open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
קארל יוהאן יוהנסון

**קרל יוהאן אנטון יוהנסון** (בשוודית: **Karl-Johan Anton Johnsson**; נולד ב-28 בינואר 1990) הוא כדורגלן שוודי, המשחק בעמדת השוער בשטרסבורג.

## קריירת מועדונים
יוהנסון התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של ראנסלוב. בשנת , הצטרף לקבוצת הנוער של האלמסטד. ב-24 באוגוסט 2008, יוהנסון ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת במשחק הליגה נגד יורגודן, כאשר נכנס כמחליף במחצית. ב-20 בנובמבר 2008, הצטרף לאימוניה של מנצ'סטר סיטי, אך לא הצטרף לקבוצה. במהלך עונת , הפך לשוער הראשון של הקבוצה הבוגרת.

ב-5 בנובמבר 2012, דווח כי יוהנסון יצטרף לניימכן ההולנדית, ב-1 בינואר 2013.

ב-10 ביולי 2014, חתם בראנס מליגת העל הדנית, בה שיחק שנתיים בסיומן הצטרף לגנגאן מצרפתית.

ב-12 ביולי 2019, יוהנסון חתם לארבע שנים בפ.צ. קופנהגן.

ב-31 באוגוסט 2023 חתם בבורדו מהליגה הצרפתית השנייה. בסיום העונה שוחרר מהמועדון לאחר שהלך לפירוק וכעבור זמן קצר חתם בשטרסבורג.

## קריירה בינלאומית
יוהנסון, שיחק בנבחרות הצעירות של שוודיה. בינואר , ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת במשחק ידידות נגד נבחרת קטר הצעירה.

במאי , יוהנסון נכלל בסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2018.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים שוודים
קטגוריה:שוערי כדורגל שוודים
קטגוריה:כדורגלני האלמסטאד
קטגוריה:כדורגלני ניימכן
קטגוריה:כדורגלני ראנס
קטגוריה:כדורגלני גנגאן
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. קופנהגן
קטגוריה:כדורגלני בורדו
קטגוריה:כדורגלני שטרסבורג
קטגוריה:כדורגלני נבחרת שוודיה
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2018
קטגוריה:כדורגלני יורו 2020
קטגוריה:ספורטאים שוודים בהולנד
קטגוריה:ספורטאים שוודים בדנמרק
קטגוריה:ספורטאים שוודים בצרפת
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1990
טל איפרגן

**טל איפרגן** (נולדה ב-18 באוקטובר 1983) היא משוררת, סופרת ועורכת ספרותית ישראלית.

## ביוגרפיה
טל איפרגן נולדה בחיפה. היא החלה לכתוב בגיל צעיר ככתבת צעירה במעריב לילדים. בגיל 20 יצא ספרה הראשון שהכיל שירי נעורים שכתבה. היא בוגרת לימודי תקשורת ועיתונאות, לימודי פסיכולוגיה ותקשורת באוניברסיטה הפתוחה ובנוסף, לימודי עריכה לשונית במכללת אורנים וקורס הוראת פילאטיס אצל מרתה ענבר.

במשך שנים עבדה בבתי קפה שונים ועסקה בריקוד עד שנותחה ברגליה.

עד כה ראו אור ארבעה ספרי שירה פרי עטה, רומן ביכורים, נובלה, ומחזה קצר. בשנים 2013 ו-2014 כיהנה כיושבת ראש סניף חיפה והצפון של אגודת הסופרים. היא הפיקה את יריד הספרים 'סופרים-יוצרים' בחיפה, יריד ספרים אלטרנטיבי, במסגרתו של שבוע הספר, כמו כן את פרויקט "שירה על תחנות" ברעננה בשנים 2017–2020.

היא עורכת קבועה בכתב העת בין סגול ובין תכלת. כמו כן, כתבה לאתר ynet.

שיריה פורסמו בבמות שונות, הן בעיתונות הכתובה והן האינטרנטית.

בשנת 2013, לאחר יציאתו לאור של הרומן "לקרוא עיתון מול הרוח", ובעקבות משבר אישי לאחר היעדרותו ומותו של אביה, נכתבו השירים לספר "קינת הטל" בליווי המשורר והעורך אלי אליהו. שני הספרים יצאו בשתי מהדורות, בתמיכת קרן הטיפוח של אקו"ם.

כיום היא עוסקת בעריכת ספרים. בשנת 2015 היא ערכה ספר של גבריאלה מורז.

## חיים אישיים
איפרגן בת יחידה לאמה קלרי. משפחתה מתגוררת בארגנטינה.

## ספריה
### שירה
* **נגיעות** - הוצאת גוונים, 2009
* **הפוך בלי קצף** - הוצאת פיוטית, 2010
* **קינת הטל** - הוצאת עיתון 77, 2015
* **הגדה אם תרצו** - מהדורה חדשה בהוצאת עמדה, 2017
*"**צבעים בירוק**" הוצאת עמדה, 2020.

### פרוזה
* **לקרוא עיתון מול הרוח** (רומן) - הוצאת עמדה, 2013
* **ברבוניות** (נובלה) - הוצאת עמדה, 2016

### מחזה
* **מרי** - הוצאת עמדה, 2019

## לקריאה נוספת
* הגדה – אם תרצו, שירים מאת טל איפרגן / להאיר את חג הפסח
*הסופרת והיוצרת טל איפרגן – ברבוניות, סיפור קצר על אהבה קצרה. 18.7.2016 אתר מדור לדור
*"בובות" מאת טל איפרגן באתר ליריקה
*שלושה שירים מאת טל איפרגן בכתב העת "קפל"
*נוימן, אודי. שלישיר. אתר מגאפון
*
*ניקולא יוזגוף-אורבך, חגית בת-אליעזר, על "צבעים בירוק" בפורטל "בכיוון הרוח" 25 בספטמבר 2020

## קישורים חיצוניים
* טל איפרגן בלקסיקון הספרות העברית החדשה.
* טל איפרגן באתר סימניה.
* 
* סלגניק, דניאל. רעננה מציגה: הבלדה לתחנות האוטובוס. צומת השרון 21.6.19
* רן יגיל, טל איפרגן, 2 מקטעים מתוך ברבוניות. מקור ראשון, מעריב. 9.7.16.
* 
* ראובן שבת, לנוע בתשוקת היצירה. בכיוון הרוח.
* רן יגיל, לא לסגור מעגל. רשימה אודות "מרי", מחזה מאת טל איפרגן
* יהורם מארק-רייך. טל איפרגן חובקת את מרי.
* 
* ריאיון עם טל איפרגן בתוכנית "יצירה מקומית", ערוץ 2

## הערות שוליים

קטגוריה:משוררות ישראליות
קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:עורכות ספרותיות ישראליות
קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה הפתוחה
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה הפתוחה
קטגוריה:מחזאיות ישראליות
קטגוריה:מחזאים ישראלים
קטגוריה:חיפה: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1983
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1983
יחסי אריתריאה–סין

**יחסי אריתריאה–סין** הם היחסים הדיפלומטיים שבין **[[הרפובליקה העממית של סין]]** לבין **[[אריתריאה]]**.

## היסטוריה
בין המדינות מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים החל מ-1993, שנת קבלת העצמאות של אריתריאה מאתיופיה. היחסים נמצאים בצמיחה ומבוססים בעיקר על קשר כלכלי. בשנת 1994 קנתה אריתריאה מכונות סיניות במחיר של 3 מיליון דולר. סין עזרה לאריתריאה לכסות את החוב שצברה בשל קניית המכונות. ב-2007 ביקר שר החוץ הסיני באריתריאה, כחלק מסדרת ביקורים במדינות אפריקה.

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
יחסי ג'מייקה–ספרד

**יחסי יחסי ג'מייקה–ספרד** הם היחסים הדיפלומטיים שבין **[[ג'מייקה]]** לבין **[[ספרד]]**.

## נציגויות דיפלומטיות
* ג'מייקה מיוצגת בספרד באמצעות השגרירות שלה בבריסל שבבלגיה.
* ספרד מיוצגת בג'מייקה באמצעות השגרירות שלה בקינגסטון.

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
אינגברייט ויק

**אינגברייט ויק** (בנורווגית: **Ingebrigt Vik**; 1867, הורדלנד – 1927, נורווגיה) היה פסל נורווגי.

החל בפיסול בעץ בבית המלאכה של אביו.

בשנים 1889–1891 למד באקדמיה המלכותית הדנית לאמנויות יפות בקופנהגן, לאחר ניתוח בברך חזר לביתו בנורווגיה להבראה.

בשנת 1903 עבר לפריז באקדמיה קולארוסי לאמנות.

פיסל את אדוורד גריג ואת נילס הנריק אבל, רבות מעבודותיו מצויות במוזיאון הקרוי על שמו בעיר הולדתו במחוז הורדלנד בנורווגיה.

## גלריה

Ingebrigt Vik-Edvard Grieg-Bergen.jpg|אדוורד גריג בברגן
Ingebrigt Vik-Ynglingen-Bergen.jpg|נעורים בגני התיאטרון בברגן
"Ung pike" 1914.jpg|אישה יושבת במוזיאון אינגברייט ויק בהורדלנד


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:פסלים נורווגים
קטגוריה:נורווגים שנולדו ב-1867
קטגוריה:נפטרים ב-1927
משה בונם קרויס

הרב **משה בונם קרויס (קראוס)** (י"ז בתשרי ה'תרל"ז, 5 באוקטובר 1876 – י' בטבת ה'תרצ"ט, 1 בינואר 1939). רב העיר באדן בשווייץ. נינו של החת"ם סופר, ומחבר הספר **מנחת משה**.

## חייו
נולד בצעהלים שבמדינת בורגנלנד באוסטריה לאביו הרב יונה, שממנו התייתם בצעירתו, ולאמו שרה, נכדת החת"ם סופר שעלתה לארץ ישראל אחרי התאלמנותה.

