open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
צריח (שחמט)

שמאל|ממוזער|שבילים סגורים של צריח שחמט
**הצריח** (נקרא גם **'טוּרָה**'; מספרדית: **torre**) הוא כלי במשחק השחמט. כל שחקן מתחיל עם שני צריחים, כל אחד בקצוות המערך שלו בשורה האחרונה. הצריח יכול לנוע אופקית או אנכית בתנאי שאין כלים שחוסמים את דרכו. הוא מכה בדומה לכלים אחרים על ידי מעבר לערוגה של הכלי המוכה. הצריח משתתף יחד עם המלך במהלך מיוחד הנקרא הצרחה. 

הצריח הוא הכלי השני בחוזקו על הלוח ונוהגים להעריכו ב-5 נקודות (כ-2 נקודות יותר מאשר הרץ או הפרש). הכאת הצריח במחיר הקרבת רץ או פרש היא מטרה נאה המכונה "רווח טיב" ששחקנים רבים מנסים להשיג, במיוחד לקראת סיום המשחק. בדרך כלל מעריכים שני צריחים כחזקים מעט יותר מהמלכה.

בתחילת המשחק הצריחים אינם מוגנים על ידי כלים אחרים. בדרך כלל נוהגים להעביר את אחד הצריחים למרכז הלוח על ידי הצרחה ואילו את השני מנסים להציב בטור פתוח, כלומר טור שאין בו רגלי או להוציאו שורה אחת או שתיים קדימה על מנת להשתמש בו מאוחר יותר במשחק. כמו כן מקובל להכפיל צריחים, כלומר: להציב שני צריחים באותה שורה או טור כך שהם מגינים אחד על השני. בדרך כלל לא מפתחים את הצריחים בתחילת המשחק בגלל העומס הרב של כלים זוטרים על הלוח. 

כוחם של הצריחים עולה לקראת סוף המשחק בגלל יכולתם לנוע למרחק גדולים על גבי הלוח. די ביתרון של צריח אחד על מנת לנצח במשחק בעזרת מט. 

צורתו של הצריח ושמו גזורים ממגדלים מבוצרים ששובצו בביצורי העת העתיקה וימי הביניים.


File:Chess piece - White rook (cropped).JPG
File:Chess piece - Black rook (cropped).JPG
File:StauntonRook2.jpg
File:Schachturm-1-schwarz.jpg


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:כלי שחמט
מעדן חלב

[250px|ממוזער|שמאל|[מעדן חלב מילקי]]

**מעדן חלב** הוא הכינוי בישראל לפודינג תעשייתי מוכן לאכילה במגוון טעמים, הנמכר בגביעי פלסטיק ונאכל קר. טעמים בסיסיים נפוצים הם שוקולד, וניל ותות. ישנם גם מעדנים עם שכבה עליונה של קצפת (מותג מפורסם בתוספת קצפת הוא מילקי) ומעדנים בעלי שניים ושלושה טעמים בשכבות או זה לצד זה. יש המשתמשים בכינוי "מעדן" גם בהקשר של יוגורטים.

מעדני חלב הממותקים בסוכר, ובפרט המעדנים בטעם שוקולד, נחשבים כמוצר המיועד לשוק הילדים ולסוג של ממתק.

אחד המותגים הוותיקים בתחום הוא "דני" של שטראוס גרופ – פודינג שוקולד, המיוצר משנת 1972. דני נקרא על שם בנו של מייסד דנונה דניאל קראסו.

ב-1985 נוהל מסע פרסום שנתמך בתשדיר השירות "מעדן חלב בעונג רב" כדי לקדם צריכת מעדני חלב. 

משווקים גם מעדני דיאט – בעלי ריכוז שומן מופחת, ולעיתים אף נטולי שומן, וממותקים בממתיק מלאכותי.

מוצרים דומים הם מעדני גבינה ממותקים ומעדני סויה המיועדים למי שאינו מעוניין לצרוך מוצרי חלב. קיימים מוצרי קינוח תעשייתיים נוספים, חלביים או פרווה, הנארזים בדומה למעדני חלב, ביניהם: מוס, פנקוטה, טירמיסו, מלבי ועוד. 

מחירם של מעדני החלב בישראל היה תחת פיקוח עד אוגוסט 2007.

## הערות שוליים

קטגוריה:מוצרי חלב
קטגוריה:המטבח הישראלי
קטגוריה:פודינג
קטגוריה:מאכלי חלב
צ'באטה

ה**צַ'בַּאטה** (באיטלקית: **Ciabatta** - נעל בית) היא סוג של לחם לבן איטלקי העשוי מקמח חיטה ומשמרים. כיכר הלחם עצמה שטוחה, רחבה ומוארכת וייתכן כי מכאן נגזר שמה. החל בשנות התשעים המאוחרות נפוץ לחם זה ברחבי אירופה, באמריקה ואף בישראל, שבה נשתרש ההיגוי השגוי **גֶ'בֶּטה**, ומשמש לרוב להכנת כריכים.

את הצ'באטה בצורתה המוכרת לנו הגה וייצר לראשונה הטוחן האיטלקי ארנלדו קאוואלרי ב-1982. מטרתו הייתה למצוא תחליף איטלקי ללחמי הבגט הצרפתיים, שבאותה עת הציפו את איטליה והיו הבחירה הפופולרית להכנת כריכים. הלחם, שהיה שונה מלחמים איטלקיים קלאסיים אך עדיין העניק לטועמיו תחושת מסורת איטלקית, נחל הצלחה ברחבי איטליה. ב-1989 רשם את **צ'באטה איטליאנה** כסימן מסחר. עד 1999 העביר קאוולארי את המתכון ברישיון למאפיות ב-11 מדינות בעולם.

כיום ניתן למצוא לפחות סוג אחד של צ'באטה בכל אחד ממחוזות איטליה. הצ'באטה המצויה באזור אגם קומו, למשל, קלה, בעלת קרום פריך ומרקם רך ואוורירי. בחלקים אחרים באיטליה מקבלת הצ'באטה מאפיינים שונים ומגוונים; מקרום קשיח יותר דרך מרקם דחוס ועד לצ'באטות המכילות מרכיבים נוספים כגון חלב, תבלינים שונים ועוד.

## ראו גם
*פוקאצ'ה

## קישורים חיצוניים

* 
* מתכון לצ'באטה (וללחמים איטלקיים נוספים), באתר האיטלקי של ג'אקומו
* מתכון להכנת צ'באטה 
* מתכון להכנת צ'באטה 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סוגי לחם
קטגוריה:המטבח האיטלקי
בין האולם ולמזבח

ממוזער|300x300 פיקסלים|ניתן להבחין באולם הבולט לצדדים בכניסה למבנה, ולפניו 12 מדרגות. משמאל למטה נראה הקצה של מזבח העולה
**בין האולם ולמזבח** הוא אזור בעזרה שבבית המקדש, שהיה ממוקם בין האולם למזבח העולה.

מקום זה היה קדוש בקדושה יתירה, וביום הכיפורים, הכהן הגדול סמך ידיו על הפר, והתוודה על חטאיו ועל חטאי ביתו במקום זה.

## שטח ומבנה
רחבו (ממזרח למערב) של השטח בבית ראשון היה 26 אמות, ובבית שני: 22 אמות. ארכו היה 135 אמות.

בחלקו הדרומי של המקום, ניצב הכיור.

בחלקו המערבי היו שתים עשרה מדרגות, שהובילו אל האולם וההיכל.

בחלקו המזרחי של האזור, היו שני שולחנות: אחד מכסף ואחד משיש. על שולחן הכסף הניחו את כלי השרת, ועל שולחן השיש הניחו את האיברים של הקרבן.

## קדושתו
שטח זה התייחד בקדושה נוספת שהייתה בו יותר מהשטח המזרחי לו, וגם לכהנים בעלי מום, או בעלי שיער ארוך, או קרועי בגדים, אסור להיכנס משם והלאה. יש מהראשונים שכתב שבעלי מומים נאסרו בכניסה למקום זה רק בשעת עבודת בית המקדש.

האמוראים נחלקו האם בעלי המומים יוכלים להיכנס למקום בשעת הקפת המזבח בחג הסוכות:

* לדעת ריש לקיש בעלי מומים יכולים לעבור דרך המקום בהקפת המזבח.
* לדעת רבי יוחנן נאסר הדבר.

## השימוש בו
*ביום יום זרקו מהמזבח על המקום מגרפה. גם על מעלות האולם שבמקום עלו הכהנים לנשיאת כפיים ולברכת כהנים.
* ביום הכיפורים, הכהן הגדול סמך ידיו על הפר, והתוודה על חטאיו ועל חטאי ביתו במקום זה.
* בסוכות, כחלק מהקפת המזבח, עברו דרך מקום זה.
* בספר יואל מובא: "**בין האולם ולמזבח יבכו הכהנים משרתי ה**'" (). הסבר אפשרי למיקום זה של בכי הכהנים, הוא מיקומו הנסתר מעיני העם שהיה נגיש לכהנים.

## ראו גם
* העזרה
## קישורים חיצוניים
* הערך בין האולם ולמזבח באתר דעת.
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:בית המקדש
קולומבה (מאכל)

שמאל|ממוזער|250px
ה**קולומבה**, או בשמה המלא "Colomba pasquale", היא מאפה מתוק איטלקי בצורת יונה (באיטלקית "קולומבה" פירושה "יונה") המשמש כקינוח בחג הפסחא. הקולומבה נחשבת למעין "בת משפחה" של הפָּנֶטּוֹנֶה והפַּאנְדוֹרו - הקינוחים האיטלקיים המוגשים בחג המולד - על שום מרכיביהם הדומים.

אגדה רווחת היא שאלבואינו, מלך איטליה בשנים 568–572, הציע כמנחת שלום עוגה בצורת יונה בזמן המצור על פאביה. אף על פי כן, מקורות הקולומבה אינם עתיקים כל כך; הייתה זו חברת מוטה האיטלקית, הידועה בשל מאפי הפנטונה שלה, שהגתה וייצרה בשנים הראשונות של המאה העשרים קינוח המזכיר את הפנטונה אך מיועד לחג הפסחא. הקולומבה נפוצה עד מהרה באיטליה וכיום היא משמשת כשי נפוץ לחג.

