open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
משחק מושלם (בייסבול)

**משחק מושלם** הוא מושג בבייסבול המתאר מצב בו המגיש, או המגישים, לאורך כל המשחק בן 9 סיבובים לפחות, לא מאפשר לשחקני הקבוצה היריבה להגיע לבסיס. דהיינו בכל המשחק לא היו חבטות מוצלחות, הליכות, שגיאות או כדור שפגע בחובט ומקנה לו אוטומטית את הבסיס הראשון. 27 חובטים עלו לחבוט, ו-27 חובטים נפסלו בידי המגיש. מתחילת ליגת הבייסבול האמריקאית, לפני למעלה מ-130 שנים, נרשמו רק 24 מגישים שהגיעו למשחק מושלם, מתוכם 22 ב"עידן המודרני" מאז 1900. משחק מושלם מתרחש בממוצע רק אחת ל-6 שנים, והוא נחשב לאחד המאורעות הנדירים ביותר בבייסבול. בכל המשחקים המושלמים זרק רק מגיש אחד לאורך כל המשחק.

כדי להגיע למשחק מושלם דרושה עבודת צוות ומשחק טוב משחקני השדה. המשחק המושלם האחרון נרשם ב-28 ביוני 2023 כשדומינגו חרמן מהניו יורק יאנקיז הגיש נגד האוקלנד אתלטיקס.

בייסבול יפני, למרות שהוא ספורט חדש יחסית, הניב 15 משחקים מושלמים ב-50 השנים האחרונות, ממוצע של אחד לשלוש שנים.

## משחקים מושלמים לפי קבוצות
* ניו יורק יאנקיז - 4 משחקים מושלמים (ב-1956 על ידי דון לארסן, ב-1998 על ידי דייוויד וולס, ב-1999 על ידי דייוויד קון וב-2023 על ידי דומינגו חרמן)
* קליבלנד אינדיאנס - 2 משחקים מושלמים (ב-1908 על ידי אדי ג'וס וב-1981 על ידי לן ברקר)
* שיקגו וייט סוקס - 3 משחקים מושלמים (ב-1922 על ידי צ'ארלי רוברטסון, ב-2009 על ידי מרק ברלי וב-2012 על ידי פיליפ האמבר)
* אריזונה דיאמונדבקס - משחק מושלם אחד (ב-2004 על ידי רנדי ג'ונסון)
* בוסטון רד סוקס - משחק מושלם אחד (ב-1904 על ידי סיי יאנג, המשחק המושלם המאושר הראשון)
* אוקלנד אתלטיקס - שני משחקים מושלמים (ב-1968 על ידי קאטפיש האנטר וב-2010 על ידי דאלס בריידן)
* טקסס ריינג'רס - משחק מושלם אחד (ב-1994 על ידי קני רוג'רס)
* לוס אנג'לס דודג'רס - משחק מושלם אחד (ב-1965 על ידי סנדי קופקס)
* סינסינטי רדס - משחק מושלם אחד (ב-1988 על ידי טום בראונינג)
* לוס אנג'לס איינג'לס מאנהיים - משחק מושלם אחד (ב-1984 על ידי מייק וויט)
* פילדלפיה פיליז - שני משחקים מושלמים (ב-1964 על ידי ג'ים באנינג וב-2010 על ידי רוי האלאדיי)
* מונטריאול אקספוז - משחק מושלם אחד (ב-1991 על ידי דניס מרטינז)
* סן פרנסיסקו ג'איינטס - משחק מושלם אחד (ב-2012 על ידי מאט קיין)
* סיאטל מארינרס - משחק מושלם אחד (ב-2012 על ידי פליקס הרננדז)

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מונחי בייסבול
מחוזות ירדן

**מחוזות ירדן** (בערבית: **محافظات الأردن**) הם המחוזות האדמיניסטרטיביים המרכיבים את הממלכה האשמית של ירדן. ירדן מחולקת ל-12 מחוזות (בערבית: **محافظة**) ואלה מחולקים ל-52 נפות (בערבית: **ناحية**).

בעוד השלטון המרכזי של המדינה מצויי בידי מלך ירדן, השלטון המקומי נמצא בידי מושלים אשר ממונים על ידי המלך. אומנם השלטון המרכזי בוחר מי יעמוד בראש כל מחוז, אך הוא אינו מתערב בניהול השוטף של המחוזות וכך כל מחוז אחראי על תחום שיפוטו וכל המתרחש בו ושולט על נושאים מהותיים כמו הכלכלה, הפיתוח, התרבות וכדומה.

## מחוזות

להלן רשימה של מחוזות ירדן עם עיר הבירה של כל מחוז בסוגריים

300px|ימין|המחוזות של ירדן

## ראו גם

* נפות ירדן

## קישורים חיצוניים

* תיאור חלוקה מנהלית של ירדן

*
מחוזות ירדן
קטגוריה:רמת החלוקה המנהלית הראשונה לפי מדינה
ברגאן

250px|ממוזער|שמאל|מיקום מישור ברגאן ברומניה
**ברגאן** (ברומנית: **Bărăgan**) הוא מישור רחב ידיים בחבל מונטניה שברומניה.

השם "ברגאן" נגזר משפת הקומנים ששלטו במקום בימי הביניים. ברגאן הוא שדה הגידול העיקרי לדגני רומניה.

מישור ברגאן הוא ערבה חמה ויבשה בקיץ (טמפרטורת השיא שנמדדה היא 44.5 מעלות צלזיוס) וקרה מאוד בחורף. בחורף נושבת במישור זה רוח קרה הקרויה קריבץ. עקב האקלים הקיצוני המקום מאוכלס בדלילות, ושימש כיעד להגלייתם בשנת 1950 של אנשים חשודים כמתנגדי המשטר הקומוניסטי או הנחשבים איכרים מבוססים ( הקרויים "קיאבורים", בדומה למונח "קולאקים" בברית המועצות) עוד הוגלו לשם אוכלוסיות ממוצא גרמני וסרבי מאזור באנאט הקרוב לגבול עם יוגוסלביה.

## ראו גם
* הגליות לברגאן

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:רומניה: גאוגרפיה
קטגוריה:ערבות
אוני (עיר)

שמאל|ממוזער|250px|בית הכנסת המפואר באוני, מבט מבפנים
[שמאל|ממוזער|100px|סמל אוני בתקופת [האימפריה הרוסית]]
**אוֹני** (בגאורגית: **ონი**) היא עיר בנפת אוני שבמחוז רצ'ה-לצ'חומי וסוואנתי תחתית, גאורגיה. למעשה היא ממוקמת היסטורית ואתנוגרפית במחוז ההיסטורי רצ'ה, בערוץ עמוק על גדות נהר הריוני. ונמצאת בגובה 830 מ' מעל פני הים, 210 ק"מ צפונית מערבית לטביליסי. העיר משמשת כמרכז האדמיניסטרטיבי של נפת אוני. ויש בעיר גם נציגות הכנסייה האיפרכית של ניקרוצמינדה. אוני נמצאת בחלק האירופי של המדינה.

## היסטוריה
העיר אוני היא אחת מהערים העתיקות בעולם בכלל ובגאורגיה בפרט. האזור שבו שוכנת אוני היה מאוכלס מאז תקופת הברונזה. ארכאולוגים חשפו שרידים של תרבות קולכית, במיוחד אוסף של מטבעות קולכיים, המתוארכים למאה השישית לפנה"ס - המאה השלישית לפנה"ס. אוני מופיעה בכרוניקה במאה החמש עשרה, באגדה עליה כי נמצאה על ידי פרנדזום, מלך איבריה. כשהיא ממוקמת בצומת שבין צפון הקווקז, כארתלי (במרכז גאורגיה), אימרתי (במערב גאורגיה) ורצ'ה תחתית, התפתחה אוני לעיר מסחר ימי ביינמית טיפוסית, וקישרה בין מלכי ממלכת אימרתי לבין נסיכי רצ'ה. משנת 1810 הייתה בשליטת האימפריה הרוסית, ובשנת 1846, הפכה לעיר ולמרכז האדמיניסטרטיבי של מחוז רצ'ה. במהלך שלטונה של ברית המועצות, העיר אוחדה עם מספר כפרים המקיפים אותה והוקמה נפת אוני. מאמצע שנות השמונים, סבלה העיר מרעידות אדמה וסדרה של מפולות שלגים.

למרות הנטייה הפוסט סובייטית של העברת אוכלוסיות, נותרה באוני קהילה יהודית היסטורית, השלישית בגודלה אחרי הקהילות בטביליסי ובכותאיסי. בעיר יש גם בית כנסת שנבנה בשנות השמונים של המאה התשע עשרה.

אוני וסביבותיה כוללות מספר מונומנטים היסטוריים, כולל את חורבות מבצר מימי הביניים וכנסייה של גאורגית אורתודוקסית, ספא פופולרי, **שובי**, הממוקמת כ-30 ק"מ מהעיר אוני, במדרונות הדרומיים של הרי הקווקז הגדול.

בשנת 1991 הייתה באזור רעידת אדמה שפגעה קשות בעיר ולאחת הבעיות הקשות של העיר זה הגירה שלילית. בשנת 2004 נרשו בסטטיסטיקה 35 לידות מול 350 פטירות ומעבר מחוץ לעיר.

כיום הקרבה לגבול הרוסי ולדרום אוסטיה והאזור ההררי והמתיחות הפוליטית באזור, מאפשרת למבריחים להבריח סיגריות ודלק לגאורגיה.

## הרובע היהודי

יהודי אוני הגיעו לעיר עם סיפוחה של גאורגיה על ידי האימפריה הרוסית במאה השמונה עשרה. עם הגעת הרוסים הגיעה גם הכנסייה הפרובוסלבית. מאמצע אותה מאה החלו יהודי גאורגיה לחפש מפלט משלטון הכנסייה הרוסית וכך הגיעו לאוני. כך החלה יהדות אוני שגדלה במשך הזמן והייתה ליישוב הגאורגי המאוכלס ביותר ביהודים, ובתקופות שונות היו גם רוב ביישוב. (בשנת 1972 מנתה הקהילה כ-3,500 איש).

