open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
הנס קרייזינג

גנרל **הנס קרייזינג** (בגרמנית: **Hans Kreysing**; 17 באוגוסט 1890 – 14 באפריל 1969) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
### קריירה מוקדמת
קרייזינג נולד ב-17 באוגוסט 1890 בגטינגן, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1909 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט היגר ה-10. במהלך מלחמת העולם הראשונה לחם קרייזינג בכל החזיתות, והועלה לדרגת האופטמן. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, צלב האבירים של מסדר בית הוהנצולרן עם חרבות, אות הפציעה בשחור, וצלב הכבוד של מלחמת העולם הראשונה.

לאחר המלחמה הצטרף קרייזינג לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 ביולי 1934 הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט, וב-1 באוגוסט 1936 הועלה לדרגת אוברסט, וב-6 באוקטובר 1936 מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-16.

### מלחמת העולם השנייה
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה היה קרייזינג מפקד רגימנט הרגלים ה-16, שהיה חלק מהדיוויזיה ה-22 בעתודת הארמייה החמישית, ובמהלך המערכה על צרפת לחם עם הרגימנט שבפיקודו כחלק מהדיוויזיה המוטסת ה-22 שפעלה כעתודת הOKH, ולחם עמה בפלישה המוטסת להולנד, ועל כך קיבל ב-18 במאי 1940 את צלב האבירים של צלב הברזל. ב-1 ביולי 1940 הועלה קרייזינג לדרגת גנרל מיור, וב-23 באוקטובר 1940 מונה למפקד הדיוויזיה ההררית ה-3. במהלך מבצע ברברוסה פיקד קרייזינג על הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס ההררי נורווגיה, שפעלה מכיוון פינלנד יחד עם הכוחות הפיניים בגזרה הצפונית. בדצמבר 1941 הוכפפה הדיוויזיה לארמיית נורווגיה, ובאוקטובר 1942 הוכפפה הדיוויזיה לארמייה ה-11 שפעלה כנגד לנינגרד. בנובמבר הועברה הדיוויזיה לקבוצת ארמיות מרכז, שם פעלה כחלק מקורפוס הלופטוואפה ה-2 במסגרת הקורפוס ה-59, ובדצמבר הועברה הדיוויזיה לקבוצת ארמיות דון, ופעלה באזור סטלינגרד. בינואר 1943 הוכפפה הדיוויזיה ל**פלגת הארמייה פרטר-פיקו** כחלק מקבוצת ארמיות B, וב-20 בינואר קיבל על פעולותיו תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. במרץ הוכפפה לקורפוס ה-30 כחלק מארמיית הפאנצר הראשונה, ובאפריל הוכפפה להארמייה השישית, שבמסגרתה פעלה החל מיוני כחלק מהקורפוס ה-4.

ב-1 בנובמבר 1943 הועלה לדרגת גנרל הכוחות ההרריים, ומונה למפקד הקורפוס ה-17, שהיה חלק מארמיית הפאנצר הראשונה, ולאחר מכן חלק מהארמייה השישית במסגרת קבוצת ארמיות דרום, ולחם עמו במבצע דנייפר-קרפטי. על פעולותיו בפינוי ראש הגשר בז'אפוריז'ייה קיבל קרייזינג ב-13 באפריל 1944 תוספת חרבות לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-28 בדצמבר 1944 מונה קרייזינג למפקד הארמייה השמינית, שהייתה חלק מקבוצת ארמיות דרום, ופיקד עליה במהלך הקרבות בהונגריה, ולאחר מכן במהלך הקרבות בצ'כוסלובקיה ובפראג. ב-11 במאי 1945 נכנע קרייזינג בראש כוחותיו, ונלקח בשבי האמריקני.

### לאחר המלחמה
קרייזינג שוחרר מהשבי בשנת 1948. לאחר שחרורו התגורר בגטינגן, והתנדב בצלב האדום. ב-14 באפריל 1969 מת קרייזינג במהלך חופשה באולדנבורג, והוא בן 79.

## קישורים חיצוניים

* הנס קרייזינג באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים עם עלי אלון וחרבות
קטגוריה:מעוטרי עיטור בית הוהנצולרן
קטגוריה:מפקדי ארמיות גרמניות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מפקדי גייסות גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1890
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1969
אחז בן ארי

**אחז בן ארי** (נולד ב-15 ביולי 1949) הוא עורך דין ישראלי שכיהן כיועץ משפטי למספר משרדי ממשלה. כיהן כיועץ המשפטי למערכת הביטחון ויו"ר פורום היועצים המשפטיים למשרדי הממשלה בשנים 2007–2017.

## ביוגרפיה
נולד בעיר ורוצלב שבפולין. משפחתו עלתה לישראל בהיותו בן חצי שנה והשתקעה בעיר כפר סבא.

בשנת 1967 התגייס לצה"ל ושירת כקצין ביחידה 848 בחיל המודיעין. לאחר סיום לימודי משפטים עבר לשרת במגוון תפקידי פיקוד ומטה בפרקליטות הצבאית.

בין היתר, בשנים 1983–1988 שימש כיועץ המשפטי לאזור עזה, בשנים 1988–1989 שימש כראש ענף ייעוץ וחקיקה, בשנים 1989–1991 שימש כיועץ המשפטי לאזור יהודה והשומרון ובשנים 1991–1994 שימש כעוזר הפרקליט הצבאי הראשי לדין בינלאומי. במסגרת תפקידו זה, עמד בראש הוועדה המשפטית למשא ומתן עם הפלסטינים כחלק מהסכמי אוסלו.

במסגרת תפקידו האחרון בפרקליטות הצבאית הושאל מצה"ל בשנת 1994 על ידי ראש הממשלה ושר הביטחון דאז יצחק רבין, לשמש כיועץ המשפטי של משרד ראש הממשלה. הוא שימש בתפקיד זה גם כאשר ראש הממשלה בפועל היה שמעון פרס. עם כניסתם של בנימין נתניהו לתפקיד ראש הממשלה בכהונה הראשונה ב-1996 ואביגדור ליברמן כמנכ"ל המשרד סיים בן ארי את תפקידו.

לאחר שחרורו מצה"ל, בשנים 1996–2000 שימש כיועץ המשפטי של משרד התשתיות הלאומיות. במסגרת זו, היה יושב ראש מועצת האזורים החופשיים לייצור בישראל, חבר ועדת ההיגוי לפרויקטים משותפים עם ירדן ויושב ראש ועדת המשנה לפרויקטים תיירותיים בין ישראל לירדן.

בשנים 2000–2007 שימש כיועץ המשפטי של עיריית תל אביב-יפו.
בתפקידו זה, גיבש בשנת 2001 חוות דעת הקובעת שחוק איסור פתיחת בתי עינוגים בתשעה באב (הסמכה מיוחדת), תשנ"ח-1997, אינו חל על בתי אוכל, אלא על בתי קולנוע, תיאטראות, דיסקוטקים וכדומה. כתוצאה מכך אישרה עיריית תל אביב באותה שנה פתיחת בתי אוכל בערב תשעה באב. למרות דברי ראש העירייה רון חולדאי שמדובר בהחלטה מעשית-משפטית בלבד ללא משמעות אידאולוגית, היא עוררה דיון ציבורי רחב בדבר הכפייה הדתית וצביונה היהודי של המדינה. בשנת 2002, בעקבות מקרה זה, הוספה לחוק קביעה מפורשת האוסרת פתיחת בתי אוכל.

בשנת 2007 מונה ליועץ המשפטי למערכת הביטחון במקום צביה גרוס. בשנת 2015 מונה כחבר בוועדה להסדרת המאחזים ביהודה ושומרון.

בשנת 2016 מסר עדות בפרשת הצוללות.

בן ארי גר בתל אביב, נשוי ואב לשתיים. בעל תואר ראשון במשפטים ותואר ראשון בהיסטוריה של המזרח התיכון ואפריקה מאוניברסיטת תל אביב.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: משפטים
קטגוריה:יועצים משפטיים למשרדי ממשלה
קטגוריה:פרקליטי הפרקליטות הצבאית
קטגוריה:עובדי משרד ראש הממשלה
קטגוריה:עובדי עיריית תל אביב-יפו
קטגוריה:עובדי משרד הביטחון
קטגוריה:הסכמי אוסלו: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1949
פירוק שור

משפט הפירוק של שור הוא משפט באלגברה ליניארית הקובע כי כל מטריצה ריבועית מעל המספרים המרוכבים דומה אוניטרית למטריצה משולשית עליונה, המשפט נקרא על שמו של ישי שור, משפט זה משמש להוכחת משפט הפירוק הספקטרלי בגרסתו המורחבת עבור מטריצות נורמליות.

## המשפט
תהא  A \in M_n(\mathbb C)  מטריצה ריבועית מעל C, אזי קיימת מטריצה משולשית עליונה B ומטריצה אוניטרית U כך ש:
: A = U^{-1}BU = U^*BU 

בצורה דומה, לכל אופרטור ליניארי מעל מרחב וקטורי V מעל C בעל מימד n, קיימת סדרה של תת-מרחבים שמורים \{0\} = V_0 \subset V_1 \subset V_2 \subset ... \subset V_n = V.

## ראו גם
* משפט הפירוק הספקטרלי

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:משפטים באלגברה ליניארית
שי פלד

**שי פלד** (נולד ב-20 באוקטובר 1972) הוא שחקן ישראלי, המוכר בתור עופר רוטשילד בסדרה "דני הוליווד", ומסדרות הטלוויזיה "החופש האחרון" ו"לא כולל שירות" בהן שיחק כחלק מחברותו בלהקת צעירי תל אביב.

