open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
עזרים טקטיים (נשק)

**עזרים טקטיים** הם אביזרים הניתנים להרכבה על מסילות ומתפסים ייעודיים הקיימים במספר כלי נשק. אביזרים אלה מסייעים למשתמש בכך שהם מוסיפים אמצעים חדשים לנשק או משפרים תפקודם של אמצעים ופונקציות שקיימים כבר בנשק. עזרים טקטיים נפוצים בעיקר על רובים אך ניתן למצוא אותם גם על נשק קל מסוגים אחרים.

## רשימת עזרים
[ממוזער|לוחם צה"ל עם נשק שעליו מורכבים מכפל, [כוונת השלכה, סמן לייזר, פנס]][ממוזער|לוחם צה"ל עם נשק שעליו מורכבים [כוונת טלסקופית, סמן לייזר, פנס ומשתיק קול]][ממוזער|לוחם צה"ל עם נשק שעליו מורכבים כוונת השלכה מסוג זאבון למטול רימונים, [כוונת השלכה רגילה, כוונת ברזל "עלה" למטול רימונים מטול רימונים M203 וידית הסתערות]]
* **[[כוונת|כוונות]]** – קיימות כוונות יום, לילה וכוונות תרמיות. מהוות שיפור לכוונת הברזל הבסיסית ומאפשרות פגיעות מדויקות יותר בטווחים קרובים ורחוקים. כוונות לטווחים רחוקים מתבססות על אמצעים טלסקופיים בעוד שכוונות לטווחים קצרים הן בדרך כלל כוונות רפלקסיביות (כוונות השלכה) או כוונות מבוססות ציין לייזר.
* **[[פנס]]** – פועל על סוללות. מספק תאורה ומיועד לשימוש בשטחים חשוכים וסגורים כאמצעי לראייה מצד אחד וסינוור מצד שני. מורכב על המתפסים או לצד כוונת הברזל הקדמית.
* **[[סמן לייזר]]** – התקן המורכב על קנה הרובה ומשמש כעזר לסימון מטרות. ישנם סמני לייזר נראה לעין וסמני לייזר חבויים בהם לא ניתן להבחין בעין בלתי מזוינת. הסמן מאפשר הכוונת כוחות וביצוע ירי מדויק מבלי להיעזר בכוונת.
* **[[מטול רימונים]]** – מתחבר לנשק באמצעות התקנתו על החלק התחתון של מתפס הקנה. המטול בעל הדק וכוונות משלו. יורה מגוון סוגי תחמושת החל מרימונים נפיצים (נגד אדם), נגד רק"מ רך, ועד תאורה. דוגמה: M-203 בקוטר 40 מ"מ, שהטווח שלו נע בין 35–400 מטר.
* **ידית הסתערות** – ידית המורכבת על מתפס הנשק ומאפשרת למשתמש אחיזה טובה יותר בעת ביצוע ירי במצב עמידה וכריעה בטווחים קצרים עד קצרים מאוד. ידית הסתערות משולבת עם דורגלים מכונה בעגה הצה"לית "דילדו".
* **[[דורגל]]** – מורכב על המתפסים ומאפשר ייצוב משופר של הנשק במצב שכיבה או כאשר מוצב על משטח. אביזר זה פועל כחצובה ומאפשר דיוק רב יותר. משמש בעיקר צלפים, קלעי סער ומקלענים.
* **[[כידון רובה|כידון]]** – סכין המורכב מתחת לקנה הרובה (בדומה למטול). משתמשים בו ללוחמת פנים אל פנים. כמעט שלא נעשה בו שימוש אחרי המאה ה-20, מעבר להצגה במצעדים ומשמרות כבוד.
* **[[משתיק קול]]** – אביזר המורכב על הנשק ומחליש קולות ירי.
* **[[רובה שוטגאן]]** – בצבא ארצות הברית נעשה שימוש ברובה שוטגאן ניסיוני המורכב מתחת לקנה הרוס"ר מדגם XM26.
* **[[קורנרשוט]]** – מערכת של חברת CornerShot הישראלית, הפותרת את בעיית הסיכון בירי מעבר לפינה בלוחמה בשטח בנוי. כוללת: מצלמת וידאו, מסך צבעוני עם כוונת, פנס, קת מתקפלת וניתן לצרף לה עזרים נוספים.
* **[[ערכת רוני]]** – ערכת הסבה, של חברת CAA Tactical הישראלית, המהווה תמיכה לאקדח, כך שהירי בו נעשה דומה לירי בקרבין.

## עזרים טקטיים ברובים סובייטים
ה-AK-47, הרוס"ר האמיתי הראשון בצבא הרוסי, לא אפשר הרכבת עזרים טקטיים למעט כידון וררנ"ט. נגזרותיו, כמו ה-AK-101 ,AK-74, מאפשרים שימוש יותר נרחב בעזרים טקטיים.

## גלריה

תמונה:M203 1.jpg|מטול הרימונים M-203 לא מחובר לרובה
תמונה:Caroline-profile-bipode-p1000509.jpg|דורגל המורכב על רובה
תמונה:M9bayonet2.jpg|כידון הרובה M9 המשמש את רוב חיילי צבא ארצות הברית
תמונה:XM26 2 highRes.jpg|רובה הציד מורכב מתחת לקנה M4


## ראו גם
*רובה סער
*M16 ו-M4 קרבין
*אמצעים אופטיים לנשק קל של צה"ל

*
הסתערות
ייגבה (מחוז)

**מחוז ייגֶבה** (באסטונית: **Jõgeva maakond**) הוא אחד מבין 15 מחוזות אסטוניה. הוא ממוקם בחלקה המזרחי של המדינה וגובל במחוז טרטו בדרום, מחוז ויליאנדי בדרום-מזרח, מחוז יארבה במערב, מחוז לאנה-וירו בצפון ומחוז אידה-וירו בצפון-מזרח.

## היסטוריה
היישובים הראשונים בקרבת אגם פייפסי הוקמו על ידי דייגים בתקופה שבין 7000 ל-6000 לפני הספירה.
מן המאה ה-13 היה האזור חלק מן המסדר הליבוני. המסדר הקים במאות ה-14 וה-15 את טירת לאיוסטה לשמירה על הגבול המזרחי.
טירה זו שימשה בשנים 1700–1701, במהלך המלחמה הצפונית הגדולה, כמעון החורף של המלך השוודי קרל ה-12.
בשנים 1570 עד 1577 שימשה פלטסאמאה כמקום מושבו של מלך ליבוניה, הדוכס מאגנוס.
העיר ייגבה הוקמה בשנת 1876, בקרבת מסילת הרכבת מטאלין לטרטו.
המחוז הנוכחי הוקם בשנת 1949 על ידי הרשויות הסובייטיות. גבולות המחוז הנוכחיים נקבעו בשנת 1962.
עד לרפורמה המנהלית באוקטובר 2017 מנה המחוז 13 נפות - 3 עירוניות והשאר כפריות.
## גאוגרפיה
מחוז ייגבה גובל באגם פייפסי, האגם הגדול באסטוניה והרביעי בגודלו באירופה, שאף מופיע בסמל המחוז. 
במחוז נמצאים שתי שמורות טבע (באסטונית: looduskaitseala או בקיצור LKA) - אנדלה (Endla) בצפון ואָלָם-פֶדיה (Alam-Pedja) בדרום-מערב שיש לה חשיבות בקנה-מידה אירופי ומוגנת באמנת רמסר.
במרכז המחוז שוכן אזור ווֹרֶמָאָה (Vooremaa) שמאופיין בגבעות מתונות ואגמים צרים וארוכים ביניהן. הנוף באזור זה נוצר כתוצאה מתנועת קרחונים בעידן הקרח האחרון. האגמים הגדולים ביותר הם סַאֲדייֶרב (Saadjärv) וקאיאווֶרֶה ייֶרב (Kaiavere järv).
במחוז זורמים שני נהרות, מן הגדולים בנהרות אסטוניה - פילטסאמאה (Põltsamaa) ופֶדיה (Pedja).
הנקודה הגבוהה יותר במחוז היא גבעת לאיוסה (Laiuse mägi) המגיעה לגובה של 144 מטרים.

## תחבורה
במערב המחוז עובר הכביש הראשי (כביש מספר 2) המחבר בין טאלין לטרטו. במזרח המחוז עובר הכביש המחבר בין טרטו לייהבי.כביש חשוב נוסף הוא דרך פייבה (Piibe maantee) המחברת בין טרטו לרקוורה.

במקביל לדרך פייבה עוברת מסילת הברזל טאלין-טאפה-טרטו המשמשת כיום בעיקר להעברת סחורות ודלק.

## ממשלת המחוז
בראש כל מחוז עומדת ממשלת המחוז (maakonnavalitsus) הנשלטת בידי מושל (maavanem), אשר ממונה בידי ממשלת אסטוניה לקדנציה בת חמש שנים. מאז 2004 משרת מושל המחוז מאוישת על ידי אייוואר קוֹק (Aivar Kokk).

## נפות
המחוז מחולק ל-3 נפות כפריות (vallad).
* ייגבה: בשנת 2017 הורחבה כאשר צורפו אליה הנפות טורמה, פאלאמוסה והנפה העירונית ייגבה.
* מוּסטווֶאֱה: בשנת 2017 הורחבה כאשר צורפו אליה הנפות הכפריות לשעבר קאסֶפֶאֱה, סארה, והנפה העירונית מוּסטווֶאֱה. נפות אווינורמה ולוהוסו הועברו ממחוז אידה-וירו.
* פילטסאמאה: בשנת 2017 הורחבה כאשר צורפו אליה הנפות הכפריות לשעבר פאיוסי ופורמאני וכן הנפה העירונית פילטסאמאה.

