open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מקלון ספרדי

**מקלון ספרדי** (שם מדעי: **''Pijnackeria hispanica**)* הוא [[מין (טקסונומיה)|מין]] של [[מקלונאים|מקלון]] החי ב[[ספרד]]*.''

במקלון הספרדי הוא חרק מסדרת המקלונאים. צבעו של מין זה יכול להיות טורקיז, חום או ירוק. הוא ניזון בדרך כלל מעלי ורדים. יש לו מחושים קצרים ועיניים צהובות או חומות עם פס אופקי שחור או פסאודו-אישון.

## מורפולוגיה
המקלון הספרדי מגיע לאורך גוף של 49.3 עד 55.3 מ"מ. מחושיו מורכבים מ־10 או 11 מקטעים, ואורכם 3.4 עד 4.1 מ"מ. לרגליהם האחוריות יש ירכיים באורך של 8.1 עד 12 מ"מ. לזכר חסרה בוומר תת-אנאלי. לנקבות, כמו חברים אחרים בסוג, יש קודקוד בטן מחודד ונוקשה.

הביצים של מין זה הן באורך של 3.8 עד 4.8 מ"מ וארוכות פי 2.72 עד 3.5 מ"מ מרוחבן. הן סגלגלות וצבען חולי.

חרק זה אנדמי לספרד. הוא מופיע בחלק המרכזי-מערבי של המדינה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מקלונאים
דאג וייט

**דאג וייט** (באנגלית: **Doug White**; נולד בשנת 1953 בארציבלד, לואיזיאנה) הוא רוקח וטייס חובב אמריקני שהתפרסם כשהצליח להנחית מטוס קינג אייר B200 ב־12 באפריל 2009 לאחר שהטייס מת מהתקף לב, ובכך הציל את חייו ואת חיי משפחתו. וייט היה בעל רישיון טיס פרטי בסיסי עם ניסיון מוגבל במטוסי צסנה קלים בלבד, ללא הכשרה במטוסים מורכבים. זה אחד המקרים הבודדים הידועים בעולם התעופה על נוסע שהנחית מטוס ללא הכשרה מוקדמת.

## רקע
דאג וייט נולד ב־1953 בארציבלד, לואיזיאנה. הוא עבד כרוקח והקים את חברת ההשכרה White Equipment Leasing LLC. הוא נשוי לטרי, ולזוג שתי בנות – מגי ובילי. בשנת 1990 קיבל רישיון טיס פרטי אך חדל לטוס זמן קצר לאחר מכן. רק כעבור כ־18 שנה חזר לטיסה, צבר כ־150 שעות במטוסי צסנה 172 חד־מנועיים, אך לא התנסה במטוסים דו־מנועיים או מורכבים.

## התקרית
כ-10 דקות לאחר ההמראה ממרקו איילנד, פלורידה, במהלך הטיסה חזרה מהלוויה של ג'ף, אחיו של דאג, הטייס ג'ו קאבוק התמוטט ומת. המטוס טיפס דרך גובה 7,000 רגל, וייט, שישב במושב הימני בתא הטיס, הבין שהוא היחיד שיכול להציל את המשפחה. אף על פי שלא היה לו ניסיון במטוסי קינג אייר, וייט הכריז על מצב חירום לבקרת התעבורה האווירית של מיאמי שהטייס מת. וייט הכריז על מצב חירום וקיבל סיוע מבקרי טיסה ומדריך מנוסה בקינג אייר שהנחו אותו מרחוק. לאחר כשעה הצליח להנחית בבטחה את המטוס בפורט מיירס, פלורידה.

האירוע זכה לחשיפה נרחבת, ובשנת 2010 בקרי הטיסה קיבלו את מדליית הבטיחות הגבוהה ביותר של האגודה הלאומית של בקרי התעבורה האווירית . כמו כן בעקבות האירוע השלים וייט הכשרות טיסה מתקדמות, כמו רישיון רב־מנועי, רישיון מסחרי ואישור לטיסות בקינג אייר. בהמשך הקדיש את כישוריו לטיסות התנדבותיות, כולל סיוע בהאיטי ובליז והטסת חיילים פצועים לבתי חולים בארצות הברית. בשנת 2023 יצא סרט המבוסס על סיפורו, "על כנפי מלאכים ותפילה", בכיכוב דניס קווייד.  

## קישורים חיצוניים
*
* Dave Hirschman ,Unintentional King Air pilot: An interview with Doug White, April 14, 2009
* tell this story: Doug White
* NATCA Awards
* Christian family inspired new movie: On a Wing and a Prayer

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי לואיזיאנה
קטגוריה:טייסים אמריקאים
קטגוריה:רוקחים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1953
S4C

**S4C** (בוולשית: **Sianel Pedwar Cymru**; "ערוץ 4 ויילס") הוא ערוץ טלוויזיה ציבורי בשידור חופשי בשפה הוולשית, שהושק ב-1 בנובמבר 1982 והיה הראשון שהוקדש במיוחד לדוברי ולשית.

מטה הערוץ שוכן בעיר קרמרת'ן, במרכז היצירה והדיגיטל של אוניברסיטת ויילס טריניטי סנט דייוויד, עם משרדים נוספים בקארדיף ובקרנרבון. S4C הוא הערוץ הרביעי הוותיק ביותר בוויילס, אחרי BBC One, ITV ו-BBC Two. בדומה לערוץ 4 שהחל לשדר יום לאחר מכן בשאר חלקי בריטניה, גם S4C רוכש את כל תוכניותיו מחברות הפקה עצמאיות. בנוסף, BBC ויילס מספק עבורו תכנים כחלק ממחויבות ציבורית, ובהם שירות החדשות ("נוויד'יון"; Newyddion). עד 2010 שידר הערוץ גם תוכניות באנגלית שנרכשו מערוץ 4, כדי להנגישן לאזורים בוויילס שלא יכלו לקלוט את ערוץ 4 בשידור קרקעי.

S4C נחשב לאחד החלוצים בשידורי טלוויזיה בשפות מיעוט באירופה, מאחר שהחל לפעול זמן קצר לפני ערוצים האזוריים הראשונים בספרד דוברת השפות הלא-קסטיליאניות – Euskal Telebista בבסקיה (1982), TV3 בקטלוניה (1984) ו-Televisión de Galicia (1985). הערוץ הקדים בשנים רבות גם ערוצי שפות קלטיות אחרות כגון TG4 באירלנד (1996), TeleG בגאלית הסקוטית (1999) ו-BBC אלבה (2008). מאז השקת שידורי הטלוויזיה הדיגיטלית ב-1998 משדר הערוץ תכנים בוולשית בלבד, בעוד בלוח האנלוגי המשיך עד 2010 לשדר גם תכנים באנגלית. עם השלמת המעבר הדיגיטלי בוויילס, הפך ערוץ 4 לזמין ב-Freeview, ו-S4C חדל לשדר תכנים באנגלית. כיום הוא ממשיך להציע כתוביות מתורגמות לאנגלית לתכנים בוולשית, ונשאר הערוץ היחיד בטלוויזיה הוולשית המשדר בשפה זו בלבד.

## ראו גם
* ולשית
* ערוץ 4

## קישורים חיצוניים
* 

* אתר רשמי (באנגלית)
* אתר רשמי (בוולשית)

## הערות שוליים

קטגוריה:ערוצי טלוויזיה בריטיים
קטגוריה:שידור ציבורי
קטגוריה:ולשית
קטגוריה:קארדיף
אל-בלאוונה

**אל-בלאוונה** (בערבית: **البلاونة**. בתעתיק לעברית: **אל-בלאונה**) היא עיירה בנפת דיר עלא שבמחוז בלקא במערב ירדן.

## גאוגרפיה
אל-בלאוונה שוכנת בבקעת הירדן הירדנית, בגובה של כ-200 מטרים מתחת לפני הים, כ-8 ק"מ צפונית לעיר דיר עלא, וכ-7.5 ק"מ מזרחית ליישוב הישראלי חמדת.

## דמוגרפיה
אוכלוסיית העיירה מוערכת ב-7,430 איש על פי מפקד האוכלוסין הירדני בשנת 2015.

## הערות שוליים

קטגוריה:ירדן: ערים
זארה ורתניאן

**זארה ורתניאן** (נולד ב-11 בנובמבר 1958) הוא שחקן עבר ישראלי. ורתניאן התפרסם בעיקר מתפקידו בסרטים "אבא גנוב", "אבא גנוב 2", ו"אבא גנוב 3" בתור מורדוך.

## ביוגרפיה
ורתניאן משתייך לקהילה הארמנית בישראל. גדל ברמלה. למד משחק בניסן נתיב והיה שותף להפקה המקורית של "כולם היו בני חוץ מנעמי". כיום ורתניאן מתגורר בקיבוץ נירים שבנגב הצפוני-מערבי, ומנהל את בית האריזה לאבוקדו שבקיבוצו ואת בתי הקירור לאיסום של תוצרת חקלאית.   

ב-1986 שיחק את אחשוורוש בתפקיד הראשי בסרט "אסתר", סרט הבכורה של הבמאי של עמוס גיתאי. באותה השנה גם שיחק בתפקיד ראשי בהצגה "נפט" שהועלתה בפסטיבל עכו.

ב-1987 שיחק את מורדוך חברו הטוב של צ'יקו (יהודה ברקן) בסרט "אבא גנוב". באותה השנה שיחק בהצגה "מסע הדוד מקס" שהועלתה בפסטיבל חיפה להצגות ילדים.

ב-1989 חזר לגלם את מורדוך בסרט "אבא גנוב 2".

ב-1991 שב לגלם את מורדוך בסרט "אבא גנוב 3".

ב-1999 גילם את דמותו של אוזו בסדרת הטלוויזיה "מנדל וגורנשטיין חקירות בע"מ".

ב-2007 הופיע בסדרת הטלוויזיה של ערוץ 2 "עבודה ערבית" בתפקיד רב. באותה השנה גילם את מוטילו בסרט "מלך של קבצנים".

