open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
עומר בולאט

**עומר בולאט** (בטורקית: **Ömer Bolat**. נולד ב-30 באוגוסט 1963) הוא אקדמאי ופוליטיקאי טורקי. באקדמיה הוא עסק בתחומי הכלכלה, יחסים בינלאומיים ומינהל עסקים. בולאט משמש כשר המסחר בממשלת ארדואן.

## ביוגרפיה
בולאט נולד ב-30 באוגוסט 1963 באיסטנבול. ב-1984 סיים את לימודיו ביחסים כלכליים בינלאומיים באוניברסיטת מרמרה. בהמשך סיים תואר שני ממכון קיל לכלכלה העולמית  בגרמניה, בהתמחות בכלכלה בינלאומית ובמנהל עסקים. הוא קיבל דוקטורט מהמכון ללימודי אירופה של אוניברסיטת מרמרה.

בולאט מונה לפרופסור חבר ב-2014, ולאחר מכן קודם לדרגת פרופסור ב-2019. בין ספטמבר 2015 לספטמבר 2020, הוא העביר קורסים לתארים מתקדמים בכלכלה בינלאומית, מנהל, מנהל עסקים ויזמות באוניברסיטת איסטנבול סבהטין זעים . ב-1 באוקטובר 2020, הוא קיבל תפקיד של חבר אקדמי באוניברסיטת איסטנבול למסחר , שם לימד קורסים בנושאי "יזמות ומודלים עסקיים חדשים" ו"תיאוריות מנהיגות".

## קריירה פוליטית
בולאט מילא כמה תפקידים במפלגת הצדק והפיתוח.

בשנת 2023, מונה בולאט לשר המסחר על ידי הנשיא רג'פ טאיפ ארדואן.

לאחר מינויו אמר בולאט כי יחסי המסחר בין ישראל לטורקיה יתרמו ליציבות ושלום באזור. עם זאת, במהלך מלחמת חרבות ברזל הודיע שטורקיה תעצור את כל הסחר עם ישראל עד שתושג הפסקת אש קבועה בעזה.

## חיים אישיים
בולאט נשוי ואב לשני ילדים.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים טורקים
קטגוריה:שרי ממשלת טורקיה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קיל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מרמרה
קטגוריה:טורקים שנולדו ב-1963
מחנה מילברטסהופן

ממוזער|אנדרטת מחנה מילברטסהופן.
**מחנה מילברטסהופן** (המכונה בעגה הנאצית הרשמית "היישוב היהודי מילברטסהופן") היה מחנה עבודה וריכוז עבור כליאת יהודים במינכן שבגרמניה בין השנים 1941–1942.

## תקופת השואה
מעת עליית השלטון הנאציונל-סוציאליסטי בגרמניה, כ-9,000 האזרחים היהודים במינכן נחשפו לאפליה גזענית. ב-1938, כ-3,500 יהודים כבר נאלצו להגר לאחר ליל הבדולח, עוד 1,000 גברים יהודים גורשו למחנה הריכוז דכאו.

מחנה מילברטסהופן נבנה ברובע מילברטסהופן של מינכן ב-17 במרץ 1941 כמחנה צריפים על מגרש של 14,500 מ"ר. יהודי המקום נאלצו לבנותו בכפייה ללא שכר. 18 צריפי העץ היו בעבר מגורים של ה-SA מאוברך. עד 11 באוקטובר 1941, 412 גברים ו-38 נשים גורשו למחנה מילברטסהופן כעובדי כפייה. שיא התפוסה של הצריפים המיועדים ל-1,100 איש הייתה 1,376 אנשים. ההעברה הכפויה למילברטסהופן ולמחנה הכינוס בברג אם לאים שחררה כ-1,500 דירות במינכן, שניתנו בעיקר ל"חברים ראויים למפלגה". היהודים שחיו במחנה שימשו כעובדי כפייה בחברות שונות במינכן. הנהלת המחנה הייתה באחריות האסירים עצמם.

המחנה, המנוהל על ידי הנהגת המחוז של ה-NSDAP של מינכן, שימש בעיקר כמחנה מעבר לגירושים למחנות הריכוז וההשמדה פיאסקי, טרזינשטט ואושוויץ. ב-20 בנובמבר 1941 יצאה הרכבת הראשונה כשעליה 1,000 אסירים, מתחנת המשא הסמוכה למחנה, אל קובנה, שם נרצחו האנשים כמה ימים לאחר מכן. המחנה ננטש ב-19 באוגוסט 1942. עד אז, כמעט כל האסירים שם גורשו למחנות השמדה. אחרוני האסירים הועברו למחנה האיסוף בברג אם לאים. המחנה נמכר לאחר מכן ל-BMW AG, ששכנה עובדים זרים איטלקיים בצריפים.

## לאחר המלחמה
לאחר תום מלחמת העולם השנייה המחנה שימש כמחנה פליטים של הצלב האדום. לאחר תקופה ממושכת בה המחנה היה נטוש, מאז שנות ה-80 האתר הוסב לאזור מסחרי. ב-30 באוקטובר 1980 הוגשה בקשה להצבת לוח זיכרון בישיבת הוועדה המחוזית. לבסוף, רוברט ליפל יצר פסל שהוצב כאנדרטה בקצה הצפוני של מתחם המחנה, ונחנך על ידי גאורג קרונאוויטר ב-15 בנובמבר 1982.

פסל הברונזה בגובה כשלושה מטרים מזכיר גם עץ מת וגם חנוכייה. על הפסל חקוק הכיתוב:
"עבור אזרחים יהודים רבים, דרך הייסורים במחנות ההשמדה החלה ב-1941/43 עם פינויים למחנה הכינוס במינכן, כאן בקנורשטראסה 148".
ב-1988, כחלק מהרחבת קו הרכבת התחתית U2 והקמת תחנת הרכבת התחתית Am Hart, הפסל הועבר זמנית לבית הקברות היהודי החדש .
 
קטגוריה:מחנות ריכוז בגרמניה
קטגוריה:מחנות עבודה
קטגוריה:מינכן: היסטוריה
קטגוריה:יהדות מינכן
ורחני ביסטרי

**ורחני ביסטרי** (באוקראינית: **Верхній Бистрий**; ברוסית: **Верхний Быстрый**; בהונגרית: **Felsőbisztra**, "פלשביסטרה", או **Felsősebes**, "פלששבש"; בצ'כית: **Vyšný Bystrý**, "וישני ביסטרי"; ביידיש: **אויבר-ביסטרא**) הוא כפר במחוז זקרפטיה באוקראינה. הכפר שוכן במקום בו נשפך נחל ביסטרה אל נהר ריקה .

## היסטוריה
האזכור הראשון של הכפר הוא מאמצע המאה ה-17, אז נודע בשם ההונגרי "שבשפטק" (Sebespatak) שמשמעו "נחל מהיר" (על שם הנחל שזורם בכפר), וכעבור זמן קצר הוא קיבל גם את הגרסה הסלאבית "ביסטרה" או "ביסטרי" בעלת המשמעות הדומה, ולעיתים גם הגרסה הסלאבית מופיעה כשם ההונגרי. במהלך המאה ה-19 נוספה בשפות השונות תחילית כך שמשמעות השם תהיה "ביסטרה/ביסטרי עילית", כדי להבדיל משם הכפר הקרוב ניז'ני ביסטרי , "ביסטרה/ביסטרי תחתית".

הכפר היה שייך לאימפריה האוסטרו-הונגרית עד להתפרקותה לאחר מלחמת העולם הראשונה. בשנים הראשונות שלאחר המלחמה האזור השתייך להונגריה וב-1920 עבר כמו יתר זקרפטיה לידי צ'כוסלובקיה.

ב-1939 האזור סופח על ידי הונגריה אשר החזיקה בו עד לשלבי הסיום של מלחמת העולם השנייה. לאחר המלחמה האזור עבר לשליטת ברית המועצות עד שב-1991 ברית המועצות התפרקה והאזור עבר לשליטת אוקראינה.

## הקהילה היהודית
מבחינה מנהלית, ובפרט מבחינת מפקדי אוכלוסין, ברוב שנות קיומו הכפר היה כפוף לכפר הקרוב והגדול יותר מאידאן , כך שאין מידע רשמי רב לגבי גודל הקהילה בכפר עצמו. העדות הרשמית הראשונה היא שישבו בו 20 יהודים ב-1830. לקהילה היו מוסדות עצמאיים כמו בית כנסת ובית קברות יהודי (שהעדות הראשונה לו היא מ-1865) והיא הייתה כפופה לרב של וולובה. יהודי הכפר היו חסידים, רובם השתייכו לחסידויות דולינה, זידיטשוב וספינקה ועליהם נוספו כמה חסידי ויז'ניץ, סיגט ובעלז. רוב היהודים עסקו במסחר או במלאכה.

לפי ההערכות היו בכפר כ-200 יהודים או יותר מכך ערב השואה. עם הכיבוש ההונגרי ב-1939 החלו צעדים כלכליים נגד היהודים ורבים נותרו ללא פרנסה. בקיץ 1941 גורשו מרחבי הונגריה מי שנחשבו חסרי אזרחות הונגרית, ובפרט רוב יהודי הכפר, והם נרצחו בטבח בקמניץ-פודולסקי בחודש אוגוסט באותה שנה. מי שנותרו בכפר גורשו באפריל 1944 לגטו שהוקם בכפר איזה שליד העיר חוסט, וכעבור זמן לא רב יושבי הגטו שולחו למחנה ההשמדה אושוויץ.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* בית הקברות היהודי של ורחני ביסטרי באתר ESJF 

## הערות שוליים

קטגוריה:מחוז זקרפטיה: יישובים
בית הקברות היהודי הישן בלבוב

**בית הקברות היהודי הישן בלבוב** נמצא במגרש בין הרחובות רפפורט קלפרובסקה, ברוברנה ושפיטלנה. בעיר לבוב חיו קרוב למאה אלף יהודים בתקופה של לפני השואה, ובית הקברות בלבוב היה מהחשובים והגדולים באירופה.

