open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מיאמי ביץ'

**מיאמי ביץ**' (באנגלית: **Miami Beach**) היא עיר במחוז מיאמי-דייד במדינת פלורידה בארצות הברית. העיר ממוקמת על אי כ-6 קילומטרים מזרחית למיאמי ונכללת בתחום מטרופולין מיאמי.

## דמוגרפיה
על פי מפקד האוכלוסין של ארצות הברית משנת 2010, התגוררו בעיר 87,779 תושבים. והיו בה 67,499 משקי בית. צפיפות האוכלוסייה הייתה 4,444.5 נפש לקמ"ר.

האוכלוסייה בעיר התחלקה ל-87.4% לבנים, 4.4% שחורים, 0.3% אינדיאנים, 1.9% אסיאתים, 3.2% מגזעים אחרים ו-2.7% משני גזעים או יותר.

## ערים תאומות

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פלורידה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1915
חצי האי העליון של מישיגן

240px|ממוזער|הפארק הלאומי אייל רויאל (Isle Royale National Park) בחצי האי העליון של מישיגן
**חצי האי העליון של מישיגן** (באנגלית: **Upper Peninsula**, מכונה גם ****) הוא הצפוני מבין שני חצאי האיים העיקריים המרכיבים את מדינת מישיגן שבארצות הברית. הוא מהווה 29% מהשטח היבשתי של המדינה, אך גרים בו רק 3% מכלל אוכלוסייתה.
## גאוגרפיה
בין חצי האי העליון לחצי האי התחתון של מישיגן מפריד מצר מאקינאק (Mackinac Straits), אשר רוחבו בחלק הצר ביותר הוא חמישה קילומטרים. החל משנת 1957 מחבר בין שני חצאי האיים "גשר מאקינאק" שאורכו 8,038 מטרים, וגובהו 168 מטרים. לפני השלמת בניית הגשר, הנסיעה בין שני חצאי האיים הייתה קשה ואיטית (ובמהלך עונות החורף הייתה אף כמעט בלתי אפשרית) והתבססה בעיקר על מעבורות אשר היו עמוסות במיוחד.

התיירות היא הענף העיקרי באזור חצי האי. חצי האי מכיל אזורים מיוערים נרחבים, מעל ל-150 מפלים, וצפיפות אוכלוסייה נמוכה מאוד.

חצי האי פופולרי במיוחד בקרב מטיילים רבים מכל רחבי אזור המערב התיכון העורכים בו את חופשות הקיץ שלהם.

## הערים הגדולות בחצי האי
* סולט סנט מארי
* מנומיני
* אסקנבה
* יוטון
* מארקט
* קריסטל פולס

## אטרקציות תיירות בולטות בחצי האי
* האי מאקינאק
* פיקצ'רד רוקס

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מישיגן: גאוגרפיה
קטגוריה:ארצות הברית: חצאי איים
פיליסטיניזם

**פְּלִישְׁתָּאוּת** (בלעז **פיליסטיניזם**) הוא מונח בתחומי הידע של הפילוסופיה והאסתטיקה המתאר עמדה חברתית המצדדת באנטי אינטלקטואליזם, מעריכה בחסר ומתעבת אומנות, יופי, רוחניות ואינטלקט.

מקורו של המונח בשפה הגרמנית "פיליסטר" (Philister) – אדם מטריאליסטי, בור חסר השכלה ותרבות. לפי טענתו של פרידריך קלוגה, למילה לא היה בהתחלה פירוש שלילי – זה היה כינוי לאדם גבוה וחזק, כלומר, דומה במבנה לגוליית הפלישתי. עם הזמן השתנה הפירוש לכינוי ללוחמים ולשומרים. המונח נטבע כשלילי בדרשת תוכחה של כומר גרמני בן המאה ה-17 הנסמכת על פסוק י"ב בפרק ט"ז בספר שופטים – "פלשתים עליך שמשון". הדרשה נישאה אחרי מות משכיל במהלך קטטה אלימה בין בורגני העיר ינה שבגרמניה לבין סטודנטים, שפלפלנותם המלומדת, שכרותם ופתיינותם כלפי נשות העיר הייתה לצנינים בעיני האזרחים מן השורה. הפלשתים נחשבו באותה תקופה כבעלי תרבות חומרית גבוהה מבלי שפיתחו כתב משל עצמם ולא נשמר דבר מתרבותם הכתובה, אם הייתה כזו, ובשל כך היו המקור לשמות הגנאי והבוז "פיליסטין" ו"פיליסטר" בפי דוברי התנועה הרומנטית בגרמניה. במאה ה-19 נטמע המונח בשפה האנגלית (Philistine) בתיווך המסה המפורסמת "תרבות ואנרכיה" של המשורר ומבקר התרבות האנגלי מתיו ארנולד.

האדם הפיליסטינאי הוא חומרני ובור, לאו דווקא בור ועם הארץ, בן המעמד הבינוני, "האדיש ואף עוין לאומנות ודקויותיה, המשמר את המוסכמות ואת המובן מאליו בתרבות (על כל קלישאותיה). טעמו הוולגרי נובע מציפיתו ודרישתו לרווח". מול יצירת אמנות ישאל הפיליסטינאי "מה יצא לי מזה", הפיליסטינאי הלאומי יקשה "מה זה יתרום למדינה", הפיליסטינאי הדתי יתהה אם תחזק היצירה את האמונה, הלוחם לצדק חברתי אם היא טומנת בחובה בשורה לנדכאים והאקדמאי ירצה לעגנהּ בשיח האקדמי.

למונח עדיין אין מקבילה עברית. נתן אלתרמן, שנודע בחיבתו לשלב מונחים לועזיים ביצירתו, מכנה "הפיליסטר", ילד קטן הפונה לתדהמת הוריו, ייתכן מרכסיסטיים, בשאלה אם יש אלוהים, בשירו, "הקלריקל הקטן".

## קישורים חיצוניים
* ולדימיר איליץ' לנין, "פלישתאות בחוגים מרכסיסטיים", 1906 (בתרגום לאנגלית)
## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אסתטיקה
קטגוריה:פילוסופיה
מיזם קורונה

שמאל|ממוזער|מטוס לוכד קפסולה המכילה את סרטי הצילום שהוצאו מאחד מלווייני מיזם קורונה
**מיזם קורונה** היה מיזם של ה-CIA בשיתוף משרד הסיור הלאומי וחיל האוויר של ארצות הברית לצילום לוויני של אזורים נרחבים בעולם בדגש על המזרח התיכון וברית המועצות בין השנים 1959—1972, במסגרתו צולמו כמיליון תמונות.

לוויין החלל הראשון של ה-NRO לצורכי מעקב שוגר באוגוסט 1960. לווייני תוכנית קורונה נשאו גלילי סרטי צילום אשר הופלו אל כדור הארץ ונאספו בעודם צונחים לקרקע על ידי מטוסים צבאיים. איסוף מוצלח ראשון של סרט צילום נעשה ב-12 באוגוסט 1960 ושישה ימים מאוחר יותר פותחה התמונה הראשונה שצולמה בחלל. חדות האבחנה של התמונה הראשונות הייתה לעצמים בגודל 8 מטר, והיא השתפרה בהדרגה לחדות של 2 מטר. תמונות שצולמו בלוויינים אלה כיסו בדרך כלל תא שטח שגודלו 16 ק"מ רוחב ו-190 ק"מ אורך. המשימה האחרונה של לוויין בסדרת קורונה (משימה 145) שוגרה ב-25 במאי 1972 ונמשכה עד 31 במאי 1972. בסך הכול שוגרו 145 חלליות ומ-102 מהם התקבלו סרטי צילום. הסרט הראשון הקבל מחללית דיסקוורר-13 בשנת 1960.

התוכנית כללה לוויינים ממספר דגמים:

* KH-1, בשנים 1959–1960
* KH-2, בשנים 1960–1961
* KH-3, בשנים 1961–1963
* KH-4, בשנים 1962–1963
* KH-4A, בשנים 1963–1969
* KH-4B, בשנים 1967–1972

במקביל לסדרה זו שוגרו לוויינים מסדרה KH-5 ARGON.

פרסום קיומה של תוכנית קורונה הותר לראשונה ב-24 בפברואר 1995.

בין שימושיו האזרחיים מאגר התמונות הוא כלי עזר רב חשיבות במחקר הארכאולוגי של המזרח התיכון. השוואה בין תמונות שצולמו לפני כ-50 שנה לבין תמונות עדכניות של אותם האזורים מסייעת גם למחקרים גאוגרפיים.

## קישורים חיצוניים

* אטלס קורונה
* אטלס קורונה לארכאולוגיה של המזרח התיכון מבוסס צילומי לוויין דיגיטליים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:לוויינים אמריקאיים
קטגוריה:צילום על ידי לוויין
קטגוריה:ארכאולוגיה
קטגוריה:ארכאולוגיה של ארץ ישראל
קטגוריה:לווייני ריגול
קטגוריה:לוקהיד קורפוריישן
אופק הים

**אופק הים** או בשמה האחר **שכונת בנק אפ"ק** היא שכונה יהודית לחוף ימה של תל אביב שהוקמה בשנות ה-20 של המאה ה-20 על אדמות קרקארה שרכש בנק אנגלו-פלשתינה מדרום לאדמת חברת גאולה. השכונה השתרעה על חלקם המערבי של הרחובות עזרא הסופר, נחמיה ודניאל ועל פי תוכנית החלוקה נועדה להיות בתחומי המדינה היהודית. ממזרח גבלה בשכונת ח'ארת אל טאנק שברובע מנשייה שבצפונה של העיר יפו, כך גם מדרום, במערב, בים, ומצפון הייתה מחוברת לרצף העירוני היהודי של כרם התימנים וכרם קרטון.