ב-2019 הופיע בסדרת הטלוויזיה של yes "כבודו" בתפקיד שייח' איברהים אבו עזיז.

## קישורים חיצוניים
 
* נפט, באתר פסטיבל עכו
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1958
ציד חזיר הבר הקלידוני

**ציד חזיר הבר הקלידוני** (באנגלית: **The Calydonian Boar Hunt**) הוא ציור שמן מאת הצייר הפלמי פטר פאול רובנס, שנוצר סביב השנים 1611–1612. היצירה מוצגת כיום במרכז גטי בלוס אנג'לס, אגף המזרח, גלריה E202.

## תיאור היצירה
במרכז הסצנה נראה הלוחם מלאגרוס, עטוף בגלימה אדומה מתנופפת, כשהוא נועץ את חניתו בכתפו של חזיר בר עצום ממדים. החיה הפראית, הנאבקת גם בזוג כלבים שנאחזו בפרוותה הסמורה, מסתובבת לעבר יריבה האנושי. בעוד מכתו של מלאגרוס מתגלה כקטלנית, מצויר החזיר כיריב עז במיוחד. מתחת לפרסותיו נראים גופת כלב שסורסרה וגופתו של הצייד אנקאיוס השרוע ארצה. מאחורי מלאגרוס מתוארת אטאלנטה, אהובתו והציידת, הקשובה למתרחש ואוחזת בקשתה.

## הנושא המיתולוגי
הציור מתבסס על סיפור מיתולוגי שתואר בהרחבה בכתביו של אובידיוס ב"מטמורפוזות". לפי המיתוס, כאשר מלך קלידון אונאוס כשל מלהביא מנחות לאלה דיאנה, שלחה האלה חזיר בר אימתני להמיט הרס בארצו. בנו של המלך, מלאגרוס, אסף סביבו לוחמים מפורסמים כדי להכריע את החיה. רבים מהציידים נהרגו או נפצעו, עד אשר הצליח מלאגרוס להכות את החזיר. ראשו הוענק כגביע ניצחון לאטאלנטה, אהובתו.

## השפעות אמנותיות
רובנס יצר את הציור זמן קצר לאחר שובו משהות ממושכת באיטליה. התנוחות של רבות מן הדמויות מבוססות על סרקופגים ופסלים עתיקים שראה שם. דמות החזיר בפרופיל נלקחה ישירות משיש מפורסם בגלריה אופיצי בפירנצה. בציורו השתמש רובנס בדימויים איקוניים מהעת העתיקה כדי לפנות לקהל משכיל. לדמויות הרוכבים על סוסים שאב השראה מיצירותיהם של לאונרדו דה וינצ'י ורפאל. עם זאת, האופן הדינמי והחדשני שבו פירש את סצנת הציד נחשב לייחודי לו. באמצעות ציור זה קבע רובנס את נושא המאבק האפי בין האדם לחיה, נושא שאליו שב פעמים רבות לאורך הקריירה שלו.

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורים המבוססים על המיתולוגיה היוונית
קטגוריה:ציורים המבוססים על מטמורפוזות
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:פטר פאול רובנס: ציורים
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:בעלי חיים באמנות
קטגוריה:סוסים באמנות
פלגתון

**פלגתון** (ביוונית עתיקה: **Φλεγέθων**) או **פיריפלגתון** (**Πυριφλεγέθων**) הוא נהר האש ואחד מחמשת הנהרות המקיפים את השאול במיתולוגיה היוונית. הנהרות האחרים הם: סטיקס, לתה, אכרון וקוקיטוס.
[מרכז|מסגרת|פלגתון ב[הקומדיה האלוהית|קומדיה האלוהית של דנטה]]
## במיתולוגיה
### במיתולוגיה היוונית
על פי האודיסיאה של הומרוס, נהר הפלגתון נשפך אל תוך נהר אכרון, ביחד עם נהר הקוקיטוס.

אַתָּה בְעַצְמְךָ בֹּא בִּנְאוֹת הָעֲרָפֶל שֶׁל־הַדֵס, שָׁם לָאֲכֶרוֹן זוֹרְמִים אֲפִיקֵי פִּירִיפְלֶגֶּתּוֹן וְהַקּוֹקִיטוֹס שֶׁאֵינוֹ אֶלָּא סְעִיפָם שֶׁל־מֵי־סְטִיכְּס.

**תרגום מאת [[שאול טשרניחובסקי]]**

הפילוסוף אפלטון תיאר את פלגתון בתור "אזור עצום הבוער באש גדולה ויוצר אגם גדול יותר מהים התיכון שלנו." ומוסיף ש"הוא זורם אל טרטרוס במפלס נמוך יותר. זהו הנהר הנקרא פיריפלגתון, ונחלי הלבה הזורמים במקומות שונים על פני כדור הארץ נובעים ממנו."

במסורת האורפית, יש ארבעה נהרות בעולם התחתון (במקום חמישה) והפלגתון מקושר ליסוד האש, ועם כיוון מזרח. פלגתון מוזכר בקצרה גם בפואמה "אלכסנדרה" המיוחסת למשורר ליקופרון.

### במיתולוגיה הרומית

בטרגדיה "אדיפוס " מאת סנקה, אחת מהשורות של המקהלה, המתארת את המגפה שמתפשטת בתבאי, כוללת את השורה "פלגתון שינה את מסלולו והתערבב עם הסטיקס". פלגתון מוזכר גם באפוס איניאיס של ורגיליוס.

בספר מטמורפוזות של אובידיוס, אסקלפוס, בנם של אכרון ואורפנה, ראה את פרוסרפינה (מקבילתה הרומית של פרספונה) אוכלת רימון מאחד הגנים שבשאול. הוא סיפר על כך לאלים ומנע ממנה לחזור לאמה, קרס. כנקמה, פרוסרפינה התיזה עליו ממי הפלגתון והפכה אותו לינשוף.

## בקומדיה האלוהית

בחלק הראשון של הקומדיה האלוהית של דנטה, פלגתון מתואר כנהר של דם רותח. הוא נמצא במעגל השביעי של הגיהנום, שם מתבשלים אלו שפעלו באלימות כנגד בני אדם: רוצחים, עריצים וכדומה. העומק שבו כל חוטא חייב לעמוד בנהר נקבע על פי רמת האלימות שגרם בחייו וקנטאורים מסיירים במעגל ויורים חצים על אלה שמנסים לעלות מעל המפלס שהוקצה להם. בפלגתון, דנטה רואה שליטים צמאי דם כמו אטילה ההוני ואלכסנדר הגדול. דנטה וורגיליוס חוצים את פלגתון בעזרתו של הקנטאור נסוס.


"חִירוֹן הָרָם שֶׁאֶת־אֲכִיל טִפֵּחַ, אִתָּם פוֹלוֹס שֶׁהִבְעִירוֹ הַזָּעַם. סָבִיב לַבִּיב בְּאַלְפֵיהֶם יָרוּצוּ, יִירוּ בְּכָל־הַקָּם מִדַּם־הָרֶתַח מֵעַל לַחֹק אֲשֶׁר עָנְשׁוֹ מַתִּיר לוֹ'."

**תרגום מאת [[עמנואל אולסבנגר]]**

## הערות שוליים

2025 08
קטגוריה:מקומות במיתולוגיה היוונית
קטגוריה:מיתולוגיה יוונית
קטגוריה:נהרות אגדיים
מחוז צוויקאו

**מחוז צוויקאו** (בגרמנית: **Landkreis Zwickau**) הוא מחוז במערב מדינת סקסוניה שבגרמניה.

## גאוגרפיה
מחוז צוויקאו ממוקם בשוליים הצפוניים של הרי העפרה, מערבית לקמניץ. במחוז זורמים שני נהרות עיקריים: "צוויקאואר מולדה", שזורם מהרי העפרה ונשפך בסופו של דבר לנהר האלבה. נוסף אליו, נהר "פלייסה" המהווה אחד מיובליו של נהר אלסטר הלבן.

## ערים ועיירות
במחוז 14 ערים ו-19 עיריות מקומיות. להלן רשימת הערים:

## קישורים חיצוניים

צוויקאו
אלש פבאס

**אלש פֶבַּאס פרס** (בספרדית: **Aleix Febas Pérez**; נולד ב-2 בפברואר 1996) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הקשר המרכזי באלצ'ה מהלה ליגה.

## קריירת מועדונים
פבאס נולד בליידה שבקטלוניה, והצטרף למחלקת הנוער של ריאל מדריד בשנת 2009 כשהיה בן 13, מליידה.

ב-5 ביולי 2015, קודם פבאס לקבוצת המילואים, ריאל מדריד ב', ששיחקה בליגה השלישית. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ב-22 באוגוסט 2015, כשפתח בהרכב בניצחון ביתי 5–1 על אברו.

ב-30 בינואר 2016, כבש פבאס את שערו הראשון עבור קסטיליה, בניצחון חוץ 2–1 על ריאל סוסיאדד ב'. הוא כבש גם צמדים נגד אמורבייטה וססטאו ריבר קלאב בחודש פברואר 2016.

ב-8 בנובמבר 2016, חידש פבאס את חוזהו במועדון. ב-11 ביולי 2017, הוא הושאל לסרגוסה מהליגה השנייה, למשך שנה. פבאס ערך את הופעת הבכורה שלו בסרגוסה ב-18 באוגוסט 2017, כשפתח בהרכב בהפסד חוץ 1–0 מול טנריפה. ב-10 ביולי 2018, הוא הושאל לאלבסטה מהליגה השנייה לשנה.

ב-12 ביולי 2019, חתם פבאס על חוזה לארבע שנים במיורקה, שעלתה באותה עונה ללה ליגה. ב-7 בינואר 2022, הוא הושאל למאלגה מהליגה השנייה עד סוף העונה.

