open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
קהילת יהודי בילה צרקווה

[250px|ממוזער|שמאל|[בית הכנסת הגדול (בילה צרקווה)|בית הכנסת הגדול]]
250px|ממוזער|שמאל|בית הקברות היהודי הישן בבילה צרקווה
**הקהילה היהודית בעיר בילה צרקווה** (עיר שנקראה בעברית "שדה לבן" וביידיש - "שווארצע טומאה") נוסדה בסוף המאה ה-16. בשנת 1646 ישבו יהודים ב־100 מתוך 800 בתיה. בגזרות ת"ח נחרבה הקהילה. באמצע המאה ה-18 פגעו בה ההיידמקים, אך היא שבה והתחדשה. בשנת 1765 נמנו בסביבתה 1,876 יהודים משלמי מס גולגולת, וב-1847 - 6,650 יהודים.

כמו כן, בעל המרפא לנפש, הרב רפאל בן הרב זכריה מענדיל, העיד על עצמו שהתגורר למשך פרק זמן מסוים בחייו בשדה לבן.

שושלת אדמו"רי לויעב הנהיגו עדתם בעיר, בין השנים תרס"ו-תרס"ז גר בעיר האדמו"ר מרדכי טברסקי מלויעב, ובין השנים תרס"ז-תש"א הנהיג שם בנו רבי שלום יוסף טברסקי מלויעב שדה לבן.

רבים מיהודי בילה צרקווה תרמו במאבק גם נגד הבריטים בתקופת קום המדינה למשל כמו ישראל פריצקר.

בשנת 1823 נפתח בעיר בית דפוס עברי, אשר נודעו ממנו שני ספרים חסידיים. מאוחר יותר נדפסו בעיר עוד שני ספרים עבריים, בשני בתי דפוס שונים.

עם התפתחות המסחר הפכה העיירה לעיר. בשנת 1897 חיו בה 18,720 יהודים (54% מהתושבים), ובשנת 1926 15,624 יהודים (36.4% מהתושבים). עם כינון השלטון הסובייטי באוקראינה ב-1918, וחרף פוגרומים בהם נרצחו כ-300 יהודים בעיר, השתלבה הקהילה היהודית היטב בכל תחומי החיים והפעילות בעיר.

בעת מלחמת העולם השנייה נטלו יהודי המקום חלק פעיל ביותר בקרבות להדיפת הפלישה הגרמנית. באוגוסט ובספטמבר 1941 רצחו הנאצים כ-3,600 מיהודי העיר שנותרו בה, לאחר שרוכזו במחנה שבויים.

בילה צרקווה היא עיר הולדתם של הסופר והמשורר יעקב שטיינברג, ושל החזן הנודע יוסף (יוסל'ה) רוזנבלט והחזן פנחס מינקובסקי, וכן נולד בה משורר היידיש והבמאי משה ליפשיץ.

בשנת 2000 חודשה פעילות הקהילה היהודית, וכרב העיר מכהן הרב מאיר הולצברג, נציג חב"ד.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

בילה צרקווה
בילה צרקווה
הר בופורט (קנדה)

**הר בופורט** (באנגלית: **Mount Beaufort**) הוא הר הממוקם באי אלסמיר, בטריטוריית נונאוט, שבקנדה.

ההר הוא חלק מהקורדילרה הארקטית.

גובהו של ההר 400 מטרים מעל פני הים.

הר בופורט הוא ההר ה-590 בגובהו בנונאווט; וההר ה-15,806 בגובהו בקנדה.

## היסטוריה
### גילוי ההר

ההר התגלה על ידי מגלה הארצות אלישע קנט קיין (Elisha Kent Kane) בשנת 1845.

### מקור השם

קיין נתן להר את שמו.

קיין קרא להר "הר פרנסיס בופורט" (Mount Francis Beaufort) על שמו של פרנסיס בופורט.

שם ההר אומץ רשמית ב-10 במרץ 1966.

## קישורים חיצוניים

* הר בופורט באתר השמות הרשמי של ממשלת קנדה
* תרשים הנוף הנשקף מהר בופורט באתר peakvisor
* הר בופורט באתר peakery (מרחקים לאתרים סמוכים)
* תחזית מזג אוויר עדכנית עבור הר בופורט
** נתוני זריחת/שקיעת שמש/ירח עדכניים עבור הר בופורט
** תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור הר בופורט
** נתוני מזג אוויר היסטוריים עבור הר בופורט
** סטטיסטיקות מזג אוויר עבור הר בופורט

## הערות שוליים

בופורט
בופורט
בופורט
ג'אנפרנקו אספחו

**ג'אנפרנקו רנאטו אספחו רייס** (בספרדית: **Gianfranco Renato Espejo Reyes**; 4 במרץ 1988 – 4 ביוני 2011) היה כדורגלן פרואני ששיחק בעמדת הקשר בנבחרת פרו ובמועדונים מליגת העל הפרואנית.

## קריירת מועדונים
בשנת 2006 החל אספחו לשחק בקבוצה הבוגרת של ספורטינג קריסטל מליגת העל הפרואנית. הוא שיחק במועדון במשך שלוש עונות, בהן ערך 24 הופעות ליגה והבקיע שני שערים. לקראת עונת  עבר אספחו לחואן אאוריץ', גם היא מליגת העל הפרואנית, וערך במועדון 57 הופעות ליגה בשתי עונות.

בחודש ינואר 2011 חזר אספחו לספורטינג קריסטל, ועד למותו ערך שש הופעות ליגה במועדון.

## קריירה בינלאומית
ב-22 באוגוסט 2007 ערך אספחו את הופעתו היחידה בנבחרת פרו, בתיקו 1-1 נגד נבחרת קוסטה ריקה במשחק ידידות.

## מותו
ב-4 ביוני 2011 נהרג אספחו בתאונת דרכים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים פרואנים
קטגוריה:קשרי כדורגל פרואנים
קטגוריה:לימה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני ספורטינג קריסטל
קטגוריה:כדורגלני חואן אאוריץ'
קטגוריה:כדורגלני נבחרת פרו
קטגוריה:הרוגי תאונות דרכים
קטגוריה:כדורגלנים שמתו במהלך הקריירה
קטגוריה:פרואנים שנולדו ב-1988
קטגוריה:נפטרים ב-2011
רוי פיליפה

**רוי פיליפה טבארש דה בסטוש** (בפורטוגזית: **Rui Filipe Tavares de Bastos**; 8 במרץ 1968 – 28 באוגוסט 1994) היה כדורגלן פורטוגזי ששיחק בעמדת הקשר בנבחרת פורטוגל ובמועדונים מליגת העל הפורטוגלית.

## קריירת מועדונים
פיליפה החל את הקריירה המקצוענית שלו בז'יל ויסנטה מהליגה הפורטוגלית השנייה. בגיל 20 עבר לאספיניו, במדיה שיחק במשך שתי עונות, כאשר אחת מהן הייתה בליגת העל הפורטוגלית. בשנת 1990 חזר לז'יל ויסנטה, שבינתיים חזרה לליגת העל הפורטוגלית, ועזר לקבוצה להישאר בליגה, לאחר שסיימה במקום ה-13 בליגה לעונת .

כתוצאה מכך, נרכש פיליפה על-ידי פורטו, והבקיע ארבעה שערים ב-25 משחקים בעונתו הראשונה במועדון, בה זכתה פורטו באליפות פורטוגל.

בעונת 1993/1994 בליגת האלופות עזר פיליפה לקבוצתו להגיע לשלב חצי הגמר, ואף הבקיע שער בניצחון 5-0 על ורדר ברמן במסגרת שלב הבתים.

פיליפה המשיך להוות שחקן מרכז שדה חשוב עבור פורטו גם בשנים הבאות. בתחילת עונת , זמן קצר לפני מותו הבקיע פיליפה במחזור הפתיחה של הליגה, ועזר לקבוצתו לזכות בסופר קאפ הפורטוגלי לאחר ניצחון על בנפיקה ליסבון.

## קריירה בינלאומית
ב-31 במאי 1992 ערך פיליפה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פורטוגל, בתיקו 0-0 נגד נבחרת איטליה בגביע ארצות הברית 1992. בסך הכל ערך שש הופעות בנבחרת פורטוגל.

## מותו
ב-28 באוגוסט 1994, בגיל 26, נהרג פיליפה בתאונת דרכים בפורטו שבפורטוגל.

## תארים
;פורטו
* אליפות פורטוגל (3): 1991/1992, 1992/1993, 1994/1995
* הגביע הפורטוגלי (1): 1993/1994
* הסופר קאפ הפורטוגלי (3): 1992, 1993, 1994

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים פורטוגזים
קטגוריה:קשרי כדורגל פורטוגזים
קטגוריה:כדורגלני ז'יל ויסנטה
קטגוריה:כדורגלני פורטו
קטגוריה:כדורגלני נבחרת פורטוגל
קטגוריה:הרוגי תאונות דרכים
קטגוריה:כדורגלנים שמתו במהלך הקריירה
קטגוריה:פורטוגזים שנולדו ב-1968
קטגוריה:נפטרים ב-1994
קטגוריה:פורטוגזים שנפטרו במאה ה-20
אינטואיט דום

**אינטואיט דום** (באנגלית: **Intuit Dome**) הוא אולם ספורט הממוקם באינגלווד שבקליפורניה. האולם מכיל 18,000 מקומות ומשמש כאולם הביתי של קבוצת הכדורסל לוס אנג'לס קליפרס מליגת ה-NBA החל משנת 2024. הקמתו של האולם לוותה במאבק משפטי מול בעלי אולם "הפורום" הנמצא בסמוך.

## המתקנים באולם
האולם בן 18,000 המושבים תוכנן על ידי חברת AECOM. בנוסף לאולם הכדורסל המקום כולל גם מתקן אימון, מרפאת רפואת ספורט, משרדים, שטחי קמעונאות ורחבה חיצונית גדולה עם מגרשי כדורסל חיצוניים הפתוחים לקהל. מתקן האימון מתפרש על שטח של 7,900 מ"ר ואזור המרפאה על פני 2,300 מ"ר. 3,700 מ"ר נוספים מיועדים לקמעונאות ו-24,000 מ"ר המוקדשים למגרשי כדורסל ציבוריים.

