open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ריספונדר

שמאל|ממוזער|250px|איור של מרכב הלוויין ולידו שני המטעדים - מצלמה ומכ"ם
**ריספונדר** (באנגלית: **Responder**) הוא שם של לוויין שמציעה חברת ריית'יאון האמריקאית למגוון יישומים ביטחוניים. הלוויין משתמש במרכב גנרי שאליו ניתן להתאים סוגים שונים של מטע"ד. יש שני דגמים ללוויין - דגם צילום ודגם מכ"ם SAR.

התכנון של הלוויין דומה מאוד ללוויינים הישראליים המתקדמים טכסאר ואופק. הלוויינים מפותחים במסגרת תפיסת ה - Responsive Space, תפיסה מבצעית המכוונת ליעד של שיגור מהיר לחלל, לוויינים קטנים ומשגרים קטנים, על מנת להשיג יכולת פעולה חללית מהירה.

## ראו גם
*תוכנית הלוויינים הטקטיים

## קישורים חיצוניים
*לווייני ריספונדר באתר החברה

קטגוריה:לוויינים אמריקאיים
קטגוריה:צילום על ידי לוויין
קטגוריה:ריית'יאון
קטגוריה:לווייני ריגול
מסגד סלימייה (לפקושה)

ממוזער|250px|מסגד סלימייה בתחריט מ-1887
**מסגד סלימייה** (טורקית **Selimiye Camii**) הוא מסגד השוכן בעיר העתיקה בלפקושה (ניקוסיה הצפונית), בירתה דה פקטו של הרפובליקה הטורקית של צפון קפריסין. המסגד הוא המבנה הבולט ביותר בקו הרקיע של העיר; הוא נראה היטב מכל רחביה, וגם מחלקהּ היווני. מסיבה זו תלויים דגל טורקיה ודגל הרפובליקה הטורקית של צפון קפריסין בין שני המינרטים שלו.

המבנה החל את דרכו ב-1209 כקתדרלה של העיר ניקוסיה הצלבנית. הקתדרלה, שנקראה "סנטה סופיה", נבנתה על יסודות כנסייה ביזנטית בשם "איה סופיה". הבנייה נמשכה 117 שנים והסתיימה רק ב-1326. המבנה עוצב בסגנון האדריכלות הגותית התקופתית ושימש כקתדרלת ההכתרה של מלכי קפריסין הצלבנית עד השתלטות הרפובליקה של ונציה על האי בשנת 1489. אמלריך השני מלך ירושלים והוגו השלישי מלך קפריסין נקברו בקתדרלה.

העות'מאנים בפיקוד לאלה מוסטפא פאשה, שהשתלטו על ניקוסיה ב-1570, הפכו את הקתדרלה למסגד והוסיפו שני מינרטים בחזיתו המערבית. היסודות הגותיים של המבנה ניכרים בקירותיו, בחלונותיו ובתמיכות דואות שסביבו, וכך גם בחללו הפנימי, שתקרתו עשויה קמרון צולב. מאידך, רוב הסמלים הנוצרים סולקו, טיח לבן מכסה את הקירות ואת העמודים, והמחראב שנקבע בקיר הדרומי החליף את המזבח הנוצרי שניצב בזמנו בקדמת האפסיס המזרחי. שמו של המסגד "סלימייה" נקרא לכבודו של הסולטאן העות'מאני סלים השני שבימיו נכבשה קפריסין. עם זאת הוא נודע גם בשם "איה-סופיה ג'אמי" (בטורקית: Ayasofya Camii).

המבנה נפגע בשלוש רעידות אדמה ב-1491, 1547 וב-1735. רעידות אדמה קודמות, בשנים 1257 ו-1303, היו בין הגורמים לעיכובים בהשלמתו.

## קישורים חיצוניים


קובץ:Nicosia Selimiye Mosque 02.jpg|האפסיס בצידו המזרחי של המסגד
קובץ:Nicosia Selimiye Mosque 03.jpg|דלת המסגד בחזית המערבית
קובץ:Nicosie - Ancienne cathédrale.jpg|החלל הפנימי
קובץ:2010-07-07 09-25-42 Cyprus Nicosia North.JPG|אחד המינרטים
קובץ:Selimiye Mosque (St. Sophie Cathedral) (36).JPG|החזית המערבית
קובץ:A@a Agia Sofia church Nicosia cy - panoramio (1).jpg|שרידי הפסלונים הנוצריים בקשתות שער הכניסה


קטגוריה:לפקושה
קטגוריה:אירופה: מסגדים
קטגוריה:קתדרלות בסגנון גותי
קטגוריה:צפון קפריסין: מבנים
Trust Me

**Trust Me** הוא אלבום הסולו הרביעי של קרייג דייוויד. האלבום הופץ ב-12 בנובמבר 2007 על ידי האחים וורנר.
על האלבום עבד דייוויד בקובה ביחד עם פרסר טי סמית'. האלבום התאפיין בהשפעת המוזיקה הקובנית על סגנונו של דייוויד, שלראשונה נגע במוזיקת הרגאיי.
2 הלהיטים הגדולים מן האלבום היו - "This Is The Girl" עם הראפר האנגלי קאנו ו- "Hot Stuff (Let's Dance)" שסימפל את הלהיט "Let's Dance" של דייוויד בואי.
2 סינגלים נוספים שיצאו מן האלבום- "Six Of One Thing", "Officially Yours".
האלבום מכר כחצי מיליון עותקים ברחבי העולם.

האלבום דורג במקום ה-18 במצעד האלבומים הבריטי ובמקום ה-58 במצעד אלבומי ה-R&B וההיפ הופ האמריקאי.

## רשימת השירים באלבום
# Hot Stuff (Let's Dance)
# Six Of One Thing
# Friday Night
# Awkward (בהשתתפות ריטה אורה)
# Just A Reminder
# Officially Yours
# Kinda Girl For Me
# She's On Fire
# Don't Play With Our Love
# Top Of The Hill
# This Is The Girl (With Kano)

## סינגלים
# This Is The Girl (With Kano) - מקום 18 בבריטניה
# Hot Stuff (Let's Dance) - מקום 7 בבריטניה
# Six Of One Thing - מקום 39 בבריטניה
# Officially Yours - מקום 158 בבריטניה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת סייר רקורדס
הקבוע הסולארי

**הקבוע הסולארי** הוא עוצמת הקרינה האלקטרומגנטית (הספק ליחידת שטח) שמגיעה מהשמש, במרחק של יחידה אסטרונומית אחת ממנה. מספר זה מייצג את העוצמה הממוצעת של קרינת השמש מחוץ לאטמוספירת כדור הארץ.

הקבוע הסולארי מציין את סך הקרינה מן השמש בכל אורכי הגל, ולא רק את האור הנראה לעין אדם. על פי מדידות שבוצעו בעזרת לוויינים, נמדד ערך הקבוע הסולארי כ-1,367 ואט למטר רבוע.

בפועל, עוצמת הקרינה מהשמש כפי שהיא נמדדת במעטפת החיצונית של אטמוספירת כדור הארץ איננה קבועה, אלא היא משתנה בכ-6.9% במהלך השנה, בגלל האקסצנטריות של מסלול כדור הארץ. לכן עוצמת הקרינה משתנה בין 1,412 ואט למטר רבוע בתחילת ינואר ל-1,321 ואט למטר רבוע באמצע יולי, כתוצאה משינוי מרחקו של כדור הארץ מהשמש.

בכל רגע נתון, כמות האנרגיה הסולארית המתקבלת מהשמש במיקום כלשהו בשטח כדור הארץ תלויה בתאריך, במצב האטמוספירה במיקום הנמדד, ובקו הרוחב שלו על פני כדור הארץ. הערך הנמדד הממוצע בפני השטח של כדור הארץ נע בין 800 ל-1,000 ואט למ"ר. בגרמניה לדוגמה, נמדדו ערכים שנתיים ממוצעים של 950 ל-1,100 ואט למטר רבוע באזורים גאוגרפיים שונים.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:השמש
נבחרת הפיליפינים בכדורסל

**נבחרת הפיליפינים בכדורסל** היא נבחרת הכדורסל הלאומית של הפיליפינים. הנבחרת מנוהלת על ידי התאחדות הכדורסל של הפיליפינים. 

נבחרת הפיליפינים נחשבה לאחת הנבחרות החזקות ביותר באסיה עד אמצע שנות ה-80 של המאה ה-20 והיא הנבחרת האסיאתית היחידה שזכתה במדליה כלשהי באליפות העולם בכדורסל. היא עשתה זאת בשנת 1954 כשסיימה במקום השלישי.

הנבחרת רשמה גם את הישג השיא של נבחרת אסיאתית במשחקים האולימפיים כאשר סיימה במקום החמישי במשחקים שנערכו בשנת 1936.

כמו כן זכתה הנבחרת 5 פעמים באליפות אסיה בכדורסל בשנים 1960, 1963, 1967, 1973 ו-1985.

בשנות התשעים של המאה ה-20 ובעשור הראשון של המאה ה-21, איבדה הנבחרת את מעמדה כנבחרת מובילה באסיה ובשנת 2001 אף לא העפילה לאליפות אסיה בכדורסל לאחר 20 הופעות רצופות עקב השעיה. בשנת 2003 העפילה הנבחרת לאליפות אך סיימה במקום ה-15, הנמוך בתולדותיה ובשנת 2005 שוב הושעתה הנבחרת מהאליפות.
אולם לאחרונה שוב חל שיפור ביכולתה של הנבחרת והיא העפילה לגביע העולם בכדורסל 2014 שנערך בספרד. במסגרת ההכנות לטורניר אוזרח שחקנה של ניו ג'רזי נטס אנדריי בלאץ'.

הכדורסל זוכה לפופולריות גדולה בפיליפינים, וזאת למרות היותם של הפיליפינים נמוכי קומה. בהתאם לכך גם הנבחרת זוכה להתענינות רבה ולאוהדים רבים המלווים אותה בטורנירים השונים.

