Short n' Sweet

***Short n' Sweet*** (בעברית: "**קצר ומתוק**") הוא אלבום האולפן השישי של הזמרת-יוצרת האמריקאית סברינה קרפנטר. האלבום יצא לאור ב-23 באוגוסט 2024, תחת חברת התקליטים איילנד רקורדס.

האלבום מתאפיין בשילוב של מספר ז'אנרים מוזיקליים, ובראשם מוזיקת פופ. המבקרים זיהו בו השפעות בולטות של קאנטרי פופ, R&B, דיסקו, סינת'-פופ ופולק-פופ. חלק מהמבקרים תיארו את הסאונד ככזה המשלב בין "פופ טיקטוק" ל"יאכט רוק". על הפקת האלבום הופקדו מספר מפיקים מרכזיים בתעשיית המוזיקה, בהם ג'וליאן בונטה, ג'ק אנטונוף, ג'ון ראיין ואיאן קירקפטריק. קרפנטר הייתה שותפה לכתיבת כל שירי האלבום, יחד עם כותבים נוספים דוגמת איימי אלן.

האלבום זכה להצלחה מסחרית רחבה ודורג במקום הראשון במצעד הבילבורד 200 עם צאתו. הישג בולט שנרשם עם יציאתו הוא דירוג שלושת הסינגלים הראשונים – "Espresso", "Please Please Please" ו-"Taste" – בחמישייה הפותחת במצעד הבילבורד הוט 100 באותו השבוע. הישג זה הושווה לשיא שקבעו להקת הביטלס בשנת 1964. האלבום גם זכה בפרס גראמי לאלבום הפופ הווקאלי הטוב ביותר. בשנת 2025

## רקע והפקה
כתיבת האלבום התבצעה על רקע עלייתה המטאורית של קרפנטר למעמד של כוכבת פופ עולמית, תקופה שאותה חוותה תוך כדי שימוש כזמרת חימום בסיבוב ההופעות "The Eras Tour" של טיילור סוויפט. קרפנטר תיארה את האלבום כ"כמוסת זמן" של תקופה ספציפית בחייה ואת תהליך הכתיבה כחוויה "טיפולית" שאפשרה לה לבטא את מחשבותיה באופן גלוי.

האלבום הוקלט וגובש במהלך שנת 2023 ותחילת שנת 2024. חלק מהשירים נכתבו בנסיבות ייחודיות; הלהיט "Espresso", למשל, נכתב בצרפת ביולי 2023, ב-Flow Studios מחוץ לפריז, במהלך הפסקה של עשרה ימים שלקחה קרפנטר מסיבוב ההופעות עם טיילור סוויפט. קרפנטר ציינה כי השלימה את העבודה על האלבום כולו עוד לפני יציאת הסינגלים הראשונים מתוכו.

האלבום כולל שיתופי פעולה עם דמויות מפתח בתעשיית המוזיקה. ג'ק אנטונוף הפיק כשליש משירי האלבום, בהם הלהיט "Please Please Please". מפיקים מרכזיים נוספים באלבום הם ג'וליאן בונטה, ג'ון ראיין ואיאן קירקפטריק. הכותבת איימי אלן הייתה שותפה מרכזית לכתיבת כל שירי האלבום. כותבים נוספים כוללים את ג'וליה מייקלס וסטף ג'ונס. בגרסת הדלוקס של האלבום נכלל שיתוף פעולה עם זמרת הקאנטרי דולי פרטון בגרסה מחודשת לשיר "Please Please Please".