ב-4 ביולי 2022, חתם פבאס על חוזה קבוע לשלוש שנים במאלגה מהליגה הספרדית השנייה. ב-30 ביוני 2023, לאחר שקבוצתו ירדה ליגה, הוא עזב את המועדון לאחר שהפעיל סעיף יציאה בחוזהו, וחתם על חוזה לשלוש שנים עם אלצ'ה ב-6 ביולי 2023, ששיחקה בליגה השנייה.

## חיים אישיים
אחיו הצעיר של פבאס, ז'ואל, הוא גם כדורגלן.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:כדורגלני ריאל מדריד
קטגוריה:כדורגלני ריאל מדריד קסטיליה
קטגוריה:כדורגלני ריאל סרגוסה
קטגוריה:כדורגלני אלבסטה
קטגוריה:כדורגלני מיורקה
קטגוריה:כדורגלני מאלגה
קטגוריה:כדורגלני אלצ'ה
קטגוריה:קשרי כדורגל
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1996
הגדת הדרקון

שמאל|ממוזער|450px|מתוך הגדת הדרקון
**הגדת הדרקון** היא הגדה של פסח מודפסת בתבנית קודקס שמקורה בצפון צרפת במאה ה־13. שם ההגדה ניתן לה על סמך עיטורי הדרקונים שמופיעים באיורי ההגדה לצד איורים גרוטסקיים אחרים. ההגדה נמצאת כיום באוסף המדינה ואוניברסיטת המבורג ומספרה שם **COD. HEB. 155**.

## מאפיינים
ההגדה נכתבה בפורמט של קודקס, המכיל 116 דפי קלף בפורמט בגודל של 18.1–18.8 × 13.3–13.6 ס"מ. זוהי הגדה של פסח מבין הראשונות שיצאו בעולם. היא אינה שלמה; גם ההתחלה וגם הסוף חסרים.

### קליגרפיה
הטקסט העברי של ההגדה כתוב בכתב איטלקי מרובע ובכתב יד חצי מחובר. לטקסט נוספו סימני ניקוד באופן חלקי.

### עיטורים
רוב דפי המחצית הראשונה של ההגדה מעוטרים בציורים שנוצרו על ידי שני מאיירים. האיורים מסבירים את הטקסט, מתארים מאכלים, טקסים ומנהגים; ישנן גם דמויות מאויירות. העמודים המקבילים קשורים זה לזה בסגנון האיורים שבהם. יש הטוענים שהביצוע נאיבי במקצת בהשוואה לעבודות ספרותיות יהודיות אחרות עכשוויות, אך הוא בכל זאת מדגים תוכנית ציורית מעניינת. דוגמאות:
* בטקסט ההבדלה "ברוך אתה ה' מקדש ישראל ואת ימי החג", מצויר זר חגיגי המכיל לולב לחג הסוכות עם ההערה: "זהו לולב".
* בטקסט ההבדלה "ברוך אתה, ... המבדיל ... בין יום השביעי לששת ימי העבודה", אדם מצויר ולצידו הכיתוב: "אדם הראשון".
* צלחת פסח מאויירת: ביצה וכרפס האופייניים לצלחת ליל הסדר.
* איור של ארבע השאלות הטקסיות: הבן התמים והבן הרשע לבושים כאבירים יושבים על חיות בר.
* איור של מאכלים סמליים בפסח: מצה, כבש ומרור.

## מקור
מספר עדויות מצביעות על איטליה כמקום מוצאו של כתב היד:
* טקס הפסח הוא איטלקי, למשל, סדר ארבע השאלות תואם לזה שבמחזור תפילה רומא.
* בעמוד 21v יש הערה לשם המאייר: "אברהמו"

כתב היד נוצר בין השנים 1280 ו-1320. בתחילת המאה ה-18 הוא היה בספרייתו של הכומר יוהאן כריסטוף וולף בהמבורג ומשם הגיע לספריית המדינה.

## גלריה

Dragon Haggadah.jpg
Dragon Haggadah2.jpg
Dragon Haggadah4.jpg
Dragon Haggadah5.jpg
Dragon Haggadah6.jpg


## לקריאה נוספת
* ישכר שלמה ביסטריצקי: קודקס העבריקוס 155 (PDF)
* המוזיאון ההיסטורי של פפאלץ, שפייר (עורך): "יהודי אירופה בימי הביניים." (קטלוג). 2004, עמ' 170–171.
* יעל צירלין: הבעיות בזיהוי מקורו של כתב יד המבורג, בתוך: דברי הקונגרס העולמי האחד עשר למדעי היהדות: ירושלים, 1993, הוצאת ד', כרך 2, עמ' 33–37.
* Hebrew Illuminated Manuscripts, בצלאל נרקיס, עמ' 84-85

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרות יהודית
קטגוריה:פסח
הדרקון
הקרב האחרון (קורנליוס ראיין)

**הקרב האחרון** (באנגלית: **The Last Battle**) הוא ספר משנת 1966 מאת קורנליוס ראיין, העוסק באירועים שהובילו לקרב על ברלין במלחמת העולם השנייה.

הספר, שיצא לאור בהוצאת סיימון אנד שוסטר, בנוי כנרטיב היסטורי. הוא מבוסס על ראיונות עם מאות אנשים שהיו מעורבים בפועל, בהם אמריקנים, בריטים, גרמנים ורוסים. ראיין קיבל גישה היסטורית ייחודית לארכיונים הסובייטיים ולגנרלים סובייטיים שהשתתפו בקרב – דבר שהיה נדיר באותה תקופה.

הספר פורסם בו-זמנית בממלכה המאוחדת, צרפת, גרמניה המערבית, איטליה, ספרד, נורווגיה, דנמרק, שוודיה, הולנד, פינלנד ופורטוגל, כאשר יצא לאור במרץ 1966. בישראל יצא הספר בשנת 1985 בהוצאת א. לוין אפשטיין.

## קבלה ותגובות
הקרב האחרון עורר עניין רב בעת פרסומו. הספר חשף כי לכידת תוכנית בעלות-הברית הסודית ביותר לחלוקת גרמניה ולכיבושה (מבצע אקליפס) בידי הגרמנים סייעה לחזק את ההתנגדות הגרמנית והאריכה את המלחמה.

עניין נוסף עוררו דבריו של גנרל אמריקני המצוטט בספר – ויליאם הוד סימפסון, מפקד הארמייה התשיעית של ארצות הברית במלחמת העולם השנייה – שהביע ביטחון כי צבאו "יכול היה לכבוש את ברלין הרבה לפני הרוסים, אילולא נעצר על גדות נהר האלבה ב־15 באפריל 1945".

עיתון המפלגה הקומוניסטית הסובייטית פראבדה האשים את ראיין בניסיון להשחיר את הצבא האדום בתיאורו את הקרב על ברלין.

לאחר מותו של ראיין התגלה כי כתב להוצאה לאור של ספרי סטיבן אמברוז והאשים את אמברוז בפלגיאט: בספטמבר 1970 שלח ראיין מכתב להוצאת דאבלדיי ובו טען כי בביוגרפיה *המפקד העליון* (על אייזנהאואר) נכללו שני ציטוטים מתוך *הקרב האחרון* ללא ייחוס הולם.

חברת מטרו-גולדווין-מאייר תכננה הפקה קולנועית משותפת אמריקנית–סובייטית שתצא לאקרנים ב־1968, אך בשל קשיים כלכליים שחוותה החברה הסרט לא הופק מעולם.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרות מלחמת העולם השנייה
אדם וחוה (פטר פאול רובנס)

**אדם וחוה** (באנגלית: *Adam and Eve*) הוא ציור שמן על לוח עץ מאת הצייר הפלמי פטר פאול רובנס, שנוצר בין השנים 1598 ל־1600. היצירה מצויה באוסף מוזיאון רובנסהאוס באנטוורפן ונמצאת כיום במחסניו.

## תיאור היצירה
הציור מתאר את סיפור החטא הקדמון: אדם וחוה ניצבים בגן עדן, כאשר חוה נושאת בידה תפוח אסור. היא נשענת על עץ, ידה השמאלית אוחזת בענף, בעוד ידה הימנית מסתירה בחלקה את הפרי. מבטה מושפל כלפי התפוח, וניכר כי כבר החליטה על מעשיה. מעליה מתפתל הנחש, בעוד לידה מופיעים בעלי חיים שונים: ארנב שלצד בריכה שבה נראים חסידות, אנפות וברווזים, קוף בין הקנים, ותוכי מאחורי גבו של אדם. החיות משמשות סמליות מוסרית – הארנב מסמל יצר וחוסר צניעות, הקוף- נהנתנות ויהירות, והתוכי כחלק מתיאורי גן עדן.

## מאפיינים סגנוניים
הציור נוצר בראשית דרכו של רובנס, בהשפעת מורו אוטו ואן וין. אף על פי כן, הוא שונה מסגנון מורו בניסיון להכניס יותר תנועה ומתח. כך למשל, מחוות היד של אדם המוכיח את חוה על סף טעותה היא חריגה מן הקאנון הסטטי של ואן וין. רובנס אף שינה פעמים רבות את פני הדמויות ואת זרועותיהן בניסיון להעניק ליצירה אופי ייחודי ודינמי יותר.

## השפעות אמנותיות
הרכב הדמויות נשען על תחריט של מרקנטוניו ריימונדי לפי רפאל, אך רובנס העניק לו פרשנות עצמאית. בכך ביטא את גישתו של הצייר הצעיר להתחרות במודלים הקלאסיים ולהתעלות עליהם, בהתאם לרוח האמנות האיטלקית בת התקופה. סממני הסמליות הזואולוגית נובעים מהשפעת ואן וין, אך היכולת הסיפורית המודגשת של רובנס כבר ניכרת בציור זה.

## רקע
הציור נחשב לאחת היצירות המוקדמות הבודדות ששרדו מתקופת נעוריו של רובנס, זמן קצר לפני נסיעתו לאיטליה בשנת 1600. שהותו בת שמונה השנים שם, הממושכת ביחס לעמיתיו, השפיעה עמוקות על יצירתו בהמשך.

