open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מצפה החיים – מצפה שילה

**מצפה החיים – מצפה שילה** הוא אתר הנצחה בעלי שבמועצה אזורית מטה בנימין, אשר הוקם לזכרו של סרן שילה ראוכברגר, קצין בחטיבת גולני ובן היישוב, שנהרג בקרב ב-7 באוקטובר 2023 במהלך מתקפת חמאס על יישובי עוטף עזה.

## הקמת המצפה
המצפה הוקם ביוזמת לוחמי סיירת גולני, חניכיו של ראוכברגר בתנועת הנוער "בני עקיבא", ונערים מהיישוב עלי. ההקמה בוצעה בשטח פתוח בשיתוף בין הלוחמים לבין בני הנוער המקומיים. המצפה משקיף אל הנוף הסמוך ומשמש כאתר זיכרון פתוח לקהל.
לדברי בני משפחתו, המצפה הפך למקום מפגש עבור אנשים שהכירו את ראוכברגר ואחרים שלא הכירו אותו, ובמהלך בנייתו לקחו חלק גורמים שונים שתרמו עזרה וחומרי בנייה. המצפה נקרא "מצפה החיים – מצפה שילה", והוא נועד להנציח את זכרו באמצעות מקום שמבטא מעורבות קהילתית והמשכיות.
במסגרת טקס הנחת אבן הפינה למצפה שילה, מיזם "אבן הפינה" על שמו של עדי אלוש, יצרו ספסלים לזכרו של שילה ראוכברגר. את הספסלים הכינו יחד בני נוער מהרשות לשירות לאומי עם משתתפי המיזם.

250px|ממוזער|שמאל|שלט הכניסה למצפה החיים-מצפה שילה
## אודות שילה ראוכברגר
שילה ראוכברגר נולד וגדל ביישוב עלי. הוא למד בישיבה התיכונית בסוסיא ובישיבה הגבוהה באילת. ראוכברגר שירת כלוחם בסיירת אגוז, המשיך לקורס קצינים ושירת כמפקד מחלקה בגדוד 51 של חטיבת גולני. במהלך מתקפת חמאס ב-7 באוקטובר 2023 שהה בבסיס מו"פ שבדרום רצועת עזה, וניהל קרב ממושך נגד מחבלים שחדרו לבסיס. בקרב זה נהרג יחד עם עמיחי רובין. לדברי חיילים שהיו במקום, פעילותו תרמה להצלת חיילים נוספים בבסיס.

## קישורים חיצוניים

* אתר לכבוד שילה ראוכברגר הי"ד

* 
* 
*  מצפה החיים - מצפה שילה, אתר יוטיוב

## הערות שוליים

שילה
שילה
שילה
שילה
קטגוריה:אנדרטאות לחללים באירועים בודדים
קטגוריה:עלי
קטגוריה:נקודות תצפית בשומרון
כביש 356

**כביש 356** הוא כביש אורך המתחיל סמוך לגן הלאומי הרודיון ומסתיים סמוך למושב כרמל. הכביש מחולק בפועל לשני כבישים, המרוחקים זה מזה כעשרה קילומטרים.

תפקידו העיקרי של הכביש הצפוני הוא לקשר את מזרח גוש עציון לירושלים דרך כביש 398, ולשאר גוש עציון דרך צומת עמוס וכביש 3157. בנוסף מקשר הקטע הצפוני לכביש 60 באזור לב יהודה דרך כביש 3517, אך קטע זה לא נמצא בשימוש יהודי נרחב, מאחר שהוא עובר בסעיר, כפר ערבי העוין אותם. מנקודה זו ממשיך כביש 60 דרומה לאורך של כ-11 קילומטרים, דרך קריית ארבע, עד לכיכר חגי מזרח, שם ממשיך כביש 356, בקטעו הדרומי. בקטע זה, תפקידו הוא לחבר בין אזור לב יהודה, ובו קריית ארבע, דרך מעלה חבר ומצפה זיף, עד כרמל וכביש 317.

הכביש מהווה עורק חיים יחיד לכל הנקודות שבסביבתו, למעט כרמל.

## היסטוריה
טרם סלילת כביש 398 הנוכחי שהסתיימה ב-2007, המעבר ממזרח גוש עציון החוצה ממנו היה רק דרך כביש זה דרך צומת עמוס לכביש 3157, או דרך כפרים ערביים.

בקטע הדרומי של הכביש ביצעו מחבלים מספר פיגועים נגד ישראלים.

## מסלול

## הערות שוליים

קטגוריה:גוש עציון
קטגוריה:ישראל: כבישים
קטגוריה:ירושלים: כבישים
קטגוריה:יהודה: תחבורה
קטגוריה:מדבר יהודה: כבישים
קטגוריה:תקוע
קטגוריה:כרמל (מושב)
דלגנית אסייתית

**דַּלְגָנִית אַסְיָתִית** (שם מדעי: *Crocothemis servilia*) היא מין של שפירית ממשפחת הטיסניתיים.

מוצאה של הדלגנית האסייתית הוא מזרח ודרום-מזרח אסיה, אך היא הופצה בעקבות האדם בג'מייקה, פלורידה והוואי.

בישראל היא נדירה יותר ממקבילתה הדלגנית האדומה.

## תת-מינים
ישנם שני תת-מינים ידועים; *Crocothemis servilia servilia* (Drury, 1773) ו-*Crocothemis servilia mariannae* Kiauta, 1983 היפני. לתת-מין היפני אין את הפס השחור במרכז הגב.

## תיאור
זוהי שפירית אדומה ובינונית בגודלה (באורך כולל של 40–44 מ"מ), שהמאפיין הבולט בה הוא קו שחור לאורך הבטן במרכז הגב.

לזכר אורך הבטן 24–25 מ"מ ואורך הכנף: 27–38 מ"מ; ואילו לנקבה אורך בטן של 25–32 מ"מ ואורך כנף: 31–37 מ"מ.

צבע עיניה אדום דם עם פסי רוחב סגולים. בית החזה אדום-כתמתם בהיר, לעיתים קרובות אדום חם בגב. הבטן בגוון אדום עז, עם פס שחור בולט במרכז הגב. התוספתנים אדומים. הנקבה דומה לזכר; אבל עם בית חזה ובטן בצבע חום זית. הדוגמה השחורה במרכז הגב רחבה למדי. פרטים צעירים דומים למדי לנקבות, ולתת-בוגרים יש גוון כתמתם יותר מלבוגרים.

קל לטעות בזיהויה בשל דמיונה למיני הדלגנית, ובפרט הדלגנית האדומה. נוספת לכך שונות מסוימת הקיימת בין הפרטים, וזיהוי בוגרים בתנאי שדה נעשה קשה למדי. כאמור, הפס השחור הבולט במרכז הגב הוא מאפיין הזיהוי הבולט, אך אצל פרטים בוגרים לגמרי הוא עשוי לדהות. סימן נוסף אצל צעירים ותת-בוגרים הוא כתמי צבע כתומים בשפת ההתקפה ובקצות הכנפיים, אך גם הם דוהים עם התבגרותם.

## אקולוגיה
### התנהגות
זהו מין אוהב שמש. הזכר שומר על הטריטוריה שלו על ידי עמידה בקצה צמח בולט ורודף אחרי שפיריות אחרות מאותו מין או ממינים אחרים.

## בית גידול
היא מתרבה בבריכות, תעלות, ביצות, ביצות פתוחות ושדות אורז.

## גלריה

קובץ:Crocothemis servilia 06024.jpg|זכר
קובץ:Crocothemis servilia male by kadavoor.jpg|הפס השחור מהווה את אחד ממאפייני הזיהוי המרכזיים
קובץ:Ruddy marsh skimmer (Crocothemis servilia) subadult male in flight.jpg|תת-בוגר בתעופה, הודו
קובץ:Scarlet Skimmer (female) - Crocothemis servilia, Long Pine Key, Everglades National Park, Homestead, Florida - 8261217434.jpg|נקבה, פלורידה
קובץ:Crocothemis servilia photo.jpg|ניתן להבחין בכתמי הצבע הכתמתמים בקצוות הכנפיים
קובץ:Crocothemis servilia 2.jpg|תקריב ראש של נקבה. ניתן להבחין בעיניים המורכבות בצבעי אדום-ירוק, ובמרכז הראש במשולש העיניים הפשוטות
קובץ:Scarlet skimmer at Keitakuen in Osaka, June, 2016.jpg|התת-מין היפני *C. s. mariannae*, חסר הפס השחור במרכז הגב. אוסקה
קובץ:고추잠자리 측면.jpg|תקריב של התת-מין היפני


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי דרו דרורי
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1773
קטגוריה:שפיריות
גוש יקיר

**גוש יקיר** הוא כינוי למספר התנחלויות סביב  יקיר בשומרון.

ההתנחלויות  הן: יקיר, נופים וחוות יאיר. השלוש מחוברות זו לזו ונמצאות על אותו ההר. במורדותיו הצפוניים של ההר נמצאת שמורת טבע נחל קנה – שמורת טבע ייחודית לאורכו של נחל קנה בה מעיינות רבים וארכאולוגיה. בין הגוש ובין ההתנחלויות  קרני שומרון ומעלה שומרון מצפון נמצאת רק השמורה, ולכן יש שמכנים את כלל ההתנחלויות  במרחב זה: גוש קנה. לעיתים הגדרת הגוש כוללת גם את עמנואל, שיחד איתו כולל אל זו מופרדת מהגוש על ידי נחל קנה וכביש 5066. הגוש אינו מקיים רצף טריטוריאלי גאוגרפי ישיר עם צידו השני של הקו הירוק, אך גם אינו מבודד, וזאת בגלל שבינו לבין גוש שער שומרון, המקיים רצף כזה, מפרידים פחות מארבעה קילומטרים, שאינם מיושבים, בקטע ההמשך של נחל קנה.

גובה הגוש הוא כ-390 מטרים מעל פני הים, אופיו מעורב, וחיים בו דתיים וחילונים. אוכלוסיית הגוש מנתה 13,236 תושבים ב-2024.

