, תל אביב, 1989.
*** מחול מות **, משירי פרנסוא ויון, עברית - ראובן צור, כתב גד אולמן, ציור - דוד קלינמן, עקד, תל אביב, 1960.
* הבלדה החותמת, מתוך "הצוואה הגדולה", עברית: דורי מנור, בתוך: "מיעוט", שירים ותרגומי שירה, הוצאת הקיבוץ המאוחד 2001.

## לקריאה נוספת
* צבי הרמן, **פרנסואה ויון**, ספריית פועלים 1988

## קישורים חיצוניים

* יצירותיו של ויון, בצרפתית ובנוסף תרגומים לאנגלית.
* ניתוח של חלק משיר של ויון, Les Regrets de la Belle Heaulmiere, כחלק ממאמר על הגוף בשירה.
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:משוררים צרפתים
קטגוריה:כלכלה, חברה ותרבות בימי הביניים
קטגוריה:אנשי ימי הביניים
קטגוריה:צרפתים במאה ה-15
קטגוריה:ילידי 1431
קטגוריה:נפטרים ב-1463
מוסקביץ'

ממוזער|שמאל|סמל החברה, 1947 - 2006
שמאל|ממוזער|250px|מוסקביץ'
**מוֹסקביץ**' (ברוסית: **Москвич**) הוא כינויים של דגמי מכוניות נוסעים שיוצרו בברית המועצות והיו נפוצים בגוש המזרחי כולו. זה גם היה שמו של המפעל בשנים 1992–2006.

בשנת 1998, חלק מהשטח של המפעל הועבר למפעל משותף לייצור כלי רכב בין ממשלת מוסקבה לרנו. בתחילה נקראה החברה Avtoframos, מאוחר יותר היא עברה לשליטתה של רנו רוסיה . מ-1998 עד 2022 ייצרה מכוניות רנו.

במאי 2022, הנכסים של רנו רוסיה הפכו לרכוש של ממשלת מוסקבה. ראש עיריית מוסקבה סרגיי סוביאנין הכריז על תוכניות לייצר מכוניות תחת המותג מוסקביץ' במפעל.

## היסטוריה
ראשית המפעל בשנות ה-30 של המאה ה-20 כאשר במוסקבה הוקם מפעל להרכבת מכוניות פורד. בשנת 1933 הפך המפעל לסניף של מפעל גא"ז והחל לייצר מכוניות מתכנון מפעל זה. בסוף מלחמת העולם השנייה החרימו הסובייטים את כל קו הייצור של אופל קדט ממפעלי אופל ברוסלסהיים, גרמניה. קו היצור הועבר בשלמותו למפעל שנקרא "מ.ז.מ.א" ("מוסקובסקי זאבוד מאלוליטרוביך אבטומובילי" - מפעל מוסקבאי למכוניות קטנות נפח), שם החלו לייצר בשנת 1947 את דגם "מוסקביץ' 400", שהיה למעשה האופל קדט הגרמנית. "מוסקביץ'" משמעו "מוסקבאי". מכונית זהה בשם זהה יוצרה גם בבולגריה.

שנות הזוהר של המפעל היו במחצית השנייה של שנות ה-50 ושנות ה-60. בתקופה זו התרכז המפעל בייצור מכוניות נוסעים שתוכננו בו עצמו. המכוניות זכו לפופולריות בברית המועצות. בשנת 1968 הוחלט על הקמת קווי ייצור חדשים תוך התבססות על טכנולוגיה שנרכשה מחברת רנו הצרפתית. יכולת הייצור של המפעל הוגדלה ל-200 אלף מכוניות בשנה. למרות פסי הייצור החדשים, המפעל המשיך בייצור המכוניות מדגם "מוסקביץ' 408" ומוסקביץ' 412 שתוכננו בתחילת שנות ה-60. המפעל שינה את שמו ל-AZLK ("אבטומובילני זאבוד לנינסקובו קומסומולה" - מפעל מכוניות על שם הקומסומול הלנינאי.

