open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
בלומברג (חברה)

**בלומברג** (באנגלית: **.Bloomberg L.P**) היא חברה פרטית המספקת שירותים פיננסיים בתחומי התוכנה, המדיה והמידע. בלומברג תופסת שליש משוק המידע הפיננסי הבינלאומי המוערך בכ-16 מיליארד דולר, בהתחשב ברווחיה המוערכים ב-6.9 מיליארד דולר. בלומברג יוסדה על ידי איש העסקים האמריקאי-יהודי מייקל בלומברג (לימים ראש העיר של ניו יורק), בעזרתם של תומאס סקונדה, דנקן מקמילן וצ'ארלס זיגר בשנת 1981, יחד עם החזקות של 30% אשר ניתנו למריל לינץ' בתמורה להשקעה בחברה. החברה מספקת כלי תוכנה פיננסיים כגון ניתוחים מתמטיים ופלטפורמות למסחר בסחורות, שירותי מידע וחדשות לחברות וארגונים פיננסיים מסביב לעולם באמצעות מערכת מחשוב מרכזית המכונה ה-Bloomberg Terminal, המוצר העיקרי שמייצר לחברה הכנסות. מרבית הלקוחות משתמשים רק בחלקיק זעיר מ-30,146 הפונקציות של התוכנה. בלומברג התפתחה עם השנים, וכיום מכילה שירות חדשות בינלאומי, לרבות פרסומים בטלוויזיה, רדיו, האינטרנט והעיתונות המודפסת.

המטה הנוכחי של החברה ממוקם במגדל בלומברג, שדרות לקסינגטון 731 במידטאון מנהטן, ניו יורק. הבניין מכונה גם בשם 'חצר המקור' (One Beacon Court) בשל המבנה המלבני המואר בצורת המקור אשר מכסה את המגדל, והחצר המרוצפת בקומת הקרקע שלו.

החברה התאגדה בדלאוור כשותפות מוגבלת בשנת 1981 ושימשה כעסק החל משנת 1983. מייקל בלומברג מחזיק ב-85% מהקבוצה. השירות העיקרי של בלומברג הוא השכרת מנויים למרכז המידע הפיננסי שלה. כמו כן, היא מפעילה ערוץ טלוויזיה פיננסי בשם טלוויזיית בלומברג, ותחנת רדיו עסקית בניו יורק בשם WBBR, בהפסד. קיימים כיום מעל 300,000 מנויים לטרמינל המידע של בלומברג ברחבי העולם. בשלהי שנת 1996 רכשה בלומברג בחזרה שליש מהחזקותיה המקוריות של מריל לינץ' בה, בעבור 200 מיליון דולר, מה שהעריך את שווי החברה ב-2 מיליארד דולר בזמנו. לעומת זאת, ביולי 2008 הסכימה מריל לינץ' למכור את יתר 20% החזקותיה בבלומברג בחזרה בתמורה לסכום מדווח של 4.43 מיליארד דולר, מה שהעריך את שווי החברה כבר ב-22.5 מיליארד דולר.

## קישורים חיצוניים

* 

* אתר בלומברג

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סוכנויות ידיעות
קטגוריה:חברות פיננסיות
קטגוריה:תקשורת המונים
קטגוריה:ארצות הברית: חברות פרטיות
קטגוריה:פלטפורמת מסחר אלקטרונית
יוליה פישר

**יוליה פישר** (נולדה ב-15 ביוני 1983) היא כנרת יהודייה-גרמנייה. פישר היא גם פסנתרנית מקצועית, אך לא מרבה בנגינת פסנתר בהופעותיה.

## קורות חיים
יוליה פישר נולדה במינכן, גרמניה לאם גרמנייה יהודייה, שהיגרה לגרמניה מקושיצה שבסלובקיה ב-1972, ולאב גרמני שבאותה השנה היגר מסקסוניה שבמזרח גרמניה למערבה.

יוליה התחילה ללמוד לנגן בכינור עוד לפני שהייתה בת ארבע. חודשים ספורים לאחר מכן החלה ללמוד פסנתר מאמה. פישר מעידה כי אחיה וגם אמה ניגנו בפסנתר, והיא רצתה להביא כלי נוסף למשפחה. היא החלה ללמוד במוסד רשמי לנגינה - לאופרד מוצרט באאוגסבורג. בגיל תשע החלה ללמוד באקדמיה למוזיקה במינכן. פישר זכתה בפרסים יוקרתיים רבים - ביניהם, התחרות הבינלאומית יהודי מנוחין לכינור, בה בחן אותה יהודי מנוחין בכבודו ובעצמו. היא זכתה בפרס הראשון של ביצוע סולו של באך ב-1995, ובתחרות האירוויזיון השמינית לנגנים צעירים ב-1996.

בסתיו 2004 הוציאה את הדיסק הראשון שלה: קונצ'רטי רוסיים לכינור עם יעקוב קרייצברג והתזמורת הרוסית.

הרפרטואר שלה (מבאך ועד פנדרצקי, מוויולדי ועד שוסטקוביץ) כולל יותר מארבעים יצירות עם תזמורת ועוד כשישים יצירות של מוזיקה קמרית.

יוליה מנגנת על כינור גואדניני משנת 1742. ויש ברשותה כינור סטרדיוואריוס שכינויו "בוטן" (Bootn) משנת 1716.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כנרים יהודים גרמנים
קטגוריה:כנריות גרמניות
קטגוריה:כנריות יהודיות
קטגוריה:פסנתרנים יהודים גרמנים
קטגוריה:פסנתרניות גרמניות
קטגוריה:פסנתרניות יהודיות
קטגוריה:אירוויזיון למוזיקאים צעירים
קטגוריה:זוכי תחרויות מוזיקה
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1983
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1983
סביאן

שמאל|ממוזער|250px|מצילה של סביאן

**סאביאן** (אנגלית: **Sabian**) היא חברת מצילות קנדית ידועה המתמחה בייצור ובעיצוב דגמי מצילות שונים. סביאן ידועה כיצרנית מצילות ייחודיות והיא נחשבת לאחת מהחברות הטובות והמובילות בשוק המצילות לצד זילדג'יאן, פייסטי, מיינל ואחרות.

## היסטוריה
סביאן נוסדה בשנת 1981 על ידי רוברט זילדג'יאן, בנו של אבדיס זילדג'יאן השלישי, ששימש כבעלים של יצרנית המצילות הנודעת זילדג'יאן. החברה קמה לאחר מותו של אוודיס זילדג'יאן השלישי; בנו הבכור ארמנד הפך לבעלי החברה. עקב הנסיבות שגם גרמו לסכסוך בין האחים ארמנד ורוברט ולהליכים משפטיים בין השניים, עזב רוברט את זילדג'יאן והקים יצרנית מצילות משלו, לה הוא קרא סביאן.

שם החברה הוא למעשה חיבור של שתי האותיות הראשונות של שמות שלושת ילדיו של רוברט – **סא**לי, **בי**ל ו**אנ**די.

לאחר הקמת החברה, החלו אנשיה לייצר שתי סדרות של מצילות – HH (Hand Hammered) ו-AA. שתי הסדרות מיוצרות עד היום ונחשבות לסדרות המובילות של סביאן; לצד Vault ו-Paragon שיוצרו מאוחר יותר. כיום יושב ראש החברה הוא אנדי זילדג'יאן, הצעיר מבין ילדיו של רוברט.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:יצרני כלי נגינה
הנהר האדום (אסיה)

**הנהר האדום** (בסינית: ** 红河**, ב: **Sông Hồng**) ידוע גם כ-נהר האם (בווייטנאם) וכ-נהר יואן (בסין) הוא נהר המתחיל בדרום-מערב סין עובר דרך וייטנאם ונשפך ל-מפרץ טונקין. הנהר ידוע בהצפותיו הרבות.

הנהר קיבל את שמו עקב צבע מי הסחף מלאי הטין האדמדמים-חומים של הנהר. הדלתא של הנהר הוא האזור החקלאי העיקרי בווייטנאם ומשמש בעיקר לגידול אורז.

## גלריית תמונות

תמונה:RedRiver-Hanoi.jpg|הנהר האדום בהאנוי, 2007
תמונה:Sông Hồng, đoạn qua cầu Vĩnh Tuy.JPG|הנהר האדום
תמונה:Coc Leu Bridge.JPG|הנהר האדום בלאו קאי, 2008
תמונה:Coc Leu Bridge 2.JPG|הנהר האדום בלאו קאי, 2008


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קצרמר וייטנאם
קטגוריה:סין: נהרות
קטגוריה:וייטנאם: גאוגרפיה
ארטלנד דראגונס

ממוזער|200px|ההיכל הביתי, '''ארטלנד ארנה'''
**ארטלנד דראגונס** (בגרמנית: **Artland Dragons**) היא קבוצת כדורסל גרמנית מהעיר קווקנבריק שבמדינת סקסוניה התחתונה, המתמודדת בליגה הגרמנית השנייה.

## היסטוריה
הקבוצה הוקמה בשנת 1955. בסיום עונת  העפילה לבונדסליגה.

הקבוצה זכתה ב**גביע הגרמני** בעונת , לאחר ניצחון בגמר מול קבוצת EnBW לודוויגסבורג. בנוסף הגיעה פעם אחת עד לגמר הפלייאוף () אך הפסידה את האליפות לקבוצת ברוז במברג.

הקבוצה משתתפת במפעלים אירופאים מאז עונת 2007/2008. בין היתר: בגביע יול"ב, ביורוצ'לנג' וביורוקאפ.

הקבוצה מקיימת את משחקיה מאז שנת 2003 ב**ארטלנד ארנה** המכיל 2,812 מקומות ישיבה.