עיר האם של הגוש היא אריאל, כחלק מגוש אריאל, והיא נמצאת במרחק של כ-10 דקות נסיעה ממנו. במרכז הגוש נמצא פארק שער קנה, ממנו קיימת ירידה לשמורת נחל קנה. בכניסה לגוש נמצא בסיס יקיר.

## תחבורה
בגוש עובר רק כביש ממוספר אחד: כביש 5062. הכביש יוצא מפארק שער קנה שבמרכז הגוש, סמוך לכניסה לנופים. הכביש הווה את הדרך היחידה לגוש וממנו, ומקשר אותו לכביש 5066 בצומת יקיר הקטנה. כביש זה מתחבר לכביש 505 בצומת יקיר הגדולה שבגוש מערבא, וכקילומטר לאחר מכן לכביש 5 המרכזי. לצפון, מתקשר כביש 5066 לעמנואל ולכביש 55.

הגוש מקושר על ידי ארבעה תחנות אוטובוס לקרני שומרון, אריאל, גוש דן, קדומים, גוש שער שומרון ונתניה, דרך תחנות נוספות ביישובים הקרובים לכבישים.

הגוש מרוחק כ-10 דקות מעיר האם שלו, אריאל, וכחצי שעה מגוש דן, אליו הוא מתקשר כחלק ממטרופולין תל אביב.

## סביבה
סביב הגוש ובמרגלותיו נמצאת שמורת טבע נחל קנה, בה זורם נחל קנה. השמורה מהווה פארק אזורי עבור תושבי הגוש, כחלק מגוש קנה. מצויים בו מעיינות רבים, תצורות נוף ייחודיות, תופעות קרסטיות מרשימות הכוללות מערות ומערת נטיפים, וארכאולוגיה, הכוללת אתרים היסטוריים, כמו חורבת שחאדה, ואתרים פרהיסטוריים, כמו מערת נחל קנה, בה כתובות פרהיסטוריות. כחלק מגוש קנה, ניתן להבחין בין שטח הגוש לאזורים שמחוצה לו על פי הצבע הירוק: הן בתצלומי לוויין והן על הקרקע, אזור הגוש מלא בצמחייה, בעוד כל סביבותיו לא מפותחות מבחינה זו.

גם בגוש עצמו נמצאים מספר מעיינות, כמו עין אב"י הסמוך ליקיר ומעיין חוות יאיר. בקצה יקיר נמצא מצפה עודד על שם עודד פיניק, בו שרידי חקלאות עתיקה וממנו ניתן לצפות על האזור.

במרכז הגוש נמצא פארק שער קנה. הפארק אזורי ומשרת את כל יישובי הגוש. מהפארק קיימת ירידה דרך ההר לשמורת נחל קנה.

## חינוך
תנועת הנוער בני עקיבא פועלת בגוש בשלושה סניפים, אחד בכל יישוב. בנופים פועל גם סניף של תנועת הנוער בית"ר.

בגוש בית ספר ממלכתי דתי יסודי, שזכה לאות הצטיינות ממשרד החינוך.

אין בגוש חטיבות ביניים ותיכונים מכל סוג.

## תעשייה ומסחר
תושבי הגוש עובדים בעיקר מחוצה לו, אך בגוש נמצא גם אזור תעשייה, ביקיר.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
קטגוריה:השומרון
יקיר
קטגוריה:ההתיישבות היהודית בארץ ישראל
מטרופולין עזה

**מטרופולין עזה** (לרוב מכונה: **צפון רצועת עזה**) הוא מטרופולין בצפון רצועת עזה, שבמרכזו העיר עזה.

הגוש הוא המטרופולין העיקרי והחשוב ברצועת עזה, והוא משתרע על נפות עזה וצפון עזה.

## תיחום
ההגדרה המקובלת לתיחומו של מטרופולין עזה כוללת את כלל הנפות עזה וצפון עזה. לפי הגדרה זו, המטרופולין נתחם על ידי גבול ישראל – רצועת עזה, הים התיכון ונחל הבשור.

ניתן לחלק את שטח גוש עזה לארבע טבעות. בהיעדר הגדרה מוסכמת ובהתחשב באופי המורכב של הקשרים בין קצות המטרופולין למרכזה, ייתכנו וריאציות בהגדרת הגבולות שבין המעגלים. להלן מוצגות הערים בכל אחת מהטבעות:
* **הגרעין** – עזה
* **הטבעת הפנימית**:
** **העיר:** ג'באליה
** **מחנה הפליטים:** שאטי
* **הטבעת החיצונית**:
** **הערים:** בית חאנון, בית לאהיא
** **הכפרים:** א-זהרא, ג'וחור א-דיכ, אל-מוע'ראקה, אום אל-נסר, 
** **מחנה הפליטים:** ג'באליה

בסה"כ מונה המטרופולין 11 יישובים.

## מיקום וגאוגרפיה
מטרופולין עזה נמצא במישור החוף הדרומי של ארץ ישראל, בקצה הצפוני של רצועת עזה, כ-3 קילומטר דרומית-מזרחית לשדרות, כ-10 קילומטר דרומית לאשקלון וכ-60 קילומטר מגוש דן.

## היסטוריה

המטרופולין פונה במסגרת מלחמת חרבות ברזל, ומאז מהווה אזור לחימה בין צבא הגנה לישראל לחמאס.

## תחבורה
צירי התחבורה המרכזיים בגוש היו:
* דרך סלאח א-דין, בעבר חלק מכביש 4. הכביש מתחבר את המטרופולין למעבר ארז בצפון ולדרום ומרכז הרצועה בדרום. הוא עובר במזרח הגוש.
* דרך א-ראשיד, כביש החוף של רצועת עזה. בתחום המטרופולין מהווה הדרך אזור עסקים מרכזי וחשוב
* רחוב עומר אל-מוח'תאר, רחוב ראשי בעיר עזה.
בנוסף, למטרופולין היה נמל – נמל עזה.

## ראו גם
* רצועת עזה
* פינוי צפון רצועת עזה במלחמת חרבות ברזל

קטגוריה:רצועת עזה: גאוגרפיה
קטגוריה:מטרופולינים
צומת ג'ית

ממוזער|הצומת מכיוון מזרח
**צומת ג'ית** (מכונה גם **צומת גלעד**; רשמית: **צומת גיתות**) הוא צומת מרכזי ב, הנמצא על החיבור בין כביש 60 לכביש 55 ולדרך גישה לשכם. הצומת נמצא מצפון לג'ית, וממנה שמו.

הצומת הוא החיבור העיקרי בין שלושה אזורים חשובים ונרחבים בהתיישבות היהודית בשומרון: גב ההר דרך ציר גלעד, צפון השומרון דרך כביש קדומים–שבי שומרון ואזור קדומים וקרני שומרון עד כפר סבא, דרך כביש 55.

הצומת כולו נמצא בשטח C, אך הוא הנקודה הנמוכה ביותר בסביבה הקרובה לו, כשכל היישובים סביבו יושבים על הרים: מצפון–מערבו נמצאת קדומים, מדרום–מערבו ג'ית, שבשטח B, מדרום–מזרחו סרה, על רכס סלע ובשטח B, ומצפון–מזרחו הר לא מיושב, שחציו בשטח B וחציו בשטח C.

## מחסום ג'ית
צבא הגנה לישראל חוסם לעיתים את היציאה מהצומת לכביש הגישה לכיוון שכם. חסימה זו מתבצעת לפעמים אחרי פיגועים ולפרקי זמן קצרים, ולפעמים נמתחת לתקופות ממושכות יותר. החסימה מכונה "**מחסום ג'ית**".

במקרים מסוימים מחו תושבי האזור היהודים בצומת כשנודע להם שצה"ל מעוניין לפתוח את המחסום לתנועת ערבים, אולם צה"ל פינה אותם מהצומת ופתח את המחסום. מחאת התושבים מתרחשת על רקע חששם מפתיחת הציר לשכם, שכן לדידם הדבר ימשוך עוד פיגועים כלפי יהודים בצומת.

## מבנה
הצומת מורכב משני צמתי קמץ (T), המחוברים ביניהם בקטע הנחשב לקצה כביש 55. צומת הקמץ המזרחי פונה לדרום, אל ציר גלעד, ומחובר מזרחה לכביש גישה לשכם ופאתיה. צומת הקמץ המערבי פונה לצפון, אל כביש קדומים–שבי שומרון, ומחובר מערבה אל כביש 55.

## היסטוריה
הצומת נפתח לתנועה עם סלילת עוקף שכם (כביש 60) בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20. עד אז עבר במקום רק כביש 55, שקישר בין השרון לשכם ונסלל בתקופת המנדט הבריטי.

### פיגועים
במהלך השנים ביצעו מחבלים מספר פיגועים בצומת:

* בציר גלעד, בקרבת הצומת, נהרג גלעד זר על ידי מחבל ב-29 במאי 2001.

* בתחילת ינואר 2018 ביצע מחבל ניסיון פיגוע בצומת, במהלכו נצמד לרכבו של תושב ישראלי, ושלף אקדח כלפיו. ברגע האחרון, מסיבה לא ברורה, המחבל לא ירה בתושב הישראלי אלא ברח לשכם דרך מחסום ג'ית, שהיה פתוח. לאחר ניסון הפיגוע צה"ל לא פרס מחסום בצומת מחשש לפגיעה באוכלוסייה הערבית.
* ב-9 בינואר 2018 '''נרצח הרב רזיאל שבח''' על ציר גלעד, בסמוך לצומת.

* בפיגוע אחר, בו הניחו מחבלים מטען חבלה גדול בתחנת הדלק בכניסה לקדומים, עולה חשד כי המחבלים ברחו דרך צומת זו אל תוככי שכם.

* ביולי 2018 מחבל השליך מטען צינור לעבר ישראלי ששהה בטרמפיאדה שבצומת. הישראלי התרחק מיד והזעיק את כוחות הביטחון, שעצרו את המחבל כעבור כשעה ומצאו ברכבו שני מטעני צינור נוספים.