במחצית שנות ה-70 היה ברור שדגמי המכוניות שנמצאים בייצור אינם יכולים להתמודד עם הדגמים המודרניים יותר מתוצרת מפעל אווטוואז. הדגם שהיה בייצור עבר מתיחת פנים אך לא יכול היה להתמודד עם הדגמים המודרניים. לאור זאת נתח השוק של המכוניות מתוצרת המפעל היה בירידה מתמדת. החל משנת 1977 כבר לא ניתן היה למצוא לקוחות למכוניות מוסקביץ' במדינות אירופה המערבית. למרות הנחיתות הטכנית, המשיכו קווי הייצור לפעול ובשנת 1986 נבנתה המכונית ה-4 מיליון מתוצרת המפעל. במקביל לכך, נותר חלק משמעותי של תוצרת המפעל בלתי מכור בחניונים בתוך גדרות המפעל עצמו. בסוף שנות ה-80 הצליח המפעל לתכנן ולהתחיל בייצור מכונית עם הנעה קדמית. איכות התוצרת הייתה נמוכה והיה קשה למצוא לקוחות אף בתחומי ברית המועצות.

לאחר התפרקות ברית המועצות החל ייצור מכוניות נוסעים תחת השם "OAO Moskvich". החברה פשטה רגל ב-2002 ובשנת 2006 הכריזה על הליך פירוק ופורקה. כל זכויות הייצור הועברו לרנו שהקימה בשטחי המפעל קו ייצור להרכבת מכוניות מתוצרתה. לאחר פלישת רוסיה לאוקראינה רנו החליטו לסגור את העסקים ברוסיה. המפעל הקיים נרכש על ידי עיריית מוסקבה.

בניהול של עיריית מוסקבה החברה החלה לייצר רכבים מדגמי "מוסקביץ' 3" (על בסיס רישיון שהתקבל מחברה סינית), שנמכרו החל מינואר 2023 ודגמי מוסקביץ' 6 שייצורם החל באפריל 2023.

## דגמים נוכחיים

קובץ:«Москвич 3».jpg|מוסקביץ' 3
קובץ:Москвич 6.jpg|מוסקביץ' 6


## קישורים חיצוניים

* 

* אתר חובבי מוסקביץ' (רוסית)
* אתר עם תמונות רבות של מכוניות מוסקביץ'

## הערות שוליים

קטגוריה:יצרני רכב סובייטיים
קטגוריה:יצרני רכב רוסיים
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:מעוטרי עיטור מהפכת אוקטובר
טיפולי לייזר

**טיפולי לייזר** הוא שם כללי למספר סוגים של טיפול רפואי בתופעות ומחלות באמצעות לייזר. בין הטיפולים בלייזר: טיפול במספר מחלות עיניים, שיוף קרנית העין כדי למנוע צורך במשקפיים, הקלה על בעיות עור מסוימות והסרת שיער מהגוף. המשותף לטיפולים השונים הוא היכולת לבצע את הטיפול ללא הרדמה ובאמצעים שאינם חודרניים (בלייזר משתמשים גם בניתוחים חודרניים אך ערך זה אינו מכסה ניתוחים כאלה).

## מכשיר לייזר "שרפלאן" לכירורגיית לייזר
פרופ' אייזיק קפלן בשותפות עם המהנדס עוזי שרון פיתח בשנת 1972 את מכשיר לייזר "שרפלאן" לכירורגית לייזר. מכשיר הלייזר הראשון בעולם המחליף את אזמל הניתוח במקרים רבים.

## PDT
[שמאל|ממוזער|250px|[טיפול פוטודינמי עם לייזר]]
Photo dynamic therapy – לטיפול בסרטן עור או לטיפול בניוון מקולרי. הטיפול מאפשר הרס תאים מסוימים ברקמה החולה על ידי החדרת חומר לתאים החולים באופן סלקטיבי והפעלת החומר המוחדר על ידי הארה בלייזר של האזור הנגוע. אור הלייזר נבלע בתאים שבהם נמצא החומר. החומר פולט אנרגיה הגורמת לפירוק מולקולות חמצן שבתאים לרדיקלים חופשיים של חמצן. רדיקלים אלה פעילים מאוד והם הורסים את התאים בסביבתם. הודות ליכולת למקד את קרן הלייזר וליכולת לברור את התאים אליהם מגיע החומר הפעיל, ניתן למזער את הפגיעה בתאים בריאים מסביב לתאים החולים.