רכיבי הקולומבה כוללים קמח, חמאה, ביצים, סוכר וקליפת תפוז מסוכרת. על הקולומבה זיגוג סוכר ושקדים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:המטבח האיטלקי: קינוחים
קטגוריה:מאכלי חג הפסחא
ממשלת ישראל החמישית

**ממשלת ישראל החמישית** הייתה ממשלת ישראל, בראשותו של משה שרת, שפעלה מ-26 בינואר 1954 עד 29 ביוני 1955, בזמן כהונתה של הכנסת השנייה.

## הרכב הכנסת השנייה ערב הקמת הממשלה החמישית

## הקמת הממשלה
לאחר פרישתו של בן-גוריון מראשות הממשלה (7 בדצמבר 1953) התמנה שרת, בניגוד לרצונו של בן-גוריון שביכר את לוי אשכול, לראש הממשלה השני של מדינת ישראל, וממשלתו קיבלה את אמון הכנסת ב-26 בינואר 1954. שר המשפטים פנחס רוזן לא הצטרף בתחילה לממשלה עקב תוכנית להעלאת אחוז החסימה בבחירות, שלה התנגדו במפלגה הפרוגרסיבית. לאחר שהוסכם על הקפאת התוכנית הצטרף שוב רוזן ב-1 בפברואר 1954.

## ציוני דרך ומדיניות

תקופתו הקצרה של שרת בראשות הממשלה (דומה באורכה רק לזו של אהוד ברק) אופיינה בחולשתו. הוא לא הצליח להשתלט על מנגנוני הביטחון. לא היה דבר הרחוק ממשנתו המדינית המתונה והזהירה מאשר "העסק הביש", פעולת חבלה במצרים שנרקחה בתקופתו ומאחורי גבו. הוא לא תמך בלב שלם עם פעולות התגמול של אותה עת, שבהן הרג צה"ל כמעט 200 חיילים מצרים, בתגובה לרציחות הפדאיון בתוך הארץ. עוד הקשתה עליו השפעתו של בן-גוריון על המערכת הפוליטית שלא פחתה גם לאחר שהתפטר מתפקידיו כראש הממשלה ושר הביטחון. שר הביטחון החדש פנחס לבון והרמטכ"ל משה דיין לא שעו לדבריו. לאחר התפטרותו של לבון מינה שרת את בן-גוריון לשר הביטחון, דבר שהחליש את מעמדו של שרת עוד יותר.

בראשית כהונתו של שרת כראש ממשלה אירע טבח מעלה עקרבים, שבו נרצחו 11 מנוסעי אוטובוס שעשה דרכו מאילת לתל אביב. פעולת טרור זו עוררה בציבור הישראלי זעזוע עמוק וזעם רב. שרת התנגד בתחילה לפעולת תגמול על הטבח, אבל מעשי רצח נוספים הביאו לפעולת תגמול נגד ירדן.

ניסיונותיו של שרת לכרות ברית צבאית עם ארצות הברית ולפתח קשרים עם סין נכשלו.

הממשלה הגיעה לסוף דרכה ב-29 ביוני 1955, כאשר לאחר הצבעת אי אמון בממשלה (שנדחתה) בעקבות משפט קסטנר, שבה נמנעו שרי הציונים הכלליים בהצבעה, התפטר שרת מתפקידו (היות שבאותה עת החוק לא אפשר פיטורי שרים) והקים באותו יום ממשלה חדשה, שכיהנה תקופה קצרה עד לבחירות לכנסת השלישית.

## סיעות הקואליציה

;**מספר הח"כים החברים בקואליציה:**
* 89 ח"כים במשך כל תקופת הממשלה החמישית (26 בינואר 1954 - 29 ביוני 1955).

## הרכב הממשלה
הממשלה מנתה 16 שרים לכל אורך כהונתה. בעת הרכבתה היא הייתה זהה בהרכבה לממשלת ישראל הרביעית, למעט החלפתו של דוד בן-גוריון בזלמן ארן.

### חילופי שרים

## קישורים חיצוניים
* 

05
קטגוריה:הכנסת השנייה
קטגוריה:שנות ה-1950 בישראל
קטגוריה:1954 בפוליטיקה
קטגוריה:1955 בפוליטיקה
גרייט אולימפיקס

**גרייט אולימפיקס** היא קבוצת כדורגל מהעיר אקרה, בירת גאנה.  הקבוצה זכתה בשתי אליפויות גאנה ובשני גביעים גאנאיים כאשר תור הזהב של הקבוצה היה בעיקר בשנות ה-70 אך הקבוצה המשיכה להישאר מבין קבוצות החל העליון של טבלת הליגה הגאנאית הבכירה, למרות שלא שחזרה מאז שנות ה-70 את ימי הזוהר שלה.

## תארים
### בגאנה
***אליפות [[ליגת העל הגאנאית|הפרמייר ליג הגאנאי]]**
::(2): 1969/70, 1973/74
***[[הגביע הגאנאי]]**
::(3): 1975, 1983, 1995

## שחקנים מפורסמים
* לריאה קינגסטון
* גודווין אטרם
* דניאל אדו
* ריצ'רד קינגסטון
* עמנואל אנסונג
* צ'ארלס אסאמפונג טיילור
* דניאל קוואיה
* איסה אחמד
* עזיז אנסה
* מוחמד אחמד פולו
* פיליפ קוטסו

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל גאנאיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1954
ליברטי פרופשיונלס

**ליברטי פרופשיונלס** (באנגלית: **.Liberty Professionals F.C**) היא קבוצת כדורגל מהעיר דנסומן שבגאנה. הקבוצה הוקמה בשנת 1996 והחלה את דרכה תחילה בליגה הגאנאית השנייה. לאחר שנתיים העפילה לליגה הבכירה. מאז עלייתה לליגה בכירה הקבוצה היא קבוצת מרכז טבלה שידועה בכישרונות הרבים המשחקים בה והיוצאים לליגות הבכירות באירופה.

## שחקנים מפורסמים ושחקנים ששיחקו בישראל
* מייקל אסיין
* סאלי אלי-מונטארי
* דרק בואטנג
* ג'ון פנטסיל
* אוודו איסאקה
* ויליאם קוואבנה טיארו
* פטר אופורי קוואייה
* עמנואל פאפו
* אסמואה ג'יאן
* מייקל הלגבה
*  סמואל עמנואל סוקה
*   אריק אקוטו

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קבוצות כדורגל גאנאיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1996
מצקת

[שמאל|250px|ממוזער|מצקת [כסף (יסוד)|כסף, מסביבות 1877-1876]]
[שמאל|250px|ממוזער|תרווד [אלומיניום]]

**מַצֶּקֶת** או **תַּרְוָוד** היא כלי מטבח המשמש לערבוב וליציקת נוזלים מכלי בישול לכלי הגשה או לכלי בישול קטנים יותר.

צורת המצקת מזכירה כף אך היא עמוקה יותר ולה ידית ארוכה יותר המאפשרת לטבח להשתמש בה מבלי להסתכן בכוויה. השימוש במצקת נפוץ ביותר בהכנת מרק ורוטב אך בדרך כלל מצקת לרוטב תהיה קטנה יותר ממצקת רגילה.

בשפה העברית המילים **מצקת** ו**תרווד** הן מילים נרדפות אך כיום נהוג להבדיל ביניהן לפי הצורה ואופן השימוש - המצקת עמוקה יותר מהתרווד.

## ראו גם
* מקפה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כלי עבודה במטבח
קטגוריה:כפות
קטגוריה:כלי הגשה
ממשלת ישראל השישית

**ממשלת ישראל השישית** הייתה ממשלת ישראל, בראשותו של משה שרת, שפעלה מ-29 ביוני 1955 עד 3 בנובמבר 1955, בזמן כהונתה של הכנסת השנייה.

## הרכב הכנסת השנייה ערב הקמת הממשלה

## הקמת הממשלה

הממשלה הוקמה לאחר פרישתו של משה שרת ב-29 ביוני 1955 מראשות הממשלה. שרת החליט להתפטר בעקבות סירובם של ארבעת שרי הציונים הכלליים (פרץ ברנשטיין, יוסף ספיר, יוסף סרלין, וישראל רוקח) להתפטר מהממשלה, לאחר שהחליטו להימנע בהצעת אי אמון שעסקה במשפט קסטנר. הממשלה כיהנה, למעשה, כממשלת מעבר לקראת הבחירות לכנסת השלישית.. הממשלה התפטרה לאחר הבחירות ב-15 באוגוסט 1955.

## ציוני דרך ומדיניות

## סיעות הקואליציה

**מספר הח"כים החברים בקואליציה:**
* 66 ח"כים במשך כל תקופת הממשלה השישית (29 ביוני 1955 - 3 בנובמבר 1955).

## הרכב הממשלה
בממשלה כיהנו 12 שרים והיא הייתה זהה בהרכבה לממשלה החמישית בעת סיום כהונתה, למעט ארבעת שרי הציונים הכלליים, שלא היו שותפים לקואליציה שהרכיבה את הממשלה השישית.

*מזכיר הממשלה: זאב שרף

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

06
קטגוריה:הכנסת השנייה
קטגוריה:שנות ה-1950 בישראל
קטגוריה:ממשלת ישראל ה-6
קטגוריה:1955 בישראל
קטגוריה:1955 בפוליטיקה
ממשלת ישראל השביעית

ממוזער|270px|ממשלת ישראל השביעית לפני בית המוסדות הלאומיים, נובמבר 1955
**ממשלת ישראל השביעית**, בראשותו של דוד בן-גוריון, פעלה מ-3 בנובמבר 1955 עד 7 בינואר 1958, והושבעה עם היבחרה של הכנסת השלישית.

## תוצאות הבחירות לכנסת השלישית

## הקמת הממשלה
לאחר הבחירות לכנסת השלישית הקים בן-גוריון ממשלה שנתמכה על ידי קואליציה של שכללה את המפלגות מפא"י, החזית הדתית הלאומית, מפ"ם, אחדות העבודה, והמפלגות הערביות. סך הכל תמכו בממשלה 80 חברי כנסת.