## ביוגרפיה
נולד בשם **שי חדד**, ובשנת 2006 שינה את שם משפחתו לנוכחי (פלד). למד בתיכון אליאנס תל אביב במגמה לצרפתית.

בין השנים 1987 עד 1990 היה חבר בלהקת צעירי תל אביב, ובמסגרתה הופיע בסדרות הטלוויזיה של הלהקה "החופש האחרון" ו"לא כולל שירות". שירת בלהקת הנח"ל, ולאחר שחרורו למד בבית ספר לאומניות הבמה בית צבי.

פלד שיחק גם בסדרות "דני הוליווד", "השיר שלנו", "תנוחי" ו"שבתות וחגים". הופיע בפסטיגל 1998 בתפקיד בכייני.

## תיאטרון
* פרח השכונות, בתפקיד יוסי, תיאטרון באר שבע
* עלובי החיים, בתפקיד אנז'ולרה, המשכן לאומנויות הבמה
* יוסף וכתונת הפסים, בתפקיד יוסף, תיאטרון רמת גן
* אופרת הקבצנים, בתפקיד מקהי, תיאטרון רמת גן
* הכינה נחמה, תיאטרון אורנה פורת
* נטע זר, תיאטרון אורנה פורת
* שירי אנדרו לויד ובר, תיאטרון רמת גן
* ארטי נוגע בשמיים, פסטיבל הצגות ילדים, תיאטרון חיפה
* מנגינות מוזרות, תיאטרון הפרינג'
* בורגנים, תיאטרון הספרייה
* המיזנתרופ, תיאטרון הספרייה

## בטלוויזיה
* 2012 תנוחי, דרמה יומית, HOT3, בתפקיד אודי בן שמחון
* 2011 סברי מרנן, בתפקיד גל
* 2010 מנדלבאום בלש פרטי, בתפקיד אלדד
* 2009-2008 דני הוליווד, בתפקיד עופר רוטשילד
* 2008 אולי הפעם, בתפקיד גולן
* 2008 הפיג'מות, בתפקיד אפללו הודיני
* 2004 השיר שלנו, דרמה יומית Yes, בתפקיד אדם הראל
* 2002 **מד"א**, ערוץ 2
* 2001 שבתות וחגים (עונה 2), ערוץ 3, בתפקיד עדי אשכנזי
* 1999 פלורנטין, סדרת דרמה, ערוץ 2
* 1990 לא כולל שרות (עונה 1), הערוץ הראשון, צעירי תל אביב, בתפקיד שי
* 1989 החופש האחרון, הערוץ הראשון, צעירי תל אביב, בתפקיד שי

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:משתתפי הפסטיגל
קטגוריה:בוגרי תיכון אליאנס (תל אביב)
קטגוריה:חברי להקת צעירי תל אביב
קטגוריה:חברי להקת הנח"ל
קטגוריה:בוגרי בית צבי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1972
פינגווין מצויץ מערבי

**פינגווין מצויץ מערבי** (שם מדעי: *Eudyptes chrysocome*) הוא מין של פינגווין מהסוג פינגווין מצויץ, שמצוי באזורים הסובאנטארקטיים של מערב האוקיינוס ההודי והאוקיינוס השקט, ובאזורים הסמוכים לחופים הדרומיים של דרום אמריקה. זהו מין חברתי מאוד, למעשה המין החברותי ביותר ממשפחת הפינגוויניים, ורק לעיתים רחוקות ניתן לראות פינגווין יחיד ממין זה. בתקופת הרבייה, נוצרות מושבות שגודלן עשוי להגיע למאות אלפי פרטים.

פינגווינים מצויצים מערבים ניזונים בעיקר מקרילאים, אך גם דיונונים וחסרי חוליות אחרים; הפינגווינים יוצאים לגיחות חיפוש מזון באופן יומי. בעת מנוחה, הפינגווינים מסתירים את ראשם מתחת לאחת מכנפיהם.

## תיאור
[ממוזער|ימין|מושבה של פינגווינים מצויצים מערביים לחופי [איי פוקלנד.]]
זהו המין הקטן ביותר בסוג פינגווין מצויץ. אורכו כ-45 עד 58 ס"מ, ומשקלו נע בין 2 ל-3.4 ק"ג, אם כי נרשמו בעבר פינגווינים ממין זה שמשקלם היה 4.5 ק"ג. הזכר והנקבה זהים במראם ובגודלם. הבטן והחזה לבנים, בעוד הגב, העורף והראש שחורים. על הראש יש ציצת נוצות צהובה. הכנפיים חזקות, דקות יחסית, ודומות במראן ובתפקודן לסנפירים. התאמה נוספת לתפקוד במים היא פלומת הנוצות של הפינגווינים, שחסינה למים.

פינגווין מצויץ מזרחי הוא תת-מין של פינגווין מצויץ מערבי.

## רבייה
מערכת הרבייה של הפינגווינים ממין זה היא מונוגמיה - הזכר מתרבה עם אותה נקבה כל שנה. במהלך החיזור, הזכר משמיע קריאות ייחודיות. ההזדווגות מתרחשת בדרך כלל באביב המוקדם או בקיץ המאוחר, על מנת לאפשר לגוזלים שפע מזון ביציאות הראשונות שלהם לציד. הקן מוקם על צוקים או בערוצים סלעיים.

הנקבה מטילה בדרך כלל 2 ביצים, אם כי בני הזוג עשויים "לאמץ" ביצה שלישית. אחת מהביצים קטנה יותר מהשנייה, והגוזל שבה עשוי למות מרעב; אם כי לעיתים, הוא שורד ומתפתח לפרט בוגר. הדגירה נמשכת כ-4 שבועות, ובמהלכה אחד מבני הזוג דוגר על הביצה, בעוד השני מביא לו מזון; לאחר זמן-מה, הם מתחלפים. לזכר יש "כיס דגירה" מיוחד, שבו נמצאת הביצה כשהוא דוגר עליה. הזכר שומר על הגוזלים במשך כ-25 ימים לאחר הבקיעה. לאחר תקופה זו, הגוזלים מצטרפים ל"קבוצות" כשההורים יוצאים לציד.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן ריינהולד פורסטר
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1781
קטגוריה:פינגוויניים
קטגוריה:ארגנטינה: עופות
קטגוריה:עופות האיים הסאב-אנטארקטיים
דוד לייב זילברשטיין

רבי **דוד יהודה לייב זילברשטיין** (ה'תק"פ, 1820 - ה'תרמ"ד, 1884) היה רב ופוסק הלכה ארץ-ישראלי. מחבר ספר ההלכה **שבילי דוד** על ה"שולחן ערוך".

## ביוגרפיה
נולד בבוניהאד שבהונגריה לרב אהרן לייפניק וחנה. למד אצל הרב מאיר אייזנשטטר ואצל רבי קופל חריף מוורבוי. לאחר נישואיו עסק כמה שנים במסחר, ואחר כך התמנה כמו"צ באוהלי וגר בה ארבע שנים. אחר כך כיהן כאב"ד זנטה.

בשנת 1859, ה'תרי"ט, עלה לארץ ישראל והתיישב בירושלים, בה השתייך לקהילת כולל אונגרין והיה אחד מדייני בית הדין של הכולל. הוא גם הדפיס בה את ספריו הראשונים. בסביבות 1870 נאלץ לשוב להונגריה וכיהן בה כרב בקרסטור ובטרבש, משרתו האחרונה הייתה ברבנות הקהילה האורתודוקסית בואץ (וייטצען), שם גם עמד בראשות ישיבה. נפטר בי"ד בניסן ה'תרמ"ד, ונקבר בואץ.

לאחר פטירתו מילא את מקומו בנו, הרב ישעיהו זילברשטיין, בעל "מעשי למלך".

## קישורים חיצוניים
* נפתלי בן מנחם, 
;ספריו
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים הונגרים
קטגוריה:שאטוראליאויהיי: רבנים
קטגוריה:מחברי ספרות תורנית
קטגוריה:מחברי ספרי הלכה
קטגוריה:אנשי עליות קדומות לארץ ישראל
קטגוריה:אבות בתי דין
קטגוריה:ואץ: רבנים
קטגוריה:כולל שומרי החומות
קטגוריה:עולים לארץ ישראל בשנים 1800–1881
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1820
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1884
קלמן שור

**קלמן שור** (ברוסית: **Калман Моушович Шур**; בליטאית: **קלמנס שוראס**, **Kalmanas Šuras**; 1917 – 15 במרץ 2003) היה חייל יהודי בצבא האדום במלחמת העולם השנייה, גיבור ברית המועצות.

## חייו
קלמן שור נולד בכפר אנטלפטא שליד העיר זרסאי בליטא. במשפחת איכרים יהודים. למד בחדר ובגיל 12 החל ללמוד בישיבת פוניבז'. אחרי שלמד בישיבה במשך 3 שנים נאלץ לחזור הביתה, כדי לעבוד ולסייע לפרנסת המשפחה. בשנת 1939 גויס לשירות חובה בצבא הליטאי. לאחר סיפוח ליטא לברית המועצות בקיץ 1940, הפכה היחידה הצבאית שבה שירת לחלק מן הצבא האדום. בתחילת 1941 שוחרר מהשירות הצבאי.

לאחר הפלישה הנאצית לברית המועצות וכיבוש ליטא, הצליח להימלט לרוסיה (הוריו וכל אחיו נשארו בליטא ונרצחו על ידי לאומנים ליטאים). מרוסיה עבר שור לבוכרה.

בקץ 1942 התנדב לשירות הצבאי והוצב בדיוויזיית חיל רגלים ה-16, אשר הורכבה מיוצאי ליטא. קלמן שור שירת ביחידת הארטילריה של הדיוויזיה. מפקד צוות תותח נ"ט קלמן שור הצטיין בקרב שנערך באוקטובר 1944 באזור העיר טאורגה שבמערב ליטא. צוות התותח בפיקודו שנע במערכים קדמיים יחד עם יחידות חיל רגלים, פגע בטנקים גרמנים ועצר את התקדמותם. במהלך הקרב נפגעו קשה כל חיילי הצוות של שור והוא נותר לבד ליד התותח. למרות זאת המשיך לתפעל את התותח ולירות בכינון ישיר על הגרמנים. על מעשה גבורה זה הוענק לרב-טוראי קלמן שור תואר גיבור ברית המועצות.

