open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
בואינג F/A-18 סופר הורנט

**F/A-18E/F סופר הורנט** (**Super Hornet**; מאנגלית: **Hornet** - "צרעה") הוא מטוס קרב-תקיפה מהדור הרביעי מתוצרת מקדונל דאגלס (כיום בואינג) מבוסס נושאת מטוסים. המטוס משמש בתור מטוס הקרב העיקרי של הצי האמריקני, ומוצב על נושאות המטוסים של הצי. המטוס נמצא גם בשירות חיל האוויר המלכותי האוסטרלי. למטוס ישנה גרסת לוחמה אלקטרונית בשם בואינג EA-18G גראולר.

המטוס מצויד בתותח 20 מ"מ פנימי והוא מסוגל לשאת טילי אוויר-אוויר וטילי אוויר-קרקע. הוא יכול לשאת עד חמישה מכלי דלק חיצוניים, וניתן לציידו במערכת שתאפשר לו לתפקד כמטוס תדלוק.

## היסטוריה
שני הדגמים של "סופר הורנט", דגם E החד-מושבי ודגם F הדו-מושבי, שומרים על השם והעיצוב של F/A-18 הורנט אך הם למעשה מטוסים שונים שגדולים ב-30% מהמטוס המקורי. לסופר הורנט יש גוף מוארך וכנפיים מוגדלות, הארכים בשפות התקיפה ובמייצבי הגובה. מנועי ה-GE F414 חזקים יותר ממנועי ה-F404 המקוריים של ה-F/A-18; חליפת האוויוניקה שודרגה אך דומה באופן בסיסי.

תוכנית ה-E/F החלה כאשר חברת מקדונל דאגלס הציעה את הגדלת ההורנט כדי להחליף את פרויקט ה-A-12 שבוטל (ה-A-12 היה פרויקט שאפתני ויקר לייצר תחליף חמקן למטוסי ה-A-6 של הצי ולמטוסי התקיפה של חיל האוויר האמריקאי). הקונגרס נטה שלא לממן מטוס "חדש", אך ה-F/A-18E הוצג כשדרוג, וחוזה הפיתוח על סך של 3.8 מיליארד דולר נחתם בדצמבר 1992. המטוס הראשון מהדגם החדש נגלל במקדונל דאגלס ב-17 בספטמבר 1995, והייצור הסדרתי החל בספטמבר 1997, לאחר המיזוג בין מקדונל דאגלס לבואינג חודש קודם לכן. הסופר הורנט מיוצר גם כיום. המטוס החל לפעול בשירות הצי האמריקאי בשנת 1999, והוא פועל בו לצד ה-F/A-18 הורנט.

המטוסים מיועדים להחלפה במטוס מהדור השישי שיפותח במסגרת פרויקט F/A-XX החל משנת 2025.

במטוס נעשה שימוש במהלך מבצע שאגת הארי.

## חימוש
למטוס 11 מתלי חימוש: 2 בקצות שתי הכנפיים, עוד 6 מתלים על שתי הכנפיים (3 בכל כנף) ועוד 3 מתחת לגוף, קיבולת של 17,750 ליברות (8,050 ק"ג) דלק תחמושת חיצונית. בנוסף לחימוש מסוגים שונים, הוא מסוגל לשאת גם פודי סימון ורכישת מטרות מסוג לנטירן.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:מטוסי קרב מתוצרת ארצות הברית
קטגוריה:כלי טיס המשרתים בנושאת מטוסים
קטגוריה:מקדונל דאגלס
קטגוריה:מטוסי קרב סילוניים
קטגוריה:בואינג: כלי טיס צבאיים
קטגוריה:מטוסי קרב של הדור הרביעי
חניה

[ממוזער|[סמליל בין-לאומי לסימון חנייה]]
[ממוזער|חנייה שמורה למען שחרור [החטופים במלחמת חרבות ברזל|החטופים במרכז ביג יהוד במהלך מלחמת חרבות ברזל]]

**חנייה** היא המצב בו מצוי כלי רכב בעת שהוא אינו בשימוש.

## מכוניות פרטיות
ממוזער|חנייה עם הגבלת זמן. מלון בעיר אוֹפָּטִיָה, קרואטיה
באופן טיפוסי, מכוניות נמצאות רוב הזמן בחנייה. בערים, הצורך במקומות חנייה יוצר בעיה קשה, מכביד על התנועה ומצריך משאבי שטח. לרוב, מוקצים מקומות חנייה בערים בצדי רחובות ובחניונים, שחלקם מגרשים פתוחים במפלס הרחוב וחלקם מבנים ייעודיים או חלק, לעיתים תת-קרקעי, ממבנה שמשמש גם או בעיקר למטרות אחרות. יש מקומות בהן מוגבלת החנייה בזמן.

## תשלום
ממוזער|250px|חניון בתשלום

ביישובים בהם יש מחסור במקומות חנייה נוהגות רשויות מקומיות לגבות תשלום עבור חנייה במרחב הציבורי, לאורך רחובות ובחניונים. התשלום בעד החנייה נעשה במגוון של דרכים - גבייה ידנית של תשלום עבור חנייה בכניסה או ביציאה מהחניון, גבייה אוטומטית באמצעות מכונות, תשלום באמצעות אפליקציה, מינוי ועוד.

בחנייה לאורך רחובות גבייה ידנית אינה מעשית ועל כן הומצאו אמצעים שונים לגביית התשלום. בשנת 1935 הוכנס לשימוש בארצות הברית המדחן שקיבל תשלום באופן אוטומטי. בהמשך הוכנסו לשימוש כרטיסי חנייה, מדחני כרטיסים, תשלום סלולרי מהטלפון הסלולרי ומכשירי צג לתשלום עבור חנייה.

## השלכות החנייה בחינם
הכלכלן דונלד שופ, חוקר תכנון עירוני שעסק בשאלת החנייה ותמחורה, טען כי מתן חנייה בחינם גורם נזק חברתי, כלכלי וסביבתי ומוביל לבזבוז עצום של משאב ציבורי מוגבל - הקרקע. ניסיונות להגדיל את היצע החנייה יובילו לעלייה בביקוש ובשימוש ברכב פרטי, ובמהרה ייווצר שוב מחסור במקומות חנייה. שופ הציע לתמחר באופן דינמי את החנייה, כדי להגיע למצב שבו מצד אחד רוב גדול של החניות יהיה בשימוש, ומצד שני תהיה תחלופה גבוהה ונהג שמגיע יוכל למצוא חנייה, בתשלום, במרחק סביר מיעדו תוך זמן קצר. הרצון לחסוך בדמי החנייה יעודד את התושבים להשתמש בחלופות לרכב הפרטי, או לשתף נסיעות.

