open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
פריה

180px|ממוזער|פריה ושרשרת הבריסינגמן
**פְרֵייַה** (בנורדית עתיקה: **Freyja**) היא אלה מקבוצת הוואניר במיתולוגיה הנורדית שקשורה לפריון, אהבה, יופי ומיניות. היסוד ונדיום נקרא על שם ונדיס, שם נוסף של פריה. בשפות רבות, כגון אנגלית וגרמנית, שמו של היום השישי בשבוע נקרא על שמה של פריה או פריג.

## שם וזיהוי
משמעות שמה היא גברת (במשמעות אצילית). כמו אלים אחרים מהמיתולוגיה ידועה פריה בשמות נוספים, ביניהם וַנַדיס (בת הוואניר), מַרְדוֹל (משמעות השם לא ברורה לחלוטין אך הוא קשור לזהב) וגֵפְן (הנותנת, קשור להיותה אלת הפריון).

ישנם טיעונים רבים כי האלה פריג היא בעצם פריה. ישנו דמיון לשוני בין שמות האלות, מספר מקורות כתובים מבלבלים בין שתי האלות, החפצים הנמצאים ברשותן דומים והדמיון בין שמות בעליהן (אודין הוא בעלה של פריג ואילו אוֹד הוא בעלה של פריה) תומכים ברעיון. מצד שני, שתי האלות מופיעות יחד בטקסטים שונים והן שייכות לקבוצות שונות של אלים.

## ביוגרפיה
פריה היא בתו של האל ניורד, אחותו של האל פרייר ואשתו של אוֹד. לא ידוע רבות על אוד מלבד זאת שיצא למסעות ממושכים, וייתכן והיה בן תמותה. בהיעדרו בכתה פריה ודמעותיה היו זהב אדום.

פריה היא בעלת השרשרת בְריסינְגַמֶן (בתרגום חופשי: "תכשיט בוער" או "תכשיט זוהר"). עם השרשרת על צווארה, שום גבר – בן תמותה או אל – לא מסוגל לסרב לה. לפי מקורות מסוימים, קיבלה פריה את השרשרת מארבעה גמדים ובתמורה בילתה לילה עם כל אחד מהם. בנוסף, היו ברשותה גלימת נוצות שאפשרה לה להפוך לנץ ומרכבה הרתומה לשני חתולים. ביתה נקרא פוֹלְקְוַנְג (בתרגום חופשי "מישור האנשים") וההיכל המרכזי בו נקרא סֵסְרוּמְניר (בתרגום חופשי "היכל המושב").

כחלק מהמאבק בין האלים לענקים ניסו הענקים לקחת את פריה מספר פעמים – על ידי חטיפה, כתשלום על מלאכה או באמצעות סחיטה. האלים הרשו לעצמם לנהל מערכות יחסים עם ענקיות אולם רצו לשמור על עליונות ולכן לא אפשרו לאלות להתחתן עם ענקים. מסיבה זו, כל ניסיון לגזול את פריה מהאלים גרם לחרדה ואלה עשו שימוש בכל האמצעים כדי להכשיל אותו, רובם נגמרו בהרג הענקים המעורבים.

## פולחן דתי
לפי עדויות שונות, בתקופה הוויקינגית היה נהוג לסגוד לפריה על ידי טקס פרוע בשם סיידר (Seidr). כותבים לטיניים שונים מזכירים את הטקס בקצרה, אולם מציינים שאופיו כה גס עד שלא ראוי לפרט עליו. ככל הנראה, כלל הטקס פולחן במסגרתו לבשו גברים בגדי נשים. באיסלנד, ידוע כי פריה מילאה תפקיד חשוב באמונתם הדתית של המקומיים. במאה העשירית, במהלך ויכוח בין נוצרים לפגאנים, משורר נוצרי קילל אותה ועקב כך הוגלה מהאי.

## בתרבות
כוכב הלכת המינורי   שהתגלה על ידי היינריך לואי ד'ארה  באוקטובר 1862 נקרא על שמה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אלים נורדיים
קטגוריה:אלות פריון
קטגוריה:דמויות מהמיתולוגיה שעל שמן כוכב לכת מינורי
שרפיים

**שרפיים** (שם מדעי: Atractaspididae) המכונים גם **צפעוניים**, היא משפחה של נחשים ארסיים.

## מאפיינים
לשרפיים ניבים נשלפים, המקופלים לאחור כשאינם בשימוש, בניגוד ל"ניבים קבועים", שקבועים במקומם. השרפיים בעלי ראש משולש וצוואר צר, באופן ניכר, לעומת הראש. האזור הרחב של הראש (בתפיחה שמאחורי העיניים) מכיל את בלוטות הארס; בשרפיים הבלוטות מוארכות אך מעט, ומתרחבות באופן ניכר בסופן. לשרפיים אישונים צרים מאוד, בדומה לאישוני חתול הבית, המשמשים אותם לראייה בלילה. ראש השרפיים, שלא כמו אצל פתניים וזעמניים, אינו מרוצף מגינים סימטריים, אלא מחופה קשקשים קטנים.
 
פרט בוגר מגיע לאורך של 30–120 ס"מ, וניזון מבעלי חיים קטנים. הנחש מזריק לטרף את הארס בהכשה וגורר אותו עד מותו; לעיתים יתן לו להימלט ולגסוס למוות, תוך מעקב אחריו באמצעות חוש הריח שלו.

## תפוצה בישראל
בארץ ישראל קיים מין אחד מהמשפחה:
* שרף עין-גדי

## מיון
משפחה זו כוללת, נכון למאי 2025, 68 מינים. 
* על-משפחה Elapoidea
** משפחה **שרפיים** (Atractaspididae)
*** תת-משפחה Aparallactinae
**** סוג *Amblyodipsas* - בו 9 מינים.
**** סוג *Aparallactus* - בו 11 מינים.
**** סוג *Chilorhinophis* - בו 2 מינים.
**** סוג ומין יחיד - *Hypoptophis wilsonii*
**** סוג ומין יחיד - *Macrelaps microlepidotus*
**** סוג ומין יחיד - *Poecilopholis cameronensis*
**** סוג *Polemon* - בו 14 מינים.
**** סוג *Xenocalamus* - בו 5 מינים.
*** תת-משפחה Atractaspidinae
**** סוג שרף (*Atractaspis*) - בו 22 מינים, הכולל את שרף עין-גדי (*Atractaspis engaddensis*).
**** סוג *Homoroselaps* - בו 2 מינים.

## בתנ"ך
בתנ"ך שרף נזכר כמה פעמים ככינוי לנחש קטלני:

במקומות אחרים הוא מופיע בשמו הנוסף, צפעוני:

בספר ישעיהו, בנבואה עתידית על ימות המשיח הוא מתאר אידיליה, שבה תינוקות קטנים משחקים ליד מאורות של נחשים מסוכנים וקטלנים כמו פתן וצפעוני ולא נפגעים.

במקום אחר באותו ספר הוא ממשיל את מעשיהם של הרשעים לביצי צפעוני שמתבקעות:

מאותו משל נראה כי נחש זה מזוהה עם מין המטיל ביצים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1858
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אלברט גינטר
קטגוריה:בעלי חיים בתנ"ך
קיפוד (סוג)

**קיפוד** (שם מדעי: *Erinaceus*) הוא סוג בעל חיים ממשפחת הקיפודיים. קיימים ארבעה מינים עיקריים בסוג זה. תפוצת הקיפודים מסוג זה רחבה: הם נפוצים ברחבי אירופה, במזרח התיכון, באזורים נרחבים של רוסיה, ובחלקים בצפון סין וקוריאה. הקיפוד האירופי (*Erinaceus europaeus*) הובא גם לניו זילנד.

## תיאור
כמו קיפודים אחרים, גם מיני הסוג Erinaceus (אירינקיוס) נושאים קוצים. הקוצים הם שיער שעבר שינוי מבני, מחוזק ונתמך על ידי קרטין. בתוך כל קוץ יש חללים מלאים באוויר המופרדים על ידי שכבות דקות, דבר שמפחית את המשקל הכולל. כל קוץ מתחדד בקצהו ונעשה צר גם בבסיסו, שם הוא מסתיים במעין פקעת שמחוברת לעור. ההתחדדות בבסיס מאפשרת לקוץ להיות גמיש יותר תחת לחץ ולספוג זעזועים. לכל קוץ יש שריר עור קטן שמאפשר לו להזדקף לצורכי הגנה. גודלם של מיני Erinaceus נע בין 20 ל-30 ס"מ, ומשקלם נע בין 400 ל-1200 גרם.

## התנהגות
כמו כל הקיפודים, גם קיפודי הסוג *Erinaceus* פעילים בלילה ומחפשים מקלט בשיחים ובמחילות במהלך היום. מנגנון ההגנה הנפוץ שלהם הוא להתגלגל לכדור כשהקוצים פונים החוצה. פעולה זו מתאפשרת בזכות עודפי עור רפוי בגב, שמאפשרים להם למשוך את העור ולהקיף את שאר גופם בצורת כדור. הצעד הראשון הוא משיכת קפל עור מעל הראש והחלק האחורי של הגוף. לאחר מכן מתכווץ שריר הנקרא panniculus carnosus, שרץ לאורך שולי הגוף, ומושך את הכול פנימה כמו חוט משיכה.

כמו רוב הקיפודים, *Erinaceus* נוהג להיות בודד מלבד בעונת הרבייה. התנהגות נוספת שנחשבת רגילה היא "משיחה עצמית" (self-anointing) שבה הקיפוד מייצר רוק סמיך וקצפי ומורח אותו על הקוצים. ייתכן שהפעולה נעשית כתגובה לאות כימי, והיא מתרחשת לעיתים כשמוצג לקיפוד עצם חדש. הסיבה המדויקת למשיחה עצמית אינה ידועה, אך סוברים שהיא נועדה להגנה או למשיכת בן זוג.

תרדמת חורף היא תופעה נפוצה בכל מיני הסוג *Erinaceus*. לרובם יש את היכולת להוריד את טמפרטורת הגוף לרמה הקרובה לזו של הסביבה. אצל המין הקיפוד האירופי, טמפרטורת הגוף יכולה לרדת עד 1°C, ודופק הלב יורד ל-22 פעימות בדקה.