## כל אליפויות העולם בכדורסל

## כל המשחקים האולימפיים

## כל אליפויות אסיה בכדורסל

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

הפיליפינים
קטגוריה:הפיליפינים: כדורסל
חפר

**חָפַר** הוא פועל בעברית שם הפעולה חפירה או חיפוש. **חֵפֶר** הוא שם פרטי מקראי ושם משפחה ישראלי. במקרא ובעת החדשה שם לכמה מקומות

קטגוריה:שמות משפחה עבריים
המלכודת העדינה

**המלכודת העדינה** (אנגלית: **The Tender Trap**) הוא סרט קומדיה שצולם בשיטת הסינמסקופ והופק באולפני MGM. הסרט מבוסס על מחזה בעל אותו השם שנכתב בידי מקס שולמן ורוברט סמית. "המלכודת העדינה" מסמן את חזרתו של פרנק סינטרה אל אולפני MGM, שש שנים לאחר סרטו האחרון בחברה, "יום בניו יורק". אף כי סרט זה היה הראשון שצולם, הסרט "ברנשים וחתיכות" שצולם אף הוא באותה השנה יצא לאקרנים יום אחד קודם ב-3 בנובמבר 1955.

הסרט קיבל מועמדות לפרס אוסקר לשנת 1956, בעבור השיר הטוב ביותר, "(Love Is) the Tender Trap", השיר הפך ללהיט בעיבוד סינטרה, שהמשיך להשמיע אותו בהופעותיו לאורך הקריירה.

## עלילה
צ'ארלי רידר (פרנק סינטרה), סוכן שחקנים ממנהטן, הנהנה מחייו כרווק, כאשר מספר עלמות חמד הנמצאות סביבו ומארחות לו לחברה, מטפלות, מבשלות ומנקות עבורו.

חברו הטוב של צ'ארלי מאז ימי גן הילדים, ג'ו מגיע לבקרו. חייו של ג'ו נמצאים במצב הפוך לזה של צ'ארלי, הוא נשוי ועם ילד החיים באינדיאנפוליס. ג'ו מקנא בחייו החופשיים של צ'ארלי עם כל העלמות שסביבו. לעומתו צ'ארלי המביע את הערכתו לאורך חייו של ג'ו עם הנישואים היציבים.

באחד ממבחני הבד, פוגש צ'ארלי את השחקנית המתחילה ג'ולי ג'יליס (דבי ריינולדס). ג'ודי תכננה את חייה בצורה דקדקנית ואף קבעה לעצמה כי עד גיל 22 היא מתכוונת לפרוש מהמשחק, לאחר שתזכה להצלחה, להתחתן ולגדל ילדים, צ'ארלי מוקסם מדבריה ומגלה בה עניין. ג'וליה וצ'ארלי יוצאים כמה פעמים, וג'וליה מוצאת את זה כמספיק זמן ולהכריז כי היא לא תתחתן עמו כל עוד הוא לא יזנח את שאר חברותיו. צ'ארלי שלא אמר מילה לגבי נישואים ובאופן טבעי היה מעמיד אותה על מקומה, נחרד כל כך מדבריה עד שפשוט מתחיל להתאהב בה.

ג'ו, שבינתיים החל לצאת עם סילביה (סלסט הולם), אחת מאהובותיו הקודמות של צ'ארלי, מתחיל להתאהב בה. סילביה המתקרבת לגיל 33 ומאמינה כי צ'ארלי הוא תקוותה האחרונה להתחתן. היא מתרגשת כאשר צ'ארלי מציע לה נישואין, אך בבוקר למחרת מסיבת הארוסין שלהם, היא מגלה כי צ'ארלי הציע נישואין לג'ולי גם כן. ג'ו מתוודה בפני סילביה כי הוא אוהב אותה ומבקש ממנה להתחתן עמו. סילביה דוחה אותו, ומזכירה לו כי הוא אוהב את אשתו ובנו הנמצאים באינדיאנפוליס, ושהסיבה היחידה שהוא נמשך אליה היא כי היא דומה לאשתו את'ל. היא מסבירה לו כי נערות הופכות לנשים, כאשר הן מתחתנות והיא רוצה את אותו הדבר שיש לאת'ל איתו. בדרכה החוצה היא נתקלת בגבר זר, המכיר אותה מהתזמורת בה היא מנגנת ומבקש ממנה לצאת איתו לארוחת ערב.

הסרט מסתיים כאשר ג'ו חוזר אל אשתו ובנו. צ'ארלי משתתף בחתונה של סילביה וכאשר הוא רואה את ג'ולי הוא מתוודה בפניה כי הוא אוהב אותה. מאוחר יותר לאחר הטקס סילביה משליכה את זר הכלולות שלה לעברו של צ'ארלי שתופס אותו (מנהג המסמן כי הוא הבא להתחתן). צ'ארלי הרואה את ג'ולי זורק לעברה את הזר ובשעה שהיא תופסת אותו, הוא כורע ברך ומציע לה נישואין.

## שחקנים
* פרנק סינטרה – צ'ארלי רידר
* דבי ריינולדס – מיס ג'ולי ג'יליס
* דויד ויין – ג'ו מקאל
* סלסט הולם – סילביה קרווסט

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי דבי ריינולדס
קטגוריה:סרטי מטרו גולדווין מאייר
קטגוריה:סרטי פרנק סינטרה
קטגוריה:סרטים מבוססי מחזות
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 1955
לא כזר

**לא כזר** (באנגלית: **Not as a Stranger**) הוא סרט דרמה שהופק באולפני יונייטד ארטיסטס בשנת 1955. הסרט הופק ובוים בידי סטנלי קרמר והיה סרטו הראשון. הסרט הוא עיבוד לרומן מאת מורטון תומפסון שראה אור שנה קודם לכן, בשנת 1954. המלודרמה הרומנטית הפכה לרב מכר ואף הגיעה לראש מצעד המכירות במהלך אותה שנה. בנוסף לשני הכוכבים הראשיים, אולביה דה הבילנד ורוברט מיצ'ם, מופיעה סדרה ארוכה של כוכבים כשחקני משנה, בהם: פרנק סינטרה, גלוריה גראהם, ברודריק קרופורד, צ'ארלס ביקפורד ולי מרווין. פרנק סינטרה חזר לאור הזרקורים לאחר הופעתו המוצלחת בסרט מעתה ועד עולם, שזיכתה אותו בפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר. למרות היות הסרט הצלחה קופתית בזמנו, היום אין לו כמעט זכר. הסרט הופץ בכמות מוגבלת למדי על קלטות וידאו וכלל לא יצא בגרסת DVD.

הסרט קיבל מועמדות לפרס אוסקר בעבור ההקלטה הטובה ביותר.

## עלילה
סטודנט הרפואה השאפתני וחסר הפרוטה, לוקאס מארש (רוברט מיצ'ם), מתחתן עם קריסטינה (אוליבייה דה הבילנד) המבוגרת ממנו, כדי שהיא תוכל לשלם את שכר הלימוד שלו. קריסטינה אוהבת את לוקאס, אך הוא אינו משיב לה אהבה; אהבתו היחידה היא עבודתו. לוקאס ניתק עצמו רגשית מסביבתו, כולל מחברו הטוב אלפרד בון (פרנק סינטרה) ואביו השיכור (לון צ'אני הבן). לוקאס משלים את חוק לימודיו ויוצא להתמחות כעוזרו של ד"ר ראנקלמן (צ'ארלס ביקפורד), המשמש כרופא של עיירה קטנה. לאחר זמן מה לוקאס נקשר ברומן עם הארייט לאנג העשירה (גלוריה גראהם). ידידו אלפרד, עתה רופא בעיר הגדולה, מנסה לעזור לו לשקם את נישואיו, אך לוקאס אינו מעוניין ואינו מרגיש עוד דבר ובעיקר אינו זקוק לאיש, מכיוון שהוא מחשיב עצמו כרופא הטוב ביותר החף מכל טעות. כאשר לוקאס נכשל במאמצי ההחייאה לד"ר ראנקלמן, לאחר ניתוח לב (לראשונה נעשה שימוש בלב אמיתי לצורך צילומי העיסוי), מבין הרופא הצעיר כי אינו חף מכל טעות. הוא משוטט בלא כיוון בעיירה, ולבסוף חוזר אל אשתו, נופל בזרועותיה ומתייפח לעזרה.

## שחקנים
* רוברט מיצ'ם - ד"ר לוקאס מארש
* אוליביה דה הבילנד - קריסטינה הדוויגסון
* פרנק סינטרה - ד"ר אלפרד בון

## קישורים חיצוניים

* לא כזר במסד הנתונים TCM

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי יונייטד ארטיסטס
קטגוריה:סרטי פרנק סינטרה
קטגוריה:סרטים על רפואה
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 1955
קטגוריה:סרטים המבוססים על רומנים אמריקאים
קטגוריה:סרטי דרמה רומנטית אמריקאיים
טאו בלווייתן

**τ (טאו) בלווייתן (או טאו סטי)** הוא כוכב בקבוצת הכוכבים "לווייתן", שנמצא במרחק של כ-11.9 שנות אור מהשמש, כך שמבין הכוכבים הנראים לעין הוא השביעי בקרבתו אל מערכת השמש (אחרי מערכת אלפא קנטאורי, סיריוס, ε בארידנוס, פרוקיון, 61 בברבור ו-ε באינדיאני). כמו כן הוא אחד הכוכבים הדומים ביותר לשמש מבין הכוכבים הקרובים אליה.

בשל קרבתו ודמיונו לשמש, היווה הכוכב מוקד מחקר לאפשרות של קיום חיים מחוץ למערכת השמש. בשנת 1960 היה כוכב זה, יחד עם ε בארידנוס, הראשון שאליו כוון רדיו-טלסקופ בניסיון לקלוט שידורים המעידים על קיום חיים אינטליגנטיים. ניסיונות אלו לא העלו דבר עד היום.

## מאפייני הכוכב
ימין|ממוזער|200px|השוואת גדלים של τ בלווייתן (ימין) ושל השמש
τ בלווייתן הוא כוכב הסדרה הראשית מסוג ספקטרלי G8. הבהירות הנראית שלו היא 3.50, כך שניתן לראותו בקלות ממקום חשוך. רדיוסו ומסתו קטנים מאלו של השמש בכ-20%, הטמפרטורה על פניו היא כ-5,345 קלווין, מעט פחות מטמפרטורת השמש, ועוצמת ההארה שלו היא מעט יותר ממחצית עוצמת השמש. כוכב לכת המאפשר קיום חיים צריך להימצא במרחק של כ-0.68 יחידות אסטרונומיות, בערך כמו רדיוס המסלול של נוגה.