למד תורה אצל רבי יהודה גרינוולד, ראב"ד סאטמר שהסמיכו להוראה, והעיד עליו "שעוד מנעוריו היה נעלה ונשגב מאד בכל ענייניו, הן בהתמדתו והן בהשגתו וחריצותו". ולאחר מכן למד בישיבת פרשבורג אצל הרב שמחה בונם סופר, בעל ה"שבט סופר", ואצל אב בית הדין שם הרב דוד ניימן-לאקנבך שהסמיכו להוראה.

בשנת ה'תרס"ה התמנה לרבה של באדן (שווייץ) ולמרות גילו הצעיר כבש את לבבות בני הקהילה המקומית והעמיד בה ישיבה בה הרביץ תורה בדרכו המיוחדת. הגעתו לשווייץ הייתה הגרעין להתפתחות התורנית הישיבתית של מדינה זו.

נפטר בשנת ה'תרצ"ט, בגיל 63.

## משפחתו
נשא לאישה את פרומט רחל, בת **רבי שמעון פולק** אב"ד בעלעניש מחבר ספר שו"ת שם משמעון, מגדולי הפוסקים בהונגריה, ממנה נולדו לו שבעה בנים ושתי בנות. בתו השלישית לאה מאי שהתגוררה בהולנד נספתה בשואה ביחד עם בעלה ובנם היחיד בונם.

מצאצאיו ידועים:
***הרב אברהם קראוס** מנהל התלמוד תורה באוברנאו שליד לוצרן בשווייץ.
***הרב גבריאל קראוס** דיין במנצ'סטר שבאנגליה.
***הרב משה בונם קראוס** ראש ישיבה לצעירים אור אלחנן בירושלים.
***הרב משה בונם קראוס** ראש כולל הרבנים גייטסהד.
***הרב מרדכי יהודה קראוס** רב הקהילה החרדית בירוחם.
***הרב יעקב קראוס** מראשי ישיבת קמניץ בירושלים.
***הרב אברהם יהושע קרויס** ראש הקהל קנווי איילנד שליד לונדון שבאנגליה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים הונגרים
קטגוריה:רבנים שווייצרים
קטגוריה:ראשי ישיבה שווייצרים
קטגוריה:חרדים שווייצרים
קטגוריה:משפחת סופר
קטגוריה:בוגרי ישיבת פרשבורג
קטגוריה:תלמידי הרב שמחה בונם סופר
קטגוריה:שווייצרים שנולדו ב-1876
קטגוריה:נפטרים ב-1939
איג'יסוכוס

**איג'יסוכוס** (שם מדעי: *Aegisuchus*) הוא סוג של זוחל דמוי-תנין גדול פרהיסטורי, אשר חי במשך הקרטיקון העליון לפני 95 מיליון שנה שבמשך הקנומן. המאובנים שלו התגלו במרוקו והוא התגלה ב-2012 בידי צוות החוקרים קייסי הולידיי וניקלוס גרדר שכינו אותו: "תנין מגן", עקב מבנה הגולגולת דמוית המגן שלו. הסוג הכיל רק את המין *Aegisuchus witmeri*, אשר נמצא בתצורת קם קם שבדרום מרוקו כשברי גולגולת. הוא קרוי על שם המונח איג'יס  מהמיתולוגיה היוונית, עורות ושריונות של בעלי חיים בהם השתמשו האלים זאוס ואתנה ליצירת הגורגונה. הסיומת "suchus" פירושה: תנין.

דמוי-תנינאי זה היה בעל מוח גדול מאוד בנפח של 40 סמ"ק. האורך המוערך של ראשו הוערך כ-2.08 עד 2.86 מטרים לפי היחס בין גודל המוח לגודל הגולגולת בתנינאים בני ימינו. עם זאת חוקרים שמדדו את מבנה המוח, בהשוואה לגודלי תנינים אחרים כמו גוויאליים, מעריכים שאורך החיה הגיע ל- ואולי אף 16 עד 22 מטר - הערכות שהופכות אותו לזוחל הארוך ביותר בענף דמויי תנינאים ומגדולי דמויי-התנינאים שחיו אי פעם, לצד הדיינוסוכוס, הסרקוסוכוס והפורוסזאורוס. עם זאת, על השימוש בגודל המוח כדי להעריך את האורך הכולל נמתחה ביקורת רבה, וכנראה שגודלו האמיתי של האיג'יסוכוס היה קטן בהרבה.

הוא היה בעל גולגולת שטוחה באורך יחסי, ובמראה הזכירה את הגולגולת והלסת של הלגנוסוכוס והסטומטוסוכוס, והמבנה היה שטוח עם מעט שיניים, כששרירי הלסתות התחברו עם עצם הקודקוד באופן המזכיר את ראשוני הדו-חיים ופחות נפוץ אצל זוחלים. בנוסף העיניים בלטו באופן מועט מעל הגולגולת ו"נדחסו" למרכזה. התנין הותאם כך למארב תת-מימי והיה יכול להמתין זמן ארוך לדגים ויצורים אחרים אותם הוא מעך בחבטה חזקה ובלע כמו שהם.

אצל תנין זה התגלו אולי הוכחות לתרמורגולציה (שימור חום גוף), כאשר האזור של לוחיות העיניים היו חסרות בשריון עבה, כך שהיו לבטח מלאות בכלי דם שיועברו למוח ויחממו את הדם. דבר זה ידוע רק בתנינאי זה.

## קישורים חיצוניים

*Aegisuchus witmeri באתר carnivora 

## הערות שוליים

קטגוריה:אג'יפטוסוכיים
קטגוריה:בעלי חיים שחיו בקרטיקון עליון באפריקה
קטגוריה:מרוקו: מאובנים
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-2012
Jump Force

**Jump Force** (ביפנית: **ジャンプフォース**) הוא משחק וידאו, מסוגת לחימה וקרוסאובר שפותח על ידי Spike Chunsoft והוצא לאור על ידי Bandai Namco Entertainment ב-15 בפברואר 2019 ל-Xbox One, PlayStation 4, מחשב אישי ו־Nintendo Switch. המשחק כולל בתוכו דמויות מסדרות מאנגה שונות (כגון דרגון בול, וואן פיס, אקדמיית הגיבורים שלי ועוד) שמופיעות במגזין Shōnen Jump והמשחק הוצא לכבוד חגיגות ה-50 של המגזין.

## תקציר עלילה ומשחקיות
המשחק מתחיל כשפריזה וצבאו תוקפים את העיר ניו יורק, לאחר מכן פריזה יורה לייזר מהאצבע שלו שבטעות פוגעת באזרח, לאחר מכן טראנקס מחייה את אותו האזרח בעזרת יכולת שגם מעניקה לאותו אזרח את הכוח להפוך לגיבור על. האזרח הוא בעצם הדמות של השחקן והשחקן יכול לעצב אותו בהתאם, לבחור לו בגדים, מהלכי כוח ולעשות איתו משימות.

## קישורים חיצוניים
* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:דרגון בול - משחקי וידאו
קטגוריה:וואן פיס
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2019
קטגוריה:משחקי פלייסטיישן 4
קטגוריה:משחקי Xbox One
קטגוריה:משחקי Windows
קטגוריה:משחקי לחימה ממוחשבים
קטגוריה:משחקי נינטנדו סוויץ'
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו ביפן
סטוקסוזאוריים

**סטוקסוזאוריים** (שם מדעי: Stokesosauridae) היא משפחה של דינוזאורים תרופודים, שחיו בין היורה העליון לקרטיקון התחתון לפני 150 עד 130 מיליון שנה מזמננו באירופה ובאמריקה הצפונית. קבוצה זו היא מאבותיה של משפחת הטירנוזאוריים, אך היא בעלת מאפיינים פרימיטיביים בהרבה, ובגודלם היו קטנים עד בינוניים בלבד.

המשפחה נקראה ב-2020 בידי החוקים יון וקאר, אך המיונים כבר הציעו את קיום המשפחה עוד לפני כן, בהתבסס על קשר בין דינוזאורים טורפים ללא מקור כמו הטייניקולגראוס והאאוטירנוס, אף שעוד לא קיבלה הכרה מארגון ICZN. היא קרויה על שם הסוג סטוקסוזאורוס, הקרוי על שם החוקר ויליאם ל' סטוקס  מיוטה.

מיני המשפחה הם קרוביהם של הפרוצרטוזאוריים, וגם של הצלורידים, מהם החלו להתפתח המינים הגדולים המזכירים את הטירנוזאורוס.

## סוגים
* *Aviatyrannis?*
* אאוטירנוס (*Eotyrannus*)?
* ג'ורטירנט (*Juratyrant*)
* סטוקסוזאורוס (*Stokesosaurus*)
* טייניקולגראוס (*Tanycolagreus*)?

ייתכן שגם הסוג *Jinbeisaurus* שייך למשפחה.

קטגוריה:טירנוזאורים
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-2020
געגוע (אלבום)

"**געגוע**" הוא אלבום הסולו העשירי של הזמרת יהודית רביץ. האלבום יצא בשנת 2000 על ידי חברת הליקון.

