open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
טמיסטוקלה סולרה

**טמיסטוקלה סולרה** (באיטלקית: **Temistocle Solera**, 25 בדצמבר 1815 - 21 באפריל 1878) היה מלחין אופרה ולבריתן. הוא כתב מספר ליבריות עבור ג'וזפה ורדי, בהן הליברית לאופרה "נבוקו".

## רשימת יצירותיו
### כמלחין

* Ildegonda משנת 1840
* Il contadino d'Agleiate, משנת 1841 (עובדה מחדש בשם La fanciulla di Castelguelfo בשנת 1842)
* Genio e sventura, משנת 1843
* La hermana de palayo משנת 1843

### כלבריתן

* "אוברטו, המרקיז מסן בוניפצ'ו" (ג'וזפה ורדי 1839)
* "גליאוטו מנפרדי" (הרמן; 1842)
* נבוקו (ורדי, 1842)
* "הלומברדים" (ורדי, 1843)
* "ג'ובאנה ד'ארקו" ("ז'אן ד'ארק") (ורדי, 1845)
* "אטילה" (ורדי, 1846)
* "כיבוש גראנאטה" (אריאטה, אמילין, 1850)
* "הנערה מאסטוריה" (ב. זקי, 1856)
* "סורדלו" (א. בוצי, 1856)
* "פרגולזה" (סטאפנו רונקטי-מונטוורדי, 1857)
* "וסקונצ'לו" (א. וילאניס, 1858)
* "ליל חג" (א. וילאניס, 1859)
* ל'אספירציונה" (אקילה פרי, 1861)
* "זיליה" (גספאר וילאטה, 1877)

## ראו גם
* נון סולו ורדי
* אופרה איטלקית

## קישורים חיצוניים


* OperaGlass


קטגוריה:לבריתנים איטלקים
קטגוריה:מלחינים איטלקים במאה ה-19
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1815
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1878
פרנצ'סקו מריה פיאבה

שמאל|ממוזער|200px|פרנצ'סקו מריה פיאבה
**פרנצ'סקו מריה פיאבה** (באיטלקית: **Francesco Maria Piave**, 18 במאי 1810–5 במרץ 1876) היה לבריתן איטלקי, ידידו הוותיק של ורדי ושותף ליצירתו.

## חייו
כמו ורדי, גם פיאבה היה פטריוט איטלקי נלהב, ובשנת 1848, בתקופת אביב העמים, כשגייסותיו האוסטריים של יוזף רדצקי פון רדץ נסוגו ממילאנו, שלח ורדי מכתב אל "האזרח פיאבה" בוונציה.

פיאבה נולד באי מוראנו שבלאגונה של ונציה, בתקופת מלכותו קצרת הימים של נפוליאון באיטליה. הוא הלך בעקבות סלבטורה קאמאראנו כלבריתן העיקרי של ורדי באמצע הקריירה של המלחין. פיאבה כתב את הלברית לאופרות של ורדי "ארנאני" (1844), "שני הפוסקארים" (1844), "אטילה" (1846), "מקבת'" (1847), "שודד הים" (1848), "סטיפליו" (1850), "ריגולטו" (1851), "לה טרוויאטה" (1853), "סימון בוקאנגרה" (1857) ו"כוחו של גורל" (1862). פיאבה היה אמור להכין גם את הלברית ל"אאידה", שאת ההזמנה לכתיבתה קיבל ורדי ב-1870, אלמלא פקד אותו אירוע מוחי ששלל ממנו את יכולת הכתיבה.

פיאבה כתב לבריות, הזכורות פחות, גם לג'ובאני פאצ'יני, סבריו מרקאדנטה, פדריקו ריקי ואפילו לברית אחת למייקל באלף.

פיאבה מת במילאנו בשנת 1876, בן 65, ונקבר שם בצ'ימיטרו מונומנטלה.

## ראו גם
* נון סולו ורדי

## קישורים חיצוניים

* 
* 

* Complete List of Piave's librettos


קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:לבריתנים איטלקים
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1810
קטגוריה:נפטרים ב-1876
ויטה גורביץ

**ויטה גורביץ** (נולדה ב-30 בדצמבר 1976) היא מנצחת מקהלות וזמרת ישראלית, וכן מייסדת ומנהלת מוזיקלית של מקהלת "ניצן".

## ביוגרפיה
גורביץ נולדה בשם ויטה סברדלוב בקייב שבאוקראינה (ברית המועצות) ועלתה לישראל ב-1991. ויטה החלה את דרכה בתחום פיתוח קול בקונסרבטוריון הישראלי למוזיקה תל אביב כתלמידתה של חנה לויטן, ובמקהלת בת קול. את שירותה הצבאי עשתה כמוזיקאית מצטיינת בהרכב הווקאלי של צה"ל.

ויטה גורביץ למדה לתואר ראשון בניצוח תזמורת אצל יבגני צירלין ובזמרה קלאסית אצל רובין וויזל-קפסוטו, ולתואר שני בניצוח מקהלות, אצל סטנלי ספרבר, שני התארים מן האקדמיה למוזיקה ולמחול בירושלים.

כזמרת השתלמה בסדנאות ובכיתות אמן רבות, ביניהן הסדנאות למוזיקה עתיקה (בהנחיתן של ג'יל פלדמן וננסי ארג'נטה), סדנת מוזיקה בת זמננו (אליזבט ניימן (מצו סופרן) וז'ולט נאג'), סדנה בינלאומית למוזיקה מגטו טרזיינשטט (פרופסור אמילי ברנדסון), וכן בכיתות אמן של מרים מלצר, הילדה צאדק ועוד.

## פעילות מוזיקלית בולטת

בשנת 2003 ייסדה את מקהלת "ניצן" - המקהלה היצוגית של הקונסרבטוריון בנתניה ומאז היא משמשת מנצחת ומנהלת מוזיקלית של המקהלה. בחמש השנים האחרונות שרה המקהלה בעשרות הופעות שהבולטות בהן - כנסי מקהלות ארציים, שלוש הפקות של האופרה הישראלית החדשה "שיקוי אהבה" מאת גאטנו דוניצטי תחת שרביטו של דוד זבה וסימפונט רעננה, וביצוע של "עשן ואפר" מאת דניאל עקיבא (טקסטים של אבנר פרץ) בפסטיבל הגיטרות הבינלאומי תחת שרביטו של דורון סלומון עם תזמורת "הסינפונייטה הישראלית באר שבע" וקרן הדר כסולנית.

נוסף להיותה מנצחת מקהלת ניצן, ויטה היא ראש המחלקה הווקאלית בקונסרבטוריון בנתניה ומורה לפיתוח קול.

בעבר ויטה עבדה כמנצחת משנה במקהלת מורן ו"אנסמבל זמרי מורן" בבית יצחק. במסגרת עבודתה במקהלת מורן הייתה מעורבת בפרויקטים בולטים, ביניהם הפקת האופרה "צחוק של עכברוש" מאת אלה מילך-שריף על פי ספרה של נאוה סמל (התיאטרון הקאמרי הישראלי) שהוצגה ביותר מ-60 הופעות בישראל ומחוצה לה, האופרה המקורית מאת אייל באט "העכבר המעופף", אשר בוצעה השנה בהיכל התרבות בתל אביב עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית, אלה לצד פרויקטים רבים נוספים בהם היה לויטה חלק חשוב בהכנת המקהלה להופעות, פסטיבלי מוזיקה ותחרויות בישראל ומחוצה לה.

כמו כן ויטה שימשה בעבר מנצחת מקהלת "חן" - המקהלה הייצוגית של אולפן עקיבא (נתניה) מנצחת משנה במקהלת אנקור בירושלים.

בשנים 1998–2003 שרה בהרכב הקאמרי "אנסמבל זמרי מורן" (בית יצחק) בניצוחה של נעמי פארן, איתו הופיעה בפסטיבלים ותחרויות ברחבי העולם (גרמניה, ספרד, הונג קונג, סין, יפן, ארצות הברית וקנדה).

כסולנית הופיעה תחת שרביטם של נעמי פארן, סטנלי ספרבר, מנחם נבנהויז ומנדי רודן.

ויטה מנהלת מקהלה נוספת בשם "מקהלת פנטזיה" בקונסרבטוריון נווה-שרת ת"א.

## זכייה בפרסים

ויטה היא זוכת קרן שרת (קרן התרבות אמריקה-ישראל) בניצוח תזמורת ומקהלה בין השנים 1999–2005.
כזמרת זכתה בפרס ראשון בתחרות זמרה בינלאומית ב-Kathaumixw (Canada), 2000 (תחת שם נעוריה - ויטה סברדלוב).

## מקורות

*אתר הבית של מקהלת מורן
*אתר הבית של בית הספר עירוני א', ת"א
*תחרות זמרה בינלאומית קטמיו, קנדה
*קטע מהופעת מקהלת ניצן עם תזמורת באר שבע תחת שרביטו של דורון סולומון

קטגוריה:מנצחות ישראליות
קטגוריה:מנצחות מקהלות ישראליות
קטגוריה:עולות בשנות ה-1990
קטגוריה:עולים בשנות ה-1990
קטגוריה:בוגרות הקונסרבטוריון הישראלי למוזיקה תל אביב
קטגוריה:בוגרי הקונסרבטוריון הישראלי למוזיקה תל אביב
קטגוריה:בוגרות האקדמיה למוסיקה ומחול בירושלים
קטגוריה:בוגרי האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1976
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1976
מורן אייזנשטיין

**מורן אייזנשטיין** (נולדה ב-24 בינואר 1978) היא דוגמנית, כוכבת ילדים ומנחת טלוויזיה ישראלית.

## ביוגרפיה
אייזנשטיין נולדה וגדלה בחיפה. אביה מת מטביעה כשהייתה בת 14. הפריצה הגדולה של אייזנשטיין הייתה ב-1999 בפרסומת לנטוויז'ן עם הסלוגן הפרובוקטיבי "ואם ביום שלישי לא בא לי?". בנוסף היא כיכבה בפרסומות שונות בטלוויזיה, בעיתונים ובשלטי חוצות, ודגמנה בתצוגות אופנה ובקטלוגים שונים.

