open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
קרמיקה אפורה ממורקת

קרמיקה **אפורה ממורקת** (באנגלית: Gray Burnished Ware** - GBW**), הוגדרה על ידי קתלין קניון קדם-עירוני ג' (Proto-Urban C** - PUC**), היא קבוצה של משפחות קרמיות מהבולטות בתקופת הברונזה הקדומה א' (EB I) בצפון הארץ. הן זוהו לראשונה על ידי ג'ורג' ארנסט רייט (Wright) בשנות ה-30 באזור עמק יזרעאל, ולכן נתן להן את שמם "כלי יזרעאל" - "Esdraelon Ware". רייט זיהה 4 משפחות שונות ע"פ טיפוסים ותפוצה.

## מקור ותפוצה
מקורם של הכלים היווה נושא למחקרים רבים. יש שטענו, כגון רייט, שמקור הכלים בצפון הלבאנט ויובאו ארצה. לעומתו סבורים רבים שכלים אלה יוצרו בארץ, כאשר חלק מציינים את ההשפעות האנטוליות על צורות הכלים, חלק טוענים שכלים אלה מחקים מסורות וצורות כלי בזלת כלקוליתים, במיוחד הדמיון הרב של המעמד החלול. ישנם חוקרים הטוענים שצורות הכלים מחקים קערות כסף. כלים מהמשפחות נתגלו בעיקר בצפון הארץ, אזור עמק יזרעאל, הגליל התחתון, עמק החולה, עמק הירדן, הגליל המערבי, ואף דרומה עד יריחו ואשקלון.

## טיפוסים ומשפחות
רייט חילק את הכלים לארבע קבוצות, I עד IV, כאשר לכולם אופייניות קערות רדודות ועמוקות, חלקן מזוותות או עם מעמד. חלק מהקערות עוטרו בעיטור פלסטי של זיזים או חרוטים בקו הזיווי, וחלקן עוטרו בדגם חבל, וחלק היו ללא עיטור כלל. רב הקערות היו מחופות בחיפוי אפור כהה וממורקות, אך ישנם מספר פריטים בעלי גוון בהיר אשר הושפעו מאיכות הצריפה.
אבחנתו המקורית של רייט בדבר 4 קבוצות בעלות מאפיינים שונים וכרונולוגיה שונה אומתו לאחרונה במחקר פטרוגרפי של יובל גורן ושרון צוקרמן, ובה בוצעה חלוקה לארבע משפחות קרמיות הנבדלות מבחינה פטרוגרפית וטיפולוגית.
* משפחה I - מורכבת מקערות מזוותות רדודות עם בליטות וזיזים שטוחים, כאשר ישנה תת-חלוקה פשוטה בין קערות עם בסיס שטוח וקערות עם מעמד. מקור הכלים בעמק יזרעאל וייתכן שאף בגליל המערבי ועמק החולה. בסך הכל אובחנו 5 תתי קבוצות במשפחה, כאשר החלוקה בוצעה ע"פ הרכב ומינרולוגיה של החסמים.
* משפחה II - מורכבת מכלים שנמצאו בקברים בתל אל-פארעה (צפון) ואתרים אחרים קרובים בהרי השומרון. למשפחה זו תת-חלוקה כמו במשפחה I, לפי בסיס הקערה. משפחה זו בדרך כלל מחופה אך לא ממורקת, הטין בעל גוון כהה יותר ומקורו במזרח השומרון.
* משפחה III - משפחה זו כוללת קערות צרות ועמוקות בעלות זיווי בקרבת השפה. לחלקן מעמד חלול אך מכולם נעדר עיטור פלסטי. מקור הטין של הכלים בגליל התחתון, אך החסמים הם מסוגים שונים ומצביעים על 4 מקורות אפשריים: עמק יזרעאל, עמק החולה, הגליל המערבי ובקעת הירדן.
* משפחה IV - מורכבת מקערות המיספריות עמוקות עם זיזים בולטים מתחת לשפה. חיפוין כהה ונמצא רק על צדן החיצוני. המירוק פחות מודגש ואף נעדר כליל מחלק מהכלים. הרכבם המינרלוגי זהה לזה של משפחה III.
* בנוסף לארבע המשפחות לעיל, ישנם מספר פריטים שאינם נכללים עם אף אחת מהן, הרכבם שונה ומעיד על מקור צפוני יותר ובחלקן דרומי יותר. כלים אלה נמצאו בכל רחבי הארץ, מעפולה ועד אשקלון.

## כרונולוגיה
לאור החפירות בתל אל-פארעה (צפון) ויריחו, שייך רייט את המשפחות לתקופתן, כאשר משפחות I ו-II שויכו לברונזה הקדומה א' 1 (EB Ia) ואת משפחות III ו-IV לברונזה הקדומה א' 2 (EB Ib). חלוקה זו אומתה בחפירות מאוחרות יותר.

## לקריאה נוספת

* רות עמירן, **הקיראמיקה הקדומה של ארץ ישראל**, הוצאת מסדה, ירושלים, 1963.

## קישורים חיצוניים
* שבר קערה אפורה ממורקת, במקור מאתר רשות העתיקות, עותק מארכיון האינטרנט.
* קערה עם מעמד חלול, באתר הקרן לחקר ארכאולוגי של ארץ ישראל.

## הערות שוליים

קטגוריה:קדרות בארץ ישראל בעת העתיקה
קטגוריה:ארץ ישראל בתקופת הברונזה הקדומה
ג'ד גראף

**ג'דוורד ריצ'רד "ג'ד" גראף** (באנגלית: **Jedward Richard "Jed" Graef**; נולד ב-1 במאי 1942) הוא שחיין עבר אמריקאי, אלוף אולימפי ושיאן עולם במשחה ל-200 מטר גב.

## ביוגרפיה
גראף נולד במונטקלייר, ניו ג'רזי. הוא החל לשחות בגיל 10 בעיר הולדתו ב-YMCA תחת הדרכתו של בוב אלכסנדר.

באליפות המכללות של ארצות הברית (NCAA), שנערכה בשנת 1964 זכה גראף לראשונה במדליית זהב במשחה ל-200 יארד גב בשיא מכללות חדש של 1:56.2 דקות.

### אלוף אולימפי ושיאן עולם
באולימפיאדת טוקיו (1964) זכה גראף במדליית זהב במשחה ל-200 מטר גב והוביל לזכייה משלושת של ארצות הברית במשחה. הוא קבע **שיא עולם חדש** של 2:10.3 דקות, לפני גרי דילי (2:10.5 דקות) ובוב בנט (2:13.1 דקות). הוא שיפר את שיא העולם בן השנתיים של טום סטוק מארצות הברית 2:10.9 דקות. שיאו החזיק מעמד כ-3 שנים ונישבר על ידי צ'ארלס היקוקס מארצות הברית 2:09.4 דקות.

גראף הוא דוקטור בפסיכולוגיה מאוניברסיטת מישיגן והיה חלוץ בפסיכולוגיה של הספורט. הוא לימד באוניברסיטת טורונטו. בשנת 1967 נסע למצרים בחסות מחלקת המדינה על מנת לסייע בפאן הפסיכולוגי לשחיינים המקומיים, אך שהותו נמשכה שבועיים בלבד עקב פרוץ מלחמת ששת הימים.

## תארים והישגים
*בשנת 1988 זכה גראף להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.

## ראו גם

*התפתחות שיא העולם במשחה ל-200 מטר גב

## קישורים חיצוניים

* ג'ד גראף , באתר *Sports123* 
* סרטון תעודה, שבו רואים את ג'ד גראף מנצח במשחה ל-200 מטר חופשי

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי ניו ג'רזי
קטגוריה:שחייני גב אמריקאים
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת טוקיו (1964)
קטגוריה:אלופים אולימפיים אמריקאים: שחייה
קטגוריה:שיאני עולם אמריקאים: שחייה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת מישיגן
קטגוריה:ניו ג'רזי: שחיינים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1942
צפון אמיתי

**צפון אמיתי** או צפון גאודטי (באנגלית: **True North**) הוא הכיוון המשיק לפני כדור הארץ ופונה אל הקוטב הצפוני הגאוגרפי.

הצפון האמיתי הוא בעצם מעין המשך של קו ציר הסיבוב של כדור הארץ, זהו כיוון ולשם הוא מצביע.

כיוון הצפון הגאודטי שונה בדרך כלל מכיוון הצפון המגנטי אליו מצביע מצפן, ומכיוון צפון הרשת הנמדד במקביל להיטל צפון-דרום של קווי רשת הקואורדינטות המקומית (למשל היטל UTM). הצפון הגאודטי שונה במעט מאוד (שניות קשת בודדות) גם מהצפון האסטרונומי האמיתי, וזה מפני שכוח המשיכה המקומי עשוי שלא להצביע על ציר הסיבוב המדויק של כדור הארץ.

## מציאת הצפון
### בעזרת כוכבים – צפון אסטרונומי

בשעות הלילה ניתן למצוא את כיוון הצפון בעזרת הקוטב הצפוני האסטרונומי. כיוונו של כוכב הצפון, נמצא במרחק של פחות ממעלה מכיוונו של הצפון הגאוגרפי האמיתי. עקב נקיפת ציר הסיבוב של כדור הארץ, הצפון האמיתי סובב במעגל סביב קבוצת כוכבים אשר ניתן לכנותם, כל אחד בתורו, כוכב הצפון. משך סיבוב אחד הוא 25,000 שנים בקירוב. בשנת 2102 פולריס יגיע למרחק הזוויתי הקרוב ביותר ביחס לצפון האמיתי.
[שמאל|ממוזער|250px|נקיפת ציר כדור הארץ ביחס לקבוצות הכוכבים, בשמי [חצי הכדור הצפוני. (הכוכב הבוהק בנקודה העליונה של המעגל הוא פולאריס - כוכב הצפון.)]]
ממוזער|100px| הבדלים בין הצפון האמיתי, צפון הרשת והצפון המגנטי, במדינת ישראל, נכון לשנת 2001

## סימוכין
*
*
## הערות שוליים

קטגוריה:ניווט
קטגוריה:קרטוגרפיה
קטגוריה:צפון
בראד ברידג'ווטר

**ברדלי מייקל "בראד" ברידג'ווטר** (באנגלית: **Bradley Michael "Brad" Bridgewater**; נולד ב-29 במרץ 1973) הוא שחיין אמריקאי בעבר, אלוף אולימפי במשחה ל-200 מטר גב.

