open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
הצלב הספרדי

שמאל|ממוזער|200px|הצלב הספרדי מזהב עם יהלומים
**הצלב הספרדי** היה עיטור גבורה ללוחמים נאצים גרמנים שלקחו חלק במלחמת האזרחים הספרדית ולחמו לצד כוחותיו הלאומנים של פרנקו.

## רקע היסטורי
עם פרוץ מלחמת האזרחים בספרד שלחה הממשלה הגרמנית יחידות של מתנדבים להילחם לצד הכוחות הלאומנים בהנהגת פרנקו – יחידות אלו נודעו כלגיון הקונדור. מעמדם כמתנדבים לא אפשר הענקת עיטור רשמי כאות הוקרה על הישגיהם הצבאיים ולכן בתום מלחמת האזרחים בספרד, עם שובם של המתנדבים הביתה ב-14 באפריל 1939, הוחלט בגרמניה ליצור עיטור חדש, בשם "הצלב הספרדי", שיוענק לחיילים שהצטיינו במלחמת האזרחים הספרדית.

## דרגות
240px|ממוזער|דרגות העיטור; משמאל עם חרבות (ללוחמים) ומימין ללא חרבות (למשתתפים).
הצלב הספרדי הוענק בארבע דרגות, דרגת הצלב שהוענקה נקבעה לפי דרגת החייל וניסיונו בשדה הקרב, הייתה קיימת גם גרסה מיוחדת שהוענקה למשפחות הנופלים.

### זהב עם יהלומים
הדרגה הגבוהה ביותר, הוענקה רק לאלה שהשיגו הישגיים גדולים בקרבות או גילו מנהיגות יוצאת דופן בשדה הקרב, רק 28 צלבים מזהב עם יהלומים הוענקו (רובם הגדול לטייסי קרב, בהם וולפרם פון ריכטהופן וורנר מלדרס).

### זהב
הוענק לחיילים שהצטיינו בצורת אומץ לב או הישגים משמעותיים בשדה הקרב.

בסה"כ 1,126 צלבים מזהב הוענקו.

### כסף
הוענק לחיילים שהשתתפו בקרבות מכריעים והיו בעלי ניסיון קרבי, הייתה קיימת גם גרסה של העיטור ללא חרבות שהוענקה לחיילים הלא קרביים שהצטיינו בתפקודם.

בסה"כ 8,304 צלבים מכסף הוענקו.

### ברונזה
ניתן על פעולה של לחימה באויב, הייתה קיימת גם גרסה של העיטור ללא חרבות שהוענקה לחיילים הלא-קרביים בעבור שירות של שלושה חודשים.

בסה"כ 8,462 צלבים מברונזה הוענקו.

### קרובי משפחה
צלב הכבוד של לגיון קונדור לקרובי משפחה היה עיטור שהוענק לשארי הבשר (הורים, אלמנות, יתומים) של החיילים מלגיון קונדור שנפלו במהלך מלחמת האזרחים הספרדית.

בסה"כ 315 צלבי כבוד הוענקו.

## עיצוב
העיטור מעוצב כצלב מלטזי שבמרכזו יש צלב קרס בין כל אחת מזרועות הצלב יש את סמל הלופטוואפה (כמחווה מכיוון שהלופטוואפה היווה 70% מלגיון קונדור) בגרסה ללוחמים יש שתי חרבות מוצלבות בין הצלב, בגרסה של הזהב עם היהלומים מסביב לצלב הקרס משובצים יהלומים, חלקו האחרוני של העיטור הוא חלק ומחוברת אליו סיכה המשמשת לענידת העיטור.

צלב הכבוד לקרובי משפחה הוא גרסה מוקטנת של הצלב לחיילים הלא קרביים בניגוד לשאר הדרגות הוא היה תלוי על סרט שחור עם צבעי הדגל הספרדי (אדום, צהוב, אדום) בשולי הסרט.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:גרמניה הנאצית: עיטורים
קטגוריה:ורמאכט
ספרדי
בית ברלין-פסובסקי

שמאל|ממוזער|250px|הבניין בשנות העשרים
שמאל|ממוזער|250px
**בית ברלין–פסובסקי** או **בית התאומים** הוא מבנה ידוע בתל אביב הבנוי בסגנון האקלקטי השוכן בפינת הרחובות מזא"ה ושטראוס, בלב תל אביב.

## היסטוריה
הבניין תוכנן על ידי משרד ברלין–פסובסקי (האדריכל יוסף ברלין והמהנדס ריכרד פָּסוֹבסקי) כבית מגורים.
הקמת הבניין הושלמה בשנת 1922 כמבנה חד-קומתי. בשנת 1925 נוספו לבניין שתי קומות נוספות, וכן חדרים על הגג, והוא קיבל את צורתו הנוכחית כבית תאומים סימטרי שקשת מונומנטלית מחברת בין שני אגפיו.

הבניין שימש בין היתר כבית הספר הראשון לאדריכלות בתל אביב, אך פעל ככזה שנה אחת בלבד. בשנות ה-50 פעל הבניין כחלק מבית החולים הדסה הסמוך.

לאחר הזנחה של שנים רבות, עבר הבניין שיפוץ נרחב בשנים 2003-2002 בתכנון אדריכל אמנון בר אור, כחלק מפרויקט "רובע לב העיר" שכולל גם מגדל מגורים מפואר ומבנים נוספים לצדו. שיפוץ הבניין היה אחד מהתנאים שנדרשו יזמי רובע לב העיר למלא בתמורה לאישור אחוזי בנייה חריגים, והוא נועד לשמש ספרייה עירונית. תוכנית הקמת הספרייה בבניין לא מומשה, והמבנה המשופץ בעל החזות המרשימה נותר ריק.

באוקטובר 2010 עברה למבנה גלריה שלוש, ששכרה שטח של 600 מ"ר, בארבע קומות (עד אז פעלה הגלריה בחלל ששכן ברחוב חיסין בעיר). הגלריה פעלה בבניין עד לשנת 2020. כמו כן נפתח בבניין סניף של חנות הספרים "תולעת ספרים", שבה ששולב גם בית קפה.

בשנת 2011 נחנך בחציו השני של הבניין "בית הצעירים" של עיריית תל אביב. בבניין יש חלל עבודה ואולמות פתוחים לפעילויות שונות חברתיות ואמנותיות. בבניין גם מוצעים שירותי ייעוץ, כמו ייעוץ לשוכרי דירות.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תל אביב-יפו: מבנים 
ברלין פסובסקי
קטגוריה:לב העיר
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכננו יוסף ברלין וריכרד פסובסקי
תערובת ארמסטרונג

**תערובת ארמסטרונג** היא תערובת פירוטכנית נפיצה שמורכבת מזרחן אדום, אשלגן כלורט ואנטימון תלת גופרתי. פעמים רבים משתמשים בגופרית כדי להחליף את חלקו או כולו של הזרחן האדום, וכך להפחית מעט את הנפיצות המסוכנת של התערובת, ולהפחית עלויות. לעיתים משתמשים בתרכובת גם בסידן פחמתי במינון נמוך.

התערובת מזוהה בעיקר עם נפצים, אקדחי קפצונים ועם תותחי קונפטי. בגרסאות מסוימות של התערובת, ניתן לערבבה עם תערובת נוספת כדי לייצר ראשי גפרורים. בשנים שלאחר מלחמת האזרחים האמריקנית, שימשה התערובת, בשילוב עם חומרים נוספים, ליצירת חומרי נפץ. במלחמת העולם השנייה השתמשו בתערובת זו בשימושים שונים של תעשיית הרובים.

התערובת מאוד מסוכנת לשימוש, רגישה מאוד לחיכוך וחום. בגלל נפיצותה הגדולה של התערובת, כשהיא מוכנסת אל הנפצים המשווקים לציבור הרחב, משתמשים בכמות של 10 מ"ג בלבד בשביל לשמור על תקני בטיחות ראויים. בנסיבות שונות, התלויות בהרכב התערובת, תנאי הסביבה ובכמות, עלולה התערובת של ארמסטרונג להתפוצץ באופן לא יזום בחלל סגור.

## קישורים חיצוניים
* מתכון להכנת התערובת (הכנת התערובת כרוכה בסיכון ממשי לפציעה ואף מוות) - עמוד 19

## הערות שוליים

קטגוריה:חומרי נפץ
דניאל ברנדט

**דניאל ברנדט** (באנגלית: Daniel Brandt; נולד ב-1947) הוא פעיל בנושאי פרטיות באינטרנט.
## ביוגרפיה
דניאל ברנדט נולד בסין, להורים מיסיונרים.
בזמן שהיה סטודנט, היה פעיל כנגד מלחמת וייטנאם.

בשנת 2002 הקים את Google Watch, המבקר את פעילות חברת גוגל. מאוחר יותר הקים את Wikipedia Watch המבקר את פעילות ויקיפדיה.

ב-2003 הקים אתר מבוסס קוד פתוח בשם scroogle, המפנה חיפושים באופן אנונימי לאתר של Google, אך מסנן את הפרסומות המוצגת במהלך החיפוש ואינו שותל עוגייה על המחשב ובכך מונע מגוגל לדעת מי ערך את החיפוש. ב-2012 סגר את האתר לצמיתות.

## הערות שוליים

קטגוריה:פעילי אינטרנט אמריקאים
קטגוריה:פרטיות
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1947
מטריצה אלכסונית

**מטריצה אלכסונית** היא מטריצה ריבועית שבה כל האיברים שאינם באלכסון הראשי שווים לאפס. לדוגמה:


\left[
\begin{array}{ccccccc}
\lambda_1 & 0 & 0 & \cdots & 0 & 0 & 0 \\
0 & \lambda_2 & 0 & \cdots & 0 & 0 & 0 \\
0 & 0 & \ddots &  &  & \vdots & \vdots \\
\vdots & \vdots &  & \lambda_i &  & \vdots & \vdots \\
\vdots & \vdots &  &  & \ddots & 0 & 0 \\
0 & 0 & 0 & \cdots & 0 & \lambda_{n-1} & 0 \\
0 & 0 & 0 & \cdots & 0 & 0 & \lambda_n
\end{array}
\right]


ניתן גם לתאר מטריצה אלכסונית בקיצור, למשל, עבור המטריצה הנ"ל, הצורה המקוצרת תהיה diag(\lambda_1,\lambda_2,\cdots,\lambda_n) (diag מלשון diagonal, אלכסוני באנגלית).

