open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אנאפסט

**אַנַפֶּסְט** (בלועזית: **anapaest** או **anapest**), הנקראת גם **אנטידקטילוס**, היא רגל משקלית שנעשה בה שימוש בשירה. במשקלים מדידים קלאסיים היא כוללת שתי הברות קצרות ולאחריהן הברה אחת ארוכה (אַ-נַא-**פֶּסְט**); במשקלים מוטעמים היא כוללת שתי הברות לא מוטעמות ולאחריהן הברה אחת מוטעמת. אפשר לראותה כרגל דקטילוס הפוכה.

הנה דוגמה מתוך "חרוזים שאמורים להיכתב בידי אלכסנדר סלקירק" (1782) לוויליאם קופר, שחוברה במשקל אנאפסטי תלת-רגלי:


I am **out** of hu**ma**nity's **reach** 

I must **fi**nish my **jour**ney a**lone**


על שום אורכה והעובדה שהיא מסתיימת בהברה מודגשת ובכך מאפשרת שירה בחרוזים חזקים, רגל אנאפסט יכולה להפיק חרוזים מתגלגלים וקופצניים ומאפשרת שורות ארוכות עם מורכבות פנימית רבה. הציטטה להלן לקוחה מ"חורבן סנחריב" פרי עטו של הלורד ביירון:


The As**syr**ian came **down** like a **wolf** on the **fold**

And his **co**horts were **glea**ming in **pur**ple and **gold**

And the **sheen** of their **spears** was like **stars** on the **sea**

When the **blue** wave rolls **night**ly on **deep** Gali**lee**.


דוגמה מורכבת אף יותר מביא לנו ייטס ("נדודיו של אויזין"). הוא משלב אנאפסטים ויאמבוסים, בעזרת שורות שש-רגליות (במקום הארבע דלעיל). מכיוון שרגל האנאפסט היא כשלעצמה רגל ארוכה, הדבר יוצר שורות ארוכות במיוחד:


Fled foam underneath us and 'round us, a wandering and milky smoke

As high as the saddle-girth, covering away from our glances the tide

And those that fled and that followed from the foam-pale distance broke

The im**mor**tal de**sire** of im**mor**tals we **saw** in their **fa**ces and **sighed**


הערבוביה של אנאפסטים ויאמבוסים בסדר הזה מאפיינת מאוד את חריזת שלהי המאה ה-19, במיוחד זו של אלג'רנון צ'ארלס סווינברן בשירים דוגמת "ניצחון הזמן" והפזמונים מ"אטלנטה בקלידון". סווינברן הוסיף וכתב כמה שירים בפחות או יותר משקל אנאפסטי פשוט, עם אורכי-שורה הנעים משלוש רגליים ("דולורס") ועד לשמונה ("מרץ: שיר-תהילה"). אולם, תפקידה הנפוץ ביותר של האנאפסט בחריזה האנגלית הוא כמשקל מבדח, הרגל של החמשיר, בשיר של לואיס קרול "ציד הסנרק", שירי האיגיון של אדוארד ליר, ספר החתולים המעשיים לת"ס אליוט, מספר סיפורים של ד"ר סוס ואינספור דוגמאות אחרות.

מלבד תפקידן הבלתי-תלוי, ברגלי האנאפסט נעשה לעיתים שימוש כתחליף בחריזה יאמבית. במשקל יאמבי נוקשה, אנאפסטים אינן חזון נפרץ, אך הן מצויות בתכיפות-מה בגרסאות חופשיות יותר של השורה היאמבית, כגון החריזה של מחזותיו האחרונים של שייקספיר, או השירה הפיוטית בת המאה התשע-עשרה. 

בשירה העברית, בה הטעם הוא תמיד בהברה האחרונה או הלפני-אחרונה, נפוץ משקל האנפסט והכתיבה בו נוחה. נתן אלתרמן ידוע בשימוש הרב שעשה במשקל זה, למשל בשורה "עוד א**בוא** אל ס**פך** בשפ**ת**יים כ**בות**". דוגמה נוספת לשירה עברית במשקל אנאפסט היא "שיר הרעות" לחיים גורי, שבו השורות האי-זוגיות שקולות בטרימטר אנאפסטי ובשורות הזוגיות נוספת הברה לא מוטעמת (היפֶּרְקָטָלֶקְסיס): 

:אך נז**כור** את כו**לם**
:את י**פי** הבלו**רית** וה**תו**אר
:כי ר**עות** שכ**זאת** לעו**לם**
:לא תי**תן** את לי**ב**נו לש**כו**ח
:אה**בה** מקו**ד**שת ב**דם**
:את ת**שו**בי בי**ני**נו לפ**רו**ח

## ראו גם
* משקל (שירה)
* חריזה
* חמשיר

## קישורים חיצוניים
* אנאפסט סירקה טורקי, באתר הארץ
* עיונים בשני שירים של אלתרמן, באתר משרד החינוך
* 

קטגוריה:טכניקות ספרותיות
קטגוריה:שירה
המסך המפוצל

**המסך המפוצל** (או "**השידור המפוצל**") הוא כינויה של החלטת טלעד לשדר את הפיגוע בשכונת בית ישראל בירושלים ולהמשיך בשידור משחק כדורגל זה לצד זה. שידור זה היווה נקודת ציון בהתנגשות בין רייטינג ואחריות לאומית, וכן בשאלת ההתמודדות עם הטרור.

## תיאור האירוע
ב-2 במרץ 2002 שודר משחק הכדורגל בין מכבי חיפה, שזכתה באליפות הליגה שנה קודם והייתה אז במקום הראשון, ומכבי קריית גת, שעלתה בעונה זו לליגת העל, ודורגה באותה עת במקום האחרון בטבלה. לאחר שלושים דקות של משחק הובילה קריית גת בתוצאה 0–3, במה שהסתמן כאחד ממשחקי הכדורגל יוצאי הדופן של אותה תקופה. באותו זמן החלו להגיע ידיעות על פיגוע. במקום לעבור לשידור הפיגוע, או לחלופין להמשיך בשידור המשחק, בחרה טלעד בחלוקת המסך. בשליש הימני נמשך שידור המשחק, ובשני השלישים הנותרים שודר הדיווח על הפיגוע. הפסקול כלל רק דיווחים על הפיגוע. לאחר כעשר דקות הופסק השידור המפוצל, והמסך יוחד כולו לדיווח על הפיגוע. שידור המשך המשחק הועבר לערוץ הספורט.

## ביקורות ותגובות
בתגובה, החליטה מועצת הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו "לגנות בכל לשון של גינוי את התנהגותה הנואלת של 'טלעד' ומנהלה עוזי פלד, ברגעים הקריטיים של פיגוע הדמים ההמוני בירושלים". בנוסף המליצה לנקוט צעדי ענישה חמורים כנגד הזכיינית (דבר שלא יצא לפועל). עוד ציינה הרשות כי החלטה זו באה בהמשך להחלטות קודמות של טלעד להימנע מקטיעת משחקי כדורגל, לטובת דיווח על פיגועים.

עוזי פלד, מנכ"ל "טלעד", השיב: "טלעד העבירה את השידור לחברת החדשות עם התקבל הידיעה, ובשעה 20:00 לערך, כשלא היו ידועים עדיין פרטי האסון, החלטנו לשדר במשך כעשר דקות מסך מפוצל, ללא פרסומות וללא קול ממגרש הכדורגל. השיקולים הכלכליים אמש היו מאתנו והלאה, הפסדנו למעלה ממיליון ש"ח... מקץ עשר דקות, כשהוברר לנו שיש הרוגים בפיגוע הפסקנו לחלוטין את שידור המשחק. בדיעבד, לו היינו יודעים מראש את ממדי האירוע, לבטח לא היינו משדרים במסך מפוצל."

החלטה זו היוותה נקודת שפל בתדמית של ערוץ 2, ושל טלעד בפרט. היא גררה תגובות חריפות הן מצד עיתונאים, והן מצד ציבור הצופים. יש אף המקשרים בינה ובין אובדן הזכיינות, שלוש שנים מאוחר יותר.

## בתרבות
* האירוע זכה כשבוע אחרי לאזכור בתוכנית הסאטירה "רק בישראל", שבו לימור החליטה לפצל את השידור שלהם עם משחק כדורסל שבו השחקנים רכבו על אופניים, לידה של קוף וסרט בכיכובו של הזמר אבי ביטר.
* בפרק 10 של הסדרה המונפשת מ.ק. 22, "אחת משלנו", ישנה התייחסות סאטירית למסך המפוצל.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טלעד
קטגוריה:חברת החדשות
קטגוריה:האינתיפאדה השנייה באמצעי התקשורת
קטגוריה:2002 בישראל
קטגוריה:מכבי חיפה (כדורגל)
אווה בוהר

**אוֹוֶה נילס בוהר** (בדנית: **Aage Niels Bohr**; ; 19 ביוני 1922 – 8 בספטמבר 2009) היה פיזיקאי דני שהתמחה בפיזיקה גרעינית. חתן פרס נובל לפיזיקה לשנת 1975. התמחה בתחום הפיזיקה הגרעינית ואת מרבית מחקריו ביצע באוניברסיטת קופנהגן ובמסגרת "פרויקט מנהטן".

## ביוגרפיה
בוהר נולד בקופנהגן לנילס ומרגרטה בוהר. אביו, נילס בוהר, היה מגדולי הפיזיקאים בהיסטוריה וזוכה פרס נובל אף הוא. סבו כריסטיאן בוהר היה פיזיולוג פורץ דרך. אחיו הגדול, כריסטיאן, מת בתאונת שיט בשנת 1934, ואחיו הקטן הרלד מת מדלקת קרום המוח. המשפחה גרה במכון לפיזיקה תאורטית באוניברסיטת קופנהגן.

