open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
חג'ה (מחוז)

**מחוז חג'ה** (בערבית: **محافظة حجة**) הוא מחוז בצפון-מערבה של תימן. בירת המחוז היא העיר חג'ה. המחוז הוא החמישי בגודלו בתימן מבחינת אוכלוסייה (1,479,568 איש) והמחוז ה-13 בגודלו מבחינת שטח (9,376 קמ"ר). המחוז גובל בצפון עם ערב הסעודית ועם סעדה, במזרח עם עמראן, בדרום עם אל-מחוית ועם אל-חודיידה ובמערב עם ים סוף. בעבר שימשה העיר חג'ה כעיר הקיט של האימאמים של תימן, ובה היה מצוי ארמונו של האימאם יחיא. 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:תימן: מחוזות
המהפכה הכימית

[שמאל|ממוזער|250px|טבלת האפיניות של ז'אופרוי , [1718: בראש כל טור צורון כימי עמו יכולים להתרכב כל הצורונים שמתחתיו. חלק מההיסטוריונים הגדירו טבלה זו כתחילתה של המהפכה הכימית.]]
[שמאל|ממוזער|200px|אחת הצורות של הטבלה המחזורית של מנדלייב, בספרו [עקרונות הכימיה משנת 1870 (בתמונה תרגום לאנגלית משנת 1891). בעמודה הימנית ה"מחזור" של היסודות, כיום ידוע שמספר המחזור של מנדלייב קשור למספרי אורביטלים אטומיים.]]

**המהפכה הכימית**, המכונה גם **המהפכה הכימית הראשונה**, היא הניסוח מחדש של הכימיה על בסיס חוק שימור החומר ותאוריית הבעירה של החמצן. 

המהפכה התבססה בעיקר על עבודתו של הכימאי הצרפתי אנטואן לבואזיה (ידוע כ"אבי הכימיה המודרנית"). 

ב-20 בפברואר 1773 כתב לבואזיה: "חשיבות הקץ אותו אנו רואים הביאה אותי לקחת על עצמי את כל העבודה הזו, שנראה כי נועדה להביא **מהפכה ב...כימיה**. נותר לבצע סדרת ניסויים כבירה." כאשר כתב מילים אלה במחברת המעבדה שלו, עמד לשנות לעד את הפרקטיקה והרעיונות של הכימיה.

כמה גורמים הביאו למהפכה זו, ביניהם ביסוס הטענה כי אוויר אינו יסוד, אלא מורכב משבעה יסודות שונים במצב גז. כימאים כמו הנרי קוונדיש וג'וזף פריסטלי ביצעו ניסויים רבי חשיבות לאישוש עובדות אלה. לבואזיה גם תרגם את עולם המושגים הארכאי והטכני של הכימיה לשפה מובנת יותר להמונים הלא-משכילים. הדבר הביא לעניין ציבורי בלימוד ועיסוק בכימיה. כאשר תיאר את המשימה של חידוש הנומנקלטורה הכימית, ציין לבואזיה: "עלינו לבצע טיהור מוחלט, כי הם עשו שימוש בשפה אניגמטית, ייחודית להם עצמם, המציגה משמעות אחת ליודעי-דבר, ואחרת להמונים, ובאותה עת אינה מכילה דבר ניתן להבנה הגיונית על ידי אלה או אלה." 

המהפכה החלה ב-1789, עת פורסם חיבורו של לבואזיה, "Traite Elementaire de Chimie" ("יסודות הכימיה"). בפרסום זה, ובאלה שבאו אחריו, תיאר לבואזיה את הרכב האוויר והמים, וטבע את המונח "oxygen" (חמצן). הוא הסביר גם את תיאורית הבעירה, ונפטר מתיאורית הפלוגיסטון, אותה החליף ברעיון הקלוריק. "יסודות" שילב כמה רעיונות של "הכימיה החדשה", ותיאר את הניסויים וההגיון שהובילו את לבואזיה למסקנותיו. 

ניתן לומר כי "יסודות הכימיה" עשה לכימיה, מה ש"עקרונות מתמטיים של פילוסופיית הטבע", ספרו של ניוטון עשה לפיזיקה.

בנוסף, בן זמנו של לבואזיה, יונס יעקב ברצליוס המציא שיטת כתיבה מקוצרת לציון תרכובות כימיות, על בסיס תיאורית המשקלים האטומיים של ג'ון דלטון.

במהפכה הכימית, כימאים מודרניים הפריכו טענות אותן העלו היוונים הקדמונים, ונחשבו לעובדות במשך אלפי שנים. לדוגמה, הכימאים החלו לציין כי כל המבנים הכימיים מורכבים מיותר מארבעה יסודות.

## ראו גם
* היסטוריה של הכימיה
* הטבלה המחזורית

## קישורים חיצוניים
* המהפכה הכימית, אנציקלופדיה בריטניקה (אנגלית)
* ביבליוגרפיה על המהפכה הכימית, אוניברסיטת ולנסיה (אנגלית)
## הערות שוליים

קטגוריה:היסטוריה של הכימיה
האוניברסיטה האמריקאית בפריז

**האוניברסיטה האמריקאית בפריז** (באנגלית: **The American University of Paris**, ובראשי תיבות: **AUP**) היא מוסד אקדמי פרטי (ללא כוונות רווח) ועצמאי הממוקם בפריז, בירת צרפת.

## היסטוריה
האוניברסיטה הוקמה ב-1962 והיא נחשבת למוסד האקדמי האמריקאי הוותיק ביותר באירופה. האוניברסיטה חולשת על שמונה בניינים הנמצאים ברובע השביעי, ב"גדה השמאלית" של הסן, ליד מגדל אייפל, האינווליד. האוניברסיטה מתמחה במדעי החברה ובתקשורת ולומדים בה כ-1,000 סטודנטים. לימודי התואר באוניברסיטה מוכרים על ידי משרד החינוך האמריקאי.

תוכניות לתארים מתקדמים באוניברסיטה האמריקאית בפריז הן בין תרבותיות, השוואתיות ועכשוויות. הם משלבים תוכניות לימודים דינמיות, קורסים עיוניים ויישומים מעשיים של ידע. קשרים הדוקים בין סגל לסטודנטים, מאפשרים לסטודנטים ליהנות מחילופי אינטלקטואלים קפדניים ורשת קשר מקצועית עולמית. AUP, הממוקם בפריז משנת 1962, הוא המוסד האמריקני הוותיק ביותר להשכלה גבוהה באירופה והוא מוכר במלואו בארצות הברית, ומציע 14 מגמות לתואר ראשון ו -9 תואר שני. המאסטר הדו-לשוני לאמנויות בעניינים בינלאומיים, יישוב סכסוכים ופיתוח חברה אזרחית מושך סטודנטים לאוניברסיטה כתוצאה מהפקולטה המצטיינת שלה, הצעות דו-לשוניות ייחודיות ושותפות עם אוניברסיטת סורבון, אחד המוסדות החינוכיים המובילים בצרפת. תואר שני בתקשורת גלובלית מייצר בוגרים שהם אנליסטים וגם שחקנים בשינוי גלובלי. התואר מבוסס על עבודה תאורטית ופדגוגיה חוצה תרבויות. הסטודנטים עוברים קורסי ליבה בפוליטיקה של מיתוג וזהות, במגוון תרבותי ובכלכלה הפוליטית של התקשורת הגלובלית כבסיס לקורסים אקדמיים מיוחדים ושיעורים מבוססי סדנאות.

שפת ההוראה באוניברסיטה היא אנגלית, אם כי הסטודנטים נדרשים להפגין ידע בצרפתית על מנת לקבל את התואר. 

האוניברסיטה מופיעה בספר "צופן דה וינצ'י" של דן בראון, כמקום שבו מעניק רוברט לנגדון את ההרצאה שלו בנושא סמליות. 

בין בוגרי האוניברסיטה: המעצב טום פורד, השחקן מייקל ות'רלי.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פריז: אוניברסיטאות ומכללות
קטגוריה:האוניברסיטה האמריקאית בפריז
לחג' (מחוז)

**מחוז לחג**' (בערבית: **محافظة لحج**) הוא מחוז (מוחאפזה) בדרום-מערבה של תימן.

בירת המחוז היא העיר לחג'. המחוז הוא ה-11 בגודלו בתימן מבחינת גודל אוכלוסייה (722,694 איש) והמחוז ה-9 בגודלו מבחינת שטח (14,003 קמ"ר). המחוז גובל בצפון עם אל-ביידא ועם א-דאלע, בצפון מערב הוא גובל עם תעז, בדרום עם עדן והים הערבי ובמזרח עם אביאן.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:תימן: מחוזות
הקנטונים של הפדרציה של בוסניה והרצגובינה

הפדרציה של בוסניה והרצגובינה מחולקת ל**עשרה [[קנטון (חלוקה מנהלית)|קנטונים]]** (בבוסנית: **Kanton** וברבים, **kantoni**; בקרואטית: **županija** וברבים, **županije**; בסרבית: **кантон**, ברבים **кантони**). הפדרציה היא עצמה חלק משתי ישויות פוליטיות בבוסניה והרצגובינה (השנייה היא רפובליקה סרפסקה), על פי החלוקה המנהלית שהכתיב הסכם דייטון.

ברפובליקה סרפסקה מונהג ממשל מרכזי, עם חלוקה ישירה ל-63 רשויות מקומיות. לאזורים השונים שבהם ממוקמות הרשויות המקומיות אין משמעות פוליטית. מחוז ברצ'קו, החלק המנהלי השלישי של מדינת בוסניה והרצגובינה, מצוי תחת סמכות משפטית ישירה של הממשל המרכזי של המדינה.

בפדרציה של בוסניה והרצגובינה, חמישה קנטונים הם בעלי רוב בוסני, שלושה עם רוב של קרואטים-בוסנים ובשניים יש "עירוב אתני".

