open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
נוקאאוט

ממוזער|300x300 פיקסלים|ספירת 10 למתאגרף שהופל בנוקאאוט.
**נוקאאוט** (באנגלית: **Knockout**, בראשי תיבות: **K.O**. בעברית: **מִגּוּר**) הוא אחד הקריטריונים לניצחון במגוון תחרויות בענפי ספורט לחימה כמו אגרוף, קיקבוקס, אגרוף תאילנדי, אמנויות לחימה משולבות, טאקוונדו וקארטה. נוקאאוט הוא מצב שבו היריב אינו מסוגל לעמוד ביציבות על רגליו וניתן לו פרק זמן קבוע להתאושש. נוקאאוט מתרחש בדרך כלל לאחר מכת אגרוף או בעיטה מכרעת שאחריה היריב אינו יכול להמשיך בקרב עקב עייפות, איבוד שיווי משקל, דימום, או חוסר הכרה.

בקרבות אגרוף, כאשר אחד היריבים מופל, השופט עוצר את הקרב וסופר עד 10 ואם עד גמר הספירה היריב שנפל אינו קם כדי להמשיך בהתמודדות, השופט יפסוק על הפסדו וזה נחשב לניצחון בנוקאאוט טכני.

## נוקאאוט טכני
**נוקאאוט טכני** (T.K.O) הוא  מצב בו השופט בקרב אגרוף קובע שאחד היריבים אינו יכול להמשיך בקרב, בדרך כלל בגלל פציעה או דימום שמסוכנים ללוחם. בענפים מסוימים נהוג שרופא פוסק האם הלוחמים מסוגלים להמשיך בקרב אחרי פציעה.

### בשל הפרש נקודות
בענף הטאקוונדו, הקרבות מוכרעים בניקוד, כאשר לכל סוג בעיטה ניקוד שונה. בעת הקרב, מופיע הניקוד של שני המתחרים על מסכים רבים סביב הזירה, כך שהם גלויים אל השופט, והניקוד עצמו מתעדכן באופן אוטומטי על ידי מערכת המיגון האלקטרוני. כאשר מתחרה מוביל על יריבו בסיבוב השני בהפרש של כ-12 נקודות, הקרב מסתיים בהכרעה מיידית, שהיא למעשה נוקאאוט טכני. 

## השימוש במונח מחוץ לספורט האגרוף
בעקבות משמעותו בספורט האגרוף, הושאל המונח אל השפה הכללית, ולמעשה בכל תחום הוא משמש לתיאור ניצחון מכריע וחד-משמעי שממנו הצד המנוצח מתקשה, או אף לא יכול, להתאושש.

בתחומי ספורט אחרים הושאל המונח לתיאור "שלבי נוקאאוט" - שלבים בטורניר או מפעל ספורט בהם המפסיד בהתמודדות בודדת מודח מיידית מהתחרות כולה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אגרוף (ספורט)
קטגוריה:מונחים בספורט
קטגוריה:ספורט לחימה
פטומה רובה

**פטומה רובה** (באנגלית: **Fatuma Roba**; נולדה ב-18 בדצמבר 1973) היא אתלטית אתיופית בעבר. רובה היא אלופה אולימפית בריצת מרתון (אטלנטה 1996).

## ביוגרפיה
רובה נולדה באדיס אבבה.

באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בגטבורג, שוודיה בשנת 1995 סיימה רובה במקום 19 בריצת מרתון בתוצאה של 2:39:27 שעות.

### אלופה אולימפית
בשנת 1996 זכתה רובה במרתון רומא בתוצאה של 2:29:05 שעות. לאחר מכן באולימפיאדת אטלנטה (1996) היא זכתה במדליית זהב בריצת מרתון בתוצאה של 2:26:05 שעות, לפני ולנטינה יגורובה מרוסיה (2:28:05 שעות) ויוקו ארימורי מיפן (2:28:39 שעות).

במרתון בוסטון שנערך בשנת 1997 ניצחה רובה בתוצאה של 2:26:23 שעות. באליפות העולם שנערכה באתונה, יוון אותה שנה היא לא סיימה את ריצת המרתון. שנה לאחר מכן, היא ניצחה שוב במרתון בוסטון בתוצאה של 2:23:21 שעות.

במרתון בוסטון שנערך בשנת 1999 ניצחה רובה פעם שלישית ברציפות, בתוצאה של 2:23:25 שעות. באליפות העולם שנערכה בסביליה, ספרד, אותה שנה היא סיימה במקום רביעי בריצת מרתון בתוצאה של 2:28:04 שעות.

במרתון בוסטון שנערך בשנת 2000 סיימה רובה במקום שלישי בתוצאה של 2:26:27 שעות. באולימפיאדת סידני (2000), היא סיימה במקום תשיעי בריצת המרתון בתוצאה של 2:27:38 שעות ולא הצליחה להגן על תוארה.

באליפות העולם שנערכה באדמונטון, קנדה, בשנת 2001 סיימה רובה במקום 13 בריצת מרתון בתוצאה של 2:31:10 שעות.

במרתון נאגנו, יפן שנערך בשנת 2004 זכתה רובה בתוצאה של 2:28:05 שעות.

## שיאים אישיים
* ריצת 10000 מטר: 32:25 דקות (2000)
* חצי מרתון: 1:09:01 שעות (2001)
* ריצת מרתון: 2:23:21 שעות (1998)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ילידות 1973
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת אטלנטה (1996)
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת סידני (2000)
קטגוריה:אלופות אולימפיות אתיופיות: אתלטיקה
קטגוריה:אלופות אולימפיות: ריצת מרתון
S/PDIF

**S/PDIF** (ראשי תיבות באנגלית של **[[Sony]]/[[Philips]] Digital Interconnect Format** או **[[Sony]]/[[Philips]] Digital InterFace**) הוא תקן להעברת שמע דיגיטלי דרך חיבור אופטי או קואקסיאלי. בתחילה פותח תקן ופרוטוקול לאותות סטריאו דיגיטלי בשני ערוצים אשר שימש לחיבור דיגיטלי לנגני תקליטורים, מכשירי DAT וכרטיסי קול במחשבים. מאוחר יותר, נקבע תקן שתומך בפורמטים דיגיטליים רבי ערוצים (בדרך כלל 5.1 או 6.1 ערוצים, כלומר חמישה או שישה רמקולים בתוספת סאב וופר) ומיועד לחיבור דיגיטלי בין רכיבים דיגיטליים של מערכות שמע, למשל נגן DVD, מפענח דולבי דיגיטל או DTS, מחשב עם כרטיס קול רב ערוצי או קונסולת משחקים כגון פלייסטיישן 3. חיבור נפוץ בין המכשירים הוא עם מחברי RCA וכבלים קואקסיאלים מסוג RG-59  ודומיו.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:תקנים בתחום המחשוב
קטגוריה:מערכות שמע
שידור וידאו דיגיטלי

שמאל|ממוזער|250px|הסמל הרשמי של ארגון ה-DVB
**שידור וידאו דיגיטלי** (ידוע כ-**DVB**, ראשי תיבות של **Digital Video Broadcasting**) הוא שמו של קובץ תקנים פתוחים שהפכו לתקנים מקובלים בעולם לשידור דיגיטלי של טלוויזיה ווידאו. על כתיבת ותחזוקת התקנים אחראי גוף המכונה DVB Project, קונסורציום שבו חברות כ-270 חברות מהתחום. את התקנים מפרסמת "הוועדה הטכנית המשותפת" (*Joint Technical Committee* - בראשי תיבות JTC) ל"מכון תקני התקשורת האירופאים" (ETSI), ל"ועדה האירופאית לתקינה אלקטרוטכנית" (CENELEC) ול"איגוד השידור האירופי" (EBU).

## תקני DVB
*DVB-T לשידורי קרקע
*DVB-C לשידורי כבלים
*DVB-S לשידורי לוויין
*DVB-RCS לטלפונים
*DVB-H למחשבי כף יד

שידורי ה-DVB מתבססים על קידוד הווידאו MPEG . יצוג המידע הוא חבילות מידע דיגיטליות (PACKETS) ולכל חבילה יש מספר מסוים כמו כתובת לאיזה ערוץ הוא שייך .

## DVB ב[[ישראל]]
*HOT משתמשת ב-DVB-C. אך רוב הערוצים מוצפנים. 
*yes הטלוויזיה בלוויין משתמשת ב-DVB-S לשידור SD, וב-DVB-S2 לשידורי HD.
*מספר ערוצים ישראלים משודרים דרך הלוויין עמוס 3, בשיטת DVB-S: ערוץ 1, ערוץ 2, ערוץ 10, ערוץ 33 וערוץ הכנסת. קליטתם היא ללא תשלום, דרך צלחת לוויין וממיר מתאימים.
*שידורי עידן+ משתמשים בתקן DVB-T2 לשידור טלוויזיה ורדיו. תקן DVB-T הוצא משימוש בתאריך 29.1.2025.

## ראו גם
* DTT

## קישורים חיצוניים

* 
* GoDigital אתר החדשות ישראלי בנושא טלוויזיה דיגיטלית

קטגוריה:שידור דיגיטלי
קונסטנטין סנטסקו

**קונסטנטין סנטסקו** (ברומנית: **Constantin Sănătescu**; 14 בינואר 1885 - 8 בנובמבר 1947), איש צבא, דיפלומט ומדינאי רומני.

## ביוגרפיה
סנטסקו נולד ב-14 בינואר 1885 בבוקרשט, רומניה. כיהן כנספח הצבאי של רומניה בפריז ובלונדון. הוא הגיע לדרגת גנרל בצבא רומניה כבר בשנת 1935, ראש המטה הכללי בשנת 1937, וראש המשלחת הרומנית למוסקבה בשנת 1940. 

בשנת 1940 גילה גנרל סנטסקו באקראי את המתרחש בפרעות דורוחוי והורה לעצור את הפרעות ולחקור את המקרה. סנטסקו היה המפקד הצבאי של בוקרשט בעת דיכוי מרד הלגיונרים ופרעות בוקרשט.

