open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מסדר הגואלפים

**מסדר הגואלפים** או **מסדר גואלף המלכותי** (בגרמנית: **Guelphen-Orden**, אנגלית: **Royal Guelphic Order**) היה מסדר אבירות בריטי אשר שויך לממלכת הנובר כאשר היו הממלכה המאוחדת וממלכת הנובר שרויים תחת אוניה פרסונלית. המסדר הוקם על ידי ג'ורג' הרביעי ב-28 באפריל 1815 אולם הוא הוצא מתוך מערכת התוארים הבריטית בשנת 1837 עם מותו של ויליאם הרביעי וביטול האונייה הפרסונלית בין שתי הממלכות. המסדר נותר מסדר אבירות הנוברי עד לכיבושה של הממלכה בידי ממלכת פרוסיה בשנת 1866.

שמו של המסדר נקרא על שמו של בית ולף, בית האצולה ממנו הגיעו מלכי בית הנובר. המילה "גואלפו" (בכתיבים שונים: Guelph, Guelf, Guelfo) היא צורת כתיב איטלקית של השם בית ולף.

המסדר כלל שתי מחלקות, צבאית ואזרחית ובכל מחלקה שלוש דרגות:
* אביר הצלב הגדול (GCH)
* אביר מפקד (KCH)
* אביר (KH)

למסדר מונו שישה בעלי תפקיד:
* קנצלר
* סגן קנצלר
* מזכיר
* ממונה על השלטים
* גנאלוג
* רשם

## ראו גם
* גואלפים וגיבלינים

## קישורים חיצוניים

*
גואלפים
קטגוריה:מסדרי אבירות גרמניים
קטגוריה:בית ולף
מורינדה סיטריפוליקה

שמאל|ממוזער|175px|פרי הנוני
**מורינדה סיטריפוליקה** (שם מדעי: *Morinda citrifolia*) הידוע בשמו בהוואית **נוני**, הוא עץ פרי ממשפחת הפואתיים. נוני אנדמי לדרום-מזרח אסיה, אך התפשט משם לתת-היבשת ההודית איים באוקיינוס השקט, פולינזיה הצרפתית, קוסטה ריקה, ברבדוס, פוארטו ריקו ולאחרונה גם לרפובליקה הדומיניקנית. טהיטי היא אזור הגידול המשמעותי ביותר שלו.

## שימושים
עמים ילידיים השתמשו בפרי הנוני כמזון חירום בעת רעב, ולכן הוא מכונה גם "פרי רעב". למרות ריחו החזק וטעמו המר, הפרי ניתן לאכילה ובכמה מאיי האוקיינוס השקט משמש כמזון בסיסי, במצבו הגולמי או לאחר בישול. תושבי דרום מזרח אסיה ואבוריג'ינים צורכים את פירות הנוני טריים עם מלח או מבשלים אותם עם קארי. הזרעים אכילים לאחר קלייה. ב, העלים ידועים בשם באי-יו ומשמשים כירק ירוק והם המרכיב העיקרי של קאנג באי-יו, המבושל עם חלב קוקוס. הפרי עצמו משמש כמרכיב בכמה גרסאות של סום טאם.

## קישורים חיצוניים

* נוני ברפואה המסורתית

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:פואתיים
קטגוריה:פירות מאכל
קטגוריה:עצים ביערות גשם טרופיים בדרום-מזרח אסיה
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
התנועה הציונית האמריקאית

**התנועה הציונית האמריקאית** (באנגלית: **American Zionist Movement**) הוא ארגון ציוני אמריקאי המורכבת מקואליציה תנועות ציוניות. בארגון חברות 21 תנועות.

## אודות התנועה

הארגון הוא גלגול של **American Zionist Emergency Council**, שהוקם ב-1939, אחריו ה-**American Zionist Council** שהוקם ב-1949 ושל ארגון ה-**American Zionist Federation** שהוקם ב-1970. במתכונתו הנוכחית הוקם בתחילת 1993, נשיאו הראשון היה סיימור רייך.

מטרת הארגון, כפי שמצוין באתר האינטרנט שלו, היא "לחזק את הקשר של יהדות ארצות הברית עם ישראל, לפתח את מרכזיות ישראל בחיים היהודיים ברחבי העולם, להעמיק את ההבנה על החברה הישראלית והאתגרים העומדים בפניה, לעודד נסיעות ארוכות ועליה לישראל, לעודד דיאלוג, דיון ועשיה קולטיבית כדי לקדם את הציונות בארצות הברית ומחוץ לזה".

בין התנועות החברות בארגון נמצאות עמנו (המזוהה עם מפלגת העבודה), ידידי הליכוד בארצות הברית, ארצה (ARZA) - ארגון הציונים הרפורמים, תנועת החירות בצפון אמריקה, מרצ ארצות הברית, נעמת ארצות הברית, פדרציית היהדות הרקונסטרוקטיבית וארגון ציוני אמריקה.

משרדי התנועה נמצאים בניו יורק. התנועה חברה בוועידת הנשיאים של הארגונים היהודיים העיקריים בארצות הברית. נשיא התנועה הוא ווילאם הס.

## קישורים חיצוניים
* 

* אודות הארגון
* ידיעה על הקמת הארגון
* 

קטגוריה:יהדות ארצות הברית: ארגונים
קטגוריה:ארגונים ציוניים
פסטיבל יוצרים יוצאים

[שמאל|ממוזער|200px|פסטיבל יוצרים יוצאים 6 ([2010)]]
**פסטיבל יוצרים יוצאים** הוא פסטיבל שאורכו שבוע ונערך בחיפה משנת 2005 עד 2012.

הפסטיבל הוקם ונערך על ידי מועצת הנוער העירונית של חיפה, שהיא הגוף הרשמי והמייצג של בני הנוער בעיר, הפועלת תחת גלגל המועצות של מועצת התלמידים והנוער הארצית בבימויו והפקתו של גדי בכר.
הפסטיבל התקיים בחודש מרץ, בהפקה גדולה וחגיגית על ידי מרכזי הנוער בעיר או על ידי להקות הנוער השונות בחיפה (מפגשים ברכס, להקת הנוער הלאומי, להקת הנוער הייצוגית של קריית חיים, הכרמלים ועוד). המופע התקיים באודיטוריום בשכונת מרכז הכרמל.

פסטיבל "יוצרים-יוצאים" היה יוזמה ייחודית לחיפה, שאפשרה לבני נוער וצעירים לבטא את עצמם במסגרת חיי התרבות בחיפה. את הפסטיבל יזמו רשות הנוער והצעירים בחיפה אשר לקחו חלק פעיל בהפקתו תוך רצון לפיתוח הכישרונות הצעירים בעיר במגוון תחומי האמנות: תיאטרון, שירה, גרפיטי, רוק, מחול, נגינה, צילום, קולנוע, פיסול ועוד. הפסטיבל נועד לעודד יצירה בקרב בני הנוער, לאפשר הכרה וחשיפה של כישרונות צעירים ולעלות את צריכת התרבות באזור. אירועי הפסטיבל כללו הפקות של נוער וצעירים, מופעים ותחרויות כישרונות צעירים בתחומים שונים.

במיוחד לפסטיבל נכתב והולחן על ידי רונן ויליאמס "שיר הפסטיבל" http://yy.haifa.muni.il/audiogal.php|1.

## תחרויות הנערכות בפסטיבל
במסגרת פסטיבל התמודדו בני הנוער מרחבי חיפה במסגרת תחרויות שונות. למקומות הראשונים הוענקו פרסים כספיים ואף מלגות לימודים.
התחרויות שהתקיימו בפסטיבל:
* **יוצרים אומנות רחוב**: תחרות זו יועדה לאפשר לבני הנוער לבטא את עצמם ולבטא מסרים חברתיים באמצעות ציורי גרפיטי על קירות ציבוריים ברחבי העיר, באפיקים חוקיים, תוך חשיפה לקהל הרחב.
* **נגן צעיר- הקרב על הקונצ'רטו**: תחרות בתחום המוזיקה הקלאסית, שסיפקה במה מקצועית לנגנים וזמרים בעלי יכולת מוזיקלית יוצאת דופן. התחרות שולבה בקונצרט עם התזמורת הסימפונית של חיפה. לקראת התחרות עברו המתמודדים כיתת אמן עם המוזיקאי הבינ"ל אסף רוט.
* **יוצרים רוק**: תחרות המעניקה במה להרכבי רוק בקרב בני נוער בגילאי 15–18, היוצרים ומנגנים רוק בסגנונות שונים: רוק קלאסי, מטאל ופאנק רוק (Punk rock). בתחרות הופיעו ההרכבים עם יצירות מקוריות. לקראת התחרות עברו המתמודדים סדנאות הכנה עם צוות המורים של בית הספר למוזיקה Beat.
* **תחרות D.J**: תחרות בתחום התקלוט המאפשרת לבני נוער ליצור סט של 10–15 דקות שיושמע בפני קהל ויבחן על פי קריטריונים קבועים.
***חיית במה**: תחרות בתחום תיאטרון המאפשרת לבני נוער, תלמידי מגמות תיאטרון בכיתות י"א–י"ב, לייצג את בית ספרם ולהתמודד בתחרות של מונולוגים ודיאלוגים תיאטרליים, בתחום הקומדיה והדרמה.
* **תחרות כוכב הבמה**: תחרות בתחום השירה המאפשרת ל-11–12 בני נוער בעלי כישרון בשירה להתחרות בביצוע שירים.

