open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
חדר העבודה הסגלגל (הבית הלבן)

ממוזער|הנשיא ג'ו ביידן נכנס למתחם חדר העבודה וחדר האוכל הפרטי הסגלגל
**חדר העבודה הסגלגל** (באנגלית: **Oval Office Study**) הוא חלק ממתחם פרטי של חדרים הנמצא בצמוד לחדר הסגלגל באגף המערבי של הבית הלבן. המתחם כולל את חדר העבודה הפרטי של הנשיא, חדר אוכל קטן לאורחים, מסדרון פנימי ושירותים פרטיים. חדרים אלה נגישים דרך מסדרון פנימי ואינם כלולים באזורים הפתוחים לציבור בבית הלבן. יחד, הם מהווים אזור שקט ונפרד המיועד לעבודה ומנוחה של  הנשיא, בנפרד מהפונקציות הפומביות והטקסיות של החדר הסגלגל.

## חדר העבודה של הנשיא
חדר העבודה הסגלגל משמש כמשרד עבודה פרטי, והוא ממוקם בצמוד ללשכה הסגלגלה. מאז הקמתו של האגף המערבי המודרני, שימש החדר את נשיאי ארצות הברית כמרחב עבודה פרטי. בין הנשיאים שעשו בו שימוש ניתן למנות את לינדון ג'ונסון, ג'רלד פורד, רונלד רייגן, ג'ורג' הרברט ווקר בוש, ביל קלינטון, ג'ורג' וו. בוש, ברק אובמה וג'ו ביידן.

במהלך כהונתו של הנשיא ביל קלינטון, זכה החדר לתשומת לב ציבורית רחבה בעקבות החשיפה כי שימש מקום למפגשים עם מוניקה לוינסקי – פרשה שהובילה למשבר פוליטי ולהליכי הדחה.

מנגד, הנשיא דונלד טראמפ לא עשה בחדר שימוש שגרתי כמרחב עבודה. לפי יו"ר בית הנבחרים לשעבר קווין מקארתי, טראמפ נהג לכנות את החדר "חנות מזכרות", טענה שחזרה על עצמה גם בתוכניתו של הקומיקאי ביל מאהר במהלך כהונתו השנייה של טראמפ.


קובץ:President Donald Trump Signs CRA (54410636083).jpg
קובץ:Barack Obama on the phone in his private study.jpg
קובץ:P020309PS-0250 (3484820530).jpg
קובץ:P012209PS-0541 (3484812872).jpg
קובץ:President George H. W. Bush notifies world leaders and Congress of the imminent attack on Iraqi troops in Kuwait by US forces.jpg
קובץ:President Ronald Reagan drafting the 1985 Inaugural Address in the Oval Office Study.jpg
קובץ:Donald Trump showing MAGA hat collection to President Zelenskyy and President Macron - 2025.jpg|הנשיא דונלד טראמפ בחדר העבודה


## חדר האוכל הפרטי
חדר האוכל הפרטי של הנשיא, הסמוך לחדר העבודה, משמש מסורתית לארוחות אישיות או פגישות עם יועצים קרובים. לאורך השנים שימש החדר למטרות שונות – הנשיא ג'ימי קרטר הסב אותו למשרד עבודה, ואילו הנשיאים ג'ון קנדי וריצ'רד ניקסון השתמשו בו כחדר למזכירות האישיות שלהם. בתקופת ממשל הארי טרומן, שימש החדר כמשרדו של ראש הסגל ג'ון ר. סטילמן.

במהלך כהונתו של דונלד טראמפ, שימש חדר האוכל גם כמשרד בלתי פורמלי. טראמפ ניהל בו שיחות עבודה, צפה בטלוויזיה ואף קיים פגישות אישיות. אחד מסמלי ההתאמה האישית של החדר בתקופתו הייתה תליית ציור בשם "The Republican Club", שבו נראה טראמפ לצד נשיאים רפובליקנים בעבר – ביטוי חזותי למיצובו בתוך מסורת מפלגתית מתמשכת.


קובץ:Obama-Clinton-Calderón-Espinosa in private Family Dining Room - White House.jpg
קובץ:P061809PS-0099 (3684020614).jpg
קובץ:P20220727AS-0487-1 (52385493952).jpg
קובץ:P20220727AS-0409-1 (52386660528).jpg
קובץ:P20210810AS-0142-3 (51539948333).jpg
קובץ:P042811PS-0262 (5716049131).jpg
קובץ:P031212PS-0073 (6905347134).jpg


## קישורים חיצוניים
 

## הערות שוליים

קטגוריה:הבית הלבן: אגפים וחדרים
מארי אנטואנט וילדיה

**מארי אנטואנט וילדיה**, הידועה גם בשם **מארי אנטואנט מלוריין-הבסבורג, מלכת צרפת, וילדיה** הוא ציור שמן על קנבס מאת האמנית הצרפתייה אליזבת ויז'ה לה ברן, שצויר בשנת 1787, ומוצג כיום בארמון ורסאי.

## היסטוריה
ממוזער|300x300 פיקסלים| תערוכה בסלון של 1787 מאת פייטרו אנטוניו מרטיני
ביולי 1785 נפגעה תדמיתה של מארי אנטואנט בעקבות פרשת שרשרת היהלומים. למרות חוסר מעורבותה האישית בפרשה, דעת הקהל פנתה נגדה. בניסיון לשפר את תדמית המלכה, הוזמנה מאוחר יותר באותה שנה הציירת אליזבת ויז'ה לה ברן על ידי לואי השישה עשר. לצייר דיוקן רשמי המתאר את מארי אנטואנט באהדה המיקוד היה להציגה של מארי אנטואנט כמלכה, ובעיקר - כאם. ככזו, הציור מציג אותה מוקפת בילדיה ועונדת תכשיטים קטנים. כדי לעורר הזדהות נוספת מצד הציבור, השאירה ויז'ה לה ברן עריסה ריקה במקום בתה הצעירה של המלכה, סופי-הלן-ביאטריס, שנפטרה זמן קצר לפני השלמת הציור.

הצגתו הפומבית הראשונה של הציור נועדה להתקיים ב. עם זאת, בשל חוסר הפופולריות של מארי אנטואנט באותה תקופה והחשש שהציור ייפגע, סירבה ויז'ה לה ברן לשלוח אותו לתצוגה. למרות זאת, התעקשה ההנהגה שהיא תציג את הציור, והוא אכן הוצג - אך התגובות אליו היו מעורבות.

לאחר הסלון, ועד יוני 1789, הוצג הציור באולם מארס שבארמון ורסאי. במהלך המהפכה הצרפתית הוא הועבר לאחסון באוספים הלאומיים; מאז ימי שלטונו של לואי פיליפ, מלך הצרפתים, נמצא הציור באחריות מוזיאון ורסאי.
160px|ממוזער|ימין| לואי ז'וזף, דופן צרפת

## תיאור היצירה
הציור מציג את מארי אנטואנט לבושה בשמלת קטיפה אדומה עם בטנת סייבל (לוטרה סיבירית). בנה הצעיר, לואי ה-17 לעתיד, יושב על ברכיה ובתה, מארי-תרז, נשענת על זרועה. בנה הבכור, לואי-ז'וזף, הדופן דאז, נמצא ליד העריסה הריקה, שנועדה לבתה הצעירה, סופי-ביאטריס, שמתה לפני השלמת הציור.

הציור עמוס בסמליות הקומפוזיציה הכללית של הציור שואבת השראה מתיאורים רנסאנסיים של המשפחה הקדושה, בהתאם להמלצתו של ז'אק-לואי דויד, צייר בולט בן התקופה. הציור כולל גם התייחסויות אישיות יותר למארי אנטואנט, כגון  של ורסאי המופיע מאחוריה, וכן השמלה שלבשה - המזכירה שמלה שלבשה מריה לשצ'ינסקה, נסיכת פולין בדיוקן מוקדם יותר. מימין לציור מופיע גם ארון תכשיטים, המעלה זיכרון לסיפורה של קורנליה אפריקנה, אישה רומית מן העת העתיקה, שאמרה על ילדיה כי הם תכשיטיה האמיתיים. רמיזה זו נועדה להדגיש את דמותה של מארי אנטואנט כאם, המציבה את ילדיה מעל ערכים חומריים כמו תכשיטים - במיוחד על רקע פרשת שרשרת היהלומים.

## מורשת
הציור נחשב לאחת מהעבודות הסמליות ביותר באוסף ורסאי ולנכס לאומי חשוב; הוא מוכר לרוב הציבור בצרפת, שכן הוא מופיע בהעתקים רבים, כולל בספרי לימוד היסטוריה.

שלוש גרסאות שטיחי גובלן של הציור נוצרו בשנים 1814, 1822 ו-1897. הראשונה ניתנה לקיסרית אליזבת בשנת 1868, והשלישית ניתנה לקיסרית אלכסנדרה, מרוסיה. השטיח השני נמצא בארמון האליזה מאז שנת 1877.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:דיוקנאות נשים
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:מארי אנטואנט
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-18
קטגוריה:ארמון ורסאי
קטגוריה:ילדים בציור
קטגוריה:תיאורים תרבותיים של מארי אנטואנט
קטגוריה:ציורי היסטוריה
בית הכנסת גולבהאר

**בית הכנסת גולבהאר** (בפרסית: **کنیسه گلبهار**) נבנה בתקופת המדינה האימפריאלית של איראן והוא שוכן באספהאן, בכיכר קיאם, ברחוב חרוניה, בסמטת גולבהאר, ליד סראי אגא. אתר זה נרשם ב-10 במאי 2007 עם מספר רישום 19070 כאחד האתרים הלאומיים של איראן.

