open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
שיר השירים (גוסטב מורו)

**שיר השירים** הוא ציור שמן על בד משנת 1853 מאת גוסטב מורו, שנוצר מתוך עיסוקו של האמן בלימוד טקסטים מקראיים והוצג בסלון פריז של אותה שנה.

## תיאור היצירה
הציור מבוסס על שיר השירים, פואמה מקראית המיוחסת במסורת לשלמה המלך. מורו בחר לתאר את האפיזודה שבה השולמית יוצאת לחפש את אהובה ונפגעת בידי שומרי העיר, כמתואר בפסוק:

**“מְצָאוּנִי הַשֹּׁמְרִים הַסֹּבְבִים בָּעִיר הִכּוּנִי פְּצָעוּנִי נָשְׂאוּ אֶת רְדִידִי מֵעָלַי שֹׁמְרֵי הַחֹמוֹת”** שיר השירים ה ה).

הסצנה מציגה את הדמות הנשית ברגע של אלימות: היא מתכנסת בתנועת הגנה, מסתירה את שדה בזרועה השמאלית ובידה הימנית דוחה את אחד השומרים.

הקורע מעליה את צעיפה. הקומפוזיציה מדגישה את פיתול הגופים ואת המתח הגופני של האירוע.

## פרשנות
שיר השירים הוא טקסט המעורר פרשנויות רבות, החל מקריאה מיסטית של איחוד רוחני ועד להבנה כפואמת אהבה ארוטית. הבחירה של מורו באפיזודה זו, הנחשבת לבלתי שכיחה באיקונוגרפיה הדתית, מאפשרת לו לעסוק בפיתול הגוף ובפאר הבדים האוריינטליים. פרטי התכשיטים, קפלי האריגים וגביע היין המופיע ביצירה ממקמים את הסצנה במזרח מדומיין יותר מאשר מציאותי.

## השוואה לייצוגים אחרים
האפיזודה משיר השירים המתוארת בציור נדירה יחסית בייצוגים חזותיים של הטקסט המקראי. בניגוד לייצוגים המדגישים אהבה או איחוד, כאן מתואר רגע של פגיעה גופנית, המשמש לאמן בסיס לעיסוק בגוף, בתנועה ובפאר החומרי של האריגים.

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורי התנ"ך
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
מייקום דויד

**מייקום דויד** (בפורטוגזית: **Maicom David**; נולד ב-9 ביולי 2000 בבאהיה שבברזיל) הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת הקשר האחורי בבני סכנין.

## קריירת מועדונים
דויד החל את הקריירה שלו בקבוצות ז'אקויפנסה, קפיטל-DF ואיטרארה בברזיל, ובהמשך עבר לסינטרנסה מהליגות הנמוכות בפורטוגל. ב-8 ביולי 2023 חתם בדז'יוגאס טלז מליגת העל הליטאית, ובסך הכל ערך 18 הופעות ליגה, בהן הבקיע שני שערים.

בחודש ינואר 2024 חתם באלימאי מליגת העל הקזחית, במדיה שיחק במשך שתי עונות וערך 45 הופעות ליגה, בהן הבקיע שני שערים. בתום עונת  עזב את המועדון.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ברזילאים
קטגוריה:קשרי כדורגל ברזילאים
קטגוריה:כדורגלני בני סכנין
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים ברזילאים בפורטוגל
קטגוריה:ספורטאים ברזילאים בליטא
קטגוריה:ספורטאים ברזילאים בקזחסטן
קטגוריה:ספורטאים ברזילאים בישראל
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-2000
נחל בחן

**נחל בחן** הוא יובל של נחל אלכסנדר. שטחו כ-40 קמ"ר ואורכו כ-9 ק"מ.

## תוואי הנחל
מוצאו של הנחל בכפר בלעא שמצפון מזרח לטולכרם בצפון מערב השומרון, והוא זורם במגמת צפון-מערב מדרום לדיר אל-ע'וסון ומצפון לשוויכה. בהמשך הנחל עובר דרומית ליישוב בחן שעל שמו נקרא הנחל. הנחל אוסף אליו את ערוץ נחל יכון באזור מושב גן יאשיה ובהמשך מתאחד עם נחל אמץ. נחל בחן מתמזג עם נחל אלכסנדר בפארק זיגן בסמיכות לאי אקולוגי שהוא החיבור המקורי בין הנחלים, מצפון לשפך של נחל שכם לנחל אלכסנדר.

## הערות שוליים

בחן
אידה אליסה ברוק

**אידה אליסה ברוק** (נולדה ב-25 ביוני 1987) היא שחקנית נורווגית. היא אחות למחצה של השחקן ניקולאי קליב ברוק ושל כריסטיאן קליב ברוק. ברוק גילמה את קתרין בסרט שיצא לאקרנים בשנת 2008, "האיש שאהב את אינגבה" ובתפקיד ראשי בסרט מ-2007, סוויץ'. היא שיחקה בתפקיד ראשי בכמה סדרות: בשלושת העונות של הסדרה חבר לחג, בעונה השלישית של סדרת הטלוויזיה ליליהאמר ששודרה בנטפליקס, בסדרת הטלוויזיה הנורווגית "העין השלישית", שם גילמה את הבלשית מרי פרייס ובסדרה "סערה לחג המולד".

## ביוגרפיה
ברוק שיחקה בהצגות כילדה מאז הייתה תלמידה בבית ספר יסודי.

היא למדה דרמה בבית הספר העממי רומריקה (Romerike) ובבית הספר הרטוויג ניסן (Hartvig Nissen, בית ספר מפורסם בנורווגיה לאמנויות).

היא עזבה את בית הספר באביב 2007 כדי לקחת חלק בצילומי הסרט האיש שאהב את אינגבה והצטרפה לאקדמיה הלאומית הנורווגית לתיאטרון בסתיו 2008.

## פילמוגרפיה
* Bakkeflyvere (סרט קצר, 2006)
* סוויץ' (2007), בתפקיד נינה
* האיש שאהב את אינגבה (2008), בתפקיד קתרין האלסנס
* טוונדה (סרט קצר, 2008), בתפקיד אלה
* אמור (סרט קצר, 2009), בתפקיד ג'ולי
* פקס (2010), בתפקיד אליס
* נשמות אפלות (2011), בתפקיד מריה
* כובש (סדרת טלוויזיה, 2012), בתפקיד קריסטין
* הבלש דאונס (2013), בתפקיד איזבל סטאר
* ליליהאמר (2014), בתפקיד ברידג'יט
* העין השלישית (2014), בתפקיד מרי פרייס
* חבר לחג (2019–2025) בתפקיד יוהאנה
* סערה לחג המולד (2022)
* פנריס (2022), בתפקיד אמה סלומונסן
* Gulltransporten (סרט, 2022) - בתפקיד נסה
* Munch (סרט, 2023)- בתפקיד מילי תאולו

## פרסים
* פרס גולרוטן לשנת 2015 בקטגוריית "השחקנית הטובה ביותר" על תפקידה בסדרה ליליהאמר

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ילידי 1987
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה נורווגיות
קטגוריה:נורווגים
קטגוריה:נורווגיות שנולדו ב-1987
האידיליה (ז'אן-לאון ז'רום)

**האידיליה** (בצרפתית: **L’Idylle**) היא ציור שמן על בד משנת 1852 מאת הצייר הצרפתי ז'אן-לאון ז'רום. היצירה נמצאת כיום באוסף מוזיאון מאסי שבעיר טארב, לאחר שניתנה במתנה על ידי אכיל פולד. זהו אחד הציורים המרכזיים מהזרם הנאו־יווני בציור הצרפתי של אמצע המאה ה־19 של ז'רום מן התקופה המוקדמת של יצירתו, והוא הוצג בסלון של שנת 1853.

## תיאור היצירה
הציור מציג קומפוזיציה פשוטה ומרוכזת בשתי דמויות של מתבגרים, המהווים את המוטיב האקדמי המובהק של ז׳רום ביצירה זו. אל הדמויות מצטרפת איילה מבויתת, המופיעה בגבה אל הצופה, ומשמשת אלמנט חייתי מרכזי ביצירה. האיילה נתפסת כמתווכת אפשרית בהתעוררות הרגש האוהב בין הדמויות, והיא שואבת השראה מציור כלי חרס אטיים. הסצנה מתרחשת במרחב פסטורלי מדומיין, הכולל קיר אבן, גומחה של מזרקה ודמות של קופידון מכונף היושב בישיבה מזרחית. מכלול האלמנטים יוצר סביבה על־זמנית, שאינה משויכת במובהק ליוון העתיקה, אלא לעתיקות כללית ומעובדת.

## פרשנות
הציור זוהה כבר במאה ה־19 כאידיליה הקשורה לרומן היווני דפניס וכלואה מאת לונגוס, זיהוי שהוצע על ידי תאופיל גוטייה. אף שהקישור לרומן אינו חסר יסוד, לא נראה כי ז׳רום עצמו הסתמך ישירות על המקור הספרותי. היצירה משלבת ריאליזם וירטואוזי בטיפול בדמויות ובחיות, לצד קו רך וסנסואליות מעודנת בדמויות האנושיות. מבקרים בני התקופה הביעו דעות שונות: לואי קלמן דה רי מתח ביקורת על מראה הדמויות, ואילו פרוספר מרימה ראה בהן פסלים צבעוניים בעלי הבעה מהוססת. גוטייה, לעומתם, שיבח את האלגנטיות של הדמויות וראה בז׳רום צייר בעל רוח אתונאית שנולד בצרפת אלפיים שנה מאוחר מדי.