* ב-28 בספטמבר 2025 בוצע פיגוע דריסה בצומת בו נפצע ישראלי באורח קשה כתוצאה מירי של כוחות צה"ל לעבר המחבל לשם נטרולו.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

ג'ית, צומת
ג'ית, צומת
קטגוריה:כביש 60: צמתים ומחלפים
צומת ג'ית
צומת ג'ית
כיסאן

**כיסאן** (בערבית: **كيسان**) הוא כפר ערבי קטן השוכן בנפת בית לחם ברשות הפלסטינית. הכפר ממוקם כ-3 קילומטרים דרום-מערבית לעיירה תוקוע וכקילומטר וחצי צפונית למעלה עמוס. בשנת 2017 מנתה אוכלוסייתו 560 נפשות, לפי נתוני הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה.

## היסטוריה
כיסאן הוא כפר בדואי של בני שבט תעמרה. כמה מבני השבט התראיינו לכתבה של הערוץ הראשון שנעשתה על צבי מסיני, איש הייטק לשעבר שחוקר את מוצאם היהודי של חלק מהפלסטינים, וטענו לשורשים יהודים. צבי מסיני הביא את סיפור שבט התעמרה גם ב"ספר ההתחברות". לטענתו, שבט התעמרה היה בעברו שבט של יושבי קבע. הראשונים שיצאו, התרחקו מהכפר עם עדרי הצאן שלהם, בגלל מחסור במרעה במקום. כך הפכו אנשי התעמרה לנוודים, בתורם אחרי מקומות מרעה. מסיני מציין כי בבית הקברות של שבט התעמרה בסמוך לחירבת תעמר, נמצאות במקום הגבוה ביותר שתי מצבות ישנות שעליהן חקוקים מגיני דוד, שניזוקו בחלקם. לטענתו, אלו סותתו בידי תושבי המקום כדי להסתיר את מוצאם היהודי לאחר שאולצו להתאסלם.

בשנות ה-30 של המאה ה-20 כתב יצחק בן-צבי כי השבט כולל כארבעת אלפים נפש. בני שבט התעמרה עזרו באיתור המגילות הגנוזות במערות קומראן ובמערות מורבעת במדבר יהודה.

עד שנת 1967 נדדו בני השבט בכל השטח המדברי המשתרע ממזרח ומדרום לבית-לחם, וברחבי מדבר יהודה, בעקבות שטחי המרעה, ולשוב אל כפריהם במחזוריות עונתית. בעונת החורף היו נודדים עם עדריהם למערות שבואדייות מדבר יהודה, ואת מגורי קיץ היו מקמים באוהלים בגב ההר; אך רוב שטח נתפס על ידי צה"ל כשטח אש, דבר שחייב אותם להתמקם במגורי קבע בין השאר בכפרים זעתרה ומעסרה, ולמצוא פרנסות חלופיות לאמצעי הקיום המסורתיים. לפלג אחד משבט התעמרה, אל־עביאת, הצטמצמו שטחי המרעה והנוודות במהירות, גם עקב תפיסתם לצורך הקמת ההתנחלויות תקוע, מעלה עמוס ונוקדים, ובשנות ה-80 של המאה ה-20 הוא נדחק לשטח מצומצם בן קמ״ר אחד מדרום להרודיון. סביב הכפר כיסאן, שם היה להם כבר מספר מבנים (כולל מסגד ובית הקברות). מקור הפרנסה הכמעט בלעדי של השבט היה גידול צאן, אך כל שטחי המרעה שממזרח לכפר עד ים־המלח נסגרו כשטח אש.

עד 1987 המנהל האזרחי התיר לבני התעמרה הקמת מבני קבע, אז החל לאכוף צווי הריסה, בנימוק שהבנייה נעשתה על קרקעות חקלאיות. בנוסף החל צה"ל להחרים לעיתים קרובות את עדרי הצאן של השבט, כאשר יצאו לרעות באזור, בטענה שנכנסו לשטח אש. בינואר 1988⁩ אף ירה חייל צה"ל בבן השבט בעת שניסה למנוע את החרמת העדר שלו. באוגוסט 1989⁩, בעקבות עתירה לבג"ץ שהוגשה בסיוע ארגון רבנים למען זכויות־האדם, הוסכם על פרשה בה הוסכם על הריסת מספר מבנים שהוקמו ללא היתר בשטח חקלאי לטובת הסדרת פתרון קבע לבנייה בכפר.

לאחר הסכמי אוסלו השטח הבנוי של כיסאן הוכרז כשטח B (באחריות אזרחית של הרשות הפלסטינית). ועדה של המשרד הפלסטיני לשלטון מקומי הוקמה בכיסאן ב-1997, ולאחר מכן הפכה למועצת כפר בת 9 חברים. ב-2021 נבנה בכפר בית ספר יסודי על ידי הרשות הפלסטינית, לאחר אישור של שר הביטחון בני גנץ; אך פעילי תנועת רגבים החלו בקמפיין לפעול להריסתו.

באפריל 2022, הותקפו שלושה מתושבי הכפר על ידי עשרות יהודים רעולי פנים באבנים, אלות וגז פלפל, לטענתם הם הגיעו מההתנחלות מעלה עמוס. אחד הנפגעים, בן 62, אושפז בבית החולים בבית לחם עם חבלת ראש.

באוקטובר 2022, הותקפו בידי מתנחלים בכפר כיסאן שתי פעילות שמאל, שבאו לכפר כדי לסייע לתושביו למסוק זיתים בכפר.

## ראו גם
* כביש 3698

## הערות שוליים

קטגוריה:נפת בית לחם
בסיס הצי סן דייגו

**בסיס הצי סן דייגו** (באנגלית: **Naval Base San Diego**, נקרא גם **בסיס הצי רחוב 32** ובאנגלית: **Naval Station 32nd Street**) הוא בסיס צבאי של צי ארצות הברית הממוקם בסן דייגו שבקליפורניה. הבסיס הוא הבסיס הימי השני בגודלו בעולם לאחר בסיס הצי נורפוק ומשתרע על שטח יבשתי של 1,600 אקר ועל 326 אקר שטח פני מים לאורך מפרץ סן דייגו. הוא משמש כנמל הבית העיקרי של צי האוקיינוס השקט של ארצות הברית. 

הבסיס הוקם ב-23 בפברואר 1922 כ"בסיס המשחתות של ארצות הברית, סן דייגו" לאחר שהוקצה לשם כך שטח על ידי העיר סן דייגו. במהלך מלחמת העולם השנייה שימש כבסיס תיקונים של הצי. לאחר המלחמה שימש מרכז תמיכה לוגיסטית, ומשנת 1994, לאחר סגירת מספנת לונג ביץ', הפך לנמל הבית הראשי של צי האוקיינוס השקט. הוא אחד משני נמלי התמיכה העיקריים של הצי לצד בסיס הצי נורפוק בווירג'יניה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סן דייגו
סן דייגו
אתבסקה (נהר)

**נְהַר אָתַבַּסְקָה** (באנגלית: **Athabasca River**) הוא נהר באלברטה שבקנדה. מקורו של הנהר בשדה הקרח קולומביה שבפארק הלאומי ג'ספר, והוא זורם לאורך 1,231 ק"מ עד לשפכו בימת אתבסקה. חלק ניכר מהאדמות שלאורך גדות הנהר מוגן במסגרת פארקים לאומיים או פרובינציאליים, והנהר עצמו מוגדר כנהר מורשת קנדי בשל חשיבותו ההיסטורית והתרבותית. מפל אתבסקה ממוקם כ-30 ק"מ במעלה הנהר מהיישוב ג'ספר .

## מהלך
מקורו של נהר אתבסקה הוא בפארק הלאומי ג'ספר, באגם פרובידנס שבתחומי שדה הקרח קולומביה, בין הר קולומביה, כיפת סנואו ורכס וינסטון צ'רצ'יל, בגובה של 1,600 מ' מעל פני הים. אורכו של הנהר 1,231 ק"מ, והוא נשפך לקצה הדרום-מערבי של ימת אתבסקה. שטח אגן הניקוז שלו עומד על 95,300 קמ"ר.
ימין|ממוזער|250x250 פיקסלים| נהר אתבסקה בפארק הלאומי ג'ספר
הנהר זורם לאורך שדות קרח ועובר דרך גאיות, תוך שהוא מהווה בית גידול לבעלי חיים על גדותיו ובביצות הסמוכות אליו. לאורך נתיבו, הנהר זורם בסמוך למספר פארקים לאומיים ופרובינציאליים. לאורכו ישנם אשדות המעכבים את השיט בנהר דרומית-מזרחית לפורט מקמארי.

על גדות הנהר יישובים רבים, ומספר גשרים חוצים את הנהר ועודם בשימוש.

## היסטוריה
אנשי השבטים הילידיים, בני האומות הראשות, עסקו בציד ובדיג לאורך הנהר עד לבוא האירופים במאה ה-18. למן 1778 לערך, היו נהר אתבסקה חלק מנתיב סחר הפרוות הראשי מנהר מקנזי אל הימות הגדולות.
[ימין|ממוזער|250x250 פיקסלים| סירה של [חברת מפרץ הדסון בנהר אתבסקה, 1910 לערך.]]

המקטע הצפוני של נהר אתבסקה הפך לחלק מרשת תובלה עיקרית ב-1921, כאשר חברת הרכבות אלברטה ונתיבי המים הגדולים הגיעה לווטרווייז, בקרבת פורט מקמרי, אז הנקודה הצפונית ביותר ברשת הרכבות באמריקה הצפונית. מטען ליעדים צפוניים יותר נשלח לווטרווייז והועבר לארבות, ומשם ציים של גוררות הובילו אותן במעלה הנהר ליעדים באגן הניקוז של הנהרות אתבסקה ומקנזי. קרנה של התעבורה על גבי ארבות ירדה לאחר 1964, עת הפכה היי ריבר, השוכנת לחופה של ימת העבדים הגדולה, לקצה הצפוני ביותר של רשת הרכבות.

## סביבה
בשל קרבתו לחולות הזפת של אלברטה, נבנו לאורך הנהר תשתיות אנרגיה רבות. ב-6 ביוני 1970 התפוצץ צינור, שהופעל על ידי חברת חולות הזפת הקנדיים הגדולים, בסמוך לגדות הנהר. נפח השפך הכולל נאמד על ידי החברה בכ-1,190 חביות (189 ממ"ק).

