open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אהוד פקר

**אהוד פקר** (8 בנובמבר 1928 – 11 בדצמבר 2016) היה פסל, צייר, מוזיקאי ואמן רב תחומי בסגנון המינימליזם.

## ביוגרפיה
נולד בירושלים לנפתלי ולציפורה במשפחה מבוססת בת ארבעה ילדים. אביו, נפתלי, היה בעליה של חנות לחומרי בניין בתל אביב ובשנת 1934 הקים את מפעל "פקר פלדה". גדל בתל אביב. לפני קום המדינה, בזמן לימודיו בטכניון, שירת בההגנה. עם קום המדינה התגייס לצה"ל ושירת בחיל האוויר.
עם תום מלחמת העצמאות חזר לטכניון ובשנת 1953 קיבל תואר מהנדס בניין.
לאחר לימודיו כיהן תקופה קצרה כמנהל ב"פקר פלדה" שהייתה בבעלות משפחתו.
נקבר בבית העלמין האזרחי מנוחה נכונה כפר סבא.

## קריירה אמנותית
בנעוריו למד נגינה בכינור אצל יריב אזרחי ויוסף קמינסקי ולמד גיטרה אצל מנשה בקיש. למד רישום אצל הצייר יצחק פרנקל פרנל. בשנות ה-60 למד רישום אצל יחזקאל שטרייכמן במכון אבני. בהמשך, בשנות ה-70, למד ציור עם רפי לביא וחיים קווה, והרבה ליצור ולהציג את עבודותיו. 
אהוד פקר נמנה עם חוג תלמידיו של רפי לביא והיה בן ביתו יחד עם תמר גטר, אפרת נתן ואחרים.
אהוד פקר נמנה עם "החבורה התל אביבית המורחבת", שכללה, בין השאר, לפי ספרו של רן שחורי **Art in Israel**, את רפי לביא, יואב בר-אל, יאיר גרבוז, מיכל נאמן, תמר גטר, דידה עוז, הנרי שלזניאק, ציונה שמשי, יגאל תומרקין ומנשה קדישמן. בספר סקר שחורי את עבודתו של פקר "תרגיל עם 16 חלקים" משנת 1973 (עץ וזכוכית).
בשנות ה-90 לימד נחום טבת קורס ב"בצלאל" שנקרא "מינימל ארט בישראל, לאן נעלם אהוד פקר?"
300px|שמאל
אהוד פקר עסק ביצירותיו בצורות מתמטיות והנדסיות ובנה עבודות שבהן פירמידות משוכללות וגופים תלת־ממדיים נוספים, בשילוב של המרחב הפריזמתי והאקטואליה. יצירותיו נעות בין שני קטבים: מצד אחד הנגזרות של הצורה הבסיסית שבעיניו היא הפריזמה הנמשכת - צורת היסוד במרחב ובבעיית השלם והאינסוף, ומצד שני ההתעסקות בראלי, בקומוניקטיבי ובדוקומנטרי. 
בשנת 2014 תרם את הפסל "הגדרת הפירמידה", העשוי מעץ לבוד ומאקריליק, למוזיאון תל אביב.

אלן גינתון, אוצרת האמנות הישראלית במוזיאון תל אביב לאמנות, כתבה בקטלוג התערוכה של פקר שהוצגה במוזיאון בשנת 2014: 

אהוד פקר כתב והלחין שירים ופזמונים, ובשנים האחרונות לחייו החל בכתיבת שירה, שפורסמה בעיתון הארץ ובעיתון 77.

### תערוכות שבהן הציג
* "תערוכת חברים חדשים", בית האמנים תל אביב, 1969
* פסטיבל אמנות ישראל, 1969
* "פנים חדשות", בית האמנים תל אביב, 1971-1972
* תערוכת יחיד, גלריה צ'מרינסקי תל אביב, 1972
* "תערוכת סתיו קבוצתית", גלריה מבט תל אביב, 1972
* "אמנים ובחירתם", תערוכה קבוצתית, בית האמנים תל אביב, 1972
* תערוכה קבוצתית, מוזיאון רמת גן, 1972
* תערוכה קבוצתית, גלריה 220 תל אביב, 1973
* תערוכה קבוצתית, גלריה ישראליס תל אביב, 1973
* "פינות", תערוכה קבוצתית, גלריה בלטמן תל אביב, 1973
* "התהוות הממד השלישי", תערוכה קבוצתית, בית האמנים ירושלים, 1973
* "אביב 1974", תערוכה קבוצתית, בית האמנים ירושלים, 1974
* תערוכה קבוצתית, גלריה שרה גילת ירושלים, 1974
* תערוכה קבוצתית, גלריה שרה גילת ירושלים, 1975
* "הגדרת מצבים, בין הפשוט לנשגב", מוזיאון תל אביב לאמנות, 2014

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמנים ישראלים
קטגוריה:פסלים ישראלים
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות מנוחה נכונה כפר סבא
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1928
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2016
פרובינציית הסן-נסאו

**פרובינציית הסן-נסאו** הייתה מחוז של ממלכת פרוסיה, ולאחר מכן של המדינה החופשית פרוסיה, עד שפוצלה על ידי הנאצים בשנת 1944 לפרובינציית הסן ופרובינציית נסאו.

## היסטוריה

בשנת 1866 הצטרפו נסיכות הבוחר מהסן, דוכסות נסאו והעיר החופשית פרנקפורט לאימפריה האוסטרית במלחמת אוסטריה–פרוסיה, ובסוף המלחמה סופחו לממלכת פרוסיה, ושולבו יחד עם שטחים מהדוכסות הגדולה של הסן ליצירת פרובינציית הסן-נסאו.

לאחר סיום מלחמת העולם הראשונה נכללה הפרובינציה במדינה החופשית פרוסיה, ובשנת 1929 צורפה לפרובינציה המדינה החופשית ולדק-פירמונט.

בשנת 1944 פוצלה הפרובינציה לפרובינציית הסן ולפרובינציית נסאו. לאחר מלחמת העולם השנייה נכללו שטחי הפרובינציה בשטח הכיבוש האמריקאי, כחלק מהסן הגדולה, ובשנת 1946 נכללו במדינת הסן בגרמניה המערבית.

## קישורים חיצוניים

הסן
הסן-נסאו
הסן-נסאו
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהתפרקו ב-1944
מינסק מזובייצקי

**מינסק מזובייצקי** (בפולנית: ; נודעה בעבר בשם **נובומינסק**, בפולנית: **Nowomińsk**) היא עיר מחוז בפרובינציית מזוביה שבפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

## תולדות היישוב
היישוב נזכר לראשונה במאה ה-14, ובשנת 1421 הוענקו לו זכויות עיר.

בחלוקת פולין בשנת 1795 נכללה העיר בתחום האימפריה האוסטרו-הונגרית, ובשנת 1815 נכללה בשטח פולין הקונגרסאית. בשנת 1866 חוברה העיר למסילת הברזל.

היישוב מהווה מרכז של נפה שכוללת 13 מועצות אזוריות: מינסק מזובייצקי, סולייובק, חלינוב, מרוזי, דבה ויליקיה, צ'גלוב, שייניצה, סטניסלאבוב, קאלושין, דוברה, לאטוביץ' ויאקובוב.

## יהודי מינסק מזובייצקי
ממוזער|בית הקברות היהודי במינסק מזובייצקי.
בין מלחמות העולם נמנו בעיר כ-4,000 יהודים, קרוב למחצית תושביה, והתקיימה בה פעילות של המפלגות היהודיות השונות.

### במלחמת העולם השנייה
ב-13 בספטמבר 1939 נכבשה העיר בידי הגרמנים, ואלו החלו בביצוע מעשי שוד והתעללות ביהודיה, תוך חטיפתם לעבודות כפייה. בתקופה הראשונה לכיבוש נמלטו מהעיר יהודים רבים מזרחה אל ברית המועצות, ובמקביל הגיעו אליה פליטים יהודים ממערב פולין.

ב-25 באוקטובר 1940 רוכזו 5,246 יהודי העיר בגטו מינסק מזובייצקי קטן שהוקם בשטח עירוני הרוס בה, בו צוו לענוד סימן היכר. בגטו פשטו עד מהרה מגפות, והחלה להתארגן בו מחתרת יהודית, בראשות אשר גרבובניק (Grabovnik).

ב-21 באוגוסט 1942 פשטו על הגטו שבעיר שוטרים גרמנים, פולנים, ליטאים, לטבים ואוקראינים, ושילחו כ-3,500 מיושביו למחנה ההשמדה טרבלינקה, תוך רצח כ-1,000 יהודים נוספים במהלך האקציה, והוצאה להורג של חברי היודנרט המקומי. 13 מיושבי הגטו שהצליחו להימלט ליערות הסביבה הקימו שם קבוצה פרזטיזנית.

כ-370 יהודים שהושארו בעיר לעבודות כפייה נכלאו בבניין מגודר, אליו הובאו בהמשך יהודים נוספים. חלק מהיהודים הועברו לדוברה. בסלקציה שערכו הגרמנים במקום בסוף נובמבר 1942 העבירו כ-100 יהודים לקאלושין, ורצחו 218 יהודים בבית העלמין היהודי המקומי. כ-300 היהודים שנותרו במבנה נרצחו ב-10 בינואר 1943, תוך שגילו התנגדות לגרמנים. 104 יהודים שהושארו במפעל בעיר נרצחו ב-5 ביוני 1943.