## השוואה ליצירות אחרות
היצירה הושוותה לציורים אחרים שעסקו ישירות ברומן דפניס וכלואה, ובייחוד ליצירה נאמנה יותר לטקסט מאת הברון ז׳ראר, שגם היא מצויה באוסף מוזיאון מאסי. בהשוואה זו בולטת גישתו של ז׳רום, אשר אינו מחויב לתיאור אפיזודה ספרותית מדויקת, אלא יוצר פסטורלה כללית בעלת אופי נאוגרקי. הציור משתלב גם בתוך מכלול יצירתו הרחב של ז׳רום, שמנה כ־600 ציורים, מהם כ־350 בעלי נושא אוריינטליסטי, והוא מדגים את העניין המתמשך של האמן במוטיבים חייתיים, בקומפוזיציה מאוזנת ובאידיאליזציה של העבר.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורים המבוססים על המיתולוגיה היוונית
קטגוריה:ז'אן-לאון ז'רום: ציורים
קטגוריה:ציורי ז'אנר
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:ציורי עירום
קטגוריה:ציורים של איילים
קטגוריה:ציורים של קופידון
Blue Ghost M1

**Blue Ghost M1** היא משימת נאס"א במסגרת תוכנית שירותי ירח מסחריים  (CLPS), שבמסגרתה הונחתה נחתת לא-מאוישת של החברה המסחרית Firefly Aerospace על פני הירח.

הנחיתה ותוכנית המחקר הושלמו בהצלחה. משימה סיפקה מידע משלים ליישום תוכנית ארטמיס.

## תיאור המשימה
ב-4 בפברואר 2021 נחתם חוזה בין נאס"א לבין Firefly Aerospace לשיגור מספר נחתות לחקר הירח. במאי 2021 פורסם כי השיגור יתבצע באמצעות משגר של SpaceX. בנובמבר 2023 נדחה השיגור לשנת 2025.

ב-10 בינואר 2025 בוצע השיגור בהצלחה ממרכז החלל קנדי. אותו שיגור כלל גם גשושית של החברה היפנית ispace. במהלך פברואר החלה הטיסה לכיוון הירח, וב-2 במרץ בוצעה הנחיתה באזור Mons Latreille שבים המשברים.

הנחתת תוכננה לפעול עד לסיום יום ירחי אחד. על גבי הנחתת הותקנו מכשירים מדעיים שונים במשקל כולל של כ-94 ק"ג. המכשירים היו ניועדים לחקר רגולית, רגולית, שדה מגנטי, מעטפת של הירחף בדיקת אפשרויות ניווט עם מערכת GPS ועוד. אספקת החשמל בוצעה באמצעות שלושה פאנלים סולאריים שסיפקו עד כ־400 ואט.

במהלך המשימה צולמו, בין היתר, תצפיות של ליקוי חמה שאירע ב-14 במרץ. ב-16 במרץ, עם תחילת הלילה הירחי, נותק הקשר עם הנחתת כמתוכנן. במהלך הפעילות הועברו למרכז הבקרה כ־119 גיגה־בייט של נתונים.

משך המשימה — מן השיגור ועד לסיום הפעילות על פני הירח — היה כחודשיים.

## קישורים חיצוניים
* 

* תיאור באתר היצרן
* תיאור מפורט של יחידת נחיתה
* תיאור המשימה באתר נאס"א

## הערות שוליים

קטגוריה:משימות לחקר הירח
קטגוריה:2025 בארצות הברית
תוניפ

[ממוזער|[אמנות מצרים העתיקה|ציור מצרי מקבר בתבאי (נֹא אמון) מימי השושלת ה־18, ובו שני נושאי מנחה: מימין, מינואי, ומשמאל, כנעני, ולידו כיתוב המגדיר אותו כ"נסיך תוניפ"]]

**תוּנִיפ** הייתה עיר בצפון כנען, במיקום לא ודאי, הידועה מתעודות ארכאולוגיות מתקופת הברונזה.

## שם העיר
בארכיון אבלה נכתב שם העיר בצורות du-ne-éb, du-ni-íb, ו־du-ne-bù. במכתבי אל־עמארנה הכתובים אכדית, שם העיר נכתב בצורות tu-ni-ip, tum-ni-ip או du-ni-ip.

## מיקום
עדויות טקסטואליות, מתוך כתבים עתיקים המאזכרים את תוניפ, מאפשרות למקם את העיר באזור הארנת (אורונטס), ובדיקה של החומר שממנו עשוי מכתב חרס שנשלח מתוניפ למצרים ונשמר בארכיון אל־עמארנה מאשרת את האפשרות שהוא נוצר באזור זה. חוקרים העלו כמה אפשרויות זיהוי של תוניפ עם תל ספציפי באזור מבלי להגיע להסכמה, אך הסברה המקובלת ביותר היא תל עשרנה, מהאתרים הגדולים באזור, שהממצאים בו מעידים שהיה מיושב בתקופת הברונזה הקדומה והתיכונה וכן בתקופת הברזל (לא נמצאו שרידים מתקופת הברונזה המאוחרת, אף שעדויות טקסטואליות מעידות שתוניפ כן הייתה מיושבת בתקופה זאת).

## היסטוריה
העיר מוזכרת בטקסטים מארכיון אבלה, קילטפה, בבל, אללחֿ ומצרים. תיעוד של השנה ה־42 למלכותו של תחותמס השלישי, תחותמס החריב את ערקת ולאחר מכן כבש את תוניפ. כמה שנים לאחר מכן, כרתה תוניפ ברית וסאלית עם תודחליה הראשון, מלך האימפריה החתית שמצפון. מאוחר יותר, היא מוזכרת כמה פעמים במכתבי אל־עמארנה. במכתב 57 מוזכרת בהקשר מקוטע ולא ברור. מכתב 59 נשלח מבני תוניפ למלך מצרים. הם מציינים שגם אבותיו של המלך שלטו בתוניפ, ושהאלים והפסל של מלך מצרים יושבים בתוניפ. עיקר המכתב הוא בקשת עזרה ממלך מצרים מפני הברית של עזירו  מלך אמורו והחתים. תוניפ נזכרת גם במכתביו של עזירו: במכתב 161 עזירו מספר שהוא כותב את המכתב בעודו יושב בתוניפ; במכתבים 165, 166 ו־167 טוען עזירו שהוא חושש שמלך החתים, היושב בנועֿשה, יתקוף את תוניפ.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

__ללא_תוכן__
קטגוריה:כנען
קטגוריה:סוריה: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:מקומות במכתבי אל-עמארנה
דיסקוגרפיית האלבומים של טווייס

הדיסקוגרפיה של להקת הבנות הדרום קוריאנית טווייס מורכבת מאחד עשר אלבומי אולפן, ארבעה עשר מיני-אלבומים, אלבום אולפן אחד בהוצאה מחודשת, שלושה מיני-אלבומים מהוצאה מחודשת, חמישה אלבומי אוסף, מיני-אלבום אוסף אחד ואלבום רמיקס אחד. הלהקה מורכבת מתשע חברות: נאיון, ג'ונגיון, מומו, סאנה, ג'יהיו, מינה, דהיון, צ'ייאונג וציו. הלהקה הוקמה על ידי חברת JYP אנטרטיינמנט ביולי 2015.

## אלבומי אולפן

### אלבומי אולפן קוריאניים

### אלבומי אולפן יפניים

### הוצאה מחודשת של אלבומי אולפן

## מיני-אלבומים

### הוצאה מחודשת של מיני-אלבומים

## אוספים

### אלבומי אוסף

קטגוריה:אלבומי טווייס
קטגוריה:דיסקוגרפיות דרום קוריאניות
טפואי

**טפואי** (באנגלית: **Tepui**) הוא תצורה של הר מסוג הרי שולחן המצויה בצפונה של אמריקה הדרומית, במיוחד בוונצואלה, מערב גיאנה וצפון ברזיל. פירוש המילה טפואי הוא "בית האלים" בשפת האם של הפמון, העם הילידי המאכלס את הגראן סבנה.

הרי טפואי נוטים להופיע כהר מבודד ולא כחלק מרכס הרים מחוברים, מה שהופך אותם למארחים ייחודיים של מיני צמחים ובעלי חיים אנדמיים. טפואים בולטים כוללים את אויאנטפוי, אוטנה, נבלינה והר רוריימה. הם מורכבים בדרך כלל מגושים תלולים של אבן חול, ארניט, קוורץ, פרקמברית העולה בפתאומיות מהג'ונגל. אויאנטפוי הוא ההר עליו זורם מפל אנחל, המפל הגבוה בעולם.
[ממוזער|הרמה של [הר רוריימה - תצורת הסלע הייחודית נגרמת כתוצאה מסחף.]]
[ממוזער|[הר רוריימה]]
[ממוזער|נוף של [אמזונאס|נהר האמזונאס הוונצואלי מראש טפואי]]
ממוזער|תצפית על הטפואי קוקנאן מראש הר רוראיימה
[ממוזער|"קניון השטן" ב[הפארק הלאומי קנאימה|פארק הלאומי קנאימה]]
שמאל|ממוזער|קיר הסלע התלול של הר רוריימה

## בתרבות
ההשערה לפיה בעלי חיים וצמחייה אנדמיים בטפואי מייצגים שרידים של מינים קדומים היוותה השראה לרומן "העולם שאבד" (1912) מאת ארתור קונאן דויל, שהתרחש בטפואי.

בסרט "ארכנופוביה" משנת 1990, מין חדש של עכביש בעל ארס חזק וקטלני ביותר, החי במושבות חברתיות ומשמש כטורף-העל של סביבתו, מתגלה בבולען המוקף בטפואי ביערות הגשם בוונצואלה, ורומז גם הוא על התנאים האקולוגיים הייחודיים של הטפואי.

חלק ניכר מסיפורי סרטו של פיקסאר – דיסני משנת 2009, "Up", מתרחש בין הרי הטפואי. הסרט כולל גם תיאורים של תצורות הסלע הרבות ומפל דמוי מפלי אנחל בשם "מפלי גן עדן".

