open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
האל האב (נצרות)

שמאל|ממוזער|200px|השילוש הקדוש
שמאל|ממוזער|200px|פסל של השילוש הקדוש בקתדרלת סן דני בצרפת: האב במרכז אוחז ומחבק את ישו בדמות שה האלוהים, ומעליו רוח הקודש בדמות יונה
**[[האל האב]]** בנצרות הוא אחת משלוש הפנים של השילוש הקדוש, המהוות את האלהים האחד והשלם. האמונה באלהים כשילוש היא דוגמה עליונה בכל הכנסיות ומבחן ראשי לאורתודוקסיה, וכל שוללי עיקר זה מוקעים ככופרים, לפחות באופן רשמי מאז ועידת ניקיאה ב-325, אם לא אפילו בברית החדשה בעצמה. הנצרות מאמינה כי אף שקיים רק אלהים אחד, הוא מופיע כשלוש פנים שונים: האב, הבן שהתגשם בבשר בישוע, ורוח הקודש.

בדתות פוליתאיסטיות רבות, האל העליון מתואר כ"אביהם של האלים ובני האדם". ביהדות, אלהים מכונה "אבינו" משום שהוא הבורא והיוצר, קובע החוקים והמגן, בדומה לתפקידו המסורתי של אב במשפחה. בדומה לכך, בנצרות ניתן לאל האב תואר זה מסיבות אלו, אך נוסף על כך הוא אב לישוע באופן אלוהי. קשר זה בין האל האב ובין האל בנו היחיד, הוא מערכת יחסים אינטימית ובלעדית, שלא קיימת ביהדות.

## האל האב במקורות המוקדמים
### בברית החדשה
רעיון אבהותו של האל על ישוע בנו התגבש בנצרות בשלב מוקדם. ניתן ללמוד על קשר זה ועל משמעותו הייחודית והאינטימית, ממקומות רבים בברית החדשה. כך לדוגמה בבשורה על-פי לוקאס, המביאה את מעשה הבשורה למרים:

וכך באיגרת אל העברים:

רעיון אבהותו של האל נזכר הן בדבריו של ישוע, והן בדברי האב, בבשורה על-פי מתי:

 

### בתפילת אני מאמין
תפילת "אני מאמין" שנוסחה כהצהרת אמונים שנאמרת לפני הטבילה, מזכירה את עקרון האבהות בפשטות:

בוועידת ניקיאה שנערכה בניקיאה בשנת 325, התגבש נוסחה של תפילת "אני מאמין" בנוסח המוכר כ"נוסח ניקיאה". נוסח זה הרחיב את נוסח השליחים והוסיף עליו. הוא הקדיש את עיקר האמונה הראשון לאל, ואת העיקר השני לאבהות:

## האל האב בנצרות
על פי האמונה הנוצרית, כל שלושת חברי השילוש הם דמויות ראויות לתפילה משום היותם אלהים אחד, כלומר אפשר להתפלל לשלושתם, אך חלק מהנוצרים נוהגים להתפלל רק אל האב, בכל זאת בשם ישוע המשיח, ודרך רוח הקודש. תפילת האדון, למשל, מתחילה בפנייה אל "אָבִינוּ שֶׁבַּשָּׁמַיִם", תואר לאלהים לדומה לזה ביהדות.

בברית החדשה אינה מצויה תפילה הפונה אישית לרוח הקודש, אך כן מצויה תפילת סטפנוס הקדוש הפונה לבן ישוע בשעת מותו, בספר מעשי השליחים:

כל הכנסיות בעל אמונה בשילוש מסכימות על כך שהאב הוא מקור הבן ורוח הקודש, כלומר מקור אלוהותם נמצא בו., בכנסייה הקתולית ובזרמים הפרוטסטנטים, אשר מהווים יחדיו את כנסיות המערב, האב מושך את רוח הקודש לבדו, כלומר ללא הבן.בכנסייה האורתודוקסית, האורתודוקסית האוריינטלית, והאשורית, אשר מהוות יחדיו את כנסיות המזרח, האב מושך את רוח הקודש לבדו, כלומר ללא הבן. (ראו - **[[ומן הבן]]**)

אב הכנסייה יוחנן הקדוש מדמשק (676–749) כתב על היחס בין האל האב לשתי החברים האחרים בשילוש הקדוש:

מרבית הנוצרים מאמינים כי יחסו של אלהים כלפי האנושות משקף את יחסו של האב לבנו, ובני האדם מכונים לעיתים "ילדיו של אלהים" או "בני אלהים" בדרך אימוץ. לפי הנצרות, מקורו של רעיון המשפחה הוא ביחס האל לברואיו:

בני אנוש יכולים להשתתף במערכת היחסים הנצחית בין האב לבנו, באמצעות ישוע, אשר ירש חלק מתכונותיו האלהיות של האל ומוגדר כיורשו:

## ראו גם
* האל האב
* השילוש הקדוש
* רוח הקודש (נצרות)

## קישורים חיצוניים

*מאמרים, mp3 וסרטונים בנושא דמות האל בנצרות עם מראי מקום מהברית החדשה 
*מספר מאמרים על האל בראייה הנוצרית 
* 

קטגוריה:תאולוגיה נוצרית
כיכר המושבות

**כיכר המושבות** היא כיכר עירונית בדרום תל אביב.

כיכר המושבות היא אחת הכיכרות הוותיקות בעיר המהווה צומת דרכים ורחובות מרכזיים אשר סביבם מסחר. היא נקראה על שם המושבות היהודיות בארץ ישראל, מפני שסביבה מוקמו קווי האוטובוסים שיצאו מתל אביב אליהן.

בכיכר נפגשים חמישה רחובות: רחוב אלנבי מצפון והמשכו כרחוב העלייה מדרום, דרך בגין ממזרח והמשכה כ"דרך יפו" במערב, ורחוב החשמל המוביל לשכונת רמת השרון וגן החשמל בצפון מזרח. הכיכר גובלת בשכונת פלורנטין, שכונת נווה שאנן ובקרבתה נמצא שוק לוינסקי.

בסוף שנות ה-30 נבנה בכיכר מעגל תנועה שכלל מזרקה ומדשאה עם מפרץ חנייה עבור קווי אוטובוסים שיצאו אל מחוץ לעיר. בסוף שנות החמישים שונו פני הכיכר, ובדומה לכיכר מגן-דוד, בוטל מעגל התנועה ונבנה מעבר תת-קרקעי להולכי רגל. המנהרה נבנתה בשל עומס התנועה הרב החוצה את הצומת בעורקי התחבורה הראשיים, אך ספגה ביקורת בטענה שאין בה צורך והיא בזבוז של כספי ציבור. במאי 1965 נחנכו במנהרות דרגנועים.

לאחר תקופה ארוכה של הזנחה, שבמהלכה הייתה לאתר מקובל בקרב דרי רחוב, שופצה הכיכר יחד עם כיכר מגן-דוד ב-2007 והמעברים התת-קרקעיים נסגרו ונאטמו כדי לאפשר שם הקמה של קו רכבת קלה בעתיד. השיפוץ בוצע על ידי החברה העירונית אחוזות החוף והסתיים בפברואר 2008 בעלות של שבעה מיליון ש"ח. במהלך העבודות חודשו פניה של הכיכר, אולם מרבית הבניינים הסובבים אותה סובלים עדיין מהזנחה. במרכז הכיכר הוצב לוח מודעות בסגנון ישן, עליו תמונות ומידע על הכיכר של פעם ועל תל אביב בתקופת המנדט. סמוך לכיכר נמצאת תחנת אלנבי של הקו האדום, ובעתיד הקו הסגול יחצה את הכיכר, מרחוב אלנבי לרחוב העלייה (שיסגרו לתנועת כלי רכב).

עיריית תל אביב הציבה שתי לוחיות זיכרון בכיכר המושבות:
* מול הבית באלנבי 138 - לוחית זיכרון של אצ"ל לזכר פיצוץ משרדי העלייה של המנדט שהיו שם ב-12 בפברואר 1944.
* בכיכר, במפגש הרחובות החשמל ואלנבי - לוחית זיכרון של לח"י ללוחם  שנפל בקרב עם משוריינים בריטיים במקום ב-9 בדצמבר 1947. בקרב זה נהרגה מאש הבריטים גם הנערה ציפורה בסמני בת ה-14.

## גלריה

קובץ:Hamoshavot Circle1949.jpg|200px|כיכר המושבות 1949
קובץ:The_Moshavot_square_Tel_Aviv.JPG|כיכר המושבת 2008
File:Memorial plaque of Lehi in Hamoshavot square, Tel Aviv.JPG|לוחית זיכרון של לח"י
File:Memorial plaque of the Irgun un Allenby st.Hamoshavot square, Tel Aviv.JPG|לוחית זיכרון של אצ"ל


## קישורים חיצוניים

*  אודות השיפוץ, באתר Themarker
* תוכנית הכיכר לאחר השיפוץ

## הערות שוליים

המושבות
קטגוריה:רחוב אלנבי
דרך בגין (תל אביב)
קטגוריה:פלורנטין
משה אפרתי

250px|ממוזער|שמאל|לוחית זיכרון למשה אפרתי בכניסה לביתו בתל אביב
**משה אפרתי** (1934 – 26 בספטמבר 2020) היה רקדן וכוריאוגרף ישראלי, חתן פרס ישראל למחול.

## ביוגרפיה
נולד בשם בשם משה גיאט בירושלים לאפרים ורבקה, דור שישי בארץ ישראל, וזמן קצר לאחר לידתו ננטשה המשפחה על ידי אביו. אמו עבדה בבית הקונסול המצרי בארץ ישראל, מחמוד פאוזי. חמשת אחיו הבוגרים היו חברי המחתרות בארץ, שלושה מהם נפצעו בפעילותם. אפרתי למד בבית הספר "תחכמוני" ובגיל צעיר החל לעבוד כמכונאי וכפועל במחצבה. בנעוריו החל לעסוק במחול ככלי ספורטיבי לפיתוח הגוף ולמד בסטודיו בהנהלת חסיה לוי-אגרון. אל הסטודיו חזר בתום שירותו הצבאי, במהלכו נפטרה אמו.