## המאבק מול "הפורום"
התוכנית להקמת האולם עוררה חשש בקרב בעלי "הפורום", בשל תחרות צפויה על אירוח אירועים והופעות. חברת מדיסון סקוור גארדן, הבעלים של "הפורום" הגישה מספר תביעות משפטיות במטרה למנוע את הקמת האולם. בדצמבר 2018 הגישה קבוצת לוס אנג'לס קליפרס תביעה נגדית נגד חברת מדיסון סקוור גארדן בטענה שניסו למנוע תחרות מול הפורום.

בדצמבר 2019 אישרה מועצת משאבי האוויר בקליפורניה (CARB) את הקמת האולם, לאחר שהעריכה את ההשפעה הסביבתית של הבנייה.

במרץ 2020 הודיע סטיב באלמר, הבעלים של קבוצת הקליפרס, על כוונתו לרכוש את הפורום תמורת 400 מיליון דולר, ובכך סיים את התביעה. בהתאם להסכם, הפורום ימשיך לארח קונצרטים, ולכל עובדי המקום שהחזיקו בעבודות בחברת מדיסון סקוור גארדן הוצעו משרות על ידי באלמר. האולם החדש שנבנה משמש כביתה של הקליפרס, כמתוכנן.

## בניית האולם
ביולי 2019 הוצגה הדמיה של האולם המתוכנן. ב-17 בספטמבר 2021 חתמה חברת התוכנה האמריקאית אינטואיט על חוזה ל-23 שנים, במהלכן יקרא האולם "אינטואיט דום", על שם החברה. באותו היום החלו עבודות הבנייה באתר.

החוזה נחתם ל-23 בין הקליפרס לאינטואיט והם ישלמו 500 מיליון דולר, עלות הבנייה של האולם מוערכת ב-1.2 מיליארד דולר.

ב-15 באוגוסט 2024 נחנך האולם, בעת שאירח הופעה של הזמר ברונו מארס, שאירח את ליידי גאגא.

## קישורים חיצוניים

*

## הערות שוליים

קטגוריה:אולמות כדורסל בארצות הברית
קטגוריה:לוס אנג'לס: אצטדיונים ומתקני ספורט
קטגוריה:לוס אנג'לס קליפרס
פאבאו

**פרננדו פסקואל נבש** (בפורטוגזית: **Fernando Pascoal Neves**; 12 באוגוסט 1947 – 16 בדצמבר 1973), הידוע בקיצור כ**פאבאו** (**Pavão**), היה כדורגלן פורטוגזי ששיחק בעמדת הקשר בנבחרת פורטוגל ובקבוצת פורטו מליגת העל הפורטוגלית.

## קריירת מועדונים ומותו
פאבאו החל לשחק במחלקת הנוער של שאבס, ובשנת 1964 עבר למחלקת הנוער של פורטו מליגת העל הפורטוגלית. לאחר עונה אחת בלבד במחלקת הנוער של המועדון, התקדם לקבוצה הבוגרת של המועדון, בה שיחק במשך כל הקריירה שלו, כשהוא עורך 179 הופעות ליגה ומבקיע 16 שערים. הוא זכה עם הקבוצה בגביע הפורטוגלי בעונת .

ב-16 בדצמבר 1973 התמוטט פאבאו בדקה ה-13 של משחק הליגה נגד ויטוריה סטובל בשל התקף לב, ובסופו של דבר מת. הוא היה בן 26 במותו.

## קריירה בינלאומית
ב-30 ביוני 1968 ערך פיליפה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פורטוגל, בהפסד 2-0 לנבחרת ברזיל. בסך הכל ערך שש הופעות בנבחרת פורטוגל.

## תארים
;פורטו
* הגביע הפורטוגלי (1): 1967/1968

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים פורטוגזים
קטגוריה:קשרי כדורגל פורטוגזים
קטגוריה:כדורגלני פורטו
קטגוריה:כדורגלני נבחרת פורטוגל
קטגוריה:כדורגלנים שמתו בזמן פעילות
קטגוריה:פורטוגזים שנולדו ב-1947
קטגוריה:נפטרים ב-1973
מתיו ברבר

**מתיו ברבר** (באנגלית: **Matthew Barber** יליד לוס אנג'לס) הוא מחזאי ותסריטאי אמריקאי, החי בלוס אנג'לס.
נודע בעיקר בעיבוד חדש לתיאטרון (2000) של הרומן "אפריל הקסום" מאת הסופרת אליזבת פון ארנים משנות ה-1920. קומדיה רומנטית זו הפכה לאחד המחזות המצליחים ביותר על במות התיאטרון בעולם בעשור הראשון של המאה ה-21 (מעל 500 הפקות בינלאומיות).

### פרטים ביוגרפיים
ברבר נולד בלוס אנג'לס במשפחה ששורשיה במדינת נברסקה. גדל מדרום ללוס אנג'לס ולמד בתיכון וסט טוראנס שבעיירה טוראנס במחוז לוס אנג'לס. בימי התיכון כתב מחזות קצרים, הקים חוג לתיאטרון וצפה בהצגות בדאונטואן לוס אנג'לס.
בהמשך למד ספרות אנגלית, תיאטרון וקולנוע באוניברסיטת UCLA ואחרי סיום לימודיו ב-1985 התיישב בסן פרנסיסקו בה עבד כעורך במדור לאמנויות של העיתון "San Francisco Independent" הופיע שלוש פעמים בשבוע. עבד גם כאיש שיווק עבור התיאטרון הלהט"בי "Rhinoceros". בשנת 1994 חזר לגור בלוס אנג'לס ועבד בשנים 1994–2003 כחברה לפרסומות Nationwide Advertising.
### פעילותו הספרותית
בשנת 2000 קיבל מאחד מידידיו לקריאה את הרומן של אליזבט ארנים, "אפריל הקסום" ששימש כבר בעבר להפקת סרטים סרט טלוויזיה מחזות. ברבר שרותק על ידי הספר כתב עיבוד חדש לבמה שבו שם דגש בעיקר על האינטראקציות בין הגבורות. המחזה החדש הוצג לראשונה בשנת 2000 על במת Hartford Theatre במדינת קונטיקט ואחר כך בברודוויי (2003) כשהוא עורר בהתחלה תגובות מעורבות. בסופו של דבר הפך ללהיט, היה מועמד לפרס טוני למחזה הטוב ביותר וזכה בפרס ג'ון גסנר למחזה אמריקאי חדש יוצא דופן. בהמשך הופק גם סרט מצליח לפי עיבוד זה של ברבר.
בשנת 2016 כתב ברבר תסריט לדרמה היסטורית קולנועית המוקדשת לתקופת פריצת מוזיקת הבי בופ בקנזס סיטי
ב-2017 כתב מחזה שני "Fireflies" לפי הרומן Elizabeth & Abel מאת הסופרת הטקסנית אנט סנפורד.

## מחזות
*2000 - **Enchanted April** (אפריל הקסום)
*2010 - המחזמר **Enchanted April** לברית מאת צ'ארלס ליפארט ומוזיקה מאת ריצ'רד אוונס
*2017 - **Fireflies**

## תסריטים
*2009 Enchanted April - תסריט לסרט בריטי בבימוי מייק ניואל ובכיכובן של מירנדה ריצ'רדסון, ג'ואן פלורייט, אלפרד מולינה.
*2016 - **Independence**

## בתרגום לעברית
*2009 - המחזה אפריל הקדום הוצג בתיאטרון באר שבע בתרגומה של רבקה משולח ובבימוי רועי הורביץ

*2016 - הוצג גם בבית צבי ברמת גן באותו תרגום, בבימויו של מיטקו בוזקוב

## פרסים ואותות הוקרה
*2003 - פרס ג'ון גסנר של מבקרי החוץ של ניו יורק למחזה אמריקאי חדש יוצא דופן - עבור Enchanted April
*2017 - פרס למחזה חדש של קרן אדג'רטון - עבור "Fireflies"

## קישורים חיצוניים
*
*כתבה מאת Don Shirley בעיתון לוס אנג'לס טיימס ב-=18 באפריל 2004
*[כתבה של Christine Scarfuto באתר התיאטרון Long Wharf ב[ניו הייבן]]
## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קליפורניה
קטגוריה:לוס אנג'לס: אישים
קטגוריה:מחזאים אמריקאים
קטגוריה:תסריטאים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו במאה ה-20
לאדה קלינה

**לאדה קלינה** (ברוסית: **Ла́да Кали́на**) היא מכונית סופרמיני המיוצרת על ידי יצרנית הרכב הרוסית לאדה (AvtoVAZ). הרכב יוצר מ-18 בנובמבר 2004 עד יולי 2018. השם "קלינה" בא מהשם הרוסי לסוג של ויבורנום. הרכב שווק גם בשם **Lada 117/119** בפינלנד.

העבודות על ייצור לאדה קלינה החלו בשנת 1993. בשנת 1998 נקרא הרכב "לאדה-קלינה". אב טיפוס הוצג כבר בשנת 1999 (בגרסת האצ'בק), בשנת 2000 הוצג בגרסת סדאן וב-2001 כמכונית סטיישן.

