open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ישראל זמיר (קצין)

**ישראל זמיר** (נולד ב-1935) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, כיהן כקצין קשר ואלקטרוניקה ראשי.

## ביוגרפיה
זמיר (במקור נכטיגל) נולד בפולין ועלה לארץ ישראל ב-1947. התגייס לצה"ל ב-1955. ב-1957 הצטרף לחיל הקשר, עבר קורס קציני קשר ושירת כקצין קשר גדודי בחטיבת הצנחנים ומדריך בבסיס הדרכה של חיל הקשר. במלחמת ששת הימים שירת כקצין הקשר של חטיבה 7. בתקופת מלחמת ההתשה שימש קצין הקשר של פיקוד הדרום. ב-1972 מונה לעוזר קצין קשר לארגון ומבצעים ושימש בתפקיד במהלך מלחמת יום הכיפורים. בתחילת 1975 מונה לסגן קצין קשר ראשי ובספטמבר 1975 מונה לקצין קשר ראשי והועלה לדרגת תת-אלוף. שירת בתפקיד עד אוגוסט 1979, יצא ללימודים והשתחרר משירות הקבע ב-1980. בתקופתו כקצין קשר ראשי פיקד על פעולות הקשר במבצע יונתן, תקופת כהונתו התאפיינה ברכש של ציוד חדיש ושיתוף פעולה עם ארצות הברית.

לאחר שחרורו הצטרף לקונצרן כור, מונה למנהל חברת "קרן אלקטרוניקה" ומנהל חברת "טלכור", שימש מנכ"ל חברת "טלרד". בינואר 1986 מונה למנהל חטיבת האלקטרוניקה של כור. בשנים 1994–2000 כיהן כמנהל חברת תדיראן, שבתקופת כהונתו עברה תהליך הבראה, הפיכתה לחברת החזקות שתחתיה חברות בע"מ שונות ומכירת פעילויות. לאחר פרישתו מתדיראן מונה לחבר דירקטוריון חברת ECI Telecom.

זמיר בוגר לימודים מתקדמים בניהול באוניברסיטת תל אביב הוא אב לשלושה.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* תא"ל ישראל זמיר - קצין קשר ואלקטרוניקה, מעריב, 30 בספטמבר 1975

## הערות שוליים

קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:קציני קשר ראשיים
קטגוריה:מנכ"לים יוצאי שירות קבע בצה"ל
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1935
בני מידן

**בני מידן** (נולד ב-22 במרץ 1944) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, כיהן כקצין קשר ואלקטרוניקה ראשי.

## ביוגרפיה
מידן נולד בתל אביב. בוגר בית הספר המקצועי אורט סינגאלובסקי במגמת טכנאות אלקטרוניקה. ב-1962 התגייס לצה"ל ושירת בחיל הקשר כטכנאי צ"ן בגדוד הקשר של פיקוד המרכז. ב-1963 סיים קורס קצינים ושימש מדריך בקורס קציני קשר. השתחרר ב-1964. במלחמת ששת הימים שימש מפקד פלוגת קשר במילואים באוגדה 31 ולאחר מכן שימש במהלך מלחמת ההתשה כסגן מפקד גדוד הקשר של אוגדה 143. ב-1970 חזר לשירות הקבע. שירת כמפקד קורס קציני קשר, סגן מפקד גדוד קשר פיקודי ובמלחמת יום הכיפורים שימש קצין קשר בפיקוד המרכז. ב-1976 מונה לקצין הקשר של פיקוד הצפון ומילא תפקיד זה במבצע ליטני. במלחמת לבנון הראשונה שימש ראש מחלקת מבצעים של חיל הקשר. לאחר המלחמה שימש סגן קצין קשר ראשי. בספטמבר 1986 מונה לקצין קשר ראשי וקודם לדרגת תת-אלוף. כיהן בתפקיד עד מאי 1990.

לאחר שחרורו כיהן כמנכ"ל ויושב ראש בחברות בקבוצת תדיראן, בין השאר שימש יו"ר חברת "תדיראן קשר". כיהן כיו"ר חברות בת בקבוצת פורמולה מערכות ודירקטור בחברות רבות.

מידן בעל תואר ראשון בהיסטוריה מאוניברסיטת תל אביב ובוגר המכללה לביטחון לאומי. אב לשלושה, בהם רן מידן, מנכ"ל "נטפים".

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* תא"ל בני מידן - קצין קשר ואלקטרוניקה ראשי, מעריב, 12 בספטמבר 1979

קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:קציני קשר ראשיים
קטגוריה:מנכ"לים יוצאי שירות קבע בצה"ל
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון אורט סינגאלובסקי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1944
בית הכנסת הנשיא

**בית הכנסת הנשיא** (לשעבר: בית הכנסת "רחביה") הוא בית כנסת מרכזי בשכונת רחביה בירושלים, השוכן ברחוב אוסישקין 24.

## היסטוריה
בית הכנסת הוקם בשנת 1932, ביוזמת התעשיין הירושלמי אהרן חיות, ונקרא בית הכנסת "רחביה". לפני הקמתו פעלו בשטח המבנה גן ילדים ובית ספר יסודי, ולצורך פתיחת בית הכנסת הורחב המבנה. מבנה בית הכנסת תוכנן על ידי האדריכלים מאיר רובין ואלכסנדר פרידמן. 

בבית הכנסת התפללו תושבי השכונה, ובהם אישים ידועים שהתגוררו בה, בראשם נשיא מדינת ישראל יצחק בן-צבי. כמו כן התפלל בו חותנו של בן צבי, יונה לישנסקי, אביהן של רחל ינאית והפסלת בתיה לישנסקי. בבית הכנסת הוצבה מנורה שפיסלה בתיה לישינסקי ונתרמה על ידי רחל ינאית. בקומה העליונה מוצב ויטראז' של האמן דוד הילמן. בשנותיו הראשונות שכן במקום כולל אוהל תורה בראשותו של הרב יצחק אייזיק הלוי הרצוג.

במשך שנים רבות כיהן חיות כיושב ראש ועד בית הכנסת והיה הרוח החיה שלו. באחת השנים הגיע יהודי אמריקאי להתפלל בבית הכנסת בתפילות ראש השנה. בית הכנסת היה מלא עד אפס מקום. גבאי בית הכנסת הוליך את האורח למושב הפנוי היחיד, ובמקרה היה זה המושב שליד מושבו של הנשיא בן צבי. היהודי התרגש מהמחווה, הוא התכבד לעלות לתורה ונדר לבית הכנסת 250,000 דולר. כספי התרומה שימשו להשלמת בנייתו של בית הכנסת. על הקיר תלוי שלט הוקרה לנדיב האלמוני.

לאחר מותו של הנשיא בן צבי, בשנת 1963, שונה שם בית הכנסת ל"הנשיא", לזכרו של בן צבי. על מושבו של בן צבי בכותל המזרח של בית הכנסת חקוק שלט זיכרון.

מאז שנות ה-90, בית הכנסת נעשה מרכז לעולים מאמריקה ושאר מדינות דוברי אנגלית המתגוררים ברחביה.  בית הכנסת ידוע גם בשם **[[ישראל הצעיר]] של רחביה**, התפילות מנוהלות עם אופי אמריקאי, והדרשות והשיעורים המתקיימים בבית הכנסת, כמו אתר האינטרנט של בית הכנסת, הם באנגלית. עם זאת, בנוסח התפילה עצמו, שומרים על מנהגי הפרושים כפי שנהגו בבית הכנסת מאז ומתמיד. רבני בית הכנסת הם הרב דוב ברל ויין והרב איתיאל גולדוויכט.

## לקריאה נוספת
*ראובן גפני, **מקדש מעט : בתי כנסת מוכרים ונסתרים בירושלים**, הוצאת יד יצחק בן צבי תשס"ד, עמ' 37-46.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

הנשיא
הנשיא
קטגוריה:רחביה: מבנים
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן מאיר רובין
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן אלכסנדר פרידמן
יחידת עילית (סרט, 2011)

**יחידת עילית** הוא סרט פעולה בריטי-אוסטרלי משנת 2011, בכיכובם של ג'ייסון סטיית'האם, קלייב אוון ורוברט דה נירו ובבימויו של גארי מק'קנדרי. הסרט מבוסס על רומן משנת 1991 בשם "אנשי הנוצות" מאת ראנולף פינז.

## עלילות הסרט
הסרט מגולל אפילוג משנת 1980 המתאר קבוצת שכירי חרב, דני ברייס (ג'ייסון סטיית'האם), האנטר (רוברט דה נירו), דייוויס (דומיניק פרסל), ומאייר (עדן יאנג), שנשלחו למקסיקו במטרה לרצוח גבר מסוים. דני מבלי משים הורג אותו מול הילד הצעיר שלו, ואז נפצע במהלך המילוט. כתוצאה מאירוע זה, דני פורש וחוזר אל מולדתו אוסטרליה.

בשנה שלאחר מכן, זומן דני לעומאן על ידי שייח' עומר, חולה סרטן סופני, אשר אסר את האנטר מאחר שלא עמד במשימתו עליה הובטח לו שכר 6,000,000 דולר. בפגישה נאמר לדני כי באם הוא לא יבצע את משימתו, האנטר יוצא להורג.

בפגישה התבקש דני להרוג שלושה סוכני SAS לשעבר, סטיבן האריס (לאצ'י האלמה), סטיבן קריג (גרנט באולר) וסימון מקאן (דניאל רוברטס) אשר מואשמים בכך שרצחו את שלושת בניו של השייח' בעת היותם חפים מפשע. השייח' הציב תנאי לדני, לפיו הוא יקבל את שכרו רק אם ימסרו הקלטות בהם ישמעו הנאשמים מתוודים ומודים ברצח האנשים אותם ביצעו ולהפוך את מותם לתאונות. דני נתבקש לעשות זאת בטרם מות השייח'. דני מתאחד עם דייוויס ומאייר. הם מסכימים לעזור לו תמורת חלק מן הכסף.

