open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אפסילון (אי, אנטארקטיקה)

**האי אפסילון** (באנגלית: **Epsilon Island**) הוא אי קטן, באיי מלכיור בארכיפלג פאלמר שבאנטארקטיקה. 

האי ממוקם בין האי אלפא לקצה הדרומי של האי למדא שבאיי מלכיור.

## היסטוריה
### גילוי ומיפוי האי

האי מופה לראשונה באופן גס על ידי אנשי משלחות דיסקברי בשנת 1927. משלחות ארגנטינאיות סקרו ומיפו את האזור בשנת 1942 ובשנת 1943. 

### מקור השם

נראה ששם האי -שמקורו באות אפסילון, האות החמישית של האלף-בית היווני, מופיע לראשונה בתרשים ממשלת ארגנטינה משנת 1946 בעקבות הסקרים של המשלחות הארגנטינאיות.

שם האי, בדומה לשמות איים אחרים בארכיפלג, שנקראו על שם אותיות באלפבית היווני.

## לקריאה נוספת

• Defense Mapping Agency  1992, **[https://books.google.co.il/books?id=sgSnbMOD_VsC&pg=PA440&lpg=PA440&dq=%22Epsilon+Island%22+Antarctica&source=bl&ots=qbVItrSiwb&sig=ACfU3U3X5jNX01yR0suHBZwrargvvxbrAA&hl=en&sa=X&ved=2ahUKEwio2fvf4bXmAhUP4aQKHV1uBAoQ6AEwBHoECBAQAQ#v=onepage&q=%22Epsilon%20Island%22%20Antarctica&f=false Sailing Directions (planning Guide) and (enroute) for Antarctica]**, P 348

• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, **[https://books.google.co.il/books?id=XS0ibKr4FU0C&pg=RA2-PA416&lpg=RA2-PA416&dq=%22Epsilon+Island%22+Antarctica&source=bl&ots=6TSkICNm7K&sig=ACfU3U3__5ML7eACPLHpI5tiN68XbwcImQ&hl=en&sa=X&ved=2ahUKEwio2fvf4bXmAhUP4aQKHV1uBAoQ6AEwBXoECA8QAQ#v=onepage&q=%22Epsilon%20Island%22%20Antarctica&f=false Sailing Directions for Antarctica: Includes Islands South of Latitude 60']**, P 155

## קישורים חיצוניים

* האי אפסילון באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* האי אפסילון באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* תצלום לוויין של אזור האי אפסילון

## הערות שוליים

אפסילון
אנריקה גואיטה

**אנריקה גואיטה** (בספרדית: **Enrique Guaita**; 11 ביולי 1910 – 18 במאי 1959) היה כדורגלן ארגנטינאי-איטלקי, ששיחק בעמדת החלוץ. זכה עם נבחרת איטליה במונדיאל 1934.

גואיטה שיחק את רוב הקריירה שלו בקבוצות אסטודיאנטס וראסינג קלוב שבארגנטינה, אך גם שיחק בקבוצה רומא שבאיטליה.

## קריירת משחק
### קריירת קבוצות
גואיטה שיחק באסטודיאנטס דה לה פלאטה, שם היה חלק מההתקפה המפורסמת של לוס פרופסורס. בשנת 1934 עבר לאיטליה, שם ככל הנראה שיחק באופן הטוב ביותר. הוא שיחק בקבוצה רומא במשך שתי עונות, וזכה בתואר מלך השערים של הליגה האיטלקית בעונת 1934/1935 בה כבש 28 שערים. הוא התפרסם אז בכינויו "איל קורסארו נרו". בשנת 1936 חשש מגיוסו לצבא האיטלקי, וכתוצאה מכך חזר לארגנטינה, שם שיחק שוב באסטודיאנטס עד שפרש בשנת 1939.

### קריירה לאומית

גואיטה היה אחד מ-12 השחקנים הארגנטינאים ששיחקו גם בנבחרת ארגנטינה וגם בנבחרת איטליה, עד שנאסר החוק של לשחק עבור יותר מנבחרת אחת. עם ארגנטינה זכה בקופה אמריקה 1937, בעוד שבאיטליה כבש את שער הניצחון בחצי גמר מונדיאל 1934 נגד אוסטריה, וזכה עימה בטורניר עם ניצחון 1–2 על צ'כוסלובקיה בגמר. בסיום הטורניר נבחר גואיטה להיות בנבחרת המצטיינת.

## תארים
;נבחרת ארגנטינה
* קופה אמריקה: 1937
;נבחרת איטליה
* גביע העולם: 1934
;אישיים
* מלך השערים של הליגה האיטלקית: 1934/35  (28 שערים)
* נבחרת הטורניר של מונדיאל 1934

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים ארגנטינאים
קטגוריה:חלוצי כדורגל איטלקים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ארגנטינה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת איטליה
קטגוריה:כדורגלנים איטלקים
קטגוריה:כדורגלני אסטודיאנטס לה פלאטה
קטגוריה:כדורגלני רומא
קטגוריה:כדורגלני ראסינג קלוב
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1910
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1910
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1959
מנוחה חרל"פ

ממוזער|שמאל|מנוחה חרל"פ, 1967
**מנוחה חרל"פ** (21 בפברואר 1931, ד' באדר ה'תרצ"א – 29 בנובמבר 2019, א' בכסלו ה'תש"ף) הייתה ראש המועצה המקומית יקנעם במשך חמישה חודשים בשנת 1967.

## ביוגרפיה
מנוחה חרל"פ נולדה בירושלים, בת לאסתר ולרב יצחק אפשטיין, משפחה שבה שמונה ילדים. סיימה לימודים בבית ספר תיכון וקורס למטפלות מוסמכות. ב-1951 נישאה לרב יצחק מאיר חרל"פ. בשנת 1955 עברו ליקנעם, שם כיהן הרב חרל"פ כרב המקום. ב-1965 נבחרה לעמוד בראש רשימת המפד"ל בבחירות למועצה המקומית, נבחרה למועצה והייתה אישה יחידה בה. בפברואר 1967 הודח ראש המועצה, יעקב שמואל, ומנוחה חרל"פ נבחרה במקומו לראשות המועצה המקומית. כעבור חמישה חודשים, ביולי 1967, הודחה חרל"פ מכהונתה, ויעקב שמואל חזר לכהן כראש המועצה. 

בשנת 1973 עמדה חרל"פ בראש רשימת אגודת ישראל ביקנעם.

מנוחה חרל"פ נפטרה בבית החולים שערי צדק ב-29 בנובמבר 2019, והובאה לקבורה בבית העלמין הר המנוחות .

## משפחתה
ב-1951 נישאה לרב יצחק מאיר חרל"פ, ונולדו להם שישה ילדים. הרב חרל"פ נפטר ב-1991. בנם, הרב יעקב משה חרל"פ, מונה תחת אביו כרב קונצרן "אסם" ושימש בתפקיד זה יותר משלושים שנה. בן נוסף, הרב אליהו חרל"פ, שימש כרב מחוז ירושלים של משטרת ישראל.

אחיה הרב שמואל אפשטיין נמנה עם מייסדי מפלגת "דגל התורה". אחיה הרב שלום אפשטיין היה מראשי מוסדות מאה שערים. אחיותיה נישאו לרבנים מרדכי זמל וחיים דוד כהנא.

## קישורים חיצוניים
* 
* , 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נשים בראשות מועצות מקומיות בישראל
קטגוריה:משפחת חרל"פ
קטגוריה:משפחת יצחק אפשטיין
קטגוריה:רבניות (נשות רבנים)
קטגוריה:נשות היישוב ילידות הארץ
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:יקנעם עילית: אישים
קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות מטעם המפד"ל
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1930
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1930
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2019
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2019
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
מפרץ דאלמאן

**מפרץ דאלמאן** (באנגלית: **Dallmann Bay**) הוא מפרץ השוכן בין האי בראבנט לבין האי אונוור בארכיפלג פאלמר, שבאנטארקטיקה.

תעלת שולאר מחברת את מפרץ דאלמאן למצר ז'רלאש.

חלקו המזרחי של המפרץ הוא אזור אנטארקטי מוגן במיוחד מספר 153.

## היסטוריה
### גילוי המפרץ

המפרץ התגלה ומופה לראשונה באופן חלקי בשנת 1874 על ידי ציד הלווייתנים וחוקר הקוטב הגרמני קפטן אדווארד דאלמאן.

המפרץ מופה מאוחר יותר על ידי משלחת הצרפתית השלישית לאנטארקטיקה, שחקרה את האזור בין השנים 1903–1905 בפיקודו של ז'אן-באטיסט שארקו.

### מקור השם

שמו של המפרץ ניתן לו על ידי החברה לניווט קוטבי מהמבורג שבגרמניה, אשר נתנה חסות למסעו של דאלמאן לאזור.

[מרכז|ממוזער|700x500 פיקסלים|ה[בראבנט (אי, אנטארקטיקה)|אי בראבאנט, מבט מכיוון צפון מזרח לעבר האי. מימין ניתן לראות את האי אונוור, וברקע את חצי האי האנטארקטי; את הרי סולוואי, ניתן לראות משמאל, בצד הרחוק של האי.]]

## לקריאה נוספת
* אזור אנטארקטי מוגן במיוחד 153 

## קישורים חיצוניים

* מפרץ דאלמאן באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* מפרץ דאלמאן באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* תצלום לוויין של אזור מפרץ דאלמאן
*  - לווייתני אורקה שוחים במפרצים
* תיאור ביקור במפרץ דאלמאן

## הערות שוליים

דאלמאן
אריה אדרעי

**אריה אדרעי** (נולד ב-26 ביולי 1956) הוא פרופסור מן המניין למשפטים בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת תל אביב, המתמחה במחקר והוראה של המשפט העברי.