הנחתה את התוכנית "Y בלילה" בערוץ YTV ב-yes. ב-2003 שיחקה בתפקיד עצמה בתוכנית הטלוויזיה "המופע של סטיב". שיחקה בסדרה "השיר שלנו" ב-yes בתפקיד עצמה לצד גיא זוארץ, התארחה באחד מפרקי העונה הרביעית של הסדרה "שמש"' וב-1999 השתתפה בפרק בסדרה הקומית "פאזל" (פרק 4, עונה 1). השתתפה במחזמר לילדים "מסביב לעולם ב-80 שירים" וגם השתתפה בהפיג'מות וב״החיים זה לא הכל ״ בתפקיד אורח ובהצגת הבידור "החשפנית". ב-2005 הוציאה אייזנשטיין את הסינגל "ימים לבנים", המספר את סיפור מותו של אביה שנפטר כשהייתה בת 14, אותו היא כתבה לאחר מותו. ב-2006 החליפה את מירי בוהדנה בהצגה "אני פה בגלל אשתי". ב-2007 השתתפה בסרט "נימפות בערפל".

ב-2010 הוציאה גרסה מחודשת לשיר "הבל החן שקר היופי" מאת חיים צינוביץ' (בתור "השרוף"), כדי לקדם את ההצגה שלה "או אני או הקזינו".
ב-2015 השיקה קלטת ילדים בה היא מופיעה בדמות מורני האלופה.

ב-2017 פרסמה אייזנשטיין ספר ילדים בשם "הדוד חום בא לבקר". ספר זה אף עובד להצגת ילדים, בה השתתפה ולא בתפקיד הראשי. ב-2021 פרסמה אייזנשטיין ספר שני, הנקרא "הכול לטובה" ועוסק ברוחניות. ב-2025 פרסמה את ספרה השלישי, "אהבה זה לא!" העוסק במערכות יחסים.

## חיים פרטיים
ניהלה במשך שנתיים מערכת זוגית מתוקשרת עם הזמר חיים צינוביץ'.

במאי 2010 נישאה לסוכן הטלנטים שלה, ינאי רטפן, ולהם שלושה ילדים. ב-2015 השניים התגרשו.

באוגוסט 2018 נישאה בשנית לאיש העסקים דני מרקוביץ, לאחר מערכת יחסים של שנה. ביוני 2020 השניים התגרשו.

אייזנשטיין מתגוררת במושב אביחיל.

## קישורים חיצוניים

* אתר אימוש של מורן אייזנשטיין
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:דוגמניות ישראליות
קטגוריה:דוגמנים ישראלים
קטגוריה:מנחות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:אביחיל: אישים
קטגוריה:מנחים ישראלים
קטגוריה:כוכבי ילדים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1978
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1978
מקהלת ניצן

**מקהלת ניצן** היא המקהלה הייצוגית של הקונסרבטוריון העירוני, נתניה. המקהלה נוסדה בשנת 2003 על ידי המנצחת ויטה גורביץ. כיום היא מונה כ־35 ילדים בני 12 עד 18.

המקהלה מרבה להופיע בקונצרטים ובטקסים ומאז היווסדה מיצגת בקביעות את נתניה. בחמש השנים האחרונות שרה המקהלה בעשרות הופעות שהבולטות בהן - כנסי מקהלות ארציים, שלוש הפקות של האופרה הישראלית החדשה, "שיקוי אהבה" מאת דוניצטי עם סימפונט רעננה בניצוח דוד זבה, וביצוע של "עשן ואפר" מאת דניאל עקיבא (טקסטים של אבנר פרץ) בפסטיבל הגיטרות הבינלאומי עם הסינפונייטה הישראלית באר שבע בניצוחו של דורון סלומון ועם קרן הדר כסולנית. בשנת 2010 אירחה המקהלה את הזמר דוד ד'אור בגאלה קונצרט שהתקיים במסגרת הפסטיבל "עיר פוגשת מוזיקה" בנתניה. באותה השנה המקהלה קיימה מסע הופעות מוצלח בגרמניה במסגרת ברית ערים נתניה-גיסן. 

## רפרטואר המקהלה

רפרטואר המקהלה כולל יצירות קלאסיות, במגוון של שפות (גרמנית, הונגרית, אנגלית, רוסית) ויצירות ישראליות של מלחינים כמו דניאל עקיבא, אלה מילך-שריף ועוד. כמו כן רפרטואר המקהלה כולל יצירות שנכתבו במיוחד עבורה - "בעקבות הים" של המלחין הישראלי הצעיר עמית ויינר למילים של נתן יונתן ו-"כמו בלון" של המלחינה סופיה גלמן-קיש למילים של יעקב ברזילאי. נוסף לכך כולל רפרטואר המקהלה שירים ישראלים אמנותיים וחומר לועזי מגוון.

## הרכבי המקהלה
המקהלה מונה ארבעה הרכבים: שירו-גן, צעירה, בוגרת והרכב.
המקהלה הבוגרת היא גילאי 12-18 והצעירה 7-11. המקהלה הצעירה נוסדה בשנת 2007 ומשמשת כעתודה למקהלה הבוגרת.
חברי המקהלה הם תלמידי הקונסרבטוריון בנתניה. בנוסף להשתתפותם במקהלה הם מקבלים בקונסרבטוריון חינוך מוזיקלי רחב - שיעורי פיתוח קול (חלקם הגדול ניגשים לבחינות הבגרות בזמרה) ותורת המוזיקה.

## קישורים חיצוניים

* מקהלת ניצן, באתר עיריית נתניה
ניצן
קטגוריה:מקהלות ילדים ונערים
מצת

שמאל|ממוזער|200px|מצת
**מַצָּת** (בעבר נוקד מַצֵּת, נקרא בלשון הדיבור גם "פלאג") הוא רכיב חשמלי המשולב במערכת ההצתה של מנועי בעירה פנימית. המצת מותקן בראש כל אחד מהצילינדרים שבמנוע, ותפקידו לייצר ניצוץ שיצית את תערובת הדלק והאוויר שבצילינדר, לאחר שנדחסה על ידי הבוכנה.

המצת הוא רכיב קרמי הכולל שתי אלקטרודות מתכת מבודדות זו מזו. אחת מהן היא האלקטרודה המרכזית, העוברת לכל אורכו של המצת, והמחוברת לסליל ההצתה ("קויל") או למגנטו והשנייה היא אלקטרודה מוארקת. בתנאים רגילים תערובת הגזים שבצילינדר היא חומר מבודד.

מערכת ההצתה מייצרת מתח חשמלי גבוה, המגיע לאלפי וולטים, בין שתי האלקטרודות, הגורם ליינון התערובת, הפיכתה למוליך וליצירת הניצוץ המבוקש, בדומה לברק. הניצוץ מצית את התערובת, הצתה במהלכה נוצרים גזי שרפה, שהתפשטותם גורמת לדחיפת הבוכנה, ולמעשה לשלב ה"עבודה" במחזור פעולת המנוע.

מצתים משולבים במנועי שרפה פנימית מסוימים, אך לא במנועי דיזל, בהם ההצתה מתבצעת על ידי דחיסת התערובת בלחץ גבוה, התחממותה לרמות חום גבוהות והבאתה לידי הצתה עצמית.

שקע המצית המצוי בתא הנהג במכוניות משמש לחימום המצית החשמלי ברכב, ואין לו כל קשר למצתים שבמנוע.
ימין|ממוזער|200px|מיקומו של המצת מסומן באות S

## מבנה המצת
בחלקו העליון של המצת קיים חיבור מתכתי, המתחבר באמצעות תיל מבודד היטב למערכת ההצתה, ממנה מקבל המצת את המתח הדרוש לפעולתו. חלקו המרכזי מורכב מחומר קרמי מבודד העוטף את האלקטרודה המרכזית בה עובר הזרם החשמלי, העוברת לכל אורך המצת. חומר זה, בדרך כלל פורצלן, עמיד בפני טמפרטורות גבוהות. בתחתיתו של המצת, החלק שבתוך תא הבערה, שתי האלקטרודות נמצאות במרווח מזערי זו מזו. במרווח זה נוצר הניצוץ. קיימת חשיבות רבה למרווח בין האלקטרודות, הקובע במידה רבה את עוצמת הניצוץ ואת יעילות עבודת המנוע.

מבנהו של המצת מאפשר חום גבוה מספיק לפעולתו, אך לא הגעה לטמפרטורות גבוהות מדי, בהן עלול להיגרם נזק לבידוד או לאלקטרודה.

## היסטוריה
את הפטנטים הראשונים על מצתים רשמו ב-1898 ניקולא טסלה בארצות הברית, ריצ'רד סימס ורוברט בוש בבריטניה, למרות שיש היסטוריונים הטוענים כי המצת הראשון פותח כבר ב-1839. ב-1902 התאפשר לראשונה יישום ההמצאה, כאשר אחד ממהנדסיו של בוש פיתח את מערכת ההצתה ושילב בה מצתים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טכנולוגיה תחבורתית
קטגוריה:קשת חשמלית
קסטור

**קסטור** (בכתיב לועזי: **Castor**) או **α בתאומים** הוא הכוכב השני בבהירותו בקבוצת הכוכבים תאומים ואחד מהכוכבים הבהירים בשמים. יחד עם פולוקס הוא מהווה את זוג התאומים הדיוסקורים המיוצגים בקבוצת תאומים. שני ה"תאומים" שונים מאוד זה מזה, שכן בעוד פולוקס הוא כוכב יחיד מסוג ענק כתום, קסטור הוא למעשה מערכת המכילה שישה כוכבים. אף על פי שבהירותו של פולוקס גדולה מהבהירות הכוללת של כוכבי קסטור, קיבל קסטור את ציון באייר α בתאומים ופולוקס את β בתאומים.

## תכונות
קסטור הוא למעשה מערכת של שלושה כוכבים זוגיים במרחק של כ-49 שנות אור, המורכבת משני כוכבי הסדרה הראשית לבנים שלכל אחד מהם בן זוג קרוב ועמום יותר וזוג ננסים אדומים נוסף.

