open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
הילדה דומין

**הילדה דומין** (בגרמנית: **Hilde Domin**; 27 ביולי 1909 – 22 בפברואר 2006; נולדה בקלן שבגרמניה בשם הילדגרד לוונשטיין **Loewenstein**, כבתם של עורך הדין היהודי אויגן לוונשטיין ושל רעייתו פאולה) הייתה משוררת וסופרת גרמניה שזכתה בפרסים רבים על יצירתה, ונחשבת לבכירת משוררי גרמניה לאחר מלחמת העולם השנייה.

## קורות חייה
250px|ממוזער|קברה של הילדה דומין בהיידלברג|טקסט=
בין השנים 1929–1932 היא למדה באוניברסיטת היידלברג, אוניברסיטת קלן, אוניברסיטת בון, ואוניברסיטת הומבולדט בברלין. תחילה למדה משפטים, ומאוחר יותר שינתה את תחום הלימוד לכלכלה, ופילוסופיה. בין מוריה היו קרל יאספרס וקרל מנהיים.
כתוצאה מהתגברות האנטישמיות בגרמניה הנאצית, היא היגרה בשנת 1932 לאיטליה עם בן זוגה (ובעלה לעתיד) ארווין וולטר פאלם, שהיה סופר וסטודנט לארכאולוגיה. בשנת 1935 היא קבלה תואר דוקטור במדע המדינה. בין השנים 1939-1935 עבדה כמורה לגרמנית ברומא. בשנת 1936 היא נישאה לבן זוגה לארווין וולטר פאלם. עקב ביקורו של היטלר ברומא, התגברות האנטישמיות הממוסדת ושיתוף הפעולה של איטליה הפשיסטית עם הנאצים, תחת הנהגתו שלמוסוליני, החליטו בני הזוג שוב להגר.

בשנת 1939 עברו לאנגליה שם עבדה דומין כמורה לגרמנית בסיינט אולדין קולג'. לאחר תחילת מלחמת העולם השנייה גברו חששותיה של דומין מהאיום הנאצי, ובני הזוג ניסו בקדחתנות להשיג אשרת כניסה לכל מדינה אפשרית ביבשת אמריקה. המדינות שאליהן העדיפו להגר, (ארצות הברית, מקסיקו, ארגנטינה וברזיל) סירבו להעניק להם ויזה. המדינה היחידה שהסכימה לתת להם אשרה ללא תנאי הייתה הרפובליקה הדומיניקנית, אליה הם היגרו בשנת 1940.

במשך 14 השנים הבאות התגוררו בני הזוג בבירת הרפובליקה הדומיניקנית - סנטו דומינגו. דומין עבדה כמתרגמת וכמרצה לגרמנית באוניברסיטת סנטו דומינגו, וכצלמת אדריכלות.

בשנת 1951 לאחר מות אמה, החלה דומין לכתוב שירה בגרמנית. היא בחרה את שם העט דומין על שם הרפובליקה הדומיניקנית שהעניקה לה ולבעלה מחסה.

בשנת 1954, שבו דומין ובעלה לגרמניה. משנת 1961 עד יום מותה התגוררה דומין בהיידלברג. היא הייתה חברה קרובה של נלי זק"ש, כלת פרס נובל לספרות בשנת 1966.

בשנת 1959 יצא לאור ספר שיריה הראשון – "Nur eine Rose als Stütz". בשנת 1968 יצא לאור רומן מפרי עטה "Das zweite Paradies", סיפור אהבה שעוסק בתפיסות של גלות ומולדת.

דומין פרסמה מספר ספרי שירה נוספים, מאמרים בביקורת הספרות ונהגה לקרוא משיריה ולהרצות בפני קהלים שונים.
דומין נפטרה בהיידלברג, ב-22 בפברואר 2006, בגיל 96.

### מיצירותיה שתורגמו לעברית
ספר שיריה הראשון של הילדה דומין, Nur eine Rose als Stütze, "**רק ורד אחד כמשענת**", תורגם במלואו על ידי המתרגמת דינה פון-שוורצה (מסתאי), ויצא לאור בהוצאת "קשב לשירה" בשנת 2012.

## קישורים חיצוניים

* אוהד לוי זלוסצר, תרגום שלושה שירים מפרי עטה של הילדה דומין
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
קטגוריה:זוכות פרס רוסויטה
קטגוריה:זוכי פרסים לספרות
קטגוריה:סופרות גרמניות
קטגוריה:סופרים גרמנים
קטגוריה:משוררות גרמניות
קטגוריה:מורים לגרמנית
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת בון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בון
קטגוריה:מהגרים לאיטליה
קטגוריה:זוכי פרס נלי זק"ש
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1909
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1909
קטגוריה:גרמניות שנפטרו ב-2006
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-2006
סתמרוח

**סתמרוח** (במקור: **Rincewind**) הוא דמות בדיונית בסדרת "עולם הדיסק". סתמרוח הוא תלמיד כושל באוניברסיטה הנעלמת באנק מורפורק שתואר לעיתים קרובות על ידיו מוריו כ"שווה הערך הכישופי למספר אפס".

רוב הזמן עוסק סתמרוח בבריחה מחבורות שונות של יצורים המעוניינים להרוג אותו, משלל סיבות. הסיבה העיקרית להצלחתו להישאר בחיים היא, שלמרות שנולד עם רוח של מכשף, יש לו גוף של אצן ולכן הוא מסוגל לרוץ למרחקים גדולים ללא שום קושי. לסתמרוח יש יכולת "מיוחדת" - לפתור בעיות קטנות על ידי הפיכתן לאסונות גדולים.

סתמרוח מצטייר כאדם פחדן ביותר, חסר מזל ובעל גישה צינית לחיים. אולם במקרים רבים, למרות היותו לא-יוצלח, מצליח סתמרוח להתגבר על המכשולים ולהציל את העולם שוב ושוב. סתמרוח נחשב לאחת הדמויות הפופולריות ביותר בסדרת "עולם הדיסק", על אף שמעבר לספרים בהם הוא דמות ראשית הוא כמעט ואיננו מופיע בסדרה. בספר "Unseen Academicals" הוא כבר בעל מעמד של פרופסור באוניברסיטה הנעלמת.

הספרים בהם העלילה מתמקדת בסתמרוח וחבריו הם:
* צבע הכשף (The Colour of Magic)
* אור מופלא (The Light Fantastic)
* מעשי קסמים (Sourcery)
* Faust Eric
* Interesting Times
* The Last Continent
* The Last Hero

במשחקי המחשב של עולם הדיסק מדובב סתמרוח על ידי אריק איידל. בעיבוד הטלוויזיוני ל"צבע הכשף" גולם סתמרוח על ידי דייוויד ג'ייסון.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:עולם הדיסק
קטגוריה:דמויות ספרותיות
Munsey's Magazine

***Munsey's Magazine*** ("המגזין של מאנסי"; נקרא תחילה ***Munsey's Weekly*** - "השבועון של מאנסי") הוא מגזין קוורטו בן 36 עמודים שייסד בשנת 1889 פרנק א. מאנסי. מאנסי שאף לייסד "מגזין של העם בעבור העם, עם תמונות, איורים, אווירה טובה ועניין אנושי לאורכו". העורך הראשון היה ג'ון קנדריק בנגס. זמן קצר לאחר צאתו מכר המגזין 40,000 עותקים בשבוע. ב-1891 החליט מאנסי להוציא את המגזין לאור פעם בחודש במקום פעם בשבוע, ושמו שונה ל"מגזין של מאנסי" מ"השבועון של מאנסי".

באוקטובר 1893 הפחית מאנסי את מחיר המגזין לעשרה סנט, וצעד זה העלה בהרבה את המכירות. נכון ל-1895, הופץ המגזין בהיקף של 500,000 עותקים בחודש. המגזין כלל איורים רבים (בהם מאת המאייר צ'ארלס הווארד ג'ונסון), והושמעה כלפיו ביקורת על שהציג "נשים חצי-לבושות ותמונות עירום". היו חנויות שסירבו למכור את המגזין בשל כך, אך תפוצתו המשיכה לגדול וב-1897 הופץ המגזין בהיקף של 700,000 עותקים בחודש.

ב-1906 החלה תפוצת המגזין להצטמצם, ובשנות ה-20 הוא הגיע לכדי תפוצה של 60,000 עותקים בחודש. באוקטובר 1929 אוחד עם מגזין הספרות הזולה *[[Argosy]]* שפרסם מאנסי. אולם מיד לאחר האיחוד יצא שוב המגזין למערכת נפרדת, יחד עם המגזין *Argosy All Story*, ונוצר כתב העת *All-Story*, שהמשיך להתפרסם על בסיס חודשי תחת שלל שמות שונים עד למאי 1955.

בין שאר הסיפורים שפורסמו במגזין, נמנה הסיפור הקצר "דורבנות" ("Spurs") מאת טוד רובינס (שפורסם במגזין ב-1923), שעליו התבסס באופן רופף התסריט של סרט הפולחן "פריקס" (1932).

כיום זמינים כמה מגיליונותיו המלאים של המגזין בשירות גוגל ספרים של גוגל.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:כתבי עת ספרותיים
ביבראקטה

**ביבראקטה** (בלטינית: **Bibracte**) הייתה אופידום גאלי מבוצר, אשר היה העיר החשובה של השבט הגאלי האיידואים (Aedui). שרידיה נמצאו במחוז בורגון שבצרפת. באתר נמצאו עדויות מהתרבות החומרית לה טנה, השייכת לתקופת הברזל המאוחרת. האתר הארכאולוגי מון בווראי (Mont Beuvray) מזוהה כיום עם העיר העתיקה.

בעת מלחמת גאליה, בשנת 58 לפני הספירה, ניצחו צבאותיו של יוליוס קיסר בקרב ביבראקטה את השבטים ההלווטיים כ-25 קילומטרים מדרום למבצר. 

