לנה דל ריי

**אליזבת' וולרידג' גרנט** (באנגלית: **Elizabeth Woolridge Grant**; נולדה ב-21 ביוני 1985), הידועה בשם הבמה **לנה דל ריי** (**Lana Del Rey**), היא זמרת, יוצרת ודוגמנית אמריקאית. המוזיקה שלה ידועה בסגנונה הקולנועי, בנגיעתה ברומנטיקה טרגית ובמלנכוליה, בדמיונה לתרבות הפופ ובייחוד לאמריקנה של שנות ה-50 וה-60.

דל ריי נולדה וגדלה בניו יורק. את קריירת המוזיקה שלה החלה בשנת 2005. היא זכתה להצלחה עולמית בשנת 2011, כאשר סינגל הבכורה שלה, "Video Games", הגיע אל המקום ה-9 במצעד הסינגלים הבריטי, ובנוסף, הגיע למקומות גבוהים במצעדים רבים בכל רחבי העולם. השיר נכלל באלבומה השני, *[[Born to Die]]*, שיצא ב-27 בינואר 2012. האלבום זכה להצלחה רבה ונמכר בלמעלה משבעה מיליון עותקים ברחבי העולם. דל ריי התפרסמה גם  לאחר שהאלבום *Born to Die* הגיע למקום השני במצעד הבילבורד 200, והיה לאלבום הרביעי הנמכר ביותר בשנת 2012.

בתוך אלבומה *[[Born to Die]]*, נכלל גם הלהיט "Summertime Sadness", שהופק על ידי סדריק ג'רוואה, והגיע למקום השישי במצעד הבילבורד הוט 100. המיני-אלבום, ''Paradise'', שיצא בנובמבר זיכה את דל ריי במועמדות לפרס הגראמי, בקטגוריית – "אלבום הפופ הווקאלי הטוב ביותר של השנה". שלושה שירים מ-*Paradise* הושמעו בסרטה הקצר *[[Tropico]]*, שיצא לאקרנים בדצמבר 2013. בשנת 2014 הוציאה דל ריי את אלבום האולפן השלישי שלה, *[[Ultraviolence]]*, אשר קיבל ביקורות חיוביות; והיה לאלבומה המצליח ביותר בארצות הברית.

בשנת 2015 ערכה סיבוב הופעות בצפון אמריקה עם קורטני לאב וגריימס. כשנה לאחר מכן הוציאה את אלבום האולפן הרביעי שלה, *[[Honeymoon]]*, שקיבל גם הוא לביקורות חיוביות, ומכירותיו בשבוע הראשון לצאתו היו הרביעיות הגבוהות ביותר בארצות הברית ב-2015. אלבומה החמישי, *[[Lust for Life]]*, יצא ב-2017, ומיד לאחר צאתו התפרסם במצעדים כגון בילבורד והיה מועמד לפרס גראמי לאלבום הפוק הקול הטוב ביותר. אלבום האולפן השישי של דל ריי, **', יצא ב-30 באוגוסט 2019. ספרון השירים הראשון שלה, ''[[Violet Bent Backwards over the Grass|Violet Bent Backwards Over the Grass]]'', ייצא באופן עצמאי במהלך שנת 2019, אלבום האולפן השביעי של דל ריי, ''[[Chemtrails over the Country Club]]'', יצא לאור ב-19 מרץ 2021.

לנה דל ריי מכנה את הסגנון שלה "[[ננסי סינטרה]] בגרסת ה[[גנגסטר]]ים".

== ראשית חייה ==
**אליזבת וולרידג' גרנט** נולדה ב[[ניו יורק]] שב[[ארצות הברית]] למשפחה [[נוצרית-קתולית|קתולית]] ממוצא סקוטי. בת לרוברט אינגלנד גרנט ג'וניור ולפטרישיה אן "פאט" (לבית היל), [[תקציבאי]]ת לשעבר בקבוצת גריי שעשתה הסבה מקצועית להוראה בתיכון. יש לה אחות צעירה, קרוליין, ואח אחד, צ'רלי.

דל ריי גדלה ב[[לייק פלסיד]] שב[[מדינת ניו יורק]], ולמדה ב[[בית ספר יסודי]] קתולי. היא למדה שנה אחת בתיכון שבו לימדה אמה, והחלה לשיר במקהלת הכנסייה שלה כשהייתה ילדה. בגיל חמש עשרה נשלחה לבית הספר קנט על ידי הוריה כדי לעזור לה להתמודד עם [[אלכוהוליזם|התמכרותה לאלכוהול]]. בילדותה רצתה דל ריי להיות משוררת; אביה היה משורר חובב ואמה חובבת שירה.

לאחר שסיימה את התיכון, התקבלה דל ריי ל[[אוניברסיטת המדינה של ניו יורק]], אך החליטה לא ללמוד בה. במקום זאת, עברה ל[[לונג איילנד]] למשך שנה, יחד עם דודה ודודתה, ועבדה כ[[מלצר]]ית. בתקופת מגוריה בלונג איילנד למדה מדודה לנגן ב[[גיטרה]], והבינה שהיא יכולה "לכתוב מיליון שירים עם ששת האקורדים הללו". דל ריי החלה לכתוב שירים ולבצעם במועדונים ברחבי העיר, תחת שמות במה שונים. "תמיד שרתי, אבל לא תכננתי 'לרדוף אחרי זה' ברצינות", אמרה. "כשהגעתי לניו יורק הייתי בת שמונה עשרה, והתחלתי להופיע במועדונים ב[[ברוקלין]]; יש לי חברים טובים ואוהדים מסורים בסצנת האנדרגראונד".

בסתיו שלאחר מכן, החלה ללמוד ב[[אוניברסיטת פורדהם]] לתואר ראשון ב[[פילוסופיה]]. דל ריי נימקה את בחירתה זו בכך שהפילוסופיה "גישרה על הפער בין אלוהים למדע... התעניינתי באלוהים וכיצד הטכנולוגיה יכולה לקרב אותנו אל הגילוי מאין באנו ולמה". לדבריה, התקשתה להתיידד בקולג', "כאשר החוויה המוזיקלית שלי החלה".