## ביוגרפיה
אדרעי, שנולד בירושלים, השלים את שלושת תאריו למשפטים (ב-1982, 1986 ו-1993) בפקולטה למשפטים של האוניברסיטה העברית בירושלים. פרופ' שמואל שילה הנחה את עבודות התזה והדוקטורט שלו, כאשר האחרונה עסקה בנושא של "אחריות יורשים לחובות המת במשפט העברי". בשנים 1995–1997 שהה אדרעי באוניברסיטת הרווארד ללימודי פוסט דוקטורט. החל משנת 1994 מלמד אדרעי בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת תל אביב, כאשר הוא קודם לדרגת פרופסור מן המניין בשנת 2013.

אדרעי היה במשך שנים רבות עורכו הראשי של כתב העת המשפטי "דיני ישראל", יחד עם ד"ר שי ווזנר מאוניברסיטת תל אביב ופרופ' סוזן לאסט סטון מישיבה יוניברסיטי שבניו יורק, וסיים תפקיד זה ב-2023. נוסף על כך, פרופ' אדרעי משמש המנחה האקדמי של תוכנית "משפט מבוים היסטורי", תחרות המתקיימת בשיתוף פעולה עם האוניברסיטה העברית, אוניברסיטת וינה, אוניברסיטת מוסקבה, ובית הספר קרדוזו למשפטים בישיבה יוניברסיטי. בשנת 2016 זכה בפרס צלטנר בתחום המשפט העברי.

## חיים אישיים
אדרעי נשוי ואב לחמישה ילדים, מתגורר בירושלים.

## קישורים חיצוניים

* Prof. Arye Edrei, באתר אוניברסיטת תל אביב

## הערות שוליים

קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: משפטים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:זוכי פרס צלטנר
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1956
The Girlie Show: Live Down Under

***The Girlie Show: Live Down Under*** הוא אלבום וידאו של הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה. אלבום הווידאו יצא לאור ב-25 באפריל 1994, על ידי חברות התקליטים וורנר מיוזיק ויג'ן, וורנר רפרייז וידאו ומאבריק רקורדס.

אלבום הווידאו כולל את הופעתה של מדונה ביפן במסגרת סיבוב ההופעות "The Girlie Show World Tour", שהתקיימה ב-19 בנובמבר 1993. הווידאו יצא לאור במקור כסרט טלוויזיוני ששודר על ידי HBO ב-1993 תחת הכותרת "Madonna Live Down Under: The Girlie Show".

בשנת 1998 הוא יצא לאור מחדש על גבי פורמט די וי די והיה לווידאו המוזיקלי הראשון שיצא לאור על גבי פורמט זה אי פעם מלבד, *The Three Tenors in Concert*.

## היסטוריה
הווידאו הופץ במקור על ידי רשת HBO והפך למשדר הטלוויזיוני הנצפה ביותר של הרשת לאותה שנה. במקור, המופע שתוכנן ל-20 בנובמבר היה זה שאמור היה להיות משודר, אך המופע בוטל ולכן במקומו שודר המופע של 19 בנובמבר. בשנת 1995 הווידאו היה מועמד לפרס גראמי בקטגוריית "הקליפ המוזיקלי הארוך הטוב ביותר".

הווידאו זכה להצלחה באוסטרליה שם הגיע למעמד פלטינה משולשת ואף זכה להצלחה גם בממלכה המאוחדת שם הגיע למעמד פלטינה.

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי וידאו מ-1994
קטגוריה:סרטי 1994
קטגוריה:אלבומי וידאו של מדונה
קטגוריה:סרטי הופעה
קטגוריה:אלבומי הופעה באנגלית
קטגוריה:אלבומי וידאו באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת וורנר רקורדס
קטגוריה:אלבומי חברת מאבריק רקורדס
קטגוריה:אלבומי חברת סייר רקורדס
קטגוריה:אלבומי חברת רפרייז רקורדס
בנות נתניה

**מועדון כדורגל בנות נתניה** היא קבוצת כדורגל נשים, המשחקת בליגת העל בכדורגל נשים. הקבוצה נוסדה בשנת 2013 על ידי שחקנית העבר שלי ישראל והצטרפה לליגת הנשים השנייה. בעונת 2015/16 סיימה ראשונה ועלתה לליגת העל.

בשלושת העונות הראשונות שלה בליגת העל סיימה בפליאוף התחתון ובעונות 2017/18 ו-2018/19 אף נאלצה לקיים משחקי מבחן מול השנייה בליגה הלאומית על הזכות להמשיך ולשחק בליגת העל וניצחה בהם.

המועדון כולל גם קבוצות נוער לשלוש קבוצות גיל - נערות, ילדות וטרומיות.

בשנת 2018 העניק נשיא המדינה את פרס "מאמן הכבוד של המדינה" לשלי ישראל מייסדת עמותת "בנות נתניה".

## תארים
* **אליפות הליגה השנייה**: 1
** 2015/16

## קישורים חיצוניים

* 
* משחקות אותה באתר עיריית נתניה
* מכבי נתניה מציגה: בית ספר לכדורגל בנות באתר נתניה אונליין
* בנות נתניה - לא רק הכדור הוא עגול באתר נתניהנט
* שלי ישראל הקימה מועדון כדורגל ענק וזכתה לכבוד מהנשיא: בהתחלה לא האמינו בנו  באתר mynetnetanya

## הערות שוליים

קטגוריה:קבוצות כדורגל נשים ישראליות
קטגוריה:נתניה: מועדוני ספורט
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-2013
הדיוויזיה ה-21 (האימפריה הגרמנית)

**הדיוויזיה ה-21** (בגרמנית: **21. Division**) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה.

## היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה ב-11 באוקטובר 1866, וחייליה גויסו מפרובינציית הסן-נסאו, ובפרט מאזור פרנקפורט.

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914 הייתה הדיוויזיה חלק מהקורפוס ה-18 בפיקוד דדו פון שנק, אשר היה חלק מהארמייה הרביעית. הדיוויזיה השתתפה בכיבוש לוקסמבורג, בפלישה הגרמנית לבלגיה ובפלישה לצרפת. בשנת 1916 היא השתתפה בקרב ורדן ובקרב על הסום. בשנת 1917 לחמה הדיוויזיה ב, ולאחר מכן לחמה במשך תקופה קצרה בחזית המזרחית כחלק מקבוצת הארמיות אייכהורן. לאחר מכן השתתפה הדיוויזיה במתקפת האביב הגרמנית, ולאחר מכן השתתפה בלחימה כנגד מתקפת מאה הימים של מדינות ההסכמה. לאחר המלחמה חזרה הדיוויזיה לגרמניה, וב-25 במאי 1919 פורקה הדיוויזיה.

## מפקדים

## לקריאה נוספת
* Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.

## קישורים חיצוניים

21
21
עוצמת סיביר

**עוצמת סיביר** (ששמה בעבר היה **צינור יקוטיה – חברובסק – ולדיווסטוק**, המכונה גם **צינור הגז הטבעי המזרחי סין–רוסיה**) הוא צינור בבעלות גזפרום במזרח סיביר, שמספק גז טבעי מיאקוטיה דרך פרימוריה לסין. הצינור מהווה חלק מתוואי הגז המזרחי מסיביר לסין.

## היסטוריה
בשנת 2007 אישר משרד התעשייה והאנרגיה של רוסיה את תוכנית הגז המזרחית, שכללה בניית צינור יקוטיה – חברובסק – ולדיווסטוק.

ב-29 באוקטובר 2012 ולדימיר פוטין הורה לאלכסיי מילר, מנכ"ל גזפרום, להתחיל בבניית הצינור. פרויקט הצינור יקוטיה – חברובסק – ולדיווסטוק שינה את שמו רשמית ל"עוצמת סיביר" בסוף 2012.

ב-21 במאי 2014, רוסיה וסין חתמו על עסקת גז ל-30 שנה בשווי 400 מיליארד דולר שנדרשה למימוש הפרויקט. הבנייה החלה ב-1 בספטמבר 2014 והושקה בטקס ביאקוטסק על ידי פוטין וסגן ראש הממשלה הסיני ג'אנג גאולי. בניית צינור החיבור בסין החלה ב-29 ביוני 2015.

ב-4 בספטמבר 2016 חתמו יו"ר גזפרום מילר ויו"ר תאגיד הנפט הלאומי של סין וואנג יילין על הסכם לבניית מעבר מתחת לנהר אמור לצינור. שתי מנהרות מתחת לנהר הושלמו על ידי חברת צינור הנפט של סין במרץ 2019.

בשנת 2017 החלה בניית תחנת המדחס אטמאנסקאיה שהושלמה בשנת 2019 יחד עם תחנת המדחס צ'איאנדינסקאיה. הקמת כל תחנות המדחס צפויה להסתיים עד שנת 2022.

הצינור מולא בגז באוקטובר 2019. העברת הגז לסין החלה ב-2 בדצמבר 2019.

## קבלנים
גזפרום טרנסגז טומסק היה קבלן הבנייה הראשי ואילו חברת VNIPIgazdobycha, הייתה קבלן העיצוב הכללי. שתי החברות מהוות חברות-בת של תאגיד גזפרום הממשלתי.

קטעים שונים מהצינור נבנו על ידי סטרויטרנסגז שבבעלות גנאדי טימצ'נקו, נפטגאזסטרוי וסטרוגאזמונטז שבבעלות ארקדי רוטנברג.

