open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
תוכנית קופרניקוס

**תוכנית קופרניקוס** (באנגלית: **Copernicus Programme**) היא מיזם של האיחוד האירופי, שנועד להקנות לאירופה עצמאות בתחום החישה מרחוק באמצעות לוויינים, חיישנים אוויריים, ימיים וקרקעיים למטרות שונות, ובהן ביטחון, הגנת הסביבה, מעקב אחר משאבי טבע וניטור אסונות טבע. השותפים העיקריים למיזם הם הנציבות האירופית וסוכנות החלל האירופית (ESA).

המידע שיתקבל מחיישני מיזם GMES יסייע לחוקרים להבין טוב יותר את אופי השינויים הסביבתיים בכדור הארץ. על פי הציפיות, מיזם GMES יאפשר תכנון מיטבי של כבישים ודרכים, יעזור למתכנני ערים, יסייע לקבלת החלטות בנושאי תכנון חקלאי וניהול משאבי אנרגיה, ובכלל זה אנרגיה מתחדשת.

## המרכיב החללי של המיזם
חלק ניכר מהחישה מרחוק של כדור הארץ יעשה באמצעות לוויינים ייעודיים למיזם GMES. הלוויינים נקראים Sentinel והם כוללים מגוון של מטע"דים לניטור כדור הארץ.
* סנטינל 1 - לוויין מכ"ם שפועל במסלול קוטבי. שוגרו 2 לוויינים: Sentinel-1A באפריל 2014 ו-Sentinel-1B באפריל 2016
* סנטינל 2- לוויין חישה מרחוק בתחום האופטי, מולטי ספקטראלי, שישמש לבניית מסד נתונים בכיסוי גלובלי. שוגרו 2 לוויינים: Sentinel-2A ביוני 2015 ו-Sentinel-2B במרץ 2017
* סנטינל 3 - לוויין שייעודו העיקרי הוא חקר הסביבה הימית של כדור הארץ. שוגרו 2 לוויינים: Sentinel-3A בפברואר 2016 ו-Sentinel-3B באפריל 2018
* סנטינל 5p - מיועד לחקר אמוספירה. שוגר באוקטובר 2017
* סנטינל 4 - מיועד לחקר אטמוספירה. שוגר בשנת 2025
* סנטינל 5 - מיועד לחקר אטמוספירה. מיועד לשיגור בשנת 2025
* סנטינל 6- לוויין למדידת מפלס הים. מתוכננים 2 לוויינים: Sentinel-6A שוגר בנובמבר 2020 ו-Sentinel-6B מתוכנן לשיגור בשנת 2025.

התוכנית צפויה לכלול לוויינים נוספים שמועד שיגורם טרם הוגדר.

## קישורים חיצוניים

* 
* פעילויות GMES של סוכנות החלל האירופית

*
קטגוריה:תוכנית החלל האירופית
אלון חלפון

**אלון חלפון** (נולד ב-2 ביולי 1973) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הבלם.

## קריירה
חלפון החל את הקריירה במחלקת הנוער של מכבי נתניה, ובשנת 1990 עלה לסגל הקבוצה הבוגרת של המועדון. בקיץ 1994 עבר להפועל חיפה, והיה שותף מרכזי בזכייה של הקבוצה באליפות בעונת , תחת הדרכתו של המאמן אלי גוטמן, כשלצידו מככבים דודו אוואט, רן בן שמעון וג'ובאני רוסו. בעונת  זכה עם הקבוצה בגביע הטוטו, ובעונה שלאחר מכן ירד עמה לליגה הלאומית ועזב את הקבוצה.

לקראת עונת  חתם חלפון בקבוצת הפועל תל אביב. ב-24 בדצמבר 2002 כבש צמד במשחק גביע הטוטו מול מכבי קריית גת, שהיו לשערים היחידים שהבקיע במדי הפועל תל אביב. לאחר שנתיים במועדון עבר להפועל כפר סבא מהליגה הלאומית, ועזר לה לסיים במקום הראשון ולעלות לליגת העל כבר בעונתו הראשונה בקבוצה. בתום שלוש עונות בכפר סבא, במהלכן היה גם קפטן הקבוצה, פרש חלפון ממשחק פעיל באוקטובר 2007.

במדי הנבחרת הצעירה של ישראל רשם חלפון 29 הופעות, והוא מדורג במקום החמישי בטבלת שיאני הנבחרת הצעירה בכל הזמנים. ב-8 בספטמבר 1999 הופיע לראשונה במדי הנבחרת הבוגרת, בניצחון 0:8 על נבחרת סן מרינו במסגרת מוקדמות יורו 2000. לזכותו של חלפון בסך הכל 5 הופעות במדי הנבחרת, האחרונה שבהן ב-7 באוקטובר 2000, בהפסד 2:0 לנבחרת ספרד במדריד, במסגרת מוקדמות מונדיאל 2002.

## תארים
;הפועל חיפה
* אליפות: 1998/1999
* גביע הטוטו: 2000/2001

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:בלמי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ישראל
קטגוריה:כדורגלני מכבי נתניה
קטגוריה:כדורגלני הפועל חיפה
קטגוריה:כדורגלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורגלני הפועל כפר סבא
קטגוריה:נתניה: כדורגלנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1973
אצטדיון נשר

**אצטדיון נשר** הוא אצטדיון כדורגל שנחנך בחודש מרץ 2008 בנשר כחלק מהפיתוח העירוני. האצטדיון מכיל 2,500 מקומות ישיבה ומשמש את מועדון הכדורגל "עירוני נשר" ואת מחלקות הנוער שלו. בעונת 2017/18 אירח גם את משחקי הפועל רובי שפירא.

מתחם האצטדיון כולל מלבד מגרש הדשא הטבעי באצטדיון גם מגרש אימונים מוקטן עם דשא סינתטי הממוקם מצידו המזרחי. האצטדיון תוכנן להכיל בסה"כ 5,000 מושבים בשני יציעים ברמה שנועדה להתאים לליגת העל הישראלית, אך נחנך עם יציע אחד בצדו המערבי הכולל כ-2,500 מקומות ישיבה. מתחת ליציע הוקמו תאי הלבשה ושירותים.

בעונת 2017/2016 העפילה קבוצת "עירוני נשר" לליגה הלאומית, אך האצטדיון נפסל לשימוש בליגה עד שתוקם בו עמדת תקשורת לשידור המשחקים. כמו כן, נדרשו בו עבודות התאמה של משטח הדשא לגודל תקני של מגרש כדורגל. באמצע העונה אושר האצטדיון לאירוח משחקים.

ב-26 ספטמבר 2016 נחנכה במבנה האצטדיון שלוחת משרדים צפונית של ההתאחדות לכדורגל שבה ינוהלו ענייני הקבוצות בצפון בליגות הנמוכות, בית דין משמעתי של ההתאחדות וכן משרד שיטפל בכרטיסי השחקנים ובעניינים בירוקרטיים נוספים. עלות הקמת המשרדים נאמדת בכ-900,000 ש"ח.

## קישורים חיצוניים

* חלום שמתגשם - אצטדיון הכדורגל בנשר, באתר העיר נשר

נשר
קטגוריה:נשר: ספורט
קטגוריה:נשר (עיר): מבנים
פטר וייס

**פטר וייס** (בגרמנית: **Peter Weiss**)  (8 בנובמבר 1916 נויבבלסברג ליד ברלין - 10 במאי 1982, סטוקהולם), סופר ומחזאי גרמני ממוצא יהודי למחצה. את מרבית חייו הבוגרים העביר בשוודיה, שאליה היגר מאימת הנאצים. עבודתו מושפעת בצורה עמוקה מחוויית ההגירה הכפוייה שלו ממולדתו גרמניה. בין יצירותיו המפורסמות ביותר המחזות "מארה סאד" ו"החקירה" והרומן הפוליטי עב-הכרס "האסתטיקה של ההתנגדות".

## מיצירתו שראתה אור בעברית
* **החקירה**, (Die Ermittlung) (1965), מחזה, מגרמנית: עדנה קורנפלד, חמו"ל, תשכ"ח 1968.
* **הצל של גופו של העגלון** (1960), "מיקרו-רומאן", מגרמנית אילנה המרמן, הקיבוץ המאוחד / ספרי סימן קריאה, תשל"ח 1978. תרגום חדש של אילנה המרמן ראה אור ב-2016 בסדרת "הספרייה הקטנה", הקיבוץ המאוחד / ספרי סימן קריאה.
* **[[מארה סאד]]**, "סיפור רדיפתו ומותו של ז'אן-פול מארה. כפי שהוצג על ידי להקת השחקנים של בית-המרפא בשארנטון בהדרכתו של מר דה סאד" (1962-5), מחזה בשתי מערכות, מרכז ישראלי לדרמה, תשמ"ב 1982. יצא לראשונה כמחזה בעברית 1960.
* **פרידה מן ההורים** (Abschied von den Eltern) (1961), נובלה אוטוביוגרפית, מגרמנית: אילנה המרמן, עם עובד, תשמ"ז. 1988.

## קישורים חיצוניים

* קטע מתוך "האסתטיקה של ההתנגדות"
* 
* 
* 

קטגוריה:מחזאים גרמנים
קטגוריה:סופרים גרמנים
קטגוריה:זוכי פרס ביכנר
קטגוריה:זוכי פרס היינריך מאן
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1916
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1982
דייוויד הרד

**דייוויד ג'ורג' הרד** (באנגלית: **David George Herd**; 15 באפריל 1934 - 1 באוקטובר 2016) היה כדורגלן סקוטי ששיחק בעמדת החלוץ.

