open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ישיבת פאפא

ישיבת **עץ חיים - פאפא** נוסדה בעיר פאפה בהונגריה בראשית המאה ה-19 על ידי הרב בנימין וולף רפופורט. לאחר מלחמת העולם הראשונה נפתחה הישיבה מחדש על ידי הרב עזריאל נפתלי גשטטנר, עד שחדלה להתקיים בעת מלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
שמאל|ממוזער|250px|הכנסת ספר תורה בפאפה בשנת 1934
שמאל|ממוזער|250px|רבי יעקב יחזקיה גרינוולד בחברת תלמידיו, פאפא, הונגריה
הישיבה בפאפה נוסדה לראשונה בידי הרב בנימין וולף רפופורט שכיהן כרב העיר בין השנים 1781-1837. ישיבה זו המשיכה להתקיים לסירוגין על ידי רבנים שונים בקהילה. ביניהם הרב שלמה זלמן ברויאר והרב משה אריה ראטה. החינוך בישיבה התנהל ברוח היהדות ההונגרית האשכנזית.

לאחר שהרב ראטה הביע את תמיכתו בציונות, הרבנים האורתודוקסים של אותה תקופה איימו על תלמידיו והרחיקו אותם מהישיבה. כתוצאה מכך פסקה פעילות הישיבה.

אחרי פטירתו של הרב ראטה בשנת תרס"ו (1906) נותרה משרת הרבנות של פאפה פנויה במשך כמה עשורים, מה שגרם שבמשך תקופה ארוכה לא התקיימה הישיבה.

חיי הישיבה בפאפה חודשו רק לאחר מלחמת העולם הראשונה, אז נפתחה הישיבה מחדש על ידי הרב עזריאל נפתלי גשטטנר, בסיועו של הרב אברהם דירנפלד. שניהם הנהיגו יחד את הישיבה. באותו זמן פעלה הישיבה במתכונת של ישיבה קטנה.

כאשר הרב שמואל גוטליב התמנה לרבה הראשי של פאפה בשנת תרפ"ז (1927), הוא פתח שם ישיבה גדולה. ישיבה אשכנזית זו פעלה כשנתיים ולאחר מכן חדלה להתקיים עם פטירתו של הרב גוטליב.

בשנת תרפ"ט (1929) התקבל כרבה של פאפה הרב יעקב יחזקיה גרינוולד והוא ייסד במקום ישיבה חסידית. הישיבה התפרסמה ומשכה תלמידים רבים שמספרם הגיע לכ-300 תלמידים. היא הייתה באותם ימים מהישיבות הגדולות והחשובות בהונגריה.

הרב גרינוולד נפטר בשנת תש"א (1941), ואת מקומו מילא בנו, הרב יוסף גרינוולד, ברבנות ובראשות הישיבה.

בזמן השואה חוסלה הישיבה בפאפה. רק קומץ תלמידים שרדו את המלחמה.

לאחר מלחמת העולם השנייה שב הרב יוסף גרינוולד לפאפה בניסיון לשקם את חיי הקהילה, אולם לאחר שנכשלו מאמציו עזב את הונגריה יחד עם עשרות תלמידי הישיבה.
בשנות ה-50 עבר להתגורר בברוקלין, ניו יורק, שם כונן את "קהלת יעקב - פאפא" וייסד בה מחדש את ישיבתו.

## הערות שוליים

2022 10
קטגוריה:ישיבות במזרח אירופה
קטגוריה:יהדות הונגריה: ארגונים
שיהאן קרונטילאקה

**שיהאן קרונטילאקה** (באנגלית: **Shehan Karunatilaka**; נולד ב-1975) הוא סופר סרי לנקי. ספרו משנת 2010, "סיני: האגדה של פראדיפ מת'יו" , זיכה אותו בפרס חבר העמים הבריטי , פרס DSC  ובפרס גרטיאן . ספרו משנת 2022, "שבעת הירחים של מעלי אלמיידה" , זיכה אותו בפרס בוקר. 

שיהאן קרונטילאקה נולד בשנת 1975 בעיר גאלה שבסרי לנקה, וגדל בבירה קולומבו. למד בניו זילנד והתגורר בלונדון, באמסטרדם ובסינגפור. 

למד ספרות אנגלית ומנהל עסקים באוניברסיטת מאסי בניו זילנד.

עבד במשרדי הפרסום מקאן, Iris ו-BBDO , וכתב מאמרים בכתבי עת, בהם הגארדיאן, ניוזוויק, רולינג סטון, GQ ועוד. ניגן בלהקות רוק בסרי לנקה.

## ספריו
* *Chinaman: The Legend of Pradeep Mathew* (סיני: האגדה של פראדיפ מת'יו), 2010, רומן. זוכה פרס חבר העמים הבריטי, פרס DSC ופרס גרטיאן.
* *Please Don't Put That In Your Mouth* (בבקשה אל תשים זאת בפיך), 2019, ספר ילדים
* *Chats with the Dead* (שיחות עם המתים), 2020, רומן. 
* *The Seven Moons of Maali Almeida* (שבעת הירחים של מעלי אלמיידה), 2022, רומן. זוכה פרס בוקר לשנת 2022.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים
קטגוריה:זוכי פרס בוקר
קטגוריה:סרי לנקאים שנולדו ב-1975
באייר לברקוזן (כדורגל נשים)

קבוצת הנשים של המועדון **באייר 04 לברקוזן** (בגרמנית: **Bayer 04 Leverkusen Frauenfußball**) היא קבוצת כדורגל נשים גרמנית מהעיר לברקוזן שבמדינת נורדריין-וסטפאליה, המשחקת בבונדסליגה לנשים, ליגת הנשים הבכירה בגרמניה. הקבוצה הוקמה בשנת 2008, ומשחקת את משחקיה הביתיים במרכז מופעי הנוער קורטקוטן שבקלן. המועדון ממומן על ידי חברת באייר, אחת מחברות התרופות הגדולות בעולם, שמשרדיה הראשיים נמצאים בעיר.

## היסטוריה
### ברגיש גלדבאך (עד 1996)
המועדון בו החל הפרויקט של קבוצת הנשים של באייר לברקוזן הוא ברגיש גלדבאך , שבשנות ה-80 וה-90 היה המועדון הדומיננטי בכדורגל הנשים בגרמניה. באותה תקופה זכה המועדון בתשע אליפויות גרמניה, שיא בו מחזיק המועדון נכון לעונת 2022-23. לצד זאת זכה המועדון בגביע הגרמני שלוש פעמים. עם הקמת הבונדסליגה לנשים ב-1990 החלה התדרדרות בביצועי המועדון, מה שבסופו של דבר הוביל לירידת המועדון לליגה השנייה.

### מועדון ההתעמלות והספורט קלן (1996 עד 2008)
ב-1996 עבר ניהול הקבוצה מברגיש גלדבאך למועדון ההתעמלות והספורט קלן . במהלך תקופת הקבוצה בקלן, שיחקה הקבוצה בעיקר בליגה השנייה וכן מספר עונות בליגה השלישית. נקודת השיא של הקבוצה באותן שנים הייתה הופעה בחצי הגמר של הגביע הגרמני בעונת 2007-08. למרות זאת, לא עלה ביד המועדון להשיג חסות מסחרית שיסייעו לפתח את הפוטנציאל הטמון בקבוצה, ולנסות לגרום לקבוצה לעלות חזרה לבונדסליגה.

### באייר 04 לברקוזן (מ-2008)
במקביל, באותה תקופה בה קלן לא הצליחו למצוא נותני חסות עבור הקבוצה, הביע מועדון הספורט באייר לברקוזן את רצונו לפתוח קבוצת כדורגל נשים משלו. ב-28 ביולי 2008 התפרקה קבוצת הנשים של המועדון קלן וקמה מחדש כקבוצת כדורגל הנשים של באייר לברקוזן.

בעונתה הראשונה של הקבוצה סיימה היא במקום ה-7 בגזרת דרום של הבונדסליגה השנייה לנשים. בעונה שלאחר מכן, עונת 2009-10, זכתה הקבוצה באליפות הבונדסליגה השנייה, מה שהקנה לה את העלייה לבונדסליגה. בעונתה הראשונה בבונדסליגה סיימה הקבוצה במקום ה-8.

בעונת 2011-12 סיימה הקבוצה במקום ה-11 המוביל לירידת ליגה, אך ניצלה מהירידה בעקבות ההודעה על פירוק קבוצת כדורגל הנשים של המועדון המבורג . לאחר התפטרות המאמן תומאס אובליירס ב-2017, ירדה הקבוצה חזרה לבונדסליגה השנייה. לקראת עונת 2018-19 עלתה בחזרה לבונדסליגה.

## סגל הקבוצה
;נכון ל-21 באוגוסט 2022

 (בהשאלה ממנצ'סטר יונייטד)

## תארים
* הבונדסליגה השנייה: 2010
* גביע האלן של ההתאחדות הגרמנית לכדורגל : 2015

## קבוצות בת
### באייר 04 לברקוזן ||
קבוצת המילואים של לברקוזן שיחקה בין השנים 2008-2010 בליגת ההתאחדות של הריין התיכון. בעונת 2010-11 עלתה הקבוצה לליגה השלישית המערבית . בתום עונת 2017-18 ירדה הקבוצה לליגת ההתאחדות של הריין התיכון.

### קבוצות נוער
קבוצת הנוער של לברקוזן היא חלק מהבונדסליגה לנוער  מאז הקמתה. מאז 2010, הקבוצה לוקחת חלק בטורניר האולמות של גוטרסלוה , טורניר כדורגל האולמות הגדול ביותר בגרמניה לקבוצות נוער, ובשנים 2018 ו-2019 אף זכתה בטורניר.

מעונת 2013-14, קבוצת נערות ג' משחקת בליגה האזורית עד גיל 17. החל מעונת 2018-19, קבוצת נערות ד' משחקת בליגת הביצועים לנוער במחוז ברג.

