open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
עונת 1999 ב-WNBA

**עונת 1999** הייתה העונה השלישית של ליגת ה-WNBA. הליגה כללה 12 קבוצות (לעומת עשר בעונה הקודמת) והסתיימה בזכייתה השלישית ברציפות של יוסטון קומטס, שניצחה בסדרת הגמר את ניו יורק ליברטי בתוצאה 2:1.

תואר השחקנית המצטיינת של העונה הסדירה (MVP) הוענק ליולנדה גריפית' (וושינגטון מיסטיקס).

העונה כללה 201 משחקים (כולל 11 משחקי פלייאוף), שבהם נכחו 1,959,733 צופים. 

משחקי הליגה שודרו ברשתות ESPN, NBC ו-Lifetime.

## דראפט 1999
זה היה הדראפט השני של הליגה. בעקבות הרחבת הליגה תחילה נערך "דראפט ההרחבה". בדצמבר 1998 הפסיקה לתקיים ליגת ABL. 90 שחקניות הליגה נכנסו לדראפט. הדראפט הראשי התקיים ב-4 במאי. הקבוצות קיבלו זכות בחירה בהתאם לסדר הפוך של דירוגן הסופי בעונה הקודמת, אך בעקבות הסכמים בין הקבוצות סדר הבחירה השתנה. בדראפט הראשי נבחרו 50 שחקניות מהן 28 מארצות הברית, 3 מבולגריה, 2 מאוסטרליה ושחקנית אחת מפולין, פורטוגל, קרואטיה, רוסיה, סלובקיה, שוודיה וספרד.

להלן חמש הבחירות הראשונות: 

## העונה הסדירה
העונה כללה 32 משחקים לכל קבוצה.

## פלייאוף
כל מפגש החל משלב חצי הגמר כלל עד 3 משחקים.

### סדרת הגמר

## שחקניות מצטיינות
*  MVP של העונה הסדירה ב-WNBA - יולנדה גריפית' (סקרמנטו מונארכס)
* MVP של סדרת הגמר ב-WNBA - סינתיה קופר (יוסטון קומטס) (3)
* שחקנית ההגנה של העונה ב-WNBA - יולנדה גריפית' (סקרמנטו מונארכס)
* קלעיות מצטיינות 
** זריקות שדה - מוריאל פייג (וושינגטון מיסטיקס)
** זריקות עונשין - אווה הוראקובה (קליבלנד רוקרס)
* התנהגות ספורטיבית - דון סטיילי (שארלוט סטינג)
* רוקי השנה ב-WNBA - צ'אמיק הולדסקלו (וושינגטון מיסטיקס)

### קבוצת העונה
חמישיית העונה הראשונה
* נטלי ויליאמס , (יוטה סטארז)
* שריל סוופס  (יוסטון קומטס)
* יולנדה גריפית'  (סקרמנטו מונארכס)
* טישה פנישיירו  (סקרמנטו מונארכס)
* סינתיה קופר  (יוסטון קומטס)

חמישיית העונה השנייה
* צ'אמיק הולדסקלו , (וושינגטון מיסטיקס)
* טינה תומפסון  (יוסטון קומטס)
* ליסה לסלי  (לוס אנג'לס ספארקס)
* טרסה וד'רספון  (ניו יורק ליברטי)
* שנון ג'ונסון  (אורלנדו מיראקל)

## משחק האולסטאר
ב-14 ביולי נערך משחק האולסטאר הראשון של הליגה. המשחק נערך במדיסון סקוור גארדן, ניו יורק. סגל נבחרות מזרח ומערב נקבע על ידי הצבעת אוהדים ומאמנים.

המשחק הסתיים בניצחון של נבחרת בית מערב עם תוצאה 79-61. תואר השחקנית המצטיינת של המשחק (MVP) הוענק לסינתיה קופר (יוסטון קומטס).

## קישורים חיצוניים
* נתוני העונה
* סיכום עונה

קטגוריה:עונות WNBA
קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-1999
קטגוריה:1999 בארצות הברית
אמל אלסאנע אלחג'וג'

**אמל אלסאנע אלחג'וג**' (נולדה ב-1972) היא פעילה חברתית בדואית-ישראלית, מייסדת ארגון אג'יק.

## ביוגרפיה
אלסאנע אלחג'וג' נולדה בכפר בדואי בלתי מוכר באזור תל ערד (כיום מועצה מקומית לקייה), החמישית מבין 13 ילדים. בנעוריה עבדה כרועת צאן והייתה פעילה פוליטית שהשתתפה במחאות נגד מדיניות הממשלה כלפי הבדואים בנגב. היא אף שהתה במעצר לילה אחד בעקבות הפגנה, בגיל 19 הקימה ארגון לתמיכה בנשים בדואיות בלקייה והייתה חברת בתנועת סדאקה רעות. ב-1996 סיימה תואר ראשון בעבודה סוציאלית באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, בתקופת לימודיה עמדה בראש תא הסטודנטים הערביים במוסד. ב-1999 סיימה תואר שני בעבודה סוציאלית מאוניברסיטת מקגיל בקנדה.

ב-2001 הקימה יחד עם ויויאן סילבר את אג'יק כארגון קהילתי ערבי-יהודי לשינוי חברתי בתוך מכון הנגב. היא עמדה בראש הארגון עד 2012 ולאחר מכן עמדה בראש השלוחה הצפון-אמריקאית שלו עד 2017. בשנים 2015 עד 2020 עמדה בראש ארגון ICAN ("התכנית למזרח התיכון בחברה אזרחית ובניית שלום של מקגיל") באוניברסיטת מקגיל. ב-2017 השלימה תואר שלישי באוניברסיטת מקגיל ובשנים 2019–2020 עשתה פוסט-דוקטורט באוניברסיטת הרווארד.

היא מתגוררת בקנדה ומשמשת מרצה באוניברסיטת מקגיל ועומדת בראש ארגון PLEDJ למען צדק חברתי אותה ייסדה ב-2020. היא מרצה אורחת בבית הספר לעבודה סוציאלית באוניברסיטה העברית בירושלים. שימשה חברת הנהלה של הקרן החדשה לישראל.

ב-2011 זכה בפרס ויקטור ג' גולדברג 2012 לקידום שלום ושותפות במזרח התיכון, ב-2012 זכתה בפרס בובליק מטעם האוניברסיטה העברית בירושלים. הייתה חברה ברשות לפיתוח כלכלי של מגזר המיעוטים. מחברת האוטוביוגרפיה "Hope is a Woman’s Name" שיצא לאור ב-2022.

אלסאנע אלחג'וג' נשואה ואם לשניים. אחיה הצעיר הוא יזם ההייטק אברהים סאנע.
## קישורים חיצוניים
*
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בדואים ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס בובליק
קטגוריה:סגל הקרן החדשה לישראל
קטגוריה:פעילים חברתיים ישראלים
קטגוריה:לקייה: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת מקגיל
קטגוריה:עובדות סוציאליות ישראליות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1972
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1972
ארווין קליין

**ארווין קליין** (באנגלית: **Erwin Klein**; 6 ביוני 1938 - 30 בספטמבר 1992) היה שחקן טניס שולחן יהודי-אמריקאי. אלוף עולם בזוגות מעורבים ביחד עם לאה נויברגר (טוקיו 1956) ו-4 פעמים אלוף ארצות הברית (1956, 1961, 1964 ו-1965). ייצג את ארצות הברית ב-4 אליפויות עולם.

## ביוגרפיה
קליין גדל בלוס אנג'לס בן למשפחה יהודית, אימו ממוצא הונגרי גרמני ואביו יליד ארצות הברית. הוא למד ב-UCLA ואוניברסיטת קליפורניה בברקלי.

### 1955
באליפות ארצות הברית הפתוחה שנערכה בשנת 1955 הוא זכה בתואר בטורניר זוגות גברים ביחד ריצ'רד ברגמן.

### 1956
#### אלוף עולם בזוגות מעורבים
באליפות העולם שנערכה בטוקיו בשנת 1956 הוא זכה במדליית זהב בטורניר זוגות מעורבים ביחד עם לאה נויברגר היהודייה לאחר ניצחון במשחק הגמר ב-5 מערכות על איוון אנדריאדיס, יהודי מצ'כוסלובקיה ואן היידון ג'ונס מאנגליה. נוסף לכך, היא סיים בטורניר ליחידים בשלב שמינית הגמר שבו הפסדי לאקיו נוהירה מיפן שזכה במדליית ארד, ובטורניר לזוגות גברים ביחד עם ברני בוקיאט היהודי, הם הפסידו בשלב שמינית הגמר לזוג מהונג קונג.

לאחר מכן, הפסיק את אימוניו בטניס שולחן כדי להמשיך את לימודיו עד שנת 1961.

### 1963
באליפות העולם שנערכה בפראג, צ'כוסלובקיה בשנת 1963 הוא סיים במקום חמישי בטורניר הקבוצתי. נוסף לכך, בטורניר לזוגות גברים הוא הגיע לשלב שמינית הגמר ביחד עם דיק מיילב שבו הפסידו לצ'אנג שי-לין וואנג ז'יליאנג מהרפובליקה העממית של סין שזכו בזהב.

## מותו
בשנת 1992 נורה קליין למוות על ידי שותף עסקי בלוס אנג'לס שהתאבד לאחר מכן.

## הנצחה
בשנת 1981 הוכנס להיכל התהילה של ארצות הברית בטניס שולחן.

## קישורים חיצוניים
* ארווין קליין, באתר *Table Tennis Guide* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קליפורניה
קטגוריה:לוס אנג'לס: אישים
קטגוריה:ספורטאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:שחקני טניס שולחן אמריקאים
קטגוריה:שחקני טניס שולחן יהודים
קטגוריה:לוס אנג'לס: ספורטאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1939
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1992
טכנופוליס "מוסקבה"

שמאל|ממוזער|250px|אזור כלכלי מיוחד "טכנופוליס מוסקבה"
**טכנופוליס "מוסקבה"** (ברוסית: **Технополис «Москва»**) הוא אזור כלכלי מיוחד שנוצר בשנת 2005 בתחילה בשטח המחוז המנהלי זלנוגרד של העיר מוסקבה, באתר הכפר ההרוס אלאבושבו וחלק משטחה של האוניברסיטה הלאומית למחקר טכנולוגי אלקטרוני "MIET" .