סטיב בקשאל היה חלק מהמשלחת הראשונה שטיפסה בהצלחה על הר אופויגמה. המשלחת הייתה חלק מהתוכנית "הארץ האבודה של היגואר" ב-BBC One בשנת 2008. בפסגה הם גילו מין אנדמי של צפרדע ועכבר, וגם עקבות של יונק לא מזוהה.

ברומן "ההכחדה השישית" (2014) מאת ג'יימס רולינס, טפואי בצפון ברזיל הוצג כמאורה סודית עבור הנבל ד"ר קאטר אלווס.

הבולענים סימה מרטל וסימה המבולדט, שאותרו בסריסרינאמה, הוזכרו בשיווק הוויראלי של הסרט גודזילה (סרט משנת 2014). הזנת שם כל אחד מהבולענים באתר השיווק תניב את הקריאה "זוהו חתימות תאומות". עקב גילוי הבולענים בשנת 1961, ההנחה היא שהקריאה היא בדיחה המתייחסת לסרט מות'רה (סרט משנת 1961).

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:הרי שולחן
קטגוריה:ברזיל: הרים
קטגוריה:צורות נוף
קטגוריה:ונצואלה: גאוגרפיה
קטגוריה:גינאה: גאוגרפיה
Trouble (שיר של קייג' דה אלפנט)

**"Trouble"** הוא שיר של להקת הרוק האלטרנטיבי האמריקאית Cage The Elephant, שיצא כסינגל השני מתוך אלבום האולפן הרביעי של הלהקה, "Tell Me I'm Pretty", ב-26 באפריל 2016. האלבום הופק ונכתב בשיתוף עם דן אורבך, סולן להקת The Black Keys. השיר הגיע למקום הראשון במצעד השירים האלטרנטיביים של בילבורד בארצות הברית, והפך ללהיט השביעי של הלהקה שמככב במצעדי הבילבורד.

## וידאו קליפ
הקליפ הרשמי של "Trouble" יצא לאור ב-21 באפריל 2016, והוא בוים על ידי סולן הלהקה, מאט שולץ. בקליפ משולבים קטעים מתוך דו-קרב בסגנון המערבונים עם צילומים של הלהקה במדבר. הסרט צולם בפארק הלאומי ג'ושוע טרי בדרום-מזרח קליפורניה.

## השיר במצעדים
השיר טיפס למקום הראשון במצעד השירים האלטרנטיביים של בילבורד, ושהה בו למשך 51 שבועות. השיר היה גם להיט במצעד השירים האלטרנטיביים למבוגרים, כשהגיע למקום הרביעי, ושהה במצעד 28 שבועות.

### מצעדים שבועיים

### מצעדי סוף שנה

### תארים

## קישורים חיצוניים
* 20px "Trouble", באתר המוזיקה Discogs **(באנגלית)**
* 30px "Trouble", באתר המוזיקה Genius **(באנגלית)**
* 20px "Trouble", באתר המוזיקה Spotify **(באנגלית)**
* 44px "Trouble", באתר המוזיקה אפל מיוזיק **(באנגלית)**
* 44px "Trouble", באתר המוזיקה Deezer **(באנגלית)**
* 55px "Trouble", באתר המוזיקה Tidal **(באנגלית)**
* 20px "Trouble", באתר המוזיקה Musixmatch **(באנגלית)**
* 20px "Trouble", באתר המוזיקה SoundCloud **(באנגלית)**
* "Trouble", באתר המוזיקה SecondHandSongs **(באנגלית)**

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי פופ פסיכדליים
קטגוריה:שירי רוק פסיכדלי
קטגוריה:סינגלים בהוצאת RCA רקורדס
טיטוס (חומסן שלטון)

**טיטוס** (בלטינית: *Titus*; מת באוקטובר 235 לספירה) הוא אחד משלושים הטיראנים, רשימה של חומסני שלטון רומאים שקובצה על ידי המחבר-העורך של קובץ הביוגרפיות הקיסריות "היסטוריה אוגוסטה"*,* שלעיתים קרובות אינו אמין. בביוגרפיה זו של טיטוס מסופר כי הוא מרד נגד מקסימינוס תראקס, קיסר רומי ששלט בין השנים 235–238, לאחר המרד של מגנוס. כיום מאמינים כי הביוגרפיה שלו היא רמייה, וכי ייתכן שהוא מבוסס על אדם בשם טיטוס קווארטינוס, שנזכר על ידי ההיסטוריון הרודיאנוס.

על פי ה"היסטוריה אוגוסטה", טיטוס היה טריבון של המורים, שהודח על ידי מקסימינוס והועבר לתפקיד אזרחי. לאחר שדוכא המרד של מגנוס, טיטוס, מחשש לחייו, תפס את השלטון באי-רצון, וחייליו כפו עליו את הקיסרות. מהלך זה של התקסרות, במידה ונערך, התרחש כפי הנראה באפריל 235. טיטוס שלט במשך שישה חודשים, וה"היסטוריה אוגוסטה" מציינת שהוא ראוי לשבחים הן על פועלו בענייני הבית והן בעסקי החוץ, אך בסופו של דבר מקסימינוס דיכא את המרד והרג את טיטוס. טיטוס נרצח באוקטובר 235.

גם אשתו של טיטוס, קלפורניה, היא בדיונית.
מסופר שבאה מבית האב הקייסוני  (של הפיסונים), שהייתה כוהנת, ושפסל שלה, משיש וברונזה מוזהבת, הוצב במקדש ונוס. עוד מסופר כי בבעלותה היו פנינים גדולות שהיו שייכות למלכת מצרים קלאופטרה השביעית, ומגש כסף מפורסם במשקל מאה ליברות, שעליו תבליט תולדות אבותיה מבית האב החשובה.  זוהי רמיזה לכך שהיא הייתה צאצאית של לוקיוס קלפורניוס פיסו קייסונינוס, הקונסול הרומי של שנת 148 לפנה"ס, וקרוב משפחה רחוק של קלפורניה, אשתו של יוליוס קיסר. קשר זה מתפתח עוד יותר בשתי דרכים; ראשית, פסלה מתואר כממוקם במקדש ונוס גנטריקס (Venus Genetrix), שם יוליוס קיסר הציב פעם פסל של קלאופטרה. שנית, בעלותה על פניני קלאופטרה גם מחזקת את תפקידה כדמות נשית המייצגת את הרומאיות (*Romanitas*) המסורתית, בהשוואה לבעלת הפנינים הקודמת, אשר הוצגה באופן מסורתי ככל דבר שסותר את הערכים הרומאיים. גם העובדה שבידיה היו פניני קלאופטרה היא בדיונית, מאחר שפליניוס הזקן מספר שאחת הפנינים של קלאופטרה הומסה בחומץ וקלאופטרה שתתה אותה מול מרקוס אנטוניוס, בעוד שהשנייה הפכה לעגילים לפסל ונוס שעמד במקדש ונוס גנטריקס.
אין ראיות לכך שמשפחת הפיסונים עדיין הייתה קיימת במאה ה-3 לספירה, וקלפורניה זו היא ככל הנראה המצאה של המחבר, בשל רצונו לתבל את חיבורו בשמות גדולים.

## לקריאה נוספת
* **[[היסטוריה אוגוסטה]]: הקיסרים החיילים**. תרגם מלטינית, הוסיף מבוא והערות דוד גולן. ירושלים, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, 2014. "שלושים הטיראנים", "חיי טיטוס", פרק לב, עמ' 267–269.

## קישורים חיצוניים

* *Historia Augusta*, The Lives of the Thirty Pretenders, 32, Titus

## הערות שוליים

קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-3
קטגוריה:רומאים בתקופת הקיסרות
שי בונדר

**שי בונדר** (נולד ב-19 בינואר 1976) הוא מעצב וידאו ומערכות הקרנה לאירועים והפקות טלוויזיה בישראל.

## ביוגרפיה
בונדר נולד בישראל בשנת 1976 לנחום ופרידה, ילידי אוקראינה. בנעוריו היה חבר ב"בימת הנוער" ברחובות. עבד כעורך וידאו בטלוויזיה בכבלים וכתאורן בתיאטרון נוצר. ייסד חברה העוסקת בשילוב טכנולוגיות וידאו בהפקות במה.

## קריירה ופעילות מקצועית
משנת 2011 עבד בונדר על עיצוב מערכות וידאו בתוכניות טלוויזיה ישראליות, ביניהן "הכוכב הבא", "הזמר במסיכה", "The Voice ישראל" ו-"X Factor ישראל". 

כמו כן עבד על מופעים של אמנים ישראליים כגון נועה קירל, עידן עמדי ועידן רייכל. ב-2019 שימש כמתכנן מערכות הווידאו של הבמה בתחרות האירוויזיון שנערכה בישראל. בשנים שלאחר מכן המשיך לעבוד על עיצוב הבמה לשירים שייצגו את ישראל בתחרות. 

עבד על מספר טקסים ממלכתיים בישראל, כולל טקס הדלקת המשואות ביום העצמאות, חגיגות 70 שנה למדינת ישראל וחגיגות 100 שנה לתל אביב. 

בנוסף עבד על הפקות אופרה של האופרה הישראלית ומחזות זמר. 

בונדר הוא אחד ממקימי תערוכת "אינפיניטי", תערוכה אינטראקטיבית המשלבת אור, מוזיקה וטכנולוגיה.