## רשימת רצועות

## קרדיטים למשתתפים באלבום
*שירה: יהודית רביץ
*שירת אורח: גידי גוב, רמי קליינשטיין, אריק איינשטיין
*עיבוד מיתרים: אילן מוכיח
*עיבוד והפקה מוזיקלית: אבנר חודורוב (גם מפיק מוזיקלי ב"הלוואי"), יהודית רביץ, רמי קליינשטיין (ב"שיר אהבה"), אלון אולארצ'יק (ב"סתיו"), יוני רכטר (ב"צער לך"), קורין אלאל (גם הפקה מוזיקלית ב"זן נדיר")
*זמרי ליווי: דן תורן, רן שם טוב, יהודית רביץ, פיטר רוט, איתן איצקוביץ', יונתן לוי, קורין אלאל, דוד לוי, אלי סורני, רן עפרון, דוד בסן
*גיטרה בס: יונתן לוי, רן שם טוב, פיטר רוט, מייקל בנסון, יוראי אורון, מיקי שביב, דוד בסן
*תופים, כלי הקשה: איתן איצקוביץ', יובל שפריר, אשר פדי, בועז ברמן, אלון הלל, מאיר ישראל, מישל עמר
*גיטרה חשמלית, כינור: רן שם טוב
*קלידים: רן שם טוב, אבנר חודורוב, עדי רנרט, יוני רכטר, רן עפרון
*פסנתר: רן שם טוב, יהודית רביץ, יוני רכטר
*גיטרה אקוסטית/חשמלית: יהודית רביץ, קורין אלאל, דוד לוי, שמוליק בודגוב, אלכס פולק
*צ'לו: מיכאל הרן
*ויולה: רומן שפיצר
*כינורות: אדריאן יוסטוס, גנדי גורביץ', אליקים זלצמן, דרורית פלק
*טמבורין: פיטר רוט, רן שם טוב, יובל שפריר
*טרומבון: שי דגן
*סקסופון: ניצן עין הבר, אלי דג'יברי
*חצוצרה: שמוליק קוס, אבישי כהן
*סינתיסייזר: יובל שפריר
*עריכה מוזיקלית: יזהר אשדות
*הקלטות: יעקב מורנו, עמי איילי, ליאור טבת, גיל תורן, אהד דקל
*הקולט ונערך באולפני: E-MIX, DB Studios, Triton, Zaza
*בימוי: אשר ביטנסקי
*הפקה בפועל: דנה פרנקלין, הדס שושן
*ניהול אישי: אשר ביטנסקי, מור הפקות בע"מ, עופר פסנזון
*עיצובים גרפיים: דינה שהם
*עריכה דיגיטלית: S.D.L
*מפיקים בפועל: אורלי אביטל, נאוה קולטון
*תמונות: שרון קנטור, רבקל'ה נוימן
*וידאו: דן תורן, יהודית רביץ, טל שוורצמן
*הפקה: תמי סטמרי
*יחסי ציבור: הדס עמר, שרי ישראלי

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי יהודית רביץ
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי רוק קל
קטגוריה:אלבומי חברת הליקון
יחסי ברזיל–ג'מייקה

[ממוזער|ראש ממשלת ג'מייקה [ברוס גולדינג (מימין) נפגש עם נשיא ברזיל לואיז אינסיו דה סילבה בעת ביקור הראשון בברזיל, 2010]]
**יחסי ברזיל-ג'מייקה** הם היחסים הדיפלומטיים שבין **[[ברזיל]]** לבין **[[ג'מייקה]]**.

## היסטוריה
היחסים בין המדינות כוננו ב-14 באוקטובר 1962. על מנת לחזק את היחסים בין המדינות, במרץ 2012 הורתה ממשלת ג'מייקה לשגריר גמ'ייקה בברזיל להתחיל לפעול לחיזוק היחסים בין המדינות.

ג'מייקה וברזיל נהנו מיחסים חזקים לאורך השנים, ומידת שיתוף הפעולה ניכרת הן ברמה הדו-צדדית והן הרב-צדדית. ברמה הדו-צדדית, היחסים התגברו עוד יותר בתקופה האחרונה כתוצאה מהמספר המוגבר של ביקורים מדיניים, כמו גם קידומם של תוכניות שיתוף פעולה טכניות בתחומים כמו אנרגיה וחקלאות.

## ארגונים
היחסים הטובים בין המדינות נבנים על חברותם בארגונים משותפים. בין אותם ארגונים בולטים ארגון ה-G-15 והקהילה של אמריקה הלטינית והמדינות הקריביות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
מרצדס-בנץ F-Cell רודסטר

[ממוזער|290px|דגם [בנץ פטנט-מוטורוואגן (1885) אשר בהשראתו נבנה "מרצדס-בנץ F-Cell רודסטר"]]
**מרצדס-בנץ F-Cell רודסטר** (בגרמנית: **Mercedes-Benz F-Cell Roadster**) היא מכונית קונספט עם מנוע חשמלי הפועל באמצעות תא דלק מימן מתוצרת יצרן הרכב הגרמני **[[מרצדס-בנץ]]** חברת בת של דיימלר AG אשר הוצג באפריל 2009.

דגם הקונספט "מרצדס-בנץ F-Cell רודסטר" נבנה בהשראת דגם **[[בנץ פטנט-מוטורוואגן]]** שנבנה במקור בשנת 1885, נחשב למכונית הראשונה בהיסטוריה כלומר, כלי רכב המונע על ידי מנוע בעירה פנימית. הרכב המקורי נבנה על ידי קרל בנץ ואשתו ברטה בנץ אשר גם מימנה את תהליך הפיתוח של המכונית, אך לא זכתה לרשום פטנט עקב חוקים מפלים נגד נשים נשואות באותה התקופה. 

דגם "מרצדס-בנץ F-Cell רודסטר" הוצג במסלול הזיכרון ("Bertha Benz Memorial Route" ) לברטה בנץ באפריל 2009.

## מרצדס-בנץ F-Cell רודסטר"

* דגם פתוח לחלוטין.
* מנוע חשמלי הפועל באמצעות תא דלק (תא אלקטרוכימי, אשר ממיר אנרגיה כימית לזרם חשמלי. מיקום : מנוע אחורי. 
* 2 מושבים.
* 4 גלגלים בלתי סימטריים (גלגלים אחוריים גדולים מגלגלים קדמיים).
* טווח נסיעה - 350 קמ"ש.
* מערכת היגוי באמצעות ג'ויסטיק אשר ממוקם בין 2 המושבים, אשר מחליף את גלגל ההגה.
## ראו גם
* מרצדס-בנץ
* מרצדס-בנץ F-Cell

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות קונספט
קטגוריה:מכוניות קבריולה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2009
קטגוריה:כלי רכב מנוע אחורי
קטגוריה:כלי רכב גרמניים
F-Cell רודסטר
קטגוריה:כלי רכב המונעים בתאי דלק
לבוקניה

**לבוקניה** (שם מדעי: *Labocania*) הוא סוג של דינוזאור תרופוד אוכל בשר מקבוצת הטירנוזאורים, אשר חי באמריקה הצפונית במהלך הקרטיקון לפני 73 מיליון שנה (הקמפן). הוא התגלה בבאחה קליפורניה שבמקסיקו ותואר בידי ראלף מולנר ב-1974. המאובנים שלו נחשפו בידי משלחת של חברת נשיונל ג'יאוגרפיק ושל מוזיאון מחוז לוס אנג'לס להיסטוריה של הטבע מלוס אנג'לס בראשות הגאולוג ויליאם ג'. מוריס (William J. Morris) לבאחה קליפורניה. השלד של התרופוד נחשף בתצורת לה בוקנה רוחה  שמשמעותם: "שפך הנהר האדום", מהם קיבל הדינוזאור את שמו. בסוג נכלל מין אחד - *Labocania anomala*, שפירושו: "חריג".
## מאפיינים
הלבוקניה היה דינוזאור גדול בעל מלתעות חזקות עם עוצמת נשיכה גדולה, והוא היה קרובו של הטירנוזאורוס. החוקר גרגורי ס. פאול מעריך שאורכו הכולל הגיע לאורך 7 מטרים ומשקלו עד ל-1.5 טונות. החוקרים מולינה-פרס ולרמנדי העריכו ב-2016 שאורכו הגיע ל-8.2 מטרים ומשקלו ל-2.6 טונות. עם זאת הממצאים שלו היו חלקיים וקשה להעריך מהם גודל שלם. ממצאיו כללו שברי גפיים, עצמות קרסול וכפות רגליים, אגן ירכיים מעוך ושרידי שיניים ולסת תחתונה. העצמות שלו התערבבו עם דינוזאור דמוי הדרוזאור שאולי שימש לו כטרף, אך נהרג לצידו.

מבנה הדינוזאור דמה מאוד לטירנוזאור, אך היה קל יותר ובעל רגליים קצרות יותר. עקב מיעוט המאפיינים הייחודיים, ישנם חוקרים הרואים בו קרוב של הנאוונאטוריים או הקרכרודונטוזאוריים ואף לאבליזאוריים מאמריקה הדרומית.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1974
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ראלף מולנר
קטגוריה:טירנוזאורים
קטגוריה:דינוזאורים שחיו בקרטיקון עליון באמריקה הצפונית
קטגוריה:מקסיקו: מאובנים
שאוצ'ילונג

**שאוצ'ילונג** (שם מדעי: *Shaochilong*; מילולית: "דרקון בעל שיני כריש") הוא סוג של דינוזאור טורף ממשפחת הקרכרודונטוזאוריים, שחי במזרח אסיה במשך הקרטיקון לפני 92 מיליון שנה. הממצאים שלו התגלו בתצורת אולנשוואי  שבמונגוליה הפנימית בסין, אך תוארו במקור כחלק מהסוג צ'ילנטאיזאורוס, ממשפחת הנאוונאטוריים.

הדינוזאור היה קרובם של הקרכרודונטוזאורוס ושל הגיגאנוטוזאורוס הענקיים, אך הוא היה קטן מהם בהרבה. הגיע לאורך של 5 או 6 מטרים ולמשקל של לא יותר מ-500 קילוגרם, בהתבסס על מבנה עצם הירך שאורכה 61 סנטימטרים. הממצאים שהתגלו היו של פרט צעיר כמעט בוגר והיו מעט מעורבבים. דינוזאור זה, אף על פי שלא היה גדול כמו קרוביו, עדיין היה טורף-על לאורך מזרח אסיה שמילא את מקומם של טירנוזאורים גדולים, דבר שהיה ידוע עד כה רק מחצי הכדור הדרומי. עם זאת ייתכן שלא היה טורף-על ואולי היה טורף משני (כמו הצבועים והקויוט) אל מול טורפים גדולים יותר.