## ביוגרפיה
ברידג'ווטר נולד בצ'ארלסטון, מערב וירג'יניה. הוא בוגר בית ספר תיכון לייק מרי שבמרכז פלורידה, שם התאמן בהדרכתו של פרד טיילר, אלוף אולימפי מאולימפיאדת מינכן (1972). בשנים 1992 - 1994 בתקופת הקולג' למד ושחה באוניברסיטת טקסס. לאחר מכן, עבר לאוניברסיטת דרום קליפורניה שבלוס אנג'לס (USC Trojans) והתאמן בהדרכתו של מארק שוברט.

במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו במאר דל פלאטה, ארגנטינה בשנת 1995 זכה ברידג'ווטר במדליית זהב במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:00.79 דקות.

### אלוף אולימפי
באולימפיאדת אטלנטה (1996) זכה ברידג'ווטר במדליית זהב במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 1:58.54 דקות, לפני חברו לנבחרת טריפ שוונק (1:58.99 דקות) ועמנואל מריסי מאיטליה (1:59.18 דקות).

באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה בפוקואוקה, יפן בשנת 1997 זכה ברידג'ווטר במדליית ארד במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:00.04 דקות. נוסף לכך, הוא שחה 100 מטר גב בתוצאה של 55.71 שניות.

באליפות העולם בשחייה שנערכה בפרת', אוסטרליה בשנת 1998 סיים ברידג'ווטר במקום חמישי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:00.02 דקות, המנצח בתחרות היה חברו לנבחרת לני קרייזלברג (1:58.84 דקות).

באליפות העולם בשחייה (בריכה של 25 מטר) שנערכה באתונה, יוון במרץ 2000 זכה ברידג'ווטר במדליית כסף במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 1:53.87 דקות, אחרי גורדן קוז'ול מקרואטיה (1:53.31 דקות) ולפני ולדימיר ניקולאיצ'וק מאוקראינה (1:55.33 דקות). 

כיום, מכהן ברידג'ווטר כסגן נשיא לניהול בחברת PHH השקעות, שבדאלאס.

## קישורים חיצוניים

* בראד ברידג'ווטר , באתר *Sports123* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי וירג'יניה המערבית
קטגוריה:צ'ארלסטון (וירג'יניה המערבית): אישים
קטגוריה:שחייני גב אמריקאים
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת אטלנטה (1996)
קטגוריה:אלופים אולימפיים אמריקאים: שחייה
קטגוריה:וירג'יניה המערבית: שחיינים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1973
תיאטרון אוהל יוסף

[250px|ממוזער|שמאל|פעילות של [תנועת האוהלים בשכונת קטמון ט' ירושלים 1973]]
**אוהל יוסף** הוא תיאטרון קהילתי שהוקם בירושלים ב־1972 על ידי אריה יצחק בשכונת קטמון ט. המורשת ההתחלתית שהועברה לשחקנים הייתה של תיאטרון אלטרנטיבי ואנטי־ריאליסטי: שימוש מקסימלי בחלל, הפעלת הקהל, הזדהות בשם האמיתי ותהליך כתיבה של כל שחקן בנפרד וביחד.

## היסטוריה
בעקבות מחאת הפנתרים השחורים נושא הקיפוח ושכונות העוני עלה לכותרות. אריה יצחק עלה לירושלים לאחר שביים הצגה עם נוער משכונת התקווה שבתל אביב. ההצגה "יוסף יורד קטמונה" בבימויו שעלה בתיאטרון החאן גם קבעה את שם התיאטרון. המחזה עסק ברצון של ימין מסיקה החולם לעזוב את השכונה ובמשפט שנערך לו עקב כך. ההשראה התבססה על כתיבה עצמאית מתוך סיפור יוסף והאחים מבראשית. עוד בשלב ההכנות זוהתה התכונה התרפויטית של התיאטרון הקהילתי בשכונה ובהמלצת הפסיכיאטר הראשי במשרד הבריאות, לואיס מילר, אישרה העירייה תקציב וקבעה לו מטרות.

בעקבות ביקורות על התכנים הקשים בנושאי ההומוסקסואליות והאונס ועל המופע עצמו, עזב הבמאי והנערים המשיכו בניהול התיאטרון. בזמן מלחמת יום הכיפורים הוקמה עמותה תחת אותו שם לשינוי חברתי והתמקדות ביצירתיות ובאמנות. עמותות נוספות העתיקו את ההצלחה: אוהל נחלאות, אוהל בקעה, אוהל שטרן, אוהל שמעון – לימים תנועת האוהלים – המרכז לקידום שכונות וקהילות בישראל שהוקמה במאי 1979 ונרשמה בתור עמותה ב־1986.

שלמה וזאנה ביים בתיאטרון שלוש הצגות: "הנושר" (1975–1976), "גורל או תוכנית" (1976 - 1977) ו"פגישת מחזור" (1979–1980).

## ראו גם
* תיאטרון המדוכאים
* התיאטרון הקהילתי בקריית יובל - "גוננים"
* תנועת האוהלים
* התיאטרון הקהילתי

## הערות שוליים

אוהל יוסף
חינס דה פאסאמונטה

**חינֶס דֶה פָּאסָאמוֹנְטֵה** (בספרדית: **Ginés de Pasamonte**) הוא דמות בדיונית המופיעה ברומן דון קישוט מאת מיגל דה סרוואנטס.

חינס מופיע בפרק 22 בחלקו הראשון של הרומן כאסיר בשיירת אסירי המלך, הנדון לעבודות פרך בספינת משוטים. דון קישוט משחרר אותו ביחד עם שאר האסירים, והוא בורח משומריו ומדון קישוט ונעלם בהרים. חינס מופיע בשם אחר בפרק 26 בחלקו השני של הרומן, כמפעיל תיאטרון בובות נודד המלווה בקוף.

כאשר דון קישוט פוגש את חינס בשיירת האסירים, אומר לו חינס כי הוא כותב אוטוביוגרפיה. לשאלתו של דון קישוט, עונה חינס כי כתיבת הספר טרם הושלמה משום שאין אפשרות להשלימה משום שחינס עצמו עדיין חי, ולא ניתן להשלים את סיפור חייו של אדם טרם מותו. תפיסה זו מנוגדת לתפיסתו של דון קישוט, ששואף להפוך לגיבור ספרותי במהלך חייו.

בחלקו הראשון של הרומן, קצין השומרים מכנה את חינס בשם **חינֶסיוֹ דה פארַאפּיה** (**Ginesillo de Parapilla**). חינס מוחה בכעס על השימוש בשם זה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:דון קישוט
קטגוריה:דמויות ספרותיות
אנטה גרודנר

**אנטה גרודנר** (באנגלית: **Anetta Grodner**) הייתה זמרת יהודייה אוקראינית ושחקנית. הפרימדונה הראשונה בתיאטרון יידיש.
## ביוגרפיה
הייתה בתו של סנדלר בקרמנצ'וג, אוקראינה. היא פגשה ונישאה לישראל גרודנר בסביבות 1870 כאשר הוא עבר דרך קרמנצ'וג במהלך נדודיו כחבר צעיר בבראָדער זינגער. בעלה גויס על ידי אברהם גולדפדן כשחקן הבימה המקצועני הראשון ביידיש. בתחילה היה תיאטרון יידיש עניין לגברים בלבד. מחסום המגדר נשבר על ידי שרה סגל בת העשרה שהתפרסמה מאוחר יותר בשם סופי קרפ. עם זאת אנטה גרודנר הייתה הראשונה ששיחקה תפקידים ראשיים ביידיש.

יעקב אדלר כתב שהיא הייתה "שחקנית בעלת שבע דרגות של קסם" ושקולה היה "לא חזק אבל מלודי ; קול עם דמעות בתוכו. תמיד היה משהו עצוב מתוק בשירתה. אפילו השירים השמחים קרעו את לבך".

אנטה גרודנר השתתפה ברבים מנדודיו של בעלה באירופה, אם כי לא בכולם, עד מותו בשנת 1887.

## לקריאה נוספת

* Adler, Jacob, *A Life on the Stage: A Memoir*, translated and with commentary by Lulla Rosenfeld, Knopf, New York, 1999, . 135


קטגוריה:שחקני תיאטרון יידיש
קטגוריה:יהודים אוקראינים
קטגוריה:שחקניות יידישאיות
גלייבה

**גלייבה** (בגאלית סקוטית **Glayva**) הוא ליקר מויסקי סקוטי, תערובת תבלינים, טנג'רין, קינמון ודבש. הסיסמה של המשקה הוא: "הליקר הטוב בעולם".

הגלייבה מיוצר בעיירה ליית' שבסקוטלנד הוא מיושן בחביות עץ למשך שנתיים, ומקובל לשתות אותו "נקי", או עם קרח.