הכוכב מסתובב סביב עצמו במהירות נמוכה יחסית של 1–2 ק"מ בשנייה והוא משלים סיבוב על צירו בכ-31 ימים. הפעילות המגנטית על פניו מועטה ביחס לשמש ונוצרים על פניו כתמי שמש מועטים. מהירותו המוחלטת של הכוכב היא מעט גבוהה - כ-37 ק"מ בשנייה ונראה שהוא נוצר מחוץ למרכז הדיסקה של שביל החלב ונדד לתוכה מאוחר יותר. בשל קרבתו לכוכב תנועה עצמית גדולה של קרוב ל-2 שניות קשת בשנה.

גילו של τ בלווייתן מוערך בכ-10 מיליארדי שנים, בערך כפול מגילה של השמש. שכיחות היסודות הכבדים מהליום על פניו נמוכה משל השמש באופן משמעותי מה שמפחית את הסיכוי לקיומו של כוכב לכת סלעי. תצפיות בתחום התת-אדום הראו שאת הכוכב מקיפה דיסקת אבק קר המשתרעת עד למרחק של כ-55 יחידות אסטרונומיות ממנו. מסת הדיסקה מוערכת ביותר ממסת ארץ לעומת מסת הדיסקה המקיפה את מערכת השמש (חגורת קויפר) המוערכת בכעשירית מסת ארץ בלבד. לעומת זאת לא נמצא עד היום שום כוכב לכת המקיף את הכוכב. אם קיים כוכב לכת כזה, הוא צפוי לספוג פגיעות רבות של אסטרואידים וכוכבי שביט המגיעים מדיסקת האבק ולכן הסיכוי שייווצרו על פניו חיים רב תאיים נמוך.

## שכנים
רוב שכניו של τ בלווייתן הם ננסים אדומים, הקרובים שביניהם הם כוכב ההבזק YZ בלווייתן במרחק של 1.6 שנות אור וזוג הננסים האדומים גליזה 65 במרחק של כ-2.9 שנות אור. למרות קרבתם הם לא ניתנים לראייה ממרחק זה בעין אנושית ללא ציוד עזר. חוץ מהם נמצא במרחק של כ-5.5 שנות אור ממנו הכוכב ε בארידנוס, שנראה משם ככוכב בהיר למדי עם בהירות נראית מדרגה 2.12. השמש תראה מ-τ בלווייתן ככוכב עם בהירות מדרגה 2.64.

במרחק זוויתי של כ-90 שניות קשת מ-τ בלווייתן נמצא ננס אדום עם בהירות מדרגה 13. אם הננס מהווה מערכת כפולה עם τ בלווייתן אז הוא מקיף אותו במרחק של לפחות 325 יחידות אסטרונומיות ובזמן הקפה של לפחות 6,000 שנים, אך ככל הנראה השניים לא קשורים זה לזה ורק נמצאים בערך על אותו קו ראייה.

## קישורים חיצוניים

* τ בלווייתן באתר של ג'ים קלר
* τ בלווייתן ב-Solstation
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:כוכבי הסדרה הראשית מסוג G
קטגוריה:כוכבים קרובים
קטגוריה:קבוצת הכוכבים לווייתן
קטגוריה:קטלוג גליזה
קטגוריה:קטלוג לויטן
הברקים של קאטאטומבו

שמאל|ממוזער|250px|ברקי קאטאטומבו
**הברקים של קאטאטומבו** הם תופעת טבע המתרחשת מסביב לשפך נהר קאטאטומבו באגם מרקאיבו במערב ונצואלה. ברקים אלו מופיעים במשך למעלה ממחצית מהשנה.

סופות הברקים פורצות בעיקר בלילות ומגיעות לתדירות של 280 פעמים בשעה למשך 10 שעות. הברקים מופיעים בגובה 2–10 ק"מ מעל פני האדמה, מגיעים לעוצמה הגבוהה פי 10 מברקים רגילים ומייצרים יותר אוזון מכל אירוע בודד אחר על פני כדור הארץ. ימאים משתמשים בברקים הנראים למרחוק כמגדלור טבעי, אותו הם מכנים "המגדלור של קאטאטומבו".

## היסטוריה
תיעוד ראשון לתופעה נמצא בכתבי המחזאי הספרדי בן המאה ה-17, לופה דה וגה. בפואמה "הדרגנוטה", דה וגה מתאר כי סופות הברקים של קאטאטומבו האירו את שמי הלילה וחשפו את ספינותיו של סוחר העבדים האנגלי פרנסיס דרייק שניסה לכבוש את האזור.

בשנת 1823 התרחש סיפור דומה: תוך כדי מלחמת העצמאות של ונצואלה, הברקים חשפו את ספינות הצי הספרדי ועזרו לסימון בוליבאר להוביל את צבאו לניצחון בקרב.

שבט האינדיאנים המקומי הווארי רואה את הסופות בתור ריקוד של מיליוני גחליליות המביעות תודה לאבי הבריאה. שבטים אחרים, כגון היופה והוואיו, טוענים שמדובר ברוחות אינדיאנים מתים המתגלות כהבזקי אור להעביר מסרים סודיים לבני עולמנו.

חוקר הטבע הפרוסי בן המאה ה-19, אלכסנדר פון הומבולדט, היה הראשון לתת הסבר מדעי לתופעה אותה תיאר כפיצוצים חשמליים הדומים לאש גופרית, אך עד היום המדענים חלוקים מהו ההסבר הנכון. יש שטענו כי הזרימה המעגלית של הרוחות מעל האגם היא שגורמת לברקים. אחרים הסבירו שהסיבה היא דווקא ההתנגשות בין זרמי אוויר קר וחם. הסבר שלישי לתופעה קושר את הסופות למצבורי גז המתאן הנמצאים באזור.

הברקים של קאטאטומבו נכנסו למהדורת 2015 של ספר השיאים של גינס.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ונצואלה: גאוגרפיה
קטגוריה:ברק
חדר לפי שעה

שמאל|ממוזער|250px|מלון אהבה ללא חלונות, לשמירה על הדיסקרטיות
בתחום המלונאות והארחה, **חדר לפי שעה** היא שיטת אירוח בה החדר מושכר למספר שעות במשך היום בתעריף הנקבע על פי מספר השעות שהאורח שהה בחדר (בניגוד לשיטה בה התעריף נקבע על פי מספר לילות).

השכרת חדר לפי שעה משמשת לשתי מטרות עיקריות:
* בבתי מלון הסמוכים לנמל תעופה, עומדת השכרה כזו לרשותם של נוסעים במעבר, המעוניינים לנצל למנוחה את שעות ההמתנה שבין טיסה לטיסה. כיוון שמדובר בזמן מצומצם, של שעות אחדות, למעבר מהיר מנמל התעופה לבית המלון ובחזרה חשיבות גדולה.
* לשימושם של זוגות לשם קיום מפגש הכולל יחסי מין בתנאים נוחים. בתי מלון וחדרי הארחה המציעים שירות זה מקפידים להדגיש את הדיסקרטיות שבקבלתו – האפשרות להגיע אל החדר, לשהות בו ולעזוב אותו ללא כל מפגש עם צוות המלון.

חדרים לפי שעה מוצעים ברמות יוקרה שונות, מחדר זול, פרקטי ושימושי, המספק את הצרכים הבסיסיים בלבד כמו שינה במיטה, מצעים נקיים, חדר רחצה וכדומה. ועד חדרים יוקרתיים עם מראות בתקרה, מיטות ענק, מכונות קריוקי, ג'קוזי זוגי, תאורה רומנטית, נרות ריחניים, בקבוקי משקה אלכוהולי (יין ויין נתזים, בעיקר), ועוד.

## ברחבי העולם
במזרח אסיה, במדינות כמו יפן, קוריאה הדרומית ובהונג קונג. נקראים מלונות המשכירים חדרים לפי שעה **מלון אהבה**. השוהים במלון הם, בדרך כלל, זונות ולקוחותיהן, או עוברי אורח המגיעים למקום למטרות מין, וכן עובדים הנמצאים בהסדר כלשהו עם מקום העבודה שלהם המאפשר שהייה קצרה במלון.

המלונות שוכנים בדרך כלל הרחק ממרכז העיר על מנת לוודא את הדיסקרטיות והאנונימיות של הלקוחות. בטוקיו, למשל, ניתן למצוא אותם באזור שנקרא דוגנזקה שייבואה, ליד כביש ראשי או בפרוורים בפאתי העיר או אפילו באזורים תעשייתיים. היו מספר הצעות לבניית מלונות אהבה בבנייני מגורים אך ניסיונות אלה כשלו.

לעיתים המבנה האדריכלי של מלונות האהבה רועש וצעקני, ויש בהם מבנים בצורת ארמון וטירה, בצבעי ורוד וסגול זוהרים, עם תאורת ניאון מסנוורת. אחרים אינם מתבלטים אך ניתן לזהותם במספר החלונות הקטן. ניתן למצוא מלונות אהבה מיוחדים שפונים לכל פנטזיה מינית, החדרים מעוצבים להפליא ולכל חדר יש מוטיב מרכזי, כגון חדרי BDSM או חדרים רומנטיים, המאובזרים במיטב המוצרים ומכונות המין.

מלון האהבה המפורסם ביותר ביפן הוא מלון "הקיסר מגורו" הנמצא בלב אזור מגורו שבטוקיו. המלון בנוי כמצודה מימי הביניים, וכיאה לטירה שכזו הוא מצויד בצריחים, בחרכי ירי, בחומות מגן, בתעלות מים ובשערים מתרוממים. במלון שישים ושניים חדרים בעלי שמות כמו "תאווה ספרדית", "נדנדה איטלקית".

בעבר נועדו מלונות האהבה היפניים בעיקר לזוגות לא נשואים, כאשר ההורים הגבילו את החופש המיני.