### עבודות נבחרות
**טלוויזיה:**

* הכוכב הבא (משנת 2011) 
* הזמר במסיכה
* The Voice ישראל
* X Factor ישראל 

**אירועים:** 

* אירוויזיון 2019 - מתכנן מערכות וידאו
* טקס הדלקת משואות יום העצמאות 
* חגיגות 70 שנה למדינת ישראל 

**אופרה ותיאטרון:**

* נבוקו (2010) 
* טוסקה (2012) 
* קברט (2011)

## חיים אישיים
אב לשתי בנות מנישואיו הראשונים, ונשוי למיטל כהן מנכ"לית טדי הפקות.

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1976
סמקס

**סמקס** (באנגלית: **Semax**) היא תרופה המשמשת במזרח אירופה לטיפול במגוון רחב של מצבים כמו טראומה מוחית, אך בעיקר בשל השפעותיה הנוטרופיות, הנוירו-פרוטקטיביות והנוירו-משקמות לכאורה.

מנגנון הפעולה של Semax אינו ידוע. ייתכן שהוא מקיים אינטראקציה עם קולטני מלנוקורטין מסוימים או מעכב אנזימי אנקפלינאז. מבחינה כימית, Semax הוא פפטיד ואנלוג סינתטי של מקטע של הורמון אדרנוקורטיקוטרופי (ACTH).

סמקס תוארה לראשונה בשנת 1991. אף על פי שסמקס משמשת כתרופת מרשם ברוסיה, היא לא אושרה לשימוש או לשיווק ברוב המדינות האחרות. התרופה נמכרת באופן נרחב על ידי ספקים באינטרנט ומשמשת כנוטרופיק לכאורה (משפר קוגניטיבי).

## שימושים רפואיים
[ממוזער|סמקס 1% מ[רוסיה.]]
Semax עברה מחקר מקיף ברוסיה ונמצאה ברשימת "התרופות החיוניות" של רוסיה שאושרה על ידי ממשלת הפדרציה הרוסית ב-7 בדצמבר 2011. שימושים רפואיים של סמקס כוללים בין היתר טיפול בשבץ מוחי, התקף איסכמי חולף, הפרעות זיכרון וקוגניטיביות, לטיפול בכיבי קיבה, מחלות עצב הראייה וחיזוק מערכת החיסון.

## פרמקולוגיה
### פרמקודינמיקה
בבעלי חיים, Semax מעלה במהירות את הרמות והביטוי של גורם נוירוטרופי שמקורו במוח (BDNF) ואת קולטן האיתות שלו, קולטן טרופומיוזין קינאז B (TrkB) בהיפוקמפוס, ומפעילה במהירות מערכות מוח סרוטונרגיות ודופמינרגיות. בהתאם, נמצא שהיא מייצר השפעות דמויות נוגדות דיכאון וחרדה, מפחיתה את ההשפעות ההתנהגותיות של חשיפה ללחץ כרוני, ומגבירה את הפעילות התנועתית המיוצרת על ידי D אמפטמין. ולכן הוצע ש-Semax עשויה להיות יעילה בטיפול בדיכאון.

אף על פי שמנגנון הפעולה המדויק של Semax אינו ברור, ישנן עדויות לכך שהיא עשויה לפעול דרך קולטני מלנוקורטין. באופן ספציפי, יש דיווח על Semax מעכבת באופן תחרותי את פעולת הורמון אשר מגרה את המלנוציטים α (α-MSH) בקולטני MC4 ו־MC5 הן בתנאי ניסוי "in vitro" והן בתנאי "vivo", דבר המצביע על כך שהיא עשויה לפעול כאנטגוניסט או אגוניסט חלקי של קולטנים אלה. (α-MSH פועל כאגוניסט מלא של כל חמשת קולטני המלנוקורטין). Semax לא אנטגוניסט α-MSH בקולטן MC3, אם כי קולטן זה עדיין יכול להיות מטרה של התרופה. באשר לקולטני MC1 ו־MC2, הם לא נבדקו.

בנוסף לפעולות על קולטנים, נמצא כי Semax, כמו גם תרופה פפטידית קשורה Selank, מעכבת אנזימים המעורבים בפירוק אנקפלינים ופפטידים רגולטוריים אנדוגניים אחרים (<sub>IC50</sub> = 10מיקרומולר), אם כי המשמעות הקלינית של תכונה זו אינה ודאית.

### פרמקוקינטיקה
כפפטיד, ל-Semax זמינות ביולוגית פומית נמוכה ולכן ניתנת להזרקה באופן פרנטרלי כתרסיס לאף או בזריקה תת-עורית.

## כימיה
פפטיד ואנלוג סינתטי של מקטע של הורמון אדרנוקורטיקוטרופי (ACTH), ACTH (4-10), בעלת רצף חומצות האמינו הבא: Met-Glu-His-Phe-Pro-Gly-Pro (MEHFPGP – קיצור).

## היסטוריה
Semax תואר לראשונה בספרות המדעית בשנת 1991.

## חברה ותרבות
### אטימולוגיה
סמקס מורכב משבע שיירי חומצות אמינו: Met-Glu-His-Phe-Pro-Gly-Pro (MEHFPGP), המשתקף בשם – מקיצור של "שבע חומצות אמינו" – ברוסית: СЕМь АминоКиСлот – ЕМАКС.

## הערות שוליים

קטגוריה:תרופות לפי א'-ב'
קטגוריה:מעכבי אנזימים
דיג'ימון (חיית מחמד וירטואלית)

**דיג'ימון** (ביפנית: **デジタルモンスタ**ー, באנגלית: **Digimon**, קיצור של **Digital Monsters**) הוא זיכיון מדיה יפני הכולל צעצועי חיות מחמד וירטואליות, סדרות אנימה, מאנגה, משחקי וידאו ומשחקי קלפים. הזיכיון נוצר על ידי אקיושי הונגו (שם עט של צוות פיתוח בבנדאי) והושק לראשונה בשנת 1997 על ידי חברת **[[בנדאי]]**.

## היסטוריה
הזיכיון החל את דרכו כסדרה של חיות מחמד וירטואליות, שנועדו להוות גרסה המיועדת לבנים של ה"טמגוצ'י". המכשירים אפשרו למשתמשים לגדל יצורים דיגיטליים, לאמן אותם ולהילחם מול מחזיקי מכשירים אחרים באמצעות חיבור פיזי בין המכשירים. הצלחת המכשירים הובילה ליצירת סדרת המאנגה הראשונה "C'mon Digimon" ולאחריה לסדרת האנימה המצליחה "דיג'ימון הרפתקאות" (Digimon Adventure) ב-1999, שהפכה את המותג לתופעה עולמית.

## קונספט
המונח "דיג'ימון" מתייחס ליצורים המאכלסים את "העולם הדיגיטלי" – עולם מקביל העשוי מנתוני מחשב ורשתות תקשורת.
* **דיג'יגדילה (Digivolution):** המאפיין הייחודי ביותר של היצורים בזיכיון הוא יכולתם להשתנות לצורות חזקות יותר באמצעות תהליך של התפתחות. בניגוד לזיכיונות דומים, התפתחות זו היא לרוב זמנית ותלויה בקשר שבין הדיג'ימון לשותפו האנושי.
* **שותפים אנושיים:** ברוב סדרות הזיכיון, ילדים המכונים "ילדים נבחרים" (DigiDestined) עוברים לעולם הדיגיטלי ומצוותים ליצורי דיג'ימון כדי להילחם בכוחות רשע המאיימים על שני העולמות.

## מדיה בזיכיון
* **אנימה:** מאז 1999 הופקו למעלה מעשר סדרות טלוויזיה, ביניהן "דיג'ימון הרפתקאות", "דיג'ימון טיימרס", ו-"Digimon Ghost Game".
* **משחקי וידאו:** הזיכיון כולל עשרות כותרים לקונסולות השונות, החל ממשחקי תפקידים (RPG) ועד למשחקי לחימה.
* **משחק קלפים:** לדיג'ימון משחק קלפי אספנות (TCG) פופולרי שזכה לחידוש משמעותי בשנת 2020.

## ראו גם
* טמגוצ'י
* פוקימון

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:דיג'ימון
קטגוריה:אנימה
קטגוריה:זיכיונות: סרטים וסדרות
חיצית ערוצים

**חִצִּית עֲרוּצִים** (שם מדעי: *Ischnura evansi*) היא מין של שפרירית ממשפחת הרומחיתיים. זהו מין מדברי המצוי ממצרים במערב דרך המזרח התיכון וחצי האי ערב ומזרחה עד מרכז אסיה. בישראל היא נפוצה לאורך השבר הסורי-אפריקני.

## תיאור
חיצית הערוצים היא שפרירית קטנה ודקה בצבעי ירוק-שחור. זיהוי חיציות באזורינו קשה למדי, ומסתמך על פרטים קטנים:

♂: סימן הזיהוי הכי חשוב אצל הזכרים הוא הדוגמה על פרק הבטן S2 - במבט צד הגבול בין הצבע השחור לירוק הוא קו ישר. סימן חשוב נוסף הוא התוספתנים, שאינם בולטים מעבר לקצה הבטן. סימנים נוספים הם בליטה קטנה מלוחית העורף (פרונטום) ופטרוסטיגמה כהה עם גבולות בהירים. במרבית המקרים הזכר של חיצית ערוצים יהיה בצבעי ירוק-שחור עם פסי כתף (Antehumeral stripes) רחבים, אך בחלק מהמקרים ייתכנו גם פרטים כחולים-שחורים עם פסי-כתף צרים, כך שהם דומים מאוד לחיצית נאות-מדבר, ונדרשת התבוננות בסימנים האחרים.

♀: נקבות החיציות עוד יותר קשות לזיהוי מהזכרים, ולרוב עדיף לחפש את הזכרים בסביבתן ולזהות את המין כך. לנקבות של מין זה שני מופעים עיקריים: "אנדרומורף" בו לבוגרת יש צבעי זכר (ירוק או לעיתים נדירות כחול) עם S9 כחול ולצעירה צבע סגול; ו-"ג'ינומורף", בו הן עשויות להיות ורדרדות, אדמדמות, צהבהבות או חומות. העיניים גם יכולות להיות במגוון צבעים, ירוקות, כחולות, או אדומות.

