open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
2048 (משחק וידאו)

ממוזער|צילום מסך של ניצחון במשחק
**2048** הוא משחק וידאו לשחקן יחיד, הפועל בדפדפן ובטלפון חכם. המשחק נוצר במרץ 2014 על ידי גבְּריאֶלֶה צ'ירולי (Gabriele Cirulli), צעיר איטלקי בן 19. מטרת המשחק היא להחליק אריחים ממוספרים על גבי לוח המשחק כדי לשלב אותם וליצור אריח עם המספר 2048. המשחק כולל אלמנטים רבים מהמשחקים "Threes" ו-"1024".

צ'ירולי יצר את המשחק כמבחן עצמי, האם הוא יכול לתכנת את המשחק "1024" לבדו, והופתע לגלות שהמשחק קיבל מעל 4 מיליון מבקרים בפחות משבוע. העובדה שהמשחק פועל על קוד מקור פתוח הובילה לתוספות רבות וגרסאות. המשחק חופשי לשימוש, אבל צ'ירולי קיבל כמה מאות דולרים של תרומות מאוהדים מגרסה מוקדמת של המשחק.

## אופן המשחק
המשחק מתנהל על לוח משבצות בגודל 4×4, עם אריחים ממוספרים בצבעים שונים. כדי להזיז את האריחים, השחקן משתמש במקשי החצים. אם שני אריחים בעלי אותו מספר מתנגשים תוך כדי התנועה, הם יתמזגו לאריח עם ערך השווה לסכום של שני האריחים שהתנגשו. בכל תור, לאחר לחיצה על מקש חצים, אריח חדש עם ערך 2 או 4, יופיע במשבצת ריקה אקראית על הלוח.

המשחק מסתיים בניצחון כאשר האריח בעל הערך 2048 מופיע על הלוח, ומכאן שמו של המשחק. לאחר שהגיע לציון היעד, שחקן יכול להמשיך במצב ארגז חול שממשיך גם מעבר לאריח 2048. כאשר נגמרו לשחקן המהלכים החוקיים (אין משבצות ריקות ואין אריחים סמוכים בעלי אותו ערך), מסתיים המשחק, והשחקן מפסיד.

לוח תוצאות בצד הימני-עליון של מסך המשחק עוקב אחר הציון של השחקן. הציון של השחקן מתחיל באפס, וגדל בכל פעם ששני אריחים משתלבים, בערך של האריחים החדשים. כמו משחקי ארקייד רבים, הציון הטוב ביותר של המשתמש מוצג לצד הציון הנוכחי.

## מתמטיקה
המספר הרשום על כל אריח הוא חזקה של 2.

מספר הצעדים הדרוש להגיע לסיום המשחק תלוי באריחים החדשים המופיעים על הלוח. בכל צעד מופיע אריח חדש, שערכו 2 או 4. בתרחיש הגרוע ביותר כל האריחים החדשים יהיו בעלי ערך 2 ולכן ידרשו 1,024 צעדים לסיום המשחק. מכיוון שהסבירות לקבל אריח שערכו 4 היא 10%, תוחלת הצעדים היא 931.

## דרכים לניצחון המשחק
ממוזער|על ידי שמירה על ריכוז המספרים הגדולים בסדר יורד ליד אחת הפינות, ניתן לצמצם בקלות משבצות ולמזג מספרים גדולים.
ממוזער|שמאל|דוגמה לטקטיקה שגויה: הזזת כל לוח המשחק כלפי מעלה, כלאה שורה של מספרים נמוכים מתחת למספרים גדולים יחסית, ובכך צמצמה את טווח התמרון הנדרש ליצירת מספרים גדולים יותר. ככל שיש פחות משבצות, כך קשה יותר להגיע למספרים גדולים ולנצח במשחק.

בשביל לנצח במשחק, יש לשאוף לרכז את המספרים הגדולים כמה שקרוב אחד לשני, ובסדר יורד. בצורה כזו משיגים שתי מטרות: האחת - היכולת לצמצם בקלות מספרים גדולים (צילום מס' 1), השנייה - מניעת "חורים" של מספרים קטנים שאי אפשר למזג וצמצום יכולת התמרון (צילום מס' 2)

## ראו גם
* משחק וידאו
* משחק מחשב
* בסיס בינארי

## קישורים חיצוניים

* 
* גרסה עברית של המשחק (גימטריה במקום מספרים)
* רשימת משחקים מבוססים על 2048
* 
* ארז רונן, 2048 הוא משחק הדפדפן הכי מעצבן והכי ממכר של השבוע, באתר חורים ברשת
* 
* חידה על המספר המרבי שניתן להגיע במשחק 
* חידה על תוחלת המספר המרבי בגרסה חד־ממדית 

## הערות שוליים

קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2014
קטגוריה:משחקי מובייל
קטגוריה:משחקי חשיבה ממוחשבים
קטגוריה:משחקי אינדי
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו באיטליה
קטגוריה:משחקי iOS
אלון דומניס

**אלון דומניס** (נולד ב-19 במאי 1950) הוא תת-אלוף במילואים בצה"ל, כיהן כראש להק ציוד בחיל האוויר הישראלי. מכהן כמנכ"ל דוקור ויו"ר חממה טכנולוגית ון ליר וכפרופסור בעזריאלי - מכללה אקדמית להנדסה ירושלים. מכהן כיו"ר עמותת איל"ן בהתנדבות. מכהן כיו״ר דירקטוריון של iGEO.

## ביוגרפיה
דומניס נולד בתל אביב, בגיל שנה לקה במחלת שיתוק ילדים ונותר נכה 100%. בוגר גימנסיית הרצליה. למד הנדסת אווירונאוטיקה בטכניון וכיהן כנשיא מועצת הסטודנטים. במשך השנים הוא נלחם על האפשרות להתגייס לשירות צבאי עד שבקשתו אושרה ב-1972. סיים קורס קצינים בהצטיינות ושירת בענף תיכון אווירונאוטי בחיל האוויר. במלחמת יום הכיפורים שירת ביחידת האחזקה האווירית. הקים את מדור התעייפות מבנים בחיל. לאחר שובו מלימודי דוקטורט בתחום בארצות הברית, מונה למהנדס האווירונאוטי הראשי של מינהלת פרויקט הלביא. ב-1986 מונה לראש ענף מבנה מטוס בלהק ציוד ובספטמבר 1996 מונה לראש להק הציוד, תפקיד בו כיהן עד יולי 2000.

לאחר שחרורו עסק במיזמים בתחום ההיי-טק. מכהן כמנכ"ל דוקור-ון ליר, קרן ההשקעות בישראל של משפחת ון-ליר ההולנדית. במסגרת זו מכהן כיו"ר חממה טכנולוגית ון-ליר ושותפות קסניה-ון ליר, יו"ר אפוסנס (חברה ציבורית העוסקת בפיתוח תרופות), יו"ר די.אן.אר - מערכות הדמיה, יו"ר מפעלי קרור וקרח קריית גת, יו"ר Xsight systems ויו"ר Softlib. דירקטור נובה מכשירי מדידה, יומנייז טכנולוגיות, ארליסנס, קולפלנט, סלריס, אייסקיור מדיקל, מקרוקיור, פורייה מערכות, Omative systems Ltd, צ'ק קאפ אל אל סי. בשנים 2001-2004 כיהן כדירקטור באל על. מ-2025 מכהן כיו״ר דירקטוריון של iGEO.

דומניס בעל תואר ראשון ושני בהנדסת אווירונאוטיקה מהטכניון, תואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת תל אביב ודוקטורט בהנדסת אווירונאוטיקה מאוניברסיטת פרדו.

## קישורים חיצוניים

*
* 

קטגוריה:תתי-אלופים בחיל האוויר
קטגוריה:ראשי להק הציוד
קטגוריה:נכים ישראלים
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:מהנדסי אווירונאוטיקה ישראלים
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:בוגרי גימנסיה הרצליה
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל: הנדסת אווירונאוטיקה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פרדו
קטגוריה:פעילי איל"ן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1950
אמנון הררי

**אמנון הררי** (נולד ב־18 ביוני 1950) היה ראש מנהלת תוכנית החלל במפא"ת שבמשרד הביטחון. קודם לכן שירת כראש להק הציוד בחיל האוויר הישראלי ומפקד יחידה 108. הררי זכה בפרס ביטחון ישראל ב־1984 על פיתוחים בתחום מערכות סלולריות, וב־2022 זכתה מנהלת תוכנית החלל בראשותו בפרס ביטחון ישראל על פיתוח הדור המתקדם של לווייני התצפית אופק.

הררי שירת כראש להק הציוד בדרגת תת־אלוף, מדצמבר 1992 עד ספטמבר 1996. לאחר שחרורו שימש בתפקידי ניהול בתחום העסקי בחברות תקשורת והיי טק. בין השאר שימש דירקטור חיצוני באלביט מערכות (1997–2002), בחברת BVR (2002–2008) וברפק תקשורת ותשתיות (2003–2009), בשנים 1997 עד 1999 כיהן כסגן נשיא ומנהל חטיבת מיתוג ציבורי בתדיראן תקשורת לאחר רכישת הפעילות על ידי חברת אלקטל ומיזוגה עם פעילות חברת אורטרק, כיהן כמנכ"ל אלקטל ישראל עד אפריל 2000. במאי 2000 מונה למנכ"ל חברת פרטנר תקשורת עתידית. בשנים 2002 עד 2004 כיהן כמנכ"ל אדוונסד היטינג טכלונוג'יס (AHT). באוגוסט 2004 מונה לסמנכ"ל מכירות ושירות אירופה בחברת לומניס וב־2007 לסמנכ"ל בכיר למחקר ופיתוח בחברה. לאחר מכן כיהן כיו"ר ומנכ"ל PerfAction מתחום האסתטיקה.

