open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
משמר כבוד

[שמאל|ממוזער|250px|[7 ביוני 1951, משמר כבוד בשדה התעופה בלוד מקבל את פניו של ראש ממשלת ישראל דוד בן-גוריון בשובו לישראל מביקור בארצות הברית]]
[ממוזער|257x257 פיקסלים|[סגן נשיא ארצות הברית מייק פנס סוקר משמר כבוד בטקס קבלת פנים הממלכתי במשרד ראש הממשלה ב-2018]]
[ממוזער|250px|משמר כבוד חמוש של [משטרת ישראל ומשמר הגבול בטקס יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל.]]
[שמאל|ממוזער|250px|משמר כבוד של [רגימנט משמר פראובראז'נסקי ה-154 מצבא הפדרציה הרוסית בקבר החייל האלמוני הממוקם בגן אלכסנדר שבמוסקבה, לרגלי חומת הקרמלין.]]
**משמר כבוד** הוא קבוצת אנשים, לרוב במסגרת צבאית, המבצעים תרגילי סדר, במטרה לחלוק כבוד לאדם או לציון מאורע.

משמרות כבוד נהוגים בהלוויה, לרוב הלוויה צבאית; בטקסי זיכרון כדוגמת יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל; קבלת פנים לנשיא או ראש מדינה; ובטקסי אבל, כדוגמת משמר כבוד לנר זיכרון הנהוג בכלל בסיסי צה"ל במהלך יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל.
באירועי אבל, מקובל כי משמר הכבוד יורה מספר מטחי כבוד, לפי חשיבות האישיות המובאת לקבורה. מקובל כי כל חייל זוכה לפחות לשלושה מטחי כבוד.
[ממוזער|משמר כבוד של [צבא השחרור העממי של סין, מקבל את ראש ממשלת בריטניה קיר סטארמר בביקורו בביג'ינג, ינואר 2026]]
בצבאות שונים, מקובל כי קיימת יחידה ייעודית לטקסים; יחידה זו מאומנת היטב בתרגילי הסדר, והיא עורכת משמר כבוד למרבית הנציגים הזרים. בעת עריכת משמר כבוד לאישיות רמת מעלה, מלווה הקצין המפקד על המשמר את האישיות לסקירת המסדר, ולאחר מכן מנוגנים המנוני המדינות.

## ישראל
במדינת ישראל, משמר כבוד לנשיא המדינה וראש ממשלה או ראש מדינה זרה, הוא משמר הכבוד הגדול ביותר. משמר זה כולל צוערים מבית הספר לקצינים, פרחי טיס וצוערי קורס חובלים. משמר כזה קרוי "משמר כבוד תלת זרועי". משמרי כבוד פחותים כוללים חיילים מיחידות וחילות שונים, ונערכים לראשי הצבא של מדינות זרות ושרים זרים.

את משמרות הכבוד הרשמיים של מדינת ישראל ושל צה"ל מלווה תזמורת צה"ל ומשמר הכנסת הוא משמר הכבוד של מדינת ישראל בטקס הדלקת המשואות ביום העצמאות.

## ראו גם
* תזמורת צה"ל

## קישורים חיצוניים

* משמר כבוד של משמר הכנסת, באתר הכנסת

קטגוריה:מנהגי אבלות והנצחה
קטגוריה:טקסים
קטגוריה:צבא: טקסים וסמלים
קטגוריה:תפקידים טקסיים
ישראל ברנע

**ישראל ברנע** (1906 – 4 בדצמבר 1984) היה אלוף בצה"ל, מקימו ומפקדו הראשון של חיל התובלה.

## חייו
ברנע נולד בבסרביה בשם ישראל בוגנוב. אביו נרצח בפרעות 1905, ברנע עלה לארץ ישראל בשנת 1920. ב-1921 הצטרף לארגון ההגנה. עבד במוסך וכנהג ועם הקמת אגד נבחר להנהלת החברה. בעקבות פרוץ המרד הערבי הגדול ב-1936 נשכר על ידי הבריטים לרכז את שירות הרכב שלהם בארץ ישראל. במלחמת העולם השנייה התנדב לצבא הבריטי ושירת כנהג ביחידת תובלה בקרבות המערכה במדבר המערבי בצפון אפריקה. באפריל 1942 מונה לעמוד בראש פלוגת ההובלה 462 שסייעה בהקמת קו הביצורים באל-עלמיין. ביוני התחלף בתפקיד עם מפקד פלוגת ההובלה 179, הרי יפה. הפלוגה בפיקודו סייעה לכוחות הלוחמים במערכה בצפון אפריקה והייתה חלק מכוחות הקורפוס ה-10 של הצבא הבריטי שהונחת באיטליה בסלרנו בספטמבר 1943 ועמד בראשה עד לפירוק הפלוגה ב-1946.

ברנע השתחרר מהצבא הבריטי בדרגת מייג'ור, בשובו לארץ ישראל היה מראשי קואופרטיב אגד ונקרא להקים את שירות התחבורה בהגנה. חלק ניכר מהמאמצים בתקופתו הוקדש להגדלת מצבת המשוריינים בשירות.

עם הקמת צה"ל עמד בראש חיל התובלה וקודם לדרגת אלוף-משנה. בסוף 1949 הועלה לדרגת אלוף ונשלח למוסקבה לשמש כנספח הצבאי בברית המועצות. באוקטובר 1950 שב לישראל ומונה שוב למפקד חיל התובלה, תפקיד בו שימש עד 1953, עת פרש מהשירות הצבאי.

אחר שחרורו מונה לראש חברת "לפידות" לחיפושי נפט. בהמשך כיהן כמנהל המרכז הישראלי לניהול עד 1972. היה חבר בחבר הנאמנים של הבימה לאחר הפיכתו לתיאטרון ציבורי לאומי.

במלחמת יום הכיפורים התנדב לשמש נהג משאית אשפה בתל אביב וכיהן במטה החירום של העירייה.

היה נשוי לשושנה לבית פרלמוטר, שחקנית תיאטרון האהל.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אלופי צה"ל
קטגוריה:מתנדבי היישוב לצבא הבריטי
קטגוריה:נספחים צבאיים ישראלים בברית המועצות
קטגוריה:קצינים בריטים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מנכ"לים יוצאי שירות קבע בצה"ל
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1906
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1984
אג'יליטי (כלבנות)

ממוזער|שמאל|בורדר קולי עושה '''סללום'''.
**אג'יליטי** (מאנגלית: Agility - זריזות) הוא ספורט בו מבצעים כלבים מעבר מכשולים ומשוכות (בדומה לספורט קפיצות הראווה של סוסים, עם התאמה לכלבים). אג'יליטי מתאפיין בעבודת צוות של הנוהג וכלבו. הספורט מוכר על ידי הפדרציה הבינלאומית לכלבנות. 

הכלבים מדורגים לקטגוריות לפי גובה הכלב בכתף:
* קטנים (Small)  - עד 35 ס"מ,
* בינוניים (Medium) - עד 43 ס"מ,
* ביניים (Intermediate)- עד 48 ס"מ, (החל מינואר 2023) 
* גדולים (large) - מעל 48 ס"מ,

מסלול האג'יליטי מורכב ממכשולים, אשר מסודרים בזה אחר זה, הן בקו ישר והן בפניות, בכל פעם בסדר שונה. הנוהג מכוון את כלבו למעבר המכשולים על-פי הסדר שנקבע לאותו מסלול ספציפי. הכלב שעובר את המסלול במינימום שגיאות ובזמן המהיר ביותר זוכה לדירוג הגבוה ביותר. 

ענף ספורט זה הוצג לראשונה ב-1978, בלונדון, בתערוכת ה"קראפט". בשנת 1989 כינסה ההתאחדות הבינלאומית לכלבים ועדת אג'יליטי במטרה להכיר בספורט זה. בשנת 1991 הוכר האג'יליטי, כענף ספורט רשמי ועצמאי. החוג הישראלי לאילוף כלבים נחשף לראשונה לספורט זה בשנת 1982, כאשר משלחת שכללה חמישה נוהגים וכלבים, נסעה לתחרות בינלאומית בדרום אפריקה. בשנת 1993 אימץ החוג הישראלי את תקנון ההתאחדות הבינלאומית לכלבים, ומאז פועל לפיו ומתעדכן בשינויים, כפי שמקובל בכל העולם.

בארץ הספורט מונה כיום מספר מועדונים פעילים, וסמינרים בהדרכת מאמנים מחו"ל. כמו כן קיימים ספורטאים ישראלים המייצגים את ישראל בתחרויות בחו"ל.

## המתקנים
כל מסלול מכשולים מורכב ממספר אלמנטים, אשר מסודרים בזה אחר זה הן בקו ישר והן בפניות, בכל פעם בסדר שונה, דבר המעלה את רף הקושי. 
המכשולים במסלול רבים ומגוונים: 

* **מנהרה (Tunnel)** - מכשול בצורת מנהרה או צינור שחייב להיות גמיש על מנת ליצור זוויות שונות.
* **משוכה** **(Jump)-**  המתקן הנפוץ ביותר, המשוכה מורכבת ממוט שקל להפילו הנתמך על ידי שתי כנפיים. 
* **שיפוע (A-frame)** - מכשול המורכב משני לוחות משופעים, היוצרים את הצורה A. על הכלב לעבור את המכשול תוך כדי שהוא נוגע באזורים המסומנים בצבע בתחילת ובסיום המתקן .
* **גשר (Dog walk)-** מתקן המורכב משלוש יחידות בצורת גשר ארוך וצר. על הכלב לעבור את המכשול תוך כדי שהוא נוגע באזורים המסומנים בצבע בתחילת ובסיום המתקן .
* **קפיצה לרוחק (Long jump)** - מכשול המורכב משלוש עד חמש יחידות, שכוללות את הקפיצה לרוחק.
* **חומה** **(wall)**- משוכה בצורת חומה שעל הכלב לקפוץ מעליה.
* **צמיג** - מכשול המורכב מצמיג או גלגל אשר נתמך על ידי מסגרת ועל הכלב לעבור דרך הצמיג בלבד.
* **נדנדה (Seesaw)** - מכשול אשר מורכב כנדנדה רגילה אשר על הכלב לחצותו תוך כדי נגיעה בשני השטחים המסומנים בלבן.
* **סלאלום** **(slalom)**- שנים עשר עמודים הניצבים, זה אחר זה ועל הכלב לעבור ביניהם בצורת זיגזג.