הצינורות יוצרו על ידי מפעלי הפלדה ויקסה של OMK, מפעל הצינורות של צ'ליאבינסק, מפעל הצינורות איז'ורה של חברת Severstal, מפעל הצינורות וולז'סקי של תאגיד TMK. ציפוי צינורות ננו-קומפוזיטיביים נגד קורוזיה נעשה על ידי תאגיד Metaclay, שהוא מיזם משותף של רוסננו וגזפרום. יחידות טורבינת מדחס סופקו על ידי חברת המנועים UEC-Perm.

## השפעה
לצינור השלכות חזקות על ביטחון האנרגיה בסין וגם ברוסיה בטווח הקצר. הצינור מגוון את אספקת הגז הטבעי לסין, שכעת מקבלת נפט וגז מכמה מקורות.

הצינור נועד לצמצם את התלות של סין בפחם, שהוא אינטנסיבי יותר בפחמן וגורם יותר זיהום מאשר גז טבעי. עבור רוסיה, הצינור מאפשר שותפות כלכלית נוספת לנוכח ההתנגדות לצינורות שלה הנבנים במערב אירופה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גזפרום
קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: יחסי חוץ
קטגוריה:רוסיה: צינורות גז טבעי
קטגוריה:סיביר
קטגוריה:פרימוריה
קטגוריה:צינורות גז טבעי
קטגוריה:סאחה
קטגוריה:יחסי סין–רוסיה
אנטונין פוץ'

**אנטונין פוץ**' (בצ'כית: **Antonín Puč**; 16 במאי 1907 – 18 באפריל 1988) היה כדורגלן צ'כוסלובקי ששיחק בעמדת הקיצוני ימני/חלוץ בנבחרת צ'כוסלובקיה, והוא מלך שערי הנבחרת בכל הזמנים עם 34 שערים.

## קריירת משחק

פוץ' כנער עבר בקריירה שלו דרך הקבוצות צ'צ'י סמיחוב ו-SK סמיחוב לפני שהגיע ב-1925 לקבוצה בה היה בשיאו, סלביה פראג. במהלך תקופתו בסלביה הוא כבש 112 שערים וזכה עימה ב-8 תוארי אליפות ובגביע מיטרופה של 1938. הוא הגיע לשם בגיל 18 ומייד תפס את מקומו בהרכב הקבוע. בעונתו הראשונה בקבוצה כבש 16 שערים ובעונות של 1927 ו-1928/29 היה גם למלך השערים של הליגה הצ'כוסלובקית כשבכל אחת מהן כבש 13 שערים. עם חתימתו של וולסטימיל קופצקי לקבוצה בשנת 1932 נאלץ פוץ' לעבור לשחק באגף השמאלי דבר שהיה עלול לפגוע בכמות הכיבושים שלו, אך עם זאת הצליח לכבוש 17 שערים בעונת 1933/34. עקב צירופם של כמה שחקנים צעירים לקבוצה מעמדו של פוץ' ירד והוא לא היה לשחקן הרכב קבוע, דבר שהוביל אותו לעזוב את הקבוצה בקיץ 1938 לויקטוריה ז'יז'קוב. הוא שיחק שם במשך שתי עונות בהן כבש 11 שערים ב-20 משחקים לפני שחזר לשחק במועדון בו התחיל את הקריירה המקצועית שלו SK סמיחוב בראשית שנות הארבעים.

#### נבחרת צ'כוסלובקיה
פוץ' ערך בנבחרת צ'כוסלובקיה 60 הופעות בהן כבש 34 שערים בין השנים 1926–1938. במונדיאל 1934 כבש שני שערים, אחד בשמינית הגמר נגד רומניה והשני בגמר נגד איטליה שהעלה ליתרון את נבחרתו, אך בסופו של דבר איטליה ניצחה 2–1 בהארכה. הוא שיחק עבור הנבחרת גם במונדיאל 1938. לאחר סיום הקריירה בנבחרת צ'כוסלובקיה שיחק פוץ' בנבחרת בוהמיה ומורביה במשך שנה אחת.

## תארים
;סלביה פראג
*אליפות צ'כוסלובקיה (8): 1925, 1928/29, 1929/30, 1930/31, 1932/33, 1933/34, 1934/35, 1936/37
*גביע בוהמיה (6): 1926, 1927, 1928, 1930, 1932, 1935
*גביע מיטרופה: 1938
;נבחרת צ'כוסלובקיה
*סגנית מונדיאל 1934
;אישיים
*מלך השערים של הליגה הצ'כוסלובקית (2): 1927, 1928/29
*מלך השערים של נבחרת צ'כוסלובקיה בכל הזמנים (עם 34 שערים)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:חלוצי כדורגל צ'כים
קטגוריה:חלוצי כדורגל צ'כוסלובקים
קטגוריה:קשרי כדורגל צ'כים
קטגוריה:קשרי כדורגל צ'כוסלובקים
קטגוריה:כדורגלני סלביה פראג
קטגוריה:כדורגלני ויקטוריה ז'יז'קוב
קטגוריה:מאמני כדורגל צ'כוסלובקים
קטגוריה:מאמני כדורגל צ'כים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת צ'כוסלובקיה
קטגוריה:ילידי 1907
קטגוריה:נפטרים ב-1988
ג'מולידין אבדוג'פארוב

**ג'מולידין מירגאריפאנוביץ' אבדוג'פארוב** (באוזבקית: **Жамолиддин Миргарифанович Абдужапаров**; נולד ב-28 בפברואר 1964) הוא רוכב אופני כביש אוזבקי בעבר. אבדוג'פארוב נחשב לגדול הרוכבים האוזבקים בכל הזמנים, הוא ניצח שלוש פעמים (1991, 1993, ו-1994) בקטגוריית הנקודות בטור דה פראנס ו-9 קטעים נוספים במרוץ. בנוסף לכך, הוא ניצח בקטגוריית הנקודות בג'ירו ד'איטליה ב-1991 וניצח במרוץ גנט - וולגם באותה שנה. כינויו של אבדוג'פארוב היה "הטרור של טשקנט" בשל צורת רכיבתו הבלתי צפויה בספרינט אל קו הסיום.

## ביוגרפיה
אבדוג'פרוב נולד ב-28 בפברואר בטשקנט. לאחר גירוש הטטרים מקרים משפחתו גורשה לאוזבקיסטן. מכיוון שאוזבקיסטן זכתה בעצמאות רק ב-1991, אבדוז'אפארוב ייצג עד שנה זו את ברית המועצות בתחרויות רשמיות.

אבדוג'פארוב התחרה במרוץ הכביש באולימפיאדת סיאול (1988) וסיים חמישי.
החוזה המקצועני הראשון בקריירה של אבדוז'אפארוב הגיע בשנת 1990, כשחתם בקבוצת "אלפה לום" הרוסית, לצד רוכבים כמו אנדריי צ'מיל ועוד. הוא לא רשם הישגים בולטים בשנה הזו, אך התחרה בטור דה פראנס וסיים רביעי בקטע ה-21.

ב-1991 הצטרף אבדוג'פארוב לקבוצת "קררה ג'ינס" האיטלקית ורשם את אחת העונות הגדולות בקריירה שלו. הוא סיים רביעי במילאנו - סן רמו וניצח את גנט - וולגם לאחר שהקדים רוכבים בכירים כמו מריו צ'יפוליני ואולף לודוויג. הוא השתתף לראשונה בג'ירו ד'איטליה וניצח את קטגוריית ה"אינטרג'ירו".

בטור דה פראנס, אבדוג'פארוב ניצח בשני קטעים וזכה בקטגוריית הנקודות, כשהוא מקדים את לורן ז'אלאבר הצרפתי. מסיים עם 316 נקודות בסך הכל. לאחר מכן, ניצח קטע בוולטה אה קטלוניה ואת המרוץ החד יומי "גראן פימונטה". ב-1992 ניצח את קטגוריית הנקודות בוואלטה אספנייה (157 נקודות) וארבעה קטעים נוספים במרוץ.

ב-1993 הצטרף אבדוג'פארוב לקבוצת למפרה–פולטי (כיום יו. איי.אי אמירטס). הוא סיים שלישי בגנט - וולגם, וניצח בשלושה קטעים בוואלטה אספנייה. הוא ניצח שלושה קטעים גם בטור דה פראנס וניצח את קטגוריית הנקודות בפעם השנייה, עם 298 נקודות. ב-1994 עבר לקבוצת "פולטי - ואפורטו", הוא ניצח שני קטעים בפריז - ניס וסיים שני בשלושת הימים של ברוז'-דה פאנה, וגם ניצח שני קטעים. אבדוג'פארוב התחרה שנית בג'ירו ד'איטליה ורשם הצלחה רבה, כאשר הוא מנצח שני קטעים ואת קטגוריית הנקודות במרוץ, והופך לאחד הרוכבים היחידים בהיסטוריה שמנצח את קטגוריית הנקודות בכל שלושת הגרנד טורס. אבדוג'פארוב המשיך להיראות מצוין, כשבהמשך העונה ניצח את קטגוריית הנקודות בטור דה פראנס בפעם השלישית בארבע שנים וניצח בשני קטעים נוספים.