בדומה לשאר הקרכרודונטוזאוריים הוא היה בעל רכס שיניים משוננות דומות לשיני כרישים גדולים (כמו עמלץ לבן), ועצמות הלסת העליונה שלו היו מעט קצרות יותר, עם מבנה שנתן עוצמת נשיכה יותר גדולה. הוא היה בעל זרועות קצרות יחסית אך בעלות טפרים מחודדים גדולים. ככל הנראה היה טורף איטי שארב לטרף של דינוזאורים אחרים מסביבתו.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קרכרודונטוזאוריים
קטגוריה:דינוזאורים שחיו בקרטיקון עליון באסיה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי סטיבן ל. ברוסאט
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-2009
ג'יימס בררדינלי

**ג'יימס בררנדילי** (באנגלית: **James Berardinelli**; נולד ב-25 בספטמבר 1967) הוא מבקר קולנוע אמריקאי הכותב בבלוג "ReelThoughts"*.* ביקורותיו מופיעות ב-Rotten Tomatoes, והוא פרסם שני אוספים של ביקורות על סרטים ב-DVD ובווידאו. הוא ידוע גם כמחבר ספרות פנטזיה*.*

## חיים אישיים
בררדינלי נולד בניו ברנזוויק שבניו ג'רזי, ובילה את ילדותו במוריסטאון שבניו ג'רזי. כשהיה בן תשע עברה משפחתו לעיירה צ'רי היל . בהמשך עבר להתגורר בעיירה פיסקטאוויי .

הוא למד באוניברסיטת פנסילבניה בין השנים 1985–1990, והשלים תואר ראשון במדעים ותואר שני בהנדסת חשמל. לאחר סיום לימודיו עבד בחברת בלקור, שכיום שמה iconectiv. הוא עבד במהלך 15 השנים הבאות "במגוון תחומים, כולל סיבים אופטיים, בדיקות וידאו ומערכות תוכנה".

בררדינלי סיווג את עצמו כאגנוסטיקן וליברטריאני. הוא מתגורר בעיירה מאונט לורל  שבניו ג'רזי עם אשתו שריל, שאותה הכיר דרך אתר האינטרנט שלו. יש להם שני ילדים: בן שנולד במאי 2010, ובת שנולדה בנובמבר 2019.

## קריירה
החל משנת 1993 מפרסם בררדינלי ביקורות בקבוצות דיון; הסרט הראשון שסקר היה "ניחוח אישה". בהמשך החל לכתוב את הבלוג "ReelThoughts" באתר Reelviews.net.

המבקר המקצועי רוג'ר איברט התייחס לברנרנלי כ"מבקר האינטרנטי הטוב ביותר", וכתב הקדמה לספרו של בררדינלי "Reelviews", שהוא אוסף של ביקורות שלו. בררדינלי חבר באיגוד מבקרי הקולנוע המשודר , והוא מבקר מאושר ב-Rotten Tomatoes.

בנובמבר 2015 ראה הספר הראשון בסדרת ספרי הפנטזיה "The Last Whisper of the Gods" פרי-עטו. הספר השני יצא בינואר 2016 והשלישי – במרץ 2016.

## ספריו
* Berardinelli, James (2003), *ReelViews: The Ultimate Guide to the Best 1,000 Modern Movies on DVD and Video*, 
* Berardinelli, James (2005), *ReelViews 2: The Ultimate Guide to the Best 1,000 Modern Movies on DVD and Video, 2005 Edition*, 
* Berardinelli, James (2015), *The Last Whisper of the Gods*, ASIN B-016IWS-UN-M
* Berardinelli, James (2016), *The Curse of the Gift*, ASIN B-019CPR-EH-K
* Berardinelli, James (2016), *The Shadow of the Otherverse*, ASIN B-01BRSW-VH-S
* Berardinelli, James (2017), *The Lingering Haze*, 

## קישורים חיצוניים

* ReelViews.net (אתר רשמי)

## הערות שוליים

קטגוריה:מבקרי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פנסילבניה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1967
פילים לא מתקבלים

**פילים לא מתקבלים** הוא ספר העוסק בילד המחזיק בביתו פיל כחיית מחמד, ונחשב לילד המחזיק חיה מוזרה. הוא מגיע למועדון החיות המקומי, אך מגורש משם, ומחליט לבנות מועדון אליו כל החיות מוזמנות. זהו ספרה של ליזה מנטצ׳ב  אשר נכתב באנגלית, תורגם על ידי ראובת ניצן ויצא לאור בעברית ב-2019. הספר אויר על ידי טאי-יון, והוא מיועד בעיקר לילדים קטנים, אך בכל זאת מהווה גם חומר מחשבה למבוגרים. הספר מדבר על קבלת השונה, האחר, ומביע את ערכי הסובלנות.

## עלילה
גיבור סיפורנו הוא ילד, המגדל פילון קטן כחיית מחמד. אין עוד הרבה ילדים כמוהו, המחזיקים חיות משונות. רוב הילדים מחזיקים חיות כמו כלבים וחתולים. הוא מרגיש אחר ושונה מכולם. הוא מאוד אוהב את הפילון שלו. יום אחד מכריזים במועדון החיות השכונתי על מפגש ילדים וחיות המחמד שלהם, והילד הולך עם פילון המחמד שלו לשם. כאשר הוא מגיע לפתח המועדון, הוא נפעם לראות על הדלת שלט ועליו כתוב "פילים לא מתקבלים". הוא עצוב ומדוכדך, ומתיישב על ספסל ליד ילדה לא רחוק משם. לפתע הוא רואה שהילדה יושבת ביחד עם חיית המחמד המיוחדת שלה. היא מגדלת בואש! "למרות שלא היה כתוב 'בואש' על השלט", היא אומרת, "והוא בכלל לא מסריח", שניהם גורשו ממועדון החיות. הילד והילדה מחליטים לפתוח מועדון חיות משלהם, ועליו הם תולים שלט: ״כולם מוזמנים״.

## הסופרת
ליזה מנטצ'ב  נולדה במדינת קליפורניה שבארצות הברית ב-30 בדצמבר 1975. מנטצ'ב היא סופרת של רומני פנטזיה וסיפורים קצרים. היא ידועה בעיקר בזכות סדרת התיאטרון שלה, שהיא טרילוגיה של רומני פנטזיה לנערים. אחד מספריה, "עיניים כמו כוכבים" (באנגלית - "Eyes Like Stars") הראשון בסדרת "אילומינטה" (Illuminata), היה מועמד לפרס אנדרה נורטון לשנת 2009 למדע בדיוני ופנטזיה לצעירים. הספר היה מועמד גם לפרס מיתופואי לספרות ילדים בשנת 2010. הספר השלישי בסדרה "So Silver Bright" נבחר כאחד מחמשת הרומנים המובילים ב-YA בשנת 2011. הרומן הבדיוני שלה הופיע במגזינים "Weird Tales", "Strange Horizons", "Faerie Magazine" ו-"Clarkesworld Magazine".

## ביקורות
הספר עורר התלהבות וזכה להצלחה ולמכירות רבות מיד עם הוצאתו לאור בעברית. אמרו עליו שהוא ספר מתר, מרגש ומחמם את הלב, עם מסר חשוב. ב-2019, הספר נבחר על ידי ספריית פיג'מה וכך הופץ בין ילדי הגן.

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי ילדים ונוער
קטגוריה:ספרי 2015
קטגוריה:פילים בתרבות
קטגוריה:ספרים על בעלי חיים
הדיוויזיה ה-20 (האימפריה הגרמנית)

**הדיוויזיה ה-20** (בגרמנית: **20. Division**) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת צרפת–פרוסיה ובמלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה.

## היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה ב-11 באוקטובר 1866, ובמלחמת צרפת–פרוסיה לחמה בקרבות מארס-לה-טור, אורליאן, לה מאן, ספישרה, המצור על מץ וקרב באון-לה-רולנד.

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914 הייתה הדיוויזיה חלק מהקורפוס ה-10 בפיקוד אוטו פון אמיך, אשר היה חלק מהארמייה השנייה בפיקוד קרל פון בילוב. הדיוויזיה בקרב לייז' ובקרב סן-קנטן, ולאחר מכן בקרב המארן ובקרב על האן. באפריל 1915 הועברה הדיוויזיה לחזית המזרחית, שם לחמה כחלק מהארמייה ה-11 במהלך מתקפת גורליצה-טרנוב. בספטמבר אותה שנה הוחזרה הדיוויזיה לחזית המערבית, ולחמה כחלק מארמייה השלישית בקרב שמפאן השני. לאחר מתקפת ברוסילוב בשנת 1916 חזרה הדיוויזיה לחזית המזרחית, אך בנובמבר אותה שנה חזרה לחזית המערבית. באביב 1917 היא לחמה ב, ובקיץ חזרה למזרח ולחמה בקרב ריגה. בספטמבר חזרה לחזית המערבית, והשתתפה בקרב פשנדל ובקרב קמברה. בשנת 1918 השתתפה הדיוויזיה במתקפת האביב, ובכלל זה ב, ולאחר מכן לחמה הדיוויזיה כנגד מתקפת מאה הימים של מדינות ההסכמה. לאחר המלחמה חזרה הדיוויזיה לגרמניה, ובמהלך 1919 פורקה הדיוויזיה.