בית הכנסת הגדול באוני, ברחוב טביליסי, הוקם בשנת 1895 והיה מבנה אבן גדול ובולט בממדיו ופארו. הוא נספר ברשימת בתי הכנסת בברית המועצות שנערכה בשנת 1945 והיה פתוח עד ראשית 1953 לפחות.

פתיחת שערי ברית המועצות הביאה חלק מהיהודים לעזוב את העיירה, ולעלות לישראל. עלייה זו התגברה לאחר שנת 1991, כאשר רעידת אדמה קשה פקדה את האזור ובית הכנסת הקטן נחרב, והגדול ניזוק. ארגונים יהודיים התגייסו, הג'וינט, והנשיא אדוארד שוורדנדזה אשר סייעו בשחזור בית הכנסת הגדול. כיום נותרו באוני יהודים בודדים. בית הכנסת מתוחזק עד היום על ידי ארגונים יהודיים.

## ערים תאומות
* 
*  
* 

## קישורים חיצוניים
* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גאורגיה: ערים
קטגוריה:קווקז: יישובים
קטגוריה:רצ'ה
חזית ההצלה הלאומית

[ממוזער|שמאל|[פטרה רומאן, המנהיג השני של חזית ההצלה הלאומית]]
**חזית ההצלה הלאומית** (ברומנית: **Frontul Salvării Naționale** ובראשי תיבות **FSN**) היה מבנה פוליטי שהוקם ברומניה ב-22 בדצמבר 1989, אשר נועד להשיג את הנהגת רומניה מיד לאחר המהפכה הרומנית של 1989.

בין מייסדי החזית היו יון איליאסקו (המנהיג), פטרה רומאן, דומיטרו מאזילו, סילביו ברוקאן, מירצ'אה דינסקו ויון קאראמיטרו.

ב-6 בפברואר 1990 נרשמה חזית ההצלה הלאומית כמפלגה. בבחירות שנערכו ברומניה ב-20 במאי באותה שנה, זכתה חזית ההצלה הלאומית ב-66,31% מקולות הבוחרים לפרלמנט הרומני, ומנהיגה, יון איליאסקו, נבחר כנשיא רומניה ברוב של 85% מבין הבוחרים. איליאסקו הטיל את הרכבת הממשלה על פטרה רומאן, ממפלגתו. בהמשך התגלו חילוקי דעות קשים בין איליאסקו ובין רומאן. בספטמבר 1991, בעקבות המינריאדה הרביעית, הודח פטרה רומאן מתפקידו.

במרץ 1992 נבחר רומאן להיות מנהיג המפלגה. בעקבות בחירתו פרשו מהמפלגה מתנגדיו ובראשם איליאסקו, והקימו מפלגה חדשה בשם החזית הדמוקרטית להצלה לאומית (Frontul Democrat al Salvării Naționale).

קטגוריה:רומניה: מפלגות
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-1989
פטרה רומאן

**פטרה רומאן** (רומנית: **Petre Roman**, נולד ב-22 ביולי 1946 בבוקרשט, רומניה) היה ראש ממשלת רומניה בין השנים 1989–1991, עד להדחתו בעקבות המינריאדה הרביעית, נשיא הסנאט הרומני בין השנים 1996–1999 ושר החוץ הרומני בשנים 1999–2000.

פטרה רומאן היה בין מייסדי חזית ההצלה הלאומית וב-1992 נבחר לעמוד בראש מפלגה זו.

אביו, וולטר רומאן (ששמו המקורי אֶרנו או ארנסט נוילנדר) היה קומוניסט רומני ידוע ממוצא יהודי. אמו, הורטנסיה, הייתה פעילה קומוניסטית ספרדייה. האב והאם נפגשו ונישאו במוסקבה. בצעירותו של פטרה, נרקמו בינו ובין זויה צ'אושסקו יחסים שלא מצאו חן בעיני אלנה צ'אושסקו, בעיקר בגלל מוצאם הלא רומני של הוריו. כדי להפרידם נשלח פטרה ללימודים בצרפת. חרף עדויות על כך של אנשי סקוריטטה רומאן התכחש לכך וטען, שפגש את זויה רק מאוחר יותר, בצרפת, ויחסיה נקטעו בגלל התנגדותה של אלנה צ'אושסקו

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים יהודים רומנים
קטגוריה:שרי החוץ של רומניה
קטגוריה:ראשי ממשלת רומניה
קטגוריה:נשיאי הסנאט של רומניה
קטגוריה:ראשי ממשלה יהודים
קטגוריה:יהודים חברי הפרלמנט הרומני
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1946
מרכז אסיה

שמאל|ממוזער|400px|מרכז אסיה על פי הגדרות שונות
**מרכז אסיה** הוא חבל ארץ ביבשת אסיה שהגדרתו משתנה בהתאם להקשרים פוליטיים, היסטוריים ותרבותיים. הגישה הרווחת כיום מזהה את האזור עם הרפובליקות הסובייטיות לשעבר השוכנות בין הים הכספי לסין, אזור המאופיין בהיותו כלוא בתוך היבשה, ללא מוצא ישיר לאוקיינוסים. 

## הגדרה
בעוד שהממשל הסובייטי הגדיר רשמית רק את אוזבקיסטן, טג'יקיסטן, טורקמניסטן וקירגיזסטן כחלק ממרכז אסיה, השימוש המודרני והנפוץ כולל בתוכו גם את קזחסטן כיחידה אינטגרלית מהאזור. 

לצד ההגדרות המדיניות, קיימת הגדרה רחבה יותר של ארגון אונסק"ו המתייחסת למרכז אסיה כמרחב גאוגרפי ותרבותי החורג מגבולות פוליטיים עכשוויים. לפי תפיסה זו, האזור כולל גם שטחים נרחבים ברוסיה, מונגוליה, סין, הודו, פקיסטן, אפגניסטן ואיראן. הגדרה זו נשענת על מאפיינים פיזיים דומים, זיקה בין קבוצות אתניות ותרבויות מקבילות, וכן על ההיסטוריה המשותפת של עמי האזור לאורך הדורות.

## מדינות
* 
* 
* 
* 
* 

## ראו גם
* הערבה האסייתית
* כיבושי אלכסנדר הגדול באסיה התיכונה

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

*
קטגוריה:אסיה: גאוגרפיה
דגל וושינגטון

**[[דגל]] [[מדינות ארצות הברית|מדינת]] [[וושינגטון (מדינה)|וושינגטון]]** (באנגלית: **Flag of the state of Washington**) מציג את סמל המדינה, עליה תמונתו של ג'ורג' וושינגטון, במרכז של רקע ירוק.

דגל וושינגטון הוא הדגל היחיד של מדינה בארצות הברית עם רקע ירוק, והיחיד בו מוצגת תמונה של אדם מסוים. 

## קישורים חיצוניים

* 
* 

וושינגטון
קטגוריה:מדינת וושינגטון: סמלים
סוונטה ארניוס

**סוונטה אוגוסט ארניוס** (בשוודית: **Svante August Arrhenius**; 19 בפברואר 1859 – 2 באוקטובר 1927) היה כימאי שוודי, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1903, "על התאוריה האלקטרוליטית של דיסוציאציה". ארניוס היה ממייסדי מדע הכימיה הפיזיקלית. משוואת ארניוס, המקשרת בין טמפרטורה לקצב תגובה כימית, ומכתש על הירח, קרויים על שמו.

## ביוגרפיה
ארניוס נולד ב-19 בפברואר 1859 ובהיותו בן שנה עברה משפחתו להתגורר באופסלה. מסופר עליו שכבר מגיל צעיר גילה חיבה למתמטיקה ולפיזיקה. בשנת 1876 החל ללמוד מתמטיקה, פיזיקה וכימיה באוניברסיטת אופסלה. בשנת 1881 עבר לאקדמיה למדעים בסטוקהולם, שם עבד תחת פרופסור אדלונד במדידת הכוח האלקטרומגנטי של ניצוצות. בהמשך עבר למחקרים עצמאיים משלו בנושא המוליכות של אלקטרוליטים. בשנת 1891 סירב להצעה לכהן כפרופסור בגרמניה ובמקום זאת קיבל משרת מרצה לפיזיקה בסטוקהולם וקודם בשנת 1895 לדרגת פרופסור. בתפקיד זה כיהן עד 1905, כאשר במהלך חלק מהתקופה שימש כרקטור.

באחרית ימיו פיתח את המודל של אפקט החממה, המסביר את מחזוריות תקופות הקרח על פי רמת הפחמן דו-חמצני הכלוא באטמוספירה.

## קישורים חיצוניים

* תרומתו של ארניוס לגילוי תופעת ההתחממות העולמית
* 
* 
* 

קטגוריה:מדענים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:חברי האקדמיה המלכותית השוודית למדעים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לכימיה
קטגוריה:כימאים שוודים
קטגוריה:עמיתים זרים בחברה המלכותית
קטגוריה:זוכי פרס נובל שוודים
קטגוריה:שוודים חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:זוכי מדליית דייווי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אופסלה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת סטוקהולם
קטגוריה:חברי האקדמיה למדעים ולאמנויות של גטינגן
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1859
קטגוריה:נפטרים ב-1927
קטגוריה:זוכי מדליית פרנקלין
ג'יין אשר

**ג'יין אשר** (באנגלית: **Jane Asher**; נולדה ב-5 באפריל 1946) היא שחקנית וסופרת אנגלייה ממוצא יהודי. התפרסמה גם בקשר רומנטי של מספר שנים עם פול מקרטני.