## אקולוגיה
עונת התעופה העיקרית שלה היא בין מרץ ליוני, אך ניתן לראותה כל השנה.

זהו מין החיצית היחיד המבצע נדידה, עובדה חריגה אצל שפריריות בכלל שלרוב יציבות באזור מחייתן. הנדידה מתבצעת בלילה.

### תפוצה
היא נפוצה באופן מפוזר ממצרים וסודאן דרך הלבנט, וחצי האי ערב, עיראק, לאורך המפרץ הפרסי והחלק הדרומי של איראן ועד למרכז אסיה. בתוך תחום התפוצה שלה היא נפוצה מאוד בבתי גידול מדבריים מתאימים, ואף נחשבת למין השפרירית נפוץ ביותר בחצי-האי ערב. בין מרץ לאפריל היא מבצעת נדידה צפונה, אז נצפית גם בגינות נוי.

### בית גידול
זהו מין מדברי בעיקרו. בנוסף לגופי מים מתוקים, הנימפות של חיצית זו סובלות מים מליחים ולכן נמצאים לעיתים קרובות בוואדיות, גבים, נאות מדבר, תעלות השקיה, ביצות ובריכות מליחות מדבריות עם צמחיית מים. בשל דרישות דומות, חיצית זו מקושרת לעיתים קרובות עם בנות סוגה חיצית בריכות וחיצית נאות-מדבר.

## גלריה

קובץ:Ischnura evansi male in Egypt.jpg|זכר, מצרים; ניתן להבחין שבפרק הבטן השני S2 הגבול השחור בצורת קו ישר
קובץ:Ischnura evansi male close-up in Egypt.jpg|תקריב ראש של זכר, מצרים
קובץ:Ischnura evansi from United Arab Emirates (cropped).jpg|זכר, איחוד האמירויות הערביות
קובץ:Ischnura evansi male and female.jpg|זכר ונקבה, ערב הסעודית
קובץ:Ischnura evansi - 2016-01-26.webm|סרטון של זכר כחול מאיחוד האמירויות הערביות


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שפריריות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1919
מגנוס (חומסן שלטון)

**גאיוס פטרוניוס מגנוס** (בלטינית: **Gaius Petronius Magnus**; מת בשנת 235 לספירה) היה סנאטור בדרגת קונסול וחומסן שלטון רומאי.

לאחר מותו של הקיסר הרומי אלכסנדר סוורוס, הייתה תחושה רבה של זעם בסנאט בנוגע להעלאתו של מקסימינוס תראקס לכס הקיסרות. קבוצת קצינים וסנאטורים בהנהגתו של מגנוס זממה להפיל את מקסימינוס. תוכניתם הייתה לגרום לחיילים להרוס את הגשר מעל נהר הריין, לאחר שמקסימינוס העביר את הצבא במהלך מסע המלחמה שלו נגד הגרמנים. מקסימינוס אמור היה להישאר תקוע בגדה הצפונית של הריין, נתון לחסדי הגרמנים. אולם לפני שהתוכנית התממשה, היא נחשפה וכל הקושרים הוצאו להורג.

קטגוריה:רומאים בתקופת הקיסרות
קטגוריה:נפטרים ב-235
קווארטינוס

**טיטוס קווארטינוס** (בלטינית: **Titus Quartinus**; מת בשנת 235 לספירה) היה חומסן שלטון רומי.

לאחר מותו של הקיסר הרומי אלכסנדר סוורוס ותפיסת השלטון על ידי מקסימינוס תראקס, יחידת קשתים מאוסרואנה שבמסופוטמיה הכריזה על קווארטינוס, מושל פרובינקיה לשעבר וחבר של הקיסר אלכסנדר סוורוס, כקיסר כביכול בניגוד לרצונו. קשתים אלה הונהגו על ידי מקדון (Macedon) וטענו כי רצו לנקום על מותו של אלכסנדר. קווארטינוס עצמו הודח מהצבא על ידי מקסימינוס לאחר מותו של אלכסנדר.

אף על פי כן, מאוחר יותר בגד מקדון בקווארטינוס, הרג אותו והגיש את ראשו למקסימינוס. למרות זאת, מקסימינוס הוציא להורג את מקדון.

סיפורו של קווארטינוס נכתב על ידי ההיסטוריון הרודיאנוס. אלא שאף מקור בלתי תלוי אחר אינו מזכיר אותו, ולכן ישנם חוקרים המאמינים שקווארטינוס הוא המצאה של הרודיאנוס.

## קישורים חיצוניים
* הרודיאנוס, תולדות האימפריה הרומית, ספר 7, פרק 1, 9–11.

## הערות שוליים

קטגוריה:נפטרים ב-235
קטגוריה:רומאים בתקופת הקיסרות
שרון קרישק

**שרון קרישק** היא פרופסור לפילוסופיה, ראשת החוג לפילוסופיה בפקולטה למדעי הרוח, האוניברסיטה העברית בירושלים. תחומי מחקרה כוללים: קירקגור, אקזיסטנציאליזם, פילוסופיה של הדת, פילוסופיה של אהבה, פילוסופיה וספרות.

## השכלה ולימודים
קרישק מחזיקה בתואר שלישי לפילוסופיה מאוניברסיטת אסקס שבבריטניה.

## כתבים ופרסומים
קרישק פרסמה מספר ספרים ומאמרים אקדמיים, ביניהם:
* ואהבת לרעך כמוך, הוצאת שהם קראוס, 2025.
* אהבה רומנטית, הוצאת שהם קראוס, 2025.
* אהבה ומשמעות החיים, הוצאת שהם קראוס, 2025.
* פילוסופיית האהבה של קירקגור, הוצאת דביר, 2011.
* יאוש ואמונה אצל קירקגור, בתוך: קירקגור בין אמונה אותנטית להונאה עצמית / בעריכת תמי יגורי, יעקב גולומב ופיני איפרגן, הוצאת מאגנס, 2018.
* לאהוב כל יום ביומו כאילו היה יומנו האחרון, וגם הראשון (
 Kierkegaard on Faith and Love (Cambridge University Press, 2009), ו-Lovers in Essence: A Kierkegaardian Defense of Romantic Love (Oxford University Press,2022).
### פודקאסטים והקלטות
* הקיפוד והשועל: שרון קרישק, את אוהבת אותי? 
* כאן 11: קירקגור: איך לאהוב את האויב? 
* אגודת הפילוסופיה הישראלית: מחשבות בזמן מלחמה על נחמה ומשמעות
* המעגל עם חמוטל: תקווה רדיקלית: איך ניתן לאהוב את האויב?

## הערות שוליים

קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: פילוסופיה
קטגוריה:פילוסופים ישראלים
מבקמתן

**מבקמתן** (באנגלית: **Mavacamten**), הנמכרת תחת השם המסחרי **קמזיוס** (**Camzyos**), היא תרופה פורצת-דרך לטיפול הראשון מסוגו (First-in-class) לטיפול בקרדיומיופתיה היפרטרופית חסימתית (oHCM). התרופה אושרה בשנת 2022, על ידי מנהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA) לאחר שהראתה שיפור משמעותי ביכולת התפקודית ובאיכות החיים של חולים.

## שימוש רפואי
שימוש רפואי והתוויות התרופה מיועדת למבוגרים הסובלים מקרדיומיופתיה היפרטרופית חסימתית סימפטומטית (דרגות II-III לפי סיווג ה-NYHA).

מטרת הטיפול היא הקלה בקוצר נשימה במאמץ, שיפור היכולת לבצע פעילות גופנית, והפחתת מפל הלחצים במוצא החדר השמאלי (LVOT).

קהל יעד הוא חולים שאינם מגיבים מספיק לטיפולים קונבנציונליים כמו חוסמי בטא או חוסמי תעלות סידן.

## מנגנון פעולה
בקרדיומיופתיה היפרטרופית, הבעיה העיקרית היא "התכווצות יתר" של שריר הלב בשל יצירת עודף של גשרי רוחב בין חלבוני המיוזין לאקטין. מבקמתן פועלת כמעכב אלוסטרי סלקטיבי של האנזים ATPase במיוזין הלבבי.

התרופה מפחיתה את כוח הכיווץ, והיא מקטינה את מספר ראשי המיוזין שיכולים להיקשר לאקטין בכל רגע נתון.
התרופה מעבירה את המיוזין למצב מנוחה חסכוני (Super-relaxed state), המפחית את צריכת האנרגיה של הלב.
התרופה משפרת את התפקוד הדיאסטולי, על ידי הפחתת הכיווץ העודף, הלב מצליח להתרפות טוב יותר בין פעימות

## תופעות לוואי
תופעות לוואי שכיחות הן סחרחורות (כ-27%), עילפון (סינקופה) ועייפות.
התרופה עלולה לגרום ללב להפוך לרפוי מדי, ולהוביל לאי-ספיקת לב.
אזהרת קופסה שחורה (Black Box Warning): סכנה לירידה משמעותית ב-LVEF (מקטע הפליטה של החדר השמאלי) אל מתחת ל-50%.

בארצות הברית (ובמדינות נוספות בפורמטים דומים), התרופה ניתנת תחת פיקוח הדוק. רופאים, בתי מרקחת ומטופלים חייבים להירשם לתוכנית הכוללת בדיקות אקו-לב תקופתיות (בדרך כלל כל 4–12 שבועות) כדי לוודא שתפקוד הלב תקין.

## אינטראקציות בין תרופתיות
קיימת רגישות גבוהה לתרופות המשפיעות על אנזימי הכבד (כמו חלק מהאנטיביוטיקה, אנטי-פטריוטיות או חוסמי תעלות סידן מסוימים), מה שעלול להעלות את ריכוז התרופה לרמה רעילה.