### תכונות קסטור Aa וקסטור Ab
קסטור Aa הוא כוכב הסדרה הראשית לבן, הדומה לסיריוס. מסתו כ-2.15 מסות שמש ורדיוסו כ-2.3 רדיוסי שמש והוא הכוכב המסיבי ביותר והקורן ביותר מבין ששת כוכבי המערכת. במרחק של כ-0.12 יחידות אסטרונומיות מקיף את קסטור Aa קסטור Ab בזמן הקפה של כ-9.2 ימים. זהו כוכב מסוג לא ידוע, אך נראה שמסתו היא רק כרבע ממסתו של קסטור Aa ולכן סביר שמדובר בננס אדום. מסלול ההקפה הוא מאוד אליפטי כך שהמרחק בין בני הזוג משתנה מ-0.06 ועד 0.18 יחידות אסטרונומיות. בשל המרחק הקטן, לא ניתן להפריד ביניהם באמצעות טלסקופ וקיומו של קסטור Ab, כמו גם מסתו וזמן ההקפה שלו, מוסקים ממדידות ספקטרוסקופיות. תצפיות בקרינת X הראו שקסטור Ab הוא כוכב הבזק שעובר התפרצויות שנמשכות כחצי שעה. עוצמת ההארה המשותפת להם היא פי 34 משל השמש.

### תכונות קסטור Ba וקסטור Bb
קסטור Ba הוא כוכב הסדרה הראשית לבן, הדומה לפומלהוט. מסתו כ-1.7 מסות שמש ורדיוסו כ-1.6 רדיוסי שמש. במרחק של כ-0.03 יחידות אסטרונומיות מקיף את קסטור Ba קסטור Bb בזמן הקפה של כ-2.9 ימים. זהו כוכב מסוג לא ידוע, אך נראה שמסתו היא רק כשליש ממסתו של קסטור Ba ולכן סביר שמדובר בננס אדום. בשל המרחק הקטן, לא ניתן להפריד ביניהם באמצעות טלסקופ וקיומו של קסטור Bb, וכן מסתו וזמן ההקפה שלו, עולים ממדידות ספקטרוסקופיות. תצפיות בקרינת X הראו שקסטור Bb הוא גם כוכב הבזק דומה לקסטור Ab. עוצמת ההארה המשותפת להם היא פי 14 משל השמש.

שני הזוגות מקיפים את זה את זה בזמן הקפה של כ-467 שנים ובמרחק ממוצע של 107 יחידות אסטרונומיות. המסלול הוא אליפטי למדי, כך שהמרחק ביניהם משתנה מ-70 ועד ל-143 יחידות אסטרונומיות.

### תכונות קסטור Ca וקסטור Cb
קסטור Ca וקסטור Cb הם זוג ננסים אדומים בעלי מסות סביב 0.6 מסות שמש ורדיוסים סביב 0.7 רדיוסי שמש. עוצמת ההארה של כל אחד מהם היא כ-2.5% משל השמש. השניים מקיפים זה את זה במרחק של 0.018 יחידות אסטרונומיות (כ-3.9 רדיוסי שמש בלבד) ובזמן הקפה של 19.5 שעות. בני הזוג מהווים משתנה לוקה שכן מישור ההקפה של הזוג מתלכד עם קו הראייה מכדור הארץ כך שבני הזוג מסתירים זה את זה כל 9.25 שעות ועוצמת ההארה המשותפת שלהם יורדת. כמו כן שניהם כוכבי הבזק.

זוג הננסים מקיף את ארבעת הכוכבים האחרים במרחק של כ-1000 יחידות אסטרונומיות ובזמן הקפה של לפחות 14,000 שנים.

## קישורים חיצוניים

* קסטור ב-Solstation
* קסטור באתר של ג'ים קלר
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כוכבי הסדרה הראשית מסוג A
קטגוריה:ננסים אדומים
קטגוריה:כוכבי הבזק
קטגוריה:משתנים לוקים
קטגוריה:מערכות מרובות כוכבים
קטגוריה:קבוצת הכוכבים תאומים
קטגוריה:כוכבים בהירים
קטגוריה:קטלוג גליזה
סלבטורה קמאראנו

**סלבטורה קמאראנו** (באיטלקית: **Salvatore Cammarano**; 19 במרץ 1801 בנאפולי – 17 ביולי 1852 בנאפולי) היה לבריתן ומחזאי איטלקי פורה שנודע ביותר, כנראה, בטקסט שכתב ל"לוצ'יה די למרמור" ב-(1835) בשביל גאטנו דוניצטי.

עוד כתב לדוניצטי את הלבריות ל-L'assedio di Calais ו- Belisario, שתיהן משנת 1836, Pia de' Tolomei ו- Roberto Devereux, שתיהן ב-1837, Maria de Rudenz ו-Poliuto משנת 1838, ו-Maria di Rohan בשנת 1843. בשביל ג'וזפה פרסיאני כתב את Ines de Castro

לורדי כתב את "אלזירה" (1845), "קרב לניינו" (1849) ולואיזה מילר (1849), וכן כתב יחד עם לאונה אמנואלה ברדארה את הלברית של "הטרובדור" ב-1835. קמאראנו גם התחיל בכתיבת הלברית לאופרה על פי "המלך ליר" מאת שייקספיר, אך מת לפני שהשלים את המלאכה (עם זאת, הוא השאיר אחריו סצנריו מפורט).

## ליבריות אופרה

1834
* "לה ספוזה" (אגיסטו ויניוצי)
 
1835
* "אינז דה קסטרו" (ג'וזפה פרסיאני), יחד עם ג'וזפה עמנואלה בידרה - על סיפורה הטראגי של אינש דה קסטרו
* "און מטרימוניו פר ראג'ונה" (ג'וזפה סטראפה)
* "לוצ'יה די למרמור" (גאטנו דוניצטי)

1836
* "בליסריוס" (דוניצטי)
* "ל'אסדיו די קאלה" (דוניצטי)
* "יופמיו די מסינה" (פרסיאני), על פי לברית מקורית של פליצ'ה רומאני

1837
* "פיה דה טולומאי" (דוניצטי)
* "רוברטו דברו" (דוניצטי)

1838
* "מריה דה רודנץ" (דוניצטי)
* "פוליוטו" (דוניצטי), הצגת בכורה 1848
* "אלנה דה פלטרה" (סבריו מרקאדנטה)

1839
* "השרלטנים" (לואיג'י קמאראנו)
* "הרוזן מקאלה" (ג'וזפה לילו)

1840
* "כריסטינה די סווציה" (אלסנדרו ניני)
* "סאפפו" (ג'ובאני פאצ'יני)
* "הווסטאליות" (מרקאדנטה)

1841
* "לואיג'י רולה" (פדריקו ריצ'י)

1842
* "איל פרוסקריטי" (מרקאדנטה)
* "לה פידנזאטה קורסה (ג'ובאני פאצ'יני)

1843
* "מריה די רוהאן" (דוניצטי)
* "איל רג'נטה" (מרקנדנטה)
* "אסטר ד'נגאדי" (אקילה פרי)
* "איל ראוודימנטו" (לואיג'י קמאראנו)

1845
* "בונדלמונטה" (פאצ'יני)
* "אלזירה" (ג'וזפה ורדי)
* "איל ואצ'לו דה גאמה" (מרקאדנטה)
* "סטלה די נאפולי" (פאצ'יני)

1846
* "אוראצי אה קורצ'י" (מרקאדנטה)

1847
* "מרופה" (פאצ'יני)
* "אלאונורה דורי (וינצ'נצו באטיסטה)

1849
* "קרב לניאנו" (ורדי)
* לואיזה מילר (ורדי)

1850 
* "וירג'יניה" (מרקאדנטה), הצגת בכורה 1866
* "אין עשן בלי אש" (לואיג'י קמאראנו)

1851
* "מלווינה די סקוציה" (פאצ'יני)
* "פולקו ד'ארל" (ניקולא דה ג'וזה)
* "מדיאה" (מרקנדנטה), על פי לברית מקורית מאת פליצ'ה רומאני

1853
* הטרובדור (ורדי)

## לקריאה נוספת

**The Oxford Dictionary of Opera*, by John Warrack and Ewan West (1992), 782 pages, 
**The Italian Romantic Libretto: A Study of Salvadore Cammarano*, by J Black, Edinburgh 1984
*Opera at Stanford University

* "מילון אוקספורד לאופרה", מאת ג'ון ואראק ואיוואן וסט (1992).
* "הליברטו האיטלקי הרומנטי: חקר סלבטורה קמאראנו" מאת ג'. בלק, אדינבורו 1984

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:לבריתנים איטלקים
קטגוריה:מחזאים איטלקים
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1801
קטגוריה:נפטרים ב-1852
לזארוס פאפאדופולוס

**לזארוס פאפאדופולוס** (ביוונית: **Λάζαρος Παπαδόπουλος**; נולד ב-3 ביוני 1980 בקרסנודר שברוסיה) הוא כדורסלן עבר יווני יליד רוסיה ששיחק בעמדת הסנטר.

## קריירה
פאפאדופולוס החל את הקריירה בקבוצת הירקליס סלוניקי היוונית, בה שיחק חמש עונות לפני שעבר למועדון היווני פנאתינייקוס, איתו זכה בגביע היורוליג בעונת 2001/02, ובדאבל היווני בעונת 2002/03. לאחר שנתיים בפנאתינייקוס חזר להירקליס, ולאחר עונה עבר לקבוצת דינמו מוסקבה הרוסית. בעונותיו ביוון השתתף פאפאדופולוס 4 פעמים במשחק האולסטאר של הליגה היוונית, בשנים 2001–2004.

עם דינמו מוסקבה זכה פאפאדופולוס בגביע יול"ב בשנת 2006. בעונה שלאחר מכן שיחקה הקבוצה ביורוליג והודחה בשלב רבע הגמר על ידי פנאתינייקוס. למרות ההדחה נבחר פאפאדופולוס לחמישיית המצטיינים השנייה  של היורוליג, והיה הנציג היחיד של קבוצתו מבין מצטייני אותה עונה.

לאחר שלוש עונות בדינמו מוסקבה שיחק פאפאדופולוס עונה אחת בריאל מדריד, לאחריה חתם בקבוצת פורטיטודו בולוניה. בהמשך שיחק פאפאדופולוס בפאוק סלוניקי במשך שנתיים, חימקי מוסקבה ואולימפיאקוס איתה זכה באליפות הליגה היוונית, וביורוליג ב-2012. ב-2013 נכנס לחמישיית האולסטאר בליגה היוונית. בהמשך חזר לפאוק סלוניקי, וב-2014 סיים את הקריירה בעונת פרישה בקנאריה הספרדית, ב-2014.