באוקטובר 2011 מונה לראש מנהלת תוכנית החלל במפא"ת שבמשרד הביטחון. ב-2022 סיים את תפקידו כראש מנהלת תוכנית החלל, והוחלף על ידי אבי ברגר.

בתחילת 2023 מונה כראש המרכז לתעופה מהירה בטכניון.

טייס, דואה ומדריך דאיה בעל למעלה מ-3,000 שעות טיסה. כיהן כראש ועדת הדאייה הארצית בקלוב התעופה לישראל וכיושב ראש מועדון מרכז דאייה נגב.

בוגר תואר ראשון בהצטיינות בפיזיקה מאוניברסיטת תל אביב (1971).

## משפחתו
סבו, הרב משה איררה, היה אב בית הדין הרבני בתל אביב. בן דודו הוא הרב משה הררי.

בנו אסף, מזכרתן, יזם ויוצר מיזם פיסת היסטוריה המנגיש אישים ואירועים בהיסטוריה הציונית, היהודית והישראלית.

## הערות שוליים

קטגוריה:תתי-אלופים בחיל האוויר
קטגוריה:ראשי להק הציוד
קטגוריה:עובדי משרד הביטחון
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:פיזיקאים ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס ביטחון ישראל
קטגוריה:אנשי תוכנית החלל הישראלית
קטגוריה:מפקדי יחידה 108
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1950
דוד מימון (מנכ"ל)

**דוד מימון** (נולד ב-8 ביולי 1960) הוא איש ניהול ישראלי. שימש מנכ"ל חברת התעופה אל על, מנכ"ל האגודה למען החייל ומפקד בסיס קליטה ומיון של צה"ל.

## ביוגרפיה
מימון גדל באופקים, אחד מחמישה ילדים להורים שעלו מתוניסיה. למד בישיבת בני עקיבא אהל שלמה בבאר שבע. בצה"ל שירת כקצין בחיל השלישות. בתפקידיו האחרונים שירת כראש מחלקת כוח האדם של חיל המודיעין וכמפקד בסיס קליטה ומיון בדרגת אלוף-משנה. השתחרר מצה"ל בשנת 2000.

לאחר שחרורו מונה לסמנכ"ל תפעול בחברת תבל טלקום. בדצמבר 2003 מונה למנכ"ל האגודה למען החייל.

ב-2005 הצטרף לחברת אל על ומונה לסמנכ"ל שירות. ב-2009 מונה לסמנכ"ל מכירות וב-2011 לסמנכ"ל מסחר וקשרים תעופתיים. במהלך השנים, הוביל את הקמת מוקד השירות והמכירה הישירה באל על, יזם והקים את מחלקת הביניים "תיירים פלוס" במטוסים והקים את מותג הטיסות המוזלות "UP".

במרץ 2014 החל לכהן כמנכ"ל אל על. בנובמבר 2017 הודיע על פרישתו מתפקידו, שנכנסה לתוקף לאחר מינוי מנכ"ל חדש בפברואר 2018.

כיהן כיו"ר הדירקטוריון בחברת סאן דור (מותג התעופה של אל על עבור טיסות שכר וטיסות עונתיות), וכדירקטור בחברת החיתום רוסאריו קפיטל.

למימון תואר ראשון בסוציולוגיה ומדעי המדינה מאוניברסיטת בר-אילן ותואר שני במנהל עסקים משלוחת אוניברסיטת דרבי בישראל.

מימון נשוי ואב לשלושה.

## קישורים חיצוניים

* 
* הדר חורש, מהישיבה בב"ש לטיסת חייו: מיהו דוד מימון, מנכ"ל אל על החדש?, סופהשבוע, 31 בינואר 2014

## הערות שוליים

קטגוריה:מנכ"לי אל על
קטגוריה:מפקדי יחידת מיטב
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:בוגרי ישיבת אהל שלמה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:אופקים: אישים
קטגוריה:סמנכ"לי תפעול ישראלים
קטגוריה:אישים ממוצא יהודי-תוניסאי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1960
אדאודטוס השני

**אדאודטוס השני** (לטינית: **Adeodatus II**, נפטר ב-17 ביוני 676, נקרא גם **דאודטוס השני**) היה אפיפיור שכיהן מ-11 באפריל 672 ועד מותו ב-17 ביוני 676.
מעט ידוע עליו. רוב המקורות ששרדו עד ימינו מציינים שהוא היה ידוע בנדיבותו, במיוחד כשמדובר היה בעניים ובצליינים.

נולד ברומא, הפך לנזיר בנדיקטיני ושירת במנזרו של ארסמוס הקדוש מאנטיוכיה אשר על גבעת קאיליוס בעיר.
פעילותו עסקה בשיפור המשמעת במנזר ובהדחקת המונותליטיזם. בנוסף, אפשר לראשונה לוונציה לבחור את הדוג'ה שלה בעצמה.

אדאודטוס היה כבר מבוגר כאשר נבחר לאפיפיור, ואף שהספיק למלא את התפקיד במשך 4 שנים, לא מיוחסת לו השפעה מיוחדת בתקופת כהונתו.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אפיפיורים בימי הביניים
קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:אפיפיורים איטלקים
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-7
קטגוריה:נפטרים ב-676
דונוס

**דונוס** (בלטינית: **Donus**; 610 – 11 באפריל 678) היה אפיפיור שכיהן מ-2 בנובמבר 676 עד מותו בשנת 678. הוא היה בנו של תושב רומא ששמו מאוריציוס.
## חייו
בתקופת כהונתו רוצפה החצר הפנימית של בזיליקת פטרוס הקדוש, האטריום שבחזית הבזיליקה רוצף בשיש לבן, ושופצו מספר כנסיות אחרות ברומא, ובהן כנסיית אופמיה הקדושה ובזיליקת פאולוס הקדוש מחוץ לחומות.

הישג נוסף של דונוס הוא שרפרטוס, הארכיבישוף של רוונה, חזר לציית לכס הקדוש, ובכך איחה את הקרע שיצר הארכיבישוף מאורוס, שמטרתו הייתה להעביר את רוונה למעמד אוטוקפלי.

כשגילה דונוס שקיימת ברומא מושבה של נזירים נסטוריאנים כחלק מכנסייה סורית, פיזר אותם בין כנסיות שונות בעיר, החרים את המנזר והעביר אותו לנזירים רומאים.

ב-10 באוגוסט 678, כינה אותו הקיסר קונסטנטינוס הרביעי כ"הארכיבישוף הקדוש והמבורך ביותר של רומא", זאת במטרה למשוך אותו למשא-ומתן עם הפטריארך האקומני של קונסטנטינופול והמונותליטיזם.

כהונתו של דונוס נמשכה שנה אחת, חמישה חודשים ועשרה ימים. הוא נקבר בבזיליקת פטרוס הקדוש.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אפיפיורים בימי הביניים
קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:אפיפיורים איטלקים
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-7
קטגוריה:נפטרים ב-678
כריס דה ברג

**כריס דה ברג** (באנגלית: **Chris de Burgh**; נולד ב-15 באוקטובר 1948) הוא זמר ומלחין אירי, שידוע במיוחד בשל שיר אהבה שלו, "The Lady in Red", משנת 1986, שהגיע למקום ראשון במצעד הסינגלים הבריטי ובמצעדים במדינות נוספות.

## ביוגרפיה
דה ברג נולד בארגנטינה. אביו היה קולונל בריטי ואמו מזכירה ממוצא אירי. כעבור כמה שנים עברה משפחתו לגור באירלנד.

דה ברג חתם את החוזה הראשון שלו בשנת 1974 עם חברת התקליטים הידועה, A&M Records.
האלבום הראשון שלו, "Far Beyond These Castle Walls" יצא לאור בשנת 1975, אך לא נחל הצלחה רבה. כעבור חמישה חודשים הוציא בנפרד את השיר "Turning Round", מתוך האלבום מחוץ לבריטניה ואירלנד, כסינגל בשם "Flying". השיר שהה במשך 17 שבועות בראש מצעד הפזמונים בברזיל.
אלבומים נוספים שהוציא בשנות השבעים נחלו הצלחה במדינות אירופה הקונטיננטלית ובדרום אמריקה.

הוא לראשונה הצליח במצעד הפזמונים בבריטניה בשנת 1981 עם אלבום אוסף של שיריו הישנים בשם "Best Moves".

ההצלחה הגדולה שלו הגיעה בשנת 1986, עת יצא לאור השיר הכי מצליח בקריירה שלו, "The Lady in Red" . השיר הגיע למקום ראשון במצעד הבריטי ומקום שלישי במצעד האמריקני. האלבום שבא בעקבות השיר, "Into the Light" הגיע למקום שני במצעד הבריטי.

דה ברג ממשיך להופיע ברחבי העולם, ובמסע ההופעות שלו בשנת 2014 הוא הופיע בישראל בהיכל התרבות ב-29 במרץ.

## חיים אישיים
דה ברג נשוי לדיאן משנת 1977, והם גרים באירלנד. לזוג נולדו שני בנים ובת, רוזאנה דייוויסון , דוגמנית שהוכתרה כמיס עולם, כאשר ייצגה את אירלנד בתחרות שהתקיימה בסין בשנת 2003.

