open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
דו"ח רולניק

**דוּ"חַ רולניק** היא תוכנית תחקירים ישראלית. התוכנית נושאת את שמו של גיא רולניק, יוצר התוכנית והמנחה שלה, שהוא גם פרופסור באוניברסיטת שיקגו, מגיש ההסכת "המרקרים" וכתב בעיתון TheMarker.

## התוכנית משנת 2017
סדרת הכתבות הראשונה בשם זה שודרה במסגרת מהדורת החדשות של ערוץ כאן 11 בשנת 2017 ועסקה בעיקר בבנק הפועלים, בבעלויותיו לאורך השנים ובמקורות כוחו הכלכלי, התקשורתי והפוליטי.

בסדרה זו השתתף גם איש הקולנוע דורון צברי.

סדרה זו כללה חמישה פרקים, והיא דנה בגופים כלכליים, באישים ובאינטרסים ששררו במדינת ישראל לאורך שני העשורים הראשונים של המאה ה-21. בין האישים המסוקרים בסדרה: דני דנקנר, נוחי דנקנר, אליעזר פישמן, גליה מאור, שרי אריסון, ציון קינן, יצחק תשובה, צדיק בינו, משפחת עופר. בין הגופים הכלכליים, בנוסף לבנק הפועלים סופר על כימיקלים לישראל, מפעלי ים המלח, כלל ביטוח, IDB ההסתדרות ועוד.

## התוכנית משנת 2024
סדרת הכתבות המאוחרת יותר בשם זה עלתה לשידור בינואר 2024 בכאן 11 בעת מלחמת חרבות ברזל והיא עוסקת בהשפעותיהן של הרשתות החברתיות על הכלכלה, החברה והפוליטיקה בעולם. נושא זה נחקר על ידי רולניק לאורך שנים, ופעמים רבות הוא התבטא על אודותיו בדאגה.
הסדרה מלווה בהסכת מבית כאן הסכתים הדן בנושאים שעולים במהלכה. את ההסכת מגישים רולניק וטלי מורנו.

## תגובת קבוצת ידיעות אחרונות
אתר וואלה! דיווח כי בקבוצת ידיעות אחרונות הורידו ברגע האחרון קמפיין לקידום הסדרה. הם מייחסים זאת לכך שרולניק מרבה לבקר את מו"ל הקבוצה נוני מוזס. שווי הקמפיין עליו ויתרו בעיתון - כ-200 אלף שקל.

## ביקורת
התוכנית זכתה לביקורות מעורבות.

ב-Time Out תל אביב נכתב כי דו"ח רולניק היא "סדרת תחקירים חשובה ואמיצה" החושפת את "מכונות הרעל הפועלות ברשתות החברתיות והאופן בו מאפשרים להם תאגידי הטכנולוגיה לאיים על עצם קיומן של הדמוקרטיות המערביות".

מבקר הטלוויזיה רועי אבן מ-mako כינה את התוכנית "תעמולה פוליטית עם פרסומים עיתונאיים זניחים".

הפובליציסט נועם פתחי כתב בישראל היום כי "מדובר בדוקו לא יותר מסביר", וכי "ההצדקה היחידה שיש לסדרה כזו" היא "ההחלטה של יוצרי הסדרה להתמקד בקשר המבהיל בין הטבח שאירע במציאות לבין הטבח התודעתי שהרשתות החברתיות ממיטות עלינו מאז".

גם העיתונאי קלמן ליבסקינד כתב כי התוכנית היא יותר סרט הערצה למובילי המחאה נגד הרפורמה המשפטית מאשר תוכנית תחקירים.

## עלות
ב-21 בינואר 2024, יום תחילת שידורה של העונה השנייה של התוכנית, פורסם באתר גלובס כי בכל אחד מפרקיה הושקעו כ-600 אלף שקל מכספי תאגיד השידור הישראלי. סכום זה נחשב חריג אף ביחס לתוכניות תחקירים ישראליות. בתגובה לכך, מסר תאגיד השידור כי התוכנית עברה מספר שינויים מהותיים לאורך השנתיים שקדמו לשידורה, בין השאר בעקבות הצגת הרפורמה המשפטית (והמחאה שפרצה בעקבותיה) ומלחמת חרבות ברזל, ולכן נדרשה לעבור התאמות תקציביות.

חשיפת העלות גררה ביקורת ציבורית. בעקבותיה פנה שר התקשורת שלמה קרעי לרואי החשבון המבקרים של התאגיד בדרישה לעריכת ביקורת מיוחדת ולמסירת מידע בעניין.

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים
, 2024
* דו"ח רולניק - ההסכת, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כאן 11: תוכניות וסדרות
קטגוריה:פודקאסטים ישראליים
קטגוריה:תוכניות תחקירים ישראליות
שפת הסימנים האמריקאית

**שפת הסימנים האמריקאית** (באנגלית: **American Sign Language** (**ASL**)) היא שפה טבעית המשמשת כשפת הסימנים השלטת של קהילות החירשים בארצות הברית ובמרבית קנדה. השפה היא שפה חזותית שלמה ומאורגנת, שמתבטאת על ידי שימוש במחוות ידניות ולא ידניות כאחד. מלבד צפון אמריקה, ניבים של שפת הסימנים האמריקאית ושפות קריאוליות המבוססות עליה נמצאים בשימוש במדינות רבות ברחבי העולם, כולל רוב מערב אפריקה וחלקים מדרום-מזרח אסיה. השפה גם נלמדת באופן נרחב כשפה שנייה, המשמשת כלינגואה פרנקה. שפת הסימנים האמריקאית קשורה באופן הדוק ביותר לשפת הסימנים הצרפתית (LSF), והוצע לראות בה שפה קריאולית של שפת הסימנים הצרפתית, אך היא מציגה מאפיינים לא אופייניים לשפות קריאוליות, כגון מורפולוגיה אגלוטינטיבית .

מקורה של שפת הסימנים האמריקאית בתחילת המאה ה-19 בבית הספר האמריקאי לחירשים (ASD) בהרטפורד שבקונטיקט. מאז, השפה מופצת באופן נרחב על ידי בתי ספר לחירשים וארגוני קהילה של חירשים. למרות השימוש הרב בה, אין מידע מדויק באשר למספר דובריה, ואומדנים שונים נעים בין 250,000 ל-500,000 דוברים, כולל מספר ילדים של מבוגרים חירשים ואנשים שומעים אחרים.

לסימני שפת הסימנים האמריקאית יש מספר מרכיבים פונמיים, כגון תנועה של הפנים, הגו והידיים. השפה אינה סוג של פנטומימה, למרות שהאייקוניות משחקת תפקיד גדול יותר בה מאשר בשפות המדוברות. מילים השאולות מאנגלית מושאלות לרוב באמצעות איות אצבעות, למרות שדקדוקה אינו קשור לזה של אנגלית. בלשנים רבים מאמינים כי השפה היא שפת נושא-פועל-מושא. עם זאת, ישנן מספר דרכים חלופיות לסידור המילים בשפה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שפות סימנים
סימנים
הבחירות ללוק סבהה (1957)

**הבחירות ללוק סבהה** ב-1957 התקיימו מ-24 בפברואר עד ל-14 במרץ. היו אלו הבחירות השניות בהודו אחר העצמאות, והן קבעו את הרכב הלוק סבהה השני. בבחירות ניצחה הקונגרס הלאומי ההודי, וג'ווהרלל נהרו מונה לכהונה נוספת כראש ממשלת הודו.

## רקע
הבחירות ללוק סבהה ב-1957 התקיימו במועדן, חמש שנים לאחר הבחירות הקודמות. בבחירות הקודמות נבחרה הקונגרס הלאומי ההודי לשלטון ברוב גדול, וחבריה שלטו במרבית המערכות הפוליטיות במדינה.

## בחירות
מעט לפני בחירות אלו נכנס לתוקף חוק ארגון מחדש של המדינות והתיקון השביעי לחוקת הודו, שביצעו שינויים נרחבים גבולות מדינות הודו.

בעקבות מפקד אוכלוסין שנערך ב-1951, שונו מספר חברי הלוק סבהה מ-489 ל-493. החלטה זו לא שימשה בסיס לבחירות, עקב השינויים בגבולות המדינות, שהביאו להגדלת מספר חברי הלק סבהה ל-500.

מספרם הכולל של בעלי זכות הצבעה היה 193,652,179. בסך הכל התמודדו בבחירות מועמדים מטעם 15 מפלגות, כשמספר המועמדים הגבוה ביותר ממפלגה אחת היה מטעם הקונגרס הלאומי ההודי, ש-490 מועמדים התמודדו מטעמה. 130 התמודדו מטעם בהרטיה ג'אנה סנג, 189 מטעם מפלגת פרג'ה הסוציאליסטית, 110 מטעם המפלגה הקומוניסטית של הודו. ו-11 מפלגות נוספות העמידו פחות מעשרים מועמדים בפני עצמם. 481 התמודדו כעצמאים, וסך הכל התמודדו 1,519 מועמדים בבחירות. 643 מועמדים משכו את מועמדותם לפני הבחירות, רבים מהם מועמדי־משנה של מפלגות שהועמדו למקרה שתפסל מועמדותו של המועמד העיקרי של המפלגה. בסך הכל התמודדו 45 נשים, מהם זכו 22.

במקביל לבחירות הארציות התקיימו בחירות לבתי המחוקקים המדינתיים במרבית מדינות הודו. האספות המחוקקות התכנסו לראשונה בתאריכים שונים בין מרץ ומאי 1952, ובעקבות כך כהונתם הייתה אמורה לתום במועדים שונים בין מרץ למאי 1957, חמש שנים לאחר מכן. על מנת למנוע את פיצול מועדי הבחירות, הוקדמו במעט מועדי פיזור האספות במספר מדינות, בהם אוטר פרדש, ביהר, בומביי, מדראס, מייסור, מערב בנגל ופנג'אב. באנדרה פרדש, שהאספה המחוקקת שלה נבחרה בבחירות ב־1955, לא התקיימו בחירות לאספה המחוקקת, אך באזורי טלנגאנה שהתווספו למדינה לאחר חוק ארגון מחדש של המדינות, שהשתייכו להידראבאד בעת הבחירות הקודמות, נערכו בחירות.