## אטימולוגיה
מקורו של השם של הליקר הוא מגאלית ומשמעותו הוא **טוב מאוד**.

## ראו גם
*דרמבוי
*אייריש מיסט

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ליקרי דבש
קטגוריה:ליקרי עשבים
קטגוריה:משקאות אלכוהוליים
בועז איתן

**בועז איתן** (נולד ב-18 באוקטובר 1948) הוא טייס קרב בחיל האוויר, דוקטור לפיזיקה ויזם הייטק.

## ביוגרפיה
איתן, בן יחיד להוריו, גדל בחופית ולמד בסמוך למדרשת רופין. עם גיוסו בשנת 1966 התנדב לקורס טיס ולאחריו הוצב בטייסת 117 כטייס מיראז' 3.

ב-26 ביוני 1970 בעת שביצע גיחה מבצעית מעל סוריה במסגרת מבצע קיתון 10, ניהל מרדף אחר מטוס מיג סורי שבמהלכו כבה מנועו והוא החל לאבד גובה. בעודו מנסה להניע מנועו מחדש נפגע מטוסו מאש נ"מ והוא צנח בסמוך לסוללת הנ"מ שהפילה אותו.

במהלך השבי בסוריה עבר עינויים קשים ותקופת בידוד. בתקופת השבי החל ללמוד פיזיקה מספרי לימוד שהועברו לו באמצעות הצלב האדום יחד עם טייסים נוספים ששהו עמו בשבי ולאחר מכן גם מתמטיקה וכימיה. איתן הוחזר לישראל לאחר כשלוש שנים במסגרת חילופי שבויים שנתפסו על ידי צה"ל במיוחד לצורך כך במבצע ארגז. לאחר חזרתו שב לשרת בצבא קבע בחיל האוויר כטייס קרב.

לאחר שחרורו משירות קבע סיים תואר ראשון בפיזיקה ובמתמטיקה באוניברסיטה העברית ותואר שני בפיזיקה שימושית ודוקטורט בפיזיקה שימושית בהנחייתו של דב פרוהמן. בשנת 1981 נקלט לעבודה בחברת אינטל ישראל בתחום הפיתוח של שבבי זיכרון. ב-1983 עבר לחברת WSI האמריקאית. ב-1992 חזר לישראל והקים שלוחה מקומית שלה.

בשנת 1997 ייסד את חברת סייפן שעסקה בפיתוח שבבי זיכרון Microchips. בשיאה נסחרה החברה בשווי של יותר ממיליארד דולר. הוא מכר את החברה לחברת ספנשן באוקטובר 2007, ושימש כסגן נשיא בכיר ובהמשך נשיא זמני. החברה נקלעה למשבר ופשטה רגל.

איתן כיהן כמנכ"ל קיו קור מדיקל, חברת הזנק בתחום המכשור הרפואי. בספטמבר 2021 פורסם שאיתן עשוי לחזור לבורסה בניו יורק. קיו קור מייצרת מערכות אינפוזיה ניידות וממוחשבות. כעת עומדת החברה להגיע לנאסד"ק לפי שווי של כ־1.4 מיליארד דולר. בתקופת הקורונה זכתה קיו קור לרוח גבית ומכירותיה זינקו לכ־120 מיליון דולר.

איתן משמש כיושב ראש איתן מדיקל שבנתה פתרונות עירוי קלים לשימוש עבור הרופאים והמטופלים כאחד. מערכות העירוי כוללות פלטפורמת תוכנה מבוססת ענן, שנועדה לנהל פרוצדורות רפואיות כמו הזרקות ועירויים. פתרונות העירוי כוללות את אפשרות העירוי המחובר, והזרקות לבישות. 

## קישורים חיצוניים
* זכרונות מהשבי הסורי-קיבוץ עין שמר
* 
* ספר כימיה מתוך הבלוג זיקוקין די-נור, תובנות ואסופות קריאה של שוקה די-נור, 19 בפברואר 2015
*  מובילה בפיתוח ושיווק משאבות

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים בתעשיית השבבים
קטגוריה:יזמי היי-טק ישראלים
קטגוריה:טייסי חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:שבויי צה"ל במלחמת ההתשה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:מייסדי חברות טכנולוגיה ישראלים
קטגוריה:מייסדי חברות טכנולוגיה יהודים
קטגוריה:בוגרי התיכון האזורי ע"ש בן-גוריון בעמק חפר
קטגוריה:חופית: אישים
קטגוריה:קורבנות עינויים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1948
פול צווייג

שמאל|ממוזער|180px
**פול צוויג** (באנגלית: **Paul Zweig**;  14 ביולי 1935 - אוגוסט 1984) היה סופר, משורר ומבקר יהודי-אמריקאי.

צוויג נולד בברוקלין בשנת 1935. סיים את לימודיו בבית הספר התיכון אברהם לינקולן ולמד לתואר ראשון באוניברסיטת קולומביה בניו יורק. לאחר מכן, נסע לפריז שם למד בסורבון שם השלים את הדוקטורט שלו בספרות השוואתית.  הוא התגורר בצרפת וחזר לארצות הברית בשנת 1966. צווייג לימד באוניברסיטת קולומביה וקווינס קולג' וכיהן כיו"ר המחלקה לספרות השוואתית. 

נפטר בשנת 1984 ממחלת הסרטן.

## מספריו

* Departures
* Walt Whitman: The Making of the Poet, 1985
* Eternity's Woods
* The Adventurer: The Fate of Adventure in the Western World
* The Dark Side of the Earth
* 3 Journeys
* The Heresy of Self-Love: A Study of Subversive Individualism
* Against emptiness: poems


## קישורים חיצוניים
* Paul Zweig's Journeys Into the Self, לי סיגל, הניו יורק טיימס
* מאמר על חייו של פול צווייג בניו יורק טיימס.

 

קטגוריה:סופרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1935
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1984
יצחק בנטוב

**יצחק בנטוב** (באנגלית: **Itzhak Bentov**; 9 באוגוסט 1923 – 25 במאי 1979) היה מדען, ממציא, מיסטיקאי וסופר. במלחמת העצמאות, במסגרת שרותו בחיל המדע, תכנן את הטיל הראשון של מדינת ישראל. הוא היה מחלוצי מפתחי הצנתרים ואחר כך מראשוני תנועת הניו-אייג' בארצות הברית.

## קורות חיים
נולד בצ'כוסלובקיה ועלה במהלך מלחמת העולם השנייה לישראל. בארץ שירת בחיל המדע ואחר כך ברפא"ל. בשנת 1954 עבר לארצות הברית שם התמסר לעבודה על המצאותיו. בהכשרתו היה מהנדס מכונות והתמחה בהנדסה ביו-רפואית. הוא התמקד בפיתוח צנתרים ללב, ובשנת 1967 פיתח את הצנתר הגמיש הראשון  ובשנת 1971 רשם פטנט על צנתר המופעל מרחוק. הוא נכנס כשותף לחברת Medi-Tech Corporation שהייתה אחר כך לבוסטון סיינטיפיק, אחת מחברות הציוד הרפואי הגדולות בעולם. 

בשנת 1977 יצא לאור ספרו Stalking the Wild Pendulum: On the Mechanics of Consciousness אשר עסק בהתפתחות התודעה מימי המפץ הגדול, תוך כדי שהוא מערב מטה-פיזיקה ורעיונות ממכניקת הקוונטים. אחר כך יצא ספרו "A brief tour of higher consciousness: a cosmic book on the mechanics of creation". הוא עסק במדיטציה מסוג קונדליני וטען כי הוא מסוגל לבצע מסעות חוץ גופניים.

הוא נהרג בתאונת מטוס בטיסה 191 של אמריקן איירליינס שיצאה מנמל התעופה שיקגו או'הייר בשנת 1979.

## קישורים חיצוניים

* ראיון טלבזיוני עם 
* יצחק בנטוב, 1977 ,Stalking the Wild Pendulum: On the Mechanics of Consciousness 
* יצחק בנטוב (עם מירטלה בנטוב), 1982 ,A cosmic book on the mechanics of creation 
* יצחק בנטוב (עם מירטלה בנטוב), 1988 ,On the Mechanics of Creation: A Cosmic Book 
* שרונה בנטוב מויר, 2005 (מהדורה ראשונה) ,The Book of Telling: Tracing the Secrets of My Father's Lives 

קטגוריה:מהנדסים יהודים אמריקאים
קטגוריה:ממציאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:יהודים שנהרגו בתאונות אוויריות
קטגוריה:אמריקאים שנהרגו בתאונות אוויריות
קטגוריה:מהגרים מישראל לארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1923
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1979
סדר הירושה היעקוביטי

**סדר הירושה היעקוביטי** (באנגלית: **Jacobite succession**) הוא סדר הירושה שהיעקוביטים מאמינים שהמלוכה הבריטית אמורה להתנהל על פיו. היעקוביטים סבורים שהדחתו של ג'יימס השני, מלך אנגליה ממלכותו במהפכה המהוללת לא הייתה לגיטימית, וכך גם החוקים שחוקקו לאחר מכן ושינו את סדר הירושה לכתר הבריטי – חוק הזכויות 1689 וחוק ההסדר 1701. לפיכך היעקוביטים הכירו בטענתם לכתר של ג'יימס השני וצאצאיו, ותמכו בניסיונותיהם לשוב לשלטון.

עד שנת 1807 נפטרו כל צאצאיו החוקיים של ג'יימס השני – היו ילדים מחוץ לנישואים, אך הם לא נחשבים לצורך זה – ולכן היעקוביטים העבירו את תמיכתם לצאצאיה של הנסיכה הנרייטה אן, אחותו של ג'יימס השני, למרות שהם עצמם לא טענו לכתר הבריטי. כיום הצאצא הבכיר ביותר של הנרייטה אן, לפי כללי העדפת הבן הבכור, הוא פרנץ, דוכס בוואריה, ולפיכך הוא עומד בראש סדר הירושה היעקוביטי.

