open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אלטש

**אלטש** (**Aletsch**, בשמו המלא: אלטְשְגלטְשר, בגרמנית: Aletschgletscher) הוא קרחון יבשתי ברכס האלפים הברניים שבהרי האלפים הממוקם על גבולו הצפוני של קנטון ואלה עם קנטון ברן בשווייץ. שטחו כ-120 קילומטר רבוע וממדים אלו הופכים אותו לקרחון הגדול ביותר באלפים בכלל ובשווייץ בפרט. בשיאו מגיע הקרח בקונקורדיהפלאץ (Konkordiaplatz) לעומק של 900 מטר. בשנת 2001 הוכרז אזור הקרחון כאתר מורשת עולמית ביחד עם הר יונגפראו והר ביצ'הורן.

קרחון אלטש נע מצפון לדרום בתוואי בצורת פרסה. הוא מתחיל את תנועתו מדרום להר יונגפראו, חותר מזרחה, עובר ממזרח להר אלצ'הורן (Aletschhorn, 4,195 מטר) וממערב לאגם מריילן (Märjelensee) וחוזר לכיוון מערב. עומקו של הקרח יורד בהדרגה עד שהוא נמס (בעונת הקיץ) בסמוך להר ביצ'הורן ומשם זורמים מימיו לעבר נהר הרון.

לקרחון אלטש יובלים רבים שהם קרחונים בעצמם. שלושת היובלים המרכזיים הם זרוע אלטש הגדולה (Grosse Aletschfirn), המגיעה ממערב באורך של 9 קילומטר ורוחב של 1.5 קילומטר, זרוע יונגפראו (Jungfraufirn), המגיעה מצפון מערב באורך 7 קילומטר ורוחב של שני קילומטר, וזרוע אוויגשנייפלד (Ewigschneefeld), המגיעה מצפון באורך 8 קילומטר ורוחב 1.2 קילומטר.

קרחון אלטש נע כ-180 מטר בשנה וסוחף איתו חלקי סלע הנאספים לכל אורך התוואי ומגיעים אף מיובליו. בחלקו המרכזי של הקרחון, החל בקונקורדיהפלאץ, ניתן לראות רצועות כהות של סחף הנמתחות לאורך מסלול הקרחון. רצועות אלו מכונות בגאולוגיה מורנה.

ממוזער|שמאל|250px|מורנה בקרחון אלטש

קרחון אלטש סובל מההתחממות העולמית. על פי ארגון גרינפיס שהשתתף במיצג שנערך בקרחון נגד ההתחממות הגלובלית, הוא נסוג ב-115 מטר בשנת 2005 והוא צפוי להיעלם עד לשנת 2080.

500px


קרחון אלטש בקונקורדיהפלאץ


## קישורים חיצוניים

* איור של האזור ומסלולי טיול 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:האלפים הברניים: קרחונים
קטגוריה:ואלה: קרחונים
יולנדה פולסיו

**יולנדה פולסיו** (בספרדית: **Yolanda Pulecio**; נולדה ב-31 בדצמבר 1939) הידועה כ"מאמא יולנדה", היא מלכת יופי ואשת ציבור קולומביאנית.

## ביוגרפיה

פולסיו הייתה מיס קולומביה בצעירותה; בהמשך כיהנה בקונגרס וייצגה את בני המעמד הנמוך. ידועה בקולומביה בזכות פעילותה למען ילדי שכונות העוני של עיר הבירה בוגוטה. מקלט שהקימה עבור ילדי רחוב זכה ב"פרס החברה האזרחית" מטעם האו"ם. בעלה, גבריאל בטנקור, היה שגריר ארצו ליד מוסדות אונסק"ו בפריז. השניים הם הוריה של אינגריד בטנקור, פוליטיקאית ומועמדת לנשיאות קולומביה שנחטפה ב-2002 על ידי מחתרת ה-FARC ושוחררה ב-2 ביולי 2008.

מאז החטיפה הייתה פולסיו פעילה מאוד במאמצים לשחרור בתה ומדי בוקר הקפידה לשדר לה דרישת שלום באמצעות תחנת רדיו בקולומביה המעבירה דרישות שלום לכ-3,000 אזרחים קולומביאנים שנחטפו במרוצת השנים. פולסיו כתבה ספר על פרשת חטיפת בתה וגעגועיה אליה. הספר, שנכתב בשפה הצרפתית, נקרא: "Ingrid ma fille, mon amour" (תרגום: אינגריד בתי, אהובתי).

## קישורים חיצוניים
* ראיון עם יולנדה פולסיו 

קטגוריה:ילידות 1939
קטגוריה:פוליטיקאים קולומביאנים
דרום וולו

**דרום וולו** הוא מחוז במדינת אמהרה שבאתיופיה נקרא על שם המחוז ההיסטורי וולו. גובל בצפונו במחוז צפון וולו, בצפון-מערבו בדרום גונדר, במערבו במזרח גוג'ם, בדרום-מערבו במדינת אורומיה, בדרומו שוואה הצפונית, במזרחו באורומיה ובמדינת עפר. עד שנת 1991 נכללה במחוז ההיסטורי וולו אחד מהמחוזות ההיסטוריים של אתיופיה.

## היסטוריה
בימי הביניים ועד 1991 הייתה חלק מהמחוז ההיסטורי, וולו, שהיה חלק מהאימפריה האתיופית. עם התמוטטותה הסופית של ההחונטה הצבאית האתיופית ב-1991 המחוז התפצל למספר אזורים חצי מהמחוז שתושביו היו עפרים סופח למדינת עפר והחצי השני לשבאמהרה התחלק לשני מחוזות צפון וולו ודרום וולו.

## נפות
במחוז שמונה עשרה נפות יחד עם שתי ערים דסי וקמבלוצ'ה במעמד נפה ונפה אחת, ארגובה, במעמד מיוחד.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אתיופיה: מחוזות
קטגוריה:אמהרה
עלי כותרת (תוכנית טלוויזיה)

**עלי כותרת** היא תוכנית אירוח טלוויזיונית בהנחייתו ובהפקתו של ירון לונדון ששודרה בין מאי 1976 לאוקטובר 1979 בטלוויזיה הישראלית, שהייתה אז ערוץ השידור היחיד בישראל. בתוכנית התארחו אושיות התרבות והחברה של התקופה, וכן להקות וזמרים.

בתוכנית שולבו מערכונים סאטיריים שבוצעו בין השאר על ידי טוביה צפיר, דובי גל ושלמה בראבא.

התוכנית ירדה משידור באוקטובר 1979, בין היתר על רקע חילוקי דעות בין מנכ"ל רשות השידור יוסף לפיד למפיק לונדון.
מן התוכנית שרדו הקלטות ספורות בלבד בארכיון רשות השידור. הסיבה נעוצה בכך שבתקופת שידורה חסכו ברשות השידור בקלטות. בכל שבוע מחקו את התוכנית של השבוע הקודם, ועליה הקליטו את תוכנית השבוע השוטף.

## שירים
לתוכנית הייתה להקת בית עם הווי פנימי שבא לידי ביטוי בשיר "הו עמי פרנקל" (על פי 'איש הבס') שנכתב על הבסיסט של ההרכב. שירים אחרים מן התוכנית הם "גבריאל בן סירה (בוצע במקור על ידי הגשש החיוור)", "גיל נסע לחו"ל" (אשר התפרסם יותר בביצוע של אריק לביא), "פרת משה רבנו" (למילים של אפרים סידון); 22 שירים יצאו בתקליט "עלי כותרת: השירים המשוגעים".

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תוכניות אירוח ישראליות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-1970
קטגוריה:הערוץ הראשון: תוכניות וסדרות
קומדיה רומנטית

[שמאל|ממוזער|200px|עמוד השער של גרסת דפוס ראשונה של "חלום ליל קיץ", [1600]]
[שמאל|ממוזער|250px|[מרילין מונרו וטום יוול, מתוך הסרט "חטא על סף ביתך"]]
**קומדיה רומנטית** היא קומדיה בעלת מאפיינים ברורים של רומנטיקה, כאשר העלילה מאופיינת בקלילות, בהומור ובהתמקדות באהבה וברומנטיקה. רובן של הקומדיות הרומנטיות מסתיימות בטוב כאשר גיבורי העלילה משיגים את מושא אהבתם. בקומדיה רומנטית טיפוסית, שני האוהבים יהיו צעירים, חביבים שכאילו נועדו להיות יחד, אך מחסומים מורכבים מונעים את איחודם. חתונה כסיום שמח לעלילה, אופיינית בחלק גדול מהקומדיות הרומנטיות.

## ראו גם
* קומדיה מטורפת

## לקריאה נוספת
* בני בן-דוד, **הקומדיה הרומנטית האמריקנית: היסטוריה, אידאולוגיה ומגדר**, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, 2015

## קישורים חיצוניים

רומנטית
קטגוריה:סוגות בקולנוע
קטגוריה:קשרים בין-אישיים
עוד להיט

**עוד להיט** הייתה תוכנית הופעות אולפן ווידאו קליפים ששודרה בערוץ הראשון בין השנים 1977- 1983. כבר ב-1977 צולמה התוכנית בצבע, למרות ששודרה עד 1980 בשחור-לבן.

בין השירים שולבו קטעי קישור קצרים בסגנון הנונסנס, על פי רוב בהנחייתו של דורי בן זאב (אך גם של דובי גל ואלי דנקר). תסריטאי התוכנית וקטעי המעבר היה הסופר מאיר שלו. את המוזיקה לפתיח (ששימש לעיתים גם כקטע מעבר) כתב אילן מוכיח (שביצע אותו יחד עם חיים קריו) ועל הכוריאוגרפיה חתום שלמה רוזמרין (רוזה). התוכנית צולמה באולפני הרצליה ובוימה על ידי ראול יחיאל ודן בירון. התוכנית שודרה במתכונת של תוכנית קליפים עבריים ותוכנית קליפים לועזיים לסירוגין מדי שבועיים.