## ביוגרפיה
ג'יין אשר נולדה בשכונת מרילבון שבלונדון, אנגליה, הבת השנייה מתוך שלושה ילדים של הרופא והביולוג ריצ'רד אשר ושל המורה למוזיקה הידועה מרגרט אליוט-אשר. סבתה מצד אביה, לואיז (לבית שטרן), הייתה יהודייה שנישאה לפליקס אשר, שהיה כומר. 

אחיה הגדול הוא הזמר פיטר אשר מההרכב פיטר וגורדון ואחותה הקטנה, קלייר אשר, היא מגישה תוכניות ברדיו.

## קריירה
הייתה שחקנית כבר בילדותה, הופעתה הראשונה בקולנוע הייתה בגיל 6 בסרט "מאנדי". אחרי שהופיעה בסרטים אחדים בקולנוע ובטלוויזיה, כגון סדרת המדע בדיוני "Quatermass Xperiment", השתתפה כחברת צוות בתוכנית "Juke Box Jury" של ה-BBC.

ב-18 באפריל 1963 פגשה אשר את פול מקרטני, כאשר הופיעו הביטלס באלברט הול. מקרטני שכנע אותה להיות חברתו . ג'יין אשר היוותה השראה לשירים רבים שכתב מקרטני כגון "Here, There and Everywhere", "I'm Looking Through You", "And I Love Her" ,"You Won't See Me". ב-25 בדצמבר 1967, אשר ומקרטני הודיעו על אירוסיהם. אשר ביטלה את האירוסין בתחילת 1968 לאחר שחזרה מבריסטול ומצאה את מקרטני במיטה עם אישה אחרת. לאחר מכן, הם ניסו לשפר את היחסים ביניהם, אך לבסוף נפרדו ביולי 1968.
אחיה פיטר היה חבר בצמד פיטר וגורדון, שלהם כתבו לנון-מקרטני את הלהיט "A world without love".

ב-1964 הופיעה אשר בסרטו של רוג'ר קורמן "מסכת המוות האדום" ("The Masque of the Red Death"). ב-1965 גילמה את דמותה של מגי טוליבר בסדרת הטלוויזיה "הטחנה על הנהר פלוס" לפי ספרה של ג'ורג' אליוט. ב-1966 שיחקה בסרט "אלפי" לצידו של מייקל קיין. ב-1970 שיחקה ב-"Deep End" סרטו של ג'רזי סקולימובסקי. אחר כך נראתה בעיקר על מסכי הטלוויזיה בסדרות "The Stone Tape", בתפקיד אורח בסדרה "רמפול", בסדרה "חמדת ימים" (Brideshead Revisited), ובתפקיד פיית' אשלי בסדרה "Wish Me Luck" שנמשכה שלוש עונות מ-1987 עד 1989. בשנת 2001 הופיעה בסדרה "Crossroads".

ב-1994 גילמה את תפקיד המלווה, סוזן פורמן, בגרסה רדיופונית של סדרת המדע בדיוני דוקטור הו, הדרמה-הקומית "מה קרה לסוזן פורמן?" שודרה ברדיו-4 של ה-BBC. הופעת רדיופונית בולטת נוספת הייתה בפרק מתוך "הרפתקאותיו הנוספות של שרלוק הולמס" ששודר ב-2002.

ב-2006 כיכבה בעיבוד של ריצ'רד פל לסדרת המדע בדיוני משנות השישים, "A for Andromeda".

## חיים אישיים
ב-1971 פגשה את המאייר ג'רלד סקרף והם נישאו עשר שנים מאוחר יותר, לזוג נולדו שלושה ילדים.

אשר פרסמה שלושה רומנים שהפכו לרבי מכר "The Longing", "The Question" ו- "Losing It".
כיום היא ידועה ככותבת ספרי בישול, וכמנהלת חברה לאפיית עוגות לאירועים מיוחדים. 

אשר היא גם נשיאת האגודה האוטיסטית הלאומית (של הממלכה המאוחדת). היא פעילה מאוד באגודה, והיא נאמה בפתיחת הקמפיין "הפכו את בית הספר להגיוני", של האגודה.

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

* 

* האגודה האוטיסטית הלאומית (של הממלכה המאוחדת)

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אנגליות
קטגוריה:מחברות ספרי בישול בריטיות
קטגוריה:שחקניות ילדות אנגליות
קטגוריה:סופרות אנגליות
קטגוריה:אנגלים ממוצא יהודי
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1946
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1946
יוסף אשכנזי

הרב **יוסף אשכנזי** (איזמיר, כ"א בחשוון ה'תרפ"ח – כ' בשבט ה'תשל"ד, 16 בנובמבר 1927 – 12 בפברואר 1974) היה רבה של העיר איזמיר שבטורקיה ואב בית הדין בה, נבחר לכהן כרב העיר יהוד בישראל.

## ביוגרפיה
נולד באיזמיר לרב דוד יום טוב אשכנזי (1949-1878), שכיהן כרב העיר, ולשרה מרים, המכונה בכורה, בת אחיו, הרב נסים אברהם אשכנזי (1947-1861). משפחתו היא משפחת רבנים מפורסמת מזה דורות רבים באיזמיר, שראשיתה ברבי יוסף ב"ר גרשון אשכנזי, שהגיע מבודפשט לאיזמיר בסביבות שנת ה'תס"ט, לאחר שמשפחתו גורשה מווינה. על משפחה זו נמנו מחשובי רבני איזמיר, בהם דוד אביו, הרב ניסים אברהם אשכנזי ועוד.

אביו נפטר בשנת ה'תש"י, ואחריו כיהן הוא כרב ראשי, אב בית דין ושוחט של העיר עד עלייתו לארץ ישראל בשנת ה'תשל"ב (1972).

בשנת ה'תשל"ד נבחר לכהן כרבה של העיר יהוד, אך ביום מינויו לתפקיד, כ' בשבט, נהרג יחד עם אחותו לונה סול אשר בתאונת דרכים בסמטאות העיר יהוד. הותיר אחריו אשה וארבעה ילדים.

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים טורקים
קטגוריה:רבנים ספרדיים
קטגוריה:ישראלים ילידי טורקיה
קטגוריה:הרוגי תאונות דרכים בישראל
קטגוריה:איזמיר: רבנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1928
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1974
עקרון ונטורי

ממוזער|D2 החלק הצר (בעל מהירות הזרימה הגבוהה ביותר) D1 החלק הרחב ביותר (בעל מהירות הזרימה הקטנה ביותר
**עקרון ונטורי** הוא מקרה מיוחד של עקרון ברנולי כאשר נוזל או גז זורם דרך צינור עם חלק צר בקטע מסוים. במקרה זה, בתנאי שמתקים חוק שימור החומר, הזורם נאלץ לזרום במהירות רבה יותר, דבר הגורם לירידת לחץ (תת לחץ) בחלק זה, וליצירתו של ואקום חלקי אשר יכול לשמש לפעולת יניקה. העיקרון קרוא על שמו של הפיזיקאי האיטלקי ג'ובאני באטיסטה ונטורי .

העיקרון הונטורי מתרחש במקרה בו נוזל זורם בצורה חלקה דרך צינור עם חלק צר בקטע מסוים. הנוזל במקרה זה משנה את מהירותו ואת לחצו על פי עקרון שמירת מסת הזרימה אשר מבוסס על חוק שימור האנרגיה. הירידה בלחץ הנוזל הזורם בקטע הצר נובעת מהעובדה שהאנרגיה הקינטית של הנוזל עולה, ואת האנרגיה הזו מספק גרדיאנט של לחץ מאחור, כלומר מהקטע שלפני הקטע הצר. גרדיאנט הלחץ מוריד את לחץ הנוזל כתוצאה מהתאוצה, ובצורה דומה, כאשר הנוזל יוצא מהקטע הצר הוא נעצר או מאט, כתוצאה מגרדיאנט לחץ הפוך אשר שוב מעלה את לחץ הנוזל הזורם.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מכניקת הזורמים
ג'ונתן דייוויס

**ג'ונתן האוסמן דייוויס** (באנגלית: **Jonathan Howsmon Davis**; נולד ב-18 בינואר 1971) הוא זמר, כותב שירים ומוזיקאי אמריקאי, סולן להקת הנו-מטאל קורן.

## ביוגרפיה
נולד בבייקרספילד שבקליפורניה, שם הוא חי עם אביו, אמו ואחיו למחצה מארק צ'אבס, סולן לשעבר ב-adema וסולן Midnight Panic. דייוויס סבל מאסתמה בילדותו, ובגיל 5 הוא קיבל התקף קשה שגרם לאשפוזו. בנוסף, הוא גם סבל מהתעללות קשה מצד קרוב/קרובה של המשפחה שלהם, על מה שקרה לו הוא כתב את השיר Daddy של קורן. 
בילדותו, קיבל דייוויס את מערכת התופים הראשונה שלו ואז הוא התחיל להתעניין במוזיקה. הלהקה המועדפת עליו הייתה הקיור.

הקריירה המוזיקלית של דייוויס החלה עם להקה בשם סקסארט. שניים מחברי הלהקה ראו אותו שר והציעו לו להצטרף אליהם. שם הלהקה שונה ל"קורן".
דייוויס בדרך כלל נראה בהופעות ובקליפים רבים משתמש בסטנד למיקרופון שעוצב על ידי הפסל והאמן השווייצרי הנס רודי גייגר.

מנגן על חמת חלילים, גיטרה חשמלית, תופים וכלים נוספים.

## חיים אישיים
דייוויס היה נשוי פעמיים. לראשונה הוא נישא ב-1998 לחברתו בתיכון רנה פרץ. לזוג נולד בן בשם נתן. הם התגרשו ב-2001. ב-5 באוקטובר 2004 הוא נישא לשחקנית הפורנו לשעבר דיוון דייוויס. ב-2005, נולד בנו השני, פירייט, וב-28 באפריל 2007, נולד בנו השלישי, זפלין.

