open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ג'וחור א-דיכ

**ג֫'וּחוֹר א-דִּיכּ** (בערבית: **جحر الديك**, בתעתיק מדויק: **ג'חר אלדיכ**) היה כפר בנפת עזה, במרכז רצועת עזה, מדרום לעיר עזה. בכפר כ-3,200 תושבים, כ-72% מהם פליטים פלסטינים. הכפר נהרס במהלך מלחמת חרבות ברזל.

פירוש השם "ג'וחור א-דיכ" הוא "מחילת התרנגול".

## אירועים בולטים
בשנת 2004 דווח על ידי הפלסטינים כי כוח צה"ל ירה למוות בנער פלסטיני בן 14 בכפר.

ב-8 באפריל 2008 חשפו כוחות צה"ל פיר מנהרה שנחפר מבית פלסטיני והגיע למרחק 700 מטר מציר הוברס. במהלך חילופי האש שנפתחו נהרגו שלושה מחבלים. למחרת, נהרג בקרבות ברצועה חייל צה"ל, ובצהריים שני אזרחים נהרגו בפיגוע ירי במעבר קרני שבוצע על ידי ועדות ההתנגדות העממית, הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני וגדודי המוג'אהידין של הפת"ח. טנק של צה"ל הרג שני מחבלים, ושניים אחרים שנמלטו חוסלו בתקיפה אווירית. ב-16 באפריל התנהלו חילופי אש כבדים ברצועת עזה, בהם נהרגו 3 חיילי גבעתי מירי ממארב במבצע שכונה על ידי החמאס "שדה המוות", ו-20 פלסטינים, לפחות 11 מהם אזרחים, מתוכם חמישה ילדים, נהרגו בפעילות צה"ל. במהלך היום נורו 30 רקטות קסאם אל עבר יישובי עוטף עזה.
באפריל 2008 נהרגו 13 מתושבי הכפר, בהם שני ילדים, ועוד 18 נפצעו, חלקם באורח קשה, כאשר טנקים ישראלים ירו על מסגד ועל שני בתים בכפר.
למחרת נהרגו מאש צה"ל בסמוך לכפר פאדל שנאעה, צלם רויטרס בן 23, ועוד שלושה אנשים.

באפריל 2010 נהרגה אישה פלסטינית מירי פגז של צה"ל, ושניים מקרובי משפחתה נפצעו.

בתחילת ספטמבר 2023 פרצה שרפה גדולה במטמנה בכפר, שנמשכה מספר ימים וגרמה לזיהום הסביבה.

## מלחמת חרבות ברזל
לאחר טבח שבעה באוקטובר יצאה מדינת ישראל למלחמת חרבות ברזל. כחלק מפעולות צה"ל לביתור רצועת עזה ויצירת מסדרון נצרים – קו אסטרטגי לחלוקת הרצועה לצפון ודרום – נכבש הכפר, תושבי הכפר התפנו לאזורים אחרים ברצועת עזה. במהלך הפעילות אותרה מנהרה התקפית של חמאס. . בהמשך המלחמה רוב בתי הכפר הושמדו.

נכון למרץ 2025, הכפר נותר הרוס ולא מתפקד כישוב פעיל. אזור הכפר נמצא תחת שליטה של כוחות צה"ל.

## הערות שוליים

קטגוריה:רצועת עזה: כפרים
קטגוריה:נפת עזה
קטגוריה:ארץ ישראל: יישובים לשעבר
קטגוריה:מישור החוף הדרומי: יישובים לשעבר
מתי תביני

"**מתי תביני**" הוא אלבום האולפן העשירי של הזמר הישראלי בני אל. את האלבום הוציאה בשנת 2000 לאור חברת התקליטים האחים ראובני על גבי תקליטור. הוא חידש שני שירים באלבום: "נגמרות לי המלים" של מאיר בנאי ו"יש לך אותי" של להקת תיסלם. איתן אלבז היה אחראי על עיבודו ועל הפקתו, ובין היוצרים שהשתתפו בהקלטתו נמנים אהוד מנור, דני שושן ואיזי מן.

## רשימת רצועות

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי בני אל
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי חברת האחים ראובני
מדינת אל-עודה

שמאל|ממוזער|310px|מפת שכונות עזה. מדינת אל-עודה בצפון המפה
**מדינת אל-עודה** (בערבית: **مَدينَة العودة**) הוא כפר בנפת עזה, בצפון רצועת עזה, בין אל-עטאטרה למחנה הפליטים א-שאטי.

בכפר כ-560 תושבים, רובם פליטים פלסטינים.

## הערות שוליים

קטגוריה:רצועת עזה: כפרים
קטגוריה:נפת עזה
מרכה (ג'נין)

**מִרְכָּה** (בערבית: **مركة**) הוא כפר פלסטיני בצפון השומרון השייך לנפת ג'נין, וממוקם כ-12 ק"מ מדרום-מערב לעיר, כ־2 ק"מ מערבית לקבאטיה, בגובה 380 מטרים מעל פני הים.

מקור השם מבחינה מחקרית אינו ידוע. אם כי תושבי הכפר סבורים שמשמעות השם היא מקלט, מנוחה וכדומה.

## אוכלוסייה

## קרקע, חקלאות ומים
שטחו של הכפר הוא 4,396 דונם, מתוכם 4,391 בבעלות פרטית ועוד 5 דונם מושע. על רוב האדמות נטועים כרמי זיתים.

## הערות שוליים

קטגוריה:נפת ג'נין
אלכסנדר סבצ'ין

**אלכסנדר אנדרייביץ' סבצ'ין** (ברוסית: **Александр Андреевич Свечин**; 17 באוגוסט 1878 – 29 ביולי 1938) היה גנרל-מאיור רוסי אשר השתתף במלחמת העולם הראשונה ושימש לתקופה קצרה כראש המטה הכללי של הצבא האדום. הוצא להורג במהלך הטיהורים הגדולים.

## ביוגרפיה
סבצ'ין נולד באודסה ב-17 באוגוסט 1878. אביו ואחיו היו שניהם גנרלים בצבא הרוסי. הוא למד בבית ספר לצוערים בסנט פטרבורג ולאחר מכן בבית הספר לתותחנים מיכאילובסקי, וב-1899 התגייס לצבא האימפריה הרוסית. ב-1903 הוא סיים את לימודיו באקדמיית המטה הכללי. בין 1904–1905 לחם במלחמת רוסיה-יפן כמפקד פלוגה ברגימנט הסיבירי ה-22. לאחר מכן שימש כקצין מטה במפקדת הקורפוס ה-16 ובמפקדת הארמייה המנצ'ורית ה-3.

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה הוא מונה למפקד רגימנט הרובאים הפיני ה-5. לאחר מכן מונה לראש מטה הדיוויזיה ה-7. ב-1916 הועלה לדרגת גנרל-מאיור ומונה למפקד דיוויזיית הים השחור. בהמשך מונה לראש מטה הארמייה ה-5. לאחר מהפכת אוקטובר הצטרף לבולשביקים, ולפיכך מונה למפקד המחוז הצבאי סמולנסק. אחיו, לעומת זאת, הצטרף לצבא הלבן ולחם כנגד הבולשביקים. ב-2 באוגוסט 1919 הוא מונה לראש המטה הכללי של הצבא האדום. באוקטובר של אותה שנה, בעקבות סכסוך עם המפקד העליון יואכים ואצטיס, הוא פוטר מתפקיד הרמטכ"ל והתמנה לתפקיד פרופסור באקדמיית המטה הכללי.

בפברואר 1931, הוא נעצר במהלך טיהור של קצינים לשעבר בצבא הצאר. סבצ'ין נידון לחמש שנות מאסר בגולאגים. גזר הדין לא בוצע, וכבר בפברואר 1932 הוא חזר לשירות. הוא נעצר שוב במהלך הטיהורים הגדולים, והואשם ב"השתתפות בארגון אנטי-מהפכני" ו"אימון טרוריסטים". הוא הוצא להורג ב-29 באוגוסט 1938. שמו טוהר ב-1956.

## קישורים חיצוניים

* אלכסנדר סבצ'ין באתר המוקדש לצבא הרוסי במלחמת העולם הראשונה
* אלכסנדר סבצ'ין במילון האנציקלופדי הצבאי

קטגוריה:גנרלים סובייטים
קטגוריה:ראשי המטה הכללי של צבאות רוסיה וברית המועצות
קטגוריה:גנרלים בצבא האימפריה הרוסית
קטגוריה:אנשי צבא רוסים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:אנשי הצבא האדום במלחמת האזרחים ברוסיה
קטגוריה:אישים במלחמת רוסיה–יפן
קטגוריה:מורשעים בעבירות על רקע אידאולוגי בברית המועצות
קטגוריה:קורבנות הטיהורים הגדולים
קטגוריה:אישים שהוצאו להורג ברוסיה וברית המועצות
קטגוריה:מעוטרי עיטור גיאורגי הקדוש
קטגוריה:מעוטרי עיטור ולדימיר הקדוש
קטגוריה:בוגרי האקדמיה הצבאית של המטה הכללי
קטגוריה:ילידי 1878
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1938
אל-עטאטרה

**אל-עטאטרה** (בערבית: **العطاطرة**) הוא כפר חקלאי ברצועת עזה, הנמצא מצפון לבית לאהיא. בעבר גידלו בשדותיו בעיקר תות שדה. כיום יש בו בעיקר פרדסי תפוז ולימון.