## היסטוריה
התחלת הקבורה בבית הקברות החלה במאה ה-14. העדות הראשונה להתיישבות יהודית בעיר לבוב היא אחת המצבות בבית הקברות של אישה יהודיה בשם אסתר, שעליה תאריך מסוף המאה ה-14.

הקבורה בבית הקברות הופסקה בין השנים 1855–1860, ועל חלק מהמתחם הנשאר הוקם בית חולים יהודי. מעריכים כי במשך 500 שנות הקבורה במקום, נקברו בשטח של כ-3 דונם, 25 עד 30 אלף איש.

בימי מלחמת העולם השנייה, בשנת 1941 נכנסו הנאצים לעיר, והשחיתו את בית הקברות עד היסוד. מספר שנים המקום עומד שומם, עם הריסות וצמחייה שעלה בשטחו, כשלאחר מכאן השלטונות הקומוניסטיים פינו חלק מהמקום על מנת לבנות עליו את שוק קרקובסקי (Krakowski).

בשנת 2013 הודיעה עיירית לבוב כי היא תתחיל להחזיר את המצבות, המשמשות למדרכות, לבית העלמין. ביולי 2020 החלו עבודות בשטח.

## אישים ידועים הקבורים בבית הקברות
בבית הקברות מצויים קברים של גדולי הדורות מתקופות שונות, בין היתר ידועים הקברים של:
* הט"ז - רבי דוד הלוי סגל
* רבי יהושע פאלק כץ בעל הסמ"ע
* רבי אברהם כהן
* רבי יעקב משולם אורנשטיין
* רבי צבי הירש אשכנזי - החכם צבי
* יוסף שאול נתנזון - השאול ומשיב
* רבי אברהם חיים שור
* רבי אברהם יצחק שפרלינג מחבר טעמי המנהגים
* רבי אברהם כץ רפפורט
* רבי צבי חיות
* רבי אפרים זלמן שור

קובץ:Stary cmentarz żydowski we Lwowie -03.jpg|המצבה על קברו של החכם צבי
קובץ:Lemberg. Grab von Rabbiner Abraham Kohn.jpg|קברו של רבי אברהם כהן
קובץ:Stary cmentarz żydowski we Lwowie -11.jpg|קברו של רבי יהושע פלק כץ בעל הסמ"ע


## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:לבוב
השנים הראשונות (אלבום של שלמה ארצי)

**השנים הראשונות** הוא מארז המאגד את עשרת האלבומים הראשונים של שלמה ארצי על תקליטורים, וכולל גם אלבום אוסף של הלהיטים הכי גדולים מאותם אלבומים.
האוסף יצא בחברת התקליטים הד ארצי בשנת 2008, ומאז כבר לא בהדפסה ומבוקש מאוד בין אספנים.

מארז זה הוא אלבום האוסף התשיעי של שלמה ארצי, והראשון שהוא 10 תקליטורים. האוסף כולל שירים מתקופתו המוקדמת יותר של ארצי, שנים שעליהם הוא ממעיט לדבר.
האוסף גם כולל שירים ואלבומים שמופיעים על גבי תקליטור בפעם הראשונה בעת יציאת המארז.

## האלבומים הכלולים במארז
* 1.התקליט הראשון (1970)
* 2.על אנשים (1971)
* 3.פתאום אחר ימים רבים (1972)
* 4.אומרים ישנה ארץ (1973)
* 5.לכל החברים מהמסע "מים אל ים" (1974)
* 6.את ואני (1975)
* 7.משחקי 26 (1975)
* 8.יש לי אישה ילדה ולמברטה (1976)
* 9.רומנסה ופיוט (1977)
* 10.אוסף - השנים הראשונות

## אוסף - השנים הראשונות
רשימת ההשמעה של אלבום האוסף שבלעדי למארז תקליטורים זה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אלבומי אוסף מ-2013
קטגוריה:אלבומי שלמה ארצי
קטגוריה:אלבומי אוסף בעברית
קטגוריה:אלבומי חברת הד ארצי
מילוסלבסקי אדריכלים

**מילוסלבסקי אדריכלים בע"מ** הוא משרד אדריכלים ישראלי, המתמחה בתכנון אדריכלי של מבני ציבור ומגדלים מעורבי שימושים.

## היסטוריה ופעילות החברה
מילוסלבסקי אדריכלים הוקם בצפת בשנת 1937 על ידי ישראל מילוסלבסקי. בראשית דרכו תכנן המשרד מבני מגורים עבור היישוב היהודי בארץ ישראל, וכן עבודות ציבוריות עבור שלטון המנדט הבריטי, בהן תכנון כביש חלב-דמשק ונמל התעופה בביירות. לאחר הקמת המדינה, המשרד המשיך להתפתח בעיר צפת, והיה אחראי בין היתר על תכנון מלון רימונים, המצפה בראש הנקרה, תל דן וחוות הנופש ורד הגליל.

במרוצת השנים ניהול המשרד עבר לאורי מילוסלבסקי, בנו של ישראל, ורעייתו לאה, מהנדסת בניין במקצועה. תחת ניהולם הורחבו תחומי הפעילות של המשרד, ותוכננו שיפוצים במבני ציבור ופרויקטים לשימור דוגמת מוזיאון אסירי המחתרות בעכו ובית הכנסת אבוהב מהמאה ה-16 השוכן בצפת.

בשנת 1997 הצטרף גיא מילוסלבסקי, בנו של אורי, לצוות המשרד. לאחר 5 שנים הפך למנכ"ל המשרד, ובשנת 2008 העביר חלק מפעילות המשרד למרכז הארץ.

נכון לשנת 2024, כולל המשרד מטה ראשי ברמת גן, ועוד 4 שלוחות נוספות בצפון הארץ ובדרומה (צפת, חיפה, ירושלים ובאר שבע). המשרד מונה כ-150 עובדים, ונחשב לאחד ממשרדי האדריכלים הגדולים בישראל, ונוסף על תכנון מגדלים מעורבי שימושים למגורים ותעסוקה עוסק גם בתכנון דיור מוגן, מלונאות, התחדשות עירונית, מבני ציבור, חינוך ותרבות וכן תכנון עירוני (תוכניות אב) של שכונות.

משנת 2020 מדורג המשרד בקביעות בצמרת משרדי האדריכלים בישראל בדירוג duns100. בשנת 2023 דורג במקום החמישי.

## פרויקטים נבחרים
* **[[מגדל בין ערים]]** – גורד שחקים הנבנה בתל אביב-יפו, בסמוך לגבולה המוניציפלי עם רמת גן וגבעתיים. עם השלמתו צפוי להיות המגדל הגבוה בישראל.
* **בית גיבור ספורט** – הגבהת המגדל ברמת גן מ-29 ל-37 קומות והוספת 9,500 מ"ר של שטח בנוי.
* **מגדל לבנדה** – מגדל בן 30 קומות בדרום תל אביב, המשלב מלונאות, מגורים, מסחר, ספא וחללי עבודה. תוכנן בהשראת "בית האוניה" הסמוך.
* **מגדל ספיר** – מגדל משרדים בן 42 קומות במתחם הבורסה ברמת גן.
* **מגדל בראשית בבלי** – מגדל מגורים בשכונת בבלי בתל אביב, הנבנה על שטחה של שכונת גבעת עמל ב'.
* **מגדל הראשונים** – מגדל מעורב שימושים בן 35 קומות בשכונת הראשונים ברמת גן.
* **בית רובינשטיין** – בית דיור מוגן בגבעתיים, הגבוה בישראל מסוגו, בן 45 קומות.
* **המגדל במחצבה (מגדל Signature)** – המגדל הגבוה בישראל מחוץ לגוש דן, בעיר נשר. 54 קומות.
* **מתחם טוביהו-הצבי** – פרויקט התחדשות עירונית בשכונה ה' בבאר שבע.
* **מרכז ספורט ומתנ"ס בעיר אלעד** – מרכז קהילתי עירוני בשטח של 2,000 מ"ר המשלב ספרייה, משרדים, אולמות הרצאות וחוגים שונים.
* **מתחם רחבעם ברמלה** – שכונת מגורים חדשה על שטח מחנה "רחבעם" ברמלה, עם 2,500 יחידות דיור.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* פרופיל חברת מילוסלבסקי אדריכלים בע"מ, באתר duns100
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:משרדי אדריכלות בישראל
חיים שושקס

**חיים שושקס** (1891 - 7 במאי 1964) היה כלכלן, עיתונאי, אתנוגרף ועסקן אמריקאי-יהודי יליד פולין.

## קורות חיים
נולד בביאליסטוק ולמד באוניברסיטת חארקוב והאוניברסיטה של בריסל. בין השנים 1918-1920 היה מנהל הבנק היהודי בחארקוב ובין השנים 1921-1923 היה מפקח הבנק הפולני הקואופרטיבי.

ב-1939 היה בין חברי המועצה היהודית בוורשה בעת הכיבוש הנאצי, ודיווח לעיתונות העולמית על התנהלות הנאצים ועל ההנחיות להקמת הגטו. בהמשך אותה שנה היגר לארצות הברית בה כיהן החל משנת 1941 כקונסול-כבוד של פולין. מעט לאחר הגעתו לארצות הברית החל לעבוד כעיתונאי במערכת 'דער טאג'. במסגרת תפקידו סייר ברחבי העולם וכתב על סוגיות הנוגעות ליהדות ולישראל.

בשנות ה-60 סייר במדינות הערביות במזרח התיכון: בסוריה, במצרים, ובלבנון, ודיווח בין היתר על מצב היהודים בהן. בירדן ביקר לאחר שנפגש עם המלך חוסיין בעצרת האו"ם וקיבל לכך את ברכתו, והגיע בין היתר גם למקומות הקדושים ליהדות שהיו תחת שלטון ירדני - הכותל המערבי, קבר רחל ומערת המכפלה. כשביקר בקהילה היהודית בלוב, נעצר וגורש מהמדינה. גם בקהילות היהודיות בברית המועצות ביקר עוד טרם הסרת מסך הברזל וכן ביקר את הקהילה היהודית באתיופיה, בדרום אמריקה ובדרום אפריקה. עוד ביקר בליבריה ובמרוקו.

