open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אמוג'י בוכה מצחוק

ממוזער|100x100 פיקסלים|אמוג'י בוכה מצחוק
**אמוג'י בוכה מצחוק** (😂 בתרגום לאנגלית: **Face with Tears of Joy emoji**, ידוע גם בשם **[[LOL]]**) הוא אמוג'י המסמל תחושה של צחוק ושמחה. אמוג'י בוכה מצחוק הוא אחד האמוג'ים הפופולריים ביותר ברשתות החברתיות כגון פייסבוק, טוויטר ואינסטגרם. בשנת 2015, אמוג'י בוכה מצחוק נבחר על ידי אוניברסיטת אוקספורד וזכה לתואר מילת השנה של 2015. לטענת האוניברסיטה, אמוג'י זה משקף בצורה הטובה ביותר את מצב הרוח והדברים שהעסיקו את העולם בשנת 2015. אמוג'י זה היה אחד מעשרת האמוג'ים הפופולריים ביותר בשימוש באתר אמוג'יפדיה בשנים 2014-2018. בשנת 2017, אפל ציינה כי האמוג'י בוכה מצחוק הוא האמוג'י השימושי ביותר במערכת ההפעלה iOS. אמוג'י זה אושר כחלק מהיוניקוד בשנת 2010.

## היסטוריה
פיתוח האמוג'ים החל בשנת 1999 ביפן. כאשר אפל השיקה את האייפון הראשון ב-2007, הייתה מקלדת האמוג'ים מיודעת למשתמשים יפניים בלבד. בעקבות כך, גדל לחץ על חברת אפל להרחיב את הזמינות של המקלדת ובשנת 2011, אפל פרסמה בכל רחבי העולם את מקלדת האמוג'ים הרשמית. האמוג'י בוכה מצחוק הוצג לראשונה באוקטובר 2010, יחד עם יציאת יוניקוד 6.0.

## השפעות חברתיות
בשנת 2015, האמוג'י נבחר על ידי אוניברסיטת אוקספורד וזכה לתואר מילת השנה של 2015. בחודש מאי 2015, אינסטגרם פרסמה בבלוג שלה כי אמוג'י בוכה מצחוק היה הנפוץ ביותר בשימוש בפלטפורמה. ב-7 בדצמבר 2015, חברת טוויטר כי אמוג'י זה היה הנפוץ ביותר בשימוש באפליקציה. באותה שנה, התפרסם שכמות הפעמים שמשתמשי טוויטר השתמשו באמוג'י היה למעלה מ-6.6 מיליארד פעמים.

ביום האמוג'י העולמי בשנת 2017, מנכ"ל פייסבוק, מארק צוקרברג, ציין כי אמוג'י זה היה הנפוץ ביותר בשימוש באפליקציית פייסבוק ובאפליקציית מסנג'ר. באותה שנה, פרסם מגזין טיים כי אמוג'י בוכה מצחוק זכה בפעם השלישית ברציפות בתואר "האמוג'י העליון ברשתות החברתיות".

## ראו גם
* חחח

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמוג'י
קטגוריה:צחוק
קטגוריה:דמעות
אסקונדידו

**אסקונדידו** (באנגלית: **Escondido**) היא עיר בצפון מחוז סן דייגו, קליפורניה, ארצות הברית. העיר ממוקמת כ-45 ק"מ מצפון-מזרח לסן דייגו. אסקונדידו נחשבת לאחת הערים העתיקות במחוז, ומתגוררים בה כ-151,613 תושבים (הערכה לשנת 2016).

## היסטוריה
סביבת אסקונדידו יושבה בתחילה על ידי אינדיאנים. רוב הכפרים האינדיאנים נהרסו במהלך השנים לצורכי חקלאות ופיתוח. ספרד שלטה באזור מסוף המאה ה-18 ועד תחילת המאה ה-19 ופעלה רבות באזור. בשנת 1846 התקיים קרב בסמוך לעיר, במסגרת מלחמת ארצות הברית–מקסיקו, מה שהוביל לכיבוש השטח בידי ארצות הברית. בעשורים שלאחר מכן האוכלוסייה המקומית התאפיינה בתושבים רבים ממוצא היספני ולהגירה רבה באופן כללי.

באוקטובר 1883 רכשה קבוצה של משקיעים את האדמה עליה יושבת אסקונדידו. ההתיישבות אוגדה כעיר בשנת 1888. בשנת 1930 נסלל לעיר מערכת כבישים, דבר שפיתח אותה מאוד. עד שנות ה-70 של המאה ה-20 אסקונדידו התאפיינה בתור קהילה חקלאית מאוד, עד אשר רוב הקרקע החקלאית עברה לשמש כקרקע לדיור.

## דמוגרפיה
לפי מפקד האוכלוסין משנת 2010 התגוררו בעיר כ-143,911 תושבים בכ-45,484 משקי בית כאשר הצפיפות היא כ-1,502.2 נפש קמ"ר. החלוקה הגזעית היא 60.4% לבנים, 6.1% אסייתים, 2.5% אפרו-אמריקאים, 1% אינדיאנים, 25.6% מגזעים אחרים וכ-4.4% משני גזעים או יותר. הגיל החציוני הוא 32.5 שנים.

מבין תושבי העיר הנודעים, ניתן למנות את קן בלוק, סמואל בראנן, ריי קוניף, אליזבת קובלר-רוס ושאנון מקמילן.

## פוליטיקה וממשל
אסקונדידו מנוהלת על ידי ראש העיר ומועצה בת ארבעה חברים. הם והגזבר העירוני נבחרים אחת לארבע שנים.

מחקר משנת 2005 דירג את אסקונדידו כאחת הערים השמרניות ביותר בארצות הברית. רבים מתושבי העיר מתנגדים להגירה בלתי חוקית. בבחירות לנשיאות ארצות הברית  בשנת 2008, כ-54% מתושבי העיר הצביעו למועמד הרפובליקני ג'ון מקיין, בניגוד ל-44% שהצביעו למועמד הדמוקרטי ברק אובמה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:קליפורניה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1888
מרי תרסה נורטון

**מרי תרסה נורטון** (; 7 במרץ 1875 - 2 באוגוסט 1959) הייתה פוליטיקאית אמריקאית מן המפלגה הדמוקרטית. נורטון ופלורנס קאהן היו מהנשים הראשונות ששירתו בבית הנבחרים של ארצות הברית, החל מה-4 במרץ 1925. נורטון הייתה האישה הראשונה שנבחרה לתפקיד מטעם המפלגה הדמוקרטית. היא המשיכה לשרת בבית הנבחרים עד שנת 1951 כאשר כל השנים ייצגה את מדינת ניו ג'רזי. היא עמדה בראש ארבע ועדות בזמן כהונתה, והייתה ידועה בתמיכתה בזכויות האישה.

## ביוגרפיה
נורטון נולדה ב-7 במרץ 1875 בג'רזי סיטי כמרי טרזה הופקינס. בצעירותה למדה ניהול עסקים, והיא התחתנה בשנת 1909. נורטון נבחרה לבית הנבחרים בשנים 1925–1951. בשנת 1950 החליטה שלא להמשיך בקונגרס, והיא הפכה ליועצת למשאבי אנוש במחלקת העבודה של ארצות הברית בשנים 1951–1952.

נורטון נפטרה ב-2 באוגוסט 1959 בדרום מזרח קונטיקט ונקברה בג'רזי סיטי.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי ניו ג'רזי
קטגוריה:ג'רזי סיטי: אישים
קטגוריה:אמריקאיות ממוצא אירי
קטגוריה:חברות בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מניו ג'רזי
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1875
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1875
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1959
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1959
קרן לנדסמן

**קרן לנדסמן** (נולדה ב-28 בדצמבר 1977) היא סופרת מדע בדיוני ופנטזיה ישראלית ורופאה מומחית באפידמיולוגיה, בוגרת הפקולטה לרפואה בטכניון.

## ביוגרפיה

קרן לנדסמן עובדת במרפאת לוינסקי בתל אביב. היא כיהנה כמנהלת המקצועית של עמותת מדעת הפועלת לקידום בריאות הציבור והנגשת מידע רפואי, מאז הקמת העמותה ועד 2018. היא גם כותבת את הבלוג "סוף העולם – מבט מהיציע" העוקב אחר מגפות והתפרצותן.

לנדסמן התחילה לקרוא ולכתוב ספרות מדע בדיוני ופנטזיה בגיל 12. היא פרסמה סיפורים קצרים רבים בשפה העברית. ארבעה סיפורים פרי עטה זכו בפרס גפן לסיפור קצר ישראלי: "הגורגונה של הייזנברג" שפורסם ב"בלי פאניקה" (2011), "לבד, בחושך" שהיה חלק מפרויקט "העולם של סוזן" (2012) – זכה זכייה משותפת עם סיפור נוסף, "אבק" שפורסם בהיה יהיה (2022) ו-״תחנת מירנדה אינה עונה״ (היה יהיה 2024). לפחות חמישה סיפורים נוספים שלה היו מועמדים לפרס גפן.

בשנת 2014 פרסמה את ספרה הראשון, אוסף סיפורים קצרים בשם "שמיים שבורים", בהוצאת סיאל. הספר זכה בפרס גפן לספר המדע הבדיוני או הפנטזיה הישראלי.

בשנת 2018 פרסמה את ספרה השני, רומן פנטזיה אורבנית בשם "לב המעגל", בהוצאת זמורה-ביתן. הספר הגיע למקום הראשון ברשימת רבי המכר של סטימצקי בקטגוריית ספרים דיגיטליים ויצא לאור בתרגום לאנגלית ביוני 2019. הספר זכה בפרס גפן לשנת 2019, בקטגוריית ספר מקור.

בסוף שנת 2024 פרסמה את הספר "תחתית הבאר" בהוצאת כנרת, זמורה, דביר, ספר המשך ל"לב המעגל".