## תוצאות הבחירות

## לאחר הבחירות
לאחר הבחירות מונה ג'ווהרלל נהרו פעם נוספת לראש ממשלת הודו. הלוק סבהה כונס ב־5 באפריל 1957, וישיבתו הראשונה הייתה ב־10 במאי 1957.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

1957
קטגוריה:1957 בפוליטיקה
הגר שיזף

**הגר שיזף** (נולדה ב־5 ביולי 1990, י"ב בתמוז ה'תש"ן) היא עיתונאית ישראלית. שמשה עד ספטמבר 2025 ככתבת הארץ לענייני השטחים.

## ביוגרפיה
הגר שיזף נולדה ב־1990 לדורית ולצור שיזף. היא בוגרת תואר ראשון בחוג להיסטוריה באוניברסיטת תל אביב. את עבודתה העיתונאית התחילה כעיתונאית וידאו בעיתון הארץ באנגלית, ולאחר כשנתיים וחצי, בספטמבר 2019, מונתה לכתבת השטחים של העיתון.

במסגרת עבודתה פרסמה תחקיר על רכישת קרקעות בשטחים באמצעות קק"ל, ועל מימון שהעניקה מדינת ישראל לעשרות חוות חקלאיות של מתנחלים. לאחר מבצע שומר החומות חשפה עם יניב קובוביץ מבצע השפעה פסיכולוגית שהפעיל דובר צה"ל באמצעות פרופילים מזויפים ברשתות החברתיות בזמן המבצע.

בתחילת מלחמת חרבות ברזל חשפה אירוע אלימות וניסיון תקיפה מינית של מספר חיילי צה"ל ומתנחלים כלפי שלושה פלסטינים. בהמשך המלחמה חשפה את דבר החזקתם של מאות מחבלים וחשודים מרצועת עזה במחנה שדה תימן בתנאים קשים, ואת מותם של עשרות מחבלים ועצורים מהרצועה שהוחזקו בישראל.

נוסף על כך פרסמה כמה תחקירים במוסף הארץ ובדה-מרקר. בין תחקיריה הבולטים: תחקיר על הסתרת מסמכים הנוגעים לנכבה על ידי מערכת הביטחון הישראלית, סקירה על ייצוא כלי לוחמת סייבר מישראל, ותחקיר על המיליארדר דן גרטלר.

בינואר 2024 זכתה בפרס המכון הישראלי לעיתונות על "כיסוי עתיר גילויים של פגיעות שיטתיות של 'נערי גבעות' בפלסטינים בשטחים, שהובילו לחקירות משטרה ומצ"ח".

בשנת 2024 השתתפה בתוכנית עמיתים במכון לחקר עיתונות באוניברסיטת אוקספורד.

שיזף היא ממקימות פרויקט "לילה טוב", שמטרתו להילחם בהטרדות מיניות בחיי הלילה בישראל, בשיתוף פעולה עם ברים ומועדונים. הפרויקט זכה באות "האיש ההולך" לאקטיביזם אורבני, ובציון לשבח מטעם פרס דרור.

מתגוררת בשכונת עג'מי ביפו.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* אפגב-109 הגר שיזף משוחחת עם אריאל קלצ'קין בפודקאסט "ברדיו עם קלצ'קין" 

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:סגל הארץ
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס המכון הישראלי לעיתונות
קטגוריה:ישראליות זוכות פרסים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:יפו: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1990
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1990
סטיבן בואן

**סטיבן בואן** (באנגלית: **Stephen Gerard Bowen**; נולד ב-13 בפברואר 1964, קוחאסט, מסצ'וסטס) הוא מהנדס ואסטרונאוט בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א. הוא היה מפקד משימה SpaceX Crew-6.

## קורות חיים
סטיבן בואן נולד בעיירה במסצ'וסטס. לאחר סיום בית ספר הוא למד באקדמיה הימית של ארצות הברית אותה סיים עם תואר ראשון בהנדסת חשמל בשנת 1986. בשנת 1993 הוא קיבל תואר שני בבניית ספינות במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס.

בואן סיים קורס אנשי צוללות ושירת מספר שנים כחבר צוות צוללת USS Parche. בשנת 1997 הוא עבר לשירות בפיקוד המבצעים המיוחדים של ארצות הברית.

## שירות בתחום החלל
בשנת 2000 בואן נבחר לצוות אסטרונאוטים. הוא סיים קורס במרכז החלל ג'ונסון וביצע מספר משימות בצוות הקרקע.

בנובמבר 2008 בואן טס לחלל כמומחה משימה במשימה STS-126 במעבורת החלל אנדוור (כריסטופר פרגוסון היה מפקד צוות). המשימה נועדה להביא ציוד, אספקה, ואשת צוות החדשה לתחנת החלל הבין-לאומית. בואן ביצע 3 פעמים פעילות חוץ רכבית באורך כולל של 20 שעות וחזר לכדור הארץ לאחר כ-16 ימים בחלל.

במאי 2010 בואן טס לחלל כמומחה משימה במשימה STS-132 במעבורת החלל אטלנטיס (קנת האם היה מפקד צוות). משימה זו נועדה להביא אל תחנת החלל הבין-לאומית חלקי חילוף בעזרת מנשא מטען משולב. בנוסף, מביאה המעבורת "מודול מחקר זעיר", מודול רוסי בשם "ראסווט", שהוצמד לחלקו התחתון של מודול "זאריה". בואן ביצע פעמיים פעילות חוץ רכבית באורך כולל של 14.5 שעות וחזר לכדור הארץ לאחר כ-11 ימים בחלל.

בפברואר 2011 בואן טס לחלל כמומחה משימה במשימה STS-133 במעבורת החלל דיסקברי (סטיבן לינדזי היה מפקד צוות). המשימה מיועדת להביא אל תחנת החלל הבינלאומית את המנשא הלוגיסטי EXPRESS 4, ומודול לוגיסטי רב תכליתי. בואן ביצע פעמיים פעילות חוץ רכבית באורך כולל של 13 שעות וחזר לכדור הארץ לאחר כ-12 ימים בחלל.

במרץ 2023 בואן טס לחלל כמפקד טיסה במשימה SpaceX Crew-6 בקרו דרגון אנדוור. צוות החללית הצטרף למשלחת מס' 68 בפיקוד סרגיי פרוקופייב. בהמשך הם פעלו במסגרת משלחת מס' 69 בפיקוד סרגיי פרוקופייב. בואן ביצע 3 פעמים פעילות חוץ רכבית באורך כולל של 18.5 שעות וחזר לכדור הארץ לאחר כ-185 ימים בחלל.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה

קטגוריה:אמריקאים ילידי מסצ'וסטס
קטגוריה:הלכי חלל אמריקאים
קטגוריה:אסטרונאוטים אמריקאים
קטגוריה:צוללנים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי האקדמיה הימית של ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי בית הספר לטייסי ניסוי של הצי האמריקאי
קטגוריה:בוגרי המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
קטגוריה:אנשי צוות תחנת החלל הבין-לאומית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1964
שלמה לוי (טייס)

**שלמה לוי** הוא טייס קרב לשעבר בחיל האוויר הישראלי, אלוף הפלות שלזכותו נזקפות 10 הפלות של מטוסי אויב, כולן במלחמת יום הכיפורים.

## ביוגרפיה
שלמה לוי הוא בן לניצולי השואה. בדצמבר 1947 הפליג לארץ ישראל עם הוריו באוניית המעפילים "לא תפחידונו" שנתפסה על ידי הבריטים ומעפיליה גורשו למחנות המעצר בקפריסין. גדל בקיבוץ יגור. 

בנובמבר 1965 התגייס לצה"ל, סיים את קורס טיס מספר 53, ולאחר קורס אימון מבצעי הוצב בטייסת סמב"ד. במלחמת ההתשה שירת בטייסת 101. עבר לטייסת 113 של מטוסי מיראז' 3, ובסוף 1972 עבר לטוס על מטוס נשר שקלטה הטייסת. במטוס זה לחם כסמ"ט ב' במלחמת יום הכיפורים, שבמהלכה יצא ל-54 גיחות של יירוט והפצצה והפיל עשרה מטוסי אויב.

### הפלותיו

בנוסף נזקפו לזכותו שני מטוסי מיג 17 מצריים שרדפו אחריו ב-16 באוקטובר 1973 בעת שהיה בטיסה נמוכה פגעו בקרקע והתרסקו, ומטוס מיראז' 5 לובי שנמלט ממנו מכל הים התיכון ב-18 באוקטובר, פגע במים והתרסק.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

## לקריאה נוספת
* מירב הלפרין, אהרון לפידות, **חליפת לחץ - דפים בספר הטיסות של חיל האוויר**, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2000, הפרק "מספיק עם המיגים האלה", עמ' 189–201.

## הערות שוליים

קטגוריה:אלופי הפלות ישראלים
קטגוריה:סגני-אלופים בחיל האוויר
קטגוריה:טייסי חיל האוויר הישראלי
ולדיסלב ריכלביץ ואירנה נוסקוביץ (ריכלביץ)

**ולדיסלב ריכלביץ ואירנה נוסקוביץ (ריכלביץ)** (בלועזית: **Władysław Rychlewic** 1946-1900; **Irena Noskowicz**;  1990-1923) הם אב ובתו מפולין שהצילו יהודים בשואה והוכרו כחסידי אומות העולם.

