open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
רונן פרי

**רונן פרי** (נולד ב-1974) הוא פרופסור מן המניין בפקולטה למשפטים באוניברסיטת חיפה, מומחה לדיני נזיקין.

## ביוגרפיה
פרי נולד בתל אביב. למד בפרויקט המחוננים של משרד החינוך בבית הספר על שם א.ד. גורדון ובתיכון אילון בחולון. קיבל תואר ראשון בהצטיינות מהפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב (1996). את התואר הראשון השלים כעתודאי במסגרת התוכנית החד-תחומית לתלמידים מצטיינים ע"ש עדי לאוטמן. בין השנים 1997–2000 שירת כקצין מחקר והדרכה ולאחר מכן כקצין ייעוץ בפרקליטות הצבאית. בהמשך שנת 2000 השלים את עבודת הדוקטורט בפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים במסגרת המסלול הישיר בהנחיית השופט בדימוס יצחק אנגלרד. קיבל את התואר בהצטיינות יתירה (Summa cum laude). בין השנים 2000–2002 למד בבית הספר למדעי המחשב באוניברסיטת תל אביב.

מכהן כחבר סגל בפקולטה למשפטים באוניברסיטת חיפה משנת 2001 וכמרצה מן החוץ בבית הספר למנהל עסקים באותה האוניברסיטה. בשנת 2008 קודם לדרגת פרופסור חבר ובשנת 2012 לדרגת פרופסור מן המניין. היה חוקר אורח באוניברסיטת ניו יורק, באוניברסיטת אוקספורד, באוניברסיטת וינה ובאוניברסיטת פומפאו פאברה בברצלונה.

ספרו "ריקושטים כלכליים" (2002) עוסק בנזקי ריקושט, ומאמריו עוסקים במיוחד בדיני נזיקין (ובפרט בגבולות עוולת הרשלנות), דיני ביטוח, דיני חוזים ותורת המשפט. כמו כן עוסק פרי במחקרים אמפיריים על המשפט.

פרי הוא עורך בכיר בכתב העת "Journal of Tort Law", חבר מערכת לשעבר ב-"Law & Social Inquiry", חבר מערכת ב-"Asian Journal of Law and Economics", ועורך ראשי של כתב העת "דין ודברים". כמו כן משמש מאז 2010 כרפורטר של ישראל ב"ספרי השנה של דיני הנזיקין באירופה" ובפרויקטים הבינלאומיים של האגודה העולמית לדיני נזיקין (World Tort Law Society).

כיהן כיושב ראש האגודה הישראלית למשפט פרטי, ייסד ומנהל את המרכז הבינלאומי לסיכון, אחריות וביטוח ע"ש וילי ז' אפטוביצר, חבר ב-European Law Institute, באקדמיה הגלובלית הצעירה (GYA), במרכז האירופי לדיני נזיקין וביטוח וב-World Tort Law Society (בשנים 2018–2021 כראש פרויקט המחקר על personality rights). זוכה פרס פתאל לחקר המשפט לשנת תשע"ה.

## קישורים חיצוניים
*דף הבית באוניברסיטת חיפה
*פרסומים אישיים במערכת SSRN

קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת חיפה: משפטים
קטגוריה:בוגרי העתודה האקדמית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: משפטים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: התוכנית הבין-תחומית לתלמידים מצטיינים ע"ש עדי לאוטמן
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי תיכון אילון/חדש (חולון)
קטגוריה:בוגרי בית ספר גורדון (חולון)
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1974
דאגלס אושרוף

**דאגלס אושרוף** (באנגלית: **Douglas Osheroff**; נולד ב-1 באוגוסט 1945 באברדין שבוושינגטון) הוא פיזיקאי יהודי אמריקאי, שזכה בפרס נובל לפיזיקה בשנת 1996.

## השכלה ופעילות

דאגלס אושרוף נולד באברדין (וושינגטון) למשפחת מהגרים יהודים מרוסיה. השתלם במכון הטכנולוגי של קליפורניה. קיבל תואר דוקטור ב-1973 באוניברסיטת קורנל. שימש כחוקר פיזיקה של חומר מעובה באוניברסיטת סטנפורד.

בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20 עסק יחד עם דייוויד לי ורוברט ריצ'רדסון במחקר בו גילו כי הליום הוא מהגזים המעטים בעלי מקדם ג'ול-תומסון שלילי בתנאי לחץ וטמפרטורה סטנדרטיים. פירוש הדבר שכאשר מניחים לו להתפשט מלחץ גבוה ללחץ נמוך, הגז מתחמם. רק מתחת לטמפרטורת האינוורסיה שלו - כ-32 עד 50 קלווין בלחץ אטמוספירי - הוא מתקרר בשעת ההתפשטות. כאשר מקררים את ההליום לטמפרטורה שמתחת ל-K 2.175 הופך ההליום לנוזל-על (superfluid) ומשנה את תכונותיו, הוא נע ללא חיכוך, צמיגותו נעלמת לחלוטין, ומוליכות החום שלו גבוהה, היכולת לזרום במדרון עולה וחדירות דרך פתחים זעירים (מצב זה נקרא גם Helium II).

על גילוי זה קיבל פרס נובל לפיזיקה ב-1996, יחד עם דייוויד לי ורוברט ריצ'רדסון.

אושרוף השתתף בוועדת החקירה שבדקה את אסון מעבורת החלל קולומביה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיקה
קטגוריה:זוכי פרס נובל יהודים אמריקאים
קטגוריה:פיזיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:סגל מעבדות בל
קטגוריה:אמריקאים ממוצא סלובקי
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קורנל
קטגוריה:בוגרי המכון הטכנולוגי של קליפורניה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1945
שטיינשניידר

שטיינשניידר (בכתיב יידי: **שטיינשניידער**; בגרמנית: **Steinschneider**) הוא שם משפחה יהודי שפירושו "לוטש אבנים", מי שאמון על מלאכת הגילוף (גְליפְּטיקה). 

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה לפי עיסוק
YouPhone

**YouPhone** (**אלון סלולר בע"מ**) הייתה חברת תקשורת שהפעילה רשת סלולרית וירטואלית. היא הוקמה כחברה בת של אלון רבוע כחול ישראל. ביולי 2015 נרכשה על ידי חברת "פלאפון תקשורת" ופעילותה מוזגה לתוך פעילות פלאפון ומאז אינה פעילה יותר.
## היסטוריה
החברה הקומה ב-2010 בשם "אלון סלולר", על ידי קבוצת אלון של איש העסקים דודי ויסמן שהחזיקה ב-70% מהמניות, חברת אלומיי קפיטל שהחזיקה ב-25% ואלי עזור שהחזיק ב-5% הנותרים. במרץ 2011 חתמה החברה על הסכם לאספקת שירותי טלפון נייד באמצעות שימוש בתשתיות פיזיות קיימות של חברת "פרטנר תקשורת" וקיבלה רישיון הפעלה ממשרד התקשורת; והיא שקלה תחילה לפעול תחת שם המותג "וירג'ין מובייל", של קבוצת "וירג'ין" הבריטית.

היא החלה את פעילותה במאי 2012 תחת שם המותג "YouPhone". קידומות המספרים שהוקצו למנויים חדשים של הרשת הם: 055-88 ובשל מדיניות ניידות המספרים בישראל ניתן היה להעביר אל החברה מספרים שמקורם בחברות אחרות. פעילות החברה התבססה על רשתות המרכולים מגה ו-AM:PM וכן על רשת תחנות הדלק דור אלון. החברה התחרתה בשוק באמצעות מחיקים זולים ביותר, בנובמבר 2012 השיקה חבילה במחיר של 49 שקל לחודש, וביוני 2013 חבילה במחיר של 7 שקל לחודש למשתמשים קלים. בנוסף השיקה תוכנית פריפייד.

בינואר 2014 עברה לפעול על רשת "פלאפון תקשורת" במקום "פרטנר תקשורת".

במרץ 2014 הודיעה כי גייסה 100 אלף לקוחות.

ביולי 2005 רכשה "פלאפון תקשורת" את החברה תמורת חלוקת הכנסות ממנויי YouPhone למשך 3 שנים, כאשר התקבולים שהגיעו מהלקוחות התחלקו 50%-50% בין פלאפון לבין אלון סלולר.

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות תקשורת ישראליות
קטגוריה:תקשורת סלולרית בישראל
קטגוריה:אלון רבוע כחול ישראל
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-2012
הום סלולר

**הום סלולר** הייתה חברת תקשורת ישראלית שסיפקה שירותי תקשורת סלולרית באמצעות רשת סלולרית וירטואלית תוך שימוש בתשתיות פיזיות של חברת סלקום.
## היסטוריה
החברה הוקמה על ידי קבוצת פישמן בשנת 2005 בשם "פישמן סלולר" ותחילה עסקה בשיווק מכשירי סלולר. השירות שהציעה היה קניית מכשיר באופן ישיר בלי להתחייב לחברת הסלולר, כחלק מעסקה שכוללת מסלול שיחות ופריסת תשלומים על המכשיר. היא ייבא מכשירים שמתאימים לרשתות בתקן GSM, שבה פועלו באותה עת סלקום ופרטנר תקשורת. פעילות החברה התאפשרה לאחר שנכנס לתוקף נוהל חדש המאפשר שיווק מכשירי סלולר בישראל, שלא באמצעות מפעילות הסלולר. בפברואר 2006 רכשה 50% ממניות מפעל לייצור טלפונים בסין בהשקעה של מיליון דולר. מפעל הייצר כחצי מיליון טלפונים בשנה.