במהלך המלחמה עוטר בשלושה עיטורים (נוסף על כוכב הזהב של גיבור ברית המועצות): עיטור לנין, עיטור הדגל האדום ועיטור הכוכב האדום.

לאחר תום המלחמה השתחרר מן השירות הצבאי. התגורר בווילנה, עבד למחייתו כחייט. בשנת 1979 עלה לישראל בעקבות שתי בנותיו התאומות מיכל ומירה שעלו לארץ שנה קודם. בישראל התגורר במערב ראשון לציון. קלמן שור נפטר במרץ 2003. בשנת 2005 נקרא רחוב על שמו בראשון לציון.

## קישורים חיצוניים
250px|ממוזער|ימין|רחוב על שמו בראשון לציון
* קלמן שור באתר הלוחם היהודי במלחמת העולם השנייה
* דף אישי באתר גיבורי ברית המועצות (רוסית)

קטגוריה:יהודים ליטאים
קטגוריה:יהודים בכוחות המזוינים של ברית המועצות
קטגוריה:יהודים אנשי הצבא האדום במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:יהודים מעוטרי גיבור ברית המועצות
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום
קטגוריה:מעוטרי הכוכב האדום
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1917
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2003
זאב נחום בורנשטיין

רבי **זאב נחום בורנשטיין** (לעיתים: **בּאָרנשטיין**; ~ה'תק"ף, 1820 – י"ט באלול ה'תרמ"ה, 30 באוגוסט 1885) היה רב וראש ישיבה פולני, רבה של ביאלא פודולסק ורבם של רבים מגדולי יהדות פולין בדור שלאחריו. התפרסם בפרישותו. מחבר הספר **אגודת אזוב**.

## ביוגרפיה
נולד לפייגל חיה ולרב אהרן משצ'קוצ'ין, מחסידי החוזה מלובלין, רבי שמחה בונם מפשיסחה ורבי דוד מללוב. אמו הייתה מצאצאי הש"ך. למד אצל רבי שלום צבי הכהן מזגיערש שהיה מחסידי היהודי הקדוש רבי שמחה בונם מפשיסחה ורבי מנחם מנדל מקוצק. בשנת ה'תקצ"ז נישא לדובריש בת הרב מרדכי צבי ואדל ארליך והתגורר בבנדין סמוך לחותנו, שם נולד לו בנו אברהם ב-ה'תקצ"ט 1839. ב-ה'תר"י 1850 התמנה כרבה של אולקוש. ב-ה'תרט"ז 1856 בהשפעתו של הרבי מקוצק התמנה כרבה של העיר ביאלא-פודולסק בה כיהן עד פטירתו. נקבר בעיר ביאלה ואהל הוקם על קברו.

היה מחסידי רבי מנחם מנדל מקוצק שהיה גם מחותנו, והיה מרבה  לפלפל עמו  בדברי תורה בהכנסו אליו ביחידות. לאחר פטירתו היה מחסידי רבי יצחק מאיר אלטר מגור ולאחר פטירתו קיבל את רבי חנוך העניך הכהן מאלכסנדר כרבו, לאחר שבנו רבי אברהם, חתנו האדמו"ר מקוצק, החל לנהוג  באדמו"רות, קיבל אותו כרבו.

רבי זאב נחום נוהג היה להעלות על הכתב את החידושים שחידש בשעוריו לפני בני הישיבה, לאחר פטירתו התעוררו בני משפחתו להדפיס את כתביו בספר. את עריכת הספר מסר בעל ה"אבני נזר" לחתן אחותו רבי יעקב אורנר אב"ד נאשלסק שהיה צריך להגיה את הכתבים, לעורכם ולסדרם וקרא לספר "אגודת אזוב" בו נרמז שמו של המחבר, על הספר הוסיף הערות משלו בשם "טהרת אזוב". חלק ראשון הודפס  בשנת ה'תרס"ה בפיוטרקוב וחלק שני הודפס בבילגורייא בשנת ה'תרס"ט בשנת ה'תשנ"ד נדפס הספר מחדש עם הוספות מכתבי יד ומפתחות על ידי הרב ראובן מנחם בורנשטיין בתוספת מאמר מקיף "כארז וכאזוב" על תולדות חייו.

## משפחתו
[ממוזער|150px|המצבה על קברו של רבי מאיר בורנשטיין ב[בית העלמין היהודי בלודז']]
ממוזער|150px|מצבת ר' מנדל שעדליצער, בבית העלמין היהודי בלודז'
* בנו, רבי אברהם בורנשטיין, מחבר "אבני נזר" ו"אגלי טל", והאדמו"ר הראשון מסוכטשוב.
* בנו, רבי מאיר בורנשטיין - נישא לאסתר בריינדל, בת אחיו הרב אברהם. נפטר ד' אייר תרצ"ב (1932). נכדם הוא הרב שבתי בורנשטיין מירושלים.
* בנו, רבי משולם זלמן. 
** בנו יצחק מנחם בורנשטיין (מנדל שדליצר) היה גבאי אצל דודו, רבי אברהם מסוכטשוב.
* בתו מרגלית – נישאה לרבי יצחק חיים רפפורט, רבה של אוסטרובה ורב בקראקא.
* בתו מרים – אשת ר' יוסף זיסקינד. 
** חתנם היה רבי יעקב אורנר, רבה של נאשיילסק ומחבר "טהרת אזוב" על "אגודת אזוב" של סב אשתו.
* בתו רחל.

## מתלמידיו
* הרב יואב יהושע ויינגרטן מקינצק, מחבר "חלקת יואב".
* הרב מנחם מענדל קרייצער, מחבר "זכרון מנחם". נישא לחנה בתו של ר' משולם זלמן, בנו של רבי זאב נחום.
* הרב צבי יחזקאל מיכלזון, רבה של פלונסק.
* הרב יהונתן הלוי אייבשיץ מוורשה.
* הרב זאב מוזס אב"ד קאליש.
* הרב יהודה ליב, אב"ד סילמרזיץ.
* הרב אפרים מרדכי צוויגנהפט, דיין ושו"ב בסוסנוביץ

## לקריאה נוספת
* הרב צבי יהודה מאמלוק, **אביר הרועים**, פיטרקוב, ה'תרצ"ה
* ב. ראם, **כארז וכאזוב**: תולדות וקורות חיי... רבי זאב נחום בורנשטין, ירושלים ה'תשנ"ד. נדפס בסוף המהדורה החדשה של ספרו "אגודת אזוב".
* הרב אהרן ישראל בורנשטיין, **מראה הדשא**, ירושלים, ה'תשס"ד.
* הרב אהרן פרלוב (סופר), **זכרונם לברכה** אלול, תולדות הנהגות ועובדות מצדיקי וגאוני הדורות, עמ' תקטו-תקכא, ירושלים, תש"ע.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מחברי ספרות תורנית
קטגוריה:רבנים פולנים
קטגוריה:רבנים חסידים
קטגוריה:משפחת בורנשטיין
אליהו פאינסון

**אליהו פאיֶנסון** (נכתב גם פינסון, פיינסון, פאיינסון; ברוסית: Илья Паенсон) ? – נפטר ב-21 באפריל 1935, פריז) היה איש עסקים יהודי, ממייסדי מפעל שמן והוצאת הספרים דביר.

## תולדות חייו
אליהו (איליה איסקוביץ) נולד בניז'ני נובגורוד ליצחק לייב פאינסון, סוחר יערות לא גדול. תחילת עיסוקו של פאינסון היה במפעלו של זליג פרסיץ, חותנה של שושנה פרסיץ, שם הכיר לראשונה את משה וילבושביץ שעבד במפעל, בסנקט פטרבורג, כמנהל טכני מ-1899 עד 1911. עד מהרה התקדם פאינסון והתמנה כמנהלו של בית חרושת גדול למיצוק שמנים "סלולין".

ב-1910 ביקר בארץ ישראל ותרם את רוב הכסף שנדרש לקנות את אדמות רוחמה.

בימי מלחמת העולם הראשונה איחד את רוב בתי החרושת לשמנים ברוסיה וצבר הון רב. בפרוץ המהפכה ברוסיה החליט להקים מפעל לשמנים באלכסנדריה אך קיבל את הצעתו של נחום וילבוש להקים מפעל דומה (קטן בממדיו) בארץ ישראל.

משה וילבושביץ, שישב אותה עת בשווייץ ורכושו ברוסיה הולאם, הסכים לנהל יחד עם פאינסון את המפעל החדש. ב-1919 הוקם מפעל שמן בלונדון. באפריל 1920 הוחרם רוב רכושם של בעלי המפעל אך פאינסון הצליח לחלץ חלק מכספו לחו"ל וכך להציל את החברה הצעירה. פאינסון שאיבד את מפעליו הגיע לברלין. שם המשיך לסחור עם רוסיה וייבא משם זרעי חמניות, זולים מאוד, ועיבד אותם במפעלים בגרמניה. בברלין חבר למר ברקי, יהודי ספרדי מאלכסנדריה, ויחד הקימו חברה לתעשיית שמנים בשם "אגולין" והמכונות שיועדו ל"שמן" נשלחו לארץ ישראל. תחילה תוכנן מפעל שמן לקום בקיסריה, אך לבסוף הוקם בחיפה ב-1922 ובנו יצחק ניהל אותו תקופה קצרה. שינוי המיקום נבע בין היתר מהיעדר נמל באזור קיסריה ומהתנגדות השלטונות הבריטיים למיקום המוצע.

על פי עדותו של משה וילבושביץ פאינסון לא היה ציוני עד ועידת לונדון ב-1920 שבה השתתף. הוא תרם חלק ממניותיו ב"שמן" לקרן היסוד שהוקמה בוועידה. הוא חי בניז'ני נובגורוד, במוסקבה בברלין ובפריז.