בוהר למד בגימנסיית סורטאם בקופנהגן, ובשנת 1940 התחיל ללמוד פיזיקה באוניברסיטת קופנהגן. בספטמבר 1943 הגיעה אל המשפחה ידיעה שהנאצים מחשיבים אותם כיהודים, משום שסבתו של אווה מצד אביו הייתה יהודייה, ולכן הם בסכנה. תנועת ההתנגדות הדנית עזרה לבני המשפחה לברוח דרך הים לשוודיה. משוודיה טס בוהר לאנגליה, שם עבד כחוקר במחלקה למחקר מדעי ותעשייתי של אנגליה ועזר לאביו במחקריו.

באוגוסט 1945, עם סיום המלחמה, חזר בוהר לדנמרק, שם המשיך את לימודיו באוניברסיטה וקיבל תואר שני בשנת 1946.

בשנת 1948 הפך בוהר לחבר המכון למחקר מתקדם בפרינסטון. בביקורו באוניברסיטת קולומביה הוא פגש את איזידור רבי, שהסב את תשומת ליבו לתגליות שונות על המבנה ההיפרפיני של הדאוטריום ועורר את התעניינותו. במהלך שהותו בארצות הברית התחתן בוהר עם מריאטה סופר, ב-11 במרץ 1950. לזוג נולדו שלושה ילדים: וילהלם, תומאס ומרגריטה.

בשנת 1954 קיבל תואר דוקטור לפיזיקה מאוניברסיטת קופנהגן.

## עבודתו המדעית
בשנת 1948, במסגרת עבודתו במכון נילס בוהר לפיזיקה אשר בקופנהגן, שיתף בוהר פעולה עם בן מוטלסון וליאו ג'יימס על מנת לרכז את המידע שהצטבר עד אז בתחום המבנה הגרעיני למונוגרפיה אחת. פרסומם הראשון יצא ב-1969 והשני ב-1975. על עבודה זו הוענק לשלושתם פרס נובל לפיזיקה באותה שנה. אווה זכה בפרס זה 53 שנים לאחר שאותו פרס הוענק לאביו.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:חברי האקדמיה המלכותית השוודית למדעים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיקה
קטגוריה:זוכי פרס נובל דנים
קטגוריה:זוכי פרס דני היינמן לפיזיקה מתמטית
קטגוריה:פיזיקאים דנים
קטגוריה:עובדי פרויקט מנהטן
קטגוריה:דנים חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:קופנהגן: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קופנהגן
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קופנהגן
קטגוריה:דנים שנולדו ב-1922
קטגוריה:דנים שנפטרו ב-2009
יישון בשר

שמאל|ממוזער|250px|בשר תלוי ליישון בחדר קירור
**יישון בשר** הוא תהליך של ריכוך והשבחה של נתחי בשר טרי המושג על ידי אחסנתם בתנאים מיוחדים למשך ימים עד מספר חודשים.

היתרון באחסון ממושך של בשר לפני הכנתו לצריכה נובע מתופעה הנקראת צפידת מוות. הבשר הוא רקמת שריר, אשר יכולה להתכווץ ולהתרפות לפי הצורך. שני החלבונים האחראים למצב סיבי השריר, כיווץ או הרפיה, הם אקטין ומיוזין. כאשר הם נקשרים זה לזה השריר מתכווץ וכשהם נפרדים זה מזה השריר רפוי. חלבון המיוזין זקוק לאנרגיה כדי להרפות את אחיזתו באקטין. לאחר המוות, כשאין עוד אספקת חמצן ומזון לתאים, אין מה שינתק את השניים וכחצי שעה לאחר השחיטה מתכווצים סיבי השריר.

תליית חלקי הבשר על ווים מיועדת למתיחתו של השריר המכווץ באמצעות כוח הכובד, אבל כדי לקבל בשר רך יש צורך לחכות שהחלבונים יתפרקו על ידי אנזימים. יישון בשר הוא למעשה תהליך ריקבון מבוקר בטמפרטורה נמוכה, שנמשך כמה ימים עד שלושה שבועות. בסיום התהליך מתקבל שריר רפוי, המתבטא בבשר רך המתאים לאומצות. תוצרי הפעילות של האנזימים המפרקים נותנים לבשר בקר מיושן ריח חמצמץ אופייני.

## יישון יבש
בשר לאומצות בסגנון הקלאסי הישן (כמותן ניתן להשיג בימינו רק במסעדות יוקרה או באטליזים מובחרים) מיושן באוויר פתוח בטמפרטורה של 2–3 מעלות צלזיוס בלחות יחסית של 85%. במשך זמן מאבד הבשר נוזלים (כחמישית ממשקלו), מה שגורם לחומרי הטעם שבו להיות מרוכזים יותר. סביב הבשר נוצר קרום בלתי אכיל שיש להסיר. שיטה זו קרויה יישון יבש (Dry aging) בשל איבוד המשקל, הזמן הארוך הנדרש ושטח האחסנה הגדול בטמפרטורה נמוכה ולחות מבוקרת (נדרש שטח גדול כי יש להבטיח זרימת אוויר סביב נתחי הבשר ואי אפשר, לכן, לתלות אותם בצפיפות), בשר זה יקר יותר.

ניתן ליישן בשיטה זו רק בשר באיכות גבוהה משום שנדרשת תכולת שומן גבוהה ופיזור אחיד של השומן בנתחי הבשר. משך היישון המקובל בשיטה זו 15–28 ימים. ישנן מסעדות המיישנות נתחים יותר מ-28 ימים. החל מהשבוע הרביעי ליישון ניתן למצוא על הנתח פטריות מסוג Penicillium Nalgiovense שאחראיות על טעמים דומים לאלו הנמצאים בגבינות כחולות. החיידקים העיקריים המתרבים בבשר בקר במהלך יישון יבש הם אירובים (צורכי חמצן) מהסוג פסאודומונס.

מחקרים הראו כי ניתן להאיץ תהליך יישון יבש באמצעות הפעלת אולטרה סאונד על הבשר במשך 24 השעות שלאחר השחיטה. ההאצה נגרמת משבירה של מבנים חלבוניים בסיבי השריר.

## יישון רטוב
רוב הבשר בימינו מיושן באריזות ואקום אטומות, היישון אינו מלווה בייבוש ולכן מכונה השיטה יישון רטוב (wet aging) והטעם עדין יותר. בשיטת יישון זו האנזימים מפרקים ביתר יעילות את רקמות החיבור ולכן הבשר רך יותר. בניגוד לשיטת היישון היבש התהליך דורש רק כמה ימים להשלמה. משך הזמן הקצר, האריזה הצפופה ומניעת איבוד משקל בתהליך הופכים את היישון הרטוב לחסכוני יותר. היישון הרטוב הומצא בתחילת שנות ה-60 ובשל החסכון והמהירות הפך לתהליך הנפוץ בתעשייה תוך זמן קצר. אריזת הוואקום מאפשרת התרבות של חיידקים אנאירוביים: בעיקר לקטובצילוס (Lactobacilli).

אף על פי שבשר שטופל ביישון יבש נחשב יוקרתי יותר, מבחני טעימה הראו כי רוב הצרכנים מעדיפים בשר שיושן בשיטת היישון הרטוב מבחינת טעם ומרקם.

## החוק בישראל
על פי  לחוק הגנה על בריאות הציבור (מזון), התשע״ו–2015, בשר מיושן מוגדר כ.

## קישורים חיצוניים
* משרד הבריאות, שרותי המזון והתזונה, הנחיות תהליך ייצור, אחסנה, הובלה ושיווק של בשר בקר מיושן, אתר משרד הבריאות
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בשר
קטגוריה:תעשיית המזון
מלצר

שמאל|ממוזער|250px|מלצרית ישראלית עורכת שולחן
**מלצר** הוא אדם שמקצועו הגשת מזון ומשקאות לסועדים במסעדה, בבית קפה, באירועים חברתיים או בכל מקום אחר. מקצוע המלצרות שייך לתחום מקצועות השירות.
תפקיד המלצר נזכר במקרא, בספר דניאל. אך יש הבינו כי פירוש המילה הוא שר או שליט זוטר.

## תפקידי המלצר
[שמאל|ממוזער|250px|מלצרית מקבלת הזמנה ב[מסעדה]]
המלצר הוא איש הקשר בין בית העסק לבין הסועד. במוסדות מסוימים המלצר כפוף לרב מלצרים, המנהל את צוות המלצרים. עיקר תפקידיו באים לידי ביטוי בשיווק המאכלים הנמכרים במסעדה, במתן שירות בסיסי לסועד, באיסוף ההזמנות המבוקשות משולחן הסועדים, בהגשתם ובפינויים בסוף הארוחה. המלצר מלווה את הסועד מרגע בו ישב לשולחן ועד לסיום ארוחתו.
תפקידי המלצר כוללים על פי רוב:
* הכנת השולחן לארוחה.
* הסבר לסועדים על המנות, מתן המלצות.
* רישום הזמנות הסועדים.
* קשר בין הסועד למטבח.
* תזמון ההזמנות.
* הגשת האוכל והשתייה.
* פינוי השולחן וניקיונו במהלך ולאחר הארוחה.
* הסדרת התשלום על הארוחה.
* יצירת קשר אישי עם הלקוחות עד כדי הכרת טעמם האישי.
* הנעמת זמנם של הלקוחות.

תפקידים אלו אינם קבועים והם עשויים להשתנות ממקום למקום.
ישנן מסעדות שבהם כוללות חובות המלצר שירותים נוספים, ייחודיים, כגון שירת שירי יום הולדת לסועדים שחוגגים יום זה. מסעדות מוטיב עשויות אף לדרוש מהמלצרים לרקוד למען הסועדים. כיום יש גם חברות המספקות שירותי קבלנות בהם אפשר להזמין מלצרים לאירועים ולמטרות מיוחדים.