כאשר דני ומאייר מתגנבים אל בית היעד הראשון שלהם, נשלחים שאר חברי החוליה לחקור אודות מיקום חברי ה-SAS ששירתו באותה עת וחשודים באותו הרצח. סטיבן האריס החל לתחקר בעומאן, ודייוויס באנגליה אצל אנשי הבר המקומיים. כך נודע לאנשי "נוצות", חברה סודית של פעילים לשעבר, על תחקור זה, כשבעקבותיו נשלח ספייק לוגן (קלייב אוון), לחקור.

בהמשכו, דני חוזר לעומאן ונותן לשייח את ההודאה המוקלטת האחרונה, שאותה זייף בהתאם לנסיבות. האנטר שוחרר וחוזר אל משפחתו, בעוד דני חוזר לאוסטרליה ומתאחד עם אן (איבון סטרהובסקי), היכרות ילדות. בקרוב, הוא הודיע על ידי הסוכן כי יש אדם אחד האחרון שהשתתף רצח בני השייח' וכי האיש הזה, ראנולף פינז, עומד לשחרר ספר על חוויותיו כחבר של SAS.

## הספר
העלילה לסרט מבוססת על הרומן "אנשי הנוצות" של רנולף פינז והוא מבוסס על סיפור אמיתי, לטענת פינז. כמה אלמנטים מתוך הספר השתנו כדי להפוך את הסרט לאמין יותר לקהל.

ראנולף פינז, מחבר הספר, טוען כי חברה חשאית בשם "אנשי הנוצות", המורכבת מחברי SAS בדימוס, פעלו בין הצללים. הם נקראים "אנשי נוצות" משום שהשפעתם והתערבותם היו מתוחכמים, כמו מגע נוצה. זה גם רמז לשלוש נוצות של גדודי הצבא הבריטי. תפקידם היה להגן על אנשי SAS ועל משפחותיהם ולנקום על עוולות או על נזק שנגרם להם.

המתרחש מאחורי החלקה השתנה מקבוצת טרור טרוריסטית שהוכשרו על ידי הסובייטים, המכונה "המרפאה" לשיח' עומר, שנשלח בגלות לאחר מותו, לאחר ששלושת בניו הבכורים מתים בג'יהאד. השייח 'שוכר קבוצה של שכירי חרב מעולים ומיומנים, מעניק להם תקציב בלתי מוגבל, ומחזיק את אחד מחבריהם כבני ערובה, כדי שיסיימו את המשימה שהציב עבורם.

היעדים הם שלושה סוכני SAS (אחד שעדיין משרת וגיבור מלחמה מעוטר) ששירתו בעומאן בשנות ה-70. מותם חייב להופיע בטעות כדי למנוע מעשי תגמול. בסרט, נוסף לו תנאי שהם חייבים להודות שהם הרוצחים לפני שהם נהרגים.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:סרטים בריטיים המבוססים על סיפור אמיתי
קטגוריה:סרטים בריטיים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטי 2011
קטגוריה:סרטי פעולה בריטיים
קטגוריה:סרטים אוסטרליים
קטגוריה:יחידות מיוחדות בקולנוע ובטלוויזיה
ארזי הלבנון (קינה)

**ארזי הלבנון** היא קינה הנאמרת בתשעה באב בקהילות אשכנז המזרחי וחלק מקהילות אשכנז המערבי, ומתארת את מותם של עשרה הרוגי מלכות בזמן חורבן בית המקדש השני ואחריו. מחבר הקינה הוא רבי מאיר בן יחיאל בן המאה ה-13.

## תוכן הקינה וזמן אמירתה
קינה זו נאמרת בתשעה באב רק לפי מנהג אשכנז (בנוסח פולין וקצת קהילות אשכנז המערבי). ישנם מספר מקורות המתארים את מותם של עשרת הרוגי המלכות וקינה זו מבוססת על גרסה ב' כפי שהתפרסמה על ידי אהרן ילינק.

קינה זו קצרה יותר מהקינה אלה אזכרה הנאמרת ביום הכיפורים לנוסח אשכנז ובתשעה באב לנוסח הספרדים. 

בנוסח הדפוסים ישנם בקינה זו תיאורים לשמונה הרוגים בלבד. בנוסח מתוקן שפרסם דניאל גולדשמידט נוספו שורות חסרות על פי כתבי יד, ובהם תיאור מותם של רבי אלעזר בן דמא ורבי חנינא בן חכינאי. 

בנוסח הדפוס יש שיבוש בסדר האקרוסטיכון. בנוסח שפרסם גולדשמידט האקרוסטיכון מושלם, ומורכב מאותיות הא"ב ולאחריהן שם המחבר – "מאיר בן יחיאל חזק ואמץ יחיה בן יחיאל".

## קישורים חיצוניים

* ביאור לקינות מהרב אהרן וקסלשטיין

## הערות שוליים

קטגוריה:קינות לתשעה באב
קטגוריה:יצירות עם אקרוסטיכון
קטגוריה:עשרת הרוגי מלכות
פרנץ דה פאולה, נסיך ליכטנשטיין

**פרנץ דה פאולה, נסיך ליכטנשטיין** (בגרמנית: **Franz de Paula von Liechtenstein**, 25 בפברואר 1802 - 31 במרץ 1887), היה נסיך גרמני מבית ליכטנשטיין וגנרל בצבא האוסטרי אשר השתתף בדיכוי המרד ההונגרי של 1848.

## ביוגרפיה
פרנץ דה פאולה נולד ב-25 בפברואר 1802 בווינה, ליוהאן הראשון יוזף, נסיך ליכטנשטיין וליוזפה, רוזנת פירסטנברג-וייטרה, בתם של יואכים אגון, רוזן פירסטנברג-וייטרה וסופיה מריה, רוזנת אטינגן-ואלרשטיין. אלויס קיבל חינוך מעולה, ולאחר מכן ערך את הטיול הגדול באיטליה, שווייץ, אנגליה וסקוטלנד.

בשנת 1821 התגייס פרנץ דה פאולה בדרגת לוטננט לצבא האוסטרי, והצטרף לרגימנט הפרשים הקלים ה-1. בשנת 1824 הועלה פרנץ דה פאולה לדרגת אובר לוטננט ברגימנט האולאנים ה-3, ובשנת 1825 הועלה לדרגת ריטמייסטר ברגימנט האולאנים ה-2. בין השנים 1828–1830 שירת פרנץ דה פאולה כמפקד גדוד ברגימנט האולאנים ה-3, ובשנת 1832 מונה למפקד רגימנט ההוסארים של המשמר, ובשנת 1836 הועלה לדרגת אוברסט. במהלך מהפכות אביב העמים בשנת 1848, הועלה פרנץ לדרגת גנרל מיור, ומונה למפקד כוחות העתודה באיטליה. באוקטובר 1848 הוא הצטרף לצבא של אלפרד הראשון, נסיך וינדיש-גרץ בדרגת לוטננט פילדמרשל, והשתתף בדיכוי המרד ההונגרי של 1848. ביולי 1849 מונה פרנץ דה פאולה למפקד הקורפוס ה-4, וב-16 באוקטובר אותה שנה מונה למפקד הקורפוס ה-3 בהונגריה, ולאחר מכן מונה לקולונל הכבוד של רגימנט ההוסארים ה-9. בשנת 1859 הועלה פרנץ דה פאולה לדרגת גנרל חיל הפרשים, ובין השנים 1860–1866 כיהן כמפקח הכללי של חיל הפרשים. בנוסף בשנים 1860–1861 הוא היה מפקד הכוחות האוסטרים בהונגריה. בשנת 1868 פרש פרנץ דה פאולה מהצבא, וב-31 במרץ 1887 הוא מת בביתו בווינה.

## משפחתו
ב-3 ביוני 1841 התחתן פרנץ דה פאולה עם אווה ז'וזפינה יוליה פוטוצקה, בתם של אלפרד וויצ'ך פוטוצקי ויוזפינה מריה צ'רטוריסקה, ממנה נולדו לו 4 ילדים:
* אלפרד, נסיך ליכטנשטיין (1842–1907)
* יוזפינה מריה יוליאנה, נסיכת ליכטנשטיין (1844–1854)
* לואיס, נסיך ליכטנשטיין (1846–1920)
* היינריך קרל אוגוסט, נסיך ליכטנשטיין (1853–1914)

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בית ליכטנשטיין
קטגוריה:ליכטנשטיינים שנולדו ב-1802
קטגוריה:נפטרים ב-1887
אקאני סימבינה

**אקאני סימבינה** (באנגלית: **Akani Simbine**; נולד ב-21 בספטמבר 1993) הוא אתלט דרום אפריקאי שיאן אפריקה בעבר בריצת 100 מטר.

## ביוגרפיה
סימבינה נולד בקמפטון פארק שבמחוז חאוטנג בדרום אפריקה.

בדצמבר 2012 קבע שיא דרום אפריקה עד גיל 20 בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.19 שניות. הוא השתתף באוניברסיאדת קאזאן (2013) ולא העפיל לריצת הגמר. ב-2014 סיים שני באליפות דרום אפריקה באתלטיקה בריצת 100 מטר, במשחקי חבר העמים 2014 סיים חמישי בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.37 שניות.

באליפות העולם באתלטיקה 2015 סיים במקום ה-11 בחצי הגמר בתוצאה של 10.02 שניות. באותה שנה זכה במדליית זהב בריצת 100 מטר באוניברסיאדת קוואנגג'ו בשיא אישי של 9.97 שניות וזכה במדליית ארד עם נבחרת השליחים. בתחילת 2016 קבע שיא דרום אפריקה של 9.96 שניות. ביוני אותה שנה זכה במדליית ארד בריצת 100 מטר באליפות אפריקה באתלטיקה ובמדליית זהב עם נבחרת השליחים.