כמו כן היעקוביטים לא מכירים בחוקי האיחוד של 1707 ובחוק האיחוד של 1800, שאיחדו את אנגליה, סקוטלנד ואירלנד ל"ממלכה המאוחדת". מסיבה זו כמה מהטוענים לכתר היעקוביטיים השתמשו במספור  שונה לגבי כתריהם השונים: למשל, ג'יימס פרנסיס אדוארד סטיוארט טען להיות "ג'יימס **השלישי**, מלך אנגליה ואירלנד" אבל "ג'יימס **השמיני**, מלך סקוטלנד".

## הטוענים לכתר היעקוביטיים מ[[בית סטיוארט]]

## יורשים מאוחרים יותר
מאז פטירתו של "הנרי התשיעי" ב-1807 ועד היום, הצאצאים החוקיים היחידים של המלך צ'ארלס הראשון הם מנכדתו אן מארי ד'אורליאן. להלן מופיעה רשימת האנשים שהיו אמורים להיות מלכי אנגליה, סקוטלנד ואירלנד לפי סדר הירושה היעקוביטי, אף שאיש מהם לא טען לכתרים אלו בעצמו:

## סדר הירושה כיום
ל"פרנסיס השני" (שהוא בן למעלה מתשעים) אין ילדים, ולכן אחרי פטירתו צפוי לרשת את תאריו אחיו הנסיך מקס, דוכס בבוואריה. בתו הבכורה של מקס, סופיה, נשואה לאלויס, יורש העצר של ליכטנשטיין, ויש להם ארבעה ילדים. כך הטענה היעקוביטית לכתר צפויה להתלכד עם תואר הנסיך של ליכטנשטיין.

## טענות נוספות לכתר
יש הטוענים כי נישואיה של "מרי השנייה" לדודה פרנץ הרביעי, דוכס מודנה אינם חוקיים על פי החוק האנגלי, משום שנישואי דוד ואחייניתו אסורים בנצרות, והאישור המיוחד שנתן לה האפיפיור לא תקף בבריטניה הפרוטסטנטית. בשל כך, הם סוברים כי צאצאיה לא יכלו לרשת את זכותה לכתר הבריטי.

לפי גישה זו, את מרי השנייה ירשה אחותה מריה תרזה, נסיכת סבויה ("מרי השלישית"), ומאז הכתר היעקוביטי עבר בין צאצאיה, כך שכיום הוא שייך לפדרו, דוכס קלבריה ("פיטר הראשון").

## קישורים חיצוניים

* רשימת המלכים וסדר הירושה היעקוביטי, ב-The Jacobite Heritage
קטגוריה:המלוכה הבריטית
יעקוב
אייריש מיסט

**אייריש מיסט** (באנגלית: **Irish Mist**) הוא ליקר אירי העשוי מדבש ומעשבי תיבול כגון אברש ותלתן, על בסיס ויסקי אירי. בספטמבר 2010 המותג נרכש בידי קבוצת קמפרי. הליקר מיוצר מוויסקי אירי מיושן, ונטען כי המתכון הוא בן 1000 שנים. אייריש מיסט נמכר ביותר מ-40 מדינות.

## שינויים בליקר
בעבר יוצר האייריש מיסט בחוזק של 40% אלכוהול בנפח וכיום הוא מכיל 35% אלכוהול בנפח.
גם צורתו של הבקבוק השתנתה מצורה המזכירה דקנטר לבקבוק אירי 

## תולדות האייריש מיסט המקורי
אייריש מיסט הוא הליקר הראשון שיוצר בצורה מסחרית באירלנד. הייצור החל במזקקות טולמור דיו בשנת 1947 בטולמור, שם גרה משפחת ויליאמס, שהייתה הבעלים הראשונים של האייריש מיסט. המזקקה המקורית הוקמה בשנת 1829, אז זיקקו בה ויסקי אירי. באמצע שנות ה-40 של המאה ה-20 החל דזמונד א. ויליאמס לחפש משקה חלופי הקרוב לוויסקי. הוא גילה את המתכון העתיק וייצור האייריש מיסט החל.

## ראו גם
*גלייבה
*דרמבוי

## קישורים חיצוניים
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:ליקרי דבש
קטגוריה:ליקרי עשבים
קטגוריה:משקאות אלכוהוליים
אדוארדו פרופר דה קאייחון

**אדווארדו פרופר דה קאייחון** (בספרדית: **Eduardo Propper de Callejón**; ) היה דיפלומט ספרדי שנודע בעיקר בשל עזרתו בהצלתם של אלפי יהודים מידי הנאצים בצרפת הכבושה, מעשים בזכותם הוכר כחסיד אומות העולם.
## חייו
פרופר דה קאייחון נולד למקס פרופר, יהודי ממוצא בוהמי, ולחואנה קאייחון, ספרדייה קתולית. הוריו גידלו אותו ואת אחיו כקתולים. הוא נישא להלן פולד-ספרינגר, ציירת, אשת החברה הגבוהה, ואחותה של הברונית ליליאן דה רוטשילד - נדבנית ופטרונית נודעת של אומנות בפריז.

פרופר דה קאייחון שימש כמזכיר הראשון בשגרירות ספרד בפריז, כאשר נכנעה צרפת בפני גרמניה ב-20 ביוני 1940. על מנת להציל את אוסף האומנות של משפחת אשתו בטירת רויאמונט מסכנת ביזה על ידי הצבא הכובש, הצהיר על הטירה כעל מעונו הרשמי ובכך העניק לה ולכל תכולתה חסינות דיפלומטית. בין יצירות האומנות שניצלו נמצא טריפטיכון של יאן ואן אייק - מהציירים החביבים על היטלר.

ביולי 1940 עזבה ממשלת צרפת את פריז ובעקבותיה כל השגרירויות הדיפלומטיות, כולל השגרירות הספרדית. פרופר דה קאייחון ומשפחתו עברו לבורדו, שם גילה כי הקונסול הספרדי נטש את משרדו, כאשר אלפי פליטים שהגיעו לבורדו נדחקים בפתח השגרירות בתקווה לקבל את הויזה שתצילם מהנאצים.

פרופר דה קאייחון פתח את השגרירות והחל להנפיק ויזות לפליטים. במשך 4 ימים בין ה-18–22 ביוני 1940 הנפיק בשיתוף עם הקונסול הפורטוגזי ארישטידש דה סוזה מנדש אלפי ויזות לספרד ולפורטוגל, תוך הפרת ההוראות שלא להנפיק ויזות מבלי לקבל לכך אישור מראש ממשרד החוץ הספרדי. פרופר דה קאייחון המשיך בהנפקת הויזות גם לאחר שהשגרירות עברה למקומה החדש בוישי. לא ניתן לדעת כמה ויזות הנפיק פרופר כיוון שרישומי השגרירות לא שרדו.

במרץ 1941 הורה שר החוץ הספרדי רמון סראנו סונר, לשגריר ספרד בוישי חוזה לוקרסיה (José Lucresia), להפסיק מיידית את עבודתו של פרופר דה קאייחון בשגרירות ולהעבירו לנציגות משרד החוץ באלעראיש שבמרוקו הספרדית – למשרה הרבה פחות מוערכת. השגריר הספרדי ניסה לבטל את הגזירה, בטענה כי זה עתה קיבל פרופר דה קאייחון מהמרשל אות כבוד. שר החוץ סירב לבקשה בכותבו שהוא מתקשה להבין את סיבות הממשלה הצרפתית להעניק אות כבוד לפקיד ספרדי ששירת את האינטרסים של היהודים.

בהמשך, מילא פרופר דה קאייחון שורה של תפקידים ברבאט, ציריך, וושינגטון, אוטווה ואוסלו.

פעולותיו ההרואיות לא זכו להערכה בטרם נפטר ב-1972 בלונדון. ב-12 במרץ 2008, העניק מוסד יד ושם אות חסיד אומות העולם לפרופר דה קאייחון, אותו קיבלו בשמו ילדיו: פליפה פרופר ואלנה פרופר דה קאייחון, אמה של שחקנית הקולנוע הבריטית הלנה בונהם קרטר.

## הערות שוליים

קטגוריה:מצילים בשואה: צרפת
קטגוריה:ספרדים חסידי אומות העולם
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1895
קטגוריה:ספרדים שנפטרו ב-1972
עיתון מתעד

**עיתון מתעד** (באנגלית: **Newspaper of record**) הוא מושג בעיתונות ולו שתי משמעויות. האחת, עיתון רשמי מטעם המדינה אשר מפרסם חוקים, תקנות והודעות רשמיות של גופי המדינה. השנייה, עיתון הנחשב לאמין, מקיף ובעל תפוצה רחבה, כך שהידיעות שבו נחשבות לבעלות אמינות מיוחדת בקשר לאותה מדינה.

## עיתון רשמי
העיתונים במשמעות הראשונה של המושג, נקראים לרוב גאזט, בהם ניתן למנות את הלונדון גאזט, Canada Gazette וה-The Hong Kong Special Administrative Region Gazette. בישראל העיתון המתעד הרשמי הוא רשומות.

## עיתון אמין
במשמעות השנייה, עיתון מתעד הוא עיתון בעל מוניטין רב כעיתון אמין ולכן ניתן לצטט ממנו ולעשות בו שימוש (לעיתים קרוי עיתון זה בביטוי צרפתי, Presse de référence).