בשנת 1983 נעשה ניסיון ליצור פורמט שישלב בין הופעות חיות (למעשה השתמשו בפלייבק) באולפן שהיה דמוי מכשיר רדיו ענק לבין "וידאו קליפים" (בפילם) שצולמו בחוץ. אות חדש נכתב לתוכנית (מילים: אהוד מנור, לחן: בני נגרי) והוא בוצע על ידי הזמרת ריקי גל. את העונה הזו הנחה שדרן הרדיו אלי ישראלי. בהמשך השנה התוכנית עברה לפורמט של קליפים ברצף ללא הנחיה ובסוף שנת 1983 ירדה מהמסך.

ב-9 בדצמבר 1984 עלתה תוכנית חדשה בשם "להיט בראש", תוכנית זו הייתה דומה במתכונתה לתוכנית הבריטית "Top of the Pops" והיא הייתה מבוססת על דירוג השירים של "מקום בצמרת" - מצעד הפזמונים של רשת ג'.

ב-2008 יצא אלבום DVD כפול "**עוד להיט - השנים הגדולות 1977-1981**" בהפקת רשות השידור, ובו 66 שירים נבחרים מהתוכנית מהשנים 1977- 1981.

## ראו גם
* עד פופ

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:הערוץ הראשון: תוכניות וסדרות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-1970
קטגוריה:תוכניות מוזיקה
קטגוריה:תוכניות שצולמו באולפני הרצליה
ארושה

**ארושה** (**Arusha**) היא עיר בצפון טנזניה. היא שוכנת למרגלות הר מרו, בגובה של כ-1,300 מ' מעל פני הים. העיר משמשת כבירתו של מחוז ארושה, ובשנת 2002 התגוררו בה כ-270 אלף תושבים.

## היסטוריה
ארושה הוכרזה כעיר רק בשנת 1948, אך מאז הפכה למרכז עירוני חשוב, ואף לזירה של פעילות בינלאומית.

ב-5 בפברואר 1967 הכריז בה נשיא טנזניה דאז, ג'וליוס נייררה, במה שכונה "הצהרת ארושה", על כוונתו לכונן רפורמה סוציאליסטית מרחיקת לכת - האוג'מאה.

באותה שנה הקימו טנזניה, קניה ואוגנדה את הקהילייה המזרח-אפריקנית, ומשרדיה שכנו בעיר עד לפירוקה ב-1977. ב-1993 נפגשו בעיר נשיאי שלוש המדינות והחליטו על הגברת שיתוף הפעולה ביניהן, ומאז כינונה מחדש של הקהילייה ב-2001, שוב שוכנים משרדיה הראשיים בארושה.

בארושה התנהל המשא ומתן להפסקת אש במלחמת האזרחים ברואנדה, שהחל ב-1992 והסתיים בכינונם של הסכמי ארושה באוגוסט 1993. ב-13 בפברואר 1995 החליטה מועצת הביטחון של האו"ם כי בית הדין הפלילי הבינלאומי לרואנדה יוקם בארושה. בית דין זה פעל בעיר עד סגירתו ב-31 בדצמבר 2015. מאז 2006 שוכן בה בית הדין האפריקאי לזכויות אדם ואזרח.

## כלכלה
בעבר התבססה כלכלת העיר על חקלאות, ובסביבתה של העיר עדיין קיימים מטעי קפה רבים. בשנת 1967 התגלה בסביבתה של ארושה טנזניט. זהו המקום היחיד בעולם בו ניתן לכרות אבן חן זו, וחברות כרייה רבות פועלות באזור.

ארושה מהווה גם את שער הכניסה לכמה מהגנים הלאומיים החשובים של טנזניה, כגון קילימנג'רו, סרנגטי ומכתש נגורונגורו, וענף התיירות הופך לחלק משמעותי בכלכלתה.

גם להקמתם של המוסדות הבינלאומיים השונים בעיר הייתה השפעה חיובית על כלכלת העיר.

## פארק ארושה
פארק ארושה נמצא צפונית-מזרחית לעיר, במרחק של 40 דקות מהעיר. הפארק משתרע על 552 קמ"ר.

## תחבורה
שני נמלי תעופה משרתים את ארושה. שדה התעופה ארושה משמש בעיקר לטיסות פנים, ואילו מנמל התעופה קילימנג'רו, השוכן כ-50 ק"מ מזרחית לעיר, יוצאות טיסות סדירות למדינות אפריקאיות נוספות ואף לאירופה.

קווי אוטובוס מקשרים את העיר עם הערים הגדולות במדינה - דאר א-סלאם, דודומה, מוואנזה ואחרות, וכן עם ניירובי ומומבסה שבקניה וקמפלה שבאוגנדה.

## ערים תאומות
* 
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* העיתון The Arusha times

## הערות שוליים

קטגוריה:טנזניה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1948
IGF-2

**פקטור גדילה דמוי אינסולין 2** (באנגלית: **Insulin-like growth factor 2**, ובקיצור: **IGF-2**) הוא הורמון חלבוני טבעי המופרש בכבד. יש לו תפקיד בעיקר בתקופת ההיריון – כהורמון הקשור לגדילת העובר. דומה במבנה שלו לאינסולין וכן ל-פקטור גדילה דמוי אינסולין 1 (IGF-1). נקשר לקולטן מיוחד עבור הורמון זה, אבל גם נקשר לקולטן של IGF-1. בשנות ה-80 כונה הורמון זה בשם סומטומדין A (Somatomedin A).

IGF-2 עלול לשמש בעתיד ספורטאים כחומר אנאבולי (מפתח גוף), ועל כן מופיע ברשימת הסמים האסורים בספורט לפי הסוכנות העולמית נגד סמים בספורט (WADA), למרות שטרם פותח תכשיר רפואי מהורמון זה.

## ראו גם
*פקטורי גדילה דמויי אינסולין
*הורמון גדילה
*IGF-1
*MGF
*אינסולין
*סמים בספורט

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:הורמונים
קטגוריה:חלבונים
קטגוריה:סמים בספורט
התנועה להשבת עשרת הדיברות של אלוהים

**התנועה להשבת עשרת הדיברות של אלוהים** (באנגלית: **Movement for the Restoration of the Ten Commandments of God**) הייתה כת נוצרית-קתולית שפעלה באוגנדה בשנות ה-90.

## היסטוריה
התנועה הוקמה בשנת 1994 על ידי ג'וזף קיבְּוֶוטֶרֶה ופילגשו, זונה לשעבר בשם קְלֶדוֹניה מְוֶורִינְדֶה שתקשרה, לטענתה, עם מריה הבתולה. חבריה האמינו כי יום הדין צפוי להגיע עם סיום האלף השני, ב-31 בדצמבר 1999, וכי יינצלו אם ישמרו בקפידה על הוראות עשרת הדיברות, לפי ההנחיות שנכתבו בספר בשם "מסר מגן עדן: סוף זמן ההווה", ושאותו נצטוו לקרוא 6 פעמים לפחות. בדומה לכתות רבות אחרות, נדרשו חברי התנועה לוותר על רכושם החומרי.

התנועה פעלה באופן חשאי, ודבר קיומה נודע בציבור הרחב רק ב-1998, כאשר הממשלה סגרה בית ספר שהפעילה, לאחר שהתברר כי במקום הועבדו ילדים בניגוד לחוק, ולאחר שנתגלו בו ליקויי תברואה.

כאשר הנבואות בדבר יום הדין לא התגשמו, החלו רבים מחברי התנועה להטיל ספק באמונתם, ודרשו את השבת רכושם, בתגובה לכך, טען קיבווטרה כי ב-17 במרץ מריה הבתולה תחזור לחיים ואחרית הימים תתחיל. ב-17 במרץ 2000 התכנסו מאמיני התנועה בכנסייה בכפר קָנוּנְגָה שבדרום מערב המדינה, קיבווטה התיז על המאמינים "מים קדושים" שהיו למעשה בנזין, שפך את השאר על רצפת הכנסייה, יצא ממנה והושלכה פנימה מגבת בוערת. הכנסייה הוצתה על יושביה, במה שנראה בתחילה כהתאבדות ההמונית הגדולה ביותר מאז ג'ונסטאון.

המשטרה מצאה במקום כ-340 גולגולות, אך ההערכה היא שבמקום נספו כ-530 בני אדם, מהם לפחות 78 ילדים.
חקירת המשטרה העלתה כי אין מדובר בהתאבדות, אלא ברצח שתוכנן על ידי מוורינדה וקיבווטרה. עקבותיה של מוורינדה נעלמו לאחר השריפה, ולא ידוע אם הייתה בין הנספים או שהצליחה לברוח מהמדינה. גם גורלו של קיבווטרה לא ידוע. יש הטוענים שראו אותו חי לאחר השריפה, ואילו על פי סברות אחרות רצחה אותו מוורינדה.

בחודשים הבאים, נתגלו בכמה מאתרי תפילה של התנועה בדרום מערב אוגנדה קברי אחים, ובשנת 2002 פרסמה הוועדה האוגנדית לזכויות אדם דו"ח ובו הוערך אומדן המתים בכ-800.

## ראו גם

* חברה סגורה

## הערות שוליים

תנועה להשבת עשרת הדיברות של אלוהים
תנועה להשבת עשרת הדיברות של אלוהים
כנס האספרנטו העולמי

ממוזער|471x471 פיקסלים|מפה של הכנסים העולמיים של אספרנטו שנערכו באירופה עם מספר המשתתפים בהם (1905–2021)**כנס האספרנטו העולמי** (באספרנטו: **Universala Kongreso**, ובקיצור: "אוּ־קוֹ" – **UK**) הוא הכנס השנתי של אגודת האספרנטו העולמית, UEA. הכנס מתקיים בכל קיץ במקום אחר בעולם, ונמשך כשמונה ימים. הכנס מיועד לאספרנטיסטים בכלל (לא רק לחברי ארגונים מקצועיים שונים), ומשמש הן כמפגש חברתי, תרבותי ותיירותי, והן כשבוע של עבודה מרוכזת לארגוני אספרנטו בינלאומיים שונים. במהלך הכנס מתקיימות גם כל מליאות המועצה של אגודת האספרנטו העולמית. 

בעת המודרנית נושא הוועידה הוא בדרך כלל נושא השנה של אונסק"ו. זאת מאחר ש-UEA המארגנת היא ביחסי עבודה עם האו"ם 

ומוסדותיו.