## אצטדיונים
* קורט-רייס-אנלגה (2008-2011)
* אצטדיון אולריך-האברלנד (2011-2016)
* מרכז מופעי הנוער קורטקוטן (2016-)

## מאמנים
* 2008-2012: דורין מאייר
* 2012-2016: תומאס אובליירס
* 2017: מאלטה דרזן
* 2017-2019: ורנה הגדרון 
* 2019-2022: אכים פייפל
* 2022- רוברט דה פאו

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:באייר לברקוזן
קטגוריה:קבוצות כדורגל נשים גרמניות
המשמרות האדומים (רוסיה)

ממוזער|שמאל|כרטיס חבר במשמרות האדומים
**המשמרות האדומים** (ברוסית: **Красная гвардия**) היו ארגון פרה-צבאי המורכב בעיקר מפועלי המפעלים הרוסים במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה.

יחידות של המשמרות האדומים היו צורת הארגון העיקרית של הבולשביקים במהלך ההכנה והיישום של מהפכת אוקטובר 1917. ליחידות המשמרות האדומים לא היה פיקוד כל-רוסי, נוצרו ופורקו על ידי החלטות של גופים מפלגתיים וסובייטיים בשטח. המשמרות האדומים הם השלב המוקדם ממנו צמח הצבא האדום של הפועלים והאיכרים.

מבשרי הצבא האדום היו פלוגות המשמרות האדומים, אשר בתורם נוצרו על המודל של חוליות הפועלים הקרביים של המהפכה של 1905–1907. הביטוי "המשמרות האדומים" הפך נפוץ ברוסיה בגלל החלטת הלשכה של הוועד המרכזי של הבולשביקי "על הממשלה הזמנית" שפורסמה ב-26 במרץ 1917. מועמדים למשמרות האדומים גויסו בהמלצת קולקטיבי עבודה, מועצות מקומיות, איגודים מקצועיים ותאים בולשביקים. למשמרות האדומים לא היו מדים אחידים, הם שירתו בבגדים אזרחיים ולצורך זיהוי הונפקו להם תעודות זהות ותגים או סרטי זרוע.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:הצבא האדום
קטגוריה:קומוניזם
קטגוריה:מלחמת האזרחים ברוסיה
החי במצרים

[ממוזער|250x250 פיקסלים|[עיט ערבות – החיה הלאומית של מצרים]]
[ממוזער|250x250 פיקסלים|[אריה ברברי – ככל הנראה נכחד מן המדינה]]
[ממוזער|250x250 פיקסלים|[סלעית שחורת בטן]]
[ממוזער|250x250 פיקסלים|[קוברה מצרית]]
ממוזער|250x250 פיקסלים|דגים במפרץ אילת
**עולם החי במצרים** כולל את כל בעלי החיים החיים בשטחה של מצרים. בעבר חיו בה מינים גדולים כמו היפופוטמים, פילים ואריות, אך עם הזמן הם נכחדו מן האזור. כמו כן, מצרים נמצאת בנתיב נדידת עופות מרכזי בין אירואסיה ומזרח אפריקה וכמאתיים מינים של מינים חולפים עוברים בה פעמיים בשנה, כשתועדו בה בסך הכל עד היום כ-480 מינים של עופות.

כמו כן, למצרים רצועות חוף ארוכות במיוחד בים התיכון ובים סוף, ובמהלך השנים נצפו בהם בעלי חיים רבים.

## גאוגרפיה

## החי במצרים
### יונקים
ציורי קברים עתיקים במצרים מציגים ג'ירפות, היפופוטמים, תנינים ויענים, ופטרוגליפים בסילווה בהרי  שבנילוס העליון מציגים פיל סוואנה אפריקאי, קרנף רחב שפה, צבי ג'ירפי ויענים – עולם חי הדומה לזה של מזרח אפריקה של ימינו. כמו כן, אין במצרים מינים אנדמיים רבים, אלה כוללים את הסמור המצרי, גרביל חיוור, גרביל מקיליגין (העשוי להתפרש גם אל תוך סודאן) ועוד.

מספר יונקי המדבר המערבי התמעט עם השנים, והדישון וראם הסהרה נכחדו מן המדינה, וכן, גם האריה הברברי ככל הנראה נכחד מן האזור. היונקים הנותרים כוללים את: צבי רים, צבי הנגב, כבש הרעמה, שועל החולות, ירבוע מצוי וגרביל. 

למדבר המזרחי במצרים יש מגוון שונה למדי של בעלי חיים ויש לו הרבה מן המשותף עם חצי האי סיני, מה שמראה על חשיבותו של הנילוס הרחב בהפרדה בין שני אזורי המדבר. באזור זה ניתן למצוא את: הצבוע המפוספס, היעל הנובי, יפה זנב, קוצן זהוב, שועל צוקים ושועל חולות. להרים הסלעיים הגבוהים של גבל אלבה בדרום יש מגוון ייחודי של בעלי חיים, כולל צבועון הרעמה, בואש אפריקני, גחן מצוי וייתכן כי חי עדיין באזור זה הערוד.

### עופות
עופות מצוים בשפע במצרים במיוחד בעמק הנילוס ובאזור הדלתא של הנילוס. העופות הדורסים כוללים נשרים, עיטים, נצים, בזים וינשופיים. עופות אחרים כוללים חסידות, פלמינגואים, אנפות, שקנאים, שלווים וצופייתים. עד היום תועדו במצרים כ-480 מינים של עופות, כאשר בסכנת הכחדה עולמית נמצאים ברנטה אדומת-חזה, צחראש לבן, רחם, נשר דרומי, בז ציידים ועוד. 

מצרים נמצאת בנתיב נדידת עופות מרכזי בין אירואסיה ומזרח אפריקה וכמאתיים מינים של מינים חולפים עוברים פעמיים בה בשנה.

עופות בולטים במדבר המערבי במצרים כוללים את קטה סנגלית, אלימון ואת סלעית שחורת בטן.

### זוחלים
כשלושים מיני נחשים חיים במצרים, כמחציתם ארסיים. אלה כוללים את הקוברה המצרית, נחש כיפה ועכן. ישנם גם מינים רבים של לטאות. מעל סכר אסואן, חופי אגם נאצר עקרים ברובם, אך באגם אכן חיים תניני היאור האחרונים שנותרו במצרים וכן גם הצב הרך האפריקאי.

### דגים

למעלה ממאה מיני דגים חיים באזור הנילוס והדלתא של הנילוס. למצרים יש גם תעשיית חקלאות ימית גדולה המגדלת אמנון בבריכות דגים.

## הכחדה ומאמצי שימור

## בתרבות
החיה הלאומית של מצרים היא עיט הערבות.

## ראו גם
* החי בארץ ישראל

## הערות שוליים

*
גאורג פון בקשי

**גיאורג פון בקשי** (בהונגרית: **Békésy György**, מבוטא ; 3 ביוני 1899 - 13 ביוני 1972) היה ביופיזיקאי אמריקאי יליד הונגריה.

פון בקשי היגר לארצות הברית בשנת 1947. על מחקריו בתחום תפקוד השבלול באיבר השמיעה של היונקים, הוענק לו ב-1961 בפרס נובל לפיזיולוגיה או רפואה.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה של בקשי ומידע על עבודתו, באתר פרס נובל
* 
* 
* 

קטגוריה:מהגרים מהונגריה לארצות הברית
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה
קטגוריה:ביופיזיקאים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס נובל אמריקאים
קטגוריה:מדענים הונגרים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1899
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1972
האיש שבקיר (סרט)

**האיש שבקיר** הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 2015 שיצא לאקרנים בשנת 2018 בבימויו של יבגני רומן, עם תמר אלקן וגלעד כהנא בתפקידים הראשיים.

הסרט צולם במשך שישה ימים בדירה אחת בתל אביב והוא מתאר מה שקורה שם במשך 12 שעות לאישה שבעלה נעלם לפתע ובמהלך הלילה מגיעים אנשים שונים לביקור במפתיע ונחשפות סיבות אפשריות להיעלמותו.

במרכז הסרט - השיר "האיש שבקיר" של יהודה פרדיס ומאיר הרניק, בעיבוד נועם ענבר ובביצועו עם ההרכב GREEDYADAM.

תמר אלקן הייתה מועמדת לפרס אופיר לשחקנית הראשית הטובה ביותר, וזכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הקולנוע באודסה.

יבגני רומן היה מועמד לפרס אופיר לתסריט המקורי הטוב ביותר, היה מועמד לפרס חג'אג' על הסרט העלילתי הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע ירושלים וזכה בפרס הבמאי הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי ברוטרדם.

## תקציר העלילה
שיר (תמר אלקן) מתעוררת ביום שישי בערב מדפיקות בדלת. שכן דתי (זאב שמשוני) מביא את הכלב "ברונו" ומתלונן כי הכלב עשה את צרכיו בכניסה לבית. שיר תוהה היכן נמצא בעלה רמי (גלעד כהנא) שיצא לטיול עם הכלב וטרם חזר. היא מתנצלת בפני השכן.

שיר מגלה שרמי השאיר את הטלפון הנייד ואת חפציו האישיים ומתקשרת למשטרה בתואנת שקר על כך שבעלה נעלם לאחר שהכה אותה. היא גם מתקשרת לחברו הקרוב דודי (יואב דונט) אך הוא אינו יודע היכן רמי.

בינתיים מגיעים לדירה נדב (רוי מילר) וחברתו עדי (רות רסיוק) שהייתה חברתו הקודמת של רמי. הם שותים יין ושיר מספרת להם על רמי שנעלם. כשהם יוצאים מגיעים שני שוטרים (אמיתי יעיש בן אוזיליו ושלומי אברהם) שהוזעקו למקום. הם נוזפים בה על ההודעה השקרית שלה ומגלים לה כי לרמי נפתח בעבר תיק על תקיפת חברתו עדי.

כשהם יוצאים מגיע דורון (אלי גורנשטיין), אביו של רמי ומגלה לה שרמי לווה ממנו לאחרונה 20,000 שקל. כשהוא יוצא מגלה שיר סמים שהשאיר רמי, מתחילה לעשן, שמה תקליט עם ביצוע של "האיש שבקיר", מתחילה לרקוד והוזה שיחה שלה עם אמה המנוחה (עלית קרייז).