## פעילותם בתקופת השואה להצלת יהודים
פרופסור ולדיסלב ריכלביץ היה מרצה לכלכלה ולימד במכון הטכנולוגי של וואוולברג בוורשה. הוא התגורר עם בתו היחידה אירנה.

עם פרוץ המלחמה וכיבוש פולין על ידי גרמניה נסגר המכון בו לימד ולדיסלב.

ב-12 באוקטובר 1940 הוקם גטו ורשה שבו רוכזו יהודי העיר, עם סגירת הגטו ולדיסלב התגייס לעזרת מכריו היהודים וסייע להם בהברחת מזון לגטו. הוא השיג אישור כניסה לגטו והחל למכור אוכל וסחורות בגטו. לאחר חיסול הגטו הגיעו לביתו של ולדיסלב שבעה יהודים, פרופסור הירש סווירסקי, שלושת בני משפחת פינקלשטיין ושלושת בני משפחת הניגמן שביקשו מחסה. שניים מהם היו ילדים. למרות מצבו הבריאותי הרופף והמצוקה הכלכלית ממנה סבל בנה להם ולדיסלב מקום מסתור בתוך ביתו ודאג לכל צורכיהם.

בתו אירנה הייתה מודעת לסכנה הכרוכה בהסתרת יהודים ולמרות בקשת אביה שתעזוב ולא תסכן את עצמה, החליטה להישאר ולעזור. אירנה הביאה מזון רב שרכשה בשוק השחור עבור אביה והיהודים שהסתיר. כאשר עלה חשד לגבי כמות המזון הגדולה אירנה הסבירה שהוא מיועד כמזון לארנבות. בעת חיפוש שביצעו אנשי אס אס בביתו של ולדיסלב הסתתרו היהודים בעליית הגג שבנה עבורם. במהלך מרד ורשה הפולני באוגוסט 1944 המשיכו היהודים להסתתר בביתו והתפזרו רק לאחר פינוי הפולנים מהאזור.

## לאחר המלחמה
כל שבעת היהודים שרדו את המלחמה אך הקשר בינם לבין אירנה ואביה ולדיסלב נותק. בתום המלחמה, הניצולים מבני משפחת פינקלשטיין היגרו לארצות הברית וסבירסקי לאוסטרליה.

בינואר 1946 ולדיסלב הלך לעולמו בטרם עת כשהוא בן 45 בלבד. אירנה הכירה לאחר המלחמה יהודי בשם שמעון נוסקוביץ, בן העיר לודז', ונישאה לו בשנת 1956. בשנת 1957 עלו בני הזוג לישראל וקבעו את ביתם ברמת גן. אירנה הסבירה מדוע בחרה לקשור את גורלה עם מדינת ישראל: "החלטתי לאחר גמר המלחמה לעלות ארצה, לראות את היהודים במדינתם, וליטול חלק בשמחתם – שמחת אנשים חופשיים, בארצם שלהם". במרץ 1990 אירנה הלכה לעולמה והובאה למנוחות בבית הקברות של קיבוץ דגניה א'. שנה לאחר מכן נפטר בעלה שמעון שנקבר לצידה.

## הכרה והנצחה
ב-18 בפברואר 1975 הכיר יד ושם בפרופסור ולדיסלב ריכלביץ כחסיד אומות העולם. הטקס התקיים ב-1976 וניטע עץ לכבודו בגן חסידי אומות העולם. כ-10 שנים אחריו הוכרה גם בתו אירנה נוסקוביץ-ריכלביץ כחסידת אומות העולם ושמותיהם נחקקו בקיר הכבוד.

במסגרת מיזם "חסד אחרון" (מיזם משותף ל"יד ושם" ושב"כ שנערך במהלך 2021, ובמסגרתו אותרו קבריהם של חסידי אומות העולם שגרו ונקברו בישראל ונאסף אודותם מידע רב) . אותר קברה של אירנה בבית הקברות של קיבוץ דגניה א.

## לקריאה נוספת
פינצ'בסקי גרשון, חסד אחרון: סיפורם של חסידי אומות העולם בישראל, ירושלים: יד ושם, 2023, עמ' 112.

## קישורים חיצוניים

* Polish Center fpr Holocaust research: First name: Irena Surname: Rychlewicz-Noskowicz
* Given name: Władysław Family name: Rychlewicz
* קרן אור באפילה - סיפוריהם של חסידי אומות עולם החיים בארץ, מנהל חברה ונוער


## הערות שוליים

קטגוריה:פולנים חסידי אומות העולם
פאפט וודואה

**ּפַּאפֶּט ווֹדוּאָה** (בצרפתית: **Papet Vaudois** או פשוט **Papet**) הוא מאכל שמקורו בקנטון וו השווייצרי. הוא מורכב בעיקרו מכרישה ותפוחי אדמה ומלווה בנקניקיות. לעיתים קרובות נחשב למאכל הלאומי של וו.

## מאפיינים
פאפט וודואה מכינים על ידי הרתחת תפוחי אדמה וכרישה יחד, לעיתים קרובות עם שמנת ויין לבן. על אף שבדרך כלל מבושלים היטב עד שהמרכיבים משיגים סמיכות נמסה בפה, הכרישה ותפוחי האדמה שומרים על צורותיהם ואינם מעוכים ביחד. יחד עם תפוחי האדמה והכרישה מבושלות גם נקניקיות - נקניקיית כרוב  שמכילה גם כרוב מבושל או נקניקיות חזיר מעושנות אחרות מהקנטון.

## היסטוריה
המונח הצרפתי פאפט (papet) נגזר מפאפטה (papette), שפירושו "דייסה" או "נזיד". לא ידוע מתי הוכנה המנה בפעם הראשונה. היא מוגשת לעיתים קרובות ביום העצמאות (שהתרחש לראשונה ב-24 בינואר 1798), אבל המנה כנראה מאוחרת יותר. בשר חזיר היה יקר יחסית עד המאה ה-19, לכן נקניקיית כרוב לא הייתה נפוצה במיוחד. כרישה גם לא נצרכה באופן נרחב, והייתה בעלת מוניטין רע.

פאפט וודואה נחשב מורשת תרבותית בלתי מוחשית של הקנטון. מאז 2009, אגודת הקצבים וו מארגנת את "יום הפאפט וודואה" (Journée du Papet vaudois) ביום שישי הראשון של אוקטובר.

## לקריאה נוספת
* המטבח השווייצרי
* רשימת מנות נקניקיות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מאכלי כרישה
קטגוריה:מאכלי תפוח אדמה
קטגוריה:וו (קנטון)
קטגוריה:המטבח השווייצרי
ניקו אנטוניץ'

**ניקו אנטוניץ**' (בגרמנית: **Nico Antonitsch**; נולד ב-30 בספטמבר 1991 בווינה שבאוסטריה) הוא כדורגלן עבר  אוסטרי ששיחק בעמדת הבלם.

## קריירת מועדונים
אנטוניץ' גדל במחלקות הנוער של ASV הוהנאו, SV גרסטן ו-AKA לינץ. קבוצתו המקצוענית הראשונה הייתה אוניון סנקט פלוריאן מהליגה האוסטרית השלישית, במדיה ערך 57 הופעות ליגה והבקיע חמישה שערים.

בחודש יולי 2012 חתם בקפפנברג מהליגה האוסטרית השנייה. הוא ערך שש הופעות ליגה במדי המועדון.

בחודש יולי 2013 חתם בהורן, גם היא מהליגה האוסטרית השנייה. הוא שיחק במועדון במשך שתי עונות, בהן ערך 65 הופעות ליגה והבקיע חמישה שערים.

ב-26 ביוני 2015 חתם אנטוניץ' על חוזה לשנה אחת בריד מהבונדסליגה האוסטרית. הוא ערך 19 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד.

בחודש יולי 2017 חתם בג'וניורס פאשינג מהליגהה האוסטרית השלישית, במדיה ערך שבע הופעות ליגה.

ב-31 באוגוסט 2017 חתם אנטוניץ' בפ.ס.וו. צוויקאו הליגה הגרמנית השלישית. הוא שיחק במועדון במשך שתי עונות, בהן ערך 62 הופעות ליגה והבקיע ששה שערים.

ב-29 באוגוסט 2019 חתם אנטוניץ' על חוזה לשנתיים באינגולשטאדט 04 מהליגה הגרמנית השלישית. בתום עונת  העפיל עם המועדון לבונדסליגה השנייה, אולם בתום עונה אחת נשר עם המועדון בחזרה לליגה הגרמנית השלישית.

ב-5 בינואר 2023 חתם על חוזה לשנה וחצי באלוורסברג מהליגה הגרמנית השלישית. בתום עונת  העפיל עם המועדון לבונדסליגה השנייה.בינואר 2024 חתם בהפועל פתח תקווה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים אוסטרים
קטגוריה:בלמי כדורגל אוסטרים
קטגוריה:וינה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני ריד
קטגוריה:כדורגלני אינגולשטאדט 04
קטגוריה:כדורגלני הפועל פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים אוסטרים בגרמניה
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1991
רטקו ינקוביץ'

**רטקו ינקוביץ**' (בסרבית: **Ratko Janković**;  29 באוגוסט 1914 - 19 בפברואר 1996) היה מהנדס רכבות יוגוסלבי, מחסידי אומות העולם, אשר פעל להצלת יהודים בשואה וקשר את גורלו עם מדינת ישראל.

## חייו

רטקו היה בן למשפחת סוחרים מהעיר סרייבו שעבד ברכבת והיה בעל תואר מהנדס בטיחות בעבודה. היה בקשר קרוב עם הקהילה היהודית של סרייבו. בשנת 1939 נשא רטקו לאישה את בתו של הרב אלקלעי, גרציאלה גורדנה אלקלעי והיו להם שתי בנות.