קרן לנדסמן נשואה ליואב לנדסמן, מהנדס מערכת בעמותת SpaceIL ומרצה בנושאי חלל ומדע בדיוני. לזוג שני ילדים.

## קישורים חיצוניים

* 
* "סוף העולם - מבט מהיציע" -- הבלוג של קרן לנדסמן
* סיפורים של קרן לנדסמן ב"היה יהיה"
* סיפורים ומאמרים של קרן לנדסמן באתר "בלי פאניקה"
* אז למה אני מתנדבת בעמותת מדעת?
*  
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סופרי מדע בדיוני ישראלים
קטגוריה:סופרים ויוצרים זוכי פרס גפן
קטגוריה:סופרות כותבות עברית
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:אפידמיולוגיות ישראליות
קטגוריה:אפידמיולוגים ישראלים
קטגוריה:ישראליות זוכות פרסים
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור לרפואה מהטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור לרפואה מהטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:סופרות פנטזיה ישראליות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1977
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1977
יאנג חווי

**יַאנְגּ חְװֵי** (בסינית מפושטת:杨辉, בסינית מסורתית:楊輝, שם נימוסין:謙光, בסינית לפי שיטת פין-יין:Yáng Huī) חי בשנים 1238–1298 היה מתמטיקאי סיני מתקופת שושלת סונג מהעיר קיאנטאנג (כיום האנגג'ואו שבמחוז ג'ג'יאנג). יאנג עבד על ריבועי קסם, עיגולי קסם ועל משפט הבינום, והוא ידוע בעיקר בשל פרסום משולש יאנג חווי (השקול למשולש פסקל שלמעשה התגלה על ידי קודמו - גְּ'יַה שְׂיֵן).

## כתביו
האיור הסיני המוקדם ביותר של משולש פסקל הוא מספרו של יאנג משנת 1261 - "אנליזה מפורטת של חוקי המתמטיקה בתשעת הפרקים של אמנות המתמטיקה וסיווגם" (詳解九章算法). בספר מודה יאנג שהשיטה למציאת שורשים ריבועיים ומשולשים בעזרת משולש יאנג חווי הומצאה על ידי המתמטיקאי גְּ'יַה שְׂיֵן בשנת 1100 לערך (כ-500 שנים לפני בלז פסקל) בספרו האבוד כיום - "'הערמת' חזקות ו'פיצוח' מקדמים" (如積釋鎖).

בשנת 1275 לערך פרסם יאנג שני ספרי מתמטיקה שקובצו לכרך אחד בשם "שיטת החישוב של יאנג חווי" (楊輝算法). בספר הראשון יאנג מתאר סידור של מספרים על מעגלים בעלי מרכז משותף ועל מעגלים שאינם בעלי מרכז משותף (עיגולי קסם) ואף תיאר שיטה לבניית מעגלים שכאלה. בכתביו ביקר יאנג בחריפות את העבודות הקודמות של המתמטיקאים לי צ'ונגפנג וליו לי שהסתפקו בשימוש בשיטות מתמטיות בלי לחקור את הבסיס התאורטי שלהן. בכך יאנג הפגין את גישתו המודרנית למתמטיקה ואף אמר פעם: "אנשי העבר החליפו את שם השיטה בה השתמשו מבעיה לבעיה, וכיוון שלא סיפקו נימוקים לשיטתם הרי שאין להבין את הבסיס התאורטי לפעולתם".

ממוזער|ימין|250px|1433 מהדורה קוראנית של "שיטת החישוב של יאנג חווי"
ממוזער|ימין|250px|שיטת יאנג חווי לבניית ריבוע קסם מסדר 3
בכתביו מספק יאנג הוכחה לטענה שכאשר מחלקים מקבילית לארבע מקביליות על ידי שני קווים מקבילים לצלעות העוברים דרך נקודה על אלכסון המקבילית אזי זוג המקביליות החיצוניות (שאינן על האלכסון) הן שוות. זוהי בדיוק הטענה מספר 43 בספר הראשון של היסודות של אוקלידס (אלא שיאנג נעזר בהוכחה שונה משל אוקלידס). ישנן עוד טענות הדומות ביותר לטענות של אוקלידס שיאנג הוכיח גם כן. יאנג לא הכיר את אוקלידס למרות שאוקלידס כתב בראשית המאה השלישית לפנה"ס, כ-1600 שנים לפני יאנג. זאת מכיוון שספרי אוקלידס תורגמו לראשונה לסינית על ידי המסיונר האיטלקי לסין מטאו ריצ'י וקסו גואנגקי (פקיד בכיר של שושלת מינג) רק בראשית המאה ה-17, כלומר כשלוש מאות שנה אחרי יאנג.

כתביו של יאנג הם הראשונים בהם מופיעות משוואות ריבועיות עם מקדמים שליליים, אך יאנג ייחס זאת למתמטיקאי ליו יי שקדם לו. יאנג גם היה ידוע ביכולתו לחשב בעזרת שברים עשרוניים. כשחישב שטח שדה ברוחב 24 צעדים ו 4⁄10 3 רגל ואורך של 36 צעדים ו 8⁄10 2 רגל, יאנג ביטא את החישוב ביחידות של צעדים כ 24.68 כפול 36.56 = 902.3008.

## ראו גם
* היסטוריה של המתמטיקה

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*Needham, Joseph (1986). *Science and Civilization in China: Volume 3, Mathematics and the Sciences of the Heavens and the Earth*. Taipei: Caves Books, Ltd.

קטגוריה:מתמטיקאים סינים
קטגוריה:מתמטיקאים מהמאה ה-13
קטגוריה:ילידי 1238
קטגוריה:נפטרים ב-1298
2017 בצרפת

שנת **[[2017]] ב[[צרפת]]** הייתה השנה בה ציינה צרפת 1,030 שנות לאום.

## הנהגה
* נשיא – פרנסואה הולנד, החל מ-14 במאי, עמנואל מקרון
* ראש ממשלה – ברנאר קזנב, החל מ-15 במאי, אדואר פיליפ

## אירועים בולטים
* 25 בינואר – לה קנאר אנשנה, השבועון הצרפתי, פרסם את המרכיבים הראשונים של פרשת פילון .
* 29 בינואר – צרפת זכתה באליפות העולם בכדורגל לשנת 2017.
* 21 במרץ – מתתיהו פקל מונה לשר הפנים של צרפת.
* 23 באפריל – הבחירות לנשיאות צרפת לשנת 2017. בסבב הראשון, אף מועמד לא זכה ברוב כולל, לכן שני המתמודדים המובילים, עמנואל מקרון ומארין לה פן, נאלצים להתחרות בסיבוב שני.
* 7 במאי – עמנואל מקרון זוכה בבחירות לנשיאות צרפת 2017.
* 14 במאי – הנשיאות הצרפתית מועברת מפרנסואה הולנד לעמנואל מקרון.
* 15 במאי – אדוארד פיליפ מונה לראש ממשלת צרפת על ידי הנשיא החדש עמנואל מקרון.
* 17 במאי – תחילת פסטיבל קאן.
* 29 במאי – רנו מוסלייר נבחר לנשיא המועצה האזורית של פרובנס-אלפס-קוד ד'אזור.
* 6 ביוני – ראש הממשלה, אדוארד פיליפ, מרכיז על תוכניות הממשלה לשינויים בחקיקה.
* 11 ביוני – סבב ההצבעה הראשון בבחירות לפרלמנט הצרפתי, 2017.
* 18 ביוני – סבב שני של ההצבעה בבחירות לפרלמנט הצרפתי, 2017.
* 30 ביולי – לוריאן רוסי הותקפה בבנגו, האץ-דה-סיין.
* 6 בספטמבר – הוריקן אירמה מתרחשת בסנט ברתלמי בסן מרטן.
* 13 בספטמבר – הוועד אולימפי הבינלאומי מעניקים לפריז את הזכות לארח את אולימפיאדת 2024.
* 1 באוקטובר – פיגוע הדקירה במרסיי.
* 13 באוקטובר – שרת התרבות לשעבר, אודרה אזולאי, נבחרה למנכ"ל אונסק"ו.

## נפטרו
**([[:קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-2017|קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-2017]])**
### ינואר
* 2 בינואר – רנה בלט, עיתונאית וסופרת.
* 11 בינואר – פייר ארפילינג, סופר, שופט בכיר ופוליטיקאי, שר המשפטים של צרפת בשנים 1988–1990.
* 26 בינואר – אן-מארי קולצ'ן, אתלטית, שחקנית כדורסל, אלופת אירופה בקפיצה לגובה לשנת 1946.

### מרץ
* 3 במרץ – ריימונד קופה, כדורגלן בינלאומי.
* 16 במרץ – יוסוף טוטאי, שחקן כדורסל יליד צרפת.
* 21 במרץ – הנרי עמנואלי, פוליטיקאי, נשיא האספה הלאומית בין השנים 1993–1994.

### מאי
* 5 במאי – קורין ארל, פוליטיקאית, חברת האספה הלאומית.
* 9 במאי – ארתור מולין, פוליטיקאי, חבר האספה הלאומית.
* 16 במאי – ברנרד בוסון, פוליטיקאי, שר התחבורה, התיירות והעבודות הציבוריות בשנים 1993–1995.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
צרפת
צרפת
יומן מבוזר

**יומן מבוזר** (באנגלית: **Distributed ledger**) נקרא גם **[[ספר חשבונות]] משותף**, הוא מוסכמה על אופן שכפול, שיתוף וסינכרון של נתונים דיגיטליים ממקורות שונים אשר פרושים על פני מספר אתרים גאוגרפיים, מדינות או מוסדות. ליומן זה אין מנהל מרכזי או מערכת אחסון נתונים מרכזית.