## עבירות חנייה בישראל
לפי  לתקנות התעבורה חניית כלי רכב מותרת בכל מקום למעט המקומות המצוינים בחוק, למשל לפי תמרור מתאים או על מדרכה. העונש על חנייה במקום אסור הוא קנס. קיימים שני סוגי עבירות חנייה: חנייה ללא תשלום וחנייה באופן המפריע לתנועה. כאשר רחב חונה באופן המפריע לתנועה, עשויה הרשות המקומית לפנות את הרכב באמצעות גרר אל חניון גרירה מקומי. האכיפה של עבירות חנייה מתבצעת בצורה יזומה על ידי הרשות המקומית או על ידי פניה של אזרחים לרשות המקומית. עבירת חנייה על המדרכה תסומן לפעמים על ידי אזרחים המרימים את מגב השמשה של הרכב, כדי לסמן לנהג שחנה באופן המפריע לאזרחים. במסגרת אכיפת חניות, חנייה במקום שאינו מוגדר להשארת רכבים עשויה להיראות באמצעות שלט חניה פרטית המוצב על ידי בעל המגרש, המבהיר את ההגבלות החלות. למידע נוסף על שלטים אלו, ראו שלט חניה פרטית

## קישורים חיצוניים

* 
* הפרק ראשון של הספר "העלות הגבוהה של חנייה בחינם" מאת דונלד שופ
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
כיכר ראסל

שמאל|ממוזער|כיכר ראסל
**כיכר ראסל** (באנגלית: **Russell Square**) היא כיכר גן בשכונת בלומסברי ברובע קמדן שבלונדון. הכיכר סמוכה למוזיאון הבריטי ונושקת לאוניברסיטת לונדון. מקורו של שם הכיכר הוא שם המשפחה של הדוכס מבדפורד שאחוזתו הייתה באזור. הכיכר נוצרה בתחילת המאה ה-19 כאשר היא הוקפה מכל צדדיה ברחובות ובניינים שונים. זו הכיכר השנייה בגודלה של לונדון. היא הוקמה בשנת 1801 על ידי מעצב הנוף המפרי ריפטון. יזם המקרקעין ג'יימס ברטון, בנה את המבנים המקוריים שהקיפו את הכיכר, שרק מעטים מהם נותרו.

בסמוך לכיכר מצויה תחנת הרכבת התחתית כיכר ראסל.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

ראסל
קטגוריה:קמדן
יעקב לוריא

**יעקב לוריא** (28 בינואר 1913 - 22 בפברואר 1966) היה צייר ישראלי, מראשוני גבעת ברנר.

## קורות חייו
### עד עלייתו ארצה
לוריא נולד בפנזה שברוסיה. בגיל שלוש עקר עם משפחתו לעיר שַבְלי שבליטא, שם סיים את לימודיו בגימנסיה "תרבות" שכל הלימודים בה התנהלו בעברית.

כבר בגיל צעיר התגלה כישרונו לציור, אך הימים היו ימי ההתעוררות הציונית בליטא ויעקב הצטרף לתנועת הנוער הציונית סוציאליסטית; תחילה לתנועת השומר הצעיר ואחר כך לתנועת החלוץ הצעיר. עם סיום לימודיו בגימנסיה הצטרף יעקב לתנועת החלוץ וכעבור זמן עבר לעבוד במרכז התנועה בעיר קובנה, שם נשאר עד עלייתו ארצה בשנת 1934.

### שנים ראשונות בארץ
לאחר הגעתו ארצה היה תחילה חבר פלוגת הקיבוץ המאוחד בהרצליה וכעבור שנה עבר לקיבוץ גבעת ברנר שבו היו כמה מיוצאי תנועת החלוץ בליטא. כחלוץ חסון וצעיר היה להוט לצאת לעבודות קשות ובין היתר עבד במפעלי ים המלח בסדום, בנמל תל אביב ובקידוח בארות. בימי מלחמת העולם השנייה נעשה נוטר.

## פעילות אמנותית
החל בשנות ה-40 הרבה לעסוק בזמנו הפנוי בציור יחד עם עוד שניים-שלושה מבני הקיבוץ, שאליהם הצטרף יצחק פרנקל, שכבר היה צייר ידוע בארץ, והגיע לגבעת ברנר כמורה לציור.

משנת 1949 ריכז את מדור האמנות בוועדת התרבות של הקיבוץ המאוחד שם ריכז את הפעילות בקרב ציירי הקיבוצים, שהתלבטו כיצד לשלב בין עבודה גופנית לחיי אמנות.

בשנת 1951 החל ללמד ציור בבית הספר של גבעת ברנר וב-1953 יצא ללמוד ציור בפריז.

מאז שובו ארצה עסק לוריא לסירוגין בהוראת הציור בגבעת ברנר ובפעילות במזכירות הקיבוץ המאוחד. לוריא גילה עניין גובר בתיאטרון ובבימוי, והרבה לביים ולצייר תפאורות בהצגות שהועלו בקיבוצו. כמו כן שמע הרצאות בחוג לאמנות של אוניברסיטת תל אביב כתלמיד שלא מן המניין.

## ספר
חלק מיצירותיו רוכזו בספר **יעקב לוריא** שיצא בהוצאת הקיבוץ המאוחד בשנת 1968.

## קישורים חיצוניים
* יעקב לוריא באתר 'סיפורי גבעת ברנר'
* סרט לזכרו של יעקב לוריא שהוכן בשנת 1996, במלאת 30 שנים למותו.

קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה הרוסית
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:גבעת ברנר: אישים
קטגוריה:בוגרי החלוץ הצעיר
קטגוריה:אישים הקבורים בגבעת ברנר
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1913
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1966
קירשווסר

שמאל|ממוזער|150px|בקבוק קירש שווייצרי עממי
**קירשווסר** (גרמנית: **Kirschwasser**;  מילולית: מי דובדבנים) או בקיצור **קירש**, הוא משקה אלכוהולי צלול מסוג ברנדי המופק על ידי זיקוק כפול של תסס מיץ דובדבנים שחורים. הדובדבן שממנו מזקקים קירשווסר יכול להיות מתוק או חמוץ, באופן מסורתי משתמשים בדובדבן מורלו חמוץ הנכתש ביחד עם החרצן שלו. הדובדבן גדל בסביבות היער השחור בדרום גרמניה ולכן מאמינים כי שם מקור המשקה.

כעשרה קילוגרם של דובדבנים נדרשים להכנת בקבוק אחד של קירשווסר.

## שיוך
משקאות אלכוהוליים צלולים מזיקוק של פירות נפוצים בין היתר בדרום גרמניה, מערב אוסטריה ובקנטונים דוברי הגרמנית של שווייץ. משקאות דומים לקירשווסר מאותם אזורים הם אובסטלר (Obstler) שמזוקק מתפוחים או תערובת של תפוחים ואפרסקים, Zwetschgenwasser משזיפים ו-Himbeergeist מפטל. משקאות דומים בצרפת ובקנטונים דוברי הצרפתית של שווייץ מכונים בצרפתית "eau de vie" (מי החיים, אותו המונח שבמקור המילים ויסקי ואקוואויט).

משקאות דומים ניתן למצוא גם במדינות אחרות, כדוגמת הסליבוביץ' המופק משזיפים המוכר בכל המדינות שהרכיבו את יוגוסלביה.

## אופן השתייה
בניגוד לליקר דובדבנים, הקירשווסר אינו מתוק כלל, ולקירשווסר איכותי טעם נקי של זיקוק מעודן (בדומה לוודקה פרימיום) עם בת טעם עדינה של דובדבן. בדרך כלל קירשווסר נשתה נקי, מקורר, בכוסות קטנות מאוד בתור אפריטיף. לעומת זאת, באופן מסורתי באזורים הכפריים של הארצות דוברות הגרמנית, הוא מוגש בטמפרטורת החדר או מחומם קלות בידיים בתור דיז'סטיף.

## שימושים נוספים
*קירשווסר הוא מרכיב הכרחי בהכנת פונדו גבינה.
*קירשווסר משמש במתכון המקורי של Schwarzwälder Kirschtorte (טורט היער השחור) שמקורו במאה ה-16.
*קירשווסר משמש כמרכיב בקוקטיילים "פלורידה", "ליידי פינגר" ו"היער השחור".

