פרנקו פאג'ולי

**פרנקו מקסימיליאנו פג'ולי** (בספרדית: **Franco Maximiliano Fagioli**; נולד ב-4 במאי 1981) הוא קונטרה-טנור אופראי ארגנטינאי.

## ביוגרפיה
פג'ולי נולד בארגנטינה ב-4 במאי 1981, בסן מיגל דה טוקומן, טוקומן. למד תחילה פסנתר ולאחר מכן שירה במכון לאמנות סופריור של תיאטרו קולון בבואנוס איירס. הוא החל את הקריירה הבינלאומית שלו בשנת 2003, כאשר זכה בתחרות השירה של ברטלסמן "Neue Stimmen" בגוטרסלו, גרמניה.

מאז הופיע פרנקו פג'ולי באופן קבוע בבתי אופרה בבואנוס איירס, קרלסרוהה, בון, ציריך, אסן, ג'נובה, בתיאטר אן דר וין בווינה ובתיאטרון שאנז אליזה בפריז. הוא הוזמן להופיע במספר פסטיבלים, כולל אלה בהאלה, לודוויגסבורג, אינסברוק ופרוביל.

פג'ולי עבד עם מנצחים כמו רינלדו אלסנדריני, אלן קרטיס, גבריאל גארידו, ניקולאוס הרנונקור, רנה יקובס, חוסה מנואל קווינטנה, מארק מינקובסקי, ריקרדו מוטי וכריסטוף רוסה. פרנקו פג'ולי הוא אחד מחמשת הקונטרטנורים שהופיעו באופרה, בטלוויזיה, בתקליטור וב-DVD של "Artaserse" מאת לאונרדו וינצ'י, שזכתה בפרסי מוזיקה לאומיים ובינלאומיים רבים, למשל פרס אקו 2013 ו-2014 או פרס הקריטיק הגרמני.

עונת 2013/2014 הושקה עם יציאת התקליטור אריות של קפארלי, הכולל הקלטות בכורה עולמיות רבות. ההשקה לוותה במסע קונצרטים בגרמניה, צרפת ודנמרק. פרנקו פג'ולי ערך את הופעת הבכורה שלו בפסטיבל של זלצבורג 2014 עם התוכנית שלו Giambattista Velutti. באותה שנה, היו לו שתי הופעות בכורה עם יצירות מאת מוצרט: לאחר שביצע את תפקיד ססטו ב"חסדו של טיטוס" בנאנסי, הוא הופיע לראשונה בתפקיד אידמנטה בהפקה החדשה של מרטין קושיי של "אידומניאו" בבית האופרה המלכותי, קובנט גארדן, בנובמבר 2014.

בסתיו 2014 יצא לאור תקליטור הסולו שלו Il maestro Porpora – Arias, בו פרנקו פג'ולי הביע כבוד למלחין ולמורה לשירה האיטלקי ניקולא פורפורה (1686–1768). הוא גם הופיע בדיסק Siroe – Re di Persia, שיצא בערך באותו זמן, וכן הופיע בדיסק בשם La Concordia de' pianeti, יצירה שהתגלתה מחדש מאת מלחין הבארוק אנטוניו קלדרה.

פרנקו פג'ולי הוא אחד הקונטרה-טנורים הווירטואוזיים המובילים של זמננו. הוא ידוע הן בזכות אמנותו, הן בזכות יפי קולו, המשתרע על פני שלוש אוקטבות, והן בזכות הטכניקה המופתית שלו. והוא הקונטר-טנור הראשון שחתם על חוזה בלעדי עם דויטשה גרמופון. מערכת היחסים של הזמר עם התקליט Yellow Label משקפת את מעמדו כאחד הכוכבים הבוהקים ביותר של אופרת הבארוק ותחילת המאה ה-19 בסגנון בל קנטו. הקלטת הבכורה שלו בסולו עבור החברה, רוסיני, עם ארמוניה אתנאה וג'ורג' פטרו, אלבומו של אריות הנדל עם "איל פומו ד'אורו" ואלבומו של אריות וירטואוזיות מרהיבות מאת לאונרדו וינצ'י, גם הוא עם "איל פומו ד'אורו", זכו כולם לשבחי המבקרים האוניברסליים. בשנת 2023 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בהקלטת פנטטון עם "אנימה אימורטלי", יחד עם תזמורת הקאמר של בזל, וחקר את המוזיקה שהלחין מוצרט לקסטרטים.