## ראו גם
* הארגון למורשת תרבותית באיראן

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

גולבהאר
בית הכנסת מולא ניסאן

**בית הכנסת מולא ניסאן** (בפרסית: **کنیسه ملانیسان**) הוא בית כנסת השוכן ברובע ג'ובארה שבעיר אספהאן שבאיראן, ונבנה בסוף תקופת שושלת קאג'אר. בית הכנסת ממוקם בכיכר קיאם, שוק עופות, בסמוך לצומת מוכרי הדגים. האתר נרשם ברשימת אתרי המורשת הלאומית של איראן ב-20 בפברואר 2007, תחת מספר רישום 19037.

## היסטוריה
הבנייה המקורית של בית הכנסת הושלמה בשנת ה'תרפ"ה (1936), ומעמד החזן (עמדת התפילה) נבנה כחמש שנים לאחר מכן, בשנת 5680. על אף חזותו החיצונית הפשוטה, נחשב בית הכנסת מולא ניסן לאחד היפים באספהאן.

רצפת בית הכנסת נמצאת כשני מטרים מתחת למפלס הרחוב, והכניסה אליו מתבצעת דרך חלל מעבר (השְתִי) קטן המוביל אל אולם התפילה והחצר. אף שהמבנה שומר על מאפיינים טיפוסיים של בתי כנסת בג'ובארה, תקרתו ואופן נשיאת העומס שלו ייחודיים.

## מאפיינים אדריכליים
בית הכנסת כולל את אחד מארונות הקודש המפוארים ביותר באספהאן, המעוטר בעושר רב. בצדו המערבי נראות עמודים דקורטיביים קטנים. המבנה מלבני, ומעליו כיפת טיח בסגנון קרבנד גאומטרי, שני קמרונות צולבים על גבי שתי קשתות צרות, אשר יוצרים תשתית לעיטור קרבנד בעל תצורת "שמונה יהלומים". התקרה כוללת ארבעה קמרונות ראשיים עם 32 פאות בתחתית, אשר מובילים ל־16 פאות בקומה העליונה. אזור פתחי האור מקושט גם הוא בקרבנד בן 16 פאות טיח.

בצדו המערבי של בית הכנסת שתי חלונות גדולים סימטריים הממוקמים משני צידי ארון הקודש. עזרת הנשים ממוקמת בקומה העליונה בצדו המזרחי של המבנה, ופתוחה באופן חלקי אל אולם התפילה דרך סבכת לבני אבן. אור טבעי חודר לעזרת הנשים דרך חלונות בצדה המזרחי.

בדומה לבית הכנסת מולא יעקב, תוכנית המבנה סימטרית ומרוכזת, כאשר גורם הכיוון העיקרי הוא ארון הקודש, המכוון כלפי ירושלים.

## ראו גם
* יהדות איראן
* אספהאן
* הארגון למורשת תרבותית באיראן

## קישורים חיצוניים
* מידע נוסף על המבנה, באתר Parsinews

## הערות שוליים

מולא ניסאן
בית הכנסת מולא יעקב

**בית הכנסת מולא יעקב** (בפרסית: **کنیسه ملایعقوب**) הוא בית כנסת השוכן ברובע ג'ובארה שבעיר אספהאן, שבאיראן. המבנה נבנה בתקופת השושלת הקאג'ארית לפני כ-400 שנה בתקופת השאה עבאס וממוקם ברחוב כמאל, בסמוך לקברו של המשורר כמאל א-דין אסמאעיל. האתר נרשם ברשימת אתרי המורשת הלאומית של איראן ב-10 במאי 2007, תחת מספר רישום 19076.

בית הכנסת פעיל שלוש פעמים בשבוע.

## ראו גם
* הארגון למורשת תרבותית באיראן
* יהדות אספהאן

## קישורים חיצוניים

* "Molla (Mulla) Yaghoob (Jacub) Synagogue, Isfahan, Iran", **diarna.org**

## הערות שוליים

מולא יעקב
בית הכנסת מולא אקא באבא

**בית הכנסת מולא אקא באבא** (בפרסית: **کنیسه ملا آقا بابا ملا حیدر**) הוא בית כנסת היסטורי בעיר יזד שבאיראן, אשר נבנה בתקופת שושלת קאג'אר. בית הכנסת ממוקם ברחוב מסגד ג'אמע כביר, ברובע צ'האר סוק (השוק המרכזי של יזד). המבנה נרשם ברשימת אתרי המורשת הלאומית של איראן ב-25 במרץ 2001, תחת מספר רישום 3616.

## ראו גם
* הארגון למורשת תרבותית באיראן

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

מולא אקא באבא
קטגוריה:פרובינציית יזד
משרד הפנים (איראן)

**משרד הפנים** (בפרסית: **وزارت کشور**) של איראן, אחראי על שיטור, ניהול ופיקוח על הבחירות, ונושאים נוספים הקשורים למשרד הפנים.

## סמכויות
בראש המשרד עומד שר מטעם ממשלת איראן. התפקיד נחשב לרגיש עבור השלטון שכן תחת המשרד פועל כוח אכיפת החוק של איראן והוא הכוח הראשון להגיב במקרה של הפגנות או מהומות נגד השלטון. בנוסף המשרד אחראי למנות את מושלי הפרובינציות, המחוזות וראשי הערים.

המשרד אחראי גם על ביצוע, ניהול ופיקוח על הבחירות, וכן אחראי לאשר ולפקח על פעילויות המפלגות השונות.

בנוסף המשרד אחראי על הנחיית ופיקוח המועצות האיסלאמיות, קביעת מדיניות ופיקוח על הגירה וזרים, להתכונן לאסון כתוצאה מאסון טבע או תאונה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

איראן
קטגוריה:איראן: ארגונים ממשלתיים
מוזיאון השטיחים של איראן

ממוזער|250x250 פיקסלים| תצוגות במוזיאון, 2011
**מוזיאון השטיחים של איראן** (בפרסית: **موزه فرش ایران**) שוכן בסמוך לפארק לאלה בעיר טהראן, ונוסד בשנת 1976 בהוראת השאהבאנו פארה דיבה, במטרה להציג מגוון של שטיחים פרסיים מכל רחבי איראן.

אולם התצוגה של המוזיאון משתרע על שטח של כ־3,400 מ"ר, וספריית המוזיאון כוללת כ־7,000 ספרים בנושאי שטיחים, טקסטיל ואומנות. המבנה תוכנן על ידי האדריכל עבדול עזיז מירזא פרמנפארמאיאן.

## גלריה

קובץ:Musée_du_tapis_de_Téhéran_(1).jpg
קובץ:Musée_du_tapis_de_Téhéran_(2).jpg
קובץ:Musée_du_tapis_de_Téhéran_(3).jpg
קובץ:Musée_du_tapis_de_Téhéran_(4).jpg
קובץ:Musée_du_tapis_de_Téhéran_(5).jpg
קובץ:Musée_du_tapis_de_Téhéran_(6).jpg


## קישורים חיצוניים

* 
* אודות מוזיאון השטיחים של איראן
* אתר האינטרנט הרשמי של מוזיאון השטיחים באדריכלות עכשווית של איראן

קטגוריה:איראן: מוזיאונים
קטגוריה:טהראן: מבנים
קטגוריה:אסיה: מוזיאונים לאמנות
מושל גואם

**מושל גואם** (צ'אמורו: ***I Maga'låhen'' / ''Maga'håga Guåhan****;* אנגלית: ***Governor of Guam***) הוא ראש ממשלת גואם והמפקד העליון של המשמר הלאומי של גואם. התפקיד נוצר בשנת 1968, באמצעות חקיקת "חוק המושלים הנבחרים של גואם" שנכנס לתוקף בשנת 1970. גואם בחרה את מושלה האזרחי הראשון בשנת 1970 עם השבעתו של המושל לשעבר קרלוס קמאצ'ו .

## תהליך הבחירות
על פי חוק המושלים הנבחרים:**

כדי להיות זכאי, מועמד לתפקיד מושל גואם חייב:
* בעל זכות הצבעה בגואם
* אזרח ארצות הברית
* לפחות בן שלושים שנה.
* גר בגואם במשך חמש שנים לפחות לפני הבחירות הכלליות.

### בחירות
על פי חוקי המושל הנבחר משנת 1968, מושל גואם, יחד עם סגן המושל, ייבחרו ברוב קולות הזכאים להצבעה עבור חברי בית המחוקקים של גואם. הבחירות הראשונות למושל וסגן המושל נערכו ב-3 בנובמבר 1970, עם בחירתם של המושל קרלוס קמאצ'ו וסגן המושל קורט מוילן. המושל וסגנו יכהנו בתקפידם בכהונה בת ארבע שנים. החל משנת 1974, המושל וסגן המושל של גואם נבחרים בהצבעה ישירה, ביום שלישי הראשון של נובמבר.

## מגבלות כהונה ותקופה
מושל גואם מוגבל לשתי קדנציות בלבד כפי שנקבע בחוק המושלים הנבחרים:
* אדם שנבחר למושל לשתי קדנציות מלאות רצופות לא יהיה זכאי שוב לכהן בתפקיד זה עד שתסתיים קדנציה מלאה נוספת אחת.
* כהונתם של המושל וסגן המושל הנבחרים תחל ביום שני הראשון של ינואר שלאחר תאריך הבחירות.

## מושלים נבחרים (1971–הווה)
• 

## קישורים חיצוניים

* אתר מושל גואם

## הערות שוליים

קטגוריה:גואם
קטגוריה:משרות פוליטיות בארצות הברית
טיירה דל פואגו (פרובינציה, צ'ילה)

**פרובינציית טיירה דל פואגו** (בספרדית: **Provincia de Tierra del Fuego)** היא אחת מארבע פרובינציות בדרום צ'ילה, במחוז מגאיאנס ואנטארקטיקה צ'ילנה (XII). היא כוללת את החלק הצ'יליאני (המערבי) של האי הגדול של ארץ האש, למעט החלק שמדרום לקורדילרה דרווין, הנמצא בפרובינציית אנטארקטיקה צ'ילנה.

הפרובינציות האחרות הן: אנטארקטיקה צ'ילנה, מגאיאנס ואולטימה אספרנסה.