בהמשך לדו"ח ועדת פיל יזמו הבריטים את הקמת ועדת וודהד שהציעה להרוס שורת בתים לאורך רחוב דניאל ובהם גם את בית ויצו בגבול מנשייה לשם סלילת תוואי ההפרדה – כביש ברוחב של 30–40 מטר, שישמש ציר לפטרולים בריטים ויהיה גדור מצידו היפואי והתל אביבי, בתוספת שערים שינעלו בתקופות של מתיחות ביטחונית. ההתנגדות לתוכנית בתוספת אמדן של 115,000 לא"י עלויות לתוואי המוצע הביאו לגניזתה.

במאורעות תרפ"ט נרצח בשכונה האברך ברוך רוזין. המון משולהב שיצא ממסגד חסן בק, רוצץ את גולגולתו במוטות ברזל ופצע את שני בניו.

בתחילת מלחמת העצמאות נפגעו קשה חלק מבתי השכונה מירי ערבי מכיוון מנשייה ותושביה היו לפליטים ומצאו מקלט ארעי במתחמים מרוחקים מקו העימות העירוני.

שנים הרבה לאחר הקמתה עדיין סבלה השכונה מדימוי נמוך.

## לקריאה נוספת
* אור אלכסנדרוביץ', **[http://theory-and-criticism.vanleer.org.il/product/גבולות-של-נייר-ההיסטוריה-המחוקה-של-שכו/ גבולות של נייר: ההיסטוריה המחוקה של שכונת נווה שלום]**, תיאוריה וביקורת, גיליון 41, קיץ 2013

## הערות שוליים

קטגוריה:תל אביב-יפו: שכונות
רקפת (מתקן אלקטרוני)

**רקפת** הוא מתקן אלינט פרי פיתוח ישראלי שנועד למפות את טווח הכיסוי של מתקני המכ"ם מתוצרת סובייטית של מדינות ערב, ובכך אפשר למטוסי חיל האוויר להפתיע מעל שדות התעופה הערביים ולהשמיד במכה מקדימה את חילות האוויר של מדינות ערב בעודם על הקרקע, במבצע מוקד - מהלך הפתיחה של מלחמת ששת הימים.

המתקן זיכה את ממציאו, סגן-אלוף יוסף נאור, איש הלוחמה האלקטרונית בחיל האוויר, בפרס ביטחון ישראל.

בין מתקני המכ"ם ש"רקפת" קלטה את שידוריהם, ומכאן גם את "השטחים המתים" שאינם מכסים, היה המכ"ם המצרי מדגם P-12 מתוצרת סובייטית באל עריש, ובכך התאפשר מסדרון טיסה בטוח למטוסי חיל האוויר וגיחה התקפית מעל שדות התעופה המצריים בחצי האי סיני וממערב לתעלת סואץ     .
## ראו גם
* יחידה 555

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מכ"ם
קטגוריה:טכנולוגיה צבאית
קטגוריה:לחימה אווירית במלחמת ששת הימים
פולקסווגן K70

**פולקסווגן K70** היא מכונית משפחתית, 4 דלתות, שפותחה על ידי חברת NSU בשנת 1969. פולקסווגן K70 יוצרה ושווקה על ידי חברת NSU בשנים 1969-1970, ולאחר רכישת חברת NSU על ידי פולקסווגן יוצרה עד שנת 1974. יוצרו 211,127 יחידות. 800 יחידות שווקו בבריטניה.

ממוזער|300px|פולקסווגן K70

## היסטוריה

פולקסווגן K70 פותחה במקור כדי להשלים את דגם ה-NSU Ro 80. הפולקסווגן  K70 התאפיינה על ידי מנוע הבוכנה הקונבנציונלי שלה ולא על ידי המנוע הרוטורי של דגם ה-Ro80 Wankel. 

פולקסווגן K70 שמר על שמו המקורי שניתן על ידי חברת NSU.  פירוש שם הרכב: האות K מציינת את המילה הגרמנית Kolben (בוכנה) ו-70 מציין פלט מנוע של 70 PS (51 כ"ס, 69 כ"ס). 

פולקסווגן K70 התחרתה בדגם פולקסווגן 411 ובדגם פולקסווגן 412.

בשנת 1971 זכתה הפולקסווגן K70 במקום השני, בתחרות מכונית השנה באירופה. במקום הראשון זכתה הסיטרואן GS.

## דגמים

* דגם 1600  (שנים 1970-1974), מנוע 1,605 סמ"ק

* דגם 1600L  (שנים 1970-1973), מנוע 1,605 סמ"ק

* דגם 1800LS (שנים 1974-1973), מנוע 1,807 סמ"ק

## מפרט טכני
* 4 דלתות - 5 נוסעים
* בלמים: דיסק מקדימה, תופיים מאחור
* מכל דלק - 52 ליטר
* מערכת חשמל - 12 וולט
* חגורות מושב - אופציה
* דגם 1600: יחס דחיסה 1:8, מהירות שיא : 148 קמ"ש, משקל: 1,060 ק"ג
* דגם 1600L: מנוע 1,605 סמ"ק המפיק 66 כ"ס ו-89 כ"ס, יחס דחיסה 1:8, מהירות שיא: 158 קמ"ש, משקל: 1,060 ק"ג
* דגם 1800LS: מנוע 1,807 סמ"ק המפיק 74 כ"ס ו-99 כ"ס, יחס דחיסה 1:9.5, מהירות שיא: 162 קמ"ש, משקל 1,100 ק"ג 
* דגם 1800LS: אורך הרכב - 4,470 מ"מ, רוחב - 1,665 מ"מ, גובה - 1,435 מ"מ
* דגם 1800LS: צריכת דלק - 13.5 ליטר ל-100 ק"מ

## תמונות

קובץ:VW K70L 481031 (1973) licence 70-98-ZA pic6.JPG|פולקסווגן K70
קובץ:VW K70L 481031 (1973) licence 70-98-ZA pic5.JPG|פולקסווגן K70
קובץ:MHV Volkswagen K70S 01.jpg|פולקסווגן K70
קובץ:Bundesarchiv B 145 Bild-F038804-0005, Wolfsburg, VW Autowerk.jpg|פולקסווגן K70
קובץ:VW K70 yellow 1970 vl TCE.jpg|פולקסווגן K70, שנת 1970


## ראו גם

* NSU
* NSU Ro 80
* פולקסווגן

## לקריאה נוספת
*  נולדה בחטא ומתה בטרם עת - סיפורה של הפולקסווגן K 70 (חן פרחי) carsforum
ממוזער|300px|פולקסווגן K70 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מכוניות משפחתיות
K70
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1969
קטגוריה:כלי רכב גרמניים
חלום הוא עניין פרטי

**חלום הוא עניין פרטי** (באנגלית: **Dreaming Is a Private Thing**) הוא סיפור מדע בדיוני קצר מאת אייזק אסימוב. הסיפור הופיע לראשונה בגיליון דצמבר 1955 של כתב העת The Magazine of Fantasy & Science Fiction. הסיפור תורגם לעברית בשנת 1976 בספר גדול ורחב הוא העולם, ושוב בשנת 2009 בספר כתבי אייזק אסימוב כרך 1.

הכותרת המקורית של אסימוב לסיפור הייתה "מאה מיליון חלומות בו זמנית" ("A Hundred Million Dreams at Once"), אולם עורך העיתון אנטוני בוצ'ר שינה את הכותרת. אסימוב אהב את הכותרת החדשה והשאיר אותה גם כשפורסם הסיפור בקבצים מאוחרים יותר.

## עלילה
ג'סי וייל הוא המייסד והבעלים של חלומות בע"מ, חברה המייצרת חלומות לשימוש פרטי, המאפשרים לאדם לחוות חלום שנוצר על ידי מישהו אחר. בחלומות יכול לצפות כל אחד בביתו הפרטי על ידי ציוד אותו ניתן לרכוש או לשכור. החלומות מיוצרים על ידי אנשים שהוכשרו לכך במיוחד, לעיתים קרובות מתבודדים חברתיים או תמהונים, כתוצאה מההכשרה האינטנסיבית אותה הם עוברים לאורך שנים.

לווייל מוצגת התפתחות חדשה - חלומות פורנוגרפיים - והוא מבקש מהממשלה לסייע לו במיגור התופעה. בינתיים, הוא מראיין ילד בן עשר אשר הראה פוטנציאל להיות חולם, עיסוק משתלם אם יתברר שהוא מתאים ויעבור אימונים.

לאחר מכן מתבשר וייל על ידי אחד החולמים הטובים שלו כי הוא אינו רוצה לעבוד יותר, מאחר שהעבודה כחולם הורסת את חיי המשפחה שלו, והוא מרגיש שהוא איבד את עצמו, אולם וייל יודע מניסיון כי חולם אמיתי אינו יכול להפסיק לחלום, גם אם הוא רוצה, ולכן מאפשר לו לחתום על התפטרות מזויפת משום שהוא יודע כי הוא יחזור לעבוד אצלו.

אחד מאנשי צוותו של וייל מספר לו כי חברה מתחרה פתחה רשת של "היכלי חלומות", בהם יכולים מספר אנשים לקלוט את אותו חלום בו זמנית. אולם וייל אינו סבור שרעיון זה יעבוד, משום כשפי שווייל אומר, חלום הוא עניין פרטי.

קטגוריה:סיפורים קצרים מאת אייזק אסימוב
קטגוריה:יצירות משנת 1955
צפרא סער

**צפרא סער (צופי)** (27 בפברואר 1939 – 20 ביולי 2022) הייתה מורה ומחנכת שזכתה להערכה רבה ובין היתר על הצטיינות בהוראה "כלת פרס החינוך" מטעם משרד החינוך, בתעודת הערכה על תרומתה להעלאת רמת ההישגים הלימודיים והחינוכיים מטעם הסתדרות המורים בישראל ובפרסים רבים.
## ביוגרפיה
צפרא נולדה בירושלים לאברהם דוד ליכטמן ולבריינה (לבית אסטיס) שעלו לארץ ישראל בשנת 1921 בעלייה השלישית מרוסיה ועמדו בראש הקבוצה השישית במסגרת תנועת החלוץ. אביה, א.ד. ליכטמן, הקים בשנת 1931 את הקואופרטיב לתחבורה "המקשר" והמשפחה התגוררה ברח' עזרא בירושלים. אחותה הגדולה דרורה אידלמן הייתה מורה ומחנכת, אחותה שולה שפירא הייתה אחות ואחיה מאיר ליכטמן עבד בחברת אגד. 