מטריצה אלכסונית היא גם מטריצה משולשית עליונה ותחתונה, וגם מטריצה סימטרית. במקרה שכל האיברים באלכסון הראשי של המטריצה שווים, המטריצה נקראת מטריצה סקלרית.

ניתן לקבל מטריצה אלכסונית על ידי סוג של חיבור מטריצות הנקרא סכום ישר.

## כפל מטריצות אלכסוניות
כפל מטריצות אלכסוניות פשוט ביותר, שכן התוצאה של הכפל היא מטריצה אלכסונית, שבה כל איבר באלכסון הראשי הוא כפל של שני האיברים המתאימים באלכסונים הראשיים של המטריצות הכופלות.

\ diag(\alpha_1,\alpha_2,\cdots,\alpha_n)\cdot diag(\beta_1,\beta_2,\cdots,\beta_n)=diag(\alpha_1\beta_1,\alpha_2\beta_2,\cdots,\alpha_n\beta_n) 

## מטריצה אלכסונית מלבנית
לעיתים משמש המונח "מטריצה אלכסונית" לתיאור "מטריצה אלכסונית מלבנית", שהיא מטריצה מממד *m×n* שבה רק הערכים *d<sub>i,i</sub>* יכולים להיות שונים מאפס. למשל
:\begin{bmatrix}
1 & 0 & 0\\
0 & 4 & 0\\
0 & 0 & -3\\
0 & 0 & 0\\
\end{bmatrix} או \begin{bmatrix}
1 & 0 & 0 & 0 & 0\\
0 & 4 & 0& 0 & 0\\
0 & 0 & -3& 0 & 0\end{bmatrix}

## ראו גם
* מטריצה לכסינה

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:מטריצות
מגנוט

באלקטרומגנטיות קלאסית, **מִגְנוּט** (או **מגנטיזציה**) הוא השדה הווקטורי המסמן את צפיפות מומנטי הדיפול המגנטיים בחומר מגנטי, ואת כיוונם.

## הגדרה
עבור תחום הומוגני בנפח V, שבו N דיפולים מגנטיים **m**, המגנוט **M** מוגדר:

\mathbf{M}=\frac{N}{V}\mathbf{m}=n\mathbf{m}

במערכת היחידות הבין-לאומית נמדד המגנוט ביחידות אמפר למטר, A/m.

## ראו גם
*פולריזציה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מגנטיות
קטגוריה:גדלים פיזיקליים וקטוריים
עמותת אלון

**עמותת אלון**, או בשמה המלא **אלון - עמותה למעורבות חברתית**, הייתה עמותה שפעלה בישראל בשנים 1998–2010. בראש העמותה עמד לאורך כל שנות פעילותה שחר בארי, אחד ממייסדיה.

## התפתחות
העמותה הוקמה ב-1998 על ידי קבוצת סטודנטים כפר-סבאיים. בשנותיה הראשונות הפעילה העמותה פרויקטים באמצעות סטודנטים מתנדבים. בשנת 2001 החלה העמותה להפעיל מתנדבי שנת שירות ומאז 2003 הוציאה גם גרעיני נח"ל. בשנת תשס"ח הפעילה העמותה כמות כוללת של כ-300 פעילים, מתוכם כ-100 מתנדבי שנת שירות שפעלו ב-12 מוקדים שונים בארץ.
החל משנת 2005 הפעילה עמותת אלון את פרויקט "שנת התנדבות בקהילה" בערים ערביות. בניגוד לדעה הרווחת "שנת התנדבות בקהילה" אינה שירות לאומי ויש הפרדה ברורה בעמותה בין מתנדבי שירות לאומי למתנדבים הערבים. עם השנים גררה העמותה חובות כספיים רבים שאיתם התמודדה. המשבר הכלכלי העולמי בשנים 2008–2009 יצר מחסור חמור בתרומות (כפי שקרה בעמותות רבות), דבר שהגדיל את חובותיה של העמותה. העמותה נסגרה באפריל 2010, לאור צו פירוק שניתן על ידי בית משפט.

## פריסה ארצית
בשנת תשס"ט (2008-2009) פריסת היישובים הארצית של עמותת אלון הייתה:

**[[קומונה|קומונות]] מתנדבי שנת שירות**:
* חצור הגלילית
* חדרה
* תל אביב
* בת ים
* לוד
* יבנה
* ירושלים
* באר שבע

**גרעיני נח"ל בפרק משימה**:
* חדרה (גרעין הולצ'ין)
* לוד (גרעין הוס)
* באר שבע (גרעין הנה אני באה וגרעין הוי ויי)

**אחר**:
* לוד (קבוצת שירות לאומי וחל"ת)
* יפו (סטודנטיות בוגרת שנת התנדבות)
* כפר סבא (חל"ת)

## אידאולוגיה
מטרתה הרשמית של העמותה היא "צמצום פערים חברתיים דרך חינוך". מטרה זו מבוססת על תאוריה חברתית שלפיה מערכת החינוך הפכה במשך השנים לגורם ממיין (דהיינו- מוסד אשר מסווג את התלמידים על פי המעמדות החברתיים שאליהם הם משתייכים, וכך מנציח את הפערים החברתיים לדורות הבאים). על ידי שבירה של ההכוונה המעמדית הנ"ל ("הסללה", מלשון "מסלול") מאמינים בעמותה כי ניתן לאפשר לחניכים לממש את הניידות החברתית שהחברה המודרנית-הדמוקרטית מתיימרת להציע. אף על פי שלעמותה אין מסמך אידאולוגי רשמי וכתוב, היא מתאפיינת לרוב בגישה אידאולוגית של שמאל חברתי.

## מושגים פנימיים והווי
מאז ההצטרפות של העמותה למסלול הנח"ל נוצר בעמותה הווי סביב שמותיהם של גרעיני הנח"ל שלה.
מחזורי העמותה נקראים לפי אותיות הא"ב בתוספת סיומת לון. כלומר, המחזור הראשון שיצא לנח"ל הוא מחזור אלון, זה שאחריו הוא בלון והמחזור בשנת תשס"ח הוא ולון. לפני ההצטרפות של העמותה לנח"ל מתנדבי שנת השירות היו רשומים דרך התנועה הקיבוצית ושם הגרעין הראשון - הוא לון.
שמות הגרעינים של העמותה גם הם מסודרים על פי סדר הא"ב, בהתאמה עם המחזור בעמותה.

בשמות הגרעינים נוכחות ברורה של מוטיבים אתיופים, משום שאוכלוסיית היעד של הפרויקטים בעמותה רובה אתיופית. צירוף כלל השמות האמהרים של הגרעינים יוצר את הרצף בנדלאי הולצ'ין וורקנש שפירושו - כולנו ביחד הזהב שלך.

ברוב שנות פעילותה היו לכל קומונה בעמותה רכז/ת, אשר ליווה את פעולת הקומונה מההיבט המקצועי כמו גם החברתי. לכל אזור (מס' קומונות) יש מנחה, אשר מתכלל את עבודת הרכזים.

קטגוריה:ישראל: עמותות
קטגוריה:ישראל: ארגונים חברתיים
אלפרד רדקליף-בראון

**אלפרד רג'ינלד רדקליף-בראון** (באנגלית: **Alfred Reginald Radcliffe-Brown**; 17 בינואר 1881 – 24 באוקטובר 1955) היה אנתרופולוג בריטי, שפיתח את התאוריה הפונקציונלית-מבנית במסגרת הדיסציפלינה האנתרופולוגית.

## ביוגרפיה
רדקליף-בראון נולד בברמינגהאם, אנגליה. לאחר שלמד באוניברסיטת קיימברידג', הוא נסע לאיי אנדמן (1906–1908) ומערב אוסטרליה (1910–1912) כדי לבצע עבודת שדה בקרב החברות שגרו שם. בעקבות מחקריו שם כתב את הספרים "תושבי איי אנדמן" (1922) ו"התארגנותם החברתית של ילידי אוסטרליה" (1930)
אלפרד ידוע גם בתרומתו למהנדס החשמל ניקולה טסלה בכך שהסכים לממן את אחת מהמצאותיו.

ב-1920 הוא עבר לקייפטאון, שם שימש כפרופסור לאנתרופולוגיה חברתית וייסד את החוג ללימודי אפריקה. בהמשך הקריירה שלו הוא התמנה לפרופסור באוניברסיטאות סידני, שיקגו ואוקספורד.

בשנות ה-20 רדקליף-בראון עוד תמך בתאוריה הפונקציונלית של ברוניסלב מלינובסקי. בשנות ה-30, בהשפעה ישירה מהסוציולוגיה הצרפתית (ובמיוחד מאמיל דורקהיים), הוא הגיע למסקנה כי את המושג פונקציה צריך להכליל במסגרת המושג מבנה. הוא הגדיר מבנה כרשת מורכבת וסבוכה של מערכות חברתיות שבהן השחקנים נמצאים בתפקידים מוגדרים וממוסדים.

תוך שהוא מושפע מעבודותיו של דורקהיים, רדקליף-בראון ראה את מטרת עבודת השדה שלו בחקר החברות הפשוטות, ובמציאת כללים למבנה החברתי של אותן חברות, ואגב כך של המין האנושי. למשל, הוא ראה במוסדות החברתיים את המפתח לשמירת הסדר החברתי, ומחקריו הראו כיצד מנהגים (כגון טקסים) דואגים לייצב את המערכת החברתית. בניגוד לפונקציונליזם של מלינובסקי, רדקליף-בראון טען כי התרבות פועלת כדי לענות על צרכיה של החברה ולא של היחידים.

