open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
הארמייה העשירית (איטליה)

**הארמייה העשירית של הצבא האיטלקי** (באיטלקית: **Armata 10**), הייתה ארמייה איטלקית שלחמה במהלך מלחמת העולם הראשונה נגד מעצמות המרכז, ופורקה עם סיום המלחמה. הוקמה מחדש במהלך מלחמת העולם השנייה, ולחמה לצד מדינות הציר במהלך הפלישה למצרים.

## היסטוריה
### מלחמת העולם הראשונה
הארמייה הראשונה הוקמה בשנת 1917 לאחר התבוסה האיטלקית הקשה בקרב קפורטו. היא הייתה למעשה כוח בריטי-איטלקי בפיקודו של רודולף למברט. הארמייה לקחה חלק מכריע בקרב ויטוריו ונטו, ופורקה עם סיום המלחמה.

### מלחמת העולם השנייה
הארמייה הוקמה מחדש ב-15 באוקטובר 1939 בלוב האיטלקית. ב-9 בספטמבר 1940 השיקה הארמייה את הפלישה האיטלקית למצרים. הארמייה העשירית הגיעה לסידי בארני ב-16 בספטמבר והורה לעצור את המתקפה בשל בעיות לוגיסטיות ומחסור באמצעי תחבורה, שאפיין עוד קודם את הארמייה העשירית. על אף רצונו של בניטו מוסוליני להמשיך במתקפה המפקד העליון של הכוח האיטלקי רודולפו גרציאני התחפר בעמדותיו ובנה ביצורים במקומות שכבש. הארמייה הגיעה 130 ק"מ מערבית לריכוז הכוח הבריטי העיקרי במרסא מטרוח. בדצמבר 1940 השיקו הבריטים מתקפת נגד שזכתה לכינוי "מבצע מצפן". המתקפה החלה בצורה מוצלחת ביותר, והארמייה נאלצה לסגת חזרה ללוב. הבריטים התקדמו בלוב במהירות, וב-5 בפברואר 1941 נשלחה הדיוויזיה המשוריינת השביעית הבריטית לבלום את הנסיגה האיטלקית.

למחרת הגיעה למקום הארמייה העשירית, והחלה לתקוף את הכוח הבריטי הקטן במטרה לפרוץ דרכו ולהיחלץ מהכיתור. במשך יומיים נלחם הכוח הבריטי הקטן, שכלל 500 רובאים, פלוגת טנקים ומספר תותחי שדה ותותחים נגד טנקים הכוח האיטלקי חזק בהרבה. האיטלקים הפעילו לחץ כבד על כוח החסימה הבריטי, ולא היה רחוקים מלפרוץ דרכו. הלחימה הייתה קשה ונואשת והתנהלה בטווחים קצרים. ניסיון הפריצה האיטלקי האחרון התבצע ב-7 בפברואר כאשר 20 טנקים קלים איטלקיים מדגם פיאט M13/40 פרצו דרך חגורה דלילה של רובאים ותותחים נגד טנקים ונעצרו רק באמצעות אש תותחי שדה במרחק קצר ממפקדת הדיוויזיה הבריטית. כאשר הגיעו לזירה הכוחות הבריטיים העיקריים, שנעו לאורך כביש החוף, נשברה ההתנגדות האיטלקית. מפקד הארמייה ג'וזפה טאלארה נהרג, והבריטים לקחו בשבי 25,000 חיילים, 216 תותחים, 100 טנקים ו-1,500 כלי רכב.

### מלחמת העולם הראשונה
* רודולף למברט (נובמבר 1917–1918)

### מלחמת העולם השנייה
* גנרלה פרנצ'סקו גיודי (אוקטובר 1939 - ספטמבר 1940)
* גנרלה מריו בארטי (ספטמבר 1940 - דצמבר 1940) 
* גנרלה איטלו גריבולדי (ממלא מקום)
* גנרלה ג'וזפה טאלארה (דצמבר 1940 - פברואר 1941)
* גנרלה אניבל ברגונזולי (נכנע לבריטים בשם הארמייה)

## קישורים חיצוניים
* הארמייה העשירית באתר Axis History 
קטגוריה:ארמיות איטלקיות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:איטליה במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:איטליה: היסטוריה צבאית
קטגוריה:ארמיות איטלקיות
הארמייה הראשונה (האימפריה האוסטרו-הונגרית)

ממוזער|ימין
**הארמייה הראשונה** של הצבא האוסטרו-הונגרי, הייתה ארמייה של הצבא האוסטרו-הונגרי שפעלה במלחמת העולם הראשונה.

## היסטוריה
הארמייה הראשונה הוקמה בפרוץ מלחמת העולם הראשונה, ולמפקדה מונה ויקטור דנקל. הארמייה נלחמה בקרב גליציה, ובקרב קרשניק הנחילה תבוסה לארמייה הרביעית הרוסית. היה זה הניצחון האוסטרו-הונגרי הראשון במלחמה זו. באוקטובר 1914 השתתפה בקרב על הוויסלה יחד עם הארמייה הגרמנית התשיעית, אך לא הצליחה להגיע לידי הישגים. לאחר מכן הוחזקה הארמייה הראשונה בעתודה באזור הקרפטים, ולא השתתפה בקרבות. במאי 1915 השתתפה הארמייה במתקפת גורליצה-טרנוב ובתחילה זכתה להצלחה מרובה, אך בהמשך נבלמה בקרב אפטא. לאחר מכן הוחלף דנקל בקרל פון קירשבאך אאוף לאוטרבאך. הארמייה השתתפה בקרבות ברומניה, ובעקבות כניעתה של זו האחרונה התפרקה הארמייה, שספגה אבדות גבוהות בחזית המזרחית.

## מפקדים
* גנרל חיל הפרשים ויקטור דנקל (אוגוסט 1914 - 23 במאי 1915)
* גנרל חיל הפרשים קרל פון קירשבאך אאוף לאוטרבאך (23 במאי 1915 - 10 ביוני 1915)
* פלדצויגמייסטר פאול פואהלו פון ברלוג (10 ביוני 1915 - 26 ביולי 1916)
* גנרל חיל הרגלים ארתור ארץ פון שטראוסנבורג (26 ביולי 1916 - 28 בפברואר 1917)
* גנרל אוברסט פרנץ רוהר פון דנטה (28 בפברואר 1917 - 15 באפריל 1918)

## ראו גם
* החזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה
## קישורים חיצוניים

1
קטגוריה:החזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה
הארמייה השנייה (האימפריה הרוסית)

**הארמייה הראשונה** (ברוסית: ****) של צבא האימפריה הרוסית, הייתה ארמייה רוסית שפעלה במלחמת העולם הראשונה.

## היסטוריה
הארמייה הוקמה עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה בשנת 1914, ולמפקדה מונה אלכסנדר סמסונוב. יחד עם הארמייה הראשונה היא פלשה לפרוסיה המזרחית, ובתחילה נחלה ניצחונות ואילצה את הארמייה השמינית הגרמנית לסגת עד הוויסלה. עם זאת, הגרמנים הנחילו לארמייה השנייה תבוסה מוחצת בקרב טננברג, וסמסונוב התאבד. הארמייה לא הושמדה לחלוטין, ויחד עם עוד שלוש ארמיות זכתה בניצחון בקרב על הוויסלה. היא הובסה שוב בקרב לודז', ובתחילת שנת 1915 הועברה לאזור פולין. במרץ 1916 היא ביצעה את מתקפת אגם נארוץ' הכושלת. היא פורקה ב-1918.

## מפקדים
* גנרל חיל הפרשים אלכסנדר סמסונוב (19 ביולי 1914 - 30 באוגוסט 1914)
* גנרל חיל הפרשים סרגיי שיידמן (14 בספטמבר 1914 - 12 בדצמבר 1914)
* גנרל חיל הרגלים ולדימיר סמירנוב (12 בדצמבר 1914 - 24 באפריל 1917)
* לוטננט גנרל אנטון ואסילובסקי (12 ביולי 1917 - 24 באפריל 1917)
* גנרל חיל הרגלים ניקולאי דנילוב (24 באפריל 1917 - 7 באוגוסט 1917)
* לוטננט גנרל פיוטר טלציקוב (7 באוגוסט 1917 - 22 באוגוסט 1917)
* גנרל חיל הרגלים ניקולאי דנילוב (22 באוגוסט 1917 - 20 בנובמבר 1917)
* לוטננט גנרל אלכסיי באיוב (20 בנובמבר 1917 - 24 בדצמבר 1917)

## ראו גם
* החזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה

2
קטגוריה:החזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה
ולנטין צ'אושסקו

**ולנטין צ'אושסקו** (ברומנית: **Valentin Ceaușescu**; נולד ב-17 בפברואר 1948) הוא פיזיקאי רומני, עסקן כדורגל ידוע ברומניה ובנם הבכור של ניקולאה צ'אושסקו ואלנה צ'אושסקו.

## ביוגרפיה
צ'אושסקו סיים לימודיו בבית ספר תיכון על שם פטרו גרוזה בשנת 1965 והמשיך שנתיים לימודי פיזיקה באוניברסיטת בוקרשט. הוא המשיך בלימודי פיזיקה באימפריאל קולג', בלונדון. צ'אושסקו שב לרומניה ב-1970 והתחיל לעבוד במכון לפיזיקה גרעינית של רומניה. הוא התמיד במקום עבודתו 40 שנים עד שיצא לגמלאות. ב-3 ביולי 1970 נשא לאישה את יורדנה בורילה, בתם של זוג קומוניסטים ותיקים, בת לאם יהודייה, יקטרינה אברהם. לזוג נולד בן בשם דניאל ולנטין. בני הזוג התגרשו ב-1988 וב-1995 נשא צ'אושסקו לאישה את רוקסנה דונה ולזוג נולדה בת בשם אלכסנדרה.

ב-1971 הצטרף למפלגה הקומוניסטית הרומנית, אולם לא ידוע על פעילות במסגרתה עד חודש לפני המהפכה הרומנית (1989), כאשר התמנה כחבר מחליף בוועד המרכזי של המפלגה. אחרי המהפכה נעצר, כמו כל יתר בני משפחת צ'אושסקו, ונחקר כחשוד בחבלה בכלכלת רומניה. הוא שוחרר כעבור חודשים ללא משפט, בין היתר בהשתדלותם של שחקני ואוהדי קבוצת הכדורגל, שנתמכה על ידו.