## שחקנים בולטים בסגל
*  פלוריאן הארטנשטיין
*  גואידו גרונהייד
*  אנתוני קינג
*  אדם הס
*  דארן פן

## תארים והישגים
***[[ליגת העל הגרמנית בכדורסל|הבונדסליגה]]:**
**מקום שני: 2007
**חצי גמר: 2011, 2012
***[[הגביע הגרמני בכדורסל|הגביע הגרמני]]:**
**זכייה (1): 2008
**גמר: 2007
**חצי גמר: 2006, 2011
***[[יורוצ'לנג']]**:
**רבע גמר: 2012

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קבוצות כדורסל גרמניות
קטגוריה:סקסוניה התחתונה: ספורט
קלו

**קלו** הוא אזור היסטורי בצפון-מזרח אתיופיה שבו שכנה נגידות מוסלמית.

בשלהי המאה ה-16 התיישב שבט הוררה קלו, מהאורומו, במזרח מחוז אמהרה. בשלהי המאה ה-18, בני השבט כבר ביססו עצמם ונוצרה נגידות שבירתה איין אמבה.

לפני התיישבות האורומו האזור היה מוסלמי, כאשר שבט הוררה קללו שבמקורו היה  פוליתאיסטי התיישבו באזור אלו אימצו בהדרגה את דת האסלאם. 

שליטה הגדול של קלו היה בררו לובו שהרחיב את גבולות הנגידות והשתלט על אזורים שכנים, בתקופתו גבולות קלו הגיעו עד לגבולות נסיכות שוואה, דבר אשר גרם לסכסוכי גבול. בתחילת המאה ה-19 הנגידות השתרעה על שטחים נרחבים וגבולותיה היו סולטנות אוסה במזרח, נחל מיללה בצפון מערב ונחל בוקרנה בדרום ובמערב. במרוצות המאה ה-20 וה-21 הייתה הנגידות לחלוקה מנהלית בתוך מחוז וולו.

## לקריאה נוספת

*Hussein Ahmed, **Islam in nineteenth-century Wallo, Ethiopia: revival, reform, and reaction**, BRILL, 2001, 


## הערות שוליים

קטגוריה:אמהרה
קטגוריה:עפר
קטגוריה:אתיופיה: ממלכות לשעבר
קטגוריה:אתיופיה: מחוזות היסטוריים
האספה הפדרלית של שווייץ

**האספה הפדרלית של שווייץ ** (בגרמנית: **Bundesversammlung**; בצרפתית: **Assem**

**blée fédérale**; באיטלקית: **Assemblea federale**; ברומאנש: **Assamblea federala**) היא הגוף המחוקק של שווייץ הבנוי משני בתים - מועצת הקנטונים והמועצה הלאומית. החברים נבחרים ישירות על ידי העם, במועצת הקנטונים - נבחרים 46 חברים, 2 מכל קנטון; ובמועצה הלאומית - נבחרים 200 חברים בבחירות אזוריות. הנבחרים מכהנים במשך ארבע שנים.

## תפקוד וסמכויות
הרשות המחוקקת בשווייץ נקראת אספת פדרלית. האספה מורכבת משני בתים:
* **מועצת הקנטונים (CS):** מועצה ובה 46 חברים הנבחרים אחת לארבע שנים. על-פי 26 אזורי הבחירה במדינה- הם הקנטונים שלה. מכל קנטון נבחרים 2 חברים, פרט לששת הקנטונים הקטנים המכונים חצי-קנטון, שמכל אחד מהם נבחר נציג אחד.
* **המועצה הלאומית (NC):** מועצה ובה 200 חברים הנבחרים אחת לארבע שנים, על-פי 26 אזורי הבחירה במדינה - הם הקנטונים שלה. מכל קטון נבחרים מספר חברים באופן יחסי לגודל האוכלוסייה שבו, המינימום הוא חבר אחד לקנטון.

כל חוק צריך לעבור בשני בתי הפרלמנט.

בדיון בנושאים חשובים מכנסים את **מליאת האספה הפדרלית** (בגרמנית: **Vereinigte Bundesversammlung**; בצרפתית: ** Assemblée fédérale, Chambres réunies**; באיטלקית: **Assemblea federale plenaria**), שבה חברים כל חברי מועצת הקנטונים והמועצה הלאומית. מתפקידי האספה, לבחור את הרכב המועצה הפדרלית והעומד בראשה ואת שופטי בית המשפט הפדרלי בשווייץ; במקרים שבהם צריך לנהוג בבוררות כאשר פורצים סכסוכים בין שלטון הקנטונים לזה הפדרלי אספה זו ממונה על פתרון בנושא. ובנוסף, חנינה לאסירים בשווייץ ניתנת מידי האספה.

## המפלגות בשווייץ

בשווייץ נהוגה דמוקרטיה קונסנזואלית, אשר מתבטאת בנוסחת הקסם לחלוקת השרים בין המפלגות: מאז 1951 ועד 2007, מרכיבות את הממשלה 4 מפלגות קבועות. ל-3 המפלגות הגדולות יש שני שרים, ולמפלגה הקטנה יותר יש שר אחד.

## הבחירות בשווייץ

[ממוזער|250x250 פיקסלים|בניין מושבה של אספת הברית - הפרלמנט השווייצרי ו[מועצת הברית - ממשלת שווייץ]]
[ממוזער|[סמל האספה הפדרלית של שווייץ]]
אחת לארבע שנים, מתקיימות בחירות כלליות לאספה הפדרלית, הפרלמנט של שווייץ.

## ראו גם
* פוליטיקה של שווייץ

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:שווייץ: פוליטיקה
שווייץ
Mac App Store

**Mac App Store** היא חנות האפליקציות של מערכת ההפעלה OS X שפותחה על ידי אפל. ההכרזה על חנות האפליקציות נערכה ב-20 באוקטובר 2010, באירוע "Back to the Mac" של אפל. התוכנה יצאה לאור ב-6 בינואר 2011.
24 שעות לאחר יציאתה הודיעה אפל כי הורידו יותר ממיליון יישומים מהתוכנה.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מקינטוש
קטגוריה:ניהול חבילות תוכנה
ריידר

קטגוריה:שמות פרטיים
קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה לפי עיסוק
רלה דה לה פוסט

**רלה דה לה פוסט** (בצרפתית: **Le Relais de la Poste**) היא מסעדה בכפר מאז'סק (Magesq) במחוז לאנד בצרפת. המסעדה בעלת שני כוכבים במדריך מישלן האדום והיא שוכנת במלון בוטיק, החבר ברשת רלה א שאטו.

המסעדה נמצאת באכסניה העומדת על תילה משנת 1782 ושימשה בעבר כתחנה להחלפת כרכרות דואר, שף  המסעדה הוא ז'אן קוסו (Coussau). אביו החל לעסוק במסעדנות בכפר הסמוך ארם ב-1952. הוא הקים מוסד שהיה רווח באותה עת בצרפת: מכולת ששימשה גם כמסעדה וכמזנון. בחלוף השנים המקום השתפר בטיבו עד שהמסעדה עוטרה בשני כוכבי מישלן בשנת 1971, עליהם היא שומרת מאז ועד היום, תחת בנו ז'אן (2024). היא גם נכללת במדריך השולחנות הגדולים בעולם.
 
ז'אן קוסו התלמד ב"קפה דה פארי" בביאריץ, משם עבר להתמחות במלונות "ריץ" ו"פלזה אתנה"  בפריז. ז'אן הצטרף לעסק המשפחתי בשנת 1973, הוא הפך את האכסניה למלון בוטיק שהצטרף ב-1973 לרשת "רלה א שאטו". במקום מגרשי גולף, מגרש טניס, בריכה וספא. 

מטבח המסעדה מבוסס כמעט כולו על טהרת מוצרי חבל הלאנד וסביבתו והוא כולל שפע של בשר ציד, שימוש בעשבים ופטריות הגדלים בר ונקטפים מדי בוקר ודגים מהסביבה. מנת הדגל של המסעדה היא כבד ברווז חם המוקפץ עם ענבי שאסלה. 

ז'אק, אחיו של ז'אן, הוא שותפו לעסקים, ומתפקד כאוצר היין של המסעדה ומנהלה. ז'אן נטע כרם ובנה יקב וב-2002 החל לשווק את הבציר הראשון של יינותיו.

## לקריאה נוספת
* אביטל ענבר, **התענוגות של דרום-מערב צרפת**, ירושלים: הוצאת כתר, 2005, עמ' 151-149, 163, 170.

## קישורים חיצוניים
* 
* רלה דה לה פוסט באתר רשת רלה א שאטו
* רלה דה לה פוסט באתר מישלן
* המסעדה באתר גו מיו

## הערות שוליים

קטגוריה:צרפת: מסעדות
קטגוריה:אקיטן
דה ריבר קפה

**דה ריבר קפה** (באנגלית: **The River Café**) היא מסעדה ברובעי לונדון בהאמרסמית' ופולהאם, לונדון, אנגליה, המתמחה במטבח האיטלקי. היא בבעלותה ובניהולה של רות רוג'רס ועד ל-2010, שותפתה הייתה רוז גריי.

## פעילות
המסעדה ממוקמת על הגדה הצפונית של התמזה בהאמרסמית' (ליד תחנת הרכבת האמרסמית'), בדאקהמז, במחסן לשעבר של חברת הנפט של דאקהמז, שהותאם בידי הארכיטקט לורד ריצ'רד רוג'רס, בעלה של רות רוג'רס (ליידי רוג'רס). הוא נפתח ב-1987 כבית קפה לפועלים בבעלות משותפת האדריכלים, עם גן שמשקיף על נהר התמזה. 

"דה ריבר קפה" הביאה ללונדון את טעמי הבישול האיטלקי הביתי עם דגש על המרכיבים המובחרים ביותר, ותפריט יין על טהרת יינות איטליה. המסעדה גם הביאה ללונדון את המטבח המודרני והפתוח וחדר אוכל עם אווירה תוססת. "מקורות, מקורות, מקורות" היא המנטרה של רוג'רס וגריי. התפריטים משתנים בהתמדה (לפעמים פעמיים ביום) על-מנת לתת מענה לשינויי העונות ולמוצרים הטובים ביותר בשוק, כשהמפתח הוא פשטות. תבשילים מוכרים הם כוללים: ריזוטו פטריות בר, סול דובר ודג ג'ון דורי מעושן בתנור העץ של המסעדה, וקינוחים איטלקיים עשירים הכוללים עוגת שקדים ולימון או עוגות שוקולד "נמסיס".