## ראו גם
* HotelsByDay
## קישורים חיצוניים
חדרים לפי שעה בראשון לציון
*

## הערות שוליים

קטגוריה:בתי מלון לפי סוג
קטגוריה:שירותים מיניים
קטגוריה:יפן: תרבות
קטגוריה:יפן: המצאות
דלקת אוזניים

ממוזער|261x261 פיקסלים
**דלקת אוזניים** היא מונח כללי המתאר דלקת או זיהום של האוזן. המונח מתייחס הן לבעלי חיים והן לבני אדם.
מחלקים את דלקת האוזניים לשלושה סוגים על פי מיקומה באוזן:
***[[דלקת האוזן החיצונית]]**, Otitis externa, external otitis - בדלקת זו הפגיעה היא מהאפרכסת עד לעור התוף. סימניה הם כאבים המתחזקים בנגיעה באוזן או במשיכתה, באודם בתעלת השמע ובהפרשות.
***[[דלקת האוזן התיכונה]]**, Otitis media - דלקת מעור התוף ועד לעצמות השמע, כתוצאה מהצטברות של נוזל מאחורי עור התוף. דלקת זו נפוצה מאוד אצל ילדים ולעיתים מצריכה ניתוח מירינגטומיה והחדרת טובוס. היא מתבטאת בכאבים חזקים, חום, הפרעות בשמיעה ובשיווי המשקל, הפרשות רבות המתחזקות עם קרע עור התוף, ואודם באזור עור התוף.
***[[דלקת האוזן הפנימית]]**, Otitis interna, labyrinthitis - האוזן הפנימית כוללת את השבלול וכן איברי חישה, איזון ושמיעה. לכן, כשאזור זה לוקה בדלקת סימן מרכזי הוא סחרחורת.

## גורמים
הגורמים לדלקת אוזניים כוללים זיהומים חיידקיים וויראליים, אלרגיות ושינויים בלחץ האוויר. זיהומים בדרכי הנשימה העליונות יכולים להתפשט אל האוזן התיכונה ולגרום לדלקת.

הדלקת יכולה להתרחש בעקבות מחלות כמו הצטננות, שפעת או דלקת גרון, שמובילות להצטברות נוזלים באוזן התיכונה. גורמים נוספים כוללים אלרגיות, עישון פסיבי, שינויי גובה, לחות גבוהה או חשיפה לאוויר מזוהם.

ילדים צעירים נמצאים בסיכון מוגבר בשל מבנה תעלות השמע שלהם.

## תסמינים וסימנים קליניים
התסמינים לדלקת אוזניים כוללים כאב אוזניים, ירידה בשמיעה, חום והפרשות מהאוזן. אצל תינוקות וילדים קטנים ניתן להבחין בתסמינים נוספים כגון בכי מוגבר, אי שקט ואיבוד תיאבון. במקרים חמורים יותר, הדלקת עלולה לגרום לקרע בעור התוף וליצירת הפרשה מוגלתית.

## דרכי אבחון
האבחון של דלקת אוזניים (otitis media) מתבצע על ידי רופא באמצעות מספר בדיקות, הכוללות:
* **בדיקה פיזית:** הרופא יבחן את האוזן בעזרת , מכשיר עם אור ועדשה, כדי לבדוק אם יש סימנים של דלקת או הצטברות נוזלים.
* **טימפנומטריה:** בדיקה זו מודדת את תגובת עור התוף לשינויים בלחץ אוויר, מה שעוזר לזהות אם יש נוזלים באוזן התיכונה.
* **בדיקות שמיעה:** במקרים מסוימים, הרופא עשוי להמליץ על בדיקות שמיעה כדי להעריך את ההשפעה של הדלקת על השמיעה.

## טיפול
הטיפול בדלקת אוזניים משתנה בהתאם לחומרת המצב וסוג הדלקת. במקרים קלים ניתן להסתפק בטיפולים ביתיים כמו חימום מקומי ומשככי כאבים. במקרים חמורים יותר, ייתכן צורך בטיפול אנטיביוטי או בניתוח קטן לניקוז הנוזלים מהאוזן התיכונה. חשוב לעקוב אחר ההנחיות הרפואיות ולפנות לרופא במקרה של חשש להחמרה.

## מניעה
כדי למנוע דלקות אוזניים, מומלץ להימנע מחשיפה לעשן סיגריות, לשמור על היגיינה טובה, הימנעות משחייה במים מזוהמים ושימוש באטמי אוזניים במצבים של חשיפה למים עלולים לסייע במניעת דלקות אוזניים, במיוחד בקרב אנשים המועדים לדלקות חוזרות. כמו כן, שמירה על ניקיון האוזניים והימנעות משימוש במכשירים חדים לניקוי האוזן יכולים להפחית את הסיכון לפציעות ודלקות.

## סיבוכים אפשריים
סיבוכים אפשריים של דלקת אוזניים לא מטופלת כוללים דלקת כרונית, פגיעה בשמיעה והתפשטות הזיהום לאזורים אחרים בראש ובצוואר.
## ראו גם
* דלקת הזיז הפטמתי (מסטואידיטיס)
* כאב אוזניים
* עור התוף
* אוזן
* חוש השמיעה
* דלקת

## קישורים חיצוניים
* 
* Ear Infections in Babies and Toddlers, Johns Hopkins Medicine (באנגלית).
* דלקת אוזניים בכלבים, אורון מרכז וטרינרים.

## הערות שוליים

קטגוריה:מחלות אוזניים
קטגוריה:דלקת
פעמון הצאר

שמאל|ממוזער|250px|פעמון הצאר

**פעמון הצאר** (רוסית: **Царь–колокол**, צאר-קולוקול) הוא פעמון ענק המוצב בחוצות הקרמלין במוסקבה. זהו הפעמון הגדול ביותר בעולם, משקלו 216 טון.

פעמון הצאר נבנה ביוזמת הקיסרית אנה. הוא נבנה על ידי איוון מוטורין ובנו מיכאיל, יצרני פעמונים ידועים ברוסיה, בשנים 1733-1735. מוטורין האב מת באוגוסט 1735, לפני יציקת הפעמון, ואת העבודה סיים בנו. על הפעמון עיטורים, דיוקנאות וכתובות מעשה ידיהם של אמנים שונים.

הפעמון עשוי ברונזה, גובהו 6.2 מטרים, קוטרו בחלקו התחתון 6.6 מטרים ועוביו המקסימלי כ-60 סנטימטרים. הפעמון לא צלצל מעולם – בשריפה שאחזה ב-1737 בבנייני העץ שבקרמלין נסדק הפעמון, בעודו מונח בבור היציקה, ושבר במשקל של 11.5 טונות נפרד ממנו. 

לאחר שנשבר, נותר הפעמון באתר היציקה שלו במשך כ-100 שנים. ב-1812, לאחר כיבוש מוסקבה, חשב נפוליאון לקחת את הפעמון לצרפת כחלק ממסע ניצחון, אך עקב קשיים לוגיסטיים נשאר הפעמון במקומו. רק ב-1836 הוצב על בסיס מתומן ליד מגדל הפעמונים של איוואן הגדול בחצר הקרמלין, כשלצידו החלק השבור. הפעמון ושברו מונחים בפשטות ואינם מקובעים לקרקע, שכן לא ניתן להזיזם ללא מכשור מתאים.

## ראו גם
* פצצת הצאר
*תותח הצאר
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:הקרמלין
צאר
קטגוריה:מוסקבה: אטרקציות תיירותיות
מאמן השנה ב-NBA

**מאמן השנה ב-NBA** (באנגלית: **NBA Coach of the Year Award**) הוא פרס כדורסל שנתי, שניתן מאז עונת  למאמן המצטיין בעונה הסדירה של ליגת ה-NBA. הזוכה בפרס מקבל גביע על שם מאמן הכדורסל הוותיק רד אאורבך שהוביל את בוסטון סלטיקס לתשע אליפויות NBA מ- עד ל-.

הזוכה נבחר בסוף עונת המשחקים הרגילה על ידי פאנל של כתבי ספורט מארצות הברית ומקנדה. לכל משתתף יש קול אחד עבור בחירות למקום הראשון, למקום השני ולמקום השלישי. כל בחירה במקום הראשון שווה חמש נקודות; כל בחירה במקום השני שווה שלוש נקודות; כל בחירה במקום השלישי שווה נקודה אחת. המאמן בעל מספר הנקודות הגבוה ביותר בסך הכול זוכה בפרס.

גרג פופוביץ', דון נלסון ופט ריילי מחזיקים בשיא הזכיות לאחר שזכו 3 פעמים בפרס, כשיובי בראון, ביל פיץ', קוטון פיטסימונס, ג'ין שו, מייק ד'אנטוני ומייק בודנהולצר באים אחריהם עם 2 זכיות כל אחד. פט ריילי הוא המאמן היחיד שזכה בפרס עם שלוש קבוצות שונות. לארי בירד הוא המאמן היחיד שזכה בפרס וגם בתואר ה-MVP של העונה הסדירה. ג'וני קר הוא המאמן היחיד שזכה בפרס עם מאזן שלילי (33–48, עם שיקגו בולס בעונת ), לאחר שהוביל את הבולס למשחקי הפלייאוף בעונתם הראשונה בליגה.

## זוכי הפרס לפי שנה
[שמאל|ממוזער|200px|[רד אאורבך, זוכה הפרס בעונת 1964/65]]
[שמאל|ממוזער|200px|[פט ריילי, המאמן היחיד שזכה בפרס עם כל שלושת מצבי הניקוד]]
[שמאל|ממוזער|200px|[פיל ג'קסון זכה בפרס לאחר שקבוצתו ניצחה 72 משחקים מתוך 82 בעונה הסדירה]]
[שמאל|ממוזער|200px|[מייק בראון, מאמן השנה בעונת 2008/09]]
[שמאל|ממוזער|200px|[סטיב קר, מאמן השנה בעונת 2015/16 - עונה בה קבוצתו ניצחה ב-89% ממשחקיה - אחוז ההצלחה העונתי הגבוה בתולדות הליגה]]

## קישורים חיצוניים
*מאמן השנה ב-NBA באתר ה-NBA
*מאמן השנה ב-NBA באתר basketball-reference.com
## הערות שוליים

קטגוריה:פרסי NBA
צ'ולי זכאי

**צ'ולי זכאי **הוא מוזיקאי, פזמונאי ומלחין ישראלי.

## ביוגרפיה
זכאי נולד וגדל ברמת גן. בביתו הייתה מקובלת שירתה של אום כולתום, אך זכאי הושפע רבות גם ממוזיקת הרוק שהייתה פופולרית בשנות ה-70. דרכו המוזיקלית החלה בגיל 14, לאחר שרכש בכספו את הגיטרה הראשונה. במהלך שירותו הצבאי השתתף זכאי כנגן גיטרה בס בצוות הווי ובידור והופיע בבסיסים רבים ברחבי ישראל.