טכנופוליס "מוסקבה" מורכב משישה אתרים בשטח כולל של מעל 275 דונם:
* 1. אתר "אלאבושבו" משתרע על פני 157.9 דונם.
* 2. אתר "MIET" משתרע על פני 4.47 דונם.
* 3. אתר "NIIME" ו"מיקרון"  (מאז ספטמבר 2015) משתרע על פני 13.33 דונם.
* 4. אתר "Angstrem"  (מאז אפריל 2017) משתרע על פני 15.15 דונם.
* 5. טכנופוליס "מוסקבה"  במחוז המנהלי הדרום-מזרחי (מאז אפריל 2017) משתרע על פני 32.44 דונם.
* 6. אתר "רודנבו" משתרע על פני 37.1 דונם.

נכון לעכשיו, פועלות כאן יותר מ-200 חברות היי-טק, 91 מהן בעלות מעמד של תושבות אזור סוציו-אקונומי. עד תחילת 2022, מספר העובדים הכולל באזור הכלכלי המיוחד של הבירה עלה על 11,000 איש, מתוכם כמעט 8,500 מומחים מחברות תושבות.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מוסקבה: כלכלה
קטגוריה:מוסקבה
קטגוריה:אזורים כלכליים מיוחדים של רוסיה
פורום המדינות המייצאות גז

**פורום המדינות המייצאות גז** (באנגלית: **Gas Exporting Countries Forum**; בקיצור: **GECF**) הוא ארגון בין-לאומי המונה כיום 20 מדינות, הנמנות עם יצרניות הגז הטבעי המובילות בעולם, ביניהן אלג'יריה, בוליביה, מצרים, גינאה המשוונית, איראן, לוב, קטר, רוסיה, טרינידד וטובגו, איחוד האמירויות הערביות, ונצואלה ועוד. כלל המדינות בארגון אחראיות על מעל ל-71% מהגז הטבעי ו-51% מהגז הטבעי הנוזלי (LNG) המיוצא בעולם. מטה הארגון שוכן בדוחה, בירת קטר.

## היסטוריה
### הקמה וייסוד
הרעיון להקים פורום נדון לראשונה במפגש בטהראן בשנת 2001. הארגון הוקם באופן רשמי רק לאחר שזכה לתמיכת נשיא רוסיה ולדימיר פוטין, במהלך ביקורו בקטר (אחת מיצרניות הגז הגדולות). ההקמה נעשתה על בסיס הסכמה עם האמיר חמד בן ח'ליפה אאל ת'אני על תיאום פעילויות במגזר הגז.

עד 2007, הארגון עסק בעיקר בייעוץ בתחום מסחר הגז אך לא היה בעל הנהגה מסודרת. במפגש השרים ה-6 בדוחה הוחלט על הקמת קבוצה בראשות משרד התעשייה והאנרגיה של רוסיה. זה היה במטרה להפוך את הפורום לארגון בינלאומי ועצמאי. באותה העת, הארגון נתפס כמתחרה לאופ"ק, ארגון בין-לאומי נוסף העוסק בייצוא של נפט. ההסכם הרשמי להקמת הארגון נחתם ב-23 בדצמבר 2008, במפגש השרים ה-7 במוסקבה.

בשנת 2019, אנגולה ומלזיה הצטרפו לארגון, וב-2020 הפכו לחברות רשמיות. כמו כן, מדינות כמו מוזמביק, טנזניה, סנגל, מאוריטניה, טורקמניסטן ואוזבקיסטן משתתפות כמועמדות עתידיות בארגון.

## מבנה ארגוני
המבנה הארגוני של הפורום נקבע בפגישה במטה הארגון שבדוחה בשנת 2009 בידי יושב ראש הארגון עבדאללה בן חמד אל עטיה  וסגנו שכיב חליל .

### מזכירים כלליים

### פגישות ארגוניות
פגישות של אנשי הפורום נעשות פעם בשנה מאז 2001.

### פגישות ממשלתיות
פגישות ממלשתיות המערבות ראשי מדינות בנושא ייצוא גז התקיימו בשבע פעמים שונות.

## ראו גם
* אופ"ק

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ארגונים בין-לאומיים אזוריים
קטגוריה:נפט בפוליטיקה
קטגוריה:גז טבעי
פקטור פאנו

בסטטיסטיקה, **פקטור פאנו**, בדומה למקדם השונות, הוא מדד לפיזור של תהליך ספירה. במקור הוא שימש למדידת רעש פאנו בגלאי יונים. הפקטור נקרא על שם הוגו פאנו , פיזיקאי איטלקי-אמריקאי.

גורם פאנו בזמן t מוגדר באופן הבא:

: F(t)=\frac{\sigma_t^2}{\mu_t},

כאשר, \sigma_t הוא סטיית התקן ו- \mu_t הוא הממוצע בזמן t. ניתן לראות בפקטור פאנו מעין יחס רעש-אות; זהו מדד לאמינות שבה ניתן לאמוד את המשתנה האקראי של זמן ההמתנה לאחר מספר אירועים אקראיים.

עבור תהליך ספירה פואסון, השונות שווה לממוצע, כך שפקטור פאנו שווה ל- F=1.

## הגדרה
עבור תהליך ספירה N_t, פקטור פאנו בזמן t>0 מוגדר כ,

: F(t)=\frac{\operatorname{Var}(N_t)}{\operatorname{E}[N_t]}.

לעיתים, הפקטור מוגדר כגבול בזמנים גדולים,

: F=\lim_{t\to\infty}F(t).

עבור תהליך ספירה שנספק ומותחל מחדש במשתנה אקראי S, מוגדר כך,

: F = \lim_{t\to\infty} F(t) = \lim_{t\to\infty} \frac{\operatorname{Var}(N_t)}{\operatorname{E}[N_t]} = \frac{\operatorname{Var}(S)}{\operatorname{E}[S]^2}. 

## ראו גם
** Fano noise
** Index of dispersion – equivalent to the Fano factor for an infinite time window.

## מקורות



## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סטטיסטיקה
רימה (סוריה)

**רימה** (בערבית: **ريمة**) הוא כפר בדרום מערב סוריה בנפת קטנא שבמחוז ריף דמשק. על פי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה של סוריה (CBS), אוכלוסיית רימה מנתה 1,132 תושבים במפקד האוכלוסין של 2004. תושביה הם בעיקר דרוזים.

## היסטוריה
נוכחותם של דרוזים סביב הר החרמון מתועדת מאז ייסוד הדת הדרוזית בתחילת המאה ה-11. בכפר יש חורבות של ארמון ישן.

## דמוגרפיה
בשנת 1838, ציין עלי סמית שאוכלוסיית רימה הורכבה מדרוזים ונוצרים יוונים מאנטיוכיה. 

## ראו גם
* דרוזים בסוריה

## הערות שוליים

קטגוריה:סוריה: יישובים
ערנה

**ערנה** (בערבית: **عرنة**) הוא כפר בדרום מערב סוריה, בנפת קטנא שבמחוז ריף דמשק. על פי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה של סוריה (CBS), אוכלוסיית ערנה מנתה 3,146 תושבים במפקד האוכלוסין של 2004. תושביה הם בעיקר דרוזים ונוצרים.

## היסטוריה
בשנת 1838, ציין עלי סמית שאוכלוסיית ערנה מורכבת מדרוזים ונוצרים יוונים מאנטיוכיה.

## מבני דת
* ג'ורג' הקדוש מהכנסייה היוונית-אורתודוקסית

## ראו גם
* דרוזים בסוריה

## הערות שוליים

קטגוריה:סוריה: יישובים
ברני בוקיאט

**ברנרד "ברני" בוקיאט** (באנגלית: **Bernard "Bernie" Bukiet**; ינואר 1919–1995) היה שחקן טניס שולחן יהודי-אמריקאי. 3 פעמים אלוף ארצות הברית (1957, 1963 ו-1966). ייצג את ארצות הברית ב-8 אליפויות עולם.

## ביוגרפיה
בוקיאט נולד בסוסנוביץ, בדרום פולין. אביו נפטר בהיותו בן ארבעה שבועות ואימו גידלה אותו לבדה ביחד עם אחיו ואחותו. בהיותו בן 15 החל לשחק טניס שולחן.

### 1938
#### סגן אלוף פולין
באליפות פולין שנערכה בצ'נסטוחובה בשנת 1938 הוא זכה במדליית כסף ביחידים אחרי סמואל שיף היהודי ולפני קליין.

### מלחמת העולם השנייה
במהלך מלחמת העולם השנייה, הוא בחר לברוח מהגרמנים לגבול הרוסי. הוא מצליח להגיע ליישוב שהכיר ממשחקי טניס השולחן ושם פגש בעל מכולת שנתן לו מחסה כשישה חודשים. לאחר מכן, נכלא במחנה ריכוז רוסי. במשך 29 חודשים הוא עבד בכריתת אלפי עצים. הוא מחליט להתגייס לזרוע הרוסית של צבא פולין. לאחר 12 שבועות של אימונים הוא יוצא לקרב בסמולנסק ומיד נפגע מכדור באגודל ומשם נשלח לבית חולים. לארח שהחלים נשלח להיות מפקד ביחידה אחרת. שם אימן את החיילים. עם היחידה שלו הגיע למזרח ברלין ב-1945 ועם סיום המלחמה היה חופשי לשוב לביתו. במהלך המלחמה אמא שלו חלתה ומתה אחיו נהרג ואחותו ובנה נספו ב.