## בטיחות בהריון והנקה
התרופה הראתה רעילות עוברית בניסויים בבעלי חיים, ומוגדרת עם רעילות עוברית רמה D.
לכן, היא אסורה לשימוש בהיריון, ונשים בגיל הפוריות חייבות להשתמש באמצעי מניעה יעילים במהלך הטיפול ובמשך 4 חודשים לאחר הפסקתו.

## הערות שוליים

קטגוריה:תרופות הפועלות על המערכת הקרדיווסקולרית
קטגוריה:תרופות יתומות
קטגוריה:תרופות לפי א'-ב'
סגן מושל מינסוטה

**סגן מושל מינסוטה** (באנגלית: **Lieutenant Governor of Minnesota**) הוא הבכיר השני במעלתו ברשות המבצעת במדינת מינסוטה שבארצות הברית, אחרי מושל מינסוטה.

סגנית המושל המכהנת של מינסוטה היא פגי פלאנגן הדמוקרטית, שהושבע לכהונתה ב-7 בינואר 2019.

## היסטוריה
סגן המושל הראשון של מינסוטה היה ויליאם הולקומב , שנכנס לתפקידו עם קבלתה של טריטוריית מינסוטה לאיחוד הפדרלי כמדינה להלכה. חוקת מינסוטה  הגדירה לראשונה את תפקידו של סגן המושל כדלקמן:

בשנת 1886 הועברו הבחירות משנים אי־זוגיות לשנים זוגיות, והחל מבחירות 1962 הוארכה כהונת סגן המושל משנתיים לארבע שנים. עד לבחירות 1974 נבחרו המושל וסגנו בפתקי הצבעה נפרדים, כאשר סגן המושל החזיק בסמכות חקיקתית עצמאית ושימש כנשיא הסנאט של מינסוטה. מאז 1974 נשלל תפקידו של סגן המושל כראש הסנאט המדינתי, והוא נבחר יחד עם המושל בכרטיס משותף.

מרלין ג'ונסון , שנבחרה בשנת 1982 כעמיתתו למרוץ של רודי פרפיץ', הייתה האישה הראשונה שכיהנה כסגנית מושל מינסוטה. כל שמונה יורשותיה בתפקיד היו אף הן נשים – רצף כהונה יוצא דופן של נשים בלבד.

## חובות וסמכויות
סגן המושל מסייע למושל בביצוע תפקידי הרשות המבצעת, וכן ממלא את מקומו של המושל במקרה של היעדרות או נבצרות. המושל רשאי, בהתאם להוראות החוק, להגיש למזכיר המדינה צו כתוב שבמסגרתו יאציל לסגן המושל כל סמכות, חובה, אחריות או תפקיד הנתונים למושל ומבוצעים על ידו בדרך כלל.

כחבר מרכזי בקבינט של המושל, סגן המושל נוטל חלק בכל התייעצויות לקבלת ההחלטות המרכזיות הנוגעות למדיניות ולתקציב המדינה. נוסף על כך, סגן המושל הוא חבר סטטוטורי במועצה המבצעת, ומשמש יושב ראש הוועדה המייעצת לביטחון אזור הקפיטול, מועצת התכנון האדריכלי של אזור הקפיטול, והוועדה לשימור בניין הקפיטול של המדינה.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

*
מינסוטה
סגן מושל
בית פוליניאק

**בית פּוֹלִינְיָאק** (בצרפתית: **Maison de Polignac**) הוא משפחת אצולה צרפתית עתיקה ובעלת עוצמה היסטורית, שלקחה את שמה מ, שבה היו אדונים (sieurs) מאז התקופה הקרולינגית. מבחינת שושלת האב,  במונקו (בית גרימאלדי הנוכחי) מייצגת ענף משני וזוטר של בית פוליניאק.

## היסטוריה
ב-1385 נגדע הקו הזכרי, אך היורשת נישאה לגיום, אדון שאלנקון (Guillaume, sire de Chalancon), שאימץ את השם ואת שלט האצולה של משפחת פוליניאק. ז'ול, דוכס פוליניאק הראשון (1746–1817), הפך לדוכס פוליניאק הראשון ב-1780.

ב-1820 זכתה המשפחה גם בתואר Princeps Romanus ("נסיך רומאי"), תואר אצולה אפיפיורי שהוכר שנתיים לאחר מכן בממלכת צרפת. ב-1838 רכש הענף הבכור של המשפחה גם את התואר התורשתי פירסט (Fürst, נסיך) בממלכת בוואריה, ובכך הפך רשמית לחלק מ. צאצאיו של הנסיך אוגוסט ז'ול ארמן מארי (1780–1847) נושאים את התואר "נסיך [או נסיכת] דה פוליניאק". חברים גברים אחרים במשפחה נושאים את התואר רוזן (Comte) דה פוליניאק, והנשים את שם המשפחה דה פוליניאק.

## בני משפחה בולטים
* מלכיור דה פוליניאק (1661–1742), דיפלומט צרפתי, קרדינל קתולי ומשורר נאו-לטיני.
* ז'ול פרנסואה דה פוליניאק (1746–1817), הפך לדוכס פוליניאק הראשון.
*  (1749–1793), רעייתו של דוכס פוליניאק הראשון.
* ז'ול, נסיך פוליניאק (1780–1847), מיוזמי התקנות של יולי.
* ארמן ז'ול מארי דה פוליניאק (1771–1847) מדינאי ואיש צבא, אחיו של ז'ול דה פוליניאק
* אלפונס דה פוליניאק (1826–1863), מתמטיקאי צרפתי ועוסק בתורת המספרים.
*  (1832–1913), גנרל בצבא הקונפדרציה ב במלחמת האזרחים האמריקנית.
* הנסיך  (1834–1901), מלחין.
* , נסיכת פוליניאק (1865–1943).
*  (1876–1962), מלחינה.
*  (1882–1966), זמרת ובעלת סלון ספרותי.
*  (1895–1964), אביו של רנייה השלישי, נסיך מונקו.
* אוטיס אוטמן פוליניאק (1975), יזם בריטי.

## קישורים חיצוניים

*

* Jonathan Spangler, ''Polignac dukes and princes''


*
פוליניאק
רולקס וקסקט

"**רולקס וקסקט**" הוא המיני-אלבום השלישי של הזמרת הישראלית עדן בן זקן. האלבום יצא לאור ב-6 בינואר 2026, בהוצאת חברות התקליטים שרית הפקות והליקון ארומה מיוזיק.

## רשימת רצועות

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי עדן בן זקן
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי חברת הליקון ארומה מיוזיק
קטגוריה:אלבומי חברת שרית הפקות
טניה סובול

**טניה סובול** שנקראת גם **טניה קשקר** היא שחקנית ישראלית.

## ביוגרפיה
סובול נולדה בברית המועצות. בשנת 1992 עלתה סובול לישראל ובאותה השנה הצטרפה כחברה בארגון אמ"י. סובול ייסדה את מחלקת האמנים העולים, המונה כיום כ-400 עולים מ-38 מדינות שונות.

ב-1984 שיחקה בסרט "I prekrasnyy mig pobedy" גילמה את דמותה של מילה חבורוסטינה.

ב-1985 שיחקה בסרט "Iskushenie Don Zhuana" גילמה את דונה קונספסיון.

ב-1988 שיחקה בסרט הרוסי "Gorod Zero" גילמה את אנה.

ב-1996 התארחה בסדרת הילדים "החברים של שוש" ששודרה בערוץ הראשון.

ב-1998 שיחקה בסרט "כרוניקה של אהבה" גילמה את ז'ניה. בסרט "קשר עיר" בתור השחקנית הרוסיה בטלוויזיה.

בשנים 1999–2002 שיחקה בשלושת העונות של סדרת הנוער "החבר'ה הטובים" ששודרה בערוץ הילדים, גילמה את סוניה, אמא של טניה (אולגה טיטוב).

ב-2000 התארחה בסדרת הדרמה של ערוץ 2 "זינזאנה" בתפקיד פאולינה.

ב-2003 הופיעה בסדרת הדרמה של ערוץ 10 "תיק סגור" גילמה את אינה. באותה השנה גם התארחה בסדרת הדרמה של ערוץ 2 "טיפול נמרץ" בתפקיד אנה דובצ'ק.

ב-2004 השתתפה בסדרת הדרמה של ערוץ 2 "המשאית" בתפקיד טניה, בת זוגו של אברהם אלגרבלי (זאב רווח). באותה השנה תרגמה וביימה דיבוב לרוסית בסדרה "שמש" בפרק "ספיישל הדיבוב הגדול" ובמסגרתו גם דיבבה ברוסית את הדמויות של עוגן ודניאל.

ב-2006 שיחקה את רחצ'ה בסרט "מכתבים לאמריקה".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות ישראליות
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:ישראליות ילידות ברית המועצות
קטגוריה:ישראליות שנולדו במאה ה-20
קנסורינוס (חומסן שלטון)

**קנסורינוס** (בלטינית: *Censorinus*) היה על פי ה"היסטוריה אוגוסטה" חומסן שלטון נגד הקיסר הרומי קלאודיוס השני (בשנת 268 לספירה), ונכלל ברשימת שלושים הטיראנים שבקובץ זה של ביוגרפיות קיסריות.
עם זאת, במקורות הכתובים העתיקים שברשותנו אין זכר לקנסורינוס זה.

