open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אליס פיטוסי

**אליס פיטוסי** (בערבית: **أليس فيتوسي תעתיק: אַלִיס פִיתֻוסִי**; 9 במאי 1916, בורג' אבי ארג' תעתיק: بُرْجُ أَبِي عُرَيْرِيج) – 1978, אל ביאר) הייתה זמרת ומוזיקאית יהודיה-אלג'יראית, ילידת בורג' אבו ארג', באלג'יריה הצרפתית. הייתה ידועה בשיריה בסגנון האנדלוסי וה-hawzii במהלך תקופת טרום-העצמאות של אלג'יריה. לאחר קבלת עצמאות אלג'יריה, החליטה להישאר במדינה ונצרבה בזיכרון הלאומי האלג'יראי כזמרת היהודייה היחידה שלא עזבה את ארצה.

## קורות חיים
אליס פיטוסי נולדה בעיר בורג' אבו ארג'  למשפחה יהודית מוזיקלית. אביה היה רחמים פיטוסי, זמר וכנר מפורסם, ממנו למדה ממנו את מלאכתה. כשרונה המוזיקלי של אליס טופח על ידי אביה מגיל צעיר. 

בשנות ה-20 המוקדמות באלג'יריה, המוזיקה הייתה עניין רב-תרבותי, עם מוזיקאים יהודים ומוסלמים החולקים היסטוריה מוזיקלית אזורית ארוכה. אז, נוכחות נשית במרחב המוזיקלי הלכה וגברה, למרות שלא פעם נתפסה כשנויה במחלוקת מסיבות מגדריות . נשים יהודיות כמו פיטוסי וחבריה, כגון רנט ל'אוראנז, לא היו נתונות לאפליה מגדרית כמו זו זמרות מוסלמיות, בשל היותן לא-מוסלמיות, ובכך כביכול, לא מפרות את "המסורת המוסלמית" בהופעתן בפני גברים.

על אף ההבדלים הדתיים, פיטוסי הופיע לעיתים קרובות עם ולפני המוסלמים. כדי לכבד את מנהגי התרבות האיסלאמית, פיטוסי ניסתה לרצות את דרישות הקהל בהופעות הללו. היא השתמשה בתזמורת מלווה שכולה מורכבת מנשים כשהופיעה עבור נשים מוסלמיות, והופיעה רק עם גברים כשהקהל היה מורכב מגברים מוסלמים. פיטוסי נחשבת לזמרת היהודייה היחידה של התקופה שביצעה שירי אל-מדאח (בערבית: مديح), שירים פואטיים לכבוד הנביא מוחמד, לקהל ערבי-מוסלמי.

ב-2006 חלק מההקלטות שלה יצאו מחדש, כדי להגיע לקהל רחב יותר, כחלק מסדרת "Trésors de la Chanson Judéo-Arabe" ("אוצרות השירה היהודית-ערבית") סדרה של חברת התקליטים Mélodie Distribution.

## קישורים חיצוניים

* יהודים באוראן, באתר "קפה גיברלטר"

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרות יהודיות צרפתיות
קטגוריה:זמרות יהודיות אלג'יראיות
קטגוריה:אומנים יהודים שפעלו בארצות ערב
קטגוריה:זמרים השרים בערבית
קטגוריה:צרפתים ממוצא יהודי-אלג'יראי
קטגוריה:ילידות 1916
קטגוריה:נפטרות ב-1998
קטגוריה:אלג'יראים שנפטרו במאה ה-20
Medal of Honor: Heroes 2

**Medal of Honor: Heroes 2** הוא משחק יריות בגוף ראשון שפותח על ידי EA LA ל-PSP ועל ידי EA Canada ל-Wii. המשחק יצא לפלטפורמות ה-PSP וה-Wii בלבד. המשחק יצא ל-PSP בתאריכים ה-13 בנובמבר 2007 (ל-צפון אמריקה), בתאריך ה-29 בנובמבר 2007 (ל-אוסטרליה), בתאריך ה-30 בנובמבר 2007 (ל-אירופה) ובתאריך ה-14 בפברואר 2008 (ל-יפן). ל-Wii יצא בתאריכים ה-13 בנובמבר 2007 (ל-צפון אמריקה), בתאריך ה-7 בפברואר 2008 (ל-אוסטרליה), בתאריך ה-8 בפברואר 2008 (ל-אירופה) ובתאריך ה-14 בפברואר 2008 (ל-יפן).

## Multiplayer
### Deathmatch

מצב שבו כולם מול כולם, אין מטרה כלשהי אלא צריך להרוג אחד את השני.

### Team Deathmatch

המצב הוא בקבוצות, אחת נגד השנייה, והמטרה היא בסך הכל להרוג כמה שיותר אויבים מהקבוצה השנייה.

### Infiltration
ידוע גם בשם "לתפוס את הדגל", במצב זה שתי הקבוצות צריכות למצוא את הדגל של הקבוצה האויבת ולקחת אותו אל הבסיס שלהם. בסופו של כל סיבוב, הקבוצה עם הניקוד הגבוהה ביותר, היא הקבוצה המנצחת.

## ציונים

## ראו גם
*Medal of Honor: Heroes
*Call of Duty

## קישורים חיצוניים
*אתר הבית של המשחק 
*מערכת דירוג למשחק 
*המולטיפלייר שהוסר מהגרסה האוסטרלית 
*כתבה על המשחק ב-GameSpot 
*הדירוג ל-Wii באתר GameRankings 
*הדירוג ל-PSP באתר GameRankings 
*הדירוג ל-Wii באתר Metacritic 
*הדירוג ל-PSP באתר Metacritic 
*הדירוג ל-Wii באתר GameSpot 
*הדירוג ל-PSP באתר GameSpot 
*הדירוג ל-Wii באתר IGN 
*הדירוג ל-PSP באתר IGN 

קטגוריה:משחקי רשת
קטגוריה:משחקי יריות ממוחשבים (גוף ראשון)
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2007
קטגוריה:משחקי וידאו מבוססי מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:Medal of Honor
מוזיאון הילדים של שיקגו

250px|ממוזער|שמאל|אולם הכניסה למוזיאון
250px|ממוזער|שמאל|הבניין הראשון של הנייבי פיר - בקדמת הצילום. המוזיאון תופס את הקומות העליונות של תחילת הבניין הזה, למעט חנות המוזיאון, התופסת מרחב של חנות בקומתו הראשונה. המגדל השמאלי של תחילת הבניין הוא חדר הדאונים של המוזיאון והמגדל הימני של תחילת הבניין הוא חדר המים ותצוגת המשאבות.
**מוזיאון הילדים של שיקגו** (באנגלית: **Chicago Children's Museum**) הוא מוזיאון ילדים, הנמצא בפתח המתחם הנייבי פיר, על שפת ימת מישיגן בסמוך לאזור הלופ – מרכז עסקים ראשי של שיקגו.

השטח הבנוי של המוזיאון הוא 5.3 דונם (למוזיאון אין גינה) והוא תופס חלק מקומת הכניסה ומהקומות שמעליה, בתחילת המבנה המרכזי, של פתח הנייבי פיר. חלק מהתערוכות במוזיאון הן קבועות יחסית (מתחלפות או מקבלות שיפות משמעותי בערך פעם בעשור) ואחרות מתחלפות פעם בכמה חודשים. התערוכות עוסקות בנושאים הקוסמים לילדים, בתחום החינוך לשעת חירום, השכלה כללית, מדע, היסטוריה, בידור, תחבורה, פנטזיה ומשחקי ילדים. המוזיאון משרת יותר מ-650,000 איש בשנה, כולל אלו המבקרים בתערוכות נודדות היוצאות ממנו.

## היסטוריה
המוזיאון הוקם בשנת 1982, בידי אגודת הליגה הצעירה (Association of Junior Leagues International, Inc.), כתגובה לקיצוץ בתקציבי החינוך הממלכתי. משכנו המקורי של המוזיאון היה בשני אולמות בספרייה הציבורית המרכזית של העיר, תוך הוצאה של תערוכות ניידות לאתרים שונים. המוזיאון עבר מאז בין מספר בניינים עד שהשתכן, בשנת 1995, במשכנו הקבוע. בזמן מעבר המוזיאון למשכן הקבע שלו, הוא היה מוזיאון הילדים הגדול ביותר בארצות הברית. בין השנים 2006 עד 2012, המוזיאון בדק אפשרויות ותכנן תוכניות לפתיחת סניף נוסף או למעבר לאתר אחר בפרוורי שיקגו, אך התוכניות בוטלו.

## שעות פעילות
למרות שהמוזיאון גובה בדרך כלל דמי כניסה ופתוח במרבית ימי השבוע עד שעה 17:00, בימי ה' הוא פתוח עד 20:00 ואינו גובה דמי כניסה ממבקרים המגיעים אחרי 17:00, שגילם מתחת לגיל 15. (עד לפני שנים אחדות, הכניסה בימים ובשעות אלו הייתה בחינם לכול אדם). המוזיאון מאפשר כניסה חינם גם בימי ראשון, הראשונים של כל חודש. זאת ועוד – המוזיאון חבר בהסכמי מנויים עם מוזיאונים גדולים אחרים, באזור שיקגו, הקוסמים לילדים ומי שמנוי, למשל, למוזיאון הילדים על שם קוהל או למוזיאון המדע והתעשייה (שיקגו), אינו מחויב בדמי כניסה אליו.

## לקריאה נוספת
* In the community: FINDING MAGIC AT CHICAGO CHILDREN'S MUSEUM
*The Reeves: The Chicago Children's Museum
*Top 10 Things to Do in Chicago with Kids Interactive museums, top-notch zoos and a stellar Skydeck top the list By Michael Schuman

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

שיקגו
ילדים
רצח משפחת גצלר

250px|ממוזער|שמאל|קבר משפחת גצלר ברמת השרון
**רצח משפחת גצלר** היה מקרה של רצח והתאבדות שזעזע את מדינת ישראל בשנת 1959, ושנחשב למקרה רצח של בני משפחה הראשון בישראל.