המסעדה זכתה בכוכב במדריך מישלן האדום וזוכה לתשבחות רבות, אם כי לפעמים נמתחת עליה מביקורת בשל מחיריה הגבוהים.

גריי ורוג'רס כתבו שישה ספרים מצליחים מאוד, בכללם Italian Easy ו- The London River Café Cook Book. הספר הראשון שלהן, Italian Country Cookbook, זכה גם בפרס גלנפידיך עבור ספר האוכל הטוב ביותר של השנה וגם בפרס BCA לספר המאויר הטוב של השנה. רוג'רס וגריי הגישו תוכנית טלוויזיה בת תריסר פרקים בערוץ 4 בשם The Italian Kitchen.

"דה ריבר קפה" גם ידועה בזכות מספר שפים מוצלחים שהתלמדו במטבחיה. אלו כוללים את סם קלארק מ"מורו", אד ביינס מ"רנדאל אנד אובין", אפריל בלומפלד ב"ספוטד פיג" (בניו יורק) והשפים הידוענים ג'יימי אוליבר, יו פירנלי-וויטינגסטול וטובי פוטוק. 

ב-2008 נסגרה המסעדה זמנית בעקבות שרפה שפרצה ביום שבת ה-5 באפריל. לפי אתר האינטרנט של הסנדיי מירור, השרפה החלה בסביבות שעה 19:30 ולקח שעתיים להשתלט עליה. במאמר נכתב כי בסביבות עשרה אחוזים מקומת הקרקע נאכלה באש. המסעדה נפתחה בסתיו 2008 אחרי שיפוץ נרחב שכלל מטבח פתוח לחלוטין ובו מותקן תנור עץ וחדר פרטי חדש. 

רוג'רס וגריי נבחרו כחברות מסדר האימפריה הבריטית ב-2010. 

ב-28 בפברואר 2010, גריי (ששמה המלא קלמנסי רוז גריי) הלכה לעולמה כתוצאה ממחלת הסרטן בגיל 71.

## לקריאה נוספת
* שגיא כהן,** מדריך מפה למסעדות הטובות בעולם**, הוצאת מפה, תשס"ג 2003, עמ' 51. 

* Rose Gray and Ruth Rogers - The River Café Cook Book, (Ebury Press, 1996)  


## קישורים חיצוניים
 
* 
* ביקורת על דה ריבר קפה באתר Square Meal
* הנבחרים למסדר האימפריה הבריטית בשנת 2010
* רונאן בנט, "הספד לרוז גריי", גארדיאן, 28 בפברואר 2010
* "המייסדת-שותפה של דה ריבר קפה רוז גריי נפטרה בגיל 71", BBC, 1 במרץ 2010

קטגוריה:הממלכה המאוחדת: מסעדות
קטגוריה:לונדון
מסר (דג)

**מַסָּר**  (שם מדעי: *Argyrosomus*) הוא סוג של דגים ממשפחת המסריים החיים בימים שונים ברחבי העולם, לרוב בימים הטרופיים והסובטרופיים. הגדולים במינים אלה יכולים להגיע למשקל של מעל 70 ק"ג, אך עקב דיג נרחב רוב הדגים קטנים יותר. 

דגים אלה הם טורפים הניזונים מדגי ים אחרים ומסרטנים ורכיכות כמו תמנונים ודיונונים.

### מינים
בסוג זה תשעה מינים:
* *Argyrosomus amoyensis*
* *Argyrosomus beccus*
*מסר קורונוס (*Argyrosomus coronus*)
* *Argyrosomus heinii*
*מסר מלגשי (*Argyrosomus hololepidotus*)
* *Argyrosomus inodorus*
*מסר יפני (*Argyrosomus japonicus*)
*מסר מלכותי (*Argyrosomus regius*)
* *Argyrosomus thorpei*

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מסריים
קטגוריה:דגי מאכל
איתי דרורי

**איתי דרורי** (נולד ב-15 במרץ 1984) הוא ספורטאי ישראלי ומחליק הקרח הישראלי הראשון המתחרה בהחלקה מהירה במסלול הארוך, הוא סגן אלוף עולם למסטרס בקטגוריית גיל 30-35 לשנת 2015, ואלוף ישראל בהחלקה מהירה על גלגיליות מאז שנת 2010.

## ביוגרפיה
דרורי נולד וגדל ברמת גן. הוא למד בבית ספר תיכון בליך. הוא שיחק כדורגל בשערה של הפועל רמת גן ולאחר מכן במכבי רמת עמידר בנעוריו.

בשנת 2011 עבר דרורי לגור ולהתאמן בקולומנה שברוסיה, שם התחיל את עונת הקיץ על גלגלים ובעונת החורף עבר לקרח במטרה להגשים את יעדו ולייצג את ישראל באולימפיאדת החורף, סוצ'י 2014.
דרורי סיים את העונה הטרום אולימפית ללא הקריטריון הבינלאומי למשחקי החורף האולימפיים בסוצ'י 2014.

כאשר עבר לענף ההחלקה המהירה על קרח, הפך דרורי להיות הישראלי הראשון שיתחרה בענף הקרח תחת קטגורית במסלול הארוך. (5,000 מטר ו-10,000 מטר).
בקיץ 2013 יצא לראשונה דרורי לייצג את ישראל באליפות העולם להחלקה מהירה בגלגיליות אשר התקיימה באוסטנדה שבבלגיה, דרורי היה מרחק נגיעה מן הגמר במרחק 20,000 מטר פסילות כאשר סיים במקום ה-28 שמתוכו 25 מחליקים העפילו לגמר.
בשנת 2014 לקח חלק באליפות העולם בהחלקה מהירה ברולר בליידס שהתקיימה בעיר רוסאריו שבארגנטינה וסיים במקום ה-32 במרחק המרתון המלא (42 ק"מ).
בשנת 2015 באליפות העולם בקאושיונג, טאיוואן העפיל דרורי לגמר במסלול 15,000 מ' פסילות וסיים במקום ה-34 בעולם, באותה השנה סיים את המרתון במקום 44 מתוך 85 מחליקים ובאותה העת קבע את שיאו האישי למרחק מרתון.
בשנת 2016 באליפות העולם בנאנג'ינג, סין, דרורי לא העפיל למקצה הגמר במרחקים הארוכים וסיים את המרתון במקום ה-92 מתוך 230 מחליקים.

כיום מחזיק דרורי במספר שיאים ישראלים בענף הגלגיליות: הקפת הכנרת על גלגיליות (60.6 ק"מ) בתוצאה של 1:58:09 שעות (סובב כנרת 5 בנובמבר 2016) ובמרתון החלקה מהירה על גלגיליות, בתוצאה של 1:06:00 שעות (אליפות העולם 2015, טאיוואן).
בענף הקרח במסלול הארוך למרחק 10,000 מ' 16:16.43 דק' . בעבר שיאו האישיים של דרורי על הקרח במרחקים 500 מ' ו-5,000 מ' היו השיא הלאומי הישראלי, עד שנקבעו מחדש על ידי המחליק האולימפי למרחקים בקצרים ולדיסלב ביקנוב.

## הישגים אישיים

**שיאים אישיים בהחלקה על הקרח**

**הישגים בענף הגלגיליות**
* מרוץ עומר (ישראל) 2010 - 10 ק"מ - מקום 2
* מרתון ברלין (גרמניה) 2010 - מקום 39 כללי, מקום 9 קטגורית גיל
* מרתון תל אביב (ישראל) 2011 - מקום 1
* אליפות קולומנה (רוסיה) 2011 10 ק"מ - מקום 4
* אליפות קולומנה (רוסיה) 2011 - ספרינט 300 מטר - מקום 6
* מרתון סנקט פטרסבורג (רוסיה) 2011 - מקום 5
* מרתון תל אביב (ישראל) 2012 - מקום 1
* אליפות מוסקבה הפתוחה (רוסיה) 2012 - מקום 3 כללי (300מ' מקום 2, 500מ' מקום 3, 5,000מ' נק' מקום 4)
* "אתגר 6 השעות" טולוז, (צרפת) 2013 - מקום 1 קבוצתי בקטגוריה "5 מחליקים", מקום 3 כללי בסיבוב ספרינט
* מרוץ "24 שעות" לה מאנס (צרפת) - מקום 8 כללי, מקום 4 בקטגוריה הקבוצתית ביחד עם קבוצת LSST - London Speed Skating Club - תוצאות
* פלאנדרס גראנד פריקס (אוסטנדה, בלגיה) - מקום 42 כללי - תוצאות 
* אתגר המרתונים של קופנהגן (דנמרק) - מקום 5 בחצי המרתון, מקום 32 במרתון המלא - תוצאות

## קישורים חיצוניים

* עמוד הפייסבוק הרשמי
* מידע בינלאומי לתוצאותיו של איתי דרורי בקרח
* ערוץ ה-YouTube
* אילן גולדמן, "אחלה קרח" אתר "שוונג", דצמבר 2011
* 
* הסוכנות היהודית במוסקבה, התקווה הישראלית לאולימפיאדת סוצ'י נמצאת בקולומנה, מגזין הקהילה היהודית של מוסקבה, מרץ 2013
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מחליקים מהירים על קרח ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון בליך
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1984
פרויקט מצר-מסר

"**פרויקט מצר-מסר**" הוא מיזם אמנותי שכלל סדרה של פעולות אמנותיות, שכללו בעיקר מיצגים ומיצבים, התקיימו בחודשים יוני עד אוקטובר 1972 באזור קיבוץ מצר והכפר הערבי מייסר. המיזם נחשב לאחד מן הביטויים החשובים של האמנות המושגית בישראל והיו שותפים בו אמנים כגון אביטל גבע, מיכה אולמן, משה גרשוני ואחרים.