בשנת 2012 הגיע מחקר עצמאי למסקנה שנהר אתבסקה מכיל רמות גבוהות של זיהום במורד הזרם מחולות הזפת. בדיקות הראו כי מקטע זה של הנהר הכיל כספית, עופרת ו-11 יסודות רעילים נוספים. בשנת 2021 נערך מחקר עצמאי נוסף על מי הנגר וקובץ נתוני האקלים באגן הניקוז של הנהר, שהראה כי הטמפרטורה הממוצעת עולה בהדרגה מאז 1960, וכי היא צפויה להמשיך ולעלות בשתי מעלות צלזיוס עד אמצע המאה ה-21, דבר העלול להפחית את נפח השלג המפשיר באביב.

ב-31 באוקטובר 2013 אירעה דליפה מאחד מבורות הפסולת של מכרה פחם באלברטה, ובין 600 מיליון ל-1 מיליארד ליטרים של פסולת נשפכו ליובלים של הנהר, משם הם זרמו במורד הנהר לאורך למעלה מ-500 ק"מ, עד שהגיעו לימת אתבסקה בסמוך לפורט צ'יפוויאן.

## מורשת
הנהר הוגדר כנהר מורשת קנדי בשל חשיבותו לסחר הפרוות וסלילת מסילות הברזל והדרכים אל מערב קנדה, כמו גם מורשתו הטבעית.

## ראו גם
* קרחון אתבסקה
* מפל אתבסקה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלברטה: נהרות
קטגוריה:הפארק הלאומי ג'ספר
כשלים של מחשוב מבוזר

**כשלים במחשוב מבוזר** (באנגלית: **Fallacies of Distributed Computing**) הם אוסף של הנחות שגויות שגובשו על ידי ל. פיטר דויטש ואחרים ב-Sun Microsystems, אשר מתארות תפיסות שגויות שמפתחים נוטים להניח בעת תכנון ובניית מערכות מבוזרות.

## רשימת הכשלים
הרשימה המקורית כללה שמונה כשלים:
# הרשת אמינה.
# זמן ההשהיה הוא אפסי.
# רוחב הפס אינסופי.
# הרשת מאובטחת.
# טופולוגיית הרשת אינה משתנה.
# ישנו מנהל מערכת אחד בלבד.
# עלות התעבורה היא אפס.
# הרשת הומוגנית.

בשנת 2021 הוסיף דויטש כשל תשיעי:
* הצד איתו אתה מתקשר אמין.

בשנת 2020 הוצעו שלושה כשלים נוספים על ידי מרק ריצ'רדס וניל פורד:
# ניהול גרסאות הוא פשוט.
# עדכונים מפצים תמיד מצליחים.
# תצפית (Observability) היא עניין אופציונלי.

## השפעות של הכשלים
אי-התייחסות נכונה לכשלים הללו עלולה לגרום לבעיות תפעוליות חמורות בתוכנה:
* חוסר בטיפול בשגיאות רשת עשוי לגרום לתוכנה להיתקע או להקפיא משאבים בזמן נתק.
* התעלמות מהשהיית רשת ואובדן חבילות עלולה לגרום לשימוש מופרז במשאבים.
* התייחסות לרשת כמאובטחת עלולה להוביל לפגיעות בפני התקפות.
* טופולוגיה משתנה, כמו גם מדיניות ניהול מרובות, מחייבת ניתוח דינמי מתמיד של התקשורת.
* הנחה שעלות התעבורה היא אפס עלולה לפגוע בחישובי תקציב או תמחור.
* הסתמכות על הומוגניות הרשת מתעלמת ממגוון פרוטוקולים, מערכות הפעלה ותצורות ברשתות אמיתיות.

## היסטוריה
הרעיון גובש ב-Sun Microsystems בתחילת שנות ה-90. ל. פיטר דויטש ניסח את הרשימה הראשונית ב-1994, ושילב בה תובנות של ביל ג'וי ודייב ליונס. בשנת 1997 הוסיף ג'יימס גוסלינג את הכשל השמיני. ב-2021 ציין דויטש בריאיון כי הכשל התשיעי הוא הרחבה של הכשל על אבטחת הרשת, ומתייחס לאמון בצדדים מרוחקים. בשנת 2020, ניל פורד ומרק ריצ'רדס הרחיבו את הרשימה כדי לשקף את אתגרי העידן המודרני במערכות מבוזרות.

## ראו גם
* תיאורמת CAP
* PACELC
* חישוב מבוזר
* ארכיטקטורת תוכנה
* ארכיטקטורה מוכוונת-שירותים – SOA

## קישורים חיצוניים
* Fallacies of distributed systems – מאת פיטר דויטש
* Fallacies of Distributed Computing Explained – מאת ארנון רותם-גל-עוז

קטגוריה:חישוב מבוזר
ישראלים מצחיקים

**ישראלים מצחיקים** הוא סרט מתיחות הישראלי הראשון שעלה לאקרנים בשנת 1978.

## תקציר
בסרט סיטואציות אבסורדיות ומפתיעות כדוגמת אישה עירומה בתא המטען של רכב פרטי, שטר כסף שמתחמק ממך שוב ושוב, חיילת המאבטחת בכניסה לאולם קולנוע ובודקת בקפדנות כל אדם – לרבות מיקומים אינטימיים במיוחד בגופם של הגברים, רעש מחריש אוזניים של רכבת חולפת שמפתיעה נהגים עייפים בלב עיר, משפט שדה בגין עבירות שמעולם לא התרחשו, גמל המסרב לכרוע ברך ומונע מהתיירים לרדת מגבו, או שוטר המבקש מעובר אורח תמים לשמור על אסיר אזוק. כל אלה מהווים רצף של התרחשויות ביזאריות שגורמות לפרצי צחוק בלתי נשלטים.

את שיר הנושא של הסרט כתב יהונתן גפן וביצע אריאל זילבר. השיר דורג במצעד השנתי תשל"ח (1978).

## שחקנים
* בועז דוידזון
* צבי שיסל
* אופליה שטראל
* אורי גרוס
* איציק אלבלק
* ליזה דוידזון

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי צבי שיסל
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1978
קופר פלאג

**קופר פלאג** (באנגלית: **Cooper Flagg**; נולד ב-21 בדצמבר 2006) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדות הסמול פורוורד וקלע. הוא נבחר במקום הראשון בדראפט ה-NBA 2025 על ידי דאלאס מאבריקס. פלאג שיחק בעונת 2024/2025 באוניברסיטת דיוק וזכה בפרס ג'ון אר. וודן ובפרס נייסמית' לשחקן המכללות המצטיין של השנה.

## ביוגרפיה
פלאג נולד בניופורט שבמיין. לאחר שנה אחת בתיכון במיין עבר לאקדמיית מונטוורדה שבפלורידה, שם הוביל את נבחרת הכדורסל של התיכון למאזן מושלם של 0–31 בעונת 2023/2024. הצטיינותו בעונה זו הביאה לזכייתו בפרס כדורסלן השנה בתיכונים בארצות הברית. הוא הוזמן לנייקי הופ סאמיט ולמשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן.

בעונת 2024/2025 שיחק באוניברסיטת דיוק והוביל אותה עד לפיינל פור של טורניר אליפות המכללות. את העונה סיים עם ממוצעים של 19.2 נקודות, 7.5 ריבאונדים ו-4.2 אסיסטים. הוא זכה בפרס נייסמית' ופרס ג'ון אר. וודן לשחקן המכללות המצטיין של השנה.

פלאג היה חבר בנבחרת ארצות הברית עד גיל 17 שזכתה באליפות העולם שהתקיימה ב-2022 בספרד, הוא נבחר לחמישיית הטורניר וכן זכה בתואר כדורסלן השנה מטעם איגוד הכדורסל האמריקאי, הצעיר ביותר שזכה בפרס מאז היווסדו. ב-2024 נבחר להשתתף, כשחקן המכללות היחידי, בקבוצת האימונים של נבחרת ארצות הברית שהתכוננה לאולימפיאדת פריז, וזכה לתשומת לב בין-לאומית ושבחים על יכולותיו מול כוכבי הנבחרת מה-NBA.

## קישורים חיצוניים

*קופר פלאג באתר אוניברסיטת דיוק
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת דיוק
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלני דאלאס מאבריקס
קטגוריה:בחירות דראפט של דאלאס מאבריקס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-2006
סמואל ניקולסון

**סמואל דנפורד ניקולסון** (באנגלית: **Samuel Danford Nicholson**; 22 בפברואר 1859 – 24 במרץ 1923) היה חבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת קולורדו.

## ביוגרפיה
ניקולסון נולד ב-22 בפברואר 1859 באי הנסיך אדוארד, צפון אמריקה הבריטית, שם למד בבתי הספר הציבוריים. הוא עבר למישיגן ומשם לנברסקה עד שב-1881 עבר לקולורדו.

ניקולסון החל להתעניין בכרייה ומאוחר יותר היה נשיא חברת הכרייה המערבית. הוא גילה עפרת אבץ הנושאת את שמו, "ניקולסוניט".

מ-1893 עד 1897 היה ראש עיריית  מטעם המפלגה הפופוליסטית; ב-1902 עבר לדנוור. ב-1914 וב-1916 היה מועמד לתפקיד מושל קולורדו אך נכשל. במהלך מלחמת העולם הראשונה היה חבר ב. הוא נבחר לסנאט של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית וכיהן בו מ-4 במרץ 1921 עד למותו ב-24 במרץ 1923. הוא מת ונקבר בדנוור.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מקולורדו
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1859
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1923
שקיעתה של הזריחה

"**שקיעתה של הזריחה**" הוא שיר אשר נכתב על ידי רמי פורטיס והולחן על ידי פורטיס וברי סחרוף. השיר הופיע באלבומו השני של פורטיס, "סיפורים מהקופסא", בשנת 1988.
## רקע
השיר נכתב על עולם העובר שואה גרעינית.