שכונת נווה מגן ברמת השרון הוקמה ב-1955 והתיישבו בה קצינים משוחררי הצבא הבריטי וצה"ל, ובהם חיים בר-לב ועזר ויצמן. הבתים היו חד ודו-משפחתיים צמודי קרקע. כאן התיישב רב-סרן יהודה גצלר עם משפחתו. אשתו, חנה, הייתה גרפיקאית ומאיירת שאיירה ספרי ילדים וכן את ההגדה של פסח. לזוג היו ארבעה ילדים: יהודית בת 15, יעל בת 13, יגאל בן 10 ויובל בן 7 וחצי.

יהודה גצלר, בן 52, הקים לאחר שחרורו מצה"ל חברת פרסום בה השקיע את כל כספי הפיצויים שקיבל וגם לווה מאנשים פרטיים. החברה קרסה וגצלר שקע בחובות כבדים, דבר שכנראה היה סיבה לפעולה הקיצונית שהחליט לבצע.

גצלר שכנע את שכנו להשאיל לו אקדח 0.22 אינץ' עם כ-6 כדורים, לכאורה כדי להרוג עכבר שפלש לביתו. בליל 1 באפריל 1959 (כ"ב באדר ב' תשי"ט), גצלר דאג שכל הילדים ילכו לישון מוקדם, ואז החל במסע הרצח. תחילה ירה בראשה של אשתו חנה שהייתה בת 45, אחר כך נכנס לחדר הילדות והרג את יהודית ויעל, ואחר כך נכנס לחדר הילדים, הרג את יגאל וירה לעבר הבן הצעיר יובל אך החטיא. מאחר שנשאר לו כדור אחרון, הוא חזר למיטתו והתאבד בכך שירה בראשו.

למחרת בבוקר התעורר יובל וראה את כל בני משפחתו שוכבים כשדם ליד ראשם. הוא התרחץ, התלבש והלך לבית הספר. בסוף היום הוא פנה למורתו וסיפר לה את מה שראה בבית, וכשהתברר שגם אחיו ואחותו לא הגיעו לבית הספר הועברה הידיעה למנהלת שהגיעה איתו במהירות לביתו וראתה את כל בני המשפחה ירויים.

הערכת המשטרה הייתה כי חובותיו של האיש גרמו לו לבצע את הרצח, וכי רק כשל טכני הותיר בחיים את יובל.

המתים כולם נקברו בקבר משותף בבית הקברות הנצח ברמת השרון. בהלוויה השתתפו מאות אנשים, ובהם קציני צה"ל רבים ובהם אל"ם אהרון דורון, שהיה אז ראש מנהל הסגל בצה"ל. הרב יעקב אדלשטיין, רבה של רמת השרון, פסק שאפשר לקבור את יהודה גצלר ביחד עם משפחתו היות שבשעת התאבדותו הוא היה בלתי שפוי. על מצבת הקבר המשותף נכתב כי הם "נפטרו". 

יובל אומץ על ידי דודו ועבר להתגורר עימו בארצות הברית.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

גצלר
קטגוריה:רצח המוני
קטגוריה:1959 בישראל
קטגוריה:ישראל: אלימות במשפחה
קטגוריה:רצח קטינים בישראל
משפחת גלצר
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הנצח (רמת השרון)
Child in Time

**Child in Time** (**ילד בזמן**) הוא שיר מאת להקת הרוק הבריטית דיפ פרפל שיצא לאור ביוני 1970 ונכלל באלבום Deep Purple in Rock. השיר הוא אחד מיצירותיה הנודעות ביותר של הלהקה, ובמשך השנים זכה להערכה רבה בקרב הקהל והמבקרים כאחד, ונחשב לקלסיקת רוק.

## כתיבה ותוכן השיר
Child in Time הוא שיר מחאה אנטי-מלחמתי. בראיון שהעניק ב-2002 גילה איאן גילן שהשיר מבוסס על הקטע הפסיכדלי "Bombay Calling" של להקת "It's a Beautiful Day": "לשיר יש שני צדדים - הצד המוזיקלי שבו, והצד המילולי שבו. הצד המוזיקלי שלו מבוסס על השיר "Bombay Calling". היה זה רענן ומקורי כשג'ון ניגן את השיר על הקלידים, וזה נשמע טוב. אז אמרנו שנשנה אותו מעט ונכתוב שיר על בסיס ריף הקלידים שלו. השיר שיקף מאוד את המצב באותה תקופה, על כן הוא נעשה כל כך פופולרי" הצד המילולי שבו מתייחס למלחמת ווייטנאם ולמלחמה הקרה בכלליות. 

השיר בבסיסו מורכב מנגינה פשוטה, הכוללת פתיחת סולו עוגב, שלושה אקורדים, ושתי דקות של סולו גיטרה הנבנה לאיטו לקצב מהיר עד לסיומו הפתאומי. השיר גם ידוע בזכות שירתו של איאן גילן המתחילה בשירה שקטה ההולכת ומתעצמת עד לשיאה בצווחות של גילן כשהוא מנצל את מרב מנעדו הקולי. על אף שלרוב משתמש בלקמור בגיטרת פנדר סטראטוקסטר, בשיר הוא מנגן ב-Gibson ES-335.

השיר היה פופולרי ביותר בהופעותיה החיות של הלהקה בעיקר בין השנים 1970–1973, ובהופעות האיחוד שלהם באמצע שנות השמונים, אך מאז 1995, השיר חדל מלהיות מבוצע כמעט לחלוטין. איאן גילן נתן סיבות שונות מדוע הלהקה הפסיקה לבצע את השיר, אך סביר להניח שהסיבה האמיתית היא גילו המתקדם של גילן ומורכבות השיר שהופך אותו לכמעט בלתי אפשרי לביצוע. בפעם האחרונה שביצעה הלהקה את השיר בחרקוב, הוגברה נגינת הגיטרה על מנת לחפות על מגבלותיו של גילן בחלק שבו הוא צועק. טכניקה דומה נעשית בהופעות כיום בעת ביצוע השיר Space Truckin'.

הביצוע החי הידוע ביותר של השיר הוא באלבום ההופעה המפורסם Made in Japan מ-1972.

## שבחים
ב-1989 דורג השיר במקום הראשון ברשימת "השירים הגדולים של הזמנים" של "Radio Veronica". ב-1998 דירגו קוראי מגזין "Guitarist" את סולו הגיטרה של השיר במקום ה-16 ברשימת "100 הסולואים הטובים בכל הזמנים". שדרן הרדיו הבריטי ג'ון פיל דירג את השיר ברשימתו המפורסמת  "Festive Fifty"  במקום ה-25.

## קישורים חיצוניים

אסף נבו, יצירת הרוק הגדולה מכולן: Child In Time באתר Mako,  5 בנובמבר 2010

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי דיפ פרפל
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי מחאה
קטגוריה:שירים נגד מלחמה
קטגוריה:שירים המעורבים במחלוקות הקשורות לפלגיאט
נייבי פיר

[ממוזער|הנייבי פיר וחלק ממזח טיהור המים, מראה מ[מרכז ג'ון הנקוק]]
ה**נייבי פיר** (באנגלית: **The Navy Pier**, מילולית: מזח חיל הים) הוא אחד ממתחמי הבילוי הבולטים של שיקגו. המתחם בנוי על מזח באורך 1.01 קילומטר וברוחב של כ-200 מטרים על שפת ימת מישיגן בסמוך לאזור הלופ – מרכז עסקים ראשי של שיקגו.
## מבנה
המתחם מכיל שורה של מבנים, שמדרום להם ישנו מדרחוב המשמש גם מזח יציאה לספינות תיירות ומצפון להם ישנו כביש גישה לרכבי אספקה. קומות הקרקע של מרבית המבנים במתחם מחוברות ויוצרות קניון גדול של מסעדות וחנויות ייחודיות, שמסתיים במוזיאון הוויטראז'ים של סמית (Smith Museum of Stained Glass Windows).

מלבד מוזיאון הוויטראז'ים של סמית, המתחם מכיל גם את מוזיאון הילדים של שיקגו, בית קולנוע לסרטי תלת־ממדי בשיטה ייחודית, בתי קולנוע, תיאטראות, חממה בה מגודלת גינה נעימה לביקור בחורף של שיקגו ולונה פרק קטן, המכיל גלגל ענק, מגרש מיני גולף ושתי קרוסלות גדולות. אטרקציות נוספות במקום הן השכרת אופניים, כולל אופני באגי (נראים כמו שני זוגות של אופני טנדם, ה זה לזה במקביל), רכיבה על דגם רכבת לילדים, מופעי זיקוקי דינור בערבי הקיץ והסתיו ואירוח פסטיבלים.

לפני שנבנה על הנייבי פיר למתחם שעשועים, הוא היה מתקן של חיל הים האמריקני.

## קישורים חיצוניים

* 

* הנייבי פיר מאתר A View on Cities

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שיקגו
קטגוריה:שיקגו: תרבות
קטגוריה:מזחים
פמן

[ממוזער|שמאל|250px|נשים מתנועת פמן מפגינות נגד [יורו 2012]]
**פמן** (באנגלית: **FEMEN**; באוקראינית: **Фемен**) היא תנועת נשים פמיניסטית שהוקמה בקייב שבאוקראינה בשנת 2008. תנועת "פמן" מגדירה עצמה כתנועה של פמיניזם רדיקלי. ממטרות "פמן" להיאבק בתעשיית המין, בכנסייה הנוצרית ובעמדתה כלפי הפלות, בחברה הפטריארכלית, ובאפליה של קהילת הלהט"ב. פמן גם הביעה התנגדות לאסלאמיזם ולהחלת חוקי השריעה, ודיברה נגד הנוהג של השחתת איבר המין הנשי. הארגון התפרסם בזכות מחאות בהן חברות הארגון חושפות את שדיהן במקומות ציבוריים.