למקום מגיע גם המאהב שלה טומי (רודיה קוזלובסקי) והם מתנים אהבה. הם מופרעים על ידי דודי הנסער, הדורש משיר שתצא אתו מיד לחפש את רמי. טומי מסתתר בחדר ודודי מבחין בבגדי גבר זר, מבין ועוזב.

שיר מתקשרת לאישה בשם אלה שמופיעה הרבה בטלפון של רמי. אלה (תום אנטופולסקי) מגיעה ומסתבר שהיא ספקית הסמים של רמי.

לבסוף מגיע רמי בהפתעה ומסתבר שעשה לה תרגיל היעלמות ורישת את הדירה במיקרופונים ומצלמות. היא מתנפלת עליו בכעס והוא כמעט חונק אותה. היא מודיעה לו שהיא עוזבת והוא בולע קופסה שלמה של כדורי שינה.

שיר מרחמת עליו, עוזרת לו להקיא ולקראת הבוקר הוא מתאושש ויוצא החוצה עם הכלב כששיר שקועה בשינה בסלון כמו בהתחלת הסרט.

## צוות השחקנים

## קישורים חיצוניים

* 
*קדימון לאיש שבקיר, באתר יוטיוב
*נועם ענבר ולהקת greedadam מי מכיר את האיש שבקיר, באתר יוטיוב
*האיש שבקיר, באתר קרן הקולנוע הישראלי
## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 2015

קטגוריה:סרטים בעברית
קטגוריה:סרטי דרמה ישראליים
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2018
איינשפנר

[250px|ממוזער|איינשפנר ב[קפה לנדמן]]
**אַיינשפֶּנֶר** (בגרמנית: **Einspänner**) הוא משקה קפה אוסטרי, חלק מתרבות בתי הקפה הווינאיים. האיינשפנר הוא וריאציה של המוקה, ונהוג להגיש אותו בכוס זכוכית עם חלב ובתוספת קצפת.

## רקע
איינשפנר הוא משקה קפה קלאסי שהתפתח בווינה במאה ה-19. מקור השם "איינשפנר" הוא במרכבה הרתומה לסוס אחד, הנקראת בגרמנית "איינשפנר" (). נהגי מרכבות איינשפנר נהגו להחזיק את הקפה שלהם ביד אחת, ואת המושכות ביד השנייה. בזכות השכבה העבה של הקצפת הסמיכה, נשמר בידוד תרמי, כך שהקפה נשאר חם במשך זמן רב וניתן היה לשתות אותו בהפסקות. בתור משקה ייחודי, הוא צבר פופולריות בבתי הקפה הווינאיים, שהיו אז מוקדי תרבות וחיים חברתיים, ומקום מפגש לאנשי רוח ותרבות כזיגמונד פרויד, פרנץ קפקא ולאופולד פון זאכר-מאזוך.

## הכנה
נהוג להכין איינשפנר בכוס זכוכית, עם או בלי ידית. מוזגים לתוכה מנת מוקה או אספרסו רותחת, מוסיפים חלב, ומכסים בכמות נכבדה של קצפת. נהוג לפזר מעל הקצפת מעט אבקת סוכר. בגרסת "דופלטה איינשפנר", מוסיפים מנה כפולה של מוקה.

באופן מסורתי, את האיינשפנר לא מערבבים, ושותים את הקפה החם דרך הקצפת הקרה. לעיתים לצד עוגות אוסטריות מסורתיות כמו זאכר טורט ואפל שטרודל.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קפה
קטגוריה:וינה
קטגוריה:משקאות חלב
קטגוריה:המטבח האוסטרי
פתית שלג (גורילה)

**פתית שלג** (בקטלאנית: **Floquet de Neu**; בספרדית: **Copito de Nieve**; 1964 – 24 בנובמבר 2003) היה הגורילה הלבקן הידוע היחיד בעולם עד כה. הוא הוחזק בגן החיות של ברצלונה בברצלונה, קטלוניה, ספרד משנת 1966 ועד מותו ב-2003.

## היסטוריה
פתית שלג נלכד באזור "ריו מוני" בגינאה הספרדית (כיום גינאה המשוונית) ב-1 באוקטובר 1966 על ידי החוואי בניטו מאניה מהקבוצה האתנית פנג. מאניה הרג את שאר קבוצת הגורילות של פתית שלג (שלא היו לבקנים), והחזיק את פתית שלג בביתו במשך ארבעה ימים, עד שהעביר אותו לבאטה, שם הוא נרכש על ידי הפרימטולוג ג'ורדי סבאטר פי.

פתית שלג כונה על ידי החוואי **Nfumu Ngui** (בשפת הפנג: "גורילה לבנה"), מאוחר יותר כונה **Floquet de Neu** (בקטלאנית "פתית שלג קטן") על ידי שומרו, ג'ורדי סבאטר פי.

## מאפיינים
פתית שלג היה גורילה מתת-המין גורילת שפלה מערבית שלקה בלבקנות כוללת. ראייתו הייתה לקויה, אם כי בדיקות שנעשו כדי לקבוע האם יש לו נקודה עיוורת מרכזית לא מצאו כזו. חקר הגנום של פתית שלג קבע שלהוריו היה 12% מה-DNA במשותף, מכך הסיקו החוקרים שהוריו היו דוד ואחיינית. אותו המחקר גילה שהלבקנות שלו נגרמה ממוטציה של הגן SLC45A2. פתית שלג קיבל את הגן הרצסיבי משני ההורים, מה שגרם ללבקנות שלו.

## החיים בברצלונה
ממוזער|פתית שלג נח במתחם שלו
ממוזער
עם הגעתו לברצלונה בנובמבר 1966, הוא זכה לקבלת פנים רשמית על ידי ראש עיריית ברצלונה. הוא התפרסם בשם שניתן לו על ידי סבאטר כאשר נשיונל ג'יאוגרפיק הציג אותו על השער במרץ 1967, עם השם באנגלית "Snowflake" ושם זה התפשט בקרב העיתונות. סבאטר עצמו קרא לגורילה "Copi" או "Floquet", ובשנים מאוחרות יותר "Nfumu". הוא נודע גם כ"חמאה קטנה" וכ"גורילת ווניל".

בתחילה, גן החיות של ברצלונה לא היה מודע לכך שפתית שלג הוא ייחודי והם ביקשו מסבאטר שישלח להם עוד גורילות לבנות. מאוחר יותר קיווה גן החיות לייצר זן גנטי ומשפחה שלמה של גורילות לבנות באמצעות רבייה סלקטיבית. גן החיות תכנן לחתוך את אשכיו של פתית שלג עם מותו ולהקפיא אותן כדי לשמור את האפשרות להביא ממנו צאצאים נוספים בעתיד. בשנת 1986 הזמין גן החיות של ברצלונה את הווטרינר הבריטי של גן החיות דייוויד טיילור לנסות לאסוף זרע מפתית שלג לצורך הזרעה מלאכותית והניסיון לא צלח.

### צאצאים
פתית שלג הוליד 22 צאצאים משלוש נקבות שונות, מהם שישה שרדו עד לבגרות. אף אחד מצאצאיו לא לבקן.

נכון לספטמבר 2021, לפתית שלג יש בסך הכול 21 נכדים (11 שרדו) ושמונה נינים (כולם חיים). לאחד מנכדיו יש אצבעות ורודות, מה שמרמז אולי על לבקנות חלקית.

## מותו
בשנת 2001 אובחן פתית שלג כחולה בסוג חריג של סרטן העור, שקשור כמעט בוודאות ללבקנותו. מצבו הידרדר והוא החל לאבד עניין בפעילויותיו הרגילות. הוא התבודד מגורילות אחרות, והפגין סימני כאב, עד שב-2003 החליטו בגן החיות להרדים אותו. ההחלטה פורסמה בספטמבר 2003. אלפי אנשים ביקרו את פתית שלג בגן החיות של ברצלונה לפני שהוא הורדם ב-24 בנובמבר 2003. בזמן מותו, הוערך גילו של פתית שלג בין 38 ל-40 שנים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:יונקים מפורסמים
קטגוריה:גורילות
נווה ברבור

**נווה ברבור** היא שכונה בתל אביב שנקראת על שם וולוורת ברבור וממוקמת בחלק הדרום מזרחי של העיר.

נווה ברבור נבנתה בשנות ה-70, יחד עם שכונות דומות, לאחר שחלקים מכפר שלם (סלמה) פונו מאוכלוסייתם היהודית. בניגוד לכפר שלם השכנה, נווה ברבור היא שכונה של בניינים רבי קומות.

## גאוגרפיה
שכונת נווה ברבור ממוקמת בקצה המזרחי של תל אביב, כ-4 קילומטרים מחופי הים התיכון, בגובה של כ-40 מטרים מעל פני הים. היא גובלת בצפון בשכונות יד אליהו ותל חיים, במערב בנווה צה"ל, בדרום בנווה כפיר ובמזרח בכפר שלם.

## השכונה
שטח השכונה גובל בצפון ברחוב דרך ההגנה, בדרום ברחוב מחל, במזרח ברחוב הרב אלנקווה ובמערב בשדרות דרך משה דיין. לפיתוח השכונה יש אופי של בנייה צפופה למגורים ברב קומות. בשנת 2007 התגוררו בנווה ברבור 4,403 תושבים. בשנת 2012 התגוררו בשכונה 4,950 תושבים.

## קישורים חיצוניים
* נווה ברבור וכפר שלם מערב, המרכז למחקר כלכלי וחברתי תל אביב יפו

## הערות שוליים

קטגוריה:תל אביב-יפו: שכונות
קטגוריה:כפר שלם
דגנית סנקר-לנגה

**דגנית סנקר־לנגה** (נולדה ב-21 בינואר 1968) היא מנהלת ישראלית בנושאי קליטה, עלייה ושילוב חברתי. הייתה מנכ"לית משרד העלייה והקליטה מיוני 2022 ועד פברואר 2023. מפרוץ מלחמת חרבות ברזל, ועד יוני 2025 כיהנה כראש מערך אדם וקהילה במנהלת תקומה.

## ביוגרפיה
דגנית סנקר נולדה בנהורה שבחבל לכיש לרותי לבית מחלב, עולה מעיראק (מנהלת בית ספר) וליוסף, עולה מהודו שהיו ממקימי החבל. למדה בתיכון כפר סילבר.