## עיתונים נבחרים
להלן דוגמאות מרחבי העולם:

## ראו גם
* חופש העיתונות
* יום חופש העיתונות העולמי

קטגוריה:עיתונות
הנס הארטונג

**הנס היינריך ארנסט הארטונג** (בגרמנית: **Hans Heinrich Ernst Hartung**; 21 בספטמבר 1904 – 7 בדצמבר 1989) היה אמן צרפתי-גרמני.

## ביוגרפיה
הארטונג נולד בלייפציג שבגרמניה למשפחה שוחרת אמנות והושפע מאמנים כמו לוביס קורינת ואמיל נולדה, מציורים צרפתיים ומקוביזם. בהמשך למד באקדמיה לאמנות הן בדרזדן והן במינכן. ב-1931 נערכה התערוכה הראשונה שלו בדרזדן, אבל עם עליית הנאצים לשלטון נאלץ לנתק את קשריו עם מולדתו כיוון שהסגנון שהיה מזוהה אתו, הקוביזם, לא עלה בקנה אחד עם העקרונות של המשטר החדש. כשניסה לבקר בברלין שלוש שנים אחר-כך כמעט שנעצר על ידי המשטרה במקום, אך עלה בידו להימלט בעזרתו של חבר. הארטונג התיישב בצרפת, ואולם, שקע בחובות כלכליים ובדיכאון.

ב-1939 הצטרף ללגיון הזרים הצרפתי. הגסטפו ניהל אחריו מעקב מתמיד והוא לבסוף נעצר על ידי המשטרה הצרפתית למשך שבעה חודשים. עם שחרורו הצטרף ללחימה ואיבד את רגלו בקרב ליד בלפור. ב-1945 הוענקה לו אזרחות צרפתית וכן עיטור צלב המלחמה. לאחר המלחמה עלתה קרנו כאמן והוא החל מציג בגלריות בפריז. ציוריו המופשטים וחסרי הדאגות השפיעו רבות על אמנים אמריקאים צעירים במהלך שנות ה-60. ציוריו ידועים בצבעם המורכב והאלומות הדרמטיות של משיכות מכחול כהה על רקע שטף האור. לאחרונה נודע כי ציוריו לא היו ספונטניים אלא הועתקו לאחר מחשבה ודיוק רב ממחברת הסקיצות שלו.

ב-1989 נפטר בעיירת הנופש אנטיב שבריביירה הצרפתית.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:ציירים צרפתים
קטגוריה:ציירים גרמנים
קטגוריה:מעוטרי צלב המלחמה
קטגוריה:לייפציג: אישים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1904
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1904
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1989
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1989
סוכנים על הכוונת

**סוכנים על הכוונת** הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 2001 בבימויו של ג'ון גלן.
הסרט מבוסס על רומן הריגול החום של הרמדאן מאת הסופר הישראלי אמריקאי סטיבן הרטוב, שהוא קצין מוסד לשעבר.

## עלילה
העלילה מתחילה בניסיון חיסול כושל במינכן של טרוריסט פלסטיני, המחבל עמאר קמיל, על ידי צוות הפיקוד של המוסד. לאחר חזרת הצוות לישראל, מגלה טוני שחבריו מתחילים להיעלם אחד אחרי השני, ושכל מי שהשתתף בניסיון החיסול נהרג. אקשטיין מגלה כי עמאר קמיל אחראי על החיסולים, אך לא מצליח לשכנע את חבריו. לבסוף, כשרוב חברי הצוות כבר נרצחו, המוסד מחליט לנסות לעצור את קמיל, ולבסוף מגלים שהוא מנסה לעצור את תהליך השלום בין ישראל לפלסטינים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטי 2001
קטגוריה:סרטים באנגלית
דקנטר

שמאל|ממוזער|250px|דקנטר - כלי לחדרור יין
ממוזער|דקנטר בדולח עם פקק
**דֵּקַנְטֶר** (בעברית: **מַשְׁפֶּה** או **מחדרר**) הוא כלי לחדרור יין, לרוב יינות אדומים מתיישנים. ליינות מתיישנים רצוי לתת "לנשום" לפני שתייתם, פעולה זו של חשיפת היין לאוויר מחמצנת אותו ובכך "מרככת" טאנינים קשים ועפיצות יתר ובכך הופכת את היין למוכן יותר לשתייה. לדקנטר יש שטח פנים רחב ומספיק נפח כדי להכיל שלושת רבעי ליטר של נוזל לעומת השטח הצר של בבקבוק היין, וכך שטח הפנים שנחשף לחמצן גדול יותר. ניתן למצוא דקנטרים במגוון עיצובים, וההבדל העיקרי בין הדקנטר לקראף (לגין), הוא בכך שלדקנטר יש פקק. לרוב מייצרים את הדקנטר מחומרים כגון זכוכית או בדולח.

## שימוש
זמן קצר לפני הגשת היין, יש למזוג את כמות היין הרצויה או את כל תכולתו אל הדקנטר ולהשאיר אותו לנוח כמה דקות, עד אשר היין "ינשום". בזמן מזיגתו ושהייתו בדקנטר, שטח הפנים של היין (החשוף לאוויר) גדל יחסית, מה שמאפשר ליין להתחמצן מהר יותר ובנוסף המשקעים יוותרו בבקבוק המקורי. ניתן לערסל (לסובב) את הדקנטר בכדי לזרז את התהליך. לאחר שהיין התחמצן מעט, תחושת העפיצות של היין תרד והיין יהיה רך ונעים יותר לשתייה.

## יתרונות
מלבד היתרון הברור של החדרור המהיר של היין, צורתו של הדקנטר עוזרת למנוע מזיגת משקעים הקיימים ביינות שהתיישנו זמן רב אל כוס היין.

## ראו גם
* לגין

## קישורים חיצוניים

* 
* מונחי היין של האקדמיה העברית ללשון

## הערות שוליים

קטגוריה:ציוד בר
קטגוריה:משקאות אלכוהוליים
קטגוריה:יין
קטגוריה:כלי קיבול
קטגוריה:כלי קיבול בעת העתיקה
קטגוריה:כלי הגשה
אל פאיס

**אל פאיס** (El País; מספרדית: "המדינה") הוא עיתון יומי ספרדי. העיתון הוא בבעלות תאגיד המדיה PRISA. עם מכירות של כ-390,000 אלף עותקים ביום, הוא עיתון החדשות היומי הנמכר ביותר בספרד.

## היסטוריה
העיתון הוקם על ידי התאגיד PRISA בשנת 1976 כחלק מהמעבר של ספרד לדמוקרטיה לאחר מות פרנקו והוא היה העיתון הראשון בעל אג'נדה פרו-דמוקרטית. שני מקימיו היו קארלוס מנדו (Carlos Mendo) וחוסה אורטגה ספוטורנו (José Ortega Spottorno). העיתון יצא לאור לראשונה ב-4 במאי 1976. מעמד העיתון כמגן הדמוקרטיה התחזק במהלך ניסיון ההפיכה הצבאי של סגן-אלוף אנטוניו טחרו בשנת 1981, במהלכו החזיק כבני ערובה בחברי פרלמנט. העיתון שיצא באותו בוקר היה הראשון שקרא לחוקה והתנגד להפיכה.
האידאולוגיה/ נטייה-פוליטית של העיתון הוגדרה על ידי נטייה לאירופהיזם, פרוגרסיביות וליברליזם חברתי, מרכז-שמאל והוא תומך בחיזוק הסמכויות של האיחוד האירופאי.

עורכו הנוכחי של העיתון הוא אנטוניו קניו.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרד: עיתונים
אנלוג פוסי

**אנלוג פוסי** (מאנגלית: **Analog Pussy**) הם הצמד הפסיכדלי: **ג'ינו** (ארז ג'ינו) ו**ג'יגה** (לילך קים מיכאל).
**ג'יגה** נולדה בירושלים וגדלה באילת. למדה לנגן בגיטרת בס בגיל 15. **ג'ינו** נולד באורוגוואי ועלה לישראל בגיל 4, למד תאוריה של מוזיקה, ניגן בחצוצרה בילדותו ומגיל 16 התמחה בסינתיסייזרים. חברי הצמד נפגשו בשנת 1997 והקימו את הלהקה לצד זוגיות.

## לפני ייסוד הלהקה
בהיותה ילדה הקימה **ג'יגה** את להקת "059" (אזור החיוג הישן של העיר אילת). הלהקה הופיעה באירועים בית ספריים ולא הקליטה דבר. בשנות נעוריה ניגנה בלהקות פאנק וטראש מטאל שלא זכו לתשומת לב מיוחדת. לאחר מכן ניסתה את כוחה גם כזמרת סולנית, והקליטה תחת שם הבמה **כלילה שלמות** שני שירי פופ: "תצא מדעתי" ו"תתחתן איתי", שכלל מילים פרובוקטיביות. השירים נכללו באלבום האוסף "החדששני" של ספי כרמל (1992), כאשר הקרדיט ניתן ל"כלילה שלמות ולהקתה". באותו אוסף השתתפה להקה נוספת שג'יגה הייתה הסולנית שלה, להקת הפאנק "Puke" ("קיא" באנגלית), בשיר "Nighty Night" שהושר באנגלית ועסק בהתאבדות. היא קנתה סינתיסייזר ולמדה לנגן בו ולתכנת את המלודיות, נגינת התופים והבס. היא שמעה על מומחה לסינתיסייזרים בשם **ארז ג'ינו** שהיה בעל אולפן. באותה תקופה ייצר ג'ינו מוזיקה אלקטרונית תחת השם **Art Indust**. השניים שוחחו בטלפון, נפגשו וייסדו את הלהקה.