ישראל נבחרה לארח את הכנס פעמיים. הפעם הראשונה הייתה בשנת 1967, אך במאי 1967, כחודשיים לפני הכנס ה־52, הועתק מקומו מתל אביב לרוטרדם בשל החשש שתפרוץ מלחמה. בשנת 2000, ב־25 ביולי עד 1 באוגוסט, נערך הכנס העולמי ה־85 בתל אביב. הנושא המרכזי היה "שלום של לשון ושל תרבות", ונשיא הכבוד היה שמעון פרס.שמאל|ממוזער|250px|הטקס המסורתי של העברת הדגל בסופו של הכנס בגוטנבורג ב-2003 מידי השוודים לרשות הסיניםבמקביל לכנס האספרנטו העולמי, ובמסגרתו, נערך **הכנס הבינלאומי הקטן לילדים** (באספרנטו: Internacia Infana Kongreseto, ובקיצור "אִי־אִי־קוֹ" – IIK) לגילי 6–14. בין השנים 1951 ו־2007 התקיימו 38 כנסים לילדים.

בשנת 2020, בעקבות התפרצות מגפת הקורונה, הכנס שהיא אמור להיערך במונטריאול קנדה נדחה ל-2022. במקומו נערך לראשונה בהיסטורית התנועה קונגרס וירטואלי.

ממוזער|UK 1913, ברן שווייץ (פוסטר)
[שמאל|ממוזער|135x135px|[סמלו של כנס האספרנטו העולמי ה־85 שנערך בתל אביב]]

## רשימת הכנסים

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אספרנטו
אספרנטו
ואט-שעה

[שמאל|ממוזער|200px|[מונה חשמל המונה ביחידות של קילוואט־שעה]]
**ואט־שעה** היא יחידת מידה לאנרגיה ולעבודה, שסימנה Wh (ואט כפול שעה).

היחידה מציינת את כמות האנרגיה הנצרכת (או מסופקת) בהפעלת הספק של ואט אחד (כמו נורה חשמלית זעירה) במשך שעה אחת. שגיאה נפוצה היא לומר "ואט לשעה" (ואט/שעה), על משקל קילומטר לשעה, אך דרך ביטוי זו שגויה.
***קילוואט־שעה (קוט"ש)** (kWh), השווה ל־1,000 ואט־שעה, הוא גודל שימושי למדידה של צריכת האנרגיה של בתים ועסקים קטנים. בית ממוצע צורך כמה מאות קילוואט-שעה בחודש.
***מגהוואט־שעה** (MWh), השווה למיליון ואט־שעה, משמש למדידת כמויות אנרגיה גדולות יותר, כגון צריכה תקופתית של יישובים, או האנרגיה המיוצרת על ידי תחנות כוח בתקופה כלשהי.
***ג'יגהואט־שעה** (GWh), השווה למיליארד ואט־שעה. משמש למדידת כמויות אנרגיה הנצרכת על ידי מדינה או ריכוזי אוכלוסין מסדר גודל של כמה מיליוני בני אדם ומעלה.

ואט-שעה אחת שווה ל-3,600 ג'ול (יחידת המידה לאנרגיה במערכת היחידות SI), כלומר, קוט"ש אחד שווה ל-106×3.6 ג'ול או פשוט 3.6 מגה-ג'ול.

## ראו גם
* אנרגיה חשמלית
* יחידות מידה לאנרגיה
* יחידות מידה על שם אישים
* אנרגיה חלופית
* משק החשמל בישראל

## הערות שוליים

קטגוריה:אנרגיה
קטגוריה:יחידות מידה בחשמל
קטגוריה:יחידות מידה: אנרגיה
אורומיה (מחוז)

**אורומיה** הוא מחוז במדינת אמהרה שבאתיופיה. שם המחוז מגיע מיושביו המשתייכים לאורומו. גובל מצפון וממערבה במחוז דרום וולו, בדרום במחוז שוואה הצפונית ובמזרחה במדינת עפר. המחוז ממוקם במזרח אמהרה על הקצה של הרמה האתיופית. עד שנת 1991 נכלל במחוז שוואה אחד מהמחוזות והממלכות ההיסטוריים המשפיעות באתיופיה.

## היסטוריה
בימי הביניים ועד 1991 היה חלק לחלק מהמחוז היסטורי, שוואה, שהיה חלק מהאימפריה האתיופית. המחוז נכלל במדינת אמהרה ולא במדינת אורומיה משום שהוא מוקף באמהרים.

## נפות
במחוז חמש נפות וכן הבירה קמיסיה שהיא עיר במעמד נפה.

*צ'פה גולה
*באטי
*ג'ילה תימוגה
*ארתומה פורסי
*דוה הרוה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אתיופיה: מחוזות
קטגוריה:אמהרה
קטגוריה:שאווה
מזרח גוג'ם

**מזרח גוג'ם** הוא מחוז במדינת אמהרה שבאתיופיה נקרא על שם מחוז גוג'ם ההיסטורי.

המחוז גובל מצפון במחוז דרום גונדר, ממערב במחוז מערב גוג'ם, מדרום במדינת אורומיה וממערב במחוז דרום וולו. עד שנת 1991 נכלל במחוז גוג'ם אחד מהמחוזות ההיסטוריים של אתיופיה. הנקודה הגבוהה ביותר במחוז הוא הר צ'וקה (שידוע בשם הר ברהן).

## היסטוריה
בימי הביניים ועד 1991 היה חלק מהמחוז ההיסטורי והממלכה לשעבר, גוג'ם, שהיה חלק מהאימפריה האתיופית. עם התמוטטותה הסופית של השלטון המרקסיסטי ב-1991 חולק המחוז לארבעה מחוזות: מערב גוג'ם, מזרח גוג'ם ואגאו אוי שסופחו למדינת אמהרה ולמחוז מתקל שסופח למדינת בנישנגול-גומאז.

## נפות
המחוז מתחלק לשש עשרה נפות ולדברה מרקוס שהיא עיר במעמד נפה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אתיופיה: מחוזות
קטגוריה:אמהרה
AGM-84 SLAM

ה-**Standoff Land Attack Missile** או **SLAM** הוא טיל שיוט לתקיפה בטווח ארוך ובכל מזג אוויר אשר פותח מטיל ההרפון, טיל ים-ים נגד ספינות, של הצי האמריקאי.

## פיתוח

ה-SLAM פותח על בסיס AGM-84 הרפון ומעט ארוך יותר ממנו. נעשה שימוש רב בחלקים ובמערכות של ההרפון ב-SLAM, בכך נחסך כסף רב בפיתוח הטיל ואף אפשר פיתוח מהיר שלו שנעשה בכמה שבועות בלבד.

הטיל פותח בזמן מלחמת המפרץ הראשונה כדי לענות על צורך מידי בטיל שיוט מתקדם וארוך טווח.

על מנת לשגר את ה-SLAM יש צורך במטוס משגר ובמטוס אחר שישמש כתחנת קשר אל הטיל על מנת לכוון אותו אל המטרה.

## SLAM-ER
ה-SLAM-ER (ראשי תיבות של Standoff Land Attack Missile - Expanded Response) הוא גרסה מתקדמת וחדישה של ה-SLAM אשר פותחה על ידי בואינג.
ה-SLAM-ER מסוגל לתקוף ולפגוע במטרות יבשתיות וימיות, עומדות ונעות, בצורה אוטומטית בטווח ארוך של מעל 240 קילומטרים בעזרת מערכת ניווט אינרציאלית משולבת GPS וחיישן תת-אדום הדמאתי להנחיה. בנוסף לכך, טייס המטוס המשגר יכול להנחות את הטיל ידנית באוויר.

מחירו של SLAM-ER בודד הוא 500,000$.

## גרסאות
*** AGM-84E** - מכונה SLAM
*** AGM-84H** - מכונה SLAM-ER
*** AGM-84K** - גרסה משופרת של SLAM-ER הכוללת יכולת רכישת מטרות אוטומטית

## מפעילות
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים
* ה-SLAM וה-SLAM-ER באתר בואינג
* מידע על ה-SLAM באתר Time
* מידע על ה-SLAM וה-SLAM-ER באתר Designation Systems
* מידע על ה-SLAM וה-SLAM-ER באתר FAS

קטגוריה:טילי אוויר-קרקע אמריקאיים
קטגוריה:בואינג
מרו (הר געש)

**מֶרוּ** (**Meru**) הוא הר געש פעיל בצפון טנזניה (התפרצותו האחרונה התרחשה ב-1910). ההר שוכן כ-70 ק"מ מערבית לקילימנג'רו, בסמוך לעיר ארושה. גובהו 4,562 מ' מעל פני הים, והוא ההר השני בגובהו במדינה, אחרי הקילימנג'רו, והחמישי בגובהו ביבשת אפריקה.

פסגתו של ההר נקראה בעבר "פסגת הסוציאליסט", שם שהוענק לה בתקופת שלטונו הסוציאליסטי של ג'וליוס נייררה, אך כיום השם אינו בשימוש, והשלט המצוי בפסגת ההר אינו מציין את שמה הקודם. הפסגה נכבשה לראשונה בשנת 1904 על ידי מטפס ההרים הגרמני פריץ ייגר. הטיפוס עליו נחשב קשה יותר מאשר הטיפוס על הקילימנג'רו, כיוון שמחנה הבסיס האחרון רחוק מהפסגה. הטיפוס אורך בין שלושה לארבעה ימים.

ההר כולו מהווה חלק מהפארק הלאומי ארושה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:טנזניה: גאוגרפיה
קטגוריה:אפריקה: הרי געש
מסיניסה

200px|ממוזער|שמאל|קברו של מסיניסה באלג'יריה
**מַסיניסה** או **מסנסן** (בנומידית : **MSNSN**, בפיניקית: **𐤌𐤎𐤍𐤎𐤍** – מסנסן; 238 לפנה"ס לערך – 140 לפנה"ס לערך) היה מלך נומידיה הראשון, ממלכה ברברית ששלטה בצפון אפריקה. הוא ידוע בעיקר בשל הבריתות שכרת עם הרומאים כבן בריתם בקרב זאמה אשר הכריע את המלחמה הפונית השנייה. 