בפברואר 2024, קרפנטר אישרה שהיא נמצאת בתהליך עבודה על אלבום חדש. קרפנטר חשפה שהיא מרגישה חופשייה ונרגשת יותר לגבי תהליך הכתיבה שלה, תוך שהיא מתמקדת בכנות ואותנטיות במקום בגבולות ז'אנריים. היא ציינה שגם באלבום הקודם שלה, *[[Emails I Can't Send]]*, היו ז'אנרים מגוונים, והיא מתכננת להמשיך בכיוון הזה. קרפנטר דיברה על החשיבות של הקשבה לאינטואיציה שלה במהלך העבודה על האלבום הקודם, והבינה שעליה לעקוב אחרי דברים שמרגשים אותה, בין אם הם חיוביים או שליליים. האלבום *Emails I Can't Send* שיצא בשנת 2022 כלל להיטים כמו "Nonsense", "Feather" ו-"Because I Liked a Boy". האלבום הגיע למקום ה-23 במצעד הבילבורד 200, שזהו מיקום השיא הגבוה ביותר של קרפנטר במצעד עד לנקודה זו.

קרפנטר הוכרזה כחלק מהפסטיבל האמריקאי פסטיבל קואצ'לה ב-16 בינואר 2024 לאחר שחשפה שיר חדש באמצעות שלטי חוצות, היא חשפה שהיא תוציא את השיר "Espresso" ב-11 באפריל, כ"שיר קטן" לפני הפסטיבל. ב-3 ביוני 2024, הכריזה קרפנטר על יציאתו של אלבום האולפן השישי שלה *Short n' Sweet*, במקביל נחשפה עטיפתו.

## הרכב מוזיקלי ותוכן
האלבום כולל 12 שירים ואורך כולל של 36 דקות. שם האלבום מהווה כפל לשון המתייחס הן לגובהה של קרפנטר (5 רגל) והן לאורכו הקצר יחסית של האלבום. קרפנטר הסבירה מאוחר יותר כי היא קראה לאלבום *Short n' Sweet* בגלל מערכות יחסים קצרות שהשפיעו עליה באופן משמעותי, ולא בהכרח בגלל שהיא נמוכה.

האלבום מתמקד ברובו בחוויות של אהבה, פרידות ומערכות יחסים לא מוגדרות. קרפנטר משתמשת בשיריה כדי לתאר את התסכול הנובע מהתנהגות של בני זוג מאכזבים, חוסר תקשורת והשפלה. השירים נעים בין הבעת ביטחון עצמי מופרז לבין חשיפת פגיעות וחרדה פנימית במערכות יחסים. נושא בולט נוסף באלבום הוא הגישה החופשית והישירה של קרפנטר כלפי המיניות שלה. המבקרים ציינו כי הכתיבה באלבום היא "חסרת בושה" ובוטה, וכוללת רמיזות מיניות רבות והומור ישיר על תשוקה. קונספט מרכזי נוסף באלבום הוא הניגוד בין המעטפת המוזיקלית ה"מתוקה" והקלילה לבין התוכן המילולי המריר או הבוטה.

האלבום מתאפיין במגוון סגנונות מוזיקליים רחב, המשלב פופ מודרני עם השפעות רטרו מובהקות של שנות ה-70 וה-80. האלבום עושה שימוש נרחב במוזיקת דאנס-פופ ונו-דיסקו. חלק ניכר מהאלבום פונה גם לסאונד של קאנטרי-פופ ופולק, המושפע מאמניות כמו דולי פרטון וקייסי מאסגרייבס. קיימת נוכחות של R&B בסגנון שנות ה-90 וסינת'-פופ משנות ה-80, הכולל שימוש בסינתיסייזרים "חלליים" וארפג'ו.

האלבום עושה שימוש נרחב בגיטרות אקוסטיות המלוות את הבלדות והשירים האישיים יותר. לצדן, מופיעות גיטרות חשמליות בעלות סאונד "מלוטש" וסולואים המזכירים סרטי התבגרות משנות ה-80. כלי מיתר נוסף שמופיע באלבום הוא הבנג'ו. ההפקה כוללת שימוש במחיאות כפיים, תופים בסגנון שנות ה-80, ואפקטים מיוחדים על כלי הקשה כמו קאובל או תיבה סינית . האלבום משלב סינתיסייזרים מגוונים, החל מסינת'-בס ועד לסינתיסייזרים בסגנון "ניו-וייב" מודרני.

