open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מרקו פיינגולד

**מרקו מ. פיינגולד** (באנגלית: **Marko M. Feingold**; 28 במאי 1913 – 19 בספטמבר 2019) היה ניצול שואה אוסטרי, ששרד ארבעה מחנות ריכוז והשמדה. בתום מלחמת העולם השנייה סייע לתנועת הבריחה ולעשרות אלפי יהודים לעלות לארץ ישראל. כיהן כנשיא הקהילה היהודית בזלצבורג, והיה אחראי על בית הכנסת של זלצבורג. הרבה להרצות בנושא השואה וזכה לאותות הוקרה רבים.

## ביוגרפיה
מרקו פיינגולד נולד בבסטרצבניה/נויזול שבאוסטריה-הונגריה, היום באנסקה ביסטריצה שבסלובקיה. הוא גדל ברובע לאופולדשטאדט של וינה. לאחר שהחל להתמחות בעסקים, מצא עבודה בווינה. לאחר שהפך למובטל עבר עם אחיו, ארנסט, לאיטליה. בשנת 1938, זמן קצר לאחר האנשלוס, נעצר בווינה במהלך ביקור קצר שם. תחילה נמלט לפראג, גורש כפליט חסר אזרחות לפולין וחזר לפראג עם תעודות מזויפות. בעקבות פעילות אנטי-נאצית נעצר  שוב עם אחיו במאי 1939 וגורש לבסוף למחנה הריכוז אושוויץ. הוא נכלא גם במחנות הריכוז נוינגמה ודכאו, ולבסוף במחנה הריכוז בוכנוואלד ב-1941, שם שהה עד לשחרורו בשנת 1945.

הוא עבר לזלצבורג באופן לא מתוכנן ונשאר לגור שם. בשנים 1945–1948 עזר לניצולים יהודים שגרו במחנות עקורים בזלצבורג, וארגן, יחד עם תנועת הבריחה, את עלייתם של יהודים ממזרח אירופה וממרכז אירופה לארץ ישראל המנדטורית.

בשנת 1948 רכש חנות אופנה. באותה תקופה היה בתחילה חבר במפלגה הסוציאל-דמוקרטית האוסטרית (SPÖ), אך בהמשך עזב את המפלגה בשל נטייתה האנטישמית שהושפעה על ידי קרל רנר וברונו קרייסקי. עם זאת, לימים הפך לחבר כבוד.

כאחד העדים הוותיקים, ציין פיינגולד בתקשורת בשנת 2013 וב-2018 את תמיכתו של קרל רנר באנשלוס ובאנטישמיות. פיינגולד גם מתח ביקורת על הסוציאל-דמוקרטים בהקשר זה, ואמר כי לאחר 1945, לאחר תלונה של מזכיר המפלגה של ה-SPÖ, הוא נרדף במילים  ("יהודי מלוכלך, הסתלק!").

בין 1946 ל-1947 היה פיינגולד למשך זמן קצר נשיא הקהילה היהודית בזלצבורג. זמן קצר לאחר פרישתו לגמלאות בשנת 1977, הוא הפך לסגן נשיא, ובשנת 1979 שוב לנשיא הקהילה היהודית. לאחר פרישתו נשא הרצאות רבות על זמנו במחנות ריכוז, השואה והיהדות.

בשנת 1993 יצא לאור ספרו **Ein ewiges Dennoch. 125 Jahre Juden in Salzburg** ("עדיין נצחי: 125 שנות יהודים בזלצבורג").
בשנת 2000 יצא לאור ספרו **Wer einmal gestorben ist, dem tut nichts mehr weh: Eine Überlebensgeschichte** ("מי שמת לא ייפגע יותר: סיפור הישרדות").

היה נשוי פעמיים. נפטר ב-19 בספטמבר 2019, בגיל 106.

## פרסים ואותות הוקרה
* אות השירות למען השחרור של אוסטריה (1977)
* מדליית כסף לשירותים לרפובליקה של אוסטריה  (1985)
* מכתב אזרחי של העיר זלצבורג (1985)
* מדליית זהב של עיר זלצבורג (1988)
* צלב הזהב של המדינה הפדרלית זלצבורג (1988)
* חבר מועצה ממונה (1991)
* גביע הכבוד של זלצבורג (1993)
* מדליית כבוד זהב של מחוז זלצבורג (1998)
* טבעת העיר זלצבורג (2003)
* אזרח כבוד של העיר זלצבורג (2008)
* פרס הזיכרון לקורט שוברט (2010)
* טבעת הכבוד המוזהבת של אוניברסיטת זלצבורג (2012)
* פרס הסובלנות של האקדמיה האירופית למדעים ואומנויות- 2018

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז בוכנוואלד
קטגוריה:יהודים אוסטרים
קטגוריה:אישים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1913
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-2019
שרון גורסקי

**שרון גורסקי-אומשווייף** (נולדה ב-6 ביוני 1977) היא שחיינית עבר, אלופת ישראל בשחייה (1993 ו-1994) במשחה ל-800 מטר חופשי, שותפה לשיא ישראל בעבר במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי וזוכת שתי מדליות, כסף וארד מהמכביה (1993).

## ביוגרפיה
גורסקי נולדה וגדלה ברמת השרון. היא התאמנה בקבוצת מכבי קריית אונו בהדרכתו של אורי קליינמן ובקבוצת הפועל גבעתיים בהדרכתו של רובי שלו.

### 1993
#### אלופת ישראל
באליפות ישראל שנערכה באפריל 1993 זכתה גורסקי ב-3 מדליות, אחת לכל סוג. מדליית זהב במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 9:32.45 דקות, לפני אביטל ברסלר ממכבי ראשון לציון (9:43.37 דקות) וטלי אנגולץ מהפועל ירושלים (9:46.05 דקות), מדליית כסף במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:35.75 דקות, אחרי קרן רגאל מפועל ירושלים (4:27.31 דקות) ולפני עינת גבאי ממכבי חיפה (4:39.15 דקות) ומדליית ארד במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:14.72 דקות, אחרי קרן רגאל שקבעה שיא ישראלי חדש של 2:07.54 דקות ועינת גבאי (2:13.26 דקות).	

בתחרויות השחייה של המכביה ה-14 שנערכו באוניברסיטת תל אביב ביולי 1993 זכתה גורסקי בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי ביחד עם עינת גבאי, גוני יהודאי וקרן רגאל בשיא ישראלי חדש של 8.47.19 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא מכביה חדש של 8:36.70 דקות ולפני ברזיל (9:59.31 דקות) ומדליית ארד במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 9:20.10 דקות, אחרי ליסה מרטין מארצות הברית שקבעה שיא מכביה חדש של 8:55.07 דקות ואביטל ברסלר (9:19.92 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:34.24 דקות.

### 1994
באליפות ישראל שנערכה באוגוסט 1994 זכתה גורסקי במדליית זהב במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 9:23.08 דקות, לפני אופירה אשל מהפועל קריית טבעון (9:24.56 דקות) ואביטל ברסלר (9:29.94 דקות) ובכך הגנה על תוארה ומדליות ארד, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:12.34 דקות, אחרי אופירה אשל (2:12.08 דקות) ואניה גוסטומלסקי ממכבי חיפה (2:12.20 דקות) ובמשחה ל-400 מטר חופשי אחרי אופירה אשל (4:35.73 דקות) ואביטל ברסלר (4:35.98 דקות).

## חייה האישיים
גורסקי נישאה בשנת 2004 לרמי אומשווייף, נולדו להם שלושה ילדים והם מתגוררים בהרצליה. היא עובדת סוציאלית ומאמנת כושר.

## לקריאה נוספת
* אלכס פרלסמן, נופצה הדקה ב-100 מטר, מעריב, 20 באפריל 1993
* אלכס פרלסמן, שני שיאים ומיקי אחד, מעריב, 21 באפריל 1993
* אלכס פרלסמן, התחילו לשחות לאחור, מעריב, 22 באפריל 1993
* גולן חזני, קרן אור בודדת באפלה, ידיעות אחרונות, 20 באפריל 1993
* גולן חזני, מגמת שיפור במניות השחיינים, ידיעות אחרונות, 21 באפריל 1993
* גולן חזני, שיא שליחות - ותקלות בשעון, ידיעות אחרונות, 22 באפריל 1993
* גולן חזני, יואב מאירי, בחור זהב, ידיעות אחרונות, 11 ביולי 1993
* גולן חזני, 13 שנים חיכו למאירי, ידיעות אחרונות, 14 באוגוסט 1994
* גולן חזני, שיא לקינוח, ידיעות אחרונות, 15 באוגוסט 1994
* אלכס פרלסמן, חליקה ואורבך - דור העתיד, מעריב, 15 באוגוסט 1994

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחייניות חופשי ישראליות
קטגוריה:אלופות ישראל בשחייה
קטגוריה:שיאניות ישראל בשחייה
קטגוריה:הרצליה: אישים
קטגוריה:בוגרות תיכון רוטברג (רמת השרון)
קטגוריה:בוגרי תיכון רוטברג (רמת השרון)
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:עובדות סוציאליות ישראליות
קטגוריה:עובדים סוציאליים ישראלים
קטגוריה:מאמנות ספורט
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1977
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1977
עונת 2011/2012 בליגת כדורגל נשים ראשונה

**עונת 2011/2012 ב[[ליגת העל בכדורגל נשים|ליגת כדורגל נשים ראשונה]]** הייתה העונה ה-14 של ליגות כדורגל הנשים בישראל תחת אחריות הההתאחדות לכדורגל בישראל. העונה נפתחה ב-1 בנובמבר 2011 והסתיימה ב-23 באפריל 2012.