במהלך 2007 הקימה החברה 12 נקודות מכירה למכשירי סלולר, תחת השם "hMobile", בתוך סניפי רשת "הום סנטר", ולאחר שמשרד התקשורת חייב את חברות הסלולר להציע את אותן תוכניות תעריפים גם למנוי שלא רכש דרכן את המכשיר גברה פעילותה. ב-2008 מכרה הרשת 16 אלף מכשירים. וב-2009 הייתה למשווקת מכשירי הסלולר הגדולה בישראל שאינה חברה סלולרית, עם מכירה של 25 אלף מכשירים ומחזור של 14 מיליון שקל. בפברואר 2010 הכריזה החברה על תוכנית להשקת רשת סלולרית וירטואלית.

באוקטובר 2010 חתם שר התקשורת משה כחלון על רישיון ההפעלה של החברה, ובאוגוסט 2011 חתמה החברה הסכם עם חברת סלקום להקמת רשת סלולרית וירטואלית על בסיס הרשת שלה.

השירות שלה החל את פעילותו ב-22 באפריל 2012, כשקידומות המספרים שהוקצו למנוייה החדשים של הרשת הם 22–055. בשל מדיניות ניידות המספרים היה ניתן להעביר לרשת מספרי טלפון ישראלים שניתנו במקור על ידי חברות אחרות. בתוך שבועיים דיווחה כי גייסה כ-5,000 לקוחות.

ביולי 2015 עמד מספר לקוחותיה של המפעילה על כ-15–20 אלף. אז, נמכרה לחברת סלקום והפסיקה לפעול כחברה עצמאית.

ביולי 2017 סגרה סלקום את רשת "הום סלולר" וניידה אליה את 9,000 המנויים שנותרו פעילים ברשת.
## קישורים חיצוניים
* 
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:חברות תקשורת ישראליות
קטגוריה:תקשורת סלולרית בישראל
קטגוריה:ראשון לציון: חברות
קטגוריה:ראשון לציון: תקשורת
קטגוריה:סלקום
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-2005
סולנוקי אולאי

ממוזער|מבט פנימי להיכל הביתי
**סולנוקי אולאי** (בהונגרית: **Szolnoki Olaj Kosárlabda Klub**) היא קבוצת כדורסל הונגרית מהעיר סולנוק. המתמודדת בליגת העל ההונגרית, הליגה האדריאטית. 

## היסטוריה
הקבוצה נוסדה בשנת 1959. בסיום עונת 1987/88 העפילה הקבוצה לליגה הבכירה. בעונת 1990/91 החלה הקבוצה להיחשב לקבוצת צמרת קבוצה כשזכתה באליפות הראשונה. בהמשך הגיעה הקבוצה שלוש פעמים (1993, 1994, 1995) לגמר הגביע ובשלושתם הפסידה לאותה היריבה, בי.סי. קורמנד. בשנות האלפיים המשיכה הקבוצה את ההצלחה כשזכתה בגביע ההונגרי בעונת 2001/02 ובהמשך שלוש פעמים בדאבל. בעונת 2011/12 זכתה באליפות לאחר ניצחון בסדרת הגמר מול קבוצת פלקו סומבטהי 1-3. וזכתה בגביע לאחר ניצחון גמר מול קבוצת אטומרומו 75-85. הקבוצה נחשבת לפופולרית ואהודה מאוד בהונגריה ונתמכת מקהל אוהדים חם ורועש. בעונות 2013/14 ו-2014/15 זכתה הקבוצה פעמיים בדאבל.

### אירופה
בעונת 1991/92 החלה הקבוצה להשתתף במסגרת אירופאית באליפות אירופה לקבוצות והפסידה לפרטיזן בלגרד (שזכתה באליפות אירופה) בסיבוב השני. הקבוצה המשיכה לטורניר הגביע האירופי והפסידה ל**בנפיקה ליסבון** לפני שלב הבתים. מאז השתתפה הקבוצה בגביע קוראץ' וביורוצ'לנג'. בעונת 2011/12 הגיעה הקבוצה עד לחצי גמר היורוצ'לנג' והפסידה לקבוצת בשיקטש מילנגז, שזכתה לבסוף בגביע. בעונת 2012/13 השתתפה הקבוצה ביורוצ'לנג'. ובליגה האדריאטית.

הקבוצה מארחת באולם הספורט **טיסאליגט** המכיל 3,000 מקומות ישיבה.

## תארים והישגים
***[[ליגת העל ההונגרית בכדורסל|הליגה ההונגרית]]**:
**אליפות (6): 1991, 2007, 2011, 2012, 2014, 2015
**מקום שני: 1993, 2000, 2013
**חצי גמר: 1995, 1998, 2010
***[[הגביע ההונגרי בכדורסל|הגביע ההונגרי]]**:
**זכייה (6): 2002, 2007, 2011, 2012, 2014, 2015
**גמר: 1993, 1994, 1995, 2013, 2016
**חצי גמר: 2003, 2009
***[[יורוצ'לנג']]**:
**חצי גמר: 2012, 2014

## שחקני עבר
* קייל וילסון
* קיפ סטון

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:קבוצות כדורסל הונגריות
כימואינפורמטיקה

**כִימוֹאִינְפוֹרְמָטִיקָה** (באנגלית: **Cheminformatics**) עוסקת ביישום של כלים מתחום מדעי המחשב, המתמטיקה, הסטטיסטיקה ותורת המידע כדי לפתור בעיות בכימיה ולעבד מידע כימי רחב היקף. זהו אחד מענפי הכימיה התאורטית המעורב במחקר של אובייקטים של מרחב כימי. כימואינפּורמטיקה מכסה את הייצוג, אחסון, ניהול, ניתוח ושימוש במידע כימי.

## יסודות
כימואינפּורמטיקה ממוקמת בצומת של כימיה ומדעי המחשב. בליבה של כימואינפּורמטיקה הוא מושג של מרחב כימי - מכלול של כל האובייקטים הכימיים (תרכובות, תגובות כימיות, זרזים, תערובות, תמיסות, חומרים טבעיים וסינתטיים וכו'). בכימואינפּורמטיקה חיזוי תכונות של אובייקטים כימיים מתבצעת על ידי העברת ערכי תכונות ידועות של אובייקטים כימיים דומים. ברוב המקרים, ניתן לתאר אובייקטים כימיים באמצעות גרפים מולקולריים, ולכן שיטות של תורת הגרפים נמצאות בשימוש נרחב בכימואינפּורמטיקה. הגישה המסורתית לעיבוד מידע כימי היא לחשב את הווקטורים של מתארים (descriptors) עבור כל אובייקט כימי. זה מאפשר ליישם שיטות של סטטיסטיקה מתמטית ולמידה חישובית לעיבוד מידע כימי.

## מטרות ושימושים
* הקמת בסיסי נתונים של תרכובות ותגובות כימיות
* פיתוח שיטות אחזור, אחסון ועיבוד של מידע כימי
* חיזוי תכונות פיזיקליות וכימיות ופעילויות ביולוגיות של תרכובות כימיות
* ההמצאה של תרכובות וחומרים כימיים חדשים בעלי תכונות שנקבעו מראש
* החיפוש אחר תרופות חדשות
* ויזואליזציה של מרחב כימי
* אחסון וניתוח של מידע ספקטרלי
* חיזוי של תגובות כימיות
* תכנון של סנתזה אורגנית

## ראו גם
* אסטרואינפורמטיקה
* ביואינפורמטיקה
* גיאואינפורמטיקה
* כימיה חישובית
* כימיה תאורטית
* פרמקולוגיה
* למידה חישובית
* PubChem
* ChemSpider

## לקריאה נוספת
### ספרי לימוד

* A.R. Leach, V.J. Gillet *An Introduction to Chemoinformatics*. Springer, 2003
* J. Gasteiger (Ed.), T. Engel (Ed.) *Chemoinformatics : A Textbook*. John Wiley & Sons, 2004

### ספרים

* J. Gasteiger (Ed.) *Handbook of Chemoinformatics. From Data to Knowledge*. Wiley-VCH, Weinheim, 2003, in 4 volumes
* J. Bajorath *Chemoinformatics: Concepts, Methods, and Tools for Drug Discovery*, Humana Press: Totowa, New Jersey, 2004
* T.I. Oprea *Chemoinformatics in Drug Discovery*, Wiley-VCH, 2005
* A. Varnek (Ed.), A. Tropsha (Ed.) *Chemoinformatics Approaches to Virtual Screening*, RSC Publishing, 2008

### מאמרים עיקריים

* F. Brown (1998). «Chapter 35. Chemoinformatics: What is it and How does it Impact Drug Discovery». *Annual Reports in Med. Chem.* **33**: 375
* F. Brown (2005). «Editorial Opinion: Chemoinformatics – a ten year update». *Current Opinion in Drug Discovery & Development* **8** (3): 296–302
* A. Varnek, I. Baskin (2011). «Chemoinformatics as a Theoretical Chemistry Discipline». *Molecular Informatics* **30** (1): 20-32


## קישורים חיצוניים

* האגודה הבינלאומית לכימואינפורמטיקה וQSAR
* הצהרת אוברנה (באנגלית)

כימואינפורמטיקה
קטגוריה:מדעי המחשב
תיכון אבלון

**תיכון אבלון** (באנגלית: **Avalon High**) הוא סרט ששודר בערוץ דיסני בשנת 2011 והוא מבוסס על ספרה של הסופרת מג קאבוט.

## עלילה
אלי בת ה-16 מגיעה לתיכון אבלון בעקבות עבודתם של הוריה בתור מרצים וחוקרים של ימי הביניים.
הסרט מתחיל בחלומה של אלי במלחמה של המלך ארתור. אלי חושבת שהיא והוריה עוזבים את המקום בתוך חצי שנה, אך אימה אומרת לה שהם הולכים להישאר במשך שלוש שנים. אלי יוצאת לריצת בוקר, ומכירה את ויל, ספורטאי מצטיין בתיכון אבלון. ביומה הראשון בתיכון היא מכירה את החברה של ויל-ג'ן, וחברו הטוב ביותר, לאנס. מרקו, אחיו החורג של ויל, מאיים במיילס, החנון של הכיתה. בשיעור של מר מור, המורה להיסטוריה, היא עובדת על עבודה יחד עם מיילס. במהלך הסרט אלי מגלה שמיילס רואה את העתיד. מיילס ואלי עובדים של מסדר הדוב, שהיה קיים בימי המלך ארתור. הם מוצאים דף נסתר בספר על מסדר הדוב, ורואים שביום שיהיה בו מטר מטאורים וליקוי חמה ביחד, גלגול נשמתו של המלך ארתור ייחשף, ומורדריד ינסה להרוס את המלך ארתור. במהלך מסיבה שעורך ויל, תופסת אלי את לאנס וג'ן יחד בחדר בקומה העליונה. אלי מבינה שלאנס וג'ן הם כמו החברים הבוגדים שהיו למלך ארתור. מרקו משביע את אלי לא לומר מילה על כך לויל, ולא, יקרה משהו רע. אלי ומיילס חושדים במרקו-שהוא מורדריד. הסרט מסתיים בכך שכל האבירים והמלך ארתור יושבים בשולחן העגול.