קרפנטר משתמשת בטכניקה של "דיבור-שירה" – שירת חצי שורה ואז מעבר לדיבור מתנשא או אירוני. קולה מתואר כבעל אופי אקספרסיבי, עדין ולעיתים לחישתי. היא משלבת ריצות קוליות ייחודיות, הכוללות לעיתים מעברים המזכירים יודל או סגנון קאנטרי קלאסי. העיבודים הקוליים כוללים לעיתים שכבות רבות של קולות רקע והרמוניות המעניקות נפח לסאונד.

### עטיפת האלבום
עטיפת האלבום עוצבה על ידי קרפנטר עצמה, בשיתוף פעולה עם אחותה, שרה קרפנטר, דאנה גוטליב וצ'ייס שוברידג'.
העטיפה והאריזה של האלבום עוצבו בסגנון רטרו, השואב השראה מ"זוהר הוליוודי ישן" ומדמויות איקוניות כמו מרילין מונרו. קרפנטר ציינה כי האסתטיקה הוויזואלית של האלבום מושפעת מהמראות של שנות ה-60 וה-90, אותם הגדירה כ"פלרטטניים וכיפיים". במהלך קידום האלבום, בלט המוטיב של סימני נשיקה, שהופיעו הן בצילומי האלבום והן באירועי האזנה למעריצים.

## קידום
האלבום לווה באסטרטגיית שיווק ענפה שכללה שחרור סינגלים מצליחים, סיבוב הופעות עולמי והפצת מהדורות מיוחדות.
טרם יציאת האלבום ב-23 באוגוסט 2024, שוחררו שני סינגלים שהפכו ללהיטים עולמיים: "Espresso" שוחרר ב-11 באפריל 2024. השיר זכה להצלחה כבירה, הגיע למקום הראשון במצעדים בבריטניה וצבר למעלה ממיליארד השמעות בסטרימינג. "Please Please Please" שוחרר ב-7 ביוני 2024. השיר הפך לסינגל הראשון של קרפנטר שהגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100. עם יציאת האלבום, שוחרר הסינגל השלישי "Taste" באוגוסט 2024 לצד וידאו קליפ בהשתתפות השחקנית ג'נה אורטגה. השיר דורג בחמישייה הפותחת של מצעד הבילבורד לצד שני הסינגלים הקודמים באותו השבוע.

לקידום האלבום יצאה קרפנטר לסיבוב הופעות עולמי בשם *[[Short n' Sweet Tour]]*. סיבוב ההופעות כלל עשרות מופעים שנמכרו מראש, כולל הופעות באולמות מרכזיים כמו המדיסון סקוור גארדן וסיבוב הופעות בינלאומי. הבמה עוצבה כ"בית בובות ענק" הכולל פסנתר, אח, חדר שינה וגרם מדרגות ארוך, המעניק תחושה של פנטהאוז ניו יורקי. המופע שילב קטעי ריקוד קבוצתיים עם בלדות אינטימיות.

## הוצאה
ניתן לרכוש את האלבום בגרסאות תקליט, תקליטור וקלטת שמע, ויש ארבע גרסאות שונות של תקליטים, כולל גרסה בצבע כחול וגרסת תמונה של קרפנטר עם שמלה ורודה ונשיקות ליפסטיק על הגב. הגרסה הבלעדית של טארגט כוללת ויניל במהדורה מוגבלת בצבע ורוד מסטיק עם פוסטר אספנות הנכלל באריזה. קרפנטר עיצבה את עטיפת הויניל בהשראת סגנון רטרו יחד עם אחותה שרה, דנה גוטליב וצ'ייס שוברידג'.

קיימת רצועת בונוס בשם "Needless to Say" בגרסת הוויניל הלבן של האלבום. הרצועה וגרסת הדמו של השיר "Taste" היו זמינות להורדה בחנות האינטרנטית של קרפנטר לזמן מוגבל. ב-30 באוגוסט 2024 קרפנטר הוציאה רצועת בונוס להורדה בלבד בשם "Busy Woman" מתוך האלבום. קרפנטר הודיעה על השקת השיר בפוסט ברשתות החברתיות, בו הביעה צער על כך שלא הצליחה לכלול את השיר באלבום המקורי והודתה למעריצים על תמיכתם.