## קישורים חיצוניים

* 

*  
* 
* 
* טל פרידמן מחקה את כריס דה ברג בתוכנית ארץ נהדרת
* כריס דה ברג, בהיכל התרבות ת"א (מרץ 2014) באתר yosmusic.com

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרים אירים
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה העולמי: אגדת מוזיקה
קטגוריה:אמני A&M רקורדס
קטגוריה:אירים שנולדו ב-1948
תחנת הכוח הגרעינית איגנלינה

שמאל|ממוזער|250px|תחנת הכוח הגרעינית איגנלינה
**תחנת הכוח הגרעינית איגנלינה** (בליטאית: **Ignalinos atominė elektrinė**) היא תחנת כוח גרעינית שנבנתה בשטח ליטא הסובייטית ופעלה בשנים 1984-2009. לצורכי הקמה ותפעול המתקן הוקמה עיר חדשה, סנייצ'קוס (על שמו של מזכ"ל המפלגה הקומוניסטית של ליטא, אנטנס סנייצ'קוס). ב-1992 שונה שם העיר לוויסגינס. תחנת הכוח הייתה מורכבת משני כורים גרעיניים בהספק של 1000 מגה-וואט כל אחד.

## היסטוריה
תחנת הכוח ממוקמת על שפת אגם דריסביאטי. תחילה תוכנן להקים את המתקן בצד הבלארוסי של האגם, אך לאחר בדיקת הקרקע הוחלט להזיז את מיקום תחנת הכוח לצד המערבי של האגם. עבודות מוקדמות החלו בשנת 1974. התכנון המקורי כלל תחנת כוח בעלת 4 כורים גרעיניים, זהים לאלו שהותקנו בתחנות כוח אחרות שנבנו בברית המועצות באותה תקופה, לרבות כורים שגרמו לאסון צ'רנוביל.

בשנת 1984 הכור הראשון החל לעבוד בצורה מסחרית. הכור השני תוכנן להתחיל לעבוד זמן קצר אחריו. אולם, בעקבות אסון צ'רנוביל עבודות ההכנסה לניצול הוקפאו והוא נכנס לניצול מסחרי רק במהלך שנת 1987. בסוף אותה שנה, לאור החששות בציבור מתחנת הכוח, הוחלט על עצירת בניית הכור השלישי וביטול תוכניות להקמת כור גרעיני רביעי. כמו כן, סוכם שהכורים הקיימים יעבדו בהספק של כ-85% מיכולתם.

לאחר שליטא קיבלה את עצמאותה, תחנת הכוח איגנלינה הייתה ספקית החשמל העיקרית של המדינה. היא סיפקה 70-80% מסך האנרגיה הנצרכת במדינה ואפשרה לליטא להסתמך על מקורות חשמל עצמאיים. בכור עבדו כ-5,000 בני אדם.

## סגירת תחנת הכוח
לאור בעיות בטיחות הקיימות בתכנון התחנה, דרשה הקהילה האירופית את סגירת המתקן כאחד מהתנאים לקבלת ליטא בארגון. ב-19 בפברואר 2001 אישרה ממשלת ליטא תוכנית לסגירת התחנה. בסוף דצמבר 2004 הופסקה פעילות הכור הראשון ובסוף 2009 הושבת גם הכור השני.

בהתאם לתוכנית שאושרה מתוכנן לפרק את כל המתקנים במתחם. התוכנית צפויה להתבצע במהלך העשור 2010-2020 וחולקה לשני שלבים. מימון העבודות באתר מבוצע בעיקר על ידי גופים בינלאומיים. נכון לינואר 2014, מועסקים באתר כ-2,100 עובדים. באתר מצוי בשלבי בנייה מתקן לאחסון פסולת גרעינית. מתקן זה מתוכנן ונבנה על ידי חברה גרמנית המתמחה בתחום, ובונה מתקנים דומים גם בתחנות כוח סובייטיות אחרות בעלות תכנון דומה. קיימת מחלוקת כספית בין הצדדים המעורבים בבנייה וזה מעכב את המשכה.

מאז סגירת התחנה בוצעו עבודות הקמת מקום קבורה לחומר רדיואקטיבי. העברת חומר זה מתבצעת בהדרגה. עבודות פירוק הציוד מתוכננות להתחיל בשנת 2027 ולהסתיים בשנת 2038.

בשל דמיונה של תחנת הכוח איגנלינה לכור בצ'רנוביל, יוצרי הסדרה "צ'רנוביל" השתמשו בה כאתר צילומים. בעקבות הסדרה נרשמה עלייה חדה במספר התיירים שביקרו בה.

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר תחנת הכוח העתידית

## הערות שוליים

איגנלינה 
קטגוריה:ליטא: כלכלה 
איגנלינה
שאראף רשידוב

שמאל|ממוזער|180px
**שאראף רשידוב** (באוזבקית: **Sharof Rashidovich Rashidov**; בקירילית Шара́ф Раши́дович Раши́дов; 6 בנובמבר 1917 – 31 באוקטובר 1983, טשקנט) היה מדינאי סובייטי, המזכיר הראשון של המפלגה הקומוניסטית האוזבקית בשנים 1959-1983 (האישיות הממסדית הבכירה באוזבקיסטן הסובייטית). על תרומתו זכה עשר פעמים בעיטור לנין, פעמיים בתואר גיבור העמל הסוציאליסטי, ובעיטורים נוספים.

## תחילת הקריירה
רשידוב נולד בעיירה ז'יזאק (90 ק"מ מסמרקנד) למשפחת איכרים ממוצא אוזבקי. בשנת 1935 הוא סיים בית ספר למורים והחל ללמד בבית הספר בעיר בו נולד. בשנת 1937 הוא עבר לסמרקנד והחל לעבוד בעיתון מקומי תחילה כמזכיר ואחר כך כעורך. במקביל לעבודה בעיתון, השלים רשידוב לימודים באוניברסיטה של טשקנט. 

בשנת 1941 הוא גויס לצבא האדום ונפצע בקרבות מלחמת העולם השנייה. לאחר החלמה מפציעה חזר רשידוב לסמרקנד. בשנת 1944 החל בקריירה מפלגתית ומונה למזכיר סניף מפלגתי בסמרקנד.

## רשידוב כסופר
הספר הראשון של רשידוב יצא לאור בשנת 1945. בשנת 1951 הוא פרסם ספר ראשון בטרילוגיה על האירועים השונים באוזבקיסטן הסובייטית. הספר השלישי בסדרה זו פורסם בשנת 1971. בנוסף לכך הוא פרסם מספר ספרים נוספים. בשנת 1969 על בסיס אחד מספריו צולם סרט קולנוע. בשנים 1979-1980 יצאה לאור אוסף יצירות של רשידוב ב-5 כרכים.

## רשידוב כפוליטיקאי
בשנת 1950 רשידוב עבר לטשקנט ומונה לתפקיד יושב ראש הסובייט העליון של הרפובליקה. הוא כיהן בתפקיד זה במשך תשע שנים. בשנת 1959 הוא קודם לתפקיד המזכיר הראשון של המפלגה הקומוניסטית של אוזבקיסטן הסובייטית. במציאות הסובייטית זה התפקיד הבכיר ברפובליקה. רשידוב ניהל את הרפובליקה עד מותו בשנת 1983.

במהלך כהונתו אוזבקיסטן הסובייטית התפתחה מאוד, נבנו ערים חדשות, מפעלי תעשייה רבים והוקמו מוסדות תרבות. בשנת 1966 העיר טשקנט עברה רעידת אדמה קשה. רשידוב פעל רבות לשיקום העיר.

עם הגעת יורי אנדרופוב לשלטון היחסים בין רשידוב לבין מוסקבה עברו משבר קשה. אנדרופוב רמז לרשידוב שהוא מצפה ממנו להתפטר, אך רשידוב העדיף להישאר בתפקיד. לטשקנט הגיע ממוסקבה צוות חוקרים שהחלו לחקור שחיתות שלטונית ובמיוחד דיווחים על איסוף כותנה (פרשת הכותנה). עד מהרה נמצאו ראיות לכאורה על שחיתות בקנה מידה ארצי, והיו גם ראיות שקשרו את רשידוב לנושא. ב-31 באוקטובר 1983 רשידוב נפטר. הוא נטמן במרכז העיר והיה מתוכנן להקים במקום מאוזולאום שיהיה מקום עלייה לרגל של תושבי הרפובליקה.

בקיץ 1984 הגיעה לטשקנט משלחת רמת דרג ובראשה יגור ליגצ'וב, מראשי המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות. בכינוס מפלגתי שבמהלכו היה צריך לבחור יורש לרשידוב, כל הנאומים התרכזו בגינוי של רשידוב והוא הואשם בשחיתות, אי-קידום אנשים ראויים וכו'. בהתאם להחלטת הכינוס הוצאה גופתו של רשידוב ממקום קבורתה במרכז העיר והועברה לבית העלמין. בעקבות הטיהורים שנערכו לאחר הכינוס, כל ראשי הממסד המפלגתי והשלטוני של הרפובליקה הוחלפו וחלקם נשפטו.

בשנת 1991, לאחר שאוזבקיסטן זכתה בעצמאות, שוחררו כל הנאשמים שהיו במעצר, ושמו של רשידוב נוקה. בעיני השלטון הנוכחי, רשידוב נחשב למנהיג מקומי שקידם את הרפובליקה תוך עמידה בלחצים מהשלטון המרכזי שבמוסקבה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:פוליטיקאים סובייטים
קטגוריה:פוליטיקאים אוזבקים
קטגוריה:מעוטרי גיבור העמל הסוציאליסטי
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:מעוטרי עיטור מהפכת אוקטובר
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:מעוטרי הכוכב האדום
קטגוריה:מעוטרי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:זוכי פרס לנין
קטגוריה:סופרים סובייטים
קטגוריה:אנשי הצבא האדום במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1917
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1983
2048

## אירועים צפויים
* 15 באפריל-16 באפריל – יום העצמאות – חגיגות המאה למדינת ישראל ובמסגרתן, בין היתר, תיפתח קפסולת זמן שהוטמנה ביסודות הבניין של הספרייה הלאומית בירושלים בשנת 2018.