## הערות שוליים

קטגוריה:אדם וחוה בציורים
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:ציורי התנ"ך
קטגוריה:ציורי עירום
קטגוריה:תוכאים בתרבות
קטגוריה:גן עדן בציורים
קטגוריה:עצים בציורים
קטגוריה:בעלי חיים באמנות
קטגוריה:ציורי מזון ומשקאות
הבחירות לרבנות הראשית לישראל (1972)

**הבחירות לרבנות הראשית לישראל** נערכו ב-15 באוקטובר 1972. לתפקיד הרב הראשי האשכנזי נבחר הרב שלמה גורן, והראשון לציון והרב הראשי הספרדי הנבחר היה הרב עובדיה יוסף.

## מערכת הבחירות
הבחירות נערכו ב-15 באוקטובר 1972. הבוחרים היו 150 חברי האספה הבוחרת בנשיאותו של מרדכי סורקיס.

במהלך הבחירות הדיחו הרבנים הראשיים לתל אביב הרב שלמה גורן והרב עובדיה יוסף לראשונה בתולדות הרבנות הראשית את הרבנים הראשיים המכהנים הרב איסר יהודה אונטרמן והרב יצחק ניסים, זאת בעקבות החוק שנחקק בסמיכות למערכת הבחירות.

בניגוד למערכות הבחירות הקודמות של הרבנות הראשית שנערכו לאחר פטירתו של הרב הראשי הקודם, ב־1972 נחקק חוק בחירות הרבנות הראשית שקובע לקיים בחירות פעם בכ10 שנים ולכן לראשונה הועמדו הרבנים הראשיים המכהנים בבחירות, ושניהם הודחו על ידי הרבנים הראשיים לתל אביב.

מערכת הבחירות לרב הראשי האשכנזי הייתה סואנת במיוחד, בעקבות פרשת האח והאחות, רוב הגדולים ורבני ארץ ישראל טענו בפרשה שהאח והאחות ממזרים והינם פסולי חיתון, למרות רצונם להינשא. הפרשה הזו הסעירה את המדינה והגיע אף לצמרת הפוליטית שחיפשה דרך איך ניתן להתיר אותם, הפרשה הגיע בשנת 1968 לשמועו של הרב שלמה גורן שהיה אז הרב הראשי הצבאי, אך כיוון שהיה רק רב צבאי ראשי, לא היה בכוחו להתיר את הממזרים.

במהלך המערכת, כך נטען, מפלגת העבודה תמכה ברב שלמה גורן כדי שיתיר את הממזרים, דבר שהרבה רבנים בארץ ובעולם טענו ש"מנוגד להלכה", והוא נבחר אך ורק כדי לעשות דבר שמנוגד להלכה לכאורה וכי הבחירות לרבנו הראשית היו פוליטיקה לשמה ולא נגועים בהלכה כלל.

הרבי מליובאוויטש התנגד מאוד לרעיון של החלפת רב מכהן ממשרתו, ובעיקר נגד הדחתם של הרב אונטרמן והרב ניסים.

## הבחירות למועצת הרבנות הראשית
באותו ביום נערכו גם בחירות למועצת הרבנות הראשית.

הרבנים האשכנזים שנבחרו היו: חברי מועצת הרבנות הראשית הרב שלמה יוסף זווין (120 קולות) והרב כתריאל פישל טכורש (103 קולות). הרב הראשי של רמת גן הרב מנחם יהודה הלוי אושפיזאי (94 קולות), הרב הראשי של באר שבע הרב אליהו כץ (78 קולות), וחבר בית הדין הרבני הגדול הרב אליעזר שפירא (69 קולות). הרבנים האשכנזים שלא נבחרו היו: חבר מועצת הרבנות הראשית הרב שאול ישראלי (63 קולות), הרב הראשי של נתניה הרב משה לוין (56 קולות), חבר מועצת הרבנות הראשית הרב אליעזר גולדשמידט (41 קולות), חבר בית הדין הרבני הגדול הרב בצלאל ז'ולטי (41 קולות), וראש ישיבת פתח תקווה הרב אהרון כץ (25 קולות).

הרבנים הספרדים שנבחרו היו: הרב הראשי של נתיבות הרב רפאל צבאן (112 קולות), חברי מועצת הרבנות הראשית הרב חיים דוד הלוי (104 קולות) והרב יוסף קאפח (89 קולות), רב המועצה האזורית שפיר הרב בנימין אביעד (79 קולות), והרב הראשי של אשקלון הרב יוסף שרביט (75 קולות). הרבנים הספרדים שלא נבחרו היו: חבר לשכת הרבנות בירושלים הרב דוד עובדיה (44 קולות), הרב הראשי של רמלה הרב אברהם אבוחצירא (41 קולות), חבר בית הדין הרבני הגדול הרב שלום יצחק מזרחי (39 קולות), אב בית הדין הרבני בתל אביב הרב יוסף נדב (39 קולות), הרב הראשי של נתניה הרב דוד שלוש (32 קולות), והרב הראשי של קריית אתא הרב משה מימון (30 קולות).

## הערות שוליים

1972
קטגוריה:1972 בישראל
מריו מרטין

**מריו מרטין ריילבס** (בספרדית: **Mario Martín Rielves**; נולד ב-5 במרץ 2004) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הקשר בחטאפה מהלה ליגה בהשאלה מריאל מדריד.

## קריירת מועדונים
מרטין, יליד סונסקה שבקסטיליה-לה מנצ'ה, שיחק במחלקת הנוער של קבוצת הכדורגל של סונסקה, ולאחר מכן במחלקות הנוער של טולדו ואודלוט טולטום, בטרם הצטרף לריאל מדריד ב-2016. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצת המילואים של המועדון, ריאל מדריד קסטיליה, במהלך עונת 2021/2022.

מרטין ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של ריאל מדריד ב-26 בינואר 2023, כשנכנס כמחליף בתוספת הזמן בניצחון 3–1 על אתלטיקו מדריד במסגרת הגביע המלך. את הופעת הבכורה שלו בלה ליגה הוא ערך ב-14 במאי 2024, כשנכנס כמחליף בניצחון 5–0 על אלאבס.

ב-23 באוגוסט 2024, הצטרף מרטין לוואיאדוליד מהלה ליגה בהשאלה לעונה אחת.

ב-29 ביולי 2025, לאחר שוואיאדוליד ירדה ליגה, עבר מרטין לחטאפה מהלה ליגה, גם כן בהשאלה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:כדורגלני ריאל מדריד קסטיליה
קטגוריה:כדורגלני ריאל מדריד
קטגוריה:כדורגלני ריאל ואיאדוליד
קטגוריה:כדורגלני חטאפה
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-2004
עונת 2025/2026 בליגת המשנה ההולנדית

**עונת 2025/2026 בליגת המשנה ההולנדית** היא העונה ה-70 של ליגת המשנה ההולנדית, שהיא הליגה ההולנדית השנייה.

## מבנה
על ניצחון מוענקות 3 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. הליגה כוללת  19 קבוצות, 16 ששיחקו בעונה הקודמת בליגה, אליהן הצטרפו, היורדות מליגת העל, וילם II, וואלבייק ואלמיירה סיטי שישחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 18 משחקים כל אחד - 36 מחזורים בסה"כ. בסיומם הקבוצות במקום ה-1  וה-2 וזוכות הפלייאוף יזכו בכרטיס לליגה הראשונה.

קבוצת העתודה שמשתתפות בליגה לא יכולות להשתתף בפלייאוף ולהעפיל לליגה הבכירה.

ויטסה ארנהם איבדה את מקומה בליגה לאחר שנשלל מהמועדון הרישיון לעיסוק בכדורגל מקצועי עקב בעיות כלכליות.
## טבלת הליגה

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:עונות בליגת המשנה ההולנדית
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2026
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2025
קטגוריה:2025 בהולנד
קטגוריה:2026 בהולנד
חרמן ואלרה

**חרמן ואלרה קרבינאיטה** (בספרדית: **Germán Valera Karabinaite**; נולד ב-16 במרץ 2002) הוא כדורגלן ספרדי-ליטאי המשחק בעמדת הקיצוני הימני באלצ'ה מהלה ליגה.

## קריירת מועדונים
ואלרה נולד במורסיה לאם ליטאית, והצטרף בשנת 2018 למחלקת הנוער של אתלטיקו מדריד, לאחר שעבר אליה מוויאריאל. בעונת 2019/2020 הוא קודם לקבוצת המילואים של המועדון, אתלטיקו מדריד ב', וערך את הופעת הבכורה שלו ב-24 באוגוסט 2019 בניצחון 2–1 על מרינו דה לואנקו במסגרת הליגה הספרדית השלישית.

ואלרה הבקיע את שערו הראשון במדי אתלטיקו מדריד ב' ב-13 באוקטובר 2019. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של אתלטיקו ב-4 בינואר 2020, בניצחון 2–1 על לבאנטה במסגרת הלה ליגה.

ב-1 בפברואר 2021 האריך ואלרה את חוזהו עד 2026 והושאל לטנריפה מהליגה הספרדית השנייה עד לתום העונה. ב-11 באוגוסט הוא הושאל לקבוצת המילואים של ריאל סוסיאדד מהליגה השנייה לעונה אחת.

ב-25 באוגוסט 2022 עבר ואלרה לאנדורה מהליגה השנייה, בהשאלה לעונה אחת. ב-8 באוגוסט 2023 הוא עבר לריאל סרגוסה מהליגה השנייה, גם כן בהשאלה.

ב-30 באוגוסט 2024, חתם ואלרה על חוזה לארבע שנים בוולנסיה מהלה ליגה. ב-3 בפברואר 2025, הוא הושאל לאלצ'ה מהליגה השנייה עד תום העונה.