בשנת 1989 הוציא אלבום סולו בשם "ככה" על טהרת הרוק נ' רול. בין השירים שבאלבום ניתן למצוא את השיר "עיר הלכה לישון", אשר הגיע במסגרת פסטיבל חיפה למקום השלישי אחרי השירים הידועים "אצל הדודה והדוד" של דני סנדרסון ו"עוף גוזל" של אריק איינשטיין.

לאחר שירותו הצבאי החל זכאי לנגן לפרנסתו בלהקה שהופיע באירועים קטנים ובמקביל הצטרף כגיטריסט ללהקת רוק בשם "Crime" שלימים הפכה ללהקת "ווילד קרוז". בסוף שנות ה-90 עבד זכאי בתיאטרון הארצי לנוער ברמת אביב כמנהל הצגה.

זכאי החל לכתוב שירים לאמנים לאחר פגישתו עם מפיק שהיה אחראי על הפקת אלבום לזמרת מוג'דה - הילדה הטורקייה. השיר הראשון שנכתב לאלבום היה "מלאכים". לאחר שהפקת האלבום לא יצאה לפועל, פנה זכאי בשנת 2000 למעבד המוזיקלי יעקב למאי עם החומרים אותם כתב והלחין, ובשיתוף פעולה ראשון ביניהם עובדו השירים לאלבום "מלאכים" בביצועה של הזמרת רינת בר.

הפריצה הגדולה לעולם הזמר הים-תיכוני החלה כאשר פגש זכאי את המעבד המוזיקלי שי ראובני בתחילת שנת 2005. השניים החלו לעבוד יחד כאשר שירם המשותף הראשון היה "כל הכוח" בביצועו של הזמר קובי פרץ. זכאי כתב את השיר, וראובני הלחין ועיבד. השיר הפך ללהיט.

בשנת 2007 הקימו זכאי ושי ראובני חברת הפקות משלהם בשם "שי ראובני הפקות". תחת בית היוצר הופקו בין השנים 2007 ל-2009 מעל 100 שירים המאוגדים ב-9 אלבומים. בין האמנים להם השניים הפיקו שירים ניתן למצוא את ליאור נרקיס, מושיק עפיה, זהבה בן וכן זמרים צעירים כגון לירן אביב, מאור דניאל, אופיר כהן ועוד.

הדואט "יחד" אותו כתב צ'ולי זכאי עם הזמרת אישתאר והלחין ועיבד שי ראובני, זכה בקטגוריית השיר הים תיכוני הטוב ביותר במסגרת תחרות ה-Big Apple Music Awards בניו יורק. בשנת 2009, כתב את השיר "מקודשת", עבור הזמרת שרית חדד, שנכלל באלבומה ה-18 מרוץ החיים.

בשנת 2013, כתב את השיר "קול העולם" עבור מרגלית צנעני וזהבה בן. השיר הפך ללהיט וכבש את פסגת המצעד של מדיה פורסט. בשנת 2018 כתב את "צועקת" עבור עדן בן זקן.

ברבעון האחרון לשנת 2019, השיר ״את״, מתוך אלבומו של אייל גולן-הלב על השולחן, שנכתב והולחן ע״ זכאי ואלי קשת, דורג במקום השלישי במצעד שירי העשור.

זכאי נשוי לאוסנת ולהם שלושה ילדים.

## קישורים חיצוניים

* 
* חריף, האנשים מאחורי הקלעים במוזיקה הים תיכונית- צ'ולי זכאי

## הערות שוליים

קטגוריה:פזמונאים ישראלים
קטגוריה:מלחינים ישראלים
קטגוריה:מפיקים מוזיקליים ישראלים
פייטרו גראדניגו

**פייטרו גראדניגו** (באיטלקית: **Pietro Gradenigo**; 1251 - 13 באוגוסט 1311) היה הדוכס ה-49 של ונציה. כיהן כדוג'ה משנת 1289 ועד פטירתו.

## חייו
בעת בחירתו לדוג'ה כיהן גראדניגו כפודסטה בקופר שבדלמטיה. במהלך כהונתו, בשנת 1291, ספגה ונציה מפלה קשה, עם כיבוש עכו - המוצב הצלבני האחרון בארץ הקדוש. בשנת 1294 פרצה מלחמה בין ונציה לבין ג'נובה. במקביל בזז קיסר האימפריה הביזנטית אנדרוניקוס השני את כרתים ואסר את הוונציאנים בקונסטנטינופוליס. בתגובה על מעשים אלה תקף הצי הוונציאני את גאלאטה וצר על הארמון הקיסרי בבלכרנאה. בקרב קורזולה שנערף בשנת 1298 הביסו הגנואים את הוונציאנים, ולבסוף בשנת 1299 נאלצו הוונציאנים לחתום על הסכם שלום עם גנואה.

גראדניגו שינה את שיטת הממשל בוונציה בכך שהביא לחקיקת ה"סראטה דל מאג'ור קונסיליו" (*Serrata del Maggior Consiglio*) - "נעילת המועצה הגדולה של ונציה". חוק זה, שהתקבל בפברואר 1297, קבע כי למועצה יכולים להתקבל אך ורק צאצאים של חברי המועצה, ובכך יצר למעשה אוליגרכיה בוונציה.

בשנת 1308 פרצה מלחמה בין ונציה לבין מדינת האפיפיור במאבק על השליטה בפרארה. ב-27 במרץ 1309 הורה האפיפיור קלמנס החמישי להטיל חרם על העיר ותושביה ולהוציאה אל מחוץ לכנסייה, ואסר על הנוצרים לסחור עם הסוחרים הוונציאנים. 

הביקורת הציבורית על השינוי החוקתי והצעדים שהביאו לפגיעה הדתית והכלכלית הביאו לניסיון להדיח את הדוג'ה והמועצה הגדולה. בראש הניסיון עמד באיאמונטה טייפולו, ולצדו פעלו בני משפחות אצולה נוספות. הניסיון לרצוח את הדוג'ה ב-15 ביוני 1310 נכשל, ומנהיגיו הוצאו להורג. בעקבות קשר זה הוקמה מועצת העשרה - מוסד שנועד להיות מוסד זמני, אך הפך למוסד של קבע שניהל למעשה את הרפובליקה.

גראדניגו נפטר ב-13 באוגוסט 1311. בשל החרם הנוצרי לא נערכו טקסים דתיים בעת מותו, והוא נקבר בקבר לא מסומן באי מוראנו.

## קישורים חיצוניים

גראדניגו, פייטרו
קטגוריה:איטלקים במאה ה-13
קטגוריה:ילידי 1251
קטגוריה:נפטרים ב-1311
פראנצ'סקו דאנדולו

[ממוזער|שמאל|250px|[שלט אצולה|שלט האצולה של פראנצ'סקו דאנדולו.]]
[ממוזער|שמאל|250px|מטבע [דוקט מתקופת פראנצ'סקו דאנדולו. במטבע מתואר דאנדולו כורע על ברכו לפני מרקוס הקדוש.]]
**פראנצ'סקו דאנדולו** (באיטלקית: **Francesco Dandolo**; נפטר בשנת 1339) היה הדוכס ה-52 של ונציה. דאנדולו כיהן כדוג'ה משנת 1329 ועד פטירתו.

בתקופתו החלו נסיונותיה של לה סרניסימה להשתלט על שטחים ברחבי איטליה.

## רקע משפחתי
משפחת דאנדולו הייתה משפחת אצולה ונציאנית עשירה ורבת השפעה. פראנצ'סקו דאנדולו הוא אחד מארבעה דוג'ים שמקורם במשפחה זו (יחד עם אנריקו דאנדולו, ג'ובאני דאנדולו ואנדראה דאנדולו). כמו כן שתים מנשות המשפחה היו נשואות לדוג'ים: ג'ובאנה דאנדולו הייתה רעייתו של פאסקואל מאליפיירו, וזיליה דאנדולו הייתה נשואה ללורנצו פריולי.

## קורות חיים
דאנדולו היה אחד הדיפלומים הוונציאנים המוצלחים ביותר. הוא כיהן כשגריר ונציה אצל האפיפיור קלמנס החמישי ואצל האפיפיור יוחנן ה-22 באביניון ופעל לבטל את הנידוי שהוטל על העיר ונציה. במסגרת פעולתו זה זכה לכינוי "קאנה" (כלב) לאחר שהציג עצמו בפני האפיפיור שהוא לובש שרשרת לצווארו בניסיון לשכנע את האפיפיור להסיר את הנידוי.

דאנדולו היה נשוי לאייזאבטה קונטאריני ולזוג היו שלושה ילדים.

### כהונתו כדוג'ה
במהלך כהונתו כדוג'ה אירעו מספר רב של חיכוכים בין הוונציאנים לבין הטורקים במאבק על השליטה בסחר במזרח הים התיכון. כמו כן, ונציה נלחמה בעיר ורונה ובמאסטינו דלה סקאלה השני שעמד בראשה. ונציה לא הגיבה לכל פרובוקציה של ורונה אולם כאשר ורונה החלה להקשות על הסחר בנהרות צפון איטליה, תקפה אותה ונציה. בתקופה זו התפתחה הברית בין ערי צפון איטליה: פירנצה, פרוג'ה, סיינה ובולוניה בניסיונן להאבק בשליטה הוונציאנית במסחר בצפון איטליה.