### אחרי המלחמה
הוא נוסע למינכן ושם חזר לשחק והחל לאמן טניס שולחן. בין השנים 1947–1951 נחשב לשחקן הטוב ביותר בגרמניה, או חשב שהוא כזה, אבל בהיותו אזרח גרמני הוא לא יכול היה להשתתף באף אחת מאליפויות המדינה.

### 1948
בשנת 1948, הוא הפסיד משחק בברלין להיינץ ראאק .

### 1949
באליפות בוואריה שנערכה בשנת 1949 הוא זכה בטורניר ליחידים.

### 1952
בשנת 1952 הוא הוביל את המועדון שלו לתואר אלוף גרמניה. באותה שנה עבר לארצות הברית.

קיבל חסות ממשפחה בשיקגו במשך כשישה שבועות. עבד כ-13 חודשים במסוע במפעל בקבוקי סודה.

### 1954
באליפות העולם שנערכה בלונדון בשנת 1954 סיים בשלב רבע הגמר בטורניר ליחידים שבו הפסיד לאיצ'ירו אוגימורה יפן שזכה בזהב. באותה שנה דורג במקום חמישי בעולם.

### 1955
באליפות גרמניה הבינלאומית שנערכה בקיל בשנת 1955 והא זכה בטורניר זוגות גברים ביחד עם ארווין קליין היהודי.

### 1956
באליפות העולם שנערכה בטוקיו בשנת 1956 סיים בשלב שמינית הגמר בטורניר לזוגות גברים ביחד עם ארווין קליין הם הפסידו לזוג מהונג קונג.

### 1957
בשנת 1957 קיבל אזרחות אמריקאית וזכה בפעם הראשונה בקריירה שלו בטורניר ליחידים באליפות ארצות הברית הפתוחה

### 1958
בשנת 1958 הוא דורג במקום הראשון בארצות הברית.

### 1960
בשנת 1960 הוא הצטרף לאיינטרכט פרנקפורט כשחקן-מאמן.

### 1963
באליפות ארצות הברית הפתוחה שנערכה בשנת 1963 זכה בתואר בפעם השנייה בטורניר ליחידים

### 1966
באליפות ארצות הברית הפתוחה שנערכה בשנת 1966 זכה בתואר בפעם בשלישית בטורניר ליחידים

## הנצחה
בשנת 1979 ניכנס להיכל התהילה של ארצות הברית בטניס שולחן.

## קישורים חיצוניים
* Tim Boggan, Bernard Bukiet, US Table Tennis Hall of Fame 

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודים שהיגרו מפולין לארצות הברית
קטגוריה:ספורטאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:שחקני טניס שולחן אמריקאים
קטגוריה:שחקני טניס שולחן יהודים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1919
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1995
פול מארי

**פול מארי** (באנגלית: **Paul Murray**, נולד ב-1975) הוא סופר ותסריטאי אירי. חיבר מספר רומנים שזכו להערכה ספרותית.

## ביוגרפיה
פול מארי נולד בדבלין, אירלנד, בשנת 1975. אביו פרופסור לדרמה באוניברסיטת קולג' דבלין, ואימו מורה. למד ספרות אנגלית בטריניטי קולג' וקיבל תואר שני בכתיבה יוצרת מאוניברסיטת מזרח אנגליה.

## סגנונו הספרותי
מארי העיד על עצמו כי הושפע מהרומן "קשת הכבידה" של תומאס פינצ'ון. שלושת הרומנים הראשונים שלו היו מועמדים לזכייה במספר פרסים ספרותיים, בהם פרס בוקר ופרס ויטברד.

הרומן הרביעי שלו  משנת 2023 תואר בגארדיאן "ניצחון טרגי-קומי ... מקור להנאה צרופה בכל עמוד ועמוד". הספר מביא את סיפורה של משפחת בארנס היורדת מנכסיה. הוא זכה ב וב, נכלל ברשימת ספרי השנה הטובים ביותר של "הניו יורק טיימס" והיה מועמד ברשימה הקצרה לפרס בוקר.

פול מארי סיכם עם הוצאה לאור בישראל שהספר יתורגם לעברית, אך לאחר פרוץ מלחמת חרבות ברזל חזר בו וביקש להימנע מהוצאת ספרו בישראל.

## חיים אישיים
מארי מתגורר בדבלין עם אשתו ובנו.

## ביבליוגרפיה
### רומנים
* ערב של פרידות ארוכות (2003)
* סקיפי מת (2010)
* הסימן והריק (2015)
* עקיצת הדבורה (2023)

### סיפורים קצרים
* "אלה האופניים שלי!" (2011), פורסם בכתב העת The Paris Review
* "ספינת הדרקון" (2016), פורסם ב"אייריש טיימס"

### תסריטים
* "לב מתכת" (2018), בבימויו של יו או'קונור.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים אירים
קטגוריה:תסריטאים
קטגוריה:בוגרי טריניטי קולג' (דבלין)
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מזרח אנגליה
קטגוריה:ילידי 1975
דרייק מיי

**דרייק לי מיי** (באנגלית: **Drake Lee Maye**; נולד ב-30 באוגוסט 2002) הוא שחקן פוטבול המשחק בעמדת הקוורטרבק בקבוצת ניו אינגלנד פטריוטס מליגת ה-NFL.

## ביוגרפיה
מיי גדל בקרוליינה הצפונית. בשנים 2021-2023 שיחק פוטבול באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל. הוא נבחר במקום השלישי בדראפט ה-NFL של שנת 2024 על ידי ניו אינגלנד פטריוטס. בעונתו הראשונה נבחר כממלא מקום לפרו בול. 

בעונת 2025, הוביל את ניו אינגלנד למאזן של 3–14 וזכייה בראשות בית ה-AFC מזרח. את העונה הסדירה סיים עם 4,394 יארד ו-31 טאצ'דאונים במסירה, והוביל את הליגה באחוזי השלמת המסירה ובמדד הקוורטרבק רייטינג. מיי נבחר בפעם השנייה לפרו בול ולנבחרת (אול פרו) השנייה של העונה, הוא סיים שני בבחירה ל-MVP של ה-NFL עם 23 קולות מתוך 50 לעומת הזוכה מתיו סטאפורד שקיבל 24 קולות. בפלייאוף רשם מיי תצוגות חלשות, ובסופרבול LX הובסה הקבוצה 13-29 על ידי סיאטל סיהוקס. מיי מסר ל-295 יארד ושני טאצ'דאונים, אך מסירותיו נחטפו פעמיים, הוא איבד כדור אחד, והופל שש פעמים.

מיי נישא לאן מישל ב-2025.

## קישורים חיצוניים

*דרייק מיי באתר ניו אינגלנד פטריוטס
*דרייק מיי באתר אוניברסיטת קרוליינה הצפונית
*דרייק מיי באתר pro-football-reference.com

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קרוליינה הצפונית
קטגוריה:שארלוט: אישים
קטגוריה:שחקני ניו אינגלנד פטריוטס
קטגוריה:שחקני פוטבול אמריקאים
קטגוריה:שחקני פוטבול: קוורטרבקים
קטגוריה:קרוליינה הצפונית: שחקני פוטבול
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-2002
בית הכנסת היכל הנס

**בית הכנסת היכל הנס** (באנגלית: Hekhal Haness Synagogue) הוא בית כנסת ומקום כינוס של הקהילה היהודית האורתודוקסית הממוקם בז'נבה, בקנטון ז'נבה, שווייץ. זהו בית הכנסת הגדול ביותר בז'נבה. ב-24 במאי 2007 פרצה במקום שריפה בעקבותיה ניזוק קשות בית הכנסת. מקור השריפה יוחס להצתה מכוונת.

הבניין המודרני הבנוי בסגנון מינימליסטי נחנך בשנת 1972. הוא בעל קיבולת של 1,200 מקומות. הארכיטקטורה של בית הכנסת, הבנוי מתחת לקרקע ומעליו גן על הגג, היא מקורית. התפילות בבית הכנסת מתקיימות על פי נוסח ספרדי. בקומת הקרקע נמצאים מועדון נוער וספורט וכן מועדון ברידג'.

## היסטוריה
### שיפוצים
מייסד בית הכנסת הוא איש העסקים השווייצרי נסים גאון. גאון הוא צאצא למשפחה של בנאים, והוא מספר שכאשר הגיע לז'נבה חלם להמשיך את המסורת המשפחתית על ידי הקמת בית כנסת לקהילה היהודית בז'נבה.

למרות מספר מכשולים בדרך, פרויקט שיפוץ המקום התקדם ומלבד נסים גאון, שיתפו פעולה גורמים נוספים להקמתו של בית הכנסת. העבודות החלו ב-13 באפריל 1970 בניהול האדריכל דלקומבאז והמהנדסים גיי ודריאז. העבודות נמשכו מעט למעלה משנתיים.

### השריפה
בבוקר ה-24 במאי 2007, ביום השני של ציון אירועי חג השבועות, פרצה שריפה בכניסה לבית הכנסת. אולם התפילה והכתבים הקדושים לא נפגעו. המשטרה בז'נבה, שדחתה בתחילה את האפשרות שמדובר בפשע שנאה, החלה לחקור לאחר מכן גם את האפשרות הזו. עם זאת, לא נמצאו על קירות בית הכנסת סימנים אנטישמיים או קריאות לשנאה כלפי יהודים. המשטרה העלתה את האפשרות שמדובר במעשה של אדם לא יציב נפשית.