כמו כן, במסעדות יוקרתיות, למלצר תפקיד רחב יותר והוא נדרש אף למלא את כוסותיהם של הסועדים במשקה שהוזמן, תיאור מפורט של האוכל, של מרכיביו ושל מהותו או אופן הכנתו וכן הלאה.

## הכשרה מקצועית
מלצרות היא מקצוע נלמד, על פי רוב בבתי ספר למלונאות ובתי ספר מקצועיים. הכשרת המלצר כוללת נושאים כגון נימוסים והליכות, עריכת שולחן וכדומה. במדינות רבות מלצר הוא מקצוע במשרה מלאה ולאורך שנים.

אף על פי כן, ישנם מקומות (כמו גם בישראל) בהם המלצרות נחשבת לעבודה זמנית שאינה דורשת הכשרה, ושהעוסקים בה אינם רואים בה קריירה ארוכת שנים. עם זאת, גם במקומות כאלו מועדפים במסעדות יוקרה דווקא בעלי הניסיון, ויש מלצרים המועסקים בהן במשך שנים רבות. מסעדות מעין אלה מעסיקות לעיתים גם מלצר המתמחה בתחום מסוים, כגון אוֹצֵר יין, העוסק בהגשת יינות בלבד.

## משכורת
משכורתם של מלצרים עשויה להיות קבועה, מורכבת מתשרים או שילוב של שניהם. ישנן ארצות בהן המלצרים מקבלים את מלוא משכורתם מהמסעדה (דוגמאות בולטות לכך הן צרפת ויפן), ויש מדינות בהן כל שכרם תלוי בתשר. כמו כן, במדינות מסוימות לא נהוג להשאיר תשר כלל.

התשר אמור להינתן בהתאם לטיב השירות של המלצר, אך במקומות מסוימים, כמו בישראל, מקובל להשאיר תשר גם אם השירות לא היה מעולה. בישראל נפסק שתשר הניתן למלצר ישירות מהלקוח אינו חלק משכר המינימום שהמסעדה מחויבת לשלם לו. מסורתית בישראל נהוג היה שהטיפ היה שכר של המלצר, ולעיתים כששולם במזומן גם שכר לא מדווח. עם זאת, בעקבות הוראת רשות המיסים ביולי 2024 הונחו המסעדות להתייחס לטיפים כהכנסה של המסעדה, ומוטלת עליה האחריות לדווח עליה לרשות המיסים. (על אף שאם הטיפים מועברים כשכר למלצרים אין כל עלות למסעדה, זה מטיל עליה את האחריות החוקית לדווח על הטיפים, תחת ההנחה שתחשוש מהעלמת מס יותר מאשר המלצרים) השלכה נוספת של החלטה זו היא שעל חיוב זה ייגבה מס ערך מוסף.

## קישורים חיצוניים

* זכויות מלצרים באתר "מלצרים", מאמר מאת הנוער העובד והלומד
* 
* שמואל מולדובן, לאן נעלם מקצוע המלצרות?

## הערות שוליים

קטגוריה:נותני שירות
קטגוריה:מקצועות הקולינריה
קטגוריה:שירותי אירוח ואוכל
קטגוריה:מילים יחידאיות בתנ"ך
מלצר (פירושונים)

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה גרמניים
המנון הרפובליקה המרכז-אפריקאית

ה**המנון של [[הרפובליקה המרכז-אפריקאית]]** נכתב על ידי ראש הממשלה הראשון של המדינה, שקיבלה עצמאות ב-1960, ברתלמי בוגנדה (Barthélémy Boganda). ההמנון הולחן  על ידי הרברט פפר, שהלחין גם את המנונה של סנגל.

## מילות ההמנון

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

הרפובליקה המרכז-אפריקאית
קטגוריה:הרפובליקה המרכז-אפריקאית: סמלים לאומיים
הרכבת התחתית של שנג'ן

**הרכבת התחתית של שנג'ן** (SZM, בסינית 深圳地铁) היא מערכת רכבות תחתית בעיר שנג'ן שבמחוז גואנגדונג שבסין. מנוהלת בידי חברת המטרו של שנג'ן (SZMC). המערכת נבנתה בשנת 1999 אך פתיחתה הרשמית הושהתה ל-28 בדצמבר 2004.

## רשת הרכבות
### קווים פעילים

#### קו לְווֹבָּאו

תדירות הרכבת בשעות השיא היא חמש דקות ובשאר שעות היום בין 6 ל-8 דקות. מערכת אלקטרונית מציגה את זמני הגעת הרכבת בזמן אמת. ב-28 בדצמבר 2004 יצאה הרכבת בקו לראשונה לנסיעת מבחן וב-30 ביוני 2006 נפתח הקו לתנועה סדירה.

הרכבת יוצאת מתחנת לווחו ועוברת 30 תחנות עד לשדה התעופה של שנג'ן.

#### קו שֶׁהקוֹאוּ
הרכבת יוצאת מתחנת צְ'הוָאן לתחנת שִׂינשְׂיוֹ' ומתחברת עם קו לואובו פעמיים (בתחנת חלון העולם ובתחנת התיאטרון הגדול), עם קו לונְגגָאנְג בפֿוּטְייֵן ועם קו לונְגחְווָה ב"מרכז האזרחי".

הרכבת הראשונה בקו יצאה ב-28 בדצמבר 2010.

#### קו לונְגגָאנְג
הרכבת יוצאת מתחנת יִיטְייֵן ועוברת 30 תחנות עד לשׁוָאנְגלונְג.

#### קו לונְגחְווָה
הרכבת יוצאת מתחנת פֿוּטְייֵן ועוברת 15 תחנות עד לצִ'ינְגחוּ. תדירות הרכבות בקו זה היא 8 דקות.

### קו חְווָאנג'ונְג
הרכבת יוצאת מתחנת צְ'ייֵנהָאיוָאן ועוברת 27 תחנות עד לחְוָאנְגבֵּיילִינְג.
## הפעלת הרכבת הקלה בתל אביב
באוגוסט 2017, זכתה קונסורציום "תבל מטרו" בהובלת חברת אגד החזקות - ובשיתוף שנג'ן מטרו ו-CCECC מסין, במכרז ההפעלה והתחזוקה של הקו האדום של המערכת להסעת המונים במטרופולין תל אביב.

## קישורים חיצוניים

* 
*אתר ה-MTR לפרויקט קו 4
## הערות שוליים

שנג'ן
קטגוריה:שנג'ן: תחבורה
נמר של נייר

[ממוזער|250px|טיגריס נייר בשנת 1950 ובזנבו [דגל ארצות הברית]]
**"נמר של נייר"** (בסינית: **紙老虎** באנגלית: **Paper Tiger**; קרי: **טיגריס מנייר**) הוא ביטוי המצביע על דבר מה הנראה מפחיד ומאיים אך למעשה בלתי מזיק.

מקור הביטוי בסין העתיקה. הדעות חלוקות באשר למועד הטמעתו בתרבות המערב. יש הטוענים כי חדר לשפה האנגלית בשנת 1850, אך נראה כי השתרש באנגלית לראשונה עם תרגום דבריו של מאו דזה-דונג משנת 1956, בתארו את ארצות הברית: "לכאורה עוצמתה גדולה, אולם למעשה אין היא מפחידה כלל; למראית עין היא טיגריס אבל עשוי מנייר ואינו עמיד בפני גשם ורוח. הנני סבור שארצות הברית אינה אלא טיגריס נייר." בעברית תורגמה המילה טיגריס ל"נמר" בשל שגיאה רווחת, אף על פי שמדובר בשתי חיות שונות.
## ראו גם
*נמר של נייר (סרט, 1975)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ביטויים
קטגוריה:מאו דזה-דונג
קטגוריה:נמר בתרבות
קטגוריה:נייר
סלינומטר

**סלינומטר** (או **מד מליחות**) הוא מכשיר מדידה למדידה של מידת המליחות, או את כמות המלח המומס בתמיסה.

המכשיר פועל באמצעות זרם חשמלי העובר דרך התמיסה. מוליכות מים טהורים שונה ממוליכות מים המכילים מלח, ועל-פי המוליכות של התמיסה אפשר לחשב את מידת מליחותה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מכשירי מדידה
המנון דרום אפריקה

**המנון [[דרום אפריקה]]** שאומץ ב-1997 הוא מערב מספר שפות - חמש שפות מ-11 השפות הרשמיות של המדינה: קוסה, זולו, ססותו, אפריקאנס ואנגלית, כאשר חלקים שונים בהמנון מושרים כל אחד בשפה אחרת.

ההמנון הוא תערובת של המנון השחורים- Nkosi Sikelel' iAfrika

וההמנון הישן של המדינה, 'הקול של דרום אפריקה' (באפריקאנס: "Die Stem van Suid-Afrika) בתרגום חדש.

לחן ההמנון משמש גם את טנזניה, זמביה ובעבר שימש את זימבבואה.

## מילות ההמנון

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

* ההמנון והאזנה לו באתר ממשלת דרום אפריקה

## הערות שוליים

דרום אפריקה
קטגוריה:דרום אפריקה: סמלים לאומיים
ג'ורג' קנדי

**ג'ורג' האריס קנדי הבן** (באנגלית: **George Harris Kennedy**; 18 בפברואר 1925 - 28 בפברואר 2016) היה שחקן אמריקאי זוכה פרס אוסקר.