**נפות לשעבר:**
* טאביווֶרֶה (Tabivere)
* טורמה (Torma)
* ייגבה (Jõgeva) - נפה עירונית
* מוּסטווֶאֱה (Mustvee) - נפה עירונית
* פילטסאמאה (Põltsamaa) - נפה עירונית
* ייגבה (נפה כפרית - Jõgeva)
* סַאֲרֶה (Saare)
* קאסֶפֶאֱה (Kasepää)
* פאיוסי (Pajusi)
* פאלה (Pala)
* פאלאמוסה (Palamuse)
* פורמאני (Puurmani)
* פילטסאמאה (נפה כפרית - Põltsamaa)


Kuremaa mõisa peahoone.jpg|
Kuremaa mõisa tuuleveski.jpg|
Torma kirik1.jpg|
Kaiu järv 26-05-2012.JPG|
Laiuse linnuse varemed1.jpg|
Palamuse kihelkonnakooli hoone.jpg|


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

ייגבה
ארנסט שוסון

**ארנסט שוסון** (בצרפתית: **Ernest Chausson**; 20 בינואר 1855 – 10 ביוני 1899) היה מלחין צרפתי.

## קורות חייו
שוסון למד משפטים ובתום לימודיו היה לעורך דין בבית הדין לערעורים, אך מעולם לא השלים את תקפת ההתמחות המעשית. בגיל 25 נכנס ללמוד בקונסרבטואר של פריז והיה תלמידם של ז'יל מאסנה ו- סזר פרנק. בשלב זה הספיק כבר לחבר כמה קטעים לפסנתר ושירים אחדים, אבל כתבי היד הראשונים שהשתמרו הם אלה, שמאסנה תיקן.

בשנים 1882 ו-1883 יצא אל פסטיבל ביירוית, בפעם הראשונה עם ונסן ד'אנדי לחזות בהצגת הבכורה של פרסיפאל, ובפעם השנייה עם כלתו הטריה, ז'אן אסקודיה.

משנת 1886 עד מותו היה מזכיר האגודה הלאומית למוזיקה. הוא קיבל רבים מן האליטא האמנותית של פריז בסלון שלו, ביניהם פורה, דביסי, מלארמה, טורגנייב, אלבניס ומונה. כמו כן יצר אוסף חשוב של אמנות אימפרסיוניסטית.

מקובל לחלק את יצירתו לשלוש תקופות. בראשונה ניכרת השפעתו המובהקת של מאסנה והיא מאופיינת במלודיות זורמות ואלגנטיות. השנייה מתחילה בשנת 1886 ומצטיינת באופי דרמטי יותר. תקופה זו יצאה נשכרת מקשריו עם החוג האמנותי שבו חי ופעל. התקופה השלישית התחילה עם מות אביו בשנת 1894 ובולטת בה השפעתם של המשוררים הסימבוליסטיים והספרות הרוסית שקרא, בעיקר מיצירות טורגנייב, דוסטויבסקי וטולסטוי.

ביצירתו ניכרת השפעתן של מאסנה, פרנק, ריכרד וגנר ויוהנס ברהמס והיא מגשרת על הפער שבין מאסנה ופרנק לדור הבא של מלחינים צרפתיים, כמו דביסי.

בגיל 44 נהרג בתאונת אופניים. נקבר בבית הקברות פר לשז בפריז.

יצירותיו של שוסון הן בעיקר יצירות קאמריות ושירים, שהידוע בהם הוא "Chanson Pepetuelle" לקול בליווי חמישיית פסנתר. כמו כן, שוסון כתב גם סימפוניה אחת.

יצירתו המפורסמת ביותר והמנוגנת לעיתים תכופות גם בימינו היא הפואמה לכינור ותזמורת.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

* ''Hymne védique'' Chorus accompanied by orchestra, op. 9 Vocal Score (Paris: Hamelle, 1886) From Sibley Music Library Digital Scores Collection
* ''Mélodies pour chant et piano'', op. 2 (Paris: J. Hamelle, 1890) From Sibley Music Library Digital Scores Collection
* ''Les Vêpres du Commun des saint'', op. 31 (Paris: Editions de la Schola Cantorum, 1907) From Sibley Music Library Digital Scores Collection
* Recording of Piano Trio in G minor Op. 3



קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות פר לשז
קטגוריה:הרוגי תאונות דרכים בצרפת
קטגוריה:מלחינים צרפתים במאה ה-19
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1855
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1899
ייגבה

**ייגֶבה** (**Jõgeva**, בגרמנית: **Laisholm**) היא עיר, נפה עירונית, ובירת מחוז ייגבה שבאסטוניה.

## היסטוריה
העיר צעירה יחסית, וקיבלה זכויות מוניציפליות ב-1 במאי 1938. מאז התפתחה ייגבה  במהירות, ומספר התושבים בה עלה אף הוא. 

* 1959 - 2,496 נפשות
* 1970 - 3,644 נפשות
* 1979 - 5,389 נפשות
* 1989 - 7,035 נפשות

בייגבה נמדדה הטמפרטורה הנמוכה ביותר באסטוניה אי פעם: 43.5°C- (ב-17 בינואר 1940).

## גאוגרפיה
שטח הנפה כולל רק את מרכז העיר; הפרברים והאדמות שמסביב לה הם באופן רשמי חלק מנפת ייגבה (Jõgeva vald).

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אסטוניה: ערים
מליטה שיפר

**מליטה שיפר** (7 במרץ 1900 – 5 באוקטובר 1991) הייתה אמנית, ממייסדי כפר האמנים עין הוד.

## ילדות ונעורים
מליטה שיפר נולדה בטריאסטה, איטליה (האימפריה האוסטרו-הונגרית דאז) לאהרון (אריגו) ואנה דיקשטיין, מהגרים מבוקובינה.

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, גויס אביה של מליטה לצבא ואילו אימה, אנה, עברה עם המשפחה לעיר ויימאר בגרמניה, האב איבד את מרבית מאור עיניו ב-1916 ונטל הפרנסה נפל על כתפי האם, שהפכה לאשת עסקים.

מליטה ציירה משחר ילדותה ובגיל 15 התקבלה ללמודים באקדמיה לאמנות בוויימאר. לימודיה נמשכו 5 שנים. הארכיטקט-אמן ולטר גרופיוס שינה את שמה של האקדמיה ל"באוהאוס" אסכולה המפורסמת עד היום בשל פילוסופית האמנות המיוחדת שלה. מליטה סיימה את בית הספר בתואר "מייסטר" בראש הכיתה העליונה.

## עבודתה בגרמניה
בשנת 1921 היא פגשה את מיכאל שיפר ונישאה לו. הם עברו לעיר יינה (Jena) שם נולדו שני ילדיה ושם התפרסמה בציוריה. ב-1933, עם עליית היטלר לשלטון, נאלצה המשפחה להגר מגרמניה. בדרכם, גרו כחצי שנה בברלין, ושם, בשנת 1936 הציגה מליטה תערוכה במרכז התרבות היהודי, שתפקד עדיין. לתערוכה הייתה הצלחה גדולה ופרסום נרחב בעיתונות.

## השנים בארץ ישראל
עם עלותם ארצה, התיישבה המשפחה בעיר חיפה. מליטה התקבלה מיד לאגודת הציירים והפסלים בארץ. היא הציגה תערוכות רבות ומכרה הרבה מתמונותיה.
בשנות החמישים, ייסד מרסל ינקו, מראשי תנועת דאדא, את כפר האמנים עין-הוד, ומליטה הייתה מראשוני המצטרפים בהיותה מעורבת בחיי האמנות המגוונים שבכפר.
בשנת 1966 עשתה סיור נרחב באירופה והציגה ברומא, פריז, בריסל ולונדון. בבריסל פגשה אותה עורכת תוכניות ברדיו שהקליטה ריאיון עמה (בגרמנית).

ליום הולדתה ה-90 ארגנה לה עיריית חיפה תערוכה גדולה בכניסה לתיאטרון העירוני בחיפה.
מליטה שיפר הלכה לעולמה ב-5 באוקטובר 1991, והובאה למנוחות בבית העלמין שדה יהושע בחיפה.

## מספריה
* **מליטה**, הקדמה מרסל ינקו, מו"ל לא ידוע, ישראל, תשל"-?

## קישורים חיצוניים

* גלריית תמונות וירטואלית של מליטה שיפר

## הערות שוליים

קטגוריה:פליטות רדיפות הנאצים
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:ציירות ישראליות
קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:מייסדי יישובים בארץ ישראל
קטגוריה:עין הוד: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1900
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1900
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1991
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1991
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות שדה יהושע
MVP של העונה הסדירה ב-WNBA

תואר ה-**MVP של העונה הסדירה ב-WNBA** הוא פרס המוענק לכדורסלנית הטובה ביותר בעונה הרגילה ליגת ה-WNBA. הזוכה בפרס נבחרת על ידי פאנל של כתבי ספורט ושדרנים, והפרס מוענק בזמן הפלייאוף.

פרס ה-MVP הראשון חולק עוד בעונת הליגה הראשונה, ב-1997. התואר הוענק לסינתיה קופר מקבוצת יוסטון קומטס. אייז'ה וילסון זכתה בתואר ארבע פעמים, שלוש שחקניות זכו בתואר ה-MVP שלוש פעמים - ליסה לסלי, שריל סוופס ולורן ג'קסון. בשנת 2001, ליסה לסלי הפכה לכדורסלנית הראשונה ב-WNBA, שזכתה בתואר ה-MVP של העונה הרגילה ובתואר ה-MVP של האולסטאר באותה השנה. בנוסף, היא גם זכתה בתואר ה-MVP של גמר הפלייאוף.

## רשימת הזוכות

## קישורים חיצוניים
*הזוכות, באתר ליגת ה-WNBA

קטגוריה:פרסי WNBA
WNBA
קטגוריה:פרסים המוענקים לנשים: ספורט
שונית קרונדלט

**שונית קרונדלט** (באנגלית: **Carondelet Reef**) היא שונית אלמוגים תת-מימית באיי פניקס שבמרכז האוקיינוס השקט. איי פניקס, ובהם השונית, נמצאים בשליטת רפובליקת קיריבטי.

מיקום השונית 5 מעלות 34 דקות צפון, 173 מעלות 51 דקות מערב, והיא נמצאת 3–4 מטרים מתחת לפני הים בשעות השפל.

השונית התגלתה לראשונה במהלך החיפוש אחר מטוסה של אמיליה ארהארט ב-16 ביולי 1937.