## גלריה

קובץ:Lada_Kalina_rear_20081218.jpg|לאדה קלינה האצ'בק (2006–2013)
קובץ:Lada_Kalina_front_20081218.jpg|לאדה קלינה האצ'בק (2006–2013)
קובץ:Lada Kalina 1118 Cranberry Heck.JPG|לאדה קלינה סדאן (2005–2009)
קובץ:Lada_Kalina_1118_Cranberry.JPG|לאדה קלינה סדאן (2005–2009)
קובץ:Lada Kalina 1117 – Frontansicht, 29. Oktober 2011, Hilden.jpg|לאדה קאלינה סטיישן (2007–2013)
קובץ:Lada Kalina Estate - Flickr - SergeyRod.jpg|לאדה קאלינה סטיישן (2007–2013)
קובץ:Lada_Kalina_(1119)_Super_1600.jpg|לאדה קלינה סופר 1600
קובץ:Lada_Kalina_(1119)_Super_1600_rear.jpg|לאדה קלינה סופר 1600
קובץ:Łada_Kalina_Sport.jpg|לאדה קלינה ספורט (2008–2013)
קובץ:Lada Kalina II (VAZ-2194) front.jpg|לאדה קלינה II סטיישן
קובץ:Lada Kalina II (VAZ-2194) side.jpg|לאדה קלינה II סטיישן
קובץ:2016 Lada Kalina Cross, front right (Halmstad).jpg|לאדה קלינה קרוס
קובץ:2016 Lada Kalina Cross, rear right (Halmstad).jpg|לאדה קלינה קרוס
קובץ:Budapest, Hungexpo, AMTS 2017, 52.jpg|פנים לאדה קלינה
קובץ:Bragin Trek Champ 2017.jpg|לאדה קלינה NFR


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כלי רכב המיוצרים ברוסיה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2004
קטגוריה:מכוניות סופרמיני
קטגוריה:לאדה
קטגוריה:2004 ברוסיה
מנואל סאואנה

**מנואל סאואנה** (בספרדית: **Manuel Seoane**; 19 במרץ 1902 – 21 באוגוסט 1975), כונה "לה צ'נצ'ה", היה כדורגלן ומאמן ארגנטינאי, ששיחק בעמדת החלוץ.

סאואנה נחשב לאחד הכדורגלנים הטובים בהיסטוריה לא רק באינדפנדיינטה, אלא גם בכדורגל הארגנטינאי . הוא קיבל הכרה מצד המדיה והאוהדים על היותו שחקן אסטרטגי וקבוצתי, ביחד עם טכניקה גבוהה עם הכדור. בנוסף לכך, סאואנה היה חלוץ מצוין, סגן מלך השערים של אינדפנדיינטה בכל הזמנים אחרי ארסניו אריקו ומקום חמישי בליגה הארגנטינאית.

## קריירה
[שמאל|ממוזער|170px|סאואנה משחק עבור [אינדפנדיינטה, היכן שהעביר את רוב הקריירה]]

סאואנה התחיל לשחק בגיל 15 בקבוצה פרוגרסיסטה. לאחר שכבש צמד במשחק הכנה, הצטרף לאינדפנדיינטה, שם ערך את הופעת הבכורה הרשמית ב-6 במרץ 1921 נגד סן לורנסו. הוא זכה עמה באליפות הראשונה שלה ב-1922, עוד בעידן החובבני, עם השפעה רבה מצד התקשורת שכינתה את הקבוצה "לוס דיאבלוס רוחוס" (השדים האדומים). השחקנים הבולטים היו סאואנה בעצמו, ריימונדו אורסי, זואילו קנאברי, אלברטו לאלין ולואיס רוואשינו, שנחשבים לפורצי הדרך של המועדון עד היום.

סאואנה כבש במדיה 241 שערים ב-264 הופעות בסך הכל. הוא סיים כמלך שערי הליגה הארגנטינאית שלוש פעמים במהלך הקריירה, וזכה עם אינדפנדיינטה באליפות חובבנית שנייה ב-1926. סאואנה המשיך לשחק בה עד פרישתו בגיל 31 בעקבות עודף משקל. אינדפנדיינטה ארגנה לכבודו משחק ב-22 באוגוסט 1934, וערכה גביה כדי לקנות לו בית.

לאחר הפרישה סאואנה המשיך לקריירת אימון מצליחה כשהיה מאמן נבחרת ארגנטינה בין השנים 1935–1937. הוא הוביל אותה לזכייה בקופה אמריקה 1937. מאוחר יותר עבד בתעשיית טקסטיל ובשנותיו האחרונות היה אחראי על מחנאות של אינדפנדיינטה הממוקם בקילמס, בואנוס איירס.

### נבחרת ארגנטינה
בזמן ששיחק באל פורבניר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת ארגנטינה, שם שיתף פעולה בהתקפה לצד צ'זרו אונזרי. הייתה הופעה זו נגד פרגוואי בשנת 1921 כאשר הנבחרת נסעה לשם לסדרת משחקי ידידות.

סאואנה זכה עמה בקופה אמריקה 1925 בו כבש בכל משחקי הנבחרת כולל שלושער בניצחון 1–4 על ברזיל. מבחינה אישית זכה בתואר הכובש המצטיין עם שישה שערים ונבחר לשחקן המצטיין בטורניר. על אף היכולת הטובה שהציג, סאואנה ספג ביקורת מצד המגזין הארגנטינאי המפורסם "אל גראפיקו" על היותו לא בכושר בשל עודף משקל. הוא כבש צמד בניצחון 1–7 על בוליביה במסגרת קופה אמריקה 1927 (טורניר שבו נבחר פעם נוספת לשחקן המצטיין), והשלים זכייה שלישית שלו איתה ב-1929.

[מרכז|ממוזער|250px|סאואנה (כורע, שלישי מימין) עם [נבחרת ארגנטינה בכדורגל|נבחרת ארגנטינה בקופה אמריקה 1925]]

## תארים
### כשחקן
;אינדפנדיינטה
*אליפות ארגנטינה (2): 1922, 1926
;נבחרת ארגנטינה
*קופה אמריקה (3): 1925, 1927, 1929
;אישיים
*השחקן המצטיין של הקופה אמריקה (2): 1925, 1927
*מלך השערים של הקופה אמריקה: 1925  (6 שערים)
*מלך השערים בליגה הארגנטינאית (3): 1922, 1926, 1929
### כמאמן
;נבחרת ארגנטינה
*קופה אמריקה: 1937

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים ארגנטינאים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:כדורגלני אינדפנדיינטה
קטגוריה:כדורגלני בוקה ג'וניורס
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ארגנטינה
קטגוריה:מאמני כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1902
קטגוריה:נפטרים ב-1975
דימי מינת אבא

**דימי מינת אבא** (בערבית: **ديمي منت آبا**; 25 בדצמבר 1958 – 4 ביוני 2011) הייתה אחת המוזיקאיות המפורסמות ביותר של מאוריטניה.

היא נולדה בשם Loula Bint Siddaty Ould Abba בעיר Tidikdja במאוריטניה בשנת 1958, להוריה Siday Ould Abba ואמהּ Fire Mounina Mint Eida. המשפחה הייתה ממעמד נמוך אשר התמחתה במסורת הגריוט (סיפורי המסורת השבטית).

## ביוגרפיה
הוריה של דימי היו מוזיקאים (אביה התבקש לחבר את ההמנון הלאומי של מאוריטניה), ואימהּ התמחתה בניגון על ארדין, כלי נגינה מאוריטני הדומה לנבל. דימי החלה לנגן כבר בגיל שבע. הקריירה המקצועית שלה החלה בשנת 1976, אז שרה ברדיו ושנה לאחר מכן, השתתפה בתחרות על-שם אום כולתום בתוניס. בפזמון של השיר הידוע שלה "רישת אל-פן" (ريشة الفن; "מכחול האמנות") נאמר: "מכחול האמנות הוא צרי, כלי נשק ומדריך המאיר את רוח הגברים"; זאת בעצם אמירה ברורה, כי האמנים בחברה ממלאים תפקיד חשוב יותר מהלוחמים.

התקליט הבינלאומי הראשון שיצא לאור בשנת 1990 והוקדש למוזיקה מורית ממאוריטניה, בחברת התקליטים World Circuit, לאחר המלצה של המוזיקאי והזמר האפריקאי עלי פארקה טורה. באלבום זה ליוו אותה בעלה, ח'ליפה אולד איד (Khalifa Ould Eide) ובתה פיירוז. מאוחר יותר הלחינה שירים מפורסמים ופופולריים במאוריטניה כמו "Hailala" ו-"Koumba bay bay". דימי סיירה רבות במדינות אפריקה, באירופה, בארצות הברית ובאוסטרליה.

במולדתה מאוריטניה, דימי מינת אבא הייתה "כוכב על", ואחד האמנים הבודדים ממדינה זו, שהוציא אלבום בינלאומי. דימי נחשבת לדמות הנשית האהובה ביותר על תושבי מאוריטניה.

בערב 19 במרץ 2011 בעיר בית אל שאמסי, היא עלתה לבמה עם הארדין שלה, כלי הקשה וזמרת ליווי והופיעה יחד עם הפסנתרן אמינו בליאמאני במסגרת תוכנית 'הביאנלה הסהארנית'. הופעה שהוכתרה כבלתי נשכחת.

היא מתה מדימום מוחי ב-4 ביוני 2011, בקזבלנקה מרוקו, בעקבות תאונת דרכים בעיר אל עיון. עשרה ימים קודם לכן שרה לפני קהל סהארווי, תושבי רפובליקת סהרה.

דימי מינת אבא כונתה "הדיווה של המדבר". מותה תואר, על ידי מוחמד ולד עבד אל-עזיז, נשיא מאוריטניה לשעבר כ"אבידה לאומית".

## דיסקוגרפיה

* Khalifa Ould Eide & Dimi Mint Abba, Moorish Music from Mauritania. World Circuit WCD 019, 1990.
* Dimi Mint Abba, Music and Songs of Mauritania, Auvidis Ethnic 1992.


## פילמוגרפיה

* Travelling for Beauty
* Wer schön sein will muss reisen
* Sound of the Soul


## קישורים חיצוניים
* 

* דימי מינת אבא- המוזיקה ב-Apple
* מינת אבא-ביוגרפיה
*מינת אבא, באתר encyclopedia.com

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:זמרות-יוצרות
קטגוריה:מאוריטנים
קטגוריה:ילידות 1958
קטגוריה:ילידי 1958
קטגוריה:נפטרות ב-2011
קטגוריה:נפטרים ב-2011
לוסיאנו פרננדש

**לוסיאנו ז'ורז'ה פרננדש** (בפורטוגזית: **Luciano Jorge Fernandes**; 6 באוגוסט 1940 – 5 בדצמבר 1966) היה כדורגלן פורטוגזי ששיחק בעמדת הבלם באולהאננסה ובבנפיקה ליסבון.