## בתרבות ובאומנות
הספר 2048 של העתידן דוד פסיג נקרא על שם שנה זו.

## קישורים חיצוניים

* 
* ישראל 2048, סדרת כתבות באתר "גלובס".
* נטע נסים, כמה חם יהיה כאן בשנת ה-100 לישראל?, באתר "זווית", 18 ביוני 2019.

## לוח שנה

## הערות שוליים
1024 (מספר)

[ממוזער|[מטריצה ריבועית בת 1024 קוביות]]
**1024** (נכתב גם **1,024**) הוא מספר טבעי, עוקב ל-1023 וקודם ל-1025.

1024 הוא חזקה של 2 - הוא שווה ל-2^{10}. זוהי החזקה הקטנה ביותר של 2 הדורשת 4 ספרות בייצוג עשרוני. 1024 הוא גם מספר ריבועי - הוא שווה ל-32^2=(2^5)^2. הוא כפול מ-512 וחצי מ-2048.

1024 הוא מידה של נפח במערכות עיבוד ואחסון מידע בתחום המחשוב והאלקטרוניקה המשמשת לכימות של זיכרון מחשב, נפח דיסק קשיח וקצב נתונים והיא מסומנת באות K (קילו־). הצירוף KB (עם B גדולה) מתייחס למושג 'קילובייט', והצירוף Kb (עם b קטנה) מתייחס לקילוביט.

1024 הוא מספר פרידמן בבסיס 10. כי. 
\ 1024 = (4/2)^{10}.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מספרים טבעיים
קאפאה

**קאפאה** (באנגלית: **Kapaa**) הוא יישוב במחוז קאואיי ונמצא באי קאואיי, אחד מאיי הוואי. על פי נתוני מפקד האוכלוסין של ארצות הברית משנת 2010, בעיר התגוררו 10,699 תושבים.

לעיר יש ריכוז גדול של מלונות, מרכזי קניות ומסעדות.

## היסטוריה
משמעות השם קאפאה בשפה ההוואית הוא "מוצק". חקלאות הייתה תעשייה גדולה בקאפאה במהלך המאה ה-19 וה-20. לעיר יש שדות קנה סוכר ושדות האננס הכי גדולים בקוואי. בעבר גם היה בעיר מפעל לשימורי אננס.

## גאוגרפיה
על פי לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית, שטחה הכולל של העיר הוא 26 קמ"ר אשר מתוכם 25 אדמה ו-0.52 מים.

## אוכלוסין
על פי נתוני מפקד האוכלוסין של ארצות הברית משנת 2000, היו בעיר 9,471 תושבים, 3,129 משקי בית ו-2,281 משפחות. צפיפות האוכלוסייה הייתה 375.1 נפש לקמ"ר. היו בעיר 3,632 יחידות דיור בצפיפות ממוצעת של 143.8 דירות לקמ"ר. 31.7% מכלל התושבים בעיר הם אסייתים.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:הוואי: יישובים
קטגוריה:ארצות הברית: יישובים לצורכי מפקד אוכלוסין
יהודית זיו

**יהודית "ג'ודי" זיו** (נולדה ב-26 ביוני 1953) היא אתלטית ישראלית בעבר, אלופת ישראל בזריקת דיסקוס.

## ביוגרפיה
זיו נולדה בשם **יהודית גנז** בחולון וגדלה במושב בית יצחק. בילדותה היא התאמנה בשחייה ובשנת 1968 סיימה במקום חמישי באליפות ישראל בשחייה במשחה ל-200 מטר חזה. בהמשך, היא התאמנה בקבוצת הפועל חדרה באתלטיקה בהדרכת שורה רפפורט ואמנון גור. נוסף לכך, היא שיחקה בקבוצת הכדוריד של בית יצחק בליגה הלאומית.

באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה ביולי 1969 זכתה זיו ב-3 מדליות ארד, בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 10.24 מטר, אחרי מירה בולבה (11.76 מטר) וליאורית דניאל (11.68 מטר), בזריקת דיסקוס בתוצאה של 30.68 מטר, אחרי ליאורית דניאל (36.97 מטר) ומירה בולבה (35.28 מטר) ובהטלת כידון בתוצאה של 28.26 מטר, אחרי קלרה פלום (38.45 מטר) וחווה שחר (31.51 מטר).

באליפות ישראל שנערכה ביולי 1970 זכתה זיו במדליית כסף, בזריקת דיסקוס בתוצאה של 38.61 מטר, אחרי ליאורית דניאל (41.14 מטר) ולפני מירה בולבה (33.13 מטר).

### אלופת ישראל
באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה ביולי 1971 זכתה זיו בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב, בזריקת דיסקוס בתוצאה של 39.78 מטר, לפני מירה בולבה (35.81 מטר) ומאירה רוטמן (31.68 מטר) ומדליית ארד בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 11.40 מטר, אחרי אסתר שחמורוב (11.78 מטר) ומירה בולבה (11.41 מטר). 

ב-29 באוגוסט 1972 קבעה זיו בזריקת דיסקוס שיא אישי חדש של 45.26 מטר, התוצאה השנייה בטיבה של ישראלית באותה העת, 19 ס"מ פחות מהשיא הישראלי של ליאורית דניאל (45.45 מטר). 

בנובמבר אותה שנה עברה זיו, במהלך שרותה הצבאי, תאונת דרכים קשה, שבה שברה את עצם הירך ומספר חוליות בעמוד השדרה. היא אושפזה כ-7 חודשים בבית חולים ולאחר שהשתחררה התברר לה שכתוצאה מהתאונה היא סיימה את הקריירה הספורטיבית שלה.

בשנים 1974–1977 למדה זיו חינוך גופני וחינוך מיוחד במכון וינגייט. כיום, היא נשואה ואמא לשלושה ילדים ומתגוררת בבית יצחק.

## שיאים אישיים
* זריקת דיסקוס: 45.26 מטר (1972)
* הדיפת כדור ברזל: 11.88 מטר (1970)

## קישורים חיצוניים

* 50 התוצאות הטובות בכל הזמנים - זריקת דיסקוס באתר איגוד האתלטיקה בישראל
* 50 התוצאות הטובות בכל הזמנים - הדיפת כדור ברזל באתר איגוד האתלטיקה בישראל

## הערות שוליים

קטגוריה:אלופות ישראל בזריקת דיסקוס
קטגוריה:בית יצחק: אישים
קטגוריה:בוגרות המכללה האקדמית בווינגייט
קטגוריה:בוגרי המכללה האקדמית בווינגייט
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1953
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1953
אחת קדושה

**אחת קדושה** (בלטינית: **unam sanctam**) היא בולה אפיפיורית מאת האפיפיור בוניפקיוס השמיני על כך שהכנסייה הקתולית היא: **כנסייה אחת, קדושה, קתולית ואפוסטולית, אשר מחוץ לה אין ישועה ולא כפרת עוונות**.

מקור שמה של הבולה במילים הפותחות אותה: "Unam sanctam ecclesiam catholicam et ipsam apostolicam urgente fide credere cogimur et tenere".

הבולה, הנחשבת כאחת ההצהרות הקיצוניות ביותר של עליונות רוחנית אפיפיורית, פורסמה ב-18 בנובמבר 1302 כחלק מחילופי הצהרות חריפות בין בוניפקיוס השמיני והמלך פיליפ הרביעי מצרפת במהלך המאבק על מיסוי הכנסייה.

## רקע
לצורך תשלום הוצאות המלחמה בין צרפת לאנגליה, הטילו מלכי אנגליה וצרפת מיסים על רכושה ואנשיה של הכנסייה. ראשי הכנסייה בצרפת פנו לעזרת בוניפקיוס השמיני, שהטיל צו מפורש האוסר על מיסוי הכנסייה ללא הסכמתו של האפיפיור (פברואר 1296). בתגובה, פיליפ הרביעי גירש מצרפת את נציגי האפיפיור ואסר על העברת כספי כנסייה מצרפת לידי האפיפיור. ב-1301 פרץ ריב בין עוזריו של פיליפ הרביעי לבין נציג האפיפיור בצרפת, שהועמד למשפט באשמת בגידה במלכות ונכלא. הבישופים, כנציגי הכנסייה, היו חסינים מפני השלטון האזרחי והיו כפופים לאפיפיור עצמו, ולכן נוצר סכסוך נוסף בין האפיפיור למלך. בוניפקיוס דרש לשחררו מיד, והטיל בדצמבר 1301 צו האוסר על השלטון החילוני לשפוט איש כנסייה. ב-11 בפברואר 1302 הועלתה איגרתו של האפיפיור בלהבות בפריז בנוכחותו של פיליפ הרביעי. במרץ וביוני 1303 זימן פיליפ הרביעי את מועצתו, שהכריזה על בוניפקיוס השמיני כעריץ מושחת ודרשה את פיטוריו על ידי מועצת הכנסייה ברומא. בתגובה פרסם האפיפיור את הבולה.

## תוכן
הבולה מנסחת עקרונות דוגמטיים בדבר אחדותה של הכנסייה הקתולית, שיש צורך בשייכות אליה לשם ישועת נשמות נצחית, בדבר מעמדו של האפיפיור כראש עליון של הכנסייה, ומכאן חובת הכניעה לאפיפיור כדי להשתייך לכנסייה ובכך להגיע לישועה. האפיפיור מדגיש את המיקום הגבוה יותר של הצד הרוחני בהשוואה לסדר החילוני. 

כמו כן קובעת הבולה את זכות הכנסייה (כלומר האפיפיור) למנות בישופים ולשפוט אותם, ומצטטת את תביעות האפיפיורים הקודמים לעליונות האפיפיורים על השלטון החילוני. בוניפקיוס השמיני אשרר בבולה שהאפיפיור הוא נציג אלוהים בעולם הגשמי, ולכן בסמכותו לשפוט ולהעניש כל אדם (כולל מלכים), והדרך לגאולה היא כניעות לאפיפיור. 