## SLT
Selective Laser Trabeculoplasty היא שיטת טיפול חדשנית בגלאוקומה מסוג זווית רחבה (open-angle glaucoma) באמצעות לייזר Nd:YAG. הטיפול מבוסס על עיקרון של הרס סלקטיבי ונקודתי של תאים או רקמות (Selective Photothermolysis). בטיפול משתמשים בלייזר באורך גל של 532 ננומטר, שכל פולס שלו נמשך כ-3 ננו-שניות. האנרגיה היוצאת מן הלייזר נבלעת אך ורק בגרגרי המלנין המצויים בתאי מערכת הטרבקולום (Trabecular Meshwork) המרפדים את נקודת הזווית של הלשכה הקדמית של העין. ההרס הנקודתי של אותם תאים מוביל לשחרור החלבון ציטוקין, התורם לגיוס תאי דם לבנים מסוג מקרופאג' ש"מנקים" את אזור הטרבקולום ומאפשרים זרימה חלקה יותר של הנוזל המיימי (Aqueous Humor) אל מחוץ ללשכה הקדמית. כפועל יוצא, יורד הלחץ התוך-עיני שבמרבית המקרים הוא האחראי לנזק הנגרם במחלת הגלאוקומה.

## צריבה בלייזר
במחלות עיניים מסוימות, למשל היפרדות רשתית, משתמשים בלייזר "לרתך" את הרשתית לחלק האחורי של גלגל העין, על ידי מיקוד הקרן באוסף של נקודות בהיקף הפוביאה כך שהפגיעה בראייה היא מינימלית. החום הרב שנוצר בצריבה אוטם את כלי הדם ומונע דימום מנקודות הצריבה.

## ארביום יאג (Er:YAG)
שימוש קליני בשיניים בעזרת סוג מסיום של לייזר, קרן הלייזר מאדה את הרקמה הפגועה ביעילות ללא מגע פיזי, משאירה את האזור המטופל מחוטא ומאפשרת דיוק רב בהרבה מהמקובל בעבודה עם מקדח. רופאי שיניים העושים שימוש מושכל בטכנולוגיית הלייזר ובחומרי שיחזור חדישים מסוגלים לבצע טיפולים שמרניים יותר, אסתטיים יותר ואף למנוע טיפולי שורש אשר קודם היו הכרח. בעזרת לייזר מבוצעים היום טיפולים ללא צורך בזריקת הרדמה, זמן הטיפול מתקצר משמעותית וניתן לבצע מספר טיפולים רב יותר בזמן נתון בחלקים שונים של חלל הפה ובכך לחסוך זמן יקר של המטופל ושל הרופא.

## ראו גם
*ניתוח לתיקון הראייה בלייזר
*תרפיה בלייזר רך

## הערות שוליים

קטגוריה:יישומי לייזר
קטגוריה:טכנולוגיה רפואית
הצל של ההגמון

**הצל של ההגמון** (אנגלית: **Shadow of the Hegemon**) הוא הספר השני ב"סדרת הצל", מאת הסופר אורסון סקוט קארד, שגיבורה הוא **בין**, דמות משנה בספר המשחק של אנדר. הספר יצא לאור בשנת 2000.

## עלילת הספר
כל בוגרי בית הספר ללחימה חוץ מאנדר חוזרים לבתיהם על כדור הארץ. פיטר, אחיו של אנדר, בזהותו הווירטואלית לוק (על שם ג'ון לוק), מונע מאנדר לחזור לכדור הארץ, ואחותם ולנטיין מצטרפת לאנדר במסעו להתיישב במושבה נטושה של הבאגים בחלל.