## אירועים ביטחוניים
על פי ישראל נמצאים באל-עטאטרה פעילי חמאס רבים.

**מבצע אלוני הבשן** (תחילת מבצע גשמי קיץ) נגד הקסאמים אושר בקבינט המדיני-ביטחוני.
המבצע בא כתגובה מצד מדינת ישראל על הריגת שני חיילים וחטיפתו של רב"ט גלעד שליט ב-25 ביוני 2006 סמוך למעבר כרם שלום, ועל ירי הקסאמים מצד ארגונים פלסטיניים לכיוון ישראל ובמידה מסוימת גם בעקבות חטיפתו ורציחתו של אליהו אשרי.
כוחות צבא גדולים נכנסו בליל 6 ביולי לשטח רצועת עזה ותפסו אזורי חיץ, לקראת השתלטות על מרחבי השיגור ויצירת "רצועת ביטחון". הכוחות נכנסו לתוך ההתנחלויות ההרוסות ניסנית, דוגית ואלי סיני ולשכונת אל-עטאטרה השייכת לבית לאהיא, משם נורו רקטות לעבר ישראל. במהלך עימות עם חמושים בכפר, נהרג חייל צה"ל. כמו כן, נהרגו 4 מתושביו.

### במבצע עופרת יצוקה
במהלך מבצע עופרת יצוקה ברצועת עזה, בתחילת 2009, הובילה סיירת צנחנים את חטיבת הצנחנים בלחימה באזור אל-עטאטרה, וזוהו בו שיגורי רקטות. במבצע נהרגו לפחות 16 מתושבי הכפר, ונהרסו כ-50 מבתי הכפר. חמישה מההרוגים היו בני משפחת אבו חלימה.

במהלך הלחימה נמצא בכפר מסמך מודיעיני של אנשי חמאס, הכולל פרישת חוליות בצמוד למסגד והנחת מטעני חבלה גדולים בלב אזור עירוני מאוכלס.

כמו כן נעצרו פעילי טרור בכפר וזוהו בסביבתו מנהרות טרור. כוחות צה"ל הרסו 94 מבתי הכפר.

### במבצע צוק איתן ולאחריו
בשנת 2014, במבצע צוק איתן, הכפר הופגז קשות. קצין צה"ל נפצע בזמן לחימה בכפר, וחולץ במסוק.

בשנת 2018 הפציץ חיל האוויר שני מתקנים לייצור נשק בכפר.

הכפר הופגז שוב במבצע עלות השחר באוגוסט 2022 לאחר שנורו ממנו רקטות.

ב-13 בספטמבר 2023 אירע פיצוץ כתוצאה מחפץ לא מזוהה בסמוך לכפר, ונהרגו שישה צעירים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:רצועת עזה: כפרים
קטגוריה:נפת צפון עזה
אל-מוסדר

**אל-מוּסַ֫דַּר** (בערבית: **المُصَدَّر**) הוא כפר במרכז רצועת עזה, בנפת דיר אל-בלח. הכפר נמצא מדרום למחנה הפליטים אל-מע'אזי וממערב לגבול ישראל – רצועת עזה. במפקד האוכלוסין משנת 2006 מנה הכפר 1,840 תושבים.

קטגוריה:רצועת עזה: כפרים
קטגוריה:נפת דיר אל-בלח
אום אל-כלאב

**אום אל-כלאב** (בערבית: **أُم الكِلاب**) תרגום מילולי בעברית: האמא של הכלבים, ממנו ניתן ללמוד על יחס המקומיים לבני שבט התראבין הבדואים. הכפר הוא כפר בדרום רצועת עזה, חלק מנפת ח'אן יונס, הוא ממוקם בדרום חאן יונס ובמזרח רפיח, על הגבול עם נפת רפיח.

נכון ל-2006, בכפר כ-1,000 תושבים, רובם בדואים בני שבט התראבין. בדואים אלה הם פליטים ממלחמת תש"ח. הם התגוררו בנגב לפני קום מדינת ישראל, ובמהלך המלחמה ברחו מאזוריהם יחד עם נסיגת הצבא המצרי מן הנגב, והתמקמו ברצועה באזורים הקרובים ביותר לאזורם השבטי.

בדו"ח של הקרן לחקר ארץ ישראל משנת 1885 נכתב שאום אל-כלאב היא אתר כפרי המיושב בבני שבט התראבין, יש בו שבעה בורות מים, ונמצאו בו כלי חרס עתיקים מאבן חול.

## הערות שוליים

קטגוריה:רצועת עזה: כפרים
קטגוריה:נפת ח'אן יונס
עבסאן א-סע'ירה

**עבסאן א-סע'ירה** (בערבית: **عبسان الصغيرة**; תעתיק מדויק: **עבסאן אלצע'ירה**) היא עיירה חקלאית בדרום רצועת עזה, בנפת ח'אן יונס, כ-2 ק"מ דרומית לח'אן יונס.

נכון ל-2017, בעיירה כ-9,290 תושבים לפי הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה. נקראת לעיתים גם בשם **עבסאן א-זע'ירה** או **עבסאן אל-ג'דידה**.

## מקור השם
משמעות שמו של היישוב לא ידועה, אך הסיומת "א-סע'ירה" (הקטנה) נועדה להבדילו מהעיר הסמוכה – עבסאן אל-כבירה (הגדולה), הנמצאת דרומית-מערבית ממנה.

בדו"ח של הקרן לחקר ארץ ישראל משנת 1885 נכתב שעבסאן א-סע'ירה היא אתר כפרי מיושב ובו עשרה צריפים ושרידים של בתי אבן וכרכובים.

## בתקופת המנדט הבריטי

במפקד האוכלוסין בארץ ישראל (1922) מנתה אוכלוסיית עבסאן 695 תושבים, בשני היישובים (אל-כבירה וא-סע'ירה). במפקד האוכלוסין בארץ ישראל (1931) נספרו 1,144 תושבים ב-186 בתים. בסקר הכפרים (1945) היו שני היישובים עבסאן עדיין מאוחדים ומנו 2,230 תושבים, כולם ערבים, בעלי שטח של 16,084 דונם. מתוך שטח זה שימשו 15,616 דונם לגידול דגן, ו-92 דונם למטעים וקרקע בנויה.

## תחת שלטון ישראל
בכתבה משנת 1972 נמסר כי בעיירה יש כ-1,500 תושבים. הממשל הצבאי ניסה להסדיר את ענייני השלטון המקומי, והקים מועצה אזורית ובה שלושה יישובים: עבסאן אל-כבירה, עבסאן א-סע'ירה וח'וזאעה. במרוצת הזמן התברר שהמריבות הבלתי-פוסקות בין נציגי שלושת היישובים סיבכו את עבודת המועצה, והיא פורקה לשלוש מועצות נפרדות. באוגוסט 1974 חוברה העיירה לרשת החשמל הישראלית.

## העיירה במלחמת חרבות ברזל
העיירה נכבשה כחלק מהקרב על ח׳אן יונס. בפברואר 2024 פתח צוות הקרב של חטיבה 646 במבצע לטיהור שטח העיירה ממחבלים, ונמצא בתחום העיירה אמל״ח רב. במהלך המבצע, הוקם ציר לפינוי האוכלוסייה מהמחסה ובו התפנו אלפים. המחסה שימש את ארגון הטרור חמאס, שניצל ניצול ציני את האוכלוסייה האזרחית כמחסה לטרור.

## הערות שוליים

קטגוריה:רצועת עזה: עיירות
קטגוריה:נפת ח'אן יונס
עבאס כאמל

**עבאס כאמל** (בערבית: **عباس كامل**; נולד ב-1957) הוא איש צבא מצרי לשעבר בדרגת ליווא (מקביל לאלוף), כיהן כראש המודיעין הכללי של מצרים. בעבר היה ראש המטה של הנשיא עבד אל-פתאח א-סיסי.

## השכלה
כאמל סיים את לימודיו באקדמיה צבאית ב-1978, ולאחר מכן שירת כקצין בחיל השריון של צבא מצרים. לאחר מכן עבר קורס חימוש מתקדם בארצות הברית וקורס אסטרטגיה לנספחים צבאיים ממרכז ז'נבה למדיניות ביטחון.

## קריירה
כאמל היה סגן נספח ההגנה המצרי בשגרירות מצרים בצ'כיה. הוא עבד במודיעין והסיור הצבאי של מחלקת הנספח הצבאי ומאוחר יותר אף מונה לראש האגף.

ב-2012 מונה כאמל למנהל לשכת המפקד העליון של הכוחות המזוינים. ב-2014 כיהן כראש המטה של הנשיא עבד אל-פתאח א-סיסי, עד למינויו לראש המודיעין הכללי של מצרים ב-2018.

במאי 2021 נפגש עם גורמים ישראלים ופלסטינים, ביניהם שר הביטחון בני גנץ, ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו וראש ממשל חמאס ברצועת עזה יחיא סנוואר על רקע המהומות האלימות. באוגוסט 2021 פגש את ראש הממשלה נפתלי בנט ושר הביטחון גנץ כדי למנוע עימותים חדשים עם חמאס. ב-2023, היה מעורב בתיווך בהשגת הפוגה ועסקת שחרור החטופים במהלך מלחמת חרבות ברזל.

ב-16 באוקטובר 2024 סיים את תפקידו כראש המודיעין הכללי של מצרים והוחלף בחסן מחמוד רשאד, במקום זאת הוא ישמש כיועץ לנשיא מצרים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גנרלים מצרים
קטגוריה:מלחמת המפרץ: אישים
קטגוריה:מצרים שנולדו ב-1957
אל-מוע'ראקה

**אל-מוּעְ'רַ֫אקַה** (בערבית: **المغراقة**) הייתה עיירה בנפת עזה, כ-6 ק"מ דרום-מערבית לעזה. לפי נתוני הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה העיירה מנתה כ-5,075 תושבים בשנת 2006.

העיירה מכונה גם "**בַּיְכֶּת אַבּוּ מִדֵּין**" בגלל שרוב תושביה הם בדואים מחמולת אבו מדין, שהיא חלק משבט החנאג'רה.

רוב תושבי השבט אינם צאצאי פליטים פלסטינים, מאחר שהם או אבותיהם התגוררו ברצועת עזה עוד לפני 1948.