ח.נ. ביאליק חיפש מימון להוצאת הספרים דביר שהייתה ממשיכת דרכה של הוצאת מוריה. הוא חבר לשמריהו לוין ופאינסון והללו הקימו חברה בע"מ.
ב-1922 עזר להקים את הוצאת רמון שהוציאה ספרים ואוספי אמנות והיה אחד משלושת חברי ההנהלה (יחד עם מארק וישניצר ואלכסנדר קוגן).

פאינסון ניהל עסקים גדולים בהיקף עולמי והסתבך, ובזמן המשבר הכלכלי העולמי של 1929 התמוטט והחברה שהוא עמד בראשה פשטה את הרגל. הוא נאלץ למכור את שמן לסידני אלן.

## לקריאה נוספת
* משה וילבושביץ (תרגום רחל נדב), **לא על הלחם לבדו**, תרגום לעברית בהוצאת המשפחה 2002

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי עסקים יהודים
אגודת אזוב

**אגודת אזוב** הוא מונח מסיפור יציאת מצרים, אז נעשה שימוש באגודת אזוב כדי לתת את דם קרבן הפסח על המשקוף. מספר ספרים תורניים שאבו את שמם ממונח זה.
לאון (מלך ספרטה)

**לאון** (ביוונית: **Λέων**) היה מלך ספרטה משנת 590 לפנה"ס עד שנת 560 לפנה"ס. אביו של אנכסנדרידס השני.

## ביוגרפיה
השם "לאון" משמעותו אריה. מעט מאוד ידוע על חייו של לאון, הוא היה בנו של אוריקרטידס מהשושלת האגידית שהתייחסה עד הרקולס. הוא ירש את אביו בשנת 590 לפנה"ס ושלט עד שנת 560 לפנה"ס. היה לו בן שאחר כך ירש אותו בשם אנכסנדרידס השני.

על פי הרודוטוס הוא יצא למלחמה עם טיגיאה, המלחמה הסתיימה בתיקו.

## הערות שוליים

קטגוריה:מלכי ספרטה
אנכסנדרידס השני

**אנכסנדרידס השני** (ביוונית: **Ἀναξανδρίδας**) היה מלך ספרטה משנת 560 לפנה"ס עד שנת 520 לפנה"ס. אביהם של קלאומנס הראשון ולאונידס הראשון.

## ביוגרפיה
אנכסנדרידס היה בנו של לאון, מהשושלת האגידית שהתייחסה עד הרקולס. הוא הוכתר כמלך בשנת 520 לפנה"ס לאחר מות אביו. יחד עמו מלך אריסטון. מעט מאוד ידוע על חייו, הרודוטוס מספר שהוא יצא למלחמה על טיגיאה, אולם נכשל. על כן פנה אל האורקל מדלפי, בבקשה לדעת מה עליו לעשות כדי לנצח. האורקל השיבה לו שעליו להביא לקבורה את עצמות אורסטס, ולאחר שהובאו העצמות לקבורה ניצח במלחמה. על פי ההשערות המלחמה היא היסטורית, אולם שאר הפרטים הם כמובן אגדה.

הרודוטוס מוסר סיפור נוסף אודות אנכסנדרידס. לפי טענת הרודוטוס, אשתו האהובה של אנכסנדרידס לא ילדה לו ילדים, והאפורים דרשו ממנו להיפטר ממנה ולשאת אחרת. אולם הוא סרב, על כן הרשו לו האפורים לשאת אישה נוספת, מנהג שחרג מהכללים המקובלים. האישה החדשה ילדה לו את קלאומנס. אולם לפתע ילדה הקודמת את דוריאיוס, ואחר כך את לאונידס, ואת קלאומברוטוס, אולם החדשה לא ילדה עוד. 

על כל פנים ברור שהיו לו ארבעה ילדים. קלאומנס הראשון ולאונידס הראשון, שהפכו למלכי ספרטה. ושני המצביאים דוריאיוס וקלאומברוטוס. בין נכדיו הבולטים ניתן למנות את גורגו, פליסטרכוס ופאוסניאס. 

בחיבורו "ספרטה - אמרות ומנהגים" מוסר פלוטרכוס מספר ציטוטים מפי אנכסנדרידס.

## הערות שוליים

קטגוריה:מלכי ספרטה
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-6 לפנה"ס
הילה להב

**הילה להב** (נולדה ב-2 במרץ 1985) היא משוררת ונגנית חלילית ישראלית.

## ביוגרפיה
להב נולדה בזכרון יעקב. החלה לכתוב בגיל צעיר מאוד, ובגיל 18 פרסמה לראשונה משיריה בכתב העת מטעם בעריכת יצחק לאור, בו המשיכה לפרסם עד לסגירתו בשנת 2011. שיריה התפרסמו בהמשך גם בכתב העת הו!.

בשנת 2012 יצא לאור ספרה הראשון, "**יחידה**", במסגרת סדרת ריתמוס לשירה בהוצאת הקיבוץ המאוחד.

בשנת 2014 יצא לאור ספרה השני "**עד הבֹקר**", גם הוא בהוצאת הקיבוץ המאוחד. הספר ערוך כפואמה בהשראת סיפור פילגש בגבעה, וזכה לשבחי המבקרים על מקוריותו ועוצמתו.

בשנת 2019 יצא לאור ספרה השלישי "**גג עץ**", אף הוא בסדרת ריתמוס לשירה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* יוני ליבנה, ריאיון עם הילה להב: עד-הבוקר, ידיעות אחרונות, 16 בינואר 2015
* 

**משיריה**:
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:משוררות ישראליות
קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:משוררות כותבות עברית
קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:נגניות חלילית
קטגוריה:נגני חלילית
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1985
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1985
ברקין

**ברקין** (באנגלית: **Баркин** ,**Barquín**, **Barkin**) הוא שם משפחה.

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה עבריים
ברנלף

**הנדריק יאן מארסמן** (בהולנדית: **Hendrik Jan Marsman**; 14 בינואר 1937 – 29 באוקטובר 2012), המוכר בשמות העט **י. בֶּרְנְלֶף** (**J. Bernlef**) או **ברנלף** היה סופר, מתרגם ופזמונאי הולנדי.

במהלך חייו זכה ברנלף במספר רב של פרסים ואותות ספרותיים בהולנד מולדתו. ספרו הידוע **חזיונות שווא** משנת 1984 (בהולנדית: *Hersenschimmen*), עוסק בהתמודדות עם דמנציה. הספר נותן תיאור ריאליסטי של ירידת התודעה לדמנציה מנקודת מבטו של הסובל. 

הספר תורגם לעברית על ידי רן הכהן בשנת 2013 ויצא לאור במסגרת סדרת ספריה לעם בהוצאת עם עובד.

ברנלף נפטר בגיל 75, בביתו שבאמסטרדם, לאחר מחלה קצרה.

## קישורים חיצוניים

* על "חזיונות שווא", של ברנלף, המדור לספרות ב"7 לילות" של "ידיעות אחרונות", 6 בדצמבר 2013

קטגוריה:סופרים הולנדים
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1937
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-2012
רשימת אתרי מורשת עולמית

שמאל|ממוזער|250px|אתרי מורשת עולמית לפי מדינות 
אתר מורשת עולמית הוא אתר שהוכרז על ידי ועדת המורשת העולמית של אונסק"ו כאתר הראוי לשימור בזכות חשיבותו המיוחדת למורשת המשותפת לאנושות.

האספה הכללית של אונסק"ו החלה בתוכנית להגנה על אתרי מורשת עולמית עם ניסוח "האמנה בדבר הגנת המורשת הטבעית והתרבותית העולמית" (Convention Concerning the Protection of World Cultural and Natural Heritage) ביום 16 בנובמבר 1972, ומכוחה הוקמה ועדת המורשת העולמית, האחראית על בחירת אתרים חדשים ופיקוח על ניהולם של האתרים שברשימה. עד כה אשררו 190 מדינות את האמנה.

נכון לשנת 2025, ישנם 1,248 אתרי מורשת עולמית הממוקמים ב-170 מדינות ברחבי העולם. האתרים מחולקים לפי אתרים טבעיים, אתרי תרבות שנבנו בידי אדם ואתרים מעורבים (נוצרו בידי הטבע והאדם). אזורי האתרים מחולקים על ידי אונסק"ו ל-5 אזורים: אפריקה, מדינות ערביות, אסיה והאגן הפסיפי, אירופה וצפון אמריקה והאזור האחרון, אמריקה הלטינית והקריביים. המדינה עם מספר אתרי המורשת הרבים ביותר היא איטליה עם 61 אתרים, אחריה סין עם 60 אתרים, ואחריהן גרמניה עם 55 אתרים.

## אתרי מורשת עולמית לפי מדינות

## ראו גם

## קישורים חיצוניים
* רשימת אתרי המורשת באתר אונסק"ו 

## הערות שוליים

קטגוריה:אתרי מורשת עולמית
*
אתרי מורשת עולמית
הצהרת חיפה (כנס בינלאומי לנשים מנהיגות)

**הצהרת חיפה** היא מסמך המסכם את עיקרי ההחלטות בכנסים הבינלאומיים לנשים מנהיגות, שמקיימת אחת לשנתיים סוכנות הסיוע הלאומית של ישראל במרכז כרמל – המרכז הבינלאומי להכשרה ע"ש גולדה מאיר בחיפה מאז שנת 1961, שבה הוקם המרכז על ידי שרת החוץ גולדה מאיר.

הכנסים עוסקים בנושאים שעליהם הכריז ארגון האומות המאוחדות כבעלי חשיבות בינלאומית בתחום הפיתוח, בדגש על קידום מעמד הנשים בעולם, הן במדינות מתפתחות והן במדינות מפותחות. המשתתפות בכנסים אלה הן דמויות מפתח ונשים בכירות מהזירות הפוליטית, הכלכלית והחברתית מרחבי העולם.