באופן כללי, ליישום יומן מבוזר דרושה רשת מחשבים של עמית לעמית (P2P) וכן אלגוריתמים מוסכמים על מנת להבטיח שכפול אמין של היומן בנקודות שונות ברשת.. היישום המוכר ביותר של יומן מבוזר היא מערכת הבלוקצ׳יין, אשר יכולה להיות פרטית או ציבורית. משמעות המילה "בלוקצ׳יין" נשארת שנויה במחלוקת. יש הטוענים כי היא שם נרדף ל״יומן מבוזר״, אחרים  טוענים כי מבחינה טכנית ההגדרה חלה רק על בלוקצ׳יינס ליניאריים כגון ביטקוין או Litecoin, ולא על מערכות המבוססות אלגוריתמים אחרים כגון Iota Tangle. לפי הגדרה זו, לא כל היומנים המבוזרים חייבים בהכרח להיות כפופים לחוקי הבלוקצ׳יין, ולייצר קונצנזוס מבוזר. בלוקצ׳יין הוא רק סוג אחד של מבנה נתונים מסוג יומן מבוזר. 

יומנים מבוזרים ידועים בעיקר בשימושם כמטבעות מבוזרים, אם כי מבחינה טכנית הם שני דברים שונים בתכליתם. עם זאת, יומן מבוזר צריך כלכלה מבוזרת כדי שלנקודות ברשת תהיה מוטיבציה לפעול. .

שימושים אפשריים אחרים מלבד מטבעות מבוזרים כוללים חוזים חכמים או אחסון קבצים.

## יישומים
בנקים משקיעים ביומנים מבוזרים כדי להפחית סיכונים תפעוליים. השימוש העתידי של יומנים מבוזרים, מצופה לכלכל את ״האינטרנט של הדברים״ בכלכלה מתוכנתת.

## סוגים
יומנים מבוזרים יכולים להיות מורשים במידה ויש היתר לכל אדם להיות צומת ברשת, או ללא הרשאות אם נדרש אישור על מנת להיות צומת ברשת. ישנם גם סוגים שונים אשר נבדלים באלגוריתם הקונצנזוס (הוכחת עבודה, מערכת הצבעות).

## הערות שוליים

קטגוריה:חישוב מבוזר
1709 בצרפת

שנת **[[1709]] ב[[צרפת]]** הייתה השנה בה ציינה צרפת 722 שנות לאום.

## הנהגה
* לואי הארבעה עשר, מלך צרפת

## אירועים
* 11 בספטמבר – קרב מאלפלאקט

## נולדו
* צ'ארלס דה ברוסס, סופר (נפטר בשנת 1777)

## נפטרו
* פסקל קולאס, מלחין (נולד בשנת 1649)
* תיירי רוינרט, נזיר (נולד בשנת 1657)
* לואי דה-ורג'וס, פוליטיקאי ודיפלומט (נולד בשנת 1629)
* תומאס קורנלי, מחזאי (נולד בשנת 1625)
* רוג'ר דה פיילס, צייר, חוקר, מבקר אמנות ודיפלומט (נולד בשנת 1635)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
1962 בצרפת

שנת **[[1962]] ב[[צרפת]]** הייתה השנה בה ציינה צרפת 975 שנות לאום.

## הנהגה
* נשיא צרפת: שארל דה גול.
* ראש ממשלת צרפת: מישל דברה, החל מ-14 באפריל, ז'ורז' פומפידו.

## אירועים בולטים
* 5 בפברואר - הנשיא שארל דה גול, קורא להענקת עצמאות לאלג'יריה.
* 18 במרץ - סיום מלחמת העצמאות של אלג'יריה.
* 18 במרץ - נציגת צרפת באירוויזיון הזמרת איזבל אוברה זוכה באירוויזיון 1962
* 19 במרץ - הפסקת אש רשמית בין שתי המדינות, אולם ארגון ה-OAS ממשיך בפעולות הטרור שלו נגד אלג'ירים.
* 26 במרץ - צרפת מקצרת את תקופת השירות הצבאי מ-26 חודשים ל-18.
* 2 במאי - פצצת OAS מתפוצצת באלג'יריה, כ-110 הרוגים ו-147 נפגעים.
* 23 במאי - ראול סלן, מייסד ארגון הנשק, נידון למאסר עולם.
* 29 במאי - משא ומתן בין OAS ולבין ה-FLN מוביל לשביתת נשק באלג'יריה.
* 17 ביוני - OAS חותמת על הפסקת אש יחד עם ה-FLN באלג'יריה, אך יום לאחר מכן, הודיעה כי תמשיך במאבק מטעם אלג'ירים צרפתיים.
* 1 ביולי - תומכי העצמאות באלג'יריה זוכים ברוב של 99%.
* 5 ביולי - אלג'יריה הופכת עצמאית מצרפת.
* 20 ביולי - צרפת ותוניסיה יוצרות מחדש יחסים דיפלומטיים.
* 22 באוגוסט - ניסיון התנקשות כושל נגד הנשיא שארל דה גול.
* 29 בנובמבר - נחתם הסכם בין בריטניה לצרפת לפתח את מטוס קונקורד קולי.

## נולדו
* 8 בינואר - נלי ויאנוט, שופטת כדורגל
* 21 בינואר - איזבל ננטי, שחקנית
* 21 בינואר - מארי טרינטיגנט, שחקנית
* 25 בינואר - ברונו מרטיני, שחקן כדורגל
* 28 בינואר - פיליפ ורקרוויסה, שחקן כדורגל בינלאומי
* 1 בפברואר - מנואל אמורוס, שחקן כדורגל בינלאומי
* 2 בפברואר - פיליפ קלודל, סופר
* 25 במרץ - פייר מוריס, כדורגלן
* 23 יולי - אלן לפבר, פסנתרן ומלחין
* 6 באוגוסט - מארק לבואן, זמר ושחקן
* 15 באוגוסט - פול הנדרסון, הפוליטיקאי האוסטרלי והשר הראשי של הטריטוריה הצפונית
* 19 באוגוסט - ולרי קפריסקי, שחקנית
* 30 באוגוסט - פרנסואה דלקור, נהג ראלי
* 11 בספטמבר - פייר הויגה, אמן
* 20 בספטמבר - ז'אן לואי גארסיה, שחקן כדורגל
* 25 בספטמבר - ז'ולייט נורדין, זמרת, כותבת שירים ומלחינה
* 4 באוקטובר - ז'אן לוק ססוס, שחקן כדורגל
* 13 באוקטובר - ולרי לאטארד, פוליטיקאי
* 15 באוקטובר - גיא ג'ורג', רוצח סדרתי
* 17 באוקטובר - איבון פוליקן, מנהל כדורגל, שחקן לשעבר
* 22 באוקטובר - לורן פגאנלי, עיתונאי, שחקן כדורגל לשעבר
* 24 באוקטובר - איב ברטוצ'י, מנהל כדורגל
* 30 באוקטובר - ארנו מונטבורג, פוליטיקאי

## נפטרו

**([[:קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1962]])**

## קישורים חיצוניים

*
ז'אבאלי

**זָ'אבָּאלִי** (בסרבית קירילית: **Жабаљ**, בסרבית בכתב לטיני: **Žabalj**, תעתיק מדויק לעברית: **[[ז'אבאל|זָ'אבָּאל]]**) היא עיירה ורשות מקומית בסרביה השוכנת במחוז באצ'קה הדרומי אשר בפרובינציית וויבודינה, סמוך לנהר טיסה.

## היסטוריה
תיעוד ראשון בכתובים ליישוב בשם ז'בלה הוא מ-1514 עת נשלט האזור על ידי ממלכת הונגריה. בהמשך המאה ה-16 נכבש היישוב על ידי צבאו של סולימאן הראשון, סולטאן האימפריה העות'מאנית. במהלך מלחמת האימפריה העות'מאנית-הליגה הקדושה (1683–1699) נכבש האזור על ידי צבא ממלכת הבסבורג ולאחר חתימת הסכם קרלוביץ נותר בשטח הספר של הממלכה.

בהמשך נשלט היישוב על ידי האימפריה האוסטרו-הונגרית ובראשית המאה ה-20 נמנו במקום 8,000 תושבים. לאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה ז'אבאלי בשטחי ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים אשר הפכה בהמשך לממלכת יוגוסלביה. באפריל 1941 במהלך מלחמת העולם השנייה תקפה גרמניה הנאצית את יוגוסלביה והכניעה את צבאה תוך ימים אחדים. אזור ז'אבאלי נמסר לחזקת הונגריה. ההונגרים ביצעו טבח בתושבי העיירה היהודים, הסרבים ובני רומה ובמהלכו רצחו 666 תושבים. לאחר המלחמה נכלל היישוב בשטח הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה והפך למרכז חקלאי ותעשייתי אזורי וכלל תעשיית מזון וחומרי בניין. לאחר התפרקות יוגוסלביה נכללת העיירה בשטח סרביה.

## דמוגרפיה
לאחר מלחמת העולם השנייה ועד לראשית המאה ה-21 היה גידול מתון ויציב במספר תושבי העיירה. בין 1948 ל-2002 גדלה האוכלוסייה ב-52.52 אחוזים. החל מהעשור השני של המאה ה-21 התהפכה המגמה והחל קיטון מתון. מספר התושבים ירד מ-9,598 ב-2002 ל-9,161 ב-2011, קיטון של 4.25 אחוזים. הגיל הממוצע של תושבי העיירה הוא 37.7. למעלה מ-90 אחוזים מתושבי העיירה הם ממוצא סרבי.

## הקהילה היהודית
תיעוד לקהילה יהודית בעיירה קיים מסוף המאה ה-19. ב-1904 הוקם בית הכנסת הקהילתי. ב-1931 נמנו בעיירה 41 יהודים, ובפרוץ מלחמת העולם השנייה מנתה הקהילה 100 נפשות. לקהילה זו השתייכו יהודי הכפרים גוֹסְפּוֹגִ'ינְצִי  וג'וּרְגֶ'בוֹ . קהילות קמה שם בסוף המאה ה-19 וב-1900 הוקמו בתי כנסת. מספר יהודי הכפרים הלך וקטן לאחר מלחמת העולם הראשונה, ובפרוץ מלחמת העולם השנייה נמנו בגוספוג'ינצי 10 יהודים ובג'ורג'בו 22.