## היסטוריה
אנה האטסול הקימה את הארגון ב-10 באפריל 2008, לאחר שהתוודעה לסיפוריהן של נשים אוקראיניות שמרומות ומנוצלות בתעשיית הסחר בנשים. החל ממאי 2011, ערוצי חדשות מכל העולם משדרים את המחאות של הארגון, דבר אשר הביא לחשיפה מוגברת ל"פמן". בהמשך אותה שנה החלו נשות הארגון להשתתף במחאות בינלאומיות. בדצמבר 2011, שלוש אקטיביסטיות טענו שהקד"ב חטף ועינה אותן לאחר שהפגינו חשופות חזה במינסק.

מאז 2013 עומדת בראש הארגון אינה שווצ'נקו, אשר יזמה את התפתחות הארגון במישור הבינלאומי.

ביולי 2018 נמצאה גופתה של אוקסנה שצ'קו, אחת ממייסדות, בדירתה בפריז.

## פעילות
[שמאל|ממוזער|250px|פעילות פמן ישראל פרצו לבמה המרכזית ב[מצעד הגאווה בתל אביב, 2014]]
פמן הביעה תמיכה במגוון דמויות וארגונים ציבוריים, והביעה התנגדות לאחרים. לדוגמה, הקבוצה שיבחה את "פוסי ריוט" ושיתפה פעולה עם עליא מאגדה אל-מהדי.

לארגון יש תומכות במדינות רבות בעולם. ב-2013 נעצרה בתוניסיה מפגינה בת 19 שהסירה בגדיה ורשמה: "שהאידיאלים שלכם ילכו להזדיין", ורשמה על גופה העירום: "הגוף שלי שייך לי והוא לא מקור של כבוד של אף אחד אחר". נעצרה על ידי הוריה והוכנסה לבית חולים לחולי נפש, ולאחר מכן נעלמה. מספר נציגות של התנועה הגיעו להפגין בתוניסיה נגד מעצרה, שלוש מתוכן נשפטו למאסר אך לאחר כשבועיים בוטל גזר הדין והן שוחררו.

בשנת 2012 הוקם מקום לאימוני הנשים המתכוונות לחשוף את שדיהן. המקום נמצא בעיר פריז ובראיונות שונים נאמר שהן מציגות את פעילותן זו כאימוני הגנה מפני אויבי הנשים. מלמדים אותן שיטות קרב מגע פיזיות לקראת התעמתותן עם המשטרה, ועם התוקפים בכל מקום. אחת מהן אמרה שמדובר בצבא הנשים, ואילו מנהלת המקום אמרה: "אנחנו טרוריסטים פציפיסטים".

במאי 2014 נוסדה שלוחה של פמן בישראל. באותה שנה התפרצו פעילות חשופות-חזה מהארגון לבמה המרכזית של מצעד הגאווה בתל אביב, תוך צועקות כנגד אפליה בתוך הקהילה.

## ראו גם
* צעדת השרמוטות
## קישורים חיצוניים

* 

* 
* זויה פושניקוב, מדוע גברים מפחדים מקצת ציצים? , 20 ביוני 2014, אתר onlife

## הערות שוליים

קטגוריה:אפליה
קטגוריה:ארגונים פמיניסטיים
קטגוריה:אוקראינה: ארגונים
קטגוריה:מחאות פמיניסטיות
קטגוריה:נשים באוקראינה
קטגוריה:זרמים בפמיניזם
לידיה סקובליקובה

250px|ממוזער|מדליית כסף רוסית לכבוד הספורטאית
**לידיה סקובליקובה** (ברוסית: **Лидия Скобликова**; 8 במרץ 1939 זלטואוסט) הייתה מחליקה על הקרח סובייטית, בעלת 6 מדליות, מהן כולן זהב באולימפיאדות החורף. בנוסף לכך היא זכתה ב-26 מדליות באליפויות העולם.

## ביוגרפיה
לידיה סקובליקובה נולדה בעיר זלטואוסט (מחוז צ'ליאבינסק) והתאמנה בענפי ספורט שונים. בגיל 14 היא ניצחה בתחרות מקומית בריצה וכעבור שנה החליטה לעבור להחלקה מהירה על הקרח. בשנת 1958 היא זכתה במדליית ארד בתחרות ארצית. בשנת 1960 היא השתתפה לראשונה באליפות העולם וזכתה במדליית ארד בתחרות כוללת. באליפות העולם של שנת 1960 סקובליקובה זכתה במדליית זהב בריצת 500 מ' ו-3000 מ'. בשנת 1960 הענף נכלל בפעם ראשונה בתוכנית האולימפית וסקובליקובה הייתה חלק של נבחרת ברית המועצות.

בשנים 1963 ו-1964 סקובליקובה זכתה באליפות העולם כאשר היא ניצחה בכל התחרויות (500 מ', 1000 מ', 1500 מ', 3000 מ'). בעקבות הצלחות אלו פעמיים הוענק לה עיטור הדגל האום של העמל.

בשנים 1966–1967 סקובליקובה לא השתתפה בתחרויות וחזרה לקראת הכנות לאולימפיאדה.

לאחר ירידה בתוצאות, בשנת 1969 סקובליקובה עזבה את ספורט התחרותי. היא סיימה לימודים במכון למורים בסברדלובסק ועבדה כמרצה.

בעלה היה ספורטאי מצטיין בהליכה ובעל שיא עולמי בתחום.

## השתתפות באולימפיאדות
סקוו ואלי 1960 הייתה האולימפיאדה הראשונה בה החלקה מהירה על קרח לנשים נכללה בתוכנית האולימפית. סקובליקובה זכתה התחרות זו ב-2 מדליות זהב.

באינסברוק 1964 סקובליקובה הייתה המועמדת למדליות ואכן זכתה ב-4 מדליות זהב. עד לשנת 1980 אף ספורטאי לא הצליח להגיע להישג זה.

בגרנובל 1968 סקובליקובה התחרה אך לא זכתה במדליה. ההישג הגדול היה מקום שישי במרחק של 3000 מ'.

## ראו גם
* 

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מחליקים מהירים על קרח באולימפיאדת סקוו ואלי (1960)
קטגוריה:מחליקים מהירים על קרח באולימפיאדת אינסברוק (1964)
קטגוריה:מחליקים מהירים על קרח באולימפיאדת גרנובל (1968)
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:אלופים אולימפיים סובייטים: החלקה מהירה על הקרח
קטגוריה:סובייטיות שנולדו ב-1939
קטגוריה:אלופות אולימפיות סובייטיות: החלקה מהירה על הקרח
הפארק הלאומי מרצ'יסון פולס

**הפארק הלאומי מרצ'יסון פולס** (באנגלית: **Murchison Falls National Park**) הוא פארק לאומי בצפון-מערב אוגנדה. הוא משתרע על פני כ-3,480 קמ"ר, מזרחית לאגם אלברט, באזור הנילוס הלבן, והוא הפארק הלאומי הגדול באוגנדה. יחד עם שמורת הטבע בוגונגו ושמורת הטבע קארומה, הוא מהווה חלק מאזור השימור מרצ'יסון פולס, ששטחו כ-5,300 קמ"ר.

## היסטוריה
הפארק נוסד ב-1926 כשמורת ציד, בעת שאוגנדה הייתה מדינת חסות בריטית. ב-1951 צולמו בשטחו סצנות מהסרט מלכה אפריקאית, בכיכובו של האמפרי בוגארט, וב-1952 שינו הבריטים את מעמדו, והוא היה לפארק לאומי. הפארק נקרא על שם מפלי מרצ'יסון המצויים בתחומו, ושקרויים בעצמם על שם רודריק מרצ'יסון, שהיה נשיא החברה הגאוגרפית המלכותית. 

בתקופת שלטונו של אידי אמין, בשנות ה-70, נפגעה קשות אוכלוסיית בעלי החיים בפארק, כתוצאה מציד בלתי-חוקי, וב-1983 נכחדו הקרנפיים. לאחר תום שלטונו של אמין החלו הרשויות לאכוף את איסור הציד, ואוכלוסיית בעלי החיים התאוששה. ב-2005 העבירה קרן הקרנפים של אוגנדה מספר קרנפים רחבי-שפה לחווה באזור הפארק, כדי ליצור עדר שבסופו של דבר ישוחרר בפארק. 

## בעלי החיים בפארק
בתחומי הפארק חיים 76 מיני יונקים, ובהם פילים, תאואים, אריות, נמרים, היפופוטמים, ג'ירפים, אנטילופות כמו קובוסים שחורי-רגל, בובאלים אייליים, אוריבים וקובוסי מים, חזירי יבלות, ופרימטים כמו בבוני זית, קולובוסים, פרשים אדומים ואף שימפנזים. 

הפארק הוא גם משכנם של 451 מיני עופות, בהם מנעלנים, אנפות גוליית, עגורי כתר לבן-לחיים, אנפיות סוף, יקאנות אפריקניות, חרטומנים, קלאואים קרקעיים, טוראקיים, אורגיים, פרפורים עקודים ושלדגים ענקים.

בנוסף, חיים תנינים במימי הנילוס, אגם אלברט והנהרות הנוספים הזורמים בפארק.