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ברנדי
קטגוריה:מילים וביטויים בגרמנית
קטגוריה:משקאות אלכוהוליים
קלאוס פורמן

**קלאוס פורמן** (בגרמנית: **Klaus Voormann**; נולד ב-29 באפריל 1938) הוא אמן, מוזיקאי ומפיק תקליטים גרמני עטור פרסי גראמי. ידוע בעיקר בקשריו עם חברי להקת הביטלס עימם פעל בראשית דרכם בגרמניה, וכן עיצב כמה מעטיפות אלבומיהם. הוא עיצב יצירות אמנות ללהקות רבות כולל הביטלס, הבי ג'יז ועוד. העבודה הבולטת ביותר שלו כמפיק הייתה עבודתו עם להקת Trio, כולל הלהיט ברחבי העולם "Da Da Da". כמוזיקאי, פורמן ידוע בעיקר עקב היותו הבסיסט של להקת מנפרד מאן בשנים 1966-1969, וכבסיסט בשורה של הקלטות, כולל כאלה שנעשו ידי חבריו לשעבר של להקת הביטלס.

## קריירה
הקשר שלו עם הביטלס החל בהופעתה הראשונה של הלהקה בעיר הגרמנית המבורג בשנות השישים המוקדמות. הוא גר בדירתה של הלהקה בלונדון יחד עם ג'ורג' האריסון ורינגו סטאר אחרי שג'ון לנון ופול מקרטני עברו לגור עם בנות הזוג שלהם, ועיצב את עטיפת האלבום שלהם, Revolver,  שעבורו הוא זכה בפרס גראמי. בעקבות פירוק הלהקה, החלו לצוץ שמועות על הקמת להקה חדשה בשם The Ladders וחבריה הם לנון, האריסון, סטאר ופורמן, אך הדבר לא יצא אל הפועל, אם כי כל חברי להקת The Ladders בתוספת בילי פרסטון הופיעו בהקלטת השיר I'm the Greatest ופורמן אף ניגן באלבומים של לנון, האריסון וסטאר, והיה במשך זמן מסוים חבר בלהקת Plastic Ono Band. בשנת 1990 הוא עיצב את העטיפות של האלבומים של הביטלס The Beatles Anthology.

בשנת 2009 הוציא את אלבום הבכורה שלו A Sideman's Journey, בהשתתפות מוזיקאים בולטים רבים, כולל שני החברים הנותרים של הביטלס.

פורמן נולד וגדל בצפון העיר ברלין למשפחה מרובת ילדים. בסוף שנות ה-50 עבר לעיר המבורג במטרה להשלים את לימודי האמנות, שם הכיר את חברי "להקת חיפושיות הכסף" (שלאחר מכן התפרסמו כלהקת הביטלס), שבאו להופיע במקום מבריטניה. פורמן התחבר עם ג'ון לנון ועם ג'ורג' האריסון - עמו שמר על קשרי חברות עד למותו של האריסון בשנת 2001.

בראשית שנות ה-60 החליט פורמן לעזוב את גרמניה ולעבור ללונדון, שם התגורר בדירה יחד עם חברי להקת הביטלס, כשלפרנסתו עבד כגרפיקאי. בשנת 1965 עבר פורמן להתגורר בדירה פרטית, אך נשאר בקשר הדוק עם חברי הלהקה, על אף הצלחתם העולמית.

בשנת 1966 הוזמן פורמן לעצב את עטיפת אלבומה של הביטלס: Revolver. העטיפה שיצר פורמן מציגה מעין קולאז' של מחברת רישומים. על אף הצלחתו המסחררת של האלבום, שכרו של פורמן היה לא יותר מ-40 פאונד. על עבודה זו זכה פורמן בפרס גראמי לעיצוב אלבום. 

בשנת 1966 הצטרף פורמן ללהקת מנפרד מן בתור בסיסט.

בספטמבר 1969 גייס אותו ג'ון לנון כנגן בס בלהקת Plastic Ono Band, שנועדה ללוות אותו ואת יוקו אונו בהופעה בפסטיבל רוקנרול ושלם בטורונטו (יחד עם אריק קלפטון והמתופף אלן וייט). בעקבות כך הפך פורמן לציר מרכזי בלהקות הליווי של לנון ואונו ובפרט בתקליט הסולו הראשון של לנון, John Lennon/Plastic Ono Band.

בשנת 1970 חזר פורמן לשתף פעולה עם חברי להקת הביטלס: לצד נגינה בגיטרה בס באלבומיהם של לנון, האריסון ורינגו.

פורמן פרש מעסקי המוזיקה בשנת 1989, והחליט להיות יותר עם משפחתו. הוא גר בסביבות העיר מינכן, ביחד עם אשתו השנייה קריסטין ועם שני ילדיהם. מפעם לפעם הוא מופיע בתוכניות טלוויזיה, בעיקר כשנושאה של התוכנית הוא על שנות ה-60 בכלל, או על להקת הביטלס בפרט. בשנת 1996 הלחין את פסקול הסרט "בילבי".

בשנת 1996, נתבקש קלאוס לעצב את עטיפת אלבום האוסף The Beatles Anthology. בשנת 2007 נתבקש קלאוס לעצב את עטיפת האלבום "Timeless" בעבור להקת Wet Wet Wet.

## קישורים חיצוניים

* 

* אתר מחווה לקלאוס פורמן 

קטגוריה:מוזיקאים גרמנים
קטגוריה:הביטלס
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1938
רב רחומי השלישי

**רב רחומי** (רב ריחומי) היה מראשוני הסבוראים, שעסקו בעריכת התלמוד הבבלי ובהשלמתו אחרי האמוראים. לפי אגרת רב שרירא גאון, נפטר בחודש ניסן שנת ד'רס"ו (506).
קדמו לו שני חכמים בשם זה, "רב רחומי": הראשון היה אמורא בן הדור החמישי ותלמידו של אביי, והשני בדור השביעי, אמורא גם הוא, תלמידו של רבינא; לכן מקובל לכנות אותו **רב רחומי השלישי**.

היה תלמידו של רבה תוספאה.

נשא ונתן עם רבה יוסי (שמוזכר כ"רב יוסף" או כ"אבא יוסי"), ראש ישיבת פומבדיתא, ומחלוקת אחת שלהם מובאת פעמיים בתלמוד. המחלוקת היא בעניין פירוש המושג "פתחי שימאי", שמוזכר בעירובין בעניין "צורת הפתח" ובמנחות בפרטי דיני מזוזה. לדעה אחת, "פתחי שימאי" הם פתחים חסרי משקוף מלמעלה; ולדעה השנייה אלו פתחים חסרי מזוזות - שתי דפנות הפתח.

כמה חוקרים זיהו את רב רחומי עם "**רב נחומי**" (או רב נחומאי), שמוזכר בתלמוד כמי שחולק על רבה, בהסבר מחלוקת תנאים בנושא עירוב חצרות בלחם וביין. לפי זיהוי זה, מדובר בשני סבוראים. באותו מקור תלמודי קיימות נוסחאות אחרות בספרי הראשונים והאחרונים, כמו: "רב רחומי ורבה בר יוסף", "רבה יוסי ורב רחומאי", "רב ריחומאי ואבא יוסי", "רב רחומאי ורב יוסף" ועוד.