בפרובינציה יש שתי עיירות, פורבניר, בירת הפרובינציה, וסרו סומבררו, ומספר כפרים קטנים. מאפיין גאוגרפי מרכזי הוא באהיה אינוטיל ("מפרץ חסר תועלת"), שנקרא כך על ידי גאוגרפים בריטים בסוף המאה ה-19 משום שהמפרץ אינו שימושי כנמל.

## גאולוגיה והידרוגרפיה
חולות המכילים זהב תועדו במספר אתרים בחופי פואגן (Fuegan shores) בפרובינציית טיירה דל פואגו. בפרובינציה אגמים קטנים רבים, כולל לאגו בלנקו ולאגו דסאדו. האקלים הוא תת-קוטבי אוקייני, גובל באקלים טונדרה.

## דמוגרפיה
על פי מפקד האוכלוסין של המכון הלאומי לסטטיסטיקה (INE) משנת 2017, שטח המחוז הוא 22,592.7 קילומטרים רבועים ואוכלוסייתה מנתה 8,364 תושבים. זוהי אחת הפרובינציות הדלילות אוכלוסין ביותר במדינה והיא הפרובינציה השישית הכי פחות מאוכלסת במדינה.

הפרובינציה מורכבת משלוש קומונות (בספרדית: comunas), כל אחת מהן מנוהלת על ידי עירייה המורכבת מאלקלדה ומועצה עירונית:

לפי מפקד האוכלוסין של 2017.

## מינהל
כפרובינציה, טיירה דל פואגו היא מחוז מנהלי ברמה השנייה של צ'ילה, המנוהל על ידי נציג מחוזי הממונה על ידי נשיא צ'ילה. מושלת הפרובינציה היא מרגריטה אדית דל כרמן נורמבואנה קאווידס (Margarita Edith del Carmen Norambuena Caviedes). (נכון ל-יוני 2025).

## היסטוריה
החופים שבין האיים סיפקו מקומות התיישבות במשך אלפי שנים לבני אדם קדומים באמריקה. בפרט, אזור מפרץ וולאיה באי נווארינו (מדרום למחוז) הניב עדויות להתיישבות של אנשי היאמנה לפני יותר מ-10,000 שנה.

הבהלה לזהב התרחשה בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20.

## ראו גם
* מחוז טיירה דל פואגו, ארגנטינה
* ארכיפלג טיירה דל פואגו או ארץ האש
* האי הגדול של ארץ האש
* הבהלה לזהב בטיירה דל פואגו
* רעידת אדמה בטירה דל פואגו ב-1949
* פורבניר
* אזור מגאיאנס ואנטארקטיקה צ'ילנה

## קישורים חיצוניים
* 

* C. Michael Hogan (2008) "Bahia Wulaia Dome Middens", הפורטל המגאליתי, עורך. אנדי ברנהאם
* J. Rabassa (2008) הקנוזואיקון המאוחר של פטגוניה ו-טיירה דל פואגו, אלסוויר, 524 עמודים 

## הערות שוליים

קטגוריה:צ'ילה: פרובינציות
קטגוריה:מגאיאנס ואנטארקטיקה הצ'יליאנית
בריכת השחייה של הבית הלבן

ממוזער|בריכת השחייה של הבית הלבן, 1992
**בריכת השחייה של הבית הלבן** (באנגלית: **White House swimming pool**) היא בריכה חיצונית הממוקמת במדשאה הדרומית של הבית הלבן, מעונו הרשמי של נשיא ארצות הברית, בוושינגטון די.סי. הבריכה נמצאת סמוך לאגף המערבי ומשמשת את נשיא ארצות הברית ובני משפחתו לצורכי פנאי, פעילות גופנית ואירוח פרטי. הבריכה היא חלק מהאזורים הסגורים לציבור במתחם הבית הלבן. תחזוקת הבריכה והקבנה מצויה באחריות שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית (National Park Service).

## היסטוריה
בריכת השחייה נבנתה בשנת 1975 בתקופת נשיאותו של ג'רלד פורד. לפני מינויו לנשיא, נהג פורד לשחות פעמיים ביום בביתו הפרטי באלכסנדריה, וירג'יניה. הוא הביע צער על כך שלא קיימת עוד בריכה בבית הלבן, והעדיף את השחייה על פני ענפי ספורט אחרים כדרך לשמירה על כושר גופני. עם כניסתו לתפקיד הדגיש פורד את מחויבותו לקיצוצים תקציביים, ויועציו התנגדו להקמת הבריכה מחשש לפגיעה בתדמית הציבורית. חלקם אף טענו כי הדבר "יבטיח שלא יכהן מעבר לשנה אחת". למרות זאת, הבריכה נבנתה במימון תרומות פרטיות.
ממוזער|226x226 פיקסלים|הנשיא ג'רלד פורד משגיח על עבודות החפירה של הבריכה
הבריכה הוצבה באזור שהיה קודם לכן חלק מהמדשאה הדרומית, בסביבה מוקפת עצים ושיחים. עם השלמת הבנייה הדגים פורד את השימוש בה לעיתונאים, והצלם דיק סוונסון ממגזין *People* תיעד אותו שוחה מתחת למים.

בריכת השחייה החיצונית באה במקום בריכה פנימית שנבנתה בבית הלבן בשנת 1933 עבור פרנקלין דלאנו רוזוולט, לשם טיפולי פיזיותרפיה בעקבות מחלת הפוליו. בריכה זו כוסתה בשנת 1970, והחלל שימש להקמת אולם התדרוכים לעיתונות באגף המערבי.

עלות הקמת הבריכה הוערכה ב־52,417 דולר בשנת 1975 (שווה ערך לכ־306,000 דולר בשנת 2024). המיזם מומן במלואו מתרומות פרטיות, כאשר כל תרומה הוגבלה לסכום של 1,000 דולר. ועדת היגוי מיוחדת פיקחה על הבנייה, בראשות סגן יו"ר הוועדה האולימפית לשחייה של ארצות הברית, א. ג'יי. סיהורן.

## מבנה הקבנה
לאורך השנים נוספו לבריכה מתקנים תומכים, בהם מבנה קבּנה הכולל מקלחות, חדרי הלבשה ומעבר תת-קרקעי לאגף המערבי מטעמי ביטחון. הקבנה מופעלת באמצעות אנרגיה סולארית, כאשר הצנרת מספקת מים חמים, ושארית החום משמשת לחימום אמבט הספא החיצוני. בשנת 2002 עברה הקבנה שיפוץ מקיף, שכלל הוספת חלונות והגבהת הגג.
ממוזער|בריכת השחייה של בית הלבן

## שימושים
בנו של ג'רלד פורד, ג'ק פורד, למד לצלול בבריכה. בתו של הנשיא ג'ימי קרטר, איימי קרטר, נהגה לצלול בה לעיתים קרובות. הגברת הראשונה ברברה בוש הייתה שוחה קבועה, ותיארה מקרה שבו עכברוש חלף לידה במים בשנת 1990. לדבריה, בעלה, הנשיא ג'ורג' הרברט ווקר בוש, "טיפל בחיה". הילרי קלינטון הייתה משתמשת קבועה בבריכה, ושקלה לשחזר את הבריכה המקורה שכוסתה, כחלק מהצעה להעתקת מרכז התקשורת של העיתונאים.

הנשיא ברק אובמה כתב בזיכרונותיו כי בשנת כהונתו הראשונה נהג לעיתים לעזוב את הלשכה הסגלגלה ולשבת לבדו ליד הקבנה, לעשן סיגריה ולהרהר בשקט.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:הבית הלבן
קטגוריה:בריכות שחייה
אחמד ח'אתמי

אייתוללה **אחמד ח'אתמי** (בפרסית: احمد خاتمی; נולד ב-8 במאי 1960) הוא איש דת שיעי ופוליטיקאי איראני, חבר במועצת שומרי החוקה וחבר בכיר במועצת המומחים האיראנית. בסוף 2005 מינה אותו עלי ח'אמנאי לממלא מקום מוביל תפילת יום שישי בטהראן.

אחמד ח'אתמי נמנה עם השמרנים באיראן. אין לו כל קשר משפחתי למוחמד ח'אתמי.

## ביוגרפיה
ח'אתמי נולד בסמנאן שב להוריו, אביו סייד מהדי ואמו טייבה סאדאת. לאחר שסיים את בית הספר היסודי, למד בסמינר דתי, וכאשר זה נסגר בהוראת השלטונות בשנת 1975, עבר ללמוד בקום.

## הוראה
מאז שנת 1984 אחמד ח'אתמי מלמד בסמינרים בקום.

## דעותיו
אחמד ח'אתמי העיד על עצמו שהוא הושפע במיוחד מאישיותם ודעותיהם של מוריו:  (2015-1928),  (נולד: 1933),  (2021-1929).

בשנת 2006, במהלך נאום רגנסבורג של האפיפיור בנדיקטוס ה-16, ביקש ממנו ח'אתמי "ליפול על ברכיו מול איש דת מוסלמי בכיר, כדי לנסות להבין את האסלאם".

בשנת 2007 הוא התייחס לגזר דין מוות שגזר האימאם ח'ומייני על סלמאן רושדי ואמר כי "באיראן האסלאמית, הפתווה עדיין תקפה ואינה ניתנת לשינוי."

ח'אתמי התייחס למחאה לאחר הבחירות לנשיאות באיראן בשנת 2009 וכינה את המפגינים מתפרעים המנהלים מלחמה נגד אלוהים, דבר שבחוקי האסלאם נחשב לפשע שדינו מוות, והאשים את המועמדים הרפורמיסטיים לנשיאות, מיר חוסיין מוסאווי ומהדי כרובי כ"מנהיגי הסתה".

ח'אתמי אינו מבחין בין יהודים לציונים, והאשים "ציונים" בביצוע פשעים נגד מוסלמים מאז ראשית האסלאם.

