open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
הספרייה הלאומית לחקלאות של ארצות הברית

ממוזער|250px|הספרייה הלאומית לחקלאות של ארצות הברית
**הספרייה הלאומית לחקלאות של ארצות הברית** היא ספרייה לאומית המוקדשת לחקלאות ואחת מספריות המחקר הגדולות בעולם. הספרייה היא אחת מחמש הספריות הלאומיות של ארצות הברית. היא ממוקמת בבלטסוויל, במדינת מרילנד על יד וושינגטון הבירה. הספרייה נוסדה בשנת 1862 על ידי הנשיא אברהם לינקולן ויש בה למעלה מ-4 מיליון ספרים. בנוסף, הספרייה משמשת גם בתור מרכז מידע לאומי לחקלאות וגינון. 

בשנת 1962 עברה הספרייה אל המכון למחקר חקלאי של ארצות הברית במרילנד והוגדרה בתור "ספרייה לאומית" על ידי שר החקלאות דאז אורוויל פרימן. בשנת 2000 הוחלט לקרוא לספרייה על שם הנשיא לינקולן, מייסדה.

## קישורים חיצוניים

* 

*  הספרייה הלאומית לחקלאות של ארצות הברית

קטגוריה:ארצות הברית: ספריות
חקלאות
קטגוריה:מרילנד: מבנים
שאהי

**שאהי** (סלובקית: **Šahy**, סלובקית עד 1927: Ipolské Šiahy, הונגרית: Ipolyság, גרמנית: Eipelschlag) היא עיירה בנפת ניטרה בדרום סלובקיה, על גבול הונגריה. רוב תושבי העיירה הם הונגרים.

## היסטוריה
האזכור הראשון של העיירה במקורות היסטוריים הוא משנת 1237, במסמך של המלך בלה הרביעי. שם קרויה העיירה "שאג" (Saag). במחצית השנייה של המאה ה-16 וברוב המאה ה-17 (עד 1685 הייתה העיירה תחת שליטת האימפריה העות'מאנית ונקראה "שפראדי" (Şefradi). לאחר מכך היא עברה לשליטת האימפריה האוסטרו-הונגרית.

עם נפילת האימפריה האוסטרו-הונגרית בעקבות מלחמת העולם הראשונה נכללה שאהי בשטח צ'כוסלובקיה. בנובמבר 1938 בעקבות בוררות וינה הראשונה, תוצאה של הסכם מינכן, ובו נקבע שהאזור בו שוכנת שאהי יעבור להונגריה.

מ-1945, לאחר מלחמת העולם השנייה, נכללה שאהי שוב בשטח צ'כוסלובקיה. עם פירוק צ'כוסלובקיה, בשנת 1993, נכללה שאהי בשטח סלובקיה.

## יהודי שאהי
ב-1941, היו בעיירה 773 יהודים, חלקם מודרניים וחלקים אורתודוקסים. שתי הקהילות הפעילו במשותף בית ספר יסודי יהודי ובעיירה פעלו תנועות נוער ציוניות. בקיץ 1941 גורשו לאוקראינה שהייתה תחת שלטון גרמניה יהודים מהעיירה ללא אזרחות הונגרית. המגורשים נרצחו בקמניץ-פודולסקי. הצבא הגרמני כבש את הונגריה ב-19 במרס 1944. בעיירה הוקם גטו ובו רוכזו יהודים מיישובי הסביבה. בגטו היו כ-1,200 יהודים. במאי וביוני 1944 גורשו יושבי הגטו לאושוויץ.

## לקריאה נוספת
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:סלובקיה: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות בסלובקיה
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-13
מלון זאכר

**מלון זאכר** (בגרמנית: **Hotel Sacher**) הוא מלון מפואר הממוקם ברובע העיר הפנימית של וינה בירת אוסטריה, בסמוך לבית האופרה של וינה.

המלון נודע בעוגת הזאכרטורט שנחשבת למקורית והומצאה על ידי בעליו ומוגשת בבית הקפה שלו. במלון 152 חדרים.

המלון נחשב לאחד המלונות המפוארים בעולם גם בזכות בתי הקפה ומסעדות המלון היוקרתיות שלו.

## היסטוריה
המלון נוסד בשנת 1876 על ידי אדוארד זאכר. לאחר פטירתו בשנת 1892, אלמנתו, אנה זאכר החלה לנהל את המלון, ותחת ניהולה הפך המלון לאחד המלונות המפוארים והידועים בעולם. אצילי האימפריה האוסטרו הונגרית נהגו לאכול במלון לאחר שהתארחו בארמון הופבורג ממנו חזרו רעבים בשל משך הזמן הקצר שבהם הותר להם לאכול. על פי נימוסי בית המלוכה, הורשו אורחים בסעודות רשמיות לאכול רק בפרק הזמן שבו הקיסר אכל, והקיסר פרנץ יוזף נהג לאכול פרקי זמן קצרים ביותר.

לאחר מלחמת העולם הראשונה נותר המלון מלון המיועד לאריסטוקרטיה בלבד, ואורחים שאינם בני משפחות אצולה לא הורשו לישון במלון. בשל המצב הכלכלי הירוד של משפחות האצולה האירופאית בשנים אלה, נקלע המלון לקשיים כלכליים ובשנות ה-30 נאלצה אנה זאכר למכור את המלון.

בשנת 1934 עבר המלון לבעלות אליזבת גרטלר.

לאחר מלחמת העולם השנייה היה המלון ממוקם בשטח הכיבוש הבריטי של וינה, והכוחות הבריטיים השתמשו במלון כמפקדתם.

לאחר עזיבת הכוחות הזרים את העיר שב המלון לבעליו.

בשנת 2005 שופץ המלון ונוספה לו קומה נוספת.

### המאבק על הזאכרטורט
עד לשנת 1965 ניהל מלון זאכר מאבק ממושך עם קונדיטוריית דמל שפיתחה מוצר תחת השם הזהה, **עוגת זאכרטורט מקורית**. ישנן מספר השערות לאופן שבו הצליחו ראשי קונדיטוריית דמל להשיג את המתכון לעוגת הזאכרטורטה. מאפיית **דמל** שינתה את שם המוצר שלה לשם **עוגת ה[[זאכרטורטה]] של דמל** ושינתה מעט את הרכבה בכך שריבת המשמש ממוקמת בעוגה ישירות מתחת לזיגוג השוקולד העליון ולא באמצע.


Sacher Hotel Vienna 2006.JPG|בר המלון
Hotel Sacher Vienna Sept 2006 002.jpg|חזית המלון
Hotel Sacher Vienna 065.jpg|חזית המלון בלילה
Cafe at Hotel Sacher Wien P1200850.JPG|בית הקפה של המלון
Sachertorte and Apple Strudel at Hotel Sacher.jpg|זאכר טורט ואפל שטרודל במלון זאכר
HotelSacher.jpg|החנות בכניסה למלון


## קישורים חיצוניים

* 
* ההיסטוריה של המלון

קטגוריה:וינה: מבנים
קטגוריה:אוסטריה: בתי מלון
קטגוריה:אינרה שטאדט
מורן מרציאנו

**מורן מרציאנו** (נולד ב-18 ביולי 1978) הוא מלהק ואיש טלוויזיה ישראלי.

## ביוגרפיה
נולד וגדל בראשון לציון, הבכור מבין שלושה ילדים. הוריו הם מייסדי ומנהלי רשת הצעצועים הקמעונאית "צעצועי מורן", שמייבאת צעצועים לישראל. סיים את הגימנסיה הריאלית בראשון לציון בהצטיינות, במגמות ביולוגיה וכימיה (1996).

לעיסוקו כמלהק הגיע במקרה, אחרי שפנה לסוכנות שחקנים והציע להם כדוגמן חבר שלו, וכך החל לעבוד כמלהק דוגמניות סוכנות.

בשנת 2000 הקים עם רמי פרשוב את סוכנות הדוגמנות "ארטפורם", איתה ייצג וניהל מספר קטן של דוגמניות מובילות כמו עמית מכטינגר, בר רפאלי, קים איגלינסקי, נינה ברוש (ויק), יעל גולדמן, שרון גניש, מלי לוי, מורן גרוס, מור קציר וחן יאני. פרשוב היה אחראי על הייצוג בחו"ל ומרציאנו על הייצוג בישראל.

ב-2005 ליהק את המנחים לעונה השנייה של התוכנית "אקזיט". זו הייתה עבודת הליהוק הראשונה שלו. ליהק את תוכניות הריאליטי "הישרדות", "הדוגמניות" ו"המירוץ למיליון". הוא היה מעורב בבניית תוכנה שתעשה פילוח של המתמודדים ל"הישרדות" על ידי שאלות ובחינות פסיכוטכניות. הוא סייפר בריאיון לחן שליטא מ"גלובס" על צורת ליהוק הריאליטי:

ליהק גם שחקנים עבור העונה השנייה של התוכנית "האלופה", פרסומות לביגוד והלבשה תחתונה ופרסומות שונות.

מרציאנו למד משחק מול מצלמה אצל ליאת ביין ומרצה לשחקנים במסגרות שונות כמו גם בפקולטות ומכללות לתקשורת. כשחקן הופיע כשחקן אורח בסדרות "עבודה ערבית", "חצויה", "גאליס", 30 ש"ח לשעה ו"בובות" ובסרט "מכתוב". בסדרה "עספור" שיחק בעונות הראשונה והשנייה את העבריין ליאור ניסימיאן.

החברה שלו כוללת שלוש מחלקות ליהוק: ריאליטי, דרמה ופרסומות.
הוא מייעץ באופן שוטף לגופי שידור, משרדי פרסום, חברות הפקה וכולי בנושאי תוכן וליהוק. מרצה בפני חברות וגופים פרטיים על ליהוק ועולם הטלוויזיה.

