open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Legend

***Legend*** הוא אלבום אוסף של בוב מארלי והויילרס, שיצא ב-8 במאי 1984 בחברת התקליטים Island. האלבום נמצא במקום ה-54 ברשימת האלבומים הנמכרים ביותר בכל הזמנים בארצות הברית, עם למעלה מעשרה מיליון עותקים שנמכרו בארצות הברית בלבד. במקור כלל האלבום עשרה מבין אחד עשר השירים של מארלי שהגיעו לרשימת 40 הראשונים במצעד הבריטי, שלושה שירים מהתקופה המוקדמת של ההרכב המקורי של הלהקה, וכן שיר נוסף מאלבום האולפן האחרון של מארלי שיצא לאחר מותו, Uprising; כולם בגרסאות הרדיו המקוצרות שלהם. ב-1995 יצאה בחברת התקליטים Tuff Gong גרסת תקליטור, עם אותה רשימת שירים, אך הפעם בגרסתם המקורית ובאורך מלא. כמו כן יצאה גרסה בקלטת שכללה שני שירים נוספים, "Easy Skanking" (מהאלבום Kaya) ו-"Punky Reggae Party", השיר ה-11 מרשימת השירים שהגיעו ל-40 הראשונים במצעד הבריטי. כאשר יצאה מהדורה חדשה ומיוחדת לאלבום בשנת 2002, נכללו בה גם שני שירים אלו.

על אף שהאלבום ספג ביקורת משום ששיריו נבחרו על פי הפופולריות שלהם, ולא בשל ההערכה המקצועית להם זכו, ולמרות הטענות כי הוא אינו מייצג את יצירתו המוקדמת של מארלי (עם ההרכב המקורי של הוויילרס, שכלל גם את פיטר טוש ובוני ויילר), הוא שומר בעקביות על מעמדו כאלבום הנמכר ביותר של מארלי ושל ז'אנר הרגאיי בכלל.

## הצלחה
האלבום הוא בעל השהייה הארוכה ביותר במקום הראשון במצעד מצעד אלבומי קטלוג הפופ, עם 126 שבועות.

## רשימת השירים
כל השירים נכתבו על ידי בוב מארלי, אלא אם מצוין אחרת בסוגריים.

### הגרסה המקורית
**צד ראשון: **
# "Is This Love"
# "No Woman, No Cry" (וינסנט פורס)
# "Could You Be Loved"
# "Three Little Birds"
# "Buffalo Soldier" (בוב מארלי ונ.ג. ויליאמס)
# "Get Up, Stand Up" (בוב מארלי ופיטר טוש)
# "Stir It Up"
**צד שני: **
# "One Love/People Get Ready" (בוב מארלי וקרטיס מקפילד)
# "I Shot the Sheriff"
# "Waiting in Vain"
# "Redemption Song"
# "Satisfy My Soul"
# "Exodus"
# "Jamming"

### גרסת התקליטור הנוכחית
# "Is This Love"
# "No Woman, No Cry" (וינסנט פורס)
# "Could You Be Loved"
# "Three Little Birds"
# "Buffalo Soldier" (בוב מארלי ונ.ג. ויליאמס)
# "Get Up, Stand Up" (בוב מארלי ופיטר טוש)
# "Stir It Up"
# "Easy Skanking"
# "One Love/People Get Ready" (בוב מארלי וקרטיס מקפילד)
# "I Shot the Sheriff"
# "Waiting in Vain"
# "Redemption Song"
# "Satisfy My Soul"
# "Exodus"
# "Jamming"
# "Punky Reggae Party"

## מיקומי שיא

### מצעדי סוף שנה

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי אוסף מ-1984
קטגוריה:אלבומי אוסף באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי
קטגוריה:אלבומי פלטינה כפולה ומעלה בממלכה המאוחדת
קטגוריה:אלבומי יהלום בארצות הברית
קטגוריה:אלבומי יהלום בצרפת
קטגוריה:אלבומי חברת איילנד רקורדס
אברהם סופר (רב)

הרב **אברהם סופר (שרייבר)** (9 באוקטובר 1897 – 10 באפריל 1982) היה רב ומהדיר ספרות תורנית. חתן פרס ישראל לספרות תורנית, וחתן פרס הרב קוק.

## קורות חיים
סופר נולד באגר (ערלוי) שבהונגריה. בנו של הרב שמעון סופר ונינו של החת"ם סופר. 

בנעוריו למד אצל אביו, רבה של אגר ואחר כך בישיבה בפרשבורג, והוסמך לרבנות. בשנת 1921 נישא ועבר לחיות בווינה, אוסטריה.  סופר שימש כרב, תחילה בקורפו (1925–1928) ולאחר מכן בגוריציה שבאיטליה (1928 - 1936) ובפיומה (1936 - 1939). בשנת 1939 עלה לארץ ישראל והתיישב בירושלים, בה שימש כר"מ בישיבת שערי ציון מיסודו של הרב בן ציון חי עוזיאל. בתחילת 1946 יצא לשמש כראש בית מדרש לרבנים שהוקם בצרפת אחרי מלחמת העולם השנייה. בין השנים 1948-1966 שימש לסירוגין חצי שנה כמורה בבית המדרש לרבנים באמריקה וחצי שנה התגורר בירושלים.

בימי רבנותו באיטליה החל לטפל בכתבי יד עתיקים של ספרות רבנית ולשמרם. בשנת 1930 החל להוציא לאור מכתב יד את סדרת הספרים "בית הבחירה" של הרב מנחם המאירי לתלמוד. בהמשך הוציא ספרי ראשונים נוספים ובהם: חידושי הראב"ד על מסכת עבודה זרה, ביאור רבי משה קזיס למסכת מדות, חידושי הר"ן לבבא בתרא וחידושי הרשב"א למסכת שבועות. ושני פירושי הראשונים למסכת שקלים. כמו כן הוציא מכתביו של סבו שלא הוצאו קודם לכן. ספרים אלו בוארו על ידו. 

בשנת תש"ג, זכה בפרס הרב קוק על הוצאת בית הבחירה למסכת קידושין. בשנת 1947 קיבל את פרס שכטר. כעבור ארבעים שנה, בשנת תשמ"א, זכה בפרס ישראל לספרות תורנית.

### משפחתו
בניו הם איש העסקים דוד, המתגורר בלונדון (בעליה של וילה קונסטנטין סלאמה) ועורך הדין שלמה מירושלים, הנשוי לעליזה, בתו של הרב אהרן מילבסקי ואחייניתם של הרב יצחק קוליץ ורחל מרגליות.
רייזי אייזנברג אשתו של שלום אייזנברג אחיו של שאול אייזנברג. נכדה הוא השר לשעבר וחבר הכנסת מתן כהנא. בן נוסף הוא שמואל בנימין סופר, מחבר קונטרס 'אור המאיר' תש"ב, 'תולדות רבינו המאירי ז"ל וספריו.

## קישורים חיצוניים
* 
* 	
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מהדירי ספרות תורנית
קטגוריה:זוכי פרס ישראל לספרות תורנית
קטגוריה:זוכי פרס הרב קוק
קטגוריה:סגל בית המדרש לרבנים באמריקה
קטגוריה:ישראלים ילידי הונגריה
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:משפחת סופר
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הפרושים
קטגוריה:תלמידי הרב עקיבא סופר
קטגוריה:רבנים איטלקים
קטגוריה:קורפו: רבנים
קטגוריה:גוריציה: רבנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1897
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1982
Movable Scaffolding System

[שמאל|ממוזער|250px|תבנית הבטון הניידת בשיטת הבנייה MSS בהקמת [גשר הרכבת מעל עמק איילון]]
**MSS**, ראשי תבות באנגלית: **Movable Scaffolding System** (מערכת פיגומים ניידת) היא שיטת בנייה לגשרים, שפותחה בנורווגיה, ומאז שנת 1971 הוקמו באמצעותה מאות גשרים ברחבי העולם. בישראל, נוסתה השיטה לראשונה בבניית גשר הרכבת מעל עמק איילון.

השיטה פותחה על ידי חברת ההנדסה הנורווגית סְטְרוּקְטוּרָס (Strukturas) כשיטה לחיסכון בעלויות הבנייה ובקיצור זמן ההקמה של גשרים. תחילה מקימים עמודים שיתמכו בגשר. לאחר מכן מניחים תבנית יציקה ענקית בין שני עמודים, ויוצקים לתוכה בטון בכמות גדולה, אף מאות מטרים מעוקבים של בטון. לאחר מכן מזיזים את התבנית על מסילות מיוחדות באמצעות כוחות הידראוליים אל המרווח שבין העמודים הבאים, וכך הלאה.

גשר הרכבת מעל עמק איילון, המכונה גם גשר 6, הוא הגשר הארוך ביותר שהוקם במסגרת קו הרכבת המהיר לירושלים. הגשר נבנה על ידי חברת מנרב בשיטת MSS בשנים 2006–2008 והוא הגשר הארוך ביותר בישראל – 1.2 קילומטר.

## ראו גם
* גשר מקטעים בדחיקה

## קישורים חיצוניים

* יאיר אלטמן, נא להכיר - הגשר הכי גדול בארץ - מודיעין News, 27 בינואר 2008
*Movable Scaffolding System - Minrav engineering & building 
*Strukturas - Concrete, Segmental and Cantilevered Bridge Building Equipment 
*Bridge Building Equipment  - Strukturas 

קטגוריה:טכנולוגיות בנייה
Movable
קטגוריה:הנדסה אזרחית
מאיר דהאן

שמאל|ממוזער|250px|פסל של מאיר דהאן בעין הוד
**מאיר דהאן** (1936–1960) היה פסל, צייר ומשורר ישראלי.