ולנטין צ'אושסקו שיחק כדורגל במסגרת הליגה העירונית של בוקרשט. הוא התבלט כאוהד ותומך של סטיאווה בוקרשט ומייחסים לתמיכתו תרומה ניכרת לזכיית הקבוצה בליגת האלופות ב-1986.

צ'אושסקו הוא אספן ספרים ואמנות ובמהלך חייו יצר לעצמו אוסף משמעותי, שהוחרם כשנעצר לאחר המהפכה. במאבק משפטי ממושך הצליח להשיב לעצמו את האוסף.

## לקריאה נוספת
* Tiranul מאת Lavinia Betea, Florin-Răzvan Mihai, Ilarion Țiu, הוצאת Cetatea de Scaun, 2015.

## קישורים חיצוניים
* Consiliul național pentru studierea arhivelor securității, עמוד 143 
* VALENTIN CEAUŞESCU ŞI DATORIA DISCREŢIEI 

## הערות שוליים

קטגוריה:קומוניסטים רומנים
קטגוריה:רומניה הקומוניסטית: אישים
קטגוריה:אספני ספרים
קטגוריה:עסקני כדורגל
קטגוריה:פיזיקאים רומנים
ולנטין
קטגוריה:ילדי נשיאי רומניה
קטגוריה:עסקני ספורט רומנים
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1948
מפרץ תוניס

ממוזער|שמאל|תמונה של מפרץ תוניס, כפי שנראה מהחלל
ממוזער|שמאל|מפה טופוגרפית של מפרץ תוניס
**מפרץ תוניס** (בערבית: **خليج تونس**) הוא מפרץ גדול בים התיכון, אשר נמצא בצפון-מזרח תוניסיה. אורכו 63 קילומטרים.

העיר תוניס שוכנת בדרום-מערב המפרץ, יחד עם שרשרת של יישובים וערים נוספות השוכנות במפרץ. העיר תוניס ממוקמת במרכז המפרץ, כך שיש לה יתרון אסטרטגי של הגנה מפני תקיפות מהים. בחוף העיר ממוקם נמל גדול המשמש את כל תוניסיה. העיר העתיקה קרתגו, שהיא כיום אתר מורשת עולמית, ממוקמת בצפון המפרץ.

ג'יבל ראסיס , הר השוכן באזור המפרץ, מתנשא לגובה של 795 מטרים כ-15 קילומטרים מחוף המפרץ, והוא ההר הגבוה ביותר באזור.

המפרץ כולל מספר איים לרבות זמברה.

## קישורים חיצוניים

תוניס
קטגוריה:תוניס
תוניס
אדווין אליס (משורר)

[ממוזער|שמאל|250px|עותק של יצירתו של [ויליאם בלייק, "שירי התום והניסיון", שעל כותרת עמוד השער שלה בלייק רשם שהיא אמורה להראות את שני המצבים המנוגדים של הנשמה האנושית, מאת אדווין ג'ון אליס (1893).]]
**אדווין ג'ון אליס** (1848–1946) היה משורר ומאייר בריטי. הוא זכור בעיקר, בשל האוסף בן 3 הכרכים של יצירותיו של ויליאם בלייק, "עבודותיו של ויליאם בלייק: פואטיקה, סימבוליזם וביקורת", אשר אותן הוא ערך בשיתוף עם המשורר האירי ויליאם בטלר ייטס. מועברת ביקורת על עבודתם, מפאת מקצועיות לא מספקת ומפאת הנחות בסיס מוטעות, שאותן גיבשו המחברים מראש.

## חייו
אליס היה בנו של אלכסנדר ג'ון אליס.הייתה לו ידידות ארוכת שנים עם ג'ון בטלר ייטס, איתו הוא חלק עניין באסתטיקה והחל מ-1869 הם גם ניהלו במשותף סטודיו לאמנות בלונדון, ברחוב ניומן. אך יחסיו עם אשתו של ג'ון, סוזאן, לא היו כשורה.

ב-1869, אליס הצטרף לקבוצת האמנים "האחווה" (The Brotherhood). במסגרת הקבוצה שיתף פעולה עם האמנים ג'ון טריבט נטלשיפ (John Trivett Nettleship) וסידני הול (Sydney Hall), גם הם מעריצים של בלייק, ובנוסף, ג'ון בטלר ייטס וג'ורג' וילסון (אמן סקוטי, שקיבל השראה מזרם האמנות הפרה-רפאליטי). אולם, יש לציין שהאמן סידני הול, עזב כבר בשלב מוקדם את הקבוצה.

בזמן שמשפחת ייטס עברה להתגורר בבדפורד פארק שבלונדון, דבר שהתרחש בשנת 1879, אליס פגש בבן, ויליאם בטלר ייטס. החל מ-1888, ייטס יצר קשר חברי הדוק עם אליס. גולת הכותרת של קשר זה, הייתה עבודתם המשותפת, שהחלה ב-1889 והסתיימה ב-1893, על החיבור הפרשני ליצירותיו של ויליאם בלייק, "The Works of William Blake: Poetic, Symbolic and Critical" (The Works of William Blake: Poetic, Symbolic and Critical, 1893). במסגרת עבודה זו, ייטס ואליס גילו תגלית טקסטואלית מרעישה, את כתב היד של יצירתו של בלייק, "ואלה, או ארבע הזואות". יצירה זו מעולם לא פורסמה על ידי בלייק, והם החליטו להוציאה לאור באופן מיידי.

אליס לקח חלק בכנסים של קבוצת המשוררים, ריימרס קלאב, ותרם להם בכתיבתו חלק מאנתולוגיות השירה שלהם. ר.פ. פוסטר מתאר את יחסיו עם ויליאם בטלר ייטס כיחסים של שיתוף פעולה אמנותי. ייטס גמל לו על כך, כשהוא כלל אותו בחיבורו, "ספר אוקספורד לשירה מודרנית", 1892 - 1935, אוסף שירים מאת אמנים שהיו קרובים אישית לייטס. כמו כן, ייטס כלל ברשימת משוררים זו, אנשים אשר העניקו לו השראה אומנותית.

## עבודותיו
* *גורל בארקדיה ושירים נוספים* 1892
* *העתקים מקוריים של תחריטים ללא צבע ליצירה "שירי התום והניסיון", מאת האמן הבריטי ויליאם בלייק* 1893
* *עבודותיו של ויליאם בלייק: פואטיקה, סימבוליזם וביקורת* (בשיתוף עם ויליאם בטלר ייטס), 1893
* *בלייק האמיתי; דיוקן ביוגרפי*, 1907
* *"נראה בשלושה ימים"*
* *"סנקן, המשורר הנודד"*

## משפחה
אליס היה נשוי לאישה גרמנייה, אשר נפטרה קרוב לשנת 1922.

## קישורים חיצוניים

* 

* The Works of William Blake: Poetic, Symbolic and Critical, edited by Edwin John Ellis and W. B. Yeats, with an introduction by Wayne K. Chapman
* THE FOUR ZOAS VALA - Jacob Boehme Online


## הערות שוליים

קטגוריה:משוררים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1848
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1916
ג'קי לוגרי

**ג'קי לוגרי** (באנגלית: **Jackie Loughery**; ) הייתה שחקנית אמריקאית. מיס ארצות הברית הראשונה.

## ביוגרפיה
לוגרי נולדה בברטקלין ניו יורק.

ב-1952 נבחרה למיס ניו יורק ארצות הברית בטקס שהתקיים בפעם הראשונה. בתחרות מיס ארצות הברית הראשונה, שנערכה בקליפורניה, נבחרה למקום הראשון ובתחרות מיס תבל הראשונה, עלתה לשלב עשר המועמדות הסופיות. במסגרת הפרסים שהוענקו לה על זכייתה במיס ארצות הברית היה כלול גם חוזה עם אולפני יוניברסל.

ב-1951 היא הופיעה במופע קומי בטלוויזיה הנקרא "שבעה באחת עשרה".

ב-1954 הנחתה לצד ג'וני קרסון את שעשועון הטלוויזיה "הרווח את החופשה שלך".

ב-1955 הופיעה בתפקיד הראשי בסדרת הטלוויזיה המשפטית "לשפוט את רוי בין".

ב-1956 שיחקה בסרט "Pardners" לצד דין מרטין.

ב-1957 שיחקה בסרט הדרמה "בן שמונה עשרה וחרדתי" לצד ויליאם קמפבל.

ב-1958 שיחקה בתפקיד הראשי בסרט התעופה "המלאך החם". בנוסף היא ביצעה הופעת אורח בתוכנית "המופע של ג'ורג' ברנס וגרייס אלן".

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:ברוקלין: אישים
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:זוכות מיס ארצות הברית
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס תבל 1952
קטגוריה:זוכות מיס ניו יורק ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1930
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1930
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2024
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2024
יוזף הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה

**יוזף הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה** (בגרמנית: **Joseph I, Heiliger Römischer Kaiser** 26 ביולי 1678 - 17 באפריל 1711), היה קיסר האימפריה הרומית הקדושה מ-1705 עד 1711, ומלך הונגריה מ-1687 עד 1711.

## ביוגרפיה
### בצעירותו
יוזף נולד ב-26 ביולי 1678 ללאופולד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ואלאונורה מגדלנה מנויבורג, בתו של פיליפ וילהלם, הנסיך הבוחר מפפאלץ ורעייתו אליזבת אמליה, רוזנת הסן-דרמשטדט. ב-9 בדצמבר 1687 הוכתר יוזף למלך הונגריה, וב-23 בינואר 1690 הוכתר למלך הרומאים (מלך גרמניה). בניגוד לרבים מבני משפחתו, לא היה יוזף כל כך אדוק בדת, ואהב מאוד מוזיקה וציד. במהלך מלחמת הירושה הספרדית הצטרף יוזף לכוחו של לודוויג וילהלם, מרקיז באדן-באדן, והשתתף עמו במצור על לנדאו.