בישראל נחשב הקיפוד כחיה מוגנת, שאין לגדלהּ כחיית מחמד.

## רבייה ותוחלת חיים
הקיפוד מקיים מערכת רבייה פוליגינית. לאחר ההפריה, תקופת ההיריון נמשכת בין 30 ל-40 יום. עם הלידה, הצעירים נולדים עיוורים ותלויים לחלוטין באמם. גודל המלטה ממוצע נע בין 2 ל-5 ולפעמים יכול להגיע עד ל-10 גורים. הגורים נולדים ללא קוצים מפותחים, והם מתחילים להתפתח תוך מספר שבועות. הגמילה מתרחשת בגיל 4–6 שבועות. הבגרות המינית מושגת סביב גיל 12 חודשים. תוחלת החיים הממוצעת בטבע היא 2–5 שנים, אך בשבי היא יכולה להגיע עד 10 שנים.

## תזונה
הקיפוד הוא אוכל כל. הוא יאכל חסרי חוליות קטנים, בעלי חוליות קטנים, פירות, ירקות ואפילו פטריות. במקרים מסוימים הם ידועים כאוכלים נחשים ארסיים או אפילו חיפושיות רעילות. מינים מסוימים מראים עמידות לארס נחשים עד פי ארבעים מזו של עכבר מעבדה רגיל.

## במקרא
אין לבלבל סוג זה עם הקיפוד (או הקיפוז) במקרא שהכוונה כנראה לעוף בשם זה.

## מינים
בסוג ארבעה מינים:
*קיפוד מצוי (*Erinaceus concolor*) – נפוץ בישראל
*קיפוד אמור (*Erinaceus amurensis*)
*קיפוד אירופי (*Erinaceus europaeus*)
*קיפוד לבן בטן (*Erinaceus roumanicus*)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:קיפודיים
צלמית (סמל חזותי)

100px|ממוזער|שמאל|מבחר צלמיות בגדלים שונים
[100px|ממוזער|שמאל|צלמיות ממסך הבית של [iOS 7]]
טקסט=צלמית הדלקה/כיבוי|ממוזער|צלמית הדלקה/כיבוי

**צַלְמִית** (או **אַייקוֹן**, מאנגלית: **Icon**; האקדמיה ללשון העברית מאפשרת גם "**אִיקוֹן**") היא סמל חזותי פשוט, שנועד להעביר מסר קצר וברור ללא שימוש במלל.

סמלים מוסכמים רבים, כגון סימון לשירותים ציבוריים או תמרורים, הם צלמיות. תרבויות שונות יכולות להשתמש בצלמיות שונות לסימון אותם המסרים, משום שבכל תרבות אותו החפץ או המושג נתפס או מכיל דימויים שונים.

בממשק משתמש גרפי למחשבים נעשה שימוש נרחב בצלמיות, לשתי מטרות:
* ייצוג של תוכנה מסוימת או אתר מרשתת מסוים, פעמים רבות כסימן מסחרי.
* בתוכנה נתונה, ייצוג של פעולה מסוימת שאותה מבצעת תוכנה זו, כגון פתיחת קובץ, שמירת קובץ, הדפסה, עזרה, יציאה ועוד. לחיצה על הצלמית מפעילה את הפעולה המתאימה.

בטלפונים סלולריים, נעשה במסך הטלפון שימוש נרחב בצלמיות, לציון פעולות שונות של הטלפון.

## ראו גם
* Favicon
* אמוג'י
* סמליל

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סמלים
קטגוריה:איקונוגרפיה
חצב (מושב)

**חָצָב** הוא מושב עובדים במועצה אזורית באר טוביה, בסמוך לבני עי"ש כשני קילומטרים דרומית לגדרה. 
## היסטוריה
המושב נוסד בספטמבר 1949, ברובו על ידי עולים מטריפולי (לוב), ונקרא בראשיתו "מסמיה החדשה". המושב הוקם על שטח של 5,500 דונם של אדמות מסמיה אלכבירה. לכל מתיישב ניתנו 30 דונם וכן נבנו לולים ורפת לשישים ראש בקר.

רוב תושבי חצב מתפרנסים בעיקר מגידולים חקלאיים (פירות, ירקות, פטם).

היישוב הוא חלק ממועצה אזורית באר טוביה, בסמוך למושבה גדרה. הוא נמצא על כביש 40 המחבר בין גדרה לבאר שבע. המושב מתחלק לשני חלקים: בעלי המשקים ובעלי "המשבצות הצהובות" - חלקות אדמה של כחצי דונם שנועדו לבנייה בלבד. במשקים מתגוררים לרוב ותיקי המושב ובמשבצות הצהובות תושבים חדשים וצעירים אקדמאים שמעניקים פנים חדשות למושב. שטחו הכולל 3,200 דונם.


PikiWiki Israel 4270 The entrance of Moshav Chatzav.JPG|דרך הכניסה למושב
Shemi-hatzav.jpg|אתר הזיכרון לבני המושב שנפלו במערכות ישראל עם פסל -אנדרטה שיצר יחיאל שמי


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1949
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:מושבים במחוז הדרום
קטגוריה:מישור החוף הדרומי: מושבים
הנציב העליון

**הנְציב העליון לפלשׂתינה (א"י)** (באנגלית: **High Commissioner of Palestine**) הוא תואר שניתן, בין היתר, לממונה שמינה שר המושבות מטעם ממשלת בריטניה כדי להיות האחראי בפועל על ממשלת המנדט הבריטי (1920–1948) על ארץ ישראל.

## תפקיד וסמכויות
ביולי 1920 קיבל הממשל האזרחי הבריטי את סמכויות השלטון הצבאי בארץ ישראל. ראש ממשל המנדט נקרא הנְציב העליון. סגנו וממלא מקומו של הנְציב העליון כונה המזכיר הראשי של ממשלת המנדט ובתפעול השוטף היה אחראי על כל הפעילות האדמיניסטרטיבית השלטונית. הנציב העליון היה בא כוחו של המלך, ובכך מונה לעמוד בראש השלטון, הן הצבאי והן האזרחי. מעשית היה כפוף למשרד המושבות הבריטי (Secretary of State for the Colonies) ולשר המושבות כנציגו של המלך ולפרלמנט הבריטי. הנציב העליון מונה בידי שר המושבות. סמכות הנציב העליון כללה הוצאת צווים, פקודות ותקנות שנועדו להסדיר את השלטון ואת חיי האזרחים. על אף הסמכויות הביצועיות התפקיד היה בעיקר ייצוגי, ונועד לשמש חותמת גומי ומנחה לכוחות הצבא והמשטרה שישבו בארץ. כלומר תפקידו העיקרי של הנציב היה בעיקר להיות איש הקשר מול הממשל בלונדון. רוב ענייני הניהול השוטף של הממשל הבריטי היו מופקדים בידי סגניו ומושלי המחוזות.

בשנת 1927 שונה תוארו ל"הנציב העליון על ארץ ישראל ועבר הירדן".

## משכן
משכן הנציב היה בירושלים. תחילה, הנְציבים שמונו שוכנו בבניין אוגוסטה ויקטוריה שעל הר הצופים. לאחר רעידת האדמה שהתחוללה בארץ ישראל בשנת 1927 עברו הנציבים העליונים להתגורר בבית מחניים שברחוב הנביאים. בסופו של דבר, בראשית שנות השלושים, התמקמו הנציבים העליונים בארמון הנציב בירושלים.

קובץ:PikiWiki Israel 4405 High Commissioner.jpg|מימין לשמאל הנְציב העליון הראשון הרברט סמואל בחצר בית המושל בירושלים עם הלורד בלפור והגנרל אלנבי
קובץ:Lord Plumer with archbishop of Naples & Latin Patriarch.jpg|הלורד פלומר עם אנשי דת נוצרים. ירושלים 1926


## הנציבים
בתקופה זו משלו בארץ שבעה נציבים (וממלא מקום אחד), ואלו הם:

## לקריאה נוספת
* משה ליסק (עורך), **תולדות היישוב היהודי בארץ-ישראל מאז העלייה הראשונה**, תקופת המנדט הבריטי, חלק שלישי, ירושלים: הוצאת האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, מוסד ביאליק, תשס"ח–2008.

## קישורים חיצוניים

* תערוכה "**[https://catalog.archives.gov.il/exhibition/100-years-mandat/ מאה שנים להקמת המנדט הבריטיː שנים ראשונות]**" באתר ארכיון המדינה.

## הערות שוליים

*
ברהמן

**בְּרָהְמַן** (בסנסקריט: **ब्रह्म**) הוא מושג הלקוח מכתבי הדת ההינדואיים המתאר אלוהות אינסופית, "נשמת היקום" וכן "השלם האחד הנצחי".

על פי התפיסה המתוארת באופנישדות, הברהמן הוא הגורם, המטרה וההוויה של היקום. בשל טבעו האינסופי של הברהמן, הגדרותיו הן לרוב על דרך השלילה או על דרך הפרדוקס. בהינדואיזם ברהמן מתייחס לעיקרון האוניברסלי הגבוה ביותר, המציאות האולטימטיבית של היקום. בבתי ספר מרכזיים של הפילוסופיה ההינדית, זה הגורם הלא-פיזי, היעיל, הפורמלי והסופי לכל מה שקיים. האמת, התודעה והאושר המתפשט, האינסופיות, הנצחית היא שאינה משתנה, אך היא הסיבה לכל השינויים. ברהמן כמושג מטפיזי מתייחס לאחדות אחת מחויבת מאחורי הגיוון בכל מה שקיים.