## אתרים מרכזיים
* מפלי מרצ'יסון, שנתנו לפארק את שמו. גובהם של המפלים 43 מטרים, ורוחבם 7 מטרים בלבד, דרכם מתנקז נהר הנילוס. עוצמת המים במפלים מגיעה לכדי 300 מ"ק בשנייה.
* נהר הנילוס עצמו. השיט בנהר מאפשר צפייה בתנינים, בהיפופוטמים, בעופות המים ובבעלי החיים הבאים לשתות ממימי הנהר.
* שפך הנילוס לאגם אלברט. אזור השפך עשיר בעופות מים, בהם המנעלן הנדיר.
* שבילי בוליגי. השבילים, שאורכם בין 120 ל-170 ק"מ, עוברים דרך סוואנה, עצי שיטה ויערות, והם האזור הפופולרי ביותר לספארי בפארק.
* פראה (Paraa; מילולית: בית ההיפופוטם) הוא המרכז האדמיניסטרטיבי של הפארק, וממנו יוצאים טיולי הספארי והמעבורות המשייטות בנהר. באזור פראה מספר מקומות לינה.
* מפלי קארומה, בצדו הצפון-מזרחי של הפארק.
* יער קנייו פבידי (Kaniyo Pabidi). היער מצוי בחלקו הדרומי של הפארק, ובו ניתן לצפות בפרימטים שונים, בהם שימפנזים, לצד יונקים המצויים גם בסוואנה, וכן ציפורי יער.
* יער רבונגו (Rabongo), יער קטן ששטחו 4 קמ"ר בלבד, אך עשיר בציפורים.

## קישורים חיצוניים

* הפארק הלאומי מרצ'יסון באתר רשות הטבע של אוגנדה
* מידע תיירותי אודות הפארק

* 

קובץ:Silverbird in Murchison Falls National Park, Uganda.JPG|Empidornis semipartitus
קובץ:Lion in Murchison Falls National Park.JPG|לביאה
קובץ:African Buffalo in Murchison Falls National Park.JPG|תאו אפריקני
קובץ:UgandaKob.jpg|קובוס שחור-רגל
קובץ:Warthog Uganda.JPG|חזירי יבלות
קובץ:Shoebil murchison.jpg|מנעלן


קטגוריה:אוגנדה: פארקים לאומיים
Medal of Honor: Vanguard

**Medal of Honor: Vanguard** הוא משחק ירי בגוף ראשון, שפותח על ידי Budcat Creations והופץ על ידי Electronic Arts. המשחק יצא לפלטפורמות ה-Wii והפלייסטיישן 2 בלבד. הוא יצא ב-26 במרץ 2007 (לצפון אמריקה), ב-29 במרץ 2007 (לאוסטרליה), ב-30 במרץ 2007 (לאירופה) וב-24 במאי 2007 (ליפן).

## משחקיות
השחקנים במשחק יכולים להתאים אישית את הנשק, כגון הוספת כוונת טלסקופית לרובה M1 גאראנד ומחסנית תוף לרובה M1 תומפסון. שדרוגים אלה זמינים רק בשלבים מסוימים.

### Multiplayer

ה-Multiplayer במשחק כבר כלולים חמישה מצבי משחק שהם:
*Deathmatch
*Team Deathmatch
*Capture the Flag
*King of the Hill
*Scavenger Hunt

## ציונים

## ראו גם
*Medal of Honor: Airborne
*Medal of Honor: Heroes
*Medal of Honor: Heroes 2

## קישורים חיצוניים
*דף הבית של המשחק 
*המשחק ב-IGN 
*המשחק ל-PS2 באתר GameRankings 
*המשחק ל-Wii באתר GameRankings 
*המשחק ל-PS2 באתר Metacritic 
*המשחק ל-Wii באתר Metacritic 
*המשחק באתר GameSpot 
*הביקורת למשחק באתר IGN 
*הביקורת למשחק באתר Mansized 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:משחקי רשת
קטגוריה:משחקי יריות ממוחשבים (גוף ראשון)
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2007
קטגוריה:משחקי וידאו מבוססי מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:Medal of Honor
קטגוריה:משחקי פלייסטיישן 2
קטגוריה:משחקי Wii
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו בארצות הברית
ויטאלי דבידוב

**ויטאלי סמיונוביץ' דבידוב** (ברוסית: **Виталий Семёнович Давыдов**; נולד ב-3 באפריל 1939 במוסקבה) הוא שחקן הוקי קרח סובייטי לשעבר בעמדת המגן, מהכוכבים הגדולים של דינמו מוסקבה ונבחרת ברית המועצות איתה זכה 3 פעמים במדליית זהב אולימפית.

## ביוגרפיה
דבידוב נולד במוסקבה והתגורר ליד אצטדיון דינמו. אחד ממאמני המועדון ראה אותו משחק הוקי קרח והזמין אותו לקבוצת ילדים של המועדון. בשנת 1957 עבר לקבוצת הבוגרים ושיחק בה כחלוץ. באחד ממשחקי החוץ היה חוסר במגן ודבידוב הסכים לשחק בעמדה זו. מאז עבר לעמדת מגן והפך לאחד מכוכבי ההגנה  של הקבוצה.

בשנת 1963 דבידוב לראשונה נכלל בנבחרת ברית המועצות בהוקי קרח וזכה באליפות עולם. הוא המשיך וזכה במדי הנבחרת באליפות העולם ברציפות עד לשנת 1971. בנבחרת דבידוב שיחק ליד ויקטור קוזקין ואלכסנדר רגולין ושלושתם זכו ב-3 מדליות זהב אולימפיות.

בזירה הביתית שלטה קבוצת צסק"א מוסקבה בהוקי קרח הסובייטי ללא מצרים. דינמו ודבידוב לא הצליחו ולו פעם אחת לערער את שלטונה, ודבידוב סיים את קריירת המשחק שלו ללא תואר מקומי.

בשנת 1972 פרש דבידוב ממשחק פעיל ועבר לאימון. בשנים 1976-1977 הוא היה מאמן ראשי של נבחרת הנוער של ברית המועצות. בשנים 1979-1981 הוא היה מאמן ראשי של קבוצתו דינמו מוסקבה. בשנות ה-80 הוא עבר להונגריה והיה מאמן אחת הקבוצות ונבחרת המדינה. בתקופה זו הנבחרת עלתה מדרג C לדרג B העולמי.

לאחר מספר שנים בהונגריה דבידוב חזר לרוסיה ופעל במסגרת מועדון בו שיחק.

## קישורים חיצוניים

* סיכום הופעות של ויטאלי דבידוב

קטגוריה:שחקני הוקי קרח סובייטים
קטגוריה:מאמני הוקי קרח רוסים
קטגוריה:מאמני הוקי קרח סובייטים
קטגוריה:אלופים אולימפיים סובייטים: הוקי קרח
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:מעוטרי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:מעוטרי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:מעוטרי עיטור אלכסנדר נבסקי (הפדרציה הרוסית)
קטגוריה:שחקני הוקי קרח באולימפיאדת אינסברוק (1964)
קטגוריה:שחקני הוקי קרח באולימפיאדת גרנובל (1968)
קטגוריה:שחקני הוקי קרח באולימפיאדת סאפורו (1972)
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1939
ליים אצבע

שמאל|ממוזער|250px|ליים אצבע, בעל פרי בצבע חום
עץ **ליים האצבעות** (שם מדעי: *Citrus australasica*), ידוע גם כ**ליים קוויאר** וכ**פינגר ליים** (Finger Lime), הוא עץ קטן הגדל בעיקר באזור גבול החוף של קווינסלנד וניו סאות' ויילס, אוסטרליה.

העץ בגובה 2–7 מטרים. העלים שלו באורך 1–6 ס"מ וברוחב של 3–25 מ"מ, העלים חלקים עם קצה קטום ומחורץ לכיוון הקודקוד. הפרחים של העץ הם לבנים עם עלי כותרת באורך 6–9 מ"מ. הפרי של העץ הוא גלילי, באורך 4–8 ס"מ, לפעמים הפרי מעט עקום, כיום קיימים מספר סוגים של הפרי בצבעים שונים כמו: ורוד וירוק.

## טיפוח ושימושים
ליים האצבעות הפך לפופולרי בשל ייחוסו כאוכל גורמה מסוג בושפוד  (אוכל המיוחס באופן מסורתי לילידים אוסטרלים ומשמש כיום כאוכל מסורתי של האוכלוסייה האוסטרלית). הכינוי "ליים קוויאר" נבע מהדימוי של בקבוקוני המיץ העגולים של פרי ליים האצבעות לקוויאר. ניתן להשתמש בבקבוקוני המיץ לקישוט, לתיבול סלט ולהוספה למתכונים שונים. בקבוקוני המיץ הם רעננים ונותנים טעם חמצמץ כאשר לועסים אותם. המיץ שבבקבוקונים דומה לטעם של ליים רגיל. אפשר להשתמש בליים האצבעות להכנת ריבה וחמוצים. אפשר להשתמש בקליפת הפרי של ליים האצבעות כתבלין.

אפשר למצוא את פרי ליים האצבעות במספר רחב של צבעים: ירוק, צהוב, כתום, אדום, סגול, שחור וחום. לעץ ליים האצבעות יש את המספר הגדול ביותר של צבעים בין כל עצי הליים.

ב-1990 החל שימוש מסחרי בפרי ליים האצבעות להכנת ריבות. החלו לגדל לראשונה את עצי ליים האצבעות באופן מסחרי באוסטרליה, בעקבות ביקוש גדול של הפרי.

ישנם מספר מזיקים ומחלות אשר מזיקים לעץ ליים האצבעות, כמו: צרעת העפצים, זחלים ו-Dieback  (מצב בו ענף צעיר שנגזם בנקודה מסוימת, קטע נוסף מנקודת החיתוך לכיוון הגזע יתייבש וימות זמן קצר לאחר ביצוע החיתוך). ד"ר אנדרו ג'סופ, אשר ערך מחקר על זבוב הפירות, הגיע למסקנה שלא קיימת סכנה שזבוב הפירות יפגע בפרי ליים האצבעות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1858
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פרדיננד יקוב היינריך פון מולר
קטגוריה:הדרים
אצבע
On the Threshold of a Dream

**On the Threshold of a Dream** הוא האלבום הרביעי של להקת הרוק המתקדם הבריטית, המודי בלוז. האלבום יצא על ידי דרם רקורדס ב-1969.