צפרא התחנכה בבית ספר עממי לבנות "למל", המשיכה את לימודיה בבית ספר תיכון בית הכרם ושם סיימה גם את לימודי הסמינר. בסיום הלימודים התגייסה לצה"ל והתמנתה לקצינת חינוך בפיקוד הדרום.

צופי חינכה דורות רבים של תלמידים, החל משירותה הצבאי כקצינת חינוך בתחילת שנות ה-60 ועד לסוף שנות ה-90. את עיקר עבודתה ביצעה ברמת השרון, לשם עברה המשפחה בשנת 1973.

בשנים הרבות בו לימדה זכתה בפרסי חינוך רבים ובין היתר, משרד החינוך העניק לצפרא (צופי) סער את פרס כלת החינוך הארצי על הצטיינות בהוראה באמצעות נשיא המדינה ושרת החינוך, תעודת הערכה ותודה מראש מועצת רמת השרון מנחם שרמן, מהמועצה הלאומית למניעת תאונות, מארגון 'יד לבנים' ארגון להנצחת חללי מערכות ישראל על פרויקט 'האדם מאחורי השם', מורה מצטיינת לשנת תשנ"א, תעודת הערכה מהסתדרות המורים לשנת תשנ"ב "על תרומתה להעלאת רמת ההישגים הלימודיים והחינוכיים במקצוע ההיסטוריה ועל גילוי נכונות, רוח התנדבות ורצון טוב להדריך בזמנה הפנוי מורים חדשים, סטודנטים ותלמידים נזקקים. צפרא ידועה כמחנכת מעולה ומסורה, קרובה מאוד לתלמידיה ובדרכה המיוחדת יודעת 'לקרוא' את בעיותיהם ולעזור מעבר לנדרש לכל נזקק." ועוד פרסים ותעודות הערכה רבים ממשרד החינוך, ממנהלות בתי ספר ומהורים ותלמידים רבים.

לצפרא סער תואר ראשון מאוניברסיטת תל אביב בהיסטוריה כללית ובתולדות עם ישראל.

בשנת 1964 התחתנה עם משה סער (סימי) ולהם שני ילדים ושבעה נכדים. נפטרה ב-20 ביולי 2022 בגיל 83.

קטגוריה:נשות חינוך ישראליות
קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:בוגרות התיכון ליד האוניברסיטה
קטגוריה:בוגרי התיכון ליד האוניברסיטה
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1939
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1939
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2022
אלפהיים

במיתולוגיה הנורדית, **אלפהיים** (בנורדית עתיקה: **Álfheimr**) הוא מקום משכנם של האֶלפים הבהירים . משוער כי הוא אחד מתשעת העולמות. באדה הפרוזאית אלפהיים מהווה ניגוד לסוורטאלפהיים , שהוא עולם ה"אֶלפים האפלים" . משמעות השם "אלפהיים" היא "ארץ האֶלפים". 

האֶלפים הם ישויות שסנורי סטורלוסון באדה הפרוזאית מחלק לשניים: האלפים הבהירים ה"טהורים", והאלפים האפלים הנמנעים מגע עם אור השמש. ייתכן שאלפים אפלים הוא ביטוי נוסף לגמדים. אלפהיים נמצא בשמיים, מעל מידגארד, בעוד סוורטאלפהיים נמצא עמוק באדמה. באלפהיים שולט האל פרייר, אל שקשור לפריון.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מיתולוגיה נורדית
נונקי

**נוּנקי** או **σ בקשת** הוא הכוכב השני הכי בהיר בקבוצת הכוכבים קשת. למרות היותו השני בבהירותו בקבוצה הוא קיבל את ציון באייר σ. מקור שמו הוא ככל הנראה אשורי או בבלי. כוכב זה מהווה חלק מהאסטריזם דמוי הקומקום שבקבוצת קשת.

## תכונות
נונקי הוא כוכב הסדרה הראשית כחול מסוג ספקטרלי B2.5 V במרחק של כ-225 שנות אור ובהירות נראית נראית מדרגה 2.06 כך שקל לצפות בו. מסתו כ-7 מסות שמש ורדיוסו גדול פי 4.5 מרדיוס השמש. עוצמת ההארה שלו היא קצת יותר מפי 600 מהשמש בתחום הנראה ופי 3,300 בתוספת הקרינה בתחום העל-סגול שנפלטת בשל הטמפרטורה הגבוהה של פניו שעומדת על כ-19,000 קלווין. זמן החיים של כוכבים בעלי מסה כזאת בסדרה הראשית הוא פחות מ-100 מיליון שנים כך שגילו של נונקי מוערך במספר עשרות מיליוני שנים בלבד ובתוך מספר עשרות מיליוני שנים נוספות הוא צפוי להפוך לענק אדום, לאבד את שכבותיו החיצוניות ואת רוב מסתו ולסיים את חייו כננס לבן. ממדידות ספקטרוסקופיות נראה שיש לנונקי בן זוג עמום בהרבה עם מסה של כמסת שמש אחת שמקיף אותו במרחק קטן ובזמן הקפה של מספר ימים.

בשל קרבתו למישור המילקה, נונקי מוסתר לעיתים על ידי הירח ובמקרים נדירים על ידי כוכבי הלכת נוגה ומאדים. אירוע ההסתרה האחרון היה ב-17 בנובמבר 1981 כאשר נוגה עבר על פניו ולא צפויים אירועי הסתרה נוספים במאה ה-21.

## קישורים חיצוניים
* נונקי באתר של ג'ים קלר
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כוכבי הסדרה הראשית מסוג B
קטגוריה:קבוצת הכוכבים קשת
בריסטול 405

**בריסטול 405, (Bristol 405)** - היא מכונית סלון - קופה יוקרתית, מתוצרת יצרנית המכוניות הבריטית **בריסטול** אשר יוצרה בין השנים 1955–1958.

בסך הכל יוצרו 308 יחידות. מנוע הבריסטול 405 היה מבוסס על דגם ה-ב.מ.וו 326 הגרמני.

חברת "בריסטול אירופליין" - חברה לייצור מטוסים, התחילה לבנות מכוניות יוקרה, במהדורות מאוד מוגבלות לאחר מלחמת העולם השנייה.

## דגמי בריסטול 405
* 4 דלתות סדאן
* 2 דלתות קופה
* 2 דלתות קבריולה

## תמונות

קובץ:Bristol 405 (10949402586).jpg|בריסטול 405, סדאן
קובץ:Bristol 405 front.jpg|בריסטול 405
קובץ:Bristol405.jpg|בריסטול 405
קובץ:1956 Bristol 405 Drop Head Coupe.jpg| בריסטול 405 קבריולט, שנת 1956
קובץ:Bristol 405D.JPG| בריסטול 405 - קבריולט


## ראו גם
* בריסטול 400
* בריסטול 401
* בריסטול 402
* בריסטול 403
* בריסטול 404
* בריסטול 406
* בריסטול 407
* בריסטול 408
* בריסטול 409
* בריסטול 410
* בריסטול 411
* בריסטול 412
* בריסטול 603
* בריסטול פייטר
* ב.מ.וו 326

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מכוניות סלון
קטגוריה:מכוניות קופה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1955
405
קטגוריה:מכוניות בריטיות
ניסן בבליקשווילי

**ניסן יחזקאל בבליקשווילי (בבליקשוילי, באבאליקאשווילי)** (7 באפריל 1938 – 10 במאי 1986) היה בלשן יהודי גאורגי, מומחה לשפות שמיות, מתרגם ספרי תנ"ך וספרות עברית לגאורגית.

## קורות חיים
בנו של הרב ישראל בבליקשווילי (1899 - 1971) ורעייתו מלכה לבית טטרואשווילי. נולד בטביליסי. למד עברית בבית אביו כשעברית הייתה אסורה בברית המועצות. 

היה המורה הראשון הרשמי לעברית באוניברסיטה הממלכתית בטביליסי. חקר כתובות יהודיות ברחבי גאורגיה ובחצי האי קרים. 

תרגם לגאורגית את מגילת איכה, קהלת, שיר השירים, מגילת רות, ספר יונה, ספר טוביה. כמו כן תרגם לגאורגית פרוזה של עגנון ושירי אלכסנדר פן.

עזר רבות לדב גפונוב. ב-1974 הצליח לבקר בישראל (אף על פי שלא היו יחסים דיפלומטיים בין ישראל לברית המועצות), הרצה באוניברסיטה וברדיו. 

נפטר בטביליסי בגיל 48 מסרטן.

## עבודותיו
* ניסן י. בבליקשווילי, "המבטא העברי של יהודי גאורגיה", בתוך: *לשוננו*, 44, 1 (תשם) 66-70.
* כתובות עבריות בגאורגיה (מהמאות 18 - 19). טביליסי, 1971 (ברוסית).