דל ריי  גרה בתחילה ב[[הברונקס|ברונקס]], ועברה ל[[ניו ג'רזי]] בזמן לימודיה. היא התנדבה למען נוער חסר קורת גג, בתוכניות ל[[גמילה מסמים]] ומאלכוהול, ובתוכנית לצבוע ולשקם בתים של [[שמורת אינדיאנים|שמורה אינדיאנית]] ב[[מערב ארצות הברית]]. לאחר תום לימודיה עברה לברוקלין, שם התגוררה במשך ארבע שנים.

== קריירה ==
===2005–2010: תחילת הקריירה===
ב-25 באפריל 2005 נרשם על שם אליזבת וולרידג' גרנט אלבום במשרד זכויות היוצרים של ארצות הברית. שם האלבום היה ''Rock Me Stable'' ו-''Young Like Me'', נרשם כשם נוסף. שמות השירים באלבום לא ידועים (לציבור הרחב). בשנים 2005–2006 הקליטה אלבום אקוסטי בשם ''[[Sirens]]'' תחת השם מאי ג'יילר (May Jailer); האלבום הודלף לאינטרנט במאי 2012.

ב-2006 הופיעה דל ריי בפעם הראשונה בתחרות השירים בשידור חי ב[[ויליאמסבורג (ברוקלין)|וויליאמסבורג]]. שם פגשה את ואן וילסון, צייד כישרונות מחברת ההקלטות . ב-2007, בשנתה האחרונה בקולג', היא חתמה על חוזה של עשרת אלפים דולר עם , ועברה לפארק קרוואנים בניו ג'רזי. באוקטובר 2008 הוציאה [[מיני-אלבום]] בשם ''[[Kill Kill]]'', יחד עם דוד ניקטרן, בעל חברת ההקלטות שבה היא חתומה.

בינואר 2010 הוציאה את [[אלבום בכורה|אלבום הבכורה]] שלה באורך מלא, ''[[Lana Del Ray (אלבום)|Lana Del Ray]]''. במשך זמן קצר היה האלבום זמין ב[[אייטונס]]. אביה, רוברט גרנט, סייע בשיווקו. דל ריי אמרה ש"דוד ביקש לעבוד איתי יום לאחר שקיבל את הדמו שלי. הוא ידוע כמפיק עם יושר רב שהיה בעל אינטרס לעשות מוזיקה שאינה רק פופ", אך אלבומה נגנז. במקום זאת החלה לעבוד בשירות הקהילה, "הגשת עזרה ל[[הומלס]]ים, שיקום מסמים ומאלכוהול - כך היו חיי בחמש השנים האחרונות", אמרה ב-2012.

דל ריי רכשה את הזכויות על אלבום הבכורה שלה מחברת ההקלטות, . לטענת דוד קאנה, מפיק האלבום, דל ריי עשתה זאת כי האלבום "עשוי להקשות על הזדמנויות עתידיות" ואף טען שזה "חלק מאסטרטגיה מחושבת". דל ריי עצמה טענה שעשתה זאת כי "שום דבר לא קורה [שם]". כמה חודשים לאחר צאת אלבום הבכורה שלה עברה ללונדון, שם גרה עם בן מוסון - אחד ממנהליה החדשים - "במשך כמה שנים".

על בחירת שם הבמה שלה אמרה "רציתי שם שאוכל לעצב את המוזיקה לקראתו. ביקרתי במיאמי פעמים רבות, ודיברתי הרבה ספרדית עם חבריי מקובה. לנה דל ריי הזכיר לנו את הזוהר של חוף הים. וזה מתגלגל מדהים על הלשון". עורכי דינה ומנהליה המציאו את השם, ושכנעוה לאמצו.

ב-1 בספטמבר 2010, דל ריי הופיעה עם מאנדו דיא'או ב-''[[MTV Unplugged]]'' שלהם ב־Union Film-Studios בברלין.

===2011–2013: ''Born to Die,'' ''Paradise''===
אחרי שהעלתה מספר סרטונים ליוטיוב, חברת ההקלטות סטריינג'ר רקורדס גילו את גראנט אשר חתמה על חוזה איתם, והוציאה את סינגל הבכורה שלה "[[Video Games]]". גראנט סיפרה: "העליתי את השיר לפני כמה חודשים, מכיוון שהיה האהוב עליי. למען האמת, הוא לא היה אמור להיות סינגל, אבל הוא באמת נגע באנשים". השיר זיכה אותה בפרס "הדבר הגדול הבא" בקיו אווארדס באוקטובר 2011 ו"השיר העכשווי הטוב ביותר" ב[[פרסי אייבור נובלו]] ב-2012. באותו החודש דל ריי חתמה על עסקה משותפת עם [[אינטרסקופ רקורדס]] ו[[פולידור רקורדס]] כדי לקדם את אלבום האולפן השני שלה ''[[Born to Die]]'', וגם דגמנה לרשת האופנה [[H&M]].

הסינגל השני "[[Born to Die (שיר)|Born to Die]]" יצא ב-30 בדצמבר וזכה גם להצלחה גדולה כאשר נכנס לעשירייה הפותחת בכ-8 מדינות, ואף הקליפ של השיר זכה ליותר מ-270 מיליון צפיות, הסינגל השיווקי הראשון יצא ב-6 בינואר ונקרא: "[[Off to the Races]]", הסינגל לא הצליח כמו קודמיו וגם הסינגל השיווקי שאחריו ("[[Carmen]]") לא זכה להצלחה. הסינגל השלישי יצא לאור ב-6 באפריל ונקרא: "[[Blue Jeans]]" השיר זכה להצלחה גדולה ונכנס לעשירייה הפותחת בכ-4 מדינות (ביניהן גם ישראל) והקליפ שלו זכה ליותר מ-250 מיליון צפיות. הסינגל הרביעי "[[Summertime Sadness]]" התפרסם בעיקר בזכות הרמיקס של השיר אותו עשה סדריק ג'רוואה, והגיע למקום השישי ב[[בילבורד הוט 100]], ולעשירייה הפותחת ביותר מ-10 מדינות, הגרסה המקורית זכתה להצלחה גם היא כאשר זכתה ליותר מ-300 מיליון צפיות, ולעשירייה הפותחת ב-8 מדינות, השיר נחשב לשיר שהביא לגראנט את הפריצה הגדולה.