בעקבות הפסל יצחק דנציגר, ששימש כמעין אב רוחני לאמנים צעירים רבים, התאספה בראשית שנות ה-70, קבוצה של אמנים מושגיים שהושפעה מרעיונותיו אודות אמנות מושגית ו"תיקון הטבע". קבוצת האמנים קיימה פגישות סדירות עם דנציגר בחיפה ובתל אביב והשתתפה בסיורים שארגן. "היינו נעריו של דנציגר, אפשר לומר", סיפר משה גרשוני בטקסט מאוחר, "בתחילת שנות השבעים, בתקופה שהוא עבד על מחצבת נשר ועשה את כל הניסיונות שלו ... זו הייתה התקופה שהוא תלה את החיטה במוזיאון, כל הכיוון הנסיוני הזה שהיה ברוח אחת עם הדברים שאנחנו חיפשנו".

בשונה מעבודותיו של דנציגר, הפעולות שביצעו חברי הקבוצה, נשאו אופי פוליטי וחברתי מובהק יותר. הממד הארס פואטי שברבות מן הפעולות ביטא את הרעיון תפיסת האמנות כאלמנט לקידום חברתי. על חברי הקבוצה נמנו גבע, אולמן, גרשוני, דב אור-נר, אפרת נתן, נחום טבת ויחזקאל ירדני.

חלק מן האמנים ביצעו פעולות שהיו קשורות להשפעת "אמנות האדמה". האמן דב אור-נר, לדוגמה, שלח מכתבים לאנשי הקיבוץ והכפר וביקש מהם לשלוח לו את האשפה שלהם. השקיות הוטמנו בבור בעומק 20 מ' שכוסה בהדרגה. גם מיכה אולמן עסק בפעולת חפירה ובמסגרתה יצר בסוף אוקטובר פעולה של "החלפת אדמות" בין שני בורות שנחפרו בשני היישובים. השפעתה של פעולה זו הייתה בהעלאת מודעות בקרב תושבי היישובים לסיטואציה הפוליטית.

משה גרשוני ביצע עבודה בעלת משמעויות ארס-פואטיות ופוליטיות. בפעולה שלו יצר גרשוני תצלומי נוף בקיבוץ מצר, כינס אספת קיבוץ ובה "חילק" את אדמות הקיבוץ לחברים. אביטל גבע יצר עבודה בעלת משמעויות אקולוגיות, ובה מיין ספרים שנשלחו למיחזור במפעל אמניר והקים ספרייה מאולתרת בתוך אבוסי בקר. בעבודה נוספת רתם גבע בני נוער למחרשה ובפעולה משותפת שנמשכה שבועיים חרש את האדמה החקלאית באזור. בין העבודות הנוספות שנוצרו בפרויקט הייתה מכלאה עשויה ענפים, שנבנתה על ידי נחום טבת.

## גלריה

File:Geva010.jpg|האוטובוס ששימש את הקבוצה
File:MESER MERZER001.jpg|אביטל גבע, ספרייה מאולתרת
File:MESER MERZER002.jpg|אביטל גבע, ספרייה מאולתרת
File:Geva008.jpg|אביטל גבע, ספרייה מאולתרת
File:Shechori001.jpg|אביטל גבע, ספרייה מאולתרת
File:MESER MERZER003.jpg|משה גרשוני, חלוקת אדמות קיבוץ מצר לחברים
File:מסר-מצר001.jpg|משה גרשוני, חלוקת אדמות קיבוץ מצר לחברים
File:Metzer-Messer 001.jpg|מיכה אולמן, החלפת אדמות
File:Metzer-Messer 005.jpg|מיכה אולמן, החלפת אדמות
File:Metzer-Messer 004.jpg|מיכה אולמן, החלפת אדמות
File:Metzer-Messer 007.jpg|מיכה אולמן, החלפת אדמות
File:Metzer-Messer 008.jpg|מיכה אולמן, החלפת אדמות


## לקריאה נוספת
*גינתון, אלן, **"העיניים של המדינה", אמנות חזותית במדינה ללא גבולות**, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב, 1998, (בייחוד עמ' 88-98).
*צלמונה, יגאל, **100 שנות אמנות ישראלית**, מוזיאון ישראל, ירושלים, עמ' 300-301.
*תמוז, בנימין (עורך), **סיפורה של אמנות ישראל**, מסדה, גבעתיים, 1980, עמ' 296-297.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: אמנות
קטגוריה:תערוכות אמנות בישראל
קטגוריה:פיסול ישראלי
קטגוריה:מיצגים
קטגוריה:1972 בישראל
קטגוריה:מצר
גרהרד קונרד

**גרהרד קונרד** (בגרמנית: **Gerhard Conrad**; נולד ב-1954), אשר נודע בישראל בכינוי "המתווך הגרמני", ובגרמניה מכנים אותו "הר חזבאללה". קונרד היה קצין ביון בכיר ומזרחן בולט בשירות הביון הפדרלי של גרמניה, וכיום בגמלאות.
## ביוגרפיה
בשנות ה-80 פרסם סדרת מאמרים על הג'אז בגרמניה הנאצית, שהוגדרה אז כ"מוזיקה מנוונת". הוא למד מזרחנות באוניברסיטת בון, וב-1987 הגיש את עבודת הגמר שלו על אבן עבד אל-רחמן עוואזי, מראשי פוסקי השריעה בסוריה במאה ה-8. קונרד למד ערבית בדמשק ושירת במחלקת המזרח התיכון של הארגון. בשנת 1990 הצטרף לשירות הביון הפדרלי של גרמניה בתחילה כאיש מחקר ומומחה למזה"ת ואחר כך הפך לאיש מבצעים. בשנת 1998 נשלח מטעם שירות הביון לשרת בכיסוי דיפלומטי של "נספח תרבות" בשגרירות גרמניה בדמשק, שם פעל לצד אשתו, גם היא סוכנת של המודיעין הגרמני. בעת שהותו בדמשק הכיר את ראשי ארגון חמאס וכן פעילי חזבאללה בולטים בלבנון, בהם השיח' חסן נסראללה. קשרים אלה סייעו לו שנים אחר כך, כאשר שימש כמתווך.

בנוסף לגרמנית וערבית שולט קונרד בשפות רבות, לרבות צרפתית ואנגלית, ולאורך שנות שירותו התגורר חליפות בסוריה, בביירות ובירושלים.

בין השנים 2015 עד 2019 עמד בראש מרכז המצב והמודיעין של האיחוד האירופי (European Union Intelligence and Situation Centre), גוף הביון של האיחוד האירופי.

### פעילותו כמתווך
במהלך שירותו נשלח פעמים רבות לשליחויות דיפלומטיות במזרח התיכון, והיה מעורב בכמה הסכמי שחרור חטופים ואסירים שבמהלכם עבד בתיאום עם בכירי המודיעין הישראלי. לאורך השנים נמנע קונרד מלהופיע בתקשורת, וניהל את מגעיו בחשאיות. זהותו נחשפה בשנת 2009 על ידי העיתון הגרמני "טאגסשפיגל".

קונרד ליווה את המגעים לעסקת התיווך בין ישראל לחזבאללה לשחרורו של אלחנן טננבוים, והחזרת גופותיהם של בני אברהם, עדי אביטן ועומר סואעד חללי הר דב, שנחתמה בינואר 2004. במסגרת העסקה הזאת שוחררו 450 מחבלים רובם פלסטינים ולבנונים, סמיר קונטאר הוצא ברגע האחרון מהרשימה. גם שחרורו של האזרח הישראלי-גרמני דניאל שרון מהכלא הלבנוני בספטמבר 2007 יצא לפועל, ככל הנראה, בזכות קשריו של קונרד.

בשנת 2008 קונרד תיווך בעסקת החילופים בין ישראל לארגון החזבאללה בה שוחרר הרוצח סמיר קונטאר, 4 אסירים נוספים ו-197 גופות של מחבלי חזבאללה בתמורה להשבת גופות החיילים אהוד גולדווסר ואלדד רגב שנחטפו בגבול לבנון בשנת 2006. הוא שימש כשליח מזכ"ל האו"ם בעסקת החזרת גופות חיילי צה"ל.

ב-29 ביוני 2008 הודיע קונרד לממשלת ישראל כי על פי חזבאללה, רון ארד נהרג במהלך ניסיון בריחה בשנת 1988.

בחודש אוגוסט 2008 הביא לשחרורם של שלושה מטפסי הרים גרמנים שנעצרו במזרח טורקיה על ידי הכורדים, לוחמי הקבוצה הבדלנית ה-PKK.

לפי בקשה אישית שהפנה בנימין נתניהו לאנגלה מרקל, קונרד היה מעורב, החל מן המגעים הראשונים, במאמצים להשגת הסכם לשחרור גלעד שליט, בין ישראל לחמאס, אליו הגיעו הצדדים באוקטובר 2011.

## קישורים חיצוניים

* רונן סולומון, איש הצללים:פרופיל של המתווך הגרמני, באתר נרג', 28 בדצמבר 2009
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מזרחנים גרמנים
קטגוריה:דיפלומטים גרמנים
קטגוריה:אנשי ארגוני ביון גרמנים
קטגוריה:עסקת שליט: אישים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1954
ארט קלוקי

[שמאל|ממוזער|250px|"גמבזיה", סרטון אנימציית הפלסטלינה הראשון בטכניקת ה[סטופ מושן, מאת ארט קלוקי]]

**ארתור "ארט" קלוקי** (באנגלית: **Arthur "Art" Clokey**; 12 באוקטובר 1921 - 8 בינואר 2010) היה חלוץ אנימציית הפלסטלינה באמצעות טכניקת סטופ מושן.

## ביוגרפיה
נולד בשם **ארתור צ'ארלס פרינגטון** בדטרויט, מישיגן. כשהיה בן 9 הוריו התגרשו, והוא נשאר עם אביו. לאחר מות אביו בתאונת דרכים, עבר לגור עם אמו, אך מכיוון שאביו החורג לא היה מעוניין בגידולו, עבר לבית יתומים. בגיל 12 אימץ אותו ג'וזף קלוקי, מלחין ומורה למוזיקה מקליפורניה, וארתור אימץ את שם משפחתו. קלוקי למד בפומונה קולג' בקליפורניה, שבו לימד אביו המאמץ, וב-1943 התגייס לצבא ארצות הברית ונלחם במלחמת העולם השנייה.