בין 6 ל-23 בינואר 1942 ערך צבא הונגריה את הראצייה בכל אזור דרום באצ'קה, ובמהלכה הוציאו ההונגרים להורג כ-4,000 יהודים, סרבים ובני רומה. לז'אבאלי ולגוספוג'ינצי הגיעו ההונגרים ב-7 בינואר, ובמשך יומיים עצרו את בני הקהילה. הם הובלו למחסנים ריקים, הוכו קשות ונשים נאנסו. ההונגרים רצחו לפחות 29 מקהילת ז'אבאלי ואת כל יהודי גוספוג'ינצי וג'ורג'בו. הגופות הועמסו על משאיות והושלכו לנהר טיסה. אלו שלא נרצחו בראצייה נרצחו בהמשך כחלק משואת יהודי הונגריה. ב-1948 נהרסו מבנה בית הכנסת בגוספוג'ינצי ובג'ורג'בו, וב-1950 נהרס מבנה בית הכנסת בז'אבאלי על ידי השלטונות היוגוסלביים.

## קישורים חיצוניים

* 
* Aleksandra Terzić ,Željko Bjeljac, The extermination of jewish population and heritage in BAČKA region of ap vojvodina-serbia 
* יהדות באצ'קה, באתר "יד ושם"

## הערות שוליים

קטגוריה:סרביה: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות בסרביה
תחת שמי ים התיכון

"**תחת שמי ים התיכון**" הוא שיר עברי שכתב, הלחין וביצע שלמה ארצי ועיבד עדי רנרט. השיר יצא לאור בשנת 1988, ונכלל באלבומו של ארצי "חום יולי אוגוסט".

## רקע
השיר נכלל באלבום "חום יולי אוגוסט", שעסק בנושאים פוליטיים ובמשפחתו של ארצי. קולות הרקע בשיר בוצעו על ידי הזמרת מזי כהן. השיר מאופיין בצליל רוק מובהק ובקטע סולו ממושך של סקסופון בסופו.

נטען שמילות השיר אינן ברורות לקהל המאזינים. על פי המוזיקאי דויד פרץ, השיר עוסק בניגודים בין מזרח למערב בישראל. בריאיון על אודות האלבום ציין ארצי כי את השורה "עכשיו יש את הזמן במזרחית" כתב לאחר שקיבל לידיו קלטת של זוהר ארגוב. את השורה "חצי עולם כבר שר יוון", כתב בשל התעוררות המוזיקה היוונית באותה תקופה בישראל, במיוחד עם הצלחת אלבומו של יהודה פוליקר "עיניים שלי".

בשיר נאמר "עד שישוב הים מזעפו, לא, לא נדע, כמה זה עולה לנו" – הרמז לספר יונה, שם נכתב "ויעמוד הים מזעפו" (א', ט"ו). המשפט "כמה זה עולה לנו", הפך למטבע לשון בציבוריות הישראלית המסמל את יוקר המחיה, בייחוד לאחר הופעתו של ארצי עם שיר זה במחאה החברתית ב-2011.

במצעדי הפזמונים השבועיים של רשת ג' הגיע השיר למקום הרביעי. במצעד הפזמונים העברי השנתי לשנת התשמ"ח-1988 של רשת ג' הגיע השיר למקום השביעי.

בקליפ לשיר, בבימוים של בני כרמלי ושלמה ארצי, הופיעו ארצי ובנו בן בן ה-11.

אלי יצפאן צילם בתוכנית שלו קליפ שבו חיקה את כל "מנהיגי המזרח התיכון" כשהם שרים את השיר.

## קישורים חיצוניים

* יוסי חרסונסקי, שלמה ארצי, תחת שמי ים תיכון (מילים ולחן: שלמה ארצי עיבוד: עדי רנרט, 1988) באתר יוסי מיוזיק
* 
*  תחת שמי ים התיכון באתר גלי צה"ל

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי שלמה ארצי
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי שלמה ארצי
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי שלמה ארצי
סונר צ'גפטאי

**סונר צ'גפטאי** (בטורקית: **Soner Çağaptay**) הוא מדינאי טורקי-אמריקאי המתגורר בארצות הברית. הוא ראש התוכנית למחקר טורקיה במכון וושינגטון למדיניות המזרח התיכון. הוא היסטוריון בהכשרתו, ומומחה ליחסי טורקיה-ארצות הברית, פוליטיקה טורקית, ולאומיות טורקית.

## השכלה

צ'גפטאי סיים את לימודי הדוקטורט שלו ב-2003 באוניברסיטת ייל. הוא כתב את התזה שלו על לאומיות טורקית.
מלבד אנגלית וטורקית, שפות המחקר שלו כוללות צרפתית, גרמנית, ספרדית, בוסנית, עברית, אזרבייז'נית וטורקית עותמאנית.

## קריירה
סונר צ'גפטאי הוא עמית המחקר על שם משפחת באייר וראש התוכנית למחקר טורקיה במכון וושינגטון למדיניות המזרח התיכון.

## הוראה

היסטוריון בהכשרתו, ד"ר צ'גפטאי כתב את התזה שלו באוניברסיטת ייל (2003) על לאומיות טורקית. ד"ר צ'גפטאי לימד קורסים באוניברסיטת ייל, אוניברסיטת פרינסטון, אוניברסיטת ג'ורג'טאון, ומכללת סמית' בנושאים הנוגעים במזרח התיכון, מדינות ים תיכוניות, ומדינות מזרח אירופה. הקורס שלימד ב-2003 על היסטוריה טורקית היה הראשון שאוניברסיטת ייל הציעה מזה שלושה עשורים. ב-2006–2008 הוא היה הפרופסור על שם ארטגון באוניברסיטת פרינסטון במחלקה ללימודי המזרח הקרוב.
הוא היה מרצה אורח בבית הספר לצוערי החוץ על שם קדמונד וואלש באוניברסיטת ג'ורג'טאון.
הוא היה יושב ראש התוכנית ללימודי טורקיה מתקדמים בבית הספר לצוערים של משרד החוץ האמריקאי.

## הוקרות

ד"ר צ'גפטאי הוא חתן פרסים מלגות ומענקים רבים, מתוכם מענק סמית'-ריצ'רדסון, מלון, רייס, וליילן, וכמו כן כיהן כיושב ראש ארטגון בפרינסטון. כמו כן, היה יושב ראש התוכנית ללימודי טורקיה מתקדמים בבית הספר לצוערים של משרד החוץ האמריקאי. ב-2012 הוא נמנה מבין מנהיגי החברה הצעירים בחברה האמריקאית-טורקית. הוא מחבר של שלושה ספרים על טורקיה המודרנית.

## במדיה

צ'גפטאי כתב רבות בנושא יחסי טורקיה-ארצות הברית, לאומיות טורקית, עלייתה של טורקיה ככוח כלכלי ומדיניותה של אנקרה במזרח התיכון, ופרסם בז'ורנלים ומדיה מודפסת רבה. ביניהם: הוול סטריט ג'ורנל, ניו יורק טיימס, וושינגטון טיימס, ההרלד טריביון הבין לאומי, ג'יינס דיפנס השבועי, והברטורק. הוא מדוראי קבוע בהוריאט היומי, העיתון הטורקי הוותיק והמשפיע ביותר בשפה האנגלית, וכמו כן בבלוג הבין לאומי של סי אן אן. הוא מתראיין באופן קבוע בפוקס ניוז, סי אן אן, אן פי אר, אל-ג'זירה, בי בי סי, וסי אן אן – טורקיה.

## ספרים
* אסלאם, חילוניות, ולאומיות בטורקיה: מיהו טורקי? (2006)
* עלייתה של טורקיה: הכוח האיסלאמי הראשון במאה ה21 (2014)
* הסולטן החדש: ארדואן והמשבר של טורקיה המודרנית (2017)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סגל אוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1970
קטגוריה:טורקים שנולדו ב-1970
קיפודג

**קיפודג** (שם מדעי: *Cyclichthys*) הוא סוג של דגים ממשפחת הדו-שיניים, שידועים בגופם המכוסה קוצים, וביכולתם להתנפח. המינים במשפחה מתאפיינים בפה דמוי-מקור קשיח, שנועד לפיצוח סרטנאים ורכיכות, שמהווים את עיקר תזונתם. הם מאופיינים בגוף קשיח ובצבע חום-אפרפר.

מנגנון ההגנה העיקר שלהם הוא הקוצים שמכסים את גופם, וכמו מינים אחרים בסדרת הנפוחיתאים, הם מסוגלים להתנפח עד פי שלושה מממדי גופם. מנגנון הגנה זה עוזר להרתיע אויבים וטורפים פוטנציאליים, אך ההשלכות שלו על גופם של הקיפודגים הן קשות, ועלולות להוביל למות הדג אם הוא נאלץ להתנפח לעיתים קרובות מדי. הם לעיתים יכולים להיות רעילים.