בתחילת שנת 2012 הייתה ההופעה הטלוויזיות הראשונה של דל ריי ב"[[סאטרדיי נייט לייב|סאטרדי נייט לייב]]" בה הופיעה עם השירים "Video Games" ו-"Blue Jeans", ההופעה אכזבה רבות ממעריציה של דל ריי שטענו שהיא לא "...שולטת בקול שלה, אשר נע בין 'גבוהים' ל'נמוכים' ללא הבחנה". ואף הייתה עליה ביקורת שהיא "בובה" של חברות התקליטים ולא יוצרת אמיתית.

הסינגל החמישי מהאלבום, "[[National Anthem]]", התפרסם בעיקר בגלל הקליפ הפרובוקטיבי שלו שמציג את [[רצח ג'ון קנדי]] מנקודת המבט של אשתו, כאשר את ג'ון קנדי משחק אדם שחור ודל ריי משחקת את אשתו, השיר עצמו לא זכה להצלחה רבה אך הקליפ היה מועמד לשני פרסים של מצעד הקליפים הבריטי, הסינגל האחרון מהאלבום "[[Dark Paradise]]" לא זכה להצלחה, אך נכנס למקום החמישי במצעד הפולני. בריאיון עם RTVE ב-15 ביוני 2012, היא הודיעה כי האלבום החדש שלה יצא בחודש נובמבר. באמצע ספטמבר פורסמה הודעה רשמית בה נאמר שהאלבום הבא יהיה [[מיני-אלבום]] בשם [[Paradise (מיני-אלבום של לנה דל ריי)|''Paradise'']], ממנו יופץ רק סינגל אחד, "[[Ride (שיר של לנה דל ריי)|Ride]]".

ב-19 בספטמבר 2012 יצא לאור [[סינגל שיווקי]] בשם "Blue Velvet" במסגרת שיתוף פעולה עם H&M. למחרת, ב-20 בספטמבר, "Blue Velvet" הפך זמין לרכישה. הסינגל "Ride" הפך זמין לרכישה ב-25 בספטמבר 2012. הקליפ של "Ride" הוקרן לראשונה בתיאטרון בסנטה מוניקה, קליפורניה, ב-10 באוקטובר 2012, וזכה לשבחים מהמבקרים. Paradise דורג במקום 10 ברשימת האלבומים הנמכרים ביותר בארצות הברית לזמנו, [[בילבורד 200]], עם 67,000 עותקים שנמכרו בשבוע הראשון לצאתו. ב-12 בנובמבר יצא לאור האלבום המאוחד של ''Born to Die'' עם ''Paradise'', שנקרא ''[[Born to Die: The Paradise Edition]]''.
[[קובץ:Lana Del Rey Coachella.jpg|200px|ממוזער|דל ריי מופיעה בפסטיבל קואצ'לה, 2014]]

=== 2014–2015: ''Ultraviolence'' ===
בתחילת שנת 2013 החלה דל ריי לעבוד על אלבום האולפן השלישי שלה, וב-[[4 בדצמבר]] [[2013]] חשפה את שמו, ''[[Ultraviolence]]''.

ב-[[14 באפריל]] [[2014]] יצא לאור השיר "[[West Coast]]" כסינגל הראשון מתוך האלבום. הסינגל קיבל ביקורות מעורבות אך הפך ללהיט מיידי והגיע למקום ה-17 במצעד הסינגלים האמריקאי [[בילבורד הוט 100]] ונכנס לעשירייה הפותחת של יותר מ-5 מצעדים בעולם, ביניהם גם ישראל. כשבועיים לאחר הוצאת הסינגל פורסם הקליפ לשיר, שצולם בחוף המערבי של ארצות הברית. ב-[[26 במרץ]] 2014 יצא לאור הסינגל השני מהאלבום, "[[Shades of Cool]]". הסינגל לא זכה להצלחה כמו קודמו והגיע למקום ה-74 במצעד הסינגלים בילבורד הוט 100. ב-[[4 ביוני]] באותה השנה יצא לאור שיר הנושא של האלבום, "[[Ultraviolence (שיר)|Ultraviolence]]", כסינגל השלישי ממנו. ארבעה ימים לאחר מכן, ב-[[8 ביוני]], יצא לאור הסינגל הרביעי מהאלבום, "[[Brooklyn Baby]]", אך בעקבות כישלון הסינגלים שקדמו לו לא יצא לו קליפ והוא לא זכה לקידום רב.

האלבום יצא לאור ב-[[13 ביוני]] 2014, וזכה לביקורות טובות יותר מאלבומה הקודם של דל ריי, ''[[Born to Die]]'', ומכר למעלה ממיליון עותקים בחודש הראשון להוצאתו.

באותה שנה גם הקליטה דל ריי שני שירים לפסקול של הסרט "[[עיניים גדולות (2014)|עיניים גדולות]]" של הבמאי [[טים ברטון]]. שיר הנושא של הסרט היה מועמד ל[[טקס פרסי גלובוס הזהב ה-72|פרס גלובוס הזהב]] לשיר הטוב ביותר. דל ריי גם הקליטה [[גרסת כיסוי]] לשיר "[[Once Upon a Dream#גרסתה של לנה דל ריי|Once Upon a Dream]]", שהופיעה בסרט "[[מליפיסנט (סרט)|מליפסנט]]", שיצא לאור בשנת 2014.