ב-3 ביולי 2025, לאחר שסייע לקבוצה לעלות לליגה הראשונה, ואלרה חתם על חוזה קבוע לשנתיים באלצ'ה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:כדורגלני ויאריאל
קטגוריה:כדורגלני אתלטיקו מדריד
קטגוריה:כדורגלני טנריפה
קטגוריה:כדורגלני ריאל סוסיאדד
קטגוריה:כדורגלני ריאל סרגוסה
קטגוריה:כדורגלני ולנסיה
קטגוריה:כדורגלני אלצ'ה
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-2002
יונוץ ראדו

**יוֹנוּץ אנדריי רַאדוּ** (ברומנית: **Ionuț Andrei Radu**; נולד ב-28 במאי 1997) הוא כדורגלן רומני המשחק בעמדת השוער בסלטה ויגו מהלה ליגה.

## קריירת מועדונים
ראדו נולד בבוקרשט שברומניה, והחל לשחק כדורגל במחלקות הנוער של ויטורול בוקרשט, סטיאווה בוקרשט, דינמו בוקרשט, פרגולטסה ואינטר.

ראדו החל את הקריירה המקצוענית שלו באינטר, בה ערך את הופעת הבכורה שלו ב-14 במאי 2016, במשחק נגד ססואולו במסגרת הסרייה א'. ב-4 באוקטובר 2016, הוא חתם על חוזה חדש לארבע שנים במועדון.

ב-15 ביולי 2017, הושאל ראדו לאבלינו מהסרייה ב' למשך שנה.

ב-29 ביוני 2018, הושאל ראדו לגנואה מהסרייה א'. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-26 בספטמבר 2018, ושמר על שער נקי. בעונת 2018/2019, הוא היה מועמד לפרס הכדורגלן הרומני של השנה.

ביוני 2019, לאחר שגנואה רכשה אותו, אינטר הפעילה סעיף רכישה חוזרת שהיה בחוזה שלו, וקנתה אותו בחזרה תמורת 12 מיליון יורו. הוא הושאל שוב לגנואה, בה שיחק 17 משחקי ליגה. בחלון ההעברות של ינואר 2020, הוא עזב את גנואה והושאל לפארמה מהסרייה א', אך לא שיחק במדיה. בעונת 2020/2021, הוא שיחק בשני משחקי ליגה עבור אינטר, בעונה שבה זכתה בסרייה א' לראשונה מזה 11 שנים. ב-27 באפריל 2022, טעות שלו עלתה לאינטר בהפסד לבולוניה.

ב-8 ביולי 2022, הושאל ראדו לקרמונזה מהסרייה ב' לעונה שלמה. ב-25 בינואר 2023, הוא עבר בהשאלה נוספת לאוסר הצרפתית. ב-27 ביולי 2023, הוא הושאל לבורנמות' מהפרמייר ליג האנגלית.

ב-3 בפברואר 2025, חתם ראדו על חוזה לחמישה חודשים בוונציה מהסרייה א'.

ב-9 ביוני 2025, סלטה ויגו מהלה ליגה החתימה את ראדו על חוזה לארבע שנים.

## קריירה בינלאומית
ראדו שימש כקפטן נבחרת רומניה עד גיל 21 כשהגיעה לחצי גמר יורו 2019, ובזכות הופעותיו זכה בתואר הכדורגלן הרומני של השנה לשנת 2019.

## חיים אישיים
לראדו הייתה אחות גדולה שנפטרה בשנת 2006. הוא בן הדוד של אנדריי ראדו, שגם הוא כדורגלן.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים רומנים
קטגוריה:כדורגלני אינטר מילאנו
קטגוריה:כדורגלני גנואה
קטגוריה:כדורגלני פארמה
קטגוריה:כדורגלני קרמונזה
קטגוריה:כדורגלני אוסר
קטגוריה:כדורגלני בורנמות'
קטגוריה:כדורגלני ונציה
קטגוריה:כדורגלני סלטה ויגו
קטגוריה:כדורגלני נבחרת רומניה
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1997
ולטר פרנץ

ממוזער
**ולטר פרנץ** (בגרמנית: **Walter Frentz**; 21 באוגוסט 1907 – 6 ביולי 2004) היה צלם וידאו וסטילס ומפיק סרטים גרמני, שהיה מעורב בסרטי התעמולה של גרמניה הנאצית.

## ביוגרפיה
פרנץ נולד בהיילברון. בתקופת המשטר הנאצי בגרמניה, הוא עבד כצלם עבור לני ריפנשטאל; בין השנים 1939 ל-1945, הוא היה קשור לפעילויות צילום והסרטה של בכירים בגרמניה הנאצית, כולל היטלר. הוא היה עם היטלר בבונקר הפיהרר עד 24 באפריל 1945.

בתחילת 1945 החל פרנץ לצלם בצבע ערים גרמניות שנהרסו במלחמה: ברלין, דרזדן, פרנקפורט אם מיין, פרייבורג, היילברון, קלן, מינכן, נירנברג, פאדרבורן, אולם. בסוף מרץ 1945 צילם את קטעי הסרט האחרונים של היטלר, שכיום הם בין תמונותיו המפורסמות ביותר: היטלר מעניק פרסים לילדים-חיילים בחצר לשכת הקנצלר החדשה. ב-24 באפריל 1945 עזב פרנץ את ברלין ובילה את ימי המלחמה האחרונים באוברזלצברג.

### לאחר מלחמת העולם השנייה
בשנים 1945/46 נכלא פעמיים על ידי האמריקאים לתקופות קצרות. חוסר תהילתו והעובדה שלא קושר להיטלר אפשרו לו במהרה לפתח קריירה כבמאי קולנוע תרבותי ומרצה נודד ללא הפרעה. הוא הציג מצגות שקופיות במרכזי חינוך למבוגרים עד שנות ה-90. עם זאת, הוא לא הצליח לחזור על הצלחותיו שלפני המלחמה.

עבודתו הקולנועית לאחר 1945 הייתה בעלת חשיבות שולית למדי; הוא יצר סרטי תיירות עבור DJH ("הביטו בכפר"), סרטי חינוך והסברה עבור משרדי ממשלה פדרליים ("ככה זה צריך להיות, החזיר") ושוב סרטי קיאקים. מאז שנות ה-60, סופרים שונים (כולל ג'ון טולנד, דייוויד אירווינג, גיטה סרני) ראיינו אותו כעד בן הזמן. בערך בתקופה זו החל לשווק את תמונותיו מתקופת הנאצים ללא פרסום רב. העניין הגובר בצילום צבעוני מתקופת הרייך השלישי הוביל לשימוש מוגבר בצילומיו בתקשורת הגרמנית והזרה בשנות ה-90. התמונות שימשו לפרסומים רציניים ועיתונות, שכו להכרה ציבורית ונעשה בהן שימוש בחוגים ימניים וימניים קיצוניים.

איגוד הקאנו הגרמני העניק לפרנץ את "אות הכבוד הכסוף של DKV" ביום הקאנו הגרמני שנערך ברקלינגהאוזן בשנת 1977.

### חיים אישיים
פרנץ נישא לאלמנה אדלטרודה אסר בשנת 1949 והפך לאב החורג של ארבעת ילדיה. הם הולידו בן נוסף בשנת 1953. הוא נפטר באוברלינגן בשנת 2004.

## לקריאה נוספת

* Hans Georg Hiller von Gaertringen (Hrsg.): **Das Auge des Dritten Reiches: Hitlers Kameramann and Fotograf Walter Frentz**. Deutscher Kunstverlag, München 2006
* Yves Le Maner, André Sellier: **Bilder aus Dora: Zwangsarbeit im Raketentunnel 1943–1945**. Westkreuz-Verlag, berlin 2001


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גרמניה הנאצית: אישים
קטגוריה:צלמים גרמנים
קטגוריה:ילידי 1907
קטגוריה:נפטרים ב-2004
אלברו נונייס

**אלברו נונייס קובו** (בספרדית: **Álvaro Núñez Cobo**; נולד ב-7 ביולי 2000) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת המגן הימני בסלטה ויגו מהלה ליגה.

## קריירת מועדונים
נונייס נולד בבילבאו שחבל הבסקים, והצטרף בשנת 2010 למחלקת הנוער של אתלטיק בילבאו. ב-19 ביוני 2018, הוא קודם לקבוצת הבת בסקוניה ששיחקה בליגה הספרדית הרביעית.

נונייס ערך את הופעת הבכורה שלו בבסקוניה ב-26 באוגוסט 2018, ולאחר שהפך לשחקן הרכב קבוע בקבוצה, הוא קודם לקבוצת המילואים, בילבאו אתלטיק, במאי 2019.

ב-8 ביוני 2022 עזב נונייס את בילבאו אתלטיק וחתם ב-6 ביולי על חוזה לשנה בברצלונה אתלטיק מהליגה הספרדית השלישית. למרות שהיה שחקן הרכב ראשון בעונת 2022/2023, הוא דחה הצעה לחדש את חוזהו וב-14 ביולי חתם על חוזה באמורבייטה מהליגה הספרדית השנייה.

נונייס ערך את הופעת הבכורה שלו באמורבייטה ב-21 באוגוסט 2023, כשנכנס כמחליף בתיקו 2–2 נגד אלבסטה.

ב-27 ביוני 2024, לאחר ירידת הליגה של אמורבייטה, חתם נונייס על חוזה לשנתיים באלצ'ה מהליגה השנייה. בעונת 2024/2025 היה שותף להעפלתה של אלצ'ה ללה ליגה.

## חיים אישיים
אביו, קרלוס, היה גם הוא כדורגלן בשנות ה-80 וה-90 של המאה ה-20, ושיחק בעיקר בליגה השלישית בבילבאו אתלטיק ובלמונה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:כדורגלני ברצלונה אתלטיק
קטגוריה:כדורגלני אלצ'ה
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-2000
קופידון ופסיכה (בוגרו)

**קופידון ופסיכה** (בצרפתית: **Psyche et L'Amour**, "פסיכה ואהבה" או "נפש ואהבה") הוא ציור מאת הצייר האקדמי הצרפתי ויליאם אדולף בוגרו, הנמצא באוסף הקבוע של המוזיאון והגלריה לאמנות של טסמניה. הציור נחשב לאחד מהידועים והאהובים ביותר באוסף, והוא מוצג במקום דרך קבע כבר למעלה מחמישים שנה.