## קריירת מועדונים
לוסיאנו נולד באולהו שבפורטוגל והחל את הקריירה המקצוענית שלו באולהאננסה המקומית בגיל 19. בשנת 1963 עבר פרננדש לבנפיקה ליסבון מליגת העל הפורטוגלית, ותופקד על-ידי מאמנו כמגן ימני, עד שנפצע בברכו ונזקק לניתוח. עם חזרתו מהפציעה סבל פרננדש מבעיות בקרסולו, והוא חזר לכשירות מלאה רק בעונת . בסך הכל הוא ערך 33 הופעות ליגה במדי בנפיקה ליסבון.

## מותו
ב-5 בדצמבר 1966 התרחש קצר חשמלי באמבטיית העיסוי החדשה של בנפיקה ליסבון כאשר שבעה משחקני המועדון היו בתוכה, כאשר לוסיאנו היה השחקן היחיד שטבל במים. אאוזביו, ז'אימה גראסה וסנטנה ברחו עם כוויות, בעוד שז'וזה קרמו פאיס, דומיסיאנו קאבם ומלטה דה סילבה איבדו את הכרתם עד שגראסה הספיק לצאת מהאמבטיה ולנתק את אספקת החשמל. לוסיאנו מת מיד, בגיל 26. קבוצתו שיחקה את משחקי המשך העונה במדים שחורים, וזכתה באליפות פורטוגל.

## תארים
;בנפיקה ליסבון
* אליפות פורטוגל (3): 1963/1964, 1964/1965, 1966/1967
* הגביע הפורטוגלי (1): 1963/1964

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים פורטוגזים
קטגוריה:בלמי כדורגל פורטוגזים
קטגוריה:כדורגלני אולהאננסה
קטגוריה:כדורגלני בנפיקה ליסבון
קטגוריה:כדורגלנים שמתו במהלך הקריירה
קטגוריה:פורטוגזים שנולדו ב-1940
קטגוריה:נפטרים ב-1966
הלמונד ספורט

**הלמונד ספורט** (בהולנדית: **Helmond Sport**) הוא מועדון כדורגל הולנדי מהעיר הלמונד המשחק בליגת המשנה ההולנדית.

## היסטוריה
המועדון הוקם ב-1967 בליגה השלישית לאחר שרכש את רישיון הליגה של קבוצת "הלמונדיה 55" שפשטה את הרגל באותה העונה. לאחר עונה אחת בלבד הצליחה הקבוצה להעפיל לליגת המשנה לאחר שסיימה במקום השני בליגה ה-3. הקבוצה שיחקה 14 עונות בליגת המשנה כאשר ברובן הייתה לקבוצת תחתית. 

בעונת 1981/1982 סיימה הקבוצה במקום הראשון בליגת המשנה והעפילה לראשונה בתולדותיה לליגת העל ההולנדית. בעונתה הראשונה בליגה הבכירה סיימה הקבוצה במקום ה-15 מרחק נקודה בודדת מירדת ליגה. בעונתה השנייה בליגה סיימה במקום ה-16 במרחק 10 נקודות מהמקום 15 ונשרה לליגת המשנה כאשר היא מסיימת עם 92 שערי חובה כהגנה הגרועה ביותר בליגה באותה עונה. בעונת 1984/1985 חוללה הקבוצה סנסציה כאשר העפילה לגמר הגביע ההולנדי כאשר היא ממוקמת בתחתית הליגה השנייה. בגמר הפסידה הקבוצה לאוטרכט משער של ג'ון ואן לואן בדקה ה-90. 

הקבוצה התקשתה לשחזר את הישג השיא ודישדשה בתחתית הליגה עד עונת 1998/1998 אז סיימה במקום הרביעי והעפילה לפלייאוף העלייה בו סיימה אחרונה ונשארה בליגת המשנה. בעונת 2002/2003 העפילה פעם נוספת לפלייאוף העלייה לאחר שסיימה במקום ה-3, אך סיימה במקום השני ונשארה פעם נוספת בליגה. גם בשלוש העונות הבאות העפילה הקבוצה לשלב הפלייאוף, אך כשלה. בעונת 2010/2011 סיימה הקבוצה במקום ה-3 ואף העפילה לשלב הגמר כנגד אקסלסיור רוטרדם אך הובסה 9–3. בעונה הבאה שחזרה הקבוצה את הישגה והעפילה לגמר הפלייאוף, אך הפסידה לפנלו 4–3. גם עונה לאחר מכן הצליחה להעפיל לשלב הפלייאוף אך הודחה בשלב חצי הגמר. מעונת 2013/2014 לא הצליחה לשחזר את הישגה בצמרת הליגה השנייה והתמקמה בתחתית הליגה.

## הישגים
***[[הגביע ההולנדי]]**
** סגנית (1) 1984/1985
***אליפות [[ליגת המשנה ההולנדית]]**
**אלופה (1): 1981/1982

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1967
קטגוריה:קבוצות כדורגל הולנדיות
קטגוריה:צפון בראבנט
פאלומה פיקאסו

**פאלומה פיקאסו** (בצרפתית: **Anne Paloma Ruiz-Picasso y Gilot**; נולדה בשם **אנה פלומה רויז-פיקאסו וז'ילו** ב-19 באפריל 1949) היא מעצבת ואשת עסקים צרפתייה-ספרדייה, הידועה בעיקר בעיצובי התכשיטים שלה לחברת התכשיטים טיפאני ושות' ובשמיה תחת המותג הנושא את שמה. היא בתם של האמן פבלו פיקאסו והאמנית והסופרת פרנסואז ז'ילו.

פאלומה מיוצגת בהרבה מיצירותיו של אביה, כמו "פאלומה עם תפוז" ו"פלומה בכחול".

## קריירה
קריירת עיצוב התכשיטים של פלומה פיקאסו החלה בשנת 1968, כשהייתה מעצבת תלבושות בפריז. כמה שרשראות ריינסטון שיצרה מאבני חן שנרכשו בשוקי הפשפשים משכו את תשומת לב המבקרים. כשהיא מעודדת מההצלחה, למדה עיצוב תכשיטים. שנה לאחר מכן, הציגה פיקאסו את עיצוביה הראשונים בפני חברה, מעצב האופנה איב סן-לורן, שהזמין אותה מיד לעצב אביזרים שילוו את אחת הקולקציות שלו. בשנת 1971 עבדה בחברת התכשיטים היוונית זולוטאס.

בשנת 1980 החלה פיקאסו לעצב תכשיטים עבור טיפאני ושות' בניו יורק. בשנת 1984 החלה להתנסות בייצור בשמים, כשיצרה את הבושם "פאלומה" עבור חברת הקוסמטיקה לוריאל. קו קוסמטיקה ואמבטיה הכולל תחליב גוף, ג'ל רחצה וסבון יוצרו באותה שנה.

שני מוזיאונים אמריקאים רכשו את עבודותיה של פיקאסו לאוספי הקבע שלהם. המוזיאון הלאומי להיסטוריה של הטבע ובסמית'סוניאן מוצגת שרשרת העשויה ספודומן מ-396.30 קראט שתוכננה על ידה. המבקרים במוזיאון פילד להיסטוריה של הטבע בשיקגו יכולים לצפות בצמיד אבן הירח שלה בגודל 408.63 קראט עם מצופה יהלומי ברק.
ממוזער|תכשיטי פאלומה פיקאסו
בשנת 1988 זכתה פיקאסו בכבוד על ידי קבוצת האופנה כאחת מ"הנשים שהשפיעו בצורה יוצאת דופן על התעשיי האופנה". איגוד מעצבי ההיספנים העניק לה את פרס MODA על מצוינות עיצובית.

בשנת 2010 חגגה פיקאסו 30 שנה לשותפות עם טיפאני ושות' על ידי הצגת קולקציה המבוססת על אהבתה למרוקו, בשם "מרקש". בשנת 2011, היא הציגה לראשונה את "אוסף ונציה" שלה, בהשראת העיר ונציה.

## אדום
לפיקאסו יש נטייה לאדום; השפתונים האדומים שלה כונו "כרטיסי הביקור שלה". פרנסואה נרס אומר על פלומה כי "אדום הוא הסימן המסחרי שלה". "זו החתימה שלה, המגדירה, אפשר לומר, את התקופה האדומה של המעצבת."

האהבה שלה לאדום החלה בגיל צעיר, כשהחלה לשים שפתון אדום בוהק בגיל 6. "הפרופיל שלה משמש תזכורת לנטיות הקוביסטיות של אביה". כאשר מתחשק לה להישאר בסתר, היא פשוט נמנעת מלשים את השפתון האדום שלה: "שפתיים אדומות הפכו לחתימה שלי, אז כשאני לא רוצה שיזהו אותי, אני לא שמה אותו".

## קולנוע
פיקאסו איבדה לזמן קצר את העניין בעיצוב לאחר מותו של אביה בשנת 1973. היא גילמה את הרוזנת ארז'בט באטורי בסרט האירוטי, "Immoral Tales" של הבמאי הפולני וולריאן בורובצ'יק, משנת 1973.

## חיים אישיים
בשנת 1978 התחתנה פיקאסו עם המחזאי והבמאי רפאל לופז-קמביל (הידוע גם בשם רפאל לופז-סאנצ'ס). מאוחר יותר התגרשו בני הזוג. בשנת 1999 התחתנה פיקאסו עם ד"ר אריק טוונט, דוקטור לרפואה אוסטאופתית. פיקאסו ובעלה מתגוררים בלוזאן ובמרקש.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מעצבות אופנה צרפתיות
קטגוריה:ציירות צרפתיות
קטגוריה:ציירות ספרדיות
קטגוריה:נשות עסקים צרפתיות
קטגוריה:יזמות צרפתיות
קטגוריה:פבלו פיקאסו
קטגוריה:תכשיטנים
קטגוריה:צרפתיות שנולדו ב-1949
Q
הסדרי ההגנה של חמש המעצמות

**הסדרי ההגנה של חמש המעצמות** (באנגלית: **Five Power Defence Arrangements**) היא ברית ביטחוניות הדדית בין אוסטרליה, מלזיה, ניו זילנד, סינגפור ובריטניה (כל המדינות בברית הן למעשה חברות בארגון חבר העמים הבריטי והיו בעבר חלק מהאימפריה הבריטית).