ביולי 2016 קבע שיא דרום אפריקה בריצת 100 מטר של 9.89 שניות. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו סיים חמישי בגמר ריצת 100 מטר בתוצאה של 9.94 שניות. באליפות העולם באתלטיקה 2017 סיים חמישי בתוצאה של 10.01 שניות. באפריל 2018 זכה במדליית זהב במשחקי חבר העמים בתוצאה של 10.03 שניות ובמדליית כסף בריצת שליחים 100X4 מטר.

הוא ניצח באליפות אפריקה 2018 בריצה 100 מ'. באליפות אפריקה 2022 הוא זכה במקום השני אחרי פרדיננד אומורווה.

באולימפיאדת טוקיו סיים במקום הרביעי בתוצאה של 9.93 שניות. באליפות העולם באתלטיקה 2022 סיים חמישי בתוצאה של 10.01 שניות.

באולימפיאדת פריז (2024) סיים רביעי בשיא דרום אפריקה של 9.82 שניות. הוא זכה עם נבחרת השליחים 4X100 מטר במדליית כסף בשיא אפריקה של 37.57 שניות.

## שיאים אישיים
*ריצת 100 מטר: 9.82 שניות, 2024
*ריצת 200 מטר: 19.95 שניות, 2017

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אצנים דרום אפריקאים
קטגוריה:אצנים באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:אצנים באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:נושאי דגל דרום אפריקה באולימפיאדה
קטגוריה:זוכי מדליית כסף אולימפית: אתלטיקה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פרטוריה
קטגוריה:דרום אפריקאים שנולדו ב-1993
ניראז' צ'ופרה

**ניראז' צ'ופרה** (באנגלית: **Neeraj Chopra**; נולד ב-24 בדצמבר 1997) הוא אתלט הודי, אלוף אולימפי (טוקיו 2020), אלוף עולם (בודפשט 2023), סגן אלוף אולימפי (פריז 2024), סגן אלוף עולם (יוג'ין 2022), שיאן הודו ושיאן העולם עד גיל 20 בהטלת כידון.

## ביוגרפיה
צ'ופורה נולד בכפר במדינת הריאנה שבצפון הודו. אביו חקלאי ואמו עקרת בית. התאמן במועדון ספורט בפטיאלה שבפנג'אב וב-2015 עבר להתאמן בבנגלורו שבקרנאטקה. צ'ופרה התגייס לצבא הודו ב-2016. בשנת 2025 התחתן.

צ'ופרה זכה במדליית זהב בהטלת כידון במשחקי דרום-אסיה שנערכו בפברואר 2016 והשווה את שיא הודו של 82.23 מטר. ביולי 2016 זכה במדליית זהב בהטלת כידון באליפות העולם באתלטיקה עד גיל 20 שנערכה בבידגושץ'. הוא קבע בתחרות שיא הודו חדש ושיא עולם עד גיל 20 של 86.48 מטר. הוא היה בכך לאתלט ההודי הראשון המחזיק בשיא עולם. ביולי 2017 זכה במדליית זהב באליפות אסיה באתלטיקה בתוצאה של 85.23 מטר. באליפות העולם באתלטיקה 2017 קבע במוקדמות תוצאה של 82.26 מטר, סיים במקום ה-15 ולא העפיל לגמר.

במשחקי חבר העמים 2018 זכה במדליית זהב בתוצאה של 86.47 מטר. בתחרות ליגת היהלום שהתקיימה בדוחה במאי 2018 שיפר את שיא הודו ל-87.43 מטר. במשחקי אסיה זכה במדליית זהב בשיא הודו חדש של 88.06 מטר.

באולימפיאדת טוקיו זכה במדליית זהב בתוצאה של 87.58 מטר. ביוני 2022 שיפר את שיאו ל-89.94 מטר. באליפות העולם באתלטיקה 2022 זכה במדליית כסף בתוצאה של 88.13 מטר, לאחר אנדרסון פטרס (90.54 מטר).

באליפות העולם באתלטיקה 2023 זכה במדליית זהב בתוצאה של 88.17 מטר.

בפריז 2024 זכה במדליית הכסף בתוצאה של 89.45 מטר.

אחרי אולימפיאדת פריז החל להתאמן תחת שיאן העולם בהטלת כידון יאן ז'לזני.

בתחרות ליגת היהלום בדוחה ב-2025 שיפר את שיאו האישי ל-90.23 מטר.

באליפות העולם באתלטיקה 2025 שנערכה בטוקיו סיים במקום שמיני בהטלת כידון בתוצאה של 84.03 מטר.
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אתלטים הודים
קטגוריה:אלופי עולם באתלטיקה
קטגוריה:אלופים אולימפיים: הטלת כידון (גברים)
קטגוריה:מטילי כידון באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:ספורטאים אולימפיים הודים
קטגוריה:אלופים אולימפיים באולימפיאדת טוקיו (2020): אתלטיקה
קטגוריה:זוכי מדליית כסף אולימפית: אתלטיקה
קטגוריה:הודים שנולדו ב-1997
צוקית חכלילית

**צוקית חכלילית** (שם מדעי: *Monticola saxatilis*) הוא מין של ציפור שיר ממשפחת החטפיתיים. תחום התפוצה שלה מתפרש מדרום אירופה, דרך מרכז אסיה, ועד לצפון סין. כל האוכלוסיות נודדות בחורף אל אפריקה שמדרום לסהרה. הצוקית נצפית לעיתים נדירות בצפון אירופה. בישראל חולפת נדירה למדי, בעיקר באביב, באזורים הרריים. דוגרת נדירה בחרמון, ונדירה ביותר בגליל.
## מאפיינים
אורכה של הצוקית נע בין 17 ל-20 ס"מ. צבעיו של הזכר בקיץ ייחודיים, וניתן לזהותו בקלות: ראשו כחול-אפרפר, בטנו, חזהו וחלקו התחתון של הזנב כתומים, הכנפיים חומות כהות והגב לבן. צבעיהם של הנקבות והצעירים בולטים פחות: הגב אפור-כהה מנומר, בעוד צבעיהם של הבטן והחזה בהירים יותר, וגם הם מנומרים.

בתי הגידול המועדף על הצוקית הם גבעות, והצוקיות מצויות בדרך כלל ברום של מעל 1,500 מטרים מעל גובה פני הים. הקן מוקם בחללים בסלעים ובצוקים, והנקבה מטילה 4–5 ביצים בתטולה. הצוקיות החכליליות הן אוכלות-כל, וניזונות ממבחר מיני חרקים, פירות יער ולטאות קטנות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:חטפיתיים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1766
קטגוריה:ארץ ישראל: חטפיתיים
אבישג טורק

250px|ממוזער|אבישג טורק, אילת 2013
**אבישג קופמן-טורק** (נולדה בשנת 1975) היא שחיינית מים פתוחים אתגרית ישראלית. היא השחיינית הישראלית השנייה שחצתה בשחייה את תעלת למאנש, כ-34 ק"מ (2017), שיאנית ישראל בשחייה (מרתון) בשנת 2015, השחיינית הישראלית הראשונה שחצתה את תעלת קטלינה, בין האי סנטה קטלינה לדרום קליפורניה, כ-32.3 ק"מ (2018) וב-1 ביוני 2019 הקיפה את האי מנהטן ובכך הייתה לשחיינית הישראלית הראשונה שסיימה את אתגר שלושת הכתרים.

## ביוגרפיה
טורק נולדה וגדלה בקיבוץ שפיים ולמדה בבית החינוך המשותף חוף השרון. התאמנה בשחייה בצעירותה בקבוצת הפועל עמק חפר. היא התאמנה בקבוצת השחייה למאסטרס עולם המים בהדרכתו של אורי סלע. כיום, מתאמנת בקבוצת TLV Swim בהדרכת בן אושרי.

ב-29 באפריל 2015 חגגה טורק את יום הולדתה ה-40 בשיא ישראלי למרחק הרב ביותר ששחיין ישראלי שחה מעולם, כששחתה את המרחק של ריצת מרתון (42.195 ק"מ) לאורך חופי ישראל בזמן של 16:42 שעות, מהחוף של גבעת אולגה עד לחוף של פארק צ'ארלס קלור שבדרום תל אביב.

ב-1 באוגוסט 2017 צלחה טורק בשחיית סולו בניסיונה הראשון, את תעלת למאנש, מחוף דובר שבאנגליה לחוף קאלה שבצרפת בזמן של 13:32:31 שעות ובכך הייתה לשחיינית הישראלית הראשונה ולשחיין הישראלי השני, אחרי פרופ' איתן פרידמן, שעמד במשימה זו.

ב-28 בספטמבר 2018, השלימה טורק את אתגר צליחת תעלת קטלינה, כ-32.3 ק"מ, בין האי סנטה קטלינה לדרום קליפורניה, בתוצאה של 11:59 שעות ובכך הייתה לישראלית הראשונה שמשלימה את האתגר.

ב-28 במרץ 2019 השלימה טורק בפעם העשירית את חציית אורך הכנרת. זוהי החצייה המהירה ביותר שלה בזמן של 5 שעות ו-50 דקות, והזמן המתועד הכללי המהיר ביותר עד אותה העת. טורק היא השחיינית היחידה עד היום שהשלימה 10 צליחות אורך של הכנרת.

ב-1 ביוני 2019 סיימה טורק את הקפת האי מנהטן ובכך הייתה לשחיינית הראשונה בישראל שסיימה את אתגר שלושת הכתרים.

ב-30 באוקטובר 2019 השלימה טורק חצייה כפולה של הכנרת לאורכה. היא התחילה מחוף אמנון בצפון אל חוף צמח ובחזרה לאמנון. בסה"כ 41 ק"מ בזמן של 14 שעות ו-54 דקות. זהו המשחה המתועד הראשון של חצייה כפולה לאורכה של הכנרת.

ב-8 בספטמבר 2023 היא חצתה את התעלה הצפונית מאירלנד לסקוטלנד ובכך הייתה לשחיינית הישראלית הראשונה שחצתה תעלה זו בשחייה.