בסוג 3 מינים:
* קיפודג רב-קוצי (*Cyclichthys spilostylus*)
* קיפודג דל-קוצי (*Cyclichthys orbicularis*)
* *Cyclichthys hardenbergi*

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1855
קטגוריה:דו-שיניים
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן יקוב קאופ
קיפודג רב-קוצי

**קיפודג רב-קוצי** (שם מדעי: *Cyclichthys spilostylus*) הוא מין של דג ממשפחת הדו-שיניים, שידוע בגופו המכוסה קוצים וביכולתו להתנפח כשהוא חש מאוים. הקיפודג חי באוקיינוס ההודי ובאוקיינוס השקט, כשתפוצתו במערב מגיעה לים האדום ולדרום אפריקה, ובמזרח תפוצתו מגיעה ליפן, אוסטרליה, הפיליפינים וקלדוניה החדשה. קיימת גם אוכלוסייה מבודדת באיי גלאפגוס, ואוכלוסייה בים התיכון כתוצאה מהגירה לספסית.
## מאפיינים
קיפודגים מגיעים לאורך של 34 סנטימטר, וגופם קשיח ומכוסה קוצים. פיהם מעוצב כמקור קשיח, שנועד לפיצוח השריון של רכיכות, סרטנאים וחסרי חוליות אחרים, שמהווים את עיקר מזונם. על מנת להסוות את עצמם, גבם בגוון חום, ובטנם בהירה בגוונים לבנים יותר, כמו אצל דגים רבים אחרים. בשרם מכיל טטרודוטוקסין, רעלן עצבי חזק שיכול לגרום למוות, ואכילתם גורמת גם לסיגואטרה. למרות זאת, קיפודגים נחשבים למעדן ביפן, כמו נפוחיתאים אחרים, וישנם שפים שמתמחים בבישולם תוך כדי הוצאת הרעלן העצבי.

הקיפודגים חיים בקרבת חופים בשוניות אלמוגים, בעומקים של 3 עד 90 מטר. הם מעדיפים לחיות בקרבת שדות עשב ים או מרבצי ספוגים. הקיפודגים הם בעיקר פעילי לילה, במהלך היום הם מסתתרים בין הסלעים או האלמוגים. הקיפודג הוא דג שנוטה להתבודד. הצעירים חיים בים פתוח. כמו נפוחיתאים אחרים, כאשר הם מאוימים הם יכולים לנפח את עצמם לממדים גדולים פי שלושה מממדיהם הרגילים, אך לניפוח זה יש השלכות קשות על גופם, ואם הקיפודג נאלץ להתנפח לעיתים קרובות הוא עלול למות מהמאמץ הכרוך בכך.

בישראל הקיפודג הרב-קוצי חי במפרץ אילת בשונית האלמוגים, ובמאה ה-21 הוא נצפה גם בים התיכון, כתוצאה מהגירה לספסית. קיפודגים מוצגים באקווריום ישראל ובפארק המצפה התת-ימי באילת.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:דו-שיניים
קטגוריה:דגים במפרץ אילת
בקרקס

"**בקרקס**" (1958) הוא כינויו של רישום מאת הציירת הישראלית אביבה אורי.

## תיאור
"בקרקס" הוא חלק מסדרה של כ-4 רישומים בנושא הקרקס, שיצרה אורי בשנת 1958. שניים מן הרישומים נקראים "לוליינית", והם מציגים לולינית בעת קפיצה בטרפז. במרכז רישום זה נמצאת דמות נשית של לוליינית על חד-אופן. היא רוכבת על מעין משטח או בימה המוקפת באורות הפנסים ובקפליו של אוהל הקרקס. אופן רישומה של הדמות, באמצעות עיפרון, הופך אותה לאנונימית.

העבודה פורשה במשך השנים כביטוי סמלי לרגשותיה של אורי: ביטוי ראשוני לתחושת ריחוף של הדמות. ריחוף זה יהפוך לאיקונוגרפי בעבודותיה המאוחרות של אורי. עם זאת, שרה ברייטברג-סמל הצביע על אפשרות למקור ממשי לרישומים מתקופה זו. גם בתה של אורי, רחל ימפולר, תיארה בדיעבד ביקור משותף של השתיים ב"קרקס מדראנו" וכן ביקורים בסרטים על קרקס, בהם יצרה אורי רישומים של אנשי הקרקס.

העבודה הייתה בעבר באוסף עמי בראון. ב-30 ביוני 2012 נמכרה העבודה במכירה פומבית תמורת סכום של 17,250 דולר. העבודה הוצגה בתערוכה "העשור הראשון: הגמוניה וריבוי" (2008), בתערוכה הרטרוספקטיבית של אביבה אורי (2002) ובתערוכה מאוסף עמי בראון (2009) שהתקיימו בהמשכן לאמנות על שם חיים אתר בעין חרוד.

## קישורים חיצוניים
*בקרקס, באתר בית המכירות תירוש, 30 ביוני 2012
## הערות שוליים

קטגוריה:אביבה אורי
קטגוריה:רישומים
קטגוריה:רישום ישראלי
קטגוריה:יצירות משנת 1958
יחסי קובה–קיריבטי

**יחסי קובה–קיריבטי** הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין **[[קובה|הרפובליקה של קובה]]** לבין **[[קיריבטי|הרפובליקה של קיריבטי]]**. היחסים בין שתי המדינות הם יחסים לא היסטוריים והתפתחותם החלה בעשור הראשון של המאה העשרים ואחת. כמו במדינות אחרות באזור אוקיאניה, מקבלת גם קיריבטי מענקים וסיוע בתחומים שונים מקובה. נתינה זו של שירותים היא חלק ממדיניות החוץ של קובה עם מדינות אוקיאניה.

## סיוע קובני
בשנת 2007 שלחה קובה לקיריבטי משלחת של רופאים מומחים, כדי שיספקו שירותים רפואיים יותר מתקדמים מאילו הקיימים בקיריבטי. קובה הציעה לקיריבטי לאמן רופאים בני העם הקיריבטי הילידי. המהפך ברפואה שהציעה קובה לקיריבטי עבד בסופו של דבר: שיעורי תמותת התינוקות והילדים ירדו ב-80% מאז הגעת הקובנים לאיים.

בשנים האחרונות נוסעים יותר קיריבטים ילידים ללימודים בקובה, כך למשל בשנת הלימודים 2008, למדו עשרים קיריבטים לימודי רפואה בקובה עם מלגה וכיסוי הוצאות מלא מהממשלה הקובנית. הסטודנטים הקיריביטים שותפים לתוכנית המתקיימת בכל איי האוקיינוס השקט להעלאת איכות החיים של התושבים. בשנת 2010 למדו 33 סטונדטים קיריבטים בקובה, מהם 21 למדו רפואה.

## ביקורים מדרג גבוה
בספטמבר 2008 ביקר נשיא קיריבטי אנוטה טונג בהוואנה, קובה ופגש את הנשיא ראול קסטרו על מנת לשוחח איתו על ה"יחסים הלבביים" ושיתופי הפעולה שבין שתי המדינות. טונג היה הנשיא הראשון מאיי האוקיינוס השקט לבקר בקובה. טונג נכח בהוואנה כדי להשתתף בוועדת קובה-האוקיינוס השקט, בה התדיינו המנהיגים על "חיזוק שיתופי הפעולה בין המדינות ומיגור שינויי האקלים בעולם".

בדצמבר 2010 ביקר טונג בפעם השנייה בקובה ופגש פעם נוספת את הנשיא קסטרו. בביקור חתמו השניים על הסכם בנושא הספורט.

## ייצוג
* קובה מיוצגת בקיריבטי בדרג השגרירות באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בדרום טאראווה, בירת המדינה.
* קיריבטי אינה מיוצגת בקובה הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
רנרט

**רֶנֶרט** (בכתיב יידי: **רעננערט**; בכתב לטיני: **Rennert**) הוא שם משפחה יהודי וגרמני.

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה גרמניים
טורנס

**טורנס** (באנגלית: **Torrance**) היא עיר במחוז לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית. לעיר 2.4 ק"מ של חוף לאורך האוקיינוס השקט. אוכלוסיית העיר בשנת 2016 נאמדה ב-147,195 תושבים, מה שהופך אותה לעיר ה-39 בגודלה בקליפורניה וה-171 בארצות הברית. טורנס ידועה בשל שיעורי הפשע הנמוכים שבה.

## היסטוריה
סביבת טורנס הייתה מיושבת על ידי אינדיאנים במשך אלפי שנים. בסוף המאה ה-18 התבססה שליטתה של האימפריה הספרדית תחת שלטונו של קרלוס השלישי.

העיר עצמה נבנתה לראשונה בשנת 1921.

## דמוגרפיה
לפי מפקד האוכלוסין משנת 2010, התגוררו בעיר 145,438 תושבים ב-56,001 משקי בית כאשר הצפיפות היא כ-2,732.1 נפש לקמ"ר. 7.4% מתושבי העיר חיים מתחת לקו העוני.

בטורנס יש כ-8.9% יפנים, האחוז השני בגובהו של אוכלוסייה זו מבין ערי ארצות הברית.

ב-2016 ההרכב הגזעי של העיר היה:

* 59,390 תושבים (40.3%) לבנים
* 49,912 תושבים (33.9%) אסייתים
*25,965 תושבים (17.6%) היספנים
* 3,598 תושבים (2.4%) אפרו-אמריקאים
* 6,837 תושבים (4.6%) משני גזעים או יותר.

## אקלים

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קליפורניה: ערים
קטגוריה:מחוז לוס אנג'לס: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1921
כל העולם במה (ספר)

**כל העולם במה** (ברוסית: **Весь мир театр**) הוא רומן מאת בוריס אקונין מתוך סדרת תיבת פנדורין. הספר נכתב ברוסית, ויצא לאור על ידי בית ההוצאה לאור "זכרוב" ב-22 בדצמבר 2009. ביום המכירות הראשון נמכרו 300—500 עותקים בכל אחת מחנויות הספרים במוסקבה. הספר תורגם לאנגלית על ידי אנדרו ברומפילד. הספר אומנם הפך לרב-מכר ברוסיה, אך התקבל בביקורות פושרות על ידי מבקרי הספרים

תרגומו לעברית יצא בספטמבר 2023.