סנטסקו היה אחד הגנרלים הרומנים, שלקחו חלק במגעים ליצירת קואליציה, שתפיל את ממשלו של יון אנטונסקו ותוציא את רומניה מהברית עם גרמניה הנאצית ומדינות הציר.

לאחר הפיכת 23 באוגוסט 1944 הטיל המלך מיכאי הראשון על סנטסקו להרכיב את הממשלה, וכך היה לראש הממשלה הראשון של רומניה שלאחר משטר אנטונסקו. הוא ניסה לנהל מגעים עם ארצות הברית כדי למנוע את הכיבוש הסובייטי, אך מגעים אלה עוררו את חשדנותו של סטלין, והלה אילץ אותו להתפטר ב-2 בדצמבר 1944.

## קישורים חיצוניים

* קורות חייו של סנטסקו באתר ההוצאה לאור בה הודפסו יומניו 
* 

קטגוריה:גנרלים רומנים
קטגוריה:דיפלומטים רומנים
קטגוריה:פוליטיקאים רומנים
קטגוריה:ראשי ממשלת רומניה
קטגוריה:אנשי צבא רומנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מפקדי ארמיות בצבא רומניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:נספחים צבאיים
קטגוריה:נפטרים מסרטן
קטגוריה:ילידי 1885
קטגוריה:נפטרים ב-1947
חטיבת כוח האדם

**חטיבת כוח אדם** (בר"ת: **חטכ"א**) היא חטיבה במטה זרוע היבשה של צבא ההגנה לישראל.

החטיבה אחראית על כל תחום משאבי האנוש בזרוע היבשה וכפופה מקצועית לאגף כוח האדם במטה הכללי של צה"ל.

החטיבה אחראית על ניהול, פיתוח וטיפוח המשאב האנושי בזרוע היבשה. ראש החטיבה הוא קצין בדרגת תת-אלוף ונקרא ראש חטיבת כוח האדם (**רחכ"א**).

## תחומי אחריות
* איתור, תכנון, ניהול והקצאת תגבורות כוח האדם בזרוע היבשה.
* תכנון האיוש, הקידום וסיווג כוח האדם בזרוע היבשה.
* קביעת מדיניות הכשרת כוח האדם ופיקוח על ביצועה.

## מבנה החטיבה

## מפקדי החטיבה

## ראו גם
* אגף כוח האדם במטה הכללי של צה"ל
* להק כוח האדם במטה חיל האוויר הישראלי
* מספן כוח האדם במטה חיל הים
* חטיבת תכנון ומנהל כח האדם באגף כוח האדם

*
קטגוריה:זרוע היבשה
ארמון טווילרי

שמאל|ממוזער|250px|ארמון טווילרי לפני 1871 - מבט מגני הטווילרי
**ארמון טווילרי** (בצרפתית: **Palais des Tuileries**) היה ארמון בפריז, שנהרס כליל בשריפה בשנת 1871. בנייתו החלה בשנת 1564 בהובלתה של קטרינה דה מדיצ'י, מלכת צרפת ובמהלך השנים הארמון הורחב ועבר שינויים רבים.

ארמון טווילרי שימש כמעונם הרשמי של מלכי צרפת רבים לאורך ההיסטוריה, ביניהם: אנרי הרביעי, לואי ה-14, לואי ה-15, לואי ה-16, לואי ה-18, שארל העשירי ולואי-פיליפ. כמו כן, שימש הארמון כביתם של שני קיסרים: נפוליאון הראשון ונפוליאון השלישי.

## היסטוריה
במאה השלוש עשרה היו במקום זה כבשנים לייצור רעפים (tuiles בצרפתית, ומכאן השם טווילרי). במאה הארבע עשרה שימש המקום כקרקע חקלאית ועליה בית שהיה שייך לראש עיריית פריז. במאה השש עשרה שר הכספים של צרפת בנה שם בית שאותו קנה פרנסואה הראשון, מלך צרפת כדי שישמש למקום מגוריה של אמו.

אנרי השני נפטר בשנת 1559. אלמנתו, קטרינה דה מדיצ'י, החליטה להקים ארמון חדש. היא רכשה את שטח טווילרי, נכסים סמוכים וחלקת אדמה גדולה, והורתה על הריסתם. בשנת 1564 החלה לבנות שם ארמון שהיה ממוקם ממערב לארמון הלובר, ולהקיפו בגנים (גני טווילרי). מלכי בית בורבון לא התגוררו בארמון טווילרי אלא לתקופות קצרות בלבד.

בראשית המאה השבע עשרה אנרי הרביעי, מלך צרפת הרחיב את ארמון טווילרי כך שפינתו הדרומית מזרחית התחברה עם ארמון הלובר שבו התגוררו מלכי צרפת כאשר היו בפריז.

עם מותו של אנרי הרביעי בשנת 1610, הארמון חווה תקופה ממושכת של הזנחה. רק תחת שלטונו של לואי ה-14 זכה הארמון לתחייה מחודשת. אן, דוכסית מונפנסייה שהייתה בת דודו של לואי הארבעה עשר, מלך צרפת התגוררה בארמון טווילרי מ-1638 עד 1652. לואי הארבעה עשר המשיך בהרחבת ארמון טווילרי וב-1664 הקים שם תיאטרון, אך התגורר שם שלוש שנים בלבד. לואי החמישה עשר, מלך צרפת התגורר שם בילדותו מ-1715 עד 1722.

### ארמון טווילרי בימי המהפכה הצרפתית
במהלך ימי המהפכה הסוערים של אוקטובר 1789, נכפה על לואי ה-16, מארי-אנטואנט וילדיהם לעבור להתגורר בארמון טווילרי. אירוע זה התרחש לאחר שהוחזרו מארמון ורסאי על ידי המון פורעים. בנוסף, היה הארמון זירת התרחשותם של אירועים פוליטיים מרכזיים, ביניהם עלייתה ונפילתה של המהפכה הצרפתית.

משפחת המלוכה התגוררה בארמון טווילרי במשך שלוש שנים רצופות. ב-21 ביוני 1791 ניסתה המשפחה לברוח, אך ניסיון הבריחה נכשל. הם נעצרו בעיר וארן והוחזרו חזרה לארמון טווילרי, שם המשיכו לחיות תחת מעצר בית וחשש מתמיד לחייהם.

### סופו של ארמון טווילרי
ב-23 במאי 1871 הציתה קבוצה של שנים עשר קיצוניים חברי הקומונה הפריסאית את הארמון באמצעות שימוש בזפת, טרפנטין ונפט. הדליקה נמשכה כ-48 שעות עד שכובתה על ידי מכבי האש, ולא הותירה שריד לבניין. במשך 11 שנים עמד הבניין השרוף על תילו, עד שהאספה הלאומית הצרפתית קיבלה החלטה להורסו, וכך היה. בשנת 1883, במשך שבעה חודשים, נהרס הארמון.

## גני טווילרי
גני טווילרי (צרפתית: Jardin des Tuileries) הם גנים המתפרסים על כ-250 דונם לצד מוזיאון הלובר, והם תחומים בין הסיין, כיכר הקונקורד, ורחוב ריבולי.

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

* 
ימין|ממוזער|250px|גני טווילרי

טווילרי
קטגוריה:הרובע הראשון של פריז
בלוק פארטי

**בלוק פארטי** (באנגלית: **Bloc Party**) היא להקת אינדי רוק אנגלית. חברי הלהקה הם קלי אוקרקה (זמר וגיטרה מלווה), ראסל ליסאק (גיטרות), גורדון מואקס (בס) ומאט טונג (תופים).

## היסטוריה
הלהקה הוקמה ב-1999 בזמן פסטיבל רדינג בידי אוקרקה וליסאק. הם הכירו שנה קודם לכן בלונדון ב-1998 בזמן לימודי התיכון ונתקלו זה בזה בפסטיבל. מואקס הצטרף ללהקה לאחר פרסום מודעה במגזין NME, בעוד שלטונג נערכו מבחני קבלה.

לאחר החלפת שמות רבים: Union, Superheroes of BMX, The Angel Range, Diet החליטו חברי הלהקה על השם הנוכחי בספטמבר 2003. לדברי מואקס מהות השם היא משחק מילים על המונח "Bloc Party", שפירושו באנגלית הוא גם "גוש חוסם" (בפוליטיקה) וגם "מסיבת רחוב".

אלבום הבכורה של הלהקה יצא בפברואר 2005 ונקרא Silent Alarm. הוא הגיע למקום השלישי במצעד המכירות הבריטי וב-NME הכריזו עליו כאלבום השנה. באותה השנה באוגוסט יצא האלבום Silent Alarm Remixed, אלבום רמיקסים לשירי הלהקה. בין האמנים שתרמו את גרסאותיהם לאלבום נמנים ליידיטרון, מוגוויי ועוד.

בפברואר 2007 יצא אלבומה השני של הלהקה, A Weekend in the City. ב-7 ביולי 2007 השתתפה הלהקה בלייב ארת' והופיעה באצטדיון ומבלי בלונדון. באוגוסט 2007 יצאה הלהקה לסיבוב הופעות באוסטרליה ובניו זילנד.

ב-21 באוגוסט 2008 יצא אלבומה השלישי של הלהקה, Intimacy. הסינגל הראשון מתוכו, Mercury, יצא ב-11 באוגוסט.
באותה השנה בספטמבר יצאה הלהקה לסיבוב הופעות בצפון אמריקה ובקנדה.
חברי הלהקה הודיעו שבתחילת 2009 הם יצאו לסיבוב הופעות בממלכה המאוחדת.
זה יהיה סיבוב ההופעות הראשון שלהם בממלכה מאז דצמבר 2007.

באוקטובר 2009 יצאה הלהקה להפסקה כדי שחבריה יוכלו להתמקד בפרויקטים צדיים.
בספטמבר 2011 חזרו חברי הלהקה לעבוד יחד.
באוגוסט 2012 יצא אלבומה הרביעי של בלוק פארטי, Four.