## ארכיטקטורה
בית הכנסת תוכנן בהתאם לסגנון ספרדי המאפיין מבנים כאלו. הוא עשוי מחומרים כמו שיש מוונציה, ריהוט נוח ונברשות מפוארות. בית הכנסת עצמו המשתרע על שטח של 225 מ"ר וגובהו 13 מטרים יכול להכיל כ-300 אנשים. אולם האירועים הצמוד לבית הכנסת ומופרד ממנו בקיר הניתן להסרה, מאפשר להגדיל את הקיבולת בעוד 850 מקומות. הגלריה העליונה, המקיפה את בית הכנסת ואת אולם האירועים, שמורה לנשים. במרתף יש מקווה לטבילות (שתי מקוואות לנשים ומקווה אחת לגברים) ומטבח. במרכז ישנם חדרים נוספים: חדרי אירוח, חדר קריאה וחדר כושר.

## ראו גם
* היסטוריה של היהודים בשווייץ

## קישורים חיצוניים
 (in French)
*  (in French)
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בתי כנסת ספרדיים
קטגוריה:שווייץ: בתי כנסת
קטגוריה:ז'נבה: מבנים
גמר הליגה האירופית 2026

**גמר הליגה האירופית 2026** צפוי להיות המשחק האחרון לעונת 2025/2026 בליגה האירופית העונה ה-55 של תחרות המועדונים המשנית האירופית המאורגנת על ידי אופ"א, וה-17 מאז שונה שמו של המפעל מ"גביע אופ"א" לשמו הנוכחי "הליגה האירופית". המשחק ייערך באצטדיון בשיקטש באיסטנבול, טורקיה, ב-20 במאי 2026. המנצחת בגמר, תתמודד על תואר הסופר קאפ האירופי לשנת 2026 מול המנצחת בגמר ליגת האלופות. וכן תזכה לכרטיס לשלב הליגה בעונת 2026/2027 בליגת האלופות, אם לא תעפיל אליו דרך הליגה המקומית שלה.

## האצטדיון המארח
ב-17 במאי 2023 הושק הליך הגשת המועמדות עבור ערי אירופה לאירוח גמר הליגה האירופית 2026 ו-2027. כאשר כל עיר יכלה להגיש הצעה עבור אחד הגמרים או עבור שניהם. וכל התאחדות יכלה לזכות באירוח גמר אירופי אחד בשנה נתונה. האצטדיונים המוצעים היו היו צריכים לכלול דשא טבעי ולהיות מדורגים כאצטדיון בקטגוריה ארבע של אופ"א, עם קיבולת ברוטו של 40,000 עד 60,000 צופים.

לוח הזמנים של המכרז היה כדלקמן:

17 במאי 2023: הגשת מועמדויות רשמית

17 ביולי 2023: תאריך סגירת הרישום לגשת למכרז

26 ביולי 2023: דרישות המכרז הוגשו למציעים

15 בנובמבר 2023: הגשת תיק מכרז ראשוני

21 בפברואר 2024: הגשת תיק מכרז סופי

22 במאי 2024: מינוי אצטדיון מארח

אופ"א הודיעה ב-18 ביולי 2023, כי 4 התאחדויות הביעו עניין באירוח משחקי גמר הליגה האירופית של 2026 ו-2027 במהלך תהליך המכרז הראשוני.

ב-22 במאי 2024 הוכרז על-ידי הוועד המנהל של אופ"א במהלך ישיבה שנערכה בדבלין שבאירלנד שאצטדיון בשיקטש באיסטנבול, טורקיה. נבחר לארח את משחק גמר הליגה האירופית 2026.

## ראו גם

* עונת 2025/2026 בליגה האירופית
* עונת 2025/2026 בליגת האלופות
* עונת 2025/2026 בקונפרנס ליג
* גמר ליגת האלופות 2026
* גמר הקונפרנס ליג 2026

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:משחקי גמר הליגה האירופית
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2025
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2026
קטגוריה:תחרויות כדורגל בטורקיה
קטגוריה:2026 באירופה
קטגוריה:שנות ה-2020 בטורקיה
מילטון וסט

**מילטון הוראס וסט** (באנגלית: **Milton Horace West**; 30 ביוני 1888 – 28 באוקטובר 1948) היה עורך דין אמריקאי, ריינג'ר של טקסס ופוליטיקאי, שכיהן שמונה כהונות כחבר המפלגה הדמוקרטית בבית הנבחרים של ארצות הברית, כנציג מחוז הקונגרס ה־15 של מדינת טקסס, משנת 1933 ועד מותו בשנת 1948.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
מילטון הוראס וסט נולד בחווה סמוך לגונזאלס שבטקסס ב־30 ביוני 1888. בילדותו למד בבתי הספר הציבוריים המקומיים במחוז גונזלס, ובהמשך נרשם לאקדמיה הצבאית של מערב טקסס בסן אנטוניו, טקסס. לאחר סיום לימודיו שירת בטקסס ריינג'רס בשנים 1911–1912. בשנת 1915, לאחר שהוסמך כחבר בלשכת עורכי הדין של מדינת טקסס, פתח את משרד עורכי הדין הראשון שלו בפלורסוויל, טקסס.

### קריירה פוליטית
בין השנים 1922–1925 כיהן וסט כתובע המחוזי של מחוז השיפוט ה־28 של טקסס, ובהמשך שימש כתובע מחוזי משנה בשנים 1927–1930. את תפקידו הציבורי הראשון החל בשנת 1930, כאשר נבחר לבית הנבחרים של טקסס, שם כיהן כחבר המפלגה הדמוקרטית בשנים 1930–1933.

### הקונגרס
בשנת 1933 הפך וסט לחבר בית הנבחרים של ארצות הברית, לאחר שנבחר להחליף את ג'ון גארנר בעקבות התפטרותו (לאחר שגארנר נבחר לסגן נשיא ארצות הברית). לאחר מכן נבחר מחדש לשבע כהונות נוספות בקונגרס. הוא נבחר מחדש ללא מתחרים בשנים 1942, 1944 ו־1946, ולא התמודד לבחירה מחדש בשנת 1948.

### מותו
וסט נפטר בעת כהונתו ב־28 באוקטובר 1948. הוא היה תושב ותיק של בראונסוויל, טקסס, ושם נקבר בבית העלמין בואנה ויסטה.

לויד בנטסן, שלימים כיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית וכמזכיר האוצר, ניצח בבחירות המיוחדות שנערכו כדי למלא את מקומו של וסט לאחר פטירתו.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטקסס
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1888
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1948
שווקשנה

**שווקשנה** (בליטאית: **Švėkšna**; ביידיש: **שוועקשנע**) היא עיירה ברשות המקומית שילוטה שבמחוז קלייפדה, ליטא. העיירה שוכנת כ-21 קילומטרים צפונית-מזרחית לעיר שילוטה, ובחלקה המערבי זורם הנהר שווקשנלה (Švėkšnalė). בעיירה קיימים 29 רחובות.

בעיירה קיימים גם מרכז בילוי, ספרייה עירונית ומוזיאון המוקדש להיסטוריה המקומית. יש בעיירה בית כנסת היסטורי ששופץ בשנת 2020. שירותי המנהל והביטחון כוללים סניף דואר, תחנת משטרה, תחנת כיבוי אש ומחלקת תכנון מקומית.

## היסטוריה
אזכורים ראשונים של האזור מופיעים כבר במאה ה-14, אך היישוב עצמו הוקם ככל הנראה לאחר חתימת חוזה מלנו בשנת 1422. הסכם זה סיים את הסכסוך עם האבירים הטבטונים, וצמצום הסכנה הביטחונית אפשר את הקמתו ופיתוחו של היישוב בקרבת הגבול.

ב-8 במרץ 1503 מוזכרת שווקשנה במסמך הייסוד והסבסוד של כנסיית לינקובה. בשנת 1509 הייתה העיירה בבעלותו של סטניסלובס קשגאילה, שהיה "הזקן של סמוגיטיה" – אחד התפקידים המשפיעים ביותר בדוכסות הגדולה של ליטא באותה עת.

### המאה ה-19
במהלך המאה ה-19 עברה העיירה לבעלותה של משפחת האצולה "פלאטר" (Pliateriai). בתקופה זו נבנה ה"ויאדוקט" המפורסם – גשר להולכי רגל המחבר בין כנסיית העיירה לבין אחוזת המשפחה. בשלהי המאה ה-19, בתקופת "איסור העיתונות הליטאי" שהטילו השלטונות הצאריים, שימשה שווקשנה כמרכז אסטרטגי חשוב להברחה והפצה של ספרות ליטאית המודפסת בכתב לטיני (Knygnešiai).

### גורל יהודי העיירה
לפני מלחמת העולם השנייה התגוררו בעיירה כ- 80 משפחות יהודיות.

עם הכיבוש הגרמני בקיץ 1941, החלו מעשי רצח נגד הקהילה היהודית המקומית. לפי תיעוד היסטורי, לפחות 20 יהודים נרצחו בהוצאה להורג המונית שבוצעה על ידי יחידות האיינזצגרופן. הטבח בוצע בהוראתו של הנס יואכים בוהמה, מפקד הגסטפו בטילסיט ופושע מלחמה נאצי. אתר הרצח שוכן בבית הקברות היהודי הישן בפאתי העיר (ברחוב אושרוש), ושם מוצבת אנדרטה לזכר הקורבנות.

על פי עדויות נוספות מניצולי העיירה, מהלך הריגתם של היהודים בוצע בשלבים, והם נשלחו אל המחנות ורסמיניניקן והיידקרוג, כשבראשם רב העיירה רבי שלום יצחק לויטן. חלק מהיהודים נרצחו בכפר הסמוך שאודוויצ'י, והיהודים הנותרים בגטו נרצחו בכפרים אינקקליאי וראודישקיאי.

### המאה ה-20
ב-18 בינואר 2000, זכתה העיירה להכרה רשמית במעמדה כאשר הוענק לה סמל העיר בצו נשיאותי.

בשנת 2020 שופץ מבנה בית הכנסת בעיירה כחלק ממאמצי שימור המורשת היהודית בליטא.