## סנקציות
ב-11 בדצמבר 2022 הכניס האיחוד האירופי את אחמד ח'אתמי לרשימת הסנקציות שלו עקב הפרות בוטות של זכויות אדם.

## כתביו
### ספרים<small></small>

# ابعاد جنگ در فرهنگ اسلام (ממדי המלחמה בתרבות האסלאמית).
# سیمای نفاق در قرآن (על נושא הצביעות בקוראן).
# رسالت خواص (אגרת הנבחרים / המיוחדים).
# عبرت های عاشورا (לקחי העשורא).
# مدیریّت در قرآن و حدیث (ניהול בקוראן ובחדית').
# شایعه از نظر قرآن و حدیث ().
# اخلاق سياسى (המוסר הפוליטי / אתיקה בפוליטיקה).
# سيري در سیره سياسى امام علی (עיון בסִרה הפוליטית של האימאם עלי).
# امر به معروف و نهی از منكر[دو جلد] (ציווי על הטוב ואיסור על הרע [שני כרכים]).
# سیمای حماسی امام سجّاد (דיוקן אפי של האימאם סג'אד).
# سازمان‌دهي و تشكّل در سیره امام هادي (ארגון ומבנה תנועתי בסִרה של האימאם האדי).
# نگاهی به مبانی تفكر امامخمینی پیرامون ولایت فقیه (עיון ביסודות המחשבה של האימאם ח'ומייני בנוגע לשלטון חכם ההלכה).

### מאמרים
אחמד ח'אתמי כתב ופרסם עשרות מאמרים בעיקר בנושאי דת, בחיי היום-יום ובפוליטיקה שהתפרסמו בין היתר בעיתוני טהראן.
## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים

* תקציר אוטוביוגרפי (בפרסית)

קטגוריה:איראן: פוליטיקה
קטגוריה:איראן: דת
קטגוריה:איראנים שנולדו ב-1960
כיומרס חיידרי

**כיומרס חיידרי** (בפרסית: **کیومرث حیدری**; נולד ב–1964) הוא קצין צבא איראני בדרגת בריגדיר גנרל, שכיהן כמפקד כוחות היבשה של צבא איראן מנובמבר 2016 ועד נובמבר 2025. כיום מכהן כסגן מפקד המטה המרכזי ח'אתם אל-אנביא.

## ביוגרפיה
חיידרי נולד בשנת 1964 בסחנה שבפרובינציית כרמאנשאה, איראן.

לפני שהתגייס לצבא איראן היה חבר בארגון הבסיג' הכפוף למשמרות המהפכה האסלאמית. בשנת 1983 התגייס לצבא איראן ולקח חלק במלחמת איראן–עיראק.

ב-19 בנובמבר 2016 מונה למפקד כוחות היבשה של צבא איראן.

ב-28 באפריל 2021 הוענק לחיידרי אות מסדר פתח, אותו קיבל מעבד א-רחים מוסאווי באישור ההמנהיג העליון של איראן.

בשנת 2022 נכנס חיידרי לרשימת הסנקציות של המשרד לבקרה על נכסים זרים (OFAC) של משרד האוצר האמריקאי, ולרשימת הסנקציות של האיחוד האירופי, יחד עם בכירים נוספים במערכת הביטחון האיראנית. בשנת 2023 נוסף גם לרשימת הסנקציות של בריטניה. הסנקציות עליו ועל בכירים נוספים נבעו בעיקר מפגיעה בזכויות אדם ומדיכוי של אזרחי איראן בהפגנות נגד המשטר על מצב האזרחים.

ביוני 2025 ניסתה ישראל לחסל את חיידרי בסיכול ממוקד כחלק ממבצע עם כלביא, אולם הוא שרד את ניסיון החיסול. ב-22 בנובמבר 2025 הוחלף בתפקידו על ידי עלי ג'האנשאהי, ועבר לכהן כסגן המפקד של המטה המרכזי ח'אתם אל-אנביא.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי צבא איראנים
קטגוריה:איראנים שמחלקת האוצר של ארצות הברית הטילה עליהם סנקציות
קטגוריה:איראנים שנולדו ב-1964
מסביב לעולם בשמונים יום (סדרת טלוויזיה, 1972)

**מסביב לעולם בשמונים יום** (באנגלית: **Around the World in Eighty Days**) היא סדרת טלוויזיה מונפשת שנמשכה במשך עונה אחת של 16 פרקים, ששודרה בין השנים 1972–1973 ב-NBC. זאת הייתה הסדרה המונפשת הראשונה שהופקה באוסטרליה והוצגה בטלוויזיה האמריקאית. לייף גראם ביים את כל 16 הפרקים, והסיפורים עובדו באופן חופשי על ידי צ'סטר "צ'ט" סטובר מהרומן משנת 1873 "מסביב לעולם בשמונים יום" מאת ז'ול ורן.

## עלילה
מניעיו של פילאס פוג (אלסטיר דאנקן), בעלי גוון קומי יותר מאשר הרומן של ורן, שונים מאלה של קודמו הספרותי. בסיפור זה, פוג מאוהב בלהט בבלינדה מייז (ג'נט וולדו), שדודה, לורד מייז (אוון ויינגוט), מתנגד בתוקף לנישואיו של פוג, האזרח הפשוט, לאחייניתו. פוג מציע הימור: אם יוכל לנסוע מסביב לעולם בשמונים יום, אז לורד מייז ייתן לו את ידה של בלינדה לאישה; אם פוג ייכשל, הוא ינטוש אותה. שני הגברים גם מבצעים הימור צדדי של 20,000 פאונד.

פוג מלווה במשרתו, ז'אן פספרטו (רוס היגינס), ובקוף המחמד של פספרטו, טוטו. הם משתמשים בכל אמצעי התחבורה שהיו זמינים בסוף המאה ה-19, ביניהם: כדורים פורחים, רכבות, פילים וספינות קיטור - במהלך מסעם. פוג ופספרטו מחלקים ידע גאוגרפי לקהל בכל אחת מתחנותיהם.

לורד מייז שוכר חבלן בשם מר פיקס (מקס אוסביסטון), על מנת להפריע למסעם של פוג ופספרטו. בניגוד לעמיתו ברומן של ורן, פיקס אינו בלש מסקוטלנד יארד שמנסה לעצור את פוג בחשד לשוד בנק.

פוג מצליח להשלים את מסעו עד סוף העונה הנוכחית של הסדרה, וזוכה בידה של בלינדה תוך זמן קצר.

## מבנה הפרקים
לכל פרק יש את אותו המבנה:
* פוג מתאר את יעדם לפספרטו.
* פוג מבקש מפספרטו לארוז את התיק באוסף לכאורה אקראי של פריטים.
* פוג מלמד פתגם.
* פיקס מתאר בקול רם את תוכניתו לעצור את פוג.
* פוג ופספרטו עוקבים אחר מסלולם, בעוד פיקס מנסה לעצור אותם.
* במהלך המסע, פוג מוצא את הזמן להסביר את ההיסטוריה והגאוגרפיה של המקומות בהם הם מבקרים.
* בסופו של דבר, כל הפריטים שפוג ופספרטו לקחו איתם התגלו כחיוניים.
* הפתגם שפוג הציג בתחילת הפרק מוכיח את עצמו גם הוא כחיוני להצלחתם.
* הפרק מסתיים באומרו של פוג "עבודה טובה, פספרטו!"

## הפקה
הסדרה הופקה באמצעות חברת Australian Air Programs International, שאחד מצוות המפיקים שלה, וולטר ג'יי האקר, שימש כמנהל הסדרה. NBC שידרה את שש עשרה הפרקים בארצות הברית בלוח השידורים שלה בשבת בבוקר במהלך עונת 1972–1973.

## מוזיקה
ג'ון סנגסטר הלחין את מוזיקת הנושא, לווריאציה על המנגינה של "מדמואזל מארמנטיירס". המילים נכתבו, במיוחד עבור הסדרה, על ידי כותב לא מזוהה.

## הפצת וידאו ביתי
הסדרה יצאה לאור ב-DVD של אזור 1 בארצות הברית, כסט של שני דיסקים, על ידי Visual Entertainment ב-27 בספטמבר 2011.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:NBC: סדרות טלוויזיה
קטגוריה:סדרות הנפשה אוסטרליות
קטגוריה:סדרות הנפשה אמריקאיות
קטגוריה:סדרות קומיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה המבוססות על ספרים
קטגוריה:ערוץ הילדים: תוכניות רכש
קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית - תוכניות רכש
קטגוריה:הערוץ הראשון - תוכניות רכש
שדרת וסט אקזקיוטיב

**שדרת וסט אקזקיוטיב** (באנגלית: **West Executive Avenue Northwest**) היא רחוב סגור בוושינגטון די.סי., הממוקם בין הבית הלבן לבין בניין משרד ההנהלה ע"ש אייזנהאואר. נכון לשנת 2017, משמשת השדרה כחניון לעובדים במשרד הרשות המבצעת של נשיא ארצות הברית והאגף המערבי של הבית הלבן. השדרה נחשבת לאחד האזורים המאובטחים והנגישים ביותר לעובדי הרשות המבצעת הבכירה בארצות הברית.

## היסטוריה
השדרה נמתחת על ציר צפון–דרום, בין הבית הלבן ממזרח לבין בניין משרד ההנהלה ע"ש אייזנהאואר ממערב, ובמקביל לשדרת איסט אקזקיוטיב (East Executive Avenue) שנסגרה לצמיתות לתנועה ציבורית בשנת 1986. בקצה הצפוני שלה היא מצטלבת עם שדרות פנסילבניה, שקטע סמוך להן נסגר אף הוא לתנועה ציבורית בשנת 1995 כחלק מאמצעי האבטחה סביב מתחם הבית הלבן.

השדרה נסללה בשנת 1871, וחיברה לראשונה בין החלקים הצפוני והדרומי של פארק הנשיא (President's Park). ב־1910 התבצעה בה נחיתת המטוס המתועדת הראשונה ברחוב ציבורי בארצות הברית, כאשר החלוץ האווירי הבריטי קלוד גראהם-וייט נחת עם מטוס דו-כנפי מסוג "פארמן" לצורך פגישה עם מזכיר המלחמה ג'ייקוב דיקינסון.