בתקופת הקולג' החל ליצור סרטי אנימציה בטכניקת סטופ מושן בעזרת יצורים מפלסטלינה, וב-1955 יצר את סרטו "גמבזיה". הסרטון היה הבסיס לסדרת הטלוויזיה שפרסמה את קלוקי, "המופע של גמבי". הסדרה הייתה בת 233 פרקים, ובה כיכבו גמבי, יצור ירוק, חברו פוקי, פוני כתום, שאותו דיבב קלוקי עצמו, ויצורים נוספים.

קלוקי נפטר בגיל 88 בביתו. בנו, ג'ו קלוקי, יוצר גם הוא סרטי אנימציה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מישיגן
קטגוריה:דטרויט: אישים
קטגוריה:אנימטורים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1921
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2010
אנטוורפ ג'יינטס

**פור אוף אנטוורפ ג'יינטס** (בצרפתית: **Port of Antwerp Giants**) היא קבוצת כדורסל בלגית מהעיר אנטוורפן, המתמודדת בליגת העל הבלגית.

## היסטוריה
המועדון נוסד בשנת 1910 תחת השם "ראסינג באסקט אנטוורפן".בשנת 1940 בעיר מכלן הוקם מועדון "ראסינג מכלן". בשנת 1995 סועם על אחוד הקבוצות והקמת "אנטוורפ ג'יינטס".

בעונת 1999/2000 הקבוצה לראשונה זכתה בליגת העל הבלגית בכדורסל. כמו כן היא זכתה 5 פעמים בגביע בלגיה בכדורסל.

בעונות 2020/2023 ו-2023/2024 הקבוצה הייתה סגנית אלופת בלגיה.

בעונת 2018/2019 בליגת האלופות בכדורסל הקובצה הגיעה למקום השלישי.

בשנים 2006-2008 אימן את הקבוצה הישראלי אריק שיבק, ובשנים 2005-2007 שיחק בקבוצה הכדורסלן הישראלי גור שלף.
 
אולם הבית של המועדון הוא ה**[[לוטו ארנה]]** המכיל 5,218 מקומות ישיבה.

### שחקני עבר בולטים
*  אוטיס היל
*  מילוש באביץ'
*  גור שלף
*   שון סטונרוק

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קבוצות כדורסל בלגיות
קטגוריה:אנטוורפן: ספורט
כשהכריש והדג נפגשו לראשונה

**כשהכריש והדג נפגשו לראשונה** הוא סיפור שכתב גלעד שליט בשנת 1997, ושפורסם בספר על ידי הוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר בשנת 2008.

חודשים לאחר חטיפתו של שליט, מצאה מורתו של גלעד שליט, שלימדה אותו בכיתה ה', סיפור שכתב כשלמד בכתתה, ושנשמר אצלה לאורך השנים. הסיפור, "כשהכריש והדג נפגשו לראשונה", נכתב בהשראת הספר "כשהנחש והעכבר נפגשו לראשונה" מאת שלי אלקיים, והוא מתאר ידידות, לכאורה בלתי אפשרית, בין כריש ודג. חשיפת הסיפור זכתה להד תקשורתי נרחב. לאור זאת, יזמה האמנית לי רִמון תערוכה, בה הוצגו איורים שהוכנו לפי הסיפור בידי מבחר אמנים חברי "אגודת המאיירים בישראל". התערוכה הוצגה לראשונה בשנת 2007 בגלריית "מרכז הקצה" בנהריה ובמסגרתה יצא לאור ספר ילדים הנושא את שם הסיפור, בו שולב סיפורו של שליט עם האיורים שהוצגו בתערוכה. כל ההכנסות ממכירת הספר הוקדשו לתמיכה במאבק הציבורי להשבתו של שליט. הספר נקרא על ידי אלפי ילדים ואף שולב כחלק מתוכנית הלימודים בבתי הספר. התערוכה הוצגה במקומות נוספים, בהם משכן הכנסת.

הספר אף עובד למחזה שהוצג לראשונה ב-2010 במסגרת פסטיבל חיפה להצגות ילדים. ההצגה זכתה בפרס ההצגה המצטיינת בפסטיבל זה.

על כריכת הספר מצוין שנכתב בהשראת הספר "כשהנחש והעכבר נפגשו לראשונה" מאת שלי אלקיים. במאי 2010 טענה אלקיים שמגיעים לה תמלוגים מספר זה.

## קישורים חיצוניים
* הספר, באתר הוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר
* 
*סרטון אנימציה של ערוץ היוטיוב שרוטונים

## הערות שוליים

קטגוריה:גלעד שליט
קטגוריה:ספרי ילדים ונוער בעברית
קטגוריה:ספרי הוצאת כנרת
קטגוריה:ספרי זמורה ביתן
קטגוריה:ספרי הוצאת דביר
קטגוריה:דגים בתרבות
קטגוריה:ספרים על בעלי חיים
קטגוריה:כרישאים בתרבות
דימס טיילור

**דימס טיילור** (באנגלית: **Deems Taylor**; 22 בדצמבר 1885 – 3 ביולי 1966) היה מלחין ומבקר מוזיקה אמריקאי.

## חייו
טיילור נולד בניו יורק. הוא החל ללמוד נגינה בפסנתר בשנת 1895. בשנת 1906 קיבל תואר ראשון באוניברסיטת ניו יורק. בשנת 1907 שמע ויקטור הרברט מוזיקה שכתב טיילור להצגת אוניברסיטה ועודד אותו להמשיך בלימודי מוזיקה. הוא למד קונטרפונקט והרמוניה בשנים 1908-11 ולאחר כמה משרות בהוצאה לאור ועיתונאות היה למבקר מוזיקה בעיתון "ניו יורק וורלד" בשנים 1921-25, לעורך "מיוזיקל אמריקה" בשנים 1927-29, ומבקר המוזיקה של "ניו יורק אמריקן" ב-1931-32. נוסף לכך היה מנהל ואחר כך נשיא של האיגוד האמריקאי של מלחינים ונגנים ופרשן מוזיקה בשידורי רדיו. ספריו מן בשנים 1937, 1940 ו-1949 מכילים גרסאות מורחבות של שיחות הרדיו שלו.

בשנת 1924 נבחר למכון הלאומי לאמנויות וספרות, ובשנת 1935 נבחר לאקדמיה האמריקאית לאמנויות וספרות.

דימס טיילור מופיע בפתיחת סרטו של וולט דיסני "פנטסיה" משנת 1940, כמנחה ומבאר פרקי המוזיקה בסרט, בניצוחו של לאופולד סטוקובסקי.

## יצירתו
המוזיקה של טיילור בנויה בכישרון, אך נעדרת ייחוד או תחושה של שכנוע פנימי עמוק. הוא הצטיין במיזוג השפעות אירופאיות ולא קל לעמוד על השתלשלותן ביצירתו ולהגדירה. בסגנונו האישי ניכרת קרבה ברורה לזה של המלחינים האמריקאים שהשתלמו בגרמניה בסביבות מפנה המאה, כמו צ'אדוויק, קונוורס או נווין. הוא דחה את השפעת האופנה האוונגארדית של מלחיני המאה ה-20 בכל המובנים פרט לתזמור וצוטט בדברי ההספד לאחר מותו כמי שאמר "זו תקופה - לא רק באמריקה אלא בכל העולם - של פדנטיות שאיבדה שליטה. התוצאה היא מוזיקה שמחייבת הסבר, ואפילו ההסברים אינם אומרים דבר לאיש פרט לבקיאים בתחום". גישתו זו זיכתה אותו במאזינים רבים ונלהבים, מצד אחד, אך גם תרמה לכך שהמוזיקה שלו נשכחה זמן קצר לאחר מכן. מתוך הוקרה לפעילותו, הן כמחבר ספרי מוזיקה והן כמנהל באיגוד המלחינים והמבצעים, ייסד האיגוד בשנת 1967 את פרסי ASCAP ע"ש דימס טיילור לספרים ומאמרים מצטיינים על מוזיקה ומוזיקאים. בשנת 1990 תרמה בתו, ג'ואן טיילור, את ארכיוניו לבית הספר למוזיקה של אוניברסיטת ייל.

## כתביו
* "על אנשים ומוזיקה" (ניו יורק, 1937)
* "המאזין המושווה" (ניו יורק, 1940, מהדורה מתוקנת 1972)
* עריכת "אוצר גילברט וסאליבן" (ניו יורק, 1941)
* "מוזיקה לאוזני" (ניו יורק, 1949)
* "כמה ערבים קסומים: סיפורם של רוג'רס והמרשטיין (1953)

## לקריאה נוספת

*EwenD
*GroveO (E.K. Kirk)
*J.F. Porte: ‘Deems Taylor, an American Hope’, Sackbut, ix (1929), 193
*‘Taylor, Deems’, CBY 1940
*J.T. Howard: Deems Taylor, Studies of Contemporary American Composers (New York, 1927, 2/1940)
*I. Kolodin: The Metropolitan Opera (New York, 1966), 334, 358
*‘The Yale Music Library has acquired the archives of Deems Taylor’, Notes, xlvii (1990–91), 46–7
*P. Dickinson: ‘Deems Taylor’, The Viking Opera Guide, ed. A. Holden, N. Kenyon and S. Walsh (London, 1993), 1082 only
*N. Slonimsky: Music since 1900 (New York, 5/1994)


## קישורים חיצוניים

* 
* 

* ''Algonquin Round Table online history''
* Deems Taylor at usopera.com</div>

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:מלחינים אמריקאים
קטגוריה:מבקרי מוזיקה אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:מלחינים מן המאה ה-20
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1885
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1966
הקצ לדמעות

"**הקצ לדמעות**" (באנגלית: No More Tears) הוא סרט וידאו ארט שנוצר על ידי האמנית הילה לולו לין בשנת 1994.

הסרט מציג צילום תקריב של האמנית, כשהיא מעבירה על גופה חלמון של ביצת תרנגולת. במהלך הסרט מועבר החלמון מכף ידה הימנית של לולו לין, אל פיה ומשם אל ידה השמאלית ובחזרה. הסרט הוצג לראשונה בתערוכה "מטא-סקס - זהות גוף ומיניות", שהתקיימה בשנת 1994 במשכן לאמנות על שם חיים אתר בעין חרוד.