הממשלה כללה 10 שרים ממשיכים ו-7 שרים חדשים, מתוכם שר אחד נוסף במהלך כהונת הממשלה. הממשיכים היו: בן-גוריון, אשכול, בורד, שפירא, שרת (כהונה חלקית), מאיר, ארן, שטרית, רוזן, נפתלי. החדשים היו: מרדכי בן טוב, ישראל ברזילי, ישראל בר יהודה, משה כרמל, פנחס ספיר, קדיש לוז,

במהלך כהונת הממשלה אילץ בן-גוריון את שרת להתפטר מתפקידו, העביר את תיק החוץ לגולדה מאיר ומינה את מרדכי נמיר כשר העבודה.

## ציוני דרך ומדיניות
חילוקי הדעות המדיניים והאישיים בין דוד בן-גוריון למשה שרת גרמו להדחת שרת מהממשלה ב-19 ביוני 1956, ומינוי גולדה מאיר לשרת החוץ במקומו. באוקטובר 1956 הגיע בן-גוריון להסכם עם צרפת ובריטניה על שיתוף פעולה במבצע צבאי נגד מצרים (מבצע קדש), לאחר שזו סגרה את מצרי טיראן בפני כלי שיט ישראליים. במהלך המבצע כבש צה"ל את חצי האי סיני. זמן לא רב לאחר מכן נאלצה הממשלה בראשותו להחזיר את סיני בלחץ ממשלת ארצות הברית.

ב-31 בדצמבר 1957 הגיש ראש הממשלה בן-גוריון את התפטרותו לנשיא המדינה יצחק בן-צבי, לאחר ששרי אחדות העבודה סירבו לדרישתו שיתפטרו מתפקידם בממשלה. הגורם למשבר היה חשיפת כוונת הממשלה לשלוח את הרמטכ"ל משה דיין למה שהוגדר כ"שליחות ביטחונית סודית" בגרמניה המערבית, דבר שהוביל לביטול השליחות. בהמשך נחשף, שמטרת השליחות הייתה שיחות על רכישת נשק מגרמניה המערבית.

## סיעות הקואליציה

;**מספר הח"כים החברים בקואליציה:**
* 80 ח"כים במשך כל תקופת הממשלה השביעית (3 בנובמבר 1955 - 7 בינואר 1958).

## הרכב הממשלה
הממשלה מנתה 16 שרים לכל אורך כהונתה. פנים חדשות בממשלה, בעת השבעתה, היו ארבעת שרי השמאל מטעם מפ"ם ואחדות העבודה-פועלי ציון, וכן פנחס ספיר וקדיש לוז מטעם מפא"י שהחליפו את דב יוסף ובן-ציון דינור. בהמשך הצטרף גם מרדכי נמיר במקום משה שרת.

### חילופי שרים

## קישורים חיצוניים
* 

## ביאורים

## הערות שוליים

07
קטגוריה:הכנסת השלישית
קטגוריה:שנות ה-1950 בישראל
קטגוריה:1955 בפוליטיקה
קטגוריה:1956 בפוליטיקה
קטגוריה:1957 בפוליטיקה
קטגוריה:1958 בפוליטיקה
עצם הלוז

**עצם הלוז** (או "**נסכוי**") היא עצם אגדית, שממנה, על פי דברי חז"ל, יבנה מחדש הגוף בימי תחיית המתים. שמות נוספים לעצם זו הם "**נסכוי**" ו"**בתואל רמאה**".

## המקורות

במדרש רבה נכתב:

בספר הזוהר כתוב שבזמן תחיית המתים העצם תרכך את הגוף ותעשה אותו כשמרים בבצק ואז העצם תתפשט לארבעה כיוונים ומכך ישתכלל הגוף וכל האיברים יצמחו ואז כשהגוף מושלם אלוהים יכניס בו את הנשמה, עוד מוזכר בספר הזוהר, שהעצם נקראת "בתואל רמאה" – בתואל הרמאי, והעצם אינה ניזונת ממה שהאדם אוכל.

יש הסבורים שעצם זו אינה נהנית מאכילת האדם ויש הסבורים כי היא נהנית רק מסעודת מלווה מלכה. המקור הקדום לכך הוא בספר שיבולי הלקט, הוא גם הראשון המכנה את העצם נסכוי, את דבריו הביא רבי יוסף קארו בספרו בית יוסף מה שהביא לפרסום הדברים.

רבי אליהו שפירא בספרו אליה רבה הסביר שזוהי סיבת הקיום של העצם, שכן העצם לא נהנתה מעץ הדעת – סיבת המוות של האדם.

יש שכתבו שהעצם ניזונת לא רק מסעודת מלוה מלכה אלא גם מסעודות שבת ויום טוב, יש שכתבו שגם מיין הבדלה, ויש שכתבו שרק מסעודה שלישית.

רבים זיהו את הנסכוי עם עצם הלוז, כך המהרש"א בחידושיו ורבים אחרים, יש שהסתפקו בזיהוי זה, אך השם נסכוי התקבל מאד, עד שיהודי תימן היו קוראים לסעודת מלוה מלכה, "סעודת נסכוי".

החיד"א כתב בשם תלמידי האר"י שמי שחייב כרת גם עצם הלוז נרקבת אצלו.

יש שכתבו שהאמונה בעצם זו קיימת גם בנצרות זאת ממה שכתב פאולוס באיגרת הראשונה על הקורינתים  שבאומרו "העצם ההוא" כוונתו לעצם הלוז.

אליעזר בן יהודה כתב ערך בשם לוז במילונו, כשהגיע לאות נ הסתפק האם לכתוב ערך נפרד ל"נסכוי", מפני שסבר שלוז הוא כינוי לעצם ונסכוי הוא כינוי לאבר, לפני שעשה כן שאל את הראי"ה קוק והוא לא הסכים עם חידושו של בן יהודה, למעשה בן יהודה לא כתב ערך על נסכוי.

## זיהוי העצם
על מיקומה המדויק של עצם הלוז האגדית נחלקו דעות המפרשים. מרביתם מזהים אותה בקצה העליון של עמוד השדרה וחלקם במקומות אחרים:
* יש אומרים שעצם זו נמצאת בחלקו העליון של עמוד השדרה, ומזהים אותה בחוליית הצוואר העליונה ביותר (עצם האטלס C1) או בחוליית הצוואר השנייה (עצם הציר C2).
* יש אומרים שעצם זו היא עצם הזנב (Coccyx) הנמצאת בקצה התחתון של עמוד השדרה. זו דעתם של בעל הערוך בערך "לוז": "פירוש חוליה קטנה שבסוף י"ח חוליות, וכל גופו של אדם נרקב חוץ מאותה חוליה ודומה לשקד", וכן של הרוקח. בעל הפירוש המיוחס לרש"י על המדרש, כותב שבשל דמיון עצם זו לשקד נקראת עצם הלוז.
* יש אומרים שעצם זו נמצאת במקום קשר של תפילין. (הנמצא בדיוק בקו הגובה של החוליה העליונה c1 כדעה הראשונה או חוליית הציר) זו דעת מקובלים רבים ובראשם האר"י
* רבי אהרן ברכיה ממודנה כתב בשם הרמ"ק שזה עצם שתחת מוח האדם בתוך הגולגולת, עצם קטנה כשעורה בצורת עיגול, שיש בו חוטי דם בצורת קורי עכביש.

## לקריאה נוספת
* יעקב ישראל סטל (עורך), הרב שמואל אשכנזי, **אלפא ביתא תניתא דשמואל זעירא**, חלק א, ירושלים תשע"א, עמ' 486 – 498.
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:אגדות יהודיות
קרנליאן

[שמאל|ממוזער|250px|טבעת חותם של [רעמסס השני ואשתו נפרתרי. זהב וקרנליאן]]
**קרנליאן** (וכן **קרניאול** ו**קרניול**) הוא וראיציה של המינרל כלקדון (סוג של קוורץ) המכילה כמויות קורט של ברזל. הקרנליאן שייך לקבוצת המינרלים הטקטוסיליקטיים - (סיליקטים במבנה מרחבי), ונוסחתו הכימית SiO2. מקור השם קרנליאן מלטינית, "קרניס" (carnis) שפירושו בשר עקב הגוון האדמדם המזכיר בשר חי.

צבעו של הקרנליאן נקבע לפי כמות וסוג תרכובת הברזל שבו. תחמוצת הברזל יוצרת גוון כתום-אדמדם בעוד שהידרוקסיד הברזל נותן לאבן גוון חום. בחימום הופך הידרוקסיד הברזל לתחמוצת הברזל וגוון הקרנילאן משתנה בהתאם לאדום. כמו בכל צורות הכלקדון הגבישים של המינרל קטנים עד כדי כך שניתן לראותם במיקרוסקופ בלבד (קריפטוקריסטלים - גבישים סמויים). תכונה זו מבדלת את הקרנליאן מקוורץ שקוף, אמטיסט, ציטרין וסוגים נוספים של קוורץ גבישי שהם בדרך כלל שקופים ויוצרים גבישים בעלי שש פאות הניתנים לזיהוי בקלות. סוגים נוספים של קוורץ בעל גבישים זעירים כוללים את האגט, הכריזופראס והאוניקס. שלא כמו בסוגים רבים אחרים של אבני חן מקוורץ בלתי שקוף שבהם האבן נחשקת בשל תבניות של פסים בגוונים שונים על האבן, הקרנליאן הפכה לאבן חן בשל צבעה האדמדם בלבד. הגוון הנחשק ביותר היא אבן שלפניה יש גוון שחור אדמדם, אבל בהסתכלות דרכה נראים גוונים של אדום אש. הקשיות הגבוהה יחסית של הקרנליאן (7 בסולם מוס) מאפשרת להשתמש בו לצורכי קישוט, לשימוש כאבן חן ולגילוף צלמיות.

בארצות הברית, באוסטרליה ובתאילנד הקרנליאן הוא אבן ההולדת התחליפית של חודש יולי.