בפברואר 2025, קרפנטר צפויה להוציא מהדורה מורחבת של האלבום. המהדורה המורחבת תכלול שירים נוספים כמו "", "Couldn't Make It Any Harder", "Busy Woman" ו-"Bad Reviews". בנוסף פורסם כי קרפנטר משתפת פעולה עם דולי פרטון בגרסה מחודשת לשיר "Please Please Please".

## קבלה ביקורתית

קבלת האלבום אופיינה בעיקרה בתגובות מעורבות מצד מבקרי המוזיקה, שנעו בין שבחים על השנינות והתחכום של קרפנטר לבין ביקורת על חוסר עקביות מוזיקלית. למרות חילוקי הדעות המקצועיים, האלבום נתפס כנקודת המפנה המכריעה בקריירה של קרפנטר, שהפכה ממנה כוכבת ילדים לשעבר לסופרסטארית בקנה מידה עולמי.

עם צאתו של האלבום באוגוסט 2024, המבקרים הציגו קשת רחבה של דעות. מבקרים רבים שיבחו את הטון ה"ערמומי וחסר הרחמים" של קרפנטר ואת יכולתה לשלב הומור בוטה עם פגיעות. מגזין רולינג סטון הגדיר את האלבום כ"אלבום ההכתרה" שלה, ושיבח את היכולת להפוך "תאונות דרכים רומנטיות" לפופ מבריק. אתר פיצ'פורק העניק לאלבום ציון גבוה של 8.0, ותיאר אותו כפופ "צ'יקי, חכם ומבוצע ללא מאמץ". חלק מהמבקרים טענו כי האלבום אינו עומד בציפיות הגבוהות שיצרו הסינגלים "Espresso" ו-"Please Please Please". אתר *[[Sputnikmusic]]* העניק לאלבום ציון נמוך של 2.0, וכינה אותו "בינוני להפליא" וחסר הוקים מחוץ לסינגלים המובילים. היו שציינו כי האלבום נשען יתר על המידה על סגנונות של אמניות אחרות כמו אריאנה גרנדה או קייסי מאסגרייבס, מה שגרם לו להרגיש לעיתים "חסר זהות" או "נגזרתי".

למרות היותו אלבום מודרני, האלבום תפס מקום משמעותי בהיסטוריה המודרנית של הפופ. האלבום נתפס כפרויקט ש"חתם את הגעתה" של קרפנטר לצמרת עולם הפופ. הוא הושווה לאלבומי פריצה של אמניות ותיקות כמו מדונה בתקופת הקאנטרי-דיסקו שלה. קרפנטר הפכה לאמן הראשון מאז הביטלס ב-1964 שהכניס את שלושת הסינגלים הראשונים מהאלבום לחמישייה הפותחת של מצעד הבילבורד הוט 100 באותו שבוע. הצלחה זו תוארה כ"הכתרה רשמית" של קרפנטר. קרפנטר עצמה הגדירה את האלבום כ"קפסולת זמן" של תקופה מסוימת בחייה, המייצגת את המעבר לבגרות מלאה ושליטה יצירתית.  המבקרים ציינו כי האלבום הגדיר את הקיץ של 2024 והחזיר את ה"כיף" וה"שטותיות" למוזיקת הפופ המיינסטרימית.

### רשימות סוף שנה
האלבום נכלל במספר רשימות שפרסמו גופי תקשורת שונים לסיכום האלבומים הטובים ביותר לשנת 2024 ו-2025. בפרט, מגזין לוס אנג'לס טיימס הכליל את האלבום במקום הראשון ברשימתם. גם השירים מתוך האלבום (כולל המהדורה המחודשת) הצליחו להתברג ברשימות סוף-שנה של ארגונים ומגזיני תרבות רבים; "Bad Reviews" (מקום 42 ב-*The Forty-Five*). 