הלהקה מושפעת מהקיור, הסמאשינג פאמפקינס, סוניק יות', פיקסיז וג'וי דיוויז'ן. בעיתונות נהוג להשוות אותה גם לפרנץ פרדיננד.

## דיסקוגרפיה
### אלבומי אולפן
* 2005 - Silent Alarm
* 2007 - A Weekend in the City
* 2008 - Intimacy
* 2012 - Four

### אלבומי רמיקס
* 2005 - Silent Alarm Remixed

## קישורים חיצוניים

* 

* 

קטגוריה:להקות רוק בריטיות
קטגוריה:להקות אינדי בריטיות
קטגוריה:רביעיות מוזיקליות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 2003
אוקו קאמו

**אוקו קאמו** (בפינית: **Okko Kamu**; נולד בשנת 1946) הוא מנצח וכנר פיני.

## ביוגרפיה
אוקו קאמו נולד בהלסינקי למשפחה של מוזיקאים. אביו ניגן בקונטרבס בתזמורת הפילהרמונית של הלסינקי. כבר כילד הוא החל לנגן בכינור ובגיל שש התקבל לאקדמיית סיבליוס.

בשנת 1964 הקים רביעיית מיתרים משלו, שלה קרא "סוהונן", וניגן בה כינור ראשון במשך שנים אחדות. בגיל עשרים התמנה לכנר ראשי באופרה הלאומית של פינלנד. במשרה זו נשאר עד 1968, כאשר ניתנה לו לבסוף ההזדמנות לנצח על תזמורת האופרה.

בשנת 1969 התמנה למנצח אורח ראשי של האופרה המלכותית השוודית ובאותה שנה גם זכה בתחרות הניצוח הראשונה על שם הרברט פון קאראיין בברלין. הישג זה סלל לפניו את הדרך לקריירה בינלאומית.

אוקו קאמו ניצח על התזמורות הראשונות במעלה בעולם והיה מנהל מוזיקלי של תזמורת רדיו פינלנד תזמורת הרדיו הפילהרמונית של הולנד, הפילהרמונית של הלסינקי, הפילהרמונית של אוסלו ושל הסינפונייטה של סטוקהולם. כן היה מנצח אורח ראשי של התזמורת הסימפונית של ברמינגהאם ושל הפילהרמונית של קופנהגן. הוא היה המנהל המוזיקלי של האופרה הלאומית הפינית ושל תזמורת הלסינגבורג, וכן מנצח אורח קבוע של התזמורת הקאמרית של לוזאן. 

נכון ל-2007 אוקו קאמו הוא מנצח אורח ראשי של תזמורת סינגפור. בשנות עבודתו הופיע עם סולנים רבים, ביניהם הכנר הישראלי חגי שחם, הפסנתרן סטיבן אוסבורן, הצ'לן יאן פולגר והטרומבוניסט כריסטיאן לינדברג. 

אוקו קאמו הקליט יותר מ-100 תקליטורים לחברות שונות, בין השאר את ארבע הסימפוניות של פרנץ ברוואלד ואת הקונצ'רטו שלו לפסנתר; את מכלול המוזיקה לתזמורת כלי קשת של אאוליס סאלינן; קונצ'רטי לחליל משל פנדרצקי, טאקמיצו וסאלינן ואלבום של יצירות שוודיות נבחרות לתזמורת.

שני התקליטורים שהקליטה חברת נאקסוס מיצירות ברוואלד בניצוח קאמו קיבלו את פרס "קולן הזהב" (Diapason d'Or).

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מנצחים פינים
קטגוריה:כנרים
קטגוריה:הלסינקי: אישים
קטגוריה:פינים שנולדו ב-1946
טבעת (סימן דיאקריטי)

**טבעת** היא סימן דיאקריטי, שיכול להופיע מעל ( ˚ ) או מתחת ( ̥ ) לאות לטינית.

Å å Ů ů

## טבעת עילית
בשפות הסקנדינביות דנית, שוודית ונורווגית ובשפה הוואלונית האות Å (å)&lrm;, הנחשבת לאות בפני עצמה, נראית כמו האות הלטינית A עם טבעת מעליה.

אות אחרת עם טבעת דיאקריטית מעליה היא האות U, הנמצאת בשימוש בשפה הצ'כית, ונכתבת Ů (ů)&lrm;. הטבעת הדיאקריטית נקראת בצ'כית **קרוז'ק**. התנועה "ů" מראה כיצד ההגייה של מילים שונות התפתחה במהלך הזמן. לדוגמה, המילה "kůň" (שמשמעותה "סוס", מבוטאת: [ku:ɲ]) נכתבה בעבר "kóň", והתפתחה במהלך הזמן ל-"kuoň". בסופו של דבר, התנועה [o] נעלמה לגמרי, ולכן מסמנים את הטבעת הדיאקריטית מעל ה-u שנשארה. האות ů מבוטאת כתנועת [uː] ארוכה.

שימוש בסימנים הללו, מעל האותיות, בעברית עם יוניקוד בעייתי, למשל א̊ב̊ג̊ לא מוצג ממש מעל האות.

קטגוריה:סימנים דיאקריטיים
בוגנוויליה

[ממוזער|שיח בוגנוויליה בעל [תפרחת אדומה, סמוך למושב בית אלעזרי]]
**בוגנוויליה** (שם מדעי: *Bougainvillea*, בּוּגֶנְוִילֵיאָה), הוא סוג במשפחת הלילניים הנקרא על שמו של לואי אנטואן דה בוגנוויל, אדמירל ומגלה ארצות צרפתי.

הבוגנוויליה הוא צמח קוצני בעל פרחים שמוצאו בדרום אמריקה.

ייחודו של הצמח הוא בשלל הגוונים בהם הוא מופיע: לבן, גוונים שונים של אדום וורוד, וכן סגול וכחול, אך למעשה צבע הפריחה של הבוגנוויליה הוא צהבהב בלבד. "הסוד" טמון בכך שהתפרחת עצמה קטנה למדי, והיא מגיעה לקוטר ממוצע של חצי סנטימטר. בשל גודלה הזעיר של התפרחת, "גייסה" הבוגנוויליה את העלים הסמוכים לה לעזרה ב"פיתוי" מאביקים על ידי צבעים עזים, וכך מצטיירים העלים כתפרחת עצמה.

שתילי הבוגנוויליה זקוקים לאספקת מים סדירה, אך לא מוגזמת, שכן שורשי הצמח רגישים מאוד ועלולים להרקב. צמח הבוגנוויליה רגיש מאוד לקרה, ואם הוא ניטע במקומות מוּעדים יש לטעת אותו מוקף בצמחים אחרים או סמוך לקיר שממנו מוקרן חום.

## בוגנוויליה ומחלת שושנת יריחו
זבובון החול הוא הגורם המעביר את מחלת שושנת יריחו. מחקרים שנעשו בתחילת המאה ה-21 מראים כי צמח הבוגנוויליה מזן בוגנוויליה חלקה  עשוי להגן מפני זבובון החול. במהלך מעקב אחרי הרגלי תזונתו של זבובון החול, נתגלה כי הצמח רעיל לזבובונים וכי תוחלת החיים של זבובונים שאכלו מצמח זה נתקצרה באופן ניכר ולעיתים הוביל למותם בטרם עת ובטרם יוכלו להפיץ את המחלה.

ממוזער|בוגנוויליה בצבע ורוד שצולמה בתאורה טבעית

## גלריה

תמונה:Bugnev01.jpg|**בוגנוויליה** בצבע צהוב
תמונה:RedOrangeBougainvillea.jpg|מראה שכיח בנווה צדק, תל אביב
תמונה:Bougainvillea close.jpg|צילום תקריב של התפרחת "האמיתית"
תמונה:Bugnev.jpg|בוגנוויליה לבנה


## קישורים חיצוניים

* 
* 
* בוגנוויליה באתר Blue Planet Biomes (אנגלית)
* בוגנוויליה באתר Trip Savvy (אנגלית)
* בוגנוויליה - באתר Gardening Australia (אנגלית)
* בוגנוויליה - באתר Hints and Things (אנגלית)
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1789
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אנטואן-לורן דה ז'יסייה
קטגוריה:לילניים
קטגוריה:צמחים ביערות הגשם של אמריקה הדרומית
משה מאיה

ממוזער|הרב מאיה בשנת 1992
הרב **משה מאיה** (נולד בי"ב באב ה'תרצ"ח, 9 באוגוסט 1938) הוא ותיק מועצת חכמי התורה, יושב-ראש רשת מעיין החינוך התורני, ראש כולל "זיכרון משה", ראש ישיבת "עטרת שלמה" בתל אביב ורבה הספרדי של שכונת יד אליהו בעיר. בעבר היה חבר הכנסת ה-13 וסגן שר החינוך והתרבות.

## ביוגרפיה
נולד בפתח תקווה, ולמד בתלמוד תורה "שארית ישראל". לאחר מכן למד בישיבת פורת יוסף בירושלים, וכן בישיבות באר יעקב, בקול תורה בירושלים וישיבת פוניבז' בבני ברק. אחר נישואיו הוסמך לרבנות. החל משנות השמונים מכהן כראש ישיבת וראש כולל "זיכרון משה" בתל אביב. מכהן מאז 1963 כרב שכונת "יד אליהו" בתל אביב. בתקופת כהונתו של הרב עובדיה יוסף כרבה של תל אביב-יפו שימש הרב מאיה כיד ימינו.הרב מאיה שימש כמזכיר מועצת חכמי התורה של ש"ס בשנים 1990–1999, ולימים הפך לחבר מועצת חכמי התורה. נכון לשנת 2025 הרב מאיה הוא ותיק מועצת חכמי התורה. משמש גם כנשיא רשת בני יוסף.

בשנת 1992 כיהן כחבר הכנסת בכנסת ה-13 ושימש כסגן שר החינוך והתרבות תחת השרים שולמית אלוני ואמנון רובינשטיין עד פרישת ש"ס מהקואליציה בספטמבר 1993.

קיבל את אות יקיר העיר תל אביב-יפו לשנת 2009.