## חייו
מסיניסה נולד בכִרטַה (כיום קונסטנטין), עיר אשר הייתה חלק מנומידיה אבל הייתה נתונה לפלישות רומאיות. אביו היה גאלה, מלך שבט המאסילי במזרח נומידיה. הוא גדל בקרתגו, שם הוחזק כבן ערובה להבטחת נאמנות אביו, ולמד שם יוונית ולטינית. 

בתחילת המלחמה הפונית השנייה, לחם לצד קרתגו נגד סיפאקס, שליט נומידיה המערבית, שנתמך על ידי הרומאים. הוא היה רק בן 17 כשהוביל את צבאו לניצחון בזירה זו. המצביא הקרתגי עזרובעל בן גיסקו הבטיח לו לאישה את בתו סופוניסבה שנודעה כיפהפייה, אולם עזרובעל ביטל את השידוך ונתן את סופוניסבה לסיפאקס תמורת הסכם שלום. עלבון זה היה אחת הסיבות לכך שמסיניסה כרת ברית עם המצביא הרומאי סקיפיו אפריקנוס, כעבור מספר שנים.

בשנת 212 לפנה"ס, לאחר תבוסת סיפאקס, הצטרף מסיניסה לצבאות הקרתגים בספרד עם כוח פרשים נומידי, ומילא תפקיד משמעותי בקרב באיטיס, בו הושמד הצבא הרומי בספרד והמצביאים הרומים פובליוס קורנליוס סקיפיו (אביו של סקיפיו אפריקנוס) ואחיו גנאיוס נהרגו. בשנת 206 לפנה"ס השתתף בקרב איליפה, בו הובסו הצבאות הקרתגים בספרד בידי סקיפיו אפריקנוס.

אחרי שהשלים את כיבוש ספרד, תכנן סקיפיו לתקוף את קרתגו באפריקה, ולשם כך יצר קשרים עם הנומידים, והשיג את תמיכת מסיניסה. סיפאקס נותר הפעם נאמן לקרתגים. בשנת 204 לפנה"ס נחת סקיפיו באפריקה. מסיניסה חבר אליו, והשניים הכו את צבאות עזרובעל בן גיסקו וסיפאקס בקרב המישורים הגדולים. סיפאקס נמלט אל ממלכתו, אך הובס על ידי מסיניסה והמצביא הרומי גאיוס לאליוס בקרב קירטה, ונלקח בשבי. מסיניסה נישא לסופוניסבה, אולם סקיפיו רצה להציג אותה לראווה בתהלוכת הניצחון ברומא. מסיניסה הורה למשרתיו להגיש לה רעל ולתת לה לבחור, ללכת בשבי לרומא, או להתאבד. על פי האגדה סופוניסבה הפטירה: "לא ציפיתי למתנת חתונה כזו מבעלי", ושתתה את הרעל.

מסיניסה ביסס את שלטונו בנומידיה, ולאחר מכן הצטרף עם אלפי פרשים נומידיים אל הצבא הרומאי ונטל חלק מרכזי בקרב זאמה, שסיים את המלחמה בניצחון רומא. לאחר המלחמה קיבל מסיניסה שטחים חדשים שהיו שייכים בעבר לקרתגו, על פי תנאי השלום הקשים שהושתו עליה. הוא המשיך לנהוג מדיניות תוקפנית ומתגרה כלפי קרתגו, ביודעו שבמסגרת האמנה עם רומא קרתגו אינה יכולה להתגונן. התגרויות אלו גרמו לבסוף למלחמת הפונית השלישית, שבסופה חרבה קרתגו ומסיניסה זכה בשטחים חדשים.

למסיניסה היו שלושה בנים, גולוסה, מסטנבל  ומיקיפסה. בנו של גולוסה היה מסיווה, למסטנבל היו שני בנים, יוגורתה וגאודה, גם למיקיפסה היו שני בנים, אדהרבעל והיימפסל הראשון. גולוסה ומסטנבל מתו ממגפה ככל הנראה, ומיקיפסה ירש את הממלכה. נכדו יוגורתה התפרסם במלחמתו הארוכה נגד רומא.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מלכים נומידים
קטגוריה:המלחמה הפונית השנייה: אישים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-2 לפנה"ס
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-3 לפנה"ס
פרדיאל

שמאל|ממוזער|250px|תחנת הרכבת בפרדיאל
**פְּרֶדְיאָל** (ברומנית: **Predeal**) היא עיירת סקי בעמק הפרחובה, במחוז בראשוב שברומניה. היא נמצאת בגובה 1,060 מ' מעל פני הים, והיא העיירה הגבוהה ביותר ברומניה.

פּרדיאל מונה 5,615 תושבים (נכון לשנת 2002).

## מקור השם
השם פרדיאל מקורו בשפה הרומנית - "Pre Deal", שפירושו "לפני הגבעה", או במילה הסלבית "פּרֶדֶל", שפירושה "גבול", "תחום".

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:רומניה: עיירות
קטגוריה:עמק הפרחובה
קטגוריה:אתרי סקי ברומניה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1705
מנשה יצחקי

**מנשה יצחקי** (1940 – 7 בספטמבר 2022) היה ראש המועצה המקומית אור יהודה וחבר מרכז מפ"ם.
## חייו
יצחקי נולד בשנת 1940 בעיר מנדלי () שבעיראק לאפרים ונג'יה, בן בכור מבין שישה אחים. אביו היה ראש הקהילה היהודית והבריח יהודים לאיראן ומשם לארץ ישראל. בהמשך אביו נתפס על ידי השלטונות ואף הובא לבית משפט. השופט זיכה אותו, אך ציווה עליו לעזוב את מנדלי. המשפחה מכרה את ביתה והשתקעה בבגדאד. בשנת 1951 עלו לארץ ישראל ושוכנו במעברת סקייה א', שלימים הפכה לעיר אור יהודה.

בגיל 24 נבחר למועצת הפועלים של אור יהודה והתחיל בפעילות ציבורית.

יצחקי השתייך למפלגתו של ראש המועצה המקומית אור יהודה, יחזקאל קזז - המערך, אך פרש ממנה והקים רשימה עצמאית בשם "נאמני הציבור". בבחירות למועצה בשנת 1969 זכתה רשימתו למנדט אחד והוא הצטרף לקואליציה העירונית ומונה לסגן ראש המועצה. הבחירות למועצה המקומית ב-31 בדצמבר 1973 נפסלו על ידי בית המשפט המחוזי בתל אביב בעקבות תלונות על אי-סדרים, ובחירות חוזרות נערכו ב-2 ביולי 1974. בבחירות החוזרות ניצחה סיעתו את "המערך", שבגלגוליו השונים שלט שנים באור יהודה (מרדכי בן-פורת ויחזקאל קזז), ויצחקי הפך לראש מועצת אור יהודה. בכהונתו התמקד בשני נושאים עיקריים: חינוך ודיור, שהתבטא בין היתר מהעברת אנשים המתגוררים בצריפים לבתי קבע ומציאת פתרונות דיור לצעירים. שותפיו למפלגה החדשה היו העיתונאי שפי גבאי ויוסף סבח.

בשנת 1978 הפסיד בבחירות על ראשות המועצה ליצחק בוכובזה אך המשיך לכהן במועצה. בשנת 1980 עתר לבג"ץ נגד מינוי נציגי המועצה במועצה הדתית. לקראת הבחירות בשנת 2003 מונה לממלא מקומו של יוסף סבח בוועדת הבחירות העירונית מטעם רשימת נאמני הציבור.

נפטר ב-7 בספטמבר 2022.

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי עיראק
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:ראשי עיריית אור יהודה
קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות מטעם מפ"ם
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1940
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2022
דוד יוסף (ראש עירייה)

**דוד יוסף** (נולד ב-1959) הוא איש ציבור שכיהן כראש עיריית אור יהודה ממאי 2007 עד יוני 2015. הורשע בעבירות מין ובעבירות של מרמה והפרת אמונים ונדון ל-38 חודשי מאסר.

## ביוגרפיה
שירת בצה"ל כלוחם בגדוד 202 בחטיבת הצנחנים.

בעשרים השנים שקדמו לבחירתו, התמודד יוסף שלוש פעמים על תפקיד ראש עיריית אור יהודה: בשנת 1989 התמודד עצמאית ונוצח על ידי יצחק בוכובזה. בשנת 1993 התמודד מטעם מפלגת צומת ונוצח על ידי תמיר שאבי. בשנת 1998 לא התמודד, אלא הצטרף ליצחק בוכובזה, ולאחר הבחירות מונה לסגנו, וב-2003 התמודד נגד בוכבזה, הפסיד בסיבוב השני, ובמועצת העיר נמנה עם שורות האופוזיציה.

בשנת 2007 התמודד יוסף מטעם מפלגה עצמאית בתמיכת הליכוד וש"ס וזכה, תוך שהוא מביס את ראש העירייה הזמני, עופר בוזי, שמוּנה לאחר התפטרותו של יצחק בוכובזה. עם היוודע תוצאות הבחירות, פנו שלושת מתחריו של יוסף לבית המשפט המחוזי בתל אביב, בתביעה לפסילת הבחירות ועריכת בחירות חדשות, בטענה שיוסף ניהל תעמולת בחירות בניגוד לחוק, משום שפרסם פנייה של הרב עובדיה יוסף לתמוך בו. בית המשפט דחה תביעה זו.

מייד עם היבחרו הודיע יוסף על פתיחת דף חדש בכל הקשור ליחסה של עיריית אור יהודה לעולים מאתיופיה.

בבחירות לרשויות המקומיות, שנערכו בנובמבר 2008 נבחר יוסף לכהונה נוספת, ברוב של יותר מ-70%. בשנת 2010, קיבלה העירייה בראשותו את פרס המנהל התקין מטעם משרד הפנים. בבחירות 2013 נבחר יוסף בשנית, ברוב של 58%.