## קריירה בינלאומית
פאפאדופולוס שיחק כבר בנבחרות הצעירות של יוון. הישגו הבולט ביותר בנבחרות הצעירות הוא הזכייה במדליית הארד באליפות אירופה עד גיל 18 ב-1998.

עם הנבחרת הבוגרת של יוון השתתף פאפאדופולוס באליפויות אירופה בשנים 2001, 2005 (טורניר בו זכתה יוון ופאפאדופולוס נבחר לסנטר המצטיין) ו-2007. פאפאדופולוס הופיע גם באליפות העולם בכדורסל 2006 (בו סיימה יוון במקום השני) ובטורניר האולימפי באולימפיאדת אתונה 2004.

## תארים
### קבוצתיים
;פנאתאנייקוס
*יורוליג :2002
*אליפות הליגה היוונית:2003
*הגביע היווני: 2003
;אולימפיאקוס
*יורוליג :2012
*אליפות הליגה היוונית:2012
;דינמו מוסקבה
*יול"ב קאפ :2006
;נבחרת יוון
*
*
*
*

### אישיים
* חמישיית העונה השנייה ביורוליג: 2007
*אולסטאר הליגה היוונית (6): 2001, 2002, 2003, 2004, 2010, 2013

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:כדורסלנים יוונים
קטגוריה:כדורסלני נבחרת יוון
קטגוריה:כדורסלני פנאתינאיקוס
קטגוריה:כדורסלני דינמו מוסקבה
קטגוריה:כדורסלני ריאל מדריד
קטגוריה:כדורסלני פורטיטודו בולוניה
קטגוריה:כדורסלני הירקליס סלוניקי
קטגוריה:כדורסלני פאוק סלוניקי
קטגוריה:כדורסלני חימקי
קטגוריה:כדורסלני אולימפיאקוס
קטגוריה:כדורסלנים באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:סנטרים (כדורסל)
קטגוריה:יוונים שנולדו ב-1980
מחנה הריכוז טרגו ז'יו

**מחנה הריכוז טרגו ז'יו** היה מחנה ריכוז שהוקם ברומניה, בסמוך לטרגו ז'יו, בהתאם להוראה של יון אנטונסקו מיום 12 בפברואר 1941 במטרה לבודד, להחזיק תחת השגחה ולהעביד בפרך אסירים הכלואים על רקע פוליטי. המחנה פעל עד 23 באוגוסט 1944, היום בו הופל משטרו של יון אנטונסקו.

מראשית יוני 1941 נכלאו במחנה זה כמאתיים פליטים יהודים שהגיעו מפולין, סלובקיה והונגריה וחיפשו מקלט ברומניה. בהמשך נכלאו במחנה הריכוז טרגו ז'יו כ-7,000 גברים יהודים שנאספו מאזור דורוחוי, מאזור וסלוי, מאזור יאשי, מאזור רומן וממקומות נוספים. בין כלואי המחנה היו גם 14 רבנים ומנהיגים של יהדות רומניה. באוגוסט 1941 הגיעה למחנה ועדה ברשותו של קולונל פטרוצוי, כדי לשחרר את אלה שצו הכליאה שלהם היה שגוי ובסיום עבודתה, בסוף השנה, נותרו במחנה כאלף כלואים והמשוחררים חזרו למשפחותיהם. בשנת 1942 הובאו כלואים נוספים בהם בחורות צעירות, נשים ומתבגרים. אישה אחת, שהייתה בחודש התשיעי, ילדה במחנה. בין הכלואים החדשים היו אברהם לייב זיסו, מישו בנבניסטי, התעשיין המומר מקס אאושניט, קבוצה של כעשרים צעירים ותלמידים יהודים שנידונו לעשרים עד עשרים וחמש שנות מאסר על הפצת כרוזים נגד המלחמה וגם פעילים יהודים ורבנים שמוצאם בבסרביה או בברית המועצות.

לאחר כיבוש הונגריה על ידי גרמניה הנאצית, ב-19 במרץ 1944, הגיעו דרך גבול הונגריה קבוצות של פליטים יהודים מפולין, סלובקיה והונגריה עצמה. חלק מהפליטים נתפסו ונשלחו חזרה, מעבר לגבול הונגריה, אך חלק אחר נכלא במחנה הריכוז טרגו ז'יו. במרץ 1944 הובאו לכאן גם 166 יהודים ממחנה הריכוז ואפניארקה ו-563 ממחנה גרוסולובו.

## תנאי החיים במחנה
הכלואים חויבו בתשלום עבור שהותם הכפויה במחנה - הקהילה היהודית שילמה 4,000 לאי עבור כל יהודי שהוכנס למחנה, 150 לאי עבור כל ארוחה שקיבל ו-50 לאי עבור כביסה. הכלואים חויבו למסור את כל הכסף שהביאו איתם למפקד המחנה ולפי עדויות שונות נאספו כעשרים מיליון לאי. מהסכום הזה הוקצו 10% לצלב האדום ו-10% נוספים לתמיכה בעניים, אך מפקד המחנה שמר את הכסף לעצמו.

היהודים הכלואים הוצבו בצריפים שונים, לפי סכום הכסף ששילמו כשוחד - העשירים יותר שהו באזור שנקרא A. תנאי החיים השתנו לפי המצב בחזית המלחמה, כשהצבא הרומני והצבא הגרמני התקדמו בחזית הסובייטית, התנאים הפכו קשים יותר וכשהמצב התהפך הם הוקלו. המזון היה מועט והארוחות בלתי מספקות, כך שהכלואים אכלו גם עשבים שונים שליקטו. חבילות מזון ותרופות שנשלחו אל הכלואים על ידי המשפחות או הקהילה, הוחרמו על ידי מפקד המחנה גאורגה זלטסקו Gheorghe Zlătescu וסגנו גריגורה טרפדוש Grigore Trepăduş. בטרגו ז'יו הטמפרטורה נמוכה מאוד בחורף (עם טמפרטורה שנתית של 10°-2°), אך לכלואים אושר להסיק את תנורי החימום רק שעה עד שעה וחצי בלילה.

הכלואים, ללא שום התחשבות במצבם הבריאותי, הוצאו לעבודה קשה, לסלילת דרכים ומסילות ברזל, לכרייה במחצבות אבן ולפינוי שטחי יער והכשרת הקרקע לחקלאות. מי שלא עמד במשימה שהוטלה עליו נענש ב-25 מלקות על גוף חשוף או שנקשר לעץ ליותר מיממה במזג אוויר קר ביותר. המפקדים הטילו אימה על הכלואים והיו מספרים להם שקיבלו הוראות מאנטונסקו להרוג אחד מכל עשרה. מי שרצה לקבל שחרור מיום עבודה, היה צריך לשלם 10,000 לאי או יותר.

## לקריאה נוספת
* יעקב גלר – Rezistenţa spirituală a evreilor români în timpul Holocaustului (העמידה הרוחנית של יהודי רומניה בתקופת השואה) Editura Hasefer, 2004.
* 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:רומניה: היסטוריה
קטגוריה:שואת יהודי רומניה
קטגוריה:מחנות ריכוז ברומניה
רולדה

[שמאל|ממוזער|250px|רולדה ביתית עם מילוי [פודינג לימון]]
[שמאל|ממוזער|250px|רולדה [המטבח האיטלקי|איטלקית במילוי מלוח - תרד, מיונז, בשר פרוס]]
**רולדה** (מצרפתית: roulade, או **גלילה**) היא עוגת ספוג מגולגלת וממולאת, המוגשת קרה, בפרוסות עגולות. בצק עוגת הספוג מבוסס על קצף ביצים המעניק לו אווריריות ואינו מכיל שומן כדי שיהיה גמיש וניתן לגלגול (או מכיל מעט שומן).

עוגת הספוג נאפית בתבנית אפייה רדודה וגדולה כדי שתיאפה נמוכה. בגמר האפייה, בעודה חמה, מגלגלים אותה בעדינות בעזרת מגבת מטבח כדי לעצבה לצורת רולדה כל עוד העוגה גמישה מספיק. לאחר שהתקררה מעט, פורשים אותה שוב, ממלאים בדרך כלל במילוי מתוק כגון קצפת, ריבה, קרם, פירות ומגלגלים. לעיתים גם מצפים את הרולדה מבחוץ. להגשה פורסים את הרולדה לפרוסות עגולות החושפות לעין את מילויה.

מקורה של הרולדה במטבחי מרכז אירופה, בפרט המטבח הגרמני והמטבח ההונגרי. במטבח ההונגרי נהוג למלאה בריבה או בקרם חמאה. במטבח הגרמני זורים עליה אבקת סוכר.

במטבח השוודי הרולדה ממולאת בקרם חמאה וריבת תות שדה. גרסה נוספת עשויה קמח תפוחי אדמה במקום קמח חיטה וממולאת שוקולד.

במטבח הצרפתי רולדת ביוש דה נואל, דמוית גזע חג המולד, משמשת כקינוח אופייני לחג המולד.

במטבח הבריטי ממלאים את הרולדה בריבה וזורים מעל אבקת סוכר. גרסה נוספת, המשותפת גם למטבח האמריקאי כוללת החלפת חלק מהקמח באבקת קקאו, ומילוי בקצפת או בקרם חמאה, לעיתים עם תוספי טעם כגון וניל, שוקולד וליקר שוקולד. גליל ארקטי הוא גרסה מסחרית של רולדה בה עוגת הספוג נאפית בנפרד, וממולאת לאחר מכן בגלידת וניל.

להונג קונג, שהייתה קולוניה בריטית במאה ה-19, הגיעה הרולדה בהשפעת המטבח הבריטי. הרולדה הייתה מהעוגות המערביות הראשונים שנמכרו במאפיות המקומיות לצד המאפים הסינים. הגרסאות הנפוצות שם הן רולדה מבוססת על ביצים ממולאת קצפת קלה, ורולדה המבוססת על ביצים בתוספת שוקולד, אף היא במילוי קצפת. ישנן מאפיות המציעות גיוונים נוספים כגון מילויי תות שדה, קפה ותפוז. במאפיות ברובעי צ'יינהטאון ברחבי העולם נמכרות רולדות זהות לאלו הנמכרות בהונג קונג.

בצ'ילה הרולדה ממולאת בריבת חלב.