הביקורת על רדקליף-בראון דיברה על כך שהוא אינו מחשיב את המימד ההיסטורי (השינויים ההיסטוריים) במחקריו (כגון השפעת הקולוניאליזם), אלא מתמקד רק בנעשה בהווה.

## מספריו ומאמריו

* 1922, The Andaman Islanders; a study in social anthropology
* 1931, Social Organization of Australian Tribes
* 1940, "On Joking Relationships": Africa: Journal of the International African Institute, 13(3), pp. 195–210
* 1952, Structure and Function in Primitive Society


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אנתרופולוגים בריטים
קטגוריה:סגל אוניברסיטאות ומכללות
קטגוריה:בוגרי טריניטי קולג' (קיימברידג')
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1881
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1955
מר שיהוק

**מר שיהוק** (באיטלקית: **Mr. Hiccup**) היא סדרת אנימציה איטלקית בת 39 פרקים באורך שלוש דקות כל אחד שהופקו לטלוויזיה ב-1983. בישראל שודרה הסדרה בערוץ הראשון בסוף שנות השמונים ומאז 2011 משודרת גם בערוץ ג'וניור.

הסדרה מתמקדת בחייו של מיסטר היקאפ בעל השיהוקים הכרוניים ולדרך שבה הוא מוציא את עצמו מהמצבים המביכים והלא קלים אשר מטרד זה מוביל אותו אליהם. כדי להיגמל מהשיהוקים הכרוניים מהם הוא סובל, בכל פרק מיסטר היקאפ מנסה דברים שונים שיעזרו להפסיק את השיהוקים, ללא הצלחה רבה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סדרות הנפשה איטלקיות
קטגוריה:הערוץ הראשון - תוכניות רכש
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה שעלו לשידור בשנות ה-1980
זכריה גלוסקא

**זכריה גלוסקא** (אוגוסט 1895 – 19 בספטמבר 1960) היה חבר הכנסת הראשונה מטעם התאחדות התימנים בישראל.

## ביוגרפיה
זכריה גלוסקא נולד בעיר חידאן שבתימן בשנת 1895. הוא עלה ארצה בשנת 1909 והתיישב עם משפחתו בשכונת שבזי (שקדמה לתל אביב ומהווה כיום חלק ממנה). הוא קיבל חינוך מסורתי במסגרת החדר. עבד כפועל בבית חרושת ובפרדסי פתח תקווה.

לקח חלק פעיל בבנין העיר תל אביב, הוא עצמו עסק בקדיחת הבאר הראשונה של תל אביב, וכן עסק בהקמת גימנסיה הרצליה.

הצטרף למפלגת הפועל הצעיר בשנת 1911 ולהסתדרות עם ייסודה (1920). נמנה עם מייסדי הסתדרות "צעירי המזרח", מפלגת לוויין של הפועל הצעיר, בשנת 1920, ונבחר מטעמה בבחירות לאספת הנבחרים הראשונה. בשנת 1925 הוא נבחר כיושב ראשה. נבחר לוועד קהילת יהודי יפו ותל אביב בתחילת 1925 מטעם רשימה של התימנים.

מראשי התאחדות התימנים בישראל. בשנת 1939 יצא בשליחותה לערוך מגבית במצרים ובארצות הברית, ועקב מלחמת העולם השנייה נשאר באמריקה וחזר לארץ רק בשנת 1949.
הוצב במקום הראשון ברשימת התאחדות התימנים ב והיה הנציג היחיד מטעם ההתאחדות בכנסת הראשונה. התריע כנגד אפליית יהודי תימן.
[250px|ממוזער|שמאל|קברו של גלוסקא ב[בית הקברות טרומפלדור]]
נפטר בקנדה, בדרכו לשליחות בארצות הברית.

## ספריו
***למען יהודי תימן**, בהוצאת י.ב. גלוסקא, 1974

## לקריאה נוספת
* 'גלוסקא, זכריהו', בתוך: דוד קלעי, **ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי**, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 134–135. 

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
*  

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי תימן
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם התאחדות התימנים בישראל
קטגוריה:אנשי העלייה השנייה
קטגוריה:חברי הוועד הלאומי
קטגוריה:חברי אספת הנבחרים הראשונה
קטגוריה:פעילי תנועת המזרחי
קטגוריה:חברי הפועל הצעיר
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות טרומפלדור
קטגוריה:אישים שהשתתפו בוועידות הקונגרס הציוני העולמי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1895
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1960
צומת השרון

**צומת השרון** (המכונה **צומת בית ליד**) הוא צומת חשוב במרכז הארץ, בו מצטלבים כביש 4 ("כביש חיפה – תל אביב הישן") וכביש 57 המוליך מנתניה למחלף ניצני עוז. הכינוי "צומת בית ליד" מקורו בשמו של הכפר הערבי ששכן בסמוך לו, ח'רבת בית ליד (שהוקם על ידי תושבי הכפר בית ליד בנפת טולכרם), אשר ננטש ונהרס במלחמת העצמאות. בסמוך לחורבות הכפר הנטוש הוקם בשנת 1948, על ידי חיילים משוחררים מאנשי בית"ר ואצ"ל, המושב נורדיה.

בתחום הצומת נמצא "מסוף בית ליד" המשמש קווי אוטובוס של חברות אגד, קווים ותנופה. קווי האוטבוס הם לאזורי הצפון, השומרון ולשרון.

## היסטוריה
סלילת כביש 4 מהצומת צפונה לעמק חפר החלה בשנת 1936. לאחר פתיחתו של כביש 4 בשלהי שנות ה־30 ככביש מקשר בין מרכז הארץ לצפונה (וכתחליף לכביש 60) הפך הצומת לתחנת מעבר מרכזית של נוסעים באוטובוסים. בשנת 1947 עברו בצומת בממוצע 600 נוסעים בימי חול ובערבי שבת כ-3,000. ב-14 ביוני 1946 פוצץ רכב משטרתי בריטי בכביש 57 (כביש בית ליד).

ליד הצומת הוקמה בימי המנדט הבריטי מצודת טגארט בה פעלה תחנת משטרה. לאחר קום מדינת ישראל הוקמה במקום תחנה של משטרת ישראל. בשנת 1960 הוסבה תחנת המשטרה לבית הסוהר נווה תרצה. בשנת 1968 הפך בית הסוהר לאסירים ביטחוניים שנקרא "כלא בית ליד" בשל סמיכותו לצומת. בהמשך שונה שם בית הכלא לבית הסוהר אשמורת.

לאחר קום מדינת ישראל גברה חשיבותו של הצומת, בעקבות קרבתו של כביש 444 לקו הגבול ומניעת השימוש בכביש 60 שנותר בשטח השליטה הירדני. התחנה בצומת שימשה נקודת מעבר מרכזית לנוסעים בתחבורה ציבורית ממרכז הארץ לצפונה.

לאחר פתיחתו של כביש 2 המקשר בין תל אביב והרצליה לנתניה וחדרה, ובייחוד לאחר הארכתו לחיפה והפיכתו לכביש מהיר בראשית שנות ה־70, פחתה חשיבותו של כביש 4 וצומת בית ליד.

בסמוך לצומת הוקם בתקופת העלייה ההמונית מחנה העולים בית ליד שהיה גדול מחנות העולים בישראל ובהמשך היה למעברת שבות עם.

## תוכניות
חברת נתיבי ישראל מתכננת את החלפת צומת השרון במחלף השרון שימוקם מצפון לצומת הקיים. במסגרת התוכנית, כדי לאפשר את העברת נקודת ההצטלבות של הכבישים 4 ו-57 ממיקומה הנוכחי יוסט כל התוואי של כביש 57 צפונה בקטע שמכפר יונה ועד מערבית לצומת בית ליד. בתחילת 2020 פרסמה החברה מכרז לביצוע עבודות מקדימות עבור המחלף.

## פיגועים באזור צומת בית ליד
שמאל|ממוזער|180px|אנדרטה לנספים בסמוך לצומת בית ליד
ביוני 1975 פתחו מחבלים בירי לעבר חיילים שחיכו לטרמפים בצומת. החיילים השיבו באש יחד עם סוהר מבית הסוהר אשמורת הסמוך לצומת, והרגו את אחד המחבלים. מחבל נוסף נעצר על ידי משטרת ישראל לאחר הגעת כוחות נוספים למקום הפיגוע.

מדרום מזרח לצומת נמצאת תחנת אגד הנקראת "מסוף בית ליד", שבה בוצע ב-22 בינואר 1995 הפיגוע בצומת בית ליד: פיגוע התאבדות כפול של מחבלים מהג'יהאד האסלאמי. בפיגוע נהרגו 22 איש - 21 חיילי צה"ל ואזרח נוסף שהגיע לסייע לנפגעים ונהרג בהתפוצצות השנייה. כמה מאות מטרים מזרחית לצומת הוקמה אנדרטה לזכר הנופלים בפיגוע זה. האנדרטה בנויה בצורה של סולם ארוך נטוי, עליו מטפסים חיילים בדרכם לשמים. סמוך לצומת נמצא גם אתר זיכרון לדב הוז שנספה ליד הצומת עם משפחתו בתאונת-דרכים.

בספטמבר 2001 התפוצצה מכונית תופת בצומת. כ-12 אנשים נפצעו באורח קל. המחבל שנהג ברכב נהרג.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:השרון: צמתים ומחלפים
קטגוריה:כביש 4: מחלפים
קטגוריה:כפר יונה: תחבורה
חרך ירי

[ממוזער|250px|חרך ירי ב[טירת קורף, מבט מבפנים]]
[שמאל|ממוזער|250px|חרכי ירי מעל בניין מגורים, סמוך ל[הקו העירוני|קו העירוני במוסררה]]
**חֲרַך ירי** (בנטייה: **חֲרַכֵּי ירי**) הוא חריץ צר במעטה שריון של כלי רכב משוריין, חומה או קיר שמטרתו לאפשר ירי על האויב. על החָרָךְ להיות רחב מספיק כדי לאפשר דרכו ירי באמצעות קשת, רובה או מקלע, ועם זאת צר מספיק כדי שיהיה קשה מאוד לקלוע אל תוך החרך ולפגוע במי שנמצא מאחוריו (על-פי רוב מדובר בסנטימטרים בודדים).