בשנת 52 לפני הספירה הוכרז ורקינגטוריקס בביבראקטה כמפקד הקואליציה של השבטים הגאליים אשר ניסו להדוף את הרומאים. כעבור מספר עשורים נזנחה העיר לטובת אוטן, במרחק 25 קילומטר משם. העיר לא יושבה מחדש והתגלתה על ידי ארכאולוגים באמצע המאה ה-19.

בשנת 1996 נפתח באתר "המוזיאון לציוויליזציה קלטית" (Le musée de la civilisation celtique).

בשנת 2007 הוענק לביבראקטה מעמד של אחד האתרים הגדולים של צרפת.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:צרפת: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:מלחמת גאליה
קטגוריה:צרפת: מוזיאונים לארכאולוגיה
האתרים הגדולים של צרפת

ממוזער|220px|לוגו ה-Grand Site de France.**האתרים הגדולים של צרפת** (בצרפתית: **Grand site de France**) הוא מעמד אשר ניתן לאתרים שונים בצרפת על ידי המשרד לאקולוגיה, פיתוח בר-קיימא ואנרגיה.

המעמד החל להיות מוענק בשנת 2000, לאתרים מוכרים במיוחד, יוצאי דופן בחשיבותם, ושישנו צורך מיוחד לשמר ולהגן עליהם.

נכון ל-2014 ישנם 41 אתרים במעמד זה, בהם אמת המים פון דו גאר, האתר הארכאולוגי ביברקט ופוי דה דום.

## קישורים חיצוניים
* האתר של רשת האתרים הגדולים של צרפת
* פרטים באתר הממשלתי
קטגוריה:צרפת: תיירות
אנג'ליקה קאופמן

[ממוזער|250px|אנג'ליקה קאופמן, [דיוקן עצמי משנת 1781]]

**מריה אנה אנג'ליקה קתרינה קאופמן** (בגרמנית: **Maria Anna Angelika/Angelica Katharina Kauffman**; 30 באוקטובר 1741 - 5 בנובמבר 1807) הייתה ציירת נאו-קלאסית ממוצא אוסטרי-שווייצרי.

## חייה
נולדה בעיר כור שבשווייץ, אולם גדלה בעיירה שוורצנברג (Schwarzenberg), שבפורארלברג שבאוסטריה. אביה, יוסף, אשר היה צייר פורטרטים הנחיל את הידע באמנות לבתו. היא למדה מספר שפות מאימה, והחלה לקרוא ספרים רבים ולהפגין כישרון במוזיקה ובציור.

בצעירותה נסעה ברחבי אירופה והתיישבה במילאנו, בבולוניה, בטטנברג, ברומא, בפירנצה, בפארמה, בוונציה ובנאפולי. במהלך נסיעות אלה רכשה לעצמה מעמד וחוגי חברים בקרב האליטה ברחבי אירופה.

בין השנים 1766 ל-1781 התגוררה בלונדון, שם הייתה בין המייסדות של האקדמיה המלכותית לאמנויות. משנת 1782 ועד למותה התגוררה באיטליה, בעיקר ברומא. היא אירחה בביתה רבות מהדמויות המרכזיות של אותה תקופה בהם גתה, הרדר, אנטוניו קנובה, הצייר היינריך ווילהלם טישביין ויוהאן יואכים וינקלמן.

היא נפטרה ברומא, ב-5 בנובמבר 1807 ונקברה לצד בעלה, אנטוניו זוקי (Antonio Zucchi) בבזיליקת סנט אנדראה דלה פראטה ברומא. לא היו לה ילדים. אנדרטה לזכרה הוקמה בהיכל האמנים שבבפנתאון של פריז.

## תערוכות
* Retrospektive Angelika Kauffmann (270 works, c. 450 ill. ), Düsseldorf, Kunstmuseum (Nov. 15th 1998 - Jan. 24th 1999); München, Haus der Kunst (Febr. 5th - April 18th 1999); Chur, Bündner Kunstmuseum (May 8th - July 11th 1999)

## ביבליוגרפיה
* Bettina Baumgärtel (ed.): Retrospective Angelika Kauffmann, Exh. Cat. Dusseldorf, Kunstmuseum; Munich, Haus der Kunst, Chur, Bündner Kunstmuseum, Ostfildern, Hatje 1998, 
* Angelica Kauffman Research Project: Forthcoming catalogue raisonné by Bettina Baumgärtel

## קישורים חיצוניים

* אתר מוזיאון אנג'ליקה קאופמן
* Angelica Kauffman Research Project
* 

קטגוריה:ילידות 1741
קטגוריה:ציירים אוסטרים
קטגוריה:ציירות אוסטריות
קטגוריה:ציירות שווייצריות
קטגוריה:ציירות המאה ה-18
קטגוריה:נפטרות ב-1807
טטום

**טטום** (גם **טטון**) היא שפה ממשפחת השפות האוסטרונזיות, שמדוברת באי טימור. היא מדוברת בבלו ריג'נסי (אנ), במערב טימור האינדונזית, ומעבר לגבול במזרח טימור, שבו היא אחת משתי השפות הרשמיות.

השפה במזרח טימור עברה קריאוליזציה עם פורטוגזית, השפה הרשמית השנייה באי, כך שדוברי השפה ממזרח טימור וממערב טימור יתקשו להבין זה את זה. הגרסה הקריאולית נקראת גם טטון-דילי, על שם עיר הבירה דילי בה היא מדוברת.

השפה משתמשת בגרסה מותאמת של אלפבית לטיני, בת 28 אותיות (ללא האותיות Q, C, ו-Y ועם מספר אותיות בעלות סימנים דיאקריטיים).

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מזרח טימור: שפות
קטגוריה:אינדונזיה: תרבות
מיטלדויטשר

**מיטלדויטשר** (בגרמנית: **Mitteldeutscher BC**) היא קבוצת כדורסל גרמנית מהעיר וייסנפלס שבסקסוניה-אנהלט, המתמודדת בבונדסליגה.

הקבוצה מארחת את משחקיה בהיכל שטאדטהאלה בעיר, המכיל 3,000 מקומות ישיבה ועמידה, והיא נחשבת לקבוצה המצליחה ביותר מ"המדינות החדשות של גרמניה" (כלומר מדינות גרמניה המזרחית). צבעי הקבוצה הם כחול וכתום, והיא מכונה "הזאבים" (Die Wölfe). למועדון קבוצת כדורסל נשים המתחרה גם היא בליגה הראשונה בגרמניה.
## היסטוריה
המועדון נוסד ב-1958 תחת השם "איינהייט וייסנפלס" על ידי הורסט מילר, ששיחק כדורסל באוניברסיטת הומבולדט של ברלין וארגן קבוצת כדורסל בעיר. הקבוצה שיחקה בתחילה בליגות הנמוכות וב-1977 עלתה לראשונה לליגת העל של גרמניה המזרחית. עד איחוד גרמניה מחדש ב-1991 שיחקה הקבוצה בליגת העל של גרמניה המזרחית. באותה עונה סיימה הקבוצה במקום השלישי בליגה.

בסיום עונת 1998/99 העפילה הקבוצה לבונדסליגה מהמקום השני ושינתה את שמה למיטלדויטשר. מאז התמזג המועדון פעמיים עם קבוצות נוספות על מנת ליצור קבוצה אחת לעיר. בעונת 2004/05 ביקשה הקבוצה לרדת ליגה עקב בעיות כלכליות, והחלה לשחק בליגה השלישית. בעונת 2008/09 העפילה בחזרה לבונדסליגה, וירדה לאחר שתי עונות.

בסיום עונת 2011/12 העפילה בחזרה לבונדסליגה מהמקום הראשון, אך ב-2016 ירדה פעם נוספת לליגת המשנה. הקבוצה חזרה לליגה הבכירה לאחר שנה אחת בלבד כשזכתה באליפות, והיא משחקת ברציפות בבונדסליגה מאז עונת 2017/18. הישג השיא של מיטלדויטשר מאז העלייה האחרונה היה בעונת 2023/24, אז סיימה במקום ה-13 בעונה הסדירה והעפילה לרבע גמר הגביע הגרמני בכדורסל.

### במסגרות אירופיות
מיטלדויטשר השתתפה לראשונה במסגרת אירופית בעונת , אז הודחה בסיבוב הראשון של גביע קוראץ' בידי פולוניה ורשה. בעונת  זכתה הקבוצה ביורוקאפ צ'לנג' לאחר ניצחון בגמר על דיז'ון באסקט הצרפתית 84–68 והייתה לקבוצה הגרמנית השנייה שזוכה בתואר אירופי. היא עשתה זאת לאחר שניצחה בכל עשרת משחקיה בטורניר.

## שחקנים בולטים

* טיישון תומאס
* אנג'לו קלויארו
* מרכוס האטן
* פטריק ריצ'רד

## תארים והישגים
;יורוקאפ צ'לנג'
***זכייה (1)**: 2004
;הליגה הגרמנית השנייה בכדורסל
***זכייה (3)**: 2008/09, 2011/12, 2016/17

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קבוצות כדורסל גרמניות
קטגוריה:סקסוניה-אנהלט: ספורט
אדולף בהם

**אדולף בֶּהם** (נכתב בזמנו **ביהם**, ולעיתים בכתיבה היידית: **בעהם**; בגרמנית: **Adolf Böhm**;  20 בינואר 1873 – 4 באפריל 1941) היה סופר, היסטוריון, עורך עיתונות ופעיל ציוני יהודי אוסטרי.

## קורות חיים
בהם נולד בעיירה טפליץ שבמוראביה, אוסטריה, למשפחה יהודית מתבוללת. בילדותו הוריו עברו לבירה, ווינה, שם היה אביו הבעלים של מפעל טקסטיל מצליח. בנעוריו דבק בתנועה הסוציאליסטית ואף לימד שירה בשכונות העניות של וינה. הוא היה חבר באגודה הפביאנית של אוסטריה (ארגון סוציאליסטי).