ההסכם נחתם ב-1971 ולפיו חמש המעצמות אמורות להתייעץ אחת עם השנייה במקרה או איום של מתקפה חמושה על כל אחת מחמש המדינות הללו והם אמורים לדון באילו צעדים יש לנקוט במשותף או בנפרד כתגובה לאותה מתקפה תאורטית. עם זאת, אין התחייבות ספציפית להתערבות צבאית אלא אם מדובר במצב חמור. כמו כן, הסכם ההגנה של חמש המעצמות אינו מתייחס לאזור כלכלי בלעדי, ואכיפת זכויות המים של מי מהמדינות בהסכם הוא עניינה של אותה מדינה.

## היסטוריה
הברית הוקמה לאחר סיום ערבויות ההגנה שבריטניה נתנה למלזיה במסגרת הסכם ההגנה האנגלו-מלזי. הוקמה מערכת הגנה אווירית משובלת עבור חצי האי המלאי בו נמצאות מלזיה וסינגפור. בעברו, פיקדו על הבסיס סגני מרשל אוסטרלים והבסיס היה תחת שליטה של חיל האוויר המלכותי האוסטרלי אך ב-1988 הוחלט להעביר את השליטה לחיל האוויר המלזי, וזאת בכפוף לעובדה שהמלזים מארחים בבסיס מספר יחידות טייס של אנשי צוות מכל חמש המדינות.

מאז הקמתה, חברות הברית ביצעו מספר תרגילים צבאיים רב-צדדיים שכללו את כל חמש המדינות החברות עם הפיקוד המבצעי לסירוגין בין אוסטרליה, סינגפור ומלזיה. בהתחלה ובמהלך שנות ה-70, התרגילים היו תרגילי הגנה אווירית אך במהלך שנות ה-80 החלו המדינות גם בתרגילים יבשתיים וימיים. מאז, התרגילים החלו להיות יותר ויותר מקיפים ויותר ויותר מורכבים. כיום, התרגילים בין המדינות כוללים תרגילים יבשתיים, תרגיליים אוויריים, תרגילים יבשתיים ואף תרגילים כדי להתמודד עם איומים נשק לא קונבנציונלי. מרבית התרגילים מתקימיים מול חופי אוסטרליה וסינגפור, אך חלקם גם נערכים בים סין הדרומי.

ב-1981 החלו חמש המדינות לארגן תרגילים שנתיים בתחום האוויר והים. מאז 1997, התרגילים הימיים והאווירים הם משולבים ונערכים באותה עת.

בנובמבר 2011 אירחה סינגפור את חגיגות 40 השנה לברית ההגנה, כאשרי שרי ביטחון וכלי טיס מכל חמש המדינות התכנסו בבסיס האוויר צאנג'י המזרחי להשתתף באירוע. מאוחר יותר, נערכה ארוחת ערב חגיגית על ידי שר ההגנה הסינגפורי, נג אינג חאן וראש ממשלת סינגפור, לי שיינלונג. במהלך חגיגות 40 השנים נערכו מספר תרגילים בין המדינות שבדקו את רמת המוכנות של המדינות המשתתפות בברית, החגיגות הסתיימו 3 ימים לאחר מכן, ב-4 בנובמבר.

ב-2014 פעלו הצבא האוסטרלי והצבא הבריטי בשיתוף פעולה על מנת לחקור את נסיבות התרסקות טיסה 370 של מלזיה איירליינס שהתרסקה באמצע האוקיינוס ההודי מסיבות לא ידועות (נכון ל-2021).

## הערות שוליים

קטגוריה:יחסי אוסטרליה – הממלכה המאוחדת
קטגוריה:המלחמה הקרה: אמנות והסכמים
קטגוריה:יחסי אוסטרליה – ניו זילנד
קטגוריה:כוחות צבא בין-לאומיים
פורטונה (זמרת)

**פורטונה** (בפורטוגזית: **Fortuna**; נולדה ב-1958) הוא שם הבמה של הזמרת והמלחינה היהודייה-ברזילאית **פורטונה זויסה זפדיה** (Fortunée Joyce Safdié), שנולדה ב-1958 בסאו פאולו, בברזיל, במשפחה יהודית ספרדית.

פורטונה ביקרה ב-1981 בישראל ונחשפה למוזיקת לאדינו ומוזיקה עברית ולאחר מכן פיתחה קריירה של זמרת המתמקדת במוזיקה עברית ובמוזיקת לאדינו.

## דיסקוגרפיה
* 1998 La Prima Vez בפעם ראשונה
* 1998 Cantigas שירים
* 1998 Meditarrâneo ים תיכוני
* 2000 Mazal מזל
* 2001 Caelestia קלסטיה - תקליטור ודי. ו. די.
* 2003 Encontros פגישות
* 2005 Novo Mundo עולם חדש
* Na casa da Ruth בביתה של רות - תקליטור ודי. וי. די.
* Coletânea 15 anos אלבום אוסף של 15 שנים

## קישורים חיצוניים
* 

* דרכי תקווה

קטגוריה:זמרים השרים בלאדינו
קטגוריה:זמרות השרות בעברית
קטגוריה:זמרות-יוצרות ברזילאיות
קטגוריה:ילידות 1958
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1958
קטאלין הילדן

**קטאלין גאורגה הילדן** (ברומנית: **Cătălin George Hîldan**; 3 בפברואר 1976 – 5 באוקטובר 2000) היה כדורגלן רומני ששיחק בעמדת הקשר בנבחרת רומניה ובדינמו בוקרשט מליגת העל הרומנית.

## קריירת מועדונים
בשנת 1986 הצטרף הילדן אל מחלקת הנוער של דינמו בוקרשט מליגת העל הרומנית. ב-2 באוקטובר 1994 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, במשחק נגד היריבה סטיאווה בוקרשט.

לאחר מספר חודשים הושאל הילדן לאוצלול טרגובישטה, ובמהלך תקופתו במועדון עזר לו לעלות לליגה הרומנית השנייה ולאחר מכן לליגת העל הרומנית. הוא נקרא בחזרה לדינמו בוקרשט במהלך ההשאלה. לאחר מספר שנים במועדון נבחר לקפטן הקבוצה. בעונת  זכה עם המועדון באליפות רומניה לראשונה מזה תשע שנים, וכן בגביע הרומני.

## קריירה בינלאומית
ב-3 במרץ 1999 ערך הילדן את הופעת הבכורה שלו בנבחרת רומניה, בניצחון 2-0 על נבחרת אסטוניה במשחק ידידות. ב-4 בפברואר 2020 הבקיע את שערו היחיד בנבחרת, במשחק שנגמר בניצחון 4-2 של נבחרתו בדו-קרב בעיטות עונשין לאחר תוצאה של 1-1 בתום הזמן החוקי נגד נבחרת גאורגיה במשחק ידידות.

הילדן היה חלק מסגל נבחרת רומניה לטורניר יורו 2000, אך לא זכה לדקות משחק בטורניר.

בסך הכל ערך הילדן שמונה הופעות במדי נבחרת רומניה, כולן במשחקי ידידות, והבקיע שער אחד.

## מותו
ב-5 באוקטובר 2000 מת הילדן במהלך משחק ידידות בין דינמו בוקרשט לאולטניצה, לאחר שחווה דום לב וצנח על המגרש בדקה ה-74 של המשחק.

היציע הצפוני באצטדיונה של דינמו בוקרשט קרוי "יציע קטאלין הילדן", כמחווה.

## תארים
;דינמו בוקרשט
* אליפות רומניה (1): 1999/2000
* הגביע הרומני (1): 1999/2000

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים רומנים
קטגוריה:קשרי כדורגל רומנים
קטגוריה:כדורגלני דינמו בוקרשט
קטגוריה:כדורגלני נבחרת רומניה
קטגוריה:כדורגלני יורו 2000
קטגוריה:כדורגלנים שמתו בזמן פעילות
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1976
קטגוריה:רומנים שנפטרו ב-2000
סרגיי פרחון

**סרגיי וולודימירוביץ' פרחון** (באוקראינית: **Сергій Володимирович Перхун**; 4 בספטמבר 1977 – 28 באוגוסט 2001) היה כדורגלן אוקראיני ששיחק בעמדת השוער בנבחרת אוקראינה ובמספר מועדונים באירופה.

## קריירת מועדונים
בין השנים 1993–1998 שיחק פרחון בדניפרו דניפרופטרובסק מליגת העל האוקראינית, כשבמשך תקופה קצרה הושאל למטאלורג נובומוסקובסק מהליגה הרביעית. בין השנים 1999–2000 שימש כשוער ראשון עבור קבוצת שריף טירספול מליגת העל המולדובית, עמה זכה גם בגביע המולדובי. בשנת 2001 שימש כשוער הראשון של קבוצת צסק"א מוסקבה מליגת העל הרוסית.

נכון לחודש אוגוסט 2020, פרחון הוא השחקן הצעיר ביותר בהיסטוריה של ליגת העל האוקראינית לערוך את הופעת הבכורה שלו, כששיחק נגד קריוובס במדי דניפרו דניפרופטרובסק בגיל 16 שנים ו-34 ימים, ב-8 באוקטובר 1993.

## קריירה בינלאומית
ב-15 באוגוסט 2001, ארבעה ימים לפני התקרית שהביאה למותו, ערך פרחון את הופעתו היחידה בנבחרת אוקראינה, כשנכנס במחצית הניצחון 1-0 על נבחרת לטביה במשחק ידידות.

## מותו
ב-19 באוגוסט 2001, במהלך משחק נגד אנז'י מחצ'קלה במדי צסק"א מוסקבה, במהלך ניסיון להגיע לכדור פגע שחקן היריבה בודון בודונוב בטעות עם הפקקים בנעלו בראשו של פרחון לאחר שיצא מהרחבה לעצור אותו ופצע אותו בראשו. פרחון דימם מראשו ופונה לבית החולים שם מת לאחר תשעה ימים מדימום מוחי. צסק"א מוסקבה הפסיקה את השימוש בחולצה מספר 16 על-מנת לכבד את זכרו.