## קישורים חיצוניים
* שולמית שליט, "Дорогие мои «Картвели эбраэлеби» - לזכר ניסן בבליקשווילי" (ברוסית)
* [ הרב ישראל באבאליקאשווילי : 100 שנים להולדתו : דוקטור ניסן באבאליקאשווילי, 60 שנים להולדתו : חוברת לזכרם], ליקט גרשון בן-אורן, הספרייה הלאומית NNL 003480056

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי חינוך יהודים גאורגים
קטגוריה:בלשנים ולשונאים יהודים
קטגוריה:מתרגמים יהודים גאורגים
קטגוריה:גאורגים שנולדו ב-1938
קטגוריה:נפטרים ב-1986
יחסי ארצות הברית – נאורו

[שמאל|ממוזער|270px|נשיא נאורו [מרקוס סטיבן  (במרכז) ביחד עם נשיא ארצות הברית ברק אובמה ואשתו מישל אובמה, 2009.]]
**יחסי ארצות הברית–נאורו** הם שיתופי הפעולה וההתייחסות הפוליטית-מדינית בין **[[ארצות הברית|ארצות הברית של אמריקה]]** לבין **[[נאורו|רפובליקת נאורו]]**. היחסים בין שתי מדינות אלו הם מורכבים ורגישים. הם יחסים הדוקים עקב הסיוע האמריקני המסיבי בנאורו. שתי המדינות משתפות פעולה במגוון רחב של נושאים, החל מחיזוק הביטחון האזורי, עד לטכנולוגיה בת-קיימא לשיפור תנאי האקלים בנאורו, הסכמי דיג ונושאי איכות הסביבה.

בשל גודלה הקטן, 21 קילומטרים רבועים, אין נציגויות דיפלומטיות בנאורו, ובכלל זה גם נציגות של ארצות הברית. צוות שגרירות ארצות הברית בפיג'י מוכר גם כצוות שגרירות ארצות הברית בנאורו ומגיע לשם לביקורים תקופתיים.

נאורו מקבלת מארצות הברית חבילות סיוע עקב המצב הכלכלי הקשה שבה ואי היציבות שלה. על פי מחלקת המדינה של ארצות הברית, יש לנאורו וארצות הברית יחסים טובים המתבטאים בשיתופי פעולה.

## היסטוריה
### עצמאותה של נאורו
ארצות הברית הכירה בנאורו ב-24 באוקטובר 1976. היחסים הדיפלומטיים בין המדינות כוננו באותו היום, עם הגשת כתב האמנתו של שגריר ארצות הברית בקנברה לנשיא נאורו, כשמונה שנים לאחר קבלת העצמאות של נאורו מאוסטרליה, הממלכה המאוחדת וניו זילנד.

### משבר כלכלי
בספטמבר 2007, דייוויד אדאנג, שר החוץ של נאורו, הצהיר מספר הצהרות פומביות ביחס לארצות הברית. הוא התבטא בחריפות נגדה ובעד קובה, איתה ארצות הברית הייתה בסכסוך באותה תקופה, ומתח ביקורת על מדיניות החוץ שלה. הוא עשה זאת במהלך ביקור בקובה. בתגובה פרסמה ארצות הברית דו"ח בנושא זכויות האדם, שנכתב בו על הפרת זכויות אדם חריפה בנאורו. ארצות הברית אף ניסתה להעמיד לדין את אדאנג, אך הניסיון לא צלח. הממשלה בנאורו בראשות לודוויג סקוטי קרסה עקב התקרית, והוקמה ממשלה חדשה בראשות מרקוס סטיבן.

באוקטובר 2008 התחייב השגריר החדש של ארצות הברית בפיג'י (המשמש גם כשגריר לנאורו) לנסות ולפתח את כלכלתה של נאורו שנמצאה אז במשבר.

### היחסים כיום
ב-8 בפברואר 2017 החליט דונלד טראמפ, נשיא ארצות הברית, להפסיק לדאוג לפליטים הנאורים הבלתי-חוקיים במדינתו ולגרשם.

## סחר
הייצוא הנאורי לארצות הברית עמד על 335 אלף דולר בשנת 2014 וכלל בעיקר מוצרי טלפוניה וחלקי מכוניות. הייצוא האמריקאי לנאורו עמד על 747 אלף דולר בשנת 2014 וכלל בעיקר ציוד מיגון לחשמל במתח נמוך.

## קישורים חיצוניים

* היחסים בין המדינות, אתר מחלקת המדינה של ארצות הברית, עדכון אחרון ב-22 בדצמבר 2016, בדיקה אחרונה ב-14 בפברואר 2017

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
בריסטול 407

ממוזער|290px|בריסטול 407
**בריסטול 407** (באנגלית: **Bristol 407**) היא מכונית קופה יוקרתית, 2 דלתות, מתוצרת יצרנית המכוניות הבריטית **בריסטול** אשר יוצרה בין השנים 1961–1963. בסך הכל יוצרו 88 יחידות, אשר אופיינו על ידי מנוע V8 של חברת קרייזלר.

חברת "בריסטול" - חברה לייצור מטוסים, התחילה לבנות מכוניות יוקרה, במהדורות מאוד מוגבלות לאחר מלחמת העולם השנייה.

בריסטול 407 היה הדגם הראשון שיוצר על ידי חברת בריסטול לאחר שנפרדה מחברת התעופה בריסטול אירופליין.

מחיר הבריסטול 407 בהשקתה בבריטניה היה 5,141 לירות שטרלינג.

## דגמי בריסטול 407
* 2 דלתות קופה
* 2 דלתות קבריולה

## תמונות

Bristol (4344150120).jpg|בריסטול 407
Bristol 407 1962.jpg| בריסטול 407, שנת 1962
Bristol 407 1962 (6125649690).jpg|בריסטול 407, שנת 1962
Bristol 407 (1961).jpg|בריסטול 407
1963 Bristol 407 Viotti, ex-Peter Sellers.jpg| בריסטול 407, קבריולט שנת 1963


## ראו גם
* בריסטול 400
* בריסטול 401
* בריסטול 402
* בריסטול 403
* בריסטול 404
* בריסטול 405
* בריסטול 406
* בריסטול 408
* בריסטול 409
* בריסטול 410
* בריסטול 411
* בריסטול 412
* בריסטול 603
* בריסטול פייטר

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מכוניות קופה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1961
407
קטגוריה:מכוניות בריטיות
בריסטול 411

**בריסטול 411** (**Bristol 411**) היא מכונית ספורט - קופה יוקרתית, 2 דלתות, מתוצרת יצרנית המכוניות הבריטית **בריסטול** אשר יוצרה בין השנים 1969–1976. יוצרו 287 יחידות.

## היסטוריה

חברת "בריסטול אירופליין" - חברה לייצור מטוסים, התחילה לבנות מכוניות יוקרה, במהדורות מאוד מוגבלות לאחר מלחמת העולם השנייה.

בריסטול 411 היה הדגם החמישי שיוצר על ידי חברת בריסטול לאחר שנפרדה מחברת האם המקורית

דגם הבריסטול 411 אופיין על ידי מנוע V8 של חברת קרייזלר.

## סדרות
במהלך שנות ייצור דגם הבריסטול 411, בוצעו בדגם מספר שינויים, ושיפורים. להלן רשימת השיפורים הבולטים :
* סדרה 1 - כוח המנוע הוגדל בכ- 30%, לעומת הדגם הקודם: "בריסטול 410" (1969)
* סדרה 2 - תוספת של מד מרחק (1971)
* סדרה 3 - 4 פנסים בחזית הרכב
* סדרה 4 - הורכב מנוע 8 צילינדרים, 6,556 סמ"ק, יחס הדחיסה שהיה 1:9.5 ירד ל-1:8.2 (1974)
* סדרה 5 - חגורות בטיחות (1975)
* סדרה 6 - הורכב מנוע 8 צילינדרים, 5,899 סמ"ק המפתח 300–400 כ"ס, (בהתאמה אישית ללקוח)

## תמונות

קובץ:1969 Bristol 411 S1 in Morges 2013 - Front left.jpg| בריסטול 411, שנת 1969
קובץ:1969 Bristol 411 S1 in Morges 2013 - Front.jpg| בריסטול 411, שנת 1969
קובץ:1969 Bristol 411 S1 in Morges 2013 - Right front.jpg| בריסטול 411, שנת 1969
קובץ:411-Mk3-London1988.jpg| בריסטול 411, (סדרה 3)
קובץ:Bristol 411 (8207323192).jpg| בריסטול 411
קובץ:Bristol 411 S1.jpg| בריסטול 411
קובץ:Bristol 411 Series 1 (1970).jpg| בריסטול 411, שנת 1970, (סדרה 1), מבט לתא הנהג
קובץ:Bristol 411 interior.jpg| בריסטול 411, מבט לתא הנהג
קובץ:Bristol 411 (3).jpg |בריסטול 411, סדרה 3 (פנסי החזית הוכפלו ל-4)
קובץ:1974 Bristol 411 Series 4.JPG| בריסטול 411, סדרה 4
קובץ:Bristol 411 Series 6.jpg|בריסטול 411, סדרה 6


## ראו גם
* בריסטול 400
* בריסטול 401
* בריסטול 402
* בריסטול 403
* בריסטול 404
* בריסטול 405
* בריסטול 406
* בריסטול 407
* בריסטול 408
* בריסטול 409
* בריסטול 410
* בריסטול 412
* בריסטול 603
* בריסטול פייטר

## לקריאה נוספת
* היסטורית מכוניות בריסטול  

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מכוניות קופה
קטגוריה:מכוניות ספורט
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1969
411
קטגוריה:מכוניות בריטיות
בריסטול 409

ממוזער|250px|בריסטול 409
**בריסטול 409** (אנגלית: Bristol 409) היא מכונית קופה יוקרתית, 2 דלתות, מתוצרת יצרנית המכוניות הבריטית **בריסטול** אשר יוצרה 1965–1967. בסך הכל יוצרו 74 יחידות, אשר אופיינו על ידי מנוע V8 של חברת קרייזלר.

חברת "בריסטול" - חברה לייצור מטוסים, התחילה לבנות מכוניות יוקרה, במהדורות מאוד מוגבלות לאחר מלחמת העולם השנייה.

בריסטול 409 היה הדגם השלישי שיוצר על ידי חברת בריסטול לאחר שנפרדה מחברת התעופה בריסטול אירופליין.