בין הופעותיו הבולטות האחרונות על הבמה נמנו את נרון באגריפינה ואידמנטה באידומנאו עבור בית האופרה המלכותי, קובנט גארדן; האופרה הממלכתית הבאירית של המבורג, מינכן; התפקיד הראשי בזיגיסמונדו של רוסיני בתיאטרון סלובקיגו בקרקוב; התפקיד הראשי באליוגאבאלו של קוואלי עבור האופרה הלאומית של פריז והאופרה הלאומית ההולנדית; ארסאצה בסמירמידה של רוסיני עבור האופרה הלאומית של לוריין; אנדרוניקו (טמרלאנו) בתיאטרון אלה סקאלה, מילאנו; רוגיירו (אלצ'ינה) עבור האופרה הממלכתית של המבורג; התפקיד הראשי בסרסה בתיאטרון הממלכתי קרלסרוהה; אדלג'יזו בקרלו איל קלבו של פורפורה בפסטיבל האופרה הבארוקית של ביירוית; Piacere ב-Il trionfo del Tempo e del Disinganno של הנדל לפסטיבל ד'אקס-אן-פרובאנס, האופרה דה ליל ותיאטרון דה קאן והתפקיד הראשי בג'וליו צ'זארה של הנדל לתיאטרון קולון בבואנוס איירס והאופרהאוס ציריך. לאחרונה הוא ביצע את Ruggiero (Alcina) בהפקה חדשה באופרה דה לוזאן.

הוא זכה לאות הצטיינות כאמן קונצרטים המופיע בפסטיבלי האלה, לודוויגסבורג, אינסברוק וזלצבורג, ומשתף פעולה באופן קבוע עם מנצחים כמו רינלדו אלסנדריני, אלן קרטיס, גבריאל גארידו, ניקולאוס הרנונקור, רנה ג'ייקובס, חוסה מנואל קינטנה, מארק מינקובסקי, ריקרדו מוטי וכריסטוף רוסט.

בעונת 2024/25 ייצא לאור "הקסטראטו האחרון: אריות לוולוטי", אלבום המתמקד ברפרטואר בביצועו של הקסטרטו המפורסם ג'מבטיסטה ולוטי. לצד זאת, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בבית בתיאטרון סן קרלו ובצע רסיטל של אותו רפרטואר. נקודות שיא נוספות בעונה כוללות סיבוב הופעות עם קפלה קרקובינסיס בתפקיד ארסצ'ה באורליאנו בפלמירה של רוסיני. הוא מופיע גם בתור Acis בהרצת האופרה המלכותית שאטו דה ורסאי של Polifemo של Popora, Farnace in Mitridate, Re di Ponto בתיאטרון ריאל מדריד, וארסס ב-Semramide של רוסיני עם אופרה דה רואן ותיאטרון שאנז אליזה.

## דיסקוגרפיה
**רסיטלים סולו**
* *קולות ארטה נובה.* *הנדל, מוצרט.* *אריות אופרה* גוסטב קון (ארטה נובה) 2005.
* *פרנקו פג'ולי.* *שירה ושיר.* (הוצאת קארוס /SWR) 2010.
* *אריות לקאפרלי*: וינצ'י, ליאו, האסה, פרגולסי, סנטו. *איל פומו ד'אור*. ריקרדו מינסי (תקליטים נאיביים) 2013.
* *Il Maestro Porpora – Arias* (תקליטים נאיביים) 2014.
* *פרנקו פג'ולי.* *רוסיני* ג'ורג' פטרו (גרמופון דויטשה) 2016.
* *הנדל: אריאס* זווירה ואלובה (גרמופון דויטשה) 2018.
* *Veni, Vidi, Vinci*, Arias מאת לאונרדו וינצ'י, *Il pomo d'oro*, צבירה ואלובה (דויטשה גרמופון), 2020.
* *אנימה אימורטלי* - קאמרורג'סטר בזל (PENTATONE), 2023.

**אופרה**
* כריסטוף ויליבלד גלוק: *אציו* (Oehms Classics/SWR) 2008.
* גאורג פרידריך הנדל: *Teseo* (Carus Verlag/SWR) 2009.
* ג'ורג' פרידריך הנדל: ברניקה (EMI/וירג'ין קלאסיקס) 2010.
* מלחין לא ידוע: Germanico, Ottaviano Tenerani, (Sony / Deutsche Harmonia Mundi) 2011.
* לאונרדו וינצ'י: *ארטסרסה* (וירג'ין קלאסיקס/EMI) 2013.
* יוהאן אדולף האסה: *Siroe* (DECCA) 2014.
* אנטוניו קלדרה: *La concordia de' pianeti* (ARCHIV) 2014.
* Gluck: *[[אורפיאו ואאורידיצ'ה|Orfeo ed Euridice]]* Laurence Equilbey (ARCHIV) 2015.
* Vinci: *Catone in Utica* Riccrdo Minasi (DECCA) 2015.
* ג'ובאני בטיסטה פרגולזי: *אדריאנו בסיריה* יאן תומאש אדמוס (DECCA) 2016.
* הנדל: *רודלינדה* דייגו פאסוליס (DYNAMIC) 2016.
* הנדל: "סרסה" איל פומו ד'אורו ומקסים אמיליאניצ'ב (גרמופון דויטשה) 2018
* אגוסטינו סטפאני: Stabat Mater (DECCA) 2014.
* Vivaldi: *Gloria, Nisi Dominus, Nulla in mundo pax* (Classica) 2018.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרי קונטרה-טנור
קטגוריה:זמרי אופרה
קטגוריה:זמרים ארגנטינאים
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1981