## קישורים חיצוניים
* פסטיבל יוצרים יוצאים 7, באתר "הבמה"

## הערות שוליים

קטגוריה:חיפה: פסטיבלים
קטגוריה:רובע כרמל
לחם (סרט טלוויזיה)

**לחם** הוא סרט טלוויזיה ישראלי אשר צולם בשנת 1985 ושודר בערוץ הראשון ב-1986. את הסרט ביים רם לוי והקרנתו עוררה דיון ציבורי נרחב.

בשנת 2009 יצא הסרט בגרסת DVD, שכלל את כל סרטיו של הבמאי והיוצר רם לוי.

## עלילה
עלילת הסרט מתרחשת בעיירת פיתוח בדרום (אתר הצילומים העיקרי הוא ירוחם). מאפייה מקומית נקלעת לקשיים כלכליים ואיננה משלמת לעובדיה תוספת שכר לאחר משבר האינפלציה ומתחילה לשלם את תוספת השכר בלחם במקום בכסף. העובדים הממורמרים פונים אל סגן ראש המועצה ששון (שמיל בן-ארי) ואל ההסתדרות. מאחר שזה לא עוזר, הם מחבלים בציוד. בהמשך, נסגרת המאפייה ומפטרת את עובדיה וללא פיצויי פיטורים.

אחד העובדים המפוטרים הוא שלמה אלמליח (רמי דנון), אבי המשפחה שבמרכז העלילה, מעולי מרוקו, שעבד מעל ל-20 שנה במקום. הוא אינו מרשה לאשתו (רבקה בכר) לצאת לעבודה, שוקע בדיכאון, פותח בשביתת רעב, מסתגר בשתיקה ובאדישות בביתו ונועל את דלת הדירה על משפחתו. השביתה וההתבצרות תופשים את תשומת הלב בעיירה אך בני הדור הצעיר, ילידי הארץ, הבת נאוה (אתי אנקרי), החוזרת מלימודיה בתל אביב והבן ברוך (משה איבגי) לא מצליחים לעורר תמיכה, ולרתום את השביתה למאמץ ציבורי. הם מודעים לזכויותיהם, אך לא לדרך השגתן. לבסוף, כחלק מפשרה עם ההסתדרות, על סמך מאבקים אחרים המתרחשים במקומות שונים בארץ, זוכה המאפייה בסיוע הממשלה ושבה לעבודה תקינה. אך מאוחר מדי עבור שלמה אלמליח, שמת מצער בביתו.

עליבותה של העיירה ותושביה מוצגים גם דרך סיפורו של הבן, ברוך. הוא פותח עסק ומתחתן. החתונה דלת התקציב מתקיימת בכיתה, בבית הספר המקומי וברוך שאינו יודע להתמודד כלכלית עם מתחריו, שורף את העסק שלהם ובורח אל השממה שמחוץ לעיירה.

## השחקנים

## הפקת הסרט
התסריט נכתב על ידי גלעד עברון, מאיר דורון ורם לוי לבקשת מחלקת הדרמה של הטלוויזיה הישראלית שביקשה להפיק דרמת טלוויזיה על ישראל השנייה. התסריט נכתב במשך שנתיים בהן בילו הכותבים בעיירות הפיתוח דימונה, ירוחם ונתיבות.

אחד הגורמים לתחושה האותנטית של הסרט הוא הליהוק. העלילה מתרחשת בעיירה שתושביה עלו ממרוקו וכמעט כל השחקנים בסרט ממוצא מרוקאי. מעבר לזה, שניים מהשחקנים, משה איבגי ואבנר דן, התפרסמו לפני הפקת הסרט, בגילום דמויות משכבות מצוקה. איבגי שיחק דמויות כאלה קודם בסרטים גבי בן יקר ומתחת לאף ובהצגה ביער ביער. אבנר דן גילם במערכונים שלו שלל דמויות כאלה. דן שהיה בדרן קסטות (שיווק קלטות דרך דוכני הקלטות של התחנה המרכזית) היה אחד מסמליה של ישראל השנייה. בתפקידו בסרט זה, בתור פועל המאפיה זגורי, הוא מדבר במבטא מרוקאי כבד.

## תגובות
הסרט זכה לשבחים מן הביקורת. מאיר שניצר כתב במעריב: "בעיטה בבטן. זעקת הכלים השבורים. מבנה מפואר. לשדר עוד פעם ועוד פעם" ורחל נאמן כתבה בשבועון "כותרת ראשית": "מסר חברתי חריף, מהודק בתסריט בנוי היטב". ב-2009 כתב אורי קליין בנוגע להוצאתו של הסרט ב-DVD: "עוצמתו של הסרט עדיין רבה, והוא נדמה רלוונטי היום כמו ביום שבו הוא שודר לראשונה".

בקיץ 1986 זכה הסרט בפרס רשות השידור האיטלקית RAI "פרס איטליה" (Prix Italia) לדרמת טלוויזיה לא-תיעודית. בעקבות הזכייה נמכר הסרט לשידור בערוץ 4 הבריטי וגם בגרמניה המערבית, הולנד, דנמרק ובלגיה.

## קישורים חיצוניים

* הסרט לחם, באתר יוטיוב
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 1986
קטגוריה:סרטי דרמה ישראליים
קטגוריה:סרטי טלוויזיה ישראליים
קטגוריה:הערוץ הראשון: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1986
אליה

שמאל|ממוזער|250px|גזע יורקשייר
**אַלְיָה** היא השומן הרך שבזנבו של הכבש. ייתכן שנקרא כך על שם האַיִל, זכר הכבש הבוגר (בשיכול עיצורים), כיוון שאצלו שומן האליה גדול ובולט משל הכבשה.

משקל האליה אצל הכבשה מגיע עד 6 ק"ג ואצל האיל עד 10 ק"ג. תפקיד האליה לשמש כמאגר מזון לכבשה בעונה של מחסור, בדומה לדבשת אצל הגמל.

כמוצר צריכה, נקרא שומן האליה בישראל **לִיָה**.

## האליה ביהדות
ביהדות, האליה נחשבת לאחד מן ה"אימורים"- חלקי קורבן אשר קרבים על גבי המזבח ואינם נאכלים. האוכל שיעור "כזית" מהאליה המיועדת להקרבה - לוקה.

בתלמוד מסופר על נכרי שאכל מקורבן פסח תוך התחזות ליהודי, חרף האיסור "וכל בן נכר לא יאכל בו". כאשר אותו נכרי התרברב על מעשה הרמייה באוזניו של רבי יהודה בן בתירא, שאלו רבי יהודה "וכי נתנו לך לאכול מהאליה שהיא החלק המשובח ביותר?" ענה הגוי כי אמנם הפעם לא נתנו לו מהאליה, אך בפעם הבאה שיעלה לירושלים ידרוש לקבל חלק משובח זה. ואכן כשעלה לירושלים בשנה הבאה ביקש הגוי לקבל את האליה של הכבש כמו שאמר רבי יהודה בן בתירא. תמהו הכהנים בבית המקדש על בקשתו, שהרי כאמור אין האליה נאכלת, ושאלו את הגוי, מי אמר לו לבקש את האליה? ולאחר שהשיב להם שרבי יהודה בן בתירא אמר לו זאת, הם בדקו אחריו, ומצאו שהוא גוי והרגוהו. שלחו לו לרבי יהודה בן בתירא "שלום לך רבי יהודה בן בתירא. שאתה בנציבין ומצודתך פרוסה בירושלים."

בניגוד לשאר חלבי ה"אימורים" הקרבים על המזבח, האליה לא נאסרה באכילה בכבש של חולין (שאינו קורבן), ואין בה איסור אכילת חֵלֶב לפי מסורת חז"ל. אמנם, ביהדות הקראית האליה אסורה באכילה כדין חֵלֶב. 

במקרא מוזכרת 'עליה'  לדעת רבי יוחנן, 'העליה' היא האליה.

רגילים להניח כי אליה יש רק לכבשים ולא לעיזים כפי שנראה במציאות וכן מן המקראות אך יש דעות כי גם לעז יש לעיתים חלק שומני בזנב המוגדר אליה, אלא שאינה קריבה על המזבח

## האליה בשפה
האליה נחשבת כבשר משובח ועל כן נוצר הביטוי בתלמוד הבבלי **אליה וקוץ בה** – ופירושו: דבר הנראה על פניו כטוב ומועיל, אך יש בו גם חיסרון. זנב הכבש טעים למאכל, אבל פעמים רבות נתקעים בו קוצים.

## הערות שוליים

קטגוריה:חיות משק
קטגוריה:מאכלי בשר
קטגוריה:מאכלי שומן מן החי
מחלב

שמאל|ממוזער|250px|זרעי פרי המחלב
[שמאל|ממוזער|250px|זרעי מחלב ב[מטחנה ידנית]]
**מחלב** (מערבית: **مَحْلَب**) הוא תבלין אותו מכינים מזרע עץ המחלב (*Prunus mahaleb*), מין של דובדבן. את הזרעים מוציאים מן הגלעינים וטוחנים לאבקה גסה לשם שימוש במאפים ובתבשילים שונים. למחלב יש ריח חזק ומרוכז, ולכן משתמשים בו בכמות קטנה.