בצה"ל שירתה כקצינה בתפקידי בניהול משאבי אנוש ותקציב, בין היתר כראש ענף תכנון ובקרה בזרוע היבשה, שבמסגרתו הובילה עבודות מטה, כמו הורדת גיל המשרתים במילואים, פעילות תכנון ובקרה של תוכנית העבודה במערך משרתי קבע לוחמים, פיקוח על תקציב השכר בזרוע. השתחררה מצה"ל בדרגת סגן אלוף.

סנקר־לנגה בעלת תואר ראשון בסוציולוגיה, כלכלה ומדע המדינה מאוניברסיטת בר-אילן (1993) ותואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב (1999). היא בוגרת המדרשה הלאומית למנהיגות, ממשל וניהול, מחזור ז'.

### חיים אישיים
נשואה לאלחנן ומתגוררת בגבעת שמואל עם ארבעת ילדיהם.

הקימה בעיר בית מדרש קהילתי לנשים חילוניות ודתיות.

## קריירה ציבורית
### במשרד העלייה והקליטה
החל משנת 2012 שימשה בתפקידי ניהול במשרד העלייה והקליטה, בהם מנהלת תחום קליטה וקהילה במחוז תל אביב והמרכז, סמנכ"לית עידוד עלייה ותושבים חוזרים (2017–2022) וממלאת מקום בחטיבת רשויות, ארגונים וקהילה (2019–2022). הייתה אחראית על סיוע בקליטה הראשונית של עולים בישראל וביצירת רצף הטיפול בעולה. הייתה שותפה להקמת חברת "אופק ישראלי" - פרויקט לאומי לעידוד עלייה (חל"צ בבעלות הסוכנות היהודית וההסתדרות הציונית העולמית).

### מנכ"לית משרד העלייה והקליטה
ביוני 2022 מונתה על ידי השרה פנינה תמנו שטה למנכ"לית משרד העלייה והקליטה.

כמנכ"לית הובילה את מבצע עולים הביתה, נוכח גל העלייה הגדול שהגיע בעקבות מלחמת אוקראינה–רוסיה וקליטת הפליטים מאוקראינה בישראל. כמו כן, עסקה בהמשך העלאתם של צאצאי יהודי אתיופיה במבצע צור ישראל. בעקבות הקמת ממשלת ישראל ה-37, בפברואר 2023 הסתיימה כהונתה במשרד העלייה והקליטה.

### במנהלת תקומה
עם הקמתה של מנהלת תקומה לשיקום יישובי עוטף עזה מונתה בה סנקר-לנגה למנהלת צוות אדם וקהילה.
במסגרת זו הגישה תוכנית אסטרטגית לשיקום החבל ב-9 צירי ליבה: חינוך בריאות רווחה תרבות ספורט צעירים קהילה דתות והשכלה גבוהה. ההצעה התבססה על עבודת עומק מול גורמי ממשלה, המועצות, ארגוני חברה אזרחית מכוני מחקר ועוד. תוכנית זו אושרה על ידי ממשלת ישראל במסגרת החלטת ממשלה 1699 בהיקף של כ-5 מילארד ש"ח לתחומים האמורים.
במסגרת תפקידה גם השתתפה בהכנת הדוח המיוחד שהוגש לוועדת הכלכלה של הכנסת בינואר 2025, על הפגיעות בחבל תקומה ועל ההצעות לשיקומו, וכן הייתה מופקדת על מתווה המשפחות המשתהות, למשפחות שהתקשו לשוב לבתיהם באוגוסט 2024. מתווה זה נדון בפני בג"ץ ואושר.
ביוני 2025 סיימה את תפקידה.

## קישורים חיצוניים
* דגנית סנקר-לנגה, באתר משרד העלייה והקליטה
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי התיכון החקלאי כפר סילבר
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
קטגוריה:מנכ"לי המשרד לקליטת עלייה
קטגוריה:מועצה אזורית לכיש: אישים
קטגוריה:יישובים קהילתיים: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1968
איתן בורג

**איתן בורג-בטלר** (נולד ב-4 בספטמבר 2002) הוא כדורסלן ישראלי, המתנשא לגובה 1.91 מטר ומשחק בעמדת הרכז באוניברסיטת טנסי.

## ביוגרפיה
בורג-בטלר נולד במושב משמר השבעה, החל לשחק במחלקת הילדים של מכבי בית דגן ובכיתה ט' עבר לשחק במחלקת הנוער של מכבי ראשון לציון ובליגת התיכונים במדי תיכון הגימנסיה הריאלית בעיר, עמה זכה באליפות ליגת העל לתיכונים בעונת 2019/20 ונבחר לשחקן המצטיין של העונה.
את דרכו בקבוצת בוגרים החל במכבי שוהם מהליגה הארצית בכדורסל ועונת 2021/22 החל לשחק באליצור נתניה מהליגה הלאומית, בעונתו הראשונה בקבוצה העמיד ממוצעים של 13.5 נק', 3.1 ריבאונדים ו-2.4 אסיסטים בסיום העונה העפיל עם הקבוצה לשלב הפלייאוף אך הקבוצה הודחה בשלב רבע הגמר לאחר הפסד 3–1 להפועל חבל מודיעין, בסיום העונה נבחר לשחקן ה-6 של העונה.

לקראת עונת 2022/23 חתם על חוזה לעונה נוספת באליצור נתניה. בעונה זו העמיד ממוצעים של 18.2 נק', 4.6 ריבאונדים, 4.3 אסיסטים ו-1.4 חטיפות ב-29.2 דק'.

ביולי 2023 חתם בבני הרצליה. בעונתו הראשונה בקבוצה העמיד 11 נק', 3.1 ריבאונדים ו-2.9 אסיסאים ב-25.4 דק' כאשר שותף בכ-30 משחקים בעונה הסדירה.

ביולי 2025 התחייב לשחק כדורסל מכללות באוניברסיטת טנסי.

## נבחרת העתודה
בקיץ 2022 זומן לסגל המצומצם של נבחרת העתודה לקראת אליפות אירופה שנערכה במונטנגרו, במהלך האליפות שותף ב-7 משחקים בהם העמיד ממוצעים של 6.6 נק' ו-1.7 ריבאונדים ב-18.7 דק'.
### חיים אישיים
בורג-בטלר הוא בנו של הזמר אדי בטלר ואורלי בורג, אחותה של הזמרת גלית בורג.

## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קצרמר כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני אליצור עירוני נתניה
קטגוריה:כדורסלנים ישראלים
קטגוריה:משמר השבעה: אישים
קטגוריה:בוגרי הגימנסיה הריאלית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-2002
הכוכב הירוק

**הכוכב הירוק** (באנגלית: **The Green Planet**) היא סדרת-טבע תיעודית, שהופקה על ידי ה-BBC ב-2022, העוסקת בצמחים ובמערכת היחסים שלהם עם בעלי חיים, בני האדם והסביבה. הסדרה מלווה בהסבריו וגם בהנחייתו של דייוויד אטנבורו.

תוך שימוש בצילום הילוך מהיר, בצילום אוויר ובאסדות מצלמה שתוכננו במיוחד בשם "Triffids", סדרה זו שמה לה למטרה להראות את תנועת הצמחים לאורך תקופות ממושכות, אך מאיצה אותם לזמן אמת. הסדרה בת 5 פרקים, שכל פרק עוסק בעולם צומח ייחודי, שבו הצמחים מנסים לשרוד וכיצד הם עוזרים לסביבתם לשגשג.

## פרקי הסדרה
# **עולמות טרופיים**: הפרק הראשון חושף את חייהם התחרותיים הקשים של הצמחים הטרופיים.
# **"עולמות מים**: הפרק השני מתמקד בצמחי מים והשפעתם על הסביבה הימית.
# **עולמות עונתיים**: הפרק השלישי בוחן כיצד מיני צמחים שונים מסתגלים לשינויים עונתיים בסביבתם.
# **עולמות מדבריים**: הפרק הרביעי מתרכז בצמחי מדבר, ויכולות ההסתגלות שלהם לסביבות קשות.
# **עולמות האדם**: הפרק החמישי והאחרון מתמקד ביחסים בין בני אדם לצמחים. הוא חוקר את ההשפעה הסביבתית השלילית של התפתחות האדם, והדרכים שבהן הצמחים הסתגלו לשינויים אלו. הפרק בוחן גם מאמצים ליצור שטחים ירוקים עינויים ולקדם אחריות סביבתית.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:תוכניות תעודה של ה-BBC
קטגוריה:דייוויד אטנבורו
קטגוריה:סדרות על צמחים
חתא

**חתא** (בערבית: **حتا**) הוא אזור תיירות ונופש באמירות דובאי שבאיחוד האמירויות. בעבר השטח היה חלק מעומאן אך הבעלות עליו הועברה לדובאי בבסביבות 1850. חתא שוכנת מדרום-מזרח לטריטוריה הראשית של דובאי ונמצאת כ-134 ק"מ מזרחית לעיר דובאי. הוא ממוקם גבוה יחסית בהרי חג'ר, גובל בעומאן במזרח ובדרום, עם עג'מאן ממערב, ועם ראס אל-ח'ימה בצפון.

הגורם הכלכלי העיקרי של חתא הוא תיירות ומים. מבחינה היסטורית האזור הצליח לגדל תמרים; הפרות שימשו כמקור מזון, ואילו העץ שימש לחומר בניין. באזור כפר מורשת פופולרי, כולל אוסף של בתי מגורים מסורתיים הרריים משוחזרים והוא פופולרי עבור חופשות סוף שבוע, גם בקמפינג בעיקר בחודשי החורף וגם במלון חתא פורט שנמצא רק במרחק של 2.7 ק"מ מסכר חתא. סכר חתא עצמו נבנה בשנות ה-90 כדי לספק לאזור חשמל ומים והוא מקום מועדף לשיט קיאקים באיחוד האמירויות. במקביל רשות החשמל והמים של דובאי (DEWA) בונה תחנת כוח הידרואלקטרית בהספק של 250 מגוו"ט שתאפשר שימוש בטכנולוגיה של אנרגיה שאובה, תוך שימוש פערי גובה של 300 מטר.