לאחר חמש שנים לנפילתו של גלעד שליט בשבי יזם פרויקט להעלאת מודעות בצורך בהסכם לשחרורו, בו השתתפו כרמי גילון, עמי אילון, גילה אלמגור, משה איבגי, רון קופמן ואייל ברקוביץ'.

במהלך השנים היה הבאסיסט של להקת "אידיאה" שהופיעה במועדונים הלוגוס ובארבי. כתב והלחין את שירי הלהקה. היה גם היוצר, הבאסיסט והסולן של להקת "אוקטובר שם זמני", איתה הופיע בערוץ המוזיקה ובמועדון בארבי. ניגן באס בהופעה באכזיב עם מיכה שטרית. wake up, השיר שכתב והלחין, הוא שיר הנושא מתוך "פצועים בראש". נכון ל-2017 מרציאנו עדיין עוסק במוזיקה, כותב, מלחין ומופיע עם חומרים מקוריים שלו ולעיתים גם משתף פעולה עם אמנים אחרים.

בינואר 2014 בחר בו "גלובס" לאחד ממאה האנשים המשפיעים בתקשורת הישראלית.

מרציאנו נישא בשנת 2010 לענבל, עורכת תוכן ומורה ליוגה. יש להם שתי בנות והם מתגוררים בתל אביב.

## טלוויזיה

## סרטי קולנוע

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* ניב רסקין, בתוכנית "המושכים בחוטים", ראיון טלוויזיה עם מורן מרציאנו, בערוץ היו טיוב של 23tv, 21 במאי 2012
* 
* האיש שליהק את הישרדות הונדורס, באתר רשת, 1 במרץ 2016 
* 
* מורן מרציאנו בפרלמנט שישי עם רועי כ"ץ, ברדיו תל אביב, 15 בנובמבר 2019
* מורן מרציאנו – מי שאחראי לפריצתם של עשרות כוכבים והופעתם על המסך ומי שליהק כמעט כל תוכנית טלוויזיה אפשרית מסביר איך באים כוכבים לעולם, באתר רדיו דרום, 2 בינואר 2020
* המלהק מורן מרציאנו חושף את סודות המקצוע, חדשות הבוקר עם ניב רסקין, 28 ביוני 2022

## הערות שוליים

קטגוריה:מלהקים ישראלים
קטגוריה:בוגרי הגימנסיה הריאלית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1978
נחל צופים

**נַחַל צוֹפִים** הוא נחל אכזב בוואדי בצפון ירושלים. ראשיתו בהר הצופים ומכאן שמו. יורד בערוץ עמוק, מרחק 1.6 ק"מ וירידה של 110 מטר עד למוצאו אל נחל שורק למרגלות שכונת רמות אלון.שמו הערבי של הנחל הוא ואדי אום אל עמד

אורכו של הואדי המכונה **פארק נחל צופים** הוא מצומת רמות במערב ועד צומת גבעת המבתר ממזרח, בתוך שטח מיוער שמצפונו השכונות שועפאט ורמת שלמה; ומדרומו גבעת המבתר, רמת אשכול, סנהדריה המורחבת והר חוצבים. בנוסף, בצמוד לואדי נחל צופים נמצאים "גן החמישה עשר" (בלב הגן של בית הספר יד המורה) בין גבעת המבתר לרמת אשכול; וגן משולם (בלב הגן מערת האשכולות) בין רמת אשכול לסנהדריה המורחבת. הנחל עצמו ממשיך בתוך מנהרה ומתחבר עם נחל שורק לכיוון סכר בית זית.

בגדה הצפונית של הנחל, מול שכונת סנהדריה המורחבת, ישנה תצפית רחבה על השכונות שהיו לפני מלחמת ששת הימים על הספר. בשל המיקום האסטרטגי, וכן בשל היות נתיב הנחל מקשר בין המתחם הירדני בנבי סמואל למקבילו בגבעת התחמושת, התגלעו חיכוכים בין נציגי ישראל וירדן במהלך הדיונים על הסכמי שביתת הנשק בתום מלחמת העצמאות בשנת 1949. הישראלים ביקשו לפרז את הערוץ כולו, אך יד הירדנים הייתה על העליונה. בין 1949 ל-1967 אירעו תקריות ירי רבות בין המוצבים הישראליים והירדנים שמשני עברי הנחל. התקריות הביאו ב-1958 לסלילת דרך פטרולים צה"לית בגדה הדרומית של חלקו המערבי של הנחל, הקיימת עד היום.

לאחר מלחמת ששת הימים הוחל בבנייה מהירה של שכונות משני צדי הנחל. במוצאו הוקמה חוות חשמל, ומעל גדתו הצפונית נסללה דרך יגאל ידין, המקשרת בין השכונות הצפוניות של ירושלים. הפיתוח המהיר הביא לטשטוש חלקים מן האפיק, והכחדה מהירה של החי והצומח באזור. עדרי צבאים, שנראו תדיר בנחל, הלכו ונעלמו בהדרגה, עד שנותרו בו פרטים בודדים. תוואי הקרקע במוצא הנחל אל נחל שורק נעלם בעת הקמת אחד ממחלפי כביש בגין מעליו.

כיום מהווה השטח המיוער סביב אפיק הנחל חלק מפארק ירושלים, ולאורכו נסלל שביל אופניים. חלק זה מכונה יער רמות.

ממוזער|שמאל|חניון נחל צופים, ירושלים, אוגוסט 2023
ב-21 באוגוסט 2023 נחנך חניון "חנה וסע" חדש בחלקו העליון של הנחל. שטחו הוא כ-26 אלף מטרים והוא כולל כ-1,000 מקומות חניה. ממוקם בסמוך לקו האדום של הרכבת הקלה בירושלים.
[ממוזער|320x320 פיקסלים|[צבי ארץ-ישראלי|צבי ארץ ישראלי בנחל]]

נחל צופים Givat HaMivtar from Brook of Scopus Park IMG 5694.jpg|גבעת המבתר במראה מפארק נחל צופים (יער רמות)
View East - panoramio.jpg|יער רמות סביב נחל צופים במבט מהר חוצבים מזרחה


## קישורים חיצוניים

* פארק נחל צופים , באתר הרשות לפיתוח ירושלים
*נחל צופים, באתר טבע ונופים בירושלים
*נחל צופים בפארק ירושלים, באתר קק"ל

## הערות שוליים

צופים
קטגוריה:נחל שורק
צופים
קטגוריה:שועפאט
יוני (סמל נקבי)

שמאל|ממוזער|250px

שמאל|ממוזער|250px|פסל לינגאם ויוני, המורכב מאגן היוני ועליו חפץ גלילי פאלי, דימוי נפוץ לחיבור של שיווה ושאקטי, הכוח הגברי והנשי בעולם
**יוני** (מסנסקריט: **योनि**; נהגה: yoni) הוא מונח שמתייחס לאיבר המין הנקבי, או לדבר מה שמזכיר אותו בצורתו.

מקבילו הזכרי הידוע יותר הוא פאלוס, איבר המין הזכרי, או סמל פאלי, דימוי ויזואלי שלו.

## מקור המילה
מקור המונח יוני מסנסקריט, והוא עשוי להתייחס לכל מערכת הרבייה של הנקבה: הן לאיברי המין החיצוניים (הפות), והן לפנימיים (הנרתיק והרחם). השימוש בו בהשאלה מגוון, וכולל משמעויות רבות כגון: מקור, מעבר שמימי, מקדש, בית, קן, מקום מפלט, מכל, מעין ועוד.

שימוש ראשון במונח במערב מתועד בשנת 1778.

## יוני בדתות הודיות
בהינדואיזם, המונח מופיע במגוון טקסטים עתיקים בפרשנויות שונות. במסורת הטנטרית היוני הוא מקור החיים. בטקסטים הינדואיים קאנוניים כגון הבהגאוואד גיטה והוודות, יוני היא צורת חיים, או מין ביולוגי. בעולם קיימים 8,400,000 יונים, ובתהליך של גלגול נשמות ניתן להתגלגל ליונים שונים, לפי מעשים שנעשו בגלגולי חיים קודמים (קארמה).

לעיתים משמש יוני כיצוג של האנרגיה הנשית בעולם, הכוח היוצר והבונה, השאקטי והדווי. פסלי הלינגאם הנפוצים בהודו, הקרויים גם לינגה-יוני, מורכבים מחפץ גלילי (שפעמים רבות מפורש כסמל פאלי) המונח על אגן ובו מגרעת, בשם יוני. פסלים אלה, המשמשים לפולחן האל שיווה, מסמלים את חיבור הכוחות הגבריים והנשיים בעולם, המיוצגים בהתאמה על ידי שיווה ושאקטי. לעיתים מיוחס היוני לבת זוגו של שיווה, פרוואטי.

## סמל יוניקי
[ממוזער|שמאל|270px|[רבקה ואליעזר (ברטולומה אסטבן מוריו)|'''רבקה ואליעזר'''. ציור של ברטולומיאו אסטבן מורילו, אמצע המאה ה-17]]
בדומה לסמל פאלי, סמל יוניקי (או יוניני) הוא דימוי צורני לאיבר המין הנקבי. דימויים נפוצים יכולים להיות מערות, בורות, שערים, פרחים, צדפות, מקווי מים וכדומה. רעיונית, מזוהה הסמל היוניקי עם תכונות כמו הכלה ורכות.

### דימויים יוניקים בתנ"ך
בתנ"ך ובתלמוד נפוץ השימוש הספרותי בדימויים יוניקים לייצוג נשיות ומיניות נשית:
*.
*.
*רבקה, רחל וצפורה המקראיות מוצאות להן זיווג בסמוך לבאר מים.