## אישים
* הסופרת וניצולת השואה אירית ר. קופר היא ילידת העיר.
* הסופר לייב רוכמן ואשתו אסתר ילידי העיר ו"בדמייך חיי", היומן שכתב בזמן השואה, נכתב בה ובסביבתה.

## לקריאה נוספת
* מ. צאנין, **מינסק, קאלושין** בתוך: **תל עולם: מסע על פני מאה קהילות נחרבות**, תל אביב: המנורה, 1962. עמ' 198–202 (תיאור החורבן ותיאור של המקום מיד לאחר מלחמת העולם השנייה ומבט האוכלוסייה המקומית על חיסול היהודים והשימוש בשללם)

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:מזוביה: ערים
קטגוריה:מזוביה: עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות בפולין
קטגוריה:אתרי מרידות יהודים בשואה
מרוזי

**מרוזי** (בפולנית: **Mrozy**) היא עיירה במחוז מינסק מזובייצקי שבפרובינציית מזוביה בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-300 יהודים, רוב תושביה, ופעלו בה ישיבה ומפלגות ותנועות נוער ציוניות.

ב-12 בספטמבר 1939 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, לאחר שבהפצצתה נהרגו 32 יהודים. מיד עם כניסתם, גייסו הגרמנים את יהודי העיירה לעבודות כפייה, תוך ביצוע מעשי שוד ורצח בהם, בשיתוף פולנים מקומיים.

בקיץ 1940 רוכזו כ-1,000 יהודי העיירה הנותרים ויהודי כפרי הסביבה בגטו שהוקם ביישוב. בספטמבר 1942 שילחו הגרמנים את כל יושבי הגטו למחנה ההשמדה טרבלינקה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:גטאות בפולין
קטגוריה:מזוביה: יישובים
קטגוריה:מזוביה: עיירות יהודיות
לוקיב

**לוקיב** (באוקראינית: **Луків**; בפולנית: **Maciejów**, **מצ'יוב**) היא עיירה במחוז ווהלין שבמערב אוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

## תולדות היישוב
היישוב נזכר לראשונה בשנת 1537, תחת השם מצ'יוב, ובשנת 1577 הוענקו לו זכויות עיר. לאחר מלחמת העולם הראשונה נכלל היישוב בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.

## יהודי היישוב
בין רבני העיר היו: רבי מנחם מאניש מרגליות, בנו של רבי חיים מרדכי מרגליות מחבר הספר "שערי תשובה" וחתנו של רבי יעקב אריה שפירא הרבי מקובלה; ובנו רבי אפרים מרגליות, חתנו של רבי אברהם מטריסק. משנת תרנ"ג עד תרצ"ז כיהן רבי שלום שכנא צ'רניאק מחבר הספרים "חיים וברכה" ו"משמרת שלום". לאחר פטירתו כיהנו בנו רבי יוסף צ'רניאק וחתנו ר' יוסף לשצבר. שניהם נספו בשואה. מרבית יהודי העיר השתייכו לתנועת החסידות בעיקר מחצרות טריסק, סטולין, נישכיז וסטפין.

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-2,200 יהודים, כשלושה רבעים מתושביה, ופעלו בה בית ספר עברי ותנועות נוער ציוניות. פעילות זו נאסרה עם כיבוש האזור בידי הסובייטים בספטמבר 1939.

ב-24 ביוני 1941, בתחילת מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו החלו בביצוע מעשי שוד ביהודיה. בהמשך, נרצחו כ-150 צעירים יהודים מהעיירה, ובסוף השנה נרצחה קבוצת נשים יהודיות בעיירה. בד בבד רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה. בתחילת קיץ 1942 רצחו הגרמנים כ-200 גברים יהודים נוספים מהגטו.

בספטמבר 1942 נרצחו כל יושבי הגטו הנותרים, בעיקר נשים, קשישים וילדים, בבורות ירי.

## קישורים חיצוניים

* 
*מצ'יוב באתר איגוד יוצאי ווהלין בישראל.
* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:בורות ירי בשואה
קטגוריה:גטאות באוקראינה
קטגוריה:מחוז ווהלין: יישובים
קטגוריה:מחוז ווהלין: עיירות יהודיות
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
מרינה הורקה

**מרינה הורקה** (בבלארוסית: **Мар’іна Горка**, ברוסית: **Марьина Горка**, מרינה גורקה) היא עיר קטנה במחוז מינסק שבבלארוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

## תולדות היישוב
היישוב נזכר לראשונה במאה ה-16, עת היה בבעלות משפחות אצולה פולניות. בחלוקת פולין השנייה בשנת 1793 נכלל היישוב בתחום האימפריה הרוסית. בשנת 1938 הוענקו ליישוב זכויות עיר.

## יהודי מרינה הורקה
טרם פרוץ מלחמת העולם השנייה נמנו ביישוב כ-800 יהודים. ב-1 ביולי 1941 נכבש היישוב בידי הגרמנים, ואלו הטילו על יהודיו גזירות שונות, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב, ובספטמבר ריכזו את יהודי היישוב בגטו.

ב-28 בספטמבר 1941 נרצחו כ-1,000 יהודי היישוב וסביבתו כשלושה ק"מ ממנו.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:גטאות בבלארוס
קטגוריה:מחוז מינסק: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות בבלארוס
אשר אנשיל כץ (וויען)

הרב **אשר אנשיל כץ** (נולד 1948) הוא רבה של קהילת וויען בברוקלין וראש הישיבה של הקהילה.

## ביוגרפיה
נולד לרב יהושע כץ, רבה של סומבטהלי, ולחנה בת הרב חיים יהודה דייטש. נקרא על שם סבו הרב אשר אנשיל כץ רבה של סארדעהאלי. לאחר נישואיו מונה על ידי אביו לראש המתיבתא בישיבת סומבטהלי. לאחר פטירת אביו מילא את מקומו ברבנות בית הכנסת סומבטהלי בוויליאמסבורג. לאחר פטירת הרב עזריאל יהודה ליבוביץ, רבה של קהילת וויען, נקרא למלא את מקומו. הוא עשה מהפך בקהילה, ושינה את דרכה מקהילה בנוסח אשכנז לקהילה חסידית. בשנת תשס"ח הוא שינה את נוסח התפילה מאשכנז לספרד, והחל לערוך טישים ולנהוג בגינוני אדמו"רות. חלק מהדור המבוגר בקהילה התנגד לשינויים אלו, אך מרבית הדור הצעיר עמד לצידו. נחשב לפוסק נייטרלי ומקובל בקרב כל החוגים.

## ספריו
*"שמן ראש" על התורה ומועדי השנה
*"נחל הברית" על הלכות מילה
*"אוצר השבת" על הלכות שבת

## משפחתו
הרב אשר אנשיל נשוי לפערל, בת הרב משה מרדכי פולאק שכיהן בתפקיד אב"ד קהילת וואדקערט. ילדיהם הם:
*גיטל, אשת הרב אהרן ישעיה, ראש כולל עדת יראים ובנו של הרב משה סג"ל רוזנר, רב קהילת פאפה במונסי.
*הרב יואל משה מרדכי, נשוי למחלה בת הרב מנדל הגר האדמו"ר ממרכז חסידי ויז'ניץ. מכהן כרב הקהילה בוויליאמסבורג.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:משפחת הכהן שוורץ
קטגוריה:רבנים חרדים אמריקאים
מרקינה

**מרקינה** (בליטאית: **Merkinė**; בפולנית: **Merecz**; ביידיש: **מערעטש**) היא עיירה במחוז אליטא שבדרום ליטא, בסמוך למפגש הנהרות מרקיס (Merkys) וניימן, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

## תולדות היישוב
היישוב וטירת העץ שבו נזכרים לראשונה בשנת 1359, וטירה זו סייעה להגן על היישוב מפני פשיטות המסדר הטבטוני. בשנת 1569 הוענקו ליישוב זכויות עיר, כחלק מהאיחוד הפולני-ליטאי.

## יהודי היישוב
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-1,400 יהודים, כשני שלישים מתושביה, ופעלו בה בתי ספר עבריים מרשתות תרבות ויבנה, וכן מפלגות ותנועות נוער ציוניות. עם סיפוח ליטא לברית המועצות בקיץ 1940 נאסרה פעילות זו.

ב-22 ביוני 1941, תחילת מבצע ברברוסה, נכנסו הגרמנים לעיירה לאחר הפגזתה, והתירו לליטאים המקומיים לערוך פוגרום ביהודי היישוב, תוך ירי בחלק מהיהודים, והטבעת חלקם בנהר נימן.

בהמשך, רוכזו יהודי העיירה בגטו קטן ומוקף גדר תיל, שהוקם סביב בית הכנסת המקומי, ואשר נשמר בידי הליטאים. יהודי הגטו הועסקו בעבודות כפייה, אשר מעת לעת נרצחו בהן עובדים.

ב-10 בספטמבר 1941 פשטו על הגטו שבעיירה שוטרים ליטאים, והובילו את כל יושביו עירומים לבורות ירי בסמוך לבית העלמין היהודי המקומי. לפי דו"ח יגר, נרצחו באקציה זו 223 גברים יהודים, 355 נשים יהודיות ו-276 ילדים יהודים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:ליטא: ערים
קטגוריה:בורות ירי בשואה
קטגוריה:ליטא: עיירות יהודיות
קטגוריה:שואת יהודי ליטא
קטגוריה:מחוז אליטא
Crazy Little Thing

**Crazy Little Thing** (הידוע גם כ-**The Perfect You**) הוא סרט קומדיה רומנטית עצמאי שיצא בשנת 2002 ונכתב והופק על ידי מת'יו מילר. בסרט מככבים כריס אייגמן וג'ני מקארתי.