הקנטונים:
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# קנטון 10

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:חלוקת פדרציות וקונפדרציות למדינות
קטגוריה:רמת החלוקה המנהלית השנייה לפי מדינה
אמיליו בוטרגניו

**אמיליו בוטרגניו סאנטוס** (בספרדית: **Emilio Butragueño Santos**; נולד ב-22 ביולי 1963 במדריד) הוא כדורגלן עבר ספרדי ששיחק בעמדת החלוץ. נודע בכינוי "הנשר" (בספרדית: El Buitre).

## קריירה
בוטרגניו שיחק את רוב שנותיו בריאל מדריד, עמה זכה בתארים רבים ובמדיה זכה בתואר מלך השערים בליגה הספרדית ("פיצ'יצ'י"). הוא היה גם סגן הנשיא של ריאל מדריד.

ב-1981 הצטרף לריאל מדריד, ושיחק בתחילה בקבוצת המילואים שלה, ריאל מדריד קסטיליה. את הופעת הבכורה שלו בבוגרים עשה ב-1982 נגד קאדיס, וכבש צמד במשחקו הראשון. במהלך שנות ה-80 היה שחקן הרכב קבוע בריאל מדריד, וזכה במספר רב של תארים. הוא דורג במקום השלישי בפרס כדורגלן השנה בעולם שנתיים ברציפות (1986 ו-1987) וזכה בתואר הפיצ'יצ'י בעונת  עם 19 שערים.

ב-1995 חתם באתלטיקו סלאיה מליגת העל המקסיקנית, וכבר בעונתו הראשונה הוביל אותה לגמר הליגה. הוא פרש במרץ 1998, לאחר שלוש עונות במקסיקו.

לבוטרגניו 69 הופעות במדי נבחרת ספרד בכדורגל, בהן כבש 26 שערים, הכובש החמישי בטיבו בכל בזמנים בנבחרת ספרד. הוא שיחק עם הנבחרת בטורניר יורו 1984, בו הגיעה ספרד לגמר, ובמהלך מונדיאל 1986 כבש רביעייה בניצחון 5–1 על . הוא היה בסגל הנבחרת הספרדית גם ביורו 1988 ובמונדיאל 1990.

בוטרגניו היה סגן נשיא ריאל מדריד למשך כחודשיים, והתפטר לאחר עזיבתו של הנשיא דאז פלורנטינו פרס.

## תארים
;ריאל מדריד
*גביע אופ"א (2): 1985, 1986
*אליפות הליגה הספרדית (6): , , , , , 
*גביע המלך הספרדי (2): 1989, 1993
*גביע הליגה הספרדית: 1985
*הסופר קאפ הספרדי (4): 1988, 1989, 1990, 1993
*פרס הפיצ'יצ'י: 1990/91

;ריאל מדריד קסטיליה
אליפות הליגה הספרדית השנייה: 1983/84

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ספרדים
קטגוריה:מדריד: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני ריאל מדריד
קטגוריה:כדורגלני אתלטיקו סלאיה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ספרד
קטגוריה:זוכי פרס בראבו
קטגוריה:כדורגלני ריאל מדריד קסטיליה
קטגוריה:כדורגלני יורו 1984
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1986
קטגוריה:כדורגלני יורו 1988
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1990
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1963
גול (חברת תעופה)

**גול** (בפורטוגזית: **Gol Transportes Aéreos**) היא חברת תעופה ברזילאית שבסיסה הראשי נמצא בעיר סאו פאולו. החברה היא חברת התעופה השנייה בגודלה בברזיל.

## תולדות החברה

החברה נוסדה בשנת 2000 והחלה את פעילותה בינואר 2001 כחלק מתאגיד תחבורה ברזילאי הכולל בין היתר את קווי האוטובוס הארוכים במדינה.

בשנת 2007 קנתה החברה את חברת התעופה הלאומית של ברזיל ואריג לאחר שזו פשטה רגל.

לחברה הסכמי שותפות קוד עם: אארולינאס ארחנטינס, אארומקסיקו, אייר קנדה, אייר פראנס, אליטליה, קופה איירליינס, דלתא איירליינס, איתיחאד איירווייז, KLM, קוריאן אייר, קטר איירווייז וטאפ פורטוגל.

## צי המטוסים
צי המטוסים של החברה נכון ליולי 2020:

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות תעופה ברזילאיות
קולורימטר

**קולורימטר** (באנגלית: **colorimeter**) הוא מכשיר מדידה המשמש בקולורימטריה למדידת הבליעה של אורכי גל מסוימים של אור העובר דרך התמיסה. המכשיר משמש בעיקר למדידת הריכוז של מומס בתמיסה, אותו ניתן לחשב באמצעות חוק בר-למברט, שקובע כי ריכוז מומס בתמיסה הוא פרופורציונלי לבליעה של התמיסה.

המכשיר משמש גם לצרכים רפואיים, כגון מדידת ריכוז ההמוגלובין בדם.

## מבנה המכשיר
[ממוזער|מבנה של קולורימטר מדגם חברת Spectro:(1) בחירת אורך גל, (2) כפתור הדפסה, (3) התאמת גודל הריכוז, (4) מצב [UV, (5) פלט, (6) דגימה מהתמיסה, (7) zero control, (8) מתג רגישות לאור, (9) מתג הדלקה/כיבוי]]
החלקים העיקריים בקולורימטר הם:
*מקור אור (לרוב נורת להט בעלת מתח נמוך).
*צמצם בגודל מתאים.
*סט מסננים אופטיים לפי אורך הגל הרצוי.
*קיבטה בה תהיה התמיסה אותה מודדים.
*גלאי אור (לרוב פוטורזיסטור).
*צג להצגת הפלט מהגלאי.
*תמיסת בלאנק להעלאת הדיוק של התוצאות.

## ראו גם
* ספקטרוסקופ
* ספקטרומטר אופטי
* תמיסת בלאנק

## קישורים חיצוניים

* קולורימטר, באתר אינפומד.
*מקור פתוח להכנת קולורימטר.

קטגוריה:מכשירי מדידה
קטגוריה:כלי מעבדה
קטגוריה:ספקטרוסקופיה
קטגוריה:צבעים
ג'ק-או-לנטרן

שמאל|ממוזער|200px|ג'ק-או-לנטרן
שמאל|ממוזער|250px|
**ג'ק-או-לנטרן** (באנגלית: **Jack-o'-lantern**) או "**ג'ק נושא העששית**", הוא סמל מסורתי המזוהה עם ליל כל הקדושים. הוא מורכב מעששית העשויה מדלעת, לפת או רוטבגה. הירק מגולף לצורת פרצוף מעורר אימה ובמרכזה נר דולק. המנהג, מושרש במסורות איריות וסקוטיות עתיקות, שם נהגו לגלף פנים מפחידות בירקות שורש כמו לפתות ותפוחי אדמה ולהציבן על החלונות ופתחי הבתים, במטרה להרתיע את רוחו של ג'ק ורוחות רעות אחרות. עם הגעת המהגרים מארצות אלו לארצות הברית, הם התאימו את המסורת המקומית לגידולים שמצאו שם, וגילו כי הדלעת מהווה חומר גלם נוח ליצירת העששיות המסורתיות.

## מקור המנהג
מקור המנהג באגדות פולקלור על איכר ערמומי בשם ג'ק הקמצן. לפי המיתוס האירי, ג'ק זימן פעם את השטן למשקה, אך כדרכו לא רצה לשלם. הוא שכנע את השטן להפוך למטבע עבור התשלום, אך מיד כשהשתנה, ג'ק טמן אותו בכיסו לצד צלב כסף שמנע ממנו לחזור לצורתו. הוא שחרר את השטן רק לאחר שזה הבטיח לא להטרידו במשך שנה, ולא לתבוע את נשמתו לגיהנום.

כעבור שנה, הערים ג'ק על השטן בשנית, כשפיתה אותו לטפס על עץ פרי, ובעודו בצמרת, חרט ג'ק צלב על הגזע וכלא אותו שם. בתמורה לשחרורו, הבטיח השטן לא להטרידו בעשר השנים הבאות. אלא שזמן קצר לאחר מכן ג'ק מת. בשל מעשיו הרעים, אלוהים סירב להכניסו לגן עדן, והשטן, שנותר נאמן להבטחתו, לא הכניסו לגיהנום. הוא שילח את ג'ק אל הלילה החשוך עם נר דולק בלבד. ג'ק גילף לפת (דלעת בגרסה האמריקאית), הניח בתוכה את הנר, ומאז הוא נודד עם העששית המאולתרת בחיפוש אחר מנוחה לנשמתו. 

## אזכורים תרבותיים
* לספיידרמן יש אויב בשם ג'ק-או-לנטרן.
* בספרי ארץ עוץ מופיעה כבר מהספר השני דמות בשם ג'ק ראש דלעת, שהייתה בובה עם ראש דלעת בעלת פרצוף.

## ראו גם
* עששית נייר
* ויל-או'-דה-ויספ
## קישורים חיצוניים

* אתר ערוץ ההיסטוריה "ההיסטוריה של ג'ק או לנטרן"
* 

קטגוריה:אירלנד: תרבות
קטגוריה:ארצות הברית: תרבות
קטגוריה:מנהגי ליל כל הקדושים
יודאו-קומוניזם

**יודאו-קומוניזם** או **יודאו-בולשביזם** (**קומוניזם יהודי**, **בולשביזם יהודי**; בפולנית: **Żydokomuna**) הוא מושג שהומצא לאחר מהפכת אוקטובר על ידי חוגים אנטישמיים שניסו לטעון שהקומוניזם נוצר על ידי היהדות, כדי שישרת את האינטרסים שלה.