## קריירה
ב-1963 השתתף בסרט "בלש בעל כרחו" לצידם של דני קיי וטלי סוואלס. ב-1965 השתתף בסרט "מיראז' לצידו של גרגורי פק.

בשנת 1967 זכה באוסקר על תפקידו כשחקן משנה בסרט "המורד" לצידו של פול ניומן. ב-1968 שיחק בסרט "החונק מבוסטון" לצידו של הנרי פונדה. בשנות השבעים הפך קנדי לכמעט-כוכב וזכה לתפקידים גדולים ולהערכה הולכת וגדלה. עם זאת בשנות השמונים החלה הקריירה שלו לדעוך והוא שב לגלם שורה של תפקידי-אופי בסרטים לאו-דווקא מן המעלה הראשונה, לרבות בטלוויזיה. קנדי הוא אב לשתי בנות מאומצות. 

כמו כן השתתף בסדרת סרטי "האקדח מת מצחוק". שיחק בארבעה סרטי אסונות תעופה שהראשון היה שובר הקופות "נמל תעופה (1970)" והשני נמל תעופה 1975. ב-1974 השתתף בסרט האסונות "רעידת אדמה". ב-1978 השתתף בסרטים "מוות על הנילוס" וגנרל על הכוונת.

בסדרת הטלוויזיה "דאלאס" גילם את קרטר מקיי, איל נפט הגורם לג'יי אר יואינג בתרמית מוצלחת למכור את חלקו בחברה המשפחתית "יואינג אויל" לאויבו קליף בארנס.

בשנת 1990 ביצע הופעת אורח בסרט הדרום-קוריאני "מאיומי".

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:זוכי אוסקר: שחקן המשנה הטוב
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: קולנוע
קטגוריה:אמריקאים ממוצא גרמני
קטגוריה:אמריקאים ממוצא אירי
קטגוריה:אמריקאים ממוצא אנגלי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1925
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2016
הנרייטה הרץ

**הנרייטה הרץ** (בגרמנית: **Henriette Herz**, נולדה כ**הנרייטה דה-למוס**; 5 בספטמבר 1764 – 22 באוקטובר 1847), סופרת ובעלת סלון ספרותי בתקופת הסער והפרץ, יהודיה-גרמנית מומרת. אשתו של הרופא והסופר מרקוס הרץ וחברתה הקרובה של דורותיאה מנדלסון, בתו של משה מנדלסון.

## חייה
הרץ נולדה למשפחת רופאים מוכרת בברלין, מאנוסי פורטוגל ונתחנכה במגוון שפות. אביה בנימין דה למוס היה מנהל בית החולים היהודי בברלין, ואמה הייתה אסתר לבית דה שרלוויל. בגיל 12 אירוסיה לרופא המבוגר ממנה מרקוס הרץ וכעבור כשנתיים נישאה לו.

הישגיה של הרץ בתחום הספרות הם בעלי חשיבות פחותה, ואילו הישגה הבולט בתולדות הספרות הוא בניהול אחד מן הסלונים הספרותיים החשובים ביותר, בשנים 1780–1803. סלון זה היה פורץ דרך. בתחילה נהג בעלה לארח אורחים רמי מעלה מתחומי הפוליטיקה והתרבות, בעוד הנרייטה מסבה בחדר סמוך עם נשותיהם. חוג נשים זה הקים רשת חברתית "לטיפוח החברות" ועסק בעיקר ביצירות הסער והפרץ של יוהאן וולפגנג פון גתה. זו הייתה ראשיתו של "פולחן גתה" בספרות הגרמנית. משני חוגים אלה - של הגברים ושל הנשים - התפתח אחד הסלונים החברתיים המובילים בברלין, שבו הסבו פוליטיקאים, מדענים, אמנים, אנשי רוח ופילוסופים בסביבה חופשית ופתוחה, בלתי תלויה במעמד, שכמוה לא עמדה לרשותם במקום אחר. בין אורחי הסלון היו האחים אלכסנדר ווילהלם פון הומבולדט, ז'אן פול, רחל ורנהגן (אז עדיין רחל לוין, בעצמה בעלת סלון ספרותי מוביל). פרידריך שלגל פגש בסלון את דורותיאה פייט, שהייתה אחר כך לאשתו. זרמים ספרותיים שונים ורעיונות מכל חוגי החברה נפגשו כאן בצורה מפרה וברוח הנאורות. הקשרים החברתיים שנרקמו בין מלומדים גרמנים וצרפתים, בין אמנים ומדענים, תרמו להתפתחותה התרבותית של ברלין ושל פרוסיה.

עם מות בעלה בשנת 1803, נאלצה הרץ לצמצם את פעילותה ולהתחבר למעגלים ספרותיים וחברתיים אחרים, למשל זה של רחל ורנהגן. החל בשנת 1813 הקדישה עצמה לחינוך של ילדים עניים, אך תהילתה כבעלת הסלון הספרותי דבקה בה. בשנת 1817 המירה דתה לנצרות פרוטסטנטית, כיהודים משכילים רבים אחרים באותה התקופה. היא קבורה בבית העלמין השני של קהילת הקתדרלה הגרמנית וקתדרלת ירושלים, בקרויצברג.

## קישורים חיצוניים

* ברברה האן, 
* נטלי ניימרק גולדברג, **וקולן ישמע- יהודיות נאורות בברלין**, הוצאת מרכז שז"ר ומכון ליאו בק, 2014
*מיכל זוהר בן דור, הסלון, הוצאת ניב 2020
* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סופרות יהודיות גרמניות
קטגוריה:יהודים מומרים גרמנים
קטגוריה:בעלות סלונים ספרותיים
קטגוריה:ילידות 1764
קטגוריה:נפטרות ב-1847
קטגוריה:יהודיות שהתנצרו
כדור שוקולד

ממוזער|כדורי שוקולד עם ציפויים שונים
**כדורי שוקולד** הם קינוח נפוץ בצורת כדורים הנוצרים בדרך כלל ביסקוויטים מפוררים, מעורבים בקקאו (לעיתים גם מעט קפה), חלב, סוכר ושמן, ועל גביהם פירורי קוקוס או סוכריות זעירות.

למתכון הבסיסי קיימים שיפורים רבים - ניתן להכין קרם חם ולצקת אותו על הביסקוויט המפורר, כך שקל יותר ליצור עיסה הנוחה לעיבוד. הקרם החם עשוי להיות קרם פשוט של קקאו, מרגרינה וחלב או קרם מעודן יותר משוקולד משובח ושמנת או חמאה. גם את הביסקוויט ניתן להחליף במוצר איכותי יותר, למשל עוגת שוקולד. את הציפוי ניתן לגוון, ולהחליף באבקת קקאו או בשברי פיסטוק, אגוזים או שקדים.

את כדורי השוקולד המוכנים רצוי לקרר מספר שעות לפני ההגשה.

צורת ההגשה השגרתית היא כדורים שגודלם כשל כדור פינג פונג. ניתן גם ליצור "נקניק" שוקולד, ולאחר הקירור לחתוך ממנו פרוסות דקות. את גרסת הנקניק אפשר להקפיא כדי לקבל גרסה קשה וקרה יותר של הקינוח.

## צרפת
סוג אחר של כדורי שוקולד הוא קינוח מהמטבח הצרפתי המיועד למבוגרים - טראפלס. הטראפלס עשויים משוקולד, שמנת וחמאה ללא ביסקוויט או מוצר בצק אחר, כך שהם מעודנים יותר. מכיוון שנהוג להכינם משוקולד מריר משובח ולעיתים להוסיף גם מרכיב אלכוהולי, הם פחות מתאימים להגשה לילדים. ישנה גם גרסה פרווה המאפשרת קינוח עשיר לארוחה בשרית כשרה.

באזורים שונים בעולם נהוג להכין בתקופת חג המולד כדורי רום, אשר דומים באופן הכנתם לטראפלס המסורתיים, אך בתוספת רום.
## ברזיל
סוג נוסף של כדור שוקולד הוא הבריגדיירו הברזילאי, אשר מורכב מחלב מרוכז, מרגרינה וקקאו. מאכל זה נחשב לקינוח מסורתי בחלקים גדולים של ברזיל ומוגש בימי הולדת ובאירועים משפחתיים.

## שוודיה
קינוח ילדים דומה קיים גם בשוודיה, שם אינו מבוסס על ביסקוויט אלא על קמח שיבולת-שועל, ובנוסף: קקאו, קפה, סוכר ולעיתים מעט סוכר וניל. גם אותו מגלגלים בקוקוס, סוכריות או אבקת סוכר. שמו בשוודיה הוא "צ'וקלדבול" (וברבים "צ'וקלדבולר") - משמעות זהה ל"כדור שוקולד" בעברית. אולם בשוודיה אין זה השם המקורי, בעבר הקינוח נקרא "נגרבול" (Negerboll). המילה "נגר" שמשמעותה בשוודית "כושי" אינה תקינה פוליטית כיום ולכן שונה שמו. אולם השם "צ'וקלדבול" מטעה, כיוון שהקינוח השוודי אינו עשוי שוקולד אלא קקאו. שם נוסף שהוצע, "קוקו בול" ("כדור קוקוס") מטעה עוד יותר, שכן קיים בשוודיה מאפה מבוסס ג'לי בעל אותו שם. חברה המייצרת את המוצר, דליקטו, בחרה לכנות אותו "דליקטובול".

## ראו גם
* טראפל

## קישורים חיצוניים

* 
* כדור שוקולד שוודי, מוויקיספר האנגלי

קטגוריה:קינוחים
קטגוריה:קינוחי שוקולד
קטגוריה:המטבח השוודי
שוקולד
אילמניט

**אילמניט** הוא מינרל בצבע שחור או אפור פלדה, בעל מגנטיות חלשה (המתחזקת עם חימום המינרל) המצוי בסלעים מותמרים ובסלעי יסוד בסיסיים כדוגמה הגברו ובעיקר באנורתוזיט. המינרל מורכב מברזל, ותחמוצת הטיטניום (FeTiO3), מערכו הקריסטלוגרפי הוא רומבוהדרי ויש לו מבנה גביש כמו לקורונדום ולהמטיט.