במטבח האיטלקי ובמטבח הארגנטינאי מקובלים מילויים מלוחים כגון לבבות דקל במיונז, טונה, פרושוטו, ירקות ועוד. גם במתכונים אלו הבסיס הוא עוגת ספוג מתוקה. מנה זו, המשלבת מתיקות ומליחות, מוגשת לרוב כמתאבן.


קובץ:LD-Swiss-Cake-Rolls.jpg|רולדות אמריקאיות תעשייתיות בציפוי שוקולד
קובץ:Piononos agridulces argentinos caseros cortados.JPG|פרוסות רולדה ארגנטינאית במילויים מלוחים
קובץ:Piononos agridulces argentinos caseros.JPG|רולדות ארגנטינאיות בשילוב מתוק ומלוח
קובץ:Piononos dulces argentinos caseros.jpg|רולדות ארגנטינאיות מתוקות
קובץ:Buche-cropped.jpg|ביוש דה נואל, רולדה מהמטבח הצרפתי, קינוח אופייני לחג המולד


## קישורים חיצוניים

* 
* כוכי גדשי, רולדת טונה בסגנון דרום אמריקאי, באתר "חביבה על הצלחת".

קטגוריה:המטבח ההונגרי
קטגוריה:המטבח האוסטרי: קינוחים
קטגוריה:המטבח הגרמני: עוגות
קטגוריה:המטבח האיטלקי: קינוחים
קטגוריה:המטבח הצרפתי: קינוחים
קטגוריה:קינוחים ממולאים
קטגוריה:עוגות
קטגוריה:עוגות ספוג
*
JavaFX

**JavaFX**  הוא שם כולל לחבילת תוכנה ליצירת יישומי אינטרנט עשירים, מערכות סלולריות, טלוויזיה ומערכות מולטימדיה לרכבים. 

גרסת אלפא של JavaFX שוחררה במהלך ועידת JavaOne בסן פרנסיסקו, במאי 2007, כמשפחת מוצרים שבמרכזה שפת תסריט מבוססת ג'אווה - JavaFX Script. שנה אחר, במאי 2008, הושקה הגרסה הרשמית הראשונה בפברואר 2009 הושקה JavaFX Mobile, שכבת תוכנה שמיועדת לטלפונים ניידים, שבה אפשר להריץ תוכניות שנכתבו ב-JavaFX. החל ב-JavaFX 2.0 בוטלה התמיכה בה. החל מאוגוסט 2012 JavaFX נתמכת בלינוקס.

JavaFX משולבת עם JRE כך שאפשר לכלול בתוך תוכנית JavaFX גם מחלקות שנכתבו ב-Java.

JavaFX כללה גם תמיכה ב-JavaFX Script, שפת סקריפט דקלרטיבית מונחית עצמים, המאפשרת בניית ממשקי משתמש עשירים המבוססים על Swing. JavaFX Script התמקדה בחוויית המשתמש, ובמיוחד ביכולות אנימציה מתקדמות וכשפה קלה יותר לשימוש ביחס לשפות אחרות. 

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:Java
קטגוריה:פיתוח יישומי ווב
מעגילה (חקלאות)

[שמאל|ממוזער|250px|מעגילה נגררת על ידי טרקטור [ג'ון דיר]]
**מַעֲגֵילָה** היא כלי עבודה חקלאי מודרני המאפשר - לצד כלי אגרומכניקה אחרים - עיבוד אינטנסיבי של שטחים גדולים.

המעגילה מופעלת על ידי רתימתה לטרקטור, ומטרתה - לשטח את הערוגות כהכנה לקראת זריעה או שתילה, זאת לאחר שלב החריש, שלב 'הארגז' (שמטרתו לפורר את הרגבים הגדולים שהותירה המחרשה), ושלב יצירת הערוגות באמצעות מקלטרת או מתחחת (שני כלים אגרומכניים שמטרתם לפורר את האדמה כך שבהמשך ניתן יהיה לזרוע בה זרעים למיניהם).

המעגילה בנויה בדרך כלל מכמה גלילי מתכת בצורת תוף מאורך (ראו תמונה). כל תוף כזה העשוי מתכת ולכן מתאפיין במשקל יחסית גדול, ממוקם בין שני מזלגים ומחובר אליהם באמצעות מיסבים המאפשרים לה להסתובב בחופשיות. 

במהלך נסיעת הטרקטור התוף מתגלגל על הערוגה ומשטח אותה. בשלב הבא כאמור, ניתן לעלות על השדה עם מזרעה. תהליך עיבוד זה מתבצע במהירות רבה שכן להוציא תקלות נדירות כמו מיסבים שנשברים, אין במהלכה שום מגבלה כפי שיש בתהליכי עיבוד אחרים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כלים חקלאיים
לאטיס

**לאטיס** (**Latis**) הוא שמם של אל ושל אלה במיתולוגיה הקלטית אשר פולחנם היה קיים בבריטניה בתקופה הרומית.

בבריטניה התגלו שתי כתובות - האחת מוקדשת לאלה בשם זה ("Dea Latis" - דאה לאטיס) והשנייה לאל בשם זה ("Deus Latis" - דאוס לאטיס).

האלה לאטיס הייתה אלת נהר או אלת מים וכן אלת בירה.

לכבוד האל לאטיס נבנה מזבח במצודה הרומית אבאלאווה וכן בקאמבריה. על המזבח נכתב:

מקור השם של האלים ככל הנראה במילה הפרוטו קלטית "לאטי" שמשמעה "משקה חריף" או מ"לאטו" משמעה "תשוקה".

## קישורים חיצוניים
* כתובות שהתגלו בסמוך לחומת הדריאנוס לכבוד האלה לאטיס
* מזבח לאל לאטיס

## הערות שוליים

קטגוריה:אלים בריטיים וגאליים קדומים
ואטסו

**ואטסו** (באנגלית: **Watsu**, הלחם בסיסים של **wat**er (מים) ו-shi**atsu** (שיאצו)) היא טכניקת טיפול במגע מתחום ההידרותרפיה (טיפול פיזיותרפי במים), המבוססת על שיטת ה"שיאצו".

טכניקת הוואטסו פותחה בשנות ה-80 של המאה ה-20 על ידי הרולד דאל, מטפל במים אמריקאי תושב קליפורניה שעסק בטיפולי שיאצו.

## דרך הטיפול
טיפולי ואטסו נערכים בבריכה מחוממת (34–35 מעלות צלזסיוס). מים יוצרים התנגדות לתנועת גוף העובר דרכם, ההתנגדות תלויה בנפח ושטח הפנים של הגוף, במהירות התנועה ובצורת הגוף הנע וגודל חלקי הגוף שמתחת לפני המים. השיטה מנצחת את ההתנגדות הזו כדי להפוך את המים לתווך יעיל לשחרור השרירים וחיזוקם.

במהלך הטיפול הנמשך בין דקות אחדות ליותר משעה, מציף המטפל את המטופל על פני המים ובידיו תומך בו בראש–עורף ובאגן-ברכיים. עמידתו ותנועת גופו של המטפל במים דומה לתנועת הגוף המקובלת באמנויות הלחימה ביבשה (טאי-צ'י), המטופל נע בתנועות ערסול עדינות, בקצב אחיד, איטי או דינאמי לפי הצורך וללא מאמץ פיסי.

מטפלי השיטה טוענים כי השילוב של מים חמימים עם החזקת המטפל, התנועה והנשימה הייחודיים לטיפול, מביאים להרפיית שרירים נוקשים והגמשת מפרקים ולרוגע גופני ונפשי תוך איזון זרימת אנרגיית הצ'י בגוף, דבר שבתורו אמור לחזק את המערכת החיסונית ולכן להיות יעיל לטיפול בדלקות פרקים, בעיות אורתופדיות, פיברומיאלגיה, הפרעות שינה, קשב, אכילה, חרדות, דיכאון, דיכאון אחרי לידה, הלם וטראומה.

במהלך המפגש עוקב המטפל אחר תגובות המטופל וקשוב לשינויים עדינים בנשימתו ובמתח השרירים שלו כדי לדייק את הטיפול.

## היסטוריה
בראשית שנות השמונים התאים הרולד דאל  את שיטת השיאצו לשימוש בצפון קליפורניה, עם מתן דגש על חיבור דפוסי הנשימה של המטופל והובלתו לחוות מדיטציה במהלך הטיפול. הוא טען כי אנשים המקבלים טיפולי ואטסו נכנסים למצב הרפיה עמוק, עם השפעות פיזיות ורגשיות חזקות. בתחילה הכשיר מעסות לעבוד כמטפלות ואטסו, ובכך הציעו קטגוריה חדשה של טיפולים במים.

שורשיו של הוואטסו הביאו להתנגדות בקרב מערכת הבריאות הרשמית, אך לאחר שבסוף שנות ה-80 וראשית שנות ה-90 של המאה ה-20 החלו פיזיותרפיסטים וספקי שירותי בריאות אחרים להשתמש בשיטה לטיפול במצבים אורתופדיים ונוירולוגים שונים, נכלל הטיפול כיום בחלק מתוכניות השיקום המימי גם במרפאות ובתי חולים.

## הכשרה והסמכה
המרכז העולמי להכשרת מטפלי מים (The Worldwide Aquatic Bodywork Association - WABA), מפקח ואחראי על ההכשרה והסמכה של מטפלי ואטסו. הארגון מנהל רישום של מתרגלים ומורים מוסמכים. ההכשרה מורכבת מקורסים בסיסיים ומתקדמים וכן תרגול והפגנת שליטה בשיטה.

בהסמכה מספר רמות, המטפל צריך לשלוט באנטומיה של האדם ובשיאצו ולעבור קורס בשלוש רמות בזו אחר זו, כל רמה כזו מורכבת מ-50 שעות לימוד אקדמיות. כדי להיות מטפל מוסמך צריך לצבור 620 שעות אקדמיות של עבודה מעשית במים וביבשה.

## ראו גם
* שיאצו

## קישורים חיצוניים
* המרכז העולמי להכשרת מטפלי מים - The Worldwide Aquatic Bodywork Association

קטגוריה:רפואה אלטרנטיבית
ארקורה

שמאל|ממוזער|250px|מיקום כתובות המוקדשות לאלה שהתגלו ברחבי אירופה.
**ארקורה** (**Erecura**, **Aerecura** או **Eracura**) או **הרקורה** (**Herecura**) הייתה אלה במיתולוגיה הקלטית. האלה זוהתה עם פרוסרפינה וכן נחשבה לזוגתו של אל השאול דיס פאטר (פלוטו) מהמיתולוגיה הרומית.