זיהוי נוסף, הוא עם "ר' נחוניא" שמוזכר במסכת חולין בלימוד הלכה ששאל בארץ ישראל בהלכות טרפות. גם שם מופיעות נוסחאות נוספות בכתבי יד ובספרות התורנית, כמו "רב נחומאי", "רב נחמיה" ועוד. חוקרים מסוימים זיהו אותו עם רב רחומי.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סבוראים
קטגוריה:יהודי בבל במאה ה-5
קטגוריה:יהודי בבל במאה ה-6
קטגוריה:נפטרים ב-506
טרינו קיווילאן

**טרינו קיווילאן** (באסטונית: **Triinu Kivilaan**; נולדה ב-13 בינואר 1989) היא זמרת אסטונית ודוגמנית לשעבר שהייתה חברה בלהקת הבנות ונילה נינג'ה. 
## קריירה
קיווילאן, ילידת ויליאנדי, הצטרפה בשנת 2004 ללהקת "ונילה נינג'ה". היא החליפה את מאריה קיווי שהייתה בהריון. נטען כי טרינו נבחרה משום שהיא דומה לה במראה. טרינו הייתה החברה הצעירה בלהקה, ובאותו זמן היא המשיכה את לימודיה במקביל לקריירה המוזיקלית. 

הלהקה יצגה את שווייץ בתחרות האירוויזיון בשנת 2005. באותה עת, טרם מלאו לטרינו 16 שנים, כמתחייב מתקנון התחרות. אולם, מכיוון שמועד האירוע חל לאחר יום הולדתה ה-16, הלהקה הורשתה להשתתף בתחרות.

טרינו עזבה את "ונילה נינג'ה" בדצמבר 2005, כאשר שלוש חברות הלהקה הנותרות (לנה קורמה, קטרין סיסקה ופירט יארוויס) החליטו להמשיך כשלישייה. קיים חוסר ודאות לגבי הסיבה המדויקת לפרישתה מהלהקה. 

ב"ונילה נינג'ה", טרינו סיפקה בעיקר קולות רקע ומוזיקה באסית במהלך הופעות חיות.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ילידות 1989
קטגוריה:דוגמניות אסטוניות
קטגוריה:נציגי שווייץ באירוויזיון
קטגוריה:זמרות אסטוניות
איביס

ממוזער|250px|שמאל|איביס וסוויטהוטל
**איביס** (בצרפתית: **Ibis**) היא רשת מלונות בין-לאומית, בבעלות חברת אקור הצרפתית. נכון לדצמבר 2025, היו 1,253 מלונות תחת המותג איביס (לא כולל מלונות סטיילס ובאדג'ט), עם 155,756 חדרים בסך הכול ב-70 מדינות.

המלונות ממוקמים בדרך כלל במרכזי הערים או סמוך לנמלי תעופה ותחנות רכבת.

מלון איביס הראשון נפתח בבורדו ב-1974.

### בישראל

המלון הראשון של איביס בישראל נפתח בקיץ 2017 בירושלים. המלון השני נפתח במרץ 2019 גם כן בירושלים.

## מתקני המלונות
מלונות איביס מדורגים ברמה בינונית במלונות אקור, ובניגוד למלונות חסכוניים כמו מלונות פורמולה 1 ואיביס באדג'ט, הם מציעים שירותי קבלה 24 שעות ביממה. בחדרים ישנם חדרי אמבטיה ושירותים, כמו גם שולחן, מיטה כפולה, שטח מלתחה, אינטרנט אלחוטי וערוצי טלוויזיה בין-לאומיים.

המלונות לעיתים כוללים מסעדה או בר המציעים ארוחות ערב.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רשתות בתי מלון
קטגוריה:חברות צרפתיות
מגש

[שמאל|ממוזער|250px|מגש ועליו [קומקום תה וכלים נוספים]]
[שמאל|ממוזער|150px|[עגלת תה]]
**מגש** (שם נרדף: **טַס**) הוא כלי שטוח המשמש לנשיאת חפצים, בעיקר מזון ושתיה.

מגשים יכולים להיות עשויים מחומרים שונים, כגון מתכת, עץ, פלסטיק או זכוכית. רוב המגשים מלבניים או אליפטיים, ובדרך כלל שוליהם מוגבהים מעט על מנת למנוע מהחפצים שעליהם ליפול.

יש מגשים הכוללים גם ידיות נשיאה, ולחלקם מחוברות רגליות, לרוב כדי שישמשו להגשת ארוחת בוקר למיטה. להגשה למיטה משמשים גם מגשים שבתחתיתם כרית ממולאת קלקר, כדי ליצבם על ברכי הסועד וכלי המיטה.

עגלת תה היא מגש על גלגלים, המיועדת להבאת תקרובת רבה יחסית אל הסועדים. בשימוש ביתי היא יועדה לארוחה קלה כגון שעת התה (ומכאן שמה) שאינה נערכת סביב שולחן, או בשיטת מזנון, ומוגשת בסלון ולא בחדר אוכל או פינת אוכל. במסעדות משמשת לעיתים כעזר למלצרים להגשת המנות שהוזמנו או להצגת מבחר פריטי תפריט הקינוחים של המסעדה. באולמות אירועים נושאים המלצרים מגשים גדולים, ובהגיעם לקרבת הסועדים הם מניחים אותם על בסיס רגליים מתקפל.

לכיסאות אוכל לפעוטות מצורף מגש, הניתן להסרה.

יש המכנים גם תבנית אפייה בשם מגש.

## שימושים נוספים
מספר מתקנים נוספים, בעלי פונקציה דומה, נקראים אף הם "מגש":
* המקום בו מונחים הדפים במדפסת
* בתותחים, המתקן עליו מונחים הפגזים לפני טעינתם

בשירו של נתן אלתרמן, "מגש הכסף", המגש משמש כמטפורה ללוחמים במלחמת העצמאות, שבמותם הגישו את המדינה לעם ישראל.

## ראו גם
*תחתית
*מגש קוביות קרח

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:כלי הגשה
קטגוריה:כלי אחיזה
מלון טאבה וכפר נלסון

ממוזער|250px|left|מלון נלסון טאבה (2008)
**נלסון טאבה** (בערבית: **فندق طابا وقرية نيلسون**, בערבית מצרית: **هيلتون طابا و قريه نيلسون**) הוא בית מלון השוכן סמוך לגבול ישראל–מצרים, ובעבר היה בבעלות רשת הילטון העולמית. המחלוקת בסוגיית הבעלות על המלון היוותה ספיח אחרון להסכמי השלום בין שתי המדינות, והוכרעה לבסוף לטובת המצרים, באמצעות בוררות בינלאומית. בנובמבר 2016 הודיעה רשת הילטון שהיא עוזבת את המלון בטאבה החל מ-1 בינואר 2017, כשבוע אחרי שהיא הודיעה שהיא עוזבת את המלון באילת. המלון נרכש על ידי חברת , שופץ ונפתח מחדש כ-Taba Hotel & Nelson Village. המפעיל הוא Steigenberger Hotels and Resorts.

## היסטוריה
המלון הוקם בשנת 1979 בטאבה שבסיני (6 ק"מ דרומית לאילת), כשזו הייתה בשלטון ישראל. המלון, שנקרא אז **'אביה סונסטה**', נבנה ליד כפר הנופש שבנה רפי נלסון, על ידי איש העסקים הישראלי אליהו פפושדו. בזמנו נחשב כמלון פאר מהמובילים בארץ, בעל שלוש עשרה קומות ו-430 חדרים. המלון נבנה בעיצומן של השיחות המדיניות בין ישראל ומצרים והיווה סלע מחלוקת בין המדינות על שרטוט הגבול ביניהן באזור אילת. עם חתימת הסכם השלום סוכם כי נושא השליטה במלון ידון בשיחות עתידיות בין שתי המדינות. במסגרת שיחות אלו לא הצליחו הצדדים להגיע להסכמה. מצרים טענה כי רצועת החוף הקטנה היא "חלק מאדמת מצרים הקדושה" ושאין לוותר עליה, כיוון שלא הייתה בשליטה ישראלית לפני מלחמת ששת הימים. ישראל טענה מנגד כי שטח המחלוקת הוא קטן וסימון הגבול של יוני 1967 אינו ברור. עוד טענה כי מכיוון שקיים על השטח מלון, יש לאפשר לה להמשיך ולהחזיק בו.

