חשישיון

[ממוזער|מצודות החשישיון ב[איראן]]
[שמאל|ממוזער|250px|השטח ב[סוריה בו שלטו החשישיון בתקופה הצלבנית (מצפון לרוזנות טריפולי) מסומן בלבן, בחלק העליון של המפה]]
[ממוזער|שרידי [מצודת אלמות, איראן]]
[ממוזער|250px|מצודת מסיאף, [סוריה]]
[ממוזער|שרידי [מצודת גרדכוה, איראן]]
**חשישיון** (בערבית: الحشاشون או الحشاشين או الحشيشية; **החשישיים**) היה מסדר של ניזארים (אחת הקבוצות של הפלג האסלאמי איסמאעיליה) בעיקר מפרס ומסוריה, שנוסד בשלהי המאה ה-11. המסדר הציב איום צבאי על שלטונה של השושלת הסלג'וקית בשטחי ממלכת פרס, באמצעות השתלטות על מבצרים רבים בהנהגתו של חסן-י סבאח.

אנשיו נודעו באכזריותם ובמנהגם לחסל את אויביהם הפוליטיים והדתיים (בעיקר מוסלמים). התפרסמו בעולם בעיקר בשל המיתוסים שדבקו בהם.

## אטימולוגיה
טעות נפוצה היא שמקור השם חשישיון מהמילה חשיש, כלומר מעשני חשיש, ככינוי גנאי שהוצמד לקבוצה על ידי מתנגדיה. השימוש המתועד הראשון בשם היה על ידי הח'ליפה הפאטמי העשירי "אל-אַאמִר" , במכתב משנת 1123 הוא כינה את הניזארים הסורים "החשישיה" (حشيشية). הכינוי חשישיה במקורות המוסלמים משמש ככינוי גנאי כללי, ללא קשר לחשיש. כינוי זה נפוץ בקרב היסטוריונים אנטי-איסמאעילים ולאחר מכן באירופה בעקבות חיכוכים צבאיים בין ניזארים וצלבנים, שמתעדיהם אימצו גם הם את הכינוי.

הקבוצה נתפסה באירופה של ימי הביניים כקבוצה רדיקלית של מתנקשים המאומנים לחיסול ממוקד של יריביהם. עם הזמן המקור נשכח והמילה Assassin הפכה באירופה לכינוי לרוצח מקצועי. הקישור לחשיש נעשה על ידי אירופאים בימי הביניים. גם האוריינטליסט הצרפתי סילבסטר דה סאסי הפיץ את הטענה כי מקור שמם מהמילה חשיש. הסופר אמין מעלוף טען, בהסתמך על טקסטים מהתקופה, כי חסן-י סבאח קרא לתלמידיו בכינוי דומה במשמעות של נאמנות לבסיס האמונה.

## תולדות החשישיון
במהלך נפילתה של הממלכה הפאטמית חל פילוג באסמאעיליה. האסמעילים אשר חיו בפרס, תחת שלטון הסלג'וקים, תמכו בניזאר, בנו של הח'ליף הפאטמי אלמסתנצר (1036–1094). פורשים אלה נודעו בשם ניזארים. קבוצה של ניזארים התבצרו, בהנהגתו של חסן-י סבאח, במבצר ההררי אלמוּת, השוכן מדרום לים הכספי. החשישיון ניהלו ממבצר זה את מדיניותם, שלא בחלה בשיטות של רצח וטרור במתנגדיהם הפוליטיים והדתיים, ברחבי העולם האסלאמי כולו. השליחים שביצעו מעשים אלו נקראו "חשישיים".

טעות היסטורית נפוצה היא לשייך את החשישיון אל זרם ה"פידאיון", שמשמעותו "הפודים" (את נפשם בשליחות זו למען אללה), שדגלו בהתאבדות למען אללה ו-72 הבתולות.

חסן-י סבאח, מנהיג הקבוצה, אימץ את שיטת ההתנקשויות כחובה קדושה במלחמתו נגד הטורקים הסלג'וקים ואף נגד הח'ליפים הפאטמים המצריים, שבעצם היו אבותיו הרוחנים, אך היות שלדעתו סטו מן הדרך, ראה בהם כופרים שמצווה להורגם.