===2015–2016: ''Honeymoon'' ===
ב-[[6 בינואר]] [[2015]] פורסם באתר מגזין ה[[בילבורד]] כי אלבומה הבא של דל ריי יקרא, ''[[Honeymoon]]'', וכי היא כתבה תשעה שירים שצפויים להיכלל בו. ב-[[14 ביולי]], פרסמה דל ריי את הרצועה הפותחת של האלבום הנקראת "Honeymoon". הסינגל הראשון מהאלבום, "[[High by the Beach|High By the Beach]]", יצא לאור ב-[[10 באוגוסט]] 2015. ב-[[4 באוגוסט]], [[דה ויקנד]] חשף את רשימת שירי אלבום האולפן השני שלו, ''[[Beauty Behind the Madness]]'', בו השתתפה דל ריי בשיר "Prisoner".

ב-21 באוגוסט 2015 יצא השיר "[[Terrence Loves You]]" כסינגל שיווקי מתוך האלבום, אשר היה זמין לרכישה מוקדמת, כמה ימים לפני צאתו. בנוסף לכך, יצא שיר הנושא כסינגל שיווקי גם כן, ב-7 בספטמבר 2015. ''Honeymoon'' יצא ב-18 בספטמבר 2015 וקיבל שבחים מצד מבקרי מוזיקה, ששיבחו את המוזיקה, התחכום והביצועים של דל ריי בו. השיר "[[Music to Watch Boys To]]", יצא כסינגל השני והאחרון מתוך האלבום ב-11 בספטמבר באותה השנה. הקליפ של השיר זכה להצלחה נאה כאשר צבר למעלה מ-40 מיליון צפיות בסך הכל.

באוקטובר 2015 הודיעה דל ריי כי היא מתכננת לכתוב שירים חדשים עבור האלבום החדש שלה. היא הצהירה שהיא רוצה שהאלבום יהיה "בסגנון ניו יורק" מבחינת סאונד. בינואר 2016, הייתה מועמדת בקטגוריית "האמנית המועדפת של השנה" בטקס פרסי [[פרס בחירת הקהל]] והייתה גם מועמדת בטקס [[פרסי המוזיקה הבריטית]] בקטגוריית "האמנית הבינלאומית של השנה". בדצמבר 2015, הכריזה דל ריי על תאריכי הופעות באירופה, קנדה וארצות הברית כדי לקדם את אלבומה, ''[[Honeymoon]]''. היא הופיעה מיוני 2016 עד נובמבר 2016. בפברואר ומרץ 2016, דל ריי ומנהליה, בהתאמה, חשפו באופן רשמי כי היא החלה לעבוד על אלבום האולפן החמישי שלה, חודשים ספורים לאחר יציאת הרביעי.

ב-9 בפברואר 2016, עשתה דל ריי בכורה קולנועית לקליפ השיר "[[Freak (שיר של לנה דל ריי)|Freak]]". הבכורה מוקמה בבית וילטרן, בלוס אנג'לס. הקליפ הועלה לערוץ ה-''[[Vevo]]'' שלה בסמוך לעלייתו לאקרנים.

=== 2017: ''Lust for Life'' ===
הסינגל הראשון מתוך האלבום "[[Love (שיר של לנה דל ריי)|Love]]", יצא לאור ב-18 בפברואר 2017. בין היתר, אמרה דל ריי כי לאלבום החדש יש צליל "אפל וקולנועי". בנוסף לכך, אושר שמפיקי האלבום יהיו [[ריק נואלס]], אמיל הייני וכולי. בשנת 2016, ביצעה דל ריי שתי הופעות אורח בשני שירים שנכלל באלבומו השלישי של [[דה ויקנד]], ''[[Starboy (אלבום)|Starboy]]''. היא סיפקה קולות רקע חסרות-קרדיט והשתתפה בכתיבה של השיר "[[Party Monster]]", והופיעה בעצמה בקטע דיבור קצר בשיר אשר שמו, "Stargirl".

ב-29 במרץ 2017 אישרה דל ריי את שם האלבום אלבומה הבא: ''[[Lust for Life]]'', תוך שפרסמה הצצות שונות מתוכו. כמה ימים לאחר מכן, פרסמה את תמונת האלבום הרשמית. לבסוף, יצא האלבום, תוך שהוא זכה לביקורות חיוביות מצד המבקרים, והפך לאלבום השלישי של דל ריי שהגיע למקום הראשון ב[[מצעד האלבומים הבריטי]], ולאלבום השני שלה שהגיע למקום הראשון במצעד ה[[בילבורד 200]].

ב-27 בספטמבר 2017 הכריזה דל ריי על "[[LA to the Moon Tour]]"; [[סיבוב הופעות]] עולמי רשמי בו התארחו [[ג'נה אייקו]] ו[[קאלי אוצ'יס]], וזאת כדי לקדם את האלבום. [[סיבוב ההופעות]] תוכנן להתחיל ב[[אמריקה הצפונית]] במהלך ינואר 2018. מאוחר יותר, פורסמו תאריכים של המופעים שהתקיימו ב[[אמריקה הדרומית]], [[אוסטרליה]] ו[[אירופה]].

=== 2018–2021: **', *Chemtrails over the Country Club, Blue Banisters* ===
באוגוסט 2018 ספגה דל ריי ביקורת מצד גורמים פרו-פלסטיניים לאחר שהודיעה על כינון הופעת הבכורה שלה בישראל בפסטיבל מטאור. דל ריי כתבה בטוויטר בתגובה "אני מאמינה שמוזיקה היא אוניברסלית, ואנחנו צריכים להשתמש בה כדי להתאחד... ההופעה בתל אביב אינה אמירה פוליטית או הזדהות עם הממשל הישראלי, ממש כמו שלשיר כאן בקליפורניה לא אומר שדעותיי עומדות בקו אחד עם דעות הממשלה הנוכחיות או הפעולות הבלתי אנושיות שלה לפעמים". אף על פי שדל ריי מתייחסת בציוץ לתל אביב, פסטיבל המטאור היה אמור להתקיים בקיבוץ להבות הבשן שבגליל העליון.

