open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
החזית לשחרור קוויבק

**החזית לשחרור קוויבק** (בצרפתית: **Front de libération du Québec**) הייתה קבוצה בדלנית, מיליטנטית וסוציאליסטית בקוויבק, קנדה, אשר הייתה פעילה בין השנים 1963–1970.

## היסטוריה
הקבוצה התארגנה בפברואר 1963 כפלג קיצוני של התנועה הבדלנית בקוויבק שדרשה להתנתק מקנדה ולהקים מדינה עצמאית. הפלג שנודע כ"החזית לשחרור קוויבק" אף נקט בשורת פעולות טרור שונות להשגת המטרה (בין השאר הייתה אחראית לפיגוע בבורסה של מונטריאול, ב-1969).
### משבר אוקטובר 1970
במשבר אוקטובר 1970 הגיבה ממשלת קנדה באופן תקיף לאחר שנחטפו ג'יימס קרוס , ופייר לאפורט , שר העבודה בממשלת קוויבק.

בעקבות אירועי החטיפות, דרשה ממשלת קוויבק מראש הממשלה פייר טרודו להכריז על מצב חירום באמצעות החלת חוקים לזמן מלחמה וכך הוא עשה. הוזעקו חיילים לפרובינציה למשימות אבטחה ושיטור, במהלך הפעילות נעצרו מאות אנשים שנחשדו בקשר עם ארגון "החזית לשחרור קוויבק". ב-17 באוקטובר 1970, נמצאה גופתו של פייר לאפורט בתא מכונית ליד שדה התעופה במונטריאול. הרצח הכה בתדהמה את קנדה ואת תושבי קוויבק, והביא הלכה למעשה לסיום השימוש באלימות כאמצעי למימוש מטרות התנועה הלאומית של קוויבק. לאחר מספר שבועות שחררו החוטפים את ג'יימס קרוס בתמורה להבטחת מעברם לקובה. אף שהפעלת אמצעי החירום בזמן המשבר על ידי ממשלת קנדה עוררה ביקורת בקרב חברי אופוזיציה שונים, היא זכתה להסכמה בקרב מרבית מהציבור.

ב-1968 הוקמה מפלגת הקוויבקים (Parti Québécois), כזרוע פוליטית של החזית לשחרור קוויבק - אף שהחזית חדלה מלהתקיים ממשיכה המפלגה בפעילותה ובבחירות 2007 הפכה למפלגה השנייה בגודלה באספה הלאומית של קוויבק. מצעה הפוליטי מגדיר כמטרה: השגת אוטונומיה והיפרדות לקוויבק מקנדה.

על פי עדויות של עריקים סובייטיים מהקג"ב, לחזית לשחרור קוויבק היו קשרים סמויים עם הקג"ב - זאת בהתבסס על ספרם של כריסטופר אנדרו וואסילי מיטרוחין.

## ארגון ההתנגדות הבינלאומית
כיום פועל בקוויבק ארגון טרור אחר, בהשראת החזית לשחרור קוויבק, הארגון הוקם ב-2004 בתור ארגון ההתנגדות הבינלאומית (Initiative de résistance internationaliste) השואף להשגת עצמאות לקוויבק ונחשב לארגון אנרכיסטי התומך בטרור אקולוגי.

הארגון מתנגד לגלובליזציה ומוביל אידאולוגיה אנטי-אמריקאית.

שלטונות קנדה ושירות הביטחון של קוויבק (Sûreté du Québec) מאשימים את הארגון בשני פיגועי טרור שבוצעו: האחד ב-4 באוגוסט 2006, כאשר פוצץ רכב תופת בסנט תרזה סמוך למונטריאול, במכון להפקת נפט; השני ב-2 ביולי 2010, כאשר פצצה התפוצצה בלשכת הגיוס של צבא קנדה. בשני המקרים לא היו נפגעים.
## הערות שוליים

קטגוריה:קוויבק: היסטוריה
קטגוריה:גרילה
קטגוריה:קנדה: ארגונים
קטגוריה:תנועות בדלניות
ג'ובה (לבוש)

**ג'ובה** או** דזשובע גֻ'בָּה** (מקורה בשפה הערבית **جبة**; גם: **ז'ופיצע**), היא כיום מילה המתארת מעיל. הג'ובה נהוג כיום אצל חסידים בירושלים.

## מקור הג'ובה

150px|ממוזער|שמאל|חסיד לבוש ג'ובהג'ובה או ז'ופן הוא מעיל עליון שלבשו הגברים הפולנים מכל שכבות החברה החל מסוף המאה ה-16. אך כיום בגד זה לא נלבש על ידי חצרות פולין. הוא פריט לבוש (שאיננו חובה ללבישה) בחסידויות ובקבוצות שנוטלות חלק בלבישת הלבוש החסידי ירושלמי, מבוססת על תלבושת הנהוגה באוכלוסייה הערבית.

## שימוש בג'ובה כיום
בימינו הג'ובה הוא מעיל חום שאין חובה ללובשו, כשלבישתו נהוגה בקרב כל חצרות ירושלים. הוא בגד מפואר ומהודר אך מחירו איננו גבוה בייחס למשמעות הלבישה שלו, ומשום שהוא איננו פריט לבוש חובה, אין זה מדאיג חסידים רבים שאין בבעלותם פריט לבוש זה. מלבד היותו לבוש פאר הג'ובה נחשב לאחד פרטי הלבוש הזוכים לבדיקה דקדקנית של שעטנז - דבר שהציבור החרדי (בפרט החסידים הירושלמים) מאוד בררני לגביו. בדיקה בררנית ודקדקנית זו גורמת לעליית המחיר בג'ובה.

את הג'ובה לובשים כלל חסידי ירושלים אשר נטלו על עצמם ללבוש את הלבוש המסורתי של היישוב הישן.

## קישורים חיצוניים
* לבוש נשים בחברה החרדית, באתר מדריך אנשים בישראל

קטגוריה:לבוש חרדי
קטגוריה:בגדי שבת ויום טוב
קטגוריה:בגדי גברים
ליאוניד אידלמן

**ליאוניד אידלמן** (נולד ב-27 בספטמבר 1952) הוא רופא ישראלי, יושב ראש ההסתדרות הרפואית בישראל בשנים 2009–2018 ונשיא ההסתדרות הרפואית העולמית החל מאוקטובר 2018, פרופסור חבר קליני בחוג להרדמה וטיפול נמרץ, בית הספר לרפואה, של אוניברסיטת תל אביב, מנהל מחלקת ההרדמה בבית החולים בילינסון.

## ביוגרפיה
שמאל|ממוזער|250px|פרופ' ליאוניד אידלמן בהפגנת הרופאים הגדולה בירושלים, 31 ביולי 2011
אידלמן נולד בריגה (אז בברית המועצות; כיום בלטביה). סיים את לימודי הרפואה בבית הספר לרפואה של העיר ריגה. בשנת 1987 עלה לישראל. הוא התמחה בהרדמה בבית החולים הדסה עין כרם. לאחר מכן יצא להשתלמויות בבתי חולים בלונדון שבבריטניה ובניו יורק, פיטסבורג ואטלנטה שבארצות הברית. הוא חבר החברה האמריקנית של הרופאים המרדימים (American Society of Anesthesiologists).

אידלמן משמש כמנהל מחלקת ההרדמה, רפואה סב-ניתוחית ורפואת כאב של המרכז הרפואי רבין. הוא כיהן בעבר כיושב ראש איגוד הרופאים המרדימים בישראל. פרופסור חבר קליני בחוג להרדמה באוניברסיטת תל אביב.

בספטמבר 2009 נבחר אידלמן לתפקיד יושב ראש ההסתדרות הרפואית בישראל (הר"י). קודם לבחירתו היה סגן יושב ראש ההסתדרות הרפואית ויושב ראש חטיבת רופאי בתי החולים של שירותי בריאות כללית.

בשנת 2011 עמד בראש שביתת רופאים שנמשכה 158 יום ובמהלכה שבת שביתת רעב. במהלך השביתה נתגלע קרע בין הרופאים המתמחים ובין הר"י, וקרע זה נמשך גם לאחר סיום השביתה. הרופאים המתמחים, ואתם ועדי הרופאים בחלק מבתי החולים, הביעו התנגדות להסכם הקיבוצי שאידלמן הוביל לחתימתו.
בעקבות ההתנגדות להסכם, ובעיקר לחובת דיווח הנוכחות האלקטרוני שבו, הוקם ארגון רופאי בתי החולים (ארב"ל) אשר שם לו למטרה החלפה של ראשי ההסתדרות הרפואית. כצעד ראשון, הודח אידלמן עצמו מראשות ועד הרופאים במרכז רפואי רבין.

ב-29 באפריל 2014 נבחר ברוב גדול לתקופת כהונה נוספת כיושב ראש ההסתדרות הרפואית ובספטמבר 2018 סיים את כהונתו.

ב-2015 עמד בחזית מאבק הרופאים נגד חוק הזנה בכפייה.

ב-16 באוקטובר 2017 נבחר לנשיא ההסתדרות הרפואית העולמית, ונכנס לתפקידו ב-1 באוקטובר 2018.

לקראת הבחירות לכנסת ה-22 הוכרז כמועמד מפלגת ישראל ביתנו לתפקיד שר הבריאות.