המלון ופיסת האדמה עברו לדיון בבוררות בינלאומית ב-1986. במסגרת הבוררות נקבע כי השטח יעבור לידי מצרים, אך אזרחים ישראלים יוכלו להגיע למלון ולכפר של נלסון לידו, בלי לשלם אגרת גבול. ב-1 בינואר 1989 עבר המלון לידי מצרים. זמן קצר אחר כך הוא נמכר לבעלות מצרית והכפר של נלסון ננטש.

תחת שלטון מצרים הפך המלון, והכפר של נלסון שלצידו, לחלק מרשת הילטון. תיירים ישראלים המשיכו לפקוד אותו בזכות המחיר הנמוך יחסית והקזינו, שהפעלתו מותרת במצרים.

## הפיגוע במלון

באוקטובר 2004 אירע פיגוע במלון, שכוון נגד ישראלים. עשרות מאורחי המלון נהרגו או נפצעו, והרס רב נגרם לו. רצף פיגועים באזור חצי האי סיני, יחד עם התראות מוגברות שהמליצו לישראלים שלא לבקר בו, גרמו לירידה בתיירות הישראלית באזור. המלון עצמו היה בשיפוצים במשך שנתיים, ונפתח מחדש רק בדצמבר 2006.

## הערות שוליים

## לקריאה נוספת
* מתיו טיג, **סיני - חלום ושברו - מרירות המולידה טרור רוחשת בקרב שבטי הבדואים בחצי האי סיני**, נשיונל ג'יאוגרפיק ישראל, גיליון 130, מארס 2009

## קישורים חיצוניים

* 

* 

קטגוריה:מצרים: בתי מלון
קטגוריה:יחסי ישראל–מצרים
קטגוריה:טאבה
כריסטינה שטירמר

**כריסטינה שטירמר** (בגרמנית: **Christina Stürmer**; נולדה ב-9 ביוני 1982 באלטנברג) היא זמרת פופ אוסטרית וסולנית להקה הנושאת את שמה.

## ביוגרפיה
### ילדות
כריסטינה גדלה בבית מוזיקלי, והייתה נגנית סקסופון בלהקת ג'אז כבר בגיל 13. לאחר מכן עברה לנגינה בחליל צד. את קריירת השירה החלה בשנת 1998 בגרסאות כיסוי לשירים באנגלית בליווי להקה מקומית בשם *סקוטי*, וכמו כן הייתה חברה בלהקת א-קפלה בשם *סולומלינה*. לאחר שסיימה את חוק לימודיה בתיכון עבדה כמוכרת בחנות ספרים בעיר לינץ.

### הזינוק בקריירה
כריסטינה זכתה בשנת 2003 במקום השני בעונתה הראשונה של תחרות כוכב נולד האוסטרית, סטארמאניה. זמן קצר לאחר מכן היא כבשה את המצעדים האוסטריים עם שיר מקורי בשם "Ich lebe" (אני חיה), שנשאר במקום המכובד למשך תשעה שבועות.

### ראשית הקריירה באוסטריה
לאחר השקת הסינגל "Ich lebe", הושק סינגל נוסף בשם "Geh nicht wenn du kommst" ומיד לאחריו סינגל מחאתי כנגד המלחמה בעיראק, "Mama (Ana Ahabak)" [אמא (אני אוהבת אותך)] המתאר את המלחמה מנקודת מבטה של ילדה קטנה זכה אף הוא להצלחה ושהה שבועות ספורים בראש מצעד המכירות האוסטרי. אלבום הבכורה "Freier Fall" [נפילה חופשית] שכלל את שני הלהיטים ועוד שירים נוספים הושק בהמשך שנת 2003, עלה אף הוא למקום הראשון במצעדים האוסטריים. כריסטינה ולהקתה יצאו בשנה זו למסע הופעות ראשון ברחבי המדינה.

האלבום השני שיצא לאור שנה לאחר מכן, "Soll das wirklich alles sein?" גרר אחריו סיבוב הופעות נוסף ומוצלח אף יותר, שכלל בין השאר הופעה בפני 11.000 אנשים באצטדיון הוינאי, **Wiener Stadthalle**, הופעה שאף תועדה ב-DVD שליווה את מסע ההופעות.

### הכניסה לשוק המוזיקה בגרמניה
יחד עם מנהליה האישיים, כריסטינה החליטה להקליט מחדש מספר שירים מאלבומיה שהושקו זה מכבר באוסטריה במטרה להסתער גם על שוק המוזיקה הגרמני. בשנת 2004 הסינגל "Vorbei" יצא לאור בגרמניה אך לא עמד בציפיות. ב-2005, שנה לאחר מכן יצא סינגל הבכורה "Ich lebe" בגרסה חדשה וכבש את המקום הראשון במצעד המכירות הגרמני. האלבום השלישי בשם "Schwarz Weiss" הושק ביוני 2005 בגרמניה, שווייץ ואוסטריה וזכה להצלחה רבה.

## להקה
הלהקה שמלווה את כריסטינה שטירמר בהופעותיה ברחבי אירופה מורכבת מגוונאל "גוון" דאמן (בסיסט), הרטמוט "הארדי" קאם (גיטריסט וקלידן), קלאוס פרז-סאלאדו (מתופף), ואוליבר וארגה (גיטריסט).

## דיסקוגרפיה
### אלבומים
***Freier Fall** [נפילה חופשית] - מקום ראשון באוסטריה.
***Soll das wirklich alles sein?** [האם זה באמת הכל?] - מקום ראשון באוסטריה.
***Wirklich alles!** (אלבום בהופעה חיה)
***Schwarz Weiss** [שחור לבן] - מקום שלישי בגרמניה.
***Lebe lauter** [לחיות בקצב גבוה] - מקום ראשון באוסטריה ובגרמניה.

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרות אוסטריות
קטגוריה:אוסטריות שנולדו ב-1982
ביון מבוריסתנס

**ביון מבוריסתנס** (ביוונית: **Βίων Βορυσθενίτης**; 325 – 250 לפנה"ס) היה פילוסוף יווני.

## חייו
ביון היה בנו של עבד משוחרר מן המושבה היוונית אולביה שבסקיתיה, ששכנה על גדות הנהר בוריסתנס (כיום הנהר דנייפר). משפחתו נמכרה שוב לעבדות אחרי שאביו לא יכול היה לפרוע את חובותיו. אולם, ביון שהיה צעיר יפה תואר נקנה על ידי נואם מחונן שנתן לו חינוך מעולה, והשאיר לו את כל רכושו לפני מותו. ביון הגיע לאתונה כדי ללמוד פילוסופיה, ונפגש שם עם אנטיגונוס השני, מלך מקדוניה שהיה פטרונם של סופרים, משוררים ופילוסופים, ובהם זנון מקיטיון. ביון למד באקדמיה מיסודו של אפלטון. לאחר זמן קצר עזב את האקדמיה והפך לתלמידו של הפילוסוף קראטס מתבאי מן האסכולה של הציניקנים. הוא לבש סחבות והלך עם מקל ושק על גבו כמו קבצן - מה שהיה סימן היכר של אסכולה זו. עבר ללמוד אצל תאודורוס האתאיסט מקירנה (קירנאיקה שבצפון אפריקה), והיה תלמידו של תאופרסטוס (יורשו של אריסטו בליקיאון).