הדיכוי הדתי והכלכלי של יהודי אירופה במהלך הדורות, אפלייתם במדינות הלאום שהתפתחו בעת החדשה והאנטישמיות הדתית והעממית שרווחו גם בחוגי השלטון הובילו יהודים רבים לאהדה ותמיכה בתנועות מהפכניות שונות, ובמיוחד תנועות שהבטיחו שוויון לכל (גם ליהודים) ובהן התנועה הקומוניסטית. הצטרפות לתנועה הקומוניסטית כללה התכחשות לדת וללאום היהודיים, בהתאם לדוגמה הקומוניסטית האתאיסטית הקוסמופוליטית. החוגים האנטישמיים התעלמו מההתכחשות הזאת, והפיצו תעמולת כזב על כך שהקומוניזם הוא המצאה יהודית (בהתבסס בין היתר על מוצאו היהודי של קרל מרקס) שנועדה לשרת אותם בהשתלטותם על העולם.

המושג "יודאו-קומוניזם" נוצר על רקע נוכחותם הבולטת של אישים ממוצא יהודי בצמרות המפלגות הקומוניסטיות בראשית דרכן. בצמרת המפלגה הבולשביקית בברית המועצות היו אישים דוגמת לאון טרוצקי, גריגורי זינובייב, לזר קגנוביץ', לב קמנייב ועוד. כדי להגביר את הרושם שהיהודים הם רוב הצמרת הקומוניסטית, נהגו החוגים האנטישמיים לצרף לרשימת האישים ממוצא יהודי גם את מי שהיה לו רק סב נוצרי ממוצא יהודי (לנין) או שהתחתן עם אישה ממוצא יהודי. על פי ההיסטוריון היהודי ארנו לוסטיז'ה (בן דודו של ז'אן-מארי לוסטיז'ה), בין 23,600 המשתתפים במהפכת אוקטובר היו רק 964 יהודים, שבהמשך הצטרפו אליהם 2,182 יהודים נוספים. במפלגה הקומוניסטית של פולין, מתוך 15 חברים בהנהלה המרכזית ב-1936, שמונה היו יהודים, ובהליכים המשפטיים שננקטו שם נגד הקומוניסטים היו 90% מהנאשמים יהודים. גם בהנהגה של המפלגה הקומוניסטית הרומנית עמדו אישים ממוצא יהודי, דוגמת אנה פאוקר ובעלה, מרצ'ל פאוקר, יוסיף קישינבסקי ועוד. במפלגה הקומוניסטית ההונגרית התבלטו בלה קון ומתיאש ראקושי.

בשנים 1920–1922 פרסם הנרי פורד 4 כרכים של ספרו האנטישמי, "היהודי הבינלאומי", ובו האשים את היהודים, בין היתר, בהפצת הקומוניזם בצפון אמריקה. אותו הנרי פורד דאג לתרגום והפצת הפרוטוקולים של זקני ציון בשפות רבות והגביר בכך את התעמולה המאשימה את היהודים בקשר עולמי להשתלטות על העולם.

בלונדון, בשנים 1922–1923, פורסמה חוברת בת 32 עמודים בשם "The Jewish Bolshevism", שזכתה להקדמה מאת אלפרד רוזנברג, וקידמה את הפצת המושג בחוגים רחבים. המושג "יודאו-בולשביזם" הצטרף לכינויים "יודאו-דמוקרטיה" (כינוי גנאי שהצמידו הפשיסטים האנטישמיים למשטרים הדמוקרטיים של אירופה) ו"יודאו-מסונים" (חיבור אנטישמי חסר יסוד בין היהודים ובין הבונים החופשיים, בלועזית "מסונים").

מושג זה היה מושרש באמונתם של הנאצים, והם השתמשו בה כהצדקה אידאולוגית לפלישה לברית המועצות ולשואה.

קרל פופר טען כי מושג היודאו-בולשביזם, כחלק מתאוריית קשר על השתלטות היהודים על העולם, היא חלק מהשקפת עולם דמונית, שבאופן שיטתי מייחסת את ההתרחשויות לקנוניות של יחידים או חברות. בכל הקשור ליהודים, זהו חילון של ההשקפות הדמוניות הנוצריות.

## ראו גם
* תאוריית הקשר על המרקסיזם התרבותי 
* בולשביזם תרבותי

## קישורים חיצוניים

* Jews,Communism,and the Jewish Communists 
* התעמולה האנטישמית והרטוריקה הרשמית על סכנת היודאו-בולשביזם. היהודים הרומנים והקומוניזם בשנים 1938-1944 
* Le Monde diplomatique המהדורה הרומנית, מאמר של מיכאל לוי, "הנרי פורד - מקור ההשראה של אדולף היטלר"
* הדו"ח הסופי של ועדת ההיסטוריונים לחקר השואה ברומניה 
* 

קטגוריה:מושגי התעמולה הנאצית
קטגוריה:תאוריות אנטישמיות
קטגוריה:תאוריות קשר
לופו

**לופו** הוא סרט ישראלי קומי, השייך לסוגת "סרטי הבורקס", בכיכובם של יהודה ברקן וגבי עמרני שיצא לאקרנים בשנת 1970. הוא מכר 872,000 כרטיסים בישראל. לסרט יצא סרט המשך - לופו בניו יורק בשנת 1976. זהו אחד הסרטים הנצפים ביותר בתולדות הקולנוע הישראלי.

בסרט נכללו חמישה שירים שכתבו אהוד מנור ונורית הירש: "לופו מלך הכביש", "אני זוכר", "אולי על שפת הים", "לופו הנהג" ו"תל אביב של לופו". את השירים ביצועו יהורם גאון ושלישיית השוקולדה, בהשתתפות צביקה פיק, גבי שושן ושוקי לוי.

## עלילה
עלילת הסרט מתמקדת בלופו אברמוביץ' (יהודה ברקן), עגלון מזדקן ממוצא אשכנזי אשר דובר עברית במבטא יידי. בשכונה גם מתגוררת מטילדה (אסתר גרינברג), שדואגת לו ומשמשת לו כמשענת. שניהם גרים בצנעה בשכונת מנשייה בדרום תל אביב ולופו מתפרנס מעסקי האלטע זאכן.

ללופו בת יחידה בשם רחל (אבירמה גולן) אשר מתגייסת בתחילת הסרט לצבא. במהלך שירותה הצבאי רחל פוגשת בחייל בשם עמוס (מוטי גלעדי), עמו היא מתחתנת בהמשך.

בהמשך נאלצים תושבי השכונה הישנה לפנות את בתיהם. לאחר משא ומתן עקשני לופו מצליח לבסוף להשיג פיצוי נכבד ומעביר חלק נכבד ממנו לרחל ולעמוס. כמחווה על המתנה, עמוס מחליט ללמד את לופו לנהוג ורוכש עבורו טנדר אשר יחליף את העגלה והסוס.

## לקריאה נוספת

* עידו רוזן. **Tel Aviv Storeys: רבי קומות וגיבורות במטרופולין תל אביב**. גחליליות: כתב עת לקולנוע וטלוויזיה (1). תל אביב: רסלינג, 2018.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1970
קטגוריה:סרטי מנחם גולן
קטגוריה:סרטי בורקס
קטגוריה:תל אביב-יפו בקולנוע
מגרלישווילי

**[[שמות משפחה גאורגיים|מֶגרֶלישווילי]]** (בגאורגית: **მეგრელიშვილი**) הוא שם משפחה גאורגי ויהודי-גאורגי. התחילית "מגרלי" מלמדת על מוצא מסמגרלו.
אולימפיאדת השחמט 2000

**[[אולימפיאדת השחמט]] ה-34** אורגנה על ידי פיד"ה וכללה תחרות פתוחה ומספר אירועים נוספים לקידום השחמט. היא התקיימה באיסטנבול, שבטורקיה, בין 28 באוקטובר ל-12 בנובמבר 2000.

## התחרות הפתוחה
### תוצאות הגמר

### מדליות אישיות

### נבחרת ישראל

באולימפיאדה זו השתתפה נבחרת ישראל שכללה את:
* בוריס גלפנד (2683) 3+,8=,0-
* איליה סמירין (2674) 4+,6=,1-
* בוריס אברוך (2625) 5+,4=,2-
* לב פסחיס (2624) 1+,7=,0-
* אמיל סוטובסקי (2609) 3+,6=,0-
* אלכסנדר חוזמן (2580) 1+,4=,1-

הנבחרת סיימה במקום 5.

להלן התוצאות הקבוצתיות:
** נגד נורווגיה 0.5:3.5 - ניצחון
** נגד יוון 1.5:2.5 – ניצחון
** נגד סלובניה 0.5:3.5 - ניצחון
** נגד קובה 1:3 - ניצחון
** נגד גרמניה 3:1 – הפסד
** נגד ספרד 1:3 - ניצחון
** נגד רוסיה 2:2 - תיקו
** נגד הונגריה 2:2 - תיקו
** נגד ארצות הברית 2:2 - תיקו
** נגד דנמרק 2:2 - תיקו
** נגד בוסניה והרצגובינה 2:2 - תיקו
** נגד רומניה 1:3 - ניצחון
** נגד אוקראינה 2:2 - תיקו
** נגד יוגוסלביה 1:3 - ניצחון

## התחרות לנשים

**אולימפיאדת ה-34 לנשים** התקיימה במקביל לתחרות הפתוחה.
### תוצאות הגמר

### מדליות אישיות

### נבחרת ישראל
באולימפיאדה זו השתתפה נבחרת ישראל שכללה את:
* מאשה קלינובה (2350) 3+,7=,2-
* אלה פיטם (2323) 4+,2=,5-
* אנג'לה בורסוק (2303) 5+,5=,2-
* לודמילה צ'יפנסקיה (2206) 2+,4=,1-

הנבחרת סיימה במקום 20.