ברחבי אירופה (בשווייץ, אוסטריה, בלגיה, גרמניה, צרפת, סלובניה ואיטליה של ימינו) התגלו מספר רב של כתובות המוקדשות לאלה. ריכוז הכתובות הגדול ביותר התגלה בשטוטגרט שבגרמניה.

ייתכן שהייתה קודם לכן אלת אדמה קלטית (ובהתאם ניתן לראות תגליפים שלה עם קרן שפע או סלי פירות, ובשל כך זיהוייה כזוגתו של האל סילוואנוס בכתובות שהתגלו בעמק הריין.

שמו של האל ארקוריוס שהתגלה על מזבח אבן בנורת'מברלנד שבאנגליה יכול להיות גרסה גברית של אלה זו.

מקור שמה של האלה אינו ברור. ייתכן שמקור השם במילה **aes, aeris** בלטינית שמשמעה נחושת או ברונזה או מהמילה הפרוטו קלטית "קור" שמשמעו "מעגל".

## קישורים חיצוניים

*תיאור האלה ופסליה
* מזבח האבן מנורת'מברלנד, עליו שם גרסה גברית של אלה זו

קטגוריה:אלים בריטיים וגאליים קדומים
קטגוריה:אלות מוות
קטגוריה:אלות אדמה
קטגוריה:אלות שאול
מחוזות בולגריה

מבחינה אדמיניסטרטיבית בולגריה מחולקת ל-28 מחוזות (oblast, אובלסט). הם נקראים על שם עיר הבירה של המחוז. כל מחוז מחולק למספר נפות.

בשנים 1987–1999 הייתה בולגריה מחולקת ל-9 מחוזות בלבד. המחוזות קרויים על שם הבירה המחוזית כאשר העיר עצמה מהווה תת-מחוז במחוז שבו היא נמצאת. בירת בולגריה, סופיה היא עצמאית מבחינה מחוזית, ואינה נכללת במחוז סופיה, אשר נמצא סביבה.

שמאל|ממוזער|מפת מחוזות בולגריה|350px

## קישורים חיצוניים

* רשימת מחוזות באתר ממשלתי

## הערות שוליים

*
*
קטגוריה:רמת החלוקה המנהלית הראשונה לפי מדינה
מערג

ממוזער|מערג נגרר על ידי טרקטור
**מערג** (באנגלית:  **Garden Bedder Hiller Attachment**) הוא כלי חקלאי, שמטרתו לסמן ערוגות בשדה חלק, למטרת שתילה או זריעה.

המערג הוא כלי הרתום לטרקטור והבנוי משני סכיני דיסק (או יותר) החודרים לקרקע ויוצרים תלמים שביניהם נוצרת גדודית (תלולית) של אדמה. אל הגדודית מתייחסים כאל ערוגה. במעבר הראשון המערג יוצר בין ערוגה אחת לשלוש ערוגות בכל מעבר לאורך השדה, במעבר הבא, מצמידים את המסגרת הנושאת של המערג לערוגה שנוצרה במעבר קודם ומסמנים ערוגה חדשה או שתי ערוגות חדשות.

בגידולי שדה רוחב כל ערוגה הוא בדרך כלל 1.93 מטר. בכרמים ובמטעים גודל הערוגה שונה.

יש שני סוגי מערגים, האחד הוא בעל דיסקיות המסמן על רגל קשיחה. השני, הנחשב כטוב יותר, הוא בעל כפות (מהמילה כף) ניתנות להחלפה המותקנות על רגל קפיצית ומותאמות לסוג הקרקע אותה מסמנים.

כהכנה לקראת זריעה או שתילה, ניתן "להשטיח" את הגדודיות (תלוליות) שנוצרו על ידי המערג, באמצעות מעגילה.

קטגוריה:כלים חקלאיים
גולסתאן

**פרובינציית גולסתאן** (בפרסית: **استان گلستان**) היא אחת מ-31 פרובינציות איראן, ובירתה העיר גורגאן.

שטחה 20,195 קמ"ר, כ-1.2 אחוז משטח איראן, והיא נמצאת בצפון-מזרח המדינה. בשנת 2011 מנתה אוכלוסיית הפרובינציה 1,777,014 תושבים.

## גבולות
פרובינציית גולסתאן גובלת עם מדינת טורקמניסטן, כיוון שאיראן וטורקמניסטן הן מדינות ידידות שביניהן הסכמי סחר גדולים הגבול שקט.
גולסתאן גובלת עם הפרובינציות מאזנדראן, סמנאן וצפון ח'וראסאן. לפרובינציית גולסתאן חוף על הים הכספי. חמישה קילומטרים מהחוף נמצא חצי האי מאזנדראן השייך לפרובינציית מאזנדראן.

## פארקים לאומיים

פארק גולסתאן היא שמורת טבע הנפרשת על שתי פרובינציות, צפון ח'וראסאן וגולסתאן משם נגזר שמה. שטח השמורה הוא כ-92,000 דונם ורובה נמצאת בשטח פרובינציית צפון ח'וראסאן. הגן מפורסם בזכות היונקים הרבים והנדירים שחיים בו דוגמת הנמר הפרסי, שנמצא בסכנת הכחדה בגלל ציד לא חוקי והרעלות של רועי צאן ובקר מהכפרים הסובבים את השמורה. חיות משק היא פרנסתם היחידה שנמצאת בסכנה בגלל הנמרים.הפארק הלאומי חאר טוראן (Khar Turan National Park) - נמצא בדרום - מזרח הפרובינציה ומשתרע על פני 1,400,000 דונמים (1,400 קמ"ר). רוב הפארק נמצא בשטח פרובינציית צפון ח'וראסאן. הפארק הוא בית גידול לאוכלוסייה מצומצמת של נמרים פרסיים ויש בו גם ריכוז גדול של איילות הודיות .

## דרכי גישה

המרחק מבירת פרובינציית גולסתאן אל בירת איראן, טהראן הוא כ-415 קילומטרים. את הדרך ניתן לעבור במטוס או במכונית. באמצעות נסיעה במכונית יש לעבור דרך כביש 44. באמצעות טיסה יש לטוס משדה התעופה גורגאן המרוחק כ-10 קילומטרים מגורגאן אל שדה התעופה מהרבאד הממוקם במערב טהראן או לשדה התעופה על שם האימאם ח'ומייני המרוחק 45 קילומטרים ממנה. משך זמן הטיסה – כשעה אחת.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
גולסתאן
המדאן (פרובינציה)

**פרובינציית המדאן** (בפרסית: **استان همدان**) הוא אחד מ-31 פרובינציות איראן, ובירתה העיר המדאן.

שטחה 19,368 קמ"ר, בערך 1.1 אחוז משטח איראן, והיא נמצאת בצפון-מערב המדינה. ב-2005 מנתה אוכלוסיית הפרובינציה כ- 1,790,770 תושבים.

בעיר המדאן קיים אתר קבורה של מרדכי היהודי ואסתר המלכה, על פי המסורת היהודית והמוסלמית, המזוהה כקבר מרדכי ואסתר.

במחוז נמצאים מספר אתרי תיירות לרבות מערת עלי-סדר.
## קישורים חיצוניים

*
המדאן
אורז אפריקאי

**אורז אפריקאי** (שם מדעי: *Oryza glaberrima*) הוא אחד משני מיני האורז. האורז האפריקאי מוכר פחות מאחיו, האורז האסיאתי (*Oryza sativa*) המכונה "אורז". האורז האפריקאי בוית לפני כ-2,000 עד 3,000 שנים באזור דלתת מרכז הנהר ניז'ר (Niger Inland Delta) שבמאלי. משם התפשט הצמח לסנגל אולם לא התרחק הרבה מעבר למקורו. סוחרים מוסלמים הפיצו אותו לאזור אגם צ'אד והנילוס הלבן. כיום, גם באפריקה, האורז האפריקאי נדחק לעיתים בידי האורז האסיאתי.

יחד עם העבדים הגיע אורז אפריקאי לארצות הברית וכאשר גידלו אותו במדינות קרוליינה הצפונית וקרוליינה הדרומית כינו אותו "זהב קרולינה".

בסוף המאה ה-20 פיתח "מרכז האורז האפריקאי (West Africa Rice Development Association) זן אורז הקרוי "NERICA" במטרה להגדיל את תפוקת האורז האפריקאי ולנצל את תכונותיו כצורך פחות מים מאשר האורז האסייתי.

## קישורים חיצוניים

* אורז אפריקאי, היסטוריה ופוטנציאל עתידי 

## הערות שוליים

אפריקאי
דקסיה

**דקסיה** (בלועזית: **Dexia**, מכונה לעיתים גם **קבוצת דקסיה**) הוא תאגיד בלגי-צרפתי, המתמחה במימון ציבורי ועוסק בעיקר בבנקאות ובביטוח. הקונצרן הבנקאי קם ב-1996 כמיזוג של החברות הבלגיות Crédit Communal de Belgique/Gemeentekrediet van België (נוסדה ב-1860) ו-Crédit Local de France הצרפתית (שנוסדה ב-1987). קבוצת דקסיה הוקמה כחברה עם רישום עסקי כפול אך ב-1999 השתלטה הישות הבלגית על זו הצרפתית, ונהפכה לחברה אחת. דקסיה נסחרת במדדים BEL20 (יורונקס בבורסת בריסל), CAC 40 בבורסת פריז ו-LuxX בבורסת לוקסמבורג. מטה החברה ממוקם בבריסל.

מאז אוקטובר 2008 50% מן הבעלות בבנק הוא בידי ממשלות בלגיה וצרפת, לאחר שאלו (יחד עם ממשלת לוקסמבורג) השקיעו כספים לסייע לבנק, שנקלע לקשיים שאיימו למוטטו, בשנת 2008 כחלק מן המשבר הכלכלי העולמי. דווח, כי ממשלות צרפת ובלגיה השקיעו כל אחת כ-3 מיליארד אירו בהצלת הבנק, וכי ממשלת לוקסמבורג השקיעה כ-367 מיליון אירו.