אבני הקרנליאן היפות ביותר מגיעות מהודו, מקומות נוספים שבהם כורים קרנליאן הם צפון אפריקה, יפן, אוסטרליה, סיביר ובייחוד ברזיל.

על שם האבן נהוג לקרוא לגוון אדום מסוים "קרנליאן", כדוגמת צבע הלוגו של אוניברסיטת קורנל וחברת המרקים "קמפבל".

## קרנליאן בהיסטוריה
במצרים העתיקה נהגו לכנות את האבן, "אבן החיים", בשל צבעה המזכיר דם. משום כך שיחקה האבן תפקיד חשוב בפולחן הקבורה המצרי והיא מוזכרת בספר המתים המצרי. קישוטים המכילים קרנליאן נמצאו בקברו של תות ענח' אמון. גם במקומות אחרים בעולם העתיק היה המינרל אבן חן חשובה, בייחוד בטבעות. דוגמאות נודעות:
*טבעת טלו – איראן 2500 לפנה"ס כיום במוזיאון הלובר
* חרוזים בקבר פיר גדול של אנשים ממעמד גבוה המתוארך ל-2000-2400 לפנה"ס, בקטנה, עיר עתיקה בסוריה
*טבעת חותם פניקית בצורת חרפושית המאה השישית לפנה"ס כיום במוזיאון הבריטי.
*טבעת חותם אטרוסקית עם מוטיב פוסידון, המאה השישית לפנה"ס, כיום בספרייה הלאומית הצרפתית
קישוטים עתיקים עוד יותר המכילים קרנליאן נמצאו בקפריסין ובטרויה. בתקופת האימפריה הרומית היה הקרנליאן החומר הנפוץ ביותר בו השתמשו כאבן חן. מכיוון שלקרנליאן יש תכונה חשובה, שעווה חמה אינה נדבקת אליו, השתמשו בו לרוב בטבעות חותם שבהם הטביעו חותם ביטחון על מכתבים או מסמכים חשובים.

מתקופת ימי הביניים החלו להשתמש בקרנליאן בקמעות משום האמונה בכוחה המרפא של האבן בין השאר בפני דימומים, כאבי ראש, שיעולים והצטננות. במאה ה-18 התפשטה האמונה שגבר הנושא קרנליאן מושך אליו נשים בדרכים מוזרות.

## בתרבות
בתקופה המודרנית התחדש השימוש בקרנליאן כאבן חן וכמה משוררים גרמנים כדוגמת יוהאן וולפגנג פון גתה, ושטפן גאורגה מזכירים את האבן בשיריהם. באוסף שיריו המאוחר, "דיוואן מערבי מזרחי" כתב גתה בשיר Segenspfänder ("משכונות הברכה"):

## מקורות
ערך זה כולל מידע מתוך הערך כריזופראס, מידע מהערך Carnelian מוויקיפדיה באנגלית ומידע מהערך Karneol מוויקיפדיה בגרמנית.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קוורץ
קטגוריה:טקטוסיליקטים
קטגוריה:מינרלים סיליקטיים
קטגוריה:מינרלים
קטגוריה:אבני חן
מצרית קדומה

**המצרית הקדומה** היא שפת אנשי מצרים העתיקה הנמנית עם משפחת השפות האפרו-אסיאתיות. שפה זו היא ניב מצרי שהתפתח מהמצרית הארכאית. השפה הייתה נפוצה במצרים בסביבות השנים 2600–2000 לפנה"ס בממלכה הקדומה ובתקופת הביניים הראשונה. הטקסט החשוב ביותר בניב זה, הוא כתבי הפירמידות. בנוסף, קירות הקברים של מעמד האצולה במצרים מכילים מידע אוטוביוגרפי רב על בעליהם במצרית קדומה. ככלל, המצרית הקדומה אינה שונה בצורה משמעותית מהמצרית התיכונה שהתפתחה ממנה.

## כתיבת השפה
המצרית הקדומה נכתבה בכתב ההירוגליפי שממנו השתלשלו מאוחר יותר הכתב ההיראטי והדמוטי. לאחר כיבוש מצרים על ידי אלכסנדר הגדול במחצית השנייה של המאה ה-4 לפנה"ס והתבססות בית תלמי, עברו השלטונות להשתמש לכתיבת חולין בכתב הקופטי (שבוסס על האלפבית היווני בצירוף כמה אותיות מן הכתב הדמוטי), אך הכתבים הקודמים המשיכו לשמש בכתבי הקודש.

בתלמוד המצרית מכונה "גיפטית" (כמו Egypt, מצרים) ומצוין שספרי קודש הכתובים בשפה זו, כמו אחרות, פסולים.
ממוזער|שמאל|150px|כתבי פירמידות מקברו של תתי.

## ראו גם
* מצרית
* כתב חרטומים
* אבן רוזטה
* יומן מרר

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שפות מצריות
קטגוריה:כתב במצרים העתיקה
ריאל טמלה יונייטד

**ריאל טמלה יונייטד** היא קבוצת כדורגל מהעיר טאמאלה שבגאנה. ההישג הגדול ביותר של הקבוצה הוא סגנות מחזיקת הגביע הגאנאי, הישג אליו הגיעה שלוש פעמים.

## תארים
* **סגנות [[הגביע הגאנאי]]** (3):1981, 1986, 1998

## שחקנים מפורסמים
* עבדי פלה
* האמזה מוחמד

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קבוצות כדורגל גאנאיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1976
ברקום ארסנל

**ברקום ארסנל** (אנגלית: Berekum Arsenal) היא קבוצת כדורגל מהעיר ברקום שבגאנה. מדי השחקנים במשחקי הבית, סמל הקבוצה ושמה מבוססים על שמה, סמלה וצבעיה של קבוצת הכדורגל האנגלית ארסנל.

## הופעות באפריקה
בשנת 2006 השתתפה הקבוצה בגביע הפדרציה של ה-AFC כאשר בשלב הראשון הקבוצה גברה על קבוצת דיאבלוס נוירס מהרפובליקה של קונגו והמשיכה לשלב השני, בו הפסידה לקבוצת פטרו אתלטיקו מאנגולה והודחה מהמפעל.

## שחקנים מפורסמים
* ג'ון פנטסיל

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קבוצות כדורגל גאנאיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1995
גבינה לבנה

[ממוזער|שמאל|300px|גבינה לבנה מ[המטבח הפולני|פולין. על ידי הפרשה של כמות רבה של מי הגבינה הגבינה המתקבלת היא יציבה ולא נוזלית]]
**גבינה לבנה** היא גבינה טרייה (איננה עוברת תהליך הבשלה כחלק מתהליך הייצור של הגבינה) בעלת צבע לבן אופייני, הניתנת למריחה. לגבינה טעם חמצמץ אופייני, הנובע מתהליך ההחמצה של חיידקי המחמצת המשמשים בייצור הגבינה.

גבינה זו נחשבת לאחת הגבינות הנמכרות ביותר בישראל. היא משווקת ברמות שונות של אחוזי שומן.

## תהליך הייצור
לאחר פסטור החלב וקירורו לטמפרטורת דגירה של כ-30 מעלות צלזיוס מוסיפים לחלב מחמצת לקטית מזופילית ומשהים את החלב עד שחומציותו מגיעה לכ-4.6pH (הנקודה האיזואלקטרית של חלבון החלב הקזאין). יש הנוהגים להוסיף מעט אנזים הגבנה לחלב כדי להפוך את הגבן לקשיח יותר. לאחר מכן יש הפרדה של חלק ממי הגבינה על ידי תליית הגבן בבד טפטוף (שיטה מסורתית) או בעזרת מפרדה.

## שם
גבינה זו נקראת בשם "גבינה לבנה" בחלק משפות אירופה, למשל Weißkäse בגרמנית ו-biały ser בפולנית. השם מבדיל גבינה זו מגבינות פרה קשות, המכונות גבינות צהובות.

## כשרות ביהדות
בתהליך הייצור משתמשים באנזים הגבנה על מנת לגבן את הגבינה. אנזים זה מופק בדרך כלל מקיבתם הרביעית של בעלי חיים מעלי גירה. בישראל, בגלל שיקולי כשרות, נוהגים להשתמש למטרה זו באנזים הגבנה צמחי.

בעבר, האנזים הופק מקיבה של בהמות לא כשרות. למרות זאת, מכיוון שבאבקה כלולים גם חומרים כשרים ומסיבות נוספות, פסק הרב איסר יהודה אונטרמן שהגבינה מותרת באכילה.

בשונה מגבינות צהובות וקשות שקיימת בהן לכל הדעות גזירת גבינות עכו"ם האוסרת לקנותן מגוי, בגבינות רכות יש שהקלו ודימו אותן לחמאה, שבמידה ומבשלים אותה כך שכל הנוזלים מתאדים מותרת לדעת רבים מהפוסקים. עם זאת, פוסקים רבים לא הסכימו להקל בכך.

## הערות שוליים

לבנה
*
לבנה
מספרי ברנולי

במתמטיקה, סדרת **מספרי ברנולי** היא סדרה של מספרים שגילה יאקוב ברנולי, ובזכות תכונותיה הבסיסיות היא מופיעה בהקשרים שונים באנליזה של פונקציות מרוכבות ובתורת המספרים.

לדוגמה, סדרה זאת אפשרה לברנולי לחשב את הסכום
:1^{10}+2^{10}+3^{10}+\cdots+1000^{10}=91\,409\,924\,241\,424\,243\,424\,241\,924\,242\,500
בתוך "פחות מרבע שעה" (Ars Conjectandi, 1713).

מספרי ברנולי מופיעים כמקדמים בפיתוח טיילור של פונקציות טריגונומטריות ושל הפונקציות ההיפרבוליות המקבילות להן.
אוילר גילה כי מספרים אלה קשורים לערכים מיוחדים של פונקציית זטא של רימן, והם הופיעו שוב בפתרונו של קומר ל, עבור ראשוניים רגולריים.