## קישורים חיצוניים
* מידע על השונית באתר Oceandots.

קטגוריה:קיריבטי: גאוגרפיה
קטגוריה:איי פניקס
קרונדלט
זוטרמר

**זוטרמר** (בהולנדית: **Zoetermeer**, ) היא עיר במחוז דרום הולנד. משמעות השם זוטרמר היא "אגם מתוק".

בזוטרמר חיים כ-128,400 תושבים (נכון ל-2024), ושטחה 37.06 קילומטרים רבועים (מתוכם 2.15 קילומטרים רבועים של מים).

זוטרמר היא העיר הרביעית בגודלה בדרום הולנד אחרי רוטרדם, האג וליידן.

בעיר נמצא מטה שירות הביטחון והמודיעין הכללי.

## תחבורה בזוטרמר
בזוטרמר שתי תחנות רכבת, וכן נבנה קו "טראם" (רכבת קלה), שבנייתו היא חלק מפרויקט רנדסטד רייל. 

זוטרמר נמצאת ליד הכביש המהיר A12 בין האג לאוטרכט.

## טבע
בזוטרמר מספר רב של פארקים. הגדול ביניהם הוא "Westerpark" שבמערב העיר, גודלו כמעט זהה לסנטרל פארק בניו יורק.

## היסטוריה
בין השנים 900 עד 1000 לספירה הייתה זוטרמר כפר קטן עם חקלאים ודייגים. עד המאה ה-13 היא נקראה בשמה הנוכחי, אך מהמאה ה-13 עד 1935 היא נקראה זוטרמר דורפסטררט. 

עד 1935 מרכז הכפר כפי שאנו מכירים היום התחלק בין שני כפרים שנקראו זוטרמר וזגוארד. זוטרמר החלה לגדול לראשונה כאשר שירות הרכבות החל בשנת 1868, אך הצמיחה האמיתית התרחשה בשנת 1966, כאשר הייתה צריכה גדולה של בתים סביב האג, ובתקופה זו נבנו רבעים חדשים סביב מרכז הכפר. 

כיום זוטרמר היא עיר מודרנית, אך עדיין ישנם סימנים לתקופה שהייתה כפר כמו האזור המרכזי עם הבתים הקטנים, הכנסייה ומגדל הפעמון מן המאה ה-15.

## ערים תאומות

* 
## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:הולנד: ערים
קטגוריה:דרום הולנד
טיל ים-קרקע

[ממוזער|שיגור [טומהוק (טיל)|טיל טומהוק מתוך הסיירת  של הצי האמריקאי.]]
**טיל ים-קרקע** הוא טיל המשמש לתקיפת מטרות על היבשה מתוך כלי שיט ימי, כגון סיירות, משחתות, או צוללות. הטילים הללו נחשבים לכלי נשק קריטיים במלחמה מודרנית, מאחר שהם מאפשרים תקיפה מדויקת של מטרות אסטרטגיות במרחקים ארוכים, לעיתים אף אלפי קילומטרים ממקום השיגור, מבלי לחשוף את הכלי המשגר לסכנה.

בין הטילים הללו ניתן למצוא טילי שיוט המונעים ב או , אשר מתוכננים  לטיסה בגובה נמוך מאוד מעל פני הקרקע על מנת להימנע מזיהוי מוקדם ופעולות נגד. טכניקות טיסת עקיבה אחר הקרקע, באמצעות רדאר או מערכת ניווט מדויקת כמו GPS המשלבת מפה מראש של מכשולים ונתוני גובה, על מנת להתחמק מאתגרי נ"מ.

לטילים אלו מכנסים תכנות מוקדם של מסלול עד ליעד, עם הדרכה סופית הנעשית באמצעות רדאר הומינג פעיל, חיישנים אינפרא-אדומים, אמצעי לחימה אלקטרונית, או חיישנים אופטיים, כאשר היעד הקבוע מוגדר מראש כנקודת הסיום. בנוסף, חלק מהטילים מסוגלים לקבל עדכונים במהלך המסלול לאחר השיגור ואף לשלוח מידע חזרה לפלטפורמת השיגור או ליחידות אחרות.

חלק מהטילים ימיים מוגדרים ככאלו המתאימים לשימוש כפול, נגד ספינות וגם נגד מטרות על הקרקע, הודות לגמישות בתכנון וביכולות הטכנולוגיות שלהם. בין הטילים נמצאים גם טילים בליסטיים שנושאים ראשי נפץ גרעיני, אשר מוצבים לרוב על צוללות טילים בליסטיים המסוגלות לשגר אותם בהתרעה של רגע.

## טילי ים-קרקע נבחרים

### טילי שיוט
* טומהוק – מתוצרת ארצות הברית.
* גבריאל (טיל) – מתוצרת התעשייה האווירית.

### טילים בליסטיים
* טריידנט 2 – מתוצרת ארצות הברית.
* פולאריס – מתוצרת ארצות הברית.

## ראו גם
*התפתחות ספינות המלחמה

קטגוריה:טילים
קטגוריה:אמצעי לחימה ימיים
נוברטיס

**נוברטיס** (**Novartis Pharma AG**) היא חברת תרופות מהגדולות בעולם. 

נוברטיס הוקמה ב-1996, בעסקת ענק בה התמזגו שתי חברות תרופות - סיבה גייג'י (Ciba-Geigy) וסנדוז (Sandoz). מטה החברה ממוקם בעיר בזל שבשווייץ. היא אחת החברות הגדולות בעולם (לא רק בתחום התרופות, אלא בכלל) מבחינת היקף הפעילות ושווי השוק שלה נאמד בכ-220.36 מיליארד דולר ביוני 2014.

שם החברה, נוברטיס, מגיע משתי מילים לטיניות: נובה (חדש) וארטס (אומנות, מלאכה) - כלומר ידע חדש, מיומנות חדשה. 

מניות החברה נסחרות בבורסה לניירות ערך בניו יורק ובבורסה השווייצרית . חברת הבת שלה Novartis India נסחרת בבורסת בומביי .

בין מגוון התרופות המיוצרות על ידי נוברטיס, נכללות ריטלין ווולטרן.

נוברטיס מיוצגת בישראל על ידי חברת נוברטיס ישראל בע"מ.

## מבנה החברה
החברה מחולקת ל-3 מחלקות:
* מחלקה לתרופות ומחקר - מפתחת תרופות חדשות.
* מחלקת סנדוז - מטפלת בתרופות גנריות, ומשיגה להן זיכיונות ייצור ושיווק.
* מחלקת חדשנות רפואית - מטפלת בתרופות בעלות פטנט רשום

## קישורים חיצוניים

* 
* Mymed - הוא פורטל שהוקדם על ידי נוברטיס על מנת להעלות מודעות ולהנגיש מידע לציבור על תחומים טיפוליים שונים בהם נוברטיס עוסקת

* נוברטיס. הטיפול הראשון והיחיד שאושר לטיפול לחולים הסובלים מאורטיקריה ספונטנית, באתר MedPortal,18 במרץ 2014
* ה-FDA אישר את התרופה החדשה של נוברטיס נגד אי ספיקת לב, LCZ696, ובשמה החדש Entresto, באתר DoctorsBlog,9 ביולי 2015
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תאגידים רב-לאומיים
קטגוריה:יצרני תרופות שווייצריים
קטגוריה:חברות בשווי שוק מעל 200 מיליארד דולר
קטגוריה:חברות ביוטכנולוגיה
ראוואקי

**האי ראוואקי** (באנגלית: **Rawaki Island**) הוא אטול אלמוגים במרכז האוקיינוס השקט הנמצא בשרשרת איי פניקס בקיריבטי. האי נקרא בעבר "**אי הפניקס**"  (באנגלית: **Phoenix Island**), ועל שמו נקראה שרשרת האיים. האטול בלתי מיושב. אורכו 1.2 ק"מ ורוחבו 0.8 ק"מ, ושטחו 0.065 קמ"ר. במרכז האטול לגונה.

בסוף המאה ה-19 נעשה ניסיון לכרות באטול גואנו, אך ניסיון זה הופסק מטעמים כלכליים באוגוסט 1871.

באי התגלה בשנת 1966 סוג ייחודי של קרציה הגדלה על ציפורי ים - *Ixodes amersoni*.

## קישורים חיצוניים

*מידע על האי ותמונת לווין של האי באתר Oceandots.
## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:איי פניקס
קטגוריה:קיריבטי: אטולים
קטגוריה:קיריבטי: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:קיריבטי: איים לא מיושבים
קטגוריה:חבלי ארץ במחלוקת לשעבר
ארתור סאליבן

סר **ארתור סימור סאליבן** (באנגלית: **Arthur Sullivan**; 13 במאי 1842 – 22 בנובמבר 1900) היה מלחין אנגלי שנודע בעיקר במוזיקה שחיבר לאופרטות שכתב ויליאם שוונק גילברט.

אביו היה מנצח תזמורת כלי נשיפה, וכך רכש סאליבן הילד את ידיעותיו הראשונות במוזיקה. בגיל צעיר זכה במלגה על שם פליקס מנדלסון-ברתולדי, שאפשרה את לימודיו באקדמיה המלכותית בלונדון ולאחר מכן בקונסרבטוריון בלייפציג. בתחילה חיבר יצירות לתזמורת - סימפוניה, קונצ'רטו לצ'לו, מוזיקה למחזה "הסערה" של שייקספיר, וכן מוזיקה דתית והמנונים לכנסייה.

בשנת 1871 פגש בלבריתן ויליאם שוונק גילברט, ומאז החלה תקופה ארוכה של שיתוף פעולה, שהניבה 14 אופרטות (באנגליה הן מכונות "אופרות קומיות"). הצמד הצליח מאוד, ובשנת 1881 בנה האמרגן ריצ'רד ד'וילי קארט תיאטרון בלונדון שנועד להעלות את ההפקות של גילברט וסאליבן. התיאטרון נקרא תיאטרון סבוי, וכך נקבע המונח "אופרת סבוי".

פעילותם של גילברט וסאליבן הייתה חלק חשוב בתרבות של התקופה הוויקטוריאנית באנגליה, במקביל לפעולתם של יוהאן שטראוס בווינה וז'אק אופנבך בפריז.