בבית הראשון מתאר השיר עולם שמח, צבעוני ומלא חיים, כאשר בפזמון מתואר כיצד הוא עובר באחת התמוטטות בעקבות מלחמה גרעינית. בבית השני מתואר היום הראשון לאחר השואה הגרעינית, והוא מתאר עולם דומם, חסר חיים, חרב ומזוהם, שהחיים שהיו בו פעם לא ישובו עוד.

השיר נכתב בהשפעת שהותו של פורטיס באירופה המחולקת במהלך שנות ה-80 של המאה ה-20, תקופת שיא של המלחמה הקרה, כאשר אירופה הייתה שרויה בחשש ממלחמה בין-מעצמתית שתתרחש בעיקר על שטחה ותכלול נשק גרעיני והשמדה הדדית, ובהשראת הסרט "כשהרוח נושבת" משנת 1986 – סרט הנפשה למבוגרים המתאר זוג קשישים בריטים המנסים לשרוד לבדם בעולם שנחרב בעקבות מלחמה גרעינית.

השיר הוא החמישי בסדר השירים באלבום "סיפורים מהקופסא", והפך לאחד השירים המזוהים ביותר עם פורטיס ושותפו ליצירה ברי סחרוף.

## משתתפים
* רמי פורטיס: שירה, גיטרות
* ברי סחרוף: גיטרות, קלידים
* יוסי לדרמן: מחשב ודגימות קול
* גיל סמטנה: גיטרה בס
* ורד הררי: קולות

## גרסאות כיסוי
פורטיס ביצע את השיר בסדרת המופעים "מקרה פסנתר" בהם לווה על ידי שלומי שבן בעיבוד לפסנתר בלבד במהלך העשור הראשון של המאה ה-21. בעקבות כך שבן וחוה אלברשטיין ביצעו את השיר דרך קבע בהופעותיהם המשותפות במהלך העשור השני של המאה ה-21. בהופעתם בפסטיבל הפסנתר בשנת 2018 התארח פורטיס עצמו לביצוע משותף של השיר.

בשנת 2020, ביצעו ניר פרידמן, קארין אופיר  ואורי בנאי גרסת כיסוי לשיר זה.

בשנת 2025, חברי "זהו זה" ביצעו גרסת כיסוי לשיר.

## קישורים חיצוניים
* מילות השיר באתר שירונט.
* השיר באתר יוטיוב.
* לדף השיר באתר הספרייה הלאומית

קטגוריה:שירי רמי פורטיס
קטגוריה:שירי ברי סחרוף
קטגוריה:שירי שלומי שבן
קטגוריה:שירי חוה אלברשטיין
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי רמי פורטיס
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי ברי סחרוף
קטגוריה:שירים על מלחמה גרעינית ונשק
היואל האוזר

**היואל ברנלי האוזר** (באנגלית: **Huell Burnley Howser**; 18 באוקטובר 1945 – 7 בינואר 2013) היה אישיות טלוויזיה, שחקן, מפיק, סופר, זמר ואמן קול אמריקאי, שהתפרסם בעיקר בזכות אירוח, הפקה וכתיבה של התוכנית California's Gold.

## ביוגרפיה
האוזר נולד בגאלאטין, טנסי, ב-18 באוקטובר 1945, להרולד צ'מברלין וג'ואל הייבנס (ברנלי) האוזר. שמו הפרטי של האוזר הוא שילוב של שמות הוריו, הרולד וג'ואל, כפי שהסביר בעצמו בפרק של California's Gold בשם "סמארטסוויל".

האוזר סיים את לימודיו בבית הספר האוניברסיטאי של נאשוויל בשנת 1963, ולאחר מכן למד היסטוריה ומדע המדינה באוניברסיטת טנסי, שם כיהן כנשיא אגודת הסטודנטים.

## קריירה
לאחר ששירת במילואים של חיל הנחתים של ארצות הברית ועבד בצוותו של הסנאטור האמריקאי הווארד בייקר, החל האוזר את קריירת הטלוויזיה שלו בתחנת WSMV-TV בנאשוויל, שם הפיק תוכניות שהתמקדו בסיפורי עניין אנושי, כגון Happy Features ו־The Happy World of Huell Howser. הוא גם שימש כאישיות טלוויזיונית עבור אוניברסיטת טנסי.

לאחר שעבד בניו יורק כמנחה של התוכנית Real Life בערוץ WCBS-TV, עבר האוזר ללוס אנג'לס, קליפורניה, ב-1981, שם עבד ככתב בKCBS-TV. במהלך השנים 1982 ו-1983 שימש כמנחה בסופי שבוע וכתב בתוכנית Entertainment Tonight. ב-1983 הצטרף ל־KCET (אז תחנת PBS) כמנחה ומפיק של Videolog, סדרה של קטעי עניין אנושי קצרים, שכל אחד מהם נמשך פחות מ-10 דקות, וששודרו בין תוכניות קצרות של התחנה כדי למלא את זמן השידור. התוכנית "Videolog" הפכה לאחת מהתוכניות הפופולריות ב-KCET, וב-1990 הורחבה לפורמט של חצי שעה לפרק. בין הנושאים ב-Videolog הוצג אמן המוך סלייטר בארון ועוד נושאים רלוונטיים ללוס אנג'לס ולקהילות הסמוכות.

### California's Gold
ב-1991, לאחר שבילה את חופשתו בנסיעה ברחבי מדינת הזהב וביקר בכל 13 תחנות ה-PBS בקליפורניה, עלתה לאוויר התוכנית California's Gold בחודש אפריל של אותה שנה. זהב קליפורניה מתמקדת בעיירות קטנות, ציוני דרך, אירועים או אתרים מעניינים ברחבי קליפורניה שאינם מוכרים לקהל הרחב. האוזר ניהל ראיונות לא פורמליים, לעיתים מאולתרים, עם תושבים מקומיים הקשורים לאתרים שביקר בהם. הוא גם הפיק תוכניות נוספות כגון קהילות קליפורניה, ירידי הזהב של קליפורניה, מרכז העיר, מים של קליפורניה, ירוק של קליפורניה, חוף הזהב של קליפורניה, פארקי הזהב של קליפורניה, טיול דרכים, ביקור... עם היואל האוזר, משימות קליפורניה, פאלם ספרינגס, שכונותינו, הספסל, ומגוון תוכניות מיוחדות.
## חיים אישיים
האוזר התגורר בדירות ההיסטוריות אל רויאל בלוס אנג'לס, קליפורניה, בדירה שבה התגורר בעבר השחקן ויליאם פרולי. בנוסף, היו לו בתים בפאלם ספרינגס ובטוונטיניין פאלמס.

ב-29 ביוני 2015 הפך ביתו של האוזר בטוונטיניין פאלמס לזמין להשכרות ולחתונות.

האוזר ציין כי הוא מתודיסט במהלך פרק של ירידי הזהב של קליפורניה שעסק ביריד מחוז נבאדה.

ב-27 בנובמבר 2012 דיווח העיתון The Sacramento Bee כי האוזר פורש מהפקת תוכניות חדשות, על רקע השערות בקהילת הטלוויזיה כי הוא חולה במחלה קשה.

ב-7 בינואר 2013, בשעה 2:35 לפנות בוקר, נפטר האוזר בביתו בפאלם ספרינגס בגיל 67. הוא נאבק בסרטן במשך מספר שנים, ותעודת הפטירה שלו ציינה סרטן הערמונית גרורתי כסיבת המוות. גופתו של האוזר נשרפה ואפרו פוזר בים מול חופי מחוז לוס אנג'לס.

ב-15 בינואר 2013 נערך טקס זיכרון להאוזר, שביקש לפני מותו כי לא ייערך לו טקס הלוויה שכן לא רצה תשומת לב.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קליפורניה: תרבות
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טנסי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1945
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2013
CSR

**CSR plc** (לשעבר **Cambridge Silicon Radio**) הייתה תאגיד רב-לאומי בתחום הפאבלס שבסיסה המרכזי שכן בקיימברידג'. מוצריה העיקריים כללו שבבים לקישוריות, שמע, הדמיה ומיקום. החברה נרשמה בבורסה לניירות ערך בלונדון והייתה חלק ממדד FTSE 250 עד שנרכשה על ידי קוואלקום באוגוסט 2015. תחת בעלותה של קוואלקום, שונה שמה של החברה ל-Qualcomm Technologies International, Ltd.

## היסטוריה
החברה נוסדה בשנת 1998 והתפצלה מ־Cambridge Consultants בשנת 1999 תחת השם *Cambridge Silicon Radio* או CSR. המייסדים, שכולם הועסקו ב-Cambridge Consultants באותה עת, היו פיל אודונובן, ג'יימס קולייר וגלן קולינסון. היא נרשמה לראשונה בבורסה לניירות ערך בלונדון בשנת 2004, והפכה לחברה במדד FTSE 250 באותה שנה.

בשנת 2005 רכשה החברה את Clarity Technologies, עסק מוביל בתחום לכידת קול צלול (CVC), ואת UbiNetics, חברת טכנולוגיית תקשורת אלחוטית דור שלישי (WCDMA/UMTS/HSDPA). בשנת 2007 רכשה CSR את Nordnav, חברת תוכנה ל-GPS שבסיסה בשוודיה, ואת CPS, חברת תוכנה ל-GPS מקיימברידג' שפיתחה GPS משופר בשיתוף עם מוטורולה.

בפברואר 2009 הכריזה CSR על מיזוג עם SiRF, הספקית הגדולה בעולם של שבבי GPS, בעסקת מניות בשווי 136 מיליון דולר; ביולי 2010 הכריזה על רכישת APT Licensing Ltd. (APT) מבלפסט וטכנולוגיית השמע aptX שלה; ובפברואר 2011 הודיעה על מיזוג עם זוראן, חברת טכנולוגיית וידאו והדמיה.