חתא, שנקראה בעבר חַגַ'רֵ֫יין, הפכה חלק מדובאי בתקופת שלטונו של  לאחר שהסולטאן העומאני  העביר את השטח לדובאי לאחר שמצא שהוא עצמו אינו מסוגל להגן עליו מפני נסיכות בוריימי  (כיום חלק מעומאן), אשר התיישבה במספות  השכנה (היום חלק מאמירות עג'מאן). הכפר העתיק חתא כולל שני מגדלים צבאיים בולטים משנות ה-80 של המאה ה-19, מבצר מ-1896 ואת מסגד ג'ומעה, שנבנה ב-1780 והוא המבנה העתיק ביותר בחתא. בחלק המזרחי של הכפר ניתן למצוא כמה חדרי קבורה של אבות מתקופת חפית (3200–2500 לפנה"ס). מכיוון שהוא ממוקם בהרים, באופן מסורתי זה היה מעון הקיץ של משפחות מדובאי שנמלטו מהחום והלחות של החוף. מאז שנות ה-80 המוקדמות חתא היא יעד פופולרי לחופשה בקרב יוצאי המערב ומשפחות מקומיות כאחד.

ב-8 בנובמבר 2016 הכריז מוחמד בן ראשד על תוכנית בסך 1.3 מיליארד אירו להפוך את העיר ההררית חתא ליעד תיירותי ברמה עולמית, עם למעלה מ-40 פרויקטים במגזרים כלכליים, חברתיים ותרבותיים. התוכנית כללה 400 בתים לאֵמירוּתים בחתא, שטחים ירוקים לספורט חורף ומסלול מסלול הרים.

חתא הוא ביתו של מועדון הכדורגל חתא. מאז 2009 מתמקדת מועצת הספורט של דובאי בהחייאת חתא עם פעילויות ספורט וחוץ, כגון טיולי הליכה, יוגה, חתירה, חתירה ושייט קיאקים, כדי לשייך את האזור לפעילויות כאלה.

בשל הגובה הגבוה של חתא, האקלים בו קריר בהרבה ממרכז דובאי. לחתא יש נוף וטמפרטורה צחיחה, המגיעים בקיץ ל-55 מעלות צלזיוס; עם זאת, הוא פחות לח מדובאי והרבה יותר קר בחורף.

דרך הייבור עובר כביש דרכו ניתן להגיע מאל-מדאם שבשארג'ה לעומאן.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:דובאי
גורד האיטי

ממוזער|258x258 פיקסלים|רפובליקת האיטי, 10 גורדים (1827).
**גורד** (צרפתית) או **גאוד** (קריאולית) הוא ההילך החוקי של האיטי. קוד ה-ISO 4217 שלו הוא **HTG**, והוא מחולק ליחידות משנה של 100 סנטימס (צרפתית) או סנטים (קריאולית).

מקור השם "גורד" הוא במטבעות הדולר הספרדי  שנקראו "pesos gordos" (ידועים באנגלית כ"חתיכות של שמונה" ובצרפתית כ"piastres fortes espagnoles") שהיו המטבע העיקרי באזורים שהיו תחת שליטה ספרדית ובהם ננקבו חלק ניכר מהעסקאות.

## היסטוריה
### הגורד הראשון, 1813–1870
הגארד הראשון הושק ב-1813 והחליף את הליברה ההאיטיאנית  בשיעור של 8 ליברות וחמש סו לגורד.

#### מטבעות
המטבע הוטבע לראשונה בערכים של 6, 12 ו-25 סנטים והיה עשוי כסף. ב-1827 הוטבעו מטבעות בערכים של 50 ו-100 סנטים. ובהמשך הוטבעו מטבעות בערכים של סנט בודד, שני סנטים, 6.25 סנטים ו-6 סנטים. ב-1863 הוטבעו במטבעת היטון שבברגמינהאם מטבעות ברונזה בערכים של 5, 10 ו-20 סנט, ואלו היו המטבעות האחרונים של מטבע הגורד הראשון.

#### שטרות
ממשלת האיטי הנפיקה שטרות נייר בערכי גורד בודד, 2, 5, 10, 20, 25, 50, 100, 500 ואלף גורד.

### הגורד השני, 1870–1872
ב-1870 בוצע פיחות מטבע בשיעור של 10 ל-1, לא הונפקו מטבעות, הממשלה הנפיקה שטרות בערך של 10 ו-25 גורד.

### גורד שלישי, 1872 עד ימינו
המטבע עבר פיחות שוב ב-1872, בשיעור של 300 ל-1. כמו במטבע הקודם, בתחילה לא הונפקו מטבעות ונעשה שימוש בשטרות נייר בלבד (שלעיתים נקראו פיאסטר), ב-1881 הוחלט להצמיד את ערך הגארד לערך הפרנק צרפתי ביחס של גארד אחד שווה 5 פרנקים, והאיטי חזרה להנפיק מטבעות.

ב-1919, בעקבות הפלישה האמריקנית להאיטי, הוחלט להצמיד את הגארד לדולר האמריקאי, בשיעור של 5 גארד לדולר בודד. ב-1989 בוטלה ההצמדה לדולר והגארד כיום הוא בעל שער חליפין גמיש.

#### דולר האיטי
בעקבות ההצמדה לדולר עד היום חמש גורד מכונה לעיתים "דולר האיטי" ו-5 סנטים נקראים "פני האיטי". הדבר יוצר בלבול רב, בעיקר בקרב תיירים, משום שבמקומות רבים המחיר ננקב בדולרים האיטים, ועל הלקוח להכפיל את המחיר ב-5 כדי להמירו למחיר בגורדים. התופעה נשארה למרות הניוד של שער הגורד, והמנהג לכנות חמישיית גורדים בשם דולר לא חלף לחלוטין.

## שער חליפין

## ראו גם
* בנק האיטי
* הברית הבוליברית

## קישורים חיצוניים

* רשומה, בבלוג תועלת שולית על השימוש ב"דולר האיטי"
* אתר הבנק המרכזי של האיטי
* תצלומי שטרות מהאיטי, באתר הבנק המרכזי
* מידע נומיסמטי על מטבעות האיטי, באתר "נומיסטה"

## הערות שוליים

קטגוריה:האיטי: כלכלה
קטגוריה:מטבעות אמריקה הלטינית
קטגוריה:מטבעות אמריקה
אובה הויג-גילדברג

ממוזער|אובה הויג-גילדברג
**אובה הויג-גילדברג** (בדנית: **Ove Høegh-Guldberg**; 1 בספטמבר 1731 – 7 בפברואר 1808) היה היסטוריון ומדינאי דני. שימש כמנהיג בפועל של דנמרק במהלך תקופת שלטונו של כריסטיאן השביעי.

## ביוגרפיה
גילדברג נולד בהורסנס שביוטלנד. הוא היה בנם של יורגן פדרסן הוג (1683–1751) ושל הלנה דורותיאה גילדברג (1697–1742). בעידוד אחי אמו שהיה כומר, החל גילדברג ללמוד תאולוגיה. הוא קיבל תואר בתאולוגיה בשנת 1753. מאוחר יותר הוא הפך להיסטוריון ובשנת 1761 הפך לפרופסור באקדמיית סורו. ב-1764 שכרה אותו המלכה יוליאנה מריה כמחנך עבור בנה הנסיך פרדריק. הוא התבלט בחצר המלוכה הדנית כלאומן, שמרן ומלוכן הדוק.

גילדברג הוביל את האופוזיציה לשלטונו של יוהאן פרידריך שטרואנזה, וב-1771 הנהיג את הקשר שבמהלכו הודח שטרואנזה מהשלטון ובסופו של דבר הוצא להורג. בעקבות נפילתו של שטרואנזה, הפך גילדברג למנהיג בפועל של דנמרק. למשך תקופה קצרה הוא לא החזיק בתואר רשמי, ורק ב-1773 הוענק לו התואר שמאי משרד האוצר. בשנת 1774 מונה למזכיר המלך ובשנת 1776 הפך למזכיר המדינה. בשנת 1780 קיבל את התואר מזכיר המועצה. כמו שטרואנזה לפניו, גילדברג שלט בעיקר באמצעות צווים מלכותיים שעליהם החתים את המלך כריסטיאן השביעי הלוקה בנפשו. תקופת שלטונו התאפיינה במדיניות חוץ מתונה שנועדה להבטיח יחסי שלום עם כל שכנותיה של דנמרק. מדיניות הפנים שלו לעומת זאת, התאפיינה בלאומנות רבה. הוא חוקק חוק שאסר על זרים להיות מעורבים בשלטון בדנמרק. לאחר תקופה ארוכה בה נשלטה דנמרק בידי פקידים גרמנים (ברנסטורף ואחריו שטרואנזה), חוק זה הפך אותו לפופולרי מאוד בקרב המוני העם בדנמרק. כמו כן נקט גילדברג בקו ריאקציונרי נוקשה. הוא ביטל את כל הרפורמות הנאורות של שטרואנזה, וחיזק באופן משמעותי את כוחן של קופנהגן וערי מרכז הארץ על חשבון ערי הפריפריה ומעמד האיכרים.

שלטונו של גילדברג היה איתן כל עוד על כס המלכות ישב כריסטיאן השביעי הלוקה בנפשו. מתוך חשש מהיום שאחרי, גילדברג עמל לשמור על מעמדו של בן טיפוחיו, אחיו למחצה של המלך, הנסיך פרדריק, כיורש העצר המיועד. זאת על חשבון בן המלך שנקרא אף הוא פרדריק. בן המלך חונך בזמנו בידי שטרואנזה והשקפותיו היו מושפעות מהנאורות. באפריל 1784 ביצע בן המלך הפיכה והכתיר את עצמו כיורש העצר וכשליט הממלכה בפועל. הוא נאלץ להתפטר מכל תפקידיו אולם נותר פקיד בכיר עד 1802, אז פרש לאחוזת האלד ליד ויבורג שם התגורר עד מותו ב-7 בפברואר 1808.