### בתרבות המערבית
בציור הולדת ונוס מאת סנדרו בוטיצ'לי, אלת היופי ונוס עולה מהגלים בצדפה, שמפורשת כסמל יוניקי.

הציירת האמריקאית ג'ורג'יה אוקיף (1887-1986) הייתה ידועה בציורי פרחים המדמים את איבר המין הנשי.
המיצב הפמיניסטי המפורסם "ארוחת הערב" של האמנית ג'ודי שיקגו מציג דימויים יוניקים רבים.

סרטו של גיירמו דל טורו, המבוך של פאן, שבמרכזו נערה צעירה, רווי דימויים יוניקיים בהם מבוך, שער, גן, באר ודימויים לווסת.

## ראו גם
*פאלוס
*הינדואיזם

## קישורים חיצוניים

* גלריית דימויים יוניקים, באתר פליקר
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סמלים
קטגוריה:סמלים הינדיים
קטגוריה:פות בתרבות
אנחל גורייה

**חוזה אנחל גורייה** (בספרדית: **José Ángel Gurría Treviño**; נולד ב-8 במאי 1950), ידוע בשם **אנחל גורייה** הוא כלכלן ודיפלומט מקסיקני. הוא המזכיר הכללי לשעבר של הארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי (בראשי תיבות באנגלית: **OECD**). הוא כהן בתפקידו זה מאז 1 ביוני 2006 ועד 1 ביוני 2021.

## ביוגרפיה
### ראשית חיים והשכלה
גורייה סיים תואר ראשון בכלכלה ב-Universidad Nacional Autónoma de México והמשיך ללימודים מתקדמים באוניברסיטת לידס שבממלכה המאוחדת ובאוניברסיטת הרווארד שבארצות הברית.

### קריירה
בשנים 1994–1997 כיהן כשר החוץ של מקסיקו וכשר האוצר של מקסיקו בשנים 1998–2000, בממשלו של ארנסטו סדייו. במשרד החוץ הוא התנגד לחוק הלמס ברטון ובעת שכיהן כשר אוצר הוא ארגן מחדש את החוב החיצוני. הוא אף נשא ונתן ביחס להסכם הסחר החופשי של צפון אמריקה (NAFTA) וביקש סיוע כספי במהלך המשבר הכלכלי שפקד את מקסיקו ב-1994. המשבר הסתיים לאחר שורה של רפורמות ופעולות שנקטו סדייו וגורייה, ולאחר שארצות הברית העניקה למקסיקו הלוואה בסך 50 מיליארד דולרים.

גורייה שימש גם כנשיא ומנכ"ל הבנק הלאומי לפיתוח של מקסיקו (Nafin) וכנשיא ומנכ"ל הבנק לסחר חוץ (Bancomext). בשנים 2003–2005 כיהן כחבר דירקטוריון קבוצת היועצים החיצונית של ה-Inter-American Development Bank (הבנק הבינאמריקני לפיתוח).

גורייה היה אדריכל הייצוב הכלכלי של מקסיקו, בין היתר באמצעות קיצוץ ההוצאה הממשלתית של מקסיקו שש פעמים במהלך כהונתו של ממשל סדייו. ההשפעה של פעילותו הורגשה כבר במהלך כהונת ממשלו של ויסנטה פוקס כנשיא מקסיקו, שמינה אותו להוביל את הארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי ביולי 2005.

החל מ-2010 כיהן גורייה כנציב ה-Broadband Commission for Digital Development אשר ממנפת את טכנולוגיית הפס הרחב כמפתח לפיתוח חברתי וכלכלי.

ב-30 בספטמבר 2010 מונה גורייה לכהונה שנייה בת חמש שנים כמזכ"ל הארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי, לאחר שכהונתו הראשונה הסתיימה ב-1 ביוני 2011.

ב-1 ביוני 2021 החליף אותו בתפקיד מזכ"ל ה-OECD מתיאס קורמן מאוסטרליה.

## פרסים והוקרה
בשנת 2010, קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מטעם אוניברסיטת חיפה.

בשנת 2016 הוענק לגורייה אות בן-גוריון למנהיגות מטעם אוניברסיטת בן-גוריון בנגב.

## חיים אישיים
גורייה שולט בשש שפות: ספרדית, אנגלית, צרפתית, איטלקית, גרמנית ופורטוגזית.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
*  
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יחסים בין-לאומיים
קטגוריה:גלובליזציה
קטגוריה:כלכלנים מקסיקנים
קטגוריה:מנכ"לים
קטגוריה:פוליטיקאים מקסיקנים
קטגוריה:זוכי אות בן-גוריון
קטגוריה:ילידי 1950
Skyfall (שיר)

**Skyfall** (בעברית: **נפילת שמיים**) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הבריטית אדל. השיר יצא לאור ב-5 באוקטובר 2012, כסינגל הראשון והיחיד מתוך הפסקול של הסרט "סקייפול", תחת חסותן של חברות התקליטים קולומביה רקורדס ואקס-אל רקורדינגס.

השיר זכה להצלחה בין-לאומית ונמכר בעולם בסדר גודל של כ-7.2 מיליון עותקים, כבש 17 צמרות מצעדים, וזכה בכ-11 פרסים, בהם: פרס גראמי, פרס אוסקר, פרסי המוזיקה הבריטית, פרס גלובוס הזהב, ופרס איגוד מבקרי הקולנוע האמריקאי.

עם יציאתו נכנס השיר אל המקום השמיני במצעד הבילבורד הוט 100, השני במצעד הסינגלים הבריטי, והראשון במצעד שבצרפת.

## רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי אדל ופול אפוורת', והופק על ידי אפוורת' גם כן. אפוורת' אמר שביחד עם אדל, היה ניסיון להכיל בשיר את הסגנונות הישנים של הפסקולים האחרים בסדרת ג'יימס בונד. השיר הוא שיר פופ, המשלב בתוכו מקהלה.

## הופעה וגרסאות כיסוי
עם השיר הופיעה אדל לראשונה בטקס פרסי אוסקר ה-85, ב-24 בפברואר 2013. לאחר הופעתה, הוכרז כי השיר זכה באותו הטקס בפרס אוסקר בקטגוריית - "השיר המקורי הטוב ביותר". אדל אמרה שכדי להתגבר על פחד הבמה שלה, היא לקחה כמה עצות מאיידה פילד, אשתו של רובי ויליאמס. מוקדם יותר בטקס, שירלי באסי, ביצעה את השיר "Goldfinger", ללא כל קשר לסרט עצמו.

## רשימת השמעה
* **הורדה דיגיטלית**

# Skyfall" – 4:49"
* **UK תקליטור\7" תקליט**

# Skyfall" – 4:49"
# Skyfall" (Instrumental) – 4:46"

## פרסים ומועמדויות

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

* דורון פישלר, סקייפול, השיר עין הדג

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אדל
קטגוריה:שירים מסרטי ג'יימס בונד
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אדל
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון באיטליה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בגרמניה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בהונגריה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון ביוון
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בשווייץ
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבין-לאומי של מדיה פורסט
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האירי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים של SNEP
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד 40 הסינגלים ההולנדיים
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב – השיר המקורי הטוב
קטגוריה:זוכי אוסקר: הפסקול הטוב
קטגוריה:זוכי אוסקר: השיר המקורי הטוב
קטגוריה:זוכי פרס גראמי לשיר הטוב ביותר שנכתב למדיה ויזואלית
קטגוריה:שירי פלטינה באוסטרליה
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אקס-אל רקורדינגס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת קולומביה רקורדס
אצטדיון דייגו ארמנדו מראדונה (בואנוס איירס)

**אצטדיון דייגו ארמנדו מראדונה** (בספרדית: **Estadio Diego Armando Maradona**) הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בשכונת ויז'ה חנרל מיטרה שברובע לה פאטרנל, בואנוס איירס, ארגנטינה. האצטדיון הוא אצטדיונה הביתי של קבוצת הכדורגל הארגנטינאית ארחנטינוס ג'וניורס. האצטדיון מכיל כ-24,380 מקומות ישיבה. האצטדיון נבנה בין השנים 1993 עד 2003, ונפתח ב-26 בדצמבר 2003.

שמו של האצטדיון ניתן לו בשנת 2004 כאות כבוד לשחקנה לשעבר של ארחנטינוס ג'וניורס, דייגו ארמנדו מראדונה ולכבוד חגיגות המאה להקמתה של הקבוצה ושיפוץ מגרשה של הקבוצה.

## קישורים חיצוניים

* 
* האצטדיון ב-אתר הרשמי של ארחנטינוס ג'וניורס
* האצטדיון ב-Stadium Guide
* האצטדיון ב-World Stadiums

קטגוריה:בואנוס איירס: אצטדיוני כדורגל
קטגוריה:בואנוס איירס: ספורט
קטגוריה:ארחנטינוס ג'וניורס
בלדות עממיות

[שמאל|ממוזער|250px|[שלושה בני עורב - בלדה עממית סקוטית]]
**בלדות עממיות** הן בלדות שראשיתן במאה ה-13 והתפתחו בממלכת סקוטלנד וחוברו באיטליה, צרפת וצפון אירופה. בבלדות העממיות מופיעים בדרך כלל ערכים כמו נאמנות, אהבה, צניעות ורדיפת הצדק והאמת. האדם שסביבו העלילה מתרחשת הוא בדרך כלל אביר, שנעשה לו עוול קשה הכרוך בבגידה או ברצח. הבלדה העממית מתפתחת לרוב באמצעות דיאלוג, תוך התמקדות במקרה או אירוע בולט, ואילו האירועים שקדמו למקרה זה ואלו שבאו אחריו, הם לרוב מרומזים או שאינם מוזכרים כלל. הדמויות הראשיות המופיעות בבלדות הסקוטיות לרוב מהמעמד הגבוה.