סדר יומו מתאפיין כסדר יומו של אברך מן המניין, ולומד בכולל בתל אביב שבנשיאותו יחד עם נכדו הקרוי על שמו - מוישי מאיה.

## עמדותיו
מתנגד לגיוס בני הישיבות לצבא, גם לצורך מלחמת מצווה.

## קישורים חיצוניים
* שיעורי הרב משה מאיה, באתר המרכז למורשת מרן
* כל הכתבות על הרב מאיה, באתר ערוץ 7

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי הכנסת מטעם ש"ס
קטגוריה:ראשי ישיבה ספרדיים
קטגוריה:רבנים חרדים ישראלים
קטגוריה:רבנים חברי הכנסת
קטגוריה:חברי מועצת חכמי התורה של ש"ס
קטגוריה:בוגרי ישיבת פוניבז'
קטגוריה:בוגרי ישיבת קול תורה
קטגוריה:חברי הכנסת השלוש עשרה
קטגוריה:בוגרי ישיבת פורת יוסף
קטגוריה:בוגרי ישיבת באר יעקב
קטגוריה:תל אביב-יפו: רבני שכונות
קטגוריה:פתח תקווה: חברי הכנסת
קטגוריה:יקירי תל אביב-יפו לשנת 2009
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1938
אברהם יוסף לייזרזון

**אברהם יוסף לייזרזון** (1943 – י"ד בטבת תש"ף, 11 בינואר 2020) היה איש ציבור חרדי-ישראלי, סגן ראש עיריית ירושלים, יושב ראש החינוך העצמאי וחבר הכנסת מטעם יהדות התורה בכנסת ה-14.

## ביוגרפיה
נולד כדור שביעי בירושלים. אביו, שמחה בונם לייזרזון, נפטר בילדותו. אמו, רחל, היא בתו של הרב חיים יהודה לייב אוירבך ואחותו של הרב שלמה זלמן אוירבך. למד בישיבת בית מאיר ובישיבת סלבודקה בבני ברק, והוסמך לרבנות.

בנישואיו הראשונים היה חתנו של ראש ישיבת חידושי הרי"ם הרב גדליה הרץ, ונולד לו בנו שמחה בונם, מוציא לאור סדרת ספרי "שולחן שלמה". לאחר מכן נישא לצירל לבית פרסטר, להם נולדה בתם לאה.

כיהן כדובר אגודת ישראל ושימש מטעמה חבר המועצה הדתית בירושלים, חבר מועצת העיר וסגן ראש העירייה. למעלה מארבעים שנה כיהן בצוות החינוך העצמאי, כבר בתחילה בתפקיד סמנכ"ל מרכז החינוך העצמאי, ובהמשך בתפקיד יושב ראש.

לייזרזון נכנס לכנסת ה-14 ב-23 באוקטובר 1998, עקב רוטציה באגודת ישראל והתפטרותו מהכנסת של משה גפני, וכיהן בה עד לפיזורה ביוני 1999. בבחירות לכנסת ה-15 הוצב במקום ה-120 הסמלי ברשימה. לקראת הבחירות לכנסת ה-18 שובץ כנציג חסידות גור במקום התשיעי ברשימת יהדות התורה.

התגורר בירושלים. במרץ 2015 עבר התקף לב ואושפז. נפטר ב-11 בינואר 2020 בעקבות מחלה בכליות, ונקבר בהר המנוחות.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם יהדות התורה
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם אגודת ישראל
קטגוריה:חברי מועצת העיר ירושלים
קטגוריה:חסידי גור
קטגוריה:משפחת חיים יהודה לייב אוירבך
קטגוריה:חברי הכנסת הארבע עשרה
קטגוריה:עובדי עיריית ירושלים
קטגוריה:בוגרי ישיבת סלבודקה (בני ברק)
קטגוריה:ירושלים: חברי הכנסת
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:קריית מטרסדורף: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1943
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2020
תרזה מרינובה

**תרזה מונצ'בה מרינובה** (בבולגרית: **Тереза Мончева Маринова**; נולדה ב-5 בספטמבר 1973) היא אתלטית בולגריה בעבר. היא אלופה אולימפית, אלופת העולם באולם, אלופת אירופה באולם ושיאנית העולם לנוער (הנוכחית 2012) בקפיצה משולשת.

## ביוגרפיה
מרינובה נולדה בפלבן.

באליפות העולם באתלטיקה לנוער שנערכה בסידני, אוסטרליה ב-25 באוגוסט 1996 זכתה מרינובה במדליית זהב בקפיצה משולשת בשיא עולם חדש לנוער של 14.62 מטר (השיא הנוכחי 2012).

באליפות העולם באתלטיקה שנערכה באתונה, יוון בשנת 1997 סיימה מרינובה במקום שישי בקפיצה משולשת בתוצאה של 14.34 מטר.

באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בבודפשט, הונגריה בשנת 1998 זכתה מרינובה במדליית ארד בקפיצה משולשת בתוצאה של 14.50 מטר.

### אלופה אולימפית
באולימפיאדת סידני (2000), זכתה מרינובה במדליית זהב בקפיצה משולשת בשיא אישי חדש של 15.20 מטר, לפני טטיאנה לבדייבה מרוסיה (15.00 מטר) ואולנה גובורובה מאוקראינה (14.96 מטר).

באליפות העולם באולם שנערכה בליסבון, פורטוגל במרץ 2001 זכתה מרינובה במדליית זהב בקפיצה משולשת בשיא אישי חדש של 14.91 מטר, לפני טטיאנה לבדייבה (14.85 מטר) ושיומב הארד מארצות הברית (14.19 מטר). באליפות העולם באתלטיקה שנערכה באדמונטון, קנדה אותה שנה היא זכתה במדליית ארד בקפיצה משולשת בתוצאה של 14.58 מטר, אחרי לבדייבה שקבעה את תוצאה השנה בעולם (15.25 מטר) ופרנסואז מבנגו אטון מקמרון (14.60 מטר).

באליפות אירופה באולם שנערכה בווינה, אוסטריה במרץ 2002 זכתה מרינובה במדליית זהב בקפיצה משולשת בתוצאה של 14.81 מטר.

באליפות אירופה שנערכה בגטבורג, שוודיה בשנת 2006 סיימה מרינובה במקום שישי בקפיצה משולשת בתוצאה של 14.20 מטר.

מרינובה פרשה מספורט תחרותי בשנת 2008 זמן קצר לפני אולימפיאדת בייג'ינג.

## משפחתה
אביה של מרינובה, מונצ'ו היה שיאן בולגריה בריצת 800 מטר ועדיין מחזיק בשיא בולגריה בריצת מייל. אחיה, טסבטומיר, אף הוא אתלט מצטיין, בריצת 400 מטר.

## חייה האישיים
ב-17 בפברואר 2011 נולדה בתה הבכורה, דרינה.

## תארים והישגים
* בשנת 2000 זכתה מרינובה בתואר ספורטאי השנה בבולגריה.

## שיאים אישיים
**באצטדיון:**
* ריצת 100 מטר: 11.7 שניות (1996)
* קפיצה לרוחק: 6.46 מטר (2000)
* קפיצה משולשת: 15.20 מטר (2000)
**באולם:**
* קפיצה לרוחק: 6.53 מטר (2002)
* קפיצה משולשת: 14.91 מטר (2001)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קופצות משולשת
קטגוריה:קופצות לרוחק
קטגוריה:אתלטיות בולגריות
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת סידני (2000)
קטגוריה:ילידות 1977
קטגוריה:בולגרים שנולדו ב-1977
קטגוריה:אלופות אולימפיות מבולגריה
קטגוריה:אלופות אולימפיות: קפיצה משולשת
דניאל הארדינג

**דניאל הארדינג** (באנגלית: **Daniel Harding**; נולד ב-31 באוגוסט 1975 באוקספורד) הוא מנצח בריטי, שעלה כבן חסותו של סיימון ראטל וכיהן כמנהלה המוזיקלי של התזמורת הקאמרית מאהלר. 
## קריירה
הארדינג ניצח על האופרה כך עושות כולן של מוצרט בפסטיבל איי בשנת 2005 ושוב ב-2006. הוא מנצח על תזמורת לה סקאלה, מילאנו בשנת 2006. בשנת 2004 התמנה גם למנצח אורח ראשי של התזמורת הסימפונית של לונדון. ממלא את תפקיד המנצח הראשי של התזמורת הסימפונית של רדיו שוודיה מ-2007, שם יסיים את תפקידו ב-2026.

בין השנים 2016 - 2019 הוא שימש כמנהלה המוזיקלי של תזמורת פריז.

בשנת 2023 התמנה למנהל המוזיקלי של התזמורת הסימפונית של האקדמיה הלאומית למוזיקה סנטה צ'צ'יליה ברומא.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מנצחים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1975
טום פטי

שמאל|ממוזער|250px|טום פטי
**תומאס ארל "טום" פטי** (באנגלית: **Thomas Earl "Tom" Petty**; 20 באוקטובר 1950 – 2 באוקטובר 2017) היה זמר, כותב שירים, מוזיקאי וגיטריסט אמריקאי שזכה להצלחה והכרה אדירות בזכות שיריו המשלבים פולק רוק עם רוקנרול, העוסקים בחלום האמריקאי, בזכות להיטו הגדול ביותר "Free Fallin'", וכן עם הלהקה שלו "שוברי הלבבות". הוא נחשב לאחד ממוזיקאי וזמרי הרוק הגדולים בכל הזמנים ודורג במקום ה-91 בקטגוריית "האומנים הגדולים בכל הזמנים" במגזין הרולינג סטון.

## ביוגרפיה
טום פטי, הידוע כ"טומי", נולד וגדל בפלורידה.

המוזיקה של פטי משלבת פולק רוק עם רוקנרול בסיסי בהשראת הרולינג סטונז והבירדס.
הטקסטים של פטי מדברים בעיקר על אנשים שלא הצליחו בהגשמת החלום האמריקאי. בין שיריו המפורסמים: "Learning to Fly", "Free Fallin'" ו-"Won't Back Down".