## אופרטות בולטות שהלחין
*אוניית הוד מלכותו פינאפור (1878)
*שודדי הים מפנזאנס (1879)
*יולנטה (1882)
*המיקאדו (1885)
*שייטי הגונדולות (1889)

## הנצחה
קרחון סאליבן באי אלכסנדר שבאנטארקטיקה נקרא על שמו של ארתור סאליבן.

## ראו גם
* גילברט וסאליבן

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

*
קטגוריה:מלחינים בריטים
קטגוריה:מלחינים מהתקופה הרומנטית
קטגוריה:מלחיני אופרה אנגלים
קטגוריה:מלחיני אופרטה
קטגוריה:לונדון: אישים
קטגוריה:אבירים בריטים
קטגוריה:בריטים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:אישים הקבורים בקתדרלת סנט פול
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1842
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1900
אטול אורונה

**אטול אורונה** (באנגלית: **Orona Atoll**) הוא אטול אלמוגים השוכן במרכז אוקיינוס השקט והמהווה חלק משרשרת איי פניקס שבקיריבטי. האטול ממוקם ב-4°30′ דרום, 172°10′ מערב. אטול זה היה אחד האטולים שניסו ליישבם במסגרת תוכנית ישוב איי פניקס הקולוניאליסטית - התוכנית הקולוניאליסטית האחרונה של האימפריה הבריטית.

## קישורים חיצוניים

*מידע על האטול ותצלום לוויין שלו מאתר Oceandots
*תמונות של האטול

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
אורונה
קטגוריה:איי פניקס
קטגוריה:קיריבטי: אתרי מורשת עולמית
אורונה
קטגוריה:חבלי ארץ במחלוקת לשעבר
מרטין לורנס

**מרטין פיצג'רלד לורנס** (באנגלית: **Martin Fitzgerald Lawrence**; נולד ב-16 באפריל 1965) הוא קומיקאי, שחקן, במאי ומפיק אמריקאי.

## ביוגרפיה
לורנס נולד בפרנקפורט שבגרמניה, בזמן שאביו הוצב שם בזמן שירותו בצבא ארצות הברית. כשלורנס היה בן 7, אביו עזב את הצבא ומשפחתו חזרה ללאנדובר, מרילנד. בנעוריו נהג לקיים קרבות אגרוף ידידותיים עם חבריו, ובבית הספר נהג לספר בדיחות במהלך השיעור. בסיום לימודיו החל להופיע בערבי "מיקרופון פתוח", וכשראה שהדבר מצליח לו, החליט לעבור לקליפורניה.

כשהגיע לקליפורניה, מצא מיד את מקומו במועדון סטנד-אפ מצליח. בהמשך לורנס השתתף בשעשועון מוזיקה מצליח, אך הפסיד בשלב הגמר. למרות שהפסיד, מנהלי הרשת הציעו לו תפקיד בקומדיית מצבים של הרשת, שם שיחק במשך שנה. לאחר מכן שיחק כ-3 שנים בתפקידים משניים בסרטים (בין היתר ב"עשה את הדבר הנכון" של ספייק לי), עד שב-1992 הציעו לו להיות מנחה בתוכנית הסטנד-אפ "דף קומדי ג'ם", שם הנחה במשך שנה והיה המנחה הראשון של התוכנית. באותו הזמן, רשת FOX הציעה לו לככב בתוכנית קומדיית מצבים על פי חייו, בה כיכב כ-5 שנים בשם "מרטין" שזכתה להצלחה. בקומדיה זו הוא קידם ביטוי "דבר אל היד".

בשנת 1994 הנחה תוכנית אחת של "סאטרדיי נייט לייב".

בשנת 1995 עשה את הפריצה הגדולה שלו בסרט "בחורים רעים". שנתיים לאחר מכן שיחק בסרט "אין מה להפסיד", וב-1999 כיכב בלהיט "הנוכל המבריק" של הבמאי לס מייפילד.

בשנת 2000 שיחק בשובר-הקופות "ביג מאמא" וב-2001 שיחק בסרט "האביר השחור", וב-2003 שיחק בסרט ההמשך המצליח ל"בחורים רעים" (בחורים רעים 2). ב-2005 שיחק בלהיט "ריבאונד". בשנת 2006 שיחק בסרט ההמשך שובר הקופות ל"ביג מאמא", ובשנת 2007 שיחק בסרט "שימו גז".

בשנת 2011 שיחק בסרט ההמשך השובר קופות ל"ביג מאמא".

לורנס חזר למסכים עם אחד התפקידים הידועים שלו כבלש מרקוס ברנט בסרט "בחורים רעים לתמיד" שיצא לאקרנים בינואר 2020.

בשנת 2022 שיחק בתפקיד הראשי בסרט המתח והמסתורין "כלוב המחשבות" בדמותו של הבלש ג'ק דויל.

בשנת 2024 שיחק בתפקיד הראשי בסרט וחזר בפעם רביעית לסדרת הסרטים בחורים רעים בסרט "בחורים רעים: הכל או כלום".

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:קומיקאים אמריקאים
קטגוריה:בחורים רעים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1965
בקעת בית נטופה

[שמאל|ממוזער|250px|בקעת בית נטופה. במרכז התמונה ניתן לראות את [המוביל הארצי.]]
[שמאל|ממוזער|250px|הבקעה ממצפה [הררית]]
**בִּקְעַת בֵּית נְטוֹפָה** (בערבית: **سهل البطوف**, סַהְל אַל-בָּטוּף) היא עמק בגליל התחתון המשתרעת בין רכס תורען בדרום ורכס יודפת בצפון. מרבית שטחה של הבקעה מנוצל לחקלאות. הכפרים בועיינה ונוג'דאת נמצאים בחלקה הדרומי של הבקעה, על צלע הר תורען וחלק גדול מאדמת הבקעה מעובד על ידי תושביהם. יישובים נוספים בבקעה הם כפר מנדא, רומאנה, עוזייר ורומת אל הייב, וכן אדמות חקלאיות של עראבה, ודיר חנא שבבקעת סכנין. מזרח הבקעה מוצף ברובו לעיתים קרובות בחורף בשל העובדה כי האדמה באזור איננה מחלחלת ויוצרת שלולית חורף. בעבר במקום השתרעה ביצה גדולה שנעלמה עם הקמת תעלות ניקוז. בשנות ה־90 קבע בית המשפט כי אין לאפשר לרשות הניקוז לנקז את בקעת בית נטופה באופן מלא, זאת בטענה כי לבקעה יש ערך נופי וסביבתי חשוב, ויש לשמור על ערכי הטבע שבה.

מקור שמה של הבקעה הוא בבקעת בית נטופה הנזכרת במקורות חז"ל באזור זה, והשתמרות השם בצורה "אלבטוף": , וכן: .
שמאל|ממוזער|250px|הבקעה מוצפת לאחר החורף, אפריל 2019
בקעת בית נטופה נודעת בקרב מטאורולוגים בשל היותה המקום בו נמדדו הטמפרטורות הנמוכות ביותר בארץ ישראל מאז תחילת המדידות ועד לינואר 2015: 13.7 מעלות צלזיוס מתחת לאפס, ב-7 בפברואר 1950.

בעבר שימשה הבקעה לגידול אבטיחים שאף יוצאו דרך נמל עכו.

המוביל הארצי עובר דרך הבקעה בדרכו מהכנרת למרכז ישראל בתעלה פתוחה, עד למאגר אשכול, הנמצא במערבה של הבקעה.

דרך נוף הר תורען עוברת ממצפה נטופה עד לקיבוץ בית רימון וממנה תצפיות יפות על הבקעה. ליד בית רימון הוקם "מצפור לאודרמילק" על שם וולטר קליי לאודרמילק שהגה לראשונה את תוכנית המוביל הארצי ואיגום המים בבקעת נטופה.

בדרום מערב הבקעה נמצא אתר ארכאולוגי תל אל-ואויאת.
## קישורים חיצוניים

* 
* דרך נוף הר תורען, באתר e-ירוק
* 
* 
*  הקמת אתר בית נטופה של המוביל הארצי על ידי חברת תה"ל. יומני כרמל מרץ 1953
*פרויקט הניקוז בעמק בית נטופה. אתר מוזיאון הטבע אוניברסיטת ת"א.
* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:הגליל התחתון: בקעות ועמקים
בקעת בית נטופה (סהל בטוף)
טבח כרנתינא

**טבח כרנתינא** (בערבית: مجزرة الكرنتينا, מג'זרת כרנתינא) הוא טבח שהתרחש במהלך מלחמת האזרחים הלבנונית ב-18 בינואר 1976.

כרנתינא הייתה שכונת עוני בביירות, הממוקמת מזרחית לנמל וחולשת על שני גשרים שחיברו בין מזרח הבירה הנוצרית לאזורים הנוצרים בהר הלבנון ובין מזרח ביירות לנמל ג'וניה, דרכו זרמה תחמושת לפלנגות. אש"ף הקים מחנה אימונים בשכונה, בה מרבית התושבים כלל לא היו פלסטינים - מרביתם היו עובדים זרים כורדים וארמנים שעבדו בנמל. ביולי 1975 התגוררו כ-3,000 איש בשכונה שהייתה אז חרבה, בגלל מלחמת האזרחים. בתחילת ינואר 1976 היו הכוחות המוסלמים במתקפה נגד הנוצרים ועלה חשש שחיבור בין הכוחות בכרנתינא ובנבעה יביא לכיתור הנוצרים בביירות.

במסגרת המגמה שרווחה במלחמת האזרחים בלבנון, של השתלטות על שטחים בעלי זהות עדתית וחיסול המובלעות העדתיות האחרות באותו השטח, תקפו את השכונה מיליציות נוצריות תחת פיקוד בשיר ג'ומאייל בתמיכה סורית. ב-4 בינואר 1976 הטילו המיליציות הנוצריות יחד עם חיילי צבא לבנון נוצריים, מצור על השכונה. השכונה הופגזה במרגמות, אולם אנשי אש"ף סירבו לאפשר לתושביה לעזוב.

במשך שלושה ימים נמשכו הקרבות, וגבו את חייהם של רבים. בסופו של דבר, השתלטו המיליציות הנוצריות על השכונה. הלחימה וההרג התפשטו גם לרובע השכן מסלח', ומרבית בתי שתי השכונות שוטחו בדחפורים והועלו באש. הפלנגיסטים היומסוממים בעודם השליכו רימונים לתוך בתי מגורים, וירו בגברים שנקרו בדרכם, אנסו נערות ושדדו תכשיטים וזהב. בעקבות הפסקת אש פונו הכוחות הנוצרים מכרנתינא ב-1 בפברואר 1976.