## מפקדים
* יוליוס פון בוסה (30 באוקטובר 1866 – 17 ביולי 1870)
* אלכסנדר פון קראץ-קושלאו (18 ביולי 1870 – 22 במאי 1871)
* אלברכט, נסיך פרוסיה (23 במאי 1871 – 30 במאי 1871)
* אמיל פון וינה (30 במאי 1871 – 30 ביוני 1871)
* אלברכט, נסיך פרוסיה (1 ביולי 1871 – 7 באפריל 1873)
* קרל פרידריך אלכסנדר פון דירינגסהופן (8 באפריל 1873 – 6 באוגוסט 1873)
* אלברכט, נסיך פרוסיה (7 באוגוסט 1873 – 11 בדצמבר 1873)
* ויליאם פון וויץ-רץ (12 בדצמבר 1873 – 11 במרץ 1881)
* רודולף פון תילה (12 במרץ 1881 – 6 ביולי 1883)
* היינריך פון אולשבסקי (7 ביולי 1883 – 3 בדצמבר 1886)
* גוטליב פון היזלר (4 בדצמבר 1886 – 14 בינואר 1887)
* אוטו פון פרנקנברג-ליטוויץ (15 בינואר 1887 – 21 במרץ 1890)
* הוגו פון וינטרפלד (22 במרץ 1890 – 19 ביולי 1891)
* גבהרד פון קרוזיק (20 ביולי 1891 – 16 ביוני 1893)
* מקס פון בוק אונד פולאך (17 ביוני 1893 – 13 בדצמבר 1897)
* הנס פון גוטברג (14 בדצמבר 1897 – 14 ביוני 1898)
* אגון פון גייל (15 ביוני 1898 – 15 ביוני 1901)
* וילהלם פון מולטקה (16 ביוני 1901 – 26 בינואר 1905)
* וילהלם פון קאניץ (27 בינואר 1905 – 14 בפברואר 1907)
* וילהלם פון אגלופשטיין (15 בפברואר 1907 – 26 בינואר 1910)
* אריך פון גינדל (27 באוקטובר 1910 – 31 במרץ 1913)
* אלווין שמונדט (1 באפריל 1913 – 23 בספטמבר 1914)
* הורסט פון אוטינגר (24 בספטמבר 1914 – 30 באוגוסט 1915)
* ארתור פון ליטוויץ (31 באוגוסט 1915 – 26 באפריל 1916)
* רודריך פון שלר (27 באפריל 1916 – 30 בספטמבר 1916)
* ריכרד וולמן (1 באוקטובר 1916 – 2 בדצמבר 1917)
* אוטו פון טראוטמן (3 בדצמבר 1917 – 25 במרץ 1918)
* וילהלם צוונגר (26 במרץ 1918 – 31 בינואר 1919)
* ארנסט פון אוכטריץ אונד שטיינקירך (1 בפברואר 1919 – 8 בפברואר 1919)
* וילהלם פון וינה (9 בפברואר 1919 – עד פירוקה

## לקריאה נוספת
* Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.

## קישורים חיצוניים

20
20
אצטדיון גיירמו פלסס אלסיד

**אצטדיון גיירמו פלסס אלסיד** (בספרדית: **Estadio Guillermo Plazas Alcid**) הוא אצטדיון כדורגל בעיר נייבה שבקולומביה, אשר מכיל כ-25,000 מקומות. האצטדיון משמש בתור מגרשה הביתי של הקבוצה אתלטיקו וילה.

האצטדיון הוקם ב-28 בנובמבר 1980 לכבוד המשחקים הלאומיים ששוחקו באותה שנה בעיר. עם השנים האצטדיון עבר הרחבה וכאשר היה ללא מקומות ישיבה מסומנים, הכיל לעיתים 50,000 ואף 60,000 צופים בשיאו, כגון בגמר הקופה אמריקה 1975. ב-2011 עבר שינוי נוסף לקראת המונדיאליטו שנערך בקולומביה ולפי הרישומים של פיפ"א, התכולה הסופית של האצטדיון היא 36,343 מקומות. השדרוג עלה כ-15 מיליון דולר.

## תאונות במהלך השיפוץ
בתחילת 2015 הוחלט שהאצטדיון יעבור שיפוץ נוסף, אך במהלך השיפוץ התרחשו 3 תאונות: ב-14 באפריל 2015 קרס אחד הקירות ששופצו באצטדיון ופצע שישה עובדים, ב-12 בספטמבר 2015 קרס היציע העליון אך באירוע זה לא היו נפגעים וב-19 באוגוסט 2016 היציע העליון שהיה בבנייה קרס והשאיר אחריו ארבעה הרוגים ו-10 פצועים. מאותו יום העבודות הופסקו ורק כעבור שנה וחצי חזרה הקבוצה לשחק באצטדיון ששופץ.

## אירועי ספורט
* גמר הליגה (2007, 2009)
* קופה קונמבול (1999)
* קופה סודאמריקנה (2010)
* משחק ראווה אתלטיקו וילה מול אתלטיקו מדריד (2012)

## קישורים חיצוניים

גיירמו פלסס אלסיד
פרומריכוכרוס

**פרומריכוכרוס** (שם מדעי: *Promerycochoerus*; מילולית: "קרוב למריכוכרוס", שפירושו: "חזיר מלכותי".) הוא סוג נכחד של מכפיל פרסה, מהקבוצה מריקואידודונטידה שהיה קרובו של המריכוכרוס בן תקופת האוליגוקן. הוא נקרא באותה שנה לצידו (1858) בידי חוקר המאובנים ג'וזף ליידי , ובמקור השתייך לסוג מריכוכרוס. בניגוד לקרובו הוא התקיים בתחילת המיוקן לאורך אמריקה הצפונית, לפני בערך 20 מיליון שנה מזמננו.

הפרומריכוכרוס בדומה לקרובו היה יצור מגושם באורך של 1 מטר ובמשקל של מעל 400 קילוגרם, בעל כלוב צלעות עגלגל ובעל רגליים קצרות בעלות כריות כשל גמל. ראשו היה גדול עם לסת בעלת ניבים מאיימים, אך שיניים טוחנות גדולות שהתאימו לאכילת צמחים. הוא היה מעלה גירה בעל זנב קצר והחוטם שלו דמה לחדק טפיר.

גודלו והמבנה המגושם שלו התאים לחיים אמפיביים בדומה להיפופוטם מודרני כשכמה מהמינים דמו יותר לחזיר בר, ועדיין היו בעלי רגליים עדינות וקטנות. הוא כנראה חי בסמוך למקווי מים גדולים וניזון עשב, שורשי צמחי מים למיניהם, אותם טחן במלתעותיו. עקב ניביו המאיימים היו לו מעט טורפים.

מינים אלה נכחדו עם ההתייבשות שאירעה במהלך המיוקן והכחידה שטחים גדולים ופאונה ייחודית של מינים הקרובים לגמליים המודרניים כמו המריכוידון והברכיכרוס.

## קישורים חיצוניים

350px|מרכז|ממוזער|איור אפשרי של פרומריכוכרוס

קטגוריה:ערכים שבהם מתאר הטקסון אינו מתאים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1901
קטגוריה:אוראודונטים
קטגוריה:יונקים שחיו במיוקן באמריקה הצפונית
קטגוריה:מגה-פאונה של הנאוגן באמריקה הצפונית
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1858
נקודת יאנג (אנטארקטיקה)

**נקודת יאנג** (באנגלית: **Young Point**) היא לשון יבשה סלעית, בחוף המערבי של חצי האי טריניטי, שבאנטארקטיקה.

הנקודה ממוקמת 4.8 קילומטרים דרומית לכף רוקמורל.

## היסטוריה
### גילוי ומיפוי לשון היבשה

לשון היבשה נסקר בספטמבר 1946 ושוב ביולי 1948 ומופתה בשנת 1948 על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד.

הנקודה נסקרה מחדש בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1959–1960 על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד.

### מקור השם

שמה של הנקודת ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.

הנקודה נקראת על שמו של דוקטור אדם יאנג (Adam Young), שהיה מנתח על הבריג "ויליאמס" (*Williams*), אשר חקרה את איי שטלנד הדרומיים ומצר ברנספילד בשנת 1820.

## לקריאה נוספת

• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, **[https://books.google.co.il/books?id=XS0ibKr4FU0C&pg=RA2-PA141&lpg=RA2-PA141&dq=%22Young+Point%22+Antarctica&source=bl&ots=6TTmMGJj5J&sig=ACfU3U0qE5vC0nDAlPnIp_jlVwo1UeHyWQ&hl=en&sa=X&ved=2ahUKEwjL5uuh2J_pAhWJ16QKHed5CekQ6AEwBHoECAsQAQ#v=onepage&q=%22Young%20Point%22%20Antarctica&f=false Sailing Directions for Antarctica: Includes Islands South of Latitude 60°]**, P 141

## קישורים חיצוניים

* נקודת יאנג באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* נקודת יאנג באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* נקודת יאנג באתר marineregions

## הערות שוליים

יאנג
מריכוכרוס

**מריכוכרוס** (שם מדעי: *Merycochoerus*; מילולית: "חזיר מלכותי") הוא סוג נכחד של מכפיל פרסה, שהשתייך לעל-המשפחה מריקואידודונטידה. הוא חי באמריקה הצפונית בתחילת האוליגוקן, לפני 34 עד 31 מיליון שנה מזמננו. מאובניו התגלו בעיקר במערב ארצות הברית ודרום קנדה ביותר מ-50 אתרי מאובנים, והוא הוגדר בידי החוקר ג'וזף ליידי  ב-1858.

המריכוכרוס היה בעל חיים אוכל צמחים בעל ניבים גדולים, והוא היה בעל חוטם דמוי-חדק כשל טפיר, רגליים קצרות בעלות פרסות דמויות כרית, זנב קצר וגוף עגלגל. היונק הקדום הגיע לאורך של 2.5 עד 3 מטרים ומשקל של מעל 400 קילוגרם, והוא היה מעלה גירה אמיתי בעל ארבע קיבות להעלאת גירה. עקב מבנה גופו הוא כנראה היה יצור אמפיבי, בדומה להיפופוטם, שנח רוב זמנו במים וככל הנראה לחם שם ביריביו.

המריכוכרוס דמה מאוד חיצונית לפרומריכוכרוס שהתפתח ממנו, והיה מותאם יותר לחיים בהמשך המיוקן, היבש יותר. עם זאת, הקשר הגנטי ביניהם אינו ברור.