ב-1995 עבר אבדוג'פארוב לקבוצת נווול–דקה–קולנאגו (כיום נקראת יומבו–ויסמה) ההולנדית. הוא ניצח קטע אחד בטור דה פראנס. ב-1996 עבר לקבוצת "רפין–מובילווטה" וניצח שוב קטע בודד בטור דה פראנס. ב-1997 עבר לקבוצת לוטו–מוביסטאר (כיום נקראת לוטו סודאל), הוא ניצח שני קטעים בדופינה ליברה ופרש בתום העונה, כשהוא בן 33.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מנצחי קטעים בטור דה פראנס
קטגוריה:רוכבי אופניים אולימפיים
קטגוריה:ספורטאים אוזבקים
קטגוריה:ילידי 1964
בוריס רוטנברג

**בוריס רוטנברג**, ברוסית **Борис Ротенберг**, הוא שמם של שני אנשים, אב ובנו.
ניקטוזאוריים

**ניקטוזאוריים** (שם מדעי: Nyctosauridae; מילולית: "לטאות עטלף/לילה") היא משפחה של פטרוזאור פטרודקטיליים אשר התקיימו במשך הקרטיקון העליון בגילאי הסנטון, הקמפן והמאסטריכט שלפני 85.8–66 מיליון שנה. האחרונים במשפחה נכחדו עם הכחדת הקרטיקון הגדולה. המאובנים שלהם התגלו באסיה, אמריקה הצפונית, אפריקה ואולי גם באירופה.

מיני בעלי החיים במשפחה היו בעלי ציצה בולטת מאחורי הגולגולת שלהם, והם היו חסרי כל אצבעות למעט כנפיהם. מבנה זה אולי מרמז על אופי אווירודינמי ביותר, בדומה לאלבטרוס או פרגטה מודרנית. ייתכן שהמינים הקטנים יותר עופפו מתחת למים במצוד דגים בדומה לאלקיים ולפינגוויניים. ככל הנראה הם חיו בקרבת האוקיינוסים ואולי גם עפו בים הפתוח.

מינים אלה בעלי קרבה למשפחת הפטרנודוניים, אף שכיום הם מקובצים למשפחה אחרת, Pteranodontia בה הפטרנודוניים והפטרוזאור סנטנדקטילוס.

## מיון
* אלקיונה (*Alcione*)
* ברברידקטילוס (*Barbaridactylus*)
* *Muzquizopteryx*
* ניקטוזאורוס (*Nyctosaurus*)
* סימורגיה (*Simurghia*)
* *Alamodactylus*

## קישורים חיצוניים

*
ריי בורק

**ריימון ז'אן "ריי" בורק** (באנגלית: **Raymond Jean "Ray" Bourque**; נולד ב-28 בדצמבר 1960) הוא שחקן הוקי קרח קנדי מקצועני לשעבר בעמדת המגן.

בורק נחשב בעיני רבים לאחד המגינים הטובים בכל הזמנים ומהמגינים הבולטים בליגת ה-NHL, עם שיא כל הקריירה בשערים, אסיסטים ונקודות עבור עמדה זו. הוא זכה בגביע נוריס למגן הטוב ביותר חמש פעמים, ושש פעמים נוספות סיים במקום השני לגביע זה. הוא אף סיים פעמיים במקום השני לגביע הארט ל-MVP של העונה, מה שנדיר עבור מגן.

בורק שיחק 21 עונות בבוסטון ברואינס, אחד הרצפים הארוכים בליגה (1518, במקום השישי) באותה הקבוצה. עם זאת, בורק מעולם לא זכה בגביע סטנלי עם הקבוצה, ולכן בעונת 1999–2000 ביקש בורק לעבור לקבוצה עם סיכוי גבוה יותר לזכות בגביע. הוא הגיע לקולורדו אוולאנש ובפלייאוף של אותה עונה הוביל את הקבוצה לגמר הגביע. הקבוצה הפסידה בגמר, אך בעונה הבאה היא זכתה בגביע, כאשר בורק עצמו הבקיע את השער המנצח. זה היה המשחק האחרון בקריירה של בורק, והזכייה הפכה אותו לשחקן עם כמות המשחקים הגבוהה ביותר עד לזכייה בגביע סטנלי.

בשנת 2004 נכנס בורק להיכל התהילה של ההוקי קרח. מספר חולצתו, 77, הוצא לגמלאות הן על ידי בוסטון ברואינס והן על ידי קולורדו אוולאנש, מה שהופך אותו לשחקן אחד מבין תשעה בלבד שזכו בכבוד בשתי קבוצות שונות. בורק דורג על ידי ההוקי ניוז בין 100 השחקנים הטובים בהיסטוריית ה-NHL, במקום ה־14.

## קישורים חיצוניים

* ריי בורק באתר ה-NHL

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שחקני הוקי קרח קנדים
קטגוריה:חברי היכל התהילה של ההוקי קרח
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1960
קטגוריה:קנדים ממוצא צרפתי
פפרזה

**פפרזה** (בגרמנית: **Pfersee**; בכתיב העברי הארכאי: **פפערשׂא** או **פפערשׂי**) היא שכונה במערב אאוגסבורג, שהייתה עד 1911 עיר עצמאית. ב וה-19 התקיימה בה קהילה יהודית גדולה.

## היסטוריה
פפרזה נזכרת בכתובים לראשונה בשנת 800 לספירה, אך קיים יסוד להניח שהיישוב במקום התקיים ברציפות לפחות מאז ימי הרומאים.

בימי הביניים היה הכפר בבעלות פרטית, סמוך לעיר אאוגסבורג.

החל מאמצע המאה ה-19 חל פיתוח תעשייתי מואץ במקום והוקמו בו מפעלים. בראשית ינואר 1911 השתלב באאוגסבורג כפרבר תעשייתי. בימי מלחמת העולם השנייה העסיקו הנאצים עובדי כפייה ממחנה הריכוז דכאו בפפרזה, בעיקר במפעל של מסרשמיט.

## יהודי פפערשא
יהודים ישבו בפפערשא כבר מן המאה ה-16. במאה ה-18 הייתה הקהילה היהודית במקום, הקהילה המרכזית באזור, ומקום מושבו של רבה הראשי של שוואביה.

כמה מרבני פפערשא התפרסמו בכינוי "חכמי פפערשא". ביניהם נודעו:
* רבי ליברמן, בן זמנו וחברו של רבי יוסלמן מרוסהיים.
* רבי חנוך הניך, שנמלט מפולין בעת פרעות ת"ח ות"ט לפראג, ולאחר תקופת רבנות קצרה באטינגן הגיע לפפערשא.
* רבי יהודה ליב, בנו, החליף אותו כרבה של פפערשא, הוא השלים את ספרו של אביו "ראשית ביכורים" וחיבר ספרים נוספים. (כיהן בפפערשא במשך 33 שנים ה'תכ"ג, 1663 - ה'תנ"ו, 1696).
* רבי חנוך זונדל, חתנו של רבי יהודה ליב. בנו רבי יעקב יהודה ליב פפערשא היה דיין בקהילות אה"ו, מחבר "לשם זבח"
* רבי יצחק אולמא גינצבורג
* רבי יהודה ליב ב"ר יששכר בער אופנהיים, מחבר "מנחת יהודה" ואחיינו של רבי דוד אופנהיים
* רבי יוסף יוזל (יוזבל)
* רבי יצחק זעקיל עטהויזן (1730–1763), מחבר "אור נעלם"
* רבי אברהם בנימין זאב וולף שפירא (נפטר ב-1792)

באמצע המאה ה-19 גדל היישוב היהודי באאוגסבורג עצמה, בין היתר גם על חשבון היישוב בפפערשא שהלכה והתרוקנה מיהודיה.

ב-1904, בעת כתיבת האנציקלופדיה היהודית, כבר לא ישבו יהודים במקום.

מפורסם גם **ש"ס פפערשא**, כתב יד של התלמוד הבבלי שהיה בידי הקהילה ומצוטט בספרות התורנית. כתב היד הועבר לאוניברסיטת מינכן, ונודע בכינויו כתב יד מינכן 95. הוא שימש את הרב רפאל נתן נטע רבינוביץ בכתיבת "דקדוקי סופרים".

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אאוגסבורג
קטגוריה:קהילות יהודיות בגרמניה
קיילסטיבנטוס

[ממוזער|[גולגולת הייצור]]
**קיילסטיבנטוס** (שם מדעי: *Caelestiventus*; פירוש השם: "רוח שמיימית") הוא סוג של פטרוזאור הקרוב לדימורפודון, אשר התקיים בטריאס העליון שלפני 208 מיליון שנה. הוא התגלה בתצורת אבן חול נוגט  שבצפון-מזרח יוטה בחפירות בשנת 2007. הוא נקרא בשם בשנת 2018.

הקיילסטיבנטוס הוא הפטרוזאור הלא-פטרודקטילי היחיד שנמצא באזורי מדבר. שאר המעופפים הקדומים נמצאו באזורים לחים יותר. בניגוד לרוב מאובני הפטרוזאורים של הטריאס הוא התגלה כשלד כמעט שלם, מה שמאפשר לדעת עליו פרטים רבים.

הוא היה בעל גולגולת מוצקה וארוכה באורך 17.8 סנטימטרים ומוטת כנפיו הגיעה לאורך 1.5 מטר, מה שהופך אותו לאחד מגדולי הפטרוזאורים של הטריאס. במראהו דמה מאוד לדימורפודון מתור היורה והיה בעל לסת עליונה חלולה כמו מקור קלאו או טוקן וגבוהה. לסת זו הכילה מספר רכסים. הפטרוזאור היה בעל מערכת לסתות בעלות שלושה סוגי שיניים המעוצבות בצורה מחודדת במרכז המקור, שיניים נמוכות וחזקות בקצה ושיניים ארוכות ודקות בקצוות המקור. מבנה זה מרמז שהיה אוכל בשר.