לקבוצת דקסיה הייתה חברת בת בישראל, בנק דקסיה ישראל, שבה החזיקה דקסיה 65% מהבעלות.

## הפסדים
בפברואר 2009 הבנק הכריז על הפסדים בסך 3.3 מיליארד אירו נטו (בקירוב 4.2 מיליארד דולר) עבור שנת 2008. הדו"ח השנתי של דקסיה לשנת 2008 מציין, בין היתר, הפסדים בסך 1.6 מיליארד אירו ממכירת חברת הבת FSA, הפסדים בסך 600 מיליון אירו מניירות ערך והפסדים בסך 800 מיליון אירו משותפים לעסקאות (כגון ליהמן ברדרס, בנקים איסלנדים, ווושינגטון מיוטואל). לפי ספק הנתונים הפיננסיים בלומברג, הפסיד דקסיה 78 מיליון אירו בשל הונאות פונזי שביצע ברני מיידוף.

## 2011
דקסיה ולה בנק פוסטל (La Banque Postale), חברת הבת הבנקאית של שירות הדואר הצרפתי, הגיעו להסכם בינואר 2011 לגבי עסקת חילופי מזומנים המשלבת אג"ח מגובות בשווי 3 מיליארד אירו. עסקה שהוצגה כהשקעה בתנאי שוק עבור לה בנק פוסטל, וכמקור נזילות נוסף עבור דקסיה. באותה העת, החלו להישמע שמועות לגבי חילוקי דעות בצמרת דקסיה בין הדירקטוריון הבלגי והמנכ"ל הצרפתי, פייר מריאני, בנוגע להשקעות הגרעוניות שביצע הבנק, בעיקר על ידי החטיבה הצרפתית של דקסיה, ומאידך לגבי המשאבים הנזילים של הבנק שנמצאו בעיקר דווקא בחטיבה הבלגית של דקסיה. דקסיה דיווח על הפסדים בסך 4 מיליארד אירו עבור הרבעון השני, הגדולים ביותר בהיסטוריה של הבנק, לאחר שפרסם את היקף מעורבותו בחוב של יוון.

ב-4 באוקטובר מניות הבנק נפלו ב-22% עד לרמה של 1.01 אירו בבריסל, מה שחתך את שווי השוק הכולל של הבנק ל-1.96 מיליארד אירו. בשלב זה, החלו דיונים על פירוק אפשרי של הבנק, וב- 10 באוקטובר אותה השנה הוכרז אכן שהזרוע הבלגית של הבנק תירכש עבור 4 מיליארד אירו על ידי הממשלה הפדרלית הבלגית. כמו כן, מספר יחידות של הבנק כגון DenizBank והבנק הקמעונאי של לוקסמבורג יוצאו למכירה. חלק מהפעילות הצרפתית של הבנק סביר כי תירכש על ידי הבנקים הצרפתים Caisse des dépôts et consignations ולה בנק פוסטל. יתר הנכסים הבעייתיים יותר, לרבות תיק אג"ח בסך 95 מיליארד אירו, יישארו במבנה תאגידי שיקבל ערבויות מימון עד לשיעור של 90 מיליארד אירו בחסות ממשלות בלגיה (60.5%), צרפת (36.5%) ולוקסמבורג (3%).

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בנקים
קטגוריה:בלגיה: כלכלה
עין תנוריה

**עין תנוריה** הוא מעיין במרכז רמת הגולן, כשני קילומטרים מצפון למושב יונתן, ברום של 624 מטר מעל פני הים. 
זהו מעיין איתן הנובע באופן רציף ואחיד לאורך כל השנה. מימיו מגיעים ממי תהום שירדו באזור לפני שנים רבות וחלחלו דרך שכבות הבזלת עד שמצאו מוצא בנקודת הנביעה.

ליד המעיין בנויה בריכה האוגרת את מימיו. בעבר השתמשו במים אלה לשתייה ולהשקיה במושב יונתן, אך כיום כמעט שאין שואבים ממנו מים.

המעיין הוא חלק מאוסף מעיינות (עינות תנוריה) הפזורים באזור המעיין. מעיינות אלו יחד עם עינות פחם הסמוכים הם מקורות נחל גמלא אשר נשפך לכנרת.

## הערות שוליים

תנוריה
ויטני סמית

**ויטני סמית**' (באנגלית: **Whitney Smith**, 26 בפברואר 1940 – 17 בנובמבר 2016) היה וקסילולוג מומחה, אשר טבע את המונח "וקסילולוגיה" במאמרו "דגלי העולם הערבי" בשנת 1958 בהתייחסו ללימוד הניתוח של סמליות דגלים.

בשנת 1961 סמית ועמיתו גרהארט גראל ייסדו את כתב העת "The Flag Bulletin", כתב העת הראשון בעולם העוסק בדגלים ובמהלך אותה השנה ייסד סמית את מרכז המחקר לדגלים בווינצ'סטר שבמסצ'וסטס. הוא המשיך לשמש כדירקטור של המכון והעורך של הדו-ירחון עד מותו.

## ביוגרפיה

ויטני סמית נולד בארלינגטון שבמסצ'וסטס. הוא בוגר תואר ראשון מאוניברסיטת הרווארד ובעל תואר שני ודוקטורט מאוניברסיטת בוסטון, שם שימש כעוזר הוראה במדעי המדינה בין השנים 1964 ועד 1970.

סמית עבר ביחד עם קלאס סירקסמה בארגונו של הקונגרס הבינלאומי הראשון לווקסילולוגיה אשר נערך בשנת 1965 במאודרברך שבהולנד, ולאחר מכן חבר ללואי מילמן על מנת לייסד את הפדרציה הבינלאומית של אגודות הוקסילולוגיה (FIAV) אשר נחנכה רשמית בשנת 1969. סמית היה אחראי גם כן לייסודה של האגודה הווקסילולוגית של צפון אמריקה (NAVA) בשנת 1967.

סמית כתב ופרסם 27 ספרים על נושא הדגלים, ובייחוד:
*Flags Through the Ages and Across the World
*The Flag Book of the United States
*Flag Lore of all Nations

סמית עיצב את דגלה הלאומי של גיאנה ושימש כמעצב הדגלים של מספר ממשלות וארגונים. בשנת 1981 כיהן בוועדה אשר עיצבה את דגל בונייר.

## לקריאה נוספת


*


## קישורים חיצוניים

* דף המידע על ויטני סמית באתר The Flag Research Center

קטגוריה:סגל אוניברסיטת בוסטון
קטגוריה:וקסילולוגיה
קטגוריה:מעצבי דגלים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1940

קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2016
שתילה

טקסט=שתילת פרדס|ממוזער|228x228 פיקסלים|שתילת הפרדס הראשון בארץ ישראל
**שתילה** היא פעולה של העברת שתיל ממקום גידול ארעי לתוך מצע גידול מכל סוג, כמו למשל אדמה, טוף, צמר סלעים, עציצים ועוד.

להבדיל מזריעה, בה מטמינים זרע במצע הגידול, השתיל נשאר חשוף בחלקו העליון. לא כל שתילה היא המשך של תהליך זריעה, מאחר שיש שתילים שנוצרו משיטות ריבוי שונות שאינן הפצת זרעים.

בשתילה במצע גידול, כמו באדמה (חממה, שדה פתוח, ערוגה) שותלים את השתילים במרחקים קבועים זה מזה על מנת לאפשר לכל שתיל מרחב מחיה. המרחק ועומק השתילה שונים מסוג צמח אחד למשנהו, שתילי עצים יהיו רחוקים יותר זה מזה ויוחדרו עמוק יותר בקרקע מאשר שתילי ירקות או פרחים. 

שתילה יכולה להתבצע גם בתוך עציצים, אדניות או דליים עם מצעי גידול שונים. בשתילה במצעים, ניתן לקבוע את מרווח השתילה באופן ידני, על ידי הצבת המצע במרווח הרצוי.

לרוב יש להכין את מצע הגידול לקליטת השתילים החדשים. חלק מתהליך השתילה הוא הוספת דשנים למצע וכן השקיית השתיל על מנת להבטיח קליטת שורשיו.

גם העברת שתילים ממקום למקום נקראת שתילה, או העתקה.

מקרה פרטי של שתילה הוא נטיעה, מושג שהוראתו בדרך כלל שתילת עצים. היות שבשפה העברית הפועל "נטיעה" אינו מתייחס בהכרח לעצים (למשל: נטיעת אוהל), אולם מרמז על מיקום קבוע, הרי שהביטוי "נטיעת עצים" מצביע על שתילה במקום של קבע.
טקסט=עצים שנשתלו |ממוזער|183x183 פיקסלים|עצים שנשתלו
נעיצת גאופיטים במצע גידול מכונה אף היא שתילה בשפת הדיבור, אף על פי שבמקרה זה הפעולה שונה, משום שאיבר הרבייה (בצל או פקעת) ננעץ כולו במצע.

## שתילה נכונה
הקפדה על מספר נושאים בקשר עם השתילה תשפר את יכולת השתיל להקלט במקומו החדש באופן מיטבי:
טקסט=תמונה של צמח |ממוזער|232x232 פיקסלים|צמח
ראשית יש להתאים את העץ לאזור השתילה ע"פ מאפייניו. למשל, במקומות בהם הטמפרטורה יורדת מתחת לאפס מעלות צלזיוס בתקופות מסוימות בשנה, לא מומלץ לשתול עצים המתאימים לאקלים טרופי. דברים דומים אמורים גם לגבי מקומות הסובלים מרוחות עזות.

על מצע השתילה להיות מאוורר ותחוח ככל הניתן על מנת לאפשר השתרשות קלה של השתיל במצע.

ניתן להוסיף למצע השתילה חומרי הזנה כגון קומפוסט ואחרים, אולם רצוי להקפיד שלא לעבור את הכמות המומלצת, שכן עודף דשן מכל סוג שהוא עלול להביא לצריבה במערכת השורשים וקשיים בקליטת השתיל במצע.

בעת השתילה יש לשים לב שלא לפורר את גוש השורשים. התפרקות גוש השורשים תביא לקריעת היונקות - שורשונים מיקרוסקופיים המופקדים על קליטת מים ויסודות שונים מהמצע, ועלולה לגרום להתייבשות הצמח. 