ב-1959 היה בין יוזמי הקמת איגוד עיתונאים יהודים עולמי. כיהן גם כסגן יו"ר מגבית ההסתדרות בארצות הברית ובהנהלת היאס. פרסם ספרים רבים על מסעותיו בייידיש ובאנגלית, שאחדים מהם תורגמו לעברית.

נפטר בניו יורק ב-7 במאי 1964.

## ספריו שתורגמו לעברית
* **מהקרמלין עד הפירמידות: רשמים**, ירושלים: מ' ניומן, תשי"ט
* **עולם ומלואו**, תל אביב: המנורה, תשכ"ד
* **בדרכי תבל: פרקי מסע** (עברית: ב' וילינצ'וק), תל אביב: נ' טברסקי, תשי"ד

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:בנקאים יהודים פולנים
קטגוריה:מחברי ספרי עיון יהודים אמריקאים
קטגוריה:ביאליסטוק: אישים
קטגוריה:ניצולי השואה: פולין
קטגוריה:יהודים שהיגרו מפולין לארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1891
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1964
צצה

**צצה** (בהונגרית: **Cece**) הוא כפר גדול במחוז פייר, בהונגריה בנפת שארבוגארד.

## מיקום
היישוב ממוקם בצומת של שני כבישים ראשיים: על כביש ראשי 63 בין שארבוגארד לבין סקסארד, ועל כביש ראשי 61 בין דונפלדוואר לבין שימונטורניה, פקש ונמטקר מחוברים בכביש 6231.

תחנת הרכבת של הכפר ממוקמת על קו הרכבת שארבוגארד-בטהסק מספר 46 של רכבות הונגריה (מ.א.ב), בין תחנת הרכבת רטסילאש לתחנת הרכבת וייטה.

## היסטוריה
את הקמתו ואת שמו של הכפר חייבים כנראה לפצ'נגים שהתיישבו במקום בעשרות השנים שלאחר מותו של אישטוואן הראשון, מלך הונגריה. היישוב נקרא על שם בעליו בשם צצה. הוא מוזכר לראשונה במסמך משנת 1193 של בלה השלישי, מלך הונגריה. בשנת 1351, המלך לאיוש הראשון, מלך הונגריה העניק אצולה קולקטיבית ליסודות החופשיים של היישוב, שהיה עד אז תחת מושל פצ'נגי. בשנת 1701 הפך הכפר האופייני של אצולה נמוכה לנחלת משפחת מסלני. האוכלוסייה עסקה בעיקר בחקלאות ובגידול בעלי חיים, ורובם חיים עד היום מחקלאות. הגידולים המפורסמים שלהם הם פלפלת צצה ואבטיחים.

על פי מפקד האוכלוסין של 1910, בצצה היו 3,690 תושבים, מתוכם 1,907 התיימרו שהם קלוויניסטים, 1,617 רומים קתולים ו-83 לותרנים.

## אתרים בעלי חשיבות
ימין|ממוזער|200x200 פיקסלים| מוזיאון הזיכרון של אישטוואן צ'וק

קובץ:Cece,_Csók-Szluha-Kiss_kúria.jpg|ימין|ממוזער|200x200 פיקסלים|אחוזת צ'וק-סלוהה-נקיש

* **מוזיאון הזיכרון של אישטוואן צ'וק**

הצייר זוכה פרס קוסוט אישטוואן צ'וק (1865–1960), יליד שארגרש, שומר כמה מציוריו, חפציו האישיים ורהיטי המשפחה שלו באחוזה לשעבר של הוריו שנבנתה בסביבות 1890 בצצה.
* **מוזיאון נוף חקלאי**

בית משפחת פישי מהמאה ה-19. הבניין הוא כיום בית כפרי, בו ניתן לצפות בתערוכה היסטורית של כלים חקלאיים.

## ילידי המקום
* דז'ה גרינוולד לאחר 1946 **דז'ה צ'אקאן** (1893–1963) היה רופא, אביו של ג'רג' צ'אקאן (1920–2003), רדיולוג.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:הונגריה: כפרים
קטגוריה:קהילות יהודיות בהונגריה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
קווקזאי (גזע)

**הגזע הקווקזאי** או "אירופי", (Caucasoid או Europoid בהתאמה) הוא סיווג גזעי מיושן של בני אדםהמבוסס על תיאוריה של גזע ביולוגי. הגזע הקווקזאי כלל בדרך כלל אוכלוסיות עתיקות ומודרניות מכל אירופה או חלקים ממנה, מערב אסיה, ממרכז אסיה, דרום אסיה, צפון אפריקה ו-קרן אפריקה.

המונח הוצג בשנות השמונים של המאה ה-19 על ידי חברי אסכולת גטינגן להיסטוריה, כמונח שמציין את אחד משלושה גזעים עיקריים לכאורה של המין האנושי: קווקזאי, מונגולואיד וכושי. באנתרופולוגיה ביולוגית, קווקזאי שימש ככינוי גג לקבוצות דומות מבחינה פנוטיפית מאזורים שונים אלה, עם התמקדות באנטומיה של השלד, ובעיקר מורפולוגיה של הגולגולת, ללא קשר לגוון העור. אוכלוסיות "קווקזאיות" עתיקות ומודרניות לא היו אפוא "לבנות" בלבד, אלא נעו בין עור לבן לחום כהה.

מאז המחצית השנייה של המאה העשרים, אנתרופולוגים פיזיקליים עברו מהבנה טיפולוגית של המגוון הביולוגי האנושי לנקודת מבט גנומית מבוססת אוכלוסייה, ונטו להבין את ה"גזע" כסיווג חברתי של בני אדם המבוסס על פנוטיפ ומוצא, כמו גם גורמים תרבותיים, כפי שהמושג מובן גם במדעי החברה.

בארצות הברית, המונח Caucasian עדיין בשימוש כמילה נרדפת ללבן או ממוצא אירופי, מזרח תיכוני או צפון אפריקאי, שימוש שזוכה לביקורת רבה.

## לקריאה נוספת

* 


## הערות שוליים

קטגוריה:קבוצות מוצא
מתקפת המרגמות על כרם שלום

**מתקפת המרגמות על כרם שלום** היא מתקפת מרגמות ששיגר ארגון הטרור חמאס מרפיח לעבר היערכות של צה"ל בסמוך לכרם שלום ב-5 במאי 2024, ובה נהרגו ארבעה חיילי צה"ל ונפצעו 11 חיילים.

## רקע
ב-2023, בעקבות טבח שבעה באוקטובר, פתח צה"ל במלחמת חרבות ברזל, וכעבור מספר חודשים של תמרון קרקעי ברצועת עזה, כבש את חלקה הצפוני והמרכזי של רצועת עזה, אך נמנע מתמרון קרקעי במרחב העיר רפיח שבדרום רצועת עזה. במשך חודשים אחדים דובר על תמרון ברפיח, שנחשב למאתגר ביותר בעקבות צפיפות האוכלוסין בעיר ובפרבריה עקב הגירת כ-1.5 מיליון פלסטינים מרחבי הרצועה לשם.

## המתקפה
ביום ראשון, 5 במאי 2024, סביב השעה 13:30, שיגר חמאס מספר פצצות מרגמה מרפיח לעבר היערכות של צה"ל בסמוך לכרם שלום. השיגור בוצע מאזור סמוך למעבר רפיח, 300–400 מטר מאזור מחסות עקורים. כתוצאה מהשיגור נהרגו ארבעה חיילים, שניים מגדוד שקד של חטיבת גבעתי, ושניים מחטיבת הנח"ל. בנוסף נפצעו עשרה חיילים, בהם שלושה באורח קשה.

## תגובות

חיל האוויר הישראלי תקף בתגובה באזורי השיגור ברפיח. מעבר כרם שלום נסגר זמנית למעבר משאיות סיוע הומניטרי לרצועת עזה. אולם בלחץ ארצות הברית נפתח מחדש ב-8 במאי.

ב-7 במאי 2024, לאחר פתיחת קרב רפיח בו כבש צה"ל את מעבר רפיח, פרסם דובר צה"ל הצהרה בה נאמר כי הכיבוש היה "בעקבות מידע מודיעיני כי מחבלים משתמשים במרחב המעבר לצורכי טרור. ממרחב המעבר בוצע ביום ראשון ירי פצמ״רים לעבר מעבר כרם שלום, שכתוצאה ממנו נהרגו ארבעה לוחמי צה״ל ונפצעו נוספים".

## הערות שוליים

כרם שלום
קטגוריה:כרם שלום
קטגוריה:חטיבת גבעתי
קטגוריה:חטיבת הנח"ל
רד בול לייפציג (כדורגל נשים)

קבוצת הנשים של **רד בול לייפציג** (בגרמנית: **RB Leipzig**) היא קבוצת כדורגל נשים גרמנית מהעיר לייפציג שבסקסוניה, המשחקת בבונדסליגה לנשים, ליגת הנשים הבכירה בגרמניה. הקבוצה הוקמה בשנת 2016, ומשחקת את משחקיה במרכז האימונים של רד בול לייפציג.

## היסטוריה
קבוצת הכדורגל הנשים של רד בול לייפציג הוקמה רשמית בשנת 2016. בתחילה, תכנן המועדון לאחד כוחות עם המועדון לייפציגר 07, וליצור קבוצה שתשחק בליגה הרביעית בטיבה בכדורגל הנשים הגרמני. האיחוד היה אמור להימשך כשנה, שלאחריה רד בול לייפציג הייתה אמורה לצאת לדרך עצמאית, ובכך לסלול את דרכה במעלה הליגות. למועדון המאוחד ניתן אישור לשחק בעונת 2016/17 בליגת מדינת סקסוניה, בעקבות ויילד-קארד  שניתן על-ידי התאחדות הכדורגל של סקסוניה . שבועות מספר לפני תחילת העונה האיחוד הסתיים, ורד בול הודיעה שהמועדון יוצא לדרך עצמאית.

הקבוצה הראשונה ליכדה 17 כדורגלניות מהמועדון פ.פ.ו. לייפציג, חמישה כישרונות מקבוצת הנערות של רד בול וכדורגלנית אחת מקבוצת המילואים של קרל צייס ינה . המאמן הראשון של הקבוצה היה סבסטיאן פופ, מאמן עבר בקבוצות כדורגל-נשים גרמניות. ההתאחדות הסקסונית ציפתה מהמועדון להעפיל לבונדסליגה לנשים בתוך תקופה של 3-5 שנים, בעזרת המתקנים שהמדינה העמידה לרשות המועדון.