בתקופה זו חיו ביוטה מספר דינוזאורים קטנים עד בינוניים, דמויי-תנינאים וזוחלים דומים. ככל הנראה הוא צד זוחלים קטנים וכן חסרי חוליות, אך לא דגים מאחר שחי בתנאי מדבר. הלסתות המוזרות נועדו להרוג ביעילות טרף.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:דימורפודונים
קטגוריה:פטרוזאורים שחיו בטריאס
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-2018
קטגוריה:בעלי חיים שחיו בטריאס עליון באמריקה הצפונית
דימורפודונטיים

**דימורפודונטיים** (שם מדעי: Dimorphodontidae) היא משפחה של פטרוזאורים פרימטיביים, אשר חיו בין הטריאס העליון ליורה התחתון לפני 182–208 מיליון שנה. לא כל החוקרים רואים בקבוצה זו משפחה ויש הרואים בה ענף בשם "Dimorphodontia". ענף זה הוגדר ב-1870 בידי החוקר הבריטי הארי סיילי. משפחה זו נחשבת לקרובה רחוקה של הרמפורינקוסיים, והשתייכה בעבר לקבוצה הפרפילטית Rhamphorhynchoidea.

משפחה זו כוללת בעיקר את הסוג דימורפודון, שעל שמו קרויה המשפחה. לצידו שויכו גם הפטיינוזאורוס הקדום וכמה חוקרים משייכים לפה גם את הסוג *Parapsicephalus* הדומה לרמפורינקוס, ולעיתים משויך למשפחה זו. בשנת 2018 שויך למשפחה גם הקיילסטיבנטוס שהתגלה במדבר של יוטה.

משפחה זו כוללת מינים שהגיעו למוטת כנפיים עד אורך מטר וחצי והיו קרובי הפטרודקטיליים המאוחרים יותר. הם היו בעלי לסתות מוארכות בעלות שיניים רבות ונראה שהיו ציידי זוחלים קטנים ולא רק דגים.

## מיון
* קיילסטיבנטוס (*Caelestiventus*)
* דימורפודון (*Dimorphodon*)
* *Parapsicephalus*?
* פטיינוזאורוס (*Peteinosaurus*)?

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1870
*
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי הארי סיילי
ג'ורטירנט

**ג'ורטירנט** (שם מדעי: ***Juratyrant***; פירוש השם: "עריץ היורה") הוא סוג של דינוזאור דמוי טירנוזאור, אשר חי ביורה העליון של אירופה שלפני 149 מיליון שנה. המאובנים שלו התגלו ב-1984 בתצורות Kimmeridge Clay שבדורסט, דרום אנגליה. המאובנים כללו שלד חלקי ובו חוליות גב, חוליות זנב, אגן ועצמות גפיים, אך ללא גולגולת. הוא שויך תחילה לסוג סטוקסוזאורוס (*Stokesosaurus*) אך הופרד והוגדר בסוגו ב-2013. בסוג נכלל מין אחד, *Juratyrant langhami*.

הג'ורטירנט הגיע לאורך 2.5 מטר ומבנה גופו רמז על כך שהיה טורף דו-רגלי בעל קרבה לטירנוזאוריים המאוחרים יותר. הוא משויך כיום למשפחה פרוצרטוזאוריים (אם כי יש המתנגדים לכך) או אולי לסטוקסוזאוריים, ונחשב קרוב לסינוטירנוס, הפרוצרטוזאורוס וקרוב מעט גם לאאוטירנוס מהקרטיקון. מבנה הזרועות שלו היה קטן יחסית ולסתותיו הארוכות עוצבו לנגוס בחוזקה ומרמז על כך שהתפתח להתמודד בעיקר עם טרף גדול ומשוריין.

## קישורים חיצוניים

ממוזער|מרכז|300px|איור של ג'ורטירנט בסביבתו

קטגוריה:פרוצרטוזאוריים
קטגוריה:דינוזאורים שחיו ביורה עליון באירופה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי סטיבן ל. ברוסאט
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-2013
איי אומיקרון

**איי אומיקרון** (באנגלית: **Omicron Islands**) היא קבוצת איים מדרום-מזרח לאי אומגה באיי מלכיור, בארכיפלג פאלמר, שבאנטארקטיקה.

שיא גובהם של האיים - 18 מטרים מעל פני הים.

## היסטוריה
### גילוי ומיפוי האיים

משלחות ארגנטינאיות סקרו ומיפו את האזור בשנת 1942 ו- 1943.

### מקור השם

שם האי, שמקורו באות אומיקרון, האות ה-15 של האלף-בית היווני. האי מופיע לראשונה בתרשים ממשלת ארגנטינה משנת 1946 בעקבות הסקרים של המשלחות הארגנטינאיות.

שם האי, דומה לשמות איים אחרים בארכיפלג, נקראים על שם אותיות באלפבית היווני.

## קישורים חיצוניים
* איי אומיקרון באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* איי אומיקרון באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* מפת אזור איי אומיקרון
* נתוני מזג אוויר נוכחיים עבור איי אומיקרון

## הערות שוליים

אומיקרון
פאל טיטקוש

**פאל טיטקוש** (בהונגרית: **Titkos Pál**; 8 בינואר 1908 – 9 באוקטובר 1988) היה כדורגלן הונגרי, ששיחק כקשר בעמדת הקיצוני ימני.

## ביוגרפיה

טיטקוש נולד בבודפשט שבאימפריה האוסטרו-הונגרית ובשנת 1926 שיחק עבור בודאי 33 לאחר שהכדורגל במדינה הפך למקצועי. בשנים איתה נלחם כדי להישאר ליגה ובשנת 1929 קיבל הצעה ממ.ט.ק הונגריה ועבר אליה. כקיצוני ימני הוצב לצד פרנץ הירזר וג'ן קלמר וזכה עימה בגביע בשנת 1932. בגמר הגביע נגד פרנצווארוש הגדולה כבש טיטקוש את שער השוויון  ב-1–1 בדקה ה-89' והקבוצות הלכו למשחק חוזר. מ.ט.ק הונגריה ניצחו במשחק החוזר 3–4 עם צמד שלו וזכו בתואר. ההצלחה בליגה המקומית לא הגיעה עד עונת 1935/36 בה זכו באליפות תחת הנהגתו של המאמן אלפרד שאפר. טיטקוש ושותפיו לקבוצה פרנץ סאס וודי מולר זכו פעם שנייה ברציפות באליפות ובתום עונת 1936/37 טיטקוש נבחר להיות לכדורגלן השנה בהונגריה. במהלך מלחמת העולם השנייה ועם פירוק הונגריה על ידי המשטר הורטי בשנת 1940 הוא עדיין היה פעיל במועדונים בודפשט הונבד וואשאש לפני שפרש ממשחק.

במדי נבחרת הונגריה טיטקוש ערך את הופעת הבכורה עוד בהיותו שחקן בודאי 33, הופעה שהתקיימה בשנת 1929 בהפסד 3–0 לצרפת בפריז. לרוב הוא שיחק בעמדת המגן השמאלי אך מדי פעם גם בתור הקיצוני ימני, ואת שערו הראשון במדיה כבש בשנת 1930 בניצחון 1–3 על אוסטריה. לאחר ולא היה בסגל הנבחרת במונדיאל 1934 הוא לקח חלק בהגעתה למקום השני ב-1938. בשמינית ורבע הגמר וילמוש קוהוט תפס את מקומו אך בחצי ובגמר כן היה. הונגריה הפסידה בגמר בתוצאה 4–2 לאיטליה כשהוא משווה זמנית בתחילת המשחק ל-1–1. בסך הכל ערך בה 48 הופעות וכבש 12 שערים.

לאחר פרישה היה מאמנה של מ.ט.ק בעונת 1946/47 ובשנות החמישים עבד בתור המזכיר הכללי של התאחדות הכדורגל ההונגרית. בין השנים 1958–1961 אימן את נבחרת מצרים וזכה עימה בגביע אפריקה 1959.

## תארים
### כשחקן
;מ.ט.ק הונגריה
*אליפות הונגריה (2): 1935/36, 1936/37
*הגביע ההונגרי: 1932
;נבחרת הונגריה
*סגנית גביע העולם: 1938
;אישיים
*כדורגלן השנה בהונגריה: 1937

### כמאמן
;נבחרת מצרים
*גביע אפריקה לאומות: 1959

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלני נבחרת הונגריה
קטגוריה:מאמני כדורגל הונגרים
קטגוריה:כדורגלני מ.ט.ק. בודפשט
קטגוריה:קשרי כדורגל הונגרים
קטגוריה:מאמני גביע אפריקה לאומות 1959
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1908
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1988
סשה לוס

**אלכסנדרה "סשה" אלכסייבנה  לוס** (ברוסית: **Александра "Саша" Алексеевна Лусс**; נולדה ב-6 ביוני 1992) היא שחקנית ודוגמנית צמרת רוסיה.

החל מינואר 2015 נחשבת לאחת הדוגמניות הפופולריות ביותר לפי *models.com.* הצטלמה ללוח השנה של פירלי 2015 והיא נחשבת לפנים של קו דיור ביוטי, כמו גם קרולינה הררה.

## ביוגרפיה
אלכסנדרה לוס נולדה ב-6 ביוני 1992 בעיר מגדן, רוסיה. בשנת 2007 עברה עם משפחתה למוסקבה, חיה תקופה ארוכה בקוטוזובסקי פרוספקט. גדלה במשפחה של הרופאים: אביה (אלכסיי לוס) רופא, אמה (מריה לוס) עבדה כגסטרואנטרולוגית, אבל עם המעבר למוסקבה שינתה מקצוע והפכה לעיתונאית ותחקירנית ועבדה בערוץ NTV. מילדות, הוריה הביאו ספרים לסשה והחדירו בה אהבה לספרות. מאז אלכסנדרה קוראת לפחות ספר אחד ביום. לסשה יש אחות, סופיה, מנישואיו הראשונים של אביה, תסריטאית, שגרה בלונדון, לסשה יש גם שלושה כלבים וחתול, שמשפחתה של סשה חילצה מהרחוב. בילדותה השתתפה בתחרויות ריקוד שונות. התעניינה בציור, ספרות, קולנוע ומוזיקה.