הקבוצה שסיימה ראשונה בליגת הנשים השנייה בעונת 2010/2011 והצטרפה לליגת נשים ראשונה לקראת עונה זו הייתה הפועל באר שבע.

הליגה הסדירה כללה 8 קבוצות, ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 7 מחזורים כל אחד - 14 מחזורים בסך הכל. לאחר מכן פוצלה הליגה לפלייאוף עליון ופלייאוף תחתון (בכל פלייאוף 4 קבוצות ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 3 משחקים כל אחד) שכוללים תוספת של 6 מחזורים לעונה הסדירה ובסה"כ 20 מחזורים.

אס"א תל אביב, אלופת העונה הקודמת, זכתה באליפות, והצליחה להגן על תוארה בפעם השלישית ברציפות.

מכבי צור שלום ביאליק סיימה אחרונה וירדה לליגה השנייה.

## טבלת הליגה בסיום העונה

## מלכת השערים

## ראו גם
* גביע המדינה בכדורגל נשים 2011/2012

## קישורים חיצוניים
* עונת 2012–2011 ליגת נשים ראשונה, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* דניאל עיני, הליגה לנשים: המסך ירד, 26 באפריל 2012, באתר דאבל פס.

קטגוריה:עונות בליגה העליונה בכדורגל נשים בישראל
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2011
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2012
קטגוריה:2011 בישראל: כדורגל
קטגוריה:2012 בישראל: כדורגל
אסיה יוחנני

**אסיה יוחנני** (נולדה ב-13 במרץ 1987) היא דוגמנית חירשת ישראלית שזכתה בתואר "מיס עולם החירשת 2018" בתחרות מיס ומר עולם החירשים 2018 שהתקיימה ב-29 בספטמבר 2018 בפראג, צ'כיה.

יוחנני היא הישראלית הראשונה שזכתה בתואר מיס עולם החירשת.

## ביוגרפיה
יוחנני היא חירשת מלידה. נולדה בטשקנט, אוזבקיסטן, ועלתה לישראל עם משפחתה בגיל ארבע. בישראל למדה את שפת הסימנים הישראלית שפתחה בפניה עולם ויזואלי. ילדים הציקו לה עקב חירשותה, ובבית ספר יסודי באשדוד למדה בשילוב פרטני. בתיכון המקיף ביהוד למדה בשילוב כיתתי, וההישגים שלה עלו. התנדבה לצה"ל, ושירתה כמורה חיילת במשך שנה וחצי.

אחרי השירות בצה"ל לא מצאה עבודה מועדפת באזור מגוריה, לא בתחנות דלק ולא במסעדות. עברה לגור בתל אביב, ושם עבדה כמלצרית במגדלי עזריאלי. ב-2009 החלה לעבוד בנא לגעת כמלצרית, ברמנית, אחראית משמרת ואחראית אירועים. ב-2013 החלה להדריך ב"הזמנה לשקט" במוזיאון הילדים חולון.

חמש פעמים לא התקבלה לתחרויות יופי בישראל. לתחרות היופי לחירשים וכבדי שמיעה בפראג הגיעה בעקבות חברתה מגיל 14, נסיה אליהו, שנולדה בטשקנט גם כן, ולמדה ביהוד שכבה מעל יוחנני. כשהוכרזה יוחנני כזוכה בתחרות, לא האמינה שזכתה. כתרה נמכר במכירה פומבית, לפי תקנון התחרות.

כשנה לאחר מכן, ביולי 2019, היא הוזמנה כאורחת לתחרות היופי לחירשים שנערכה בנלספרייט, דרום אפריקה ביולי 2019, והכתירה את מיס עולם החירשת 2019, וידישה באליאן מהודו.

בסוף מאי 2021 מונתה כמנהלת לקבוצת הכדורסל של החירשים "קינגס יהוד".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:זוכות בתחרויות יופי
קטגוריה:דוגמניות ישראליות
קטגוריה:דוגמנים ישראלים
קטגוריה:חירשות ישראליות
קטגוריה:עולות בשנות ה-1990
קטגוריה:עולים בשנות ה-1990
קטגוריה:בוגרות תיכון מקיף יהוד
קטגוריה:בוגרי תיכון מקיף יהוד
קטגוריה:ישראליות ילידות אוזבקיסטן
קטגוריה:ישראלים ילידי אוזבקיסטן
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1987
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1987
כנפיים אחזקות

**כנפיים אחזקות בע"מ** המוכרת בשם המקוצר **כנפיים** היא חברה ציבורית ישראלית שמניותיה נסחרות ב ועוסקת בהחזקת מספר חברות מתחום התעופה.
[200px|ממוזער|שמאל|סמליל החברה בתקופת אחזקתה ב[ארקיע]]

## היסטוריה
חברת כנפיים אחזקות הוקמה במאי 1980, בשם "כנפיים - אחזקות ארקיע בע"מ", כחברה פרטית על ידי התאומים דדי בורוביץ' וישראל בורוביץ'. בנובמבר 1993 החברה הונפקה בבורסה לניירות ערך בתל אביב והיא הפכה לחברה ציבורית.

בשנת 1997 רכשה 20% מחברת איסתא שנה אחר כך רכשה 24% מחברת קשרי תעופה.

ביוני 2003 החברה החלה לרכוש מניות אל על, ובפברואר 2005 קיבלה לידיה את השליטה בחברה. בעקבות, כתנאי שהציב הממונה על ההגבלים העסקיים לרכישה, מכרה את כל אחזקותיה ב"איסתא", "קשרי תעופה" ו-"ארקיע".

נכון לשנת 2022 מנכ"ל החברה הוא רו"ח ערן בן מנחם ויושב ראש דירקטוריון החברה הוא שלמה חנאל.. משרדיה הראשיים של החברה ממוקמים בבית איילון ביטוח שברמת גן.

## תחומי פעילות
* עד פברואר 2005 החזיקה בשליטה בחברת התיירות איסתא ליינס.
* עד פברואר 2005 החזיקה בשליטה חברת התעופה ארקיע.
* מפברואר 2005 ועד 2020 החזיקה בשליטה בחברת התעופה הישראלית "אל על - נתיבי אוויר לישראל". בשנת 2020 עם הנפקת מניותיה של אלעל דחק אלי רוזנברג בנו של המיליונר קני רוזנברג את כנפיים אחזקות ורכש 44.9% ממניותיה של אלעל באמצעות חברת **כנפי נשרים תעופה**.
* בעלת השליטה בחברת "גלובל כנפיים ליסינג" העוסקת ברכישת מטוסים והחכרתם לחברות תעופה בעולם.
* מחזיקה ב-50 אחוז ממניות חברת "QAS" העוסקת במתן שירותי קרקע לחברות תעופה ומפעילי מטוסים פרטיים בנמל התעופה בן-גוריון.
* מחזיקה בכ-100 אחוז מ-"כנפי תחזוקה" המאוגדת כשותפות מוגבלת ועוסקת במתן שירותי תחזוקה לחיל האוויר הישראלי.

## בעלי עניין
נכון לשנת 2019 בעלי השליטה בחברה הם בני משפחת בורוביץ.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב
קטגוריה:רמת גן: חברות
קטגוריה:כנפיים אחזקות
אן צ'אנג-רים

**אן צ'אנג-רים** (בקוריאנית: **안창림**; ביפנית: **安昌林**; נולד ב-2 במרץ 1994) הוא ג'ודוקא דרום-קוריאני, אשר מתחרה בקטגוריית המשקל עד 73 ק"ג, זוכה מדליית ארד אולימפית מטוקיו 2020 ואלוף העולם (2018).

## ביוגרפיה
צ'אנג-רים נולד בקיוטו שביפן להורים קוריאנים והחל להתאמן בג'ודו בגיל 6. הוא למד באוניברסיטת צוקובה שביפן ולאחר מכן עבר לגור בדרום-קוריאה.

כבר בצעירותו, כישרונו הרב משך סקאוטרים מנבחרת הג'ודו היפנית, אך הוא דחה את ההצעה להתחרות תחת דגל יפן בטענה שהוא הופלה לרעה ובחר בדרום-קוריאה. גם כאשר הוצע לו סכום כסף רב בתמורה שייצג את יפן, הוא סרב.

## קריירה
באוקטובר 2014, צ'אנג-רים זכה באליפות העולם עד גיל 21 שנערכה בפורט לודרדייל, כשניצח בגמר את היפני יוג'י ימאמוטו. בנובמבר 2014, הוא זכה במדליה הראשונה שלו בתחרות מהסבב העולמי כאשר זכה במדליית זהב בגראנד פרי צ'ג'ו.