## האמצעים הספרותיים
### אמצעים אפיים
המספר בבלדה העממית מתווך בין חומרי הסיפור ובין השומעים. המספר בבלדה מרבה לדלג על פרטים בבלדה שגורמים לפערי מידע. באמצעות הפערים בסיפור הוא שומר על המתח העלילתי. התבניות הקבועות ורמזים המשתמעים בין המשמעות הגלויה למשמעות הסמויה בונים את הרובד האירוני בבלדה.

### אמצעים דרמטיים
האמצעי הבולט בבלדה העממית הוא הדיאלוג, הנותן לבלדה מימד של מיידיות, קונקרטיות ועניין. הדיאלוג מחדד את הקונפליקט ומגביר את קצב ההתרחשות על ידי קידום העלילה אל השיא או לפואנטה (גילוי האמת); הדיאלוג בבלדה הוא לרוב קצר ותמציתי וקצבו מהיר.

הבלדה מציגה גיבורים המצויים בעיצומו של עימות. המספר מתחיל את סיפור הבלדה בעיצומו של הרגע הדרמטי, ללא דברי רקע. האירועים מוצגים בסדרה של מעין "הבזקים" שהקשר שלהם זה לזה מרומז יותר מאשר נאמר והם בונים את המתח בעלילה, המתפרק בנקודת השיא.

### אמצעים אידאיים
הגיבורים בבלדה העממית הם גיבורים המייצגים ערכים, רעיון, עמדה ותפיסת עולם מסוימת. הבלדה מושלכת את לב השומעים בשילוב בין צורת הביטוי העממית הקיצבית, אווירת המסתורין, הטון האירוני וההתנגשות בין התפיסות המנוגדות.

הבלדות מסתיימות מבחינה עלילתית, אך לעולם אינן נסגרות מבחינת הדיון הרעיוני.

## מאפייני הבלדות העממיות

לבלדות העממיות ישנם מאפיינים משותפים הבונים את הבלדה:
* פתיחה דרמטית - הבלדה העממית מתחילה באירוע מותח, דרמטי וללא התרחשות מוקדמת.
* דיאלוג - לאורך הבלדה העממית מתקיימים דיאלוגים רבים העוזרים להגברת ההתרחשות וקידום העלילה (לעיתים, הבלדה מסופרת כולה על ידי הדיאלוג).
* חזרה - בבלדה ישנה חזרה על אירועים וביטויים מסוימים. החזרה עוזרת ליצירת קצב, להדגשת הרעיון בבלדה ולשמירה על קצב שומעי הבלדה.
* פערי מידע - ישנם אירועים ופרטים שאינם מוסברים בבלדה ונותרים ללא תשובה.
* הסוף הטראגי - הבלדה מסתיימת במוות, בדרך כלל של הגיבור.

## ראו גם
* סר פטריק ספנס
* שלושה בני עורב
* אדוארד אדוארד
* לורד רנדל

## קישורים חיצוניים
* "בא לי בלדה" באתר מכללת בית ברל.

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סוגות שיריות
קטגוריה:מילים וביטויים באיטלקית
Delta Machine

**Delta Machine** הוא אלבום האולפן באורך-מלא ה-13 של להקת המוזיקה האלקטרונית הבריטית דפש מוד אשר יצא ב-22 במרץ 2013.
## הפקה
האלבום הוקלט במהלך שנת 2012 בסנטה ברברה וניו יורק והופק בידי בן הילייר. לטענת סולן הלהקה, דייב גהאן, זהו האלבום השלישי האחרון של דפש מוד אותו מפיק הילייר, לאחר Sounds of the Universe מ-2009 ו-Playing the Angel מ-2005.

את האלבום מלווה סיבוב ההופעות העולמי בשם **Delta Machine Tour** אשר עתיד להיפתח בפארק הירקון בתל אביב ב-7 במאי 2013.

הסינגל הראשון מתוך האלבום, "Heaven", יצא בינואר 2013 והסינגל השני "Soothe My Soul" בחודש מרץ של אותה שנה.

## רשימת שירים
כל השירים נכתבו והולחנו על ידי מרטין גור למעט Secret To The End, Broken ו-Should Be Higher שנכתבו והולחנו על ידי דייב גהאן וקורט אונלה.

## סינגלים

## קישורים חיצוניים
* 

* 
* 

קטגוריה:אלבומי דפש מוד
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי אלקטרופופ
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הדני
פורטר

**פורטר** הוא התעתיק העברי למילה **Porter** באנגלית שמשמעותה סַבָּל וכן שומר סף (באנגלית בריטית).

קטגוריה:שמות משפחה
מסדר האימפריה ההודית

**המסדר הנעלה ביותר של האימפריה ההודית** (באנגלית: **The Most Eminent Order of the Indian Empire**) הוא מסדר אבירות של הממלכה המאוחדת. המסדר נוסד בשנת 1878 על ידי המלכה ויקטוריה, באופן רשמי הוא קיים גם כיום אך לא צורפו אליו עמיתים חדשים מאז קבלת הודו את עצמאותה בשנת 1947. המוטו של המסדר הוא "Imperatricis auspiciis" (בלטינית: "תחת חסות הקיסרית"), כאשר בתקופת הקמתו הייתה המלכה ויקטוריה קיסרית הודו.

המסדר שימש בתקופת הראג' הבריטי בהודו המסדר הנמוך בדרגתו וניתן לבריטים ולמקומיים עבור שירות ותרומה לשלטון הבריטי בהודו. המסדר מעולם לא בוטל באופן רשמי למרות שכאמור לא צורפו אליו עמיתים נוספים לאחר שנת 1947 והעמית האחרון (בדרגת 'אביר מפקד גדול') מגהרג'י השלישי, המהראג'ה של דרנגדהרה, נפטר בשנת 2010. כיום המלך צ'ארלס השלישי עדיין עומד באופן רשמי בראש המסדר למרות שאין בו עמיתים.

## דרגות

קובץ:KCIE Brits Indië Tweede Graad.gif|אביר מפקד גבוהKnight Grand Commander
קובץ:GCIE Grand Commander of the India Empire.gif|אביר מפקדKnight Commander
קובץ:CIE_oud_model_van_voor_1887_Order_of_the_Indian_Empire.png|עמיתCompanion


## קישורים חיצוניים

* אודות המסדר באתר 'מדלס'.
* אודות המסדר באתר 'Indian Net Zone'.

*
האימפריה ההודית, מסדר
זמן פוניבז'

**זמן פוניבז**' הוא סרט תיעודי ישראלי משנת 2012, שנכתב ובוים על ידי יהונתן אינדורסקי.

הסרט עוקב במשך כשנתיים אחר חייהם של כמה מתלמידי ורבני ישיבת פוניבז', הנחשבת לאחת הישיבות החשובות בעולם החרדי ולומדים בה כ-1,200 תלמידים. הוא מתעד את ההתמודדות היומיומית של הנערים, שעוזבים את ביתם בגיל 16 ועוברים לחיות בפנימייה של הישיבה, בשאיפה להיות גדולי הדור הבאים.

## הפקה
צילומי הסרט שהחלו בשנת 2010, התאפשרו לאחר שנשיא הישיבה, הרב אליעזר כהנמן, הביע את הסכמתו לפתוח את הישיבה למצלמות לאחר התלבטות ארוכה. הסרט אינו מתעד את מאבקי הירושה הפוליטיים שפרצו בישיבה לפני מותו של נשיאה הקודם הרב אברהם כהנמן. הוא מתמקד בתהליכים הפנימיים שעוברים התלמידים החדשים ומתאר את התמודדותם עם השינוי בחייהם. הסרט מצולם ברובו בתוך בניין הישיבה, פרט לשוט אחד של הלווייתו של ראש ישיבת פוניבז' לצעירים הרב מיכל יהודה ליפקוביץ.

יוצר הסרט יהונתן אינדורסקי (1984), בוגר ישיבת פוניבז' בעצמו, החליט לביים את הסרט במהלך לימודיו בבית הספר לקולנוע ע"ש סם שפיגל:

הסרט הוצג בהקרנת בכורה ב-3 באוקטובר 2012 בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה, והוקרן גם בפסטיבל דוקאביב גליל ובפסטיבלים נוספים בעולם, ביניהם פסטיבל דוק לייפציג בגרמניה, והפסטיבל לקולנוע אסייתי בהאנגז'ו שבסין ופסטיבל הקולנוע הבינלאומי Jewish MOTFS בוורשה, שם זכה במקום הראשון. החל ממרץ 2013 מוקרן הסרט בסינמטק ירושלים וסינמטק תל אביב. ב-21 באוגוסט 2013 שודר בהקרנת בכורה בטלוויזיה בערוץ יס דוקו, וזכה לאהדת המבקרים.

מועמד לפרס הסרט התיעודי הטוב ביותר בטקס פרסי אופיר 2013, וזוכה פרס סרט הביכורים הטוב ביותר של פורום היוצרים הדוקומנטריים לאותה שנה.

הסרט הופק בתמיכה כלכלית של רשת, הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה וקרן אבי חי.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* אורית הראל, ישיבה, מבט מבפנים, 20/08/2013
* עמיחי חסון, מחפש מקום – ראיון עם יהונתן אינדורסקי על סרטו זמן פוניבז', מוסף 'ערב שבת', מעריב, 29/03/2013
* 
* בבית ההוא, בין הכתלים האלה, מאה ואחד שערים, 23 במרץ 2013
* יריב פלג, זמן פוניבז': הצצה נדירה לחיי ישיבה, באתר קולנוען, 24 במרץ 2013
* 
* נסים בן חיים, זמן פוניבז׳: הצצה נדירה לנזר הישיבות הליטאיות, באתר כיכר השבת, 21 באפריל 2013
* ישראל קריספין, פוניבז' בעיניים חרדיות, באתר גיבור תרבות, 8 באוגוסט 2013

## הערות שוליים

קטגוריה:ישיבות בתרבות ובאמנות
קטגוריה:ישיבת פוניבז'
קטגוריה:סרטי 2012
קטגוריה:סרטים תיעודיים ישראליים
קטגוריה:יהדות חרדית בקולנוע
קטגוריה:בני ברק בקולנוע
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2012
דונקסטר רוברס

**דונקסטר רוברס** (באנגלית: **Doncaster Rovers F.C**) היא קבוצת כדורגל אנגלית המייצגת את העיר דונקסטר שבדרום יורקשייר, אנגליה. הקבוצה משחקת בליגת הפוטבול ליג הראשונה, הליגה האנגלית השלישית בחשיבותה.