ב-27 באפריל 2024 באגם ליד צוכנזה, אוסטריה הייתה לאדם הישראלי הראשון ששחה קצת יותר ממייל (1616 מטר) בקור בטמפרטורה של מתחת ל-5 מעלות צלזיוס בתוצאה של 30:40 דקות.

## חיים אישיים
טורק חברת קיבוץ שפיים ואם לשתי בנות. היא מאמנת שחייה (בבריכה ובים) ומלווה חופשות שחייה בארץ ובעולם.

## ראו גם
* שחיית מרתון במים פתוחים

## קישורים חיצוניים

* אבישג טורק , באתר עולם המים
* ניר שועלי, ספורטאית השבוע של שוונג || אבישג טורק, באתר shvoong, 18 בנובמבר 2014
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחייניות ישראליות
קטגוריה:שחייני מים פתוחים ישראלים
קטגוריה:שחיינים שצלחו את תעלת לאמנש
קטגוריה:שפיים: אישים
קטגוריה:בוגרות בית החינוך המשותף חוף השרון
קטגוריה:בוגרי בית החינוך המשותף חוף השרון
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1975
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1975
עיצום כספי

**עיצום כספי** הוא עונש כספי המוטל על ידי רשות מנהלית ללא שימוש בהליך הפלילי. העיצום הכספי משמש כלי רך יותר לכפיית ציות לרגולטור, מאשר הקנס המהווה חלק מההליך הפלילי.

השימוש בעיצום כספי מיועד כלפי גופים מפוקחים אשר בהתאם לרישיון שקיבלו אמורים להיות מודעים לחובות החלות עליהם ועל כן אין צורך בהליך פלילי לבירור מודעות לחובות אלו.  

## ישראל
במדינת ישראל הוחל בשימוש בעיצום כספי בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20. מאז, הוכנסו עיצומים כספיים למעל 40 חוקים, למשל לחוק להסדרת הטיפול באריזות. גובה העיצום הכספי נקבע בחוק המסמיך את הטלתו, ומגיע לפעמים למיליוני ש"ח. במקביל לסמכות להטיל עיצום כספי מתקיימת הסמכות לפתוח בהליך פלילי, וההחלטה על מסלול הענישה נתונה לגוף המפקח.  

### ערעור
בתחילה נהגה הכנסת לקבוע בחוק שערעור על עיצום כספי יוגש לבית משפט השלום וכי ערעור על פסק הדין דורש בקשת רשות מבית המשפט המחוזי. בשנת 2007 תוקן חוק בית המשפט לעניינים מנהליים ונקבע בו שערעורים על עיצום כספי לפי חוק התקשורת יוגשו לבית המשפט המחוזי בשבתו כבית משפט לעניינים מנהליים, וערעור על החלטת בית המשפט המחוזי יוגש בזכות לבית המשפט העליון. הנימוק לקביעה שהערעור יוגש לבית המשפט המחוזי היה שסכומי העיצום הכספי על פי חוק התקשורת גבוהים מאוד והסוגיות מסובכות. בהמשך, הוספו עיצומים כספיים אחרים לרשימת העיצומים הכספיים שערעור עליהם יוגש לבית המשפט לעניינים מנהליים, מבלי שהנימוק של סיבוך או סכום גבוה חל עליהם. במקביל, בחוקים נוספים נקבעו עיצומים כספיים שערעור עליהם יוגש לבית משפט השלום, מבלי שנקבע בחוק הליך הערעור על החלטת בית המשפט השלום. בית המשפט העליון קבע שעל פסקי דין לגבי עיצומים כספיים אלו יש זכות ערעור לבית המשפט המחוזי.

## קישורים חיצוניים
* עו"ד ליז ברלב-מונטיליו, עיגון אכיפה חלופית בחקיקה – עקרונות מנחים, ספטמבר 2018

## הערות שוליים

קטגוריה:משפט מנהלי
קטגוריה:ענישה
Dernière danse

"**Dernière danse**" (באנגלית: "**Last Dance**"; בעברית: "**הריקוד האחרון**") הוא הסינגל המוביל של הזמרת-יוצרת הצרפתייה אינדילה מתוך אלבומה הראשון, *[[Mini World]]*. הוא יצא לאור ב-13 בנובמבר 2013 וזכה להצלחה גדולה ברחבי העולם, כשהגיע בשיאו למקום הראשון במצעדים רבים, ובהם בישראל וביוון. את השיר כתבה אינדילה בעצמה והפיק סקלפוביץ', שהפיק לה שירים נוספים באלבום. השיר הפך לאחד השירים המזוהים ביותר עם צרפת, וביוטיוב זכה להצלחה רבה גם כן. זהו הסינגל המצליח ביותר בקריירה של הזמרת. הוא זכה לגרסאות כיסוי רבות ולרמיקסים רבים ברחבי העולם כולו. במצעד הבין-לאומי של מדיה פורסט הצליח לשהות בצמרת המצעד במשך ארבעה שבועות.

בשנת 2022 הפך הווידאו קליפ של "Dernière danse" לקליפ הצרפתי הנצפה ביותר בכל הזמנים.

## וידאו קליפ
תחילה, ניתן לראות את אינדילה עולה על גבעה שמשקיפה על העיר פריז שבצרפת, כשבידה היא מחזיקה מזוודה גדולה. לאחר מכן ניתן לראות את ההתחלה האמיתית כביכול של הווידאו קליפ. רואים אישה מבוגרת שמעיפה את אינדילה מחוץ לדלת הבית שלהן. לאחר שהיא נזרקת אל מחוץ לבית, כל המזוודה שאיתה גורשה מהבית מוטחת על הרצפה ופשוט נפתחת. לאחר שאינדילה אוספת את חפציה בחזרה לתוך המזוודה, היא מוצאת תמונה של מגדל אייפל, ומכניסה אותה לתוך כיס פנימי שנמצא במעילה השחור. בעודה מסתובבת ברחוב שעות רבות, היא בוהה בתוך כביש שמתמלא עשן וכולם בורחים ממנו. אינדילה נכנסת לתוך העשן ונאבקת שם ככל הנראה עם עצמה, כשלבסוף ניתן לראותה פוקחת עיניים, ובעצם כל מה שקרה היה ככל הנראה בגדר חלום. בסיום הווידאו קליפ עולה אינדילה על הגבעה ומסתכלת על השקיעה שמלווה את העיר פריז, כשמהיד שלה נשמטת התמונה של מגדל אייפל.

## מיקומי שיא
השיר זכה להצלחה עולמית, כשבשיאו הגיע למקום הראשון בישראל, ברומניה, ביוון ובטורקיה. בצרפת הסינגל הצליח להגיע למקום השני אך לא הצליח להעפיל לצמרת המצעד.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 2013
קטגוריה:סינגלי בכורה מ-2013
קטגוריה:שירי אינדילה
קטגוריה:שירים בצרפתית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אינדילה
קטגוריה:שירים על פריז
קטגוריה:שירים על ריקודים
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בטורקיה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון ביוון
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבין-לאומי של מדיה פורסט
קטגוריה:סינגלים בהוצאת קפיטול רקורדס
מאיר גריינימן

הרב **מאיר גריינימן** (נולד תרצ"ב, 1932) הוא רב ומחבר ספרים המתגורר בבני ברק ומרבני חוג חזון איש. מחבר סדרת הספרים "אמרי יושר" והספר "דינים והנהגות ממרן החזון איש".

## קורותיו
נולד בווילנה לרב שמואל שהיה עוזרם הקרוב של החפץ חיים והרב חיים עוזר גרודזנסקי, ממייסדי ועד הישיבות בווילנה ומפעיליו המרכזיים, מייסד "מרכז חינוך התורה" בארץ ישראל, והמוציא לאור של ספרי גיסו החזון איש. ולאמו צביה אחותו של החזון איש. שמו מאיר ניתן לו על פי הוראת החזון איש שהורה כך מחמת חלום שחלם באותם ימים.
בשנת תרצ"ה (1935), שנתיים אחרי עליית דודו החזון איש, עלה הילד מאיר עם הוריו ויתר משפחתו לארץ ישראל. בארץ ישראל למד בישיבות בבני ברק ובבגרותו במשך תקופה מסוימת התגורר בירושלים אצל אחיו הגדול רבי חיים גריינימן ללמוד עמו בצוותא.

נשא לאשה את צלה בתו של הרב בנימין זאב סוקולובסקי. דודו מצד אשתו היה הרב דב סוקולובסקי.

היה ראש כולל באור עקיבא. בשנים האחרונות למד ביחידות בזכרון יעקב במשך ימי השבוע, עד לתחילת מגפת הקורונה באמצע שנת תש"פ מאז הפסיק לנסוע לזכרון יעקב והחל ללמוד בביתו לצד מסירת שיעורים שבועיים לבני הישיבות בבני ברק.

## חיבוריו
חיבר את סדרת הספרים "אמרי יושר" אשר כתובה בדומה לסגנון הכתיבה של דודו החזון איש, ומתייחדת בכך שמובאות בה שמועות רבות ופסקי הלכות מדודו. בשונה מהחזון איש הוא מרבה לכתוב גם הערות קצרות וכותב גם בענייני אגדה.

חיבר את הספר "דינים והנהגות ממרן החזון איש", שנערך תוך התייעצות מרובה עם יתר תלמידי החזון איש, תוך זמן קצר נעשה הספר לרב-מכר.

## חיים אישיים
היה נשוי לצלה (לבית סוקולובסקי, נפטרה בי"א בסיון ה'תשע"ג) מילדיהם:
* הרב יונה – מלומדי כולל חזון איש
* הרב אברהם ישעיהו – תלמיד חכם וראש כולל בבני ברק
* הרב שלמה – מחבר הספרים "דרישה וחקירה" ומשפיע רוחני בירושלים ובחו"ל
* הרב צבי
* הרב שמואל - מחבר הספרים "זכר שמואל" על הש"ס
* הרב שאול
* הרב יצחק
* בתו - אשת הרב יחזקאל פלס, אב"ד בבית הדין של הרב נסים קרליץ בענייני אישות וגיטין.
* בתו - אשת הרב אברהם ישראל יעקובזון (בנו של הרב מרדכי עמרם יעקובזון וראש כולל בתל אביב)
* בתו - אשת הרב אפרים בוגרד, רב שכונת הר צבי
*בתו - אשת הרב רפאל שקולניק
אחיו: הרב חיים שאול גריינימן ואסתר - אשת הרב בנימין ביינוש פינקל ראש ישיבת מיר.