הקבוצה שיחקה את משחקה הרשמי הראשון ב-7 באוגוסט 2016 במסגרת גביע סקסוניה, בניצחון 7:0 על יוהנשטאדט 90.

הצטרפותה של רד בול לייפציג לליגת המדינה של סקסוניה, עוררה ביקורת ממספר מועדונים. הביקורת נפלה על אוזן קשבת, ולאחר דיונים נרחבים בין המועדונים להתאחדות, רד בול הציעה שתשחק את העונה כשבהרכב הפותח בכל משחק יהיו שבע שחקניות נוער. ההתאחדות החליטה שבנוסף לכך, שלושת משחקי הליגה שכבר שוחקו ישוחקו שוב, וכן הורתה שרד בול לא תשתתף בגביע סקסוניה. עם כל זאת, הקבוצה זכתה באליפות הליגה 4 משחקים לתום העונה.

לאחר שסיימו במקום השלישי והרביעי בשתי העונות הראשונות של הקבוצה ברגיונליגה , לייפציג זכתה באליפות הרגיונליגה הצפונית והעפילה לבונדסליגה השנייה, עקב סיומה המוקדם של העונה כתוצאה מהתפשטותה של מגפת הקורונה בגרמניה בעונת 2019/20.

בעונת 2022/23 , הבטיחה לייפציג את עלייתה לבונדסליגה, כשנותרו 6 משחקים לתום העונה. לייפציג המשיכה וזכתה באליפות הבונדסליגה השנייה, לאחר ניצחון 6:0 על קבוצת המילואים של איינטרכט פרנקפורט.

## סגל הקבוצה
;נכון ל-1 בפברואר 2024

## תארים והישגים
### תארים לאומיים
* **הבונדסליגה השנייה:** 2022/23
* **רגיונליגה:** 2019/20
* **ליגת מדינת סקסוניה:** 2016/17

### תארים אזוריים
* **גביע סקסוניה :** 2018/19, 2019/20

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קבוצות כדורגל נשים גרמניות
קטגוריה:באיירן מינכן
קטגוריה:מינכן: מועדוני כדורגל
מיכאל שפיר

**מיכאל שפיר** (4 בינואר 1944 – 9 בנובמבר 2022) היה מדען רומני-ישראלי שנחשב לאחד המומחים המובילים בתולדות האנטישמיות וחקר השואה במזרח ומרכז אירופה". היה חבר בוועדת ויזל.

שפיר נולדה בבוקרשט שברומניה למשפחה יהודית. הוא עלה לישראל בתקופת ברית המועצות, וחזר לרומניה ב-2005. מאז ועד פרישתו לגמלאות שימש כפרופסור בפקולטה ללימודי אירופה של אוניברסיטת Babeș-Bolyai  בקלוז'-נאפוקה. בשנת 2012 הוא תרם את האוסף שלו ל.

שפיר נפטר ב-9 בנובמבר 2022, בגיל 78.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חוקרי השואה
קטגוריה:חוקרי מדע המדינה ישראלים
קטגוריה:חוקרי האנטישמיות
קטגוריה:ישראלים ילידי רומניה
קטגוריה:יהודים רומנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1944
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2022
איילת הופמן ליבזון

**איילת הופמן ליבזון** (נולדה ב-2 באוקטובר 1979, י"א בתשרי ה'תש"ם) היא מרצה, חוקרת תלמוד והלכה ומשפטנית זוכת פרס פתאל.

## ביוגרפיה
איילת הופמן ליבזון נולדה וגדלה בירושלים. למדה בבית הספר פלך. לאחר סיום לימודיה בתיכון למדה במדרשת עין הנציב ולאחר מכן התגייסה לצה"ל ושירתה כמש"קית הוראה בבסיס מחו"ה אלון ולאחר מכן כמפקדת בקורס קצינות הוראה.

למדה במדרשת לינדנבאום, במכון התלמודי-עיוני במת"ן ובתוכנית הלכה במגדל עוז.

ליבזון היא בוגרת תואר ראשון של החוג למחשבת ישראל באוניברסיטה העברית, ובעלת תואר דוקטור בתלמוד מאוניברסיטת ניו יורק.

בעבר הייתה חברת סגל באוניברסיטת רייכמן במשך חמש שנים ומרצה אורחת באוניברסיטאות בארצות הברית: אוניברסיטת הרווארד ואוניברסיטת פנסילבניה.

שימשה כיועצת לענייני הלכה למחלקת המשפטים של אמירות אבו דאבי במסגרת הסכמי אברהם.

ספרה הראשון "חוק וידע עצמי בתלמוד" (Law and Self-Knowledge in the Talmud) ראה אור בשנת 2018 בהוצאת הספרים Cambridge באנגליה ו-הוצאת אוניברסיטת קיימברידג' (Cambridge University Press) בארצות הברית. הספר עוסק ביחסים שבין מומחיות לבין ידע פרטי ואוטונומיה אישית כמדדים בקביעת ההלכה.

במרץ 2023 פורסם שהופמן ליבזון היא זוכת פרס פתאל למצוינות בחקר המשפט על שם עורך דין יוסף פתאל ז"ל. הפרס התמקד במקורות ההיסטוריים של המשפט הישראלי ובכללם בין היתר המשפט העברי והמשפט המנדטורי.

במאי 2024 פורסם שהופמן ליבזון הצטרפה לסגל אוניברסיטת בר-אילן כמרצה בכירה בחוג לתלמוד ותורה שבעל פה ובכך הפכה לאישה הראשונה המלמדת במשרה מלאה בחוג זה מאז יום היווסדו. באוניברסיטת בר-אילן היא מלמדת שני קורסים: "ראיית פני האל: בבלי חגיגה" ו"סוגיות במחשבת חז"ל". נשואה לעדי ליבזון, נכדו של אברהם גולדברג, חתן פרס ישראל לתלמוד.

## קישורים חיצוניים
* הרצאה, זכויות יוצרים וביג-דאטה|מפגשים אקטואליים עם המשפט העברי, יוטיוב
* שיעורי הקדמה למסכתות הש"ס, יוטיוב

## הערות שוליים

קטגוריה:משפטניות
קטגוריה:משפטניות ישראליות
קטגוריה:משפטניות יהודיות
קטגוריה:בוגרות בית הספר פלך
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:סגל אוניברסיטת רייכמן: משפטים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בר-אילן: מדעי היהדות
קטגוריה:חוקרות תלמוד
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:זוכי פרס פתאל
קטגוריה:ישראליות זוכות פרסים
קטגוריה:מחברות ספרי עיון ישראליות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1979
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1979
קאזיס גריניוס

**קאזיס גריניוס** (בליטאית: **Kazys Grinius**; 17 בדצמבר 1866 – 4 ביוני 1950) היה הנשיא השלישי של ליטא, וכיהן בתפקיד זה מ-7 ביוני 1926 עד 17 בדצמבר 1926. הוא כיהן גם כראש הממשלה החמישי של ליטא, מ-19 ביוני 1920 ועד להתפטרותו ב-18 בינואר 1922. הוא זכה לאחר מותו ב על הצלת יהודים במהלך השואה והוכר כחסיד אומות העולם בשנת 2016.

## ביוגרפיה
גריניוס נולד ליד מריאמפולה, במחוז אוגוסטוב  בפולין הקונגרסית, שהייתה חלק מהאימפריה הרוסית.

הוא למד רפואה באוניברסיטת מוסקבה הקיסרית  ועבד כרופא. לאחר מכן הוא השתלב בפעילות פוליטית, ונרדף על ידי השלטונות הצארים. בשנת 1896, הוא היה ממייסדי המפלגה הדמוקרטית הליטאית  ואיגוד האיכרים העממיים של ליטא .

באותה שנה התחתן עם ג'ואנה פבלקיטה. במשך זמן מה הם חיו בוירבליס. ב-1899 נולד בנם קאז'יס (לימים ראש המועצה הלאומית הליטאית) ובשנת 1902 נולדה בתם גרז'ינה. במלחמת העולם הראשונה הם גרו בקיסלובודסק. בשנת 1918, במהלך התקפת הצבא האדום, נרצחו אשתו ובתו. הם נקברו בבית הקברות של קיסלובודסק.

## קריירה
ימין|ממוזער|220x220 פיקסלים| גריניוס עם חברי האספה המכוננת ב-1920
כאשר ליטא קיבלה עצמאות ב-1918, הפך גריניוס לחבר באספה המכוננת  כחבר במפלגת איגוד האיכרים. הוא כיהן כראש ממשלה מ-1920 עד 1922, וחתם על הסכם עם ברית המועצות.

הוא נבחר לנשיא על ידי הסיימאס השלישי, אך כיהן רק שישה חודשים, כיוון שהודח בהפיכה  של אנטאנס סמטונה בתואנה של מזימה קומוניסטית קרובה להשתלט על ליטא. גריניוס עסק אז ברפואה בקובנה.

כאשר פלשה גרמניה הנאצית לליטא ב-1941, גריניוס סירב לשתף פעולה עם הגרמנים בגלל התנגדותו לכיבוש ליטא על ידי כל מעצמה זרה. הוא ברח למערב כאשר הצבא הסובייטי כבש מחדש את ליטא ב-1944, והיגר לארצות הברית ב-1947.

הוא מת בשיקגו בשנת 1950. לאחר שליטא קיבלה עצמאות ב-1990, שרידיו הוחזרו ונקברו שם.