בוודות הברהמן מתואר כמקורם של האלים, כלומר כל האלים בפנתיאון ההינדואי הם התגלמויות של הברהמן. כתבי הוודות מתארים שני סוגים של ברהמן: הברהמן הנחות והברהמן העליון. הברהמן העליון הוא המקור והברהמן הנחות, או הברהמג'יותי, הוא התרחבות שלו. "הזוהר של אלוהים". הברהמן הנחות איננו אל מונותאיסטי אלא מהות מוניסטית, מופשטת וחובקת כל. לעומתו, הברהמן העליון (פראברהמן), הקרוי לעיתים בוודות גם בכינוי בהגוואן, מתואר לא כדבר מופשט ומשולל תכונות אלא כישות על, אלוהים מונותאיסטי לכל דבר. לברהמן העליון התגלויות שונות אשר המרכזית ביניהן קרויה וישנו. ברהמן היא מילה וודית בסנסקריט, והיא מושגת בהינדואיזם, קובע פול דיוסן, כ"עיקרון היצירתי שממומש בכל העולם". ברהמן הוא מושג מפתח שנמצא בוודות, והוא נידון בהרחבה באופנישדות המוקדמות. הוודות ממשיגות את ברהמן כעיקרון הקוסמי. באופנישדות, הוא תואר באופן שונה כ-Sat-cit-ānanda (אושר-תודעה-אמת) וכמציאות הגבוהה ביותר הבלתי משתנה, הקבועה.

בפרשנויות מאוחרות לוודות אשר הושפעו מההגות הבודהיסטית, כגון פרשנות האדויתה ודנתה, רואים את ההוויה המופשטת כעליונה ואילו את הבהגוואן, ישות העל, כהתגלות נחותה שלה.

ברהמן נדון בטקסטים הינדיים עם המושג אטמאן (בסנסקריט: आत्मन्, 'עצמי'), אישי, לא אישי או פארה ברהמן, או בשילובים שונים של תכונות אלו בהתאם לאסכולה הפילוסופית. באסכולות דואליסטיות של ההינדואיזם, כגון ה-Dvaita Vedanta התיאיסטית, ברהמן שונה מאטמן (עצמי) בכל ישות. בבתי ספר לא-דואליים כמו ה-Advaita Vedanta, החומר של ברהמן זהה למהותו של Atman, נמצא בכל מקום ובתוך כל יצור חי, ויש אחדות רוחנית מחוברת בכל הקיום.
בתפיסה היוגית של ההינדואיזם קיימת תפיסה כי איחודו המחודש של האטמן, גרעינה הפנימי של הנשמה, עם הברהמן, נשמת היקום, היא המפתח להשגת שחרור רוחני - "מוקשה". 

## הקבלה ליהדות

ישנן טענות בנוגע לקשר היסטורי-רעיוני בין המיתולוגיה ההינדואית לבין היהדות. על פי אמונה זו, קיים דמיון רעיוני (ואף מצלולי) בין הדמויות ברהמן או ברהמה ושריי או סרסווטי לבין הדמויות של אברהם אבינו ואשתו שרה אימנו ובשמה הקודם שרי (אברהם-ברהמן, שרה - שריי).

## ראו גם
* פילוסופיה הודית

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:אלים הינדואים
קטגוריה:הינדואיזם
קטגוריה:הודו: דת ופילוסופיה
EPROM

ממוזער|סוגים של EPROM
**EPROM** (מאנגלית: זיכרון לקריאה בלבד הניתן למחיקה ותכנות, *erasable programmable read-only memory*), הוא סוג של שבב זיכרון השומר על המידע גם ללא אספקת מתח, כלומר זיכרון בלתי נדיף. הוא מתוכנת על ידי התקן אלקטרוני במתח גבוה יותר מהמתחים הרגילים בהם משתמשים במעגלים חשמליים. לאחר שתוכנת, מחיקת EPROM נעשית בחשיפה לאור אולטרה סגול. ברוב שבבי ה-EPROM מותקן חלון שקוף המאפשר חשיפת שבב הצורן, לקרינה אולטרה-סגולה לצורך מחיקה.

שבב EPROM שומר על המידע שלו בסביבות 10 עד 20 שנה, וניתן לקרוא אותו מספר בלתי מוגבל של פעמים. כדי למנוע מחיקה מקרית על ידי אור השמש, שומרים בדרך כלל על החלון השקוף מכוסה במדבקה. שבבי BIOS של מחשבים ישנים היו לרוב מסוג EPROM, וחלון המחיקה היה מכוסה בתווית עם שם יצרן ה-BIOS, גרסתו, והודעת זכויות יוצרים.

ה-EPROM הומצא על ידי דב פרוהמן.

## ראו גם
* EEPROM
* זיכרון הבזק

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:התקני זיכרון אלקטרוניים
טיגון

[ממוזער|שמאל|250px|טיגון [תפוח אדמה|תפוחי אדמה בסגנון ספרדי]]
ממוזער|קולות של טיגון בשמן
[ממוזער|שמאל|250px|פלטת מאכלים מטוגנים מ[המטבח האיטלקי]]
**טיגון** היא שיטת עיבוד מזון שבה מחממים את המזון על גבי מחבת שחוממה בה קודם לכן כמות מסוימת של שמן (צמחי או מן החי). ברוב המקרים, הטיגון משפיע הן על מרקם האוכל והן על ערכו התזונתי. לדוגמה, ירקות טריים כמו פלפל מאבדים לפעמים מהוויטמינים שלהם בהליך הטיגון.

## טיגון בשמן עמוק

בטיגון עמוק מבשלים את המזון בסיר (מרחשת) המכיל כמות גדולה של שמן המכסה את המזון המבושל מכל צדדיו.

דגשים לטיגון עמוק:
* על טמפרטורת הטיגון להישאר בין 150–180 מעלות. טמפרטורת טיגון גבוהה מדי תתבטא במזון זהוב ופריך מבחוץ אבל נא מבפנים, ואילו טמפרטורת טיגון נמוכה מדי תגרום למזון לספוג יותר מדי שמן.
* אם כלי הטיגון אינו גדול יש להיזהר מטיגון כמות גדולה מדי של מזון, כדי לא להוריד את טמפרטורת השמן.
* על המזון המוכנס לשמן להיות יבש, טיפות מים גורמות לשמן לקפוץ.

## הקפצה

הקפצה היא שיטת בישול שמקורה במטבח הסיני ובה מבשלים את המזון למשך זמן קצר בווק חם מאוד עם מעט שמן צמחי תוך כדי ערבוב מתמיד של המזון המתבצע לעיתים בדרך של הקפצת המזון בווק. ההקפצה בווק נפוצה היום בכל רחבי מזרח אסיה וממנה גם התפתחה השיטה המערבית המכונה סוטה (מצרפתית: Sauté).

דגשים להקפצה:
* יש להקפיד להכניס את המזון לווק לפי זמן הבישול שנדרש לו, מהארוך לקצר.
* אם רוצים להקפיץ מנת אטריות מבשלים את האטריות מראש ומוסיפים אותן לווק רק ל-1–2 דקות האחרונות של ההקפצה. בנוסף, בדומה למטבח האיטלקי יש לבשל אותן כך שליבתן לא מבושלת לחלוטין (מצב המכונה באיטלקית "אל דנטה) מכיוון שהן ממשיכות להתרכך בהקפצה.
* אם רוצים להוסיף למנה בשר או בשר עוף יש לטגן אותו בווק זמן קצר רק עד שישחים מבחוץ, לשים בצד, להקפיץ את הירקות ולהחזיר את הבשר/העוף לדקות האחרונות של ההקפצה.
* בנוסף נהוג להשתמש ברוטב למנות מוקפצות. הרטבים במטבח הסיני נהוג להקפיץ ברטבים ההופכים לסמיכים בווק באמצעות עמילנים, בין אם עמילני אורז מאטריות אורז או אורז לבן המשמשים להקפצה, ובין עם עמילנים שנוספו במיוחד לרוטב לדוגמה עמילן תירס. מפני שתהליך ההסמכה קצר, הרוטב נוסף אחרון להקפצה.

## קישורים חיצוניים

*
* 

*
פאראד

**פאראד** (סימול: **F**) הוא יחידת מידה לקיבול חשמלי, אשר נקראת על שמו של מייקל פאראדיי. היחידה שייכת למערכת היחידות הבין-לאומית.

לקבל יש קיבול של 1 פאראד כאשר קולון אחד של מטען חשמלי גורם להפרש פוטנציאלים של וולט אחד עליו, ממדיו ביחידות מערכת היחידות הבין-לאומית הם:

:\text{F}
= \dfrac{\text{C}}{\text{V}}
= \dfrac{\text{A} {\cdot} \text{s}}{\text{V}}
= \dfrac{\text{J}}{\text{V}^2}
= \dfrac{\text{W} {\cdot} \text{s}}{\text{V}^2}
= \dfrac{\text{N} {\cdot} \text{m}}{\text{V}^2}
= \dfrac{\text{C}^2}{\text{J}}
= \dfrac{\text{C}^2}{\text{N} {\cdot} \text{m}}
= \dfrac{\text{s}^2 {\cdot} \text{C}^2}{\text{m}^{2} {\cdot} \text{kg}}
= \dfrac{\text{s}^4 {\cdot} \text{A}^2}{\text{m}^{2} {\cdot} \text{kg}}
= \dfrac{\text{s}}{\Omega}
= \dfrac{1}{\Omega {\cdot} \text{Hz}}
= \dfrac{\text{s}^{2}}{\text{H}}


כיוון שפאראד היא יחידה מאוד גדולה, ערכים של קבלים שימושיים ומעשיים הם ביחידות מידה של מיקרו-פאראדים (&mu;F), נאנו-פאראדים (nF) או פיקו-פאראדים (pF). קיבול של , לדוגמה, נכתב כ־4.7&mu;F.

אין לבלבל בין הפאראד לפאראדיי, אשר היא יחידה ישנה למטען חשמלי אשר נדחקה משימוש לטובת יחידת הקולון.

## ראו גם
* יחידות מידה על שם אישים
* פאראדיי (יחידת מידה)
* מתח חשמלי
* קבל
* קבל אלקטרוליטי
* קבל על

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יחידות מידה בחשמל
קטגוריה:מערכת היחידות הבין-לאומית
זרם ישר

שמאל|ממוזער|250px|סוגים של זרם ישר
**זרם ישר** (או בראשי תיבות "**ז"י**"; באנגלית "**Direct Current**" ובראשי תיבות, "**DC**") הוא זרם חשמלי, המתאר זרימת מטענים חשמליים דרך תווך מוליך במגמה קבועה, כלומר שאיננה הופכת את כיוונה. זאת בשונה מזרם חילופין (באנגלית Alternating Current ובראשי-תיבות AC) בו מגמת זרימת המטענים מתהפכת חליפות.