הגה כח - מיולי 1967 היה סטנדרטי, ולפני יולי 1967 היה אופציונלי.

## גלריה

Bristol 409 reg Jan 1966 5211 cc profile.JPG| בריסטול 409, שנת 1966
Bristol 409 Mulhouse 2015 R.jpg| בריסטול 409
Bristol 409 1968.jpg| בריסטול 409, שנת 1968
Bristol 409 Mulhouse 2015 F.jpg| בריסטול 409


## ראו גם
* בריסטול 400
* בריסטול 401
* בריסטול 402
* בריסטול 403
* בריסטול 404
* בריסטול 405
* בריסטול 406
* בריסטול 407
* בריסטול 408
* בריסטול 410
* בריסטול 411
* בריסטול 412
* בריסטול 603
* בריסטול פייטר

## לקריאה נוספת
* היסטורית מכוניות בריסטול  

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מכוניות קופה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1965
409
קטגוריה:מכוניות בריטיות
סן טרופה

**סן טרופה** (בצרפתית: **Saint-Tropez**) היא עיירת חוף וקומונה במחוז ואר שבחבל פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור בדרום צרפת. העיירה ממוקמת בריביירה הצרפתית, כ-100 ק"מ מערבית לניס.

סן טרופה ידועה כיעד נופש יוקרתי לחופי הים התיכון, שהפכה במאה ה-20 למוקד משיכה לאמנים, אימפרסיוניסטים, סופרים ודמויות מפורסמות. העיירה מתאפיינת בנמל שיט פעיל, בחופי ים פופולריים ובאווירה ייחודית של כפר דייגים שהשתנתה עם השנים למרכז תיירות יוקרתית ותרבות, לצד חיי לילה תוססים. כיום נחשבת סן טרופה לאחד מיעדי התיירות המובילים בריביירה הצרפתית ומושכת תיירים רבים מכל רחבי העולם.

נכון לשנת 2022, מונה העיירה 3,586 תושבים, ירידה לעומת 3,851 תושבים בשנת 2019. אוכלוסיית העיירה מתאפיינת בתהליך הזדקנות, כאשר אחוז גבוה מהתושבים מעל גיל 65.

## בתרבות הפופולרית
* מכנסיים מתרחבים בגזרה הקרויה "פדלפון" (על פי הצרפתית "רגלי פיל") היו פופולריים בשנות ה-70 ונקראו בישראל "מכנסי סן טרופז".
* בשנת 1971 להקת הרוק הבריטית פינק פלויד הוציאה לשווקים את האלבום Meddle אשר כלל שיר בשם "סן טרופז".
* בשנת 1964 יצא לאקרנים הסרט הצרפתי השוטר מסן טרופז, אשר עלילתו מתרחשת בסן טרופה. בעקבות הצלחת סרט זה יצאו עוד חמישה סרטים נוספים בסדרה.
* בשנת 2010 הזמרת לנה דל ריי הוציאה לשווקים שיר בשם "סן טרופז".
* בשנת 2019 הזמר פוסט מלון הוציא שיר בשם "סן טרופז".
* די ג'יי שווייצרי בשם "דיג'יי אנטואן" הוציא שיר דאנס על העיירה ועל חיי הלילה התוססים שלה.
*בשנת 2014 הראפר ג'יי קול הוציא אלבום בשנת 2014 forest hills drive ובו שיר בשם St.Tropez

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור: יישובים
קטגוריה:הים התיכון: נמלים
רוברט הרווארד

**רוברט ס. הרווארד הבן.** (אנגלית: **Robert S. "Bob" Harward, Jr**; ) (נולד ב-14 באוקטובר 1956) הוא תת אדמירל בצי האמריקאי בדימוס אשר שימש כסגן מפקד פיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים של הכוחות המזוינים של ארצות הברית וכסגן מפקד פיקוד מרכז של ארצות הברית.

## ביוגרפיה
הרווארד נולד בניופורט, רוד איילנד, ארצות הברית. בשנת 1979 השלים הרווארד את לימודיו באקדמיה הימית של ארצות הברית. בסיום לימודיו הוסמך כקצין בצי ארצות הברית.

## קריירה
הרווארד שירת תחילה כקצין ימי במשחתת "USS Scott" וב-1983 התנדב ליחידת הקומנדו הימי האמריקני, "אריות הים" (Navy SEALs), שם שימש כלוחם ומפקד. הרווארד היה מפקד צוות לוחמים בצוות 3 של היחידה, בהמשך פיקד על פלגה בצוות 6 של היחידה (צוות הלוחמה בטרור הנחשב למעולה שבצוותים) ולקח חלק בשורת מבצעים בבוסניה. בהמשך פיקד על כוחות מיוחדים במלחמת אפגניסטן ובמלחמת עיראק. בשנת 2003 הוצב לשרת במועצה לביטחון לאומי של ארצות הברית ובשנת 2006 מונה לסגן מפקד פיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים. בשנת 2011 מונה לסגן מפקד פיקוד מרכז של ארצות הברית. בשנת 2013 פרש לגמלאות.

ב-15 בפברואר 2017 הציע נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ את תפקיד יועץ הנשיא לביטחון לאומי להרווארד, זאת לאחר שמייקל פלין ששימש בתפקיד התפטר. יום למחרת הודיע הרווארד על סירובו לקבלת התפקיד.

## קישורים חיצוניים

* .
* .
* .

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי רוד איילנד
קטגוריה:ניופורט (רוד איילנד): אישים
קטגוריה:אדמירלים בצי ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מעוטרי כוכב הארד
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין של מחלקת ההגנה
קטגוריה:בוגרי האקדמיה הימית של ארצות הברית
קטגוריה:לוחמי אריות הים
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת אפגניסטן
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1956
מרי אנטין

**מרי אנטין** (באנגלית: **Mary Antin**, נולדה בשם **מרישה אנטין**; 13 ביוני 1881 – 15 במאי 1949), סופרת יהודייה-אמריקאית, מחברת הספר "הגירה" ("Immigration"), ופעילת זכויות אדם. ידועה בעיקר בזכות האוטוביוגרפיה שלה מ-1912 "הארץ המובטחת", תיאור של הגירתה ותהליך התערותה באמריקה.

## קורות חיים
מרי אנטין הייתה השנייה מבין שישה ילדים שנולדו לישראל ואסתר וולטמן אנטין, משפחה יהודית שהתגוררה בפולאצק שבבלארוס, באותו זמן בשטח רוסיה. ישראל אנטין היגר לבוסטון ב-1891, ושלוש שנים לאחר מכן הצטרפו אליו אשתו, מרי ואחיה. המשפחה עברה מצ'לסי לרובע 8 בוסטון בדרום העיר, משכנות עוני ידועות לשמצה, בשל שינוי מקומה של חנות האב. היא המשיכה את לימודיה בבית ספר לטיני לבנות שכעת הוא האקדמיה הלטינית של בוסטון. בשנת 1901 נישאה לגאולוג אמדאוס ויליאם גרבאו (יליד 1870), ועברה לעיר ניו יורק. למדה בקולג' למורים של אוניברסיטת קולומביה ובברנארד קולג'. אנטין ידועה בעיקר בזכות האוטוביוגרפיה "הארץ המובטחת", אשר מתארת את החינוך שלה בבית ספר ציבורי ותהליך ההיטמעות בתרבות האמריקאית, כמו גם את החיים של יהודים באימפריה הרוסית. לאחר פרסום הספר, אנטין הרצתה על חוויית ההגירה לקהלים רבים ברחבי המדינה, והפכה לתומכת גדולה בתאודור רוזוולט ובמפלגה הפרוגרסיבית.

במהלך מלחמת העולם הראשונה, בזמן שעבדה בגיוס תמיכה בבעלות הברית, יזם בן זוגה פעילות פרו-גרמנית ופער זה זירז את פרידתם וגרם לה להתמוטטות פיזית. גרבאו נאלץ לעזוב את משרתו באוניברסיטת קולומביה ולעבור לעבוד בסין, שם הפך ל"אבי הגאולוגיה הסינית". אנטין הייתה חלשה מדי פיזית מכדי לבקר אותו שם. במהלך מלחמת העולם השנייה, הוא נכלא על ידי היפנים ומת זמן קצר לאחר שחרורו ב-1946. מרי אנטין נפטרה מסרטן ב-15 במאי 1949.

אנטין הונצחה על שביל המורשת של נשות בוסטון.

## כתיבתה
מרי אנטין כתבה מילדות. הגיעה לארצות הברית כילדה בת 13 אך נשלחה לכיתת גן כי לא ידעה אנגלית כלל. עד מהרה כתבה שירים כה מרשימים עד שהגננות שלחו אותם לעיתון המקצועי "חינוך יסודי" ולעיתונים מקומיים, כדי להראות את התקדמותה המהירה של הילדה המהגרת. מכתבים שלה, המתארים את מסע המשפחה מרוסיה לאמריקה, התפרסמו ועזרו לה לסייע בפרנסת המשפחה ובמימון לימודיה בבית הספר היוקרתי לבנות אליו הלכה.

מרי הפכה לדוגמה של היטמעות תרבותית וחברתית מוצלחת והפכה לדוברת מבוקשת בקהילה היהודית. המשיכה לכתוב סיפורים קצרים, מאמרים וגם את האוטוביוגרפיה הפופולרית שלה, שתיארה את "החלום האמריקאי" שלה. למרות האמונה בו ובמה שיש לאמריקה להציע עבור הקהילה היהודית, כתבה רבות גם בזכות מדינה יהודית, מתוך תמיכה בציונות.