## סכומים של חזקות עוקבות
הנוסחאות לסכום טור כגון:
*1+2+\cdots+n=\frac{n(n+1)}{2} 
*1^2+2^2+\cdots+n^2=\frac{n(n+1)(2n+1)}{6}
*1^3+2^3+\cdots+n^3=\left[\frac{n(n+1)}{2}\right]^2 (משפט ניקומאכוס)
ואחרות, היו ידועות זמן רב לפני ברנולי.

ברנולי ביקש נוסחה כללית לסכום S_m(n)=\sum_{k\,=\,1}^nk^m, שתהיה קלה לחישוב לכל m קבוע, כלומר פולינום ממעלה m+1 במשתנה n.
הוא הבחין כי ניתן להציג את n^{m+1} כטור טלסקופי,
:n^{m+1}=\sum_{k\,=\,1}^n\bigl[k^{m+1}-(k-1)^{m+1}\bigr]=\sum_{i\,=\,0}^m\binom{m+1}{i}S_i(n)
והסיק מכך את נוסחת הנסיגה:
:(m+1)S_m(n)=n^{m+1}-\sum_{i\,=\,0}^{m\,-\,1}\binom{m+1}{i}S_i(n)
מנוסחה זו הסיק ברנולי את השוויון
:S_m(n)=\frac{1}{m+1}\sum_{i\,=\,0}^m(-1)^i\binom{m+1}{i}B_in^{m+1-i}
כאשר המקדמים, **מספרי ברנולי** B_k, מוגדרים לפי נוסחת הנסיגה:
:B_0=1,\quad B_m=-\frac{1}{m+1}\sum_{i\,=\,0}^{m\,-\,1}\binom{m+1}{i}B_i

## פיתוחי טיילור
מנוסחת הנסיגה של הסדרה אפשר להסיק את השוויון החשוב \frac{x}{e^x-1}=\sum_{n\,=\,0}^\infty\frac{B_n}{n!}x^n (על ידי הכפלת שני אגפי השוויון בפונקציה e^x-1). מכיוון שהפונקציה \frac{x}{e^x-1}+\frac{x}{2}=\frac{x}{2}\coth(\frac{x}{2}) זוגית (כאשר \coth היא פונקציית הקוטנגנס ההיפרבולי), נובע מן השוויון כי B_n=0 לכל n>1 אי-זוגי. על ידי הצבה מתאימה מתקבל טור לורן של הקוטנגנס: \cot(x)=\frac{1}{x}+\sum_{n\,=\,1}^\infty(-1)^n\frac{2^{2n}}{(2n)!}B_{2n}x^{2n-1}.

## ערכים של פונקציית זטא
מפיתוח אחר לפונקציית הקוטנגנס הסיק לאונהרד אוילר את הזהות \zeta(2m)=(-1)^{m+1}\frac{1}{2}\frac{(2\pi)^{2m}}{(2m)!}B_{2m}, כאשר \zeta היא הפונקציה שלימים תקרא פונקציית זטא של רימן. מכאן נובע מיד כי הסימנים של B_{2m} מתחלפים, וגם כי |B_{2m}|>\left(\frac{m}{\pi e}\right)^{2m}, כך שהסדרה גדלה מהר מאוד (חרף הערכים הקטנים המופיעים בתחילתה). למעשה, B_{2m}\approx(-1)^{m+1}4\sqrt{\pi m}\left(\frac{m}{\pi e}\right)^{2m}.

## ראשוניים רגולריים
בזכות הקשר שלהם לפונקציות היסודיות \frac{1}{e^x-1} וקוטנגנס, הופיעו מספרי ברנולי מאז בנוסחאות רבות מספור. במחצית השנייה של המאה ה-19 גילה ארנסט קומר שמספר ראשוני p הוא רגולרי אם ורק אם p אינו מחלק את המונים של B_2, B_4,\ldots,B_{p-3}. מונים אלה עדיין אינם מובנים די הצורך. באשר למכנים של מספרי ברנולי – אותם קל לחשב, מכיוון ש- B_{2m}\equiv-\sum_{p,\,p-1|2m}\frac{1}{p}\pmod{1} (משפט של Claussen ו-von Straudt, משנת 1840).

## ראו גם
*מספרי אוילר

## קישורים חיצוניים

*
* 
*
*
*
*

קטגוריה:טורי טיילור
ברנולי
ברנולי
ויקטורי רשת סופרמרקטים

ממוזער|שמאל|250px|הסמליל הקודם של הרשת
ממוזער|שמאל|250px|סמליל תת-הרשת ויקטורי City
**ויקטורי רשת סופרמרקטים בע"מ**, המוכרת במותג **ויקטורי** היא חברה ישראלית אשר בבעלותה רשת סופרמרקטים.

נכון לאוגוסט 2023, לרשת 68 סניפים בשטח כולל של כ-70 א' מ"ר. חנויות הרשת נחשבות לחנויות דיסקאונט (במחירים זולים) בדומה לרשתות רמי לוי שיווק השיקמה ואושר עד.

לרשת פריסה של מעל 2 סניפים רק בתל אביב (5) ובאשקלון (3), בשאר הערים הגדולות יש לרשת סניף אחד או שניים.

## היסטוריה
מייסד הרשת, חיים (ויקטור) רביד ניהל מאפיית לחם בחוף השנהב במשך מספר שנים. לאחר שחזר לישראל הקים את קבוצת ויקטורי ב-1986, ותחילה פעלה הקבוצה בענף הבנקאות באפריקה ובאירופה. ב-1987 הקים האח אבי את רשת "בגט הזהב" למאפים קפואים. ב-1995 נפלו מספר רשתות מזון פרטיות והספק העיקר של העסק "סלטי בנצי" נקלע לקשיים כאשר מרב חובו היה לעסק המאפים הקפואים, וסוכם שהבעלים, שהיה גם בעלים של רשת סופרמרקטים, יעביר לאייל רביד האח השני, סניף סופרמרקט אחד על מנת לסגור את החוב. הסניף הראשון הוקם בקניון גת סנטר בקריית גת. במקביל הוסב מפעל הבגטים למפעל בשר. לאחר מכן רכש אייל סניף נוסף מבנצי. לאחר שהאח אבי רביד עזב ב-2005 לארצות הברית החליט אייל רביד שהיה בעל השליטה בעסק, לסגור את מפעל הבשר ולהתמקד בקמעונאות בלבד. כיום נמצאת הרשת בשליטת משפחת רביד, ומנכ"לה הוא אייל רביד, בנו של חיים. לקבוצה מרכז לוגיסטי אחד הנמצא ביבנה.

ב-2006, הרשתות הפרטיות "מחסני השוק", "מחסני להב", "סופר דוש", "ויקטורי", "ח. כהן סיטונאות מזון" ו"רמי לוי שיווק השקמה" הקימו יחד מותג פרטי על מנת להתמודד מול המותג הפרטי של הרשתות הגדולות "שופרסל" ו"מגה קמעונאות".

בשנת 2011 החלה הקבוצה להיסחר בבורסה לניירות ערך בתל אביב, והקימה מועדון לקוחות.

במהלך שנת 2016 רכשה ויקטורי 11 סניפים של "YOU" ו"מגה בעיר" ממגה קמעונאות בתמורה ל-36.6 מיליון ש"ח.

בתובענה ייצוגית שהגיש גרשון מסיקה נגד ויקטורי, נטען כי הרשת גבתה כסף על שקיות בסניפיה בהתנחלויות אורנית ואלקנה, וזאת למרות שחוק השקיות אינו חל ביהודה ושומרון. ביוני 2017 הסכימה ויקטורי לפצות את לקוחותיה.

ביוני 2017 החלה הרשת למכור את מוצריה באתר האונליין "ויקטורי אונליין".

באוקטובר 2019 רכשה ויקטורי חמישה סניפים מיינות ביתן שנקלעה לקשיים תזרימיים (בהם סניפים ברחובות ויבנה) תמורת כ-80 מיליון שקל. בדצמבר 2019 נפתחו 5 סניפים ובמרץ 2020 4 סניפים חדשים.

הרשת מקיימת מבצעים מיוחדים בימי שני (שני צמחוני) על מוצרים צמחוניים ובימי שלישי (שלישוק) על ירקות ופירות.

בדצמבר 2023, החליטה החברה לסגור את סניפי "ויקטורי City", ושבעת הסניפים בתל אביב הועמדו למכירה.

בשנת 2018 הגישה החברה תביעת לשון הרע נגד צעיר ממוצא אתיופי שפרסם בפייסבוק סרטון שבו התלונן על הפלייתו בכניסה לסניף בית שמש של החברה. הצעיר הגיש תביעה נגדית על הפלייתו. במאי 2021 נדחתה תביעת החברה, והיא חויבה לשלם לצעיר 100,000 ש"ח עקב הפלייתו, המנוגדת לחוק איסור הפליה במוצרים, בשירותים ובכניסה למקומות בידור ולמקומות ציבוריים.

החברה ואחד ממנהליה הורשעו בהפרת חוקי עבודה אחדים, על שניכתה כספים משכר הקופאיות, בגין חוסרים בקופה. על החברה הוטל קנס בסך 89,000 ש"ח, ועל אחד ממנהליה, אברהם רביד, הוטל קנס של 40,000 ש"ח.

בפברואר 2025 הגישה רשות התחרות כתב אישום נגד ויקטורי ומנכ"לה אייל רביד, באשמת תיאום מחירים.

## קישורים חיצוניים
* 

* אתר הקניות המקוונות של הרשת

* תגית רשת ויקטורי, באתר גלובס
* 
*  

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב
קטגוריה:רשתות מרכולים בישראל
קטגוריה:יבנה: חברות
רוסטביף

שמאל|ממוזער|250px|נתח רוסטביף. הנתח עשוי היטב מבחוץ, אך ורדרד מבפנים
ממוזער|250px|נתח רוסטביף לפני הכנתו. ניתן לשים לב לרצועות השומן המשובצות בחריצים
**רוסטביף** (מאנגלית: **Roast beef**, "בקר צלוי") הוא מאכל העשוי נתח בשר בקר שנצלה בתנור. מקורו של הנתח המיועד לצלייה הוא בגב של הבקר, בדרך כלל סינטה ולחלופין פילה או שייטל, אך גם חלקים אחרים, כמו אנטריקוט.