## חייו
מאיר דהאן נולד בתל אביב, והתייתם מאביו בגיל צעיר. האב היה טבח על אוניית הצי הבריטי שטורפדה וטובעה בעת מלחמת העולם השנייה בהפלגה בין אלכסנדריה שבמצרים אל מלטה. בהר הרצל מצויה מצבה משותפת לטבועי הצי הבריטי, שעשויה כעין מתווה אונייה. מאיר התגלגל במוסדות חינוך שונים ובקיבוצים. מילדותו התבלט כישרונו בציור ובפיסול.

דהאן הגיע יחד עם חברת נוער לקיבוץ גבים שבנגב המערבי, ושהה שם עד שנת 1956. דהאן שרת בנח"ל עם חבריו, היה מתאגרף בנבחרת הנח"ל. בקיבוץ גבים החל בניסיונות הפיסול הרציניים הראשונים שלו. בחצר הקיבוץ היו מוצבים במשך שנים שני פסלים מוקדמים שלו. פסל של נחש בשיש ופסל של חסידה, בברזל ובגבס. הפסלים נגנבו ולא נודע מקומם.

הוא עבר לכפר האמנים הצעיר עין הוד, והיה מראשוני האמנים הצעירים שהתיישבו במקום. הוא היה תלמידו של הפסל רודי להמן, שאהבו וטיפחו, וגם כתב עליו הספד גדול בתום שנה למותו. מאיר דהאן גם שהה בפריז שבצרפת בגין תקופת לימודים קצרה.

דהאן התאבד בחורף 1960. מקום קבורתו לא ידוע. פסליו וציוריו הועברו לידי הכפר עין הוד ולידי המשפחה. פסלים משלו נמצאים במשכן לאמנות עין חרוד, בבית גרטרוד קראוס בעין הוד, במוזיאון חיפה לאמנות ואצל אנשים פרטיים. יצירותיו שבמוסדות שלעיל מוצגות לקהל.

במלאת שנה למותו, באביב 1961, יצא גיליון מיוחד לזכרו, של מוסף הספרות "משא", של היומון "למרחב". המשוררת רינה שני הקדישה כמה שירים לזכרו, וכן בא שם מספדו של רודי ליהמן.

## קישורים חיצוניים

* מאיר דהאן במאגר המידע של מוזיאון ישראל, אנגלית
* 1. בארכיון מרכז המידע לאמנות ישראל קיים קלסר אמן דיגיטלי ובו מידע אודות האמן.
* 2. בארכיון מרכז המידע לאמנות ישראל קיים קלסר אמן במגירה שבו נמצא מאמרים ומידע נוסף אודות האמן
* 3. בארכיון מרכז המידע לאמנות ישראל קיים סרט אודות האמן: בנושא "אמני עין הוד". הסרט עובר דיגיטציה בימים אלו.
* 4. בספרייה המרכזית של מוזיאון ישראל ישנם 5 ספרים וקטלוגים הכוללים עבודות האמן. ובהם האמנים שושנה פינקלשטיין. מאיר דהאן. חנוך ארליך, מוזיאון לאמנות חדשה, 1959
* פסל בגן :הביאנלה השנייה של פסל בגן, מוזיאון לאמנות חדשה, תש"ך
* מאיר דהאן, תשכ"ט-תש"ל, 1969
* מאיר דהאן, כפר האמנים עין הוד, 1962
* גבריאל טלפיר,, 100 אמנים בישראל שהלכו לעולמם בשנים תרס"ה-תש"ל, מאזכר את מאיר דהאן.
* התגלה בארכיון שפילברג סרטון תעמולה קצר, של קרן היסוד, בצרפתית, על כפר האמנים עין הוד, 1959, כשנה לפני מותו של מאיר דהאן. דהאן מצולם בסרט גם כפסל המשלים פסל לא מוכר שלו, וגם כמי שרוקד על השולחן במסיבה. במאי יהודה טרמו, מסרטי יוסף נבון. הסרטון הובא באתר הארץ, בכתבה של עופר אדרת על מרסל ינקו.
* **הפסל שנשכח**, לזכרו של מאיר דהאן, מאת אלישע פורת, מוסף שבת 'מקור ראשון', 22 ביוני 2012, עמ' 14.

קטגוריה:פסלים ישראלים
קטגוריה:מתאבדים ישראלים: אמנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1936
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1960
קטגוריה:עין הוד: אישים
קטגוריה:גבים: אישים
כיכר ויקטואר

שמאל|ממוזער|250px|כיכר ויקטואר, ובמרכזה פסלו של לואי הארבעה-עשר

**פלאס דה ויקטואר** (בצרפתית: **Place des Victoires**) היא כיכר בפריז, צרפת, הממוקמת מרחק קצר צפונית־מזרחית לפאלה רויאל, בגבול שבין הרובע הראשון לרובע השני של פריז.

## מבנה הכיכר
במרכז הכיכר ניצב מונומנט לזכרו של המלך לואי הארבעה עשר, לכבוד הסכמי ניימכן (Nijmegen) ב־1678 שבאו בעקבות ניצחונותיו הצבאיים של לואי ה-14, כלפי חוץ במלחמת הברית המרובעת ובצרפת עצמה נגד המיעוט הפרוטסטנטי.

המרשל של צרפת, ויסקון דה אובוסו, החריב את בתי המגורים הישנים שהיו באזור, וב־1685 העניק לארכיטקט ארדואן מנסר שטח להצבת הפסל המלכותי של השליט המנצח.

הפסל המקורי נהרס בשנת 1792, לאחר המהפכה הצרפתית. רק בשנת 1828, בתקופת הרסטורציה, הזמין לואי השמונה־עשר לבית בורבון את הפסל הנוכחי, שנוצר בידי האמן פרנסואה ז'וזף בוסיו. לואי הארבעה-עשר, לבוש כקיסר רומי, ניצב על סוס העומד על שתי רגליו האחוריות. שער ברזל מקיף את הכיכר ואת הפסל בן תריסר המטרים.

האזור שסביב כיכר ויקטואר הוא שכונה יוקרתית. למעצבים קנזו, קשארל ואחרים יש סניפים בכיכר.

## קישורים חיצוניים

* תצלומי הכיכר
## הערות שוליים

ויקטואר
קטגוריה:הרובע הראשון של פריז
קטגוריה:הרובע השני של פריז
קטגוריה:פריז: מבנים היסטוריים
כריעות

בלוגיקה, בעיית הכרעה (בעיה שבה בהינתן קלט יש לתת תשובה של כן או לא) נקראת **כריעה** אם קיים אלגוריתם שקובע מה התשובה עבור קלט נתון. לדוגמה, בעיית ההכרעה "האם הקלט הוא מספר ראשוני?" היא כריעה, מכיוון שקיים אלגוריתם אשר מבדיל בין מספרים ראשוניים לבין מספרים פריקים. מערכת פורמלית נקראת כריעה אם ניתן להחליט האם כל טיעון הוא תקף. בעיות חשובות רבות אינן כריעות, כלומר, ניתן להוכיח שלא קיים אלגוריתם אשר עונה נכונה עליהן לכל קלט.

## הגדרה פורמלית

באופן פורמלי, שפה L תיקרא כריעה אם קיימת מכונת טיורינג M אשר עוצרת על כל קלט ומקבלת בדיוק את השפה L. במילים אחרות, אם מכונת טיורינג M תקבל כקלט מילה בשפה, היא תעצור ב"מצב מקבל", ואם הקלט הוא מילה שאינה בשפה L, המכונה תעצור ב"מצב לא מקבל" (או "מצב דחייה"). את מחלקת הבעיות (השפות) הכריעות מסמנים ב-R.

## שפות שאינן כריעות
קל להוכיח כי קיימות בעיות שלא ניתן לכתוב אלגוריתם לפתרונן, וכך למעשה, השפות המתאימות אינן כריעות. עובדה זו נובעת משיקולי ספירה: אנחנו יכולים ליצור רק \aleph_0 (אָלֶף אֶפֶס) מכונות טיורינג ואילו יש \aleph (אלף – עוצמת הרצף) שפות. 

את שאלת קיומן של שפות "מעניינות" (זאת אומרת, ניתנות לתיאור סופי) שאינן כריעות, פתר אלן טיורינג כאשר הוכיח כי בעיית העצירה אינה כריעה. משפט רייס הרחיק לכת והוכיח כי למעשה כל בעיה ששואלת שאלה לא טריוויאלית על אודות השפה של מכונת טיורינג, אינה כריעה.

## שפות כריעות-למחצה
קיימות שפות שהן כריעות-למחצה (חיוביות), כלומר, קיימת מכונה אשר עוצרת ומזהה כל קלט ששייך לשפה, אבל עשויה שלא לעצור לעולם אם הקלט אינו בשפה. הקבוצה המכילה את כלל השפות הללו מסומנת בתור המחלקה RE.

בצורה מקבילה מגדירים את מחלקת השפות **co-RE** להיות קבוצת כל השפות L עבורן קיימת מכונת טיורינג אשר **עוצרת ודוחה** עבור כל מילת קלט שאינה בשפה L, אבל ייתכן שאינה עוצרת עבור מילים השייכות לשפה L. 

החיתוך של שתי המחלקות לעיל מהווה את המחלקה R. מאידך, ישנן גם בעיות שהן ב-RE אך לא ב-co-RE ולהפך, למשל, בעיית העצירה.

לעומת זאת, ישנן שפות שהן לא ב-RE וגם לא ב-co-RE. כך למשל בעיית העצירה המוכללת, ששואלת בהינתן כקלט מכונת טיורינג, אם המכונה עוצרת על כל הקלטים האפשריים. כמו כן, השפה המכילה את כל מכונות טיורינג שהשפות שלהן רגולריות, והשפה המכילה את כל מכונות טיורינג שהשפות שלהן חסרות הקשר, שתיהן לא ב- RE ולא ב- co-RE (ובפרט אינן כריעות).