המועדון הוקם בשנת 1889 והפך למקצעוני כשש שנים לאחר מכן. דונקסטר רוברס נמצאה במהלך רוב ההיסטוריה שלה בין הליגה השלישית והרביעית באנגליה, אותן סיימה ראשונה מספר פעמים. צבעי המועדון הם אדום ולבן, ומ-2001 צבעי התלבושת הביתיים הם פסים אדומים ולבנים.

בעונת 2006–2007, זכתה הקבוצה בפרס הפוטבול ליג.

## קישורים חיצוניים

* 

* האתר הקבוצה הרשמי

קטגוריה:קבוצות כדורגל אנגליות
קטגוריה:דונקסטר רוברס
קטגוריה:דרום יורקשייר: מועדוני כדורגל
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1889
אלברט מוסה

**איזק אלברט מוֹסֶה** (בגרמנית: **Isaac Albert Mosse**; 1 באוקטובר 1846 – 31 במאי 1925) היה שופט יהודי-גרמני ומומחה למשפט חוקתי ומשפט אזרחי-קונטיננטלי. סייע לקיסרות יפן בכתיבת חוקת מייג'י.

## תולדות חייו
מוסה נולד ב-1846 בעיר גרֶץ (Grätz) שבדוכסות פוזנן, ממלכת פרוסיה, בנו של הרופא מרקוס מוסה. למד משפטים באוניברסיטת ברלין, תוך סיוע כספי של אחיו, רודולף מוסה, שעשה את הונו בתחום הפרסום והוצאה לאור. ב-1876 התמנה לשופט בשפנדאו ולאחר מכן התקדם למשרה הגבוהה ביותר אליה יכל יהודי להגיע במערכת המשפט הגרמנית, שופט בבית משפט של המדינה (Landgerichtsrat) בברלין.

ב-1882, בהמלצת משרד המשפטים הגרמני, נפגש עם איטו הירובומי, ראש ממשלת יפן וראש משלחת שנשלחה מיפן לאירופה על מנת לאתר מערכת חוקתית שתוכל להתאים לארצו. מוסה שכנע את היפנים שחוקת ממלכת פרוסיה והקיסרות הגרמנית יכולה להתאים במיוחד לקיסרות היפנית ושקד על כתיבת טיוטות החוקה. בהמשך עבר ליפן ושימש כיועץ לראש הממשלה יאמגאטה אריטומו בכתיבת חוקים ומערכות משפט ומנהל. בסך הכל חי מוסה ביפן בין 1886 ל-1890.

עם שובו התמנה לשופט עליון בקניגסברג ומ-1904 כיהן כפרופסור למשפט פרוצדורלי באוניברסיטת קניגסברג. ב-1907 פרש ועבר לברלין, שם כיהן כחבר מועצת העיר וכיועצה המשפטי. 

בתו, מרתה מוסה, הייתה האישה הראשונה בפרוסיה שכיהנה כמפקחת משטרה, היא שרדה את גטו טרזיינשטט והעידה במשפטי נירנברג.

## קישורים חיצוניים

* ורנר מוסה, Albert Mosse: A Jewish Judge in Imperial Germany
* אתר משפחת מוסה

קטגוריה:יהודים גרמנים
קטגוריה:יפן: חוק ומשפט
קטגוריה:שופטים יהודים גרמנים
קטגוריה:עיריית ברלין
קטגוריה:יהודי ברלין
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1846
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1925
Multiple sequence alignment

**MSA - Multiple sequence alignment** הוא עימוד  של שלושה או יותר רצפים ביולוגיים, כדוגמת  DNA ,RNA או חלבון. במקרים רבים, הקלט להגדרת רצפי שאילתא מניח שיש קשר אבולוציוני שבו הם חולקים את השושלת וצאצאים של אב קדמון משותף. ניתן לבצע ניתוח פילוגנטי כדי להעריך מקורות אבולוציוניים המשותפים של הרצפים.

תיאורים ויזואליים של רצפי המולקולות ממחישים אירועי מוטציה כגון מוטציה נקודתית (חומצת אמינו אחת או שינויי נוקלאוטידים) המופיעה כאותיות שונות בעמודה אחת בעימוד, ומוטציות החדרה או מחיקה (indels או פערים) המופיעות כמקפים באחד או יותר מהרצפים בעימוד. 

**עימוד רצפים מרובה** משמש לעיתים קרובות כדי להעריך את שימור רצף של חומצות האמינו בחלבונים ונוקלאוטידים בחומר התורשתי.

עימוד מספר רצפים דורש שיטות מתוחכמות יותר מעימוד רצפים פשוט של שתי מחרוזות שכן הוא מסובך יותר חישובית. רוב התוכנות העושות עימוד מרובה רצפים עושות שימוש בשיטות היוריסטיות ולא בהכרח מוצאות את האופטימום הגלובלי. גישה ישירה לבעיה יכולה להיעשות באמצעות תכנון דינמי למציאת עימוד אופטימלי גלובלית, בדומה לעימוד רצפים פשוט - אולם לצורך עימוד N רצפים נדרש מילוי של מטריצה הכרוך ב-\Omicron(Length^{N seqs}).  קיימות גישות להגבלה ולצמצום מרחב החיפוש בתכנון הדינמי, למשל עימוד מקדים של כל זוג רצפים בעימוד רצפים פשוט. אחת הגישות הנפוצות ביותר להתמודדות עם הבעיה היא חיפוש היוריסטי בשיטת התקדמות (או שיטה היררכית או שיטת עץ): באמצעות שימוש תחילה בזוג הרצפים הדומה ביותר בכל שלב. גישה זו נמצאת בשימוש בכלי הפופולרי Clustal. קיימות גישות איטרטיביות, הדומות לחיפוש בשיטת התקדמות, אך מאפשרות לבחון מחדש רצפים ששולבו בעימוד - כך עשוי להתקבל עימוד טוב יותר, במחיר של זמן ריצה ארוך יותר. גישה נוספת לעימוד רצפים מרובה היא שימוש במודל מרקוב חבוי (HMM) - באמצעות מודל משערכים הסתברות לעימודים שונים, וניתן לבחור את העימודים שלהם הנראות המקסימלית.
ימין|ממוזער|600px|דוגמה לתוצאות של MSA

קטגוריה:ביואינפורמטיקה
נערת הטלפון והבלש

**נערת הטלפון והבלש** (באנגלית: **Klute**) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת מתח בבימויו של אלן ג'יי פאקולה משנת 1971. תסריט הסרט נכתב על ידי אנדי ודייב לואיס. בסרט משחקים ג'יין פונדה, דונלד סאת'רלנד, צ'ארלס סיופי ורוי שיידר.

"נערת הטלפון והבלש" הוא הראשון בטרילוגיית הפרנויה של אלן ג'יי פאקולה. הסרט השני היה "ממבטו של פראנואיד" (1974) והשלישי והחותם היה "כל אנשי הנשיא" (1976).

ג'יין פונדה זכתה בפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר הראשון שלה על משחקה הווירטואוזי בסרט זה וגם בפרס איגוד המבקרים האמריקאי. הבמאי פאקולה סיפר כי הניח לפונדה חופש פעולה מלא על הסט ואפשר לה לאלתר את הטקסטים בסצנות הפגישות עם הפסיכולוגית המטפלת בה. 

## עלילה
הסרט עוסק בטום גרונמאן, מנהל בחברה מפנסילבניה, שנעלם באופן פתאומי. לחוקרים מגיעים מכתבי זימה מודפסים במכונת כתיבה, ששלח לנערת ליווי בשם ברי דניאלס (ג'יין פונדה). לאחר שישה חודשים של היעדרותו של גרונמאן עמיתו לעבודה, פיטר כייבל (צ'ארלס סיופי), שולח את החוקר הפרטי, ג'ון קלוט (דונלד סאת'רלנד), לבדוק מה עלה בגורלו.

קלוט מגיע לניו יורק ומתחקר את דניאלס שאינה זוכרת את גרונמאן. קלוט מפגין כלפיה יחס מגונן ומכבד, ובין השניים נוצר רומן. 
לבסוף מתברר שפיטר כייבל היה אחראי למותו של גרונמאן שהיה עד לרצח שכייבל ביצע. דניאלס עוזבת את דירתה בניו יורק ואת מקצועה הקודם, ועוברת לחיות עם קלוט בפנסילבניה.

## צוות שחקנים
* ג'יין פונדה - ברי דניאלס
* דונלד סאת'רלנד - ג'ון קלוט
* צ'ארלס סיופי - פיטר כייבל
* רוי שיידר - פרנק לגורין
* דורותי טריסתן - ארלין פייג'
* ריטה גאם - טרינה
* נייתן ג'ורג' - טרסק
* ויויאן נייתן - הפסיכולוגית

## קבלה
ג'יין פונדה זכתה בפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר. בנוסף הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר.

פונדה גם זכתה בפרסי איגודי מבקרי הסרטים מניו יורק, מקנזס ומאיגוד המבקרים האמריקני בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר.