## לקריאה נוספת
* Sven Cedergreen Bech, 1965 *Politikens Danmarkshistorie*, vol. 9
* Jens Vibæk, 1964 *Politikens Danmarkshistorie*, vol. 10
* Ole Feldbæk, 2003 *Gyldendal og Politikens Danmarkshistorie*, vol. 9
* Edvard Holm, 1906 *Danmark-Norges Historie* vol. 5

## קישורים חיצוניים

* אובה הויג-גילדברג באתר Nordisk familjebok
* 

קטגוריה:פוליטיקאים דנים
קטגוריה:היסטוריונים דנים
קטגוריה:ילידי 1731
קטגוריה:נפטרים ב-1808
אריק נלסן

**אריק נלסן** (באנגלית: **Eric Nelsen**; נולד ב-26 ביוני 1991) הוא שחקן ומפיק אמריקאי זוכה פרסי אמי וטוני.

## קריירה
הופעתו הראשונה של נלסן בטלוויזיה הייתה בשנת 2006 בסדרת הטלוויזיה "Sensing Murder". נלסן הופיע בסדרות טלוויזיה רבות בהן חוק וסדר, בנות, הרשימה השחורה, שוטרים בדם והאישה הטובה.

בשנת 2008 נלסן גילם את ברט סמפסון בהפקה המקורית של ברודוויי של המחזה "13".

בשנת 2010 החל לשחק בסדרת הטלוויזיה "המפרץ". הוא שיחק בסדרה עד שנת 2017. בשנת 2018, זכה נלסן בפרס אמי ביום לשחקן משנה מצטיין בסדרת דרמה דיגיטלית בשעות היום  על משחקו בסדרה. כמפיק, נלסן זכה בשלושה פרסי אמי עבור "המפרץ" ובפרס טוני על המחזה "הירושה" שהוצג בברודוויי. הוא גם הפיק את סרט האינדי "ווייקפילד" בכיכובם של בריאן קרנסטון וג'ניפר גארנר .

בשנת 2013 דיבב קולות שונים בסרט האנימציה "הממלכה הסודית". באותה שנה שיחק בתפקיד משנה באופרת הסבון, "כל ילדיי" ** . שנה לאחר מכן שיחק בסרט הקולנוע "הדרך לגיהנום".

בשנת 2021 החל לשחק בסדרת הטלוויזיה "1883" בתפקיד אניס, קאובוי צעיר ויפה תואר שמסכים לעזור ללוות משלחת של גברים, נשים וילדים חסרי ניסיון צפונה כדי למצוא בית.

## חיים אישיים
נלסן הוא יליד ווסט פאלם ביץ', פלורידה .  הוא עבר לניו יורק עם משפחתו בגיל 13. אריק התחתן עם השחקנית סינטי ריד (כיום נלסן) בפורט וורת', טקסס ב-29 בנובמבר 2013 ואשתו ילדה את בתם מולי מורגן נלסן  ב-1 באוקטובר 2019 בלוס אנג'לס, קליפורניה .

## פילמוגרפיה

## ברודוויי

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:זוכי פרס אמי לבידור בשעות היום
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:דפים עם תרגומים שלא נסקרו
קטגוריה:זוכי פרס טוני
קטגוריה:מפיקי טלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1991
דמיטרי מליקוב

**דמיטרי יורייביץ' מליקוב** (ברוסית: **Дмитрий Юрьевич Маликов**; נולד ב-29 בינואר 1970) הוא זמר סובייטי ורוסי, מלחין, פסנתרן, מפיק, שחקן תיאטרון וקולנוע, מנחה טלוויזיה; אמן העם של הפדרציה הרוסית (2010).

## ביוגרפיה
דמיטרי מליקוב נולד ב־29 בינואר 1970 במוסקבה. אבא - יורי פיודורוביץ' מליקוב , מוזיקאי ומלחין, מייסד ומנהיג הלהקה הסובייטית הפופולרית VIA "סמוצבטי" .

אמא - לודמילה מיכאילובנה ויונקובה, רקדנית, סולנית היכל המוזיקה של מוסקבה, ולאחר מכן (מ-1984 ועד תחילת שנות ה-90) סולנית VIA "סמוצבטי". אחותו הצעירה היא הזמרת אינה מליקובה .

דמיטרי בילה את ילדותו ברובע קרסנוסלסקי במוסקבה. מגיל 5 החל ללמוד מוזיקה בכיתת פסנתר. בוגר בית ספר למוזיקה.

בשנת 1994 סיים בהצטיינות את הקונסרבטוריון של מוסקבה בפסנתרנות.

מליקוב החל לעסוק בפעילות יצירתית בגיל 15. אחד השירים הראשונים שכתב ביצעה הזמרת לריסה דולינה.

על פי תוצאות מצעד הלהיטים "זבוקובאיה דורוז'קה" של העיתון "הקומסומולץ המוסקבאי" לשנת 1988, דמיטרי הפך ל"תגלית השנה".

בשנים 1989 ו-1990 הוכר כ"זמר השנה". בנובמבר 1990 ערך מליקוב את קונצרטי הסולו הראשונים שלו במתחם הקונצרטים הראשי של המדינה - בקומפלקס הספורט אולימפיסקי.

בשנת 1995 בטקס פרסי המוזיקה העולמית זכה מליקוב בפרס "האמן הרוסי הנמכר ביותר".

דמיטרי מליקוב הוא המלחין הרשמי ומשתתף של הפסטיבל הבינלאומי השנתי "קרוג סבטה"  שנערך במוסקבה.

## קישורים חיצוניים

*  

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרים רוסים
קטגוריה:זמרי פופ רוסים
קטגוריה:מלחינים רוסים
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה העולמי: רוסים
קטגוריה:מפיקים מוזיקליים רוסים
קטגוריה:מעוטרי עיטור הידידות (רוסיה)
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1970
רוני (שיר)

"**רוני**" הוא שיר שכתב והלחין דני סנדרסון וביצעה להקת "גזוז". הוא נכלל באלבומה השני של הלהקה, "גלגול שני" (1979). הסולנים היו גידי גוב ומוטי דיכנה.

השיר היה להיט שהגיע למקום השלישי במצעד הפזמונים השבועי של רשת ג' ומקום שני במצעד הפזמונים השבועי של גלי צה"ל.

## על השיר
כשסנדרסון עסק בהכנת השיר, ב־1978, הוא התאמן על שתי גרסאות של הפזמון (שהשליכו גם על שם השיר): "נעמי" ו"רוני". "נעמי" היה גם שמה של רעייתו הטרייה של סנדרסון (ללא כל קשר לשיר). הוא סיפר שפחות אהב את הגרסה עם "רוני" בפזמון, משיקולים פונטיים: הנו"ן נשמעה לו יותר טוב מהרי"ש, שהיא אות גרונית. עם זאת, לבסוף הוא בחר ב"רוני". לסנדרסון היו שתי גרסאות לסיבה לבחירה הסופית. ב־2015 סיפר שפחד שבחירה ב"נעמי" תגרום לו לבעיות בחיי הנישואים: . ב־2022 סיפר שרצה לחסוך לו , ולכן שינה את הפזמון ל"רוני".

הסולנים בשיר היו גידי גוב ומוטי דיכנה (בסיסט הלהקה). עיבודי כלי הנשיפה נעשו על ידי אילן מוכיח ודני סנדרסון. השיר הוקלט בשמונה טייקים, ולבסוף נבחר הטייק הראשון, באחת הפעמים הבודדות שבהן נבחר בהקלטות הלהקה הטייק הראשון.

מהשיר "רוני" התגלגל הרעיון ללהקת "דודה". סנדרסון וגוב העלו את הרעיון להקים להקת רוק לאחר הופעה באוניברסיטת בן-גוריון בבאר שבע ב־1979, הופעה שהייתה אחת מההופעות המאוחרות של תקופת "גזוז", אז ביצעו את "רוני" בעיבוד רוקיסטי יותר וקיבלו ביקורות טובות מהקהל: 

## יחס הביקורת
יוסי חרסונסקי כתב: .
חרסונסקי הוסיף: .

במאמר על יצירתו של סנדרסון נתן יאיר ניצני כמה דוגמאות ל"הברקות המילוליות" של סנדרסון שהן "מלאכת מחשבת". בהקשר ל"רוני" ציין איך סנדרסון "משתעשע בביטוי 'תרגום בגוף הסרט'" בשיר: "לא רוצה כל ערב לצאת ולחפש / תרגום בגוף אחרת / רוני אל תלכי". ארי קטורזה תיאר את השיר במילים .

בן שלו מ"הארץ" התייחס לנישואיו הטריים של סנדרסון בכתיבתו על השיר, בתוך מכלול כתיבתו של היוצר: .

## הצלחה
הסינגל נכנס למצעד רשת ג' ב־26 בספטמבר 1979, זכה להצלחה וצעד 14 שבועות, עד 9 בינואר 1980. בשיאו הגיע למקום השלישי במצעד, ב־14 בנובמבר 1979.

### מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

* "רוני" – הופעה בערוץ הראשון, באתר יוטיוב

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי גזוז
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי דני סנדרסון
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי דני סנדרסון
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הד ארצי
רעידת האדמה בוורונה (1117)

ממוזער|האזור שנפגע ברעידות האדמה של ה-3 בינואר 1117
ממוזער|שרידי החומה החיצונית של הארנה של ורונה שרובה נהרס ברעידת האדמה.
**רעידת האדמה בוורונה התרחשה** ב-3 ב**[[ינואר]]**, 1117 והייתה ככל הנראה במגניטודה 7. דרגת העוצמה הסייסמית המקסימלית הייתה IX בסולם מרקאלי קנקני סיברג (MCS) והיא התקיימה בעיר ורונה. הרעידה פגעה בצפון איטליה וגרמניה. מוקד הרעש היה ליד העיר ורונה שספגה את הנזק הרב ביותר. חלק הארי של החומה החיצונית של הארנה של ורונה קרס. כנסיות רבות אחרות, מנזרים ומבנים עתיקים נהרסו או ניזוקו קשות, מה שביטל חלק ניכר מהאדריכלות של ימי הביניים המוקדמים של ורונה, ונתן מקום לבנייה רומנסקית מאסיבית חדשה.