## ראו גם
* מרוץ כלבים
* פריסבי לכלבים
* ריקודים עם כלבים

## קישורים חיצוניים

* החוג הישראלי לאילוף כלבים ואג'יליטי ע"ש נחום סחר (עמותה רשומה) 
* מועדון אג'יליטי מישהו לרוץ איתו
* מועדון 3, 2, 1 מגע 
* מרכז "דוג אקטיב" - המרכז הישראלי לאג'יליטי

קטגוריה:ספורט כלבים
נמל התעופה הבין-לאומי רודוס דיאגורס

**נמל התעופה הבינלאומי רודוס דיאגורס** (ביוונית: **Κρατικός Αερολιμένας Ρόδου, Διαγόρας**) הוא נמל תעופה השוכן סמוך לכפר פרדיסי (Παραδείσι), כ-16 ק"מ ממערב לעיר רודוס בצפונו של האי רודוס ביוון.

## היסטוריה
נמל התעופה נחנך ב-28 ביוני 1977 והחליף את נמל התעופה המיושן השוכן שלושה קילומטרים מדרום לו, כאשר זה הגיע לשיא קיבולתו. בחודש מאי 2007 נפתח במקום בית נתיבות חדש, לאחר שבית הנתיבות הראשון לא ענה על הצרכים.

## פעילות
הנמל נחשב לרביעי בגודלו ביוון מבחינת היקף תנועת הנוסעים בו. מהנמל יוצאות טיסות סדירות של חברות התעופה אולימפיק אייר ואגאן איירליינס לנמל התעופה הבינלאומי אתונה-אלפתריוס וניזלוס, לנמל התעופה הבינלאומי סלוניקי מקדוניה ולמספר איים יוונים, אך במהלך חודשי הקיץ רוב התנועה האווירית אל הנמל וממנו היא של טיסות שכר.

בנמל מסלול טיסה בודד (07/25) באורך של 3,260 מטר המקביל לחוף הים. שטח של הנמל 31,000 מ"ר ובו 13 עמדות חניה למטוסים.

## נתוני טיסות ונוסעים
###### תנועת נוסעים וטיסות: 2001–2017

## קישורים חיצוניים

* נמל התעופה, באתר רשות שדות התעופה היוונית
* נמל התעופה, באתר WAD

## הערות שוליים


קובץ:Rhodes airport view from Filerimos.jpg
קובץ:Rhodes Airport 06-13 DutyFree.jpg
קובץ:Airpoort rhodes 31.JPG


קטגוריה:רודוס
רודוס
עזרא הררי רפול

ממוזער|קברו בהר הזיתים
הרב **עזרא הררי רפול** (כ"ד באב ה'תרי"ז, 14 באוגוסט 1857 - י' בסיוון ה'תרצ"ו, 31 במאי 1936) היה ראש ישיבה, מייסד ישיבת "אוהל מועד", מקובל ועסקן ציבור.

## קורות חיים

נולד בחלב (ארם צובא) שבסוריה, לרבי יוסף בן הרב ישעיה ולסנבול, נצר למשפחה שמוצאה ממגורשי ספרד.

למד בישיבת רחובות הנהר אצל הרב חיים שאול הכהן דוויק, ובהמשך אצל הרב חיים מרדכי לבטון, הרב מרדכי עבאדי, ודודו, הרב נסים הררי, מחבר הספר "עלי נהר".

בשנת ה'תרמ"ח (1888) עלה לארץ ישראל והתיישב בירושלים. התפרנס מחנות מזון שפתח. בתחילה נמנה עם תלמידי ישיבת המקובלים בית אל, וכשנוסדה ישיבת רחובות הנהר בשנת ה'תרס"ג (1903), החל ללמוד בה אצל הרב חיים שאול הכהן דוויק, שעלה ארצה כשנתיים אחריו ונמנה עם רבניה.

בסיוון ה'תרס"ז (1907) ייסד את ישיבת אהל מועד ובראשה העמיד את הרב רפאל שלמה לניאדו. הרב עזרא שימש בישיבה כמשגיח וכמנהל אדמיניסטרטיבי. הישיבה נסגרה בשנת 1917 בשל הקשיים החמורים בירושלים אז, מהם סבלו גם ישיבות אחרות, וחלק ניכר מתלמידיה שהיו תושבי חו"ל עזבו את הארץ.

בשנת ה'תרע"ח (1918) פתח את ישיבת "בית יוסף", ובשנת ה'תר"פ (1920) ייסד את תלמוד תורה מגן דוד, שניהל בנו אהרן. באותה שנה מונה לשמש כחבר בוועד המרכזי של ישיבת תפארת ירושלים של ועד העדה הספרדית בירושלים. בשנת ה'תרפ"ג (1923) העביר את תלמידיו לישיבת פורת יוסף ונטל על עצמו משימות גיוס כספים עבורה. כן סייע לבניית בתי שכונת רוממה בירושלים.

שימש כחבר בית הדין של יוצאי ארם צובא בירושלים, לצד הרב אברהם חיים עדס והרב יוסף ידיד הלוי.

הלך לעולמו בי' בסיוון ה'תרצ"ו (31 במאי 1936), ונקבר בהר הזיתים בירושלים.

### משפחתו
לרב עזרא נולדו חמישה בנים ושתי בנות. בנו הבכור הרב אהרון היה שד"ר, עסקן ורב ירושלמי. בנו הרב אברהם הררי רפול היה זקן רבני ארם צובא, ובתו אסתר חיה נישאה לרב יעקב עדס.

## חיבורו
* **הכין עזרא** - לקט מכתביו בענייני תורה ומוסר, הודפס לאחר מותו בשנת התשמ"ב ויצא שוב מחדש על ידי צאצאיו בשנת התשע"ט.

## לקריאה נוספת
* ח' מקובר, **חכמי ארם צובא** - מסכת חייהם של מאורי האומה שחיו בארם צובא, ירושלים ה'תשס"ג (עמ' 150 - 156)

## קישורים חיצוניים
* תמונת הרב עזרא הררי רפול, באתר ערוץ התורה
* כרטיס הקבר של הרב עזרא הררי רפול, באתר הר הזיתים

## הערות שוליים

קטגוריה:משגיחים ארץ-ישראלים
קטגוריה:רבנים ביישוב
קטגוריה:מקובלים
קטגוריה:אנשי העלייה הראשונה
קטגוריה:ירושלים: רבנים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הספרדים
קטגוריה:בוגרי ישיבת המקובלים בית אל
קטגוריה:רבני ארם צובא
קטגוריה:דיינים ארץ-ישראלים
קטגוריה:רבנים ספרדיים
קטגוריה:רבנים ספרדיים ארץ-ישראלים
קטגוריה:רבנים ארץ-ישראלים
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1857
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1936
עקומת אדישות

[שמאל|ממוזער|200px|[תרשים המציג שלוש עקומות אדישות]]
**עקומת אדישות** היא מושג בכלכלה המגדיר בצורה גרפית את העדפות הפרט ביחס לשני מוצרים.

על פי הנחות היסוד של המיקרו-כלכלה לכל פרט יש מערכת העדפות על המוצרים הקיימים במשק.
הפרט רוצה לצרוך כמה שיותר מכל אחד מהמוצרים, על מנת למקסם את התועלת שלו, אך המשאבים שבידיו מוגבלים – כלומר, יש לו תקציב מוגבל לצורך רכישת המוצרים.

## בניית העקומה
לצורך בניית העקומה מניחים שבעולם יש שני מוצרים. ניתן לומר שיש את מוצר X ו-Y מייצג את "כל שאר המוצרים במשק".
נגדיר סל ככמות מסוימת מ-X ומ-Y:

\left(X,Y\right) 
.
העדפות הפרט באות לידי ביטוי על ידי השוואת התועלת שהוא מקבל מהסלים. בין כל שני סלים הבאים לפניו הפרט חייב להחליט את אחת מהאפשרויות הבאות:
# סל A עדיף על סל B
# סל B עדיף על סל A
# אני אדיש בין שני הסלים, כלומר הם נותנים לי את אותה תועלת.

אם נחבר את כל הסלים שהפרט אומר כי הוא אדיש בבואו לבחור ביניהם, נקבל עקומת אדישות.

## מאפייני עקומות אדישות
*עקומות אדישות אינן חותכות זו את זו.
*עקומות האדישות מתארות רמת תועלת, אך אין לתועלת ערך ממשי. תועלת נמדדת בסולם מדידה אורדינלי ולא קרדינלי. כלומר הפרט יכול להגיד כי סל מסוים עדיף לו על סל אחר, אך הוא לא יכול לענות על השאלה בכמה הוא עדיף יותר.