## קישורים חיצוניים

* 
## הערות שוליים

קטגוריה:האימפריה הרוסית: פוליטיקאים
קטגוריה:ליטאים חסידי אומות העולם
קטגוריה:ראשי ממשלת ליטא
קטגוריה:נשיאי ליטא
קטגוריה:רופאים ליטאים
קטגוריה:מהגרים מליטא לארצות הברית
קטגוריה:ילידי 1866
קטגוריה:נפטרים ב-1950
דוסי

**האי דוּסִי** (באנגלית: **Ducie Island**; בפיטקרנית: **Ducie Ailen**) הוא אטול לא מיושב בקבוצת איי פיטקרן, הכוללת גם את האיים פיטקרן, הנדרסון ואונו. דוסי שוכן ממזרח לאיים פיטקרן והנדרסון, שטחו כולל הלגונה הוא 3.9 קמ"ר, ושטחו היבשתי הוא 0.7 קמ"ר. אורכו 2.4 ק"מ מצפון מזרח לדרום מערב, ורוחבו בערך 1.6 ק"מ. האי מורכב מארבעה איונים: אכדיה, פנדורה, ווסטורד ואדוארדס.

למרות הצמחייה הדלילה שלו, האטול ידוע כמקום רבייה של מספר מיני ציפורים. יותר מ-90% מאוכלוסיית  מקננת על האי, ואילו זוגות של פתונים אדומי-זנב ו מהווים כ-1% מאוכלוסיית העולם לכל מין.

דוסי התגלה לראשונה בשנת 1606 על ידי פדרו פרננדש דה קיירוש, אשר כינה אותו **לונה פואסטה**, והתגלה מחדש על ידי אדוארד אדוארדס, קפטן הספינה פנדורה שנשלחה ב-1790 ללכוד את מורדי הבאונטי. הוא קרא לאי דוסי לכבודו של . בשנת 1867 הוגשה תביעה על האי במסגרת חוק איי הגואנו של ארצות הברית, אך התביעה מעולם לא התבררה. בריטניה סיפחה את האי ב-19 בדצמבר 1902 כחלק מאיי פיטקרן. בשל חוסר הנגישות שלו ומרחקו מפיטקרן, תדירות הביקורים באי נמוכה ונאמדת בביקור אחד או שניים בשנה של אוניות תענוגות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פיטקרן: איים
אחזקת בית

ממוזער|280px| עקרת בית בריטית מבצעת עבודות שונות הנחוצות לאחזקת הבית, 1941
**אחזקת בית** הוא מונח המתייחס למשימות השוטפות המבוצעות באופן תדיר בחללים פיזיים המאוכלסים על ידי בני אדם, כולל בתים, ספינות, בתי חולים ומפעלים. המשימות הללו כוללות ניקיון, סידור/ארגון, בישול, קניות ותשלום חשבונות. את הפעולות הללו יכולות לבצע בני משק הבית או אנשי מקצוע שנשכרו במיוחד למטרה זו. אחזקת הבית חיונית על מנת שאותם האזורים יהיו נקיים, מאורגנים ופונקציונליים והדבר תורם רבות לרווחה הכללית ולאיכות החיים של כל מי שמשתמשים באותו המקום.

לאורך ההיסטוריה נשים ביצעו לרוב את רוב מטלות אחזקת הבית במשקי הבית השונים כמו האכלת המשפחה, ניקיון הבית, טיפול בבגדים, בנוסף לגידול הילדים, וטיפול בקשישים ובחולים. שילובן של הנשים בכוח העבודה בעת המודרנית הובילה עם השנים לכך שגברים מבצעים כיום גם חלק גדול מאותם המטלות.

## משימות אחזקת בית
משימות אחזקת בית טיפוסיות יכולות לכלול ניקוי משטחים מלוכלכים, ניקוי רצפות, ארגון חפצים, כביסה, ביצוע תחזוקה למיכשור האלקטרוני ולאינסטלציה, פינוי אשפה והקפדה על הניקיון וההיגיינה הכללית.

## ראו גם
* אחזקת הבית

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:היגיינה
קטגוריה:כלכלת בית
גלויות מהחיים

**גלויות מהחיים** (באנגלית: **Postcards from the Edge**) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1990 בבימויו של מייק ניקולס, עם מריל סטריפ ושירלי מקליין בתפקידים הראשיים.

התסריט נכתב על ידי קארי פישר והוא מבוסס על הספר הסמי-ביוגרפי שלה בשם זה, משנת 1987.

הסרט עוסק ביחסים מורכבים בן אם ובת, שתיהן שחקניות.

מריל סטריפ הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר ולפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר.

שירלי מקליין הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר - סרט קולנוע.

השיר "I’m Checkin’ Out" היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לשיר המקורי הטוב ביותר.

## תקציר העלילה
סוזן וייל (מריל סטריפ) היא שחקנית קולנוע המכורה לכדורי קוקאין ופרקודן. היא משחקת בסרטים דלי תקציב ומתקשה לתפקד. אחד המפיקים, ג'ק פולקנר (דניס קוויד) מנצל זאת ולאחר שהם שוכבים היא מאבדת את הכרתה והוא מבהיל אותה לבית חולים שם היא עוברת שטיפת קיבה באבחנה של ניסיון התאבדות. סוזן מועברת משם למרכז גמילה ומתקשה לקבל את מצבה.

אימה של סוזן היא דוריס מאן (שירלי מקליין), שחקנית קולנוע מפורסמת. היחסים ביניהן הם של אהבה-שנאה. סוזן מאשימה את דוריס במצבה למרות שדוריס דואגת לה ומנסה להיטיב את מצבה.

דוריס לוקחת אותה לסוכן השחקנים סיימון אסקוות' (סיימון קאלו) והוא מגלה לה כי לא תוכל להשתתף בסרטים היות שחברות הביטוח לא מוכנות לבטח אותה אלא אם תפסיק לקחת סמים ותחזור לגור בבית עם בתה כדי שתשגיח עליה. סוזן מסכימה מחוסר ברירה.

סוזן עוברת לגור עם אמה דוריס והן רבות כל הזמן ומאשימות אחת את השנייה במצבן.

ג'ק מחזר אחרי סוזן ואומר שהוא אוהב אותה למרות עברה. היא נענית לו אך זורקת אותו לאחר שנתגלה לה ששכב עם השחקנית הצעירה אוולין ארנס (אנט בנינג).

היחסים ביניהן משתפרים לאחר שדוריס נפצעת בתאונת דרכים. סוזן מבקרת אותה בבית החולים ועוזרת לה להתאפר יפה לפני שהיא מתראיינת לתקשורת. כעת סוזן נראית טוב ורופא בית החולים ד"ר פרנקנטל (ריצ'רד דרייפוס) מציע לה דייט.

מצבה של סוזן משתפר והבמאי לוול קולצ'ק (ג'ין הקמן) מזמין אותה לשיר בסרט שהוא מביים. סוזן שרה בסוף את השיר "I'm Checkin' Out" ומתמלאת אושר לנוכח מחיאות הכפים מהמתבוננים בקהל ובהם אמה דוריס.

## צוות השחקנים

## קישורים חיצוניים

*קדימון לגלויות מהחיים, באתר יוטיוב
*קדימון מורחב לגלוית מהחיים, באתר יוטיוב
*מריל סטריפ ושירלי מקליין רבות בגלויות מהחיים, באתר יוטיוב
*מריל סטריפ ואנט בניננג בגלויות מהחיים, באתר יוטיוב
*סיום גלויות מהחיים, באתר יוטיוב

קטגוריה:סרטי 1990
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי שירלי מקליין
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קולומביה
קטגוריה:סרטים על שחקנים
קטגוריה:סרטים המבוססים על רומנים אמריקאים
יומה שגב

**יום טוב (יומה) שגב** (נולד ב-11 בדצמבר 1936, כ"ז בכסלו ה'תרצ"ז) הוא פסל ישראלי.

## ביוגרפיה
יומה שגב נולד בשכונת שפירא שבתל אביב-יפו ליעקב ורחל ילידי סלוניקי. בצעירותו היה לחבר ומדריך בתנועת הנוער מכבי צעיר בתל אביב. שגב למד בתיכון האקסטרני בתל אביב והתגייס לצה"ל ב-1954. שגב שירת בחטיבת גבעתי ולאחר שנתיים הופנה לגדוד הסיור המדברי ולקח חלק בפעולות התגמול ומבצע קדש, במהלך שירותו במילואים לקח חלק במלחמת ששת הימים, מלחמת יום הכיפורים ומלחמת לבנון הראשונה. לאחר סיום שירותו הסדיר שימש שלוש שנים כמדריך נוער בקריית מלאכי ולאחר מכן עבר למושבה גדרה וכיהן במשך 16 שנה בתור מזכיר מועצת פועלים במקום.

בשנות ה-70 של המאה ה-20 החל שגב לעסוק בפיסול. שגב נוטה לפסל את עבודותיו מגרוטאות ברזל שהיה מוצא ולכן דבק בו הכינוי "פסל הגרוטאות". בשיתוף המועצה המקומית גדרה, מועדון רוטרי וחברת באר הקים יומה שגב את גן הפסלים בגדרה, גן פסלים ציבורי הכולל אלפי פסלים של שגב. בנוסף לגן הפסלים שגב השתתף בעשרות תערוכות ותרם פסלים ואנדרטות שפיסל למוסדות ואתרים שונים ברחבי ישראל.

באפריל 2007 קיבל שגב תעודת הוקרה ממועצת גדרה. בדצמבר 2019 זכה באות יקיר גדרה. שגב מתגורר בגדרה ואב לארבעה, נשוי לשושנה.

## הערות שוליים

קטגוריה:פסלים ישראלים
קטגוריה:גדרה: אישים
קטגוריה:לוחמי חטיבת גבעתי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1936
פנים ושמות (שיר)

**פנים ושמות** הוא שיר שכתב, הלחין וביצע דני רובס. השיר הוא שיר הנושא של אלבומו של רובס הנושא את אותו השם, שיצא לאור בשנת 1987.

## רקע לכתיבת השיר
את השיר כתב רובס כששהה במלון בעת סופת שלגים בניו יורק. רובס היה אז הגיטריסט של שלמה ארצי. געגועיו היוו את ההשראה לכתיבת השיר והלחן. הבית הישן המופיע בשיר נהרס ומעל הריסותיו נבנה מגדל מגורים. זו הייתה דרכו של רובס להנציח את הבית ההרוס ואנשים שליוו אותו בחייו.

אייל כהן, מתמודד העונה השלישית של תוכנית המציאות המוזיקלית The Voice ישראל. בשנת 2015 חידשו שלמה גרוניך ורובס את השיר. הזמרת עדי ביטי ששירתה בלהקה צבאית ביצעה את השיר בטקס יום הזיכרון לחללי צה"ל וכוחות הביטחון שהתקיים בהר הרצל בשנת 2021.