## לקריאה נוספת
* Chagrov, Alexander; Zakharyaschev, Michael (1997), *Modal logic*, Oxford Logic Guides, **35**, The Clarendon Press Oxford University Press, , 1464942
* Davis, Martin (1958), *Computability and Unsolvability*, McGraw-Hill Book Company, Inc, New York
* Enderton, Herbert (2001), *A Mathematical Introduction to Logic* (2nd ed.), Boston, MA: Academic Press, 

* M. Sipser, **Introduction to the Theory of Computation**, PWS Publishing Co., 1997.
* J. Hopcroft and J. Ullman, **Introduction to Automata Theory, Languages, and Computation**, Addison-Wesley Publishing Co., 1979

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חישוביות
קטגוריה:תורת ההוכחות
טפסן (עובד בטיפוס)

ממוזער|שמאל-250px|טפסן בעבודתו על הפיגום
**טַפְּסָן** הוא עיסוק במסגרת מקצועות הבנייה, של אומנים מטפסים על צריחים של כנסיות ומטפלים בהם. בהרחבה, לעיתים מתייחסים גם לכל עובד העובד על פיגומים גבוהים ואחראי על יציקות באזורים אלה של הבניין.

טפסנים עובדים באמצעות סולמות ופיגומים בצריחים של כנסיות, ארובות תעשייתיות, מגדלי קירור, מגדלי שעון וכו'.

הם עובדים עם אמצעי בטיחות שאמורים להבטיח כי הם לא ייפלו מן הגובה הרב בו הם עובדים. בשלב הראשון, מאבטחים את הסולמות והפיגומים עליהם עובדים הטפסנים. בשלב הבא, מוסדר מושב מיוחד לטפסן, עשוי לוח עץ, עליו הוא יכול להניע את עצמו. במקרים אחרים נעשה שימוש בציוד לגלישת מצוקים, שהוא קל יותר מכיסא הטפסן.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מקצועות הבנייה
וצלר

**וֵצְלַר** (בגרמנית: **Wetzlar**) היא עיר במדינת הסן שבגרמניה, בסמוך לפרנקפורט, עם כ-53,188 תושבים (נכון ל-2020).

בעיר ממוקם מטה של חברת מינוקס.
## ערים תאומות
* 
* 
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:הסן: ערים
יעקב קליבנוב

**יעקב קְליבָּנוֹב** (ברוסית: **Клебанов**; 20 בדצמבר 1887 – 4 בנובמבר 1966) היה עורך דין, ממנהיגי ציוני רוסיה ואיש ציבור ישראלי, וחבר הכנסת.

## קורות חיים
יעקב קליבנוב נולד בשנת 1887 בחולופניץ שבפלך מינסק של האימפריה הרוסית (ברוסיה הלבנה, אז בתחום המושב היהודי) לראובן קליבנוב ושושנה (ריזה) לבית ליפשיץ, משפחה ציונית. אביו היה מורה עברי ופעיל ציוני, ממייסדי ה"חדר המתוקן" בעיר רומני.

בילדותו למד בחדר, ולאחר סיום לימודיו התיכוניים הוסמך למשפטים באוניברסיטת סנקט פטרבורג (1912). החל בשנת 1905 היה פעיל בתנועה הציונית, תחילה כפעיל אגודת הנוער הציוני "התחייה" (1905–1910) וחבר אגודת "חובבי שפת העבר", ולאחר מכן כמזכיר ההסתדרות הציונית ברוסיה. מטעם ההסתדרות הציונית שימש כציר לקונגרס הציוני, משנת 1913 ואילך. בשנים 1907–1920 שימש קליבנוב גם כעורך העיתון היהודי בשפה הרוסית "ראזסוויט" ('השחר').
בשנת 1918 נישא ליהודית (לוּדָה) גולדברג, בת יצחק ליב גולדברג ("הנדיב הלא ידוע"). קליבנוב היה בין מייסדי קריית מוצקין ליד חיפה, אך התגורר בנחלת גולדברג במרכז הכרמל.

בשנת 1921 עלה קליבנוב לארץ ישראל. לצד עבודתו בעריכת דין החל ליטול חלק בפעילות ציבורית, נמנה עם מייסדי קריית מוצקין ונבחר לוועד הקהילה בחיפה. עם קום המדינה נבחר מטעם הציונים הכלליים לכהן בכנסת הראשונה והשנייה. לכנסת השלישית הושבע בשנת 1957 במקומו של חיים אריאב. בכל תקופת כהונתו היה חבר ועדת חוקה, חוק ומשפט. באוגוסט 1958 היה חבר בוועדת החקירה לחקירת מרד האסירים בכלא שטה.

אחיו הצעיר ירוחם קליבנוב היה ממייסדי דגניה א'. אחותו הייתה שולמית קליבנוב, פעילה מרכזית בארגון ההגנה ובמועצת הפועלות וחלוצה בתחום החינוך בישראל.

בשנת 1960 זכה קליבנוב באזרחות לשם כבוד בעיר לחיפה.

על שמו נקרא רחוב בעיר חיפה ובקריית מוצקין.

## לקריאה נוספת
* גרשון גרא, **הנדיב הלא ידוע**, תל אביב: מודן, תשמ"ד 1984. (מונוגרפיה על חותנו, יצחק ליב גולדברג)

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* עו"ד יעקב קליבנוב, הצופה, 6 בנובמבר 1966
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי הכנסת מטעם הציונים הכלליים
קטגוריה:אישים שהשתתפו בוועידות הקונגרס הציוני העולמי
קטגוריה:עורכי דין ישראלים במאה ה-20
קטגוריה:עורכי עיתונים יהודים רוסים
קטגוריה:סגל ראזסווייט
קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:יקירי חיפה
קטגוריה:יהודים בלארוסים
קטגוריה:חברי הכנסת השנייה
קטגוריה:חברי הכנסת השלישית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סנקט פטרבורג
קטגוריה:אזרחי כבוד של חיפה
קטגוריה:קריית מוצקין: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות חוף הכרמל
קטגוריה:יושבי ראש ועדת הפירושים
קטגוריה:סגני יושב ראש הכנסת בכנסת השנייה
קטגוריה:ציונים ילידי המאה ה-19: אנשי היישוב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1887
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1966
מחוז פודגוריצה

**מחוז פודגוריצה** (בסרבית: **Подгорица**) הוא אחד מ-21 מחוזות מונטנגרו. המחוז נקרא על שם בירת מונטנגרו, העיר פודגוריצה שהיא משמשת גם כבירת המחוז.

## גאוגרפיה
המחוז ממוקם בדרום-מזרח מונטנגרו ושטחו 1441 קילומטרים רבועים.
המחוז גובל במחוזות צטיניה, ודנילובגרד ממערב, קולאשין מצפון, אנדרייביצה מצפון-מזרח; ועם מדינת אלבניה ממזרח. המחוז שוכן לחוף אגם שקודרה מדרום.
## דמוגרפיה
נכון לשנת 2023 אוכלוסיית המחוז מונה 180,186 תושבים.
## קישורים חיצוניים
* 

פודגוריצה
בית המדינה של מדינת רוד איילנד

**בית המדינה של מדינת רוד איילנד** (באנגלית: **Rhode Island State House**) הוא מבנה המשמש את בית המחוקקים של מדינת רוד איילנד שבארצות הברית, וכן את משרדי מושל המדינה, סגן מושל המדינה, מזכיר מדינת רוד איילנד וגזבר המדינה. המבנה רשום כאתר היסטורי במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים.

## היסטוריה
בית המדינה הנוכחי של רוד איילנד הוא המבנה השביעי שמשמש את בית המחוקקים של המושבה או המדינה, ושני הממוקם בעיר פרובידנס. המבנה תוכנן על ידי חברת האדריכלים מקים, מיד ווייט. המבנה הוקם בין השנים 1895–1904. המבנה שופץ בצורה משמעותית בשנות ה-90 של המאה ה-20.

## תיאור המבנה
המבנה בנוי מ-9,200 מטר מעוקב של שיש לבן מג'ורג'יה, מ-15 מיליון לבנים, ומ-1,187 טונות של ברזל.

כיפת המבנה היא הכיפה הרביעית בגודלה בעולם (אחרי בזיליקת פטרוס הקדוש, קפיטול מדינת מינסוטה והטאג' מאהל).
בראש הכיפה מצוי פסל ברונזה המצופה זהב של אדם חופשי. הפסל, שמשקלו 230 ק"ג, גובהו 3.3 מטרים, והוא מתנשא 84.7 מטרים מעל הקרקע מכונה "תקווה".

באגף המערבי של המבנה נמצא אולם בית המחוקקים של רוד איילנד (הבית התחתון), ובאגף המזרחי של המבנה נמצא אולם סנאט המדינה. במרכז המבנה, מתחת לכיפה, נמצא אולם רחב (רוטונדה) שעל רצפתו נמצא סמל המדינה עשוי ברונזה. באגף הצפוני של המבנה נמצאת ספריית המדינה, ובאגף הדרומי חדר המכונה "חדר המדינה" ובו משרדי מושל המדינה.