היצירה מתארת את קופידון (אהבה, על פי שמו היווני ארוס) ואת פסיכה (נפש), ברגע של איחוד לאחר מסכת תלאות, בדרכם לסעודת הנישואין אצל יופיטר, אל האלים. מדובר ברגע של ניצחון האהבה, המתבטא באיחוד הגופים והנשמות של השניים.

הציור נוצר בשלב המאוחר של הקריירה של בוגרו, שהתפרסם בציור דמויות מיתולוגיות ודתיות, לרוב בעירום חלקי או מלא. הוא הצטיין ביכולתו לרקום בעבודותיו תיאור ריאליסטי ועשיר של גוף האדם, תוך דגש על מרקם העור והאור החודר דרכו. פסיכה מוצגת בציור בגוונים בהירים ושקופים, ואילו קופידון מוצל בגוונים כהים יותר – ניגוד המשקף את הדואליות של נשמה ואהבה, זכר ונקבה, אקטיביות ופסיביות.

קומפוזיציית הציור שואפת להרמוניה תוך שימוש בניגודים חזותיים – קופידון מתואר כדמות אנרגטית, צעירה ובעלת תנועה, בעוד פסיכה מוצגת כדמות חושנית, רכה וכנועה. הוא מרים אותה כלפי מעלה, מצביע לשמיים, בעוד אצבעותיו נוגעות בגופה והיא מגיבה בהתמסרות, בראשה הנטוי לאחור ובשערה הארוך המתנופף ברוח. מבטה המופנה כלפי מעלה וידה המונחת על לבה מדגישים את הסערה הרגשית שבתוכה.

היצירה נושאת אופי ארוטי מובהק, בהתאם לרוח התקופה ולנושא המיתולוגי שבו היא עוסקת. עירומה המלא של פסיכה צויר על פי מודל חי, ובוגרו אף נהג להציב את המודלים שלו בתנוחות מורכבות, תוך הסתייעות בחבלים לתמיכה.

הציור הוצג לראשונה בסלון של פריז בשנת 1889, ולאחר מכן באקדמיה המלכותית לאמנויות בלונדון בשנת 1909. בשנת 1949 נתרם למוזיאון והגלריה לאמנות של טסמניה על ידי סר תומאס נטלפולד.

טכניקת הביצוע היא שמן על בד, ומידותיו: 200 × 100 ס"מ. מעבר לחשיבותו באוסף הטסמני, הציור זכה לחשיפה רחבה, ואף שימש להמחשת ערכים בנושא "קופידון ופסיכה" באנציקלופדיות ובמקורות מידע שונים.

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים המבוססים על המיתולוגיה היוונית
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:ציורים של קופידון
קטגוריה:ציורי עירום
קטגוריה:ויליאם אדולף בוגרו: ציורים מהמיתולוגיה
קטגוריה:ציורים המבוססים על מטמורפוזות
קטגוריה:ויליאם אדולף בוגרו: ציורים
יואלי לנדאו

**יואל (יואלי) לנדאו** (נולד ב-10 בספטמבר 1980, י' באלול ה'תש"ם) הוא איש עסקים, יזם ופילנתרופ יהודי-אמריקאי, חסיד סאטמר.

לנדאו הוא המייסד של קבוצת "Allure Group" וחברת "AlphaCare", העוסקות בתחום הבריאות ובתי אבות בארצות הברית. הונו נאמד בחצי מיליארד דולר, וידוע כתורם משמעותי בקהילה החרדית ברחבי העולם.

## ביוגרפיה
### ילדות וחינוך
יואלי לנדאו נולד בעיירה קריית יואל שבניו יורק, לרבי יוסף דוב לנדאו, רב בית הכנסת 'משכנות אברהם זלאטשוב' בעיירה, ונצר למשפחת רבנים מיוחסת, בן-אחר-בן של רבי יוסף מיַמפּוֹל. הוא נקרא על שם האדמו"ר מסאטמר, יואל טייטלבוים, דמות מרכזית בתולדות החסידות. לנדאו גדל בקהילה החסידית בקרית יואל ולמד בישיבת סאטמר המקומית, שם ספג את ערכי החסידות.

### קריירה עסקית
לנדאו ייסד את "Allure Group", חברה המתמחה ברכישה ושיקום של בתי אבות ומוסדות בריאות הנמצאים בסכנת סגירה בארצות הברית. ב-2012 הקים גם את "AlphaCare", חברת ביטוח ושירותי טיפול ארוך-טווח לקשישים בסיכון גבוה בניו יורק. עסקיו בתחום הבריאות זיכו אותו בהצלחה כלכלית משמעותית, והונו מוערך בכחצי מיליארד דולר לפי דיווחים משנת 2025.

ב-2021, כבעלים של רשת בתי האבות "Genesis Healthcare" המפעילה כ-400 מוסדות עם 70,000 עובדים, הודיע לנדאו כי כל עובד שלא יתחסן נגד נגיף הקורונה יפוטר, צעד שזכה לשבחים כחלוצי בתחום הבריאות, אך גם עורר ביקורת בקרב מתנגדי החיסונים.

### פרשת ריווינגטון
אחת הפרשיות הבולטות בקריירה שלו היא רכישת מבנה ריווינגטון האוס בניו יורק ב-2015 תמורת 28 מיליון דולר, ולאחר שינוי ייעודו ב־16 מיליון דולר, מכירתו תוך 13 חודשים ברווח של כ-72 מיליון דולר. פרשה זו, שזכתה לכינוי "שערוריית ריווינגטון", עוררה מחלוקת ציבורית והובילה להתפטרות סגן ראש עיריית ניו יורק ושינויים בניהול העירייה, אך לנדאו יצא ממנה כמעט ללא פגע.

### פעילות פילנתרופית
לנדאו ידוע כתורם נדיב למוסדות חינוך ותורה, במיוחד בחסידות סאטמר. הוא הקים את ארגון קרן תוספות יום טוב ותמך ביוזמות כמו ויליאמסבורג חלוקות, המספקות סיוע כלכלי לקהילה. בין היתר, תרם ב-2025 מיליון דולר לקרן עולם התורה של חסידות גור, ו-360,000 דולר לקופת שקל הטהור של סאטמר. הוא גם מימן את הקמת אולם 'עידן לנדא' בויליאמסבורג, המשמש לאירועים קהילתיים במחיר מוזל.

### חיים אישיים
לנדאו נשוי ואב לילדים וסב לנכדים. ידוע באורח חייו האקסצנטרי, כולל בעלות על מטוס פרטי אותו העמיד לרשות האדמו"ר מגור ב-2025 לצורך מסע גיוס כספים.

אחיו הוא רבי שלום לנדאו, ראש בית הדין לדון ולהורות וראש ישיבת עמודי דגרסה ריבניץ.

## עמדות פוליטיות ומחלוקות
לנדאו משתייך לחסידות סאטמאר המתנגדת לציונות. עם זאת, הוא זוכה להערכה רבה בקהילה החרדית על נדיבותו ותרומתו לעולם התורה. באוגוסט 2025 היה מעורב משמעותית בחלוקת שבעה מיליון דולר למוסדות חינוך חרדים בישראל שאינם מקבלים תקציבים ממדינת ישראל, כחלק ממדיניות אנטי-ציונית של חסידות סאטמר.

מכתבו לאדמו"ר מגור ב-2025 חשף את המתח בין הגישה האנטי-ציונית של סאטמר לבין גישות אחרות בעולם החרדי, והצית דיון ציבורי על עתיד המימון של מוסדות התורה בישראל. לנדאו עורר עליו ביקורת פנים-חרדית קשה על עצם הבעת דעה עצמאית ביקורתית כלפי גדולי ישראל. בראיון לאריה ארליך במגזין משפחה לחג הסוכות תשפ"ו, טען לנדאו להגנתו, כי אנשיו של האדמו"ר מגור הזמינו ממנו ייעוץ לגבי חוק הגיוס, והמכתב לא היה יוזמה אישית.

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:אנשי עסקים אמריקאים
קטגוריה:יזמים אמריקאים
קטגוריה:נדבנים אמריקאים
קטגוריה:חסידי סאטמר
קטגוריה:מיליארדרים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1980
לאו פטרו

**לאו פטרו** (בצרפתית: **Léo Pétrot**; נולד ב-15 באפריל 1997) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת המגן השמאלי באלצ'ה מהלה ליגה.

## קריירה
פטרו נולד בפירמיני בצרפת, והחל לשחק כדורגל במחלקות הנוער של יו.אס. מוניסטרול, אולימפיק סנט אטיין וסנט אטיין, והחל את הקריירה הבוגרת שלו בקבוצת המילואים של סנט אטיין. לאחר מכן עבר לקבוצה הבוגרת של אנדרזייה-בוטהאון.

ב-16 ביולי 2021, חתם פטרו בלוריאן. את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ערך ב-29 באוגוסט 2021, בתיקו 2–2 במסגרת ליג 1 נגד לאנס.

ב-30 באוגוסט 2022, חתם פטרו בקבוצת נעוריו, סנט אטיין, על חוזה לשלוש שנים.

ב-11 ביולי 2025 הוא הצטרף לאלצ'ה מלה ליגה בחוזה לשנה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:כדורגלני סנט אטיין
קטגוריה:כדורגלני אלצ'ה
קטגוריה:כדורגלני לוריאן
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1997
ויקטור צ'וסט

**ויקטור צ'וּסְט גרסיה** (בספרדית: **Víctor Chust García**; נולד ב-5 במרץ 2000) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הבלם באלצ'ה מהלה ליגה בהשאלה מקדיס.