לבסוף דל ריי הודיעה על ביטול ההופעה כיוון שלא הצליחה לתזמן ביקור גם בשטחים הפלסטיניים.ביטול ביקורה זה, הוא השני, לאחר שהיא ביטלה את הופעתה בישראל בתקופת מבצע צוק איתן.

ב-12 בספטמבר 2018 הוציאה דל ריי סינגל בשם, "Mariners Apartment Complex". ב-18 בספטמבר היא הוציאה את השיר "Venice Bitch", והכריזה על אלבומה השישי שייקרא, **', ויצא ב-30 באוגוסט 2019. לאחר יציאת השיר "Venice Bitch", הודיעה דל ריי שהיא מתכננת להוציא לאור ספר שירה עצמי, ''[[Violet Bent Backwards over the Grass|Violet Bent Backwards Over the Grass]]''.

ב-9 בינואר 2019, "[[Hope Is a Dangerous Thing for a Woman Like Me to Have – but I Have It]]" יצא כסינגל השלישי מתוך האלבום. דל ריי ביצעה את השיר על במת האירוע של [[אפל]] באותו חודש. ב-17 במאי 2019, דל ריי הוציאה את גרסת הכיסוי שלה לשיר של [[סאבליים]], "[[Doin' Time#גרסתה של לנה דל ריי|Doin' Time]]", כחלק מה[[פסטיבל הסרטים טרייבקה|סרט]] התיעודי על הלהקה שהוצג בפסטיבל הסרטים של טרייבקה. ב-27 ביוני, דל ריי הודיעה על שיתוף פעולה עם [[אריאנה גרנדה]] ו[[מיילי סיירוס]], "[[Don't Call Me Angel]]", ששימש כסינגל המוביל בפסקול הסרט "[[המלאכיות של צ'רלי (סרט, 2019)|המלאכים של צ'רלי]]" (2019).

ב-31 ביולי חשפה דל ריי את רשימת השירים של האלבום, ''.'' טריילר לאלבום הופץ למחרת, יחד עם הודעה על סיבוב הופעות בשם "[[The Norman Fucking Rockwell! Tour]]", שהתחיל בספטמבר בניו יורק.ב־22 באוגוסט פרסמה דל ריי קליפ כפול לשיריה "[[Fuck It, I Love You]]" ו-"[[The Greatest (שיר של לנה דל ריי)|The Greatest]]", והוציאה את שני השירים כסינגל משותף. ב-29 באוגוסט, דל ריי פרסמה קליפ רשמי ל-"[[Doin' Time#גרסתה של לנה דל ריי|Doin' Time]]". לאחר יציאת הקליפ, השיר טיפס למקום ה-59 במצעד [[בילבורד]] 100. באותה השנה, ביצעה את "[[Season of the Witch#גרסתה של לנה דל ריי|Season of the Witch]]", שתיפקד כשיר הנושא של סרט האימה המצליח "[[סיפורים מפחידים שמספרים בחשיכה (סרט)|סיפורים מפחידים שמספרים בחשיכה]]" (2019).

בריאיון לעיתון [[אינדפנדנט]] סיפרה דל ריי שהיא לא רוצה לקחת הפסקה לאחר האלבום **', ובמקביל אישרה כי החלה להקליט אלבום חדש בשם, *[[Chemtrails over the Country Club]]*, שיצא לאור במהלך 2021. היא גם הודיעה שהיא גם צפויה להופיע עם שיר חדש כחלק מהעיבוד הקולנועי הקרוב של "אליס בארץ הפלאות".

אלבום האולפן השמיני שלה, *[[Blue Banisters]]*, יצא לאור ב-22 באוקטובר 2021. לאלבום קדמה היציאה הבו-זמנית של שלושה שירים מהאלבום ב-20 במאי של אותה השנה, השירים הם: "Blue Banisters" (השיר שממנו נלקח שמו של האלבום), "Text Book" (הרצועה שתפתח את האלבום), ו"Wildflower Wildfire", בנוסף, שוחרר גם הסינגל הרביעי מהאלבום, "Arcadia", ב-8 בספטמבר 2021. באותו יום ששוחרר השיר גם שוחרר לו וידאו קליפ, וידאו קליפ אלטרנטיבי לשיר שוחרר ב-7 באוקטובר של אותה השנה. וידאו קליפ לשיר "Blue Banisters" שוחרר ב-20 באוקטובר 2021 (יומיים לפני יציאת האלבום).

### 2022–הווה: ''Did You Know That There's a Tunnel Under Ocean Blvd'' ,''The Right Person Will Stay''
ב-21 בינואר 2022, שיר של דל ריי בשם "Watercolor Eyes" הושמע בפעם הראשונה בפרק של אופוריה. בשנת 2022 דל ריי אישרה שהיא עובדת על מוזיקה חדשה ועל על קטעי ספרות חדשים אך ב-19 באוקטובר של אותה השנה היא העלתה סרטונים בעמוד האינסטגרם שלה שמראים שמכוניתה נשדדה "מספר חודשים" קודם לכן, ושהתיק שלה – שבו היה המחשב שלה, הזיכרון של המחשב, מצלמה ביתית ומכשירי הקלטה, נגנבו, מה שנותן לגנבים גישה לשירים לא גמורים, לטיוטה מתקדמת בת 200 עמודים של ספרה החדש הנקרא "Behind the Iron Gates - Insights from an Institution", ולתמונות וסרטונים משפחתיים מהשנתיים האחרונות. דל ריי החליטה למחוק את זיכרון המחשב מרחוק, שכלל את העותק היחיד של הספר החדש שלה. "למרות כל מה שקורה, אני בטוחה באלבום שייצא" – אמרה דל ריי בסוף הסרטונים בעמוד האינסטגרם שלה. ב-21 באוקטובר 2022 דל ריי הייתה שותפה בשיר "Snow on the Beach" של טיילור סוויפט, השיר הוא חלק מאלבום האולפן העשירי של סוויפט, *[[Midnights]]*, השיר נכתב על ידי דל ריי, סוויפט וג'ק אנטנוף. כשהשיר יצא הוא היה במקום הרביעי בבילבורד הוט 100, מה שהופך אותו לשיר שהגיע למקום הגבוה ביותר מכל שיריה של דל ריי ברשימה.