### שלטונו
ב-5 במאי 1705 מת אביו לאופולד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ויוזף עלה לשלטון במקומו. יוזף הראשון השתדל לייעל את הבירוקרטיה באימפריה, ולהפחית את המיסים. כמו כן, השתדל לחזק את מעמדו באימפריה, על מנת לחזק את מעמדה של אוסטריה כמעצמה גדולה. בנוסף, יוזף תבע זכויות קיסריות באיטליה, אף הסתכן בעימות עם האפיפיור על דוכסות מנטובה.

בתחילת שלטונו התרחש מרד אצילים בטרנסילבניה, והקיסר נאלץ לנקוט פעולות צבאיות נגדו. אולם, השתדל להגיע לפשרה, ובכך סלל את הדרך להשתלבות הונגריה באימפריה.

היה זה מזלו הטוב של יוזף הראשון למשול באימפריה, כשלצידו המצביא הדגול אויגן, נסיך סבויה, וג'ון צ'רצ'יל, הדוכס הראשון ממרלבורו, שפעלו במשותף נגד צבאות לואי הארבעה עשר, מלך צרפת.

במהלך כל תקופת שלטונו, נאלץ יוזף לפעול נגד פרנץ ראקוצי, שהוביל מרד בניסיון להשיג את עצמאות ממלכת הונגריה, ובסופו של דבר מצא מקלט באימפריה העות'מאנית.

ב-17 באפריל 1711 מת יוזף בווינה, כתוצאה ממגפת אבעבועות שחורות שמתו ממנה גם לואי, הדופן הגדול ושלושת אחיו של פרנץ מלורן. יוזף הראשון נקבר בקריפטה הקיסרית, ואחיו קרל השישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה עלה לשלטון במקומו.

## משפחתו
ב-24 בפברואר 1699 התחתן יוזף עם וילהלמינה אמליה מבראונשווייג-לינבורג בתו של יוהאן פרידריך, דוכס בראונשווייג-לינבורג, ורעייתו בנדיקטה הנרייטה מפפאלץ-זימרן, ממנה נולדו לו 3 ילדים:
* מריה יוזפה (1699–1757).
* לאופולד יוזף (1700–1701).
* מריה אמליה (1701–1756).

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אבירי מסדר גיזת הזהב
קטגוריה:אצולה אוסטרית
קטגוריה:שליטי אוסטריה
קטגוריה:מלכי הונגריה
קטגוריה:בית הבסבורג
קטגוריה:קיסרי האימפריה הרומית הקדושה
קטגוריה:ילידי 1678
קטגוריה:נפטרים ב-1711
פניה צ'לנוב-קריגר

**פניה צ'לנוב-קריגר** (1898 – 21 באוקטובר 1977) הייתה רופאת ילדים ישראלית, ילידת רוסיה, ויו"ר איגוד הרופאות בישראל, בהר"י.

## קורות חיים
צ'לנוב-קריגר נולדה במוסקבה, והייתה בתו של המנהיג הציוני והרופא ד"ר יחיאל צ'לנוב. למדה רפואה בקניגסברג ובברלין, והתמחתה בברלין ברפואת ילדים במחלקתו של פרופ' צרני.

עלתה לארץ ישראל בשנת 1924, עם אמה רבקה, ושני אחיה: בנימין וזאב. עבדה בכפר הנוער מאיר שפיה, ובבתי החולים הדסה-ירושלים והדסה-צפת.

בצפת הכירה את ד"ר משה קריגר, לו נישאה בשנת 1929. היא ילדה את בתם נירה קריגר-דן (1930–2015) ואת בנם יחיאל. הזוג עבר לתל אביב. בשנת 1934 הקימה עם בעלה את "בית קריגר" בשדרות רוטשילד 71. בשנות השלושים היא גם הקימה, ביחד עם ד"ר שפירא את "לטף" - בית ילדים וסנטוריום בתל אביב.

משנות השלושים של המאה העשרים היא הייתה יושב ראש איגוד הרופאות בישראל, ומילאה מגוון תפקידים ציבוריים נוספים. במהלך מלחמת העולם השנייה התנדבה לשירות בצבא הבריטי, בדרגת קפיטן (סרן). היא גם עבדה במגן דוד אדום, במשמר האזרחי ובמרפאות קופת חולים כללית באזור תל אביב עד יום מותה.

נהרגה בתאונת דרכים ב-21 באוקטובר 1977, בשובה מעבודתה במרפאת ילדים של קופת החולים. ביתם של פניה ומשה, "בית קריגר", הפך למלון בוטיק לאחר ששופצו 25 דירות יוקרה.

ד"ר אפרים סיני נזכר: .

## לקריאה נוספת
* ניסים לוי, יעל לוי, "רופאיה של ארץ-ישראל 1799-1984", הוצאת איתי בחור, זכרון יעקב, מרץ 2012, מהדורה שנייה, מהדורה מעודכנת ומורחבת ליובל המאה לההסתדרות הרפואית בישראל (1912-2012), עמוד 377.
* "מידע לרופא", פברואר 1978.

## הערות שוליים

קטגוריה:רופאות ביישוב
קטגוריה:רופאים ביישוב
קטגוריה:סגל מרכז רפואי הדסה
קטגוריה:נשות העלייה הרביעית
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:רופאים צבאיים בריטים
קטגוריה:רופאים צבאיים יהודים
קטגוריה:רופאות צבאיות ישראליות
קטגוריה:רופאים צבאיים ישראלים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטאות בגרמניה
קטגוריה:ראשי ארגון הרופאות בישראל
קטגוריה:אנשי מגן דוד אדום
קטגוריה:נשים הקבורות בבית הקברות נחלת יצחק
קטגוריה:רופאות ילדים ישראליות
קטגוריה:רופאי ילדים ישראלים
קטגוריה:רופאי שירותי בריאות כללית
קטגוריה:מאיר שפיה: אישים
קטגוריה:הרוגות תאונות דרכים בישראל
קטגוריה:מתנדבי היישוב לצבא הבריטי
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1898
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1898
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1977
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1977
קרלו אמנואלה השלישי, מלך סרדיניה

**קרלו אמנואלה השלישי, מלך סרדיניה** (באיטלקית: **Carlo Emanuele III**; 27 באפריל 1701 - 20 בפברואר 1773), היה מלך סרדיניה בשנים 1730–1773.

## ביוגרפיה
קרלו אמנואלה נולד ב-27 באפריל 1701 בטורינו לויטוריו אמדאו השני, דוכס סבויה ולאן מארי ד'אורליאן, בתם של פיליפ הראשון, דוכס אורליאן והנרייטה אן, נסיכת אנגליה.

ב-3 בספטמבר 1730 הדיח קרלו אמנואלה את אביו ויטוריו אמדאו השני, מלך סרדיניה, ועלה לשלטון במקומו. במהלך מלחמת הירושה הפולנית, לחם קרלו אמנואלה לצד צרפת וספרד נגד אוסטריה, וכבש את מילאנו, פאוויה ושטחים בלומבארדיה, ובחוזה וינה קיבל את נוברה וטורטונה. במלחמת הירושה האוסטרית לחם קרלו אמנואלה לצד אוסטריה נגד צרפת וספרד, ובשלום אקס-לה-שפל קיבל את ויג'וואנו, אף שנאלץ לוותר על שטחים אחרים.

הישגיו של קרלו אמנואלה הקנו לממלכת סרדיניה מעמד מכובד באירופה. בנוסף, קרלו אמנואלה ביצע תיקונים חשובים במינהל, בשיפוט ובכלכלת הממלכה.

ב-20 בפברואר 1773 מת קרלו אמנואלה בטורינו, ובנו ויטוריו אמדאו השלישי, מלך סרדיניה עלה לשלטון במקומו.

## משפחתו
ב-15 במרץ 1722 התחתן קרלו אמנואלה עם אנה כריסטינה, רוזנת פפאלץ-זולצבאך, בתו של תאודור יוסטאך, רוזן פפאלץ-זולצבאך ומריה אלאונורה, רוזנת הסן-רוטנבורג, ממנה היה לו בן אחד:
* ויטוריו אמדאו תאודורה (1723–1725).

ב-20 באוגוסט 1724 התחתן קרלו אמנואלה עם פוליקסנה, רוזנת הסן-רוטנבורג, בתו של ארנסט לאופולד, רוזן הסן-רוטנבורג ואלאונורה, רוזנת לוונשטיין-ורטהיים-רוכפורט, ממנה היו לו 6 ילדים:
* ויטוריו אמדאו (1726–1796).
* אלאונורה מריה תרזה (1728–1781).
* מריה לואיזה גבריאלה (1729–1767).
* מריה פליציטה (1730–1801).
* אמנואלה פיליברטו (1731–1735).
* קרלו פרנצ'סקו רומואלדו (1733).

ב-1737 התחתן קרלו אמנואלה עם אליזבת תרז, נסיכת לורן, בתו של לאופולד, דוכס לורן ואליזבת שארלוט ד'אורליאן, נסיכת קומרסי, ממנה היו לו 3 ילדים:
* קרלו פרנצ'סקו (1738–1745).
* מריה ויטוריה מרגריטה (1740–1742).
* בנדטו מריה מאוריציו (1741–1808).

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:דוכסי סבויה
קטגוריה:בית סבויה
קטגוריה:מלכי סרדיניה
קטגוריה:ילידי 1701
קטגוריה:נפטרים ב-1773
קרלוס הרביעי, מלך ספרד

**קרלוס הרביעי, מלך ספרד** (בספרדית: **Carlos IV de Borbón**; 11 בנובמבר 1748 – 20 בינואר 1819) היה מלך ספרד בשנים 1788–1808, ולאחר מכן הודח לטובת בנו פרננדו השביעי, מלך ספרד, ושוב לטובת ז'וזף בונפרטה.