נולד בהמילטון שבסקוטלנד. הרד החל את הקריירה שלו בסטוקפורט קאונטי, בה שיחק כחלוץ ביחד עם אלק הרד, אביו, אך לא הרבה לשחק בגלל חובותיו כאזרח. למרות זאת הוא שיחק מספיק טוב על מנת למשוך את תשומת הלב של מועדון הכדורגל ארסנל, שהחתים אותו ב-1954 תמורת 10,000£. הרד ערך את הופעת הבכורה שלו בארסנל ב-19 בפברואר 1955, במשחק נגד לסטר סיטי.

הרד לא היה שחקן הרכב קבוע בארסנל, ובשתי עונותיו הראשונות במועדון הוא השתתף בשמונה משחקים בלבד. בעונת 1956/1957 חל שיפור ניכר במעמדו, והוא הבקיע 18 שערים ב-28 משחקים. החל מאותה עונה הוא היה אחד המבקיעים המצטיינים של ארסנל, והיה לשחקן המועדון שכבש את מספר השערים הגדול ביותר במשך ארבע עונות רצופות החל (1956/1957–1960/1961, האחרונה ברצף, הוא הבקיע 29 שערים שהיו שיא מועדון מאז 33 השערים של רוני רוק בעונת 1947/1948.

אולם, שחקני ארסנל לא היטיבו לשחק ולא הצליחו להיות קרובים לזכייה בתואר מלבד המקום השלישי בליגה בעונת 1958/1959. באותה עונה הרד ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סקוטלנד, במשחק נגד נבחרת ויילס שנערך בניניאן פארק ב-18 באוקטובר 1958; המשחק הסתיים בניצחון סקוטי בתוצאה 3 - 0. הרד הופיע 5 פעמים במדי סקוטלנד בין 1958 ל-1961, בהן הבקיע שלושה שערים, והופעתו האחרונה הייתה בהפסד 0 - 4 לנבחרת צ'כוסלובקיה ב-14 במאי 1961.

למרות שהיה מלך השערים בעונת 1960/1961 הרד לא היה מרוצה מחוסר ההצלחה הכללי של ארסנל, וביולי 1961 הוא הועבר למנצ'סטר יונייטד תמורת £35,000. הרד הבקיע 107 שערים ב-180 משחקים במדי ארסנל.

משחקו הראשון במדי מנצ'סטר היה נגד וסטהאם יונייטד ב-19 באוגוסט 1961. הרד היה חלק מסגל המועדון שזכה בגביע ה-FA ב-1963, באליפות הליגה ב-1965 וב-1967, ובגביע אירופה לאלופות ב-1968. ב-26 בנובמבר 1966 נערך משחק בין מנצ'סטר יונייטד לסנדרלנד, שהסתיים בניצחון היונייטד בתוצאה 5 - 0 וזכור בגלל העובדה שהרד הבקיע נגד שלושה שוערים שונים. אולם, לאחר ששבר את רגלו במרץ 1967 הוא מיעט לשחק, ולא השתתף בניצחון של יונייטד בגמר גביע אירופה. הרד הבקיע 145 שערים ב-265 משחקים במדי היונייטד, והוא אחד המבקיעים המצטיינים בהיסטוריה של המועדון.

הרד עזב את מנצ'סטר יונייטד ביולי 1968 ועבר לשחק בסטוק סיטי למשך שתי עונות. לאחר מכן הוא שיחק תקופה קצרה בווטרפורד יונייטד ופרש ממשחק פעיל. לאחר פרישתו הוא אימן את המועדון לינקולן סיטי בין 1971 ל-1972.

## לקריאה נוספת

*Harris, Jeff & Hogg, Tony (ed.) (1995). Arsenal Who's Who, Independent UK Sports. 


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים סקוטים
קטגוריה:חלוצי כדורגל סקוטים
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:כדורגלני מנצ'סטר יונייטד
קטגוריה:כדורגלני סטוק סיטי
קטגוריה:מאמני כדורגל סקוטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1934
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2016
מגדל חברה לביטוח

230px|ממוזער|שמאל|סמליל החברה בשנות ה-80
100px|ממוזער|שמאל|סמליל החברה בשנות האלפיים, עד לביצוע שינויים קלים בו ב-2024
**מגדל חברה לביטוח בע"מ** היא חברת ביטוח ישראלית שהוקמה בשנת 1934 ועוסקת במגוון סוגי ביטוח, כולל ביטוח חיים, ביטוח רכוש וביטוח בריאות.

## היסטוריה
חברת הביטוח מגדל נוסדה בשנת 1934 בירושלים, על ידי משפחות אנשי עסקים יהודים מאלכסנדריה כשהבולט ביניהם היה איש העסקים אדוארד אגיון, אטיין בש וחברת הביטוח האיטלקית "אסיקורציוני ג'נרלי". שמה של החברה הוענק לה על ידי המשורר חיים נחמן ביאליק, כביטוי לחוסן ולביטחון שהחברה מבקשת להעניק ללקוחותיה. בשנות הארבעים הצטרף למחזיקי המניות בחברה גם בנק אפ"ק שהפך לימים לבנק לאומי לישראל. המשורר שאול טשרניחובסקי שימש כרופא הראשון מטעם החברה.

סימני האש של "מגדל" הם מהנפוצים בקרב 55 סוגי סימני האש שזוהו בישראל מתקופת המנדט.

מגדל הייתה החברה הראשונה שהשיקה ביטוח מנהלים בישראל, והראשונה שהקימה קרן פנסיה לא הסתדרותית.

בשנות האלפיים, "מגדל ביטוח" נמצאת בבעלות החברה הציבורית "מגדל אחזקות ביטוח ופיננסים בע"מ" שבשליטת איש העסקים שלמה אליהו.

בשנת 2000 רכשה מגדל שתי סוכנויות ביטוח, "סימון את ויזל" ו"מבטח שמיר", ואיחדה אותן לחברה אחת - מבטח סימון סוכנויות לביטוח בע"מ. בשנת 2002 רכשה מגדל את קרן הפנסיה תאוצה ואיחדה אותה עם קרן הפנסיה תנופה, הנמצאת בבעלותה. בכך הפכה לבעלים של קרן הפנסיה הפרטית הגדולה בישראל באותה עת. בשנת 2004 רכשה מגדל את קרן הפנסיה מקפת החדשה. בשנת 2006 מוזגו כל קרנות הפנסיה של קבוצת מגדל לקרן אחת. קרנות הפנסיה "מקפת אישית", "תאוצה", "יוזמה חדשה" ו"תנופה" אוחדו לקרן "מגדל מקפת אישית".

בדצמבר 2018 התפטר יו"ר החברה עודד שריג מתפקידו. במכתב ההתפטרות כתב כי "בשל הממשל התאגידי הנוהג בחברה, היא פועלת לפי שיקולים קצרי טווח, ללא תוכנית מוגדרת".

בנובמבר 2019 הודיעה החברה על הפסקת השיווק של ביטוחים סיעודיים פרטיים.

בינואר 2021 היו למגדל כ-2.3 מיליון מבוטחים (פרטיים ועסקיים) וכ-2,800 סוכנים ומנהלי הסדרים. החברה מנהלת כ-33% מביטוחי החיים וקרנות הפנסיה החדשות בישראל, במונחי פרמיות ודמי גמולים. כיום מחזיקה מגדל ב-100% מקרן הפנסיה "מגדל מקפת".

## ראו גם
* מגדל אחזקות ביטוח ופיננסים

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות ביטוח ישראליות
קטגוריה:ביטוח פנסיוני בישראל
קטגוריה:מגדל אחזקות ביטוח ופיננסים
קטגוריה:קריית אריה: חברות
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1934
משלים של גרף

ממוזער|טקסט=תרשים לדוגמה של משלים של גרף|תרשים לדוגמה של משלים של גרף
בתורת הגרפים, ה**משלים של [[גרף (תורת הגרפים)|גרף פשוט]]** הוא הגרף הבנוי על אותם קודקודים, עם היפוך הקשתות: במקום שבו הייתה קשת בגרף המקורי אין קשת בגרף המשלים, ובמקום שבו לא הייתה קשת, יש בגרף המשלים קשת. אפשר להגדיר את הגרף המשלים גם עבור גרף מכוון.

אם מטריצת השכנות של הגרף הנתון היא A, אז המטריצה של הגרף המשלים היא J-A-Ι, כאשר J היא מטריצה שכל רכיביה 1 ו - Ι מטריצת יחידה.

## הגדרה
יהי גרף G(V, E).תהי K קבוצת הקשתות של הגרף המלא K_n. **הגרף המשלים** }\overline{G הוא עם קבוצת הצמתים V וקבוצת הקשתות K\E.

כלומר, הגרף המשלים הוא עם הקשתות ב- K ללא הקשתות ב-E.

## שימושים
גרף מתאר קשרים בין הקודקודים שיכולים לייצג דברים רבים. גרף יכול לייצג אנשים והקשרים החברתיים ביניהם; נקודות על מפה והדרכים ביניהם; את רשת האינטרנט ועוד. לדוגמה, גרף שקודקודיו הם אנשים ויש קשת ביניהם אם הם חברים. גרף זה מתאר את יחס החברות בין האנשים. הגרף המשלים המתאים לגרף זה, אם כן, יתאר את יחס אי-החברות. כלומר, תהיה קשת בין כל שניים שאינם חברים.

לגרפים משלימים חשיבות באלגוריתמים, ברדוקציות בתחום הסיבוכיות, בתורת הגרפים ועוד.

## קישורים חיצוניים

* , page 17.