באליפות העולם בשנת 2015 שנערכה באסטנה, הוא זכה במדליית הארד בקטגוריית המשקל עד 73 ק"ג. הוא הגיע עד שלב חצי הגמר שבו הפסיד באיפון לשוהיי אונו היפני ונשר לקרב על מדליית הארד. בקרב על הארד ניצח בזכות עונשים את אודבייר גנבטאר המונגולי. באותה השנה הוא זכה באליפות אסיה ובמדליית כסף מגראנד סלאם פריז. צ'אנג-רים התחרה במשחקים האולימפיים בריו דה ז'ניירו 2016 והודח בסיבוב השלישי לאחר ניצחון אחד והפסד אחד.

באליפות העולם בשנת 2017 שנערכה בבודפשט, הוא זכה שוב במדליית הארד לאחר שהפסיד בחצי הגמר לרוסטם אורוג'וב האזרי ונשר לקרב על מדליית הארד שם גבר על לאשה שבדאטואשווילי הגיאורגי. באותה השנה הוא זכה בפעם השנייה באליפות אסיה.

באליפות העולם בשנת 2018 שנערכה בבאקו, זכה צ'אנג-רים לראשונה בתואר העולמי כאשר ניצח את כל 6 קרבותיו. את הקרב הראשון מול יריב צ'כי הוא ניצח בניקוד ווזארי ואת שתי קרבותיו הבאים מול יריבים מאלג'יריה ואוקראינה הוא ניצח באיפון. ברבע הגמר הוא ניצח באיפון את צוגטבטאר צנדאושיר המונגולי ובחצי הגמר הוא ניצח באיפון את מוחמד מוחמדי האיראני לאחר נעילת בריח. בגמר הוא התמודד מול סואיצ'י השימוטו היפני ושוב ניצח באיפון לאחר תרגיל קוסוטו-גקה מוצלח כשתי דקות לסיום.

באולימפיאדת טוקיו 2020, צ'אנג-רים זכה במדליית ארד. הוא החל את דרכו בסיבוב השני בו ניצח בווזארי את פאביו באזילה האיטלקי ארבע וחצי דקות בתוך זמן ניקוד זהב. בשמינית הגמר הוא ניצח בווזארי את קיקמטילוק טורייב האוזבקי בתוך זמן ניקוד זהב וברבע הגמר ניצח שוב בווזארי את טוהר בוטבול הישראלי לאחר קצת יותר מארבע דקות בתוך זמן ניקוד זהב. בחצי הגמר הוא הפסיד בעונשים ללאשה שבדאטואשווילי הגיאורגי ונשר לקרב על מדליית הארד. בקרב על המדליה צ'אנג-רים התמודד מול רוסטם אורוג'וב האזרי וניצח בווזארי לאחר תרגיל מוצלח 12 שניות לסיום.

## זכיות בתחרויות מהסבב העולמי

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ג'ודוקא דרום קוריאנים
קטגוריה:אלופי עולם בג'ודו
קטגוריה:ג'ודוקא באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:ג'ודוקא באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:דרום קוריאנים שנולדו ב-1994
Pearl Street Films

**Pearl Street Films** הוא חברה אמריקאית להפקות קולנוע, שהוקמה על ידי מאט דיימון ובן אפלק. באוקטובר 2012, ג'ניפר טוד מונתה לנשיאת החברה. משרדי החברה ממוקמים במשרדי אולפני Warner Bros.

במרץ 2018 הודיעה החברה כי תאמץ נספח ייצוג לכל הפרויקטים העתידיים.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות אמריקאיות להפקת סרטים
גולה אלקנטרה

**גולה אלקנטרה** (באיטלקית: **Gole dell'Alcantara**) הוא קניון בעמק הנהר אלקנטרה במזרח האי סיציליה, בין הקומונות קסטיליונה די סיצליה (Castiglione di Sicilia) ומוטה קמאסטרה (Motta Camastra).

שמותיהם של הנהר והעמק נובעים מהמילה "אל קנטרה" (القنطرة בערבית: גשר), השם שנתנו השליטים הערבים של סיציליה, שמו של גשר שנבנה על ידי הרומאים.

## תיאור
גובה הקניון עד 25 מטרים ורוחבו בין 2 מטרים ל-4–5 מטרים. הנהר אלקנטרה זורם בין קירות לבה. הקטע המרשים ביותר הוא במוטה קמאסטרה, אורכו יותר מ-6 קילומטרים, שמתוכם יש גישה קלה ל-3 קילומטרים. קירות הקניון נוצרו מקילוחים של לבה שנפלטה מהר האטנה לפני 8,000 שנים והייתה דלה בצורן, אבל עשירה בברזל, מגנזיום, וסידן. הלבה התקררה במהירות במפגש עם מי הנהר הקרים ויצרה עמודונים מחומשים ומשושים (בדומה לאלו של בריכת המשושים), כתלות במבנה המולקולרי של החומרים מהם הם בנויים. העמודונים האנכיים יכולים להגיע לגובה של 30 מטרים.

## הפארק הגאולוגי והבוטני גולה אלקנטרה
הקניון כלול בתחומי הפארק הגאולוגי והבוטני גולה אלקנטרה (Parco Botanico e Geologico Gole Alcantara), והכניסה אליו בתשלום. המבקרים בפארק יכולים לראות סרט קצר בתלת־ממד על היווצרות הקניון, לרדת במעלית או במדרגות עד לקרקעית הקניון, או ללכת בשבילים. הפארק מציע פעילויות נוספות כולל, סיור ממונע, סיור בג'יפים או היסחפות בנהר בציוד מיוחד (Body Rafting).

אפשר לבקר בערוצים הן בקיץ והן בחורף דרך שני שבילים לאורכם, יתר על כן ישנם כרזות ושולחנות לאורך הערוצים עם רבים המספקים מידע שימושי ותיאורים של האתרים.

בחורף, כאשר המים עולים במפלס, הערוצים מציעים תרחיש מרתק ובלתי נשכח של הנהר המוצף. בקיץ ניתן לחצות את הערוצים כאשר המים נמוכים בחלקם המוארך לאורך 50 ו -200 מטרים. מאז תחילת המסע מפלס המים מגיע עד המותניים ולעיתים קרובות יש צורך לרדת בחלקים מסוימים של השביל בשחייה.

## גלריה

קובץ:Gole dell'Alcantara-pjt3.jpg|
קובץ:Camastra Gole dell Alcantara Eintritt.jpg|
קובץ:Gole Alcantara prism.jpg|
קובץ:Gole Alcantara 02.jpg|
קובץ:Gole Alcantara 03.jpg|


## קישורים חיצוניים

* 
* אתר הפארק הגאולוגי והבוטני גולה אלקנטרה

* Gole Alcantara: Fantastic Beauty
* The Gorges of Alcantara
* Alcantara, a valley, a river, a park and a stunning natural gorge


## הערות שוליים

קטגוריה:סיציליה: גאוגרפיה
ריצת מרתון במשחקים האולימפיים

[ממוזער|שמאל|רצים ב[ריצת מרתון|ריצת המרתון באולימפיאדת פריז (1900)]]
**[[ריצת מרתון]]** היא ענף ב**[[המשחקים האולימפיים|משחקים האולימפיים]]** מאז המשחקים הראשונים (1896). קטגוריית הנשים בתחרות נוספה באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984).

## היסטוריה
ריצת המרתון המודרנית נוצרה ועוצבה בעקבות המשחקים האולימפיים. מישל בריאל, הוגה רעיון ריצת המרתון, הציע לחברו פייר דה קוברטן, יוזם המשחקים המודרניים, להוסיף את המירוץ לאולימפיאדה המודרנית הראשונה באתונה בשנת 1896. המירוץ נועד להנציח את השליח היווני פידיפידס, שעל פי האגדה העממית, רץ מהעיר מרתון לאתונה, כדי לבשר על הניצחון היווני. הריצה החלה בעיר מרתון והסתיימה באצטדיון פאנאתינאיקו שבאתונה, מרחק של 40 ק"מ. את הריצה ניצח ספירידון לואיס, מחלק מים יווני, שקבע זמן של שעתיים, 58 דקות ו-50 שניות.

באולימפיאדות הראשונות מרחק הריצה נע בין 40 ל-42 ק"מ, בהתאם למרחק שהיה קיים בין 2 נקודות עליהם החליטו המארגנים. באולימפיאדת לונדון (1908) הוצג סטנדרט חדש לריצה ונקבע מרחק של 42.195 ק"מ. המרחק, הנחשב היום למרחק הסטנדרטי לריצת מרתון התקבל באופן רשמי רק באולימפיאדת פריז (1924).

ריצת המרתון במשחקים האולימפיים זכתה לפופולריות רבה ובעקבותיה נוצרו מספר תחרויות מרתון במקומות שונים בעולם כולל מרתון בוסטון (1897), מרתון פריז (1902), מרתון יונקרס בניו יורק (1907) ומרתון פוליטכניק בלונדון (1909). תחרויות אלה הובילו להתפשטות ענף ריצות הכביש במהלך המאה העשרים.

עם השנים התפתחה מסורת על פיה ריצת מרתון הגברים היא האירוע הסוגר את תחרויות האתלטיקה במשחקים האולימפיים, והיא מתקיימת ביום האחרון למשחקים. תוך כדי שקו הסיום היה בדרך כלל, בתחומי האצטדיון האולימפי. וטקס הענקת המדליות למנצחים משולב בטקס הסיום של המשחקים. בעקבות ההתחממות הגלובלית שמביאה לטמפרטורות גבוהות בזמן המשחקים, החל מאולימפיאדת טוקיו 2020, המרתונים מתקיימים בשעות הבוקר המוקדמות כדי להימנע כמה שניתן מהחום. 