## ביוגרפיה
ממוזער|משפחתו של קרלוס הרביעי
קרלוס הרביעי, היה בנו השני של קרלוס השלישי, מלך ספרד, ומריה אמליה מסקסוניה, בתו של אוגוסט השלישי, מלך פולין ומריה יוזפה, ארכידוכסית אוסטריה. הוא נולד בנאפולי בזמן שאביו היה מלך נאפולי וסיציליה. אחיו הבכור דון פליפה עבר להיות השני בתור לכס המלוכה בשל לקויות הלמידה והאפילפסיה שלו. בנאפולי וסיציליה כונה קרלוס "נסיך טורונטו". הוא כונה גם אל קזדור ("הצייד") בשל העדפותיו לספורט ולצייד, במקום לעסוק בענייני המדינה. קרלוס נחשב על ידי ההיסטוריון סטנלי ג'י. פין כ"טוב לב אך חלש ופשוט מחשבה".

ב-14 בדצמבר 1788 נפטר אביו קרלוס השלישי, מלך ספרד, וקרלוס עלה לשלטון במקומו. קרלוס ביקש לשמור על הישגי הרפורמות של אביו, ובשל כך נשאר בתחילה בברית עם צרפת המהפכנית, למרות מה שעוללה לקרוביו מבית בורבון הצרפתי. אולם, בשנת 1793 יצא קרלוס למלחמה על צרפת, בהשפעת מנואל דה גודוי, ואיבד את חלקו המזרחי של האי היספניולה.

בשנת 1796 כרת קרלוס ברית עם ממשלת הדירקטוריון של צרפת, אולם בשנת 1797 ספגו הצי הספרדי-צרפתי המשולב מפלה מידי הצי הבריטי בקרב כף סנט וינסנט. בשנת 1800 מכר קרלוס לצרפת את לואיזיאנה, ובשנת 1801 פלש לממלכת פורטוגל. בשנת 1807 הסכים קרלוס עם נפוליאון לחלק את פורטוגל ביניהם, אולם משכבשה צרפת את צפון ספרד, נמלט קרלוס לדרום על מנת לברוח לאמריקה הלטינית. בהגיעו לארנחואס אילצה אותו התקוממות עממית להתפטר ב-19 במרץ 1808 לטובת בנו פרננדו השביעי, מלך ספרד, אולם, נפוליאון הזמין את שניהם לבאיון, ושם הודיעה אשתו מריה לואיסה מפארמה שפרננדו הוא בנו של מנואל דה גודוי שהיה מאהבה. פרננדו נאלץ להתפטר לטובת קרלוס, וקרלוס התפטר שוב לטובת ז'וזף בונפרטה וגלה לרומא.

קרלוס הרביעי נפטר ב-20 בינואר 1819 ברומא, זמן קצר לאחר אשתו שמתה ב-2 בינואר 1819.

## משפחתו
בשנת 1765 התחתן קרלוס עם מריה לואיסה מפארמה, בתו של פליפה, דוכס פארמה ולואיז אליזבת, נסיכת צרפת, ממנה היו לו 14 ילדים:
* קרלוס קלמנטה (1771–1774).
* קרלוטה ז'ואקינה (1775–1830).
* מריה לואיסה (1777–1782).
* מריה אמליה (1779–1798).
* קרלוס דומינגו (1780–1783).
* מריה לואיסה (1782–1824).
* קרלוס פרנסיסקו דה פאולה (1783–1784).
* פליפה פרנסיסקו דה פאולה (1783–1784).
* פרננדו (1784–1833).
* קרלוס מריה איסידרו בניטה (1788–1855).
* מריה איזבלה (1789–1848).
* מריה תרזה (1791–1794).
* פליפה מריה (1792–1794).
* פרנסיסקו דה פאולה (1794–1865).

## אילן יוחסין

## ראו גם
* הרפורמות הבורבוניות
* מלכי ספרד

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:מלכי ספרד
קטגוריה:בית בורבון
קטגוריה:אבירי מסדר גיזת הזהב
קטגוריה:ילידי 1748
קטגוריה:נפטרים ב-1819
קינוטאבר

**פסטיבל הקולנוע קינוטאבר** (ברוסית: **Кинотавр**) היה פסטיבל קולנוע שנערך בעיר הנופש סוצ'י שבדרום רוסיה. הפסטיבל נערך לראשונה בקיץ 1990, ומאז הוא נערך מדי שנה בחודש יולי, מלבד במספר מקרים יוצאי דופן, עד שנת 2021

הפסטיבל, הסגור לקהל הרחב, זוכה לתשומת לב רבה מהתקשורת הרוסית, ועקב כך פוקדים אותו כוכבי קולנוע רבים. מפיקים רבים משיקים בו את סרטיהם החדשים ומנסים למכור אותם למפיצים. פרס בקטגוריית פסקול הסרטים מוענק על שמו של המלחין מיכאל טריברדייב.

זהו אחד מפסטיבלי הקולנוע החשובים בקולנוע הרוסי. עד 2011 הוענקו פרסים רק לסרטים מתוצרת הפדרציה הרוסית, אך באותה שנה הוסרה המגבלה הגאוגרפית ולמעשה כל סרט בשפה הרוסית יכול לקבל פרס ולהיות מוצג בפני באי הפסטיבל. בנוסף, הותר להציג בפסטיבל גם סרטים בשפות זרות, אך בתנאי שרוסיה היא אחת המדינות המפיקות של הסרט. כך קרה שבשנת 2017 הוצג סרטו של רזו גיגיניישווילי מגאורגיה "בני ערובה", שרוסיה, יחד עם פולין וגאורגיה, הייתה אחת המדינות המפיקות, אך הסרט דובר גאורגית. הסרט זכה בפרס הבימוי הטוב ביותר.

הפסטיבל הראשון לסרטים עצמאיים בברית המועצות התקיים לראשונה באפריל 1990 בפודולסק שבמחוז מוסקבה. ב-1991 נערך הפסטיבל בעיר הנופש סוצ'י, ומאז הוא התקיים בה מדי שנה כאשר הפסטיבל האחרון התקיים בשנת 2021.

## פרסי הפסטיבל
* הפרס הראשי (Главный приз)
* פרס הבמאי הטוב ביותר (Приз за лучшую режиссуру)
* פרס השחקנית הטובה ביותר (Приз за лучшую женскую роль)
* פרס השחקן הטוב ביותר (Приз за лучшую мужскую роль)
* פרס הצילום הטוב ביותר (Приз за лучшую операторскую работу)
* פרס גורין לתסריט הטוב ביותר (Приз им. Г. Горина «За лучший сценарий»)
* פרס טריברדייב לפסקול הטוב ביותר (Приз им. М. Таривердиева «За лучшую музыку к фильму»)
* פרס תחרות "קינוטאבר. בכורה" (Приз конкурса «Кинотавр. Дебют»)
* פרס תחרות "קינוטאבר. הסרט הקצר" (Приз конкурса «Кинотавр. Короткий метр»)

## ראו גם
*פסטיבל הקולנוע בקאן

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קינוטאבר
קינוטאבר
קטגוריה:רוסיה: תרבות
קטגוריה:רוסיה: תיירות
קטגוריה:סוצ'י: תרבות
ציון לוז

**הרב ציון לוז (אילוז)** (נולד ב-5 באפריל 1963) הוא דיין ישראלי, ציוני דתי, חבר בית הדין הרבני הגדול בירושלים, ואב"ד בית הדין הרבני בבאר שבע לשעבר.

ייסד ועומד בראש ישיבת "תפארת ישראל" ביד בנימין יחד עם הרב משה אמסלם.

## ביוגרפיה
[שמאל|ממוזער|250px|הרב ציון לוז (אמצעי) בטקס [יום ירושלים בישיבת מרכז הרב יחד עם הרב קלמן בר והרב משה אמסלם, תשע"ה]]
נולד במרוקו בשנת 1963 לשמעון ולאסתר אילוז. בשנת לידתו עלה לישראל ומשפחתו התיישבה בבאר שבע. למד בישיבת בני עקיבא אהל שלמה, שם היה לתלמידו של הרב אברהם סילברט, ולאחר מכן בישיבת כרם ביבנה, שם היה תלמידו של הרב חיים יעקב גולדויכט. כמו כן למד במכון להכשרת מורים "מורשת יעקב". בשירותו הצבאי שירת בחיל השריון.

קיבל סמיכה לרבנות בשנת 1992 ובשנת 1997 קיבל כושר לדיינות. למד בכולל ארץ חמדה במשך שש שנים והיה לתלמידו של הרב שאול ישראלי. במסגרת לימודיו שם סיים את מבחני הדיינות בהצטיינות.

לאחר סיום לימודיו בארץ חמדה, שימש כר"מ בישיבת כרם ביבנה עד למינויו לבית הדין הרבני.

ב-29 באוקטובר 2007 מונה לדיין בבית הדין הרבני בבאר שבע. ב-25 באוקטובר 2015 התמנה לאב בית הדין הרבני בבאר שבע, וב-12 ביולי 2016 מונה כחבר בית הדין הרבני הגדול לערעורים בירושלים. הוא נודע בין הדיינים כעילוי.

בשנת 2023, הקימו הרב לוז והרב משה אמסלם, אב"ד באשדוד, את הישיבה הגבוהה "תפארת ישראל" ביד בנימין, והם עומדים בראשה.

במשך שנים היה חוקר במחלקה למשפט העברי במשרד המשפטים, בפרויקט "חוקה לישראל". כמו כן לימד במכללות דתיות לחינוך. הרב לוז הוא חבר הוועדה של קרן אחד לאחד שהקים הרב יצחק נריה.

### חיים אישיים
נשוי לרונית אילנה, יועצת חינוכית, בתו של הרב ד"ר הושע רבינוביץ, ואב לשמונה, גר ביד בנימין. חתנו הוא אבישי גרינצייג, כתב לענייני משפט ב-i24.