הוא הופיע בסטודיו בשנת 1958 בפני מרתה גרהם, בעת ביקורה בישראל, ולאחר מכן נענה להצעתה למלגת לימודים בבית ספרה לריקוד בניו יורק. בשנת 1962 התאפשרה נסיעתו מבחינה כלכלית ואפרתי הוכשר בבית הספר של גרהם במשך שנתיים. בתקופה זו למד גם אצל לואיס הורסט, אנתוני טיודור ודן פורוורת'. אפרתי התגורר בהארלם ונחשף לתרבות האפרו-אמריקאית.

בשנת 1964 הוזמן לשוב לישראל ולהצטרף ללהקת המחול "בת שבע", בה שימש רקדן ראשי לצד רנה שיינפלד ואהוד בן דוד, וכעבור זמן היה לכוריאוגרף הראשי שלה. על הופעתו בלהקה כתבה אירנה גטרי: "ההפתעה הגדולה של הערב היווה עבורי סוליסט גברי בשם משה אפרתי. לרקדן זה יש כל הנתונים הדרושים: כשרון, משמעת, ריכוז, קצב וכח דרמטי, ובעל גוף אידיאלי לרקדן־גבר. אישיותו חזקה ואינה יכולה להישבר, לדעתי, או להשתנות". בשנת 1971 ייסד אפרתי את להקת המחול "דממה" שהורכבה מרקדנים חירשים, במהלך השנים הצטרפו לשורותיה רקדנים בעלי יכולת שמיעה, חברי "להקת מחול אפרתי", שייסד בשנת 1974, ושם הלהקה הוסב ל"קול ודממה". בין הרקדנים היה אמנון דמתי שהיה רקדן ראשי בלהקה, במשך 15 שנים. הלהקה פורקה על ידו בשנת 2001, עקב הפסקת התמיכה התקציבית שניתנה לה ממשרד החינוך והתרבות וקשייו הכלכליים האישיים.

אפרתי היה נשוי לתמר גוטשלק. באמצע שנות ה-60 הכיר את אביבה פז. בסוף שנות ה-60 נישאו ונולד להם בן. לאחר שפז הכירה את שוקי לוי ועזבה את הבית נפרדו בני הזוג והתגרשו לאחר מכן. משנות השבעים ועד שנת 2000 היה נשוי לרקדנית להקת "בת שבע", אסתי נדלר.

בשנת 2001 לקה אפרתי בשבץ, והשתקם משיתוק שנותר בפלג גופו הימני.

אפרתי נפטר ב-26 בספטמבר 2020. נטמן בבית העלמין ירקון.
## הנצחה
במסגרת המיזם של עיריית תל אביב להנצחת אמני ואנשי רוח תושבי העיר, נקבעה לוחית זיכרון בכניסה לביתו ברחוב שלמה המלך 52.

## פרסים בהם זכה
* פרס רשות השידור על יצירתו "וזרח השמש ובא השמש"
* 1975 - פרס כינור דוד על יצירתו "אדם מתחיל יומו"
* 1975 - פרס השיקום עבור הישגיו בשילוב חרשים במסגרת אמנותית
* 1980 - פרס ורד הזהב
* 1984 - אות הוקרה בפסטיבל סרוואנטינו עבור הישגיו האמנותיים
* 1986 - פרס אייזיק שטרן עבור תרומתו הייחודית לעיצוב פני אמנות המחול בישראל
* 1991 - פרס הצילינדר מטעם "אומנות לעם"
* 1996 - פרס ישראל למחול
* 1999 - יקיר האקדמיה למוסיקה ולמחול ע"ש רובין
* 2018 - פרס מפעל חיים מטעם אמ"י

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* ראיון באתר עיתון תל אביב
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רקדנים ישראלים
קטגוריה:כוריאוגרפים ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס ישראל למחול
קטגוריה:זוכי פרס כינור דוד
קטגוריה:זוכי פרס רשות השידור
קטגוריה:זוכי פרס אריק איינשטיין: מחול
קטגוריה:זוכי פרס אמ"י
קטגוריה:בוגרי בית הספר תחכמוני (ירושלים)
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות ירקון
קטגוריה:רקדני להקת המחול בת שבע
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1934
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2020
שייח' שעלה

**שֵׁיח' שֻׁעְלֵה** היא כיפה הסמוכה לכפר א-נאקורה שבשומרון. הכיפה נמצאת בגובה 552 מטר מעל פני הים, מול התל של שומרון העתיקה. במקום שרידים של מבנה עתיק. מעל שער הכניסה למבנה נמצאת כתובת יוונית מהמאה ה-4 (התקופה הביזנטית בארץ ישראל) המספרת על הבניין המפואר שהוקם במקום לזכרו של אליהו הנביא:
:"ישו המושל הגדול בעולם, עזור לסטפאן... אשר בנה את הבית הנהדר הזה לאליהו הנביא..."  

אליהו הנביא מכונה בפי הערבים גם בשם "נביא האש". משמעות השם **שעלה**, "בעל השלהבת" בערבית, מרמזת למסורת המקומית המייחסת לכאן את אירוע האש שירדה ושרפה את שליחי אחזיה מלך ישראל שבאו אל אליהו הנביא.

האירוע המדובר מתואר בספר מלכים ב':

פסגה סמוכה, הממוקמת ממזרח לשייח' שעלה, קרויה **זהרת א-שייח' שעלה** וגובהה 642 מ'.


קובץ:IHM מצודת שייח שעלה 2.jpeg|אולם המצודה
קובץ:IHM מצודת שייח שעלה 1.jpeg|המשקוף עם הכתובת ביוונית
קובץ:Skeikh Shala 3.jpg|שייח' שעלה - מבט כללי
קובץ:Skeikh Shala from shomeon.jpg|מבט משומרון העתיקה לעבר שייח' שעלה (התל משמאל). למטה ממנו הכפר א-נקורה
קובץ:View of Shomron from Skeikh Shala.jpg|מבט על שומרון העתיקה, הגבעה הנמוכה מצד שמאל, ליד הכפר הערבי סבסטיה 

## קישורים חיצוניים

* , מתאר פגיעה באתר שייח' שעלה, כולל צילום אוויר מרחפן

## הערות שוליים

קטגוריה:השומרון: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:אתרי המקרא
העדפת הבן הבכור

**העדפת הבן הבכור** מתייחסת לזכויות יתר של הבן הבכור בירושת הוריו. בשיטות משפט מסוימות ההעדפה באה לידי ביטוי באופן מוחלט, כאשר הבן הבכור זוכה במלוא הירושה. בשיטות משפט אחרות העדפת הבכור היא יחסית, וגם אחיו של הבכור זוכים לחלק מהירושה. גישה כזו נמצאת בהלכה היהודית, בה הבכור מקבל חלק כפול בירושה.

## זכות מוחלטת לבכור
**זכות מוחלטת לבכור**, או **פרימוגנטורה** (באנגלית: **Primogeniture**) היא כלל במשפט המקובל לפיו רק הבן הבכור יורש את משפחתו.

מקורה של מסורת זו במסורת הנורמנית והיא הובאה אל המשפט המקובל לאחר כיבוש אנגליה על ידי הנורמנים בשנת 1066.

בהתאם לכלל זה, יורש הבן הבכור, או ראשון הבנים (אם יש בת בכורה לפניו בסדר ההורשה). בהיעדר ילדים, יורשים בני משפחת המוריש לפי כלל זה (כלומר אחיו הבכור של המוריש יירש אותו). כלל זה נשמר כאשר מתרחקים מהמוריש בחיפוש אחר יורש, כך כשמוריש ללא בנים נפטר – יירשו אותו בניו הבכורים של אחיו הבכור, או בניו הבכורים של דודו הבכור, וכן הלאה.

ישנם כללי הורשה דומים, כגון זה שהיה נהוג בבית המלוכה הבריטי עד שנת 2011 לפיו בהיעדר בן בכור יורשת העצר היא הבת הבכורה.

שבע מונרכיות באירופה ביטלו את העדפת הבן: שוודיה ב-1980, הולנד ב-1983, נורווגיה ב-1990, בלגיה ב-1991, דנמרק ב-2009, לוקסמבורג וממלכות חבר העמים הבריטי ב-2011. במדינות הבאות יש כיום נסיכה יורשת עצר: שוודיה (הנסיכה ויקטוריה), הולנד (הנסיכה קתרינה אמיליה), בלגיה (הנסיכה אליזבת) וספרד (הנסיכה לאונור).

המלוכה בממלכות ישראל בתקופת המקרא הייתה עוברת לאחד הבנים הזכרים, לאו דווקא לבכור שביניהם, אולם הייתה העדפה לבכור במקרה של רכוש רב ערך וממלכה שלמה, על פי המקור התנכ"י ניתן להבין שהבכור קיבל את הממלכה בלבד או בנוסף בקשר  לרכוש אולם הכתוב עוסק בהעברת מתנה שהעניק האב בחייו וממילא דיני הירושה כפי שפסק הרמב"ם קובעים כללים לגבי ירושת ממלכות וזכות עצר ולא ניתן להסיק מדבריו כי הכוונה להוראת צוואה על ירושת כפל לבכור. וכך גם נפסק להלכה.

## זכויות יתר חלקיות לבכור

במשפט העברי, הבכור אינו יורש מוחלט אלא זוכה בחלק כפול מאשר כל אחד מאחיו. לדוגמה, אם אדם נפטר והשאיר אחריו ארבעה בנים, מחלקים את רכושו לחמישה חלקים, והבכור נוטל שני חלקים בעוד שכל אחד מהאחים האחרים נוטל חלק אחד.

## ראו גם
* העדפת הבן הצעיר (אולטימוגנטורה/פוסטרמוגנטורה) 
* החוק הסאלי
* בנות צלפחד

## קישורים חיצוניים
* שיטות הורשה
* פרופ' נחום רקובר, **[https://www.daat.ac.il/daat/vl/copyright/copyright01.pdf זכות היוצרים במקורות היהודיים]** זכות הבכור בירושה, כלפי קניין רוחני, 95. הוצאת ספרית המשפט העברי; משרד המשפטים ומורשת המשפט בישראל, תשנ"א-1991.
* נילי סמט, הבכור במקרא ובמזרח הקדום, סגולה, ניסן תשע"ב
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:דיני משפחה
קטגוריה:המשפט המקובל
קטגוריה:בכורה
איגנץ פון פופיל

**איגנץ פון פופיל** (בפולנית: **Ignatz (Ignacy) von Popiel**; 27 ביולי 1863, גליציה – 2 במאי 1941) היה שחמטאי פולני-אוקראיני.