## קישורים חיצוניים
* 
*  משיעורי הרב מאיר גריינמן, לצפייה באתר בינינו
* 

קטגוריה:רבנים ליטאים
קטגוריה:רבנים חרדים
קטגוריה:רבנים ישראלים
קטגוריה:פרשני התלמוד
קטגוריה:תלמידי החזון איש
קטגוריה:משפחת קרליץ
קטגוריה:ראשי כולל אברכים ישראלים
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
מאיר
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1932
Kuki Linux

**קוקי לינוקס** (אנגלית: **Kuki Linux** הגייה מדויקת: Cookie Linux) הייתה הפצת גנו/לינוקס עם ממשק משתמש מבוסס Xfce. ההפצה פותחה כחלופה להפצת Linpus Lite שהייתה מערכת ההפעלה הראשית המותקנת על מחשבי Acer Aspire One, נחשבת להפצה קלה וחסכונית במשאבים.

היא פותחה על ידי צוות פיתוח שהיה מפוזר במדינות שונות: ז'ואהו פרו (Joao Ferro), ג'וסף בראדוק (Joseph Braddock), פדרו קוינטס (Pedro Quintas), דולסידו קוסטה (Dulcidio Costa) ושוחררה בתאריך 21 באוקטובר 2008 (גרסה 1.0, Alpha).

ההפצה ניתנת להורדה בגרסת 32 ביט (בגרסה מלאה או גרסה חלקית Lite), למכשירים עם מינימום 256MB זיכרון.

המערכת מופצת כשעליה מותקנות מראש תוכניות רבות כגון: תוכנת המסרים Pidgin, דפדפן האינטרנט FireFox, חבילת יישומים משרדיים Libre Office ועוד.

## רשימת גרסאות
צוות שחרר מספר גרסאות אל השוק, להלן 5 הגרסאות האחרונות:

## ראו גם
* Ark Linux
* SparkyLinux
* Linpus Linux
* DeLi Linux
*Element OS

## קישורים חיצוניים

* 
* עמוד ההפצה באתר Disrowatch. 
* האתר הרשמי דרך אתר Web.archive. 

קטגוריה:הפצות של GNU/לינוקס
קטגוריה:תוכנה חופשית
Mini World

***Mini World*** (בעברית: **עולם קטן** או **עולם זעיר**) הוא אלבום הבכורה של הזמרת-יוצרת הצרפתייה אינדילה. האלבום יצא לאור ב-24 בפברואר 2014, בהוצאת חברת התקליטים קפיטול רקורדס. את האלבום הקליטה אינדילה בין 2013–2014, כשאמרה בריאיון שהיא לקחה חלק רב באלבום, בין אם זה בכתיבת או הלחנת השירים.

מתוך האלבום יצאו סינגל שיווקי אחד ("Run Run"), וארבעה סינגלים רשמיים שזכו להצלחה בין-לאומית. המצליח ביותר מביניהם הוא הסינגל המוביל, "Dernière danse"; הוא זכה להצלחה עולמית, ובשיאו הצליח להגיע לפסגות מצעדים רבות, למכור כמויות עותקים נכבדות, ולהפוך לשיר המצליח ביותר של הזמרת. הוא הפך לקליפ הצרפתי הראשון בכל הזמנים שחצה את רף מיליארד הצפיות. תחילה, האלבום יצא לאור בטורקיה, ואז בכל שאר רחבי העולם בפורמטים שונים.

## רקע
תחילה, הודיעה אינדילה כי אלבום הבכורה שלה עתיד לצאת בין 2013 ל-2014. לאחר הקלטת האלבום, הלחנתו, והפקתו האלבום יצא לאור בטורקיה, ולאחר מכן בכל העולם. עוד לפני יציאת האלבום, הוציאה לאור אינדילה את הסינגל הראשון ממנו, "Dernière danse". כשראתה שהסינגל זכה להצלחה עולמית, היא הוציאה אחריו שלושה סינגלים נוספים. עם יציאת האלבום, הוא הצליח להגיע למקום הראשון במצעד אלבומי האייטונס שבצרפת. האלבום זכה להצלחה רבה ברחבי העולם, ובצרפת מכר למעלה מ-600 אלף עותקים. מכירותיו העולמיות עולות על כמיליון עותקים. שיר הנושא מתוך האלבום, "Mini World", זכה להצלחה בין-לאומית אף על פי שלא פורסם כסינגל. רמיקס בסגנון אניגמה שפורסם בשנת 2024 זכה להצלחה עולמית.

## רשימת רצועות

## מיקומי שיא
האלבום זכה להצלחה רבה במצעדים, והצליח להיכנס למצעדים שנתיים ושבועיים. בשיאו הצליח האלבום לכבוש את פסגת מצעד האלבומים הצרפתיים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-2014
קטגוריה:אלבומי אינדילה
קטגוריה:אלבומים בצרפתית
קטגוריה:אלבומי חברת קפיטול רקורדס
לטנוניים

**לטנוניים** (שם מדעי: Synodontidae) היא משפחת דגים ימיים מהסדרה דגי-לטאים.
## מאפיינים
רוב בני המשפחה הם קטנים אך כמה מינים מגיעים לאורך 60 ס"מ. ללטנוניים סנפירים קטנים ומותאמים לשכיבה על קרקעית הים בחיפוש והמתנה למזון. עיניהם וראשיהם גדולים ולסתותיהם בולטות ובעלות שיניים חדות, דבר המקנה להם דמיון ללטאות ים, ומכאן שמם.

הלטנוניים חיים בעומק של עד 400 מטר מתחת למים וצמודים לקרקעית הים רוב זמנם ויש להם יכולת לשחות. הם חיים בעיקר בימים הטרופיים והסובטרופיים הרדודים הסמוכים לחוף.

הלטנוניים טורפים הניזונים מדגים אחרים, דיונונים וסרטנים ומשתמשים בהסוואתם כדי ללכוד את הטרף.
## סוגים
* *Harpadon*
* *Saurida*
* *Synodus*
* *Trachinocephalus*

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1862
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי תאודור גיל
קטגוריה:דגי-לטאים
החומה הגדולה (סרט)

**החומה הגדולה** (במנדרינית תקנית: **長城** באנגלית: **The Great Wall**) הוא סרט פנטזיה אמריקני-סיני בבימויו של ג'אנג יי-מו ובכיכובם של מאט דיימון, ג'ינג טיאן, פדרו פסקל ווילם דפו. זהו סרטו הראשון של ג'אנג בשפה האנגלית. הסרט הוקרן בסין בסוף 2016 ובארצות הברית בתחילת 2017. הסרט עוסק ביחידת עלית במאה ה-11 המגנה על סין מפני מפלצות מסתוריות. הסרט קיבל ביקורות מעורבות, ונחשב לאכזבה קופתית.

## עלילה
במחצית הראשונה של המאה ה-11 קבוצת אירופאים נוסעים לסין במטרה להשיג אבק שרפה. הם מותקפים בידי שודדים אשר הורגים את מרבית הקבוצה. אלו שנמלטים מנסים למצוא מקלט במערה, אולם שם הם מותקפים בידי יצור מסתורי אשר הם מצליחים לראות רק את ידו. שני אלו ששרדו ויליאם גארין (מאט דיימון) ופיירו טובאר (פדרו פסקל) מגיעים אל החומה הגדולה של סין, ונופלים בשבי יחידה צבאית סודית אשר מונהגת בידי הגנרלית לין מיי (ג'ינג טיאן). הם מגלים שאנשי היחידה מתאמנים כל חייהם כדי להגן על סין מפני מפלצות מסתוריות אשר מכונות "טאו טאי", ותוקפות את סין אחת לשישים שנה.

## דמויות
* ויליאם גארין (מאט דיימון) - אירופאי אשר יוצא לסין במטרה למצוא אבק שרפה. מתמחה בשימוש בחץ וקשת.
* לין מיי (ג'ינג טיאן) - מפקדת הכוחות הסיניים המגנים על החומה.
* פיירו טובאר (פדרו פסקל) - חברו של ויליאם, אולם בהמשך בוגד בו ומנסה להפליל אותו ולהימלט.
* סר בלארד (וילם דפו) - אירופאי נוסף אשר נפל בשבי הסיני ושימש כמורה לאנגלית ולטינית. ניסה להימלט יחד עם טובאר, אולם בגד בו ונהרג במהלך תאונה.
* ואנג (אנדי לאו) - אסטרטג ויועץ של לין. נהרג בידי המפלצות.
* פנג יונג (לוהאן) - חייל סיני צעיר אשר ניצל ממוות בידי ויליאם, ומאוחר יותר מקריב את עצמו כדי לאפשר לחבריו לברוח.

## קישורים חיצוניים

* 

;ביקורת:
* יעל שוב, "החומה הגדולה": מה קורה כשמאט דיימון לוחם במפלצות בסין העתיקה?, באתר Time Out ישראל, 19 בפברואר 2017

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים סיניים
קטגוריה:סרטי 2016
קטגוריה:סרטי פעולה
קטגוריה:סרטי צבא
קטגוריה:סרטי פנטזיה
קטגוריה:סרטי היסטוריה חלופית
קטגוריה:סרטים רב-לשוניים
רבקה רביץ

**רבקה רביץ** (נולדה ב-7 באפריל 1976) היא אשת ציבור שכיהנה כראש הסגל של נשיא המדינה לשעבר, ראובן ריבלין, עמו עבדה משנת 1999. זכתה לתהודה תקשורתית בהיותה אשה חרדית ואם למשפחה מרובת ילדים בעמדה ציבורית בכירה. כיום מכהנת כראש המטה של ראש עיריית בית שמש שמואל גרינברג.