במהלך מלחמת העולם השנייה נסגר הרחוב לתנועה מטעמי ביטחון. בעקבות ניסיון ההתנקשות בחיי הנשיא הארי טרומן בשנת 1950, נסגר הרחוב לצמיתות. ההחלטה נבעה מחשש ביטחוני לחיי הנשיא וצוותו, שהיו חוצים את השדרה בדרכם מבניין הבית הלבן לבניין משרד המלחמה דאז (כיום בניין אייזנהאואר). לאחר סגירתו, הפך הרחוב לחניון פנימי ונחשב לאחד ממקומות החניה המבוקשים ביותר בקרב עובדי הממשל הפדרלי.

במאי 2016 התרחשה תקרית ביטחונית בשדרה, כאשר אזרח בשם ג'סי אוליברי מפנסילבניה נורה על ידי שוטר של שירות החשאי לאחר שהתקרב למחסום כשהוא מחזיק בנשק.

### יוזמות פיתוח
בשנת 1999 הציע שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית להפוך את שדרת וסט אקזקיוטיב למדרחוב להולכי רגל, כחלק משיקום חזותי והיסטורי של שטחי הבית הלבן. ההצעה כללה הקמת חניון תת-קרקעי חדש שישמש תחליף לאזורי החניה הקיימים אך הצעה זו נפסלה מטעמי אבטחה.

## בתרבות הפופולרית
שדרת וסט אקזקיוטיב זכתה להתייחסות בסדרת הסאטירה הפוליטית *[[ויפ|Veep]]*. בפרק הרביעי של העונה השנייה זוכה הדמות ג'ונה ריאן בזכות חניה בשדרה, דבר שמעורר קנאה בקרב דמויות אחרות. בפרק נוסף מבקש ריאן לקבל הטבת חניה במקום בתמורה לתמיכה פוליטית מצד דודו.,

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

## גלריה

קובץ:P20211012CS-0063 (51761379341).jpg
קובץ:P20220103AS-1019 (51903813811).jpg
קובץ:Obama, Biden and Clinton take a short walk from the White House to the Eisenhower Executive Office.jpg
קובץ:P20211012CS-0556 (51760547852).jpg
קובץ:President Barack Obama talks with Vice President Joe Biden, Secretary of State John Kerry, Colin Kahl, National Security Advisor to the Vice President, and National Security Advisor Susan E. Rice outside the West Wing .jpg
קובץ:P111814LJ-0236 (16600670650).jpg
קובץ:President Bush and Vice President Cheney Walk to the Eisenhower Executive Office Building (18638300225).jpg


קטגוריה:הבית הלבן
קטגוריה:וושינגטון די. סי.: רחובות
הדר מילר

**הדר מילר** (נולדה ב-1989) היא אשת תקשורת ישראלית, משמשת כפרשנית בערוץ 14, מגישת "יומן הלילה" בגלי ישראל, פובליציסטית, לשעבר המשנה לראש עיריית לוד.

## ביוגרפיה
הדר מילר נולדה בג' בניסן ה'תשמ"ט, לאיש העסקים נפתלי הרצקה קליין, ולפנינה ציפה - מפיקה ברדיו קול חי, בערוץ 1 ובדוברות של המפד"ל. גדלה בגבעת שמואל, למדה באולפנת צפירה ואולפנת כפר פינס, ולאחר מכן הייתה בשירות לאומי במעלות. היא הוסמכה כאופטומטריסטית וניהלה עסק עצמאי בתחום.

מילר החלה את פעילותה התקשורתית בכתיבת מאמרי דעה בנושאים חברתיים ופוליטיים, ובהמשך השתלבה כמגישה וכפרשנית בכלי תקשורת ברשת. לאחר שהשתקעה בעיר לוד, מילר החלה להיות פעילה בזירה המקומית. היא התבלטה כדמות תקשורתית שהשמיעה את קולם של תושבים שנפגעו מאירועי אלימות ומהזנחה עירונית. פריצת הדרך הגיעה במבצע שומר החומות ב־2021, כשדיווחיה על המהומות בלוד, בזמן שלא זכו להד ציבורי רחב. בשנת 2022 הגישה את תוכנית הבוקר בערוץ 14 לצד שי גולדן, ולאחר מכן הצטרפה כפאנליסטית בתוכניות הערוץ. בנוסף היא מפיקה ומגישה פודקאסטים עצמאיים העוסקים בראיונות ושיח אקטואלי. מאז פברואר 2025, היא מגישה בגלי ישראל את התוכנית "יומן הלילה" יחד עם זיו מאור.

ב־2023 נבחרה למועצת העיר לוד ברשימה עצמאית. היא קיבלה את תיק הטקסים, מיתוג העיר וקשרי ממשל. במאי 2024 מונתה למשנה לראש העיר יאיר רביבו, אך פרשה בחודש שלאחר מכן עקב מחלוקות עמו. במרץ 2025 התפטרה מהמועצה במסגרת הסכם רוטציה עם רפי יקותיאל.

## חיים אישיים
נשואה לאיתן, מהנדס שעובד בתעשיית ההייטק בוגר ישיבת ההסדר במעלות ואם לארבעה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ויקיפדיה: ערכים של משתמשים חדשים
קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:סגל גלי ישראל
קטגוריה:סגל עכשיו 14
קטגוריה:חברי מועצת העיר לוד
קטגוריה:לוד: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1989
בית מנצור קרוני

**בית מנצור קרוני** (בפרסית: **خانه منصور کرونی**) הוא מבנה היסטורי בעיר שיראז שבאיראן, אשר שימש גם כבית כנסת. המבנה נבנה בתקופת רזא שאה פהלווי.

המבנה שוכן ברחוב זנד, בפינת סמטת עיריית שיראז לשעבר. המבנה נרשם ברשימת אתרי המורשת הלאומית של איראן ב-10 ביוני 2003, תחת מספר רישום 9009.

## ראו גם
* יהדות שיראז
* הארגון למורשת תרבותית באיראן

## הערות שוליים

קטגוריה:איראן: בתי כנסת
קטגוריה:שיראז: מבנים
ואקום (חברה)

**ואקום** היא חברה יפנית שבסיסה בקאזו, מחוז סאיטאמה, המתמחה בייצור לוחות גרפיים וציוד קלט דיגיטלי. החברה נסחרת בבורסה לניירות ערך בטוקיו.

## היסטוריה
החברה נוסדה בשנת 1983; שמה מורכב מהמילים World Computer, תוך שילוב ההברה היפנית "ווה" (和), שפירושה "הרמוניה". בשנת 1991 פיתחה ואקום את העט האלחוטי הראשון, ובשנה שלאחר מכן הציגה את תצוגת העט הראשונה שלה. תחילה שיווקה החברה את מוצריה לאנשי מקצוע בתחומי העיצוב והאמנות הדיגיטלית, אך בסוף שנות ה-90 החלה לפנות גם לשוק הביתי. בשנת 2001 שיתפה פעולה עם סוני בפיתוח מחשב נייד מסדרת VAIO עם ממשק עט ומסך מגע.

## מוצרים
ואקום מייצרת לוחות גרפיים בשתי קטגוריות עיקריות: לוחות בעלי מסך (תצוגות עט) ולוחות ללא מסך. המכשירים כוללים עטים אלקטרוניים, שחלקם מצוידים גם במחק אינטגרלי. החברה מציעה גם תוכנות נלוות למערכות הפעלה שונות, לרבות יישומים לניתוח נתוני קלט ממכשירי העט. מוצרי ואקום משמשים בתחומים כגון איור דיגיטלי, אנימציה, עריכת וידאו ועריכת תמונות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות יפניות
קטגוריה:תאגידים רב-לאומיים
קטגוריה:מותגים יפניים
קטגוריה:חברות אלקטרוניקה יפניות
פיליס אלן

**פיליס אלן** (באנגלית: **Phyllis Allen**) (25 בנובמבר 1861 - 26 במרץ 1938) הייתה וודוויל אמריקאית וקומיקאית בסרטים אילמים. היא עבדה עם צ'ארלי צ'פלין, מאק סוויין, מייבל נורמנד, רוסקו "פאטי" ארבוקל ומאק סנט במהלך הקריירה קולנועית שלה.

## ביוגרפיה
פיליס אלן נולדה בסטטן איילנד, ניו יורק, בשנת 1861. כמו הרבה שחקנים אחרים באותה תקופה, היא החלה את הקריירה שלה כשחקנית בוודוויל ובקומדיות מוזיקליות, והתחילה בקריירה שלה כשחקנית לקראת סוף התקופה האדוארדית. עבודותיה הראשונות היו בחברה סליג  ולאחר מכן עזבה את סליג ועברה לסטודיו קיסטון . באותן שנים היא הופיעה במספר סרטים של צ'ארלי צ'פלין ומאק סוויין. בגלל דמותה הפיזית, אלן לוהקה בעיקר בתפקיד עקרת הבית השתלטנית ולא בתור מושא האהבה המרכזית.

בשנת 1914 היא הופיעה בסרט "הרומן המפונצ'ר של טילי", שהיה הסרט הקומדי הראשון באורך מלא של ארצות הברית.

במרץ 1916 היא עזבה את קיסטון של מאק סנט כדי להצטרף לפוקס ובשנת 1920 היא כיכבה בסדרה "Model Comedies" לצד השחקנית גייל הנרי. בשנת 1922 היא התאחדה שוב עם צ'ארלי צ'פלין והופיעה בסרט הקצר שלו "Payday".