החרכּים מופיעים בדרך כלל בצורת חלון אנכי צר, המאפשר ליורה לבחור את מידת ההרמה (וכתוצאה מכך הטווח) של הירי. בימי הביניים הופיעו חרכי ירי בצורת צלב, שהִקנו לקשת מידה רבה יותר של חופש (שכן הוא קיבל גם אפשרות צידוד רחבה יותר).

חרכּי ירי הופיעו כחלק מהביצורים כבר בעת העתיקה, והיו נפוצים במיוחד בתקופת ימי הביניים. הם שימשו גם בעת החדשה, עד ימינו, במוצבים, ביצורי פילבוקס ואפילו ברכב קרבי משוריין (למשל: בנגמחו"ן). ניתן לראות הבדל בולט בין חרכי ירי עתיקים לחרכים מודרניים: בעוד שחרכים עתיקים הם אנכיים, על מנת לאפשר ירי באמצעות קשת, הרי שחרכים מודרניים אופקיים בשל המבנה השטוח של המקלעים, והצורך לאפשר גזרת ירי רחבה. החל משלהי המאה ה-20, הולך ופוחת השימוש בחרכי ירי עם השימוש הגובר במערכות ירי בשליטה מרחוק (דוגמת הקטלנית והטייפון של רפאל), המאפשרת ירי מדויק ללא כל חשיפה ובכך מבטלת למעשה את הצורך בחרכי ירי.
[שמאל|ממוזער|200px|חרך ירי ב[משוריין פרפר, נגב 1948]]

חרכי ירי מותקנים לעיתים גם על רכב קרבי משוריין וכלי רכב בשירות צבאי או מלחמתי. בתקופת מלחמת העצמאות נבנו בשני צידי המשוריינים חרכי ירי להפעלת נשק קל. רוחב החרכים: 11 ס"מ גובהם: 9 ס"מ. המרחק בין חרך לחרך: 66 ס"מ. ברכבים הגדולים נבנו חרכים נוספים לפנים ולאחור. במשורייני הפרפר הקטנים, היו שלושה חרכים בצידי הרכב ואחד במרכז הדלת האחורית. בתקופת האינתיפאדה השנייה הותקנו חרכי ירי לרובה סער ומקלע על הצריח הפסיבי של הנגמחון (נגמ"ש הנדסה/ביטחון שוטף ממוגן-גחון). ב-2006 הותקנו על חלק מדחפורי ה-D9R המשוריינים של צה"ל חרך ירי כדורי על דלת המפקד, המאפשרת לו להשיב באש כאשר הדחפור מותקף.

## גלריית תמונות


תמונה:Arrow slit in Castel dell'Ovo.JPG|חרך ירי במבצר דל אובו בנאפולי
תמונה:Tour Jeanne D'Arc10.jpg|מגדל שמירה עגול שעליו פזורים חרכי ירי
תמונה:Emdaafula.jpg|דוגמה לחרך ירי אנכי מודרני
תמונה:Arrowslit in Jerusalem Wall.jpg|הצצה מבעד לחרך ירי בחומת ירושלים
קובץ:D9--Our-IDF-2018-IZE-122.jpg|חרך ירי כדורי בדלת המפקד של דחפור די-9 בשירות צה"ל

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמצעי ביצור
קטגוריה:חלונות
קטגוריה:מילים יחידאיות בתנ"ך
מיינץ

**מַיינץ** (בגרמנית: ; במקורות יהודיים ידועה גם בשם **מגנצא**) היא עיר עצמאית והבירה של מדינת ריינלנד-פפאלץ שבגרמניה והעיר הגדולה במדינה זו. בעיר מתגוררים כ-222,889 תושבים נכון לשנת 2023.

מיינץ נוסדה בשם מוגונטיאקום (Mogontiacum) בשנת 13 לפנה"ס על ידי המצביא הרומי דרוסוס כבסיס צבאי על גדות נהר הריין. הנהר מהווה את הגבול בין ריינלנד-פפאלץ מדרום והסן מצפון; מעברו השני של הנהר שוכנת ויסבאדן, בירת הסן.

הקהילה צמחה במהירות, וזכתה לזכויות מסוימות של ממשל עצמי בשנת 1118 והפכה לעיר אימפריה חופשית בשנת 1244. בתור "מיינץ גולדן", היא הייתה מרכז רב עוצמה בשנת 1254 ונסיכות הבוחר הכי חשובה באימפריה הרומית הקדושה. העיר אמנם נכבשה על ידי שוודיה וצרפת במלחמת שלושים השנים, אך היא נותרה מרכז מסחרי ותרבותי משגשג עד שנכבשה מחדש על ידי צרפת בשנת 1792. היא הייתה נצורה על ידי פרוסיה ואוסטריה (1793), אך היא ניתנה לצרפת על ידי אמנת קמפו פורמיו (1797) ואמנת לונוויל (1801). 

אוניברסיטת מיינץ היא השישית בגודלה בגרמניה; בשנת 2007 למדו בה כ-35,000 סטודנטים. האוניברסיטה קרויה על שמו של יוהאן גוטנברג, ממציא הדפוס, אשר נולד וחי בעיר. בעיר נמצא כיום מוזיאון גוטנברג להיסטוריה ולאומנות הדפוס. במכללת מיינץ לומדים כ-4,400 סטודנטים. במיינץ נמצא מכון מקס פלאנק לכימיה ולחקר הפולימרים.

למיינץ ברית ערים תאומות עם העיר חיפה.

בשנת 2021 אונסק"ו הכירה באתרים היסטוריים יהודיים בגרמניה - בערים שפייר, וורמס ומיינץ - כאתרי מורשת עולמיים.

## הקהילה היהודית

מיינץ נקראת במקורות היהודיים **מגנצא**, והייתה עיר מרכזית ומכוננת ביהדות אשכנז. במשך כאלף שנים התקיימה בה קהילה יהודית מפוארת. ביחד עם הערים וורמס (ורמיזא) ושפייר הרכיבה את שלוש הקהילות היהודיות הגדולות שלאורך הריין, שנודעו בראשי התיבות שו"ם.

במהלך מסע הצלב הראשון נפגעה הקהילה היהודית קשות על ידי הצלבנים שעברו בעיר בדרכם מזרחה. לאחר שטבחו ביהודי וורמס המשיכו הצלבנים אל מיינץ. בתחילה מצאו 1,300 יהודים מחסה בבית ההגמון, תמורת סכום כסף רב (חמש מאות מארקים של כסף). לאחר יומיים של משא ומתן בין הצלבנים לארכיהגמון נפתחו שערי העיר בפני הצלבנים, ביום מתן תורה. יהודי הקהילה, כשבראשם עומד ר' קלונימוס בן משולם, "לבשו שריונים וחגרו כלי מלחמתם" ולחמו אל מול הפורעים. כשהתברר שהפורעים מנצחים במערכה ברחו אנשי חיל המשמר של ההגמון ואף הארכיהגמון עצמו. כשהתברר שאין מנוס, בחרו יהודי הקהילה ללכת בדרכי מתבצרי מצדה ולהמית את יקיריהם בעצמם מאשר להפקיר אותם למוות באכזריות בידי הצלבנים, דבר שבתקופה זו היה ביטוי עליון של אצילות נפש. כמו כן הספיקו היהודים לשרוף בעצמם את בית הכנסת כדי שלא יחולל. הפליטים נרדפו ונטבחו ורק כ-60 מעשירי העיר הוברחו אל מחוץ לעיר אולם גם הם נתפסו ונרצחו. בפרעות אלה גם עלה באש חלק מהעיר. בסביבות 1472 גורשו יהודי העיר בידי הארכיבישוף אדולף השני מנסאו .

בקהילה זו כיהן כרב רבנו גרשום מאור הגולה, והיו בה חכמים גדולים נוספים, כרבי שמעון הגדול, רבי קלונימוס מלוקה, רבי יעקב בן יקר, רבי יצחק בן יהודה ועוד. על פי האגדה, הקהילה היהודית במקום תרמה למסורת היהודית, בין השאר, את תפילת "ונתנה תוקף" המפורסמת (אלא שככל הנראה נתחברה תפילה זו בארץ ישראל וזמן רב לפני היישוב היהודי באזור).

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* האתר הרשמי של אוניברסיטת מיינץ
* 
* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:מדינות גרמניה: ערי בירה
קטגוריה:ריינלנד-פפאלץ: ערים
קטגוריה:ערי נמל על הריין
קטגוריה:גרמניה: ערי נמל
אנטוליאן איגל

**אנטוליאן איגל** הוא תרגיל הדגל של חיל האוויר הטורקי לאימון בלוחמה אווירית. התרגיל מתקיים במטווח קוניה הסמוך לבסיס חיל האוויר בקוניה השוכן במרכז אנטוליה, כ-250 ק"מ מדרום לאנקרה, טורקיה. התרגיל כולל קרבות אוויר, תקיפות קרקע עם תחמושת חיה, משימות דיכוי הגנה אווירית ותדלוק אווירי. התרגיל מבוסס על תרגיל הרד פלאג האמריקני.

התרגיל הראשון מסוג זה נערך ב-16 ביוני 2001 ונמשך 13 ימים. בתרגיל השתתפו חילות האוויר של ישראל, טורקיה, ארצות הברית ונאט"ו. חיל האוויר הישראלי שלח לתרגיל עשרה מטוסי F-16 משלוש טייסות קרב, מסוקי UH-60 בלק הוק ("ינשוף"), מטוסי C-130 הרקולס ("קרנף"), מטוס בואינג 707 ("ראם") לתדלוק אווירי, סוללת נ"מ ונציגים של היחידה הטקטית לחילוץ מיוחד (669). הכוחות התאמנו מעל מישורי אנטוליה סמוך לגבולות סוריה, איראן ועיראק.