בשנת 2007 החלה לעבוד בחברת Avant Models. בשנת 2007 היא נכנסה למסלול ההליכה בתוכנית קולקציית אביב-קיץ של אלנה אחמדולינה.

בשנת 2012 היא כיכבה בקטלוג בוהמי. התמונות נבחרו לקטלוג של המותג, ואחריו הבחין בה קרל לגרפלד שהזמין את הדוגמנית לקחת חלק בתצוגה של קולקציית סתיו-חורף של שאנל.

בשנת 2014 היא כיכבה בלוח השנה של פירלי.

היא השתתפה בצילומים לעטיפת הגיליון החגיגי של ווג איטליה בספטמבר לכבוד חגיגות 50 שנה למגזין.

בשנת 2017 החלה את הקריירה שלה כשחקנית. היא כיכבה בסרטו של לוק בסון "ולריאן ועיר אלף הכוכבים", אשר מבוסס על סדרת הקומיקס הצרפתית "ולריאן ולורלין" מאת פייר כריסטין וז'אן קלוד מז'יר; בסרט, גילמה לוס את תפקיד הנסיכה ליחו-מינה.

בשנת 2019 גילמה את התפקיד הראשי בסרט הפעולה של לוק בסון "אנה".  

בשנת 2022 שיחקה בדמותה של ג'יימי דקר במותחן הפעולה "הורסת בלי חשבון" בבימויו של הבמאי הספרדי לואיס פרייטו.  

היא נכנסה ללימודים באוניברסיטת קיימברידג' במחלקה לתולדות הספרות.

## פילמוגרפיה

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

* סשה לוס באתר FMD
* סשה לוס באתר Models.com
* סשה לוס באתר Supermodels.nl
* סשה לוס באנציקלופדיה של האופנה

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה רוסיות
קטגוריה:דוגמניות רוסיות
קטגוריה:מהגרים מרוסיה לצרפת
קטגוריה:רוסיות שנולדו ב-1992
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1992
לקסוס CT

**לקסוס CT** (ביפנית: **レクサス・CT**, באנגלית: **Lexus CT**, קרויה גם: **לקסוס CT200h**) היא מכונית משפחתית סוב-קומפקטית והיברידית מסוג "כלי רכב חשמלי היברידי" מתוצרת חטיבת רכבי היוקרה **[[לקסוס]]**, בבעלות יצרנית הרכב היפנית טויוטה אשר מיוצרת משנת 2011 ביפן.

דגמי "לקסוס CT" מיוצרים ברמות גימור מהודרות.

ב-2013 עבר הדגם מתיחת פנים ראשונה (לדגמי 2014) ובשנת 2017 מתיחת פנים שנייה.

## "לקסוס CT"

* דגמי "לקסוס CT" משווקים ביפן מינואר 2011, ובארצות הברית שווקו ממרץ 2011 – מאי 2017.
* 5 דלתות - האצ'בק.
* 5 נוסעים.
* מנוע קדמי הכולל מנוע בנזין ומנוע חשמלי.
* סוג הנעה: הנעה קדמית.
* סוללה: סוללת ניקל מתכת-הידריד.
* קיבולת מכל דלק - 45 ליטר.
* נפח תא מטען אחורי: 373 / 975 ליטר.
* מבחני בטיחות - 5 כוכבים (מתוך 5) (שנת 2011) בארגון להערכת בטיחות של כלי רכב יורו NCAP  (באנגלית: "European New Car Assessment Programme").
* תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 10.3 שניות.

### דגמים ביפן
* "CT 200h".
* "version L".
* "F Sport".
* "version C".

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות משפחתיות
קטגוריה:מכוניות היברידיות
CT
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2011
קטגוריה:כלי רכב יפניים
גוואדלופה (נהר)

**נהר גוואדלופה** (באנגלית: **Guadalupe River**) הוא נהר שאורכו כ-370 ק"מ, הזורם בטקסס שבארצות הברית. זרימת הנהר היא מצפון לדרום, והוא נשפך למפרץ מקסיקו במפרץ סן אנטוניו. הנהר התגלה בשנת 1689 על ידי הספרדים. חלקו העליון כולל שני יובלים, הצפוני והדרומי.

לאורך הנהר נבנו מספר סכרים, וכתוצאה מכך נוצרו אגמים.

הנהר הוא מקום פופולרי לחובבי מים לבנים שמשתמשים בעיקר בקיאקים.

על גדת הנהר הקים קרל, נסיך זולמס-בראונפלס מושבה גרמנית ראשונה בטקסס.

בשיטפונות ביולי 2025 ירדו 130–250 מ"מ גשם בפרק זמן של שלוש שעות במחוז קר מה שגרם לנהר לעלות על גדותיו בפתאומיות. כתוצאה מכך נהרגו עשרות מבוגרים וילדים.  

## קישורים חיצוניים

* מידע כללי 
* מידע כללי על הנהר 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסס: נהרות
מזוניכידיים

[ממוזער|איור של [סינופלותריום]]
**מזוניכידיים** (שם מדעי: Mesonychidae; פירוש השם: "טפרי אמצע") היא משפחה נכחדת של יונקים מסדרת המזוניכידים, אשר חיו במהלך הפלאוגן שבתחילת עידן הקנוזואיקון, מתחילת הפלאוקן עד תחילת האוליגוקן והם נמצאו ברחבי אירואסיה אך גם באמריקה הצפונית, אליה הגיעו כנראה דרך גשר יבשתי. במראם הם היו דומים במעט לזאבים או יונקים טורפים אך גם להיפופוטמיים או למכפילי פרסה קדומים והם נחשבים לקרובים לסדרה זו ואולי אף מאבותיה. בעבר שויכו לסדרה קונדילרסים וגם לסדרה קראודונטים.

מינים אלה בעלי לסתות חזקות ומוארכות שבהם שיניים טוחנות חזקות רבות וניבים מאיימים בקדמת הלסת. חלק מהם היו אוכלי כל ואחרים טורפים או אוכלי נבלות. המינים הגדולים ביותר הגיעו עד משקל 300 ק"ג והיו טורפים מרשימים. הם הכילו 4 פרסות ברגליהם.

ככל הנראה הם נכחדו עקב התייבשות ושינויי אקלים גדולים לקראת סוף האוליגוקן.

## סוגים
* אנקלגון (*Ankalagon*)
* דיסאקוס (*Dissacus*)
* *Guilestes*
* הרפגולסטיס (*Harpagolestes*)
* *Hessolestes*
* *Hukoutherium*
* *Jiangxia*
* מסוניקס (*Mesonyx*)
* מונגולסטיס (*Mongolestes*)
* מונגולניקס (*Mongolonyx*)
* פציהאינה (*Pachyaena*)
* סינוניקס (*Sinonyx*)
* סינופלותריום (*Synoplotherium*)
* *Yantanglestes*

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1880
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אדוארד דרינקר קופ
*
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1880
נתנאל נורת'

ממוזער|דיוקן של נתנאל נורת', המשחק קלפים משנת 1933
**נתנאל נורת**' (אנגלית: **Nathaniel North**; בערך 1671 – 1716?) היה שודד ים יליד ברמודה בתור הזהב של הפיראטים, שפעל באוקיינוס ההודי עם ג'ון בוואן ואחר כך כמחליפו בפיקוד על ה"דיאפינט" לאחר פרישתו של בוואן בשנת 1704. לאחר שאיבד את הספינה הוא שלט במושבת פיראטים באמבונאיבו שהורכב מצוותו לשעבר לפני שחזר שוב לים. עם פרישתו בעושר רב בשנת 1709, הוא התיישב בצפון מדגסקר והתחתן עם אישה מקומית, אך נרצח על ידי משפחתה.

## קורות חיים
בשנת 1689 היה נורת' איש צוות (פריוואטר) על סיפונה של ספינה אנגלית שתקפה ספינות צרפתית במלחמת הברית הגדולה. הוא גויס לצי המלכותי, אך נמלט ועשה את דרכו לג'מייקה. שם פגש שוב את המגייסים הבריטיים, אך נמלט מהם בקפיצה מעל סיפון האוניה, ושחייה לחוף. עד שנת 1696 היה נורת' חבר צוות בקבוצת שודדי ים שכירים (פריוואטרים) (שכללה את הקברניט לעתיד ג'ורג' בות') שכבשו את ספינה מסוג בריגנטין עם ה-18 תותחים שנקראה "פליקן", סמוך לניופאונדלנד. השודדים השכירים הונהגו באותה העת, על ידי קברניט חדש - רוברט קולי, שהשיג רישיון לתקוף מאחזים צרפתיים במערב אפריקה. אבל במקום לתקוף את הצרפתים, הם נסעו למדגסקר ושם חיפשו לשדוד ספינות ערביות וסוואהיליות. כשלא הצליחו למצוא ספינות, השודדים ב"פליקאן" פשטו ותקפו ביבשה כפרים באיי קומורו.

כשחזר למדגסקר, נבחר נורת' כסגן מפקד הספינה על ידי הצוות לאחר שקולי ומספר שודדים אחרים נפטרו ממחלה. ג'וזף ווילר נבחר על ידי הצוות להיות רב החובל שלה. "הפיליקן" הצטרפה ל"דירק צ'ייברס" ו"רוברט קוליפורד״ ושלוש הספינות יחדיו כבשו את "מוחמד הגדול". לאחר מכן, צ'ייברס וקוליפורד סירבו לחלוק את השלל מ"מוחמד הגדול" וטענו כי הצוות של "הפיליקן" לא השתתף בקרב. בעקבות אירוע זה, "הפיליקן" עזבה את השלישייה ומאוחר יותר השתלטה על שלוש אוניות קטנות, שמרו על אחת מהן, ושינו את שמה ל"דולפין". לאחר מכן, נגרם נזק לשתי הספינות בהוריקן חזק, מה שהכריח את הספינות לחזור למדגסקר. שם הם ביצעו את חלוקת השלל, כשכל אחד מהפיראטים קיבל כ-700 ליש"ט.