מוכר בעיקר מהלהקה "טום פטי ושוברי הלבבות".

בין השנים 1970–1975 ניגן על גיטרה בס בהרכב ה-"Mudcrutch", שהיה פעיל בפלורידה וכלל גם את מייק קאמפבל (גיטרה) ובנמונט טנץ' (קלידים), שלאחר מכן המשיכו עמו להרכב "טום פטי ושוברי הלבבות" (Tom Petty and the Heartbreakers).

בתקופה מסוימת בשנות השמונים הוא השתייך ללהקת "הטרוולינג וילבריס" – הרכב צמרת בו היו חברים גם רוי אורביסון, ג'ורג' האריסון, ג'ף לין ובוב דילן. כינויו בהרכב היה .Charlie T. Wilbury Jr.

פטי החל להתעניין ברוקנרול כשהיה בן 11 ופגש את אלביס בסט הצילומים *Follow That Dream*, והבין שהוא רוצה להיות חלק מלהקה בעקבות הביטלס.

נישואיו הראשונים לאהובתו מהתיכון, ג'ן ביניו, נמשכו 22 שנה. יש לו שתי בנות מנישואים אלה. ב-2001 נישא לדנה יורק לה היה נשוי עד יום מותו.

בפברואר 2008 הופיעו פטי והלבבות השבורים במופע המחצית של סופרבול XLII.

ב-2 באוקטובר 2017 נפטר פטי מדום לב.

ב-20 באוקטובר (יום הולדתו של טום פטי) 2021 יצא על טום פטי סרט תיעודי בבימויה של מרי וורטון.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

**בעקבות מותו:**
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי היכל התהילה של הרוק אנד רול
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה של בילבורד
קטגוריה:זוכי פרס הווידאו קליפים של MTV: אישים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1950
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2017
יונה קוסאשווילי

**יונה קוסאשווילי** (בגאורגית: **იონა ქოსაშვილი** (יונה כּוֹסאשווילי); נולד ב-3 ביולי 1970) הוא רב-אמן בשחמט ואורתופד מומחה לכירורגיה אורתופדית, יהודי-גאורגי-ישראלי.

## ביוגרפיה
יונה קוסאשוילי נולד בטביליסי שבגאורגיה.  באליפות ישראל בשחמט 1990 הוא סיים במקום השלישי ובשנת 1993, בגיל 23, קיבל תואר רב-אמן בשחמט, אך הוא אינו פעיל באופן תחרותי מנובמבר 2012. קוסאשווילי הוא בוגר אוניברסיטת תל אביב ברפואה, במסגרת העתודה האקדמית. בין היחידים בעולם שמחזיק גם בתואר רופא וגם בתואר רב-אמן בשחמט.

את שירותו הצבאי עשה פרופ' קוסאשוילי ביחידת שלדג ובמלחמת לבנון השנייה שירת כרופא חטיבתי בקריית שמונה. בתקופה זו טיפל ב-12 אירועים רבי נפגעים. לאחר מכן עבר לשרת בענף טראומה במפקדת קצין רפואה ראשי שם היה שותף לפיתוח הקסדה הטקטית הנמצאת בשימוש כיום .

קוסאשווילי ניהל בעבר את המחלקה האורתופדית במרכז הרפואי קפלן, וכיום מנהל את המחלקה האורתופדית בבית החולים בילינסון. קוסאשוילי פרסם כ-100 מאמרים מחקריים בתחום האורתופדיה.

בשנת 1999 נשא לאישה את סופיה פולגאר. הם הורים לשני ילדים.
קוסאשווילי התגורר עם משפחתו כ-3 שנים בטורונטו שבקנדה, שם עבד כאורתופד מנתח.
כיום מתגורר עם משפחתו בגני תקווה.

## הופעות באולימפיאדות
קוסאשווילי ייצג את ישראל פעמיים באולימפיאדות השחמט.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אורתופדים ישראלים
קטגוריה:שחמטאים גאורגים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:נציגי ישראל באולימפיאדת השחמט
קטגוריה:משפחת פולגאר
קטגוריה:רבי-אמנים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שהיגרו לקנדה
קטגוריה:מאמני שחמט ישראלים
קטגוריה:בוגרי העתודה האקדמית
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור לרפואה מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראלים ילידי גאורגיה
קטגוריה:גני תקווה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
אריה פילץ

[שמאל|ממוזער|250px|מודעה לקפה פילץ, השבועון [קולנוע (שבועון)|קולנוע, 1941]]
250px|ממוזער|שמאל|קבר אריה פילץ בבית הקברות טרומפלדור
**אריה פּילְץ** (13 במאי 1908 – 21 ביוני 1992) היה קבלן בניין תל אביבי.

## ביוגרפיה
נולד בעיר לודז' שבפולין. בשנת 1924, בהיותו בן 16, עלה לארץ ישראל, בעלייה בלתי חוקית ואת דרכו בארץ החל כפועל חקלאי בפרדסי פתח תקווה.

את פועלו כאיש בנייה החל בשנת 1935, בהקמת בית בן שתי קומות ברחוב פרוג בתל אביב, כשרחוב דיזנגוף היה משטח חולות שומם.
היה הבעלים של בתי הקפה "הונגריה" ו"תרשיש" בעיר.
בימי מאורעות תרצ"ו בנה בשנת 1938 ברחוב הירקון בית בן שלוש קומות: בקומת הקרקע את קפה "פילץ" ומעליה הקים את ביתו.
קפה פילץ הפך למוקד בחיי העיר תל אביב והמדינה שבדרך, והביא גם תועלת מודיעינית רבה ל"הגנה" בשל האורחים הבריטים שבילו בו.

כחבר פעיל ב"הגנה" מילא כמה תפקידים, בהם הממונה על הסליקים בכל צפון תל אביב. גם חדר המכונות של קפה "פילץ" שימש כמחסן נשק, ובדירתו, שבקומה השלישית, נאספו מפקדים לישיבות מטה.

עם קום המדינה התגייס לצה"ל ונתמנה קצין סעד חטיבתי בדרגת סרן. במסגרת תפקידו שימש כמפעיל קנטינת השק"מ הראשונה.
הוא נטל חלק במבצע קדש, ובמלחמת ששת הימים גויס לשירות למרות גילו ומונה על איסוף השלל.

ב-1954 היה מ"גיבורי" הפרשה שהייתה אחת העילות לתביעת הדיבה שהגיש עמוס בן-גוריון כנגד ארגון שורת המתנדבים.

היה נשוי לפֶּסיה (נפטרה ב-1967).
בנו היה הקבלן והיזם אברהם פילץ.

## פרויקטים

ב-1946 פנה שוב לעיסוק האהוב עליו - הבנייה, כשהוא בונה אך ורק בעירו, תל אביב:
* החל בפסאז' הראשון בעיר - ברחוב אלנבי 95; פסאז' דיזנגוף (בפינת רחוב פרישמן) - שבו השתכן התיאטרון הקאמרי וכיום שוכן במקומו תיאטרון בית ליסין.
* בניין בנק עצמאות ברחוב מונטיפיורי.
* בית אל על - בניין המשרדים הגבוה הראשון בעיר, שתוכנן על ידי דב כרמי וזכה בפרס רוקח. פילץ בנה כמה מבנים נוספים אשר תוכננו על ידי כרמי אדריכלים (שנוהל על ידי רם כרמי מאוחר יותר).
* ארבעת מבני "בית הדר דפנה" בשדרות שאול המלך.
* התחנה המרכזית החדשה של תל אביב, שנועדה לשפר את השירות לציבור. הבנייה החלה ב-1967, ומומנה ממכירתן של שבע מאות וחמישים חנויות בתחנה העתידה לקום לאזרחים שונים, שקיוו למסחר פורח, בדומה לזה שהיה בתחנה המרכזית שפעלה באותה עת. עד לשנת 1976 נבנה שלד הבניין תוך משא ומתן עם תושבי הסביבה שטענו (כפי שאכן התברר לימים) כי התחנה המרכזית תוריד משמעותית את ערך דירותיהם. אלא שאז הופסקה הבנייה לפני סיומה כאשר רק שלד הבניין בנוי, בשל קשיים כלכליים של הקבלנים, ורק בשנות ה-90 הושלמה הבנייה על ידי חברת חפציבה.
* "דיזנגוף סנטר", שהוקם במקום צריפי שכונת "נורדיה". מבנה רב מידות זה זכה אף הוא בפרס רוקח.
* מגדל ישרוטל, שהקמתו על חורבות אולם גן רינה החלה ב-1962 והושלמה רק ב-1997.

על פועלו כקבלן ויזם בתל אביב, שבנה מבנים משמעותיים בתולדותיה, זכה בשנת תשמ"ה-1985 בתואר יקיר תל אביב.

## קישורים חיצוניים
* 
* , 

קטגוריה:אנשי עסקים ישראלים
קטגוריה:קבלני בניין ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס רוקח
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:יזמי נדל"ן ישראלים
קטגוריה:יקירי תל אביב-יפו לשנת 1985
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות טרומפלדור
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1908
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1992
שרי אלפי

**שָׂרִי רימה אלפי-ניסן** (נולדה ב-16 בינואר 1981) היא שחקנית וזמרת ישראלית.

## ביוגרפיה
אלפי, ילידת רמת גן, היא בתו של מספר הסיפורים יוסי אלפי, ואחותו הצעירה של השחקן והבמאי גורי אלפי. כבר בגיל צעיר השתתפה בחוגים של צעירי תיאטרון הבימה ותיאטרון הקאמרי, ושיחקה בהצגות שונות בתיאטרון.

בשנת 2001, לאחר שירות צבאי בלהקה הצבאית, סיימה תואר ראשון בפסיכולוגיה באוניברסיטת תל אביב, סיימה תואר שני בהצטיינות יתרה בפסיכולוגיה חברתית ודוקטורט מאוניברסיטת בר-אילן. במקביל ללימודיה, בשנת 2001 שיחקה בסרט הטלוויזיה "שחקנית ספסל" בתפקיד סתווית. ובשנת 2002, השתתפה במערכונים שונים בתוכנית של אחיה, גורי אלפי, והקומיקאי אסי כהן, "שידורי המהפכה" בערוץ 2.