מאז התרגיל הראשון נערכו מספר תרגילים נוספים. בסוף חודש נובמבר 2005 נשלחו שש טייסות ישראליות לטורקיה על-מנת להשתתף בתרגיל נוסף. הכוח הישראלי כלל מטוסי F-16 מדגמי A ו-B ("נץ") ו-F-16I ("סופה") ומסוקי UH-60 בלק הוק ("ינשוף"). מלבד הכוח הישראלי, השתתפו בתרגיל גם טייסים טורקים שטסו במטוסי F-5 ו-F-4 פנטום, וטייסים בלגים ואמריקניים שהטיסו מטוסי F-16 מדגמי C ו-D. בנוסף, השתתפו מטוסי תדלוק וגם מטוס בקרה של נאט"ו מסוג בואינג E-3 סנטרי .

באוקטובר 2009 ביטלה טורקיה את השתתפותו של חיל האוויר הישראלי בתרגיל במחאה על פעולותיו ברצועת עזה במהלך מבצע עופרת יצוקה. כתוצאה מכך, ביטלו חילות האוויר של ארצות הברית, איטליה ויוון אף הן את השתתפותן בתרגיל. בעקבות כך הודיע שר החוץ הטורקי, אהמט דבוטוגלו, כי הוא מקווה שיימצא פתרון למשבר שנוצר בין שתי המדינות, וכי ביטול השתתפות חיל האוויר הישראלי הוא בגלל המתקפה הישראלית על עזה, על אף שקודם לכן הודיע משרד החוץ הטורקי כי ביטול השתתפותה של ישראל בתרגיל כרוך בגורמים טכניים בלבד. ראש הממשלה הטורקי, רג'פ טאיפ ארדואן, הודיע כי "אינו יכול לתת למטוסים שהפציצו בעזה לטוס בשמי טורקיה" וכי "זהו רצון העם". טורקיה החליטה בעקבות הפרשה להפוך את התרגיל מאירוע בינלאומי ללאומי בלבד. כתחליף לתרגיל הטורקי, ייסד חיל האוויר הישראלי בשנת 2013 תרגיל בינלאומי בשם "דגל כחול", המתקיים מדי שנתיים.

## ראו גם
* רד פלאג
* טופ גאן
* גרין פלאג
* מייפל פלאג
* דגל כחול

## קישורים חיצוניים
* Anatolian Eagle, באתר Global Security
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חיל האוויר הטורקי
קטגוריה:תרגילי לוחמה אווירית
תיאה פון הארבו

[שמאל|ממוזער|250px|תיאה פון הארבו ובעלה [פריץ לאנג בדירתם]]
**תיאה גבריאל פון הארבו** (גרמנית: Thea Gabriele von Harbou;  27 בדצמבר 1888 – 1 ביולי 1954) הייתה שחקנית, סופרת ותסריטאית גרמנייה בת לבית אצולה פרוסי, שנודעה בשיתוף הפעולה שלה עם בעלה, הבמאי פריץ לאנג.

## ביוגרפיה
הארבו החלה לכתוב בעודה תלמידה, ופרסמה את יצירתה הראשונה בגיל 17, בשנת 1905. הספר "Deutsche Roman-Zeitung", היה לרב מכר, אך בה בעת החלה הארבו בקריירת משחק מצליחה, בתחילה על במת התיאטרון בדיסלדורף ולאחר מכן בויימאר משנת 1908. בשנת 1913 כאשר שיחקה בתיאטרון באאכן פגשה בבעלה הראשון, השחקן והבמאי רודולף קליין רוגה, ונישאה לו בשנת 1914. ב-1918 הגיעה עם קליין-רוגה לברלין, שם החל קליין-רוגה בקריירת משחק בסרט האילם, ובמיוחד בסרטי הבמאי פריץ לאנג.

בשנת 1920 כתבה את תסריטה הראשון, "Das indische Grabmal" (הקבר ההודי), בשיתוף פעולה עם לאנג. היא נפרדה מקליין-רוגה, ונישאה ללאנג בשנת 1922 (אם כי רוגה המשיך להופיע בסרטים אותם ביים לאנג ואשר את התסריט להם כתבה הארבו, ובהם סדרת "ד"ר מאבוזה", סדרת "הניבלונגים" והסרט "מטרופוליס".)

במהלך שנות ה-20 עבדה הארבו כתסריטאית עבור גדולי הבמאים בגרמניה, ובהם במאים מובילים בקולנוע האקספרסיוניסטי הגרמני, כפרידריך וילהלם מורנאו, ג'ו מאי, ארתור פון גרלאך וקארל תיאודור דרייר. במקביל כתבה את התסריטים לכל סרטיו של לאנג עד שנת 1933, ובהם "מטרופוליס" ו"M". תסריטיה של הארבו שיחקו תפקיד חשוב בתנועה האקספרסיוניסטית בקולנוע הגרמני.

בשנת 1931 נפרדה מלאנג, אך השניים המשיכו בעבודה משותפת. בשנת 1932 הצטרפה למפלגה הנאצית וזאת שנה בטרם עלה אדולף היטלר לשלטון. הצטרפותה למפלגה הנאצית, ועליית המפלגה לשלטון הובילו לגירושיה מלאנג באופן סופי בשנת 1934 ולעזיבתו של לאנג את גרמניה באפריל של אותה שנה. סרטם המשותף האחרון "צוואתו של ד"ר מבוזה" הוכרז כבלתי חוקי בגרמניה בשל הביקורת שמתח על האידאולוגיה הנאצית.

תחת השלטון הנאצי המשיכה הארבו בעבודתה, כתבה תסריטים וביימה סרטים. בשנת 1937 ביימה את הסרט "השליט" (Der Herrscher), סרט המהלל את הכניעה הבלתי מותנית למשטר הדיקטטורי, ואת הניצחון הטוטאלי שהיא מביאה. בסרט כיכב אמיל יאנינגס. במקביל המשיכה בכתיבת קומדיות קלילות עבור במאים הידועים בחיבתם למשטר הנאצי כפייט הרלן והאנס שטיינהוף. הרלן הוא האחראי ליצירה האנטישמית "היהודי זיס". 

לאחר תבוסת גרמניה במלחמת העולם השנייה נעצרה בידי הממשל הצבאי הבריטי. זמן מה עבדה בעבודות פיזיות כפינוי הריסות. לאחר קבלת רישיון עבודה ביצעה הגהה לתסריטים, וכתבה מספר ספרים המוגדרים כ"רומנים בפרוטה", ולבסוף כתבה שלושה תסריטים נוספים, בטרם מתה בשנת 1954 בברלין.

לאחר מותה, בשנת 1959 צילם לאנג את הסרט "הנמר מבנגל" שהיה מבוסס על תסריטים שכתב עם הארבו בשנות העשרים. כן צילם מחדש באותה שנה גרסה מדברת לסרט "הקבר ההודי".

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה גרמניות
קטגוריה:אצולה גרמנית
קטגוריה:סופרי מדע בדיוני גרמנים
קטגוריה:סופרות גרמניות
קטגוריה:סופרים גרמנים
קטגוריה:תסריטאיות קולנוע
קטגוריה:במאיות קולנוע גרמניות
קטגוריה:שחקניות ראינוע
קטגוריה:רפובליקת ויימאר: תרבות: אישים
קטגוריה:נאציות
קטגוריה:ילידות 1888
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1888
קטגוריה:נפטרות ב-1954
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1954
בסיס חיל האוויר בקוניה

**בסיס חיל-האוויר קוניה** הוא בסיס של חיל האוויר הטורקי ונמל תעופה אזרחי השוכן בסמוך לעיר קוניה, במרכז אנטוליה, כ-250 ק"מ מדרום לאנקרה, בירת טורקיה.

הבסיס משמש בדרך כלל לאימון מתקדם של טייסי F-4 פנטום ו-F-5 טורקים. הבסיס מארח גם את תרגיל ה"אנטוליאן איגל" לאימון בלוחמה אווירית. סמוך לבסיס שוכן מטווח קוניה ששיטחו כ-7,600 מייל רבוע.

## קישורים חיצוניים

* 
בסיס חיל-האוויר קוניה, באתר Global Security

קטגוריה:חיל האוויר הטורקי
קטגוריה:בסיסי הכוחות המזוינים של טורקיה
קוניה
קטגוריה:אסיה: שדות תעופה צבאיים
בליפ

**בליפ** (במקור: **What the Bleep Do We Know!?&lrm;**, מסוגנן גם: **What tHe #$*! DΘ ωΣ (k)πow!?&lrm;**, בתרגום חופשי מאנגלית: "מה ל**בליפ** אנחנו יודעים?!") הוא סרט קולנוע פסאודו-מדעי ושנוי במחלוקת משנת 2004. הסרט משלב בין ראיונות דוקומנטריים לסיפור בדיוני ואנימציית מחשב במטרה לקשר בין מדע לבין רוחניות. הסרט עוסק בנושאים מגוונים מתחומי מכניקת הקוונטים, פסיכולוגיה, נוירולוגיה, תורת ההוויה, מטאפיזיקה ורוחניות. הוא מכיל ראיונות עם דוקטורים שונים מתחומי המדע והרוחניות, יחד עם סיפור על צלמת חירשת המתמודדת עם עברה. ישנו בסרט שימוש ניכר באנימציית מחשב מתקדמת כדי להמחיש רעיונות שמוצגים בו (כגון פעולת המוח), וכן למטרות אמנותיות יותר.

חלקו הראשון של הסרט מציג, באמצעות ראיונות עם פיזיקאים, רעיונות מרכזיים של מכניקת הקוונטים, ובפרט אי הוודאות שהביאה תורה זו ללב הפיזיקה המודרנית. מרואיינים אחרים עוסקים בפעולתו של המוח.