## מספר ההרוגים

החוקר ויליאם האריס, העריך כי מספר הקורבנות עמד על 1,500 פלסטינים ושיעים. הנוצרים טוענים שמרבית ההרוגים בקרבות היו לוחמי אש"ף, שלעיתים מנעו מהאזרחים המבוהלים לעזוב את השכונה במהלך הלחימה.

## השלכות

רבים טוענים כי טבח זה היה המניע לטבח הפלסטיני בדאמור, שהתרחש יומיים לאחר מכן. שני האירועים גרמו למעברם של לבנונים מוסלמים ונוצרים רבים ממקום מגוריהם בביירות לאזורים שנשלטו על ידי המיליציות העדתיות שלהם. מגמה זו, גרמה לפילוגה של ביירות לחלק מזרחי, בו חיו הנוצרים ולחלק המערבי, בו חיו המוסלמים.

זמן מה לאחר הטבח הוקמה בכרנתינא מפקדת המיליציה הנוצרית המאחדת הכוחות הלבנוניים. במקום ערכו לוחמי הכוחות חקירות אכזריות. כ-2,000 עד 3,000 איש ששרדו את החקירות נורו והושלכו לבורות קבורה גדולים בפאתי כרנתינא. בשנות ה-80 הועברו העצמות לוואדי בקרבת הכפר סכינתא, המקום כונה מאז "עמק הגולגולות".

## לקריאה נוספת
***למות בבירות** - אדם ארנון, הוצאת אסטרולוג 2007. (ראו עמ' 57–58)

*William Harris, Faces of Lebanon. Sects, Wars, and Global Extensions (Markus Wiener Publishers, Princeton, USA 1996).


## הערות שוליים

כרנתינא
קטגוריה:ביירות: היסטוריה
קטגוריה:1976
קטגוריה:מלחמת האזרחים בלבנון
כרנתינא
ניקומרורו

**ניקומרורו** (באנגלית: **Nikumaroro**) אשר נקרא בעבר **האי גארדנר** (באנגלית: **Gardner Island**) הוא אטול אלמוגים מוארך, המהווה חלק מאיי פניקס שבקיריבטי באוקיינוס השקט. במרכז האטול לגונה גדולה. אורכו של האטול כ-6 ק"מ ורוחבו כ-2 ק"מ. שתי תעלות מקשרות את הלגונה עם האוקיינוס, והן יבשות בעת השפל.

## שם האטול
לאטול שמות רבים. במהלך המאה ה-19 נקרא האטול בשמות: האי קמינס (Kemins' Island), מוטו אונגה (Motu Oonga) והאי מרי לטישה (Mary Letitia's Island). ב-19 באוגוסט 1840 עגנה באי אוניית מחקר של הצי האמריקאי "וינסנס", אשר מיפתה את מיקומו המדויק ועשתה שימוש בשם - "האי גארדנר" (Gardner Island). מקורו של שם זה ב-1825 והוא הוענק לאי על ידי צייד לווייתנים אשר קרא לאי על שם חתנו גידיון גרדנר, חבר בקונגרס של ארצות הברית.

## היסטוריה
בשנת 1865 הכריזה חברת ס. א. ויליאמס ושות' (CA Williams & Co) מניו לונדון בקונטיקט שבארצות הברית על האי כשטח כלכלי של ארצות הברית בהתאם לחוק איי הגואנו. בשנת 1892 עגנה אוניית הוד מלכותה "קוראסאו" באי והכריזה עליו כעל שטח בריטניה. בריטניה העניקה באותה שנה רישיון ליזם ג'ון ארונדל לנטיעת עצי קוקוס באי. באי יושבו 29 מתיישבים מאיי הסביבה ומספר מבנים נבנו במקום לצרכיהם. ניסיון גידול דקלים זה כשל בשל בצורת שפקדה את האטול בשנת 1893. 

ב-29 בנובמבר 1929 עלתה המכלית "נורוויץ' סיטי" על שרטון באחת משוניות האי במהלך סופה. שמונה מאנשי הצוות נספו והיתר מצאו מחסה במבנים שבנה ארונדל, עד שחולצו מספר ימים לאחר מכן. שרידי האונייה עדיין נמצאים במקום בה עלתה על השרטון.

ב-1 בדצמבר 1938 הגיעה לאי משלחת החקר הבריטית לאיי האוקיינוס השקט, במטרה לבדוק התכנות בניית שדה תעופה באי למטוסים ימיים. ב-20 בדצמבר הגיעו לאי מתיישבים מאיי גילברט במסגרת התוכנית ליישוב האיים. מחסור במי שתייה הקשה על יישוב האי ועל נטיעת עצי קוקוס. מספר בארות נכרו באי ביוני 1939 ו-58 מתיישבים מאיי גילברט הגיעו אל האי. באי התמקמה גם מפקדת התוכנית ליישוב איי פניקס. הכפר הוקם בקצה המערבי של האי, דרומית למעבר העיקרי אל הלגונה, ונבנו מספר רחובות. בין השנים 1944-1945 הייתה למשמר החופים של ארצות הברית תחנה באי ובה 25 אנשי צוות.

בשנות ה-50 של המאה ה-20 התגוררו באי כ-100 תושבים, אולם בשל הבצורות והמחסור במי שתייה עזבו המתיישבים את האי ופונו לאיי שלמה בשנת 1963. בשנת 1965 הוכרז האי באופן רשמי כבלתי מיושב. בשנת 1971 העניקה בריטניה אוטונומיה לאיי גילברט והשליטה באי נמסרה להם במסגרת אוטונומיה זו. בשנת 1979, עם קבלת עצמאותה של קיריבטי הפך האי לחלק מהרפובליקה. באותה שנה, ארצות הברית, לאחר שמיפתה את האי ובדקה את התאמתו לניסויים בכלי נשק, החליטה לוותר על תביעתה לריבונות באי והכירה בריבונותה של קיריבטי. בעקבות זאת שונה שם האי ל"ניקומרורו" - שם מהמיתולוגיה הגילברטית. 

בשנות ה-90 נעשו באי חיפושים על ידי הקבוצה הבינלאומית להנצלת כלי תעופה היסטוריים במטרה למצוא את מטוסה של אמיליה ארהארט שהתרסק לטענתם באי ביולי 1937. 

מרבית המבנים שנותרו באי נהרסו בסופה בשנת 2002.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קיריבטי: אטולים
קטגוריה:איי פניקס
קטגוריה:קיריבטי: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:קיריבטי: איים לא מיושבים
קטגוריה:חבלי ארץ במחלוקת לשעבר
מקין (אי)

**האי מקין** (באנגלית: **McKean Island**) הוא אי קטן בלתי מיושב באיי הפניקס המהווים חלק מקיריבטי שבאוקיינוס השקט. שטח האי כ-0.057 קמ"ר.

## היסטוריה
האי התגלה על ידי רב החובל צ'ארלס וילקס אשר נתן לו את שמו ב-19 באוגוסט 1840. במרץ 1859 הוכרז האי על ידי ארצות הברית כשטח בריבונותה מכוח חוק איי הגואנו. בין השנים 1859–1870 נכרה באי גואנו על ידי חברות אמריקאיות. ביוני 1938 הוכרז האי כשמורת טבע על מנת להגן על הציפורים המקננות בו. באוקטובר 1989 נעשה באי חיפוש אחר שרידי מטוסה של אמיליה ארהארט שהתרסק בשנת 1939 במקום לא ידוע, אולם השרידים לא נתגלו.

## גאוגרפיה
צורתו של האי מקין סגלגלה, וקוטרו פחות מקילומטר. סביב האי שוניות אלמוגים המגיעות לגובה של 5 מטרים מעל פני הים. במרכז האי אזור שקוע, ובו אגם מלא גואנו. אגם זה עתיד להפוך ללאגונה, כאשר יישחק האי ויהפוך לאטול.

### צמחייה ובעלי חיים
באי אין עצים, והוא משמש כאתר הקינון המרכזי בעולם לציפורי הפריגטה הקטנה (*Fregata ariel*) כ־85,000 פרטים של ציפור זו מקננות באי מדי שנה. היונק היחידי הגדל באי הוא העכבר הפולינזי - דבר המעיד על כך שבתקופה קדומה הייתה התיישבות פולינזית באי. באי אין מקורות מים מתוקים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:איי פניקס
קטגוריה:איים באוקיינוס השקט
קטגוריה:קיריבטי: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:קיריבטי: איים לא מיושבים
קטגוריה:חבלי ארץ במחלוקת לשעבר
בירני

**בירני** (באנגלית: **Birnie Island**) הוא אי אלמוגים קטן ששטחו כ-0.02 קמ"ר, השוכן באיי פניקס בקיריבטי באוקיינוס השקט. האי ממוקם כ-100 ק"מ דרומית מזרחית לאי קנטון, וכ-90 ק"מ צפונית מערבית לאי ראוואקי. האי בלתי מיושב, אורכו כ-1.2 ק"מ ורוחבו כ-0.5 ק"מ.

## גאוגרפיה, חי וצומח
האי צחיח, הלגונה שבמרכזו יבשה לחלוטין ואין בו מקורות מים מתוקים. באי גדלים שרכים נמוכים, ושוכנות בו מושבות גדולות של ציפורי ים מקננות. האי הוכרז כשמורת טבע בשנת 1975.

## היסטוריה
האי התגלה בשנת 1823 על ידי רב החובל אמט (Captain Emment), אשר קרא לאי על שם בעלי האונייה. בשנות ה-60 של המאה ה-19 הוכרז האי כשטח של ארצות הברית מכוח חוק איי הגואנו אף שבפועל לא נעשתה באי כריית גואנו. ב-10 ביולי 1889 הוכרז האי כשטח בריטי. השלטונות הבריטיים שקלו הקמת מושבה באי אולם תוכניות אלה לא יצאו אל הפועל. בשנת 1899 הוחכר האי על ידי השלטונות הבריטיים לחברת איי האוקיינוס השקט, ובשנת 1916 לחברת הספנות והסחר הסמואנית (Samoan Shipping and Trading Company). האי בירני הפך לחלק מהמושבה הבריטית איי גילברט ואליס בשנת 1937. בשנת 1979, עם קבלת עצמאותה של קיריבטי הפך האי לחלק מהמדינה. באותה שנה הכריזה ארצות הברית במסגרת הסכם טאראווה כי היא מסירה את דרישתה לריבונות על האי ומכירה בריבונותה של קיריבטי.