בשנת 1905, לאחר מותו של הרצל, החל בהם להתקרב לחוגי הציונות. בציונותו של בהם היה מרכיב תרבותי חזק, והוא למד עברית וספרות עברית.

בהם יסד את ההסתדרות הציונית הארצית באוסטריה. יחד עם מרדכי זאב ברוידא כתב תוכנית עבודה שנתקבלה בוועידת ציוני אוסטריה בוועידת קראקוב בשנת 1906.
בשנת 1907 ביקר לראשונה בארץ ישראל וחקר את אפשרויות ההתיישבות. באותה שנה השתתף בקונגרס הציוני השמיני בהאג והציע שורת הצעות הקשורות להתיישבות בארץ ישראל.

בהם נבחר כחבר הוועד הפועל הציוני וחבר הדירקטוריון של הקרן הקיימת לישראל. בשנים 12–1910 ערך את הירחון החשוב בגרמנית "פלשתינה", שעסק בהתיישבות ובחקר ארץ-ישראל. לאחר שנסגר הירחון בגלל חוסר אמצעים, הטיח דברים קשים בהנהלת התנועה הציונית על חוסר תמיכה רוחנית וחומרית לצורך קיום כתב-עת כה חשוב, בעוד שחברות נוצריות בגרמניה ובאנגליה מפרסמות ספרות על ארץ-הקודש. הוא הצליח לחדש את הוצאת העיתון משנת 1927 ועד לסיפוח אוסטריה לגרמניה הנאצית ב-1938.

בשלהי מלחמת העולם הראשונה עמד בראש המועצה הלאומית של היהודים באוסטריה והיה ממייסדי הסמינריון (השיעורים הפדגוגיים בווינה) שבו הרצה על התנועה הציונית. 

ביוזמתו נוסדה בווינה הגימנסיה הריאלית היהודית על שם הרב צבי פרץ חיות.

מבחינה רעיונית היה מקורב למפלגת הפועל הצעיר וסוציאליזם.

כשלוש שנים לאחר ה"אנשלוס" ועליית הנאצים לשלטון באוסטריה נעצר על ידי הגסטפו ונרצח.

## ספריו

* בשנת 1910 יצא ספר שכתב על הקרן הקימת לישראל. 
* ספרו החשוב ביותר הוא "תולדות התנועה הציונית", אחד מספרי ההיסטוריה הראשונים של התנועה הציונית, שפורסם בשני כרכים בשפה הגרמנית. בשנת 1938 ביקר בארץ ישראל על מנת לכתוב כרך שלישי, אולם עם מותו נעלמו כתבי היד של כרך זה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:משתתפי הקונגרס הציוני העולמי השמיני
קטגוריה:ראשוני הציונות
קטגוריה:פעילים ציונים באוסטריה
קטגוריה:עורכי עיתונים יהודים אוסטרים
קטגוריה:מחברי ספרי עיון יהודים
קטגוריה:עיתונאים שנספו בשואה
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1873
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1941
קואווילה וטחאס

**קואווילה וטחאס** (בספרדית: **Coahuila y Tejas**; קואווילה וטקסס) הייתה אחת המדינות המרכיבות את ברית המדינות המקסיקניות המאוחדות תחת חוקת 1824. היו לה שתי ערי בירה: הראשונה הייתה סלטיו, ולאחר מכן מונקלובה. למטרות מנהליות, המדינה חולקה לשלושה מחוזות: בחאר, החלק הטקסני של המדינה; מונקלובה, שהכיל את צפון קואווילה; וריו גראנדה סלטיו, שהכיל את דרום קואווילה.

המדינה נשארה בקיומה עד לאימוץ של חוקת 1835, לפיה הרפובליקה הפדרלית של מקסיקו הוסבה למדינה אונטרית, והמדינות (estados), הפכו למחוזות (Departamentos). מדינת קואווילה וטחאס התפצלתה לשתיים והפכה למחוז קואווילה ומחוז טקסס.

קואווילה וטקסס פרשו ממקסיקו בגלל ניסיונותיו של סנטה אנה לחזק את כוחה של הממשלה המרכזית. טקסס בסופו של דבר פרשה והפכה לרפובליקה העצמאית של טקסס, שהיא כיום מדינה בארצות הברית של אמריקה. קואווילה הצטרפה יחד עם נואבו לאון וטמאוליפס להקמת הרפובליקה קצרת הימים ריו גראנדה.
## קישורים חיצוניים

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:מדינות לשעבר באמריקה הלטינית
קטגוריה:מקסיקו: היסטוריה
פיטר רובינסון (אמן קרקס)

**פיטר "פיט" רובינסון** (באנגלית: **Peter Robinson**; 6 באפריל 1874 – 2 בספטמבר 1947) היה שחקן אמריקאי ואמן קרקס.

## קורות חייו
רובינסון נולד בספרינגפילד, מסצ'וסטס, למשפחת מהגרים מנורווגיה. בילדותו היה בעל מראה ומשקל רגילים, אך בגיל ההתבגרות החל לאבד ממשקלו במהירות. בזכות כך החל לעבוד בקרקס האחים רינגלינג תחת שם הבמה "השלד האנושי", כשהוא שוקל 26 ק"ג. ב-1922 נישא לבייבי באני סמית', שהייתה שותפתו למופעי השוליים בתור "האישה השמנה", במשקל 212 ק"ג. נישואי אמנים רזים לנשים שמנות היו תופעה נפוצה בקרקס, ונועדו למשוך קהל. לזוג נולדו שני ילדים. 

למרות שנודע כאמן קרקס, רובינסון הוכשר כשחקן שייקספירי קלאסי וכנגן מפוחית. הוא זכור בעיקר בזכות תפקידו בסרט הפולחן "פריקס" (1932), בבימוי טוד בראונינג.

קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מסצ'וסטס
קטגוריה:ספרינגפילד (מסצ'וסטס): אישים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמני מופעי שוליים
קטגוריה:נכים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1874
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1956
מוסד הרצל לחקר הציונות

**מוסד הרצל לחקר הציונות** באוניברסיטת חיפה מוביל ומקדם פעילות מחקרית ופרויקטים תיעודיים בתחומים הקשורים לתולדות הציונות, להיסטוריה הפוליטית, התרבותית והחברתית של שיבת ציון ושל מדינת ישראל ובסוגיות הקשורות בהיסטוריה של הלאומיות המודרנית.

## ייסוד ומטרות

מוסד הרצל לחקר הציונות הוקם בנובמבר 1987 במטרה לקדם את המחקר והמורשת של הציונות המדינית ההרצליאנית על פי הסכם שבין ד"ר ראובן הכט לבין אוניברסיטת חיפה.
מטרותיו הן:
לקדם את חקר ההיסטוריה והאידאולוגיה של הציונות המדינית ההרצליאנית, לתרום לטיפוח ולקידום התודעה הציונית, לקדם את מחקר תולדות הציונות ומדינת ישראל, לקיים ימי עיון, סדנאות וכינוסים מתחום ההיסטוריה וההגות הציונית ולפרסם את פרי עבודות המחקר והכינוסים שנערכים במסגרתו.

## הנהלה

מאז הקמתו ועד שנת 2010 עמד בראשו פרופ' יואב גלבר. מ-2010 ועד 2016 עמד בראשו פרופ' אריה כוכבי והחל מינואר 2017 עומד בראשו פרופ' מעוז עזריהו. הוועד המנהל מורכב מנציגי קרן הכט ובעלי תפקידים באוניברסיטת חיפה; ביניהם נשיא האוניברסיטה, רקטור האוניברסיטה והדיקן למחקר.

## פרסומים נבחרים
* ליאת שטייר-לבני, '''טראומה אחת, שתי פרספקטיבות, שלוש שנים - היבטים של שואה ותקומה בתעמולה הארץ ישראלית והיהודית ־ אמריקנית 1945-1941''' (2019)
* מעוז עזריהו, ''מיצוב הזיכרון: אסופת מחקרים העוסקים בתרבות, היסטוריה ופוליטיקה במיצוב הזיכרון בישראל''  (2018)
* כהן גוסטאב גבריאל, ''חזון המדינה העצמאית: שני כתבים מראשית הציונות'' (2009)

בכל שנה מעניק מוסד הרצל פרס מטעם קרן הכט לחוקרים וחוקרות ישראליים על פרסום ספרים בנושאי הציונות.

## מחקרים ומיזמים תיעודיים
* הווטרנים הישראליים – תיעוד תרומתם של מתנדבי היישוב העברי במלחמת העולם השנייה.
* יהודי סוריה ולבנון 1930–2000 – 250 ראיונות אישיים אשר תיעדו את מצב היהודים בסוריה ולבנון, המאבק להצלתם, העפלתם, מילוטם ועלייתם וקליטתם בארץ.
* מתקומה לשחקים – סיפורם של 140 צעירים שורדי שואה שפרסו כנפיים והתנדבו לשרת כלוחמי צוות אוויר במלחמת העצמאות.
* פלי"ם - סיפורו של מפעל ההעפלה באמצעות מאות סיפורים אישיים של אנשי הפלי"ם.
בנוסף, במסגרת הפעילות האקדמית מתקיים פורום בין-אוניברסיטאי של חוקרי המנדט בישראל.