במאי 2024 חזר רובס ושר את השיר בליווי תזמורת צה"ל בקליפ שהופק ליום הזיכרון לחללי מערכות ישראל. בסרטון רובס שר את השיר כשהוא צועד מעוטף עזה אל הר הרצל.

** הערה**: על עטיפתו של תקליט השדרים הזמר מצולם כשהוא מניף אצבע אחת, זאת לעומת עטיפת "מחר הוא יחזור", שיר אחר מאותו אלבום, בה הוא נראה מניף שתי אצבעות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי דני רובס
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים על געגוע
קטגוריה:שירי זיכרון חללי מערכות ישראל
מחצבות האורות, צרפת

250px|ממוזער|שמאל|מחצבת האורות בפרובנס, מופע אורקולי על מצרים הפרעונית, אפריל 2024
250px|ממוזער|שמאל|החלל הפנימי במחצבות במקום שבו לא מוקרנים מיצגים אור קוליים
**מחצבות האורות** (בצרפתית: **Carrières de Lumières**) הוא מרכז אמנויות דיגיטליות בצרפת ברכס הרי האלפיל , בתוך שטח של מחצבות נטושות, המארגן תערוכות מולטימדיה בתוך תצורת אבן גיר בת יותר מ-20 מיליון שנה בשטח של 6,000 מ"ר. המחצבות ממוקמות ליד היישוב Les Baux-de-Provence , במחוז בוש-דו-רון בחבל פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור.

## היסטוריה

### המחצבה
שמה של המחצבה המאכלסת את מרכז האמנויות היה "Les Grands Fonds". מדובר במחצבה בשטח של כ-10 אלף מ"ר שממנה הופקה אבן גיר מעט גירנית, עדינה וצבעה לבן בדרך כלל, פרי דחיסה של סידן פחמתי על חול גירני. מאובנים ימיים נמצאו בסלע. שמה של אבן זו הוא "אבן דרומית" או "אבן les Baux", שכן בדרום צרפת מקובל לקרוא לאבן המופקת ממחצבה בשם עיירת מוצאה. העיר המוקפת חומה באו דה פרובנס נבנתה עם אבן מסוג זה, וכך גם הטירה הממוקמת בה.

במהלך המאה ה-19, עם הצמיחה שנבעה מהמהפכה התעשייתית, היה ביקוש גדול לאבן בנייה והחלו לנצל מחצבות שונות ברחבי האזור. כולל אלה שנמצאו בעיירה השכנה Fontvieille, Bouches-du-Rhône , שאבן שלה זכתה להערכה רבה יותר מזו שהופקה ממחצבות אלה. לאחר מלחמת העולם הראשונה, חומרי בנייה כגון פלדה ובטון החליפו את האבן בתחום הבנייה והביקוש לאבן מהחצבות ירד, עד לסגירתן הסופי ב-1935.

### מרכז אמנויות
בשנת 1935 הפסיק המקום לתפקד כמחצבה, השימוש הראשון בו לאמנויות היה כמקום לסרט Le Testament d'Orphée משנת 1959 של ז'אן קוקטו שהיה משורר, סופר, מחזאי, תסריטאי, במאי קולנוע וצייר צרפתי. בשנות ה-70 של המאה ה-20, תחת הכותרת La Cathédrale d'Images (קתדרלת התמונות), המקום אירח מופעים אור-קוליים. 

ב-2008, ראש היישוב Les Baux-de-Provence הסמוך למחצבות, הפסיק את החוזה עם החברה שיצרה את פרויקט קתדרלת התמונות והעביר את הניהול לחברה האחראית על אתרי תרבות בצרפת. הוא שינה את שם האתר ל-Carrières de Lumières. באתר הוספו כ-70 מקרני וידאו המציגים תערוכות זמניות המשלבות וידאו ומוזיקה סביב אמנים סמליים כמו פיקאסו, שאגאל או ואן גוך. וגם נושאים אחרים כמו מצריים הפרעונית ועוד. המופעים מוצגים על גבי הקירות בחללים הפנימיים המחצבות וגם על גבי הרצפה.

## גלריית תמונות

## קישורים חיצוניים
* 

*האתר הרשמי  של Carrières de Lumières
* סרטונים בנושא Carrières de Lumières באתר יו טיוב
## הערות שוליים

קטגוריה:צרפת: תיירות
קטגוריה:טכניקות דיגיטליות
קטגוריה:מחצבות
קטגוריה:פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור
מירטל קייגל

[ממוזער|שבע מתוך [ה-13 של מרקורי|ה-13 של מרקיורי ב־1995]]
**מירטל** " **קיי** " **תומפסון קייגל** (באנגלית: **Myrtle Cagle**; 3 ביוני 1925 – 22 בדצמבר 2019) הייתה טייסת אמריקאית וחברה בקבוצת האסטרונאוטיות מרקורי 13. היא עבדה כמדריכת טיסה וכתבה על תעופה בצפון קרוליינה.

## ביוגרפיה
קייגל נולדה ב-3 ביוני 1925 בעיירה סלמה שבצפון קרוליינה. היא שאפה לטוס מגיל צעיר, וכשהייתה בת 12, אחיה לימדו אותה לטוס במטוס שבבעלותם. כשהיא "קיבלה כנפיים" בגיל 14, קייגל הייתה הטייסת הצעירה ביותר בצפון קרולינה, ובאותה עת, אולי הייתה הטייסת הצעירה ביותר בארצות הברית. היא הצטרפה לכיתת האווירונאוטיקה של התיכון, וכאשר מדריך בית הספר גויס כלוחם במלחמת העולם השנייה, היא סיימה את שנת הלימודים כמורה. כמדריכת טיסה היא זכתה לכינוי, "קפטן K". קייגל קיבלה את רישיון הטיס הפרטי שלה כשהייתה בת 19.

קייגל הצטרפה לסיירת האוויר האזרחית ולארגון הטייסות ה-99, ורצתה לשרת בארגון טייסות שירות חיל האוויר. היא המשיכה לנהל שדה תעופה ליד העיר ראלי שבצפון קרוליינה וכן ניהלה את שירות השכרת המטוסים שלה. בשנת 1950, היא זכתה בגביע פאודר פאף דרבי (Powder Puff Derby). ב־1951 השלימה את רישיון הטייס המסחרי שלה למטוס חד ורב-מנועי עם דירוגי מכשירים. בנוסף, היא הייתה מדריכת טיסה מוסמכת, מדריכה לטיסת מכשירים ומדריכת קרקע. בית הספר לטיסה שלה היה ממוקם בסלמה, עיירת הולדתה.

ב-1946 החלה קייגל לכתוב טור בשם "זרמי אוויר" עבור העיתון "Johnstonian Sun" בסלמה. מאוחר יותר, מ-1953 עד 1960 הועבר הטור ל-"Raleigh News and Observer". משהטיסה מטוס אימון סילוני T-33, היא הפכה לאחת מחמש הנשים היחידות שהטיסו אי פעם מטוס סילון.

קייגל נישאה לתלמיד שלה לשעבר, וולט קייגל, בשנת 1960. שמלת הכלה שלה הייתה עשויה מבד מצנחים. היא עברה למייקון, ג'ורג'יה. ב-1961. זמן לא רב לאחר שהגיעה, הוזמנה קייגל להשתתף בתוכנית החדשה "נשים בחלל". כבר בתחילת התוכנית צברה 4,300 שעות טיסה. קייגל ושתים עשרה הנשים האחרות שהשתתפו בתוכנית נודעו בסופו של דבר בשם "ה-13 של מרקורי". במהלך התוכנית, קייגל הוזהרה על ידי המנהלים שלא להיכנס להריון. בין שלל הבדיקות שעברה במסגרת התוכנית, היא ציינה שאחת הבדיקות הגרועות ביותר שניצבה בפניה היה הקפאת עור התוף.

### לאחר ה־13 של מרקורי
[שמאל|ממוזער| לוח של קיגל בהיכל התהילה האווירי של [ג'ורג'יה]]
קייגל חזרה ללמד תלמידים לטוס וגם נרשמה לאוניברסיטת מרסר. היא המשיכה להיות מעורבת בסיירת האוויר האזרחית. בשנת 1964, היא התחרתה במירוץ האוויר הבינלאומי לנשים. בשנת 1986, היא הפכה לחברה בצוות הלוגיסטיקה האווירית של וורנר רובינס. בשנת 1988, קייגל הפכה לאישה השנייה שסיימה את לימודיה במכון הטכנולוגי של ג'ורג'יה עם תעודה של מכונאית אוויר וכוח.

בשנת 1998, בגיל 73, היא עדיין הטיסה את הססנה החד-מנועי שלה, אף על פי שפרשה מהוראה בבסיס חיל האוויר רובינס. 

### הוקרה
ב-26 באפריל 2003, קייגל נכנסה להיכל התהילה האווירי של ג'ורג'יה.

בשנת 2007, היא ושמונה מבוגרות "ה-13 של מרקיורי" זכו בתואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת ויסקונסין - אושקוש.

## מוות
קייגל נפטרה ב-22 בדצמבר 2019.

## ראו גם

* ארגון הטייסות ה-99
* ארגון טייסות שירות חיל האוויר
* ה-13 של מרקורי

## קישורים חיצוניים

* Myrtle K. Thompson Cagle Collection
* קיגל והססנה שלה (1998)
## הערות שוליים

קטגוריה:טייסות ה-13 של מרקורי
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1925
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2019
ספינת נויראט

**ספינת נויראט** (באנגלית: **Neurath's boat**) הוא דימוי המשמש בתיאורים אנטי־בסיסיים  על הידע, במיוחד בפילוסופיה של המדע. דימוי זה נוסח לראשונה על ידי אוטו נויראט, פילוסוף וסוציולוג יהודי. הוא מבוסס בחלקו על ספינת תסאוס, אשר משמש באופן סטנדרטי להמחשת שאלות פילוסופיות אחרות, הקשורות לבעיות של זהות. דימוי זה זכה לפופולריות על־ידי וילארד ואן אורמאן קוויין במגזין "מילה וחפץ"  (1960).