הארגון הסודי שהקים התפשט עד מהרה מערבה לעבר סוריה, תחילה לחלב שם הצליחו להשתלב בצמרת המשטר, אך מעשי הרצח שלהם ומדיניותם, עוררו את התנגדות ההמון. ולאחר מותו של רידואן שליטה של חלב (סוף 1113), נערך בהם טבח על ידי מתנגדיהם, ובראשם הקאדי של העיר אבו אל-פדל בן אל-ח'שאב. כתוצאה מכך, עבר מרכז הכובד של החשישיון לדמשק, שם על ידי קשרים עם ראשי הממשל, קיבלו לנחלה את מבצר הבניאס. אך גם בדמשק הם הצליחו לעורר את איבת ההמון, ובשנת 1129 נערך בהם טבח על ידי מושל העיר בורי. הנותרים נסו לבניאס, ומסרו אותה תמורת הבטחת חייהם לידי הצלבנים.

מסדר המתנקשים שהוקם בשנות השישים למאה ה-12 במסיאף שבסוריה, תחת חסותו של מנהיג המתנקשים ראשיד א-דין סינאן (Rashid ad-Din Sinan), היווה תפנית חשובה מאוד בהיסטוריה של החשישיון. שם קיבל כל אחד מיורשיו את התואר **הזקן מן ההר**. בתקופתו, התנתק המסדר מתלותו במרכז במצודת אלמות והפך לעצמאי, עד מותו בשנת 1192.

ב-1252 הורה השליט המונגולי מונגקה חאן על הנויאן כתבוגא לתקוף את מעוזי החשישיון בהרי אלבורז שבצפון איראן. הגיִס המונגולי יצא לדרכו ב-1253 ועד הגעת עיקר הצבא בהנהגת הולאגו חאן ב-1255 נכבשו מצודות ניזאריות לא מעטות. עם זאת, מצודת אלמות, שהייתה מרכזו של המסדר, עמדה במצור שהוטל עליה. אחרי משא ומתן עם מנהיג הכת רוכן א-דין ח'ורשאה  ותמורת הבטחות להטבות אישיות, נמסרה מצודת אלמות למונגולים. לאחר שהשיגו המונגולים את מבוקשם, התכחשו להבטחותיהם, לקחו את רוכן א-דין ח'ורשאה אל המדבר, הכניסוהו לתוך שק ורמסו אותו בפרסות סוסיהם, וכך הקיץ הקץ על התנועה בפרס. מצודת גרדכוה, שהולאגו לא יכול לה, נפלה רק ב-1270.

בסוריה, לאחר שני עשורים, כבש הסולטאן הממלוכי ביברס את מצודות החשישיון בהרי אנסריה והרג רבים מאנשי המסדר. בנותרים השתמש כשכירי חרב, כגון בניסיון הרצח של אדוארד הראשון מלך אנגליה במסע הצלב התשיעי.

שרידי מצודת מסיאף , ששימשה כמִפקדה של מסדר המתנקשים בסוריה, עדיין עומדים על תלם וחולשים על סביבתם. מבני המצודה ניזוקו במתקפה של איברהים פאשא בשנות ה-30 של המאה ה-19,  ומאז שנות האלפיים פועלת קרן אגא חאן לתרבות  לשיקום האתר.

## ראשי מסדר החשישיון
* חסן-י סבאח (1090–1124) – מייסד המסדר. הורה על רציחתו של ניזאם אל-מולכ, שהיה הרצח המפורסם הראשון שביצע המסדר.
* כִּיָה בוזורג-אֻמיד (1124–1138) – כיהן בתחילה כמפקד מבצר לאמאסר. הרצח הבולט בתקופתו היה של הח'ליף העבאסי (המודח) אל-מסתרשד.
* מוחמד הראשון מאלמות (1138–1162) – בנו של בוזורג אמיד. בימיו נרצח הח'ליף א-ראשד.
* חסן השני מאלמות (1162–1166) – הכריז על 'תום עידן ההלכה', דהיינו ביטול המצוות והאיסורים באסלאם. נרצח.
* מוחמד השני מאלמות (1166–1210)
* חסן השלישי מאלמות (1210–1221) – הורעל.
* מוחמד השלישי מאלמות (1221–1255) – נרצח.
* רֻכּן א-דין ח'ורשאה (1255–1256) – הוצא להורג על ידי המונגולים.