קובץ:יום ירושלים במרכז.jpg|250px|ימין|ממוזער|מימין: הרבנים; קלמן בר, ציון לוז, משה אמסלם ומשה ביגל בעצרת לציון יום ירושלים בישיבת מרכז הרב
קובץ:הרב ציון לוז והרב רצון ערוסי משוחחים בערב השקה לספר מסויים בסוכות.jpg|ימין|ממוזער|הרב ציון לוז והרב רצון ערוסי משוחחים בסוכות תשע"ח

## קישורים חיצוניים

* 
* פסקי הדין של הרב ציון לוז בבית הדין הרבני בבאר שבע, אתר דעת.
* שיעורי הרב ציון לוז ביוטיוב
* שיעורי הרב ציון לוז באתר ישיבת כרם ביבנה
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:דייני בית הדין הרבני הגדול
קטגוריה:בוגרי ישיבת כרם ביבנה
קטגוריה:בוגרי ישיבת אהל שלמה
קטגוריה:בוגרי כולל ארץ חמדה
קטגוריה:בוגרי מכללת אורות ישראל/מורשת יעקב
קטגוריה:רבנים מרוקאים ישראלים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:יד בנימין: רבנים
קטגוריה:חוקרי משפט עברי
קטגוריה:עובדי ייעוץ וחקיקה
קטגוריה:אבות בית הדין הרבני בבאר שבע
קטגוריה:תלמידי הרב שאול ישראלי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1963
פראנה (הינדואיזם)

ממוזער|איור
**פְּרַאנָה** (בהינדית प्राण) היא מילה בסנסקריט עבור "כוח החיים" או העיקרון החיוני. בפילוסופיה ההינדית הכוללות יוגה, רפואה הודית, ואמנויות לחימה, המונח מתייחס באופן קולקטיבי לכל ה"אנרגיה הקוסמית" הקיימת ביקום.
פראנה כולל גם אנרגיות של חפצים דוממים. בספרות, פראנה מתואר לפעמים כאילו הוא מוצרים שמקורם מהשמש, המחברים את האלמנטים של היקום. אנרגיית החיים זו מופעלת בבהירות ומתוארת בוודות ובאופנישדות העתיקה.

לפי מאמיני הפילוסופיה, ביצורים חיים, "אנרגיה אוניברסלית" זו נחשבת אחראית לכל תפקודי הגוף באמצעות חמישה סוגים של פראנה, הידועים בחמשת הוודות.

מאמיני הפילוסופיה טוענים כי אנשים סופגים את הפראנה מהאוויר דרך הנשימה, ולכן היוגאים פיתחו מערכת נשימה ותרגילי נשימה מיוחדים, כדי לאפשר ספיגה מוגברת של פראנה, ובכך ספיגה מוגברת של "אנרגיה", חיזוק הגוף, חסינות מפני מחלות וכו'.

## קישורים חיצוניים

* יוגי ראמצ'ארקה, מדע הנשימה היוגי, 1903.
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פילוסופיה
קטגוריה:הינדואיזם
עונת 1986/1987 בליגה הלאומית בכדורסל

**עונת 1986/1987 בליגה הלאומית בכדורסל ** הייתה עונתה ה-33 של ליגת הכדורסל הבכירה בישראל. הליגה כללה 12 קבוצות. מתכונת התחרות עם פורמט פלייאוף לא השתנה מהעונה הקודמת. שמונה הראשונות התמודדו זו מול זו (מקום ראשון מול שמיני, שני מול שביעי וכך הלאה) בסדרות של הטוב משלושה משחקים, כשלקבוצה בעלת המיקום הגבוה יותר יתרון ביתיות. מנצחות סדרות רבע הגמר (מנצחת מקום ראשון-שמיני נגד מנצחת מקום רביעי-חמישי וכך הלאה) וחצי הגמר התמודדו בסדרת גמר של טוב משלוש כאשר המנצחת בסדרת הגמר זוכה באליפות.

על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על ההפסד במשחק. לליגה העליונה עלו הפועל ירושלים והפועל גבת.

העונה הסדירה החלה ב-22 בספטמבר 1986 הסתיימה ב-9 בפברואר 1987. לאחר הפלייאוף, העונה הסתיימה בניצחון של מכבי תל אביב בפעם ה-18 ברציפות. 

בהתאם לתוצאות העונה הפועל רמת גן והפועל קריית אונו ירדו ליגה.

## טבלת הליגה

## פלייאוף

## ראו גם

* גביע המדינה בכדורסל 1986/1987

## קישורים חיצוניים
* מידע מאתר מנהלת הליגה

קטגוריה:1986 בישראל: ספורט
קטגוריה:עונות בליגה העליונה בכדורסל בישראל
קטגוריה:1987 בישראל: ספורט
קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-1986
קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-1987
ג'יימס סטוורידיס

**ג'יימס ג'ורג' סטרווידיס** (באנגלית: **James George Stavridis**; נולד ב-15 בפברואר 1955) הוא אדמירל בצי האמריקאי בדימוס אשר שימש כמפקד פיקוד אירופה והכוח הצבאי של נאט"ו באירופה.

## ביוגרפיה
סטרווידיס נולד בוסט פאלם ביץ', פלורידה, לשירלי (לבית שפר) וג'ורג' סטוורידיס. בשנת 1976 השלים את לימודיו באקדמיה הימית של ארצות הברית. בסיום לימודיו הוסמך כקצין בצי ארצות הברית. סטרווידיס שירת כקצין ימי במגוון תפקידי מטה ופיקוד בספינות שטח. בשנים 1993–1995 פיקד על המשחתת "USS Barry". בשנים 2002–2004 פיקד על קבוצת הקרב של נושאת המטוסים אנטרפרייז. בשנת 2006 מונה למפקד פיקוד דרום של ארצות הברית. בשנת 2009 מונה למפקד פיקוד אירופה והכוח הצבאי של נאט"ו באירופה. לאחר פרישתו בשנת 2013 מונה לדקאן בית הספר לדיפלומטיה ומשפטים באוניברסיטת טאפטס.

לסטרווידיס תואר שני ודוקטורט במשפטים ודיפלומטיה מטעם אוניברסיטת טאפטס.

בשנת 2021 יצא לאור ספרו Elliot Ackerman and James Stavridis**, 2034: A Novel of the Next World War**

## עמדותיו

בשנת 2018 פרסם ג'יימס סטוורידיס דו"ח ובו המלצות מדיניות לחיזוק שיתוף הפעולה האסטרטגי בין ארצות הברית לישראל:

* העלאת מעמדה של ישראל לדרגה הגבוהה ביותר של בת-ברית של ארצות הברית (כמו אוסטרליה וקנדה).
* חידוש של מלאי התחמושת האמריקנית בישראל, בייחוד בתחמושת מונחֵית, והעברת תקציבים לישראל לשם חיזוק יכולת ההתמודדות שלה מול האיומים האיראניים.
* חיזוק הקשרים עם בנות בריתה של ארצות הברית המתנגדות לתוקפנות האיראנית, כולל סיוע בשיפור יכולותיהן הביטחוניות.

## קישורים חיצוניים
* 

* 
* 
* .

## הערות שוליים

קטגוריה:אדמירלים בצי ארצות הברית
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין של מחלקת ההגנה
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מפקדי פיקוד דרום של ארצות הברית
קטגוריה:מפקדי פיקוד אירופה של ארצות הברית
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין של הצי
קטגוריה:בוגרי בית ספר פלטשר למשפטים ודיפלומטיה באוניברסיטת טאפטס
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת טאפטס
קטגוריה:בוגרי האקדמיה הימית של ארצות הברית
קטגוריה:סגל MSNBC
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1955
תותח אוטומטי

[ממוזער|250px|תותח גאטלינג [M61A1 וולקן]]
[ממוזער|250px|תותח אוטומטי [M242 בושמאסטר על גבי נגמ"ש לחימה בראדלי]]
[ממוזער|250px| [תותח בופורס 40 מ"מ]]

**תותח אוטומטי** הוא כלי ירייה אוטומטי היורה תחמושת בקליבר של 20 מילימטר ומעלה, ולרוב בעלת רש"ק חודר שריון או נפיץ. התותח האוטומטי מסוגל לירי אוטומטי מלא בבודדות, צרורות וירי רציף. תותחים אוטומטיים הם בדרך כלל בקליברים שנעים בין 20 מ"מ ל-40 מ"מ, ומותקנים על גבי מטוסי קרב, מסוקי קרב, ספינות ורכב קרבי משוריין, בעיקר נגמ"שי לחימה.

ישנם שני סוגים של תותחים אוטומטיים:
* תותח מסתובב רב-קני המבוסס על התכנון של מקלע גאטלינג ונועד לאפשר ירי מהיר במיוחד, בעיקר נגד כלי טיס, מכונה באנגלית Gatling Gun
* תותח חד-קני רגיל שנועד לירי פגזים גדולים יותר, כגון פגזים נגד טנקים.

## כלי טיס שבהם מותקן תותח אוטומטי
* A-10
* F-4
* F-16
* F-15
* F-35
* F-22
* סוחוי Su-37
* סוחוי Su-35
* סוחוי Su-30
* סוחוי Su-27
* מיג-29
* מיג-35
* מיג 1.44

## דגמים מפורסמים

;מדינות העולם המערבי ונאט"ו:
*  תותח בופורס 40 מ"מ רב-תכליתי
*  M61A1 וולקן - תותח גאטלינג בקליבר 20 מ"מ, מותקן על מטוסי קרב מערביים דוגמת ה-F-4 פנטום, F-15 איגל ו-F-16 פייטינג פלקון וגם על כלי שיט כחלק ממערכת הפלנקס
*  תותח אורליקון 20 מ"מ המותקן על גבי כלי שיט
*  GAU-8/A אוונג'ר - תותח גאטלינג בקליבר 30 מ"מ, מותקן על ה-A-10 ת'נדרבולט II
*  M242 בושמאסטר - תותח בקליבר 25 מ"מ המותקן על נגמ"ש לחימה בראדלי
*  M-197 - התותח שמורכב במסוקי ה-AH-1 קוברה
*  M230 - תותח אוטומטי בקליבר 30 מ"מ המותקן על מסוק קרב AH-64 אפאצ'י
*  GAU-12 אקוולייזר - תותח גאטלינג בקליבר 25 מ"מ, מותקן במקדונל דאגלס AV-8B הרייר II ובלוקהיד AC-130
*  GAU-22 אקוולייזר - תותח גאטלינג בקליבר 25 מ"מ שמותקן על ה-F-35 לייטנינג II

;מדינות הגוש המזרחי:
*  ZU-23-2 - תותח נ"מ
*  ZSU-23-4 שילקה - תותח נ"מ

## ראו גם
* תותח
* נשק אוטומטי
* מקלע
* מקלע גאטלינג
* מקלע רימונים (מקל"ר)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:תותחים
קטגוריה:כלי ירייה
טרה קונר

**טרה אליזבת קונר** (אנגלית: Tara Elizabeth Conner; נולדה ב-18 בדצמבר 1985) היא דוגמנית אמריקאית ומיס ארצות הברית 2006.

## ביוגרפיה
קונר נולדה בדאלאס שבטקסס וכשהייתה בת כמה שבועות עברה משפחתה לקנטאקי.

ב-2002 נבחרה ל"מיס הנוער של קנטאקי" וכסגנית שנייה ל"מיס הנוער של ארצות הברית".