## קישורים חיצוניים

*מידע על שמורת הטבע באי
* היסטוריה של האי

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:איי פניקס
קטגוריה:קיריבטי: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:קיריבטי: איים לא מיושבים
קטגוריה:חבלי ארץ במחלוקת לשעבר
תא דופני

ממוזער|400px|תאי הדופן בקיבה Parietal cells ומנגנון השליטה על הפרשת חומצה
**תא דופני** (באנגלית: Parietal cells או Oxyntic cells) הוא תא באפיתל  הקיבה, המייצר את "מיץ הקיבה" (חומצת מימן כלורי) הנחוץ לפעולת העיכול, ואת הפקטור פנימי הנחוץ לספיגת ויטמין B<sub>12</sub> מהמזון.

## יצור חומצה והפרשתה לחלל הקיבה
התא הדופני מייצר את "מיץ הקיבה" (חומצת מימן כלורי HCl), בתגובה לאחד משלושת הגירויים הבאים:
*מערכת העצבים הפאראסימפתטית, באמצעות המוליך העצבי אצטילכולין שנקשר לקולטני M3. 
*היסטמין שנקשר לקולטני H2.
*ההורמון גסטרין שנקשר לקולטני גסטרין. 

לעומת זאת ההורמון סומטוסטטין מעכב את יצור החומצה.

החומרים הבאים מגבירים את העברת החומצה מהתאים את חלל הקיבה:
*cAMP אדנוזין חד פחמני מעגלי Cyclic adenosine monophosphate.
*יון סידן ++Ca.

מטרת החומצה: סיוע בעיכול החלבונים שבמזון.

## יצור פקטור פנימי

התא הדופני בקיבה מייצר גם פקטור פנימי הנחוץ לספיגת ויטמין B<sub>12</sub> מהמזון.

## מחלות
#כיב פפטי – בקיבה עצמה או בתריסריון - עקב חומציות יתר.
#אנמיה ממארת – מחלה אוטואימונית שפוגעת בתאים הדופניים, או בפקטור הפנימי, או בשניהם גם יחד. זו הסיבה השכיחה ביותר לחוסר של ויטמין B<sub>12</sub>.
#אכלורהידריה – מחלה אוטואימונית נוספת, הפוגעת בתאי הדופן בקיבה, ומפחיתה את החומצה בקיבה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:היסטולוגיה
קטגוריה:מערכת העיכול
דופן
אדקה

**אדקה** (**EDEKA**) היא חברת הסופרמרקטים הגדולה בגרמניה.

אדקה נוסדה ב-1898 עם איחודן של 21 חברות קטנות. שם החברה התפתח מראשי התיבות E.d.K, בגרמנית: Einkaufsgenossenschaft deutscher Kolonialwarenhändler, "איחוד סוחרי מוצרים קולוניאליים גרמניים". ההנהלה הראשית של אדקה יושבת בהמבורג.

בשנת 2005 קנתה אדקה את רשת סופרמרקטים ספאר, אשר כללה 2,100 סניפים. נכון לשנת 2006 היו 11,500 סניפים של אדקה, ונתח השוק שלה בגרמניה היה 26%. סניפי הרשת מגוונים מאוד בגודלם ונעים בין מכולות שכונתיות ומרכזי קניות ענקיים בני מספר קומות. סניפי הרשת נושאים שמות רבים; את השם "אדקה" נושא רק מיעוט הסניפים. אין זה נדיר למצוא שני סופרמרקטים הסמוכים זה לזה, הנושאים שמות שונים והמשתייכים שניהם לרשת אדקה.

לאדקה מספר חברות-בת המפעילות סניפים מחוץ לגרמניה - ברוסיה, בצ'כיה, בדנמרק ובאוסטריה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:חברות גרמניות
קטגוריה:רשתות מרכולים
פוטבול ליג צ'מפיונשיפ

**פוטבול ליג צ'מפיונשיפ** **האנגלית** (באנגלית: **English Football League Championship**, מכונה גם **צ'מפיונשיפ** של **EFL** או של **סקיי בט**, על שם הספונסרית של הליגה), הידועה גם בקיצור **צ'מפיונשיפ**, היא ליגת הכדורגל השנייה בחשיבותה באנגליה, אחרי הפרמייר ליג.

זוהי הליגה הגבוהה ביותר בפוטבול ליג.

## היסטוריה
הפוטבול ליג צ'מפיונשיפ היא הליגה הלא-עליונה העשירה ביותר בעולם והשישית בעושרה באירופה לאחר הליגות העליונות של אנגליה, ספרד, איטליה, צרפת וגרמניה עם הכנסות כוללות של הקבוצות על סך 306 מיליון ליש"ט.

הליגה הוקמה בשנת 2004, והחליפה את הליגה הראשונה של הפוטבול ליג בתור הדרגה השנייה של מבנה ליגות הכדורגל באנגליה. בעיני רבים מאוהדי הכדורגל האנגלי הצ'מפיונשיפ מבטאת טוב מכולן את שורשי מסורת הכדורגל באנגליה, מבחינת תפיסת המשחק והאהדה לקבוצה ולשחקן האנגלי. משחקי הליגה מושכים עשרות אלפי צופים. הליגה הארוכה (46 מחזורים) יוצרת גם לרוב הכרעות דרמטיות בצמרת ובתחתית.

החל מעונת 2013–2014, הצ'מפיונשיפ היא בחסותה של חברת Sky Bet (וכך גם שאר הליגות לבד מהפרמייר ליג).

## מבנה הליגה והשיטה
הליגה כוללת 24 קבוצות, כאשר בסיום העונה יורדות שלוש מהן לליגה האנגלית השלישית (הפוטבול ליג הראשונה), ושלוש עולות לפרמייר ליג. שתי הקבוצות המסיימות ראשונות עולות באופן אוטומטי, וזהותה של העולה השלישית נקבעת בתום משחקי הפלייאוף: מקום שלישי נגד מקום שישי, ומקום רביעי נגד מקום חמישי.

חצאי הגמר מתנהלים בשיטת בית וחוץ, כאשר משחק הגמר הוא המשחק היחידי המתקיים באצטדיון נייטרלי, בדרך כלל באצטדיון ומבלי.

## קבוצות לעונת 2025/2026

## אלופות הליגה

## העולות והיורדות בפוטבול ליג צ'מפיונשיפ מאז השינוי במבנה הליגות

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ליגות כדורגל באנגליה
קטגוריה:ליגות כדורגל משניות באירופה
מבחן שילינג

**מבחן שילינג** (Schilling test) הוא בדיקה רפואית ללוקים בחוסר של ויטמין B<sub>12</sub>, שמטרתה לבדוק האם החוסר נגרם עקב בעיות בספיגה במערכת העיכול, ואם כן - האם הסיבה היא חוסר של פקטור פנימי (כפי שקורה באנמיה ממארת), או לא.

קיימות מספר גרסאות לבדיקה זו.

## שלב ראשון של הבדיקה
בשלב הראשון של הבדיקה, מקבל הנבדק לשתות ויטמין B<sub>12</sub> מסומן באמצעות איזוטופ רדיואקטיבי של קובלט (בדרך כלל משתמשים באיזוטופ 57Co או 58Co).

במקביל מקבל הנבדק זריקה של ויטמין B12 רגיל לא רדיואקטיבי.

הנבדק אוסף שתן של 24 שעות.
*תוצאה תקינה: נבדק ללא הפרעות בספיגה של ויטמין B12, יפריש את רוב הוויטמין B12 הרדיואקטיבי שהוא שתה - לשתן, ואז לפחות 10% מהוויטמין B12 בשתן יהיה הרדיואקטיבי.
*תוצאה לא תקינה: לנבדק עם הפרעות בספיגה (עקב אנמיה ממארת או עקב סיבות אחרות) - פחות מ-5% מהוויטמין B12 בשתן יהיה רדיואקטיבי, ובמקרה כזה ממשיכים לשלב השני.

## שלב שני של הבדיקה
חוזרים על הבדיקה כמו בשלב הראשון, אך הפעם הנבדק שותה גם פקטור פנימי - בנוסף לוויטמין B<sub>12</sub> רדיואקטיבי.
*אם התוצאה תקינה (לפחות 10% מהוויטמין B12 בשתן של 24 שעות הוא רדיואקטיבי) - האבחנה היא אנמיה ממארת. 
*אם התוצאה עדיין איננה תקינה (פחות מ-5% מהוויטמין B12 בשתן הוא רדיואקטיבי) - הסיבה לכך היא תת-ספיגה - עקב דגנת (מחלת צליאק) או עקב מחלות אחרות של מערכת העיכול.

## הערות שוליים
 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בדיקות רפואיות
MVP של הוורלד סיריס

פרס ה-**MVP של הוורלד סיריס על שם וילי מייס** הוא תואר הניתן לשחקן המצטיין של הוורלד סיריס, סדרת הגמר של ליגת ה-MLB. הבחירה נעשית מיד לאחר סיום המשחק האחרון של הוורלד סיריס, על ידי שקלול בחירותיהם של אנשי תקשורת, פקידי ה-MLB והצבעות של אוהדים. בעבר נבחר השחקן על ידי העורכים של המגזין "ספורט".

את התואר החלו להעניק בשנת 1955. בשנת 1960 אירע המקרה היחיד עד כה שהתואר הוענק לשחקן מהקבוצה המפסידה; הזוכה היה בובי ריצ'רדסון, שהפסיד עם קבוצתו ניו יורק יאנקיז לפיטסבורג פיירטס.

סנדי קופקס, בוב גיבסון, רג'י ג'קסון וקורי סיגר הם בעלי מספר תוארי ה-MVP של סדרת הגמר הרב ביותר, עם 2 תארים לכל אחד. ג'קסון וסיגר זכו בתואר עם שתי קבוצות שונות.