## תערוכות וגלריות
* על הקו – "מטריאסטה לארץ ישראל 1920–1940 " - התערוכה הוקדשה למסע בים של כ־150,000 עולים יהודים שהפליגו מהנמל האיטלקי טריאסטה, שזכה לכינוי "שער ציון" לארץ ישראל בין שתי מלחמות העולם באניות החברה האיטלקית "לויד טריאסטינו".
* "הרצל בנוף" – גלריית צילומים המתעדת את הנצחתו של הרצל בנוף בארץ ובעולם. (באתר)

## קישורים חיצוניים
* 
* סיור וירטואלי בתערוכה "על הקו - מטריאסטה לארץ ישראל 1920–1940"
* אתר תרומת מתנדבי היישוב העברי במלחמת העולם השנייה
* ראיונות אישיים עם יהודי סוריה ולבנון
* פלי"ם – תעוד מפעל ההעפלה באמצעות סיפורים אישיים

## הערות שוליים

הרצל
הרצל
ציונות
דרק פנסלר

**דרק ג'ונתן פנסלר** (באנגלית: **Derek Jonathan Penslar**; נולד ב-1958) הוא היסטוריון יהודי אמריקאי-קנדי המתמחה בהיסטוריה השוואתית, היסטוריה יהודית ובהיסטוריה של ישראל בעת החדשה.
חקר, בין היתר, את מערכת היחסים בין מדינת ישראל ויהודי התפוצות, את התנועות הלאומניות הגלובליות, הקולוניאליזם האירופי והמדינות הפוסט-קולוניאליות.

## ביוגרפיה

פנסלר נולד בעיר לוס אנג'לס, במדינת קליפורניה שבארצות הברית, סיים תואר ראשון באוניברסיטת סטנפורד ואחר כך המשיך את לימודיו באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. בין השנים 1987 ל-1998 לימד באוניברסיטת אינדיאנה. בשנת 1998 החל ללמד באוניברסיטת טורונטו, שם הוא משמש כפרופסור בקתדרה על שם סמואל זאקס להיסטוריה יהודית. בין השנים 2002 ל-2008 עמד בראש המכון ללימודי יהדות באוניברסיטת טורונטו.

בשנים 2012–2016 מונה כראשון בתפקיד של פרופסור ללימודי ישראל בקדתרה על שם סטנלי לואיס באוניברסיטת אוקספורד.
פנסלר היה חבר במחלקה לפוליטיקה וליחסים בינלאומיים, בבית הספר ללימודים בינתחומיים וחבר בסגל של קולג' סנט אן ובהמשך חבר כבוד.
ב-2016  התמנה לפרופסור בקתדרה על שם ויליאם לי פרוסט להיסטוריה יהודית באוניברסיטת הרווארד ולימד במרכז על שם מינדה דה גונצבורג ללימודים אריופאים. פנסלר משמש גם כמנהל המרכז ללימודים יהודיים של אוניברסיטת הרווארד. 
 
ערך את המדור "תנועות לאומיות וחברתיות" באנציקלופדיה זמן יהודי חדש.

## פרסים ואותות הוקרה
*2011 - חבר בחברה המלכותית של קנדה
*חבר באקדמיה האמריקאית למחקרים על היהודים

## מספריו


* *Zionism and Technocracy:  The Engineering of Jewish Settlement in Palestine, 1870-1918*  1991, גרסה עברית 2001 
* *In Search of Jewish Community: Jewish Identities in Germany and Austria, 1918-1933*  1998, עורך יחד עם מיכאל ברנר)
* *Shylock's Children: Economics and Jewish Identity in Modern Europe*  2001 
-על ההיסטוריה הכלכלית של היהודים החל מהמאה השבע עשרה ועד היום
* *Orientalism and the Jews*, 2004" - עורך - יחד עם איוואן קלמר
* *Contemporary Antisemitism: Canada and the World* (2005 
* *Israel in History: The Jewish State in Comparative Perspective*  2006 
* *Israël face à son passé*, Les éditions arkhê, 2010,  (ישראל מול העבר שלה) עם אבי שליים ושלמה זנד 
**The Origins of Israel 1882-1948: A Documentary History*   (co-edited with Eran Kaplan,  2011 
*Jews and the Military: A History* 2013  
*Theodor Herzl: The Charismatic Leader*  2020 
*Zionism: An Emotional State*  2023 
**Unacknowledged Kinships: Postcolonial Studies and the Historiography of Zionism* (co-edited with Stefan Vogt and Arieh Saposnik), 2023 


## קישורים חיצוניים

*
* אתר אישי

* 
* עפרי אילני, רגש ציוני לוהט, באתר הזמן הזה, מאי 2024
* 

קטגוריה:היסטוריונים קנדים
קטגוריה:היסטוריונים אמריקאים
קטגוריה:היסטוריונים יהודים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:סגל אוניברסיטת אינדיאנה
 קטגוריה:סגל אוניברסיטת טורונטו
קטגוריה:סגל אוניברסיטת אוקספורד
קטגוריה:סגל אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1958
ברקליס סנטר

**ברקליס סנטר** (באנגלית: **Barclays Center**) הוא מגרש מקורה רב-תכליתי ברובע ברוקלין שבניו יורק. המגרש יושב בחלקו מעל מסילת רכבת התחתית של ה-MTA בפינת אטלנטיק אווניו ומרכז העסקים וונדרבליט. זהו מתחם בעלות של 4.9 מיליארד דולרים עבור מגרש ספורט, עסקים ומגורים. המגרש הוא ביתה של קבוצת ברוקלין נטס מליגת ה-NBA, שמשחקת בו מאז עונת 2012/13. בין עונות 2015/16 ו-2020/21 שימש האולם גם כבית לקבוצת ה-NHL ניו יורק איילנדרס. החסות להקמת המגרש ושמו הם על שם חברת השירותים הפיננסיים האנגלית ברקליס. 

הפרויקט פותח על ידי קרן הנדל"ן פורסט סיטי, שרכשה את הנכס בשנת 2004, במטרה להעביר אותם מניו ג'רזי למיקום זה בסמוך לשדרת אטלנטיק - מרכז ברקליס, ותחנת הרכבת תחתית (רכבות 2, 3, 4, 5 ו-B, D, N, Q, R) וטרמינל הרכבת ללונג איילנד בברוקלין, אחד ממרכזי התחבורה הנגישים ביותר בעיר. המהלך סימן חזרה של קבוצת ספורט מקצוענית לרובע, דבר שלא היה מאז עזיבת הדודג'רס ללוס אנג'לס ב-1957. מחלוקות בין תושבים מקומיים ושימוש בהפקעה, תביעות משפטיות מרובות, כמו גם מחסור במימון, עיכבו את השלמת הפרויקט בכ-4 שנים.

ב-1 במרץ 2010, בית המשפט העליון של ארצות הברית בברוקלין פסל תביעה של בעלי נכסים בנוגע לשימוש של המדינה בהפקעות. הנחת אבן הפינה לפרויקט התקיימה ב-11 במרץ 2010, והמגרש נפתח לציבור ב-21 בספטמבר 2012. האירוע הראשון שהתקיים במגרש היה קונצרט של ג'יי זי ב-28 בספטמבר 2012. הנטס שיחקו לראשונה במגרש ב-15 באוקטובר 2012 נגד הוושינגטון ויזארדס.

בנוסף למשחקי כדורסל מקצועיים, מארח את קבוצת הכדורסל LIU בלאקבירדס של אוניברסיטת לונג איילנד בברוקלין (LIU ברוקלין).

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ברוקלין: מבנים
קטגוריה:אולמות כדורסל בארצות הברית
קטגוריה:ניו יורק: אצטדיונים ומתקני ספורט
קטגוריה:ברוקלין נטס
הגביע הגרמני בכדורסל

**הגביע הגרמני בכדורסל** (בגרמנית: **Deutscher Pokalsieger (Basketball) **) הוא מפעל כדורסל גרמני בשיטת גביע (המפסיד יוצא, או "נוקאאוט"), שנוסד בשנת 1966 ומנוהל על ידי **מנהלת הבונדסליגה הגרמנית**.

בגביע מתחרות כיום רק קבוצות הכדורסל של שתי הליגות המקצועניות בגרמניה.

## מחזיקות הגביע

## ראו גם
* ליגת העל הגרמנית בכדורסל

## קישורים חיצוניים
* 
* האתר הרשמי של מנהלת הבונדסליגה

גרמניה
קטגוריה:תחרויות כדורסל בגרמניה
כפר נפח

**כפר נפח** (בערבית: **كفر نفّاخ**) הוא כפר סורי עזוב במרכז רמת הגולן.

## היסטוריה
בכפר נמצאו אתרים וממצאים המראים על התיישבות במקום כבר בתקופה הרומית וההלניסטית, בתקופות אלו ישב הכפר לצד ציר מרכזי שחיבר את ערי סוריה לחוף הים התיכון. בתקופה הרומית שימש הכפר ככל הנראה כתחנה לאספקת שירותים לנוסעים בדרך הראשית. תחנה שכזו – "מוטטיו" (*Mutatio*) – הוצבה בערך כל שישה קילומטרים לאורך הדרכים הראשיות ברחבי האימפריה הרומית. בשנת 2020 נתגלתה בחפירה ארכאולוגית אבן גבול כבת 1,700 שנה שעליה נכתב "כפר נפח" באותיות יווניות. הדבר מעיד כי כבר בתקופה הביזנטית היה שמו של הכפר "נפח".

במהלך המאה ה-19 אוכלס הכפר מחדש בידי מתיישבים טורקמנים, שעשו שימוש בהריסות המקום לבניית בתיהם. במרוצת השנים אכלסו את הכפר גם תושבים ממוצאים אחרים כך שבשנת 1960 הכפר מנה 1,456 נפשות, מהם 664 טורקמנים. בשנת 1967, עם התקדמות צה"ל ברמת הגולן, עזבו תושבי הכפר את בתיהם והוא ננטש.

בתקופת השלטון הסורי ברמת הגולן, ישב הכפר על הציר המרכזי קוניטרה - גשר בנות יעקב כשהוא פחות או יותר במרכז הכביש. בקרבת הכפר היו מרכזים ובסיסים של צבא סוריה בהם בנפח ועליקה. לאחר כיבוש רמת הגולן על ידי ישראל ביוני 1967, שימש הכפר הנטוש להתיישבות זמנית של אחד מגרעיני ההתיישבות ברמת הגולן. כיום, נמצאים בקרבת הכפר העזוב מספר בסיסי צה"ל בהם מחנה יצחק (מחנה נפח).