זרם ישר הוא תוצאה של "מתח ישר" (מתח בקוטביות קבועה) הפועל בין קצותיו של תווך מוליך.

המונח "זרם ישר" מתייחס לכל צורה של זרימת מטענים בכיוון אחד בין אם עוצמת הזרימה קבועה, ובין אם היא משתנה או פועמת, כמודגם באיור. זרימה פועמת היא בדרך כלל תוצאה של מתח פועם המתקבל מיישור מתח חילופין שמקורו בדינמו גנרטור.

ברוב השימושים בהם נצרכת אנרגיה חשמלית לא ניתן להסתפק בפעימות, ודרוש מתח יציב שעוצמתו קבועה. לפיכך, אם מקור המתח מניב מתח פועם יש צורך לייצבו.

ייצוב של מתח ישר מתבצע באמצעות מעגלים אלקטרוניים אשר בדרך כלל כוללים קבל לצורך אגירת מטען חשמלי בעת פעימה של מתח המקור והחזרתו בעת דעיכתה, ורכיבי משוב ובקרה השומרים על רמתו הרצויה של המתח.

את רוב יישומי הזרם החשמלי ניתן לממש באמצעות מתח וזרם ישרים. מתח ישר הכרחי ליצירת תנאי עבודה מתאימים עבור רוב סוגי המעגלים האלקטרוניים. גם ביישומים המחייבים שימוש במקור מתח נייד וקומפקטי ישנה עדיפות לשימוש במתח ישר, אותו ניתן לספק באמצעות מצבר, סוללה, או תאים סולריים.

עם זאת, בחלק מהיישומים יש יתרון, ולעיתים הכרח, להשתמש בזרם חילופין דווקא. לדוגמה, בשונה מזרם ישר זרם חילופין ניתן להשנאה. שימוש בהשנאה מקטין באופן מהותי את הפסדי האנרגיה בקווי מתח דרכם מועברת אנרגיה חשמלית למרחקים. כמו כן מנועים מסוגים שונים פועלים דווקא בזרם חילופין.

באמצעות התקנים מתאימים (כגון גשר דיודות) ניתן להפוך זרם חילופין לזרם ישר, וכן להפך - להפוך זרם ישר לזרם חילופין.

## אספקת חשמל בזרם ישר
* 
תומאס אלווה אדיסון קידם ופיתח את אספקת החשמל באמצעות זרם ישר בארצות הברית.
במהלך השנים הראשונות של אספקת החשמל המסחרית, זרם ישר היה התקן של החשמל התעשייתי בארצות הברית, עד שניקולה טסלה פיתח וקידם אמצעים לייצור והולכה של זרם חליפין והוציא עליו פטנט בחודש מאי של שנת 1888 וזרם החליפין נהפך לזרם העיקרי בשימוש בתעשייה, בבתים ועוד.

עם השנים והקידמה הטכנולוגית, הזרם הישר נהפך לזרם המשמש בעיקר מעגלים פנימיים של מוצרי אלקטרוניקה כגון: קומקום חשמלי, מקרר, טלוויזיה, מחשב, פלאפון נייד ועוד מגוון מכשירים אלקטרונים.

## ראו גם
*מלחמת הזרמים
*זרם חילופין

## קישורים חיצוניים

* "*[http://www.pbs.org/wgbh/amex/edison/sfeature/acdc.html AC/DC: מה הוא ההבדל]?*". נס האור של אדיסון, American Experience. (PBS)
* 
* 
* 
* "מלחמת הזרמים: איי"סי נגד די"סי", Energy.gov.

קטגוריה:זרם חשמלי
קטגוריה:ארצות הברית: המצאות
מתכון

שמאל|ממוזער|250px|מתכון לצד המצרכים הנדרשים להכנת התבשיל
[שמאל|ממוזער|250px|דוגמה למתכון ל[המבורגר בוויקיספר בשפה האנגלית]]
**מתכון** הוא רשימה של חומרים והוראות, הנדרשים להכנת מוצר. בדרך כלל משתמשים בו בהקשר להכנת מזון. המתכון מפרט שיטת הכנה (בישול, טיגון, אפייה וכדומה) וכולל בתוכו את רשימת המצרכים וסדר פעולות מדויק לשילוב ביניהם על מנת ליצור את המאכל הרצוי. 

לעיתים מצוינת במתכון דרגת הקושי של הכנתו כדי להתאימו לקהל יעד בעל הידע והניסיון הנדרש. בשנים האחרונות מתכונים מסוימים מציינים אף ערכים תזונתיים של כל מתכון.

## מקור המילה
המילה מתכון בעברית מורכבת משורש תכ"ן, ומתייחסת לתוכנו של דבר מסוים לרוב בהקשר של אוכל או התוכנית שעל פיה יוצרים אותו.

בעבר נהגו להשתמש במילה מרשם או רצפט.

## סוגי מתכונים
מתכונים ניתן למצוא בספרי בישול, בטורי בישול בעיתונים או באתרי אינטרנט, בתוכם פורומים ברשתות החברתיות.

בשל השימוש הגובר בפלטפורמת יוטיוב, מתכונים רבים היום מוצגים בצורת סרטונים.

ישנם מתכונים משפחתיים המועברים מדור לדור. לשפים רבים יש מתכונים סודיים אותם אין הם חושפים לציבור.

## ראו גם
* יחידות מידה בבישול

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:בישול
קטגוריה:ניהול תהליכים
עילה למלחמה

[ממוזער|250px|'''[תקרית גלייביץ** (Gleiwitz) הייתה מבצע [[דגל כוזב]] שבוצע על ידי [[גרמניה הנאצית]], והוצג לציבור הגרמני ולעולם כאילו הייתה זו [[מתקפת פתע]] [[פולין|פולנית]] נגד [[תחנת רדיו]] של גרמניה. מטרת המבצע הייתה לשמש תירוץ, "קאזוס בלי", לפתיחת [[המערכה בפולין]] שהחלה את [[מלחמת העולם השנייה]].]]
**עִלָּה למלחמה** (ב[[לטינית]]: **Casus belli**; המונח **קָזוּס בֵּלִי''' משמש גם בעברית) הוא אירוע (מעשה של מדינה או אזרח שלה) אשר גורם למדינה אחרת להכריז מלחמה על אותה מדינה, או משמש להצדקת הכרזת מלחמה כזו. אירוע כזה בדרך כלל מוגדר במפורש כעילה למלחמה, מראש או בדיעבד, בעיקר כלפי פנים.

הגדרת העילה למלחמה אינה אובייקטיבית. לפעמים המדינה המותקפת (שחוללה את ה"התגרות"), ואף אומות אחרות, טוענות כי לא הייתה עילה למלחמה והמדינה התוקפת רק חיפשה תירוץ כדי לצאת למלחמה. תוצאות המלחמה יכולות לקבוע איזו גרסה תתקבל ("ההיסטוריה נכתבת על ידי המנצחים").

אחת העילות לפתיחה במלחמה היא מצור, למשל, על ידי סגירת נתיבי השיט. דוגמה לכך היא סגירת מצרי טיראן על ידי מצרים למעבר כלי שיט לישראל, ערב מלחמת סיני ומלחמת ששת הימים. 

דוגמה נוספת לעילה למלחמה היא הרצח הפוליטי שגרם לפרוץ מלחמת העולם הראשונה ב-1914: בין מעצמות אירופה שרר באותו זמן מתח רב, תוכניות המלחמה היו מוכנות והצבאות היו מחומשים כראוי. המעצמות רק המתינו לסיבה מספקת שתיתן את האות לפתיחה במלחמה. הסימן הגיע ב-1914 ברצח בסראייבו, כאשר לאומן סרבי קנאי התנקש ביורש העצר האוסטרו-הונגרי ובאשתו. אוסטרו-הונגריה הכריזה מלחמה על סרביה ותוך חודש היו כל מעצמות אירופה מעורבות במלחמה.

לא בכל המלחמות ניתן לזהות עילת מלחמה מובהקת. מלחמות מסוימות מתחוללות כתוצאה משרשרת של פעולות הדדיות המסלימה בהדרגה עד לכדי מלחמה. כך למשל מלחמת הכדורגל בין הונדורס לאל סלוודור פרצה ללא עילה למלחמה, אלא עקב התדרדרות מעשי אלימות במהלך משחק כדורגל, לאחר מערכת יחסים הדדית עכורה ומתוחה בין שתי המדינות.

## מקור הביטוי
מקורו של הביטוי הוא בשפה הלטינית. ביטוי זה מופיע כבר ברשימות מתקופת רומא העתיקה של אחד ממצביאי יוליוס קיסר מהמאה הראשונה לפנה"ס.

הביטוי מתאר במקור חלק בהכרזת מלחמה רשמית, בה הייתה מציינת המדינה המכריזה את סיבותיה להכרזת המלחמה, כמו גם את מטרותיה וצעדים אפשריים שיכולים להינקט על מנת למנוע את המלחמה. בתוך כך, שאפה המדינה להראות כי היא יוצאת למלחמה כמוצא אחרון וכי סיבותיה מוצדקות.

## ראו גם
*קו אדום

קטגוריה:לחימה
קטגוריה:יחסים בין-לאומיים
שפות גרמאניות

**השפות הגרמאניות** הן אחד הענפים של השפות ההודו-אירופיות, שכוללות את השפות שדיברו השבטים הגרמאניים שהתיישבו בצפון אירופה לאורך גבולות האימפריה הרומית, ואת השפות המודרניות שהתפתחו מהן.

נהוג לחלק את השפות הגרמאניות לשלוש קטגוריות: שפות גרמאניות מזרחיות, שפות גרמאניות מערביות, ושפות גרמאניות צפוניות. כל השפות הגרמאניות המזרחיות נכחדו.

בעולם חיים 515 מיליון דוברי שפות גרמאניות כשפות אם, רובם דוברי גרמנית (128 מיליון דוברים, רובם כשפת אם) או אנגלית (לפי הערכות יש כשני מיליארד דוברי אנגלית, אך רק מיעוטם כשפה ראשונה). השפות הגרמאניות המודרניות נכתבות בימינו באלפבית לטיני, למעט יידיש, הנכתבת באלפבית עברי.