## דמויות
*אילין "אלי" – ילדה בת 16 שעוברת לתיכון אבלון, פוגשת בויל, ומתאהבת בו. החברה הטובה של מיילס. גלגול נשמתה של גבירת האגם.
*ויליאם "ויל" (גרג סולקין) – שחקן הפוטבול המצטיין בתיכון אבלון. פוגש באלי, ומתאהב בה. היה החבר של ג'ן אך נפרדו לאחר שג'ן בגדה בו. גלגול נשמתו של המלך ארתור.
*מיילס – (דבון גריי) החנון של הכיתה. עושה עבודה עם אלי על מסדר הדוב. החבר הכי טוב של אלי. 
*ג'ניפר "ג'ן" – החברה של ויל, אך בגדה בו עם לאנס. מעודדת. גלגולה של גווינביר.
*לאנס – החבר הכי טוב של ויל. בוגד בויל עם ג'ן. שחקן פוטבול. גלגולו של סר לנסלוט.
*מרקו – אביו של ויל ואימו של מרקו התחתנו. מרקו עצבני בגלל זה. גלגולו של מורדרד
*מר מורטון – מורה להיסטוריה. בסוף הספר מועלה חשד שהוא גלגולו של מרלין.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:סרטי 2011
קטגוריה:סרטים אמריקאיים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטי נעורים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי טלוויזיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים מבוססי אגדות המלך ארתור
קטגוריה:ערוץ דיסני: סרטי מקור
קטגוריה:סרטים המבוססים על רומנים אמריקאים
קטגוריה:סרטים על גלגול נשמות
פיטו אלקסין

**פיטואלקסינים** (Phytoaleixns) הם מטבוליטים משניים שצמחים מייצרים כחומרי הגנה בתגובה להתקפה או לנזק שנגרם על ידי חרקים, חיידקים, פטריות, קרינה אולטרה-סגוליות חזקה ומצבי עקה שונים.

חומרי הגנה אלו, נעדרים בדרך כלל או שהם מצויים ברמות נמוכות בצמחים שלא עברו פגיעה או נזק. במקרה ההפוך, תגובת ההתגוננות של הצמח היא על ידי הפעלת מסלולים מטבוליטים משניים שמביאים לייצורו של הפיטואלקסין.

בתגובה זו מעורבים לעיתים גורמים רבים, לרבות ההורמונים (ססטמי) הצמחיים חומצה יסמונית (Jasmonic acid) ומתיל יסמונט.

כמו כן, העלות האנרגטית של יצורם של מטבוליטיים משניים בכלל ופיטואלקסינים בפרט לעיתים יקרה מאוד עבור הצמח ויכולה לגרום במקרים מסוימים לפחיתה ביבול בגידולים חקלאים.

## קישורים חיצוניים


* Ahnya M. Redman, Donald F. Cipollini Jr, Jack C. Schultz. (2000). Fitness costs of jasmonic acid-induced defense in tomato Lycopersicon esculentum.


קטגוריה:פיזיולוגיה של הצמח
פנחס זוארץ

**פנחס (פינקי) זוארץ** (4 בנובמבר 1964 – 15 באפריל 2017) היה ראש מועצת בנימינה-גבעת עדה. קודם לכן היה אלוף-משנה בצה"ל, שכיהן בין היתר כמפקד עוצבת שועלי מרום, כמפקד החטיבה הדרומית ברצועת עזה וכמפקד קורס פו"ם ברק.

## ביוגרפיה
זוארץ נולד וגדל בנתניה, בן להורים יוצאי לוב, הוא נקרא על שם סבו שנרצח בשואה. היה חניך ומדריך בתנועת "המכבי הצעיר". עם גיוסו לצה"ל התנדב זוארץ לצנחנים והתקבל לפלוגת הנ"ט של החטיבה. בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בסיום קורס הקצינים מונה למפקד מחלקה בצנחנים. בהמשך מונה למ"פ בגדוד 101 במהלך האינתיפאדה הראשונה. זוארץ שימש בתפקידי פיקוד שונים בחטיבה ובהם מפקד גדוד 101 בלחימה בדרום לבנון, מפקד בסיס האימונים החטיבתי וסגן מפקד החטיבה. במרץ 2000 קודם לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבה 646, חטיבת צנחנים במילואים בפיקוד הדרום הוא שירת בתפקיד זה עד אוגוסט 2002. במקביל פיקד גם על קורס מג"דים.

בהמשך, שימש כמפקד החטיבה הדרומית ברצועת עזה ופיקד עליה במהלך האינתיפאדה השנייה במבצעים כנגד הטרור הפלסטיני ברצועת עזה, ובהם מבצע קשת בענן וכן בעת אסונות הנגמ"שים. ב-16 במרץ 2003, בעת פעולות חישוף בציר פילדלפי שביצע כוח מהחטיבה שכלל שני דחפורים משוריינים ונגמחון, נהרגה בתאונה רייצ'ל קורי, פעילה אמריקנית בתנועת הסולידריות הבינלאומית (ISM), על ידי דחפור די-9 צה"לי בעת שניסתה לעוצרו בגופה. זוארץ התראיין לתוכנית "עובדה" בעקבות התקרית ובראיון הביע צער על מותה של קורי אך טען שמותה היה תאונה שנגרמה עקב חוסר אחריות של הפעילים. בסופו של דבר, בית המשפט המחוזי דחה תביעה שהגישה משפחת קורי כנגד משרד הביטחון וקטרפילר, וקבע שמותה של קורי הייתה תאונה שנגרמה בעת פעילות מלחמתית, ושנהג הדחפור לא ראה אותה.
[ממוזער|300px|שמאל|זוארץ לוחץ את ידו של הרמטכ"ל, רא"ל [משה יעלון|משה בוגי יעלון בבית החולים סורוקה לאחר שנפצע מפיצוץ מטען חבלה ליד היישוב מורג בגוש קטיף, בעת שנסע בג'יפ הפיקוד, יולי 2004]]
ב-8 ביולי 2004, בעת סיור בסמוך למורג, נפצע זוארץ ממטען חבלה רב עוצמה וכף רגלו נקטעה. לאחר הליך שיקום שב זוארץ לשירות פעיל כמפקד קורס פו"ם ברק. כנגד זוארץ התנהל משפט צבאי בגין חיילת שהתלוננה כי הוטרדה מינית על ידו וב-2007 הוא זוכה.

בשנת 2011, יצא עם משפחתו לשליחות בניו ג'רזי, ארצות הברית במסגרת ארגון ידידי צה"ל. באוקטובר 2013, לאחר שחזר לישראל, נבחר לעמוד בראשות המועצה המקומית בנימינה-גבעת עדה.

זוארץ נפטר מדום לב ב-15 באפריל 2017 בעת ששהה בחופשה משפחתית בווייטנאם. הוא הובא למנוחות בבית העלמין בבנימינה. הותיר אחריו את אשתו תמי, שני בנים ושתי בנות.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*  
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מפקדי חטיבה 646
קטגוריה:מפקדי החטיבה הדרומית באוגדת עזה
קטגוריה:ראשי מועצת בנימינה-גבעת עדה
קטגוריה:מפקדי גדוד 101
קטגוריה:בוגרי המכללה לביטחון לאומי
קטגוריה:בוגרי המכבי הצעיר
קטגוריה:פוליטיקאים נכי צה"ל
קטגוריה:קציני צה"ל בכירים בראשות רשויות מקומיות בישראל
קטגוריה:פצועי טרור ישראלים
קטגוריה:אישים הקבורים בבנימינה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1964
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2017
נס ברחוב שמונה

**נס ברחוב שמונה** (באנגלית: **batteries not included*** - מילולית: "לא כולל סוללות") הוא סרט מדע בדיוני אמריקאי משנת 1987 בבימויו של מתיו רובינס אודות קבוצה של דיירים עניים בבניין דירות בדרום מערב ניו יורק המנסים באופן נואש למנוע מיזם מרושע להרוס את בניין הדירות הישן והרעוע שלהם, כאשר משפחת רובוטים מעופפת זעירה מהחלל החיצון מגיעה לבקר אותם ולסייע להם.

התסריט של הסרט היה אמור במקור להיות הבסיס לפרק בסדרת המדע בדיוני "סיפורים מופלאים" אך סטיבן ספילברג אהב את הרעיון במידה כה רבה שהוא החליט להפיק סרט באורך מלא על בסיס התסריט.

בסרט מככבים יום קרונין, ג'סיקה טנדי, פרנק מקריי, אליזבת פנה, מיכאל קרמיין ודניס בוטסיקאריס.