## ביוגרפיה
רבקה נולדה בישראל בשנת 1976 להורים שעלו מארצות הברית. היא השנייה מבין 10 אחים ואחיות. למדה במערכת החינוך בית יעקב וסיימה את לימודיה עם תעודת הוראה בהתמחות באנגלית.

לאחר כמה שנות עבודה עם ראובן ריבלין בכנסת, למדה מנהל עסקים ומדעי המחשב באוניברסיטה הפתוחה, ולאחר מכן השלימה תואר שני במנהל עסקים. נכון לשנת 2017, היא עובדת על דוקטורט במדיניות ציבורית באוניברסיטת חיפה.

### קריירה
אחרי נישואיה בגיל 18, החלה רביץ לעבוד במשרה חלקית כמורה בשכר נמוך. כאשר חמיה, הרב אברהם רביץ, יושב ראש ועדת הכספים של הכנסת חיפש עוזרת, היא הגישה מועמדות לתפקיד והתקבלה. כעבור שלוש שנים היא נאלצה לעזוב את העבודה עמו, בשל חוק חדש שאסר על פקידי ממשלה העסקת בני משפחה. החלה לעבוד כעוזרת הפרלמנטרית של חבר הכנסת ראובן ריבלין, שהיה גם הוא חבר ועדת הכספים. בהמשך הפכה לראש הלשכה וניהלה רבים מהקמפיינים שלו, לרבות קמפיינים לבחירתו כיושב ראש הכנסת ב-2003 וב-2009, ולבחירתו לנשיא מדינת ישראל בשנת 2014, אז הפכה לראש הסגל שלו.

בשנת 2021, בסמוך למועד סיום תפקידו של ריבלין כנשיא, הצטרפה רביץ אל ריבלין לפגישת עבודה אחרונה עם נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן, ובמהלכה כרע ביידן ברך בפניה כאות כבוד לאחר ששמע שהיא אם לשנים עשר ילדים.

בשנת 2022 מונתה רבקה רביץ לתפקיד ראש מדור תרבות חרדית במשרד התרבות והספורט..

בינואר 2023 הוציאה את הספר האוטביוגרפי "אם וארץ", בהוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר.

במרץ 2024 שמואל גרינברג ראש עיריית בית שמש מינה אותה לראש המטה שלו.

### חיים אישיים
נשואה ליצחק רביץ, ראש מועצת קריית יערים ולהם 12 ילדים. התגוררו בביתר עילית שם היה בעלה סגן ראש העיר, עד לספטמבר 2018, שבו עברו לקריית יערים.

## קישורים חיצוניים
* 
*
*
* 
*
*
*
*
*
*

## הערות שוליים

קטגוריה:חרדים ישראלים
קטגוריה:בני זוג של ראשי מועצות מקומיות בישראל
קטגוריה:קריית יערים: אישים
קטגוריה:חרדיות ישראליות
קטגוריה:עובדי בית הנשיא
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה הפתוחה
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה הפתוחה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1976
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1976
אלויס הראשון, נסיך ליכטנשטיין

**אלויס הראשון, נסיך ליכטנשטיין** (גרמנית: **Alois I von Liechtenstein**, 14 במאי 1759 - 24 במרץ 1805), היה נסיך ליכטנשטיין בשנים 1781–1805.

## ביוגרפיה
אלויס נולד ב-14 במאי 1759 בווינה, לפרנץ יוזף הראשון, נסיך ליכטנשטיין וללאופולדינה, רוזנת שטרנברג, בתם של פרנץ פיליפ, רוזן שטרנברג ולאופולדינה, רוזנת שטארהמברג. בצעירותו התגייס אלויס לצבא הקיסרי, אולם בשל בריאותו הלקויה הוא פרש עד מהרה מהצבא.

בשנת 1781 מת אביו פרנץ יוזף הראשון, נסיך ליכטנשטיין, ואלויס עלה לשלטון במקומו. אלויס התעניין בייעור, ומשום כך הורה על נטיעת עצים רבים בנחלותיו. בנוסף אלויס תמך בכריית הברזל מנחלותיו באזור אולומואוץ במוראביה, וכן טיפח מאוד את הפארק בלדניצה-ואלטיצה. אלויס הזמין את האדריכל יוזף הארדמוט לבנות לו ארמון חדש, וכן הרחיב את ספריית ליכטנשטיין באמצעות רכישה של אוספי ספרים מלאים.

במהלך שלטונו, בוצעה בליכטנשטיין ההוצאה להורג האחרונה בהיסטוריה שלה, כאשר ראשה של ברברה ארני נערף באשן על גנבה.

ב-15 בנובמבר 1783 התחתן אלויס בפלדסברג עם קרולינה, רוזנת מאנדרשייד-בלנקנהיים, בתם של יוהאן וילהלם, רוזן מאנדרשייד-בלנקנהיים ויוהנה מקסימיליאנה, רוזנת לימבורג-שטירום, אך לא היו לו ילדים ממנה.

ב-24 במרץ 1805 מת אלויס בווינה, ואחיו יוהאן הראשון יוזף, נסיך ליכטנשטיין עלה לשלטון במקומו.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:נסיכי ליכטנשטיין
קטגוריה:בית ליכטנשטיין
קטגוריה:אבירי מסדר גיזת הזהב
קטגוריה:ילידי 1759
קטגוריה:נפטרים ב-1805
אייל עמית

**אייל עמית** (נולד ב-1974) הוא סופר, בלוגר, מוציא לאור, תסריטאי, מספר סיפורים, סטנדאפיסט ובעל סטודיו לדיג'רידו.

## ביוגרפיה
עמית נולד, גדל והתחנך בגבעתיים. בצה"ל שירת בחיל המודיעין כעתודאי. לאחר השירות למד במכללת אפקה וסיים לימודים כמהנדס אלקטרוניקה.

בשנת 1999, בעקבות שוד מזוין שחווה בטיול בברזיל, החל לעסוק בכתיבה. בשנת 2001 הוציא לאור את ספרו הראשון, "צבע בכחול וזרוק לים", 38 סיפורים קצרים אודות הטיול אחרי השירות הצבאי. בשנת 2003 סיים לימודי תסריטאות בבית הספר חשיפה.

בשנת 2004 זנח את עולם ההייטק והקים את מוזה הוצאה לאור, הוצאת ספרים עצמית לספרי מסע, פנטסיה ועידן חדש. ההוצאה מנסה לתת דגש ליצירות מקור וליוצרים בעלי קול חדש, רענן וייחודי. באותה שנה הוציא לאור את ספרו השני כושי בלאנטיס, סיפור פנטסיה ניו-אייג' שמנסה לשפוך אור על נושא עבדות ההייטק בישראל.

בשנת 2009 פתח בלוג בשם הטור של אייל עמית והופיע כמספר סיפורים באירועים פרטיים ובתיאטרון הידית.

בשנת 2012 הקים סטודיו לבניה ונגינה בדיג'רידו. במקביל יצא במופע סטנדאפ-סיפורים בסגנון ספוקן סטוריז, ז'אנר שהיה חדש בארץ. המופע החליף במהלך השנים כמה שמות - "מופע הסיפורים של אייל עמית", "עכשיו!!!!", "תופעת יחיד" ועוד. בהמשך הופיע עמית גם בצוותא, בבית ציוני אמריקה, ובתיאטרון הקאמרי.

בשנת 2017, בעזרת גיוס הדסטארט, הוציא לאור את ספרו השלישי "וכתבתָּ", סיפורים אמיתיים מחייו של עמית, בסגנון הספוקן סטוריז.

עמית נשוי לענת, ולהם שני ילדים.

בסוף שנת 2017 יצא עמית עם משפחתו לטיול בעולם בלי תאריך חזרה מוגדר מראש.

## ספרים
* **וכתבתָּ** - 46 סיפורי חיים בז'אנר הספוקן סטוריז.
* **כושי בלאנטיס** - סיפורו של איש הייטק המואס בשגרת חייו ויוצא למסע.
* **צבע בכחול וזרוק לים** - 38 סיפורים קצרים המלווים מסע של בחור ישראלי.

## קישורים חיצוניים

* 

* דף אמן באתר התיאטרון הקאמרי

קטגוריה:אמנים ישראלים
קטגוריה:בדרנים ישראלים
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1974
רופרט ונסיטרט

**רופרט ניקולס ונסיטרט** (באנגלית: **Rupert Nicholas Vansittart**; נולד ב-10 בפברואר 1958) הוא שחקן אופי אנגלי. הוא הופיע במגוון תפקידים בקולנוע בטלוויזיה, על במת התיאטרון וברדיו, לעיתים קרובות הוא מגלם דמויות קומיות. הוא ידוע בעיקר מהופעתו בתפקיד לורד אשפורדלי בסדרת הדרמה של ITV "בקצב הלב" ובדמות לורד יון רויס בעונות הרביעית עד השביעית של הסדרה "משחקי הכס" של HBO.

## ביוגרפיה
ונסיטרט נולד בקרנלי שבמחוז סארי. הוא למד משחק ב-"Central School of Speech and Drama".

ב-1995 הופיע ונסיטרט בתפקיד מר הרסט, הגיס של קרוליין וצ'ארלס בינגלי, במיני-סדרה "גאווה ודעה קדומה". בהזדמנויות אחדות עבד עם רואן אטקינסון, וכיכב בתפקיד אורח בשני פרקים בסדרה "מיסטר בין" וב-"The Thin Blue Line", כמו כן השתתף בסרט "ג'וני אינגליש חוזר" סרט ההמשך של "ג'וני אינגליש".

ב-1993 שיחק ונסיטרט בסרט "שארית היום" בתפקיד סר ג'פרי רן, דמות המבוססת על סר אוסוואלד מוסלי מייסד המפלגה הפשיסטית הבריטית.