## קריירה
מן ההתחלה, ל**אנלוג פוסי** היה קשר הדוק עם עולם הסייבר. השירים הראשונים שלהם היו זמינים להורדה אינטרנט בפורמט MP3 שעות ספורות לאחר שהם היו מוכנים. שיטת שיווק זו הגדילה את קהל מעריציהם לפני שהתקליט יצא לאור. ההורדות באינטרנט חצו את רף המיליון.

בשנת 1996 שלחו שיר לקדם אירוויזיון למילותיה של סיגל לביא ובביצועו של תמיר צעידי. ג'ינו הלחין וג'יגה עיבדה. השיר התקבל והגיע בערב התחרות למקום השלישי.

בשנת 1999, לאחר שחזרו ממסע ההופעות האירופי שלהם, הם חתמו על חוזה עם חברת תקליטים גרמנית להוצאת התקליט הראשון שלהם, שמתוכו השירים **Go Wacko** ו-**Psycho Bitch** היו פרשנות מחודשת לסקס פיסטולס.

לצמד לא היה מנהל אישי והם מימנו את כל הוצאות הלהקה ובנו אולפן. בשנת 2000 הם עברו לגרמניה והקימו חברת תקליטים משלהם AP Records והוציאו את תקליטם השני **Underground** בשנת 2001.

באמצע שנת 2004 הם הוציאו את האלבום **Trance N Roll** שהכיל אלמנטים רבים של רוק כבד כולל נגינות סולו של גיטרות חשמליות. כמו כן, הכיל האלבום את השיר **Psycho Punko** בו חזרה **ג'יגה** למקורות הפאנק שלה. שיר זה היה פירוש מחודש ל-**Smoke On the Water** של דיפ פרפל.

## פירוק הצמד
בשנת 2007, נפרדו ג'יגה וג'ינו ביחסיהם האישיים והמקצועיים והצמד התפרק.

## דיסקוגרפיה
* 1999 - Psycho Bitch From Hell
* 2001 - Underground (Analog Pussy album)
* 2002 - Vinyl Trax
* 2004 - Trance N Roll
* 2006 - Future - The Remixes
* 2012 - Mister Clown
* 2012 - Alive
* 2013 - 1997-1998
* 2013 - Retro Pussy

## קישורים חיצוניים

 בארכיון האינטרנט

* 
* כתבה על אנלוג פוסי באתר Qube
* טראנס אקדמי ופנינים אחרות

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
אנלוג פוסי
אנלוג פוסי
קטגוריה:להקות גרמניות
אליזבת ריזר

**אליזבת' אן ריזר** (באנגלית:  **Elizabeth Ann Reaser**; נולדה ב-2 ביולי 1975) היא שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאית. ידועה בשל גילומה את אסמה קאלן בסדרת סרטי הפנטזיה "דמדומים",, ועוד לפני כן בסרט "הישאר!" (2005), ובסרטי הקומדיה "עד שהמשפחה תפריד בינינו" (2005), "סטטוס: ידידים" (2011) ו"תקועה" (2011). בטלוויזיה, עשתה תפקידים רבים ומוכרת בין היתר מתפקידיה בסדרות "האנטומיה של גריי" (2007–2008), "האקס המיתולוגי" (2008), "האישה הטובה" (2010–2012), "מי מתגורר בבית היל" (2018), ו-"סיפורה של שפחה" (2019).

## ביוגרפיה
ריזר נולדה וגדלה בפרוור האמיד של דטרויט, בלומפילד הילס (אנ'), מישיגן, בתם של קארן דוידסון (לבית ויידמן) וג'ון ריזר.  היא האמצעית מבין שלוש אחיות. אמה, היא עקרת בית, ואביה, היה עורך דין שהפך למסעדן והפך למורה מחליף. הוריה התגרשו כשהייתה צעירה, ובשנת 1995, אימה נישאה בשנים לאיש העסקים היהודי ביל דוידסון, פילנתרופ שתרם את מכון דוידסון לחינוך מדעי ואת מרכז דוידסון והיה הבעלים של קבוצת ה-NBA דטרויט פיסטונס. אימה קיבלה בעלות על הקבוצה לאחר פטירת אביה החורג של ריזר ב-2009.

רייזר למדה הן באקדמיה של הלב הקדוש (אנ') בבלומפילד הילס (אנ') והן בתיכון אבונדייל (אנ') בעיר אובורן הילס (אנ') שם סיימה את לימודיה ב-1993. לאחר התיכון, היא למדה באוניברסיטת אוקלנד (אנ') ברוצ'סטר הילס (אנ'), מישיגן, במשך שנה אחת, ולאחר מכן עברה ללמוד בבית הספר לאומנויות ג'וליארד בניו יורק, בחטיבת הדרמה של בית הספר (1995–1999, מחזור 28), שם סיימה תואר ראשון באמנויות יפות בשנת 1999.

## קריירה
ריזר התפרסמה לראשונה כשחקנית קולנוע בשנת 2005 בתפקיד ראשי בדרמת האינדי "אדמה מתוקה" עליו הועמדה לפרס אינדפנדנט ספיריט, בתור האישה הגרמנייה אינגה אלטנברג המגיעה לארצות הברית כדי להינשא בתקופה שלאחר מלחמת העולם הראשונה.

התפרסמה בתפקידי משנה במותחן הפסיכולוגי "הישאר" ובדרמה הקומית "עד שהמשפחה תפריד בינינו". ב-2006 שיחקה בקומדיה "פוצ'יני למתחילים" בתור הסופרת הלסבית אלגרה ושיחקה בעונה היחידה של סדרת הדרמה הרפואית "Saved". ריזר שיחקה ב-17 פרקים בסדרת הדרמה "האנטומיה של גריי", בתפקיד המטופלת רבקה פופ הנשלחת לבית חולים פסיכיאטרי. היא הועמדה לפרס אמי על הופעת האורח הטובה ביותר. ריזר שיחקה במספר פרקים בסדרת הדרמה "האישה הטובה", בתפקיד שדרנית ספורט.

בשנת 2008 זכתה ריזר לחשיפה עולמית בזכות תפקידה בפנטזיית הערפדים "דמדומים" בתור אסמה קאלן, אם משפחת הערפדים קאלן. באותה שנה שיחקה ריזר בתפקיד הראשי בעיבוד האמריקאי של רשת NBC לסדרה הישראלית "האקס המיתולוגי". ב-2009 חזרה על תפקיד אסמה קאלן בשובר הקופות "דמדומים 2: ירח חדש" וב-2010 בחלק השלישי של הסדרה "דמדומים 3: ליקוי חמה".

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

### תיאטרון

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אמריקאיות
קטגוריה:בוגרות בית הספר ג'וליארד
קטגוריה:בוגרי בית הספר ג'וליארד
קטגוריה:צמחוניות אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1975
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1975
א.א.ק. לרנקה (כדורסל)

**א.א.ק. לרנקה** (ביוונית: **Αθλητική Έvωση Κίτιον - AEK**), היא קבוצת כדורסל קפריסאית מהעיר לרנקה, המשחקת בליגת העל הקפריסאית וביורופקאפ. הקבוצה היא ההמשך הישיר של קבוצת **פזופוריקוס לרנקה**.

## היסטוריה
הקבוצה הוקמה בשנת 1994, לאחר איחוד מועדונים בעיר לרנקה (**פזופוריקוס לרנקה** ו**איפא לרנקה**. **פזופוריקוס** שיחקה בליגה הבכירה וזכתה בארבע אליפויות (1973, 1991, 1992, 1994) וחמישה גביעים (1969, 1970, 1971, 1972, 1992). ואילו קבוצת **איפא** שיחקה בליגה השנייה. בעונת 2012/13 זכתה הקבוצה באליפות החמישית, לאחר ניצחון בסדרת הגמר מול קבוצת אפואל ניקוסיה 3-1. בתחילת עונת 2013/14 זכתה הקבוצה ב**סופרקאפ** לאחר ניצחון בגמר מול קבוצת אתאה אגומיס 52-57.

צבעי הקבוצה הם: צהוב וירוק. ועל סמלה מצויר דיוקנו של המצביא היווני קימון, ששחרר את קפריסין מידי האימפריה הפרסית.

## אירופה
החל מעונת 1989/90 הקבוצה משתתפת במפעלים אירופאים. לרוב בגביע קוראץ'. בעונת 1993/94 הדיחה הקבוצה את הפועל אילת מגביע קוראץ'.

## תארים והישגים
* **[[ליגת העל הקפריסאית בכדורסל|הליגה הקפריסאית]]**:
**אליפות (10): 1973, 1991, 1992, 1994, 2013, 2015, 2016, 2018, 2021, 2023
***[[הגביע הקפריסאי בכדורסל|הגביע הקפריסאי]]**:
**זכייה (9): 1969, 1970, 1971, 1972, 1992, 2017, 2018, 2021, 2023
***הסופרקאפ הקפריסאי**:
**זכייה (5): 2014, 2015, 2016, 2017, 2018

## שחקנים בולטים בעבר ובהווה

## ראו גם
* א.א.ק. לרנקה

## קישורים חיצוניים

*האתר הרשמי (חלק מאתר המועדון)

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:קבוצות כדורסל קפריסאיות
קטגוריה:לרנקה: ספורט
פיבדנה

200px|ממוזער|שמאל|מסוף בנמל פיבדנה
**פִּיבְדֶנֶה** (באוקראינית: **Південне**, ברוסית: **Пивденное**, פיבדנויה; עד 2024 נקראה **יוּזְ'נֶה**, באוקראינית: **Южне**, ברוסית: **Южное**, יוז'נויה) היא עיר נמל באוקראינה, הממוקמת על חוף הים השחור במחוז אודסה. לפי מפקד אוכלוסין משנת 2023, מונה אוכלוסייתה 32,000 תושבים.