## ביוגרפיה
פון פופיל החל את הקריירה השחמטאית שלו בלבוב בשנת השמונים של המאה ה-19. בשנת 1886 הגיע למקום העשירי בתחרות וינה. בשנת 1887 הגיע למקום השני בתחרות וינה. בשנת 1889 חלק מקום 3–4 בתחרות וינה, וחלק מקום 5–6 בתחרות ברסלב (ניצח: עמנואל לסקר). בתחרות זו ניצח פון פופיל את אלוף העולם עמנואל לסקר בכלים השחורים.

בשנת 1892 חלק מקום 1–3 בשלב המוקדמות וסיים שביעי בתחרות דרזדן. בשנת 1895 ניצח בתחרות לבוב. בשנת 1896 חלק מקום 2–3 בתחרות אייזנך, הגיע למקום ה-13 בתחרות בודפשט וניצח בתחרות לבוב. בשנת 1897 חלק מקום 1–2 בתחרות המוקדמות וניצח בתחרות ברלין. בשנת 1898 חלק מקום 10–11 בתחרות קלן. בתחרות זו ניצח פון פופיל את דוד ינובסקי.

בשנת 1899 הגיע למקום התשיעי בתחרות וינה. בשנת 1900 חלק מקום 11–12 בתחרות מינכן. בשנת 1902 הגיע למקום ה-18 בתחרות הנובר ולמקום ה-16 בתחרות מונטה קרלו. בתחרות זו ניצח פון פופיל את גאורג מרקו.

בשנת 1915, במהלך מלחמת העולם הראשונה, הגיע למקום השישי בתחרות וינה. לאחר המלחמה נחשב פון פופיל לאחד משחקני השחמט החזקים ביותר בלבוב. בשנת 1925 הגיע למקום השני באליפות לבוב.

## קישורים חיצוניים

* אומדן מד כושר של פון פופיל 
* על תרומתו של פון פופיל לגמביט  בלקמר-דימר

## הערות שוליים

קטגוריה:שחמטאים פולנים
קטגוריה:שחמטאים אוקראינים
קטגוריה:דרוהוביץ': אישים
קטגוריה:ילידי 1863
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-1941
שמואל ליפשוץ

**שמואל ליפשוץ** (בגרמנית: **Samuel Lipschütz**; 4 ביולי 1863 – 30 בנובמבר 1905) היה שחמטאי יהודי אוקראיני-אמריקאי. היה אלוף ארצות הברית בין השנים 1889-1890 ובשנת 1902.

## קריירה
ליפשוץ נולד ב-1863 באוז'הורוד בירת חבל זקרפטיה, חלק מהאימפריה האוסטרית (כיום אוקראינה) והיגר לארצות הברית בשנת 1880, בגיל 17. תוך מן קצר נודע שמו בחוגי השחמט ובשנת 1883 הוא נבחר לקבוצה שתייצג את ניו-יורק בתחרות שחמט מול פילדלפיה. ליפשוץ זכה בשני משחקיו. בשנת 1885 זכה ליפשוץ באליפות מועדון ניו-יורק ושנה לאחר מכן השתתף בתחרות הבינלאומית שהתקיימה בלונדון, שם ניצח את יוהנס צוקרטורט וג'ורג' הנרי מקנזי .

בתחרות האמנים בניו-יורק, בשנת 1889 ליפשוץ הגיע שישי והיה לשחקן האמריקאי היחיד שזכה בפרס. ליפשוץ ניצח באליפות ארצות הברית בשנת 1890 ו-1892. ליפשוץ הבטיח למועדון מנהטן את הגביע של "Staats-Zeitung" לצמיתות לאחר שזכה בו שלוש פעמים ברציפות (תיקו בודד מול וילהלם שטייניץ). בשנת 1900 ניצח ליפשוץ באליפות מועדון מנהטן בהקדימו את פרנק מרשל וג'קסון שוואלטר.

ליפשוץ שיחק פעמיים מול עמנואל לסקר ושני המשחקים הסתיימו בתיקו. מספר משחקים ששיחק ליפשוץ פורסמו כדוגמאות למשחקי אמנים.

ליפשוץ עדכן את הספר The Chess-Player's Manual וערך את ספר התחרות The Rice Gambit.

לאחר שלקה במחלת ריאות נסע ליפשוץ להמבורג לצורך טיפול ומת לאחר ניתוח.

## התמודדויות

## דוגמאות מתוך משחקיו

סיום משחק שהתקיים בלונדון, בשנת 1886 בין ליפשוץ בלבן לאמיל שאלופ בשחור. הלבן מנצל את חולשת הקו האחורי של השחור 
1. מהג4 צ:ג4 2. צ:ו8 מט. אם 1... מהה6 2. מה:ה6 צ:ה8 3. מהז8 מט).

## לקריאה נוספת
* Anthony J. Gillam, ** Samuel Lipschütz**, , שנת 2000

## קישורים חיצוניים

* מידע כללי

קטגוריה:שחמטאים יהודים אוקראינים
קטגוריה:שחמטאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אלופי ארצות הברית בשחמט
קטגוריה:מהגרים מאוקראינה לארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1863
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1905
גאורג מרקו

**גאורג מרקו** (בגרמנית: **Georg Marco**; 29 בנובמבר 1863, צ'רנוביץ, האימפריה האוסטרית – 29 באוגוסט 1923, וינה) היה שחמטאי אוסטרי.

מרקו עבר לווינה, שם שימש כמזכיר איגוד השחמט הווינאי.
בתחרויות הגיע למקום השישי בתחרות גראץ בשנת 1890, שישי בתחרות וינה באותה שנה, ראשון בתחרות וינה בשנת 1891, רביעי בתחרות דרזדן 1892, ראשון בווינה 1892, שני בווינה 1893, שישי בלייפציג 1894, שני בפרסבורג 1894, ראשון בווינה 1895, מקום 17 בתחרות הייסטינגס 1895, מקום 13 בתחרות נירנברג 1896, מקום 11 בבודפשט 1896, מקום שישי בברלין 1897, מקום שלישי בווינה 1897, מקום שני בתחרות לונדון 1899/1900, מקום שביעי בפריז 1900, מקום חמישי במינכן 1900, מקום 9 בתחרות מונטה קרלו 1901, מקום 15 בתחרות מונטה קרלו 1902, מקום שישי בתחרות מונטה קרלו 1903, שלישי בתחרות הגמביט הווינאי, מקום רביעי בתחרות קיימברידג' ספרינגס 1904, מקום רביעי בתחרות קובורג 1904, מקום חמישי בתחרות אוסטנדה 1905, מקום שישי בתחרות אוסטנדה 1906, מקום תשיעי בתחרות אוסטדנה 1907, מקום שני בתחרות מוסקבה 1907, מקום שלישי בתחרות סטוקהולם 1912, מקום רביעי בתחרות בודפשט 1913, מקום רביעי בתחרות וינה 1915, מקום תשיעי בתחרות גטבורג 1920, מקום שביעי בתחרות האג 1921 ומקום 18 בתחרות פיסטיאן בשנת 1922.

מרקו סיים בתיקו דו-קרבות עם קרל שלכטר +0 -0 =10 (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו) בשנת 1893 ו-+4 -4 =3 בשנת 1894. הוא סיים בתיקו גם עם ארתור קאופמן +5 -5 =0 בשנת 1893, הפסיד למקס וייס +1 -5 =1 בשנת 1895 וניצח את אדולף אלבין +4 -2 =4 בשנת 1901.

מרקו זכור במיוחד בגין עבודתו כעורך עיתון השחמט *[[:en:Wiener Schachzeitung|Wiener Schachzeitung]]* בין השנים 1898–1916 והערותיו וניתוחיו לספרים על תחרות הגמביט הווינאי משנת 1903, תחרות ברמן 1905, תחרות אוסטנדה 1906, תחרות קרלסבאד 1907, הדו־קרב בין עמנואל לסקר לזיגברט טאראש על אליפות העולם בשנת 1908, ואמן הבעיות בשנת 1924 Meister des Problems שיצא לאור לאחר מותו.

## מספריו

* Georg Marco, *Das Internationale Schachturnier*, Vienna, 1908, ademnannet e 1986,  ;
* Johann Berger, Georg Marco, Carl Schlechter, *Der 12. und 13. Kongreß des Deutschen Schachbundes München 1900, Hannover 1902*, adembannet e 1983,  ;
* Georg Marco, *Der Internationale Schachkongreß des Barmer Schachvereins 1905*, adembannet e 1984.



## קישורים חיצוניים

* אומדן מד כושר של מרקו

קטגוריה:שחמטאים רומנים
קטגוריה:שחמטאים אוסטרים
קטגוריה:ילידי 1863
קטגוריה:רומנים שנפטרו ב-1923
אוניית דגל

[שמאל|ממוזער|200px|רפליקה של "[סנטה מריה (ספינה)|סנטה מריה", אוניית הדגל של כריסטופר קולומבוס]]

**אוניית דגל** היא האונייה המובילה בשייטת או בצי אוניות מלחמה. בדרך כלל זוהי אונייה בעלת מאפיין ייחודי: גדולה, מהירה, חדישה, בעלת החימוש הכבד ביותר, או מפורסמת מסיבה אחרת. האונייה היא האונייה המובילה משום שבה נמצא הקצין הבכיר ביותר, המפקד על השייטת או הצי שבה נמצאת האונייה. מקור השם נובע מהמנהג להניף את דגל הדרגה על תורן האונייה שבה הוא נמצא. בשל כך, ההגדרה "אוניית דגל" היא הגדרה משתנה: אוניית הדגל היא כל אונייה שבה נמצא האדמירל. עם זאת, בדרך כלל אוניית הדגל היא אונייה גדולה ומהירה, הן בשל הצורך במגורים ומקום למטהו של האדמירל, והן בשל הצורך של הקצין הבכיר להיות בלב הקרב, במהירות וללא סיכון מיותר.