## תקציר העלילה
עלילת הסרט מתמקדת בקבוצת דיירים עניים המתגוררים בבניין דירות ישן ורעוע בדרום מערב ניו יורק אשר כוללת את בני הזוג הקשישים פרנק ופיי ריילי, מתאגרף לשעבר בשם הארי נובל, אישה הרה היספנית בשם מריסה אסטבל, והאמן מייסון ביילור. הדיירים נקלעים לתסבוכת לאחר שיזם מרושע זומם להרוס את הבניין ולבנות במקומו גורד שחקים. לאחר שתושבי הבניין מצהירים כי אין להם כל כוונה לנטוש את הבניין היזם שולח כנופיה מקומית על מנת שזו "תשכנע" את הדיירים באופן אגרסיבי לפנות את דירותיהם תמורת פיצוי הולם. המצב נראה עגום עבור הדיירים עד אשר מופיעים בבניין במפתיע משפחת רובוטים מעופפת זעירה מהחלל החיצון אשר מסוגלים לתקן חפצים שונים ולהחזיר אותם למצבם המקורי. החוצנים אשר מתיידדים עם הדיירים, משתמשים בהמשך ביכולותיהם המתקדמות כדי לגבור על היזם והכנופיה שלו.

## צוות השחקנים הראשי
* **[[יום קרונין]]** בתפקיד פרנק ריילי
* **[[ג'סיקה טנדי]]** בתפקיד פיי ריילי
* **[[פרנק מקריי]]** בתפקיד הארי נובל
* **[[אליזבת פנה]]** בתפקיד מריסה אסטבל
* **[[מיכאל קרמיין]]** בתפקיד קרלוס צ'אבס
* **[[דניס בוטסיקאריס]]** בתפקיד מייסון ביילור

## ראו גם
* סיפורים מופלאים

## קישורים חיצוניים
* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 1987
קטגוריה:סרטי אולפני יוניברסל
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מדע בדיוני אמריקאיים
קטגוריה:סרטי חוצנים
קטגוריה:סרטי פנטזיה
קטגוריה:סרטי רובוטים
קטגוריה:סרטי מדע בדיוני מ-1987
קטגוריה:סרטים עם מוזיקה מאת ג'יימס הורנר
שרה תאודורה, קיסרית בולגריה

**שרה תאודורה** (בבולגרית: **Сара Теодора**) הייתה אשתו השנייה של איוון אלכסנדר, קיסר בולגריה וקיסרית רעיה של בולגריה.

## קורות חייה
שרה תאודורה נולדה בטרנובו, בירת האימפריה הבולגרית השנייה בשם שרה, בת למשפחת סוחרים יהודים אמידה אשר התגוררה ברובע היהודי שבעיר. ידוע ששם אימה של שרה היה תמרה ובהמשך ניתן השם גם לבתה. ב-1346 נישאה שרה לאיוון אלכסנדר, תחת תאודורה נסיכת ולאכיה, אשר גורשה על ידי הקיסר הבולגרי. שרה אימצה את הנצרות האותודוקסית, אך בני הקהילה היהודית סמכו על חסותה, צברו מעמד חברתי רם יותר בתקופת כהונתה, והעניין הוביל לעימותים מול האוכלוסייה הנוצרית.

שרה תאודורה מילאה תפקיד משמעותי בחלוקת האימפריה הבולגרית. מאמצי השכנוע שלה הובילו את איוון אלכסנדר לחלק את ממלכתו בין בניו עוד בימי חייו. בנה של שרה תאודורה, איוון שישמן, קיסר בולגריה שלט במרכז הממלכה ובבירה טרנובו, ובנה של קודמתה תאודורה מוולאכיה, איוון סרצימיר, שלט על נסיכות וידין שבירתה וידין. החלוקה החלישה את האימפריה הבולגרית אשר כבר הייתה בדעיכה, ובהמשך היא נפלה לידי האימפריה העות'מאנית.

לשרה תאודורה ואיוון אלכסנדר נולדו חמישה ילדים. איוון שישמן, איוון אסן החמישי שככל הנראה הוצא להורג על ידי העות'מאנים ב-1388, הנסיכה תמרה אשתו של מוראט הראשון סולטאן האימפריה העות'מאנית, הנסיכה מריה (1348–1390) אשתו של אנדרוניקוס הרביעי, קיסר האימפריה הביזנטית, והנסיכות דסיסלאבה וואסיליסה. שרה תאודורה נפטרה ככל הנראה בשלהי שנות ה-80 של המאה ה-14 ונקברה לצד בעלה איוון אלכסנדר בכנסיית סנט פטקה בטרנובו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

שרה תאודורה
קטגוריה:האימפריה הבולגרית השנייה
קטגוריה:מלכות רעיות
קטגוריה:נשים בולגריות
קטגוריה:נפטרים ב-1439
שרה תאודורה
מודל מבנה צסיום כלוריד

**מודל מבנה צסיום כלוריד (CsCl)** הוא מודל של גביש יוני שבו האניונים נמצאים ב-8 הפינות של תא היחידה הקובי וקטיון אחד באמצע תא היחידה. בצורה אקוולנטית, ניתן לתאר זאת שהקטיונים נמצאים בפינות של תא היחידה והאניון נמצא במרכז. לכל סוג של יון בגביש יש מספר קואורדינציה 8.

בין התרכובות בעלות המבנה של צסיום כלוריד: CsCl, CsBr, CsI, CsCN, CuZn, NH4Cl.

## השוני בין מודל הסזיום כלוריד למודל הנתרן כלוריד
שמאל|ממוזער|250px|מבנה תא יחידה של צסיום כלוריד

יוני צסיום גדולים מיוני הנתרן ולכן לא יכולים להתאים למרווחים שבין סריג יוני הכלור. בצסיום כלוריד יוני הכלור מאורגנים במבנה קובי פתוח יותר, כאשר יוני הצסיום ממלאים את המרווחים ביניהם.

במבנה של גביש צסיום כלוריד כל יון צסיום מוקף ב-8 יוני כלור וכל יון כלור מוקף ב-8 יוני צזיום. לכן, לצסיום כלוריד יש קואורדינציה 8:8 . תא יחידה של צסיום כלוריד מכיל רק יון אחד מכל סוג. לדוגמה: יש יון צסיום בודד במרכז ויון כלור (8X1/8 =1 ) אחד בפינות.

כאשר נוצרים כוחות משיכה בין שני יונים בעלי מטענים מנוגדים, משתחררת אנרגיה. ככל שמשתחררת יותר אנרגיה המערכת הופכת ליציבה יותר. כלומר, ככל שיש יותר אינטראקציות בין יונים שליליים וחיוביים, הגביש יהיה יותר יציב.

כאשר מקיפים יון חיובי כמו צסיום עם שמונה יוני כלוריד ולא רק שישה (ולהפך עבור יוני כלוריד, כלומר כל יון שלילי של כלוריד מוקף בשמונה יוני צסיום), מתקבל גביש יציב יותר.
דבר זה אינו מתקיים במודל גביש של נתרן כלוריד בגלל שיוני הנתרן קטנים מיוני הצסיום. אם הם יסתדרו באותו מבנה כמו של הצסיום כלוריד, כל המבנה יתכווץ והדבר יגרום למגע בין יוני כלור אחד עם השני אשר יביא לכוחות דחייה בין יונים שליליים .

בסידור זה כוחות הדחייה גוברים על כוחות המשיכה שיכלו להיווצר בין יון כלוריד לשמונה יוני נתרן. כלומר סידור זה אינו אפקטיבי מבחינה אנרגטית. לעומת זאת כאשר הנתרן הכלורי מסודר במבנה קואורדינציה 6:6 אין כוחות דחייה בין יוני הכלוריד השונים, ולכן זאת הצורה הטובה ביותר לסידור הגביש.

כדי לדעת האם תרכובות במבנה צסיום כלוריד או נתרן כלוריד צריך להתייחס ליחס בין הרדיוס של היון השלילי לרדיוס של היון החיובי.
אם הרדיוס של היון החיובי גדול יותר ב 73% מהרדיוס של היון השלילי אז מתאפשרת קואורדינציה 8 :8 .כאשר ההפרש בין הרדיוסים 41%-73% אז מתאפשרת קואורדינציה 6: 6

במודל מבנה של צסיום כלוריד, יון צסיום הוא כ 93% מגודלו של יון כלוריד, כלומר היחס בין רדיוסי היונים נמצא בתחום המתאים לקואורדינציה 8:8. לעומת זאת במודל מבנה של נתרן כלוריד יון נתרן הוא כ-52% מגודלו של יון כלוריד, כלומר היחס בין רדיוסי היונים מתאים לקואורדינציה 6:6.

## הערות שוליים

קטגוריה:יונים
סיפורים מופלאים

**סיפורים מופלאים** (באנגלית: **Amazing Stories**) הייתה סדרת פנטזיה, אימה, ומדע בדיוני אמריקנית אשר נוצרה על ידי סטיבן ספילברג. הסדרה שודרה במקור בערוץ NBC בין השנים 1985 ל-1987.

כל פרק מתמקד בעלילות שונות, בעיקר בסוגות הפנטזיה והמדע בדיוני, אשר בסופן היה לעיתים קרובות אלמנט הפתעה. בפרקי הסדרה השונים משתתפים שחקנים נודעים רבים בהם קיפר סאת'רלנד, צ'רלי שין, טים רובינס, מארק המיל, ג'ון ליתגאו, פטריק סווייזי, קווין קוסטנר, דייוויד קרדין, דן אקרויד ודני דה ויטו.

