open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
בשר תותחים

**בְּשר תותחים, באנגלית: Cannon fodder,** הוא כינוי מחאתי לחיילים (בעיקר זוטרים) הנשלחים למותם בהמוניהם, בקרב אבוד מראש או חסר תכלית; הביטוי קורא תיגר על שולחיהם, המקריבים אותם באש האויב. כמו במלחמת החפירות של מלחמת העולם הראשונה, שבה נשלחו חיילים בהמוניהם לחזית, כשברור היה שרבים ייהרגו בה. - הביטוי ממשיל אותם **למספוא בהמות (Fodder)**, המיועד לכלי הנשק של האויב.

## שימוש בביטוי
הצירוף משמש גם במשמעות מושאלת למחאה על כל ביטוי של זילות בחיי אדם (גם אזרחים), בפרטיותו ובזכויותיו, לשווא או לטובת רווח אישי וזר. לפעמים הוא משמש שם כוללני ומזלזל לחיל הרגלים (בשונה מחילות "איכותיים יותר" כביכול, כמו חיל האוויר, שאינם פוגשים את האויב בקרב פנים אל פנים) או לקרבן חסר ישע, המצוי בעמדת נחיתות ברורה ועלול לספוג בשל כך הפסד, השפלה ופגיעה מהחזק ממנו.

ביטוי דומה בתחום הקולנוע הוא "חולצה אדומה" המתייחס לדמויות שכל תפקידן הוא להיהרג על ידי הגיבור או על ידי הנבלים ביצירה. ואכן, דמויות כמו חיילי הסער של האימפריה במלחמת הכוכבים או נינג'ות רעות בסרטי אמנויות לחימה משמשות כבשר תותחים עבור דמויות הגיבורים.  הביטוי מוזכר בפזמון "חייל שוקולד" שנכתב ובוצע על ידי להקת החלונות הגבוהים באלבום הנושא את שמה מ-1967.

## מקור הביטוי
המשלת חיילים ל"מזון שנצרך על ידי מלחמות" מתוארכת למאה ה-16, משום שהיא מצויה ביצירתו של ויליאם שייקספיר, הנרי הרביעי (בנוסח *food for powder* – מזון לאבק שרֵפה). התיעוד הראשון של הביטוי עצמו מצוי בצרפתית: פרנסואה-רנה דה שאטובריאן, מחה בפמפלט שהוציא בשנת 1814 על זילות חיי החיילים בצבא נפולאון, לקראת סוף שלטונו של הקיסר הצרפתי. לביטוי זה מקבילות בספרדית, (carne de cañón).בגרמנית (kanonenfutter). הביטוי קנה לו שביתה במלחמת העולם הראשונה.

## ראו גם
* מגן אנושי
* רסס והתפלל

## קישורים חיצוניים
* 	

## הערות שוליים

קטגוריה:ביטויים
אבליו

ממוזער|שרטוט של אבליו מתוך "המילון השלם של המיתולוגיה של כל העמים" מאת וילהלם וולמר
**אבליו** (**Abellio** או **Abelio**) או **אבליוני** (**Abelionni**) הוא אל מהמיתולוגיה הקלטית שפולחנו היה נפוץ באזור עמק גארון שבגאליה אקוויטניה (דרום מערב צרפת של ימינו). בעקבות כתובות שהתגלו באתר סבורים המומחים כי אבליו היה אל עצי התפוח.

מומחים סבורים כי שמו של האל הוא למעשה שיבוש שמו של האל אפולו מהמיתולוגיה היוונית (אשר נקרא בכתובות יווניות שהתגלו בכרתים בשם "אבליוס" (Αβέλιος) ובלטינית לעיתים "אפלו" (*Apello*). בעקבות השוואה זו סבורים המומחים כי אבליו היה אל השמש או כי מדובר בהשפעה רומית מאוחרת על המיתולוגיה הקלטית בעקבות מפגש התרבויות.

## לקריאה נוספת

* Patricia Turner, Charles Russell Coulter, **Dictionary of Ancient Deities**, Oxford University Press US, 2001


## קישורים חיצוניים

* היחס בין אבליו ואפולו 

קטגוריה:אלים בריטיים וגאליים קדומים
קטגוריה:אלי טבע
קטגוריה:אלי שמש
פאגוס (אל)

**פאגוס** (בלטינית: **Fagus** - עץ אשור) היה אל עצי האשור במיתולוגיה הקלטית. פולחנו היה נפוץ בדרום גאליה (צרפת של ימינו), לרגלי הרי הפירנאים. באזור הוט-פירניי (Hautes-Pyrénées) התגלתה כתובת המוקדשת לאל בשפה פרוטו-בסקית.

## לקריאה נוספת

* Patricia Turner, Charles Russell Coulter, **Dictionary of Ancient Deities**, Oxford University Press US, 2001
* Lesley Adkins, Roy A. Adkins, **Handbook to Life in Ancient Rome**, Oxford University Press US, 1998


קטגוריה:אלים בריטיים וגאליים קדומים
קטגוריה:אלי טבע
יומני גבע

**יומני גבע** היו יומני קולנוע שהפיקה חברת "סרטי גבע" והוקרנו בבתי הקולנוע בישראל כיומני חדשות לפני הסרט העיקרי בשנים 1952–1970.

את "סרטי גבע" הקימו חלוצי הקולנוע הישראלי, המפיקים מרדכי נבון ויצחק אגדתי, אחיו של ברוך אגדתי. יומני הקולנוע של האולפנים הוקרנו בבתי קולנוע טרם ההצגה הראשית, לסירוגין עם יומני הקולנוע של המתחרה, "יומני כרמל". למרות שאולפני גבע היו חברה פרטית, והיומנים היו יוזמה מסחרית, ברקע להפקת היומנים גם מעורבות פוליטית של דוד בן-גוריון, אשר דחף להפקת היומנים המתחרים ל"כרמל" לאחר שאלה האחרונים היו בשליטה חלקית של שרי הפנים של הפועל המזרחי. היומנים היו למעשה המשך של סדרת יומנים קודמת, שהופקה על ידי קולקטיב האמנים החולוני "קולון-גבע" בין 1950 ל-1952 והיוזם הראשי של יומנים קדומים אלה, שאול גוסקינד, המשיך לפעול להפקת יומני גבע.

אות הפתיחה של יומני גבע היה המנגינה "World of Sport".

בין הקריינים של יומני גבע בלטו קרייני קול ישראל גדעון לב-ארי ואלימלך רם. רבים מן היומנים בוימו על ידי הבמאי נתן גרוס והצלמים אדם גרינברג ודוד גורפינקל התחילו את דרכם ב"גבע".

עם הקמת הטלוויזיה הישראלית ב-1969 ירד הביקוש ליומני חדשות קולנועיים, ויומני גבע הופסקו. הסרט "שגעון של מולדת" מ-1980 מכיל אסופה של קטעי יומני גבע מן השנים 1953 ועד להפסקת שידורם.

התמלוגים מהקרנת יומני גבע היו מוקד לסכסוך משפטי בין השותפים לשעבר בחברת האולפנים המאוחדים (עיזבונו של נבון המיוצג על ידי חברת "ברקי פטה המפריס" מחד ואולפני הרצליה, מפיקיהם של יומני כרמל מאידך).

## ראו גם
* יומני כרמל

## קישורים חיצוניים
* קטע יומן: חיי הלילה בתל אביב, ynet
* 
* 
* 
* אוסף יומני החדשות של אולפני הרצליה כולל את יומני כרמל הרצליה ואת יומני גבע, באתר סינמטק ירושלים

## הערות שוליים

קטגוריה:קולנוע ישראלי
מיכאל השלישי, קיסר האימפריה הביזנטית

**מיכאל השלישי** (ביוונית: Μιχαήλ Γ'), המכונה גם **השיכור** (ביוונית: Μεθυστής; 19 בינואר 839 או 840 – 23 או 24 בספטמבר 867) היה קיסר האימפריה הביזנטית בין 842, כשהיה בן שלוש, לבין שנת 867 בה נפטר.

מיכאל השלישי היה הקיסר השלישי והאחרון לשושלת האמוריאנית. מיכאל השלישי היה נכדו של מייסד השושלת הקיסר מיכאל השני ובנו של הקיסר תיאופילוס ואשתו תאודורה השנייה.

עוד כשהיה תינוק מינה אותו אביו למשרת קיסר נוסף, וכשהיה בן שלוש, ב-20 בינואר 840, מונה לקיסר יחיד. אימו, תאודורה, מונתה כעוצרת. במהלך תקופת מלוכתה הצליחה לבלום את מתקפות הערבים וגילתה להט דתי. בין היתר, רדפה בשם אמונתה את כת הפאוליקיאנים והחזירה את פולחן האיקונין, והביאה לסיום את משבר האיקונוקלאזם. לעומת זאת, היא הזניחה את חינוכו של מיכאל והוא התקרב לדודו, בארדאס. זה האחרון הסית אותו נגד אימו, וב-856 הצליח לגרום לשליחתה למנזר. ב-857 נטל מיכאל השלישי את מושכות השלטון לידיו באופן רשמי.

בשנת 863 פגעו צבאותיו של מיכאל קשות בצבא החליפ'ות העבאסית והאמיר ובנו מתו באותו הקרב.
ממוזער|מטבע של מיכאל השלישי
בשנת 866 פקד על עוזרו בסיליוס, שירצח את דודו (בו הוא חשד כי הוא חותר תחתיו). בסיליוס עשה כמצווה, ומונה לכהן לצידו של מיכאל כקיסר נוסף. ב-867 הגיעה שמועה לאזניו של בסיליוס, כי מיכאל מתכוון להחליפו, לכן רצח אותו, והפך לבסיליוס הראשון מייסדה של השושלת המקדונית.

## ראו גם
* האימפריה הביזנטית
* קיסרי ביזנטיון

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:קיסרי האימפריה הביזנטית
קטגוריה:נפטרים ב-867
משפט וילסון

**משפט וילסון** הוא משפט בתורת המספרים, הקובע שאם p מספר ראשוני אזי הוא מחלק את (p-1)!+1 (ראו עצרת למשמעות הסימון "!").

המשפט נקרא על שם ג'ון וילסון, אף על פי שלגראנז' היה הראשון להוכיח את המשפט, בשנת 1773. 