השיא האולימפי בריצה עומד על 2:06:26 שעות. השיא נקבע על ידי טמיראט טולה באולימפיאדת פריז (2024). השיא לנשים הוא 2:23:07 שעות ונקבע על ידי טיקי גלנה באולימפיאדת לונדון (2012). אבבה ביקילה, וולדמר סירפינסקי ואליוד קיפצ'וגה הם שלושת הרצים היחידים שזכו פעמיים במדליית זהב.

## טבלת המדליות
### גברים

### נשים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ענפי ספורט במשחקים האולימפיים
קטגוריה:ריצות מרתון
נונאטאקי ניומן

**נונאטאקי ניומן** (באנגלית: **Newman Nunataks**) הם קבוצה של נונאטאקים בארץ אנדרבי שבאנטארקטיקה. 

הנונאטאקים מצויים 19 קילומטרים מערבית לפסגות אקר, ו-26 קילומטרים מערבית מהר אלקינס.  

גובה הנונאטאקים 1,691 מטרים מעל פני הים.

## היסטוריה
### גילוי הנונאטאקים
הנונאטאקים התגלו בתצלומי אוויר שצולמו על ידי משלחת החקר האנטארקטית הלאומית של אוסטרליה, בשנת 1956 ובשנת 1960.  

### מקור השם
הנונאטאקים נקראים על שמו של א. ג'י. ניומן (A.J. Newman), מכונאי דיזל בכיר בתחנת מוסון בשנת 1961.

## לקריאה נוספת
• Darcy Broughton, **[https://pdfs.semanticscholar.org/2fe1/9973b7870fa7a02310353574195cb338bfeb.pdf The potential for mineral exploration and extraction in Antarctica]**, P 6

## קישורים חיצוניים
* נונאטאקי ניומן באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* נונאטאקי ניומן באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* זמני זריחת שמש ושקיעתה, וזריחת הירח ושקיעתו עבור נונאטאקי ניומן
* מפת אזור נונאטאקי ניומן

## הערות שוליים

ניומן
מירגה גרז'ניטה-טילה

**מירגה גרז'ניטה-טילה** (בליטאית: **Mirga Gražinytė-Tyla**; נולדה ב-2 באפריל 1986) היא מנצחת ליטאית.

## חייה
### ילדות, נעורים ולימודים
גרז'ניטה-טילה נולדה בוילנה למשפחה של מוזיקאים. אביה, רומואלדס גרז'ניס, הוא מנצח מקהלה בווילנה. אמה, זיגוטה גרז'ינינה היא פסנתרנית וזמרת. סבתה הייתה כנרת, דוד-אביה היה נגן עוגב ודודת-אביה הייתה מלחינה. היא הבכורה בשלושה אחים.

כילדה, קיבלה גרז'ניטה-טילה הדרכה ראשונית בצרפתית ובציור ולמדה בבית ספר לאמנות בווילנה. בגיל 11, החליטה שהיא רוצה ללמוד מוזיקה, והבחירה היחידה שעמדה לפניה בתחום זה הייתה ניצוח מקהלה. ההכשרה וההשכלה המוזיקליות שקיבלה לא כללו אפוא שום כלי נגינה. לראשונה ניצחה על מקהלה בגיל 13. לאחר מכן המשיכה בלימודי מוזיקה באוניברסיטה למוזיקה ולאמנויות הבמה בגראץ, וסיימה את לימודי התואר בשנת 2007. לאחר מכן למדה ניצוח בבית הספר הגבוה למוזיקה ולתיאטרון בלייפציג אצל אולריך וינדפוהר ובקונסרבטוריון למוזיקה בציריך. גרז'ניטה בחרה להוסיף את המילה "טילה", שפירושה "דממה" בליטאית, ליצירת שם הבמה שלה.

### קריירה
גרז'ניטה-טילה הייתה לקאפלמייסטר שני בתיאטרון היידלברג בעונת 2012-2011. בשנת 2012 זכתה בתחרות למנצחים צעירים של נסטלה וזלצבורג. בעונת 2013–2014 התמנתה לקאפלמייסטר ראשונה באופרה של ברן. היא הייתה למנהלת מוזיקלית של "קאפלמייסטרין לנדסתיאטר" בעונת 2015–2016, בחוזה התחלתי לשתי עונות. היא סיימה את כהונתה בתיאטרון של זלצבורג לאחר עונת 2017-2016.

בארצות הברית, הייתה גרז'ניטה-טילה עמיתת-ניצוח לצד גוסטאבו דודאמל על התזמורת הפילהרמונית של לוס אנג'לס לעונת 2012–2013. ביולי 2014, התמנתה לעוזרת מנצח של התזמורת, בחוזה לשנתיים.

ביולי 2014 הופיעה גרז'ניטה-טילה לראשונה כמנצחת אורחת על התזמורת הסימפונית של ברמינגהאם. בהמשך הוזמנה לקונצרט נוסף עם התזמורת בינואר 2016. בפברואר 2016 מינתה אותה תזמורת ברמינגהאם למנהלת המוזיקלית הבאה שלה, החל בספטמבר 2016, בחוזה התחלתי לשלוש שנים. היא ניצחה לראשונה על התזמורת כמנהלת מוזיקלית ב-26 באוגוסט 2016 בברמינגהאם ובערב הבא, 27 באוגוסט 2016, הופיעה לראשונה בפרומס. גרז'ניטה-טילה היא המנצחת הראשונה שהתמנתה למנהלת מוזיקלית של תזמורת ברמינגהאם. במאי 2018 הודיעה התזמורת על הארכת החוזה שלה כמנהלת מוזיקלית עד עונת 2020–2021. בשנת 2022 סיימה את תפקידה בתזמורת וכיום היא מנצחת אורחת ראשית.

בפברואר 2019 חתמה גרז'ניטה-טילה על חוזה הקלטות בלעדי לטווח ארוך עם דויטשה גרמופון. היא המנצחת הראשונה שחתמה חוזה כזה עם דויטשה גרמופון.

### חיים אישיים
גרז'ניטה-טילה ובן-זוגה הם הורים לבן, שנולד ב-26 באוגוסט 2018. המשפחה מתגוררת בזלצבורג.

## קישורים חיצוניים

* 


* Künstleragentur Dr. Raab & Dr. Böhm agency biography of Mirga Gražinytė-Tyla
* Columbia Artists Management Inc agency page on Mirga Gražinytė-Tyla
* Ann Drinan and Alexandra Kudukis, "An Interview with Mirga Gražinytė-Tyla, Los Angeles’ New Assistant Conductor".  Polyphonic.org webpage, 20 July 2015


## הערות שוליים

קטגוריה:מוזיקאים ליטאים
קטגוריה:מנצחות
קטגוריה:מנצחים
קטגוריה:ילידות 1986
קטגוריה:ליטאים שנולדו ב-1986
בודהה של מקדש המעיין

**בודהה של מקדש המעיין** (בסינית: **中原大佛** או **魯山大佛**) הוא פסל ענקי המתאר את בודהה.

הפסל ממוקם בנציבות העירונית  במרכז מחוז חנאן שבמזרח סין.

הפסל, שנבנה בשנים 1997–2008, הוא הפסל השני בגובהו בעולם. גובה הפסל כולו 152 מטרים, מהם 128 מטרים של הפסל עצמו, ו-25 מטרים של כס הלוטוס עליו ניצב הפסל.

## תיאור הפסל

הגבעה שעליה ניצב הפסל נחצבה ונבנתה מחדש כך שהפסל ניצב על שני כנים, העליון שבהם נקרא "כס הלוטוס" וגובהו 15 מטרים, כך שאם כוללים כן זה כחלק מהפסל גובהו הכולל 208 מטרים. הכן השני שנחצב ונבנה לרגלי "כס הלוטוס" מכונה "כס היהלום".

לרגלי לפסל נמצא מנזר בודהיסטי.

הפסל נבנה בעלות כוללת של כ-55 מיליון דולר. הפסל מורכב מ-1,100 חתיכות יציקת נחושת, במשקל כולל של 1,000 טונות.

### מקור השם

בודהה מקדש המעיין, נקרא על שמו של המעיין החם טאנרוי הסמוך, שחומו מגיע ל-60 °C. המעיין נחשב למעיין מרפא, ולכן הוקם בסמוך לו מקדש פוקאן, שנבנה במהלך שושלת טאנג. במקדש פוקאן מצוי פעמון המזל הטוב.