ביוני 2003, לוחם "שייטת 13" נהרג במהלך פעולה בשכונת אל-מוע'ראקה, מפיצוץ מטען. לוחם שייטת נוסף נפצע קל.
מטרת הפעולה הייתה לעצור חוליית מחבלים אשר לטענת גורמי צבא תכננו לבצע פיגוע גדול בציר קרני–נצרים. הכוחות הרגו ארבעה פלסטינים, בהם שניים מבני משפחתו של בכיר מהנדסי המטענים ברצועה עדנאן אל-ע'ול. חלקים מגופתו של החייל נשארו בשטח.

במלחמת חרבות ברזל וכחלק מיצירת מסדרון נצרים העיירה הושמדה לחלוטין, וכל המבנים שהיו בה הוחרבו.

## הערות שוליים

קטגוריה:רצועת עזה: עיירות
קטגוריה:נפת עזה
קטגוריה:ארץ ישראל: יישובים לשעבר
קטגוריה:מישור החוף הדרומי: יישובים לשעבר
קיזאן א-נג'אר

**קִיזַ֫אן א-נַּגַּ֫'אר** (בערבית: **قيزان النَجّار**, נקרא בהגייה המקומית גם **גִיזַ֫אן א-נַּגַּ֫'אר**) הוא כפר פלסטיני בנפת ח'אן יונס, הנמצא בדרך סלאח א-דין, בין ח'אן יונס לרפיח. בשנת 2006 מנה הכפר 3,889 תושבים.

בתקופת האינתיפאדה השנייה, ב־4 באוקטובר 2003 ביצע הג'יהאד האסלאמי פיגוע התאבדות במסעדת מקסים בחיפה בו נרצחו 21 בני אדם. בעקבות הפיגועים, שיטח צה"ל כ-200 דונם מהשטחים החקלאיים של הכפר, הרס באר השקיה, פגע בתשתיות המים של הכפר, הרס דרכי עפר בכפר ואטם את דרכי הגישה לכפר באמצעות תלוליות עפר. אספקת המים נותקה ל-30% מהאוכלוסייה.

במהלך מלחמת חרבות הברזל, היא עברה לשליטתו של כוח הלחימה בטרור (CSF), קבוצה חמושה נגד חמאס בראשותו של חוסאם אל-אסטל.

## הערות שוליים

קטגוריה:רצועת עזה: כפרים
קטגוריה:נפת ח'אן יונס
אל-קרארה

**אל-קרארה** (בערבית: **القرارة**, בהגייה המקומית קרויה גם **אל-גרארה**) היא עיירה פלסטינית הנמצאת בנפת ח'אן יונס, צפונית לח'אן יונס. לפי נתוני הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה העיירה מנתה כ-29,004 תושבים בשנת 2017.

## מרכזי תרבות
בעיירה הוקם מוזיאון אל-קרארה, מרכז תרבות ומוזיאון היסטורי וארכאולוגי, בסמוך למסגד המרכזי.

בין המוצגים במוזיאון כלי חרס מהתקופה הכנענית, מטבעות רומיים, פסיפסים ביזנטיים, חרבות מהתקופה הצלבנית, ציוד חקלאי מהמאה ה-19, כלי בישול מנחושת וגלביות פלסטיניות מסורתיות רקומות. המוזיאון מומן חלקית על ידי קרן עומאר אל-קטאן.

כחלק מיחסי הרשות הפלסטינית–יפן מימנה יפן הקמת גשר להולכי רגל בעיירה, מעל לדרך סלאח א-דין, המאפשר גישה בטוחה למוסדות חינוך ובריאות. הגשר נחנך בספטמבר 2023.

## בסכסוך הישראלי-פלסטיני
העיירה מהווה יעד קבוע לתקיפות צה"ל ברצועת עזה.

בשנת 2008 נהרגו בסמוך לאל-קרארה חמישה חברי חוליה של הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני.

בינואר 2017 נכנסו כוחות צה"ל למבצע קרקעי בעיירה, ושוב בדצמבר 2017.

בשנת 2022 במבצע עלות השחר נפגעו חקלאים ורועי צאן מהעיירה כתוצאה מתקיפות צה"ל ברצועת עזה.

בשנת 2023 במבצע מגן וחץ תקפו כוחות צה"ל חוליית שיגור רקטות של הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני בעיירה.

ביולי 2023 דיווח ממרי כי בעיירה מתקיים מחנה קיץ של חמאס לילדים ונוער, בו הם עוברים אימונים צבאיים. במחנה נתלו תמונות של מחבלים שביצעו פיגועים ורצחו אזרחים, אשר הוצגו כדמויות מופת.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:רצועת עזה: עיירות
א-זהרא

**א-זהרא** (בערבית: **الزهراء**) היה יישוב במרכז רצועת עזה, בנפת עזה, מדרום לעיר עזה.

א-זהרא הוקמה בשנות ה-90 בהחלטת יאסר ערפאת, כאזור מגורים לעובדי הרשות הפלסטינית. בשנת 2017 מנתה האוכלוסייה 5,338 נפשות..

בתחילה נבנו בו 30 בניינים, ובהמשך נוספו מבנים נוספים ובתים פרטיים. 

בתקופת האינתיפאדה השנייה, באוקטובר 2003 נכנסו לכפר כוחות צה"ל עם דחפורים וכלים כבדים, והרסו שלושה בניינים בני 13 קומות, שהיו בשלבי בנייה אחרונים, וכן תחנת משטרה. ההדף מהפיצוצים גרם לנזק למבנים הסמוכים. לפני ההריסה פונו 2,000 מתושבי הכפר.

רוב הבנייה מרוכזת בצד המזרחי של היישוב. באזורים המערביים והדרומיים נמצאות אדמות חקלאיות. נחל הבשור נשפך לים התיכון מדרום.

ביישוב נמצאת אוניברסיטת פלסטין וכן האוניברסיטה הפתוחה "אומה".

במהלך הבחירות לרשויות המקומיות שהתקיימו בעשר רשויות ברצועת עזה בינואר 2005, זכו רשימות החמאס בשבע רשויות, בעוד רשימת הפת"ח בשלוש רשויות, בהן א-זהרא לצד אל-מוסדר ומחנה הפליטים מע'אזי.

באוקטובר 2023, במהלך מלחמת חרבות ברזל, צה"ל הרס בהפצצות 25 בניינים רבי-קומות בא־זהרא. 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:רצועת עזה: כפרים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1998
קטגוריה:נפת ח'אן יונס
טרוונקור-קוצ'ין

**טרוונקור-קוצ'ין**, הייתה מדינה קצרת מועד של הודו (1949–1956). היא נקראה במקור **המדינה המאוחדת של טרוונקור-קוצ'ין** בעקבות מיזוגן של שתי מדינות נסיכותיות, טרוונקור וקוצ'ין ב-1 ביולי 1949. שמה שונה ל**מדינת טרוונקור-קוצ'ין** בינואר 1950. חמשה טאלוקים (מעין מחוז) בעלי רוב טמילי הועברו מטרוואנקור-קוצ'ין למדינת מדראס ב-1956, והאזורים דוברי מלאיאלאם מוזגו עם מחוז מלבר ומחוז קסאראגוד טלוק של מחוז דרום קנרה במדינת מדראס ויצרו את מדינת קרלה ב-1 בנובמבר 1956, תחת חוק ארגון מחדש של מדינות שחוקק אז.

## היסטוריה
[שמאל|ממוזער| [בול דואר|בול של טרוונקור-קוצ'ין]]
ערב עצמאות הודו, הודיע ראש ממשלת טרוונקור ראמסוואמי אייר כי טרוונקור תהיה מדינה עצמאית, ולאחר קבלת העצמאות ההודית ב-3 ביוני 1947 הודו הכריזה המדינה ב-18 ביוני 1947 על עצמאות. לאחר שיחות ממושכות הסכימה המדינה להצטרף להודו ב-1949.

הבחירות ראשונות במדינה החדשה נערכו ב-1951, כשעד אז מכהן ראש השרים של טרוונקור כראש השרים של טרוונקור-קוצ'ין.

שליט טרוונקור קיבל את התואר מושל (או "ראג'פרמוק") של טרוואנקור-קוצ'ין, אך המהראג'ה של קוצ'ין ויתר על קבלת תואר לאחר העברת השלטון. בירת המדינה המאוחדת הייתה טריוונדרום, לשעבר בירת טרוונקור.

בשנת 1954, הקונגרס של טרוונקור טאמיל נאדו השיק קמפיין למיזוג האזורים דוברי הטמילית של דרום טרוונקור עם מדינת מדרס. התסיסה קיבלה תפנית אלימה ואזרחים ושוטרים מקומיים נהרגו במרתנדאם ובפוטוקאדה.

על פי חוק ארגון מחדש של המדינה ההודי משנת 1956, ארבעת הטלוקים הדרומיים של טרוואנקור, וחלק מחמישי מוזגו עם מדינת מדרס. ב-1 בנובמבר 1956 אוחד טרוונקור-קוצ'ין עם מחוז מלאבר במדינת מדרס כדי להקים את מדינת קראלה, ומשרת ה'ראג'פרמורק' בוטלה והוחלפה במושל, שמונה על ידי נשיא הודו.

## הערות שוליים

קטגוריה:הודו: מדינות וטריטוריות איחוד לשעבר
קטגוריה:טמיל נאדו
קטגוריה:קרלה
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1949
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהתפרקו ב-1956
קטגוריה:טרוונקור
ניקולאי ראטל

**ניקולאי יוסיפוביץ' ראטל** (ברוסית: **Никола́й Ио́сифович Ра́ттэль**; 3 בדצמבר 1875 – 3 במרץ 1939) היה גנרל רוסי אשר שימש כראש מטה השדה וכראש המטה הכללי של הצבא האדום במהלך מלחמת האזרחים הרוסית. נרצח במהלך הטיהורים הגדולים.