בימי אוניות הקו היו אוניות הדגל בדרך כלל אוניות מן הדרג הראשון. האדמירל היה מתמקם במגורים בחלקה האחורי של האונייה, יחד עם קציני מטהו. דוגמה לכך ניתן לראות עד היום ב**[[אה"מ ויקטורי]]**, אוניית קו בצי הבריטי מזמן המלחמות הנפוליאוניות, שהתפרסמה במיוחד כאוניית הדגל של האדמירל הוריישו נלסון בקרב טרפלגר. **ויקטורי**, הנמצאת כיום במבדוק בפורטסמות' שבבריטניה, משמשת גם כיום כאוניית הדגל של מפקד צי הבית (Home Fleet) בצי הבריטי.

עם התפתחות הלוחמה הימית במאה העשרים, גדלו ממדיהן של רוב אוניות המלחמה, כך שרובן יכולות לארח על סיפוניהן מפקדים בכירים. מכיוון שכך, השתנה אופייה של אוניית הדגל. בזמן מלחמת העולם השנייה העדיפו אדמירלים אוניות מהירות על פני אוניות גדולות יותר. במקביל, התקדמות דרכי התקשורת בין אוניות, ומאוחר יותר צורכי המחשוב, הביאו לפיתוח אוניות ייעודיות לשליטה ובקרה.

## חיל הים הישראלי
המונח המקביל לאונית דגל בחיל הים הישראלי הוא  "**ספינת [[חפ"ק]]**". מטבע הדברים ספינות החפ"ק הישראליות הן סטי"ל מדגם סער 6, בזכות היותן הספינות הגדולות והמתקדמות ביותר של חיל הים. לרוב פיקוד על הכוח הימי בעתות מלחמה מופקד בידי מפקד שייטת 3 וההחלטה למינוי ספינה בה ימוקם החפ"ק נמצאת בידיו.

## שימוש בתחומים אחרים
[שמאל|ממוזער|200px|חנות הדגל של רשת [מייסיס, Macys, בניו יורק]]
המונח "אוניית דגל" או "ספינת דגל" חדר לשפה הנפוצה, כמושג שמשמעותו הפריט, או המוסד, החשוב או המוביל בקבוצתו. בנוסף הפך המושג לשם תואר למוצר, מותג, אתר או שירות כלשהו, שהם המובחרים ביותר הניתנים על ידי חברה מסוימת. כך למשל ניתן למצוא סוג רכב שהוא "אוניית הדגל" של החברה, המכונית היוקרתית ביותר, אם כי לא בהכרח היקרה ביותר (כמו מרצדס בנץ דגם S, או יגואר XJ). בדומה, קיימות "חנויות דגל" של רשתות חנויות. חנות דגל היא חנות הממוקמת בדרך כלל באזור קניות מרכזי, המושך אליו מספר רב של קונים, ובדרך כלל גם קונים בעלי הכנסה גבוהה. קנייה בחנויות כאלה נחשבת למעין סמל סטטוס, הן גדולות יותר מאחיותיהן ברשת ונחשבות יוקרתיות יותר.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כלי שיט מלחמתיים
קונסטנטין זיריאנוב

**קונסטנטין גאורגייביץ' זיריאנוב** (ברוסית: **Константин Георгиевич Зырянов**, נולד ב-5 באוקטובר 1977 בפרם, רוסיה) הוא כדורגלן עבר רוסי בינלאומי, המשמש כיושב ראש דירקטוריון מועדון הכדורגל זניט סנקט פטרבורג.
## קריירה
הוא החל את הקריירה במועדון הכדורגל אמקאר פרם שבו שיחק 7 עונות. משם עבר לקבוצת טורפדו מוסקבה, שגם בשורותיה שיחק 7 שנים. ב-2007 עבר לזניט סנקט פטרבורג, ובה התפתח מקצועית בצורה ניכרת. בעונתו הראשונה בקבוצה הוא זכה עמה באליפות רוסיה, וכמו כן בתואר כדורגלן השנה ברוסיה (ספורט אקספרס).

זיריאנוב היה קשר ויכול היה לשחק גם בהגנה ובקבוצתו זניט אף סייע לעיתים בהתקפה כמבקיע יצירתי, תחת הדרכתו של המאמן דיק אדבוקט. ב-2008 כבש שער מול באיירן מינכן בחצי גמר גביע אופ"א ועזר לקבוצתו להגיע למשחק הגמר, שבו התמודדה מול קבוצת גלאזגו ריינג'רס הסקוטית. במשחק הגמר הוא כבש את שערה השני של זניט, שסייע לה לנצח 0–2 ולזכות בגביע בזכייה היסטורית.

זיריאנוב שיחק בנבחרת רוסיה החל משנת 2006. הוא סייע לנבחרתו להעפיל במפתיע עד לחצי גמר יורו 2008 ואף כבש שער במסגרת הטורניר, מול נבחרת יוון. ב-17 בדצמבר 2012 הודיע על פרישתו מהנבחרת. בסיום עונת 2016/2017 בליגת העל הרוסית הודיע על פרישה ממשחק וצורף כמאמן בקבוצת זניט-2 סנקט פטרבורג. ביוני 2018 הועבר להדריך את מחלקת הנוער של זניט.

באוקטובר 2022, מונה למאמן קבוצת צ'רנומורץ נובורוסייסק, אותה הוליך בתום עונת 2022/2023 להעפלה לליגת המשנה.

באוגוסט 2025 מונה לשמש כיושב ראש דירקטוריון קבוצת הכדורגל זניט סנקט פטרבורג.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:זניט סנקט פטרבורג: אישים
קטגוריה:קשרי כדורגל רוסים
קטגוריה:כדורגלנים רוסים
קטגוריה:כדורגלני אמקאר פרם
קטגוריה:כדורגלני טורפדו מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני זניט סנקט פטרבורג
קטגוריה:כדורגלני נבחרת רוסיה
קטגוריה:כדורגלני יורו 2008
קטגוריה:כדורגלני יורו 2012
קטגוריה:מאמני כדורגל רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1977
קטגוריה:זוכי פרס ג'נטלמן השנה בכדורגל הרוסי
תומר אור

**תומר אור** (נולד ב-26 בספטמבר 1978 בחיפה) הוא סייף עבר ישראלי, התחרה בסגנון רומח.

## ביוגרפיה
אור החל להתאמן בסיוף בגיל 8, בהפועל חיפה בהדרכתו של אודי כרמי. בגיל 20 זכה באליפות העולם לנוער שנערכה בוונצואלה. מאז, התקדם בדירוג העולמי ובשנת 2001 עלה בתוך שנה אחת מהמקום ה-70 למקום חמישי. מאוחר יותר חלה נסיגה ביכולתו, והוא לא השתתף באולימפיאדת אתונה ב-2004. לקראת סוף העשור שוב רשם הישגים מרשימים. בין היתר, זכה במדליית הארד בתחרות שנערכה בטוקיו במאי 2007, במסגרת סבב גביע העולם.

במרץ 2008 סיים במקום ה-11 בתחרות שנערכה בסנקט פטרבורג במסגרת סבב גביע העולם, ובכך הבטיח את השתתפותו באולימפיאדת בייג'ינג. בכך, היה לישראלי הראשון שמייצג את ישראל במשחקים האולימפיים בתחרויות הסייף לגברים מאז אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984). באולימפיאדה עצמה הודח לאחר הסיבוב הראשון.

בשנת 2010 עבר תומר לניו יורק והחל לאמן שם. סייפת שאימן זכתה באליפות המכללות בשנת 2012.

בתחילת שנת 2014 חזר תומר לארץ והחל להתאמן יחד עם המאמן בלוה אוהד. לאחר שלא התחרה שנתיים עקב פציעות, סיים תומר במקום החמישי באליפות אירופה שנערכה בשטרסבורג, צרפת, הישג שהכניס אותו חזרה לסגל האולימפי ולמירוץ לאולימפיאדת ריו.

תומר אור זכה אחת-עשרה פעמים ברציפות באליפות ישראל בסיף רומח.

בשנת 2015 השיג תומר את הקריטריון הישראלי לאולימפיאדת ריו, בזכות הגעתו לשלב רבע גמר באליפות העולם, אך לא הצליח להשיג את הכרטיס הישראלי היחיד לתחרות ההזדמנות האחרונה לקבלת הקריטריון הבינלאומי. בחודש מאי 2016 הודיע אור על פרישה מסיוף בגיל 36 ועל רצונו להיות מאמן לאומי בתחום.

תומר בוגר לימודי משפטים ומנהל עסקים במרכז הבינתחומי הרצליה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סייפים ישראלים
קטגוריה:סייפים אולימפיים ישראלים
קטגוריה:משתתפים ישראלים באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:סייפים באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:בוגרי המרכז הבינתחומי הרצליה: משפטים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1978
אולימפיאדת קורטינה ד'אמפצו (1956)

**[[אולימפיאדת החורף]] ה-7** נערכה מ-26 בינואר עד 5 בפברואר 1956 בעיר קורטינה ד'אמפצו שבאיטליה.

באולימפיאדה השתתפו ספורטאים מ-32 מדינות.

## המשחקים
במשחקים הללו השתתפה לראשונה ברית המועצות וכבשה את הבמה, במיוחד במקצי ההחלקה המהירה.  נבחרת ברית המועצות גם ניצחה בטורניר ההוקי קרח.

## מדליות

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* אתר הוועד האולימפי 
* Cortina 1956  – הדו"ח הרשמי

1956
קטגוריה:1956 בספורט
קורטינה ד'אמפצו
קטגוריה:אולימפיאדת קורטינה ד'אמפצו (1956)
בריגדת הבנים והבנות היהודים

**בריגדת הבנים והבנות היהודים** (אנגלית: **Jewish Lads' and Girls' Brigade**, בקיצור **JLGB**) היא תנועת הנוער היהודית הוותיקה באנגליה. הארגון הוקם בשנת 1895 על ידי אלברט גולדסמיד, קולונל בצבא הבריטי, במטרה לקדם ילדים של מהגרים יהודים עניים.