להלן התוצאות הקבוצתיות:
** נגד הפיליפינים 1:2 - ניצחון
** נגד צרפת 1:2 - ניצחון
** נגד אקוודור 1:2 - ניצחון
** נגד ליטא 1:2 - ניצחון
** נגד ספרד 1.5:1.5 - תיקו
** נגד אוסטריה 1:2 - ניצחון
** נגד צ'כוסלובקיה 2.5:0.5 - הפסד
** נגד ונצואלה 1:2 - ניצחון
** נגד רומניה 3:0 – הפסד
** נגד מקדוניה 1.5:1.5 - תיקו
** נגד שוודיה 2.5:0.5 – הפסד
** נגד אלבניה 0.5:2.5 - ניצחון
** נגד סלובניה 1:2 - ניצחון
** נגד טורקמניסטן 1:2 - ניצחון

## סיכום כולל
בסיום התחרות הוענק "פרס נונה גפרינדשווילי" לנבחרת עם הישג הכי גבוה בסיכום התחרות הפתוחה ותחרות נשים.

*  רוסיה
*  אוקראינה 
*  גאורגיה

## קישורים חיצוניים

* מידע על התחרות הפתוחה, באתר אולימפבייס 
* מידע על תחרות הנשים, באתר אולימפבייס 

קטגוריה:אולימפיאדת שחמט
קטגוריה:תחרויות שחמט ב-2000
קטגוריה:איסטנבול: תחרויות ספורט
קטגוריה:תחרויות שחמט בטורקיה
סמור

**סמוּר** (שם מדעי: *Mustela*) הוא סוג טורף במשפחת הסמוריים. בסוג זה נכללים כ-15 מינים, ובהם ההרמין, חמוס השלגים, חמוס סיבירי וחמוס מבאיש ממנו בוית החמוס. אורכם של הסמורים נע בין 12 ל-45 סנטימטר, ולרובם יש פרווה אדומה או חומה ובטן לבנה. מינים מסוימים משירים בחורף ופרוותם נעשית לבנה. אורך זנבם נע בין 22 ל-33 סנטימטר. גופם של הסמורים הוא ארוך וגלילי, ורגליהם קצרות, מה שמאפשר להם להיכנס אל תוך מחילות בחיפוש אחר טרף, מכרסמים בעיקר.

## תפוצה ובתי מחייה
הסמורים מצויים בכל העולם מלבד אוסטרליה ואנטארקטיקה. הסמורים האפריקאים מוגבלים לחלקה הצפוני של היבשת, וכך גם הסמורים בדרום אמריקה. לעומת זאת, הם נפוצים בכל שטחי צפון אמריקה, אירופה ואסיה (מלבד איים שונים, ואזורים מסוימים כגון תת היבשת ההודית). הם הובאו על ידי האדם למקומות נוספים כמו ניו זילנד.

הסמורים חיים במגוון של בתי גידול, ואלו משתנים ממין למין. הם נפוצים מהקטבים, במקרה של חמוס השלגים וההרמין, עד ליערות הגשם במקרה של הסמור הקולומביאני וסמור האמזונאס, ואפילו עד לאזורים עירוניים, כמו במקרה של הסמור המצרי.

## הסמור והאדם
הסמורים מסמלים בתרבויות רבות מרמה וגנבה, זאת בעיקר בשל חיבתם לחפצים נוצצים. בספרות הסמור משמש לעיתים כסמל לנוכל. כמו כן, הסמורים מפורסמים בגלל הנזקים שהם גורמים לחקלאות, על ידי טריפת תרנגולות.

עם זאת, יחסו של האדם לסמור אינו שלילי לגמרי. החמוס המבוית הוא חיית מחמד נפוצה, גם בישראל. בתקופות קדומות היה נהוג להשתמש בו, ובסמורים אחרים, בתור מדבירים טבעיים - הם היו ניזונים ממכרסמים בשדות, ובכך עוזרים לחקלאים. זה הוביל לכך שכמה מיני סמורים הובאו לאזורים שונים בעולם, והדוגמה הבולטת ביותר לכך הם הסמורים בניו זילנד. חמוס השלגים, ההרמין, והחמוס המבאיש הביאו שם תועלת בהתחלה אך בהדרגה הפכו למזיקים. כיום הם נחשבים לגורמי פגיעה משמעותייים במערכת האקולוגית.

## טקסונומיה
**מינים**:

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:סמוריים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
קריסטל קוקס

**קריסטל קוקס** (באנגלית: **Crystal Cox**; נולדה ב-28 במרץ 1979 בווירג'יניה שבארצות הברית) היא אצנית אמריקאית.

## קריירה
קוקס זכתה במדליית הזהב עם נבחרת ארצות הברית בריצת 4X400 מטר נשים באולימפיאדת אתונה 2004, היא השתתפה במקצה המוקדם אך לא הייתה חברה ברביעייה שהגיעה למקום הראשון בגמר. באותה שנה הייתה קוקס אלופת ארצות הברית בריצת 200 מטר נשים באולמות.

קוקס השתתפה בתוכנית הריאליטי הישרדות ששודרה בארצות הברית בסתיו 2008. בפרק ששודר ב-11 בדצמבר 2008 חברי השבט הצביעו נגדה והיא הפכה לחברה החמישית בחבר המושבעים והמודחת ה-13 לעונה זו.

בשנת 2010 הודתה קוקס כי השתמשה באימרוץ בין השנים 2001–2004 ובעקבות כך IAAF ביטלה את כל הישגיה שנקבעו בתקופה זו והיא הורחקה מהשתתפות בתחרויות למשך 4 שנים. מדליית הזהב האולימפית שבה זכתה נלקחה ממנה. בשנת 2013 הוחלט על ידי IAAF והוועד האולימפי הבינלאומי שמדליית הזהב, לא תילקח מיתר האתלטיות מארצות הברית שהשתתפו בריצת השליחות, מאחר שהיא השתתפה רק בשלב המוקדמות.

## שיאים אישיים
*100 מטרים: 11.31 שניות (2004)
*200 מטרים: 22.58 שניות (2004)
*400 מטרים: 50.52 שניות (2004)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמריקאים ילידי וירג'יניה
קטגוריה:נורפוק: אישים
קטגוריה:אצניות אמריקאיות
קטגוריה:משתתפים בתוכניות מציאות אמריקאיות
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:אלופות אולימפיות אמריקאיות: אתלטיקה
קטגוריה:אתלטיות שהורשעו באימרוץ
קטגוריה:ספורטאיות שנשללה מהן מדליה אולימפית
קטגוריה:אלופות אולימפיות: ריצת 4X400 מטרים
קטגוריה:וירג'יניה: אתלטים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1979
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1979
שיער שטני

ממוזער|200px|שחקנית טניס עם צמה שטנית
**שיער שָׁטֶנִי** (בצרפתית: **Châtain**, לפעמים נקרא בעברית גם **ערמוני**) הוא שיער שצבע מרקמו הבסיסי הוא חום שנוטה לגוון זהוב או בלונד כהה עמום יחסית. בשיער השטני עשוי להופיע גוון ג'ינג'י עדין או חום בהיר בגוון חיטה ויש המכנים אותו "שיער שמש" בשל היותו מוזהב.

השיער השטני מאופיין ברמה גבוהה של הפיגמנט אומלנין, המעניק גוון חום, וברמה נמוכה של הפיגמנט פאומלנין, המעניק גוון אדמוני. השיער השטני נפוץ בעיקר באירופה ונדיר יחסית בשאר העולם. בעלי שיער שטני הם לרוב בהירי עור, ולעיתים גם מנומשים.

## מקור השם
מקור השם בעברית הוא מהמילה בצרפתית לאגוזי ערמונים "Châtaignes" (הגייה: *שָׁטֶיין*), אגוזים בצבע חום עם מעט חום-בהיר. נדירה יותר היא המילה ערמוני לתיאור צבע השיער.

## גלריה

קובץ:Greuze- Young Girl Weeping for her Dead Bird-1759.jpg|שיער שטני כהה בציור של ז'אן-בטיסט גרז, 1759
קובץ:Guido Reni - Penitent Magdalene - Google Art Project.jpg|שיער שטני כהה בציור של גווידו רני, המאה ה-17
קובץ:Die heilige Barbara Oberschwäbisch-Allgäuischer Meister um 1510-15.jpg|שיער שטני עם מעט בלונד, ראשית המאה ה-16
קובץ:Spartali Stillman, Marie - Convent Lily - 1891.jpg|שיער שטני בהיר בציור של מארי סטילמן, 1891


קטגוריה:צבעי שיער
לוזון (פירושונים)

**לוזון** הוא שם משפחה יהודי הנפוץ בקרב יהדות טריפולי ויהדות תוניסיה.

קטגוריה:שמות משפחה ביהדות צפון אפריקה
ליאו ויסמן

**ליאו ויסמן** (15 בנובמבר 1905 – 6 בפברואר 1989) היה תעשיין ישראלי, מחלוצי הנגרים בירושלים בעת החדשה.

## קורות חיים
ויסמן נולד בקונצלסאו (Künzelsau) בגרמניה, שם למד בבית ספר ריאלי. בגיל 14, כשהחלה האנטישמיות באירופה, החליט ללמוד מלאכה ולעלות לארץ ישראל. תחילה למד נגרות בנגריית וינקלר שליד כנסיית יוהנס. בהמשך למד בבתי מלאכה שונים בפרנקפורט, גיסן, ברלין ופירט, וב-1927 עבר לנירנברג. ב-1931 עבר בנירנברג מבחן הכשרה כנגר מוסמך. שם הכיר את יהודית, לה נישא ב-1932, אז עלו בני הזוג לארץ ישראל.

תחילה עבד בירושלים העתיקה בקושי רב במקצוע הנגרות. במלחמת העצמאות התנדב לצה"ל ונפל בשבי הירדני. כשהוחזר לישראל עבד עשרות שנים בנגרות ובניית ריהוט עבור בתי חולים, בתי כנסת, האוניברסיטה העברית, ספריות ומלונות יוקרה. בנוסף ריהט בתים פרטיים בהתאם לשרטוטים שהכין בעצמו. מפעל תעשיות העץ שהקים, רכש בהמשך את רשת הרהיטים ועיצוב הבית "שמרת הזורע" מהקיבוצים שמרת והזורע.