בהצהרה, הנכתבת ומתפרסמת בארבע שפות (אנגלית, צרפתית, ספרדית ורוסית), מאמצות משתתפות הכנס עמדות משותפות בנוגע להחלטות ולמדיניות האו"ם, אשר מהוות בסיס לקריאה לפעולה מצד ממשלות העולם וארגונים בינלאומיים.

עוד מפרטת ההצהרה את הצעדים שיש לנקוט לשם מימוש החזון והמדיניות המוצהרת. טיוטת הצהרת חיפה מוגשת בעת סיום הכנס לנשיא המדינה במשכן הנשיא בירושלים.

## קישורים חיצוניים
* הצהרת חיפה - הדוח המסכם של הכנס הבינלאומי ה-28 לנשים מנהיגות (2013)
* הצהרת חיפה - הכנס הבינלאומי ה-29 לנשים מנהיגות (2015)
* מרכז כרמל – המרכז הבינלאומי להכשרה ע"ש גולדה מאיר
* מש"ב - סוכנות הסיוע הלאומית של ישראל, משרד החוץ

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: כנסים
קטגוריה:חיפה: חינוך
קטגוריה:נשים בישראל
מכון צורבא מרבנן

**מכון צורְבָא מֵרָבּנן** (מארמית: צורב מן החכמים, צרוב באש תלמידי חכמים) הוא מכון העוסק בהנגשת לימוד ההלכה. המכון פועל במאות מרכזים בארץ ובעולם ומעביר, ללא תשלום, שיעורים שבועיים בנושאים הלכתיים. משמעות השם "צורבא מרבנן" הוא כינוי לתלמיד צעיר שטרם הגיע לדרגת תלמיד חכם, המתקרב אל מדרגת החכמים ולומד מהם. המכון חבר בארגון חותם.

## ראשי המכון
המכון הוקם בשנת ה'תשס"ג (2003) על ידי הרב בן ציון אלגאזי, שעמד בעבר בראש ישיבת כרם ביבנה ומשמש כיום כאחד מראשי ישיבת ההסדר רמת גן, ובעידודו של מי שהיה הרב הראשי לישראל, הרב מרדכי אליהו, שכיהן גם כנשיא המכון מעת הקמתו ובמשך שנים רבות. כיום מכהן כנשיא המכון הרב יעקב אריאל, שכיהן גם כרבה הראשי של העיר רמת גן.
מכון צורבא מרבנן פועל כעמותה רשומה אשר בראש הוועד המנהל שלה עומד מיום הקמתה אחד ממייסדי המכון, גאל גרינוולד.

## פעילות המכון
על פי חזון מכון צורבא מרבנן, על כל יהודי ללמוד בצורה סדורה את כל ההלכות המעשיות הנוגעות לחייו האישיים, כאשר הלימוד מהווה גשר בין שלשלת דורות הפסיקה ההלכתית בתמצית ובמיקוד, ובכך נוצר לימוד הלכתי חווייתי הגורם ללומד להפוך להיות “פוסק לביתו”.
המכון כולל 410 מרכזי לימוד בארץ ועוד 50 מרכזי לימוד ברחבי העולם, שבהם לומדים למעלה מ-15,000 משתתפים. תוכנית הלימודים היא חד שבועית ונמשכת 4 שנים, ובה נלמדות כל ההלכות המעשיות בשולחן ערוך, על ארבעת חלקיו, מן המקור ועד היישום הלכה למעשה. בנוסף קיימות תוכניות נישה רבות: בצה"ל, במוסדות חינוכיים, בבתי כלא ועוד. המכון עורך קורסי הכשרה הלכתיים במגוון נושאים, ימי עיון, הרצאות וכנסים ברחבי הארץ והעולם, וכמו כן מפיק ומפיץ חומרי לימוד ייחודיים.

## פרויקטים של המכון
*צורבא ישיבות תיכוניות: תוכנית לימוד ייחודית הנלמדת ב-25 ישיבות תיכוניות ברחבי הארץ, שבמסגרתה זוכים תלמידי הישיבה לשיעור שבועי במתכונת ארבע שנתית.
*כנסי "תורה והלכה": כנסים בנושא תורה והלכה שאותם מקיים המכון מדי חודש ברחבי הארץ. כמו כן מקיים המכון שני כנסים מרכזיים שנתיים.
*צורבא רועה רוחני: תוכנית לימוד מעמיק, דו שנתי, של חלקים מתוך ארבעת חלקי שולחן ערוך, כאשר בסיומה, לאחר מבחני הסמכה, מוענקת לבוגרים תעודת "רועה רוחני" מהרבנות הראשית לישראל.
*צורבא בצה"ל: המכון מעביר שיעורים בנושא ההלכה היהודית בקרב כ-3,000 חיילים מדי שנה במסגרות שונות (ישיבות הסדר, נח"ל, מיזם שח"ר).
*צורבא בבתי הכלא: בשנת 2015 החל המכון בהעברת שיעורים גם לאסירים, בשלב זה בכלא "איילון", עם שאיפה להתרחב ל-25 שיעורים בבתי כלא נוספים.
*קורסי צורבא: המכון מעביר קורסי הלכה למעשה בהם מוסמכים מדי שנה כ-180 איש בנושאים: שחיטה, מילה, כשרות וספרות סת"ם.
*הפקת עזרי למידה: המכון מפיק מדי שנה עזרי למידה ייחודיים למבוגרים, נוער וצעירים, הכוללים: סרגל מידות בהלכה, לוח ברכות, משחקי מחשב, משחקי שולחן, חוברות לימוד ועוד.
*צורבא לנוער: תוכנית לימודית של צורבא כחלק מתוכנית הלימודים בחינוך הממלכתי דתי ביחידות הבגרות הפנימית בהלכה (2 יחידות לימוד).

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:מוסדות לימוד תורניים
קטגוריה:ישראל: עמותות
צ
קטגוריה:ישיבת כרם ביבנה
היכל התהילה של הכדורגל האיטלקי

**היכל התהילה של הכדורגל האיטלקי** ממוקם במוזיאון הכדורגל בפירנצה, איטליה, בסמוך למשרדי התאחדות הכדורגל האיטלקית. מטרת ההיכל, שהוקם בהובלתה של התאחדות הכדורגל, היא לקדם את המסורת, ההיסטוריה, התרבות והערכים של הכדורגל האיטלקי. החל משנת 2011 ובכל שנה, נכנסים להיכל התהילה כדורגלן (לפחות שנתיים אחרי הפרישה), מאמן, כדורגלן ותיק (לפחות 25 שנים אחרי הפרישה), שופט ומנהל, וחברי כבוד לאחר מותם. החל משנת 2014, נכנסת גם כדורגלנית אל ההיכל.

## חברי היכל התהילה

## קישורים חיצוניים

* 
* היכל התהילה של הכדורגל האיטלקי

קטגוריה:איטליה: כדורגל
כדורגל איטלקי
*
דוד שוסטל

הרב **דוד צבי שוסטל** (בכתב יידי: **שוסטאל** ; באנגלית: **Dovid Schustal**; נולד ביולי 1947) הוא ראש ישיבה אמריקאי, מראשי ישיבת לייקווד בניו ג'רזי.

את ראשות ישיבת לייקווד הוא חולק עם גיסו הרב אריה מלכיאל קוטלר ועם הרבנים ירוחם אולשין וישראל ניומאן.

## ביוגרפיה
בנם הבכור של הרב אליהו שמחה שוסטל ושרה בתו של הרב שמואל ארנפלד ממטרסדורף. הוא נולד שנה לאחר נישואי הוריו במונסי שבה שימש אביו כראש כולל אברכים של בית מדרש עליון. נישא לשרה יהודית בתו של ראש ישיבת לייקווד דאז הרב שניאור קוטלר, נכדתו של מייסד הישיבה הרב אהרן קוטלר.

לאחר פטירת חמיו ב-1982 התמנה יחד עם גיסו הרב אריה מלכיאל קוטלר לעמוד בראשות הישיבה.

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ראשי ישיבת לייקווד
קטגוריה:רבנים חרדים אמריקאים
קטגוריה:משפחת ארנפלד
קטגוריה:משפחת קוטלר
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1947
יומנו של חנון - חופשה על גלגלים

**יומנו של חנון - חופשה על גלגלים** (באנגלית: **Diary of a Wimpy Kid: The Long Haul**) הוא הספר התשיעי בסדרת יומנו של חנון שנכתבה ואוירה על ידי הסופר והמאייר האמריקאי, ג'ף קיני.

באוקטובר 2016 החלו צילומים לסרט המתבסס על הספר, בשם "יומנו של חנון 4: חופשה על גלגלים", אשר יצא לאקרנים ב-19 במאי 2017.

## עלילה
משפחת הפלי נוסעת לטיול ברכב ברחבי ארצות הברית. הספר מתאר את חוויות המשפחה במהלך הטיול מנקודת ראותו של גרג. במהלך הטיול משפחת הפלי מסתבכת וקורים לה דברים, כמו בריחה ממשפחה שרודפת אחריהם, שחפים שנתקעים בתוך הרכב, זכייה בחזיר כחיית מחמד, ועוד.

## דמויות

### דמויות ראשיות
***גרגורי (גרג) הפלי** - נער מתבגר. גיבור הספר.
***סוזן הפלי** - האם במשפחת הפלי ואשתו של פרנק.
***פרנק הפלי** - אביהם של גרג, רודריק ומני.
***רודריק הפלי** - אחיו הגדול של גרג.
***מני הפלי** - אחיו הקטן של גרג.
***החזיר של מני -** החזיר שמשפחת הפלי מאמצת מתוך שיגעון. אחר כך המשפחה מתחרטת ומוסרת את החזיר לפינת ליטוף, רק כדי להתחרט שוב ולקחת אותו חזרה.
***מר גורילה**- שמו לא ידוע, אז גרג מכנה אותו גורילה, בגלל שהוא דומה לגורילה במראה החיצוני. גרג עצבן את בנו ומאז גרג מפחד ממנו. נתקלים זה בזה כמה פעמים במהלך הספר.