האילמניט מתגבש בשלב מוקדם בעת שהמגמה מתקררת, הרבה לפני שמינרלים אחרים מתגבשים. עקב כך שוקעים הגבישים הכבדים של האילמניט לתחתית תא המגמה ויוצרים שכבות עשירות של בצר הטיטניום. תהליך זה מכונה "הפרדה מגנטית". אילמניט נוצר גם בפגמטיטים, בסלעים מותמרים, ובסלעי יסוד שנוצרו מבליה שלהם.

סלעי יסוד מאפיים רבים מכילים גרגירים של מגנטיט ואילמניט משולבים שנוצרו כתוצאה מהתחמצנות אולווספינל. אילמניט מופיע גם כגרגרים נפרדים, בדרך כלל עם המטיט שבינו ובין האילמניט קיימת תערובת איזומורפית חלקית. תערובת מלאה נוצרת בטמפרטורות מעל 950°C. אילמניט יוצר תערובת איזומורפית גם עם גאיקיליט (MgTiO3).

היסוד טיטניום זוהה לראשונה על יד הכומר ויליאם גרגור ב-1791 מאילמניט מעמק מאנאקן (Manaccan).

## תפוצה
אף על פי שהמינרל קרוי על שם המקום שבו נתגלה לראשונה הרי אילמן בקרבת מיאסק בדרום הרי אורל שברוסיה, מקור רוב האילמניט הוא ממקורות שניוניים, כגון חולות חופים. המינרל מופיע בדרך כלל כחלקיקים מעוגלים בקוטר שבין 0.1 ל-0.2 מ"מ.

האילמניט מצוי בסלעים בזלתיים בכרמל ובעמק הירדן ובסלעים באזור בקעת תמנע – אילת. מקור שניוני מצוי בחולות מישור החוף (בעיקר הדרומי).

מכרה האילמניט הגדול בעולם הוא המכרה הפתוח טלנס (Tellnes) בסקונדאל (Sokndal) שבנורווגיה, המנוהל על ידי חברת Titania AS (השייכת לחברת Kronos Worldwide בע"מ). מכרה נוסף מצוי בקולרי (Kolari) שבצפון פינלנד ובו כורים בצר של מגנטיט-אילמניט המכיל כ-6.2% טיטניום. מקומות נוספים בהם כורים אילמניט הם אוסטרליה, ברזיל, רוסיה, קנדה, סרי לנקה, סין, דרום אפריקה, תאילנד, הודו, מלזיה, סיירה לאון וארצות הברית.

האילמניט הוא המקור העיקרי להפקת טיטניום, מתכת קלת משקל, חזקה ועמידה בחום גבוה, מרכיב חשוב בסגסוגות המשמשות לבניית מטוסים ומכשירים רפואיים. עם זאת רוב האילמניט המגיע מהמכרות משמש כחומר גלם לייצור פיגמנטים. המוצר הוא טיטניום דו-חמצני, שהוא תרכובת בעלת גוון לבן עז המשמש כבסיס לצבע באיכות גבוהה.

## אילמניט מהירח
אילמניט נמצא בסלעי ירח, וב-2005 השתמש ארגון נאס"א בטלסקופ החלל האבל על מנת לזהות אתרים על הירח העשויים להיות עשירים באילמניט. ייתכן שמינרל זה יהיה חיוני למושבת ירח עתידית, שכן אילמניט יוכל להוות מקור חיוני להפקת חמצן, וממנו ניתן יהיה גם להפיק ברזל וטיטניום לבניית מבנים.

## מקורות
הערך הוא תרגום של הערך המקביל בוויקיפדיה האנגלית שהסתמך על המקורות הבאים: 
* Lane, Megan. BBC News - How to set up a moon base, 26 August 2005
*Mineral Data Publishing, PDF
*Webmineral data
*Mineral galleries
*USGS Mineral Commodities Summary: Ilmenite 1998 - PDF
בתוספת מידע מאתר Mineral galleries. המידע על תפוצת המינרל בישראל נלקח מהספר "לוחות הגדרה למינרלים יוצרי סלעים" מאת יעקב ק. בן־תור.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:מינרלי ברזל
קטגוריה:מינרלי טיטניום
קטגוריה:מינרלים יוצרי סלעים
קטגוריה:מינרלים אוקסידיים
קטגוריה:מינרלים
דה ראסמוס

**דה ראסמוס** (באנגלית: **The Rasmus**) היא להקה פינית שנוסדה ב-1994, בהלסינקי בירת פינלנד. חברי הלהקה הם לאורי אילנן (שירה), פאולי רנטסאלמי (גיטרה), ארו היינונן (בס) ואקי האקלה (תופים), והם יוצרים מוזיקת פאנק ורוק אלטרנטיבי.

הלהקה אומנם פועלת עוד משנת 1994, אך היא זכתה להכרה בישראל רק בשנת 2003 אחרי יציאת הסינגל המצליח In the Shadows.

## קריירה
הלהקה נוסדה ב-1994 על ידי לאורי אילנן, פאולי רנטסאלמי, ארו היינונן ויאן הייסקאנן כשארבעתם היו יחדיו בתיכון, אך טרם היה לה שם קבוע, והם היו נודעים בשמות רבים, כגון ספוטניק, אנטילה וראסמוס.

ב-1995, מפיק ידוע בשם טג'ה קוטיליינן ראה את דה ראסמוס מופיעים במועדון בשם "אורנאסי" והתלהב. קוטיליינן הציע ללהקה להפיק אותם, והם הסכימו. כמה חודשים לאחר מכן, בדצמבר 1995, יצא הסינגל הראשון שלהם, '1ST'.

ב-1996 יצא האלבום הראשון של הלהקה, "PEEP", עוד כשחברי הלהקה היו רק בני 16. האלבום זכה להצלחה, והלהקה נשלחה לסיבוב הופעות ברחבי פינלנד, רוסיה ואסטוניה. הם אף זכו בפרס ה-EMMA (המקביל הפיני לפרס גראמי) בקטגוריית הלהקה החדשה והמצליחה ביותר לשנת 1996.

לאחר שהאלבום השני שלהם, "PLAYBOYS" יצא באוגוסט 1997, הופיעו דה ראסמוס בפסטיבל שנערך באצטדיון של הלסינקי, לפני קהל של 40,000 איש.

ב-1998, אחרי הוצאת האלבום השלישי שלהם, "Hell of a Tester", זכו דה ראסמוס "לחמם" את הופעתם של להקת גרבג' ואת הרד הוט צ'ילי פפרז כשאלו הגיעו לפינלנד במהלך סיבוב ההופעות שלהם.

בשנת 2000, החליט המתופף יאן הייסקאנן לעזוב את הלהקה, ובמקומו צורף אקי האקלה. באותה השנה השםThe Rasmus הפך לקבוע, לאחר שאנשים רבים התבלבלו בינם לבין הדיג'יי השוודי Rasmus.

בשנת 2001 חתמה הלהקה על חוזה אצל חברת תקליטים קטנה בשם "פלייגראונד מיוזיק סקנדינביה", ומינתה את ספו וסטרינן כמנהלה החדש. אלבומם הבא, "INTO" שיצא באותה שנה, זיכה את דה ראסמוס בפלטינה כפולה, והופץ ברחבי מדינות שונות כמו גרמניה, איטליה, ספרד ושווייץ. בעקבות הצלחת האלבום זכו דה ראסמוס לחמם את הופעותיהם של HIM ורוקסט.

האלבום "Dead Letters", שיצא ב-2003, הביא לפריצת דרך חשובה בקריירה שלהם. בזכות אלבום זה דה ראסמוס הפכו לנודעים בגרמניה, אוסטריה, שווייץ ואפילו בישראל. האלבום מכר מעל 1.5 מיליון עותקים ברחבי העולם, וזהו האלבום הנמכר ביותר שלהם עד כה. שיר "In the Shadows" היה חלק מהאלבום וזכה להצלחה.

ב-28 באפריל 2006, לאחר הוצאת אלבומם "Hide From The Sun", נבחרה הלהקה בטקס פרסים בפולין כלהקת הרוק המצליחה ביותר.

בשנת 2021 הכריזה רשות השידור הפינית כי הלהקה עתידה להשתתף בקדם הלאומי לאירוויזיון 2022, *[[פינלנד באירוויזיון 2022|Uuden Musiikin Kilpailu]]*, עם השיר "Jezebel". הלהקה זכתה במקום הראשון ונבחרה לייצג את פינלנד באירוויזיון 2022. ב-12 במאי 2022 ביצעה דה ראסמוס את "Jezebel" על בימת חצי הגמר השני של אירוויזיון 2022. עם הקראת התוצאות של שלב זה היא נמנתה בין האמנים שהעפילו לגמר. ב-13 במאי פורסם סדר ההופעות של הגמר, שנקבע פעם נוספת על ידי מפיקי התחרות. פינלנד הופיעה רביעית, לפני שווייץ ואחרי פורטוגל. ב-14 במאי הופיעה הלהקה בגמר התחרות. עם תום הקראת התוצאות היא דורגה במקום ה-21 עם 38 נקודות.

בספטמבר 2022 הלהקה החלה סבב הופעות ב-22 ערי אירופה כאשר להקת "אייקון פור הייר" הוזמנה להופיע בתחילת ההופעות כאורח מיוחד.