ביון בילה את מרבית חייו בנדודים מעיר לעיר, והרוויח את לחמו מהרצאות ומהוראה. כתב את משנתו בשפה קלה להבנה כדי שתהיה מובנת לחוג רחב יותר של קוראים. ביון שנמנה עם הסופיסטים היה מוכן לשוחח על פילוסופיה עם כל מי שרצה בכך. הוא הצטיין גם כמשורר וכמוזיקאי. שיחתו מוכיחה שהיה מתון ואהוב. הוא השאיר לנו את זיכרונותיו ואת אמרותיו השנונות. כאשר נשאל למי הכי רע בעולם, השיב: "למי שרוצה מאוד להיות מאושר". האם טוב הדבר לקחת אישה? "אם תינשא למכוערת תישא בסבל, ואם תינשא ליפה תהיה לבעל מרומה".

משנדבק במחלה עבר להתגורר בעיר כלקיס שבאי אובויה מצפון לאתונה, אך סבל שם מבדידות ומטיפול לקוי. משנודע הדבר למלך אנטיגונוס הוא שלח לביון שני משרתים. אומרים שביון שכל חייו לא האמין באלים, עשה ככל יכולתו להסתייע בהם על מנת לעכב את מותו ההולך וקרב. הוא נפטר בברכת שלום לאל פלוטו - אל המתים במיתולוגיה היוונית.

## קישורים חיצוניים

* אתר Peithô's
* 

קטגוריה:פילוסופים יוונים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-3 לפנה"ס
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-4 לפנה"ס
CAC 40

250px|ממוזער|התפתחות CAC 40 מ-1988 עד מרץ 2024 ומדד Insee של הבורסה לניירות ערך בפריז מ-1983 עד 1987.
ה-**CAC 40**, אשר קיבל את שמו מהמערכת האוטומטית של בורסת פריז ה-Cotation Assistée en Continu  (ציטוט (שערים) רציף), הוא מדד מניות צרפתי.

האינדקס מייצג מדד משקל היוון של 40 המניות הנסחרות ביותר מבין 100 המניות המובילות בבורסת פריז. ערך הבסיס של 1000 נקבע ב-31 בדצמבר 1987.

על אף שה-CAC 40 מורכב מחברות צרפתיות, 45% ממניותיהן הן בבעלות משקיעים זרים. משקיעים גרמניים מחזיקות את החלק הגדול ביותר של 21% מהמניות. משקיעים יפנים, אמריקאים ובריטים הם גם בעלים חשובים – אחוז זה בדרך כלל גדול. ההסבר בעובדה שחברות CAC 40 או בין-לאומיות, יותר בין-לאומיות מכל חברה אחרת בשוק האירופאי. רבות מחברות אלו מנהלות עסקים מחוץ לצרפת (63% מעובדי חברות CAC 40 מתגוררים מחוץ לצרפת).

האינדקס מנוהל על ידי הבורסה הפאן אירופאית Euronext לצד האינדקס הבלגי BEL20, האינדקס הפורטוגלי PSI-20 והאינדקס ההולנדי AEX. בורסת פריז נקראת גם יורונקסט פריז.

## הרכב
רשימת החברות המופיעות באינדקס CAC 40, נכון לספטמבר 2024:

## ראו גם
* SBF 120
* CAC Next 20
* CAC Mid 60
* CAC Small
* CAC All-Tradable
* IBEX-35

## קישורים חיצוניים

* 

* FCHI: Summary for CAC 40 INDEX - Yahoo! Finance
* Bloomberg page for CAC:IND
* Euronext page for CAC 40 Index


קטגוריה:מדדי מניות
זכריה פליאשווילי

שמאל|ממוזער|200px|בול סובייטי לזכרו משנת 1971
**זַכַּריה פַּליאשווילי** (בגאורגית: **ზაქარია ფალიაშვილი**; 16 באוגוסט 1871 – 6 באוקטובר 1933) היה מלחין גאורגי, שנחשב למייסד האסכולה האופראית הגאורגית. הוא הוכתר כ"אמן העם" בשנת 1925 בתקופת גאורגיה הסובייטית.

## ביוגרפיה
פליאשווילי נולד בכותאיסי, ב-16 באוגוסט 1871, למשפחה מוזיקלית. אביו היה זמר במקהלת הכנסייה, ושלושה מאחיו היו מוזיקאים. כנער צעיר הוא שר במקהלה ולמד לנגן על עוגב בכנסייה הקתולית של מרי הקדושה בכותאיסי. את השכלתו המוזיקלית הראשונית קיבל מאחיו איוון, לימים מנצח. בשנת 1887 עבר לטביליסי, שם היה חבר-מקהלה בכנסייה הקתולית של מריה הקדושה, והחל לפקוד את בית הספר למוזיקה בטביליסי. לימודיו כללו נגינה על קרן צרפתית והלחנה. בין השנים 1900-1903 הוא למד להלחין תחת שרביטו של סרגיי טאנייב בקונסרבטוריון של מוסקבה. עם חזרתו למולדתו, החל לשחק תפקיד חשוב בהתפתחות המוזיקה הלאומית של גאורגיה. הוא אסף שירי פולקלור גאורגיים, וייסד, יחד עם אחרים, את הפילהרמוניה הגאורגית. ב-1918 אף נתמנה למנהל הקונסרבטוריון הממלכתי של טביליסי, תפקיד שבו שימש לסירוגין גם מאוחר יותר.
ימין|ממוזער|250px|זכריה פליאשווילי

פליאשווילי הלחין יצירות לתזמורת הסימפונית, אבל נודע בעיקר בשל המוזיקה הווקלית שלו, שכללה שירים ופזמונים. יצירותיו העיקריות הן שלוש האופרות: "אבסלום ואתרי" (**[[אבשלום ואתרי (אופרה)|אבשלום ואתרי]]**), **[[דאיסי]]** ("דמדומים") ו**[[לטוורה]]**.

יצירות נוספות שלו: קנטטה לכבוד מהפכת אוקטובר משנת 1927, סוויטה גאורגית המבוססת על מוטיבים פולקלוריסטיים לתזמורת משנת 1928, מוזיקה לרומנסות ויצירות למקהלה ואחרות.

תיאטרון הבלט והאופרה של טביליסי נקרא על שמו, ומדי עונה האופרה הראשונה שמועלית היא פרי יצירתו. האופרה מעלה מדי שנה שלוש הפקות קבועות: אבשלום ואתרי, דאיסי וכתו וקוטה של דולידזה.

זכריה פליאשווילי נפטר ב-6 באוקטובר 1933 בטביליסי.

## לקריאה נוספת
* "100 אופרות: היסטוריה של יצירתם, נושא, מוזיקה" לנינגרד, בהוצאת "מוזיקה", 1968, עמ' 448
* סטנלי סאדי: "האנציקלופדיה החדשה למוזיקה ומוזיקאים של גרוב, כרך 19, , 
* ולדימיר גריגורביץ' דונאדזה, "זכריה פליאשווילי", מוזיקה מוסקבה, 1971
* ל. זאמבגיג'ה, זכריה פליאשווילי, גנתלבה, טביליסי, 1966

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה של פליאשווילי זכריה פטרוביץ', באנגלית
* זכריה פליאשווילי באתר http://georgian-music.com, באנגלית (אפשרות להאזנה)
* זכירה פליאשווילי באתר ממשלת גאורגיה

## הערות שוליים

קטגוריה:מלחינים גאורגים
קטגוריה:מלחיני אופרה
קטגוריה:בוגרי הקונסרבטוריון של מוסקבה
קטגוריה:אישים שהונצחו בשטרות כסף גאורגים
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי ברית המועצות
קטגוריה:ילידי 1871
קטגוריה:נפטרים ב-1933
ישיבת חכמי לובלין (בני ברק)

**ישיבת חכמי לובלין** היא ישיבה כלל חסידית השוכנת בשכונת זיכרון מאיר בבני ברק.
## היסטוריה
הישיבה נוסדה בשנת תש"ז, 1947, בידי הרב שמואל הלוי ואזנר, כהמשך וזכר לישיבת חכמי לובלין בלובלין שבפולין, שבה למד הרב ואזנר. את השטח להקמת הישיבה תרם, בעידוד החזון איש, יעקב הלפרין, מייסד שכונת זיכרון מאיר, שהיה מקורב לרב שפירא.