## ראו גם
*דואו סונט

## קישורים חיצוניים
הטקסט בלטינית, באתר ויקיטקסט

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בולות
קטגוריה:יחסי דת ומדינה
קטגוריה:יצירות המאה ה-14
מיכאל בן-נפתלי

**מיכאל (מישקה) בן-נפתלי** (26 בנובמבר 1921 – 24 בפברואר 2008) היה ספורטאי ספורט נכים ישראלי. הוא בנה את עגלת ספורט הנכים הקרויה על שמו (מב"ן).

## ביוגרפיה
בן-נפתלי למד בבית הספר תל-נורדאו ובבית הספר הטכני מונטיפיורי. בצעירותו בתל אביב היה חבר השומר הצעיר בקן צפון של גדוד משמר העמק וחבר הפלוגה הימית של הפועל תל אביב. הוא עבד בבית החרושת אמפא כחרט ובמסגרת חברותו בחי"ש גויס במלחמת השחרור לחטיבת קרייתי. בקרב בכפר עאנה נפגע מירי בעמוד השדרה במהלך חילוץ פצועים בנסיעה על משוריין. הפגיעה הותירה אותו משותק בפלג הגוף התחתון.

כבעל מלאכה הוא בנה בשנות החמישים את עגלת הספורט לנכים שנקראה על שמו – מב"ן. ב-1953 יצא במשלחת הראשונה מישראל שהשתתפה במשחקי סטוק מנדוויל, התחרה בקליעה למטרה וזכה במקום הראשון במשחה חתירה. הוא התמיד בהשתתפות במשחקים והשתתף במשחקים בשנות החמישים, השישים והשבעים. ב-1954 זכה במדליית כסף בהטלת כידון ובמדליית ארד במשחי חתירה וגב. ב-1957 התחרה בשחייה והיה חבר נבחרת הכדורסל.

ב-1960 וב-1964 השתתף בנבחרת ישראל למשחקים הפאראלימפיים ברומא ובטוקיו והיה חבר נבחרת הכדורסל שזכתה במדליות ארד.

ב-2008 נפטר. הוא הוכר כחלל צה"ל שנפטר כתוצאה מפציעתו בשירות פעיל.

## קישורים חיצוניים
* אתר "Billiongraves"
* 
* פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים באתר הרשמי של IPC 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:זוכי מדליית ארד פאראלימפית מישראל
קטגוריה:ספורטאים רב תחומיים
קטגוריה:אתלטים נכים ישראלים
קטגוריה:שחיינים נכים ישראלים
קטגוריה:קלעים ישראלים
קטגוריה:שחקני כדורסל בכיסאות גלגלים ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית הספר תל נורדאו
קטגוריה:בוגרי תיכון מונטיפיורי
קטגוריה:בוגרי השומר הצעיר
קטגוריה:מטילי כידון ישראלים
קטגוריה:כדורסלנים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים רומא (1960)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים טוקיו (1964)
קטגוריה:כדורסלנים במשחקים הפאראלימפיים רומא (1960)
קטגוריה:כדורסלנים במשחקים הפאראלימפיים טוקיו (1964)
קטגוריה:נכי צה"ל שהוכרו לאחר מותם כחללי צה"ל
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות מורשה
קטגוריה:ספורטאים נכי צה"ל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1921
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2008
ישיבת חכמי לב

**ישיבת חכמי לב** היא ישיבה תיכונית חרדית בירושלים, שנפתחה ב-א' באלול תשע"ג, 7 באוגוסט 2013.

## רקע
את היוזמה להקמת הישיבה החל הרב בצלאל כהן בזמן לימודיו ב"בית הספר למנהיגות חינוכית" של מכון מנדל למנהיגות, בסיום לימודיו שם הוא חבר לאגודה לקידום החינוך אשר ראתה גם כן חשיבות רבה בהקמתה של הישיבה עבור הציבור החרדי.

את הצורך בהקמת הישיבה הוא זיהה בעובדה שבפני מרבית הבנים בוגרי החינוך היסודי החרדי (תלמוד תורה), עומדת בדרך כלל עם סיום לימודיהם בכיתה ח' (החינוך היסודי החרדי הוא בשכבות א'-ח') אופציה נורמטיבית אחת של המשך ב"ישיבה קטנה" (שכבות ט'-י"א) שבה לומדים לימודי קודש בלבד. הוא ביקש ליצור אלטרנטיבה, שתאפשר לנער החרדי לבחור בין מסלול הדורש התמסרות מוחלטת ללימוד תורה, לבין מסלול המאפשר שילוב של לימודי קודש ברמה גבוהה עם לימודים כלליים במגוון מקצועות עד הגשה לבגרות.

הישיבה נועדה לספק מענה לנערים חרדים המעוניינים בשילוב של לימודי קודש עם לימודים כלליים עד זכאות לבגרות מליאה, תוך שמירה על רמה דתית-רוחנית גבוהה כמקובל בעולם הישיבות החרדי. ישיבות תיכוניות-חרדיות פונות לנערים מבתים חרדיים מודרניים ואינן מתאימות למרבית בוגרי בית ספר עממי חרדי. בהקמת הישיבה נקבעו שלושה יעדים: 1. השלמת פערים לימודיים במקצועות הליב"ה עבור בנים בוגרי החינוך החרדי שלא למדו אנגלית וידיעותיהם בחשבון ובמקצועות כלליים נוספים הן ברמה נמוכה. 2. התאמה תרבותית לנערים חרדים מכלל החוגים והעדות בקהילה החרדית. 3. עלות שכר לימוד בהישג יד של משפחה חרדית רגילה.

## על הישיבה
הישיבה נפתחה בתחילת שנת הלימודים תשע"ד עם כיתה אחת במודל של "בית ספר צומח". עם תלמידים בשיעור א' (כיתה ט'), התפתחה למוסד ארבע-שנתי (ט'-י"ב), ובשנת הלימודים תשע"ט נפתחה בה כיתת מכינה.

הלימוד לפני הצהריים מוקדש ללימודי גמרא ולמקצועות קודש נוספים, ולימודי אחר הצהריים ללימודים תיכוניים. תוכנית הלימודים כוללת: תלמוד, תושב"ע, תנ"ך, היסטוריה, אנגלית, מתמטיקה, מדעים, של"ח, לשון, חינוך גופני ומחשבת ישראל. התלמידים ניגשים לבחינות הבגרות ורובם המכריע מגיע לזכאות לתעודת בגרות.

צוות הישיבה כולל ראש ישיבה, מנהל תיכון, ר"מים, מורים מקצועיים, יועץ חינוכי, עובד סוציאלי ומדריכי פנימייה, הצוות מקבל הדרכה מקצועית ופדגוגית מאנשי מקצוע בעזרת האגודה לקידום החינוך שהישיבה בבעלותה.

בשנת תשע"ט התפטר הרב בצלאל כהן מראשות הישיבה ובמקומו מונה לתפקיד הרב יוני הוכמן.

הישיבה ממוקמת, נכון ל-2021, בשכונת בית וגן בירושלים.

## קישורים חיצוניים
* ישיבת חכמי לב, באתר "אגודה אחת"
:* ריאיון עם הרב בצלאל כהן, באתר "אגודה אחת", 17 ביולי 2013
* אתר האגודה לקידום החינוך
* 

קטגוריה:ירושלים: ישיבות תיכוניות
קטגוריה:ישיבות תיכוניות חרדיות
קטגוריה:בית וגן: מוסדות חינוך
קטגוריה:מוסדות האגודה לקידום החינוך ירושלים
ספורוציט

תא אם דיפלואידי המתפתח במנבג (ספורנגיום), רקמת הריבוי של הצמח. כאשר מתקיימים התנאים המתאימים הספורוציט עובר חלוקת הפחתה (מיוזה) לקבלת ארבעה תאים הפלואידים הנקראים נבגים (ספורות). רקמת המנבג הייתה קיימת בתצורות שונות משלבים קודמים באבולוציה של הצמח. בשלבים המוקדמים של הטחביים והשרכים ההומוספורים ישנו סוג אחד של ספורוציט ללא הבדלים בין זכר לנקבה. בעוד שבמינים ההטרוספורים החל משלב הליקופודיים ועד למכוסי הזרע ישנם ספורוציטים זכריים הנקראים תאי מיקרוספורוציט, אלה עוברים חלוקת הפחתה לקבלת מיקרו-ספורות (בצמחים הפורחים, אלה הם גרגרי האבקה). וכמו כן ישנם תאי ספורוציט נקביים הנקראים מגה ספורוציט, אלה עוברים חלוקת הפחתה לקבלת מגה-ספורות. 

## לקריאה נוספת
*P.H. Raven, R.F. Evert, S.E. Eichhorn (2005): *Biology of Plants*, 7th Edition, W.H. Freeman and Company Publishers, New York, 

קטגוריה:רבייה
מאמחיר'

**מאמחיר**' (בצ'רקסית: **Мамхыгъ**) הוא שבט צ'רקסי.

## היסטוריה

על פי סיפורי עם ומסורות צ'רקסיות, מוצא שבט המאמחירים הוא מחוף הים השחור. כאשר אוכלוסיית השבט גדלה, החלה הגירה לאזור שבין הנהר בליה והנהר קורדוז'פס. באותה התקופה, מספר אנשי השבט נע בין 3,500 ל-15,000, והם התגוררו ב-16 כפרים. בני השבט דיברו בעגה משלהם, הדומה לעגה האבחזית.