במחלב משתמשים בעיקר באזור המזרח התיכון ובאזורים הסמוכים לו (טורקיה, סוריה, לבנון, מצרים, עיראק, כווית, ארמניה, איראן, לוב ויוון). השימוש העיקרי במחלב הוא בעיקר במאפים מלוחים, לחמים, עוגיות, וכן בעוגיות מסורתיות בשם כעכים.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:תבלינים
קטגוריה:המטבח המזרח-תיכוני
קטגוריה:אבקות מזון
קלוס

[שמאל|ממוזער|150px|שבר ב[עצם הזרוע, הקלוס מודגם כאזור בהיר יותר מרקמות שאינן עצם מסביב לשבר]]
**קָלוּס** (באנגלית: **Fibrocartilage Callus**; על פי האקדמיה ללשון העברית: **גְּרֹמֶת** (גרומת)) היא היווצרות זמנית של רקמה סביב עצם במקרה של שבר או סדק בעצם.

הקלוס נוצר כחלק מתהליך ריפוי העצם. רקמת הקלוס מורכבת מפיברובלסטים וכרונדרובלסטים. בסופו של דבר, לאחר תהליך הריפוי, תאי הקלוס מתפוגגים אט-אט, נעלמים ומהווים מטריצה חוץ-תאית.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:היסטולוגיה
קטגוריה:מערכת השלד
חיים יעקב שפירא

הרב **חיים יעקב שפירא** (תקצ"ב (1832) – כ"א בסיוון תרס"ח (1908)) היה רב ודיין בקובנה, ולאחר עלייתו לארץ ישראל אב בית דין בבית דין צדק אשכנזים פרושים בירושלים.

## קורותיו
נולד בליטא לר' יצחק מנחם זונדל שפירא, שהיה רבה של העיירה איליה ובנו של הרב אריה לייב שפירא (ר' לייבלי קובנר), שהיה רב העיר קובנא. משפחתו התייחסה לרש"י, שייחוסו מגיע עד דוד המלך. בגיל צעיר התייתם מאביו וגדל אצל סבו. בבגרותו שימש כמורה הוראה ודיין בקובנא לצד הרב יצחק אלחנן ספקטור.

בשנת תרנ"א (1891) עלה לארץ ישראל יחד עם רעייתו אסתר ליבא (בתו של הרב בן ציון זקהיים) ונכדתו גיטל מלכה (בת בנו הרב דוד שפירא) והתיישב בירושלים. בירושלים התמנה כחבר בית הדין האשכנזי פרושי, ומאוחר יותר התמנה כאב בית הדין. שימש גם כאחד מחברי הנהלת ישיבת אוהל משה של הרב יהושע לייב דיסקין ובמספר מוסדות חסד נוספים. התפרסם בבקיאותו ובספרייתו הגדולה.

נפטר בכ"א בסיוון תרס"ח (1908) בירושלים ונקבר בבית הקברות הר הזיתים.

## צאצאיו
היה נשוי לאסתר ליבא (לבית זקהיים). ילדיהם:
* הרב דוד (תרי"א, 1851 – ד' באייר תרצ"ו, 1936) נישא לראשע ראשגולין (ראשיגולסקי). ממלא מקום אביו כרב ומורה הוראה בקובנה ובגרינרבורג. נקבר בבית הקברות היהודי בקובנה. חתניו: הרב צבי פסח פרנק והרב אריה לוין. בנו: הרב שלמה יצחק שפירא – ספרא דדיינא בבית דין צדק אשכנזים פרושים בירושלים ואביו של הרב שמואל שפירא, מזקני רבני ברסלב.
* הרב משולם זלמן (נולד ב-1855) - היה נשוי לחנה רייזל ראשגולין (ראשיגולסקי), נפטר בחיי אביו, בירושלים בי"ד בכסלו תרס"ד, 1903). בנותיו: שיינה גיטל – נישאה לרב מרדכי דוד לוין, לאה מרים – נישאה לרב יצחק יעקב ילין, שרה מלכה – נישאה לרב יעקב יוסף דזימיטרובסקי, ועטיל נישאה ללייב ויטנברג. בניו: זונדל שפירא, שמואל אהרון שפירא והרב בן ציון שפירא. אחיינו (בן אחיה של אשתו) היה הרב והמשורר הלל בבלי.
*בתו שיינא מלכה שפירא – הייתה כותבת בכתבי העת תחת השם "ש.מ.ש.", נישאה לרב יהוסף רלב"ג בנו של הרב אליעזר דן רלב"ג, ראש ישיבת עץ חיים בירושלים. ניניה הם הרב אריה רלב"ג ראש בית הדין של אגודת הרבנים, רב קהילת "אהבת ישראל" של ישראל הצעיר בברוקלין שבניו יורק, ומראשי מערכת הכשרות משולש K. והרב יהוסף גדליה רלב"ג חבר בית דין רבני חב"ד ואיש ציבור, רבה של שכונת קריית יובל בירושלים.

קטגוריה:אנשי העלייה הראשונה
קטגוריה:רבנים ליטאים
קטגוריה:ירושלים: רבנים
קטגוריה:משפחת אריה לייב שפירא
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הפרושים
קטגוריה:קובנה: רבנים
קטגוריה:אבות בית דין צדק אשכנזים פרושים
קטגוריה:רבנים ביישוב
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1832
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1908
אברהם נוריאל

**אברהם נוריאל** (מרץ 1931 – דצמבר 1992) היה חוקר יהדות ופרופסור לפילוסופיה יהודית באוניברסיטת בר-אילן.

## ביוגרפיה
נוריאל נולד בברלין בשנת 1931, בן ליצחק וגיטל. למד באוניברסיטה העברית ובשנת 1975 סיים את עבודת הדוקטורט שלו באוניברסיטה בנושא "משנתו הפילוסופית של ר' אברהם בן שם טוב ביבגו". עמד בראש החוג לפילוסופיה באוניברסיטת בר-אילן.

היה חבר בהגנה בהנהגת בני-עקיבא ונמנה עם מייסדי תנועת נאמני תורה ועבודה.

נפטר בירושלים בשנת 1992 ונקבר בהר המנוחות. היה נשוי למנוחה, אב לשלושה, אבישג, יואל וורד.

## ספרים ומאמרים
* **גלוי וסמוי בפילוסופיה היהודית בימי הביניים**, הוצאת מאגנס, 2000
* **דת ומדע - קובץ מאמרים למורה**, 1980, עורך, המרכז לתוכניות לימודים, החינוך והתרבות, אגף החינוך הדתי, ירושלים
* **משנתו הפילוסופית של ר׳ אברהם בן שם טוב ביבגו**, 1975
* "הרצון האלוהי במורה נבוכים", בתוך תרביץ
* "משלים ולא נתפרש שהם משל במורה הנבוכים", דעת 25 
* "מושג האמונה אצל הרמב"ם"

## לקריאה נוספת
* דב שוורץ, "אברהם נוריאל: גלוי, נסתר ואמנות המחקר", בתוך: דב שוורץ (עורך), **אוניברסיטת בר-אילן - מרעיון למעש**, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, תשס"ו, כרך ב, עמ' 157–164

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:חוקרי יהדות ישראלים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בר-אילן: מחשבת ישראל
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1931
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1992
תחביב

**תַּחְבִּיב** הוא פעילות הנעשית בשעות הפנאי מתוך רצון והנאה מעשייתה. התחביב לא נעשה למטרת רווח כלכלי.

## שימושים
העיסוק בתחביב מסוים יכול לעודד למידה של תחומי ידע חדשים ולפתח מיומנות ברמה גבוהה.
בהתאם לכך, התחביב יכול לתרום להתפתחות הקוגניטיבית והמוטורית של האדם.

משום שהתחביב יכול להשפיע באופן חיובי על מצב הרוח הוא יכול לשמש גם כטיפול עצמי או כתרפיה.
בהתאם לכך קיימות דרכי טיפול רגשיות רבות המבוססות על פעילויות בעלות אופי של תחביב. למשל: טיפול באמנות, טיפול במשחק, טיפול בדרמה, טיפול במוזיקה, טיפול בתנועה, תרפיה בטבע ועוד.

## חובבנות
אדם העסוק בפעילות כלשהי במסגרת תחביב נקרא **חובבן**. החובבן יעסוק בתחביב לצורך הנאתו מבלי לשאוף להתפרנס ממנו כמקצוע.

חובבנים יכולים לעיתים לפתח מיומנויות שיהיו שימושיות עבורם בגם חיי היום יום. לדוגמה, במסחר התפתח התחום של "עשה זאת בעצמך", בין היתר עבור אנשים שתחביביהם קשורים למשק בית, כך שלא יהיו תלויים באיש מקצוע. באופן דומה אמנות לחימה יכולה לשמש גם לצורך הגנה עצמית.

## סוגי תחביבים
ישנן פעילויות רבות היכולות לשמש כתחביב, כך שפעילות מסוימת יכולה להשתייך ליותר מסוג אחד.

### תחביבי איסוף
#### תחביבי פנים

#### תחביבי חוץ

### תחביבים תחרותיים
#### תחביבי פנים

#### תחביבי חוץ


Mountain-bike-jump.jpg|רכיבה על אופניים
Angler_at_devizes_england_arp.jpg|דיג
Csizmadia gergely horseriding.jpg|רכיבה על סוסים


### תחביבי התבוננות
#### תחביבי פנים
* קריאה
* מדיטציה
* גידול דגי נוי
* למידה

Alexei Harlamoff Lesendes Mädchen.jpg|קריאה
A Cartoon Woman Doing Some Meditation.svg|מדיטציה


#### תחביבי חוץ

### תחביבים נוספים
#### תחביבי פנים


3D film 2.svg|צפייה בסרטים
Girl in headphones (cropped).jpg|האזנה למוזיקה
Boy Gamer.jpg|משחקי וידאו
Sweep picking by punkettaro.gif|ניגון בכלי נגינה


#### תחביבי חוץ


Fotógrafo en el Río Caño Cristales Colombia banner (cropped).jpg|צילום
Tomato_planting.jpg|גינון
EL_AMINE.jpg|הליכה במסלולי טיול/טרקים


## ראו גם
* יצירה

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שוק העבודה
קטגוריה:פנאי
רבקה הורביץ

**רבקה הורביץ** (4 ביולי 1926 – 4 בינואר 2007) הייתה חוקרת יהדות ישראלית, פרופסור למחשבת ישראל באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.