## היסטוריה
בשנת 1973, החליטה ממשלת ברית המועצות להקים מרכז תעשייה ותחבורה על שפך **נהר גרגורייב**, המקושר עם עיר חדשה בסדר גודל של 2,000-30,000 תושבים, עם אפשרות של הגדלה עד 150 אלף תושבים.

הבניה החלה בשנת דצמבר 1976, על הגדה הימנית של אגם סיצ'בסקוגו. ב-11 במאי 1978 היישוב קיבל את שמו הרשמי "יוז'נה". ובאותו חודש הוא קיבל מעמד של יישוב עירוני במחוז אודסה. במקביל הוקמה מועצת היישוב יוז'נה. והתושבים החלו להתגורר בו בסוף דצמבר של אותה שנה.

ב-2024 שם היישוב שונה לפיבדנה.

## כלכלה
כלכלת העיר מבוססת בעיקר על פעילות הנמל, בו נמצא מסוף הנפט החשוב של אוקראינה. המסוף מסוגל להכיל ספינות עם קיבולת של 100,000 טון, בנמל יש מתקני פחם, עופרת ברזל, נפט, כימיקלים ועוד. נמל פיבדני הוא הנמל השני בחשיבותו באוקראינה, אחרי נמל אודסה, עם שינוע של 20,700,000 טון בשנת 2005.

## ספורט
לעיר יש קבוצת כדורסל מצליחה בשם חימיק פיבדנה המשחקת בליגת העל האוקראינית.


**תמונות מהעיר**

תמונה:Yuzhny - Grygorivskogo desantu street.jpg|רחוב בעיר
תמונה:Yuzhny - beach.jpg|החוף של פיבדנה
תמונה:Port of Yuzhny2.jpg|מבט מהים לנמל של פיבדנה
תמונה:Olimp Sports Complex in Yuzhne.jpg|מרכז הספורט **אולימפוס** בעיר



## ערים תאומות
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מחוז אודסה: ערים
קטגוריה:אוקראינה: ערי נמל
קטגוריה:הים השחור: יישובים
קטגוריה:אוקראינה: ערי חוף
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1978
קטגוריה:הים השחור: ערי נמל
חיים זייצ'יק

הרב **חיים אפרים זייצ'יק** (תרס"ו, 1906 – ט' באדר ב' תשמ"ט, 1989) היה ראש ישיבת בית יוסף – נובהרדוק בבוצ'אץ' וממפיצי רעיונות תנועת המוסר ברוח נובהרדוק בארץ ישראל.

## תולדותיו

נולד בעיירה פיוטרקוב שברוסיה לאשר ומרים זייצ'יק. בהיותו כבן 13 הופיע בעיירתו רבי מרדכי שטולמן, מתלמידי ה"סבא" מנובהרדוק, שהקים סניף של ישיבת נובהרדוק בעיירה מאז'יר וגייס תלמידים לישיבה. חיים זייצ'יק נענה לקריאתו והצטרף לישיבה. לאחר המהפכה הבולשביקית חצה את הגבול מרוסיה לפולין, תחילה שהה בברנוביץ ולאחר מכן נסע לישיבת נובהרדוק בביאליסטוק, בראשות הרב אברהם יפה'ן, חתנו של ה"סבא" מנובהרדוק. בישיבה זו שהה תקופת זמן ובמהלכה התמנה להשמיע 'ועדים' (שיחות מוסר) בפני חבריו תלמידי הישיבה. הוא התקרב לגדולי רבני נובהרדוק ובהם הרב דוד בליאכר, הרב אברהם זלמנ'ס והרב דוד מיאדניק. במשך חצי שנה שהה במחיצת הרב משה רוזנשטיין, המשגיח של ישיבת לומז'ה בפולין.

בשנות ה-30 התמנה הרב זייצ'יק על ידי הרב אברהם יפה'ן לעמוד בראשות ישיבת נובהרדוק שהוקמה בבוצ'אץ' על בסיס הישיבה שהקים בה שרגא פייבל ויליג. הוא כיהן כראש הישיבה במשך כמה שנים, ומלבד תפקידו הרוחני והתורני היה אחראי, יחד עם גבאי הקלויז משה הרצוג, גם לקיומה הכלכלי של הישיבה. בשנת 1939 נכבשה בוצ'אץ' בידי הרוסים והוא נאלץ להפעיל את הישיבה בתנאי מחתרת. ב-1941 הוא גויס לצבא האדום ונלקח מבוצאץ', שם השאיר אישה הרה. עם תום מלחמת העולם השנייה הוא חזר לבוצ'אץ' וכשגילה כי משפחתו נספתה עבר לצרפת לישיבת 'אור יוסף נובהרדוק' בצרפת בניהולו של הרב גרשון ליבמן ומשם עשה דרכו לארצות הברית. נישא לגיטל, בתו של הרב אברהם שמואל קסצבסקי.

בתחילת שנות ה-60 עלה הרב זייצ'יק לישראל. בתקופה הראשונה שימש מנהל רוחני בישיבת תפארת הכרמל בחיפה. כעבור זמן התיישב בירושלים והקדיש את כל זמנו להפצת רעיונות תנועת המוסר ברוח נובהרדוק. פרסם לאורך השנים סדרה ארוכה של ספרים, וכמו כן השמיע שיעורים ושיחות מוסר בפני אברכים ותלמידי ישיבות. הקים את כולל "אור חדש" ועמד בראשו.

## ספריו
*סדרת **אור חדש** - על פרשיות השבוע, על המועדים, פרקי מחשבות ועיונים
***אורות החיים**
***גנזי חיים**
***[https://il.bidspirit.com/ui/lotPage/source/catalog/auction/12400/lot/20935/%D7%94%D7%9E%D7%90%D7%95%D7%A8%D7%95%D7%AA-%D7%94%D7%92%D7%93%D7%95%D7%9C%D7%99%D7%9D-%D7%A7%D7%95%D7%99-%D7%90%D7%95%D7%A8-%D7%9E%D7%AA%D7%9E%D7%A6%D7%99%D7%AA?lang=he המאורות הגדולים]** – קווים לתיאור פועלם של גדולי תנועת המוסר
***המדע והחיים**
***ואני תפילה** – על התפילה
***מעייני החיים**
***פרי הארץ** - על המועדים
***פרי חיים**
***קול צופיך** – על ההפטרות
***תורת הנפש**

## לקריאה נוספת
*המאור הגדול - מאת שלום מאיר ולך, בהקדמה לספר "המאורות הגדולים"

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מחברי ספרי מוסר ומחשבה
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:רבנים פולנים
קטגוריה:ראשי ישיבות נובהרדוק
קטגוריה:רבני ישיבת תפארת ישראל
קטגוריה:בוגרי ישיבות נובהרדוק
קטגוריה:משגיחים ישראלים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקות החסידים
קטגוריה:בוצ'אץ': רבנים
קטגוריה:שיכון חב"ד (ירושלים): אישים
רצח השוטרת יונה קוממי

**רצח השוטרת יונה קוממי** היה המקרה הראשון במדינת ישראל שבו נהרגה שוטרת בעת מילוי תפקידה. ב-29 באוגוסט 1965 רצח אברהם ליס שני אנשים, ולאחר שהשוטרת יונה קוממי ניסתה לעצור אותו ירה בה למוות והתאבד. על פועלה באירוע זה קיבלה את עיטור הגבורה ממשטרת ישראל.

## גיוס נשים למשטרת ישראל
למרות שעם הקמת צה"ל חל חוק גיוס חובה גם על נשים, גיוס נשים למשטרת ישראל נתקל בהתנגדות. אמנם בשנת 1948 ניסו להפעיל שוטרות בתפקידי תנועה ובתפקידים מקצועיים אחרים, אך הניסיון נכשל וכעבור זמן קצר עברו השוטרות לתפקידים משרדיים, מלבד אלו שעבדו בבתי המעצר לנשים. רק ב-1961, בעידודו של עמוס בן-גוריון שהיה מפקד מחוז תל אביב, התחיל קורס לשוטרות ו-24 השוטרות הראשונות נכנסו לתפקיד בפיקודה של מפקח נעמי שדמי.

בתחילה שירתו השוטרות בתפקידי סיור בלבד ובפיקוח על התנועה. הן לא היו חמושות ועבדו בזוגות. עם הזמן עברו קורס נהיגה וצוידו בקטנועים שהקלו על הניידות שלהן.

יונה קוממי, נולדה ב-3 בספטמבר 1945 וגדלה בשכונת עזרא בתל אביב. ב-25 באוגוסט 1963, התגייסה למשטרת ישראל. היא הייתה השוטרת הראשונה שהורשתה לרכוב על קטנוע.

## אירועי הרצח
בבוקר 29 באוגוסט 1965 היו השוטרות יונה קוממי וגליה אגסי בסיור במרכז רמת גן, כשלפתע נשמעו יריות מבית ברחוב ביאליק מס' 22. 

אברהם ליס, בן 68, מלווה בריבית, היה בפגישה עם אביגדור ופולה ליס, שני גיסים ובעלי בית מסחר לטקסטיל, שהיו חייבים לו 160,000 ל"י והתקשו להחזיר לו אותם (אין קשר משפחתי בין המלווה ללווים). במהלך ויכוח עם השניים הוא שלף אקדח שהיה ברשותו וירה בשניהם והם נהרגו במקום. לאחר מכן הוא ירד במדרגות במרוצה וחצה את רחוב ביאליק לעבר רחוב הוורדים. השוטרות יונה קוממי וגליה אגסי שלא היו חמושות רצו אחריו, וכאשר התקרבה קוממי לעברו הוא הסתובב ירה בה והרגה ומיד לאחר מכן התאבד בירייה בראשו. 