תמונה:RIStatehouse20June07AcrossHall.jpg|פנים המבנה
תמונה:RIStatehouse20June07BrickSidewalkTowards.jpg


## המבנה בתקשורת
חזית המבנה שימשה תפאורה בסרט "אמיסטאד" משנת 1997 בשל דמיונה לחזית בניין הקפיטול.

## קישורים חיצוניים

* 
* סיור וירטואלי
* תיאור המבנה
* מידע על המבנה

קטגוריה:רוד איילנד: מבנים
רוד איילנד
קטגוריה:ארצות הברית: אתרים היסטוריים לאומיים
קטגוריה:פרובידנס
קטגוריה:ארצות הברית: אתרים הרשומים במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים
אפונסו הראשון, מלך פורטוגל

[ממוזער|שמאל|200px|פסל של '''אפונסו הראשון'''. תרגום הכיתוב מתחת לפסל: '''"דום אפונסו אנריקש. הביס את ה[מורים בקרב אוריקה ב-25 ביולי 1139."**]]
**אפונסו הראשון** הידוע גם בכינוי [[דום (תואר)|דום]] **אפונסו אנריקש** (או אפונסו הנריקש) ([[פורטוגזית]]: **Afonso I** הידוע גם בכינוי **D. Afonso Henriques**, קרוי גם "אפונסו הכובש", **o Conquistador''', נולד על-פי המסורת ב-25 ביולי 1109 – 6 בדצמבר 1185) היה המלך הראשון של פורטוגל, לאחר שהכריז על עצמאות הממלכה מממלכת לאון.

## ביוגרפיה
אפונסו נולד ב-25 ביולי 1109 בגימארייש למשפחה שהשתייכה לענף בבית קאפה, לאנריקה, רוזן פורטוגל מבית בורגונדי, שהייתה ענף של בית קאפה, ולתרזה מלאון, רוזנת פורטוגל. בשנת 1112 מת אביו, ואפונסו מונה במקומו לרוזן פורטוגל, תוך שאמו מכהנת כעוצרת בשמו. מדיניותה של תרזה דמתה לזו של בעלה: חיזוק מרקם החיים ברוזנות וחתירה לעצמאות מלאה. תרזה עיטרה עצמה בתואר "מלכה", תוך שהשתדלה להתמודד עם המשברים הדיפלומטיים החריפים אליהם נקלעה הרוזנות. השפעתם של האצילים הגליסיים בענייני הרוזנות הייתה רבה ואלה גרעו ממעמדה, צמצמו את כושר השפעתה, ובמידה רבה הכתיבו לה את אופן האצלת הסמכויות בניהול ענייני הרוזנות. עם הגיעו של אפונסו לגיל 14, הוא עוטר כאביר וסיגל לעצמו מנהגים מלכותיים. מעמדם המועדף של האצילים הגליסיים אצל תרזה, כשברקע אדישותם המופגנת של האצילים ואנשי הכנסייה ברוזנות, הכשירו את הזירה למרד ברוזנות, בהנהגתו של בנה אפונסו.

מלחמה פרצה בין אפונסו לאמו תרזה. בשנת 1128, הובסו חילותיה של תרזה בקרב סאו מאמדה, והיא גלתה מהאדמות בהן שלטה במשך 15 שנים. בעיתוי זה, הכריז אפונסו על עצמאותה של רוזנות פורטוקלה ועתה הפכה זו לממלכה עצמאית.
[ממוזער|שמאל|175px|פסל של אפונסו הראשון, [ליסבון]]
מלך לאון וקסטיליה אלפונסו השביעי לא השלים עם אובדן השליטה על פורטוקלה. אי לכך, אפונסו המשיך בלחימה נגד חילותיו של אלפונסו, ובמקביל ניהל גם מערכה נגד המורים בדרום.

ב-25 ביולי 1139, הביס אפונסו אנריקש את המורים בקרב אוריקה. בגיבוי ההנהגה בנסיכות, הוא הכריז על עצמאותה של פורטוגל כממלכה והוכתר למלך תחת השם אפונסו הראשון.

אפונסו פנה לאפיפיור אינוקנטיוס השני בבקשה להכרת הכס הקדוש בממלכתו שאך נוסדה. האפיפיור נענה בחיוב והכריז על הכרתו בפורטוגל כממלכה קתולית עצמאית. בשנת 1143 הכיר אף מלך קסטיליה בעצמאותה של פורטוגל. הצדדים חתמו על חוזה זאמורה, בו הושג השלום והוסכם על קץ הלחימה.

ב-6 בדצמבר 1185 מת אפונסו הראשון בקוימברה, ובנו סנשו הראשון, מלך פורטוגל עלה במקומו לשלטון.

סמל פורטוגל, המופיע גם על דגל פורטוגל הוא מחווה לאפונסו הראשון, חמשת המגינים שבסמל ובדגל מסמלים את חמשת המלכים המוריים שהובסו בקרב אוריקה ב-25 ביולי 1139.

## משפחתו
בשנת 1146 התחתן אפונסו עם מפאלדה מסבויה, מלכת פורטוגל, בתם של אמדאו השלישי, רוזן סבויה ומאו מאלבון, ממנה נולדו לו 7 ילדים:
* אנריקה (1147)
* מפאלדה (1148–1160)
* אורקה מפורטוגל (1151–1188)
* סאנשה (1153–1159)
* סנשו הראשון, מלך פורטוגל (1154–1212)
* ז'ואאו (1156)
* תרזה מפורטוגל, רוזנת פלנדריה (1157–1218)

בנוסף היו לאפונסו כמה ילדים לא חוקיים מפילגשיו השונות.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:מלכי פורטוגל
קטגוריה:רקונקיסטה: אישים
קטגוריה:ילידי 1109
קטגוריה:נפטרים ב-1185
סרפרז פרדייז

**סרפרז פרדייז** (באנגלית: **Surfers Paradise** - "גן-עדן לגולשים") היא עיר קיט המהווה פרוור של העיר גולד קוסט, שבקווינסלנד, אוסטרליה.

## העולמות
סרפרז פרדייז מפורסמת בשל ה"עולמות" שבה. "עולם" הוא למעשה סוג של לונה פארק, המתמחה בדבר מסוים. לדוגמה, Sea World, "עולם המים", הוא פארק מים. אפשר לראות שם מופעים של דולפינים, לשחות איתם, לגלוש במגלשות מים וכדומה. סרפרז פרדייז, כמשתמע משמה, ידועה בקרב גולשי-גלים. ענף הגלשנות על כל סוגיו מאוד מפותח באזור, עקב הגלים הגבוהים בו.

## אקלים
האקלים בעיר הוא סובטרופי גשום, עם טמפרטורה נוחה כל השנה וגשמים רבים.

## בילוי ונופש
כעיר נופש, בסרפרז פרדייז יש עשרות מועדוני לילה, מקומות בילוי שונים, קניונים לסוגיהם, וכל המותגים הנפוצים באוסטרליה ובעולם.

בנוסף, אזור קווינסלנד מפורסם בחופיו וביערות שלו. במרחק נסיעה קצרה ניתן להגיע לתוך יער גשם טרופי. היערות בקווינסלנד ובאזור סרפרז פרדייז קרובים מאוד לים, כפי שניתן לראות בזמן נחיתה בשדה התעופה של גולד קוסט.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
*
קטגוריה:אוסטרליה: ערי חוף
הכרה במוסד אקדמי

המונח **הכרה** בהקשר של מוסדות אקדמיים מתייחס לתהליך של הבטחת איכות שבו נבחנים שירותי המוסד ופעילויותיו על ידי גוף חיצוני, הקובע האם המוסד עומד בסטנדרטים מסוימים. אם המוסד עומד בקריטריונים אלה, הוא מקבל גושפנקא כמוסד אקדמי מוכר. הכרה במוסד אקדמי או בתוכנית אקדמית משפיעה על יכולתם של בוגרי המוסד או התוכנית להשתמש בתארים שהמוסד מעניק, ובמקרים רבים, תעודות שמעניק מוסד אקדמי לא-מוכר הן חסרות ערך, הן כבסיס ללימודים מתקדמים והן בשוק העבודה.

במרבית מדינות העולם, הגוף המפקח על איכותם של המוסדות האקדמיים הוא גוף ממשלתי. בארצות הברית קיימים מספר ארגונים פרטיים ללא כוונת רווח, שבהם חברות האוניברסיטאות והמכללות המוכרות.

## בישראל

בישראל מקנה חוק המועצה להשכלה גבוהה את הסמכות להכיר במוסד אקדמי למועצה להשכלה גבוהה. סעיף 25טז לחוק זה קבע כי תואר שניתן על ידי שלוחה של אוניברסיטה זרה בישראל, שניתן לה רישיון מטעם המועצה להשכלה גבוהה, דינו, לכל דבר ועניין, כדין התואר הזהה המוענק על ידי מוסד-האם בארץ-האם. ב-29 במרץ 2005 אישרה הכנסת תיקון לסעיף זה, שבו נוספה, לאחר המילים "לכל דבר ועניין", ההסתייגות "למעט לעניין קבלה לעבודה, לעניין דירוג העובד ודרגתו ולעניין שכר ותנאי עבודה". דברי ההסבר להצעת החוק מנמקים תיקון זה "לאפשר למעסיק גמישות ושיקול דעת בתגמול עובדים בעלי תארים מסוגי מוסדות שונים". בכך יצרה הכנסת, למעשה שתי רמות של הכרה במוסד אקדמי.

## ראו גם
* בית חרושת לתארים

## קישורים חיצוניים

* רשימת המוסדות להשכלה גבוהה המוכרים במדינת ישראל, באתר המועצה להשכלה גבוהה
* 

קטגוריה:אקדמיה
גביע האזורים

**גביע האזורים של [[אופ"א]]** (באנגלית: **Regions' Cup**) הוא מפעל ספורט שנערך אחת לשנתיים, ונועד לקבוצות אירופאיות מן הליגות הנמוכות. הוא מנוהל החל משנת 1999. רוב הקבוצות שנשלחות לגביע זה הן קבוצות מהליגות הנמוכות שמגיעות לשלב המתקדם ביותר בגביע המדינה של המדינות שלהם, אך חלק מהמדינות שולחות דווקא "נבחרת" המורכבת מבכירי השחקנים בליגות הנמוכות וחלק שולחות קבוצות הזוכות בטורנירים שונים בליגות הנמוכות.