## ביוגרפיה
ראטל נולד בסטארי אוסקול ב-3 בדצמבר 1875. ב-1893 הוא התגייס לצבא האימפריה הרוסית, וב-1896 הוצב כלוטננט במשמר הקיסרי. ב-1902 סיים את לימודיו באקדמיית המטה הכללי "ניקולייב". בפברואר 1904 הועבר למזרח הרחוק הרוסי, ושרת בין הירת ביחידת ההגנה על בניית הרכבת הטרנס-סיבירית. הוא לחם במלחמת רוסיה-יפן, וב-1906 הועלה לדרגת פודפולקובניק. בספטמבר 1908 הוא מונה למפקד גדוד ברגימנט הרובאים הסיבירי ה-1. בדצמבר 1911 הוא הועלה לדרגת פולקובניק. ב-1912 שרת כמדריך בבית הספר לתותחנים.

בתחילת מלחמת העולם הראשונה, שרת בתפקידי מטה בסטאבקה. במאי 1915 הוא מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-12. בתחילת 1916 הוא הועלה לדרגת גנרל-מאיור. לאחר מכן שרת בהחזית הדרום-מערבית. לאחר מהפכת אוקטובר, הוא התגייס לצבא האדום. ב-6 בספטמבר 1918 הוא מונה לראש מטה השדה - אחד משני המטות הכלליים של הצבא האדום באותה תקופה. הוא כיהן בתפקיד עד 21 באוקטובר של אותה שנה. ב-22 באוקטובר 1919 הוא מונה לראש המטה הכללי השני של הצבא הרוסי.

בתפקידו זה, השתתף ראטל בתכנון המתקפות של הצבא האדום במהלך מלחמת האזרחים, וכן ביצירת מערכת חינוך צבאית חדשה, ובעיצוב מדים חדשים עבור הצבא האדום. ב-10 בפברואר 1921 הוא סיים את התפקיד. הוא המשיך למלא תפקידי מטה בכירים, ובמקביל שימש כראש המחלקה האדמיניסטרטיבית והכלכלית של האו.ג.פ.או. ב-1925 סר חינו בעיני השלטונות והוא פוטר מהצבא. הוא התגורר במוסקבה ושימש כיו"ר של כמה אגודות חברתיות אזרחיות.

ב-13 במרץ 1930 הוא נעצר על ידי האו.ג.פ.או. בחשד לקשר עם "ארגון קומוניסטי מעבר לים". ב-25 במאי של אותה שנה, הוא שוחרר. ב-28 ביולי 1938, כחלק מהטיהורים הגדולים, נעצר ראטל בשנית, והואשם ב"חברות בארגון טרור אנטי-מהפכני". הוא נרצח ב-3 במרץ 1939 בגיא ההריגה בקומונרקה. שמו טוהר ב-1956.

## קישורים חיצוניים
* ניקולאי ראטל באתר המוקדש לצבא הרוסי במלחמת העולם הראשונה
* ניקולאי ראטל באתר כרונוס העוסק בהיסטוריה צבאית רוסית
* ניקולאי ראטל במילון האנציקלופדי הצבאי הרוסי

קטגוריה:גנרלים סובייטים
קטגוריה:ראשי המטה הכללי של צבאות רוסיה וברית המועצות
קטגוריה:גנרלים בצבא האימפריה הרוסית
קטגוריה:אישים במלחמת רוסיה–יפן
קטגוריה:אנשי צבא רוסים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:אנשי הצבא האדום במלחמת האזרחים ברוסיה
קטגוריה:מעוטרי עיטור ולדימיר הקדוש
קטגוריה:בוגרי האקדמיה הצבאית של המטה הכללי
קטגוריה:מורשעים בעבירות על רקע אידאולוגי בברית המועצות
קטגוריה:קורבנות הטיהורים הגדולים
קטגוריה:אישים שהוצאו להורג ברוסיה וברית המועצות
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1875
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1939
Strip That Down

"**Strip That Down**" הוא סינגל של הזמר-יוצר הבריטי, ליאם פיין בהשתתפות הראפר האמריקאי קוואבו. השיר יצר ב-19 במאי 2017 בהוצאת חברת התקליטים קפיטול רקורדס. השיר מכיל שירה ללא קרדיט של הזמר הבריטי, אד שירן. השיר מופיע כרצועת בונוס באלבום האולפן הראשון של פיין, *LP1*.

נכון לאוקטובר 2023, השיר הושמע למעלה מ-961 מיליון פעמים בספוטיפיי, ולמעלה מ-374 מיליון פעמים ביוטיוב.

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 2017
קטגוריה:סינגלי בכורה מ-2017
קטגוריה:שירי ליאם פיין
קטגוריה:שירי קוואבו
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אד שירן
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי סטיב מק
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי סטיב מק
קטגוריה:שירי פופ ראפ
קטגוריה:שירי R&B עכשוויים
קטגוריה:סינגלים בהוצאת קפיטול רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת ריפבליק רקורדס
ואדי א-סלקא

**ואדי א-סלקא** (בערבית: **وادي السلقا**) היא עיירה חקלאית הנמצאת בנפת דיר אל-בלח, דרומית לדיר אל-בלח. לפי נתוני הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה העיירה מנתה 6,635 תושבים בשנת 2017.

רוב תושבי ואדי א-סלקא חיים מתחת לקו העוני. שיעור האבטלה בעיירה הוא מעל ל-50%. לרובם אין גישה למי שתייה, וחלקם אוגרים מים במכלים. כ-72% מהבתים אינם מחוברים למערכת הביוב.

רבים מתושבי העיירה נהגו לגדל גידולים חקלאיים סביב העיירה, אך לאחר האינתיפאדה השנייה הגדיר צה"ל אזורים נרחבים באזור כאזורים אסורים לכניסה, וחקלאים אלה איבדו את פרנסתם.

משנת 2014 נוהגת ישראל לבצע ריסוס אווירי לאורך גבול ישראל – רצועת עזה, לשם השמדת צמחייה במרחב הגבול. לאורך נטען כי בכל שנה נהרסים מאות דונמים של גידולים חקלאיים בעיירה עקב ריסוס אווירי מסוג זה.

## נחל ואדי א-סלקא
נחל ואדי א-סלקא, שעל שמו קרויה העיירה, הוא נחל קטן הזורם בסמוך לה. הנחל זורם עד למצוק החוף ליד דיר אל-בלח אבל הזרם לא מספיק חזק כדי להמשיך עד לים התיכון, ולכן נוצר בו בכל חורף אגם קטן הקרוי **בִּרְכֶּת אֶ-דֵּיר**.

## הערות שוליים

קטגוריה:רצועת עזה: עיירות
קטגוריה:נפת דיר אל-בלח
Inballance

***Inballance*** הוא אלבום אולפן משותף של הזמרים הישראליים רם אוריון וענבל פרלמוטר. הוא הוקלט בשנת 1996 בלונדון, ובעקבות מותה של פרלמוטר ב-1997 נגנז. במרץ 2016 החליט אוריון להפיצו מסחרית דרך חברת התקליטים נענע דיסק.

## רשימת רצועות

## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי רם אוריון
קטגוריה:אלבומים משותפים
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי חברת נענע דיסק
חוברה מדברית

**חוברה מדברית** (שם מדעי: *Chlamydotis macqueenii*) היא מין של עוף מהסוג חוברה שבמשפחת החובתיים והיא המין היחיד במשפחה שחי בישראל. היא קרובה מאוד למין חוברה צפון-אפריקאית ובעבר נחשבה לתת-מין שלה.

## מאפיינים
אורכה של חוברה זו עד 65 ס"מ ומוטת כנפיה עד 140 ס"מ. היא בעלת נוצות אפורות-בהירות עם כנפיים וראש כתומים בהירים ומנומרים בחום. לחוברה פס שחור לאורך העורף, עיניים צהובות גדולות ומקור קצר ואפור. הזנב שחור והרגליים צהובות ובעלות אצבעות חזקות. הבטן לבנה.

החוברה חיה באזורים פתוחים שונים ואף במדבריות. תפוצת החוברה, מחצי האי סיני ומזרחה עד למונגוליה בצפון ופקיסטן בדרום.

חוברה זו שוכנת קרקע ומסוגלת לרוץ במהירות גבוהה. היא ניזונה מזרעים, פירות קטנים, חרקים ועוד חסרי חוליות וזקוקה לכמות קטנה של מים.

## תפוצה
חוברת מקווין מקננת במרכז אסיה, מסיני ומזרחה, דרך חצי האי ערב עד לרמות הגבוהות של סין ומונגוליה.

חוברת מקווין מקננת במרכז אסיה, מסיני ומזרחה, דרך חצי האי ערב עד לרמות הגבוהות של מרכז אסיה, סין ומונגוליה. החוברה מעדיפה סביבה מדברית או חולית צחיחה בה היא מוסווית היטב בסביבתה.

ההערכה היא כי בישראל נותרו כ-500 חוברות, המרוכזות במספר אזורי קינון בנגב ובערבה. במהלך העשור האחרון הצטמצמה אוכלוסיית החוברות בכ-20 אחוז, והיא נמצאת עתה בסכנת הכחדה חמורה. החוברות נמצאות בנסיגה בכל תחומי תפוצתן בעולם, והוכרזו לאחרונה כמין בסכנת הכחדה עולמית.

הסיבות להיעלמותה קשורות בעיקר לציד לא חוקי, ולצמצום משמעותי בשטחי המחיה והקינון שלה. בנייה מואצת, הרחבת השטחים החקלאיים ושטחי המרעה, ותנועה מוגברת של רכבי שטח באזורי המחיה שלה. גורמים אלה אחראיים גם להתרבות האויבים הטבעיים שלה, בעיקר עורבים שחורים, תנים ושועלים, החיים בסמוך לאזורים מיושבים.