במאי 2012 רכשה CSR את טכנולוגיית Direct Digital Feedback Amplifier (DDFA), טכנולוגיה קניינית וניתנת להרחבה של מגברי שמע דיגיטליים מסוג Class-D; ביוני 2012 הכריזה על רכישת קו מוצרי השמע MAPX (לשעבר MAP-X) מ־Trident Microsystems; וביולי 2012 הסכימה סמסונג אלקטרוניקס לרכוש את עסקי הקישוריות לטלפונים ניידים (בלוטות' ו-Wi-Fi) ואת עסקי המיקום (GPS/GNSS) של CSR, יחד עם הקניין הרוחני הנלווה, תמורת 310 מיליון דולר (198 מיליון ליש"ט). במסגרת העסקה רכשה סמסונג גם 4.9% ממניות CSR.

ביוני 2014 רכשה CSR את האנשים והטכנולוגיה של Reciva, פלטפורמת הזרמת שמע ברשת, תמורת 5 מיליון דולר; ובאוקטובר 2014 הוסכם על רכישת CSR על ידי קוואלקום תמורת 2.5 מיליארד דולר. העסקה הושלמה באוגוסט 2015.

## מוצרים
ממוזער|CSR BC7820
מוצרי CSR כללו פתרונות פלטפורמה עבור בלוטות', GPS, שידורי FM, Wi-Fi, שמע, הדמיה ומעבדי ARM. לאחר המיזוג עם זוראן, ייצרה CSR גם מוצרי הדמיה דיגיטלית המבוססים על ארכיטקטורת MIPS.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות אלקטרוניקה
קטגוריה:חברות בריטיות
סליפי הולו (סדרת טלוויזיה)

**סליפי הולו** (באנגלית: **Sleepy Hollow**) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית ששודרה במקור ברשת פוקס מ-16 בספטמבר 2013 ועד 31 במרץ 2017. הסדרה מהווה עיבוד מודרני לסיפור הקצר הקלאסי "האגדה על סליפי הולו" משנת 1820, מאת וושינגטון אירווינג, והיא משלבת אלמנטים של פנטזיה, אימה, וכמו גם של דרמה משטרתית.

## תקציר העלילה
בשנת 1781 החייל איכבוד קריין (מגולם על ידי טום מיסון) הורג פרש מסתורי במהלך מלחמת העצמאות האמריקנית וכורת את ראשו כאשר במקביל הפרש המסתורי גם הורג אותו. למעלה מ-230 שנה לאחר מכן איכבוד קם לתחייה בעיירה המודרנית סליפי הולו, והוא מגלה בהמשך שהפרש גם חזר לחיים וכי הוא אחד מארבעת פרשי האפוקליפסה.

לאחר שמקרי מוות מסתוריים רבים מתרחשים בעיירה, קריין והשוטרת אבי מילס (מגולמת על ידי ניקול ביהארי) מחליטים לשתף פעולה על מנת לסכל את כוחות האופל שפועלים בעיירה, כולל מכשפות, שדים, ויצורים מיתולוגיים שונים.

## צוות השחקנים הראשי
* טום מיסון בתפקיד איכבוד קריין.
* ניקול ביהארי בתפקיד אבי מילס (עונות 1–3)
* לינדי גרינווד בתפקיד ג'ני מילס (עונות 2–4)
* אורלנדו ג'ונס בתפקיד פרנק אירווינג (עונות 1–2)
* קטיה וינטר בתפקיד קתרינה קריין (בעונות 1–2)
* ג'ון נובל בתפקיד הנרי פאריש/ג'רמי קריין (עונה 2)
* ג'רמי דייוויס בתפקיד מלקולם דרייפוס (עונה 4)

## מדיה ביתית
כל ארבע העונות יצאו לשווקים לאורך השנים במהדורת DVD.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:פוקס: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות דרמה המשכיות
קטגוריה:סדרות עם עלילה לא ליניארית
קטגוריה:סדרות אימה אמריקאיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 2013
משוגע (שיר של נדב גדג')

"**משוגע**" הוא סינגל של הזמר הישראלי נדב גדג', שיצא לאור ב-3 באפריל 2025 על ידי חברת ההפצה די-מיוזיק. השיר נכתב והולחן על ידי נדב אהרוני, כפיר צפריר ונדב גדג', ועובד על ידי נדב אהרוני.

## רקע וקידום
השיר יצא כשלוש וחצי שנים אחרי הסינגל האחרון שלו, אוטו פלסטיק. בחודש שלפני יציאת השיר התראיין גדג' במספר מקומות וחזר לפעול ברשתות החברתיות השונות. בפוסט שהעלה לחשבון האינסטגרם שלו טרם יציאת השיר, סיפר כי בשנים שעברו מאז הפסיק להוציא מוזיקה חווה התקפים פסיכוטיים וסבל מהפרעה דו-קוטבית שבעקבותה התאשפז בכפייה. בריאיון שערך בתוכנית ערב טוב עם גיא פינס סיפר על כל המקרים שאיתם נאלץ להתמודד עם ההתקפים שחווה, בין היתר על התפרצות שקרתה לו במהלך צילומי הסרט "פול גז" בבימויו של קובי מחט. גדג' מספר בריאיון ב-103fm שכיום הוא גמול מסמים ואלכוהול אליהם התמכר בעקבות המחלה והוא מצליח לתפקד בלי תלות בהם.

## מילים
בשיר מתאר גדג' את הקשיים שעבר בעקבות המחלות הנפשיות, על התגובות שקיבל מהציבור ועל חוסר האונים שחש בעקבותיהם.

## וידאו קליפ
בקליפ נראות שלוש סצנות ששלובות אחת בשנייה. באחת הוא נראה מנסה לברוח ללא מוצא ומוצא את עצמו על מזח, גשר, רכבת ומקומות נוספים כאשר הוא נראה אבוד. בסצנה השנייה נראה גדג' בחדר עם תקרה נמוכה בה הוא לא יכול לעמוד, מה שמבטא את הצפיפות שהרגיש בעקבות המחלה ("בכל פינה מרגיש לי צפוף החדר"), החדר חשוך ומלא ברהיטים בניסיון לייצג את הבלאגן והעומס שהיה לו בחיים. בסצנה השלישית גדג' נמצא בחדר אטום ולבן שמדמה חדר בידוד בבית משוגעים.

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי נדב אהרוני
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי נדב אהרוני
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי נדב אהרוני
קטגוריה:סינגלים בהוצאת די-מיוזיק
פסטיבל הזמר הבינלאומי

**פסטיבל הזמר הבינלאומי** (ביפנית: **世界歌謡祭**), שידוע גם כ**פסטיבל ימאהה** או **האירוויזיון האוריינטלי** הייתה תחרות זמר פופולרית שנערכה בין השנים 1970–1989. הפסטיבל אורגן על ידי קרן המוזיקה של "ימאהה" ונערך מדי שנה בטוקיו, יפן. המהדורה הראשונה של פסטיבל התקיימה בנובמבר 1970 עם 37 מדינות משתתפות מכל היבשות. ב-1988 הוא בוטל עקב מחלתו של הירוהיטו, קיסר יפן, ובשנה שלאחר מכן נערך בפעם האחרונה.

## היסטוריה
במהלך שנות קיומו של הפסטיבל, השתתפו בו לא מעט אמנים שהיו גם זוכי תחרות הזמר של האירוויזיון – לעיתים לפני, ולעיתים לאחר זכייתם. פרידה בוקארה (צרפת), אחת מארבע הזוכות של אירוויזיון 1969, השתתפה בפסטיבל הראשון ב-1970. גלי עטרי, לימים זוכת אירוויזיון 1979, הופיעה בפסטיבל ב-1971 ושוב ב-1976. אן-מארי דוד, שזכתה באירוויזיון 1973 עבור לוקסמבורג, הופיעה באותה שנה גם בפסטיבל. מארי מרים, שזכתה עבור צרפת ב-1977, השתתפה בפסטיבל בטוקיו בשנת 1981, כמו גם אודו יורגנס, זוכה אירוויזיון 1966 מאוסטריה, שחזר לבמה הבינלאומית שנים לאחר זכייתו. להקת "באקס פיז" הבריטית הרשימה גם היא באותה שנה, כשזכתה באירוויזיון ובפרס השיר המצטיין של הפסטיבל. סלין דיון, שייצגה את שווייץ וזכתה באירוויזיון 1988, הופיעה בפסטיבל כבר ב-1982 וזכתה שם בפרס השיר המצטיין. ניקול, זוכת אירוויזיון 1982 מטעם גרמניה, השתתפה בפסטיבל שנה לאחר מכן. סנדרה קים, שזכתה באירוויזיון 1986 כשהייתה בת 13 בלבד, לקחה חלק באותה שנה גם בפסטיבל ביפן.

בפסטיבל לקחו חלק גם אמנים בינלאומיים נודעים, חלקם בראשית דרכם וחלקם כבר בעלי שם. בשנת 1972 השתתף ההרכב השוודי "ביורן ובני", שלימים יהפוך לחלק מלהקת "אבבא", בליווי אנייטה ופרידה, אך לא הצליח לעלות לגמר. בהמשך העשור הופיעו בפסטיבל שמות כמו דמיס רוסוס היווני, סולן להקת "בנה של אפרודיטה" לשעבר, וטינה צ'ארלס הבריטית, שבלטה בסצנת הדיסקו של שנות ה-70. ב-1982 הופיע בפסטיבל הזמר הקנדי בריאן אדמס, עוד טרם פריצתו הגדולה עם "Summer of '69". באותן שנים השתתפו גם ג'יאנה נאניני ואליס האיטלקיות, ובי.ג'יי. תומאס (המוכר מהלהיט "Raindrops Keep Fallin’ on My Head") ולה טויה ג'קסון (שקיבלה את פרס השיר המצטיין בשנת 1986) האמריקאים. גם סיסי יוסטון, אמה של ויטני יוסטון, הופיעה בפסטיבל, וכן צמד הסינת'-פופ הבריטי "אירייז'ר", שזכה להצלחה עולמית בסוף שנות ה-80.