החוקר אלכסנדר ג'אקוב טארסוב (А.Н. Дьячков-Тарасов) דיווח בסוף המאה ה-19 על הכפרים המאמחיר'ים הבאים:
* פטוקאי (Патукай) - על גדת הנהר קורו;
* דוקסאבל (Духхабль) - על הנהר קורדזיבס - (Курджипс);
* הייסמיזי (Хачемзий) - קרוב לנהר טולה;
* דאייסהבל (Дачехабль)- בין קורדזיבס והנהר בילייה;
* קוראל (Кураль) - באמצע הכפר מאמהיגוב.
* כפרים נוספים היו: זורטלי (Хоретли), בארדזוק'ג' (Барджукай), באדזינאג' (Бадженай) וירדן (Уордане).

לאחר פוגרום שהתרחש בשנת 1823, ירד מספרם של הכפרים באופן דרמטי, ורבים משבט מאמחיר' מצאו מקלט בשבט האבזחים. במהלך מלחמת הקווקז והשואה הצ'רקסית, שבט המאמחיר' נאלץ לעזוב את השטחים בהם התגורר. רוב הניצולים היגרו לאימפריה העות'מאנית. אלה שנותרו, קיבלו אזרחות רוסית והקימו את הכפר מאמחג (Мамхег) בחלק התחתון של הנהר פארס (באדיגיה). אחרים היגרו לכפרים צ'רקסים בשבטים אחרים באזור. בשנת 1884, המספר הכולל של בני המאמחיר' באזור קובאן שנותרו ברוסיה היה 1,258 ומהם 715 בכפר מאמחג.
## לקריאה נוספת

קטגוריה:רוסיה: קבוצות אתניות
קטגוריה:שבטים צ'רקסים
אמיר נדן

**אמיר נדן** (נולד ב-27 באוקטובר 1965) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף.

## ביוגרפיה
עם גיוסו לצה"ל התנדב נדן לצנחנים, עבר את הגיבוש ליחידות החטיבתיות והתקבל לפלוגת העורב החטיבתית. בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בסיום קורס הקצינים מונה למפקד צוות בפלוגת עורב צנחנים, ובהמשך שימש סגן מפקד פלוגת הנ"ט ולחם במבצע חוק וסדר. בהמשך שימש במספר תפקידי פיקוד בחטיבה ובהם מפקד פלוגה, מפקד מגמת האימון המתקדם בבסיס האימונים החטיבתי ומפקד גדוד 202. בהמשך שימש כמפקד גדוד גפן בבית הספר לקצינים, סגן מפקד חטיבת הצנחנים, מפקד עוצבת חירם וקצין אג"ם פיקוד הצפון. בתפקידו הבא שימש כנספח צה"ל לפיקוד הכוחות המשותפים של צבא ארצות הברית (JFCOM), ולאחר מכן מונה לפקד על מגמת יבשה במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה. נדן הועלה לדרגת תא"ל ומונה לסגן מבקר מערכת הביטחון ורח"ט לביקורת מוכנות צה"ל. לאחר תפקיד זה, נדן פרש משירות סדיר בצה"ל. נדן משרת כסגן מפקד גיס.במילואים.

## קישורים חיצוניים
* .
* .
* 
* רועי כספי, הלימוד המשולב, ביטאון ביבשה, גיליון 6, יוני 2008.
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מפקדי עוצבת חירם
קטגוריה:מפקדי גדוד 202
קטגוריה:מפקדי גדוד גפן
קטגוריה:קציני אג"ם של פיקוד הצפון
קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:ציפורי: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1965
במדבר רבה

**במדבר רבה** הוא מדרש אגדה על ספר במדבר. המדרש מורכב משני חלקים: הראשון עוסק בפרקים א'-ז' שבספר במדבר, והשני בפרקים ח'-ל"ו.
שם התואר 'רבה' שנוסף למדרש נבע מהעתקה משותפת של מדרשי אגדה על התורה באותם כתבי היד, הכוללים את מדרש רבה.

## זמן כתיבת המדרש
המדרש מוזכר בשמו בפעם הראשונה בידי רבי יהודה בר יקר, מורו ורבו של הרמב"ן וגם אצל הרמב"ן. ככל הנראה נערך המדרש בסביבות המאה ה-12 בפרובאנס. שמו של המדרש מוזכר גם אצל רבי עזריאל מגירונה ומצוטט אצל חכמים מן המאה ה-13, מכאן למדים, שהמדרש נערך עשרות שנים קודם כלומר במאה ה-12. עריכת המדרש וצורת הכתיבה משווים למדרש אופי של מדרשים אחרים במדרש רבה כמו בראשית רבה וויקרא רבה.
מדרש במדבר רבה מורכב משני חלקים. חלקו הראשון של המדרש מאופיין בדרך כתיבתו של רבי משה הדרשן, וחלקו השני של המדרש זהה למקבילות שלו במדרש תנחומא.

## לשון המדרש וסגנונו
לשונו של המדרש היא ברובה עברית מתקופת המשנה ומעט עברית מימי הביניים, ארמית ומילים בשפות אירופאיות. סגנון כתיבת המדרש ארוך וארכאי, ובכך הוא שונה ממדרשי חז"ל הקדומים, אשר מצמצמים בכתיבה. אריכות הכתיבה גורמת מעט לחוסר הבנה ביחס לכוונת כותב המדרש.
המדרש על שתי פרשות ספר במדבר, פרשת במדבר ופרשת נשא ארוך כפליים משאר המדרשים בקובץ זה על שאר פרשות ספר במדבר. מקורות נכבדים מהמדרשים  הם ממקורות קדומים יותר, אך נערכו בהם שינויים כדי שיתאימו לרוח כתיבת מדרש רבה. בנוסף לדרשות, מכיל המדרש סיפורים המרחיבים את הסיפור המקראי על כל גווניו וכן משלים ופתגמים.

## חלוקתו של המדרש
המדרש מחולק לעשרים ושלושה פרקים. המדרש מורכב משני חלקים הראשון עוסק בפרקים א'-ז', שבספר במדבר והשני - בפרקים ח'-ל"ו.

יום-טוב ליפמן צונץ טען כי  לא מחבר אחד חיבר את שני החלקים. לשיטתו שני החלקים  היו שווים, כאשר נכתבו ונערכו בפעם הראשונה. בתחילה כל הפרקים החלו  בהלכה, בסדר המקראות או העניינים. לאחר זמן מה, מחבר אחר ערך מחדש את שתי הפרשיות הראשונות, עד פרשת נשא. בשתי הפרשות הראשונות האריך ואת שאר הפרשות השאיר כפי הנערכו בראשונה. שלמה בובר  בעקבותיו טוען אף הוא ששני החלקים נתחברו מחברים שונים. לשיטתו מחבר אחד התחיל לערוך את המדרשים המיוחסים לספר במדבר, על פי הדוגמה של בראשית רבה,  וכאשר החל לערוך את המדרש על פרשת נשא הפסיק, ומחבר אחר השלים קובץ המדרשים.

### חלוקת המדרש

# מניין בני ישראל – **פרשת במדבר**
# סדר החנייה; מספר בני ישראל; מות בני אהרן
# שבט לוי
# הבכורים, כיסוי כלי המשכן
# בני קהת
# מפקד הלוויים – **פרשת נשא**
# שילוח הטמאים מן המחנה
# גרים
# פרשת סוטה
# פרשת הנזיר
# ברכת כהנים
# הקמת המשכן
# קרבנות הנשיאים
# קרבנות הנשיאים; נבואת משה
# בהעלותך את הנרות; החצוצרות; שבעים הזקנים. **[[פרשת בהעלותך]]**
# המרגלים. **[[פרשת שלח לך]]**
# מצוות בכניסה לארץ
# פרשת קרח. **פרשת קורח**
# פרשת חקת. **פרשת חוקת**
# פרשת בלק. **פרשת בלק**
# פרשת פינחס. **פרשת פינחס**
# מלחמת מדין, עושרם של בני גד וראובן. **[[פרשת מטות]]**
# פרשת מסעי. **פרשת מסעי**

## לקריאה נוספת
* חננאל מאק, 'מדרש שמואל ומדרש במדבר רבה', בתוך: אריה אדרעי [ואחרים] (עורכים) **מחקרים בתלמוד ובמדרש**, ירושלים: מוסד ביאליק, תשס"ה, עמ' 293–307.
## קישורים חיצוניים

* במדבר רבה באתר ספריא
* במדבר רבה באתר תורת אמת
* חננאל מאק, "זמנו, מקומו ותפוצתו של מדרש במדבר רבה", **[[תעודה (כתב עת)|תעודה]]** יא, אוניברסיטת תל אביב תשנ"ו, עמ' 91–106.

## הערות שוליים

 

קטגוריה:מדרש רבה
קטגוריה:ספרי מדרשים ארץ-ישראליים
קטגוריה:ספר במדבר
הקלאנים האימפריאליים של אמריקה

**הקלאנים האימפריאליים של אמריקה, אבירי הקו קלוקס קלאן** (באנגלית: **Imperial Klans of America, Knights of the Ku Klux Klan**) הוא שמה של תנועה גזענית אנטישמית בארצות הברית, הדוגלת בעליונות לבנה, שהתבססה בהקמתה על האידאולוגיה והמבנה של הקו קלוקס קלאן ההיסטורי. במהלך שנת 2008, דווח כי התנועה הייתה השנייה בגודלה בארצות הברית מבין כלל התנועות החדשות המבוססות על ארגון הקו קלוקס קלאן המקורי.