בהיסטוריה אוגוסטה נטען כי הייתה לו קריירה ארוכה, לאחר ששירת פעמיים כקונסול, פעמיים כמפקד המשמר הפרייטוריאני , שלוש פעמים כפרייפקטוס אורבי  (הממונה על העיר רומא), וארבע פעמים כפרוקונסול . הוא שירת תחת הקיסר הרומי ולריאנוס במלחמות הרומיות-פרסיות ונפצע בקרב. פצעיו אילצו אותו לפרוש משירות צבאי. הוא כבר היה אדם זקן ופרש מזמן כאשר חיילי בונוניה מרדו והכריזו עליו כאוגוסטוס. הוא נהרג על ידי חייליו שלו, משום שאכף משמעת נוקשה מדי.

אלא שכל הסיפור הזה הוא בדיה. שמו והקריירה שלו נועדו לשקף ערכים רומיים מסורתיים, וייתכן שהם חלק מסדר היום של המחבר כשכתב את ה"היסטוריה אוגוסטה".

פרנסיסקו מדיוברבו ביראגו (Francisco Mediobarbo Birago), נומיסמטיסט מהמאה ה-17, דיווח על קיומו של מטבע לציון השנה השלישית לשלטונו של קנסורינוס. אולם היעדר מקורות למטבע כזה מגדיל את הסבירות שמדובר בזיוף. לואי-סבסטיאן לה נאן דה טילמון  הציע שקנסורינוס וויקטורינוס עשויים להיות אותו אדם.

## הערות שוליים

קטגוריה:קלאודיים
קטגוריה:נפטרים ב-270
קטגוריה:נפטרים ב-269
קטגוריה:רומאים בתקופת הקיסרות
דקסטרואמפטמין

**דקסטרואמפטמין** (באנגלית: **Dextroamphetamine**) הוא ממריץ של מערכת העצבים המרכזית, ואננטיומר של אמפטמין, המשמש לטיפול בהפרעת קשב ופעלתנות יתר (ADHD) ובנרקולופסיה. הממריץ משמש כמשפר קוגניציה וכמשפר ביצועים ונעשה בו שימוש פנאי כאפרודיזיאק וכמאיץ אופוריה.

דקסטרואמפטמין מגיע לרוב תחת שמות המותג אטנט (Attent) או דקסדרין (Dexedrine). הוא אננטיומר של אמפטמין בנוסף ללבואמפטמין , אך בניגוד ללבואמפטמין, הדקסטרואמפטמין בעל עוצמה חזקה יותר על מערכת העצבים המרכזית. דקסטרואמפטמין סולפט (dextroamphetamine sulfate) זמין בתור תרופה גנרית במינונים של 10, 20 ו-30 מ"ג. לעיתים קרובות, דקסטרואמפטמין משווק כקדם-תרופה (ליסדקסאמפטמין), תחת השם המסחרי ויואנס.

ההשפעות של דקסטרואמפטמין במינון רגיל כוללות מצב רוח מורם, ירידה בתיאבון, פה יבש, חריקת שיניים, כאב ראש, טכיקרדיה, ערנות  מוגברת, נדודי שינה, חרדה, רגזנות  ועוד. ההשפעות של דקסטרואמפטמין במנת יתר כוללות פסיכוזה (הזיות ומחשבות שווא), התמכרות ותמס שריר. אצל אנשים עם הפרעות פסיכוטיות וסכיזופרניפורמיות קיימות, הסיכון לפסיכוזה גבוה יותר גם במינונים רגילים.

הדקסטרואמפטמין, בדומה לאמפטמינים אחרים, מביא להעלאה במוליכים עצביים מונואמינים כגון דופמין, נוראפינפרין וסרוטונין (בעיקר באזור קליפת המוח הקדם-מצחית) דרך השלפוחית הסינפטית. לדקסטרואמפטמין מבנה כימי דומה לזה של האלקלואיד פנתילאמין.

## שימוש
הדקסטרואמפטמין משמש לטיפול בהפרעת קשב ופעלתנות יתר (ADHD) ובנרקולופסיה, ולעיתים קרובות הוא ניתן במרשם כתרופה מחוץ להתוויות לטיפול בדיכאון ובהשמנת יתר.

### הפרעות קשב ופעלתנות יתר
אצל בעלי חיים, שימוש תדיר בדקסטרואמפטמין עלול להוביל לשינויים אבנורמליים בסרוטונין ולניוון עצבי המוח. עם זאת, הוא יעיל בקרב אנשים עם הפרעת קשב ופעלתנות יתר, ואף עלול לשפר את התפתחות המוח. מחקרי דימות תהודה מגנטית (MRI) מצאו כי האמפטמין משפר את תפקוד הגרעין הזנבי, ואת תפקוד גרעיני הבסיס אצל אנשים עם הפרעת קשב ופעלתנות יתר.

ניסוי מבוקר הקצאה אקראית אצל אנשים עם הפרעות קשב ופעלתנות יתר מצא כי הדקסטרואמפטמין יעיל ובטוח. שני מחקרים הראו על שיפור ברמת החיים בהיבטים של פעלתנות יתר, אי-ריכוז ואימפולסיביות. טיפול בדקסטרואמפטמין אצל אנשים בעלי הפרעות קשב ופעלתנות יתר מפחית את הסיכון להפרעת שימוש בסמים.

### נרקולפסיה
נרקולפסיה היא הפרעה נוירולוגית כרונית, שמקורה אינו במחלות נפש או בעיות פסיכולוגיות, הנגרמת בדרך כלל בשל חוסר יכולת של המוח לווסת את מחזורי השינה והעירות. שימוש בדקסטרואמפטמין נמצא כיעיל לטיפול בנרקולפסיה, מכיוון שהוא מאיץ את התצורה הרשתית, אזור במוח המעורר את קליפת המוח להיות קשוב לגרייה חדשה ושומר על ערנות המוח.

## ראו גם
* מתאמפטמין
* אמפטמין
* סם פסיכואקטיבי

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:תרופות לטיפול בהפרעת קשב
קטגוריה:תרופות לפי א'-ב'
קטגוריה:סמים ממריצים
ויליאם הוקינס

**ויליאם הוקינס** (באנגלית: **William Hawkins**; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מקרוליינה הצפונית, איש המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית, שכיהן כחבר בית הנבחרים של קרוליינה הצפונית בשנים 1804–1805, בשנים 1809–1811, מתוכן בשנתיים האחרונות כיושב ראש הבית, ולאחר מכן ועד 1814 כמושל קרוליינה הצפונית ה-17. ב-1817 כיהן תקופת כהונה נוספת של שנה בבית הנבחרים.
## ראשית חייו
ויליאם הוקינס נולד בחוות המטעים של משפחתו, פלזנט היל , כיום בתחומי מחוז ואנס שבקרוליינה הצפונית, כאחד מ-12 ילדיהם של לוסי דייוויס הוקינס ושל פילמון הוקינס השלישי, חוואי וחבר האספה הכללית של קרוליינה הצפונית. כבחור צעיר, למד הוקינס משפטים בקרוליינה הצפונית בהדרכתו של השופט ג'ון ויליאמס , ובאוניברסיטת פרינסטון.
## קריירה פוליטית
במשך שנתיים עבד הוקינס בג'ורג'יה עם שבטי המוסקוגי  האינדיאנים כסוכן ממשלתי תחת דודו בנג'מין הוקינס, שהיה המפקח מטעם ממשלת ארצות הברית על שבטי האינדיאנים בדרום-המזרח. לאחר מכן הוא שב לקרוליינה הצפונית לעסוק בעריכת דין. ב-1801 הוא מונה על ידי המושל ג'יימס טרנר ליישב סכסוך ולדאוג להסדרה עם האינדיאנים משבטי הטוסקרואה  שנותרו במחוז ברטי שבקרוליינה הצפונית. הרוב הגדול של שבט זה היגר למדינת ניו יורק עד 1722, שם הם התיישבו יחד עם שבטי האונידה  מקונפדרציית האירוקוי.

ב-1804 נבחר הוקינס לבית הנבחרים של קרוליינה הצפונית מטעם מחוז וורן, וכיהן בו תקופת כהונה אחת של שנתיים. ב-1809 הוא נבחר מטעם מחוז גרנוויל וכיהן עד 1811. מ-1810 ועד תום כהונתו הוא שימש גם כיושב ראש בית הנבחרים.

בדצמבר 1811 נבחר הוקינס על ידי האספה הכללית כמושל קרוליינה הצפונית ה-17. הוא כיהן כמושל עד תום הגבלת הכהונה של שלוש השנים שבחוקת המדינה עד 1814, תקופה שחפפה למלחמת 1812. במהלך המלחמה, הוא תמך במאמצים הצבאיים של הממשלה הפדרלית וסייע בגיוס מיליציית מתנדבים של 7,000 איש.

לאחר תום כהונתו כמושל פרש הוקינס מהחיים הפוליטיים, למעט תקופת כהונה נוספת בבית הנבחרים ב-1817.

## חיים אישיים
ב-1803 נשא הוקינס לאישה את אן סוופסון בויד ממחוז מקלנבורג שבווירג'יניה, ולשניים נולדו שישה ילדים.

ויליאם הוקינס נפטר בעת שעשה בביקור במבצר הצבאי פורט הוקינס  (שנקרא על שם דודו בנג'מין הו'קינס) שבג'ורג'יה, ב-17 במאי 1819. ניטמן בבית הקברות בספרטה  שבג'ורג'יה.
## לקריאה נוספת

* Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 3, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, p. 1119.