פיליס אלן נפטרה בגיל 76 בלוס אנג'לס, קליפורניה.
## פילמוגרפיה
מתוך האתר IMDb
* Forced Bravery (1913)
* A Wife Wanted (1913)
* Jenny's pearls (1913)
* Murphy's I.O.U. (1913)
* The new conductor (1913)
* Fatty at San Diego (1913)
* Zuzu, the Band Leader (1913)
* Rebecca's Wedding Day (1914)
* Where Hazel Met the Villain (1914)
* A Busy Day (1914)
* Caught in a Cabaret (1914)
* The Eavesdropper (1914)
* Fatty and the Heiress (1914)
* Caught in Tights (1914)
* Fatty's Finish (1914)
* The Property Man (1914)
* The Rounders (1914)
* Lover's Luck (1914)
* Fatty Again (1914)
* Hello, Mabel (1914)
* The High Spots On Broadway (1914)
* Zip, the Dodger (1914)
* Dough and Dynamite (1914)
* Cursed by His Beauty (1914)
* His Trysting Place (1914)
* הרומן המפונצ'ר של טילי (1914)
* Fatty's Wine Party (1914)
* Among the Mourners (1914)
* Leading Lizzie Astray (1914)
* Getting Acquainted (1914)
* Fatty's Magic Pants (1914)
* Hogan's Annual Spree (1914)
* His Second Childhood (1914)
* Her Winning Punch (1915)
* Hushing the Scandal (1915)
* Giddy, Gay and Ticklish (1915)
* Fatty and Mabel's Simple Life (1915)
* Caught in a Park (1915)
* That Little Band of Gold (1915)
* Gussle's Day of Rest (1915)
* Gussle's Wayward Path (1915)
* Gussle Rivals Jonah (1915)
* Gussle's Backward Way (1915)
* Gussle Tied to Trouble (1915)
* Fatty's Plucky Pup (1915)
* A Lover's Lost Control (1915)
* No One To Guide Him (1915)
* Fickle Fatty's Fall (1915)
* A Submarine Pirate (1915)
* A Night in the Show (1915)
* Fatty and The Broadway Stars (1915)
* A Submarine Pirate (1915)
* A Movie Star (1916)
* The Judge (1916)
* The Lion and the Girl (1916)
* The Vagabond (1916)
* Monkey Stuff (1919)
* The Head Waiter (1919)
* This Way Out (1920)
* Her First Flame (1920)
* Footprints (1920)
* The Rent Dodgers (1920)
* White Youth (1920)
* Pay Day (1922)
* The Pilgrim (1923)
* The Two Twins (1923)

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:סטטן איילנד: אישים
קטגוריה:קומיקאיות אמריקאיות
קטגוריה:שחקניות ראינוע
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1861
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1861
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1938
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1938
עזרא לחמי

רבי **עזרא חייא ידידיה לחמי** היה רב ומחבר ספרות תורנית שפעל בחלב ובמצרים.

נולד לר' שלום לחמי, שהיה שד"ר של העיר טבריה ומחכמי ירושלים. פעל בסוריה  ולאחר מכן עבר למצרים. הוא כותב שבו' בניסן ה'תרכ"ח "נכנס לאסכולה ללמד". בשנת תר"ס לימד במצרים.

היה מהראשונים שהשתמשו בגניזה הקהירית.

## כתביו
חיבר ספר שו"ת "בית דינו של עזרא" וכן חידושים על סדר השולחן ערוך. מספריו הודפס בשנת תשמ"ב החיבור "זכור דבר לעבדך", חידושים וביאורים על פי ספרי החיד"א, מסודרים כערכים לפי סדר האלפבית. בספר זה שנדפס מזכיר המחבר שורה של חיבורים שכתב: פירוש על חמשה חומשי תורה, פירוש על ספרי הנביאים, פירוש על ספר משלי, ביאור לאגדות התלמוד, ועוד.

דברים מספריו הובאו אצל חכמי דורו.

## לקריאה נוספת
* **מן הגנזים**, חלק א' עמוד רפז, חלק ז', עמ' תיב-תיג. הוצאת חברת אהבת שלום
* הרב משה שבת, **ישיבות בגדאד**, חלק א' עמ' 74–75, וחלק ג-ד, מכון אהל דוד ששון, ירושלים תשע"ט, עמ' 833
* רשימת התלמידים של הרב עזרא חייא ידידה לחמי, באתר הספרייה הלאומית
* קובץ **זכור לאברהם** תשנ"ו, עמ' צג-צו.

## קישורים חיצוניים
*
*
## הערות שוליים

קטגוריה:רבני ארם צובא
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:מחברי ספרי הלכה
קטגוריה:רבנים מצרים
התאבדות המערב

**התאבדות המערב: מסה על דרכו של הליברליזם ועתיד העולם החופשי** (באנגלית: **Suicide of the West: An Essay on the Meaning and Destiny of Liberalism**) הוא חיבור פוליטי מאת ההוגה האמריקאי , שראה אור לראשונה ב-1964 ושב ופורסם במהדורה מתוקנת ב-2014. ב-2022 הופיעה גרסתו העברית בהוצאת סלע מאיר (ספריית שיבולת) בתרגומו של יובל סימן טוב. הספר מבקש להוכיח כי הליברליזם איננו רק כושל בהתמודדות עם איומים חיצוניים ופנימיים, אלא אף מאיץ תהליך רחב טווח של נסיגה תרבותית, מוסרית ורוחנית בעולם המערבי.

## סקירה כללית
ברנהם מגדיר את הליברליזם כשיטה רעיונית המציעה שלום, שוויון וחמלה אוניברסליים, אך בה-בעת מקעקעת את "הביצורים הרוחניים והחברתיים הגדולים" שעליהם ניצבה הציוויליזציה המערבית. לטענתו, דיאלקטיקה זו מייצרת פרדוקס מובנה: בשם ערכים הומניטריים מתקשים הליברלים להגן על מוסדות תרבותם-שלהם, ובכך הם מפחיתים את רצון-החיים הקולקטיבי של המערב. לאורך החיבור מושווה "הסינדרום הליברלי" לדוגמאות היסטוריות של שקיעת אימפריות, ונבחנות משמעויותיו בעולם הדו-קוטבי של המלחמה הקרה.

## רקע וכתיבה
ברנהם (1905–1987) החל את דרכו כטרוצקיסט אך פרש משורות השמאל בעקבות הסכם ריבנטרופ-מולוטוב (1939). עם תום מלחמת העולם השנייה נמנה עם מייסדי הירחון השמרני National Review והפך לדמות מפתח בשמרנות האמריקאית המתהווה. התאבדות המערב משקף את תהליך "ההתפכחות" שעבר – מהתרסה נגד מקארתיזם ועד דחיית "הקומוניזם המרוכך" שהוא מזהה בליברליזם הממסדי.

## נושאים מרכזיים
### הגדרת "הליברל"
פרק שלם מוקדש לשאלה "מיהם הליברלים?". ברנהם פורט 19 עקרונות אופייניים – מאמון בשלום דרך פייסנות ביחסי חוץ וחינוך לכל ועד רגשות אשמה כלפי העולם השלישי – וקובע כי אימוץ 85% מהם דיו כדי להשתייך ל"מועדון". הוא גוזר מכך שסדר היום הליברלי מחליש סמלי לאום, רתיעה מהפעלת כוח וחיפוש עקבי אחר אשמה עצמית.

### האשמה והחולשה המערבית
בלב הטיעון עומדת "אשמתו של הליברל": תחושה מוסרית קולקטיבית שתולדתה, לשיטת ברנהם, בליבת העולם הנוצרי-חילוני. מכיוון שהליברלי דוחה את מושג החטא הקדמון אך נותר טעון אשמה, הוא מגלם את הסובל, המיעוט או יריבו הפוליטי כקרבן נצחי הזכאי לפיצוי. כך נוצר "סטנדרט כפול" ביחס לאיומים מן החוץ (למשל פשיזם לעומת קומוניזם) ולפגיעה בביטחון הפנים.

### [[דקדנס]] ונסיגה גאו-פוליטית
הספר נכתב בשנים שבהן מדינות מזרח-אירופה נפלו תחת הדומיננטיות הסובייטית. ברנהם רואה בהתרוקנות השטח המערבי עובדה גאוגרפית-תרבותית־המבשרת שקיעה; הוא מזהיר כי "מרגע שההתכווצות מתקבעת, נדיר שתתהפך". במישור האידאולוגי, הליברליזם מתנגד לנקמה, מעניש מתונים ומתירנות, ומעדיף ויתורים בינלאומיים בתקווה לשלום אוניברסלי – גישה שעלולה להעניק יריביו של המערב יתרון אסטרטגי.

## תגובות וביקורות

בביקורת בניו יורק טיימס נטען כי הספר מציג "ניתוח מבריק אך מר-רוח" של שגיאות הליברליות, אף כי הנחת-המוצא על "התפרקות המערב" הוגדרה כשנויה במחלוקת. ב"ישראל היום" נכתב כי ברנהם "זיהה תהליכים" עשרות שנים לפני עליית תרבות הביטול ופוליטיקת הזהויות, והספר "אקטואלי מאי-פעם". מקור ראשון הגדיר את החיבור "ספר נבואי משנות השישים" העוסק בשנאת-העצמי המערבית ובכשלי האקדמיה בזיהוי איומי טרור. ביקורת ב"הארץ" ציינה את "הראייה המפוכחת של ברנהם" אך הדגישה כי תחזיותיו בדבר ניצחון הקומוניזם התבדו – ואף-על-פי-כן, ניתוחו על תהליכי ההרס העצמי במערב נותר בעל כוח הסברה.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## ראו גם
* **[[שקיעת המערב]]**
* **[[המוות המוזר של אירופה]]**

## הערות שוליים

## קטגוריות
קטגוריה:ספרי 1964
קטגוריה:ספרי עיון
קטגוריה:ספרי הוצאת סלע מאיר
Team Vitality

**Team Vitality**, או בקצרה **Vitality**, הוא מועדון ספורט אלקטרוני צרפתי שהוקם בשנת 2013 על ידי Fabien "Neo" Devide, Nicolas Maurer, Corentin "Gotaga" Houssein ו-Kevin "BrokyBrawks" Georges.