על מנת להתמודד עם איומים אלה, ובניגוד למקובל באותה עת (לשכור צבא של שכירי חרב), גייסה ונציה גיוס חובה של אזרחיה בין הגילאים 20 - 60. הצבא שנאסף, בן 40,000 הלוחמים, יצא לתקוף את ורונה. למרות אבדותיו הכבדות הצליח הצבא הוונציאני להביס את מאסטינו, ובמרץ 1337, בעקבות משא ומתן ממושך, נחתם הסכם שלום בין הצדדים - ורונה קיבלה את השטחים שנכבשו על ידי הצבא הוונציאני, וונציה קיבלה מחדש את זכויות הסחר החופשי שלה בשטחים אלה.

מאסטינו, אשר סבר שההסכם פוגע בו, פנה אל קיסר האימפריה הרומית הקדושה לודוויג הרביעי אולם זה תמך בדאנדולו. ב-24 בינואר 1339 נחתם הסכם השלום בבזיליקת סן מרקו. 

דאנדולו נפטר ביום כל הקדושים בשנת 1339 ונקבר בבזיליקת סנטה מריה גלוריוזה דיי פרארי.

## קישורים חיצוניים

דאנדולו, פראנצ'סקו
קטגוריה:ילידי 1258
קטגוריה:נפטרים ב-1339
דונלד בראדמן

שמאל|ממוזער|180px
סר **דונלד בראדמן** (27 באוגוסט 1908 - 25 בפברואר 2001) היה חובט קריקט שנחשב לחובט הטוב ביותר בהיסטוריה של הקריקט.

השחקן האוסטרלי פרש מטסטים בשנת 1948 עם ממוצע של 99.94, אשר נטען שהיה ההישג הסטטיסטי הטוב ביותר של כל עולם הספורט, מאחר שלמתחרה הקרוב אליו היה ממוצע סופי של 60.97.

נמצא בראש שחקני הקריקט של המאה ה-20, כפי שנבחרו על ידי המגזין וויסדן, ונמצא בין עשרת הראשונים בהיכל התהילה של הקריקט האוסטרלי.

האסטרואיד , שהתגלה על ידי לובוש קוהואוטק, נקרא על שמו.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספורטאים אוסטרלים
קטגוריה:שחקני קריקט
קטגוריה:ספורטאים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1908
קטגוריה:אוסטרלים שנפטרו ב-2001
חסידות גלינא

**חסידות גלינא** הייתה חסידות בגליציה המזרחית (כיום אוקראינה). אבי החסידות היה רבי יחיאל מיכל מושקוביץ', נינו של רבי יוסף מיאמפולה, בנו של רבי יחיאל מיכל מזלוטשוב.

## תולדות החסידות
רבי יחיאל מיכל היה חתנו של רבי מאיר מפרמישלאן. חותנו העיד עליו שהוא נוטר הברית. בשנת תרי"ט עבר לגלינא (כיום הליניאני) שם נהג באדמו"רות והתפרסם כצדיק ובעל מופתים. נפטר בשנת תרכ"ז. חיבר את הספר "קב ונקי". חתנו היה רבי לוי יצחק מנזון נכדו של רבי ישראל מרוז'ין.

בנו רבי בצלאל יהושע מילא את מקומו. נולד בשנת ת"ר. התפרסם כבעל צדקה שנהג בפזרנות והנהיג את חצרו בעשירות. בזיווג ראשון היה חתנו של דודו רבי חיים אברהם ממיקולייב ובזיווג שני היה חתנו של רבי חיים מצאנז. היה תלמידו של רבי אברהם יעקב מסדיגורה וכן נסע לצ'ורטקוב ולהוסיאטין. הקים בית מדרש בצפת. בזמן מלחמת העולם הראשונה עבר לבולחוב שם נפטר בה' בתמוז תרע"ה במהלך קבלת שבת באומרו את המילים "אור זרוע לצדיק". 

בנו (מאשתו השנייה) רבי חיים (תרמ"ח-תרפ"א) מילא את מקומו. היה חתנו של דודו רבי שלום אליעזר הלברשטאם מראצפרט. חתנו היה הרב יוסף מאיר רובין (בן רבי יעקב מסאסרגן).

אחריו המשיך גיסו רבי יצחק צבי אפרתי (חתן רבי בצלאל יהושע) שכיהן גם ברבנות העיר עד שנספה בשואה. חתנו (מאשתו הראשונה) היה הרב ישראל דוד מאוסטילה.

במקביל לרבי חיים, המשיך אחרי רבי בצלאל יהושע, אחיינו רבי חיים גרינברג בן רבי יצחק אליעזר רבה של גלינא וחתנו של רבי יחיאל מיכל. נולד בשנת תרמ"ח. היה חתנו של רבי נחום מבילקמין (גזע סטרליסק). נרצח בשואה בשנת תש"ב. בנו היה המשורר אורי צבי גרינברג.

## ענף נוסף בשושלת
בן נוסף של רבי יחיאל מיכל היה רבי מאיר מזבורוב. היה חתנו של רבי ישראל אלימלך מדז'בנה. בזמן מלחמת העולם הראשונה ברח לטורקה ומשם לקרולי האלמיץ שבהונגריה. נפטר בכ"ט בחשוון תרע"ה.

בנו של רבי מאיר מזברוב היה רבי ישראל אלימלך מזברוב. נולד בשנת תרל"ז. נסמך להוראה מהמהרש"ם מברז'אן ומה'מחזה אברהם' מברוד. היה חתנו של רבי שלום מסאמבור. ברח עם אביו לטורקה שם כיהן כרב ולאחר מכן נמלט לפראג. בשנת תרפ"ג היגר לארצות הברית ומעריציו פתחו לו בית כנסת בשם 'כרם ישראל'.
חיבר ספר "נר ישראל". נפטר בי"ח באדר תשי"ד.

## לקריאה נוספת
* יצחק אלפסי, **החסידות**, 1977, עמ' 59–63.

קטגוריה:חצרות חסידיות
קטגוריה:בית זלוטשוב
קטגוריה:תנועת החסידות במזרח גליציה
מארינו צורצי

[ממוזער|שמאל|250px|[שלט אצולה|שלט האצולה של מארינו צורצי.]]
**מארינו צורצי** (באיטלקית: **Marino Zorzi**; 1231 לערך - 3 ביולי 1312) היה הדוכס ה-50 של ונציה. צורצי כיהן כדוג'ה מה-23 באוגוסט 1311 ועד פטירתו, 11 חודשים לאחר מכן.

## חיו
צורצי נחשב לנוצרי אדוק, וקודם לבחירתו כיהן כשגריר של ונציה למדינת האפיפיור. בחירתו נועדה להפיג את המתיחות שבין ונציה לבין האפיפיור בתקופת קודמו, מתיחות שהחלה בעקבות כיבוש העיר פרארה על ידי ונציה בשנת 1308.

במהלך הבחירות שנערכו לאחר מות קודמו, פייטרו גראדניגו, נבחר סטפאנו ג'וסטניאן לתפקיד הדוג'ה, אולם לאחר שגוסטיניאן סירב לקבל את התפקיד נערכו בחירות חוזרות ונבחר צורצי. 

צורצי לא הצליח לשפר את הקשרים עם האפיפיור, ותקופת שלטונו הקצרה אופיינה במספר אסונות טבע.

מרינו צורצי היה נשוי לאגנטה קווריני.

## קישורים חיצוניים

* 

צורצי, מארינו
קטגוריה:איטלקים במאה ה-13
קטגוריה:איטלקים במאה ה-14
קטגוריה:ילידי 1231
קטגוריה:נפטרים ב-1312
אריק שנטו

**אריק לי שנטו** (**Eric Lee Shanteau**; נולד ב-1 באוקטובר 1983 בסנלוויל שבג'ורג'יה) הוא שחיין אמריקאי, אלוף אולימפי, אלוף עולם ושותף לשיא העולם הנוכחי (2017) במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב.

## ביוגרפיה
שנטו בלט כבר בגיל צעיר, כששבר מספר פעמים שיאי גילאים של מדינת ג'ורג'יה. עם סיום לימודיו התיכוניים החל ללמוד באוניברסיטת אובורן באלבמה, והצטרף לנבחרת השחייה שלה בהדרכת דייוויד מארש. באוניברסיאדה שנערכה בטגו ב-2003 זכה במדליית כסף במשחה ל-400 מטר מעורב אישי. במבחנים האמריקאיים לאולימפיאדת אתונה סיים שנטו רק במקום השלישי ולא נכלל בסגל המשלחת האמריקנית למשחקים. באוניברסיאדה שנערכה באיזמיר ב-2005, הוא זכה בשתי מדליות זהב במשחים ל-200 מטר ול-400 מטר מעורב אישי.

שבוע לפני המבחנים האמריקאיים לאולימפיאדת בייג'ינג (2008) התבשר שנטו כי הוא חולה בסרטן האשכים. הוא החליט להתחרות בכל זאת, ולאחר שעבר אותם בהצלחה הוא השתתף במשחקים האולימפיים וסיים במקום עשירי במשחה ל-200 מטר חזה. זמן קצר לאחר המשחקים עבר ניתוח להסרת הגידול.

לאחר שהחלים, חזר שנטו להתחרות, ובמבחנים האמריקאיים לקראת אליפות העולם בשחייה, שנערכו באינדיאנפוליס ב-2009, שיפר את שיאיו האישיים במשחים ל-100 מטר ו-200 מטר חזה ול-200 מטר מעורב אישי. במשחה ל-200 מטר חזה אף קבע שיא אמריקני חדש בתוצאה של 2:08.01 דקות. באליפות העולם עצמה, שנערכה ברומא ביולי אותה שנה, קבע שנטו שיא אמריקני חדש ושיא אליפות במשחה ל-100 מטר חזה בשלב חצי הגמר (58.96 שניות). עם זאת, בשלב הגמר, בו קבע זמן של 58.98 שניות, הסתפק במקום הרביעי, 3 מאיות השנייה מהזוכה במדליית הארד, קמרון ואן דר בורג. במשחה ל-200 מטר חזה הוא זכה במדליית הכסף בתוצאה של 2:07.65 דקות, מאית שנייה איטי מהמנצח דניאל גיורטה. בשלב חצי הגמר קבע שיא אמריקאי חדש של 2:07.42 דקות. במשחה ל-200 מטר מעורב אישי זכה שנטו במדליית הארד בתוצאה של 1:55.36 דקות. בנוסף, היה שותף לזכייתה של רביעיית השליחים האמריקנית במדליית הזהב במשחה ל-100X4 מעורב, בשיא עולם חדש של 3:27.28 דקות. שותפיו להישג היו ארון פירסול, מייקל פלפס ודייוויד וולטרס.