הסרט צבר פופולריות רבה ברחבי העולם. עם זאת, נמתחה כלפיו ביקורת. רבים מצביעים על שגיאות עובדתיות בנושאים מדעיים שמוזכרים בסרט, ועל כך שרוב האנשים שהיו מעורבים בהפקתו ואף אחדים מהמרואיינים בו קשורים לבית ספר ללימודי העידן החדש -Ramtha's School of Enlightenment. בסיסו של בית הספר במדינת וושינגטון, ארצות הברית, ודעותיו עומדות במרכזו הרעיוני של הסרט. מייסדת בית הספר, ג'ודי ז. נייט (JZ Knight), מתראיינת בסרט פעמים רבות. בסוף הסרט מופיע שמה של נייט בכתוביות כ"רמת'ה" (Ramtha). זוהי רוחו בת שלושים וחמש אלף השנים של לוחם למוּרי אשר, על פי חלק ממאמיני "העידן החדש", עלה השמיימה (בדומה לעלייתו של ישו לגן עדן). נייט טוענת כי היא "מתעלת" את רוחו מאז הופיעה לפניה בשנת 1988.

## נושאים השנויים במחלוקת

כלפי הסרט מופנית ביקורת רבה על שהוא לוקח מושגים ותופעות ממכניקת הקוונטים, כגון עקרון אי הוודאות של הייזנברג, העוסקים במערכות קטנות בסקלת אורכי הגל של דה ברויי (עצמים מיקרוסקופיים), ומסיק מהן מסקנות לגבי עצמים יום-יומיים כגון כדורי-סל, מעיינות ואף בני אדם. כמו כן, מוצג בסרט מחקרו של מסרו אמוטו, בנוגע ליכולת האנושית, לכאורה, להשפיע על איכות המים, על ידי הבעת מסרים חיוביים ושליליים כלפיהם.

### מספר שגיאות עובדתיות בסרט
* בסרט נטען כי בני האדם מורכבים מ-90% מים. ידוע כי אחוז הרכב המים אצל יילודים הוא כ-78%, אצל תינוקות בגיל שנה כ-65%, אצל גברים בוגרים כ-60% ואצל נשים בוגרות כ-55%.למרות זאת, אחוז המים במוח הוא גבוה יותר.
* בקטע המצויר בסרט נראים מסרים חשמליים מועברים ישירות במרווח הסינפטי. ידוע כי התמסורת העצבית מועברים בצורה כימית בעזרת מוליכים עצביים או בצורה חשמלית דרך סינפסות חשמליות.
* נטען בסרט כי בגוף האנושי מיוצרות 20 חומצות אמינו. ידוע כי הגוף מסוגל לסנתז רק 12 חומצות אמינו, ושאר ה-8 הן חומצות אמינו חיוניות שיש לקבלן מהמזון.

## ראו גם
* מדע-כזב 

## קישורים חיצוניים
* 

* מכניקת הקוונטים, תודעה ומיסטיקה - דייוויד אלברט, פיזיקאי ופילוסוף שהופיע בסרט כמומחה למכניקת הקוונטים, התנער ממנו לאחר שיצא לאקרנים בטענה שהצילומים איתו נערכו בצורה מניפולטיבית. בריאיון למפיקים, הוא מסביר את עמדתו לפיה הקישור בין הנושאים הללו מקורו בטעות (סרטון קצר מתורגם לעברית)

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 2004
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
אמנעה אווירית

"פיאט G.91Y", מטוס "אמנעה אווירית"|ממוזער
**אמנעה אווירית** היא סוג ספציפי של הפצצה טקטית המבוצעת בידי כלי טיס צבאי לצורך מניעת תגבור ואספקה לקווי האויב הקדמיים.

אמנעה מבוצעת מעבר לקווי האויב ומכוונת נגד תשתיות לוגיסטיות המשמשות את האויב לאחסון ולשינוע חיילים וציוד לחזית. תשתית זו כוללת כבישים, גשרים, מטוסי תובלה, ומצבורי דלק ותחמושת. התפיסה שמאחורי תקיפה כזאת גורסת שמניעת ציוד ואספקה תחליש בהכרח את הכוחות הקדמיים ותתיש את האויב, ובכך תסייע להבסתו.

אמנעה היא רמת ביניים שבין סיוע אווירי קרוב, העוסק בסיוע ישיר לכוחות ידידותיים קרקעיים המצויים בקרבת כוחות האויב, ובין הפצצה אסטרטגית, העוסקת במניעת תגבור ואספקה לקווי האויב הקדמיים על ידי פגיעה בייצור האספקה, וברצון להמשיך להילחם.

קטגוריה:טקטיקה צבאית
קטגוריה:תעופה צבאית
אדריכלות הרנסאנס

הסגנון של **אדריכלות הרנסאנס** נוצר בתחילת הרנסאנס במאה ה-15 ונמשך עד המאה ה-16, כשהחל להתפתח הסגנון המנייריסטי. למעשה, עד סוף המאה ה-19 המשיכו לבנות בצורה דומה בסגנון נאו-קלאסיציסטי. אדריכלות הרנסאנס החלה להתפתח בצפון איטליה ובעיקר סביב העיר פירנצה והתפתחה לשאר חלקי אירופה (ובמיוחד לצרפת). הסגנון ניסה לחזור לאדריכלות הקלאסית שלפני ימי הביניים שנשתכחה. החידוש של אדריכלות הרנסאנס הוא בתפיסה המתמטית של כללי המשקל הארכיטקטוני, תפיסת האדם את החלל ושליטתו בסוד הבניין.

הסגנון דוגל בהרמוניה בין חלקי הבניין למבנה כולו ולסביבתו כמו גם במרכזיותו של האדם. עיקר הסגנון מתאפיין באלמנטים שאפיינו את האדריכלות הרומית עם חידושים שנבעו מהתפתחות הטכנולוגיה ותפיסות תרבותיות וחברתיות של הרנסאנס. להבדיל מאלמוניותם של האדריכלים בימי הביניים באירופה, אדריכלי הרנסאנס היו אמנים בעלי שם שעסקו גם בתחומים נוספים כגון ציור, פיסול, הנדסה אזרחית וצבאית. החשובים שבהם הם: פיליפו ברונלסקי, לאונה בטיסטה אלברטי, דונטו ברמנטה, לאונרדו דה וינצ'י, אנדראה פלדיו, מיכלאנג'לו וברניני. אדריכלות הרנסאנס אינה רק אדריכלות של כנסיות כמו הסגנונות שקדמו לה. ניתן למצוא את הסגנון גם במבני ציבור אזרחיים שונים, ארמונות ואף וילות פרטיות של אצילי התקופה.
[שמאל|ממוזער|250px|חזית [הבזיליקה של סן פייטרו]]
אחד המבנים המפורסמים בסגנון הרנסאנס היא חזית הבזיליקה של סן פייטרו בקריית הוותיקן (הבזיליקה עצמה בנויה בסגנון הבארוק בעיקר). את המבנה עיצבו כמה מהאדריכלים הגדולים בהיסטוריה: מיכלאנג'לו עיצב את הבזיליקה של סן פייטרו לפי כנסייה של ברונלסקי ונפטר בגיל 92 במהלך הבנייה , את עבודתו המשיך האדריכל דונטו ברמנטה והאמן רפאל צייר את קירות הקפלה הסיסטינית.

## התפתחות
עיקר אדריכלות הרנסאנס באיטליה הייתה מבוססת על אדריכלות רומא העתיקה, במיוחד בשטחי העיר רומא. אדריכלי הרנסאנס הסתכלו על אדריכלות רומא העתיקה דרך תבליטים שנמצאו על שערי ניצחון ועל ידי למידה של מאפיינים בשרידים העומדים בשטח. הבניינים התבססו על חישובים מתמטיים מרובים.

פיליפו ברונלסקי היה אדריכל הרנסאנס הראשון. הוא ערך מסע אל רומא ולמד את מאפייני סגנון האדריכלות הקלאסית. העבודה הגדולה ביותר שלו הייתה תכנון הכיפה של קתדרלת פירנצה, שבה הוא השתמש במאפיינים שלמד כמו הסדר האיוני והסדר הקורינתי.

לאונה בטיסטה אלברטי היה ממשיכו של ברונלסקי. הוא חלק איתו מאפיינים ואידאולוגיה משותפת, והיה לאיש אשכולות ברוח הרנסאנס. בנוסף שאב השראה מהאדריכלות של ויטרוביוס. הוא הקים מבנים מרובים שבפירנצה בסגנון החדש ובהם טמפיו מאלאטסטיאנו (Tempio Malatestiano) וכנסיית סנטה מריה נובלה. אפשר לראות זאת גם בכנסיית סנט אנדראה.

## מאפייני הסגנון
* שימוש בשפה החזותית של האדריכלות הקלאסית
* שימוש בעמודים לפי הסדרים הקלאסיים
* קשתות עגולות, וגמלונים נקיים
* שימוש ברוטונדות
* סימטריה מובהקת
* הדגשת הקו האופקי של הבניין (לעומת הקו האנכי בגותיקה)
* פרופורציות אנושיות.

## גלריה

קובץ:Santa Maria Novella.jpg|כנסיית סנטה מריה נובלה בפירנצה
קובץ:VillaCapra 2007 07 18 1.jpg|וילה קפרה "לה רוטונדה", אנדראה פלדיו


## ראו גם
* הווילות הפלדיאניות בוונטו ואדריכלות פלדיאנית

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

*
רנסאנס
קטגוריה:אמנות הרנסאנס
קטגוריה:הרנסאנס
קטגוריה:סימטריה באדריכלות
אבי פרץ (כדורגלן)

**אבי פרץ** (נולד ב-2 בספטמבר 1971) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת השוער ומתפקד היום כיושב ראש איגוד הטניס בישראל.