הריסות הכפר נמצאות כיום לצד צומת השריון במפגש כביש 91 וכביש 978, מעט מערבה מנפח נמצאת גם צומת המפגש של כביש הנפט עם כביש 91.

## לקריאה נוספת
* 

## קישורים חיצוניים
* תיאור ממצאי החפירה הארכאולוגית בנפח.

## הערות שוליים

נפח
שדרת אטלנטיק (ניו יורק)

**שדרת אטלנטיק** (אנגלית: **Atlantic Avenue**, קרי "אטלנטיק אווניו") היא שדרה חשובה ברובעי ברוקלין וקווינס של העיר ניו יורק. היא משתרעת מאזור החוף של ברוקלין לאורך האיסט ריבר ועד לג'מייקה, קווינס. שדרת אטלנטיק מקבילה לרחוב פולטון במרבית מסלולה בברוקלין, שם היא משמשת כגבול בין השכונות פרוספקט הייטס ופורט גרין ובין דפורד-סטייווסאנט וקראון הייטס.

הכביש של שדרת אטלנטיק הוא הכביש היחידי לתנועת משאיות בין מערב למזרח ברחבי ברוקלין, וממלא את מקומם של הכבישים המהירים Bushwick Expressway (I-78) ו-Cross Brooklyn Expressway (I-878).

## מבנים בולטים לאורך השדרה
250px|ממוזער|שמאל|מגדל ווילימסבורג סיווינגס בנק ממבט מרחוב אטלנטיק
*מגדל ווילמסבורג סיווינגס בנק (*Williamsburgh Savings Bank Tower*) - מגדל בן 37 קומות (156 מ') ובראשו שעון. המגדל נבנה בשנת 1929, וכיום משמש בין השאר כקניון ומגדל משרדים.
*ברקליס סנטר - מרכז תרבות וספורט, נבנה במהלך העשור השני של המאה ה-21. משמש (נכון ל-2015) כמגרש הביתי של קבוצת הכדורסל ברוקלין נטס ושל קבוצת ה-NHL ניו יורק איילנדרס.
***טרמינל הנוסעים אטלנטיק אווניו** - אחד מגדול טרמינלי הנוסעים בניו יורק רבתי. בין השאר עוברות ועוצרות בו קווי הרכבת התחתית של ניו יורק: 2, 3, 4, 5 ו-B, D, N, Q, R, קו הרכבת ללונג איילנד ועוד.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ניו יורק: רחובות
דוד בריינין

250px|ממוזער|שמאל|דוד בריינין, הרצאה של ז'ורז' וולרס (פרופ' בפקולטה לרפואה בפריז)בצריף המחנה, 17 יולי 1942
**דוד בּרַיינין** (**David Brainin**; 20 באוגוסט 1905, חארקוב – סתיו 1942, אושוויץ) היה רקדן, כוראוגרף, צייר ומעצב תפאורות יהודי-צרפתי ממוצא אוקראיני. היה ראשון רקדני הבלט בארץ ישראל ולאחר מכן עבר לפעול בצרפת. בתקופת השואה נספה באושוויץ.

## תולדות חייו
בריינין נולד בקיץ 1905 לחיה לבית גֶרשמן וזוּסים בריינין, חייט במקצועו, בחארקוב שבדרום-מערב רוסיה (כיום באוקראינה),
ב-1919, בהיותו נער בן 14, עלה לארץ ישראל. בשנת 1923 עבר להתגורר כדייר משנה אצל משפחת מטלון ברחוב אלחנן 16. באותה שנה החלה האופרה הארצישראלית בפעילותה ובריינין הצטרף אליה כסולן בלט.
בשנת 1924, כאשר עלתה רינה ניקובה, היה בן זוגה לריקוד בלט.
בעקבות קשיים כלכליים הפסיקה האופרה את פעילותה בקיץ 1927 ובריינין עזב לפריז.

בפריז השתלם בריקוד ובכוריאוגרפיה ולמד ציור. היה חבר בלהקת ריקוד רוסית שפעלה בעיר, נישא לוורה, אחת הרקדניות, ויצא עם הלהקה לסיבוב הופעות בדרום אמריקה ב-1931. לבני הזוג נולד בן אחד.

לאחר ששב ממסע ההופעות למד בבית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות היפות ("אקול דה בוזאר"; École des Beaux-Arts) ועבד בעיצוב תפאורות לקולנוע, לאופרה, לבלט ולתיאטרון.

בעת מלחמת העולם השנייה נכלא תחילה במחנה הריכוז קומפיין, וב-5 ביוני 1942 נשלח לדראנסי. בעת שהותו במחנות הנציח בציור תמונות מחיי המחנה, השמורות כיום בבית לוחמי הגטאות.

ב-18 בספטמבר 1942 גורש בריינין מדראנסי לאושוויץ , ושם נספה.

בנו של בריינין, גרגואר (Grégoire), היה משורר ופילוסוף, נודע בכינוי "דרור" (Moineau), והתגורר שנים רבות בקנדה. נפטר ב-15 באוגוסט 2016 ונטמן בבית העלמין בעיירה אונפלר בחבל נורמנדי. הותיר אחריו רעייה, בן אחד ונכדות.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה באתר "לימוד השואה באמצעות האמנות"
* ביוגרפיה בארכיון בית לוחמי הגטאות
* על דוד בריינין בזכרונותיו של יבנאל מטלון

## הערות שוליים

קטגוריה:רקדני בלט יהודים
קטגוריה:רקדני בלט צרפתים
קטגוריה:כוריאוגרפים יהודים
קטגוריה:מעצבי במה יהודים
קטגוריה:ציירים יהודים צרפתים
קטגוריה:יהודים בשואה: צרפת
קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:יהודים אוקראינים
קטגוריה:ציירים שנספו במחנה ההשמדה אושוויץ
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1905
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1942
דניאל פסמניק

ד"ר **דניאל פסמניק** (1869, האדיטש - 1930, פריז) היה רופא, סופר, פובליציסט ומנהיג ציוני. נמנה עם התאורטיקנים הראשונים של פועלי ציון. הוא פרסם מאמרים רבים בעיתונות הציונית ברוסית, פולנית, גרמנית, עברית קרואטית ויידיש, חלקם הופיעו בחוברות וספרים.

## אודות
נולד בעיר האדיטש (גביאץ), שבפלך פולטבה, שבאוקראינה של היום. למד רפואה בשווייץ ובבולגריה ומשנת 1899 שימש כפריבט-דוצנט לרפואה באוניברסיטת ז'נבה. בשנת 1900 הצטרף לתנועה הציונית והיה לאחד מהכותבים הפורים שבה ולמרצה מבוקש שלהרצאותיו הגיעו מאות מאזינים. פסמניק הדגיש בתעמולתו במערב אירופה את "הציונות ההומניטרית" שגרסה שהציונות נדרשת לצורך פתרון בעיית היהודים הנרדפים והעניים במזרח אירופה, ושהרגש הלאומי יבוא בעקבות מימוש הציונות ואיננו תנאי לה. הוא גם גרס שכל יהודי שאיננו שונא ציון הוא ציוני ובקש וטען שהדת היהודית היא לאומית. בקונגרס הציוני השישי הוא הטיף לציונית מעשית בקידום ההתיישבות בארץ ישראל וקניית קרקעות וטען שאין סתירה בין הציונית המעשית והציונות המדינית.
 
ביוני 1903 הוא הוציא עם פליקס פינקוס כתב עת בשם "ציוניסטישע קארספנדענט" שיצא נגד הפרקציה הדמוקרטית, באוגוסט 1903 יצא כתב עת שלו בגרמנית "ציוניסטישע מאנאטס העפטע".

בשנת 1905 חזר לרוסיה והצטרף למערכת של "ייברייסקאיה ז'יזן" (החיים היהודיים) שחזר לפעול ב-1904 כירחון והחל מ-1907 כשבועון בשמו המקורי "ראזסוויט" (השחר). הוא כתב בעבור עיתונים רבים וכתביו תורגמו לשפות רבות. פסמניק נחשב לאחד מהתאורטיקונים החשובים ביותר של הציונות בתקופתו ובפרסומיו צידד בציונות הסינתטית. 

השתתף כנבחר מטעם הציונים יחד עם מיכאל אליניקוב, אברהם אידלסון, יוליוס ברוצקוס וישראל רוזוב בוועדה המדינית המיעצת לצירים היהודים ב"דומה" הרוסית (בית הנבחרים).

בזמן מלחמת האזרחים ברוסיה (1917–1921), ד"ר פסמניק צידד ב"צבא הלבן". בשנת 1919 עזב לפריז לעמוד לצד המשלחת היהודית לוועידת השלום והיה פעיל בחוגים האנטי מהפכניים הרוסיים. הוא השתתף ביוני 1921 בוועידה של לאומנים רוסים ודיבר בחריפות נגד הבולשביקים ונגד הפרעות ביהודים, אך לא זכה לאוזן קשבת לנושא האחרון בקרב האנטישמיים הלאומנים הרוסיים. פעילות זו, כאשר ברקע פוגרומים נגד יהודים באוקראינה בהנהגת צבאו של דניקין, הרחיקה אותו מהחוגים הציוניים. אחרי 1922 חזר לפעילות ציונית ובשנת 1930 יצא בארץ ישראל ספרו "מפני מה אני יהודי?" בתרגומו של ד"ר ישראל קרניאלי בהוצאת מוריה.

שלמה גפשטיין כתב עליו:
:"האדם הרותח, השקדן, המלא מרץ לא אכזב והיודע לעבוד לשם הציונות מבקר השכם עד אישון לילה, החל משאלות עמוקות הקשורות בביסוסה העיוני של הציונות וגמור בעניינים מעשיים פעוטים."

בתו היא הפילוסופית רחל בספלוף .