## חיים אישיים
היה נשוי לד"ר ילנה אידלמן (רופאה) עד לפטירתה ב-2022, והוא אב לשניים, תושב תל אביב.

## השתלמויות
* King's College Hospital, London, UK
* Presbyterian Hospital -University of Pittsburgh, Pittsburgh, USA
* Mount Sinai Medical Center, New York, USA
* Crawford Long Hospital-Emory University, Atlanta, USA

## ראו גם
* ההסתדרות הרפואית בישראל

## קישורים חיצוניים

* ליאוניד אידלמן, באתר מרכז רפואי רבין
* ד"ר ליאוניד אידלמן נבחר היום ליו"ר הבא של ההסתדרות הרפואית בישראל, באתר ההסתדרות הרפואית בישראל
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רופאים מרדימים ישראלים
קטגוריה:סגל מרכז רפואי רבין
קטגוריה:סגל מרכז רפואי הדסה
קטגוריה:ראשי ההסתדרות הרפואית בישראל
קטגוריה:עולים בשנות ה-1980
קטגוריה:יהודים לטבים
קטגוריה:שובתי רעב ישראלים
קטגוריה:ריגה: אישים
קטגוריה:נשיאי ההסתדרות הרפואית העולמית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952
שאול שטמפפר

**שאול שטמפפר** (נולד ב-1948) הוא היסטוריון ישראלי, פרופסור אמריטוס בחוג להיסטוריה של עם ישראל ויהדות זמננו באוניברסיטה העברית בירושלים.

## ביוגרפיה
נולד בארצות הברית לגולדה ויהושע שטמפפר, צאצאו של יהושע שטמפפר, ממייסדי פתח תקווה. בשנות ה-70 עלה לישראל ונישא לסילוויאן דרייפוס, ילידת שווייץ.

תחום התמחותו של פרופ' שטמפפר הוא תולדות הישיבות במזרח אירופה וההיסטוריה הדמוגרפית של היהודים שם. עם פתיחת הארכיונים במזרח אירופה, אחרי הסרת מסך הברזל, התגלו מסמכים השופכים אור חדש על ישיבות ליטא במאה ה-19. שטמפפר שילב חומר רב שהיה מסווג כסודי בספרו "הישיבה הליטאית בהתהוותה". הוא מרצה בפורומים שונים ומפרסם מאמרים בכתבי עת אקדמיים והיסטוריים, ובהם קתדרה.

פרופ' שטמפפר עמד בראשות הוועדה שהוקמה על ידי משרד החינוך לגיבוש תוכנית לימודי ההיסטוריה בחטיבות הביניים של בתי הספר הממלכתיים דתיים.

הוא תושב ירושלים, ואב לחמישה.

## ספריו
* **יזמות יהודית בעת החדשה** (עם רן אהרנסון), הוצאת מאגנס, ירושלים, 2000
* **הישיבה הליטאית בהתהוותה**, הוצאת מרכז זלמן שזר, ירושלים, 2005

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* מוולוז'ין לאלון שבות, עלון ישיבת הר עציון
* ה'פושקה' וגלגוליה - קופות ארץ ישראל כתופעה חברתית, קתדרה 21 
* 
* 

קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:היסטוריונים יהודים אמריקאים
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: היסטוריה של עם ישראל ויהדות זמננו
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:משפחת שטמפפר
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי ישיבה יוניברסיטי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1948
בנימין שטמפפר

**בנימין שטמפפר** (1905 – 25 באפריל 1974) היה ממייסדי נתניה והמוכתר הראשון שלה.

## ביוגרפיה
שטמפפר (עברת את שמו ל**צעדי**) נולד בפתח תקווה לשלמה יצחק שטמפפר, שהיה ראש העיר הראשון של פתח תקווה. למד בבית הספר הדתי המקומי, ולאחר מכן בישיבת עץ חיים בירושלים. למד גם באוניברסיטה העברית בירושלים. שירת בהגנה.

במשך תקופה היה מזכיר ארגון ההתיישבות בני בנימין. היה בין הפעילים לגאולת אדמות נתניה ונמנה עם מייסדי העיר. שימש כמוכתר הראשון של נתניה. היה מזכיר הוועד וראש הוועד בפועל של העיר בימיה הראשונים.

בניו הם שמעון-אשר ואליהו שטמפפר. אחד מחתניו הוא יוסף דור, שהיה ממונה על החינוך הלא-מוכר במשרד החינוך ומשורר.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים
* 
* יהודה צבי שטמפפר (עורך), **ר' בנימין ב"ר שלמה יצחק שטמפפר ז"ל, קובץ לציון מאה שנה לאבינו וסבנו**, פתח תקווה, תשס"ו

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:נתניה: מייסדים
קטגוריה:משפחת שטמפפר
קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:בוגרי ישיבת עץ חיים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות סגולה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1905
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1974
California King Bed

**California King Bed** הוא שיר של הזמרת הברבדית ריהאנה שיצא כסינגל החמישי מאלבומה החמישי, Loud.

השיר יצא לאור ב-13 במאי 2011, ונכלל ברשימת השירים של סיבוב ההופעות "Loud Tour" של הזמרת. הקליפ לשיר יצא ב-9 במאי 2011 בערוץ ה-Vevo של ריהאנה וזכה לביקורות טובות. הסינגל נכנס לאלבום הלהיטים הכללי של שנת 2011 הנקרא "Now That's What I Call Music! 17". השיר נכתב על ידי אנדראו האר, ג'רמיין ג'קסון, פריסיליה רנה, ואלכס דליקטה.

## וידאו קליפ
הווידאו קליפ מדבר על זוג (ריהאנה) והחבר שלה. לאורך כל הקליפ ניתן לראות את ריהאנה לבושה בבגדים לבנים, כאשר היא עצובה כמו בעטיפת הסינגל. השיר הוא שיר רוק עם נגיעות של פופ, כאשר כל פעם בפזמון ניתן לראות את ריהאנה מהססת אם כדי לה להמשיך להיות עם החבר שלה או לעזוב אותו, ולכן כל פעם שמגיע הפזמון מלוות אותו גיטרות בס רבות שמעצימות את הרגע. הווידאו קליפ זכה לאהדה רבה מצד מעריציה של הזמרת.

מונה הצפיות של הקליפ נכון לנובמבר 2017, עומד על כ-249 מיליון צפיות.

בשנת 2011, הווידאו קליפ של השיר הועמד לווידאו קליפ הטוב ביותר של השנה בפרסי "4Music" אך לא הצליח לזכות בקטגוריה זו.

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי ריהאנה
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:וידאו קליפים שבוימו על ידי אנתוני מנדלר
קטגוריה:שירים על מיניות
קטגוריה:בלדות רוק
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בסלובקיה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בפולין
קטגוריה:סינגלים בהוצאת דף ג'אם רקורדינגס
מריאל המינגוויי

**מריאל האדלי המינגוויי** (באנגלית: **Mariel Hadley Hemingway**; נולדה ב-22 בנובמבר 1961) היא שחקנית קולנוע וסופרת אמריקאית. מועמדת לשני פרסי גלובוס הזהב ופרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 1979 על תפקידה בסרטו של וודי אלן "מנהטן".

## ביוגרפיה
המינגוויי נולדה בעמק מיל שבקליפורניה, בתם של מיירה לואיס ושל הסופר ג'ק המינגוויי.
המינגוויי היא נכדתו של העיתונאי והסופר ארנסט המינגוויי שהתאבד כארבעה חודשים לפני שנולדה.
אחותה הגדולה השחקנית מרגו המינגוויי התאבדה אף היא בשנת 1996. נקראה על שם עיר מריאל שבקובה, בה ביקרו אביה וסבה. גדלה בעיר קטצ'ום שבאיידהו, בניו יורק ובלוס אנג'לס.

להמינגוויי שני ילדים, הדוגמנית-שחקנית דרי המינגוויי ולנגלי פוקס מהגרוש שלה, הבמאי סטפאן כריסמן.

המינגוויי היא גם סופרת, פרסמה שני ספרים:
" Finding My Balance: A Memoir" ו" Mariel Hemingway's Healthy Living from the Inside Out: Every Woman's Guide to Real Beauty, Renewed Energy, and a Radiant Life".

### משחק
את הופעתה הראשונה בקולנוע עשתה לצידה של אחותה מרגו המינגוויי בדרמת המתח "ליפסטיק" והייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לפריצת השנה.

בשנת 1979 בהיותה בת 16 הייתה המינגוויי מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ולפרס באפט"א על הופעתה בקומדיה הרומנטית של וודי אלן "מנהטן" בתפקיד הנערה טרייסי איתה יוצא הסופר הגרוש אייזק דייוויס.

בשנת 1988 כיכבה בסרט "לגנוב את השמיים" שצולם בישראל ושלוש שנים אחר-כך שוב הייתה בישראל עבור צילומי סרט־הטלוויזיה "הצלה מייאוש" של רשת הטלוויזיה אן.בי.סי.  

הופיעה לאחר מכן בדרמה הביוגרפית "סטאר 80" בתור נערת הפלייבוי הקנדית דורות'י סטראטן, בקומדיית הפשע של בלייק אדוארדס "שקיעה" ובסדרה "אמריקה" בתור השחקנית קימברלי באלרד שמנהלת מערכת יחסים עם סוכן הקג"ב אנדריי דניסוב (סם ניל).

המינגוויי שיחקה בחלק הרביעי והפחות מצליח בסדרת סרטי סופרמן אותו הפיקו מנחם גולן ויורם גלובוס בתור לייסי המתמנה להיות עורכת מגזין ה"דיילי פלאנט" על ידי אביה דייוויד וורפילד.
18 שנה לאחר שפרצה בתפקיד ראשי בסרטו חזרה המינגוויי לשתף פעולה עם וודי אלן בסרט "לפרק את הארי".
בשנת 2000 השתתפה במותחן הפוליטי "המועמדת" וב-2007 בסרט "ננקינג" המשחזר את טבח ננקינג בתפקיד המחנכת האמריקאית מיני ואטורין.

בשנת 2015 הופיעה הופעת קמע בסרט הביוגרפי "המינגוויי בקובה", אשר מבוסס על חיי סבה של מריאל, ארנסט המינגוויי.