## היסטוריה ופעילות התנועה
התנועה נוסדה במהלך שנת 1997, על ידי **רון אדוארדס** (באנגלית: **Ron Edwards**), אשר מכהן כמנהיג המרכזי בתנועה, תפקיד המכונה "האשף הגדול" (באנגלית: **Grand Wizard**). פעילי התנועה טוענים כי הם חלק בלתי נפרד מהדור השלישי של תנועות הקו קלוקס קלאן בארצות הברית, ובדומה לדורות קודמים של תנועות אשר נוצרו בהשראת הארגון המקורי, מבקשים כי מערכת המשפט בארצות הברית תכיר בהם כ"מיליציה מאורגנת", סטטוס משפטי המקנה זכויות משפטיות מסוימות בתחומים ספציפיים. 

מטה התנועה ממוקם בעיר דוסון ספרינגס שבמדינת קנטקי. נטען כי לתנועה יש סניפים רבים מחוץ לגבולות ארצות הברית, ובין היתר באוסטרליה, קנדה, אנגליה, סקוטלנד, דרום אפריקה, וכן ברחבי יבשת אירופה ודרום אמריקה. 

פעילות התנועה נחשפה במסגרת תוכנית דוקומנטרית אשר שודרה בערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק בשנת 2008, ואשר התמקדה בפעילות של קבוצות טרור בתוך ארצות הברית. מידע נוסף אודות פעילות התנועה נחשף במסגרת סדרת הטלוויזיה ארץ הכנופיות, אשר שודרה מטעם ערוץ ההיסטוריה במהלך שנת 2009. 

במהלך שנת 2011, ובמסגרת הבחירות המקדימות לנשיאות ארצות הברית בשנת 2012, נטען במסגרת מתיחה טלוויזיונית כי התנועה תומכת במועמדותו של ברק אובמה למשרת נשיא ארצות הברית. בפועל, מייסד התנועה ומנהיגה רון אדוארדס צוטט במהלך שנת 2008 כתומך במועמדותו של ג'ון מקיין.

## משפט Gruver v. IKA
במהלך חודש יולי 2006, שלושה פעילים בתנועה תועדו בשעה שהכו את ג'ורדן גרובר, נער בן 16 ממוצא אינדיאני ופנמי, וזאת במהלך היריד המרכזי שהתקיים בקנטקי. בעקבות זאת, שני פעילי התנועה, ג'ארד הנסלי ואנדרו ווטקינס, הורשעו בתקיפת גרובר ונשפטו לשלוש שנות מאסר. בהזדמנות זו, הוגשה גם תביעה אזרחית מטעמו של גרובר כנגד מנהיג התנועה, רון אדוארדס, וזאת בתמיכתו של ארגון המרכז המשפטי לדרום העני. תביעה זו הפכה בפועל לתובענה ייצוגית מטעם גרובר כנגד תנועת הקלאנים האימפריאליים כולה, וזאת תחת השם **Gruver v. IKA**.

בתאריך ה-14 בנובמבר 2008, חבר מושבעים אשר הורכב משבעה גברים ושבע נשים, כולם לבנים, פסק כי אדוארדס נמצא אשם, וגזר עליו תשלום פיצויים לטובת גרובר בסכום מצטבר של 2.5 מיליון דולר. בעקבות גזר הדין, אדוארדס בחר לערער בפני בית המשפט המחוזי, אשר ביטל את פסק הדין, וקבע כי יש צורך בעריכת משפט חוזר. בסופו של דבר, ערעורו של אדוארדס נדחה על ידי בית המשפט העליון של מדינת קנטקי.

במהלך המשפט, ארגון "המרכז המשפטי לדרום העני" קיבל כתריסר איומים מפורשים, אשר הבטיחו להגשים "את האיום המסוכן ביותר". כמו כן, במהלך היום השני של המשפט, חבר לשעבר בתנועה העיד בפני בית המשפט כי פעילים בכירים בתנועה הטילו עליו להתנקש בחייו של התובע הראשי של ארגון המרכז המשפטי לדרום העני, מוריס דיס.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קו קלוקס קלאן

קטגוריה:ארגונים אנטישמיים בארצות הברית
קטגוריה:ארגוני טרור בארצות הברית
קלאנים האימפריאליים של אמריקה
קטגוריה:עליונות לבנה בארצות הברית
תימור כהן

**תימור כהן** (נולדה ב־16 במרץ 1989) היא שחקנית, יוצרת תוכן וכתבת ישראלית.

## ביוגרפיה
תימור נולדה וגדלה בתל אביב. היא למדה משחק בבית הספר לאמנויות תל אביב ולאחר מכן למדה במגמת התיאטרון בתיכון עירוני א' בתל אביב.

ב-2009, בתום שירותה הצבאי בחיל המודיעין, החלה את לימודיה בסטודיו למשחק של יורם לוינשטיין.

לאחר סיום לימודיה כהן שיחקה במספר הצגות ילדים בתיאטרון אורנה פורת, תיאטרון השעה הישראלי ותיאטרון המדיטק.

בשנת 2013 שיחקה בעונה הראשונה של הסדרה פצועים בראש בתפקיד ליאנה ובעונה השנייה של הסדרה נויורק בתפקיד אילנית.

שיחקה בהבימה, בהצגות "אבא גוריו", "יחסים מסוכנים" ו"משפחה עליזה". באותה שנה השתתפה במופע "הפסקת אש" של קבוצת הסאטירה "בורדל טוטאל" .

ב־2021 השתתפה בתוכנית "מה הלו"ז" בקשת 12 והייתה כתבת חוץ בתוכניות שונות.

בשנת 2024 התחילה פודקאסט עם בעלה, "מבינים ת'עצמנו?". לשניים גם פופ־אפ קבוע של אוכל מקסיקני.

היא מעבירה סדנאות יצירה וסדנאות והרצאות על יצירת הזדמנויות דרך רשתות חברתיות.

## חיים אישיים
כהן נישאה לבמאי קובי פלשמן באוגוסט 2018.

## קריירת משחק
### טלוויזיה

### קולנוע

### תיאטרון

## קישורים חיצוניים

* 
*תימור כהן באתר "ייצוג 1"
*אור נוף, לא רק סאלי מ"המפקדת": תימור כהן היא הדבר הכי פאן באינסטגרם באתר "את", 13 ביולי 2021.
* 

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:בוגרות בית הספר לאמנויות תל אביב
קטגוריה:בוגרות תיכון עירוני א' (תל אביב)
קטגוריה:בוגרות סל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין
קטגוריה:משתתפי בואו לאכול איתי (ישראל)
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1989
ראסט (משחק מחשב)

שמאל|ממוזער|250px|
**ראסט** (באנגלית: **Rust**) הוא משחק מחשב מבית **Facepunch Studios** שהוא סטודיו קטן לבניית משחקים. המשחק יצא לאור לראשונה כגרסת אלפא סגורה בשנת 2013, באוקטובר 2013 החלה מכירה של הגרסה המוקדמת של המשחק ונכון לאפריל 2014 הוא מכר למעלה ממיליון עותקים.

מטרתו העיקרית של השחקן במשחק היא לשרוד. השחקן מתחיל כדמות ללא ציוד עם לפיד ואבן, שאיתם הוא חוצב חומרים שונים, כמו למשל עצים, אבנים, מתכת ועוד. עם החומרים הוא יוצר כלים טובים יותר אפשר גם למצוא אותם במקומות כמו "Oil Rig" וכדומה..., כלי נשק ובגדים. בעזרת העצים האבנים והמתכת הוא יכול לבנות מקלט, בית, מבצר או בסיס. במשחק ניתן לשחק באופן שיתופי דרך האינטרנט, לחלוק בתים עם שחקנים, להצטרף לשרתם ולהילחם נגדם. בנוסף לכך, השחקן יכול לקדם את עצמו על ידי פריצה לבסיסים עם חומר נפץ, כדי לבזוזם. ישנם כמה סוגים של שרתים (Servers) של המשחק עצמו, ושל אנשים פרטיים.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:משחקי Windows
קטגוריה:משחקי macOS
קטגוריה:משחקי Xbox One
קטגוריה:משחקי פלייסטיישן 4
קטגוריה:משחקי הישרדות ממוחשבים
קטגוריה:משחקי וידאו מרובי משתתפים
קטגוריה:משחקי אינדי
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו בממלכה המאוחדת
2012 VP113

**VP<sub>113</sub> 2012** המכונה לעיתים "**ביידן**" הוא כוכב לכת מינורי טרנס נפטוני בעננת אורט. הוא נצפה לראשונה ב-5 בנובמבר 2012, וגילויו הוכרז ב-26 במרץ 2014. בהירותו המוחלטת היא 4, מה שמרמז על כך שהוא ככל הנראה כוכב לכת ננסי. ככל הנראה, גודלו כמחצית מסדנה שנמצא במסלול יחסית דומה אליו. הגוף כונה באופן לא רשמי "VP" על שמו של סגן נשיא ארצות הברית בעת הגילוי, ג'ו ביידן (ראשי תיבות: **V**ice **P**resident). הגוון של פני השטח ככל הנראה ורוד, בשל הקרינה המוחזרת מקרח מים, פחמן דו-חמצני ומתאן. הפלנטואיד נצפה לראשונה ב-5 בנובמבר 2012 באמצעות טלסקופ בקוטר של 4 מטרים במצפה הכוכבים צ'רו טולולו שבצ'ילה. לאחר גילויו הוא נצפה גם בטלסקופ בקוטר 6.5 מטרים במצפה לאס קמפאנס שבמדבר אטקאמה בצ'ילה.