במהלך כהונתו הועלו נגדו טענות רבות לגבי אופן ההתנהלות של הנהלת העירייה בראשותו. אם בחוסר התייחסות לכתבות שהציגו את פועלו באופן שלילי, ואם בגין אי סדרים ושימוש בהשפעתו לטובת רווח אישי כגון פרשת ה"סטנדאפ" במפעל הפיס, קשריו עם פוליטיקאים אשר קיבלו שמות רחובות וכיכרות המפארים את שמם ברחבי העיר, שינוי שדרת "יצחק רבין" ל"שדרת גבי אשכנזי", כריתת עצים נרחבת ברחבי העיר, ופתיחת "קייטנת ראש העיר" בשנת 2015.

### הרשעה בפלילים
בשנת 2015 נעצר לחקירה בחשד לביצוע עבירות מין, ב-18 ביוני באותה שנה, התפטר יוסף מתפקידו כראש עיר, וביולי אותה שנה הוגש נגדו כתב אישום בשורה של עבירות: גנבה בידי עובד ציבור, בעילה אסורה בהסכמה, מעשה מגונה ללא הסכמה, מעשה מגונה תוך ניצול יחסי מרות, מעשה מגונה תוך שימוש בכוח, הטרדה מינית, מרמה והפרת אמונים, שימוש לרעה בכוח המשרה ושיבוש הליכי משפט. ב-5 בדצמבר 2016 הורשע ב-11 מתוך 15 עבירות המין שיוחסו לו, בהן הטרדה מינית בכוח, ובחמש עבירות מרמה והפרת אמונים, בהן גנבה בידי עובד ציבור ונידון לשנתיים מאסר. בבית המשפט העליון התקבל ערעור המדינה ועונשו הוחמר ל-38 חודשי מאסר. הוא השתחרר מהכלא באוקטובר 2019.

## חיים אישיים
יוסף נשוי ואב לשניים.

## קישורים חיצוניים
* 
* גדעון דוקוב, דוד יוסף נכנס לתפקידו כראש עיריית אור יהודה, באתר "חדשות אונו"
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי עיריית אור יהודה
קטגוריה:חיילי חטיבת הצנחנים
קטגוריה:פעילי מפלגת צומת
קטגוריה:מורשעים בעבירות מין בישראל
קטגוריה:מורשעים בעבירות מרמה והפרת אמונים בישראל
קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות ישראלים שהורשעו בדין
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1959
מוצב ריחן

שמאל|ממוזער|250px|מוצב ריחן מרגמות 160 ממ של צדל בפעולה. התמונה צולמה בשנת 1998
ממוזער|מוצבי צה"ל לאורך גבול הצפון
**מוצב ריחן** היה המוצב הצפוני ביותר מבין מוצבי צה"ל ברצועת הביטחון וממוקם בפאתי הכפר ריחן.

## מיקום
מערבית לו שכן מוצב צד"ל סוג'וד וצפונית לו שכנו שלושת מוצבי צד"ל ע'זלן, ערמתא וחונה. המוצב היה חלק מגדוד עישייה תחת פיקודה של החטיבה המזרחית ביחידת הקישור ללבנון. משימתו של מוצב ריחן הייתה לשמור על הציר בין מרג' עיון ומובלעת ג'זין פתוח. משימה נוספת הייתה חיזוקו של גדוד 10 של צד"ל, אשר ישב במוצבים הסמוכים כגון סוג'וד, ע'זלן, ערמתא, חונה, רזלן וריחן, ולהוות העתודה שלו.

## היסטוריה
את ריחן תפסה פלוגת חי"ר, בדרך כלל הפלחה"ן או הפלנ"ט של החטיבה, וכן כוחות שריון, על בסיס קבוע של תחלופה בסבבים של ארבעה חודשים, למעט שבעה חודשים רצופים עד לנסיגת צה"ל מרצועת הביטחון. במוצב היה צוות מיחידת נשר 414 שהפעיל מכ"ם "קשת", מכ"ם קרקעי נייד, שנועד לעקוב אחר תנועת כוחות אויב בלילה. עקב מיקומו הצפוני שימש המוצב כנקודת יציאה לפעילות בתוך רצועת הביטחון ומחוצה לה. היו שכינו את המוצב "מוצב המוות" עקב מספר הנפגעים הרב מתוך אלה ששירתו בו במשך שנות פעילותו.

באוקטובר 1995 עלה כוח של חטיבת גולני מהפלוגה המסייעת של גדוד 51 יחד עם צוות לוחמים מפלוגת הקשר החטיבתית על מטען צד בזמן שהיה רכוב על נגמ"ש, שישה חיילים נהרגו בהם מפקד הפלוגה המסייעת רס"ן יוסי אוחנה וחייל אחד נפצע קשה. האירוע כונה "אסון הנגמ"ש הראשון".

באפריל 1999 תקפו עשרות פעילי חזבאללה את כוחות צד"ל שבמוצב סוג'וד. כוח הצנחנים ממוצב ריחן הסמוך סייע להבריח את אנשי חזבאללה. שמונה חיילי צה"ל ושלושה חיילי צד"ל נפצעו קל. 

ביוני 1999 נתקל כוח מחלקתי מגדוד 101 בפיקוד סרן ערן נדיב בחוליה בת ארבעה מחבלים שעמדה להציב מארב ברכס נבי אבו רקב שבסמוך למוצב ומפקדו נפצע. בעת כניסת כח הצנחנים לעמדות מארב הותקלה חוליית החוד של כח הצנחנים שכללה את מפקד הכח סרן ערן נדיב, נווט הכח סמ"ר אלעד ליף, מקלען הכח סמ"ר ז'ק יחזקאל, קלע הכח סמ"ר קובי בני, סמ"ר אורן בן שלום וכן מפקד חוליית העורב אלעד גפן על ידי המחבלים. ממכת האש הראשונה נפצע מפקד הכח בכדור שחדר לבטנו ומקלען הכח נפצע קל מרסיסים. כח המחבלים ירה צרורות ארוכים והשליך רימונים על כח החוליה הקדמית.

סגן מפקד הכח סמ"ר דותן עמר לקח פיקוד על הלחימה, חבר אל חולית החוד שנתקלה. הכח השיב באש וחיסל את אחד המחבלים ופצע אחד נוסף, והיתר ברחו. אל הכח הצטרף בעת הפינוי כוח בפיקוד המג"ד איתי וירוב שפיקד על החילוץ בשטח הררי וסבוך. 

מפקד הכח סרן ערן אדיב נפצע וחולץ תחת אש מרגמות ומקלעים על ידי הכח עד לנקודת חבירה עם כח של 669 שפינה אותו במסוק. 

המוצב פונה ופוצץ ב-23 במאי 2000 בעת נסיגת צה"ל מלבנון.

## ראו גם
* צבא דרום לבנון
* הלחימה בדרום לבנון (1985–2000)
* רצועת הביטחון
* מבצע נוף פראי

## לקריאה נוספת
* 
* 
* 
* 

ממוזער|255x255 פיקסלים

## קישורים חיצוניים

* מוצב ריחן, באתר "מפת סיפור מוצבי אזור הביטחון בלבנון"
* עמוס הראל, מפקד יחידת הקישור ללבנון: כוחו של חזבאללה נשחק בעימות עם צה"ל, הארץ, 9 ביוני 1998, כפי שהועלה באתר פרש.
* ריחן- מוצב המוות, 3 פרקים - כאן 11.
* קישור למפה של מוצב ריחן בגוגל מפות.

## הערות שוליים

ריחן
דווית הראשון, קיסר אתיופיה

**דווית הראשון** (געז: ዳዊት, עברית: "דוד")
היה קיסר האימפריה האתיופית בשיא תקופת תור הזהב. דווית נולד בשם "הנסיך קירקוס" והיה בנו השני של הקיסר ניואיה קראסטוס, הוטבל בשם "באדה מריאם" יירש את כס הקיסרות לאחר מות אחיו ב-1382 תחת השם "דווית".

אחת מהמערכות הצבאיות של דווית הייתה כנגד מצרים, כאשר דווית הגיע צפונה עד לאסוואן, סולטאן מצרים הכריח את הפטריארך אלכסנדריה, מטהיו הראשון, לשלוח משלחת לדווית ולשכנעו לחזור לקיסרותו:

לדווית הייתה מערכת יחסים ידידותית עם יורש הסולטאן, לפי ההיסטוריון של ימי הביניים אל-מקריזי דווית שלח 22 גמלים עמוסים עם מתנות לברקוק, הסולטאן הראשון של השושלת הבורג'ית.

הקיסר דווית היה נוצרי נלהב. הוא התמודד עם מרד של יהודי אתיופיה בתיגראי, ועודד מיסיונרים לפעול בגוג'אם. לפי וואליס באדג', במשך מלכותו של דווית חתיכה מהצלב האמיתי הגיע לאתיופיה.

שרדו שתי דוגמאות של כתבי יד מוראים מתקופת שלטונו. אחד הוא תרגום של הניסים של מרי שנכתב בערבית, בפקודת הקיסר דווית, זהו האזכור המוקדם ביותר לכך שקיסר אתיופי הזמין ספר כלשהו. האחר, תואר כ "אחד הספרים המוראים היפים של התקופה" העתק של בשורות, שכיום נמצאות במנזר הצדיק גבריאל באי קאברן באגם טאנה.

קיסר זה התמודד מול הפשיטות של המדינות המוסלמיות בגבול המזרחי עם מתקפות נגד מרובות כנגדם. לפי אל-מקריזי, ב-1403 הקיסר דווית רדף אחרי סאאד אד-דין השני סולטאנה של אדאל, לזילע מקום בו הרג אותו והטיל מצור על זילע, אף על פי כן, מקור מודרני נוסף מתארך את מותו של סאאד אד-דין השני לשנת 1415 וכך משייך את מותו לתקופתו של הקיסר יסחק הראשון.
הקיסר דווית מת ב-6 באוקטובר 1412 כאשר אחד מסוסיו בעט בראשו, נקבר במנזר דברה נגדגד.