בשנת 2004 השתתפה בתוכנית המערכונים "חכמולוגי" בערוץ לוגי, וב-2005 הנחתה את "סברס- תקרא תצליח" בטלוויזיה החינוכית. בשנת 2006 זכתה לחשיפה משמעותית כשהשתתפה בטלנובלה של הוט, "האלופה", לצד לירון וייסמן, עפר שכטר ומירב גרובר בדמותה הקומית של אשלי קרינגטון. הגישה פינה בתוכניתה של עינב גלילי "באה בטוב".

ב-2015 הוציאה את האלבום "ימים חמים". המוזיקה שלה מוגדרת "אלקטרו-חפלה" והיא משלבת מוזיקה עיראקית ומוזיקה אלקטרונית.

ב-2018 יצא לאור ספר הביכורים שלה, "כדאי שתשבי" בהוצאת מודן.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
*  
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרות השרות בעברית
קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:זמרים השרים בערבית
קטגוריה:זמרות ישראליות
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:חברות להקות צבאיות ישראליות
קטגוריה:חברי להקות צבאיות ישראליות
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:בוגרות תיכון בליך
קטגוריה:בוגרי תיכון בליך
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
שרי
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1981
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1981
בית הכנסת טורו

250px|ממוזער|בית הכנסת טורו
**בית הכנסת טורו** (אנגלית: Touro Synagogue) או **קהל קדוש ישועת ישראל** (אנגלית: Congregation Jeshuat Israel) הוא בית כנסת בניופורט, רוד איילנד שבארצות הברית הנחשב לבית הכנסת העתיק ביותר ברוד איילנד ובין הבודדים מהתקופה הקולוניאלית שעדיין פעיל. בית הכנסת ממוקם ברחוב טורו 85 ומשמש כבית כנסת אורתודוקסי.

## היסטוריה
בית הכנסת נבנה בשנת 1759 עבור הקהילה היהודית בניופורט על ידי מנהיג הקהילה יצחק דה-טורו מאמסטרדם. הבנייה הסתיימה בשנת 1763. בית הכנסת נבנה בעזרת תרומות מקהילות יהודיות אחרות בצפון אמריקה (בעיקר קהילת שארית ישראל מניו יורק) וקהילות נוספות מהקריביים. אדריכל בית הכנסת היה פיטר הריסון  שהיה אחד האדריכלים החשובים באותה תקופה בצפון אמריקה.

הקהילה עצמה מקורה עוד בשנת 1658 כאשר אנוסים ממוצא ספרדי הגיעו מספרד, פורטוגל (בעיקר ממושבות שלהן בקאריביים) והמושבה ההולנדית ניו אמסטרדם (היום ניו יורק). בשנת 1677 עוד לפני הקמת בית הכנסת, קנתה הקהילה חלקת אדמה לשם הקמת בית קברות.

בזמן מלחמת העצמאות האמריקאית כבשו הבריטים את ניופורט והעלו באש את כל המבנים בה. שני המבנים היחידים ששרדו הם הכנסייה המקומית, שהכריזה על נאמנות למלך בריטניה, ובית הכנסת היהודי שבין מתפלליו נמנו דווקא המורדים. היה זה בזכות הרב ששכנע את האנגלים להשתמש בבית הכנסת כבית חולים. אגדה אורבנית מספרת כי קצין אנגלי נכנס לבית הכנסת, ראה את שלושת הכתרים שעל גבי ארון הקודש, וקרא לחיילים לחמול עליו. אומנם הכתרים מסמלים את התורה, הכהונה והמלכות שניתנו לעם ישראל, אך לפי האגדה חשב הקצין הבריטי שזה סימן של הצהרת אמונים לכתר האנגלי.

בשנת 1790 ביקר נשיא ארצות הברית, ג'ורג' וושינגטון, בבית הכנסת ולאחר מספר ימים שלח מכתב לקהילה ובו נאמר:

מכתב זה הקדים את מגילת הזכויות שהתקבלה כמעט שנה מאוחר יותר.

עם השנים הקהילה ובית הכנסת הדרדרו ובית הכנסת נסגר, הוא נפתח מחדש רק לאחר ששני בניו של הרב יצחק דה-טורו, אברהם ויהודה טורו (טורא) שהקים את בית הכנסת הורישו כספים לשיחזור בית הכנסת ולשכירת רב קבוע לקהילה. בשנת 1833 נפתח בית הכנסת מחדש לאחר שיהודים חדשים הגיעו לניופורט והקימו את הקהילה מחדש, גם היהודים החדשים המשיכו את מסורת התפילה הספרדית של בית הכנסת, אם כי לאחרונה התרופפה מסורת זו ונעשה שימוש בנוסח ספרד.

בית הכנסת נבנה בסגנון ג'ורג'יאני כאשר חזותו החיצונית עשויה מבנה לבנים פשוט. פנים בית הכנסת כולל 12 עמודים יוניים המסמלים את 12 שבטי ישראל התומכים בגלריה המשמשת עזרת נשים ומעליהם 12 עמודים דוריים התומכים בתקרה. בית הכנסת כולל 5 נברשות גדולות וכן אש תמיד הדולקת מעל התיבה (הוקדשה לקהילה בשנת 1765). מעל התיבה מופיעים עשרת הדיברות בעברית ובמרכז החדר ממוקמת הבמה (על פי מבנה בית כנסת ספרדי). מתחת לארון הקודש בבית הכנסת יש דלת סתרים שיש האומרים שנבנתה כדי לאפשר ליהודים לברוח ויש האומרים ששימשה להברחת עבדים שחורים לחרותם בזמן שבית הכנסת שימש כתחנת מעבר ברכבת המחתרת.

בשנת 1946 הוכרז בית הכנסת וסביבתו כאתר היסטורי ונרשם כאתר היסטורי בשנת 1966. בשנת 2001 נחתם הסכם בין הקהילה לבין האגודה לאתרים היסטוריים בארצות הברית.

## קישורים חיצוניים

* 
* בית הכנסת טורו בניופורט באתר העיתון פארווערטס (יידיש).

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
טורו
טורו
קטגוריה:רוד איילנד: מבנים
קטגוריה:ארצות הברית: אתרים הרשומים במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים
אגם בלטון

שמאל|ממוזער|250px|בחורף, מכוסה קרח
**אגם בלטון** (בהונגרית: **Balaton**, בגרמנית: Plattensee, בסלובקית: Blatenské jazero, בסרבו-קרואטית: Blatno jezero) הוא אגם בהונגריה, הגדול באגמי מרכז אירופה. שטחו 592 קילומטרים מרובעים והוא מקווה המים היחיד בהונגריה, שאין לה חוף ים ולפיכך מהווה מוקד תיירות פנים ראשון במעלה המשרת גם תיירות ממדינות שכנות. גדתו הצפונית של האגם הררית (הרי הבקון) ומהווה אזור הנודע בגידול גפני יין. העיר המרכזית בצדו הצפוני של האגם, והמרכז האזורי החשוב באזור, היא בלטונפירד (Balatonfüred) כמו כן נמצא בצידו הצפוני הכפר ההיסטורי טיהאן, בראש חצי אי הנושא שם זה. גדתו הדרומית של האגם מישורית ובה נמצאת עיר הקיט המרכזית שיופוק (לידה נמצא גם מוצא התעלה המלאכותית שיו (Sió) המנקזת את עודפי מי הבלטון לדנובה). בלשון ההונגרית מתייחסים לבלטון במילה "ים" (tenger) ולא "אגם".

## גאולוגיה
אגם בלטון צעיר יחסית מבחינה גאולוגית. הוא נוצר לפני כמיליון שנים והיה בראשיתו שרשרת אגמים, שהתחברו עם השנים. השריד הבולט ביותר לחלוקה בין האגמים הוא חצי האי טיהאן, בשליש המזרחי של האגם, המותיר נתיב מים ברוחב של כ-1.5 ק"מ בלבד.

במי האגם אחוז גבוה יחסית של גופרית, המקנה למימיו ניחוח אופייני מסוים (אם כי הרבה פחות ממי מעיינות טרמליים).

## היסטוריה
קיימות עדויות ארכאולוגיות להתיישבות במקום כבר בתקופת האבן. בתקופה הרומית נקרא האגם פְּלֶסְקוֹ (Lacus Pelso) והרומאים הקימו נמל לחופו הדרומי. בתקופת השלטון המדיארי הפך האגם לאתר התיישבות מרכזי בשל היותו מקור מים ודגה והוקמו סביבו כפרים, טירות, מנזרים וכנסיות רבות.

מקור השם "בלטון" בסרבית הקדומה, בה פירוש המילה בלטו היא בוצי ולפיכך boltьno-je ezero = אגם בוצי.

במאה ה-16, בעת הכיבוש העות'מאני והשלטון ההבסבורגי היה הבלטון מכשול טבעי שהפריד בין העות'מאנים מדרום להבסבורגים שנאחזו בצפון-מערב. לקראת סוף התקופה כבשו העות'מאנים את כל סביבות האגם והרסו ערים, כפרים וכנסיות סביבו.

במאה ה-18 בנו במקום בתי קיט מפוארים בני אצולה מקרואטיה, גרמניה ובוהמיה. במאה ה-19 התקבעו ערים כבלטונפרד והוויז (Hévíz) כערי קיט לאריסטוקרטים. השלמת סלילת מסילת ברזל מבודפשט לדרום האגם ב-1861 ולצפונו ב-1908 הביאה לפריחה של שירותי תיירות גם למעמד בינוני.

בין ה-6 ל-16 במרץ 1945 התחוללה סביב האגם המתקפה הגדולה האחרונה שערכו צבאות מדינות הציר בשלבי הסיום של מלחמת העולם השנייה – מתקפת אגם בלטון.