אלפים השתתפו בהלוויית יונה קוממי שנערכה כעבור יומיים ב-31 באוגוסט 1965 בחלקת המשטרה בבית הקברות הצבאי קריית שאול, ובראשם המפכ"ל פנחס קופל, כל צמרת המשטרה וראשי העיריות בגוש דן. 

לאחר הירצחה של קוממי הועלתה ביקורת מדוע אין השוטרות חמושות ומדוע יש לסכן אותן בשל כך.

לאחר מותה זכתה יונה קוממי יחד עם גליה אגסי בצל"ש ממפכ"ל המשטרה. בשנת 1974 הומר צל"ש זה לעיטור הגבורה, קוממי היא אחת משני שוטרים בלבד שזכו בעיטור זה (יחד עם יוסף וקיל).

## הנצחה
* בדצמבר 1966 הוחלף שמו של רחוב הוורדים, ל"רחוב השוטרת", ובמקום בו נרצחה יונה קוממי נחנך שלט הנצחה לזכרה. 
* בשכונת עזרא ניטעה "גינת השוטרת" על שם יונה קוממי. בשנת 2002 ניהלו תושבי השכונה מאבק מוצלח נגד עיריית תל אביב שרצתה להחליף את שם הגינה על שם יצחק רבין.
* בחצר משטרת מרחב דן (משטרת רמת גן) הוקמה אנדרטה לזכרה של יונה קוממי.
* פרס שנתי לשוטרים מצטיינים על שם יונה קוממי, מוענק מקרן של עיריית רמת גן ומועדון הבנקאים בגוש דן.

## לקריאה נוספת
***[[נעמי שדמי]]: מרתה ונעמי**, הוצאת משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2005

## קישורים חיצוניים

* 
* שרון גבע, אילו לשוטרת יונה קוממי היה אקדח בבלוג אל מדף ספרי ההיסטוריה

## הערות שוליים

קטגוריה:פרשיות רצח בישראל
קטגוריה:חללי משטרת ישראל
קטגוריה:שוטרות ישראליות
קטגוריה:מעוטרי משטרת ישראל
קטגוריה:1965 בישראל
המשולש הקטן

250px|ממוזער|שמאל|סימון אזור "המשולש הקטן" על מפה מנדטורית מסוף שנות ה-30
**המשולש הקטן** הוא כינוי מתקופת מלחמת העצמאות לאזור במישור החוף מול המורדות המערביים של הכרמל, שצורתו כמשולש. שבו שכנו הכפרים הערביים איג'זים, ג'בע ועין ע'זאל. משולש כפרים זה היווה את המובלעת הערבית הגדולה ביותר שלא נכבשה בלב השטח הישראלי. שם האזור נגזר מ"המשולש הגדול".

## היסטוריה
על פי תוכנית החלוקה נכללו כפרי המשולש הקטן בתחום המדינה היהודית.

במלחמת העצמאות תקפו אנשי הכפרים ששכנו במשולש הקטן, בסיוע אנשי הכפר טנטורה, את התחבורה היהודית על כביש תל אביב חיפה הישן, והביאו לחסימתו.
עקב החסימה הופנתה התחבורה היהודית לדרך חלופית – דרך ואדי מילק וממזרח לכרמל.

הכפרים נכבשו על ידי צה"ל ב"מבצע שוטר" במהלך ההפוגה השנייה.

תושבי הכפרים גורשו על ידי חיילי צה"ל בספטמבר 1948, חלקם לכפרי ואדי עארה וחלקם ללבנון.

הכפרים נהרסו ובשטחם הוקמו מספר יישובים:
*על אדמות איג'זים הוקם המושב כרם מהר"ל.
*על אדמות עין ע'זאל הוקמו המושב עין איילה ומצפה עופר.
*על אדמות ג'בע הוקם המושב גבע כרמל.

## לקריאה נוספת
* אבשלום שמואלי, יצחק שנל, ארנון סופר, **המשולש הקטן: גלגולו של אזור**, אוניברסיטת חיפה, המרכז היהודי-ערבי, המכון לחקר המזרח התיכון, 1985

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מלחמת העצמאות
קטגוריה:קהילות ויישובים ערביים שנחרבו במלחמת העצמאות
קטגוריה:מישור החוף הצפוני
קטגוריה:הכרמל
משחקי העולם

**משחקי העולם** הם אירועי ספורט רב-ענפי בין-לאומי שנערך לראשונה בשנת 1981 ובו מתקיימות תחרויות בענפי ספורט שאינם נכללים ב. האירוע מנוהל על ידי האיגוד הבין-לאומי למשחקים העולמיים (IWGA) תחת חסותו של הוועד האולימפי הבינלאומי (IOC), ומתקיים אחת לארבע שנים.

## ענפי הספורט
כמה מענפי הספורט ששוחקו במסגרת משחקי העולם נעשו מאוחר יותר ענפים אולימפיים. לדוגמה, טריאתלון. ענפים אחרים היו ענף אולימפי בעבר, כמו משיכת חבל. לאור החלטת הוועד האולימפי הבינ"ל, לפני אולימפיאדת טוקיו (2020) הוחלט שעיר מארחת יכולה "להזמין" ענפי ספורט חדשים.  מאז, ענפים שאינם  משוחקים ב"משחקי העולם" לקחו או ייקחו חלק במשחקים האולימפיים: קראטה, ברייקדנס, סופטבול ובייסבול, סקייטבורד, לקרוס, סקווש ופוטבול אמריקאי.

חלק מענפי הספורט המשוחקים כיום במסגרת משחקי העולם הם קיק בוקס, ג'יו ג'יטסו, ניווט ספורטיבי, ספורט הריקוד, סקווש, רולר סקייט, קראטה, סקי מים ועוד, וכן ענפי כדור כמו פוטבול אמריקאי, נטבול, הוקי רולר, לקרוס וסופטבול.

בדרך כלל, בין 25 ל-35 ענפי ספורט מתקיימים בכל אירוע. חלק מענפי הספורט מוגדרים ענפי הדגמה, ובהם לא מחולקות מדליות.

בישראל, התאחדות "אילת", גוף הרוחב האחראי על הספורט שאינו אולימפי אחראית על הוצאת המשלחת הישראלית ל"משחקי העולם".

קיום המשחקים בענפי הספורט השונים תלויים בזמינות המתקנים בעיר המארחת את האירוע. הרציונל העומד מאחורי האירוע הוא קיימות, קרי, לא בונים מתקנים חדשים (ניתן לשפץ קיימים, אך לא לבנות במיוחד).

## אירועים

(* לא כולל את מספר הספורטאים ששיחקו בענפי ההדגמה, מספר המוגבל ל-800)

## עשר המדינות שזכו במרב המדליות

הערה: נכון למשחקי העולם 2025

## רשימת המדליות של ישראל

### מדליה בענף הדגמה
במשחקי העולם וורוצלאב 2017 ענף הקיקבוקס היה ענף הדגמה בהחלטת המארחת. איתי גרשון זכה במדליית ארד בתחרות K1, עד 71 ק"ג גברים. אולם המדליה אינה נספרת על ידי ההתאחדות הבין-לאומית למשחקי העולם במניין המדליות הרשמי של ישראל.

## קישורים חיצוניים

* אתר התאחדות אילת
* האתר הרשמי של האגודה הבינלאומית למשחקים העולמיים
* משחקי דואיסבורג 2005
* משחקי קאוסיונג 2009
* תוצאות המשחקים ב-2009
* משחקי קאלי 2013

## הערות שוליים

*
קטגוריה:תחרויות ספורט רב-ענפיות
פלסטוכרון

**פלסטוכרון** (**plastochron**  או **plastochrone**) המוכר גם כ**אינדקס-פלסטוכרון** או **אינדקס-פלסטוכרוני של עלים**), היא דרך למדידת גילו של צמח כתלות בתכונות המורפולוגיות שלו, יותר מאשר גילו הכרונולוגי, ומכאן שממד הזמן פחות משחק בו תפקיד. כך ניתן להימנע מטעויות במדידת גיל הצמח שיכולות לנבוע מגורמים שונים המשפיעים על קצב הגדילה וההתפתחות שלו.

קטגוריה:בוטניקה
בית הכנסת אוהל שרה

**בית הכנסת אוהל שרה** שוכן בשכונת מאה שערים בירושלים כיום הוא אחד מן המרכזים של נטורי קרתא.

## תולדות בית הכנסת
בית הכנסת הוקם בשנת תר"ן (1890) באמצעות כספה של הנדבנית האמריקאית שרה ליבא דייוויס.

במשך שנים רבות נהג ללמוד במקום הרב יוסף שלום אלישיב כשהוא לבדו.

בתחילת המאה ה-21 עברו למקום אנשי הפלג הקיצוני של נטורי קרתא, שקודם לכן השתייכו לקהילת תורה ויראה. קודם לכן היה בית הכנסת נטוש. בית הכנסת היה מעוטר קודם לכן בציורי קיר, אולם אנשי נטורי קרתא צבעו אותו בלבן, מחשש שהמקום ייהפך לאתר תיירות. מדי שנה נערך בחול המועד סוכות כינוס אידאולוגי במקום.

על מתפללי בית הכנסת נמנים הרב שמעון אליהו קרישבסקי, מנהל ארגון "הוועד הארצי למשפחות במצוקה" הרב שמואל לובצקי ויואל (יואליש) קרויס.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* בית הכנסת אוהל שרה באתר גוגל תצוגת רחוב

אהל שרה
אהל שרה
קטגוריה:מאה שערים
קטגוריה:נטורי קרתא