הרוסטביף נצלה כנתח גדול, בדרך כלל מעל קילוגרם אחד, שלפני הצלייה משומן ומתובל כהלכה. בנתחים שאחוז השומן בהם נמוך, כמו שייטל, יש הנוהגים לשבץ פיסות שומן בנתח, כדי לשמור על עסיסיותו.
הנתח נצלה בתנור כעשרים דקות (בהתאם לגודלו) בחום גבוה (250 מעלות ויותר), על מנת לצרוב ולאטום את הבשר מבחוץ, ולאחר מכן בחום נמוך יותר לפי דרגת הצלייה הנדרשת לחלקו הפנימי של הנתח.

לאחר הצלייה הוא נפרס לפרוסות, ולכן ניתן להגישו גם בכריך.

באנגליה ובאוסטרליה, הרוסטביף נחשב לאחד המאכלים המסורתיים בארוחות יום ראשון. חוקרים מטעם מוזיאון לונדון טוענים כי החיילים הרומאים הם שהביאו את הרוסטביף לבריטניה, אך ככל הנראה הוא לא צבר פופולריות רבה לפני ימי הביניים.

במהלך המאה ה-18 החל הרוסטביף לבסס את מעמדו כמאכל לאומי של אנגליה. המחזאי הנרי פילדינג אף כתב ב-1731 את הבלדה הפטריוטית "הרוסטביף של אנגליה הישנה", וב-1748 צייר האומן ויליאם הוגארת', בהשראת הבלדה, את היצירה בעלת אותו השם.

## ראו גם
* בשר בקר
* פריפטורה

## קישורים חיצוניים

*
* 
* דורעם גונט, ככה אוכלים הבריטים (רוסטביף ופודינג יורקשייר), מאתר וואלה
* 
* רוסטביף – המדריך המלא, בלוג האוכל "שמח במטבח"
קטגוריה:מאכלי בשר
קטגוריה:המטבח הבריטי
קטגוריה:מאכלי חג המולד
ביצת מאה השנים

ממוזער|220px|ביצת מאה השנים חתוכה לשני חצאים
**ביצת מאה השנים** או **ביצת אלף השנים (בסינית: [[皮]]蛋**, פין יין: Pídàn) היא מעדן סיני שנעשה על ידי שימור  ביצי ברווז, תרנגולת או שליו בתערובת של טיט, אפר, מלח, סיד וקליפות של גרגרי אורז במשך מספר שבועות או מספר חודשים, שבסיומם הביצה מוכנה. בסוף התהליך החלמון הופך לירוק כהה אפרפר ומרקמו דחוס וקרמי, והחלבון הופך למרקם דמוי ג'לי וצבעו חום כהה ושקוף. טעמה של הביצה עמוק ומלוח, והיא נאכלת כשהיא חתוכה לפלחים או משמשת לתיבול מאכלים סיניים שונים, כמו למשל דייסת אורז (粥).

## ראו גם
*שימור מזון

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:המטבח הסיני
קטגוריה:מאכלי ביצים
ממשלת ישראל השמינית

**ממשלת ישראל השמינית**, בראשותו של דוד בן-גוריון, פעלה מ-7 בינואר 1958 עד 17 בדצמבר 1959, בזמן כהונתה של הכנסת השלישית.

ב-5 ביולי 1959 הגיש ראש הממשלה בן-גוריון את התפטרותו לנשיא המדינה יצחק בן-צבי והממשלה המשיכה לכהן כממשלת מעבר כ-5 חודשים.

## הרכב הכנסת השלישית ערב הקמת הממשלה

## הקמה
לאחר התפטרותו מממשלת ישראל השביעית החליט בן-גוריון להרכיב ממשלה חדשה. זו נתמכה על ידי קואליציה של המפלגות מפא"י, המפד"ל, מפ"ם, אחדות העבודה, המפלגה הפרוגרסיבית והמפלגות הערביות. סך הכל תמכו בממשלה 80 חברי כנסת.

## סיום כהונה
שר הפנים ישראל בר-יהודה הוציא הנחיה לרשום כיהודי בתעודת הזהות את כל מי שיצהיר על יהדותו, ללא התייחסות הלכתית, ובתגובה פרשה המפד"ל מהממשלה ב-1 ביולי 1958.

מפ"ם ואחדות העבודה תמכו באי-הזדהות עם אחד מהגושים במלחמה הקרה, ולכן התנגדו לתהליכי ההתקרבות שהוביל בן-גוריון אל מדינות אירופה, בעיקר אל גרמניה. לפיכך, כשנודע בציבור, ביוני 1959, על עסקה למכירת נשק לגרמניה המערבית, התנגדו לה שרי המפלגות וטענו שלא ידעו על העסקה. בדיון שהתקיים, בתגובה לכך, בכנסת, בראשית יולי על "הצעת החלטה של הממשלה" בעניין, הצביעו שריהן נגדה. בתגובה דרש בן-גוריון ששריהן יתפטרו, ומכיוון שלא עשו זאת, התפטר הוא מתפקידו. בהמשך חודש יולי הטיל הנשיא על בן-גוריון להקים ממשלה חדשה. בן-גוריון, שלא היה מעוניין בהקמת ממשלה חדשה, הודיע לנשיא כעבור פחות משבוע שלא עלה בידו להקים ממשלה, וכיוון שמועד הבחירות החוקי היה קרוב החליט הנשיא לא להטיל את הקמת הממשלה על מועמד אחר. ניסיון של מפא"י להקדים את הבחירות לספטמבר נכשל והממשלה המשיכה בתפקידה כממשלת מעבר עד מועד הבחירות.

## סיעות הקואליציה

; מספר הח"כים החברים בקואליציה:
* 80 ח"כים לפני פרישת סיעת מפד"ל (7 בינואר 1958 - 1 ביולי 1958).
* 69 ח"כים לאחר פרישתה (1 ביולי 1958 - 17 בדצמבר 1959).

## הרכב הממשלה
עם כינונה כיהנו בממשלה 16 שרים שכולם המשיכו בתפקידם בממשלה הקודמת. במהלך הכהונה פרשו שני שרי המפד"ל ונוסף שר אחד - יעקב משה טולידאנו.

### חילופי שרים

## קישורים חיצוניים
* 
*  - כתבה מ-1959 על התפטרות הממשלה

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:ממשלת ישראל ה-8
08
קטגוריה:הכנסת השלישית
קטגוריה:שנות ה-1950 בישראל
קטגוריה:1958 בפוליטיקה
קטגוריה:1959 בפוליטיקה
ממשלת ישראל התשיעית

**ממשלת ישראל התשיעית**, בראשותו של דוד בן-גוריון, פעלה מ-17 בדצמבר 1959 עד 2 בנובמבר 1961, והושבעה עם היבחרה של הכנסת הרביעית.

ב-31 בינואר 1961 הגיש ראש הממשלה דוד בן-גוריון את התפטרותו לנשיא המדינה יצחק בן-צבי, והממשלה הוסיפה לכהן כממשלת מעבר במשך כ-10 חודשים.

## תוצאות הבחירות לכנסת הרביעית

## הקמת הממשלה
קשיי הרכבת הקואליציה, הצפויים לאחר כל בחירות, התגלעו הפעם לא במישור שבין מפא"י ובין שותפותיה לקואליציה, הדתיים, הפרוגרסיבים, ואנשי מפ"ם ואחדות העבודה, אלא במישור הפנימי והמפלגתי. עלייתם של ה"צעירים" הייתה לצנינים בעיני דור הביניים במפלגה. גולדה מאיר סירבה להצטרף לממשלה, שכן חששה כי אבא אבן, משה דיין, ושמעון פרס, ידחקו את רגליה ויטלו ממנה כל השפעה. בסופו של דבר התרצתה ונטלה את תיק החוץ, כאשר אבא אבן מונה לשר בלי תיק במשרד החוץ. משה דיין היה לשר החקלאות ושמעון פרס לסגן שר הביטחון. משה שרת, שנדחק מכל עמדות ההשפעה, נותר גם הפעם מחוץ לממשלה. במהלך השנים הבאות יהיה המאבק הבין דורי בתוך מפא"י הגורם המניע העיקרי בפוליטיקה הישראלית, כאשר הדלק המצית את הבערה הוא "הפרשה".

## ציוני דרך ומדיניות
ב-19 ביולי 1960 הצטרפה פא"י לממשלה, לאחר שהתפצלה מסיעת החזית דתית תורתית, ונציגה בנימין מינץ מונה לשר הדואר. הממשלה קרסה אחרי התפטרותו של בן-גוריון ב-31 בינואר 1961 בעקבות רצונו לאלץ את מרכז מפא"י להדיח את פנחס לבון מן המפלגה.

## סיעות הקואליציה

; מספר הח"כים החברים בקואליציה:
* 86 ח"כים עד הצטרפות פא"י (17 בדצמבר 1959 - 19 ביולי 1960)
* 89 ח"כים לאחר הצטרפות פא"י (19 ביולי 1960 - 2 בנובמבר 1961).

## הרכב הממשלה
הממשלה מנתה עם כינונה 16 שרים, בהרכב דומה לממשלה השמינית עם פיזורה, אך הנציגות של אחדות העבודה-פועלי ציון ירדה לשר אחד: יצחק בן אהרון שהיה פנים חדשות בממשלה, ושני שרי המפד"ל שבו אליה לאחר חזרת מפלגתם לקואליציה. בנוסף, חילופי משמרות בתוך מפא"י הביאו לכניסתם של אבא אבן, משה דיין וגיורא יוספטל במקום קדיש לוז, פרץ נפתלי ומרדכי נמיר. במהלך כהונת הממשלה ירד מספר חבריה ל-14, בעקבות התפטרות זלמן ארן ופטירתו של יעקב משה טולדאנו. בנימין מינץ, שנכנס באמצע כהונת הממשלה כנציג פא"י, נפטר במהלך כהונת הממשלה.