## תארים
;שריף טירספול
* הגביע המולדובי (1): 1998/1999

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים אוקראינים
קטגוריה:שוערי כדורגל אוקראינים
קטגוריה:כדורגלני דניפרו
קטגוריה:כדורגלני שריף טירספול
קטגוריה:כדורגלני צסק"א מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אוקראינה
קטגוריה:דניפרו: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלנים שמתו בזמן פעילות
קטגוריה:אוקראינים שנולדו ב-1977
קטגוריה:נפטרים ב-2001
קייל האריסון ברייטקופף

**קייל האריסון ברייטקופף** (באנגלית: **Kyle Harrison Breitkopf**; נולד ב-13 ביולי 2005) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה קנדי.

## קריירה
בשנת 2011 הופיע ברייטקופף בתפקיד נתן קרוס בסדרת הטלוויזיה "רוקי בלו". באותה שנה הופיע בסדרת הטלוויזיה "Against the Wall".

בשנת 2013, הוא השתתף בסדרת הטלוויזיה נס רפואי, שם גילם את דמותו של ראיין. הוא גם גילם את אייזיק ווייט, בנו של ערפד, בסדרת הטלוויזיה "כמעט אנושיים".

תפקיד הקולנוע הראשון של ברייטקופף היה כבארקר סימונס בסרט העלילתי "מהפכה בבית" בשנת 2012, שהעניק לו מועמדות לפרס האמן הצעיר כשחקן המשנה הצעיר הטוב ביותר בגיל עשר ומטה בסרט עלילתי.

בשנת 2015 גילם את הנרי בניגן בדרמת האימה "The Whispers". הוא דיבב את דמותו של גרג (גקו) בסדרת האנימה "כוח פיג'יי" במשך 3 העונות הראשונות.

הוא גילם את סקוטי בסדרת הטלוויזיה "זיגמונד ומפלצות הים" ששודרה באמזון פריים בשנים 2016–2017. הוא גם מדבב את דמותו של הדמות הראשית ראסטי בסדרת האנימציה, ראסטי.

ברייטקופף שיחק בסרט הדרמה "פלא" משנת 2017, בו מככבים ג'וליה רוברטס, ג'ייקוב טרמבלי ואוון וילסון. באותה שנה שיחק בתפקיד ראשי בסרט "מעבר לשמש". סיפור מודרני של תקווה, אמונה ואומץ המבוסס על סיפורים מהתנ"ך. בסרט משתתף גם האפיפיור פרנציסקוס.

בשנת 2019 שיחק צד סטנלי טוצ'י וקירנן שיפקה במותחן "The Silence". באותה שנה שיחק בתפקיד ראשי בסדרת נטפליקס "מלחמות הערפדים" לצד איאן סומרהולדר.

## פילמוגרפיה
### קולנוע וטלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקנים ילדים קנדים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה קנדים
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-2005
הבחירות לנשיאות בלארוס 2006

**הבחירות לנשיאות [[בלארוס]]** נערכו ב-19 במרץ 2006. הנשיא אלכסנדר לוקשנקו, שעבורו זו הייתה מערכת בחירות השלישית זכה ביתרון משמעותי.

הבחירות לנשיאות נערכות כל חמש שנים. המועמדים, ברגע שהם נחשבים כשירים לפי סעיף 80 לחוקה, מחויבים לאסוף חתימות של מצביעים זכאים. לאחר שנאספו ואושרו 100,000 חתימות, המועמד מוכרז למועמד רשמי על ידי ועדת הבחירות המרכזית. במהלך סבב ההצבעה הראשון, אם מועמד מרוויח לפחות חמישים אחוז פלוס אחד מהקולות, הוא מוכרז כנשיא נבחר. אם אף אחד לא השיג את המספר הזה במהלך הסיבוב הראשון, אז מתקיימת הצבעה בין שני מועמדים שזכו ברוב הקולות. מי שזכה במרב קולות מביניהם מוכרז לנשיא.

## מועמדים
בבחיות השתתפו מועמדים הבאים:
* אלכסנדר לוקשנקו, נשיא בלארוס המכהן.
* סרגיי גיידוקביץ'
* אלכסנדר קוזולין
* אלכסנדר מילינקביץ'

מועמדים נוספים לא היו כשירים או שהודיעו על הפסקת מעומדות.

## תוצאות

## תגובות
לאחר פרסום התוצאות המוקדמות, במהלך הערב תומכי האופוזיציה החלו להתאסף במרכז מינסק. לפי מידע של משטרת העיר נאספו עד כ-8 אלף אנשים. לאחר פרסום התוצאות הרשמיות אלכסנדר מילינקביץ' ואלכסנדר קוזולין סירבו לקבל אותם. הם הודיעו שלאור מספר רב של אי-סדרים, לא ניתן לקבל את התוצאות.

משקיפים מטעם חבר המדינות הודיעו שקיימות רק אי-סדרים לא משמעותיים. שר החוץ של רוסיה סרגיי לברוב תמך בתוצאות הבחירות. נציגי הפרלמנט האירופי הודיעו על אי-סדרים רבים במהלך הבחירות. משלחת הארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה פרסמה את הדוח שלה ב-20 במרץ. לפי ממצאי הדו"ח מהלך הבחירות לא ענה לדרישות הארגון.

האופוזיציה הקימה "עיר האוהלים" בכיכר במרכז מינסק. ב-24 במרץ המחנה פוזר על ידי המשטרה תוך מעצר של 500 אנשים לרבות עיתונאי אנדריי דינקו ואלכסנדר קוזולין. ב-25 במרץ בעיר נערכה הפגנה שפוזרה באלימות.

## קישורים חיצוניים

* דוח OBSE על הבחירות - כתבת תסקיר 

בלארוס
קטגוריה:בלארוס: פוליטיקה
בלארוס 2006
שומאכר (סרט)

**שומאכר** (בגרמנית: **Schumacher**) הוא סרט תיעודי בהפקה גרמנית העוסק בנהג המרוצים מיכאל שומאכר, שזכה שבע פעמים באליפות הפורמולה 1. הסרט שודר לראשונה בנטפליקס ב-15 בספטמבר 2021, לציון 30 שנה להופעת הבכורה של שומאכר באליפות. הסרט מתמקד בשנים הראשונות באליפות ובתקופה בה היה בקבוצת פרארי. זהו הסרט הראשון שנעשה בשיתוף פעולה עם משפחת שומאכר, שנתנה גישה לסרטים ותמונות פרטיים והתראיינה לסרט.

## הפקה
הסרט בוים במשותף על ידי האנס-ברונו קמברטונס, ונסה נוקר ומייקל ווך, והופק על ידי ונסה נוקר ובנימין סייקל עבור חברת Film B14. משפחת שומאכר שיתפה פעולה עם הפקת הסרט והעניקה גישה לארכיון הסרטים והתמונות המשפחתי. בני המשפחה מתראיינים לאורך הסרט: קורינה, אשתו, רולף, אביו וראלף, אחיו. בסרט מופיעים גם הילדים ג'ינה-מריה ומיק. בנוסף, מתראיינים בסרט גם ווילי ובר, שהיה מנהלו האישי ובעלי תפקידים ונהגים שלקחו חלק באליפות: ז'אן טוד, ברני אקלסטון, פאביו בריטורה, סבסטיאן פטל, דייוויד קולטהרד, מיקה הקינן ודיימון היל.

## ביקורת
הסרט זכה לביקורות מעורבות. באתר IMBD קיבל הסרט ציון 7.7 בשבוע הראשון לצאתו, ו-43% באתר Rotten Tomatoes. הגרדיאן מציין שהסרט מספק "תובנה ייחודית" לחייו האישיים ולמאבקיו האישיים של שומאכר, עם זאת שהוא מסכם שסרט הוא דל בפרטים ו"סטרילי מדי". הסרט חושף ששומאכר התחרה עם צמיגים משומשים שאביו מיחזר בתחילת דרכו בקארטינג, סבל מנדודי שינה לאחר מותו של איירטון סנה, ושקל לבצע צניחה חופשית בדובאי במקום הנסיעה לאתר הסקי במריבל, בה נפגע בתאונה, בסופו של דבר.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 2021
קטגוריה:סרטים תיעודיים של נטפליקס
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי מרוצי מכוניות
בן אוליאל

**בן אוליאל** או **בן עוליאל** הוא שם משפחה.

קטגוריה:שמות משפחה
הפרלמנט של האיטי

**הפרלמנט של האיטי** (בצרפתית: **Parlement Haïtien**) הוא הרשות המחוקקת של האיטי, המורכב מהסנאט (בית עליון) ומלשכת הצירים (בית תחתון). בניין הפרלמנט ממוקם בפורט-או-פרנס.

## היסטוריה
הרשות המחוקקת הראשונה של האיטי נקראה מועצת המדינה. היא הורכבה לרוב מגנרלים שמינה ראש המדינה. מועצת המדינה הראשונה הוקמה על ידי ז'אן-ז'אק דסאלין. לאחר שנרצח בשנת 1806 שליט ממלכת הצפון של האיטי, אנרי כריסטוף, שינה את שמה של מועצת המדינה לאספה המכוננת.

בשנת 1816 הקים אלכסנדר פטיון, שליט האיטי, בית מחוקקים דו-ביתי.

בשנת 1964 הפרלמנט הפך לבית מחוקקים חד-ביתי, ובשנת 1988 הוא חזר להיות דו-ביתי.

## בתים
### הסנאט

בסנאט של האיטי יש 30 מושבים, שלושה לכל מחוז.

שני שלישים מהסנאטורים נבחרים לשש שנים, ושליש לשנתיים.

לפני הקמת מחוז ניפס בשנת 2003 היו עשרים ושבעה מושבים בסנאט.

### לשכת הצירים
לשכת הצירים מונה 119 חברים הנבחרים בהצבעה עממית לתקופות של ארבע שנים.

בבחירות בשנת 2000 73 מושבים מתוך 83 שהיו אז בלשת הצירים היו שייכים למפלגתו של ז'אן-ברטראן אריסטיד.

## האספה הלאומית
האספה הלאומית היא ישיבה בה משתתפים כל חברי הפרלמנט. האספה הלאומית מתכנסת למטרות ספציפיות הקבועות בחוקה, ביניהן: הכרזת מלחמה, אישור או דחיית הסכמים ואמנות בינלאומיים ותיקון החוקה.

