אחמד א-שרע

**אחמד חוסיין א-שַּׁרַע** (בערבית: **أحمد حسين الشرع**; נולד ב-29 באוקטובר 1982), המוכר בכינוי **אבו מוחמד אל-ג'וּלַאנִי**, הוא נשיא סוריה מאז 2024, שבעברו היה מורד ג'יהאדיסט סלפי, ומנהיג אסלאמיסטי סוני סורי.

א-שרע החל את דרכו בשנות ה-2000 המוקדמות בארגון אל-קאעידה בעיראק, מיסודו של אבו מוסעב א-זרקאווי, ולחם נגד הכוחות האמריקאים לאחר הפלישה לעיראק. לאחר שחרורו ממעצר בשנת 2011, הוא חזר לסוריה והקים את "ג'בהת א-נוסרה", שלוחה של אל-קאעידה בסוריה. מחלקת המדינה של ארצות הברית הגדירה במאי 2013 את א-שרע כ"טרוריסט עולמי", וארבע שנים לאחר מכן הכריזה על פרס של 10 מיליון דולר עבור מידע שיוביל ללכידתו. בסביבות שנת 2014 סוכל פיגוע שתכנן הארגון נגד ישראל. בשנת 2016, א-שרע ניתק את הקשרים עם אל-קאעידה והקים את "ג'בהת פתח א-שאם", בברכת הדרך של איימן א-זוואהירי, מנהיג אל-קאעדה. בשנת 2017, הוא מיזג את ג'בהת פתח א-שאם עם קבוצות ג'יהאדיסטיות נוספות והקים את היאת תחריר א-שאם, אותה הנהיג עד הפלת משטר אסד.

משמעות כינויו של א-שרע "**אל-ג'ולאני**" היא "הגולני", משום זיקתו לרמת הגולן ומשפחת אביו שמקורה מהכפר פיק. זאת בעקבות בריחת משפחתו מהאזור לאחר כיבוש רמת הגולן על ידי צה"ל במלחמת ששת הימים.

## ראשית חייו
א-שרע נולד בשנת 1982 בריאד שבערב הסעודית למשפחה ממוצא סורי, שם עבד אביו, , כמהנדס דלק. חוסיין, אביו, גדל בכפר פיק בדרום רמת הגולן אשר בבעלות משפחתו היו כ-85% מאדמות הכפר. מכאן שאול כינויו המחתרתי של א-שרע, "אל-ג'ולאני", שמשמעותו בעברית היא "הגולני". לאחר שבע שנים המשפחה חזרה לסוריה והוא גדל בשכונת מאזה בדמשק. אף על פי שסביבתו לא התאפיינה בקיצוניות אסלאמית, פרוץ האינתיפאדה השנייה השפיע עליו והביא להקצנת דעותיו הדתיות. הוא למד בפקולטה לרפואה באוניברסיטת דמשק, אך עקב הפלישה לעיראק פרש מהלימודים טרם השלמתם בכדי להשתתף בלחימה.

## המלחמה בעיראק
א-שרע הגיע לעיראק בקיץ 2003 במטרה להצטרף לכוחות האנטי־אמריקאיים במלחמת עיראק. בנובמבר 2003 שב לסוריה, וב־2004 שב לעיראק והצטרף לאל-קאעדה בעיראק במוסול. נטען כי היה סגנו אבו מוסעב א-זרקאווי, מנהיג אל-קאעדה בעיראק, אך הטענה הוכחשה על ידי מקורות אמריקאיים ומקרב דאעש. א-שרע נעצר בידי הכוחות האמריקאים במאי 2005 ונכלא בכלא אבו גרייב ובתי מאסר נוספים. בית הכלא שימש כנקודת מפגש לכמה ממנהיגי דאעש לעתיד, וא-שרע פיתח יחסים עם כמה ממנהיגי הארגון בעודו כלוא. הוא שוחרר ב־2008, לאחר חמש שנות מאסר, שבהן הפך לאחת הדמויות הבולטות בקרב האסירים הג'יהאדיסטים. לאחר שחרורו חזר א-שרע לפעילותו הטרוריסטית, הפעם לצד אבו איוב אל-מסרי ואבו בכר אל-בגדאדי, שהחליפו את א-זרקאווי. א-שרע מונה לראש המבצעים של אל-קאעדה במחוז נינוה בעיראק.
ממוזער|150px|תמונת פנים של א-שרע ממעצרו על ידי הכוחות האמריקניים בעיראק, 2006