קטגוריה:תורת הגרפים
אדי הפגוד

**אדריס אלברט "אדי" הפגוד** (אנגלית: **Edris Albert "Eddie" Hapgood**; 24 בספטמבר 1908 - 20 באפריל 1973) היה כדורגלן אנגלי ששימש קפטן עבור ארסנל ונבחרת אנגליה בשנות ה-30.
## קריירה
הפגוד נולד בבריסטול והחל את קריירת הכדורגל שלו באמצע שנות ה-20 כשחקן חובב במקביל לעבודתו כחלבן, לפני שפרץ לתודעה בקטרינג טאון מהפוטבול ליג הדרומית. ב-1927 הפגוד הועבר לארסנל של הרברט צ'פמן תמורת 950£. הפגוד היה שחקן צנום בתחילת דרכו בארסנל, אך עוזר המאמן טום ויטאקר כפה עליו להעלות במשקל בצורה מבוקרת, ולהפסיק להיות צמחוני. לימים הפגוד התפרסם בזכות כוחו הרב וממדי גופו.

הופעת הבכורה של הפגוד בארסנל הייתה במשחק נגד ברמינגהאם סיטי ב-19 בנובמבר 1927, ולאחר מכן הוא היה מחליפו של הבלם השמאלי הוראס קופ; רק בתחילת 1929 הוא הפך לשחקן הרכב קבוע עד תחילת מלחמת העולם השנייה ב-1939. הוא שיחק ב-35 משחקים או יותר בכל עונה בתקופה זו, וזכה למוניטין של שחקן הגנה הגון ורגוע. הפגוד החליף את טום פארקר בתפקיד הקפטן של ארסנל, והוביל את ההרכב של ארסנל שהיה דומיננטי מאוד בשנות ה-30 וזכה בחמש אליפויות ליגה ופעמיים בגביע ה-FA.

הפגוד שיחק 30 פעמים עבור נבחרת אנגליה, וערך את הופעת הבכורה שלו בתיקו 1 - 1 עם נבחרת איטליה, במשחק שנערך ברומא ב-13 במאי 1930. הפגוד שימש קפטן הנבחרת ב-21 משחקים, כשהפעם הראשונה הייתה במשחק המכונה "קרב הייבורי" שבו ניצחה אנגליה את אלופת העולם איטליה. אנגליה לא השתתפה במונדיאלים בתקופה זו, והמשחק נחשב לגמר גביע העולם "האמיתי". משחק זה התפרסם בגלל סגנונו הקשוח שגרם לפציעת שחקנים רבים, כולל הפגוד עצמו שסבל משבר באפו.

הפגוד גם היה הקפטן של אנגליה במשחק נגד נבחרת גרמניה שנערך בברלין ב-14 במאי 1938. שחקניה של אנגליה אולצו על ידי דיפלומטים בריטיים להצדיע במועל יד. במשחק עצמו, שאדולף היטלר לא נכח בו, ניצחה אנגליה בתוצאה 6 - 3.

הקריירה של הפגוד בן ה-30 נקטעה עם פרוץ מלחמת העולם השנייה. הוא שירת בחיל האוויר המלכותי בזמן המלחמה, במקביל להשתתפותו במשחקים לא רשמיים עבור ארסנל והנבחרת האנגלית. בתקופת המלחמה הפגוד הסתכסך עם הנהלת ארסנל, הושאל לצ'לסי ולבסוף עזב את ארסנל בנסיבות לא ברורות. הפגוד השתתף במדי ארסנל ב-440 משחקים רשמיים, בהם הבקיע שני שערים.

ב-1945 הוא כתב את אחת מאוטוביוגרפיות הכדורגל הראשונות, שנקראה "Football Ambassador", ולאחר המלחמה הוא החל לעסוק באימון. הוא אימן את בלקברן רוברס למשך תקופה קצרה, ולאחר מכן על ווטפורד ובאת' סיטי. לאחר מכן הוא עזב כליל את תחום הכדורגל; הפגוד היה נתון בקשיים כלכליים וביקש סיוע כספי מארסנל כיוון שמעולם לא נערך לא משחק פרידה מהמועדון, אך בארסנל שלחו לו רק 30£. בשנותיו האחרונות הוא ניהל שני הוסטלים של ימק"א בברקשייר ובדורסט. הוא מת ביום שישי הטוב של 1973.

## לקריאה נוספת

* Harris, Jeff & Hogg, Tony (ed.) (1995). Arsenal Who's Who, Independent UK Sports. 


## קישורים חיצוניים

* כתבה ב-BBC על המשחק בין אנגליה לגרמניה
* אדי הפגוד באתר גלריית הדיוקנאות הלאומית שבלונדון
* רחוב כבוד לאגדת כדורגל, BBC, 21 באוגוסט 2009

## הערות שוליים

קטגוריה:בלמי כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אנגליה
קטגוריה:מאמני כדורגל אנגלים
קטגוריה:מאמני בלקברן רוברס
קטגוריה:מאמני ווטפורד
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1908
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1973
פליקס אוטו דסוף

**פליקס אוטו דסוף** (בגרמנית: **Felix Otto Dessoff**; 14 בינואר 1835 – 28 באוקטובר 1892) היה מנצח ומלחין גרמני.

## ביוגרפיה

דסוף נולד בלייפציג ולמד שם בקונסרבטוריון הלחנה, פסנתר וניצוח אצל כמה מחשובי המורים של התקופה, ביניהם איגנץ מושלס לפסנתר ומוריץ האופטמן ויוליוס ריץ להלחנה. ראשית פרסומו בא לו כמנצח. בגיל תשע עשרה ניצח על תזמורת תיאטרון בדיסלדורף וכעבור חמש שנים הוצעה לו משרת מנצח אורח במה שהיה אולי התיאטרון הראשון במעלה, האופרה של וינה. בווינה היה לפרופסור באוניברסיטה למוזיקה ואמנויות הבימה של וינה. בווינה גם התיידד עם יוהנס ברהמס ובהמשך ניצח על ביצועי בכורה של כמה מיצירותיו התזמורתיות. דסוף חיבר כמה יצירות בשנות ה-50' וראשית שנות ה-60' של המאה ה-19, אך ויתר על ההלחנה כאשר קריירת הניצוח שלו המריאה. בהמשך עשה לו שם כמנהל האופרה של פרנקפורט.

קשרי הידידות האמיצים שלו עם ברהמס באים לידי ביטוי בחליפת מכתבים בין השניים בשנת 1878, כשדסוף ביקש להקדיש לברהמס את רביעיית המיתרים אופוס 7 בפה מז'ור, שהיא כנראה המוכרת ביותר בין יצירותיו. הרביעייה זכתה אומנם להצלחה בביצוע הבכורה שלה, אך דסוף לא היה משוכנע עדיין שהיא ראויה לפרסום ושלח את הפרטיטורה אל ברהמס בבקשה לחוות דעת כנה ובהצעה להקדישה לו. ברהמס השיב לו בשבחים ליצירה ואמר, *"... כבוד גדול יהיה זה לי אם תכתוב את שמי מעל כותרת הרביעייה - כך, במקרה הצורך, נספוג את המהלומות יחדיו, אם הציבור ימצא שאינה לטעמו."* דסוף, מרוצה ואסיר תודה, השיב לו בהיתול הקנטרני, שהיה מקובל גם על ברהמס עצמו במכתביו, *"... ודאי ירווח לך כשתראה את שמך מתנוסס לזכר עולם על עמוד השער של הרביעייה. אחרי שהבריות ישכחו את [[הרקוויאם הגרמני]] שלך, הם יוכלו להגיד, ,ברהמס? או, כן, זה שדסוף הקדיש לו את אופוס 7 שלו!'"*

דסוף חיבר גם חמישיית מיתרים ל-2 כינורות, ויולה ו-2 צ'לי, אופוס 10, כמה לידר וספר כוראלים. כמנצח ביצע בנגינת בכורה את הסימפוניה הראשונה של ברהמס בשנת 1876.

דסוף מת בפרנקפורט ב-1892. בתו, מרגרטה דסוף, ייסדה את מקהלות דסוף כששהתה בניו יורק בביקור משפחתי בעיר.

## קישורים חיצוניים


* Dessoff Choirs at the Bach Cantatas Website


## הערות שוליים




קטגוריה:מנצחים גרמנים
קטגוריה:מלחינים גרמנים
קטגוריה:לייפציג: אישים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1835
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1892
פיאצה דל פופולו

**פיאצה דל פופולו** (באיטלקית: **Piazza del Popolo**) היא כיכר בעיר רומא.

משמעות השם באיטלקית המודרנית היא "כיכר העם", אך מקור השם הוא בשפה הלטינית הוא עץ הצפצפה (בלטינית: populus), ונקראה כך ככל הנראה בעקבות עץ צפצפה שגדל במקום. בפאתיה הצפוניים של הכיכר ניצבת הכנסייה האוגוסטינית סנטה מריה דל פופולו.

הכיכר ממוקמת בחלקו הפנימי של השער הצפוני בחומת אורליאנוס – בעבר השער לרומא העתיקה שנקרא היה "שער פלמינוס" (Porta Flaminia) על שמו של גאיוס פלאמיניוס, וכיום קרוי "שער פופולו" (Porta del Popolo) על שם הכיכר והכנסייה. משער זה יצאה "דרך פלמינה" (Via Flaminia), שהובילה לעיר הנמל רימיני, ונחשבה לדרך המרכזית לצפון. עד לעת החדשה, היווה מקום זה, את נקודת המבט הראשון של רומא – אליו נחשפו התיירים והמבקרים הבאים לעיר. כמו כן, התקיימו בכיכר זו הוצאות להורג, שהאחרונה שבהם התקיימה בשנת 1826.