## ביוגרפיה
נולדה בבאד הומבורג שבגרמניה כרבקה גולדשמידט, בת לזיגפריד אליעזר גולדשמידט הלוי ולבת שבע אברמוב, ילידת האימפריה הרוסית, ואחות לנפתלי, המבוגר ממנה בשנה. אביה היה רופא, ונפטר כשהייתה בת שלושה שבועות. לאחר עליית הנאצים לשלטון עלתה לארץ ישראל עם אמהּ, שנפטרה כשהייתה בת תשע. בנעוריה גרה בביתו של יצחק ברויאר.

ב-1947 החלה ללמוד לתואר ראשון בפילוסופיה באוניברסיטה העברית בירושלים. עם מוריה נמנו שמואל הוגו ברגמן, יוליוס גוטמן וגרשם שלום. את התואר השני קיבלה בבית המדרש לרבנים באמריקה, על עבודה שעסקה ברבי ברוך מקוסוב. בשנת 1962 קיבלה תואר דוקטור ממכללת ברין מאר שבפנסילבניה, על עבודה שנושאה השפה והזמן בפילוסופיה של פרנץ רוזנצוויג ("Speech and time in the philosophy of Franz Rosenzweig").

לאחר שנים אחדות שבהן לימדה באוניברסיטאות בארצות הברית חזרה לישראל עם בעלה ושני ילדיה, וב-1975 הצטרפה לאוניברסיטת בן-גוריון בנגב.

מחקריה עסקו בהגות היהודית במאה ה-19 ובמאה ה-20, ובעיקר בהוגים פרנץ רוזנצוויג, מרטין בובר, עמנואל לוינס, יצחק ברויאר ואברהם יהושע השל. כתבה ערכים אחדים באנציקלופדיה יודאיקה.

בגיל 48 חלתה בסרטן השד ולאחר טיפולים קשים החלימה. בשנת 2006 חזרה המחלה והתפשטה בגופה, והיא נפטרה ב-4 בינואר 2007, בגיל 80, ונקברה בהר המנוחות. הייתה נשואה ליוסף הורביץ, שנפטר בשנת 2001, ואם לדוד ולבת שבע.

## מספריה
* **[[זכריה פרנקל]] וראשית היהדות הפוזיטיבית היסטורית**, ירושלים: מרכז זלמן שזר, תשמ"ד.
* **יהדות רבת פנים - ספרות והגות**, בעריכת עקיבא צימרמן, הוצאת הספרים של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב ומוסד ביאליק, 2003.
* **פרנץ רוזנצוויג - הכוכב והאדם: קובץ מחקרים**, הוצאת הספרים של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, 2010.

עריכה וההדרה:

* **מבחר אגרות וקטעי יומן / פרנץ רוזנצווייג**, מוסד ביאליק, 1987.
* **יצחק ברויאר - עיונים במשנתו**, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, 1988.

## [[ספר יובל]] לכבודה
* **ספר רבקה: יהדות סוגיות פנים קטעים זהויות** (עורכים: חביבה פדיה ואפרים מאיר), הוצאת הספרים של אוניברסיטת בן-גוריון, 2007.

## קישורים חיצוניים
* דברי פרידה מפי חביבה פדיה
* יהודה ליבס, עפר עפר לא תתגאה
* 
* 
* 
* הגות וידידות - כנס לזכרה של פרופ' רבקה הורביץ, מכון שכטר למדעי היהדות, 10 בינואר 2017, באתר YouTube
* 
* 

קטגוריה:חוקרות יהדות ישראליות
קטגוריה:חוקרי יהדות ישראלים
קטגוריה:חוקרי יהדות גרמניה
קטגוריה:חוקרי מחשבת ישראל
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור ממכללת ברין מאר
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרות בית המדרש לרבנים באמריקה
קטגוריה:בוגרי בית המדרש לרבנים באמריקה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בן-גוריון בנגב: מחשבת ישראל
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:נשות העלייה החמישית
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1927
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1927
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2007
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2007
ניר דנאי

**ניר דנאי** הוא שחיין עבר, אלוף ושיאן ישראל בשחייה שהתמחה בסגנון הגב.

## ביוגרפיה

ניר דנאי התאמן בקבוצת השחייה של מכבי תל אביב.

### 1982
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף חודש אוגוסט 1982 זכה דנאי במדליית ארד במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:19.34 דקות, אחרי יורם כוכבי אף הוא ממכבי תל אביב שקבע שיא ישראלי חדש של 2:14.04 דקות (שיפור לשיא של אבי כרמל שעמד על 2:15.22 דקות) ויזהר שנהר (2:16.52 דקות).

### 1983
#### אלוף ישראל
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף חודש אוגוסט 1983 זכה דנאי בשתי מדליות. מדליית זהב במשחה ל-200 מטר גב בשיא ישראלי חדש של 2:13.29 דקות, לפני טל משקיף שקבע שיא ישראלי חדש לבני 16 בתוצאה של 2:13.54 דקות ודרור גרינברג מהפועל גלבוע (2:16.05 דקות), שיפור לשיא הישראלי של יורם כוכבי (2:14.04 דקות). מדליית כסף במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:02.40 דקות, 4 מאיות השנייה לאט יותר ממשקיף שקבע שיא ישראלי חדש לבני 16 ו-18 בתוצאה של 1:02.36 דקות ולפני השיאן הישראלי, שנהר (1:02.98 דקות) שקבע בשלב המוקדמות את התוצאה המהירה בתחרות, 1:01.95 דקות, 3 מאיות השנייה איטי משיאו הישראלי. לאחר מכן, כשחיין ראשון במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב קבע דנאי שיא ישראלי חדש לבני 18 בתוצאה של 1:02.22 דקות.

## הערות שוליים

קטגוריה:אלופי ישראל בשחיית גב
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
פאוזי אל-אסמר

**פאוזי אל-אסמר** (מערבית: **فوزي الأسمر**, 1937 - 19 בספטמבר 2013) היה סופר, משורר ועיתונאי ערבי-ישראלי שהתגורר בארצות הברית.

## ביוגרפיה
אל-אסמר נולד בחיפה למשפחה ערבית נוצרית וגדל בלוד. הוא עבר לתל אביב וניסה להשתלב בקרב חוגי הספרות היהודיים. הוא פרסם שירים שזכו להצלחה ברחוב הערבי ובעיתונות העברית. היה חבר מערכת העיתון אלפג'ר, ביטאון מפ"ם בערבית, וכן חבר מערכת במגזין "העולם הזה". הוא אף ניהל הוצאת ספרים פרטית קטנה של ספרים בערבית. 

בשנת 1969 הוא נעצר בחשד שקיים קשרים עם ארגוני חבלה ונכלא במעצר מנהלי על פי תקנות ההגנה לשעת חירום. כמחאה על מעצרו של אל-אסמר, קיימה תנועת שי"ח כינוס משותף של סופרים יהודים וערבים המתנגדים למעצרים מנהליים, בבית סוקולוב בתל אביב. לאחר 15 חודשים שוחרר כאשר החשדות נגדו התבדו, אך תנועותיו הוגבלו ונאסר עליו לצאת את העיר לוד בה התגוררו הוריו.

ב-1975 פרסם ספר אוטוביוגרפי בעברית, שכותרתו הייתה 'להיות ערבי בישראל'. הוא תיאר בו את חיי היומיום של אזרח ערבי במדינת ישראל. הספר היה בין הספרים הראשונים שנכתבו על המצב הפוליטי בישראל על ידי ערבי-ישראלי.

בשנת 1986 יצא בלונדון ספרו Through the Hebrew Looking Glass: Arab Stereotypes in Children's Literature, בו הוא בוחן סיפורי ילדים ישראלים כמו חסמבה ודנידין ומאשים אותם בגזענות ודעות קדומות כלפי הערבים.

הוא למד היסטוריה ומדעי המדינה בארצות הברית וקיבל דוקטורט ב-1981 מ-אוניברסיטת אקסטר בבריטניה. באותה שנה הפך לאזרח אמריקאי. שימש כעורך האחראי של העיתון הערבי "א-שרק אל-אווסט". כותב כיום בעבור היומון הסעודי אל-ריאד ועובד בעבור סוכנות החדשות של איחוד האמירויות בארצות הברית (UAE News Agency).

החל משנת 1996 הוא לימד באמריקן יוניברסיטי בוושינגטון די. סי.. סיפור חייו הומחז בידי סוהיל חדאד למחזה בשם "להיות ערבי בישראל", שהוצג בתיאטרונטו ב-2001.

נפטר ב-19 בספטמבר 2013.