הסרט זכה לדירוג של 96% מהאתר "Rotten Tomatoes" בהתבסס על 28 ביקורות.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1971
קטגוריה:סרטי מתח אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פשע אמריקאיים
קטגוריה:סרטים אפלים
קטגוריה:סרטי בלשים
קטגוריה:סרטי האחים וורנר
קטגוריה:זוכי פרס גות'הם: סרטים
גיומנדרד

**גיומנדרד** (בהונגרית: **Gyomaendrőd**) היא עיר במחוז בקש, על גדת נהר קרש בדרום-מזרח הונגריה. העיר נוסדה בשנת 1981 מאיחוד של העיר גיומה (Gyoma) עם הכפר אנדרד (Endrőd) ומספר קהילות נוספות. הכפר אנדרד הוזכר לראשונה במאה ה-15 כמקום משכנן של כמה עשרות משפחות אצולה.
בשנת 1989 קיבלה גיומנדרד מעמד של עיר. בעיר 98% הונגרים, והיתר צוענים, גרמנים, רומנים וסלובקים. העיר מהווה מרכז נופש ודיג, בין היתר בזכות העובדה שהנהר קורוס נחשב לאחד הנהרות הנקיים ביותר בהונגריה. בעיר מתקיימים אירועים ופסטיבלים מעת לעת, בהם פסטיבל גבינה, מרוצי מכוניות, וכן חג "יום הקדוש סטפן" המצוין במאכלי דגים.

בעיר מוזיאון לטיפוגרפיה ומצבה לקורבנות מלחמת העולם הראשונה וכן מצבה לקורבנות מלחמת העולם השנייה. סמוך לעיר ישנם מעיינות מרפא.

## תולדות העיר
העיר גיומה מוזכרת במסמכים משנת 1332 בתור כפר בו חיו כ-150 נפש. בתקופת השלטון האוסטרו-הונגרי סבלה העיר מהצפות. בתחילת המאה ה-18 נפגעה העיר בהתקפות של סרבים. ב-1830 קיבל היישוב מעמד של עיר. בתקופה זו הייתה גיומה העיר הגדולה ביותר באזור. בסוף המאה ה-19 היו בעיר כ-10,800 הונגרים, 90% מהם פרסביטריאנים, וכ-600 גרמנים. כמו כן התיישבו במקום מספר סלובקים.

## קהילה יהודית
ב-1941 היו בגיומנדרד כ-90 יהודים. עם כיבוש הונגריה על ידי גרמניה, במרץ 1944 רוכזו יהודי גיומנדרד בגטו שהוקם במחסן מקומי. הם גורשו לגטו אחר ומשם למחנות ריכוז ושילוח שונים. רובם גורשו לבסוף לאושוויץ.

## ילידי המקום
* **[[קלמן רוז'אהדי]]** (1873-1961) היה שחקן ומורה למשחק יהודי-הונגרי.
***[[איזידור קנר]]** (1860 – 1935) היה מו"ל יהודי-הונגרי, דמות בולטת בהדפסת וכריכת ספרים.
***[[אימרה קנר]]** (1890 – מאוטהאוזן, 1944) היה טיפוגרף, מדפיס, אמן עיצוב ספרים יהודי-הונגרי, 
***[[פאל שבש]]** במקור **שפאט** (1899 – 1938) יהודי-הונגרי, שהוצא להורג בטיהורים הגדולים.
***[[אלברט קנר]]** (1899 – 1976) מומחה דפוס, גרפיקאי יהודי-הונגרי, אחד מבני משפחת קנר.
***[[אנדרה קנר]]** (1896 – 1943) מומחה דפוס, יהודי-הונגרי, איש עסקים. ניספה בשואה.
***[[ארז'בט קנר]]** (1897 – 1998) טיפוגרפית, אמנית כריכת ספרים יהודייה-הונגרייה.
***[[אימרה פטקו]]** במקור **ברקוביץ** (1922 – 1983) היה עיתונאי יהודי-הונגרי, אספן אמנות.
***[[אגנש גרגיי|אגנש גרגֶיי]]** במקור **גוטמן** (1933) היא משוררת, סופרת, מסאית ומתרגמת יהודייה-הונגרייה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הונגריה: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
קטגוריה:הונגריה: עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות בהונגריה
קטגוריה:קהילות יהודיות בהונגריה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1982
ריצ'רד טיילור (פיזיקאי)

**ריצ'רד טיילור** (באנגלית: **Richard E. Taylor**; ) היה פיזיקאי קנדי, חתן פרס נובל לפיזיקה בשנת 1990.

## ביוגרפיה
ריצ'רד טיילור נולד בקנדה. למד פיזיקה באוניברסיטת אלברטה שבאדמונטון. קיבל דוקטורט באוניברסיטת סטנפורד. שהה גם באקול נורמל סופרייר ובמעבדה הלאומית לורנס ברקלי.

המחקרים שלו עסקו בתחום החלקיק האלמנטרי. בשנים 1968–1969, יחד עם עמיתיו, ביצע מספר ניסויים במאיץ חלקיקים SLAC. הם קבלו את העדויות הראשונות על המבנה הפנימי של הפרוטון - קיום הקווארק.

קיבל פרס נובל לפיזיקה בשנת 1990 (ביחד עם ג'רום פרידמן והנרי קנדול).

## פרסומים

*Taylor, R. E. "Nucleon Form Factors above 6 GeV", Stanford Linear Accelerator Center (SLAC), United States Department of Energy (through predecessor agency the Atomic Energy Commission), (Sept. 1967).
*Taylor, R. E. "The Discovery of the Point Like Structure of Matter", Stanford Linear Accelerator Center (SLAC), United States Department of Energy--Office of Energy Research, (Sept. 2000).


## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פיזיקאים קנדים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיקה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אלברטה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1929
קטגוריה:קנדים שנפטרו ב-2018
Opposites

**Opposites** הוא אלבומם השישי של להקת רוק אלטרנטיבי הסקוטית, ביפי קליירו שיצא ב-28 בינואר 2013.
אלבום כפול, בהתחלה הוכרזו שני האלבומים בשמות *The Land at the End of Our Toes* ו *The Sand at the Core of Our Bones*, שמות אלו מאוחר יותר הפכו לשמות של כל דיסק באלבום הכפול.
האלבום מכיל 20 שירים במתפרשים על גבי שני אלבומים. ישנה הוצאה של דיסק אחד עם 14 שירים.

## סקירה כללית
'Stingin' Belle' הוא השיר המוקלט הראשון אשר יצא לאוויר ברדיו 1 של ה-BBC ב-31 ביולי 2012. השיר יצא עם וידאו המורכב מצילומי הכנת האלבום בלוס אנג'לס וצילומים מהופעות חיות של הלהקה.
הסינגל הממשי הראשון מהאלבום הוא 'Black Chandelier' שהושמע לראשונה ב-19 בנובמבר 2012. צאת הסינגל הוכרז ל-14 בינואר 2013. הווידאו לשיר יצא ב-11 בדצמבר 2012.
כמה שירים מהאלבום נוגנו בהופעה חיה לפני צאת האלבום. ב-8 ביוני 2012, בהופעה של הלהקה במרכז סווינסון אואזיס ניגנו ארבעה שירים חדשים. 'Modern Magic Formula', 'Sounds Like Balloons', 'Victory Over The Sun' ו 'The Joke's on Us'. ב-13 ביוני 2012 פרסם NME שהלהקה לא תשתמש בשמות The Land at the End of Our Toes ו The Sand at the Core of Our Bones.
ב-30 ביוני 2012, הכריזה הלהקה דרך חשבון הטוויטר שלהם שהבכורה לשיר חדש ששמו 'Stingin' Belle' תהיה באנגליה אצל שדרן הרדיו זיין לאו.
ב-31 ביולי 2012, ברדיו 1 של ה־BBC אצל זיין לאו, הכריז סולן הלהקה סיימון ניל ששם האלבום החדש יהיה Opposites. בכורת הסינגל הראשון 'Black Chandelier' נעשתה ברדיו 1 של ה־BBC ב-19 בנובמבר 2012. Opposites הוא האלבום השישי של להקהת הרוק האלטרנטית הסקוטית, ביפי קליירו, האלבום יצא לאור ב-28 בינואר 2013. באירלנד יצא לאור האלבום ב-25 בינואר 2013.

## רשימת שירים מהדורה כפולה
כל השירים נכתבו והולחנו על ידי סיימון ניל, ג'יימס ג'ונסטון ובן ג'ונסטון.

**The Sand at the Core of Our Bones**

**The Land at the End of Our Toes**

## רשימת שירים מהדורת יחיד

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי רוק אלטרנטיבי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי
אנופול

**אנופול** (בפולנית: **Annopol** ביידיש **אניפולי** או **האניפול**) היא עיירה קטנה בדרום מזרח פולין (לשעבר בשטח פולין קטן). אנופול קיבלה זכויות עיר בשנת 1761, איבדה אותן ב-1869, לאחר המרד הפולני של 1863–1864, ושבה וקיבלה זכויות עיר בשנת 1969. העיר קרויה על שם הקדושה אנה, פטרונית העיר, ולשמה צורפה המילה היוונית Polis, שמשמעותה "עיר". הקדושה אנה מוצגת במגן העיר. העיר מרוחקת מתשתית מסילות הברזל אך נמצאת על דרך לאומית מספר 74, מפיוטרקוב טריבונלסקי לגבול אוקראינה. בשנת 1967 נבנה גשר כדי לשפר את הדרך הצמודה לנהר הוויסטולה, מיובליו של נהר הוויסלה, הסמוך לעיר.

## יהודי אנופול
לא ידוע מתי החלו יהודים להתיישב באנופול.

ב-1926 היוו היהודים שבה, כשני שלישים מתוך 1,800 תושבי העיירה. בתקופת השלטון הסובייטי בין מלחמות העולם פעלו באנופול בית ספר יהודי ביידיש ופנימייה לילדים יהודים. בשנת 1931 הוקמה במקום מועצה חקלאית יהודית ורבים מיהודי העיירה עבדו בקולחוז שהוקם לשם כך.