זמן קצר לאחר חזרת הבוגרים, מתגלה כי חיילי צבאו של אנדר בבית הספר ללחימה נחטפים כדי לשמש כאסטרטגים במלחמת העולם המתקרבת. האדם שמאחורי החטיפות הוא אשיל (ששמו הוא הגרסה הצרפתית לאכילס), ילד פסיכופת שהיה אויבו של בין בספר הקודם. לאחר שבין הצליח למנוע ממנו להתקבל  לבית הספר ללחימה וגרם לו להישלח למוסד סגור, מנסה אשיל להתנקש בחיי בין ללא הצלחה, אך מצליח לפגוע באנשים היקרים לו. במקום מחבואו בין מקבל הודעה מוצפנת מפטרה ארקניאן, ומנסה לשחרר אותה ואת האחרים בזמן שהוא עוזר לפיטר לעלות לשלטון כדי להתנגד לאשיל.

כאשר פיטר מפרסם מאמר בשם לוק החושף את העובדה שאשיל הוא רוצח פסיכופת, ממשלת רוסיה שאיתה עבד אשיל משחררת את כל החטופים ומתנערת מאשיל, אך אשיל מסכל את שחרורה של פטרה ולוקח אותה להודו, שם השיג עמדת כוח. משם הוא מתכנן פלישה לבורמה ולתאילנד. אשיל משיג במהלך דיפלומטי מבריק הסכם אי-תקיפה בין הודו ופקיסטן (אותו הוא משווה להסכם ריבנטרופ–מולוטוב) שיאפשר לפקיסטן להשתמש בכוחות הצבא העצומים שהיא מחזיקה בגבול ההודי כדי לאחד את העולם המוסלמי. אשיל שולח את הכוחות ההודיים מהגבול הפקיסטני להתקפה מסיבית על בורמה, בניגוד לעמדת פטרה הגורסת כי דבר זה מבזבז משאבי צבא רבים לחינם.

"טיפשותו" של אשיל בניהול הצבא מוסברת לאחר שנחשף שאשיל עובד בסודיות עם סין ומתכנן שזו תתקוף את הודו בזמן שכוחות הודו נמצאים בתאילנד. בנקודה זאת אשיל עובר לסין וממשיך שם את מאמציו לשלוט בעולם.

## ראו גם
* אורסון סקוט קארד

## קישורים חיצוניים
* 
* הצל של ההגמון, באתר אופוס

קטגוריה:ספרי אורסון סקוט קארד
קטגוריה:ספרי 2001
קטגוריה:ספרי הוצאת אופוס
קטגוריה:המשחק של אנדר
ספרמורט ניאזוב

**ספרמורט אטאייביץ' ניאזוב** (בטורקמנית: **Saparmyrat Ataýewiç Nyýazow**; 19 בפברואר 1940 – 21 בדצמבר 2006) היה מדינאי טורקמני, שליט טורקמניסטן מאז 1985 ועד מותו.

ניאזוב התייתם בגיל צעיר וגדל בבית יתומים סובייטי. אביו נהרג כשלחם בגרמנים במלחמת העולם השנייה, ומרבית בני משפחתו נספו ברעידת אדמה גדולה שהרסה את העיר אשגבאט בשנת 1948.

הצטרף למפלגה הקומוניסטית ועלה במעמדו עד שלבסוף נהיה לראש המפלגה הקומוניסטית של הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הטורקמנית (מאוחר יותר נודעה כמפלגה הדמוקרטית של טורקמניסטן). לאחר התפרקות ברית המועצות והכרזת עצמאות טורקמניסטן בשנת 1991, הפך ניאזוב לנשיא הראשון של המדינה.

ב-22 באוקטובר 1993 הכריז ניאזוב על עצמו כ**טורקמנבאשי**, כלומר "מנהיג הטורקמנים", בסגנון מוסטפא כמאל אטאטורק, "אב כל הטורקים".