בימיו הראשונים של הארגון, היה פתוח לבנים בלבד, ורק בשנת 1963 הוקמה המחלקה הראשונה לבנות.

הארגון בנוי בהיררכיה כמו-צבאית, כשהחברים מתקדמים מתפקידי מש"ק, תפקיד נגד לתפקידי קצונה.

בכל שנה מתקיימים שני מחנות של התנועה.
מחנה קיץ ומחנה חורף, בעיקר במחנה הקיץ (בחופש הגדול) מגיעות משלחות של בני נוער יהודים מכל העולם וביניהן גם ישראל. ממספר יישובים בארץ (רמת השרון, הרצליה, אלפי מנשה, קריית אונו, שדרות וכו׳) נבחרת קבוצה על ידי מיונים קפדניים ומבחנים בכישורים חברתיים ובשפה האנגלית. בכל קבוצה יש בממוצע 20 ילדים, המחנה הוא בסך-הכל כשבועיים (למשלחות מהעולם) וכשבוע למחנה עצמו באחריות הJLGB במתחם המסודר שארגנו.

הבריטים אף מצטרפים למשלחות העולמיות בסיורם בשבוע השני באתרי הבירה לונדון (ביג בן, לונדון איי, רחוב אוקספורד וכו׳) כדי לעזור בנסיעות בעיר ובניווט.

תנועת הJLGB מארגנת למחנה הקיץ שלה לו״ז מפורט ומסודר שלא ניתן לדעת אותו לפני ההגעה למחנה.
ובו רשומות כל הפעילויות בכל שעה בכל יום בכל המחנה.

ה־JLGB מחלקים קבוצות מעורבבות של יהודים מישראל ומשאר המדינות במחנה (בריטניה, הולנד, צרפת ורוסיה) לקבוצות בשם פלטונים (platoon) ובקבוצות אלה עוברים החניכים פעילויות לאורך כל המחנה. 

לכל פלטון יש שם ומורלים (שירי עידוד) כדי להבדיל בין כל קבוצה ובשביל המורל בתחרויות.

בכל שנה במחנה הקיץ יש נושא מיוחד וסביבו סובבות כל הפעילויות של המחנה וכל שמות הפלטונים קשורים אליו (לדוגמה: מחנה קיץ JLGB 2017 היה בנושא emoji ולכל פלטון ניתן שם של אמוג׳י אחר כגון: רובוט, מטרייה וכו׳).

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תנועות נוער עבריות
קטגוריה:יהדות בריטניה: ארגונים
מזכיר המדינה לענייני חוץ וחבר העמים

**מזכיר המדינה לענייני חוץ וחבר העמים** (באנגלית: **Secretary of State for Foreign and Commonwealth Affairs**, מכונה בקצרה **מזכיר החוץ** (**the Foreign Secretary**) ומחוץ לבריטניה גם **[[משרד החוץ (כללי)|שר החוץ]],** הוא חבר ממשלת בריטניה הממונה על מדיניות יחסי החוץ של הממלכה המאוחדת  אשר עומד בראש משרד החוץ הבריטי. מזכיר המדינה לענייני חוץ נחשב לאחד מארבעת התפקידים הבכירים המכונים המשרות הרמות בשירות המדינה (באנגלית: Great Offices of State), וכיום נושא משרה זה נחשב שלישי לראש ממשלת בריטניה בחשיבותו הפוליטית. משרדו נמצא ב.

החל מ-5 בספטמבר 2025 מכהנת בתפקיד אייווט קופר ממפלגת הלייבור.

## היסטוריה של התפקיד
מזכיר המדינה הראשון של בריטניה היה צ'ארלס ג'יימס פוקס (ב-1782), יריבו של ויליאם פיט הבן. מזכירי מדינה ידועים אחרים היו ארתור ולסלי, הדוכס הראשון מוולינגטון, ואחיו המרקיז ריצ'רד ולסלי, ה רוברט סטיוארט קסלרי, המרקיז רוברט ססיל מסולסברי, הרוזן ארתור בלפור, לורד הליפקס ואנתוני אידן. ג'ון מייג'ור כיהן כשר החוץ לפני שהחליף את מרגרט תאצ'ר בראשות ממשלת בריטניה.

המשרד קיים בתצורתו הנוכחית מאז שנת 1968, אז אוחד משרד החוץ עם משרד חבר העמים (אליו מוזג שנתיים קודם לכן משרד המושבות).

## סמכויות
**סמכויות מזכיר המדינה לענייני חוץ וחבר העמים כוללות:**

* מדיניות ויחסי החוץ של הממלכה המאוחדת

* קידום האינטרסים הבריטיים בחו"ל

* עניינים הנוגעים עם מדינות חבר העמים הבריטי ועם הטריטוריות הבריטיות שמעבר לים.

* פיקוח על שירות הביון החשאי (MI6) ומטה התקשורת הממשלתית (GCHQ).
* חוק שירותי המודיעין מעניק למזכיר החוץ  את הסמכות הענקת חסינות מפני העמדה לדין לאנשי MI6 ו-GCHQ כאשר הם עוסקים בפעולות כלשהן במהלך פעילויות בחו"ל שהן בלתי חוקיות על פי החוק הבריטי.

## התפתחות משרד המושבות לתוך משרד החוץ הבריטי

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: יחסי חוץ
חוץ
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: פוליטיקה
מדרשת בינת

**מדרשת בינת** היא מדרשה תורנית לנשים ביישוב שבות רחל שבבנימין, בראשות הרב רונן טמיר ובנשיאות הרב מיכאל ברום. המדרשה הוקמה בחודש אלול תש"ס.

המדרשה מובילה לימודי קודש לנשים הרוצות להעמיק את עולמן הרוחני והאמוני. דרכה של המדרשה ברוח הציונות הדתית, ובעקבות תורתו של הרב קוק.

## התוכנית המלאה
תוכנית הלימודים הרגילה, המכונה "שנת תורה לשמה", נלמדת במסגרת בית המדרש של מדרשת בינת. הלימודים כוללים לימוד תורה, הלכה, מחשבת ישראל, חסידות, השקפה, מידות ואמונה. בין הנושאים הנלמדים: ספרי הרב קוק, הכוזרי, תנ"ך, גמרא, הלכות שבת, ליקוטי מוהר"ן, כיבוד הורים. במדרשה עוסקים גם בסוגיות כלל ישראליות ובירור תודעה לאומית.

המדרשה מקיימת תוכניות המשך של הלימודים לבוגרות המדרשה ולבני משפחותיהן.

התוכנית הרגילה כוללת גם הכנה לחיי משפחה ונמשכת שנה אחת. 

## תוכניות נוספות
המדרשה מקיימת קשר עם בוגרות המדרשה, ומקיימת שיעורים לזוגות נשואים, וכן שיעורים לבוגרות המדרשה. כל אחת מהתוכניות נערכת אחת לחודש.

כמו כן מקיימת המדרשה את תוכנית "צופיה" - מפגשים לאמהות ובנות לקראת בת מצווה.

במדרשה ישנה תוכנית לימי חודש אלול לבנות שרוצות ללמוד לקראת הימים הנוראים. תוכנית זו נפרדת מהתוכנית המלאה.

עד לשנת 2024 למדו במדרשה בתוכניות השונות כ-700 בנות.

## שילוב לימודים אקדמיים
ישנם מוסדות אקדמיים שניתן לשלב בהם את הלימוד במדרשה:
* מכללת אורות ישראל שבאלקנה - לימודי הוראה בצירוף כל מקצוע נוסף הנלמד במכללה. הלימודים האקדמיים נלמדים יום בשבוע במכללה ויום נוסף של שילוב במדרשה בשבות רחל.
* אוניברסיטת אריאל - תוכנית "יחדיו" - המשלבת לימודי קודש ולימודי מקצוע.
לימודי הקודש במדרשה מוכרים במוסדות האקדמיים ונחשבים למילוי חלק מחובות הלימודים לתואר האקדמי.

## שלוחות המדרשה
למדרשה קיימות שתי שלוחות.

# **מדרשת שילוב בינת פתח תקווה** - נפתחה בשנת תשע"ט, ונועדה לשילוב לימוד תורה עם שירות לאומי או עבודה. השלוחה פועלת בראשות הרב פינחס והרבנית יהודית תורג'מן. בשלוחה זו לומדות כ-30 בנות בשנה.
# **מדרשת בינת בקעת הירדן** - השלוחה נפתחה בשנת תשפ"ג במחולה. ראש המדרשה הוא הרב מנחם נוביק (רב היישוב משכיות). בשלוחה זו לומדות כ-30 בנות בשנה.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* מדרשת בינת ב'פורום המדרשות התורניות'

קטגוריה:השומרון: חינוך
קטגוריה:מדרשות לנשים
קטגוריה:אוניברסיטת אריאל בשומרון
קטגוריה:גוש שילה
קטגוריה:בנימין: ישיבות ומדרשות
קנקן התה של ראסל

alt=|ממוזער|ברטראנד ראסל ב-1916
ממוזער|איור של קנקן התה של ראסל

**קנקן התה של ראסל** (באנגלית: **Russell's teapot**), המכונה לעיתים **קנקן התה השמימי **או** קומקום התה הקוסמי**, הוא אנלוגיה אשר טבע לראשונה הפילוסוף הבריטי ברטראנד ראסל, ואשר נועדה להפריך את הטיעון שגורס כי במקרה של אמונה דתית, שאי אפשר להפריכה, נטל ההוכחה עובר אל הספקן ועליו להוכיח שהאמונה לא נכונה.

הטַענה נכתבה לראשונה במאמר "הֲיש אלוהים?", ששלח ראסל למגזין Illustrated ב-1952, אולם המגזין לא פרסם את המאמר.

ב-1958 הזכיר ראסל את הטענה כסיבה לכפירתו באלוהים.

גרסה מפורסמת ומאוחרת יותר של הטיעון משתמשת בחד-קרן הוורודה הבלתי נראית. היתרון בגרסה מעודכנת זו הוא שקיום האובייקט אינו ניתן להפרכה בעקרון, ולא רק באופן מעשי בזמן זה או אחר ובעזרת טכנולוגיה מסוימת.