## בתרבות
במרץ 2007 מוסף הארץ הכריז על החוברה כקמע החדש שלו.

## קישורים חיצוניים

* 
* ד"ר דפנה לביא, איזה צרות יש לחוברה?, טבע וארץ
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1832
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון אדוארד גריי
קטגוריה:חובתיים
קטגוריה:ערב הסעודית: עופות
קטגוריה:קזחסטן: עופות
קטגוריה:פקיסטן: עופות
קטגוריה:איחוד האמירויות הערביות: עופות
קטגוריה:קטר: עופות
קטגוריה:עומאן: עופות
קטגוריה:ארץ ישראל: חובתיים
What I Did for Love (שיר של דייוויד גטה)

"**What I Did for Love**" (בעברית: "**מה עשיתי למען האהבה**") הוא סינגל של המפיק המוזיקלי הצרפתי דייוויד גטה בשיתוף פעולה עם הזמרת-יוצרת הסקוטית אמילי סאנדיי. השיר יצא ב-21 בפברואר 2015 בהוצאת חברות התקליטים What A Music ופרלופון. השיר מופיע כסינגל השלישי באלבום האולפן השישי שלו, *Listen*. השיר נכתב על ידי דייוויד גטה, ג'ורג'יו טינפור, בריאן אייזק, ג'ייסון אביגן, סאם מרטין ושון דאגלס, והופק על ידי דייוויד גטה וג'ורג'יו טינפור.

נכון לאוקטובר 2023, השיר הושמע למעלה מ-111 מיליון פעמים בספוטיפיי, ולמעלה מ-124 מיליון פעמים ביוטיוב.

גרסה חלופית של השיר, בשיתוף פעולה עם הזמרת היפנית נמיאה אמורו יצאה כסינגל שיווקי ב-1 ביולי 2015. גרסה זו מופיעה במהדורה היפנית של אלבום האולפן השישי של דייוויד גטה, *Listen*, וכן באלבום האולפן ה-12 של נמיאה אמורו, *Genic*.

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סינגלים מ-2015
קטגוריה:שירי דייוויד גטה
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ג'ייסון אביגן
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי דייוויד גטה
קטגוריה:שירי מוזיקת דאנס אלקטרונית
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בישראל
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבין-לאומי של מדיה פורסט
קטגוריה:סינגלים בהוצאת פרלופון
לייב טריו

"**לייב טריו**" הוא אלבום ההופעה הראשון של הזמר הישראלי רם אוריון. את האלבום הוציאה ב-1 באוקטובר 2023 לאור חברת התקליטים נענע דיסק. הוא הוקלט בהופעה שנערכה ב-7 ביולי אותה השנה, והופקה מוזיקלית על ידי אורי ברק.

## רשימת רצועות

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי רם אוריון
קטגוריה:אלבומי הופעה בעברית
קטגוריה:אלבומי חברת נענע דיסק
יבגני מילר

**יבגני-לודוויג קרלוביץ' מילר** (ברוסית: **Евге́ний-Лю́двиг Ка́рлович Ми́ллер**; 7 באוקטובר 1867 – 11 במאי 1939) היה גנרל רוסי אשר פיקד על כוחות במהלך מלחמת העולם הראשונה, ולאחר מכן שימש כמפקד הצבא הצפוני במהלך מלחמת האזרחים הרוסית.

## ביוגרפיה
מילר נולד בדינבורג ב-7 באוקטובר 1867, למשפחת אצולה גרמנית-בלטית. ב-1884 הוא התגייס לצבא האימפריה הרוסית, סיים את מכללת חיל הפרשים. לאחר מכן למד באקדמיית המטה הכללי ולאחר מכן החל לשרת במשמר הקיסרי. בפברואר 1898 נשלח לשמש כנספח הצבאי בבריסל ובהאג. באוגוסט 1901 הועלה לדרגת פולקובניק ומונה לנספח צבאי ברומא. בדצמבר 1907 חזר לרוסיה ומונה למפקד רגימנט ההוסרים הבלארוסי ה-7. באוגוסט 1909 החל לעבוד במטה הכללי ומונה לאחראי על הנספחים הצבאיים בכל מדינות אירופה. ב-6 בדצמבר 1909 הועלה לדרגת גנרל-מאיור. במאי 1910 מונה למפקד בית הספר לפרשים באקדמיית המטה הכללי. באוקטובר 1912 מונה לראש מטה המחוז הצבאי מוסקבה.

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה הוא מונה לראש מטה הארמייה ה-5. הוא השתתף בקרב גליציה, וב-1915 הועלה לדרגת גנרל-לוטננט ומונה לראש מטה הארמייה ה-12. ביוני 1915 הוא חזר לשמש כראש מטה הארמייה ה-5. בספטמבר 1916 הוא מונה למפקד הקורפוס ה-26 ולחם עמו בחזית הרומנית.

בעקבות מהפכת פברואר, מילר נשבע אמונים לממשלת המעבר הרוסית. זאת למרות שהיה מלוכן בדעותיו וחבר קרוב של הצאר ניקולאי השני. עם זאת, הוא דרש מחייליו צייתנות ומשמעת, ואסר עליהם להניף את דגלי המהפכה האדומים. בתגובה, חייליו התמרדו נגדו. הם קרעו את דרגותיו ואת רצועות הכתף שלו בפומבי, ולאחר מכן הצעידו אותו ברחובות עיירה רומנית נידחת תוך כדי שהם מכים ומקללים אותו. במשך ארבעה ימים הוא שהה במעצר, ולאחר מכן הובל לפטרוגראד למשפט בטענה שהוא מתנגד למשטר החדש. לאחר חקירה קצרה שהעלתה שהוא חף מפשע, הוא הוחזר לשירות ומונה לנציג הסטאבקה בחזית האיטלקית.

לאחר מהפכת אוקטובר שהעלתה את הבולשביקים לשלטון ברוסיה, מילר ניתק את קשריו עם הסטאבקה ונותר באיטליה. לאחר מכן עזב את פריז שם דן עם מנהיגי מדינות ההסכמה על האפשרות להעביר יחידות רוסיות משאר חזיתות המלחמה לעזרת הצבא הלבן במלחמת האזרחים שפרצה ברוסיה. בנובמבר 1918 הוא קיבל בקשה לנסוע לארכנגלסק במטרה לחבור לצבא הצפוני. בינואר 1919 הגיע לארכנגלסק והחליף את ולדימיר מארושבסקי בתפקיד המושל הכללי של צפון-רוסיה. במאי של אותה שנה הוא מונה במקביל למפקד הצבא הצפוני. כוחותיו הובסו בהדרגה בידי הצבא האדום, ובפברואר 1920 הוא נאלץ להתפנות יחד עם אחרוני אנשיו לנורווגיה.

לאחר שהייה קצרה בנורווגיה הוא עבר לצרפת. הוא הצטרף לארגון של יוצאי הכוחות המזוינים הרוסים. ב-22 בספטמבר 1937 מילר נחטף בפריז בידי סוכני נ.ק.ו.ד. באנציקלופדיה הסובייטית הגדולה נטען שחטיפתו אורגנה בידי "הפשיסטים הגרמנים, שלא ראו בו סוכן נאמן מספיק שלהם". הוא הוחזק בכלא בשם בדוי, והוצא להורג במרתפי הנ.ק.ו.ד. ב-11 במאי 1939.

## קישורים חיצוניים

* יבגני מילר באתר המוקדש לצבא הרוסי במלחמת העולם הראשונה
* יבגני מילר במילון האנציקלופדי הצבאי הרוסי

קטגוריה:אנשי הצבא הלבן
קטגוריה:גנרלים בצבא האימפריה הרוסית
קטגוריה:מפקדי גייסות בצבא הרוסי במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי עיטור ולדימיר הקדוש
קטגוריה:בוגרי האקדמיה הצבאית של המטה הכללי
קטגוריה:אישים שהוצאו להורג ברוסיה וברית המועצות
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1867
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1939
בן קוק (פעלולן)

**בנג'מין "בן" קוק** (באנגלית: **Benjamin Cook**; נולד ב-17 במרץ 1974) הוא שחקן קולנוע ופעלולן בריטי.

## קריירה
קוק החל לפעול בתחום הקולנוע במשך שנות ה-90.

בתחילה הוא נשכר לעבוד כפעלולן מקצועי במספר סרטים וסדרות טלוויזיה במיוחד עבור הסדרה "הרקולס: המסעות המופלאים" של 1995 עד 1998. ב-1999 הוא הצטרף כשחקן לפרק באותה סדרה.

הוא שיחק ב-2001 בסרט הניו זילנדי "Snakeskin". אותה שנה הוא שיחק כפעלולן בסרט הפנטזיה של פיטר ג'קסון: שר הטבעות: אחוות הטבעת ובשנה לאחר מכן כפעלולן בסרט ההמשך שר הטבעות: שני הצריחים.

סרטים נוספים בהם פעל כשחקן וכפעלולן הם: מלחמת הכוכבים - פרק 3: נקמת הסית', קזינו רויאל (ככפיל של דניאל קרייג בתור ג'יימס בונד) בו הוא גילם דמות קטנה ובסרט נוסף של ג'יימס בונד: קוונטום של נחמה מ-2008, שו ככפיל של בונד (דניאל קרייג).

## פילמוגרפיה
### פעלולן

### שחקן

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:פעלולנים אנגלים
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1974
פיודור קוסטיאייב

**פיודור וסילייביץ' קוסטיאייב** (ברוסית: **Никола́й Ио́сифович Ра́ттэль**; 21 באפריל 1872 – 27 בספטמבר 1925) היה גנרל רוסי אשר מילא תפקידים בכירים בצבא האדום בימיו הראשונים.