## מאפיינים
השפות הגרמאניות מתאפיינות בכמה מאפיינים לשוניים ייחודיים:
* **[[חוק גרים]]** – כלל חילוף העיצורים, שהוא מהמאפיינים הבולטים יותר. (לדוגמה: **f**oo**t**/**F**u**ß**/**v**oe**t** לעומת **p**ie**d** בצרפתית או **p**ē**d**a בלטבית).
* הטעמת ההברה הראשונה במילה או ההברה הראשונה של השורש.
* "אומלאוט", שינוי תנועה באמצע השורש. (לדוגמה: f**oo**t→f**ee**t/F**u**ß→F**ü**ße).
* קיומם של **[[פועל (בלשנות)|פעלים]] חזקים** ו**פעלים חלשים**. פעלים חזקים הם פעלים אשר במעבר לצורות ה-past וצורות ה-perfect, משתנה בהם אות במרכז השורש (לדוגמה: ring→r**a**ng→r**u**ng/ringen→r**a**ng→ger**u**ngen); פעלים חלשים הם פעלים אשר במקרים אלו מתווספות אליהם סופיות כמו t או d (לדוגמה: look→look**ed**→look**ed**/fragen→frag**te**→gefrag**t**).
* יצירת שייכות על ידי הוספת ~s בסוף מילה (לדוגמה: man→man**'s**/mann→mann**es**).
* ערך הפלגה דומה (לדוגמה: rich→rich**er**→riche**st**/reich→reich**er**→reich**st**).
* דמיון לקסיקלי רב באוצר המילים.

## סיווג
שמאל|ממוזער|300px|השפות הגרמאניות והדיאלקטים שלהן
*שפות גרמאניות מערביות
**שפות גרמאניות עיליות
***גרמנית
***אלמאנית
***לוקסמבורגית
***יידיש
**שפות גרמאניות תחתיות
***הולנדית
***אפריקאנס
***לימבורגית
***גרמנית תחתית
***זיילנדית
**שפות גרמאניות אינסולריות
***פריזית
***סקוטית
***אנגלית
*שפות גרמאניות צפוניות
**שפות גרמאניות צפוניות קונטיננטליות
***דנית
***שוודית
***נורווגית ספרותית
**שפות גרמאניות צפוניות אינסולריות
***איסלנדית
***פארואזית
***נורווגית חדשה
***נורן (נכחדה)
*שפות גרמאניות מזרחיות
**בורגונדית (נכחדה)
**ונדאלית (נכחדה)
**לומברדית (נכחדה)
**גותית (נכחדה)
ממוזער|300px|ימין|הדיאלקטים של השפות הגרמאניות במאה הראשונה


והדיאלקטים הגרמאניים המערביים

ממוזער|300px|ימין|השפות גרמאניות בתחילת המאה העשירית לספירה
<br>
'''צפון'''




'''מזרח'''


'''מערב'''

ממוזער|300px|ימין|הדיאלקטים של השפות הגרמאניות כיום

## שפות מדוברות
עם השפות הגרמאניות נמנות:
* גרמנית
* יידיש
* אנגלית
* הולנדית
* גרמנית תחתית
* אלמאנית, המדוברת בחלקים שונים של גרמניה, שווייץ, צרפת, אוסטריה ואיטליה.
* פריזית, שפה המדוברת בהולנד ובגרמניה
* פארואזית, שפה קרובה לאיסלנדית המדוברת באיי פארו
* אפריקאנס
* דנית
* שוודית
* נורווגית
* איסלנדית
* גוטנית
* לכודיש, מדוברת בשופפלוך בבוואריה
* סקסונית עילית

## שפות שנכחדו
* נורדית עתיקה
* גותית
* פרנקית  (Frankish)
* לומברדית (Lombardic)
* בורגונדית (Burgundian)
* נורנית
* ונדלית (Vandalic)

## קישורים חיצוניים

* Re-Romanization of English
* 
* 

*
גרמאניות
בקטריולוגיה

**בַּקְטֶרְיוֹלוֹגְיָה** (באנגלית: **Bacteriology**) הוא ענף של המיקרוביולוגיה העוסק בחקר הפרוקריוטים. כיום, נעשים שימושים רבים בחיידקים לצורך יצירת חומרים כגון הורמונים (אינסולין) בעזרת הנדסה גנטית. שימוש נוסף, טבעי, לחיידקים הוא מיחזור חומרים בטבע, גם על ידי פירוק של חומר אורגני. בנוסף, יש להם תפקיד מרכזי במחזור חומרים חיוניים (כגון פחמן או חנקן) בטבע.

## היסטוריה

[שמאל|ממוזער|250px|[אנטוני ואן לוונהוק, החוקר הראשון שצפה בחיידקים]]
חיידקים נצפו לראשונה לפני 1673, כאשר אנטוני ואן לוונהוק צפה בחיידקים בעזרת מיקרוסקופ אור בעל עדשה אחת, שהוא עיצב בעצמו. לוונהוק כינה את החיידקים שראה בשם אנימלקולס (animalcules) ותיאר את תצפיותיו בסדרת מכתבים לחברה המלכותית ולעומד בראשה רוברט הוק, שכנראה צפה אף הוא בהם.

הראשון שהשתמש במונח bacterium (ביוונית Bacterion – משהו קטן), וברבים bacteria, כשם לחיידקים היה כריסטיאן גוטפריד אהרנברג בשנת 1838.

הבקטריולוג הראשון של העידן המודרני הוא הבוטנאי הגרמני פרדיננד קון (Cohn), שאפיין לראשונה, במחצית השנייה של המאה ה-19, את מסלול החיים של החיידק *[[Bacillus subtilis]]*, והראה שלחיידק שתי צורות חיים – וֶגֶטָטיבית, שאינה שורדת בהרתחה, ונבג פנימי (endospore) שעמיד בהרתחה.

בשנת 1859 הראה לואי פסטר כי תסיסה נגרמת מגידול של מיקרואורגניזמים, וכי המקור לגדילה זו הוא לא בריאה ספונטנית. רוברט קוך, שחקר מגוון חיידקים גורמי מחלות ובהם כולרה, גחלת ושחפת, הצליח לתת ראיות חזקות מספיק להתאוריה המדעית המקובלת עד היום לפיה חיידקים אחראיים למחלות מידבקות, ועל כך זכה בפרס נובל לרפואה בשנת 1905.

אף על פי שכבר במאה ה-19 היה ידוע כי חיידקים אחראיים למחלות רבות, לא היו טיפולים אנטיבקטריאליים זמינים. ב-1910 פיתח פאול ארליך את התרופה הראשונה, וב-1908 זכה בפרס נובל על עבודתו בתחום האימונולוגיה. ארליך היה חלוץ בשימוש בצבע לזיהוי וסיווג חיידקים, ועבודתו הייתה הבסיס לצביעת גרם ולצביעת ציל-נילסן.

ב-1977 גילה קארל ווז כי לארכאונים (חיידקים קדומים) קו התפתחות אבולוציונית נפרד משל החיידקים. הטקסונומיה הפילוגנטית החדשה התבססה על ריצוף ה-RNA הריבוזומלי 16S, והביאה לחלוקה של הפרוקריוטים לשתי ממלכות, חיידקים (Bacteria) וארכאונים (Archaea).

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

* 
* 

*
קטגוריה:מיקרוביולוגיה
קטגוריה:תחומים בביולוגיה
דגל ברזיל

**דגל ברזיל** במתכונתו הנוכחית (החל מ-11 במאי 1992) כולל מלבן ירוק שבמרכזו מעוין צהוב. במרכז המעוין עיגול בצבע כחול עם 27 כוכבים. על העיגול סרט לבן עם המוטו הלאומי של ברזיל, בהשראת הפילוסופיה הפוזיטיביסטית של אוגוסט קונט: "Ordem e Progresso" (סדר וקדמה).

לאלמנטים השונים בדגל המשמעויות הבאות:
* המלבן הירוק מסמל את יערות הגשם בהם משופעת ברזיל.
* המעוין הצהוב מסמל את המחצבים הרבים, ובעיקר את הזהב, הנמצאים באדמת ברזיל.
* העיגול הכחול והכוכבים מסמלים את שמי הלילה מעל ריו דה ז'ניירו (בירת ברזיל עד ל-1960) ב-15 בנובמבר 1889, היום בו הוקמה הרפובליקה של ברזיל. 27 הכוכבים מייצגים את 26 מדינות ברזיל, ואת המחוז הפדרלי של ברזיל.

לצבעי הירוק והצהוב גם משמעות היסטורית כפי שיתואר להלן.

## היסטוריה
דגל ברזיל מבוסס על דגל האימפריה הברזילאית שהתקיימה בין השנים 1822–1889 (מעצמאות ברזיל ועד הקמת הרפובליקה). דגל זה היה מלבן ירוק ובו מעוין צהוב שבמרכזו סמל האימפריה. צבעי הדגל נקבעו לפי צבעי הבתים של שליטי ברזיל: הצבע הירוק סימל את בית ברגנסה של פדרו הראשון, קיסר ברזיל והצבע הצהוב את בית הבסבורג ממנו יצאה אשתו של פדרו, מריה.

לאחר הקמת הרפובליקה של ברזיל ב-15 בנובמבר 1889, הועלתה הצעה לעצב את דגל הרפובליקה באופן דומה לדגל ארצות הברית עם 13 פסים ב"צבעי הלאום" צהוב וירוק, ו-21 כוכבים כמניין מדינות ברזיל באותה עת. דגל כזה שימש כדגל זמני עד 19 בנובמבר, אך הוחלט לא להשתמש בו באופן קבוע עקב הדמיון הרב שלו לדגל ארצות הברית.

כדגל הרשמי הקבוע התקבל העיצוב של ריימונדו מנדס (Raimundo Teixeira Mendes) שהיה מבוסס על דגל האימפריה, אך עם מעוין קטן יותר ובתוכו עיגול כחול עם 21 כוכבים ועם סרט עם המוטו הלאומי. ברבות השנים, עם הקמת מדינות נוספות בברזיל, התווספו כוכבים נוספים לדגל והחל מ-11 במאי 1992 מספרם עומד על 27.