### טרנספורמציה מונוטונית
כיוון שגודלה המספרי של התועלת חסר משמעות ניתן לשנות את הערך המספרי כל עוד שומרים על הסדר בין עקומות האדישות. שינוי הערך המספרי, תוך כדי שמירה על הסדר מכונה טרנספורמציה מונוטונית.
ניתן לבצע על עקומת תועלת את כל הפעולות המתמטיות הבאות המשמרות סדר:
*הוספת/החסרת קבוע
*הכפלה/חלוקה בקבוע
*הוצאות לוגריתם
*העלאה בחזקה/הוצאת שורש
*אקספוננט

## שיפוע עקומת האדישות
שיפוע העקומה נקרא גם "שעור תחלופה שולי" (MRS). השיפוע מייצג על כמה יחידות X מוכן הפרט לוותר כדי לקבל יחידת Y נוספת, כאשר תועלתו נשארת זהה.
חישוב השיפוע הוא יחס הנגזרות לפי X ולפי Y בסימן שלילי:
 
MRS=-{mu_x \over mu_y}


## סוגי פונקציות תועלת
;הומוטטית
במקרה הזה MRS תלוי ביחס הכמויות בין המוצרים.
לדוגמה:
 
u(x,y)=Ax^\alpha \cdot y^\beta


 
 MRS=- { \alpha \over \beta } \cdot { y \over x }


;משלימים מושלמים
תוספת ממוצר מסוים ללא יחס קבוע של תוספת מהמוצר השני לא משנה את התועלת מהסל. מכונה פונקציית מינימום.
לדוגמה:

u(x,y)=Min\left(\alpha x, \beta y\right)


;תחליפים מושלמים
במקרה הזה MRS קבוע לכל אורך עקומת האדישות. מכונה פונקציית תועלת ליניארית.
לדוגמה:
 
u\left(x,y\right)=\alpha x+\beta y


;קעורה לראשית
כאשר הפרט מעדיף לצרוך מוצר אחד בלבד, למרות ששניהם מוצרים חיוביים.
לדוגמה:
 
u\left(x,y\right)=Ax^ \alpha + By^ \beta


;מוצר המגיע לרוויה
במקרה הזה צריכה של מוצר מעבר לכמות מסוימת אינה מגדילה את התועלת.

;מוצר שנדרש סף צריכה מינימלי ממנו

;מוצר טוב ומוצר רע
מוצר רע מוגדר כמוצר שכמות יותר גדולה ממנו מקטינה את התועלת. במקרה הזה MRS יהיה שלילי, כלומר נרצה לקנות רק את המוצר הטוב.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מיקרו-כלכלה
קטגוריה:אינפוגרפיקה
אקוסמיזם

**אקוסמיזם**, בניגוד לפנתאיזם, היא העמדה לפיה היקום כפי שהוא נראה אינו בסופו של דבר אלא אשליה (הקידומת "א" ביוונית משמעותה לאו), ומה שקיים באמת אינו אלא האין־סוף המוחלט.

עמדה זו פותחה כעמדה פילוסופית על ידי הגל בספרו "הרצאות על ההיסטוריה של הפילוסופיה" (History of Philosophy, III p.262), כהבחנה שבאמצעותה הוא מראה שברוך שפינוזה, שדגל בפנתאיזם וזיהה את הטבע עם האלוהים, לא היה אתאיסט כפי שטענו פילוסופים אחרים עליו, אלא אדרבה – האמין באלוהים "יותר מדי". הגל מראה כי נהוג לראות בעולם שניות המקיימת הן את האל האין־סופי והן את העולם הסופי, ושניות זו אינה יכולה להתקיים, כיוון שמציאותו של דבר־מה אין־סופי סותרת מעצם הגדרתה את מציאותו של דבר סופי. מכאן נגזר נון-דואליזם המחייב שלאמיתו של דבר קיים רק אחד מן השניים: או שרק העולם הסופי והמוגדר קיים, וזו תפיסתו של האתאיסט; או שרק האין־סופי והבלתי מוגדר קיים, והעולם המוגבל אינו אלא אשליה, וזו היא תפיסתו של שפינוזה – האקוסמיות.

עמדה דומה כבר הוצגה על ידי פילוסופים הודים קדומים, בעמדה המנוסחת בסנסקריט כ"तत् त्वम् असि או तत्त्वमसि", ואומרת שהאני העצמי והטהור זהה למציאות האין־סופית, שהיא המקור והרקע לכל התופעות, והאשליה המפרידה בין האני העצמי לבין האין־סופיות הכלל עולמית נובעת מתוך כך שאין האדם מודע לעצמי האמיתי שלו. כמו כן, בכתבי הדת ההינדואיים מתואר הברהמן כאלוהות האין־סופית, "נשמת היקום" וכן "השלם האחד הנצחי", הכולל בתוכו גם את כל המציאות הנראית סופית ומוגבלת.

בתפיסה של תנועת החסידות מודגש פעמים רבות הרעיון שהמציאות כולה אינה אלא האלוהים, כאשר במקומות מסוימים נראה שהכוונה לאקוסמיות, ובמקומות אחרים נראה שהכוונה היא לפנאנתאיזם.

## ראו גם
* פנאנתאיזם
* קבלה
* סוליפסיזם
* גנוסיס
* ביקורת האתאיזם

## לקריאה נוספת
* פכטר מ., בין אקוסמיזם לתאיזם - תפישת האלוהות של ר' חיים מוולאזין בתוך: מחקרים בהגות יהודית (שרה א' הלר וילנסקי, משה אידל - עורכים).

## קישורים חיצוניים
* איתי אהרה, הביקורת של הגל על שפינוזה: מיסטיקה ראציונאלית, באתר e-mago
* עידו פכטר, השווית הרצון במשנתו של ר' צדוק הכהן מלובלין בראי תורת האדמו"ר מאיז'ביצא, מעליות כט, באתר דעת
* רחל אליאור, **תורת האלוהות בדור השני של חסידות חב"ד**, ירושלים, הוצאת מאגנס תשמ"ב
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תאולוגיה
אליפות העולם בשחייה 1991

**[[אליפות העולם בשחייה|אליפות העולם]] השישית בשחייה** נערכה בפרת', אוסטרליה ב-3–13 בינואר 1991. האליפות כללה את ארבעת המקצועות האולימפיים: שחייה, קפיצה למים, שחייה צורנית וכדורמים, ובנוסף התקיימה תחרות שחייה במים פתוחים. בתחרות השתתפו 1,142 ספורטאים, מ-60 מדינות.

ארצות הברית ניצחה בתחרות עם 17 מדליות זהב, לפני סין עם 8 מדליות זהב. מזרח גרמניה שזכתה באליפות הקודמת ובלטה בכולן, השתתפה יחד עם מערב גרמניה כנבחרת אחת, גרמניה, לאחר נפילת חומת ברלין וזכתה ב-4 מדליות זהב בלבד, אך עם 22 מדליות בסך הכול.

## שחייה
### השחייניות הבולטות
השחייניות הבולטות בתחרות היו ניקול הייזלט זכתה ב-3 מדליות זהב (אחת אישית במשחה ל-100 מטר חופשי), ג'נט אוונס זכתה ב-3 מדליות (2 זהב 1 כסף), סאמר סאנדרס זכתה ב-3 מדליות (1 זהב, 1 כסף ו-1 ארד) שלושתן מארצות הברית. קריסטינה אגרסגי מהונגריה זכתה ב-2 מדליות זהב. לין לי מסין זכתה ב-2 מדליות זהב. היילי לואיס זכתה ב-4 מדליות (1 זהב, 2 כסף ו-1 ארד) ולינלי פריים זכתה ב-3 מדליות (1 זהב ו-2 כסף) שתיהן מאוסטרליה, ומנואלה סטלמך מגרמניה זכתה אף היא ב-3 מדליות (1 זהב, 1 כסף ו-1 ארד).
### השחיינים הבולטים
השחיינים הבולטים בתחרות היו מאט ביונדי שזכה ב-4 מדליות (3 זהב, אחת אישית במשחה ל-100 מטר חופשי ו-1 כסף) וטום ג'אגר זכה ב-2 מדליות זהב, שניהם מארצות הברית. תמאש דארני מהונגריה שזכה ב-3 מדליות (2 זהב עם 2 שיאי עולם חדשים ו-1 ארד). ירג הופמן זכה ב-2 מדליות זהב עם שיא עולם חדש, מיכאל גרוס שזכה ב-4 מדליות (1 זהב, 2 כסף, ו-1 ארד) ושטפן זסנר שזכה ב-3 מדליות (1 זהב, 2 כסף) ושטפן פייפר שזכה ב-3 מדליות (אחת מכל סוג), ארבעתם מגרמניה.

### שיאי עולם
באליפות נקבעו 7 שיאי עולם כולם בגברים. נוסף לכך, נקבעו 10 שיאי אליפות חדשים (2 לנשים ו-8 לגברים).
#### שחייניות
לא ניקבע אף שיא עולם
#### שחיינים
*ירג הופמן מגרמניה קבע שיא עולם חדש במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 14:50.36 דקות, לפני קירן פרקינס מאוסטרליה שאף הוא שיפר את שיא העולם (14:50.58 דקות).
*נורברט רוז'ה מהונגריה קבע שיא עולם חדש במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:01.45 דקות. בשלב המוקדמות הוא שיפר את השיא העולמי לראשונה בתוצאה של 1:01.49 דקות.
*מייק בארומן מארצות הברית קבע שיא עולם חדש במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:11.23 דקות.
*מלווין סטיוארט מארצות הברית קבע שיא עולם חדש במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 1:55.69 דקות.
*תמאש דארני מהונגריה קבע שיא עולם חדש במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 1:59.36 דקות.
*תמאש דארני מהונגריה קבע שיא עולם חדש במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:12.36 דקות.