## מלחמת האזרחים בסוריה
### ייסוד ג'בהת א-נוסרה
בשנת 2011, זמן קצר לאחר פרוץ מלחמת האזרחים בסוריה, הורה אבו בכר אל-בגדאדי, המנהיג החדש של "המדינה האסלאמית בעיראק", שהייתה אז הסניף העיראקי של אל-קאעידה, לא-שרע לצאת לסוריה יחד עם שישה פעילים נוספים. אל-בגדאדי הטיל עליו להקים את ארגון "ג'בהת א-נוסרה לאהל א-שאם" ("חזית הסיוע לעם הסורי") כשלוחה סורית מקבילה לארגונו העיראקי. ייסוד הארגון התאפשר הודות לתמיכה לוגיסטית נרחבת מצד אל-קאעדה בעיראק, שסיפקה לו לוחמים, אמצעי לחימה ומימון. א-שרע מונה לאמיר ג'בהת א-נוסרה, שהוקמה רשמית בינואר 2012. תחת הנהגתו הפך הארגון לאחת מקבוצות המורדים הבולטות בסוריה.

### התנתקות מהמדינה האסלאמית
[ממוזער|שמאל|220px|דגלה של חזית א-נוסרה. מתחת ל[שהאדה, האופיינית לדגלם של ארגוני ג'יהאד, רשומות המילים "ג'בהת א-נוסרה".]]
א-שרע התפרסם באפריל 2013, כאשר התנגד לניסיונו של אל-בגדאדי לשלב את ג'בהת א-נוסרה בארגונו תחת השם החדש "המדינה האסלאמית בעיראק ובלבנט" (דאעש). מאורע זה התקבל בהפתעה, שכן במשך שנים הוא נחשב לאחד האנשים הנאמנים ביותר לאל-בגדאדי. א-שרע דחה את אזהרותיו של אל-בגדאדי והתנתק מהארגון יחד עם קבוצת לוחמים הנאמנים לו. על פי אל-בגדאדי, מרבית לוחמי ג'בהת א-נוסרה עזבו את הארגון וחזרו לארגונו של אל-בגדאדי. לאחר המרידה באל-בגדאדי, נשבע א-שרע אמונים למנהיג אל-קאעדה העולמי, איימן א-זוואהירי, וטען שאל-בגדאדי הוא שהתמרד נגד אל-קאעדה ולא להפך. א-זוואהירי תמך בא-שרע והכריז על ארגונו "ג'בהת א-נוסרה" כ"אל-קאעדה בסוריה". ביוני 2013 דיווחה רשת אל-ג'זירה על מכתב של א-זוואהירי הקורא לאל-בגדאדי וא-שרע לשים קץ למתיחות ביניהם. לדבריו, על הארגון של אל-בגדאדי להישאר בתחומי עיראק ולהותיר את הפעילות בסוריה לארגון ג'בהת א-נוסרה. באותו חודש פורסמה קלטת שמע של אל-בגדאדי שבה הוא דוחה את פסקו של א-זוואהירי. בתגובה לכך, אל-קאעדה הודיעה כי היא מתנערת מדאעש ב-3 בפברואר 2014.

החל מפתיחת מסע הכיבושים של דאעש בסוריה הפכו שני הארגונים לאויבים מרים. דאעש נחל הצלחות רבות במזרח סוריה בהניסו את כוחות ג'בהת א-נוסרה ויתר הארגונים משם, כולל ממקומות שהארגונים כבשו מידי צבא סוריה. אם בתחילה היה שיתוף פעולה באזורים מסוימים בין שני הארגונים במאבק נגד ארגונים אחרים או נגד צבא סוריה, ככל שנקף הזמן הפך שיתוף הפעולה לנדיר, ובאזורים רבים שני הארגונים נלחמו במקביל הן בצבא הסורי והן זה בזה. כך, למשל, במחנה הפליטים אל-ירמוכ, בהרי קלמון, בחלב, בדיר א-זור ובדמשק.