באליפות העולם בשחייה שנערכה בשאנגחאי ב-2011, זכה שנטו במדליית זהב במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב לאחר ששחה בשלב המוקדמות. נוסף לכך סיים במקום רביעי במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:09.28 דקות, שהיה משחה היחידים היחיד בו השתתף.

באולימפיאדת לונדון (2012) זכה שנטו במדליית זהב במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב לאחר ששחה בשלב המוקדמות. נוסף לכך, הוא סיים במקום 11 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 59.96 שניות.

## ראו גם

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי ג'ורג'יה
קטגוריה:שחייני חזה
קטגוריה:שחייני מעורב אישי
קטגוריה:אלופי עולם בשחייה
קטגוריה:אלופי האוניברסיאדה בשחייה
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:אלופים אולימפיים אמריקאים: שחייה
קטגוריה:שיאני עולם אמריקאים: שחייה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אובורן
קטגוריה:ג'ורג'יה: שחיינים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1983
רשימה שחורה (מחשבים)

**רשימה שחורה** (**Blacklist**) בטכנולוגיית המידע בכלל ובאבטחת מערכות מידע בפרט היא מנגנון בסיסי ביותר להגבלת גישה לשירות או למשאב מערכת באמצעות רשימת משוללי הרשאות מוגדרת מראש. מי שאינו נמנה עם הרשימה זכאי לגשת למשאב. רשימת משוללי ההרשאות נקראת "הרשימה השחורה" והיא מכילה מזהים של משוללי ההרשאות בהתאם לאופן פעולת המערכת ויכולתה לסנן את הבקשות לשירות.

השיטה המקבילה לרשימה שחורה היא רשימה לבנה (Whitelist) השוללת את הגישה מכולם, פרט לאלו הנמנים עם הרשימה. לעיתים משתמשים ברשימה אפורה (Graylist) כדי לאחסן באופן זמני רשומות של משוללי גישה ברשימה שחורה או לחלופין של מאושרי גישה ברשימה לבנה. על הרשימה האפורה יכולים לעבור מנהלי המערכת ולהחליט בנוגע לעתיד הנמנים עליה - האם להוציאם מהרשימה או לחלופין להעבירם לרשימות הקבועות.

רשימה שחורה יכולה תאורטית למנוע גישה מכל אובייקט או משתמש לגשת לכל משאב או שירות בתנאי שקיימת נקודה בין הראשונים לשניים שבה ניתן לבצע את החסימה על פי המזהים שפורטו ברשימה.

ארגונים יכולים לממש רשימה שחורה על תוכנות מחשב או אתרי אינטרנט כדי לשלוט על התכנים שנצרכים במסגרת הארגון אך לאפשר גישה לכל מה שלא נשלל במפורש. הסינון יכול להתבצע על המחשבים האישיים עצמם או בשרת מרכזי דוגמת פרוקסי ארגוני. דוגמה אחרת היא ויקיפדיה המאפשרת לכל אחד לערוך את האנציקלופדיה, למעט משתמשים וכתובות IP בעלי עבר זדוני. הסינון של המשתמשים במקרה זה נעשה על שרתי האתר.

האינטרנט הכשר ממומש באמצעות רשימה שחורה של אתרי אינטרנט ובאופן דומה גם פועלות שיטות שונות ללחימה בדואר זבל אלקטרוני.

שימוש לא תקשורתי ברשימות שחורות ניתן למצוא בתהליכי אקטיבציה של יישומים שונים. במקרה זה הסינון נעשה על ידי המספר הסידורי של התוכנה, כך שאם ולחברה המפיצה נודע על פריצת מספר סידורי מסוים - לא תתאפשר אקטיבציה נוספת עבורו.

## רשימה אפורה
רשימה אפורה היא סוג של צנזורה (בדומה לרשימה שחורה) שהיא סוג של השראה מהרשימה השחורה.

רשימה אפורה בדומה לרשימה שחורה ועוסקת גם היא בצנזורה אך בניגוד לרשימה שחורה היא פחות מגבילה.

קל להגיד שזה אותו דבר אך מדובר שני דברים שונים אך דומים.

רשימה שחורה היא צנזורה מלאה שבדרך כלל מגבילה חוץ מהדברים ברשימה אפורה (שיצוינו בהמשך) מגבילה גם תוכן כמו:

תגובות באתרים

סרטונים המכילים שפת "רחוב"

רשימה אפורה לעומת זאת חוסמת בעיקר:

תוכני פורנוגרפיה

אלימות

קללות

סמים

ותכנים יותר קיצוניים מאשר התכנים ה"מתונים" שמגבילה הרשימה השחורה.
קטגוריה:אבטחת מחשבים
קטגוריה:צנזורה
קטגוריה:אבטחת מידע
ניות

[שמאל|ממוזער|250px|הפסל "הברות II" של הפסל [יחיאל שמי בגן ניות, ברקע בתי שכונת רסקו]]
**נָיוֹת** היא שכונה בדרום-מרכז ירושלים, שהוקמה בשנת 1960. השכונה ממוקמת בסמוך לגבעת רם ולעמק המצלבה, בין השכונות רחביה, רסקו, גבעת מרדכי ונווה שאנן. 

## אטימולוגיה
שם השכונה, "נָיוֹת", נגזר מהמילה "נווה" ומוזכר שש פעמים בתנ"ך. בספר שמואל א' הוא מוזכר כחלק מהסמיכות "ניות ברמה", כפר שהיה ממוקם ככל הנראה מצפון לירושלים. השם הוצע על ידי פרופ' שלמה מורג אשר התגורר בשכונה שנים רבות.

## היסטוריה
ניות הייתה הפרויקט הראשון שהוקם בירושלים עבור עולים אנגלו-סקסים מארצות הברית וקנדה, באמצעות "התאחדות עולי ארצות הברית וקנדה" (AACI). עד שקיבלה השכונה את שמה הרשמי בשנת 1963, היה שמה ידוע כ"שיכון האנגלו-סקסי". קבוצת עולים דוברי אנגלית אשר חיפשו דיור בירושלים בשנות ה-50, הקימו ועדה בשנת 1957, וחכרו 16 דונם של אדמה מקרן קיימת לישראל, למרגלות האזור ההררי בו ממוקמים כיום מוזיאון ישראל, קריית הממשלה והכנסת- מחוץ לגבולות ירושלים דאז. הארכיטקט שנבחר להקים את הפרויקט היה דוד רזניק, כשהמדינה סייעה כספית לרוכשי הדירות. הבתים הראשונים נבנו כמבנים מוארכים דו-קומתיים, "בלוקים". 

כמה שנים לאחר סיום בנייתה של שכונת ניות, נבנתה מעליה שכונה נוספת הקרויה נווה גרנות. בתודעה הציבורית, ההבדל בין שתי השכונות הסמוכות הוא מטושטש, ותושבי ירושלים נוטים לבלבל בין שתי השכונות.  

שמות הרחובות בשכונה נקראו על שם סופרים ומשוררים: בורלא, שמי, אלזה, דוידזון, ועוד.

## אתרים
צמוד לרחוב יהודה בורלא בשכונה ממוקם הגן הבוטני האוניברסיטאי בגבעת רם של האוניברסיטה העברית. בשכונה שני מרכזי מסחר, הכוללים תחנת דלק, בתי קפה ומסעדות. 

בשולי השכונה, בצמוד לעמק המצלבה, מצויים מבנים של תנועות הנוער בני עקיבא, הצופים (שבט מצדה ושבט מודיעין) ובית"ר, וכן מרכז עפרון למחול. כמו כן בשכונה גן שעשועים רחב ידיים, הקרוי "גן ניות".

## לקריאה נוספת

* דן פרייס, **נחלת הכלל: השיכון החברתי והציבורי בישראל 1945-1967**, רעננה, האוניברסיטה הפתוחה ומכון בן-גוריון לחקר ישראל והציונות, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, 2023 (בעיקר הפרק "שכונת ניות בירושלים", עמ' 234-236). 

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* שכונת ניות, באתר עיריית ירושלים

קטגוריה:ירושלים: שכונות
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן דוד רזניק
ברתולומאו גראדניגו

[ממוזער|שמאל|250px|מטבע [דוקט מתקופת ברתולומאו גראדניגו. במטבע מתואר גראדניגו כורע על ברכו לפני מרקוס הקדוש.]]

**ברתולומאו גראדניגו** (באיטלקית: **Bartolomeo Gradenigo**; 1259 או 1260 - 28 בדצמבר 1342) היה הדוכס ה-53 של ונציה. גראדינגו כיהן כדוג'ה מה-7 בנובמבר 1339 ועד פטירתו.

ברתולומאו גראדניגו היה בן למשפחת אצולה ונציאנית עשירה, ובעצמו סוחר מוצלח. גראדניגו הקדיש חייו לפוליטיקה מאז גיל צעיר, וכיהן כפודסטה בראגוזה וקאפודיסטריה. 

גראדינגו היה ידוע ברדיפת התענוגות והעושר שלו, היה נשוי שלוש פעמים ונולדו לו שישה ילדים.

תקופת כהונתו הקצרה כדוג'ה הייתה שלווה, למעט מרידה של כרתים בשלטון ונציה, ומספר הטרדות ימיות מצד האימפריה העות'מאנית. בתקופת כהונתו נעשו מאמצים דיפלומטיים על מנת ליישב את הסכסוך בין ונציה לבין ג'נובה.

## קישורים חיצוניים

גראדניגו, ברתולומאו
קטגוריה:נפטרים ב-1342
ג'ורג' אלן ראסל

**ג'ורג' אלן ראסל** (באנגלית: **George Allen Russell**; 23 ביוני 1923 – 27 ביולי 2009) היה תאורטיקן של ג'אז, מלחין ופסנתרן אמריקאי.