ל-Team Vitality יש קבוצות באחד-עשר כותרים תחרותיים למחשב ולקונסולות (League of Legends, Valorant, Counter-Strike 2, Rocket League, EA FC, StarCraft II, Tekken, Rennsport, Street Fighter 6, Call of Duty Warzone ו-Teamfight Tactics), עם מספר קבוצות מקצועיות ויוצרי תוכן מרחבי אירופה ודרום קוריאה. ל-Vitality יש גם קבוצות בארבעה משחקי ספורט אלקטרוני לנייד (Mobile Legends: Bang Bang, Honor of Kings, Free Fire ו- Mobile) תחת השם "Bigetron by Vitality", לאחר שרכשה את הארגון האינדונזי Bigetron Esports בשנת 2025. הארגון הפעיל בעבר קבוצות גם בשורת כותרים נוספים, כולל Call of Duty, Call of Duty Mobile, Fortnite, Rainbow Six: Siege, PUBG, H1Z1, Clash Royale, Street Fighter, Formula 1, Hearthstone, Gears of War ו-Arena of Valor, וכן פעל בעבר גם בהודו.

מאז 2019 הפך הארגון את סטאד דה פראנס למרכז האימונים שלו, והיה למועדון הראשון שמקבל מעמד של דייר קבוע באצטדיון.

### Counter-Strike 2
ZywOo הוכר כשחקן המצטיין של BLAST Premier Spring Groups 2023, על פי מארגני הטורניר.
ממוזער|ZywOo שחקן Counter Strike 2 ב-Team Vitality הנחשב לטוב בעולם
במהלך טורניר Blast Paris Major 2023, הקבוצה זכתה לראשונה בתואר Major (התואר הכי חשוב במשחק).

ב-22 ביוני חתם בקבוצה השחקן הישראלי שחר שושן המוכר במשחק כ-flameZ. ב-11 באוקטובר 2023, המאמן zonic עזב את הקבוצה, והוא הוחלף יומיים לאחר מכן על ידי Rémy "XTQZZZ" Quoniam, שאימן את הקבוצה בעבר בין דצמבר 2018 לדצמבר 2021.

Magisk עזב את הקבוצה ב-3 בנובמבר 2023, על רקע דיווחים על הצטרפותו לארגון הסעודי Team Falcons, זמן קצר לאחר שגם zonic הצטרף אליהם. מקומו בהרכב הפעיל אויש על ידי William "mezii" Merriman שבוע לאחר מכן, ב-8 בנובמבר.

ב-10 בינואר 2025 הצטרף לקבוצה Robin "ropz" Kool, לאחר ש-Lotan "Spinx" Giladi שחקנה הישראלי הועבר לספסל, בעקבות דיווחים לפיהם Vitality אפשרה לו לבדוק אפשרויות אחרות. חודש בלבד לאחר הצטרפותו של ropz, הקבוצה זכתה ב-IEM Katowice 2025, זכייה ראשונה של הארגון בטורניר זה, והשנייה של ropz לאחר ניצחונו עם FaZe Clan בשנת 2022. לאחר מכן המשיכו לנצח גם ב-ESL Pro League Season 21, ב-BLAST Open Lisbon, וב-IEM Melbourne 2025.

בעקבות הזכייה במלבורן, Team Vitality רשמה ארבע זכיות בטורנירי ESL מתוך עשרה ברצף: IEM Cologne 2024, IEM Katowice 2025, ESL Pro League Season 21, ו-IEM Melbourne 2025, ובכך הבטיחה את ה-ESL Grand Slam החמישי (שבעבר נקרא Intel Grand Slam).

הרצף נמשך עם זכיות ב-BLAST Rivals 2025 Season 1 וב-IEM Dallas 2025, מה שהאריך את רצף הניצחונות שלהם בלייב ל-30 משחקים.

Vitality זכתה ב-Austin Major 2025.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ספורט אלקטרוני
בית המקרא, רמת גן

**בית המקרא ב[[רמת גן]]** היה מוזיאון המיועד להצגת סיפורי המקרא באמצעות אמנות. המוזיאון מוקם בגבול העירוני שבין רמת גן לבני ברק, בצפון שכונת רמת עמידר, ובקרבת אוניברסיטת בר-אילן.

המוזיאון מוקם בקומה התת-קרקעית של מבנה רב-תכליתי ולא היה נגיש לנכים.

## היסטוריה
את המוזיאון יזמו בני הזוג, רות ואברהם בודנר, ב-1996 במטרה להנגיש את ההיסטוריוגרפיה המקראית לילדים באמצעות אמנות. המקום תופעל על ידי עיריית רמת גן ונהג לפעול בין ימי ראשון לחמישי בין השעות 7:30 עד 14:00.

המוזיאון נקרא על שמו של רחבעם זאבי באוקטובר 2004.

המקום פעל עד אוקטובר 2021 והיווה אתר לסיורים לימודיים לילדי רמת גן. המקום היווה גם אפשרות לאירועים פרטיים.

הסיבה לסגירתו הייתה חדירה והשתלטות מצד פולשים זרים, בין אם עובדים זרים ובין אם שבבניקים מבני ברק הסמוכה, שהחריבו את המקום והסבו אותו למאורת סמים.

העירייה ניסתה להחזיר את המקום לפעילות עד ל-2023, עת פורק שלט המקום סופית.

לאחר שכנופיית נוער בסיכון מבני ברק ומקרבת המוזיאון המתכנה "תפארת שלמה" פלשו לשלד המקום ב-2024 והפכו אותו למאורת סמים בשנית, פינו אותם הרשויות, כשחלקם נלקח לבית המעצר תל אביב; החליטה העירייה להסב את השימוש במקום למקלט עבור תושבי השכונה במהלך מלחמת חרבות ברזל.

לאחר כמה חודשים שבהם עבר המקום שיפוצים במימון העירייה לקראת הפיכתו לאכסניה לנוער בסיכון, בחודש ספטמבר 2025 השתלטו עליו תושבי השכונה ותושבי שכונת נוה אחיעזר מבני ברק הסמוכה והפכו אותו לבית כנסת באופן פיראטי.

## תקציבים
תקציב המקום בין 2016-2018 היה כ-360,000 שקלים חדשים בכל שנה. ב-2019 חל קיצוץ בתקציב המוזיאון לכ-240,000 ש"ח, ב-2020 הוחזר התקציב לכ-360,000 ש"ח. בשל הנזק שנגרם למקום ב-2021, פונה המוזיאון והופסק תקצובו.

## הערות שוליים

קטגוריה:רמת גן: מוזיאונים
קטגוריה:רמת עמידר
קטגוריה:עבריינות נוער
קטגוריה:התנ"ך בישראל
קטגוריה:הנצחת רחבעם זאבי
קטגוריה:1996 בישראל
קטגוריה:2021 בישראל
קטגוריה:ישראל: מוזיאונים שנסגרו
ארחנטינו דה קילמס

**ארחנטינו דה קילמס** (בספרדית: **Club Atlético Argentino de Quilmes**) הוא מועדון כדורגל ארגנטינאי. המועדון נוסד בשנת 1899 באזור גראן בואנוס איירס. בעבר הקבוצה שיחקה בליגה הבכירה וכיום משחקת בתחרויות של הליגה השלישית.

## היסטוריה
המועדון הוקם בשנת 1899 על ידי מספר סטודנטים. זאת התגובה לכך שילידי ארגנטינה לא היו מורשים לשחק בקילמס אתלטיקו קלוב שנוסד על ידי יוצאי בריטניה. למבקרי המועדון היה מוגש מאטה ובהמשך הוא הפך לכינוי הקבוצה. 

בשנת 1902 הקבוצה נכללה בהתאחדות הכדורגל הארגנטינאית והחלה לשחק בתחרויות שאורגנו על ידי ההתאחדות. בשנת 1912 היא לראשונה שיחקה בליגה בכירה ושיחקה לה עד לשנת 1918 כאשר ירדה לליגת משנה.

בשנת 1938 הקבוצה ניצחה בליגת משנה ולקראת עונת 1939 בליגת העל הארגנטינאית קודמה לליגה הבכירה. בסוף העונה היא ירדה בחזרה לליגת משנה מהמקום האחרון עם 4 נקודות בלבד.

הקבוצה שיחקה בליגת משנה במשך 32 עונות עם מספר הפסקות. העונה האחרונה בליגת משנה הייתה בשנת 1982.

בשנת 1942 הקבוצה לראשונה ירדה לליגה השלישית. בסך הכול היא שיחקה בליגה השלישית 38 עונות (לפעמים הייתה יורדת לליגה הרביעית). החל מעונת 2019/2020 היא משחקת בליגה השלישית.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל ארגנטינאיות
קטגוריה:פרובינציית בואנוס איירס: ספורט
קטגוריה:גראן בואנוס איירס: מועדוני כדורגל
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1899
עונת 1940 בליגת העל הארגנטינאית

**עונת 1940 בליגת העל הארגנטינאית** הייתה העונה ה-49 של הליגה שמנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל הארגנטינאית.

בהתאם לתוצאות של עונת 1939 בליגת העל הארגנטינאית קבוצת ארחנטינו דה קילמס עזבה את הליגה ובמקומה עלתה מליגת המשנה קבוצת בנפילד, לראשונה מאז החלו המשחקים המקצוענים.

משחקי הליגה החלו 7 באפריל והסתיימו ב-22 בדצמבר. הליגה כללה 18 קבוצות, מהם 16 מפרובינציית בואנוס איירס. משחקי הליגה כללו 34 סיבובים (כל הקבוצות נפגשו פעמיים). על ניצחון הוענקו 2 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. בסוף העונה, קבוצות שסיימו אותה במקום ה-17–18 עזבו את הליגה. בגלל החלטה על צמצום הליגה, אף קבוצה לא עלתה במקומם.

בוקה ג'וניורס זכתה באליפות. זה היה התואר העשירי של הקבוצה.