## פילמוגרפיה

### טלוויזיה
* אמריקה (1987)
* *Civil Wars* (1993-1991)
* *The Hidden Room* (1993)
* סנטרל פארק וסט (1995)
* *Warning: Parental Advisory* (2002) - סרט טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקניות ילדות אמריקאיות
קטגוריה:משפחת המינגוויי
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1961
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1961
מיתריל

**מיתריל** (במקור: **Mithril**) היא מתכת בדיונית דמוית כסף, נדירה ויקרת ערך, המתוארת בכתבי הפנטזיה של ג'.ר.ר. טולקין. 

המיתריל חזקה וקלה יותר מפלדה (בדומה לטיטניום), ובגמישותה מזכירה פלטינה. לדברי גנדלף, יופיו של המיתריל אינו עולה על יופיו של הכסף המצוי, אך מאידך, אין יופיו נפגם או נגרע. בזכות תכונותיה הייחודיות, משמשת המתכת ביצירת תכשיטים ושריון.

## מקור המתכת
המקום היחיד בארץ התיכונה בו ניתן היה לחצוב את המיתריל הוא מוריה. הגמדאים מעם דורין, שמוריה הייתה משכנם, העמיקו חפור אל בטן האדמה במטרה לכרות את המתכת הנדירה. בשנת 1980 לעידן השלישי, חפירות הגמדים העירו בלרוג שרבץ במעמקים מאז מפלתה של מורגות. הבלרוג הרג את דורין, מלך מוריה; את בנו, נין הראשון; הניס ממוריה את עם הגמדים; והחריב את ממלכתם האדירה. לדברי גנדלף, המיתריל הביא על הגמדים הן את עושרם והן את חורבנם. בסיפורים שלא נשלמו, כותב טולקין כי המתכת מצויה גם בנומנור. מלך נומנור, טר אנקלימון, השקיע את מרב מאמציו באיתור המתכת. עם חורבן מוריה, כמעט ונכחדה המתכת מהעולם.

## שריון המיתריל

בספר ההוביט מסופר כי לאחר השתלטות חבורת הגמדים בהנהגת תורין צינת-אלון על ארבור (ההר הבודד), העניק תורין לבילבו בגינס "שריון שהיה עשוי פלדה מצופה ועטור פנינים". בשר הטבעות מסופר כי שריון זה עשוי ממיתריל. לאחר חזרתו לפלך לא השתמש עוד בילבו בשריון, והעניק אותו לפרודו לקראת מסעו מריבנדל למורדור. השריון הציל את חייו של פרודו כאשר הגן עליו מפני חניתו של טרול מערות במכרות מוריה; וכן מפני סכינו של סארומן, אשר תקף אותו במהלך "טיהור הפלך" לאחר "מלחמת הטבעת". השריון נלקח מפרודו במסעו במורדור על ידי אורקים. דוברו של סאורון ("פי סאורון") השתמש בשריון על מנת להוכיח כי פרודו נמצא בידיו. גנדלף החזיר את השריון לפרודו עם תום המלחמה.

## שימושים נוספים

* קסדותיהם של שומרי המצודה במינאס טירית (שריד לעוצמת העבר של נומנור)
* ריקמת הכתר על דגלו של אראגורן (הורם על נס בקרב במישורי הפלנור)
* שערי העיר מינאס טירית, שחישלו גימלי וגמדי ארבור לאחר מפלת סאורון (תחליף לשערים שניפץ המלך המכשף)

## משמעות השם

השם "**מיתריל**" גזור משתי מילים בשפת הסינדרין: *מית*, משמע "אפור" או "ערפל", ו-*ריל*, משמעות "נצנוץ". בשפת הקווניה, שמה של המתכת הוא *מיסטארילה* (במקור: mistarillë). **מיתריל** נקראת גם "כסף-אמיתי" או "כסף-מוריה". לגמדים שמור שם נוסף וסודי עבור מתכת זו.

## הערות שוליים

קטגוריה:הארץ התיכונה
קטגוריה:חומרי גלם בדיוניים
רב חנן בר רבא

**רב חנן בר רבא** (215–297) היה מגדולי האמוראים בבבל בדור השני של התקופה. מוזכר פעמים ספורות בתלמוד הבבלי. חתנו של רב. יש להבדיל בינו לבין אמורא אחר באותו שם שהיה בדורות האחרונים לאמוראי בבל.

בתו הייתה אשתו של רב חסדא.

## מתורתו
יחסם השלילי של חז"ל לניבול פה מודגש בדבריו במסכת שבת, שבו נאמר:

## מפסקיו
* אמר רב חנן בר רבא אמר רב חיה גסה הרי היא כבהמה דקה לפרכוס אבל לא למכירה.
*אמר רב חנן בר רבא אמר רב מבוי שנפרץ מצידו בעשר, מראשו בד'. כלומר, כאשר יש במבוי פרצה בגודל עשר אמות היא נחשבת לפרוצה ויש להקיפה שוב במחיצה כדי שתהיה מוקפת מארבעת צידיה לפי הלכות שיתופי מבואות, אך אם הפרצה היא לא מצד המבוי, אלא בראשו, הדין חמור יותר מכיוון שאז "רבים בוקעים בו" קל יותר להיכנס למבוי והוא דומה במקצת לרשות הרבים ולכן יש להקיפו גם אם הפרצה קטנה (רב הונא חלוק על דין זה וההלכה כמותו).

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הדור השני לאמוראי בבל
קטגוריה:תלמידי רב
קטגוריה:משפחת רבי חייא
שארל הרמיט

**שארל הרמיט** (בצרפתית: **Charles Hermite**; 24 בדצמבר 1822 – 14 בינואר 1901) היה מתמטיקאי צרפתי רב-תחומי שעסק בעיקר בתורת המספרים, באנליזה מתמטית ובאלגברה.

## ביוגרפיה
הרמיט נולד בקומונה דיאז, במחוז מוזל שבצרפת. הוא היה השישי מבין שבעת ילדי הוריו. אביו היה מהנדס מכרות ששאף להיות אמן. הרמיט סבל מלידה מנכות ברגלו הימנית שהקשתה על תנועתו. בשנת 1828 עברה משפחתו להתגורר בנאנסי.

הרמיט רכש השכלתו באוניברסיטת נאנסי ולאחר מכן בבתי הספר היוקרתיים תיכון אנרי הרביעי (Henri-Quatre) ותיכון לואי הגדול (Lycée Louis-le-Grand) שבפריז. בשנים 1841-1842 למד לבחינות הכניסה לאקול פוליטקניק תחת הנחייתו של קטלן. הרמיט התקבל למוסד, אך בשל נכותו התקשה לעמוד בחלק מהדרישות הגופניות בזמן הלימודים, שכן לאקול פוליטקניק מאפיינים של מכללה צבאית. בשל קשיים אלו נאלץ לפרוש בטרם סיים את לימודיו.

לאחר הפרישה מהלימודים הממוסדים, למד באופן עצמאי וב-1847 עמד בהצלחה בבחינות לקבלת תואר בוגר אוניברסיטה (Baccalauréat).

ב-1848 נשא לאישה את לואיז ברטראן, אחותו של עמיתו ז'וזף ברטראן. באותה שנה חזר לאקול פוליטקניק, הפעם כמרצה ובוחן.

ב-1856 נבחר לאקדמיה הצרפתית למדעים. ב-1869 מונה כפרופסור לאנליזה הן באקול פוליטקניק והן בסורבון. מהאקול פוליטקניק פרש ב-1876 ואילו מסורבון פרש ב-1897. בין השנים 1862 ל-1873 הרצה גם באקול נורמל סופרייר.

ביום הולדתו השבעים עוטר כקצין גבוה של לגיון הכבוד.

בין תלמידיו המפורסמים נמנים אנרי פואנקרה וז'אק אדמר.
בתו, מארי, נישאה לאמיל פיקאר, שאחרי פרישתו של הרמיט "ירש" ממנו את הקתדרה לאנליזה ולאלגברה מתקדמת בסורבון.

## עבודתו המתמטית
בזמן לימודיו פרסם שני מאמרים, באחד מהם הוכיח שלא תמיד ניתן לפתור בעזרת רדיקלים משוואה ממעלה חמישית. הרמיט כנראה לא ידע כי הבעיה כבר נפתרה שנים קודם לכן על ידי גלואה ואבל.

הרמיט פרסם מספר תוצאות בחקר פונקציות אליפטיות. ב-1858 הוכיח כי ניתן לפתור משוואה ממעלה חמישית בעזרת פונקציות אליפטיות.

תוצאה נודעת של הרמיט, משנת 1873, היא ש-e מספר טרנסצנדנטי. הייתה זו ההוכחה הראשונה של טרנסצנדנטיות של מספר שלא נבנה לצורך ההוכחה מראש (בניגוד למספרי ליוביל). השיטות שפיתח הרמיט בהוכחה שימשו להוכחת עוד תוצאות רבות בתחום. הרמיט ניסה להוכיח גם את הטרנסצנדנטיות של פאי, אך ללא הצלחה. היה זה לבסוף פרדיננד לינדמן שהצליח בכך בהסתמך על שיטותיו של הרמיט (ראו משפט לינדמן).

הרמיט נודע גם בשל תרומותיו לתורת התבניות הריבועיות ולחקר פולינומים אורתוגונליים.

על שמו נקראים פולינומי הרמיט, קבוע הרמיט ותכונת ההרמיטיות (סימטריה ביחס להצמדה) של פונקציות, מטריצות, אופרטורים ועוד.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:מתמטיקאים צרפתים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת פריז
קטגוריה:חברי האקדמיה הצרפתית למדעים
קטגוריה:סגל אקול פוליטקניק
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת נאנסי
קטגוריה:קצינים גדולים בלגיון הכבוד
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1822
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1901
גבריאלה נאשי

**גָבְּרִיאֶלֶה נָאשִי** (באיטלקית: **Gabriele Nasci**; 3 באוקטובר 1887, קורדיניאנו שבממלכת איטליה - 12 באפריל 1947, ונציה שבאיטליה) היה גנרל איטלקי, מפקד הגיס ה-26 במלחמת איטליה–יוון והקורפוס האלפיני של הצבא האיטלקי במהלך קרב סטלינגרד.