## ביוגרפיה
ראסל נולד בסינסינטי שבאוהיו. את דרכו המוזיקלית החל ראסל כמתופף בהרכב של הסקסופוניסט בני קרטר. בהמשך עזב ראסל את ההרכב והתרכז בהלחנה. בשנים 1945–1946 סבל ראסל משחפת והיה מאושפז במשך 16 חודשים. באותה תקופה החל לפתח את הבסיס לתאוריית ההרמוניות הטונאליות שלו. ב־1947 חיבר ראסל לדיזי גילספי את 'Cubano Be, Cubano Bop', קטע ג'אז ששילב מוזיקה לטינית. ראסל גם שילב ג'אז עם מוזיקה קלאסית. בראשית שנות החמישים פרסם ראסל את ספרו *[[Lydian Chromatic Concept of Tonal Organization]]*, שהניח את היסודות לג'אז המודלי.

ראסל שימש כראש החוג למוזיקה באוניברסיטת אינדיאנה. בשנת 1960 הקליט ראסל את התקליט 'At The Five Spots', יחד עם שישיית סטודנטים. שני קטעים בדיסק כתבה הסטודנטית הצעירה קרלה בליי. במהלך שנות השישים עבר ראסל לסקנדינביה, בה זכה לקבל הכרה ותמיכה מהממסד. בסוף אותו עשור שב לארצות הברית ולימד בקונסרבטוריון בניו אינגלנד.

ראסל הוביל הרכבים, בהם שילב ג'אז עם סוגי מוזיקה שונים, ובהם מוזיקה אלקטרונית, אפריקנית ואסייתית. לראסל הייתה השפעה ניכרת על עיצובו של הג'אז במאה העשרים. לצד ניסוח עקרונות הג'אז המודלי, שילב ראסל מוזיקת עולם בג'אז, והשפיע, בין היתר, על היוצרים מיילס דייוויס, ג'ון קולטריין, אריק דולפי, דון אליס, גיל אוונס וביל אוונס. ראסל מת בגיל 86 מסיבוכים של מחלת אלצהיימר בבוסטון שבמסצ'וסטס.

## קישורים חיצוניים
* 

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי אוהיו
קטגוריה:סינסינטי: אישים
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:נגני ג'אז: פסנתרנים
קטגוריה:מלחינים אמריקאים
קטגוריה:נגני בי בופ
קטגוריה:מוזיקאים אמריקאים
קטגוריה:סגל הקונסרבטוריון למוזיקה של ניו אינגלנד
קטגוריה:עמיתי מקארתור
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת וילברפורס
קטגוריה:תאורטיקאי מוזיקה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1923
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2009
יונה אזף

**יונה אָזֵף** (ברוסית: **Евно Фишелевич Азеф**; 1869 - 24 באפריל 1918) היה סוכן כפול: ראש הארגון הטרוריסטי של המפלגה הסוציאל-רבולוציונרית הרוסית, ומרגל האוכרנה.

## תולדות חייו
נולד בעיירה ליסקובה שליד הורדנה בשם **יונה רוסקין** בשנת 1869 במשפחה יהודית. השתלם בהנדסה. הצטרף למפלגה הסוציאל-רבולוציונרית הרוסית. בשנת 1903, לאחר מעצרו של גריגורי גרשוני הפך לראש הארגון הטרוריסטי הלוחם של המפלגה, אך בד בבד שימש גם כמרגל מטעם הבולשת הרוסית - האוכרנה, לה גילה פרטים על אודות חבריו למפלגה וחשף את תוכניותיהם.

על מנת להסיר מעליו את חשדות בני מפלגתו תכנן והוציא לפועל מספר התנקשויות בבכירי ממשל רוסיים, כשר הפנים הרוסי - סיפאגין ועוד. כמו כן הקים אזף בתי דפוס מחתרתיים, אך במקביל מסר מידע אודותם לבולשת הרוסית.

לאחר פרעות קישינב החליט אזף, כיהודי, לנקום בממשל הרוסי שארגן את הפרעות, על ידי רצח הנסיך הגדול סרגיי, דודו של הצאר, ורצח שר הפנים באותה עת, ויאצ'סלב פלבה, אך לפני ביצוע הרצח הודיע באופן חלקי למשטרה החשאית, על מנת לגרום למפעיליו שלא להורגו.

עקב הצטרפותו של אלכסי אלכסנדרוביץ' לופוחין - מפקד המחלקה השלישית באוכרנה, בשנת 1909, לשורות המפלגה המהפכנית, נחשפה זהותו הכפולה של אזף.

במשפט מפלגתי שהתקיים באותה שנה נגזר דינו למות, אך יונה אזף הצליח לברוח לברלין בירת גרמניה, שם נשא אישה וסחר בבורסה. בשנת 1915 אזף נעצר על ידי המשטרה הגרמנית בחשד שהוא סוכן פעיל של הבולשת הרוסית. הוא שוחרר רק בדצמבר 1917. בהיותו במעצר הוא חלה במחלת כליות ונפטר זמן קצר לאחר שחרורו באביב 1918 מאי-ספיקת כליות.

## כמשל
בשל מרכיבי סיפורו הפך יונה אזף לדוגמה ולמשל לחפרפרת ולאדם הבוגד בארגונו; כך למשל באצ"ל, כאשר רצו לרמוז על אדם כמרגל (לדוגמה, יעקב חילביץ'), כינוהו "אזף".

## לקריאה נוספת
* זאב איבינסקי, **מהפכה וטרור**, הוצאת יאיר
*Михаил Зыгарь, **Империя должна умеретьː история русских революций в лицах 1900-1917**, Москва: ООО «Альпина Паблишер», 2017. (בתרגום לאנגלית:  Mikhail Zygar, The Empire Must Die : Russia's Revolutionary Collapse, 1900-1917, INGRAM PUBLISHER SERVICES US, 2017).

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:יהודים רוסים
קטגוריה:יהודים בלארוסים
קטגוריה:סוכנים כפולים
קטגוריה:מרגלים יהודים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1869
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1918
אנדראה דאנדולו

[ממוזער|שמאל|250px|[שלט אצולה|שלט האצולה של אנדראה דאנדולו.]]
**אנדראה דאנדולו** (באיטלקית: **Andrea Dandolo** ; 1306 - 7 בספטמבר 1354) היה הדוכס ה-54 של ונציה. דאנדולו כיהן כדוג'ה משנת 1343 ועד פטירתו.

דאנדולו למד היסטוריה ומשפטים באוניברסיטת פדובה ואף כיהן כמרצה באוניברסיטה זו עד שנבחר לתפקיד הדוג'ה.

דאנדולו התמנה לתפקיד האחראי על בזיליקת סן מרקו בגיל 25, ונבחר לתפקיד הדוג'ה, בשנת 1343 בגיל 37.

בתקופת כהונתו שינה דאנדולו את קודקס החוקים של ונציה, תמך באמנויות, והיה איש ספר, וחבר אישי של פטררקה אשר כתב עליו שהיה רודף צדק. דאנדולו אף כתב שני ספרים בלטינית המתארים את ההיסטוריה של ונציה.

בתקופת כהונתו נלחמה ונציה עם ההונגרים אשר סייעו לזאדר במרידתה השביעית כנגד שלטון לה סרניסימה. ג'נובה ניצלה את ההזדמנות לתקוף את ונציה ושלחה את הצי שלה, ובראשו פאגאניו דוריה לים האדריאטי. הצי פשט על הטריטוריות הוונציאניות ואף היווה איום על ונציה עצמה. בקרב ימי ליד לייריה בשנת 1353, נצחה ונציה את הצי הגנואזי.

ב-25 בינואר 1348 נפגעה ונציה ברעית אדמה קשה, ורבים מבתי העיר נהרסו.

במותו היה דאנדולו אחרון הדוג'ים אשר נקבר בבזיליקת סן מרקו.

## קישורים חיצוניים

דאנדולו, אנדראה

קטגוריה:ילידי 1306
קטגוריה:נפטרים ב-1354
מסור חרב

שמאל|ממוזער|250px|מסור חרב
**מסור חרב** הוא מסור שלהבו מונע קדימה ואחורה ביחס לידית שלו, בעזרת מנוע חשמלי המקבל מתח מכבל חשמל או מסוללה חשמלית. להב המסור מאורך ודומה ללהב סכין. אורך הלהב הוא על פי רוב כ-40 ס"מ. בידית מותקן הדק הפעלה. למסור כבד זה לרוב יש ידית אחיזה המיועדת לאחיזה בשתי הידיים. אולם, בשנת 2010 הוציאה חברת AEG מגרמניה מיני מסור חרב שמיועד לאחיזה ביד אחת. 

מסור זה משמש לניסור חומרים רכים ודקים יחסית לאלה המנוסרים במסור עגול. חומרים כגון עץ, גבס, אלומיניום או P.V.C.. החלפת הלהב מאפשרת גיוון בקשיות החומר ועוביו.

פעולת להב מסור החרב דומה לזו של המסור האנכי ("ג'יקסו"). אולם המסור האנכי המקובע הוא כלי כבד ויציב שנוח יותר לניסור החומר במקום מדויק ובקו מתוכנן מראש והמסור האנכי הידני הוא כלי שמאלץ את המפעיל לנסר רק על משטח שהמפעיל יכול להישען עליו ולהפעיל את משקל גופו למטרת קיבוע הכלי. לעומת המסורים האנכיים, מסור החרב יכול לנסר חומרים המצויים במקומות ומשטחים מגוונים. הוא מאפשר יותר גמישות הפעלה על חשבון דיוק ובטיחות. מעבר לזאת, החלפת להבים במסור החרב היא מהירה יותר ופשוטה יותר.
## קישורים חיצוניים

 
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
חרב
קטגוריה:כלי עבודה חשמליים
דואר סלובקיה

**דואר סלובקיה** (בסלובקית: **Slovenská pošta**) היא חברת דואר בבעלות המדינה האחראית על מתן שירותי הדואר בסלובקיה. החברה הוקמה ב-1 בינואר 1993, כשסלובקיה הפכה למדינה עצמאית.

כיום החברה מפעילה 1,566 סניפי דואר ברחבי סלובקיה. מאז 1996 משרדיה הראשיים נמצאים בעיר באנסקה ביסטריצה.

## קישורים חיצוניים
* 

* דואר סלובקיה

## הערות שוליים

סלובקיה
קטגוריה:חברות סלובקיות