ויסמן עסק גם בהכשרת עובדים בנגרות, שחלקם פתחו בתי מלאכה משלהם. כאיש ציבור השקיע ויסמן בפעילות במסגרת התאחדות המלאכה והתעשייה בישראל וכן בהקמת הבנק למלאכה עבור בעלי מלאכה ועולים חדשים ממרכז אירופה.

בעבור תרומתו לירושלים וחלקו בהקמת התעשייה בעיר, קיבל לאו ויסמן בשנת 1976 את אות "יקיר ירושלים". רחוב הנושא את שמו בשכונת בית וגן בירושלים מנציח את זכרו.

בשנת 1962 נסע ויסמן לנסיעה ראשונה מני רבות לגרמניה. בנסיעותיו עסק בשימור זיכרון היהודים שנרצחו בשואה, ופעל להקמת אתר הנצחה גם בעיר הולדתו קונצלסאו, שנחנך ב-1986. הוא גם תרם ארון קודש לזכר הקהילה היהודית הגרמנית, לבית כנסת בירושלים.
ממוזער|בניין רהיטי ויסמן - דרך בית לחם 120, ירושלים (2024)

## קישורים חיצוניים
* ליאו ויסמן באתר ארגון יוצאי מרכז אירופה
* פרטים ביוגרפים באתר חברת שמרת הזורע
* 
* 

קטגוריה:תעשיינים ישראלים
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:יקירי ירושלים
קטגוריה:נגרים ישראלים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת קהילת ירושלים
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1905
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1989
מרטין-גרופיוס-באו

שמאל|ממוזער|250px|מראה בפנים המבנה
**מרטין-גרופיוס-באו** (בגרמנית: **Martin-Gropius-Bau**) הוא מוזיאון הממוקם במרכז ברלין בירת גרמניה, המציג תערוכות מתחלפות. המוזיאון נחשב לאחד המוזיאונים הידועים והחשובים בגרמניה.

## היסטוריה
המוזיאון הוקם על פי תכנונם של האדריכלים מרטין גרופיוס (על שמו הוא קרוי) והיינו שמידן בסגנון הרנסאנס על מנת לשמש כמוזיאון לאמנות שימושית. המוזאון נפתח בשנת 1881 ושימש כמשכנו של המוזיאון לפרהיסטוריה של ברלין, וכן הציג אמנות ממזרח אסיה עד מלחמת העולם הראשונה.

הבניין ניזוק בצורה קשר בשבועות האחרונים של מלחמת העולם השנייה במהלך הקרב על ברלין (באפריל - מאי 1945). המבנה הוכרז בשנת 1966 כאתר היסטורי, ועבודות שיקומו נערכו בשנת 1978. מאז שיקומו משמש המבנה להצגת תערוכות מתחלפות ואוספים מרחבי העולם, ונחשב לאחד מהאתרי התצוגה היפים והחשובים בגרמניה.

בשנת 1992 התקיימה בו תערוכת יודאיקה מן הגדולות ביותר מסוגה שהתקיימו אי פעם בעולם. מישראל הוצגו בה שתים מן המגילות הגנוזות ממדבר יהודה, כתובות ופסיפסים מבתי כנסת עתיקים (מבית שאן, מרות, דבורה שבגולן).

## קישורים חיצוניים

* 

*  - תיאור תערוכה המסכמת את האמנות הישראלית שהוצגה במוזיאון
*  - על התערוכה "העברים החדשים" שהוצגה במוזיאון
* שרה סגל-כץ, "העברים החדשים", על יחסי גרמניה-ישראל, מיקום מוזיאון מרטין-גרופיוס-באו והאנדרטה לזכר השואה  

## הערות שוליים

קטגוריה:ברלין: מוזיאונים
קטגוריה:ברלין: מוזיאונים לאמנות
אוטרכט (מחוז)

**מחוז אוטרכט** (בהולנדית: ) הוא מחוז הממוקם במרכז הולנד. המחוז גובל במזרח עם חלדרלנד, בדרום מערב עם דרום הולנד, בצפון מערב עם צפון הולנד ובצפון עם פלבולנד. בירת המחוז היא אוטרכט, העיר הרביעית בגודלה בהולנד.

במחוז 1,180,039 תושבים, והוא המחוז החמישי במספר התושבים בהולנד. שטח המחוז עומד על 1,386 קמ"ר, והוא המחוז ה-12 בגודלו בהולנד. צפיפות האוכלוסין במחוז עומדת על 851 איש לקמ"ר, הצפיפות השלישית בגודלה בהולנד.

## ראו גם
* סוסט

## קישורים חיצוניים

* 

* 

קטגוריה:הולנד: מחוזות
אנטולי בישובץ

**אנטולי פיודורוביץ' ביישובץ** (ברוסית: **Анатолий Фёдорович Бышовец**; (נולד ב-23 באפריל 1946) שחקן עבר ומאמן כדורגל רוסי וסובייטי.

הוא החל לשחק כדורגל בבית הספר לכדורגל ליד דינמו קייב ושיחק בקבוצת הבוגרים של מועדון זה במשך 10 שנים (1963-1973). במהלך התקופה הקבוצה זכתה 4 פעמים באליפות ברית המועצות .

כמאמן ידוע בעיקר כמי שהוביל את הנבחרת האולימפית של ברית המועצות לזכייה במקום ראשון באולימפיאדת סיאול בשנת 1988. בישובץ היה גם מאמנה האחרון של נבחרת ברית המועצות ומאמנה היחידי של נבחרת חבר העמים, עמה השתתף ביורו 1992. בתחילת שנות ה-2000 היה מאמן של מספר קבוצות ברוסיה ואוקראינה. מאז 2007 לא מאמן אף קבוצת כדורגל, פעיל כשדרן ספורט.

## תארים
### כשחקן
* אליפות ליגת העל הסובייטית - 1966, 1967, 1968, 1971
* גביע ברית המועצות בכדורגל - 1966
* מדליית כסף ביורו 1964
* מדליית כסף ביורו 1972
* מדליית ארד באולימפיאדת מינכן (1972)

### כמאמן
* מקום ראשון באולימפיאדת סיאול
* גביע רוסיה בכדורגל - 2007

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים סובייטים
קטגוריה:חלוצי כדורגל סובייטים
קטגוריה:קייב: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני דינמו קייב
קטגוריה:מאמני כדורגל רוסים
קטגוריה:מאמני כדורגל סובייטים
קטגוריה:מאמני נבחרת רוסיה בכדורגל
קטגוריה:מאמני נבחרת קוריאה הדרומית בכדורגל
קטגוריה:מאמני דינמו מוסקבה (כדורגל)
קטגוריה:מאמני א.א.ל. לימסול
קטגוריה:מאמני זניט סנקט פטרבורג
קטגוריה:מאמני שחטאר דונצק
קטגוריה:מאמני לוקומוטיב מוסקבה
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ברית המועצות
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1970
קטגוריה:כדורגלני יורו 1968
קטגוריה:מאמני יורו 1992
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1946
טומי הילפיגר

ממוזער|שמאל|250px|לוגו חברת האופנה טומי הילפיגר
**תומאס ג'ייקוב הילפיגר** (באנגלית: **Thomas Jacob Hilfiger**; נולד ב-24 במרץ 1951) הוא מעצב אופנה אמריקאי ומייסד מותג ההלבשה "טומי הילפיגר" (Tommy Hilfiger).

## ביוגרפיה

הילפיגר נולד וגדל באלמירה, ניו יורק, ארצות הברית, השני מבין תשעה אחים. הוא גדל במשפחה אירית-קתולית והוריו רצו שיהיה מהנדס. הילפיגר למד בתיכון אלמירה ובמקום להשלים את לימודיו האקדמאים החל בגיל 18 לעבוד בקמעונאות, הוא היה נוסע לעיר ניו יורק לקנות מכנסי ג'ינס ומכנסי פעמון שאותם מכר בחנויות מקומיות באלמירה. מאוחר יותר פתח הילפיגר חנות משלו בשם "The People's Place" (בתרגום לעברית: המקום של העם) באלמירה, החנות הייתה מקום בילוי אהוד של בני הנוער באלמירה מכיוון שהיו שם הופעות DJ חיות, לעיתים היו שם יותר אנשים מבלים מאשר אנשים שקונים. כעבור 7 שנים נסגרה החנות בגלל פשיטת רגל והמבנה נהרס כדי לבנות במקום היכל הוקי קרח.

בשנת 1985 הילפיגר ייסד את "תעשיות טומי הילפיגר" (בתמיכת קבוצת מורג'ני) שנעשתה ציבורית בשנת 1992 בהצגת קולקציית הגברים שלו. עד שנת 2004 היו לחברה 5,400 מועסקים.
הילפיגר קיבל את תואר "מעצב בגדי הגברים של השנה" בשנת 1995 על ידי אגודת האופנה של אמריקה. מאז ועד היום הפכה החברה למותג אופנה עולמי תוך שימת דגש על איכות הבדים והבגדים תוך שימת דגש על הפרטים הקטנים.

## טומי הילפיגר וישראל

בראיון שהעניק תומאס לאחת מרשתות הטלוויזיה שפורסם בערוץ 10, דיבר תומאס על השמועה אשר נטען בה שהוא גזען לגבי מוצא אפרו-אמריקני ואנטישמי. תומאס אמר בראיון כי מעולם לא אמר דברים כאלו, והוסיף שלבנו ישנה חברה ממוצא אפרו אמריקני. לגבי היותו אנטישמי הוסיף ואמר שגם השמועה הנ"ל אינה נכונה, וציין שמדגמנת את מוצריו בר רפאלי והוסיף בשבחיה. מוצריו נמכרים בחנויות יוקרה, בקניונים ובמרכזי בילוי בישראל.