כמו שני האלבומים הקודמים של הלהקה, אלבום זה עוקב אחרי קונספט. הוא עוסק בחלומות, במיוחד בצד השני של האלבום, הכולל את הסוויטה "The Voyage", שהושפע בחלקו מיצירתו של ריכרד שטראוס, כה אמר זרתוסטרא. היצירה שנכתבה על ידי מייק פינדר, כוללת תזמור של מלוטרון וחליל צד. האלבום נפתח בפואמה המלווה בצלילים אלקטרוניים, המסיימים גם את האלבום. גרסאות ה-LP של האלבום מתנגנות כך כשזה נראה כאילו האלבום מתנגן ללא התחלה וללא סוף. (גרסאות הקלטת וה-CD הוסיפו פייד אאוט לצלילים האלו.)

*On The Threshold of a Dream* קידם את המודי בלוז כאלבום הראשון שלהם שהגיע לראש המצעדים בבריטניה, גם בארצות הברית הוא הצליח לא רע כשהגיע ל*טופ 20* לראשונה. האלבום גם נשאר לזמן רב במצעדים. למרבה האירוניה, הסינגל היחיד מהאלבום "Never Comes the Day", הפך לכישלון מסחרי.

במרץ 2006, האלבום עבר רימסטר לפורמט SACD יחד עם 9 רצועות בונוס.

ב-2008, האלבום יצא שוב בגרסת רימסטר משופרת עוד יותר עם אותן רצועות בונוס.

## רשימת רצועות
#"In the Beginning" (גריים אדג') - 2:08
#"Lovely to See You" (ג'סטין הייווארד) - 2:35
#"Dear Diary" (ריי תומאס) - 3:56
#"Send Me No Wine" (ג'ון לודג') - 2:20
#"To Share Our Love" (לודג') - 2:54
#"So Deep Within You" (מייק פינדר) - 3:07

### Side Two
#"Never Comes the Day" (הייווארד) - 4:43
#Lazy Day (תומאס) - 2:43
#"Are You Sitting Comfortably?" (הייווארד, תומאס) - 3:29
#"The Dream" (אדג') - 0:57
#"Have You Heard (Part 1)" (פינדר) - 1:40
#"The Voyage" (פינדר) - 3:58
#"Have You Heard (Part 2)" (פינדר) - 2:32

## ביצוע
*ג'סטין הייווארד - זמרה, גיטרה
*ג'ון לודג' - זמרה, גיטרת בס, צ'לו
*ריי תומאס - זמרה, מפוחית פה, חליל צד, תוף מרים
*גריים אדג' - תופים, כלי הקשה, זמרה
*מייק פינדר - זמרה, מלוטרון, אורגן האמונד, פסנתר, צ'לו

**עטיפה**:
פיל טרוורס

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי קונספט
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי
קטגוריה:אלבומי חברת דרים רקורדס
מרי ג'יין ווטסון

**מרי ג'יין ווטסון** (באנגלית: **Mary Jane Watson**) היא דמות משנה בדיונית המופיעה בחוברות הקומיקס ספיידרמן ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת *The Amazing Spider-Man #25* מיוני 1965, ונוצרה על ידי הכותב סטן לי והמאייר ג'ון רומיטה האב.

מרי ג'יין ווטסון היא צעירה אדומת שיער ובעלת עיניים ירוקות שמשמשת כמושא אהבתו של פיטר פארקר, גיבור-העל הידוע בזהות ספיידרמן, ואף הייתה אשתו בנקודה מסוימת בהיסטוריית הקומיקס. מעט לפני מותה של גוון סטייסי בקשת הסיפור "הלילה בו גוון סטייסי מתה", בין השתיים התפתחה יריבות על ליבו של פארקר כאשר שלושתם למדו באוניברסיטת אמפייר סטייט. השניים התחתנו בסופו של דבר, אם כי נישואיהם בוטלו באירועי "ספיידרמן: עוד יום אחד". בהמשך, השניים חזרו להיות ביחד.

דמותה של מרי ג'יין ווטסון הופיעה במגוון עיבודים שונים לקומיקס. את דמותה בטרילוגיית סרטי ספיידרמן של הבמאי סם ריימי גילמה השחקנית קירסטן דנסט. נודע כי שיילין וודלי אמורה הייתה לגלם את דמותה בסרטי הלייב אקשן "ספיידרמן המופלא", אולם תפקידה נדחה לסרט השלישי שלבסוף בוטל. את דמותה בסרט "ספיידרמן: ממד העכביש" דיבבה השחקנית זואי קרביץ. גרסה חלופית של הדמות בשם מישל "MJ" ג'ונס-ווטסון מופיעה בסרטי היקום הקולנועי של מארוול "ספיידרמן: השיבה הביתה", "ספיידרמן: רחוק מהבית" ו"ספיידרמן: אין דרך הביתה", בגילומה של זנדאיה, שתשוב לגלם את הדמות בסרט "ספיידרמן: יום חדש לגמרי".

## קישורים חיצוניים

* דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס
* דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס
* הזוגיות של מרי ג'יין ופול ראבין מגיעה לסיומה, ישראקומיקס, 12 באוגוסט 2025

## הערות שוליים

קטגוריה:ספיידרמן: דמויות
קטגוריה:דוגמניות בדיוניות
גוון סטייסי

**גוון סטייסי** (באנגלית: **Gwen Stacy**) היא דמות משנה בדיונית שהופיעה בחוברות הקומיקס ספיידרמן ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת *The Amazing Spider-Man #31* מדצמבר 1965, ונוצרה על ידי הכותב סטן לי והמאייר סטיב דיטקו.

גוון סטייסי הייתה אהובתו הראשונה של פיטר פארקר, גיבור-העל הידוע בזהות ספיידרמן, כאשר שניהם היו סטודנטים באוניברסיטת אמפייר סטייט. בסיפור "הלילה בו גוון סטייסי מתה", היא מצאה את מותה כאשר הגובלין הירוק חטף אותה כדי שתשמש פיתיון לספיידרמן, והפיל אותה מגשר ג'ורג' וושינגטון. כשספיידרמן ניסה להצילה, מפרקתה של גוון נשברה כתוצאה מאפקט הצלפת השוט של קוריו. גם ההחלטה להרוג דמות ראשית בחוברות קומיקס באותה תקופה וגם ההחלטה ליישם את הדבר כשינוי מכריע בחייו של הגיבור הפכו למעוררי מחלוקת עבור מעריצי הדמות, ויש שמצביעים על נקודה זו כסופו של תור הכסף של הקומיקס ותחילתו של תור הארד. גוון הוחייתה מחדש בקצרה בידי התן בקשת הסיפור "קונספירציית המשובטים" של שנת 2016.

גרסה אלטרנטיבית של גוון סטייסי מיקום מקביל שנקרא "ארץ-65" הוצגה בחוברות הקומיקס בקשת הסיפור "יקום העכביש" מ-2015, והיא נקראת ספיידר-גוון.

דמותה של גוון סטייסי מוזכרת במאמר העוסק באלימות נגד נשים והטיפול השגוי בדמויותיהן של נשים בקומיקס.

דמותה של גוון סטייסי הופיעה בעיבודים שונים לקומיקס. בטלוויזיה, דמותה דובבה בידי לייסי שרבט ובעברית בידי אביטל אברג'יל. את דמותה בסרט הלייב אקשן "ספיידרמן 3" גילמה השחקנית ברייס דאלאס הווארד, ובסרטים "ספיידרמן המופלא" והמשכו "ספיידרמן המופלא 2" גילמה אותה השחקנית אמה סטון.

## קישורים חיצוניים

* דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

## הערות שוליים

קטגוריה:ספיידרמן: דמויות
קטגוריה:דוגמניות בדיוניות
אלקטרו (קומיקס)

**אלקטרו** (באנגלית: **Electro**) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיעה בחוברות הקומיקס ספיידרמן ביקום מארוול קומיקס. הדמות המקורית הופיעה לראשונה בחוברת *The Amazing Spider-Man #9* מפברואר 1964, ונוצרה על ידי הכותב סטן לי והמאייר סטיב דיטקו. דמותה של פרנסין פריי, שנוצרה על ידי הכותב דן סלוט והמאייר אומברטו ראמוס, הופיעה לראשונה בחוברת *Amazing Spider-Man Vol.3 #2* מיולי 2014, והפכה לאלקטרו השנייה בחוברת *Amazing Spider-Man Vol.4 #17* מאוקטובר 2016.

אלקטרו הוא אלטר אגו אותו חלקו שתי דמויות - מקס דילון ופרנסין פריי. מקסוול דילון היה טכנאי חשמל אשר בעקבות תאונת ברקים בעת שתיקן קו חשמל קיבל מוטגן שהפך אותו לקבל מהלך. בתחילה, כוחותיו היו חלשים ביותר, לכן גנב ציוד חשמלי מתעשיות סטארק כדי לטעון את עצמו. דילון בחר בקריירת פשע אחרי שהרג פושע במו ידיו, ונטל את השם אלקטרו. קורבנו הראשון היה ג'יי ג'ונה ג'יימסון, עורך מערכת העיתון "הדיילי ביוגל", שהאשים את ספיידרמן בפשע אשר כביכול ביצע. בעימות הראשון בין ספיידרמן לבין אלקטרו, ספיידרמן כמעט ונהרג כאשר נגע ביריבו מוליך החשמל, אך הצליח להשתמש בצינור השקיה כדי להמם אותו. במרוצת השנים חבר דילון לקבוצות נבלי-על שונות, בהן "ששת המרושעים" ו"תריסר המרושעים", והמשיך בקריירת הפשע שלו תוך התמקדות בנקמה בספיידרמן. בשנת 2014 גרם ספיידרמן לעומס יתר בכוחותיו של מקסוול, מה שגרם לפיצוץ ולביטול כוחותיו.