לאחר ההתקפות ב־11 בספטמבר נותרו צילומי מרכז הסחר העולמי בסרט.

## שחקנים
*כריס אייגמן בתור ג'ימי
*ג'ני מקארתי בתור ויטני אן ברנסליי השלישית
*דראע דה מטיו בתור די, השכן של ויטני
*פול דולי בתור אביו של ג'ימי
*ג'ון סטמברג בתור אדי אושינסקי
*אלאנה אובך בתור ונדי
*אוברי דולר בתור ג'ינה וונסולה
*יואלה קרטר בתור קייט
*בריאן אנטוני בתור פיל

## עלילה
עלילת הסרט מתמקדת בסופר השאפתן וולט (מגולם על ידי כריס אייגמן) אשר מתקשה להתגבר על מערכת יחסים שהייתה לו בעבר. וולט פוגש בהמשך את לני (ג'ני מקארתי) בבית קפה מקומי, המאורסת לאדם עשיר בשם הווארד, אשר עומד לקבל ירושה גדולה.

למרות המחויבות של לני להווארד, וולט בוחר להמשיך לחזר אחריה ולנסות לשכנע אותה שהוא הגבר המושלם עבורה. ככל שהם מבלים יותר זמן ביחד, הם יוצרים קשר רגשי הדוק ועמוק. עם זאת, חוסר הביטחון של וולט והפחד ממחויבות גורמים לו לחבל במערכת היחסים ביניהם. בינתיים, משפחתו של הווארד מנסה בחשאי להכפיש את לני על מנת לגרום להווארד להיפרד מלני. במקביל, לני מתמודדת עם הספקות והדאגות שלה לגבי האפשרות שהיא תתחתן עם הווארד.

בסופו של דבר, וולט חייב להתגבר על פחדיו וחוסר הביטחון שלו על מנת לכבוש את ליבה של לני.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 2002
קטגוריה:סרטים עצמאיים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
מרקושוב

**מרקושוב** (בפולנית: **Markuszów**) הוא כפר במחוז פולאווי שבפרובינציית לובלין בפולין, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

## תולדות היישוב
היישוב נזכר לראשונה בשנת 1317, ובשנת 1330 הוענקו לו זכויות עיר, שחודשו והורחבו במאות ה-16 וה-17. בעקבות מרד ינואר ניטל מהיישוב מעמדו העירוני.

## יהודי מרקושוב
התיעוד הראשון לישיבת יהודים ביישוב הוא מהמאה ה-17, ובשנת 1681 קיבלו היתר לבניית בית כנסת ביישוב.

בעיר פעלו האדמו"רים רבי אברהם משה ויינטרוב ובנו רבי יהושע עוזיאל.

בין מלחמות העולם נמנו ביישוב למעלה מ-1,000 יהודים, רוב תושביו, והתקיימה בו פעילות של המפלגות הציוניות ושל אגודת ישראל. בעיירה פעלה קבוצה של חסידות מרקישוב.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הגיעו ליישוב מאות פליטים יהודים. ב-11 בספטמבר 1939 נכבש הכפר בידי הגרמנים, ואלו הטילו על יהודיו גזירות שונות, ובהן גיוס לעבודות כפייה.

במאי 1941 רוכזו יהודי הכפר בגטו שהוקם בו, אליו הגיעו פליטים יהודים נוספים, ואשר כעבור מספר שבועות ננעלו שעריו. באפריל 1942 גורשו מהגטו כ-500 קשישים וחולים יהודים למחנה ההשמדה סוביבור. במקביל הועברו לגטו שבכפר יהודים שגורשו מסלובקיה, ומספר יושביו הגיע לכ-1,500 איש. ב-9 במאי 1942 שולחו כל יושבי הגטו לסוביבור, תוך רצח חולים וקשישים בשעת האקציה.

כחמישים צעירים יהודים מהכפר שהצליחו להימלט ליערות הסביבה הקימו יחידות פרטיזנים שפעלו באזור היישוב.

## הנצחה
*בבית העלמין בחולון יש את אנדרטת הזיכרון לקורבנות העיירה
*קיים ספר מתורגם "חורבנה וגבורתה של העיירה מרקושוב" שנכתב במקור ביידיש על ידי בני העיירה ששרדו

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:לובלין (פרובינציה): יישובים
קטגוריה:לובלין (פרובינציה): עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות בפולין
קטגוריה:אתרי מרידות יהודים בשואה
הארמייה ה-17 (האימפריה היפנית)

ממוזער|ימין
**הארמייה ה-17** (ביפנית: 第17軍 *Dai-jū nana gun*) הייתה ארמייה בצבא היפני הקיסרי שפעלה במלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
הארמייה ה-17 הוקמה ב-18 במאי 1942, תחת הארמייה האזורית השמינית, ובמסגרת קבוצת הארמיות של חיל המשלוח הדרומי היפני, במטרה להדוף את נחיתות בעלות הברית באיי שלמה. הארמייה, שמפקדתה שכנה ברבאול שבבריטניה החדשה, נלחמה בגינאה החדשה, בגוודלקנל, ובשאר איי שלמה, במסגרת המערכה באסיה ובאוקיינוס השקט.

לאחר שהפיקוד על הארמייה האזורית השמינית נמסר לגנרל היטושי איממורה, הצטמצם תחום פעילותה של הארמייה ה-17 לאיי שלמה בלבד, ובעיקר לבוגנוויל. במערכה בבוגנוויל נותקה הארמייה מן העולם החיצון, לא קיבלה עוד אספקה ותגבורות, וחייליה נאלצו לקיים את עצמם ולהסתתר במערות באי עד תום המלחמה. 

## מפקדים
*לוטננט גנרל הארוקיצ'י היאקוטאקה (18 במאי 1942 - 1 באפריל 1945)
* לוטננט גנרל מסטאנה קאנדה (1 באפריל 1945 - 15 באוגוסט 1945)

## קישורים חיצוניים

History of Imperial General Headquarters Army Section (Revised Edition), HyperWar Foundation.


קטגוריה:יחידות צבא יפניות במלחמת העולם השנייה
אדם גרגורי

**אדם גרגורי** (באנגלית: **Adam Gregory**; נולד ב-28 בדצמבר 1987) הוא שחקן ודוגמן אמריקאי. הוא מוכר בעיקר בשל תפקידו בתור טיי קולינס בסדרת הנעורים "90210" (2008–2009) ובזכות הופעתו בתור תומאס פורסטר (אנ') באופרת הסבון "היפים והאמיצים" (2010–2014).

## ביוגרפיה
גרגורי נולד בסינסינטי, אוהיו, הצעיר מתוך שלושה בנים. אחיו הבכור, שאנון, הוא טייס והשני, סקוט, הוא חייל בצי ארצות הברית. לאחר שסיים את לימודיו בתיכון אוק הילס (אנ') ב-2006, הוא התקבל לאוניברסיטת צפון קנטקי (אנ') אך נשר מהלימודים כדי לקדם את קריירת המשחק שלו. גרגורי דגמן בעבר ל"נו מודלס".

## קריירה
בשנת 2008 לוהק לתפקיד חוזר של טיי קולינס לסדרת הנעורים "90210", דמות אשר גילם במשך עשרה פרקים. באותה שנה התארח בסדרות "ג'ורדן וזהו" ו-"המכשפים מווייברלי פלייס".

בשנת 2009 שיחק בסרט הקומדיה "שוב בן 17" בכיכובו של זאק אפרון, שיחק את דרו בסרט "האנה מונטנה: הסרט", המהווה עיבוד קולנועי לסדרת הטלוויזיה "האנה מונטנה" בכיכובה של מיילי סיירוס, וכן, השתתף כחבר לשעבר של אשלי טיסדייל בוידאו קליפ לשירה "It's Alright, It's OK", הכלול באלבומה השני.

באוגוסט 2010 לוהק לדמותו של תומאס פורסטר באופרת הסבון הפופולרית "היפים והאמיצים", המשודרת בערוץ CBS, ולקח את התפקיד מדרו טיילר בל. הוא שיחק בתוכנית במשך כ-3 שנים עד שדמותו הוסרה מהתכנית ב-2013.

בשנת 2014 גילם את אחת הדמויות הראשיות בסרט המלחמה "*Saints and Soldiers: The Void*" בתור רב"ט קארי סימס. בשנת 2016 הוא גילם כוכב ריאליטי שמואשם בתקיפה מינית בסדרת הטלוויזיה "חוק וסדר: מדור מיוחד" בפרק "Assaulting Reality".

## חיים אישיים
בספטמבר 2009 החל לצאת עם הדוגמנית שרידן ספארי, אותה הכיר כאשר למדו יחד בתיכון. השניים נישאו ב-26 בפברואר 2010. בנם הראשון, אדם קאנון, נולד ב-8 בפברואר 2013. ב-16 ביוני 2016, נולד בנם השני.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:דוגמנים אמריקאים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1987
מוגיילניצה

**מוגיילניצה** (בפולנית: **Mogielnica**; ביידיש: **מאגלניצא**, מוגלניצה) היא עיירה במחוז גרוייץ שבפרובינציית מזוביה בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

## תולדות היישוב

מוגיילניצה נזכרת לראשונה בשנת 1249, ובשנת 1317 הוענקו לה זכויות עיר. בחלוקת פולין השלישית נכללה העיירה בתחום פרוסיה, ובשנת 1815 נכללה בשטח פולין הקונגרסאית.