## הכוכבים
שמאל|ממוזער|200px|קבוצות הכוכבים השונות בדגל
הכוכבים בדגל הם הכוכבים הבאים (ראו איור למספרים):
# פרוקיון מייצג את מדינת אמזונאס.
# חמישה כוכבים מקבוצת הכלב הגדול מייצגים את מאטו גרוסו, אמאפה, רונדוניה, רוריימה וטוקנטינס. הכוכב הגדול בקבוצה זו הוא סיריוס המייצג את מדינת מאטו גרוסו. זהו הכוכב היחיד מקבוצה זו שהופיע בדגל 21 הכוכבים.
# קאנופוס מייצג את גויאס.
# ספיקה מייצג את פארה.
# שני כוכבים מקבוצת נחש מים מייצגים את מאטו גרוסו דו סול ואקרי. כוכבים אלו לא הופיעו בדגל 21 הכוכבים.
# חמישה כוכבים מהצלב הדרומי מייצגים את סאו פאולו, ריו דה ז'ניירו, באהיה, מינאס ז'ראיס ו אספיריטו סאנטו.
# σ באוקטנט מייצג את המחוז הפדרלי של ברזיל.
# שלושת כוכבי המשולש דרומי מייצגים את פרנה, סנטה קטרינה וריו גראנדה דו סול.
# שמונה כוכבים מקבוצת עקרב מייצגים את סרז'יפה, אלגואס, פרנמבוקו, פאראיבה, ריו גראנדה דו נורטה, סיארה, מרניאו, פיאאוי.

## צבעי הדגל

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

*
* 

קטגוריה:ברזיל: סמלים לאומיים
ברזיל, דגל
ברזיל
ברזיל
סרין

**סרין** (**Serine**) היא אחת מ-20 חומצות האמינו המצויות בטבע.

לסרין שייר קטן ופשוט, המורכב מקבוצת **[[מתילן]]** (**CH<sub>2</sub>**) אליה קשורה קבוצת **[[הידרוקסיל]]** (**OH**). קבוצת ההידרוקסיל מסוגלת ליצור קשרי מימן עם מולקולות מים, ולפיכך סרין היא חומצת אמינו קוטבית, ללא מטען והידרופילית.

סרין היא מחומצות האמינו השכיחות ביותר, והיא מהווה בממוצע 6.8% מכלל חומצות האמינו בחלבונים.

סרין מיוצרת בגוף מגלוקוז ומחומצות האמינו **[[גליצין]]** או **[[תריאונין]]**. סרין משמשת בין היתר לחיזוק מערכת החיסון וליצירת נוגדנים. כמו כן חשובה סרין לבניית  פוספוליפידים וליצירת ממברנות התאים, חשובה למיאלין העוטה את העצבים, מסייעת לסינתוז קרטין, חשובה לייצוב הגוף כנגד תנודות חזקות בשיעור סוכר בדם. כמו כן חשובה לחילוף החומרים של בסיסים בחומר התורשתי.

סרין מצויה במוצרי בשר, במוצרי חלב, בקטניות, בקמח חיטה ועוד.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:חומצות אמינו
כרמי צור

**כַּרְמֵי צוּר** היא התנחלות בדגם של יישוב קהילתי בדרום-מערב גוש עציון. היישוב שוכן ממערב לכביש 60 בין צומת גוש עציון לחברון, בסמוך לאתר העיר המקראית בית צור, שעל שמה הוא נקרא. בסמוך אליו נמצאות העיירות הערביות בית אומר וחלחול, ומצפונו מחנה הפליטים אל-ערוב. משתייך למועצה אזורית גוש עציון ולארגון יישובי הפועל המזרחי.

## היסטוריה
כרמי צור עלתה על הקרקע באוגוסט 1984, כשבסיוע איגוד המושבים של הפועל המזרחי עלו ליישוב כ-15 משפחות כדי להיות חלק מגוש יישובים המקשר בין יישובי גוש עציון לקריית ארבע. היישוב הוקם על ידי גרעין מישיבת הר עציון באלון שבות.

שמו של היישוב ניתן לו על שם כרמי הגפן המרובים המקיפים את היישוב, וכן על שם העיר המקראית בית צור, המוזכרת בנחלת שבט יהודה וסמוכה ליישוב.
בבית צור נערך קרב מרכזי במרד החשמונאים, בו לחמו החשמונאים נגד הצבא הסלווקי, וממנו המשיך יהודה המכבי לירושלים.

## אוכלוסייה
היישוב בעל צביון דתי לאומי, ומתגוררים בו כ-1,000 תושבים. האוכלוסייה מורכבת בחלקה מעולים חדשים מארצות הברית, דרום אפריקה, פרו, צרפת, אתיופיה ורוסיה.

## חינוך
הילדים במקום מתחנכים במוסדות ביישוב עד גיל בית ספר. החל מכיתה א' נוסעים הילדים מדי בוקר לבתי הספר השונים בגוש עציון ובקריית ארבע. בשעות אחר הצהריים מתקיימת פעילות תרבות במתנ"סון שהוקם ביישוב, הכוללת חוגי יצירה, מוזיקה, ספורט ועוד, לילדים וגם למבוגרים.

ביישוב פועל כולל ייחודי המונה כ-15 אברכים, המכונה "בית הבחירה", בו לומדים את תורת הקורבנות וענייני בית המקדש. חלק מלומדי הכולל הם מתושבי המקום וחלקם מגיע מיישובי הסביבה. חברי היישוב תומכים בכולל ורואים בו מוסד שמוסיף לביסוסה ותורם רבות למסגרת הרוחנית. הכולל מוציא לאור כתב עת בשם מעלין בקודש העוסק בנושאי המקדש וקודשיו.

רב היישוב הוא הרב ראובן (רובי) בן אוליאל.

## אישים בולטים
* יאיר שחל - מזכ"ל תנועת הנוער בני עקיבא בישראל לשעבר.
* שלמה נאמן - ראש המועצה האזורית גוש עציון לשעבר.
* אל"ם במיל' נוחי מנדל - ראש היחידה להתיישבות ותשתיות לאומיות במשרד הביטחון.
* יוסי עופר - חוקר תנ"ך וסגן נשיא האקדמיה ללשון העברית.

## צור שלם
שכונת **צור שלם** הוקמה לזכרו של תושב היישוב, ד"ר שמואל גיליס, רופא בכיר בהדסה שנרצח על ידי מחבלים בדרכו ליישוב ב-1 בפברואר 2001.

השכונה ממוקמת במורד המערבי של היישוב, וניתן להשקיף ממנה על ואדי רש-רש הסמוך ממערב, ועל פאתי העיירה חלחול והיישוב היהודי הקדום בית-צור מדרום. בימים בהם הראות טובה ניתן אף לצפות על מישור החוף הדרומי מתל אביב בצפון ועד רצועת עזה בדרום. בשבת פרשת קרח של שנת ה'תשס"ב, בפיגוע בכרמי צור, פרצו שני מחבלים מארגון הטרור חמאס לתוך השכונה ורצחו את  ויעל שורק שהייתה בחודש התשיעי להריונה, ימים מספר לפני הלידה. בהתקפה נהרג גם חייל המילואים .

### שכונת גבעת שורק
לזכר איל ויעל שורק נקראה הגבעה הסמוכה ליישוב "גבעת שורק" ומתקיימות שם תפילות שבת ופעילויות יישוביות. לאחר רצח שלושת הנערים הוקם בית כנסת בגבעה בו מתפללים בערבי שבתות, והוא הוצת כמה פעמים על ידי ערבים מחלחול. המבנה של בית הכנסת נהרס על ידי המנהל האזרחי ב-31 במרץ 2015 ושוב ב-31 במרץ 2016.

בחודש אב התשפ"ד עלו על הגבעה כמה קרוואנים וקמה שם שכונה חדשה.

## קישורים חיצוניים

* כרמי צור, באתר מועצה אזורית גוש עציון
* כרמי צור באתר מועצת יש"ע
* עיריית בית אומר נגד המפקד הצבאי בגדה המערבית, בג"ץ 5624/06
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1984
קטגוריה:מועצה אזורית גוש עציון
קטגוריה:יישובים דתיים ביהודה ושומרון
קטגוריה:ישראל: יישובים קהילתיים
*
ההסכמים הלטראניים

**ההסכמים הלטראניים** (באיטלקית: **Patti Lateranensi**) הם הסכמים שנחתמו ב-11 בפברואר 1929 בין ממלכת איטליה לבין הכס הקדוש. חלקים מהסכמים אלה תקפים עד היום.

להסכמים שלושה מרכיבים:
# אמנה בה זכה הכס הקדוש להבטחת מעמדה של קריית הוותיקן כמדינה ריבונית ואילו הוא, מצידו, ויתר פורמלית על שטחי מדינת האפיפיור שאבדו לו בשנים 1860–1870. 
# הסדר כספי בו הסכימה המדינה האיטלקית לפצות את הכס הקדוש על אובדן מדינת האפיפיור בתשלום חד פעמי של 750 מיליון לירות במזומן ובאיגרות חוב.
# קונקורדט בו נקבע, שהנצרות הקתולית היא דת המדינה באיטליה, שחגי הכנסייה הם חגי המדינה ושפגיעה בדת היא עבירה פלילית. הובטחה אוטונומיה למוסדות הקתוליים - גם למערכת הלימודים וגם לתנועות הנוער. בנייני הכנסייה נהנו מחסינות ונאסר לערוך בהם חיפושים ללא אישור הכומר המקומי. הכמרים שוחררו משירות צבאי (שהיה חובה בשנים אלה), הכמרים שסיימו את תפקידם או פוטרו יגורשו ממשרדי הממשל. (סעיף 3 הוסר לאחר נפילת המשטר הפשיסטי והמונרכיה באיטליה במהלך שנות ה-40 בעקבות כיבוש איטליה בידי בעלות הברית במלחמת העולם ה-2) . 