### פעילות במהלך השואה להצלת יהודים
באפריל 1941 פלש צבא גרמניה ליוגוסלביה ובתחילת ספטמבר החל גירושם ההמוני של יהודי סרייבו למחנות ריכוז. עם תחילת הגירושים, העביר רטקו את הורי אשתו, אלברט וברטה אלקלעי, ואת אחיה איזידור אל ביתו, והזהיר את שכניו שלא יעזו להלשין עליהם. בסוף קיץ 1941, עם התגברות השילוחים, איזידור כבר לא יכול היה להמשיך להתגורר בביתו של רטקו, ולכן רטקו החליט להבריחו מסרייבו. הוא ניצל את מעמדו כפקיד בכיר ברכבת ואת קשריו האישיים כדי לצייד את איזידור בתעודת זהות קרואטית מזויפת ובכתובת של ידידיו בעיר מוסטאר, שהייתה תחת שליטה איטלקית.

כאשר הורי אשתו נעצרו, ניסה רטקו להצילם על ידי התחזות לעובד ברכבת. רטקו עלה לקרון שבו ישבו והצליח לחלץ את חמותו ברטה שהעמידה פני אישה חולה מאוד. בדרך זו קיבל אישור ללוות אותה לרופא התחנה, שהיה חבר קרוב שלו. הרופא הודיע שמחלתה של ברטה דורשת את השגחתו וכך ניצלה. אלברט נשאר ברכבת, אך רטקו סיכם עם הכרטיסן, שהיה חברו, להורידו בתחנת מוסטאר, שם כבר היה בנו איזידור.

רטקו דאג להצלתה של היהודיה הגר קאיון שמשפחתה גורשה. הוא סיפק לה מסמכים מזויפים המעידים על היותה מוסלמית, עלה איתה על הרכבת ודאג שתרד בשלום באזור הכיבוש האיטלקי, שם הצטרפה לפרטיזנים של טיטו. כך גם העביר ברכבת למוסטאר את זלטה בארטפלד, מורה יהודיה בבית ספר תיכון בסרייבו. בזמן הנסיעה ברכבת עלתה קבוצת צעירים לבושים במדי אוסטאשה, ואחד מהם זיהה אותה כמורתו לשעבר. רטקו מנע את הסגרתה על ידי מתן כסף וסיגריות לבחורים הצעירים. זלטה הגיעה למוסטאר ושרדה את השואה. רטקו ביקש גם להציל את דודתה של זלטה, אך זאת סירבה כי בעלה כבר היה בגטו.

### לאחר המלחמה
עם תום המלחמה עלתה משפחת אלקלעי לישראל, רטקו ואשתו נשארו ביוגוסלביה, שם נולדו להם שני ילדים. רטקו עבד כמפקח בטיחות עד שפרש לגמלאות.

בשנת 1991 עלו נכדיו של רטקו לישראל. שנה לאחר מכן, על רקע התפרקות יוגוסלביה ומלחמת בוסניה, עלו ארצה גם רטקו, אשתו גורדנה ובתם עם שני ילדיה. רטקו וגורדנה התגוררו ברמת גן. ב-19 בפברואר 1996 הלך רטקו ינקוביץ' לעולמו, בגיל 81. הוא הובא למנוחות בבית העלמין קריית שאול.

## הכרה והנצחה
ב-7 במרץ 1990 הכיר יד ושם ברטקו ינקוביץ' כחסיד אומות העולם. ביד ושם ניטע עץ לכבודו של רטקו, בגן חסידי אומות העולם בטקס שנערך ב-25 במאי 1990, ורטקו קיבל גם תעודה ומדליה. רטקו סיכן את חייו להצלת יהודים ממניעים הומניטריים, על בסיס אידאולוגי וללא קבלת תמורה.

במסגרת מיזם "חסד אחרון" (מיזם משותף ליד ושם ושב"כ שנערך במהלך 2021, ובמסגרתו אותרו קבריהם של חסידי אומות העולם שגרו ונקברו בישראל ונאסף אודותם מידע רב) אותר קברו של רטקו ינקוביץ' בחלקת חסידי אומות העולם, בית העלמין קריית שאול, תל אביב.

## לקריאה נוספת
פינצ'בסקי גרשון, חסד אחרון: סיפורם של חסידי אומות העולם בישראל, ירושלים: יד ושם, 2023, עמ' 111.

## הערות שוליים

קטגוריה:חסידי אומות העולם
קטגוריה:חסידי אומות העולם שהוכרו במבצע חסד אחרון
ניקולאי לשינגר

**ניקולאי לשינגר** (ברוסית: **Николай Лешингер**; 22 במאי 1912 - 3 בדצמבר 2003), מהנדס מאודסה, מחסידי אומות העולם, שהציל נער יהודי במלחמת העולם השנייה וקשר את גורלו עם מדינת ישראל.

## פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
ניקולאי בן העיר אודסה, היה בן בכור להוריו שעבד במפעל לייצור שמן. בשנת 1939 נישא לרחל כהן, יהודייה. עם פלישת הצבא הגרמני לברית המועצות במבצע ברברוסה שלח ניקולאי את רחל עם בתם הקטנה מזרחה ועבר לגור בבית אימו טטיאנה באודסה.

אודסה נכבשה על ידי הצבא הרומני ששיתף פעולה עם גרמניה הנאצית ב-11 באוקטובר 1941. חודשיים לאחר מכן ראה ניקולאי את היהודים המגורשים מן העיר כשהם מובלים לאורך הרחוב שבו גר. ניקולאי הבחין בילד כבן 11 שנורה על ידי שוטר נאצי בזמן שניסה לברוח. הנער נפל על הקרקע ואיבד את הכרתו. לאחר שהשיירה חלפה, ניגש ניקולאי אל הנער והבחין כי הוא נפצע ברגלו. ניקולאי נשא את הילד לביתו, טיפל בו וחבש את רגלו.

לאחר שהנער חזר להכרה, סיפר לניקולאי ששמו אלכסנדר גילרמן. אלכסנדר סיפר שאמו חיה צעדה איתו בשיירת המגורשים והיא דחפה אותו כדי שימלט. ניקולאי החליט לקחת את אלכסנדר תחת חסותו והחביא אותו בבית אמו בזמן המלחמה. אלכסנדר הוחבא במזווה שהיה בדירה. המזווה היה בעל דלת מוסווית ושטיח כניסה שכיסה את פתח הכניסה אליו, ודלת המזווה נחסמה על ידי מיטת האם. ניקולאי טיפל באלכסנדר חודשים רבים עד שהבריא. כשנתיים וחצי, מדצמבר 1941 עד שחרור אודסה בידי הצבא האדום ב-10 באפריל 1944, החביא ניקולאי את אלכסנדר בתוך המזווה תוך ידיעה שאם הצבא הגרמני יגלה אותו, הם יהרגו אותו ואת משפחתו.

## לאחר המלחמה
בסיום המלחמה התאחד ניקולאי עם אשתו ובתו ששהו בקזחסטן במהלך המלחמה וחזרו לאודסה. ניקולאי עבד במפעל לייצור שמן עד יציאתו לגמלאות. באוקטובר 2001, כאשר היה בן 89, הוא ומשפחתו עלו לישראל וקבעו את ביתם בבית שמש. ב-3 בדצמבר 2003, הלך ניקולאי לעולמו בגיל 92.

## הכרה והנצחה
ב-30 בדצמבר 2001, ניקולאי הוכר כחסיד אומות העולם על ידי יד ושם. בטקס שהתקיים לכבודו ביד ושם אמר ניקולאי: "מעולם לא חשבתי שמה שעשיתי היה כה משמעותי". במסגרת מיזם "חסד אחרון" (מיזם משותף ל"יד ושם" ושב"כ שנערך במהלך 2021, ובמסגרתו אותרו קבריהם של חסידי אומות העולם שגרו ונקברו בישראל ונאסף אודותם מידע רב) אותר קברו של ניקולאי בבית העלמין בבית שמש.

## לקריאה נוספת
* גרשון פינצ'בסקי. חסד אחרון: סיפורים של חסידי אומות העולם בישראל, ירושלים: יד ושם, 2023, עמ' 143
* תיק חסיד אומות העולם מס' M.31.2/9600 ארכיון יד ושם

## הערות שוליים

קטגוריה:אוקראינים חסידי אומות העולם
קטגוריה:חסידי אומות העולם שהוכרו במבצע חסד אחרון
קטגוריה:אישים הקבורים בבית שמש
קטגוריה:ילידי 1912
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2002
יוהנה ליכטנטל סמולוק

**יוהנה ליכטנטל (סמולוק)** (**Joanna Lichtental-Samoluk**; 9 במאי 1913 – 2 במרץ 1995) הייתה עקרת בית פולנייה, מחסידי אומות העולם, שהצילה יהודים במלחמת העולם השנייה ממוות בשואה וקשרה את גורלה עם מדינת ישראל.

## פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
יוהנה סומולוק חיה בביתה עם שלושת ילדיה. בעלה, יאן סמולוק, שהיה חייל בצבא הפולני, לא שב משדה הקרב, ולכן גידלה לבד את ילדיה. יוהנה עבדה כאם בית אצל וטרינר שעבורו נהג מאיר ליכטנטל לבצע הובלות, וכך הכירה אותו.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה מאיר ליכטנטל גויס לצבא הפולני, נפל בשבי הגרמני אך הצליח להימלט לעירו טרמבובלה. הוא הגיע לביתה של יוהנה וביקש ממנה עזרה. יוהנה הסכימה לקבלו לביתה בתמורה לכך שיעזור לה בעבודות המשק.