## קישורים חיצוניים

* מוזיאון לאמנות Samogitian על שווקשנה
* Švėkšna באתר הרשמי של עיריית מחוז שילוטה
* שווקשנה תחת איסור העיתונות הליטאית

## הערות שוליים

קטגוריה:ליטא: עיירות
סאטושי (זמר)

**ולאד סבאז'וק** (ברומנית: **Vlad Sabajuc**; נולד ב-13 בספטמבר 1998), הידוע בשם הבמה **סאטושי** (**Satoshi**), הוא זמר-יוצר, ראפר ומלחין מולדובי. עתיד לייצג את מולדובה באירוויזיון 2026 שיתקיים בווינה שבאוסטריה, עם השיר "".

## ביוגרפיה
ולאד סבאז'וק נולד ב-13 בספטמבר 1998 בקאחול שבמולדובה, בה גדל והתגורר עד גיל 18. מאז ילדותו הפגין תשוקה למוזיקה, ובשנות החטיבה החל לעסוק בהלחנה ולמד לנגן על תופים. בשנת 2019 הוא התחיל ליצור מוזיקה תחת שם הבמה סאטושי (Satoshi). בתחילת 2022, סאטושי חתם בחברת התקליטים Versus Artist, השייכת ל-BR Media Group. הוא למד ב בקישינב, מולדובה.

בינואר 2026, סאטושי השתתף בתחרות הקדם אירוויזיון של מולדובה, עם שירו . הוא זכה בתחרות, הן בהצבעת הקהל ובהצבעות השופטים הלאומיים והבין-לאומיים, ונבחר לייצג את מולדובה באירוויזיון 2026 בווינה, אוסטריה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרים מולדובנים
קטגוריה:ראפרים
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 2026
קטגוריה:נציגי מולדובה באירוויזיון
קטגוריה:מולדובנים שנולדו ב-1998
בת שבע אילון

**בת שבע אילון (וילנסקי)** (25 בדצמבר 1909 – 27 ביולי 1995) הייתה פעילת ציבור ישראלית, כיהנה כראש המועצה האזורית ברנר בין השנים 1965 ו-1984.

## ביוגרפיה
נולדה בשם בת-שבע שטוק ביורבורג שבאימפריה הרוסית (כיום בליטא). למדה בבתי ספר יהודיים ותיכון עברי, ובשנים 1928–1933 למדה באוניברסיטה. לאחר גמר הלימודים באוניברסיטה למדה בסמינר עברי לחינוך בקובנה. עלתה לארץ ישראל עם בעלה ב-1935, והם התיישבו בגבעת ברנר, שם עבדה בחקלאות ובמטבח, ובהמשך ניהלה את המחסן של הקיבוץ. במקביל עסקה בפעילות ציבורית, בין השאר כמנהלת מועצת פועלי רחובות, כראש המחלקה לחינוך מקצועי באגף הנוער בארגון אמהות עובדות ועוד, ויצאה לשליחויות לארצות הברית מטעם מועצת הפועלות, הסוכנות היהודית ומפא"י. ב-1945 הדריכה בני נוער פליטי שואה שהגיעו עם עליית הנוער בקיבוצה. הייתה צירה מטעם הקיבוץ המאוחד בוועידת הפועלות. בעת הפילוג בקיבוץ המאוחד, החליטו בני הזוג, חרף תמיכתם במפא"י, להישאר בגבעת ברנר, על אף שרוב תומכי מפא"י עזבו והצטרפו לקיבוץ נצר סרני.

בשנת 1965 נבחרה כראש המועצה האזורית ברנר, תפקיד שבו כיהנה קרוב ל-20 שנה עד ל-1984. בתפקידה זה יזמה את הקמת בית הספר האזורי.

לאחר סיום תפקידה שבה לעבודתה במחסן הקיבוץ. נפטרה ב-1995 ונקברה בגבעת ברנר.

## חיים אישיים
ב-1933 נישאה ליעקב אילון (וילנסקי), שאותו הכירה בסמינר למורים בקובנה. יעקב היה ממייסדי סמינר הקיבוצים.

לזוג נולדה בת, תמר, שנפטרה בהיותה תינוקת, ובן, צופר.

## קישורים חיצוניים
* בת שבע איילון, באתר קיבוץ גבעת ברנר
## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי המועצה האזורית ברנר
קטגוריה:גבעת ברנר: אישים
קטגוריה:נשים בראשות מועצות אזוריות בישראל
קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה הרוסית
קטגוריה:ישראליות ילידות האימפריה הרוסית
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:נשות העלייה החמישית
קטגוריה:אישים הקבורים בגבעת ברנר
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1909
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1909
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1995
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1995
מכתב מאמא

השיר "**מכתב מאמא**" (ידוע גם בשם "**סרטים לך שולחת אמא**" על פי מילות הפתיחה של הפזמון) הוא גרסה עברית שכתב נתן אלתרמן בסוף 1941, לשיר היידי "**אַ בריוועלע דער מאַמען**" שכתב והלחין שלמה (סולומון) שמולביץ' בשנת 1907. השיר המקורי מופיע בסרט המוזיקלי דובר היידיש, 'א בריוועלע דער מאמען' (בפולנית: List do matki) שיצא לאור ב-1938, והיה אחד הסרטים האחרונים שהופקו ביידיש וצולמו בפולין לפני השואה.

## אודות השיר המקורי
את השיר המקורי ביידיש כתב, הלחין וביצע לראשונה שלמה שמולביץ' (1868–1943) שהיה כותב ומלחין פורה, יליד פינסק, בלארוס, שהיגר לארצות הברית ב-1889. שמולביץ' הרבה לכתוב שירים שעסקו בקשיי הקליטה של המהגרים, בתנאי עבודתם ובהווי היהודי בגולה.

השיר מספר על בן יחיד שהיגר לניו יורק והותיר את אמו בעיירה במזרח אירופה. הבן אינו שולח לאם מכתבים, על אף שכעת הוא עשיר ויש לו אשה יפה ושני ילדים. בשיא הצלחתו, הוא מקבל מכתב המבשר לו שאמו נפטרה, ומשאלתה האחרונה הייתה לשמוע את בנה האהוב קורא עליה קדיש.  

## הגרסה העברית

נתן אלתרמן חיבר גרסה בעברית עבור המופע "אוצר אַיֶּךָּ?" של תיאטרון המטאטא שהועלה בסוף שנת 1941. בגרסתו של אלתרמן, האם שולחת מכתבים לבנה המשרת בחזית. את השיר שר בהצגה השחקן יעקב טימן (1975-1903), ששיחק את דמותו של החייל אריך.

הלחן של בתי השיר בגרסה העברית הוא של מלחין שירי המופע, שמואל פרשקו, ואילו הפזמון הושר למנגינת הלחן המקורי של שמולביץ'.

#### ביצועים נוספים
* הזמרת שולמית לבנת הקליטה את השיר בתקליטון בהוצאת מקולית בשנת 1960.
* מילות השיר עובדו על ידי דפנה אילת והוא בוצע על ידי הזמרת והשחקנית רחל אטאס בשנת 1967.

* השיר הוקלט על ידי חוה אלברשטיין באלבומה "מירדף" משנת 1970.
* השיר מופיע באלבום האוסף "במשעולי הזמר ישן וגם חדש" של הזמרת יפה ירקוני שיצא בשנת 2000.
* מכתב מאמא ותשובת הבן לאמא, בביצוע חבורת שהם יצא לאור באלבומם "הגדודנים" משנת 2008.
* ביצועים הומוריסטיים נעשו גם בידי דודו טופז (1984), טליה שפירא (1989), ואריק לביא (1997).

## קישורים חיצוניים
* 
* מילות השיר והאזנה לו, באתר זמרשת
* 
*"A brivele der mamen", באתר ארכיון מילקן למוזיקה יהודית **(באנגלית)**

#### ביצועים בעברית
* "מכתב מאמא" בביצוע שולמית לבנת, סרטון בערוץ יוטיוב, **1959**
* "מכתב מאמא" בביצוע רחל אטאס, סרטון בערוץ יוטיוב, **1967**
* "מכתב מאמא" בביצוע חוה אלברשטיין, סרטון בערוץ יוטיוב, **1970**
* "מכתב מאמא" (מתוך מחרוזת משירי נתן אלתרמן) בביצוע מיקי קם ושרי צוריאל, סרטון בערוץ יוטיוב, **1984**
* "מכתב מאמא" בביצוע יפה ירקוני, סרטון בערוץ יוטיוב, **2000**
* "מכתב מאמא" בביצוע חבורת שהם, סרטון בערוץ יוטיוב, **2008**
* "מכתב מאמא" בביצוע תיקי דיין, סרטון בערוץ יוטיוב, **2019**
* "מכתב מאמא" בביצוע חני נחמיאס, סרטון בערוץ יוטיוב, **2024**

#### ביצועים ביידיש
* "אַ בריוועלע דער מאַמען", בביצוע שלמה שמולביץ', **1908**
* "אַ בריוועלע דער מאַמען", בביצוע הארי רבינוביץ', **1959**
* "אַ בריוועלע דער מאַמען", בביצוע ג'ייקוב לרמן, **1960**
* "אַ בריוועלע דער מאַמען", בביצוע האחיות ברי, **1963**
* "אַ בריוועלע דער מאַמען", בביצוע דוד עשת, **1976**
* "אַ בריוועלע דער מאַמען", בביצוע דודו פישר, **1985**
* "אַ בריוועלע דער מאַמען", בביצוע טלילה ואנסמבל קול אביב, **1988**

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים ביידיש
קטגוריה:שירים שתורגמו מיידיש לעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי נתן אלתרמן
קטגוריה:שירי מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:שירי מלחמת העצמאות
קטגוריה:שירי יפה ירקוני
קטגוריה:שירי חוה אלברשטיין
קטגוריה:שירי דודו פישר
קטגוריה:שירים על אמהות
קיקה דה לה גרסה

**אליחיו 'קיקה' דה לה גרסה השני** (באנגלית: **Eligio "Kika" de la Garza II**; 22 בספטמבר 1927 – 13 במרץ 2017) היה עורך דין אמריקאי, יוצא מלחמת קוריאה ופוליטיקאי, שכיהן 16 כהונות רצופות כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית במחוז הקונגרס ה־15 של מדינת טקסס, מ־3 בינואר 1965 ועד 3 בינואר 1997.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
דה לה גרסה נולד ב־22 בספטמבר 1927 וגדל בעיר מישן שבמחוז הידלגו, טקסס.