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה באנציקלופדיה יודאיקה.
* 
*, , 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי פועלי ציון
קטגוריה:ראשוני הציונות
קטגוריה:פעילים ציונים באוקראינה
קטגוריה:רופאים יהודים שווייצרים
קטגוריה:רופאים יהודים רוסים
קטגוריה:רופאים צבאיים רוסים
קטגוריה:רופאים צבאיים יהודים
קטגוריה:מהגרים מרוסיה לצרפת
קטגוריה:סגל ראזסווייט
קטגוריה:ילידי 1869
קטגוריה:נפטרים ב-1930
מימוש

**מימוש** (לעיתים גם: **יישום**; באנגלית: **implementation**) הוא ההגשמה של יישום מחשב או ביצוע של תוכנית, רעיון, מודל, תכנון, אפיון, תקן, אלגוריתם, או מדיניות.

## מדעי המחשב
במדעי המחשב, מימוש הוא יישום של מפרט טכני או אלגוריתם כתוכנית, רכיב תוכנה, או מערכת מחשב אחרת באמצעות תכנות ופריסה. עשויים להתקיים מימושים רבים למפרט סטנדרטי או נתון. לדוגמה, דפדפני אינטרנט מכילים מימושים של מפרטי World Wide Web Consortium מומלצים, וכלים לפיתוח תוכנה מכילים מימושים של שפת תכנות.

## מדע המדינה
במדעי המדינה, יישום מתייחס לביצוע של מדיניות ציבורית. מחוקקים מעבירים חוקים המבוצעים על ידי עובדי ציבור שעובדים בגופים בירוקרטיים. תהליך זה מורכב מקבלת החלטות, שלטון ושיפוט. גורמים המשפיעים על יישום כוללים כוונת המחוקק, היכולת המנהלית של הבירוקרטיה, פעילות קבוצות המעונינות ביישום ואופוזיציה, תמיכה נשיאותית או בדרג הביצועי.
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מדעי המחשב
אגן מארי-דרלינג

260px|ממוזער|שמאל|מפת האגן
**אגן מארי-דרלינג** (באנגלית: **Murray–Darling Basin**) הוא אזור גאוגרפי גדול בחלק הפנימי של דרום-מזרח אוסטרליה, המשתרע על פני רוב מדינות ניו סאות' ויילס, ויקטוריה, וטריטוריית הבירה האוסטרלית, וחלקים ממדינות קווינסלנד (השליש התחתון) ודרום אוסטרליה (הפינה הדרום-מזרחית). אורכו הוא 3,375 ק"מ 

שמו מורכב משמותיהם של שני הנהרות הגדולים הזורמים בו, הנהר מארי (שאורכו 2,589 ק"מ).) ונהר דרלינג. האגן מנקז שביעית ממסת האדמה האוסטרלית, וכיום הוא השטח החקלאי המשמעותי ביותר באוסטרליה. בתחומי האגן התפתחה תעשייה חקלאית בשווי של 24 מיליארד דולר המספקת שליש מאספקת המזון באוסטרליה. 

רוב 1,061,469 הקמ"ר של האגן הם שטוחים, מתחת לגובה פני המים ובעומק בלב היבשת, וניזונים מגשמים ישירים קטנים. הנהרות הרבים שהוא מכיל נוטים להיות ארוכים וזורמים באיטיות, ובעלי ספיקת מים בכמות שגדולה רק על פי אמות מידה אוסטרליות. עם זאת, מוריי דארלינג הוא גם אחד מאגני הנהר הפגיעים ביותר על פני כדור הארץ. עשרות שנים של הנדסה, הקצאת יתר והשפעת הייבוש של שינויי האקלים הפחיתו משמעותית את הנגר לנהרות, נחלים ושטחי מים רטובים בתוך האגן. בהערכה משנת 2012 של בריאות המערכת האקולוגית הכוללת, יותר מ -80% מבקעות הנהר של אגן מוריי-דארלינג דורגו כמצב בריאותי גרוע או גרוע מאוד על סמך הערכות של דגים, חסרי חוליות וצמחייה. המערכות האקולוגיות של האגן סובלות וכתוצאה מכך מינים רבים התלויים במחזור ההצפות הטבעי של האזור מתמודדים עם הכחדה. כדי לטפל בדאגות הסביבתיות הללו, הוקמה בשנת 2015 קרן המים המאוזנת אגן מוריי-דרלינג, כדי לספק ביטחון מים לחקלאים, תוך הגנה על שטחי רטיבות בעלי משמעות תרבותית התומכים במינים ומערכות אקולוגיות מאוימות. הקרן היא שותפות בין שמירת הטבע, וקבוצת העבודה של מוריי דרלינג, עם תמיכה מהבנק הלאומי של אוסטרליה.

## בעלי החיים באגן
אגן מארי דרלינג הוא בית למינים של בעלי חיים מקומיים רבים. המספרים האמיתיים אינם ידועים, אך הערכה די מבוססת קיימת אודות בעלי חיים אלו ומצב אוכלוסייתם הנוכחי. בין בעלי החיים המקומיים באזור, נמצאו במחקר שנעשה:
*85 מינים של יונקים, מתוכם 20 שנכחדו ו-16 בסכנת הכחדה
*53 מינים של צפרדעים, ללא סכנת הכחדה
*46 מינים של נחשים, 5 מתוכם בסכנת הכחדה
*5 מינים של צבים, ללא סכנת הכחדה
*34 מינים של דגים, חלקם כמו מקולוצלה פלי מצויים בסכנת הכחדה 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אוסטרליה: גאוגרפיה
מארי
מארי-דרלינג
ברנרדינו ריבדביה

**ברנרדינו ריבדביה** (בספרדית: **Bernardino de la Trinidad González Rivadavia**; 20 במאי 1780 – 2 בספטמבר 1845) היה פוליטיקאי ארגנטינאי, ונשיאה הראשון של ארגנטינה, שנקראה אז הפרובינציות המאוחדות של ריו דה לה פלטה.

## ביוגרפיה
ריבדביה נולד בשנת 1780 בבואנוס איירס. הוא למד בבית הספר הממלכתי בסן קלרוס, אך פרש משם לפני סיום לימודיו.

בשנת 1821, בהיותו שר בממשלת הפרובינציה של בואנוס איירס הניע את המהלך לייסודה של אוניברסיטת בואנוס איירס.

כיהן כנשיאה הראשון של ארגנטינה בין השנים 1826 ו-1827 בזמן מלחמת ארגנטינה–ברזיל.

ריבדביה היה ממוצא אפריקאי, דבר זה שימש ללעג ולקלס עליו בפי יריביו שכינו אותו בכינויים כדוגמת- "ד"ר שוקולד" ו"ברנרדינו השחור".

ריבדביה גלה לאירופה ב-1829. הוא ניסה לחזור לארגנטינה, אך ירידתו לנמל סורבה על ידי מושל בואנוס איירס, חואן חוסה ויאמונטה. הוא התיישב באורוגוואי, מאוחר יותר עבר לברזיל וב-1842 שב לספרד.

נפטר ב-2 בספטמבר 1845 בגיל 65 בקאדיס שבספרד.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:בואנוס איירס: אישים
קטגוריה:נשיאי ארגנטינה
קטגוריה:אישים שהונצחו בשטרות כסף ארגנטינאים
קטגוריה:ילידי 1780
קטגוריה:נפטרים ב-1845
נקודת העשן

**נקודת העשן** בשמן היא הטמפרטורה שבה שומן או שמן בישול מתחיל להתפרק לגליצרול וחומצות שומן חופשיות, ומייצר עשן כחלחל. בהמשך הגליצרול מתפרק לאקרוליין שהוא המרכיב של העשן. האקרוליין בעשן עשוי לגרום גירוי בעיניים ובגרון.

## מאפיינים
נקודת העשן מסמנת גם את תחילת היווצרות של טעם רע וירידה בערכים התזונתיים של השמן. לכן, נקודת העשן היא שיקול מרכזי בבחירת שמן לטיגון, נקודת העשן של השמן הספציפי מכתיבה את הטמפרטורה שלו במרבית השימושים ולכן את היישומים האפשריים שלו. לדוגמה, היות שטיגון עמוק הוא תהליך בטמפרטורה גבוהה מאוד, הוא דורש שומן עם נקודת עשן גבוהה.

בהפרש ניכר מהטמפרטורה של נקודת העשן נמצאת נקודת הבזק, שהיא הנקודה שבה אדי השמן יוצרים תערובת דליקה עם האוויר.

שמנים בעלי נקודת עישון נמוכה, כמו חמאה או שמני אגוזים, מתאימים לשימוש במיוחד במנות קרות כגון סלטים, שבהן אין חשיפה לחום גבוה. לעומתם, שמנים שמסוגלים לעמוד בטמפרטורות גבוהות יותר, למשל שמן קנולה או שמן זרעי ענבים, מיועדים במיוחד לבישול ולטיגון במחבת.

באופן כללי, ככל שרמת החמיצות של שמן נמוכה יותר, כך הוא יציב יותר בחימום, מה שמתבטא בנקודת עישון גבוהה יותר.

## טבלת סיווג שמנים עם פירוט נקודת העשן שלהם

## ראו גם
* נקודת רתיחה
* נקודת התלקחות

## קישורים חיצוניים

* זוהר ארז, מדוע נוצר קצף בזמן הטיגון?, מכון דוידסון

## הערות שוליים

קטגוריה:תכונות כימיות
קטגוריה:שומנים (מזון)
קטגוריה:עשן
קטגוריה:בישול
קטגוריה:טיגון
שמן תירס

[220px|ממוזער|שמאל|בקבוק [פלסטיק של 5 ליטר שמן תירס]]
**שמן תירס** הוא שמן המופק מנבט תירס.  

## שימושים

### בישול
השימוש העיקרי שלו הוא בבישול, ובגלל שנקודת העשן שלו גבוהה, הופך שמן התירס לשמן טיגון חשוב. בנוסף הוא מרכיב מרכזי במרגרינות מסוימות. 

שמן תירס הוא בדרך כלל זול יחסית לסוגים אחרים של שמנים צמחיים. 