בתקופת הונגריה הקומוניסטית פותחו אתרי נופש עממיים בצד דאצ'ות לפקידי המפלגה והמדינה. לאחר 1989 הפכו רבות מהן לבתי אירוח ומלון.

## אקלים
הבלטון משפיע על מספר ימי הגשם בסביבתו. סביבת האגם מקבלת כ-600 מ"מ גשם יותר בהשוואה לאזורים מרוחקים ממנו. מזג האוויר לרוב מעונן והפרשי הטמפרטורות מתונים יותר מאשר ברוב הונגריה. ברוב החורפים מכוסה האגם בשכבת קרח.

## כלכלה
כיום כלכלת האזור נסמכת על תיירות פנים וחוץ, בעיקר ממדינות כאוסטריה, גרמניה, סרביה, קרואטיה וסלובניה. כן מתפתחת מגמה של חקלאות אורגנית בחוות ובכפרים המשמרת דרכי גידול מסורתיות, בעיקר במשק החי וייצור היין ומקדמת תיירות אקולוגית.

## גלריית תמונות

Füred-komphajó3.JPG|מעבורת תיירים
Fonyód.jpg|מראה טיפוסי של עיירה בגדה הדרומית (פוניוד)
Tihany Balaton.JPG|מראה ממרומי טיהאן בגדה הצפונית


## לקריאה נוספת
* תמליל דיגיטלי של ספר על הבלטון מ-1936 

## קישורים חיצוניים

* מידע באנגלית
* ריכוז נתונים מדעיים וגאוגרפיים ממסד הנתונים של אגמי אירופה 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אירופה: ימות ואגמים
קטגוריה:הונגריה: גאוגרפיה
קטגוריה:אגמי בקע
טוריסס

שמאל|ממוזער|250px
**טוריסאס** (בפינית: Turisas) היא להקת פולק מטאל ומטאל סימפוני מהעיר המנלינה בפינלנד. מקור שמה של הלהקה הוא באל פיני טוריסאס. סגנונם מאפיין באווירה אפית המושגת בשילוב של כלי נגינה קלאסיים (כגון אורגן, כינורות וחלילים) עם כלים מודרנית (גיטרות חשמליות, מערכת תופים וכלים אופייניים למוזיקת רוק).

## היסטוריה
בשנת 1997 החליט מתיאס ניגורד להקים להקה עם חברו יוּסי ויקסטרום.

האלבום הראשון של הלהקה הוקלט בשנת 1998, אך נגנז עקב איכות ההקלטה הנמוכה.

טוריסס הקליטו את אלבום הדמו שלהם הנקרא "ליבו של טוריסאס" בשנת 2000 והופיעו בהופעות קטנות. בשנת 2003 חברת "סנטורי מדיה" החתימה את הלהקה על חוזה הקלטות. האלבום "באטל מטאל" הוקלט באולפני הקלטה בצרפת. את האולפן ניהלה טרייה רפסנס, וחלק מהאלמנטים כגון מקהלות, כלים אקוסטיים, וצינורות הוקלטו בפינלנד לאחר מכן.
בשנת 2007 הוציאו חברי הלהקה את הדיסק השני שלהם "דרכם של הורנגיים, (The Varangian Way) שיצא ב"סנטורי מדיה" ולא נפל מקודמו במקוריותו. באותה שנה הוציאו את דיסק הסינגל שלהם, "Rasputin", הכולל בתוכו קאבר לשיר בעל שם האלבום, במקור של להקת הפופ Boney M ואת שיר הנושא של אלבומם הראשון, "Battle Metal".

בנובמבר 2011 הוציאה הלהקה את אלבום הסטודיו השלישי שלהם, "Stand Up and Fight", בסגנון דומה לשני אלבומיה הקודמים.

בנובמבר 2012 הכריזה הלהקה כי הם עובדים על אלבום הסטודיו הרביעי שלה ושמו *[[Turisas2013]]*; האלבום יצא לחנויות באוגוסט 2013.

באפריל 2013 הופיעה הלהקה לראשונה בישראל, במועדון הרידינג 3 בתל אביב. ההופעה משכה אליה מאות בני אדם.

## חברי הלהקה
* מתיאס "וורלורד" ניגורד (Mathias "Warlord" Nygård) - שירה וכלי הקשה
* יוּסי ויקסטרום (Jussi Wickstrom) - גיטרה
* האנס "האנו" הורמה (Hannes "Hanu" Horma) - בס
* תואומס "טודה" לטונן (Tuomas "Tude" Lehtonen) - תופים
* אולי ונסקה (Olli Vänskä) - כינור
* נטה סקוג (Neta skog)- אקורדיון

### חברי להקה בעבר
* גאורג לאקסו (Georg Laakso) - גיטרה
* אנטי ונטולה (Antti Ventola) - קלידים
* יאנה "ליסקו" מקינן (Janne "Lisko" Mäkinen) - אקורדיון

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:להקות פולק מטאל
קטגוריה:להקות פיניות
קטגוריה:שישיות מוזיקליות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1997
סימן אגדסטין

**סימן אגדסטין** (בנורווגית: **Simen Agdestein**; נולד ב-15 במאי 1967) הוא שחמטאי נורווגי בדרגת רב-אמן, שבע פעמים אלוף נורווגיה בשחמט. במקביל לקריירת השחמט שלו, שיחק אגדסטין כדורגל ברמה מקצועית, והופיע שמונה פעמים במדי נבחרת נורווגיה בכדורגל.

## ביוגרפיה

אגדסטין נולד באסקר, פרבר של אוסלו, וכבר בילדותו הראה מידה רבה של כישרון בשחמט. בגיל 15 זכה לראשונה באליפות ארצו (לבוגרים); בגיל 16 סיים שני באליפות אירופה לנוער; בגיל 18, בשנת 1985 היה לנורווגי הראשון שזוכה לתואר רב-אמן, הדרגה הרשמית הבכירה בעולם השחמט. בעת ההיא היה אגדסטין רב-האמן הצעיר ביותר בעולם. ב-1986 סיים שני באליפות העולם לצעירים, בהקדימו את אנאנד וברייב. ב-1989 הגיע לדירוג שיא של 16 בעולם.

לכל ההישגים האלה הגיע אף על פי ששיחק שחמט במשרה חלקית בלבד. בשאר הזמן הוא היה חלוצה של אפ סי לין, מועדון כדורגל באוסלו שבמדיו שיחק בליגה השנייה ובשלב מסוים גם בליגה הבכירה בנורווגיה. החל ב-1985 הוא היה חבר בנבחרת הצעירה של נורווגיה וב-1988 זומן לנבחרת הבוגרת, בעקבות המלצתו הפומבית של מאמן לין, אגיל אולסן. אולסן תמך בכפל הקריירות הבלתי שגרתי של החלוץ הבלתי צפוי שלו, ואפשר לו לעזוב את אימוני הקבוצה כדי להתחרות בשחמט ברחבי העולם.

אגדסטין לבש את מדי הנבחרת שמונה פעמים, והבקיע שער בינלאומי אחד. אולם ב-1989, כאשר ניתנה לו ההזדמנות להתקדם בכדורגל על ידי הצטרפות לקבוצת בשיקטש הטורקית, הוא העדיף להתרכז בטורניר שחמט חשוב שעמד בפתח, וויתר על ההצעה. החלטה זו עלתה לו בסילוק מהנבחרת הלאומית. ב-1991 חיסלה פציעה בברך את הקריירה הספורטיבית שלו. ב-1994 הוא נאלץ לצפות מהצד בחבריו לנבחרת, שהעפילו לראשונה מזה זמן רב לטורניר גמר גביע העולם.

ייתכן שהניסיון לתחזק את שתי הקריירות במקביל נועד לכישלון מראש. אגדסטין, שללא ספק ניחן בכישרון רב בשחמט, כונה על ידי גארי קספרוב "החובבן החזק בעולם". רבים בעולם השחמט הפצירו בו להתרכז במשחק המלכים באופן בלעדי. כשהוא עשה זאת לבסוף - בלית ברירה, לאחר הפציעה הקשה - הוא לא הצליח להפיק את המקסימום על הלוח. בעיות בריאות הפריעו לו גם בשחמט, ובמהלך שנות התשעים הוא התדרדר בדירוג העולמי. רק ב-1999 החל להתאושש, כאשר זכה בטורניר קפל לה גרנד, לפני 104 רבי אמנים. ב-2003 זכה בהישג נאה כשניצח בטורניר האי מאן.

אגדסטין אימן את מגנוס קרלסן בעבר (כיום אחיו, אספן, הוא מנהלו). הוא כותב בעיתון נפוץ בנורווגיה על שחמט ומשמש כשופט בטורנירי שחמט.

אגדסטין נשוי ואב לשניים.

## קישורים חיצוניים

* רב-אמן חלוץ מאת טים קראבה 
* מר אגדסטיין המוכשר, כתבה באתר צ'סבייס 

קטגוריה:כדורגלנים נורווגים
קטגוריה:חלוצי כדורגל נורווגים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת נורווגיה
קטגוריה:אלופי נורווגיה בשחמט
קטגוריה:רבי-אמנים
קטגוריה:עיתונאים נורווגים
קטגוריה:ספורטאים רב תחומיים
קטגוריה:נורווגים שנולדו ב-1967
גנאדי רוז'דסטוונסקי

**גנאדי רוז'דסטוונסקי** (רוסית: **Генна́дий Рожде́ственский**; ב-4 במאי 1931-16 ביוני 2018) היה מנצח רוסי - סובייטי.

## חייו
נולד ב-4 במאי 1931 במוסקבה, אז בירת ברית המועצות, בשם גנאדי ניקולאייביץ' אנוסוב להורים מוזיקאים, אך אימץ את שם הנעורים של אמו לקריירה המקצועית שלו. למד ניצוח אצל אביו ניקולאי אנוסוב בקונסרבטוריון של מוסקבה ופסנתר אצל לב אובורין. אחרי שנודע כמי שניצח על מפצח האגוזים של צ'ייקובסקי בתיאטרון בולשוי בגיל 20, המשיך וביסס את שמו במהירות. ניצח על ביצועי בכורה של יצירות רבות משל מלחינים סובייטים וכן על ביצוע הבכורה הרוסי של "חלום ליל קיץ" של בנג'מין בריטן.

