כתובת זכור

[250px|ממוזער|שמאל|מצבת זכור, בבסיסה הכתובת. מוזיאון [הלובר]]
250px|ממוזער|שמאל|הכתובת הקדמית במצבה
**כתובת זַכּוּר **(ידועה גם בשם **מצבת זכור** או **אסטלת זכור**; נכתב גם **זַכֻּר**), היא מצבה מלכותית של המלך זכור, שהיה מלך חמת ולעש. הוא מלך במחצית הראשונה של המאה ה-8 לפנה"ס. תארוכה של הכתובת נתון בוויכוח בין החוקרים והוא נע בין 805–755 לפנה"ס. המצבה נמצאה בתל אפיס. מספרה המקובל של הכתובת הוא KAI 202.

## היסטוריה ותוכנה של המצבה
המצבה התגלתה בשנת 1903 על-ידי הארכאולוג הצרפתי אנרי פוניון  בחפירות ארכאולוגיות בתל אפיס, שהיה בתחום ממלכת חמת. ייתכן שהתל הוא העיר חזרך (חדרך) המוזכרת בכתובת, אך ייתכן שהוא משמר שם של עיר אחרת המוזכרת בכתובת – אפש. הכתובת פורסמה בשנת 1907. המצבה כללה במקורה גם דמות שעמדה מעל כתובת, אבל רק חלקה התחתון של הדמות שרד. בסיס המצבה כולל כתובת בשפה הארמית שרובה שרד. גובה החלק ששרד מהמצבה הוא 65 ס"מ, והרוחב הוא 13 ס"מ. על פי הכתובת אפשר להבין שפחות ממאה שנה לאחר קרב קרקר (853 לפנה"ס), שבזמנו מלך חמת היה המלך אירחולינה, שהיה ממוצא חתי, הגיעה לחמת התרבות הארמית, שהחליפה את זו החתית.

הכתובת מספרת על ברית של מלכים מסוריה בראשותו של בן-הדד בן חזאל, שצרה על העיר חזרך (היא חדרך במקרא), שבה ישב זכור. הברית כללה 17 מלכים שצרו על העיר, בנו חומה וחפרו חפיר סביב חומותיה. זכור שמר אמונים למלך האשורי אדד-ניררי השלישי, שצר על ארם-דמשק וכבש אותה. לאחר מותו נחלשה ממלכת אשור, והארמים עלו על ממלכת חמת כדי לנקום בה. זכור התפלל וקיבל עזרה מהאלים אִלֻוֶר ובעל-שמים. בכתובת, בעל-שמים אומר לזכור שלא יפחד כי הוא יציל אותו. הרקע למאבק בין זכור ל-17 המלכים, שהביא למצור, לא מופיע בכתובת. הכתובת מתייחסת ומציגה את זכור כמלך שניצל על ידי האלים שלו. במציאות, נראה שבחילוץ זכור היו מעורבים האשורים.

חוקרים משווים סיפור זה עם סיפורם של חזקיהו וסנחריב, שבשני המקרים אירע הבלתי יאומן, והחזק בניגוד לכל הציפיות נסוג מן הקרב מבלי לנצח. כך בשני המקרים ננטעה האמונה בלב אנשי הדור, שהגורם לנסיגה הבלתי מוסברת הוא נסי.

בכתובת מוזכרים מספר אלים. האל בעל-שמים – בעלשמין, שהיה אל השמים והאל של המלוכה והממלכה, והאל אִלֻוֶר שהיה אלו הפרטי של המלך זכור. מוזכרים גם שמש ושחר, "אלוהי שמיים ואלוהי ארץ", ואולי גם אשרה, אך אזכורם מקוטע והקשרו לא ברור. הכתובת משמשת גם כהוכחה לאזכור מוקדם של עבודת הארמים את האל בעל-שמים.

לא כל שמות המלכים והממלכות שרדו בכתובת. השמות שמופיעים כוללים את בר-הדד השלישי בן חזאל מלך ארם(-דמשק), מלך בית גש ("בר־גש"), מלך קְוֵה, מלך עמק, מלך גורגום , מלך שמאל ומלך מלז.

המלך זכור ידוע גם מכתובת של אדד ניררי השלישי, שבה הוא מספר שהוא קבע את הגבול (באכדית taḫumu – תחום) בין ממלכת ארפד בראשות המלך עתרסמך לבין ממלכת חמת בראשות המלך זכור, ככל הנראה בשנת 796 לפנה"ס. ייתכן שיש קשר בין אירוע זה לבין האירוע המתואר בכתובת זכור.

## הטקסט ותעתיקו לעברית
הטקסט המקורי נכתב בשפה הארמית, והוא מחולק לטקסט הכתוב בקדמת הכתובת, טקסט הכתוב בפאה השמאלית וטקסט קצר מאוד בפאה הימנית. הקריאה צריכה להיעשות בסדר זה, ככל הנראה. הכתובת ידועה בסימון KAI 202.

### מקור
הצד הקדמי:

הצד השמאלי:

הצד הימני:

### תעתיק לעברית מודרנית
הצד הקדמי:

צד שמאל:

צד ימין:

## ראו גם
* רשימת כתובות כנעניות וארמיות

## קישורים חיצוניים

*הכתובת באתר מוזאון הלובר
*Scott B. Noegel ,The Zakkur Inscription, מתוך Mark W. Chavalas, ed. The Ancient Near East: Historical Sources in Translation. London: Blackwell (2006), 307-311.
* The Aramaic Inscription of Zakar, King of Hamath

## הערות שוליים

זכור
קטגוריה:סוריה: ארכאולוגיה
קטגוריה:ארמים
קטגוריה:ממצאים ארכאולוגיים מאבן
זכור