בשנת 1869, בעקבות מרד ינואר, ניטלו מהיישוב זכויותיו העירוניות, ואלה הושבו לו בשנת 1919 תחת שלטון הרפובליקה הפולנית השנייה.

## יהודי מוגיילניצה
בעיר פעל רבי חיים מאיר יחיאל שפירא, המפורסם בכינויו "השרף ממוגלינצא", מחשובי אדמו"רי פולין בתקופתו. אחריו כיהן באדמו"רות בעיר בנו רבי אברהם יהושע השל שפירא (–כ"ו בסיון תרל"ח, 1878) ואחריו בנו רבי אבי עזרא זעליג.

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-2,700 יהודים, רוב תושביה, והתקיימה בה פעילות ציונית.

ב-8 בספטמבר 1939 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו החלו בביצוע מעשי התעללות והשפלה ביהודיה, תוך שריפת בית הכנסת העתיק בעיירה, והסבת בית המדרש המקומי לאורוות סוסים.

כ-4,000 יהודי העיירה, ובהם כ-1,500 פליטים מלודז', רוכזו בגטו שהוקם בה, בו פרצה מגפת טיפוס הבהרות. בינואר 1941 הובאו לגטו שבעיירה יהודים נוספים מהסביבה.

בסוף פברואר 1941 גורשו יהודי גטו מוגיילניצה לגטו ורשה. מספר יהודים מהגטו שניסו להסתתר בסביבת העיירה נתפסו, ונרצחו במקום.

## לקריאה נוספת
*ישראל זונדר (עורך), **ספר יזכור מוגיילניצה-בלנדוב**, בהוצאת ארגון יוצאי מוגלניצה ובלנדוב בישראל, תל אביב, 1972

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:מזוביה: יישובים
קטגוריה:מזוביה: עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות בפולין
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-13
הגלימה האמצעית

ממוזער|מבנה דופן העורק
**הַגְּלִימָה הָאֶמְצָעִית** (TA: tunica media) היא השכבה האמצעית בדופן של כלי דם. שכבה זו נמצאת בין הגלימה הפנימית לבין הגלימה החיצונית.

## עורקים
הגלימה האמצעית בעורק עשויה מתאי שריר חלק ומרקמה אלסטית. היא נבדלת מהגלימה הפנימית בצבעה וסידור הסיבים הרוחבי שבה. שכבה זו היא המעניקה לעורק את עובי דופנו.

בעורקים הגדולים ביותר, כגון אבי העורקים או גזע הזרוע והראש, כמות הרקמה האלסטית ניכרת מאוד. בכלי דם אלה נמצאו בגלימה האמצעית גם מעט אגודות עם רקמת חיבור לבנה. תאי סיבי השריר מסודרים ב-5–7 שכבות של שריר חלק מעגלי ואורכי. אורכם 50 מיקרון, והם כוללים גרעינים מובחנים בעלי צורה מוארכת ומעט מעוקלת.

בעורקים הגדולים, כמו עורק הכסל המשותף, עורק הירך והעורק התרדמני, מתאחדים הסיבים האלסטיים על מנת ליצור רדידים לסירוגין בין שכבות סיבי השריר. רדידים אלה מאוחדים אחד אל השני באמצעות סיבים אלסטיים העוברים בין אגודות השרירים ומחוברים אל הקרום המנוקב (fenestrated) של הגלימה הפנימית.

בעורקים הקטנים הגלימה הפנימית כוללת בעיקר סיבי שריר פשוטים באגודות דקות המסודרות כרדידים ונפרשות בצורה מעגלית סביב כלי הדם. מספר הרדידים אלה משתנה כתלות בגודל העורק, כך שבעורקים הקטנים ביותר יש רדיד אחד בלבד.

## ורידים
ממוזער|שכבות הווריד
הגלימה האמצעית בווריד מורכבת משכבה עבה של רקמת חיבור עם סיבים אלסטיים, המעורבים, בוורידים מסוימים, עם שכבה רוחבית של רקמת שריר. היסוד הסיבי הלבן נמצא בעודף ניכר, ושיעורם של הסיבים האלסטיים קטן במידה רבה לעומת שיעורם בעורקים.

## ראו גם
* ניוון ציסטי של הגלימה האמצעית

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מערכת ההובלה
קטגוריה:היסטולוגיה
ליאור צורף

**ליאור צורף** (נולד ב-29 ביולי 1970) הוא חוקר חוכמת ההמונים, מרצה, יועץ ומחבר הספר "המוח המשותף", שיצא לאור בחמש שפות.

## ביוגרפיה
ליאור צורף נולד ברמת גן ולמד באורט גבעתיים במגמת מחשבים. בצה"ל שירת כתוכניתן בחיל המודיעין בשנים 1989–1992. במהלך תקופה זאת זכה בפרס קשר"ר לחשיבה יוצרת, עבור תוכנה שפיתח. למד בפקולטה למדעי המחשב, הטכניון וקיבל בה תואר ראשון בהנדסת מערכות מידע (1997), ותואר שני בהנדסת ניהול מידע (2007).

בשנים 1996–2010 עבד במיקרוסופט ישראל בתפקידים: מנהל תקשורת שיווקית, מנהל שיווק דיגיטלי, ותפקידו האחרון – סמנכ"ל שיווק חטיבת האונליין בחברה.

בשנת 2010 פרש צורף ממיקרוסופט והחל בלימודי דוקטורט בבית הספר לחינוך של אוניברסיטת בר-אילן. במחקרו פיתח מודל לפיתוח אישי והכוונה מקצועית באמצעות חוכמת ההמונים ברשתות החברתיות. ביוני 2017 הוענק לו תואר דוקטור.

בשנת 2012 הרצה בכנס TED העולמי בלונג ביץ' קליפורניה. צורף הכין את ההרצאה בהתייעצות עם אלפי חבריו ברשתות החברתיות השונות.

צורף מרבה להרצות בארץ ובעולם. בין הגופים שהרצה בהם: פורום המטה הכללי, דירקטוריונים של הגופים הגדולים במשק, גופים ביטחוניים, הבית הלבן, אוניברסיטת קולומביה, Media Club MIT וגוגל. הוא עוסק בייעוץ, במסגרתו הוא מלווה ארגונים המעוניינים להפוך את חכמת ההמונים לכלי אסטרטגי ליצירת חדשנות או קבלת תובנות מעובדי החברה או מלקוחותיה.

הוא מרצה בפקולטה למנהל עסקים במכללה למינהל (2015-2010), חבר בוועד המנהל של עמותת "עיגול לטובה", ותורם 20% מזמנו להרצאות בהתנדבות בבתי ספר ובעמותות.

צורף נשוי לעיתונאית איילה צורף ואב לשלושה ילדים.

## המוח המשותף – לשדרג את החיים באמצעות חוכמת ההמונים
הוצאת הספרים האמריקאית "פינגווין רנדום האוס" הוציאה את ספרו "mindsharing" בנובמבר 2014.

בספר הוא מתאר טכניקה בשם "שיתוף חשיבה", שבאמצעותה ניתן להשתמש בפלטפורמות של רשתות חברתיות לקבלת החלטות בנושאים שונים בחיים.
הספר מסביר כיצד במקום לחשוב לבד, ניתן לפנות להמוני אנשים ברשתות החברתיות ולהיעזר בהם; זאת על ידי הצגת שאלות, ניתוח תגובות וקבלת החלטות המבוססות על התבונה הקולקטיבית של ההמון.

צורף סוקר תחומים שונים בהם ניתן להיעזר בחוכמת ההמונים: מציאת עבודה, התקדמות בקריירה, מציאת אהבה, זוגיות, שיפור הבריאות, הורות והגשמת חלומות.

הספר נכתב באמצעות חוכמת ההמונים בתהליך שיתופי ביחד עם אלפי חבריו ברשתות השונות, צורף קיבל את עצותיהם בנוגע לטקסט, שם הספר, עיצוב העטיפה. גם מחיר הספר הוא הממוצע של ההצעות שקיבל מחבריו.

המהדורה האנגלית של הספר הושקה בנובמבר 2014 בשם Mindsharing. הספר תורגם וראה אור בהולנדית, קוריאנית, מנדרינית ובאוגוסט 2015 בעברית בשם "המוח המשותף", בהוצאה כנרת זמורה ביתן.

## קישורים חיצוניים

* 

**הרצאות מצולמות**
*  
* 
* 
* 
* 
* 

**כתבות שונות**
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* נתן הלר, "האזן ולמד", בעיתון הניו יורקר, 9 ביולי 2012 

**אודות ספרו**
* ביקורת על הספר, באתר kirkusreviews 
* ביקורת על הספר, באתר bookverdict  

קטגוריה:עובדי מיקרוסופט
קטגוריה:רטוריקנים ונואמים ישראלים
קטגוריה:חוקרי תקשורת המונים ישראלים
קטגוריה:בוגרי אורט טכניקום
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
מורובנייה קורילובצי

**מורובנייה קורילובצי** (באוקראינית: **Муровані Курилівці** (מורובני קוריליבצי); בפולנית: **Murowane Kuryłowce** (מורובנה קורילובצה); ברוסית: **Мурованые Куриловцы**) היא עיירה במחוז ויניצה שבאוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

## תולדות היישוב
היישוב נזכר לראשונה בשנת 1453, והשתייך למשפחות אצולה פולניות. בחלוקת פולין השנייה בשנת 1793 נכלל היישוב בתחום האימפריה הרוסית.