## ביוגרפיה
קוסטיאייב נולד בילגבה ב-21 באפריל 1872, למשפחת אצולה. ב-1896 הוא התגייס לצבא האימפריה הרוסית ולמד בבית הספר להנדסה אקדמיית המטה הכללי "ניקולייב". הוא סיים את לימודיו ב-1899 והועלה לדרגת לוטננט משנה. ב-1901 הוא הועלה לדרגת לוטננט. בין השנים 1904–1905 לחם במלחמת רוסיה-יפן. עם סיום המלחמה הועלה לדרגת קפטן ומונה למפקד פלוגה. ב-1907 הוא הועלה לדרגת מאיור והוצב במטה המחוז הצבאי אירקוטסק. ב-1911 הוא הועבר למחוז הצבאי וילנה. באותה שנה הוא הועלה לדרגת פודפולקובניק והוצב במטה הכללי. ב-6 בדצמבר 1914 הוא הועלה לדרגת פולקובניק.

ב-31 בדצמבר 1914 הוא מונה לראש מטה הדיוויזיה ה-30. ב-1 בפברואר 1916 הוא מונה למפקד רגימנט הרובאים הסיבירי ה-32. בינואר 1917 הועבר לשמש כראש מטה דיוויזיית הרובאים הסיבירית ה-17. ב-7 באוגוסט של אותה שנה הוא הועבר לתפקיד ראש מטה הקורפוס הסיבירי ה-1. במהלך אותה שנה, הוא שימש כממלא מקום מפקד הדיוויזיה ה-132.

ב-1918 הוא התגייס לצבא האדום, ובתחילה שימש כמושל הצבאי של אזור פסקוב. במאי אותה שנה הוא הועבר לשמש כמפקד דיוויזיית פטרוגראד. בספטמבר הועבר לשמש כראש מטה החזית הצפונית. באוקטובר הוא מונה לראש מטה השדה - אחד משני המטות הכללים של הצבא האדום. בספטמבר 1919 הוא החל ללמד באקדמיית המטה הכללי.

בין השנים 1921-1923 היה חבר בוועדה שקבעה את הגבולות בין ברית המועצות לפולין. בין 1924–1925 הוא היה חבר בוועדה שקבעה את הגבולות בין ברית המועצות לפינלנד. הוא נפטר במוסקבה ב-27 בספטמבר 1925.

## קישורים חיצוניים
* פיודור קוסטיאייב באתר משרד ההגנה הרוסי
* פיודור קוסטיאייב באתר המוקדש לצבא הרוסי במלחמת העולם הראשונה

קטגוריה:גנרלים סובייטים
קטגוריה:גנרלים בצבא האימפריה הרוסית
קטגוריה:ראשי המטה הכללי של צבאות רוסיה וברית המועצות
קטגוריה:אישים במלחמת רוסיה–יפן
קטגוריה:אנשי צבא רוסים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:אנשי הצבא האדום במלחמת האזרחים ברוסיה
קטגוריה:בוגרי האקדמיה הצבאית של המטה הכללי
קטגוריה:ילידי 1872
קטגוריה:נפטרים ב-1925
לפני שנשתגע

"**לפני שנשתגע**" הוא סינגל הבכורה של הזמרת הישראלית מאיה אברהם. את השיר הוציאה בנובמבר 2005 לאור חברת התקליטים הליקון, והוא נכלל כרצועה הרביעית באלבום הבכורה שלה, רק רצית אהבה.

## רקע וכתיבה
"לפני שנשתגע" נכתב על ידי הנרי והופק על ידי נדב ביטון ורן אביב. ב-10 בנובמבר 2005 הוצג כמועמד לכניסה למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג' ב"פינה לשיפוטכם". בשבוע שלאחר מכן נכנס למצעד במקום ה-22. ב-8 בדצמבר עלה לשיאו במקום השלישי. לבסוף, ב-26 בינואר 2006 יצא מהדירוג השבועי לאחר תשעה שבועות צעידה רצופה.

## מיקומי שיא

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 2005
קטגוריה:סינגלי בכורה מ-2005
קטגוריה:שירי מאיה אברהם
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הליקון
גשושית לחקר דינמיקת השמש

**גשושית לחקר דינמיקת השמש** (באנגלית:**Solar Dynamics Observatory** היא גשושית לחקר השמש שנבנתה בהובלת מרכז טיסות החלל גודרד ושוגרה בשנת 2010. נכון לנובמבר 2023 היא פעילה. מטרת הגשושית היא להעביר מידע על פעילות השמש כדי לחקור את השפעתה על החיים על כדור הארץ. היא מהווה תוכנית המשך למשימת SOHO שבוצעה בשיתוף עם סוכנות החלל האירופית.

הגשושית שוגרה ממרכז החלל קנדי ב-11 בפברואר 2010 למשימה של 5 שנים ו-3 חודשים. מאז המשימה הוארכה מספר פעמים.

על הגשושית הותקנו מספר מכשירים מדעים:
* מד שינויים של קרינה בתחום על סגול (Extreme Ultraviolet Variability Experiment). הוא נבנה בשיתוף עם מדעני אוניברסיטת קולורדו בולדר.
* גשש לפעילות סייסמית ומגנטית של השמש (Helioseismic and Magnetic Imager) שנבנה בשיתוף עם אוניברסיטת סטנפורד. גשש בעל יכולת דיוק נתונים בעשרות אחוזים גבוה יותר מגששים קודמים ומעביר נתונים כל 10 שניות.
* מראה פעילות אטמוספירית ( Atmospheric Imaging Assembly) שנבנה בשיתוף עם לוקהיד מרטין. הוא מעביר נתונים על כרומוספירה במספר ערוצים כל 12 שניות. ניתן למדוד טמפרטורות עד 20 מיליון מעלות קלווין.

האחריות הכוללת על התכנון היא על מרכז טיסות החלל גודרד.

הגשושית פועלת במסלול גאוסינכרוני בגובה של כ-35,789 ק"מ.

הנתונים שמתקבלים מעוברים למדענים באתרים שונים. לקליטת הנתונים מהחלל נבנו אנטנות מיוחדות במטווח הטילים וייט סנדס. היקף הנתונים היומיים מגיע לכ-1.5 טרהבייט.

## קישורים חיצוניים
* 

* מידע על נתונים שהתקבל
* 

קטגוריה:גשושיות אמריקאיות
קטגוריה:משימות לחקר מערכת השמש
דיולה פנייש

**דיולה פנייש**, במקור **גלאנץ** עד 1916, בהונגרית: **Fényes Gyula**; מישקולץ, 5 בינואר 1896 – בודפשט, 3 בפברואר 1964) היה רופא עור יהודי-הונגרי, רופא פנימי, רופא ראשי בבית החולים.

## קריירה
דיולה גלאנץ נולד במשפחה יהודית כבנם של ליפוט גלאנץ (1867–1936), בעל בית קפה, ושל שארולטה גרוס (1868–1930). את לימודיו התיכוניים החל בגימנסיה הראשית במישקולץ. בסביבות 1911, הוא ומשפחתו עברו לבירת הונגריה. דיולה הפך לתלמיד בגימנסיה המלכותית הממלכתית ההונגרית הראשית ברובע 7 בבודפשט, ובשנת 1915 עבר שם את בחינות הבגרות. במהלך מלחמת העולם הראשונה, ב-1 בינואר 1916, הוא התגייס לגדוד הרגלים ה-29 של הצבא ההונגרי. לאחר שסיים את הכשרתו בבית הספר לקצינים, לחם מתחילת 1917 בחזית המזרחית (חזית הרוסית) בבוקובינה עם גדוד חי"ר 301. הוא השתחרר כסגן (מילואים).

במהלך שרותו קיבל מספר עיטורים.

פנייש המשיך את לימודיו בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת פאזמאן פטר בבודפשט (שמה היום אוניברסיטת אטווש לוראנד). ב-22 בדצמבר 1923 הוסמך כדוקטור לרפואה. לאחר מכן השלים שנתיים של התמחות קלינית ושל התמחות בתי חולים. משנת 1924 הוא הפך גם לרופא רגיל במחלקת העור של "פוליקליניקת הרוזן אפוני אלברט" בבודפשט. בשנת 1929 זכה בתואר "מומחה למחלות עור ומין" ושנתיים לאחר מכן, "מומחה לרפואה פנימית". מהמחצית השנייה של שנות ה-30, בנוסף לתפקידו הפוליקליני, הוא היה הרופא הראשי של בית החולים הציבורי אויפשט לילדים. בפברואר 1964. הוא נפטר כרופא הראשי של המכון לטיפולי מחלות מין ברובע 8.

## משפחתו
אשתו הראשונה, מלווינה מרסאנד (1902–? ), הייתה בתם של יהודה מרסאנד ושל קלרה גרינברג, לה נישא ב-8 במאי 1927 בבודפשט. בתם הייתה ז'וז'נה פנייש. הטענה שהוא ואשתו התנצרו בנובמבר 1944 היא בלתי סבירה לחלוטין, זו הייתה תקופת האימים של מפלגת צלב החץ ויהודי בודפשט היו סגורים בגטו בודפשט בתקופה זו וגם אין לטענה זו שום תיעוד או מקור תומך.

הם התגרשו לאחר המלחמה ואשתו השנייה הייתה אילונה דויד עד מותו.