בגיל 17 התגייס לצי ארצות הברית ושירת בו במשך שנתיים. לאחר מכן בחר להמשיך את לימודיו במכללת אדינבורג ג'וניור קולג'. בהמשך חזר לשירות צבאי ולמד בבית הספר לארטילריה של צבא ארצות הברית בפורט סיל שבאוקלהומה.

### מלחמת קוריאה
משנת 1952, במשך שנתיים, שירת כקצין בדרגת לוטננט בצבא ארצות הברית, במסגרת רגימנט הארטילריה השדה ה־37, אשר הוצב בלחימה במלחמת קוריאה.

### קריירה משפטית
לאחר שובו הביתה השלים את לימודי המשפטים בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת סנט מרי בסן אנטוניו.

### קריירה פוליטית
לאחר שעסק בעריכת דין במשך מספר שנים בעמק ריו גראנדה, נבחר לבית הנבחרים של טקסס, וכיהן בו בשנים 1953–1965.

במהלך כהונתו בבית המחוקקים המדינתי נודע דה לה גרסה כמי שיזם והגיש מספר רב של הצעות חוק בתחומי החינוך והסביבה. הוא חיבר חוקים להגנה על אזורי ביצות, להקמת מסגרות חינוך לגיל הרך במימון המדינה, ולהקמת גשרים בינלאומיים נוספים בין טקסס למקסיקו. בשנתיים הראשונות לכהונתו היה החבר ההיספני היחיד בבית הנבחרים של טקסס, אך בשנת 1957 הצטרף אליו חבר נוסף ממוצא מקסיקני־אמריקאי, אוסקר מ' לאורל מלרדו.

בשנת 1964 התמודד דה לה גרסה, כתומך נלהב של נשיא ארצות הברית לינדון ג'ונסון, על מושב בבית הנבחרים של ארצות הברית, וזכה בו בדרום טקסס. בשנים 1981–1994 שימש יושב ראש ועדת החקלאות של בית הנבחרים, והוביל חקיקה רחבת היקף לארגון מחדש של מערכת האשראי החקלאי, ביטוח החקלאות, מחלקת החקלאות של ארצות הברית וחוקי הפיקוח על חומרי הדברה. כמו כן היה ממייסדי השדולה ההיספנית בקונגרס.

דה לה גרסה הצביע בעד חוק זכויות ההצבעה של 1965, חוק זכויות האזרח של 1968, וקרא לשיפור היחסים בין ארצות הברית למקסיקו. הוא פעל לקידום הסחר בין שתי המדינות והיה דמות מרכזית באישור החקיקה שאפשרה את יישום הסכם הסחר החופשי של צפון אמריקה (NAFTA).

### פרישה
דה לה גרסה פרש מהשירות הציבורי בשנת 1997. עם שובו לטקסס תרם את מלוא ארכיון פעילותו בקונגרס לאלמה מאטר שלו, אשר שינתה בינתיים את שמה לאוניברסיטת טקסס–פן אמריקן. כיום האוסף שמור בספריית קמפוס אדינבורג של אוניברסיטת טקסס ריו גראנדה ואלי, והוא נחשף לציבור בשנת 2012.

### מותו
עד מותו התגורר בעיר מקאלן שבטקסס עם רעייתו לוסיל. הוא נפטר ב־13 במרץ 2017 מאי-ספיקת כליות, ונקבר בבית העלמין ואלי ממוריאל גארדנס במקאלן.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי טקסס
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת קוריאה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטקסס
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1927
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2017
דרבל

**דרבל** (בערבית: **دربل**) הוא כפר בסוריה בנפת קטנא במחוז ריף דמשק. על פי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה של סוריה (CBS), במפקד האוכלוסין של 2004 אוכלוסיית דרבל מנתה 2,049 תושבים. תושביו הם בעיקר מוסלמים סונים.

## היסטוריה
בשנת 1838 ציין עלי סמית כי אוכלוסיית דרבל מורכבת ברובה ממוסלמים סונים.

הכפר נכבש על ידי המורדים הסורים בתחילת מלחמת האזרחים בסוריה, אך עד 11 בנובמבר 2013 הוא נכבש מחדש על ידי כוחות המשטר, ונשלט על ידי משטר אסד עד לנפילתו בדצמבר 2024.

## הערות שוליים

קטגוריה:סוריה: יישובים
ג'ו קילגור

**ג'ו מדיסון קילגור** (באנגלית: **Joe Madison Kilgore**; 10 בדצמבר 1918 – 10 בפברואר 1999) היה עורך דין אמריקאי, פוליטיקאי וטייס קרב מעוטר ממלחמת העולם השנייה, שכיהן חמש כהונות כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה־15 של מדינת טקסס בשנים 1955–1965.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו והשכלה
קילגור נולד ב-10 בדצמבר 1918 במחוז בראון, סמוך לעיר בראונווד שבמערב־מרכז טקסס. הוא למד בבתי הספר הציבוריים של העיירה רייזינג סטאר שבמחוז איסטלנד, בצפון־מרכז טקסס. בשנת 1929 עבר עם משפחתו לעיר מישן שבדרום טקסס, ושם המשיך את לימודיו בבתי ספר ציבוריים.

בשנים 1935–1936 למד באוניברסיטת טריניטי, שנקראה אז קולג' וסטמורלנד, הממוקמת בסן אנטוניו, טקסס.

### מלחמת העולם השנייה
לימודיו בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת טקסס באוסטין הופסקו ביולי 1941, כאשר התגייס לחיל האוויר של צבא ארצות הברית. הוא שירת כטייס קרבי בזירת המבצעים של הים התיכון.

קילגור עוטר בעיטור כוכב הכסף, בצלב התעופה המצוינת ובמדליית האוויר עם שני אשכולות עלי אלון. הוא שוחרר משירות פעיל בצבא בשנת 1945, והמשיך את הקריירה הצבאית שלו במסגרת חיל האוויר של המילואים של ארצות הברית.

### קריירה משפטית
לאחר המלחמה שב ללימודי המשפטים, ובשנת 1946 הוסמך כעורך דין. הוא פתח משרד עורכי דין בעיר אדינבורג שבמחוז הידלגו, בדרום טקסס.

### קריירה פוליטית
קילגור כיהן כחבר בית הנבחרים של טקסס בשנים 1947–1955. הוא שימש כציר לוועידות הארציות של המפלגה הדמוקרטית בשנים 1956, 1960 ו־1968.

קילגור נבחר מטעם המפלגה הדמוקרטית לבית הנבחרים של ארצות הברית לקונגרס ה־84 ולארבעה קונגרסים עוקבים, וכיהן בתפקיד מ-3 בינואר 1955 עד 3 בינואר 1965. בתקופת כהונתו נמנה עם רוב חברי משלחת טקסס שסירבו לחתום על "המנשר הדרומי" משנת 1956, שהתנגד לביטול ההפרדה הגזעית בבתי הספר הציבוריים שנקבע בידי בית המשפט העליון בפסק דין בראון נגד מועצת החינוך.

עם זאת, קילגור הצביע נגד חוק זכויות האזרח של 1957, חוק זכויות האזרח של 1964, והתיקון ה-24 לחוקת ארצות הברית, אך הצביע בעד חוק זכויות האזרח של 1960. הוא לא התמודד למועמדות מחדש בשנת 1964 לקונגרס ה־89.

### בערוב ימיו
לאחר פרישתו מהקונגרס חזר לעסוק בעריכת דין, והתגורר בעיר אוסטין עד מותו שם ב־10 בפברואר 1999. הוא נקבר בבית העלמין המדינתי של טקסס באוסטין לצד רעייתו, ג'יין רדמן (1923–2006).

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי טקסס
קטגוריה:טייסי צבא ארצות הברית
קטגוריה:טייסי חילות האוויר של צבא ארצות הברית במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מעוטרי צלב התעופה המצוינת (ארצות הברית)
קטגוריה:מעוטרי כוכב הכסף
קטגוריה:מעוטרי מדליית האוויר
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת טקסס באוסטין
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטקסס
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1918
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1999
פאלאצו פיקולומיני, פיינצה

**פאלאצו פיקולומיני** (באיטלקית: **Palazzo Piccolomini**) הוא ארמון במרכז פיינצה, טוסקנה, איטליה, ליד הדואומו. פאלאצו פיקולומיני הוא אחת הדוגמאות המוקדמות ביותר לאדריכלות הרנסאנס. נבנה על פי תכנונו של ברנרדו רוסלינו החל משנת 1459. הוא הוזמן על ידי האפיפיור פיוס השני, שנולד בשם אניאה סילביו פיקולומיני, בכפר הקטן קורסיניאנו, אשר מאוחר יותר שונה שמו ל"פיינצה", שפירושו "cittá di Pio" ("עיר פיו", עיר האפיפיור), לכבודו.

## היסטוריה
הארמון, המכונה "האפיפיורי", הוזמן על ידי אניאה פיקולומיני, או האפיפיור פיוס השני, אצל אחד מאדריכלי הרנסאנס האיטלקי ברנרדו רוסלינו, כחלק מפרויקט שחזור פיינצה כעיר אידיאלית. הוא תוכנן במחצית השנייה של המאה ה-15, לאחר 1459. לבנייתו קיבל רוסלינו השראה מפאלאצו רוצ'לאי בפירנצה, יצירה של מורו ליאון בטיסטה אלברטי. ארמון המגורים האזרחי הוא אחת הדוגמאות המוקדמות ביותר לאדריכלות הרנסאנס.