## קריירה
צ'וסט נולד בוולנסיה שבספרד, והחל לשחק כדורגל במחלקות הנוער של ולנסיה וריאל מדריד. בשנת 2019 קודם צ'וסט לקבוצת המילואים של ריאל מדריד, ממנה קודם ב-2021 לקבוצה הראשונה.

לאחר שפתח בהרכב במשחק במסגרת גביע המלך הספרדי נגד אלקויאנו ב-21 בינואר 2021, שהסתיים בהפסד 2–1, צ'וסט ערך את הופעת הבכורה שלו בלה ליגה ב-9 בפברואר 2021, כשנכנס כמחליף בניצחון 2–0 על חטאפה.

באוגוסט 2021, הושאל צ'וסט לקדיס מהלה ליגה לקראת עונת 2021/2022. ב-6 ביולי 2022, קאדיס וריאל מדריד הגיעו להסכם על העברה קבועה של צ'וסט לקדיס.

ב-9 באוקטובר 2022, כבש צ'וסט את שערו הראשון בלה ליגה עבור קדיס, בתיקו 2–2 נגד אספניול.

ב-7 באוגוסט 2025, הושאל צ'וסט לאלצ'ה מהלה ליגה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-2000
קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:כדורגלני ולנסיה
קטגוריה:כדורגלני ריאל מדריד קסטיליה
קטגוריה:כדורגלני ריאל מדריד
קטגוריה:כדורגלני קדיס
קטגוריה:כדורגלני אלצ'ה
מרטים נטו

**מרטים קרבאליו נטו** (בפורטוגזית: **Martim Carvalho Neto**; נולד ב-14 בינואר 2003) הוא כדורגלן פורטוגזי המשחק בעמדת הקשר באלצ'ה מהלה ליגה.

## קריירה
נטו נולד בוויאנה דו קשטלו שבפורטוגל, והחל לשחק כדורגל במחלקות הנוער של פרספקטיבה אן ז'וגו, פובואה דה לנאוסו ובנפיקה ליסבון, וערך את הופעת הבכורה המקצוענית שלו במדי בנפיקה ב' ב-21 במרץ 2021 במסגרת הליגה הפורטוגלית השנייה.

ב-1 באוגוסט 2023, שלחה בנפיקה את נטו להשאלה בז'יל ויסנטה מהליגה הפורטוגלית הבכירה לעונה אחת.

ב-30 ביולי 2025, לאחר תקופת השאלה נוספת בריו אבה מליגת העל הפורטוגלית, הוא הצטרף לאלצ'ה מהלה ליגה בחוזה לשלוש שנים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים פורטוגזים
קטגוריה:כדורגלני בנפיקה ליסבון
קטגוריה:כדורגלני ז'יל ויסנטה
קטגוריה:כדורגלני ריו אבה
קטגוריה:כדורגלני אלצ'ה
קטגוריה:פורטוגזים שנולדו ב-2003
בית הכנסת הגבוה (פראג)

**בית הכנסת הגבוה**, (בצ'כית Vysoká Synagogue (Vysoká פירושו גבוה), בגרמנית "die Hohesynagoge", ביידיש "די הוֹיכֶע שׁוּל"), הוא בית הכנסת הממוקם ברחוב צ'רבנה (Červená ulice - רחוב האדום), בפראג, צ'כיה. בית הכנסת שימש כבית כנסת משנת 1568 ועד מלחמת העולם השנייה, ולאחר המלחמה הפך לזמן מה לחלק מהמוזיאון היהודי של פראג.

לאחר ששוקם בשנות ה-90 על ידי הקהילה היהודית של פראג, הוא שב לשמש כבית כנסת. הוא משמש מדי יום לתפילות של חברי הקהילה היהודית האורתודוקסית של פראג.

בית הכנסת הוכרז כאתר תרבותי של הרפובליקה הצ'כית בשנת 1992.

## היסטוריה
### המאות ה-16 וה-17
בית הכנסת הגבוה נבנה בסגנון הרנסאנס הגבוה, במימון מרדכי מייזל (הוא הקים גם בית הכנסת מייזל), והושלם בשנת 1568. מייזל היה ראש עיריית העיר היהודית של פראג ובית הכנסת הפרטי שכן בסמוך לבניין העירייה היהודי. בניין בית הכנסת שימש כמקום מפגש של בית הדין הרבני והמועצה היהודית. הוא נקרא בית הכנסת הגבוה בשל מיקומו בקומה הראשונה של בניין העירייה; הגישה אליו הייתה זמינה רק דרך בניין העירייה.

בניין בית הכנסת תוכנן על ידי פנקראטיוס רודר, איטלקי, וסביר להניח שהוא עוצב על פי בית הכנסת הגבוה בקרקוב, שנבנה בשנת 1556 בפולין, וכנראה על פי מבנים בוונציה. הקבלן המפקח היה ראדה. במרכז הבניין הייתה הבימה, מוקפת מושבים. מייזל תרם ספרי תורה וכלי כסף לבית הכנסת. תקרת הטיח הייתה קמרון גותי מצולע.

בית הכנסת נהרס חלקית בשריפה הגדולה של 1689; ושוחזר לאחר מכן בשנת 1691.

### המאה ה-19 וה-20
בשנת 1883 בית הכנסת נבנה מחדש על ידי ג'יי.אם. ורטמילר. במהלך הבניה, החזית הפושטה שונתה למראה מודרני יותר בסגנון התחייה הגותית. קמרונות הלונט הפנימיים עם עבודות טיח דקורטיביות נותרו בסגנון הרנסאנס המקורי שלהם.

בשנת 1907 נסגרה הכניסה המזרחית, וכניסה חדשה נבנתה הפונה לרחוב צ'רבנה (הרחוב האדום). שיפוצים נוספים בוצעו במהלך 1961, 1974–1979 ו-1982.

הקהילה התפללה בבית הכנסת עד סתיו 1941, ולאחר מכן, בית הכנסת שימש כמחסן במהלך הכיבוש הגרמני. לאחר מלחמת העולם השנייה, הקהילה היהודית שיפצה את בית הכנסת, ומ-1950 עד 1992 שימש הבניין כמקום מושבו של המוזיאון היהודי הלאומי. תערוכות של חפצים (פרוכות ומעילים) של בית הכנסת הוצגו עד 1982. בשנים 1994 - 1996 עבר בית הכנסת תהליך השחזור ומאז 1997 הוא משמש שוב לתפילה של הקהילה היהודית של פראג לאחר הפסקה של כמעט חמישים שנה. בית הכנסת ובית העירייה היהודי משמשים יחד כמקום למדרשה.


קובץ:Vysoká_synagoga,_Praha.jpg|המרחב הפנימי של בית הכנסת
קובץ:Zikmund Reach Prague Czechoslovakia Synagogue 001.jpg|המרחב הפנימי של בית הכנסת ב-1910


## ראו גם
* יהדות צ'כיה

## קישורים חיצוניים

*  (באנגלית, בעברית וצ'כית)
* מדריך לפראג

## ביאורים

## הערות שוליים

הגבוה
המוזיאון היהודי
קטגוריה:בתי כנסת אשכנזיים
חוסה סלינאס

**חוסה סָלִינַאס מוראן** (בספרדית: **José Salinas Morán**; נולד ב-30 בספטמבר 2000) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת המגן השמאלי באספניול מהלה ליגה.

## קריירת מועדונים
סלינאס נולד בקאיוסה דה סגורה שבספרד, והחל לשחק כדורגל במחלקות הנוער של קלמה ואלצ'ה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצת המילואים של אלצ'ה ב-22 בספטמבר 2019, במשחק במסגרת הליגה הספרדית הרביעית.

סלינאס כבש את שערו הראשון בקבוצת המילואים של אלצ'ה ב-29 בפברואר 2020, בהפסד ביתי 3–1 לוויאריאל ג'. את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה ערך ב-6 בינואר 2021, כשפתח בהרכב בניצחון 1–0 על לה נוסיאה במסגרת הגביע המלך הספרדי.

ב-21 באוגוסט 2021, האריך סלינאס את חוזהו באלצ'ה בשנה והושאל ליוניוניסטאס דה סלמנקה מהליגה השלישית.

ב-30 ביולי 2022, האריך סלינאס את חוזהו עד 2025 ועבר למיראנדס מהליגה הספרדית השנייה בהשאלה לקראת עונת 2022/2023.

עם חזרתו, סלינאס קודם באופן קבוע לסגל הקבוצה הראשונה של אלצ'ה, ששיחקה אז בליגה השנייה. ב-25 ביוני 2025, לאחר שסייע לקבוצתו לעלות לליגה הבכירה, הוא חתם על חוזה לשלוש שנים באספניול מהלה ליגה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:כדורגלני אלצ'ה
קטגוריה:כדורגלני מיראנדס
קטגוריה:כדורגלני אספניול
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-2000
לואיס הרולד גריי

**לואיס הרולד גריי** (באנגלית: **Louis Harold Gray**; 10 בנובמבר 1905 – 9 ביולי 1965) היה פיזיקאי בריטי שעסק בעיקר בחקר השפעתה של קרינה מייננת על מערכות ביולוגיות. הוא היה אחד ממייסדי תחום הרדוביולוגיה, ובין הישגיו הרבים נמנית הגדרת יחידת מידה למנת קרינה נספגת – יחידה שקיבלה לימים את שמו ונהפכה ליחידת SI רשמית, ה"גריי".

## ילדות מוקדמת
גריי נולד בריצ'מונד שעל התמזה שבלונדון, הממלכה המאוחדת, בנם היחיד של הארי גריי ואיימי בואן. אביו עבד בבית דואר.