ב-1994 הופיע ונסיטרט בסרט "לב אמיץ" בתפקיד לורד בוטומס. ב-1995 השתתף בסרט "ארבע חתונות ולוויה אחת". ובסרט אי הפיראטים בתור קפטן פרקינס. ב-2003 שיחק בהפקה של המחזה "רעל ותחרה" בווסט אנד.

ב-2005 שיחק ונסיטרט בפרק "Market for Murder" בסדרה "רציחות במידסומר", ובאותה שנה גילם את גנרל אסקווית' בפרקים "Aliens of London" ו-"World War Three" בסדרה "דוקטור הו". ב-2006 גילם ונסיטרט את דמותו של תומאס ג'יי דוד בדרמה דוקומנטרית של ה-BBC בת שלושה חלקים בשם "Nuremberg: Nazis on Trial". ב-2008 שיחק בתפקיד הקונסול לנטולוס במיני-סדרה "ספרטקוס" של ה-BBC.

ב-2009 גילם בסרט "מרגרט" את פיטר מוריסון, ושנתיים לאחר מכן הופיע בתפקיד השר ג'ון ביפן בסרט עטור השבחים "אשת הברזל" בכיכובה של מריל סטריפ. גם על הבמה גילם דמויות פוליטיות, ב-2014 היה אחד השחקנים במחזה "Great Britain" בתיאטרון הלאומי. עוד הופיע במחזה "This House" בתפקיד קצין בצבא שהפך לפוליטיקאי.

ב-2009 הופיע ונסיטרט פעם נוספת בסדרה "רציחות במידסומר" בפרק בשם "The Dogleg Murders". ב-2010 שיחק בסדרה "רופאים" בדמות אנתוני צ'יפינגטון חבר של צ'ארלי. בסדרה "How Not to Live Your Life" גילם את האריסון אשטון לארד. הוא דיבב בתוכנית "World's Craziest Fools". עוד הופיע בשתי העונות האחרונות של הסדרה "המלחמה של פויל" בתפקיד סר אלק מיירסון, הבוס של פויל ב-MI5. ונסיטרט שיחק בתפקיד מר המפייג' בקומדיה "Bad Education" של BBC Three. ב-2014 החל לגלם את לורד יון רויס בסדרת הפנטזיה "משחקי הכס" של רשת HBO, והופיע מדי פעם בפרקים בעונות 4, 5, 6 ו-7.

ב-2016 שיחק בסדרה של ה-BBC "האב בראון" בפרק "The Missing Man" בתפקיד ארתור לה ברוק. בינואר 2016 גילם את הדמות של פיטר ג'נינג בפרק בסדרה "חדר מיון".

## חיים אישיים
ונסיטרט נשוי לאמה קייט ווטסון מאז 1987. לבני הזוג יש שני ילדים. בשנת 2000 שינתה את שמה לאמה ונסיטרט כשם משפחתו של בעלה, אחרי ששחקנית צעירה אחרת באותו שם החלה לככב בסרטי הארי פוטר.

## תיאטרון

* *The Revengers' Comedies* (1989)
* *Taking Steps* (1990)
* *The Revengers' Comedies* (1991)
* *A Westwood Diary* (1996)
* *Arsenic for Old Lace* (2003)
* *This House* (2013)
* *Great Britain* (2014)


## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אנגלים
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1958
חצאית עיפרון

ממוזער|חליפה עם חצאית עיפרון,1954.
ממוזער|חצאית עיפרון, 2014
**חצאית עיפרון** היא חצאית ישרה, צרה המגיעה בדרך כלל לברכיים. היא נקראת על שם צורתה: ארוכה וצרה כמו עיפרון.

## סגנון
חצאית עיפרון ניתנת ללבישה בפני עצמה או כחלק מחליפה. בדרך-כלל יש לה פתח בחלק האחורי, או בצדדים, כדי להקל על התנועה של הלובשת. לפעמים מאחורה יש קפל צר. חצאיות עיפרון העשויות מבד גמיש כגון סריג לא צריכות פתח או קפל מאחור.

נהוג לנעול נעלי עקב עם חצאית עיפרון, בצירוף גרביונים, מראה המזכיר את עידן חצאית העיפרון הקלאסית של 1950. ניתן גם ללבוש חצאיות עיפרון עם נעליים שטוחות, מה שמקנה ללובשת מראה צעיר ומזכיר את שנות ה-60.

## היסטוריה
קודמתה של חצאית העיפרון במערב הייתה חצאית האבל בהשראת הבלט הרוסי, שרווחה בסוף המאה ה-19 אך לא הייתה נוחה להליכה.

המעצב הצרפתי כריסטיאן דיור הציג את חצאית העיפרון הקלאסית באוסף האופנה שלו ב-1954. חצאית העיפרון הפכה במהירות לפופולרית מאוד, במיוחד עבור לבוש משרדי. הצלחה זו נבעה מרצונן של נשים ללבוש אופנות חדשות בעקבות מלחמת העולם השנייה, ולאחר הצנע הכלכלי בזמן המלחמה הקרה כאשר בדים היו יקרים.

## בעיות בלבישת חצאית עיפרון
חצאית עיפרון מקשה על תנועות הלובשת. ההליכה היא אטית, וכניסה ויציאה ממכונית לוקחת בפועל יותר זמן. החצאית מקשה מאוד על פעילויות כגון טיפוס על סולמות ורכיבה על אופניים. כאשר יושבים, הרגליים צריכות להיות קרובות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חצאיות
עתליה רוזנבאום

**עתליה (תלי) רוזנבאום** (נולדה ב-1960) היא מנהלת ישראלית שכיהנה בעבר כמנכ"לית משרד המדע, התרבות והספורט.

## ביוגרפיה
לרוזנבאום תואר שני בפסיכולוגיה תעשייתית מהטכניון (1989). עבודת הגמר שלה הציגה כלי לבחינת משמעת עובדים בארגונים.

בשנים 2001–2002 שימשה מנהלת משאבי אנוש בחברת התוכנה סנגייט.

ב-2003 החלה לכהן כמנכ"לית משרד המדע, התרבות והספורט. מתן וילנאי פיטר את רוזנבאום עם כניסתו לתפקיד שר המדע והטכנולוגיה ב-2005.

בשנים 2008–2009 ניהלה את המכון למדיניות ואסטרטגיה של המרכז הבינתחומי הרצליה.

במרץ 2009 נכנסה לתפקיד סגנית יו"ר המטה לביטחון לאומי לפיתוח אסטרטגי וארגון. במהלך כהונתה חדלה לשמש דירקטורית בחברת רפא"ל עקב חשש לניגוד עניינים. ביולי 2010 הדיח אותה יו"ר המל"ל, עוזי ארד. לאחר פרישתה מונתה למנהלת קרן גרמניה-ישראל למחקר ולפיתוח מדעי (GIF).

בספטמבר 2009 החליט יו"ר מפעל הפיס, שמעון כצנלסון, למנותה כנציבת מפעל הפיס לאחריות חברתית.

באוקטובר 2015 מונתה ליו"ר חברת "פנטזי נטוורק" העוסקת בפיתוח משחקי ספורט פנטזיה.

### פרשת הצוללות
באוגוסט 2017 נטען כי בזמן כהונתה במל"ל ניסתה לארגן למיקי גנור, נציג טיסנקרופ, פגישה עם שגריר ישראל בגרמניה, יורם בן-זאב, שעסק בנושא רכש הצוללות. רוזנבאום הכחישה את הדיווח. בספטמבר 2017 פורסם כי רוזנבאום נחקרה באזהרה בפרשת הצוללות, והיא חשודה בהדלפת מידע מתוך ישיבות המל"ל למיקי גנור. בנובמבר 2018 המליצה המשטרה להעמיד את רוזנבאום לדין בפרשה.

## הערות שוליים

קטגוריה:סגל המטה לביטחון לאומי
קטגוריה:דירקטוריות ישראליות
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:מנהלות ישראליות
קטגוריה:מנהלים ישראלים
קטגוריה:בוגרות הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:מנכ"לי משרד המדע והטכנולוגיה
קטגוריה:מנכ"ליות משרדי ממשלת ישראל
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1960
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1960
מיסטי נייט

**מרצדס "מיסטי" נייט** (באנגלית: **Mercedes "Misty" Knight**, בתרגום מילולי "אבירה ערפילית") היא דמות בדיונית של גיבורת-על המופיעה בחוברות הקומיקס איירון פיסט ולוק קייג' ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת *Marvel Premiere #21* ממרץ 1975 ונוצרה על ידי הכותב טוני איזבלה והמאייר ארוול ג'ונס. שכתוב מחודש קבע כי דמותה הופיעה ללא שם בחוברת *Marvel Team-Up #1* ממרץ 1972, בכתיבתו של רוי תומאס ובאיורו של רוס אנדרו. דמותה של מיסטי, בלשית אפרו-אמריקאית מועצמת ומיומנת בלחימה, הושפעו רבות מאופנת הבלאקספלויטיישן והקונג-פו שהייתה נפוצה בסרטי שנות ה-70.

מיסטי נייט נולדה וגדלה בניו יורק, סיימה בהצלחה את אקדמיית המשטרה ונעשתה לשוטרת במשטרת ניו יורק, כשבסופו של דבר עלתה בסולם הדרגות לדרגת סגן. היא הייתה שותפתו של סגן רפאל "ראף" סקארף, ונעשתה לחברתה של קולין וינג אחרי שהצילה אותה מקרב יריות. מיסטי נפצעה קשה בניסיון לנטרל פצצה מוסתרת בבנק, שהתפוצצה ופוצצה את ידה הימנית. המיליונר טוני סטארק הבחין במעשה גבורה זה, ותרם לה יד ביונית בעלת כוח על-אנושי. עם זאת, בשובה למשטרה הוצבה מיסטי כפקידה, והיא עזבה את המשטרה ופתחה סוכנות חקירות פרטיות עם וינג. כשיצאה להגן על ביתה של קולין מכת, נתקלה מיסטי לראשונה באחד מאויבי הכת, לוחם הצדק דני ראנד/איירון פיסט שנעשה למאהבה. במהלך קרב נגד נחש הפלדה כונו מיסטי וקולין "בנות הדרקון", כינוי בו השתמשו בשנים הבאות.