## עלילת הספר
בספטמבר 1911 במוסקבה, על רקע אירועי רצח סטוליפין, פונה אל פנדורין אלמנתו של אנטון צ'כוב, אולגה לאונרדובנה קְניפֶּר-צ'כובה, בבקשה לסייע לשחקנית התיאטרון "תיבת נוח" אליזה אלטאירסקאיה-לואנטן. לדברי קניפר-צ'כובה, אליזה מצויה בסכנת חיים של ממש.

פנדורין מסתנן לתיאטרון במסווה של שחקן תיאטרון, ומלוהק לשחק לצדה של אליזה בהצגה "ליגה הענייה", ועד מהרה מתאהב בה. בסוף ההצגה מוצא אראסט פטרוביץ' נחש צֶפַע בין חפציה. בינתיים מתרחשת סדרת רציחות בתיאטרון, ואליזה בטוחה שקללה רובצת עליה, כי כל מאהביה נהרגים. היא מחליטה לקטוע את יחסיה עם פנדורין מתוך דאגתה אליו.

לבסוף לאחר חקירה ממושכת שבה מעורב גם מאסה המשרת, מוצא פנדורין את הרוצח, ומצליח למצוא את מי שמאיים על חייה של אליזה. בסופו של דבר מתוודה פנדורין בפני אליזה על אהבתו כלפיה, והם מסכימים להינשא בנישואים אזרחיים, אך אליזה מתנה זאת בכך שלא יהיו להם ילדים.

## קישורים חיצוניים
* "כל העולם במה" באתר הוצאת "זכרוב" 
## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי 2009
קטגוריה:ספרי בוריס אקונין
גנומון

[שמאל|ממוזער|200px|גנומון בשעון שמש אופקי ב[סביליה שבספרד]]
**גנומון** (ביוונית: **γνώμων** - היודע או הבוחן) הוא במקור המקל מטיל הצל בשעון שמש. המושג גנומון הושאל גם לתחום הגאומטריה והמתמטיקה ולתחומים נוספים.

## הגנומון בשעון השמש
גנומון בן 4,300 שנה התגלה באתר הארכאולוגי אסטרונומי טאוסי שבסין. הגנומון היה בשימוש נרחב בסין במאה השנייה לפנה"ס והלאה למדידת התקדמות העונות ולמדידת קו הרוחב (כשהגנומון ניצב לקרקע ובשיא היום). לפילוסוף היווני אנכסימנדרוס (546-610 לפנה"ס) מיוחסת הבאת הגנומון מבבל ליוון.

הזווית של הקרקע יחסית לשמש בקווי רוחב שונים גורמת לכך שקצב התנועה של הצל אינו אחיד במהלך היום, כך שאת חלוקת הזמן לשעות לא ניתן לקבל על ידי חלוקת הקשת שמתאר הצל לזוויות זהות. יש שתי דרכים לפתור בעיה זו. דרך אחת היא לבנות את משטח השעון אופקי אך להטות את הגנומון, כך שיעמוד במקביל לציר הסיבוב של כדור הארץ. את חלוקת הקשת לשעות ניתן אז לבצע בעזרת חישוב טריגונומטרי. הדרך השנייה היא להטות את משטח השעון בזווית זהה לזוויתו של קו הרוחב, ולהציב את הגנומון בניצב אליו, כך שיהיה מקביל לציר הסיבוב של כדור הארץ. בשיטה זו כל שעה שווה לזווית קשת זהה על הבסיס. במצב זה הגנומון מצביע כמעט במדויק לכוון כוכב הצפון.

גנומון משמש גם בכלי תכנון בעזרת מחשב ובגרפיקה ממוחשבת ככלי עזר למיקום ותנועת עצמים במרחב הווירטואלי - ראו איור. המוסכמה היא שציר X אדום, ציר Y ירוק וציר Z כחול.
שמאל|ממוזער|200px|גנומון ככלי עזר לגרפיקה ממוחשבת

## הגנומון במתמטיקה
כנראה בשל צורת גנומון ניצב בשעון השמש, האסטרונום והמתמטיקאי היווני אוינופידיס שפעל במחצית השנייה של המאה ה-5 לפנה"ס השתמש בביטוי - "שירטט קו כמו גנומון" במובן של "שירטט קו במאונך לקו אחר"
. לאחר מכן שימש המושג לציון כלי שירטוט בעל צורת האות ר ששימש לציור קווים אנכיים. מכאן גם החל המושג לשמש בגאומטריה לציון הצורה הנשארת לאחר חיתוך ריבוע מצורה אחרת. בספר ה"יסודות" הכליל אוקלידס (365 לפנה"ס - 275 לפנה"ס) הגדרה זאת לכל צורה הנשארת ממקבילית לאחר חיתוך מקבילית דומה לה מאחת מפינותיה.
שמאל|ממוזער|200px|גנומון בצורת משולש ניצב ללוח בטאגאנרוג רוסיה
שמאל|ממוזער|200px|גנומון - צורה הנשארת ממקבילית לאחר חיתוך מקבילית דומה לה מאחת מפינותיה

הפילוסוף היווני הרון מאלכסנדריה (10–70 לספירה) הכליל הגדרה זאת של הגנומון מתחום הגאומטריה לתחום המספרים והגדיר גנומון כאותו דבר שהוספתו לדבר מה אחר (צורה או מספר) יוצרת את הדבר "הבא" מאותו סוג. במובן זה תאון מסמירנה השתמש במושג גנומון לציין מספר שכשמחברים אותו למספר מצולע יוצר את המספר המצולע הבא מאותו סוג. מספר מצולע הוא מספר של עצמים, כגון חלוקי נחל, שאפשר לארגן כקודקודים של שרשרת מצולעים משוכללים בעלי קודקוד משותף. לדוגמה 10 הוא מספר משולשי כיוון שניתן לסדר 10 עצמים במשולש בו כל הצלעות הן באורך 4, אבל 11 אינו מספרי משולשי. הוספת הגנומון 5 למספר המשולשי 10 יוצרת את המספר המשולשי הבא - 15, המתאים למשולש בעל צלעות באורך 5.

## ראו גם
*שעון קיץ
*מספר מצולע

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:שעונים
ריינר האזלוף

**ריינר האזלוף** (בגרמנית: **Reiner Haseloff**, נולד ב-19 בפברואר 1954) הוא פוליטיקאי גרמני מן המפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית אשר משמש כראש ממשלת מדינת סקסוניה-אנהלט מאז אפריל 2011. האזלוף נחשב לבעל ברית קרוב של הקנצלרית אנגלה מרקל, אך דעותיהם חלוקות בנושא משבר ההגירה באירופה.

## קריירה פוליטית
בשנים 2002-2006 עבד האזלוף במשרד הכלכלה והעבודה של המדינה. בשנים שלאחר מכן הקנה לעצמו אחיזה בצמרת הפוליטית של סקסוניה-אנהלט כאשר בשנת 2011 נבחר לכהן כראש ממשלה. הוא נבחר שוב לתפקיד בשנת 2016, כאשר קיבל כ-26% מהקולות והשאיר את ה-CDU כמפלגה הגדולה בפרלמנט המקומי, אם כי בשנה זו מפלגת אלטרנטיבה לגרמניה התחזקה מאוד.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:חברי המפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית
קטגוריה:ראשי ממשלת מדינות גרמניה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הומבולדט של ברלין (אחרי 1949)
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1954
בנות (סרט)

**בנות** הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 1985 בבימויו של נדב לויתן ולפי תסריט של אסי דיין.
## הפקה
הסרט הייתה הפקת "סרט ניצול". צילומי הסרט נערכו באוקטובר, נובמבר 1984, אך ההפקה נקלעה לקשיים כספיים בתחילת 1985 ועריכת הסרט והפצתו התעכבו, הקרנת הבכורה שלו נערכה ב-18 במאי 1985, והוא יצא לבסוף לאקרנים ביוני 1985.

הסרט צולם במשך חמישה שבועות. הבסיס שבו צולם הסרט צולם בפארק אפק, במחנה צבאי נטוש, שעבר שיפוצים.

## עלילה
הסרט מספר על נערות העוברות יחד טירונות נשים בצה"ל, כל אחת מרקע אחר:

שולי - נערה פשוטה עם רגשי נחיתות המנסה לפלס את דרכה בצבא אל מול כולן, ולברוח מהחבר שלה שעדיין אוהב אותה, ומחייה לפני הצבא.

ניבה - נערה מפונקת ועשירה שמבינה שהיא צריכה להיות חיילת כמו כולן, לצד חלומה להתקבל ללהקה צבאית.

קארן - עשתה את כל הדרך מקנדה כחיילת בודדה רק כדי להתגייס לצה"ל, וזאת בניגוד לרצונה של אביה שתחזור לקנדה, ותעזוב את הצבא.

אנה - עולה מרוסיה שמנסה להראות לכולן שלהיות שמנה זה יפה, ואף מוכיחה זאת כאשר החבר החתיך שלה יגאל קופץ לביקור בבסיס הטירונות.

שירלי - בחורה בעייתית שמחפשת להיזרק בכל מקום, ועושה כל מאמץ לצאת מהצבא ולברוח אל חייה באזרחות, אך לבסוף מבינה בדרך הקשה שגם מקומה שמור בין הבנות ומסיימת את הטירונות.

רינה וגליה - צמד חברות שהגיעו יחד לטירונות מהאזרחות, ולא נפרדות לרגע, לצד היותן מתחברות לכולן, ולבסוף למרות הקשיים מסיימות את הטירונות עם חיוך גדול.

טליה - מפקדת המחלקה שעושה כל מאמץ כדי להפוך את חבורת הבנות לחיילות מן השורה, וזאת למרות מספר מקרים לא פשוטים שעוברת עם בנות המחלקה, ובעיקר בינה לבין פקודתה שולי.