בתגובה, אמר הפילוסוף פול צ'מברלין שזוהי שגיאה לוגית לטעון שנטל ההוכחה רובץ על טוען טענה חיובית (קרי, יש אלוהים) בעוד הוא אינו רובץ על טוען טענה שלילית (קרי, אין אלוהים). לדוגמה, על השולל קיומה של דמות משמעותית בהיסטוריה האנושית, כדוגמת וינסטון צ'רצ'יל, רובץ נטל ההוכחה. בדיוק כמו, ואולי אף יותר, מהטוען שדמות כזו אכן קיימת.

## ראו גם
* דת פארודית
* החד-קרן הוורודה הבלתי נראית
* מפלצת הספגטי המעופפת

## קישורים חיצוניים

* ברטראנד ראסל, מיהו אגנוסטיקן?, 1953 
* ברטראנד ראסל, מדוע אינני נוצרי 
* Russel's Teapot, בקומיקס של xkcd, 2017 

## הערות שוליים

קטגוריה:אתאיזם
קטגוריה:ברטראנד ראסל
קטגוריה:משלים
קטגוריה:טיעונים לאי-קיום אלוהים
אודי גל

[ממוזער|250 פיקסלים|ראש הממשלה, [אהוד אולמרט, נפגש עם הטניסאית שחר פאר וגולש הרוח, אודי גל, במשרד ראש הממשלה בירושלים, 13 בפברואר 2007]]
**אודי גל** (נולד ב-11 ביוני 1979 בתל אביב) הוא שייט ישראלי אשר התחרה במפרשית מדגם 470. לאורך הקריירה התחרה גל כשותפו של גידי קליגר, כאשר גל שימש כאיש הצוות וקליגר ההגאי.

## קריירה ספורטיבית
גל החל להתאמן כבר בגיל צעיר במסגרת אגודת הפועל תל אביב, והתחרה במפרשיות מדגם 420, המקובל בגילאי נוער, יחד עם קליגר. ב-1996 זכו השניים באליפות אירופה לנוער, ובמקום השני באליפות העולם. הם המשיכו להתחרות יחדיו בדגם 470, וגם בו הגיעו להישגים: אליפות אירופה לנוער ב-1998 ו-1999, מקום שני באליפות העולם לנוער ב-1999 ובמקום הראשון באליפות העולם לנוער בשנת 2000. באותה שנה התמודדו לראשונה גם באליפות העולם לבוגרים, והגיעו למקום השמיני.

בעשור הראשון של המאה ה-21, המשיכו להתבלט בתחרויות השונות. בשנת 2001 זכו במדליית הכסף באליפות אירופה שנערכה באירלנד. שנה לאחר מכן זכו במקום הרביעי באליפות העולם בקליארי, ובאליפות אירופה הגיעו למקום השמיני. בשנת 2003 זכו במקום החמישי באליפות העולם בקדיס, אך הגיעו רק למקום ה-33 באליפות אירופה.

באולימפיאדת אתונה סיימו במקום ה-13, המאכזב מבחינתם, אך לאחר מכן שבו והגיעו להישגים בזירה הבינלאומית: מדליית כסף באליפות אירופה ב-2005, מדליות ארד באליפויות העולם שנערכו ב-2006 וב-2008, ומקום רביעי בזו שנערכה ב-2007. באולימפיאדת בייג'ינג שוב השיגו תוצאה מאכזבת, כשסיימו במקום ה-14 בתחרות שנערכה בעיר צ'ינגדאו.

בשנת 2009 החליט גל על פרישה בשל הירידה בתגמול הכספי שקיבל מהוועד האולימפי בישראל. שותפו של גל, גידי קליגר, החל להתחרות ביחד עם בן-זוג חדש. מאז פרישתו עובד גל כמאמן שיט. בשנת 2013 מונה למאמן נבחרת השיט של סין.

בינואר 2016 מונה למאמנם של הצוות הישראלי אייל לוין ודן פרויליך, שבהמשך הבטיחו את השתתפותם באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016). במהלך המשחקים האולימפיים חשף גל תקרית בין המשלחת הישראלית לבין המשלחת הלבנונית שסירבה לאפשר לישראלים לעלות על האוטובוס שהיה מיועד להביאם אל טקס הפתיחה של המשחקים.

### שימוש בתרופה אסורה
ביוני 2008, מספר שבועות לפני אולימפיאדת בייג'ינג, התגלו אצל גל עקבות של סטרואיד אנאבולי בשתי בדיקות שתן, במסגרת בדיקות שגרתיות לגילוי סמים אסורים לשימוש בספורט. לדבריו, מדובר בשאריות של התרופה פינסטריד נגד התקרחות.

בעבר הושעו מספר ספורטאים על שימוש בתרופה זו, שאסורה לספורטאים, כי השימוש בה יכול לשמש גם כהסוואה לשימוש בסטרואידים אנאבוליים. בסופו של דבר החליט איגוד השיט להסתפק בנזיפה בגל, ולאחר שאיגוד השיט הבינלאומי אישר את ההחלטה, הוא השתתף בכל זאת באולימפיאדה.

## חייו האישיים
גל למד בתיכון עירוני ה' בתל אביב והוא בעל תואר ראשון בפסיכולוגיה מהמרכז הבינתחומי הרצליה. הוא שירת במעמד של ספורטאי מצטיין בחיל הים, ושימש כיושב ראש ועד הספורטאים האולימפיים.

## קישורים חיצוניים

* אודי גל וגידי קליגר, באתר מגזין "כחול"
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שייטים ישראלים
קטגוריה:שייטים אולימפיים ישראלים
קטגוריה:משתתפים ישראלים באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:שייטים באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:ספורטאי הפועל תל אביב
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני ה' (תל אביב)
קטגוריה:משתתפים ישראלים באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:בוגרי המרכז הבינתחומי הרצליה
קטגוריה:שייטים באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1979
רוג'ר גריירו

**רוג'ר גריירו** (בפורטוגזית: **Roger Guerreiro**; נולד ב-25 במאי 1982) הוא כדורגלן עבר פולני יליד סאו פאולו שבברזיל, ששיחק בעמדת הקשר ההתקפי.
 
## קריירה
במהלך הקריירה שלו שיחק בעיקר בליגה הברזילאית הבכירה. בעונת 2004/2005 שיחק בספרד במדי סלטה ויגו.

בשנת 2006 עבר לקבוצת לגיה ורשה הפולנית, וקיבל אזרחות פולנית ב-17 באפריל 2008 בהליכים מהירים, לאחר שמקומו בנבחרת הפולנית הובטח לו על ידי מאמנה לאו ביינהאקר. גריירו ערך את הופעת הבכורה שלו למען פולין במשחק נגד נבחרת אלבניה ב-27 במאי 2008. ב-12 ביוני 2008, גריירו כבש את שערו הראשון למען פולין בדקה ה-30 במשחק נגד אוסטריה במסגרת המחזור השני של בית ב' בטורניר הגמר של יורו 2008. השער הזה היה שערה הראשון אי פעם של פולין בטורניר הגמר של היורו.

בשנת 2009 עבר לקבוצת א.א.ק. אתונה היוונית.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים ברזילאים
קטגוריה:כדורגלנים פולנים
קטגוריה:קשרי כדורגל ברזילאים
קטגוריה:קשרי כדורגל פולנים
קטגוריה:סאו פאולו: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני סאו קייטנו
קטגוריה:כדורגלני קורינתיאנס
קטגוריה:כדורגלני פלמנגו
קטגוריה:כדורגלני סלטה ויגו
קטגוריה:כדורגלני ז'ובנטודה
קטגוריה:כדורגלני לגיה ורשה
קטגוריה:כדורגלני א.א.ק. אתונה
קטגוריה:כדורגלני אריס לימסול
קטגוריה:כדורגלני נבחרת פולין
קטגוריה:ספורטאים ברזילאים בספרד
קטגוריה:ספורטאים ברזילאים ביוון
קטגוריה:ספורטאים ברזילאים בקפריסין
קטגוריה:ספורטאים פולנים בספרד
קטגוריה:ספורטאים פולנים ביוון
קטגוריה:ספורטאים זרים בקפריסין
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2006
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1982
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1982
גשר המים של מגדבורג

שמאל|ממוזער|250px|מפת האזור
**גשר המים של מגדבורג** (בגרמנית **Wasserstraßenkreuz Magdeburg**; "צומת דרכי מים מגדבורג") הוא גשר מים המאפשר מעבר של ספינות בין שתי תעלות שיט חשובות בגרמניה. אורך הגשר החוצה את נהר אלבה הוא כ-918 מטר ובנייתו הושלמה בשנת 2003.

## רקע
הגשר מחבר בין שתי תעלות המים **אלבה-האבל** ו**מיטלנדקנל** אשר קרובות האחת לשנייה באזור מגדבורג ומובילות לאזור תעשייה מקומי.

הצעות ראשונות לחיבור שתי התעלות הועלו כבר בשנת 1919, אולם רק בשנת 1938 החלו העבודות הראשונות. עבודות אלה הופסקו כמעט מיידית בעקבות מלחמת העולם השנייה. לאחר המלחמה, חולקה גרמניה וממשלת גרמניה המזרחית ביטלה את הפרויקט.

לאחר איחוד גרמניה, חודש הפרויקט. הבנייה החלה בשנת 1997 והסתיימה כעבור שש שנים. עלות הבנייה הייתה קרובה לחצי מיליארד אירו. עשרים וארבעה אלף טונות של פלדה וכשישים ושמונה אלף מטרים מעוקבים של בטון נדרשו לבניית הגשר.

לפני פתיחת הגשר נדרשו ספינות בנתיב זה לנוע במעקף שאורכו היה מעל לשנים עשר קילומטרים. כדי להתגבר על הפרשי הגובה בין הגשר לתעלות, הותקנו בשני צידי הגשר תאי שיט.

בגשר הותקנו מדרכות משני צידי התעלה לטובת הולכי רגל ורוכבי אופניים.