## קריירה

* בשנת 1933 מונה גריי לפיזיקאי בבית החולים מאונט ורנון בלונדון.
* בשנת 1936 פיתח את משוואת בראג–גריי, שהיוותה את הבסיס לשיטת יוניזציית חללים למדידת אנרגיה של קרני גמא.
* בשנת 1937 בנה בבית החולים מאונט ורנון אחד מהגנרטורים של נייטרונים הראשונים.
* בשנת 1938 החל לחקור את השפעותיהם הביולוגיות של הנייטרונים באמצעות הגנרטור.
* בשנת 1940 פיתח את מושג "היעילות הביולוגית היחסית" (RBE) של מינוני קרינה מנייטרונים.
* בשנת 1952 החל לחקור את השפעת הקרינה על תאים בתוך גידול היפוקסי וכן את השימוש בחמצן היפרברי בטיפול רפואי.
* בשנת 1953, ייסד אוליבר סקוט את יחידת המחקר הרדוביולוגי מטעם "הקמפיין למלחמה בסרטן של האימפריה הבריטית", בראשה עמד גריי. יחידה זו הפכה בשנת 1970 ל"מעבדת גריי", ולאחר מכן ל"מכון גריי לחקר הסרטן".
* בין השנים 1953–1960, תחת ניהולו של גריי, פיתח ג'ק בואג את טכניקת רדיאוליזה פולסית (pulse radiolysis).
* בשנת 1962, אד הארט ממעבדות ארגון ושותפו למחקר ג'ק בואג גילו את האלקטרון המומס באמצעות רדיאוליזה פולסית במעבדת גריי – תגלית שפתחה תחום מחקר חדש ומשמעותי בהבנת השפעת הקרינה על רקמות ביולוגיות, ובפרט בטיפול במחלת הסרטן.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מדענים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1905
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1965
הפארק הלאומי הין נם נו

שמאל|ממוזער|250px|לנגור אדום-רגל
**הפארק הלאומי הין נם נו** (בלאית: **ຫີນໜາມໜໍ່**, באנגלית: **Hin Nam No National Park**) הוא פארק לאומי ואתר מורשת עולמית השוכן בנפת , ב, שבמרכז לאוס. הפארק גובל בפארק הלאומי פהונג נהא-קה באנג שבווייטנאם ממזרח, וב של לאוס מצפון.

הפארק הלאומי הין נם נו הוקם על פי צו של ראש הממשלה בינואר 2020 ומנוהל על ידי .

המאפיין הבולט ביותר של הפארק הלאומי הין נם נו הוא תצורות הקרסט שלו. אילו הפארק היה מאוחד עם הפארק הלאומי פהונג נהא-קה באנג הסמוך, הוא היה הופך לאחד מאזורי הקרסט המוגנים הגדולים בעולם.

מכיוון שהפארק הלאומי הין נם נו ממוקם בין רכס אבן הגיר של קהאמואן לבין רכס אנאמיט, הוא מכיל מערות רבות ומתלולי קרסט. בהם ניתן למצוא את מערת הנהר . מערה זו נחשבת לאחת ממערות הנהר הגדולות בעולם, עם מעברים שגובהם מגיע עד ל-120 מטרים ורוחבם עד 200 מטרים, וכן תעלה תת-קרקעית באורך שבעה קילומטרים.

בתחילת 2021 נכלל הפארק הלאומי הין נאם נו ב"רשימה הירוקה של שטחים מוגנים ומשומרים" של האיגוד הבין-לאומי לשימור טבע (IUCN). ה"רשימה הירוקה" של ה-IUCN היא תקן עולמי לניהול של אזורים מוגנים.

הפארק נוסף לרשימת אתרי המורשת העולמית של אונסק"ו בשנת 2025, כהרחבה של הפארק הלאומי פהונג נהא-קה באנג שבווייטנאם.

## אקולוגיה
הפארק הלאומי שוכן באזור האקולוגי , ובנקודה חמה מספר 19, הנקודה החמה של אינדו-בורמה, שנחשבת לאחת העשירות בעולם. 77.5% משטחו, שהם 721.9 קילומטרים רבועים, מכוסה ביער.

### צמחייה
קהילות הצמחים בפארק כוללות: יערות עצים ירוקי-עד, יערות נשירים מעורבים ויערות של עצים ממשפחת ה הפארק מכיל גם שטחים של יער קרסט גירני של מרכז הודו-סין, שהיא קהילת צמחים ייחודית שקיימת גם בשמורת פו הין פון שבלאוס ובווייטנאם. היא מהווה בית גידול לצמחים אנדמיים רבים.

הפארק מכיל 1,520 מינים מקומיים של צמחים וסקולריים מ-755 סוגים שונים, כאשר מומחים מעריכים כי מספר המינים בפועל גבוה משמעותית. בין הצמחים הללו נמצאים מינים אנדמיים רבים לרכס אנאמיט, וכן מינים אנדמיים ייחודיים לפארק עצמו, כולל מינים ממשפחות הסחלביים וה. כמה ממיני הצמחים המאוימים ביותר בעולם, **' ומינים ב[[סכנת הכחדה חמורה]] כמו ''Diospyros mun'' (מין של [[הובנה]]) ו-''Aquilaria crassna'', מצויים גם הם בשטח הפארק.

===בעלי חיים===
המגוון של בעלי החיים בפארק כולל 536 מיני [[בעלי חוליות]], ביניהם: 88 מיני [[יונקים]], 255 מיני [[עופות]], 107 מיני [[זוחלים]] ו[[דו-חיים]], 96 מיני [[דגים]] של מים מתוקים, לצד מספר רב של חסרי חוליות שחיים במערות.

בפארק יש מגוון בולט של 10–11 מיני [[פרימטים]] (תלוי בסיווג הטקסונומי), שרבים מהם מאוימים בעולם, אנדמיים לאזור או נחשבים מינים שרידיים. בנוסף לפרימטים, חיים בפארק מינים ייחודיים נוספים, כמו [[חולדת לאוס]], ששרדה מתקופה קדומה, ו"לטאת דרקון" (''Laodracon carsticola''), שהיא מין אנדמי לאזור מצומצם במיוחד. כמו כן, בפארק מצוי ה[[עכביש]] הענק [[הטרופודה מאקסימה]], שנחשב לעכביש בעל מוטת הרגליים הגדולה בעולם.

הפארק הלאומי הין נאם נו הוא משכן של כמה מיני בעלי חיים המוגדרים בסכנת הכחדה עולמית: מינים ב[[סכנת הכחדה חמורה]] (CR) כוללים: מין הצב **', פנגולין מלאי ומונטיאק ענק. מינים בסכנת הכחדה (EN) כוללים: , ברווז לבן-כנף ו-** (מין של צפעוני גומה). מינים פגיעים (VU) כוללים: לוריס איטי ננסי.

## קישורים חיצוניים

* Phong Nha-Ke Bang National Park and Hin Nam No National Park
* A Wildlife and Habitat Survey of Hin Namno NBCA and Adjacent Areas 


## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:לאוס: גאוגרפיה
קטגוריה:אסיה: פארקים לאומיים
הבחירות לרבנות הראשית לישראל (1921)

**הבחירות לרבנות הראשית לישראל** נערכו לראשונה בין 22 ל-24 בפברואר 1921. בבחירות נבחר הרב אברהם יצחק הכהן קוק לרב האשכנזי הראשון של ארץ ישראל והרב יעקב מאיר לראשון לציון והרב הראשי הספרדי הראשון של ארץ ישראל.

## רקע
עד לשנת 1921 לא היה לעם ישראל בארץ ישראל הנהגה רבנית רשמית, קודם לכן בשנת 1918 הוקם משרד הרבנות לעדת ישראל בירושלים בהנהגת הרב יצחק ירוחם דיסקין והרב חיים משה אלישר שפעל לייצג את יהודי ירושלים, אך הוא לא הייתה סמכות רבנית של כלל עם ישראל.

ביוזמתו של הרב הראשי לירושלים הרב אברהם יצחק הכהן קוק הוקם מוסד הרבנות הראשית לישראל, שהיה המוסד הראשון ביישוב שזכה להכרה מהמנדט הבריטי, הרב קוק ראה בהקמת מוסד כזה תחילתו של תהליך הקמת הסנהדרין.

ב-7 בספטמבר 1920 מינה הנציג הרברט סמואל את המשפטן נורמן בנטוויץ' לעמוד בראש ועדה שתעסוק בנושא רבנות ראשית בארץ ישראל.

חוות דעתה של הוועדה הוגשה ב־13 בנובמבר 1920, הוועדה המליצה לבטל את משרת החכם באשי של פלשתינה, ובמקומו להקים מועצה המורכבת מ3 רבנים אשכנזים ו3 רבנים ספרדים ובראשם רב אחד אשכנזי ורב אחד ספרדי.

לאספה הבוחרת של הרבנות הראשית נבחרה אספה של 100 חברים, מתוכם 66 רבנים ו־34 אנשי ציבור, האספה הורכבה בוועדה על בראשות נורמן בנטוויץ'. 

## מערכת הבחירות
רבנים רבים בארץ שמחו לרגל ההקמה המתקרבת של הרבנות הראשית, ובראשם התומכים והמייסדים הרב קוק והרב יהודה לייב פישמן הכהן מימון, אך גם זכתה להתנגדות מצד הקנאים בירושלים ובראשם הרב יצחק ירוחם דיסקין והרב יוסף חיים זוננפלד.

הבחירות נערכו בין 22 ל־24 בפברואר על ידי אספת הבחירות בנשיאותם של הרב מימון ושל דוד ילין, האספה בחרה ברב קוק וברב מאיר כרבנים הראשיים לישראל.

## המועמדים
על תפקיד הרב הראשי האשכנזי לא היו מועמדים מלבדו של הרב קוק (56) שכיהן אז בתפקיד הרב הראשי של ירושלים, ועל כן הוא נבחר פה אחד.

עם זאת על תפקיד הרב הראשי הספרדי היו שני מועמדים:
* הרב יעקב מאיר (65) – הראשון לציון לשעבר, הרב של יהדות סלוניקי לשעבר.
* הרב בן ציון מאיר חי עוזיאל (41) – החכם באשי של יפו ונשיא תנועת המזרחי.

## הערות שוליים

1921
קטגוריה:1921