על ההסכמים חתמו הקרדינל מזכיר המדינה פייטרו גספארי (Pietro Gasparri) בשם האפיפיור פיוס האחד עשר, וראש ממשלת איטליה בניטו מוסוליני בשם המלך ויטוריו אמנואלה השלישי.

המניעים לחתימת ההסכמים: מהצד של מוסוליני, היה זה מהלך תעמולתי (רוב מוחלט של האוכלוסייה היה קתולי) - הפשיסטים הרבו להשתמש בתעמולה, דבר שנבע גם מהרקע של מוסוליני בתור עיתונאי, והוא ראה במהלך זה אמצעי תעמולה מצוין.

המניעים של הכנסייה לעומת זאת - רווחים מכמה צדדים: הן כלכלית, הן הבטחת האוטונומיה, והן חיוב לימודי הדת בבתי-הספר. עם זאת, הוחלט כי תנועת הנוער של הקתולים תפוזר, וחניכיה ייקלטו בתנועת הנוער הפשיסטית.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הוותיקן: יחסי חוץ
קטגוריה:אמנות והסכמים במאה ה-20
קטגוריה:איטליה בתקופת הפשיזם: אמנות והסכמים
לטראניים
קטגוריה:איטליה במאה ה-20
אוגר שקופיות

[שמאל|ממוזער|250px|[אתחול (מחשוב)|אתחול מערכת ההפעלה Knoppix, מציג את Tux.]]
**אוגר מסגרות** (Framebuffer) הוא חלק מזיכרון ה־RAM במחשב, המוקצה לאחסון של מידע גרפי על תמונה אחת. המידע בדרך כלל מורכב מערכי צבעים לכל פיקסל (נקודה שאפשר להציג) על המסך. אוגר המסגרות הוא אחד מן השניים:
* "מחוץ למסך", כלומר כתיבה לאוגר מסגרות לא מופיעה על המסך הנראה.
* "על המסך", כלומר כתיבה לאוגר מסגרות משפיעה מיידית על התצוגה.

לדוגמה, מנהל התקן לאוגר המסגרות של לינוקס (**fbdev**) הוסף ללינוקס כדי לתמוך בצג של מחשב המקינטוש, אשר אין לו מצב טקסט. הוא הוסב ל־x86 ומשמש להצגת לוגו (לרוב Tux, הדמותג של לינוקס) על גבי מסך של טקסט.

## קישורים חיצוניים

*Linux Frame Buffer Device Development

קטגוריה:חומרה
דרקון (מדינאי)

**דְּרָקוֹן** (ביוונית: **Δράκων**; באנגלית, בעקבות הלטינית, **Draco**) היה מחוקק יווני וארכון אפונימוס באתונה בן המאה ה-7 לפנה"ס, שהחליף לראשונה את המערכת הקיימת של חוקים בעל פה ונקמות דם בקודקס חוקים כתוב אשר נאכף אך ורק על ידי בית משפט. חוקיו הכתובים של דרקון נודעו בשל קשיחותם, והכינוי "דראקוני" משמש היום כהתייחסות לחוקים אשר נושאים אופי בלתי סלחני.

## חייו
מעט ידוע לגבי חייו. ככל הנראה חי דרקון טרם תקופתם של שבעת חכמי יוון.
ייתכן כי היה שייך לאצולה היוונית באטיקה, אליה שייך אותו הכותב בן המאה ה-10 לספירה סודא. סודא גם כתב את הפולקלור לגבי מותו בתיאטרון של אגינה: בתצוגה מסורתית של תמיכה יוונית, תומכיו "השליכו כה הרבה חולצות, כובעים ומעילים על ראשו, עד כי נחנק ונקבר באותו תיאטרון".

## חוקי דרקון

במהלך האולימפיאדה ה-39 (שהתרחשה ב-622 או 621 לפנה"ס), ביסס דרקון את הקודקס החוקי עמו הוא מזוהה.
החוקים המדוברים אופיינו בהחמרה יתרה עם פשוטי העם. עונש מוות נגזר גם על עבירות קלות. בעלי חוב ממעמד נמוך יותר מנושיהם, אולצו להשתעבד להם, וככלל היו החוקים מוטים לטובת בני המעמדות הגבוהים. לפי פלוטרכוס, כשנשאל דרקון מדוע הוא גוזר עונש מוות בצורה כה רחבה, השיב: "הוא מונע פשעים קלים, ובנוגע לפשעים כבדים - אין עונש חמור יותר שאני יכול לחשוב עליו".

יתרונם של חוקי דרקון היה העלאתם על הכתב ופרסומם בפומבי במרכז העיר, עובדה שהנגישה אותם להמונים, ומחד אפשרה להם לפנות לבית המשפט, ומאידך מנעה התעמרות משפטית שנבעה מאי הכרת החוק. העלאת החוקים על הכתב בידי דרקון נחשבת אבן דרך בהתגבשות הדמוקרטיה האתונאית כיוון שידיעה ציבורית של החוקים הובילה ברבות הימים למהלכים לעדכונם.

את חוקי דרקון ערך מחדש סולון, ארכון אתונה, בראשית המאה ה-6 לפנה"ס.

על שום קשיחותם, מכונים עד היום חוקים לא סבירים וקשים במיוחד בשם "חוקים דרקוניים". מקובל גם המינוח "חוזה דרקוני" עבור חוזים המנוסחים בצורה הוגנת רק עבור אחד מהצדדים.

למדינאי דמדס, שחי כשלוש מאות שנים לאחר דרקון, מיוחסת האמירה שחוקיו של דרקון הם "חוקים שנכתבו בדם".

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:פוליטיקאים אתונאים
קטגוריה:יוונים בתקופה ההלנית
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-7 לפנה"ס
ווק

שמאל|ממוזער|250px|ווק
שמאל|ממוזער|250px|בישול באמצעות ווק**ווק** (בסינית: 鑊, יוטפנג: wok6, פין-יין: huò) הוא כלי בישול רב-תכליתי, שמקורו בסין, ומשמש במטבח הסיני ובמטבחי המזרח הרחוק. באינדונזיה ידוע הווק בשם wadjang. ככל הנראה, הווק הופיע לראשונה בתקופת שושלת האן, ששלטה בסין בין 206 לפנה"ס עד 6 לספירה. הווק המסורתי הוא מחבת דקה ועמוקה עם תחתית קעורה העשויה מפלדה עשירה בפחמן, אם כי קיימים כבר כמה עשרות שנים ווקים עם תחתית שטוחה, במיוחד במערב, בגלל תאימותם עם כיריים ביתיות.

הווק משמש בעיקר להקפצה אך גם לאידוי, טיגון עמוק, הכנת מרק ואפילו בתהליך העיבוד של תה ירוק. לווק מגוון של שימושים פוטנציאליים שונים בגלל העיצוב הייחודי שלו. מכיוון שהוא כה עמוק ניתן למלא אותו במים ולהשתמש בו להרתחה של מזון או למלא בשמן לטיגון עמוק. כשהוא משולב עם שבבי עץ ומתלה, ווק יכול לשמש גם כמעשן לבשרים וגבינות. ווק מכוסה יכול לשמש גם לאידוי ירקות או פירות ים.

צורתו של הווק גורמת לכך שתחתיתו הופכת חמה מאוד בהשקעה נמוכה יחסית של אנרגיה, אך מאבדת במהירות את חומה עם הסרת הווק מעל מקור החום, תכונה המאפשרת שליטה רבה על טמפרטורת המזון.

הקפצה בווק עשוי פלדה פחמנית דקה המאופיינת בקצב מוליכות חום גבוה, על מבער ווק ייעודי מאפשרת לטבח לצרוב את הרכיבים בטמפרטורה גבוהה מאוד, ושולי הווק הגבוהים מאפשרים התקררות, הן דרך תנועת ההקפצה והן דרך המרחק היחסי מהאש (עובי הפלדה הדקה מונע פיזור אחיד של חום). מאפיינים אלו יוצרים אפקט הנקרא בקנטונזית "ווֹק הֵיי" (סינית: 镬‍气, יוטפנג: wok6 hei3, מילולית: "נשימת הווק"), המעניק למזון טעמים חרוכים עוצמתיים מבלי לבשל את הירק או הבשר יתר על המידה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כלי בישול
קטגוריה:המטבח הסיני
קטגוריה:סין: המצאות
אמון (מלך יהודה)

**אָמוֹן, מלך יהודה** הוא דמות מקראית, מלך יהודה במשך שנתיים (641 לפנה"ס – 642 לפנה"ס) ממותו של מנשה אביו ועד לרציחתו. תיאורו מופיע במקרא בספר מלכים ובספר דברי הימים.

אמון בן מנשה נושא שם מצרי המעיד על השפעה מצרית חזקה ביהודה בתקופתו. כאשר נולד בשנת 665 כבר הורגשה ההיחלשות האשורית והנטייה הפרו-מצרית גברה. הסתלקותה של אשור, שעליה נשענו הוא ומנשה אביו, חיזקה את מתנגדיו הפוליטיים.

## תיאורו על פי המקרא
אמון נולד בשנת 664 לפנה"ס למנשה מלך יהודה ולמשלמת בת חרוץ מן יטבה. כאשר היה בן 16 נולד בנו יאשיהו מאשתו יְדִידָה בַת עֲדָיָה מִבָּצְקַת שמלך אחריו.

בגיל 22 ירש את כס המלוכה בירושלים. לאחר שנתיים של מלוכה מרדו בו והרגוהו. לא נאמר מי היו המורדים ומה היו מניעיהם, אך כתוב כי "עם הארץ" התנגד למרד, הכה את הקושרים והמליך את בנו יאשיהו, שהיה אז ילד בן שמונה, תחתיו.

## במדרש חז"ל
אמון מתואר כמלך רשע. לא זו בלבד שהלך בדרכי מנשה אביו אלא שגם לא שב בתשובה, בניגוד למנשה. הוא אסר את עבודת הקורבנות על המזבח, עד כדי כך שהמזבח העלה קורי עכביש מחוסר שימוש, ועליו דרשו את הפסוק "והנה עלה כולו קמשונים".