## עיצוב הכיכר
שמאל|ממוזער|250px|"שער פופולו" והאובליסק והמזרקה בלב הכיכר, דצמבר 2008
[שמאל|ממוזער|250px|[כתב חרטומים על גבי האובליסק המוצב במרכז הכיכר, דצמבר 2008]]
[שמאל|ממוזער|250px|החזית הראשית של [סנטה מריה דל פופולו, דצמבר 2008]]
לעיצוב הכיכר הנוכחי מאפייני אדריכלות נאו-קלאסית. הכיכר המחודשת תוכננה ובוצעה בין השנים 1811–1822 על ידי האדריכל האיטלקי ג'וזפה וואלאדיר (Giuseppe Valadier). במרכז הכיכר הוצב אובליסק מצרי מתקופתו של רעמסס השני, המכונה "אובליסק פלמינו" (obelisco Flaminio). זהו האובליסק השני העתיק ביותר ברומא, ומתנשא לגובה של כ-24 מ', ויחד עם הבסיס מתנשא לגובה של כ-36 מ'. האובליסק הובא לרומא ממצרים בשנת 10 לפנה"ס בפקודתו של אוגוסטוס קיסר, והוצב במקור בקירקוס מקסימוס. האובליסק הובא לכיכר זו על ידי האדריכל הרנסאנסי  בשנת 1589. פעולה זו בוצעה, בעקבות התכנון העירוני החדש לרומא שהוביל האפיפיור סיקסטוס ה-5. באותה העת הוקמה גם מזרקה במרכז הכיכר, שהועתקה בשנת 1818 לכיכר ניקוסיה, ואת מקומה תפסה מזרקה בעלת מאפיינים מצריים.

מחלקה הדרומי של הכיכר יוצאות שלוש דרכים החוצות את מרכז העיר: במרכז ויה דל קורסו שיוצאת דרום-דרום-מזרחה ומסתיימת בכיכר ונציה באנדרטת ויטוריו אמנואלה השני, משמאלה ויה דל בבואינו שיוצאת דרום-מזרחה ומימינה ויה די ריפטה שיוצאת דרומה. בפאה ממנה יוצאות הדרכים ניצבות שתי כנסיות בארוקיות זהות סנטה מריה דאי מיראקולי (1681) וסנטה מריה אין מונטסנטו (1679). כנסיות אלו תוכננו על ידי האדריכל קרלו רינאלדי, והושלמו על ידי ג'ובאני לורנצו ברניני וקרלו פונטנה.

## מזרקות הכיכר
משני צידי הכיכר ניצבות מזרקות מים, שעוצבו על ידי ג'ובאני סצ'ריני בשנים 1822–1823, ושהושלמו בשנת 1828 עם הצבתם של פסלים המייצגים את עונות השנה. במרכז הכיכר ניצבת "מזרקת האובליסק" (Fontana dell' Obelisco), המקיפה את האובליסק, ולמעשה מורכבת מ-4 מזרקות נפרדות.

## הכיכר כיום
עד לעת האחרונה, התאפיינה הכיכר בתנועת כלי רכב רועשת ועמוסה ובחניוני רכבים. כיום – למעט דרך צרה לכלי רכב החוצה את הכיכר בחלקה הצפוני כמעט בלי להפריע לתנועת הולכי הרגל – פתוחה הכיכר להולכי רגל בלבד, ומהווה מוקד משיכה לתושבי העיר ולתיירים. המקום גם משמש כמקום מפגש ידוע לצעירי רומא בשעות הערב.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:רומא: כיכרות
גזר לבן

ממוזער|'' Pastinaca sativa''

**גזר לבן** (שם מדעי: *Pastinaca sativa*; **פַּסטרנק** במזרח אירופה ובשם **פארסניפ** באנגלית) הוא ירק שורש ממשפחת הסוככיים שגידולו החקלאי באירופה דו-שנתי. במטבח של רומא העתיקה השימוש בו היה נפוץ ביותר. השימוש בו פחת לאחר שתפוח האדמה הפך לירק מאכל נפוץ באירופה.

## מאפיינים

גזר לבן מגדלים בעיקר במערב אירופה ובקנדה. בישראל מגדלים את הירק ביישובי חבל מעון שבנגב הצפון מערבי, שבו תנאי האקלים והאדמה אידיאליים לגידול ירקות שורש.

עונת הגידול של הגזר הלבן היא סוף החורף והאביב, והוא בעל חיי מדף ארוכים. גזר לבן טרי ומוצק יכול להישמר במקרר, בתוך שקית פלסטיק מחוררת, כשבועיים-שלושה, וטעמו אף ילך וישתפר בעקבות הפיכת חלק מהעמילן שבו לסוכר.

בעבר יוחסו לגזר הלבן סגולות מרפא והוא שימש להורדת חום, לטיפול בבעיות עיכול וגם נגד צהבת ואבנים בכליות. הערך התזונתי של הגזר הלבן גבוה במיוחד: יש בו ויטמין C, אשלגן, מגנזיום, סידן, חלבון, נגזרות של חומצה פולית וכן סיבים תזונתיים ופחמימות. הוא אינו מכיל שומן ויש בו 80 קלוריות ל-100 גרם.

הגזר הלבן מתאים לכל צורות ההכנה. ניתן להכין ממנו פירה וגם צ'יפס, תבשילי קדירה, מרקים ואף קינוחים, ריבה, מוס וגלידה. באירופה ניתן גם למצוא וודקה ובירה המופקות מגזר לבן.

למרות סגולותיו הרפואיות, לגזר לבן אינדקס גליקמי של 97 (קרוב לזה של סוכר) ועלול להעלות את רמות הגלוקוז בדם. לכן הוא לא מומלץ לחולי סוכרת.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:גזר
קטגוריה:סוככיים
קטגוריה:צמחי מרפא
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
פבל וולברג

**פבל וולברג** (נולד ב-6 בספטמבר 1966) הוא צלם ואומן חזותי. זוכה פרס ליאון קונסטנטינר של מוזיאון תל אביב לשנת 2005, השתתף ב ה-52 ב-2007. מאז 1994 מציג בתערוכות יחיד וקבוצתיות בישראל וברחבי עולם. עבודותיו פורסמו בעיתונים ובכתבי עת בישראל ובעולם, כגון הארץ, הניו יורק טיימס ודר שפיגל.

## ביוגרפיה
נולד בלנינגרד, בגיל 7 עלה עם אמו וסבתו לישראל והתגורר בבאר שבע. בשנת 1994 וולברג סיים לימודי צילום בבית הספר לצילום קמרה אובסקורה בתל אביב. התערוכה הראשונה שלו הוצגה במוזיאון הרצליה לאמנות עכשווית ב-1995. מאז הוצגו עבודותיו במוזיאונים ובגלריות ברחבי העולם. בין השאר תערוכות יחיד במוזיאון תל אביב, המוזיאון היהודי בברלין, המוזיאון היהודי של ניו יורק ובית ג'ורג' איסטמן בניו יורק. וולברג המיוצג מזה שנים רבות על ידי גלריה דביר בתל אביב וגלריה אנדראה מייזלין בניו יורק, השתתף ב-2007 בביאנלה של ונציה. הוא זכה בפרס ליאון קונסטנטינר של מוזיאון תל אביב לאמנות ב-2005 ובפרס הצילום העולמי של סוני ב-2014.
מאז 1997, עבד עבור עיתונים, כתבי עת וסוכנויות ידיעות, כגון, עיתון הארץ וניו יורק טיימס. צילומיו פורסמו בכתבי עת ומגזינים כמו דר שפיגל, ווג, סטילטו וכו'. מאז 2010, וולברג עובד על פרויקטים לאמנות באתיופיה ביפן ובמדינות ברית המועצות לשעבר.

"הוא העד שהייתי רוצה שיהיה שם במקומי", אמר עליו הצלם אלכס ליבק ב"הארץ" (אלי ערמון אזולאי 22 באפריל 2012). מלחמה, צבא, טרור, אינתיפאדה, חרדים וחילונים, חצרות חסידים ואזורי הבילוי של תל אביב - כל אלה נלכדים במצלמתו של וולברג בתמונה רחבה ואף פנורמית.  

מיכה בר עם, חתן פרס ישראל לצילום מצוטט בכתבתה של תמר רותם ב"הארץ" ("ראה את האור" 13 בפברואר 2007) על פבל וולברג: "הוא מצליח להראות שצילום חדשות יכול להפך לצילום אייקוני. שהפנומן הצילומי עוסק לא רק בדיווח אלא יוצר דימויים". ואילו עוזי צור מעיד עליו באותו מאמר: "באחד מימי העתיד יהיו צילומי המופת של פבל וולברג דברי הימים שלנו. וולברג יותר מתמיד לוכד את נשמת המקום והזמן כאמן ומתעד".

וולברג אב לשניים.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* קרן צוריאל הררי, "המקום שממנו באתי לא קיים יותר", באתר כלכליסט
* 
* 
*  
* 

קטגוריה:צלמים ישראלים
קטגוריה:צלמי עיתונות ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי ברית המועצות
קטגוריה:בוגרי קמרה אובסקורה - בית הספר לאמנות
קטגוריה:זוכי פרס קונסטנטינר
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:זוכי פרס ז'ראר לוי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1966
גילדן הולנדי

**הגילדן ההולנדי** היה ההילך החוקי של הולנד עד המעבר לאירו ב-2002. בתקן ISO 4217 סימנו הוא **NLG**. הולנד היא אחת מבין מספר מדינות ואזורים שהמטבע שלהן קרוי או היה קרוי "גילדן". בהולנדית מבוטא שם המטבע "חילדן".

## מקור השם גילדן

מקור השם "גילדן" הוא במילה מרכז הולנדית שמשמעותה "מוזהב", שמקורו במתכות ממנו יוצרו המטבעות הראשונים-זהב וכסף. הסמל המקובל למטבע הגילדן הוא ƒ. הסמל נובע ממטבע ישן שנקרא פלורין.

## היסטוריה
[ימין|ממוזער|250px|גילדן הולנדי 1897, [וילהלמינה, מלכת הולנד|וילהלמינה. כסף]]
המטבעות ההולנדים הראשונים יוצרו מזהב ומכסף. ב-1581 הגילדן ההולנדי הכסוף הראשון הוטבע כמטבע של הרפובליקה ההולנדית. הגילדן הישן חולק ל-20 מטבעות קטנים שנקראו "סטיופרים" (בפ' רפה, F). כל סטיופר חולק לשמונה "דיוטים" ("דיוט" ביחיד), וכל דיוט חולק ל-2 "פנינג". בזמן הכיבוש הצרפתי בהולנד לא הונהג בה הגילדן ובמקומו הונהג הפרנק הצרפתי. בשנת 1814 אומץ הגילדן מחדש והפך למטבע הרשמי של הולנד.