אף על פי ששני הארגונים תומכים בהקמת ח'ליפות אסלאמית שבה נהוגים חוקי השריעה, ישנם מספר הבדלים בין ג'בהת א-נוסרה לבין המדינה האסלאמית. בעוד ארגון המדינה האסלאמית מפורסם באכזריות שלו ובאכיפה הקפדנית של השריעה באזורים שתחת שליטתו, ג'בהת א-נוסרה אוכף את השריעה באופן לא אלים ואינו פעיל נגד מטרות מערביות.

באוקטובר 2013 דיווחה הטלוויזיה הסורית הממלכתית כי א-שרע נהרג ליד לטקיה, אך סוכנות הידיעות הממלכתית של סוריה "SANA" חזרה בה במהרה מדיווח זה.

### ניתוק מאל-קאעדה
[ממוזער|שמאל|230px|דגלו החדש של הארגון. המילים '''ג'בהת א-נוסרה''' מתחת ל[שהאדה הוחלפו ב**ג'בהת פתח א-שאם**, והרקע הוחלף משחור ללבן.]]
בעקבות העמקת מעורבותה של רוסיה במלחמת האזרחים ונסיונותיה להכריז על ג'בהת א-נוסרה כארגון המקביל למדינה האיסלאמית, החלה הנהגת א-נוסרה לקחת בחשבון אפשרות להתנתקות מאל-קאעדה כדי למתן את ההתקפות האוויריות עליה. לאחר מספר ימים שבהם הנהגת הארגון פרסמה שבכירי הארגון דנים בהתנתקות, הופצה קלטת שמע שפורסמה בבוקרו של 28 ביולי 2016 שבה נשמע מנהיג אל-קאעדה איימן א-זוואהירי אומר: "אתם יכולים להקריב ללא היסוס את הקשרים הארגוניים והתנועתיים הללו אם הם מתנגשים עם האחדות שלכם והעבודה שלכם כגוף אחד. אחוות האסלאם בינינו חזקה יותר מכל קשר ארגוני". כעבור שעות אחדות נחשף א-שרע לראשונה בתקשורת כשפניו מגולות לצד שניים מבכירי הארגון – אחמד סלאמה מברוכ ואבו עבדאללה א-שאמי – כשהוא מודיע רשמית שארגונו, ג'בהת א-נוסרה, מתנתק מאל-קאעדה ומכל גורם חיצוני, ושמו משתנה ל**ג'בהת פתח א-שאם**.

הוא פתח את הודעתו בתודות להנהגת אל-קאעדה, ובראשה איימן א-זוואהירי, על שהם "מבינים את האינטרסים של תושבי סוריה", וציין כי הצעד שנקט ארגונו נועד בין השאר לקרב בינו לבין הפלגים המורדים האחרים בסוריה ולהדוף את התירוצים של הקהילה הבין-לאומית, ובפרט של ארצות הברית ורוסיה, לתקוף את מעוזי ג'בהת א-נוסרה בשל הזיקה בינה לבין אל-קאעדה. כן הוחלף דגלו הרשמי של הארגון מרקע שחור ללבן ונוספו בו המילים "**جبهة فتح الشام**" ("ג'בהת פתח אלשאם") מתחת לשהאדה. בנוסף נוצר לארגון סמל חדש המזכיר בעיצובו את הסמל של "צבא הכיבוש". בארגון אל-קאעדה בירכו על היציאה לדרך עצמאית והארגון הפיץ קלטת שמע שבה נאמר: "אנו מברכים על רצונם של אחינו לצאת לדרך עצמאית במטרה לשמור על אחדות השורות ולהמשיך את הלחימה בסוריה עד להחלפת השלטון של הכופר בשאר אסד ובעלי בריתו". אותנטיות הפילוג הוטלה בספק, ונראה היה שהוא למראית עין בלבד, ולא שינוי מהותי או שינוי דרך. לאור זאת הודיעה ארצות הברית שהיא לא רואה כל סיבה לשנות את עמדתה לגבי הקבוצה. דובר הבית הלבן, ג'וש ארנסט, אמר כי ארצות הברית ממשיכה להעריך שמנהיגי א-נוסרה עדיין מתכוונים להוציא לפועל פיגועים עתידיים נגד המערב, וכי גובר החשש מפני התחזקות הארגון בסוריה.

ב-18 באוגוסט 2015 פרסמה רשת התקשורת של אל-קאעדה, "א-סחאב", סרטון וידאו שבו מכריז חמזה בן לאדן, בנו של אוסאמה בן לאדן, על תמיכה מלאה בארגון א-נוסרה ובמנהיגו.