ב-7 בדצמבר 2022 דל ריי פרסמה את השיר "Did You Know That There's a Tunnel Under Ocean Blvd" כסינגל המוביל מאלבום האולפן התשיעי של באותו השם. בינואר 2023 דל ריי צולמה על ידי נדיה לי כהן כשהיא מראיינת את בילי אייליש בשביל השער של המגזין "Interview". במהלך הריאיון דל ריי חשפה שאלבומה החדש יחקור את רגשותיה ומחשבותיה הפנימיות והפרטיות ביותר והרבה מהשירים הם "ממש ארוכים ומלאים במילים". ב-14 בפברואר 2023 היא הוציאה את "A&W" כסינגל השני מתוך האלבום, חודש לאחר מכן, ב-14 במרץ 2023 דל ריי הוציאה את הסינגל השלישי מתוך האלבום, "The Grants". האלבום, *[[Did You Know That There's a Tunnel Under Ocean Blvd]],* שוחרר 10 ימים לאחר מכן, ב-24 במרץ 2023. זהו אלבום האולפן התשיעי שלה.

ב-19 במאי 2023, דל ריי שחררה את "Say Yes to Heaven", שיר פופולרי ישן שלה שמעולם לא שוחרר באופן רשמי. היא שחררה את השיר כסינגל, לאחר שכתבה והקליטה אותו במקום בנובמבר של 2013, כשתכננה להוסיף אותו לאלבום האולפן השלישי שלה, *[[Ultraviolence]],* אך היא חתכה אותו ולא הוסיפה אותו לאלבום. חלקים מהשיר הודלפו ב-15 באוגוסט 2016 ושוחררו בשירותי השמעת מדיה כגון ספוטיפיי על ידי משתמשים שהתחזו לדל ריי. ב-26 במאי 2023 טיילור סוויפט שחררה גרסת רימיקס של השיר "Snow on the Beach" המכיל "יותר" לנה דל ריי, השיר שוחרר יחד עם גרסת ה"עד הזריחה" של אלבומה *Midnights.* בגלל הדרישה של מעריצים שלדל ריי יהיה חלק גדול יותר בשיר, בגרסה זו יש לה בית משלה – כאשר בגרסה הסטנדרטית היא שרה רק קולות רקע. ב-20 ביולי 2023 דל ריי נראתה מוזגת קפה ומדברת עם לקוחות ב"בית הופל בלגי"  בסניפם בפלורנס, אלבמה, היא הייתה בתלבושת של עובד בחנות עם תג שעליו רשום את שמה (לנה). בשנת 2023 דל ריי החלה סיבוב הופעות התומך באלבומה *Did You Know That There's a Tunnel Under Ocean Blvd.* סיבוב ההופעות לא כלל את שמו של האלבום, ורק נקרא, "סיבוב ההופעות של לנה דל ריי לשנת 2023–2024 .

ב-20 באוקטובר 2023, דל ריי השתתפה בסינגל של הולי מייקב , "Suburban House". מייקב סיפרה שהיא ודל ריי נפגשו לראשונה בשנת 2017 ושהיא "מעריצה גדולה של המוזיקה של לנה". ב-10 בנובמבר 2023 הוכרזו המועמדויות לטקס פרסי הגראמי לשנת 2024, שם דל ריי קיבלה 5 מועמדויות שכללו: אלבום השנה, אלבום המוזיקה האלטרנטיבית הטוב ביותר על *Did You Know That There's a Tunnel Under Ocean Blvd*, שיר השנה והופעת המוזיקה האלטרנטיבית הטובה ביותר עבור "A&W", מועמדותה האחרונה הייתה עבור הופעת הפופ הטובה ביותר של צמד/להקה עבור "Candy Necklace" יחד עם ג'ון בטיסט. היא הפכה לפרזנטורית של סקימס  עבור קולקציית יום האהבה של המותג לשנת 2024.

ב-31 בינואר 2024, דל ריי הכריזה שאלבומה החדש אמור לצאת בספטמבר של אותה השנה, תאריך זה התעכב. זהו מתוכנן להיות אלבומה הראשון בסגנון מוזיקת הקאנטרי. בתחילה שם האלבום היה אמור להיות *Lasso*, אך לאחר מכן שמו שונה והאלבום הוכרז רשמית כששמו הוא *[[The Right Person Will Stay]],* כאשר תאריך שחררו מתוכנן להיות ה-21 במאי 2025. השיר "Tough", שיר של דל ריי יחד עם הראפר האמריקאי קוואבו, יצא לאור ב-3 ביולי 2024.

ב-25 בנובמבר 2024, דל ריי הכריזה על סיבוב ההופעות שלה לשנת 2025 בבריטניה ואירלנד אשר צפוי להתחיל ב-23 ביוני 2025 וייגמר ב-4 ביולי 2025.

ב-18 באפריל 2025 דל ריי הוציאה שיר בשם "Bluebird", הסינגל השני מתוך אלבום האולפן העשירי שלה.

## אמנות
טקסט=|ממוזער|דל ריי מופיעה עם השיר "Body Electric" באירווינג פלאזה, יוני 2012
### סגנון מוזיקלי
המוזיקה של דל ריי זכתה לכינוי "הוליווד סאדקור". המוזיקה שלה מאופיינת בסאונד קולנועי ובאזכורים להיבטים שונים של תרבות הפופ, במיוחד זה של אמריקנה 1950 ו-1960. דל ריי הרחיבה על כך בריאיון עם Artistdirect, ואמרה: "אני לא נולדתי אפילו בשנות ה-50 אבל אני מרגישה כאילו הייתי שם". במגזין הרולינג סטון ציינו כי דל ריי נהנית לשחק את התפקיד של זמרת טרקלין. בילבורד קרא לה "מכשפת ארט-פופ". טיים מגזין אמר הגרעין המוצק של הסאונד שלה הוא "מוזיקת סרטים", ערוך על-גבי מקצב היפ הופ ווקאלי. מיוחס סגנונות רבים, הסאונד של דל ריי תויג באופן נרחב כמעין דרים פופ או בארוק פופ צמוד לסגנונות שונים של רוק, מוזיקת אינדי, וטריפ הופ, ולעיתים קרובות נוגע בסגנונות כגון היפ הופ, מוזיקת טראפ, ורוק פסיכדלי במהדורות שונות.