## גלריית תמונות

קובץ:河南 鲁山县 世界最高的佛教造像 - panoramio.jpg
קובץ:河南中原大佛 - panoramio.jpg|הפסל ניצב על המדרגה המכונה "כנס הלוטוס", שניצבת על המדרגה המכונה "כס היהלום"
קובץ:Spring Temple Buddha picturing Vairocana, in Lushan County, Henan, China.png
קובץ:Lszydfs.png|צילום תקריב של יד בודהה
קובץ:Foot of the Spring Temple Buddha.png|צילום תקריב של כף הרגל


## קישורים חיצוניים

* 
* תיאור הפסל
* סין בונה פסל בודהה כאתר תיירות באתר CNN
* תחזית מזג אוויר עדכנית, ותחזית מזג אוויר ארוכת טווח עבור הפסל
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חנאן: מבנים
קטגוריה:חנאן: אטרקציות תיירותיות
קטגוריה:פסלי בודהה
סוכנות התקשורת הפדרלית

**סוכנות התקשורת הפדרלית** (ברוסית: **Федеральное агентство связи**) הייתה סוכנות פדרלית במשרד התקשורת ותקשורת ההמונים של רוסיה, שהייתה אחראית למתן שירותים ציבוריים, ניהול רכוש המדינה ואכיפת החוק בתחום התקשורת והמידע.

## משימות ותפקידים
הפעילות העיקרית של הסוכנות הייתה:
* הבטחת יישום תוכניות בין-מדיניות ופדרליות בתחום התקשורת והמידע;
* מתן חשיבות ציבורית של שירותים בתחום התקשורת והמידע לציבור בתנאים שנקבעו על ידי החוק הפדרלי, לרבות: מתן בדרך הפצה שנקבעה ושימוש נכון בתדר רדיו ומשאבים אזרחיים ומספור;
* הערכת התאמות תקנים בתחום התקשורת והמידע;
* ארגון באופן שנקבע לתפקוד, פיתוח ומודרניזציה של התקשורת הפדרלית, תשתיות מידע ומשאבי תקשורת לאומיים;
* ארגון רשת מרכזי הסמכה לחתימה דיגיטלית;
* פרסום מעשים משפטיים פרטניים בתחום התקשורת והמידע על בסיס ובעקבות חוקת רוסיה, חוקים פדרליים, תקנות והוראותיו של נשיא רוסיה, והנחיות של ממשלת רוסיה ומשרד התקשורת;
* תחזוקת רישומים ומלאי.

זה היה הגוף היחיד במדינה שהנפיק בולים ובולים אחרים של הממשלה, שמעוצבו והודפסו במרכז ההוצאה לאור ומסחר 'מארק'.

## ראשי הסוכנות
משרת ראש הסוכנות הייתה מוחזקת על ידי האישים הבאים:
* דמיטרי מילובנצב (18 במרץ 2004 - 9 ביולי 2004)
* אנדריי בסקורובאני (יולי 2004 - 20 ביוני 2007)
* ואלרי בוגאיינקו (20 ביוני 2007 - 28 ביוני 2011)
* אולג דוחובניצקי (23 באפריל 2012 - 20 בנובמבר 2020)

## ראו גם
* חברת דואר רוסיה
* המרכז הראשי לתקשורת מיוחדת
* החברה הרוסית לתקשורת לוויינים

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:דפים עם נקודות ציון חסרות בוויקינתונים
קטגוריה:ממשלת רוסיה
קטגוריה:תקשורת המונים
קטגוריה:משרד התקשורת של רוסיה
המרכז הראשי לתקשורת מיוחדת

ממוזער|סיכת היחידה של המרכז.
**המרכז הראשי לתקשורת מיוחדת** (ברוסית: **ФГУП «Главный центр специальной связи»**, בראשי תיבות: ФГУП ГЦСС) הוא גוף פדרלי ברוסיה של סוכנות התקשורת הפדרלית המהווה שירות שליחויות האחראי להעברת ומסירת פריטים חשאיים ובעלי ערך, תרופות, נשק וסחורות מסוכנות, לרבות מזומנים. שירותים אלה מתבצעים באמצעות מתן שירותי אבטחה ובשל כך הגוף מזוהה בציבור עם המכוניות המשוריינות המובילות מזומנים בין סניפי בנקים ומוסדות פיננסיים ברוסיה ועובדיה מסתובבים בנשק שלוף בעת העברת הכספים.

## רקע
המרכז מהווה לממשיך דרכו של שירות התקשורת המיוחד של קומיסריון הפנים העממי של ברית המועצות והיה מנגנון תקשורת השליחויות של המשטרה החשאית של ברית המועצות משנת 1939. בשנת 1988, במסגרת השירות, הוקם המרכז הראשי לתקשורת מיוחדת. ב-28 בדצמבר 1991 אורגן מחדש במתכונתו הנוכחית כגוף ממשלתי של הפדרציה הרוסית.

המרכז משתף פעולה עם חברות גדולות וגופים ממשלתיים במתן שירותי תובלה ומסירת סחורות בעלי חשיבות גדולה המרכז תופס נתח משמעותי משוק שירותי העברת כספים ומזומנים באזורי המדינה ונחשבת לגוף המנוסה במתן שירותים בתחום זה ומאז 2013 מפעליה שירותי דואר מהיר של סחורות בעלי חשיבות עליונה והעברת כספים מהמטבעות אל הבנקים ברחבי המדינה במסגרת שירותי המסירה והשילוח המרכז אחראי גם למסירת טופסי השאלות של המבחן הממלכתי המאוחד (המקבילה הרוסית לבחינות בגרות ופסיכומטרי) אל בתי הספר והאקדמיות והמוסדות בהם נערכים המבחנים,, אבטחת רכוש ונכסים בעלי ערך שמובאים לרוסיה לתצוגה במוזיאונים לרבות חפצי דת,, הכתר הקיסרי והעתקים שלו המובאים לתצוגה במוזיאונים ברחבי רוסיה,. הוא מילא תפקיד מרכזי בסיוע להעתקת הארכיונים הממשלתיים מהבניין הישן בו היו למשכנם החדש והיה הגוף היחיד האמון על מתן שירותי שילוח בכל הנוגע למסירת דברי דואר במהלך אוניברסיאדת קאזאן (2013), בה מילא תפקיד מרכזי כגוף השילוח הבלעדי. בנוסף, המרכז אחראי להעברת הקלפיות ופתקי ההצבעה ממחסני ועדת הבחירות המרכזית של רוסיה אל עמדות ההצבעה, כמו גם אבטחת מערך עיבוד פתקי הצבעה במהלך הבחירות במדינה. כל סחורה שהמרכז אחראי על העברת מבוטחת בסכום של מאה מיליון דולר.

למרכז משרד ראשי במוסקבה וסניפים אזוריים בסנקט פטרבורג, קלוגה, ניז'ני נובגורוד, רוסטוב על הדון, סראטוב, יקטרינבורג, נובוסיבירסק וחברובסק. למרכז נציגויות ב-71 מחוזות רוסיה ופועלים למעלה מ-180 מחלקות ויחידות סמך של המרכז, לרבות נקודת תקשורת מיוחדת בנמל החלל בייקונור. לרשות המרכז 7,000 כלי נשק ולמעלה מ-1,700 כלי תחבורה שונים הנעים ב-1,200 מסלולים סדירים באורך 508,000 קילומטרים.

## ראו גם
*שירות השילוח הממלכתי של רוסיה
*רוסאינקס

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ממשלת רוסיה
קטגוריה:חברות אבטחה רוסיות
ג'רום קרסי

**ג'רום קרסי** (באנגלית: **Jerome Kersey**; 26 ביוני 1962 – 18 בפברואר 2015) היה כדורסלן אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1984–2001. ממוצעיו הכוללים לאורך הקריירה הם 10.3 נקודות, 5.5 ריבאונדים ו-1.9 אסיסטים למשחק. בשנותיו הראשונות ב-NBA נחשב לאחד המטביעים המרשימים בליגה, והשתתף 4 פעמים בתחרות ההטבעות. בפברואר 2015 נפטר קרסי, בגיל 52, כתוצאה מתסחיף ריאתי.

## קריירת משחק
קרסי נולד בעיר קלארקסוויל שבווירג'יניה, ובין השנים 1980–1984 למד באוניברסיטת לונגווד אשר בפארמוויל הסמוכה. ב-4 עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה רשם ממוצעים של 17.0 נקודות ו-11.3 ריבאונדים למשחק.

בדראפט ה-NBA 1984 נלקח קרסי בבחירה ה-46 על ידי פורטלנד טרייל בלייזרס, אשר בחרו באותו הדראפט גם את סם בואי (לפני מייקל ג'ורדן). לאחר 3 עונות כשחקן ספסל, פרץ קרסי בעונת  עם שיאי קריירה של 19.2 נקודות ו-8.3 ריבאונדים בממוצע למשחק. בשנים הבאות היה אחד השחקנים הבולטים של הקבוצה, לצד קלייד דרקסלר, טרי פורטר, באק ויליאמס וקווין דאקוורת', אשר הובילו אותה למעמד גמר ה-NBA בעונות  ו-. החל מעונת  ועד לסיום הקריירה שימש בעיקר כשחקן מחליף. בעת עזיבתו את הטרייל בלייזרס בשנת 1995 ניצב במקום השני בתולדות המועדון במספר משחקים (831), בריבאונדים (5,078) ובחסימות (622), וכן במקום השלישי בנקודות (10,067) ובחטיפות (1,059).

בדראפט ההרחבה של שנת 1995 נבחר קרסי על ידי טורונטו ראפטורס, אך שוחרר ממנה לפני תחילת העונה וחתם על חוזה בגולדן סטייט ווריורס. בעונת  שיחק עבור לוס אנג'לס לייקרס, ובעונה העוקבת עבר לסיאטל סופרסוניקס.