נויראט השתמש בדימוי במספר מקומות. הראשון היה בחיבור "בעיות בכלכלת מלחמה" (1913) שכתב. ב"אנטי-ספנגלר" (מאנגלית: Anti-Spengler) (1921) כתב נוירת':

האנלוגיה הלא־בסיסית של נויראט לשחזור ספינה בים מנוגדת לאנלוגיה הבסיסית  המוקדמת הרבה יותר של דקארט - ב"מאמר על המתודה" (1637) ו"הגיונות על הפילוסופיה הראשונית" (1641) - של הריסת בניין בבת־אחת ובנייתה מחדש מלמטה למעלה. נויראט עצמו עמד על הניגוד הזה.

בהקשר הדימוי, הסירה לעיתים הוחלפה ברפסודה בדיונים של כמה פילוסופים, כמו פול לורנזן ב־1968, סוזן האק ב־1974, וארנסט סוסה ב־1980. השימוש של לורנזן בדימוי של הרפסודה היה מעין התאמה של דימויו של נויראט לעקרונות הפילוסופיה הבסיסית, תוך שהוא חולק על נויראט בטענה שאפשר לקפוץ למים ולבנות רפסודה חדשה תוך כדי שחייה, כלומר "להתחיל מאפס" ולבנות מערכת ידע חדשה.

לפני הדימוי של נויראט, צ'ארלס פרס השתמש במטרה דומה בדימוי של הליכה על בִיצה: אדם עושה צעד נוסף רק כאשר האדמה מתחת לרגליו מאפשרת זאת.

## אתחול נויראטיאני
קית' סטנוביץ', בספרו "המרד של הרובוט" (מאנגלית: The Robot's Rebellion), מתייחס אליו כאל אתחול נויראטיאני, תוך שימוש במונח bootstrapping כאנלוגיה לאופי הרקורסיבי שבו האדם שב ומשכתב את אמונותיו ודעותיו. "קרש רקוב" על הספינה, למשל, עשוי לייצג מם וירוס או מם זבל (כלומר, מם שאינו מותאם לאינדיבידואל, או אינו משרת מטרה מועילה למימוש מטרות חייו של אדם). ייתכן שאי־אפשר להביא את הספינה לחוף לצורך תיקונים, לכן אפשר לעמוד על קרשים שאינם רקובים כדי לתקן או להחליף את אלו שיש. במועד מאוחר יותר, ניתן לבדוק את הקרשים ששימשו בעבר לתמיכה על ידי עמידה על קרשים אחרים שאינם רקובים:

בדרך זו, אנשים עשויים להמשיך לבחון ולשנות את האמונות שלהם כדי להפוך לרציונליים יותר.

## ראו גם
* התפתחות קוגניטיבית
* אינטרוספקציה
* תורת ההכרה

## הערות שוליים

קטגוריה:פילוסופיה של המדע
יריבויות בכדורגל הישראלי

הדף הזה הוא רשימה של היריבויות המרכזיות בכדורגל הישראלי.

## יריבויות ארציות
* היריבות הפוליטית של ישראל: הפועל תל אביב נגד בית"ר ירושלים
* היריבות בין תל אביב לבין חיפה ("הקלאסיקו הישראלי"): מכבי תל אביב נגד מכבי חיפה.
* היריבות הדתית של ישראל: בית"ר ירושלים נגד בני סכנין
* היריבות בין באר שבע לבין נתניה: הפועל באר שבע נגד מכבי נתניה
## דרבים עירוניים
* יריבויות בתל אביב:
** הדרבי של תל אביב: מכבי תל אביב נגד הפועל תל אביב
** הדרבי הקטן של תל אביב: מכבי תל אביב או הפועל תל אביב נגד בני יהודה תל אביב, בעבר היו גם משחקים נגד בית"ר תל אביב, שמשון תל אביב ומכבי יפו, אך לא נקרא בשם זה.
* הדרבי של חיפה : מכבי חיפה נגד הפועל חיפה
* הדרבי של ירושלים : בית"ר ירושלים נגד הפועל ירושלים
* הדרבי של רמת גן: הפועל רמת גן נגד הכח עמידר רמת גן
* הדרבי של פתח תקווה (דרבי מלאבס): מכבי פתח תקווה נגד הפועל פתח תקווה
* הדרבי של רחובות (דרבי השכונות): מכבי שעריים נגד הפועל מרמורק
* הדרבי של אשדוד : הפועל אשדוד נגד מכבי עירוני אשדוד
* הדרבי של הרצליה: הפועל הרצליה נגד מכבי הרצליה

## דרבים אזוריים
* דרבי הדרום : הפועל באר שבע נגד מ.ס אשדוד
* דרבי השרון:
** מכבי נתניה נגד הפועל חדרה
** הפועל רעננה נגד הפועל כפר סבא
** רמת השרון נגד מכבי הרצליה

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: כדורגל
קטגוריה:יריבות בין קבוצות כדורגל
התבצרות מפגינים בקמפוס באוניברסיטת קולומביה (2024)

**התבצרות המפגינים בקמפוס באוניברסיטת קולומביה** התרחשה במהלך המחאות נגד ישראל באוניברסיטאות בארצות הברית על ידי סטודנטים פרו-פלסטינים באוניברסיטת קולומביה בניו יורק באפריל 2024, בהקשר של המחאות בארצות הברית במלחמת חרבות ברזל.

## רקע
ב-12 באוקטובר 2023, האוניברסיטה סגרה את הקמפוס שלה לאחר שהפגנות מתנגדות התנגשו. בנובמבר 2023, ההנהלה השעתה את סטודנטים למען צדק בפלסטין ואת הקול היהודי לשלום לאחר שהם ערכו יציאה בלתי מורשית של סטודנטים, מה שעודד סכסוכים בין הסגל להנהלה; האוניברסיטה טענה שאדם אחד באירוע צעק כינויים אנטישמים. באותו חודש, סטודנטים יצאו מהכיתה שלימדה הילרי קלינטון כמחאה על "שיימינג" שביצעה לטענתם האוניברסיטה למפגינים פרו-פלסטינים.

## ההתבצרות
ההפגנות החלו ב-17 באפריל 2024, כאשר סטודנטים פרו-פלסטינים הקימו מאהל של כ-50 אוהלים בקמפוס האוניברסיטה וקראו לו **מאהל הסולידריות של עזה** ודרשו מהאוניברסיטה לבטל את השקעותיה בגופים הקשורים לישראל. המאהל פורק בכוח למחרת כאשר נשיאת האוניברסיטה מינוש שפיק אישרה למשטרת ניו יורק להיכנס לקמפוס ולבצע מעצרים המוניים. למחרת נבנה מאהל חדש. לאחר מכן, הנהלת האוניברסיטה נכנסה למשא ומתן עם המפגינים, אך הוא נכשל ב-29 באפריל והביא להשעיית הסטודנטים המפגינים

למחרת, מפגינים פרצו והשתלטו על היכל המילטון שהיה אחד ממוקדי המחאה באוניברסיטה ב-1968, והובילו לפשיטה שנייה של המשטרה, למעצרם של יותר מ-100 מפגינים ולפירוק המאהל. המעצרים סימנו את הפעם הראשונה שקולומביה אפשרה למשטרה לדכא הפגנות בקמפוס מאז ההפגנות ב-1968 נגד מלחמת וייטנאם.

כתוצאה מהמחאות, אוניברסיטת קולומביה עברה ללמידה מעורבת למשך שארית הסמסטר. ההפגנות עודדו פעולות דומות באוניברסיטאות אחרות במהלך ההפגנות התרחשו מספר תקריות שתוארו כאנטישמיות. המארגנים אמרו שהם מעשה ידיהם של תועמלנים חיצוניים ולא סטודנטים. מפגינים יהודים פרו-פלסטינים אמרו שהמחאות לא היו אנטישמיות.

## ראו גם
* המחאות בארצות הברית במלחמת חרבות ברזל
* תגובות בין-לאומיות למלחמת חרבות ברזל
* שביתת סטודנטים
* BDS

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מחלוקות בהטיות פוליטיות בתקשורת
קטגוריה:אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:2024 בארצות הברית
הרמן ברנובסקי

**הרמן ברנובסקי** (בגרמנית: **Hermann Baranowski**; 11 ביוני 1884–5 בפברואר 1940) היה פוליטיקאי נאצי ואיש צבא גרמני. היה חבר המפלגה הנאצית ומפקד שני מחנות ריכוז במסגרת יחידות גולגולת המת של ה-SS.

## ביוגרפיה
ברנובסקי נולד ב-11 ביוני 1884 בשוורין, בנו של עובד מבשלת בירה. לאחר שמונה שנות בית ספר יסודי ותיכון, הוא התגייס לצי הקיסרי בשנת 1900. במהלך מלחמת העולם הראשונה היה ברנובסקי במטה השייטת הראשונה; הוא זכה בעיטור צלב הברזל בשני הדרגות. לאחר תום המלחמה שירת עם מחצית שייטת שולות המוקשים התשיעית. ב-30 בספטמבר 1920 הוא פרש מהצי כלויטננט צור זי; הרקע היה צמצום מספר החיילים ברייך הגרמני עקב הסכם ורסאי.

לאחר תקופה ארוכה בצבא, כנראה היה לברנובסקי קשה בחיים האזרחיים: תחילה מצא עבודה במשרד של חברה לעיבוד מתכות בקיל, ואחר כך בהמבורג במכולת.

ב-1930 ראה ברנובסקי את היטלר באירוע בהמבורג, ובעקבות כך הצטרף ל ב-1 באוקטובר 1930 ולאס אס בדצמבר 1931. בהמשך מונה למפקד יחידת האס אס הרביעית. הוא הוחלף בתפקיד זה ב-1 במרץ 1936, אולי בגלל מחלוקת אישית. ב-1938 הוא מונה לשוצהפטלאגרפיהרר (*Schutzhaftlagerführer)* של מחנה הריכוז דכאו, לשם נשלח כמפקד המתחם ב-1936. בנוסף, מפברואר 1938 עד ספטמבר 1939, הוא שירת כאוברפיהרר של מחנה הריכוז זקסנהאוזן. היה ידוע כבעל נטיות סדיסטיות. ברנובסקי נפטר ב-5 בפברואר 1940 באאוהה לאחר מחלה ממושכת. קברו נמצא בבית הקברות אוהלסדורף בהמבורג. המצבה הוסרה.