## קריירה
פרץ נולד בבת ים, וכנער שיחק בקבוצת הנערים של מכבי יפו. בגיל 17 הצטרף למחלקת הנוער של הפועל באר שבע.

בעונת  הצטרף למכבי יבנה ושיחק במדיה במשך שתי עונות, שבהן עלה לליגה הבכירה וירד בחזרה לליגת המשנה. בעונת  עבר להפועל בת ים וגם בה שיחק שנתיים. בעונת  שיחק במדי הפועל אשקלון עונה אחת, אז עבר לקבוצת הפועל באר שבע, בה שיחק שתי עונות ועמה זכה בגביע המדינה, בהדרכת המאמנים ויקו חדד ויטאלי סבצ'נקו ואלי גוטמן.

בעונת  עבר יחד עם גוטמן להפועל חיפה בה שיחק שתי עונות ועמה זכה באליפות בעונת . בעונת ,  עבר לקבוצת מכבי חיפה בעקבות פציעת ניר דוידוביץ'  ובה שיחק שתי עונות. עם מכבי חיפה זכה פרץ באליפות בעונת  ואף זומן לסגל נבחרת ישראל על ידי ריצ'רד מולר נילסן אך זימונו לא הגיע לידי מימוש עקב פציעה. בעונת  חזר להפועל חיפה בה שיחק שוב שתי עונות ושימש זמן מה כקפטן הקבוצה.

בעונת  הצטרף לבית"ר ירושלים כשוער המחליף של איציק קורנפיין ובעונה לאחר מכן, , עבר לשחק במדי מכבי נתניה, בה שימש כקפטן, הניף את גביע הטוטו בו זכה עם הקבוצה, ואף נבחר לשחקן העונה בליגה הלאומית. בנתניה שיחק פרץ שנתיים ועלה עמה לליגת העל. בתחילת עונת  חזר פרץ להפועל אשקלון, שהגיעה לגמר גביע המדינה והפסידה להפועל תל אביב בגמר. בסוף אותה עונה עזב את הקבוצה וחתם בהפועל פתח תקווה לעונה אחת ועלה פעם נוספת לליגת העל וזכה בגביע הטוטו של ליגה לאומית. לאחר מכן, עבר להפועל בני לוד, ופרש ממשחק פעיל עקב פציעה בשנת 2009.

## לאחר הפרישה
לאחר פרישתו שימש כמאמן שוערים בהפועל חיפה. בשנת 2010 הצטרף לצוות המקצועי של מכבי נתניה כמאמן השוערים תחת המאמן ראובן עטר, ולקראת עונת  עבר עמו לקבוצת מכבי חיפה. לאחר פיטוריו של עטר נשאר פרץ בתפקידו לצד המאמן המחליף אריק בנדו. לקראת עונת  חזר פרץ לשתף פעולה עם עטר כמאמן השוערים של הפועל חיפה, תפקיד שאותו מילא עד תום העונה למרות חילופי המאמנים בקבוצה.

בשנת 2015 החל לשמש פרשן בתוכנית הרדיו "שירים ושערים" ששודרה ברשת ב', ושימש גם כמגיש אורח בתוכנית הספורט היומית "זה ברשת" עם יואב אביב. כמו כן, הצטרף לפאנל הכדורגל של תוכנית הספורט "בוקר ספורט" עם סלוצקי ודומינגז בערוץ הספורט.

בשנת 2016 הקים עמותה ומועדון טניס בנתניה "גולדן טניס נתניה".

בשנת 2019 החל לשמש כפרשן כדורגל בערוץ הספורט בתוכנית "מגרש פתוח".

בשנת 2020 נבחר לתפקיד יו"ר איגוד הטניס בישראל לאחר שניצח בהתמודדות בבחירות את היו"ר המכהן ד"ר יוני ירום ואת איש התקשורת מודי פרידמן.

## חיים אישיים
פרץ גדל בבת ים כבן למשפחה בת 4 ילדים. לפרץ שתי בנות. 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שוערי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני מכבי יפו
קטגוריה:כדורגלני מכבי יבנה
קטגוריה:כדורגלני הפועל אשקלון
קטגוריה:כדורגלני הפועל באר שבע
קטגוריה:כדורגלני הפועל חיפה
קטגוריה:כדורגלני מכבי חיפה
קטגוריה:כדורגלני בית"ר ירושלים
קטגוריה:כדורגלני מכבי נתניה
קטגוריה:כדורגלני הפועל פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני הפועל בני לוד
קטגוריה:מאמני שוערים ישראלים
קטגוריה:פרשני כדורגל ישראלים
קטגוריה:שירים ושערים
קטגוריה:בת ים: כדורגלנים
קטגוריה:ישראל: טניס
קטגוריה:עסקני ספורט ישראלים
קטגוריה:בוגרי הקריה האקדמית אונו
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1971
תום אלמדון

**תום אלמדון** (נולד ב-30 בנובמבר 1984) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת השוער.

## קריירה
אלמדון התחיל את דרכו במחלקת הנוער של מכבי חיפה, וב-6 בינואר 2001 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת במסגרת גביע הטוטו. בעונת 2002/2003 הועלה לסגל קבוצה הבוגרת, כשוער המחליף של ניר דוידוביץ' ודודו אוואט. לאחר עזיבת אוואט נותר אלמדון בתור השוער השני של חיפה, ומיעט לקבל דקות משחק.

במקביל שימש אלמדון כשוער הנבחרת הצעירה של ישראל ואף פתח בשער הנבחרת באליפות אירופה לנבחרות צעירות בשנת 2007. בסך הכל רשם אלמדון 29 הופעות במדי הנבחרת הצעירה.

בינואר 2008 הושאל אלמדון להפועל נצרת עילית מהליגה הלאומית, ועמה ירד בתום העונה לליגה ארצית. בעונת 2008/2009 הושאל אלמדון למכבי אחי נצרת עמה העפיל לליגת העל. בינואר 2010 הושאל עד לתום העונה להכח עמידר רמת גן. בינואר 2011 הושאל שוב למכבי אחי נצרת.

באוגוסט 2011 חתם אלמדון בקבוצת בני יהודה תל אביב, שם שימש כשוער מחליף לדלה איינוגבה. אלמדון שיחק שלוש שנים בבני יהודה, במדיה רשם שלוש הופעות בכל המסגרות, ובתום עונת 2013/2014 ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית.

ב-19 ביוני 2014 חתם אלמדון לשנתיים בהפועל תל אביב. ב-24 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשפתח בהרכב בניצחון 0-1 במשחק הגומלין מול אסטנה במסגרת מוקדמות הליגה האירופית, בו הודחה הקבוצה לאחר הפסד 3-0 במשחק הראשון. ב-22 בנובמבר נכנס כמחליף להופעת הבכורה שלו בליגה במדי הפועל תל אביב, בעקבות פציעתו של דני עמוס בניצחון 2-3 על הפועל באר שבע, ולאחר מכן פתח בהרכב הקבוצה בשלושת המשחקים הבאים. במרץ 2015 חזר להרכב הקבוצה בעקבות עזיבתו של עמוס ופציעתו של אפולה אדל, ושימש כשוער הראשון של הפועל תל אביב עד סיום עונת 2014/2015.

בקיץ 2015 חתם אלמדון בהפועל ראשון לציון מהליגה הלאומית, בקיץ 2016 חתם אלמדון בצעירי כפר כנא שעלתה לליגה א'. ב-2 בנובמבר 2016 חתם במכבי צור שלום מאותה הליגה, במדיה שיחק שנה וחצי עד שבשנת 2018 פרש ממשחק פעיל.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:שוערי כדורגל ישראלים
קטגוריה:חיפה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מכבי חיפה
קטגוריה:כדורגלני הפועל נוף הגליל
קטגוריה:כדורגלני מכבי אחי נצרת
קטגוריה:כדורגלני הכח עמידר רמת גן
קטגוריה:כדורגלני בני יהודה תל אביב
קטגוריה:כדורגלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורגלני הפועל ראשון לציון
קטגוריה:כדורגלני מכבי כפר כנא
קטגוריה:כדורגלני מכבי עירוני טמרה
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני א' (חיפה)
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1984
גולן חרמון

**גולן חרמון** (נולד ב-26 בספטמבר 1977) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הבלם וכיום עוזר מאמן הפועל ירושלים.

## קריירה
גולן חרמון החל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של קבוצת בית"ר ירושלים, ובעונת  החל לשחק בקבוצה הבוגרת. לאחר שנה עבר לשחק במדי הפועל ירושלים, שם שיחק בין העונות  ו-. לאחר מכן חזר לקבוצת האם שלו, בית"ר ירושלים, שם שיחק בעונות  ו-.

בעונת  עבר למכבי נתניה, שם שיחק עד סוף עונת , אז חתם בעולה החדשה לליגת העל, הפועל רמת גן. בסוף אותה עונה רמת גן סיימו המקום ה-14 בליגת העל. במשחקי המבחנים מול הפועל כפר סבא כבש חרמון שער שסייע לקבוצה להישאר בליגת העל.

בשנת 2010 עבר להפועל חיפה, שם שיחק שנתיים. ב-18 ביוני 2012 חתם על חוזה לעונה אחת במכבי אום אל-פחם מהליגה הלאומית, ובפברואר 2013, לאחר חצי עונה במועדון, עבר לקבוצת מכבי יבנה, במדיה שיחק עונה וחצי.

לקראת עונת  חתם בקבוצת הפועל קטמון ירושלים מליגה א' עמה העפיל לליגה הלאומית כבר בעונתו הראשונה במועדון. ב-18 במאי 2016 הודיע על פרישה ממשחק פעיל.