בישיבה פועלים גם כולל הלכה וכולל עיון. בנו של הרב ואזנר, הרב חיים מאיר, לימד בישיבה במשך שנים רבות, וכיום נכדו הרב  יוסף בנימין ואזנר משמש כראש הישיבה. 

בין בוגרי הישיבה הרבנים משה הלברשטאם, משה שאול קליין, שמואל אליעזר שטרן, יעקב יוסף זינגר ואריה שכטר, והאדמו"רים מבערגסאז, מסאסוב, מקוסוב, ממעליץ ומשאץ כמו רבנים ואדמו"רים נוספים.

## קישורים חיצוניים
* 

*
חכמי לובלין (בני ברק)
קטגוריה:בני ברק: ישיבות
חכמי לובלין
קטגוריה:ישיבת חכמי לובלין
קטגוריה:מהר"ם שפירא
קטגוריה:ישיבות כלל חסידיות
*
קאת (עוף מקראי)

[ממוזער|200px|[לילית מדבר, אחד הזיהויים המוצעים לקאת]]
[ממוזער|200px|[שקנאי – זיהוי העוף על פי הרב יוסף קאפח.]]
[ממוזער|150px|[כוס החורבות. אחד מתת-המינים של כוס החורבות הוא הקאת, לפי אחד הזיהויים]]
**קָאָת** (או: קָאַת) הוא מין עוף דורס לילה, שהוזכר בתורה ברשימת העופות הטמאים, ובישעיהו ובתהילים כעוף מדברי, המסמל חורבן של מקום. זיהויו של העוף אינו ברור ונתון למחלוקת בין החוקרים. בין השאר, יש המזהים אותה עם העוף הנקרא כיום לילית מדבר (*Strix Butleri*), הדומה לכוס החורבות, אך גדול ובהיר ממנו. היו גם שזיהו אותה עם תת-מין של כוס החורבות, *Athene Noctua Saharae*. לעיתים זוהה הקאת גם כשקנאי.

## זיהוי העוף
בספר ויקרא נאמר:

איסור זה באשר לקאת חוזר על עצמו בספר דברים ().

רמז למהותו של העוף ניתן ללמוד מספר ישעיהו, שם נאמר:

בספר צפניה, שם נאמר:
כך שמדובר ככל הנראה בעוף לילי, המסמל שממון וחורבן של מקום (בהקשר זה מופיעה הקאת יחד עם הקפוד, שבמקרים אלו הוא עוף לילי). כן עולה גם מן הכתוב:

 מכתוב זה עולה גם, ככל הנראה, שעוף זה נוהג להשמיע קולות הדומים ליללות ובכיות בלילה.

בתלמודים מזוהה הקאת כציפור הנקראת בלשונם 'קיק', מזיהוי זה משתמע ש'שמן הקיק' המופיע ב כאחד השמנים הפסולים להדלקת נר שבת מופק מציפור זו. בתלמוד הבבלי מוסיפים שציפור ה'קיק' שוכנת "בכרכי הים".
רס"ג תרגם את המילה למילה הערבית 'קוק', שהרב יוסף קאפח מסבירה כ"עוף מים לבנבן בעל מקור ארוך, חי מציד דגים", ומשום זה יש הסוברים שהקאת הוא השקנאי המוכר לנו היום ש"מקיא" את הדגים מפיו ואוכל אותם.

בקרב החוקרים החדשים, יש המזהים אותה עם העוף הדומה לכוס החורבות, לילית מדבר (*Strix Butleri*); פליקס מזהה אותה עם תת-מין של כוס החורבות אשר שמו המדעי הוא *Athene Noctua Saharae*.

שמה של הקאת נגזר אולי מהמייתה, או על שם הקאתה את עצמות הטרף שלה, כדרכם של דורסי הלילה.

בעוד שבתורה מנוקד שמה של הקאת בשני קמצים (קָאָת), בנביאים הוא מנוקד בקמץ ופתח (קָאַת).

## קישורים חיצוניים
* אלקנה ביליק, ספקות במדובר על החי בפרשת שמיני, באתר דעת

## הערות שוליים

קטגוריה:עופות טמאים
המנון בנגלדש

**אָמָר שונאר באנגלה** (, בנגלה המוזהבת שלי) הוא ההמנון הלאומי של בנגלדש. השיר נכתב והולחן על ידי רבינדרנת טאגור. השיר נכתב בשנת 1906 במהלך החלוקה של בנגאל בשנת 1905 - כאשר חבל בנגאל (בנגלה) חולקה לשני חלקים על ידי הממשלה הבריטית בהתבסס על דת. שיר זה, יחד עם קומץ נוספים, נכתב כדי לעורר מחדש את רוח האחדות של בנגלה.

10 השורות הראשונות מהוות את ההמנון הלאומי של בנגלדש. ההמנון אומץ בשנת 1972 לאחר שהבנגאל (בנגלה) המזרחית, המוסלמית ברובה, זכתה לעצמאותה תחת השם בנגלדש.

## מילים

הצירוף "בנגלה המוזהבת" מביע את יוקרתה של ארץ הבנגל או מציין את צבע שדות האורז לפני הקציר.

## מדיה

## ראו גם

* דגל בנגלדש
* סמל בנגלדש

## קישורים חיצוניים

* ההמנון הלאומי של בנגלדש
* הטקסט בבנגלית

קטגוריה:בנגלדש: סמלים לאומיים
בנגלדש
המנון ברוניי

**[[אללה]] יברך את ה[[סולטאן]]** (במלאית: **لله ڤليهاراكن سلطن**) הוא **ה[[המנון לאומי|המנון הלאומי]] של [[ברוניי]]**. ההמנון נכתב על ידי מוחמד יוסף בן עבד א-רחים והולחן על ידי בסאר בן סאגאפ בשנת 1947. הוא אומץ כהמנון לאומי בשנת 1951.

## מילות השיר

## מדיה

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

* תווים עם מילים
* Flag and Crest - מידע אודות ההמנון בצירוף ביצוע קולי
* YouTube - וידאו המציג ביצוע של ההמנון

קטגוריה:ברוניי: סמלים לאומיים
ברוניי
נובוטל

[ממוזער|שמאל|250px|נובוטל ב[סאות'המפטון, אנגליה]]
**נובוטל** (בצרפתית: **Novotel**) היא רשת מלונות בבעלותו של התאגיד הצרפתי אקור. הרשת מונה 604 בתי מלון עם 116,143 חדרים ב-60 מדינות ברחבי העולם.

בשנת 2001 הוקם מלון נובוטל בים המלח, אולם נסגר כעבור מספר שנים, והוסב למלון לאונרדו פריווילג', מרשת פתאל.