## יהודי מורובנייה קורילובצי
בתחילת המאה ה-20 חיו בעיירה כ-1,400 יהודים, כשליש מתושביה. בשנת 1917 נערך בעיירה פוגרום, שבעקבותיו עזבו את העיירה יהודים רבים. בתקופה הסובייטית פעלו בעיירה מועצה יהודית ממלכתית ובית ספר יידי.

ב-17 ביולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו העבירו את השליטה בה באופן זמני לידי ההונגרים, אשר גייסו את יהודי המקום לעבודות כפייה. עם חזרת הגרמנים ליישוב בסתיו 1941 הטילו על יהודיו תשלומי כופר, וריכזו אותם בגטו שהוקם ברובע מוזנח בעיירה. בקיץ 1942 הועברו לגטו שבעיירה מאות יהודים נוספים מכפרי הסביבה ומסניטקיב.

ב-20 באוגוסט 1942 פשטו על הגטו שבעיירה שוטרים גרמנים ואוקראינים, ולאחר סלקציה, רצחו כ-2,300 מיושביו. בסוף אוקטובר 1942 נרצחו יושביו האחרונים של הגטו בסמוך לכפר פופוב. יהודים בודדים שהוחזקו אצל מעבידים גרמנים בעיירה נרצחו בסמוך לנסיגת הגרמנים מהאזור, במרץ 1944.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:גטאות באוקראינה
קטגוריה:מחוז ויניצה: יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות באוקראינה
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-15
פרנסיס וסט

**פרנסיס ג'. "בינג" וסט** (באנגלית: **Francis J. "Bing" West**; נולד ב-2 במאי 1940) הוא סופר אמריקאי.

## חייו
וסט נולד ב-2 במאי 1940, בבוסטון וגדל במסצ'וסטס. בשנת 1966 התגייס וסט לחיל הנחתים. הוא עבר הכשרה כלוחם בחיל הרגלים והוסמך כקצין בדרגת סג"ם ולחם במלחמת וייטנאם. הוא שימש כמפקד מחלקת מרגמות בגדוד הנחתים ה-2 ברגימנט ה-9 של החיל. בהמשך שירת בסיירת חיל הנחתים. וסט הוא בוגר האוניברסיטאות ג'ורג'טאון ופרינסטון ושימש עוזרו של מזכיר ההגנה לענייני ביטחון בינלאומי בממשל הנשיא רונלד רייגן. לאחר מכן הפך לסופר. ספריו עסקו בלחימת הכוחות המזוינים האמריקנים מאז וייטנאם. בין היתר נלווה לכוחות הנחתים במלחמת עיראק.

ספרו של וסט "ללא תהילה" תורגם לעברית ויצא לאור ב-2009 בהוצאת משרד הביטחון. בשנת 2022 תורגם לעברית הספר שכתב עם ג'יימס מאטיס "אות קריאה 'כאוס'".

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מסצ'וסטס
קטגוריה:בוסטון: אישים
קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ג'ורג'טאון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:קצינים וחוגרים בחיל הנחתים של ארצות הברית
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת וייטנאם
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1940
עילי ראונר

**עילי ראונר** (נולד ב-3 במרץ 1979) הוא סופר, מתרגם, מורה וחוקר ספרות ישראלי.

## ביוגרפיה
ראונר נולד וגדל בקיבוץ יקום. בשנים 2001–2008 התגורר בפריז שם למד ספרות צרפתית. את לימודי הדוקטורט השלים בשנת 2012 באוניברסיטת פריז VII ובתוכנית ללימודי תרבות ופרשנות באוניברסיטת בר-אילן, בהנחייתן של ז'וליה קריסטבה ורחל אלבק-גדרון. עבודת הדוקטורט שלו עוסקת בספרות ותיאוריה צרפתית במאה העשרים, הוא מלמד באוניברסיטת תל אביב במסגרת החוג ללימודי תרבות צרפת. חתן פרס היצירה לסופרים עבריים לשנת תשע"ב (2022).

ראונר הוא בן זוגה לשעבר של הסופרת והחוקרת לילך נתנאל ולהם שתי בנות.

## יצירתו

ראונר תרגם מצרפתית לעברית חלק מכתביהם של פול ואלרי, ז'יל דלז, לואי פרדינאן סלין, מרגריט דיראס, מוריס מטרלינק ואחרים, ותרגומיו אלה התפרסמו בכתבי עת כגון "מטעם" ו"אות" ובעיתון "הארץ".

בשנת 2001 סיפור פרי עטו זכה בתחרות הסיפור הקצר של "הארץ".

ספר הביכורים שלו בפרוזה, **עריק**, יצא לאור בשנת 2015 בהוצאת ידיעות ספרים, זכה לשבחי הביקורת, נמנה עם חמשת המועמדים הסופיים לפרס ספיר לשנת 2015, וזיכה את ההוצאה ואת ראונר בפרס שרת התרבות לספר ביכורים.

ספרו "*[https://www.nebraskapress.unl.edu/nebraska/9780803245853/ The Event: Literature and Theory]*", המבוסס על הדיסרטציה שלו, יצא לאור בשנת 2015 בהוצאת אוניברסיטת נברסקה.

בשנת 2016, ראתה אור נובלה פרי עטו, **ילדה וכלי קשת**, בהוצאת אבן חושן.

בשנת 2017, תרגם עם לילך נתנאל את **העשב,** מאת קלוד סימון, בהוצאת עם עובד

ביולי 2019 ראה אור הרומן פרי עטו, **בשבח המלחמה**, בהוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר.

2022, ראה אור קובץ הסיפורים, **השחקן וסיפורים אחרים**, בהוצאת פרדס, סדרת גומחה. 

## קישורים חיצוניים

* כתבי עילי ראונר בפרויקט בן יהודה.

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* מיכאל גינזבורג, עילי ראונר: “סופר לא נשאר נקי, הוא רוחץ בדמים”, "יקום תרבות", 13 בינואר 2016

**מכּתביו**:
* 
* '''סגנון''', מאמר, '''מפתח''' כתב עת לקסיקלי למחשבה פוליטית, גיליון 4, 2011, עמ' 121-142
* 
* 
* מסה וביקורת – על הכתיבה המסאית של מיכל בן-נפתלי, **תיאוריה וביקורת**, גיליון 45, מכון ון ליר, חורף 2015.
* על ציוריו של גלעד אפרת, באתר ערב רב, 16 בדצמבר 2019; 9 בדצמבר 2016
* 
* 
* "הטהור והטמא" של קולט, באתר הארץ, 21 במאי 2020
* על החיה, מסה, אודות, כתב עת למסות וביקורת ספרות, 30 בנובמבר 2020
* 

**מתרגומיו**:
* 

**על כתביו**:
* 
* 
* 
* 
* גלילי שחר, הספרות, תיבת תהודה: ביקורת על הנובלה ילדה וכלי קשת מאת עילי ראונר, באתר אודות, 5 ביולי 2018
* 
* 
* 
**על תרגומיו**:
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:מתרגמים מצרפתית לעברית
קטגוריה:חוקרי ספרות ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס שרת התרבות
קטגוריה:זוכי תחרות הסיפור הקצר של "הארץ"
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: ספרות
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:יקום: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1979
קטגוריה:זוכי פרס לסופרים בראשית דרכם
מגנושב

**מגנושב** (בפולנית: **Magnuszew**; ידועה גם כ**מגנישוב**) הוא כפר במחוז קוז'יניצה שבפרובינציית מזוביה בפולין, לצד נהר ויסלה, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

## תולדות היישוב
היישוב נזכר לראשונה במאה ה-12, ובשנת 1377 הוענקו לו זכויות עיר. באמצע המאה ה-17, בעת פלישת האימפריה השוודית, נשרף היישוב, אך שוקם לאחר מכן. בסוף המאה ה-18 ניטל מהיישוב מעמדו העירוני.

## יהודי מגנושב
כבר במאה ה-18 ישבו בעיר יהודים רבים. בין המפורסמים שבילידיה, נמנים רבי יצחק מאיר אלתר, בעל ה**חידושי הרי"ם** ומייסד חסידות גור, ורבי אברהם יוסף קרייזווירט, בעל הספר **בית אברהם** ואביו של רבי חיים קרייזווירט.

בין מלחמות העולם נמנו ביישוב כ-750 יהודים, כמחצית מתושביו. עם כיבוש היישוב בידי הגרמנים בספטמבר 1939, הוטלו על יהודיו עבודות כפייה, ובמרץ 1941 רוכזו כולם בגטו שהוקם במקום, אליו הועברו גם יהודים מכפרי הסביבה.

בספטמבר 1942 הועברו כ-1,200 יושבי הגטו שביישוב לגטו קוז'יניצה, וממנו שולחו תוך זמן קצר למחנה ההשמדה טרבלינקה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:מזוביה: יישובים
קטגוריה:מזוביה: עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות בפולין
מיורי

**מיורי** (בבלארוסית: **Мёры**; בפולנית: **Miory**) היא עיירה במחוז ויטבסק שבבלארוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

מיורי נזכרת לראשונה במחצית הראשונה של המאה ה-16. בחלוקת פולין השנייה בשנת 1793 נכללה העיירה בתחום האימפריה הרוסית, ולאחר הסכם ריגה בשנת 1921 נכללה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה, בנפת וילנה.