באוקטובר 2023 בעת מלחמת חרבות ברזל הוא העלה פוסט עם דגל ישראל לצד הכיתוב stand with Israel.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* בונז'ור במבטא אמריקאי, באתר את, 17 במאי 2015
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:מעצבי אופנה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1951
קטגוריה:מותגי אופנה עילית
ז'ואקים ריפה

**ז'ואקים ריפה אי קלימנט** (בקטלאנית: **Joaquim Rifé i Climent**; נולד בברצלונה שבספרד ב-2 בפברואר 1942) הוא שחקן ומאמן כדורגל ספרדי-קטלאני ששיחק ואימן בשנות ה-60 וה-70 של המאה ה-20. ריפה שיחק במשך כל הקריירה שלו בברצלונה, בין 1964 ל-1976, ואף היה קפטן הקבוצה. ריפה שיחק בצד ימין של המגרש, תחילה כשחקן כנף ומאוחר יותר כקשר ומגן. ריפה, עם 535 הופעות בכל המסגרות במדי הקבוצה, הוא אחד השחקנים עם מספר ההופעות הגדול ביותר במדי המועדון.

## קריירה
ריפה ערך את הופעת הבכורה בקבוצה הבוגרת ב-1 בנובמבר 1964, בדרבי של ברצלונה, מול אספניול, וכבר אז בישל שער שהיה שער הניצחון. בשלוש עונותיו הראשונות, כשעוד שיחק בקו ההתקפי, הבקיע 19 שערים. עם ברצלונה זכה כשחקן בשישה תארים, שהחשוב בהם היה זכייה בלה ליגה בעונת 1973/74 עם שחקנים כגון קרלס רשאק ויוהאן קרויף. בעונה זו גם הופיע ב-32 משחקי ליגה, אחד פחות מהשיא שלו - 33 הופעות בעונה הקודמת. ריפה גם זכה עם הקבוצה בגביע ערי הירידים בעונת 1965/66 ובעונת 1970/71 הגיע עמה לגמר מול לידס יונייטד. שני תאריו האחרים היו שתי זכיות בגביע הספרדי, ב-1968 וב-1971.

ריפה היה מעורב לאחד מהאירועים מעוררי המחלוקת הגדולים בכדורגל בספרד. בחצי גמר הגביע הספרדי בעונת 1969/70, במשחק בקאמפ נואו מול ריאל מדריד, תיקל ריפה את השחקן המדרידאי ולסקאס כחצי מטר מחוץ לרחבתה של ברצלונה, אך השופט גורוסטה פסק לבעיטת עונשין לטובת מדריד, שהוביל להדחתה של ברצלונה מהטורניר. כעס בקרב אוהדי הכדורגל בספרד הופנה כלפי העדפת השופטים את מדריד. השופט גורוסטה היה פסול מלשפוט את משחקיה של ברצלונה בעתיד.

במדי נבחרת ספרד הופיע ארבע פעמים והבקיע שער בודד. במשחק בכורתו ב-28 בפברואר 1968 בישל שער. משחקו האחרון היה ב-11 בנובמבר 1970 מול נבחרת צפון אירלנד.

לאחר פרישתו ממשחק עבר קורס באימון כדורגל והצטרף לצוות הטכני של המועדון. ב-1978, עוד לפני עזיבתו של המאמן הקודם לוסיאן מילר, מינה נשיא ברצלונה ז'וזפ ליואיס נונייז את ריפה להיות מאמן הקבוצה. עוזרו היה אנטוני טורס, חברו בקבוצה לפני כן כשחקן. עונתו הראשונה כמאמן, עונת 1978/79, הייתה מוצלחת מאוד. בסופה זכתה הקבוצה בגביע אירופה למחזיקות הגביע, לאחר ניצחון במשחק הגמר שנערך בבזל. העונה הבאה הייתה טובה הרבה פחות, וכבר באמצע העונה החליפוֹ הלניו הררה עקב ביצועיה הדלים של הקבוצה ועקב יחסיו הרעועים עם חלק משחקני הקבוצה.

ב-1984 הקים בית ספר יוקרתי לכדורגל בברצלונה בשם "Escuela TARR" (בית ספר טאר"ר), כראשי תיבות של מקימיו: אנטוני טורס, חואן מנואל אסנסי, ריפה וקרלס רשאק. בין 2000 ל-2003 היה המנהל הטכני של מדור הכדורגל במועדון.

## קישורים חיצוניים

* ז'ואקים ריפה באתר הרשמי של ברצלונה
* 

קטגוריה:כדורגלני ברצלונה
קטגוריה:קשרי כדורגל ספרדים
קטגוריה:בלמי כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:קשרי כדורגל קטלאנים
קטגוריה:כדורגלנים קטלאנים
קטגוריה:בלמי כדורגל קטלאנים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ספרד
קטגוריה:מאמני כדורגל ספרדים
קטגוריה:מאמני ברצלונה (כדורגל)
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1942
אוניברסיטת סיאטל פאסיפיק

**אוניברסיטת סיאטל פאסיפיק** (באנגלית: **Seattle Pacific University**) היא אוניברסיטה נוצרית לאמנויות חופשיות, מדעים ומקצועות חופשיים אשר ממוקמת בשיפוע הצפוני בגבעת המלכה אן בסיאטל, וושינגטון, ארצות הברית.

האוניברסיטה יוסדה בשנת 1891 על ידי הוועידה הנוצרית של וושינגטון ואורגון בתור הסמינר של סיאטל, זה הפך להיות הסמינר והקולג' של סיאטל בשנת 1913, שינתה את שמה שוב לקולג' של סיאטל בשנת 1915 וקיבלה את שמה העכשווי בשנת 1977. אוניברסיטת סיאטל פאסיפיק חברה ב"אגודת הקולג'ים הנוצריים".

## הדת באוניברסיטה
כאוניברסיטה שקשורה באופן ישיר לאמונה הנוצרית, אוניברסיטת סיאטל פאסיפיק עדכנה לאחרונה את תוכנית הכמורה שלה, כשהיא בונה משרד חדש לכמרי האוניברסיטה ומרכז חדש לדת הנוצרית. המרכז מנסה לגרום לסטודנט להכיר ככל שיותר את הסיפורים והדת הנוצרית. האוניברסיטה עודדה הקמת קהילות שעוסקות בעבודת האל. התוכנית עוזרת לתלמידים להיות מעורבים במשרד הכמורה בכך שהם תורמים לארגון, שהוקם בלי מטרות רווח, מכספם. התלמידים נלהבים לתרום לארגון שהוקם על ידי תלמידים.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:סיאטל: חינוך
סיאטל פאסיפיק
סיאטל פאסיפיק
אדריאן פסדר

**אדריאן פסדר** (באנגלית: **Adrian Pasdar**; נולד ב-30 באפריל 1965) הוא שחקן אמריקאי. הוא ידוע בעיקר בזכות גילום ניית'ן פאטרלי בסדרת הטלוויזיה "גיבורים".

## ביוגרפיה
פסדר נולד במסצ'וסטס. אביו, שהיגר לארצות הברית מאיראן, היה מנתח ואימו שהיגרה מגרמניה הייתה אחות ומורה. אחרי שפסדר גמר את לימודיו בפנסילבניה, הוא קיבל מלגת ספורט מאוניברסיטת פלורידה. במהלך שנתו הראשונה באוניברסיטה, הוא נפצע קשות בתאונת דרכים בעקבותיה נזקק לכיסא גלגלים.

אחרי פציעתו הוא החליט להתחיל בקריירת משחק. בהתחלה הוא שיחק בעיקר בהצגות תיאטרון. במהלך אחת מההצגות הוא עבר תאונה נוספת, בה נקטעה אחת מאצבעותיו.

## קריירה
בשנת 1987 שיחק בסרט הערפדים "*Near Dark*", שזהו סרטה העלילתי הראשון של הבמאית קתרין ביגלו.

פסדר הופיע ב-2000 בתפקיד שוטר בקליפ לשיר של הלהקה "דיקסי צ'יקס". באותה שנה התחתן עם סולנית הלהקה, נטלי מיינס.

בגיל 19, הוא הלך למבחן בד לסרט "אהבה בשחקים", והבמאי כל כך התלהב, שכתב בשבילו תפקיד מיוחד. זה הוביל אותו למספר תפקידים חשובים בסרטים "Solarbabies", "קוקי", "רחובות של זהב" ו-"Near Dark". ב-1992, הוא שיחק בתפקיד ראשי בסרט "Just Like a Woman" עם ג'ולי וולטרס. הוא עבר מהוליווד לניו יורק ושם הוא שיחק בתפקידים פחות משמעותיים. הוא כתב וביים את הסרט העצמאי "Cement" שזכה בפרסים.

ב-1996 הוא שיחק בתפקיד ראשי בסדרה קצרת הימים "Profit". ב-1997 שיחק במיני-סדרת האימה של NBC "הבית של פרנקשטיין" בתור הבלש ורנון קויל.

הוא שיחק בתפקיד אורח בסדרה "מגע של מלאכים". מ-2000 עד 2002 פסדר שיחק בתפקיד ראשי בסדרה "דרכים מסתוריות". במשך שנתיים הוא שיחק בסדרה "המשפט של איימי". הוא שיחק דמות של עורך דין עצלן בפרק של "עקרות בית נואשות". מ-2005 הוא מגלם בסדרה "גיבורים" את ניית'ן פאטרלי.

מ-2012 הוא מגלם את אלק ריבק בסדרת הדרמה "משחק השקרים" המשודרת בערוץ ABC Family ובישראל בערוץ Yes Drama HD.
כמו כן, החל משנת 2015 הוא משתתף בסדרה "המושבה" המשודרת בערוץ USA, בה הוא מגלם את נולן ברגס.