## קישורים חיצוניים

* 

* הבלוג הרשמי של ג'ונתן דייוויס

קטגוריה:זמרים בעלי מנעד קולי של 4 אוקטבות
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:קורן
קטגוריה:נפגעי ונפגעות תקיפות מיניות
קטגוריה:זמרי מטאל אמריקאים
קטגוריה:מוזיקאי מטאל
קטגוריה:נו-מטאל
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1971
In Through the Out Door

**In Through the Out Door** הוא האלבום השמיני של להקת הרוק הבריטית **[[לד זפלין]]**, שיצא לאור בשנת 1979.

## היסטוריה
האלבום נקרא בשם זה בעקבות בעיה שעמה חברי הלהקה נאלצו להתמודד באותה תקופה. עם הצלחתו ועלייתו של זרם הפאנק, ניסיונות הלהקה לחזור לתודעת המאזינים היו כמו "לצאת מדלת ה-Out (המיושן) ולהיכנס דרך דלת ה-In (העכשווי)". קיימים שני פירושים נוספים לשם האלבום: האחד סובר כי רוברט פלנט, הסולן, השתעשע מהרעיון לשייך לעצמו דימוי של הומוסקסואל, כששם האלבום יכול להיות פירוש אירוני ל"מין אנאלי". הפירוש השני מיוחס לאזורים של צפון מערב ברמינגהאם שבאנגליה, שם- Out Door היה הפירוש לחנות משקאות צמודות לפאבים. באופן זה, צעירים מתחת לגיל המותר היו יכולים להתגנב פנימה כדי לשתות, נמנעים מהשמירה שבכניסה. פלנט ובונהם ידעו זאת, כשבאופן זה הם נהגו להיכנס לפאבים בצעירותם. לפיכך, לשם האלבום יש שלושה או יותר פירושים.

התקליט המקורי הציג אטרקציה יוצאת דופן: האלבום היה עטוף מבחוץ מנייר חום פשוט, ועל העטיפה הפנימית הוצגה תמונה בשחור לבן, כשבמגע עם מברשת רטובה, הוצגה התמונה בצבעים בהירים באופן קבוע. היו שש עטיפות שונות שהציגו זוג תמונות שונות מכל צד של האריזה, והעטיפה החיצונית של הנייר נועדה למנוע מהקונים לדעת איזו עטיפה הם יקבלו (על אף שבצד העטיפה היה רמז לתמונה שבפנים). כל התמונות מציגות את אותה הסצנה בבאר, כשהיא מצולמת מנקודת מבט אחרת: אדם מבוגר שורף מכתב במעטפה חתומה. 

למרות שזכה לביקורות אדישות, האלבום זינק אל ראש מצעד ה- *[[בילבורד|Billboard 200]]* בשבוע השני לשחרורו ונשאר שם כשבעה שבועות.בשבועות שבין ה-23 באוקטובר ל-3 בנובמבר 1979, זכתה לד זפלין להישג חסר תקדים כאשר כל קטלוג הלהקה נכנס למצעד.

אלבום זה היה האחרון של חברי לד זפלין בהרכבם המלא. מתופף הלהקה, ג'ון בונהם, נפטר שנה לאחר מכן, בשנת 1980.

## רשימת השירים

**צד 1**
#In the Evening (פייג'/ פלנט/ ג'ונס)- 6:49
#South Bound Saurez (פלנט/ ג'ונס)- 4:12
#Fool in the Rain (פייג'/ פלנט/ ג'ונס)- 6:12
#Hot Dog (פייג'/ פלנט)- 3:17

**צד 2**
#Carouselambra (פייג'/ פלנט/ ג'ונס)- 10:31
#All My Love (פייג'/ פלנט)- 5:53
#I'm Gonna Crawl (פייג'/ פלנט/ ג'ונס)- 5:30

## טריוויה
*השירים- *Wearing and Tearing*, *Ozone Baby*, *Walter's Walk* ו-*Darlene* הוקלטו לאלבום, אך לא נכללו בתוכו מחמת חוסר מקום. ארבעתם הופיעו מאוחר יותר באלבום CODA.
*מילות השיר- *All My Love* נכתבו בידי פלנט כמחווה לבנו שנפטר בשנת 1977.

## קרדיטים
*ג'ימי פייג'- גיטרה חשמלית והפקה
*רוברט פלנט- שירה
*ג'ון פול ג'ונס- גיטרה בס וקלידים
*ג'ון בונהם- תופים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי לד זפלין
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הקנדי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד 200
פיג'ו 405

**פיג'ו 405** היא מכונית משפחתית גדולה מתוצרת פיג'ו הצרפתית. המכונית יוצרה לראשונה ב-1987 ועדין ממשיכים לייצר את המכונית ברישיון, מחוץ לצרפת. ב-1988 נבחרה המכונית, כ"מכונית השנה באירופה".

## תכנון ועיצוב
ה-405 מבוססת מכנית על שלדת ה-סיטרואן BX שהוצגה ב-1982, אך עם מערכת מתלים רגילה (במקום המתלים ההידרופניאומטיים בסיטרואן), מרכב של 4 דלתות (5 בסיטרואן) ועיצוב שונה למדי.

עיצוב המכונית מזכיר את האלפא רומיאו 164, שהושקה באותה השנה, ועוצבה אף היא על ידי פינינפארינה.

## ייצור ושיווק
2-2.5 מיליון מכוניות מדגם זה יוצרו ונמכרו ברחבי העולם. הרכב למעשה תוכנן כרכב המחליף את ה-305 ואת ה-505.
הרכב תוכנן בצרפת ויוצר ב:
* אירופה: מ־1987 ועד 1997, בעיר Sochaux במזרח צרפת ובדרום מזרח אנגליה.
* זימבבווה: עד 2002 על ידי Quest.
* איראן: מ-1992 ועד היום מיוצר דגם ה-"פיג'ו 405" על ידי יצרן הרכב איראן חודרו, והרכב קרוי פיג'ו פארס. מיוצרים הדגמים: "GLi", "GLX" ודגם הסטיישן "GLX". בכל הדגמים מורכב מנוע 1.6 ליטר, 16 שסתומים. דגמי פיג'ו ROA שיוצרו באיראן בין השנים 1996–2013 התבססו על דגם "פיג'ו 405".
* מצרים: על ידי **ווגי עאבזה**
* בין השנים 1987–1993 הורכב "הגה כוח" מדגם "פיג'ו 405" בחלק מדגמי רכב השטח הפורטוגלי **[[UMM Alter II]]** (ברישיון)

## גרסאות ופיתוחים
***1987**: בקיץ שנה זו הושקה המכונית עבור שנת הדגם 1988 במרכב 4 דלתות בלבד. עם מנועי בנזין 4 צילינדרים בהספקים של 65, 92, 110, 125, ו-160 כוחות סוס.
***1988**: זוג מנועי דיזל בהספקים של 70 ו-90 כ"ס מוצעים עבור הפיג'ו 405.
***1989**: דגם "סטיישן" מוצג לאחר שכבר נמכרו חצי מיליון מכוניות מהדגמים הקודמים.
***1990**: הפיג'ו 405 המיליון יוצאת את שערי המפעל בסושו. תמסורת ה BE1 מוחלפת ב-BE3 המשופרת.
***1991**: משופר תכנון ההגה, לוח השעונים ובידוד הרעשים.
***1992**: מושקת גרסת T16 הספורטיבית עם מגדש טורבו, מנוע בן 16 שסתומים והנעה בכל ארבעת הגלגלים.
***1993**: מכסה תא מטען ולוח שעונים מעודכנים.
***1995**: השקת הפיג'ו 406, מחליפת ה-405, הפסקת ייצור דגמי 4 דלתות.
***1997**: סיום ייצור הפיג'ו 405 באירופה.

### דגמים
*GL - הדגם הבסיסי עם מנוע XU 1.6 ליטר, 8 שסתומים והזנת דלק במאייד.
*GR - הדגם הבסיסי עם מנוע 1.9 ליטר (110 כ"ס), 8 שסתומים.
*SR - כמו GR אך עם אבזור נוסף הכולל חלונות חשמל, בקרת אקלים, מראות וידיות בצבע הגוף.
*SRi - כמו SR אך עם הזרקת דלק למנוע שהעלתה את הספקו ל 128 כ"ס. מנוע זהה לפיג'ו 205 GTI.
*Mi16 - דגם ספורטיבי. בתחילה עם מנוע 1.9 ליטר בן 16 שסתומים והזרקת דלק שהפיק 148 כ"ס. מנוע זה שימש מאוחר יותר כבסיס למנוע הפיג'ו 206 WRC שזכתה פעמיים באליפויות ראלי. בשנת 1993 תוכנן המנוע מחדש ונפחו הוגדל ל 2 ליטרים תוך תכנות מחדש של מערכת ההזרקה למומנט תמורת הספק מרבי. הייתה לדגם זה גם גרסה בעלת הנעה 4*4.
*T16 - דגם ספורט עילי עם הנעה כפולה קבועה, מנוע 2 ליטר מדגם XU10J4TE בן 16 שסתומים, הזרקת דלק, מצנן ביניים ומגדש טורבו. נבנו רק 1046 יח' מדגם זה ומתוכן 10 למשטרת צרפת.