הכיוון ההפוך למשפט נכון גם הוא, משום שאם n\ne4 ואינו ראשוני אז הוא מחלק את (n-1)!.

## היסטוריה
הראשון שגילה את המשפט היה ככל הנראה המתמטיקאי ההודי Bhāskara I, מאוחר יותר המשפט הוסבר על ידי המדען הערבי איבן אל-היית'ם שחי בתקופת ימי הביניים, בערך בשנת 1000 לספירה. המשפט נקרא על שמו של וילסון, מתמטיקאי אנגלי וסטודנט של אדוארד וארינג, שהזכיר את המשפט ב. וארינג הכריז על המשפט בשנת 1770 אף על פי שגם הוא וגם וילסון לא יכלו להוכיח אותו, ולגראנז', ב־1773, היה הראשון שסיפק לו הוכחה. ישנן ראיות שלייבניץ היה מודע לכך כ-90 שנה קודם לכן, אך מעולם לא פרסם זאת.

## הוכחה
יהי p ראשוני. לכל 1\le a\le p-1 קיים 1\le b\le p-1 יחיד עבורו ab\equiv1\!\!\!\pmod{p} (זהו ההפכי של a בחבורת אוילר U_p).
אם a הפוך לעצמו אז p\mid(a-1)(a+1), ולכן המספרים היחידים ההפוכים לעצמם הם 1,p-1.
מכאן שבמכפלה (p-1)!, כל המספרים פרט ל-1,p-1 ניתנים לסידור בזוגות שמכפלתם מודולו p היא 1, ולכן
:(p-1)!=1\cdot2\cdots(p-1)\equiv p-1\equiv-1\!\!\!\pmod{p}
אותה הוכחה מתאימה לתוצאה כללית יותר: מכפלת כל האיברים בחבורה אבלית סופית שווה למכפלת האיברים מסדר 2 בחבורה.

## יישומים
אם p ראשוני אי-זוגי, אזי לפי משפט וילסון
:\begin{align}(p-1)!&=1\cdot(p-1)\cdot2\cdot(p-2)\cdots\frac{p-1}{2}\cdot\left(p-\frac{p-1}{2}\right)\\&\equiv1\cdot(-1)\cdot2\cdot(-2)\cdots\frac{p-1}{2}\cdot\left(-\frac{p-1}{2}\right)\!\!\!\pmod{p}\\&\equiv(-1)^{\frac{p-1}{2}}\left[\left(\frac{p-1}{2}\right)!\right]^2\equiv-1\!\!\!\pmod{p}\\\left[\left(\frac{p-1}{2}\right)!\right]^2&\equiv(-1)^{\frac{p+1}{2}}\!\!\!\pmod{p}\\&\equiv\begin{cases}-1\pmod{p}&:p\equiv1\pmod{4}\\\quad\!1\pmod{p}&:p\equiv3\pmod{4}\end{cases}\end{align}

## המשפט ההפוך
נוכיח גרסה חזקה של המשפט ההפוך למשפט וילסון. במקרה n=4 מתקיים כי (4-1)!+1=7 אינו מתחלק ב-4.
נראה כי אם n>4 מספר פריק, אז n מחלק את (n-1)!. נבחר מחלק אמיתי 1. אם a השורש הריבועי של n, אז a>2 (כי n>4), ומכאן 2a. מאחר ש-a הם כלולים במכפלה (n-1)!, ובפרט מכפלה זו מתחלקת במכפלתם 2a^2=2n, ולכן n מחלק את (n-1)!. אם a אינו שורש של n, אז הוא שונה מ-\frac{n}{a}, ולכן מכפלתם n מחלקת את (n-1)!.

## הכללה
קרל פרידריך גאוס הוכיח את ההכללה הבאה למשפט: לכל n>2 מתקיים
:\prod_{k\,=\,1\atop\gcd\{k,n\}=1}^n\!\!\!\!k\equiv\begin{cases}-1\pmod{n}&:n=4,p^m,2p^m\\\quad\!1\pmod{n}&:\text{otherwise}\end{cases}
כאשר p ראשוני אי-זוגי ו-m>0 שלם. משפט וילסון מתקבל כאשר n ראשוני.

המכפלה האחרונה היא למעשה מכפלת האיברים בחבורת אוילר U_n. את הטענה ניתן להכליל לכל חבורה אבלית סופית: מכפלת האיברים בחבורה כזו היא תמיד איבר היחידה, אלא אם כן קיים איבר יחיד מסדר 2, ואז המכפלה שווה אליו. גאוס הוכיח שבמקרים n=4,p^m,2p^m חבורת אוילר היא חבורה ציקלית מסדר זוגי (הזוגיות נובעת מתכונות פונקציית אוילר) ולכן -1 הוא אכן האיבר היחיד בה שסדרו 2.

## ראו גם
*הלמה של גאוס

## קישורים חיצוניים
*
*

וילסון
קטגוריה:מספרים ראשוניים
קטגוריה:מבחני ראשוניות
קטגוריה:חשבון מודולרי
עמיחי

קטגוריה:שמות פרטיים עבריים לגברים
קטגוריה:שמות משפחה עבריים
אוניברסיטת אלכסנדריה

**אוניברסיטת אלכסנדריה** (בערבית:  **جامعة الإسكندرية**, גאמעת אלאסכנדריה) היא אוניברסיטה באלכסנדריה (מצרים) והאוניברסיטה השנייה בגודלה במצרים כיום, עם 14 פקולטות. האוניברסיטה הוקמה ב-1938 כשלוחה של אוניברסיטת קהיר (שנקראה אז "אוניברסיטת פואד הראשון"). ב-1942 הפכה לישות עצמאית. עד 1952 היא נקראה "אוניברסיטת פארוק". 

צוות האוניברסיטה היה מעורב במספר פרויקטים בעלי פרופיל בינלאומי, ביניהם ביבליותיקה אלכסנדרינה. בדירוג אוניברסיטאות בעולם של Times Higher Education לשנת 2010 דורגה האוניברסיטה במקום ה-147 בין 200 האוניברסיטאות הטובות בעולם.

## בוגרים ידועים
* פרופסור מרים אלמעאדיד (2001) מקטר.
*מוחמד שביר
* שמואל עזר (אחד מנידוני קהיר) 
* אחמד זוויל (2016-1946), חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1999.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
אלכסנדריה
קטגוריה:אלכסנדריה: מבנים
אומדורמאן

**אוּם דוּרְמָאן** (בערבית: **أُمّ درمان**, תעתיק מדויק: **אֻםּ דֻרְמָאן**) היא העיר השנייה בגודלה בסודאן. העיר שוכנת במדינת ח'רטום, על גדתו המערבית של נהר הנילוס הלבן, מול הבירה ח'רטום.

באום דורמאן אוכלוסייה של כ-2.5 מיליון תושבים. העיר היא המרכז המסחרי של סודאן. אום דורמאן, יחד עם הערים הסמוכות ח'רטום וח'רטום בחרי (הנקראת גם צפון ח'רטום) ופרבריהן, יוצרות מטרופולין שבה כ-9.5 מיליון תושבים, המהווה את המרכז הפוליטי, הכלכלי והתעשייתי של המדינה.

מקור השם אום דורמאן אינו ידוע בוודאות. קיים הסבר לפיו המקום נקרא על שם אימו של אדם בשם דורמאן, שהפעילה קו סירות על נהר הנילוס, שאום דורמאן הייתה אחת מתחנותיו.

## היסטוריה
ב-1883 התקומם "המהדי" מוחמד אחמד נגד המצרים השליטים וניצח אותם בקרב אלעובייד. הוא קבע את מקום מושבו ומפקדתו הצבאית בכפר אום דורמאן. הוא המשיך בניצחונותיו משגבר ב-1885 על כוח מצרי בפיקודו של מושל סודאן, הקצין הבריטי צ'ארלס גורדון, הרג את גורדון, כבש את ח'רטום, והקים את מדינת המהדי.

ממשיכו, הח'ליפה עבדאללה אבן מוחמד, קבע את אום דורמאן כבירת מדינתו. הבריטים לא השלימו עם מדינת המהדי, שאיימה על האינטרסים שלהם באזור כולו, וב-1898, בקרב אומדורמאן, גברו כוחות בריטיים על כוחות מדינת המהדי, והח'ליפה נהרג. השליט הבריטי, הלורד קיצ'נר, קבע את ח'רטום כמקום מושב השלטון, וכתר הבירה ניטל מאום דורמאן. אום דורמאן, שאוכלוסייתה בשלהי המאה ה-19 נאמדה בכ-150,000 נפש, הידרדרה ואוכלוסייתה פחתה מאוד (כ-43,000 במפקד 1909). אף על פי שהעיר נהרסה בקרבות, שופץ קברו של המהדי הנמצא בעיר, ועומד על כנו.

ב-1928 נבנה הגשר הראשון לח'רטום. העיר החלה להתאושש, ואוכלוסייתה החלה לגדול במהירות, ומכ-43,000 במפקד 1909 צמחה אוכלוסייתה כיום לכ-2.5 מיליון תושבים.

במאי 2008 הגיעו לעיר מורדים חמושים מחבל דרפור, וחילופי אש נשמעו ברחבי העיר. 93 חיילים ו-13 שוטרים סודאניים נהרגו בקרב, עד שהמורדים הוכרעו לבסוף על ידי הצבא.

כעיר הגדולה בסודאן וכשכנתה של ח'רטום הבירה, שוכנים בעיר מוסדות לאומיים רבים, ובהם תחנות הטלוויזיה והרדיו של סודאן, המכללה למדעי הטכנולוגיה, התיאטרון הלאומי, והאוניברסיטה האסלאמית של אום דורמאן.