## קישורים חיצוניים

ממוזער|מריכוכרוס

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1858
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'וזף ליידי
קטגוריה:אוראודונטים
קטגוריה:יונקים שחיו באוליגוקן באמריקה הצפונית
קטגוריה:מגה-פאונה של הפלאוגן באמריקה הצפונית
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1858
טופי והגורילה

**טופי והגורילה** היא תוכנית סאטירה שנוצרה על ידי ארז הימן ושאול בצר ושודרה בערוץ ביפ בשנת 2008 ומנתה כ-12 פרקים. הסדרה החלה כגרסה אינטרנטית באתר פליקס ועברה לטלוויזיה בראשית 2008. התכנית הורכבה מקטעים שבהם טופי (שחר רוזנצוויג) אישה בלונדינית צעירה הלבושה בלבוש מינימלי, ובובת גורילה בשם שוקי, אשר שניהם "מלמדים" כביכול את ילדי ישראל היסטוריה ואזרחות. התכנית הובילה לתלונות רבות מצד צופים אל חברת HOT, בין היתר בשל לבושה המינימלי של טופי. הביקורות הובילו את ביפ לשדר את התכנית בשעות מאוחרות. התכנית היא בעצם פרודיה על תוכניות הילדים כאשר כל פרק עוסק בנושא אחר ממוות, דרך ארצות הברית, ועד רייטינג, ויש שראו בפרובוקטיביות שבה ביקורת על החברה והתקשורת הישראלית.

## מאפייני התכנית
כל פרק עסק בנושא אחר, והתכנית כללה דמויות שונות. לאורך התכנית התארחו אישים ידועים כגון רוני סומק ואף חבר הכנסת דב חנין.
## פגיעה ברגשות הנוצרים
במאי 2011 דייוויד דיוק, אחת הדמויות המובילות והרדיקליות בארצות הברית בעד הימין הלבן-הנוצרי בארצות הברית, החל לשדר באתר שלו וכן ביוטיוב נאומים ובהם הוא מציג קטעים פוגעניים בעיני נוצרים מתוך תוכניות של ערוץ הצחוק, המציגים שנאה לנצרות ולישו, ובראשם סצנה של צליבת שוקי הגורילה בידי טופי, ששודר במקור בשנת 2008. הקטעים הוצגו כמביעים את הדעה הרווחת בישראל. אתרים אנטי ישראלים ואנטי יהודיים שונים החלו אף הם להציג ולצטט מתוך קטעים אלו, במסגרת מסע תעמולה המראה את השפעת היהודים על 'דרדור מוסריותה של ארצות הברית' לכיוונים אנטי נוצריים ואנטי לבנים כמו פתיחות בלתי מוגבלת להגירה, פורנוגרפיה, חופש ההפלה, ובעיקר שנאת הנצרות והנוצרים. עניין זה עלה באותה תקופה (2011) גם בשלטים בהפגנות נגד ישראל, בהם משתתפים לכאורה נוצרים המתנגדים לישראל. בנאומו של לארי קרון, כומר המלווה את מסע הבחירות של שרה פיילין, הוא התייחס ליחס הישראלי המזלזל בנצרות כפי שניתן לראות מהתוכן בערוץ, וטען שפיגועי החבלה הקטלניים בירושלים הם עונש על יחסם זה של הישראלים והיהודים בעולם, וסירובם לקבל את ישו.

נכון לשנת 2025 קטע הצליבה עדיין פופולרי ברשתות של נוצרים אוונגליסטים אנטישמיים בארצות הברית, בליווי פרשנות לפיה "היהודים מדמים את ישו לקוף וצולבים אותו שוב 2000 שנה לאחר הצליבה המקורית שהיו אחראים לה".

## הערות שוליים

קטגוריה:ביפ: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2008
קטגוריה:תוכניות וסדרות טלוויזיה ישראליות בכיכובן של בובות
נשים קטנות (סרט, 2018)

**נשים קטנות** (באנגלית: **Little Women**) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 2018 בבימויה של קלייר נידרפרום, ולפי תסריט מאת נידרפרום וקריסטי שימק. הסרט הוא עיבוד לרומן באותו שם מאת לואיזה מיי אלקוט שיצא לאור בשני כרכים בשנים 1868 ו-1869. זהו עיבוד מודרני של הסיפור המקורי, והוא מציין 150 שנה לפרסומו של הספר. בסרט מככבים שרה דאוונפורט, אלי ג'נינגס, לוקאס גראביל, איאן בוהן וליאה תומפסון. בארצות הברית הופץ הסרט על ידי חברת Pinnacle Peak החל מ-28 בספטמבר 2018.

## צוות השחקנים
* שרה דוונפורט – ג'ו מארץ'
** איימי לין ג'ונסון – ג'ו הילדה
* אלי ג'נינגס – בת' מארץ'
** ריס אוליביירה – בת' הילדה
* מלאני סטון – מג מארץ'
* טיילור מרפי – איימי מארץ'
** אלזי ג'ונס – איימי הילדה
* לוקאס גראביל – תיאודור "לורי" לורנס
* סטיוארט אדג' – ג'ון ברוק
* איאן בוהן – פרדריק "פרדי" בר
* ליאה תומפסון – מארמי מארץ'
* בארט ג'ונסון – פאפא מארץ'
* אדם ג'ונסון – דיוק סניור

## הפקה
באפריל 2017 פורסם שליאה תומפסון ולוקאס גראביל הצטרפו לצוות השחקנים של הסרט, בבימויה של קלייר נידרפרום לעיבוד קולנועי של קריסטי שימק לרומן "נשים קטנות" מאת לואיזה מיי אלקוט. מקליין נלסון וסטיבן שימק שימשו כמפיקי הסרט. כריס דונהיו ומריבת' ספרוס היו המפיקים בפועל מטעם חברות ההפקה "Main Dog Productions" ו-"Paulist Productions". ביוני 2017 צורפו לצוות השחקנים שרה דוונפורט ואיאן בוהן.

שלב הצילומים החל ביוני 2017 בסולט לייק סיטי שביוטה.

## יציאה לאקרנים
ביוני 2018 הוכרז על החברות Pinnacle Peak ו-Pure Flix Entertainment כמפיצות הסרט. בארצות הברית יצא הסרט לאקרנים ב-28 בספטמבר 2018.

בארצות הברית ובקנדה הסרט "נשים קטנות" יצא יחד עם הסרטים "מפלצות בשלג", "חכם בלילה", ו"מבוך האימה", וצפי ההכנסות היה כ-3 עד 5 מיליון דולר בסוף השבוע של הקרנת הבכורה. לבסוף הסתכמו ההכנסות ב-747,000 דולר בלבד.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 2018
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים המבוססים על נשים קטנות
קטגוריה:סרטים על אחיות
נאור דנין

**נאור דנין** (נולד ב-30 בינואר 1987) הוא זמר-יוצר ושחקן ישראלי.

## ביוגרפיה
גר וגדל במושב אלישיב שבעמק חפר.

ב-2009 הוציא את סינגל הבכורה שלו, "כאן בלעדייך", בהפקתו המוזיקלית של נדב ביטון, אשר זכה לביקורות חיוביות והשמעות רבות בכל תחנות הרדיו.

ב-2016 השתתף דנין בסרט הקולנוע "שיר". הסרט הועמד לפרס אופיר לסרט העלילתי הקצר הטוב ביותר.

ב-2019 הוציא את אלבום הבכורה שלו, "תכליט", בהפקתו של יקיר בן טוב, תחת חסותה של חברת "נענע דיסק". את רוב שירי האלבום כתב והלחין דנין. לחלק מהשירים הצטרפו לכתיבה וההלחנה עדי לוי ויקיר בן טוב. כמו כן, האלבום כולל הופעת אורח של הזמרת נרקיס בשיר "שלכת". האלבום זכה לביקורות חיוביות.

בשנת 2022 לקח חלק בפרויקט "החדר הסודי" של המפיק המוזיקלי אודי תורג'מן, כשביצע את השיר "סתיו".

ב-2023 הוציא את השיר "אור במוח", סינגל ראשון מתוך אלבומו השני, בו שיתף פעולה עם היוצרת צליל דנין. השיר נכנס לפלייליסט גלגלצ וזכה להשמעות רבות בתחנות הרדיו השונות. כמו כן, יצאו מתוכו שני סינגלים נוספים, "שניצל ופסטה" ו"פצעים פתוחים", בהפקה מוזיקלית משותפת עם המוזיקאי עדי לוי. בדצמבר של אותה שנה הוציא את השיר "עוטף געגוע" בו אירח את הזמרת הללי ון לואן, אותו כתב בעצמו והלחין היוצר - אוריין שוקרון, אשר נכתב בימי מלחמת "חרבות ברזל" וזכה לביקורות חיוביות, גרסאות כיסוי שונות ושבחים רבים.

בנוסף, משתתף כשחקן בפרסומות.

נשוי לרעות ואב לשלושה.

## דיסקוגרפיה
### אלבומי אולפן
* 2019: תכליט

### סינגלים
* 2017: קרוב אלי
* 2017: מלאכים
* 2017: ואם תבואי
* 2018: בשדות של ילדותי
* 2018: תכליט
* 2019: שלכת
* 2019: אלפי קילומטרים למעלה
* 2019: טיפש
* 2019: להמשיך לנוע
* 2023: אור במוח
* 2023: שניצל ופסטה
* 2023: פצעים פתוחים
* 2023: עוטף געגוע

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:זמרים-יוצרים ישראלים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:אנשי המושב
קטגוריה:בוגרי התיכון האזורי ע"ש בן-גוריון בעמק חפר
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1987
קטגוריה:מועצה אזורית עמק חפר: אישים
Elend

**Elend** (תעתיק: אלנד) הוא הרכב מוזיקלי מצרפת המנגן מוזיקת אווירה גותית (Gothic Neoclassical) ודארק אמביינט (Dark Ambient). ההרכב הוקם בפריז ב-1993 על ידי המוזיקאים איסקנדר השנאווי מצרפת ורנו טשירנר מאוסטריה. פירוש שם ההרכב בגרמנית הוא "אומללות".