הסדרה הייתה מועמדת ל-12 פרסי אמי וזכתה ב-5. על כתיבת התסריט הפרק "The Amazing Falsworth" של העונה הראשונה של הסדרה זכה התסריטאי מיק גאריס בפרס אדגר. התסריט של סרט המדע בדיוני משנת 1987 נס ברחוב שמונה נועד במקור לשמש לבסיס לפרק בסדרה "סיפורים מופלאים", אבל סטיבן ספילברג כה אהב את הרעיון עד כדי כך שהוא החליט להפיק סרט באורך מלא על בסיס התסריט.

הסדרה שודרה בישראל בערוץ הראשון בשלהי שנות ה-80.

## ראו גם
*נס ברחוב שמונה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סדרות מדע בדיוני אמריקאיות
קטגוריה:הערוץ הראשון - תוכניות רכש
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: עריכת קול
קטגוריה:NBC: סדרות טלוויזיה
קטגוריה:סדרות פנטזיה אמריקאיות
קטגוריה:יוניברסל טלוויזיה: סדרות טלוויזיה
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 1985
איבראהים סוס

**איבראהים סוס** (נולד בשנת 1945 בירושלים), הוא סופר ופוליטיקאי פלסטיני.

## ביוגרפיה
למד באוניברסיטאות בפריז ובלונדון, את הדוקטורט הוא עשה במדעי המדינה בפריז.

נוסף על הקריירה הפוליטית שלו, הוא גם פסנתרן, מלחין וסופר. בשנים 1978 – 1992 הוא ייצג את אש"ף בפריז
, בשנים 1975 – 1980 באונסקו ובשנים 1983 – 1985 בסנגל. בשנים 1998 – 2003 הוא כיהן בסגן מנהל ארגון העבודה הבינלאומי, והחל משנת 2003 סגן נשיא אוניברסיטת אל-קודס בירושלים.

## יצירותיו
* פרחי הזית, 1985
* מכתב לחבר יהודי, 1988 (באנגלית 2007)
* שושני הצל, 1989
* תחילה הייתה האבן, 1993
* רחוק מירושלים, 1998

## קישורים חיצוניים
* קטע מתוך "מכתב לחבר יהודי"

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים פלסטינים
קטגוריה:פוליטיקאים פלסטינים
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1945
יואב הייט

**יואב הייט** (נולד ב-22 בספטמבר 1966) הוא שחקן ישראלי.

## ביוגרפיה
הוריו היו חניכי חברת הנוער באושה. יואב הייט נולד וגדל בנוף הגליל (נצרת עילית דאז), בנעוריו היה חבר בלהקת הנוער של נצרת עילית. בצבא שירת בלהקת חילות השדה, יחד עם אלי יצפאן. הוא בוגר הסטודיו למשחק ניסן נתיב 1993. בכיתתו למדו בין השאר יסמין קדר, דלית קהן, ענת פדרשניידר, ניר ארז, גיל צרנוביץ ודנה שרייר.

שבועיים לאחר שסיים את לימודיו התחיל לשחק בהצגה "הימלאיה" בפסטיבל עכו. הוא שיחק שש עונות בתיאטרון חיפה. משנת 2008 ועד היום (יולי 2012) משחק הייט בתיאטרון אנסמבל הרצליה.

ב-2012 הייט שיחק ב"מסיבת יום הולדת" של הרולד פינטר בתיאטרון "עת" של עודד קוטלר.

ב-2011 זכה בפרס על שם גילי בן אוזיליו, בשנה הראשונה לחלוקת הפרס.

## חיים אישיים
נשוי לחן (במקור פרינץ), להם שלושה ילדים והם מתגוררים בקיבוץ גבעת חיים איחוד.

## פילמוגרפיה

### קולנוע

### טלוויזיה

### תיאטרון
#### תיאטרון באר שבע

#### תיאטרון אנסמבל הרצליה

#### תיאטרון בית ליסין

#### הקאמרי

#### תיאטרון הבימה

### תיאטרון חיפה
* רוח ים, עיבוד של אופירה הניג וח'ליפה נאטור לספר "יחסי הסודיים עם קרלה ברוני" מאת עלאא חליחל, בבימויה של אופירה הניג, מאי 2014
* בריאת העולם ועסקים אחרים, מאת ארתור מילר, בימוי: וולטר טילמן, 1993.
* לילה בקניון מאת אורלי קסטל־בלום
* בית הקפה של ירח אוגוסט, מאת אפרים סידון, על פי המחזה "בית התה של ירח אוגוסט" מאת ג'ון פטריק, בימוי: רוני ניניו
* בני ערובה מאת עמנואל רובלס
* המליונרית מנאפולי, מאת אדוארדו דה פיליפו, בבימויו של אהרון אלמוג, 1995
* הברבור

#### פסטיבל עכו

#### תיאטרונטו
* הקרקס של מקס

### קלטות ילדים

## קישורים חיצוניים

* 
* תמר רז, תפקיד חייו של השחקן יואב הייט: חבר קיבוץ, באתר mynet, 17 ביוני 2012

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:חברי להקת מפקדת חילות השדה
קטגוריה:בוגרי הסטודיו למשחק ניסן נתיב
קטגוריה:נוף הגליל: אישים
קטגוריה:גבעת חיים איחוד: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1966
זמר לספינה

[שמאל|ממוזער|250 פיקסלים|אוניית המעפילים "חביבה רייק", יוני [1946]]
"**זמר לספינה**" (נקרא לעיתים גם "**שְׁקִיעָה נוּגָה**") הוא שירו של המשורר הישראלי חיים חפר. נכתב בשנת 1947, והולחן על ידי המלחין דוד זהבי.

נושאי השיר הם חוויותיו של איש הפלי"ם באוניית מעפילים במסגרת תנועת ההעפלה לארץ ישראל, והגעגועים אל האישה האהובה שבמרחקים.

השיר ומנגינתו נעשו אהודים ביישוב ובתרבות הישראלית; הוא בוצע בין השאר על ידי טובה פירון ועל ידי הגבעטרון, גידי גוב, עוזי מאירי, אריק סיני, מזי כהן ודודו זכאי. מקובל לנגנו בכלי התקשורת בימי זיכרון, חגים ומועדים, כמו גם בתוכניות שירה ונגינה בימי החול.

## תכנים ואמירות
השיר המחורז כולל שישה בתים.

ב**בית הראשון** מתאר הדובר את תחושותיו באמצעות מצבי הטבע, ובהו עצבות - "שְׁקִיעָה נוּגָה", וחוסר וודאות - "הַיָּם אוֹבֵד בָּעֲרָפֶל", בדידות - "וְדוּמִיָּה גְּדוֹלָה"; ולצדם תקווה - "כּוֹכָב רִאשׁוֹן עָלָה".

ב**בית השני** מספר הדובר על דמותה של אהובתו העומדת כל העת בדמיונו לנגד עיניו, ומתאר את פניה המחייכות: "וְאַתְּ נִצֶּבֶת מִנֶּגֶד / בְּחִיּוּךְ בְּעֵינַיִם כְּחֻלּוֹת..." - מראה שמחזק את ליבו.

**הבית השלישי** מאזכר את ההקשר ההיסטורי והאקטואלי שבו נמצא הדובר - באוניית מעפילים - "בִּסְפִינָה רְדוּפַת בְּכִי וּשְׁכוֹל", אשר רובם ככולם של נוסעיה הם ניצולי השואה המנסים לעלות לארץ ישראל, למרות הקשיים שמערימה בדרכם ממשלת המנדט. "רב-החובל", בין שזו דרגתו בספינה, ובין שזו דרגתו הנמלצת והמשעשעת כלפי בת זוגו, חותר להגיע באונייה אל חופי הארץ, הן כמופקד על שלומם של נוסעיה והן בשל געגועיו אל בת הזוג, ומילות השיר מתארות יחדיו שני נתיבים אלו, למשל במילים: "הוּא יַגִּיעַ, יַלְדֹּנֶת, אֵלַיִךְ, / וְהַסַּהַר יָאִיר בְּדַרְכּוֹ...".

ב**בית הרביעי** פותח המשורר במעין אתנחתא פואטית העשויה תיאורי טבע המשרים שלווה, אולם בשורה האחרונה, חוזרת תחושת השכול, הכאב והאבלות, על המעפילים והאוניות שניזוקו או שטבעו בלב ים במילים:

אולם הדובר מוצא נוחם ועידוד רב בדמותה של האהובה, המהווה מעין תריס או לפחות חוויה חיובית מאזנת, למפגש עם ניצולי השואה, עם המידע על השואה, עם מחנות העקורים ועם גורלם, בבית הרביעי:

ב**בית החמישי** ממשיכה שיחת המונולוג של הדובר עם האהובה שבמרחקים, ומפורטת. הדובר מציין את אפשרות מעצרו עם חבריו בידי שלטונות המנדט, שלאחריה יוגלו למחנה מעצר באי רחוק, ייתכן שהכוונה למחנות המעצר בקפריסין, שאליהם נשלחו המעפילים לארץ בידי כוחות הצבא הבריטי על פי המדיניות הבריטית מיוני 1946. כך במילים "וְעֵת הָאִי הַבּוֹדֵד יִכְלָאֵנִי", - אבל, הדובר יודע שדמותה של האהובה תלווה אותו גם במעצר:

## קישורים חיצוניים

* ביצועים והקלטות ל"זמר לספינה", באתר הספרייה הלאומית
* נגה אשד וקהל שרים, "זמר לספינה", באתר youtube
* זמר לספינה באתר מוזיאון הפלמ"ח

קטגוריה:שירי 1947
קטגוריה:שירי טובה פירון
קטגוריה:גבעטרון
קטגוריה:שירי גידי גוב
קטגוריה:שירי אריק סיני
קטגוריה:שירי דודו זכאי
קטגוריה:שירי עוזי מאירי
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי חיים חפר
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי דוד זהבי
קטגוריה:שירים על ימאים
קטגוריה:ההעפלה בתרבות ובאמנות
Tonight (סיפור הפרברים)

"**Tonight**" (בגרסה העברית, לפי תרגום אהוד מנור: "**עכשיו**") הוא שיר ידוע מתוך המחזמר "סיפור הפרברים" שהוצג לראשונה בברודוויי בשנת 1957. השיר, שפורסם לראשונה שנה קודם לכן, הוא פרי שיתוף פעולה של ליאונרד ברנשטיין שהלחין את השיר וסטיבן סונדהיים שכתב את המילים.