## מחקריו ופרסומיו (חלקי)
* לחץ דם של חולי עגבת. (רפואה, 1930, 44)
* יישום של Percain ו-Percainal בטיפול דרמטולוגי. (Budapest Medical Journal, 1934, 21)
* תפקידן של הפרעות בהפרשת חומצת קיבה בטיפול במחלות עור מסוימות. (Budapest Medical Journal 1938, 18)

## לקריאה נוספת
*  (קייסאר דה סגרדלי. ספר הזיכרון להיסטוריה צבאית של רגימנט חיל הרגלים המלכותי ההונגרי ה-29 של בודפשט ושל רגימנט חיל הרגלים המלכותי ההונגרי ה-29 (1936).
* Gergely András: Jeles magyar zsidó orvosok lexikona. Budapest, Makkabi, 2001 (אנדראש גרגיי : לקסיקון של רופאים יהודים הונגרים מפורסמים ומצטיינים. בודפשט, הוצאת מכבי, 2001)
* Gulyás Pál: Magyar írók élete és munkái – új sorozat I–XIX. Budapest: Magyar Könyvtárosok és Levéltárosok Egyesülete. 1939–1944., 1990–2002, a VII. kötettől (1990–) sajtó alá rendezte: Viczián János (פאל גויאש: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים - סדרה חדשה I-XIX. בודפשט: אגודת הספרנים והארכיונאים ההונגרים. 1939–1944, 1990–2002).
* לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. גישה מקוונת

## הערות שוליים

קטגוריה:רופאים יהודים הונגרים
קטגוריה:רופאי עור יהודים הונגרים
קטגוריה:רופאים פנימיים יהודים הונגרים
קטגוריה:מישקולץ: אישים
קטגוריה:יהודים בצבא האוסטרו-הונגרי במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:ניצולי השואה: הונגריה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אטווש לוראנד בודפשט
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1896
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1964
עומס אלוסטטי

ממוזער|טקסט=גרף המייצג את עקרון העומס מונח המבטא את המחיר הפיזיולוגי המצטבר שהגוף משלם בגין שמירה על "פיזיולוגיית חירום" לאורך זמן. לפי השערת העומס המצטבר, חשיפה מתמשכת או חוזרת ונשנית לאירועים דוחקים או טראומטיים משפיעה לרעה על מנגונים הורמונליים ועצביים בגוף|גרף הממחיש ומייצג את עקרון העומס האלוסטטי, הקרוי גם בשם עקרון העומס המצטבר. המונח מבטא את המחיר הפיזיולוגי המצטבר שהגוף משלם בגין שמירה על "פיזיולוגיית חירום" לאורך זמן. לפי השערת העומס המצטבר, חשיפה מתמשכת או חוזרת ונשנית לאירועים דוחקים או טראומטיים משפיעה לרעה על מנגונים הורמונליים ועצביים בגוף
**עומס אלוסטטי** או **עומס מצטבר** (ב**[[אנגלית]]**: **Allostatic load**) הוא מונח המבטא את המחיר הפיזיולוגי המצטבר שהגוף משלם בגין שמירה על "פיזיולוגיית חירום" לאורך זמן. לפי השערת העומס המצטבר, חשיפה מתמשכת או חוזרת ונשנית לאירועים דוחקים או טראומטיים משפיעה לרעה על מנגונים הורמונליים ועצביים ומובילה להפרעות בוויסות (dysregulation) של המערכות השונות, האחריות להתאמה לסביבה ולשימור היציבות הפנימית (הומאוסטאזיס). במישור הפיזיולוגי, חשיפה חוזרת ונשנית לאירועי דחק מביאה להפעלה תכופה של מערכת העצבים הסימפתטית, האחראית לתגובות מהירות של הגוף במצבי דחק, ולאינהיביציה (עיכוב הפעילות) של מערכת העצבים הפארא-סימפתטית, האחראית להרגעה כאשר הגוף נמצא במנוחה. בעקבות כך נפגעת היכולת לבצע שינויים מהירים בהתאם לאירועים בסביבה, בייחוד במצב של חשיפה מתמשכת לטראומה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

2023 10
קטגוריה:התנהגות
קטגוריה:דחק
קטגוריה:פסיכולוגיה רפואית
קטגוריה:הפרעות חרדה
מסגד אום א-נסר

**מסגד אום א-נסר** (בערבית: **مسجد أم النصر**, בתעתיק מדויק: מסג'ד אם אלנצר) הוא המסגד העתיק ביותר בעיר הפלסטינית בית חאנון שברצועת עזה, הממוקם במרכז העיר.

## היסטוריה
מסגד אום א-נסר נבנה בשנת 1239 על ידי האיובים כדי להנציח את חייליהם שמתו בקרב שנערך עם הצלבנים באתר המסגד. האיובים נצחו בקרב, ומכאן הגיע שם המסגד "אום א-נסר" ("אם הניצחונות"). הכתובת על הקיר מעל פתח המסגד מייחסת את הבנייה לסולטן האיובי . ההיסטוריון המצרי אל-מקריזי מזכיר כי הקרב התרחש ב-13 בנובמבר 1239 והסתיים בניצחון מצרי (איובי). דיווחים צלבניים מאשרים את טענתו של אל-מקריזי כי , יחד עם 1,000 מאנשיו נהרגו בקרב, ו-600 נלקחו בשבי, רובם נהרגו על ידי שוביהם בדרך למצרים.

ב-3 בנובמבר 2006, כחלק ממבצע ענני סתיו, כ-60 מחבלים התבצרו במסגד, דחפור די-9 של צה"ל מוטט את אחד מקירות המסגד וחיילי צה"ל נשלחו לסרוק את המבנה, 6 מחבלים נהרגו מקריסת התקרה, אך רוב המחבלים שהתבצרו שם נמלטו בחסות ההמון וחלקם אף התחפשו לנשים. בתקרית נהרגו גם 2 נשים ששימשו כמגן אנושי למבוקשים.

## ארכיטקטורה
המסגד המקורי כלל חדר אחד גדול, עם כיפה פשוטה, שנבנה מאבנים גולמיות ושחוקות. מהמסגד המקורי לא נותר דבר מלבד האכסדרה הדרומית עם הגג שלה. אולם התפילה מסתיים בחדר ממזרח המקורה בכיפה. לוח הייסוד כתוב בכתב נסח'י איובי.

## הערות שוליים

קטגוריה:רצועת עזה: מסגדים
טטיאנה לדובסקאיה

**טטיאנה מיכאלובנה לדובסקאיה** (בבלארוסית: **Тацяна Міхайлаўна Ледаўская**; נולדה ב-21 במאי 1966) היא אתלטית סובייטית בעבר, שייצגה עד שנת 1991 את ברית המועצות ואחר כך ייצגה את בלארוס. היא אלופה אולימפית (סיאול 1988), אלופת עולם (טוקיו 1991) ושיאנית עולם (משנת 1988) בריצת שליחות 4x400 מטר. סגנית אלופה אולימפית (סיאול 1988), אלופת עולם (טוקיו 1991), אלופת אירופה (ספליט 1990) וראשונה בעולם (1990 ו-1991) בריצת 400 מטר משוכות.

## ביוגרפיה
לדובסקאיה נולדה וגדלה בשוקינו, מחוז טולה, רוסיה.

### 1988
#### אלופה אולימפית ושיאנית עולם
באולימפיאדת סיאול זכתה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב בריצת שליחות 4x400 מטר ביחד עם אולגה נזרובה, מריה פיניגינה ואולגה בריזגינה בשיא עולם חדש של 3:15.17 דקות, לפני ארצות הברית עם דנין הווארד, דיאן דיקסון, ואלרי בריסקו-הוקס ופלורנס גריפית' ג'וינר (3:15.51 דקות) ומזרח גרמניה (3:18.29 דקות) ומדליית כסף בריצת 400 מטר משוכות בשיא לאומי חדש של 53.18 שניות, אחרי דבי פלינטוף-קינג מאוסטרליה (53.17 שניות) ולפני אלן פידלר ממזרח גרמניה (53.63 שניות). 

### 1990
באליפות אירופה שנערכה בספליט, אז יוגוסלביה בשנת 1990 זכתה בשתי מדתית, זהב וכסף. מדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 53.62 שניות ומדליית כסף בריצת שליחות 4x400 מטר בתוצאה של 3:23.34 דקות.

### 1991
#### אלופת עולם
באליפות העולם שנערכה בטוקיו, יפן בשנת 1991 זכתה בשתי מדליות זהב, בריצת 400 מטר משוכות בשיא לאומי ובשיא אליפות חדש של 53.11 שניות, לפני סאלי גנל מבריטניה (53.16 שניות) וג'נין ויקרס מארצות הברית (53.47 שניות) וובריצת שליחות 4x400 מטר ביחד עם לודמילה ג'יגלובה, אולגה נזרובה ואולגה בריזגינה בתוצאה של 3:18.43 דקות, לפני ארצות הברית (3:20.15 דקות) וגרמניה (3:21:25 דקות). 

### 1992
באולימפיאדת ברצלונה סיימה במקום רביעי בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 54.31 שניות בתוצאה זהה לזוכה במדליית ארד ג'נין ויקרס מארצות הברית. ההכרעה הייתה לפי מצלמת הפוטו פיניש.   

### 1993
באליפות העולם שנערכה בשטוטגרט, גרמניה בשנת 1993 סיימה במקום תשיעי בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 54.60 שניות.

### 1995
באליפות העולם שנערכה בגטבורג, שוודיה בשנת 1995 היא פסלה בשלב המוקדמות בריצת 400 מטר משוכות (התוצאה שקבעה הייתה 56.03 שניות).

### 1996
באולימפיאדת אטלנטה סיימה במקום 13 בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 54.99 שניות.

## תארים והישגים
* לדובסקאיה זכתה בעיטור אות הכבוד של ברית המועצות.

## שיאים אישיים
### אצטדיון
* ריצת 400 מטר: 50.93 שניות (1988)
* ריצת 400 מטר משוכות: 53.11 שניות (1991)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אצניות סובייטיות
קטגוריה:אתלטיות בלארוסיות
קטגוריה:אלופות עולם באתלטיקה
קטגוריה:אלופות אולימפיות סובייטיות: אתלטיקה
קטגוריה:אלופות אולימפיות: ריצת 4X400 מטרים
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת סיאול (1988)
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת ברצלונה (1992)
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת אטלנטה (1996)
קטגוריה:שיאניות עולם סובייטיות: אתלטיקה
קטגוריה:מעוטרי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:ילידות 1966
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1966
שקיעה (סרט, 1988)

**שקיעה** (באנגלית: **Nightfall**) הוא סרט מדע בדיוני שנכתב ובוים על ידי פול מאיירסברג ומבוסס על ספר בעל אותו השם שנכתב על ידי אייזיק אסימוב ב-1941.