## מוזיקה וסגנון

האלבומים המוקדמים של הלהקה השתמשו בסינתיסייזרים וסימפול כדי ליצור סאונד תזמורתי דחוס ואפל. בשלושת האלבומים האחרונים בסדרת "Winds Cycle" ("מחזור הרוחות") אלנד השתמשה גם בתזמורת וכלי נגינה אקוסטיים, דבר שהעניק עומק ונפח למוזיקה שלהם. בחלק משיריהם הם כללו מוזיקה אלקטרונית ומוזיקת אינדסטריאל.

בשונה מהרכבי Gothic Neoclassical אחרים, אלנד משלבים במוזיקה הקלאסית שלהם אלמנטים אגרסיביים וכבדים יותר כגון צרחות וגרואלינג המאפיינים מטאל גותי. בנוסף, הם משלבים דקלומים וקטעים המזכירים מוזיקת רוק ואלמנטים של רוק גותי. עם זאת, המוזיקה של אלנד איננה הבי מטאל וגם לא מטאל גותי, אלא מבוססת על מוזיקה קלאסית בת-זמננו ומוזיקת אווירה גותית. אלנד היו חתומים בחברות תקליטים/"לייבל" שמזוהים עם מטאל כגון הולי רקורדס (Holy Records) ושילוב האלמנטים הכבדים והאפלים במוזיקה שלהם הביא לכך שגם שוחרי מטאל מקשיבים להם.

סדרת האלבומים שלהם, "Winds Cycle" ("מחזור הרוחות"), תוכננה לכלול 5 אלבומים אך בסופו של דבר יצאה כטרילוגיה.

בריאיון עיתונאי ב-2007 הכריז איסקנדר השנאווי על הפסקת פעילות ההרכב עקב העלויות והקשיים של הקלטת מוזיקה תזמורתית. בינואר 2019 הודיעו אלנד בדף הפייסבוק שלהם שהם יחזרו ליצור מוזיקה בשנים 2019–2020.

## חברי ההרכב
### חברי ההרכב ב-2007
* אלכסנדר איסקנדר השנאווי (Alexandre Iskandar Hasnaoui): מגוון כלים (1993–היום)
* רנו טשירנר (Renaud Tschirner): מגוון כלים (1993–היום)
* סבסטיאן רולנד (Sébastien Roland): קלידים, סינתיסייזר, תכנות ועריכת קול (1997–היום)
* דויד קמפף (David Kempf): כינור, (2000–היום)
* אסתרי רמונד (Esteri Rémond): שירה נשית, סופרנו (2000–היום)
* לורה אנגלמאייר (Laura Angelmayer): שירה נשית, סופרנו
* שינז'י שיארה (Shinji Chihara): כינור, ויולה
* קלאוס אמן (Klaus Amann): חצוצרה, קרן (כלי נגינה), טרומבון
* סימון אברל (Simon Eberl): קולות וצלילי רקע

### חברים לשעבר
* נטלי ברברי (Nathalie Barbary): שירה נשית, סופרנו (1995–2003)
* איב-גבריאל זיסקינד (Eve-Gabrielle Siskind): שירה נשית, סופרנו (1994–1995)

## דיסקוגרפיה
### אלבומים

# **Officium Tenebrarum**
## *[[Leçons de Ténèbres (album)|Leçons de Ténèbres]]* (Holy Records, 1994)
## *[[Les Ténèbres du Dehors]]* (Holy Records, 1996, reissued 2001 with a bonus track)
## *[[The Umbersun]]* (Music for Nations, 1998)
#**Winds Cycle**
## *[[Winds Devouring Men]]* (Holy Records/Prophecy Productions, 2003)
## *[[Sunwar the Dead]]* (Holy Records/Prophecy Productions, 2004)
## *[[A World in Their Screams]]* (April 23, 2007)

### שונות
# *[[Weeping Nights]]* (Holy Records, 1997)

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:להקות צרפתיות
קטגוריה:הרכבי מוזיקת אווירה
קטגוריה:להקות גותיות
שואן מוריס

**שואן מוריס** (בוולשית: **Siwan Morris**; נולדה ב-7 בפברואר 1976) היא שחקנית תיאטרון, טלוויזיה וקולנוע ולשית, הידועה בעיקר מהופעתה בדרמת נעורים סקינס ששודרה בערוץ E4, בין היתר ידועה בוויילס בזכות הופעתה בהפקות טלוויזיה וקולנוע וגם בהצגות בשפה הוולשית.

## ביוגרפיה

מוריס נולדה בגלינית' שבמחוז ניית' פורט טלבוט אשר בדרום ויילס ולמדה משחק באוניברסיטה המטרופוליטנית של מנצ'סטר. בשנת 2001 היא השתתפה בתוכנית הריאליטי-טיולים האמריקאית "Scariest Places on Earth". בשנת 2002 השתתפה בדרמת המשטרה The Bill, בנוסף שחקה בתפקיד אורח כדמות סאבין בסדרת הדרמה הרפואית "Casualty". בשנת 2007 היא השתתפה פעם שנייה בתפקיד אורח בסדרה Casualty בתור קולין קולמן. באותה שנה היא גלמה תפקיד ראשי בעונה הראשונה של דרמת הנעורים סקינס את הדמות אנג'י, המורה לפסיכולוגיה במכללת Roundview ובעונה שנייה חזרה בתפקיד אורח. בשנת 2013 גלמה את לוסי בסרט המדע הבדיוני "The Machine". 

בשנת 2014 השתתפה בתפקיד אורח בדרמה הרפואית של רשת BBC, "הולבי סיטי" בדמות הולי סינגלטון, בנוסף היא גלמה את אמה של מייב בסדרה דוקטור הו. 

בשנת 2019 שחקה בתפקיד אורח של רוז בשני פרקים באופרת הסבון "איסטאנדרס" ששודרה ב-BBC.

בשנת 2022 שיחקה בסדרת הדרמה "Y Golau" של רשת הטלוויזיה S4C. 

היא דוברת ולשית ואנגלית כשפת אם.
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ולשיות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון ולשיות
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה המטרופוליטנית של מנצ'סטר
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1976
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1976
כף רוקמורל

**כף רוֹקמוֹרֶל** (באנגלית: **Cape Roquemaurel**) היא לשון יבשה סלעית בולט, בצד הצפוני של חצי האי טריניטי, בחצי האי האנטארקטי שבאנטארקטיקה.

הכף מהווה את הצד המזרחי של הכנסייה למפרץ בּוֹאוּן (Bone Bay).

## היסטוריה
### גילוי ומיפוי הכף

הכף התגלתה על ידי משלחת צרפתית ב-2 במרץ 1838, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1837 – 1840, בפיקודו של קפטן ז'ול דומון ד'אורוויל.

הכף נסקרה על ידי סקר שטחי חסות איי פורלנד בנובמבר 1948. הכף נסקרה מחדש על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד, בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1960–1961.

### מקור השם

ד'אורוויל קרא לכף על שמו של לוטננט גסטון דה קורמורל (Gaston de Roquemaurel), שהיה סגן המפקד על הספינה אסטרולאב (בצרפתית: *Astrolabe*), אשר שימשה את המשלחת הצרפתית.

## לקריאה נוספת

• Defense Mapping Agency 1992, **[https://books.google.co.il/books?id=sgSnbMOD_VsC&pg=PA332&lpg=PA332&dq=%22Cape+Roquemaurel%22&source=bl&ots=qbWKxwPay9&sig=ACfU3U3tuzFzINeEOKdNA6XPfG4vwKvJdw&hl=en&sa=X&ved=2ahUKEwib3vrC_5_pAhUysKQKHcPjCc8Q6AEwBHoECAcQAQ#v=onepage&q=%22Cape%20Roquemaurel%22&f=false Sailing Directions (planning Guide) and (enroute) for Antarctica]**, P 332

• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, **[https://books.google.co.il/books?id=XS0ibKr4FU0C&pg=RA2-PA141&lpg=RA2-PA141&dq=%22Cape+Roquemaurel%22&source=bl&ots=6TTmMHKe9I&sig=ACfU3U3jUwkWRUMmLnXQv_Rrt5mU6cC_jA&hl=en&sa=X&ved=2ahUKEwib3vrC_5_pAhUysKQKHcPjCc8Q6AEwBXoECAoQAQ#v=onepage&q=%22Cape%20Roquemaurel%22&f=false Sailing Directions for Antarctica: Includes Islands South of Latitude 60°]**, P 141

## קישורים חיצוניים

* כף רוקמורל באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* כף רוקמורל באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* כף רוקמורל באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה

## הערות שוליים

רוקמורל
פלאוקסטור

**פלאוקסטור** (שם מדעי: *Palaeocastor*; מילולית: "בונה עתיק") הוא סוג נכחד של מכרסם ממשפחת הבוניים, שחי בין סוף האוליגוקן לתחילת המיוקן באמריקה הצפונית, בטווח של 30.8 עד 23.03 מיליון שנה מזמננו, והוא נחשב לאחד מהסוגים הראשונים במשפחה.

## תיאור
הבונה ידוע בעיקר משרידים שנותרו לאורך בתרונות ברחבי אמריקה הצפונית ובייחוד בנברסקה. בנוסף מאובני עקבות שהשתמרו נכללים בסוג זה, לאחר שבעבר השתייכו לסוגים המבוטלים *Daimonhelix*, *Daimonelix* ו-*Daemonelix*. הבונה הוגדר ב-1869 בידי החוקר ג'וזף ליידי  ובסוגו נכללים שני מינים: *Palaeocastor fossor* ו-*Palaeocastor peninsulatus*.