ב-1817 החלה השיטה העשרונית להיכנס למחזור בהולנד ופחת שימושם של ה"דיוטים" וה"פנינגים" עד שב-1840 הופסק השימוש בהם לגמרי והם הוחלפו בסנט שהם מאית הגילדן. 
ב-1940 עקב הכיבוש הגרמני שונתה צורתו של הגילדן למרובעת והוא הוצמד למארק הגרמני בשער של גילדן וחצי למארק אחד. באוקטובר 1943, במהלך מלחמת העולם השנייה, חתמו הממשלות הגולות של הולנד ובלגיה על הסכם לקביעת שער החליפין בין הגילדן ופרנק בלגי וקבעו מנגנוני תמיכה במטבעות במקרה הצורך. כשבעלות הברית כבשו את הולנד חזרה הועמד הגילדן ביחס של דולר אחד ל-2.652 גילדן. 
ב-1949 הוחלף היחס לדולר אחד לכל 3.8 גילדן.

ב-2001 היה גילדן אחד שווה ערך ל-1.6 ש"ח לערך.

האירו החליף את הגילדן בשנת 2002. ניתן היה להחליף מטבעות של הגילדן לאירו עד 2007, ואת השטרות ניתן יהיה להחליף לאירו עד ינואר 2032.

כל המרת מטבע, שטר או סכום כסף מתבצעת ביחס אירו אחד לכל 2.20371 גילדן.

## קישורים חיצוניים

*שטרות הגילדר על תקופותיו 

## הערות שוליים

קטגוריה:מטבעות שהוחלפו באירו
קטגוריה:הולנד: כלכלה
קטגוריה:מטבעות זהב
שושנת יורק הלבנה

שמאל|ממוזער|150px|שושנת יורק
**שושנת יורק הלבנה** הייתה סמלם של בית יורק ההיסטורי ומאז שימשה כסמל יורקשייר.

## היסטוריה

[שמאל|ממוזער|100px|[שושנת טיודור]]
על פי המסורת מקורה של השושנה בימיו של אדמונד מלנגלי, דוכס יורק הראשון מהמאה ה-14 ומייסדו של בית יורק, ענף של בית פלנטג'נט - בית המלוכה השליט בממלכה. הסמליות אשר נמצאת מאחורי הפרח מעוררת קונוטציה דתית למרים הבתולה אשר כונתה "השושנה המיסטית השמימית" (Mystical Rose of Heaven) השושנה היורקית לבנה משום שעל פי המסורת הנוצרית הצבע הלבן מסמל אור, תמימות, טהרה, שמחה וכבוד.

במהלך מלחמות האזרחים במאה ה-15 השושנה הלבנה הייתה סמלם של הכוחות הצבאיים של יורק אשר לחמו בבית האצולה המתחרה, בית לנקסטר, אשר סמלם היה שושנה אדומה. הלוחמה בין שני הבתים נתנה למלחמה את שמה **"[[מלחמת השושנים]]"**. את הסכסוך סיים הנרי השביעי אשר איחד באופן סמלי את השושנים האדומה והלבנה לשושנה אחת - שושנת טיודור סמלה של שושלת טיודור
בהרלדיקה, השושנה מכונה בבלאזון "שושנה ארז'ן", (Rose argent).

## גלריה

תמונה:Arms of North Riding County Council.svg|סמל הפרשות הצפונית של יורקשייר
תמונה:Arms of West Riding County Council.svg|סמל הפרשות המערבית של יורקשייר
תמונה:EastRidingofYorkshireCOAOld.png|סמל הפרשות המזרחית של יורקשייר
תמונה:Arms of North Yorkshire County Council.svg|סמל מועצת המחוז הצפוני של יורק
תמונה:Arms of West Yorkshire Metropolitan County Council.svg|סמל מועצת המחוז המערבי של יורק
תמונה:Arms of South Yorkshire Metropolitan County Council.svg|סמל מועצת המחוז הדרומי של יורק
תמונה:Eastridingarms.png|סמל מועצת המחוז המזרחי של יורק
תמונה:Yorkshire Regiment Tactical Recognition Flash.jpg|דגל רגימנט יורקשייר המלכותי



## ראו גם
* מלחמת השושנים
* שושנת טיודור
* שושנת לנקסטר האדומה
* שושנה (הרלדיקה)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אנגליה: סמלים לאומיים
קטגוריה:מטענים הרלדיים
קטגוריה:בית יורק
קטגוריה:הרלדיקה אנגלית
סנדהיל רממורת'י

**סנדהיל רממורת'י** (באנגלית: **Sendhil Ramamurthy**; נולד ב-17 במאי 1974) הוא שחקן טלוויזיה וקולנוע אמריקאי.

## ביוגרפיה
רממורת'י נולד בשיקגו, אילינוי, וגדל בסן אנטוניו, טקסס. שני הוריו, שהיגרו מהודו, ואחותו היחידה הם רופאים. רממורת'י השלים את לימודיו בבית הספר "קיסטון" ב-1991. הוא החל ללמוד רפואה, אך שינה את דעתו והתחיל ללמוד משחק באקדמיה למשחק, ששם הוא סיים ב-1999. הוא נשוי לשחקנית אולגה סוסנובסקה ויש להם שני ילדים; בת בשם אלינה (2005) ובן, אלכס (2008). רממורת'י אוהב לשחק כדורגל. הוא הודיע שהוא לא מתכוון לשחק בתפקידים סטראוטיפיים של הודים אף על פי שהוצעו לו מספר תפקידים כאלה.

## קריירה
רממורת'י השתתף בהצגות התיאטרון "מזרח הוא מזרח", "משרתם של שני אדונים" ו"דיו הודי". הוא השתתף בתפקידי אורח בסדרות הטלוויזיה "אלן", "נפטר", "אור מנחה", "יחידת קומנדו", "האנטומיה של גריי", "מספ7ים" ו"היפה והחיה".

תפקידו החשוב ביותר עד כה הוא בסדרת הטלוויזיה "גיבורים", בה הוא גילם את מוהינדר סורש למשך 4 עונות מ-2006 עד 2010.

ב-2006 שיחק בקומדיה הרומנטית "בליינד דייט" בכיכובו של כריס פיין, ובסרט הדרמה "אהבה ודיון" לצד אדם רודריגז.

בשנת 2016 התארח בסדרות הטלוויזיה "אלמנטרי" ו"איש משפחה" בתור איש הודי.

בשנת 2018 התארח בעונה השלישית של הסדרה "מקגייוור" בתפקיד של סמיר. בשנת 2018 כיכב בתור פול האמונד בדרמת המדע הבדיוני של NBC "חלום בהקיץ", שבוטלה לאחר עונה אחת. בנוסף, התארח בסדרת הדרמה הרפואית "ניו אמסטרדם" ב-NBC. ב-2019 החל לגלם את דמותו של ראמזי רוסו בעונה השישית של הסדרה "הפלאש".

בשנת 2020 דיבב בסדרות האנימציה "סופר הירו גירלס" את דמותו של ראס-אל-גול ובסדרה "קלאופטרה בחלל" את דמותו של ק'נסו וגם שיחק בסדרת הטלוויזיה הקומית "אמת או חובה" בנטפליקס

בשנת 2022 החל לשחק בסדרת הדרמה הרפואית "*Good Sam*" ברשת CBS, את דמותו של אשר פיין, בעלה של ויויאן, קצינת האבטחה של בית החולים בו מתרחשת עלילת הסדרה. באותה שנה החל לשחק בעונה הרביעית של סדרת גיבורי העל "סיירת האבדון" מבית DC קומיקס המשודרת ברשת HBO Max.

בשנת 2025 התארח בסדרה "צמרמורת" שם גילם את ד"ר אבי פאמאני. באותה שנה שיחק בעונה השנייה של סדרת המותחן הפסיכולוגית "הזוג ממול" של ערוץ 4 בתור ליאו.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי אילינוי
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא הודי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טאפטס
קטגוריה:שיקגו: אישים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1974
כריסטין רוז

**כריסטין סו רוז** (באנגלית: **Cristine Sue Rose**; נולדה ב-31 בינואר 1951) היא שחקנית אמריקאית.

## ביוגרפיה
רוז נולדה בלינווד, קליפורניה. היא למדה באוניברסיטת סטנפורד. רוז היא שחקנית תיאטרון ששיחקה בניו יורק, שיקגו ועוד. ב-2004 היא נבחרה לנהל פרויקט גדול בתיאטרון בקליפורניה.

רוז שיחקה במספר רב של סדרות בתפקידי אורח: "פריס ביולר", הרקיע השביעי, מלקולם באמצע, מכושפות, CSI, מסע בין כוכבים: הדור הבא, בנות גילמור, איך פגשתי את אמא, סברינה, חברים, נני, מלך השכונה, שני גברים וחצי, אהבה גדולה ועמוק באדמה. ב-1992 שיחקה בתפקיד ראשי בסיטקום "עיוורים מעופפים" בFOX. היא שיחקה גם בסרט "לשבור את הקרח" בתפקיד ראשי.

בסדרה גיבורים, גילמה רוז את אנג'לה פטרלי, אמם של פיטר וניית'ן פטרלי ואשתו של ארתור. היא שיחקה בשתי העונות הראשונות בתפקיד אורח. ובעונה השלישית היא הצטרפה לצוות השחקנים הקבוע.