בנובמבר 2005 נבחרה למיס קנטאקי, ובמסגרת זו התארחה בפרק של התוכנית "דיל או לא דיל", ביחד עם חמישים ואחת המתמודדות האחרות על התואר מיס ארצות הברית, ובתחרות ארצית זו שנערכה בבולטימור זכתה במקום הראשון.

כהונתה כמיס ארצות הברית עוררה שערורייה, בכך שפורסם שהשתתפה במסיבות אלכוהול פרועות ואף השתמשה בסמים והתנהגה בהתנהגות פרועה, שלא הולמת מלכת יופי המייצגת את מדינתה. יש שטענו מנגד, שקונר בעצמה הפיצה שמועות אלו, ושהיא ארגנה שערורייה זו עקב כך שהייתה מעוניינת לזכות בתשומת לב. ארגון מיס תבל שבראשו עמד דונלד טראמפ שקל לשלול ממנה את תוארה ולהכתיר את סגניתה מיס קליפורניה כמיס ארצות הברית. במהלך מסיבת עיתונאים טענה קונר שעשתה מספר טעויות בחייה אך סירבה להגיב לשמועות אודותיה על שימוש בסמים. לבסוף הכריז טראמפ שלא תפוטר ושמגיע לטרה הזדמנות שנייה ושהוא חושב שהיא בחורה טובה.

היא התארחה בפרק של התוכנית פרויקט מסלול שבה המשימה של המתמודדים הייתה לעצב לקונר שמלת ערב עבור תחרות מיס תבל.

בתחרות מיס תבל שנערכה בלוס אנג`לס עלתה לשלה הגמר ונבחרה לסגנית רביעית, במהלך כהונתה התגוררה בדירתו של טראמפ בניו יורק ולקחה חלק באירועי מדיה שונים.

ב-2007 השתתפה קונר בתוכנית המציאות "מקום התחרות" העוקבת אחר מלכות יופי שונות.

## קישורים חיצוניים

* האם תודח מיס ארצות הברית?, באתר ערוץ 10
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי טקסס
קטגוריה:דאלאס: אישים
קטגוריה:זוכות התחרויות המדינתיות למיס ארצות הברית
קטגוריה:זוכות מיס ארצות הברית
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס תבל 2006
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס נוער ארצות הברית
קטגוריה:שערוריות תחרויות יופי
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1985
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1985
המופע של רד ודביר

**המופע של רד ודביר** היא תוכנית אירוח ששודרה בערוץ 2, תחת הזכיינית רשת. בכל תוכנית, המנחים, רד אורבך ודביר בנדק, מארחים ידוענים, זמרים ושחקנים. התוכנית מבוססת על הומור ועל אופיו של רד אורבך, בובה המגלמת כוכב רוק פופולרי, אגוצנטרי וגס רוח.

בסיום התכנית הקצרה, שארכה כ-25 דקות, ביצעו דואט רד והאמן שהתארח, קאבר לשיר מפורסם בהם I Put a Spell on You שביצע עם נינט טייב, Eye in the Sky עם מרינה מקסימיליאן ו-Diamonds עם אהוד בנאי.

## שידור הסדרה

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תוכניות אירוח ישראליות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2013
קטגוריה:ערוץ 2: תוכניות וסדרות
קטגוריה:רשת: תוכניות וסדרות
קטגוריה:תוכניות שצולמו באולפני הרצליה
קטגוריה:תוכניות וסדרות טלוויזיה ישראליות בכיכובן של בובות
קוסמים קטנים

**קוסמים קטנים** (באנגלית: **Little Wizards**) היא סדרת אנימציה אמריקאית בת 13 פרקים שהופקה בין השנים 1987- 1988. הסדרה שודרה בישראל בטלוויזיה החינוכית ב-1993.

## עלילה
הסדרה מתרחשת בימי הביניים ומספרת על הנסיך דוראל שלאחר שאביו המלך מת הוא הודח מכיסא המלכות בידי מכשף מרושע בשם מורגן, כשדוראל ניסה לברוח, מורגן שלח את השומרים לרדוף אחריו אבל הקוסם טוב הלב מגיסטוס הציל אותו ולימד אותו כמה קסמים כאשר יגדל למלך, אבל לאחר שנפלו מידיו של דוראל שיקויים לתוך הקדרה נוצר פיצוץ שיצר שלוש מפלצות קסם ששמם טוטי טראח ובום וביחד הם הקוסמים הקטנים שהם תלמידיו של מגיסטוס.

## הדמויות
* **הנסיך דוראל** (יפה גבאי) - נסיך צעיר שלאחר מותו של אביו המלך הודח מכיסא המלכות על ידי מורגן, אבל מגיסטוס הציל אותו מהשומרים ולימד אותו כמה קסמים.
* **מגיסטוס** (דב רייזר) - קוסם טוב והמורה לקוסמות של דוראל ושל המפלצות. בין היתר נוהג להמציא לעיתים המצאות, בעיקר כלי תחבורה.
* **בום** (שחר צרפתי) - מפלץ קסם כחול ופחדן אשר יכול להעלים את עצמו חוץ מהעיניים שלו.
* **טראח** (עמי טראוב) - מפלץ קסם כתום וכעסן אשר יכול לשנות צורה.
* **טוטי** (אור אזולאי) - מפלצת קסם ורודה בעלת זנב אשר יכולה לעוף בעזרת ניפוח הלחיים.
* **מורגן** (אלי גורנשטיין) - מכשף מרושע אשר תפס את מקומו של אביו של דוראל והדיח את דוראל מכיסא המלכות, הנבל הראשי בסדרה.
* **לולו** (מיקי קם) - דרקונית הקסם של מגיסטוס.
* **ליא** (ליליאן ברטו) - חברת ילדות של דוראל אשר עוזרת לו להתחמק ממזימותיו של מורגן.
* **בלה** - דובת המחמד של מגיסטוס.
* **ציפי** - ציפור המחמד של ליא.
* **ביבי** - בובתה של טוטי. בעלת חיים משל עצמה ומדברת באמצעות קולות.
* **רקס** - זאב המחמד של מורגן.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סדרות הנפשה אמריקאיות
קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית - תוכניות רכש
קטגוריה:ABC: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סבן אנטרטיינמנט: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 1987
אין חבוש מתיר עצמו מבית האסורים

**אין חבוש מתיר עצמו מבית האסורים** הוא ביטוי שמקורו בתלמוד הבבלי שמשמעותו היא שאדם לא יכול לבצע דברים שנצרכים לו, גם בדברים שהיה יכול לבצע אילו היה צריך לעשותם לחברו. המשל לכך הוא אסיר שאינו יכול לחלץ את עצמו מבית הסוהר.
## מקורות הביטוי
ביטוי זה מופיע 3 פעמים בתלמוד הבבלי:
* במסכת ברכות מסופר על רבי יוחנן שחלה ונזקק לכך שרבי חנינא יתן לו את ידו על מנת להעמידו מחליו. שואלת הגמרא מדוע לא העמיד רבי יוחנן את עצמו מחליו, ומיישבת: "אין חבוש מתיר עצמו מבית האסורים". ואף רבי יוחנן שיכל לרפא חולים אחרים, אינו יכול לרפא את עצמו, אלא הוא זקוק לעזרת אחרים.
* במסכת נדרים מובא שתלמיד חכם מנדה את עצמו ומפר את הנידוי שנידה את עצמו, ומסבירה הגמרא שהחידוש בכך הוא שאין אומרים כאן "אין חבוש מתיר עצמו מבית האסורין".
*במסכת סנהדרין מסופר על מלחמתו של דוד המלך עם ישבי בנוב בה השתמש אבישי בן צרויה בשם קדוש כדי להציל את דוד, ומוסבר שדוד עצמו לא יכול היה לומר שם זה משום ש"אין חבוש מוציא עצמו מבית האסורין".

## תפילת החולה על עצמו
במדרש רבה מובא שתפילת החולה על עצמו יפה מתפילת אחרים עליו. הקשו על כך כמה ראשונים ואחרונים, הרי בגמרא בברכות נאמר שהחולה אינו יכול להועיל לרפואתו כמו מה שאחרים יכולים לעשות עבורו. החזקוני ורבי אליהו מזרחי תרצו שבדרך כלל אין החולה יכול להתכוון כראוי, ולכן עדיפה תפילת אחרים עליו, אך במקרה בו החולה מצליח לכוון כראוי, תפילתו עדיפה.

לעומת זאת המהר"ל והט"ז מחלקים בין עזרה רגילה וסגולה, בה כוחו של אחר יפה מכוחו של החולה, ואילו בתפילה, בה הסיוע מגיע ממרום ולא מכוחו של המתפלל, תפילתו של החולה עדיפה על תפילת אחרים.

## הערות שוליים

קטגוריה:ניבים וביטויים חז"ליים
קטגוריה:מונחים תלמודיים
איתמר בן חיים

**איתמר בן חיים** (נולד ב-15 ביולי 1978) הוא קצין בצה"ל בדרגת תת-אלוף. שימש כמפקד עוצבת אדום. קודם לכן שימש מפקד יחידת רפאים, מפקד חטיבת יהודה, מפקד חטיבת הנגב, קצין אג"ם של אוגדת איו"ש, מפקד בא"ח צנחנים ומפקד גדוד 202.