## מספריו
* **להיות ערבי בישראל**, הוצאת ישראל שחק, 1975

* Wind-Driven Reed and Other Poems, Three Continents Press, 1979
*  Through the Hebrew Looking Glass: Arab Stereotypes in Children's Literature
* Towards a Socialist Republic of Palestine, (as co-editor, with  with Uri Davis and Naim Khader) (1978) 
* Debate on Palestine, (as co-editor, with Uri Davis and Naim Khader) (1981) 


## קישורים חיצוניים
* 
* אודות פאוזי
* מאמריו בעיתון אל-ריאד 
* עפרה ישועה-ליית, **[http://www.notes.co.il/eshed/10530.asp בארץ המשוגעים]**, אצל אלי אשד
* Israel revisited, 1976, מאת פאוזי אל-אסמר
* http://electronicintifada.net/content/remembering-fouzi-el-asmar-poet-palestinian-liberation-struggle/12816

קטגוריה:סופרים ערבים ישראלים
קטגוריה:סופרים פלסטינים
קטגוריה:משוררים ערבים ישראלים
קטגוריה:עיתונאים ערבים ישראלים
קטגוריה:עצירים מנהליים בישראל
קטגוריה:סגל העולם הזה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1937
קטגוריה:פלסטינים שנפטרו ב-2013
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2013
דיימון פיאלקוב

**דיימון פיאלקוב** (נולד בשנת 1965) הוא שחיין עבר, אלוף ישראל בשחייה, שהתמחה בסגנון הגב.

## ביוגרפיה
דיימון פיאלקוב הוא בנם של שושנה ריבנר שכונתה "מלכת המים הישראלית" ושחקן כדורמים מדרום אפריקה. הוא התאמן בקבוצת השחייה של מכבי תל אביב בהדרכתו של ברוך צ'יש.

### 1980
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בסוף חודש אוגוסט 1980 זכה פיאלקוב במדליית כסף, במשחה ל-200 מטר גב אחרי יזהר שנהר (2:20.44 דקות) ולפני ואבי כרמל חברו לקבוצה.

### 1981
בתחרות שמונה האומות שנערכה בקיאסו, שווייץ ביולי 1981 סיים פיאלקוב במקום שביעי במשחה ל-200 מטר גב ובמקום שמיני במשחה ל-100 מטר גב בשיא ישראלי חדש לגילאי 16 בתוצאה של 1:02.94 דקות, 7 מאיות השנייה איטי מהשיא הישראלי של יורם כוכבי אף הוא ממכבי תל אביב (1:02.87 דקות).
#### אלוף ישראל
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף חודש אוגוסט אותה שנה, זכה פיאלקוב בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:15.88 דקות, לפני יזהר שנהר (2:18.04 דקות) ואבי נחמיאס מהפועל ימק"א ירושלים (2:19.84 דקות) ומדליית כסף, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:03.43 דקות, אחרי יזהר שנהר (1:02.62 דקות) ולפני אבי נחמיאס (1:04.44 דקות).

### 1983
#### כינוס הפועל ה-12
בתחרויות השחייה של כינוס הפועל ה-12 שנערכו בבריכת השחייה של אוניברסיטת תל אביב במאי 1983, בהשתתפות טובי הספורטאים בעולם כהכנה לאולימפיאדה, סיים פיאלקוב במקום חמישי במשחה ל-100 מטר גב תוצאה של 1:03.07 דקות, בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 1:02.81 דקות

בתחרות שמונה האומות שנערכה בטנריפה, ספרד ביולי 1983 סיים פיאלקוב במקום שמיני במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:18.83 דקות.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אלופי ישראל בשחייה
קטגוריה:שחייני גב
קטגוריה:שחייני פרפר
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1965
בלגואבגרד

**בְּלָגואֵבְגְרָד** (בבולגרית: **Благоевград**) היא עיר בדרום-מערב בולגריה, בירת מחוז בלגואבגרד, השוכנת על המורדות הדרום-מערביים של הרי רילה ומרוחקת 101 קילומטרים מהבירה סופיה.

## היסטוריה
באזור העיר נתגלו שרידים ארכאולוגיים מתקופת הברונזה המאוחרת, עידן הממלכה התראקית, עת היה במקום יישוב שנודע בשם **סקיפטופארה**. האזור נכבש על ידי האימפריה הרומית במאה ה-1 ונודע במעיינות המרפא שבו. היישוב חרב וננטש בתקופת האימפריה הביזנטית ואין כל תיעוד לגביו, עד תחילת שלטון האימפריה העות'מאנית בשלהי המאה ה-14. במקום הוקם במקום כפר סוחרים אשר כונה **גורנה ג'ומאיה** שמשמעו השוק העילי או הגבוה. לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878), נותרה העיר בחזקת העות'מאנים כחלק מהמחוז האוטונומי רומליה המזרחית וגם לאחר אחוד המחוז עם נסיכות בולגריה, נותר בחזקה עות'מאנית כעיירת גבול. רק לאחר מלחמת הבלקן הראשונה עבר היישוב לידיים בולגריות ונותר בשליטתה של בולגריה מתוקף הסכם בוקרשט, אשר סיים את מלחמות הבלקן. ב-1950 שונה שמה של העיר לבלגואבגרד על שמו של המנהיג הקומוניסטי דימיטר בלגואב. בעיר נולד הכדורגלן הנודע דימיטאר ברבאטוב.

## אקלים
בעיר שורר אקלים ממוזג עם השפעה ממתנת מנהר סטרומה, אשר מעניקה מאפייני אקלים ים תיכוני לאזור. העיר מוגנת מהרוחות הצפוניות הקרות על ידי רכס הרי רילה. הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 12.6oc, כאשר ערכי הקיצון נעים מ-1oc בחודש ינואר עד 23oc בחודש יולי.

## כלכלה ודמוגרפיה
בשנות ה-30 התפתחה בעיר תעשיית טבק ואליה התווספו גם מפעלי טקסטיל, חברות הובלה, מפעל לייצור משקאות קלים, ומספר מאפיות. בסמוך לעיר עובר עורק מספר 4 של נתיבי התעבורה הפאן-אירופיים, המחבר את מזרח אירופה דרך בולגריה ליוון וטורקיה. בעיר פועלת האוניברסיטה האמריקאית. בלגואבגרד מהווה בסיס יציאה לתיירים באזור המחוז וענף התיירות תופס כשליש מהתוצר המקומי הגולמי של העיר.

## הקהילה היהודית

שמאל|ממוזער|250px|קבוצת הכדורגל מכבי גורנה ג'ומאיה ב-1947
תעוד לקהילה יהודית מאורגנת בעיר קיים החל מ-1900, עת נכללה ברשימת 34 הקהילות המאורגנות בנסיכות הבולגרית ומנתה כ-180 נפשות. בעיר היו בית כנסת ובית ספר יסודי בן 4 כיתות ובני הקהילה התפרנסו ממסחר ומלאכה זעירה. בעיר פעלו בשנות ה-30 אגודות ציוניות מזרמים פוליטיים שונים. לפי נתוני מערכת החינוך היהודית בעיר חלה ירידה הדרגתית במספר תושבי הקהילה החל מסוף שנות ה-20. עם תום מלחמת העולם השנייה חיו בעיר כ-150 יהודים, אשר רובם המוחלט עלו לישראל בין השנים 1947 – 1949. בימינו, לא מתגוררים יהודים בעיר.

ב-4 במרץ 1943 ביצע הצבא הבולגרי אקציה בכל רחבי תראקיה המזרחית, אשר נמסרה לממלכת בולגריה לפיקדון על ידי גרמניה הנאצית לאות הוקרה על הצטרפותה להסכמה המשולשת. חלק מ-4,000 היהודים שנאסרו, הוחזקו במעצר בתנאים מינימליים במשך מספר שבועות בתוך מחנה מעבר שהוקם על ידי הקומיסריון לענייני יהודים במחסני טבק בעיר בלגואבגרד, לפני שגורשו דרך העיר לום אל מותם במחנה טרבלינקה.

## ערים תאומות

## לקריאה נוספת
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערי מחוז בלגואבגרד
בלגואבגרד
הלל ברגמן-אביחנן

200px|ממוזער|שמאל|הלל ברגמן-אביחנן בסוף שנות ה-40
**הלל בּרֶגמן-אביחנן** (23 בנובמבר 1897 – 8 בפברואר 1978) היה מערכונאי, מתרגם, פזמונאי ועיתונאי ישראלי יליד פולין.

## ביוגרפיה
הוא נולד בז' בחשוון תרנ"ח לאריה ברגמן, סוחר, ולחנה בת שבתי בישקוביץ בוורשה, אז חלק מן האימפריה הרוסית.
למד תיאטרון במוסקבה ובאקדמיה לתיאטרון בקייב. ב"סטודיו לדרמה עברית" בקייב הכיר את אשתו לעתיד, חווה זליקובסקי. כחבר בקבוצת "אמנות", חסיד של תרבות התיאטרון בשפה העברית, היה עד בשנות ה-20 לדיכוי השימוש בשפה זו על ידי השלטונות הסובייטים באמצעות ה"יבסקציה".

בשנת 1926 עלו אביחנן ואשתו לארץ ישראל. אשתו מצאה משרת זמרת בלהקת האופרה הארצישראלית של גולינקין בתל אביב, בעוד אביחנן השתתף בשנים 1927–1928 בפעילות התיאטרון הסאטירי "הקומקום" בניהולו של אביגדור המאירי.

בהמשך, במשך עשרים שנה, בין השנים 1928–1948, כתב מערכונים, הופיע לעיתים כשחקן וערך תוכניות בידור בתיאטרון "המטאטא" בתל אביב. אחת מהתוכניות הללו הייתה "הכל בסדר". בנוסף התפרנס מהעבודה כמזכיר אדמיניסטרטיבי של תיאטרון "האהל" (1929–1936) ושל התזמורת הפילהרמונית הארץ ישראלית (1936–1946).