## נתונים טכניים
* אורך: 918 מטר (228 מעל מים ו-690 מעל יבשה)
* רוחב תעלת המים: 34 מטר
* עומק התעלה: 4.25 מטר
* תחילת בניה: 1997
* סיום בניה: 2003

## קישורים חיצוניים

* [תמונת לוויין של הגשר מתוך אתר המפות של google](http://maps.google.com/maps?f=q&hl=en&q=52.2309+11.702+(Magdeburg+water+bridge)&ll=52.230901,11.701984&spn=0.019503,0.046177&t=h&om=1)

מגדבורג, גשר המים של
קטגוריה:סקסוניה-אנהלט: מבנים
קטגוריה:גשרי מים
קטגוריה:מגדבורג
דורי, צ'יף יג'ו

**ראס דורי** (נפטר ב-1831)  היה הראס של באגמדיר ורגנט/סגן הקיסר של האימפריה האתיופית. היה אחיו של קודמו בתפקיד ראס מאריה.

ראס דורי ואחיו ראס מאריה הוליכו את צבאם צפונה לנהר הטקזה שם הביסו את צבאו של ראס סאבגדיס בקרב דברה אבאי ב-14 בפברואר 1831. למרות ניצחונם בקרב ראס מאריה נהרג בקרב וכנקמה על מותו של מאריה חייליו נכנסו לתיגראי והרסו אותה..
ראס דורי חלה זמן קצר לאחר שנשא בתפקיד האנדראסה.
הצעד המשמעותי ביותר שעשה דורי היה ב-18 ביוני כאשר הדיח את הקיסר ג'יגר והכתיר במקומו את ייאסו הרביעי לקיסר.

## הערות שוליים

קטגוריה:שושלת יג'ו
קטגוריה:מלכים אפריקאים
קטגוריה:נפטרים ב-1831
הילה (מערכת תצפית)

"**הילה**" היא מערכת תצפית אווירית המופעלת על ידי חיל האיסוף הקרבי. המערכת מורכבת מבלון תצפית באורך 32 מטר שבו מותקנות מצלמה תת"ס ("תנשמת תלת סנסורית") המצלמת יום/לילה ומכ"ם המאפשר למערכת לאתר תנועות חשודות ולהתמקד על אזורים מסוימים. הבלון מרחף בגובה של בין 400 ל -1000 מטר מעל פני הקרקע ומתחת לעננים כתלות בנקודת העגינה, ולכן יכול לפעול גם במזג אוויר סוער. עלות המערכת כמיליון וחצי דולרים אמריקאים. הבלון מגיע עד לגובה של כ-400 מטרים מעל הקרקע. מתחת לבלון המערכת מורכב מטען ייעודי, שמחובר לקרקע בכבל שמספק חשמל ותקשורת, וכן מאפשר לשלוט בו.

עיקר שימושה של מערכת ה"הילה" הוא בשמירה על ציר הוברס המקיף את רצועת עזה ואיתור חוליות היורות רקטות ופצמ"רים אל עבר יישובי עוטף עזה. המערכת מאפשרת סגירת מעגל אש מהירה וחיסול החוליות בזמן מהיר יחסית. בנוסף מפיקה המערכת מודיעין לקראת מבצע (מל"מ) ומתצפתת על צירים ושטחי שיגור בצפון הרצועה. המערכת הופעלה בהצלחה בנתיב העשרה, נחל עוז וכרם שלום.

## קישורים חיצוניים

* דברים שרואים משם - "הילה", מערכת איסוף מודיעין ושו"ב, אתר זרוע היבשה
* 
* 

קטגוריה:אמצעי איסוף מודיעין
קטגוריה:אמצעי לחימה ישראליים
קטגוריה:כדורים פורחים: שימושים צבאיים
אקוולייזר

[שמאל|ממוזער|250px|תגובות התדר של [אקולייזר פרמטרי המכוון להנחתה (באדום) ולהגברה (בכחול). ניתן להבחין בצורת הפעמון של תגובות התדר]]
[שמאל|ממוזער|250px|[אקולייזר גרפי לשני ערוצים (סטריאו); 15 תחומי תדרים בכל ערוץ]]
**אִקווֶלַייזֵר** (באנגלית: **Equalizer**, בעברית: **שַׁוְיָן**) הוא מכשיר אלקטרוני או אלגוריתם (הממומש בחומרה או בתוכנה) המיועד לשנות את העוצמה היחסית של תדרים בתוך אות שנושא מידע.  השינוי נעשה באמצעות הגברה או הנחתה של תחומי תדרים מסוימים בתוך האות. אקוולייזרים משמשים בעיבוד אותות בכלל ובעיבוד אותות שמע בפרט, לצורך השוואה בין אות שמתקבל לאחר שידור או הקלטה לאות המקורי (זה מקור השם equalizer).  כיום משמש האקוולייזר גם ליצירת שינויים יזומים באות, במטרה להדגיש או להחליש תחומי-תדרים מסוימים מסיבות אמנותיות או טכניות.

האקוולייזר הפשוט ביותר מבוסס על מסננים שמעבירים רק תחומי תדרים מסוימים. אקוולייזרים מורכבים יותר שמשמשים בעיקר למערכות שמע הם האקוולייזר הפרמטרי והאקוולייזר הגרפי.

אקוולייזר פרמטרי מגביר או מנחית תחום תדרים מסוים סביב תדר מרכזי שניתן לשלוט בו. שני פרמטרים נוספים שניתן לשלוט בהם הם השבח ובדרך כלל גם רוחב הסרט (פקטור Q). צורת תגובת התדר של אקולייזר פרמטרי נראית כפעמון (bell shape) או כמדף (shelf shape). 

אקוולייזר גרפי מכיל חלוקה קבועה מראש של תדרי השמע ל-3 עד 31 תחומי תדרים. ניתן לשלוט על כל תחום תדרים בנפרד ולבצע עליו הנחתה או הגברה, אך תחומי התדרים וצורת התגובה של כל תחום קבועים מראש ולא ניתן לשנותם.

## ראו גם

* אקולייזר פרמטרי
* מאסטרינג
* מסנן (אלקטרוניקה)

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מערכות שמע
קטגוריה:עיבוד אותות
קטגוריה:מכשירי חשמל
עמנואל גולדברג

ממוזער|שער המאמר "הדפסה צבעונית וצילום צבעוני" (Farbendruck und Farbenphotographie) מאת עמנואל גולדברג, 1908.
**עמנואל גולדברג** (31 באוגוסט 1881 – 13 בספטמבר 1970) היה כימאי ישראלי שהגה המצאות רבות ובעלות השפעה בתחומי הפוטוכימיה וטכנולוגיית המידע ויזם מחלוצי התעשייה עתירת הידע בישראל. חתן פרס ישראל במדעים מדויקים לשנת תשכ"ח, 1968.

## ביוגרפיה
גולדברג נולד במוסקבה שברוסיה, לאב, שהיה קצין רפואה בצבא הרוסי. גולדברג החל ללמוד כימיה ברוסיה, אולם עקב האנטישמיות שם עבר ללמוד בגרמניה. בשנת 1906 סיים לימודי דוקטורט בלייפציג, בהנחייתו של וילהלם אוסטוולד. בסיום לימודיו, עבד גולדברג באקדמיה ובתעשייה, והיה יוזם ושותף למגוון המצאות בפוטוכימיה ובפיתוח טכנולוגיית ההדמיה. ב-1907 מונה כראש המחלקה לצילום באקדמיה המלכותית לאמנויות גרפיות בלייפציג.

תרומותיו העיקריות בתחומים מדעיים הן בפיתוח המכשור לקביעת האוטומציה בחשיפת סרט צילום לאור ("Goldberg Wedge"), היכולת לקיום רפרודוקציה, יכולת הדפסה בצבע, יכולת הקטנת תמונות (כפי שנעשה במיקרופיש), פיתוח מצלמת ה-Contax ומסרטת ה-Kinamo, וכן פיתוחים ראשונים בטכנולוגיית הטלוויזיה. "עקרון גולדברג" (המוכר כיום בשם Gamma Rule) הוא עקרון העיצוב על פיו הוא עבד בפיתוח המכשירים. כמו כן, יש הטוענים כי גולדברג הוא הוגה הטכניקה המודרנית של המיקרונקודה.

גולדברג עזב את עבודתו האקדמית בלייפציג בשנת 1917, והצטרף לחברת "Zeiss Ikon". עבודתו בחברה החלה כיועץ טכני, ולאחר מכן כמנהל מחלקת המחקר. בשנת 1926, בעקבות מיזוג עסקי של החברה, מונה גולדברג למנכ"ל, ועמד בראשה. באותה עת, הייתה זו חברת המצלמות הגדולה בעולם. בתקופה זו, בשנת 1927, הוצגה על ידו המצאת "מכונה סטטיסטית", אשר הייתה הטכנולוגיה הראשונה לאחזור אלקטרוני של מסמכים (בדומה למכשיר הממקס שהציע ונבר בוש מספר שנים אחר כך). בשנת 1931 נרשמה ההמצאה כפטנט.

בשנת 1933 נחטף גולדברג על ידי המשטר הנאצי ממקום מושבו בדרזדן. לאחר שחרורו הוא היה לפליט, ועבר לעבוד בחברת "Zeiss Ikonsubsidiary Ikonta", חברת הבת של צייס בפריז. בשנת 1937 עלה לארץ ישראל, בהשפעת חיים ויצמן, והקים את "מעבדת גולדברג למכשור מדויק", שבתקופת מלחמת העולם השנייה סייעה למאמץ המלחמתי של הבריטים. על בסיסה הוקמה לימים חברת "אל-אופ".

הוא נפטר בשנת 1970 בתל אביב ונקבר בבית העלמין קריית שאול.

### הוקרה
בשנת 1957 הוענק לו תואר דוקטור לשם כבוד מהטכניון, וב-1968 פרס ישראל למדעים מדויקים.

### משפחתו
גולדברג נישא לסופיה פוזניאק ב-1907 ולזוג נולדו שני ילדים. כשעלו לארץ ישראל היגר בנם הרברט לארצות הברית ובתם חוה עלתה עם משפחתה לישראל, עבדה במעבדתו של אביה ונישאה להיסטוריון מרדכי גיחון.