בשנת 2007 שיחקה בסרט "מבשלים!" בכיכובה של מליסה מקארתי. בשנת 2008 שיחקה בסרט "גלגל הצלה", ובסרט "גוונים של ריי" בכיכובו של זאקרי לוי. בשנת 2009 הופיעה בתפקיד קצר בסרט "הוא פשוט לא בקטע שלך", שם גילמה אישה מבוגרת המביאה את פרשנותה על גברים. בשנת 2017 גילמה את ג'וזי דייוויס בסדרת הטלוויזיה הקומית "משפט ושגיאה" של רשת ABC.
בשנת 2018 התארחה במיני סדרה חפצים חדים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1951
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1951
פואטו-שראנט

**פואטו-שראנט** () היה אחד מ-26 חבלי הארץ (régions) של צרפת על פי החלוקה המנהלית שנהגה בה עד לסוף שנת 2015. משנת 2016 החבל הוא חלק מהחבל אקיטן החדשה. החבל היה מורכב מארבעה מחוזות: שראנט, השראנט הימי, דה-סוור וויין. נשיאת החבל לשעבר, סגולן רויאל, נבחרה בבחירות ב-2007. החבל דורג 15 מבחינת אוכלוסייה ו-12 מבחינת שטח יחסית לשאר חבלי המדינה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

*
קטגוריה:אקיטן החדשה
קטגוריה:צרפת: חבלים לשעבר
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1956
עופר שטרית

**עופר שטרית** (נולד ב-12 ביולי 1970) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת החלוץ.

## קריירה
שטרית החל את הקריירה בקבוצת הנוער של הפועל לוד, אך מעברים רבים במהלך הקריירה קנו לו שם של מחליף קבוצות סדרתי. בשנת 1994 פרץ שטרית לתודעה הלאומית כשעבר לשחק במדי מכבי חיפה, לצידם של אייל ברקוביץ' וחיים רביבו. בשנת 1995 זכה עם הקבוצה בגביע המדינה, אך במשך שנתיים ברציפות סיימה הקבוצה במקום השני ולא הצליחה לזכות באליפות. בתקופה בה שיחק במועדון כבש 27 שערי ליגה ובסך הכל 39 שערים בכל המסגרות. בשנת 1996 עבר לשחק במכבי פתח תקווה.

לקראת עונת 1997/1998 הוחתם בהפועל תל אביב על ידי המאמן אלי כהן, והיה שותף לחזרתו של המועדון לצמרת אחרי שנים רבות. בתחילה התקשה שטרית להתאקלם בקבוצה אך במחזור השישי הבקיע לראשונה, צמד בניצחון 2–0 בחוץ על הפועל בית שאן. במחזור התשיעי בישל לגיורגי דרסיליה את שער הניצחון (1–0) בדרבי מול מכבי תל אביב באצטדיון בלומפילד, ובדרבי השני באותה עונה כבש צמד בניצחון 3–0 באצטדיון רמת גן. שטרית סיים את העונה כמלך השערים של הקבוצה עם 17 שערי ליגה ובסך הכל 26 שערים בכל המסגרות, אך לא הצליח לסייע לקבוצה לזכות באליפות, והיא סיימה כסגניתה של האלופה בית"ר ירושלים.

בקיץ 1998 עבר שטרית לבית"ר ירושלים, וזומן לראשונה לסגל נבחרת ישראל, במדיה ערך את הופעת הבכורה שלו ב-10 באוקטובר 1998, במשחק מול נבחרת סן מרינו במסגרת מוקדמות יורו 2000. את שערו היחיד במדי הנבחרת כבש ב-18 בינואר 1999, במשחק מול נבחרת אסטוניה. בסך הכל ערך שטרית 6 הופעות במדי הנבחרת.

בקיץ 1999 פתח שטרית את העונה עם בית"ר ירושלים ואחרי מספר משחקים עבר לשחק במדי האלופה היוצאת, הפועל חיפה, אך באמצע העונה עבר למכבי נתניה, ולאחר מכן שיחק גם בבני יהודה ומ.ס אשדוד, לפני שעבר לשחק בליגות הנמוכות. בעונת 2007/2008 היה שותף למסע המוצלח של בית"ר שמשון תל אביב בגביע המדינה, לאחר שהדיחה את מכבי תל אביב, ונכנעה רק בחצי הגמר להפועל תל אביב. בעונה שלאחר מכן שיחק בהפועל ראשון לציון, ובתום העונה הודיע על פרישה ממשחק פעיל. משחק הפרידה של שטרית היה מול סקציה נס ציונה, בו הוענקה לשטרית מזכרת מטעם המועדון. מספר חודשים לאחר מכן חזר מהפרישה, ושיחק עד קיץ 2010 בקבוצת אורתודוקסים לוד.

מאז הקמת הליגה לכדורגל חופים בישראל בשנת 2007, שיחק שטרית בקבוצות "עירוני" ראשון לציון (2007), עירוני "REMI" ראש העין (2008) ו"ימאהה" תל אביב (2009).

## תארים
;מכבי חיפה
* גביע המדינה: 1994/1995

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ישראלים
קטגוריה:לוד: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני הפועל לוד
קטגוריה:כדורגלני הפועל כפר סבא
קטגוריה:כדורגלני הפועל רמת גן
קטגוריה:כדורגלני מכבי עירוני אשדוד
קטגוריה:כדורגלני מכבי הרצליה
קטגוריה:כדורגלני מכבי חיפה
קטגוריה:כדורגלני מכבי פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורגלני בית"ר ירושלים
קטגוריה:כדורגלני הפועל חיפה
קטגוריה:כדורגלני מכבי נתניה
קטגוריה:כדורגלני בני יהודה תל אביב
קטגוריה:כדורגלני מועדון ספורט אשדוד
קטגוריה:כדורגלני מכבי כפר כנא
קטגוריה:כדורגלני בית"ר שמשון תל אביב
קטגוריה:כדורגלני הפועל ראשון לציון
קטגוריה:כדורגלני הפועל בני לוד
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ישראל
קטגוריה:כדורגלני חופים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
בנימין שיינבוים

**בנימין שיינבוים** (15 באוקטובר 1901, תר"ס, קייב, האימפריה הרוסית – 4 באוגוסט 1960, תשי"ט, רמת גן, ישראל) היה מאנשי העלייה השנייה. שירת בגדודים העבריים ובארגון "השומר" והיה פעיל ב"הגנה". ראש המועצה המקומית של עפולה בשנים 1942–1945.

## ביוגרפיה
### נעוריו
שיינבוים נולד בעיר קייב שבאימפריה הרוסית (באוקראינה של ימינו) למשה שינבוים ולצפורה בת צבי אהרונסקינד. האב היה בעל מפעל וקיים בית אמיד בו חינכו את הילדים ברוח הציונות. בזכות כספו של האב נשלח בנימין ללמוד בגימנסיה רוסית במסגרת המכסות שהוקצו ליהודים. בגימנסיה היו מספר מועט של יהודים שחוו התנכלויות בעלות אופי אנטישמי מצד הנוצרים, חבריהם לספסל הלימודים, עד שהוריו של החליטו להוציאו מהגימנסיה ולשכור לו מורה פרטי. חוויית האנטישמיות האיצה את רצונו לעלות לארץ ישראל והוא החל להפציר בהוריו להרשות לו לעלות ארצה עד שהסכימו ואימו רשמה אותו להמשך הלימודים בהגימנסיה העברית בירושלים.

### העלייה ארצה
בפסח 1914 הגיעו שיינבוים ואימו לארץ ישראל כדי לארגן את שהותו כאן. הוא החל ללמוד בגימנסיה בירושלים ועבר לגור בפנסיון של קרובי משפחה לאחר שאימו שבה לקייב.

### תקופת מלחמת העולם הראשונה
ב-1916, בתקופת מלחמת העולם הראשונה, הורו השלטונות העות'מאנים לסגור את בית הספר בו למד שיינבוים והוא וחבריו נאלצו לעבור ללמוד בגימנסיה הרצליה בתל אביב. עם גירוש תל אביב ב-1917 עבר עם חבריו התלמידים ללמוד במאיר שפיה, שם שהו עד סוף המלחמה.

### תקופת ההתיישבות החקלאית
לקראת סיום המלחמה השלים את חוק לימודיו. התגייס לגדודים העבריים ושירת עד סיום המלחמה. במהלך שירותו הכיר מספר חיילים מארגון "השומר" וב-1921, עם שחרורם, עלה איתם לכפר גלעדי שם עבד בחקלאות ושם גם גויס כשומר בארגון. ב-1924 עבר עם משפחתו לתל יוסף.

### הפעילות בעפולה
ב-1929 עבר מתל יוסף לעפולה, שם היה בין המתיישבים הראשונים וממייסדי שיכון עובדים. ב-1931 מונה על ידי ארגון ההגנה למפקד העיר עפולה, תפקיד אותו מילא עד 1942. בשנה זו מונה ליושב ראש המועצה המקומית בעפולה, תפקיד אותו מילא בשנים 1942–1945. בתקופת שירותו כראש המועצה חרגה פעילותו מתחומי המקום וביתו שימש מרכזה של עפולה והסביבה. הייתה זאת תקופת מלחמת העולם השנייה והוא עודד גיוס צעירים יהודים לצבא הבריטי.

במקביל לפעילותו הציבורית למד נהיגה והיה בין מייסדי קואופרטיב "העמק" לתחבורה ולאחר זמן התקבל כחבר ב"אגד", הוכיח יכולת ארגונית ונבחר להנהלתה. בשמה מילא כמה שליחויות במדינות אחרות.

ב-1948 עבר עם משפחתו לרמת גן.

### משפחתו
ב-1922 נשא שיינבוים לאישה את ברוריה בת ישעיהו לוין ממטולה. לזוג נולדו בן ושלוש בנות. נפטר ב-1960 ברמת גן והובא למנוחות בחלקת השומר בבית העלמין של כפר גלעדי.