העיר טרמבובלה נכבשה לראשונה על ידי הצבא האדום. לאחר כיבוש העיר על ידי הגרמנים, ב-7 ביולי 1941, יוהנה הסתירה את מאיר בביתה. לבקשתו היא הסכימה לסייע גם לבני משפחתו שהוכנסו לגטו שהוקם בעיר. יוהנה נהגה להיכנס לגטאות צ'ורטקוב וקופיצ'ינצה כשלעיתים התלווה אליה אחד מילדיה, בשביל להביא מזון וידיעות לקרוביו. מישה ליכטנטל, אחייניתו של מאיר, נולדה בגטו. בהיותה בת שבועיים, לבקשת הוריה, לקחה אותה יוהנה אל מחוץ לחומות הגטו ומאז עברה להתגורר איתם.

כאשר הגרמנים חיפשו יהודים נמלטים בטרמבובלה, חששה יוהנה ששכניה ילשינו עליה, ולכן עברה לבית חצי הרוס בקצה העיר יחד עם ילדיה, מאיר ומישה התינוקת. בעקבות הלשנה של שכניה, הגרמנים הגיעו לביתה, אך מאיר הצליח לחמוק ולהתחבא. יוהנה הסבירה לגרמנים שמישה התינוקת היא בתה. בהמשך נולדו לה ולמאיר שני ילדים (דנקה ומיצ'סלב) והם חיו בבית בקצה העיר עד שהאזור שוחרר על ידי הצבא האדום במרץ 1944.

## לאחר המלחמה
לאחר המלחמה עברו יוהנה ומשפחתה לעיר ביטום שבפולין. יוהנה ומאיר ליכטנטל התחתנו. מרישיה, בתה הבכורה של יוהנה, נישאה ליהודי פולני, היגרה לפילדלפיה שבארצות הברית והתגיירה. בנה השני, יוז'ק, נותר בפולין. את בנה הקטן העבירה יוהנה לטיפול סבתה, ומאז לא נפגשו שוב. ב-1946, מישה נמסרה לאימוץ למשפחה יהודית בליברפול שבאנגליה. בשנת 1949, עלה מאיר לארץ עם שני ילדיו, דנקה (חיה) ומיצ'סלב (משה). יוהנה ובניה, דוד ומארק (ירחמיאל), הגיעו לישראל בשנת 1950 ועברו להתגורר זמנית במחנה העולים בחדרה. לאחר זמן מה התאחדה המשפחה מחדש, ויוהנה ומאיר הקימו את ביתם בכפר יונה יחד עם שבעת הילדים. במהלך השנים יוהנה ומאיר נפרדו, אך המשיכו להתגורר בסמיכות ושמרו על קשרי חברות טובים. בסוף ימיה, עברה יוהנה להתגורר בבית האבות ע"ש גרטרוד לוקנר בנהריה.
ממוזער|תמונת קברה של יוהנה ליכטנטל (סמולוק)
יוהנה הלכה לעולמה ב-2 במרץ 1995, בגיל 81. היא הובאה למנוחות בבית העלמין בקיבוץ עין החורש.

## הכרה והנצחה
ב-17 ביוני 1987, הכיר יד ושם ביוהנה ליכטנטל כחסידת אומות העולם. לכבודה נשתל עץ בגן חסידי אומות העולם ביד ושם בירושלים.
ממוזער|תעודת הכבוד מטעם יד ושם שהוענקה לחסידת אומות העולם יוהנה ליכטנטל
קברה של יוהנה ליכטנטל אותר במסגרת מיזם "חסד אחרון", מיזם משותף ליד ושם ולשב"כ שהתקיים ב-2021, במסגרתו אותרו קבריהם של חסידי אומות העולם שגרו ונקברו בישראל ונאסף אודותם מידע רב.

## לקריאה נוספת

* פנצ'בסקי גרשון, **חסד אחרון: סיפורם של חסידי אומות העולם בישראל**, יד ושם, 2023, עמ' 72–73

## הערות שוליים

קטגוריה:חסידי אומות העולם שהוכרו במבצע חסד אחרון
קטגוריה:חסידי אומות העולם
קטגוריה:פולנים חסידי אומות העולם
קטגוריה:פולניות חסידות אומות העולם
קטגוריה:אישים הקבורים בעין החורש
קטגוריה:ילידות 1913
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1913
קטגוריה:נפטרות ב-1995
קטגוריה:נפטרים ב-1995
אפולוניה מיגדן ז'פצקה

**אפולוניה מִיגדֶן זֶ'פֶּצְקָה** (בפולנית: **Apolonia Migden Rzepecka**; 22 בספטמבר 1902 - 29 בנובמבר 1985), פולנייה שהוכרה כחסידת אומות העולם, על הצלת יהודים בתקופת השואה וקשרה את גורלה עם מדינת ישראל.

## פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
אפולוניה ז'פצקה חייה בלבוב שבפולין עם בעלה סטניסלב ז'פצקי ובנם אפולוניוש. לאפולוניה ובעלה הייתה היכרות מוקדמת עם המשפחות היהודיות מיגדן וקוצובסקי. ב-15 בנובמבר 1941 התקבלה פקודה רשמית להקמת גטו לבוב, והיהודים נדרשו לעבור לגטו תוך חודש ימים. כאשר משפחת קוצובסקי ומיגדן נכלאו בגטו לבוב, סייעה להם אפולוניה במזון, בגדים חמים וחפצים בסיסיים הנחוצים למחיה. אפולוניה אף סידרה למשפחות תעודות אריות מזויפות.

נוסף על כך בשנת 1942 ברחו שמעון מיגדן ורעייתו עמליה יחד עם בנם קרול ואחיו של שמעון, שלמה סטניסלב ממחנה ההשמדה והעבודה ינובסקה. מי שהעניקה להם מחסה הייתה אפולוניה ולבסוף הצטרפו אליהם יוסף לבהול והנריק קוצובסקי.

## לאחר המלחמה
לאחר השחרור, כאשר לאומנים אוקראינים רצחו את בעלה, סטניסלב, התחתן איתה סלומון מיגדן, ששרד את המלחמה בסיועה של אפולוניה, השניים עלו למדינת ישראל ב-23 באוקטובר 1966 ולאחר העלייה התגוררו בחולון.

## הכרה והנצחה
ב-29 ביולי 1968 הכיר יד ושם בסטניסלב ז'פצקי, אשתו אפולוניה מיגדן ז'פצה ובנם אפולוניוש זפצקי כחסידי אומות העולם.

במסגרת מיזם "חסד אחרון" (מיזם משותף ל"יד ושם" ושב"כ שנערך במהלך 2021, ובמסגרתו אותרו קבריהם של חסידי אומות העולם שגרו ונקברו בישראל ונאסף אודותם מידע רב) חקרו וחיפשו את מקום קבורתה אך לא אותר קברה של אפולוניה.

## לקריאה נוספת
גרשון, פינצ'בסקי. **חסד אחרון: סיפורם של חסידי אומות העולם בישראל**. הוצאת יד ושם, ירושלים 2023.

## הערות שוליים

קטגוריה:פולניות חסידות אומות העולם
קטגוריה:חסידי אומות העולם שהוכרו במבצע חסד אחרון
קטגוריה:פולנים חסידי אומות העולם
קטגוריה:חסידי אומות העולם
קטגוריה:ילידות 1902
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1902
קטגוריה:נפטרות ב-1985
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-1985
אירית לנדאו-יאנקייביץ

**אירית לנדאו (אירנה יאנקייביץ)** (בפולנית: **Irena Landau Jankiewicz**; 1922 –5 במרץ 2010) הייתה קתולית ילידת פולין, שהוכרה כחסידת אומות העולם, על הצלת יהודים בתקופת השואה וקשרה את גורלה עם מדינת ישראל.

## פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
יאנקייביץ גדלה בעיר ורשה. אמה הייתה עקרת בית ואביה עבד בעיירה פריסוב באחוזה חקלאית שהייתה בבעלות משפחת גולדמן. לפני המלחמה אירנה עבדה אצל משפחת לנדאו היהודית. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה ופלישת הצבא הגרמני לפולין עזבה אירנה את משפחתה ומצאה עבודה במפעל לייצור בירה בפאריסוב.

ב-17 בספטמבר 1939 כבשו הגרמנים את פאריסוב. הגרמנים החרימו את אחוזת משפחת גולדמן וריכזו את היהודים בגטו פאריסוב. יאנקייביץ זיהתה את הסכנה שנשקפה להם. בעזרת השכר שהרוויחה הגניבה אוכל ליצחק גולדמן, המעסיק היהודי של אביה לפני המלחמה, ולמשפחתו, וכן לאהרון לנדאו, יהודי שהיה המנהל העסקי של יצחק גולדמן ומשפחתו.

כאשר הגרמנים חיסלו את הגטו בסוף ספטמבר 1942 ברחו מגטו פאריסוב שלושה ניצולים וביניהם אהרון לנדאו. אהרון פנה ליאנקייביץ לעזרה והיא החביאה אותם במקום מסתור בבית, ולאחר זמן מה חששה שהשכנים ילשינו ולכן הבריחה את שלושתם ליער ושם החביאה אותם. ביער החביאה עוד מספר יהודים, ופעמיים בשבוע הייתה מביאה להם אוכל וסיפקה את כל צורכיהם.

יאנקייביץ עזרה גם ליוסף צ'רני יהודי שברח מטרבלינקה כאשר פרץ המרד ב-2 באוגוסט 1943 והגיע לפאריסוב. הוא נשלח ליאנקייביץ שצירפה אותו לקבוצת היהודים שעזרה להם. יאנקייביץ הצליחה להציל 15 יהודים מגטאות, מחנות עבודה ומחנות השמדה.

## לאחר המלחמה
אחרי המלחמה יאנקייביץ נישאה לאהרון לנדאו שאותו הצילה. נולדו להם שלושה ילדים. בשנת 1957 אירנה ומשפחתה עלו לישראל. ב-5 במרץ 2010 בגיל 88 הלכה לעולמה ונקברה בקריית שאול בחלקה המיוחדת לחסידי אומות העולם.