## ביוגרפיה
### ראשית הקריירה
נאשי התגייס לצבא המלכותי האיטלקי בנובמבר 1905. במלחמת העולם הראשונה פיקד על הפלוגה ה-65 בגדוד "פילטרה" ולחם בקרב אסיאגו. ב-1926 שירת כקצין רגלים ברגימנט האלפיני השמיני. בין 1935 ל-1938 פיקד על האוגדה האלפינית השנייה – טרידנטינה. במהלך מלחמת איטליה–יוון פיקד על הגיס ה-26 האיטלקי, לחם באלבניה ובנובמבר 1940 הובס עם כוחותיו במסגרת מתקפת הנגד היוונית ליד העיר קורצ'ה. ב-14 בנובמבר תקפו היוונים בכיוון קורצ'ה ולאחר קרבות גבול כבדים, הצליחו היוונים ב-17 בנובמבר לפרוץ את קווי הגיס ה-26 ובהמשך לכבוש את קורצ'ה. האיטלקים נסוגו לקווי הגנה חדשים והצליחו לייצב את החזית.

### קרב סטלינגרד
ביולי 1942 מונה למפקד הגיס האלפיני במסגרת הארמייה השמינית של הצבא האיטלקי והוצב עם כוחותיו בחזית המזרחית. הגיס נטל חלק בקרב סטלינגרד ובינואר 1943 במהלך מבצע סטורן קטן לחם הגיס תחת פיקודו בקרב הקרבה שנועד לפרוץ את כיתורם של 130,000 חיילי הארמייה האיטלקית בידי כוחות הצבא האדום.

ב-17 בינואר 1943 הורה נאשי לשרידי כוחותיו שהוכו קשות במבצע סטורן קטן לפרוץ את הכיתור הרוסי ולסגת מזירת הלחימה. במהלך קרב הקרבה, הצליחה האוגדה ה-2 טרידנטינה לפרוץ נתיב מילוט ובעקבותיה נסוגו מאזור הקרבות בשני טורים יחידות נוספות מהארמייה השמינית האיטלקית וכן כוחות הונגרים, גרמנים ורומנים. ב-26 בינואר לאחר צעידה רגלית של 200 קילומטרים בתנאי מזג אוויר קיצוניים הגיעו הכוחות לכפר ניקולאייבקה שאויש באוגדה רוסית אשר חסמה את נתיב המילוט. בקרב ניקולאייבקה הצליחו שרידי הקורפוס האלפיני לפרוץ את קווי האוגדה הרוסית תוך מניין נפגעים כבד ובכללם סגל הפיקוד הבכיר שלה כגון ראש מטה הקורפוס מייג'ור-ג'נרל ג'וליו מרטינאט שנפל בראש כוחותיו. ב-1 בפברואר הצליחו נאשי ושרידי הקורפוס להשלים את נסיגתם. כ-5,500 חיילים בלבד שרדו את הקרב. באפריל 1943 שבו נאשי וחייליו לאיטליה והקורפוס האלפיני פורק רשמית.

בספטמבר 1943, עם כניעת איטליה לבעלות הברית והשתלטות הצבא הגרמני על המדינה, ירד נאשי למחתרת אך בהמשך נעצר על ידי הכוחות הגרמנים והושם במעצר בעיר פלטרה אשר בצפון איטליה. ב-1945 לאחר תום המלחמה, הוחזר נאשי לשירות פעיל. הוא הלך לעולמו ב-1947 לאחר שלקה בהתקף לב והוא בן 59 שנים.

## קישורים חיצוניים
* גבריאלה נאשי - תקציר ביוגרפי, באתר generals.dk 
* הגיס האלפיני של הצבא האיטלקי, באתר regioesercito.it 

## הערות שוליים

קטגוריה:גנרלים איטלקים
קטגוריה:אנשי צבא איטלקים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מפקדי גייסות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי צבא איטלקים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:ילידי 1887
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1947
סיי טוומבלי

**אדווין פארקר ''סיי'' טוומבלי, ג'וניור** (באנגלית: **Cy Twombly**; 25 באפריל 1928 – 5 ביולי 2011) היה צייר ופסל אמריקאי, הידוע בציוריו האקספרסיוניסטים המופשטים ובשימוש שעשה בשרבוט ביצירותיו.

## ביוגרפיה
טוומבלי נולד בעיר לקסינטון (Lexington)  שבוירגיניה. הוא למד אמנות בבוסטון ובניו יורק, ובשנת 1952 עבר למכללת בלק מאונטן בצפון קרוליינה בה למד עם פרנץ קליין ורוברט מאת'רוול. בשנים אלה, הושפע מעבודותיו של פאול קלה וממחוות מופשטות בציור. במהלך שנות החמישים של המאה ה-20 הכיר טוומבלי את אמני הפופ ארט האמריקאים כדוגמת רוברט ראושנברג וג'ספר ג'ונס. עם הראשון יצא ב-1954 לאיטליה ולמרוקו, בעזרת מלגה, ומשנת 1957 עד למותו גר באזור נאפולי וברומא. להערכת המבקרים זכה ראשית באירופה, ומשנות השמונים לערך גם בארצות הברית.

טוומבלי התפרסם בזכות ציורי הענק האבסטרקטיים שלו, שכללו שימוש בצבעים נועזים, בגרפיטי ובאותיות. כמה יצירות מפורסמות משנות השישים מחקות כתיבה צפופה או קליגרפיה על לוח. מתוך מאמץ לצייר בחושניות רבה, במיעוט מלאכותיות ותכנון מראש, טוומבלי אימץ שיטות כגון ציור בחושך, ביד שמאל או בישיבה על כתפי אדם אחר. ציוריו קשורים בעיקר בנושאים מן התרבות הקלאסית והספרות.

עבודותיו נמצאות ומוצגות במוסדות אמנות רבים ויוקרתיים ברחבי העולם, כגון מוזיאון טייט מודרן בלונדון, הביאנלה של ונציה, המוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק, מוזיאון פילדלפיה לאמנות, אוסף מניל  ביוסטון טקסס (בבניין המוקדש לו), מוזיאון ויטני לאמנות אמריקאית, מוזיאון גוגנהיים בילבאו, מוזיאון הלובר בפריז ובתערוכה מוזיאלית באבו דאבי. בשנת 2010 הוזמן טוומבלי ליצור תקרה מצוירת עבור מוזיאון הלובר.

טוומבלי נפטר בשנת 2011 ברומא ממחלת הסרטן.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי וירג'יניה
קטגוריה:ציירים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת וושינגטון ולי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1928
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2011
קטגוריה:זוכי פרס פרמיום אימפריאלה לציור
סרגיי נארישקין

**סרגיי יבגנייביץ' נארישקין** (ברוסית: **Сергей Евгеньевич Нарышкин**; נולד ב-27 באוקטובר 1954 בלנינגרד) הוא פוליטיקאי רוסי, המכהן כראש סוכנות הביון הרוסית מאז 2016.

בעבר כיהן כיו"ר הדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית, הבית התחתון של הפרלמנט הרוסי, מאז נבחר ב-21 בדצמבר 2011 לעמוד בראש המושב הששי של הדומה, שנבחר ב-4 בדצמבר 2011 בבחירות לדומה.

## ביוגרפיה
סרגיי נארישקין נולד בלנינגרד בשנת 1954. השלים תואר בהנדסה מהאקדמיה הצבאית 'מכון לנינגרד למכניקה' (כיום האוניברסיטה הטכנית הבלטית ע"ש דמיטרי אוסטינוב) בשנת 1978. הוא מהנדס רדיו במקצועו. לאחר מכן סיים את בית הספר של הקג"ב במינסק. ולדימיר פוטין היה בן כתתו בבית הספר הגבוה של הקג"ב. בשנת 1990 הוא השלים תואר נוסף, בכלכלה, מ'המכון הבינלאומי לניהול של סנט פטרבורג'.

בשנת 2016 נחשף על ידי ארגון Dissernet, שנלחם בגנבה ספרותית במדע ברוסיה, שהעבודה שנארישקין קיבל עליה תואר שמקביל לתואר דוקטור היא למעשה הונאה - יותר מחצי ממנה הועתק ממקורות אחרים.

## קריירה
בסוף שנות ה-80 עבד כיועץ בכיר לשגריר ברית המועצות בבלגיה. בשנות ה-90, עבד בוועדת הכלכלה של עיריית סנקט פטרבורג ובמוסדות כלכליים שונים של ממשלת מחוז לנינגרד. עם עליית ולדימיר פוטין לשלטון בשנת 2000 הגיע למוסקבה.

ב-2004 היה לסגן ראש המינהל הכלכלי בסגל הקרמלין והיה לסגן יו"ר משרד ראש הממשלה. מיד לאחר מכן מונה לראש משרד ראש ממשלת רוסיה, תפקיד המקביל למעמד שר בממשלה.

ב-2007 היה לסגן ראש ממשלת רוסיה ובאותה שנה היה גם ליו"ר הדירקטוריון של תאגיד המספנות המאוחד (Объединённая судостроительная корпорация).

ב-12 במאי 2008 מונה לעמוד בראש האדמיניסטרציה הנשיאותית של רוסיה, בתפקיד המקביל לראש סגל הבית הלבן בארצות הברית. מדצמבר 2008 עמד במקביל גם בראש הוועדה הנשיאותית לפרסים ממלכתיים וב-2009 היה לראש הוועדה הנשיאותית למאבק בסילוף ההיסטוריה - ועדה שהוקמה על מנת להילחם בניסיונות למזער את תפקידה של ברית המועצות במלחמת העולם השנייה. ב-29 ביולי 2011 מונה לעמוד בראש הוועדה המיוחדת לענייני כוח אדם בארגוני אכיפת החוק הפדרלי, כחלק מצעדיו של דמיטרי מדבדב לצמצום השפעתו הפוליטית של מחנה הסילוביקי.