העיירה נותרה בתחילת מלחמת העולם השנייה תחת שלטון הסובייטים, אך עם פלישת הגרמנים היא נכבשה ביולי 1941. 25 יהודים נרצחו סמוך לעיירה, הרכוש היהודי הופקע, והיהודים נדרשו ללבוש טלאי צהוב. בסוף אותו חודש נרצחו 200 יהודים נוספים סמוך לעיירה.

ככל הנראה בנובמבר 1941 הוקם בעיירה גטו בו רוכזו גם יהודים מעיירות סמוכות. בינואר 1942 גורשו רוב יהודי הגטו למחנה העבודה סלבוטה (סמוך לעיר המחוז) ובי"א בתמוז ה'תש"ב (יוני 1942) נרצחו שם, במסגרת חיסול הגיטו. מספר בעלי מלאכה נותרו באנופול לעבודות כפייה תחת המשטרה האוקראינית, לתקופה קצרה. רובם הועברו מאוחר יותר לסלבוטה ונרצחו שם, חלקם הועבר לגטו שפיטובקה, והנותרים נורו ונרצחו ליד המרפאה המרכזית בעיירה.

אנופול נכבשה בידי הרוסים בינואר 1944.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:לובלין (פרובינציה): עיירות יהודיות
קטגוריה:לובלין (פרובינציה): יישובים
משורר הקונגרס

**משורר הקונגרס** או **משורר החצר האמריקאי**, ובשמו הרשמי **משורר חתן פרס ויועץ השירה בספריית הקונגרס** (**Poet Laureate Consultant in Poetry to the Library of Congress**) הוא משוררה הרשמי של ארצות הברית, שמבקש בתקופת כהונתו להעלות את התודעה הלאומית לקריאה ולכתיבת שירה. מעמדו מקביל לתפקיד משורר החצר של בית המלוכה האנגלי והיה ידוע בעבר בתואר "יועץ ספריית הקונגרס לשירה". השם הנוכחי הוצע ואושר בחוק של הקונגרס משנת 1985.

## סקירת התפקיד
משורר הקונגרס מתמנה מדי שנה על ידי הספרן של ספריית הקונגרס ועם קבלת מינויו משמש בתפקיד מחודש אוקטובר ועד מאי. בבחירתו מתייעץ הספרן עם ממונים לשעבר, עם חתן הפרס הנוכחי ועם אישים נכבדים אחרים בתחום.

חתני הפרס מקבלים מלגה שנתית בגובה של $35,000 הממומנת מתרומתו של ארצ'ר מילטון הנטינגטון. בתאריך ה-3 באוקטובר 1985 הקונגרס האמריקאי העביר חקיקה שחוברה על ידי הסנטור ספארק מ. מטסונאגה מהוואי כדי לשנות את תואר "יועץ ספריית הקונגרס לשירה". 

הספרייה מחייבת פעילות ספציפית מינימלית מחתני הפרס במטרה להעניק למכהניה חופש מרבי כדי לעבוד על פרויקטים שלהם בספרייה. החתנים מעניקים מדי שנה הרצאה והקראה של שיריהם, ולרוב מציגים משוררים בסדרה של הרצאות שמתקיימות בספרייה והן הוותיקות ביותר מסוגן באזור וושינגטון ומהוותיקות בכל ארצות הברית. הסדרה השנתית של הקראת שירה וספרות בדיונית, הרצאות, ימי עיון, ומופעים דרמטיים מזדמנים החלה בשנת 1940 והביאה למעלה מ-2,000 סופרים ומשוררים לספרייה על מנת להקריא הקלטות בעבור ארכיון השירה והספרות.

כל יועץ מביא דגשים שונים לתפקיד: מקסין קומין החלה בסדרה פופולרית של סדנאות שירה לנשים בספריית הקונגרס; גוונדולין ברוקס נפגשה עם תלמידי בתי ספר יסודיים כדי לעודד אותם לכתוב שירה; יוסף ברודסקי יזם את הרעיון של נגישות לשירה בשדות תעופה, בסופרמרקטים ובחדרי מלון; ריטה דאב, נחשבה למשוררת הפעילה הראשונה שהפגישה סופרים עם המחקר על הפזורה האפריקאית דרך עיניהם של אמניה וסופרי הילדים שלה, וכן קיימה אירועי שירה וג'אז והקראת שירה בנושא, בבית הלבן במהלך ארוחת הנשיאות הראשונה של ביל קלינטון; רוברט האס לחם לשיפור איכות הסביבה וארגן את כנס "קו פרשת מים" שהפגיש סופרים בולטים, משוררים ומספרי סיפורים במטרה לדבר על כתיבה, טבע וקהילה, והיה ממייסדי התחרות הבינלאומית לשירה ואמנות בשם  "נהר של מילים"; רוברט פינסקי יזם את פרויקט "השיר האהוב".

עם משוררי הקונגרס נמנים, רוברט פן וורן, קארל שפירו, ויליאם קרלוס ויליאמס, רנדל ג'רל, רוברט פרוסט, הווארד נמרוב, סטיבן ספנדר, ג'יימס דיקי, סטנלי קוניץ, רוברט פן וורן, מארק סטרנד, בילי קולינס, לואיז גליק, טד קוסר, רוברט היידן, ו"ס מרווין וצ'ארלס סימיק.

## קישורים חיצוניים
*מה עושה משורר הקונגרס? 
*על תפקיד משורר הקונגרס 
קטגוריה:משוררים אמריקאים
קטגוריה:שירה
קטגוריה:פרסים ספרותיים
קטגוריה:פרסי ספרות אמריקאיים
קטגוריה:ספריית הקונגרס
אנטוניני

**אנטוניני** (באוקראינית: **Антоніни**) היא עיירה באוקראינה, על גדת הנהר איקופוט, 8 ק"מ מתחנת הרכבת על קו שפטובקה-סטרוקונסטנטינוב. בעיירה קיימים מפעל סוכר, מפעל לבני בניין וגן בוטני. סמוך לעיירה נמצאת העיירה שפטובקה, המהווה אתר נופש.

אנטוניני מוזכרת לראשונה ב-1593 בשם הולודיקי (Голодьки) או הולודיקיבצי (Holodykivtsi). בשנת 1629 היו בה שש מעשנות. בשנת 1770 שונה שמה והיא נקראה על שם אשת בעל הכפר, שבמקורה הייתה ממשפחת נסיכים. בכפר נבנתה טירה ולידה גן עם עצים אקזוטיים ופרחים. הגן נקרא על שם האישה, ושם הגן דבק מאוחר יותר בכפר כולו.

מסוף המאה ה-18 הייתה אנטוניני במחוז ווהלין. בשנת 1870 נבנה במקום ארמון בסגנון נאו-בארוק עבור משפחת האצולה פוטוצקי. הארמון הועלה באש על ידי מהפכנים בולשביקים באוגוסט 1919 ונשרף כמעט לחלוטין. 

בתחילת המאה ה-20 היו בכפר בית חולים, טחנת מים, סניף דואר ותחנת טלגרף.

בשנת 1956 הוענק לכפר מעמד של עיירה.

## יהודי אנטוניני
ערב פלישת הגרמנים לברית-המועצות התגוררו באנטוניני כ-100 יהודים. 
הגרמנים כבשו את אנטוניני ביולי 1941 וריכזו בגטאות בו ובגטו בכפר אורלינצי הסמוך קרוב ל-3,000 יהודים מיישובי הסביבה. רבים מהכלואים מתו בגלל תנאי הרעב, הקור ועבודות הכפייה. 
בקיץ 1942 נרצחו רוב יהודי הגטאות בידי הגרמנים לא רחוק מהעיירה מנייווצי.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

 
קטגוריה:מחוז חמלניצקי: יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות באוקראינה
קטגוריה:שואת יהודי אוקראינה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
בדרך אל החתולים (סרט)

[שמאל|ממוזער|200px|ריטה זוהר ו[מוני מושונוב]]
שמאל|ממוזער|200px|ריטה זוהר בתפקיד יולנדה מוסקוביץ'
[שמאל|ממוזער|200px|[חורחה גורביץ' וריטה זוהר]]
**בדרך אל החתולים** הוא סרט קולנוע ישראלי (83 דקות) משנת 2009 בבימויו של חורחה גורביץ', על פי רומן באותו שם מאת יהושע קנז.

## עלילה
יולנדה מוסקוביץ' (ריטה זוהר) היא אישה ערירית בת 75, מורה לצרפתית בעברה, שחייה ריקניים מבפנים. שיגרת חייה בדירתה הקטנה מופרעת בגלל חתולי השכונה המזדווגים מתחת לחלונה. לילה אחד כשהיא מנסה להשתיק את החתולים שמפריעים לה לישון היא נופלת במדרגות ושוברת את עצם הירך.

היא מתעוררת במחלקת שיקום גריאטרית בבית חולים, ומעוניינת לשוב לביתה. אלא שבשל מסמר טיטניום שתקוע ברגלה היא מרותקת לכיסא גלגלים ועוברת תהליך שיקום ממושך. היא מתיידדת עם אלגרה (שולמית אדר) שכנתה לחדר
ופוגשת את שאול (מוני מושונוב), כדורגלן עבר מזדקן ואלכוהוליסט בהווה, שמאושפז אף הוא במחלקה ומפלרטט איתה. שאול מחזיר ליולנדה את חדוות החיים.

כשהיא שבה לביתה היא מתקשה לתפקד, יום אחד מבקר שאול בביתה. היא מתעוררת לחיים דרך האהבה ונשארת עם אהבת החיים, אף על פי שהאיש אותו היא אוהבת מת.