### חילופי שרים

## ראו גם
* הגדלות הרמטכ"ל

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

09
קטגוריה:הכנסת הרביעית
קטגוריה:שנות ה-1950 בישראל
קטגוריה:שנות ה-1960 בישראל
לודוביקו ספורצה

שמאל|ממוזער|250px|
**לודוביקו מאריה ספורצה** (באיטלקית: **Ludovico Maria Sforza**; 27 ביולי 1452 – 27 במאי 1508) היה דוכס מילאנו.

## ביוגרפיה
ספורצה, בנו של פרנצ'סקו ספורצה דוכס מילאנו, נולד בויג'באנו (כיום בחבל לומברדיה שבאיטליה). החל מ-1481 שימש כעוצר בשם אחיינו, ג'אן גלאצו (שהיה נער חולני) ולמעשה ניהל את כל ענייני הדוכסות. החל מ-1483 היה פטרונו של לאונרדו דה וינצ'י שעבר להתגורר בעיר. הוא היה גם פטרונם של אמנים רבים אחרים (ובהם דונטו ברמנטה), הקים בניינים מפוארים, ייסד את האוניברסיטה של פאביה ופתח בתי ספר למדע במילאנו.

כצייר החצר של דוכסות מילאנו צייר לאונרדו בין היתר את המדונה בין הסלעים (1483–1485) ואת הסעודה האחרונה (1495–1498), ועיצב דגם חומר ענק לאנדרטת פרש לזכר פרנצ'סקו ספורצה. לאונרדו שימש גם כמהנדס צבאי וכאדריכל ועסק בפרויקטים אמנותיים רבים. בינואר 1491 נשא ספורצה לאישה את ביאטריצ'ה (ביאטריס), בתו של ארקולה ד'אסטה, דוכס פרארה, ודה וינצ'י ארגן עבורו את חגיגות הנישואים. לספורצה היו מאהבות רבות, אך המאהבת המועדפת עליו הייתה צ'צ'יליה גאלראני, שילדה לו בן, צ'זארה ספורצה ויסקונטי, בשנה בה נישא לביאטריצ'ה. צ'צ'יליה הצעירה הייתה המודל לציור "הגבירה עם החמוס" המוצג במוזיאון צ'רטוריסקי בקרקוב וכן משערים שהייתה המודל של לאונרדו בציוריו "מדונה בין הסלעים".

ב-1494 מת אחיינו, וספורצה תפס את השלטון והוכתר לדוכס מילאנו.
באותה שנה קרא לשארל השמיני מלך צרפת לפלוש עם צבאו לאיטליה ולכבוש את נאפולי, שהייתה בשליטת ספרד. אך בעוד שארל השמיני מתקדם אל עבר נאפולי, לואי השני דוכס אורליאן (לואי השנים עשר מלך צרפת לעתיד, שהיה נכדה של ולנטינה ויסקונטי ונינו של ג'אן גלצו הראשון, דוכס מילאנו) פלש אף הוא עם צבאו לאיטליה במטרה לכבוש את מילאנו. ספורצה התחרט עד מהרה על כך שהזמין את הצרפתים לאיטליה, והצטרף לליגה של ונציה שכללה את פרננדו השני, מלך אראגון את מקסימיליאן הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ואת האפיפיור אלכסנדר השישי.

ב-6 ביולי 1495 צבא הליגה של ונציה גבר על זה של שארל השמיני בקרב פורנובו, אבל האחרון הצליח לשוב עם צבאו לצרפת. ב-1498 לואי השני דוכס אורליאן, שבינתיים הפך ללואי השנים עשר מלך צרפת, פלש שוב לאיטליה עם צבאו וכבש את מילאנו באוקטובר 1499. ספורצה נמלט אל חצרו של מקסימיליאן הראשון, אך שב עם צבא שכירים שווייצרי, גרמני ואיטלקי וכבש את מילאנו מידי הצרפתים (5 בינואר 1500).

כעבור שלושה חודשים בלבד נתפס ספורצה בידי הצרפתים (10 באפריל 1500). הוא נלקח כאסיר לצרפת ונכלא במצודת העיר לוש שבעמק הלואר. ב-1508 ניסה להימלט מכלאו, אך נתפס שוב ונכלא באותה מצודה בתנאים מחמירים. לודוביקו ספורצה מת בכלא במאי של אותה שנה. קריסטופורו סולרי פסל את קברו.

## ראו גם
*הברבורים של לאונרדו

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:דוכסי מילאנו
קטגוריה:בית ספורצה

קטגוריה:ילידי 1452
קטגוריה:נפטרים ב-1508
דולסה דה בטטה

**דולסה דה בטטה** (בספרדית: **dulce de batata**, מילולית: "ממתק בטטה" "ריבת בטטה" או "בטטה מתוקה") הוא קינוח מתוק ומסורתי הנהוג במטבח הארגנטינאי, הפרגוואי והאורוגוואי. 
הקינוח  בעל ג'לי מתוק, מרקם נוקשה כשל מרמלדה,הקינוח לרוב עשוי מבטטה אך יכול להיות גם בגרסאות אחרות כמו למשל עם- שוקולד או דובדבנים. באופן מסחרי נמכר הקינוח בקופסאות שימורים שטוחות ועגולות, לעיתים עם תוספות כגון שוקולד. 
לרוב מקובל לאכלו יחד עם גבינה צהובה.

## קישורים חיצוניים

* דולסה דה בטטה, מאתר וואלה

קטגוריה:המטבח הארגנטינאי: קינוחים
קטגוריה:קינוחים
סלט ניסואז

**סלט ניסואז** (**niçoise**) או **סלט בנוסח ניצה** (בצרפתית: **salade niçoise**) הוא סלט מהמטבח הצרפתי האופייני לאזור העיר ניס כמשתמע משמו. הסלט מבוסס על ירקות חיים, ביצים קשות, אנשובי, טונה כבושה או טרייה (נאה או צרובה) ושמן זית.
הסלט הקלאסי אינו מכיל ירקות מבושלים אך כיום מקובל להוסיף לו (בעיקר במסעדות) תפוחי אדמה מבושלים ושעועית ירוקה מבושלת. 

אחד מאופני ההכנה: 

* שוטפים ומנקים חסה מסוגים שונים. 
* שוטפים וחותכים את הפלפלים לקוביות קטנות. 
* שוטפים וחותכים את העגבניות לרבעים. 
* מוסיפים לסלט את העגבניות, הזיתים, הביצים הקשות, הטונה והעפיאן. 
* מכינים את הוויניגרט בשמן ובזיליקום, ויוצקים אותו על הסלט.

## קישורים חיצוניים

* מתכון לסלט ניסואז מאת אייל שני

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
ניסואז
קטגוריה:המטבח הצרפתי
קטגוריה:ניס
קטגוריה:מאכלי ירקות
סברינה (עוגה)

שמאל|ממוזער|250px|סברינה
[שמאל|ממוזער|250px|סברינות אישיות עם [רום וקצפת, בסגנון המקובל גם בישראל]]
**סָבָרִינָה** (בצרפתית: **Savarin**, סָוָורָן) היא עוגת שמרים טבולה בסירופ סוכר מבושם ברום וממולאת בדרך כלל בקצפת או קרם.

מקור הסברינה במטבח הצרפתי בחבל לורן והיא קרויה על שמו של בריה סאווארן, גסטרונום צרפתי.

הסברינה פופולרית גם בקונדיטוריה האוסטרו-הונגרית והגיעה גם לישראל שם הייתה פופולרית מאוד בשנות ה-60 של המאה ה-20, פופולריות שהלכה ופחתה עם השנים בעיקר כיוון שהגרסה המקומית הייתה נחותה בהרבה מזו הצרפתית וכללה בין השאר חומרים מייצבים, חומרי טעם וריח סינתטיים וצבעי מאכל.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:המטבח הצרפתי: קינוחים
קטגוריה:המטבח הצרפתי: מאפים
קטגוריה:עוגות
קטגוריה:מוצרי בצק שמרים
קטגוריה:מאכלים הקרויים על שם אישים
קטגוריה:עוגות שמרים
אאוטיכיאנוס

**אֵאוּטִיכְיָאנוּס** (בלטינית: **Eutychianus**; נפטר ב-7 בדצמבר 283) היה אפיפיור, ככל הנראה בין 4 בינואר 275 למותו ב-7 בדצמבר 283. מעט ידוע עליו, מן הכיתוב על המצבה שלו, בקטקומבה של האפיפיור קליקסטוס הראשון. אפילו תאריכי כהונתו אינם ברורים. הליבר פונטיפיקליס טוען כי כיהן במשך שמונה שנים ו-11 חודשים, בעוד שאוזביוס מקיסריה טוען כי כיהן רק 10 חודשים.

מיוחס לו כי הוא זה אשר הנהיג ברכה על פירות השדה וכי הוא קבר במו ידיו 324 נוצרים אשר מתו מות קדושים. שתי הטענות מפוקפקות בעיני מרבית ההיסטוריונים של ימינו, מאחר שלא היו הוצאות להורג של נוצרים אחרי מותו של אורליאנוס בשנת 275, וכי הברכה על תנובת השדה החלה מאוחר יותר.

יום הקדוש שלו הוא 8 בדצמבר.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-3
קטגוריה:נפטרים ב-283
חואה גוופנג

[שמאל|ממוזער|220px|חואה גוופנג (עומד) עם [מוחמד רזא שאה פהלווי ופארה פהלווי]]
**סוּ ג'וּ** (סינית מפושטת: **苏铸**; סינית מסורתית: **蘇鑄**; 16 בפברואר 1921 – 20 באוגוסט 2008), שנודע יותר בפסבדונים **חְווָה גְווֹ פֶנְג** (סינית מפושטת: 华国锋; סינית מסורתית: 華國鋒), היה מדינאי סיני, המזכיר הכללי של המפלגה הקומוניסטית של סין ונשיא הרפובליקה העממית של סין בין השנים 1976–1981.