השיר הוא דואט, המבוצע על ידי זוג האוהבים טוני ומריה, כאשר טוני מגיע אל ביתה של מריה, בסצנת ה"מרפסת" הידועה. זמן קצר לאחר שהוא מבצע את השיר "מריה", השיר מופיע במחזמר פעם נוספת, בסצנה החמישית אך בגרסה שונה.

## סגנון מוזיקלי
סיפור הפרברים, אינו מאופיין באחידות מבחינה מוזיקלית. כך, לקטעים שונים במחזמר, סגנון מוזיקלי שונה. עם זאת, שיר זה נודע בארבעת האינטרוואלים שלו, ומוזיקת רקע אשר מתחילה בסולם פנטטוני המתפתח למפתח מערבי.

## גרסאות כיסוי לשיר
השיר זכה לפרסום מחודש בשנת 1961 כאשר יצא כסינגל של פורנט וטיצ'ר (Ferrante & Teicher) שהגיע למקום ה-8 בבילבורד הוט 100, ובמקום ה-2 במצעד בילבורד Adult Contemporary.

לשיר נפוצו גרסאות כיסוי רבות, כשבין המבצעים השונים ניתן למנות את: אדי פישר, We Five, אדי האריס, שרה ברייטמן, ג'וני מאטיס, אנדי ויליאמס, הצלליות, ננסי וילסון, אנדרה פרווין, בליין אנדרסון, סמי דייוויס ג'וניור ולטיטיה חירארדס. גם שירלי באסי הקליטה את השיר בשנת 1962, והוא הגיע למקום ה-21 במצעד באנגליה, מה שהפך גרסה זו ליחידה שנכנסה למצעד הבריטי. גרסת כיסוי נוספת לשיר נערכה בסדרה המוזיקלית Glee, בפרק "Preggers". על ידי ג'נה אושקוביץ. השיר Tonight מופיע פעם נוספת בסדרה בפרק החמישי בעונה השלישית, אז שרים אותו כדואט, ליאה מישל ודארן כריס.

## אזכורים והופעות מיוחדות
* השיר הושמע בתוכניתו של אד סאליבן, המופע של אד סאליבן בביצוע של קרול לורנס ולארי קרט.
* השיר מופיע כפסקול בסרט המצויר קשה להיות חרק! של וולט דיסני.

## ראו גם
* סיפור הפרברים

## קישורים חיצוניים

* מילות השיר
* מידע כללי על השיר באתר answers.com

; ביצועים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי שרה ברייטמן
קטגוריה:דואטים
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי סטיבן סונדהיים
קטגוריה:שירים ממחזות זמר
קטגוריה:שירים על לילות
המצור על רואן

**המצור על [[רואן]]** הוטל על ידי האנגלים בין יולי 1418 לינואר 1419 בזמן מלחמת מאה השנים.

## רקע היסטורי
בזמן המצור מנתה אוכלוסיית רואן כ-70 אלף תושבים. לפיכך הייתה אחת הערים הגדולות בצרפת, ותפיסתה הייתה מכרעת במערכה על נורמנדי בזמן מלחמת מאה השנים.

מאז כיבושה של דוכסות נורמנדיה ב-1204, העיר נשלטה על ידי הטירה של רואן, טירה אדירה שנבנתה על ידי פיליפ השני בשנים 1204-1210.

מסביבות שנת 1415, עת נפלה ארפלור, חוזקה רואן ובוצרה בידי הצרפתים והפכה למקום המוגן ביותר בו נתקלו הפולשים האנגלים.
כאשר האנגלים הגיעו לרואן, היו מפוזרים מגדלי שמירה ותותחים רבים לאורך חומות העיר. חיל קשתים המצויד בקשת מוצלבת עמד תחת פיקודו של אלן בלנשאר, המשנה לגי לה בוטלייר, מפקד כל הכוחות באזור. גי תמך בבית בורגונדי בזמן מלחמת אזרחים מול בית ארמניאק והיה המפקד הקודם של העיר דייפ.
הדיכאון בו שרתה ממלכת צרפת, ובמיוחד נורמנדי, תחת עול המס הביאה את התושבים לשנאה של בית ארמניאק.

## המצור
בשל מחסור בכח אדם בצד האנגלי, לא התאפשרה פריצה מהירה אל העיר, ולכן היא הושמה כולה במצור הדוק.
בכישרון רב, האנגלים השתמשו בכל סירותיהם כדי לחסום על אפשרות לקבלת אספקה דרך נהר הסיין.
האנגלים התכוונו להרעיב את המגינים. עד דצמבר, תושבי רואן אכלו חתולים, כלבים, בשר סוסים ואף עכברים. הרחובות מלאו באזרחים מורעבים. העיר גרשה 12,000 מתושביה העניים יותר על מנת לחסוך במזון. המלך הנרי החמישי לא הרשה לאף אדם לעבור את קווי המצור, וכך העניים הרעבים נאלצו לחיות בתעלה הגנה שנחפרה ליד חומות העיר. אפילו האנגלים ריחמו על הרעבים ובקריסמס 1418, הרשה המלך לשני כמרים לחלק מזון, אולם בסיום היום הופסק המזון והמגורשים חזרו לרעב ולמוות בשוחה.

למרות מספר ניסיונות אמיצים של הכוח הצרפתי לפרוץ החוצה, המצור נמשך עד לינואר 1419. 
רואן, שאוכלוסייתה הלכה והצטמצמה, החליטה לשאת ולתת על ידי שליחת משלחת בראשות גי לה בוטיילר ושישה חברים נוספים.
לאחר שמונה ימים של משא ומתן, שליחי רואן לא יכלו לקבל את התנאים שהוצעו להם, והחליטו לנסות להרוס את העיר ולנטוש אותה על ידי ניסיון הבקעה נואש.

כדי לא להישאר עם עיר חרוכה לאחר מצור ארוך ויקר, הסכים הנרי להקל בתנאי הכניעה וכך קיבל את השליטה על העיר.

## לאחר הכניעה
אלן בלנשאר, שהוציא להורג אסירים אנגלים הוצא בעצמו להורג על ידי האנגלים לאחר נפילת העיר.
לאחר נפילת העיר, תושבים רבים מאסו בדוכס בורגונדי וביורש העצר והם נשבעו אמונים להנרי.

הנרי החמישי הקים את מעונו הצרפתי בבית המפואר של טירת רואן ולאחר מכן בטירת ונסן. זה יהיה מודל לחיקוי על ידי הנרי השישי, מלך אנגליה משנת 1422, ולאחר מכן על ידי אדוארד הרביעי, מלך אנגליה, יליד רואן בשנת 1442 (שנשא את התארים מלך אנגליה ומלך צרפת).

הנרי המשיך במסע הכיבושים ותפס את כל נורמנדי, פרט למון סן מישל, שעמדה בפרץ במשך 21 שנה עד לתפיסת השטח מחדש בידי הצרפתים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

מאה השנים
מצור על רואן
עלי סלימאן

**עלי סלימאן** (בערבית: **علي سليمان**; נולד ב-10 באוקטובר 1977) הוא שחקן ערבי-ישראלי.

## ביוגרפיה
עלי סלימאן נולד וגדל בנצרת בתור בן הזקונים במשפחה של 12 ילדים. משפחתו עזבה ב-1948 בעקבות פרוץ מלחמת העצמאות את ביתם בכפר ספורייה (מושב ציפורי כיום). חלק מבני המשפחה עזבו ללבנון למחנות הפליטים עין אלחלווה ונהר אל-בארד; חלקם האחר מתגוררים בסוריה ואף בירדן. מרבית בני המשפחה מתגוררים כיום בנצרת.

מבחינה לאומית בהזדמנויות שונות הזדהה כפלסטיני. כאזרח ישראל העיד שאזרחות זו יצרה מורכבות בתפיסתו בעיני ערבים ממדינות אחרות.

## קריירה
הוא למד בסל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין והוא בוגר שנתון 2000 של בית הספר. איתו בכיתה למדו בין השאר יובל סגל, דורית בר-אור ונתי אורנן. בתום לימודיו הצטרף לתיאטרון קומדיה דל'ארטה בלונדון. אחר-כך לימד משחק בנגב.
סלימאן שיחק בסרטים וסדרות של יוצרים ישראלים, פלסטינים, אירופאים ואמריקאים שונים.

בשנת 2005 הוא כיכב בסרטו של האני אבו אסעד "גן עדן עכשיו", שזכה בפרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר. ב-2007 הופיע בסרטו של פיטר ברג, "הממלכה" לצידו של ג'יימי פוקס. בשנת 2008 שיחק בסרטו של ערן ריקליס "עץ לימון", שם הוא גילם דמות של עורך-דין; בסרט של רידלי סקוט "גוף השקרים" הוא גילם את דמותו של עומר צדיקי.