## קישורים חיצוניים
* ויליאם הוקינס באתר אגודת המושלים הלאומית 
* ויליאם הוקינס באנציקלופדיה של קרוליינה הצפונית 
* ויליאם הוקינס באתר The Political Graveyard 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קרוליינה הצפונית
קטגוריה:מושלי קרוליינה הצפונית
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:חברי האספה הכללית של קרוליינה הצפונית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1777
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1819
בית הקברות של הרובע היהודי של ואיאדוליד

ממוזער|לוח לציון קבר שהתגלה ב"הטיילת המרכזית של קמפו גרנדה" 
**בית הקברות של הרובע היהודי של ואיאדוליד** (בספרדית: La **necrópolis de la judería de Valladolid**) משתרע על שטח גדול המכונה "הטיילת המרכזית של קמפו גרנדה" (Paseo Central del Campo Grande) בעיר ואיאדוליד, בספרד. בית הקברות שימש את הקהילה היהודית במקום, בין המאה ה-12 עד המאה ה-15. במהלך השנים, עבר מרחב עירוני זה, שיפוצים ושינויים ועל אף שהיו סימנים לכך שזה היה מקומו של בית הקברות היהודי בעיר, לא נערכו חקירות מעמיקות עד שנת 2002.

## מיקום
ואיאדוליד שוכנת כ-200 קילומטרים צפונית מערבית למדריד והיו שני רבעים יהודיים. הרובע העתיק יותר שכן בתוך חומות העיר, מדרום-מערב לעיר וקרוב לחומת "אלקזאר", הארמון המלכותי העתיק (Muralla del antiguo Alcázar Real). הרובע היהודי השני של ואיאדוליד הוקם לאחר שנת 1412 באזור שהיה אז מחוץ לחומות העיר, מצפון-מערב לרובע הישן, באזור שבו הוקם בהמשך מנזר סן בניטו הריאל (Monasterio de San Benito el Real), בין נהר הפיסוארגה (Río Pisuerga) לאזור רחוב דוקטרינוס (Calle de los Doctrinos) וכיכר סן בניטו (Plaza de San Benito), שהייתה בעבר "כיכר הסוּמים" (Plazuela de los ciegos). השרידים מבית הקברות היהודי נמצאו באזור של רחוב Calle de los Doctrinos (מתחיל במערב, בגשר Punte de Isabel la Ctolica' שמעל הנהר וממשיך מזרחה עד רחוב Santiago (ושם משתנה שם הרחוב ל-Cladio Moyano.

## היסטוריה
לאורך ימי הביניים היה מצב היהודים טוב למדי, עד המאה ה-15 שבה החל המצב להתדרדר. היהודים לא נדרשו לגור בגטו ושכנו, בין היתר, ברחובות קאל דל אילוסטר ריי (calle del General Almirante) וקאל דה לה רואה (Calle de la Rúa). לקהילה היו כשמונה בתי כנסת ובית הכנסת הראשי היה ליד האלקזאר והם עסקו במקצועות שונים כמו צורפות, חייטות, קצבות, תפירה, סנדלרות. ב-31 במרץ 1492 הוצא הצו לגרוש היהודים מספרד, ובכללם, עזבו גם יהודי ואיאדוליד את עירם.

### החפירות
בשנת 2002, החליטה מועצת העיר לשפץ את אזור המכונה Paseo Central del Campo Grande.
על פי מסמך בכתב יד שמצאה ההיסטוריונית Adeline Rucquoi (מספר 10662, שנמצא בספרייה הלאומית של ספרד במדריד), זה היה מקומו של בית הקברות היהודי, שאדמותיו נמכרו במכירה פומבית תמורת 25,000 מאראוודי (maravedíes). בחפירות ארכאולוגיות שנערכו באזור נמצאו 78 קברים ונחשפו שרידי שלד שונים הפרושים על שטח של 200 מטרים רבועים, שתוארכו לתקופה שבין המאות ה-12 ל-14. שרידי השלדים נקברו על פי הטקס היהודי: כל גופה הונחה בקבר פשוט, בתוך ארון קבורה מעץ, בכיוון מערב-מזרח, כשהזרועות מושטות וכפות הידיים פונות כלפי מעלה. הקברים היו של בודדים, למעט שני שקים שבהם התגלו עצמות מבוגרים וילדים יחד עם עצמות של בעלי חיים.

הערכת הארכאולוגים שחפרו במקום שהיו בבית הקברות כאלף קברים.

## הנצחה
במקום המשוער של בית הקברות הונח לו ציון ועליו ציטוט מדברי משה אבן עזרא:

## קישורים חיצוניים
* צילום הלוח עם דברי משה אבן עזרא

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרד: בתי קברות
קטגוריה:ואיאדוליד
קטגוריה:ספרד: ימי הביניים
קטגוריה:אירופה: בתי קברות יהודיים
קארין דור

**קארין דור** (בגרמנית: **Karin Dor**; 22 בפברואר 1938 – 6 בנובמבר 2017) הייתה שחקנית גרמנייה. גילמה את דמותה של הלגה ברנדט, נערת בונד בסרט "אתה חי רק פעמיים" ושיחקה גם בסרטו של אלפרד היצ'קוק, "טופז".

## חיים אישיים
דור נולדה בוויסבאדן והחלה את דרכה כשחקנית ב-1953. כעבור כשנה נישאה ל, שהיה מבוגר ממנה ב-30 שנה. לשניים נולד ילד. ב-1968 התגרשו. ב-1972 נישאה לגונטר שומאקר והתגרשה ממנו ב-1974. ב-1988 נישאה ל והייתה נשואה לו עד מותו, ב-2007.

ביולי 2016, בעת חופשה בדרום טירול, נפלה דור ארצה לאחר שנדרסה בטעות על ידי אישה עם עגלת תינוק. הנפילה גרמה לפצע בראשה בגודל של 4 סנטימטרים, אותו היה צריך לתפור בבית החולים. היא איבדה את זיכרונה למשך שעה.

בינואר 2017 חזרה לפתע לאיתנה. אולם מצבה החמיר במהירות במרץ אותה השנה והיא אושפזה בבית אבות, שם נפטרה בסופו של דבר כעבור שמונה חודשים, בגיל 79.

## קישורים חיצוניים
* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נערות בונד
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1938
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1938
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-2017
קטגוריה:גרמניות שנפטרו ב-2017
אחמד תווכולי

**אחמד תווכולי** (בפרסית: **احمد توکلی**; 5 במרץ 1951 – 23 ביולי 2025) היה פוליטיקאי ועיתונאי איראני שמרני, שבין היתר היה חבר במועצה האיראנית לאבטחת אינטרס המשטר, המנהל הכללי של אתר החדשות אלף, מנהל מרכז המחקר של המג'לס ומייסד ארגון מעקב הצדק והשקיפות.

## קריירה
בחודשים הראשונים שלאחר המהפכה האסלאמית היה תווכולי ראש תחנת משטרה, חבר הוועדה המהפכנית האסלאמית, סגן התובע והתובע המהפכני של בהשהר  בצפון איראן, אך לא נשאר בעניינים צבאיים ומשפטיים ובשנת 1988 התמנה לדובר ממשלתו של מוחמד עלי רג'אי. לאחר מכן הוא הפך לשר העבודה והרווחה בממשלתו של מיר-חוסיין מוסאווי, אך התפטר בטרם הושבעה הממשלה.

תווכולי נכנס לראשונה לפרלמנט האיראני כנציג בהשאהר, ולאחר מכן כיהן שלוש קדנציות רצופות ככנציג של טהראן, ריי, שמיראנאת  ואסלאמאשההר . במהלך כהונתו הפרלמנטרית, שימש תווכולי כראש מרכז המחקר הפרלמנטרי, והוביל את מחקרי החקיקה והערכות המדיניות של הגוף מתחילת הפרלמנט השביעי ועד אמצע התשיעי.

תווכולי התמודד פעמיים לנשיאות, אך הפסיד: בבחירות ב־1993 מול אכבר האשמי רפסנג'אני וב-2001 מול מוחמד ח'אתמי.

## השקפתו ודעותיו
בבחירות לנשיאות איראן ב־2005 תמך תווכולי במחמוד אחמדינז'אד, אך לאחר זמן מה הפך למבקרו. הוא היה אסלאמיסט שמרן שהתנגד לכלכלה הקפיטליסטית ותמך בשליטת הממשלה בכלכלה. הוא ביקר בחריפות את אחמדינז'אד על כך שהזכיר בנאומיו רק את איראן ולא את האסלאם כולו.

תווכולי נלחם בשחיתות וצידד בשקיפות של החלטות ומהלכים ממשלתיים, במיוחד בענייני כלכלה. הוא הגיש תלונות פומביות נגד פקידים, כולל נגד רסול דינרוונד (Rasoul Dinarvand). החקירה הובילה לפיטורים בתוך המשרד.

לאחר בחירות לנשיאות ב-2009 ודיכוי מחאות "התנועה הירוקה", התנגד תווכולי לשידורים בטלוויזיה, של הודאות בכפייה של עצורים.

## עיתונאות
בשנות ה-90 למד תווכולי כלכלה באוניברסיטה בבריטניה, עם מלגה ממשרד המדע ולאחר שחזר לאיראן ייסד את העיתון "פרדא" (فردا). קודם לכן, הוא כתב בעיתון השמרני "רסאלת" (رسالت). לעיתון תחת ניהולו הייתה גישה ביקורתית למדיניות הכלכלית של תקופות הנשיאות של האשמי רפסנג'אני וח'אתמי. העיתון נסגר לאחר זמן מה עקב בעיות כלכליות. בהמשך הוא ייסד ועמד בראש אתר החדשות "Af" ומוסד בשם "Integrity and Justice Watch". בשניהם הִרבה למתוח ביקורת על "הפרות פיננסיות ומנהליות" והזהירו מפני ההשלכות של התערבות הצבאית בפעילות הפוליטית והכלכלית.

## חיים אישיים
תווכולי היה בן דוד של עלי לאריג'אני.

בשנותיו האחרונות הוא חלה בפרקינסון ונפטר מהתקף לב בטהראן, ב-23 ביולי 2025, בגיל 74.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שרי ממשלת איראן
קטגוריה:ילידי 1951
קטגוריה:איראנים שנפטרו ב-2025
קטגוריה:נפטרים מהתקף לב