התחרות נערכת אחת לשנתיים. בתחרות יש שני סיבובים בהם נמצאות כל המדינות מלבד המדינה המארחת, שתארח שש מדינות זולתה. הטורניר מחולק לשני בתים, כאשר מכל בית עולות שתי הראשונות לחצי הגמר, ומשם לגמר הטורניר.

## הנציגה הישראלית בגביע
החל מעונת 2019/2020 תייצג את ישראל הזוכה בטורניר גביע ליגה א', שבו ישתתפו 32 קבוצות ליגות א' בתוספת 6 קבוצות ליגה ב' נבחרות.
בעבר הנציגה הישראלית לטורניר הורכבה בעבר משחקני ליגות א'-ג', ובהמשך ייצגה את ישראל המנצחת מבין שתי הקבוצות ההוגנות של המחוזות בליגה א'.

כבר ב-1999, כשהטורניר התקיים לראשונה, ישראל עלתה לשלב הבתים, לארח שניצחה את נציגות יוון, יוגוסלביה ומלטה, אך בשלב הבתים השיגה רק נקודה אחת מול נציגת אוקראינה, וסיימה במקום האחרון בבית שכלל את נציגויות איטליה, אוקראינה וגאורגיה. בטורניר 2000/2001 ישראל לא השתתפה במפעל מפאת חוסר עניין, אך חזרה להשתתף בו בעונת 02/03. באותה שנה סיימה ישראל במקום השני של המוקדמות.
בעונת 08/09, ייצגה את ישראל בתחרות מכבי צור שלום שזכתה בתואר ההגינות של קבוצות ליגות א'.
בעונת 10/11 השתתפה הקבוצה הישראלית מ.ס כרמיאל צפת מליגה א' צפון במוקדמות הגביע ועברה את הבית המוקדם הראשון בניצחונות 0-5 על מלאטיה הארמנית, 0-2 על פראובה-מונטינה הרומנית ועוד ניצחון 0-1 על הקבוצה המייצגת את מערב הונגריה. בבית המוקדמות השני הקבוצה נחלה מפלה בהפסדים 0-1 לאנקרה הטורקית, 1-3 למורסקה סובוטה הסלובנית והפסד 0-2 לקבוצה המייצגת את דרום-מזרח מקדוניה. מ.ס כרמיאל צפת ייצגה את ישראל גם בעונת 2014/15, אך לא העפילה לשלב הגבוה שנערך באירלנד.

בעונת 2016/17 ייצגה את ישראל קבוצת הפועל בקעת הירדן, לאחר שזו ניצחה במשחק מכריע בין שתי הקבוצות ההוגנות.

בעונת 2018/19 ייצגה את ישראל קבוצת עירוני טבריה במסגרת משחקי בית ג' המשוחקים בליטא. הקבוצה העפילה עד לשלב המוקדמות השני ואף ניצחה במשחקה הראשון את בוואריה הגרמנית, שארחה את טורניר הגמר והפסידה במשחק הגמר. זו הפעם הראשונה שקבוצה המייצגת את ישראל במפעל מצליחה להגיע עד לשלב המוקדמות השני.

לקראת עונת 2020/21 עורכת ההתאחדות לכדורגל טורניר שהמנצחת בו תייצג את ישראל.

בתום עונת המשחקים 2024/25 עירוני נשר זכתה בגביע האזורים המקומי, כשניצחה 1:2 את הפועל בקעת הירדן וזכתה לייצג את מדינת ישראל והליגות הנמוכות במפעל, אלא שלאור העובדה כי האירוח בשלב הבתים היה בקזחסטן, ההתאחדות לכדורגל ביטלה השתתפותה של עירוני נשר, נוכח אזהרת מסע ועלויות אבטחה גבוהות.

## הזוכות

## קישורים חיצוניים
* 
* דף הפייסבוק הרשמי
## הערות שוליים

קטגוריה:תחרויות כדורגל באירופה
פאולו קנבארו

**פאולו קנבארו** (באיטלקית: **Paolo Cannavaro**; נולד ב-26 ביוני 1981 בעיר נאפולי, איטליה) הוא כדורגלן עבר איטלקי ששיחק בקבוצת ססואולו מהסרייה א'. פאולו הוא אחיו הצעיר של פאביו קנבארו. 

קנבארו החל לשחק במחלקת הנוער של קבוצת נאפולי. עם ירידתה של הקבוצה לסרייה ב' עבר קנבארו לפארמה, במסגרתו הופיע לראשונה כאשר החליף את אחיו. הוא שיחק בקבוצה עד שנת 2006 כשבמהלך התקופה הושאל לעונה אחת בהלאס ורונה.

עם עלייתה של נאפולי לסרייה ב' בשנת 2006 עבר קנבארו בחזרה לקבוצת נאפולי. הוא היה ממצטייני הקבוצה ועזר לה לעלות בחזרה לסרייה א'. הוא משמש כאחד הקפטנים של הקבוצה והצטיין במהלך עונת . ב-31 בינואר 2014 הושאל לקבוצת ססואולו. בסוף העונה חתם באופן קבוע בקבוצה. בדצמבר 2017 הודיע על פרישה ממשחק פעיל, ומונה לעוזר מאמנו של אחיו פאביו בגואנגג'ואו אוורגראנד.

קנבארו היה חלק מנבחרת איטליה הצעירה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בלמי כדורגל איטלקים
קטגוריה:כדורגלנים איטלקים
קטגוריה:כדורגלני נאפולי
קטגוריה:כדורגלני פארמה
קטגוריה:כדורגלני הלאס ורונה
קטגוריה:כדורגלני ססואולו
קטגוריה:נאפולי: כדורגלנים
קטגוריה:נאפולי: אישים
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1981
מאיר פוזנר

רבי **מאיר פוזנר** (ה'תפ"ה, 1725 – כ"ה בשבט ה'תקס"ז, 3 בפברואר 1807), מחבר ספר **בית מאיר** ואב"ד קניגסברג ושוטלנד  שבעיר דנציג שבפולין.
שמאל|ממוזער|250px|שער הספר בית מאיר - דפוס יוזעפאף תרל"ה (1875)

## תולדותיו
נולד בסביבות שנת תפ"ה (1725), לרב יהודה ליב. בגיל שלש עשרה נשא אישה מקהילת פוזנן והיה סמוך על שלחן חותנו בפוזנן כשבע שנים. אז נפטרה אשתו הראשונה. על שם עיר זו התווסף לשמו הכינוי "פוזנר". אחר כשנתיים נשא אישה מהעיר ליסא (כיום לשנו (Leszno)), ועבר להתגורר שם במשך כארבע עשרה שנה. ולאחר מכן, בהיותו כבן שלשים ושש התמנה לרב במעזריטש בה כיהן גם סבו רבי צבי הירש כרב. במעזריטש כיהן כארבע שנים, ולאחר מכן כיהן כרב בקניגסברג במשך שבע עשרה שנה, ובשנת תקמ"ב (1782) התקבל כרב בקהילת שוטלנד  שבגדנסק, לאחר פטירת הרב אלחנן אשכנזי, שם ישב כעשרים וחמש שנה עד פטירתו בשנת ה'תקס"ז (1807).

## משפחתו
**בניו:** לרבי מאיר נולדו שני בנים, בנו הגדול, יהודא ליב נולד סביבות שנת תקט"ו (1755), ונפטר בצעירותו, בהיותו בן חמש עשרה פחות יום. בן זה ניכר מצעירותו בגדלותו, עד ששימש כ"תלמיד חבר" לאביו, שאף הביא בשמו חידושי תורה.

לאחר פטירת בנו הגדול, לקח רבי מאיר את בנו השני, חיים, מבית הספר, ולימדו תורה עד שהביאו לדרגת "תלמיד חבר" שיכול היה לדון עמו בעומקה של הלכה. (כלשונו בהקדמתו לספרו). בנו זה, מילא את מקומו אחריו ברבנות שוטלנד, אך לא זכה להעמיד צאצאים אחריו.

**חתנו:** בתו פרידל נשאה לרבי יהודה ליב נומברג, שהיה אב"ד של ראוויטש.

## מעמדו כפוסק בדורו
[שמאל|ממוזער|250px|הסכמת רבי [יוסף שאול נתנזון לספר בית מאיר]]
רבי מאיר היה מגדולי המשיבים בדורו, בין שואליו אפשר למצוא את רבי עקיבא איגר (שהיה צעיר ממנו בכשלשים שנה) שפונה אליו בהערכה והערצה.

ספרו "בית מאיר" התקבל גם לאחר פטירתו כספר פסיקה מוסמך. עדות לכך ניתן למצוא בהסכמתו הנלהבת של הגאון מלבוב רבי יוסף שאול נתנזון, למהדורת לבוב תרכ"א (1860), שכתב עליו את הדברים הבאים –

## ספריו
* **[http://www.hebrewbooks.org/7785 בית מאיר]** נדפס לראשונה בפרנקפורט דאודר תקמ"ז (1787). ובסופו נוסף קונטרס צלעות הבית - ויכוחים הנוגעים לדיני שולחן ערוך אבן העזר.
* "קניין דעה" על שולחן ערוך חלק יורה דעה.
* **[http://www.otzar.org/wotzar/book.aspx?147483&lang=eng שאלות ותשובות בית מאיר]**, נדפסו על ידי מכון ירושלים, מהדורה ראשונה י-ם תשל"ו, מהדורה שנייה עם הוספות י-ם תשנ"ה.

כמו כן השאיר ביד בנו יחידו רבי חיים, שמילא מקומו ברבנות שוטלנד, מחברות בכתב ידו ובהם חידושים על הש"ס ושו"ת. בנו זה נפטר ולא השאיר אחריו צאצאים. כתבי היד של רבי מאיר פוזנר עברו אחר כך לידי בן חתנו, רבי יחזקאל נומברג אב בית הדין בלודז', וחלקם יצאו לאור מאוחר יותר על ידי בן נכדו רבי אפרים פישל.