עסק רבות בתרגומי שירי זמר משפות שונות – רוסית, פולנית, גרמנית, צרפתית ויידיש, ובתרגומי לבריות אופרות ואופרטות. כתב נוסח עברי חדש ללברית האופרטות "הלנה היפה" מאת אופנבך ו"גלאתיאה היפה" מאת פרנץ פון זופה, ותרגם  את הלברית לאופרטה "ברון הצוענים" מאת יוהאן שטראוס, לאופרות "תאיס" מאת ז'יל מאסנה ו"מאדאם באטרפליי" מאת פוצ'יני ו"היתומה" (אופרה של ולדימיר רביקוב (Rebikov)).

כעיתונאי השתתף בעריכת השבועון הסאטירי "סיכות", והוציא גם כתב עת משלו בשם "עקרב". כתב גם לעיתונים "דבר", "אשמורת", "תשע בערב", "על המשמר" ועוד.

לאחר קום המדינה עבד גם ביחסי ציבור במשרד התחבורה, וכן כתב מערכונים לתיאטרון הבובות "סטיריקון".

בין תרומותיו לזמר העברי יש לציין את השירים:
"למולדתי" (או "פקד ה'"), ללחן של מרדכי זעירא (1927);
"עיניים ירוקות" (השיר הראשון שהקליטה יפה ירקוני), ללחן מאת נלו מנזטו (1948);
"צ'יק צ'יק בום בום";
"הורה אין דבר", ללחן של יצחק ברומברג;
ובתרגום: "בהגה אחד" מאת היינריך היינה, ללחן מאת פליקס מנדלסון-ברתולדי.

ברגמן-אביחנן נפטר בפברואר 1978, בגיל 80. נקבר בבית עלמין הדרום. הותיר אישה, חוה, בן, אלחנן, ונכדים.

בנו, אלחנן ברגמן, היה צ'לן בתזמורת הפילהרמונית הישראלית.

אוסף על שמו שמור בספרייה הלאומית.

## מקורות
* אורה אחימאיר, חיים באר, **מאה שנות תרבות – היצירה העברית בארץ ישראל**, תל אביב: עם עובד וידיעות אחרונות ספרי חמד, 2000.
* נתן שחר, **שיר שיר עלה-נא – תולדות הזמר העברי**, בן שמן: מודן, 2007.
* נתיבה בן-יהודה - **אוטוביוגרפיה בשיר וזמר**, ירושלים: כתר ספרים, 2002.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סאטיריקנים ישראלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:פזמונאים ישראלים
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:שחקני תיאטרון המטאטא
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1897
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1978
דגל גדסדן

**דגל גדסדן** (באנגלית: **Gadsden flag**) הוא דגל היסטורי של ארצות הברית. במרכז הדגל מופיע על רקע צהוב נחש המוכן להכשה ומתחתיו הכיתוב "Dont tread on me" שמשמעו "אל תרמוס אותי" ומופנה במקור כלפי האימפריה הבריטית. הדגל נקרא על שם הגנרל והמדינאי האמריקאי כריסטופר גדסדן, שעיצב אותו. הדגל שימש בעבר את חיל הנחתים האמריקני.

נחש העכסן שימש כסמל לשלוש עשרה המושבות הבריטיות בתקופת מלחמת העצמאות של ארצות הברית. כבר ב-1751 הציע בנג'מין פרנקלין, בתגובה סאטירית למדיניות הבריטית לשלוח פושעים למושבותיה באמריקה, לשלוח לאנגליה נחשים. ב-1774 פרסם פול רוויר בעיתונו איור של נחש הנלחם בדרקון בריטי.

השימוש הראשון בדגל נעשה ב-1775 על ידי הצי האמריקני שתקף ספינות בריטיות במהלך המהפכה האמריקאית. בתקופות שונות מאז המהפכה נעשה שימוש חוזר בדגל הן כביטוי לפטריוטיות אמריקאית והן כסמל להתנגדות למדיניות הממשלה.

בשנת 2009 תנועת מסיבת התה עשתה שימוש בדגל והוא הפך מזוהה איתה ועם הימין השמרני האמריקאי. הדגל הונף על ידי מפגינים גם בעת ההסתערות על הקפיטול ב-2021.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

גדסדן
גסדן
קטגוריה:חיל הנחתים של ארצות הברית
קטגוריה:תנועת מסיבת התה
דניאלה ביאנקי

[שמאל|ממוזער|250px|דניאלה ביאנקי עם [ריצ'רד צ'מברלין (משמאל) וריימונד מאסי, 1964]]
**דניאלה ביאנקי** (באיטלקית: **Daniela Bianchi**; נולדה ב-31 בינואר 1942) היא שחקנית איטלקייה, שנודעת במיוחד בסרט ג'יימס בונד "מרוסיה באהבה" משנת 1963, שם גילמה את דמותה של טטיאנה רומנובה.

## ביוגרפיה
דניאלה ביאנקי נולדה ברומא, נבחרה לסגנית ראשונה בתחרות מיס תבל 1960, שם בחרה בה העיתונות למיס פוטוגניק. קריירת המשחק שלה החלה ב-1958. ברברה ג'פורד דיבבה את קולה בסרט "מרוסיה באהבה".

היא שיחקה בכמה סרטים איטלקיים וצרפתיים לאחר תפקידה בסרט "מרוסיה באהבה", האחרון שבהם היה Scacco Internazionale ב-1968. אחד מסרטיה האחרונים היה Operation Kid Brother (שנודע גם בשם OK Connery and Operation Double 007), שהיה פרודיה באנגלית על סרטי ג'יימס בונד (בו ביאנקי דובבה גם כן) ובו כיכב אחיו של שון קונרי, ניל קונרי. ב-1970 היא פרשה ממשחק ונישאה למגנאט מג'נובה, בעל עסקי ספנות, ונולד להם בן.

## פילמוגרפיה

* Scacco internazionale (1968) as Helen Harris ... aka The Last Chance (USA)
* OK Connery (1967) as Maya Rafis ... aka Operation Kid Brother (USA)
* Dalle Ardenne all'inferno (1967) as Kristina von Keist ... aka Dirty Heroes (Philippines: English title) (USA)
* Troppo per vivere... poco per morire (1967) as Arabella ... aka Your Turn to Die (International: English title)
* Requiem per un agente segreto (1966) as Evelyn ... aka Requiem for a Secret Agent (USA)
* Missione speciale Lady Chaplin (1966) as Lady Arabella Chaplin ... aka Operation Lady Chaplin
* Zarabanda Bing Bing (1966) as Mercedes ... aka Balearic Caper (USA)
* Ombrellone, L (1966) as Isabella Dominici ... aka Weekend Wives
* Slalom (1965) as Nadia ... aka Snow Job (USA: TV title)
* Dr. Kildare as Francesca Paolini (3 episodes, 1964)
* Tigre aime la chair fraiche, Le (1964) as Mehlica Baskine ... aka Code Name: Tiger (USA)
* From Russia with Love (1963) as Tatiana Romanova
* Spada del Cid, La (1962) as Elvira ... aka The Sword of El Cid
* Domenica d'estate, Una (1962) as Donatella ... aka Always on Sunday (USA)
* Démons de minuit, Les (1961) ... aka Midnight Follies
* En cas de malheur (1958) (uncredited) ... aka Love Is My Profession (USA)


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ילידות 1942
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה איטלקיות
קטגוריה:דוגמניות איטלקיות
קטגוריה:נערות בונד
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס תבל 1960
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1942
מירוסלב מרקוביץ'

**מירוסלב מרקוביץ**' (בסרבו-קרואטית: **Мирослав Марковић**, באנגלית: **Miroslav Marcovich**; 18 במרץ 1919 – 14 ביוני 2001) היה פילולוג וחוקר סרבי בתחום הלימודים הקלאסיים, שפעל החל משנות ה-1950 בעיקר בהודו, ונצואלה, אנגליה וארצות הברית.

## ביוגרפיה
מירוסלב מרקוביץ' נולד בבלגרד. הוא למד לימודים קלאסיים בפקולטה לפילוסופיה של אוניברסיטת בלגרד וסיים את לימודיו ב-1942 בימי הכיבוש הנאצי בסרביה. ב-1943 הוא שימש כעוזר לגאורגי אוסטרוגורסקי (Georg Ostrogorsky), מומחה ללימודים ביזנטיים. הוא שירת כמתורגמן במטה הכללי בצבאו של טיטו בזמן מלחמת העולם השנייה ובשנים 1944–1946.

בשנים 1946–1954 כיהן כמרצה ללימודים קלאסיים באוניברסיטת בלגרד. בתקופה זו חקר את המנזרים והארכיונים בדלמטיה תוך חיפוש אחרי כתבי יד ביוונית ובלטינית. בעקבות מחקרים אלה מקרוביץ' פרסם את המונוגרפיה "Die byzantinische Urkunden im Staatsarchiv Ragus (התעודות הביזנטיניות בארכיון הממלכתי ברגוזה) ומהדורות מדעיות של שירתם בלטינית של שני מלומדים הומניסטים קרואטים - מרקו מרוליץ' (1524-1450) ופראניו בוז'יצ'ביץ' (פרנציסקו נטליס). אחר כך, ב-1953, נסע מקרוביץ' להודו והחל לעבוד באוניברסיטת ויסבה-בהרטי (Visva-Bharati University) מיסודו של רבינדרנת טאגור, בסנטיניקטן. הוא תרגם את בהגאוואד גיטה לספרדית ולסרבו-קרואטית. מפני שהמשטר הקומוניסטי לא מצא חן בעיניו, הוא העדיף שלא לחזור ליוגוסלביה ועבר ב-1955 למרידה, ונצואלה כדי לכהן שם כפרופסור ליוונית ולפילוסופיה עתיקה עד שנת 1962. באותן השנים נהג לבקר בסוף חודש ספטמבר בספריות שבאוניברסיטת קיימברידג' וכתב את המונוגרפיה שלו על הרקליטוס והכין את המהדורה המדעית של כתבי פילוסוף יווני זה.