מכרסם זה ידוע ממספר מאובנים, בהם הוא אותר במחילות מסולסלות בצורתם שהגיעו לעומק שלושה מטרים לעיתים, בהם חי בקבוצות משפחתיות. דבר זה מראה שהוא חי במבנים מהונדסים, בדומה לסכרים מודרניים. אך הוא היה מתחפר באדמה ולא חי במים כיונק מימי. הדבר קשור לקרבה בין הבוניים לקרוביהם, הירבועניים וחולדי השק החיים באדמה. עם זאת, הוא התפתח ליצור בעל אסטרטגיית רבייה K בניגוד למרבית המכרסמים כמו העכברים, המתנהלים באסטרטגיית רבייה R. כמה חוקרים טוענים שמחילות דמויות סליל כאלה נבנו מתחת למים בדומה לסכרי בונים מודרניים. הבונה השתמש במחילות כדי להתגונן מטורפים, כגון הזודיולסטיס ממשפחת הסמוריים.

בונה זה היה קטן יותר מהבונים החיים בימינו והוא הגיע לאורך 25 סנטימטרים בממוצע. את מחילותיו חפר באמצעות שיניו החותכות ללא סיוע של טפריו, מה שידוע מסימני נשיכה באבני המאורה. דבר זה יכול להצביע על התאמה התחלתית לחיים במים.

## קישורים חיצוניים

מרכז|350px|ממוזער|איור אפשרי של פלאוקסטור.

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1869
קטגוריה:בוניים
קטגוריה:יונקים שחיו באוליגוקן באמריקה הצפונית
קטגוריה:יונקים שחיו במיוקן באמריקה הצפונית
קטגוריה:מכרסמים שחיו בפלאוגן
קטגוריה:מכרסמים שחיו בנאוגן
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'וזף ליידי
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1869
ניר מימון

**ניר מימון** (נולד ב-20 ביולי 1980) הוא מפיק מוזיקלי, מלחין ובסיסט ישראלי.

## ביוגרפיה
מימון נולד בקריית ים. החל לנגן בפסנתר בגיל 13. שירת בצה"ל כמוזיקאי, על נגינה בפסנתר קלאסי. לאחר סיום שירותו הצבאי החל מימון לנגן גם בגיטרה בס וליווה בהופעות את פבלו רוזנברג, הראל מויאל ושלומי שבת. החל משנת 2009 ועד לשנת 2016 היה מימון חלק מלהקת הרוק "היהודים". ב-2015 היה שותף להפקת האלבום החמישי של הלהקה, "יותר לא".

מימון הוא שותפו לעיבוד, ההלחנה וההפקה המוזיקלית של הזמר דודו טסה בשיתופו הפיק את אלבומיו של טסה "בסוף מתרגלים להכל", "אחרי לילה של רעש", שלושת אלבומי "דודו טסה והכוויתים", "סחרחורת", "עיר ובהלות", "הגולה" ו"איגרת אל הילדים". ב-2011 זכו מימון ודודו טסה בפרס אקו"ם להישג השנה למעבדים על אלבומם "דודו טסה והכוויתים". בשנת 2013 יצא האלבום השני של בעז בנאי "אין אף אחד בבית" בהפקתו של ניר מימון ובו גרסת כיסוי לשיר "מרב אהבה שותק" של יוסי בנאי שיצא כסינגל בשנת 2010 והגיע לראשי המצעדים באותה השנה וגם למצעדי הפזמונים של העשור.

ב-2017 נסע מימון יחד עם חברי הכוויתים לסיבוב הופעות בארצות הברית, כחימום למסע ההופעות של להקת רדיוהד בארצות הברית. באותה שנה, הפיק למירי מסיקה את האלבום אלוהי הדברים הקטנים, ולזמר עקיבא תורג'מן את אלבום הבכורה שלו "עולמות". ב־2019 החל לעבוד עם הזמרת נרקיס על הפקת הופעה ואלבום אולפן. הפיק את שני אלבומיה של שי המבר: "כל החלומות" ו-"עוד יום במזרח התיכון".

ב-2019 זכה מימון בפרס אופיר למוזיקה המקורית הטובה ביותר, עבור הלחנת הפסקול לסרט הקולנוע "מאמי".

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מוזיקאים ישראלים
קטגוריה:מפיקים מוזיקליים ישראלים
קטגוריה:בסיסטים ישראלים
קטגוריה:מלחינים ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס אקו"ם
קטגוריה:זוכי פרס אופיר: מוזיקאים
קטגוריה:בוגרי בית חינוך כרמל זבולון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1980
קטגוריה:קריית ים: אישים
אוסטרוכרוס

**אוסטרוכרוס** (שם מדעי: *Austrocheirus*; מילולית: "יד דרומית") הוא סוג של דינוזאור תרופוד מקבוצת הצרטוזאורים, שחי בקרטיקון העליון של ארגנטינה לפני 96.2 מיליון שנה מזמננו. הוא התגלה ב-2010 בתצורות סרו פורטלסה  שבסנטה קרוז, בפטגוניה, ארגנטינה וסווג בידי מרטין אסקורה (Martín Ezcurra), פדריקו אנגולין (Federico Agnolin) ופרננדו נובאס . הסוג כלל מין יחיד, *Austrocheirus isasii*, על שם החוקר המגלה Marcelo Pablo Isasi. הממצאים כללו את כפות הרגליים, עצמות שוקה ועוד עצמות גפיים וללא גולגולת.

## מאפיינים
ממדיו של הדינוזאור היו קשים לזיהוי עקב מיעוט הממצאים באזור. ב-2012 הולץ (Holtz) העריך שהדינוזאור הגיע לאורך 6.5 מטר. לעומת זאת ב-2016 החוקרים Molina-Pérez & Larramendi העריכו שהוא הגיע לאורך 9.3 מטר ולמשקל של מעל 1.1 טון בקירוב. הדינוזאור כנראה היה טורף-על באזור לצד מיני קרכרודונטוזאוריים או שהיה אוכל נבלות.

דינוזאור זה היה קרוב מעט לקרנוטאורוס ושאר האבליזאוריים, אך כנראה היה בעל אבות קדומים יותר, הקשורים לצרטוזאוריים. הוא היה קרוב לברברוזאורוס , הסרכוזאורוס  והפוסטרוונאטור כסוג בקבוצה Neoceratosauria. כמותם הוא היה בעל מבנה לסתות חזק וקצר יחסית וגפיים די-קטנות, אם כי לא כמו של הקרנוטאורוס.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:צרטוזאוריה
קטגוריה:דינוזאורים שחיו בקרטיקון עליון באמריקה הדרומית
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פרננדו נובאס
כל הכבוד

"**כל הכבוד**" הוא פזמון שכתב דן אלמגור, הלחין דובי זלצר, ובוצע במחזמר "קזבלן" על ידי יהורם גאון.

## כתיבה
"כל הכבוד" הוא אחד הפזמונים במחזמר "קזבלן". עם עליית המחזמר בסוף 1966, פורסם שהפזמונים שלו נכתבו על ידי עמוס אטינגר וחיים חפר. 

במרץ 1967 תבע דן אלמגור את מפיק המחזמר, גיורא גודיק, בטענה שהפזמונים מבוססים על עבודתו, שעליה לא קיבל תמורה. לתביעתו צירף תצהיר של ד"ר עדי צמח בו נטען "כי לגבי השירים "כל הכבוד", "תרד ממני קזבלן", "המריצה" ועוד, אין כל ספק כי דמיון יסודי ומרחיק לכת שורר בין הטכסט ... של אלמגור, לבין הטכסט [של המחזמר]. ... דמיון זה מתבטא בזהות מבנית, רעיונית, קצבית, תחבירית ולעיתים אף זהות מילולית מוחלטת." גודיק טען, מנגד, שאלמגור ואטינגר כתבו את הפזמונים על פי הוראות של יגאל מוסינזון ומכך נובע הדמיון. 

בדיון בבית המשפט הודה עמוס אטינגר שאכן ראה את הפזמונים שכתב דן אלמגור לפני שכתב את הפזמונים שלו. בתחילת אפריל 1967 פסק השופט יוסף מיכאל לם שרק שני הפזמונים, "כל הכבוד" ו"תרד ממני קזבלן" הם פרי עמלו הבלעדי של אלמגור, אך ציין שהוא נוטה להאמין ששני המחברים הושפעו מיגאל מוסינזון. השופט לם קבע כי גודיק חייב להזכיר את שמו של אלמגור בין כותבי הפזמונים או להחליף, תוך 14 יום, את שני הפזמונים, כך שלא יהיה דמיון ביניהם.

הפזמון "כל הכבוד" הולחן על ידי דובי זלצר ובוצע על ידי יהורם גאון. לאחר שעובד המחזמר לסרט הקולנוע "קזבלן" בשנת 1973, הפך השיר למזוהה עם גאון.

## תוכן
השיר כתוב מנקודת מבטו של קזבלן המדבר בגוף ראשון. שאיפתו הגדולה ביותר היא לקבל כבוד מכל הסובבים אותו, תוך ציון התנגותו הנאותה בכל התרחשות. השיר מרמז גם על עברו הקרבי בצה"ל.

## פופולריות
במצעד שירי יהורם גאון שנערך ברשת ג' ב-1999, ובמצעד זהה שנערך בגלי צה"ל ב-2004, דורג השיר במקום הרביעי. במצעד זהה שנערך ב-2010 ברשת ג' דורג השיר במקום השמיני.

## גרסאות כיסוי
*בתחילת שנות ה-2000 השתתפו סמי הורי ואביטל אברג'יל בפרסומת  ל״שמנת תנובה״, שבה גילם הורי את דמותו של קזבלן וביצע גרסה מחודשת של השיר. ובהמשך הפרסומת קיבלה גרסה פרודית ב"רק בישראל" בכיכובם של ששון חממי (אורנה בנאי) וחברתו נטלי (אורלי וינרמן). 
*בשנת 2012 ביצע השחקן עמוס תמם גרסת כיסוי לשיר זה במסגרת ההצגה "קזבלן".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 1966
קטגוריה:שירי יהורם גאון
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי דן אלמגור
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי דובי זלצר
קטגוריה:ריקודי עם בישראל: שירים