## יהודי מיורי
ממוזער|אנדרטה לזכר קרבנות השואה במיורי
[שמאל|ממוזער|250px|[אנדרטה לזכר יהודי דרויה, מיורי, דרויסק וליאונפולי שנספו בשואה, בבית העלמין בחולון]]
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-500 יהודים, והתקיימו בה מפלגות ותנועות נוער יהודיות. עם כיבוש האזור בידי הסובייטים בספטמבר 1939 נאסרה פעילות זו.

עם פרוץ מבצע ברברוסה ערכו תושבים מקומיים פוגרום ביהודי העיירה, ורצחו בין היתר את רב הקהילה ואשתו. עם כיבוש העיירה בידי הגרמנים, ב-3 ביולי 1941, הטילו אלו על יהודיה גזירות שונות, וריכזו אותם בגטו.

ב-2 ביוני 1942 רצחו אנשי ס"ד 779 מיושבי הגטו שבעיירה ביער קרוקובקה הסמוך. בשעת האקציה הצליחו להימלט מהעיירה כ-80 יהודים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:מחוז ויטבסק: עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות בבלארוס
קטגוריה:פרעות ופוגרומים בשואה
קטגוריה:קהילות יהודיות שמונצחות בבית העלמין הדרום
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
מיחוב

**מיחוב** (בפולנית: **Michów**; ביידיש: **מיכעוו**) הוא כפר במחוז לוברטוב שבפרובינציית לובלין בפולין, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

בין מלחמות העולם נמנו בכפר כ-1,750 יהודים, רוב תושביו, ופעלו בו תנועות נוער ציוניות.

ב-23 בספטמבר 1939 נכבש הכפר בידי הגרמנים, ואלו החלו בביצוע מעשי התעללות והשפלה ביהודיו, תוך שריפת ספרי תורה בפומבי. בד בבד נחטפו יהודים מהיישוב לעבודות כפייה.

תוך זמן לא רב רוכזו יהודי היישוב בגטו שהוקם בו, אליו הובאו גם יהודים מיישובי הסביבה, ואשר בשל הצפיפות הרבה בו, התפשטו בו מגפות.

ב-6 עד 10 במאי 1942 גורשו כ-2,500 יושבי גטו מיחוב לגטו אופולה לובלסקי, ומשם שולחו תוך זמן קצר למחנה ההשמדה סוביבור.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:לובלין (פרובינציה): יישובים
קטגוריה:לובלין (פרובינציה): עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות בפולין
מיישגולה

**מיישגולה** (בליטאית: **Maišiagala**; בפולנית: **Mejszagoła**) היא עיירה במחוז וילנה שבליטא, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

## תולדות היישוב
מיישגולה נזכרת לראשונה בשנת 1254 כיישוב מבוצר שהגן על וילנה מפני פלישת המסדר הטבטוני, ובמאה ה-16 הוענקו לה זכויות עיר.

במהלך המלחמה הפולנית-סובייטית, בשנת 1920, התנהלו סביב העיירה מספר עימותים צבאיים, ובשנת 1922 נכללה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.

## יהודי מיישגולה
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-700 יהודים, כשליש מתושביה. עם העברת מחוז וילנה לשלטון ליטאי עצמאי בסוף 1939, ערכו הליטאים המקומיים פוגרום ביהודי היישוב. עם נסיגת הסובייטים מהאזור בפרוץ מבצע ברברוסה, נערך ביהודי העיירה פוגרום נוסף.

עם כיבוש העיירה בידי הגרמנים, גויסו יהודיה לעבודות כפייה, ובסוף יולי 1941 רוכזו כולם בגטו באזור עני ביישוב, וחויבו בתשלומי כופר לשלטונות.

בסוף ספטמבר 1941 רצחו שוטרים גרמנים וליטאים את כל יושבי הגטו שבעיירה בסמוך לכפר וילנובה הסמוך.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:ליטא: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות בליטא
קטגוריה:שואת יהודי ליטא
קטגוריה:מחוז וילנה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
מיכלישקי

**מיכלישקי** (בבלארוסית: **Міхалішкі**, בפולנית: **Michaliszki**, ביידיש: **מיכאַלישאָק**, בליטאית: **Mikailiškės**, מיקאילישקס) היא עיירה קטנה במחוז גרודנו שבבלארוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה. הסופר אבא גורדין נולד במיכלישקי ובילה בה את ילדותו המוקדמת.

## תולדות היישוב
מיכלישקי נזכרת לראשונה בשנת 1518, ובמשך שנים רבות הייתה בבעלות משפחות אצולה פולניות. בחלוקת פולין השלישית בשנת 1795 נכללה העיירה בתחום האימפריה הרוסית, ובשנת 1922 נכללה בשטח הרפובליקה הפולנית השנייה.

## יהודי מיכלישקי
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-140 משפחות יהודיות, רוב תושביה, והתקיימו בה פעילות ציונית ובית ספר עברי. פעילות זו נאסרה עם כיבוש האזור בידי הסובייטים בספטמבר 1939.

ב-24 ביוני 1941, תחילת מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו הטילו עד מהרה גזירות שונות על יהודיה, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב, הגבלות תנועה וגיוס לעבודות כפייה.

בסוף אוקטובר 1941 ריכזו הליטאים את כ-1,500 יהודי העיירה וסביבתה בגטו מגודר וסגור שהוקם בה, בו נצטוו היהודים להעביר לשלטונות סכומי כופר גבוהים. כתוצאה מרעב ומגפות ששררו בגטו, מתו רבים מיושביו.

במרץ ובאפריל 1943 חוסל גטו מיכלשקי. חלק מיושביו שולחו לגטו וילנה, חלקם למחנות עבודה ליד קובנה, וחלקם הועברו ישירות לפונאר. מספר מיושבי הגטו שהצליחו להימלט ליערות הצטרפו לפרטיזנים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:גטאות בבלארוס
קטגוריה:מחוז גרודנו: עיירות יהודיות
מילייצ'יצה

**מילייצ'יצה** (בפולנית: **Milejczyce**) הוא כפר במחוז סמיאטיץ' שבפרובינציית פודלסיה בפולין, בסמוך לגבול בלארוס, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

בשנת 1516 הוענקו ליישוב זכויות עיר, אך אלה ניטלו ממנו בהמשך. בשנת 1920, במהלך המלחמה הפולנית-סובייטית, נערך קרב בסמוך לכפר.

## יהודי מילייצ'יצה
ממוזער|המבנה בו שכן בית הכנסת של מיילצ'יצה עד השואה.
בין מלחמות העולם נמנו ביישוב כ-900 יהודים, קרוב למחצית תושביו, וצביונו היה דתי. עם כיבוש האזור בידי הצבא האדום בספטמבר 1939 הוטלו על יהודי המקום הכללים הסובייטיים.

ב-24 ביוני 1941, זמן קצר לאחר תחילת מבצע ברברוסה, נכבש היישוב בידי הגרמנים, ואלו הוציאו בו להורג עשרה אנשים. באוגוסט 1941 רוכזו יהודי היישוב בגטו שהוקם במקום. בעזרת שוחד, הצליחו חברי היודנרט המקומי למנוע את רצח יהודי הגטו בבורות ירי בשנת 1942.

ב-5 בנובמבר 1942 גורשו כל יושבי הגטו שבכפר לגטו קלשצ'לה, וממנו שולחו למחנה ההשמדה טרבלינקה דרך מחנה מעבר בביאליסטוק.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:פודלסיה: יישובים
קטגוריה:פודלסיה: עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות בפולין
השיטפון בנהר הצהוב (1887)

**השיטפון בנהר הצהוב**, שאירע בשנת 1887, היה אסון טבע רחב ממדים בנהר הצהוב (הוּאַנג הֶא) שבסין. הנהר מועד לשיטפונות גם בשנים רגילות מפני שהוא זורם בין שתי סוללות עפר שמעבר להן מישורים ארוכים; אולם השיטפון הקיצוני, שהחל בספטמבר 1887, על פי ההערכות הנמוכות ביותר, גרם למותם של מעל 900,000 אנשים (ההערכות הגבוהות מציינות כ-2 מיליון), והוא אחד האסונות הטבעיים הקטלניים ביותר שתועדו. 

## היסטוריה
במשך מאות שנים, חקלאים שחיו על גדות הנהר הצהוב בנו סוללות כדי לנתב ולשמור על מי הנהר, אשר עם הזמן עלה מפלסם עקב טין וסחופת שהצטברו על הצד הפנימי של הגדות. בשנת 1887, עלה הנהר על גדותיו עקב מספר ימים רצופים של גשם כבד. הוא עלה אף על גובה הסוללות ב-28 בספטמבר, ובכך יצר שיטפון כבד.

מכיוון שאין מדד בינלאומי לעוצמתו של שיטפון, הוא נמדד בדרך כלל בגובה הנזק שנגרם ומספר הקרבנות. נהוג לחשוב שמי הנהר הצהוב פרצו את הסוללות המלאכותיות בהואיואנקואו שבמחוז חנאן. עקב האופי המישורי של השטח באזור, השיטפון התפשט במהירות ברחבי צפון סין וכיסה שטח עצום של כ-130,000 קילומטרים רבועים, תוך הטבעה של שטחי חקלאות, עיירות ואזורים מסחריים. לאחר האסון, כ-2 מיליון בני אדם נותרו ללא קורת גג. התנאים שלאחר האסון הובילו למחסור חמור באמצעים ומגפות רחבות היקף, וגרמו למותם של כמות גדולה של אנשים — על פי הערכות ייתכן ואף יותר מאשר השיטפון עצמו.