### הקמת היאת תחריר א-שאם
ב־2017 התאחד ג'בהת פתח א-שאם עם מספר ארגונים אחרים והקים את היאת תחריר א-שאם. א-שרע מונה למפקד הצבאי של האיחוד.

## כיבוש סוריה

בנובמבר 2024 פתחו המורדים בהנהגת אחמד חוסיין א-שרע במתקפת פתע על שטחים שהוחזקו בידי צבא סוריה. המורדים, שהיו ממוקמים בפרובינציית אידליב הצפונית, פתחו בסדרת מתקפות דרומה, והתקדמו בקצב מהיר. בראשית חודש דצמבר השתלטו המורדים על שטחים רבים לאורך השדרה המיושבת המרכזית בסוריה, כולל הערים הגדולות חאמה וחומס, שנכבשו במהירות חסרת תקדים, מה שעורר התעוררות של ארגוני מורדים אחרים בדרום סוריה, שהחלו מתקדמים במהירות לדמשק. ב-8 בדצמבר 2024 נכנסו כוחות מורדים לעיר הבירה דמשק והכריזו על הפלת המשטר. באותו היום נשא א-שרע נאום בפני קהל תומכים במסגד הגדול של דמשק. בנאומו הצהיר כי "הניצחון הוא כולו בשביל הסורים", וכינה את נפילת משטר אסד "פרק חדש בהיסטוריה של האזור". הוא גינה את תפקידה של סוריה כ"מגרש משחקים לשאיפות איראניות", שהתאפיין בעדתיות ושחיתות. בנוסף הכריז ראש ממשלת סוריה, מוחמד ע'אזי אל-ג'לאלי, כי ממשלת סוריה תעביר את השלטון לממשלה נבחרת חדשה בעקבות עזיבתו של אסד את דמשק.

## נשיא סוריה
[ממוזער|250x250 פיקסלים|א-שרע בפגישה עם [משרד החוץ של אוקראינה|שר החוץ האוקראיני אנדרי סיביהה, דצמבר 2024]]
### נשיא סוריה בפועל
ב-8 בדצמבר 2024 הפך א-שרע לנשיא סוריה בפועל, והודיע כי ראש ממשלת סוריה, מוחמד ע'אזי אל-ג'לאלי "יפקח על מוסדות המדינה עד למסירתם". באותו יום אמר אל-ג'לאלי בריאיון לאל-ערביה כי היה בקשר עם א-שרע לפני ההכרזה, לצורך דיון על העברת השלטון. ב-9 בדצמבר פרסמה היאת תחריר א-שאם סרטון ובו מופיעים א-שרע, אל-ג'לאלי ומוחמד אל-בשיר, ראש הממשלה בפועל של אידליב, שמונה על ידי א-שרע לראש ממשלת המעבר של סוריה. ב-12 בדצמבר נפגש א-שרע עם נציגים טורקים, במה שהיווה את המשלחת הדיפלומטית הראשונה מאז נפילת משטר אסד.

בריאיון לטלוויזיה הסורית בדצמבר 2024 התייחס א-שרע לתקיפות האוויריות הישראליות בסוריה ואמר כי לאחר נפילת משטר אסד, לישראל "אין יותר תירוצים" לתקוף בשטח הסורי. הוא הדגיש כי "פתרונות דיפלומטיים" הם הדרך היחידה להבטיח ביטחון, במקום "הרפתקאות צבאיות לא שקולות". באותו חודש תקף את טהרן בריאיון, כשהוא מאשים אותה בהפיכת סוריה ל"אסם" שלה, שממנו ניהלה ארבע בירות ערביות – בגדאד, דמשק, ביירות, צנעא – והפיצה מלחמות ושחיתות במדינות שאליהן נכנסה. בעקבות זאת אסרה ממשלתו על טיסות איראניות בשמי סוריה.