פרנסין פריי הייתה שותפתו של דילון לפני שאיבד את כוחותיו, שהייתה אובססיבית לנבלי-על כמעין אסקפיזם ומצאה את מותה בנשיקה עם דילון. בשנת 2016 ניסה התן להחזיר לדילון את כוחותיו, שסירב תחילה וחזר בו אחרי החייאתה של פריי כשיבוט של התן. גופו של דילון דחה את כוחותיו, שהועברו בהדרגה לפרנסין. פרנסין, שכוחותיו של אלקטרו נספגו בה, נישקה את דילון וחשמלה אותו למוות.

דמותו של אלקטרו מדורגת במקום ה-87 ברשימת נבלי-העל הגדולים של כל הזמנים, לפי אתר IGN. את דמותו בסרטי הלייב אקשן "ספיידרמן המופלא 2" ו"ספיידרמן: אין דרך הביתה" מגלם השחקן ג'יימי פוקס.

## קישורים חיצוניים

* דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס
* דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

## הערות שוליים

קטגוריה:נבלי על במארוול קומיקס
קטגוריה:ספיידרמן: דמויות
קטגוריה:דמויות להט"ביות
קטגוריה:דמויות שחורות בסרטים
פארק טקסים גזי

**פארק טקסים גזי** (בטורקית: **Taksim Gezi Parkı**) הוא גן ציבורי בכיכר טקסים שבאיסטנבול.

## היסטוריה
במקום בו שוכן הפארק, הוקם ב-1806 מבנה ששימש למגורי חיילים. ב-1909 ניזוק הבניין קשה במהומות שפרצו בעיר במחאה על שינויים חוקתיים שערך הסולטאן עבדול חמיד השני. המבנה לא שוקם, וב-1921 הוסב לאצטדיון כדורגל, ששימש את מועדוני הכדורגל של העיר: בשיקטש, גלאטסראיי ופנרבחצ'ה. ב-26 באוקטובר 1923 נערך באצטדיון המשחק הרשמי הראשון של נבחרת טורקיה בכדורגל, מול נבחרת גרמניה.

ב-1940 נהרס המבנה כולו, כחלק מתוכניותיו של מתכנן הערים הצרפתי אנרי פרוסט. בהתאם לתוכניותיו של פרוסט, נחנך במקום פארק בשטח של כ-300 דונם, בשם פארק אינני (İnönü), על שמו של הנשיא איסמט אינני. במהלך השנים הצטמצם שטחו של הפארק, לשם בניית מבנים שונים.

בשנת 2013 החליטה עיריית איסטנבול להרוס את הגן, ולהקים במקומו מרכז קניות. הפגנה שנערכה במקום נגד ההחלטה דוכאה ביד קשה, תוך שימוש בגז מדמיע, ועקב כך החל גל מחאות שבו יצאו לרחובות מאות אלפי טורקים באיסטנבול, אנקרה, איזמיר, אדירנה ובערים נוספות. המפגינים כבשו את פארק גזי וכיכר טאקסים במשך שבועיים. הכיבוש הסתיים בהתערבות קשה של כוחות הביטחון. בהפגנות שנמשכו קרוב לשלושה שבועות נהרג שוטר אחד ושמונה בני אדם, וכמעט 10,000 איש נפצעו. עשרות אנשים נעצרו, אך מרבית הנתבעים זוכו.

## ראו גם
* מבנה מגורי החיילים בכיכר טקסים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

טקסים גזי
טקסים גזי
קטגוריה:איסטנבול
טקסים גזי
אופטימיזציית הנחיל

**אופטימיזציית הנחיל** (באנגלית: Particle Swarm Optimization, או בקיצור PSO) היא שיטת אופטימיזציה המבוססת על התנהגות חברתית של נחילים ולהקות בטבע תחת ההבחנה שכל פרט בלהקה מבסס את תנועתו על פי מידע או זיכרון שיש ברשותו לגבי נקודות עניין במרחב ועל פי מיקומם של חברים אחרים בלהקה. שיטה זו הוצגה לראשונה על ידי קנדי ואברהרט בשנת 1995 ושוכללה על ידי שיי (Shi) ב-1998. אופטימיזציית הנחיל היא שיטת אופטימיזציה מטה-היוריסטית, דהיינו לא נסמכת על תכונה כלשהי של הבעיה לפתרון אלא מספקת מנגנון כללי למציאת אופטימום לוקאלי של פונקציית  שיערוך נתונה f(x).

## אלגוריתם בסיסי
# אתחול אוכלוסיית הנחיל x_1,...,x_n (מרחב הפתרונות הפוטנציאלים) לערכים אקראיים במרחב החיפוש.
# לכל פרט x_i באוכלוסייה נקבע את best_i=x_i ואת מהירותו ההתחלתית v_i=0.
# נקבע את gbest כפתרון בעל הערך הטוב ביותר של פונקציית השיערוך f(x) מתוך x_1,...,x_n.
# כל עוד לא התקבל תנאי עצירה נבצע:
## נסיט כל פרט על פי המידע הלוקאלי שלו לגבי הפתרון הטוב ביותר והפתרון הגלובלי הטוב ביותר: v_i=W*v_i+c_1*U(0,1)*(best_i-x_i)+c_2*U(0,1)*(gbest-x_i); x_i=x_i+v_i
## נעדכן עבור כל פרט את הפתרון הלוקאלי הטוב ביותר: best_i=argmax_{x_i,best_i}\{f(x)\}
## נעדכן את הפתרון הגלובלי הטוב ביותר שיש בנמצא: gbest=argmax_{best_1,...,best_n}\{f(x)\}
#החזר את gbest

כאשר:
W הוא מקדם השולט ברמת הexploration לעומת exploitation, ככל ש W קרוב ל-1 כך הנחיל נוטה להמשיך לחפש ולא להתכנס לפתרון, וככל ש W קרוב ל0 הנחיל נוטה להיכנס לפתרון ולא לחפש פתרונות טובים יותר - נהוג להגדיר את W בין 0.4 ל-0.9 כאשר אנו מקטינים את W לאורך הזמן וביחס למספר האיטרציות הכולל.
* U(0,1) היא פונקציה המחזירה וקטור במימד הפתרון שרכיביו נבחרים בהתפלגות אחידה מהקטע (0,1).
*c_1,c_2 הם קבועים שמווסתים את מידת הנטייה של הפתרונות בין פתרונות עצמיים מיטביים ופתרון גלובלי מיטבי ברמת הנחיל. לרוב ניתן לקבוע c_1 \approx 2, c_2 \approx 2.

## ראו גם
*אופטימיזציית קן הנמלים

## קישורים חיצוניים

* מידע על אופטימיזציית הנחיל. 
* בינת הנחיל  - מאמר במגזין גליליאו

קטגוריה:אופטימיזציה רציפה
קטגוריה:אקולוגיה
אלכסנדר רגולין

**אלכסנדר פאוולוביץ' רגולין** (ברוסית: **Александр Павлович Рагулин**; 5 במאי 1941 -17 בנובמבר 2004) היה שחקן הוקי קרח סובייטי בעמדת המגן, מהכוכבים הגדולים של צסק"א מוסקבה ונבחרת ברית המועצות איתה זכה 3 פעמים במדליית זהב אולימפית. בסך הכול באליפויות אולם ואירופה רגולין זכה ב-22 מדליות, יותר מכל שחקן הוקי קרח סובייטי אחר. נחשב בעיני רבים לאחד המגינים הטובים ביותר בתולדות ההוקי קרח הסובייטי.

אלכסנדר רגולין נולד במוסקבה כחלק משלישיית אחים. שלושת האחים למדו כולם מוזיקה בילדותם, אך בסופו של דבר עברו לאימוני הוקי קרח. בשנת 1957 רגולין החל לשחק עבור מועדון חימקי מעיר ווסקרסנסק (מחוז מוסקבה) ובשנת 1962 עבר למועדון המעוטר ביותר של ברית המועצות, צסק"א מוסקבה.

בשנת 1961 נכלל רגולין לראשונה בנבחרת ברית המועצות בהוקי קרח וזכה במדליית ארד באליפות העולם. במדי הנבחרת זכה רגולין באליפות העולם ברציפות עד לשנת 1971. בנבחרת שיחק ליד ויטאלי דבידוב ו-ויקטור קוזקין ושלושתם זכו ב-3 מדליות זהב אולימפיות. באליפות העולם בשנת 1966 זכה בתואר "המגן המצטיין של האליפות".

במדי צסק"א, ששלטה באופן מוחלט בליגה הסובייטית, זכה רגולין ב-10 אליפויות ברית המועצות.

ב-1972 שיחק רגולין במדי הנבחרת בסדרת הפסגה מול נבחרת קנדה שהורכבה לראשונה מכוכבים מקצוענים מליגת ה-NHL. רגולין שיחק בשישה משמונת משחקי הסדרה.

בשנת 1973 פרש רגולין ממשחק פעיל והחל לאמן ילדים. בנוסף היה פעיל בארגוני ספורטאים ותיקים ובממסד הספורטיבי של רוסיה.