## הסכמותיו לספרים אחרים
שמאל|ממוזער|150px|הסכמת רבי מאיר פוזנר לספר גינת ורדים
רבי מאיר פוזנר לא היה מן המרבים לתת הסכמות לספרים. ידועה הסכמתו לספר גינת ורדים (לרבי יוסף תאומים מחבר ספר "פרי מגדים") מסוף תקופת כהונתו כרב במעזריטש. (ראש חודש כסלו תקכ"ז, 1766).

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים פולנים
קטגוריה:ראשוני האחרונים
קטגוריה:אבות בתי דין
קטגוריה:פוזנה: רבנים
קטגוריה:מיינדזיז'ץ פודלסקי: רבנים
קטגוריה:ילידי 1725
קטגוריה:נפטרים ב-1807
אנדרטת ויקטוריה

**אנדרטת ויקטוריה** (באנגלית: **Victoria Memorial**) היא אנדרטה במרכז לונדון בירת הממלכה המאוחדת. האנדרטה ממוקמת ברובע וסטמינסטר של העיר, למול חזית ארמון בקינגהאם, בפארק סנט ג'יימס.
## המבנה
האנדרטה תוכננה על ידי הפסל סר תומאס ברוק בשנת 1911 והוקמה על ידי האדריכל סר אסטון וב מ-2,300 טונות של שיש לבן.

האנדרטה כוללת פסל רחב ממדים של המלכה ויקטוריה, כאשר המלכה פונה לכיוון צפון מזרח לעבר המאל. לשני צידי המלכה שתי דמויות מתנת תושבי ניו זילנד. כמו כן האנדרטה כוללת פסל של מלאך הצדק הפונה לכיוון צפון מערב לעבר פארק גרין, מלאך האמת הפונה לכיוון דרום מזרח, ומלאך הצדקה הפונה לכיוון ארמון בקינגהאם. בראש האנדרטה פסל אלת הניצחון. 

פסלונים קטנים בעלי אופי ימי סובבים את האנדרטה (פסלי בנות ים, בני ים והיפוגריפים) על מנת לסמל את עוצמתה הימית של האימפריה הבריטית.


victoria.memorial.london.arp.jpg|מרכז האנדרטה
Victoria-Monument-Gray-Sky.jpg|אלת הניצחון בראש האנדרטה
Victoria Memorial London April 2006 063.jpg|המלכה ויקטוריה ושתי הדמויות שלצידה
London_-_Victoria_Monument.JPG|פרט של האנדרטה, הפונה לארמון בקינגהאם


## ראו גם

*אנדרטת אלברט
*קשת האדמירליות

## קישורים חיצוניים

* מיקום האנדרטה (מסמך PDF)

ויקטוריה, אנדרטת
קטגוריה:לונדון: מבנים רשומים דרגה I
קטגוריה:הנצחת המלכה ויקטוריה
גבריאל פאלטה

**גבריאל אלחנדרו פאלטה** (בספרדית: **Gabriel Alejandro Paletta**; נולד ב-15 בפברואר 1986) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי-איטלקי ששיחק בעמדת הבלם.

## קריירה
פאלטה התקדם בשכבות הגיל השונות במחלקת הנוער של באנפילד, וצורף לסגל הקבוצה הבוגרת ב-2005. עם העפלתה של באנפילד לשלבי הנוק-אאוט של גביע ליברטדורס הוא נכלל בסגל, וערך את הופעת הבכורה במשחק מול המועדון אינדפנדיינטה מדיין מקולומביה. פאלטה ובאנפילד הצליחו להעפיל לשלב הבא, אך הוא לא נטל חלק בהמשך הטורניר כיוון שזומן לנבחרת ארגנטינה עד גיל 20 לקראת מונדיאל הנוער שנערך בהולנד בין 10 ביוני ל-2 ביולי 2005.

פאלטה השתתף בכל שבעת המשחקים של הטורניר, במרכז חוליית ההגנה של הנבחרת, לצידם של ליונל מסי וסרחיו אגוארו. ארגנטינה זכתה בטורניר, וביצועיו הטובים על המגרש גרמו להתעניינות בו מצד ליברפול. פאלטה חתם בליברפול בעת שהיה בן 21, תמורת סכום שלא נחשף. הוא סיכם עקרונית בליברפול בפברואר 2006, וחתם על חוזה לארבע שנים ב-4 ביולי שלאחר מכן, ובכך הפך לארגנטינאי השני במועדון לצידו של מאוריסיו פלגרינו. הוא הבקיע את שערו הראשון (והיחיד) במשחק גביע הליגה מול רדינג ב-25 באוקטובר 2006. ב-9 ביולי 2007 דווח כי פאלטה יושאל לקבוצה הספרדית לבאנטה על מנת לצבור ניסיון, אך אף על פי שהמאמן רפא בניטז הסכים למהלך הוא לא יצא לפועל. ב-26 באוגוסט דווח כי הנהלת ליברפול התירה לפאלטה לחתום בבוקה ג'וניורס.

אחד ממשחקיו הראשונים של פאלטה בבוקה ג'וניורס היה בהפסד 2–4 למילאן בגמר אליפות העולם לקבוצות של 2007. שערו הראשון בבוקה היה בסופר קלאסיקו מול ריבר פלייט, ובנוסף לכך הוא הצטיין בקמפיין 2008 של גביע ליברטדורס, שבו הודחה בוקה בחצי הגמר על ידי פלומיננסה. במהלך טורניר האפרטורה של 2008, בניצחון 1–0 על ארסנאל דה סרנדי, נפגע פאלטה בברכו הימנית וקרע את הרצועה הצולבת. בעקבות כך הוא נאלץ לנוח במשך שישה חודשים, והדבר פגע במצבה של בוקה כיוון שגם מרטין פאלרמו נפצע בצורה דומה. פאלטה חזר לשחק במאי 2009 מול ולס סארספילד, אך כבר לאחר 17 דקות סבל מנקע בקרסול. למרות רצונו לחזור לשחק באירופה הוא הפך לשחקן קבוע בהרכב של בוקה בטורניר האפרטורה של 2009.

ב-2 בפברואר 2015 חתם במילאן. ב-27 באוגוסט 2015 הושאל לאטאלנטה עד לסוף העונה. ב-23 בפברואר 2018 חתם בג'יאנגסו סונינג הסינית. בנובמבר 2019 חתם במונצה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים ארגנטינאים
קטגוריה:כדורגלנים איטלקים
קטגוריה:בלמי כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:בלמי כדורגל איטלקים
קטגוריה:בואנוס איירס: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני באנפילד
קטגוריה:כדורגלני ליברפול
קטגוריה:כדורגלני בוקה ג'וניורס
קטגוריה:כדורגלני פארמה
קטגוריה:כדורגלני מילאן
קטגוריה:כדורגלני אטאלנטה
קטגוריה:כדורגלני ג'יאנגסו
קטגוריה:כדורגלני מונצה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת איטליה
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2014
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1986
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1986
דברי תורה

**דברי תורה** (או ביידיש **ווארט**) הם כינוי לדרשה קצרה שעוסקת בנושא מרכזי (בדרך כלל על פרשת השבוע או החגים) המבוסס על הספרות התורנית או על ערכי יהדות ומוסר. המושג 'דברי תורה' יכול לכלול גם לימוד מקרא ותלמוד על פי פשוטו. אבל ווארט בדרך כלל מובנו דבר חידוד או 'פשט'ל' על כתובי המקרא.

## רקע
אמירת דברי תורה מהווה חלק בלתי נפרד מההווי היהודי המסורתי, והיא מבוססת על קיום מצוות לימוד תורה. נהוג לומר דברי תורה בעיקר בסעודת מצווה כגון סעודת שבע ברכות או בר מצווה בהם אף מקשרים את הנאמר לחתן או לכלה.

רבים נוהגים לומר בעת אכילתם דבר תורה, בהתבסס על הנאמר במסכת אבות: .

במרבית עלוני השבת מוקדשים מספר מאמרים לדברי תורה, ונפוצים גם עלונים שמוקדשים אך ורק לדברי תורה, שלעיתים עוסק בנושא מסוים, שמשויך לפרשת השבוע.

פעמים רבות דברי התורה של דמות תורנית מכונסים לספרים כעבור שנים, מאפיין הרווח בייחוד אצל אדמו"רים חסידיים.

## ראו גם
*עלון פרשת השבוע
*דרשנות

## הערות שוליים

קטגוריה:יהדות
וולטר גרגאנו

**וולטר אלחנדרו גרגאנו גווארה** (בספרדית: **Walter Alejandro Gargano Guevara**, נולד ב-23 ביולי 1984 בפייסאנדו שבאורוגוואי) הוא כדורגלן עבר אורוגוואי.

## קריירת מועדונים
גרגאנו החל לשחק בדאנוביו באורוגוואי. בקיץ 2007 רכשה קבוצת נאפולי את כרטיס השחקן שלו תמורת 3 מיליון אירו כחלק מהיערכותה לקראת חזרתה לסרייה א'. העברתו התאפיינה בקשיים רבים והעסקה אף עמדה בפני פיצוץ, בין היתר בשל סחבת בקבלת דרכון איטלקי. לבסוף חתם גרגאנו בקבוצה והפך לשחקן הרכב חשוב. הוא היה ממצטייני הקבוצה שסיימה במקום השמיני בעונת 2007/08.

בשנת 2012 הושאל לאינטר מילאנו לעונה אחת שבסופה אחרי עונה כושלת חזר לנאפולי.

ב-1 בספטמבר 2013 הושאל גרגאנו לעונה אחת לפארמה האיטלקית.

בקיץ 2015 חתם במונטריי המקסיקנית.