לבקשתו של התובע המחוזי בלייק טאוור הסתננה מיסטי בזהות בדויה לארגון הפשע של בושמאסטר, שחשף אותה ושלח את לוק קייג' לחטוף אותה תוך איום על חיי קרוביו. הדבר הוביל לפגישה הראשונה בין קייג' לדני, שהתאחדו נגד בושמאסטר ופעלו עם בנות הדרקון נגד הפשע בניו יורק לעיתים קרובות כקבוצת גיבורים להשכרה. שנים לאחר מכן, במהלכן לחמה מיסטי בפשע לצד וינג ואחרים, מיסטי ו-וינג שימשו כמנהיגות קבוצה חדשה של גיבורים להשכרה שהושכרו בידי טוני סטארק וריד ריצ'רדס לאכיפת חוק רישום העל-אנושיים, דבר שיצר מתח בינה לבין דני המתנגד לחוק. מיסטי הופיעה כדמות ראשית בהרצת *Immortal Iron Fist*, בסופה התארסה לדני וגילתה כי היא בהריון עם בנם. ההריון התגלה מדומה, והשניים נפרדו. בין היתר הצטרפה מיסטי לקבוצת הדפנדרס/ולקיריור, נעשתה לבת-בריתו ומאהבתו של סאם וילסון/קפטן אמריקה, והחלה לפעול במסווה בבגאליה כדי להשיג מידע על התאגדות ארגון הידרה מחדש. אחרי שהצילה אותו מידיו של קרוסבונז, מגלה לו מיסטי כי להידרה סוכנים סמויים בשורות S.H.I.E.L.D ובארגונים הקשורים לאוונג'רס ולאקס-מן.

את דמותה של מיסטי נייט מגלמת בסדרות הלייב אקשן "לוק קייג'" ו"דפנדרס" השחקנית סימון מיסיק, שעתידה לשוב לגלם את הדמות בעונתה השנייה של הסדרה "איירון פיסט". נייט מאבדת את זרועה בסדרה "דפנדרס" כשהיא מנסה למנוע את מותה של קלייר טמפל בידי באקוטו, אחד ממנהיגי ארגון "היד", שקוטע את זרועה.

## קישורים חיצוניים
* דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס
* דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

קטגוריה:גיבורי-על במארוול קומיקס
קטגוריה:חוקרים פרטיים בדיוניים
קטגוריה:שוטרים בדיוניים
קטגוריה:אפרו-אמריקאיים בדיוניים
אסון הילדים

ממוזער|שלט הנצחה|492x492 פיקסלים
"**אסון הילדים**" הוא אירוע שהתרחש בקריית מוצקין ב-21 במאי 1949, בו חמישה ילדים נהרגו וילדה אחת נפצעה קשה, לאחר שהרימו חפץ שהתפוצץ בידיהם, ככל הנראה נֵפֶל ממחנה בריטי שהתקיים במקום לפני הקמת מדינת ישראל. 

## מהלך האירועים
ביום שבת אחר הצהריים שיחקה קבוצת ילדים בגילאי 8–13 בחצר הבית ברחוב התכלת 17 בקריית מוצקין (בשנות האלפיים, רחוב אח"י אילת), שנמצא סמוך לתחנת הרכבת. במהלך המשחק הם מצאו חפץ בחולות לא מוכר. הילדים הרימו את החפץ, שהתפוצץ, ומעוצמת הפיצוץ נהרגו חמישה מהם: אביבה אלכסנדרוביץ, האחים דרור ודניאל מלצר, מרדכי סוקולובסקי ואלי רדקוביץ. מאותו הפיצוץ נפצעה קשה ברגליה הילדה נחמה פוסק. ההשערה הייתה כי מדובר בנפל של פגז או רימון יד שמקורו במחנה בריטי ששכן בסמוך, לפני הקמת מדינת ישראל.

הילדים הובאו למנוחות בהלוויה משותפת ונקברו בחלקת קבר משותפת, והוכרו כנפגעי פעולות איבה. לאחר האסון ניתן לאחד הרחובות ביישוב השם "**רחוב הילדים**". בשנת 2016 הנציחה עיריית קריית מוצקין את קורבנות האסון בהצבת שלט-הנצחה סמוך למקום האירוע.

## ראו גם
* אסון המוקש בחוות הלימוד

## קישורים חיצוניים
* הרוגי האסון, באתר נפגעי פעולות האיבה
* רחוב הילדים, באתר "ארץ זוכרת יושביה"
* *
*
* 

קטגוריה:אסונות בישראל
קטגוריה:קריית מוצקין: היסטוריה
קטגוריה:1949 בישראל
קטגוריה:ילדות בישראל
קטגוריה:ישראל: התפוצצויות
יואב ברונר

**יואב ברונר** (נולד ב-25 ביוני 1979) הוא קצין בצה"ל בדרגת תת-אלוף, המשרת כמפקד עוצבת הבזק. קודם לכן שימש מפקד חטיבת הצנחנים, מפקד החטיבה הצפונית ברצועת עזה, מפקד חטיבה 55, מפקד בא"ח צנחנים ומפקד גדוד 890.

## ביוגרפיה
ברונר, בנם של יאיר ועדנה, נולד וגדל בקריית טבעון. למד בבית הספר היסודי נרקיסים ובאורט גרינברג שבקריית טבעון. הדריך והיה רשג"ד בשבט הצופים אלון בקריית טבעון.

### שירותו הצבאי
התגייס לצה"ל באוגוסט 1997, ושובץ בגדוד דוכיפת. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בסיום הקורס שב לגדוד דוכיפת ומונה למפקד מחלקה. בהמשך שימש כמפקד פלוגה בגדוד דוכיפת. לאחר מכן מונה למפקד פלוגה בבה"ד 1. הצלחתו בתפקיד זכתה להערכתו של מפקד בה"ד 1, גל הירש, שהמליץ בעקבות כך למפקד חטיבת הצנחנים, יוסי בכר, לשלבו בחטיבה, בכר נענה ושילבו תחילה כקצין בתפקיד מטה. לאחר מכן מונה למפקד פלוגת החוד בגדוד 890, והוביל אותה בין היתר במהלך מלחמת לבנון השנייה. בהמשך שימש כסגן מפקד גדוד 202 בין השנים 2009–2010. לאחר מכן מונה למפקד מגמת הכשרות של גדס"ר צנחנים.

בשנת 2012 הועלה לדרגת סא"ל ומונה לסגן מפקד חטיבת אילת, ושימש בתפקיד עד שנת 2013. בשנת 2013 מונה למפקד גדוד 890, והוביל אותו בין היתר בלחימה במבצע צוק איתן, את תפקידו סיים ב-5 באוגוסט 2015. ב-3 בספטמבר 2015 מונה למפקד בא"ח צנחנים, ושימש בתפקיד עד 16 ביולי 2017, בסיום תפקידו הועלה לדרגת אל"ם. ב-2 באוגוסט 2017 מונה למפקד חטיבה 55, ושימש בתפקיד עד 28 באפריל 2019. ב-23 במאי 2019 מונה למפקד החטיבה הצפונית ברצועת עזה. בינואר 2020, לאחר אירוע התהפכות כלי רכב צבאי שנבע מאי הקפדה על הנהלים, כינה את נהגי הביטחון השוטף ששירתו בגזרת חטיבתו "ערסים, תופעת טבע, הייתי שולח אותם לעזה". לאחר ביקורת על דבריו, חזר בו, יצר קשר באופן אישי עם כל אחד מהנהגים, התנצל בפניהם על דבריו והודה להם על עבודתם המסורה מדי יום בגזרה. שימש בתפקיד בין היתר במבצע שומר החומות. את תפקידו סיים ב-31 באוגוסט 2021. ב-13 באוקטובר 2021 מונה ברונר למפקד חטיבת הצנחנים. לאחר סיום תפקידו ב-30 במאי 2023 יצא ללימודים.

ב-4 באוגוסט 2024 הועלה לדרגת תא"ל ומונה למפקד עוצבת הבזק.

## חיים אישיים
ברונר נשוי לליאור ואב לארבעה. בעל תואר ראשון בלימודי ארץ ישראל מאוניברסיטת בר-אילן, ותואר שני במדעי המדינה מאוניברסיטת חיפה.

ב-20 בנובמבר 2025 נהרג אחיינו עופר כאשר נפל ממצוק בשמורת הטבע עין מעריף

## קישורים חיצוניים

* 
* 
;**מפרי עטו:**
* המלחמה בחפיפניקיות, מערכות 463, אוקטובר 2015, עמודים 62–63
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מפקדי גדוד 890
קטגוריה:מפקדי חטיבה 55
קטגוריה:מפקדי החטיבה הצפונית באוגדת עזה
קטגוריה:מפקדי חטיבת הצנחנים
קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:בוגרי בית הספר התיכון ע"ש חיים גרינברג
קטגוריה:בוגרי תנועת הצופים בישראל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:מפקדי אוגדות במלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1979
מילטון (מסצ'וסטס)

**מילטון** (באנגלית: **Milton**) היא עיירה במחוז נורפוק שבמדינת מסצ'וסטס בארצות הברית ופרוור אמיד של בוסטון. במפקד האוכלוסין של ארצות הברית לשנת 2010 אוכלוסיית העירייה מנתה כ-27,003 תושבים. בשנים 2007, 2009 ו-2011, כתב העת "Money" דירג את מילטון במקום השביעי, החמישי והשני בהתאמה ברשימת "המקומות הטובים ביותר לחיות בארצות הברית". מילטון ממוקמת בין נהר נפונסט לבין שמורת הגבעות הכחולות . מילטון היא מקום הולדתם של נשיא ארצות הברית לשעבר ג'ורג' הרברט ווקר בוש ושל האדריכל באקמינסטר פולר.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מסצ'וסטס: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1636