## הערות שוליים

קטגוריה:השושלת הסולומונית
קטגוריה:קיסרי אתיופיה
קטגוריה:תקופת תור הזהב האתיופית
קטגוריה:מלכים אפריקאים
קטגוריה:ילידי 1382
קטגוריה:נפטרים ב-1413
תם

**תָּם** הוא מילת תואר מקראית פירושה "שלם וחסר פגמים" וגם "ישר דרך". גם שם משפחה יהודי תימני. **תֹּם** (גם **תום**) הוא שם פרטי ישראלי. לפעמים עברות של השם טום.

קטגוריה:שמות פרטיים לגברים
קטגוריה:שמות משפחה
דלק סיבירי

**דָּלָק סִיבִּירִי** או **צוֹבֶּל** (שם מדעי: *Martes zibellina*) הוא יונק קטן ממשפחת הסמוריים. זהו מין בסוג דלק, הנפוץ באזור דרום רוסיה, בגזרת הרי אורל, סיביר, מונגוליה ואף יפן. הוא נפוץ במרוצת השנים גם בפולין ובמערב רוסיה.

## אטימולוגיה
השם *צובל* מקורו בשפות הסלאביות והוא נכנס אל השפות המערב אירופאיות דרך סחר הפרוות בימי הביניים המוקדמים. כך המילה соболь (*sobol*) ברוסית והמילה *soból* בפולנית הפכו ל: *Zobel* בגרמנית; *sabel* בהולנדית; *zibeline* בצרפתית; *cibelina* או *cebellina* בספרדית; *soopeli* בפינית; *zibelina* בפורטוגזית; *zibellina* בלטינית; *sabellum* באנגלית וצוֹבֶּל בעברית.

המונח הפך לתיאור כללי לבעלי חיים בעלי פרווה שחורה, כמו חתולים וארנבים. וגם הצבע השחור בהרלדיקה מגיע מאותו השורש.

## מאפיינים
צובלים הם אוכלי כל, הניזונים בעיקר ממכרסמים קטנים כגון עכברים וסנאים. הם משתמשים בכישורי מארב המתבססים על שמיעה חדה. בהיעדר טרף זמין, הצובל יכול לשרוד על גרגירי יער, דבש ובלוטים. במהלך הלילה ובסופות שלגים, כאשר הטרף אינו נפוץ, הצובל גר לרוב במחילה צרה המוגנת מפני אויבים טבעיים.

הצובלים החיים בטבע הם חיות טריטוריאליות ויכולים לתקוף בני אדם המתקרבים אליהם.

פרוותו של הצובל נחשבת משובחת במיוחד בשל העובדה שהיא רכה למגע בכל כיוון שמברישים אותה. עובדה זו עשתה אותו למבוקש בתעשיית הפרוות, וצובלים מגודלים או ניצודים לצורך שימוש בפרוותם השחורה או החומה-כהה, בין השאר בשטריימלים (כובעי פרווה), מעילים ועוד.

על אף שמם, מכחולי שיער צובל המשמשים כמכחולי עלית בציור בצבעי מים או שמן, אינם עשויים מפרוות צובל אלא מפרוותו של בן משפחה קרוב אחר - החמוס הסיבירי.

על שמם קרויים דגמי הרכב גא"ז סובול המיוצרים ברוסיה במפעלי גא"ז.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:סמוריים
קטגוריה:האזור הארקטי: יונקים
קטגוריה:סיביר: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים בטייגה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
פאסילידס, קיסר אתיופיה

**פַאסִיל** (געז: ፋሲልደስ ובתעתיק לעברית :**פסילידס**) היה קיסר אתיופיה בשנים 1632–1667, תחת שם ההכתרה "עלם סגד" (געז: ዓለም ሰገድ, עברית: "לו סוגד העולם") נודע גם בשם ״אבא זובל״. עלם סגד היה בנו של הקיסר הקודם סוסוניוס מאשתו סולטאנה מוגסה ונולד במגזז שבשאווה במועד שלא ידוע במדויק, אולם לפני ה-10 בנובמבר 1603. כמבשר תקופת התחייה האתיופית, ייסד פאסיל את עיר הבירה החדשה גונדר ואת הענף הגונדרי של השושלת הסולומונית.

[שמאל|ממוזער|250px|[פאסיל גמב, ארמון הקיסר פאסיל, הוכרז אתר מורשת עולמית על ידי ארגון אונסק"ו.]]
הקיסר עלם סגד הוכתר במהלך מרד שהובל על ידי סרצה קראסטוס, מינוי שהצליח רק כאשר הקיסר סוסניוס מת ב-1632. כאשר קיבל את מושכות השלטון החזיר עלם סגד באופן מיידי את כוחה של הכנסייה האורתודוקסית האתיופית, ביקש מפטריארך אלכסנדריה אבונא (הגמון) חדש והחזיר את השליטה המצרית על ראשות הכנסייה. כאשר שמע שמומבסה מופגזת על ידי הפורטוגזים, חשד הקיסר כי הפטריארך הקתולי אפונסו מנדש (Alfonso Méndez) עמד מאחורי המהלך. הוא ניצל זאת לגירוש יתרת היישועים מאדמת אתיופיה בשנת 1633 . ברשומות נכתב כי "הפרנג'י מנדש שב לארצו שלו", אך בפועל עשו מנדש ומרבית תומכיו את דרכם לגואה שבהודו ונטען כי נשבו ונשדדו מספר פעמים בדרכם.
[שמאל|ממוזער|250px|אחד משני הגשרים על פני [הנילוס הכחול שנבנו בימי פאסיל. הגשר פוצץ במלחמת העולם השנייה במטרה לעכב את הצבא האיטלקי.]]
ממקום מושבו בגואה ניסה מנדש לתאם התערבויות צבאיות קתוליות נוספות נגד קיסר אתיופיה, אך ללא הועיל. מנגד, ביקש הקיסר עלם סגד משכניו המוסלמיים - מסולטאן סנאר  באזור הנילוס הכחול, משליט מוח'א  שלחוף תימן, מהפחה של עיר הנמל סואכין  לחופי סודאן ומהשלטונות המצריים בקהיר - לא להתיר לפרנג'ים או לאירופאים אחרים לעבור בשטחם לכיוון אתיופיה. הקיסר רדף את המאמינים הקתוליים הנותרים באתיופיה וזכה לקיתונות של גידופים בספרות הקתולית של ימיו. ב-1665 הורה הקיסר להעלות באש את "ספרי הפרנג'ים" - כינוי לכתבי הקודש הקתוליים.

פאסיל גם ייסד את העיר גונדר, קבע בה את ארמונו פאסיל גמב והפכהּ לבירת האימפריה האתיופית על מנת לחזק את ההגמוניה הנוצרית במחוז דאמבייה, ששם הייתה קהילה יהודית גדולה. מהלך זה של הקיסר גרם לאמהריזציה של האזור ובתקופתו החלו יהודי אתיופיה להתבלט בעסקי ההלוואות, הבנייה, הנגרות ואומנויות נוספות הנדרשות על ידי תושבי האזור בעלי האדמות. עד היום משמש השם פַסִיל, לצד השם פֶקָדוּ ("רצון/פקודה" בעברית), שם פרטי לילודים זכרים בקרב יהודי אתיופיה.

עלם סגד ניהל מערכה צבאית כנגד האגאווים ב-1637 וקרבות כנגד האורומו שהחלו לפשוט על אתיופיה ומערכות נוספות כנגד האגאווים. בתקופתו נפתחה שגרירות אתיופיה בהודו ומשלחת דיפלומטית אתיופית הגיעה לברך את אאוראנגזב לרגל הכתרתו לקיסר האימפריה המוגולית.

ב-1666 אסר עלם סגד את בנו דווית בכלא וואחני לאחר שזה מרד בו. בכך חידש הקיסר את המסורת של כליאת צאצאי הקיסרים על מנת להגן על הקיסר מפני טוענים אחרים לכתר (ראו: אָמְבַּ גשן).

עלם סגד מת באזאזו הנמצאת דרומית לגונדר ונקבר במנזר סטפן הקדוש באי דגה שבאגם טאנה. בשנת 1965 תיאר החוקר נתניאל ט. קני (Nathaniel T. Kenney) בכתב העת נשיונל ג'יאוגרפיק את ביקורו במנזר, ודיווח כי ראה את המומיה של פאסיל יחד עם מומיה נוספת שהייתה בנו של פאסיל, יסור בן השבע. בניגוד לקיסרים האחרים ולמרות חשיבותו אין בנמצא כרוניקה בשפת הגאז של הקיסר סביר שלא שרדה עד ימינו.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אתיופיה: תקופת התחייה
קטגוריה:השושלת הגונדרית
קטגוריה:קיסרי אתיופיה
קטגוריה:חנוטים
קטגוריה:מלכים אפריקאים
קטגוריה:ילידי 1603
קטגוריה:נפטרים ב-1667
The Way I Am (שיר של אמינם)

**The Way I Am** הוא הסינגל השני של הראפר אמינם מתוך אלבומו "The Marshall Mathers LP" אשר יצא לחנויות בשנת 2000. שיר זה, בניגוד לסינגל הראשון שלו מאותו אלבום "The Real Slim Shady", משרה אווירה כבדה ורצינית.

## תוכן השיר
בשיר זה אמינם מדבר על עצמו ועל יחסו לחוג מעריציו ולתקשורת, אשר לטענתו מפלה אותו לרעה ומשליכה את כל חולי החברה על מילות שיריו הקיצוניות. שיר זה הוא מעין סגירת חשבונות עם אוהביו ושונאיו גם יחד, שהוא טוען כי חונקים אותו עם אהבתם אליו ולא נותנים לו לחיות את חייו כאדם מן השורה. הוא מציין בשיר שההערצה לה זכה היא בעצם חלק מקללה שרודפת אותו מאז ילדותו הקשה בשכונות העוני של קנזס סיטי ודטרויט. הוא גם טוען כי אם ימשיכו לחנוק אותו בהערצה זו, הוא לא יהיה אחראי למעשיו, והוא לא ינהג כמו שמצפים להתנהג מאדם ברמת פרסום כמו שלו. בשיר נאמר גם שלא אכפת לו מתביעות, כי מכולן הוא יצא נקי, וכאן הוא יוצא נגד מערכת המשפט האמריקאית אשר יכולה לבצע עיוות דין לטובת אדם, כל עוד יש לו כסף. יש לציין כי הוא אומר זאת על אף שהוא נמנה עם הנהנים של מגמה זו.