סלימאן שיחק ביחד עם יואב בר-לב בהצגה "אח-אח-בום-טראח". ההצגה, שנכתבה על ידי יואב בר-לב ונורמן עיסא, עלתה על במת התיאטרון הערבי-עברי בשנים 2003–2008. היא הועלתה בפסטיבל חיפה להצגות ילדים 2003, שם זכתה בפרס ראשון לבימוי (עיסא), ולתפאורה ותאורה (זיו וולושין). כמו כן זכתה ההצגה ב"ציון לשבח למחזה ולמשחק". ההצגה רצה עד 2008 בעשרים פסטיבלים להצגות ילדים ברחבי תבל. היא הועלתה בין השאר ביפן, קוריאה, אוזבקיסטן, ספרד, גרמניה, אוסטריה, ואוסטרליה. זהו סיפור דמיוני על שני אחים (או חברים) שאינם יכולים לחיות זה במחיצת זה, אך גם לא מסוגלים להיפרד. זהו משל, כשהנמשל הוא יצחק וישמעאל, אף שהם אינם מוזכרים במפורש בהצגה, אך אשר היוו השראה למחזה.

ב-2009 שיחק סלימאן במחזה "ראשים מוחלפים" (עיבוד של נעה דר, שגם ביימה את "היואדאנה" של המחזאי ההודי הנודע גיריש קרנאד) שעלה על במת "הזירה הבין תחומית".

בשנת 2014, סלימאן שיחק בהצגה "רוח ים" בתיאטרון חיפה; עיבוד של אופירה הניג וח'ליפה נאטור לספר "יחסי הסודיים עם קרלה ברוני" מאת עלאא חליחל, בבימויה של הניג עצמה.

בשנת 2017 גילם את אבו עומאר במיני-סדרה הבריטית "המדינה", מבית ערוץ 4 ונשיונל ג'יאוגרפיק, לצדם של היאם עבאס וכרים קאסם.

בשנת 2018 הוא גילם קצין תימני במיני-סדרה האמריקאית "המגדלים הגבוהים" ברשת "Hulu", המבוססת על ספרו באותו שם של לורנס רייט משנת 2006.

בשנת 2021 שיחק בסרט הדרמה השנוי במחלוקת "אמירה", של הבמאי המצרי מוחמד דיאב  שהיה אמור לייצג את ירדן בטקס פרסי האוסקר, אך לאחר שארגוני אסירים פלסטינים מחו נגד אופיו של הסרט, ירדן החליטה לא לשלוח אותו לאוסקר.

בשנת 2022 שיחק בסרט "השחייניות" בבימויה של סאלי אל-חוסייני.

בשנת 2024 שיחק את צ'יק בסרט הדרמה האמריקאי "המרוץ לניצחון של ארתור"  לצדו של מארק וולברג.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי סל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:שחקנים ערבים ישראלים
קטגוריה:נצרת: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1977
רקטת קונגריב

שמאל|ממוזער|250px|רקטות קונגריב. שרטוט שהכין סר ויליאם קונגריב ב-1814.
**רקטת קונגריב** (באנגלית: **Congreve rocket**) הייתה סוג של ארטילריה רקטית בריטית שתכנן ופיתח סר ויליאם קונגריב ב-1804.

הרקטה פותחה בבית הנשק המלכותי בעקבות הניסיון שצברו הבריטים במלחמת אנגלו-מייסור השנייה, השלישית והרביעית בין חברת הודו המזרחית הבריטית לבין ממלכת מַייסוּר שבהודו. לאחר המלחמות נשלחו אל אנגליה רקטות מייסור  אחדות, וב-1801 החל ויליאם קונגריב חוקר ומפתח רקטות שכמותן במעבדות בית הנשק המלכותי בווּלִיץ'. תצוגת הירי הראשונה של הרקטה, שהונעה בדלק מוצק, נערכה בווליץ' ב-1805. הבריטים השתמשו ברקטות קונגריב בהצלחה לא מבוטלת בים וביבשה במלחמות הנפוליאוניות ובמלחמת 1812. השימוש בהן פסק באמצע המאה ה-19.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:רקטות ארטילריות
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: המצאות
אצ'י שטרו

**אצ'י שטרו** (באנגלית: **Ernst Etchie Stroh**; נולד ב-31 ביולי 1949) הוא בסיסט ישראלי לשעבר ומפיק סרטים הוליוודי בהווה.

## קורות חיים
ארנסט (אצ'י) שטרו נולד בנוינקירכן שבאוסטריה. הוא עלה לישראל ושירת בלהקת חיל הים לצד שלמה ארצי. השתתף בתוכניות "וביום השלישי" (1968) ו"רפסודה בכחול" (1969).

לאחר שחרורו למד באוניברסיטה העברית סוציולוגיה ויחסים בינלאומיים וסיים לימודיו ב-1975.

ב-1973 הוקמה "גברת תפוח", להקת הליווי של שלמה ארצי, עם שטרו בתפקיד הבסיסט. בשנים 1982-1978 ליווה את שלמה ארצי במסע הופעות אינטימי ברחבי ישראל. ההופעה שעלתה באולמות קטנים רצה כ-500 פעם. בספטמבר 1982 הוקלטה הופעה כזאת לאלבום כפול בשם "שלמה ארצי ואצ'י בהופעה חיה בצוותא" (1983). שלמה ארצי לא היה מרוצה מהתוצאה וכעבור זמן קצר נאספו עותקי האלבום מן החנויות. מאז נחשב האלבום כפריט אספנים. כעבור 30 שנה, ב-3 בדצמבר 2013, יצא האלבום במסגרת מארז דיסקים הכולל את טרילוגיית האלבומים גבר הולך לאיבוד, דרכים וחצות.

שטרו היה מנכ"ל חברת התקליטים הד ארצי עד 1985.

ב-1987 עבר שטרו ללוס אנג'לס. ב-1992 הקים יחד עם רעייתו יעל את חברת ההפקות "Moonstone Entertainment". תחילה עסק בהפצת סרטי פעולה דלי תקציב, וב-1996 עבר להפקת והפצת סרטי איכות. כיום, יעל משמשת כנשיאת החברה.

עד היום (2012) הפיק 22 סרטי קולנוע, ביניהם של הבמאים: אלן רודולף, רוברט אלטמן, מייק פיגיס ושמעון דותן.

ב-2006 היה שטרו אורח פסטיבל הקולנוע ה-23 בירושלים.

## פילמוגרפיה (כמפיק) <small></small>

* (2019) Running with the Devil
* The Other Side of the Wind (2018)
* Hangman (2017)
* Ray Meets Helen (2017)
* (2017) Vengeance: A Love Story - נקמה סיפור אהבה
* Falcon Rising (2014)
* (2011) Shahar hadash - The Howling: Reborn
* House of Boys (2009)
* Making of 'Diamond Dogs' (2008)
* Wu ji (2005)
* Checking Out: Mike Figgis & Hotel (2005)

* He ni zai yi qi (2002)
* Hotel (2001
* Hidden Agenda (2001)
* Couse of Death (2001)
* (Wilder (2000
* Dancing at the Blue Iguana (2000)
* The List (2000)
* Stranger Than Fiction (2000) - מעבר לכל דמיון
* The Intern (2000) - המתמחה
* Miss Julie (1999) - נשארים לחג
* Kimberly (1999)
* Thick as Thieves (1999)
* Cookie's Fortune (1999)
* When Justice Fails (1999)
*Digging to China (1997) - כוח הלב
*(1997) Ha-Ahava Menatzahut - The Only Thrill - האהבה מנצחת
*(1997) Ha-Ahava Sh'Ahrai - Afterglow - האהבה שאחרי
*Laws of Deception (1997)
*Coyote Run (1996)
*Blackout (1996)

## פרטים אישיים
שטרו נשוי ליעל ולהם שני ילדים: אילון ושחר.
## קישורים חיצוניים

* אתר חברת ההפקות של שטרו מונסטון אנטרטיינמנט

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי אוסטריה
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:בסיסטים יהודים
קטגוריה:זוכי פסטיבל הזמר והפזמון
קטגוריה:חברי להקת חיל הים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:מהגרים מישראל לארצות הברית
קטגוריה:מפיקי קולנוע יהודים אמריקאים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1949
סיון הר-שפי

**סיון הר-שפי** (נולדה ב-18 במאי 1978) היא משוררת ישראלית.

## ביוגרפיה
הר-שפי נולדה בירושלים. בעקבות אביה, הרבתה המשפחה לשנות מקומות מגורים, ובשלב מסוים עברה לגור באפרת. בגיל תיכון למדה בבית ספר פלך בירושלים. שירתה בצה"ל כמורה חיילת בבית ספר שדה עפרה. בוגרת תואר ראשון ושני בהצטיינות בחוג לספרות עברית של האוניברסיטה העברית. עבודת הגמר שלה, בהנחיית פרופ' רות קרטון-בלום, עסקה ב"פולימורפיזם בשירת יונה וולך: היבריד, מטמורפוזה ואלכימיה". כתבה את עבודת הדוקטורט על המלכות בשירת אורי צבי גרינברג במחלקה לספרות עם ישראל, אוניברסיטת בר-אילן, בהנחיית פרופ' תמר וולף מונזון.

ריכזה את בית המדרש לנשים "עורי" בירושלים. כיום היא מרצה במכללה האקדמית הרצוג בגוש עציון, במכון שכטר למדעי היהדות ומנחה סדנאות כתיבה ועורכת את כתב העת "עתר".

החלה לפרסם שירים בכתב העת משיב הרוח. פרסמה שישה ספרי שירה. זוכת "פרס הרי הרשון" של האוניברסיטה העברית (תשס"א), פרס אקו"ם (תשס"ג), פרס שרת החינוך (2004), פרס ראש הממשלה לסופרים עבריים (תשע"ב), מלגת בוסתן של הספרייה הלאומית (2018) ופרס רעיית נשיא המדינה על שם ד"ר גרדנר סימון לשירה עברית (2019).

נשואה למשורר אבישר הר-שפי. לזוג חמישה ילדים.