לקראת עונת  המקוצרת הצטרף לסן אנטוניו ספרס, וסייע לה לזכות באליפות ה-NBA כמחליפו מהספסל של שון אליוט. בעונת  העפיל לגמר האזור המזרחי כשחקן מילווקי באקס, ובסיום העונה פרש ממשחק, בגיל 38.

## לאחר הפרישה ממשחק
בעונת  שימש קרסי כעוזר מאמן במילווקי באקס, תחת טרי פורטר עמו שיתף פעולה כשחקן בפורטלנד. לאחר עונה אחת בלבד עזב את התפקיד.

ב-18 בפברואר 2015 נפטר קרסי במפתיע, בגיל 52, כתוצאה מקריש דם אשר נסחף לריאותיו וגרם לתסחיף ריאתי.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי וירג'יניה
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:וירג'יניה: כדורסלנים
קטגוריה:בחירות דראפט של פורטלנד טרייל בלייזרס
קטגוריה:כדורסלני פורטלנד טרייל בלייזרס
קטגוריה:כדורסלני גולדן סטייט ווריורס
קטגוריה:כדורסלני לוס אנג'לס לייקרס
קטגוריה:כדורסלני סיאטל סופרסוניקס
קטגוריה:כדורסלני סן אנטוניו ספרס
קטגוריה:כדורסלני מילווקי באקס
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטאות ומכללות בארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1962
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2015
צווארון

[ממוזער|צואורון של [חולצה]]
בביגוד, **צווארון** הוא חלק מחולצה, שמלה או מעיל, המהודק סביב צוואר הלובש. הצווארון שונה בהגדרתו המקצועית מהדש, בכך שהוא עשוי מחתיכת בד נפרדת, ולא רק מקפל בגוף הבגד.

הצווארון יכול להיות מחובר באופן קבוע לבגד או ניתן לניתוק.

## מקור המילה בעברית
המילה מופיעה (בכתיב חסר) בשיר השירים (פרק ד, פסוק ט) , אולם הפרשנות המקובלת היא שהכוונה לתכשיט הנענד סביב הצוואר.

המילה במשמעותה זו הופיעה במילון המצויר למונחי הלבשה והנעלה שיצא לאור ב-1936, על ידי ועד הלשון העברית.

## היסטוריית הצווארון
[ממוזער|[קרל החמישי לבוש בצווארון לבן]]
הצווארון הפך לנפוץ במאה ה-13, בתחילה כאמצעי להגברת הנוחות, כאשר בד הבגד נעשה מבד קשיח ולא נעים. אך במהרה הפך לסמל סטטוס, עם השפעת אופנתיות, תרבותיות ואף פוליטיות.

קרל החמישי הפך את הצווארון הלבן בעל הצורה המקובלת כיום (מורכב משני חלקים הנפתחים לצדדים) לסמל היכר שלו ולרוב הוא מצויר כשהוא לובש צווארון כזה.

אולם צווארונים אחרים בעלי נפח וצורה גדולים יותר היו נפוצים, הן בקרב גברים והן בקרב נשים.

קיימים סוגי צווארונים רבים: כגון צווארון פולו, צווארון זקוף, צווארון מלח, צווארון אקורדיון ועוד.

## ראו גם
* צווארון לבן
* צווארון כחול
* צווארון ורוד

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:היסטוריה של הביגוד
קטגוריה:ביגוד
קטגוריה:רכיבי טקסטיל
*
גביע לייבר 2019

**גביע לייבר 2019** (באנגלית: ) הוא המהדורה השלישית של טורניר גביע לייבר בטניס, המפגיש את "נבחרת אירופה" (Team Europe) מול "נבחרת העולם" (Team World) המייצגת את יתר יבשות העולם.

הטורניר נערך במרכז הכנסים פלקספו בז'נבה, שווייץ, בין ה-20 ל-22 בספטמבר 2019.

נבחרת אירופה גברה על נבחרת העולם 11–13 וזכתה בגביע בפעם השלישית ברציפות.

## משתתפים
[שמאל|ממוזער|250px|הנבחרות מוצגות לקהל. נבחרת העולם (באדום) מימין לשמאל: סגן הקפטן [פטריק מקנרו, המחליף ג'ורדן תומפסון, ג'ק סוק, דניס שפובלוב, טיילור פריץ, ניק קיריוס, מילוש ראוניץ', ג'ון איזנר, הקפטן ג'ון מקנרו. נבחרת אירופה (בכחול) מימין לשמאל: הקפטן ביורן בורג, רוג'ר פדרר, רפאל נדאל, דומיניק תים, אלכסנדר זברב, סטפנוס ציציפס, פאביו פוניני, המחליף רוברטו באוטיסטה אגוט, סגן הקפטן תומאס אנקוויסט. במרכז - רוד לייבר.]]

## משחקים
ניצחון במשחק ביום הראשון העניק לקבוצה המנצחת נקודה אחת, ביום השני - שתי נקודות, וביום השלישי - שלוש נקודות.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:גביע לייבר
קטגוריה:ז'נבה: ספורט
קטגוריה:תחרויות טניס ב-2019
קטגוריה:2019 באירופה
שברולט סדרה BA קונפדרט

**שברולט סדרה BA קונפדרט** (באנגלית: **Chevrolet Series BA Confederate**, קרוי גם: **Chevrolet Confederate**) היא מכונית משפחתית שבנוסף יוצרה במספר תצורות ספורטיביות, מתוצרת חטיבת המכוניות שברולט בחברת ג'נרל מוטורס האמריקאית אשר יוצרו בשנת 1931 בארצות הברית, קנדה, יפן, איחוד דרום אפריקה, ארגנטינה ובלגיה.

## מאפיינים
* פירוש שם הדגם "קונפדרט" מאנגלית - קונפדרציה.
* יוצרו 313,965 יחידות.
* מנוע קדמי.
* מנוע בנזין - 3.2 ליטר.
* סוג הנעה: הנעה אחורית.
* מחיר היחידה נע בין 445–640 דולר (שנת 1932, בארצות הברית, בהתאם לדגם).

## תצורות
* סדאן - 4 דלתות (Touring car ).
* סדאן - 2 דלתות.
* סדאן - 4 דלתות Standard Phaeton.
* קבריולה - 2+2 נוסעים, "רומבל סיט" (2 נוסעים ממוקמים בספסל האחורי שנשלף מתא המטען).
* קופה - 2+2 נוסעים (2 נוסעים ממוקמים בספסל האחורי שנשלף מתא המטען).
* קופה - 2 נוסעים.
* קבריולה - 4 דלתות.

## תמונות

קובץ:Automobile meets near Halliday, North Dakota - NARA - 285359.tif | "שברולט סדרה BA קונפדרט", 2 דלתות סדאן
קובץ:Chevrolet Confederate Series BA 1932 LSideRear RoarNSoar FOF 13Nov2010 (14403814358).jpg | "שברולט סדרה BA קונפדרט", 2 דלתות סדאן
קובץ: Chevrolet Confederate Series BA 1932 LFront FOF 19Feb2010 (14403992027).jpg | "שברולט סדרה BA קונפדרט", 4 דלתות סדאן
קובץ:1932 Chevrolet Confederate BA (33153370050).jpg | "שברולט סדרה BA קונפדרט", דגם קופה, 2+2 מושבים
קובץ: 1932 Chevrolet Confederate BA Phaeton.jpg | "שברולט סדרה BA קונפדרט", קבריולה 4 דלתות
קובץ:1932 Chevrolet Confederate BA De Luxe Convertible Coupe 1932 GHZ221.jpg | "שברולט סדרה BA קונפדרט", דגם "De Luxe Convertible Coupe"
קובץ:1932 Chevrolet BA "Confederate" Standard Phaeton, front left.jpg | "שברולט סדרה BA קונפדרט" דגם "Standard Phaeton"


## ראו גם
* שברולט

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות משפחתיות
קטגוריה:מכוניות ספורט
קטגוריה:מכוניות קבריולה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1932
קטגוריה:מכוניות אמריקאיות
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בקנדה
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בדרום אפריקה
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בארגנטינה
קטגוריה:כלי רכב המורכבים ביפן
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בבלגיה
BA קונפדרס
יחסי סאו טומה ופרינסיפה – שווייץ

**יחסי סאו טומה ופרינסיפה–שווייץ** הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין **[[סאו טומה ופרינסיפה|הרפובליקה הדמוקרטית של סאו טומה ופרינסיפה]]** לבין **[[שווייץ|הקונפדרציה השווייצרית]]**.

## היסטוריה
בין הרפובליקה הדמוקרטית של סאו טומה ופרינסיפה לבין הקונפדרציה השווייצרית מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים. על פי משרד החוץ השווייצרי, היחסים בין שתי המדינות הם "מינימליים" והסחר בין שתי המדינות הוא נדיר ביותר. עם זאת, ברמה המולטילטרלית והדיאלוג הפוליטי השוטף, היחסים בין שתי המדינות הם תקינים ואף יותר מכך.