## דיסקוגרפיה

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:להקות פיניות
קטגוריה:להקות רוק אלטרנטיבי
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה העולמי: סקנדינבים
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה של MTV אירופה
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 2022
קטגוריה:נציגי פינלנד באירוויזיון

קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1994
ירה (נהר)

**נהר הירה** (באנגלית: **Yarra River**) הוא נהר בדרום ויקטוריה שבאוסטרליה. בשפך הנהר נבנתה העיר מלבורן.

## מקור השם ירה
הנהר נקרא "בירהרונג" על ידי אנשי ורונדג'רי אשר אכלסו את עמק הירה לפני ההתיישבות הבריטית. הנהר קיבל את השם "ירה ירה" בשנת 1835 על ידי ג'ון הלדן וודג' מאגודת פורט פיליפ, למרות ההנחה כי שם זה הוא שם אבוריג'ינלי.

## גאוגרפיה
נהר ירה זורם לאורך מרכז מלבורן ואורכו 242 קילומטרים. זהו הנהר המערבי ביותר באוסטרליה הניזון ממי שלגים, ושטח אגן הניקוז הכולל שלו הוא כ-4,000 קמ"ר. כמה מהפלגים העיקריים של הנהר הם נהר פלנטי, נחל מרי, נחל דרבין, נחל גרדינרס ונחל מון פונדס.


תמונה:Yarra River from Kanes Bridge.JPG|תצפית מגשר קאנס
Image:Boltebridge.jpg|גשר בולט
Image:Princes Bridge Melbourne 01a.jpg|גשר פרינסס
Image:Melbourne_university_boat_sheds.jpg|סככת סירת אוניברסיטת מלבורן הישנה
Image:Swan Street Bridge Melbourne.jpg|גשר רחוב סוואן
Image:Morrell_bridge.jpg|גשר מורל
Image:Punt road bridge.jpg|גשר הודל
Image:Church street bridge melbourne.jpg|גשר רחוב צ'רץ' כפי שהוא נראה מדרום ירה לקרמורן


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ויקטוריה (אוסטרליה): גאוגרפיה
קטגוריה:אוסטרליה: נהרות
קטגוריה:מלבורן: גאוגרפיה
נאן

שמאל|ממוזער|250px|ארוחה הודית טיפוסית הכוללת נאן
**נאן** (בהינדי: ** नान**, באורדו **نان**) הוא לחם טנדור הנפוץ בהודו ובמדינות תת-היבשת ההודית.

הלחם עשוי מבצק המבוסס על קמח חיטה, בתוספת שמרים ולעיתים גם יוגורט ונאפה בתנור חרס מסורתי הנקרא טנדור.

הנאן מאופיין במרקם רך ואוורירי ובצורה שטוחה ועגולה ולעיתים מזכיר פיתה גדולה.

נהוג להגיש את הלחם בתוספת שום או שומשום ובליווי מאכלי בשר, ירקות וגבינה.

## ראו גם
* צ'פאטי
*קולצ'ה
* המטבח ההודי
## קישורים חיצוניים

* מתכון הכנה

קטגוריה:סוגי לחם
קטגוריה:המטבח ההודי
קטגוריה:המטבח האסייתי
קטגוריה:המטבח המרכז-אסייתי
מתילדה מרקזי

**מתילדה מרקזי** (בגרמנית: **Mathilde Marchesi**, נולדה בשם מתילדה גראומן; 24 במרץ 1821 - 17 בנובמבר 1913) הייתה זמרת מצו-סופרן, מורה לשירה ותומכת בטכניקת בל קאנטו.

## תולדות חייה
מרקזי נולדה בפרנקפורט על נהר מיין (כיום בצד הגרמני של מדינת הסה). בגיל 22, אחרי שמשפחתה איבדה את הונה, נסעה לווינה לפתח את קולה. משם המשיכה לפריז, ללמוד אצל מנואל גארסיה השני, שהשפעתו עליה הייתה העיקרית בחייה. בערך באותה תקופה נישאה לבריטון האיטלקי סלבטורה מרקזי ופיתחה קריירה קצרה באופרה וברסיטלים. הואיל וקולה היה סביר ולא מעבר לזה, בחרה לעסוק בהוראה, ובתחום זה עשתה לה שם.

מרקזי לימדה בקונסרבטוריונים בקלן ובווינה ובשנת 1881 פתחה בית ספר משלה בפריז, שם נשארה למשך רוב חייה. בסופו של דבר נודעה ביותר כמורה לפיתוח קול של כמה זמרים דגולים. המפורסמת ביותר בין תלמידיה היא אולי נלי מלבה, אבל היא הדריכה גם את אמה קלווה ואת אמה איימס. מרקזי מתה בלונדון.

כיום אין זוכרים עוד את מרקזי בגין קריירת הזמרה שלה. תחת זאת, היא נודעת בראש ובראשונה כמורה של הרבה מאוד זמרים ידועי שם וכן כמורה לפיתוח קול וזמרה, שהביאה את טכניקת הבל קנטו אל המאה ה-20. עד היום יש הלומדים את רעיונותיה, בעיקר זמרות סופרן, שבפיתוח קולן התמחתה במיוחד.

מרקזי עודדה בדרך כלל סגנון שירה טבעי: היא הטיפה לשיטת נשימה אינסטינקטיבית במידה רבה וטענה כנגד תנוחת ה"חיוך" שהייתה מקובלת על מורות רבות בימיה. בעיקר העסיקה אותה החלוקה למשלבים הווקאליים והמעבר ביניהם, שבה ראתה את "האלפא והאומגה של יצירת הקול הנשי ופיתוחו, אבן הבוחן של כל שיטות השירה, ותיקות כחדשות." כמו כן ביטאה שוב ושוב את סלידתה ממורות בנות זמנה, שהשיטות שהציעו היו אמורות לפתח במלואו, באחריות גמורה, לטענתן, את הקול תוך שנה או שנתיים. היא, לעומת זאת, גרסה שהדרך הטובה והנכונה ביותר לגשת לפיתוח הקול היא במתינות ובשיקול דעת.

שניים מן המאפיינים הבולטים ביותר בתורתה היו "השיטה האנליטית" שלה ועמידתה התקיפה על פרקי תרגול קצרים מאוד למתחילים. "השיטה האנליטית" שלה ייחסה חשיבות רבה להבנה אינטלקטואלית של כל דבר שירה, הן מן הבחינה הטכנית והן האסתטית של היצירה, החל באריות נשגבות וכלה בתרגילי קול פשוטים. היא טענה, ששינון מכני ללא הבנה מזיק בסופו של דבר לשימוש האמנותי בקול. בלטה ביותר תביעתה להקפיד על פרקי זמן קצרים ביותר של אימון למתחילים, לא יותר מחמש דקות בכל פעם, שלוש או ארבע פעמים ביום, למתחילים גמורים. כמובן, פרקי הזמן האלה יכולים וצריכים להתארך ככל שהקול מבשיל ומתפתח.

## תלמידיה
(רשימה חלקית)
* סוזאן אדמס
* פרנסס אלדה
* זיגריד ארנולדסון
* בלאנש אראל
* אמה קלווה
* אמה איימס
* רוז אטינגר
* מרי גארדן
* אטלקה גרסטר
* זלמה קורץ
* בלאנש מרקזי (בתה)
* דיים נלי מלבה
* אמה פוקשק (נודעה בשם אילמה דה מורסקה)
* אמה נבאדה
* סיביל סנדרסון
* פרנסס סאביל
* אלן ביץ' יאו
* נדז'דה זאבלה-ורובל
ועוד.

## מקורות
מרקזי, מתילדה. בל קאנטו: שיטה ווקאלית תאורטית ומעשית. דובר (1970) 

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:זמרות מצו סופרן
קטגוריה:מורים למוזיקה
קטגוריה:זמרות גרמניות
קטגוריה:זמרות במוזיקה הקלאסית
קטגוריה:ילידות 1821
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1821
קטגוריה:נפטרות ב-1913
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1913
המנון אסטוניה

**מולדתי, האושר והשמחה שלי** (באסטונית: ***Mu isamaa, mu õnn ja rõõm***) אומץ כהמנון הלאומי של אסטוניה בשנת 1920 ושוב בשנת 1990.

המילים נכתבו על ידי יוהאן וולדמאר יאנסן ולוו במנגינה שהולחנה בשנת 1848 על ידי פרדריק פאסיוס שהיא גם המנגינה של ההמנון הלאומי של פינלנד.

השיר הוצג לציבור כיצירה מקהלתית בפסטיבל הזמר הגדול של אסטוניה בשנת 1869 ועד מהרה הפך לסמל התחייה הלאומית באסטוניה.

בשנים 1944 ו-1988, בעת קיומה של אסטונית הסובייטית, אומץ המנון שונה, כאשר המנון זה נאסר על ידי השלטון הסובייטי.

## מילות השיר

## ראו גם
* דגל אסטוניה
* סמל אסטוניה

## קישורים חיצוניים

* קובץ שמע של ההמנון בביצוע צבאי
* אודות ההמנון בתחתית העמוד

קטגוריה:אסטוניה: סמלים לאומיים
אסטוניה
קטגוריה:שירים על אסטוניה
היגרומטר

**היגרומטר** או **מד לחות**, הוא מכשיר מדידה המיועד למדוד את כמות הלחות הנמצאת באוויר ביחס לאוויר יבש.
שמאל|ממוזער|200px|היגרומטר
שמאל|ממוזער|200px|היגרומטר ידנימודל פשוט של היגרומטר ידוע בתור פסיכרומטר והוא בנוי משני תרמומטרים: אחד מודד את טמפרטורת האוויר היבש והשני עטוף בפתיל שקצהו התחתון טבול במים למדידת הטמפרטורה הלחה (השם - גולה לחה, נובע מכך שקצהו טבול במים). אידוי מהגולה הלחה מוריד את הטמפרטורה (על פי קלאוזיוס קלפירון), כך שתרמומטר הגולה הלחה בדרך כלל מראה טמפרטורה נמוכה יותר מאשר זו המודדת את טמפרטורת האוויר היבש. כאשר טמפרטורת האוויר נמוכה מטמפרטורת הקיפאון, הגולה הלחה מתכסה שכבה דקה ומבודדת של קרח. במצב זה ייתכן שהטמפרטורה הלחה תהיה גבוהה יותר מהטמפרטורה היבשה.