בדצמבר 2011 עזב את תפקידו באדמיניסטרציה הנשיאותית והיה לחבר הדומא, מטעם רוסיה המאוחדת, ומונה עד מהרה לעמוד בראשות הדומה. ב-13 בינואר 2014 ייצג את ארצו בהלוויית ראש הממשלה לשעבר אריאל שרון בישראל ובפברואר אותה שנה ערך ביקור רשמי נוסף.

ב-22 בספטמבר 2016 הוחלט למנותו לראש סוכנות הביון הרוסית מאוקטובר 2016.
## חיים אישיים
הוא דובר רוסית, אנגלית וצרפתית. הוא נשוי לטטיאנה נארישקינה, מומחית לטכנולוגיות מידע ולשניים בן ובת.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יושבי ראש הדומה הממלכתית
קטגוריה:פוליטיקאים רוסים
קטגוריה:ראשי ביון החוץ ברוסיה ובברית המועצות
קטגוריה:ראשי הסגל של הקרמלין
קטגוריה:סגני ראש ממשלת רוסיה
קטגוריה:חברי מפלגת רוסיה המאוחדת
קטגוריה:מעוטרי עיטור הידידות (רוסיה)
קטגוריה:רוסים שמחלקת האוצר של ארצות הברית הטילה עליהם סנקציות
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1954
שלמה רביץ

**שלמה רביץ** (אלול תרל"א, 1871 – כ' בטבת תשמ"א, 21 בדצמבר 1980) היה חזן, מלחין, מנצח מקהלות ומורה חזנים ידוע, ישראלי ממוצא רוסי.

## קורות חיים
רביץ נולד בנובוגרודק (נבהרדק) שברוסיה הלבנה (בלארוס) למשה ופייגה. כבר מגיל צעיר ניכרו בו כישרונותיו המוזיקליים והוא התפרסם כילד פלא. בגיל 12 הלחין פרקי חזנות בעצמו. בגיל 15 נסע דרומה לקייב ואודסה, שם סיים בהצטיינות בית ספר גבוה למוזיקה. בגיל 17 כיהן כחזן בקהילת שאולאי ולאחר מכן בלובלין. בהיותו בן 21 נסע מערבה לווינה להמשך השתלמות בתורת המוזיקה. לאחר מכן שב לרוסיה וכיהן כחזן בערים ברדיצ'ב, חרקוב, הומל וקרמנצ'וג. כיהן שש שנים כחזן בבית הכנסת הראשי של ריגה. לאחר מכן כיהן תקופה קצרה בקהילת יוהנסבורג.

בשנת 1925 ביקר בארץ ישראל, אולם רק בשנת 1932 מילא את שאיפתו לעלות ולהשתקע בארץ. בין השנים 1934–1941 כיהן כחזן הראשי של בית הכנסת הגדול בתל אביב, ראשון החזנים בארץ אשר החזיק משרה קבועה (ואף הראשון להקים להקת 'משוררים' המלווה את תפילתו).

רביץ השקיע רבות בחינוך ולימוד תורת החזנות והליטורגיה היהודית, ותחת ידו התחנכו דורות של חזנים. בסמינר לחזנות שהקים וניהל למדו נערים צעירים את נוסח התפילה וכן השתתפו במקהלות שעליהן ניצח. בהוצאת הסמינר יצאו לאור שני כרכים של נוסח התפילה שכתב רביץ, בכותרת: "קול ישראל: אנטולוגיה ישראלית-מסורתית לחזנות". רביץ הקפיד במיוחד על ההגיה הנכונה לפי כללי הדקדוק העברי ואף ערך מיצירותיהם של גדולי החזנות האירופית לפי כללי הדקדוק התקינים.

אחד המוסדות שבהם היה מעורב הייתה אגודת "עונג שבת" מיסודו של חיים נחמן ביאליק. רביץ ניהל את הפן המוזיקלי של אירועי שבת אלו, עם מקהלות תלמידיו. באירועים, שהתקיימו באולם "אוהל שם" בתל אביב, הושמעו פרקי חזנות לצד שירה עברית חלוצית. כמו כן, הנהיג שבאירועים אלו יעבור לפני התיבה לתפילת ערבית נער מתלמידיו, מלווה במקהלה.

ב-1978 הוענק לרביץ עיטור "יקיר העיר תל אביב-יפו".

שלמה רביץ האריך ימים, ואף בערוב ימיו בגיל מופלג המשיך לעסוק בהוראת החזנות ובניצוח. הלך לעולמו בגיל 109 בתל אביב.

## פרסומי לחניו
* **ילקוט זמירות: למקהלה מעורבת ויחיד**, תל אביב: אהל שם, 1954. (מכיל בעיקר קטעי תנ"ך, פיוטים ושירי ביאליק בלחניו של רביץ.)
* ש. רביץ (עורך), **שירי תהילה לליל שבת**, תל אביב: סמינר לפיתוח החזנות והשירה הדתית, 1959. (חוברת)
* מ.ש. גשורי (עורך), **קול ישראל: אנטולוגיה ישראלית-מסורתית לחזנות של כל השנה**: ספר הניגונים של הסמינר "סלה" ובית הכנסת לתלמידים "בילו" מיצירותיו ועיבודיו של שלמה רביץ וגדולי החזנים, 2 כרכים, תל אביב: בית-הכנסת לנוער ולתלמידי בית הספר "בילו" והסמינר ללימודי היהדות "סלה", תשכ"ד 1964.

## לקריאה נוספת
* **ר' שלמה רביץ**: זקן החזנים ואבי המנצחים, רשימה (עם תמונתו), בתוך: **[[חיים אדלר (חזן)|חיים אדלר]] : החזן הראשי** - אוטוביוגרפיה, עורך ראשי: נתן פלדמן, ירושלים: הוצאת צוף, 2022, עמ' 30

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חזנים ביישוב
קטגוריה:מלחינים יהודים בלארוסים
קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה הרוסית
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:מלחיני קטעי חזנות
קטגוריה:מוזיקאים יהודים בלארוסים
קטגוריה:יקירי תל אביב-יפו לשנת 1978
קטגוריה:חזנים בלארוסים
קטגוריה:חזנים אוקראינים
קטגוריה:מלחינים ישראלים
קטגוריה:מלחינים ביישוב
קטגוריה:ישראלים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:יהודים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1871
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1980
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
ניקו מק'בריין

**מייקל הנרי "ניקו" מק'בריין** (**Michael Henry "Nicko" McBrain**, נולד ב-5 ביוני 1952) הוא מוזיקאי ומתופף אנגלי הידוע בעיקר בתור המתופף של להקת ההבי מטאל המצליחה איירון מיידן.

לפני איירון מיידן, תופף מק'בריין עבור הגיטריסט הקנדי Pat Travers ועבור להקת הרוק הצרפתית Trust.

הוא הצטרף לאיירון מיידן ב-1982 ותופף בכל אלבומי האולפן מאז האלבום Piece of Mind שיצא בשנת 1983. מק'בריין גם גילם את השטן בווידאו קליפ לשיר The Number of The Beast של איירון מיידן שיצא בשנת 1982 עוד לפני שהצטרף ללהקה.

## דיסקוגרפיה



#### Streetwalkers
* Downtown Flyers (1975)
* Red Card (1976)

#### Pat Travers
* Makin' Magic (1977)
* Putting It Straight (1977)

#### Trust
* Marche ou Crève (1981)

#### [[איירון מיידן]]
* Piece of Mind (1983)
* Powerslave (1984)
* Somewhere In Time (1986)
* Seventh Son of a Seventh Son (1988)
* No Prayer for the Dying (1990)
* The X Factor (1995) 
*Virtual XI (1997)
* Brave New World (2000)
* Dance of Death (2003)
* A Matter of Life and Death (2006)
* The Final Frontier (2010)


## קישורים חיצוניים

* 

* הפרופיל של ניקו באתר של איירון מיידן 

קטגוריה:מוזיקאי מטאל
קטגוריה:מתופפים בריטים
קטגוריה:איירון מיידן
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1952
בריך שמיה

**בריך שמיה** היא תפילה בארמית הנאמרת בשעה שפותחים את ארון הקודש להוצאת ספר תורה, לפני קריאת התורה.

במרבית עדות אשכנז, נוהגים לאמרה בכל פעם שבה מוציאים ספר תורה, ואילו בעדות המזרח יש שני מנהגים: יש אומרים אותה בכל יום שבו ישנה תפילת מוסף כגון שבת, ראש חודש וכדומה, ויש שאומרים אותה רק בשבת, ביום טוב וביום הכיפורים. התפילה זכתה לתפוצה רבה בעקבות הופעתה בספר הזוהר על פרשת ויקהל, אולם התפילה הופיעה בחלק מהסידורים גם לפני הדפסת הזוהר וללא קשר לזוהר.

## המקור
התפילה מופיעה בספר הזוהר על פרשת ויקהל. הזוהר מביא את התפילה לאחר שהוא מצטט את הוראתו של רבי שמעון בר יוחאי להגיד אותה בזמן הוצאת ספר תורה:

ההסבר של הזוהר לעיתוי התפילה הוא שבשעה שהציבור פותחים את ארון הקודש ומתכוונים להוציא את ספר התורה, נפתחים במקביל שערי השמיים.

עם זאת, רבי משה קורדובירו כתב בספרו אור יקר (על הזוהר שם):

אבישי בר-אשר הראה כי במקורותיה המוקדמים מופיעה תפילה זו כתפילה להוצאת ספר תורה ללא קישור כלשהו לזוהר, וכי הקטע כולו שולב בזוהר בשלב מאוחר יותר, והביא שיש דפוסים הקודמים להדפסת הזוהר המיחסים תפילה זו לרמב"ן.