### שימוש בתעשייה
שמן תירס הוא גם חומר גלם המשמש לביודיזל. שימושים תעשייתיים אחרים לשמן תירס כוללים סבון, משחה, צבע, ציפוי נגד חלודה למשטחי מתכת, טקסטיל, ניטרוגליצרין וקוטלי חרקים.  

בנוסף, הוא משמש לעיתים כנישא למולקולות תרופה בהכנות תרופות. 

## כמות השמן
בושל אחד של תירס (כ35 ליטר) מכיל 700 מיליליטר שמן תירס (2.8% מהמשקל). אגרונומי תירס פתחו זנים בעלי אחוז שמן גבוה, אולם זנים אלו נוטים להראות תשואות שדה נמוכות, ולכן הם לא מקובלים באופן אוניברסלי על ידי המגדלים.

## קישורים חיצוניים
* Corn Oil, Corn Refiners Association, 2006
* 

קטגוריה:תירס
תירס
On the Sunday of Life

**On the Sunday of Life** הוא אלבום הבכורה של להקת הרוק המתקדם, פורקיופיין טרי שיצא לאור ביולי 1991. האלבום הופק על ידי סטיבן וילסון, מנהיג הלהקה אשר הקליט בקלטות, ב-1988 Tarquin's Seaweed Farm וב-1990, The Nostalgia Factory. שאר המוזיקה שוחררה שלוש שנים אחרי יציאת האלבום, באוסף שנקרא, Yellow Hedgerow Dreamscape. רוב מילות השיר נכתבו על ידי אלן דאפי אשר איבד את הקשר עם וילסון לפני יציאת האלבום. בהתחלה האלבום נמכר ב-1000 עותקים וזמן רב לאחר מכן, כיום הוא נמכר ב-20,000 עותקים.

## רשימת שירים
### דיסק 1
#Music for the Head
#Jupiter Island
#Third Eye Surfer
#On the Sunday of Life
#The Nostalgia Factory
#Space Transmission
#Message from a Self-Destructing Turnip
#Radioactive Toy
#Nine Cats

### דיסק 2
#Hymn
#Footprints
#Linton Samuel Dawson
#And the Swallows Dance Above the Sun
#Queen Quotes Crowley
#No Luck with Rabbits
#Begonia Seduction Scene
#This Long Silence
#It Will Rain for a Million Years

## משתתפים
*סטיבן וילסון - שירה, ביצע את כל המוזיקה
*ג'ון מארשל - תופים בשיר Third Eye Surfer
*סולומון סת' ג'סמין - גיטרה נוספת, קולות בשיר Queen Quotes Crowley
*מאסטר טימותי מאסטרס - אבוב

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-1991
קטגוריה:אלבומי פורקיופיין טרי
קטגוריה:אלבומים באנגלית
גווה (אונייה)

שמאל|ממוזער|250px|גווה בנמל טולון. ציור מאת לואי לה בְּרֶטוֹן (1818-1866)
**גֵּוָה** (באנגלית: **Hulk**) היא אונייה ישנה שאינה כשירה עוד לשיט, ושהוסבה לשימוש אחר כמו מגורים או אחסנה כשהיא עוגנת או רתוקה לרציף בנמל. המונח "גווה" משמש לעיתים גם לתיאור אונייה שהושקה אך בנייתה עדיין לא הושלמה, אולם בדרך כלל הוא מתייחס לאוניית מפרשים שתרניה הוסרו או לאוניית מנוע שמכונותיה פורקו. אוניות רבות בעידן המפרשים הוסבו לגוות לקראת סוף שירותן, כאשר גוף העץ שלהן לא עמד עוד במאמצים הכרוכים בהפלגה בים הפתוח, אך עדיין יכלו לצוף בביטחון במימי הנמל.

המונח "גווה" חודש על ידי האקדמיה ללשון העברית ופורסם במילון למונחי הימאות (תש"ל). מקורו במילה המקראית "גֵּוָה" שפירושה – "גוף", לרוב גוף אדם.

## סוגי גוות
* **גוות מנוף** (באנגלית: Sheer hulk) – אוניית מפרשים ישנה ובלתי כשירה לשיט, שחלקיה העליונים הוסרו ושימשה בעידן המפרשים כמנוף צף להתקנה ולפירוק תורני אוניות ובמיוחד התרנים התחתיים שלהן.
* **גוות מגורים** (באנגלית: Accommodation hulk) בצי המלחמתי – שימשה למגורי אנשי צוות כשלא היו בנמצא צריפי מגורים בחוף. במלחמת העולם השנייה שימשו בתפקיד זה אוניות קסרקטין (Barracks ships) שנבנו במיוחד לשם כך.
* **אוניית קליטה** (באנגלית: Receiving ship) – שימשה למגורי מגויסים חדשים לצי עד להצבתם באוניות. בתקופה בה היה נהוג בצי המלכותי הבריטי לגייס מלחים בכפייה (Impressment), מנעו אוניות הקליטה את בריחתם של המגויסים לפני הצבתם באוניות. הסיבה היא, כי קשה היה לרדת מאונייה העוגנת בלב הנמל מבלי שישגיחו בך, מה גם שעד אמצע המאה ה-19 רוב המלחים לא ידעו לשחות.
* **[[אוניית כלא|גוות כלא]]** (באנגלית: Prison hulk) – בית כלא צף, בעיקר לשימוש זמני עד להעברת האסירים למושבת עונשין. נפוצה במיוחד בבריטניה במאות ה-18 וה-19.
* **גוות אבק שרפה** (באנגלית: Powder hulk) – שימשה לאחסנת אבק שרפה הרחק מהחוף, כדי לצמצם את הסכנות במקרה התפוצצות אקראית. הגווה הייתה למעשה מחסן צף, שניתן היה להזיזו במידת הצורך ממקום למקום כדי להקל על העברת אבק השריפה ממנה לאוניות המלחמה.
* **גוות פחם** (באנגלית: Coal hulk) – אוניית מפרשים ישנה שהוסבה למחסן פחם צף. השימוש בהם היה בעיקר בשלהי המאה ה-19, כאשר נגזר גורלן של אוניות המפרשים לפנות מקומן לאוניות הקיטור, ואחדות מהן האריכו ימים עוד שנים אחדות כמחסני פחם צפים.
* **מכלי אחסנת דלק צפים** – כמה ממכליות הנפט המודרניות הגדולות ביותר הוסבו ל"יחידות הפקה, אחסנה ופריקה צפות" (באנגלית: Floating production, storage and offloading – FPSO) – שהן למעשה מכלי אחסון נפט צפים. מכלית הענק "נוק נוויס" שימשה בתפקיד זה מ-2004 עד 2010.

## גלריה

קובץ:Arrival of HMS Clyde.jpg|בואה של אה"מ "קלייד", 30 במאי 1797. מימין – גוות מנוף. ציור מאת ויליאם ג'וי, 1830.
קובץ:Mars-Souverain-Eylau--A Bougault.jpg|גוות למגורי חיילי הצי, צרפת, 1877 לערך. ציור מאת אלכסנדר בוגול (1851–1911).
קובץ:USS C.W. Morse World War I.jpg|אוניית הקליטה האמריקנית "סי.וו. מורס" במלחמת העולם הראשונה.
קובץ:17th century salvaging.jpg|זוג גוות המשמשות כפונטונים למשיית כלי שיט טבועים ומטענם. תחריט מהמאה ה-17.
קובץ:Tunica-hulk.jpg|גוות גוררת לשעבר, המשמשת לאימוני הנצלה של הצי האמריקני.
קובץ:The Warrior prison ship.JPG|גוות הכלא הבריטית אה"מ "ווריור", 1862.


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סוגי כלי שיט
שמן בישול

[ממוזער|שמאל|250px|מימין לשמאל: בקבוק [שמן זית, תרסיס שמן קנולה ובקבוק שמן סויה]]
**שמן בישול** הוא שומן נוזלי ממקור צמחי, מן החי או מחומר סינתטי, המשמש לטיגון, אפייה ובישול. שמן בישול משמש גם להכנת מזון וחומרי טעם וריח שאינם כרוכים בחום, כגון רטבים לסלט וממרחים, ובמובן זה אולי יותר נכון לכנות אותו **שמן מאכל**.

שמן בישול הוא בדרך כלל נוזלי, אם כי חלק מהשמנים המכילים שומן רווי, כגון שמן קוקוס, שמן דקלים ושמן זרעי דקלים הם מוצקים בטמפרטורת החדר.

סוגים של שמן בישול כוללים: שמן זית, שמן אבוקדו, שמן דקלים, שמן סויה, שמן קנולה, שמן זרעי דלעת, שמן תירס, שמן חמניות, שמן חריע, שמן בוטנים, שמן זרעי ענבים, שמן שומשום, שמן ארגן, שמן סובין אורז ושמנים צמחיים אחרים.

שמן יכול להיות מתובל במוצרי מזון ארומטיים כגון עשבי תיבול, פלפל חריף או שום.

## תרסיס שמן
**תרסיס שמן** הוא מכל תרסיס של שמן בישול צמחי, שנועד לאפשר חיסכון בקלוריות בהכנת מאכלים הדורשים טיגון או בישול עם שמן. השמן ארוז במכל לחץ בתוספת חומר דחף. בעת לחיצה על פיית המכל ניתזת כמות קטנה של שמן, שניתן לרססה בשכבה דקה ואחידה על מחבת או סיר.

תרסיס שמן מכיל אותה כמות קלוריות כמו כל שמן, אך בניגוד לשמן הנמזג ישירות מבקבוק - כמות השמן המרוססת בלחיצה אחת קטנה מזו שתימזג מהבקבוק, ואף מכמות שתימדד בכף או כפית.

תרסיס שמן יכול להוות תחליף לשמן, חמאה או מרגרינה בעת הכנת מאכלים כגון חביתה, בצל מטוגן, ירקות מוקפצים וכדומה. אין הוא מתאים לשימוש במתכונים הדורשים טיגון בשמן עמוק, כמו טוגנים. תרסיס שמן מתאים גם לשימון תבנית אפייה במתכוני עוגות ופשטידות הדורשים זאת.