### נשיא סוריה הזמני
[250px|ממוזער|א-שרע נפגש עם משלחת יוונית בראשות שר החוץ [יורגוס ירפטיטיס  בסוריה, 9 בפברואר 2025]]
ב-29 בינואר 2025 מינה א-שרע את עצמו רשמית לנשיא סוריה. בנאומו הראשון כנשיא הודיע כי יכנס "ועידת דיאלוג לאומי" ויפרסם "הצהרה חוקתית" שתשמש כמסמך חוקי לתקופת המעבר לאחר ביטול חוקת סוריה. עוד הצהיר כי יפעל "להביא לדין את הפושעים ששפכו דם סורי וביצעו מעשי טבח ופשעים". א-שרע הודיע על פירוק הקואליציה הלאומית של כוחות המהפכה והאופוזיציה הסורית ועם ועדת המשא ומתן הסורית לצד מנהיגיהם. ב-17 בפברואר יצא א-שרע לסיור רשמי ראשון בפרובינציות החוף לטקיה וטרטוס, שנחשבו בעבר למעוזיו של הנשיא המודח בשאר אל-אסד.

ב-30 בינואר, אמיר קטר, תמים בן חמד אאל ת'אני, הגיע לדמשק, מה שהיה הביקור הראשון של מנהיג זר בסוריה לאחר נפילת משטר אסד. זמן קצר לאחר מכן יצאו א-שרע ושר החוץ אסעד חסן א-שיבאני לביקור היסטורי ראשון בערב הסעודית, כולל פגישות עם יורש העצר הסעודי מוחמד בן סלמאן, ביקור דתי במכה וקיום מצוות העומרה. לאחר מכן נפגש א-שרע עם נשיא טורקיה רג'פ טאיפ ארדואן ושוחח בטלפון עם נשיא רוסיה ולדימיר פוטין, לראשונה מאז הדחת אסד. בנוסף א-שרע חידש קשרים עם הארגון למניעת הפצת נשק כימי. ב-21 בפברואר נפגש א-שרע עם שגריר סין בדמשק, שי הונגוויי .

באפריל 2025 נכלל ברשימת "טיים 100" לשנת 2025 בעקבות תפקידו המרכזי בהפלת שלטונו של אסד בסוריה, תוך שילוב בין כוח צבאי, קואליציות פוליטיות ותמיכה חיצונית, אשר הובילו למעבר לשלטון חדש במדינה – אך עוררו מחלוקת חריפה בשל עברו כראש ארגון חמוש המסווג כארגון טרור בין-לאומי.
ממוזער|א-שרע בפגישה עם נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ ויורש העצר הסעודי מוחמד בן סלמאן, מאי 2025
במהלך חודש מרץ 2025, החלה התקוממות נגד של העלווים באזורי החוף הסורי נגד שלטונו של א-שרע. בתגובה, כוחות המשטר וחמושים המזוהים עם א-שרע ערכו טבח באוכלוסייה העלווית, שכלל השפלות והוצאות להורג ללא משפט. במאי של אותה שנה, החריפו העימותים בין משטרו של א-שרע ובין הדרוזים בסוריה, ומיליציות המזוהות עם משרד ההגנה הסורי ערכו טבח בדרוזים בפרוורי דמשק. ישראל האשימה את אחמד א-שרע באחריות למעשי הטבח וטענה כי הם מבטאים את נאמנותו לדרך הג'יהאד וב-2 במאי תקפה את ארמון הנשיאות בדמשק בתגובה לפגיעה בדרוזים.

העיתון הלבנוני בשפה הצרפתית "לוריון לו-ז'ור" דיווח כי א-שרע ניצל משני ניסיונות חיסול מאז עלייתו לשלטון, לפי מקורות דיפלומטיים. ניסיון אחד התרחש בחודש מרץ, והאחר בסוף מאי האחרון. על פי הדיווח, מאחורי ניסיונות ההתנקשות עומדים ארגוני טרור ג'יהאדיסטים, ובראשם דאעש. בסוריה הכחישו זאת.

ב-14 במאי 2025, נפגש א-שרע עם נשיא ארצות הברית, דונלד טראמפ. זו היוותה הפגישה הראשונה מזה 25 שנים שבה נשיאי ארצות הברית וסוריה נפגשים.

ביולי 2025, הודיע מזכיר המדינה האמריקני מרקו רוביו על ביטול הסנקציות האמריקניות נגד ארגון הטרור שבראשו עמד א-שרע.