## ראו גם
* השיטפונות בסין (1931)
* השיטפונות בסין (2020)

## קישורים חיצוניים

* Encyclopedia of Disasters: Environmental Catastrophes and Human Tragedies, Angus M. Gunn, 2007, chapter 35: 'Yellow River China flood 1887', pp 141-144


קטגוריה:סין: שיטפונות
קטגוריה:1887
מינקיבצי

**מינקיבצי** (באוקראינית: **Миньківці**; בפולנית: **Minkowce**, מינקובצה; ברוסית: **Миньковцы**, מינקובצי; ידועה גם בתור **מינקוביץ**) היא עיירה במחוז חמלניצקי שבאוקראינה, על גדות נהר אושיציה (Ushytsya), בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

היישוב נזכר לראשונה בשנת 1407. בחלוקת פולין בסוף המאה ה-18 נכלל היישוב בשטחי האימפריה הרוסית.

## יהודי מינקיבצי
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-1,600 יהודים, כמחצית תושביה. בתקופה הסובייטית פעלה בעיירה מועצה יהודית ממלכתית, והוקם בסמוך אליה קולחוז יהודי.

ב-11 ביולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו ריכזו תוך זמן קצר את יהודיה בגטו שהוקם בה, תוך שוד רכושם.

בסוף אוגוסט 1941 הובלו כ-2,200 יהודי הגטו שבעיירה לכפר הסמוך הליבוצ'וק, ושם נורו למוות עם יהודים נוספים מהסביבה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:גטאות באוקראינה
קטגוריה:מחוז חמלניצקי: יישובים
קטגוריה:מחוז חמלניצקי: עיירות יהודיות
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-15
מיקולינו

**מיקולינו** (ברוסית: **Микулино**; בבלארוסית: **Мікулін**, מיקולין) הוא כפר קטן במחוז סמולנסק שבמערב רוסיה, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

## תולדות היישוב
הכפר נזכר לראשונה במאה ה-16 כיישוב בתחום הדוכסות הגדולה של ליטא. בחלוקת פולין הראשונה בשנת 1772 נכלל היישוב בתחום האימפריה הרוסית.

## יהודי מיקולינו
בשנת 1897 נמנו בכפר 1,171 יהודים. בשנות השלושים של המאה ה-20 נותרו ביישוב כ-400, כשליש מתושביו.

באמצע יולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבש היישוב בידי הגרמנים, ואלו ריכזו את קרוב ל-300 היהודים שנותרו בו בגטו בן חמישה בתים.

ב-23 בפברואר 1942 הועברו כל יושבי הגטו שבכפר לרודניה הסמוכה מדרום, ושם נורו עם יתר יהודי הסביבה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:מחוז סמולנסק: יישובים
קטגוריה:רוסיה: עיירות יהודיות
עורק הריאה

ממוזער|תרשים של הלב. עורק הריאה יוצא מהחדר הימני.
**עוֹרֵק הָרֵאָה** (TA: arteria pulmonalis) הוא עורק בחזה היוצא מן החדר הימני של הלב ונושא דם לא-מחומצן אל הריאות.

## אנטומיה
ראשיתו של עורק הריאה היא בבסיסו של החדר הימני של הלב. בשלב זה, שאורכו חמישה סנטימטרים, הוא נקרא גזע הריאה (truncus pulmonalis) או עורק הריאה הראשי, וקוטרו בו הוא שלושה סנטימטרים. לאחר מקטע זה העורק מתפצל לשני עורקי הריאה, הימני והשמאלי הנושאים דם לא מחומצן אל הריאה המתאימה.

## התפתחות עוברית
עורקי הריאה מתפתחים מהגזע העורקי וקשת הלוע השישית. הגזע העורקי הוא מבנה הנוצר במהלך התפתחות הלב כיורש של החרוט העורקי.

לקראת השבוע השלישי לחיים העובריים צינורות פנים הלב מפתחים בליטה בחלק הקרוב ביותר ללב, הנקראת בולבוס הלב, ומהחלק העליון של בליטה זו מתפתח הגזע העורקי. כאשר במהלך ההתפתחות העוברית של הלב, רקמות הלב מתקפלות, הגזע העורקי נחשף והופך למה שעתיד להיות חדרי הלב הימני והשמאלי. עם התפתחות המחיצה בין שני חדרי הלב, שתי בליטות נוצרות משני צדדיו של הגזע העורקי. בליטות אלה הולכות וגדלות עד שהגזע מתפצל לאבי העורקים ולעורקי הריאה.

במהלך החיים העובריים, הצינור העורקי מחבר בין הגזע הריאתי לקשת אבי העורקים, ובכך מאפשר לדם לעקוף את הריאות שעדיין אינן מחמצנות את הדם.

## פיזיולוגיה
עורק הריאה נושא דם לא מחומצן מהחדר הימני אל הריאות. בריאות הדם עובר בנימים הסמוכים לנאדיות ומתחמצן בתהליך הנשימה.

בניגוד לעורקי הריאה המספקים דם לא-מחומצן, עורקי הסימפונות מספקים דם מחומצן וחומרי מזון לרקמת הריאה עצמה.

### לחץ דם ריאתי
לחץ הדם הריאתי, קרי לחץ הדם בעורק הריאה, נמדד על ידי צנתר המוכנס לעורק הריאה. לחץ הדם הריאתי הממוצע הוא 9–18 מ"מ כספית.

## היבטים קליניים
לעורק הריאה חשיבות במספר מצבים קליניים. יתר לחץ דם ריאתי הוא מחלה המתארת עלייה בלחץ הדם בעורק הריאה, והיא מוגדרת כלחץ דם ממוצע גבוה מ-25 מ"מ כספית. יתר לחץ דם כזה עלול להיגרם ממחלות לב, כגון אי-ספיקת לב, ממחלות ריאתיות כמו מחלת ריאות חסימתית כרונית וסקלרודרמה, או ממחלות תסחיפיות כמו בתסחיף ריאתי.

תסחיף ריאתי הוא קריש דם המגיע למחזור הדם הריאתי וחוסם את אחד מעורקי הריאה או את סעיפיהם. מקורו של הקריש יכול להיות בפקקת ורידים עמוקים.

## ראו גם
* מחזור הדם
* צנתור עורק הריאה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:עורקי בית החזה
מרמיטה זהובת-בטן

**מרמיטה זהובת-בטן** (שם מדעי: *Marmota flaviventris*) היא מין מכרסם בסוג מרמיטה שבמשפחת הסנאיים. אזור התפוצה שלה הוא במערב אמריקה הצפונית.

## תיאור
שמאל|ממוזער|250px|מרמיטה זהובת-בטן מפוטמת היטב עומדת. צולם בשטח הפתוח על שם אנסל אדמס בקליפורניה
מרמיטה זהובת-בטן בוגרת שוקלת בין 1.6 קילוגרם ל-5.2 קילוגרם, אם כי זכרים שוקלים בין 3 ל-5 קילוגרם ונקבות שוקלות בין 1.6 ל-4 קילוגרם. אורך מרמיטה בוגרת נע בין 47 ל-70 סנטימטרים, כשאורך הזנב בין 7 ל-9 סנטימטרים. הפרווה חומה, כשבין העיניים יש רצועה של פרווה לבנה, זנב בגוון חום-אדמדם, ובטן זהובה, שנתנה למין את שמו. אוזניהם קטנות ועגולות, חרטום קטן לבן ואף שחור. המרמיטות משמינות בסתיו לפני שהן נכנסות לתרדמת חורף.

## תפוצה ובית גידול
תחום תפוצתה של המרמיטה זהובת-הבטן משתרע על מערב ארצות הברית ודרום-מערב קנדה, כולל בהרי הרוקי, סיירה נבדה, והר ריינייר במדינת וושינגטון. היא שוכנת באזורים פתוחים, כרי דשא, מקבצים של סלעי מפולות, ובתי גידול פתוחים אחרים, לעיתים בשולי יערות של עצים נשירים או מחטניים, ובדרך כלל מעל לגובה של 2,000 מטרים.

הטריטוריה שלהן משתרעת על שטח בן 20 עד 30 דונם סביב מקבץ של מחילות קיץ. המרמיטות מעדיפות לחפור את המחילות מתחת לסלעים משום שאז גדל הסיכוי שטורפים לא יאתרו את המחילה. הטורפים כוללים זאבים, שועלים, זאבי ערבות, דביבונים, כלבים ועיטים. כשמרמיטה מזהה טורף היא שורקת על מנת להזהיר מרמיטות אחרות באזור, מנהג שהקנה לה את הכינוי "חזיר שורק" ("whistle pig") ואז היא מסתתרת בערימת סלעים.

## אורח חיים
רבייה מתחילה אצל המרמיטות בגיל שנתיים, והן עשויות לחיות עד גיל חמש עשרה. המרמיטות חיות במושבות של בין עשרה לעשרים פרטים. כל מרמיטה זכר חופר מחילה מיד לאחר שהוא מתעורר מתרדמת החורף. לאחר שסיים הוא מחפש נקבות, ועד הקיץ יכולות לחיות איתו עד ארבע נקבות. הוא מזדווג עם כולן במקביל. ההיריון נמשך 30 יום. כל שגר מכיל בממוצע בין שלושה לשמונה ולדות לנקבה. רק כמחצית מהגורים שורדים את השנה הראשונה. ולדות נקבות נוטות להשאיר סביב המקום בו נולדו. ולדות זכרים עוזבים כשהם בני שנה, ואז ינסו למצוא נקבות ולהגן עליהן.