לאורך השנים ייצגו את ישראל מספר אמנים בפסטיבל: חדוה ודוד זכו בפסטיבל הראשון עם השיר "אני חולם על נעמי" של תרצה אתר ודוד קריבושי, גלי עטרי התחרתה פעמיים - עם "יש לך שמש" ב-1971 ועם "בוא היום" ב-1976, אילנית קיבלה את פרס קוואקמי להופעה יוצאת דופן עם "שירו שיר לשמש" ב-1974, ניסים סרוסי השתתף ב-1975 עם השיר "טוב לי טוב לי" ורונן בהונקר ב-1982 עם "מכל שירי אהבתי". דליה לביא גם לקחה חלק בפסטיבל הראשון ב-1970, אך ייצגה את בלגיה עם השיר "Prend L'amour".

## רשימת הזוכים

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פסטיבלי מוזיקה
קטגוריה:תחרויות זמר
קטגוריה:יפן: תרבות
שרה וין-ויליאמס

**שרה וין-ויליאמס** (באנגלית: **Sarah Wynn-Williams**) היא עורכת דין, מומחית למדיניות ציבורית וסופרת ניו זילנדית. היא הייתה בעבר מנהלת המדיניות הציבורית בפייסבוק.

ספרה *Careless People: A Cautionary Tale of Power, Greed, and Lost Idealism* יצא לאור בשנת 2025 למרות התנגדויות של פייסבוק.

## ביוגרפיה
וין-ויליאמס הותקפה על ידי כריש כשהייתה בת שלוש-עשרה.

היא סיימה תואר ראשון באוניברסיטת קנטרברי בניו זילנד ותואר שני באוניברסיטת ויקטוריה בוולינגטון.

## קריירה
בתחילת דרכה עסקה בעריכת דין במשרד עורכי דין פרטי. בין השנים 2002–2007, הייתה יועצת מדינית בממשלת ניו זילנד. בין השנים 2007–2011 ניהלה את המשרד לעניינים פוליטיים ויחסי ממשל של ניו זילנד בשגרירות ניו זילנד בוושינגטון די.סי. בנוסף עבדה עבור חברת אוקספם.

וין-ויליאמס החלה לעבוד בפייסבוק ב-2011, וניהלה את המדיניות הציבורית הגלובלית של החברה. פייסבוק הפסיקה את העסקתה של וין-ויליאמס ב-2017, בגלל לכאורה "ביצועים גרועים והתנהגות רעילה". וין-ויליאמס בתגובה הצהירה שפוטרה כנקמה על שהתלוננה על הטרדה מינית מצד ג'ואל קפלן, הבוס הישיר שלה בחברה.

### לא אכפת להם: אזהרה מפני אנשים בעלי כוח, חמדנים וחסרי מוסר
בשנת 2025, היא פרסמה ספר בשם Careless People: A Cautionary Tale of Power, Greed, and Lost Idealism, שהוא ממואר אודות שנות עבודתה בפייסבוק.

מייד עם צאת הספר לאור פייסבוק איימה בתביעה משפטית ובעקבות כך בורר אסר על וין-ויליאמס לקדם את הספר. פייסבוק טענה שהספר "לא מעודכן" ואינו משקף את השיטות הקיימות כיום בחרה.

במה שתואר כדוגמה לאפקט סטרייסנד, הפעולה המשפטית של פייסבוק הובילה לפרסום רב יותר ולהגדלת מכירות הספרים.

#### סין
בין השאר מסופר בספרה של וין-ויליאמס אודות היחס המיוחד שקיבלה סין מפייסבוק. לפי המתואר בספר, מנכ"ל החברה מארק צוקרברג היה מעוניין ביותר בקשר עם השוק הסיני. לשם כך הוקם פרויקט מיוחד - פרויקט אולדרין (Project Aldrin) - במסגרתו פותחו אפשרויות מיוחדות לצורך מעקב של השלטון הסיני אחרי משתמשי פייסבוק בסין ומחוצה לה. כמו כן הובטחו במסגרת זו אפשרויות ייחודיות לניטור השיח בסין ומחוצה לה.

#### נושאים נוספים
* רדיפת הרוהינגיה במיאנמר

* השפעת פייסבוק על הבחירות בארצות הברית (2016)
* השימוש בנתונים של בני נוער לצורך עשיית רווח כספי
* אמירות בעייתיות (שקרים) של הנהלת החברה לקונגרס ובכלל

## פרסומים
* 

## ראו גם
* שריל סנדברג
* מארק צוקרברג

## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:עורכות דין ניו זילנדיות
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ויקטוריה בוולינגטון
קטגוריה:פייסבוק: אישים
קטגוריה:ביקורת ומחלוקת בפייסבוק
קטגוריה:חושפי שחיתויות
טריסטן ואיזולדה (סרט, 2006)

**טריסטן ואיזולדה** (באנגלית: **Tristan & Isolde**) הוא סרט דרמה רומנטית אפית אמריקאי משנת 2006 בבימויו של קווין ריינולדס, המבוסס על התסריט של דין ג'ורג'אריס. הסרט מבוסס על האגדה הימי-ביניימית "טריסטן ואיזולדה" ומככבים בו ג'יימס פרנקו בתפקיד טריסטן, סופיה מיילס כאיזולדה, רופוס סוול כמלך מארק, ומארק סטרונג כוויקטד. הסרט מציג את סיפור האהבה הטרגי בין אביר קורנוול טריסטן לנסיכה האירית איזולדה, על רקע מאבקי הכוח בין בריטניה לאירלנד לאחר נפילת האימפריה הרומית. הסרט הופק על ידי רידלי סקוט וטוני סקוט, והיה הפרויקט האחרון של חברת Franchise Pictures לאחר פשיטת הרגל שלה בשנת 2004.

## תקציר עלילה
הסרט מתרחש בתקופה שלאחר נפילת האימפריה הרומית, כאשר בריטניה מחולקת לשבטים יריבים ואירלנד מנצלת את הפילוג כדי לשלוט בהם. טריסטן, אביר קורנוול, נפצע בקרב ונחשב למת. הוא נסחף לחופי אירלנד, שם איזולדה, נסיכת אירלנד, מוצאת אותו ומטפלת בו. השניים מתאהבים, אך איזולדה מסתירה את זהותה האמיתית. לאחר חזרתו לבריטניה, טריסטן משתתף בטורניר שבו הפרס הוא ידה של איזולדה בנישואין, אך הוא זוכה בטורניר בשם אדונו, המלך מארק, מה שמוביל למשולש אהבה טרגי.

## צוות השחקנים הראשי
* **[[ג'יימס פרנקו]] – טריסטן, אביר קורנוול.**
* **[[סופיה מיילס]] – איזולדה, נסיכת אירלנד.**
* **[[רופוס סוול]] – המלך מארק, מלך קורנוול ודודו של טריסטן.**
* **[[מארק סטרונג]] – ויקטד, לורד בריטי בוגדני.**
* **[[הנרי קאוויל]] – מלוט, בן דודו של טריסטן.**

## ביקורות
הסרט "טריסטן ואיזולדה" קיבל ביקורות מעורבות. באתר Rotten Tomatoes הוא זכה לציון של 31% המבוסס על 121 ביקורות, עם הקונצנזוס: "אומנם הסרט מבוצע בצורה מקצועית, אך הוא סטטי במידה מסוימת ואינו משיג את הרומנטיקה הסוחפת שהוא שואף אליה." באתר Metacritic הסרט קיבל ציון ממוצע של 49 מתוך 100, המבוסס על 30 ביקורות, המעיד על "ביקורות מעורבות או ממוצעות". מבקרים ציינו כי הסרט מציג סיפור אהבה קלאסי עם הפקה מרשימה, אך חסר בו עומק רגשי. לדוגמה, מבקר מאתר AV Club כתב: "הסרט נע בקצב כה איטי, שנדמה שמישהו נתן לצוות השחקנים וההפקה תרופת שינה."

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי מלחמה אפיים
קטגוריה:סרטים מבוססי אגדות המלך ארתור
קטגוריה:סרטי פוקס המאה ה-20
קטגוריה:סרטי 2006
קטגוריה:סרטי דרמה רומנטית אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קווין ריינולדס
בלומנטל-חדד תקשורת

**בלומנטל חדד** היא חברה לניהול משברים ויחסי ציבור המתמחה בטיפול במשברים תקשורתיים. החברה נוסדה על ידי מני חדד ואבי בלומנטל, שניהם בעלי רקע בתחום התקשורת.

## היסטוריה
מני חדד ואבי בלומנטל פעלו בעברם באופן פרטי בעולם התקשורת; חדד התמחה בזירה הפוליטית, ובלומנטל שימש כדובר הרבנות הראשית לישראל וכן עבד במשרד הפרסום "בולטון פוטנציאל". לפני הקמת החברה המשותפת (2015), השניים השתלבו כחברת בת במשרדו של רונן צור, שם ניהלו תיקי משברים תקשורתיים במגזר החרדי. לאחר שנה החליטו לצאת לדרך עצמאית וייסדו את "בלומנטל-חדד תקשורת".

## פעילות
### במגזר העסקי-ציבורי
החברה מתמקדת בניהול משברים תקשורתיים ובניית אסטרטגיות תקשורתיות עבור לקוחותיה. לדברי מייסדיה, היא עוסקת בעיקר בנושאים בעלי רגישות תקשורתית גבוהה, ולא בשיווק ופרסום של מוצרים וחברות. במהלך השנים המשרד סיפק שירותים עבור אישי ציבור וחברות שונות, אחת הדוגמאות לכך הוא ווינרס מכירות פומביות שמכר ב-2017 מכתבים של אלברט איינשטיין, ליווי של המשרד הביא לתגובות עולמיות שהזניקו את הפופולריות של בית המכירות. מקרה נוסף הוא משבר הזריקות בעופות, שהוביל לפגיעה משמעותית במכירות העופות של בד"ץ העדה החרדית. במסגרת הטיפול במשבר, נקטו בלומנטל וחדד בשורת צעדים תקשורתיים שהביאו לדעיכת הפרשה בתוך כשבוע וחצי.

### במגזר הפוליטי
בתחילת 2015 המשרד עמד בראש מטה ההסברה של מפלגת יחד למגזר החרדי. ביולי 2022 עם בחירתו של יצחק גולדקנופף לנציג הסיעה המרכזית באגודת ישראל המשרד החל לנהל את תחום היחסי הציבור שלו. לפי שחר אילן הם סייעו להכניס אותו מעיסוקו הפנים חסידי לפוליטיקה הכללית, וסייעו לו לצלוח את הקרב הפנים־סיעתי שהתחולל כחלק מהיחסים המורכבים שבין שתי המפלגות המרכיבות את הסיעה. לפי קים לגזיאל בלומנטל חדד קידמו את הדימוי הימני של גולדקנופף.