הפרשנות הרווחת לעבודה הדגישה את הממד הארוטי שבה. חלמון הביצה מהווה סמל לחושניות, לנקביות ולפריון, והעברתו על גופה של האמנית הופך את הפעולה לפעולה של לוליינות אוטו-אירוטית ואינסופית של הגוף.

מאז היווצרה הוצגה העבודה כמה פעמים ביניהן בתערוכה "מרוץ שליחות" (2007) במוזיאון חיפה לאמנות, ב-"VideoZone" בשנת 2008 ובתצוגות נוספות.
## קישורים חיצוניים
*No More Tears באתר של הילה לולו לין (באנגלית)
*

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי וידאו ארט ישראלים
קטגוריה:יצירות משנת 1994
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1994
לובסטר תרמידור

**לובסטר תרמידור** (בצרפתית: **Homard Thermidor**) הוא תבשיל מהמטבח הצרפתי המורכב מתערובת קרמית של בשר לובסטר מבושל, חלמון וברנדי (כגון קוניאק), ממולאים בתוך קליפת הלובסטר; ניתן להגישם עם גבינה שקליפתה הושחמה בתנור, על פי רוב גרוייר. הרוטב חייב להכיל חרדל.

לובסטר תרמידור נוצר ב-1894 ב"מארי'ס" (Marie's), מסעדה צרפתית הסמוכה לתיאטרון קומדי פראנסז, לכבוד הצגת הבכורה של המחזה "תרמידור" פרי עטו של ויקטוריין סארדו. המחזה קיבל את שמו מהחודש האחד־עשר בלוח השנה המהפכני בצרפת, שבמהלכו התרחשה הפיכת תשעה בתרמידור, שהדיחה מהשלטון את מקסימיליאן רובספייר ושמה קץ לשלטון הטרור. היות שהכנת המנה כרוכה בהכנות ארוכות ויקרות, לובסטר תרמידור נחשב בדרך כלל למתכון המוכן באירועים מיוחדים. לובסטר תרמידור דומה ל"לובסטר ניוברג" (Lobster Newberg), שנוצר עשרים שנה קודם לכן בארצות הברית.

## קישורים חיצוניים

* האינדקס הקולינרי של לינדה, whatscookingamerica.net
* ג'יימס מרטין, מתכון להכנת לובסטר תרמידור, אתר ה־BBC

קטגוריה:המטבח הצרפתי
קטגוריה:מאכלי ים
פרשת המן

[שמאל|ממוזער|328x328 פיקסלים|ליקוט המן, ציור משנות ה-60 של [המאה ה-15.]]
**פָּרָשַׁת הַמָּן** היא פרשה ב (פרשת בשלח), שבה מסופר על ירידת המן לבני ישראל במהלך נדודיהם במדבר סיני. נהוג לקשר פרשה זו לנושא הפרנסה.

## תוכן הפרשה
על פי המתואר בתורה בחומש שמות בתחילת , בני ישראל פונים בתלונה אל משה ואהרן כי אין בידיהם אוכל, וכי הם מעדיפים מוות בעבדות מצרים, מאשר מוות מרעב במדבר סיני. בתגובה, אלוהים אומר למשה כי מעתה ירד לבני ישראל לחם בבוקר ובשר בערב, כאשר הלחם הוא המן.

בירידת המן התרחשו מספר ניסים:

* איסוף המן היה תמיד בשיעור עומר (עשירית האיפה, בין 1.5 ל-3 ק"ג) לנפש בימות השבוע,
* ביום שישי ירד עומר כפול, אף עבור השבת, בעוד שבשבת לא ירד כלל מן.
* בני ישראל נצטוו שלא לשמור מן מיום אחד למשנהו (למעט מיום שישי לשבת), ומן שהושאר מיום ליום נרקב.

## פרשת המן במסורת
יש הנוהגים לקרוא את פרשת המן מדי יום ביומו לאחר התפילה, ולכן היא נדפסה ברוב הסידורים לאחר תפילת שחרית. על פי מנהג זה נקראת הפרשה מ ועד פסוק לו' כולל (שזה סוף עליית שישי,ללא פתיחת הפרק המתארת את תלונות בני ישראל).

### שבת שירה

בשבת פרשת בשלח בה קוראים את פרשת המן, יש מנהג לפזר שאריות האוכל לציפורים, וזאת בשל מדרש המספר כי בשבת הראשונה לירידת ה"מן" אמר משה כי בשבת לא ירד מן, וביום שישי תרד כמות כפולה גם בשביל שבת. דתן ואבירם פיזרו מהמן של יום שישי בשבת, וזאת כדי להפריך את דברי משה, אך ציפורים אכלו את המן שפוזר, וכך עם ישראל ראה את מימוש נבואת משה. לכן מפזרים את האוכל בשבת זו, בה קוראים בתורה על ירידת המן.. בקהילות גאורגיה, נוהגים לאכול מאכל חיטה מיוחד שנקרא "קורקוטי", וזאת מפני "פרשת המן" המוזכרת בפרשה זו.

## פרשת המן בהגות
יש שאמרו בשמו של רבי מנחם מנדל מרימנוב כי קריאת פרשת המן בסדר שנים מקרא ואחד תרגום ביום שלישי באותו השבוע של פרשת בשלח, שבת שירה, היא סגולה לפרנסה.

מקובל כי רוב תורותיו של רבי מנחם מנדל מרימנוב עסקו בפרשת המן, עליה הרחיב את הדיבור הן בהבנת הפרשה עצמה ומשמעותה, והן בעניין האותיות המרכיבות את המילה 'מן'. בספר מנחם ציון שערך רבי יחזקאל פאנעט, נרשם בהקדמה ש"עשרים ושתים שנה דרוש דרש מידי שבת בשבתו על פרשת המן". התעסקות זו נבעה כפי הנראה מהאותיות מם ונון הנמצאות הן בשמו העברי (**מנ**חם), בשמו האידי (**מנ**דל) ובשם מקומו (רי**מנ**וב).

רב חסדא הביא ראיה מפרשת המן שעל אדם להשכים בערב שבת, לטרוח ולזמן הוצאת שבת. זמן לקיטת המן, הייתה בשעת בוקר מוקדמת כמו שנאמר . על סדר היום השישי נאמר בתורה כי , - כלומר: מיד לאחר שיביאו את המן בהשכמה, יכינו אותו לאכילה. ומכאן, שיש להשכים ביום השישי כדי להכין את צורכי שבת.

## קישורים חיצוניים

* יצחק ידידיה פרנקל, **פרשת המן** - עניינו, סגולתו, טעמו ומקור אמירתו, הופיע בתוך כתב-עת "עדות", ירושלים:
:
:
* נוסח פרשת המן באתר חידוש
* פרשת המן לקריאה עם מקורות והסברים על הסגולה באתר אשובה
* 
*מאמר בעניין אמירת פרשת המן ובירור הסילופים שנעשו בדורנו בעניין זה

## הערות שוליים

קטגוריה:מנהגים יהודיים
קטגוריה:פרשת בשלח
קטגוריה:נדודי בני ישראל במדבר
מועדון הכדורסל אוסטנדה

**מועדון הכדורסל טלאנט אוסטנדה** (בהולנדית: **Basket Club Oostende**) היא קבוצת כדורסל בלגית מהעיר אוסטנדה, המתמודדת בליגת העל הבלגית, הליגה הבלגית הולנדית בכדורסל ובליגת האלופות.

## היסטוריה
המועדון נוסד בשנת 1970 תחת השם **מועדון הכדורסל אוסטנדה**. לזכותו נזקפים 23 אליפויות ו-21 גביעים. במשך השנים הוחלף שם הקבוצה בעקבות הסכמי חסות.

הקבוצה משתתפת במסגרות האירופאיות מאז שנת 1985. בין היתר השתתפה ב: גביע קוראץ', גביע ספורטה, גביע יול"ב, יורוצ'לנג' סופרוליג והיורוליג.

בעונת 2010/11 הגיעה הקבוצה עד לפיינל פור של היורוצ'לנג' והפסידה בחצי הגמר לקבוצת קרקה נובו מסטו, אך ניצחה במשחק על המקום השלישי את ספרטק סנקט פטרבורג.

בעונת 2011/12 זכתה הקבוצה באליפות לאחר ניצחון 2-3 בסדרת הגמר מול קבוצת ספירו שרלרואה. בעונת 2012/13 זכתה הקבוצה בדאבל השישי בתולדותיה, לאחר ניצחון בגמר הפלייאוף 0-3 מול קבוצת בלפיוס מונס-אנו וניצחון בגמר הגביע מול קבוצת אוקפי אלסטר. בעונת 2013/14 זכתה הקבוצה בדאבל השביעי לאחר ניצחון בסדרת הגמר 2-3 מול קבוצת אוקפי אלסטר. בגמר הגביע ניצחה הקבוצה את אנטוורפ ג'יינטס 79-88.

אולם הבית של המועדון הוא ה**סלאוטר ארנה**, שהוקם בשנת 2006 ומכיל 5,000 מקומות ישיבה.

### שחקני עבר בולטים
*  תומאס ואן דן שפיגל
*  טיטוס אייבורי
*  ג'ון ג'רום
*  מרקוס פייזן

## תארים והישגים
***[[ליגת העל הבלגית בכדורסל|הליגה הבלגית]]**:
**אליפות (25): 1981, 1982, 1983, 1984, 1985, 1986, 1988, 1995, 2001, 2002, 2006, 2007, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022, 2023, 2024
***[[הגביע הבלגי בכדורסל|הגביע הבלגי]]**:
**זכייה (20): 1962, 1979, 1981, 1982, 1983, 1985, 1989, 1991, 1997, 1998, 2001, 2008, 2010, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2021
***[[הסופרקאפ בכדורסל|הסופרקאפ הבלגי]]**:
**זכייה (12):1981, 1982, 1988, 1989, 1998, 2000, 2006, 2014, 2015, 2017, 2018, 2021
***[[יורוצ'לנג']]**:
**חצי גמר: 2011
*'''BNXT'''
**אליפות (1): 2024
***סגנית (1) 2023

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קבוצות כדורסל בלגיות
קטגוריה:אוסטנדה: ספורט
המכון האיראני למחקרי תעופה וחלל

**המכון האיראני למחקרי תעופה וחלל** הוא גוף מחקר ופיתוח באיראן המבצע מחקרי יסוד בתחום האווירונאוטיקה והחלל, התומכים במיזמי חלל של איראן. בנוסף, מופקד גוף זה על תכנון רקטות מחקר מסוגים שונים, המשוגרות אל מרומי האטמוספירה. ברקטות אחדות שוגרו בעלי חיים מסוגים שונים. המכון פועל תחת פיקוחו של משרד המדע והטכנולוגיה של איראן.