### טבלת המנצחים בשחייה
#### שחייניות

#### שחיינים

## קפיצה למים
### קופצות למים

### קופצים למים

## שחייה במים פתוחים
### שחייניות

### שחיינים

## שחייה צורנית

## כדורמים

## ישראל באליפות העולם בשחייה
5 שחיינים יצגו את ישראל באליפות, 2 נשים ו-3 גברים.
### שחייניות

### שחיינים

## טבלת המדליות

## קישורים חיצוניים
* כל התוצאות מאליפות העולם בשחייה 1991

1991
קטגוריה:1991 בספורט
קטגוריה:תחרויות שחייה באוסטרליה
קטגוריה:פרת'
אנדרטה לזכר יהודי צרפת

**האנדרטה לזכר יהודי צרפת שנספו בשואה** היא אנדרטה הנמצאת ב"יער רוגלית" בעמק האלה לצד כביש 367 המוביל לגוש עציון, ליד היישוב נווה מיכאל.

האנדרטה, שנועדה להנציח את זכר קורבנות השואה אשר נשלחו למחנות המוות מצרפת, ואת זכרם של אלו שמתו במחנות הריכוז בצרפת עצמה, הוקמה ביוזמתו של סרז' קלרספלד (בעלה של ביאטה קלרספלד) שהיה אז נשיא ארגון "הבנים והבנות של קרבנות השואה היהודים מצרפת". רוב המימון הושג באמצעות אגודת עלומים.

האנדרטה נחנכה ב 18 ביוני 1981. היא בנויה בצורה של קיר מעוגל ועליו כתובת בצרפתית: "יד לגירוש יהודי צרפת". על הקיר עשרות מסמכים וצילומים הקשורים לשואה בצרפת.

אגודת עלומים מקיימת במקום מדי שנה, ביום הזיכרון לשואה, טקס המתקיים בעברית ובצרפתית, בנוכחותם של חברי האגודה וצאצאיהם ושל תלמידי בתי ספר.

ביער רוגלית הסמוך ניטעו כ-80,000 עצים, כמספר המגורשים היהודים מצרפת במהלך השואה שרובם לא חזרו.

## ראו גם
* מוזיאון השואה (פריז)

## גלריה

קובץ:כתובת באנדרטה לזכר יהודי צרפת בעמק האלה.jpg|כתובת באנדרטה לזכר יהודי צרפת
File:French Jewry Holocaust Memorial in Israel.jpg|כתובת הקדשה באנדרטה לזכר יהודי צרפת


## קישורים חיצוניים

יהודי צרפת, לזכר
יהודי צרפת
קטגוריה:עמק האלה
קטגוריה:זיכרון שואת יהודי צרפת
קרן בירד

**קרן בירד** (באנגלית: **BIRD Foundation**, BIRD הוא ראשי תיבות "Binational Industrial Research and Development") היא קרן דו-לאומית למחקר ופיתוח תעשייתי בין ישראל וארצות הברית. הקרן פועלת לעידוד שיתופי פעולה בין חברות ישראליות ואמריקאיות מתחומי הטכנולוגיה השונים, ומסייעת ללא תמורה באיתור שותפים אסטרטגיים משתי המדינות, לצורך פרויקטים של פיתוח מוצר משותף.

קרן בירד תומכת בפרויקטים מבלי לקבל בתמורה זכויות כלשהן בחברות השותפות בפרויקט או בפרויקט עצמו. כספי התמיכה מוחזרים כתמלוגים מן המכירות. הקרן תומכת בסכום של עד 50% מתקציב הפרויקט, החל במחקר ופיתוח וכלה בשלבי המכירה והשיווק הראשוניים. הקרן משתתפת בסיכון ואינה דורשת את החזר ההשקעה במקרים בהם הפרויקט לא הגיע לשלב המכירות.

קרן בירד עובדת בשיתוף מלא עם לשכת המדען הראשי של משרד התמ"ת בישראל ועם המכון הלאומי לתקנים וטכנולוגיה של ארצות הברית.

## היסטוריה
בשנת 1974 הקימו ממשלות ארצות הברית וישראל ועדה משותפת, במטרה למצוא דרכים לקידום קשרים כלכליים בין שתי המדינות. ההסכם הראשוני להקמת הקרן נחתם ב-3 במרץ 1976 על ידי מזכיר משרד האוצר האמריקני ויליאם סימון ושר האוצר הישראלי יהושע רבינוביץ.

בסוף אפריל 1977 אושרה העברת הכספים בקונגרס וב-4 במאי 1977, חתם נשיא ארצות הברית, ג'ימי קרטר, על החוק האמריקאי להקמת הקרן. כמה חודשים מאוחר יותר אישרה גם הכנסת את .

הקרן עצמה נוסדה ב-18 במאי 1977. בתחילה עמד תקציב הקרן על 30 מיליון דולר מכל מדינה. ב-1984 הוגדלה הקרן לסכום כולל של 110 מיליון דולר. למנהל הקרן מונה אד מלבסקי, שהיה קודם נשיא תאגיד הענק האמריקאי טייקו (Tyco). מלבסקי עלה לישראל וניהל את הקרן בין 1979 ל-1993. בהמשך בין מנכ"לי הקרן היה דן וילנסקי.

## קרן טרייד
קרן טרייד (מאנגלית: **TRIDE**, ראשי תיבות של "Trilateral Industrial Development") נוסדה ב-1996 במשותף על ידי ממשלות ארצות הברית, ישראל וירדן. הקרן, שנוסדה בעקבות הסכם השלום בין ישראל לירדן, מנוהלת על ידי קרן בירד, ומטרתה לעודד ולקדם שיתופי פעולה בין חברות ישראליות ירדניות ואמריקניות.

## ראו גם
* כלכלת ישראל
* מדע וטכנולוגיה בישראל

## קישורים חיצוניים

* 
* 
*ספר תולדות הקרן שפורסם בשנת 2007, במלאת לה 30 שנה.
* 
* ג'ון בן זקן, ד"ר איתן יודילביץ', מנכ"ל קרן המו"פ הישראלית-אמריקנית BIRD בריאיון לאנשים ומחשבים

## הערות שוליים

קטגוריה:קרנות השקעה
קטגוריה:יחסי ארצות הברית – ישראל
מתתיהו דגן

ממוזער|ד"ר מתי דגן
**מתתיהו** (**מתי**) **דגן** (1937 – 21 בנובמבר 2012) היה איש חינוך ישראלי בכיר, ראש המינהל לחינוך הדתי במשרד החינוך.

## ביוגרפיה
דגן נולד בחנוכה ה'תרצ"ח בעיר ספרו שבמרוקו. הוא למד בתלמוד תורה ובבית ספר "אליאנס" בעיר ולאחר מכן בישיבת נובהרדוק בצרפת. לאחר עלייתו לארץ ישראל למד בישיבת נתיב מאיר ובישיבת הדרום, שם גם למד בבית המדרש למורים. לאחר ששימש מנהל בתי ספר במושב שתולים ובקריית מלאכי, מנהל בית הספר לעובדי הוראה בכירים וראש המחלקה לחינוך תורני באנגליה (כשליח הסוכנות היהודית), התמנה למפקח ארצי ובשנת 1980 לסגן ראש המינהל לחינוך הדתי במשרד החינוך ובשנת 1989 למנהל המינהל, תפקיד בו שימש למעלה מעשור. במקביל, שימש כמרצה באוניברסיטת בר-אילן ובמכללה האקדמית אשקלון. דגן, שלו תואר דוקטור לחינוך מהאוניברסיטה העברית בירושלים (2002), הרבה לכתוב על מערכת החינוך וזרמיה. ספרו "החינוך הציוני הדתי במבחן הזמן והתקופה" עוסק בהתפתחותו של החינוך הציוני-דתי ומקומו בקהילה הציונית דתית.

נפטר בז' בכסלו ה'תשע"ג.

## מפרסומיו
* **החינוך הציוני הדתי במבחן הזמן והתקופה**, תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור; המכללה האקדמית הדתית למורים ע"ש רא"מ ליפשיץ, תשס"ו 2006.

מאמריו:
* 'פעולות ותוכניות טיפוח בחינוך הדתי', **בשדה חמד** תשמ"ו.
* 'הפנאי בחינוך הדתי', **עת־מול** 2 תשמ"ט, עמ' 6.
* 'שילוב יסודות חינוכיים של תנועת המוסר בחינוך הדתי', בתוך: **עדי-עד**, בהוצאת מינהל החינוך הדתי, משרד החינוך והתרבות, תשנ"ד.

## קישורים חיצוניים
* מתתיהו דגן, אתרו של ד"ר מתתיהו דגן
* 
* 
* 

ממאמרים:
* המפקח הכולל בחינוך הדתי, **בשדה חמד**, תשנ"ז, 1, באתר "דעת"
* מנהיגות וניהול: לתפקידו של מנהל בית הספר בחינוך הדתי, **בשדה חמד**, תשס"א, 1–3, באתר "דעת"
* בית הספר המקיף הדתי כבית מדרש אלטרנטיבי, באתר מנהל חברה ונוער 

קטגוריה:עובדי משרד החינוך, התרבות והספורט
קטגוריה:ציונות דתית: אנשי חינוך
קטגוריה:ישראלים ילידי מרוקו
קטגוריה:בוגרי ישיבת נתיב מאיר
קטגוריה:בוגרי ישיבת הדרום
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:שליחי הסוכנות היהודית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1937
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2012
קטגוריה:יו"ר החינוך הממלכתי דתי
קים ג'ונג צ'ול

**קים ג'ונג-צ'ול** (הנגול: 김정철; ) הוא בנו השני של קים ג'ונג-איל, מנהיג קוריאה הצפונית לשעבר, ושל רעייתו קו יונג-הי.

## חייו
קים ג'ונג-צ'ול הוא בנה הבכור של קו יונג-הי, ובנו השני של קים ג'ונג-איל (קים ג'ונג נאם, בנו הבכור של קים ג'ונג איל, נולד לו מרעייתו הראשונה).