## ציטוטים

## גלריה

קובץ:Mary Antin- promised Land 1912.gif|1912 הספר "הארץ המובטחת" (אוטוביוגרפיה)
קובץ:Mary Antin (Mashke) and sister and Fetchke - Project Gutenberg eText 20885.jpg|מרי ואחותה כילדות צעירות


## לקריאה נוספת

* 
* 
* 
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוסטון: אישים
קטגוריה:יהודיות שהיגרו מרוסיה לארצות הברית
קטגוריה:יהודים שהיגרו מרוסיה לארצות הברית
קטגוריה:סופרות יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:פעילות חברתיות אמריקאיות
קטגוריה:פעילים חברתיים יהודים אמריקאים
קטגוריה:בוגרות ברנרד קולג'
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1881
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1881
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1949
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1949
איגור איוואנוב

[ממוזער|277x277 פיקסלים|איוואנוב עם [ולדימיר פוטין, אוקטובר 2000]]
**איגור סרגייביץ' איוואנוב** (ברוסית: **И́горь Серге́евич Ивано́в**; נולד ב-23 בספטמבר 1945) הוא פוליטיקאי ודיפלומט רוסי שכיהן כשר החוץ הרוסי וכראש המועצה לביטחון לאומי של רוסיה.

## ביוגרפיה
איוואנוב נולד ב-23 בספטמבר 1945 במוסקבה שברוסיה הסובייטית שהיוותה חלק מברית המועצות. אביו היה ממוצא רוסי ואמו, אלנה סגיראשווילי, הייתה ממוצא גאורגי. בשנת 1969 סיים את לימודיו במכון לשפות זרות על שם מוריס תורז.

הצטרף למשרד החוץ הסובייטי בשנת 1973 והיה בשליחות במשך עשור בספרד. בשנת 1991 הוא התמנה לשגריר רוסיה במדריד.

התמנה לשר החוץ ב-11 בספטמבר 1998 על ידי נשיא רוסיה בוריס ילצין, והושבע לתפקיד ב-30 בספטמבר אותה שנה. כשר החוץ הרוסי, איוואנוב התנגד לכניסת נאט"ו ליוגוסלביה. הוא גם התנגד למלחמת עיראק. איבנוב שיחק תפקיד מרכזי בתיווך בין נשיא גאורגיה אדוארד שוורדנדזה ומפלגות האופוזיציה בעת מהפכת הוורדים ב-2003.

ביולי 2003 היה אמור איוואנוב לבקר בישראל ואף להיפגש עם ראש ממשלת ישראל אריק שרון. לאחר שהודיע כי בכוונתו להפגש עם יושב ראש הרשות הפלסטינית יאסר ערפאת, ישראל דחתה את ביקורו.

לאחר הבחירות לנשיאות רוסיה 2004, מינה נשיא רוסיה ולדימיר פוטין את סרגיי לברוב לתפקיד שר החוץ במקומו של איוואנוב.

לאחר שסרגיי לברוב מונה במקומו לתפקיד שר החוץ, החליט נשיא רוסיה פוטין למנות אותו לראש המועצה לביטחון לאומי של רוסיה. כראש המועצה הוא ביקר בישראל לאחר חטיפת חיילי צה"ל בגבול לבנון ונפגש עם משפחות החיילים החטופים ואמר כי מוסקבה גינתה את החטיפות. בנוסף, הוא נועד עם שרת החוץ ציפי לבני בירושלים.

בעשור השני של המאה ה-21, משמש איוואנוב פרופסור במכון ליחסים בינלאומיים במוסקבה. הוא חבר במועצה המפקחת על הפורום הבינלאומי בלוקסמבורג למניעת אסון גרעיני.

## ראו גם
* משרד החוץ של רוסיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

2017 02
קטגוריה:שרי החוץ של רוסיה
קטגוריה:פוליטיקאים רוסים
קטגוריה:דיפלומטים רוסים
קטגוריה:שגרירים בספרד
קטגוריה:מעוטרי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:מעוטרי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1945
אליפות גרמניה בכדורגל 1963

**אליפות גרמניה בכדורגל 1963** הייתה העונה ה-53 והאחרונה של התחרות. זה היה השלב האחרון של עונת 1962/1963 בכדורגל הגרמני. בעונת 1963/1964 החלו משחקי הבונדסליגה החדשה.

התחרות הסתיימה בניצחון של בורוסיה דורטמונד, וזאת בפעם השלישית בתולדות המועדון. בעקבות זכייה זו היא העפילה לגביע אירופה לאלופות.
שמאל|200px|ממוזער|מפת ליגות אזוריות
## ארגון האליפות
התחרות כללה 9 קבוצות שהעפילו מליגות אזוריות:

* אוברליגה צפון -המבורג, ורדר ברמן
* אוברליגה מערב - פ.צ. קלן, בורוסיה דורטמונד 
* אוברליגה ברלין - הרטה ברלין 
* אוברליגה דרום מערב - פ.צ. קייזרסלאוטרן, בורוסיה נוינקירכן 
* אוברליגה דרום - מינכן 1860, נירנברג   

תחילה, נירנברג וורדר ברמן התחרו על המקום השמיני בתחרות. נירנברג ניצחו 1:2. הקבוצות חולקו לשני בתים. משחקי הבתים החלו ב-18 במאי 1963. בכל בית המשחקים נערכו בשיטת משחק בית ומשחק חוץ. מנצחות הבתים נפגשו למשחק הגמר.

## מהלך התחרות
### בית א'

### בית ב'

## משחק הגמר

## כדורגלנים מצטיינים
כריסטיאן מולר, פ.צ. קלן כבש 9 שערים וזכה בתואר מלך השערים.

האנס שפר (פ.צ. קלן) זכה בתואר כדורגלן השנה בגרמניה שמוענק על ידי עיתון הספורט Kicker.

## קישורים חיצוניים
* נתונים מפורטים מאתר rsssf
* נתונים מאתר weltfussball

קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1963
קטגוריה:עונות באליפות גרמניה בכדורגל
קיבול קטיונים חליפים

במדעי הקרקע,** קיבול הקטיונים החליפים** או CEC הוא פרמטר המייצג את כמות הקטיונים המצויים בדוגמת קרקע יבשה בתנאי pH נתונים, אשר זמינים לתחלופה ספונטנית עם יונים חיוביים מתמיסת הקרקע. נהוג להשתמש בקרקעות שיובשו בתנור תחת 105 מ"צ. CEC משמש כמדד לפוריות האדמה, קיבול ההזנה החוזרת, ויכולת הקרקע להגן על מי התהום מפני זיהום באמצעות ספיחה. נהוג לבטא אומדן זה ביחידות של מיליאקוויוולנט (meq) של מימן (אקוויוולנט מטען בודד), על כל 100&#x20;גרם של אדמה יבשה.

קרקעות המכילות מינרלים חרסיתיים וחומרים הומיים המצויים בעילית הקרקע הם בעלי מטעני שטח גבוהים הנוטים למשוך ולספוח יונים בסביבתם. קיבולתם משתנה בהתאם לסוג המינרל או דרגת הפילמור של החומצה (הומין, חומצה הומית, חומצה פלאבית ועוד), בהתאמה.

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:כימיה
קטגוריה:חקלאות
מצודת באשטאביא

250px|ממוזער|שמאל|מצודת באשטאביא, 2014
**מצודת באשטאביא **(בערבית: ** باشطابيا, **ידועה גם בשמות: מצודת **באש טאפיה, באש טאביה, באש טאביא **ו**באשטאביה**) הייתה מצודה מהמאה ה-12 ששכנה על הגדה המערבית של החידקל, והייתה חלק מחומת העיר מוסול בעיראק. המצודה נהרסה על ידי ארגון המדינה האסלאמית באפריל 2015.

## היסטוריה
מצודת באשטאביא נבנתה במאה ה-12 והייתה אחת משבע מצודות בחומת העיר מוסול. המצודה נפגעה ב-1393 על ידי המנהיג המונגולי טימור לנג, ונבנתה מחדש על ידי האימפריה העות'מאנית.

למצודה היה תפקיד חשוב במצור על מוסול במהלך המלחמה שהתרחשה בין השנים 1743–1746 בין האימפריה העות'מאנית והשושלת האפשארית האיראנית . המצור החל ב-14 בספטמבר 1743 כשהשאה הפרסי, נאדיר שאה הגיע אל העיר. הפאשא של מוסול, חאג' חוסיין אל ג'אלילי, הגן בהצלחה על העיר והמצור הוסר ב-23 באוקטובר 1743.

שרידי המצודה נחשבו כאתר ארכאולוגי, וחשיבותו הייתה משמעותית משום היותו אחד מהשרידים המעטים מחומת העיר מוסול. המצודה הייתה נקודת ציון בעיר וחלק מסמלה, והיא נחשבה אתר תיירות פופולרי אצל תושבי עיראק והמדינות השכנות. לאחר תחילת מלחמת עיראק ב-2003, סבלה המצודה מהזנחה.

## הריסת המצודה
העיר מוסול נכבשה על ידי ארגון המדינה האסלאמית ב-10 ביוני 2014, והמצודה נפגעה כתוצאה מהירי והמלחמה. ב-10 ביולי נפל טיל ליד המצודה ופגע בקירותיה. ב-23 ביולי ירה מזל"ט שני פגזים על המצודה.

על פי דיווח של משרד התיירות העיראקי, באפריל 2015 פוצצה המצודה על ידי ארגון המדינה האסלאמית במסגרת פעילותם להרס נכסי תרבות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:עיראק: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:עיראק: מבצרים
קטגוריה:מבנים ובניינים שנהרסו על ידי ארגון המדינה האסלאמית
קטגוריה:מוסול
ישראל פרנצוס

**ישראל פרנצוס** (1927 – 15 בנובמבר 2023) היה חוקר ספרות חז"ל, פרופסור בבית המדרש לרבנים באמריקה.

## ביוגרפיה
ישראל פרנצוס נולד  בפרובינציית לודז' בפולין להורים שהשתייכו לחסידות גור. ילדותו עברה עליו בעיירה אונייוב. הוא קיבל חינוך מסורתי בחדר, אולם במהרה ידיעותיו השיגו את מה שהיה ניתן ללמד אותו, והוא עבר ללמוד בבית המדרש בעיירה. בגיל עשר תכננו הוריו לשולחו לישיבת חכמי לובלין אולם פרוץ מלחמת העולם השנייה ביטל את כל התוכניות.