## שחקנים

## ראו גם
*אפס ביחסי אנוש

## קישורים חיצוניים

*  - ביקורת
## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1985
קטגוריה:סרטי דרמה ישראליים
קטגוריה:צה"ל בקולנוע
קטגוריה:סרטי נדב לויתן
קטגוריה:נשים בצה"ל
סינדי הייד-סמית

**סינדי הייד-סמית** (באנגלית: **Cindy Hyde-Smith**; נולדה ב-10 במאי 1959) היא פוליטיקאית אמריקאית חברת המפלגה הרפובליקנית המכהנת כחברת הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת מיסיסיפי.

## ביוגרפיה
הייד סמית נולדה בברוקהייבן שבמיסיסיפי. היא בוגרת המכללה הקהילתית קופיה-לינקולן וב-1981 סיימה תואר ראשון באוניברסיטת דרום מיסיסיפי.

היא כיהנה כחברת הסנאט של מיסיסיפי בשנים 2000–2012. תחילה כנציגת המפלגה הדמוקרטית ומ-2010 עברה למפלגה הרפובליקנית.

בנובמבר 2011 נבחרה לנציבת החקלאות והסחר של המדינה והייתה האישה הראשונה שכיהנה בתפקיד זה. ב-2015 נבחרה לתקופת כהונה נוספת.

הייד-סמית מונתה על ידי מושל מיסיסיפי דאז, פיל בראיינט, לכהן כנציגת המדינה בסנאט של ארצות הברית עד לקיומם של בחירות מיוחדות לתפקיד, במקומו של ת'אד קוקרן שהתפטר. בבחירות אלו היא ניצחה את מייק אספי, שר החקלאות לשעבר. היא נכנסה לתפקידה ב-9 באפריל 2018 והייתה בכך לאישה הראשונה המייצגת את מיסיסיפי בסנאט. היא חברה בוועדת ההקצבות, בוועדת הכללים והמנהל ובוועדת החקלאות, התזונה והיערנות.

היא נשואה למייק והם הורים לבת אחת. הם חברים בכנסייה הבפטיסטית.

## קישורים חיצוניים

* 

* סינדי הייד-סמית באתר הסנאט של ארצות הברית
* ביוגרפיה באתר הבחירות של סינדי הייד-סמית
* פרופיל באתר נציבות החקלאות והסחר של מיסיסיפי
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מיסיסיפי
קטגוריה:חברי בית המחוקקים של מיסיסיפי
קטגוריה:סנאטוריות חברות המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית ממיסיסיפי
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-115 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-117 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-118 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-119 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית שמונו לתפקידם
קטגוריה:פוליטיקאיות אמריקאיות
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דרום מיסיסיפי
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1959
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1959
לארי בקאו

**לורנס "לארי" בקאו** (באנגלית: **Lawrence "Larry" S. Bacow**; נולד ב-24 באוגוסט 1951) הוא משפטן וכלכלן יהודי אמריקאי שכיהן כנשיא אוניברסיטת הרווארד. קודם לכן כיהן כצ'נסלור המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס וכנשיא אוניברסיטת טאפטס.

## קורות חיים
בקאו נולד בדטרויט וגדל בפונטיאק שבמישיגן, בן להורים יהודים. אמו היא ניצולת מחנה ההשמדה אושוויץ שהיגרה לארצות הברית מיד לאחר מלחמת העולם השנייה, אביו נולד במינסק, היגר כילד עם משפחתו בתחילת המאה ה-20 ועבד כעורך דין.

ב-1972 סיים בקאו תואר ראשון בכלכלה ב-MIT, לאחר מכן סיים תואר JD במשפטים באוניברסיטת הרווארד, ב-1976 סיים תואר שני במינהל ציבורי וב-1978 תואר שלישי במנהל ציבורי, שניהם מבית הספר קנדי לממשל שבאוניברסיטת הרווארד. הוא כיהן כפרופסור בחמש מחלקות ב-MIT: במחלקה למדינית אורבנית וסביבתית, במחלקה להנדסה אזרחית וסביבתית, במחלקה לכלכלה, במחלקה לבריאות הציבור ובבית הספר למשפטים ודיפלומטיה. מחקריו עסקו בגישות לא שיפוטיות לפתרון סכסוכים סביבתיים. בשנים 1998–2001 כיהן כצ'נסלור האוניברסיטה. באוגוסט 2001 החל לכהן כנשיא אוניברסיטת טאפטס ומילא תפקיד זה עד יוני 2011. לאחר פרישתו מטאפטס שימש במשך שלוש שנים כנשיא תוכניות הלימודים הגבוהים בבית הספר לחינוך של הרווארד. ב-2014 מונה ליועץ בכיר (Hauser Leader-in-Residence) במרכז למנהיגות ציבורית של בית הספר לממשל באוניברסיטת הרווארד. בפברואר 2018 נבחר לכהן כנשיאה הבא של אוניברסיטת הרווארד ונכנס לתפקידו ביולי אותה שנה.

ב-2003 נבחר לחבר באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים. הוא שימש חבר במועצת היועצים של הבית הלבן בתקופת כהונתו של הנשיא ברק אובמה לנושא מכללות ואוניברסיטאיות שחורות היסטוריות .

בקאו נשוי לאדל והם הורים לשני בנים.

## קישורים חיצוניים

* Harvard names Lawrence S. Bacow as 29th president
* ביוגרפיה באתר אוניברסיטת הרווארד
* לארי בקאו באתר אוניברסיטת טאפטס
* לארי בקאו באתר MIT

## הערות שוליים

קטגוריה:סגל המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
קטגוריה:יהודים נשיאי אוניברסיטאות בארצות הברית
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:כלכלנים יהודים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:נשיאי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1951
סיריל נרי

**סיריל איקצ'וקוו נרי** (באנגלית: **Cyril Ikechukwu Nri**; נולד ב-25 באפריל 1961) הוא שחקן, סופר, ובמאי בריטי יליד ניגריה. הוא ידוע בעיקר מהופעתו בתפקיד רפ"ק אדם אוקארו בסדרת הטלוויזיה המשטרתית "The Bill". נרי הופיע בסדרה "The Bill" בתפקיד קטן, לפני שלוהק לתפקיד רפ"ק אוקארו.

## ביוגרפיה
נרי נולד בניגריה. משפחתו מצד אביו הם מבני שבט האיגבו ואילו אימו היא מברבדוס במקור. ב-1968 הם נמלטו מהמדינה בעיצומה של מלחמת ביאפרה. כשהיה בן 7 עברה המשפחה לפורטוגל, ואחר כך ללונדון. 

הוא למד בבית הספר הולנד פארק במערב לונדון, והופיע בהצגת בית ספר של "אופרה בגרוש". הוא הצטרף לתיאטרון יאנג ויק לנוער בווטרלו שבלונדון. את הכשרתו המקצועית רכש בבית הספר למשחק של תיאטרון בריסטול אולד ויק. בנוסף לתפקידו הידוע בדמות אדם אוקארו בסדרה הוותיקה "The Bill" של רשת ITV, הופיע נרי בתפקיד גרהם, בריסטר שעבד עם מיילס ואנה, בשתי העונות של סדרת הדרמה "החיים האלה" של ה-BBC.

אחרי הלימודים בבית הספר למשחק החל נרי לשחק עם הלהקה השייקספירית המלכותית. תפקידו הראשון היה בשנת 1982 בדמות לוציוס בהפקה של רון דניאל למחזה "יוליוס קיסר". ב-1988 שיחק בתפקיד אריאל לצדו של מקס פון סידוב שגילם את פרוספרו במחזה "הסערה" בבימויו של ג'ונתן מילר.

ב-2008 כיכב נרי בפרק בסדרה "להעיר את המתים" של ערוץ BBC1 לצדם של פיליפ ויטצ'רץ' וראסל בולטר, ששיחקו אף הם בסדרה "The Bill".
ב-2009 הופיע נרי במחזה "The Observer" בתיאטרון המלכותי הלאומי.

ב-2009 וב-2010 שיחק בתפקיד השופט דמרקו בסדרת הדרמה "חוק וסדר: UK", וגילם את אותה דמות שוב ב-2012 וב-2013.
בפברואר 2010 שיחק בתפקיד אורח בסדרה "רופאים".

בנובמבר 2010 הופיע בעונה הרביעית של הסדרה "הרפתקאות שרה ג'יין" בפרק "Lost in Time". באוקטובר 2011 השתתף באותה סדרה בפרק הפותח של העונה החמישית בשם "Sky".

ב-2012 ו-2013 שיחק בתפקיד קסיוס בהפקה של הלהקה השייקספירית המלכותית של המחזה "יוליוס קיסר" בבימויו של גרגן דורן בסטרטפורד על האייבון, בלונדון ובניו יורק. בביקורת בניו יורק טיימס כתב עליו בן בראנטלי "הבעת פניו של מר נרי כשהוא רושם את דבריו של קיסר, היא זו של אדם שחש את הלולאה מתהדקת סביב צווארו. זהיר וערמומי, מבוהל ומניפולטיבי, מר נרי הוא קסיוס מעולה, הקולט את האווירה של הפרנויה והפוליטיקה שממלא את האוויר".

ב-2016 היה נרי מועמד לפרס באפט"א לטלוויזיה על הופעתו בתפקיד לאנס בסדרה "מלפפון" של ראסל ט. דייוויס. עוד הופיע בפרק בסיטקום "Goodnight Sweetheart" בתפקיד רופא בבית החולים.
עוד ב-2016 גילם נרי את דמותו של פולוניוס בהפקה של סיימון גודוין למחזה "המלט" עבור הלהקה השייקספירית המלכותית. 

באוקטובר 2016 החל לשחק בתפקיד קבוע בסדרה "Class" ספין אוף של הסדרה "דוקטור הו".
ב-2017 שיחק נרי בתפקיד קטן בפרק בסדרה הבלשית "Death in Paradise" בתפקיד ראש עיר מושחת.