## המשך הקריירה
בשנת 1699 שימש נורת' שוב כסגן רב החובל, בפיקוד קפטן סמואל אינלס, שקיבל פיקוד על ה"דולפין". לאחר שתפסו ספינה דנית גדולה הם הפליגו לאיל סיינט-מארי וחילקו את הביזה כאשר כל אחד מקבל מהם מקבל כ-400 פאונד. אולם לאי סנט-מארי הגיעו ארבע אוניות מלחמה בריטיות שהכריחו את רב החובל לשרוף את ה"דולפין". בעוד שהוצעה חנינה לפיראטים - וחלקם קיבלו אותה - נורת' נמלט למדגסקר בסירה של הספינה.

בשנת 1701 פנה נורת' לפשיטה על יישובים במקום שוד ימי. הוא הוביל חבורת שודדים לחוף באיי קומורו. החבורה שלו בזזה כפרים בנגזידג'ה והחזיקה את סולטן הכפר מיוט ושחררה אותו תמורה שוחד, לפני שחזרה לים.

## סוף הקריירה ומוות
רק בשנת 1707 הצטרף נורת' לג'ון האלסי כסגן בספינה "צ'ארלס". במהלך תקופה זו נלכדו שתי אוניות בריטיות, אחת מהן האלסי לקח לעצמו וחזר למדגסקר, והשאיר את נורת' בפיקוד על ה"צ'ארלס". המינוי הזה התגלה כקצר חיים, שכן ה"צ'ארלס" עלתה על שרטון זמן קצר אחר כך. נורת' חזר למדגסקר וחי עם מלך מרטן. בשנת 1709 חזר נורת'ן לאמונבולה, שם סחר עם מאוריציוס ורכש מדי פעם עבדים מאיי קומורו. בתקופה מסוימת לאחר מכן, במהלך סכסוך בין שבטים ילידים, הוא נלכד ונרצח על ידי קבוצת מתנגדים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שודדי ים
קטגוריה:האוקיינוס ההודי: היסטוריה
קטגוריה:ילידי 1671
קטגוריה:נפטרים ב-1716
סינוניקס

**סינוניקס** (שם מדעי: *Sinonyx*; מילולית: "טופר סין") הוא סוג של יונק מסדרת המזוניכידים, שחי באזור סין במהלך סוף הפלאוקן שבתחילת הקנוזואיקון לפני 56 מיליון שנים מהיום. המאובנים שלו התגלו במחוז אנחווי. סוג זה תואר ב-1995 וכלל מין יחיד - *Sinonyx jiashanensis*.
## מאפיינים
פרסתן זה היה אחד הראשונים שבבני סדרת המזוניכידים, ממנה התפתחו אולי מכפילי הפרסה והלווייתנאים. עם זאת חלק מהחוקרים מעריכים שהוא השתייך לסדרת הקונדילרסים. הוא הגיע לאורך של מטר וחצי ומשקל של 50 ק"ג, בערך כמו זאב אפור מודרני, אך במקום טפרים היו כפות רגליו מכוסות בפרסות. הוא היה בעל גולגולת ארוכה עם 44 שיניים (באופן דומה למרבית היונקים) שכללו שורות של שיניים טוחנות נמוכות וחזקות לאורך הלסת. בקדמת הלסת בלטו זוג ניבים ארוכים מכל צד של הלסת. הלסתות היו בעלות שרירים חזקים מאוד שהיו יכולים לנשוך בעוצמה רבה.

בעבר נחשב הסינוניקס לקרוב לאנדרוסארכוס, אך בהמשך התברר שהאנדרוסארכוס שייך למכפילי פרסה הנחשבים לאבות הלווייתנים, לצד ההיפופוטמיים והאנטלודונטיים. מבנה הגוף של הסינוניקס מזכיר מאוד את אבות הלווייתנים כמו האמבולוצטוס והפקיצטוס, בייחוד במבנה הלסתות ומבנה האוזן. ייתכן שהוא היה מהמזוניכידים שהתפתחו למכפילי פרסה דומים לאנדרוסארכוס.

הוא ניזון מנבלות או שצד ממארב טרף איטי. מבנה גופו לא הותאם למרדף אחרי טרף.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מזוניכידיים
קטגוריה:יונקים שחיו בפלאוקן באסיה
קטגוריה:מגה-פאונה של הפלאוגן באירואסיה
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1995
פציהאינה

**פציהאינה** (שם מדעי: *Pachyaena*; מילולית: "צבוע עבה") הוא סוג של יונק פרסתן מסדרת המזוניכידים, אשר חי בפלאוגן של אסיה ואירופה ובהמשך גם עבר לאמריקה הצפונית על גשר יבשתי. הוא חי במשך הפלאוגן והאאוקן המוקדם.

המאובנים של הפציהאינה התגלו במספר אזורים, ברובם הגדול בויומינג, ארצות הברית אך גם במונגוליה. לעיתים רבות הוא נמצא לצד מזוניכידים אחרים. הוא תואר לראשונה ב-1874 בידי החוקר אדוארד דרינקר קופ. הוא קיבל את שמו עקב מבנה הלסתות הגדולות שלו שדמו לאלה של צבוע. הם עזרו לבעליהם לפצח עצמות ומזון קשוח דומה. התגלו 5 מינים בסוג זה.

הפציהאינה היה מהגדולים שבטורפים היונקים בתקופתו. המינים הקדומים כמו *P. gracilis* היו בגודל של זאב ערבות במשקל 24 קילוגרם, אך המאוחרים יותר היו גדולים בהרבה. ממדי המין *P. ossifraga* הגיעו ל-56.9 קילוגרם והגדול מכולם, *P. gigantea* הגיע למשקל 129 עד 396 קילוגרם על פי אומדנים משתנים.

יונק זה היה טורף-על שבדומה לצבועים צד חיות גדולות או לחלופין ניזון מנבלות ובזז טרף לטורפים אחרים מהירים ממנו.

## תמונות

Pachyaena gigantea.JPG
Hapalodectes serus.JPG|פציהאינה לצד הפלודקטוס (*Hapalodectes*)


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מזוניכידיים
קטגוריה:יונקים שחיו בפלאוגן באסיה
קטגוריה:מגה-פאונה של הפלאוגן באירואסיה
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1874
קוזנצ'יק

**קוזנצ'יק** (ברוסית: **Кузнечик**; בתרגום מילולי: **חגב**) היה גמל דו-דבשתי, שזכה להכרה בעקבות שירותו בצבא האדום בחזית המזרחית במלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
כחודש לאחר קרב סטלינגרד, יחידות צבאיות רבות של הצבא האדום הסובייטי השתמשו בגמלים באזור הדרומי של המלחמה כדי להעביר תחמושת, דלק לטנקים ולמטוסים, מזון, מים ואפילו חיילים פצועים. השימוש בבעלי חיים אלה כאמצעי תובלה נעשה הכרחי עקב הטופוגרפיה של הערבה האירואסייתית שבאזור קלמיקיה, וכן עקב מחסור בכלים מכניים אחרים.

ב-21 במרץ 1942 הוקמה יחידה 308  תחת ארמיית המשמר הראשונה של הצבא האדום. היחידה הניעה מזון וציוד ממקום למקום באמצעות גמל דו-דבשתי שכונה "קוזנצ'יק" שהובא מקזחסטן. החיילים הוסיפו כי הגמל, בהיותו חיה גדולה, סייע לחיילים לאתר את היחידה ממרחק גדול.

הגמל השתתף יחד עם היחידה בקרב סטלינגרד, במבצע בגרטיון, במבצע פרוסיה המזרחית ולבסוף בקרב על ברלין. על פי האגדה, כשהגיעה היחידה לברלין, הביא מובילו של קוזנצ'יק את הגמל עד לבניין הרייכסטאג ההרוס כדי שיירק עליו.

עם זאת, יש מקורות הטוענים כי קוזנצ'יק לא הגיע לברלין, אלא נהרג בהתקפה גרמנית בשנת 1945 באזור הים הבלטי.

## עיטורים
על פי הדיווחים הוענקו לקוזנצ'יק שלושה פסי פציעה על פציעותיו בהפגזות השונות, וכן הוענקה לו "המדליה להגנת סטלינגרד" .

## הערות שוליים

קטגוריה:יונקים מפורסמים
קטגוריה:יחידות צבא של ברית המועצות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:בעלי חיים בשירות צבאי ומשטרתי
Colours

**Colours** הוא אלבום האולפן החמישה עשר של אמנית ההקלטות היפנית איומי האמאסאקי. הוא יצא לאור ב-2 ביולי 2014, ביפן על ידי "Avex Trax",
וברחבי העולם על ידי "Avex Entertainment Inc" וב-18 ביולי בטאיוואן על ידי "Avex טאיוואן". השירים באלבום נכתבו כולם על ידי האמאסאקי, ואילו ההפקה הובלה על ידי מפיקה זה מכבר, מקס מאטסורה; זה כלל גם מגוון של מפיקים ממדינות מערביות כמו ארמין ואן ביורן, חברים מ- RedOne Productions De Paris ו- Rush, Darkchild ו- Fedde Le Grand, בין היתר. זה הפך לאלבום האולפן הראשון של האמאסאקי שלא הופק במלואו על ידי מקס מאטסורה, ואלבומה הראשון ששילב כמות גדולה של להיטים בשפה האנגלית. מבחינה מוזיקלית, Colors הוא אלבום מוזיקה ל"אלקטרו-דאנס". 