הפזמון זהו קטע שבו אמינם אומר שזה מה שהוא ושלא אכפת לו אם אוהבים או שונאים את זה. אמרה זו היא האמרה השולטת בשיר וחוזרת מספר פעמים בפזמון.

הבית השני הוא סגירת חשבונות עם התקשורת שמחפשת אשמים במקום לחפש פתרונות, הוא אומר שבמקום ליצור הוא צריך להתעסק עם המבקרים רק כי המציאות מחייבת ולא כי הוא אוהב את זה. הוא מאשים את התקשורת בכך שאחרי כל מקרה מצער האצבע המאשימה מופנית אוטומטית אליו בלי להפעיל שיקול דעת. בנוסף, לדבריו, התקשורת מאשימה את כל העולם חוץ מהאשמים האמיתיים ובכך לא מצבעת את תפקידה כראוי. אך בסיום הוא אומר כי זה רק גורם לו להיות יותר ויותר תוקפני במילות שיריו הבאים.

הבית השלישי הוא ביקורת נגד שותפיו לעסק ואנשי התקשורת שיותר אוהדת אותו. הוא טוען שהוא יותר מדי נערץ, והוא רוצה להפסיק עם כל הפרסום ולחזור לאלמוניות, הוא גם מאשים את תחנות הרדיו בכך שמשמיעות אותו בגלל תאווה לרייטינג ולא בגלל אהבתם אליו. האשמה דומה הוא מפנה לכל אלה שמראינים אותו ושואלים אותו את אותן השאלות בדיוק כל פעם כדי להרוויח עוד פרסום. הוא אומר שכל החגיגה סביבו כבר משגעת אותו ולא אכפת לו מה אומרים עליו או על תגובותיו.

השיר נבחר להיכלל באלבום האוסף Curtain Calls, שבו נכללים להיטיו הגדולים של אמינם.

## הקליפ
בקליפ השתתף מרילין מנסון, שאותו ציין אמינם בשיר על כך שמאשימים אותו בהידרדרות של הדור, אך מסביר שזו בכלל אשמת ההורים.

לאורך כל הקליפ עומד אמינם על גג בניין ומתכונן כביכול לבצע התאבדות אך לבסוף קופץ ונוחת על קרקע גמישה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שירי אמינם
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אמינם
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי אמינם
קטגוריה:שירים על המדיה
קטגוריה:שירי היפ הופ אמריקאיים
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אינטרסקופ רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת שיידי רקורדס
צפון וולו

**צפון וולו** הוא מחוז במדינת אמהרה שבאתיופיה ונקרא על שם המחוז ההיסטורי וולו. גובל בצפון-מזרח במדינת תיגראי, בצפון-מערב במחוז וג המרה, במערב במחוז דרום גונדר, בדרום במחוז דרום וולו ובמזרחו במדינת עפר. עד שנת 1991 נכלל במחוז וולו אחד מהמחוזות ההיסטוריים של אתיופיה. ערים ועיירות חשובות בנפה הם וולדייה בירת המחוז והעיר לליבלה המכונה בפי תושביה ירושלים החדשה.

## היסטוריה
בימי הביניים ועד 1991 הייתה חלק מהמחוז ההיסטורי, וולו, שהיה חלק מהאימפריה האתיופית. עם התמוטטותו הסופי של השלטון המרקסיסטי ב-1991 וואלו פוצל למספר אזורים חצי מהמחוז שתושביו היו עפרים סופח למדינת עפר והחצי השני שבאמהרה התחלק לשני מחוזות צפון וולו ודרום וולו.

## נפות
המחוז מחולק לעשר נפות שבנוסף להן העיר וולדייה שלה מעמד של נפה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אתיופיה: מחוזות
קטגוריה:אמהרה
אדי קנטור

ממוזער|שמאל|אדי קנטור
**אדי קנטור** (באנגלית: **Eddie Cantor**; 31 בינואר 1892 – 10 באוקטובר 1964) היה זמר, קומיקאי, רקדן, שחקן ופזמונאי יהודי-אמריקאי.

קנטור היה ידוע לקהל ברודוויי, קהל הרדיו וקהל הטלוויזיה בימיה הראשונים כ-Banjo Eyes. נולד בשם **איזידור איצקוביץ**' בניו יורק, ארצות הברית כבן למהגרים יהודים מרוסיה.

ב-1951 הוקם – בתרומתו – מוסד עליית הנוער על שם אדי קנטור עבור ילדי עולים מעיראק, פולין ורומניה בקיבוץ מעלה החמישה.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* 
*  אדי קנטור מבקר בישראל, יומני כרמל יוני 1950 (התחלה 1:44)
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:מנהטן: אישים
קטגוריה:יהודים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:זמרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:קומיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:זוכי אוסקר: פרסי כבוד
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: קולנוע
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: טלוויזיה
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: רדיו
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הילסייד ממוריאל פארק
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1892
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1964
MGF

**פקטור גדילה מכנו** (באנגלית: **Mechano growth factor**, ובקיצור: **MGF**) הוא הורמון חלבוני הדומה במבנה שלו ל-פקטור גדילה דמוי אינסולין 1 (IGF-1) וכן לאינסולין. קרוי גם IGF-IEb. נוצר מאותו הגן של IGF-1. גורם לגדילת רקמת השריר ומזרז את ריפוי הרקמה במקרה שנגרם לה נזק. מופרש בעיקר בעת פעילות גופנית או נזק לשרירים.

MGF משמש ספורטאים כחומר אנאבולי (מפתח גוף), ועל כן מופיע ברשימת הסמים האסורים בספורט לפי הסוכנות העולמית נגד סמים בספורט (WADA).

## ראו גם
* פקטורי גדילה דמויי אינסולין
* הורמון גדילה
* IGF-1
* IGF-2
* אינסולין
* סמים בספורט

## קישורים חיצוניים

* חומר רלוונטי (אנגלית)

קטגוריה:הורמונים
קטגוריה:חלבונים
קטגוריה:סמים בספורט
חמוס סיבירי

**חמוס סיבירי** (שם מדעי: *Mustela sibirica*), הידוע גם בכינויים **חמוס הרים סיבירי**, **קולינסקי** ו**חמוס הימלאיה** בשפות שונות, הוא טורף קטן בעל פרווה בגוון אדמדם ממשפחת הסמוריים. נפוץ באסיה ובאירופה.

מפרוותו של החמוס הסיבירי מייצרים מברשות ומכחולים משיער רך, הקרויים **מכחולי קולינסקי** או **מכחולי צובל**. זאת על אף שהצובל שייך לסוג אחר ממשפחת הסמוריים, הקרוי **[[דלק (בעל חיים)|דלק]]**.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פטר סימון פאלאס
קטגוריה:סמוריים
קטגוריה:סיביר: יונקים
קטגוריה:סין: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1773
אגאו אוי

**אגאו אוי** הוא מחוז במדינת אמהרה שבאתיופיה נקרא על שם האוי שהיא קבוצה של האגאו. האוי מונים במחוז כ-397,491 נפש ומהווים מיעוט משום שרוב אוכלוסיית המחוז הם אמהרים. בדרום גובל המחוז במדינת אורומיה, במערב במדינת בנישנגול-גומאז, בצפון-מערב במחוז צפון גונדר ובצפון-מזרח במחוז מערב גוג'ם. עד שנת 1991 היה לחלק ממחוז גוג'ם, אחד מהמחוזות ההיסטוריים של אתיופיה.

במחוז שוכן אגם זנגנה, אגם מכתש בקוטר כקילומטר, בגובה כאלפיים וחמש מאות מטרים מעל פני הים.

## היסטוריה
בימי הביניים ועד 1991 רוב שטחיו השתייכו לאגאו מדר כחלק מהמחוז ההיסטורי גוג'ם. עם נפילתו הסופית של השלטון המרקסיסטי ב-1991 חולק מחוז גוג'ם לארבעה מחוזות: מערב גוג'ם, מזרח גוג'ם ואגאו אוי שסופחו למדינת אמהרה ומחוז מתקל במדינת בנישנגול-גומאז.

## תת-נפות
במחוז שבע נפות:
*דנגילה
*בנג'ה שקודד
*אנקסקה גוגוסה
*גונגוה
*פגיתה לקומה
*ג'וי
*גוגוסה שיקודד

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אתיופיה: מחוזות
קטגוריה:אמהרה
סטרלה (טיל כתף)

**טילי כתף סְטְרִלָה** (קרי סְטְרִי֫לָה, ברוסית Стрела, כלומר חץ) פותחו בברית המועצות ומיוצרים עד היום על ידי רוסיה.
קולמן הוקינס

**קולמן רנדולף הוקינס** (באנגלית: **Coleman Randolph Hawkins**; 
21 בנובמבר 1904 – 19 במאי 1969), ידוע גם בכינויים "הוק" ("Hawk") ו"בין" ("Bean"), היה סקסופוניסט טנור אמריקאי, שהשפיע רבות על הג'אז. הוא היה מוזיקאי הסווינג הראשון שעשה שימוש בכלי הנגינה. יכולת האלתור שלו שהתפתחה בנגינת הסולו בתזמורות הביג בנד בהן השתתף היוותה השראה למבשר הבי בופ לסטר יאנג ולנגנים כצ'ארלי פארקר וג'ון קולטריין ואיפשרה לו לקחת חלק בהתפתחות זו ולהמשיך לנגן עד שנות השישים המאוחרות.

הוקינס ניגן עם רבים ממוזיקאי הג'אז הגדולים ביותר בתקופתו, החל בלואי ארמסטרונג, בני קרטר וג'נגו ריינהארדט, וכלה בת'לוניוס מונק, מיילס דייוויס ומקס רואץ'.