## חיים אישיים
נרי גר בדרום לונדון מאז שנות השמונים של המאה העשרים. הוא היה נשוי, וכעת הוא מזדהה כביסקסואל. יש לו שני ילדים בוגרים.

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה בריטים
קטגוריה:שחקנים להט"בים בריטים
קטגוריה:ביסקסואלים בריטים
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשחק בריסטול אולד ויק
קטגוריה:מהגרים מניגריה לממלכה המאוחדת
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1961
סקראנצ'י

ממוזער|סקראנצ'י מקרושה
**סקראנצ'י** היא  מבד. הגומייה מכוסה באריג כדי לאסוף שיער ארוך  לרוב, בקוקו (זנב סוס).

הסקראנצ'יס מיוצרים בגוונים שונים. לרוב משתמשים בהם לאסוף שיער, אך לעיתים הגומיה נלבשת על היד.

רומי רבסון הוציאה פטנט על הגומיות בשם  Scünci ב-1986. ב-1989 היא מכרה את הפטנט כמותג מסחרי בשם "רומי" .

גומיות אלו היו פופולריות בשנות ה-80 וה-90. הן חזרו לאופנה בשנות העשרה של המאה ה-21.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כיסויי ראש
קטגוריה:שיער
יעקב מוריי

**יעקב מוריי** (ברוסית: **Яков Мурей**; 2 באוגוסט 1941 – 4 בספטמבר 2025) היה שחמטאי ישראלי בדרגת רב-אמן.

בשיאו דורג במקום ה-52 בעולם.

## ביוגרפיה
יעקב מוריי נולד במוסקבה למשפחה יהודית. הוא השתתף בתחרויות שחמט בברית המועצות. בשנת 1969 הוא העפיל לאליפות ברית המועצות בשחמט וסיים במקום ה-10.

בשנת 1977 הוא עלה לישראל. בשנת 1978 הוא נמנה עם עוזריו של ויקטור קורצ'נוי בדו-קרב על אליפות העולם. בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20 הוא השתתף במספר תחרויות שנערכו בישראל, וזכה בדרגת אמן בינלאומי.

בשנת 1982 סיים מוריי במקום ה-7 בתחרות בינאזורית (חלק מתהליך העפלה לדו-קרב על אליפות העולם). במחצית השנייה של שנות ה-80 של המאה ה-20 הוא עבר להתגורר בצרפת והמשיך להתחרות באופן פעיל. בשנת 1987 הוענקה דרגת רב-אמן בין-לאומי.

בתחילת המאה ה-21 מוריי חזר לישראל והשתתף בהצלחה בתחרויות לסניורים (מקום ראשון באליפות אירופה בשנת 2001, מקום שני ב-2004 ושני ב-2005. באליפות העולם לקבוצות סניורים בשנת 2004 מוריי הגיע למקום הראשון (ביחד עם מארק צייטלין, יאיר קריידמן וידעאל סטפק).

## מבחר תחרויות בהן השתתף
* אליפות ישראל בשחמט: 1980, 1984
* אליפות אירופה בשחמט 2015

## יעקב מוריי ב[[אולימפיאדת השחמט]]
בין השנים 1980 ל-1984 יעקב מוריי ב-3 אולימפיאדות שחמט:

## קישורים חיצוניים

* משה שלו, לזכרו של יעקב מוריי ז"ל, באתר האיגוד הישראלי לשחמט, 9 בספטמבר 2025
* אנדרה שולץ, יעקב מוריי נפטר בגיל 84, באתר צ'סבייס, 13 בספטמבר 

## הערות שוליים

קטגוריה:רבי-אמנים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שהיגרו לצרפת
קטגוריה:נציגי ישראל באולימפיאדת השחמט
קטגוריה:שחמטאים יהודים סובייטים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:ישראלים ילידי ברית המועצות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1941
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2025
שמעון כגן

**שמעון כגן** (6 באפריל 1942 – 4 באוקטובר 2024) היה שחמטאי ישראלי בדרגת אמן בינלאומי, שזכה פעמיים באליפות ישראל בשחמט (בשנים 1967 ו-1969).

## ביוגרפיה
כגן נולד בתל אביב. באליפות ישראל בשנת 1965 הוא סיים במקום השני. בשנת 1967 הוא ניצח באליפות ישראל בשחמט, וחזר על הישג זה ב-1969. בשנת 1971–1972 הוא חלק את המקום ה-2–5. בשנת 1978 סיים במקום השני באליפות ישראל בשחמט.

בשנת 1969 הוא קיבל דרגת אמן בינלאומי.

בשנים 1973 ו-1979 העפיל לתחרות בינאזורית (אחד ממסלולי ההעפלה לדו-קרב על אליפות העולם בשחמט).

כגן סיים לימודי הנדסת בניין בטכניון ועבד כמהנדס. שירת בצה"ל כקצין בחיל האוויר.

בלט גם במשחק השש בש וזכה בשנת 2015 באליפות העולם בשש בש לסניורים.

כגן נפטר בשנת 2024.

## שמעון כגן ב[[אולימפיאדת השחמט]]
בין השנים 1966 ל-1982 השתתף כגן ב-10 אולימפיאדות שחמט:

## קישורים חיצוניים

* אבי אמיר, השחמטאי המהנדס, כתבה בעל המשמר מ-29 בדצמבר 1967, באתר הספרייה הלאומית
* 
* ד"ר שלמה קנדלשיין, שמעון כגן "הווינר" איננו, באתר האיגוד הישראלי לשחמט

## הערות שוליים

קטגוריה:אמנים בין-לאומיים ישראלים
קטגוריה:נציגי ישראל באולימפיאדת השחמט
קטגוריה:אלופי ישראל בשחמט
קטגוריה:מהנדסים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1942
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2024
פיסול קלאסי

[ממוזער|250px|לאוקואון, מגדולי הפסלים הקלאסיים ומשורת הפסלים המפורסמים בהיסטוריה, התקופה ההלניסטית, שיש, מוצג כיום ב[מוזיאון הוותיקן]]
"**פיסול קלאסי**" הוא השם למכלול היצירות החצובות ברוח אמנות רומא ויוון העתיקות, המבוססות בתורן על אמנות הפיסול היווני הקלאסי. לא כל יצירה החצובה בסלע ומקורה ביוון העתיקה שייכת לסגנון הפיסול הקלאסי, ועל כן יש להבחין כי המונח מתייחס לפיסול בסגנון שצמח בתקופה הקלאסית בלבד (בניגוד לתקופה היוונית-ארכאית לדוגמה) ומחוצה בתקופות מאוחרות יותר (מהרנסאנס האירופאי והלאה).

המושג עשוי להכיל בתוכו פעמים רבות ענפים פיסוליים כמו הפיסול הבארוקי, הרנסאנסי והנאו-קלאסי לצורך הדוגמה. אף על פי שצורות אומנותיות-פלסטיות היו קיימות ונפוצות ביוון ורומא העתיקות, נחשב הפיסול דווקא הוא לדרך הביטוי האומנותית-הפלסטית הגבוהה ביותר, באופן משמעותי מעל לציור למשל. דבר זה השתנה באירופה המאוחרת יותר של תקופת הבארוק לצורך הדוגמה בה לא נפל הפיסול מהציור לצורך הניגוד. מכל מקום, מהפסלים החשובים והמפורסמים ביותר בהיסטוריה נחצבו ברוח זאת, והטמינו חותם בלתי-יעורר על האומנות האירופאית לכל דורותיה כאשר מגדולי האומנים, כמו מיכלאנג'לו לדוגמה וברניני פיסלו על גבי חוקים אלו את יצירותיהם הטובות והמשובחות ביותר.

## כרונולוגיה
#### קוורצ'ה
אחד האומנים הראשונים המעניקים לנו את יכולת ההפרדה בין אומנות ימי הביניים לבין אומנות הרנסאנס הוא ללא ספק יאקופו דלה קוורצ'ה-אשר באופן אירוני בתורו לא משויך באופן מוחלט לאומנות הרנסאנס ולא לאומנות הגותית-דהיינו מעין היה הוא בתקופת מעבר בין שניהן. מעבודותיו החשובות ביותר נמנות פונטה גאיה בסיינה, אשר העבודות על יצירתה ארכו ב-12 שנים. עם זאת, לא ידוע הרבה על הכשרתו כאמן ועיקר הידוע על הקריירה שלו מתוארך החל מיצירתה ופרסומה של עבודתו הראשונה והיא קבר איליירה דל קארטו (Ilaria del Carretto) אשר נמצא כיום בקתדרלת לוקה (Lucca) אשר בחצי המגף האיטלקי ושסביר להניח שנוצר בשנת 1406. על פי הערכות מודרניות, בוסס הסרקופג אשר בנה קוורצ'ה על סרקופגים קדומים הרבה יותר אשר שכנו בקאמפו סאנטו (Campo Santo) אשר בפיזה.

#### דונטלו
אומן נוסף אשר פעל בתקופה זו באיטליה היה דונטלו, אשר רשימת עבודותיו הראשונות הידועות כיום הן שני פסלים של נביאים, פרי יצירתו של דונטלו אשר מתנוססים מעל אחד משערי קתדרלת פירנצה והוא Porta della Mandorla. העבודה מתוארכת בשנת 1406, השנה בה קיבל עשרה פלורינים כתמורה על עבודתו מרובת המאמץ. היצירה הבאה עליה עבד הייתה פסלו של דוד אשר הוזמנה ביחד עם פסל נוסף של נאני די באנקו אשר תיאר בתורו את ישעיהו. נהוג פעמים רבות להשוות בין שני הפסלים. באנקו אכן השתמש בקונטרה פוסטו כאשר הוא מפסל אותה בצורה "גותית" באופן יחסי, בעוד שדונטלו שובר את המוסכמות המקובלות בדרך כלל לדמותו של דוד ומפסל אותו לא עם זקן ארוך ונבל אלא דווקא בדמות נער צעיר.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פיסול יווני