## גאוגרפיה ואקלים
200px|ימין|ממוזער|מיקומה של אום דורמאן, מעברו השני של הנילוס, מול ח'רטום וח'רטום בחרי
אום דורמאן שוכנת בגובה של 178 מטר מעל פני הים. היא שוכנת במדינת ח'רטום, על גדתו המערבית של נהר הנילוס הלבן, סמוך מאוד למפגש של הנילוס הלבן עם הנילוס הכחול, מול הבירה ח'רטום ומול העיר ח'רטום-בחרי. שני גשרים מחברים את העיר לח'רטום, גשר אום דורמאן הישן, שהובא על ידי הבריטים מהודו, וגשר שמבט, המקשר את העיר לעיר ח'רטום-בחרי.

האקלים בעיר הוא מדברי, חם ויבש, בכל עונות השנה. ב-188 ימים בשנה, במדידה רב שנתית, עולה הטמפרטורה אל מעבר ל-35 מעלות צלזיוס, ורק ב-38 ימים היא יורדת אל מתחת ל-18 מעלות.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סודאן: ערים
קטגוריה:אפריקה: ערי בירה לשעבר
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-19
דאנו הלסל

**דניאל "דאנו" הלסל** (באנגלית: **Daniel "Dano" Halsall**; נולד ב-16 בפברואר 1963) הוא שחיין שווייצרי, סגן אלוף עולם ושיאן עולם במשחה ל-50 מטר חופשי.

## ביוגרפיה
הלסל נולד בז'נבה לאם ילידת שווייץ ולאב יליד ג'מייקה.

הלסל השתתף לראשונה באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) וסיים במקום חמישי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 50.50 שניות. המנצח היה ראודי גיינס מארצות הברית (49.80 שניות). כמו כן, הוא סיים במקום ה-11 במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 55.51 שניות. בנוסף, הוא סיים במקום שביעי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:47.93 דקות ובמקום תשיעי במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:26.61 דקות.

### שיאן עולם
ב-21 ביולי 1985 בתחרות שחייה שנערכה בבלינזונה, שווייץ שבר הלסל במשחה ל-50 מטר חופשי את השיא העולמי והעמיד אותו על 22.52 שניות. הוא קיזז שתי מאיות השנייה מהשיא הקודם של רובין לימי מארצות הברית. השיא העולמי החזיק מספר חודשים וב-6 בדצמבר אותה שנה טום ג'אגר מארצות הברית שיפר את השיא וקבע זמן של 22.40 שניות.

באליפות אירופה בשחייה שנערכה בסופיה, בולגריה בתחילת אוגוסט אותה שנה הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 55.03 שניות ובמקום חמישי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 50.96 שניות. בנוסף, הוא סיים במקום רביעי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב (3:47.34 דקות) ובמקום שישי במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי (3:26.45 דקות).

באליפות העולם בשחייה שנערכה במדריד, ספרד 1986 זכה הלסל במדליית כסף במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 20.80 שניות אחרי המנצח והשיאן העולמי הקודם טום ג'אגר שקבע זמן של 22.49 שניות ולפני מאט ביונדי (22.85 שניות) שהיה השיאן העולמי במשחה זה.

באליפות אירופה בשחייה שנערכה בשטרסבורג, צרפת בשנת 1987 סיים הלסל במקום שביעי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 23.09 שניות ובמקום שמיני במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 51.65 שניות. בנוסף, הוא סיים במקום חמישי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב (3:48.15 דקות).

באולימפיאדת סיאול (1988) סיים הלסל במקום רביעי בתוצאה של 22.83 מאית לפני בן ארצו השחיין סטפן וולרי ואחרי ביונדי שקבע שיא עולם חדש בתוצאה של 22.14 שניות, ג'אגר (22.36 שניות) וגנדי פריגודה מברית המועצות (22.71 שניות) ובמקום 23 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 51.21 שניות. בנוסף, הוא סיים במקום תשיעי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:48.09 דקות.

באליפות אירופה בשחייה שנערכה בבון, לשעבר מערב גרמניה באוגוסט 1989 סיים הלסל במקום רביעי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 22.89 שניות.

באליפות העולם בשחייה שנערכה בפרת', אוסטרליה בשנת 1991 סיים הלסל במקום השישי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 22.83 שניות. המנצחים היו טום ג'אגר (22.16 שניות) מאט ביונדי (22.26 שניות) וגנדי פריגודה (22.62 שניות).

באליפות אירופה בשחייה שנערכה באתונה, יוון באוגוסט אותה שנה סיים הלסל במקום שביעי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 22.97 שניות.

באולימפיאדת ברצלונה (1992) הלסל לא שחה היטב. בשלב המוקדמות הוא סיים במקום ה-17 בתוצאה חלשה יחסית של 23.15 שניות. למזלו אחד השחיינים נמחק ממשחה גמר ב' ולכן יכול היה להשתתף. בגמר ב' הוא שחה וגם הפעם לא שחה היטב וסיים אחרון ומקום 16 כללי בתוצאה של 23.18 שניות.

לאחר המשחקים האולימפיים בשנת 1992 הלסל הוותיק החליט על פרישה משחייה תחרותית.

## ראו גם

* התפתחות שיא העולם במשחה ל-50 מטר חופשי

## קישורים חיצוניים

* אתר אישי
* דאנו הלסל , באתר *Sports123* 

קטגוריה:שיאני עולם בשחייה
קטגוריה:שחייני חופשי
קטגוריה:שחייני פרפר
קטגוריה:שחיינים שווייצרים
קטגוריה:שווייצרים שנולדו ב-1963
ספרא (פירושונים)

קטגוריה:שמות משפחה ביהדות סוריה
קטגוריה:שמות משפחה יהודיים בארמית
מולו

[ממוזער|אבן מוקדשת למרס מולו, [רן (עיר)|רן, מוזיאון ברטאן, צרפת]]
**מולו** (לטינית: **Mullo** - חמור) הוא אל החמורים במיתולוגיה הקלטית. פולחנו היה נפוץ בצפון מערב גאליה (צרפת של ימינו) ובייחוד באזורי ברטאן ונורמנדי.

עם המפגש בין התרבות הקלטית והתרבות הרומית זוהה מולו עם האל מרס מהמיתולוגיה הרומית, ונקרא "מארס מולו".

מקדש לאל מולו התגלה בקראון (Craon) שבאזור מאיין. מקדש זה היה מבנה מעגלי שנבנה בראש גבעה במפגש שני נהרות. כתובת נוספת המוקדשת לאל התגלה בנאנט ומעידה על קיום אתר פולחני לאל.

מרכז פולחני נוסף התגלה ברן. כתובות שהתגלו במקום מתארות פסלים לאל שניצבו באתר שהיה ככל הנראה אתר פולחן מרכזי (הפסלים עצמם לא נתגלו).

באלונה (Allonnes) שבסארת' (Sarthe) התגלה אתר פולחני בו נחשב מארס מולו לאל רפואה. באתר התגלו מטבעות רבים וכן פסלים של חלקי גוף הנוגעים במחלה (בעיקר חפצים המייצגים עיניים) - כבקשה לאל לרפא נגעים אלה.

## לקריאה נוספת

Miranda Green, **Symbol and Image in Celtic Religious Art**, Routledge, 1992

## קישורים חיצוניים
* אלים קלטיים
* אלים קלטיים
* אלים קלטיים אשר זוהו עם האל הרומי מארס

קטגוריה:אלים בריטיים וגאליים קדומים
קטגוריה:אלי בריאות
קטגוריה:אלי בעלי חיים
המאהב (סרט, 1992)

**המאהב** (בצרפתית: **L'Amant**; באנגלית: **The Lover**) הוא סרט קולנוע צרפתי משנת 1992, המבוסס על הרומן האוטוביוגרפי בעל אותו השם של מרגריט דיראס. את הסרט ביים ז'אן-ז'אק אנו, הפיק קלוד ברי, ומופיעים בו בתפקידים הראשיים ג'יין מארץ' וטוני לונג קה-פיי. את הסרט, הדובר אנגלית, מלווה לכל אורכו קריינות של ז'אן מורו. הסרט זכה בפרס סזאר לפסקול המקורי הטוב ביותר, והיה מועמד לפרס אוסקר עבור הצילום הטוב ביותר.

## עלילה
עלילת הסרט מתרחשת בקולוניה הצרפתית וייטנאם בשנת 1929 ומתמקדת ברומן סודי, סוער ומורכב שנרקם בין נערה ממשפחה צרפתית ענייה לגבר סיני ממשפחה עשירה.

הנערה בת ה-15 וחצי נשלחת על ידי משפחתה ללמוד בפנימייה בסייגון. בדרכה חזרה לשם לאחר חופשת הקיץ, בהיותה במעבורת, היא מושכת את תשומת לבו של איש עסקים בן 32, בנו של איל הון סיני ויורשו היחיד. הוא פותח בשיחה איתה, והיא נענית להצעתו להסיע אותה לעיר בלימוזינה שלו. 

הנערה, בתה של אלמנה פושטת רגל הסובלת ממאניה דיפרסיה, מתפתה להפוך למאהבת של הגבר העשיר. במשך שנה וחצי, השניים נפגשים בחשאי בדירת הרווקים של הגבר ומנהלים קשר מיני ורגשי סוער. שניהם מבינים שלאהבתם אין עתיד, משום שמשפחותיהם לעולם לא יקבלו את זוגיותם הבין גזעית.

## הפקה
לאחר יציאתו לאקרנים, הסרט עורר סערה, הן בשל סיפור האהבה שהוא הציג בין גבר בוגר ובין קטינה, והן בשל סצנות המין הנועזות שבו, שכללו עירום מלא של שני כוכבי הסרט וצילומי תקריב. הסרט הופץ בשתי גרסאות: ברחבי אירופה ובישראל הופץ הסרט בגרסתו המלאה והלא מצונזרת. בארצות הברית קיבל הסרט בתחילה סיווג צפייה של "NC-17", שפירושו שאסורה לחלוטין הצפייה בו לקטינים מתחת לגיל 17. לאחר שהוגש ערעור וקוצצו מהסרט 12 דקות, הוא אושר להקרנה עם הסיווג "R", שפירושו שהצפייה בו לקטינים מתחת לגיל 17 מותרת רק בליווי הורה.

כוכבת הסרט, ג'יין מארץ', הייתה בת 18 בעת צילומי הסרט. סמוך לאחר יציאתו של הסרט לאקרנים נפוצו שמועות, לפיהן סצנות האהבה בינה ובין כוכב הסרט טוני לונג קה-פיי היו אמיתיות. מארץ' הכחישה נמרצות שמועות אלה, והאשימה את במאי הסרט, ז'אן-ז'אק אנו, בהפצתן ובאי מניעת התפשטותן, במטרה לקדם את יחסי הציבור של הסרט.

מרגריט דיראס הודתה לראשונה שהרומן שכתבה הוא אוטוביוגרפי רק במהלך צילומי הסרט. דיראס הייתה בת 15 וחצי בלבד בזמן שניהלה את הרומן האסור, וזהו גם גילה של גיבורת הרומן והסרט. היא מעולם לא חשפה את שמו של מאהבה הסיני. גם בסרט עצמו לא מוזכרים שמות הגיבורים, והם מכונים "הנערה הצעירה" ו"הגבר הסיני".

בצרפת נמתחה עליו ביקורת מפני שלמרות שהופק בצרפת הסרט דובר אנגלית, בכדי לפנות לקהל בינלאומי. הוא היה מועמד לשישה פרסי סזאר אך זכה רק באחד.
## קישורים חיצוניים

*  - ביקורת

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 1992
קטגוריה:סרטי דרמה צרפתיים
קטגוריה:סרטים ארוטיים
קטגוריה:זוכי פרס סזאר
קטגוריה:סרטים צרפתיים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטי מטרו גולדווין מאייר
ערוץ MGM

**MGM** היה ערוץ טלוויזיה אשר נמצא בבעלות חברת MGM. הערוץ משדר בכ-120 מדינות. ומציע סרטים מהספרייה של אולפני MGM, הכוללת מעל 4,000 סרטים שונים ונחשבת לספריית הקולנוע הגדולה בעולם.

בתאריך 31 במרץ 2016 ערוץ MGM ו-MGM HD סיימו את שידוריהם בישראל, והוחלפו בערוץ AMC.

## ערוץ MGM בישראל
ערוץ MGM היה ערוץ סרטים אשר נכלל בחבילות הבסיס בשידורי הלוויין והכבלים הן ב-YES והן ב-HOT, אשר שידר במהלך 24 שעות ביממה, לא כלל פרסומות והציג סרטים באנגלית עם תרגום לעברית.

הערוץ החל בשידוריו בשנת 2000. לאחר מספר שנים הועלה בנוסף ערוץ MGM HD, אשר שידר במשך רוב שעות היממה סרטים מבית MGM באיכות HDTV, בהמשך לשידורי הערוץ המקורי בגרסת ה-SD.

בישראל זכיינית הערוץ היא חברת "טלעד", המפעילה גם את ערוץ ההיסטוריה, ביוגרפיה (בהמשך הוחלף שמו לערוץ "לייף טיים"), E!, שלושה ערוצים בינלאומיים ואת ערוץ SHE שנמצא בבעלותה.

במרץ 2016 הודיעו חברות הכבלים והלווין (יס והוט) כי ערוץ MGM ו-MGM HD צפויים לסיים את שידוריהם בסוף אותו חודש, ובמקומם עלה AMC.

## קישורים חיצוניים
* 
* אתר MGM הבינלאומי
* האנימציות של MGM

MGM
סקוואנה

**סקוואנה** (בלטינית: **Sequana**) היא אלת נהר הסן במיתולוגיה הקלטית, ובייחוד אלת המעיינות במקורות הנהר. כמו כן אלה זו הייתה אלת השבט הגאלי סקוונים.

המעיינות, שנקראו על שם האלה (Fontes Sequanae) ממוקמים במישור שאטיון (Chatillon), צפונית מערבית לדיז'ון, בבורגונדי של ימינו. במאה השנייה לפנה"ס ובמאה הראשונה לפנה"ס היה ממוקם באתר המעיינות מקדש לאלה, אליו הגיעו עולי רגל שביקשו להירפא מחוליים. עם הכיבוש הרומי הוקמו באתר שני מקדשים בסגנון רומאי, וסביבם אכסדרת עמודים ובריכה.
באתר התגלו פסלים רבים עשויים נחושת, עץ ואבן של חלקי גוף שהובאו כקורבנות לאלה במטרה שתרפא את הנגעים באותם חלקי גוף. כמו כן התגלו באתר מטבעות רבים ותכשיטים שהובאו לאלה.

כמו כן התגלו באתר שמונה כתובות המוקדשות לאלה, מהם ניתן ללמוד על אופן ההגייה הגאלי של השם.

## תיאור האלה
במקדש האלה התגלה פסל ברונזה שלה בו היא מתוארת כאישה הלבושה גלימה ארוכה ולראשה עטרה. האישה עומדת על סירה שחרטומה בצורת ראש ברווז. הפסל מוצג כיום במוזיאון הארכאולוגי של דיז'ון.

## לקריאה נוספת

*Miranda Jane Aldhouse-Green, **Animals in Celtic Life and Myth**, Routledge, 1992.


## קישורים חיצוניים

* פסל האלה במוזיאון בדיז'ון
* האלה באתר celtnet
* סקוואנה, אלת נהר הסן

קטגוריה:אלים בריטיים וגאליים קדומים
קטגוריה:אלי ים ונהר
קארל וילהלם רוזנקרנץ

**קארל וילהלם רוזנקרנץ** (ברוסית: **Карл Вильямович Розенкранц**; 13 ביוני 1876 – 1942) היה שחמטאי לטבי ממוצא גרמני-בלטי.
## קריירה
רוזנקרנץ חלק מקום ראשון עם רוברטס בטינס ולאחריהם קרליס בטינס בתחרות ריגה 1899. בפלייאוף הפסיד רוזנקרנץ. הוא הגיע למקום השישי בתחרות ברלין 1899/1900 (ניצח: קורט פון ברדלבן), חלק מקום 8–9 בתחרות מינכן בשנת 1900 (ניצח: רודולף סוידרסקי) , הגיע למקום ה-11 בתחרות מוסקבה 1901 (תחרות אמנים של כלל רוסיה, ניצח מיכאל צ'יגורין), חלק מקום ראשון עם קרליס בטינס, סתם וזון בתחרות דורפט בשנת 1901 וניצח בתחרות ריגה 1907.

לפני מלחמת העולם הראשונה, רוזנקרנץ שיחק בתחרויות רבות בסנקט פטרבורג. בשנת 1904 חלק מקום 2–3 (ניצח: אז'ן זנוסקו-בורובסקי) ובתחרות אחרת הגיע למקום ה-11 (ניצח: מיכאל צ'יגורין). בשנת 1905 הגיע למקום השני, השלישי והרביעי בשלוש תחרויות, בשנת 1905 חלק מקום 8–10 באליפות השחמט הרביעית של רוסיה (ניצח: גרז סלווה), חלק מקום ראשון עם סרגיי פון פריימן בתחרות בשנת 1908 וחלק מקום 7–8 בתחרות 1909 (ניצח: אלכסנדר אלכין). בשנת 1911 הגיע למקום ה-14 (ניצח: סטפן לויצקי).

לאחר המלחמה השתתף רוזנקרנץ במספר תחרויות במוסקבה. הוא הגיע למקום החמישי בשנת 1921 (אליפות השחמט של העיר מוסקבה) , הגיע למקום החמישי בשנת 1924, למקום ה-14 בשנת 1925 , חלק מקום 8–9 בשנת 1926

וחלק מקום שישי בשנת 1928 (ניצח: ניקולאי גריגורייב).

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחמטאים לטבים
קטגוריה:ילידי 1876
קטגוריה:נפטרים ב-1942
ויקטור הורטה

[שמאל|ממוזער|250px|דיוקנו של הורטה על שטר בערך של 2,000 [פרנק בלגי]]
**ויקוטור הורטה** (בפלמית: **Victor Horta**; 6 בינואר 1861 – 8 בספטמבר 1947) אדריכל ומעצב בלגי שפעל בבריסל בסוף שנות ה-90 של המאה ה-19 ובראשית המאה ה-20. מן האדריכלים החשובים ביותר שיצאו מבלגיה וממובילי זרם האר נובו (Art Nouveau) באירופה של סוף המאה ה-19.

## קריירה
ויקטור הורטה היה מוביל בתחומו ויצירתו שיקפה את האר-נובו האורגני-בוטני במיטבו. כלומר, סגנון אדריכלי השואב את השראתו מעולם הצומח ומביא לחזות הבניין צורות דמויות ענפים ועלים הבאים לידי ביטוי בחזות החיצונית, חללי הפנים והפרטים. חידושיו השפיעו רבות על מעצבים ואדריכלים בכל רחבי אירופה בהם הקטור גימאר, אדריכל אר נובו נוסף שפעל רבות בפריז.

עבודותיו מצביעות על טכנולוגיות חדשניות, בעיקר בהגשמת עץ וברזל. בזכות השימוש המושכל בחומרים השונים, יצר במבנים שתכנן אדריכלות טוטאלית, המשלבת בין מסת הבניין לבין חלליו הפנימיים והפרטים הנלווים, כגון: מעקות חדרי מדרגות, עמודים, מנורות, דלתות ותקרות זכוכית עם מסגרות ברזל מעוטרות.

החללים שעיצב מצביעים על השראת מוצרי ה"ארטס אנד קרפטס" באנגליה, וכמותם הם מצטיינים בפיסוליות גלית זורמת, המבוססת על מילון צורות בוטני ומבטאת גם תהליכים של צמיחה. הקונסטרוקציה הגלית הזורמת של הורטה, המעוצבת באלמנטים בוטניים, הביאה את האר-נובו בבריסל להישגים מרשימים.

בהשראת אמנים סימבוליסטים, הוא האמין בעיצוב טוטאלי של מבנים, תוך הדגשת זרימה אין-סופית ומהות חובקת-כל, המאפיינת את מצבו הנפשי ועולמו של היוצר.

בשנים 1927–1931 הוטא היה מנהל של האקדמיה המלכותית לאמנויות היפות של בריסל.

## ראו גם
* בית טאסל
* בית סולווה
* בית ון אטוולדה
* מוזיאון הורטה

## לקריאה נוספת

* Strauven, Iwan and Zurstrassen, Benjamin, **Horta and the Grammar of Art Nouveau**, Yale University Press, 2024. 


## קישורים חיצוניים

* קורות חיים
* 
* 

קטגוריה:אמנים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:אדריכלים בלגים
קטגוריה:מעצבים בלגים
קטגוריה:אמנים בלגים
קטגוריה:אדריכלי אר נובו
קטגוריה:אישים שהונצחו בשטרות כסף בלגיים
קטגוריה:ילידי 1861
קטגוריה:נפטרים ב-1947
הטיית הישרדות

**הטיית הישרדות** היא עיוות בניתוח סטטיסטי הנובעת מהישרדות מוטה של חלק ממדגם המחקר. כאשר הפרטים שבמדגם עברו תהליך בררני הקשור למאפייני הניסוי, נותרו רק הפרטים ששרדו את התהליך. אם הניתוח הסטטיסטי יתחשב רק באוכלוסיית המדגם שסיימה את הניסוי, יוטו הנתונים בהטיית ההישרדות.

## דוגמאות
ברפואה, מחקר העוקב אחר חולי לב הנוטלים תרופה מסוימת עשוי להראות שהתרופה מובילה לשיפור במצב הבריאותי של החולים – אם מתעלמים מקבוצת החולים שמתו תוך כדי נטילת התרופה. כדי לתקן את ההטיה אין לדגום את החולים רק בסיום המחקר, אלא להביט באוכלוסיית הנוטלים את התרופה כולה, ולהכניס לנתונים גם את אלו שנפטרו במהלך הניסוי.

בכלכלה, תיתכן הטיית הישרדות כלפי משקיעים מצליחים: מחקר שיסקור את כל חברות ההשקעה הקיימות בבורסה לניירות ערך, יראה אחוזי הצלחה מוטים הישרדותית, מכיוון שהמדגם אינו כולל את החברות שנכשלו וחדלו לסחור. כדי לתקן את ההטיה על המחקר לסקור חברות השקעה לאורך השנים, כאשר אוכלוסיית המדגם היא לא "קבוצת חברות ההשקעה הנוכחית" אלא "קבוצת חברות השקעה בנקודה כלשהי בעבר", כאשר בקבוצה זו תהיינה כמובן כמה חברות שנכשלו בהמשך התקופה.
ממוזער|האזורים שנפגעו במטוסים ששבו ממשימות מראים היכן מטוס עשוי להיפגע ועדיין לשוב בבטחה לבסיסים; מטוסים שנפגעים באזורים אחרים לא שורדים. (התרשים מציג נתונים היפותטיים)
במהלך מלחמת העולם השנייה הסטטיסטיקאי היהודי אברהם ולד לקח בחשבון הטיית הישרדות כאשר בחישוביו ניתח כיצד למזער אובדן מפציצים מאש האויב. חוקרים ממרכז המחקר של הצי ערכו מחקר של הנזק הנגרם למטוסים ששבו ממשימות והציעו להוסיף מיגון לאזורים שבהם נצפו מספר הפגיעות הרב ביותר. ולד הבחין כי המחקר התבסס רק על מטוסים ששבו ממשימות, ומפציצים שהופלו לא נכללו בהערכה. החורים במטוסים שחזרו ייצגו לפיכך אזורים שבהם המפציץ יכול להיפגע ועדיין לשוב בבטחה. ולד הציע שמטוסים ימוגנו באזורים שבהם לא נפגעו המטוסים שחזרו, שכן אם אזורים אלו נפגעו הם עשויים לגרום לנפילת המטוס. עבודתו של ולד הייתה בעלת השפעה רבה בתחום החדש באותו הזמן של חקר ביצועים.

## תיאור ההטיה במקורות היסטוריים
דיאגוראס ממלוס, שחי במאה ה-5 לפנה"ס, מוזכר על ידי קיקרו כמתאר את ההטיה. כאשר אחד מידידיו של דיאגוראס ניסה לשכנעו בקיומם של אלים בהציגו בפניו את הכמות הרבה של צלמי האנשים שאותם האלים הצילו מטביעה בים – השיב דיאגוראס כי עדיין לא ראינו את צלמיהם של האנשים הרבים שנספו בין שברי אוניות.

## ראו גם
*כשל הצלף הבודד
*הטיית בחירה
*אקונומטריקה

## קישורים חיצוניים
* איך נלחמנו בחצבת בעזרת מטוסי קרב, באתר עמותת "מדעת"
* איך אתם עוד לא מיליונרים ומאושרים אפילו שקראתם את כל הספרים והמאמרים הנכונים?, באתר של ליאור פרנקל

## הערות שוליים

קטגוריה:סטטיסטיקה
קטגוריה:הטיות
קטגוריה:הישרדות
FYI (ערוץ טלוויזיה אמריקאי)

**FYI** הוא ערוץ טלוויזיה אמריקאי השייך לחברת A&E Television Networks ומשדר תוכניות בנושאי לייף סטייל, ריאליטי, קולינריה ושיפוצים.

בדצמבר 2013 הערוץ מותג מחדש בתור FYI, כערוץ לייף־סטייל וריאליטי. בישראל הערוץ הוחלף בערוץ Lifetime.

## היסטוריה
**ערוץ ביוגרפיה** (באנגלית: **Biography Channel**) היה ערוץ אמריקאי בבעלותה של חברת A&E Television Networks, שעלה לשידור ב-1 בינואר 1999 בארצות הברית. הערוץ שידר תוכניות דוקומנטריות, מיני סדרות וסרטים אודות אישים מובילים בתחומי התרבות, אמנות, בידור, היסטוריה, פוליטיקה, עסקים, כלכלה וחברה. בין המדינות בהן הופץ ערוץ ביוגרפיה: קנדה וארצות הברית, ספרד, אנגליה, אוסטרליה, גרמניה, איטליה, אמריקה הלטינית וישראל.

בישראל שודר הערוץ בזכיינות על ידי חברת טלעד. הערוץ שידר במשך 18 שעות ביממה בעברית ובאנגלית (עם תרגום לכתוביות בעברית). הערוץ עלה לשידור בנובמבר 2005 ב-yes הטלוויזיה בלוויין, ועלה לשידור גם ב-HOT בספטמבר 2008. לאחר מיתוגו מחדש, HOT ו-yes החליפו אותו בערוץ Lifetime הפונה לקהל צופים נשי, ושייך גם כן לחברת A&E Networks.

## תכנים (עד המיתוג המחודש)
ממוזער|150px|שמאל|הלוגו הקודם של הערוץ בישראל

*ביוגרפיות אודות אישים ידועים, כגון מוזיקאים, אמנים, אנשי ממשל וכלכלה, ראשי עולם הפשע ומנהיגים מתחומים שונים, וסדרות העוקבות באופן רציף אודות סיפוריהם של סלבריטאים, שחקנים הוליוודים, דוגמניות ואנשי בידור מוכרים דוגמת "התפקיד ששינה את חיי".

*סדרות העוקבות אחר שגרת החיים והעבודה של קבוצות שונות באוכלוסייה, דוגמת הסדרה "כוח נשי" – המתחקה אחר שגרת העבודה של שוטרות בארצות הברית.
*סדרות תמה החוקרות תופעות דרך האנשים שבמרכזן כמו "רצח בערוץ ביוגרפיה".
*ראיונות עם אישים מפורסמים על בסיס סיפור חייהם.
*סדרות אירוח – ביניהן "ויליאם שטנר: ללא מעצורים" המשלבת בין ראיונות בארבע עיניים לסקירה ביוגרפית.
*הפקות מקור ישראליות של ביוגרפיות על אישים בולטים בישראל, דוגמת אורנה פורת, יעל דיין, יעקב פרי, נתן שרנסקי, יגאל תומרקין, בני גאון ועוד.

## ראו גם

* Lifetime

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערוצי טלוויזיה אמריקאיים
הטיית זיכרון

**הטיית זיכרון** (לפי האקדמיה ללשון: **הטיית היזכרות**) היא הטיה בנתוני מחקר הנובעת מחשיבה סלקטיבית של הנחקרים. הטיית זיכרון היא סוג של הטיית דיווח.

דוגמה לכך היא בשאלון שניתן להורי ילדים עם ובלי מוגבלות. להורי ילדים עם מוגבלות יש נטייה לזכור גם את הפרטים הקטנים בחיי ילדיהם ועל כן ייתכן עיוות ברמת הפירוט של הדיווח שלהם ביחס לקבוצה השנייה. אם ההטיה לא נלקחת בחשבון ניתן להגיע למסקנה שגויה כי אירוע מסוים בחיי הילדים הוא שגרם למוגבלות, על אף שבפועל הוא התרחש גם אצל קבוצת הבריאים.

## הערות שוליים

קטגוריה:סטטיסטיקה
קטגוריה:זיכרון
קטגוריה:הטיות
פרס בראבו

**פרס בראבו** היה פרס שנתי שהוענק על ידי המגזין האיטלקי "גוארין ספורטיבו" לכדורגלן הצעיר המצטיין באירופה בעונה שחלפה. הזוכה הראשון בפרס היה ג'ימי קייס, והזוכה הראשון ממדינה לא אירופאית היה אלי אוחנה. הפרס הוענק בפעם האחרונה ב-2015 ומאז חדל מלהתקיים.

עד 1992 חולק הפרס לשחקנים עד גיל 23 שהשתתפו באחת משלוש התחרויות האירופיות (גביע אירופה, גביע אופ"א וגביע המחזיקות), ומאז העניק המגזין את הפרס לשחקנים עד גיל 21, אך בכל ליגה אירופית.

## רשימת הזוכים

## ראו גם
* פרס נער הזהב

## קישורים חיצוניים
* 

בראבו
בראבו
*
בראבו
הטיית דיווח

**הטיית דיווח** היא עיוות בנתוני מחקר הנובע מהטייה בדיווח של הנחקרים. לדוגמה, אם משווים בין שתי קבוצות נשים ושואלים האם הם עברו הפלה מלאכותית, ייתכן ובפועל אחוז ההפלות בשתי הקבוצות שווה, אך נוצר פער בנתונים בעקבות נכונות שונה לדווח על הפלה, מסיבות דתיות הומניות ומצפוניות. לעיתים הטיית דיווח נובעת מהטיית זיכרון. סוג נפוץ של הטיית דיווח בסקרים נובע מהרצון של הנבדק לרצות את הסוקר ומושפע רבות מאופן ניסוח השאלות.

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סטטיסטיקה
קטגוריה:הטיות
סן לואיס (פרובינציה)

**סן לואיס** (בספרדית: **San Luis**) היא פרובינציה במרכז ארגנטינה, במזרח אזור הקוז'ו.

סן לואיס גובלת בפרובינציית קורדובה במזרח, בלה פמפה בדרום, במנדוסה במערב ובסן חואן ובלה ריוחה בצפון. סן לואיס היא אחת הפרובינציות הקטנות בארגנטינה, הן בשטחה (כ-76 אלף קמ"ר) והן באוכלוסייתה (כ-368 אלף נפש). בירתה היא העיר סן לואיס.

## גאוגרפיה
שטחה של סן לואיס 76,748 קמ"ר, וצורתה מלבנית. דרומה של הפרובינציה מישורי ונמוך, ואילו בצפונה מתנשא רכס סן לואיס, שגובהה של הפסגה הגבוהה ביותר בו הוא 2,150 מ' מעל פני הים. גבולה המערבי של סן לואיס, עם פרובינציית מנדוסה, נקבע על תוואי נהר דסאגואדרו, שמשנה את שמו לסלאדו לאחר מפגשו עם נהר דיאמנטה, הנשפך אליו ממערב. נהר זה הוא הגדול והמשמעותי בפרובינציה.

האקלים בפרובינציה יבש, וגשמים יורדים רק בקיץ, בין אוקטובר למרץ. הטמפרטורות הממוצעות נעות בין 17° ל-23°.

בתחומי סן לואיס פארק לאומי אחד, סיירה דה לאס קיחאדאס, המשתרע על פני כ-1,500 קמ"ר בצפון-מערב הפרובינציה.

## היסטוריה
בטרם הגיעו הספרדים לדרום אמריקה, חיו בשטחה של סן לואיס של ימינו בני עמים שונים: מיצ'ילינגואה, קלצ'אקייה, רנקלה, פואלצ'ה ופוונצ'ה. ב-1594 הגיע לאזור לואיס חופרה דה לואאיסה אי מנסס, וייסד את העיר סן לואיס. העיר ננטשה תוך זמן קצר עקב התקפות התושבים הילידים, ונוסדה מחדש ב-1596 בידי מושל צ'ילה, מרטין גרסיה אונייס דה לויולה, בשם סן לואיס דה לויולה נוּאֶבָה מדינה דה ריו סֶקו. מקומה הועתק ב-1643, וב-1689 הועתק שוב, למקומה הנוכחי. ב-1712 הותקפה העיר בידי המאפוצ'ה, ניזוקה באופן חמור ונבנתה מחדש באופן מבוצר יותר.

לאחר הקמת מלכות המשנה של ריו דה לה פלטה ב-1776, סופחה אליה סן לואיס, כחלק מהאינטנדנסיה של קורדובה. ב-1813 הוקמה האינטנדנסיה של קוז'ו, שכללה את פרובינציות סן לואיס, מנדוסה וסן חואן של ימינו. ב-1820 פורקה האינטנדנסיה, וסן לואיס הייתה לפרובינציה עצמאית. ב-1855 אושרה חוקתה.

לשפל הגדול בשנות ה-30 של המאה העשרים הייתה השפעה קשה על הפרובינציה, וכמעט מחצית מהאוכלוסייה נטשה אותה. רק לאחר שהונהגה בה מדיניות של הקלות מס למפעלי תעשייה, התאוששה כלכלת הפרובינציה, ותושבים חדשים החלו להגיע אליה.

## דמוגרפיה
בסן לואיס מתגוררים, נכון לשנת 2001, כ-368 אלף נפש, למעלה ממחציתם (כ-192 אלף נפש) בבירה, סן לואיס. העיר השנייה בגודלה היא ויז'ה מרסדס, שבה מתגוררים כ-97 אלף נפש. בעיר השלישית בגודלה, מרלו, מתגוררים רק 11 אלף נפש, ויתר האוכלוסייה מפוזרת על פני עיירות קטנות וכפרים. צפיפות האוכלוסין בפרובינציה עומדת על כ-5 בני אדם לקמ"ר. מבחינה מינהלית, היא מחולקת לתשעה דפרטמנטוס.

## כלכלה
התמ"ג בסן לואיס נאמד בשנת 2006 בכ-3.4 מיליארד דולרים, שהם כ-9,200 דולרים לנפש, שיעור גבוה במעט מהממוצע הארצי בארגנטינה.

עד 1982, כלכלת הפרובינציה התבססה על חקלאות, ובמיוחד על גידולי תירס ובקר, והתעשיות הנלוות לגידולי בקר: בשר, מוצרי חלב ובורסקאות. רפורמות במיסוי שהונהגו באותה שנה הביאו לגידול חד בחלקה של התעשייה בתוצר, וכיום מהווה התעשייה קרוב למחצית ממנו, יותר מבכל פרובינציה אחרת בארגנטינה. עיקר התעשייה כוללת מכשירי חשמל ביתיים, טקסטיל, קרמיקה, פלסטיק ונייר.

מחצבים הנכרים בתחומי הפרובינציה כוללים בעיקר אבן גיר ושיש, אך גם טונגסטן, אורניום ומלח.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ארגנטינה: פרובינציות
קטגוריה:סן לואיס (פרובינציה)
סנאי זהוב

**סנאי זהוב** או **סנאי פרסי** (שם מדעי *Sciurus anomalus*) הוא מין מכרסם ממשפחת הסנאיים. נפוץ בעיקר בדרום אירופה ובדרום מערב אסיה: ארמניה, אזרבייג'ן, גאורגיה, יוון, איראן, עיראק, ירדן, לבנון, סוריה, טורקיה וישראל.
מקום מחייתו הטבעי הוא יערות וחורש באקלים ממוזג.
## מאפיינים
אורך כל גופם (של סנאים בוגרים) נע בין 32 ל-36 ס"מ שבתוכם כלול הזנב, שאורכו נע בין 13 ל-18 ס"מ. משקלם נע בין 250 ל-410 גרם. צבע פרוות הגוף העליון נע בין חום אפרפר לאפור חיוור, ואילו הפרווה בפלג גופם התחתון הוא חום צהבהב, הצבע של הזנב, נע בין חום צהוב לאדום עמוק. הציפורניים שלהם קצרות יחסית, לעומת אלה של סנאי עצים אחרים, ולנקבות יש שמונה או עשר פטמות.

בעבר הסנאי הזהוב היה נפוץ באזור הגליל, אך הוא נכחד כמעט לגמרי מישראל עד סוף המאה ה-19. עד שנות ה-80 של המאה העשרים נותרה אוכלוסייה שרידית של סנאים אלו בסביבת החרמון, אך בעשורים האחרונים לא תועדו סנאים ממין זה בארץ, ולא ידוע אם נותר זכר לאוכלוסיית הסנאי הזהוב בשטח מדינת ישראל. בגן הזואולוגי של אוניברסיטת תל אביב נעשים ניסיונות להרבות סנאים זהובים בשבי במטרה להחזירם לטבע.

## קישורים חיצוניים

*
*סנאי זהב, באתר החברה להגנת הטבע
## הערות שוליים

ממוזער|ימין|240px|סנאי זהוב בטורקיה

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן פרידריך גמלין
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1778
קטגוריה:סנאים
קטגוריה:בעלי חיים בסכנת היעלמות מארץ ישראל
קטגוריה:ארץ ישראל: מכרסמים
פרגוליה

**פְּרֵגוֹלְיָה** (ברוסית: **Преголя**; בגרמנית: **Pregel**; בליטאית: **Prieglius**; בפולנית: **Pregoła**) הוא נהר הזורם במחוז קלינינגרד, מובלעת רוסית קטנה בין פולין לבין ליטא.

הנהר מתחיל כזרימה משותפת של הפלגים אינסטרוץ' ואנגראפה, ונשפך לים הבלטי דרך הלגונה של הוויסלה. אורכו של הנהר, תחת השם פרגוליה בלבד, הוא 123 ק"מ, אך אם מחברים אליו את אורכם של אינסטרוץ' ואנגראפה, הוא מגיע ל-292 ק"מ. שטח אגן הניקוז שלו הוא 15,500 קמ"ר, וספיקתו הממוצעת 90 מטר מעוקב לשנייה. פלגים נוספים של הנהר הם פיסה ולאווה.

בעיית "הגשרים של קניגסברג" בתורת הגרפים מבוססת על שבעת הגשרים שנבנו על הנהר בעיר קניגסברג שבפרוסיה המזרחית (כיום קלינינגרד שברוסיה).

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:רוסיה: נהרות
קטגוריה:נהרות הנשפכים לים הבלטי
קטגוריה:מחוז קלינינגרד: גאוגרפיה
סטיוארט לוי

**סטיוארט איי. לוי** (באנגלית: **Stuart A. Levey**; הוא איש ממשל יהודי-אמריקאי, ותת-מזכיר האוצר הראשון לענייני טרור ומודיעין פיננסי, במחלקת האוצר של ארצות הברית.

לוי החל בתפקידו ב-21 ביולי 2004, תחת ממשלו של הנשיא ג'ורג' וו. בוש, כאיש המשרד לטרור ומודיעין פיננסי אשר אחראי על המאבק הפיננסי העולמי נגד ארגוני הטרור ותפירת הסנקציות הכלכליות לבלימת תוכנית הגרעין האיראנית, מאמצים שהביאו לו שבחים רבים, וכעת התבקש להישאר בתפקידו זה גם בממשלו החדש של הנשיא ברק אובמה, כהכנה לתגובה של הממשל, אם איראן לא תשתף פעולה במאמצים הדיפלומטיים.

לוי היה אחראי מטעם ממשל בוש על הובלת המאמץ הבינלאומי, לשכנע את מערכת הבנקאות הבינלאומית לנתק מגע מגופים ממשלתיים, חברות ואישים באיראן התומכים בטרור ואלה הפועלים לעקוף את הסנקציות שהטילה על איראן מועצת הביטחון של האו"ם בגין סירובה להשעות את העשרת האורניום ושיחק תפקיד מרכזי במאמצי ממשל בוש לסכל את ההתנהלות הבלתי חוקית של איראן וקוריאה הצפונית בתוככי המערכת הפיננסית הבינלאומית. לפני תפקידו האחרון, כיהן כסגן התובע הכללי של ארצות הברית, ולפני כן כיהן גם כראש המטה של סגן התובע הכללי במחלקת המשפטים של ארצות הברית.

לפני שהצטרף למשרד המשפטים האמריקאי ב-2001, הוא עבד 11 שנים בחברות עורכי הדין, מילר, קאסידי לארוקה אנד לוין (שהתמזגו לבייקר בוטס). הוא התמחה בשימועים משפטיים בדגש על הגנה על עברייני צווארון לבן. כמו כן, כיהן גם כעוזר של השופט לורנס סילברמן בבית המשפט לערעורים של וושינגטון די. סי., בין השנים 1989–1990. בשנת 1986 הוא סיים בהצטיינות את קולג' הרווארד, וב-1989 סיים בהצטיינות את בית הספר למשפטים בהרווארד.

ב-15 בינואר 2009, התבקש מפי הנשיא ברק אובמה לכהן כממלא מקום מזכיר האוצר, עד אשר מועמדו של אובמה, טימותי גייטנר יאושר לתפקיד מטעם הסנאט, וכיהן בתפקיד זה עד ה-26 בינואר. לאחר מכן, נתבקש להישאר בתפקיד תת-המזכיר לענייני טרור ומודיעין פיננסי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודים פקידי ממשל בארצות הברית
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת הרווארד
ראנצ'י

**ראנצ'י** (בהינדית: राँची) היא בירת מדינת ג'הרקאנד שבהודו. ראנצ'י עמדה במוקד התנועה ליצירת מדינה נפרדת לאזורים השבטיים של דרום ביהר, צפון אודישה, מערבה של מערב בנגל ומזרח צ'האטיסגאר של היום. ב-15 בנובמבר 2000 נוסדה מדינת ג'הרקאנד וראנצ'י נקבעה כבירתה.

עד לשנת 1927 היה שמה של העיר קישונפור (Kishunpur). העיר שוכנת בלב אזור חקלאי, בין הנהרות הינו והארמו והיא ידועה בבסיס הצבאי ובמבצר המצוי בה. ראנצ'י היא העיר הגדולה במדינת ג'הרקאנד ומשמשת כאחד ממרכזי הפעילות המדינית, הכלכלית, התעשייתית והחינוכית במזרח הודו.

## גאוגרפיה
שטחו של המטרופולין של ראנצ'י הוא כ-111 קמ"ר וגובהה הממוצע של העיר הוא 620 מטר מעל פני הים. העיר נמצאת בחלקה הדרומי של רמת צ'וטה נאגפור. סביבתה של העיר משופעת באתרי טבע ואחד מכינויי העיר הוא "עיר מפלי המים".

## אקלים
העיר בנויה על גבעות וסביבה יער טרופי עבות, שני גורמים אלה תורמים לאקלימה הסובטרופי המתון של העיר. בעונת הקיץ נעות הטמפרטורות בעיר בין 20 ל-37 מעלות ובתקופת החורף בין 3 ל-22 מעלות. כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא 1,530 מ"מ. בין החודשים יוני-ספטמבר כמות הגשמים היא כ-1,100 מ"מ.

הודות לאקלים הנוח יחסית, שימשה ראנצ'י כבירת הקיץ של ביהר בתקופת השלטון הבריטי וכמקום מפלט מהחום למשפחות הבריטיות ולהודים עשירים. אם כי ה"היל סטיישן" של האזור הייתה מחנה מק-קלוסקי (McCluskieganj).

## דמוגרפיה
במפקד האוכלוסין שנערך בהודו בשנת 2001 נמנו בעיר ראנצ'י 846,454 תושבים. גברים היוו 53% מאוכלוסיית העיר. רמת האוריינות בעיר היא 74%, גבוהה יותר מן הממוצע הלאומי של 59.9%. רמת האוריינות בקרב גברים היא 80% ובקרב נשים 68%. 13% מכלל אוכלוסיית העיר היא מתחת לגיל 6.

על פי הערכות, נכון לשנת 2008, אוכלוסיית העיר מונה כ-1,300,000 תושבים. עם הכרזת עצמאותה של ג'הרקאנד היה גל של הגירה אל העיר. הפיכתה של ראנצ'י לבירת המדינה יצרה משרות רבות בשירות הציבורי, בשירותי בנקאות, וחברות מסחריות. אוכלוסיית העיר מגוונת ותושביה באים מכל אזורי המדינה.

## תחבורה
העיר נחצית על ידי שני כבישים מהירים לאומיים (NH-23 ו-33) וכביש מהיר נוסף (NH-75) יוצא מן העיר. להבדיל מערים גדולות אחרות, בראנצ'י לא קיים שירות אוטובוסים עירוני והנוסעים בעיר שוכרים שירותי מוניות או ריקשה ממונעת. בעיר תחנת אוטובוס מרכזית לשירות בינעירוני.

בעשור הראשון של המאה ה-21 שופר שירות הרכבות אל העיר והיום יוצאות מן העיר רכבות אל כל עריה המרכזיות של הודו. בעיר ארבע תחנות רכבת גדולות. שדה התעופה של העיר ממוקם כ-7 ק"מ מדרום למרכז העיר. מן שדה מתקיימות טיסות פנים-ארציות סדירות אל עריה הגדולות של הודו.

## דת
בראנצ'י מספר מקדשים, ביניהם:
*מקדש ג'גאנאת ההינדי - בנוי בסגנון הארכיטקטוני בו נבנה מקדש ג'גאנאת בפורי.
*מקדש פהרי (Pahari) - נמצא בלב העיר
*מקדש דורגה

## קישורים חיצוניים

* 
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:הודו: ערים
קטגוריה:ג'הרקאנד
קטגוריה:המדינות והטריטוריות של הודו: ערי בירה
נוקאאוט גנטי

**נוקאאוט גנטי** או **השבתת גֵּנים** (באנגלית: **Gene knockout** או בקצרה .Gene K.O) היא שיטה גנטית להנדס יצור בו גן או קבוצת גנים מסוימת יוצאים מכלל שימוש (פירוש נוקאאוט באנגלית הוא הוצאה) ולמעשה מושתקים. בהשוואה ליצורים נורמלים, יצורי הנוק-אאוט משמשים למחקר לגבי תפקיד הגנים שהושתקו. השתקה יכולה להיות הטרוזיגוטית (של אלל אחד) או הומוזיגוטית (של שני האללים).

התהליך של החדרת גן חליפי במקום זה שהושתק נקרא נוקאין גנטי.

ישנן מספר דרכים לבצע נוקאאוט ונוקאין גנטי, ביניהן באמצעות קריספר או באמצעות נוקלאזות ספציפיות לאתר קריטי בתהליך שעתוק/תרגום הגן, כמו למשל באתר שחבור.

## הערות שוליים

קטגוריה:הנדסה גנטית
התזמורת הפילהרמונית של רדיו צרפת

**התזמורת הפילהרמונית של רדיו צרפת** (בצרפתית: **Orchestre Philharmonique de Radio France**) היא תזמורת רדיו צרפתית המספקת מוזיקה לרדיו צרפת. התזמורת, שנוסדה בשנת 1937, מתמחה במוזיקה בת ימינו.

## שמותיה השונים של התזמורת

* התזמורת הפילהרמונית של רדיו צרפת (1989 - כיום) Orchestre Philharmonique de Radio France
* התזמורת הפילהרמונית החדשה של רדיו צרפת (1974 - 1989) Nouvelle Orchestre Philharmonique de Radio France
* התזמורת הפילהרמונית דה ל'אורט (1964 - 1975) Orchestre Philharmonique de l'ORTF
* התזמורת הפילהרמונית של הרדיודיפוזיון פרנסז (1960 - 1964) Orchestre Philharmonique de la Radiodiffusion Française
* תזמורת הרדיו הסימפונית (1937 - 1964) Orchestre Radio-Symphonique

## מנהלים מוזיקליים
* מיקו פרנק (2015 - ממשיך)
* מיונג-וון צ'ונג (2000 - 2015)
* מארק ינובסקי (1984 - 2000)
* גילברט אמי   (1976 - 1981)
* שארל בריק (1965 - 1970)
* אז'ן ביגו   (1949 - 1965)

## קישורים חיצוניים

* 

רדיו צרפת
צרפת
קטגוריה:תזמורות צרפתיות
קטגוריה:שגרירים של רצון טוב - יוניסף
קטגוריה:1937 בצרפת
קטגוריה:הוקמו ב-1937
מפרץ אונגה

**מפרץ אוֹנֵגָה** (ברוסית: **Онежская губа, Онежский залив** *Onezhskaya guba*) הוא מפרץ בים הלבן, השוכן בצפון-מערב רוסיה, דרומית-מערבית לארכנגלסק.

מפרץ אונגה אורכו כ-185 קילומטר ורחבו נע בין 50–100 קילומטר. עומקו מגיע ל-36 מטר, כשהממוצע עומד על 16 מטר. הנהרות אונגה, קם (Кемь), ויג (Выг) וסומה (Сума) נשפכים למפרץ.

במפרץ שוכנים מספר איים, כשהגדול והמפורסם שבהם "סולובצקי" או "סולובצקי הגדול" השייך לקבוצת איי סולובצקי. לחופו המערבי של המפרץ ממוקמת העיר בלומורסק ומוצאה של תעלת הים הלבן - הים הבלטי.

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
אונגה
אונגה
אונגה
קטגוריה:רפובליקת קרליה: גאוגרפיה
קטגוריה:מחוז ארכנגלסק: גאוגרפיה
מיונג-וון צ'ונג

**מיונג-וון צ'ונג** (בקוריאנית: **정명훈**, נהגה כ"צ'וֹנְג מיוֹנְג-פוּן" IPA: [ʨʌŋ mjʌŋ.ɸun]; ) הוא פסנתרן ומנצח דרום קוריאני.

## ביוגרפיה
מיונג וון צ'ונג, יליד סיאול, ניגן לפנים עם אחיותיו, הכנרת קיונג-וה צ'ונג והצ'לנית מיונג-וה צ'ונג, בשלישיית צ'ונג. הוא זכה בפרס בתחרות הפסנתר על שם צ'ייקובסקי בשנת 1974. ניצוח למד בבית ספר מאנס למוזיקה ובבית הספר ג'וליארד בניו יורק. צ'ונג כיהן כעוזר מנצח בתזמורת הפילהרמונית של לוס אנג'לס בתקופת כהונתו של קרלו מריה ג'וליני כמנהל מוזיקלי.

באירופה כיהן צ'ונג כמנצח ראשי של תזמורת הרדיו של חבל הסאר משנת 1984 עד 1990. כמו כן היה מנצח אורח ראשי של התיאטרו קומונאלה בפירנצה משנת 1987 עד 1992. הוא ניצח פחות או יותר על כל התזמורות האירופאיות והאמריקאיות החשובות והופיע לראשונה עם המטרופוליטן אופרה בניו יורק בשנת 1986 עם "סימון בוקאנגרה" של ורדי. בסוף עונת 1987-88 קיבל את פרס פרמיו אביאטי ממבקרי המוזיקה האיטלקים, וכעבור שנה זכה בפרס ארטורו טוסקניני. משנת 1989 עד 1994 כיהן מיונג-וון צ'ונג כמנהל מוזיקלי של האופרה הלאומית של פריז. הוטוא פתח את העונה הראשונה של בית האופרה בסטיליה החדש ב"הטרויאנים" של הקטור ברליוז במלואה וחוגי המוזיקה זיכו אותו בשבחים בסקירותיהם. בשנת 1991 הכתירה אותו אגודת מבקרי התיאטרון והמוזיקה של צרפת בתואר "אמן השנה" וב-1992 קיבל את אות לגיון הכבוד על תרומתו לאופרה של פריז. רבות מהקלטותיו הבלעדיות לדויטשה גרמופון מאז 1990 זכו בפרסים ואותות כבוד בינלאומיים, ביניהן "סימפוניה טורנגלילה" ו-Éclairs sur l'au-delà של אוליבייה מסייאן, אותלו של ורדי, הסימפוניה הפנטסטית של ברליוז, "ליידי מקבת ממחוז מצנסק" של דמיטרי שוסטקוביץ' עם תזמורת האופרה בסטיליה; סדרה של בסימפוניות והסרנדות של דבוז'אק עם הפילהרמונית של וינה; סדרה שכולה יצירות קודש גדולות עם תזמורת האקדמיה הלאומית למוזיקה סנטה צ'צ'יליה ובה ההקלטה זוכת הפרס של הרקוויאמים מאת דיריפלה ופורה, עם צ'צ'יליה ברטולי וברין טרפל.

מיונג-וון צ'ונג ניצח על ביצוע הבכורה העולמי של יצירתו האחרונה של מסייאן: "קונצרט לארבעה", לארבעה סולנים ותזמורת, שהמלחין הקדיש לו ולתזמורת הבסטיליה. במקביל הוא מכהן כמנהל מוזיקלי לשם כבוד בתזמורת הפילהרמונית של טוקיו.

מיונג וון צ'ונג זכה בפרסים ובתארי כבוד שונים בצרפת וביפן ואף הוכתר בתואר "איש השנה" מטעם אונסק"ו. הוא שימש שגריר לתוכנית לפיקוח על סמים של האו"ם והיה שגריר כבוד לתרבות של קוריאה, הראשון בתולדות ממשלת קוריאה. משנת 1997 הוא מכהן כמנהל מוזיקלי של התזמורת הפילהרמונית של אסיה, משנת 2000 עד 2015 הוא היה המנהל המוזיקלי של התזמורת הפילהרמונית של רדיו צרפת, משנת 2001 הוא משמש יועץ אמנותי מיוחד לתזמורת הפילהרמונית של טוקיו ומשנת 2005 עד שנת 2015 הוא שימש כמנהל אמנותי ומנצח ראשי של הפילהרמונית של סיאול.

בשנת 1999 היה המנהל המוזיקלי של תזמורת רשות השידור הקוריאנית ובינואר 2026 חזר להיות שוב המנהל המוזיקלי של תזמורת זאת.

## קישורים חיצוניים

* 


* Myung-whun Chung biography at the Bach Cantatas Website
* Myung-whun Chung Discography at Deutsche Grammophon


## הערות שוליים

קטגוריה:מנצחים
קטגוריה:פסנתרנים דרום קוריאנים
קטגוריה:שגרירים של רצון טוב - יוניסף
קטגוריה:דרום קוריאנים שנולדו ב-1953
חכאים

ממוזער|Chaunax fimbriatus
[ממוזער|[חכאי גמלוני.]]
**חכאים** (שם מדעי: Lophiiformes) היא סדרה של דגי גרם.

## מאפיינים
החכאים ניכרים בבליטה מוארכת, דמוית חכה, היוצאת מראשם. בליטה זו, המשמשת כפיתיון עבור הטרף של החכאים, היא זו שהקנתה להם את שמם. צורתם של חלק מהחכאים מאפשרת להם להשתלב בסביבתם ומעניקה להם גורם הסוואה.

הנקבות של החכאים גדולות לעיתים באופן ניכר מהזכרים. במינים אלו הזכר יכול להיות קטן פי שישה ומעלה מהנקבה וגודלו לא עולה על מספר מילימטרים. בשעה שהוא הופך לבוגר, מערכת העיכול שלו מתנוונת והוא נמשך לנקבה באמצעות חוש הריח. הזכר נושך את עורה של הנקבה ומשחרר אנזים שמאפשר לו להתמזג עמה ולחיות בתוכה כטפיל על ידי פירוק רקמת הפה שלו ופירוק העור שהוא נשך.

במשך הזמן רוב גופו של הזכר מתנוון ורק אשכיו ממשיכים לתפקד. הם משחררים תאי זרע, בתגובה להורמונים שמגיעים אליהם דרך זרם הדם בשעה שהביצית מוכנה להפריה.

בני סדרת חכאי התהומות אינם קרובים באמת לסדרה זו אלא יותר לצלופחאים.

## מזון
המזון של החכאים הוא בעיקר דגים קטנים ופלנקטון.

## מיון
*תת-סדרה *Lophioidei*
**משפחה חַכָּאִיִּים (*Lophiidae*)
*תת-סדרה *Antennarioidei*
**משפחה פיתיונאיים (*Antennariidae*)
**משפחת *Tetrabrachiidae*
**משפחה חכאי זרועות (*Brachionichthyidae*)
**משפחה *Lophichthyidae* בה מין יחיד - *Lophichthys boschmai*
*תת-סדרה *Chaunacoidei*
**משפחה חכאי קרפד (*Chaunacidae*)
*תת-סדרה *Ogcocephaloidei*
**משפחה חכאי עטלף (*Ogcocephalidae*)
*תת-סדרה *Ceratioidei*
**משפחה *Centrophrynidae* בה מין יחיד - *Centrophryne spinulosa*
**משפחה צרטיים (*Ceratiidae*)
**משפחה חכאים כדוריים (*Himantolophidae*)
**משפחה דיצרטיים (*Diceratiidae*)
**משפחה מלנוציטיים (*Melanocetidae*)
**משפחה תאומטיכתידיים (*Thaumatichthyidae*)
**משפחה אונירודיים (*Oneirodidae*)
**משפחה חכאים שעירים (*Caulophrynidae*)
**משפחה *Neoceratidae* בה מין יחיד - *Neoceratias spinifer*
**משפחה חכאי שוט (*Gigantactinidae*)
**משפחה לינופריניים (*Linophrynidae*)

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

*
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי סמואל גארמן
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1899
נוירופסיכואנליזה

**נוירופסיכואנליזה** היא גישה של חיבור תאורטי בין הנוירופסיכולוגיה המודרנית ופסיכולוגיית המעמקים, בעיקר הפסיכואנליזה.

בעוד שהנוירופסיכולוגיה בשנים אחרונות עסקה בעיקר בתפקודים קוגניטיביים של המוח והפגיעה בהם – כגון זיכרון, קשב, שפה ותפיסת מרחב, הרי שהנוירופסיכואנליזה מנסה לקשר תהליכים מוחיים לתכונות פסיכודינאמיות כגון הלא מודע, הדחקות, מנגנוני הגנה, מבנה העצמי ועולם היצרים.

כמו כן עוסקת הנוירופסיכואנליזה ביישום שיטות טיפול פסיכולוגיות מעמיקות לאנשים שעברו פגיעות מוחיות, בנוסף לשיטות הטיפול המקובלות שעוסקות בשיקום.

הארגון הבינלאומי לנוירופסיכואנליזה נוסד על ידי מרק סולמס, ומכונה NPSA. 
בספטמבר 2000 הוקמה השלוחה הישראלית של הארגון, בשם "הפורום הישראלי לנוירופסיכואנליזה". הפורום הוקם על ידי ולמען אנשי מקצוע ממקצועות הטיפול השונים, שמשתפים פעולה למטרות למידה ויצירת גשרים בין הפסיכואנליזה, מדעי ההתנהגות ומדעי המוח. המטרה הייתה ללמוד את המרכיבים הרגשיים, המנטליים, הפיזיים, התנועתיים, והביו-נוירולוגיים, מכל האספקטים, תוך שמירה על הייחודיות של כל אחת מנקודות המבט.

בראשות הפורום הישראלי עומדת אירית ברזל רווה (מקימת הפורום), יחד עם פרופ' יונה רוזנפלד ופרופ' דב אלכסנדרוביץ. ב-2019 שינה הפורום את שמו ל"חברה לנוירופסיכואנליזה בישראל".

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:פסיכואנליזה