סיגר הוא השחקן היחיד שזכה בתואר עם קבוצה מהליגה האמריקאית ועם קבוצה מהליגה הלאומית.

הקבוצה בשורותיה זכו הכי הרבה שחקנים בתואר ה-MVP של סדרת הגמר היא ניו יורק יאנקיז, אשר 12 משחקניה זכו בתואר: דון לארסן, בוב טארלי, בובי ריצ'רדסון, ווייטי פורד, ראלף טרי, רג'י ג'קסון, באקי דנט, ג'ון ווטלנד, סקוט ברושיוס, מריאנו ריברה, דרק ג'יטר והידקי מאטסוי. מקבוצת לוס אנג'לס דודג'רס הגיעו תשעה זוכים שונים: לארי שרי, סנדי קופקס, רון סיי, פדרו גררו סטיב ייגר, אורל הרשהייזר, קורי סיגר, פרדי פרימן ויושינובו יממוטו.
[שמאל|ממוזער|250px|מייק לוואל מה[בוסטון רד סוקס הזוכה ב-2007]]
[שמאל|ממוזער|250px|[דרק ג'יטר מהניו יורק יאנקיז הזוכה ב-2000]]

## ה-MVP של סדרות הגמר לאורך השנים

ממוזער|קורי סיגר, השחקן היחיד שזכה בתואר עם קבוצה מהליגה הלאומית וקבוצה מהליגה האמריקאית
¹השחקן היחיד שזכה בתואר ה-MVP של האליפות, למרות שקבוצתו הפסידה.

המגישים רנדי ג'ונסון (2001), אורל הרשהייזר (1988), ברט סברהגן (1985), סנדי קופקס (1965) וווייטי פורד (1961) זכו בגביע סאיי יאנג וב-MVP של האליפות באותה השנה.

השחקנים מייק שמידט (1980), וויל סטארג'ל (1979), רג'י ג'קסון (1973), פרנק רובינסון (1966) וסנדי קופקס (1963) זכו ב-MVP של ה-MLB וב-MVP של האליפות באותה השנה.

השחקנים סנדי קופקס, קורי סיגר, בוב גיבסון ורג'י ג'קסון זכו בפרס פעמיים, כאשר רג'י ג'קסון וקורי סיגר עשו זאת עם שתי קבוצות שונות.

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:פרסי MLB
MLB
קטגוריה:פרסים לפי מגזינים
קטגוריה:פרסים צפון אמריקאיים
מובלעת ג'זין

שמאל|ממוזער|300px|מפת רצועת הביטחון. הקו המקוטע בצפון המפה מסמן את שטחה של מובלעת ג'זין
**מובלעת ג'זין** הייתה מובלעת בחלקה הצפוני של רצועת הביטחון בין השנים 1985 עד 1999 עליה היה אחראי צבא דרום לבנון. המובלעת הייתה סביב העיירה הנוצרית ג'זין, מרכז תיירות ונופש של עשירים לבנוניים ממוצא נוצרי בעיקר. העיירה עצמה נמצאת כ-35 ק"מ צפונית למטולה והמובלעת "מתחה" את צפון רצועת הביטחון עד אליה על מנת לשמור על רציפות טריטוריאלית. המובלעת כללה כמה כפרים והייתה בהתחלה בשטח כולל של כ-210 קמ"ר שהלכו והצטמצמו, יחד עם כמות כוחות צד"ל, עד לנסיגה מלאה ב-1 ביוני 1999, כשנה לפני נסיגת צה"ל מלבנון.

בין השנים 1976 ל-1982 נשלט האזור על ידי הסורים, בהסכמה ישראלית שנכללה בהבנות הקו האדום. ב-1984, כאשר התפנה צה"ל מרוב שטח לבנון, נמלטו אליו כ-35,000 פליטים נוצרים שנסו מחשש לחיסולם מצד הדרוזים. באזור התארגן כוח נוצרי ששמר עליהם ועל הכפרים הנוצריים באזור שמנו אז כ-15,000 תושבים. כוח זה הפך ב-1985 לגדוד בצבא דרום לבנון תחת פיקודו של גנרל אנטואן לאחד ופלוגה נוצרית של צבא לבנון אשר פעלו בשיתוף פעולה. שיתוף הפעולה בין צבא לבנון וצד"ל הופסק בתקופה זו והחלה להתפתח לחימה סביב מובלעת ג'זין כנגד גורמי טרור, בעיקר ארגון חזבאללה. עם השנים צומצמה נוכחות צד"ל במובלעת תוך כדי שכוחותיו ספגו אבדות רבות וקשות. הגדוד שב-1985 מנה יותר מ-600 חיילים הצטמצם לכדי כ-120 בתחילת שנת 1999. ב-1 ביוני 1999, התמוטטה המובלעת ומרבית כוחות צד"ל נסוגו ממנה למעט כ-200 חיילים שבחרו להישאר במקום ולהיכנע לצבא לבנון, הם נדונו לתקופות מאסר בין שנה לעשר שנים. בזמן הנסיגה נשארו רק כ-3,500 תושבים בכפרים שבאזור ג'זין.

מבחינת ישראל, יציאת צד"ל ממובלעת ג'זין לא השפיעה ברמה הטקטית על ההגנה על גבול הצפון. לעומת זאת, הייתה לה משמעות אסטרטגית ומדינית רבה והשלכות על נסיגת צה"ל מלבנון כעבור שנה. הנסיגה ממובלעת ג'זין הייתה כבר לאחר הבטחתו של אהוד ברק, עם היבחרו לראשות הממשלה בישראל, להוציא את כל כוחות צה"ל מלבנון. פינוי ג'זין הביא לשינוי ביחסים שבין צה"ל וצד"ל באופן כזה שהעמיד בשאלה את שיתוף הפעולה בין הכוחות לקראת יציאת צה"ל מרצועת הביטחון.

## קישורים חיצוניים
* ג'זין: החיפוש אחר נורמליות, ממסמכי ויקיליקס, 1999 (לאחר נסיגת צד"ל) 

## הערות שוליים

קטגוריה:המערכה ברצועת הביטחון
קטגוריה:לבנון: היסטוריה
ג'זין
א-נאקורה

**אַ-נַּאקוּרַה** (בערבית: **الناقورة**) היא עיירה לבנונית בנפת צור במחוז דרום לבנון, לחוף הים התיכון, כ-4 קילומטרים צפונית לראש הנקרה, כ-17 קילומטרים דרומית לעיר צור, בגובה 60 מטרים מעל פני הים.

## היסטוריה
כשני קילומטרים צפונית לעיירה נמצא אתר ארכאולוגי הנקרא "אום אל-עמד" (ام العمد) שפירושו "אֵם העמודים" ובו שכנה העיר הפיניקית חמון. במקום נתגלו להבי צור מהתקופה הנאוליתית.

## מפקדת יוניפי"ל
לאחר מבצע ליטני, במרץ 1978 הוקמה ליד העיירה מפקדת הכוחות של יוניפי"ל, כוח האו"ם בלבנון.

## מלחמת חרבות ברזל
במהלך מלחמת חרבות ברזל תקף צה"ל מטרות חזבאללה בעיירה ובסביבתה, באמצעות חיל האוויר הישראלי וארטילריה.

לאחר הסכם הפסקת אש בין ישראל ללבנון וחזבאללה שנחתם בנובמבר 2024, צה״ל ביצע השתלטות קרקעית על העיירה נאקורה. במהלך התמרון בכפר בהובלת חטיבה 226 וגדוד 9263 נמצאו אמצעי לחימה רבים וחומרי מודיעין השייכים לארגון הטרור חזבאללה אשר חלקם היו מיועדים לפלישה המתוכננת לגליל המערבי.

לפי ניתוח תצלומי לוויין שנערך בדצמבר 2024, כ-24% מהמבנים בעיירה נהרסו לחלוטין במלחמה (87 מבנים מתוך 370), וכ-9% נהרסו חלקית (32 מבנים).

ב-2 בפברואר 2025, דווחו במדיה הלבנונית שחיל הים הישראלי ביצע פשיטה בעיירה וחטף דייג, אולם לא נמצא מקור לכך.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:לבנון: ערים
קטגוריה:לבנון: ערי חוף
קטגוריה:מחוז דרום לבנון: יישובים
מכון קליי למתמטיקה

**מכון קליי למתמטיקה** (באנגלית: **Clay Mathematics Institute**; בראשי תיבות: **CMI**) הוא מכון מחקר פרטי, ללא כוונת רווח, הנמצא בקיימברידג', מסצ'וסטס. המכון עוסק בקידום הידע המתמטי ובהפצתו. לשם כך הוא מעניק פרסים וחסויות למתמטיקאים מבטיחים.

המכון נוסד בשנת 1998 על ידי איש העסקים , שמממן את פעילות המכון, והמתמטיקאי מאוניברסיטת הרווארד, . מועצת המנהלים של המכון כוללת את בני משפחת קליי, ולצידה פועלת מועצה מייעצת של מתמטיקאים, ובהם אנדרו ויילס.

פרסומו העיקרי של המכון נובע מהכרזתו, ב-24 במאי 2000, על בעיות המילניום של מכון קליי, שבע בעיות מרכזיות במתמטיקה, שלכל המספק לראשונה הוכחה לאחת מהן יינתן פרס בסך מיליון דולר.

בנוסף לפרס, המכון מעניק מלגות לעמיתי מחקר, לתקופה של שנתיים עד חמש שנים, ומיועדות למתמטיקאים צעירים, ומלגות לטווח קצר יותר, למחקר מסוים או לכתיבת ספר. כמו כן מארגן המכון כנסים, סדנאות והרצאות.
בין עמיתי קליי מצויים זוכי מדליית פילדס: טרנס טאו, אילון לינדנשטראוס ומרים מירזאח'אני.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קליי
קליי
קטגוריה:מסצ'וסטס: חינוך
קטגוריה:קיימברידג' (מסצ'וסטס)
שלמה טל

הרב ד"ר **שלמה זלמן טל** (כ"ז בשבט ה'תרס"ט, פברואר 1909 – 14 באפריל 1998) היה יקיר ירושלים, מהדיר סידור רינת ישראל.