בראש האספה הלאומית עומד נשיא הסנאט. נשיא לשכת הצירים משמש כסגן נשיא האספה הלאומית ומזכירות הסנאט ולשכת הצירים משמשות גם כמזכירות האספה הלאומית.

בניין האספה הלאומית נבנה בשנת 1949 בפורט-או-פרנס, ונהרס על ידי רעידת האדמה ב-12 בינואר 2010.

## בניין הפרלמנט
בניין הפרלמנט הוקם בשנת 1967 ונהרס ברעידת האדמה העזה שהתרחשה ב-2010.

ב-22 בנובמבר 2011 הוקם מבנה זמני לפרלמנט.

ב-27 בדצמבר 2012 הונחה האבן הראשונה של בניין הפרלמנט החדש. גודלו של הבניין החדש הוא 3,600 מטרים רבועים.

## ראו גם

* הסנאט של האיטי
* פוליטיקה של האיטי
* בתי מחוקקים לפי מדינה

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

האיטי
קטגוריה:האיטי: פוליטיקה
איסור נעבד

**איסור נעבד** הוא איסור לאכול פירות שביעית שבגידולן נעשו מלאכות האסורות בשביעית, כגון: זריעה או זמירה.

## בתורה
מקור הדין בתורה:


מהפסוק ניתן ללמוד, שמותר לאכול רק יבול מקרקע ששבתה, כלומר שהתקיימו בה כל המצוות הקשורות להשבתת עבודת האדמה: . ופירש הרב אליהו מזרחי: .

## במשנה ובתלמוד
במשנה נאמר:."נטייבה" הכוונה שנחרשה היטב, והדבר אסור בשביעית מדרבנן בלבד, ולכן נחלקו בית שמאי ובית הלל אם הדבר אוסר את הפירות באכילה. אולם לא נחלקו על מלאכות האסורות מן התורה, כגון זריעה או זמירה. מקור נוסף במשנה הוא: .

## דעות הפוסקים

### האוסרים
מהמשניות לעיל הסיק הראב"ד, שכל יבול שנזרע בשביעית - אסור לאכלו: . וכן פסק רידב"ז, שכרם שנזמר בשביעית באיסור - פירותיו אסורים באכילה מן התורה.

### המתירים
הרמב"ם כתב , ובהמשך כתב : בשביעית אסור לאכול ירקות גם אם גדלו בהיתר, משום איסור ספיחין. אבל בשמינית אין איסור ספיחין. לפי הרמב"ם, גם העובדה שהאדם חרש או זרע באיסור בשנה השביעית, אינה אוסרת את היבול באכילה בשמינית. בעקבותיו פסק החזון איש להקל ולהתיר באכילה פירות שנעשו בהם מלאכות.

### המתירים רק בפירות הפקר
הרדב"ז בפירושו על הרמב"ם הסביר, שהסיבה שלא אסרו פירות של שדה שנחרשה היא, . והסביר הרב מרדכי אליהו, שכיוון שפירות השביעית הם הפקר, לא ייתכן שאדם שביצע בהם מלאכה אסורה יגרום לכך שהפירות יהיו אסורים על כולם, שכן אין אדם אוסר דבר שאינו שלו. והרב שאול ישראלי הסיק מכאן . לפי זה, אם החקלאי ביצע מלאכות אסורות בשדהו, וגם לא הפקיר את שדהו לכולם - פירותיו אסורים באכילה.

## הערות שוליים

קטגוריה:שמיטה ויובל
ברייטקופף

**ברייטקופף** (בגרמנית: **Breitkopf**) הוא שם משפחה.

קטגוריה:שמות משפחה
קלברי

**קלברי** (באנגלית: **Kalbarri**) היא עיירה באוסטרליה המערבית כ-592 ק"מ מפרת'.

העיירה נמצאת באזור אקלים ים-תיכוני.

היישוב ממוקם בשטחי שבט ננדה. השם "קלברי" הוא שמו של איש שהיה מתגורר בשטח העיירה הנוכחית. התיישבות של יוצאי אירופה באזור החלה עוד במהלך המאה ה-17, כאשר מספר ימאים מהספינה של חברת הודו המזרחית ההולנדית הורדו מהספינה.

במהלך שנות ה-40 של המאה ה-20 האזור הפך למקום תיירות ודייג. האזור ליד העיר הוכרז כ"פארק לאומי". כל שנה כ-200 אלף תיירים מגיעים לאזור. בעבר עיירה סבלה מאמינות אפזרת חשמל ירודה. בשנת 2019 הופעלה יחידת מצברים בהספק של 5 מגוו"ט לאבטחת אמינות חשמל אמינה לצרכני האזור.

באפריל 2021 בעקבות סופה טרופית שעברה באזור, סבלה העיירה מנזק משמעותי.

## קישורים חיצוניים

* [כתבה של [פול קדק] על מצב בעיירה לאחר סופה טרופית]

## הערות שוליים

קטגוריה:אוסטרליה המערבית: יישובים
וחנינגן (כדורגל)

**מועדון הכדורגל וחנינגן** (בהולנדית: **FC Wageningen**) היה מועדון כדורגל הולנדי מהעיר וחנינגן שבחלדרלנד שפעל בשנים 1911–1992. הישג השיא שלו היה זכייה כפולה בגביע ההולנדי.

## היסטוריה
[ממוזער|ימין|שחקניה של וחנינגן חוגגים ניצחון 4–0 על [קמבור ועלייה לליגת העל (7 ביוני 1980)]]
המועדון נוסד ב-1911 בשם ו.ו.ו.וחנינגן ושיחק בליגות האזוריות עד עונת 1923/1924 אז העפילה לאליפות הולנד הליגה הבכירה במדינה. בעונת 1938/1939 זכתה בתיאור הראשון שלה, הגביע ההולנדי לאחר ניצחון בגמר על פ.ס.ו איינדהובן 2–1.
בעונת 1947/1948 זכתה הקבוצה בגביע בפעם השנייה. הקבוצה המשיכה לשחק בליגה הראשונה עד עונת 1954/1955 שהייתה עונת הפיצול לפני עונת המבחן של הפיכת הליגה למקצוענית. בעונה זו סיימה הקבוצה במקום האחרון וירדה לליגה השלישית בעקבות ההכנות להקמת ליגת העל ההולנדית וליגת המשנה ההולנדית. בעונת 1955/1956 עלתה הקבוצה מהמקום ה-2 לליגת המשנה, בה שיחקה 6 עונות לפני שירדה לליגה השלישית בעקבות שינוי מבנה הליגות, כאשר הקבוצות במקומות 7–18 בכל בית של ליגת המשנה ירדו לליגה השלישית החדשה וליגת המשנה צומצמה לליגה אחת בת 16 קבוצות. 

לאחר ירידתה בילתה הקבוצה 6 עונות בליגה השלישית ובעונת 1967/1968 זכתה באליפות הליגה ושבה לליגת המשנה, אך נשרה לאחר עונה אחת בלבד לליגה השלישית. בעונה שלאחריה סיימה במקום השני ושבה לליגת המשנה. בעונת 1973/1974 סיימה הקבוצה במקום ה-4 בליגת המשנה והעפילה לשלב הפלייאוף בו סיימה ראשונה הודות להפרש שערים עדיף אל מול פורטונה סיטארד מליגת העל ועקב כך העפילה לראשונה בתולדותיה לליגה הבכירה במתכונתה המקצוענית, אך לאחר עונה זו נשרה מהמקום האחרון לליגת המשנה בה שיחקה כ-5 עונות נוספות בהן העפילה מספר פעמים לפלייאוף, אך כשלה בהעפלה. בסיום עונת 1979/1980 סיימה במקום ה-3 והעפילה לפלייאוף הליגה בו זכתה ועקב כך העפילה בפעם השנייה לליגה הבכירה. גם עונתה השנייה בליגה הסתיימה במקום האחרון והקבוצה שבה לליגת המשנה בה שיחקה עד עונת 1991/1992 אז סיימה במקום ה-9 והתפרקה לאחר שהכריזה על פשיטת רגל.
ממוזער|אצטדיון הבית של הקבוצה וחנינגן ברג לאחר נטישתו

## כדורגל חובבים
החל מעונת 1978/1979 אז פוצלה מהקבוצה, פועלת קבוצת חובבים בשם ו.ו.ו.וחנינגן המשחקת בליגת ה-9.

## תארים
* הגביע ההולנדי
** זכייה (2) 1938/1939, 1947/1948
* אליפות הליגה השלישית
** אלופה (1) 1967/1968

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1911
קטגוריה:חלדרלנד
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהתפרקו
קטגוריה:קבוצות כדורגל הולנדיות
יובאן גויקוביץ'

**יובאן "צונה" גויקוביץ**' (בסרבית: **Joвaн Гojкoвић Цуне**; 7 בינואר 1975 – 22 בדצמבר 2001) היה כדורגלן יוגוסלבי ממוצא סרבי ששיחק בעמדת הקשר בנבחרת יוגוסלביה ובמספר מועדונים בסרביה וביוון.

## קריירת מועדונים
גויקוביץ' גדל במחלקת הנוער של זדרוגר דוניה טרפצ'ה, ובהמשך עבר אל מחלקת הנוער של BIP צ'אצ'אק. בקיץ 1995 עבר למועדון הגדול של העיר צ'אצ'אק, בוראץ צ'אצ'אק, ששיחק בליגת העל היוגוסלבית. הוא שיחק במועדון במשך שתי עונות, בהן שימש כשחקן מפתח ותפקד כפליימייקר. בחלון העברות של קיץ 1996 עבר גויקוביץ' לצ'וקריצ'קי, מועדון נוסף מליגת העל היוגוסלבית. הוא שיחק במועדון במשך עונה אחת בלבד, שלאחריה עבר לאלופת אירופה והעולם לשנת , הכוכב האדום בלגרד, גם היא מליגת העל היוגוסלבית. הוא שיחק במועדון במשך שלוש עונות, בהן ערך 75 הופעות ליגה והבקיע 21 שערים, עד שבשנת 2000 חתם באירקליס סלוניקי מליגת העל היוונית. עד למותו, ערך 29 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שלושה שערים.