עד שנת 2001 סברו חוקרים ברחבי העולם כי יורשו של קים ג'ונג-איל יהיה בנו הבכור, קים ג'ונג-נאם. במאי 2001 נעצר ג'ונג-נאם ביפן באשמת נשיאת דרכון מזויף. בעקבות אירוע זה גורש קים ג'ונג-נאם לסין ומשם לקוריאה הצפונית, אולם האירוע גרם למתח בינלאומי ולירידת קרנו של קים ג'ונג-נאם, אשר עבר למקאו.

בעקבות אירועים אלו החל צבא קוריאה הצפונית בפרסומים המהללים את "האם המכובדת הנאמנה ביותר למנהיג האהוב" – קו יונג-הי, אמו של קים ג'ונג-צ'ול.

בשנת 2007 מונה קים ג'ונג-צ'ול כסגן היושב ראש של מחלקת ההנהגה של מפלגת הפועלים של קוריאה, המפלגה השלטת בקוריאה הצפונית. מינוי זה פורש בקרב מומחים ברחבי העולם כמצביע על כך שקים ג'ונג-צ'ול יהיה יורשו של קים ג'ונג-איל, עד שביוני 2009 פנה קים ג'ונג-איל למפלגה השלטת וביקש את אישורה למינוי בנו הצעיר, קים ג'ונג-און, כיורשו.

## קישורים חיצוניים

* קים ג'ונג-צ'ול כתבה באתר GlobalSecurity.org.

קטגוריה:פוליטיקאים צפון קוריאנים
ג'ונג-צ'ול
קטגוריה:ילידי 1981
משה זרחי

[שמאל|ממוזער|250px|[קריית עתידים, דוגמה ל"ארכיטקטורה הנזירית" של זרחי]]
[שמאל|ממוזער|250px|[מרכז ויצמן]]
[שמאל|ממוזער|250px|בריכת שחייה טיפולית במרכז השיקום ב[בית חולים שיבא]]
**משה זרחי** (1923 - 12 בפברואר 2015) היה אדריכל ישראלי.

## ביוגרפיה
זרחי נולד בירושלים וגדל ברמתיים. בהיותו בן עשר נפגעה משפחתו בתאונת דרכים בין רכב הסעות לרכבת, בה נהרגה אמו והוא ואביו נפצעו קשה. באוגוסט 1941 נהרג אביו בתאונת דרכים אחרת. למד אדריכלות בטכניון בחיפה והוסמך בקיץ 1946. הוא נשא לאשה את אביבה, בתו של האדריכל זאב רכטר והצטרף למשרד האדריכלים של חותנו יחד עם גיסו ושותפו, יעקב רכטר, והמהנדס מיכה פרי. ביחד הם היו בין מתכנני בנייני האומה ועמדו בראש חבורת האדריכלים שהקימו בה את תערוכת העשור.

באמצע שנות ה-70 נפרדו דרכיהם של זרחי, פרי ורכטר, אך משרדיהם של זרחי ורכטר המשיכו לשכון באותו בניין ברחוב ארלוזורוב בתל אביב. מבנה זה ניתן למשרד על ידי קופת חולים כללית כשכר טירחה עבור תכנונים שונים. משרדו, "זרחי אדריכלים", שאותו ניהל עד שנת 2008 בשותפות עם בנו דודי וכלתו ענת, הוא בין עשרת משרדי האדריכלים הגדולים בישראל בשנת 2005, בשנת 2009 הוא ירד למקום ה-14.

זרחי התמקד באדריכלות מבנים למדע, תעשייה ובתי חולים והיה חלוץ תכנון מבנים לתעשיית ההיי טק. התמקדותו, לפי דבריו, הייתה ב"צד הפונקציונלי, הטכני והארגוני" ולא ב"צד הסגנוני והצורני". בנייניו בנויים בקווים פשוטים, נקיים ו"נזיריים", "מרובעים ורציניים".

בשנת 2004 המכון האמריקאי לאדריכלות (AIA) העניק לזרחי חברות כבוד.

נפטר ב-12 בפברואר 2015 ונטמן בבית הקברות מורשה ברמת השרון.

## עבודות
עם עבודותיו נמנות (חלקן בשיתוף אדריכל יעקב רכטר):
* בניין מעבדות בעלי החיים במכון ויצמן (לדברי אסתר זנדברג, "הדור בפשטותו ומושלם באלגנטיות שלו - שאינה מסגירה במאום את הנעשה בתוכו")
* בניין הארכיון הציוני המרכזי בירושלים
* בית החולים רבקה זיו בצפת
*מוזיאון ינקו דאדא
* מרכז רפואי שיבא בתל השומר
* מרכז ויצמן במתחם המרכז הרפואי ת"א ע"ש סוראסקי
* המרכז למחקר גרעיני בנחל שורק
* מפעלי להבי ישקר בתפן ובנהריה
* קריית עתידים
* מבני מחקר וייצור של חברת טבע בירושלים ובכפר סבא
* חלק ממתחם בנייני האומה בירושלים
* מלון קראון פלזה ירושלים ("הילטון")
* בית הכנסת לזכר השואה (מוסקבה)
* הקונסרבטוריון העירוני באר שבע, יחד עם יעקב רכטר
* בניינים בקריית הטכניון בחיפה (מיקרו-אלקטרוניקה, בריכת השחייה, אנרגיה גרעינית), בית הספר לרפואת שיניים באוניברסיטת תל אביב, בניין סילברמן למדעי החיים בקמפוס גבעת רם, ירושלים ועוד

## פרסומים

*Moshe Zarhy. *Health Facilities in Israel*, Dom publishers, 2014. 


## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* תערוכה: זרחי אדריכלים - אדריכלות מבני מדע, טכנולוגיה ובריאות, סקירה על תערוכה שהתקיימה ביפו באוקטובר-דצמבר 2006
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אדריכלים ישראלים
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל: אדריכלות
קטגוריה:משפחת רכטר
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות מורשה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1923
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2015
סטרפטומיצין

**סטרפטומיצין** היא תרופה אנטיביוטית, הראשונה ממשפחת ה'אמינוגליקוזידים' שנתגלתה, והתרופה הראשונה שהופקה למחלת השחפת. 

התרופה מסונתזת באופן טבעי מהחיידק *Streptomyces griseus*, ופועלת על ידי מניעת תהליכי ייצור חלבונים בתאי החיידקים, ללא פגיעה בתהליכי יצור אלה בתאי האדם המטופל. הסטרפטומיצין מתקשר לRNA 16S של החיידק, מונע את התקשרות הRNA השליח פורמיל מתיאניל tRNA ליחידת 30S שלו, בכך נמנע אתחול של יצירת חלבונים, ובסופו של דבר מוביל למותו של החיידק. לאדם מבנה RNA שונה, ולכן הוא מושפע פחות מחומר זה. את הסטרפטומיצין יש לקבל בזריקה, ואי אפשר לקבלו בבליעה. 

תופעת לוואי חמורה משימוש יתר היא פגיעה זמנית בשמיעה. 

הסטרפטומיצין נתגלתה על ידי פרופ' אלברט שץ, ב-19 באוקטובר 1943, אז סטודנט באוניברסיטת ראטגרס, בהנחייתו של זלמן אברהם וקסמן.

הסטרפטומיצין משמש גם כחומר הדברה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:אמינוגליקוזידים
קטגוריה:תרופות לפי א'-ב'
קטגוריה:רשימת התרופות החיוניות של ארגון הבריאות העולמי
אלברט שץ

**אלברט שץ** (אנגלית: **Albert Schatz**; 2 בפברואר 1920 – 17 בינואר 2005) היה מדען יהודי-אמריקאי.

## חייו
שץ נולד בנורויץ' קונטיקט (ארצות הברית) להורים יהודים מאנגליה ורוסיה. החל ללמוד באוניברסיטת ראטגרס, ושינה כיוון מלימודי חקלאות ללימודי רפואה וחיסונים בעקבות קורס של ד"ר יעקב יפה. הוא החל ללמוד לתואר שלישי במעבדה של פרופסור זלמן אברהם וקסמן וישן שם בתוך חממה כדי לחסוך בדמי שכירות. בתחילת 1942 גויס לצבא האמריקני, ושירת במעבדה לבקטריולוגיה בבית חולים במיאמי, אך תוך זמן קצר שוחרר עקב בעיות גב.

## גילוי הסטרפטומיצין והקרב על פרס נובל
ב-1943 החל כסטודנט במחקר המסוכן לגילוי תרופה לשחפת, במעבדתו של פרופסור זלמן אברהם וקסמן. המחקר היה בשלב סופי, לאחר שווקסמן ביצע ניסויים מוצלחים בחיות, במעבדה חיצונית, והיה בתהליך של סריקת הזנים בעבור הפחות רעיל שבהם. שץ היה ידוע באדיקותו למחקר, והיה ישן בחממה ליד המעבדה. לאחר נישואיו, ובעקבות מצבו הכלכלי הירוד, בני הזוג העבירו את מיטתם למחסן זה, ושם חיו. לאחר שלושה חודשים בתנאים אלו, הצליח שץ לבודד ולזהות שני סוגי אקטינובקטריה אשר יכולים להפסיק את גדילתם של חיידקים המחוסנים לפניצילין - אחד מהם נבחר כתרופה הנקראת סטרפטומיצין.