## לקריאה נוספת
* Buckland, Michael. **Emanuel Goldberg and his Knowledge Machine**. Libraries Unlimited, 2006.

## קישורים חיצוניים

* קורות חייו באתר אוניברסיטת ברקלי 
* תיאור עבודתו של גולדברג 
* תקציר ספר אודות גולדברג 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:כימאים ישראלים
קטגוריה:ממציאים ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס ישראל למדעים מדויקים
קטגוריה:זוכי פרס ישראל לשנת 1968
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מהטכניון
קטגוריה:חלוצי הקולנוע
קטגוריה:ישראלים שנחטפו
קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה הרוסית
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1881
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1970
דיניאר ביליאלטדינוב

**דיניאר רינאטוביץ' ביליאלטדינוב** (ברוסית: **Динияр Ринатович Билялетди́нов**; נולד ב-27 בפברואר 1985) הוא כדורגלן רוסי ממוצא טטרי המשחק בעמדת הקשר.
## קריירה
ביליאלטדינוב נולד במוסקבה לאב כדורגלן. אביו, רינאט, שיחק גם כדורגל בעברו. כילד טופח דיניאר ביליאלטדינוב בידי אביו, אשר הכיר לו את הכדור. ב-2004 החל ביליאלטדינוב את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת לוקומוטיב מוסקבה מליגת העל הרוסית, ושיחק בה במשך כחמש עונות. הוא שימש כקפטן הקבוצה למרות גילו הצעיר, ושותף במדי לוקומוטיב במעל ל-140 משחקים. בקיץ 2009 עבר ביליאלטדינוב לאברטון מהפרמייר ליג שם שיחק עד לינואר 2012 עת עבר לספרטק מוסקבה. בשנת 2014 הושאל לאנז'י מחצ'קלה ולאחר כחצי שנה בקבוצה הושאל לטורפדו מוסקבה. ביולי 2015 עבר לקבוצת רובין קאזאן אותה אימן אביו רינאט. בספטמבר 2017 עבר לקבוצת הכדורגל טרקי הליטאית.

את משחק הבכורה שלו בנבחרת שיחק מול לטביה ב-17 באוגוסט 2005. את שערו הראשון כבש ביליאלטדינוב מול נבחרת ישראל ב-17 בנובמבר 2007 בהפסד 2-1. ביליאלטדינוב זומן לסגל הנבחרת ליורו 2008, והיה שותף להצלחתה ולהעפלתה לחצי הגמר.

## תארים
### קבוצתיים
;לוקומוטיב מוסקבה
* אליפות רוסיה: 2004
* סופר קאפ הרוסי: 2005
* גביע הרוסי: 2007
* גביע אלופות חבר המדינות: 2005

### אישיים
* השחקן הצעיר הטוב של הליגה: 2004

## קישורים חיצוניים

* דף השחקן באתר ONE

קטגוריה:כדורגלנים רוסים
קטגוריה:קשרי כדורגל רוסים
קטגוריה:מוסקבה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני לוקומוטיב מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני אברטון
קטגוריה:כדורגלני ספרטק מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני אנז'י מחצ'קלה
קטגוריה:כדורגלני טורפדו מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני רובין קאזאן
קטגוריה:כדורגלני טרקאי
קטגוריה:כדורגלני נבחרת רוסיה
קטגוריה:ספורטאים טטרים
קטגוריה:כדורגלני יורו 2008
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1985
ציצאמורי

**ציצאמוּרי** (בגאורגית: **წიწამური**) הוא כפר קטן מחוץ למצחתה גאורגיה. המקום התפרסם בשל העובדה כי, בשנת 1907, נרצח בה בהתנקשות הסופר והמשורר הגאורגי הנודע, איליה צ'בצ'בדזה. 

ליד ציצאמורי, המזוהה עם סאוסמורה (Seusamora) על פי סטראבון, נמצאים שרידי אקרופוליס מתקופת איבריה העתיקה ונתגלתה בשנת 1953 על ידי הארכאולוג אנדריה אפאכידזה. שרידי האקרופוליס מזוהים "זדן-ציחה" (ზადენციხე) כלומר "מצודת זדאני", המופיעה ברשומות הגאורגיות של ימי הביניים. המצודה והמקדש הפגני שכנראה היה בו, ניתן היה לצפייה מהר זדאזני (זדאזני עילית), במקום בו נבנה מאוחר יותר מנזר נוצרי. נקרופוליס שנבנה בין המאה ה-1 לפנה"ס למאה ה-2 נתגלה בשנות ה-80 של המאה ה-20; בין הממצאים היו גם את שפיכה מברונזה מתקופת רומא העתיקה וכד יין מקדרות יוון העתיקה. 

## קישורים חיצוניים
* גיורגי מליכישווילי (1970), מחקרים בהיסטוריה של גאורגיה, כרך 1 (גאורגית) 
* קאצ'ארבה, ארכאולוגיה בגאורגיה 1990-1980 (מהתקופה שלאחר פרהיסטוריה לקדם ימי הביניים), דוחות ארכאולוגיים, מס' 37, עמ' 86-79

קטגוריה:גאורגיה: יישובים
קטגוריה:קווקז: יישובים
קטגוריה:כארתלי
דפנה לוסטיג

**דפנה לוסטיג** (נולדה ב-18 באוקטובר 1979) היא עיתונאית, שדרנית רדיו ומנחת טלוויזיה ישראלית.

## ביוגרפיה
דפנה לוסטיג נולדה ב-1979 לנעמי, אחות במקצועה, ולשמחה לוסטיג, בן למשפחת יהלומנים. בראיון במרץ 2025 טענה ששמחה הוא אינו אביה הביולוגי. היא גדלה בכפר שמריהו ולמדה במגמת תקשורת וספרות בתיכון חדש הרצליה. כשהייתה בת 17 החלה לעבוד ברדיו תל אביב.

התגייסה לצה"ל ושירתה כצפ"טית (מפעילת תקשורת נתונים והצפנה) בחיל הים, אך השתחררה לאחר חצי שנה.

### קריירה
לוסטיג הייתה כתבת ומבקרת מוזיקה, בין היתר באתרים: "nrg", "ynet" ו"וואלה", ובעיתונים "ידיעות אחרונות" (במוסף "7 לילות"), "מעריב" (במוסף "פרומו") ובשבועון "רייטינג". ערכה והפיקה תוכניות רדיו בתחנת "רדיו תל אביב", שבה גם הגישה את התוכנית "אלקטריק אבניו". בין השאר הגישה פינות בנושא מוזיקה בתוכניות הטלוויזיה "אקזיט" ב"HOT", "יום חדש" ו"קצת תרבות" של "שידורי קשת" בערוץ 2.

בשנת 2007 החלה להנחות את תוכנית המוזיקה "המגזין" לצד רן לוי בערוץ 24. בנוסף, הצטרפה לתחנת הרדיו "רדיו 99", שם הגישה רצועת מוזיקה. בעקבות דברים שאמרה בשידור חי בגנות מנהלת מחלקת הספורט בתחנה, הושעתה מהגשת התוכנית.

בשנת 2008 הצטרפה כאורחת לצוות שופטי העונה השישית של התוכנית "כוכב נולד". בשנת 2010 הגישה את התוכנית "המצעד 7.0" בערוץ HOT בידור ישראלי. בשנת 2011 החלה להשתתף כחברת פאנל בתוכנית "הינשופים" בהגשת רוגל אלפר בערוץ 8. בשנת 2012 הנחתה את פאנל התוכנית "המבקרים" ובמקביל הנחתה את התוכנית "מאחורי הקלעים עם דפנה לוסטיג". שתיהן שודרו בערוץ האופנה הישראלי.

לוסטיג היא גם מבקרת אופנה.

בשנת 2014 החלה להגיש תוכנית בוקר ברדיו תל אביב, יחד עם אסי עזר, ובהמשך עם מיה דגן. התוכנית ירדה משידור בסוף פברואר 2019.

ב-2017 הצטרפה לצוות המנחות של התוכנית היומית "מועדון תרבות" בערוץ כאן 11, לצדן של שפרה קורנפלד, אסתר רדא ולוסי איוב. חרף ביטולה של התוכנית, עדיין הצליחה לזכות בטקס פרסי הטלוויזיה 2017 (ששודר ב-2018) בקטגוריית "תוכנית התרבות הטובה ביותר. הגישה את מגזין האירוויזיון 'ערב טוב אירופה' בכאן 11 יחד עם אביה מלכה.

בשנת 2025 פרסמה ממואר בשם "יש לך הכול" בהוצאת כתר.

### חיים אישיים

בשנת 2005 הותקפה מינית בביתה.

בשנים 2005–2012 הייתה בת זוגו של איש הטלוויזיה אסף הראל, וב-2009 נולדה בתם המשותפת.

מאז 2014 בן זוגה הוא המסעדן יונתן הלר, וב־2016 נולד בנם המשותף. ב-2017 השניים התחתנו.

לוסטיג התבטאה פעמים רבות נגד מדיניות ישראל בשטחים. ב-2010 חתמה על מסמך הקורא לאנשי קולנוע וטלוויזיה להחרים את אריאל. יצאה נגד ביקורו של אשטון קוצ'ר בחברון, משום שהאזור לדעתה הוא שטח כבוש, והיא מתראיינת תדיר בתוכניות טלוויזיה ורדיו בנושא.

לקראת הבחירות לכנסת ה-19 חשפה כי היא תומכת במפלגת מרצ.

בפברואר 2022 חשפה בדף הפייסבוק שלה כי היא סובלת מאנדומטריוזיס, מחלה גינקולוגית כרונית.

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מנחות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שדרניות רדיו ישראליות
קטגוריה:שדרני רדיו ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון חדש הרצליה
קטגוריה:משפחת גרבוז-הראל
קטגוריה:סגל תאגיד השידור הישראלי - שידורי הטלוויזיה
קטגוריה:כפר שמריהו: אישים
קטגוריה:משפחת לוסטיג
קטגוריה:נפגעי ונפגעות תקיפות מיניות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1979
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1979