## הכרה והנצחה
ב-6 בנובמבר 1986 אירית לנדאו הוכרה על ידי יד ושם כחסידת אומות העולם. בטקס שהתקיים ביד ושם ניטע לכבודה עץ בגן חסידי אומות העולם. במסגרת מיזם "חסד אחרון" (מיזם משותף ל"יד ושם" ושב"כ שנערך במהלך 2021, ובמסגרתו אותרו קבריהם של חסידי אומות העולם שגרו ונקברו בישראל ונאסף אודותם מידע רב) אותר קברה של אירית לנדאו בקרית שאול והוספה לוחית זיכרון של חסד אחרון.

## לקריאה נוספת
* פינצ'בסקי גרשון, **חסד אחרון: סיפורם של חסידי אומות העולם בישראל**, ירושלים: יד ושם, 2023, עמ' 108.

## הערות שוליים

קטגוריה:פולניות חסידות אומות העולם
קטגוריה:חסידי אומות העולם שהוכרו במבצע חסד אחרון
קטגוריה:ילידות 1922
קטגוריה:פולניות שנפטרו ב-2010
תוכנית לחקר האדם

ממוזער|311x311 פיקסלים| לוגו תוכנית המחקר האנושי
**תוכנית המחקר האנושי** (HRP) נוסדה באוקטובר 2005 במרכז החלל ג'ונסון (JSC) כמענה לרצונה של נאס"א להעביר את ניהול פרויקטי המחקר האנושי מהמטה שלהם בוושינגטון הבירה ל-JSC.
## מטרות
המטרות המוצהרות של התוכנית הן לספק ידע נרחב וטכנולוגיה על מנת למזער סיכונים לבריאות ולביצועים האנושיים ולפתח כלים שיאפשרו חקר חלל אנושי בטוח ופרודוקטיבי. תוכנית המחקר האנושי שואפת גם לחנך את הציבור על האתגרים של טיסה אנושית בחלל .

## מפת הדרכים למחקר אנושי
מפת הדרכים למחקר האנושי (Human Research Roadmap - HRR) הוא כלי אינטרנטי המשמש להעברת התוכן של תוכנית המחקר המשולבת (Integrated Research Plan - IRP). ה-IRP משמש כדי לזהות את הגישה ואת פעילויות המחקר המתוכננות לטפל בסיכונים לבריאות האדם ולביצועים בחלל, אשר מוקצים לאלמנטים ספציפיים בתוכנית.

כלי זה נועד לעזור למשתמשים לחפש פריטים כגון פערים הקשורים לסיכונים, המשימות הקשורות לפער נתון, שילוב של משימה על פני פערים או סיכונים פוטנציאלים, ותוצרים הקשורים לפער או סיכון.

### עדויות
סקירות של העדויות המצטברות מהתיעוד הרפואי, פעולות טיסות בחלל וממצאי מחקר מקובצות לדוחות ראיות. עדויות אלה מספקות את הבסיס לזיהוי העדיפות הגבוהה ביותר של הסיכונים לבני אדם בחקר החלל, המרכיבים את תיק הסיכונים בתוך ה-HRP. הוא גם מספק את הבסיס לזיהוי פערים ומשימות בתוכנית המחקר.

### סיכונים
הסיכונים כוללים השפעות פיזיולוגיות של קרינה, כוח משיכה נמוך, סביבות ארציות ואתגרים ייחודיים בתמיכה רפואית, גורמים אנושיים ותמיכה בריאותית התנהגותית. סיכונים מזוהים במסמך דרישות התוכנית (PRD) ומוקצים לרכיב בתוך HRP כדי לכמת, להפחית או לנטר.

### פערים
עבור כל סיכון, ה-HRP מנסה לזהות פערים בידע לגבי הסיכון והיכולת להפחית את הסיכון. מידת אי הוודאות בהבנת הסבירות, התוצאה או מסגרת הזמן של סיכון מסוים הם הגורמים העיקריים שמניעים את הפערים. פערים בידע או הפחתת סיכונים מופיעים לרוב בסיכונים מרובים, ורבות ממשימות המחקר הספציפיות עונות על פערים מרובים.

### משימות
משימות חלל מצליחות לחדד את הידע בצורה מלאה או חלקית על ידי הגדרה טובה יותר של סיכון או פיתוח אסטרטגיות להפחית את הסיכון לרמה מקובלת. במקרים מסוימים, משימה יכולה לתת מענה לפערים מרובים על פני סיכונים מרובים.

### תוצרים
כל משימה מסתכמת בתוצר סופי או מוסכם אחר, כגון תקנים מומלצים, כללי טיסה, תהליכים, אמצעי נגד וטכנולוגיות חדשות.

## אלמנטים
כרגע ישנם שבעה אלמנטים ב-HRP:

## קישורים חיצוניים
* 

* אתר פרויקט מחקר אנושי

## הערות שוליים

קטגוריה:האדם בחלל
קטגוריה:נאס"א
פרס המכון הישראלי לעיתונות

**פרס המכון הישראלי לעיתונות ותקשורת** הוא פרס ישראלי בתחום העיתונות שמעניק מדי שנה המכון הישראלי לעיתונות ולתקשורת.

## רקע
הפרס בסך 50,000 ש"ח מוענק החל משנת 2021 לעיתונאים בתחום העיתונות הכתובה ובתחום התקשורת האלקטרונית במטרה לעודד מצוינות והצטיינות מקצועית על פרסום תחקירים ומאמרים. בשנת 2025 חולקו 20,000 ש"ח לכל זוכה, ובסך הכל 80,000 ש"ח.

### מטרות הפרס
* לעודד עיתונאים שהצטיינו בעבודתם העיתונאית והטביעו את חותמם על העיתונות הכתובה/התקשורת האלקטרונית.
* להעניק תעודת הצטיינות למלאכת העיתונאות ולאיסוף עדויות וראיות תוך יצירת קשר של אמון עמוק עם המקורות
* לציין הישגים בולטים בתחום התחקיר העיתונאי בעיתונות הכתובה/תחקיר כתבות עומק ודוקומנטרי העיתונאי בתקשורת האלקטרונית.

## ועדות השופטים
* בראש ועדת הפרס יושבת נשיאת המכון, השופטת בדימוס דליה דורנר.
* בוועדת הפרס לשנת 2023 ישבו בנוסף: ענת פלג - עיתונאית ומנהלת המרכז לתקשורת ומשפט באוניברסיטת בר-אילן, מירב ארלוזורוב - עיתונאית, נדב איל - עיתונאי.
* בוועדת הפרס לשנת 2024 ישבו בנוסף: העיתונאי וחוקר התקשורת פרופ' יחיאל לימור, העיתונאית רינה מצליח, והעיתונאי שאול אמסטרדמסקי.
* בוועדת הפרס לשנת 2025 ישבו בנוסף: העיתונאים עמרי אסנהיים וסמי פרץ וחוקרת התקשורת ד"ר אווה ברגר

## זוכים

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:פרסים ישראליים לעיתונאות
נקאטמאל

ממוזער| נקאטמאל עם עטיפת עלה בננה וגם נייר אלומיניום
**נַקַאטַמַאל** (בספרדית: **Nacatamal**) הוא מאכל ניקרגוואי מסורתי הדומה לטמלה ולהלאקה .

## היסטוריה
Nacatamales נקשרו לשבטי ניקאראו  אשר אכלסו את מערב ניקרגואה, מקור שמה בשפת הנוואט  בה דיברו הניקאראו ומתורגם ל'טמאלה בשר'. בתקופה הפרה-קולומביאנית, בני הניקראו השתמשו בבשרים שניצודו כמו צבאים ותרנגולי הודו שהוכנו עם מרכיבים כמו עגבניות, אנאטו ועשבי תיבול, כדי לתבל ולהגביר את טעמו של הנקאטמאל לפני נעטף בקליפות תירס והוכן כמאודה. לאחר הכיבוש הספרדי, נקאטמאלים הוכנו עם בשרים כמו חזיר. הם גם התפתחו לכלול מרכיבים טעימים כמו בצל ועלי בננה לבישול שהחליפו את קליפות התירס. הנקאטמאל הוא אולי המאכל המיוצר ביותר במטבח הניקרגואני המסורתי והוא נאכל בדרך כלל בסוף השבוע, לארוחת ערב או לארוחת בוקר; הוא נאכל על פי רוב יחד עם לחם לבן ומשקה עם קפאין כמו קפה שחור, קוקה קולה או פפסי. מקובל ליהנות מ*-*nacatamales (ברבים) באירועים מיוחדים ולהזמין משפחה מורחבת ושכנים להשתתף.
ממוזער| נקאטמאלים קשורים בעלי בננה לבישול מוכנים לאידוי

## מרכיבים
נקאטמאל מורכב בעיקר מקמח תירס מיוחד (מעין בצק שנעשה באופן מסורתי מתהליך הנקרא ניסקזאר) ושומן חזיר, אך כולל תבלינים כמו מלח ואצ'יוטה (אנאטו). שילוב זה מבושל באופן מסורתי במנה גדולה על אש עצים. התוצאה הופכת לבסיס לנקאטמאל והיא מכונה גם "מאסא". את הבסיס הזה יוצקים על עלי הבננה לבישול המשמשים כעטיפה למנות בודדות גדולות. העלים עוברים הכנה משלהם בנפרד. לפני שניתן לעטוף נקאטמאל ולהביא אותו לשלב האחרון של תהליך הבישול, יש למלא אותו. המילוי מורכב בדרך כלל מבשר חזיר מתובל באנאטו; אורז; פרוסות תפוחי אדמה, פלפלים, עגבניות, בצל, זיתים, נענע. ופלפלי צ'ילה , הצ'ילה הוא קטן מאוד בצורת ביצה שנמצא בניקרגואה. לעיתים ניתן להוסיף שזיפים מיובשים, צימוקים או צלפים. לאחר מכן עוטפים את המסה והמילוי בעלים, קושרים בחוט ויוצרים צרורות בצורת כרית. לאחר מכן מאדים או מבשלים אותם בסיר לחץ במשך מספר שעות. התהליך כולו הוא מאוד אינטנסיבי ולרוב דורש הכנה במהלך יומיים. ייתכן שיהיה צורך לערב את כל המשפחה, כדי להשלים אותו.