## הצלחה מסחרית
בארצות הברית, קרפנטר הגיעה לראשונה למקום הראשון במצעד הבילבורד 200 עם האלבום, והוא שהה שם ארבעה שבועות לא רצופים. עם צאתו, האלבום צבר 362,000 יחידות שקולות לאלבום, מה שהפך אותו לאלבום השלישי מבחינת שבוע בכורה לשנת 2024. זהו האלבום הראשון של קרפנטר שהגיע לעשירייה הפותחת במצעד. הסינגלים "Espresso" ו-"Please Please Please" הגיעו למקומות השלישי והראשון במצעד בילבורד הוט 100 בהתאמה. קרפנטר היא אמן הסולו הראשון בהיסטוריה שהכניס את שלושת הלהיטים הראשונים שלה שהגיעו לחמישייה הפותחת במצעד ההוט 100 במקביל. הפעם הקודמת שאמן הצליח בכך הייתה להקת הביטלס ב-1964. עם פרסום המצעד, טראוויס סקוט ואנשיו טענו שהאלבום המוביל במצעד האמריקאי אינו *Short n' Sweet* של קרפנטר, אלא *[[Days Before Rodeo]]* של סקוט. חברת התקליטים של סקוט, קקטוס ג'ק, שלחה מכתב למגזין "בילבורד" ולחברת "לומינייט", בטענה כי הנתונים שפורסמו אינם אמינים ולא שלמים. "לומינייט" הגיבה שהנתונים שלה נכונים. בשבוע השני שלו, האלבום צבר 159,000 יחידות שקולות לאלבום בארצות הברית, ירידה של 56% משבוע הבכורה ונשאר בראש מצעד הבילבורד 200. מדובר בסכום משמעותי לשבוע שני, כאשר רק שלושה אלבומים נוספים ב-12 החודשים האחרונים הצליחו להשיג מספרים גדולים יותר בשבוע השני שלהם. האלבום חזר למקום הראשון במצעד בתאריך 12 באוקטובר 2024, לאחר שעלה מהמקום השלישי.

עם צאת האלבום, קרפנטר השיגה את ההישג הראשון שלה במצעדים בבריטניה עם האלבום שהגיע למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי. הסינגל "Taste" של קרפנטר הגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי. בנוסף, היא החזיקה בשלושת המקומות הראשונים במצעד הסינגלים עם השירים "Taste", "Please Please Please" ו-"Espresso". קרפנטר היא הזמרת הראשונה והשלישית בסך הכל שהשיגה בו-זמנית את המקום הראשון במצעד האלבומים והסינגלים בבריטניה, וגם החזיקה בשלושת המקומות הראשונים במצעד הסינגלים. האלבום נמכר ב-89,000 עותקים בשבוע הראשון לצאתו בבריטניה, מה שהופך אותו לאלבום עם מכירות השבוע הראשון השניות בגובהן לשנת 2024, אחרי האלבום של טיילור סוויפט *[[The Tortured Poets Department]]*.

קרפנטר הגיעה גם למקום הראשון במצעדי האלבומים באוסטרליה, והשיגה את שלושת המקומות הראשונים במצעד הסינגלים של אוסטרליה. האלבום היה לאלבום הנשי השלישי המושמע ביותר בשנת 2024 ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.

## פרסים ומועמדויות

## רשימת רצועות

## מיקומי שיא

### מצעדי סוף שנה

## נתוני מכירות

### מהדורת דלוקס

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

* 

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי סברינה קרפנטר
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי ג'ק אנטונוף
קטגוריה:זוכי פרס גראמי לאלבום הפופ הווקאלי של השנה
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים האוסטרלי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד 200
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי
קטגוריה:אלבומי פלטינה בממלכה המאוחדת
קטגוריה:אלבומי חברת איילנד רקורדס
קטגוריה:אלבומי חברת ריפבליק רקורדס