המכון מקיים כנסים מדעיים באיראן העוסקים בתחום החלל ונציגיו משתתפים בפורומי חלל בינלאומיים שונים, ובהם הפדרציה הבינלאומית לאסטרונאוטיקה.

## פעילות שיגור של רקטות מחקר
סדרה של רקטות למטרות מחקר ופיתוחים טכנולוגיים מפוחת ומשוגרת על ידי המכון. הרקטות קרויות "קאבושגאר" ("חוקר" בפרסית) ועד כה דווח על פיתוח ארבע רקטות בסדרה זו:

*קאבושגאר 2 - ראשונה בסדרה - העבירה שידורים משולי החלל כולל תמונות של כדור הארץ.
*קאבושגאר 3 - שוגרה עם בעלי חיים שונים ובהם צב ומכרסם גדול.
*קאבושגאר 4 - שוגרה ובחנה את מכלול הניסויים לקאבושגאר 5.
*קאבושגאר 5 - נועדה לשאת קופיפים לגובה של מעל 100 ק"מ דיווחים על שיגור שנכשל החלו להופיע באתרי אינטרנט רבים ואמינים ב - 12 באוקטובר 2011. איראן לא פרסמה רשמית דבר השיגור.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:תוכנית החלל האיראנית
איראן
ויין בארלו

**ויין בארלו** (באנגלית: **Wayne D. Barlowe**; נולד ב-6 בינואר 1958) הוא צייר מדע בדיוני ופנטזיה אמריקאי. הוא ידוע בעיקר בשל ציוריו הריאליסטיים של יצורים או חייזרים סוריאליסטים. בארלו צייר עבור יותר מ-300 כריכות ספרים ושערי מגזינים, ואיורים עבור הוצאות לאור מפורסמות כמו מגזין לייף, Time ו-Newsweek. בנוסף, עבד כמעצב גרפי ומתכנן קונספט אמנותי עבור מספר סרטי מדע בדיוני ופנטזיה, וסדרות טלוויזיה. הוריו, סי ודורתיאה בארלו היו שניהם אמנים שהתמחו בהיסטוריה של הטבע.

## עבודות בקולנוע ובטלוויזיה
* תכנון ועיצוב עבור סרט הטלוויזיה של בבילון 5: "בבילון 5: החלל השלישי".
* תכנן יצורים ודמויות עבור גלקסי קווסט,, הלבוי, הלבוי 2: הצבא המוזהב, הארי פוטר והאסיר מאזקבאן, כשהעולם עמד מלכת ואווטאר.
* ציורי קדם הפקה עבור בלייד 2.
* יצר אמנות קונספט עבור הארי פוטר וגביע האש, ג'ון קרטר ממאדים וההוביט.
* ב-2004, ספרו Expedition נמכר לערוץ דיסקברי עבור פיתוח של הפקת טלוויזיה בת שעתיים, שנקראה "Alien Planet" ושודרה לראשונה ב-14 במאי 2005.

## ספריו




## קישורים חיצוניים
* 

* 
* 
* Wayne Barlowe - Surreal Art Collective
* Alien Planet at DiscoveryChannel.com

קטגוריה:ציירים אמריקאים
קטגוריה:ציירי פנטזיה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1958
אוקפי אלסטר

**אוקפי אלסטר** (בצרפתית: **Okapi Aalstar**) היא קבוצת כדורסל בלגית מהעיר אלסט במחוז פלנדריה, המתמודדת בליגת העל הבלגית. 

## היסטוריה
המועדון נוסד בשנת 1949 תחת השם "בלגקום אלסט". בשנת 2002 הקבוצה ירדה לליגה השנייה עקב ניהול כושל. בסיום עונת 2005/06 העפילה בחזרה לליגה הראשונה. 

בעונת 2010/11 הגיעה הקבוצה עד לגמר הפלייאוף והפסידה לקבוצת ספירו שרלרואה החזקה 3-0.

בעונת 2011/12 זכתה הקבוצה ב**[[גביע בלגיה בכדורסל|גביע הבלגי]]** לאחר ניצחון בגמר מול קבוצת אנטוורפ ג'יינטס 89-96. בעונת 2012/13 הפסידה בגמר הגביע לקבוצת טלאנט אוסטנדה. בעונת 2013/14 הפסידה בסדרת גמר הפלייאוף 3-2 לקבוצת טלאנט אוסטנדה, אך התנחמה בזכייה בסופרקאפ הבלגי בפעם השנייה ברציפות.

### במסגרת אירופאית
הקבוצה משתתפת במסגרות האירופאיות מאז שנת 1994. בין היתר השתתפה ב: גביע קוראץ', גביע ספורטה והיורוצ'לנג'.

הקבוצה ידועה באוהדים הקנאים שלה הנקראים "הלגיון הכחול", היוצרים אווירה ביתית באולם וגורמים לא פעם לדירבון השחקנים לניצחונות.
 
הקבוצה מארחת בהיכל **זאל פורום**, הנקרא גם **ג'נרלי פורום** עקב הסכם חסות, המכיל 2,800 מקומות ישיבה.

### שחקני עבר בולטים
*  בנג'מין ריימונד
*  תומאס ואן דן שפיגל
*  אדי סומרס
*  אריק גינגולד

## תארים והישגים
***[[ליגת העל הבלגית בכדורסל|הליגה הבלגית]]**:
**מקום שני: 2011, 2014
**חצי גמר: 2013
***[[גביע בלגיה בכדורסל|הגביע הבלגי]]**:
****זכייה (1):** 2012
**גמר: 2013
**חצי גמר: 2008, 2010
***סופרקאפ בלגי**:
** זכייה (2): 2012, 2013

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קבוצות כדורסל בלגיות
פכירינוזאורוס

**פּכירינוזאורוס** (שם מדעי: *Pachyrhinosaurus*) הוא סוג של דינוזאור ממשפחת הצרטופסיים שהתקיים בתקופת הקרטיקון. פירוש השם "לטאה בעלת אף עבה" ביוונית עתיקה.

## מאפיינים
פכירינוזאורוס היה דינוזאור הולך על ארבע. הוא מפורסם בעיקר בזכות הגולגולת שלו, שלא הייתה מצוידת בקרניים חדות אלא בבליטות גרמיות קהות. העטרה שלו, מעין "מניפה" גרמית, הייתה קצרה אך בעלת בליטות ושקעים ("חלונות" בעצמות העטרה), כללה זיזים חדים, ושימשה ככלי מרשים במפגני ראווה. הפכירינוזאורוס היה שייך לתת-משפחת הצנטרוזאורים של הצרטופסיים ואופיין בעטרה קצרה ובבליטה גדולה מעל האף. הוא היה מבין הגדולים שבתת-משפחה זו: אורכו היה כשמונה מטר, ומשקלו כארבעה טון.

ממוזער|שלד של מין חסר שם (העטרה שבורה)

הפכירינוזאורוס התגלה על ידי צ'ארלס מורטרם שטרנברג ב-1946 והוכרז כמין של דינוזאור ב-1950. מאובניו נתגלו באלברטה שבקנדה ובאלסקה שבארצות הברית. הוא חי בקרטיקון העליון, מ-73 מיליון שנה לפני זמננו ועד ל-69 מיליון שנה לפי זמננו.

## גלריה

File:Pachyrhinosaurus BW.jpg|שחזור של *P. lakustai *
File:Pachyrhinosaurus.jpg|גולגולת של *P. canadensis*


## בתרבות הפופולרית
*בסוף 2013 יצא הסרט ללכת בין דינוזאורים שגיבורו הוא פכירינוזאורוס צעיר. הוא נראה גם בסרט נדידת הדינוזאורים שמתאר את אותם היצורים.
*בעולם היורה: נפילת הממלכה נטען שייראה בסרט לראשונה פכירינוזאורוס, אך מאוחר יותר שינו את הדינוזאור לקרוב משפחתו - הסינוצרטופס. למרות שלא נראה שמו מוזכר על לוח הדינוזאורים שנמכרים במכירה הפומבית. הוא מופיע בסדרה עולם היורה: תאוריית הכאוס וגם במשחקי מחשב של הסדרה כמו עולם היורה: המשחק.
*הוא מופיע גם בסדרות הדינוזאורים!, פלאווורלד ומועדון הקרב הג'ורסי.
*בסדרה כוכב פרהיסטורי מופיעים פכירינוזאורוסים החיים בקטבים ונאלצים להישמר מנאנוקזאורוסים טורפים.
*בנוסף הוא מופיע במשחק ללכת עם דינוזאורים.

## קישורים חיצוניים

* 

* איור של פכיריינוזאורוס מאת סקוט הארטמן
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1950
קטגוריה:צנטרוזאורים
קטגוריה:קנדה: פלאונטולוגיה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי צ'ארלס מורטרם שטרנברג
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1950
פנטצרטופס

**פנטצרטופס** (שם מדעי: *Pentaceratops*) הוא סוג של דינוזאור ממשפחת הצרטופסיים. פירוש השם ביוונית עתיקה הוא "פרצוף בעל 5 קרניים".

## מאפיינים
הפנטרצטופס חי בקרטיקון העליון, בשנים 75-73 מיליון שנים לפני זמננו, באמריקה הצפונית. את המאובן גילה צ'ארלס הזליוס שטרנברג בתצורת קירטלנד שבאגן סן חואן בניו מקסיקו ותואר וסווג על ידי הנרי פיירפילד אוסבורן.