בראיון לוושינגטון פוסט ב-11 בנובמבר אמר כי התקיפות הישראליות בסוריה בחודשים שחלפו מאז כניסתו לתפקיד לא נבעו מחשש ביטחוני, אלא משאיפות אימפריאליסטיות. לדבריו, ישראל כבשה את רמת הגולן כדי להגן על עצמה, וכעת היא רוצה לכבוש את דרום סוריה כדי להגן על רמת הגולן, בעוד כמה שנים היא תכבוש את מרכז סוריה כדי להגן על דרום סוריה – ובדרך זו תגיע עד מינכן. באותו ראיון חשף כי מדינתו מצויה בשלבים מתקדמים של משא-ומתן עם ישראל לקראת הסדרה, אך במענה לשאלת כתבת השיב שהצטרפות סוריה להסכמי אברהם אינה עומדת על הפרק בשל הכיבוש הישראלי של רמת-הגולן. בנוסף, טען כי מעולם לא גרם למותו של אדם חף מפשע.

## חזון
במאי 2015, במהלך מלחמת האזרחים בסוריה, התראיין א-שרע לעיתונאי אל-ג'זירה הקטרי אחמד מנצור, כשפניו מוסתרות. הוא התנגד לוועידת השלום בז'נבה שעסקה במלחמה בסוריה וטען כי הקואליציה הלאומית הסורית המגובה על ידי גורמים מערביים אינה מייצגת את העם הסורי, שכן אין לה נוכחות כלל במדינה. א-שרע ציין כי ארגונו "ג'בהת א-נוסרה" אינו תוקף מטרות מערביות, וכי העדיפויות הגבוהות שלו הן תקיפת המשטר הסורי, הארגון הלבנוני "חזבאללה" וארגון "המדינה האסלאמית". א-שרע ציין כי "חזית א-נוסרה קיבלה הוראות ברורות מאיימן א-זוואהירי לא להשתמש בסוריה כבסיס לתקיפת ארצות הברית או אירופה, כדי לא לחבל במאמצים להפלת המשטר". כן הוא טען כי אסד, חזבאללה ודאעש פותחים מול ארגונו חזית משותפת הנובעת מהאינטרסים שלהם.

כשנשאל לגבי תכוניותיה של ג'בהת א-נוסרה לאחר תום המלחמה בסוריה, אמר א-שרע כי כל הפלגים במדינה יתייעצו ביניהם לגבי הקמת מדינה עם שלטון אסלאמי. הוא הזכיר שא-נוסרה אינה ממקדת את פעולותיה נגד העלווים, למרות תמיכתם במשטר הסורי, והעובדה שהם נחשבים לכופרים. כן הוא ציין כי ארגונו לא יפגע בעלווים לאחר הפלת המשטר, וכי הם לא יידרשו להמיר את דתם לאסלאם הסוני. אולם, באוקטובר 2015 קרא א-שרע לראשונה להתקפות חסרות הבחנה על הכפרים העלוויים בסוריה, כשלדבריו "אין ברירה אלא להסלים את המאבק ולהתמקד בערים ובכפרים העלוויים בלטקיה".

## חיים אישיים
בינואר 2025 א-שרע הציג את אשתו, לטיפה א-דרובי, והכחיש שמועות ברשתות החברתיות על כך שיש לו מספר בנות זוג. לפי א-דרובי, לזוג שלושה בנים.

## ראו גם
* יחסי איראן–סוריה

## קישורים חיצוניים

* אביב אורג, קווים לדמותו של מנהיג סוריה החדש: מג’הדיסט למדינאי?, מרכז המידע למודיעין ולטרור על שם אלוף מאיר עמית
* 
* מידל ניוז, 5 עובדות על אל-ג'ולאני, מנהיג ג'בהת א-נוסרה, 31 במאי 2015
* 
* 
* 


* Kareem Chehayeb, Who is Abu Mohammed al-Golani, the leader of the insurgency that toppled Syria’s Assad?, Associated Press, December 8, 2024
* Abu Muhammad al-Golani, Counter Extremism Project


## הערות שוליים

קטגוריה:מלחמת האזרחים בסוריה: אישים
קטגוריה:סוריה: פוליטיקה
קטגוריה:חברי אל-קאעדה
קטגוריה:מחבלים עולמיים שהוכרזו באופן מיוחד
קטגוריה:נשיאי סוריה
קטגוריה:טרוריסטים סורים
קטגוריה:סורים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:סורים שנולדו ב-1982