## קישורים חיצוניים
.

405
קטגוריה:מכוניות משפחתיות גדולות
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1987
קטגוריה:מכונית השנה באירופה
קטגוריה:מכוניות צרפתיות
קטגוריה:כלי רכב המורכבים באיראן
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים במצרים
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בצ'ילה
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בפולין
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים באינדונזיה
קטגוריה:כלי רכב המורכבים במלזיה
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בטאיוואן
קטגוריה:כלי רכב המורכבים בבריטניה
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים באזרבייג'ן
קטגוריה:כלי רכב המורכבים בארגנטינה
קטגוריה:כלי רכב המורכבים בזימבבואה
The Animals

**The Animals** (החיות) הייתה להקת רוק בריטית מהעיר ניוקאסל מתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20.

## היסטוריה
הלהקה הוקמה על ידי אלן פרייס ובשנת 1962 הצטרף אליה הסולן אריק ברדון. בינואר 1964 עברה הלהקה ללונדון והוחתמה על ידי המפיק מיקי מוסט שהשיג להם חוזה בחברת Columbia. הלהיט הראשון שלהם Baby let me take you home עבר שינוי תמליל כדי לנקות אותו מתכנים "בעייתיים". אבל היה זה הלהיט השני שלהם "The House of the Rising Sun" שהביא אותם לפסגה. אריק ברדון גילה את השיר באלבומו הראשון של בוב דילן וחברי הלהקה הצליחו לשכנע את מיקי מוסט להוציא את הלהיט למרות אורכו - 4 דקות ו-20 שניות - ששברו בהרבה את השיא עד לאותה שנה. הלהיט נמכר ב-250 אלף עותקים תוך 3 ימים והגיע למקום הראשון במצעד הבריטי. בארצות הברית הוצאה לשוק גרסה קצרה יותר של 2 דקות ו-58 שניות, וגם היא הגיעה לפסגה.

להיטם השלישי של החיות - I’m crying, חובר על ידי ברדון ופרייס, אבל לאחריו הם שבו להקליט להיטים של אחרים - Don’t let me be misunderstood של נינה סימון ו-Bring it on home to me של סם קוק. בשנת 1965 פרש האורגניסט אלן פרייס מהלהקה והקים להקה משלו - אלן פרייס סט שזכתה בהמשך לשורת להיטים כמו Simon Smith and his amazing dancing bear ו-The house that Jack built שהגיעו שניהם למקום הרביעי במצעד הבריטי. החיות המשיכו להוציא להיטים - We gotta get out of this place שהגיע למקום השני ו-It’s my life, הלהיט האחרון בחברת Columbia. החיות עברו להקליט בחברת Decca אבל מכאן החלה הירידה שלהם ולאחר שני להיטים, שקעה הלהקה והתפרקה בספטמבר 1966. בתחילת 1967 הקים אריק ברדון את להקת "אריק ברדון והחיות" שהלהיט הידוע והמצליח ביותר שלה היה San Franciscan nights. ביוני 1967 הופיעה הלהקה לעיני כ-90,000 איש בפסטיבל הפופ הבינלאומי של מונטריי בקליפורניה. במהלך ההופעה ביצעו החיות גרסה יוצאת דופן ומלאת עוצמה בליווי כינור של להיטם של הרולינג סטונז "Paint It Black".

## להיטי הלהקה




## תקליטי EP של הלהקה

*I just wanna make love to you 1963
*The Animals is here #3UK 1964
*The Animals (Boom boom) 1965
*The Animals no 2 (I’m in love again) 1965
*The Animals are back #8UK 1966
*Animal tracks #7UK 1966


## אלבומי הלהקה

*The Animals #5UK #7US 11/64
*Animals tracks #6UK 06/65
*The Animals on tour #99US 06/65
*Animalism #4UK #33US 06/66
*Animalization #10US 10/66


## ראו גם
*הפלישה הבריטית

## קישורים חיצוניים

* 

* אורי לוטן, , nrg , 2/12/2004
* 

קטגוריה:להקות רוק פסיכדלי
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הרוק אנד רול
קטגוריה:להקות רוק בריטיות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1962
קטגוריה:להקות שהתפרקו בשנת 1969
קטגוריה:להקות שהתפרקו בשנת 1976
גלריית דאליץ'

**גלריית דאליץ**' (באנגלית: **Dulwich Picture Gallery**) היא גלריה המציגה יצירות אמנות ומצויה בדאליץ' בלונדון שבאנגליה. 

הגלריה נפתחה בשנת 1817 והייתה הראשונה בעולם שנבנתה באופן ייעודי להצגת יצירות אמנות. תכנונה הארכיטקטוני השפיע על כל גלריות האמנות שנבנו לאחר מכן. בגלריה חדרים מרווחים המחוברים יחד, והתאורה שבחדרים מגיעה מפתחים בתקרה המאפשרים כניסת אור טבעי.

## היסטוריה
הגלריה נוסדה בעקבות תרומה של סר פרנסיס בורג'ואה שהגיע ללונדון משווייץ שציווה לאחר מותו את אוסף האמנות שלו למכללת דאליץ' וכן סך של 2,000 ליש"ט לצורך הקמת גלריה שתציג את האוסף.

האוסף התבסס על יצירות אמנות שאספו בורג'ואה ושותפו לעסקים, הצרפתי נואל דסנפאן שניהלו יחד בית ממכר יצירות אמנות בלונדון. בשנת 1790 התבקשו שני השותפים על ידי מלך פולין סטניסלב השני להקים "אוסף מלכותי" שהיה חסר בארמון מלכותו. בורג'ואה אסף יצירות אמנות עבור הכסף במשך חמש שנים, אולם בשנת 1795 חולקה פולין והפסיקה להתקיים כמדינה עצמאית.

בורג'ואה ניסה למכור את האוסף למדינות אחרות ללא הצלחה. לאחר מות דסנפאן, בשנת 1807 פנה בורג'ואה למוזיאון הבריטי והציע לתרום את האוסף לאחר מותו. בורג'ואה נעלב מיחס האוצרים של המוזיאון והחליט לתרום את האוסף למכללת דאליץ' על מנת שיוקם מוזיאון חדש, בתכנונו של חברו, האדריכל סר ג'ון סואן.

הגלריה נפתחה לציבור בשם "גלריית מכללת דאליץ'" (The Dulwich College Picture Gallery) בשנת 1817.

בורג'ואה ודסנפאן וכן אשתו של דסנפאן נקברו במאוזולאום באחד מאגפי המוזיאון. המאוזולאום עצמו נפגע במהלך הבליץ במלחמת העולם השנייה. ארונות הקבורה נשברו וכל העצמות התפזרו על המדשאה שלפני המוזיאון. לכל אחד מהארונות הושבו העצמות אולם באותה עת לא היה דרך לבדוק אם העצמות אכן מתאימות זו לזו (וייתכן שחלה ערבוביה).

בניין הגלריה שימש השראה לגלריות רבות שנבנו מאוחר יותר. התכנון הפשוט והתאורה הטבעית זכו להצלחה רבה.

הגלריה הורחבה בשנת 1999 על פי תכנון של האדריכל ריק מאת'ר שבנה אגף כניסה חדש וכן מסדרונות המקשרים את המבנה למשרדי מכללת אלינס.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
דאליץ', גלריית
קטגוריה:סאת'ק
גשר אדם

250px|ממוזער|שמאל|חיילי המשטרה הצבאית בגשר ב-1969
250px|ממוזער|שמאל|משאית צבאית חוצה את גשר דאמיה, אפריל 1917
**גשר אדם** (**ג'סר א-דאמיה**) הוא גשר על נהר הירדן, אחד מן הגשרים הגדולים בבקעת הירדן, שהיווה עורק תחבורה חשוב בארץ ישראל ההיסטורית, עקב קרבתו לשכם, עמאן, יריחו ובית שאן. בשנת 1970 הוקמה ההתנחלות משואה בקרבת הגשר.

## היסטוריה
גשר זה הוא העתיק בגשרי בקעת הירדן, והוקם בידי השליט הממלוכי ביברס בשנת 1266 כדי לאפשר תנועה בטוחה בציר א-סלט-שכם. בין חוקרי המקרא יש המזהים את הגשר עם העיר המקראית "אדם" (מזוהה עם תל א-דאמיה, כ-1 ק"מ ממזרח לגשר), אשר לידה היה מעבר ששימש את בני-ישראל בחצותם את נהר הירדן:

הגשר העתיק, באורך 93 מטרים, עוד עמד על תילו בתחילת המאה ה-20, אולם לא היה בשימוש מכיוון שתוואי נהר הירדן עבר מזרחה, והגשר נותר בריחוק של כמה עשרות מטרים מהנהר. בשנת 1933 הוכרז על תחילת עבודות לבניית גשר חדש, ובשנת 1934 הוקצבו 12,000 לא"י לחידוש הגשר ונפתחה במקום תחנת מכס. בשנת 1935 תוכנן להעמיד במקום גשר דמיה את הגשר הישן של גשר אלנבי לאחר החלפתו של זה בגשר חדש.

בליל הגשרים (יוני 1946), פוצץ גשר אדם בידי יחידה מיוחדת של הפלמ"ח. המטען הוצמד לגשר עם השהיה אך לא התפוצץ. למחרת כאשר ניסה קצין בריטי לנטרלו, המטען הופעל והגשר קרס, הקצין הבריטי נהרג. הבריטים הקימו בסמוך גשר חדש, דרכו נכנסו לארץ ישראל כוחות צבא ההצלה בינואר ופברואר 1948. הנציב העליון, אלן קנינגהם הורה למשטרת המנדט לחסום את הגשר ולמנוע כניסת כלי רכב של צבא ההצלה, אולם כוחות הלגיון הערבי פירקו את המחסומים ואפשרו לצבא ההצלה להכניס את כוחותיו. דרך הגשר פלשו במאי 1948 הלגיון הערבי וחיל הפלישה העיראקי. בזמן מלחמת סיני העבירה סוריה שתי חטיבות טנקים דרך הגשר לאזור השומרון.

במלחמת ששת הימים (1967) נכבש הגשר בידי עוצבת געש ופוצץ בידי חטיבה 45 של צה"ל. לאחר המלחמה, עם התגבשות מדיניות "הגשרים הפתוחים", הוחל בהעברת סחורות ליד הגשר ההרוס, בהעברה בין משאיות בפריקה מגב לגב. בינואר 1968 נבנה במקום גשר ביילי.