בין 2002 ל-2011 פעלה בסאו טומה ופרינסיפה קרן צדקה שווייצרית בשם "Waldhaus am See". התחומים העיקריים בהם העניקה הקרן סיוע ותמיכה לממשלת סאו טומה ופרינסיפה ולאזרחיה הם: חינוך, שירותי רפואה בסיסיים (עזרה ראשונה ושנייה) ואופתלמולוגיה (רפואת עיניים).

אחד משיתופי הפעולה הכלכליים היחידים המתקיימים בין שתי מדינות אלו החל בדצמבר 2010. הפרויקט הוא ייצור פולי קקאו אורגניים בצורה הומנית, המשמשים לייצור שוקולד שווייצרי.

בסוף שנת 2015 התגורר אזרח שווייצרי אחד בלבד בסאו טומה ופרינסיפה.

## נציגויות דיפלומטיות
* סאו טומה ופרינסיפה אינה מיוצגת בשווייץ, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
* שווייץ אינה מיוצגת בסאו טומה ופרינסיפה בדרג השגרירות. שווייץ מיוצגת בסאו טומה ופרינסיפה בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בסאו טומה, בירת המדינה. שווייץ האמינה את שגרירותה שבלואנדה, בירת אנגולה הסמוכה, על סאו טומה ופרינסיפה.

## קישורים חיצוניים

* Bilateral relations Switzerland–São Tomé and Príncipe, אתר משרד החוץ של שווייץ

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
טבע של חתול

שמאל|270px|
**טבע של חתול** (באנגלית: **Nature Cat**) היא סדרת אנימציה אמריקאית-קנדית שעלתה לשידור בנובמבר 2015 ומשודרת בישראל בערוץ הופ! החל משנת 2016.

## עלילת הסדרה
הסדרה עוקבת אחר חתול הבית פרד, שברגע שבעליו יוצאים מהבית הוא הופך לחתול טבע שיוצא להרפתקאות בחצר האחורית של ביתו. לפרד אין את האינסטינקטים לטבע שיש לחתולים והוא נעזר בחבריו, דייזי, סקוויק והאל, על-מנת ללמוד אותם ולדעת איך להתמודד עם סיטואציות שונות מחוץ לבית.

## מדבבים
* **פרד החתול** - מיכאל הנגבי, ערן מור
* **האל** - יואב זיסקרוט
* **דייזי** - מיה אלון
* **סקוויק** - שחר קדוש
* **רון החתול** - גיא זיידמן
* **דמויות שונות** - גילן שחף, אלונה אלכסנדר, סער בדישי

## סקירת הסדרה

## קישורים חיצוניים
* 

* טבע של חתול באתר הופ!

קטגוריה:ערוץ הופ!: תוכניות רכש
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות לילדים
קטגוריה:סדרות טלוויזיה קנדיות לילדים
קטגוריה:סדרות הנפשה אמריקאיות
קטגוריה:סדרות הנפשה קנדיות
קטגוריה:סדרות PBS Kids
קטגוריה:סדרות שצולמו בשיקגו
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 2015
הוקואו

**הוּקוֹאוּ** (במנדרינית: **户口**, פין-יין: **hùkǒu**) היא שיטת רישום אוכלוסין הנהוגה בסין. השיטה עצמה נקראת במקור *הוּגִ'י* ויסודה בסין העתיקה. *הוקואו* היא רישום אדם בעזרת השיטה. שיטת הרישום מזהה אדם כתושב אזור מסוים וכוללת רישום פרטים מזהים הכוללים שם, הורים, בן\בת זוג ותאריך לידה. לפעמים הוקואו מתייחס לרישום משפחה (הוקואו-בּוּ - 户口簿) בכמה קונטקסטים מפני שרישום הוקואו מקוטלג לפי משפחות וכולל רישום לידות, פטירות, נישואין, גירושין, מעברי דירה וכיוצא באלו, עבור כל בני המשפחה.

שיטת הוקואו השפיעה גם על שיטות רישום במדינות שכנות, כמו יפן ("קוסקי"), קוריאה ("הוג'ו"), טאיוואן ווייטנאם ("הו קהאו"). עקב ביקורות על פגיעה בחופש הפרט ועקרונות שוויוניות, שיטת "הוג'ו" הוצאה משימוש במדינה ה"מערבית", דרום קוריאה, בינואר 2008. השיטות הנהוגות בברית המועצות (פרופיסקה - Прописка) ולאחר מכן רוסיה (Регистрационный учёт в Российской Федерации), אף שאינן נובעות מאותו מקור, בעלות מטרה דומה ושימשו כמודל בעת יצירת מערכת הוקואו המתאימה לסין המודרנית.

בשל הקשר של השיטה לתוכניות סוציאליות המוגדרות על ידי הממשל, ומעניקות או שוללות הטבות על בסיס השתייכות לרישום הוקואו שמגדיר מגורים באזור חקלאי או לא חקלאי (בדרך כלל מכונה, אורבני או לא-אורבני), מערכת הוקואו מזכירה את שיטת הקאסטות, והיוותה מקור לרבים ממקרי האפליה במשך עשרות שנים מאז הקמת הרפובליקה העממית של סין, בשנת 1949, שקבעה עדיפות והטבות לשוכני ערים גדולות, כמו אפשרות לפרישה ופנסיה, חינוך ושירותי בריאות, כאשר באזורי ספר, התושבים נאלצים "להסתדר בעצמם". בשנים האחרונות, לאחר עליה במחאות על "מדיניות אפרטהייד" וגינויים שונים, החל הממשל לבצע רפורמות במערכת הכלכלית, אולם מומחים שונים הטילו ספק באשר ליכולת השינויים שנקט הממשל להיבא לשינוי ממשי עבור התושבים עצמם.

## ראו גם
* הגבלת ילודה בסין

## הערות שוליים

קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: חוק ומשפט
קטגוריה:סין: פגיעה בזכויות האדם
קטגוריה:סוציולוגיה
שירה גינצבורג

**שירה גינצבורג** (נולדה בשנת 1978) היא שחיינית עבר, אלופת ישראל בשחייה במשחה ל-100 מטר גב (1993) ובמשחה ל-200 מטר גב (1994) וזוכת מדליית ארד מהמכביה (1993) במשחה ל-100 מטר גב.

## ביוגרפיה
גינצבורג התאמנה בהדרכתו של לאוניד קאופמן בפנימיית המחוננים בווינגייט והתחרתה עבור קבוצת הפועל נתניה.

### 1993
#### אלופת ישראל
באליפות ישראל שנערכה באפריל 1993 זכתה גינצבורג ב-3 מדליות, אחת מכל סוג. מדליית זהב במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:07.00 דקות, 31 מאיות השנייה איטי מהשיא הלאומי של טימאה טוט (1:06.69 דקות), לפני ליטל כשריאל ממכבי מעלה אדומים (1:11.20 דקות) ושירה בש מהפועל נהריה (1:11.52 דקות). מדליית כסף במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:23.30 דקות, אחרי קרן רגאל מהפועל ירושלים (2:21.94 דקות) ולפני ליטל כשריאל ומדליית ארד במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:08.84 דקות, אחרי סהר אלוני מהפועל עמק חפר (1:06.22 דקות) וגוני יהודאי מהפועל ירושלים (1:08.27 דקות).	

בתחרויות השחייה של המכביה ה-14 שנערכו באוניברסיטת תל אביב ביולי 1993 זכתה גינצבורג במדליית ארד במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:08.65 דקות, אחרי ליסה דובי מארצות הברית שקבעה שיא מכביה חדש של 1:06.33 דקות והדס פדה מישראל (1:07.78 דקות).

### 1994
באליפות ישראל שנערכה באוגוסט 1994 זכתה גינצבורג ב-3 מדליות, אחת מכל סוג. מדליית זהב במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:27.25 דקות, לפני ליטל כשריאל (2:27.29 דקות) ואניה גוסטומלסקי ממכבי חיפה (2:30.65 דקות). מדליית כסף במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:08.01 דקות, אחרי ליטל כשריאל (1:07.58 דקות) ולפני אלה ברנוף מהפועל עמק חפר (1:10.89 דקות) ומדליית ארד במשחה ל-100 מטר פרפר, אחרי ליטל כשריאל (1:06.20 דקות) ומיכל צהרי מהפועל עמק יזרעאל (1:07.00 דקות).

## לקריאה נוספת
* אלכס פרלסמן, נופצה הדקה ב-100 מטר, מעריב, 20 באפריל 1993
* גולן חזני, קרן אור בודדת באפלה, ידיעות אחרונות, 20 באפריל 1993
* גולן חזני, 13 שנים חיכו למאירי, ידיעות אחרונות, 14 באוגוסט 1994
* גולן חזני, שיא לקינוח, ידיעות אחרונות, 15 באוגוסט 1994
* אלכס פרלסמן, חליקה ואורבך - דור העתיד, מעריב, 15 באוגוסט 1994

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחייניות גב ישראליות
קטגוריה:שחייניות פרפר ישראליות
קטגוריה:אלופות ישראל בשחייה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1978
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1978
משפחה אחת (סדרת ילדים)

שמאל|270px|

**משפחת אחת** (באנגלית: **The Fox-Badger Family**) היא סדרת אנימציה המבוססת על קומיקס מצליח וזוכה פרסים שתורגם ל-17 שפות. הסדרה משודרת בישראל בדיבוב לעברית בערוץ הופ! החל משנת 2019. 