קיימים בשוק תרסיסי שמן בטעמים שונים - זית, חמאה, עם מלח.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חומרי גלם (מזון)
קטגוריה:שומנים (מזון)
קטגוריה:כימיה של מזון: חומרים
קטגוריה:שמנים
אאופלוצפלוס

**אֵאוֹפְּלוֹצֵפָלוּס** (שם מדעי: *Euoplocephalus*, מבוטא באנגלית גם כ"יואופלוצפלוס") הוא סוג דינוזאור במשפחת האנקילוזאוריים, הדינוזאורים המשוריינים. פירוש שמו "ראש משוריין היטב".

## מאפיינים
האאופלוצפלוס היה אנקילוזאור גדול למדי: אורכו , רוחבו למעלה מ-2 מטרים ומשקלו כ-2–2.5 טון מטרי. הוא היה אחד האנקילוזאורים הכבדים והגדולים ביותר ודמה לאנקילוזאורוס. הוא היה ממוגן באוסטאודרמים - לוחות שריון גרמיים שמהם בלטו קוצים ודוקרנים. גם צווארו היה ממוגן, ובלטו ממנו שתי בליטות עצם גדולות אך קהות. כפי שניתן להבין משמו, ראשו היה משוריין ביותר: הראש היה מכוסה במשטח עצם מעל לגולגולת, וכלל אף סט עפעפיים משוריינים, מכל צד של ראשו בלטו שתי קרניים, שלא שימשו לנגיחה, אך מנעו מטורפים לנגוס בראש. בזנבו היה מצויד האאופלוצפלוס במעין "אלה" גרמית: בליטת עצם מאוחה וכבדה, שיכלה לשבור רגליים כאשר הונפה בעוצמה על ידי הזנב השרירי. האאופלוצפלוס היה גם מצויד במקור קרני ואכל צמחים נמוכים, אותם תלש במקורו ולעס בלחייו.

האאופלוצפלוס חי בצפון אמריקה בשלהי תור הקרטיקון (כ-76 מיליון שנה לפני זמננו עד ל-67 מיליון שנה לפני זמננו), ונמצאו ממנו מאובנים של 40 פרטים, כולל 15 גולגולות, ממצא נדיר יחסית לאנקילוזאור. הוא סווג על ידי לורנס לם (Lambe) וידוע ממנו מין יחיד: *Euoplocephalus tutus*.

## בתרבות
* האאופלוצפלוס מופיע בסרט המצויר "The Land Before Time II".
* אאופלוצפלוס נראה בסרט דינוזאור כדמות של יצור צעיר וטיפש, דבר שלא דמה ליצור האמיתי. 
* אאופלוצפלוס מתואר בספר פארק היורה אך לא נראה בסרטי הסדרה.
* הוא נראה גם בסדרת המשחקים מלך הדינוזאורים ובסדרות דינו דן והדינוזאורים!.
*בנוסף הוא מופיע במשחקים עולם היורה: המשחק וJurassic World: Alive.

## גלריה
 
File:Euoplocephalus BW.jpg|איור המשחזר אאופלוצפלוס
File:Anodontosaurus tail club NHM.jpg|"אלת" הזנב
|דגם המשחזר אאופלוצפלוס
Euplocephalus size comparison with human.png|בהשוואה לאדם


## לקריאה נוספת
* , עמ' 333

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1910
קטגוריה:אנקילוזאוריים
קטגוריה:קנדה: פלאונטולוגיה
קטגוריה:דינוזאורים שחיו בקרטיקון עליון באמריקה הצפונית
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי לורנס למב
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1910
שמפוליון (אונייה)

א/ק "**שמפוליון**" (בצרפתית: SS ***Champollion***) הייתה אוניית נוסעים צרפתית, שהפליגה משנות ה-20 של המאה ה-20 ועד תחילת שנות ה-50 בין צרפת, ובפרט נמלי טולון ומרסיי, לבין נמלי לבנון, ארץ ישראל ומצרים. בין השאר הובילה נוסעים ועולים לארץ ישראל. ב-22 בדצמבר 1952 עלתה על שרטון בחופי ביירות, ולמחרת טבעה.

## קורותיה
ה"שמפוליון" נבנתה בשנת 1924 בצרפת, ונקראה על שמו של האגיפטולוג ז'אן-פרנסואה שמפוליון. במקביל נבנתה לה אונייה-אחות, שנקראה "מארייט פשה" (בצרפתית SS Mariette Pacha), על שמו של האגיפטולוג אוגוסט מארייט, מייסד המוזיאון המצרי בקהיר. עיצוב הפנים של האוניות תוכנן בהשראת התגליות הארכאולוגיות ממצרים העתיקה מאותה התקופה. שתי האוניות שימשו בקווי הנוסעים בין אירופה לבין מצרים ומזרח הים התיכון, ובין השאר נהגו לעגון בנמל חיפה.

על ה"שמפוליון" שירתו כ-300 אנשי צוות והיא תוכננה לכאלף נוסעים. במלחמת העולם השנייה פעלה האונייה בשרות הצי הבריטי. 

עדויות רבות מאוד של ניצולי שואה, פרטיזנים, מעפילים ואפילו של עולים משנות השלושים, מאזכרות את מסעם ארצה ב"שמפוליון". אולי החשובה שבהן היא של חיים נחמן ביאליק, שהפליג על השמפוליון בדצמבר 1930 מאלכסנדריה למרסיי, וקורותיו באותה הפלגה הולידו את סיפורו האחרון, 'איש הסיפון'. בשנת 1933 עלה בה ארצה אברהם סטבסקי מנאשמי רצח חיים ארלוזורוב, בשנת 1935 דייב רוטשילד ועוד אישים ידועים. בשנת 1934 הועלו ארצה עצמותיו של ליאו מוצקין באמצעות האונייה-האחות "מארייט פשה".

בין העולים ב"שמפוליון" ארצה היו המשורר-הלוחם אבא קובנר, בקיץ 1945. באביב 1946 עלו באונייה, בהפלגה מיוחדת, כאלף ילדים ובני נוער ניצולי השואה.

## טביעתה
ב-22 בדצמבר 1952, לפני הזריחה ובתנאי ים קשים, התקרבה "שמפוליון" לנמל בביירות. ימים ספורים לפני כן הופעל זרקור חדש בנמל התעופה הבינלאומי של ביירות. צוות האוניה, שלא ידע על קיומו, הפליג לעברו במחשבה שזהו המגדלור המסמן את נמל ביירות. ברבע לשש בבוקר נתקעה האוניה בשרטון, ונבקעה לשניים מעוצמת המכה. הנוסעים התרכזו על הסיפון, ורובם פונו למחרת. 17 הנספים באסון היו אנשים שניסו להגיע לחוף בשחיה. 

הגוררת **צוריה** וקורבטה של חיל הים הישראלי הפליגו מחיפה אל חופי ביירות כדי לסייע במאמצי ההצלה, אך בפועל לא השתתפו בחילוץ. כתבי קול ישראל ועיתונאים הצטרפו להפלגה. 

רות בונדי כתבה על טביעת האוניה ביומון "דבר", ב-2 בינואר 1953, תחת הכותרת **טרגדיה בים, האור הטעה?** בגוף הכתבה נאמר:

## לקריאה נוספת
* על ההפלגה של אבא קובנר ב"שמפוליון", מאלכסנדריה לטולון, ראו בספרה של פרופ' דינה פורת, מעבר לגשמי, 2000, בעמ' 241, 242.
* רות בונדי, "האור הטעה?", טרגדיה בים, על טביעתה של האוניה, "דבר", 6 בינואר 1953. באתר עיתונות יהודית היסטורית, בעיתון "דבר", ישנן עוד כמה כתבות מרתקות על האוניה וטביעתה.

## קישורים חיצוניים
* 
* סכנת מוות ל-330 נוסעי "שמפוליון", מעריב השבוע לפני 35 שנה, בגיליון מעריב סופשבוע, 25 בדצמבר 1987
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אוניות נוסעים
אל ירח

[ממוזער|[ארטמיס, אלת הירח במיתולוגיה היוונית]]
**אל ירח** הוא אל או אלה הקשורים, או שמסמלים את הירח. לאלים אלה יכול להיות מגוון רחב של פונקציות ומסורות בהתאם לתרבות, אך הם נחשבים לעיתים לאויב של אל שמש. 

אל ירח יכול להיות זכר או נקבה, ובדרך כלל הם מהמין השני של אל השמש באותה תרבות. אלי ירח הם קצת יותר נפוצים בעולם מאשר אלות, למרות שאלוהויות נשיות ידועות יותר בעידן המודרני עקב ההשפעה של המיתולוגיה היוונית והרומית קלאסית, שבה אל הירח הוא נקבה.
## גרסאות אל הירח בתרבויות העולם
המחזור החודשי של הירח שויך בתרבויות רבות למחזור החודשי הנשי. בשפות רבות, המונח עבור המחזור הנשי מקביל או קרוב מבחינה אטימולוגית למונח עבור מחזור הירח. דוגמאות לאלות ירח במיתולוגיות שונות:

* במיתולוגיה היוונית- פויבה, ארטמיס, סלנה והקטה.
* במיתולוגיה הרומית- לונה, דיאנה
* במיתולוגיה המצרית- תחות, חונסו, איה 
* במיתולוגיה הכנענית- ירח
* במיתולוגיה המסופוטמית- סִין (באכדית: Su'en, Sîn) או נאננה
* במיתולוגיית האינקה- מאמה קייה 

## קישורים חיצוניים

* כרמית מזרחי, שמש: זכרונות מהזיגוראת: אלוהי הירח סין, אתר „כישופים: הקדרה המבעבעת”
* 

קטגוריה:מיתולוגיה
קטגוריה:אלים ואלות ירח