## תקציר עלילה
בכוכב בעל שלוש שמשות, בעל יום נצחי, רק סור (במקור: **Sor**), הנביא העיוור, מאמין באמת שיום אחד תגיע ה"שקיעה". הוא מאמין שהשקיעה תגרום לעלטה מוחלטת, והעיוורים יהפכו לאלו שמובילים את הרואים. סור "קורא" בעזרת מישוש חריצים בלוחות אבן שלטענתו מנבאים את העתיד. סור מנהיג קבוצה קטנה של אנשים שהולכים אחריו והם עוסקים בחפירות כדי למצוא הוכחה לבואה של השקיעה. לעומתו, איתן (במקור: **Aton**) הוא אסטרונום ומנהיג העיר, שאיבד עניין בחובותיו והתמסר לאישה יפהפייה ומסתורית בשם אנה (במקור: **Ana**) שהגיעה מן המדבר. רואה (במקור: **Roa**), זוגתו לשעבר ואם ילדיו של איתן הפכה לחסידה של סור ולמאהבתו. היא מסכימה להשתתף בטקס בו נצים ינקרו את עינייה ויעוורו אותה כדי שתוכל גם היא "לקרוא" את לוחות האבן. יש מאבק בין חסידיו של סור לבין איתן ושאר העיר שעם הזמן הופך לאלים מאוד בזמן שהשקיעה מתקרבת.

## הפקה
ב-1979 התוודעה המפיקה ג'ולי קורמן לסיפור הקצר "שקיעה" שנכתב על ידי הסופר אייזק אסימוב ורכשה את הזכויות לתסריט. ב-1980 הכריז בעלה, הבמאי רוג'ר קורמן כי יביים את הסרט בתקציב של 6 מיליון דולר בשותפות על חברת הפקה גרמנית. כשאסימוב עצמו דחה את ההצעה לכתוב את התסריט פנתה ג'ולי קורמן לתסריטאי פול מאיירסברג, שכתב את התסריט לסרט האיש שנפל מכוכב אחר. מאיירסברג ניסה להעביר את כתיבת התסריט למספר תסריטאים שונים.

בגלל קשיים להעביר את המהות של הספר למדיום הקולנוע ובעיות כספיות, הפרויקט נדחה. ב-1987 חזרה קורמן אל מאיירסברג אחרי שראתה את הסרט הראשון שביים: "שבויה", המבוסס של סיפורה של פטי הרסט. מאיירסברג הסכים לכתוב את התסריט במידה ויינתן לו גם לביים את הסרט. קורמן הסכימה ומאיירסברג כתב את התסריט במהלך 5 שבועות בלונדון, והסרט צולם במהלך שמונה שבועות בארקוסנטי, אריזונה ומספר סצנות בקונסטי, אריזונה. כמה תושבים מרקוסנטי מופיעים כניצבים בסרט.

## קבלה
הסרט קיבל ביקורות שליליות מאוד וקורמן אמרה שהתקציב הנמוך הוא זה שתרם לכישלון הסרט.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 1988
קטגוריה:סרטי מדע בדיוני אמריקאיים
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים מבוססי ספרים
קטגוריה:אייזק אסימוב
קטגוריה:סרטי מדע בדיוני מ-1988
מחנה הפליטים רפיח

**מחנה הפליטים רפיח** (בערבית: **مخيم رفح** או **معسكر رفح**) הוא אחד משמונה מחנות פליטים פלסטינים ברצועת עזה הממוקם בנפת רפיח לאורך גבול מצרים – רצועת עזה.

## היסטוריה
פליטים רבים הגיעו לאזור דרום רצועת עזה במהלך מבצע יואב. המחנה הוקם בשנת 1949 ובאותה תקופה היה מחנה הפליטים הגדול ביותר ברצועת עזה. הפליטים התגוררו בצפיפות וקיבלו אוכל במנות של כ-1,748 קלוריות ליום.

בעת כיבוש רצועת עזה במבצע קדש על ידי צה"ל, נמצאו במחנה רפיח כ-31,000 אנשים. במהלך השנים, היגרה חלק מהאוכלוסייה לשכונה הסמוכה תל א-סולטאן שהוקמה בשנות ה-70 של המאה ה-20 בידי ישראל כחלק ממהלך לשיקום מחנות הפליטים והטבת התנאים בהם.

בפועל מהווה המחנה חלק מהעיר רפיח. בצמוד למחנה ממוקמת שכונת יבנא  (על שם יבנא). סמוך למחנה, על שטח שנותר ריק בין המתחם שנבנה בידי אונר"א לבין מסילת הרכבת שעברה באזור, נבנה בהמשך גוש בנינים שמהווה כיום את שכונת שאבורה, שכונה שלעיתים נתפסת כחלק ממחנה הפליטים.

על פי אונר"א, המחנה (יחד עם תל א-סולטאן) מונה 99,000 תושבים. על פי אומדן אמצע השנה של הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה לשנת 2006 אוכלוסיית מחנה רפיח לבדו מונה 59,983 תושבים, ואוכלוסיית תל א-סולטאן מונה 24,418 תושבים. במחנה ישנם 31 בתי ספר (20 יסודיים, 11 תיכוניים) המנוהלים על ידי אונר"א.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:נפת רפיח
קטגוריה:מחנות פליטים פלסטיניים ברצועת עזה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1949
מריה פיניגינה

**מריה דג'ומבייבנה פיניגינה** (בבלארוסית: **Мария Джумабаевна Пинигина**; נולדה ב-9 בפברואר 1958) היא אתלטית סובייטית בעבר. היא אלופה אולימפית (סיאול 1988), סגנית אלופת עולם (רומא 1987) ושיאנית עולם (משנת 1988) בריצת שליחות 4x400 מטר. זוכת מדליית ארד באליפות עולם (הלסינקי 1983), אלופת אירופה באולם (1987) ופעמיים אלופת האוניברסיאדה (מקסיקו סיטי 1979 ואדמונטון 1983) בריצת 400 מטר.

## ביוגרפיה
פיניגינה נולדה וגדלה באיבנובקה, הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הקירגיזית, ברית המועצות בשם מריה קלצ'ונובה. היא התאמנה בקייב.

### 1979
באוניברסיאדה שנערכה במקסיקו סיטי ב-10 בספטמבר 1979 זכתה במדליית זהב בריצת 400 מטר בשיא משחקים חדש של 50.35 שניות.

### 1983
באוניברסיאדה שנערכה באדמונטון, קנדה בתחילת יולי 1983 זכתה בפעם השנייה במדליית זהב בריצת 400 מטר בתוצאה של 50.47 שניות. חודש לאחר מכן, באליפות העולם הראשונה שנערכה בהלסינקי, פינלנד בתחילת אוגוסט אותה שנה זכתה בשתי מדליית ארד בריצת 400 מטר בתוצאה של 49.19 שניות, אחרי ירמילה קרטוכווילובה שקבעה שיא עולם חדש של 47.99 שניות וטטיאנה קוצ'מבובה (48.59 שניות), שתיהן מצ'כוסלובקיה ובריצת שליחות 4x400 מטר ביחד עם ילנה קורבן, מרינה כרלמובה ואירנה בסקאקובה בתוצאה של 3:21.16 דקות, אחרי מזרח גרמניה (3:19.73 דקות) וצ'כוסלובקיה (3:20.32 דקות).

### 1986
במשחקי הרצון הטוב שנערכו במוסקבה, ברית המועצות בשנת 1986 היא זכתה במדליית כסף בריצת 400 מטר בתוצאה של 50.29 שניות, אחרי בת ארצה אולגה בריזגינה (49.96 שניות) ולפני לילי לת'רווד מארצות הברית (50.47 שניות).

### 1987
#### אלופת אירופה באולם
באליפות אירופה באולם שנערכה בליווה, צרפת ב-22 בפברואר 1987 זכתה במדליית זהב ביצת 400 מטר בתוצאה של 51.27 שניות.

באליפות העולם שנערכה ברומא, איטליה בסוף אוגוסט ותחילת ספטמבר אותה שנה זכתה במדליית כסף בריצת שליחות 4x400 מטר ביחד עם אליטה יורצ'נקו, אולגה נזרובה ואולגה בריזגינה בתוצאה של אחרי 3:19.50 דקות, אחרי מזרח גרמניה (3:18.63 דקות) ולפני ארצות הברית (3:21.04 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי בריצת 400 מטר בתוצאה של 50.53 שניות.

### 1988
#### אלופה אולימפית ושיאנית עולם
באולימפיאדת סיאול זכתה במדליית זהב בריצת שליחות 4x400 מטר ביחד עם טטיאנה לדובסקאיה, אולגה נזרובה ואולגה בריזגינה בשיא עולם חדש של 3:15.17 דקות, לפני ארצות הברית עם דנין הווארד, דיאן דיקסון, ואלרי בריסקו-הוקס ופלורנס גריפית' ג'וינר (3:15.51 דקות) ומזרח גרמניה (3:18.29 דקות).

## חיים אישיים
פיניגינה התחנתה עם האלוף האולימפי (מונטריאול 1976) ו-3 פעמים אלוף העולם (1975, 1977 ו-1978) בהיאבקות חופשית, פבל פיניגין.

## שיאים אישיים
### אצטדיון
* ריצת 200 מטר: 22.42 שניות (1987)
* ריצת 400 מטר: 49.19 שניות (1983)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אצניות סובייטיות
קטגוריה:אלופות אירופה באתלטיקה
קטגוריה:אלופות האוניברסיאדה: אתלטיות 
קטגוריה:אלופות אולימפיות סובייטיות: אתלטיקה
קטגוריה:אלופות אולימפיות: ריצת 4X400 מטרים
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת סיאול (1988)
קטגוריה:שיאניות עולם סובייטיות: אתלטיקה
קטגוריה:ילידות 1958