בתחילת שנות ה-60 היה עסוק בשיקום הכלכלי של סין מהזינוק הגדול קדימה. הוא עבר ל והיה אחראי לטיפוח המחוז כאזור חקלאי לדוגמה, דבר שזיכה אותו בשבחי מאו דזה-דונג. ב-1971 עבר לבירה בייג'ינג ושירת בלשכת המטה של מועצת המדינה (הממשלה) בראשות ג'ואו אנלאי. בשנים 1972–1973 היה מעורב בחקירת פרשת מותו של לין ביאו. בשנת 1973 כבר קיבל מושב בפוליטביורו של הוועד המרכזי. בשנת 1975 מונה לשר לביטחון הציבור וסגן ראש הממשלה. גוופנג ייצג את הזרם המתון, בין תומכי מאו במהפכת התרבות לרפורמיסטים שהתאגדו סביב דנג שיאופינג.

## שליט סין
לאחר מותו של ג'ואו אנלאי מסרטן ב-1976 מונה גוופנג לתפקיד ראש הממשלה ומיד לאחר מכן גם לסגן יו"ר המפלגה הקומוניסטית. מספר חודשים לאחר מכן מת מאו דזה-דונג, וגוופנג ירש אותו בתפקיד יושב ראש המפלגה הקומוניסטית ובראשות הוועדה הצבאית, ובכך החזיק בשלושת התפקידים המרכזיים בסין. זמן קצר לאחר עלייתו לשלטון נעצרו אנשי כנופיית הארבעה, שעמדו בראש מהפכת התרבות כשליחיו של מאו. מ-1977 בכל הכינוסים הרשמיים נתלו תמונות של גואופנג לצד אלו של מאו. כך גם התבקשו בתי הספר בסין. בתחום הכלכלי הוא החזיר את מדיניות התכנון המרכזי על פי הדגם הסובייטי, שהייתה נהוגה בסין לפני הזינוק הגדול קדימה.
בפועל לאחר תקופת שלטון קצרה עלה כוחו של דנג שיאופינג, ולמרות מעמדו הרשמי של גוופנג כשליט אבסולוטי, כוחו פג, אם כי דנג שהיה השליט בפועל לא הדיח אותו מייד ולא לקח את תפקידיו.

לבסוף הודח מתפקידיו לאחר התגברות כוחו של דנג שיאופינג ותומכיו, ורשמית נשאר חבר רגיל בוועד המרכזי עד שהודח מתפקיד זה ב-2002.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:נשיאי הרפובליקה העממית של סין
קטגוריה:קומוניסטים סינים
קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: היסטוריה
קטגוריה:סינים שנולדו ב-1921
קטגוריה:סינים שנפטרו ב-2008
שרירי מיתר הברך

**שרירי מיתר הברך** (באנגלית: **Hamstring**) נמצאים בחלקה האחורי של הירך. אלו הם שלושה שרירים שונים עם אזורי אחז דומים ועיצבוב זהה הפועלים יחדיו בכיפוף הברך ובפשיטה של מפרק הירך. המונח האנגלי משלב בין המונחים Ham או Hom (שקע או כיפוף הברך באנגלית עתיקה) ו-String המתאר גיד.

## אנטומיה
שרירי מיתר הברך מהווים את התכולה השרירית של המדור האחורי של הירך ובחלקם המרוחק הם מגדירים את הדפנות העליונות של גומץ בית הברך (שני ראשיו של שריר הסובך מגדירים את הדפנות התחתונות). שלושת השרירים, שריר הירך הדו ראשי, השריר החצי קרומי והשריר החצי גידי, נאחזים בגבששת השת ("עצם הישיבה") כנקודת מוצאם ובחלק העליון של השוקה כנקודת האחז המרוחקת. השרירים מעוצבבים שלושתם על ידי חטיבת השוקה של עצב השת. יוצא מהכלל הוא הראש הקצר של שריר הירך הדו ראשי שנאחז בעצם הירך ומעוצבב על ידי חטיבת השוקיתי המשותף של עצב השת.

## תפקודים
קבוצת השרירים עוברת מעל לשני מפרקים, מתחילה בנקודה מקורבת למפרק הירך ונאחזת בנקודה מרוחקת לברך, ולכן אין ביכולתה להניע את שני המפרקים, למלוא טווח פעולתם, בה בעת. שרירי מיתר הברך מניעים את הירך לכיוון פשיטה או את הברך לכיוון כפיפה. כאשר הברך כפופה למחצה, יכולים השרירים לסובב את השוק לכיוון חיצוני (הירך הדו ראשי) או לכיוון פנימי (החצי קרומי והחצי גידי).

בעת הליכה לשרירי מיתר הברך תפקיד חשוב כאנטגוניסטים (בעלי פעולה הפוכה) של השריר הארבע ראשי המתבטא בהאטה של תנועת השוק קדימה.

## חשיבות היסטורית
בלוחמה נגד פרשים בעזרת כלי נשק קרים, שימשה פגיעה בעזרת חרב במיתר הברך של הסוסים להפלתם. חיתוך מיתר הברך של לוחמים רגליים מנע את יכולתם לנוע במהירות בשדה הקרב. חיתוך מיתר הברך שימש גם כאמצעי למניעת בריחה של עבדים או כענישה גופנית.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שרירי הגפיים התחתונות
שנים עבריות ג'ת"ת - ג'תתצ"ט

## אירועים
* י"ז בתמוז  - נפרצו חומות ירושלים בתקופת בית שני על ידי הרומאים ונתבטל קורבן התמיד
* ט' באב  - חורבן בית המקדש השני
* ט' באב  - חורבן ביתר וסיום מרד בר כוכבא

## נולדו

## נפטרו
*ג'תת"י - רבן גמליאל הזקן
*ג'תתכ"ט - רבי ישמעאל בן אלישע כהן גדול, רבן שמעון בן גמליאל הזקן
*ג'תתל"ג - רבן יוחנן בן זכאי
*ג'תת"פ או ג'תתצ"ז - ר' עקיבא

## לוח רב שנתי

## הערות שוליים
שנים עבריות ג'תת"ק - ג'תתקצ"ט

## אירועים

## נולדו
* **ג'תתקל"ה** – רב, מראשוני האמוראים (תאריך משוער).
* **ג'תתקכ"ה** – שמואל, מראשוני האמוראים (תאריך משוער).
* **ג'תתקמ"א** – רבי חייא, מאחרוני התנאים (תאריך משוער).
* **ג'תתקנ"ה** או **ג'תתקס"א** – רב יהודה, אמוראי ומייסדה של ישיבת פומבדיתא וראש הישיבה (תאריך משוער).
* **ג'תתקע"ז** – רב הונא, אמוראי וראש ישיבת סורא (תאריך משוער).
* **ג'תתקע"ח** – רב חסדא, אמוראי וראש ישיבת סורא (תאריך משוער).

## נפטרו
* **ג'תתקכ"ג** – רבי שמעון בר יוחאי, תנא ותלמידו של רבי עקיבא (תאריך משוער).
* ט"ו בכסלו **ג'תתקע"ט** – רבי יהודה הנשיא, חותם המשנה.

## לוח רב שנתי
שנים עבריות ד' אלפים - ד'צ"ט

## אירועים
* **ד'ל"ז** - החריב פפוס בן פולמוס את בית המדרש של שמואל ונהרג באותו הזמן רבי חנינא.
* **ד"א ע"ג** - גזרו הפרסים גזירת שמד על היהודים ובואותה שנה ביטל קוסטנטינו את הצלמים והאמונות.
## נולדו

## נפטרו
* **ד'ל"ז** - רב חנינא
* **ד'נ"ז** - רב הונא, ראש ישיבת סורא
* **ד'ס**' - רב יהודה ורבי יוחנן
* **ד"א ס"ח** - רב חסדא
 
## לוח רב שנתי

קטגוריה:שנים עבריות מוקדמות
שנים עבריות ד'ק' - ד'קצ"ט

## אירועים
*ד'קי"ט - הלל נשיאה מעביר את הלוח העברי לקביעוּת על פי חשבון, במקום קידוש החודש על פי ראיית הלבנה.

## נולדו
* **ד'קי"ג** - רב אשי
* **ד'קי"ח** - הלל נשיאה, דור עשירי להלל הזקן

## נפטרו
* **ד'קי"ג** - רבא
## לוח רב שנתי

*
קטגוריה:שנים עבריות מוקדמות
שנים עבריות ק' - קצ"ט

## אירועים
## נולדו (ע"פ המסורת היהודית)
**ק"ל** - שת, בנו של אדם הראשון.

## נפטרו
## לוח רב שנתי
שנים עבריות א' - צ"ט

## אירועים שקרו בשנים אלו על פי המסורת היהודית

על פי המסורת היהודית, הלוח העברי מתחיל להימנות מבריאת העולם. לכן, העולם נברא בסוף אדר שנת א' (לדעת רבי יהושע) או בסוף אלול שנת א' (לדעת רבי אליעזר שהיא הרווחת).

### לדעת רבי אליעזר
#### שנה א'
*כ"ה באלול: בריאת העולם - היום הראשון.
*כ"ו באלול: בריאת הרקיע - היום השני.
*כ"ז באלול: בריאת הצומח - היום השלישי.
*כ"ח באלול: בריאת השמש, הירח והכוכבים - היום הרביעי.
*כ"ט באלול: בריאת הדגים והעופות - היום החמישי.

#### שנה ב'
*א' בתשרי: היום השישי - בריאת בעלי החיים היבשתיים, בריאת אדם וחוה, חטא עץ הדעת והולדת קין ותאומתו.
*ב' בתשרי: השבת הראשונה, הנקראת גם שבת בראשית.
*ג' בתשרי: במוצאי השבת הראשונה, נבראה האש.

## נולדו
*א' בתשרי שנת **ב**' - אדם וחווה.
*ט"ו בתשרי שנת **ב** - הבל ותאומותיו.

## נפטרו
ט"ו בניסן שנת **מ"א**. - הבל נרצח בידי קין.

## לוח רב שנתי

## הערות שוליים
שנים עבריות ג'ת"ש - ג'תשצ"ט

## אירועים
*ג'תשי"ב - יוליוס נעשה לקיסר ברומי.
 
## נולדו
*ג'תשי"ג - רבן יוחנן בן זכאי, תנא.
*ג'תש"ך - ישו.
*ג'תש"ס - רבי עקיבא, תנא.

## נפטרו

## לוח רב שנתי

## הערות שוליים