ב-1962 הזמין אותו הנס הרטר ללמד באוניברסיטת בון. בבון הוא עבד על המהדורה המדעית של ספרו של היפוליטוס מרומא
*Refutatio omnium haeresium*, שפורסמה מאוחר יותר באמריקה בשנת 1986.
הוא לימד אחר כך באוניברסיטת קיימברידג' בשנים 1963–1968. הוא עבר לאוניברסיטת אילינוי, אורבנה ב-1969, שם עמד (אחרי פרישתו של אלכסנדר טורין) בראש המחלקה ללימודים קלאסיים (1977-73), ולימד שם עד לפרישתו בשנת 1989.הוא גם ייסד את "Illinois Classical Studies"  (Scholars Press) ושירת כעורכה במשך תריסר שנים. הוא שהה כפרופסור אורח באוניברסיטת מישיגן, אוניברסיטת קרוליינה הצפונית, טריניטי קולג' (דבלין) וכעמית אורח על שם איינשטיין באוניברסיטת תל אביב. במהלך חייו מרקוביץ' כתב וערך 45 ספרים, בכללם מהדורות מדעיות של הפראגמנטים של הרקליטוס, עבודותיו של דיוגנס לארטיוס, את הבהגאוואד גיטה וכן 248 מאמרים ומסות בספרדית, גרמנית, איטלקית, צרפתית וסרבו-קרואטית. הוא הלך לעולמו ב-14 ביוני 2001 בבית החולים קרלה, אורבנה (אילינוי).

במותו מירוסלב מרקוביץ' השאיר אישה, ורה, (לה היה נשוי משנת 1948) ובן, דרגוסלב מייקל מרקוביץ', כימאי.

## קישורים חיצוניים

* List of Marcovich's publications at the University ofIllinois (Originally published as "Miroslav Marcovich: List of Publications." Illinois Classical Studies 18 (1993): 1-17.

* מאמר ביוגרפי אחרי מותו - מאת ד. סנסונה בכתב העת "גנומון", הוצאת ק. בק, 2001
* מאמר Дијак Мирослав - проф. Мирослав Марковић и 'повратак оцима' מאת בלאגויה פאנטליץ' ''פרופ' מירוסלב מרקוביץ' ו"שיבת האבות",'' בכתב העת "פרבוסלבלייה" אוגוסט 2011, 1065-1066, ע' 30-31 
ָָָ

## הערות שוליים

קטגוריה:חוקרי העת הקלאסית
קטגוריה:בלשנים ולשונאים סרבים
קטגוריה:פילולוגים
קטגוריה:ילידי 1919

קטגוריה:נפטרים ב-2001
אריאן 1

**אריאן 1** (Ariane 1) היה משגר לוויינים בינוני שפותח על ידי סוכנות החלל האירופאית (ESA). הוא שימש בעיקר לשיגור לוויני תקשורת, יצורו הופסק אחרי שמשקל הלוויינים המשיך לעלות, ובמקומו החלה סוכנות החלל האירופאית להשתמש באריאן 2 ואריאן 3.

תוכנית לפיתוח משגר חדש תוך שיתוף פעולה של מספר מדינות אירופה התגבשה בשנת 1973 כאשר נחתם הסכם בין גרמניה לבין צרפת. המשקיע הדומיננטי היה צרפת וחברת איירוספסיאל הייתה הקבלן הראשי. השלב הראשון והשלב השני תוכננו על ידה והשלב השלישי היה באחריות  חברה גרמנית וחברה צרפתית. בריטניה שבבעלותה היו כ-2.5% מהפרויקט תכננה בעיקר מערכות ניווט. לאחר מספר חלופות לשם של המשגר נבחר שם "אריאן".

מרכז החלל הגיאני עבר התאמות נדרשות ונבנה כן שיגור חדש ELA-1.

בשנת 1977 נחתם הסכם עם חברת אינטלסט לשיגור לווייני תקשורת של החברה. בשנת 1979 בוצע בהצלחה השיגור הראשון.

המשגר היה מסוגל להביא למסלול מעבר למסלול גאוסטציונרי עד 2 לוויינים במשקל כולל של 1,850 ק"ג.

בשנת 1985, בעזרת המשגר, נשלחה הגשושית ג'וטו למשימת חקר שביט האלי.

השיגורים נמשכו עד לשנת 1986, כאשר מ-11 שיגורים 9 הסתיימו בהצלחה. שיגורים מסחריים בועצו בעלות של 32 מיליון $ (במחירי 1985).

בהמשך שיגורים בוצעו על ידי משגרים חזקים יותר של אותה סדרה.

## קישורים חיצוניים

* דף אריאן 1 באתר סוכנות החלל האירופאית 
* רשימת שיגורים
* תיאור המשגר

קטגוריה:משגרי לוויינים וחלליות
S-II

[שמאל|ממוזער|266px|ה-S-II של משימת [אפולו 6]]
**S-II** היה השלב השני של משגר הסטורן 5 ושל משגר הסטורן INT-21 ששוגר רק פעם אחת. ה-S-II נבנה על ידי נורת' אמריקן אוויאיישן אחרי שזכו בחוזה לייצרו ב-11 בספטמבר 1961. 

גובהו היה 24.9 מטרים, קוטרו עשרה מ' ומסתו 454 טונות לערך, כשהרוב המוחלט של המסה היה הדלק. מסת הדלק בשלב הייתה בערך 414 טונות חמצן נוזלי ומימן נוזלי. השלב הכיל חמישה מנועי J-2 כאשר אחד נמצא במרכז והארבעה האחרים מסביבו. השלב סיפק דחף של 510,000 ק"ג והביא את החללית לגובה 182 ק"מ ולמהירות 24,624 קמ"ש. היה זה מנוע המימן החזק בעולם באותה התקופה.

בסך הכל יוצרו 19 שלבי S-II, כשייצור שלושה מהם לא הושלם. מתוכם רק 13 הוטסו. הם יוצרו למטרות שונות: 4 יוצרו למטרות מבחן ושתיים למשימות שלא בוצעו (אפולו 18 וגיבוי לסקיילאב 1). המשגרים נמצאו בכל משימות אפולו ממשימת אפולו 4 חוץ מאפולו 5 ואפולו 7, שלא שוגרו על ידי משגר סטורן 5 אלא עם משגר סטורן IB בגלל שלא היה צורך למשגר כל כך גדול (המשימה הייתה רק סביב כדור הארץ).
## קישורים חיצוניים

* Stages to Saturn, A Technological History of the Apollo/Saturn Launch Vehicles  

קטגוריה:משפחת משגרי הסטורן
פונקציה אונימודלית

במתמטיקה, **פוּנְקְצְיָה אוּנִימוֹדָלִית** היא פונקציה f \left( x \right) שהיא פונקציה עולה משמאל לערך מסוים m, ויורדת מימינו. במקרה זה הערך המקסימלי של f \left( x \right) הוא f \left( m \right) ולא קיים אף מקסימום מקומי פרט אליו.

## דוגמאות
פונקציות אונימודליות מוכרות:
* שורה במשולש פסקל
* פונקציית הצפיפות של ההתפלגות הנורמלית N(\mu,\sigma^2) היא אונימודלית סביב \mu.

## שימושים

באופן כללי, המונח בא לתאר פונקציה העונה על התנאים לעיל, למשל כדי לציין שהיא ניתנת לחסימה. בסטטיסטיקה ובתורת ההסתברות, התפלגות אונימודלית היא התפלגות שפונקציית צפיפות ההסתברות שלה היא אונימודלית; למשל: ההתפלגות הנורמלית (המוזכרת לעיל) היא אונימודלית.

פונקציות אונימודליות משמשות בדרך כלל באופטימיזציה, כאשר המטרה היא למצוא את ערך הקלט שממקסם או ממזער את הפונקציה. בלמידת מכונה, פונקציות אונימודליות משמשות לעיתים קרובות כפונקציות הפעלה, אשר מיושמות על הפלט של כל נוירון ברשת עצבית כדי לקבוע אם יש להפעיל את הנוירון הזה או לא. פונקציות אונימודליות משמשות גם בהערכת צפיפות, שם הן משמשות למודל של התפלגות נתונים, ובאשכול (clustering), שם הן משמשות לזיהוי קבוצות של נקודות נתונים דומות.

## קישורים חיצוניים
* 

אונימודלית
קטגוריה:תורת ההתפלגויות
הפועל רחובות (כדוריד)

**הפועל רחובות** היה מועדון כדוריד מהעיר רחובות, שהשתתף בעבר בליגת העל שנוסדה ב-1955, והייתה הקבוצה הבולטת והחזקה ביותר בישראל בשנות ה-60 וה-70 בכדוריד. הקבוצה שיחקה בצבעים אדום ולבן. הקבוצה נחלשה בשנות ה-90, והתפרקה סופית בשנת 2002, ביחד עם יריבתה העירונית מכבי רחובות.