## אודות ההפקה
גורביץ' אהב את ספרו של יהושע קנז "בדרך אל החתולים" מאז שראה אור ב-1991. הסרט נתמך על ידי פרויקט קולנוע, הפקת הסרט החלה ב-2008, אבל הוא יצא לבתי הקולנוע רק ב-2011.

הוא חשב לעשות את הסרט כבר בראשית שנות התשעים, אבל כשהעלה את הרעיון בפני משקיעים וקרנות נתקל בתגובה שלא רוצים לעשות סרט על-פי ספר פסימי וקודר.

הוא שב לרעיון בשלהי העשור הראשון של המאה העשרים ואחת. במשך שנה חיכו גורביץ' והמפיק הראל למימון מקרנות באירופה, השחקן האוסטרי-שווייצרי מקסימיליאן של, זוכה האוסקר על משחקו ב"משפטי נירנברג" ב-1961, היה אמור לשחק בסרט בתפקיד הראשי. כשהמימון מהקרנות לא הגיע, פנה גורביץ' למוני מושונוב לשחק בתפקיד הראשי. מושונוב סירב שוב ושוב עד שלבסוף נעתר, גורביץ' מספר על כך בריאיון לאלי שגב באתר אידיבי:

הסרט אופטימי הרבה יותר מהספר. גורביץ' מספר על הסיבות לכך בריאיון לאלי שגב באתר אידיבי:

גורביץ' שינה את דמות הגיבור הראשי של הסרט בהשפעת מוני מושונוב. בספר מסופר על לזר כגן, צייר צבעוני ואילו בתסריט הם מחליפים אותו בשאול כהן, כדורגלן. הוא מספר על כך בריאיון לאמיר בוגן מ־ynet:

גורביץ' התרשם מריטה זוהר, אחרי שצפה בה בסרטו של אברהם הפנר "אהבתה האחרונה של לורה אדלר" (1990). היא הייתה גם בגיל קרוב לדמות מהספר והוא החליט שהיא תגלם את הגיבורה הראשית. זוהר חיה שנים רבות בלוס אנג'לס, שם שיחקה בתפקידי אורח בסדרות טלוויזיה אמריקאיות וגורביץ' הביא אותה לישראל בשביל לשחק בסרט.

גורביץ' עשה את הכוריאוגרפיה לריקוד בין שאול ליולנדה בעצמו.

## קרדיטים נוספים
* תסריט: יואב כ"ץ
* עריכת תסריט – גור הלר.
* עיצוב אמנותי – בועז כצנלסון.
* הקלטה – אשי מילוא.
* עריכת קול – תומר אליאב.
* מפיק שותף: אלי מאירוביץ'.

## שחקנים

## קישורים חיצוניים

* בדרך אל החתולים באתר אידיבי
* נחום מוכיח, ריאיון: אהבה במחלקה הגריאטרית, באתר הבמה, 26 ביולי 2011
**ביקורות**
* רותה דנינו, בדרך אל החתולים סרטו של חורחה גורביץ על פי ספרו של יהושע קנז, באתר מאמי אנד דאדי: הורים וילדים, 30 ביוני 2011
* 
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי חורחה גורביץ'
קטגוריה:סרטי 2009
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2009
קיארה באנקיני

**קיארה באנקיני** (באיטלקית: **Chiara Banchini**; נולדה ב-7 באוקטובר 1946) היא כנרת שווייצרית, שמעורבת בתנועה לבביצוע אותנטי נכון היסטורית ומומחית למוזיקה של תקופת הבארוק.

## קורות חייה
באנקיני נולדה בלוגאנו שבחבל טיצ'ינו האיטלקי של שווייץ. היא סיימה את לימודיה בקונסרבטוריון של ז'נבה; לאחר זאת למדה אצל שאנדור וג והמשיכה בקונסרבטוריון המלכותי בהאג, הולנד אצל סיגיסוולד קאוקן להתמחות בכינור בארוק. באנקיני לימדה במרכז למוזיקה עתיקה בז'נבה והחלה להופיע כסולנית.

ב-1981 עברה מז'נבה לסקולה קנטורום בזיליאנסיס בבזל, שם הקימה את אנסמבל 415, הרכב לביצוע בארוקי, שהתפרק בינואר 2012. הקבוצה לקחה את שמה מגובה בארוקי מקובל. הקלטת האנסמבל לקונצ'רטי גרוסי של ארכאנג'לו קורלי לחברת "הרמוניה מונדי" נחלה הצלחה מסחרית ב-1992, וכך גם הקלטתם משנת 1996 ל"סטאבאט מאטר" של אנטוניו ויוואלדי. כמו כן הקליטה ביאנקיני בחברות "וירג'ין רקורדס", "אקסנט", "אסטרה" ו"זיג זג טריטוריס".
 
קיארה באנקיני מנגנת בכינור שבנה ניקולו אמאטי בשנת 1674.

## קישורים חיצוניים

* קיארה באנקיני באתר mymusicbase

קטגוריה:מוזיקאים שווייצרים
קטגוריה:ביצוע אותנטי
קטגוריה:כנריות
קטגוריה:ילידות 1946
קטגוריה:שווייצרים שנולדו ב-1946
צ'קררה

**צ'קררה** (Chacarera) היא סגנון מוזיקלי וריקוד אופייני לצפון מערב ארגנטינה ולדרום בוליביה והיא מזוהה בעיקר עם הפרובינציה של סנטיאגו דל אסטרו, יש לה קצב מהיר ומקצב של 3/4 או 6/8, והיא נרקדת בזוגות.

## מקורה של הצ'קררה
רוב המידע על היווצרותה של הצ'קררה מגיע מכתביו של אנדרס צ'סרטה (Andrés Chazarreta 1876-1960) יליד סנטיאגו דל אסטרו שהיה ראשון חוקרי הפולקלור והראשון לאזכר את הצ'קררה כסגנון מוזיקלי בתחילת המאה ה-20.

יש קווי דמיון בין הריקודים של הצ'קררה, הסמבה הארגנטינאית, הקואקה ועוד; וייתכן שיש להן מקור משותף בריקודים ספרדיים מתקופת הבארוק.
למשל- ניתן להבחין בקווי דמיון מסוימים בין הצ'קררה לסביליאנה (Sevillana) הספרדית.

מקור שמה הוא במילה chacarero שמציינת עובד בשדות התירס בדיאלקט הקצ'ואה של סנטיאגו דל אסטרו.

הצ'קררה התפתחה והפכה למוכרת בכל רחבי ארגנטינה בתור הזהב של הפולקלור באמצע המאה ה-20, מיטב להקות הפולקלור ביצעו אז צ'קררות, ובעיקר בני משפחת קראבחל (Carabajal) - משפחה של מוזיקאים מסנטיאגו דל אסטרו שבני דור ההמשך שלהם עדיין מופיעים.

## המבנה של הצ'קררה
לצ'קררה יש שני חלקים, כאשר בכל חלק יש שני בתים בודדים ובית כפול שחלקו השני המשמש כפזמון חוזר; ולפני כל חלק ובין הבתים מנוגן קטע המעבר. 

כלומר, מבנה כל חלק מתוך השניים הוא **A B A B A B B** (משמאל לימין) כאשר A הוא ההקדמה או קטע הביניים, ו-B הוא הבית.

בכל אחד מהבתים - ארבע שורות.

### הגאטו (Gato) והאסקונדידו (Escondido)
במקביל לצ'קררה התפתחו סגנונות נוספים כמו הגאטו (Gato) והאסקונדידו (Escondido) שהמקצב שלהם זהה לזה של הצ'קררה, אך המבנה שונה.

## הריקוד
הצ'קררה נרקדת בזוגות מבלי שהרקדנים נוגעים זה בזה, הם נעים בתנועות מעגליות תוך החלפת מקומות, פורשים את זרועותיהם, והגבר רוקע ברגליו.

במהלך ההקדמה אין רוקדים.

מקובל להכריז על תחילתו של כל חלק, סיום ההקדמה, והסיום (תחילת הבית האחרון בבית הכפול); והכרזות אלו הן לא פעם חלק מההקלטה גם אם היא נועדה להאזנה בלבד.

## כלים מוזיקליים
בנוסף לגיטרות ולתוף הבומבו לגוארו (bombo legüero) האופייניים לכל סגנונות המוזיקה הצפון מערבית, נעשה שימוש גם בכינור.

בצד זה - יש צ'קררות המבוצעות א-קפלה, בליווי תוף בלבד (Casas más casas menos, Chakay manta; שניהם של לוס צ'לצ'לרוס).

## תוכן
כמקובל במוזיקה הפולקלורית - השירים עוסקים בנופים, במנהגים, במקומות; בעיקר בהתייחס לסנטיאגו דל אסטרו, גם כשהמבצעים הם בני פרובינציה אחרת.

ניתן לפגוש לא פעם במונחים ובשימוש בסלנג מקומי, שוב - בעיקר זה של סנטיאגו דל אסטרו.

כדאי לציין  שיש מספר צ'קררות הומוריסטיות (Casas más casa menos, El casamiento, La gorda), דבר שפחות מוכר בסגנונות אחרים של הפולקלור.

## צ'קררות קלאסיות
* Añoranzas  (Julio Argentino Gerez)
* La Telecita
* Chacarera de las Piedras (Yupanqui)
* La Olvidada (Yupanqui)
* La Vieja (Hermanos Abalos)
* Chacarera del rancho (Hermanos Abalos)
* ה-Credo מתוך המיסה קריאוז'ה (אינה שומרת על המבנה של הצ'קררה אלא רק על המקצב)

צ'קררה אחת תורגמה לעברית בידי אהוד מנור ובביצוע שלמה יידוב - החתונה (El Casamiento). יידוב גם הלחין נעימה אינסטרומנטלית מקורית בשם "צ'קררה תל אביבית".

## ראו גם
*מוזיקה ארגנטינאית

קטגוריה:מוזיקה ארגנטינאית