ולס סארספילד וצ'קריטה ג'וניורס סיימו את העונה בתחתית הטבלה וירדו לליגת המשנה.

דפין בניטס () מבוקה ג'וניורס ואיסידרו לנגארה () (סן לורנסו) כבשו 40 שערים וזכו בתואר מלך השערים.

## טבלת הליגה

## קישורים חיצוניים

* נתונים מפורטים מאתר rsssf
* תיאור התחרות

קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1940
קטגוריה:עונות בליגת העל הארגנטינאית
קהילת יהודי תבריז

**קהילת יהודי תבריז** היא קהילה יהודית שפעלה בעיר תבריז, בירת פרובינציית מזרח אזרבייג'ן שבאיראן, מימי הביניים ועד תחילת המאה ה-19.

## ימי הביניים
בימי הביניים התקיימה קהילה יהודית בתבריז. סמואל אל-מוגרבי, מחבר הספר "אִפחם אל־יהוד" מהמאה ה-12, הזכיר את תבריז, לצד סלמאס (שאהפור) וכוי, כמקום שבו המשיכו לפעול תומכיו של משיח השקר דוד אלרואי. עצם אזכור העיר תבריז כאחת משלוש ערים בהן שרדו תומכי תנועה משיחית מאות שנים לאחר הופעתה, מעיד על עומק ההשפעה של התנועה באזור זה ועל קיומה של קהילה מאורגנת שזוהתה עם רעיונות חריגים מהזרם המרכזי ביהדות.

מהזמן שבו שלט הולאגו חאן, הפכה תבריז לבירת ממלכת האילח'אנים. בתקופה זו מונה הרופא היהודי סעיד א-דאולה לוזיר של שליט האילח'אנים ארגון. סעיד א-דאולה החזיק בעמדת כוח משמעותית עד שנרצח בשנת 1291. תפקידו של יהודי כווזיר תחת שלטון מוסלמי מרכזי מצביע על מעמד גבוה יחסית של יהודים באותה תקופה, במיוחד בקהילה המקומית בתבריז. גם הווזיר, ההיסטוריון והרופא רשיד א-דאולה שירת שלושה שליטים עד מותו הטראגי בשנת 1318. הימצאותם של שני יהודים בתפקידי יועצים בכירים ורופאים מלכותיים, במרחק של שנים ספורות זה מזה, מלמדת על נוכחות יהודית משמעותית ומקובלת בעיר.

## מאפייני הקהילה
כתבי יד עבריים שנכתבו על ידי חכמים בתבריז ובסביבתה מעידים על כך שהקהילה כללה גם קראים וגם רבניים. עובדה זו מצביעה על קיום של מבנה קהילתי מגוון, בו התקיימו זו לצד זו שתי אסכולות תאולוגיות נבדלות, דבר שלא היה מובן מאליו בתקופות רבות בהיסטוריה היהודית. הרופא הקראי נפיס בן דוד א-תבריזי עבר בשנת 1354 מתבריז לקהיר, שם המיר את דתו לאסלאם. סיפורו האישי של רופא זה עשוי להעיד על לחצים דתיים, חברתיים או אישיים אשר הביאוהו לעזוב את קהילתו ולהמיר את דתו לאחר הגעתו לעיר מוסלמית מרכזית.

## המאה ה-16 והרדיפות
במאה ה-16 ביקר בתבריז הנוסע היהודי-תימני זכריה אלצ'אהרי, ובספרו "ספר המוסר" תיאר את ההידרדרות במצב חיי היהודים בעיר. עדותו, שהגיעה ממקור יהודי חיצוני לתבריז, משקפת את התדמית הקשה שהייתה למצב הקהילה בעיני יהודים בני תקופתו באזורים רחוקים. גל הרדיפות אשר שטף את כלל יהדות פרס בתקופת שלטונם של עבאס הראשון ועבאס השני מהשושלת הספווית, פגע גם בקהילה היהודית בתבריז. לכך יש עדות הן אצל ההיסטוריון הארמני ארקל והן אצל הכרוניקאים היהודים־פרסיים באבאי בן לוטף ובאבאי בן לוטף. השתקפות האירועים הקשים הללו גם במקורות שאינם יהודיים מצביעה על חומרתם הרבה ועל כך שהיוו פרשה טראומטית גם ברמה בין-דתית ואזורית.

## הישרדות ודעיכה
על אף הרדיפות, הקהילה לא הושמדה לחלוטין. בין השנים 1711 ל-1713 ביקר בתבריז שליח מארץ ישראל בשם יהודה בן עמרם דיוואן, שביקר בקהילות יהודיות שונות בפרס וציין את העיר כאחת מהן. עם זאת, כאשר ביקר בתבריז דוד דבית הלל בשנת 1828, הוא דיווח כי הקהילה היהודית בעיר חדלה להתקיים.

## הערות שוליים

קטגוריה:יהדות איראן ופרס
תבריז
קטגוריה:תבריז
עונת 1941 בליגת העל הארגנטינאית

**עונת 1941 בליגת העל הארגנטינאית** הייתה העונה ה-50 של הליגה שמנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל הארגנטינאית.

בהתאם לתוצאות של עונת 1940 בליגת העל הארגנטינאית ולס סארספילד וצ'קריטה ג'וניורס עזבו את הליגה. בגלל החלטה על צמצום הליגה, אף קבוצה לא עלתה במקומם.

משחקי הליגה החלו ב-30 במרץ והסתיימו ב-15 בנובמבר. הליגה כללה 16 קבוצות, מהם 14 מפרובינציית בואנוס איירס. משחקי הליגה כללו 30 סיבובים (כל הקבוצות נפגשו פעמיים). על ניצחון הוענקו 2 נקודות ועל תיקו ניקודה בודדת. בסוף עונה קבוצה שסיימה אותה במקום ה-16 עזבה את הליגה. 

ריבר פלייט זכתה באליפות. זה היה התואר השישי של הקבוצה.

רוסאריו סנטראל סיימה את עונה בתחתית הטבלה וירדה לליגת משנה.

חוסה קנטלי (ניואל'ס אולד בויס) כבש 30 שערים וזכה בתואר מלך השערים.

## טבלת הליגה

## קישורים חיצוניים

* נתונים מפורטים מאתר rsssf
* תיאור התחרות

## הערות שוליים

קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1941
קטגוריה:עונות בליגת העל הארגנטינאית
Wi-Fi calling

**שיחות דרך רשת אלחוטית** (באנגלית: Wi-Fi calling) מתייחס לשיחות קוליות באמצעות טלפונים סלולריים, המבוצעות על גבי רשתות IP באמצעות רשתות אלחוטיות (Wi-Fi), במקום תקשורת באמצעות תחנת בסיס סלולרית.

## טכנולוגיה
בשירותי Wi-Fi Calling נעשה שימוש בתקן **IMS** (IP Multimedia Subsystem). זהו תקן שמיועד לתמוך בהעברת שירותי מולטימדיה (כמו שיחות קול ווידאו) על גבי רשתות IP, והוא תקן שהוגדר על ידי ארגון ה-3GPP. וכן נעזרים בפרוטוקולים נוספים כמו **[[Session Initiation Protocol|SIP]]** (Session Initiation Protocol) ו-**[[Real-time Transport Protocol|RTP]]** (Real-time Transport Protocol):
* **IMS** מאפשר ביצוע שיחות קול ווידאו בצורה מאובטחת ומוצפנת דרך רשתות IP, כולל רשתות Wi-Fi, בעזרת פרוטוקולים נוספים כמו **SIP** (Session Initiation Protocol) ו-**RTP** (Real-time Transport Protocol).
* **SIP** אחראי על יצירת השיחה, ניהולה וסיומה.
* **RTP** אחראי על העברת המידע בזמן אמת במהלך השיחה.

### יתרונות
* קבלה והוצאת שיחות גם במקומות בהם אין קליטה סלולרית בכלל (אך יש חיבור לרשת Wi-Fi), כגון מרתפים.
* מכיוון שהשיחות לא מבוצעות על גבי תשתית הסלולר, הדבר מפחית את העומס בתחנת הבסיס הסלולרית המקומית.
* אין צורך בהתקנת אפליקציה ייעודית או ביצוע שיחות בדרך שונה מהרגיל, המעבר לביצוע שיחות Wi-Fi שקוף למשתמש.

### חסרונות
* לא כל מכשיר סלולר תומך.
* במעבר מרשת Wi-Fi לרשת סלולר ייתכן ניתוק של השיחה.
* שימוש ברוחב הפס של רשת ה-Wi-Fi המקומית במקום בתשתיות ספק הסלולר.
* שיחות Wi-Fi מבוצעות באופן מאובטח באמצעות הצפנה (למשל, באמצעות פרוטוקול IPSec), אך ייתכנו סיכונים במקרים של שימוש ברשתות Wi-Fi פתוחות או לא מאובטחות. לכן, על המשתמשים להקפיד על חיבור לרשתות Wi-Fi מאובטחות בלבד כאשר הם מבצעים שיחות רגישות.

### תנאים לשימוש
לצורך שימוש ב-Wi-Fi Calling נדרשת תמיכה מתאימה של מכשיר הסלולר, ספק הסלולר וחיבור לרשת Wi-Fi. במכשירי אייפון נדרש מכשיר מדגם אייפון 6 ומעלה ומערכת הפעלה IOS 8 ומעלה. במכשירים מבוססי אנדרואיד, נדרשת מערכת הפעלה Android 6.0 Marshmallow, כאשר מרבית מכשירי אנדרואיד משנת 2015 ואילך תומכים בשירות. כמו כן נדרש לוודא כי השירות מופעל בהגדרות המכשיר.

החל מ-2016, מרבית ספקי הסלולר הגדולים בארצות הברית תומכים בשירות. בישראל תומכות בשירות נכון לסוף 2024 פרטנר, סלקום, פלאפון, הוט מובייל ו-019.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:תקשורת סלולרית