## התנגדות לתפילה
המשפט "ולא על בר אלהין סמיכנא" עורר מחלוקת כיוון שהמילה "בר" יכולה להיתרגם גם כ"חוץ" ואז יהא הפירוש "ולא על דבר חוץ מאלהים אנו סומכים", אך גם כ"בן" ואז יהא הפירוש "לא על בן אלהים". הביטוי בן־אלהים מזכיר את האל הבן בנצרות - ישו. פירוש אחר לביטוי הוא "מלאך", פירוש המבוסס על פסוקים בספר דניאל ובספר איוב. ולכן יש שאומרים "ולא על מלאכין סמיכנא".

עקב כך היו שהתנגדו לאמירת הקטע הזה במהלך הוצאת ספר תורה ולכן בנוסח של יהדות גרמניה אינו מופיע.

כמו כן אמירת התפילה היוותה אחד מסממני המחלוקת בין הדרדעים ל"עיקשים" בתימן ובמידה זניחה אף בארץ ורבים ממתפללי נוסח בלדי ("תכלאל") אינם אומרים קטע זה.

ישנם גרסאות שלפני הדפסת בריך שמיא בזוהר הייתה הגרסה "בר נש" ולא "בר אלהין".

## תרגום לעברית

## אזכורים תרבותיים
בסרט אינדיאנה ג'ונס ושודדי התיבה האבודה, בסצנת פתיחת התיבה, מקריאים חלק מתפילת בריך שמיה.

## לקריאה נוספת
* יצחק פרנקל, "תפילת ובקשת 'בריך שמיה'", **[[ישורון (מאסף תורני)|ישורון]]** ב' (ה'תשנ"ז), עמ' תקנ"ט-תק"פ. לקריאה באתר היברובוקס.
* יצחק סץ, "בריך שמיה וגירסותיו", **[[קובץ בית אהרן וישראל]]** מ"ז (ה'תשנ"ג), עמ' ק"ה-קי"ב. לקריאה באתר היברובוקס.
* אביגדור ברגר, "זמן אמירת בריך שמיה", **זכור לאברהם** יא (ה'תשס"ב–ה'תשס"ג), עמ' אלף ע"ט-אלף פ"ד. לקריאה באתר אוצר החכמה (למנויים בלבד).
* הרב משה לוי, "כריעה בבריך שמיה", **ירחון אור תורה** תע"ג (ה'תשס"ז), עמ' שכ"ט-שמ"ד.

## קישורים חיצוניים

* 
* עיונים בסידור התפילה - באתר מכללת אורות
* 
* בריך שמיה דמארי - הסבר מתוך ספר הזוהר פרשת ויקהל - המקור של  תפילת בריך שמיה

## הערות שוליים

קטגוריה:קריאת התורה
קטגוריה:תפילות ביהדות
קטגוריה:ספר הזוהר
קטגוריה:יצירות יהודיות בארמית
שש דרגות של קווין בייקון

[ממוזער|250px|המחשה גרפית של המושג. כל נקודה בתרשים מייצגת שחקן או שחקנית, כאשר כל חיבור שבין שתי נקודות מייצג סרט המשותף לשני השחקנים המיוצגים על ידי אותן נקודות. נקודת היעד B תהיה תמיד [קווין בייקון.]]
**שש דרגות של קווין בייקון** הוא משחק טריוויה המבוסס על הרעיון של תופעת העולם הקטן, הנשענת על ההנחה כי כל שחקן ששיחק בהוליווד יכול להיות מקושר דרך תפקידיו הקולנועיים לסרט בהשתתפותו של השחקן קווין בייקון בתוך שישה שלבים. שם המשחק הוא וריאציה למושג "שש דרגות של הפרדה". 

על מנת לשחק במשחק, יש צורך בקבוצה של משתתפים המנסים לקשר כל שחקן שנבחר אל קווין בייקון מהר ככל האפשר, תוך שימוש במספר הקישורים המועט ביותר ככל האפשר (כאשר כל קישור הוא שם של סרט קולנוע המשותף לשני השחקנים שנמצאים בשני הקצוות השונים של הקישור).

## ראו גם
* מספר ארדש-בייקון
* תופעת העולם הקטן
* שש דרגות של הפרדה

## קישורים חיצוניים
* The Oracle of Bacon – מחשבון אינטרנטי לחישוב המרחק ומציאה מפורטת של הקשר בין שחקנים במסד הנתונים הקולנועיים IMDb לקווין בייקון
* 

קטגוריה:משחקים
קטגוריה:רשתות חברתיות
התפתחות עוברית של המוח

שמאל|ממוזער|270px|המוח העוברי בשלב החלוקה לשלוש (משמאל) ולחמש (מימין). המוח הגדול מחולק כבר לשתי המיספרות סימטריות. הבליטות משני צידי מוח הביניים הן ניצני עצב הראייה והרשתית.

## שלב שלושת המוחות
בשלושת השבועות הראשונים בהתפתחותו של עובר האדם נוצר צינור העצבים (באנגלית: neural tube), המתרחב בקדמתו לשלוש שלפוחיות חלולות, אחת אחרי השנייה. שלפוחיות אלו נקראות (מקדימה לאחור):
#המוח הקדמי (אנגלית: forebrain, לטינית: *prosencephalon*),
#המוח האמצעי (אנגלית: midbrain, לטינית: *mesencephalon*)
#המוח האחורי (אנגלית: hindbrain, לטינית: *rhombencephalon*).

משלושת החללים שבתוכן יתפתחו בסופו של דבר ארבעת חדרי המוח, וכן תעלת המוח המחברת ביניהם. משאר הצינור שמאחורי שלוש השלפוחיות יתפתח חוט השדרה.

## שלב חמשת המוחות
בשלב זה המוח הקדמי מתפצל לשתי תת-שלפוחיות:
#המוח המרוחק (לטינית: *telencephalon*) אשר ביונקים ובעופות ידוע יותר כמוח הגדול,
#מוח הביניים (לטינית: *diencephalon*).

המוח האמצעי אינו מתחלק, והמוח האחורי מתחלק אף הוא לשניים:
#המטנצפלון (לטינית: *metencephalon*)
#המיאלנצפלון (לטינית: *mielencephalon*).

לכן שלב זה נקרא לפעמים שלב חמשת המוחות. בנוסף, המוח הגדול מתחלק רוחבית לשתי המיספרות סימטריות, ימין ושמאל. החללים בתוך שתי המיספרות אלו הופכים להיות החדרים הצדיים. הם עדיין מחוברים לחלל מוח הביניים, ההופך להיות החדר השלישי, לחלל המוח האמצעי, שהוא צר יותר ונקרא תעלת המוח, לחלל המיאלנצפלון ההופך לחדר הרביעי, ולחלל חוט השדרה. חללים אלו מלאים בנוזל המוח, בעוד שתאי הדפנות מתמיינים לתאי עצב. מוחות דגים נשארים בשלב זה גם בבגרותם.

### אזורים שהתפתחו מהמוח הגדול
* **[[גרעיני בסיס|גרעיני הבסיס]]**
* **[[המוח הגדול]]**

### אזורים שהתפתחו ממוח הביניים
* **ה[[תלמוס]]**
* **ה[[היפותלמוס]]**
* **ה[[רשתית]]** - על אף שאזור זה נמצא מחוץ לגולגולת, תאיו התחלקו מתאים שהיגרו מהדיאנצפלון.
* **ה[[סבתלמוס]]**

### אזורים שהתפתחו מן המוח האמצעי
המוח האמצעי מהווה חלק מגזע המוח (brain stem). הוא מקיף את תעלת המוח ומתחלק לשני חלקים:
* **ה[[טקטום]]**
* **ה[[טגמנטום]]**

### אזורים שהתפתחו מהמטנצפלון
* **[[המוח הקטן]]**
* **ה[[פונס]]**

### אזורים שהתפתחו מהמיאלנצפלון
* **[[המוח המוארך]]** (בלועזית: medulla oblongata)

קטגוריה:המוח
טרויאן בליסאריו

**טרויאן אייברי בליסאריו** (באנגלית: **Troian Avery Bellisario**; נולדה ב-28 באוקטובר 1985) היא שחקנית אמריקאית, שהתפרסמה בעיקר בזכות תפקידה בתור ספנסר הייסטינגס (אנ') בסדרה "שקרניות קטנות" (2010–2017).

## ביוגרפיה
בליסאריו נולדה וגדלה לוס אנג'לס שבקליפורניה. אביה, דונלד בליסריו, הוא מפיק טלוויזיה ממוצא איטלקי וסרבי, וטרויאן השתתפה במספר הפקות שלו. אמה, דבורה פארט, היא שחקנית סופרת ומפיקה ממוצא אפרו-אמריקאי וקריאולי. אחד משני אחיה למחצה הוא מייקל בליסאריו , שגם הוא שחקן, שני אחיה החורגים הם המפיק צ'אד מארי והשחקן שון מארי, שלצידו שיחקה בסדרה "NCIS" בתפקיד אחותו. יש לה עוד שלוש אחיות למחצה ואח אחד צעיר. בילדותה הייתה חברה קרובה של מרי קייט ואשלי אולסן. היא למדה תואר ראשון באמנות הבמה באוניברסיטת דרום קליפורניה.

## קריירה
הקריירה של בליסאריו החלה בשנת 1988 בעולם בסרט "Last Rites", כשהייתה בת 3. בין השנים 1998–2007 השתתפה כשחקנית אורחת ב"זינוק לאתמול", "NCIS", "ג'אג" ו-"First Monday", סדרות שהופקו על ידי אביה, דונלד בליסאריו. ב-1998 כיכבה לצד מרי קייט ואשלי אולסן בסרט "Billboard Dad".