הפנטצרטופס הלך על 4 רגליים. אורכו הממוצע היה כ-6 מטר והוא שקל כ-5 טון. ייתכן שפרטים גדולים במיוחד הגיעו גם לאורך של 8 מטר ומשקל של 5.5 טון. לפנטצרטופס הייתה אחת מהגולגולות הגדולות ביותר אי-פעם בקרב בעלי החיים היבשתיים, בעיקר הודות לעטרה ארוכה ביותר. מקור השם "פנטצרטופס" הוא 5 קרניים שהיו לו, אך בפועל רק 3 מהן היו קרניים אמיתיות, שתי ה"קרניים" הנוספות היו למעשה בליטות מחודדות וארוכות בעצמות ה-epijugal שלו (אזור הלחיים). העטרה הייתה ארוכה במיוחד וכללה בליטות משולשיות וזיזים בצידיה. היא הייתה קלה יחסית הודות ל"חלונות" גדולים מאוד בעצמות העטרה.

הפנטצרטופס הוא נציג מובהק של תת-משפחת הכסמוזאורים של הצרטופסיים המתאפיינת בעטרה ארוכה וקרני גבה מפותחות.

הפנטצרטופס היה צמחוני שניזון כנראה משרכים וצמחייה נמוכה אחרת.

## בתרבות
דינוזאור זה הופיע במשחקי המחשב פארק היורה 3: בניית פארק, Jurassic World Evolution וJurassic World Evolution 2.

## גלריה

File:New Mexico Pentaceratops.jpg|גולגולת של פנטצרטופס
File:Pentaceratops sternbergii.jpg|שחזור השלד
File:Titanoceratops dinosaur.png|שחזור אפשרי של פנטצרטופס כפי שהיה נראה בעודו חי


## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:כסמוזאורים
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי הנרי פיירפילד אוסבורן
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1923
דרור פולק

**דרור פולק** (6 באוקטובר 1959 – 1 באפריל 2024) היה טניסאי שולחן, שבע פעמים אלוף ישראל. השתתף בחמש אליפויות עולם (סרייבו 1973, ברמינגהאם 1977, נובי סאד 1981, טוקיו 1983 וגטבורג 1985) כשחקן בנבחרת ישראל.

## ביוגרפיה
דרור פולק גדל בקריית מלאכי ולמד לשחק טניס שולחן בהדרכת אביו, בני (2006-1933), שהיה שחקן מצטיין וחבר נבחרת ישראל. בהיותו בן 10 זכה בטורניר עיר הנוער בתל אביב לגיל 15.

## קריירה בספורט
### ילדות ונעורים
בשנת 1970, בהיותו בן 11, היה פולק אלוף ישראל לנוער עד גיל 16 וזומן לנבחרת הלאומית לבוגרים, תחילה כיריב אימון לשחקנים האחרים, ואחר כך כשחקן מן המניין. קבוצתו, הפועל תימורים, עלתה בזכותו לליגה הארצית. באותה שנה הוא זכה באליפות הפועל לגילאי 18. בשנת 1971 היה אלוף ישראל לילדים. בשנת 1973, בהיותו בגיל 13, פולק שיחק במדי נבחרת ישראל באליפות העולם בטניס שולחן שנערכה בסרייבו שבבוסניה והרצגובינה, אז ביוגוסלביה. בגיל 15 פולק זכה באליפות ארצות הברית הפתוחה לנוער ושנה אחר כך נסע ללמוד ולשחק טניס שולחן בשוודיה, שהייתה באותן שנים מעצמה בענף זה.

### בגרות
בשנת 1975 הוא זכה לראשונה באליפות ישראל לבוגרים בטניס שולחן.

באליפות העולם בטניס שולחן שנערכה בטוקיו הצליח פולק להתברג בין 64 הראשונים.

באליפות העולם בטניס שולחן שנערכה בגטבורג, שוודיה, בשנת 1985, סיים פולק במקום ה-35 ביחידים. באותה אליפות הוא הגיע להישג השיא שלו בזוגות, בניצחון, יחד עם איריס שטיין, על זוג קוריאני, לי סו יה וקים קי טק, שהיו מדורגים במקום השלישי בעולם כזוג, וכל אחד מהם במקום ה-3–5 ביחידים ויחידות, דבר שהוביל אותם עד לשמינית הגמר.
כתוצאה מהישג זה, בין היתר, נבחרת ישראל בגברים דורגה באותה אליפות במקום ה-22 מתוך 66 מדינות.

## קריירה בפיננסים
עבד בחברת איסתא ואמריקן אקספרס GBT והיה מנהל מחלקת הגביה של שתי החברות מעל 20 שנה.

## תפקיד ציבורי
* פולק שימש כסגן יו"ר הוועדה המקצועית של איגוד טניס השולחן בישראל.

## תארים והישגים
* בהיותו בן 16 זכה במלגת ספורטאי מצטיין להתאמן שנה בשוודיה.
* פולק זכה שבע פעמים בתואר אלוף ישראל בטניס שולחן (1975, 1976, 1978, 1979, 1980, 1984 ו-1989) בפעמים נוספות הגיע לגמר וסיים שני.
* פולק זכה שש פעמים באליפות הנוער של ישראל בטניס שולחן.
* פולק השתייך לנבחרת ישראל 24 שנים, עד שפרש בשנת 1995.

## חיים אישיים
היה אב ל-3 ילדים. נפטר מדום לב ב-1 באפריל 2024.

## לקריאה נוספת
* לארי הודג'ס, **טניס שולחן, צעדים להצלחה**, תרגום: עדי גרוס, רמת גן: פוקוס מחשבים, 2000
* צבי רז רטהויז, **טניס שולחן**, נתניה: מכון וינגייט לחנוך גופני ולספורט, 1978

## קישורים חיצוניים
* דרור פולק, באתר איגוד טניס שולחן בישראל

## הערות שוליים

קטגוריה:אלופי ישראל בטניס שולחן
קטגוריה:אלופי המכביה: טניס שולחן
קטגוריה:קריית מלאכי: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1959
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2024
לפני הסער

"**לפני הסער** או "**רועה העיזים**" (1926) הוא ציור שמן מאת הצייר הישראלי נחום גוטמן.

הציור מציג את דמותו של רועה ערבי הצועד עם עדרו. הרועה מתואר לובש בגדים בסגנון מזרחי הכוללים חולצה לבנה עם וסט, שרוול כחול ואבנט אדום. הוא אוחז בידו האחת מקל רועים ובידו השנייה כד. דמותו תופשת את כל המישור הקדמי של הציור ומאחוריו מתואר העדר. סגנון הציור הוא אקספרסיבי ומעט נאיבי. נאביות זו מתבטאת, למשל, בתיאור הרועה. ראשו של הרועה, לדוגמה, מצויר בפרופיל ואילו גופו מתואר בפרופיל חלקי ("פרופיל 3/4"). גם אופן הנחת הצבע מעידה על ניסיון לתיאור חושני, המעניק לדיוק אנטומי חשיבות משנית. רקע הציור מציג נוף שומם ובו כמה בתים בסגנון ערבי הבנויים לאורך חוף הים. מבעד לשמיים הכהים מגיחה שמש.

על פי יגאל צלמונה ציור זה והציור "נושאת האלומות" (1926) מהווים מעין שני חלקים של דיפטיך, בהציגם "דימוי כפול של גבריות ונשיות" מזרחית אקזוטית. החל משנת 2010 מוצגים שני הציורים בתצוגת הקבע של האמנות הישראלית במוזיאון ישראל.

## קישורים חיצוניים
*לפני הסער באתר מוזיאון ישראל
## הערות שוליים

קטגוריה:נחום גוטמן: ציורים
קטגוריה:ציורים
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציור ישראלי
קטגוריה:מוזיאון ישראל: ציורים
קטגוריה:ציורים משנות ה-1920
קטגוריה:בעלי חיים באמנות
אווצרטופס

ממוזער|250px|שחזור
**אווצרטופס** (שם מדעי: *Avaceratops*) הוא סוג של דינוזאור ממשפחת הצרטופסיים (סדרת בעלי אגן דמוי עוף) שהתקיים בתקופת הקרטיקון. פירוש השם "פנים בעלי קרניים של אווה" ביוונית עתיקה.

אווצרטופס היה דינוזאור צמחוני הולך על ארבע. הוא היה דינוזאור צרטופסי קטן יחסית והתאפיין הן בקרני גבה והן בקרן אף לא זניחות, אך גם לא גדולות במיוחד. העטרה הייתה קצרה אך מוצקה, ללא "חלונות" בעצם. בכך הוא דומה לטריצרטופס, שגם לו הייתה עטרה מוצקה ללא "חלונות". לכן משערים שהאווצרטופס היה אב קדמון של האאוטריצרטופס או הטריצרטופס.

האווצרטופס משויך למשפחת הצרטופסיים. נהוג היה לשייך אותו לתת-משפחת הצנטרוזאורים של הצרטופסיים, אך ב-1999 העלה הפלאונטולוג ומגלה הסוג פיטר דודסון את הסברה שהוא כנראה נמצא איפשהו בין שתי התת-משפחות.

האווצרטופס התגלה על ידי אדי קול ב-1981 בתצורת נהר ג'ודית שבמונטנה, ארצות הברית, והוכרז כמין של דינוזאור ב-1986 על ידי פיטר דודסון. הוא נקרא על שם אווה (Ava), אשתו של קול, והמין lammersi על שם המשפחה בה נמצא ההולוטייפ של האווצרטופס.

## לקריאה נוספת

*
*
* 
* http://www.vertpaleo.org/jvp/19-692-711.html (online abstract of the preceding)
* http://www.dinosaurvalley.com/Visiting_Drumheller/Kids_Zone/Groups_of_Dinosaurs/index.php 
* The Humongous Book of Dinosaurs, published by Stewart Tabori & Chang


## קישורים חיצוניים

* 
* איור שלד של אווצרטופס מאת סקוט הארטמן

## הערות שוליים

קטגוריה:צנטרוזאורים
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1986
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פיטר דודסון