בעזרת הטמפרטורות היבשה והלחה שתימדד, אפשר לחשב את נקודת הטל ואת הלחות היחסית באוויר בעזרת דיאגרמה תרמודינמית או באמצעות חישוב מנוסחאות.

## היגרומטר נקודת הטל
נקודת הטל היא הטמפרטורה אליה יש לקרר את האוויר בתהליך איזובארי על מנת להגיע לרוויה. קירור נוסף יתחיל תהליך של התעבות. היגרומטר מסוג זה בנוי מזכוכית שיש שליטה על הטמפרטורה שלה. לרוב תקורר יותר מטמפרטורת הסביבה והטמפרטורה שממנה מתחילה התעבות תהיה טמפרטורת נקודת הטל.

## ראו גם
* טמפרטורה וירטואלית

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מכשירי מדידה במטאורולוגיה
בלד

**בְּלֵד** (בסלובנית: **Bled**) היא עיירת נופש בצפון-מערב סלובניה, השוכנת לחופו של אגם בלד. בעיירה מתגוררים כ־5,000 תושבים.

## היסטוריה
קיימות עדויות להתיישבות באזור כבר בתקופת הברזל, אך רק במאה השביעית, עם הגיעם של ראשוני הסלאבים, החלה התיישבות משמעותית. ב-1004 מסר הקיסר היינריך השני את המבצר ואת אדמותיה של בלד לבישוף של בריקסן, שבדרום טירול. היא נותרה בשליטת הבישופים עד לראשית המאה ה-19, אז עברה לידי בית הבסבורג.

יופיו של המקום נודע כבר בימי הביניים, אך במאה ה-18 היו ששקלו לייבש את האגם כדי להשתמש בחרסית שבקרקעיתו לייצור  לבנים. ב-1855 פתח יזם שווייצרי מרחצאות, והפוטנציאל התיירותי של העיירה החל להתממש. התיירות קיבלה תנופה משמעותית ב-1870, עם חנוכת קו הרכבת בין ליובליאנה לפילאך, שעבר ליד בלד.
ממוזער|וילה בלד - אחד ממעונות הקיץ של מנהיג יוגוסלביה, טיטו.
בבלד שכן מעון הקיץ של משפחת המלוכה ששלטה בממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים בין מלחמות העולם, וכן אחד מארמונות הקיץ של טיטו, מנהיג יוגוסלביה, שנהג לנפוש בעיירה החל משנות ה-50 של המאה ה-20. בשנת 1973 הפך המבנה למלון הפאר "וילה בלד".  

## תיירות
אגם בלד הוא מקור המשיכה העיקרי של בלד. על מנת להגן עליו, השיט היחיד המותר בו הוא של סירות משוטים. בלב האגם אי קטן (Blejski Otok), ובו כנסייה מהמאה התשיעית. בכנסייה פעמון כבד מהמאה ה-15, שעל פי המסורת המקומית, משאלתו של המצלצל בו תתגשם. הכנסייה היא מקום פופולרי לחתונות בסלובניה.

בגובה של 130 מ' מעל בלד מתנשא מבצר בלד (Blejski Grad), שהוקם במאה ה-11, ושימש כמקום מושבם של הבישופים מבריקסן במשך כ-800 שנים. בתוך המבצר יש מוזאון להיסטוריה של האזור.

בלד מהווה גם נקודת מוצא נוחה לטיולים באלפים היוליאניים.

בקרבת בלד, נמצא קניון וינטגר, שלאורכו (1.6 ק"מ) ניתן לטייל על שבילי עץ וליהנות מזרימת נהר הרדובנה, בריכות, מפלים ומטבע פראי.

## גלריית תמונות

תמונה:Blejski grad.jpg|המבצר מעל האגם
תמונה:Bled04.jpg|תצפית מהמבצר על העיר


## קישורים חיצוניים

* 
* אתר האי בלד
* 

קטגוריה:סלובניה: ערים
הרי עסיר

**הרי עסיר** (בערבית: **جبال عسير**) הם רכס הרים שמיקומם בעיקר בדרום־מערב ערב הסעודית ובדרום תימן. רכס זה הוא חלק מרכס ארוך המשתרע לאורך השבר הסורי אפריקאי.
[שמאל|ממוזער|150px|[צנעא]]
## גאוגרפיה
בהרי עסיר, שנמצאים בחצי האי ערב המדברי והיבש, יורדים באזורים מסוימים 480 מילימטרים של משקעים בשנה. לשם השוואה, זוהי כמות כפולה מכמות המשקעים השנתית שיורדת בבאר שבע. כמות משקעים זו הופכת את אזור ההרים לאזור הפורה ביותר בתימן ובערב הסעודית. החלק של הרכס שנמצא בתימן גבוה יותר, ולכן בחורף יורד שם שלג. הפסגה הגבוהה ביותר ברכס היא פסגתו של הר נבי שועייב, שגובהה 3666 מטרים מעל פני הים. פסגה זו היא הגבוהה ביותר בחצי האי ערב, והשנייה בגובהה במזרח התיכון. לשם השוואה, גובה הר החרמון הוא 2,814 מטרים מעל פני הים.

על רכס ההרים שוכנת בירת תימן, צנעא, וכן מתגוררים עליו רוב תושבי תימן. כמו כן, על ההר נמצאת העיר הסעודית החשובה לאסלאם, מכה. הרכס הוא בעצם תחילתו מרכס הרים גדול בהרבה המשתרע עד הרי אנסריה שבצפון־מערב סוריה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערב הסעודית: גאוגרפיה
קטגוריה:תימן: גאוגרפיה
עסיר
עסיר
Neuroactive

**Neuroactive** היא להקת סינתפופ/EBM מפינלנד.

Neuroactive הוקמה בשנת 1991 על ידי יארקו טואוהימה, וילה ברוסי ווסה ריינה. בשנת 1994 הוציאה הלהקה את אלבומה הראשון "Morphology" בחברת התקליטים Cyberware Productions. בשנת 1997, זמן קצר אחרי צאת אלבומה השני Phonic Trace עזבו את הלהקה וילה ברוסי ווסה רינאן והצטרף קימו קאריאליינן. בשנת 1998 הוחתמה הלהקה בחברת התקליטים A Different Drum.

## דיסקוגרפיה
* Morphology 1994
* Phonic Trace 1997
* Fiber-Optic Rhythm 1999
* Neurology 1994-2000 2000
* Transients 2001
* N-gin 2005
* 2009 Antidote
* 2014 Electra
* 2020 Minor Side-Effects

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:להקות סינת'-פופ
קטגוריה:להקות פיניות
מגדלור פיג'ן פוינט

**מגדלור פיג'ן פוינט** (באנגלית: **Pigeon Point Lighthouse** "נקודת היונים") הוא מגדלור לחוף האוקיינוס השקט שנמצא 65 קילומטרים מדרום לסן פרנסיסקו במדינת קליפורניה שבארצות הברית. גובהו של המגדלור 35 מטר, ובראשו ניצבת נורה שמהבהבת כל 10 שניות. ראש המגדלור נמצא בגובה של 45 מטר מעל פני הים. שמורה היסטורית הוכרזה מסביב למגדלור.

## היסטוריה
השם המקורי של המקום היה "Punta de las Ballenas" (בספרדית) או "Whale point" (באנגלית), כלומר "נקודת הלווייתנים". השם שונה לאחר שספינה בשם "Carrier Pigeon" ("יונת דואר") טבעה באזור בשנת 1853.

במחצית השנייה של המאה ה-19 חל גידול ניכר באוכלוסיית קליפורניה כתוצאה ממציאת זהב במדינה. המגדלור נבנה לאחר שכמה ספינות שהיו בדרכן מבוסטון לקליפורניה התנגשו בסלעים באזור החוף. הבנייה הסתיימה בשנת 1872. 

## ראו גם
* האור של בוסטון
* הבהלה לזהב

## קישורים חיצוניים

* הפארק ההיסטורי סביב מגדלור פיג'ן פוינט
* תיאור של אזור פיג'ן פוינט

פיג'ן פוינט
קטגוריה:קליפורניה: מבנים
קטגוריה:ארצות הברית: מגדלים
מאמא מיה! (סרט)

**מאמא מיה!** (באנגלית: **!Mamma Mia**) הוא סרט קולנוע בריטי-אמריקאי-שוודי שיצא בשנת 2008 המבוסס על מחזמר בעל אותו השם מהווסט אנד, המבוסס על שירי להקת ABBA. שם הסרט, "Mamma Mia", נלקח משירם של הלהקה, שהגיע לראש המצעדים ברחבי העולם. הסרט הופק על ידי אולפני יוניברסל, בשיתוף עם פלייטון וליטלסטאר והוא צולם ברובו ביוון.

מריל סטריפ, זוכת פרס אוסקר, מובילה את צוות שחקני הסרט, ומשחקת את תפקידה של דונה שרידן, אם יחידנית. פירס ברוסנן משחק את סם, אחד משלושה אבות אפשריים של סופי, בתה של דונה. את סופי משחקת אמנדה סייפריד. פירס ברוסנן זכה על תפקידו בסרט בפרס פטל הזהב בקטגוריית השחקן הגרוע ביותר, הסרט גם זכה לביקורות שליליות, אך היה שובר קופות.

בשנת 2008 יצא לאקרנים "אבבא: הסיפור מאחורי מאמה מיה", סרט תיעודי על הפקת המחזמר והסרט.