בשנים 2006–2009 היא שיחקה בסרטים הקצרים "Intersect" ,"Archer House" ו-"Unspoken".

ב-2010 החלה לשחק את ספנסר הייסטינגס בסדרת הדרמה "שקרניות קטנות", המבוססת על סדרת ספרים באותו שם שנכתבו על ידי שרה שפרד. באותה שנה שיחקה בסרט "עולם מציצני" לצידו של רון ריפקין. בשנת 2013 כיכבה בליסאריו בסרט "ילדי האלוהים" שם גילמה את ג'ניפר. ב-2015 שיחקה תפקיד אורח בסדרה "suits" לצד ארוסה פטריק ג'יי אדמס ששיחק בתפקיד הראשי.

בליסאריו ביימה חמישה פרקים בסדרת הטלוויזיה "צרות טובות".

## חיים אישיים
בשנת 2009 החלה בליסאריו לצאת עם השחקן פטריק ג'יי אדמס. ב-24 בפברואר 2014 התארסו, וב-10 בדצמבר 2016 נישאו. בשנת 2018 נולדה בתם הבכורה ובשנת 2021 נולדה בתם השנייה.

בתחילת 2014 חשפה בליסאריו כי סבלה מהפרעות אכילה בתקופת לימודיה בתיכון.

## פילמוגרפיה

### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

* שקרניות קטנות, אתר ערוץ ABC family. 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקניות ילדות אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאים ממוצא סרבי
קטגוריה:אמריקאים ממוצא איטלקי
קטגוריה:זוכי פרס בחירת הנוער
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת דרום קליפורניה
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1985
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1985
קהל חסידי ירושלים

**קהל חסידי ירושלים** היא חסידות ירושלמית המשתייכת לעדה החרדית.

## תולדות הקהילה
הקהילה נוסדה בשנות ה-80 על ידי קבוצה שפרשה מחסידות קרלין. עד שנת תשמ"ה (1985) לא נטלו מוסדות קרלין תקציבים ממשלתיים, בהתאם להשקפת העדה החרדית. בשנת תשמ"ה החלו המוסדות לקבל תקציבים כאלה, דבר שהביא למאבק חריף שניהלה העדה החרדית נגד חסידות קרלין. קבוצה קטנה מהחסידות, שהזדהתה מבחינה רעיונית עם העדה החרדית, פרשה והקימה בית כנסת נפרד. בתחילה השתכנו הפורשים בבית הכנסת "תרביצ"א" בבתי ורשה שברשות חסידות דושינסקיא ולאחר זמן עברו למשכן קבע ברחוב רבינו גרשום בירושלים. הקהילה מונה קרוב ל-300 משפחות.

המנהיג בפועל של הקהילה היה הרב יוסף ציינווירט (נפטר ד' בחשוון ה'תשע"ג) שעד אז היה ר"מ בישיבת איתרי ולפני כן היה ראש ישיבת קרלין וראש החבורה בקרלין. בין הפורשים בלט גם הרב חיים אורי פריינד, לימים דיין בעדה החרדית.

בני הקהילה מתלבשים בלבוש החרדי הירושלמי. לקהילה שלושה בתי כנסת, אחד בירושלים ושנים בבית שמש.

בשנת תשס"א (2001) מונה הרב אברהם שמחה חנון למנהיג הקהילה. באדר תשס"ז (2007) התקיימו בחירות בקרב חברי הקהילה שהכריעו כי הרב חנון יוכתר לאדמו"ר.

בין החברים הבולטים בקהילה:
*הרב אברהם אטיק - ראש "ישיבת באר שלמה"
*הרב חיים ליברמן - מקובל ומשפיע חב"די
*הרב שרגא סעמיועלס - מקובל
*הרב חיים אורי בריזל - מקובל. מוציא לאור "בית אהרן" המבואר
*הרב מאיר שטיינברג - דיין בבית הדין "הישר והטוב"
*טוביה ליברמן - עורך עיתון העדה
*יוחנן שמעיה - מנהל מוסדות רמ"א וחבר הנהלת העדה החרדית וועד החינוך של העדה החרדית.
*בנימין לובין - מראשי מערכת הכשרות של העדה החרדית.

## לקריאה נוספת
* בנימין בראון, מיטלטלת: חסידות קרלין בין עליות למשברים''', ירושלים: מרכז זלמן שזר, 2018.

## הערות שוליים

קטגוריה:חצרות חסידיות
קטגוריה:העדה החרדית
קטגוריה:חסידות קרלין
קטגוריה:שכונת הבוכרים
אסטריקס הגלדיאטור

**אסטריקס הגלדיאטור** (בצרפתית: **Astérix gladiateur**) הוא הספר הרביעי בסדרת הקומיקס הצרפתית "אסטריקס". הספר נכתב על ידי הסופר רנה גוסיני ואויר על ידי אלבר אודרזו, והוצג לראשונה במהלך שנת 1962 בהמשכים במגזין "Pilote" בחוברות מספר 126 עד 168. בספר מופיעה לראשונה דמותו של **רקתעמיס** (financicrisis), הסוחר הפיניקי הימי הממולח.

הספר לא תורגם לעברית.

## תקציר העלילה
הנציב הרומי של גאליה, אודיאוס אספרגוס, מעוניין להעניק את אחד התושבים הגאלים מהכפר הגאלי הבלתי מנוצח כמתנה ליוליוס קיסר, ובעקבות כך לוחמי הלגיון הרומי מהמחנה הסמוך לכפר הגאלי לוכדים את חמשיריקס, פייטן הכפר, ושולחים אותו לרומא. בעקבות כך, אסטריקס ואובליקס יוצאים לרומא כדי להחזיר את חמשיריקס.

ברומא יוליוס קיסר פוגש בחמשיריקס אך משום שאין לו כל עניין בו הוא מורה להשליכו לאריות במהלך המשחקים הבאים בקולוסאום. בעקבות כך, אסטריקס ואובליקס הופכים לגלדיאטורים במטרה להציל את חייו של חמשיריקס.

## [[עיבוד קולנועי]]
* עלילת הספר, שולבה עם עלילת הספר "אסטריקס הליגיונר", בהפקת סרט האנימציה הצרפתי "אסטריקס וההפתעה של קיסר" משנת 1985.

## קישורים חיצוניים

*האתר הרשמי של אסטריקס

קטגוריה:ספרי 1964
קטגוריה:ספרי אסטריקס
פארק אסטריקס

שמאל|ממוזער|250px|תצלום אווירי של הפארק
**פארק אסטריקס** (בצרפתית: **Parc Astérix**) הוא פארק שעשועים בצרפת, המבוסס על סדרת ספרי הקומיקס "אסטריקס" (מאת אלבר אודרזו ורנה גוסיני). לפארק כ-1,800,000 מבקרים בשנה, והוא פארק השעשועים הפופולרי ביותר בצרפת אחרי דיסנילנד פריז.

## פעילות
הפארק ממוקם בשטח העיירה פליילי שבמחוז וָאז, כ-35 ק"מ מצפון לפריז ו-32 ק"מ מאתר הנופש דיסנילנד פריז. הקומפלקס כולל פארק שעשועים ומלון.

הפארק הושק בשנת 1989 ובמהרה הפך לפארק השעשועים הפופולרי ביותר בצרפת, עד לפתיחתו של יורודיסני בשנת 1992.

הפארק פתוח בין החודשים אפריל לנובמבר ונודע במיוחד ברכבות ההרים שלו.

מופעל על ידי חברת "Grevin & Cie", המפעילה 13 פארקי שעשועים שונים באירופה.

## מתקנים
### רכבות הרים

### מתקנים בולטים נוספים

**La Galère* - ספינת פיראטים הממוקמת בחלק "הוויקינגים".
**Menhir Express* - מתקן מים הממוקם בחלק "הכפר הגאלי".

## קישורים חיצוניים
 
* 

קטגוריה:פארקי שעשועים באירופה
קטגוריה:אסטריקס
ז'רביניו

**ז'רבֶה יאו קואסי**, הידוע כ**ז'רביניו**  (Gervinho)  (Gervais Yao Kouassi נולד ב-27 במאי 1987 באנימה), הוא כדורגלן עבר מחוף השנהב ששיחק בעמדת החלוץ  במספר מועדונים,  בבלגיה, צרפת, אנגליה, איטליה, סין, טורקיה ויוון וכן בנבחרת חוף השנהב.

## קריירה
ז'רביניו החל את הקריירה שלו בבוורן, אליה הצטרף בעונת 2004/2005 ושיתף פעולה עם חברו לנבחרת עמנואל אבואה. הוא שיחק במועדון במשך 2 עונות (2005–2007) וכבש 14 שערים ב-61 הופעות.

בסוף עונת 2006/2007 עבר ז'רביניו לליגה הצרפתית למועדון לה מאן. בעונתו הראשונה בליגה הצרפתית כבש ז'רביניו 2 שערים, בעונתו השנייה הוא כבר כבש 7 שערים ובשתי עונותיו כבש 9 שערים ב-59 הופעות.

לאחר הצלחתו בלה מאנס חתם ז'רביניו ליל לארבע שנים וסכום העברה עמד על 6 מיליון יורו.
בעונתו הראשונה כבש ז'רביניו 13 שערים ב-32 הופעות, בעונתו השנייה ערך ז'רביניו 42 הופעות בכל המסגרות ובהם כבש 18 שערים ויחד עם אדן הזארד עזר לליל להשלים דאבל בכך שזכו באליפות צרפת ובגביע הצרפתי.

ב-11 ביולי 2011 חתם ז'רביניו במועדון האנגלי ארסנל תמורת 12 מיליון יורו. ז'רביניו כבש צמד במשחק הבכורה שלו בארסנל נגד פ.צ. קלן.