הפריהליון של VP113 2012 הוא הגדול ביותר מבין כל הגופים המוכרים במערכת השמש, והוא היה בו לאחרונה בסביבות שנת 1978, במרחק של כ-80 יחידות אסטרונומיות. נכון למרץ 2014, מרחקו מהשמש הוא כ-84 יחידות אסטרונומיות. לא ידוע כיצד הגוף הגיע לפריהליון שנמצא מחוץ לחגורת קויפר. אפשרות סבירה לסיבה לכך היא היתכנות להימצאותה של פלנטה שמסתה פי כמה מכדור הארץ. אפשרויות נוספות הן כוכב שעבר קרוב יחסית למערכת השמש סמוך להיווצרותה, בצביר הפתוח שבו נוצרה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:גופים טרנס-נפטוניים
קטגוריה:כוכבי לכת מינוריים
קטגוריה:ג'ו ביידן
האלמנה העליזה

**האלמנה העליזה** (באנגלית: **Widow's Walk**) הוא רומן מאת רוברט ב. פארקר, שיצא בעברית בשנת 2003 בהוצאת זמורה ביתן. גיבור הספר הוא גיבורו הקבוע של פארקר, הבלש הפרטי ספנסר. זהו הספר ה-29 בסדרת הספרים שכתב פארקר אודותיו.
## עלילת הספר
עלילת הספר נפתחת כאשר הבלש הפרטי ספנסר, גיבורו הראשי של פארקר, נשכר על ידי ריטה פיורי, עורכת דין ובעברה תובעת מחוזית, כדי לסייע לה להגן על מרי סמית הנאשמת ברצח בעלה, הבנקאי נייתן סמית, שנמצא ירוי במיטתו. הראיות כנגד סמית רבות, בהתחשב בעובדה שהיא היורשת הבלעדית לרכושו של בעלה, בכך שהאליבי שלה מפוקפק ובעובדה כי ברשות התביעה עד הטוען כי שכרה אותו על מנת להרוג את בעלה.

## קישורים חיצוניים
* .
* דף הספר באתר כנרת זמורה ביתן.
* .
## הערות שוליים

קטגוריה:חוקרים פרטיים בדיוניים
קטגוריה:ספרות בלשית
קטגוריה:ספרי 2002
קטגוריה:ספרי זמורה ביתן
קטגוריה:ספרי רוברט ב. פארקר
קטגוריה:ספרים אמריקאיים
אחווה ואחדות

[250px|שמאל|ממוזער|, כתובת בבניין ב[מוסטר שנחרב במהלך מלחמות יוגוסלביה.]]
**אחווה ואחדות** (בסרבו-קרואטית: **Братство и јединство**, במקדונית: **Братство и единство**, בסלובנית: **bratstvo in enotnost**) הייתה סיסמה פופולרית של המפלגה הקומוניסטית של יוגוסלביה. הסיסמה עודדה את האחווה והאחדות של עמי יוגוסלביה והתנגדה לפילוג ולחלוקה. 

לאחר הפלישה ליוגוסלביה בידי מדינות הציר במלחמת העולם השנייה באפריל 1941, הכובשים שאפו ליצור שנאה בין הלאומים השונים ביוגוסלביה. המפלגה הקומוניסטית הצליחה במשימתה להפיץ את רעיון "האחווה והאחדות" של האומות והמיעוטים אתניים ביוגוסלביה, במהלך לחימתם בכובש הנאצי. הקמת הפדרציה נחשבה כהגשמת סיסמה זו.

לאחר המלחמה, הסיסמה הפכה לקו-מנחה בנוגע ליחסים אתניים בתוך המדינה החדשה. מדיניות זו בוטאה בחוקות ב-1963 וב-1974. היא הדגישה את הדומות בין הלאומים והמיעוטים, ואת התלות ההדדית ביניהם. כל אדם היה רשאי לבטא את תרבותו הייחודית, אך עודדו את האזרחים להגדיר את עצמם כחלק מהלאום ה"יוגוסלבי". על פי אבריל הרימן: .

בכל רחבי יוגוסלביה, הרבה מפעלים, בתי ספר, מקומות ציבוריים וקבוצות ספורט נהגו להיקרא "אחווה ואחדות", כמו גם הכביש המהיר שמחבר בין ליובליאנה, זאגרב, בלגרד וסקופיה ("כביש האחווה והאחדות"). מספר אנשים הורשעו בפעולות שעלולות לפגוע באחווה ובאחדות, כגון פעולות של שוביניזם, בדלנות ואירידנטה, ביניהם: אלייה איזטבגוביץ', פרניו טוג'מן וסטייפן מסיץ'.

הסיסמה "אחווה ואחדות" הייתה בשימוש בתחילת דרכה של רפובליקת סלובניה העצמאית.

## הערות שוליים

קטגוריה:מוטואים לאומיים
קטגוריה:קומוניזם: מונחים ומושגים
קטגוריה:יוגוסלביה: פוליטיקה
קטגוריה:סלובניה: פוליטיקה
גן ילדים מובנה

**גן ילדים מובנה** הוא גן ילדים בעל סדר יום קבוע ומתוכנן, הפעילות בו מותאמת לרמת ההתפתחות של הילד ומכוונת על ידי הגננת. הגננת בגן היא הדמות האחראית להנחות את הילד על מנת שיפיק את המרב לשם התפתחותו.
ה"גן המובנה" עומד בניגוד ל"גן הפתוח" או ה"גן הזורם".

## היסטורית הגן המובנה
בראשית שנות החמישים, תפקיד הגננת התמצה בהכרת הילד מתוך צפייה בו בשעת המשחק. גננות קבלו הדרכה להימנע מהתערבות במשחק, על מנת שלא לפגוע בדמיונו ובכוונותיו הפנימיות של הילד, ותפקידן הסתכם בארגון סביבת הגן כך שיאפשר את הגרויים הנדרשים לילד, לשם סקרנותו וחקרנותו, ובהמשך לצפות בו תוך הסקת מסקנות על אופיו, חשקיו ותחביביו.
בשנות החמישים המאוחרות ובמשך שנות השישים החל המפנה לאחר פרסום מחקרה של ד"ר דינה פייטלסון ובעקבותיו מאמרה בשם "גורמי הכישלון בכיתה א'". המחקר הראה על הישגים דלים ברמת הקריאה של ילדים בכיתה א'. ממצאיו של מחקר זה גרמו לחשיבה מחודשת ולהסקת מסקנות שיש לתת הכוונה לעבודה יותר מובנית בגן הילדים, על מנת להכין את הילדים כראוי לרכישת הקריאה בכיתה א'. 
במקביל התפרסם מחקר נוסף, שתועד בשם "המשחק הסוציו-דרמטי, אמצעי לקידום לימודי, חברתי וריגושי של ילדים צעירים" (1968) על ידי החוקרות ד"ר שרה סמילנסקי ושפטיה ובו נמצא כי ילדים רבים שנמנו על שכבות האוכלוסייה החלשות לא פיתחו "התנהגות משחק", וכן רבים מהם אינם מנצלים את מרב הגירויים מארגון הסביבה שנועדה לעודד משחק. 
בהשפעת ממצאי המחקרים שונתה התפיסה במערכת החינוך לעבודה יותר מכוונת הכוללת סדר יום יותר מובנה, משחקים דידקטיים, דפי עבודה לקידום מיומנויות רלוונטיות לכיתה א', והכוונה במשחק חופשי לעידוד למידה מתוך המשחק.

לפי שיטת הגן המובנה סדר היום של הילדים בגן הוא אחיד. הילדים מבצעים את אותן פעילויות בזמנים קבועים, דבר הנותן לגננת שליטה בארגון ובמשמעת הילדים.

כיום בגני החינוך המיוחד פועלים אך ורק על פי שיטת הגן המובנה, דבר המסייע לילדים לשמור על שגרה וסדר יום קבוע. 

## גן ילדים מובנה או פתוח
עד היום קיים ויכוח על מעלותיו וחסרונותיו של הגן המובנה לעומת הגן הפתוח שכולל את הדילמות על דמותו של גן הילדים בביטוי של מובנות מול פתיחות, הכוונת הגננת מול יוזמה ועצמאות של הילד, חבירה להתפתחות הילד מול החשה והאצת ההתפתחות, תוכנית המתבססת על תהליכי חשיבה ועל מבנה הפעילות מול תוכנית המתבססת על מבנה הדעת וכן גן ילדים כמכין לבית הספר מול גן ילדים כשדה נרחב לפעילות, ליוזמות, למעשים ולרעיונות.
כיום רוב הגנים הם בעל תכנון מובנה, כשבחלקם ישנה נטייה גדולה יותר לפתיחות מאחרים. מנגד, ניתן למצוא גנים מסוימים הדוגלים בשיטת ה"גן הזורם", שהוא מנוגד בהשקפתו לגן המובנה.

## קישורים חיצוניים
* רק משחק? תפקידו ומעמדו של המשחק בחינוך לגיל הרך, בשנות המדינה - סקירה באתר הסתדרות המורים

קטגוריה:גני ילדים
קטגוריה:חינוך לגיל הרך
א-דוסתור (מצרים)

**אַ-דֻּסְתוּר** (בערבית: **الدستور**, תעתיק מדויק: **אלדסתור**; תרגום מילולי: "החוקה"), ובהגייה מצרית **אַ-דּוֹסְתוּר**, הוא עיתון מצרי אופוזיציוני עצמאי, שנוסד בשנת 1995 ויוצא לאור בערבית. העיתון היה במקור שבועון היוצא ביום רביעי ולאחר מכן הוצא גם בתפוצה יומית. העורך הראשון של העיתון היה אִבראהים עיסא, אשר עזב כדי להקים את העיתון "א-תחריר".

בעת הדחת נשיא מצרים חוסני מובארכ בפברואר 2011 היה היומון "א-דוסתור" החמישי בתפוצתו במצרים, עם 45,000 קוראים ועם 85,000 עותקים לשבועון.

במרץ 2014 נהרגה כתבת העיתון מיאדה אשרף (22) יחד עם שני אנשים נוספים בעימותים בין מפגינים לכוחות הביטחון המצריים בפרוור של עין שמס.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונים בערבית
קטגוריה:מצרים: עיתונים