## תיאור
המבנה משמש כמוזיאון, ניתן לבקר באולם הנשק העתיק, בחדר העבודה של פיוס השני, בחדרי השינה, באוסף האמנות והפיסול שאסף. הבניין בעל תוכנית מרובעת, המפותחת על פני שלוש קומות, עשויה מאבן בהירה. זהו אחד המבנים בפיאצה הטרפזית. בצד המערבי נמצא פאלאצו פיקולומיני. קתדרלת הדואומו נמצאת במרכז הפיאצה.

בקומת הקרקע יש כניסה ראשית לבניין המשקיפה על החצר המרכזית. החצר מלבנית עם אכסדרה הנתמכת על ידי עמודי אבן. בקומה הראשונה והשנייה יש שתי שורות של חלונות בגודל ניכר, במרחק שווה זה מזה, עם פילאסטרים בסגנון רנסאנס. כל חלון מחולק לשני חלקים על ידי עמוד דק. מתחת לחלונות, כאילו כדי להדגיש את עליות הגג הפנימיות, מסגרת הנמשכת לאורך הפינות ובין חלק מהחלונות סמל המשפחה, באבן, עם סמל השליח בזהב וכסף. ביום בהיר, ניתן לראות את הנוף המרוחק של ואל ד'אורצ'יה וגבעות מונטה אמיאטה.

## בתרבות הפופולרית
הבניין שימש גם כסט צילומים לסצנות שונות מהסרטים "השטן מאוהב" עם ויטוריו גסמן, "לילות נעימים" עם גסמן ואוגו טוניאצי ולסרט רומיאו ויוליה" בבימוי זפירלי.

בעונה השלישית של מדיצ'י (סדרת טלוויזיה), צולמו סצנות רבות, לא בארמון מדיצ'י ובחצר בפירנצה, אלא בארמון פיקולומיני ובכיכר שלו בפיינצה. הארמון משקיף על הכיכר המרכזית של העיר הטוסקנית. רחוב פיאצה פיו השני נראה כמעט בכל פרק של הסדרה.

## גלריה

קובץ:Palazzo_piccolomini_03_cortile.jpg|טקסט=Palazzo Piccolomini Courtyard| חצר פאלאצו פיקולומיני
קובץ:Palazzo_piccolomini_01.jpg|טקסט=The garden facade| חזית הגן
קובץ:Palazzo_piccolomini_02_giardino.jpg|טקסט=Palazzo garden| גן הפאלאצו
קובץ:Qk-Pienza-Duomo-12.jpg|טקסט=Palazzo garden and hillside| גן הפאלאצו והגבעות


## ראו גם
* עיר אידיאלית
* פאלאצו רוצ'לאי

## קישורים חיצוניים
* 

* אתר רשמי
* פיאנצה פיאצה פיו II
* פיינצה, פאלאצו פיקולומיני
* פאלאצו פיקולומיני בפיאנצה: מדריך לארמון ואוספיו.
* פאלאצו פיקולומיני בסיינה: חסותו האדריכלית של פיוס השני וחיי הבא שלו.
* פאלאצו פיקולומינו
* פאלאצו פיקולומיני בפיאנצה
* פאלאצו פיקולומיני בפיאנצה
* בית הקיט האפיפיורי

## הערות שוליים

קטגוריה:אדריכלות הרנסאנס
קטגוריה:איטליה: ארמונות
דן סקנלון

**דן סקנלון** (באנגלית: **Dan Scanlon**; נולד ב-21 ביוני 1976) הוא יוצר סרטים, אמן סטוריבורד, במאי ואנימטור אמריקאי. הוא ידוע בעבודותיו בפיקסאר. הוא ביים את הסרטים "בית ספר למפלצות" ו-"קדימה", שהיה מועמד לפרס אוסקר לסרט המונפש הטוב ביותר אך הפסיד לסרט "נשמה".

## ראשית חייו
דן גדל בקלווסון שבמישיגן. כשהיה בן שנה ואחיו בן 3, נפטר אביו, וכשהיו נערים קרוב משפחה נתן להם הקלטת שמע קצרה של אביהם. דן אומר שחוויות אלו היוו השראה לסרט "קדימה". הוא למד במכללת קולומבוס לאמנות ועיצוב ב-1998.

## קריירה
דן היווה אנימטור בסרט "יוסף נסיך החלומות". הוא היווה אמן סטוריבורד בסרטים "בת הים הקטנה 2: השיבה לים", ו-"על כלבים וגנבים 2: הרפתקאות פאטץ' בלונדון".

סקנלון הצטרף לפיקסאר בשנת 2001 ולקח חלק בסרטים "מכוניות" ו-"צעצוע של סיפור 3". הוא היה הבמאי השותף בסרט הקצר "מטור ואור הרפאים", שהיווה תוספת קצרה לסרט "מכוניות". בנוסף, הוא היווה חלק מהצוות היצירתי בסרטים "אמיצה" ו-"הקול בראש".

סקנלון היה יוצר סרט הלייב אקשן "Tracy" שיצא לאקרנים בשנת 2009.

דן ביים את ההקדמה לסרט "מפלצות בע"מ" הלא הוא הסרט "בית ספר למפלצות" שיצא לאקרנים בשנת 2013. דן ביים גם את סרט הפנטזיה "קדימה" שיצא בשנת 2020, שהיה מועמד לפרס אוסקר לסרט האנימציה הטוב ביותר אך הפסיד לסרט "נשמה".

בפברואר 2021, סקנלון הצהיר שהוא וקורי ריי יפתחו סרט פיקסאר מקורי נוסף (הקודם שביימו היה "בית ספר למפלצות").

בנובמבר 2024 דן הצהיר על כך שהוא עוזב את פיקסאר, אבל לא ייתנגד לעבוד בפיקסאר עוד בעתיד.

## חיים אישיים
דן סקנלון מתגורר בסן פרנסיסקו עם אשתו מישל.

## פילמוגרפיה
### סרטים באורך מלא

## קישורים חיצוניים

*דן סקנלון ב-Rotten Tomatoes
*דן סקנלון ב-Instegram
*דן סקנלון ב-Facebook
*Dan Scanlon MONSTERS UNIVERSITY Interview ב-Collider
*Exclusive Interview With Dan Scalon-Bringing “Onward” To Life ב-The Adventure Of Life
*An Inside Look at the Quests of Yore Board Game with Dan Scanlon | Onward | Pixar ביוטיוב

## הערות שוליים

קטגוריה:אנימטורים אמריקאים
קטגוריה:במאי סרטי אנימציה
קטגוריה:אנשי פיקסאר
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1976
בטי רויטמן

**בטי רויטמן** (בצרפתית: **Betty Rojtman**; נולדה ב-22 ביולי 1949) היא סופרת ופרופסור אמריטה לספרות השוואתית באוניברסיטה העברית בירושלים. ישראלית ילידת צרפת.

## ביוגרפיה
רויטמן נולדה בפריס, לאחר מלחמת העולם השנייה. אביה היה הרב פאול רויטמן, ממנהיגי יהדות אירופה אשר פעל למען חינוך וקירוב יהודי התפוצות לישראל. אמה הייתה לאה רויטמן לבית שליידר. הוריה היו בזמן מלחמת העולם השנייה במחתרת היהודית בצרפת, שאביה היה בין מייסדיה. לרויטמן שני אחים: ז'וליאן רויטמן (נולד: 1945), מזכ"ל קרן קסיפ-קוז'אסור וד"ר אילנה קלוטשטיין, מרצה באוניברסיטה העברית בירושלים, הנשואה למרק קלוטשטיין, קרדיולוג במרכז הרפואי שערי צדק.

רויטמן למדה ספרות ותיאטרון בסורבון בצרפת, וקיבלה דוקטורט ב-1973 מאוניברסיטת פריז III: סורבון-נוול .

ב-1971 עלתה לארץ ישראל עם הוריה ואחותה הצעירה.

רויטמן לימדה במחלקה לצרפתית באוניברסיטת בר-אילן בין השנים 1971–1985. במהלך תקופה זו פרסמה מחקרים בכתבי העת של האוניברסיטה בעיקר סביב יצירותיו של סמואל בקט.

ב-1986 עברה ללמד בחוג לספרות כללית והשוואתית באוניברסיטה העברית בירושלים. ב-1995 מונתה לפרופסור וב-2014 לפרופסור אמריטוס עת פרשה מהאוניברסיטה.

בין השנים 1999 ל-2002 היא כיהנה כראש המחלקה ללימודי צרפתית. היא החזיקה בקתדרה ע"ש קתרין קורנל לספרות השוואתית.

בשנת 1993 שימשה כמרצה אורחת באוניברסיטת מונטריאול. בין השנים 1996–2009 העבירה סמינרים בקולג’ הבינלאומי לפילוסופיה בפריז. בשנים 2004–2005 הוזמנה לשמש כמנהלת מחקר בבית הספר ללימודים גבוהים במדעי החברה ובשנת 2007 מונתה כנציגה של קרן פול ריקר בישראל. בשנת 2011 הוזמנה כעמיתת מחקר במכון ללימודים מתקדמים בפריז.

## מחקריה
רויטמן החלה כחוקרת תיאטרון ובהמשך פנתה למחקרים בתחום הספרות והמחשבה הצרפתית המודרנית. מחקריה המאוחרים יותר עוסקים בקשר בין ההגות הצרפתית למסורת היהודית. במחקריה היא עושה שימוש גם בחינוך התורני- פרשני עליו גדלה.

בספרה "כמיהה לתהום" היא בוחנת את התשובות בהגות של ארבעה פילוסופים צרפתים: ז'ורז' בטאיי, ז'אק לאקאן, מוריס בלאנשו וז'אק דרידה אשר התבססו בהגותם על סדרת הרצאות שנשא הצרפתי ממוצא רוסי אלכסנדר קוז'ב ב"אקול פראטיק דה אוטז אטיד" בפריז בין השנים 1933–1939. בסדרה זו הציג קוז'ב את פרשנותו ל"הפנומנולוגיה של הרוח" של הגל.