צוואר השורש צריך להימצא בגובה פני מצע השתילה (בהדרים כ 2 ס"מ מעל פני הקרקע). שתילה עמוקה מידי, תביא לתופעה הנקראת ריקבון צוואר השורש.

לאחר השתילה יש להקפיד על השקיה מתאימה, יום יומית למשך התקופה, עד לזיהוי לבלוב חדש, המעיד על קליטת הצמח.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:פעולות חקלאיות
טקסס ריינג'רס (סוכנות אכיפת חוק)

**מחלקת טקסס ריינג'ר** (באנגלית: **Texas Ranger Division**), המכונה **"טקסס ריינג'רס"**, היא סוכנות לאכיפת החוק בטקסס שמקום מושבה באוסטין וסמכותה משתרעת על פני כל מדינת טקסס. היחידה נוסדה ב-1823 ושימשה את רפובליקת טקסס ולאחריה את מדינת טקסס אשר בארצות הברית. במהלך שנות קיומה טיפלה היחידה בפשעים שונים החל מרצח ועד לשחיתות פוליטית, שימשה כמשטרה לדיכוי מהומות, יחידת משמר למושל טקסס, איתור נמלטים מיד החוק, ושימשה אף כמיליציה להגנה מפני אויבים חיצוניים של טקסס.

הסוכנות כפופה למחלקת ביטחון הציבור של טקסס (באנגלית: TX DPS, Texas Department of Public Safety), מחלקה ברמת משרד ממשלתי בטקסס האחראית לאכיפת חוק ורישום כלי רכב במדינה.

## מבנה מחלקת ביטחון הציבור של טקסס
*חטיבת ניהול
*חטיבת תמיכה מבצעית ותעופה
*חטיבת חקירות פשיעה
**יחידת הכנופיות
**יחידת הסמים
**היחידה לחקירות מיוחדות
**החטיבה לתמיכת החקירות
*חטיבת רישוי נהיגה
*החטיבה ניהול מצבי חירום
*חטיבת מימון
*חטיבת היועץ הכללי
*חטיבת משטרת התנועה של טקסס
*חטיבת טכנולוגיית מידע
*חטיבת המודיעין והמאבק בטרור
*החטיבה לתמיכת אכיפת החוק
*החטיבה ליחסים עם התקשורת והמידע הציבורי
*חטיבת רישום
*מחלקת טקסס ריינג'ר

## קישורים חיצוניים

* 

* 

קטגוריה:ארצות הברית: ארגונים משטרתיים
קטגוריה:טקסס: חוק ומשפט
בית הקברות גלאסנווין

שמאל|ממוזער|250px|בבית הקברות גלאסנווין
**בית הקברות גלאסנווין** (באנגלית: **Glasnevin Cemetery**; אירית: **Reilig Ghlas Naíon**) הוא בית הקברות הקתולי המרכזי של דבלין, בירת אירלנד.

## היסטוריה
בית הקברות גלאסנווין נוסד ב-1832. עד לשנה זו לא היה לקתולים בדבלין בית קברות משלהם, עקב חוקים בריטיים שהגבילו את טקסי הדת הקתולית. חוקים אלה בוטלו ב-1829, בעקבות פעילות אירית נמרצת, שהוביל דניאל או'קונל ואשר אילצה את ממשלת בריטניה לבטל את ההגבלות המוטלות על הקתולים בחוקי המדינה. ביטולן של ההגבלות חל לא רק על קתולים, אלא גם על כל הדתות שאינן מאוגדות במסגרת "הכנסייה של אירלנד".

בית הקברות משתרע על פני כ-480 דונם. מצבות רבות בו מעוצבות בצורת צלב קלטי, שהיה נהוג באירלנד עד אמצע המאה העשרים, בשל אופיו הלאומי. מסביב לבית הקברות חומה הכוללת מגדלי שמירה, שהוצבו כדי למנוע גנבת גופות, תופעה שהייתה נפוצה במאות ה-18 וה-19.
בבית הקברות קבורים כ-1.2 מיליון בני-אדם.

בבית הקברות קבורים אישים איריים רבים. בהם ניתן למנות את:
* צ'ארלס סטיוארט פרנל - מדינאי אירי פרוטסטנטי
* דניאל או'קונל - מדינאי אירי, אחראי במידה רבה להקמת בית הקברות
* איימון דה ואלירה - נשיא וראש ממשלת אירלנד
* מייקל קולינס - מנהיג אירי לאומי
* ארתור גריפית' - מייסד השין פיין
* כריסטי בראון - סופר, מחבר כף רגלי השמאלית
* רוג'ר קייסמנט - מהפכן ופטריוט אירי שהוצא להורג על ידי האנגלים

בית הקברות גלאסנווין נחשב גם לאתר תיירות.
זהו המקום בו מתרחשת מרביתו של הפרק "האדס" ברומן יוליסס, שכתב הסופר האירי ג'יימס ג'ויס. בימי בלומסדיי נערך באתר לעיתים שחזור סמלי של טקס הקבורה, בו השתתף לאופולד בלום ב"יוליסס". ג'ויס עצמו אינו קבור באירלנד.

## קישורים חיצוניים

* 

גלאסנווין
קטגוריה:דבלין
קטגוריה:יוליסס
אגודת אלברט איינשטיין

[שמאל|ממוזער|190px|[אלברט איינשטיין, על שמו קרויה האגודה]]

**אגודת אלברט איינשטיין** (בגרמנית: **Albert Einstein Gesellschaft**) יוסדה ב-28 ביוני 1977 על ידי ד"ר מקס פליקיגר, (**Max Flückiger**). האגודה נמצאת בברן, שווייץ והיא ידועה בעיקר כמייסדת הפרס מדליית אלברט איינשטיין. פרס זה מוענק ליחידים אשר תרמו באופן יוצא מן הכלל למדע הקשור לאלברט איינשטיין.

הענקת מדליית אלברט איינשטיין בשנת 1993 עוררה תרעומת גדולה בקהילה המדעית, עקב זכייתו של מקס פלוקיגר מייסד ויושב ראש האגודה, בפרס הניתן על ידה.

## קישורים חיצוניים
* 
*תחרות האגודה באתר מרכז המדע

קטגוריה:שווייץ: ארגונים
קטגוריה:הנצחת אלברט איינשטיין
ארצ'י מקאולי

**ארצ'יבלד רנוויק "ארצ'י" מקאולי** (אנגלית: **Archibald Renwick "Archie" Macaulay**; 30 ביולי 1915 - 10 ביוני 1993) היה שחקן ומאמן כדורגל סקוטי.
## קריירה
מקאולי נולד בעיירה פלקירק שבסקוטלנד, והחל את הקריירה שלו בגלאזגו ריינג'רס כאשר כבר בגיל 18 הוא הופך לשחקן הרכב קבוע. הוא שיחק בעמדת החלוץ השני, וזכה עם ריינג'רס בגביע הסקוטי בעונת 1935/1936 ובאליפות ליגת העל הסקוטית בעונה שלאחר מכן. ב-1937 הוא הועבר לווסטהאם יונייטד תמורת סכום של 6,000 לירות שטרלינג; הקריירה שלו הופרעה בעקבות מלחמת העולם השנייה, אך למרות זאת הוא הצליח לזכות עם ריינג'רס בטורניר גביע לא רשמי ולהשתתף בחמישה משחקים לא רשמיים של נבחרת סקוטלנד.

באוקטובר 1946 הוא חתם בברנטפורד. ב-12 באפריל 1947 הוא ערך את הופעת הבכורה הרשמית במדי הנבחרת, במשחק מול נבחרת אנגליה באצטדיון ומבלי. בתקופה זו הוא עבר לשחק בעמדת הקשר, ובסיום העונה ירד מועדון ברנטפורד לליגה השנייה. ביולי 1947 הוא הוחתם בארסנל תמורת סכום של 10,000 לירות שטרלינג. מקאולי ערך את הופעת הבכורה שלו בארסנל במשחק מול סנדרלנד ב-23 באוגוסט, ובעונתו הראשונה במועדון הוא השתתף ב-40 משחקי ליגה וזכה עמו באליפות.

בשתי העונות הבאות הוא השתתף כמעט בכל המשחקים, אם כי החמיץ את הניצחון בגמר גביע ה-FA ב-1950 לאחר שהמאמן טום ויטאקר בחר להעלות בהרכב את אלכס פורבס. מקאולי עזב לפולהאם ביוני 1950, לאחר שהשתתף ב-108 משחקים והבקיע שער אחד במשך שלוש עונות. בזמן ששיחק בארסנל הוא השתתף בשישה משחקי נבחרת נוספים. הוא שיחק בפולהאם במשך שלוש עונות, ולא הצליח למנוע את ירידת המועדון לליגה השנייה בסיום עונת 1951/1952. לאחר מכן הוא עבר למועדון גילדפורד סיטי, ועבד שם כמאמן-שחקן.

ב-1957 הוא החליף את טום פארקר כמאמן נוריץ' סיטי, והוביל את המועדון מהליגה השלישית לחצי גמר גביע ה-FA של 1959 במסע משחקים שהפתיע רבים, ולהעפלה לליגה השנייה בעונה שלאחר מכן. ב-1961 הוא עבר לווסט ברומיץ' אלביון, אך לא זכה להצלחה רבה בשנתיים שעבד שם והוביל את המועדון למרכז הטבלה בלבד.

משרתו האחרונה בתחום האימון הייתה בברייטון אנד הוב אלביון, והוא עבד שם בין 1963 ל-1968, כאשר ב-1965 המועדון העפיל מהליגה הרביעית. לאחר מכן הוא עזב את אימון הכדורגל, ועבד כשוטר תנועה.

## לקריאה נוספת
* פיל סואר ומרטין טיילר, The Official Illustrated History of Arsenal, המלין, 2005 ()

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים סקוטים
קטגוריה:חלוצי כדורגל סקוטים
קטגוריה:קשרי כדורגל סקוטים
קטגוריה:כדורגלני גלאזגו ריינג'רס
קטגוריה:כדורגלני וסטהאם יונייטד
קטגוריה:כדורגלני ברנטפורד
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:כדורגלני פולהאם
קטגוריה:מאמני כדורגל סקוטים
קטגוריה:מאמני נוריץ' סיטי
קטגוריה:מאמני וסט ברומיץ' אלביון
קטגוריה:מאמני ברייטון אנד הוב אלביון
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1915
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1993