בנו, יריב שיינבוים, נולד ב-1923 בכפר גלעדי ונישא לאיה שטיינבוק (בתו של יהושע שטיינבוק). יריב שירת כטייס בחיל האוויר וב-10 במאי 1948, בתקופת מלחמת העצמאות, נהרג כשמטוסו התרסק במהלך טיסת הפצצה בהרי ירושלים.

## הנצחתו
* רחוב בעפולה נקרא על שמו.

## לקריאה נוספת
* נחמן תמיר, **אנשי העלייה השנייה - פרקי זכרונות - כרך ב**', הוצאת המרכז לתרבות וחינוך תל אביב, 1974, עמוד 247

## קישורים חיצוניים
* 
* על בנימין שיינבוים, באתר עיריית עפולה
* על בנו שנפל , באתר ארגון ההגנה
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי עיריית עפולה
קטגוריה:לוחמי הגדודים העבריים
קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה הרוסית
קטגוריה:אנשי העלייה השנייה
קטגוריה:בוגרי כפר הנוער מאיר שפיה
קטגוריה:אבות שכולים: חללי צה"ל
קטגוריה:אישים הקבורים בחלקת השומר בכפר גלעדי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1900
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1960
הישרדות איי הפנינה

**הישרדות איי הפנינה** היא העונה השנייה של תוכנית המציאות הישראלית "הישרדות". עונה זו, אשר צילומיה החלו ביוני 2008 ושידורה החל ב-24 בדצמבר 2008, צולמה באיי הפנינה שבפנמה. שמות השבטים בעונה זו הם "קניבה", על שם שוכני איי הפנינה המקוריים, שהיו ידועים כאוכלי אדם ו"בארו", על שמו של הר הגעש היחיד בפנמה, בארו, המתנשא לגובה של 3,474 מטר. השבט המאוחד נקרא "קסאיה" על שם אחד מאיי הפנינה. הגמר התקיים ב-23 במאי 2009 בתיאטרון בקיסריה.
לגמר עלו אריק אלפר, מירית וקנין, ונטע-לי זלצרמן (שהודחה בגמר באמצעות הצבעות במסרונים), בין מירית לאריק נעשתה הצבעה של המושבעים, בסופה ניצח אריק עם 6 קולות ובמקום השני זכתה מירית עם 3 קולות.

## מאפיינים ייחודיים
* **משימת חסינות אישית** – בשלב הראשון של התוכנית המתמודד שהיה זוכה במשימה זו קיבל חסינות אישית מהדחה במועצת השבט הקרובה.
* **אי הגלות** – מתמודד מכל שבט היה נשלח בסיום משימת החסינות השבטית לאי הגלות. באי זה התמודדו השניים במשימה שהמנצח בה היה מקבל רמז על פסלון חסינות הטמון באי השבט שלו. בשבט המאוחד, הזוכה בחסינות האישית מחליט איזה מתמודד ילך לאי הגלות ומתמודד זה בוחר חבר שבט נוסף שיצטרף אליו. בניגוד לשלב בו היו שני שבטים ושני פסלוני חסינות על האיים, לאחר איחוד השבטים, פסלון החסינות נמצא באי הגלות.
* **מתמודדים אורחים מהעונה הראשונה** – בפרק החמישה עשר הצטרפו למשחק משה דן ונועם טור לקניבה ולבארו בהתאמה ולמשך פרק אחד.
* **אי המודחים** (שבט סנטיאגו) – לאחר כל הדחה, המתמודד נשאל על ידי המנחה אם הוא רוצה לחזור למשחק בשלב מאוחר יותר או לחזור הביתה. המתמודדים שהשיבו שברצונם לחזור למשחק, נשלחו לאי בודד. כל שאר המתמודדים אינם יודעים על "אי המודחים". על אי המודחים שהו נתן בשבקין, מעיין פורטר, דיוה חתמי-גולדוסר, מיכל סיאני ומירית וקנין, שחזרה לשבט קסאיה לאחר משימת החזרה למשחק.
* **משימת הווטו** – משימה שהונהגה לאחר איחוד השבטים. הזוכה במשימה זו, יכול למנוע את זכות ההצבעה לאחד מחברי השבט במועצת השבט.
* **הדחה על ידי הקהל** – בגמר העונה, כאשר נשארו שלושה מתמודדים, הקהל הצביע על ידי מסרונים ובאתר האינטרנט של התוכנית מי הם השניים שיעלו לשלב הבא, בו יכריעו המושבעים את זהות השורד האחרון.

## אירועים בולטים
*המתמודד גל ארז פונה לבית חולים לאחר שנעקץ על ידי דג טריגון ופרש מהמשחק כתוצאה מכך.
*המתמודד מאיר צרפתי הפר את חוקי המשחק והודח על ידי ההפקה. פרטי ההפרה לא פורסמו על מנת לשמור על פרטיות המתמודד.
*המתמודד איתי האפרתי זכה באופנוע ים בשווי 100,000 ש"ח במשימת פרס.
*המתמודד יואב כספי זכה ברכב שטח חדש במשימת פרס, ופרש כאשר ניתנה לו האפשרות לבחור אם לקחת את הרכב ולפרוש מהמשחק או להישאר במשחק ולוותר על הרכב.
* אריק שזכה במקום הראשון זכה במיליון שקלים, ומירית, שזכתה במקום השני זכתה ב-100,000 ש"ח על תואר "מקום שני".

## מתמודדים

**הופעות עתידיות**
מירית וקנין, מעיין פורטר ונתן בשבקין חזרו להתחרות בעונה הרביעית של התוכנית; הישרדות אולסטארס: אוהדים נגד שורדים. עידן חביב חזר להתחרות בעונה העשירית של התוכנית; הישרדות VIP: עונת 2020.

## סיכום עונה

## טבלת הצבעות

## קישורים חיצוניים
* 

* האתר הרשמי של "הישרדות איי הפנינה" באתר nana10. (מאורכב)

## הערות שוליים

2
גילדן

**גילדן** (**Gulden**) הוא המונח הגרמני וההולנדי ההיסטורי ל**מטבע זהב**, אשר שימש כשמם של מספר מטבעות עבר. מקור השם מ-guldin pfennig, "פני מוזהב" בגרמנית מרכזית גבוהה (Middle High German) ומ–guldijn florijn, "פלורין מוזהב" בהולנדית מרכזית (Middle Dutch).
לאיוש הס

**לאיוש (אהרון) הס** (3 בינואר 1903 - 4 ביולי 1956) היה כדורגלן ישראלי ומאמנה הרביעי של נבחרת ישראל בכדורגל.

הוא נולד באוסטריה ושיחק במדי קבוצת הכוח וינה משנת 1920 עד שנת 1933. מאוחר יותר עלה לארץ ישראל ושיחק בקבוצת בית"ר תל אביב ובהמשך אימן את נבחרת ישראל בניצחון על  (הראשון בהיסטוריה של הנבחרת לאחר הקמת המדינה) ובמוקדמות מונדיאל 1950. בתחילת שנות ה-40 היה מאמנה של מכבי תל אביב. 

ב-1956 במהלך אימון של בית"ר תל אביב, צנח ומת על כר הדשא. הס נקבר בבית העלמין קריית שאול.

## קישורים חיצוניים

* דף המאמן של לאיוש הס באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל.

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים אוסטרים
קטגוריה:כדורגלני הכח וינה
קטגוריה:כדורגלנים ארץ-ישראלים
קטגוריה:וינה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני בית"ר תל אביב
קטגוריה:מאמני נבחרת ישראל בכדורגל
קטגוריה:מאמני מכבי תל אביב
קטגוריה:מאמני בית"ר תל אביב
קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה האוסטרו-הונגרית
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:יהודים אוסטרו-הונגרים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1903
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1956
ליאונרד רוברטס

**ליאונרד רוברטס** (באנגלית: **Leonard Roberts**; נולד ב-17 בנובמבר 1972) הוא שחקן אמריקאי, המוכר מתפקידו בתור שון טיילור בסרט "שורת המתופפים" (2002) ובזכות הופעותיו בסדרות "באפי ציידת הערפדים" (1999–2000) ו"גיבורים" (2006–2007).

## ביוגרפיה
רוברטס נולד בסנט לואיס, אילינוי. את לימודי התיכון סיים בשנת 1991. לאחר מכן הוא למד לתואר ראשון באמנויות הבמה באוניברסיטת דה פול בשיקגו; אותם הוא סיים בשנת 1995.

ב-17 בדצמבר 2020 רוברטס כתב מאמר עבור מגזין Variety, שמדבר בין היתר על המתח שהיה בינו לשחקנית אלי לרטר, שהביא לפיטוריו מהסדרה "גיבורים".

## קריירה
בשנת 1999 הצטרף כדמות משנית לעונתה הרביעית של הסדרה "באפי ציידת הערפדים" בדמותו של פורסט גייטס.

רוברטס ידוע בעיקר מגילום דמותו של די-אל הוקינס, אביו של מייקה בסדרת המדע הבדיוני "גיבורים" בה השתתף כשחקן משני בין השנים 2006–2007.

בשנת 2016 התארח בסדרה הקומית של MTV  בתפקיד נייט.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דה פול
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1972
אדמונד שמילוביץ'

**אדמונד שמילוביץ**' (ברומנית: **Edmond Smilovici**; 24 בדצמבר 1921 – 24 במאי 1979) היה כדורגלן ומאמן ישראלי אשר נולד ברומניה ואימן את נבחרת ישראל בכדורגל בשנים 1971–1973.

## קריירה
שמילוביץ' נולד בבוקרשט והחל לשחק כדורגל בקבוצת מכבי בוקרשט. לאחר שעלה לארץ ישראל שיחק כקשר שמאלי במכבי רחובות, הפועל תל אביב (עונת 1951/1952) והפועל רמת גן. בעונת 1953/1954 עבר להפועל כפר סבא. תחילה כשחקן ובהמשך כמאמן.