כיום מקובל לעטוף נקאטמאלס גם בעלי בננה ולאחר מכן גם ברדיד אלומיניום לפני הבישול. הבישול נמשך עד חמש שעות ובאמצע הדרך הופכים את הנקטמלים כדי להגיע עלבישול אחיד.

## לקריאה נוספת
* רשימת מנות תירס
* רשימת מנות ממולאות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ממולאים
קטגוריה:מאכלי תירס
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-77

**טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-77**, ידוע יותר בשם פרס באפט"א לקולנוע, הוא טקס שנערך ב-18 בפברואר 2024, כהוקרה לסרטים הלאומיים והזרים הטובים ביותר של 2023, ברויאל פסטיבל הול במרכז סאות'בנק סנטר ללונדון. דייוויד טננט הנחה את הטקס בפעם הראשונה.

## הטקס
הטקס התקיים שלושה שבועות לפני טקס האוסקר, המתוכנן ל-10 במרץ. הטקס יתקיים פעם נוספת במקביל לפסטיבל הסרטים הבין-לאומי בברלין, שנערך בין ה-15 בפברואר ל-25 בפברואר. ב-4 בינואר פורסם כי דייוויד טננט נבחר להנחות את הטקס בפעם הראשונה. הטקס ישודר ב-BBC One וב-iPlayer בבריטניה, וב-BritBox International בארצות הברית, קנדה, דנמרק, פינלנד, שוודיה, נורווגיה ודרום אפריקה.

תהליך ההצבעה לטקס מורכב משלושה סבבים: רשימות ארוכות (Longlisting), מועמדויות וזוכים. ההצבעה מתבצעת על ידי חברי האקדמיה העולמית לקולנוע, הכוללת למעלה מ-7,500 אנשי מקצוע.

## זוכים ומועמדים
### פרס עמית באפט"א

* **יפורסם בהמשך**

### תרומה בריטית יוצאת דופן לקולנוע
* **[[ג'ון גיבאני]]**

### פרסים
הזוכים יופיעו ראשונים ו**בהדגשה**

## שיאני מועמדויות

## ראו גם
* טקס פרסי אוסקר ה-96
* טקס פרסי גלובוס הזהב ה-81

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פרסים קולנועיים משנת 2023
קטגוריה:טקסי פרס באפט"א
קטגוריה:2024 בממלכה המאוחדת
הגירה מקולומביה

**הגירה מקולומביה** היא תופעה של הגירה שהחלה בתחילת המאה ה-20.

## סקירה כללית
ההגירה מקולומביה נקבעה בעיקר על ידי סוגיות ביטחוניות הקשורות לסכסוך המזוין הקולומביאני (מלחמת האזרחים בקולומביה). בין השנים 1980–2000, ההגירה מקולומביה הייתה מבין הגדולות בנפח באמריקה הספרדית. על פי מפקד האוכלוסין הקולומביאני של 2005, כ-3,331,107 אזרחים קולומביאנים מתגוררים כיום באופן קבוע מחוץ למדינה. אולם, הערכות אחרות מצביעות על כך שהמספר האמיתי עשוי לעלות על 4 מיליון, או כמעט 10 אחוזים מאוכלוסיית המדינה. על פי ההערכות, כ-1.2 מיליון קולומביאנים עזבו את המדינה במהלך השנים 2000–2005 ולא חזרו.

בשנת 2005, תנועת האוכלוסייה לכיוון צפון אמריקה ואירופה הונעה בחלק מהמקרים מאיום האלימות, אך בדרך כלל יותר מחיפוש אחר הזדמנות כלכלית טובה יותר מההזדמנויות הכלכליות הקיימות בקולומביה. בשל המצב הסוציו-פוליטי הנוכחי בקולומביה, ההגירה משפיעה על הקולומביאנים מכל המעמדות החברתיים ומכל האזורים הגאוגרפיים. שיעורי ההגירה הגבוהים ביותר נרשמו במרכזים העירוניים העיקריים של המדינה, כגון: בוגוטה, מדיין, קאלי, בוקארמנגה, פריירה, מניסלס וקוקטה.

## יעדים
ממוזער| קולומביאנים בספרד.
עד 2002, ההגירה החיצונית הייתה בעיקר לארצות הברית, ונצואלה, ספרד ואקוודור. נכון לשנת 2003, האוכלוסייה הקולומביאנית המשוערת באותן מדינות הייתה 2,020,000, 1,340,000, 240,000 ו-193,000 בהתאמה. בפנמה, איטליה, הולנד, גרמניה ובריטניה קיימות אוכלוסיות קולומביאניות משמעותיות. ב-2003, צפון אמריקה הייתה היעד של 48 אחוזים מהמהגרים מקולומביה, אמריקה ההיספנית והאיים הקריביים היוו 40 אחוזים, אירופה הייתה היעד של 11 אחוזים, ואסיה, אוקיאניה ואפריקה, אחוז אחד.

הפזורה הקולומביאנית מתייחסת לתנועה ההמונית של אנשים בעלי אזרחות קולומביאניות שהיגרו מהמדינה בחיפוש אחר ביטחון, איכות חיים טובה יותר ו/או התרחקות מהשחיתות השלטונית הרווחת בקולומביה. רבים מאלה שעברו היו קולומביאנים משכילים מהמעמד הבינוני והמעמד הבינוני הגבוה, בגלל זה, ניתן להתייחס לפזורה הקולומביאנית כבריחת מוחות. גורמים בקולומביה מצהירים כי תנועה זו הגיעה לשיא בשנת 2000 וכי היעדים הפופולריים ביותר להגירה כוללים את צפון אמריקה ואירופה. בספרד יש את הקהילה הקולומביאנית הגדולה ביותר ביבשת אירופה, אחריה נמצאות איטליה בריטניה. קולומביאנים רבים מפוזרים גם בכל אמריקה ההיספאנית: מקסיקו, קוסטה ריקה, פרו וצ'ילה קיבלו פליטים פוליטיים מאמצע עד סוף המאה ה-20, ועובדים אורחים קולומביאנים בתחילת שנות ה-2000. הפזורה הקולומביאנית יכולה להיות מיוחסת גם לגל הגדול של אמנים קולומביאנים שהיגרו בחיפוש אחר הזדמנויות טובות יותר ושווקים חדשים ורווחיים יותר.

## אוכלוסיות התפוצות הקולומביאניות המובילות
**אזורים עם אוכלוסיות משמעותיות**

## השפעה חברתית וכלכלית
1.5 מיליון מהקולומביאנים החיים מחוץ למדינה עזבו את קולומביה במהלך השפל הכלכלי בין 1996 ל-2002.

## סחר בבני אדם
ממשלת קולומביה פיתחה תוכניות מניעה נגד קבוצות בלתי חוקיות המציעות עזרה בהגירה. רבים מהאנשים הנעזרים בשירותם נאלצים בסופו של דבר לעבדות, זנות כפויה וסחר בבני אדם במדינות זרות.

## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קולומביה: דמוגרפיה
קטגוריה:הגירה
משחק התגנבות

[ממוזער|180px|פיצ'ר המכ"ם בסדרת משחקי ההתגנבות הפופולריים [מטאל גיר אשר מאפשר לשחקן להבין את המיקום וטווח הראייה של האויבים במפת המשחק]]
**משחק התגנבות** (באנגלית: **Stealth game**) הוא סוג של משחק וידאו שבו השחקן משתמש בעיקר בדרך של התגנבות על מנת להתגבר על אויביו. המשחקים בז'אנר מסוג זה מאפשרים לשחקן להישאר בלתי גלוי לעין על ידי מחבוא, התגנבות או שימוש בתחפושות. מספר משחקים מאפשרים לשחקן לבחור בין גישת התגנבות או לתקוף חזיתית את האנטגוניסטים, אך מתגמלים אותו יותר אם עשה שימוש בטכניקת התגנבות. הז'אנר משתמש באלמנטים של ריגול, מלחמה בטרור ופורענות חוק, כאשר הפרוטגוניסטים הם לרוב סוכני כוחות מיוחדים, סוכני חרש וריגול, גנבים, נינג'ות או מתנקשים. כמה משחקים שילבו גם רכיבים של התגנבות בז'אנרים אחרים, כמו משחקי ירי בגוף ראשון ומשחקי פלטפורמה, כמו למשל סדרת משחקי הקווסטים "הרצון לעוצמה" (1998-1989), שכללו רכיבים של התגנבות כאשר לשחקן ניתנה האפשרות לבחור בדמות של גנב.

האלמנטים שבמשחקיות הכוללת "התגנבות" על ידי התחמקות מעימות עם האויב יכולים להיות מושרשים ממגוון רחב של משחקים מוקדמים ומשחקי מבוך עוד משנות ה-80 של המאה ה-20 כמו פק-מן ו-Lupin III (1980), Castle Wolfenstein (1981) ו-Metal Gear (1987). הז'אנר זכה להכרה והצלחה בשנת 1998 עם משחקים כמו מטאל גיר סוליד, Tenchu: Stealth Assassins ו-Thief: The Dark Project. משחקים מאוחרים יותר בשנות ה-2000 כללו את Hitman, Splinter Cell ו-Assassin's Creed.