## גילויים חדשים אודות רעידת האדמה של שנת 1117
עד תחילת המאה ה-21, היה מקובל לחשוב שמדובר ברעידת אדמה אחת, ענקית, שפגעה במדינות רבות באזור מרכז אירופה. הרעידה נרשמה בקטלוגים של 7 מדינות: איטליה, גרמניה, אוסטריה, צרפת, בלגיה, שווייץ וחצי האי האיברי.

במחקר שפורסם בשנת 2005 באחד מכתבי העת המובילים בתחום, התברר שלמעשה, מדובר ברצף של 3 רעידות אדמה שונות, שאינן קשורות זו לזו, ובאזורי משנה שונים אשר התרחשו באותו תאריך: הראשונה התרחשה בין השעה 02:00 לשעה 03:00 לפנות בוקר (UTC). היא פגעה בעיקר באזור דרום גרמניה וזלצבורג, אוסטריה דהיום. המגניטודה שלה הייתה כ-6.4 והעוצמה הסייסמית המקסימלית הייתה VII-VIII בסולם MCS. השנייה היא זו של ורונה שהייתה הגדולה והחזקה ביותר מבין השלוש, והיא התרחשה בשעות אחר הצהריים בסביבות 14:30 - 15:30 (לפי אותו שעון כמו הראשונה). המגניטודה שלה הייתה כאמור בדרגה 7 בערך והעוצמה הסייסמית המקסימלית הייתה IX בסולם MCS. הרעידה השלישית התרחשה גם היא בשעה דומה להתרחשות הרעידה השנייה, אבל באזור פיזה שבצפון טוסקנה. הרעידה גרמה לקריסת מגדלים, בניינים ומגדלי פעמונים רבים בפיזה והיו מקרי מוות. המרחק בין אזור הרעידה השנייה לשלישית הוא כ-180 קילומטרים, ושרשרת הרי האפנינים מפרידה ביניהם. מסיבה זו המדענים סבורים שמדובר ברעידת אדמה נפרדת, למרות צירוף המקרים של מועד הרעידה והאזור. העוצמה הסייסמית המקסימלית ברעידה השלישית הייתה VII-VIII בסולם MCS. לא ניתן היה להעריך את מגניטודת הרעידה. לרעידה זו קדמה רעידה מקדימה לפנות בוקר שלא גרמה לכל נזק.

## הנזקים מרעידת האדמה
רעידת האדמה בוורונה בשנת 1117 הייתה החזקה ביותר שנרשמה בהיסטוריה של צפון איטליה. כנסיות רבות מהתקופה הרומנסקית בורונה נפגעו קשות, ורבות מהן לעולם לא נבנו מחדש. גם במחוז ונטו כולו נפגעו קשות כנסיות רבות: בברשה, קרמונה, בחלק הצפוני של מישור אמיליה ולאורך המסלול המרכזי של נהר האדיג'ה, וקריסה חלקית של כנסיות בפדובה, פיאצ'נצה, פארמה ומודנה.

## ראו גם
* הארנה של ורונה
קטגוריה:רעידת אדמה
קטגוריה:אסונות טבע
קטגוריה:ניהול סיכונים
קטגוריה:סיכונים פיננסיים

## הערות שוליים

1117
קטגוריה:איטליה: היסטוריה
קטגוריה:מחקר מאקרוסייסמי
שלגיה ושגעון האמת

**שלגיה ושגעון האמת** (בשוודית: **Snövit och sanningens vansinne**) הייתה מיצג אומנותי שיצרו זוג האמנים דרור פיילר וגונילה סקולד-פיילר, אשר הוצג במוזיאון ההיסטוריה השוודית בסטוקהולם, שוודיה.

## היצירה
המיצב הכיל בריכה ארוכה של מים צבועים בצבע אדום כדם; במים צפה סירה קטנה, אשר עליה כתוב "Snövit" ("שלגיה"), ובתוך הסירה נמצא דיוקן של הנאדי ג'רדאת, מחבלת מתאבדת שרצחה 21 ישראלים בפיגוע במסעדת מקסים. המיצב לווה בקנטטה של יוהאן סבסטיאן באך "Mein Herze schwimmt im Blut" ("לבי שוחה בדם"), שהתנגנה ברקע.

הלברית של הקנטטה עוסקת בתהליך חזרה בתשובה וחרטה על החטאים, כאשר בתחילה נדמה החוטא בעיני עצמו כחסר תקווה, אך לבסוף מתנחם בחסד האל.

פיילר הסביר שהסירה הלבנה מסמלת אמת; ואם אדם מאמין שהשקפותיו הן התגלמותה המוחלטת של האמת, התוצאה הסופית יכולה בהחלט להיות שלולית הדם המתוארת במיצב. סקולד-פיילר הסבירה כי השם שלגיה נבחר מפני שבדיוקן הנאדי ג'רדאת דמתה לשלגייה עם שערה השחור, עורה החיוור ושפתיה האדומות.

## היסטוריה
בינואר 2004 היצירה הוצגה על ידי הזוג פיילר וסקולד-פיילר במוזיאון ההיסטוריה השוודית שבסטוקהולם. ב-16 בינואר, צבי מזאל, שגריר ישראל בשוודיה שהוזמן לטקס הצגת המיצב, ניתק את תאורת המיצב והפיל את אחד הפנסים לתוך הבריכה. עקב כך נגרם קצר חשמלי, ומזאל התבקש לעזוב את המקום, סירב, ולווה החוצה על ידי מאבטחים, כשכל האירוע מתועד במצלמות. מאוחר יותר הוא הוזמן לבירור במשרד החוץ השוודי.

לתקשורת השוודית מסר מזאל כי הדבר נעשה בלהט הרגע, אך לתקשורת הישראלית סיפר כי תכנן זאת מראש.

מזאל טען שהיצירה מאדירה את דמותה של הרוצחת. לדברי האמנים, המיצב נעשה על מנת להפנות את תשומת לב האנשים לכך ש"אנשים חלשים מסוגלים לעשות דברים נוראיים".

המיצב היה חלק מהתערוכה "עושים הבדלים" שהוצגה במוזיאון. ב-18 בינואר 2004, תומאס נורדנסטאד, האחראי לתערוכה, הותקף על ידי אדם לא מזוהה שניסה לדחוף אותו במורד גרם מדרגות. נורדנסטד אף קיבל יותר מ-400 הודעות דואר אלקטרוני המכילות איומים שונים. גם כריסטיאן ברג, ראש המוזיאון, וגם האמנים, קיבלו איומים רבים. ביום ראשון שלאחר מכן, שומר המוזיאון נאלץ לסלק קבוצת אנשים שהשליכו חפצים שונים למים.

לאחר המתקפה על נורדנסטאד גדל מספר המבקרים במוזיאון לכ-1,400 ביום, ככמות כל המבקרים בשבוע שקדם לכך יחד. במקביל, מחאה שארגן מרכז שמעון ויזנטל גרמה לכך שלמעלה מ-13,000 מיילים נשלחו ללשכתו של ראש ממשלת שוודיה, יירן פרסון.

כפי שתוכנן מראש, המיצב הוסר מהתערוכה ב-8 בפברואר 2004. בשנת 2011 יצרו הזוג פיילר יצירה בשם "Once upon a time in the middle of winter", שהתבססה על מאורעות היצירה משנת 2004.

## הערות שוליים

קטגוריה:הסכסוך הישראלי-פלסטיני בתרבות
קטגוריה:יחסי ישראל–שוודיה
קטגוריה:יצירות משנת 2004
קטגוריה:מיצבים
קטגוריה:הפיגוע במסעדת מקסים
קטגוריה:שלג באמנות
נער השליחויות

**נער השליחויות** (באנגלית: **The Delivery Boy**) הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי של מיקי מאוס שיצא לראשונה בשנת 1931 בבימויו של ברט גילט, בהפקת וולט דיסני הפקות ובהפצת סרטי קולומביה. זהו הסרט הקצר ה-29 בסדרת סרטי "מיקי מאוס" שהופק והחמישי באותה השנה.

## עלילה
מיקי מאוס נוהג בעגלה רעועה הרתומה לחמור שעמוסה בשלל כלי נגינה, כשלצידו רץ הכלב שלו פלוטו. הם עוצרים כשהם מגיעים לביתה של מיני מאוס, ומתבוננים בה בזמן שהיא מכבסת ותולה בגדים. היא שרה את "In the Shade of the Old Apple Tree", וההתלהבות שלה כל כך מדבקת שאפילו הכביסה פוצחת בריקוד. מיקי מתחבא בשובבות בתוך זוג גדול של בלומרס התלויים על החבל, מתגרה בה בכך שהוא מצטרף לשירתה ופורט בזנבה. כשהיא קולטת את הטריק שלו, היא מפילה אותו לתוך האמבט, שנשבר מיד כשמיקי מתרסק עליו.

דבר זה מפסיק את מטלות הכביסה של מיני, וזוג העכברים פורצים במחול ריקוד הג'אז, צ'ארלסטון, בעוד פלוטו נאבק בזפת השפוכה על הכביש שהוא נדבק בה. נרגש מהריקוד, מיקי חובט בקן צרעות שעל הענף, ונוחת על זנבו של החמור. אחוז פאניקה, החמור בועט בעגלה עד שהיא נשברת לרסיסים, וכלי הנגינה נוחתים בכל רחבי החצר.

לא נרתעת מהאסון הזה, מיני מבקשת ממיקי לנגן עבורה בפסנתר, והם פורצים לדואט נמרץ של "כוכבים ופסים לנצח". כל חיות החווה מנגנות יחד, והכל עליז עד שפלוטו חוקר את עבודתם של צוות פועלי הכביש הסמוך, ומרים מקל דלוק של דינמיט. פלוטו מחזיר את מקל הדינמיט למיקי ומיני העסוקים בלהט הניגון, והפיצוץ מעיף את העכברים לשמיים. ואפילו זה לא מצליח להרגיע את רוחם, והם מסיימים את המופע עד תומו.