ב-Born to Die, כתב העת למוזיקת האינדי Drowned in Sound, "היא אוהבת את כל סגנון ההיפ הופ אך לעומת זאת, יש לה את הסוואג הזה שאין להרבה בנות כמו שיש לה", והוסיפו כי האלבום נשמע כמו פסקול פופי יותר של בונד. ב-"National Anthem", "" ו-"Diet Mountain Dew", דל ריי מתעסקת בטכניקת הראפ האלטרנטיבי. תחת שם הבמה ליזי גרנט, היא קראה למוזיקה שלה "גלאם מטאל הוואי", ואילו העבודה בפרויקט מאי ג'יילר היה אקוסטי.

### קול וגוון
לדל ריי קול קונטרה אלט, אשר משתרע על טווח ווקאלי רחב של מעל לשלוש אוקטבות. קולה תואר כשובה לב ומרגש מאוד, ויכול להיות מסוגל להתעלות מצליל גבוה ולהשמע גבוה ונערתי, עד צליל נמוך ג'אזי בקלות רבה, אם כי שני תחומים אלה של הקול סותרים את הניגודיות של הצליל שלהם. בעקבות פרסום "Ultraviolence", אשר הוקלט בהופעה חיה בטייקים אחדים וללא אף כלי עריכה ווקאלית, מבקרים שיבחו לטובה את היכולת הווקאלית של דל ריי, ושיבחו את המגוון הקולי הרחב שלה, גדילת הביטחון הווקאלי שלה, ומסירה רגשית ייחודית. דל ריי ידועה בכך שמקליטה שכבות-קוליות רבות בזמן הקלטת השירים שלה באולפן, אותן קשה לה לשחזר בזמן הופעה חיה, כפי שציינה בעצמה, בייחוד במצב של חוסר בזמרי ליווי. פחד במה צוין גם הוא כגורם משמעותי למאבקים של דל ריי עם הופעות חיות. עם זאת, עיתונאים ציינו כי בשנת 2014 ההופעות החיות שלה גדלו באופן אקספוננציאלי לביטחון שלה. מגזין בילבורד החשיב את ביצוע הבכורה שלה לשיר "West Coast" בפסטיבל קואצ'לה כ"ביצוע מייצר כוכבים" ושיבח את היכולות הווקאליות של הזמרת. מבקרי מוזיקה עכשוויים כינו את קולה "מעושן", "מחוספס", וציינו שהוא מזכיר את קולה של מרילין מונרו.

בשירים מתוך האלבום Born to Die בחרה דל ריי לעשות שימוש בעיקר בקולות נמוכים, בחירה אותה הסבירה בטענה כי "אנשים לא לקחו אותי ברצינות רבה, אז הנמכתי את הקול שלי מתוך אמונה כי זה יעזור לי להתבלט. עכשיו אני שרה די נמוך... טוב, יחסית לאישה בכל מקרה".

"אני שרה נמוך עכשיו, אבל הקול שלי היה אמור להיות הרבה יותר גבוה. בגלל איך שאני נראית, הייתי צריכה משהו כדי לבסס את הפרויקט כולו. אחרת אני חושבת שאנשים היו מניחים שאני סתם זמרת טיפשה. כבר שרתי בדרך אחת, ושרתי בדרך אחרת, וראיתי למה אנשים נמשכים", אמרה בנושא.

### השפעות
דל ריי ציינה מספר אמנים שהשפיעו עליה, בין השאר אלביס פרסלי, קאט פאוור, אקסל רוז, אנטוניוס ג'ונסון, פרנק סינטרה, אמינם, איימי ויינהאוס, בילי הולידיי, בריטני ספירס, ברוס ספרינגסטין, ג'ניס ג'ופלין, נינה סימון, ננסי סינטרה, האיגלס, וולט ויטמן, אלן גינסברג, ג'ולי קרואיס, לו ריד, דה קריסטלס, האב ג'ון מיסטי, בובי וינטון, קורטני לאב וקורט קוביין. "(אני באמת) אוהבת את המאסטרים של כל ז'אנר", אמרה למגישת הרדיו של ערוץ ה-BBC ג'ו ווילי. האמנים האהובים עליה הם בוב דילן, פרנק סינטרה, ג'ף באקלי ולאונרד כהן, שלשירו "Chelsea Hotel #2" הוציאה גרסת כיסוי ב-2013. כמו כן, הוציאה גם גרסאות כיסוי רבות לשירים של נינה סימון, בהם "the other woman" ו"don't let me be misunderstood".

גרסת ההופעה החיה של ג'ניס ג'ופלין עם השיר "Summertime" מתוך אלבומה Cheap Thrills, הוא אחד מהביצועים האהובים ביותר על דל ריי. בנוסף, היא ציינה גם את השירים "Time of the Season" של הזומביס ו-"Hotel California" של האיגלס כמועדפים עליה וכמקורות השראה. הסרטים האהובים עליה הם "הסנדק", "הסנדק 2" ו-"אמריקן ביוטי" מהווים גם הם השראה לסגנון המוזיקלי שלה.
### הפרת זכויות יוצרים
בינואר 2018, הודיעה דל ריי בטוויטר כי להקת רדיוהד נוקטת צעדים משפטיים נגדה בגין פלגיאריזם בשל שימוש לכאורה בשיר Creep בשיר שלה משנת 2017 "Get Free" וכי היא התבקשה לשלם 100% מתמלוגי הפרסום.
בחודש מרץ אותה שנה היא הודיעה כי התביעה הסתיימה וכי היא מניחה שתוכל לשיר את "Get Free" ללא הגבלה.