## ביוגרפיה
שלמה זלמן טייטלבוים (טל) נולד בריישא, גליציה והתחנך בחדר ובבית מדרשם של הרבנים יעקב פינק ויוסף רייך. עלה לארץ ישראל בשנת 1936 על חשבון מכסת הסטודנטים של סמינר מזרחי ולמד, בין השאר, אצל הרב ש"י זוין, פרופ' שאול ליברמן ומנהל הסמינר הרא"ם ליפשיץ. עם תום לימודיו, החל ללמד בכפר פינס, ביסוד המעלה ולבסוף גם בירושלים, שם גם למד באוניברסיטה העברית והוסמך בתחום לימודי ארץ ישראל ותולדות עם ישראל.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה התנדב לשירות ב. הוא שירת יותר מארבע שנים במצרים ובאיטליה. עם תום המלחמה, סייע בידי ניצולי השואה שהתקבצו בבאקולי שבמפרץ נאפולי וארגן את הכשרתם לקראת עלייתם ארצה.

במהלך שירותו, נשא לאישה את עליזה לבית אנגל, ולאחר שחרורו התיישבו במושבה נווה יעקב שהייתה מצפון לירושלים. בעיצומה של מלחמת העצמאות פונה לירושלים יחד עם שאר תושבי הכפר העברי והשתקע בשכונת בית וגן.

עם סיום מלחמת העצמאות החל ללמוד משפטים באוניברסיטה העברית והיה מוסמך המחזור הראשון שם.

לימים עשה באוניברסיטת תל אביב את עבודת הדוקטורט שלו בנושא נוסח תפילת יהודי פרס על-פי כתבי יד. הרצה באוניברסיטת תל אביב ובאוניברסיטת בר-אילן בתחום תולדות התפילה והסידור ובמשפט עברי. קובץ מאמריו ומחקריו יצא לאור בשם "פרי חיים".

שני מפעליו הגדולים היו הקמת מכון גולד ועריכת סידור רינת ישראל.
בשנת תשי"ז (1957) הקים את מכון גולד להכשרת מורים מן הגולה ועמד בראשו שבע-עשרה שנה.

נפטר ב-14 באפריל 1998 והובא לקבורה בהר המנוחות.

אחיו צבי טל, היה שופט בית המשפט העליון.

## סידור רינת ישראל

הסידור היה פרי יוזמתם של שר הדתות ד"ר זרח ורהפטיג, משה קרונה ויוסף גולדשמידט, שהיה מנהל האגף לחינוך דתי במשרד החינוך והתרבות. עבודת עריכת הסידור הנפוץ רינת ישראל כללה, בין היתר, בירור הנוסחאות לפי פוסקים ראשונים ואחרונים ולפי סידורים וכתבי יד, העתקת פסוקי המקרא ככתבם וכניקודם בציון מקומם, תיקון הקריאה בסימנים מיוחדים למלעיל, מלרע וקמץ קטן, הכנסת סימני פיסוק, חלוקת הטקסט לפסקאות מתאימות וכתיבת ביאור תמציתי בשולי העמוד.

## מבין ספריו
*פרי חיים
*הסידור בהשתלשלותו
*רבי נפתלי צבי מרופשיץ
***[[הגדה של פסח]] - [[רינת ישראל]]**, הוצאת נתן טל, ירושלים, ה'תדש"ם (1984)

## לקריאה נוספת
*צבי טל, **עד בוא השמש** (2010), עמ' 27 - 31.
*ראובן גפני, סדור לצורכי דורנו: סיפורו של סידור רינת ישראל - יצירה, חדשנות והשפעה, **[[עלי ספר]]**, כח, תשעח.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חוקרי יהדות ישראלים
קטגוריה:מתנדבי היישוב לצבא הבריטי
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים  
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:מהדירי ספרות תורנית
קטגוריה:חוקרי תפילה ופיוט
קטגוריה:יקירי ירושלים
קטגוריה:פרשני התפילה
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1909
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1998
קטגוריה:נווה יעקב (מושבה): אישים
אברהם די בוטון

רבי **חייא אברהם ברבי משה די בוטון** (שנות ה־40 של המאה ה־16 – 1593, ה'שנ"ג או 1598, ה'שנ"ח לכל המוקדם) המכונה ה**לחם משנה** היה רב, פוסק וראש ישיבה. מחכמי סלוניקי וממפרשי משנה תורה להרמב"ם.

## חייו
רבי אברהם נולד למשה מצאצאי מגורשי ספרד. תלמידו של המהרשד"ם. המפורסמים בתלמידיו הם רבי שמואל חיון ורבי שבתאי יונה. מחכמי יוון במאה ה-16.

בשעת מחלתו נוסף לו השם חייא, ולפעמים היה חותם בשם זה.

נפטר בגיל 43 במגפה בשנת ה'שמ"ח (1588), ונקבר בסלוניקי. על פי האגדה, נפטר ביום שישי, ונקבר סמוך מאוד לשקיעת החמה, כאשר היה נראה כאילו כבר נכנסה השבת. כשהמלווים הצטערו על שנאלצו לחלל את השבת לצורך קבורתו, יצאה השמש והיה ברור לכולם כי השבת עדיין לא נכנסה.

צאצאיו המשיכו ברבנות בטורקיה ובארץ ישראל. בניו היו רבי מאיר די בוטון, רבי יעקב ורבי אהרן.

## ספריו
חיבורו המפורסם ביותר הוא פירוש על ספר משנה תורה של הרמב"ם בשם **לחם משנה**. בפירושו זה הוא מעמיק בדברי הרמב"ם, תוך השוואת דבריו לראשונים אחרים, ולמפרשי הרמב"ם שקדמו לו: רבי וידאל די טולוזא מחבר ה'מגיד משנה' ורבי יוסף קארו מחבר הבית יוסף וכסף משנה.

החיד"א כתב כי רבי אברהם החל לכתוב את חיבורו לפני שהתוודע לקיומו של פירוש כסף משנה על הרמב"ם, ולאחר שהתוודע לפירוש ציין גם את פירוש זה בחיבורו.

הפירוש 'לחם משנה' זכה לתפוצה רחבה שכן הוא הודפס ומודפס במהדורה הסטנדרטית של ספר משנה תורה.

רבי דוד קונפורטי מספר שרבו, רבי מרדכי קלעי, ייחס לעצמו חלק מכתיבת הפירוש 'לחם משנה'. לדבריו רבי מרדכי קלעי טען שהוא ורבי אברהם די בוטון כתבו את הפירוש במשותף. טענה זאת נראית חלשה במקצת שכן למעט המקור הנ"ל היא איננה מופיעה בשום מקום אחר.

חיבורו השני של רבי אברהם הוא ספר שו"ת בשם **לחם רב** בו כונסו את התשובות לשאלות הלכתיות שנשאל לאורך השנים.

נחום סוקולוב החשיב את רבי אברהם די בוטון לבעל הסגנון העברי המדויק והעשיר ביותר. כך כתב: "משהגיתי ועיינתי הרבה בספרי השאלות והתשובות של רבי אברהם די בוטון – ראיתי יתרון לבעל הלשון הזה, בעושר ניב הרצאתו, בסדר הגיונו ובעושר מילונו".

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* רבינו אברהם ב"ר משה די בוטון וחיבוריו, מתוך ספר לחם רב, ירושלים : זיכרון אהרן, תשע"ח.

## הערות שוליים

קטגוריה:נושאי כלים של רמב"ם
קטגוריה:ראשוני האחרונים
קטגוריה:רבנים יוונים
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:סלוניקי: רבנים
קטגוריה:ילידי 1545
קטגוריה:ילידי 1548
קטגוריה:נפטרים ב-1588
קטגוריה:נפטרים ב-1593
קטגוריה:יהודי האימפריה העות'מאנית במאה ה-16
ג'וניה

**ג'וּנְיה** (בערבית: **جونيه** או **جونية**) היא עיר ראשית בנפת כסרוואן שבלבנון השוכנת לחופי הים התיכון, 15 ק"מ צפונית לביירות. בעיר מתגוררים כ-96,315 תושבים (2021),  מרביתם נוצרים. העיר ידועה בחופים ובמועדוני הלילה שלה, כמו גם בשוק שלה. הנמל המסחרי של העיר הותקף ב-15 ביולי 2006 על ידי חיל האוויר הישראלי כחלק ממלחמת לבנון השנייה.

## היסטוריה
ישנם תיעודים של העיר עוד מאמצע המאה ה-19, שבהם נאמר כי אוכלוסייתה מונה כ-2,500 איש, והיא משמשת בעיקר למסחר אזורי, ולא למגורים.

בשנת 1913 סבלה העיר ממיתון כלכלי, שהתחזק במיוחד בשנות מלחמת העולם הראשונה. כתוצאה מכך, תושבים רבים עזבו. הפיתוח והצמיחה חזרו לעיר בשנות ה-20.

עם תחילת מלחמת האזרחים במדינה, אנשים רבים ברחו אל העיר, שנחשבה לבטוחה יחסית.

## ראו גם
* גבירתנו מלבנון

## קישורים חיצוניים

* 
## הערות שוליים

קטגוריה:לבנון: ערים
קטגוריה:לבנון: ערי חוף
קטגוריה:לבנון: ערי נמל
אמיון

**אַמְי֫וּן** (בערבית: **أميون**) היא עיירה במחוז הצפוני של לבנון, 78 ק"מ צפונית לביירות ו-18 ק"מ דרומית לטריפולי. העיירה היא בירת נפת אל-כורה, נפה נוצרית ברובה הידועה בזיתים הגדלים בה ובשמן הזית המיוצר בה. העיירה התפרסמה בעיקר בשל קרב אמיון בין ביזנטיון למונותליטים.

העיר מופיעה במכתבי אל-עמארנה בשם **אַמִיַה** במכתבים א"ע 73, א"ע 74, א"ע 75, א"ע 81, א"ע 88, א"ע 95, א"ע 139, א"ע 140.

## ערים תאומות

* 

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:לבנון: ערים
קטגוריה:מקומות במכתבי אל-עמארנה
קטגוריה:פיניקים: מושבות
קטגוריה:עיירות