את פרס נובל על גילוי זה קיבל זלמן וקסמן מנהל המעבדה של שץ, בשנת 1950. שמו של וקסמן פורסם בעיתונות בהרחבה והוא אף הוכר כ"איש השנה" של העיתון טיים.
בשנת 1952 אלברט שץ, אז כבר בעל תואר דוקטור, תבע את ההכרה בו כשותף בכיר בגילוי, בבית המשפט האמריקני. לאחר כמה חודשים של הדיינות ובתיווך הנהלת אוניברסיטת ראטגרס, וקסמן ובעיקר אוניברסיטת ראטגרס הכירה באופן רשמי בפועלו של שץ, ובהסכם בוררות ביניהם נקבעה חלוקה חדשה של כספי הפרס שהולכים כולם למוסד האוניברסיטה, כששץ מקבל מתוך כסף זה 3 אחוז, וקסמן 10 אחוז ושאר החוקרים שבעה אחוז. במסגרת ההסכם הוכר גם חלקו של שץ בגילוי הסטרפטומיצין. פרס נובל ניתן לוקסמן על פועל חייו במסגרת המעבדה, ולכן ועדת הפרס לא דנה בשץ כמועמד לעניין.

ב-1994 שץ קיבל את פרס ראטגרס על חלקו בגילוי הסטרפטומיצין.

## פעילות פוליטית וסביבתית
פרופסור שץ היה סוציאליסט ופעיל סביבתי, וככזה היה חבר בהקמת אגודות קו-אופ שונות, ובמפעלי מיחזור קהילתיים. לדוגמה, עד שנתיים לפני מותו היה מתנדב קבוע בהשחזת סכינים בקו-אופ קרוב לביתו.

אלברט שץ היה ידוע בהתנגדותו ל"הפלרה" - תהליך הוספת פלואוריד למים, על כך הוציא ספר כבר בשנת 1962 והמשיך בכך לאורך כל ימי חייו. בביקורת על התאוריה שלו בנושא, נאמר שזו תאוריה פילוסופית שאינה נסמכת על בדיקה ניסויית.

בשנת 2004 הסופרת אינגה אוורבכר חיברה עם פרופ' שץ ספר אוטוביוגרפי על גילוי הסטרפטומיצין ופגישה עם ניצול שואה שהתרופה עזרה לו. בשנת 2009 פורסם סרט דוקומנטרי על פי ספר זה.

שץ נפטר מסרטן הלבלב בביתו שבפילדלפיה, ב-2005

## קישורים חיצוניים
* על פרופסור אלברט שץ באתר אוניברסיטת ראטגרס כולל תמונה שלו במעבדה, בצעירותו.
* זכרונותיו של אלברט שץ 
* הקרב על הסטרפטומיצין 
* הסופרת אינגה אורבך עם פרופ' שץ  כולל תמונות
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קונטיקט
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ביולוגים יהודים אמריקאים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת ראטגרס
קטגוריה:סגל אוניברסיטאות ומכללות בארצות הברית
קטגוריה:סוציאליסטים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו מסרטן הלבלב
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1920
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2005
מאיר ריבקין

**מאיר ריבקין** (1934–20 בספטמבר 2022) היה סופר ישראלי.

## חייו
בילדותו התגורר בנשר בה עברו עליו ימי ילדותו ונעוריו. בתקופת ילדותו הייתה נשר שכונת פועלים ליד בית החרושת נשר.

בשנת 1951 עזב את נשר ועבר להתגורר בחיפה. בגיל 14 החל לעבוד במקביל ללימודיו. בעת שירותו הצבאי שימש כסמל מחלקת חרמ"ש. את כתיבתו החל בצעירותו, כתב בעיקר שירים. מאיר ריבקין מרבה להזכיר בספריו את עיר ילדותו ונעוריו נשר. אחותו מלכה מיכאל (ריבקין) כתבה את הספר **קטיה** אשר עוסק גם הוא בהווי של שכונת פועלים.

בין ספריו **וליבה נקרע לגזרים** בהוצאת אסטרולוג, 2004. הספר מספר על ילד בשם רובי אשר הוא בן דמותו של מאיר ריבקין. בהיותו בן ארבע עשרה, בעיצומה של מלחמת 1948, נכנס ליישוב ערבי סמוך לשכונת מגוריו, מוצא כי תושביו נמלטו, נפוצו כפליטים לכל עבר, באחד הבתים הנטושים הוא מגלה ארגז כלי - עבודה של סנדלר ומביאו הביתה כשלל.

ספרו השני הוא: **נשות הגאות והשפל** שיצא ב-2012 בהוצאת בת אור. רומן המספר על ארבע נשים מחיפה וקשריהן עם גבר אחד. השקת הספר נשות הגאות והשפל נעשתה ב-23 באוקטובר 2012 במשרדי העמותה לתולדות חיפה. נשאו דברים הסופר סמי מיכאל והמשוררת יהודית מליק שירן.

ריבקין נפטר ב-20 בספטמבר 2022 ותרם את גופתו למדע.

## קישורים חיצוניים

*
*
* מאיר ריבקין באתר הוצאת בת אור
*  הסופר והמשורר מיכאל רייך שידבר על הספר נשות הגאות והשפל מאת הסופר מאיר ריבקין 18 באפריל 2013
* המשורר מיכאל רייך על הספר "נשות הגאות והשפל" באתר של מיכאל רייך, 1 בפברואר 2021

## הערות שוליים

קטגוריה:נשר: אישים
קטגוריה:חיפה: אישים
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שתרמו את גופתם למדע
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1934
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2022
זכריה רצאבי

**זכריה רצאבי** (28 במאי 1934 - 10 באוקטובר 2005) היה כדורגלן ישראלי, ששיחק בעמדת הקיצוני השמאלי בקבוצת הפועל פתח תקווה, וכונה "היהלום השחור".

## קריירה
רצאבי נולד במחנה יהודה, שהפכה לאחר מכן לשכונה בפתח תקווה, והחל את הקריירה שלו בקבוצת הפועל מחנה יהודה, ששיחקה בליגות נמוכות. לאחר שהפגין את כישרונו, בעונת 1955/1956 הוא עבר להפועל פתח תקווה מהליגה הלאומית, שהייתה הליגה העליונה בישראל. בעונתו הראשונה בקבוצה הוא תרם כמות מכובדת של שבעה שערים, במהלך 11 משחקים בלבד. בעונת 1956/1957 הוא זכה עם פתח תקווה בתואר הראשון שלו, גביע המדינה, לאחר שכבש שער במשחק הגמר מול מכבי יפו. בעונת 1957/1958 הוא הציג שוב יכולת טובה וכבש שמונה שערים עבור קבוצתו, שסיימה במקום השני בליגה, נקודה בלבד מתחת למכבי תל אביב.

בעונת 1958/1959 היה רצאבי שותף לזכייתה של הפועל פתח תקווה באליפות, תוך שהוא כובש 12 שערים. הוא זכה עם קבוצתו באליפות גם בעונת 1959/1960, והיה הכובש המוביל שלה עם 17 שערים. בעונת 1960/1961 הוא זכה יחד עם שלמה לוי בתואר מלך השערים של הליגה, לאחר שכבש 15 שערים. ב-1962/1963 הוא זכה לבדו בתואר מלך השערים, אף על פי שסיים את העונה עם 12 שערים בלבד, הכמות הנמוכה ביותר עמה זכה שחקן כלשהו בתואר זה. רצאבי היה חלק מרכזי בחמש זכיות רצופות של הפועל פתח תקווה באליפות, והיה מלך השערים של הקבוצה ארבע פעמים. לאחר האליפות האחרונה, עם 89 שערים בליגה, עזב רצאבי את פתח תקווה וחזר להפועל מחנה יהודה.

רצאבי שיחק לאורך הקריירה שלו 11 פעמים במדי נבחרת ישראל, ואף כבש שער במשחק מול נבחרת פקיסטן במסגרת משחקי המוקדמות לגביע אסיה 1960.

רצאבי נפטר ב-10 באוקטובר 2005 בגיל 71, לאחר שסבל ממחלת הסרטן. הוא הובא למנוחות בבית העלמין סגולה בפתח תקווה . באוקטובר 2007 נערך טקס הוקרה לזכרו בפתח תקווה.

בשנת 2009 נבחר רצאבי להיכל התהילה של הכדורגל הישראלי.

## תארים

### תארים קבוצתיים
'''הפועל פתח תקווה'''

* אליפות המדינה (5): 1958/1959, 1959/1960, 1960/1961, 1961/1962, 1962/1963

* גביע המדינה (1) : 1956/1957

### תארים אישיים

* מלך השערים של הליגה הלאומית (2): 1960/1961, 1962/1963
* חבר היכל התהילה של הכדורגל הישראלי: 2009

## קישורים חיצוניים

* עמוד השחקן של זכריה רצבי באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* עמוד השחקן באתר מוזיאון הפועל פתח תקווה
*  

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ישראל
קטגוריה:כדורגלני הפועל מחנה יהודה
קטגוריה:כדורגלני הפועל פתח תקווה
קטגוריה:פתח תקווה: כדורגלנים
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הכדורגל הישראלי
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות סגולה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1934
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2005
קלאוס ווברייט

**קלאוס ווֹבֶרייט** (בגרמנית: **Klaus Wowereit**; נולד ב-1 באוקטובר 1953 במערב ברלין) הוא פוליטיקאי גרמני החבר במפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה (SPD). היה ראש העיר של ברלין מ-2001 עד 2014. שימש כנשיא הבונדסראט (התפקיד הרביעי בחשיבותו בגרמניה) בשנים 2002-2001.

## רקע
עד לשנת 1973, קלאוס ווברייט למד ב-Ulrich-von-Hutten-Oberschule בברלין. לאחר מכן למד משפטים באוניברסיטה החופשית של ברלין. (בחינות ארציות 1981 ו-1984).