## קריירה בינלאומית
ב-23 בדצמבר 1998 ערך גויקוביץ' את הופעתו היחידה בנבחרת יוגוסלביה, בהפסד 2-0 לנבחרת ישראל במשחק ידידות בתל אביב-יפו.

## מותו
ב-22 בדצמבר 2001 מת גויקוביץ' בתאונת דרכים בבלגרד שברפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים יוגוסלבים
קטגוריה:כדורגלנים סרבים
קטגוריה:קשרי כדורגל יוגוסלבים
קטגוריה:קשרי כדורגל סרבים
קטגוריה:צ'אצ'אק: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני צ'וקריצ'קי
קטגוריה:כדורגלני הכוכב האדום בלגרד
קטגוריה:כדורגלני אירקליס סלוניקי
קטגוריה:כדורגלני נבחרת יוגוסלביה
קטגוריה:הרוגי תאונות דרכים
קטגוריה:כדורגלנים שמתו במהלך הקריירה
קטגוריה:סרבים שנולדו ב-1975
קטגוריה:סרבים שנפטרו ב-2001
אליעזר רבינוביץ (פיזיקאי)

**אליעזר רבינוביץ** (נולד ב-27 במאי 1946 בירושלים) הוא פיזיקאי ישראלי, נשיא מועצת CERN, מומחה בפיזיקת אנרגיות גבוהות, פרופסור אמריטוס במכון רקח לפיסיקה של האוניברסיטה העברית בירושלים, לשעבר ראש הוועדה הלאומית לאנרגיות גבוהות של האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.

## ביוגרפיה
### ראשית דרכו
נולד בירושלים ב-1946.
קיבל תואר ראשון במתמטיקה ופיזיקה בשנת 1969, ותואר שני בפיזיקה בשנת 1971, שניהם באוניברסיטה העברית. בשנת 1974 קיבל תואר דוקטור בפיזיקה ממכון ויצמן למדע בהנחיית פרופ' חיים הררי. בשנים 1975–1976 היה בפוסט-דוקטורט בפרמילאב, ובשנה האקדמית 1976/77 שהה בפוסט-דוקטורט במעבדה הלאומית לורנס ברקלי בקליפורניה.

### קריירה מקצועית
ב-1977 הצטרף לסגל מכון רקח לפיסיקה של האוניברסיטה העברית כמרצה בכיר, ב-1981 מונה לפרופסור חבר, וב-1985 מונה לפרופסור מן המניין. ב-2005 הופקד על הקתדרה למדע ע"ש ליאון ועדה מילר. כיהן במשך שלוש שנים כראש מכון רקח לפיסיקה, ובשנים 2005–2012 כיהן כראש המכון הישראלי ללימודים מתקדמים.

בשנת 2003 היה פרופסור אורח באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, וב-2014 היה מדען אורח ב-KITP  שבאוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה. רבינוביץ היה עמית המכון ללימודים מתקדמים בפרינסטון, ופרופסור אורח במספר אוניברסיטאות ומכוני מחקר. מספטמבר 2015 הוא חוקר ב-IHES  בצרפת.

בשנים 2004–2020 כיהן כראש הוועדה הלאומית לאנרגיות גבוהות של האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.

בשנת 2004 מונה לאחד מנציגי ישראל במועצת CERN, ובשנים 2016–2018 כיהן כסגן נשיא מועצת CERN. בספטמבר 2021 נבחר לנשיא מועצת CERN, ונכנס לתפקיד ב-1 בינואר 2022.

מאז 1997 נמנה עם מובילי מיזם הקמת סינכרוטרון האור למדע ניסויי ויישומי במזרח התיכון (SESAME) בירדן. בשנת 2019 הוענק לו פרס "דיפלומטיה באמצעות המדע" של האיגוד האמריקאי לקידום המדע (AAAS) , על חלקו במיזם זה.

## מחקר

תחום מחקרו של רבינוביץ הוא פיזיקת אנרגיות גבוהות תאורטית, ובמיוחד תורת השדות הקוונטית ותורת המיתרים. פרסם יותר מ-150 מאמרים מדעיים.

## חיים אישיים
רבינוביץ נשוי ואב לשלושה.

## קישורים חיצוניים


* Eliezer Rabinovich, Innovation and Science Diplomacy School
*  Eliezer Rabinovici, PeaceTalks

* 
* Curriculum Vitae: Eliezer Rabinovici, התוכנית לפיתוח חשיבה יצירתית לפתרון בעיות מבצעיות: סדרת מפגשים חיל-אוויר – אקדמיה, מרץ 2013, עמ' 35–39
* אליעזר רבינוביץ, על מיתרים ואנשים, גליליאו 17, יולי-אוגוסט 1996
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פיזיקאים ישראלים
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: פיזיקה
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור ממכון ויצמן למדע
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1946
אנג'לינה בלרינה (סדרת טלוויזיה)

**אנג'לינה בלרינה** (באנגלית: **Angelina Ballerina**) היא סדרת טלוויזיה בריטית לילדים שהופקה על ידי  ו-Grand Slamm Children's Films ומבוססת על סדרת ספרים מאת קתרין הולברד.

הסדרה שודרה במקור באנגליה בערוץ ITV במסגרת רצועת השידור CITV, וב-Teletoon בקנדה. בהמשך היא שודרה בPBS בארצות הברית, בטלוויזיה החינוכית הישראלית ובערוצים נוספים במדינות שונות.

בשנים 2009–2010 הופקה סדרת המשך בשם "אנג'ילנה בלרינה: הצעדים הבאים".

הסדרה מתארת את חייה של אנג'ליה, עכברה שאוהבת בלט, בני משפחתה וחבריה ללימודים.

## דמויות ומדבבים
הסדרה דובבה לעברית מספר פעמים.
* אנג'לינה בלרינה – פינטי ויליאמס/דורית טל שלב (2002)/רוזי רבינוביץ' (2009)/מייה קדוש (2015)
* מיס לילי – ג'ודי דנץ'/מיקי פלג רוטשטיין (2002)//מיה בכר (2009)/תמי ברק (2015) – מורה לבלט, מדברת במבטא רוסי
* אליס ניבלטוס – ג'ו וייאט/מיכל צפיר (2002)/דפנה קידק (2009)/עדן גמליאל (2015) – חברתה הטובה של אנג'לינה
* ויליאם ג'ון לונגטייל – קית' ויקהאם/ציפי מור (2002)/אוהד עיל (2009) /גדי לוי (2015) – ילד שלומד בלט
* מיסטר לונגטייל – קית' ויקהאם – אביו של ויליאם

## קישורים חיצוניים
* 

* נתוני דיבוב 2002 ו-2009
* נתוני דיבוב 2015

קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות לילדים
קטגוריה:סדרות הנפשה בריטיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:סדרות PBS Kids
קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית - תוכניות רכש
קטגוריה:ITV: תוכניות וסדרות
דראגן מאנצה

**דראגן מאנצה** (בסרבית: **Драган Манце**; 26 בספטמבר 1962 – 2 בספטמבר 1985) היה כדורגלן יוגוסלבי ממוצא סרבי ששיחק בעמדת החלוץ בנבחרת יוגוסלביה ובפרטיזן בלגרד.

## קריירת מועדונים
מאנצה נולד בזמון והחל את הקריירה שלו בקבוצה המקומית גלניקה זמון. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון בליגת המשנה היוגוסלבית בגיל 17.

בחודש ספטמבר 1980 עבר מאנצה לפרטיזן בלגרד מליגת העל היוגוסלבית. ב-22 בנובמבר 1980 ערך מאנצה את הופעת הבכורה שלו בליגה במדי המועדון, כשעלה כמחליף במחצית השנייה בתיקו 1-1 נגד סרייבו. עד לסוף עונת  ערך חמש הופעות ליגה נוספות. ב-12 באוגוסט 1981 הבקיע מאנצה את שער הבכורה שלו בליגה במדי המועדון, בניצחון 1-0 על רדניצ'קי ניש. בעונת  הוא ערך 21 הופעות ליגה, בהן הבקיע חמישה שערים. מאנצה היה מלך השערים של הקבוצה בעונת , בה זכתה הקבוצה באליפות יוגוסלביה בפעם הראשונה מזה חמש שנים. בעונת  ערך מאנצה 28 הופעות ליגה והבקיע שמונה שערים. את עונת  סיים מאנצה פעם נוספת כמלך השערים של המועדון.

בקיץ 1985, לאחר שמועות רבות על מעבר אפשרי לקבוצה אחרת, חתם מאנצה על חוזה חדש לארבע עונות במועדון, עד לשנת 1989. ב-1 בספטמבר 1985 הוא שיחק את משחקו האחרון במועדון, בניצחון 2-1 על בודוצ'נוסט טיטוגרד במסגרת הליגה, בו גם הבקיע שער בפנדל.

## קריירה בינלאומית
ב-23 באפריל 1983 ערך מאנצה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת יוגוסלביה, בהפסד 4-0 לנבחרת צרפת במשחק ידידות. בחודש נובמבר באותה שנה ערך את הופעתו האחרונה בנבחרת, בתיקו 0-0 נגד נבחרת צרפת במשחק ידידות. בסך הכל ערך ארבע הופעות במדי הנבחרת.

## מותו
ב-3 בספטמבר 1985 מת מאנצה בתאונת דרכים כאשר נהג ברכב הפיג'ו 205 בדרכו לאימון קבוצתו. הוא נקבר בבית הקברות החדש בבלגרד, ובהלוויתו נכחו כ-30 אלף אנשים.

## תארים
;פרטיזן בלגרד
* אליפות יוגוסלביה (1): 1982/1983

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים יוגוסלבים
קטגוריה:חלוצי כדורגל יוגוסלבים
קטגוריה:כדורגלנים סרבים
קטגוריה:חלוצי כדורגל סרבים
קטגוריה:כדורגלני זמון
קטגוריה:כדורגלני פרטיזן בלגרד
קטגוריה:כדורגלני נבחרת יוגוסלביה
קטגוריה:הרוגי תאונות דרכים
קטגוריה:כדורגלנים שמתו במהלך הקריירה
קטגוריה:סרבים שנולדו ב-1962
קטגוריה:נפטרים ב-1985