## הערות שוליים

קטגוריה:סגל מחנה דכאו
קטגוריה:מפקדי מחנות ריכוז
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1884
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1940
קארל באק

**קרל גוסטב וילהלם באק** (בגרמנית: **Karl Gustav Wilhelm Buck**; 17 בנובמבר 1894 – 11 ביוני 1977) היה מפקד גרמני-נאצי בדרגת האופטשטורמפיהרר. משנת 1933 עד שנת 1940 פיקד על מחנות הריכוז הויברג, אוברר קוברג ועל מחנה הריכוז ולצהיים . משנת 1940 של מחנה שירמק-וורבוק (Sicherungslager Schirmeck-Vorbruck) שבחבל הארץ הצרפתי אלזס.

## קורות חייו
באק נולד בעיר שטוטגרט בשנת 1894. בצעירותו עבד כמכונאי בעיר הגרמנית אסלינגן. במלחמת העולם הראשונה לחם כקצין בחזית הרוסית, הסרבית, האיטלקית והמערבית. ב-1917 קיבל דרגת סגן, ועל מאמציו במלחמה הוענק לו אות צלב הברזל. ב-1919 החל ללמוד הנדסה באסלינגן, ובשנת 1920 התקבל לתפקיד מהנדס בבית חרושת למלט. באתה שנה התחתן וזמן קצר לאחר מכן נולדה לו בת. בשנת 1921 ובין השנים 1924–1930 עבד בפורטוגל ובצ'ילה. את רגלו השמאלית איבד בתאונת עבודה בצ'ילה, ולאחר מכן חזר לגרמניה. לאחר התאונה הפך מובטל.

במרץ 1931 הוא הפך לחבר המפלגה הנאצית (מס' 759.070) ולחבר באס אה. הוא הצטרף לגסטפו ועבר מה - SA ל-SS שם התגייס כחבר מספר 490,187.

## מפקד בכוחות ה-SS במלחמת העולם השנייה
מאפריל עד נובמבר 1933 היה מפקד מחנה היוברג עד לסגירתו בנובמבר 1933. במסגרת תפקידו היה אחראי על פתיחת מחנה הריכוז אוברר-קוהברג והיה מפקדו עד לסגירתו ביולי 1935. לאחר מכן הפך למפקד מחנה הריכוז לאגר וולצהיים ועל מחנה שירמק-וורבוק שבחבל אלזס שבצרפת, תפקיד אותו מילא עת תום מלחמת העולם השנייה, כאשר זמן קצר לפני סיומה, ב-20 ביולי 1944, קיבל דרגת SS-Hauptsturmführer.

## אחרי המלחמה
לאחר תום המלחמה הוא נעצר ב-1945. הוא נידון למוות שלוש פעמים על ידי בית משפט צבאי צרפתי ובריטי. מאוחר יותר קיבל חנינה, ועונש המוות הומר למאסר עולם.במהלך הסכמים בין צרפת לגרמניה לאחר מלחמת העולם השנייה, אשר היו מלווים בשחרור שבויי מלחמה, שוחרר קרל באק מהכלא באפריל 1955 והוסגר לגרמניה.

בעקבות השחרור, בשנת 1955 אסירים לשעבר במחנות הריכוז היוברג, קוהברג ו-וולצהיים ניסו להגיש תביעה נגד באק על הפשעים שבוצעו שם, אך ללא הצלחה. בגרמניה נפתחו שבעה הליכים פליליים נגד באק - שלושה על ידי הפרקליטות של שטוטגרט, שלושה על ידי הפרקליטות של אולם ואחד על ידי הפרקליטות של הכינגן. כל האישומים נדחו "מכיוון שפשעיו של באק התיישנו או שכבר נשפטו על ידי בתי המשפט של בעלות הברית." אי-הרשעתו של באק נבעה בחלקה מכך שלבאק היו כנראה קשרים עם גורמים בכירים בשלטון, אשר דאגו שכל התיקים נגדו יכשלו. בנוסף נעשה שימוש בחוק בעלות הברית שקבע שכל מי שכבר הורשע על ידי בית משפט אנגלי, צרפתי או אמריקאי לא יוכל להישפט שוב על אותה עבירה בבית משפט גרמני.

סיבה נוספת לאי הרשעתו של באק בגרמניה הייתה העובדה שעל אף ערכם ההיסטורי-ארכיוני תיקי הפרקליטות הגרמנית נהרסו.

עד מותו בשנת 1977 התגורר קרל באק בעיירה רודרסברג  שבבאדן-וירטמברג, ועסק בגידול תרנגולות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:נאצים
קטגוריה:מפקדי מחנות ריכוז
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1894
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1977
קווסט (מודול)

שמאל|ממוזער|200px|מודול "קווסט" מחובר לתחנת החלל
שמאל|ממוזער|200px|תיאור פנימי של המודול
**קווסט** (באנגלית: **Quest**) הוא מודול של תחנת החלל הבין-לאומית, שנבנה בארצות הברית על ידי בואינג בשיתוף פעולה עם מרכז החלל מרשל. המודול שוגר לחלל בשנת 2001 בתא המטען של מעבורת החלל אטלנטיס במשימה STS-104. הוא מיועד ליציאה מתחנת החלל לצורכי פעילות חוץ רכבית. הוא מתוכנן כך שיתאים ליציאה בחליפת חלל אמריקאית או רוסית, אך נכון לשנת 2024, הציוד שמאפשר שימוש בחליפת חלל רוסית טרם הותקן.

## תיאור המודול
מודול נבנה על ידי בואינג בהתאם למפרט של נאס"א. חליפת חלל אמריקאית אינה מתאימה לשימוש ביציאה לחלל מהמודול הרוסי. לכן עד להגעת המודול, חברי צוות אמריקאים יכלו לצאת מתחנת החלל רק דרך מעבורת חלל כאשר היא הייתה מחוברת לתחנת החלל.

היחידה כוללת "תא ציוד" בה מאוחסנים חליפות חלל וציוד עזר ו"תא צוות" דרכה מבוצעת יציאה לחלל. מבנה המודול דומה מאוד למנעול אוויר שהותקן במעבורות חלל אך עם התאמות נדרשות. במודול הותקנו מכלי חמצן וחנקן. מודול מותאם ליציאה של 2 אנשים. לפני תחילת הליכת חלל אסטרונאוטים צריכים לשהות במודול מספר שעות כדי להתאים זרימת דם ולמנוע מחלת דה-קומפרסיה. 

מודול נבנה מפלדה ואלומיניום. אורכו 5.5 מ' וקוטר עד 4 מ'.  הנפח הפנימי הוא כ-34 מ"ק. 

עלות המודול הייתה 164 מיליון $.

בתקופת פעילות מעבורות חלל חידוש מלאי חנקן וחמצן עבור במכלי המודול בוצע תוך שימוש במעבורת חלל וצנרת מתאימה. לאחר סיום פעילות מעבורות חידוש מלאי גזים מבוצע על ידי חלליות מטען של שפותחו במסגרת התוכנית המאוישת המסחרית.

## קישורים חיצוניים

* [תיאור המודול באתר [נאס"א]]
* תיאור הכנות לפעילות חוץ רכבית
* תיאור מפורט של מבנה המודול

קטגוריה:רכיבי תחנת החלל הבין-לאומית
Company of Heroes 3

**Company of Heroes 3** הוא משחק אסטרטגיה בזמן אמת שפותח על ידי Relic Entertainment ופורסם על ידי סגה. זהו המשחק השלישי בסדרת *[[Company Of Heroes|Company of Heroes]]*. הוא יצא לווינדוס ב-23 בפברואר 2023, וגרסאות ל-PlayStation 5 ו-Xbox Series X/S יצאו ב-30 במאי 2023. עלילת המשחק מתרחשת בזירה האיטלקית ובזירה הצפון-אפריקאית של מלחמת העולם השנייה.

## משחקיות
המשחק שומר על מכניקת המשחקיות של קודמיו, ומתמקד בניהול כיתות חיילים, כיבוש נקודות שליטה כדי לצבור משאבים, ובניית בסיסים. החידוש המרכזי במשחק הוא "מפת המערכה הדינמית" בקמפיין האיטלקי, בה השחקן מנהל את המלחמה בתורות על גבי מפה אסטרטגית, בדומה לסדרת טוטאל וור, והחלטותיו משפיעות על הקרבות בזמן אמת הטקטיים.

תכונה חדשה נוספת היא "ההפסקה הטקטית" (Tactical Pause), המאפשרת לשחקן לעצור את הקרב בכל רגע, לתת פקודות לכוחותיו, ולאחר מכן להמשיך את הפעולה. תכונה זו נועדה לסייע לשחקנים חדשים ולהתאים את המשחק לשליטה באמצעות בקר בקונסולות.

## קמפיינים
המשחק כולל שתי מערכות לשחקן יחיד:
* **המערכה האיטלקית:** עוקבת אחר פלישת בעלות הברית לאיטליה ומוצגת באמצעות מפת המערכה הדינמית.
* **המערכה הצפון-אפריקאית:** מערכה עלילתית וליניארית יותר, העוקבת אחר קורפוס אפריקה הגרמני בפיקודו של ארווין רומל.

## ביקורות וציונים
המשחק קיבל ביקורות חיוביות בדרך כלל עבור גרסת המחשב, שם המבקרים שיבחו את מפת המערכה הדינמית ואת קנה המידה של המשחק. עם זאת, נמתחה ביקורת על בעיות טכניות, חוסר בליטוש בהשקה וממשק משתמש מסורבל. גרסאות הקונסולות קיבלו ביקורות מעורבות יותר, בעיקר בשל בעיות שליטה וביצועים.

## קישורים חיצוניים
* 
*
*
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:משחקי וידאו מבוססי מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:משחקי אסטרטגיה ממוחשבים (זמן אמת)
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו בקנדה
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2023