חזרותיו היעילות והקצרות זיכו אותו בשבחים. הוא נודע בהרגלו לשוטט על פני הבמה בשעת ניצוח ולהימנע משימוש בדוכן, אפילו בקונצרטים.

עם תזמורת משרד התרבות של ברית המועצות הקליט את כל הסימפוניות של שוסטקוביץ',
גלאזונוב, ברוקנר, שניטקה, הונגר וווהן ויליאמס.

הוא ניצח גם על רבות מן התזמורות החשובות בעולם, ביניהן הפילהרמונית של ברלין, תזמורת הקונצרטחבאו, התזמורת הסימפונית של שיקגו, תזמורת קליבלנד והתזמורת הסימפונית של לונדון.

בשנת 1969 נשא לאישה את הפסנתרנית ויקטוריה פוסטניקובה. נפטר במוסקבה ב-16 ביוני 2018.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:חברי האקדמיה המלכותית השוודית למדעים
קטגוריה:מנצחים רוסים
קטגוריה:סגל אוניברסיטאות ברוסיה
קטגוריה:מעוטרי גיבור העמל הסוציאליסטי
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:זוכי פרס לנין
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:מפקדים במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:בוגרי הקונסרבטוריון של מוסקבה
קטגוריה:מעוטרי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:אמני העם של ברית המועצות
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1931
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1931
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2018
פרס הארווי

**פרס הארווי** הוא פרס המוענק על ידי הטכניון מאז שנת 1972 לציון הערכה והוקרה עבור תרומות חדשות ובולטות במדע, טכנולוגיה ורפואה ועל תרומה יוצאת דופן לשלום במזרח התיכון. הפרס מוענק על שם לאו הארווי (1887–1973) - תעשיין וממציא.

## עקרונות הפרס
בכל שנה מוענקים שני פרסים בגובה 75,000 דולר, בנושאים שונים, הנקבעים על פני סבב של חמש שנים:
* שנה ראשונה: שני פרסים במדע וטכנולוגיה
* שנה שנייה: פרס אחד במדע וטכנולוגיה ופרס אחד ברפואה
* שנה שלישית: שני פרסים במדע וטכנולוגיה
* שנה רביעית: פרס אחד במדע וטכנולוגיה ופרס אחד ברפואה
* שנה חמישית: פרס אחד במדע וטכנולוגיה ופרס אחד על תרומה יוצאת דופן לשלום במזרח התיכון

המועמדים לפרס צריכים להיות אנשים חיים (ולא ארגונים), ללא תלות באזרחות, בגיל או במגדר. המגבלות היחידות על המועמדות לפרס הן תקופת צינון של חמש שנים למי שקיבל תואר דוקטור לשם כבוד מהטכניון, ובנוסף לא יוגשו מועמדויות של עובדי הטכניון וחברי הוועד המנהל. מי שזכה בפרס נובל או בפרס וולף לא יזכה בפרס הארווי אלא אם כן תרם, מאז קבלת אותו פרס, תרומה משמעותית בתחומו. אסורה הגשת מועמדות עצמית, או הגשת מועמדות בשם ארגונים. מגישי המועמדות נדרשים לשמור את המידע בסודיות ולא ליידע את המועמדים.

את המועמדות רשאים להגיש חברי הקורטוריון, הוועד המנהל והסנאט של הטכניון; חתני פרס הארווי; חברי האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים; נשיאים, משנים לנשיא ודיקנים במוסדות מוכרים להשכלה גבוהה ולמדע בישראל ובחו"ל; ואישים אחרים, חברי ארגונים וקבוצות וגם יחידים, כפי שקובעת המועצה מדי שנה.

המועמדויות נשקלות על ידי מועצת הפרס, הכוללת את נשיא הטכניון, אחד מסגני הנשיא, דיקן בית הספר למוסמכים, ושני נציגים של האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים וסנאט הטכניון. המלצות המועצה מועברות לוועדות מקצועיות בתחומים השונים ולוועדת סנאט הטכניון לתוארי כבוד ופרסים, כמו גם לנציגי משפחת הארווי ולאגודת דורשי הטכניון בארצות הברית. לאחר שכולם מאשרים את הבחירה מודיע נשיא הטכניון לזוכים על הזכייה.

הפרס מוענק בטכניון בנוכחות הזוכים, אשר עורכים הרצאות ונפגשים עם אנשי מדע בישראל.

## הזוכים בפרס

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
הארווי
הארווי
הארווי
הארווי
עשה לך רב

**עֲשֵׂה לְךָ רַב** היא עצה והנחית חכמים שנכתבה על פי חז"ל, והיא מופיעה פעמיים במסכת אבות.

## ביאור
לאורך הדורות חכמי חז"ל כתבו ביאורים שונים סביב הוראה זו, שעיקרם הוא – שעל כל אדם יהודי לקבוע **עבור עצמו** דמות רב: אדם כלשהו, שהוא גדול ממנו בתורה ובהלכה (בהתאם למנהגי העדה אליה הוא משתייך, עד כמה שניתן). רב, שיוכל האדם להתחבר אליו ויהיה מסוגל להבין את דבריו וכוונותיו גם ברובד האישי, כך שיוכל להרגיש בנוח לשתף ענייניו האישיים והרב יוכל לעזור לו להתמצא בענייני העולם, ולהשתלם בתורה מצוות ובמעשים טובים; ומן הרב יוכל לטקס עצות טובות והכוונות בכדי להכריע החלטות, לפתור בעיות, ולהתנהל בהתאם לרוח היהדות על תקניה.

## מקורות ופירושים
המקור להוראה זה מובא לראשונה במסכת אבות ושם הדבר נאמר בשם רבי יהושע בן פרחיה: .

כאמור, הסברים שונים נכתבו במהלך הדורות בהסבר וטעם הוראה זו:

הרמב"ם כתב בפירושו למשנה, שהסיבה היא . המאירי מפרש באותו הסגנון: . הכוונה היא שגם אדם חכם כל כך, שאינו יכול למצוא מישהו חכם יותר ממנו או אפילו שווה לו – עדיף שימצא אפילו מישהו קצת פחות חכם, אבל שיהיה אובייקטיבי לגבי עניינים אישיים.

רובד נוסף מביא רבי עובדיה מברטנורא, שכותב בפירושו למשנה: . 

באבות דרבי נתן מובא הסבר זה ביתר פירוט: . בפירוש זה מלמד רבי מאיר את ההבדל בין רב אחד על פני כמה בכך שאפילו אם אותו אחד שכח ללמדו טעם במקצוע אחד כבר ילמד אותו במקצוע השני, לעומת כמה רבנים שנאלץ לרוץ מאחד לשני ומטריח אותו ולא מוצא ברכה וטוב בלימודו.

עצה זו מובאת פעם שנייה במסכת אבות, בהמשך אותו הפרק: .

על אמרה זו נוטים הפרשנים להסביר שרצוי שיהיה לאדם רב שיהיה כתובת לפנות אליה במקרה של ספק בהלכה. הם מסיקים זאת, כנראה, מהמשך דבריו 'והסתלק מן הספק', שהכוונה היא להימנעות מספק בהלכה (גם המשך המשנה: "אל תרבה לעשר אומדות" היא עצה דומה: למדוד את התרומה בצורה מדויקת, כדי להימנע מההתלבטות האם התרומה הייתה במידה הראויה או לא).

## פרשנות מודרנית
רבי מנחם מנדל שניאורסון, האדמו"ר מחב"ד, הורה לכל חסידיו, אנשים, נשים, ואפילו ילדים, שימנו לעצמם רב שעימו יתייעצו, כיוון ש"אדם קרוב אצל עצמו", ו"האהבה מקלקלת את השורה", וכדי לבחור את ההחלטות הנכונות בצורה אובייקטיבית – עליו להתייעץ עם אדם נוסף. הוא אף הוסיף מימד נוסף לכך: בנוסף לתפקידו כ"יועץ", הרב משמש גם כ"שוטר", כלומר, על האדם לעמוד מזמן לזמן אצל הרב ל"מבחן" בנוגע למעמדו ומצבו בלימוד התורה, בנתינת הצדקה, ובכללות הנהגתו בעבודת ה'. באופן זה, טען, ירגיש מחויב יותר להיטיב את דרכיו. מכך שההוראה "עשה לך רב" מופיעה פעמיים בפרקי אבות בהקשרים שונים, פעם אחת נכתב **עשה לך רב והסתלק מן הספק**, ובפעם אחרת **עשה לך רב וקנה לך חבר**, הרבי למד שישנם שני סוגי רבנים שאדם צריך למנות לעצמו, רב אחד שתפקידו לפסוק ולהסיר את הספק, ורב אחר שתפקידו להיות חבר וידיד. 

הרב שי פירון כתב בנושא כך: .

**עשה לך רב** היה גם שמה של תוכנית רדיו ששודרה בקול ישראל בשנות השמונים. בתוכנית שושדרה בשידור חי הופנו לרב חיים דוד הלוי שאלות הלכתיות מן הקהל באולם ומן המאזינים בבית.

## קישורים חיצוניים
* הרב פתחיה מנקין, פרשנות על משנה ו', באתר "דעת".
* הרב משה צוריאל, האם "עשה לך רב" הוא מחייב?, אתר ישיבת בית אל.
* הרב שי פירון עשה לך רב, באתר "כיפה".
* שאלות בענייני הלכות "עשה לך רב", אתר ישיבת עטרת כהנים.
* אראל סגל, עשה לך רב - והסתלק מן הספק?!.
* אהוד לם, עשה לך רב - ההבחנה בין פוליטיקאים ושאר שליחי ציבור, לבין מנהיגים רוחניים, רבנים והוגי דעות, אתר "האייל הקורא".

## הערות שוליים

קטגוריה:משניות בפרקי אבות
קטגוריה:מושגים ביהדות
קטגוריה:רבן גמליאל הזקן