בספר דברי הימים נאמר עליו "כִּי הוּא אָמוֹן הִרְבָּה אַשְׁמָה", ודרשו חז"ל שאשמתו הייתה ששרף את התורה, או שבעל את אמו. לפי הגרסה האחרונה, כאשר בא על אמו שאלה אותו האם הוא יכול ליהנות ממעשה כזה. הוא ענה לה שלא, אלא הוא עושה זאת רק כדי להכעיס את הבורא.

הגמרא אומרת שהיה ראוי שאמון יוזכר בין המלכים שאין להם חלק לעולם הבא מרוב עוונותיהם, אלא שבגלל כבודו של בנו יאשיהו, שהיה צדיק, לא נמנה בין אלה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מלכי יהודה
קטגוריה:קורבנות רצח בתנ"ך
קטגוריה:יהודי המאה השביעית לפנה"ס
יער גשם

[333x333px|ממוזער|עננים מעל יער גשם ב[גיאנה הצרפתית.]]
ממוזער|240px|חלוקה כללית של יערות גשם טרופיים בעולם
ממוזער|240px|חלוקה כללית של יערות גשם ממוזגים בעולם
**יער גשם** הוא יער המאופיין בכמות גשמים רבה. בין הגאוגרפים מקובלות הגדרות שונות של המושג, ולפיהן כמות המשקעים המינימלית ביער גשם היא בין 1,750 ל-6,000 מילימטרים לשנה. המונסון הוא אחד הגורמים המשמעותיים ביותר התורמים ליצירת יערות הגשם בעולם. תנאים הכרחיים נוספים להתפתחות יער גשם הם אקלים טרופי, המאופיין בחום גבוה ובלחות גבוהה, ונהרות גדולים העשירים במים החוצים את האזור או נמצאים בקרבתו. רוב שטחי יערות הגשם הם מישוריים.

יערות הגשם הם מקום המחיה לכשני שלישים ממיני הזוחלים והצמחים על פני כדור הארץ. ישנן הערכות כי מאות מיליוני צמחים, חרקים ומיקרואורגניזמים החיים ביערות הגשם עדיין לא התגלו. יער הגשם הוא גם מקור לתרופות נדירות רבות, ולכן יש כאלו הקוראים ליערות הגשם "בית המרקחת" הגדול בעולם. בנוסף לכך, חוקרים מאמינים כי בין 40% ל-75% מכלל היצורים בעולם אנדמיים ליערות הגשם. מעבר לכך, יערות הגשם אחראיים לכ-28% מכלל ייצור החמצן בעולם. יערות הגשם מכסים בין 6%–7% משטח היבשה בעולם.

ישנם שני סוגים שונים של יערות גשם, המפוזרים בעולם במקומות שונים: יער גשם טרופי ויער גשם ממוזג.

## יער גשם טרופי
[250px|ממוזער|[יער גשם טרופי בברזיל]]

יערות גשם טרופיים ניתנים לאפיון בשתי מילים: חמים ורטובים. בכל החודשים בשנה ביערות גשם טרופיים יש מעל ל-18°C. כמות המשקעים השנתית נעה לרוב בין 168 ס"מ ל-200 ס"מ, ויכולה אף לעבור 1,000 ס"מ. רבים מיערות הגשם בעולם מקושרים עם אזורי המונסון, אשר ידוע גם כאזור ההתכנסות הבין-טרופי. יערות גשם טרופיים נוכחים בדרום-מזרח אסיה (ממיאנמר עד לפיליפינים, מלזיה, אינדונזיה, פפואה גינאה החדשה, וצפון מזרח אוסטרליה), סרי לנקה, אפריקה שמדרום לסהרה מקמרון עד קונגו (יערות קונגו), דרום אמריקה (יער האמזונאס), מרכז אמריקה (חצי האי יוקטן), ורבים מהאיים באוקייאנוס השקט, כגון הוואי. יערות גשם טרופיים נקראו "הריאות של כדור-הארץ", בגלל תרומתם הרבה ליצור החמצן בכדור הארץ.

## יער גשם ממוזג

[ממוזער|250px|[יער גשם ממוזג בקולומביה הבריטית.]]
יערות גשם ממוזגים נמצאים בחופים של אזורים ממוזגים – באזור החוף המערבי של צפון אמריקה, באירופה, במזרח אסיה ובדרום אוסטרליה וניו זילנד.

## ראו גם
* יער גשם טרופי
* יער גשם ממוזג
*יער האמזונאס

## קישורים חיצוניים

* רונית רדמרד וברברה אנדרס, יערות הגשם, באתר איכות הסביבה
* 
* 

## הערות שוליים

*
גשם
HP-65

[ממוזער|[מחשבון HP-65]]
[ממוזער|ערכת [מחשבון HP-65.המחשבון הגיע במארז קשיח עם מדריך למשתמש, תוכנת "Standard Pac" של כרטיסים מגנטיים, נרתיק עור רך ומטען.]]
**HP-65** הוא מחשבון־הכיס הראשון בעולם שהיה בר־תכנות. המחשבון הוצא לשוק על ידי חברת HP בשנת 1974. היו לו תשעה אוגרים וזיכרון ל־100 פעולות מקשים. הוא גם כלל קורא/כותב כרטיסים מגנטיים. גודל הכרטיס היה קטן מאוד, בערך כגודל מסטיק.

המחשבון HP-65 הציע אפשרויות כתיבת תוכנה בסיסיות יחסית, ותוכן האוגר R9 שלו הושחת בכל פעם שהמשתמש (או התוכנה) ביצעה פונקציות טריגונומטריות או מבחני השוואה. בעיה זו תועדה במדריך למשתמש, כך שלא נחשבה לבאג אלא לפגם ידוע בשימוש.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:דגמי מחשבים
קטגוריה:מחשבונים
קטגוריה:מכשירים שהושקו ב-1974
קטגוריה:מוצרי היולט פקארד
עתיד

[ממוזער|איור משנת [1883 מאת אלברט רובידה, המתאר את "השכונה העמוסה" העתידית במאה ה-20]]
**עתיד** הוא החלק של קו הזמן שעדיין לא קרה, כלומר המקום בזמן שבו נמצאים כל האירועים שעדיין לא קרו. במובן זה העתיד הפוך במשמעותו לעבר (הזמן והאירועים שכבר קרו). מבחינת ציר הזמן הכרונולוגי, העתיד והעבר שניהם מצויים בקצוות הקוטביים של ההווה שהוא האירועים שקורים כעת.

בעת העתיקה מושג העתיד נתפס רק על ידי חלק מהקדמונים.

בימי הביניים עסקו חכמים ופילוסופים בהערכת הזמנים והיחסים ביניהם. היו אשר סברו, כי אין הווה כלל אלא .

ניסיון **[[ניבוי עתידות|לחזות את העתיד]]** העסיק את האדם מאז ומתמיד, כך נוצרו תורות כגון האסטרולוגיה והנומרולוגיה ומוסד האורקל מדלפי ועוד אורקלים רבים יוון העתיקה. בחיזוי עתידות עסקו נביאים, מכשפים, קוסמים ומפענחי חלומות.

העתידנות המודרנית עוסקת בהשערות לגבי העתיד.

בפיזיקה הקלאסית, העתיד הוא רק מחצית מציר הזמן וזהה לכל הצופים. בתורת היחסות הפרטית, זרימת הזמן תלויה בנקודת ההתייחסות של המתבונן. ככל שצופה מתרחק מהר יותר מאובייקט התייחסות, נראה כי האובייקט נע מהר יותר בזמן. לפיכך, העתיד אינו מושג אובייקטיבי או בלתי תלוי. תפיסה מודרנית יותר היא עתיד מוחלט, או קונוס האור. בעוד שאדם יכול לנוע אחורה או קדימה בשלושת הממדים המרחבים, פיזיקאים רבים טוענים שניתן להתקדם קדימה בזמן ובכך שוללים מסע בזמן אל העבר.

ספר העיון "המצאת המחר" מאת הפילוסוף דניאל ש. מילוא, טוען כי סוד הצלחתו חסרת התקדים של המין האנושי הוא היכולת לתכנן לעתיד, ונקודת המפתח בתולדות האדם היא הרגע שבו נוצרה היכולת הזאת – "המצאת המחר".

## ראו גם
* מחר
* קפסולת זמן
* מסע בזמן

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:זמן
עבר

[ממוזער|250px|[אלבום תמונות של מלחמת העולם הראשונה. הסתכלות בתמונות עוזרת להיזכר בעבר.]]
[250px|ממוזער|ארכאולוגים בוחנים ממצאים ב[עיר רפאים בקזחסטן. הארכאולוגיה היא מדע המסתמך על בחינות כדי "לגלות פרטים על העבר".]]
במושג הליניארי של זמן, ה**עבר** הוא החלק של קו-הזמן שכבר קרה, כלומר המקום במרחב-זמן שבו נמצאים כל האירועים שכבר קרו. במובן זה העבר הפוך במשמעותו לעתיד (הזמן והאירועים שטרם קרו) וההווה (האירועים שקורים כעת). במרבית השפות קיימת צורה דקדוקית מיוחדת לזמן זה.

חשיבה של אדם על העבר נקראת זיכרון והתמקדות בו בתשומת לב קרויה נוסטלגיה. התנהלות המתאימה לעבר קרויה פאראכרוניזם (בעברית: מַעַתָּק לֶעָבָר). ישנם גם חפצים עתיקים, בהם השתמרו בעבר וכיום אינם פופולרים.

לדברים שקרו בעבר הרחוק מיוחסת חשיבות רבה כתחומים כמו: היסטוריה, ארכאולוגיה, פלאונטולוגיה, פלאוקלימטולוגיה, אונטולוגיה, גאולוגיה וגאוכרונולוגיה.

לעומת זאת דברים יכולים לקרות גם בעבר קרוב, למשל בעברו של אדם ספציפי, של ארגון או של מדינה. ידע של עבר קרוב חשוב עבור הפסיכולוגיה (למשל הצפת זכרונות מהילדות), תקשורת, משפטים, ביטחון לאומי, שמירת הסביבה, הצעות ייעול בהתבסס על העבר ולעיתים גם בתרבות ובקולנוע (למשל ביצירת רימייקים ליצירות קודמות).

## ראו גם
* זיכרון
* נוסטלגיה
* פלשבק (פסיכולוגיה)
* רטרו

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה