open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
נורית שלו

**נורית (נוריה) אמיר-שלו**, היא שחיינית עבר ישראלית, אלופת ישראל ושיאנית ישראל בשחייה במשחי הפרפר.

## ביוגרפיה
שלו גדלה בקיבוץ נוה איתן והתאמנה בקבוצת השחייה של הקיבוץ בהדרכת אבי בן חורין. בעלת תואר בהוראת חינוך גופני מסמינר הקיבוצים, בעלת תואר ראשון בחינוך גופני מאוניברסיטת סאן חוזה, קליפורניה ארצות הברית ותואר שני M.A בתקשורת מאוניברסיטת סאן חוזה, קליפורניה ארצות הברית.

באליפות ישראל שנערכה בבריכת בת גלים שבחיפה באוקטובר 1960, זכתה שלו בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:33.2 דקות, אחרי חנה מרון מברית מכבים עתיד (1:31.8 דקות) ולפני קורין מהפועל אפיקים (1:33.6 דקות). מדליית ארד, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 6:16.2 דקות, אחרי חנה מרון (6:06.6 דקות) ורבקה קרטין ממכבי חיפה (6:08.9 דקות).

בתחרויות השחייה של כינוס הפועל השביעי שנערכו בבת גלים במאי 1961, זכתה שלו במדליית כסף, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:32.4 דקות, אחרי גלי להב שקבעה שיא ישראלי חדש של 1:22.8 דקות.

### אלופה ושיאנית ישראל
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בשנת 1962 זכתה שלו במדליית זהב, במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא ישראלי חדש לנערות של 1:23.8 דקות. נוסף לכך, שחתה מחוץ לתחרות הרשמית וקבעה במשחה ל-50 מטר פרפר שיא ישראלי חדש של 34.4 שניות ובמשחה ל-200 מטר פרפר שיא ישראלי חדש נוסף (שיא יסוד) של 3:15.9 דקות.

בתחרות שחייה בין נבחרת ישראל לנבחרת יוון שנערכה באתונה ביולי 1963 זכתה שלו במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא ישראלי חדש של 1:21.4 דקות. שיא זה החזיק מעמד שנתיים ונשבר על ידי איבונה טוביס (1:15.3 דקות). חודשיים לאחר מכן, בתחרות שנערכה בבריכת בת גלים בחיפה באוקטובר קבעה שלו במשחה ל-200 מטר פרפר שיא ישראלי חדש של 3:07.3 דקות. שיא זה החזיק מעמד 3 שנים ונשבר על ידי ניצה בלזר (3:03.0 דקות). שלושה ימים לאחר מכן, באליפות ישראל בשחייה שנערכה באותה בריכה היא זכתה במדליית זהב, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:22.5 דקות.

באליפות ישראל בקרב-רב שנערכה בבריכת כפר המכבי באוקטובר 1964 זכתה שלו במדליית זהב בתוצאה של 3062 נק', לפני דליה יפה (2965 נק') ונאוה בן אלקנה (2877 נק').

### עבודה
שלו-אמיר ניהלה מתנ"סים ברמת השרון, ניהלה את סניף החברה להגנת הטבע, את המוזיאון הגאולוגי, ואת בית הראשונים ברמת השרון.

## ספריה
* נורית (נוריה) שלו, **זן אולימפי**, אופיר ביכורים, 2015 ).
* נוריה אמיר, **התעמלות לזוגות במיטה - המתנה הכי חמה**, טורקיז מבית אחיאסף, 2001.
* נורית שלו-אמיר, **רציתי שתדעו**, טפר הוצאה לאור, 1998

## ראו גם

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* "הכל בחיים זה בחירות", עיתון קול ברמה, 25 בדצמבר 2015
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אלופות ישראל בשחייה
קטגוריה:שחייניות פרפר ישראליות
קטגוריה:נווה איתן: אישים
קטגוריה:בוגרות סמינר הקיבוצים
קטגוריה:בוגרי סמינר הקיבוצים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת המדינה של קליפורניה בסן חוזה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של קליפורניה בסן חוזה
קטגוריה:ישראליות שנולדו במאה ה-20
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
קים בודניה

**קים בּוֹדְנִיָה** (בדנית: **Kim Bodnia**; נולד ב-12 באפריל 1965) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה יהודי-דני.

## ראשית חייו
קים בודניה גדל באספרגרדה שבדנמרק, במשפחה יהודית (מפולין ומרוסיה). בנעוריו הלחין מנגינות, כתב שירים והיה חלק מצמד מוזיקלי, עם חברו הנריק פליג. בשנים 1987–1991 למד בבית הספר הלאומי לתיאטרון בקופנהגן.

## קריירה
בשנת 1994 שיחק במותחן הדני "*Nattevagten*" לצד השחקן ניקולאי קוסטר-ולדאו בתפקידו הקולנועי הראשון.

בודניה מפורסם בעיקר בשל גילום דמותו של מרטין רודה בסדרת הדרמה המשטרתית הסקנדינבית "הגשר". הוא פרש מהסדרה בתום העונה השנייה והסביר את פרישתו בחילוקי דעות לגבי הדמות, אך ציין כסיבה לעזיבתו גם את האנטישמיות במאלמה, שם צולמו רבים מפרקי הסדרה.

בנוסף, הוא גילם את פרנק בסרט *Pusher*, ויעקב בפרק 4 בסדרה *Those Who Kill*.

בשנת 2010 הוא שיחק את לארס בסרט הדרמה של סוסנה ביר, "בעולם טוב יותר" שזכה בפרס אוסקר לסרט הבין-לאומי הטוב ביותר ולפרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר.

בשנת 2014 שיחק בדרמה הפוליטית האמריקאית "רוזווטר", לצדם של גאל גרסיה ברנאל וקלייר פוי.

בשנת 2016 הופיע בודניה בסדרה הישראלית "בני ערובה" בעונתה השנייה.

בשנת 2020 התארח בסדרת הטלוויזיה "מכתב למלך" בשירות הסטרימינג של נטפליקס.

בשנת 2021 שיחק את דמותו של וסמיר בעונה השנייה של הסדרה "המכשף" שנוצרה על ידי לורן שמידט היסריך עבור "נטפליקס" ומבוססת על סדרת ספרים באותו השם מאת אנדז'יי ספקובסקי. 

בשנת 2024 שיחק בסרט הדרמה הביוגרפי "אישה צעירה והים" בתור הנרי, אביה של השחיינית גרטרוד אדרלה.

בשנת 2025 שיחק בסרט הספורט "פורמולה 1 הסרט" בתור קספר.

## קישורים חיצוניים

* 

*  
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים דנים
קטגוריה:בוגרי בתי ספר למשחק
קטגוריה:דנים שנולדו ב-1965
מוצב גלגלית

שמאל|ממוזער|300px|צילום של הבופור ממוצב גלגלית, 1993
שמאל|ממוזער|300px|פעולות מיגון במוצב גלגלית בדרום לבנון בשנת 1999
**מוצב גלגלית**, או בשמו הקודם **מוצב גבעון**, היה מוצב של צה"ל בגזרה המזרחית ברצועת הביטחון בלבנון, בפאתי הכפר דיר מימאס ומעל ברך נהר הליטני.

צפונית למוצב שכן מוצב הבופור. מוצב גלגלית היה ממוקם מצפון מערב לכפר כילא ולמוצב חממה של צה"ל וממזרח לכפרים יוחמור ודיר סיריאן. באזור הקרוב לגלגלית לא היו מוצבים של צבא דרום לבנון.

מוצב גלגלית נועד לשמור על הציר שהוביל ממוצב נרקיס, שהיה ממוקם על הגבול, אל מוצב הבופור ואל מוצב דלעת. חזבאללה ניסה לפגוע בתנועה על הציר, וחוליות של הארגון ששהו באזור הליטני הניחו מוקשים על הדרך לבופור וירו פצצות מרגמה לעברו.

גלגלית היה בדרך כלל מוצב מחלקתי, בשל קרבתו לגבול. מחלקת החי"ר שאיישה את המוצב הייתה מחלקה מפלוגת מסלול ולא מפלוגה ותיקה. את המחלקה תגבר טנק מפלוגה מבצעית (לאחר מסלול ההכשרה), צוות של מודיעין, צוות לוחמה אלקטרונית, גשש ואיש קבע של הנדסה קרבית שהיה מנהל עבודות מיגון.

לצוות הטנק ששהה במוצב היו שני תפקידים עיקריים: העיקרי בהם היה ביצוע מארבים וסריקה של אזור ברך הליטני, כלומר המורדות הדרום-מזרחיים של מוצב הבופור והכפר יוחמור בגדה הצפונית של הליטני, והחלק הצפוני והמזרחי של טייבה (הכפר והמוצב) בגדה הדרומית של הליטני.התפקיד השני היה חיפוי לכניסת מסוקים לגזרה, בעת החלפת לוחמים בבופור או במהלך פינוי רפואי.

ביולי 1994 נהרג במוצב קצין הצנחנים סגן  מירי טיל סאגר. ב-31 בינואר 2000 נהרגו שלושה חיילי צה"ל מפגיעת טילים ששיגר החזבאללה שפגעו בעמדת התצפית במוצב: רס"ן , סמ"ר  וסמ"ר . באותו אירוע נפצע חייל נוסף באורח אנוש ושלושה נפצעו קל.

ב-24 במאי 2000, בעקבות התמוטטות צד"ל ונסיגת צה"ל מרצועת הביטחון, ניטש המוצב ופוצץ.

## ראו גם
* הלחימה ברצועת הביטחון

## לקריאה נוספת
* 

## קישורים חיצוניים

* מוצב גלגלית, באתר "מפת סיפור מוצבי אזור הביטחון בלבנון"
* 

## הערות שוליים

גלגלית
האיחוד המערב-אירופי

**האיחוד המערב אירופי** היה ארגון בינלאומי לשיתוף פעולה בין מדינות מערב אירופה. הארגון הוקם בתקופת המלחמה הקרה כדי לאחד את מערב אירופה הדמוקרטית כנגד ברית המועצות והגוש המזרחי הקומוניסטי במזרח אירופה. הארגון היה קיים מאוקטובר 1954 עד ליוני 2011 ומטהו שכן בבריסל שבבלגיה. תקציבו השנתי עמד על כ-13.4 מיליון אירו. הארגון נוהל על ידי מועצת שגרירים ואספה שהורכבה ממשלחות פרלמנטריות. בשנותיו האחרונות, הארגון התמזג אט אט לאיחוד האירופי, עד אשר הוחלט לפרקו באופן סופי.

לאיחוד היה סוכנות חימוש שהוגבלה לתמיכה במחקר וטכנולוגיית הגנה. סוכנות זו הוקמה בשנת 1996 ופורקה בשנת 2006.

## חברות
חברות מלאות:
* 
* 
*  (1990)
* 
*  (1995)
* 
* 
* 
*  (1990)
* 

משגיחות:
*  (1995)
* 
*  (1995)
* 
*  (1995)

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:קצרמר אירופה
קטגוריה:ארגונים בין-לאומיים לשעבר
קטגוריה:בריסל: ארגונים
קטגוריה:יחסי הממלכה המאוחדת – צרפת
קטגוריה:יחסים צבאיים גרמניה – הממלכה המאוחדת
קטגוריה:יחסי ספרד–צרפת
אפוריה

**אַפּוׂרִיָה** (מיוונית: ἀπορία) הוא מצב של בלבול ומבוכה הנובע מסתירות בטיעונים לוגיים. המונח מאפיין את סיומם של הדיאלוגים המוקדמים של אפלטון.

משמעות המילה ביוונית היא בלבול, חוסר מוצא. בפילוסופיה יוונית משתמשים במושג כדי לתאר את המבוכה שחשו בני שיחו של סוקרטס כאשר הביא אותם לסתירה. הוגים כמו דרידה, הגל והיידגר השתמשו במונח כדי לתאר מצב שבו אין פתרון לבעיה או שאלה פילוסופית.

המילה נשאבת משתי דמויות במיתולוגיה היוונית, פורוס, ופניה. פניה שהיא הייצוג של העוני והחוסר, מחליטה לעבר את עצמה עם פורוס שהוא העושר והשפע. השילוב של השניים יוצר פריון, וכך המילה אפוריה אינה באה כדי להביא לייאוש, אלא כדי לאתגר ולמצוא פתרונות אחרים.

## פילוסופיה
השימוש באפוריה מוכר מהדיאלוגים של אפלטון, בעיקר מהמוקדמים שבהם. בדיאלוגים, אנשי השיחה (מצביאים, סופיסטים, רטוריקנים וכדומה) פותחים את הדיון בהגדרה שלהם. סוקרטס מתחיל לשאול שאלות ולתת דוגמאות נגדיות. הוא לא טוען ישירות נגד ההגדרה, אלא מנסה להבינה עד הסוף. בתהליך הזה הוא חושף את הפגמים מאחורי ההגדרות, ובכך מערער את ביטחונם של אנשי שיחו. לתהליך הזה קוראים השיטה הסוקרטית, על שמו. סוקרטס טוען כי הוא עצמו חש באפוריה והוא גורם לבני שיחו לחוש בה גם כן. רק אחרי שמגיעים לאפוריה יכולים להתחיל לבנות שיטה פילוסופית אמיתית. אפוריה משמשת ככלי רטורי, ולא רק פילוסופי.

אריסטו טוען שבמקום להתחיל את הידע שלנו מהעולם ומתפיסתו השכלית, עלינו להתחיל לנסות לענות על השאלות שלא הצלחנו לענות עליהן. עלינו להתחיל באפוריה. חלק בטא של ספרו מטפיזיקה הוא סדרה של שאלות הנובעות מאפוריה, ומשם מתחיל השיח הפילוסופי.

דרידה הגדיר את האפוריה כמצב של חוסר מוצא, סתירה פנימית בטקסט. אבל הוא טוען שלמרות זאת, מצב זה עדיף על כל פישוט שגוי של המציאות.

## ראו גם
*פילוסופיה יוונית
*אלנכוס
*דיאלוג אפלטוני

## הערות שוליים

קטגוריה:פילוסופיה
תעודת עולה

ממוזער|left|180px|תעודת עולה
**תעודת עולה** היא מסמך רשמי ישראלי המונפק על פי חוק השבות. תעודת עולה מוענקת למשפחות ויחידים המגיעים לישראל כעולים חדשים, הזכאים למעמד זה על פי חוק השבות.

קיימות הגבלות לגבי זכאות לתעודת עולה למשל מי שפועל נגד מדינת ישראל או נגד היהודים או מי שעלול לסכן את בריאות הציבור.

תעודת עולה היא תעודה משפחתית, אך בני עולים מעל גיל 25 מקבלים תעודות נפרדות וכך גם בני עולים צעירים יותר במעמד אישי של נשואים או גרושים.

תעודת עולה מאפשרת קבלת סיוע והנחות המיועדות לעולים חדשים, הפקת מסמכים שונים, פתיחת חשבונות בנק, קבלת ביטוח רפואי ועוד.

## ראו גם
* חוק השבות
## קישורים חיצוניים

* צעדים ראשונים באתר מועצת ארגוני העולים בישראל
* טופס בקשה לקבלת תעודת עולה באתר של משרד הפנים הישראלי
## הערות שוליים

עולה
קטגוריה:קליטת עלייה
קטגוריה:משרד הפנים
סלימה מוראד

**סלימה מוראד (פאשא)** (בערבית: **سليمة مراد**; תעתיק מדויק: **[[س|ס]][[ل|ל]][[ي|י]][[م|מ]][[ة|ה]] [[م|מ]][[ر|ר]][[ا|א]][[د|ד]]**; 1905–1974) הייתה זמרת יהודיה עיראקית, שנחשבה לזמרת העיראקית הידועה ביותר מאז שנות ה-30 המוקדמות של המאה ה-20.

## ביוגרפיה
מוראד נולדה בשכונת טטראן בבגדאד למשפחה יהודייה עניה וחסרת השכלה. 

מוראד שיתפה פעולה עם האחים סאלח ודאוד אל-כוויתי, מוזיקאים שכתבו והלחינו עבורה שירים וניגנו עמה. אחד השירים המפורסמים ביותר של סלימה מוראד הוא "לבך קשה כאבן" (قلبك صخر جلمود), אותו כתבו האחים אל-כוויתי. בשנת 1933 הגיעה הזמרת אום כולתום להופיע בעיראק. היא שמעה את השיר הזה והחליטה לבצעו, למרות שהיה בכך משום חריגה ממנהגה לשיר רק שירים שנכתבו עבורה באופן בלבדי. סלימה מוראד ודאוד אל-כוויתי עזרו לה ללמוד ולבצע את השיר.

בשנת 1935 העניק לה ראש ממשלת עיראק נורי סעיד את הכינוי "פאשא" כתואר כבוד. ב-1953 נישאה מוראד לאחד הזמרים העיראקים המצליחים ביותר בכל הזמנים, נאזם אל-ע'זאלי. היא הייתה נשואה לו עד מותו הפתאומי ב-1963. במשך חייהם המשותפים שיתפו השניים פעולה בתחום המוזיקה והשירה. אף לאחר גל העלייה של יהודי עיראק, היא המשיכה להתגורר בעיראק עד מותה ב-1974.

## לאחר מותה
בשנת 2015 הוקלטה גרסת כיסוי לשיר "לבך קשה כאבן" באלבומו של דודו טסה "עלא שו'אטי", אותה שרה הזמרת מירה עווד.

בשנת 2012 יצאה בעיראק סדרה בשם "סלימה פאשה" שמספרת את סיפורה של סלימה מוראד.

אוסף משיריה ושירי בן זוגה נאזם אל-ע'זאלי יצא בתרגום לטיף ברטוב בשנת תש"ף.

## לקריאה נוספת
* לטיף ברטוב, **כוכבים בשמי עיראק: סלימה מראד ונאצ'ם אל ע'זאלי**, הוצאה פרטית, 2020

## קישורים חיצוניים
* 
* שירה אוחיון, כי קולך ערב: היסטוריה יהודית-ערבית מפוארת של שירה נשית, באתר קפה גיברלטר, 18 במאי 2013
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ילידות 1905
קטגוריה:זמרים השרים בערבית
קטגוריה:זמרות יהודיות עיראקיות
קטגוריה:אומנים יהודים שפעלו בארצות ערב
קטגוריה:נפטרות ב-1974
צבי כץ

הרב **צבי כץ** (זסלב, ווהלין; אחרי ה'ש"ן, 1590 – ?), רב באירופה במאה ה-17, מחבר פירושים על השולחן ערוך.

## ביוגרפיה
נולד במחצית השנייה של המאה הרביעית לאלף השישי לפי מניין השנים בלוח העברי, אחרי שנת ה'ש"ן 1590, לרב יוסף בן אליהו כץ רבה של זסלב וראש הישיבה בה, מחבר הספרים "רכב אליהו" ו"יסוד יוסף".

בשנותיו הראשונות למד, כנראה, בישיבתו של אביו. בהמשך היה תלמידו של רבי יואל סירקיש, מחבר "בית חדש" על הטור, בישיבתו בקראקא. קיבל תורה גם מפי רבי יחיאל מיכל מנמירוב, והיה ידידו של הרב יום-טוב ליפמן הלר ששימש באותה עת כראש ישיבה בלודמיר.

נישא לבתו של הרב מרדכי יוסף לויש מאוסטרוה.

עם פרוץ מרד חמלניצקי בשנת 1648, ופלישת בעלי בריתו הטטרים מחאנות קרים, ובעקבותיהם סדרת האירועים שהתקבעה בזיכרון היהודי הקולקטיבי כגזרות ת"ח–ת"ט, נמלט הרב צבי כץ לאיטליה, והשתקע בוונציה.

## ספריו
בשנת ת"ו (1646) הדפיס את פירושו על שולחן ערוך אורח חיים, המחולק לשני חלקים: "עטרת צבי" ו"נחלת צבי". הספר מצוטט בפי מחברים מאוחרים יותר, כגון החיד"א בספרו ברכי יוסף, והרב יוסף תאומים בספרו פרי מגדים, אך לא זכה לפרסום רב כמו פירושים אחרים בני זמנו, המגן אברהם והטורי זהב.

על הספר יצאו עוררין, בעיקר בטענה שהחידושים שבו אינם פרי רוחו של המחבר אלא לקוחים מאביו. כעבור חמש עשרה שנה (תכ"א, 1661) הדפיס המחבר חיבור נוסף בשם "נחלת צבי" על שולחן ערוך אבן העזר, ובו טרח המחבר לְהָזֵם את השמועות. הוא צירף לספר הסכמות רבות שמאשרות את בעלותו על ספרו הקודם, ביניהן הסכמת הרב שעפטיל בנו של הרב ישעיה הלוי הורביץ, בעל של"ה, הכותב: "שאני יודע בבירור גמור שהו בעצמו חיבר את החיבור הזה". בסוף ספרו על אבן העזר מצורפת עדותו של בעל ה"תוספות יום טוב": "שאני יודע בבירור שמפעלו הוא והוא המחבר עצמו".

הספר על אורח חיים נדפס מספר פעמים, ובשנת תשס"ג יצא לאור במהדורה מפוארת (עם פירוש אחר, "עולת תמיד" ו"עולת שבת" מאת הרב שמואל בן יוסף) על ידי מכון 'זיכרון אהרון'.

הספר על אבן העזר הוא הפירוש הראשון שנדפס על חלק זה בשולחן ערוך. הוא מצטיין בבהירות סגנונו, ומצוטט בין נושאי הכלים על השולחן ערוך (באר הגולה, באר היטב, ועוד) וכן בספרות השו"ת. מכל מקום, מאז ההדפסה הראשונה הספר לא הודפס שוב ולא היה מוכר לרבים מלומדי השולחן ערוך, עד לההדרתו מחדש במהדורת "שולחן ערוך השלם" (ירושלים תשס"ח).

## לקריאה נוספת
* משה דוד צ'צ'יק, **פרקים לתולדות המחבר**, בתוך: שולחן ערוך אורח חיים, עם הפירושים הקדומים ראשוני מפרשי השולחן ערוך אורח חיים, נחלת צבי ועטרת צבי. ירושלים: זיכרון אהרן, תשס"ג, עמ' 11–23.
* חיים דביר, **ספר נחלת צבי וס' גור אריה לשו"ע אבן העזר**, בתוך: **[[ישורון (מאסף תורני)|ישורון]]**, יט (תשס"ז), עמ' תתנח-תתס.

## הערות שוליים

קטגוריה:פרשני שולחן ערוך
קטגוריה:רבנים פולנים
קטגוריה:ילידי 1590
האוניברסיטה הממלכתית של מוסקבה לגאודזיה וקרטוגרפיה

**האוניברסיטה הממלכתית של מוסקבה לגאודזיה וקרטוגרפיה** (ברוסית: **Моско́вский госуда́рственный университе́т геоде́зии и картогра́фии**) היא האוניברסיטה היחידה ברוסיה ללימודי גאודזיה וקרטוגרפיה ואחת מהאוניברסיטאות הראשונות בעולם למקצועות אלו.

בית ספר לגאודזיה נפתח לראשונה בשנת 1779 במוסקבה. בשנת 1835 הוא קיבל זכויות של מוסד להשכלה גבוהה. בשנת 1873 המוסד עבר לבניין חדש שמשמש אותו גם כיום, לצד בניינים חדשים שנבנו לצורך הרחבתו. בשנת 1930 המוסד פוצל לשתי האוניברסיטאות הקיימות כיום בצמוד אחת אל השנייה. כיום היא בעלת שבע פקולטות. ליד האוניברסיטה פועלת סיפרייה שכוללת חצי מיליון ספרים בנושאי הלימוד. האוניברסיטה נמצאת בצמוד אל "האוניברסיטה הממלכתית של מוסקבה לניהול קרקע" שהייתה בעבר חלק מן האוניברסיטה.

מדעני האוניברסיטה לקחו חלק פעיל בחקר הירח והכנות מפות על בסיס חומר שהתקבל מחלליות שצילמו אותה. בשנת 2004 על שמה של האוניברסיטה נקרא אסטרואיד 11785 Migaic.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מוסקבה: אוניברסיטאות ומכללות
קטגוריה:גאוגרפיה
קטגוריה:תכנון עירוני
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
האוניברסיטה הממלכתית של מוסקבה לניהול קרקע

**האוניברסיטה הממלכתית של מוסקבה לניהול קרקע** (ברוסית: **Государственный университет по землеустройству**) היא האוניברסיטה הממלכתית והיחידה ברוסיה, ללמודי ניהול ותכנון שימושי קרקע, קדסטר, שמאות מקרקעין, ותכנון ערים ואזורים.

האוניברסיטה הוקמה בשנת 1779 במוסקבה ביחד עם "האוניברסיטה הממלכתית של מוסקבה לגאודזיה וקרטוגרפיה" הצמודה אליה כיום לכדי מוסד אקדמי אחד עד לפיצולה לכדי שתי אוניברסיטאות נפרדות.

לאחר תקופת ברית המועצות בשנת 1930 הוחלט לפצל את האוניברסיטה לשני מוסדות סמוכים.

בשנת 1942 נפתחה גם מחלקה צבאית להכשרתם של אנשי צבא העוסקים בתחום בדומה אל מוסדות אקדמיים אחרים בתקופה הקומוניסטית.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מוסקבה: אוניברסיטאות ומכללות
קטגוריה:תכנון עירוני
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
רותם פלג

**רותם פלג** (נולד בשנת 1972) הוא מנכ"ל חטיבת "תשתית" של קבוצת תעבורה ולשעבר מנכ"ל המשרד לביטחון הפנים.

## ביוגרפיה
פלג נולד וגדל בקיבוץ נחשון. בשנים 1991–1994 שירת בחיל האוויר. בשנת 2000 סיים תואר ראשון באוניברסיטה העברית בירושלים בכלכלה ומנהל עסקים.

בשנים 2000–2003 עבד בתפקיד ראש ענף במשרד הבינוי והשיכון והמרכז למיפוי ישראל. בשנת 2003 סיים תואר שני באוניברסיטה העברית בהתמחות במימון ושיווק. בשנים 2003–2006 עבד כרכז תחום ממשל ומנהל באגף התקציבים במשרד האוצר, בשנים 2006–2008 כרכז תחום ביטחון באגף התקציבים במשרד האוצר ובשנים 2008–2011 עבד באגף התקציבים של משרד האוצר בתפקיד סגן הממונה על התקציבים לענייני ביטחון, ביטחון פנים ומשרדים מנהליים.

ב-1 באפריל 2012 מונה כמנכ"ל המשרד לביטחון הפנים. במרץ 2017 עזב את תפקידו, והחל לעבוד בקבוצת תעבורה כמנכ"ל "תשתית", יבואנית משאיות DAF.

### חיים אישיים
פלג מתגורר ברמת השרון, נשוי ואב לשלושה.

## קישורים חיצוניים
* רותם פלג - מנכ"ל המשרד לביטחון הפנים, באתר המשרד לביטחון הפנים

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:מנכ"לי המשרד לביטחון הפנים
קטגוריה:עובדי משרד האוצר
קטגוריה:עובדי משרד הבינוי והשיכון
קטגוריה:נחשון (קיבוץ): אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1972
קציר-חריש

**קציר־חריש** הייתה מועצה מקומית במחוז חיפה בישראל, שפעלה בשנים 1992–2012 וכללה את היישובים קציר וחריש. ב-2012 פורקה המועצה המקומית המשותפת, כחלק מתוכנית הפיכת חריש לעיר.

## היסטוריה
ביולי 1992, במסגרת התוכנית לאיחוד רשויות מקומיות, אוחדו היישובים קציר וחריש למועצה מקומית אחת בשם "טל-עירון", שהייתה ה"כוכב" הצפוני ביותר בתוכנית "יישובי הכוכבים". בשנת 1995 הוסב שם המועצה המקומית ל"קציר-חריש".

ביוני 2012, במסגרת קידום הפיכת חריש לעיר, חתם שר הפנים על צו להפרדת הרשויות. היישוב קציר הועבר לתחום שיפוטה של מועצה אזורית מנשה, והמועצה המקומית חריש חזרה להיות רשות מוניציפלית בפני עצמה. ההפרדה בוצעה בפועל באוגוסט 2012.

### קציר
היישוב קציר הוקם בשנת 1982 ויועד ל-30 משפחות. בשנת 1987 אושרה תוכנית מקיפה יותר ליישוב שכללה בניית מאות יחידות דיור נוספות. למרות זאת, עד שנת 1990 הכיל היישוב פחות מ-30 משפחות.

בשנת 1990, בשל הצורך לספק מגורים לעולים מברית המועצות, הוקמה מדרום מזרח לגבעה המערבית הגבעה המרכזית שאוכלסה במשפחות עולים רבות, שמספרן פחת בשנים האחרונות. בשנת 1994 אושרה תוכנית מתאר מקיפה ליישוב המרחיב את אזורי הבנייה בגבעה המערבית, מגדיר שטחי בנייה לגבעה המרכזית וכן מגדיר שכונה נוספת לבנייה עתידית - **הגבעה המזרחית**. רק באוקטובר 2015 החלו עבודות הפיתוח בגבעה זו.

בשנת 1995 ניסו להתיישב עאדל ואימאן קעדאן בקציר אך סורבו. הם עתרו לבג"ץ ובשנת 2000 ניתן פסק הדין שאוסר החכרת קרקעות ליהודים בלבד. בעקבות פסק הדין מספר משפחות מבאקה אל-גרבייה מימשו את זכותם ועברו להתגורר בקציר.

כיום אין ועדת קבלה ביישוב.

### חריש
חריש הוקם בשנת 1982 כקיבוץ וננטש בשנת 1993, למעט פלוגת מג"ב ששכנה בו. כחלק מתוכנית "יישובי הכוכבים" על אדמות הקיבוץ הנטוש הוקם היישוב חריש ובו כ-300 יחידות דיור. משרד השיכון השקיע רבות בתשתיות היישוב ובתכנונו, אך פיתוחו של היישוב נכשל. מרבית הרחובות היו ריקים, והאוכלוסייה המעטה ששכנה בו הייתה חלשה.

בשנת 1996 הובאו ליישוב כ-70 אנשים מבני חמולת קראג'ה מרמלה, לאחר סכסוך דמים ממושך בינם לבין חמולת ג'רושי. בשנת 2003 הוקם במקום גרעין תורני של כ-50 משפחות.

בשנים האחרונות בחריש יש תנופת בנייה, ובין השנים 2015–2017 אוכלוסיית העיר שילשה את עצמה, כאשר יעודה היא עיר מרכזית וגדולה באזור נחל עירון.

## אוכלוסייה

## ראו גם
* קציר (יישוב)
* חריש (עיר)

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובי הכוכבים
קטגוריה:ישראל: מועצות מקומיות לשעבר
קטגוריה:חריש (יישוב)
קטגוריה:קציר (יישוב)
חיים אהרן קפלן

250px|ממוזער|שמאל|ח.א. קפלן ותלמידיו
250px|ממוזער|שמאל|עטיפת הספר מגילת יסורין
**חיים אהרן קפלן** (1880–1942) היה מחנך ופדגוג יהודי בוורשה. היומן שכתב בגטו ורשה בעברית מהווה אחד המסמכים החשובים על חיי היהודים בגטו שנכתבו כעדות ראשונית של תושב המקום. נספה בטרבלינקה בגירוש הגדול מהגטו לטרבלינקה באוגוסט 1942.

## קורות חיים
קפלן נולד ב-1880 בעיירה הרדזישצ'ה שליד ברנוביץ', (אז - בתחום האימפריה הרוסית). הוא גדל באווירה יהודית מסורתית שהלשון העברית הייתה שגורה בו.

ראשית חינוכו היה בחדר ואחר כך למד בישיבת מיר ובסמינר הפדגוגי הממלכתי בווילנה. לאחר סיום לימודיו השתקע בוורשה וייסד בה בית ספר עברי שנקרא "בית ספר בן שש כיתות של ח.א. קפלן". הוא התבלט כאחד החלוצים הראשונים של שיטת ההוראה "עברית בעברית" וייסד את "החדר המתוקן" בו למדו עברית בהברה ספרדית. היו מתנגדים רבים לשיטות החינוך שלו אבל הוא לא נסוג ופרסם מאמרים בהם הגן על שיטות החינוך שלו שראה בהן ברכה לתחיית הרוח והתרבות העברית. הוא לא ראה עתיד לנוער היהודי בגולה לכן שלח את בנו ובתו לארץ ישראל והוא החליט לעלות ארצה כתייר על מנת לבדוק אפשרות להשתקע בה.

ביולי 1935 הגיע לארץ ישראל באנייה פולוניה. הוא התקבל בברכה ובדברי הערכה במסיבת "עונג שבת" באולם אהל שם וגם זכה לדברי הערכה בכמה מעיתוני ישראל. קפלן בדק אפשרויות להיקלט בארץ אך ללא תוצאות. הוא חזר לפולין עם רצון לבקר שוב בארץ ישראל אך פרוץ מלחמת העולם השנייה ביטל אפשרות זאת והביא לבסוף לקיצו.

## יומן גטו ורשה
קפלן התחיל לכתוב יומן בשנת 1935. עד פרוץ מלחמת העולם משמש היומן את התחום האישי. הוא מספר על חוויותיו האישיות, על מאבקיו בבית הספר ועל תופעות שוטפות בחיי בציבור היהודי בפולין. עם פרוץ המלחמה נטש קפלן את המימד האישי והחל להוכיח ולהזהיר על העומד להתחולל מזווית ראייה כללית.
כבר ביום הראשון של המלחמה (1 בספטמבר 1939) הוא כותב:

הגרוש הגדול לטרבלינקה החל בתשעה באב, 22 ביולי 1942 וקפלן מתחיל את הכתיבה באותו יום בפסוק מקינות תשעה באב:  אין לו ספק שהמגורשים נדונו למיתה.
היום האחרון ביומן הוא ה-4 באוגוסט 1942. הגירוש בעיצומו ומתקרב למקום הימצאו. קפלן מסתכל מהחלון על המגרשים המתקרבים. הוא מסיים את כתיבת היומן במשפט  הוא הצליח ברגע האחרון להעביר את מחברות היומן לידידו ותלמידו לשעבר מיטק רובינשטיין שהיה נכנס ויוצא לגטו במנהרות ובמעברי סתר והוא העביר את המחברות להטמנה אצל ידיד פולני. רובינשטיין נשאר בגטו ונהרג במרד גטו ורשה.

חשיבותו של היומן היא בכך שהוא מהיחידים שנכתב בעברית והוא מבוסס על מראה עיניים ומשמע אוזניים שחווה המחבר ורשם מיד ללא כל עיבוד ספרותי.

יומנו של קפלן ראה אור בתרגום לפולנית בשנת 2019:  


Kaplan, Chaim Aron, Dziennik 1939, Megila Zycia. Translation and edition: Blanka Gorecka. Warszawa, 2019

## לקריאה נוספת
* **ח.א. קפלן - מגילת יסורין - יומן גטו ורשה**; הוצאת עם עובד ויד ושם, 1966
*ח. א. קפלן, **[https://merhav.nli.org.il/permalink/f/hoeush/NNL_ALEPH21179700790005171 פזורי: מחקרים, רשימות ופיליטונים]** (כל כתבי המחבר בתקופת השנים 1936-1900), ורשה 1937. ספר סרוק באתר הספרייה הלאומית.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כותבי יומן בשואה
קטגוריה:נספים במחנה ההשמדה טרבלינקה
קטגוריה:אסירים בגטו ורשה
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1880
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-1942
שמואל בן יוסף

הרב **שמואל בן רבי יוסף** (קראקא, בסביבות שנת ה'ת' 1640 - אלטונה, א' באדר ה'ת"ס, 1700) היה מרבני יהדות פולין במאה ה-17. חיבר את הספרים **"עולת תמיד"** על הלכות יום ויום בשולחן ערוך ו**"עולת שבת"** על הלכות שבת בשולחן ערוך.

## ביוגרפיה

נולד בקרקוב בשנת ה'ת - 1640, חותנו היה הרב חיים אורגלר, מחכמי קרקוב (נפטר חשוון תמ"ט).

שימש כדיין בקרקוב.

בשנת תמ"א הוציא לאור את פירושו על השולחן ערוך. בהקדמה לספר כתב שרוצה להוציא עוד ספר שכתב שנקרא: 'טירת כסף':

ככל הנראה לבסוף ספר זה לא יצא לאור.

התמוטט ונפטר בפתאומיות בליל שבת, א' באדר ת"ס (1700), בעת ביקור באלטונה. הוא נקבר בבית הקברות המקומי יומיים לאחר פטירתו.

## פירושו לשולחן ערוך
חיבר פירוש על שולחן ערוך אורח חיים (נדפס לראשונה אמסטרדם תמ"א). חלקו הראשון, העוסק בהלכות יום יום (סימנים א-רמא), נקרא "עולת תמיד", וחלקו השני, העוסק בהלכות שבת ומועד (סימנים רמב-תרצז), נקרא "עולת שבת".

הפירוש מצוטט רבות בפי הבאים אחריו, אך ה"מגן אברהם" מצטט אותו תכופות באופן ביקורתי. הדבר גרם לירידת קרנו והשפעתו של ה'עולת תמיד', כפי שכתב הרב חיים נתן דמביצר בספרו 'כלילת יופי' (חלק א עמ' סא-סב):

בשנת תשס"ג נדפס הספר שנית במהדורה מפוארת על ידי מכון 'זיכרון אהרן'.

## לקריאה נוספת
* משה דוד צ'צ'יק, **פרקים לתולדות המחבר**, בתוך: שולחן ערוך אורח חיים, עם הפירושים הקדומים ראשוני מפרשי השולחן ערוך אורח חיים, נחלת צבי ועטרת צבי. ירושלים: זיכרון אהרן, תשס"ג, עמ' 24–32.
* 

## קישורים חיצוניים
*עולת תמיד ועולת שבת באתר Hebrewbooks, הוצאת בית דוד די קאסטרו תארתאס, אמסטרדם שנת התמ"א.

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים פולנים
קטגוריה:פרשני שולחן ערוך
קטגוריה:מחברי ספרי הלכה: ראשוני האחרונים
קטגוריה:ילידי 1640
קטגוריה:נפטרים ב-1700
אנדרטת חטיבת כפיר

250px|ממוזער|שמאל|מראה כללי של אנדרטת חטיבת כפיר
**אנדרטת [[חטיבת כפיר]]** נמצאת בעפולה מצפון לכביש 65 מול הפארק העירוני.

## רקע
חטיבת כפיר היא חטיבת חיל רגלים בצבא ההגנה לישראל. גדודי החטיבה נועדו לשרת בשטחי יהודה, שומרון ועזה, והם מאומנים בלחימה זעירה ולוחמה כנגד טרור בשטחים בנויים ומורכבים. החטיבה הוקמה בשנת 2005 על בסיס יחידות קיימות, במהלך שנות פעילותה של החטיבה נפלו חלל עשרות מלוחמיה.

## היסטוריה
לאחר הקמת החטיבה, היא אומצה על ידי מועצת העיר עפולה, בראשות ראש העיר אבי אלקבץ, ביום 27.1.2010. כחלק ממהלך האימוץ, רשויות העיר החליטו להנציח את זכרם של חללי החטיבה באתר הנצחה בשטח של 30 דונם. חנוכת האנדרטה נערכה ב-7 בספטמבר 2010, ביזמת "עמותת חטיבת כפיר" שהוקמה על ידי אברהם בינמו, ובעזרת תורמים שונים ובתוכם עיריית עפולה. בטקס חנוכת האנדרטה נכחו כ-1,000 איש, בהם רא"ל במיל' משה יעלון, שהיה המשנה לראש הממשלה, רא"ל גבי אשכנזי, שהיה אז הרמטכ"ל, האלוף אבי מזרחי, שהיה אז מפקד פיקוד מרכז, אבי אלקבץ שהיה אז ראש העיר עפולה, אל"ם אורן אבמן, שהיה אז מפקד חטיבת כפיר, חברי כנסת ומשתתפים רבים נוספים.

בנאומו במהלך הטקס, ציין ראש העיר עפולה אבי אלקבץ כי "אנדרטה זו באה לחקוק בליבנו לעד את 165 הנופלים בני חטיבת כפיר בכל מערכות ישראל. האנדרטה עומדת בטבורו של העמק היפה, על אחד הצירים המרכזיים בצפון, כדי שתהווה לבני הנוער הגדלים במקום הזה, סמל של גבורה ומודל לחיקוי לאהבת הארץ. צומת כפיר, המצוי על אם הדרך ואנדרטה זו, הנראית למרחוק, יזכירו לכל העוברים כאן בכל יום, שעה ורגע את נופלי החטיבה, שבמותם ציוו לנו את החיים". 

ישנה תוכנית להקים בעתיד באתר את "בית כפיר", שיכלול מוזיאון למורשת החטיבה ואמפיתיאטרון לטקסים. עוד בטרם הוקם האמפיתיאטרון מתקיימים בשטח הנרחב של האתר, מול האנדרטה, טקסי זיכרון לחללי החטיבה וכן התכנסויות שונות של לוחמי החטיבה כמו טקס הענקת כומתה וטקס החלפת מח"ט. מדי שנה, ביום העצמאות, נערכת בשטח תצוגה של כלי נשק, כלי שריון ואמצעי לחימה וקשר של צה"ל.

## האנדרטה
האנדרטה מורכבת משני חלקים עליהם חקוקים שמות הנופלים. במרכז האנדרטה נמצא סמל מוגדל של החטיבה: זוג כנפיים וביניהם - חרב.

על חלקה הימני נכתב: **הישאג אריה ביער וטרף אין לו? היתן כפיר קולו ממענתו בלתי אם לכד?** ()

על החלק השמאלי כתוב פסוק מקינת דוד: **מנשרים קלו, מאריות גברו** ().

על החלק הימני נמצאים סמלי הגדודים המרכיבים את החטיבה, לצד יחידות שהחטיבה מנציחה: גדוד נחשון, גדוד שמשון, סיירת חרוב, גדוד דוכיפת, גדוד לביא, גדוד נצח יהודה,ויחידת שמשון.

## קישורים חיצוניים

* 

כפיר
כפיר
קטגוריה:עפולה: מבנים
חזי משיטה

**יחזקאל (חזי) משיטה** הוא קצין צה"ל בדימוס, בדרגת תת-אלוף, שכיהן כראש מספן המודיעין בחיל הים הישראלי. בשנים 2017 עד 2021 עמד בראש האגף לשיקום נכים במשרד הביטחון.

## ביוגרפיה
משיטה גדל בקריות. עם גיוסו לצה"ל השלים קורס חובלים והוסמך כקצין מכונות. בהמשך עבר לשמש כקצין שיט. הוא שירת כמפקד הסטי"ל אח"י ניצחון, ופיקד על אח"י קשת במבצע דרך נץ. מילא מספר תפקידי פיקוד בחיל ובהם נספח חיל הים בארצות הברית. בשנים 1997–1999 שימש כמפקד שייטת 3. בהמשך שימש כראש מספן המודיעין, בין היתר במבצע תיבת נוח.

לאחר פרישתו מצה"ל שימש בשנים 2004–2007 כמנכ"ל עמותת "אור ירוק". בשנת 2008 מונה לעמוד בראש המטה שפעל למען שחרור החייל גלעד שליט בשנת 2009 פרש מתפקידו זה. לאחר מכן מונה לראש מִנְהֶלֶת המעבר של צה"ל לנגב במשרד הביטחון.

## קישורים חיצוניים

* .
* .
* .
* .
* .

## הערות שוליים

קטגוריה:מפקדי שייטת ספינות הטילים
קטגוריה:ראשי מספן המודיעין
קטגוריה:נספחי חיל הים בארצות הברית
קטגוריה:בוגרי קורס חובלים
קטגוריה:תתי-אלופים בחיל הים
קטגוריה:ראשי אגף השיקום במשרד הביטחון
קטגוריה:מפקדי ספינות טילים
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
סן חואן דל סור

**סן חואן דל סור** (בספרדית: **San Juan del Sur**) היא עיירת חוף במחוז ריבס בדרום ניקרגואה, לא הרחק מהגבול עם קוסטה ריקה.

סן חואן דל סור ידועה בזכות החופים היפים שבה, אתרי הגלישה והצלילה (נחשבת כאחד היעדים היותר מוכרים באזור) בקרב צעירים המגיעים לאזור ואתרי הנופש מלבד בקרב תיירים מבחוץ, גם בקרב תושבי המדינה עצמה.

עיקר עיסוקם של תושבי האזור הוא דיג, צלילה ואירוח התיירים המגיעים.

## קישורים חיצוניים

* על סן חואן דל סור, באתר גרינגו
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ניקרגואה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1851
קטגוריה:האוקיינוס השקט: ערי נמל
עטרת צבי

**עטרת צבי** הוא שמם של ספרים רבים. מקור השם מנבואת ישעיהו (כח, ה): "ביום ההוא יהיה ה' צבאות לעטרת צבי".
סין (קרואטיה)

**סין** (בקרואטית: **Sinj**; באיטלקית: **Signo**) היא עיר במחוז ספליט-דלמטיה שבקרואטיה. העיר ממוקמת 33 קילומטרים צפונית-מזרחית מהעיר ספליט ו-20 קילומטרים מהגבול עם בוסניה והרצגובינה, בגובה 326 מטרים מעל פני הים. אוכלוסיית העיר מנתה 24,826 בשנת 2011.

## היסטוריה
העיר הוקמה בזמן שלטון העות'מאנים בקרואטיה בשנת 1524, שלטון שנמשך עד 1686, התפתחותה הייתה סביב מבצר עתיק שהוקם על ידי העות'מאנים מהמאה ה-16 עד סוף המאה ה-17. כשנכבשה על ידי הוונציאנים, המנזר הפרנציסקני ו"כנסיית גוספא סינסקה" בעיר, הפכו למקום של עלייה לרגל. בשנת 1715 גורש העות'מאני האחרון מהעיר.

לאחר קונגרס וינה בשנת 1815 עד 1918, העיירה הייתה חלק מהמונרכיה האוסטרית (הצד האוסטרי לאחר הפשרה של 1867) בדלמטיה. שמה האיטלקי של העיר (סיןו-Signo) היה בשימוש שנת 1867.

## חינוך
בעיר פועלת "הגימנסיה הפרנציסקנית לדקדוק", שהוקמה בשנת 1838 והיא מהראשונים המלמדים דקדוק בקרואטיה.

## תרבות ופנאי
מאז שנת 1715 מתקיים בעיר בכל יום ראשון הראשון של חודש אוגוסט, פסטיבל "סינסקה אלקה" המושך אליו מבקרים רבים. הלהקה המקומית "קלאפה סין" (שהוקמה בשנת 1982) היא מהוותיקות בקרואטיה ומתאפיינת בשירה הדלמטית המקורית. הלהקה הופיעה במדינות רבות בשלוש יבשות. אירופה, אמריקה ואפריקה.

## ספורט
בענף הכדורסל מייצגת את העיר קבוצת אלקר סין, שהעפילה בשנת 1984 עד לגמר הגביע היוגוסלבי וכיום המתמודדת בליגה הבכירה בקרואטיה. בענף הכדורגל הקבוצה הבכירה היא יונאק סין, המתמודדת בליגה השלישית. כמו כן פועלים בעיר מועדונים בענפי הרוגבי, האיגרוף ועוד.

## ערים תאומות
*  
*  
*  
*  
*  
*  
*  
* 

## קישורים חיצוניים

* אתר המספק סיור וירטואלי בעיר


**תמונות מהעיר** 

תמונה:Sinj - Museum Cetinska Krajina Region.JPG|מוזיאון "סטינסקה קראינה" האזורי
תמונה:Sinj overview.jpg| מראה כללי
תמונה:FGSS-Emblem.jpg|סמלי הגימנסיה לדיקדוק
תמונה:Akar 1.jpg|פסטיבל "סינסקה אלקה"



קטגוריה:קרואטיה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
ז'וזף מיניירה

**ז'וזף מיניירה** (בצרפתית: **Joseph Migneret**; 1888 – 1949), חסיד אומות העולם מצרפת.

## פעילותו בתקופת השואה
מיניירה היה מורה בבית הספר היסודי הוספיטלייה סן ז'רבה  בפריס משנת 1920, ומנהל בית הספר משנת 1937. בית הספר שכן באזור שנודע בתור הרובע היהודי, ה"פלעצל" (Pletzl), מקום משכנם של מהגרים יהודים ממזרח אירופה.

החל בקיץ 1942, בתקופת גירוש היהודים מפריז, גורשו רבים מתושבי האזור היהודים לאושוויץ ורובם המוחלט נרצחו. ביניהם היו 165 מתלמידי בית הספר הוספיטלייה סן ז'רבה. הילדים הופרדו מהוריהם, רוכזו במחנות ריכוז באזור פריז, בעיקר במחנה הריכוז דראנסי ומשם נשלחו לאושוויץ.

בעקבות גירוש הילדים היהודים, התרוקן בית הספר מתלמידיו והוא חדל לפעול. הורים לילדים שלמדו בבית הספר, וצעירים שהיו בוגרי בית הספר, פנו לז'וזף מיניירה בבקשת עזרה. מיניירה החל לפעול במחתרת שסיפקה ליהודים מסמכים מזויפים וסייעה להם לברוח ולהתחבא. בין היתר הסתיר בני משפחה אחת בביתו.

## הנצחתו
בשנת 1990 הוכר ז'וזף מיניירה על ידי יד ושם בתור חסיד אומות העולם. בשטח הרובע הרביעי של פריז הוקם לזכרו גן ציבורי.

## קישורים חיצוניים
* על ז'וזף מיניירה באתר יד ושם

קטגוריה:צרפתים חסידי אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: צרפת
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1888
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1949
חובילס

**חוּבִילֶס** (בספרדית: **Juviles**) הוא כפר ורשות מקומית  במרכז הקומרקה  אלפוחרה גרנדינה () במחוז גרנדה , בקהילה האוטונומית של אנדלוסיה שבדרום ספרד. העיירה נמצאת במרחק 114 קילומטרים מבירת המחוז, גרנדה, בתחום השיפוט של אורחיבה (Órgiva).

הכפר הוא חלק מהאזור ההיסטורי של אלפוחרה, ונמצא בתוך הפארק הלאומי סיירה נבדה. בשנת 2013 התגוררו בו כ-135 תושבים. הכפר הוא השני בקוטנו בלאס אלפוחרה. מקור הפרנסה העיקרי של התושבים הוא מתיירות כפרית.

במהלך הכיבוש-מחדש הנוצרי של גרנדה (1492), הורה פרננדו השני, מלך אראגון להרוס את הכפר מחשש שישמש מחסה למורדים. הכפר יושב מחדש, ובמאה ה-16 מילא תפקיד מרכזי במהלך מרד המוריסקים. לאחר דיכוי המרד, גורשה אוכלוסיית הכפר המוריסקית, והוא יושב בתושבים נוצרים.

בחובילס מתרחש חלק מרכזי מעלילת ספרו של אילדפונסו פלקונס, הרומן ההיסטורי "היד של פאטימה", העוסק במרד המוריסקים (תחילת העלילה היא בכפר אוחיחר נמצא בקרבת מקום). כהוקרה, נקרא בשנת 2010 רחוב בכפר על שמו.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנדלוסיה: רשויות מקומיות
קטגוריה:אל-אנדלוס
חצי חצי

**חצי חצי** הוא סרט קומי ישראלי שביים בועז דוידזון, בהשתתפות זאב ברלינסקי, יוסי פולק, אסי דיין, נסים עזיקרי, דורי בן זאב, דוד ברוך, נחום בוכמן, צבי שיסל, שמואל וולף, עליזה יצחקי ורחל לוי.

הסרט יצא לאקרנים בשנת 1971, והוא נמנה עם ז'אנר "סרט בורקס" ומכר 173,000 כרטיסים בישראל.

פסקול הסרט כולל מספר שירים שמבוצעים על ידי אריק איינשטיין ("ליאו הטוב" ו"לא על החצי לבדו") ואסי דיין ("אל תגיד מילה").

## עלילה
עלילת הסרט נפתחת במותו של ליאו לוי, בעל מאפיה בשותפות עם גרוסמן (זאב ברלינסקי), חברו הטוב.
בטרם מותו, ליאו היה קונה יחד עם גרוסמן כל שבוע כרטיס הגרלה של מפעל הפיס ומחלקו, חצי לו וחצי לגרוסמן.

לאחר ההלוויה, פותח גרוסמן את העיתון ומגלה שהכרטיס שקנה באותו שבוע יחד עם ליאו זכה בהגרלה של 100.000 לירות.

תחילה הוא מתכוון להודיע לבתו של ליאו, אבל אשתו משכנעת אותו לא לספר דבר, להתגנב לדירתו הריקה של ליאו ולגנוב את חצי הכרטיס. אך בינתיים הספיקה כבר בתו של ליאו להשכיר את דירתו לשני גנגסטרים חובבים שמצאו את חצי הכרטיס.

בינתיים המאפייה האוטומטית המתחרה מאיימת לחסל סופית את מאפייתו הידנית של גרוסמן.

שני הגנגסטרים (דוד ברוך ואסי דיין), שבידיהם חצי הכרטיס, הולכים לחפש את גרוסמן, שבידו החצי השני, כדי לקחת את הפרס. השניים מגיעים אל ביתו ונתקלים באחיינו עזרא (יוסי פולק), וקובעים איתו ללכת בבוקר אל בית מפעל הפיס ולקחת את הפרס.

לאחר איומיהם של אנשי המאפייה האוטומטית ("הדרעק'ס"), מחליט גרוסמן ללמד אותם לקח ויחד עם חתנו של לוי (נסים עזיקרי) פורץ למאפייה ומכה את שני בניו האופים (צבי שיסל ודורי בן זאב) של בעל המאפייה. עוד באותו הערב נכנס חתנו של לוי אל ביתם של הגנגסטרים ומצליח לגנוב את חצי הכרטיס.

למחרת בבוקר, מגיע חתנו של לוי אל המאפייה של גרוסמן כשבידו חצי הכרטיס ומראה זאת לגרוסמן שלא מצליח למצוא את החצי שלו, מפני שאחיינו גנב אותו אמש כדי ללכת עם שני הגנגסטרים אל מפעל הפיס, וכשאלה גם כן מגיעים אל המאפייה ולא מוצאים את הכרטיס, תגרה מתפתחת במקום ואליה מצטרפים גם "הדרעק'ס" מהמאפייה האוטומטית שבאים לנקום על ה"טיפול" שקיבלו מגרוסמן בליל אמש. תוך כדי התיגרה מצליח הגנגסטר לקחת את שני חצאי הכרטיס, ומחביא אותם בתוך הבצק הטרי של הלחם, לפני הכניסה לתנור ותוך כדי חטיפת מכות של קמח ובצק הוא מצליח להוציא ככר לחם מן התנור ובורח. כאשר שמים לב לכך שאר האנשים הם פותחים במרדף אחריו ברחובות העיר. בסופו של דבר, מצליח הגנגסטר להגיע אל בית מפעל הפיס, אבל כאשר הוא בוצע את הלחם, נוכח לראות שחצי הכרטיס לא שם. באותו הרגע מגיעים שאר האנשים ומתחילים לריב על הכרטיס.

ואז לפתע, מגיע עזרא אחייניו של גרוסמן עם כיכר הלחם שבתוכו נמצא הכרטיס וקורא "לחם זה לא צנון", מביא את הכרטיס לגרוסמן, חתנו ובתו של לוי, והם זוכים בפרס הגדול.

## שחקנים

## קישורים חיצוניים

* 
* הסרט באתר "בורקיטוס"

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 1971
קטגוריה:סרטי אסי דיין
קטגוריה:סרטי בורקס
קטגוריה:סרטי בועז דוידזון
קטגוריה:תל אביב-יפו בקולנוע
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1971
כדורית אדומה

**כַּדּוּרִית אֲדֻמָּה** (שם מדעי: *Steatoda paykulliana*) היא מין של עכביש ממשפחת הכדורניים.
הסוג כדורית מונה 122 מינים, מהם 11 נפוצים בישראל. למין תפוצה בכל ארצות אגן הים התיכון, דרום אירופה ומערב אסיה. בישראל המין נפוץ בבתי גידול חוליים (מדיונות מישור החוף ועד ספר המדבר) וים תיכוניים (חורשות, עשבים), וכן באזורי מגורים, מדשאות, גנים ציבוריים ושטחים חקלאיים.

## תיאור
גודלה של נקבת הכדורית האדומה הוא בין 0.8 ל-1.3 ס"מ, והיא מאופיינת בשני פסים אדומים (אורכי ורוחבי) לא חופפים (כפי שניתן לראות בתמונות). בפרט בוגר צבעם של פסים אלו הוא אדום ואילו בפרט צעיר – צהוב-כתום. הזכר קטן בהרבה מהנקבה (כחצי מגודלה) ופחות מרשים ממנה.

רבים מתבלבלים בין הכדורית האדומה לבין המין אלמנה שחורה. אף על פי ששני המינים משתייכים לאותה משפחה ומצויים באותם בתי גידול יש ביניהם הבדלים בגודל ובמאפיינים פיזיולוגיים והתנהגותיים נוספים. נוסף על כך, הכדורית האדומה הרבה פחות מסוכנת מהאלמנה השחורה: הארס הנוירוטוקסי שלה כמעט לא מזיק לאדם והשפעותיו דומות לעקיצת צרעה (נפיחות, אדמומיות וכאב באזור הנשוך).

## התנהגות
ממוזער|נקבה שומרת על פקעות ביצים
הכדורית היא מין טורף הניזון בעיקר מחרקים ופרוקי-רגליים אחרים הנעים על הקרקע. לעיתים עשוי העכביש גם לנסות לטרוף לטאות קטנות.

בכל הנוגע לרבייה, הזכרים לרוב מתים זמן קצר לאחר ההזדווגות, הנקבה אחראית לטוויית ושמירת פקעות הביצים (כ-200 ביצים בפקעת) ולטיפול באבקועים הצעירים בדומה לעכבישאים אחרים. ידוע כי חלק מהמינים במשפחת הכדורניים נוהגים בקניבליזם ועשויים לטרוף עכבישים אחרים.

כמו מיני עכבישים רבים, המין נוטה להתמקם בקרבת מחסות: גזעי עץ, סלעים וסדקים, צמחים ועוד.

הכדורית טווה את הקורים בסמוך לקרקע (כדי לתפוס טרף הולך ולא מעופף) וממתינה בסמוך לקורים במחסה. לאחר שהטרף נלכד בקורים הכדורית מרגישה את הרטט וניגשת להמית את הטרף.
## לקריאה נוספת
* 
## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:כדורניים
קטגוריה:עכבישאים ארסיים
קטגוריה:ארץ ישראל: עכבישאים
קטגוריה:אירופה: עכבישים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1805
מעיין אלוני

**מעיין אלוני** (נולד ב-3 ביוני 1997) הוא שחקן טלוויזיה ומוזיקאי ישראלי.

## ביוגרפיה
מעיין אלוני נולד וגדל באבן יהודה, אביו הוא יזם ואמו עורכת דין. למד בבית הספר תלמה ילין שבגבעתיים, במגמת ג'אז. נגן טרומבון. בשנות התיכון השתתף בתוכנית "מדע חישובי" במכון ויצמן למדע ברחובות.

שירת בצבא במודיעין חיל האוויר. לאחר סיום שירותו הצבאי, עבד בחברת המשחקים הבינלאומית "פלייטיקה".

## קריירה
אלוני החל לשחק ולהופיע בגיל 10 במספר פרסומות. בשנת 2012 הגיש את תוצאות ישראל באירוויזיון הילדים 2012.

את דרכו התחיל בשנת 2008, כאשר שיחק בתפקיד אורח בסדרת הדרמה "סרוגים" ב-Yes, בתפקיד הבן של אבישי.

מאוגוסט 2009 גילם את יורם לזר בסדרה "קופיקו", בנם בן העשר של תמר ושלומ'קה, במשך שלוש עונות (2–4) עד מאי 2013. הסדרה שודרה בערוץ ג'וניור.

בשנת 2010 הופיע בתפקיד אורח במיני-סדרת הדרמה "אדמה". בקיץ 2010 החל לגלם את עומרי, ילד הסנדוויץ' בקומדיית המצבים "כאן גרים בכיף" בערוץ 10, למשך שלוש עונות, עד יוני 2012, לצד נתי קלוגר, גיא לואל, דניאל מורשת וטוני ברמן. באותה שנה גילם את מילשטיין בסרט הטלוויזיה "חצי טון ברונזה", לצד שלמה בראבא ומיכאל הנגבי.

בשנת 2012 גילם את מני ורסאנו בסדרה הקומית "המופע של שביט ונטורה", ששודרה בערוץ דיסני.

משנת 2014 אלוני הוא המגיש הראשי של "המהדורה" בערוץ 1, תוכנית אקטואליה לבני נוער.

בשנת 2016 שיחק בסדרת הילדים של HOT, המשודרת בערוץ זום, "סוסי פרא", בתפקיד גילי גפן, אחיה של עלמה.

בין השאר שיחק בכמה פרקים בסדרת הטלוויזיה "הקלמרים", ששודרה ב-HOT.

## חיים אישיים
בשנת 2022 סיים בהצלחה תואר B.Sc במדעי המחשב ותואר B.Sc נוסף במדעי הרפואה באוניברסיטה העברית בירושלים.

## קישורים חיצוניים

* נענע 10, "מעיין אלוני הוא עמרי", באתר נענע 10, 25 במאי 2010
* מעיין אלוני, באתר ynet, 23 באפריל 2012

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקנים ילדים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תלמה ילין
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1997
צ'אנס הראפר

**צ'אנסלור בנט** (באנגלית: **Chancelor Bennett**; נולד ב-16 באפריל 1993) ידוע בשם הבמה שלו **צ'אנס הראפר** (באנגלית: **Chance The Rapper**), הוא אומן היפ הופ אמריקאי משיקגו.

לאחר יציאת המיקסטייפ הראשון שלו לקח אותו תחת חסותו הראפר האמריקאי דונלד גלובר, דונלד עזר לצ'אנס לפרוץ לתודעת הציבור והיחסים ביניהם תוארו כיחסי "אח גדול, אח קטן".

## קריירה
#### 2011: תחילת הקריירה ו-10 Day
במהלך לימודיו בקולג', אחד ממוריו של צ'אנס הפציר בו להתחיל לעסוק במוזיקה, צ'אנס כבר הראה התעניינות במוזיקה עוד בגיל הצעיר, ובז'אנר היפ הופ לאחר ששמע את האלבום The College Dropout של הראפר קניה וסט.
במהלך לימודיו הושעה צ'אנס למשך עשרה ימים מהלימודים, בזמן זה הקליט צ'אנס את המיקסטייפ הראשון שלו בשם "10 Day" אשר עוסק במכללה ובלימודים, במשפחתו ובחיים והרצון שלו להצליח כראפר צעיר.

#### 2013: פריצה ו-Acid Rap
בתאריך 30 באפריל 2013 שחרר צ'אנס את המיקסטייפ השני שלו הנקרא "Acid Rap", בהשפעת LSD, האלבום מתואר מנקודת מבטו של אדם צעיר שרק סיים את גיל ההתבגרות ונחשף לעולם. במיקסטייפ התארחו אומנים כמו צ'יילדיש גמבינו, טוויסטה ואב-סול.

המיקסטייפ גרם לצ'אנס לזכות למודעות רבה בקרב האינטרנט ולרכוש קהל רב של מעריצי היפ הופ, המיקסטייפ הוכתר על ידי מבקרים רבים כאחד מהאלבומי ההיפ הופ הטובים ביותר לשנת 2013.

לאחר מכן התחיל לערוך צ'אנס סיבובי הופעות ולהשתתף במספר רב של שירים, אחד מהשירים היה הסינגל של ג'סטין ביבר "Confident" אשר הגיע למקום ה-41 במצעד הבילבורד הוט 100.

### 2016-היום: Coloring Book וזכייה בגראמי
ב-13 במאי 2016 שחרר צ'אנס בחינם את המיקסטייפ השלישי שלו "Coloring Book".

ב-12 בפברואר 2017 זכה צ'אנס ב־3 פרסי גראמי באמן החדש הטוב ביותר, אלבום הראפ הטוב ביותר Coloring Book, ובהופעת הראפ הטובה ביותר עם **"No Problem" — Chance the Rapper Featuring Lil Wayne & 2 Chainz**

ב-18 בנובמבר 2017 הנחה צ'אנס את הסדרה Saturday Night Live, ההופעה שלו זכתה לתשבחות רבות. בשנת 2018, השתתף בשיר "Best Life" של קארדי בי. השיר נכלל באלבום בכורתה, Invasion of Privacy.

ב-26 ביולי 2019 הציג צ׳אנס את אלבומו הראשון ״The big day” שמדבר בעיקר על יחסיו עם אשתו, האלבום ספג ביקורות מפולגות בעיקר בטענה שזהו ״היפ הופ רך מידי״ אך עם זאת הגיע למקום השני במצעד בילבורד 100 עם למעלה מ-100,000 אלבומים שנמכרו.

בסוף שנת 2019 עלתה לרשת נטפליקס התוכנית ״זרימה״ שמטרתה היא למצוא את אמן הראפ והיפ הופ הגדול הבא, צ׳אנס היווה את אחד משלושת השופטים הראשיים בתוכנית לצד קארדי בי וT.I.

בשנת 2022 היה למנטור בעונה ה-23 של תוכנית המציאות האמריקאית The Voice.

## דיסקוגרפיה
### מיקסטייפים
* 2011 **10 Day**
*2013 **Acid Rap**
* 2016 **Coloring Book**

### אלבומים
* 2019 **The big day**

## קישורים חיצוניים

* 

* צ'אנס הראפר - ערוץ היוטיוב הרשמי
* צ'אנס הראפר - דף הפייסבוק הרשמי

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:ראפרים אמריקאים
קטגוריה:אמנים אמריקאים הידועים בשם במה
קטגוריה:זוכי פרס בחירת הנוער
קטגוריה:אמריקאים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1993
קטגוריה:זוכי פרסי ה-BET: הומניטרי
קטגוריה:זוכי פרסי ה-BET: מוזיקה: תגלית השנה
חנה מוניץ

**חנה מוּניץ** (נולדה ב-1946) הייתה מנכ"לית האופרה הישראלית בין השנים 1995–2016.

## ביוגרפיה
מוניץ נולדה ב-1946 בגרמניה. היא למדה באוניברסיטת תל אביב בחוגים לפילוסופיה, תיאטרון ומשפטים.

מוניץ הצטרפה לתיאטרון "במת השחקנים" ב-1968 ושנתיים לאחר מכן לתיאטראות הבימה, צוותא ותיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער.
בשנת 1977 הצטרפה לתיאטרון הקאמרי ושם עבדה כמנהלת שיווק, פרסום, יחסי ציבור ופרויקטים מיוחדים. אחד מהפרויקטים היה הקמת האופרה הישראלית החדשה במסגרת התיאטרון. לאחר הקמתה בשנת 1985, מילאה בה מספר תפקידים ביניהם סמנכ"לית. בשנת 1995 מונתה לתפקיד מנכ"לית. לפני כניסתה לתפקידה לא הכירה את התחום האופראי.
במהלך כהונתה הופקדה גם על פעילויות לא-אופראיות שהתקיימו במשכן לאמנויות הבמה, בעיקר קונצרטים ווקאליים ואינסטרומנטליים.
משנת 2011 יזמה את "פסטיבל האופרה למרגלות המצדה".
היא פרשה מתפקידה ב-2016 מיוזמתה.

מוניץ נשואה ואם לשני ילדים.

מוניץ חיברה ספר בשם "שקספיר בחוף גורדון", בהוצאת עקד. הספר כולל 19 סיפורים מז'אנר הסיפור הקצר. "הלב הולך מסיפור לסיפור, כמו קרונות רכבת...הרצים אחר קטר מהיר, שהוא ציר העלילות...מניע אותן במסלולן... ומטיס אותן למסלולים משתנים"

(ציפי שחרור, משוררת, סופרת ועורכת)

## פרסים והוקרות
* 2006 - אות אשת העיר תל אביב בתחום אמנות הבימה.
* 2011 - עיטור האבירות האיטלקי, "קומנדטורה" ("אביר המפקד"), מטעם המסדר האיטלקי למצוינות.

## קישורים חיצוניים
* 
* , 11 במאי 2011

## הערות שוליים

קטגוריה:מנכ"ליות ישראליות
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:מנהלות ישראליות
קטגוריה:מנהלים ישראלים
קטגוריה:ישראל: אופרה
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1946
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1946
קריסטין צ'נוות'

**קריסטין צ'נוות**' (באנגלית: **Kristin Chenoweth**; נולדה ב-24 ביולי 1968) היא שחקנית, מדבבת וזמרת אמריקאית. זכתה בפרס טוני לשנת 1999 על משחקה במחזמר "You're a Good Man, Charlie Brown"  בברודוויי והייתה מועמדת לטוני נוסף, על תפקידה כ"גלינדה", המכשפה הטובה מהצפון, במחזמר "מרשעת", ב-2003. בנוסף, שיחקה במספר סדרות טלוויזיה, כגון "הבית הלבן". על תפקידה בסדרה "החיים על פי נד" זכתה צ'נוות' ב-2009 בפרס אמי לשחקנית משנה.

## ביוגרפיה
נולדה ב-24 ביולי 1968, בברוקן ארו שבאוקלהומה, בשם "Kristi Dawn Chenoweth".
בצעירותה שרה גוספל ולמדה אופרה ולאחר מכן החלה לשחק במחזות זמר. ב-1997 שיחקה בהצגת הבכורה שלה בברודוויי - Steel Pier . ב-2001 עלתה לשידור סדרת טלוויזיה של קריסטין הנושאת את שמה הפרטי. התארחה בסדרות רבות, בהן רחוב סומסום ו-Glee, שהביא למועמדותה לפרס אמי בשנים 2010 ו-2011.

הופיעה כדמות במספר סרטים: סמנתה  (2005), הפנתר הוורוד (2006), משפחה על גלגלים  (2006), לפגוע ולברוח  (2012). כמו כן הופיעה בסרטי טלוויזיה.

ב-2012 כיכבה בסדרה "ביצ'יות מבית טוב" .

דיבבה דמויות בסרטי הילדים: ריו 2 (גבי), וסרטי פיות דיסני: "טינקרבל", "טינקרבל והאוצר האבוד" ו"טינקרבל והסוד הקסום" (רוזטה).

כזמרת הוציאה שבעה אלבומים:
* 2001: *Let Yourself Go*
*2005: *As I Am*
*2008: *A Lovely Way to Spend Christmas*
*2011: *Some Lessons Learned*
*2014: *Coming Home*
*2016: *[[The Art of Elegance]]*
*2019: *[[For the Girls]]*
הוצאות אחרות:
* 2019: *[[Angels Among Us]]*

ב-2009 הוציאה ספר זיכרונות - "A Little Bit Wicked: Life, Love, and Faith in Stages".

במרץ 2025, חתמה עם סוכנות UTA לייצוג בכל התחומים. צ'נוות מפיקה ומככבת במחזמר "The Queen of Versailles", שצפוי לעלות בברודוויי בעונת 2025–2026.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* קריסטין צ'נוות', באתר "סרטים"

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:מדבבות אמריקאיות
קטגוריה:זמרות אמריקאיות
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס טוני: שחקניות
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: שחקנית משנה בקומדיה
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: שחקן משנה בקומדיה
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: תיאטרון ומופעים
קטגוריה:זוכי פרס קלרנס דרוונט
קטגוריה:אישים זוכי פרס דרמה דסק
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אוקלהומה סיטי
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1968
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1968
אנדרטת חטיבת אלכסנדרוני

**אנדרטת חטיבה ומחוז אלכסנדרוני** ניצבת בעיר נתניה ומנציחה את קרבות החטיבה במלחמת העצמאות ואת חלליה במלחמה זו. האנדרטה הוקמה באתר בו הייתה מפקדת החטיבה בחלקה הראשון של המלחמה.

## רקע
חטיבת אלכסנדרוני הוקמה בסוף 1947 מתוך מחוז תיכון של ההגנה, שפעל באזור השרון. מפקדת החטיבה הייתה במחנה דורה שבנתניה, והיא הייתה אחראית להגנת מרחב השרון. באוגוסט 1948 הוכפפה החטיבה לחזית המזרח, שמפקדתה הוצבה באותו מקום. בנובמבר 1948 הועברה החטיבה לחזית הדרום והקשר בינה לנתניה ניתק.

## מבנה
אנדרטת חטיבת אלכסנדרוני בנויה כמתחם מעוגל, הניצב בתחומי גן ציבורי. לפניו משתרעת גדר לבנים ועליה שלט הנושא את שם האתר.

האנדרטה בנויה כחומת בטון מעגלית, המקיפה רחבת טקס מרוצפת שבחלקה נטוע דשא. שביל הליכה מתמשך לאורך החומה.

לפני מרכז החומה משתרעת רחבה מוגבהת. על הכותל שמעליה נקבעו לוחות זיכרון מארד המציגים דמויות של לוחמים ומספרים את סיפור החטיבה וקרבותיה במלחמת העצמאות. מאחורי מרכז החומה מתנשא עמוד אבן, שעליו נקבע תבליט ארד. בשמאלה של החומה נקבעו כן ללהבת זיכרון ותרנים לדגלים, ומעבר להם נרשם על החומה שם החטיבה. על החומה הארוכה המתמשכת מימין נקבעו לוחות מוארכים ועליהם לוחיות המנציחות את שמות 447 חללי החטיבה במלחמה. לצידם נקבעה הכתובת "זכור".

האנדרטה הוקמה ביוזמת עמותת אלכסנדרוני ועיריית נתניה. היא תוכננה על ידי האדריכל יהודה יהב. יצירות האמנות נעשו על ידי הפסל סול בסקין, מחיילי החטיבה. היא נחנכה בשנת 1992.

## ראו גם
* אנדרטת חטיבת אלכסנדרוני בלטרון

## קישורים חיצוניים

* 
* האנדרטה באתר חטיבת אלכסנדרוני
* האנדרטה באתר מורשת נתניה

## הערות שוליים

אלכסנדרוני
אלכסנדרוני
קטגוריה:נתניה: אנדרטאות
קטגוריה:חטיבת אלכסנדרוני
אה"מ סנדוויץ' (1759)

**אוניית הוד-מלכותו "סנדוויץ'"** (באנגלית: HMS ***Sandwich***) הייתה אוניית קו מדרגה שנייה, נושאת 90 תותחים, של הצי המלכותי הבריטי. היא הושקה ב-14 באפריל 1759 במספנת הצי המלכותי בצ'טם.

"סנדוויץ' השתתפה בקרב כף סנט וינסנט, בו שימשה כאוניית הדגל של אדמירל רודני.

היא הוסבה ב-1780 לסוללת תותחים צפה, ומ-1790 שימשה כגווה בנמל. ב-1810 פורקה האונייה ונגרטה.

ב-1797, במהלך מרד המלחים בנור בו נטלו חלק 28 אוניות, הייתה "סנדוויץ' "אוניית הדגל" של ריצ'רד פארקר. לימים ניתלו מ האונייה 29 ממנהיגי המרד ובהם פארקר עצמו.

בציור מאת הצייר הצרפתי אוגוסט מייר, המנציח את קרב טרפלגר, נראית אה"מ "סנדוויץ'" יורה מתותחיה אל אוניית הדגל הצרפתית "ביסנטור" (האונייה שכל תרניה התמוטטו, משמאל למרכז הציור). תוך כדי כך נאבקת האונייה הצרפתית גם עם אה"מ "ויקטורי" (מאחוריה) ואה"מ "טמרר" (בצד השמאלי של הציור). האמת היא, כי אה"מ "סנדוויץ' לא לחמה כלל בקרב טרפלגר, והימצאותה בציור היא פרי טעות של הצייר.

## מקורות

* Lavery, Brian (2003) *The Ship of the Line – Volume 1: The development of the battlefleet 1650–1850.* Conway Maritime Press.
* Colledge, J. J. and Warlow, Ben (2006) [1969]. *Ships of the Royal Navy: The Complete Record of all Fighting Ships of the Royal Navy* (Rev. ed.). London, Chatham Publishing.


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אוניות מלחמה בריטיות
קטגוריה:מרידות ימיות