ב-2016 שיחק בסרט הדרמה "דרך שדה שיפון". בין 2013 ל-2018 שיחק בסדרה סוכני שילד. בשנת 2020 שיחק בסרט המתח "קריסה" שביים טיילר פרי.

בשנת 2024 השתתף בסרט האימה העל-טבעי "דיבוק על הסט" (אנ').

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פלורידה
קטגוריה:בוגרי מכון לי סטרסברג לתיאטרון ולקולנוע
קטגוריה:אמריקאים ממוצא איראני
קטגוריה:אמריקאים ממוצא גרמני
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1965
קטגוריה:זוכי פרס סאטורן לשחקן משנה בטלוויזיה
ג'יימס קייסון לי

**ג'יימס קייסון לי** (באנגלית: **James Kyson Lee** ובקוריאנית: **이재혁**; ) הוא שחקן אמריקאי. הוא ידוע בעיקר הודות לגילום הדמות אנדו מאסאצ'י בסדרת הטלוויזיה "גיבורים".

## ביוגרפיה
לי נולד בסיאול שבקוריאה הדרומית. שמו האמצעי, קייסון, מורכב משתי האותיות הראשונות של הוריו והמילה "son". שמו האנגלי, ג'יימס, נגזר מג'יימס בונד. אביו היה מהנדס חשמל. בגיל 10 היגר עם משפחתו לניו יורק, שם למד מאוחר יותר בבית הספר התיכון המדעי של ברונקס. הוא החל ללמוד תקשורת באוניברסיטת בוסטון מתוך כוונה להיות שדרן ספורט לפני שעבר מאוחר יותר למכון האמנויות של ניו אינגלנד.

בקיץ 2001 מכר קיסון את מכוניתו וקנה כרטיס בכיוון אחד ללוס אנג'לס מתוך כוונה להיכנס לתעשיית הבידור. הוא נרשם לשיעורי משחק במכללה קהילתית תוך כדי בחינות אודישן לתפקידים בטלוויזיה, ובין לבין עבד כמורה פרטי לבחינות פסיכומטרי כדי לשלם את החשבונות.

## קריירה
בשנת 2003 קיבל את תפקידו הראשון כשחקן אורח בסדרת הטלוויזיה "ג'אג". 

בשנים 2006–2010 הוא גילם את דמותו של אנדו מאסאצ'י במשך ארבע עונות של סדרת הטלוויזיה "גיבורים". בעונה הראשונה הוא שיחק כשחקן אורח ובשאר העונות הוא קיבל קרדיט של שחקן ראשי.

בשנת 2007 שיחק בסרט האינדי "ביג דיל". בשנת 2008 הוא הופיע בסדרה "CSI" בתור מתורגמן לשפה הקוריאנית. 

בשנת 2010 שיחק בסרט "איך לעשות אהבה עם אישה". בשנת 2013 שיחק בדרמה האירוטית של קתרין הארדוויק "" בכיכובם של אמילי בראונינג וקאם ג'יגנדה. 

בשנת 2021 הוא הופיע בסרט הקומדיה "יום הכן" של ספק שירותי הסטרימינג נטפליקס. 

## חיים אישיים
בשנת 2015 נישא קייסון לזמרת ולמדענית המוח ג'יימי ברג; לזוג יש שני ילדים. 

הוא דובר קוריאנית ואנגלית שוטפת ולמד לדבר יפנית כדי לשחק את אנדו מאסאצ'י בסדרה "גיבורים".

## פילמוגרפיה

### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אמריקאים
קטגוריה:מהגרים מקוריאה הדרומית לארצות הברית
קטגוריה:בוגרי תיכון ברונקס למדעים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1975
צ'יינה איסטרן איירליינס

[ממוזער|שמאל|250px|[איירבוס A330|איירבוס A330-200 של החברה בנמל התעופה הבינלאומי של פרנקפורט]]
[ממוזער|שמאל|250px|[בואינג 737 הדור הבא|בואינג 737-700 של החברה]]
[ממוזער|שמאל|250px|[איירבוס A330-200 בצביעה החדשה]]
[ממוזער|שמאל|250px|[בואינג 777-300ER של החברה בנמל התעופה הבינלאומי של לוס אנג'לס]]
**צ'יינה איסטרן איירליינס** (באנגלית: **China Eastern Airlines**, בסינית מפושטת: **中国东方航空股份有限公司**, בסינית קלאסית: **中國東方航空**, בפין-יין: **zhōngguó dōngfāng hángkōng gǔfèn yǒuxiàn gōngsī**) היא חברת תעופה סינית שבסיסה בעיר שאנגחאי. החברה מפעילה טיסות סדירות מקומיות ובינלאומיות בעיקר מנמלי התעופה של שנגחאי.

## תולדות החברה
החברה נוסדה ב-25 ביוני 1988 לאחר החלטת ממשלת סין לפצל את חברת CAAC איירליינס לשש חברות שונות - אייר צ'יינה, צ'יינה איסטרן איירליינס, צ'יינה סאות'רן איירליינס, צ'יינה נורת'רן איירליינס, צ'יינה סאות'ווסט איירליינס, וצ'יינה נורת'ווסט איירליינס.

בשנת 1997 הייתה צ'יינה איסטרן איירליינס לחברת התעופה הסינית הראשונה בהיסטוריה שהנפיקה מניות סחירות. הם הונפקו ב ובארצות הברית הנפיקה החברה תעודות פיקדון אמריקאיות (American depositary receipt - ADR).

בשנת 1998 ייסדה החברה את חברת "צ'יינה קרגו איירליינס" מיזם משותף עם חברת הספנות COSCO. בשנת 2001 רכשה חברת צ'יינה איירליינס 25% מהמיזם.

בתחילת שנות ה-2000 הסבה חטיבת בדק של התעשייה האווירית לישראל 5 מטוסי נוסעים מדגם 11-MD של החברה למטוסי מטען. לאחר שחתמה על הסכם עם יצרנית המטוס בואינג.

בשנת 2001 קנתה החברה את חברות התעופה צ'יינה נורת'ווסט איירליינס וצ'יינה יונאן איירליינס. שתי החברות מוזגו לתוך החברה בשנת 2003.

בשנת 2004 חתמה על הסכם לרכישת שישה מטוסי בואינג 737-700 תמורת כ-240 מיליון דולר, ועשרה מטוסי איירבוס A330. באותה שנה גם מונתה חברת טורבו תעופה ותיירות לנציגת החברה בישראל.

בשנת 2007 הציעה חברת סינגפור איירליינס לרכוש 25% מהחברה, אך העסקה בוטלה אחר כך, עקב התנגדות של חברת האם שלה אייר צ'יינה.

בינואר 2020, בעקבות מגפת הקורונה ביטלה החברה מאות טיסות. פעילות החברה שובשה אחר כך במשך כחצי שנה והחלה להתאושש רק בקיץ 2020.

ב-21 במרץ 2022, מטוס בטיסה 5735 של צ'יינה איסטרן איירליינס, שהיה בדרכו מקונמינג לגואנגג'ואו, התרסק במחוז טנג, ווג'ואו, גואנגשי ועלה באש, כל 132 הנוסעים ואנשי צוות שהיו בו נספו.

## צי המטוסים
צי המטוסים של החברה נכון לפברואר 2021:

## קישורים חיצוניים

* 

 מדיה וקבצים בנושא צ'יינה איסטרן איירליינס באתר Airliners.net

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות תעופה סיניות
קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בניו יורק
קטגוריה:סקאיי טים
פניניית החושן

**פניניית החושן** (שם מדעי: *Acryllium vulturinum*) היא עוף קרקע אפריקני ממשפחת הפניניתיים והמין היחיד בסוגה.

## מאפיינים
פניניית החושן מקננת יציבה בצפון-מזרח אפריקה, מצפון אתיופיה דרך קניה ולתוך הקצה הצפוני של טנזניה.
היא מזדווגת בבתי-גידול יבשים ופתוחים עם שיחים ועצים מפוזרים, כמו סוואנה או דשא פתוח. פנינית זו בדרך-כלל מטילה 4-8 ביצים בצבע קרם בדשא הגבוה.

פניניית החושן היא עוף גדול (61-71 ס"מ) עם גוף עגול וראש קטן. היא ארוכה יותר בצוואר, ברגליים ובזנב מפניניות אחרות. לפרטים בוגרים פנים כחולות עירומות וצוואר שחור, ולמרות שלכל הפניניות האחרות פנים נקיות מנוצות, מין זה דומה מאוד לנשר בגלל הצוואר הארוך והעירום והראש הקירח. הצוואר הרזה יוצא מתוך "גלימה" של נוצות צוואר לבנות וכחולות. החזה בצבע כחול קובלט, כששאר נוצות הגוף שחורות, ומנוקדות ומפוספסות בלבן. הכנפיים מעוגלות וקצרות, והזנב ארוך יותר משאר הפניניות.

הזוויגים דומים, למרות שהנקבה בדרך-כלל קטנה במקצת מן הזכר ודורבנותיה בשורש כף הרגל יותר קטנים. הצעירים הם ברובם חומים-אפורים, עם חזה כחול כהה יותר ונוצות צוואר קצרות יותר.

פניניית החושן היא מין חברותי, שיוצר להקות של בדרך כלל 25 עופות מחוץ לעונת ההזדווגות. מזונן העיקרי הוא זרעים וחסרי-חוליות קטנים. פנינית זו היא יבשתית, וכשהיא מבוהלת היא תרוץ יותר מאשר תעוף. חוץ מסביבת המחיה הפתוחה, היא נוטה להסתתר, ונחה בעצים. היא קוראת קריאות צ'ינק-צ'ינק-צ'ינק-צ'ינק-צ'ינק רמות.
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1834
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי תומאס הארדוויק
קטגוריה:פניניתיים
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
קטגוריה:קניה: עופות
קטגוריה:עופות הסוואנה האפריקנית
אברהם סולטמן

**אברהם סולטמן** (17 בנובמבר 1925 – 7 בפברואר 2000) היה פרופסור להיסטוריה באוניברסיטת בר-אילן וחתן פרס ישראל להיסטוריה לשנת ה'תשמ"ג / 1983.