לזכותו של שמילוביץ' שתי הופעות במדי נבחרת ישראל, הראשונה בשנת 1949 במשחק ידידות מול , והאחרונה במשחק ידידות מול  בשנת 1950.

לאחר פרישתו ממשחק פעיל עבר לאימון. בעונת 1954/1955 היה מאמנה של הפועל כפר סבא. משנת 1958 היה מאמן הפועל תל אביב, אך לא זכה להצלחות עם הקבוצה וכעבור שנתיים עזב.

בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20 שימש כעוזרו של גיולה מאנדי, מאמנה של נבחרת ישראל.

בעונת 1964/1965 אימן את הפועל פתח תקווה. בתחילת העונה הכפולה 1966/1968 אימן את הכח רמת גן אך התפטר לאחר שלא מולאו דרישותיו המקצועיות.

בעונת 1968/1969 אימן את הפועל ירושלים והביאה לצמרת הליגה תוך הצגת כדורגל התקפי. שמילוביץ' ואליעזר שפיגל מילאו בצוותא את מקומו של מאמן הנבחרת הישראלית באותה עת, עמנואל שפר (שנעדר עקב היותו עם נבחרת הנוער בבנגקוק בטורניר גביע אסיה) במשחק בינלאומי מול נבחרת אוסטריה באפריל 1969.

בעונת 1969/1970 אימן את מכבי חיפה, והוביל אותה למקום השלישי בטבלה.

משחקיו הראשונים כמאמן נבחרת ישראל היו בנובמבר 1971 במסע לאוסטרליה בו נערכו שלושה משחקי ידידות מול הנבחרת המקומית. בטורניר הקדם אולימפי ב-1972, לא הצליחה הנבחרת שבהדרכתו להעפיל למשחקי אולימפיאדת מינכן, לאחר שנוצחה על ידי נבחרת תאילנד בבעיטות הכרעה מ-11 מטר. כמו קודמו בתפקיד, עמנואל שפר, נכנס שמילוביץ' לעימותים עם כוכב הנבחרת גיורא שפיגל.

גם במשחקי הקדם גביע עולמי שנערכו ב-1973 לא הצליחה נבחרת ישראל להעפיל למשחקי הגביע העולמי במינכן ב-1974, לאחר שנוצחה בהארכה במשחק מול קוריאה הדרומית. המשחק שהתקיים בסיאול במאי 1973 היה משחקו האחרון של שמילוביץ' כמאמן הנבחרת והוא הוחלף על ידי דוד שווייצר.

בסך הכל שיחקה נבחרת ישראל בהדרכתו 17 משחקים, בהם השיגה 9 ניצחונות, 4 תיקו ו-4 הפסדים.

## קישורים חיצוניים

* עמוד השחקן של אדמונד שמילוביץ באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* דף המאמן של אדמונד שמילוביץ' באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* 
* , 

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:כדורגלנים יהודים רומנים
קטגוריה:קשרי כדורגל ישראלים
קטגוריה:קשרי כדורגל רומנים
קטגוריה:בוקרשט: כדורגלנים
קטגוריה:ישראלים ילידי רומניה
קטגוריה:כדורגלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורגלני הפועל רמת גן
קטגוריה:כדורגלני הפועל כפר סבא
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ישראל
קטגוריה:מאמני נבחרת ישראל בכדורגל
קטגוריה:מאמני הפועל כפר סבא
קטגוריה:מאמני הפועל תל אביב
קטגוריה:מאמני הפועל פתח תקווה
קטגוריה:מאמני הפועל ירושלים
קטגוריה:מאמני מכבי חיפה
קטגוריה:מאמני הכח רמת גן
קטגוריה:עולים לאחר מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1921
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1979
אל-אנבאר

**מחוז אל-אנבאר** (בערבית: **محافظة الأنبار** – בתעתיק מדויק: **מחאפט'ת אלאנבאר**) הוא המחוז הגאוגרפי הגדול ביותר בעיראק.
## גאוגרפיה
המחוז כולל את רוב שטחה המערבי של המדינה, וגובל בסוריה, ירדן וערב הסעודית. רוב אוכלוסיית המחוז היא של ערבים מוסלמים סונים, ובירתו היא העיר רמאדי. 

שטח המחוז 137,808 קמ"ר. בשנת 2003 מנתה אוכלוסייתו 1,230,169 תושבים (על פי סטטיסטיקות האו"ם).

מקור שם המחוז מגיע מפרסית: "אנבאר" היא מילה פרסית שפירושה "מחסן נשק", ומקורה בפרסית האמצעית - אמברג. עם הטמעתן של מילים פרסיות בשפה הערבית לאחר הכיבוש הערבי של פרס, פירוש המילה בערבית היה ל"אסם". שמו ניתן לו משום שבו נמצאו המחסנים העיקריים לאחסון סחורות בממלכה הלקמידית.

המחוז נודע בשם דוליים כשם השבט הבדואי הסוני הגדול שמתגורר בתחומו, עד שנת 1962, עת שונה שמו לרמאדי, כשם בירתו. ב-1976 שונה שמו לאל-אנבאר.

בעבר היה המחוז בסיסו העיקרי של ארגון אל-קאעדה בעיראק, אולם לאחר מאמצים מתמשכים מצד הכוחות האמריקניים והכוחות העיראקיים, ולאחר מבצעים צבאיים רבים, מוגר הטרור במחוז כמעט לחלוטין. אל-אנבאר היה המחוז עם הרוב הסוני הראשון שעבר לידי שליטה מחוזית עיראקית. אחרי נסיגת הכוחות האמריקאיים מעיראק התגברו במחוז הסכסוכים האתניים בין הרוב הסוני לבין הממשלה השיעית של עיראק.

## קישורים חיצוניים

אל-אנבאר
לאופר

**לאופר** הוא שם משפחה אשכנזי ממקור גרמני.

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה גרמניים
מאיר כהן (כדורגלן)

**מאיר כהן** (נולד ב-8 ביוני 1972) הוא כדורגלן עבר ישראלי, ששיחק בעמדת השוער.

## קריירה
כהן נולד וגדל בבית שאן. כשהיה בן שנתיים בלבד החל אביו לאמן אותו בשער. הוא החל לשחק במחלקת הנוער של הפועל בית שאן, שיחק בקבוצה הבוגרת של המועדון למעלה מעשר עונות, ויש המחשיבים אותו כסמל הקבוצה. כהן היה שותף להעפלתה ההיסטורית של הקבוצה לליגת הבכירה בעונת 1993/1994. כהן השתתף בסרט "בית שאן: סרט מלחמה" שנעשה על הקבוצה, המתאר את מאמצי הישארות הקבוצה בליגה הבכירה בעונת 1994/1995. בתום עונת 1998/1999 ירד עם הקבוצה בחזרה לליגת המשנה.

בינואר 2000 עזב כהן את הפועל בית שאן, וחתם במכבי הרצליה מליגת העל, עמה ירד לליגה הלאומית בסיום העונה. לאחר מכן חזר כהן להפועל בית שאן בעונת 2000/2001 ולאחר מכן חתם בבני סכנין ושיחק במדיה בעונת 2001/2002. בקיץ 2002 חתם כהן לשלוש שנים במכבי אחי נצרת, אך לאחר שנתיים עבר לשחק כחצי עונה בהפועל רמת השרון, עד שבנובמבר 2004 חתם שוב בבני סכנין, והפעם נשאר בקבוצה יותר משש שנים, ובמשך מספר שנים שימש כקפטן הקבוצה בליגת העל.

בינואר 2011 שוחרר כהן מבני סכנין על ידי המאמן סלובודן דראפיץ', וחתם בהפועל ראשון לציון מהליגה הלאומית, עמה עלה לליגת העל. כהן לא המשיך עם הקבוצה בליגת העל וחתם במדי העולה החדשה לליגה הלאומית, מכבי אום אל-פחם. באוגוסט 2012 חתם בקבוצת הפועל נצרת עילית.

ב-12 בספטמבר 2013 חתם כהן בהפועל עפולה, העולה החדשה לליגה הלאומית, ובמדיה שיחק שלוש עונות. ביולי 2016 חזר להפועל נצרת עלית מהליגה הלאומית, אולם במדיה שותף רק במשחק אחד, במסגרת גביע הטוטו, ובנובמבר 2016 חתם בקבוצת צעירי כפר כנא מליגה א'.

ב-16 באוגוסט 2017 חתם כהן בקבוצת הפועל אסי גלבוע מליגה א' צפון, במדיה שותף ב-12 משחקי ליגה, וב-27 בדצמבר 2017 חזר להפועל בית שאן, כמעט 18 שנים לאחר שעזב את המועדון. יומיים לאחר מכן ערך את משחקו הראשון בקדנציה החדשה, מול קבוצתו לשעבר הפועל אסי גלבוע, במשחק שהסתיים בתיקו 1–1, ועד תום העונה ערך תשע הופעות.

ב-29 ביוני 2018 הודיע כהן על פרישה ממשחק פעיל בגיל 46.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:שוערי כדורגל ישראלים
קטגוריה:בית שאן: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני הפועל בית שאן
קטגוריה:כדורגלני מכבי הרצליה
קטגוריה:כדורגלני בני סכנין
קטגוריה:כדורגלני מכבי אחי נצרת
קטגוריה:כדורגלני הפועל רמת השרון
קטגוריה:כדורגלני הפועל ראשון לציון
קטגוריה:כדורגלני מכבי אום אל-פחם
קטגוריה:כדורגלני הפועל נוף הגליל
קטגוריה:כדורגלני הפועל עפולה
קטגוריה:כדורגלני מכבי כפר כנא
קטגוריה:בוגרי תיכון מקיף כללי אורט בית שאן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1972