## קריירה בין־לאומית
גרגאנו שיחק בנבחרת אורוגוואי ונטל חלק במשחקי נבחרתו במשחקי הקופה אמריקה שנערכו בקיץ 2007 בוונצואלה, במונדיאל 2010 ונכלל גם בסגל למונדיאל 2014.

## חיים אישיים
גרגאנו נשוי עם שני ילדים לאחותו של מארק האמשיק ששיחק עמו בנאפולי.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים אורוגוואים
קטגוריה:קשרי כדורגל אורוגוואים
קטגוריה:פאיסנדו: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני דאנוביו
קטגוריה:כדורגלני נאפולי
קטגוריה:כדורגלני אינטר מילאנו
קטגוריה:כדורגלני פארמה
קטגוריה:כדורגלני מונטריי
קטגוריה:כדורגלני פניארול
כדורגלני ריבר פלייט
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אורוגוואי
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2007
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2010
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2011
קטגוריה:כדורגלני גביע הקונפדרציות 2013
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2014
קטגוריה:אורוגוואים שנולדו ב-1984
בסיס צבאי

[שמאל|ממוזער|250px|[מחנה רבין (הקריה) בתל אביב]]
[שמאל|ממוזער|250px|[אוהלי חיילים בבסיס צבאי]]
**בסיס צבאי** או **מחנה קבע צבאי** (בצה"ל נהוג לקצר ל**מ.ק.**; בלשון גבוהה: **קְסַרְקְטִין**) הוא מתקן קבע המופעל על ידי צבא. בבסיס מרוכזים ציוד צבאי ושוהים בו חיילים עבור אימונים או לפעילות מבצעית. הכניסה לבסיסים צבאיים אסורה לאנשים שלא עובדים או מוצבים בו, הן מטעמי ביטחון מידע והן מטעמי ביטחון החיילים השוהים בו, ועל הבסיס מופקדת אבטחה הקפית.

## ייעוד
בסיסים צבאיים משמשים יחידה צבאית אחת או יותר ולרוב ייעודם הוא שמירה על הביטחון השוטף והביטחון הלאומי. קיימים גם בסיסים צבאיים המיועדים לפעילות אחרת כגון מפקדות, בסיסי הדרכה, בסיסי טיסה, בסיסי אימונים או בסיסים לניסוי כלים או טכנולוגיה צבאית. ברוב המקרים, הבסיסים הצבאיים מסתמכים על עזרה נוספת של גורמים חיצוניים כדי לפעול.  קיימים בסיסים המסוגלים לפעול בעצמם במשך תקופות ארוכות משום שהם מסוגלים לספק מזון, מים וצרכים בסיסיים אחרים לחיילים גם בעת מצור.

## מחנה צבאי זמני
[שמאל|ממוזער|250px|שרידי מחנה צבאי רומי למרגלות [מצדה]]
בנוסף על בסיסי הקבע, מוקמים מעת לעת מחנות צבאיים לתקופה מוגדרת מראש או לתקופה קצרה עד לסיום מטלה מסוימת.

מחנה צבאי זמני מוקם במהלך מסע, לצורך אימונים וכן בזמן מלחמה, עת כוחות צבאיים נמצאים הרחק מבסיסי הקבע שלהם. מחנות אלו מאופיינים בבניה זמנית, לרוב באמצעות אוהלים בלבד.

בעת העתיקה פיתח הצבא הרומי טכניקת הקמה מהירה של מחנות צבא שכונו "קסטרום". מחנות הקסטרום הוקמו בצורה אחידה ושימשו ללינת לגיון שלם. שרידים של מחנות אלה ניתן למצוא במקומות רבים, בין השאר סביב מצדה.

## ראו גם
* בסיס טיסה
* מוצב
* בסיס תפעול קדמי

## קישורים חיצוניים

*

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בסיסים ומתקנים צבאיים
קריטיאס

**קריטיאס** (ביוונית עתיקה: **Κριτίας** ; 460 לפנה"ס - 403 לפנה"ס), מדינאי, מחזאי, סופר ומשורר יווני.

## ביוגרפיה

קריטיאס, שנולד באתונה למשפחה אריסטוקרטית, היה בן דודו של אפלטון.
למד אצל הסופיסטים ואחר כך היה תלמידו וחברו של סוקרטס. הוא מופיע בדיאלוגים של אפלטון "טימיאוס" "קריטיאס" ו "המדינה". כתב מחזה שבו תיאר את האלים כהמצאה של מדינאים פיקחים כדי להפחיד את האנשים ולאלצם להתנהג כראוי. נודע ביופיו, בשנינותו ובפעילותו בשטחים רבים.

קריטיאס החל את הקריירה הפוליטית שלו כחברו של אלקיביאדס, ופעל למען שובו מן הגלות לאתונה. הוא עצמו גורש מאתונה, ועל פי קסנופון ניהל חיי הרפתקאות בתסליה (כיום מחוז ביוון). שב לאתונה כאחד הגולים הפוליטיים אחרי שאתונה נכנעה לספרטה בסוף המלחמה הפלופונסית ב-404 לפנה"ס, ובתמיכת המנהיג הספרטני ליסנדר, הפך למנהיגם של שלושים הטיראנים באתונה.

בהנהגתו של קריטיאס, שלושים הרודנים החלו במעשי נקם נגד אנשי המפלגה הדמוקרטית שלחמו נגד ספרטה. רבים מהם הוצאו להורג באמצעות שתיית סם מוות. אלפים נוספים הוגלו מאתונה וכל רכושם הוחרם. שלושים הרודנים בזזו את המקדשים ואסרו על חופש הדיבור ועל הוראת הרטוריקה. קריטיאס, שהיה פעם תלמידו של סוקרטס, אסר עליו להמשיך בשיחותיו הציבוריות. הוא ציווה על מותו של תומכו לשעבר טראמנס, המתון שבשלושים הרודנים שמחה על ההוצאות להורג.

קריטיאס מצא את מותו כאשר טראסיבולוס, מנהיגה של העיר תבאי שמצפון לאתונה, עמד בראש קבוצת גולים אתונאים שתקפה את פיראוס באביב 403 לפנה"ס. הוא ארגן כוח צבאי קטן שיצא לקרב נגד אנשיו של טראסיבולוס ונהרג בקרב זה.

בניגוד לדמותו האפלטונית, קריטיאס סבל מרגשות מעורבים וראה אנשים רבים כשונאיו. קשריו עם סוקרטס גרמו מאוחר יותר לדמוקרטים באתונה להאשים את סוקרטס בתמיכה באוליגרכיה ובאתאיזם.

קריטיאס היה גם משורר שכתב פואמות, מחזאי שכתב טרגדיות וסופר שכתב דיאלוגים בענייני תחוקה של ערי המדינה ביוון. מיצירתו הספרותית שרדו קטעים בלבד, ובהם טרגדיה בשם סיזיפוס, שבה סיזיפוס משמיע את דבריו (אך יש המייחסים יצירה זו לאוריפידס). קטעים משירתו פורסמו בלייפציג ב-1821 ובגטינגן ב-1839.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:משוררי יוון העתיקה
קטגוריה:להט"בים בעת העתיקה
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-5 לפנה"ס
קטגוריה:טיראנים ביוון העתיקה
קולופון

[שמאל|ממוזער|250px|קולופון משנת [1471]]
[שמאל|ממוזער|250px|קולופון מסוף [ארבעה טורים|טור אורח חיים שיצא בדפוס אברהם כונת במאה ה-15]]

**קולופון** (מלטינית: **colophon**) הוא רשומה צורנית החותמת ספרים מימי כתבי היד וראשית הדפוס.

מקור המושג הלטיני במילה היוונית העתיקה "קולופון" (κολοφων), שמשמעהּ 'פסגת הר' או 'שיאהּ של המלאכה'. ברשומה צורנית זו, שלה היו צורות מגוונות – משולשים הפוכים, פירמידות, ריבועים ועוד – חתם המדפיס או הכותב את מלאכת הספר. בקולופון הובאו תאריכים, שם המעתיק או פועלי הדפוס, שבחים לתורמים ותכנים נוספים.

מלאכת הדפוס ירשה את נוהג הקולופון מכתבי היד. מעתיקי כתבי היד הם שהמציאו את רשומת הקולופון כחתימה לספריהם, ובמאה החמש עשרה, כשהחלו המדפיסים הראשונים להפיץ את ספריהם, הם אימצו את המנהג הזה ונהגו גם הם לסיים אותם בהבאת קולופונים. מאוחר יותר, תוך כדי גלגולים שונים, עבר ה"קולופון" של הספרים המודפסים ל"עמוד השער". היום מתנאים בהבאת קולופונים סופרים מודרניים הפוזלים אל הספר העתיק, וכן מהדירים שונים שרוצים לשוות נופך עתיק למלאכתם, חובבי ספרים, וסתם תלמידי חכמים הרוצים להתנאות בידיעותיהם. לדוגמה, בכתב העת לשירה "שבו", בהוצאת המו"ל הביבליופילי עוזי אגסי, נחתם כל גיליון של כתב העת בקולופון.

תוכן רשומת הקולופון, שיש שתרגמוה לעברית בשם "אחרית דבר", היה מגוון מאוד. היו בו צורות קבועות ונוסחים קבועים של בתי הוצאה, בתי דפוס או מעתיקי כתבי יד בעלי מסורת, ובצדן גם הבעת תודה, שבחים לאל בורא עולם, תאריכים ומשחקי גימטריה, ואפילו חוויות אישיות, רשימת אסונות פרטיים וכדומה. רשומות הקולופונים מהוות מקור ביבליוגרפי מחקרי והיסטורי ממדרגה ראשונה. אלו הן עדויות חשובות, בדרך כלל ממקור ראשון, ויש בהן כדי ללמד על התקופה.

הקולופון המודפס העברי הראשון הודפס בסוף הספר העברי המתוארך הראשון (פירוש רש"י על התורה) שנדפס בעיר רג'ו די קלבריה שבדרום איטליה בשנת 1475.