אברהם סולטמן נולד ב שבאנגליה, עשה את חוק לימודיו האוניברסיטאיים בשנים 1948–1957 באוניברסיטת קיימברידג' ובאוניברסיטת לונדון. עבודת הדוקטורט שלו עסקה ב, ששימש כ.

בשנת 1957 עלה לישראל והצטרף לאוניברסיטת בר-אילן והקים בה את המחלקה להיסטוריה כללית, מונה לפרופסור מן המניין ב-1961. כיהן כראש המחלקה להיסטוריה כללית, כדיקן הפקולטה למדעי היהדות וכרקטור האוניברסיטה.

סולטמן עסק בחקר ימי הביניים, במיוחד בפרשנות הנוצרית לתנ"ך בימי הביניים התיכוניים. נפטר בשנת 2000.

## מספריו

* Theobald, Archbishop of Canterbury ; London University of London, Athlone Press, 1956.
* Hieronymus, Saint, Quaestiones on the book of Samuel, Pseudo-Jerome ; edited with introd. by Avrom Saltman, Leiden : E. J. Brill, 1975
* Langton, Stephen, Cardinal, Archbishop of Canterbury, d. 1228, Commentary on the book of Chronicles, Stephen Langton ; edited with an introduction by Avrom Saltman, Ramat-Gan : Bar-Ilan University Press, 1978
* Secundum Salomonem : a thirteenth century Latin commentary on the Song of Solomon ; edited with an introd. by , Avrom Saltman, Ramat Gan : Bar-Ilan University Press, 1989
** 
* The Jewish question in 1655 : studies in Prynne’s Demurrer ; Ramat-Gan : Bar-Ilan University Press, 1995


## [[ספר יובל]] לכבודו

* Medieval studies in honour of Avrom Saltman, edited by Bat-Sheva Albert, Yvonne Friedman, Simon Schwarzfuchs. Ramat-Gan : Bar-Ilan University Press, 1995


## לקריאה נוספת
* בת שבע אלברט, "אברהם סולטמן: היסטוריה ופרשנות מקרא בימי הביניים", בתוך: דב שוורץ (עורך), **אוניברסיטת בר-אילן - מרעיון למעש**, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, תשס"ו, כרך ב, עמ' 111–118.

## קישורים חיצוניים
* 
* זכרונות ילדותו באתר JewishGen 
* 
* 

קטגוריה:היסטוריונים ישראלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בר-אילן: היסטוריה כללית
קטגוריה:זוכי פרס ישראל להיסטוריה
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:ישראלים ילידי אנגליה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קיימברידג'
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת לונדון
קטגוריה:רקטורי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות ירקון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1925
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2000
ארקדיוס, קיסר האימפריה הביזנטית

ממוזער|209x209 פיקסלים|פסל של ארקדיוס
**פלאביוס ארקדיוס אוגוסטוס** (בלטינית: **Flavius Arcadius Augustus**; 377\378 – 1 במאי 408) היה הקיסר הראשון של האימפריה הרומית המזרחית אחרי פיצולה בפועל מהאימפריה המערבית. הוא שלט משנת 395 ועד מותו.

ארקדיוס נולד בספרד כבנו הבכור של תאודוסיוס הראשון, קיסר האימפריה הרומית. אחיו הצעיר  הונוריוס, עתיד היה לרשת את האימפריה הרומית המערבית.

## שלטונו
ארקדיוס ידוע כקיסר חלש מאוד שנשלט על ידי אנשי חצר חזקים ממנו.
תאודוסיוס העניק לו את התואר אוגוסטוס ומינה אותו לשותף לשלטון במזרח בשנת 383 (כשהיה בן חמש או שש). עם מותו של תאודוסיוס הפך ארקדיוס לשליט היחיד במזרח והונוריוס לשליט במערב. שני הנערים היו צעירים מכדי לנהל כהלכה את מדינת הענק הרומית, ובפועל הנהיגו את שני חלקי האימפריה שרים ואנשי צללים שפעלו מאחורי הקלעים.

במערב היה זה פלביוס סטיליקו שניהל את מהלכי הונוריוס, ובמזרח היה ארקדיוס נתון להשפעתם של מספר אישים במהלך תקופת שלטונו. תחילה היה זה רופיניוס, אחד משריו, שהכתיב את מהלכיו. רופיניוס היה מסוכסך עם סטיליקו וככל הנראה נרצח על ידי שליחיו בשנת 395. לאחר מכן היה אוטרופיוס, יועצו החדש של ארקדיוס, האיש החזק בחצר הקיסר. ארקדיוס היה מושפע מאוד גם מאשתו, ששכנעה אותו לפטר את אוטרופיוס בשנת 399, והייתה להשפעה הגדולה ביותר על ארקדיוס עד מותה בשנת 404. מאז היה ארקדיוס מושפע בעיקר מאנטמיוס, שהיה להלכה המפקד הפרטוריאני (אף שלמעשה פורק המשמר הפרטוריאני כמעט מאה שנה לפני כן והתפקיד נגע יותר למנהל האזרחי מאשר למשמרו של הקיסר).

אנטמיוס, כאיש המשפיע ביותר באימפריה המזרחית, סיים את הסכסוך עם סטיליקו במערב, בזמן שארקדיוס עצמו היה עסוק יותר בהצגת מראית עין של נוצרי אדוק מאשר בשלטון באימפריה רחבת הידיים שלו, ומת בשנת 408, כששלטונו איננו יותר ממראית עין.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:קיסרי האימפריה הביזנטית
קטגוריה:בית תאודוסיוס
קטגוריה:ילידי 377
קטגוריה:נפטרים ב-408
אורטגה

**אוֹרְטֶ֫גָה** (**Ortega**) הוא שם משפחה ספרדי ממקור לטיני שמשמעותו סרפד.

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה ספרדיים
רחלי עינב

**רחלי עינב** (נולדה ב-3 בפברואר 1953) היא בוטנאית המתמחה באקולוגיה של הים, בעיקר באצות ים. וגם אמא לשתי בנות.

## ביוגרפיה
עינב נולדה במושב באר טוביה לאב בנימין ולאם רינה, אביה היה נצר לשושלת הרבנים מבית קראוס. בעת שירותה הצבאי הייתה מדריכה בבית ספר שדה אכזיב של החברה להגנת הטבע. עבודת המוסמך שלה, שנערכה באוניברסיטת תל אביב, הוקדשה לצמחי החוף "התפלגות תפוצת מיני העדעד (Limonium) בחופי ישראל". עבודת הדוקטורט בוצעה בתחום של אקו פיזיולוגיה של אצות והתאמתן לתנאי הסביבה. סיימה בהצטיינות (Magna cum laude). 

עבודת הפוסט דוקטורט נעשתה באוניברסיטת בר-אילן, והיא פרסום מגדיר מצולם שנקרא "אצות החוף של ישראל", שיצא לאור בשנת 2004 בהוצאת הספרים של אוניברסיטת בר-אילן ובעריכת "טבע הדברים". המגדיר כולל מבוא על הים ועל האצות וכן תיאור של כמאה מינים מלווה בצילומים תת-מימיים פרי מצלמתה. ב-2007 תורגם הספר ויצא לאור גם באנגלית. 

בנוסף עינב היא גם עיתונאית המפרסמת כתבות בעיתון ילדי טבע הדברים. בין הכתבות שפרסמה יש את: מגד בממלכת הירק ונור פיית הצמחים. 

החברה שהקימה, "Blue Ecosystems" עוסקת בייעוץ בנושאי איכות הסביבה ושמירת טבע.

## מספריה
* **הרפתקאות עם צמחים** (1983), הוצאת שוקן. קובץ סיפורים משולבים בהרפתקאות מהווי הילדות, שמטרתם לקרב את הילדים לצמחים שבקרבת הבית: סרפד, חרצית, מקור חסידה, חלמית, גזר, בוצין, לופית, נרקיס וחמציץ. הספר הוא חלק מסדרת ספרים "צופית – סדרת טבע לילדים" בעריכת עמוס בר. הסדרה מיועדת לילדים בגיל הגן ובכיתות א-ה של בית הספר היסודי
* **תחנת הכוח** (1990), הוצאת רמות. ספר לימוד, בשותפות עם סוניה רזיאל וטוביה דסלר. תורגם גם לערבית.
* **אצות החוף של ישראל** (2004), ובמהדורה האנגלית: " Seaweeds of the Eastern Mediterranean coast " (2007) ובימים אלו מתורגם גם לערבית
* **אצות בשמן זית - אצות ומתכוני אצות למטבח הים תיכוני** (2007). הספר נוצר בעבודה משותפת עם יצחק נתן לוי (איצ'ו), ומכיל מתכונים מאצות ים.
* '''פרי האדמה, הספר יצא לאור בשנת 2020, טרילוגיה המכילה שלושה ספרים בקופסה אחת. הספרים כוללים תיאור, תמונות ומתכונים של 500 צמחי בר הגדלים בישראל. אתנובוטניקה, יופי ואהבה לטבע. הוצאת חוביזה.

## קישורים חיצוניים

* פרופיל באתר חברת  "Blue Ecosystems"
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מחברי ספרי לימוד ישראלים
קטגוריה:בוטנאיות ישראליות
קטגוריה:בוטנאים ישראלים
קטגוריה:בוגרות תיכון רוטברג (רמת השרון)
קטגוריה:בוגרי תיכון רוטברג (רמת השרון)
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:באר טוביה: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1953
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1953