## קריירה פוליטית
לאחר שלוש שנים בהן שימש כעובד ציבור במשרד הפנים, נבחר ווברייט לכהונת חבר מועצה של רובע טמפלהוף, והיה לחבר המועצה הצעיר ביותר בברלין. בשנת 1995, לאחר 11 שנות כהונה בתפקיד זה, התמודד ווברייט על מקום בבית הנבחרים של ברלין (Abgeordnetenhaus von Berlin), שהוא הגוף המחוקק של המדינה. בשנת 1999 נבחר ליושב ראש המפלגה הסוציאל-דמוקרטית בבית המחוקקים של ברלין. מאז יוני 2001 הוא משמש כראש העיר המושל (Regierender Bürgermeister) של העיר. לפני כן, המפלגה הסוציאל-דמוקרטית עזבה את ממשלת האחדות הלאומית ובשיתוף פעולה עם המפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית (CDU) הביאה להקדמת הבחירות. לאחר הבחירות הללו ובהמשך למשא ומתן קואליציוני ארוך, ווברייט הקים קואליציה יחד עם מפלגת השמאל PDS.

בבחירות שנערכו ב-17 בספטמבר 2006 מפלגתו של ווברייט (ה-SPD) קיבלה את מרב הקולות. בית המחוקקים של ברלין בחר את ווברייט לכהונה נוספת כראש העיר המושל של ברלין ב-23 בנובמבר 2006 בסבב שני של הצבעה, עם רוב מזערי של 75 חברי מועצה מול 74 חברים בלבד. המפלגה הנוצרית-דמוקרטית, מפלגת הדמוקרטיים החופשיים והמפלגה הירוקה הצביעו נגדו.

## חייו הפרטיים
ווברייט הוא אחד הפוליטיקאים הגרמנים המפורסמים ביותר שהם הומואים. כשיצא מהארון, קודם לבחירות לראשות העיר של 2001, הוא טבע את המונח "Ich bin schwul, und das ist auch gut so" שמאז הפך להיות מפורסם בגרמנית, ומשמעותו היא "אני גאה, וזה גם בסדר ככה". באוטוביוגרפיה שלו מציין ווברייט שהחליט לצאת מהארון בפני הציבור הרחב משום שהרגיש שהפיכתו למועמד לראשות העיר ברלין הפכה אותו למושא סיקור של הצהובונים, ושזה רק עניין של זמן עד שהם יפרסמו שהוא הומו. ווברייט יצא מהארון במטרה להקדים את הצהובונים ולמנוע מהם לפרסם סיפורים שקריים על חייו הפרטיים. הוא נשא את הכרזתו במהלך ועידה של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של ברלין.

כראש עיר שהוא הומו הצטרף ווברייט לשני ראשי ערים אירופאיות גדולות אחרות שהם הומואים, ושהחלו את כהונתם בשנת 2001: ראש עיריית פריז, ברטראן דלנואה וראש העיר של המבורג, אולה פון בויסט. לפני בחירתם של השלושה, העיר הגדולה ביותר בעולם שבראשה עמד הומו מוצהר הייתה ויניפג שבקנדה, עם ראש העיר גלן מוראי. ברלין והמבורג הן לא רק שתי ערים גדולות בגרמניה, אלא הן גם מדינות-מחוז גרמניות. לכן ווברייט ופון בויסט (שפרש בינתיים) גם היו ראשי מדינות-מחוז בנוסף להיותם ראשי ערים.

בספטמבר 2007 פרסם ווברייט ספר אוטוביוגרפי בשם "…und das ist auch gut so", שהן חלק ממילותיו בנאום היציאה מהארון.

שותפו לחיים של ווברייט הוא ירן קוביקי (Jörn Kubicki), העובד כנוירוכירורג, נפטר ב-28 במרץ 2020 מנגיף הקורונה.

## קישורים חיצוניים

* 
* Konsequent Berlin (אתר אישי לקוראים בריטים וצרפתים)
* CityMayors.com profile

קטגוריה:ראשי עיריית ברלין
קטגוריה:פוליטיקאים גרמנים
קטגוריה:פוליטיקאים להט"בים גרמנים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה החופשית של ברלין
קטגוריה:מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
קטגוריה:חברי הבונדסראט
קטגוריה:פוליטיקאים הומוסקסואלים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1954
דייט

**דייט** (מאנגלית: **Date**) היא פגישת היכרות בין שני אנשים על מנת להעריך את מידת ההתאמה של הצד השני כשותף פוטנציאלי לזוגיות. דייט אופייני עשוי להיות כרוך בארוחה משותפת במסעדה, בצפייה בסרט בקולנוע וכדומה.

מקרה פרטי ונפוץ של דייט הוא **פגישה עיוורת** (באנגלית: Blind date), דייט בין בני זוג פוטנציאליים שמעולם לא ראו זה את זה קודם לכן. בתרבויות שונות נהוג שצד שלישי יוזם את הדייט – גורם אשר עשוי להיות בן משפחה, מכר או שדכן מקצועי. בשנים האחרונות הפכו אתרי ההיכרויות באינטרנט לכלי פופולרי לשם מטרה זו.

## מערכות לארגון דייטים
* אתר היכרויות: אתרי אינטרנט אשר מאפשר למצוא בני זוג באמצעות בחירתם מתוך מאגר מידע הכולל פרופילים אישיים רבים. בדרך זו ניתן לסנן מראש את בני הזוג הפוטנציאלים על פי גיל, אזור מגורים, תחומי עניין משותפים ועוד.
* ספיד דייטינג: מפגש של קבוצת אנשים במשך שעות אחדות. במהלך המפגש ניתן למשתתפים משך זמן מוגדר אשר במהלכו ניתן לדבר ולהכיר כל אחד מהמשתתפים לפני שעוברים למשתתף הבא.
* מפגשי פנויים פנויות: מפגש שבו המשתתפים לוקחים חלק במגוון פעילויות במטרה לפגוש אנשים חדשים. אירועים מסוג זה יכולים לכלול מסיבות, טיולים, סדנאות ומשחקים שונים.

## ראו גם
*רושם ראשוני

## לקריאה נוספת
* שרגא פישרמן, "**לוּ כלה דרכנו** - היכרות וחיזור בחברה הדתית", הוצאת מכללת שאנן, 2016

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חברה
קטגוריה:היכרויות
המנון ונואטו

**אנו, אנו, אנו** (ביסלמה: **Yumi, Yumi, Yumi**) הוא **[[המנון לאומי|ההמנון הלאומי]] של [[ונואטו]]**. ההמנון נכתב והולחן על ידי פרנסואה וינסן אסאב ואומץ רשמית בשנת 1980.

## מילות השיר

## מדיה

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ונואטו: סמלים לאומיים
ונואטו, המנון
קתדרלת סה

[ממוזער|250px|חלונות ה[ויטראז' של קתדרלת סה מציגות את הטריפוריום המואר האופייני לגותיקה הקורנת.]]
**קתדרלת סה** (בצרפתית: *Cathédrale Notre-Dame de Sées*) היא קתדרלה קתולית בסה שבנורמנדי, צרפת. הקתדרלה בנויה בסגנון גותי.
## היסטוריה
הקתדרלה נבנתה במאות ה-13 וה-14 בסגנון גותי קורן (Rayonnant) באתר בו שכנו 3 כנסיות קדומות יותר. החזית המערבית בולטת בזכות צריחים מחודדים בגובה 70 מטר, אך גם עקב מבואת תמיכה שנמצאת לפני השערים. הספינה הראשית נבנתה בסוף המאה ה-13. בית המקהלה נבנה אחריה ומאפיין את סגנון ה-Rayonnant בבנייתו הקלה ומלאת האור. רבים מחלונות הוויטראז' הם לבנים כדי לאפשר לאור רב יותר לחדור לקתדרלה ולהאיר את המבנה. מאפיין ייחודי לקתדרלה סה הוא עיטור קומת הקשתות: הקשתות בקומת הארקדה מעוטרות בגמלונים משולשים. בבית המקהלה נמצאים 4 תגליפים יפים, המתארים סצנות מחיי מרים, אם ישו. המזבח מעוטר גם הוא בתגליף, המתאר את לקיחת שרידי הקודש של זרב'ואה ופרוטואה. בקתדרלה עוגב שיצר קלוד פאריסו.

## ממדים ומידות
* אורך: 106 מטר.
* רוחב: 42 מטר.
* גובה הקמרונות: 24 מטר.
* גובה הצריחים: 70 מטר.

## גלריה

File:Sées cathedral.jpg|החזית המערבית
File:SéesRosace.jpg|חלון הרוזטה הקורן
File:SéesNefCathédrale.jpg|הספינה הראשית
File:FranceNormandieSeesCathedraleTranseptSud.jpg|חלון הרוזטה הקורן בבית הרוחב הדרומי
File:Sées - Cathédrale - Nef.JPG|הספינה הראשית, מבט מזרחה
File:Cathédrale Notre-Dame de Sées 853.jpg|מבט כולל מדרום-מערב


## קישורים חיצוניים

* קתדרלת סה, באתר Structurae.de
* Cathédrales-de-France: Sées
* Catholic Encyclopedia: Séez

סה, קתדרלת
קטגוריה:נורמנדי תחתית: מבנים
קטגוריה:נורמנדי: מבנים
קטלאו

**קטלאו** (בפורטוגזית: **Catalão**) היא עיר ורשות מקומית בדרום מדינת גויאס שבברזיל. היא ממוקמת באזור הידוע כיצרן גדול של דגנים, בקר וזרחה. נמצאים בעיר גם מפעלים של תאגיד ג'ון דיר וכן מפעל מיצובישי.