## עיסוקים אחרים
ב-2010, דל ריי שיחקה בסרט הקצר "Poolside". תקציב הסרט הקצר היה 400 דולר בסך הכל. ב-4 בינואר 2012, נמסר כי דל ריי חתמה על עסקה עם סוכנות הדוגמנות "Next Management". חברת הביגוד H&M אישרה כי היא תדגמן ותקליט גרסת כיסוי לשיר "Blue Velvet", עבור קולקציית הסתיו שלהם שיצאה בשנת 2012. כמו כן, השתתפה דל ריי גם בקמפיין החורף שלהם.

ב-22 באוגוסט 2012, מנהלים הודיעו כי דל ריי תחתום על היגואר F-Type החדש שלהם אשר הוצג על ידי דל ריי בתערוכת הרכב בפריז בספטמבר 2012. אדריאן הולמרק, מנהל המותג הגלובלי של יגואר, הסביר את בחירתם, באמירה שדל ריי בעלת "שילוב ייחודי של אותנטיות ומודרניות". השיר "Burning Desire", משמש שיר הנושא לסרט קצר זיכוי של 13 דקות עבור-יגואר סוג F, שנקרא Desire. הסרט, בבימויו של אדם סמית, הופק על ידי רידלי סקוט וכוכבים דמיאן לואיס.

### אקטיביזם
באוקטובר 2023, דל ריי, יחד עם שחקנים, קומיקאים ומנהלי בידור מהוליווד חתמו על מכתב פתוח לנשיא ביידן. הם קראו לשחרור בני ערובה המוחזקים על ידי ארגון הטרור חמאס. הקמפיין שהושק לצד המכתב נקרא . המכתב מדגיש את הרצון לחופש הן לישראלים והן לפלסטינים לחיות בשלום ומגנה את האלימות של חמאס.

## חיים אישיים
דל ריי נישאה לג'רמי דופרן ב-26 בספטמבר 2024 בלואיזיאנה. דופרן הוא קפטן סירת סיורים בדה אלמנדס, לואיזיאנה; דל ריי ערכה איתו סיבוב הופעות ב-2019.

דל ריי היא צמחונית.

## פרסים ומועמדויות
דל ריי זכתה במספר פרסים ומועמדויות; היא זכתה בפרס Q עבור "הדבר החדש הטוב ביותר", פרס GQ עבור "אשת השנה", שני פרסים מטקס פרסי המוזיקה הבריטית עבור "פריצת השנה הבינלאומית" ובפרס "הזמרת הבינלאומית", ובפרסי המוזיקה של MTV אירופה עבור "אמן האלטרנטיב של השנה".

בשנת 2013, היא קיבלה את מועמדויות גראמי הראשונות שלה בטקס פרסי גראמי השנתי ה-56. המועמדויות היו אלבום הפופ הווקאלי הטוב ביותר עבור Paradise והשיר הטוב ביותר שנכתב עבור מדיה חזותית לשיר "Young and Beautiful". בשנת 2015, דל ריי זכתה בפרסי המוזיקה של MTV אירופה עבור "אמן האלטרנטיב של השנה". היא גם קיבלה את פרס Trailblazer באירוע נשות בילבורד במוזיקה 2015.

בחודש פברואר 2016, דל ריי קיבלה את פרס האמנית הטובה ביותר של השנה" מטעם פרסי סגנון Elle ידי המגזין Elle.

## דיסקוגרפיה
### אלבומי אולפן
* 2010: *[[Lana Del Ray (אלבום)|Lana Del Ray]]*
* 2012: *[[Born to Die]]*
* 2014: *[[Ultraviolence]]*
* 2015: *[[Honeymoon]]*
* 2017: *[[Lust for Life]]*
* 2019: **
* 2021: *[[Chemtrails over the Country Club]]*
* 2021: *[[Blue Banisters]]*
* 2023: *[[Did You Know That There's a Tunnel Under Ocean Blvd]]*
* 2026: *[[Stove]]*

### מיני-אלבומים
* 2008: *[[Kill Kill]]*
* 2012: *[[Lana Del Rey (מיני-אלבום)|Lana Del Ray]]*
* 2012: *[[Paradise (מיני-אלבום של לנה דל ריי)|Paradise]]*
* 2013: *[[Tropico]]*

### אלבומי אוסף
* 2012: *[[Born to Die: The Paradise Edition]]*
* 2012: *The Singles*

### אלבום דמו
* 2006: *[[Sirens]]*

### אלבומים מדוברים
* 2020: *[[Violet Bent Backwards over the Grass]]*

## הופעות
### סיבובי הופעות
* 2012–2011: *[[Born to Die Tour]]*
* 2014–2013: *[[Paradise Tour]]*
* 2015: *[[The Endless Summer Tour]]*
* 2018: *[[LA to the Moon Tour]]*
* 2019: *[[The Norman Fucking Rockwell! Tour]]*
* 2025–2023: *[[Lana Del Rey 2023–2025 tour]]*

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

* 

* לנה דל ריי באתר MusicDB
* 
* 
* רז ישראלי, כשהעשן מתפזר: מה באמת שווה לנה דל ריי?, באתר nrg, 31 בינואר 2012
* 
* 
* לנה דל ריי, במוסיכיפדיה של רדיו מוסיכיף.

## הערות שוליים

*
קטגוריה:זמרות-יוצרות אמריקאיות
קטגוריה:זמרים בעלי מנעד קולי של 3 אוקטבות
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה הבריטית
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה של MTV אירופה
קטגוריה:אמנים אמריקאים הידועים בשם במה
קטגוריה:אמניות אינטרסקופ רקורדס
קטגוריה:במאיות וידאו קליפים
קטגוריה:צמחוניות אמריקאיות
קטגוריה:צמחונים אמריקאים
קטגוריה:במאי וידאו קליפים אמריקאים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת פורדהם
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1985
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1985