## עלילת הסדרה
הסדרה מספרת על גיריאל וצורי, זוג תאומי גיריות החיים במאורה ביער יחד עם אביהם איתן ואחותם התינוקת פטל. חיי המשפחה משתנים כאשר האב איתן מתאהב במיכאלה, שועלה שיש לה בת קטנה שעוברות לגור ביחד עם משפחת השועלים. ההתמודדות של הדמויות בתוך המשפחה המעורבת, שכוללת גיריות ושועלים, משחקת תפקיד חשוב ובכך מסייעת לילדים ללמוד על מודל משפחה אחר. 

## מדבבים

* **רוזי** - אילנית גרשון
* **גיריאל** - עדי בר לב
* **צורי** - נדב לוי
* **מיכאלה** - מיה יוהנה מנחם
* **איתן** - סער בדישי
* **פטל** - שחר קדוש
* **אילן/שוקי** - צחי כהן
* **בינה/סיגל** - רונה בקרמן
* **דמויות נוספות** - ליאור חקון, אורי זלצמן, ספיר דרמון, עמרי שינברג באדר, גילן שחף, הדר שחף-מעיין

## קישורים חיצוניים
* משפחה אחת באתר הופ!
* 

קטגוריה:ערוץ הופ!: תוכניות רכש
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות לילדים
קטגוריה:סדרות הנפשה אמריקאיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה על משפחות
מייקל היידן

**מייקל וינסנט היידן** (באנגלית: **Michael Vincent Hayden**; נולד ב-17 בינואר 1945) הוא איש צבא אמריקאי בדרגת גנרל. כיהן כראש ה-NSA בין השנים 1999–2005 וכראש ה-CIA בין השנים 2006–2009.

## ביוגרפיה
היידן נולד וגדל בפיטסבורג והשלים תואר ראשון ושני באוניברסיטת דוקיין. במהלך לימודיו השלים קורס קצינים במסגרת העתודה האקדמית של חיל האוויר של ארצות הברית, והתגייס כקצין מודיעין לחיל בשנת 1969. היידן שימש במגוון תפקידי מודיעין ומטה בחיל ובפנטגון, ביניהם סגן ראש מטה פיקוד כוחות ארצות הברית בקוריאה וראש סוכנות המודיעין של חיל האוויר. בשנת 1999 מונה לראש הסוכנות לביטחון לאומי. ב-2005 מונה לסגן ראש המודיעין הלאומי. בשנת 2006 מינה אותו הנשיא ג'ורג' ווקר בוש לראש ה-סוכנות הביון המרכזית. במהלך כהונתו התרחשו מבצע מחוץ לקופסה ומבצע משחקים אולימפיים.

## קישורים חיצוניים

* איל לוינטר, המרגל מס’ 1 של ארה”ב עושה חשבון נפש, אפוק טיימס ישראל, 12 באפריל 2016
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי פנסילבניה
קטגוריה:ראשי ה-CIA
קטגוריה:ראשי הסוכנות לביטחון לאומי
קטגוריה:גנרלים בחילות האוויר של צבא ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דוקיין
קטגוריה:פיטסבורג: אישים
קטגוריה:מעוטרי כוכב הארד
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין של מחלקת ההגנה
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1945
ויליאם קולבי

**ויליאם איגן קולבי** (באנגלית: **William Egan Colby**; 4 בינואר 1920 – 27 באפריל 1996) היה פעיל ציבור אמריקאי, שכיהן כראש ה-CIA בין השנים 1973–1976 תחת נשיאי ארצות הברית ריצ'רד ניקסון וג'רלד פורד.

## ביוגרפיה
קולבי נולד וגדל בסיינט פול. הוא השלים תואר ראשון מטעם אוניברסיטת פרינסטון ותואר נוסף במשפטים מטעם אוניברסיטת קולומביה בשנת 1940. בשנת 1941 התגייס לצבא ארצות הברית, הוסמך כקצין חי"ר והוצב ב-OSS. קולבי לקח חלק במבצע ג'דבורו ושימש כמפקד צוות כוחות מיוחדים בצרפת ונורווגיה, שביצע פשיטות על מטרות צבאיות של גרמניה הנאצית. לקולבי הוענק כוכב הכסף על גבורתו במלחמה. לאחר המלחמה עבד קולבי זמן קצר כעורך דין במשרד עורכי הדין של ויליאם דונובן ולאחר מכן התגייס לסוכנות הביון המרכזית. הוא שימש במגוון תפקידי שטח, מטה ופיקוד. במהלך מלחמת וייטנאם, שימש קולבי כראש שלוחת הסוכנות בסייגון וכראש אגף המזרח הרחוק שלה והיה מעורב במבצע פניקס. כסגן ראש הסוכנות למבצעים ניסח קולבי צו המחייב את עובדי ה-CIA לדווח על כל חשד לפגיעה בחוק או בהצהרות היסוד של הסוכנות, שכונה "תכשיטי המשפחה".

בשנת 1973 מינה אותו הנשיא ניקסון לראש הסוכנות. במהלך כהונתו נדרש קולבי להתמודד עם המתיחות בין המעצמות במהלך מלחמת יום הכיפורים ועם טענות הסנאט של ארצות הברית כי הסוכנות מטייחת פעילות חשאית לא חוקית. בשל טענות אלו העביר קולבי את המסמך שחיבר, "תכשיטי המשפחה", לקונגרס משום שחשב שזוהי הדרך להבריא את הסוכנות ממבצעים שכאלו. ב-4 בנובמבר 1975, במסגרת מה שכונה טבח ליל כל הקדושים והיה ארגון מחדש שעשה נשיא ארצות הברית, ג'רלד פורד, בעקבות פרשת ווטרגייט החליט הנשיא על סיום תפקידו של קולבי. לקולבי הוצע להתמנות לנציג הקבוע של ארצות הברית בנאט"ו, אך הוא סירב. קולבי טבע בעת שחתר בקאנו שלו בנהר הפוטומק בשנת 1996.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מינסוטה
קטגוריה:סיינט פול: אישים
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:הרוגי טביעה
קטגוריה:ראשי ה-CIA
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:קצינים וחוגרים בצבא ארצות הברית
קטגוריה:אנשי המשרד לשירותים אסטרטגיים (OSS)
קטגוריה:קצינים אמריקאים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מעוטרי כוכב הכסף
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1913
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1996
ויליאם קייסי

**ויליאם ג'וזף קייסי** (באנגלית: **William Joseph Casey**; 13 במרץ 1913 – 6 במאי 1987) משרת ציבור אמריקאי, שכיהן כראש ה-CIA בין השנים 1981 – 1987 תחת נשיא ארצות הברית רונלד רייגן.

## ביוגרפיה
קייסי נולד וגדל ברובע קווינס בניו יורק בשנת 1934 השלים תואר ראשון מטעם אוניברסיטת פורדהם ותואר נוסף במשפטים מטעם אוניברסיטת סיינט ג'ון ללימודי משפטים בשנת 1937. במלחמת העולם השנייה התגייס לצי האמריקני, הוסמך כקצין מודיעין והוצב ב-OSS. קייסי הוצב בלונדון והפעיל סוכנים ברחבי צרפת הכבושה בידי הנאצים. על פועלו במלחמה הוענק לו כוכב הארד. לאחר המלחמה שב לעבוד כעורך דין ועבד תקופת מה כיועץ מיוחד עבור הסנאט של ארצות הברית. לאחר מכן הקים משרד לתכנון עסקי וצבר הון רב ובמקביל לימד משפטים באוניברסיטת ניו יורק. בתקופת ממשל הנשיא ריצ'רד ניקסון שימש קייסי כיושב ראש הוועדה לניירות ערך ולבורסות. בנוסף שימש כחבר בוועדת המודיעין המייעצת לנשיא. בשנת 1980 שימש קייסי כמנהל קמפיין הבחירות לנשיאות של ידידו, רונלד רייגן. לאחר שנבחר לנשיא מינה אותו רייגן, ב-1981 לראש ה-סוכנות הביון המרכזית. במהלך כהונתו נדרש קייסי להתמודד עם אתגר המלחמה הקרה ועם עליית איום הטרור האסלאמי. במהלך כהונתו התרחשה פרשת איראן-קונטראס, במסגרתה מכרה ארצות הברית נשק למשטר האייתולות באיראן בעסקה סיבובית בתיווך ישראלי וסוכנות הביון המרכזית. קייסי, שעמד בראש הסכונות, נדרש להעיד בפני הסנאט, אולם, יומיים קודם לעדותו לקה בשבץ מוחי, כתוצאה מגידול מוחי שלא אובחן בזמן, ונפטר.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:קווינס: אישים
קטגוריה:ראשי ה-CIA
קטגוריה:מעוטרי כוכב הארד
קטגוריה:קצינים וחוגרים בצי ארצות הברית
קטגוריה:אנשי המשרד לשירותים אסטרטגיים (OSS)
קטגוריה:קצינים אמריקאים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל רונלד רייגן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פורדהם
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סנט ג'ון בניו יורק
קטגוריה:פרשת איראן-קונטראס: אישים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1913
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1987