## תולדות חייו
הוקינס נולד במדינת מיזורי ולמד בקנזס. הוא ניגן מגיל צעיר פסנתר וצ'לו ואל הסקסופון הגיע בגיל תשע. ב-1921 הצטרף ללהקה בשם "Jazz Hounds" ונדד עמה בהופעות ברחבי ארצות הברית עד שהגיע עמה לניו יורק, שם הצטרף ללהקתו של פלטשר הנדרסון, עמו שהה עד 1934. בתחילה קיבל תפקידי בס בסקסופון בס במסגרת חטיבת קצב (דבר יוצא דופן למדי) וניגן גם בקלרינט, אולם בהמשך ניגן בעיקר בסקסופון טנור. הנדרסון נתן להוקינס חופש אמנותי גדול ודון רדמן, המעבד בתזמורתו של הנדרסון, יצר עבורו תפקידי סולו מורכבים בהשפעתו של חבר אחר שהצטרף לתזמורת ב-1924, לואי ארמסטרונג.

שמאל|ממוזער|200px|עטיפת התקליט "גוף ונשמה"
בשנת 1934 עזב הוקינס את תזמורתו של הנדרסון ונענה להזמנה להצטרף לתזמורתו של ג'ק היילון בלונדון. הוא נדד באירופה עד 1939, רוב הזמן כסולן. בשנת 1937 הופיע עם בני קרטר וג'נגו ריינהארדט. עם חזרתו לארצות הברית הקליט עיבוד לסטנדרט "גוף ונשמה" (Body and Soul). הקלטה זו הייתה לאבן דרך בהתפתחות הג'אז; הוקינס מתעלם כמעט לגמרי מהקו המלודי, למעט ארבע התיבות הראשונות, וחוקר בסולו שלו את המבנה ההרמוני של הקטע באופן שמסכם את תפקיד הסולן בסווינג ומבשר את תפקיד הסולן בבי-בופ.

בהמשך חבר להרכב שמנה את ת'לוניוס מונק, מיילס דייוויס, מקס רואץ' ואוסקר פטיפורד במועדון ברחוב 52 והיה למארגן הקלטת הבי בופ הראשונה עם דיזי גילספי ומקס רואץ' בפברואר 1943, בהיותו המבוגר שבחבורת הצעירים. הוא הקליט גם עם ג'יי ג'יי ג'ונסון ופאטס נאבארו והופיע עם ג'אז בפילהרמונית.

ב-1948 הקליט יצירה חלוצית בשם פיקאסו לסקסופון-סולו. בשנות החמישים הופיע באירופה ובארצות הברית במסעי הופעות ופסטיבלים. בשנות השישים הופיע באופן קבוע במועדון הוילג' ונגארד בניו יורק. הוא המשיך לשתף פעולה, הן עם אמנים מובילים בבי בופ (השתתף בהקלטת התקליט "ת'לוניוס מונק וג'ון קולטריין" ב-1960 ובסוויטה "We Insist! - Freedom Now" של מקס רואץ') והן עם אמנים ותיקים כדיוק אלינגטון, בן ובסטר, רוי אלדרידג', אוסקר פיטרסון, הרב אליס וריי בראון.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה ודיסקוגרפיה באתר RedHotJazz 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מיזורי
קטגוריה:סקסופוניסטים אמריקאים
קטגוריה:נגני ג'אז: סקסופוניסטים
קטגוריה:נגני בי בופ
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1904
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1969
זאב טננבוים

**זאב טננבוים** הוא זמר ישראלי, סולן להקת הדת' מטאל הישראלית סיילם.

## ביוגרפיה
טננבוים החל להתעניין במוזיקת הבי מטאל בסוף שנות השבעים, כשהאזין לבלאק סבאת', לד זפלין ודיפ פרפל. הוא חבר בסיילם כסולן החל מהקמתה ב-1985 ועד היום. טננבוים איננו זמר דת' מטאל טיפוסי ושר לרוב בצווחות חסרות מלודיה וצרודות האופייניות לבלאק מטאל, בהתאם לסגנונה המוזיקלי של הלהקה המערב סוגים שונים של מטאל קיצוני. באלבומה של סיילם, *[[Necessary Evil]]*, הוא גם ביצע שאגות וגרואלינג האופייניים לזמרי הדת' מטאל המסורתי.

טננבוים סיפר כי ב-1991, בעקבות יציאתו של הדמו *Millions Slaughtered* ("מיליונים שנטבחו" באנגלית), כתב לו מוזיקאי הבלאק מטאל הנורווגי וארג ויקרנס, הבסיסט לשעבר בלהקת מייהם והאיש שמאחורי פרויקט בורזום על כך שהמוזיקה מוצאת חן בעיניו, אבל הוא שנא את מילות השירים, וציין כי לדעתו סיילם צריכה לתמוך במלחמות ובהרג, וכי "חבל שאדולף היטלר לא השלים את מלאכתו" וכי "סדאם חוסיין היה צריך להרוג יהודים נוספים". טננבוים סיפר כי הוא כתב לוויקרנס שהדעות שלו מעוותות, ומספר שבועות לאחר מכן המשטרה המקומית הגיעה לביתו ומסרה לו שוויקרנס שלח לו מעטפת נפץ שהתגלתה בבדיקת רנטגן וכן קלטת וידאו, דבר שגרר את התערבות האינטרפול. שנתיים לאחר מכן הורשע ויקרנס ברציחתו של יורונימוס, מנהיג להקת מייהם, בה היה גם ויקרנס חבר, על רקע מאבקי כוח פנימיים בסצנת הבלאק מטאל הנורווגית. ויקרנס ריצה 16 שנים מתוך תקופת מאסר בת 21 שנים, ובתחילת 2009 זכה בשחרור מוקדם.

חברי סיילם שומרים מזה שנים רבות על קשרים טובים עם חברי להקת מייהם (מלבד ויקרנס). טננבוים אף היה חברו של יורונימוס והופיע בישראל לצד הסולן אטילה. 

טננבוים ציין בין הלהקות המועדפות עליו את קריאייטור, סודום, ונום, דת', בהמות ו-Lamb of God. הוא אף ציין כי מבין אמני הזרם המרכזי של המוזיקה הישראלית הוא "מאוד מעריך" את כנסיית השכל "שיש להם את הדיכאון במוזיקה".

טננבוים הוא מנהל מחלקת פיקוח וחנייה בעיריית גבעתיים, העיר בה פועלת סיילם במשך כל שנות קיומה. בתו יובל מופיעה על עטיפת האלבום *[[Necessary Evil]]*.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סיילם
קטגוריה:זמרי מטאל ישראלים
קטגוריה:מוזיקאי מטאל
קלאודיה מרקלה

**קלאודיה מרקלה** (לטינית: Claudia Marcella; 41 לפנה"ס - ?) הייתה אצילה רומאית מהשושלת היוליו-קלאודית.

## ביוגרפיה
מרקלה נולדה בשנת 41 לפנה"ס ברומא, אביה הקונסול גאיוס קלאודיוס מרקלוס היה צאצא של המצביא הנודע מרקוס קלאודיוס מרקלוס והשתייך לבית האב של הקלאודיים אמה אוקטביה הייתה אחותו של אוקטביוס שעתיד להיות הקיסר הראשון של רומא.

בשנת 40 לפנה"ס אביה נפטר ואמה אוקטביה נישאה מחדש בנישואים פוליטיים למרקוס אנטוניוס במטרה לבסס את הברית בין אוקטביוס לאנטוניוס. מרקלה התגוררה עם אמה ואביה החורג באתונה עד שאנטוניוס נטש את משפחתו לטובתה של מלכת מצרים קלאופטרה השביעית ואוקטביה וילדיה חזרו להתגורר ברומא.

מרקלה חותנה עם מרקוס ויפסניוס אגריפס בשנת 28 לפנה"ס על ידי דודה אוקטביוס במטרה להעמיק את בריתו עם אגריפס על ידי הפיכתו לחלק מהמשפחה השולטת. שמרקוס קלאודיוס מרקלוס שהיה אחיה של מרקלה ובעלה של יוליה בת אוגוסטוס נפטר בשנת 21 לפנה"ס אוגוסטוס הורה לאגריפס להתגרש ממנה כדי שיוכל לשאת את יוליה. לזוג היה מספר ילדים שעליהם אנו לא יודעים דבר.

מרקלה חזרה להתגורר בבית אמה שהשיאה אותה לאחיה החורג יולוס אנטוניוס, בנו של מרקוס אנטוניוס, ונולד להם בן בשם לוקיוס אנטוניוס. בשנת 2 לפנה"ס התאבד יולוס אנטוניוס (ויש הטוענים כי אולץ לשים קץ לחייו). הסיבה הייתה קנוניית רצח טיבריוס, בעלה של יוליה, עימה ניהל יולוס אנטוניוס רומן במשך מספר שנים. אוגוסטוס ששמע על הקנוניה שלח שליחים אל יולוס אנטוניוס על מנת לאסרו אולם זה התאבד קודם לכן. 

לאחר מכן נישאה מרקלה בשלישית לסקסטוס אפוליוס, ולזוג נולדה בת בשם אפוליה ורליה.

 קטגוריה:רומאים בתקופת הקיסרות
קטגוריה:השושלת היוליו-קלאודית
קטגוריה:נשים ברומא העתיקה
מערב גוג'ם

**מערב גוג'ם** הוא מחוז במדינת אמהרה שבאתיופיה ונקרא על שם מחוז גוג'ם ההיסטורי. גובל בצפון מזרחה במחוז דרום גונדר, בצפון באגם טאנה ובבהר דר שממוקמת כמובלעת על חוף האגם, בצפון-מערב במחוז צפון גונדר, במערב במחוז אגאו אוי, בדרום במדינת אורומיה ובמזרח במחוז מזרח גוג'ם.

## היסטוריה
בימי הביניים ועד 1991 היה חלק מהמחוז ההיסטורי והממלכה לשעבר, גוג'ם, שהייתה חלק מהאימפריה האתיופית. עם התמוטטותו הסופית של השלטון המרקסיסטי ב-1991 חולק המחוז לארבעה מחוזות: מערב גוג'ם, מזרח גוג'ם ואגאו אוי שסופחו למדינת אמהרה ומחוז מתקל שסופח למדינת בנישנגול-גומאז.

## נפות
המחוז מתחלק לשלוש עשרה נפות ולבירה פינותה סלאם שהיא במעמד נפה.

קטגוריה:אתיופיה: מחוזות
קטגוריה:אמהרה