## ביוגרפיה
בן חיים נולד וגדל בנווה דקלים שבגוש קטיף. למד בישיבת ההסדר ירוחם. התגייס לצה"ל בשנת 1998, התנדב לצנחנים ושובץ בגדוד 202. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בסיום הקורס שב לגדוד 202 ומונה למפקד מחלקת מסלול. בהמשך שירת כקצין המבצעים (קמב"ץ) הגדודי. לאחר מכן מונה למפקד פלוגת מסלול. בהמשך שימש כמפקד פלוגה מסייעת בגדוד 202. לאחר מכן מונה למפקד פלגה ביחידת מגלן. במהלך תפקידו, כוח בפיקודו נתקל בחוליית מחבלים מחזבאללה שחדרה לשטח ישראל באזור הר דב; בקרב שהתפתח נהרג מפקד חוליית המחבלים ומחבל נוסף נפצע, שני המחבלים הנותרים, בהם הפצוע, נמלטו. בהמשך מונה לסגן מפקד גדוד 101 בין השנים 2008–2009, בין היתר במהלך מבצע עופרת יצוקה. לאחר מכן שימש כמפקד מחזור "יודפת" בבא"ח צנחנים בין השנים 2009–2011.

באפריל 2011 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד 202, ושימש בתפקיד עד אוקטובר 2012. בהמשך שימש כסגן מפקד חטיבת הצנחנים בין השנים 2012–2013. בספטמבר 2013 מונה למפקד בא"ח צנחנים, ושימש בתפקיד עד ספטמבר 2015. לאחר מכן מונה לקצין אג"ם של אוגדת איו"ש, ושימש בתפקיד בין השנים 2015–2016. ב-10 באוגוסט 2016 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת הנגב, במקביל כיהן כמפקד מגמת מג"דים בקורס מפקדי פלוגות ומפקדי גדודים, את תפקידיו סיים ב-2 ביולי 2018. ב-6 באוגוסט 2018 מונה למפקד חטיבת יהודה, תפקיד בו שירת עד 12 באוגוסט 2020. לאחר מכן היה חניך במכללה לביטחון לאומי במחזור מ"ח (2020–2021). ב-27 ביולי 2021 מונה למפקד יחידת רפאים, ושימש בתפקיד עד 30 ביולי 2023.

ב-6 באוגוסט 2023 הועלה לדרגת תא"ל ומונה למפקד עוצבת אדום. בתפקיד זה שימש עד 30 ביולי 2025.

## חיים אישיים
בן חיים מתגורר במודיעין, נשוי לחני ואב לשלושה. בעל תואר ראשון במנהל עסקים מהקריה האקדמית אונו, ותואר שני במדעי החברה מאוניברסיטת חיפה ובוגר המכללה לביטחון לאומי.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:לוחמי יחידת מגלן
קטגוריה:מפקדי גדוד 202
קטגוריה:מפקדי חטיבת הנגב
קטגוריה:מפקדי חטיבת יהודה
קטגוריה:מפקדי היחידה הרב-ממדית
קטגוריה:מפקדי עוצבת אדום
קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:בוגרי המכללה לביטחון לאומי
קטגוריה:בוגרי הקריה האקדמית אונו
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:בוגרי ישיבת ההסדר ירוחם
קטגוריה:נוה דקלים: אישים
קטגוריה:מודיעין-מכבים-רעות: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1978
פטרישה פאסלר

**פטרישיה פאסלר** (בגרמנית: **Patricia Faessler**; נולדה ב-12 בנובמבר 1974) היא דוגמנית ואמנית שווייצרית. מיס שווייץ לשנת 1993.

## ביוגרפיה
פאסלר נולדה בציריך. בילדותה למדה בלט בתיאטרון של ציריך.

היא החלה לדגמן בגיל שש עשרה, וב-1991 ייצגה את שווייץ בתחרות מראה השנה של עלית ועקב כך שימשה כדוגמנית הבית של חברת הביגוד השווייצרית "Tally Weijl".

ב-1993 נבחרה ל"מלכת היופי של שווייץ" וייצגה את מדינתה בתחרות מיס עולם 1993 ומיס תבל 1994 שם זכתה במקום השישי.

היא הצטלמה למגזינים הרפרס בזאר וקוסמופוליטן ודגמנה עבור לקוסט, מקס מארה ולוריאל. במהלך שנות התשעים אף שימשה כדוגמנית של קו מוצרים דרמטולוגיים לטיפוח העור ב-42 מדינות, הנקרא "Louis Widmer".

בנוסף לכך, פאסלר היא גם אמנית והציגה תערוכה של ציורים ותצלומים שלה.

ב-2010 סיימה תואר באתיקה יישומית באוניברסיטת ציריך.

היא פעילה במספר ארגונים חברתיים ובין היתר אחראית על פרויקט המקדם חינוך לילדים באפריקה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ציריך
קטגוריה:אמנים שווייצרים
קטגוריה:דוגמניות שווייצריות
קטגוריה:זוכות מיס שווייץ
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס תבל 1994
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס עולם 1993
קטגוריה:משתתפות בתחרות מראה השנה של עלית 1991
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת ציריך
קטגוריה:ילידות 1974
קטגוריה:שווייצרים שנולדו ב-1974
פלג ניאגו

**פלג ניאגו** (נולד ב-1970) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף ששירת כמפקד בסיס תל נוף של חיל האוויר הישראלי. מכהן כמנכ"ל מועצה אזורית בני שמעון.

## ביוגרפיה
ניאגו נולד וגדל בקיבוץ אפיקים. התגייס לצה"ל ב-1989 וב-1991 סיים קורס טיס (מס' 124) במגמת קרב. שירת כטייס קרב על מטוסי F-4 פנטום, F-16A, F-16C/D, F-15 איגל. שימש סמ"ט ב' בטייסת מטוסי סקייהוק. הוא הדריך פרחי טיס וב-2005 מונה למפקד טייסת מתקדם קרב בבית הספר לטיסה. ב-2006 מונה למפקד טייסת 117 וב-2008 למפקד טייסת 107 - טייסת מטוסי F-16I ("סופה"). ב-2010 מונה למדריך ראשי בבית הספר לטיסה.

באוגוסט 2012 מונה לראש מחלקת הדרכה בלהק האוויר. ב-2014 מונה למפקד בסיס רמון, הוא שירת בתפקיד עד 2016. לאחר מכן היה חניך במכללה לביטחון לאומי במחזור מ"ד (2016–2017).

בספטמבר 2017 מונה למפקד בסיס תל נוף ושימש בתפקיד עד ספטמבר 2019. לאחר מכן פרש משירות הקבע.

בדצמבר 2019 מונה למנכ"ל מועצה אזורית בני שמעון.

## השכלה וחיים אישיים
ניאגו בעל תואר ראשון בגיאופיזיקה ומדעים פלנטריים מאוניברסיטת תל אביב ותואר שני בביטחון לאומי ואסטרטגיה מהמכללה לביטחון לאומי. הוא תושב קיבוץ להב, נשוי ואב לחמישה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:תתי-אלופים בחיל האוויר
קטגוריה:מפקדי בסיס רמון
קטגוריה:טייסי חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:מפקדי בסיס תל נוף
קטגוריה:ראשי להק ומחלקת ההדרכה בחיל האוויר
קטגוריה:מנכ"לים יוצאי שירות קבע בצה"ל
קטגוריה:בוגרי המכללה לביטחון לאומי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:מנכ"לי רשויות מקומיות
קטגוריה:אפיקים (קיבוץ): אישים
קטגוריה:להב (קיבוץ): אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
חיים ליב טיקטינסקי

רבי **חיים ליב טיקטינסקי** (ח' בחשוון ה'תקפ"ד, 13 באוקטובר 1823 – י"ט בניסן ה'תרנ"ט, 30 במרץ 1899) היה ראש ישיבה ליטאי, ראש ישיבת מיר במשך כחמישים שנה.

## ביוגרפיה
נולד בעיר מיר הסמוכה למינסק לרב שמואל טיקטינסקי, ראש הישיבה המקומית ומייסדה. בילדותו למד אצל אביו ואחריו אצל אחיו רבי אברהם טיקטינסקי עד פטירתם בשנת ה'תקצ"ה. בשנות העשרים לחייו למד ונסמך להוראה בעיר דרצ'ין שבפלך גרודנה, בדרצ'ין היה מקורבו של הרב המקומי רבי אליהו שיק (לימים רבה של לידא), ומילא את מקומו ברבנות בזמנים שבהם נעדר מן העיר.

בהיותו בן עשרים ושבע, בשנת ה'תר"י (1850), נקרא בידי הרב משה אברהם אייזנשטט שכיהן אז כרבה של מיר וכראש הישיבה, לכהן כראש הישיבה על מקומם של אביו ואחיו. הוא כיהן לצדו של הרב אייזנשטט עד לפטירת האחרון בח' בכסלו ה'תרכ"ז (סוף 1866) ומאז הנהיג את הישיבה עד פטירתו.

שיטת לימודו הייתה בדרך הפשט, בעיקר בדברי הראשונים כמו התוספות והרא"ש, מסוגיית התלמוד לפסיקת ההלכה. רבים מכתביו נשרפו בשתי שרפות גדולות שפקדו את העיר מיר, האחת בכ' באב ה'תרל"ח (קיץ 1878) והשנייה בכ"ח באב ה'תרנ"ב (קיץ 1892), בשתיהן נשרפה גם הישיבה.

בשנת ה'תרל"ו (1876) מינה לצדו את בנו הרב שמואל טיקטינסקי להרצות בישיבה, בנו זה נפטר בצעירותו לאחר מחלה ממושכת בי"ח בשבט ה'תרמ"ג. שנה לאחר מכן מינה במקומו את בנו השני, הרב אברהם טיקטינסקי לכהן כראש ישיבה בישיבת מיר.

רבי חיים ליב טיקטינסקי חלה במחלה קשה בחורף תרנ"ט, הוא הספיק לפקח על בניית בנינה החדש של הישיבה במיר שהחליף את המבנה שנשרף בשרפה של שנת תרנ"ב. נפטר בוורשה, אליה בא לשם טיפולים רפואיים, בחול המועד פסח, י"ט בניסן ה'תרנ"ט, 30 במרץ 1899. הוא הובא לקבורה למחרת בהלוויה המונית, ונטמן בבית הקברות היהודי בוורשה.