## קישורים חיצוניים

* סיכום הופעות של אלכסנדר רגולין
* 

קטגוריה:שחקני הוקי קרח סובייטים
קטגוריה:אלופים אולימפיים סובייטים: הוקי קרח
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:מעוטרי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:שחקני הוקי קרח באולימפיאדת אינסברוק (1964)
קטגוריה:שחקני הוקי קרח באולימפיאדת גרנובל (1968)
קטגוריה:שחקני הוקי קרח באולימפיאדת סאפורו (1972)
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1941
קטגוריה:נפטרים ב-2004
ויקטור קוזקין

**ויקטור גריגורייביץ' קוזקין** (ברוסית: **Виктор Григорьевич Кузькин**; 6 ביולי 1940 -24 ביוני 2008) היה שחקן הוקי קרח סובייטי בעמדת המגן, מהכוכבים הגדולים של צסק"א מוסקבה ונבחרת ברית המועצות שאיתה זכה 3 פעמים במדליית זהב אולימפית.

## ביוגרפיה
ויקטור קוזקין נולד במוסקבה. אביו נהרג במהלך מלחמת העולם השנייה ואימו עבדה בבית החולים בעיר. בילדותו קוזקין שיחק כדורגל במגרש הסמוך לבית החולים בו עבדה אימו. בחורף היה המגרש מכוסה בשכבת מים שלאחר שקפאה איפשרה לקוזקין וחבריו לשחק בו בנדי, ולשפר את יכולת ההחלקה שלו. כמו כן התאמן בכדורעף ובאגרוף. בשנת 1953 קוזקין החל להתאמן בבית הספר להוקי קרח של צסק"א מוסקבה ושיחק כחלוץ. עם המעבר לקבוצת הבוגרים החליט מאמן הקבוצה, אנטולי טראסוב, להעביר את קוזקין לעמדת המגן - העמדה בה שיחק במשך כל קריירת הבוגרים שלו.

בשנת 1963 נכלל קוזקין לראשונה בנבחרת ברית המועצות בהוקי קרח וזכה באליפות העולם. הוא המשיך וזכה עם הנבחרת באליפות העולם ברציפות עד לשנת 1971. בנבחרת שיחק ליד ויטאלי דבידוב ואלכסנדר רגולין ושלושתם זכו ב-3 מדליות זהב אולימפיות. במשך שנים רבות קוזקין היה קפטן הנבחרת.

קוזקין שיחק בנבחרת גם בסדרת הפסגה מול נבחרת קנדה שהורכבה לראשונה משחקני NHL. הוא שותף ב-7 מ-8 משחקי הסדרה.

בזירה הביתית זו הייתה תקופה של שליטה מלאה של מועדון צסק"א מוסקבה בהוקי הסובייטי. בהתאם לכך, קוזקין זכה 13 פעמים באליפות ברית המועצות - שיא סובייטי (משותף עם ולדיסלב טרטיאק).

בשנת 1976 פרש קוזקין ממשחק פעיל ועבר לתפקיד עוזר המאמן של צסק"א מוסקבה, עד 1988. לאחר שעבר ב-1988 לאמן ביפן חזר לתפקידו בצסק"א בין השנים 1991 ו-1999.

תחביבו הגדול היה צלילה. בשנת 2008 סבל מהתקף לב במהלך צלילה לחופי סוצ'י ומת.

## קישורים חיצוניים

* סיכום הופעות של ויקטור קוזקין

קטגוריה:הרוגי טביעה
קטגוריה:שחקני הוקי קרח סובייטים
קטגוריה:אלופים אולימפיים סובייטים: הוקי קרח
קטגוריה:מאמני הוקי קרח רוסים
קטגוריה:מאמני הוקי קרח סובייטים
קטגוריה:מעוטרי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:שחקני הוקי קרח באולימפיאדת אינסברוק (1964)
קטגוריה:שחקני הוקי קרח באולימפיאדת גרנובל (1968)
קטגוריה:שחקני הוקי קרח באולימפיאדת סאפורו (1972)
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1940
קטגוריה:נפטרים ב-2008
ספרסודונטה

**סְפָּרָסוֹדוֹנְטָה** (שם מדעי: Sparassodonta; ביוונית: *σπαράσσειν*, לקרוע + *ὀδόντος*, שן), היא סדרת יונקים טורפים שנכחדה. מיני הסדרה חיו בדרום אמריקה והם דומים לטורפים שיליניים שהתפתחו ביבשות אחרות, דבר שמהווה דוגמה לאבולוציה מתכנסת. הם חיו מסוף הקרטיקון עד הפליוקן וחלקו את הגומחה האקולוגית לטורפים גדולים בעלי דם חם עם עופות הטרף ממשפחת הפורוסרקוסיים. עם פלישת טורפים מפותחים יותר מצפון אמריקה במהלך ההחלפה האמריקנית הגדולה, נכחדו מיני הסדרה.

גודלם היה מגוון ונע בין 80 ס"מ לגודלם של חתולים גדולים והגדול מכולם היה התיילקוסמילוס. למשפחת התיילוקוסמיים היו ניבים ארוכים במיוחד ומבנה גולגולת שאפשר לנשוך עם שיניים כאלו, ובשל כך הם נכללים בקבוצת השן חרביים.

המיון הראשון של סדרה זו נקבע על ידי פלורנטינו אמגינו (Florentino Ameghino) בשנות ה-90 של המאה ה-19 תחת מחלקת יונקי הכיס. מאוחר יותר השתנה המיון והם משויכים לקבוצה מטאתריה, בה מצויים יונקי הכיס המודרניים.

## מיון
*סוג *Argyrolestes*
*סוג *Nemolestes*
*סוג *Patene*
*סוג *Procladosictis*
*משפחה Hondadelphidae
*משפחה Hathliacynidae
*על-משפחה Borhyaenoidea
**סוג *Angelocabrerus*
**סוג *Chlorocyon*
**סוג דיוקקיינוס (*Dukecynus*)
**סוג *Fredszalaya*
**סוג *Pharsophorus*
**סוג *Plesiofelis*
**סוג *Pseudothylacynus*
**משפחה Prothylacinidae - בה הפרוטילצינוס
**משפחה Mayulestidae
**משפחה בוריהאיניים (Borhyaenidae)
**משפחה פרובוריהאיניים (Proborhyaenidae)
**משפחה תיילוקוסמיים (Thylacosmilidae)

## קישורים חיצוניים

* מאמר על הספרסודונטה וצורת המיון שלה באתר המוזיאון האמריקאי לתולדות הטבע
* ספרסודונטה באנציקלופדיה בריטניקה
* Sparassodonta -- Extinct Sabretoothed Marsupials

*
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1894
מוזיאון פגי נוטברט לטבע

**מוזיאון פגי נוטברט לטבע – המוזיאון של האקדמיה של שיקגו למדע** (באנגלית: **Peggy Notebaert Nature Museum**, לפעמים נקרא בקיצור "מוזיאון הטבע של שיקגו") הוא מוזיאון מדע, טכנולוגיה וטבע הערוך כמוזיאון ילדים בשיקגו. המוזיאון נוסד בשנת 1857 ונמצא במשכנו הנוכחי, מצפון לפארק לינקולן ולגן החיות שבו, מאז שנת 1999.

חלק מתערוכותיו של המוזיאון מתחלפות וחלקן קבועות. רבות מהתערוכות שבו, ממחישות עקרונות מתחום איכות הסביבה ומתחום האקולוגיה, בהיותן מעוצבות כגן שעשועים לילדים. אולם, המיצג המפורסם ביותר של המוזיאון, למעשה, אינו מוצג מוזיאוני, אלא כזה שמתאים לגן חיות; מיצג זה הוא חממה לגידול פרפרים. חממה זו מטפחת מעל למאתיים מינים של פרפרים ומשמשת מקום מחקר על אודותיהם ובסיס לשיקום אוכלוסיות פרפרים מקומיות.

המוזיאון היה מוזיאון הטבע הראשון בשיקגו וחלק גדול מאוסף המיצגים המקורי שלו נשרף בשרפה הגדולה של שיקגו, בשנת 1871. המוזיאון נבנה מחדש אך עוקל במשבר הכלכלי של שנות השמונים, של המאה התשע עשרה. הוא נבנה השלישית ונפתח בשנת 1898, במבנה שמשמש כיום את הנהלת גן החיות של פארק לינקולן.

## ראו גם
* מוזיאון פילד להיסטוריה של הטבע - שיקגו

## קישורים חיצוניים

* 

פגי נוטברט לטבע
פגי נוטברט לטבע
פגי נוטברט לטבע
פגי נוטברט לטבע
אהרן ניר

**אהרן ניר** (**פוליבוי**) (1900 – 15 במרץ 1955) היה סופר והוגה ישראלי.

## ביוגרפיה
אהרן בן לוי יצחק פוליבוי היה נינו של ר' יעקב ורטמן אב"ד טרנובקה (בן ר' אברהם אב"ד טרנובקה, וחתנו של ר' רפאל מברשד), שעלה לארץ ישראל בשנת תרכ"ו (1865). היה מראשוני מוסמכיה של האוניברסיטה העברית בירושלים.
בשנות ה-20 שימש במשך מספר שנים כמזכירו של ח"נ ביאליק.

בשנת תרפ"ח-1928 פרסם בהוצאת "כתובים" מונוגרפיה קצרה על שניאור זקש, שנולדה מתוך מחקר שערך בלימודיו במסגרת סמינר לספרות העברית החדשה אצל פרופ' יוסף קלוזנר.
פרסם פרקי הגות בכתבי עת ספרותיים בארץ.
בשנת תשי"ד-1954 פרסם בהוצאת "דביר" ספר הגות ומחשבה בשם "בין השעיפים" – מחרוזת הגיונות על אמונה ולבטי אמונה, המוות ותודעת המוות, האישה כניגוד לתורשת המוות, היצירה והיוצר.

אהרן ניר נפטר באביב 1955 בתל אביב לאחר שנים של מחלה.
נקבר בבית העלמין קריית שאול.
הותיר כתבים בכתב יד.