### דמויות אורחות
***ראולי ג'פרסון** - חברו של גרג.
***השחף** - שחף שגרג האכיל אותו ואז שחפים רבים נכנסו לרכב המשפחה ויצרו בלגן גדול.

## ראו גם
*יומנו של חנון

## קישורים חיצוניים
* 
* האתר הרשמי של הסדרה 

## הערות שוליים

חופשה על גלגלים
קטגוריה:ספרים אמריקאיים
קטגוריה:ספרי 2014
קטגוריה:ספרי ילדים ונוער
קטגוריה:ספרי הוצאת כנרת
קטגוריה:יומנו של חנון: ספרים
חרבראנד באקר

**חֶרְבְּראנְד באקר** (בהולנדית: **Gerbrand Bakker**; נולד ב-28 באפריל 1962) הוא סופר הולנדי.

באקר הוא גנן ומדריך סקי במקצועו ובעבר עבד בתמלול כתוביות לטלוויזיה ההולנדית.

ספרו **למעלה שקט** (בהולנדית: *Boven is het stil*) משנת 2006 זכה להצלחה ברחבי העולם, זיכה את מחברו בפרס ה-IMPAC האירי, ואף תורגם לעברית ויצא לאור בסדרת "ספרית פועלים - סיפורת" של הוצאת הקיבוץ המאוחד בשנת 2011, בתרגומה של רחל ליברמן.
ספרו השני יוני יצא לאור ב-2009 וטרם תורגם לעברית.
ספרו השלישי The detour יצא לאור ב-2010 וטרם תורגם לעברית.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:סופרים הולנדים
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1962
קראסוחה

**קראסוחה** (ברוסית: **Красуха**; באנגלית: **Krasukha**) היא מערכת רוסית קרקעית ניידת ללוחמה אלקטרונית על ידי חסימה אלקטרומגנטית.

את המערכת מפתח תאגיד KRET עבור פלטפורמות ממונעות שונות.

## קראסוחה-2

## קראסוחה-4
קראסוחה-4 היא מערכת חסימה בפס רחב הנישאת על גבי רכב מסוג BAZ-6910-022. כמו קודמתה (קראסוחה-2), היא מעסיקה מטרות AWACS ומערכות מכ"ם אוויריות נוספות. לקראסוחה-4 טווח אפקטיבי המאפשר לה להפריע לפעולת לוויינים נמוכי מסלול (LEO) כגון לווייני מערכת "לקרוס", והיא יכולה לגרום נזק בלתי הפיך למטרותיה. המערכת הותקנה בבסיס חיל האוויר הרוסי בחמיימים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:רוסיה: צבא וביטחון
קטגוריה:לוחמה אלקטרונית
יהודה פאלק

**יהודה נחום פאלק** (14 בנובמבר 1958 – 4 ביולי 2012) היה בלשן ישראלי, פרופסור באוניברסיטה העברית בירושלים.

פאלק נולד בניו יורק לשרגא ולחווה. בוגר תואר ראשון בבלשנות באוניברסיטת ברנדייס ותואר דוקטור בבלשנות ב-MIT.
ב-1984 עלה לישראל והתיישב בירושלים, שבה לימד משך כמעט שלושה עשורים באוניברסיטה העברית, תחילה בחוג לאנגלית ובשנותיו האחרונות בחוג לבלשנות, שם עמד בראש התוכנית לבלשנות גנרטיבית.

עיקר פועלו היה בתחום דקדוק לקסיקלי פונקציונלי, תאוריה שהיא בין החלופות הרציניות הבודדות לתאוריה החומסקיאנית הקלאסית. פאלק למד את התאוריה מאחת ממפתחיה הראשונים, פרופסור ג'ואן ברזנן, שהייתה מנחתו לדוקטורט, פיתח אותה בעצמו משך שנים בפרסומיו השונים, ואף כתב ספר מבוא לתאוריה בשנת 2001 המשמש סטודנטים לבלשנות באוניברסיטאות שונות ברחבי העולם.

נפטר ב-4 ביולי 2012, בגיל 54. היה נשוי לברנדל ואב לחמישה ילדים.

## קישורים חיצוניים
* יהודה פאלק, אתר אישי
* יהודה פאלק, 1958-2012, איתמר קסטנר, דגש קל

## הערות שוליים

קטגוריה:בלשנים ולשונאים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ברנדייס
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: בלשנות
קטגוריה:עולים בשנות ה-1980
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1958
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2012
דרך אריה לובה אליאב

**דרך אריה לובה אליאב** היא דרך (מנהרה) מעגלית תת-קרקעית, ראשונה מסוגה בישראל, העוברת מתחת למתחם שרונה ואזור הקריה בתל אביב ובקרבת תחנת הרכבת השלום ומגדלי עזריאלי. הדרך נקראה על שם אריה לובה אליאב. 
## היסטוריה
"דרך אריה לובה אליאב" הוקמה במסגרת פרויקט "דרום הקריה", שתכנונו החל עוד בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20. במסגרת התוכנית תוכננו בנייתם של מאות אלפי מ"ר של משרדים בשטח המושבה שרונה. לצורך שיפור הנגישות לאזור הוחלט להרחיב את רחוב קפלן ולהרוס חלק ניכר מהמבנים ההיסטוריים. המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל פתחה במאבק ודרשה הקמת מנהרה במקום הרחבה של רחוב קפלן ושימור המבנים מעליהם. לבסוף הוסכם על תוכנית הכוללת הריסת 2 מבנים, כולל  "בית קוטין" ששימש כמפקדה הראשונה של חיל האוויר, העתקת 5 מבנים לשימור והקמת דרך גישה תת-קרקעית לחניוני המבנים החדשים כך שמתחם שרונה ההיסטורי יהיה חופשי מתנועת כלי רכב. הבנייה החדשה מוקמה בצורת ח מסביב למתחם ההיסטורי. 

האחריות לבניית הכביש הייתה בידי היזמים שזכו במכרזים לבנייה במגרשים השונים סביב המתחם. מאחר שהמבנים הושלמו בזמנים שונים, הכביש נפתח בהדרגה, כל קטע סמוך לפרויקט שהושלם.  
הקטע הראשון, נפתח לתנועה ב-1 בדצמבר 2014, ואורכו הוא כ-350 מטרים. באוקטובר 2017 נפתח לתנועה מקטע שני שהשלים כמחצית מהרחוב. חלקו המערבי נבנה במסגרת פרויקט מגורים של קבוצת הרכישה "בסר בשרונה" (לשעבר "יונייטד שרונה"), בו נבנים שלושה מגדלים. אכלוס הפרויקט צפו בסוף 2025.

## מבנה הרחוב
אורך הדרך כולה כיום הוא כ-1,500 מטר, רוחבה כ-12–15 מטרים, וגובהה כ-4.85 מטרים. מדובר בקטע שהכניסה אליו היא ברחוב קפלן, לכיוון מערב, והיציאה היא לכיוון מזרח באותו רחוב. קטע זה מאפשר כניסה לחניון קריית הממשלה.  הדרך מובילה ל-10 חניונים של בנייני מגורים ומשרדים, המכילים כ-10,000 מקומות חנייה. מתוכם ייועדו 30% לשימוש הציבור, והיתר לעובדים ולדיירים במגדלי המגורים. לדרך יש 4 כניסות ו-4 יציאות:
*ברחוב קפלן (כניסה בצד הצפוני ויציאה מהצד הדרומי).
*במנהרת דרך בגין (כניסה ויציאה).
*ברחוב הארבעה (שני מקומות לכניסה ויציאה).

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

אליאב
קטגוריה:ישראל: מנהרות כביש
קטגוריה:הקריה: תחבורה
קטגוריה:הנצחת אריה אליאב
קטגוריה:שרונה
קריספין בונהם-קרטר

**קריספין בונהם-קרטר** (באנגלית: **Crispin Bonham-Carter**; נולד ב-23 בספטמבר 1969) הוא שחקן ובמאי תיאטרון אנגלי.

## ביוגרפיה
בונהם-קרטר הוא בנם של פיטר בונהם-קרטר וקלודה גרינווד. הוא בן דוד מדרגה שלישית של השחקנית הלנה בונהם קרטר ושל אחיה אדוארד. בונהם-קרטר למד בגלנאלמונד קולג', וב-1992 סיים תואר בלימודים קלאסיים באוניברסיטת סנט אנדרוז שבסקוטלנד.

הוא מוכר מתפקידו כמר בינגלי במיני-סדרה "גאווה ודעה קדומה", עיבוד משנת 1995 של ה-BBC לרומן מאת ג'יין אוסטן. לפני כן כיכב בסיטקום "Honey for Tea". ב-1993 כיכב בונהם-קרטר לצדו של יואן מקגרגור בדרמה התקופתית "Scarlet and Black" בתפקיד המחזר של רייצ'ל וייס. עוד שיחק בתפקיד משנה בסרט "יומנה של ברידג'ט ג'ונס".

בעונה הרביעית של הסדרה הקומית "פשוט נהדרת", גילם בונהם-קרטר דמות של גנן יוקרתי בשם ג'אגו בלפור שמדקלם שמות של צמחים בלטינית באוזני אדינה. לצדו הופיעה ג'וליה סוואלה, שגילמה את לידיה ב"גאווה ודעה קדומה", בתפקיד סאפי השוכרת את שירותיו של ג'אגו לעצב את הגינה בביתם.

עוד הופיע בונהם-קרטר בווידאו קליפ לגרסת הכיסוי של וסטלייף לשיר "Uptown Girl". הוא שיחק בעונה השלישית של הסדרה "Game On" בתפקיד מושא אהבתה של מנדי.