## אילן יוחסין

## ספריה
* **גלות הלויתן**, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2005.
* **תהלים ליום רעש**, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2010.
* **שמש שקהלת לא ידע**, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2014.
* **זרקא**, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2018.
* **אנחנו שבקרוב נהיה**, סיון ואבישר הר שפי, הוצאת משיב הרוח, 2019.
* **מרחוק,** הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2023.
* **בלעדינו מתחוללים החיים הדקים,** הוצאת מקום לשירה, 2024
* **שִׁיתִין**, שתיים הוצאה לאור, 2025.

## לקריאה נוספת

* ליאור שטרנברג, יופיה של השפרירית על רקע הקנה השבור - על "בלעדינו מתחוללים החיים הדקים'". בתוך: **[[עתון 77]], גיליון 439**, אוקטובר - נובמבר 2024, עמ' 16-17.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* אלי הירש, על תהילים ליום רעש, ידיעות אחרונות, 2 ביולי 2010
* איתיאל קריספין, בַּפְּסָגוֹת הֵיטַבְתִּי לִשְׁכֹּחַ יוֹרְדֵי גַּיְא וּמִדְבָּר, כתב העת מעלה, גיליון 13, מרץ 2024
* מצאתי את השמים בתוכי סיון הר שפי בפרויקט קול אישה של מוסף בית אבי חי
* סיון הר-שפי באנתולוגיה מקוונת לשירה עברית באתר של נילי דגן
* 
* שירים באתר הארץ | '''וְאַחֲרֵי כֵן, נזכור''' (2021) | '''בין גל שלישי לרביעי''' (2021) | '''מפתן''' (2021) | '''כֹּה בָּרוּר הַכִּוּוּן''' (2024) | '''לראות שמים''' (2025) |
* סיון הר־שפי, "איך נשיר: שירה ופרוזה כשני אופנים של מסירת עדות" באתר "מעלה", ספטמבר 2023 על "קומי" מאת מוריה אשכנזי

## הערות שוליים

קטגוריה:משוררות ישראליות
קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:משוררות כותבות עברית
קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:משפחת מרדכי הכהן
קטגוריה:עורכות כתבי עת ספרותיים ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס הרי הרשון
קטגוריה:זוכי פרס רעיית נשיא המדינה לשירה עברית
קטגוריה:בוגרות בית הספר פלך
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:סגל מכללת הרצוג
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1978
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1978
החידה של קספר האוזר

**המסתורין של קספר האוזר** (במקור הגרמני: **Jeder für sich und Gott gegen alle** כל אדם לנפשו ואלוהים נגד כולם) הוא סרט דרמה אותו ביים הבמאי הגרמני ורנר הרצוג בשנת 1974. הסרט מספר את סיפורו האמיתי של איש המסתורין קספר האוזר (בגילומו של ברונו שליינסטין), המבוסס על תמלילי מכתביו.

## עלילה
הסרט עוקב אחר קספר האוזר, שחי את 17 השנים הראשונות של חייו כבול במרתף קטן עם סוס צעצוע, ללא כל מגע אנושי למעט אדם לבוש מעיל שחור וכובע, שהאכיל אותו מדי יום.

יום אחד בשנת 1828, אותו אדם הוציא את האוזר מתאו ולימד אותו מספר משפטים ואיך ללכת, ואז עזב אותו לבדו ברחוב בעיר נירנברג. האוזר הופך מושא לסקרנות רבה בקרב אנשי העיר ובהמשך אף מוצג בקרקס המקומי בטרם נלקח תחת חסותו של מר דאומר, שהשקיע בחינוכו. האוזר למד לקרוא ולכתוב ופיתח גישות מקובלות על היגיון ודת, אך בעיקר נמשך למוזיקה. 

האוזר משך את תשומת לבם של אנשי האקדמיה, אנשי הדת ואנשי האצולה, אך בשיא פריחתו, הותקף פיזית על ידי אותו אדם שהחזיק בו במשך 17 שנים. האוזר נפגע בראשו אך הצליח להתאושש. לאחר מכן, באופן מסתורי, הוא נדקר בשנית, הפעם באזור החזה, פגיעה שהביאה למותו.

רגע לפני מותו מתואר האוזר בסרט כשהוא מוטל במיטה ומתאר את חזיונותיו על ברברים נוודים במדבר סהרה. בנתיחה שלאחר המוות נתגלה כי להאוזר כבד ומוח קטן גדולים מהמקובל.

## הקשר היסטורי
הסרט עוקב אחר סיפורו האמיתי של קספר האוזר, על פי מכתביו שנמצאו עם גופתו ובעקבות פרטים שנתגלו לגבי כליאתו ושחרורו לחופשי. 

האוזר היה בן 17 כשנתגלה לראשונה בנירנברג, אך גולם בסרט על ידי ברונו שליינסטין, שהיה בן 41 בעת הצילומים.

## הפקה
ורנר הרצוג גילה את השחקן הראשי, ברונו שליינסטין, במסגרת סרט תיעודי על נגני רחוב. הרצוג הוקסם ממנו והציע לו לשחק בשניים מסרטיו: "המסתורין של קספר האוזר" ו-"סטרושק" , וזאת למרות שלא הייתה לו הכשרה כשחקן. סקירת חייו של שליינסטין מעלה מספר קווי דמיון לחייו של קספר האוזר, ואישיותו באה לידי ביטוי לעיתים קרובות גם על סט הצילומים.
בפרשנותו של הרצוג בגרסת ה-DVD של הסרט, הוא מספר כי שליינסטין נותר לבוש בתלבושת התפקיד למשך כל הצילומים, וכי הרצוג ביקר אותו פעם בחדר המלון שלו ומצא אותו ישן על הרצפה ליד הדלת, לבוש באותם בגדים.

הסרט צולם בעיר דינקלסבוהל (Dinkelsbühl) ובעיר הסמוכה הסלברג (Hesselberg) בגרמניה.

מספר יצירות מוזיקה קלאסיות שולבו בסרט, בהם יצירותיהם של יוהאן פכלבל, אורלנדו לאסוס, תומאזו אלבינוני וכן של וולפגנג אמדאוס מוצרט.

## פרסים
הסרט היה מועמד לפרס דקל הזהב בפסטיבל קאן בשנת 1975 וזכה בשלושה פרסים, בהם הפרס הגדול של חבר השופטים.

הסרט זכה בשלושה מפרסי הקולנוע הגרמני בשנת 1975, בהם הסרט הגרמני הטוב ביותר. למרות זאת הוא לא היה מועמד לפרס הסרט הזר הטוב ביותר במסגרת טקס פרסי האוסקר ה-48.

## שחקנים
* ברונו שליינסטין בתפקיד קספר האוזר
* וולטר לדנגסט בתפקיד מר דאומר
* בריג'יט מירה בתפקיד המשרתת
* ריינהרד הוף בתפקיד החוואי
* הרברט פריטש בתפקיד ראש העיר
* פלוריאן פריק בתפקיד גברת פלוריאן
* וילי סמלרוג בתפקיד מנהל הקרקס
* מיכאל קרוצ'ר בתפקיד לורט סטנהופ
* הנס מוסאוס בתפקיד איש לא ידוע

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטי 1974
קטגוריה:סרטים גרמניים המבוססים על סיפור אמיתי
קטגוריה:סרטים ביוגרפיים
קטגוריה:סרטים על מוגבלות
ז'וזף לנסון

**ז'וזף לנסון** (בצרפתית: **Joseph Lançon**)  (1900 (?) – 1944), היה חסיד אומות העולם מצרפת שנרצח על ידי הנאצים.

## פעילותו בתקופת השואה
לנסון היה קתולי, אלמן, שחי עם ילדיו בחווה בוייז'י-פונסנה, כפר קטן בהרי האלפים הצרפתיים, מאות מטרים מגבול שווייץ. במהלך הכיבוש הגרמני הבריח לנסון מאות פליטים אל מעבר לנחל ארמנס שעל גבול צרפת-שווייץ, אל שווייץ, וזאת על פי בקשתו של האב ז'אן ז'וזף רוזה, שהיה הכומר בכפר. ללנסון סייעו אחרים, בהם בתו הגדולה תרז (Thérèse Lançon-Neury).

### עדות על פעילותו
מעדותה של טוני ארמן, ניצולת שואה:

## תפיסתו של לנסון ורציחתו
לנסון ביצע את מעשי ההצלה מתוך אלטרואיזם ולא ביקש לקבל תמורה. ב-1943 נתפס לנסון אך שוחרר ומאז חי במסתור. ב-10 בפברואר 1944, בעקבות הלשנה, נעצר לנסון שוב על ידי הגסטפו, עם שותפים נוספים לרשת ההברחה, בהם ז'אן רוזה. העצורים הועברו למעצר באנמס . במרס הועברו למחנה הריכוז קומפיין ובאפריל הועברו לאושוויץ. בינואר 1945 הועברו לגרוס-רוזן ובפברואר - לדורה-מיטלבאו. באפריל הועברו לברגן-בלזן, שם נספה לנסון, ככל הנראה, ימים מעטים לפני שהגיעו למקום כוחות הצבא הבריטי ושחררו את אסירי המחנה. גם רוזה נספה בימים אלה, ככל הנראה.

## הנצחתו
ב-1989 הכיר יד ושם בלנסון ובבתו, תרז נורי, בתור חסידי אומות העולם. ביולי 2011 קיבלה תרז נורי את אות לגיון הכבוד הצרפתי. תרז נורי מתה בינואר 2014.

בכפר וייז'י-פונסנה קרוי גן ילדים על שם לנסון.

## קישורים חיצוניים
* על ז'וזף לנסון באתר יד ושם
* על לנסון, באתר חסידי אומות העולם מצרפת 

## הערות שוליים

קטגוריה:צרפתים חסידי אומות העולם
קטגוריה:חסידי אומות העולם שנרצחו
קטגוריה:מצילים בשואה: צרפת