על מצבתו נכתב:

## משפחתו
* בניו ר' שמואל ור' אברהם טיקטינסקי כיהנו לצדו בראשות ישיבת מיר.
* בתו מינה, נישאה לרב שמואל שפירא (נפטר תרל"ד) ובנם הרב יהודה יודל שפירא מונה בידי סבו למשגיח בישיבת מיר בשנת תרמ"ז בהיותו בן 24. לאחר פטירת בעלה נישאה מינה בשנית לרבי אלכסנדר משה לפידות רבה של ראסיין (היא הייתה אשתו השלישית).

## קישורים חיצוניים
* 
* 'טיקטינסקי, ר' חיים־יהודה־לייב ב"ר שמואל', בתוך: דב ליפץ (מרכז המערכת), נתן גורן [ואחרים] (מערכת), **יהדות ליטא**, כרך ג, ספר א: "אישים", תל אביב: עם הספר, תשכ"ז, עמ' 52 (, תמונה 1250).

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי ישיבת מיר
קטגוריה:ראשי ישיבה ליטאים במזרח אירופה
קטגוריה:יהודים הקבורים בבית הקברות היהודי בוורשה
קטגוריה:ילידי 1823
קטגוריה:נפטרים ב-1899
אסור לשחק באוכל

**אסור לשחק באוכל** (באנגלית: All in the Family) הוא סרט אימה ישראלי עלילתי קצר משנת 2016. 

במאי ותסריטאי הסרט הוא דניאל רימון, בוגר בית הספר לקולנוע שבמדרשה לאומנות בבית ברל ומחבר סדרת ספרי מדע בדיוני ופנטזיה "עולם אחר". הראשון "טקס האש" ב-2019 (מהדורה שנייה ב-2022), השני "החול זוכר" ב-2022, והשלישי "העיר ביער עצי המלח" ב-2025, שנכתבו בהשראת הסרט הקצר.

## תקציר העלילה
תמי (נטע חן-טוב) היא נערה מתבגרת השואפת להשתלב בחברה כמו כולם. לילה אחד החבר החדש שלה, דביר (אלי מועלם), נשאר לארוחת ערב בבית הוריה של תמי - אלכס (עודד מנסטר) ורחלי (הילה די קאסטרו). בעוד ההורים של תמי נראים נחמדים, המשפחה מסתירה סוד אפל.

## צוות
* **תסריט ובימוי**: דניאל רימון
* **הפקה**: תומאס ברגר
* **צילום**: ויטלי אגרונוב
* **עריכה**: מירי כהן
* **מוזיקה**: רותם מואב

## שחקנים
*עודד מנסטר בתפקיד אלכס, אביה של תמי. 
*הילה די קאסטרו בתפקיד רחלי, אמא של תמי.
*אלי מועלם בתפקיד דביר, החבר של תמי.
*נטע חן-טוב בתפקיד תמי.

## פסטיבלים

## קישורים חיצוניים

* הסרט 'אסור לשחק באוכל' ביוטיוב
* iHorrorb
* אתר אישים
* עמוד פייסבוק

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 2016
קטגוריה:סרטי אימה ישראליים
קטגוריה:סרטי מתח ישראליים
קטגוריה:סרטי סטודנטים
קטגוריה:סרטים ישראליים קצרים
קטגוריה:סרטים ישראליים עצמאיים
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2016
דמטריאס

**דמטריאס** (ביוונית עתיקה: **Δημητριάς**) הייתה עיר יוונית בתסליה, אשר נוסדה בידי דמטריוס פוליורקטס ונקראה על שמו. בתקופה ההלניסטית נודעה לעיר חשיבות רבה, והיא הייתה העיר השנייה בחשיבותה בממלכת מוקדון אחרי פלה.

## היסטוריה
ממוזער|מצבת קבורה מצוירת מדמטריאס
העיר נוסדה בשנת 290 לפנה"ס על ידי מלך מוקדון דמטריוס פוליורקטס שקרא לה על שמו. העיר ממוקמת לחוף הים האגאי במפרץ לולקוס (Lolkos) בחלק המרכזי של מזרח יוון, ליד העיר היוונית וולוס של ימינו. דמטריאס ניצבה על גבעה כ-7.5 ק"מ מדרום לוולו (Volo). במקור, היקף חומותיה היה 7.8 ק"מ והיא הקיפה שטח בן 262.5 הקטארים (הקטאר = עשרה דונמים). בתצורתה הסופית הייתה העיר מוקפת חומה מסיבית, מחוזקת במגדלי שמירה וירי לאורך שמונה ק"מ.

דמטריאס הוקמה במקום זה בשל מיקומו האסטרטגי במרכז הים האגאי ובשל היותו נוח להגנה מכל צדדיו. העיר תוכננה להיות בירת הממלכה של דמטריוס, בסיס ימי ומרכז מסחרי. בשל מיקומה האסטרטגי, שימשה דמטריאס כבסיס להתפשטות אימפריאליסטית של דמטריוס ושל מלכי מוקדון הבאים אחריו. 

בעיר עצמה נבנו שלושה מבצרים: אחד על יד ארמון המלך ושניים במערב העיר על האקרופוליס.
דמטריאס אוכלסה באמצעות איחוד (Synoecism) של כמעט כל העיירות במחוז מגנסיה. יסוד דמטריאס נועד לחסום תחרות מסחרית של ערי נמל מרכזיות אחרות כגון תבאי (Thebes) ופגאסאיי (Pagasae), על ידי מיקום אסטרטגי עדיף ונמל נוח יותר לעגינת אניות. לדמטריאס היו שני נמלים, שאחד מהם שימש כבסיס ימי לצי האנטיגונידי.

בשלהי המאה השלישית ובראשית המאה השנייה לפנה"ס התפתחה דמטריאס לכדי עיר הנמל המרכזית במוקדון, והיוותה מקור משיכה למהגרים רבים מהמזרח ומהעולם היווני. למהגרים אליה הוענקו הטבות כלכליות. במאה ה-3 לפנה"ס מנתה דמטריאס כעשרים וחמישה אלף תושבים. לאורך התקופה ההלניסטית התקיימה בעיר מושבות מסחר פיניקית משגשגת שמשכה סוחרים מצור, צידון, אשקלון, ארוד וכתיון, כפי שמעידות כתובות קבורה שנמצאו בעיר. 

לאחר נפילתו של דמטריוס, שימשה העיר לזמן קצר כעיר הבירה של ממלכת בנו, אנטיגונוס גונאטס. בעיר נטמן אפרו של דמטריוס, לאחר מותו בשבי בשנת 283 לפנה"ס. העיר הופקעה מידי מוקדון לאחר המלחמה המוקדונית השנייה, והוענקה לה עצמאות. הליגה האיטולית כבשה את העיר במהלך מלחמת אנטיוכוס, ולזמן קצר הפכה העיר למרכז ההתפשטות האימפריאליסטית של אנטיוכוס הגדול. לאחר המלחמה, הוחזרה העיר למוקדון כפיצוי על סיועה לרפובליקה הרומית במהלכה. פיליפוס החמישי, מלך מוקדון, הפך את העיר לאחד ממרכזי הסחר החשובים ביותר ביוון כולה. לאחר קרב פידנה בשנת 169 לפנה"ס, הופקעה העיר סופית ממוקדון וסופחה לרומא.

בעיני הרומאים הייתה דמטריאס "**urbs valida et ad omnia opportuna**" - עיר חזקה עם הזדמנויות רבות. עם זאת, עד מהרה היא שקעה ואיבדה את חשיבותה. 

## קישורים חיצוניים

* היסטוריה של דמטריאס 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מוקדון
קטגוריה:פיניקים: מושבות
קטגוריה:יוון: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:התקופה ההלניסטית
הארמייה השלישית (האימפריה הרוסית)

**הארמייה השלישית** (ברוסית: ****) של צבא האימפריה הרוסית, הייתה ארמייה רוסית שפעלה במלחמת העולם הראשונה.

## היסטוריה
הארמייה הוקמה עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה בשנת 1914, ולמפקדה מונה ניקולאי רוזקי. הארמייה נעה מאוקראינה, ופלש לגליציה שנשלטה בידי האימפריה האוסטרו-הונגרית. ב-29 באוגוסט נלחמה הארמייה נגד האוסטרו-הונגרים בקרב גנילה ליפה, וב-3 בספטמבר כבשה את למברג. בשל הכיבוש הועברה לאזור הארמייה הרביעית האוסטרו-הונגרית, אולם הארמייה השלישית הביסה אותה בקרב רווה. ב-1 במאי 1915 פתחו האוסטרו-הונגרים ובעלי בריתם הגרמנים במתקפת גורליצה-טרנוב. עיקר כובד המתקפה נפל על הארמייה השלישית, שאיבדה למעלה מ-200,000 איש ו-140 תותחים. ב-10 במאי קיבלה הארמייה אישור לסגת משטחי פולין וגליציה אל נהר סן. הארמייה המשיכה להילחם, ובסוף 1917 הועברה לפולאצק. היא פורקה בתחילת שנת 1918.

## מפקדים
* גנרל חיל הרגלים ניקולאי רוזקי (19 ביולי 1914 - 3 בספטמבר 1914)
* גנרל חיל הרגלים רדקו דימיטרייב (3 בספטמבר 1914 - 20 במאי 1915)
* גנרל חיל הרגלים לאוניד לש (20 במאי 1915 - 3 באוגוסט 1917)
* לוטננט גנרל מיכאיל קבאצ'ינסקי (3 באוגוסט 1917 - 11 באוגוסט 1917)
* לוטננט גנרל איליה אודישילידזה (11 באוגוסט 1917 - 9 באוקטובר 1917)
* לוטננט גנרל דמיטרי פארסקי (9 באוקטובר 1917 - 8 בנובמבר 1917)
* לוטננט גנרל סרגיי אנושין (8 בנובמבר 1917 - תחילת 1918)

## ראו גם
* החזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה

3
קטגוריה:החזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה