צביקה פוגל

**צביקה פוגל** (נולד ב-3 בנובמבר 1956) הוא חבר הכנסת ה-25 מטעם מפלגת "עוצמה יהודית". המכהן בכנסת כיו"ר הוועדה לביטחון לאומי, וקודם לכן שירת בצה"ל כמפקד עוצבות בחיל התותחנים וראש מטה פיקוד הדרום בדרגת תת-אלוף, והיה ראש המועצה הממונה בטובא-זנגרייה.

## ביוגרפיה
פוגל נולד ב-1956 בבאר שבע לדיצה ולחיים שהיה שכיר במפעלי ים המלח. בתיכון נשלח לקבוצת כנרת ולמד בתיכון בית ירח, שניהם מבית התנועה הקיבוצית. בתיכון למד חקלאות ומיכון חקלאי.

### שירותו הצבאי
ב-1975 התגייס לקורס טיס אך הודח לאחר מספר חודשים מועט. הוא עבר לחיל התותחנים בו סיים את שירותו כמפקד סוללה. לאחר שהשתחרר פנה ללימודי משפטים באוניברסיטת תל אביב, אך לאחר כשנתיים, ב-1981, חזר לשירות, והיה סגן מפקד גדוד שפיפון בקבע. בתפקיד זה השתתף במלחמת לבנון הראשונה.

בהמשך קודם לתפקיד מדריך ראשי בשבטה, ובשנים 1986–1988, וכן גם בתחילת האינתיפאדה הראשונה, היה מפקד "גדוד הרעם". בהמשך היה סגן מפקד חטיבת האש 282 ומפקד קורס קציני תותחנים. בשנת 1993 מונה למפקד על עוצבת המילואים אדירים ובמבצע דין וחשבון (1993) היה מפקד הסיוע הארטילרי בעוצבת הגליל, ולאחר מכן פיקד על עוצבות סדירות: במהלך מבצע ענבי זעם (1996) על עוצבת גולן ובשנים 1997–2000 על עוצבת קלע דוד, שעיסוקה בעיקר בחימוש מונחה מדויק.

בשנים הראשונות של האינתיפאדה השנייה, עד שחרורו ב־2003, היה פוגל ראש מטה פיקוד הדרום. במהלך שירותו בתפקיד ראש מטה פיקוד דרום, לקח חלק בהדחה של העיתונאי קלמן ליבסקינד משירות מילואים פעיל לאחר שחשף את פרשת השתלטות על קרקעות המדינה של המועמד לרמטכ"לות בזמנו, יואב גלנט.

ב-2006 הציע לאלוף פיקוד דרום החדש, יואב גלנט, לייסד בכל פיקוד מרכז אש פיקודי. האלוף הסכים להצעתו והוא שירת במילואים בתנאי קבע למשך כחצי שנה כדי למסד את הרעיון. הוא פיקד על מרכז האש של פיקוד הדרום גם במבצע עופרת יצוקה (2008–2009) ובמבצע עמוד ענן (2012). בתפקידו זה הוא ניהל את הפעלת האש הכבדה ברצועה, מסוללות הארטילריה ומשאר האמצעים, תיאם ואישר אותה, ועבד בחמ"ל הפיקוד בבאר שבע עם האלוף יואב גלנט ועם מחליפו טל רוסו.

### בפוליטיקה המקומית
פוגל התגורר במיתר, אותה עזב לקראת הבחירות המקומיות ב-2003 בהן התמודד על ראשות העיר באר שבע בראש "באר שבע בראש-שינוי" רשימה משותפת שכללה מועמדים מטעמו ומטעם מפלגת שינוי. הגיע למקום השלישי לאחר שזכה לכ-15% מקולות הבוחרים. במהלך הקמפיין תמך בהקמת קזינו בבאר שבע. סיעתו זכתה בשני מנדטים והוא היה חבר מועצת העיר עד 2005. במקביל למד מנהל עסקים עם התמחות בייעוץ ארגוני והשלים שני תארים בתחום.

בסוף 2007 עבר לצפת ומונה לחבר המועצה הממונה ביישוב הבדואי הסמוך טובא-זנגרייה, ולאחר שנה מונה לראשה. תוך שנה ממינויו האחרון עלה שיעור גביית הארנונה מ-37% ל-70%, ועד 2012 עלה שיעור ההצלחה בבחינות הבגרות ביישוב מ-9% ל-40%. בספטמבר 2009 ירו אלמונים לעבר משרדו ושרפו את רכבו. לאחר מהומות אלימות שפרצו ביישוב בעקבות שריפת מסגד בסוף 2011, שבהן נשרף גם בניין המועצה, החליט לפרוש כשנה לאחר מכן.

במקביל לתפקידו בטובא-זנגרייה, החל משנת 2008 הוא סגן ראש איגוד הכבאות של הגליל העליון המזרחי והגולן. בתחילת 2010 החל לפקד בהתנדבות על יחידת חילוץ גולן במשטרה, תפקיד אותו מילא עד תחילת 2023 עת נבחר לכנסת. ב-2017, לקראת הבחירות לרשויות המקומיות, הכריז על מועמדותו לראשות מועצה אזורית מבואות החרמון, אך הסיר את מועמדותו כחודשיים לפני הבחירות.

### בפוליטיקה הארצית
בשנת 2020 הצטרף פוגל לתנועת "הביטחוניסטים".

בנובמבר 2022 נבחר לכנסת ה-25 מטעם מפלגת "עוצמה יהודית". הוא הוצב במקום ה-10 ברשימת "הציונות הדתית" המשותפת ל"האיחוד הלאומי – תקומה" ו"נעם".

בעקבות אמירה של פוגל כי המהומות בחווארה "יצרו אפקט הרתעה" והתייחס לכך "בעין יפה מאוד", נפתחה נגדו חקירת משטרה. באפריל 2024 החליטה הפרקליטות לסגור את התיק נגדו.

### חיים אישיים
לצביקה פוגל אח אחד. הוא נשוי לענת, מפתחת תוכניות לימוד לגיל הרך ומדריכת טיולים, ולהם שלושה בנים, שאחד מהם מתגורר באוסטרליה. מתגורר במשמר הירדן.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* צביקה פוגל, באתר ערוץ כנסת

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי תיכון בית ירח
קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:מפקדי גדודים בחטיבה 282
קטגוריה:מפקדי אגד ארטילרי 282
קטגוריה:ראשי ועדות קרואות
קטגוריה:חברי מועצת העיר באר שבע
קטגוריה:ראשי מטה פיקוד הדרום
קטגוריה:מפקדי עוצבת קלע דוד
קטגוריה:מפקדי עוצבת אדירים
קטגוריה:חברי הביטחוניסטים
קטגוריה:חברי הכנסת העשרים וחמש
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם עוצמה יהודית
קטגוריה:משמר הירדן: אישים
קטגוריה:ראשי מועצת טובא-זנגרייה
קטגוריה:חיילי חיל התותחנים במלחמת לבנון הראשונה
קטגוריה:יושבי ראש הוועדה לביטחון לאומי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1956