עם שחרורו, האלבום קיבל ביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה. המבקרים שיבחו את החומר וכיצד האמאסאקי כללה יצרנים נוספים מעבר למאטסורה, לצד שבחים על ההפקה. מבחינה מסחרית, זה לא היה כה מוצלח כמו קודמיה ביפן, והגיע למקום החמישי במדרג האלבומים של אוריקון. במצעדים החודשיים ביפן הוא הגיע למקום ה-12 אך במצעד השנתי הוצב במקום ה-98. זהו אלבום האולפן עם היקף מכירות הנמוך ביותר שלה ביפן, נמכרו כ-64 אלף יחידות. הוא הציג תאוצה דומה במצעדים אחרים בשטחים אחרים באסיה. כל רצועה מהאלבום יצאה לאור כסינגל, עם "Feel the Love" / "Merry-Go-Round" ו- "Terminal" שנכנסו למדרג הסינגלים של Oricon.

כדי לקדם את האלבום, החלה האמאסאקי בשני סיורי קונצרט ביפן; הראשון היה סיבוב ההופעות השנתי שלה ב- Countdown Live לשנת 2013, שהמשיך גם לשנת 2014, ו- Showcase Premium Premium שלה לשנת 2014: Feel the Love Love כשהופיעה בטוקיו, אוסקה ונגויה. סיבובי ההופעות היו בדרך כלל הצלחה, והולידו שתי מהדורות בשידור חי. האמאסאקי הייתה אז חלק מסיבוב ההופעות A-Nation לשנת 2014. האמאסאקי קידמה את האלבום בהמשך עם כמה מאמצי עסק וסיוע, כולל שירי נושא שהותאמו מהאלבום והוצאו באמצעים מוזיקליים שונים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי איומי האמאסאקי
קטגוריה:אלבומים ביפנית
לקסוס HS

**לקסוס HS** (ביפנית: **レクサス・HS**, באנגלית: **Lexus HS**, קרויה גם: **Lexus HS 250h**) היא מכונית סלון קומפקטית, והיברידית מסוג "הנעה היברידית" מתוצרת חטיבת רכבי היוקרה **[[לקסוס]]**, בבעלות יצרנית הרכב היפנית טויוטה אשר יוצרה מיולי 2009 – מרץ 2018 ביפן.

דגמי "לקסוס CT" יוצרו ברמות גימור מהודרות.

ב-2013 עבר הדגם מתיחת פנים.

## "לקסוס HS"

* דגמי "לקסוס HS" שווקו ביפן מיולי 2009, ובארצות הברית מאוגוסט 2009 (כמודל 2010).
* 4 דלתות - סדאן.
* 5 נוסעים.
* מנוע קדמי הכולל מנוע בנזין ומנוע חשמלי המפיקים במשולב 193 כ"ס.
* סוג הנעה: הנעה קדמית.
* סוללה: סוללת ניקל מתכת-הידריד.
* קיבולת מכל דלק - 55 ליטר.
* נפח תא מטען אחורי: 343 ליטר.
* תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 8.4 שניות.
* כדי לספק לקונים מודעות לסביבה, התכנון של "לקסוס HS" כלל שיקולים להפחתת טביעת רגל פחמנית. בבניית חללי הרכב הפנימיים וחלל המטען שולבו חומרים ביופלסטים ממקורות צמחיים אשר כללו כללו סיבי קינף וזרעי קיקיון מצוי. לדברי היצרן, 85 אחוז מהרכב היה ניתן למחזור מלא.

## תמונות

קובץ: Lexus HS.JPG| "לקסוס HS"
קובץ:LEXUS HS250h 2013 rear japan.JPG | "לקסוס HS", שנת 2013
קובץ: Lexus-HS250h US.jpg| "לקסוס HS" (צולם בארצות הברית)
קובץ:2010 Lexus HS 250h Hybrid WAS 2010 9017.JPG | "לקסוס HS", שנת 2010
קובץ: Lexus HS250h on display.jpg| "לקסוס HS"
קובץ:LEXUS HS250h 2013 interior japan.JPG | "לקסוס HS", שנת 2013 - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
קובץ:Tw-fourL 2AZ-FXE Hybrid engine.jpg | מנוע היברידי של דגם "לקסוס HS"


## קישורים חיצוניים
* 

* "לקסוס HS" - מבחן דרכים (consumerreports.org/video/view/cars)
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות סלון
קטגוריה:מכוניות היברידיות
HS
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2019
קטגוריה:כלי רכב יפניים
Made in Japan (אלבום של איומי האמאסאקי)

**Made in Japan**
(מעוצב כ-M(A)DE IN JAPAN)
הוא אלבום האולפן השיבעה-עשר של אמנית ההקלטות היפנית איומי האמאסאקי. הוא יצא לאור באמצעות שירות הסטרימינג "AWA Japan" ב-11 במאי 2016, ובסופו של דבר יצא לאור פיזית ודיגיטלית ב-29 ביוני. זהו אלבום האולפן השבעה עשר של האמאסאקי, מאז אלבום הבכורה שלה והוא נכתב במלואו על ידיה. זהו גם אלבום האולפן השיבעה-עשר שהופק על ידי המפיק המוזיקלי מקס מאטסורה מאז הופעת הבכורה שלה. מבחינה מוזיקלית, האלבום מכיל מגוון ז'אנרים וכולל בתוכו מוזיקה של רוק כבד, בלדה ומוזיקה אלקטרונית.

עם יציאתו, Made in Japan קיבל ביקורת מעורבת של פטריק סנט מישל ב"ג'פאן טיימס", שסקר את האלבום בהתבסס על יציאתו לסטרימינג. מבחינה מסחרית, מכירות האלבום בשבוע הראשון ביפן נסקו בהשוואה לאלבומים הקודמים של האמאסאקי, אך הגיעו למקום השני במדרג של אלבומי Oricon, מה שהפך אותו לאלבום המכניס ביותר מאז "Love Again" בשנת 2013. כדי לקדם את האלבום, היא החלה בגרסה מורחבת של סיבוב ההופעות "הספירה לאחור של 2015–2016" בטוקיו, באותו הכותרת של האלבום. אף על פי שלא יצאו לאור סינגלים מהאלבום, הרצועות "Flower" ו"Mad World" קיבלו קטעי וידאו למוזיקה והשיר "FLOWER" בוצע ב-29 ביולי 2016 בתוכנית הטלוויזיה היפנית "Music Station". האלבום כולל גם קאבר של השיר "Many Classic Moments" של הלהקה היפנית "Globe", אשר יצא לאור לקידום מכירות דרך אלבום המחווה, "Globe20#".

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי איומי האמאסאקי
קטגוריה:אלבומים ביפנית
Love Songs (אלבום של איומי האמאסאקי)

**Love Songs** (שירי אהבה) הוא אלבום האולפן השנים עשר של הזמרת היפנית איומי האמאסאקי. האלבום יצא ב-22 בדצמבר 2010 דרך Avex Trax, והופץ שמונה חודשים אחרי אלבום האולפן האחד-עשר שלה "Rock 'n' Roll Circus". באלבום ישנה שיבה סגנונית לאסתטיקה של אלבומיה לפני "Secret".

"Love Songs" מכיל שירי פופ עם מילות שירים בעיקר סביב אהבה, רבים מהם בלדות.

האלבום קודם עם שלושה סינגלים. הסינגלים האלה היו ספירה לאחור לסינגל החמישים שלה. הסינגל הראשי "Moon" / "Blossom" יצא לאור ב-14 ביולי 2010. ביצועיו היו מאכזבים: אף על פי שהגיע למקום הראשון, הסינגל מכר קצת יותר מ-95,000 עותקים ולא הצליח לקבל אלבום כלשהו. "Crossroad" הראה ביצועים דומים. אף על פי שזה היה מאושר על ידי איגוד תעשיות ההקלטות ביפן, הוא מכר קצת יותר מ-99,000 עותקים. הסינגל השלישי היה הסינגל החמישים של האמאסאקי, שכותרתו הייתה האות "L", הספרה הרומית למספר חמישים. צד משולש-א 'המורכב מהשירים "Last Angel", "Virgin Road" ו"Sweet Season ", L הגיע למקום הראשון במצעד אוריקון, והפך לסינגל השלושים ושמונה שלה בראש המצעדים ביפן. עם זאת, הוא מכר מתחת ל-95,000 עותקים. יציאת האלבום הייתה במקביל ליציאת סינגל הבכורה של Naoya Urata "Dream On", שהופק על ידי האמאסאקי, והפך לזיכוי ההפקה הראשון שלה עבור אמנית אחרת. קטעי השיר הועמדו באתר הרשמי של האמאסאקי.

האלבום זכה להצלחה בינונית ביפן, שם יצא לראשונה בראש האוריקון עם מכירות בשבוע הראשון של למעלה מ-180,000 עותקים. זה העלה את המכירות הנמוכות ביותר של האמאסאקי בשבוע הראשון לאלבום באותה נקודה. לאחר שמכר מעל 270,000 עותקים, האלבום קיבל אלבום פלטינה על ידי האיגוד לתעשיית ההקלטות של יפן. סינגל הרדיו המוביל, "שיר אהבה", הוסמך גם כסינגל זהב על ידי ה-RIAJ, להורדות דיגיטליות לטלפונים סלולריים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי איומי האמאסאקי
קטגוריה:אלבומים ביפנית