עם הכיבוש הגרמני גורשו יהודי העיירה באוקטובר 1941 לגטו ב-Czachul. משם הוא הועבר למחנה עבודה ליד פוזנן ומאז לא ראה יותר את בני משפחתו. באוגוסט 1943 הוא הועבר למחנה אושוויץ. במחנה זה פגש את אלברט כהן – קומוניסט צרפתי, שלקח את פרנצוס תחת חסותו ודאג לו לעבודה קלה, ביגוד ומזון במידת האפשר. בחורף 1945 הוא הוצעד בצעדת המוות לכיוון מחנה דכאו. בסוף המלחמה הוא הוצעד משם עם שארית האסירים, עד לשחרורם בידי האמריקאים.

משם עבר פרנצוס למחנה העקורים פלדפינג ומשם למחנה העקורים לנדסברג. במקום זה הוא הוכשר על ידי ארגון אורט כמכונאי רכב, ובמקצוע זה עבד כשנה. במסגרת מכסת הנוער ששלח הג'וינט לארצות הברית הגיע פרנצוס לניו יורק בחודש דצמבר 1947.

פרנצוס עבד בניו יורק בעבודות דחק שונות. בשנת 1951 בעצת חבר הוא נרשם ללימודי ערב בבית המדרש לרבנים באמריקה. הוא היה בן 24 באותה עת, כאשר הפעם האחרונה שבה למד טקסט עברי הייתה בגיל 11. בשנת 1954 הוא החל בלימודים בתוכנית המשותפת לבית המדרש ולאוניברסיטת קולומביה. כך הוא קיבל שני תארים ראשונים משני המוסדות. ב-1958 הוא סיים תואר שני באוניברסיטת קולומביה, ובשנת 1962 קיבל תואר שלישי מהאוניברסיטה העברית בירושלים. במקביל הוא סיים את הסמכתו מבית המדרש לרבנים. עבודת הדוקטורט הייתה בדרכי עריכתה של מסכת ביצה בתלמוד הבבלי בהנחיית פרופ' שרגא אברמסון. בשנת 1960 הוא נישא לטובה שולזינגר מחיפה.

את הבתר דוקטורט הוא עשה בבית המדרש לרבנים באמריקה, שם נדרש להיבחן על מסכת מהתלמוד הבבלי כל מספר שבועות. הבחינה נערכה על ידי פרופ' שאול ליברמן. משנת 1963 ועד פרישתו בגיל 80 לימד פרנצוס בבית המדרש לרבנים באמריקה.

ב-1967 הוציא לאור את מסכת ביצה מהתלמוד הירושלמי לראשונה עם פירוש ר' אלעזר אזכרי, על פי כתב יד שנמצא בבית המדרש לרבנים באמריקה וזוהה על ידי שאול ליברמן. מלבד זאת הוא כתב עשרות מאמרים שהתפרסמו בבמות שונות כמו תרביץ, סיני, דיני ישראל, ספרי יובל שונים ועוד.

ספר יובל בשם "תפארת לישראל" יצא לכבודו בשנת 2010 בהגיעו לגיל 80.

נפטר בב' בכסלו תשפ"ג, 15 בנובמבר 2023.

## ספריו
* 
*  (מהדורה שנייה 1995)

## קישורים חיצוניים
* Israel Francus, The Jewish Theological Seminary
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז אושוויץ
קטגוריה:יהודים שהיגרו מפולין לארצות הברית
קטגוריה:מהדירי ספרות תורנית
קטגוריה:חוקרי ספרות חז"ל
קטגוריה:סגל בית המדרש לרבנים באמריקה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:בוגרי בית המדרש לרבנים באמריקה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1927
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2023
אליזבת רוברטסון

**אליזבת ג'יין רוברטסון** (אנגלית: **Elizabeth Jane Robertson**; 3 ביולי 1957, בריטניה) היא מדענית בריטית בתחום הביולוגיה ההתפתחותית, זוכת המדליה המלכותית לשנת 2016.

## קורות חייה
אליזבת רוברטסון נולדה בבריטניה ב-3 ביולי 1957. שנות ילדותה עברו עליה בניגריה שם אביה היה חוקר בתחנת מחקר בינלאומית. כשהייתה בת שמונה חזרה המשפחה לאוקספורד.

## השכלה ומסלול מקצועי
רוברטסון למדה לתואר ראשון ושני באוניברסיטת אוקספורד. את הדוקטורט בגנטיקה עשתה באוניברסיטת קיימברידג' בהנחיית מרטין אוונס לימים זוכה פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה. רוברטסון נשארה בקיימברידג' שש שנים נוספות, בתחילה כפוסט-דוקטורנטית ואחר כך כעמיתת מחקר. מקיימרידג' עברה לתפקיד פרופסור חבר במחלקה לגנטיקה באוניברסיטת קולומביה. מקולומביה עברה לאוניברסיטת הרווארד שם שימשה, במשך 10 שנים, כפרופסור במחלקה לביולוגיה של התא ושנתיים שימשה כ"פרופסור הקתדרה של הרשל" לגנטיקה מולקולרית. בשובה לאנגליה התמנתה לפרופסור לביולוגיה התפתחותית בבית הספר לפתולוגיה של אוניברסיטת אוקספורד. במקביל היא גם עמיתת מחקר ראשית (Principal Research Fellow) של קרן ולקם .

## פעילותה המדעית

רוברטסון ידועה בעיקר בזכות מחקריה החלוציים בגנטיקה התפתחותית: יצירת מוטציות מלאכותיות בעכברים באמצעות תאי גזע עובריים שבוצעה בהם מודיפיקציה גנטית.

## תפקידים וכיבודים
* זוכת המדליה המלכותית - 2016.
* עמיתת אקדמיה אירופיאה  - 2012
* זוכת מדליית ודינגטון של האגודה הבריטית לביולוגיה התפתחותית - 2009.
* זוכת פרס פרס פרל מייסטר גרינגרד - 2007.
* עמיתת החברה המלכותית -2003
* זוכת הפרס ע"ש קורנליוס של האגודה האמריקנית לחקר הסרטן (AACR), על הישגים יוצאים מהרגיל בחקר הסרטן - 1992.
* נשיאת הקרן לחקר הסרטן של חברת ג'נרל מוטורס.
* נשיאת האגודה הבריטית לביולוגיה התפתחותית (BSDB).

## קישורים חיצוניים

* אליזבת רוברטסון באתר F1000 
* נושאי המחקר הנוכחיים של אליזבת רוברטסון באתר בית הספר לפתולוגיה של אוניברסיטת אוקספורד 

## הערות שוליים

קטגוריה:עמיתות החברה המלכותית
*
קטגוריה:ביולוגיות בריטיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1957
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1957
קטגוריה:זוכות פרס פרל מייסטר גרינגרד
אליפות גרמניה בכדורגל 1903

**אליפות גרמניה בכדורגל 1903** הייתה העונה הראשונה של התחרות. 

התחרות הסתיימה בניצחון של וו.פ.ב. לייפציג. 

## ארגון האליפות
התאחדות הכדורגל הגרמנית הוקמה בשנת 1900. בשנת 1903 היא כללה 30 אגודות אזוריות. מנצח תחרות אזורית היה זכאי להשתתף בתחרות ארצית. למרות זאת, רק שש קבוצות נרשמו. באותה תקופה, בין חברי ההתאחדות היו גם מועדונים בעלי אופי "גרמני" גם מחוץ לגבולות האימפריה הגרמנית, למשל באימפריה האוסטרו-הונגרית.

המשחקים נערכו בשיטת נוק-אאוט.

בתחרות השתתפו הקבוצות הבאות:

* אלופת אזור המבורג - אלטונה 1893
* אלופת אזור ברלין - בריטניה ברלין
* אלופת אזור מגדבורג - ויקטוריה מגדבורג 96
* אלופת מרכז גרמניה - וו.פ.ב. לייפציג
* אלופת דרום גרמניה - קרלסרוהה פ.פ.
* נציגה מאימפריה האוסטרו-הונגרית - ד.פ.צ. פראג

## מהלך התחרות
שמאל|ממוזער|200px|הקבוצה המנצחת

## משחק הגמר

## כדורגלנים מצטיינים
מספר כדורגלנים כבשו 6 שערים במהלך התחרות:
* היינריך ריזו, וו.פ.ב. לייפציג
* ברונו סטנישבסקי, וו.פ.ב. לייפציג

## קישורים חיצוניים

* נתונים מפורטים מאתר rsssf
* נתונים מאתר weltfussball

גרמניה
קטגוריה:עונות באליפות גרמניה בכדורגל
מנחם מנדל טייטלבוים

הרב **מנחם מנדל טייטלבוים** (נולד י"ט באדר ב' תשכ"ז, 31 במרץ 1967) הוא בנו הבכור של רבי אהרן טייטלבוים, אחד משני אדמו"רי חסידות סאטמר. הרב מנחם מנדל הוא הרב של הריכוז הגדול של חסידי אביו בשכונת וויליאמסבורג ברובע ברוקלין שבניו יורק.

## ביוגרפיה
נולד לסאשא, בת רבי משה יהושע הגר, האדמו"ר מוויז'ניץ, ולרב אהרן טייטלבוים. נקרא על שם סב אמו, רבי מנחם מנדל מדעעש שנספה בשואה.