### חיים אישיים
בונהם-קרטר נשוי לקתרין ג'וליאן דונווי. לבני הזוג יש ארבעה בנים: ארתור תומאס פטריק (יליד 1997), כריסטופר רואן (יליד 1999), סטנלי פיטר (יליד 2002) ופרנק דאגלס (יליד 2006).

בשנת 2011 ייצג את האוניברסיטה שלו בתוכנית ספיישל חג המולד של השעשועון "University Challenge" יחד עם מגישת הטלוויזיה הייזל אירווין. הצוות של סנט אנדרוז הפסיד בסיבוב הראשון לצוות מקיימברידג'.

## פילמוגרפיה
* זיכרונות מאחוזת הווארד (1992) Howards End
* האדום והשחור (1993) - מיני-סדרה
* (1994) Honey for Tea
* (1995) Full Throttle
* גאווה ודעה קדומה (1995) Pride and Prejudice
* *Annie: A Royal Adventure!* (1995, סרט טלוויזיה של ABC)
* (1996) Highlander: The Series
* קדפאל (1997) Cadfael
* (1997) The Rag Nymph
* (1998) Game-On
* בזיל (1998) Basil
* (1998) The Gift
* אנקת גבהים (1998) Wuthering Heights
* (1999) Coronation Street - The Brighton Bubble
* (2000) Urban Gothic
* (2001) Mind Games
* יומנה של ברידג'ט ג'ונס (2001) Bridget Jones's Diary
* ויקטוריה ואלברט (2001) Victoria & Albert
* פשוט נהדרת (2001) Absolutely Fabulous
* חדרי מסתורין 3 (2001) Murder Rooms: The Kingdom of Bones
* אוצרות מן העבר (2001–2002) Relic Hunter
* ER (2002)
* (2002) The Project
* (2003) Peter in Paradise
* (2004) Auf Wiedersehen, Pet
* (2004) Rosemary & Thyme
* (2005) The Walk
* (2006) Ghostboat
* האימפרסיוניסטים (2006) The Impressionists
* (2006) Suez: A Very British Crisis
* קזינו רויאל (2006) Casino Royale

## קישורים חיצוניים

* קריספין בונהם-קרטר

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1969
גזל שינה

ממוזער|איור של אדם ישן
**גזל שינה** הוא איסור הלכתי מוסרי, המתייחס להפרעה לשינה של אדם אחר. אף שהביטוי המקובל הוא "גזל שינה", כתבו באחרונים שלמעשה הדבר אינו נכלל באיסור גזל, והביאו מקורות שונים למהות וגדר האיסור.

## מקור האיסור
הביטוי "גזל שינה" מוזכר לראשונה, בהקשר אחר, בספר משלי, בפסוק .

אמנם לא קיים בדברי חז"ל איסור מפורש על גזל שינה, אך אחרונים שונים, בעיקר מתנועת המוסר, טבעו את הביטוי וסמכו את האיסור על מקורות שונים.

הביטוי בהקשרו של האיסור מוזכר לראשונה בשם החפץ חיים שהיה אומר: .

## טעם האיסור
כאמור, למרות הביטוי השגור "גזל שינה", כתבו האחרונים כי אין במניעת שינה של אדם, אפילו באופן ישיר, איסור גזל שעניינו כאשר הגזלן נוטל לעצמו חפץ שלקח מאחר, ואילו המונע שינה מחברו אינו מקבל לעצמו דבר. בעקבות כך העלו האחרונים סברות וטענות שונות, בסיבת האיסור בהפרעה לשינה:

* **ואהבת לרעך כמוך**: יש שכתבו, שכחלק מהציווי "ואהבת לרעך כמוך" נצטוונו לאהוב כל אדם מישראל, שלא לעשות לחברינו דבר ששנוא עלינו, ושלא לפגוע ולצער אדם מישראל, ולכן אסור להעיר אדם מאחר שהדבר יגרום לו לצער.
* **אונאה**: לדעת רבי יעקב בלוי, הדבר נכלל באיסור "לֹא תוֹנוּ אִישׁ אֶת עֲמִיתוֹ" (). על פי הגמרא בבבא מציעא שכתוב בה , מכאן נראה שקיים איסור כללי מהתורה לצער אדם בדיבור.
* **מזיק**: בשו"ת משנה הלכות כתב שהוא מדין מזיק: , והוסיף שכן הוא גם לשון המאירי 'היזק שינה'.

## דינים נוספים
### לימוד תורה בקול
בשו"ת שבט הלוי כתב רבי שמואל ואזנר, להתיר ללמד תינוקות של בית רבן תורה בביתו, ואין השכנים יכולים למחות שהדבר מפריע להם לישון, שהרי אי אפשר ללמד ילדים בלי מעט הגבהת הקול. אולם, הלומד בבית המדרש לא יגביה קולו אם הדבר מפריע לשכנים, מאחר שאפשר ללמוד בקול גם בלי להפריע.

אך בשו"ת משנה הלכות כתב רבי מנשה קליין להתיר ללמוד גם בקול רם , וכן כתבו בשם החזון איש – שאי אפשר למחות ביד מי שלומד תורה בקול בלילה, אמנם הוסיף שראוי להתרגל ללמוד בלילה בשקט.

### להעיר כדי לקיים מצווה
בפוסקים דנו, האם מותר להעיר אדם משנתו כדי שיקיים מצוות:

האחרונים הביאו את דברי השו"ע מהם משמע שמותר להעיר אדם לצורך מצוות קריאת שמע: .

בדין הדלקת נרות חנוכה, פוסק המשנה ברורה: 

### להפריש מאיסור
ברמ"א פסק כי מותר להעיר כהן שישן באוהל שיש שם מת, על מנת להצילו מטומאה האסורה לכהן. ובש"ך כתב שנראה שרק באיסור דאורייתא חובה להעיר אותו, אבל לא באיסור דרבנן.

אדם שישן מחוץ לסוכה, לדעת הבן איש חי יש להקיצו: , אולם לדעת רבי שלמה זלמן אוירבך אין צריך להעירו, כי ישן נחשב לשוטה שפטור ממצוות סוכה.

## קישורים חיצוניים
* הרב ישועה רטבי, מאמר בנושא גזל שינה, ישיבת מצפה יריחו
*תשובה על איסור גזל שינה, באתר דין
*האם יש איסור גזל שינה? באתר ישיבת כיסא רחמים
*

## הערות שוליים

קטגוריה:מוסר
קטגוריה:הלכה
קטגוריה:שינה
הארמייה ה-16 (ורמאכט)

**הארמייה ה-16** הייתה ארמייה גרמנית שפעלה במלחמת העולם השנייה. הארמייה השתתפה במערכה על צרפת ב-1940, ולאחר מכן במבצע ברברוסה. הארמייה נכללה בתוך קבוצת ארמיות צפון ומאוחר יותר בקבוצת ארמיות קורלנד. נלכדה יחד עם כל הקבוצה בחצי האי קורלנד ונכנעה בתום המלחמה לכוחות הסובייטיים.

## היסטוריה
הארמייה נוסדה ב-22 באוקטובר 1939. הארמייה נכללה בתוך קבוצת ארמיות A ולקחה חלק במערכה על צרפת ועל ארצות השפלה. לאחר מכן עם פרוץ מבצע ברברוסה ב-22 ביוני 1941, נכללה בתוך קבוצת ארמיות צפון, ותפקידה היה לכבוש את המדינות הבלטיות שבשליטת ברית המועצות. בינואר 1942 במסגרת מבצע דמיאנסק חלק מהארמייה נלכדה בידי הסובייטים בסביבות העיר דמיאנסק. היטלר לא ניתן אישור לסגת ואורגנה רכבת אווירית שהעבירה אספקה לנצורים, עד שב-25 במאי הצליחו לבסוף הגרמנים לחלץ אותם. 

עוד לפני כן הארמייה השתתפה במצור על לנינגרד, אולם בהדרגה הדפו הסובייטים את המצור, וקבוצת ארמיות צפון נסוגה לקורלנד. הסובייטים ניתקו את חצי האי, והיינץ גודריאן ביקש מהיטלר אישור לסגת. היטלר סירב והורה על שינוי שמה של קבוצת ארמיות צפון לקבוצת ארמיות קורלנד. עקב כניעתה של גרמניה הנאצית, נכנעה כל קבוצת הארמיות כאיש אחד ונלקחה בשבי.

## מפקדים
* גנרל-פלדמרשל ארנסט בוש (22 באוקטובר 1939 - 11 באוקטובר 1943)
* גנרל חיל התותחנים כריסטיאן הנזן (11 באוקטובר 1943 - 1 ביולי 1944)
* גנרל חיל הרגלים פאול לאוקס (1 ביולי 1944 - 30 באוגוסט 1944)
* גנרל-אוברסט קרל הילפרט (30 באוגוסט 1944 - 10 במרץ 1945)
* גנרל חיל הרגלים ארנסט-אנטון פון קרוסיג (10 במרץ 1945 - 16 במרץ 1945)
* גנרל הכוחות ההרריים פרידריך-יובסט פולקמר פון קירכנזיטנבאך (17 במרץ 1945 - 10 במאי 1945)

## קישורים חיצוניים
* הארמייה ה-16, באתר Axis History
* הארמייה ה-16, באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית

16
16
16
יהודית מרקה-קראוזה

**יהודית מַרקֶה -קרָאוּזֶה** (Marquet-Krause; 1906, אילניה, ישראל – 1 ביולי 1936, פריז, צרפת) הייתה ארכאולוגית ארץ-ישראלית, הנחשבת לארכאולוגית הצברית הראשונה.