מו"לים מסחריים אחדים התחילו להשתמש בקולופונים והם כוללים פרטים דומים בספרים שהם מוציאים לאור. הקולופונים שלהם מופיעים בסוף הטקסט (המקום המסורתי) או מעבר לשער. קולופונים כאלה עשויים לכלול את מעצב הספר, שיטת ההדפסה, בית הדפוס וכדומה. מו"לים ישראלים מדפיסים קולופון ובו שער נוסף באנגלית או בשפה אחרת, הכולל את מקום ההדפסה, השנה, שם המו"ל באנגלית וכדומה.

בימי הביניים קולופון כלל קללת ספרים. 
## לקריאה נוספת
**קולופון - כללי**

**קולופונים עבריים**
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 
*מאמר על תולדות הדפוס ועל הקולופונים באתר דעת
* 
* 
* 

קטגוריה:דפוס
קטגוריה:כתבי יד
קטגוריה:ספר
אסתר כפיר

**אסתר כפיר** (נולדה ב-1944) הייתה מלכת היופי של ישראל לשנת 1963, דוגמנית ומורה.

## ביוגרפיה
אסתר כפיר נולדה בסין ובגיל 5 עלתה לישראל עם הוריה והתגוררו בחיפה, אביה היה וטרינר ואמה הייתה פיזיותרפיסטית. בגיל 19 ובזמן שירותה הצבאי בחיל הים זכתה בתחרות מלכת היופי. לאחר זכייתה נסעה לקליפורניה ושם הרצתה בפני ארגונים יהודיים כגון: הדסה, בני ברית ושם באחד הנשפים שהשתתפה פגשה את חנוך כרמלי, קיבוצניק צעיר שעשה שם דוקטורט בביוכימיה

בשנת 1965 התחתנה עם פרופסור חנוך כרמלי. בשנת 1970 סיימה את לימודיה לתואר ראשון ושני בתיאטרון עיוני וספרות אנגלית באוניברסיטת תל אביב.

בסיום הלימודים לימדה בבית הספר למשחק תלמה ילין והייתה למורה לאנגלית בבית ספר תיכון ובין תלמידיה נמנים מיכל ינאי, מילי אביטל ורוני פינקוביץ' ולאחר צאתה לגמלאות החלה ללמד יוגה ותקשורת בינאישית.

## קישורים חיצוניים

* שנות השישים-מלכות היופי

קטגוריה:דוגמניות ישראליות
קטגוריה:דוגמנים ישראלים
קטגוריה:מלכות היופי
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:מורים לאנגלית בישראל
קטגוריה:נשות חינוך ישראליות
קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:סגל תלמה ילין
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס אינטרנשיונל
קטגוריה:ישראלים ילידי סין
קטגוריה:ישראליות ילידות סין
קטגוריה:חיפה: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1944
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1944
מרים הדר

**מרים הדר-וינגרטן** (נולדה ב-1937) היא מלכת היופי של ישראל לשנת 1958, דוגמנית, עורכת דין ועיתונאית.

## חייה
הדר נולדה בירושלים. את שירותה הצבאי עשתה בחיל האוויר הישראלי. בגיל 21, כאשר הייתה סטודנטית למשפטים באוניברסיטה העברית זכתה בתואר מלכת היופי של ירושלים, ובהמשך אותה שנה למלכת היופי של ישראל.
תמונתה בחצר הפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית מאת הצלם דוד רובינגר מעטרת את כריכת הספר "מלכת היופי של ירושלים".

לאחר התחרות נסעה הדר לארצות הברית לתחרות מיס תבל 1958, נבחרה להיות מבין המועמדות האחרונות וזכתה בתואר "הנואמת הטובה ביותר". בסיום התחרות קיבלה הצעה מאולפני MGM לככב בכמה סרטי קולנוע, אך היא סירבה להצעה. מרים בחרה להענות להצעה אחרת שקיבלה באותה העת - להוביל מסע הרצאות אינטנסיבי על ישראל ברחבי ארצות הברית. כך, במשך שלוש שנים הופיעה הדר בכ-500 ערים בארצות הברית וגייסה מיליוני דולרים לטובת ארגונים יהודיים ולטובת ישראל.

הדר נישאה לאיש עסקים אמריקאי מטקסס ועברה להתגורר עמו ביוסטון. לזוג נולדו שני ילדים, ליה ומייקל. בשנת 1970 התגרשה וחזרה לישראל ללמד קולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב, זאת לאחר שהפיקה וביימה סרט דוקומנטרי שייצג את מדינת ישראל בפסטיבל הסרטים בברלין.

את מלחמת יום הכיפורים סיקרה הדר-וינגרטן כעיתונאית. מרים התחפשה לגבר שכן נשים לא הורשו להיכנס לאזורי הלחימה.

שנה אחר כך התחתנה עם חבר הכנסת עקיבא נוף וכעבור כמה שנים התגרשו. לשניים בת משותפת ושמה איילת נוף.

הדר-וינגרטן עבדה כעיתונאית כ-15 שנה ב"מעריב" וב"הארץ". היא סיקרה את ביקוריהם של ראשי ממשלות ואח"מים נוספים וראיינה רבים מהם. מאוחר יותר עזבה הדר-וינגרטן את ישראל ועברה להתגורר עם שני ילדיה מנישואיה הראשונים בניו יורק שם היא עוסקת בנדל"ן. בתה ליה  נשואה לאיש העסקים אנדרו פסטו , בשנת 2004 שניהם הורשעו בשערוריית אנרון .

## קישורים חיצוניים

* 
* היופי בשירות המלווה
* מלכת היופי הישראלית מרים הדר
* מלכת היופי הגיעה לתחרות בניו יורק
* מרים הדר, אזרחית כבוד
* 

קטגוריה:דוגמניות ישראליות
קטגוריה:דוגמנים ישראלים
קטגוריה:מלכות היופי
קטגוריה:מהגרות מישראל לארצות הברית
קטגוריה:מהגרים מישראל לארצות הברית
קטגוריה:סגל הארץ
קטגוריה:סגל מעריב
קטגוריה:עורכות דין ישראליות
קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: קולנוע וטלוויזיה
קטגוריה:בני זוג של חברי הכנסת
קטגוריה:זוכות בתחרויות יופי מקומיות בישראל
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס תבל 1958
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1937
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1937
לטייל עם ההיסטוריה

**לטייל עם ההיסטוריה** הוא ספרו של השדרן זאב ענר, המספר על תעלומות ומסתורין ב-33 אתרים עתיקים בארץ ישראל. הרקע של המחבר, שדרן התוכנית "מחפשים את המטמון" ו"זכרונות ארץ ישראל" בקול ישראל, באים לידי ביטוי בסגנון כתיבתו של הספר. הפרקים כוללים ביאורים וציטוטים למקורות מקראיים, ממדרשי חז"ל, היסטוריים ותיאורי נוסעים. זאב ענר הציג את הרקע של המקום בתור לקט של חידות מסתורין. הכותרות של הפרקים מנוסחות באופן שימשוך את תשומת לבו של הקורא. האתרים שנבחרו בספר נגישים ונוחים לביקורים. הספר מחולק לשישה שערים וכולל בסופו פירוט המקורות.

## סובו ציון והקיפוה
השער הראשון עוסק בירושלים: מדוע לא חרב הכותל המערבי, על תחיית המתים והר הזיתים, קבר דוד בהר ציון, מדוע נבנו חומות ירושלים, על יד אבשלום ומסיים בקבר רחל ומערת המכפלה.

## ארץ נחלי מים
מירושלים וסביבתה זאב ענר עולה לגליל העליון והגולן. בגולן הוא מציג שלושה אתרים: גמלא, קצרין והבניאס. מבתי הכנסת בגליל הוא מספר על אלה שבמירון, כפר נחום וכורזים. הוא מביא את הרקע של העיר העתיקה ציפורי - כאשר תורה וגדולה מצויים בעיר אחת. על הערים צפת וטבריה הוא מקדיש פרק מיוחד וכן על נצרת.

## בין הירדן לים
ענר ממשיך בדרכו דרומה ומספר על הרקע של חמישה מקומות בעלי רקע שונה האחד מהשני:
*בית שאן - אחת מערי ברית עשר הערים.
*בית הכנסת העתיק בבית אלפא ומנסה לפענח מי היו מייסדי בית הכנסת.
*מגידו - על התל העתיק וכן על האוצר האבוד שאולי חבוי בסביבה.
*בית שערים - על הקברות שנמצאו בה וגם על "שייח' אבריק".
*עכו - ועל הרעיון של מי שלא הצליח לכובשה נפוליאון בונפרטה להקים מדינה יהודית כבר ב-1799.

## לחוף ימים ישכון
על שש ערים, ערי נמל וכאלה שהיו במסלולי הדרכים בשפלת החוף: קיסריה - בה החל המרד הגדול, אנטיפטרוס - בו התקיים מפגש מנהיגי הדור, תל קסילה - הנמל הלא ידוע בחוף תל אביב, יפו - יפת העמים, רמלה ועל החידה: "למה ירה נפוליאון?" ואחרון על המערות של בית גוברין - מראשה.

## יששום מדבר וציה
הפרק האחרון מביא אותנו לספר המדבר בארץ ישראל.
*מערות קומראן - המסתורין שאופף את כת האיסיים.
*עין גדי - הסוד הכמוס של העיירה.
*מצדה - גילוי הארמון הנעלם.
*ממשית - מטמון הכסף שהתגלה בה.
*עבדת - חידת "תלוליות הענבים" העשויה לפתור את חידת החקלאות הנבטים.

## קישורים חיצוניים
*

קטגוריה:ספרי ארץ ישראל
קטגוריה:ספרי 2007
קטגוריה:ספרי הוצאת כנרת