## דמויות ומדבבים
* מיקי מאוס – וולט דיסני
* מיני מאוס – מרסלייט גארנר
* פלוטו – פינטו קולביג

## הפקה
הרצף של מחול הצ'ארלסטון הונפש על ידי דיק לנדי, מומחה הריקוד של הסטודיו.

פיט רגל-עץ ערוך הופעת קמאו כאחד מצוות פועלי הכביש.

לפני שפלוטו מגיע לאזור העבודה בכביש הוא חוצה מספר שלטים, הכתובים במספר שפות, המזהירים את עוברי הדרך מהסכנה. בשלט הראשון כתוב באנגלית "סכנה פיצוץ" (DANGER BLASTING), בשני בצרפתית כתוב "מוות" (MORT), בשלישי כתוב בגרמנית "סכנה! דינמיט" (Achtung! DYNAMITE), ברביעי בספרדית כתוב "סכנה TNT" (!PELIGRO! TNT) ובאחרון כתוב בשפה העברית "צָרָהם" (שככל הנראה הכוונה היא למילה 'צרה'). וכשפלוטו מתקרב לשלט האחרון הצב, שקודם היה בתוך שריונו ונראה כמעין כיפה על השלט, פוצח בריקוד חסידי לקול נעימת כליזמר.

## ביקורת
בספרו "הסרטים של מיקי: סרטי הקולנוע של מיקי מאוס", הייס גרוב כותב: "סרט קצר זה משמח כמו שהוא משעמם. אחרי שלוש שנים של שבלונות של שיר-ריקוד, זה כבר החל להימאס. יתר על כן, סרטים מצוירים כמו 'בעיות תחבורה' ו'ציד האיילים' הוכיחו שמיקי יכול להסתדר טוב מאוד בלעדיהם... קו העלילה של פלוטו, קצר ככל שיהיה, הוא ההיבט המעניין ביותר בסרט, מכיוון שהוא מכיל את התפתחות הרעיון של הגמר הגדול. ואכן, פלוטו יגרום שוב להרס בסרטים שלאחר מכן, כמו 'מיקי צועד החוצה' (1931), 'מיקי מקוצץ' (1931) ו'נער המכולת' (1932). בסרטים אלו שגרת השיר-ריקוד תפנה את מקומה לסופי גמר מלאי צחקיקים בנויים היטב, מהם זה ב'נער השליחויות' הוא רק גרסה ראשונית".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 1931
קטגוריה:סרטים קצרים של דיסני
קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
256 ולפורגה

**256 ולפורגה** (בשמו הרשמי: **256 Walpurga**) הוא אסטרואיד בחגורת האסטרואידים שהתגלה ב-3 באפריל 1886 על ידי האסטרונום האוסטרי יוהאן פאליזה ממצפה הכוכבים בווינה. האסטרואיד נקרא על שם ולפורגה הקדושה, מיסיונרית אנגלייה בת המאה ה-8 אשר ליל ולפורגה נחגג לזכרה.

ככל האסטרואידים בחגורה, מסלולו נמצא בין מאדים לצדק. זמן ההקפה שלו הוא 1,897.25 ימים (5.2 שנים) וקוטרו הממוצע 63.34 ק"מ. הוא נע במהירות ממוצעת של 17,19823913 קמ"ש בזווית של 13,31129º.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חגורת האסטרואידים
195 אוריקליאה

**195 אוריקליאה** (בשמו הרשמי: **195 Eurykleia**) הוא אסטרואיד בחגורת האסטרואידים שהתגלה ב-19 באפריל 1879 על ידי האסטרונום האוסטרי יוהאן פאליזה ממצפה הכוכבים בווינה. הוא נקרא על ידי האסטרונומים אשר התכנסו באירוע "Astronomische Gesellschaft" (בגרמנית: "החברה האסטרונומית") בספטמבר 1879, על שם אוריקליאה, המינקת של אודיסאוס מהמיתולוגיה היוונית.

ככל האסטרואידים בחגורה, מסלולו נמצא בין מאדים לצדק. זמן ההקפה שלו הוא 1,785.5 ימים (4.89 שנים) וקוטרו הממוצע 63.34 ק"מ. הוא נע במהירות ממוצעת של 17.54968146 קמ"ש בזווית של 6.96866º.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חגורת האסטרואידים
יחסי איסלנד – דרום אפריקה

**יחסי איסלנד–דרום אפריקה** הם היחסים הדיפלומטיים בין איסלנד לדרום אפריקה.

## סקירה כללית
איסלנד כוננה יחסים דיפלומטיים עם דרום אפריקה ב-31 במאי 1994. הייצוא של דרום אפריקה לאיסלנד כולל אבנים יקרות וחצי יקרות, פנינים טבעיות ומתורבתות, קטרי רכבת וחשמלית, מכונות ומכשירים מכניים, מוצרי מזון מוכנים וכן מכונות וציוד חשמליים. דרום אפריקה מייבאת בעיקר מוצרים אופטיים, מוצרי צילום, קולנוע, מדידה, בדיקה, דיוק, מכשירים ומכשירים רפואיים או כירורגיים, שעונים ושעונים וכלי נגינה. דרום אפריקה מייבאת גם מכונות ומכשירים מכניים, מוצרי מזון מוכנים, מכונות חשמליות ופלסטיק.

## נציגויות דיפלומטיות
* דרום אפריקה מיוצגת באיסלנד באמצעות שגרירותה באוסלו, נורווגיה.
* איסלנד מיוצגת בדרום אפריקה באמצעות שגרירותה בניו דלהי, הודו.

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
האדם נגד הדבורה

**האדם נגד הדבורה** (באנגלית: **Man vs. Bee**) היא סדרה קומית בריטית של נטפליקס משנת 2022. היא נוצרה על ידי רואן אטקינסון וויליאם דייוויס. כל הפרקים בבימויו של דייוויד קר. המככב בסדרה הוא רואן אטקינסון אשר מככב כאדם חסר מזל שמוצא את עצמו נלחם עם דבורה בדרכים שונות, בעודו שומר על בית אחוזה מודרנית של זוג עשיר. הסדרה עלתה לשירות הסטרימינג של החברה ב-24 ביוני 2022. לסדרה יש סדרת המשך "האדם נגד התינוק" שעלתה לנטפליקס בדצמבר 2025.

הסדרה צברה כ-18.2 מיליון צפיות במהלך סוף השבוע הפותח שלה, והגיעה למקום העשירי בעולם בנטפליקס תוך יומיים. עד 3 ביולי 2022, הסדרה צברה כ-25.4 מיליון צפיות ועלתה למקום השביעי בנטפליקס בעולם.

## דמויות
* **[[רואן אטקינסון]]** — טרבור בינגלי, שומר בית שנקלע לעימות מתמשך עם דבורה, מה שמוביל לגרימת נזק בלתי הפיך.
* **[[ג'ינג לוסי]]**  — נינה קולסטד-ברגנבאטן, בעלת האחוזה המפוארת עליה טרבור שומר בזמן שהזוג יוצא לחופשה. לבני הזוג כלבה בשם "קאפקייק".
* **[[ג'וליאן ריינד-טאט]]** — קריסטיאן קולסטד-ברגנבאטן, בעלה של נינה.
* **[[גרג מקיו]]** — הגנן.
* **[[אינדיה פאולר]]**  — מאדי, בתו של טרבור.
* **[[קלאודי בלקלי]]** — ג'ס, אשתו לשעבר של טרבור.
* **[[טום באסדן]]**  — השוטר.
* **שלושת הפורצים** — 
** גדימינאס אדומייטיס — מארק
** כריסטיאן אליפו — קארל
** דניאל פרן — לואיס
* **צ'יזי אקודולו** — השופטת.
* **עיישה קלה** — הבלשית.

## סקירת הסדרה

## פרקים
### עונה 1

## הפקת הסדרה
### הפקה
הסדרה תוכננה במקור עבור רשת אחרת, אך כאשר הם דחו את הסדרה, היא הוצעה לנטפליקס. אטקינסון אמר שהסדרה נוצרה בהשראת קטע של מיסטר בין מ-1992. אטקינסון תיאר את דמותו כ"שונה" ממיסטר בין, כ"אדם הרבה יותר נחמד ונורמלי". כתיבת התסריט נכתבה קצת יותר משלוש שנים, וצולמה שנה לפני היציאה לאקרנים. במאי הסדרה דייוויד קר הודיע שהוא מצפה לעונה שנייה.

### צילום
הסדרה צולמה במשך 12 שבועות, הסצנות הפנימיות באולפני בווינגדון  בהרטפורדשייר. הסדרה לא צולמה בבית אמיתי, והפריטים היקרים שימשו להמחשת "אורח החיים היוקרתי של בני הזוג" ולא שולמו על ידי בעלי המותגים. בנוסף, הסדרה יצרה העתק דומה למכונית אספנות מסוג "יגואר" (אי-טייפ) שהייתה בין המכוניות הראשונות שיוצרו על ידה כדי שטרבור (רואן אטקינסון) יוכל להרוס. הדבורה הייתה דגם פיזי, או שנוצרה במחשב על ידי Framestore .

### הקרנה
הסדרה הוכרזה ב-13 בדצמבר 2020. צוות השחקנים ותאריך היציאה הוכרזו ב-14 באפריל 2022. הטריילר הרשמי פורסם ב-26 במאי 2022. קידום הסדרה כלל שלט חוצות במנצ'סטר, וקטע בקומיקס Beano מאת נייג'ל פרקינסון .

## סדרת המשך
בדצמבר 2024 נמסר כי ההפקה החלה בפיתוח סדרת המשך בשם  שבה ישוב רואן אטקינסון לגלם את דמותו של טרבור בינגלי, הפעם במאבק מול תינוק. הסדרה צפויה לכלול ארבעה פרקים בני כ-30 דקות כל אחד, ותשודר בנטפליקס. פרטי הליהוק טרם פורסמו.

בנובמבר 2025 פורסם ביוטיוב טריילר רשמי לסדרה, ובו נכתב כי עלייתה לשירות צפויה ל-11 בדצמבר 2025.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:נטפליקס: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה שעלו לשידור בשנות ה-2020
קטגוריה:קומדיות מצבים בריטיות
קטגוריה:סדרות קומדיה בריטיות
קטגוריה:סדרות על חרקים