## היסטוריה
הקבוצה הוקמה בשנת 1955 והייתה פעילה שנים רבות. מייסד הקבוצה, מרדכי (מוטי) מוקסיי, שימש כשחקן ומאמן. בעונת 1957/1958 זכתה הקבוצה באליפות היסטורית וראשונה כאשר בין שורותיה בולטים: שעיה ירימי, משה הלפרין, עותמי ויעקב סנדלר.

בעונת המשחקים 1963/1964, עבר משחק הכדוריד למתכונת של שבעה שחקנים בקבוצה והאלופה הראשונה במתכונת מודרנית זו הייתה הפועל רחובות, שהחזיקה לאחר מכן בהגמוניה של הכדוריד בישראל ב-20 שנה הבאות.
בשנות ה-60 וה-70, זכתה הפועל רחובות ב-9 אליפויות ובשני גביעי מדינה, כאשר מתוכם השלימה הקבוצה דאבל ראשון בהיסטוריה בעונת 1978/1979, כשהשחקנים הבולטים שלה הם: דרור ואיתן מדמוני, גיורא ואיתן בן ארי והשוער רמי שטייגר ובהמשך: מישה יוסיפוביץ', אודי דורון, חיים רון, בני גוז ונתן פרי. ברוב אותן שנים, ההרכב הפותח של נבחרת ישראל כלל לפחות שישה שחקנים מרחובות, ששלטה בליגה.

בתחילת שנות ה-80 זכתה הקבוצה בשלוש אליפויות רצופות, ב-4 גביעי מדינה, כאשר מתוכם ב-2 עונות השלימה הקבוצה דאבל, כשהשחקנים הבולטים הם: אלון גמליאל, יורם כהן, אבישי פרי, שלמה אדלר והשוער מנחם פולק.

במהלך שנות ה-90 ירדה קרנה של הקבוצה שהדרדרה מבחינה כלכלית ומקצועית, והיא פורקה סופית בשנת 2002 במקביל ליריבתה עירונית, מכבי (יותר מאוחר הוקמה מכבי מחדש בשם עירוני רחובות ומשחקת כיום בליגת העל בכדוריד).

בסך הכל לזכותה של הפועל רחובות 13 אליפויות (בין השנים 1957–1984) ושישה גביעי מדינה (בין השנים 1962–1985), כאשר ב-3 עונות משלימה הקבוצה דאבל עונתי.

למועדון הייתה קיימת גם קבוצת נשים שהחזיקה ב-3 אליפויות ו-5 גביעי מדינה.

בסוף עונת 2013/2014 פורסם כי ישנה כוונה להשיב את הפועל רחובות. שחקנים ודמויות כמו: איתן מדמוני, יעקב סנדלר, אלון גמליאל, נתן פרי, יהודה סנדלר, ליאור פישמן פרסמו כי בעונת 2014/2015 יפתחו מחדש את הפועל רחובות שתשחק בליגה הארצית ותתמודד על העלייה.

## תארים והישגים
* **[[ליגת העל בכדוריד|אליפויות]] (13):**
: 1957/1958, 1961/1962, 1963/1964, 1964/1965 1967/1968, 1972/1973, 1974/1975, 1975/1976, 1976/1977, 1978/1979, 1981/1982, 1982/1983, 1983/1984
* **[[גביע המדינה בכדוריד|גביע המדינה]] :**
****זכייה (6)**: 1961/1962, 1978/1979, 1979/1980, 1981/1982, 1983/1984, 1984/1985
**סגנית (6): 1966/1967, 1970/1971, 1980/1981, 1982/1983, 1994/1995, 1998/1999
* **[[דאבל (ספורט)|דאבל]] (3):**
: 1978/1979, 1981/1982, 1983/1984

## לקריאה נוספת
* "ואלה תולדות ... כדוריד רחובות" מאת הלל ורד.

## קישורים חיצוניים
* כדוריד זה המשחק! עירוני רחובות באתר של איגוד הכדוריד הישראלי.
*  גביע המדינה בכדוריד נשים 1969, הפועל רחובות מול מכבי ראשון לציון. יומני גבע, נובמבר 1969 (התחלה 7:02)

רחובות
רחובות
קטגוריה:רחובות: מועדוני ספורט
יוסף ארגמן

**יוסף ארגמן** (נולד ב-2 באוקטובר 1947) הוא סופר, עורך והיסטוריון צבאי ישראלי.

## ביוגרפיה
את שירותו הצבאי עשה ארגמן בחטיבת גולני, במילואים גויס על ידי יואל בן-פורת ליחידה 848 באגף המודיעין עקב היותו דובר רוסית, במלחמת יום הכיפורים הוצב בראס סודר. בין השנים 1967 ו-1969, היה כתב צבאי ואחר כך, העורך של העיתון "במחנה נח"ל" (1974–1983) ולאחריו של "במחנה". הוא בוגר אוניברסיטת תל אביב במזרחנות ובתולדות ארץ-ישראל ובעל תואר שני בהיסטוריה כללית, תוך התמחות בסובייטולוגיה, גם כן מאוניברסיטת תל אביב.

המילים בשיר המפורסם "גבעת התחמושת" מבוססות על ראיון שערך ארגמן עם כמה מלוחמי הקרב על גבעת התחמושת אשר סיפרו את עלילותיו. ארגמן היה מראשוני החיילים שהגיעו לכותל בעת שהיה צמוד לפלוגה של חטיבת הצנחנים במלחמת ששת הימים.

ספרו "דרך יאיר" מספר סיפורו של יאיר פלד, קצין בן קיבוץ יגור ומפקד סיירת הצנחנים שנהרג בהתנגשות עם מסתננים בגבול עם מצרים.

ספרו "חיוור היה הלילה" שיצא בשנת 2002 הביא את סיפורו של פרופסור פנחס זוסמן, שעל אף התפקידים הרבים שבהם כיהן, נותר הלום קרב בעקבות הקרבות האכזריים בהם השתתף כמ"פ במלחמת העצמאות.

נשוי לטלי, לשעבר סגנית ראש עיריית גבעתיים, ומבחירות 2013 – משנה לראש העיר ומתגורר עמה בגבעתיים. בעבר היה נשוי לעיתונאית עמליה ארגמן ברנע. בנם רועי נהרג בתאונת דרכים.

## מספריו
* **דרך יאיר**, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1982.
* **להרגיש טוב: שיטת פרופ' מיקולין לבריאות ולאריכות ימים**, מו"ל יואב, רמת-גן, תשמ"ה, 1985.
* **זה היה סודי ביותר: 30 פרשיות מודיעין וביטחון בישראל**, הוצאת משרד הביטחון, תש"ן, 1990.
* **הגבול: פרשיות בתולדות מג"ב**, הוצאת משרד הביטחון, 1996.
* **ואלה המקומות – 100 אתרי ה"הגנה"**, הוצאת משרד הביטחון, 2000.
* **חיוור היה הלילה - גרסת סיקו**, הוצאת משכל, 2002.
* **מלחמת הצללים: 25 פרשיות מודיעין וביטחון בישראל**, הוצאת משרד הביטחון, 2007.

## מהספרים שערך
* **מי אם לא אנחנו: (עודד, סרן עודד שאול אליאס 14 בדצמבר 1956 – 7 בדצמבר 1978, מדריך ומפקד בקומנדו הימי)**, מו"ל : משפחת אליאס, ישראל, תשמ"ב, 1982.
* ישראל עמיר **בדרך לא סלולה**, הוצאת משרד הביטחון, תשמ"ח, 1988.
* הערכים על מדע ב"הגנה" אצל מרדכי נאור ב**לקסיקון כח המגן – ההגנה**, תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1992
* סא"ל (מיל') יזהר שרון, (מחקר, כתיבה וניהול הפקה), **סיפורה של אוגדת המפץ: ממלחמת העצמאות ועד חומת מגן**, הוצאת משרד הביטחון, 2003.
* אמיר השכל, **הסוהר מבלוק 11**, (סיפורו של הקאפו מאושוויץ יעקב קוזלצ'יק), הוצאת שורשים, יבנה, תשע"ב, 2012.
* יעקב אבן (ג'קי), שמחה מעוז, **בנקודת הכובד: המצביאות בחזית התעלה ב[[מלחמת יום הכיפורים]]**, הוצאת מודן, בן שמן, 2012.
* דב תמרי, **האומה החמושה: עלייתה ושקיעתה של תופעת המילואים בישראל**, עריכה ביחד עם ישראל בן דור, הוצאת מודן, בן שמן, 2012.
* אמיר השכל, **גיבורים רגילים / על [[חסידי אומות עולם]] גרמנים**, הוצאת שורשים, יבנה, 2014.

## מהספרים שתרגם
* דוד מארקש, **רק שלוש שעות טיסה**, (תרגום מרוסית), הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1990.
* איתן גלבוע, **ארצות-הברית - ישראל: תשתית היחסים המיוחדים**, (תרגום מאנגלית), משרד הביטחון – ההוצאה לאור, תשנ"ד, 1993.

## קישורים חיצוניים

* 
* ; מתוך "במחנה"
* יעקובה בגוב האריות, יוסף ארגמן

## הערות שוליים

קטגוריה:היסטוריונים של ישראל
קטגוריה:היסטוריונים צבאיים ישראלים
קטגוריה:סגל במחנה
קטגוריה:סגל במחנה נח"ל
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:כתבים צבאיים ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947