בלומנטל חדד ניהלו את יחסי הציבור של ועדת הרבנים לענייני תקשורת, נתי טוקר חשף ב-2020 את האמצעים האגרסיביים בהם הציעו לנקוט כלפי מתנגדי הוועדה.

### פעילות הסברתית
בגל השני של מגפת הקורונה החלו בלומנטל-חדד לעבוד עם צוות ההסברה של משרד הבריאות, עיקר פעולתם הייתה במגזר החרדי שסבל משיעור הדבקה גבוה. המשרד העלה את המודעות לשמירה על הוראות משרד הבריאות באמצעות פרסום נרחב בחברה החרדית ובאמצעות נטרול של פרסומי מידע כוזב מאת גורמים מפוקפקים. בהמשך המגפה ניהלו מסע פרסום נרחב לעידוד התחסנות, מסע הפרסום כלל מעבר לאמצעים הרגילים גם ועידות של רבנים ורופאים אשר ליבנו את שיקולי החיסונים ופרסמו את המסקנות לתלמידיהם.

במרץ 2022 זכו בלומנטל-חדד במכרז של משרד התחבורה והבטיחות בדרכים. במאי 2022, לאחר אסון מירון שהתרחש שנה קודם לכן, הופקדה החברה על ניהול ההסברה להילולת ל"ג בעומר במירון. בלומנטל-חדד פעלה להנגשת המידע לציבור על השינויים הארגוניים, כללי הבטיחות וההנחיות החדשות. המשרד הפעיל קמפיינים ממוקדים, תדרוכים תקשורתיים, ושיתופי פעולה עם מנהיגי הקהילות החרדיות, במטרה למנוע צפיפות מסוכנת ולוודא כי הציבור מגיע לאירוע תוך שמירה על הסדר הציבורי.

בנובמבר 2022 הפיק המשרד קמפיין יחד עם משרד הבריאות נגד צריכת שתייה מתוקה בחברה החרדית.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:יועצים פוליטיים ישראלים
קטגוריה:יועצי תקשורת ישראלים
קטגוריה:יחצ"נים ישראלים
גשר נסיונאל

**גשר נסיונאל** (בצרפתית: **Pont National**) הוא גשר קשתות מאבן שנבנה מעל נהר הסן בפריז ב עבור כלי רכב ורכבות כדי לחבר את הרובע השנים-עשר (על הגדה הימנית) עם הרובע השלושה-עשר (על הגדה השמאלית).

הגשר הוקם במערב פריז ונמצא כיום בקרבת בולוואר פריפריק.

## שם הגשר
עם הקמתו נקרא הגשר "גשר נפוליאון השלישי". ב-1870, עם סיומה של הקיסרות השנייה, בעקבות מלחמת צרפת–פרוסיה ונפילתו בשבי של נפוליאון, שונה שם הגשר ל"גשר נסיונאל" המנציח את מהפכת 1848 וסופה של המונרכיה בצרפת

## ההיסטוריה של הגשר
החוזה לבניית הגשר נמסר לחברת ההנדסה "קושה ופטי" (Couche and Petit) והבנייה נמשכה בשנים 1853-1852. הגשר נבנה מאבן וכלל מסלול לכלי רכב וכן מסלול לרכבת ההיקפית של פריז.

עם הקמתו היה הגשר מחוץ לגבולות פריז ולהגנתו נבנו משתי קצותיו מצודות. ב-1860 סופח הגשר לעיר.

ב-1920 נהרסו חלק המצודות שהגנו על הגשר דבר שהביא לגידול בנפח התנועה עליו.

ב-1936 החל פרויקט להכפלת רוחב הגשר כדי להתמודד עם הגידול בתנועה. העבודות נמסרו לחברת "נטר וגספרד" (Netter and Gaspard) ונמשכו עד 1944 כשכיבוש פריז על ידי גרמניה ב-1940 האט את קצב העבודות ואף עצר את העבודות בין 1942 ל-1944. ב-25 ביולי 1944 נחנך הגשר המורחב באופו רשמי. החלק המורחב של הגשר נבנה מבטון וצופה באבן כדי לשמור על הסגנון העיצובי של החלק הישן. ב-1953 נערכו בגשר עבודות משלימות שלא בוצעו בתקופת המלחמה.

ב-1993 הופסקה פעילות "הרכבת ההיקפית של פריז" והמסילה שעל הגשר החלה לשמש את המטרו החשמלי.

ב-2011 הורחב הגשר ונוסף לו גשר הולכי רגל ורוכבי אופניים ברוחב 4.3 מטר שנועד לצמצם את הסיכון לפגיעה בהולכי הרגל על ידי כלי רכב.

## מבנה הגשר
אורך הגשר 189 מטר ורוחבו המקורי היה 20 מטר שהוגדל ב-1944 ל-36 מטר כש-16.5 מטר מיועדים לכלי רכב, 9 מטר לרכבות ו-8.5 מטר מיועדים לשתי מדרכות להולכי רגל.

הגשר בנוי מחמש קשתות הנשענות על ארבעה עמודים השקועים בסן. מפתח של כל אחת מהקשתות הוא 35 מטר.

## גלריה

קובץ: Bastion numéro 1 - panoramio - franek2 (1).jpg|מצודה שהגנה על הגישה לגשר מצפון
קובץ: Gare Boulevard Masséna - Paris XIII (FR75) - 2021-02-21 - 1.jpg|תחנת הרכבת הישנה של "הרכבת ההיקפית של פריז" מדרום לגשר
קובץ: Plaque Pont National - Paris XII (FR75) - 2024-06-11 - 2.jpg|שלט של הגשר
קובץ: Ligne Tramway 3a Pont National Paris 6.jpg|רכבת חשמלית עוברת על הגשר
קובץ: Travaux au Pont National (Guillaumin).jpg|ציור של ארמן גיומן. חפירת היסודות של גשר נסיונאל


## קישורים חיצוניים

* גשר נסיונאל, באתר lerendezvousdumathurin.com 
* גשר נסיונאל, באתר structurae.net 
* גשר נסיונאל, באתר blogpontsdeparis.blogspot.com
* גשר נסיונאל, באתר paris1900.lartnouveau.com 
* גשר נסיונאל, באתר afgc.asso.fr 
* גשר נסיונאל, באתר histoires-de-paris.fr 
* גשר נסיונאל, באתר eutouring.com

## ביאורים

## הערות שוליים

נסיונאל
קטגוריה:הרובע השנים-עשר של פריז
קטגוריה:הרובע השלושה-עשר של פריז
אנדרטה לזכר נופלי מלחמת חרבות ברזל תושבי מעלה אדומים

**אנדרטת "חרבות ברזל"** היא אנדרטה עירונית להנצחת חללי מעלה אדומים שנפלו בשבעה באוקטובר 2023 ובמהלך מלחמת חרבות ברזל. האנדרטה ממוקמת בפארק הצוק שבשכונת נופי הסלע בעיר, ונחנכה בטקס עירוני-ממלכתי שנערך בשבעה באוקטובר 2024, במעמד יו"ר הכנסת, ח"כ אמיר אוחנה, וראש עיריית מעלה אדומים, גיא יפרח.

## על האנדרטה
האנדרטה הוקמה על מנת להנציח את זכרם של הנופלים, להגביר את המודעות לתרומתם למדינה, ולחזק את המשפחות השכולות מקרב תושבי העיר. הטקס כלל הנחת זרים, דקת דומייה, וביצוע מוזיקלי של השיר "ירושלים של זהב" על ידי הזמרת שולי נתן. דברי הספד והוקרה נשאו יו"ר הכנסת, ראש העיר, נציגת המשפחות השכולות הדר לוינשטיין – אלמנתו של יונדב רז לוינשטיין – והאמן סם פיליפ, יוצר האנדרטה.

את האנדרטה עיצב ובנה הפסל הירושלמי סם פיליפ, אשר מתמחה בפיסול באבן ובברונזה, תוך שימוש במוטיבים יהודיים וציוניים. לדברי האמן, האנדרטה מורכבת מחמישה סלעים גדולים, שכל אחד מהם נושא משמעות סמלית, והם מייצגים את האחדות, העם והארץ, ההיסטוריה, התקווה וזיכרון הנופלים. סביב האנדרטה ניטעו עצי זית, כסמל לשלום ותקווה. במהלך מלחמת חרבות ברזל נהרגו תשעה תושבי העיר – שמונה מהם במהלך הלחימה, ואחד נוסף בפעולת איבה בימי המלחמה. שמותיהם: אברהם הנקין, ארי יחיאל זנילמן, יקיר שמואל טייטלבוים, יונדב רז לוינשטיין, אלירן מזרחי, עמית מזרחי, נתיב קוצרו, מתן אלמליח ואור כץ.

במהלך הטקס ציין יו"ר הכנסת כי "האנדרטה אינה רק אבן דוממת, אלא גלעד מוחשי לגבורתם ולמורשתם של הנופלים", והוסיף כי "הדרך הטובה ביותר לכבד את זכרם היא להמשיך לחיות, לפעול, ולבנות את מדינת ישראל". ראש העיר, גיא יפרח, הדגיש בדבריו את הסמליות שבחמשת סלעי האנדרטה, אשר מבטאים את ערכי העיר, העם והמדינה. הוא פנה למשפחות השכולות והצהיר על מחויבות העירייה להנצחת זכר הנופלים ולתמיכה מתמשכת במשפחותיהם.


Stickers in Ashdod, February 2025 19.jpg|מדבקה באשדוד לזכרו של אלירן מזרחי ממעלה אדומים - לוחם מילואים בחיל ההנדסה הקרבית, שלחם בעזה והוכר כפוסט-טראומטי.


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

מעלה אדומים
מעלה אדומים
קטגוריה:מעלה אדומים: מבנים