מרמיטות זהובות בטן מבלות כ-80% מחייהן במחילה, 60% מכך בתקופה של תרדמת החורף. לעיתים קרובות הן שוהות במחילה גם באמצע היום ובלילה. מחילות אלו נחפרו במדרון של גבעה, הר או צוק. עומקן של המחילות המשמשות לתרדמת חורף נע בין 5 ל-7 מטרים, אבל המחילות שנחפרות לשימוש יום יומי הן בדרך כלל בעומק מטר אחד. תקופת תרדמת החורף משתנה בהתאם לגובה, והיא בדרך כלל מספטמבר עד מאי.

המרמיטת מטפסות לעיתים על עצים וצמחים אחרים, אבל בדרך כלל הן שוהות על הקרקע.

מרמיטות זהובות בטן הן בעלי חיים הפעילים ביום וישנים בלילה. הן אוכלות-כול, כשהתזונה שלהן כוללת עשב, זרעים, עלים, פרחים, קטניות, פירות, חגבים וביצי עופות.

## קישורים חיצוניים

* Marmota flaviventris באתר IUCN
* Habitat of the yellow-bellied marmot

## הערות שוליים
ימין|ממוזער|250px|נקבת מרמיטה זהובת-בטן מיניקה גור, קולומביה הבריטית

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1841
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון ג'יימס אודובון
קטגוריה:סנאיי קרקע
קטגוריה:ארצות הברית: יונקים
קטגוריה:קנדה: יונקים
פרנק וילקוקסון

**פרנק וילקוקסון** (2 בספטמבר 1892 - 18 בנובמבר 1965) היה כימאי וסטטיסטיקאי אירי אמריקאי. הוא ידוע בשל פיתוח כמה מבחנים סטטיסטיים.

## חייו האישיים
וילקוקסון נולד להורים אמריקאים במחוז קורק, אירלנד. הוא גדל בעיירה קטסקיל, שבמדינת ניו יורק, אבל רכש חלק מהשכלתו באנגליה. בשנת 1917 הוא סיים תואר ראשון בקולג' הצבאי שבפנסילבניה. לאחר מלחמת העולם הראשונה הוא המשיך ללמוד מדעים. ראשית, באוניברסיטת ראטגרס שם השלים תואר שני בכימיה, בשנת 1921. לאחר מכן באוניברסיטת קורנל, בה קיבל דוקטורט בכימיה בשנת 1924. באוניברסיטת קורנל פגש וילקוקסון את פרדריקה פיישס, לה נישא ב-27 במאי 1926.

## קריירה
### מדען
החל משנת 1925 ועד לשנת 1928 עבד וילקוקסון במוסד בויס-תומפסון לבוטניקה. משנת 1928 עבד וילקוקסון בחברת הנחושת ניקולס שבקווינס, ובשנת 1929 חזר לעבוד במוסד בויס-תומפסון עד לשנת 1941. בשנת 1941 החל וילקוקסון לעבוד בחברת אטלס פוודר, שם עיצב וניהל את המעבדה. הוא הצטרף לחברת סינמיד האמריקאית בשנת 1943. במהלך השנים הללו, החל וילקוקסון להתעניין בסטטיסטיקה היסקית. הוא פרש בשנת 1957.

### מורה
במהלך השנים, יחד עם עבודתו במוסדות והחברות השונות, וילקוקסון היה מורה. בשנים 1929 ועד לשנת 1941, לימד וילקוקסון כימיה פיזיקלית במכון הפוליטכני של ברוקלין ובשנים 1960 ועד למותו, לימד וילקוקסון סטטיסטיקה באוניברסיטת פלורידה.

### סטטיסטיקאי
במהלך הקריירה של וילקוקסון, הוא פרסם 80 עבודות. העבודה המפורסמת ביותר שלו, אותה פרסם בשנת 1945, הכילה שני מבחנים סטטיסטיים אשר נושאים את שמו, מבחן "דרגה-סכום של וילקוקסון" ומבחן "הדרגות המסומנות של וילקוקסון". אלו הן חלופות לא פרמטריות למבחני t.

## מותו
וילקוקסון נפטר ב-18 בנובמבר 1965, בטאלאהאסי, פלורידה, זמן קצר לאחר שחלה.

## הערות שוליים

קטגוריה:מהגרים מאירלנד לארצות הברית
קטגוריה:סטטיסטיקאים אמריקאים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קורנל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ראטגרס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1892
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1965
וילה הולנד

**וילה ג'וֹאָנָה קולברט הולנד** (באנגלית: **Willa Joanna Culbert Holland**; נולדה ב-18 ביוני 1991) היא שחקנית ודוגמנית אמריקאית. ידועה בעיקר בשל תפקידיה כקייטלין קופר בסדרת הנוער "The O.C" ברשת Fox, ובזכות תפקידה בתור ת'יאה קווין / ספידי בסדרה "החץ" ברשת The CW.

## ילדות
הולנד נולדה בלוס אנג'לס, קליפורניה לצלם הקולנוע קית' הולנד ולשחקנית דרנל גרגוריו-דה פלמה. אמה הייתה נשואה בשנית לבמאי בריאן דה פלמה בשנים 1995–1997. להולנד יש אחות, בריאנה, אשר גדולה ממנה בשלוש שנים, ואחות למחצה, פייפר דה פלמה מנישואיה השניים של אימה, והיא צעירה ממנה בחמש שנים.

היא למדה בבית הספר התיכון פליסיידס צ'רטר במשך שישה שבועות בלבד עד שעזבה למען התמסרות לקריירת המשחק.

## קריירה
[שמאל|ממוזער|הולנד ב[פסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו לשנת 2008]]
כשהייתה הולנד בת 7, פנה סטיבן ספילברג להוריה של הולנד שהתגוררו בשכנות אליו, לאחר שצפה בה משחקת באומרו: "אתם חייבים לשים אותה מול מצלמה." בשובה של הולנד ללוס אנג'לס חתמו הוריה בסוכנות הדוגמנות פורד, שקבעה להולנד צילומים למותג ברברי.

ב-1999 לקח דה פלמה את הולנד לסוכנות שחקנים. מאז היא הופיעה בפרסומות רבות. בשנת 2001 היא עבדה יחד עם אביה הצלם בסרט "אורדינרי מאדנס".

בשנת 2006 לוהקה לתפקיד של קייטלין קופר בעונה השלישית של סדרת הנוער "The O.C.", אותה שבה לגלם גם בעונה הרביעית.

בדצמבר 2007 לוהקה לסרט הדרמה "מסיבת הגן" כאפריל, נערה מתוסבכת שרוצה להיות דוגמנית מצליחה בלוס אנג'לס. היא הופיעה במספר פרקים בסדרה "אחת שיודעת", שם שיחקה דוגמנית מרדנית בת 16.

בשנת 2010 שיחקה בסרט "לגיון המלאכים" בתפקיד של אודרי אנדרסון, נערה פרחחית.

בשנת 2012 לוהקה לסדרת גיבורי העל "החץ" המבוססת על ספרי הקומיקס החץ הירוק, לתפקיד ת'יאה קווין, אחותו של גיבור הסדרה. באותה השנה שיחקה בסרט "עיני נמר" המבוסס על נובלה בעלת אותה השם משנת 1981 שנכתבה על ידי ג'ודי בלום.

## פילמוגרפיה

### קולנוע

### טלוויזיה

### משחקי וידאו

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקניות ילדות אמריקאיות
קטגוריה:מדבבות אמריקאיות
קטגוריה:דוגמניות אמריקאיות
קטגוריה:דוגמנים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות ממוצא איטלקי
קטגוריה:אמריקאיות ממוצא אנגלי
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1991
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1991
מלוגושץ'

**מלוגושץ**' (בפולנית: ) היא עיירה במחוז ינדז'יוב שבפרובינציית שוויינטוקז'יסקיה בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

## תולדות היישוב
מלוגושוץ' נזכרת לראשונה בשנת 1136, ובשנת 1259 הוחרבו ביצוריה במהלך פשיטת המונגולים. בשנת 1408 הוענקו ליישוב זכויות עיר.

בשנת 1863 נערך בעיירה קרב מרכזי במרד ינואר, וכעונש על השתתפות תושבי המקום במרד, נטלו הרוסים מהיישוב את מעמדו העירוני.

בתחילת מלחמת העולם הראשונה נהרס היישוב כמעט לחלוטין כתוצאה מקרבות שהתנהלו בסמוך אליו. בשנת 1996 הושבו ליישוב זכויותיו העירוניות.

## יהודי מלוגושץ'
ממוזער|בית הקברות היהודי במלוגושץ'.
בין מלחמות העולם נמנו ביישוב כ-760 יהודים, כשליש מתושביו. עם כיבוש היישוב בתחילת ספטמבר 1939 בידי הגרמנים, הוטלו על יהודיו גזירות שונות, ובתחילת שנת 1941 רוכזו כולם בגטו שהוקם ביישוב, תוך שוד רכושם.

מספר יושבי הגטו הגיע בשנת 1942 לכ-1,130 איש, עם הבאת יהודים נוספים אליו. לאחר הפיכת הגטו לסגור, התפשטו בו מגפות.

ב-28 באוגוסט 1942 גורשו רוב יושבי הגטו שביישוב לגטו ינדז'יוב, וממנו שולחו כעבור כחודש למחנה ההשמדה טרבלינקה. מספר בעלי מקצועות יהודים שהושארו ביישוב שולחו ממנו כעבור זמן מה למחנה עבודה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:שוויינטוקז'יסקיה: יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות בפולין
קטגוריה:גטאות בפולין