## קורות חיים
קראוזה-מרקה נולדה בסג'רה שבגליל התחתון בשנת 1906 (1904 לפי מקור אחר). אמה, חיה, הייתה בת יהודה ליב חנקין מחובבי ציון ואחותו של יהושע חנקין. אביה, אליהו קראוזה, היה אגרונום וניהל את חוות ההכשרה בסג'רה. חווה זו הייתה מוקד חשוב לאנשי העלייה השנייה, ושם בילתה קראוזה-מרקה את ילדותה עד 1914, עת מונה אביה לנהל את מקוה ישראל על ידי הברון רוטשילד.
קראוזה-מרקה למדה בגימנסיה העברית הרצליה בתל אביב.

לאחר סיום לימודיה נסעה לפריז ללמוד בסורבון. היא הוקסמה מהממצאים במוזיאון הלובר, והחליטה להתמחות במזרח הקדום. כדי להכשיר עצמה כארכאולוגית מקראית היא למדה שפות עתיקות וסיירה באתרים ארכאולוגיים ברחבי המזרח התיכון. עם שובה לארץ ישראל היא השתתפה בחפירות תל יריחו של ג'ון גרסטנג. לאחר מכן, במימון הברון רוטשילד (שהיה בעל עניין בארכאולוגיה מקראית ואף רכש שטחים בעיר דוד לצורך חפירה) היא ניהלה חפירה ארכאולוגית באֶ-תֵל, אתר ארכאולוגי ששטחו מאה דונם בקירוב, ועליו ערמות אבנים גדולות, אשר זוהה כהעי מסיפורי הכיבוש של יהושע בן נון עקב היותו ממזרח לבית אל (כמתחייב מהאמור בבראשית יב' ח'), קרוב למדי לבית אל (כמתחייב מהאמור ביהושוע ח' יז': יושבי בית אל מצטרפים ליושבי העי במרדף אחרי כוח ההטעיה של בני ישראל), מתאים לטופוגרפיה של הקרב המתואר ביהושיע ח', ומכיל שרידים משמעותיים מתקופת הברונזה(עמ' 146).

קראוזה-מרקה חפרה שם בשנים 1933–1935. הייתה זו אחת החפירות הראשונות בארץ ישראל שנוהלו על ידי יהודים. עונת חפירות ראשונה התקיימה במשך כ-6 שבועות בספטמבר-אוקטובר 1933, יחד עם שמואל ייבין. עונת חפירות שנייה התקיימה ביולי 1934, במקביל לחפירותיו של ויליאם פוקסוול אולברייט בבית אל. עונת חפירות שלישית החלה בספטמבר 1935. ממצאים מהחפירות הוצגו בתערוכה במקווה ישראל שנפתחה בנוכחות הנציב העליון בינואר 1936.

בעת החפירה כבר הייתה חולה בשחפת והיא נפטרה ממנה ביולי 1936 בצרפת. היא נקברה בבית הקברות טרומפלדור בתל אביב

בחפירות התגלתה עיר בצורה מוקפת חומות מתקופת הברונזה הקדומה, בעלת ארמון, מאגר מים, מקדשים, ובתים רבים. העיר חרבה בשנת 2200 לפנה"ס בערך. מאז ועד למאה ה-12 לפני הספירה האתר לא היה מיושב ואז נוסד בו כפר קטן בעל 12 דונם, שנעזב במאה ה-11 לפני הספירה. 

החוקרים נחלקו בשאלה, האם כיבוש הארץ על ידי יהושוע ובני ישראל היה בתקופת הברונה התיכונה או הברונזה המאוחרת, אבל הממצאים מחפירות מרקה-קראוזה (שאושרו בחפירות מאוחרת יותר של ג'וזף קאלאווי) לא תאמו לאף אחת מהשערות אלו. הדבר הביא לחשיבה מחודשת במובנים רבים.

מרקה-קראוזה נישאה למזרחן איב מרקה (Yves Marquet), שהיה ממשפחת אצולה צרפתית והתגייר למענה. מרקה פרסם ממצאים נוספים של אשתו לאחר מותה.

## לקריאה נוספת
* דן בר"ג, "יהודית קראוזה-מרקה – הארכאולוגית ה'צברית' הראשונה", **[[קדמוניות]]** כט, 1 (תשנ"ו), 118–119.
* יובל פלג, "ארכאולוגיה ארץ ישראלית – סיפורן של שתי דמויות", **[[מבוע]]** מט (תשס"ח), 91–95.

## קישורים חיצוניים
* 
* יהודית מרקה-קראוזה באתר אלבום המשפחות – עדת ראשון-לציון
* אורנה הס, 
* 
* 
*  (נקרולוג)
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נשות היישוב ילידות הארץ
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:בוגרות גימנסיה הרצליה
קטגוריה:בוגרי גימנסיה הרצליה
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת פריז
קטגוריה:נשים הקבורות בבית הקברות טרומפלדור
קטגוריה:ארכאולוגיות
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1906
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1936
מכונת ממכר

ממוזער|מכונה לממכר מזון
**מְכוֹנַת מִמְכָּר** או **אוטומט מכירות** היא מכונה אוטומטית למכירת מיני מתיקה (בדרך כלל מזון מהיר או חטיפים) משקאות או חפצים אחרים, שפותחה לראשונה במאה העשרים באנגליה.

פעולת המכונה דורשת הכנסת כסף (בדרך כלל מטבעות או שטרות כסף) לפתח או חריץ המיועד לכך. לאחר הכנסת הכסף יש ללחוץ על כפתור או להקליד מספר מוצר, כדי לבחור את המוצר הרצוי. מכונות ממכר מודרניות רבות מאפשרות גם רכישה באמצעות כרטיס אשראי.

מכונת ממכר מוצבת פעמים רבות במקומות לא-מסחריים, שיש בהם תנועת קהל רבה, כמו מוסדות ציבור, מוסדות חינוך ובתי חולים, על מנת לספק לקהל זה אפשרות לרכישת מוצרי מזון ברמה בסיסית.

## קישורים חיצוניים

* 
 
* VENDING MACHINES, Google Arts & Culture, 2019


## הערות שוליים

קטגוריה:מסחר
קטגוריה:מכונות
ויליבאלד פון לנגרמן אונד ארלנקאמף

גנרל **ויליבאלד פון לנגרמן אונד ארלנקאמף** (בגרמנית: **Willibald von Langermann und Erlencamp**; 29 במרץ 1890 – 3 באוקטובר 1942) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
### קריירה מוקדמת
פון לנגרמן נולד ב-29 במרץ 1890 בקרלסרוהה, שהשתייכה לקיסרות הגרמנית. בשנת 1910 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הדרגונים ה-5 (פרייהר פון מנטויפל). עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה הועבר פון לנגרמן לרגימנט הדרגונים במילואים ה-7, ולחם בשורותיו במהלך המלחמה. ב-25 בפברואר 1915 הועלה לדרגת אובר לויטננט, ובאוגוסט 1916 הוא מונה לקצין מטה בקורפוס המילואים ה-10. זמן קצר לאחר מכן הוא מונה לקצין מטה בדיוויזיית המילואים ה-22, וב-18 ביוני 1917 הועלה לדרגת ריטמייסטר. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה נשאר פון לנגרמן ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באוקטובר 1927 מונה פון לנגרמן למפקד פלוגה 1 ברגימנט הפרשים ה-13 (הפרוסי), ובסתיו 1930 מונה למדריך בבית הספר לפרשים בהנובר. ב-1 בנובמבר 1930 הועלה לדרגת מיור, וב-1 במאי 1934 הועלה לדרגת אוברסט לויטננט. בקיץ 1935 מונה למפקד רגימנט הפרשים ה-4 (הפרוסי), וב-1 באפריל 1936 הועלה לדרגת אוברסט. ב-10 בנובמבר 1938 מונה למפקח הכללי על יחידות הפרשים והיחידות הממונעות בOKH.

### מלחמת העולם השנייה
ב-23 באוקטובר 1939 מונה פון לנגרמן למפקד הדיוויזיה ה-410 ששהתה בהמבורג, וב-1 במרץ 1940 הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-29 במאי 1940 במהלך המערכה על צרפת מונה פון לנגרמן למפקד הדיוויזיה הממונעת ה-29, ולחם עימה כחלק מהקורפוס הממונע ה-14 במסגרת קבוצת הפאנצר קלייסט, ובשלב השני כחלק מהקורפוס הממונע ה-39 במסגרת קבוצת הפאנצר גודריאן, ועל פעולותיו בקרבות הוא קיבל ב-15 באוגוסט 1940 את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-8 בספטמבר 1940 מונה פון לנגרמן למפקד דיוויזיית הפאנצר ה-4, ופיקד עליה במהלך מבצע ברברוסה כחלק מהקורפוס הממונע ה-24 במסגרת ארמיית הפאנצר השנייה. במהלך הקרב על מוסקבה לחם פון לנגרמן עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס הממונע ה-24 במסגרת ארמיית הפאנצר השנייה, וספג אבדות כבדות במהלך הקרב על טולה.

ב-7 בינואר 1942 מונה פון לנגרמן למפקד הקורפוס הממונע ה-24, שהיה חלק מארמיית הפאנצר השנייה, וב-15 בינואר הועלה לדרגת גנרל לויטננט. ב-17 בפברואר 1942 קיבל פון לנגרמן תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-1 ביוני 1942 הועלה לדרגת גנרל חיל השריון. ב-21 ביוני 1942 הוסב הקורפוס הממונע ה-24 לקורפוס פאנצר, והוכפף לארמיית הפאנצר הרביעית. במהלך מתקפת הקיץ הגרמנית לחם הקורפוס בקרב על וורונז', ולאחר מכן השתתף כחלק מהארמייה השישית בקרבות באזור סטלינגרד.

ב-3 באוקטובר 1942 נהרג פון לנגרמן בשעת סיור בחזית מרימון יד שהושלך לעברו.

## קישורים חיצוניים

* ויליבאלד פון לנגרמן אונד ארלנקאמף באתר lexikon-der-wehrmacht 
* 

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים עם עלי אלון
קטגוריה:מפקדי גייסות גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנהרגו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1890
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1942