מאז פרישתו משמש כעוזר מאמן בקבוצה בה הוא פרש, הפועל ירושלים.
## תארים
;הפועל קטמון ירושלים כעוזר מאמן
* גביע הטוטו (הליגה הלאומית): 2018/2019

## חיים אישיים
נשוי ואב לארבעה. מתגורר בגבע בנימין.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בלמי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני בית"ר ירושלים
קטגוריה:כדורגלני הפועל ירושלים
קטגוריה:כדורגלני מכבי נתניה
קטגוריה:כדורגלני הפועל רמת גן
קטגוריה:כדורגלני הפועל חיפה
קטגוריה:כדורגלני מכבי אום אל-פחם
קטגוריה:כדורגלני מכבי יבנה
קטגוריה:כדורגלני הפועל קטמון ירושלים
קטגוריה:ירושלים: כדורגלנים
קטגוריה:גבע בנימין: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1977
מנדלביום

**מֵנְדֵּלֵבְֿיוּם** (באנגלית: **Mendelevium**) הוא יסוד מלאכותי מתכתי ורדיואקטיבי. סמלו הכימי Md ומספרו האטומי 101. זהו היסוד ה-9 בסדרת היסודות הטרנס-אורניים.

## היסטוריה
מנדלביום נוצר לראשונה על ידי אלברט גיורסו, גלן סיבורג, ברנרד הארווי, גרגורי צ'ופין וסטנלי ג. תומפסון בשנת 1955 במעבדות אוניברסיטת קליפורניה בברקלי, במאיץ חלקיקים על ידי הפצצת <sup>253</sup>Es בחלקיקי אלפא. מההפצצה נוצר האיזוטופ **<sup>256</sup>Md** ונייטרון חופשי, זמן מחצית חייו היה כשעה ורבע.
מקור שם היסוד הוא על שם דמיטרי מנדלייב, אשר גילה את חוק המחזוריות בכימיה ובנה את הטבלה המחזורית.

## מאפיינים
מעט מאוד ידוע על המנדלביום, שכן הוא נוצר בכמויות זעומות בניסויים. ידוע, שבנוסף לערכיות 3 הרגילה ליסודות מסדרת האקטינידים, המנדלביום יכול להימצא גם במצב של ערכיות 2.

## איזוטופים של מנדלביום
למנדלביום יש 15 איזוטופים רדיואקטיביים, 3 מתוכם חשובים במיוחד:
*מנדלביום-257, בעל זמן מחצית חיים של 5.52 שעות.
*מנדלביום-258, בעל זמן מחצית חיים של 51.5 ימים (היציב ביותר).
*מנדלביום-260, בעל זמן מחצית חיים של 31.8 ימים.

לכל שאר האיזוטופים יש זמן מחצית חיים של מתחת ל-97 דקות ולרוב המוחלט זמן מחצית חיים של פחות מ-5 דקות.

האיזוטופים של מנדלביום משתרעים מ-245Md, עם משקל אטומי של , עד 260Md, עם משקל של .

## קישורים חיצוניים

* המעבדה הלאומית של לוס אלמוס - מנדלביום
* "It's Elemental" - מנדלביום
* מנדלביום באתר Webelements
* 

קטגוריה:יסודות כימיים
קטגוריה:אקטינידים
קטגוריה:יסודות טרנס-אורניים
דורה גרשון

**דורה גרשון** (בגרמנית: **Dora Gerson**; 23 במרץ 1899 – 14 בפברואר 1943) זמרת קברט ושחקנית ראינוע יהודייה-גרמנייה. נספתה בשואה במחנה אושוויץ.

## ביוגרפיה
נולדה בברלין כ"דורותיאה גרשון" למשפחה יהודית שהיגרה מפולין. היא החלה בקריירה כזמרת ושחקנית בלהקת תיאטרון נודדת. בשנת 1922 פגשה בבעלה הראשון פייט הרלן, שהיה אף הוא שחקן. גרשון התגרשה מהרלן בשנת 1924. לימים יביים הרלן את הסרט האנטישמי "היהודי זיס", אשר שימש כחלק ממתקפת התעמולה הנאצית שהכשירה את הלבבות לרצח העם היהודי בשואה.

בשנת 1920 הופיעה גרשון בסרט האילם הפופולרי "בחורבות גן העדן" שהיה עיבוד לספרו של קרל מאי, ולאחר מכן בסרט נוסף על פי סיפור של מאי, "קרוואן המוות". שני הסרטים זכו לפופולריות רבה, ולצידה של גרשון שיחק השחקן ההונגרי הנודע בלה לוגוסי אשר היגר לאחר הצלחת הסרטים להוליווד וזכה שם להצלחה בסרטי אימה, בדמותו של הערפד דרקולה. כיום אבדו סרטים אלו. גרשון המשיכה בקריירה כזמרת קברט פופולרית במהלך שנות ה-20, והמשיכה להופיע בסרטים.

בשנת 1933 עלתה המפלגה הנאצית לשלטון בגרמניה. גרשון חשה בסכנה. הקריירה שלה במשחק ובשירה נפסקה, ונאסר עליה להמשיך ולהופיע. גרשון הקליטה עבור חברת תקליטים יהודית קטנה בשפת היידיש, ושיריה היו ללהיטים בקרב יהודי אירופה.

בשנת 1936 הצליחה גרשון להימלט עם קרוביה להולנד . בשנת 1940, הולנד נכבשה על ידי הנאצים. בשנת 1942 נלכדה גרשון כשניסתה להימלט לשווייץ. גרשון ומשפחתה נשלחו למחנה המעבר וסטרבורק, ומשם לאושוויץ, שם גרשון, בעלה מקס סלויזר (נולד ב-24 ביוני 1906) ושני ילדיהם, מרים סלויזר (נולדה ב-19 בנובמבר 1937) והבל יהודה סלויזר (נולד ב-21 במאי 1940), נרצחו באושוויץ ב-14 בפברואר 1943
.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:יהודים בשואה: הולנד
קטגוריה:אסירים במחנה וסטרבורק
קטגוריה:אנשי קולנוע שנספו בשואה
קטגוריה:שחקנים שנספו בשואה
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה יהודיות גרמניות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים גרמנים
קטגוריה:זמרות גרמניות
קטגוריה:מוזיקאים שנספו במחנה ההשמדה אושוויץ
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1899
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1899
קטגוריה:גרמניות שנפטרו ב-1943
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1943
גאיוס דואיליוס

250px|ממוזער|שמאל|עמוד דואיליוס, המוזיאון הקפיטוליני החדש, רומא
250px|ממוזער|שמאל|בסיס עמוד דואיליוס, הבסיס והכתובת שעליו שוחזרו בתקופת אוגוסטוס. המוזיאון הקפיטוליני החדש, רומא
**גאיוס דואיליוס** (לטינית: Gaius Duilius) היה מדינאי ומצביא רומאי בן המאה ה-3 לפנה"ס, שהשתתף במלחמה הפונית הראשונה.
## חייו
דואיליוס היה נובוס הומו, כלומר לא השתייך לאחת המשפחות האריסטוקרטיות הרומאיות, ולכן הידיעות אודות רקעו המשפחתי וראשית הקריירה שלו מעטות. חרף מוצאו הוא הצליח להיבחר לקונסול לשנת 260 לפנה"ס, השנה החמישית למלחמה הפונית הראשונה בין רומא לקרתגו. לאחר שעמיתו למשרה, הקונסול גנאיוס קורנליוס סקיפיו אסינה, נפל בשבי הקרתגים בליפארה, נותר הפיקוד העליון על הצבא והצי בידיו בלבד. זמן קצר אחר כך נחל ניצחון מוחץ על הצי הקרתגי בקרב מילאי, בעיקר הודות לשימוש בגשרי השתלטות ללוחמת סיפונים. דואיליוס לכד רבות מאוניות האויב ובהן את אוניית הדגל של מפקד הצי הקרתגי חניבעל גיסקו. הוא היה הרומאי הראשון שניצח בקרב ימי גדול, ובשובו לרומא נתכבד בטריומף, תהלוכת ניצחון בה הוצגו לראווה אילי הניגוח של אוניות האויב שנפלו לידו, אשר קישטו אחר כך את הרוסטרה, בימת הנואמים בפורום הרומאי.

מצבת ניצחון, המנציחה לדורות את ניצחונו של דואיליוס, שרדה לימינו ונמצאת במוזיאון הקאפיטוליני. זהו עמוד שיש, מקושט בפסלים בדמות אילי-ניגוח של אוניות האויב, ומכאן שמו בלטינית columna rostrata. העמוד נושא בבסיסו את הכתובת הלא שלמה הבאה:
:...ובעת היותו קונסול חולל  מעשה-גבורה באוניות בים, והוא הראשון אשר צייד ואימן צוותים וציים של אוניות-מלחמה; ובעזרת אניות אלה הנחיל תבוסה בלב-ים לציים הפוניים ולחילותיהם למודי-המלחמה של הקרתגים לעיני חניבעל מצביאם הראשי. ובאמצעות עיקר הצי המלחמתי לכד אוניות על צוותן כדלקמן: שבע-חתרית אחת, שלושים חמש-חתריות ותלת-טוריות, שלוש-עשרה הוא טיבע. הזהב שנלקח שלל: 3600 ... הכסף שנלקח שלל (שווה ערך למטבע הרומית) ...2100000... כמו כן היה הוא הראשון אשר העניק לעם מתנת מלקוח מקרב ימי, והראשון אשר הוביל קרתגים בני- חורין בתהלוכת ניצחון...

ארבע אוניות מלחמה איטלקיות נקראו "קאיו דואיליו" על שמו: אונייה מחופת שריון מן המאה ה-19, אוניית מערכה מן המחצית הראשונה של המאה ה-20, סיירת טילים שהושקה ב-1962 ופריגטת טילים שהוכנסה לשירות ב-2007.

## מקורות
* פוליביוס. **היסטוריה**. כרך ראשון, ספרים א-ו. תרגם וכתב מבואות בנימין שימרון. ירושלים, מוסד ביאליק, 1991.

* E.H. Warmington (translator), *Remains of Old Latin.* Vol. IV: Archaic Inscriptions. Loeb Classical Library. Harvard University Press, 1940.


## קישורים חיצוניים
Columna Rostrata C. Duilii
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קונסולים ברפובליקה הרומית
קטגוריה:המלחמה הפונית הראשונה
קטגוריה:נובוס הומו