## פולחן האישיות סביב דמותו
ניאזוב נחשב למנהיג דיקטטור ועריץ, ועודד פולחן אישיות סביב דמותו. בהאמינו כי לטורקמניסטן אין זהות לאומית אמיתית ניסה לייסד תרבות וזהות לאומית חדשות שהתרכזו סביב דמותו. הוא שינה את שמה של העיר קראסנובודסק בים הכספי ושל מספר ערים נוספות ל"טורקמנבאשי", כפי שקרא לעצמו, והביא לשינוי שמם של בתי ספר, שדות תעופה, ואפילו מטאוריטים לשמו ולשמם של בני משפחתו הקרובה. פניו הופיעו על כל השטרות וחלק ממטבעות המדינה, המאנאט, ודיוקנאות גדולים של הנשיא נתלו בכל רחבי המדינה, במיוחד בבניינים ציבוריים ושדרות. פסלים שלו ושל משפחתו פזורים בכל רחבי טורקמניסטן. הפסלים כוללים אחד שנמצא במדבר קאראקום, ופסל מצופה זהב בראש הבניין הגבוה ביותר באשגאבאט, קשת הנייטרליות, שמסתובב כך שפניו יהיו תמיד לכיוון השמש. ניאזוב יזם את בנייתו של ארמון אדיר באשגאבאט כדי להנציח את שלטונו.

כמו כן, בשמו של ניאזוב פורסמו מספר ספרים, ובראשם רוחנמה - "מדריך רוחני לעם הטורקמני", ובו "היסטוריה" של העם הטורקמני, בחלקה מיתולוגית ועל פי פרשנות של ניאזוב וסיפורו האישי. לימוד הספר היה לאחד המקצועות העיקריים בכל מוסדות החינוך במדינה, עובדים הוכרחו להשתתף בקורסים על הספר, ואנשי דת במסגדים הונחו להתייחס לספר באותה קדושה כמו שהם מתייחסים לספר הקוראן. הספר תורגם לשפות רבות במימון חברות מסחריות זרות אשר ביצעו עבודות לפיתוח ובנייה במדינה; עניין זה היה נושא סרט התעודה "צלו של הספר הקדוש" ("Shadow of the Holy Book") של הבמאי הפיני ארטו הלונן (Arto Halonen).
כשנשאל אודות פולחן האישיות סביב דמותו ענה ניאזוב: "אישית אני מתנגד להצגת תמונות ופסלים שלי ברחובות - אבל זה מה שהעם רוצה."

ב-21 בדצמבר 2006 נפטר ניאזוב מאי ספיקת לב. לממלא מקומו מונה גוּרְבָּנְגוּלִי מְיָאליכְגוּלִיֶיבִיץ' בֶרְדִימוּחָמֶדוֹב, ובפברואר 2007 הוא נבחר לנשיא בבחירות כלליות. עם בחירתו שיבח ברדימוחמדוב  את קודמו והודיע כי ימשיך את דרכו הפוליטית, אך בפועל החל בצמצום הדרגתי של פולחן האישיות של ניאזוב והחל לפתוח את המדינה כלפי חוץ.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נשיאי טורקמניסטן
קטגוריה:פוליטיקאים טורקמנים
קטגוריה:חברי הפוליטביורו של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות
קטגוריה:ילידי 1940
קטגוריה:נפטרים ב-2006
אנדרטת חללי הספארי

**אנדרטת חללי הספארי** היא אנדרטה לזכר חללי צה"ל שנהרגו באסון הספארי, מפיצוץ מכונית תופת כנגד רכב מסוג ספארי בלבנון. האנדרטה נמצאת במטולה, בכניסה לגן הלאומי.

ב-10 במרץ 1985 בשעות הצהרים, הופעלה מכונית תופת כנגד משאית "ספארי" שהובילה את חיילי סדנת "נבטיה" (מהיחש"מ המערבי בלבנון) שחזרו מחופשה. כתוצאה מהפיצוץ נהרגו 12 חיילים ונפצעו 14.

האנדרטה מסמלת את הקשר, האחווה והמשפחתיות בין החיילים שהיו אחד המאפיינים העיקריים בסדנה. קשר הדוק זה בא לידי ביטוי בשרשרת שבאנדרטה המחברת את שמות החיילים אל סמל היחידה.