בחודש כסלו תשמ"ד נישא לברכה סימא, בת הרב דוב בעריש מייזליש, רב סאטמר בורו פארק, חתן סבו רבי משה טייטלבוים. החתונה נערכה בהשתתפות רבבות בקומפלקס ״נסי קולוסיאום״ בניו יורק. לפני חתונתו נסע לישראל והוסמך שם לרבנות על ידי הרב יצחק יעקב וייס והרב משה אריה פריינד. לאחר חתונתו מונה לרב בית הכנסת "עצי חיים סיגעט" בשכונת ויליאמסבורג ומאוחר יותר היה רב קהילת סאטמר באנטוורפן שבבלגיה. בשנת תשס"ו (2006), לאחר עלות אביו לכס האדמו"רות, חזר לארצות הברית ומונה לרב חסידי אביו בוויליאמסבורג. הוא נוסע לשבתות לחסידי אביו בעולם ועורך באטע׳ס. בשנים האחרונות כאשר נוסע אביו אל חסידיו בוויליאמסבורג ליום כיפור, הוא שולח את רבי מנדל לקריית יואל. רבי מנדל הוא גם ראש הישיבה לצעירים של סאטמאר בוויליאמסבורג. תיקן תקנות לקהילתו, כגון שאסור להזמין יותר מ-30 אורחים לסעודת בר מצווה ויש לקיימה באולמות זולים.

## מילדיו
*בתו, **רויזא בלומא**, נשואה להרב **יואל גלאנץ**, מו"ץ בקהילת סאטמר וויליאמסבורג, בן הרב יעקב יחזקאל שרגא הכהן גלאנץ, מ'בארדיוב ומלמד במוסדות סאטמר.
*בנו, הרב **חיים צבי**, רב ביהמ"ד ראצפערט ברוקלין, נשוי לחיה אסתר, בת הרב אשר מרדכי רוזנבוים, האדמו"ר ממאשלוי בורו פארק.
*בנו, הרב **יקותיאל יהודה**, נשוי לקיילא רויזא, בת הרב מנחם צבי כהנא דומו"צ קארלסבורג.
*בנו, הרב **אלעזר**, נשוי לחוה רבקה בת הרב חיים יהודה באב"ד, ראש ישיבת תורת חסד בלונדון
*בנו, הרב **יואל**, נשוי למרים יוכבד, בן רבי מאיר יצחק הורוביץ אב"ד לינסק

## קישורים חיצוניים
* הממשיכים • פרופיל מרתק של מנהיגי העתיד בעולם החסידות, בחדרי חרדים
* שמחת נישואי בן הרה"צ אבד"ק סאטמאר ווילאמסבורג שליט"א באתר JDN

קטגוריה:חסידות סאטמר
קטגוריה:רבנים חרדים אמריקאים
קטגוריה:משפחת הגר
מנחם מנדל
קטגוריה:משפחת טברסקי: ענף צ'רקס-שניאורסון
קטגוריה:בני אדמו"רים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1967
משה רוזנבליט

**משה רוזנבליט** (19 בינואר 1890 – 3 בדצמבר 1989) היה ממקימי "כפר גדעון" ובוני ירושלים.

## ביוגרפיה
נולד ביאסין שבהונגריה בכ"ז טבת תר"ן - 1889 לאביו מנחם ולאמו טובה לבית רוזנטאל.

בשנת 1911 נשא לאישה את רחל בת עקיבא ספיר.

למד אצל רבי ישעיהו זילברשטיין מוייצן מחבר ספר "מעשי למלך" על רמב"ם שהסמיך אותו לרבנות ואצל ר' משה גרינוולד בעל "ערוגות הבושם".

את השכלתו הכללית רכש בבית ספר תיכון ולאחר מכן "כאוטודידקט", למד שפות זרות וקנה חכמה ודעת בתחומים רבים ושונים. בבודפשט למד אצל ר' אברהם פרנקל שהיה "סינטור" בבית המחוקקים ההונגרי.

המציא שעשוע לילדים ובני נוער בצורת דגם של בית המקדש וכליו, שהילדים נתבקשו להרכיב מקוביות עץ על פי שיטת הלגו,(הדגם מוצג עתה בלונדון) ובנוסף הדפיס מדריך מדעי-טכני המבוסס על המקורות תנ"ך, תלמוד, רמב"ם, מפרשי המקרא, יוסיפון ואחרים, בין היתר בפתח דבריו כתב: "דורנו שזכה לראות בהגשמה חלקית של חזון הנביאים, החזרת בעלותנו על חלק גדול מארצנו והנס של קיבוץ גלויות, רשאי הוא לצפות גם לבנין בית המקדש על מכונו".

בשנת 1923 קנה בפרנקפורט קרקע להייתשבות בארץ ישראל, אך מהעניין יצא מפח נפש, וב-1925 עלה ארצה והישב עם עולים חרדיים מטרנסילבניה על אדמת המושב כפר גדעון, ועבד שם בתור איכר עד המשבר בסוף 1927. אז עבר לירושלים והתמסר לעסקי גאולת קרקעות, מסחר ותעשייה. קנה את הספינה "גלים", שעלתה ב-1939 על שרטון במרסינה שבטורקיה. ב-1940 הביא מסודאן משלוח בקר לשחיטה, בעקב חסימת דרכי ההובלה מארצות הבלקן לרגל המלחמה. בשנות 1934–1940 עסק והשתתף בגאולת קרקעות: בירושלים - אדמת השכונות מולדת, שכונת אלישר, הדר ירושלים, חלט חוסייני, כרם יצחק, השחר, המשך, שכונת היהלומנים, וכן קריית רמבם במפרץ חיפה ואדמת חניתה.

הוא פתח בית חרושת ליהלומים, שבו הכשיר מבחינה מקצועית והעסיק כמאתיים וחמישים יתומים מבית היתומים דיסקין.

הקים בית חרושת לשוקולד וממתקים, מפעל למרצפות עוד מפעל-לצמר פלדה בית חרושת לנרות, משק תרנגולות מטילות בגבעת שאול ב', גאל אדמות "תל ארזה" והקים עליהן את האזור התעשייתי הראשון.

יסד קופת גמ"ח, הכשיר צעירים לעבודה כסופרי סת"ם למען יתפרנסו בכבוד ולא יזדקקו לקופת הצדקה, הפך את ביתו לביכ"נ בשביל מתפללים ספרדיים במקום מגוריו, שלא היה להם ביכ"נ משלהם. פעל ברוח נדיבה עבור זקנים וגלמודים, ובני נוער עזוב וקשי-יום, שמצאו בו משענת נאמנה בכל עת.

רוזנבליט נפטר בה' בכסלו תש"ן בגיל 101. נקבר בהר המנוחות.

## פרסים
בשנת ה'תשל"ט - 1979 קיבל אות "יקיר ירושלים".

כאשר ועדה ציבורית - עירונית באה להמליץ להעניק לר' משה רוזנבליט אות הכבוד של "יקיר ירושלים", היא הגדירה אותו "כאיש המעשה, שתשעים שנות חייו רצופות פעילות מבורכת, יוזמה ותושיה למופת". עוד סיפרה הוועדה: כי בשנות חייו היו עליות ומורדות, והוא טעם טעמו של עושר רב וידע גם טעמה של דלות, לעיתים עסקיו פרחו ושגשגו ולעיתים התמוטטו וכל עושרו אבד, אך תמיד השכיל להתאושש ובכוחות משנה שב ובנה את עצמו וקיים הלכה למעשה דברי חז"ל "איזהו עשיר, השמח בחלקו".

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תלמידי הרב ישעיהו זילברשטיין
קטגוריה:יקירי ירושלים
קטגוריה:ישראלים ילידי הונגריה
קטגוריה:כפר גדעון: אישים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1890
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1989
קטגוריה:מייסדי מושבים
איינהרייר

[ממוזער|ולקיריות מביאות מתים אל ולהאלה. האל [היימדאל מקבל את פניהן]]
**איינהרייר** (בנורדית עתיקה: **Einherjar**, "צבא של איש אחד") במיתולוגיה הנורדית הם אלו שמתו בכבוד בקרב, והובאו לאחר מותם אל היכל ולהאלה בידי הולקיריות.

משמעות השם "איינהרייר" הוא ("צבא של אחד"), והם צבאו הפרטי של האל אודין. האיינהרייר הם אנשים שמתו בקרב בכבוד, עם נשק ביד, והם נלקחים בידי הוולקיריות אל ולהאלה ("היכל המתים") אשר נמצא באסגארד. אלו שלא מתו בקרב, מגיעים להלהיים, עולמה של האלה הל. בוולהאלה האיינהרייר משכימים מדי בוקר לקריאתו של התרנגול גוּלינְקַמְבי ("כרבולת זהב"), ונלחמים לשם האימון והשעשוע. הם הורגים זה את זה במהלך האימונים עד שנותר רק אחד בחיים, ואז קמים לתחייה. הם אוכלים סעודה מפוארת - הטבח אנדרימניר מבשל בקלחת אילדרימיר (Eldhrímnir), את בשרו של חזיר הבר סֵרימְניר ("המושחר"), ואותו מחלק לאיינהרייר. סרימניר הוא חזיר ענק אשר נשחט מדי יום, ובלילה קם לתחייה לספק מזון לסעודת יום המחרת. הם אינם שותים מים, שכן זוהי פחיתות כבוד שאורחיו של אודין ישתו מים פשוטים. מחלבה של העז הֵיידְרוּן מוכן תמד בכמויות גדולות, אשר אותו שותים האיינהרייר. את התמד מגישות להם הוולקיריות עצמן.

האיינהרייר נאספים בידי אודין כהכנה לראגנארוק. לעיתים הם נשלחים בידי האל היימדאל למשימות ביוטנהיים ובמידגארד, אולם נאסר עליהם ליצור קשר עם החיים. כאשר יגיע הראגנארוק, יוביל אודין את האיינהרייר אל הקרב האחרון בוויגְריד כנגד צבא המפלצות והענקים בהנהגתו של לוקי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מיתולוגיה נורדית