## ספריו
* **שניאור זק"ש**, תל אביב: כתובים, תרפ"ח.
* **בין השׂעִפִּים: הגיונות**, תל אביב: דביר, תשי"ד.

### תרגומיו
* נ. ר. דוניץ, **שאול המלך**; עברית: א’ בן-לוי, תל אביב: י’ שמעוני, תש"ו.
* נ. ר. דוניץ, **דוד ושאול**; עברית: א’ בן-לוי, תל אביב: י’ שמעוני, 1946.
* אמיליו סלגרי , **איש האש**; עברית: א’ בן-לוי, תל אביב: יזרעאל, תש"י.
* ז'ול וורן, **שר העולם**; תרגם: א. בן-לוי, תל אביב: י’ שמעוני, 1951.

## קישורים חיצוניים
*  (נקרולוג)
* 
* ג’ בר-צבי [=גדליהו אמיתי], **עיירתנו טרנובקה: פרקי זיכרון ומצבה**, מהדורה ב' מורחבת, תל אביב: יוצאי טרנובקה על ידי הוצאת ספרים יזרעאל, תשל"ב, עמ' 52 (, תמונה 56)

מפרי עטו:
*  (על ביאליק)

## הערות שוליים

קטגוריה:מחברי ספרי עיון ישראלים
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:מתרגמים לעברית
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1900
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1955
מורביוס

**מורביוס הערפד החי** (באנגלית: **Morbius the Living Vampire**) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיעה בחוברות הקומיקס ספיידרמן ביקום מארוול קומיקס. דמותו הופיעה לראשונה בחוברת *The Amazing Spider-Man #101* מאוקטובר 1971 ונוצרה על ידי הכותב רוי תומאס והמאייר גיל קיין.

ד"ר מייקל מורביוס הוא ביוכימאי זוכה פרס נובל אשר ניסה לרפא את עצמו ממחלת דם נדירה באמצעות טיפול נסיוני המערב ערפדים ונזעי חשמל, אולם החל לסבול עקב כך מתופעות לוואי של ערפדות כמו כוח פיזי על-אנושי, חולשה לאור יום, הזדקקות לדם אנושי בשביל לשרוד, יכולת תעופה ויכולת ריפוי עצמי. חזותו החיצונית הגרוטסקית הפכה ליותר מבעיתה - עורו הפך ללבן, שיניו התחדדו ואפו השתטח, מה שהקנה לו מראה של עטלף. הוא קיבל את היכולת "לערפד" אחרים באמצעות נשיכתם והדבקתם. על אף שבתחילה תואר מורביוס כדמות אנטגוניסטית, בהמשך הוא ביקש לרפא את עצמו ממצבו והפך לפרוטגוניסט.

הדמות הופיעה בתוכניות אנימציה ומשחקי וידאו שונים. סטיבן נורינגטון גילם את הדמות בסוף חלופי לסרט "בלייד". ג'ארד לטו גילם אותו ב"מורביוס", לייב אקשן שעלילתו מתרחשת ביקום מארוול של סוני.

## ביוגרפיה בדיונית

מייקל מורביוס, נולד וגודל ביוון על ידי אמו החד הורית. הוא חווה ילדות מבודדת בגלל מצב הדם הנדיר, שתרם למראהו המכוער. עם זאת, הוא היה צעיר מחונן ואינטלקטואל, שבילה את זמנו בקריאת ספרים והפך עם הזמן לביולוג מוערך שזוכה בפרס נובל לאחר שהתמחה בתחום הביולוגיה האנושית והחי. בעודו בניו יורק, לאחר שברח מארץ מולדתו בגלל מצבו הערפדי, הוא ניסה למצוא תרופה ולהגן על ארוסתו מרטין בנקרופט, אך הוא הותקף על ידי הלטאה והובס כאשר ספיידרמן והלטאה נלחמו נגדו. האמת שמאחורי מצבו הירוד היא שכדי לרפא את מצב הדם המתרוקן, ניסה מורביוס, בניסיון העבר שלו כביוכימאי מומחה, לרפא את עצמו ממחלת הדם שלו באמצעות טיפול ניסיוני הכולל DNA של עטלף וטיפול בהלם חשמלי. כתוצאה מהטיפול הפך מורביוס למעין "פסבדו-ערפד", שמחקה את הכוחות והצמא לדם של הערפד האגדי. מורביוס נאלץ כעת לעכל דם כדי לשרוד והוא סולד מאור. הוא פיתח יכולת לעוף, כוח פיזי עצום, וגם מהירות ויכולות ריפוי על-אנושיות. מראהו הפך למחריד - שיני הכלב שלו נמתחו לניבים, אפו משוטח מה שמשווה לו מראה של עטלף ועורו נעשה לבן כגיר. הוא גם משיג יכולת להפוך אחרים ל"ערפדים חיים" דומים בכך שנושך אותם ומדביק אותם במחלת הפסבדו-ערפד. אנשים שמורביוס מדביק במחלה לא מתים באמת כתוצאה מהתהליך וניתן לרפא אותם באמצעות תרופה שמורביוס ומרטין יצרו, אם כי אותה התרופה לא תעבוד על מורביוס עצמו. הם גם לא רוכשים את יכולות הריפוי שלו וכל פצע אנושי יהרוג אותם. בהמשך הוא מחפש תרופה למצבו, אך נאבק בספיידרמן, ב ובאקס-מן המקוריים. הוא גורם לג'ון ג'יימסון להפוך שוב לאיש-זאב. לצד איש-הזאב, הוא נלחם שוב בספיידרמן.

מאוחר יותר חילץ מורביוס את אמנדה סנט מפולחן שד-אש וסייע לה בחיפושיה אחר הוריה הנעדרים. הוא נלחם בכומר דיימונד ונתקל במטפלים בארקטורוס הרביעי. הוא ביקר בארץ שבפנים, ביתם של אנשי החתול וכוכב הלכת ארקטורוס הרביעי. הוא גם נתקל לראשונה בלהב קוטל הערפדים. לאחר מכן הוא נתקל לראשונה ב-S.H.I.E.L.D. כשהסוכן סיימון סטרוד נלחם בשד העל-ממדי הלייז. מורביוס וסטרוד נלחמו יחד בקבוצה גדולה של פסבדו-ערפדים אחרים שנוצרו על ידי מורביוס והרגו את כולם. אולם אחד מהם הפך את מרטין לערפד לפני שהושמד על ידי מורביוס, אך מורביוס וסטרוד ריפאו את מרטין באמצעות השימוש בהתרופה שלאחריה נמלט מורביוס.

## קישורים חיצוניים

* דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס
* דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

קטגוריה:נבלי על במארוול קומיקס
קטגוריה:ספיידרמן: דמויות
קטגוריה:עטלפים בתרבות
כף מטפן

שמאל|ממוזער|250px|מיקומו של כף מטפן
**כֵּף מָטָפָן** (ביוונית: **Κάβο Ματαπάς** – 'קאבו מָטָפָּס', או **Ματαπά** – 'מָטָפָּה' בניב המניוטי) נמצא בקצה חצי האי מאני ביוון. בעת העתיקה נקרא "**כף טָינָרוֹן**" (**Ακρωτήριον Ταίναρον**), על שמו של הגיבור המיתולוגי טַיינָרוֹס, אשר העניק את שמו גם לעיר טיינרון הסמוכה. ביוונית מודרנית הוא נקרא "**כף טֶנָארוֹ**" (**Ακρωτήριο Ταίναρο**, אקרוטיריו טנארו). השם "מטפן", שמקורו אינו ידוע, ניתן לו בתקופת השלטון הפרנקי ביוון, שתחילתו במאה ה-13.

כף מטפן הוא הנקודה הדרומית ביותר של יוון, ומפריד בין המפרץ המסיני במערב לבין המפרץ הלקוני במזרח.

## היסטוריה
לכף מטפן היסטוריה ארוכה בת אלפי שנים. בקצה הכף מצויה מערה, אשר על פי המיתולוגיה היוונית הייתה ביתו של האדס, אל השאול. הספרטנים בנו בכף מקדשים אחדים לפולחנם של כמה אלים. על הגבעה מעל המערה מצויים שרידי מקדש עתיק לפוסידון, אל הים (Νεκρομαντεῖον Ποσειδῶνος). תוקידידס מספר, כי הספרטנים הוציאו פעם מבית המקדש של פוסיידון בטיינרון כמה הלוטים מבקשי חסות ורצחו אותם נפש, וכי הם "עצמם סבורים שהרעש הגדול בספרטה בא עליהם בגלל הדבר הזה." בתקופה הביזנטית הוסב המקדש לכנסייה נוצרית והיא עדיין פעילה. כף מטפן היה המקום בו המתינו שכירי חרב ללקוחות שישכרו את שירותיהם.

ב-1915, במהלך מלחמת העולם הראשונה, הטביעו צוללות גרמניות ליד כף מטפן את אוניית הקיטור "קליפורניין", מי שהייתה בסמיכות מקום ל"טיטניק" בעת טביעתה ב-1912 אך לא נחלצה להצלתה. במרץ 1941, בעיצומה של מלחמת העולם השנייה, התחולל מול חופי כף מטפן קרב כף מטפן בין אוניות הצי המלכותי הבריטי לאוניות הצי המלכותי האיטלקי. הקרב הסתיים בניצחון מכריע של הבריטים ושיתק כמעט לגמרי את פעילות הצי האיטלקי במזרח הים התיכון.

על הכף נבנה לימים מגדלור, שכיום אינו בשימוש יותר.

בשל היותו הנקודה הדרומית ביותר של חבל הבלקן מצוי כף מטפן על נתיב נדידת הציפורים העושות דרכן אל אפריקה.

## קישורים חיצוניים

* אתרים בחצי האי מאני בתוך: mani.org.gr (ביוונית ובאנגלית).
## הערות שוליים

מטפן