ב-8 באוגוסט 2013 חתם ז'רביניו ברומא, שהעבירה לארסנל עבורו סכום של 8 מיליון ליש"ט. ז'רביניו קיבל את חולצה מספר 27.

ב- עבר לקבוצת חביי צ'יינה פורצ'ן מליגת העל הסינית. ב-17 באוגוסט 2018 חתם ז'רביניו לשלוש שנים בפארמה.

ב-15 ביולי 2022 חתם באריס סלוניקי.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים מחוף השנהב
קטגוריה:חלוצי כדורגל מחוף השנהב
קטגוריה:כדורגלני בוורן
קטגוריה:כדורגלני לה מאן
קטגוריה:כדורגלני ליל
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:כדורגלני רומא
קטגוריה:כדורגלני חביי צ'יינה פורצ'ן
קטגוריה:כדורגלני פארמה
קטגוריה:כדורגלני טרבזונספור
קטגוריה:כדורגלני אריס סלוניקי
קטגוריה:כדורגלני נבחרת חוף השנהב
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2008
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2010
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2010
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2012
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2013
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2014
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2015
קטגוריה:איבוארים שנולדו ב-1987
יוסי מדר

**יוסי מדר** (נולד ב-7 בספטמבר 1969) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקשר.

## קריירה
מדר גדל בשכונת כפר שלם בתל אביב ושיחק במחלקת הנוער של קבוצת בני יהודה תל אביב. בשנת 1987 עלה לקבוצת הבוגרים של המועדון, ולאחר מכן שיחק בקבוצות רבות, ביניהן שמשון תל אביב, הפועל רמת גן ובית"ר תל אביב.

לקראת עונת 1993/1994 הצטרף מדר להפועל תל אביב. כבר במחזור הראשון כבש את שער הבכורה שלו במדי הקבוצה, שער ניצחון מול מכבי פתח תקווה באצטדיון רמת גן. בעונה זו כבש 11 שערים במדי הקבוצה, וכיכב במדיה לצידם של חיים רביבו וחזי שירזי. מדר כבש גם ברבע גמר גביע המדינה מול הפועל חיפה, וכן בחצי הגמר מול מכבי פתח תקווה, וסייע להפועל תל אביב להעפיל למשחק הגמר באותה עונה, אך בסיומה עבר לשחק בהפועל באר שבע.

מדר שהתחיל את העונה בבאר שבע והמשיך במכבי הרצליה, חזר להפועל תל אביב בקיץ 1995, והיה שותף להופעותיה הראשונות אי פעם בגביע אופ"א. יחד עם קז'ימיש מוסקאל, הוביל מדר את קישור הקבוצה לאחר עזיבתו של רביבו. גם בעונה זו כבש את שער הבכורה שלו במשחק מול מכבי פתח תקווה בגביע הטוטו, וכן כבש במחזור הראשון של הליגה, בניצחון 2-3 על הפועל באר שבע. ב-4 במאי 1996 כבש רביעייה בניצחון 0-5 על הפועל כפר סבא, ובסך הכל כבש 9 שערי ליגה בעונה זו. בעונת 1996/1997 נקלעה הפועל תל אביב לתחתית הטבלה, ובמחזור ה-25 כבש מדר בדקה ה-85 את שער השוויון במשחק התחתית שנערך בהרצליה מול מכבי הרצליה, שהבטיח כמעט סופית את הישארותה של קבוצתו בליגה. בעונה זו הבקיע מדר 8 שערי ליגה במדי הפועל תל אביב, ובסיומה עזב את הקבוצה לאחר שהבקיע במדיה 28 שערי ליגה, ובסך הכל 34 שערים בכל המסגרות.

בקיץ 1997 עבר מדר לשחק במכבי עירוני אשדוד, ולאחר עונה אחת חזר לבני יהודה ושיחק במדיה שנתיים נוספות. לקראת עונת  חתם מדר במכבי נתניה, אך במחנה אימון שקיימה הקבוצה לפני פתיחת העונה נכנס מנג'ר הקבוצה, אורי מלמיליאן, לאחד החדרים של השחקנים, ושם מצא את מדר ושחקנים אחרים (משה גלאם, רונן בדש, ועקיבא מגרלשוילי) במהלך משחק קלפים. מדר, ששוחרר בעקבות האירוע מהקבוצה וחתם בהפועל כפר סבא, פנה למוסד לבוררות ושם נפסק כי נתניה תשלם לו כ-655 אלף שקל כפיצויים. מדר שיחק כשנה וחצי בכפר סבא, ולאחר שהסתיים הליך הבוררות הוחתם בנתניה ושם שיחק עד תום העונה.

בשנת 2002 עבר מדר לקבוצת הפועל רעננה, ולאחר ששיחק שנתיים במדי הקבוצה עבר למכבי רמת עמידר. בשנת 2005 עבר לקבוצת עירוני אור יהודה מליגה ב' ובקיץ 2006 פרש ממשחק פעיל. בסך הכל הופיע מדר ב-271 משחקים בליגה הבכירה בישראל, וכבש 68 שערים.

לאחר פרישתו ממשחק, שימש מדר כמאמן קבוצת הנוער של הפועל כפר שלם.

מדר נשוי ואב לשלושה ילדים, והוא עובד במחלקת התברואה בעיריית תל אביב-יפו.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:קשרי כדורגל ישראלים
קטגוריה:תל אביב-יפו: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני בני יהודה תל אביב
קטגוריה:כדורגלני שמשון תל אביב
קטגוריה:כדורגלני הפועל רמת גן
קטגוריה:כדורגלני בית"ר תל אביב
קטגוריה:כדורגלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורגלני הפועל באר שבע
קטגוריה:כדורגלני מכבי הרצליה
קטגוריה:כדורגלני מכבי עירוני אשדוד
קטגוריה:כדורגלני הפועל כפר סבא
קטגוריה:כדורגלני מכבי נתניה
קטגוריה:כדורגלני הפועל רעננה
קטגוריה:כדורגלני מכבי רמת עמידר
קטגוריה:כפר שלם: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1969
דני קרסנוב

**יבגני דני קרסנוב** (נולד ב-27 במאי 1970) הוא אתלט עבר ישראלי. אלוף ושיאן ישראל בקפיצה במוט. השתתף ב-3 אולימפיאדות (ברצלונה 1992, אטלנטה 1996 וסידני 2000) במדי נבחרת ישראל. היה לאתלט הגבר הישראלי הראשון שהשתתף בגמר אולימפי.

## ביוגרפיה
קרסנוב נולד במוסקבה בירת רוסיה כיבגני ברמן. הוא התאמן בהדרכתו של אריה רוזנווייר במוסקבה. הוא עלה לישראל בשנת 1991 והתאמן בהפועל גבעת ­רם ירושלים, בהדרכתו של אריה רוזנוייר. באליפות אירופה באתלטיקה באולם שנערכה בג'נובה, איטליה בשנת 1992 סיים קרסנוב במקום 17 בקפיצה במוט בתוצאה של 5.15 מטר.

באולימפיאדת ברצלונה (1992) סיים קרסנוב במקום שמיני בקפיצה במוט בתוצאה של 5.40 מטר. בשלב המוקדמות הוא קפץ לגובה של 5.60 מטר ובכך היה לאתלט הישראלי הגבר הראשון שהשתתף בשלב הגמר. באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה בטורונטו, קנדה במרץ 1993 סיים קרסנוב במקום 13 בקפיצה במוט בתוצאה של 5.40 מטר. באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בשטוטגרט, גרמניה באוגוסט אותה שנה סיים קרסנוב במקום 19 בקפיצה במוט בתוצאה של 5.55 מטר.

באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 1994 סיים קרסנוב במקום שביעי בקפיצה במוט בתוצאה של 5.70 מטר. שבוע לאחר מכן, בתחרות שנערכה בבריסל, בלגיה הוא קבע את שיאו האישי, בתוצאה של 5.75 מטר. באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה בברצלונה, ספרד במרץ 1995 סיים קרסנוב במקום 14 בקפיצה במוט בתוצאה של 5.60 מטר. בתחרות שנערכה בהדר יוסף, תל אביב ביולי 1996 שבר קונסטנטין סמיונוב את השיא הישראלי בס"מ והעמיד אותו על 5.76 מטר.

באולימפיאדת אטלנטה (1996) סיים קרסנוב במקום 11 בקפיצה במוט בתוצאה של 5.60 מטר ובכך היה לישראלי הראשון שהצליח להגיע לשלב הגמר פעמיים ברציפות. באליפות העולם באתלטיקה שנערכה באתונה, יוון בשנת 1997 סיים קרסנוב במקום תשיעי בקפיצה במוט בתוצאה של 5.50 מטר. באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בסביליה, ספרד בשנת 1999 סיים קרסנוב במקום תשיעי בקפיצה במוט בתוצאה של 5.50 מטר. באולימפיאדת סידני (2000) סיים קרסונוב במקום 20 בקפיצה במוט בתוצאה של 5.55 מטר.

קרסנוב פרש מפעילות בשנת 2001 ומאז הוא עובד בחברת החשמל.

## שיאים אישיים
*קפיצה במוט: 5.75 מטר (1994)
*קפיצה לרוחק: 7.07 מטר (1994)

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אתלטים אולימפיים ישראלים
קטגוריה:משתתפים ישראלים באולימפיאדת סידני (2000)
קטגוריה:משתתפים ישראלים באולימפיאדת אטלנטה (1996)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת אטלנטה (1996)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת סידני (2000)
קטגוריה:עולים בשנות ה-1990
קטגוריה:אלופי ישראל בקפיצה במוט
קטגוריה:שיאני ישראל בקפיצה במוט
קטגוריה:משתתפים ישראלים באולימפיאדת ברצלונה (1992)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת ברצלונה (1992)
קטגוריה:ישראלים ילידי ברית המועצות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970