## ספריה
* בטי רויטמן, **מישורי ביטוי ב[[מחכים לגודו]],** 1975
* בטי רויטמן, **סליחת הלבנה - על הטרגיות התנ"כית**, הוצאת כרמל, 2008, מצרפתית: ניר רצ׳קובסקי
* **ראשיתה של תנועת בני עקיבא באירופה: מפעלו של הרב פאול רויטמן: סיפורים, עדויות ומסמכים,** אספה וכינסה בטי רויטמן, ההסתדרות הציונית, 2009
* בטי רויטמן, **כמיהה לתהום – התשוקה למוות בהגות הצרפתית של המאה ה-20**, הוצאת רסלינג, 2020, מצרפתית: איתי בלומנצוויג

## פרסים
* 1993 - אבירה במסדר הדקלים של האקדמאים

## קישורים חיצוניים
* בטי רויטמן באתר האוניברסיטה העברית בירושלים
* קורות החיים של בטי רויטמן באתר האוניברסיטה העברית בירושלים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:פילוסופים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי צרפת
קטגוריה:ישראליות ילידות צרפת
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: ספרות כללית והשוואתית
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: מדעי החברה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פריז
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת פריז
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת פריז
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת פריז
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1949
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1949
גמר הקונפרנס ליג 2026

**גמר הקונפרנס ליג 2026** צפוי להיות המשחק האחרון לעונת 2025/2026 בקונפרנס ליג. העונה החמישית של טורניר הקונפרנס ליג האירופי, הטורניר האירופי השלישי בחשיבותו המאורגן על ידי אופ"א אחרי ליגת האלופות והליגה האירופית.

המשחק יערך ברד בול ארנה, לייפציג, גרמניה, ב-27 במאי 2026. 

המנצחת בגמר, תזכה במקום בשלב הליגה בעונת 2026/2027 בליגה האירופית.

## האצטדיון המארח
המשחק יערך ברד בול ארנה, בלייפציג.

### תהליך הבחירה
ב-17 במאי 2023 הושק הליך הגשת המועמדות עבור ערי אירופה לאירוח גמר הקונפרנס ליג 2026 ו-2027. כאשר כל עיר יכלה להגיש הצעה עבור אחד הגמרים או עבור שניהם. וכל התאחדות יכלה לזכות באירוח גמר אירופי אחד בשנה נתונה. האצטדיונים המוצעים היו היו צריכים לכלול דשא טבעי ולהיות מדורגים כאצטדיון בקטגוריה ארבע של אופ"א, עם קיבולת ברוטו של 30,000 עד 60,000 צופים.

לוח הזמנים של המכרז היה כדלקמן:

17 במאי 2023: הגשת מועמדויות רשמית

17 ביולי 2023: תאריך סגירת הרישום לגשת למכרז

26 ביולי 2023: דרישות המכרז הוגשו למציעים

15 בנובמבר 2023: הגשת תיק מכרז ראשוני

21 בפברואר 2024: הגשת תיק מכרז סופי

22 במאי 2024: מינוי אצטדיון מארח

אופ"א הודיעה ב-18 ביולי 2023, כי 6 התאחדויות הביעו עניין באירוח משחקי גמר הקונפרנס ליג של 2026 ו-2027 במהלך תהליך המכרז הראשוני.

ב-22 במאי 2024 הוכרז על-ידי הוועד המנהל של אופ"א במהלך ישיבה שנערכה בדבלין שבאירלנד שהרד בול ארנה בלייפציג, גרמניה. נבחר לארח את משחק גמר הקונפרנס ליג 2026.

## ראו גם

* עונת 2025/2026 בקונפרנס ליג
* גמר ליגת האלופות 2026
* גמר הליגה האירופית 2026

## הערות שוליים

קטגוריה:משחקי גמר הקונפרנס ליג
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2026
עין א-שערה

**עין א-שערה** (בערבית: **عين الشعرة**) הוא כפר בסוריה, בנפת קטנא שבמחוז ריף דמשק. לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה של סוריה, בעין א-שערה התגוררו 659 תושבים נכון למפקד האוכלוסין של שנת 2004. תושבי עין א-שערה הם בעיקר דרוזים ונוצרים.

## היסטוריה
נוכחותם של דרוזים סביב הר החרמון מתועדת מאז ייסוד הדת הדרוזית בתחילת המאה ה-11.

בשנת 1838 ציין עלי סמית שאוכלוסיית עין א-שערה הורכבה מדרוזים ונוצרים יוונים מאנטיוכיה. 

## מבני דת
לעין א-שערה שלוש כנסיות: 
* הכנסייה היוונית-אורתודוקסית על שם ג'ורג' הקדוש 
* הכנסייה המלכיתית היוונית-קתולית על שם ג'ורג' הקדוש 
* הכנסייה האוונגליסטית הלאומית

## ראו גם
* דרוזים בסוריה
* ערנה

## הערות שוליים

קטגוריה:סוריה: יישובים
אלכס מריאש

**אלכס מריאש** (נולד ב-15 באוגוסט 1974) הוא מנכ"ל הכשרת הישוב התחדשות עירונית, חברה ציבורית הפועלת בתחום הנדל"ן.

## ביוגרפיה
מריאש נולד במולדובה ועלה לארץ בשנת 1977. אביו יעקב שימש מיום עלייתו ארצה ועד לפרישתו כמהנדס ומנהל פרויקטים בכיר בסולל בונה ואמו סבטלנה שימשה כרופאת ילדים ומנהלת מרפאת יפו ד' של קופת חולים ופעלה לקידום האוכלוסייה המוחלשת בשכונה. במסגרת שירותו הצבאי הוא שימש כקצין שלישות ושירת בבית המשפט הצבאי ברמאללה. הוא השתחרר בדרגת סגן וכיום הוא רב-סרן במילואים. הוא בעל תואר ראשון בהצטיינות בכלכלה עם התמחות במנהל עסקים ותואר שני בכלכלה מטעם אוניברסיטת בן-גוריון, וכן בוגר תואר ראשון במשפטים מטעם הקריה האקדמית אונו. החל משנת 2025 משמש כמרצה בבית הספר למנהל עסקים בקריה האקדמית אונו, במסגרת הקורס ניהול סיכונים בנדל"ן.

מריאש מתגורר בתל אביב. הוא גרוש ויש לו 2 ילדים.

## קריירה מקצועית
### במגזר הבנקאי
בין השנים 1998–1999 שימש מריאש כמבקר באגף הביקורת הפנימית בבנק דיסקונט. במסגרת תפקידו ביצע ביקורות פיננסיות בתחומי נהלים, אשראי ונגזרים פיננסיים בסניפים ובמחלקות הבנק. בשנים 1999–2002 שימש כמנהל מדור ניהול סיכונים וחשיפות פיננסיות בבנק מזרחי טפחות.

בין השנים 2002-2007 מילא תפקידים ניהוליים בכירים בתחום ניהול השקעות בבנק אוצר החייל. בשנים 2002–2005 שימש כמנהל תחום נגזרים פיננסיים. בשנים 2005–2007 שימש כמנהל מחלקת השקעות קופות גמל, תפקיד שכלל ניהול נכסים בהיקף של כ-5 מיליארד שקל במסגרת 8 קופות גמל וקרנות השתלמות, וכן ניהול 8 ועדות השקעה ודירקטוריונים.

### בענף הנדל"ן
החל משנת 2007 ממלא שורה של תפקידים בכירים בחברת הכשרת היישוב בישראל בע"מ ובחברות הבנות שלה. בשנת 2007 מונה למנכ"ל החברה הציבורית אופטימה יזום וניהול השקעות בע"מ ובשנת 2012 מונה לסמנכ"ל בכיר לניהול ופיתוח נכסים בחברת הכשרת היישוב בישראל. במסגרת תפקידו הוא הוביל תהליכי השבחה, השכרה ומימון נכסים מניבים בפריסה ארצית, בהיקף של מאות אלפי מ"ר. בנוסף, הוא קידם תהליכים לשינוי תב"ע והיתרי בנייה בפרויקטים בהיקף כולל של מאות אלפי מ"ר, לרבות בית מעריב ובית קלקא.

בשנת 2016 מונה למנכ"ל הכשרת היישוב התחדשות עירונית. מאז תחילת כהונתו הוא אמון על יזום וניהול של כ-70 מתחמי התחדשות עירונית בפריסה ארצית בהיקף של מעל ל־30,000 יחידות דיור, שנחשב לצבר יחידות דיור מהגדולים בארץ בתחום ההתחדשות העירונית.

לאורך תקופת כהונתו הוא פעל לגיוס הון מקרב מגופים מוסדיים שונים. בשנת 2024 בית ההשקעות מיטב השקיע 64 מיליון שקל בחברה וחברת מנורה השקיעה 30 מיליון שקל והפכה לבעלת עניין בחברה. בשנת 2022 השקיעה חברת הביטוח מנורה 100 מיליון שקל ב-4 מתחמי התחדשות עירונית של החברה ובשנת 2025 הוכרז על הרחבת שיתוף הפעולה, ועל השקעה בהיקף מצטבר של כ־200 מיליון שקל ב-7 פרויקטים למגורים של החברה. ביוני 2025 חתמה החברה על הסכם מימון עם כלל ביטוח וישראכרט בהיקף של כחצי מיליארד שקל לטובת הקמת שלב א' בפרויקט התחדשות עירונית ברמלה.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* מניעים את מנועי הצמיחה בנדל"ן, ריאיון עם ליאת רון, באתר 103 FM, 29 באוקטובר 2025
* 
* אלכס מריאש באתר עדיף

## הערות שוליים

קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:בוגרי הקריה האקדמית אונו: משפטים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1974