הגשר שימש למעבר סחורות ואנשים, אולם במקביל התרחשו בסביבתו קרבות עם מחבלים וחילופי אש בין צה"ל והלגיון. במהלך פעולת כראמה הופגז הגשר על ידי הירדנים שבקשו למנוע את מעבר הטנקים של צה"ל עליו, והגשר ניזוק. בעקבות זאת המעבר בגשר נסגר עד יולי 1968. במהלך ספטמבר השחור בשנת 1970 נסגר הגשר למספר ימים בגלל הקרבות. בתחילת 1975 ביצעו הירדנים עבודות תחזוקה בגשר בעקבות שיטפונות בנהר הירדן. תיקונים נוספים בוצעו בינואר 1976.

באמצע שנות ה-90 הועברה הפעילות המסחרית מירדן לגשר אלנבי. גשר אדם והמסוף הסמוך אליו נסגרו והושבתו לחלוטין. המעבר נמצא באחריות צה"ל, שלא כמו שאר מעברי הגבול לישראל ולירדן שהם באחריות רשות שדות התעופה. אזור הגשר נמצא מעבר לגדר המערכת, ואין לאזרחים גישה אליו. לפי דיווחים בעיתונות מ-2007 הייתה תוכנית להקים מחדש את הגשר למעבר סחורות, בשיתוף ממשלת יפן.

## קישורים חיצוניים

* פיצוץ גשר אדם, אתר הפלמ"ח
* פתיחה מחדש של גשר אדם, ארכיון הסרטונים של AP, אוגוסט 1967
*

## הערות שוליים

אדם, גשר
קטגוריה:אתרי המקרא
אדם
קטגוריה:מעברי גבול בגבול ירדן–ישראל
אדם
קטגוריה:בקעת הירדן
אדם
יוליוס ראב

[ממוזער|האנדרטה לזכר יוליוס ראב ב[פולקסגרטן]]
**יוליוס ראב** (בגרמנית: **Julius Raab**; 29 בנובמבר 1891 - 8 בינואר 1964) היה פוליטיקאי אוסטרי שמרני, קנצלר אוסטריה בין השנים 1953–1961.

## חייו
ראב נולד בעיר סנקט פלטן שבאוסטריה לקבלן, וסבו היה יהודי מומר - בן למשפחת ראב. הוא למד הנדסת טכנולוגיה באוניברסיטה הטכנית של וינה. לימודיו בווינה נפסקו בעקבות שירותו כסגן חיל הרגלים של צבא אוסטריה במלחמת העולם הראשונה. לאחר שהתפטר מהצבא ב-1918, חזר ללמוד באוניברסיטה הטכנית. ב-1922 סיים את לימודיו, הצטרף לעסק של אביו ואף הקים עסק משל עצמו. 

בתקופת לימודיו החל להתעניין בפוליטיקה. ב-1929 הוא נבחר לבית התחתון של הפרלמנט מטעם המפלגה הנוצרית-סוציאלית האוסטרית. באותו זמן הוא היה פעיל ביותר בפוליטיקה האוסטרית: בשנים 1940-1929 היה חבר במועצה הלאומית, בין השנים 1927-1934 היה חבר בפרלמנט, ובין השנים 1934-1938 חבר המועצה הכלכלית. ראב היה חבר במפלגה האוסטרופשיסטית חזית המולדת. בשנת 1938 מונה לשר המסחר והתקשורת בקבינט האוסטרי האחרון של קורט שושניג לפני הסיפוח לגרמניה הנאצית (האנשלוס), וארגן את קונגרס תאגיד המסחר האוסטרי הראשון. ראב נודע גם באנטישמיות שלו כחבר בפרלמנט, במיוחד לאחר שכינה בעת ישיבה בפרלמנט ב-1931 את המנהיג הסוציאליסטי אוטו באואר "חזיר יהודי חצוף".

ראב גורש לגמרי מחיי הפוליטיקה בתקופת האנשלוס, אך שלא כמנהיגים פוליטיים אחרים שנעלמו, נהרגו או נכלאו, הוא ניצל בעזרתו של המנהיג הנאצי המקומי של אוסטריה תחתית, שאותו הכיר באופן אישי. בשנים 1938-1945 לא התירו הנאצים לראב לעבוד בעסקו האישי, והוא הצטרף לתוכנית סלילת כביש. בתפקיד זה, הוא נתן מחסה זמני לאנשים רבים שנרדפו בידי הנאצים. אחד מהם היה לאופולד פיגל, מי שיהיה לימים קנצלר אוסטריה. 

לאחר תבוסת הנאצים ב-1945 היה ראב ממקימי מפלגת העם האוסטרית ומנהיגה בשנים 1951-1960, וכיהן כחבר בקבינט האוסטרי הראשון לאחר המלחמה. באותה שנה הוא מונה לתפקיד שר התעמולה בממשלתו של לאופולד פיגל. ב-1 באפריל הוא נבחר לקנצלר אוסטריה וקיבל את אישור הכוחות הסובייטים לניסוח הסכם המדינה האוסטרית (Staatsvertrag). ב-1955 חתמו כל בעלות הברית שכבשו את אוסטריה על ההסכם, שבזכותו חודשה למעשה עצמאותה של אוסטריה. 

ב-11 באפריל 1961 נפסקה כהונתו כקנצלר, אך הוא המשיך בחיים פוליטיים אקטיביים; התחרה במירוץ לנשיאות מטעם מפלגת העם, אך הפסיד לאדולף שרף.

ראב נפטר בווינה ב-8 בינואר 1964 לאחר מחלה ארוכה.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה של יוליוס ראב 
* ביוגרפיה נוספת של יוליוס ראב 
* מידע סטטיסטי על יוליוס ראב 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות המרכזי בווינה
קטגוריה:פוליטיקאים אוסטרים
קטגוריה:קנצלרי אוסטריה
יוליוס
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1891

קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1964
ענבר (יישוב)

**עִנְבָּר** הוא קיבוץ בגליל, סמוך לכרמיאל, שייך למועצה אזורית מרום הגליל. ענבר הוא היישוב השיתופי השני הקטן ביותר בישראל אחרי עיר אובות, ובו כעשרים תושבים בלבד.

## שורשים והיסטוריה
באזור בו עומד היישוב שכן בתקופת המקרא כפר חנניה - יישוב יהודי שהתקיים ברציפות מימי בית ראשון ועד המאה ה-16 לספירה. היישוב המקראי היה ממוקם על גדות נחל צלמון, והיה ידוע בזכות כדי החרס שייצר שנחשבו לאיכותיים. רבי חלפתא, תנא מהדור השלישי לתנאים חי באזור וקבור במקום.

במאה ה-16 ננטש היישוב ותושביו עקרו לפקיעין שם התקיים יישוב יהודי גדול יותר.

## הקמת היישוב

בסוף שנות ה-70, במסגרת תוכנית המצפים, הוקם במקום מחנה התיישבות זמני למקימי מושבים. שרידי המבנים ששמשו את המחנה שופצו על ידי חברי היישוב כשאלה עלו להתיישב בו ביום העצמאות, מאי 1994.

## ענפי המשק
כל חברי היישוב מתקיימים מענף התיירות, ועובדים בבית ההארחה שמפעיל היישוב. היישוב מארח בעיקר קבוצות ומפעיל סדנאות שונות בנושאי בריאות ומודעות.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: יישובים
קטגוריה:קיבוצים
קטגוריה:מועצה אזורית מרום הגליל
קטגוריה:הגליל התחתון: יישובים
קטגוריה:קיבוצים במחוז הצפון
קורן

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה עבריים
קטגוריה:שמות פרטיים עבריים לגברים ולנשים
אברהם בן שלמה (תימן)

ר' **אברהם בן שלמה** (סביב המאות ה-14 וה-15, חי ופעל ככל הנראה בתימן), פרשן מקרא ותלמוד. חיבר את אחד הפירושים הארוכים והמקיפים ביותר על הנביאים.

## קורות חייו
שנות חייו ותקופת פעילותו של ראב"ש לא ידועות בוודאות. יש מהחוקרים הסוברים כי הוא בן המאה ה-14, ויש כאלה המאחרים את תקופת חייו לראשית המאה ה-15. גם שאלת מקומו של ראב"ש איננה מוסכמת בקרב החוקרים וחכמי הדת. עם זאת, מרביתם סבורים כי מדובר בחכם יהודי-תימני ויוצאים מכלל זה הם הרב יחיא קאפח שסבר כי מוצאו של ראב"ש הוא מצרי דווקא, וכן פרופ' יהודה רצאבי שסבר כי הוא מאנדלוסיה.

ראיות למוצאו התימני של הראב"ש ניתן למצוא בעובדה שכל כתבי היד ששרדו מפירושיו מוצאם מתימן, בניתוח פילולוגי של הטקסטים המעיד כי ראב"ש היה ממוצא תימני, וכן משמו של הפירוש - "מדרש אלציאני". עם זאת, ניתן ליישב גם בין כל הדעות הללו בהעלאת ההשערה כי מדובר בחכם תימני שבדומה לחכמים תימנים אחרים, נדד במהלך חייו ופעל במקומות נוספים. אולם ייתכן שהציטוטים והמובאות הרבות מחכמי ישראל משאר התפוצות שליקט הראב"ש לפירושו, הם שהביאו את הרב יחיא קאפח ויהודה רצאבי לסבור שאין מוצאו מתימן.

## יצירתו התורנית
הראב"ש היה בר אוריין ורחב אופקים. יצירתו מעידה על בקיאות רבה בספרות חז"ל, בספרות הגאונים, בחיבורי הרמב"ם, בפרשני המקרא האחרים ובספרות תקופתו. בפירושו הוא מלקט ביאורים ממקורות שונים, מעמת ביניהם, לעיתים מבקר אותם, ומכניס את פרשנותו המקורית. יצירתו כתובה ברובה בערבית, אך גם בעברית וארמית. פירושו מושפע רבות מדרכי חשיבתו של הרמב"ם.