בקיץ 2018 יצא לאקרנים סרט המשך הנקרא "מאמה מיה! Here We Go Again", שגם היה שובר קופות.

## עלילה
העלילה עוקבת אחר סופי שרידן (אמנדה סייפריד), בחורה צעירה שמקווה לגלות את זהות אביה. יומיים לפני חתונתה עם ארוסה סקיי (דומיניק קופר), סופי קוראת את יומן אימה, דונה (מריל סטריפ) ושם היא מוצאת שאימה נהלה מערכות יחסים קרובות עם שלושה גברים. היא מזמינה לאי את שלושת הגברים: סם קרמייקל (פירס ברוסנן), ביל אנדרסון (סטלאן סקושגורד) והארי ברייט (קולין פירת'); במהלך שהייתם של השלושה באי, דונה מתמודדת עם אותם שלושה גברים, ואילו סופי מנסה להתמודד עם תחושותיה לגביי מציאת אביה הביולוגי ועם בעיותה עם סקיי, כאשר היא איננה מגלה לו שהזמינה את האבות הפוטנציאליים. אל האי מגיעות גם חברותיה של דונה, טניה (כריסטין ברנסקי) ורוזי (ג'ולי וולטרס), איתן דונה שרה בלהקת עבר, "דונה והדיינמוס".
יום לפני החתונה כל אחד מהגברים בטוח שהוא הולך למסור את סופי לחתן בחתונתה, מאחר שהאבהות על סופי היא אינה ודאית. לבסוף סופי מבקשת מאימה דונה שתמסור אותה היא. ברגע האמת, סופי וסקיי מבינים שהם עוד לא מוכנים לחתונה ומחליטים לדחות אותה ולצאת לטיול מסביב לעולם, כמו שסקיי רצה מלכתחילה. סם, שעדיין מאוהב בדונה, מציע לה נישואין והם נישאים. באותו זמן חושף הארי כי הוא נוטה להימשך אל גברים, ואילו רוזי וביל הופכים להיות זוג. לבסוף לא מתברר מי הוא האבא.

## דמויות
* **דונה שרידן** (מריל סטריפ)
* **סופי שרידן** (אמנדה סייפריד)
* **סם קרמייקל** (פירס ברוסנן)
* **רוזי** (ג'ולי וולטרס)
* **טניה** (כריסטין ברנסקי)
* **הארי ברייט** (קולין פירת')
* **ביל אנדרסון** (סטלאן סקושגורד)
* **סקיי** (דומיניק קופר)
* **פפר** (פיליפ מייקל)
* **אלי** (אשלי לילי)
* **ליסה** (רייצ'ל מקדוואל)

## השירים המופיעים בסרט
רשימת השירים המופיעים בסרט בסדר כרונולוגי והמבצעים שלהם בסרט:

## בקופות
הסרט היה לסרט המכניס ביותר שמבוסס על מחזמר ברודוויי עם הכנסות עולמיות של 611.5 מיליון דולר מאז יצא ביוני 2008, עד לדצמבר 2024 לאחר שעקף אותו הסרט "מרשעת" והפך לסרט המכניס ביותר עם הכנסות עולמיות של 634.4 מיליון דולר.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 2008
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:אבבא
קטגוריה:מחזות זמר להיטים
קטגוריה:סרטים מבוססי מחזות זמר
קטגוריה:סרטי פולחן
שלומי לאופר

**שלומי לאופר** (נולד ב-12 בנובמבר 1982), עיתונאי, איש יחסי ציבור ויועץ תקשורת.

## ביוגרפיה
היה פעיל חברתי מגיל צעיר, במסגרות שונות, בהן מועצת התלמידים ונוער מרצ. בנוסף, כיהן כיועץ ראש עיריית חדרה לענייני נוער בתקופת כהונתו של ישראל סדן כראש העיר.

החל לעבוד כעיתונאי במקומוני האזור, ברדיו האזורי ובטלוויזיה האזורית. מאוחר יותר עבר לתל אביב ושימש ככתב הרכילות של זמן תל אביב ו-nrg מרשת מעריב. לאחר מכן עבר לידיעות אחרונות להקים את מדור "העלוקה", מדור הרכילות היומי במוסף "24 שעות". בהמשך קודם לתפקיד רכז המערכת של מוסף "24 שעות" ולתפקיד עורך עמודי התרבות, תפקיד בו נשא עד סוף 2008.

בספטמבר 2008 נבחר לוועד המנהל של אגודת הלהט"ב. היה מועמד לכנסת ה-18 במקום ה-11 ברשימת צבר - מפלגת הצעירים של ישראל, רשימה שלא עברה את אחוז החסימה.

בדצמבר 2013 הקים עם נדב גלאון (בנה של זהבה גלאון) את משרד ייעוץ התקשורת GLPR ובין היתר מונה לשמש כיועץ התקשורת והדובר של עיריית חדרה, צוותא, תנו לחיות לחיות, מכון הערבה והרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו.

ב-2019 סגר את משרד הייעוץ ומאז פועל כפרילנס ויועץ התקשורת של ירדנה ארזי.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:עיתונאים להט"בים ישראלים
קטגוריה:עיתונאים כותבי עברית
קטגוריה:פעילים חברתיים ישראלים
קטגוריה:כתבי רכילות ישראלים
קטגוריה:יועצי תקשורת ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1982
צ'זארה בורג'ה

**צ'זארה בורג'ה** (באיטלקית: **Cesare Borgia**; 13 בספטמבר 1475 - 12 במרץ 1507), דוכס ולנטינו (Duca Valentino), היה בנו של רודריגו בורג'ה (לימים, האפיפיור אלכסנדר השישי) ופילגשו וָנוֹצַה דֶיי קָטָנִי. אחיה של לוקרציה בורג'ה. הוא היה קרדינל וקונדוטיירו (מנהיג שכיר חרב) איטלקי.

## חייו
משפחתו הגיעה לאיטליה מספרד ב-1443, בעקבות הכיבוש הספרדי. בעקבות לחץ מצד אביו מונה בגיל שבע למשרה ציבורית שבצידה תגמול כספי. באיטליה של אותה תקופה, שחיתות שכזו הייתה עניין של יום יום. עד גיל 12 חי ברומא והתחנך על ידי מורים פרטיים שסיפק אביו.

הוא טופח מגיל צעיר לקריירה כנסייתית, ולמד משפטים ותאולוגיה באוניברסיטת ספיאנצה. אביו דאג לו בגיל 15 למשרת בישוף, ובגיל 17 למשרת ארכיבישוף. בגיל 18, בעת שאביו הוכרז כאפיפיור, הוא מינה אותו לקרדינל. ב-17 באוגוסט 1498, צ'זארה התפטר ממשרה זו, והחליף את חיי הכנסייה בקריירה צבאית. באותו יום, לואי ה-12 מצרפת קרא לצ'זארה להצטרף לשורותיו.

הקריירה של צ'זארה הושתתה על כוחו של אביו, כמו גם על בריתו עם צרפת (שנחתמה על ידי נישואיו עם שרלוט ד'אלבר, אחותו של ז'אן השלישי מנווארה), במהלך מלחמות איטליה. מנישואין אלה נולדה לו בת אחת. בנוסף נולדו לו שני ילדים, בן ובת, מפילגשיו. בנו מחוץ לנישואים המשיך בדרכו של אביו ונודע כרוצח. בשלב זה נתן לו אביו מדינה קטנה באיטליה, שאותה ניסה להרחיב על ידי הקמת צבא משלו. לצורך ביסוס שלטונו של בנו, ביטל האפיפיור את כל מינויי הכמרים במדינה, וצ'זארה נתפס על ידי האוכלוסייה המקומית כמושיע, שכן אותם כמרים היו מושחתים.

צ'זארה ניהל כמה וכמה מלחמות במקומות שונים ברחבי איטליה וספרד, חלקן בשירות האינטרסים של הכתר הצרפתי. הוא נודע באכזריותו, וברצח מתנגדיו.

נטען כי ניקולו מקיאוולי ששימש כשגריר לחצר צ'זארה מטעם עירו, פירנצה, התרשם משיטותיו. בספרו "הנסיך", מוזכר צ'זארה כמודל לדמות הנסיך, העושה כל מה שמועיל לשלטונו ולארצו, גם במקרה של סתירה עם עקרונות דתיים ואתיים, ולהפריד בין מוסר לפוליטיקה. עם זאת, מקיאוולי משתמש בבורג'ה כדוגמה כדי להבהיר את הסכנות שברכישת נסיכות תוך הישענות על כוח חיצוני.

צ'זארה סייע לתככי אביו ואף הוסיף משלו. הוא הואשם בכך ששכב עם אחותו ומהרומן נולד בנה ג'ובאני בורג'ה. צ'זארה נהג לשעשע את תושבי רומא במחזות פומביים דוגמת הוצאה להורג של פושעים על ידו. אדם שפרסם ביקורת על מעשיו הוטבע בנהר. בעקבות מחלת  קשה צולקו פניו. צ'זארה החל ללבוש על פניו מסיכות, דבר שהוסיף לתדמיתו השלילית.

לאחר מות אביו ב-1503 ירד כוחו של צ'זארה, הוא איבד את ממלכתו וברח לנאפולי, לאחר שנתפס שם הועבר לספרד ומשם ברח אל ממלכת נווארה, שם מת כשניהל קרב בשירות גיסו, מלך נווארה.

## קישורים חיצוניים
יהודה בלו, תורת המידות על פי משפחת בורג'ה, בבלוג רשימות מן התיבה הלבנה

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אצולה איטלקית
קטגוריה:גנרליסימו
צ'זארה
קטגוריה:ילידי 1475
קטגוריה:נפטרים ב-1507