## ראו גם
* ערכי משחקי התגנבות ממוחשבים
* משחק פעולה-הרפתקאות

*
קטגוריה:סוגות משחקי וידאו
ג'או (נפה)

**גָ'אוֹ** (בסינית מפושטת: **赵**; בסינית מסורתית: **趙**; בפין-יין: **Zhào**) היא נפה השייכת לנציבות העירונית שְׁה-גְ'יָאגְ'ווָאנְג, בירת מחוז חביי שבצפון-מזרח הרפובליקה העממית של סין. הנפה משתרעת על פני 671.1 קמ"ר ועל פי מפקד האוכלוסין משנת 2020, התגוררו בה 505,366 תושבים.

הנפה נקראת על שם עיירה היסטורית בשם ג'אוג'ואו (赵州), שהייתה ממוקמת בדרום-מערב מחוז חביי, כ-40 ק"מ דרום מזרחית למרכז בירת המחוז שה-ג'יאג'וואנג וכ-280 ק"מ דרומית לבייג'ינג. ישנם אתרים היסטוריים רבים במחוז ג'או, כולל גשר אנג'י, , מגדל טוולווניג'ינג (陀罗尼经幢), ומקדש באילין (柏林寺). המחוז מפורסם גם בזכות המוצרים החקלאיים שלו: אגסי פתיתי שלג (אגס שו'ה-חווה), אספרגוס וחיטה.

## חלוקה מנהלית
הנפה ג'או מחולקת לשבע עיירות וארבעה פלכים:
* העיירה ג'אוג'ואו (赵州镇/Zhàozhōu Zhèn)
* העיירה פאנג'ואנג (范庄镇/Fànzhuāng Zhèn)
* העיירה ביי-ואנגלי (北王里镇/Bĕiwánglĭ Zhèn)
* העיירה שינג'אידיין (新寨店镇/Xīnzhàidiàn Zhèn)
* העיירה האנצון (韩村镇/Háncūn Zhèn)
* העיירה נאנבאישה (南柏舍镇/Nánbǎishè Zhèn)
* העיירה שאחדיין (沙河店镇/Shāhédiàn Zhèn)
* פלך צ'יינדאג'אנג (前大章乡/Qiándàzhāng Xiāng)
* פלך שיה-ג'ואנג (谢庄乡/Xièzhuāng Xiāng)
* פלך גאוצון (高村乡/Gāocūn Xiāng)
* פלך ואנגשיג'אנג (王西章乡/Wángxīzhāng Xiāng)

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר האינטרנט של ממשלת המחוז
* Zhaoxian Online

## הערות שוליים

קטגוריה:חביי
קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: נפות
נפת אמין

**נפת אמין**, ידוע גם בשם הרשמי הרומני, **נפת דורבילג'ין**, היא יחידה מנהלית הממוקמת בצפון המחוז האוטונומי של שינג'יאנג האויגורי ונמצא בניהול של נציבות טאצ'נג, הגובלת בקזחסטן. שטח הנפה היא  עם אוכלוסייה של 200,000 איש. המיקוד של הנפה הוא 834600.

מבחינה גאוגרפית, הנפה ממוקמת על המדרונות הדרומיים של הרי טרבגטאי ובעמק אמין. נחל המים הראשי הוא נהר האמין (אמיל).

## מקור השם
המקום נקרא במקור דורבילג'ין. בשנת 1918, יאנג זנגשין, מושל שינג'יאנג, החליט להקים יחידה מנהלית חדשה בעמק אמין. היחידה החדשה נקראה על שם נהר אמין (אמיל).

## תחבורה
מסילת הרכבת Karamay–Tacheng משרתת את אוכלוסיית האזור.

## חטיבות אדמיניסטרטיביות
נפת אמין כוללת 6 ערים, 3 עיירות ו-2 כפרים אתנים.

### אחרים
* Erzhihe Ranch (二支河牧场), חוות Jiaerbulake (加尔布拉克农场), Kuoshibike Pedigree Ranch (阔什比克良种场), חוות Saeryemule (䒹琨地), חווה Saeryemule (䒹琨地勒牧场), חוות הכבשים Tachengyequ Pedigree (塔城地区种羊场), Wuzongbulake Ranch (吾宗布拉克牧场), חוות הגדוד של הצבא שויפנג (水丰兵团圢י场圆 圢眺),星岗兵团169团, 锡伯提兵团166团, 麦海因兵团167团, 乌什水兵团168团, 达因苏兵团165团).

## הערות שוליים

קטגוריה:שינג'יאנג
קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: נפות
Dragon Age: Inquisition

**Dragon Age Inquisition** הוא משחק תפקידים ממוחשב שהוא גם משחק עולם פתוח. המשחק פותח על ידי חברת BioWare האמריקאית אשר שייכת לחברת EA ויצא ב-18 בנובמבר 2014.

## עלילה
עלילת המשחק סובבת סביב פיצוץ שהתרחש בשיחות שלום בין שתי קבוצות בעולם של המשחק: האבירים הטמפלרים והמכשפים האדומים אשר הורג את הסמכות הדתית באזור וגורם לחור בשמיים אשר ממנו יוצאים שדים. הניצול היחיד של הפיצוץ הוא הגיבור של המשחק שמתעורר ללא זיכרון אך עם כתם ירוק על היד שמאפשר לסגור את החור. האינקוויזיציה, קבוצה שמטרתה לעשות סדר בעולם ולנקום את מות הסמכות הדתית, מצטרפת לארגון.

## משחקיות
המשחק הוא שילוב של שני ז'אנרים בסוגת המשחק הפתוח: יש בו 9 משימות ליניאריות ובאותו הזמן אזורים פתוחים שבהם אפשר לעשות משימות צד.

מערכת הלחימה כוללת 3 לוחמים בנוסף לדמות בה השחקן שולט בה הוא יכול לתת פקודות למשתתפים האחרים בצוות שנשלטים על ידי בינה מלאכותית.

דבר נוסף הוא מצב טקטי בו אפשר לתת פקודות בזמן הקרב בזמן שהקרב נעצר כדי לתת את הפקודות.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2014
קטגוריה:BioWare
קטגוריה:משחקי עולם פתוח ממוחשבים
קטגוריה:משחקי פלייסטיישן 3
קטגוריה:משחקי פלייסטיישן 4
קטגוריה:משחקי תפקידים ממוחשבים
קטגוריה:משחקי Windows
קטגוריה:משחקי Xbox One
קטגוריה:משחקי Xbox 360
קטגוריה:משחקי פעולה-תפקידים
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו בקנדה
בית הכנסת בליפטובסקי מיקולש

**בית הכנסת בליפטובסקי מיקולש** הוא בית כנסת שהוקם באמצע המאה ה-19 בליפטובסקי מיקולש מחוז ז'ילינה, סלובקיה.

## היסטוריה
בית הכנסת הראשון בליפטובסקי מיקולש נבנה ב-1731. בניין החדש נבנה בין השנים 1842 ל-1846 עבור קהילה יהודית נאולוגית. המבנה ניזוק בשריפה בשנים 1878, 1883 ו-1906. לאחר השריפה האחרונה הבניין שופץ ובוצעו שינויים בסגנון האדריכלי בפיקוח האדריכל ההונגרי הידוע Lipót Baumhorn.

הבניין הקיים הוא שילוב מוצלח של סגנון נאו-קלאסי ואר נובו. הבניין הוא בעל צורה מלבנית 39 על 22 מטרים. בבפנים הכיפה המרכזית נתמכת בארבעה עמודים התומכים גם בגלריית של עזרת נשים. הבימה הועברה לעבר ארון הקודש ושניהם יוצרים יחידה ארכיטקטונית אחד.

רוב יהודי קהילת העיר ניספו בשואה, לאחר המלחמה חזרו לעיר כ-350 יהודים והקימו קהילה דתית קטנה שהתקיימה עד שנות ה-80. בית הכנסת שימש את ייעודו עד אמצע שנות ה-50, אז ננטש והוסב לחנות כלבו. המבנה שוחזר בשנות ה-90.

מבנה בית הכנסת נכלל ברשימת המבנים בעלי חשיבות היסטורית-תרבותית ב-1963.

במבנה בית הכנסת מוצגת כיום תערוכה על ההיסטוריה היהודית של האזור. לפעמים הוא משמש גם כאתר לאירועי תרבות.

## גלריה

קובץ:Liptovsky mikulas synagoga interier 1.JPG|
קובץ:Liptovsky mikulas synagoga interier 10.JPG|
קובץ:Liptovsky mikulas synagoga interier 12.JPG|
קובץ:Liptovsky mikulas synagoga interier 3.JPG|


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:יהדות סלובקיה
קטגוריה:סלובקיה: בתי כנסת
מושל איי הבתולה של ארצות הברית

**מושל איי הבתולה של ארצות הברית** (באנגלית: **Governor of the United States Virgin Islands**) ראש הרשות המבצעת של שטח החסות איי הבתולה של ארצות הברית.

אזרחי איי הבתולה של ארצות הברית בוחרים מושל כל ארבע שנים מאז 1970. עד אז מונו המושלים על ידי נשיא ארצות הברית.

## רקע פוליטי של איי הבתולה
בראשות הממשל המקומי עומד מושל איי הבתולה שנבחר על ידי תושבי האי אחת לארבע שנים, לצד מועצה מחוקקת המונה 15 חברים הנקראים סנאטורים. חברי המועצה נבחרים אחת לשנתיים על ידי תושבי האי.

תושבי האי לא משתתפים בבחירות לנשיאות ארצות הברית ואין להם חבר בבית הנבחרים של ארצות הברית או בסנאט ארצות הברית. אך נציג של איי הבתולה משתתף בוועדות בית הנבחרים ויכול לנאום בו (אך לא להצביע). הן המפלגה הדמוקרטית והן הרפובליקנית משתפות נציגים מאיי הבתולה בבחירות המקדימות למועמדיהן לנשיאות.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית לפי מדינה
קטגוריה:איי הבתולה של ארצות הברית