מלבד תוכן פירושיו גופם, חשיבות כתבי הראב"ש היא, בין היתר, בכך שהוא מצטט מקורות, כולל מדרשי חז"ל, שאינם ידועים לנו ממקור אחר. בנוסף, יצירתו תורמת לחקר היווצרות הסוגה המדרשית בתימן. כמו כן, פירושו תורם לחקר התפתחות הקבלה בתימן, שכן הפירוש מכיל עדויות ראשונות למציאותו של ספר הזוהר בתימן.

פירושו הוא רחב ידיים יסודי ומעמיק, אך כרוב חיבורי חכמי תימן בני זמנו, גם פירושו טרם נדפס במלואו. הרב יוסף קאפח עמל על הוצאת חלק מכתב היד לדפוס, תוך שהוא מתרגם ומבאר מערבית לעברית. הפירוש לכתובים שטרם נדפס מצוי בכתבי יד אצל החוקר יהודה לוי נחום.

הראב"ש חיבר פירושים על התלמוד. אולם רק חלק מפירושיו נמצאו על מקצת מסכתות הש"ס (מסכתות ביצה, פסחים, מועד קטן, מגילה וזבחים). עקב חסרון בית דפוס בתימן, לא יצא חיבור זה לאור כמו חיבורים רבים אחרים של חכמי תימן.

## לקריאה נוספת
* הרב יוסף קאפח (מתרגם ומהדיר), **פירוש נביאים ראשונים** לר' אברהם בן שלמה, 4 כרכים, תשנ"ט
* אליעזר שלוסברג (מהדיר), "פירושי רבי אברהם בן שלמה התימני" לספר ישעיהו, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, תשע"ה

## קישורים חיצוניים
* 
* אליעזר שלוסברג, ביאורי רס"ג בפירושו של ר' אברהם בן שלמה לספר ישעיהו, **[[מסורה ליוסף]]** ט (תשע"ו) עמ' 471-431

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשוני תימן
קטגוריה:פרשני המקרא
קטגוריה:פרשני התלמוד
קטגוריה:יהודים במאה ה-14
קטגוריה:יהודי תימן במאה ה-15
Tha Last Meal

**Tha Last Meal** (הסעודה האחרונה) הוא אלבום של סנופ דוג (Snoop Dogg) שיצא בשנת 2000. האלבום היה האחרון שהוציא הראפר בחברת התקליטים של מאסטר פי נו לימיט רקורדס (No Limit Records) ומשם השם לאלבום. "הארוחה האחרונה" הוא ביטוי לארוחה האחרונה שמקבלים נידונים למוות לפני הוצאתם להורג ובה הם רשאים לבקש כמעט כל דבר והשף של הכלא מכין להם.

הסינגל 'Wrong Idea' בשיתוף באד אזז יצא גם באלבומו של באד אזז שיצא בחברת התקליטים דוגיסטייל רקורדס.

באחד הסינגלים סנופ דוג מתייחס לפרשת מוניקה לווינסקי והרגיז את מקורביה של לווינסקי כשקרא לה זונה.

## רשימת שירים

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי סנופ דוג
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי טימבלנד
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי סקוט סטורץ'
קטגוריה:אלבומי פלטינה בארצות הברית
יריחו (סדרת טלוויזיה)

**יריחו** (באנגלית: **Jericho**) היא סדרת דרמה המשכית פוסט אפוקליפטית אשר הופקה על ידי רשת CBS האמריקאית. העונה הראשונה החלה ב-20 בספטמבר 2006. למרות הצלחתה היחסית של הסדרה, היא לא עמדה בציפיות של קברניטי רשת CBS והיא בוטלה בתום עונתה הראשונה. אולם, עקב מחאה נמרצת של צופים אדוקים, ששיאה היה משלוח ענקי של בוטנים (nuts, מילה הקשורה למשחק מילים המופיע בפרק האחרון בעונה הראשונה) למשרדי CBS, הודיעה הרשת ב-6.6.07 כי תחזיר את הסדרה לעונה שנייה. עם זאת, הודיעה הרשת כי לעת עתה יוזמנו שבעה פרקים בלבד, ורק אם תצליח הסדרה למשוך אליה מספיק צופים, תושלם העונה השנייה. צולמו שני סיומים לפרק האחרון, כשהראשון הוא עם סוף פתוח (שצורף ל-DVD) והשני עם סוף סגור (זה ששודר בטלוויזיה).

הפרק הראשון של העונה השנייה שודר בארצות הברית ב-12 בפברואר 2008. בעונה השנייה שודרו שבעה פרקים בלבד ולאחר מכן הוחלט על ידי המפיקים לבטל את הסדרה והפרק האחרון שודר בתאריך 25 במרץ 2008.

בישראל שתי העונות של הסדרה שודרו ברשת HOT.

## תקציר העלילה
הסיפור מתרחש סביב עיירה כפרית בשם יריחו (ג'ריקו) במדינת קנזס, ארצות הברית אחרי סדרה של פיצוצים גרעיניים ברחבי המדינה, כאשר בפרק הראשון ניתן לראות ענן פטרייה ענק מיתמר מעל לעיר דנוור, קולורדו. למרות שהתושבים יודעים שגם דנוור וגם אטלנטה נהרסו בפיצוצים הם מנהלים שגרת חיים רגילה עקב העובדה שתשתיות כמו חשמל ומים עדיין פועלות. לאחר כמה פרקים גל אלקטרו-מגנטי משתק את כל המוצרים האלקטרוניים וכל התקוות לעזרה מצד הממשלה מתחילות להתבדות.

הגיבור בסדרה הוא ג'ק גרין, בנו של ראש העירייה שכ-5 שנים לפני תחילת העלילה עזב את העיר וחזר לאחר מות סבו. לא הרבה ידוע על עברו והצופים כמו הדמויות בסדרה מגלים את עברו פרק אחר פרק. אחד מתושבי העיירה, רוברט הוקינס מחזיק בפצצת האטום האחרונה שלא הגיעה ליעדה ותושבי העיירה פרט לג'ק גרין לא יודעים זאת. העונה הראשונה מסתיימת בכך שפורצת מלחמה בין תושבי יריחו לאנשי ניו-ברן. מדינות המערב שנשארו לאחר מתקפת ספטמבר מתאחדות למדינת שאיין. צבא שאיין שולט ביריחו ומקים בה בסיס צבאי. במהלך העונה השנייה מתברר שהשלטון של מדינת שאיין הוא מושחת והוא זה שאחראי למתקפות ספטמבר. הוקינס וג'ק מנסים למנוע את הצטרפותה של טקסס למדינת שאיין על ידי הפצצה שאצל הוקינס שאמורה להפליל את המנהיגים של שאיין. העונה השנייה מסתיימת כאשר הוקינס וג'ק מצליחים להעביר את הפצצה לשליט טקסס ולמנוע את הצטרפותה לשאיין. מלחמה פורצת בין שאיין לטקסס. מנהיג מחנה צבא שאיין ביריחו מודיע שלא יקשיב עוד להוראות מפקדיו משאיין לאחר שרואה את מעשיי מנהיגיו במחשבו של הוקינס.

## השחקנים הראשיים
* סקיט אולריך - ג'ק גרין
* לני ג'יימס - רוברט הוקינס
* קנת' מיטשל - אריק גרין
* ספראג גריידן - הית'ר ליסינסקי
* דרבי סטנצ'פילד - אפריל גרין

## קישורים חיצוניים

* 

* "יריחו", באתר CBS 
קטגוריה:CBS: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות דרמה המשכיות
קטגוריה:סדרות מדע בדיוני אמריקאיות
קטגוריה:סדרות פוסט-אפוקליפטיות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה שמתרחשות בקנזס
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 2006
אלכס מילר

**אלכס מילר** (נולד ב-4 באפריל 1977) הוא פוליטיקאי שכיהן חבר הכנסת מטעם סיעת ישראל ביתנו. יו"ר אגף העובד העולה ושת"פ עם מוסדות לאומים של מדינת ישראל בהסתדרות החדשה. סגן יו"ר לשכת הקשר עם הכנסת וממשלה בהסתדרות החדשה. יו"ר הדירקטוריון של רשת עמל-הרב תחומי. חבר דירקטוריון בחברה למרכזי תרבות וספורט.

## ביוגרפיה
אלכס מילר נולד במוסקבה בירת ברית המועצות בשנת 1977, ועלה לישראל בשנת 1992.

בשירותו הצבאי שירת כמכונאי בכיר בטייסת פאנטומים ומשם המשיך לתעשייה האווירית.
את דרכו הפוליטית החל כיו"ר אגודת הסטודנטים במכללה האקדמאית "אורט" בתל אביב, ולאחר מכן נבחר לסגן יו"ר ארגון הסטודנטים הארצי. הוא סיים לימודיו לתואר ראשון בהוראה ולתואר שני במדיניות ציבורית מטעם אוניברסיטת תל אביב.

בבחירות לכנסת ה-17 נבחר מטעם סיעת ישראל ביתנו, והיה לצעיר חברי הכנסת השבע עשרה ביום השבעתה. בכנסת זו כיהן כיו"ר ועדת משנה לקידום, מחקר ופיתוח של מקורות אנרגיה חלופיים ויישומם, וכן כמ"מ יו"ר ועדת משנה לעניין השכלה גבוהה ושכר הלימוד במוסדות להשכלה גבוהה.