## האגדות אודות החשישיון
אגדות רבות ומגוונות סופרו אודות החשישיון, אך מעולם לא נמצאו להן תימוכין בכתבים מוסלמיים. על פי המחקר המודרני מקור האגדות הוא בצלבנים ששהו בסוריה באותה תקופה וראו בפעולות החשישיון מעשי טירוף.

קיימת טענה היסטורית  בהשפעת כתבי הנוסעים של בנימין מטודלה ומרקו פולו. נטבע הרושם שהחשישיון שיתפו פעולה עם הצלבנים נגד צבאו של צלאח א-דין. למעשה, החשישיון ניסו להתנקש בחייו של צלאח א-דין פעמיים.

טענה נוספת היא שמרקו פולו ודודו מפאו פולו (Maffeo Polo) היו חברים בחשישיון.

## החשישיון בתרבות הפופולרית
* בשנת 1981 הוציא לאור סטיב ג'קסון משחק קלפים אסטרטגי בשם אילומינטי. במשחק, כל שחקן שולט באגודת סתרים אחרת. אחת מהן היא "חברת המתנקשים", אחד הכינויים לחשישיון.
* בשנת 1990 יצא ספרו של רוג'ר זילאזני ותומאס תומאס, "מסכתו של לוקי" , שרוב עלילתו מתבססת על מיתוסי החשישיון, ובו דמותו של חאסאן אלסבאח משמשת דמות ראשית.
* בשנת 2007 החלה את דרכה סדרת משחקי הווידאו "Assassin's Creed", בה מוצגת גרסה בדיונית של מסדר המתנקשים. בין המשימות המוצגות במשחק על השחקן להילחם בשלטון מסדר הטמפלרים המושחת, בחיילים הסרצינים, בצלבנים ובאימפריה העות'מאנית, בין היתר. על אף שעלילת המשחק מכילה מספר אירועים אמיתיים ודמויות היסטוריות, היא בדיונית ברובה.
** בשנת 2017 יצא הסרט "אמונת המתנקש" המבוסס על סדרת משחקי הווידאו המצליחה באותו שם, שעוסק בעלילות מסדר המתנקשים, הנלחמים בשלטון הטמפלרי.
* בשנת 2005 יצא ספרו של ג'ונתן סטראוד, "שער תלמי", בו בפרק הראשון מתנקשים חשישיים מנסים להתנקש בחייו של תלמי, אדונו של ברטימאוס השד.
* בשנת 2010 עלה לאקרנים סרט בשם "נינג'ה אסאסין". עלילת הסרט מתרכזת סביב שבט של נינג'ות המנוהל ככת שחוטפת ילדים והם גדלים ומאומנים מינקות כדי להיות רוצחים שכירים חסרי רחמים. העלילה גם מוסיפה 'תיעוד' של השבטים שקדמו לשבט עוד בימי הביניים, ותועדו על ידי אבן בטוטה. לבסוף, השבט מוגר בהתקפה צבאית בסיוע היורופול.

## לקריאה נוספת
* ברנרד לואיס, **החשישים – כת קיצונית באסלאם**, תרגם מאנגלית משה אילן; עריכה מדעית – מאיר מ’ בר אשר. ירושלים (הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס), תש"ס 2000.

## קישורים חיצוניים

* יצחק רונן, החשאשינים: ראשוני המתאבדים בשם האסלאם, **[[נתיב (כתב עת)|נתיב]]** 107, נובמבר 2005
* 
* צור שיזף, "חשיש – אססיון אססינים, המקורות בני האלף של החזבאללה", 18.10.2009
* 
* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שיעה
קטגוריה:טרור אסלאמי
קטגוריה:אגודות סתרים