האנדרטה תוכננה על ידי האדריכל ישראל גודוביץ, במקום שניתן על ידי המועצה המקומית מטולה ורשות שמורות הטבע. העמדת הסלע התבצעה על ידי מחצבות כפר גלעדי, עבודות המתכת נעשו במרכז שיקום ואחזקה חיפה, וגימור העבודה נעשה על ידי סדנת קריית שמונה.

## ראו גם
* אסון הספארי (1985)

## קישורים חיצוניים
* 

חללי הספארי
חללי הספארי
קטגוריה:חיל החימוש
כנף (חיל אוויר)

[280px|ממוזער|מבנה טיפוסי של כנף בחיל האוויר האמריקאי, המכיל שני [להקים, כשכל אחד מהם מורכב משלוש טייסות, המורכבות גם הן, כל אחת מ-3 עד 5 גפים]]
המושג **כנף** משמש לתיאור יחידות מוטסות בצבאות שונים. צורת הרבים של "כנף" במשמעותה הצבאית היא "כנפות", בניגוד לצורת הרבים הרגילה, "כנפיים".

## בחילות שונים
### בחיל האוויר הישראלי

בחיל האוויר הישראלי כנף הוא בסיס טיסה שנמצאות בו טייסות טיסה וטייסות תומכות בלבד. זאת בניגוד ל**בח"א** (ראשי תיבות של "בסיס חיל אוויר"), בסיס שנמצאות בו גם יחידות נוספות (למשל: יחידות קשר, חימוש, ציוד או מודיעין) שאינן טייסות טיסה. מפקד כנף יהיה תמיד קצין בדרגת אלוף-משנה, בעוד שמפקד בח"א הוא לרוב קצין בדרגת תת-אלוף.

ב־2011 הפכו אגדי הנ"מ 167 ו־168 לכנף 167 ו־כנף 168.

ביולי 2020 הוקמה כנף 7, שהחליפה את מכא"ם כמפקדת כוחות האוויר המיוחדים.

#### כנפות חיל האוויר

#### כנפות עבר

### בארצות הברית
בחיל האוויר האמריקני משמעות הכנף שונה במקצת, והיא מהווה מעין טייסת־על, הכוללת מספר טייסות. למרות זאת, לעיתים מציין המושג בפשטות בסיס של חיל האוויר.

בצי האמריקני מהווה הכנף טייסת־על הכוללת מספר טייסות המוצבת בבסיס יבשתי ולא על גבי נושאת מטוסים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:יחידות אוויריות
פוטין (מאכל)

**פּוּטִין** (מצרפתית: **Poutine**) הוא מאכל תפוחי אדמה, גבינה ורוטב שמוצאו בקוויבק.

הפוטין הופיע לראשונה בשנות ה-50 של המאה ה-20 בחבלים הכפריים של קוויבק ומקורו לוט בערפל. ישנם מספר אנשים הטוענים להמצאתו, אחת הגרסאות הפופולריות ביותר טוענת שהמאכל הומצא במקרה, בעת שפתיתי גבינה נשפכו מעל צלחת של צ'יפס חם של אחד הסועדים. לפי גרסה זו הרוטב התווסף מאוחר יותר על מנת לשמור את התבשיל חם לאורך זמן.

גרסאות של פוטין נמכרות במסעדות של רשתות המזון המהיר בקנדה (מקדונלד'ס, ARBY'S, DQ ואחרות).

גרסה של פוטין עם רוטב עגבניות במקום רוטב בשרי נקראת "פוטין איטלקי", בעוד שגרסה עם בטטות במקום תפוחי אדמה נקראת "פוטין נוסח קבנדיש". קיימת גרסה בה המאכל מוגש על פיצה ונקרא "פוטין פיצה".

## קישורים חיצוניים

* 
## הערות שוליים

קטגוריה:מזון מהיר
קטגוריה:המטבח הקנדי
קטגוריה:מאכלי תפוח אדמה
קטגוריה:אוכל רחוב