כמו כן, היה חבר בוועדות שונות בכנסת: ועדת הכלכלה, ועדת חוקה, חוק ומשפט, ועדת החינוך, התרבות והספורט, ועדת המדע והטכנולוגיה, הוועדה לזכויות הילד, חבר בוועדת החקירה הפרלמנטרית בעניין האזנות סתר, וכן מ"מ בוועדת החוץ והביטחון.

במהלך כהונתו בכנסת יזם מספר חוקים, ובהם:
* חוק זכויות הסטודנט.
* תיקון לפקודת מס הכנסה, המאריך את תקופת הזכאות לנקודות זיכוי עבור חיילים משוחררים משנתיים לאחר השחרור מצה"ל לשלוש שנים לאחר השחרור.
* חוק הפיקוח על מכונים פסיכומטריים (יחד עם סילבן שלום ויוחנן פלסנר).
* חוק למניעת אלימות במוסדות למתן טיפול

בבחירות לכנסת ה-18 הוצב במקום ה-15 ברשימת ישראל ביתנו לכנסת, ונבחר שוב גם לכנסת ה-18.
בכנסת ה-18 נבחר מילר לכהן כסגן יושב ראש הכנסת, וכחבר בוועדות החינוך והכספים; כן הגיש למעלה מחמישים הצעות חוק בנושאים שונים, בהן: "חוק הנכבה", האוסר על ציון יום העצמאות של מדינת ישראל כיום אבל, חוק יום הסטודנט הלאומי, חוק הצבעת אזרחים ישראלים בחו"ל, פטור ממס על מלגות לסטודנטים, חוק מתן זכויות סטודנט לתלמידים בבתי ספר לאמנות, דמי אבטלה לעצמאים ועוד.

ב-8 בנובמבר 2010 מונה מילר לפי ההסכמים הקואליציוניים ליו"ר ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת. הוא כיהן בתפקיד זה עד יוני 2012.

בבחירות לכנסת התשע עשרה הוצב במקום ה-33 ברשימת הליכוד - ישראל ביתנו ולא נבחר לכנסת. לאחר בחירתו של ראובן ריבלין לתפקיד נשיא מדינת ישראל, חזר לכהן כרמל שאמה הכהן כח"כ, ובעקבות מינויו של שאמה-הכהן באוגוסט 2014 לשגריר ישראל ב-OECD והתפטרותו מהכנסת, חזר מילר לכהן כחבר הכנסת. כהונתו בכנסת הסתיימה במרץ 2015, עם השבעת הכנסת העשרים.

ב-18 בינואר 2021 מונה אלכס מילר לתפקיד יו"ר הדירקטוריון של רשת עמל-הרב תחומי. ב-14 בספטמבר הוא מונה על ידי בית הנבחרים של ההסתדרות לתפקיד יו"ר אגף העובד העולה ושת"פ עם מוסדות לאומים של מדינת ישראל.

## חיים אישיים
מילר גרוש ואב לשני ילדים.

## קישורים חיצוניים

* 
* אלכס מילר, באתר "ישראל ביתנו"

## הערות שוליים

קטגוריה:אריאל: חברי הכנסת
קטגוריה:חברי כנסת מתנחלים
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם ישראל ביתנו
קטגוריה:עולים בשנות ה-1990
קטגוריה:ישראלים ילידי ברית המועצות
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:חברי הכנסת השבע עשרה
קטגוריה:חברי הכנסת השמונה עשרה
קטגוריה:חברי הכנסת התשע עשרה
קטגוריה:יושבי ראש ועדת החינוך, התרבות והספורט
קטגוריה:סגני יושב ראש הכנסת בכנסת השמונה עשרה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1977
קייצת מסולסלת

**קַיֶּצֶת מְסֻלְסֶלֶת** (מן המילה קַיִץ; שם מדעי: *Conyza bonariensis*) הוא צמח ממשפחת המורכבים, שמוצאו ככל הנראה באמריקה הדרומית או אמריקה המרכזית. היום נפוץ כעשב שוטה בכל הארצות הטרופיות והסוב-טרופיות. בארץ נראה לראשונה בסוף המאה ה-19 באזור יפו, ומאז התפשט לכל אזורי הארץ. שמו בערבית شيخ الربيع (שיח' א-רביע).

## מאפיינים
הצמח גדל בארץ בעיקר בבתי גידול מופרעים ובמקומות קשים שבהם כמעט אין צומחים צמחים אחרים, כגון סִדקי חומות ומדרכות. ניכר בגוון הכחול-ירוק של עליו וגבעוליו. פורח בין אפריל לנובמבר, בקרקפות מרובות פרחים, שבהם עשרה פרחים מרכזיים דו-מיניים בעלי כותרת צהובה (ראו תמונה 2), והשאר לבנים נקביים. הצמח יכול לייצר עשרות אלפי זֵרעונים שעירים המופצים ברוח בדומה לזרעוני הסביון. כמות הזרעים הגדולה של הצמח, והסתפקותו במועט, הן שמאפשרות את תפוצתו בבתי הגידול המופרעים.

הקייצת המסולסלת נחשבת למטרד של ממש לחקלאות. תפוצתם הרבה של הזרעים, נביטתם הקלה והתבססותם המהירה, יחד עם עמידותה הרבה בפני חומרי הדברה, הופכות אותה לצמח באשה מזיק ביותר.

## לקריאה נוספת
* עזריה אלון (עורך), אנציקלופדיית "החי והצומח של ארץ ישראל", משרד הביטחון – ההוצאה לאור, החברה להגנת הטבע, 1983; כרך 11 – צמחים בעלי פרחים ב', הערך "קייצת מסולסלת", עמ' 132.

## קישורים חיצוניים

מרכז|ממוזער|250px|פרחי הקייצת המסולסלת

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1943
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ארתור קרונקויסט
קטגוריה:מורכבים
קטגוריה:ארץ ישראל: מורכבים
קטגוריה:מיני צמחים פולשים בישראל
ציפורלה

**צִיפּוֹרֶלָה** הוא אנסמבל של שחקני תיאטרון המעלה מופעים הומוריסטיים שמתאפיינים בנונסנס ובסלפסטיק. הקבוצה פעילה משנת 2005.
## היסטוריה
האנסמבל הוקם בשנת 2005 והעלה את המופע "עקיצה טבעית". חברי הקבוצה הם חברי אותה כיתה של מחזור מ' בסטודיו למשחק ניסן נתיב בתל אביב. עד נובמבר 2009 העלו את המופע 200 פעמים .

בדצמבר 2006, זכה האנסמבל בפרס קיפוד הזהב בקטגוריה "עבודה קבוצתית" עבור המופע "עקיצה טבעית". במרץ 2011, שוב זכו בפרס, על המופע "דרך חגב".

במרץ 2012 ציפורלה נסעו לסיבוב הופעות בן שלושה שבועות באוסטרליה. ב-2013 הופיעו במילאנו.

באוגוסט 2013 אירח האנסמבל את אורנה בנאי בהופעותיו.

בקיץ 2014 קיימה ציפורלה מסע הופעות בניו יורק שכלל 42 הופעות של "אוד בירדז" באולם המפורסם באוף ברודוויי – The Players Theatre. כמעט כל הכרטיסים נמכרו מראש והמופע זכה לסיקור תקשורתי רחב היקף בניו יורק וישראל ואף קיבל ביקורות נלהבות של הניו יורק טיימס, הפינגטון פוסט, ברודוויי מגזין ועוד.

ב-11 ביולי 2015 ערך האנסמבל מופע מיוחד לציון עשור של פעילות, במשכן לאמנויות הבמה בתל אביב.

## יוצרים ומייסדים
חברי האנסמבל מנהלים ומביימים את עצמם ומקבלים את כל ההחלטות בצורה שוויונית. הם הקימו את הקבוצה במטרה לקחת אחריות על עתידם המקצועי ולייצר תפקידים עבור עצמם במקום להציע את עצמם לתפקידים קיימים. על פי בדיחה פנימית של חברי הקבוצה, ציפורלה היא ציפור האגו שמקננת בליבו של כל שחקן, ועל שמה קראו לקבוצה.

מייסדי הקבוצה הם אפרת אביב, דאנה איבגי, לוטוס אתרוג, דודו גולן, עמרי דורון, תומר נהיר פטלוק, בן פרי, גל פרידמן ותמרה קלינגון. עד לשנת 2012 היה חבר בקבוצה גם רותם קינן, וב-2010 הצטרפה לקבוצה נעמה אמית.

שחקנים נוספים:
סוזנה פפיאן, גיה באר גורביץ', יוסי ירום שני, אדי קבטנר, מאיה ורטהיימר, כרמל נצר.

האנסמבל מארח בהופעות מיוחדות אמנים שונים.
## מופעים
* "עקיצה טבעית" (2005) - המופע המבוסס על הופעת הסיום של הסטודיו, מורכב מקטעי נונסנס, סלפסטיק וסאטירה. המופע זכה בפרס קיפוד הזהב לעבודה קבוצתית בשנת 2007.
*"דרך חגב" (2010) - מחזמר חרקים מופרע על פי ספרו של עוזי בן כנען, ולחנים מאת אסף קורמן.
*"התקפת לב" (2011)
*"Odd Birds" - מופע באנגלית
*"סטריאוטיפי" (2017)
*"קלאסה" (2023) - מופע זה כולל חלקים סאטירים באופן מובהק, לצד קטעי נונסנס מוזיקליים.

### סדרת רשת
*"ציפוקליפסה עכשיו" (2020) - סדרת רשת.

## גלריה

קובץ:TZIPORELA THREE.jpg|
קובץ:TZIPORELA TWO.jpg|
קובץ:TZIPORELA ONE.jpg|
קובץ:TZIPORELA FOUR.jpg|
קובץ:TZIPORELA FIVE.jpg|
קובץ:|
קובץ:|


## קישורים חיצוניים
* 

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תיאטרון בישראל
קטגוריה:זוכי פרס קיפוד הזהב
קטגוריה:זוכי פרס רוזנבלום