ההתיישבות בעיר החלה בסביבות שנת 1728, עם בנייתם של מספר צריפים אשר נועדו לתמוך בקבוצות שחדרו לאזור. בשנת 1859 הפכה קטלאו לעיר מוסמכת מבחינה חוקית.

סיפורו של ה"**קוֹנגָדָס**" (בפורטוגזית: **Congadas**), הפסטיבל הפופולרי של קטלאו, החל בשנת 1820, כאשר עבדים חופשיים-למחצה הגיעו לעיר על מנת לעבוד במטעי הקפה. העבדים הביאו עמם את המנהגים שלהם, ביניהם גם פולחן כלפי מריה אשר כלל תערובת של טקסים אפריקניים וקתוליים. כיום, הפסטיבל כולל מוזיקה וריקודים שהושפעו רבות מהתרבות של קונגו ומוזמביק.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:גויאס: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1859
האסכולה האנגלית

**האסכולה האנגלית** היא אסכולה בלימודי היחב"ל המוכרת גם כאסכולת הריאליזם הליברלי. חוקרי האסכולה טוענים שקיימת 'חברה של מדינות' ברמה הבינלאומית, למרות המצב האנרכי של המערכת הבינלאומית והיעדר ריבון במערכת זו.

האסכולה האנגלית היא קונסטרוקטיביסטית ביסודה ומדגישה את הטבע הלא-דטרמיניסטי של האנרכיה במערכת הבינלאומית. למרות זאת, היא שואבת רעיונות מהתאוריות הפונקציונליסטיות והריאליסטיות ביחב"ל.

## עיקרי התאוריה
### החברה הבינלאומית
לפי האסכולה, יחסים בינלאומיים מייצגים חברה של מדינות. חברה בינלאומית זו מזוהה על ידי הרעיונות והפעולות של המוסדות הרגולטוריים של המערכת: מלחמה, המעצמות, דיפלומטיה, מאזן כוחות והדין הבינלאומי תוך דגש על ההכרה ההדדית בריבונות של המדינות. 

ישנן דעות חלוקות בתוך האסכולה לגבי התפתחותם של רעיונות אלו. חלק מהחוקרים (דוגמת מרטין וויט) טוענים כי מקורות רעיונות אלו במדינות הנוצריות של אירופה של ימי הביניים. אחרים טוענים שרעיונות אלו התפתחו במקביל במדינות רבות מתוך רצון לקדם את האינטרסים הפנימיים שלהן. 

מרבית החוקרים של האסכולה משלבים את שתי התפיסות יחדיו וטוענים שהחברה המודרנית של המדינות הן תוצר משולב של תרבות אחת (התרבות הנוצרית ששואבת ממקורות רומאים ויוונים) ושל האמנה הלוקיאנית שבין המדינות בעולם.

## עבודות מרכזיות

* Hedley Bull, *The Anarchical Society* (1977).
* Herbert Butterfield, Martin Wight (eds), *Diplomatic Investigations* (1966).
* Martin Wight, *Four seminal thinkers in international theory : Machiavelli, Grotius, Kant, and Mazzini* (2005)
* Martin Wight, *Systems of States* (1977)
* Martin Wight, *Power Politics* (1978)
* Martin Wight, *International Theory* (1991)
* Tim Dunne, Inventing international society: a history of the English school (Basingstoke: Macmillan, 1998)
* Bruno Vigezzi, The British committee on the theory of international politics 1954–85: the rediscovery of history (Milan:     Edizioni Unicopli, 2005).
* Andrew Linklater and Hidemi Suganami, The English school of international relations: a contemporary reassessment (Cambridge: Cambridge University Press: 2006). 


## ראו גם
* ריאליזם (מדע המדינה)
* ליברליזם
* משפט בינלאומי פומבי

קטגוריה:ליברליזם
קטגוריה:יחסים בין-לאומיים
ילגבה

250px|ממוזער|שמאל|בית הכנסת הגדול של העיר בתחילת המאה ה-20, נהרס בידי הנאצים ב-1941
שמאל|ממוזער|250px|ארמון ילגבה

**ילגבה** (בלטבית: **Jelgava**) היא העיר הרביעית בגודלה בלטביה, ומיקומה כ-44 קילומטרים דרומית-מערבית לריגה. עד 1919 שימשה כבירת מחוז קורלנד.

## שם העיר
לפני הפיכתה של לטביה למדינה עצמאית בשנת 1919, העיר נקראה בשמה הגרמני **מיטאו** (גרמנית: Mitau). בשפות הרוסית והפולנית היה שמה של העיר **מיטבה** (רוסית: Митава, פולנית: Mitawa).

## היסטוריה
בשנת 1265 בנה המסדר הליבוני מבצר במקום. היישוב קיבל זכויות עיר בשנת 1573, הייתה בירה של דוכסות קורלנד וסמיגליה ועד מהרה הפכה למרכז מסחרי של הדוכסות.
דוכס קורלנד ארנסט בירון הקים את ארמון הדוכס ועשה רבות לפיתוח התרבות בעיר: פתיחת הספרייה הציבורית הראשונה, הקמת האוניברסיטה "אקדמיה פטרינה" ב-1775 והעלאת הצגות תיאטרון בחצר ארמונו.

בעקבות חלוקת פולין השלישית בשנת 1795 סופחה הדוכסות לאימפריה הרוסית.
לואי השמונה עשר, מלך צרפת, לפני הכתרתו כמלך, התגורר בארמון הדוכס בעת שהייתו בגלות בשנים 1801-1798 וכן 1804–1807. בתקופה זו הוא זכה לחסותו של הצאר.
במהלך המלחמות הנפוליוניות, למרות שהעיר נכבשה בידי הצבא הפרוסי, היא לא ניזוקה.

בשנת 1914 התגוררו בעיר 45,000 תושבים.
בשנת 1939 הוקמה בעיר האוניברסיטה החקלאית של לטביה.
באותה שנה, בעקבות הנספח הסודי של הסכם ריבנטרופ–מולוטוב עזבו רוב הגרמנים הבלטים את העיר.

### מעשי הטבח בילגבה

בעקבות פלישת הנאצים לברית המועצות כבש הוורמאכט את העיר ב-29 ביוני 1941 והיא הפכה לחלק ממחוז אוסטלנד. לפני כניסת הנאצים לעיר התגוררו בה למעלה מאלפיים יהודים.
תוך כשבועיים נערכו לפחות חמש אקציות בהן רצחו חיילי איינזצגרופה A בעזרת שוטרים מקומיים כמה מאות יהודים. הרציחות נעשו במגרש המטווחים או ביער, כ-25 קילומטרים מחוץ לעיר. בית הכנסת הגדול הועלה באש ונהרס. בתחילת ספטמבר נרצחו עוד כמה מאות יהודים. עד סתיו אותה שנה הסתיימו הרציחות. בתחילת שנת 1942 דיווח האחראי על מחנות הריכוז של לטביה, אוטו-היינריך דרקסלר (Otto-Heinrich Drechsler), שאזור ילגבה נקי מיהודים.

מ-28 ביולי עד 10 באוקטובר 1944 עבר קו החזית בין הוורמאכט לצבא האדום בתוך העיר. במהלך הקרבות נהרסו כ-90% מבנייני העיר, כולל המרכז ההיסטורי.

## אוכלוסייה

ההתפלגות האתנית הייתה בשנת 2012 כדלקמן:

* 55.8% לטבים
* 28.6% רוסים 
* 5.7% בלארוסים 
* 2.8% אוקראינים 
* 2.0% פולנים 
* 1.6% צוענים 
* 1.4% ליטאים 
* 2.1% אחרים

## ערים תאומות
* .
* .
* .
* .
* .

## קישורים חיצוניים

* 
* פרטים על הקהילה היהודית , באתר "יד ושם"
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:לטביה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
ונטספילס

**ונטספילס** (בלטבית: **Ventspils**; בגרמנית: **Windau**, וינדאו; ביידיש: **ווינדוי**) היא העיר השישית בגודלה בלטביה. היא שוכנת בצפון-מערב לטביה, לחוף הים הבלטי, בשפכו של נהר הוונטה, במחוז ההיסטורי קורלנד. בתחילת המאה ה-14 הוקם באזור מבצר של המסדר הליבוני ובשנת 1378 היישוב קיבל זכויות עיר. נמל ונטספילס, הנחשב לגדול במדינה ולאחד העמוסים בים הבלטי מבחינת היקף שינוע המטענים, מהווה נמל חשוב לייצוא נפט ופחם מרוסיה. הנמל מקושר עם שוודיה בקו מעבורת של חברת סטנה ליין. 

בעיר משחקות קבוצת כדורגל וקבוצת כדורסל מקומיות.

## יהודים
בשנות השלושים של המאה העשרים חיו בוונטספילס כ-1,000 יהודים, שהיוו כשמונה אחוזים מתושבי העיר. באוגוסט 1940 עברה העיר לשלטון סובייטי. בתקופה זו הגימנסיה היהודית בעיר נסגרה, הפעילות הציבורית של היהודים בה שותקה, ועסקי היהודים הולאמו.

הגרמנים כבשו את ונטספילס ביולי 1941, וריכזו את יהודיה בגטו, בו הוטלו עליהם גזירות שונות, ובוצעו בהם מעשי התעללות והשפלה פומביים. עד אוקטובר 1941 רצחו הגרמנים והלטבים את כל יהודי העיר.

## ערים תאומות
הערים התאומות של ונטספילס הן:
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* ונטספילס באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:לטביה: ערים
קטגוריה:לטביה: ערי חוף
קטגוריה:בורות ירי בשואה
קטגוריה:הים הבלטי: ערי נמל
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-13