## החדרים
החדרים ממוצעים לרשת מלונות עסקים. הם בדרך כלל כוללים מיטה כפולה כולל מיטה רכה, שולחן עם גישת אינטרנט בחיוג, טלוויזיה בלוויין, מלתחה, מיני בר, מיזוג אוויר ושעון מעורר. כל החדרים בדרך כלל כוללים חדר אמבטיה עם אביזרים בסיסיים.

## המלונות
מלונות הרשת מפעילים בדרך כלל מסעדה אחת או יותר, בית קפה, בריכות שחייה וחדרי כושר. מאחר שהם בעיקר מלונות לעסקים, חדרי ישיבות ואולמות ועידות זמינים גם כן. רוב מלונות הרשת זוכים לדירוג של שלושה או ארבעה כוכבים.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:חברות צרפתיות
קטגוריה:רשתות בתי מלון
גמצוץ

**גַּמְצוּץ** (שם מדעי: *Morchella* מוכר בשם האנגלי **Morel**) הוא סוג של פטריית מאכל במערכת פטריות השק. הגמצוץ מורכבת מרגל ומגוף שעליו נאדיות, ונקרא כך בשל צורתן השקועה (גומץ = שקע, חור).

הפטרייה גדלה בקרקעות לחות ובאדמות שנשרפו בעבר, והיא נחשבת לפטרייה נדירה שאופן גידולה עדיין נחקר ומנסים לביית אותה.
הפטרייה נמכרת לרוב כשהיא מיובשת, מחירה הוא גבוה.
בנסיבות מסוימות היא עשויה להיות רעילה בגלל הימצאות הידרזין בפטריה, אשר נהרס במהלך בישול. בשל כך אין לאכול אותה כשהיא לא מבושלת.

## מינים בסוג גמצוץ
### מינים בארץ
* גמצוץ חרוטי (*Morchella conica*), מין הגדל באדמות חול וכורכר. לשק הנאדיות צבע שחור.
* גמצוץ נאכל (*Morchella esculenta*), מין הגדל לרוב בגינות.

### מינים נוספים
* *Morchella angusticeps*
* *Morchella costata*
* *Morchella crassipes*
* *Morchella elata*
* *Morchella gigas*
* *Morchella semilibera*
* *Morchella spongiola*
* *Morchella spongiola* תת-מין *dunensis*
* *Morchella vulgaris*
* *Morchella* sp. MA4SSI73
* *Morchella* sp. UC 1475091


Image:Morchella90.JPG|**גמצוץ חרוטי**
Image:Morchella esculenta 08.jpg|**גמצוץ נאכל**
תמונה:Mushrooms_for_sale_in_La_Boqueria_market.jpg|**גמצוצים** למכירה בשוק. שימו לב למחירם הגבוה.
Image:Morilles.jpg|**Morchella rotunda**
File:Morel in Ben Shemen Israel.jpg|גמצוץ בגינת בית במושב בן שמן
Frühjahrs-Giftlorchel, LSG Seppenser Bach, 2019-04.jpg|פטריית הגמצוץ המדומה -פטריה רעילה (ישנה השערה סטטיסטית שהיא גורמת למחלת ALS)


## קישורים חיצוניים

* גמצוצים - morchella, חרוטי ונאכל, באתר עמותת מן השדה
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פטריות שתוארו ב-1794
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי כריסטיאן הנדריק פרסון
קטגוריה:פטריות שק
קטגוריה:פטריות מאכל
איביס באדג'ט

**איביס באדג'ט** (באנגלית: **Ibis Budget**) לשעבר **איטפ** (**Etap**) היא רשת אירופאית של מלונות בעלות נמוכה, בבעלות קבוצת אקור. סניפיה נמצאים בערים גדולות ובקרבת עורקי תחבורה כגון מסוף מנהרת התעלה.

## עיצוב
חדרי המלון מרוהטים בפשטות וברוב המקרים הקירות צבועים לבן; תכולת חדר כוללת שולחן קטן, טלוויזיה (לעיתים עם כבלים), מיטה כפולה או מיטה כפולה עם מיטה מתקפלת, מקלחת, כיור ובית שימוש. נעילת לחדרים נעשית באמצעות מנעול צירופים כדי לספק אבטחה תוך שמירה על עלויות נמוכות, מאחר שלא נדרש מפתח.

לכל מלונות איביס באדג'ט ישנו אזור ארוחת בוקר, קבלה (מאוישת רק בחלק מהשעות) ומערכת אוטומטית להשכרת חדרים מעבר לשעות הפעילות המאוישות.

## פריסה
נכון לדצמבר 2025, ישנם 594 מלונות עם 61,453 חדרים ב-19 מדינות, רובם בצרפת.
איביס באדג'ט נמצאים בצרפת, ספרד, בריטניה, בלגיה, הולנד, לוקסמבורג, גרמניה, אוסטריה, שווייץ, הונגריה, פולין וישראל.

[שמאל|ממוזער|250px|מלון איבס באדג'ט ב[אוסנבריק, גרמניה]]

## שני סגנונות חיצוניים למלון
מלונות איביס באדג'ט בנויים בשני סגנונות עיצוב מובחנים. הסגנון החדש, במלונות שנבנו אחרי שנת 2000 או כחלק מנכסי אקור כמו אלו בנמל התעופה שארל דה גול; אלו ידועים בצרפת כ"זון הוטילר". הסגנון הישן מצוי במלונות שנבנו לפני שנת 2000.

## קישורים חיצוניים

* 

איביס באדג'ט
ג'יימסטאון

ממוזער|250px|שמאל|שחזור נמל העיר ג'יימסטאון ובו עוגנות שלוש ספינות
**ג'יימסטאון** (באנגלית: **Jamestown**) היה יישוב שנוסד ב-14 במאי 1607 על האי ג'יימסטאון הנמצא כיום במדינת וירג'יניה, ארצות הברית. היישוב ממוקם בדרום מזרח המדינה באזור המטרופוליטני האמפטון רודס של ימינו.

ג'יימסטאון נחשבת להתיישבות הקבע הראשונה של אנגליה בעולם החדש, במה שהיום נקראת ארצות הברית. היישוב נוסד על ידי קפטן ג'ון סמית' ו-107 מתיישבים שהגיעו איתו. הייתה זו הצלחה ראשונה להתיישבות באמריקה, לאחר שורה של כישלונות ובראשם ההתיישבות האבודה באי רואנוק הסמוך, שם אבדה קהילה שלמה ולא נודע מה עלה בגורלה.

מחצית השנה הראשונה עברה על המתיישבים בקשיי הסתגלות עצומים, רעב ותמותה של 60 מתוך המתיישבים המקוריים. בינואר 1608 הגיעו עוד 100 מתיישבים, אך הבתים עלו באש ואת החורף נאלצו המתיישבים לעבור ללא מחסות ושרדו רק הודות לסיוע שהגישו להם אמריקאים ילידים (אינדיאנים) מקומיים, שאחת מהן היא פוקהונטס שהתפרסמה כתוצאה מעלילה רומנטית לפיה מנעה את אביה הצ'יף מלערוף את ראשו של סמית'. סמית' יצא לתור את החוף במטרה לאתר מקורות מזון ולשרטט מפות. הוא הפליג צפונה לאורך מפרץ צ'ספיק והגיע לטווח של כ-3,000 מייל ימי מן המושבה בטרם שב אליה. בספטמבר 1608 נבחר סמית' לנשיא המושבה.

באפריל 1608 הגיעה אספקה ו-50 מתיישבים נוספים ובאוקטובר הגיעו 70 נוספים, בהם בעלי מלאכה גרמנים ופולנים ועמהם הנשים הראשונות. באותה עת החלו התקלויות אלימות ראשונות עם האינדיאנים על רקע ניסיונם של המתיישבים לברא אדמות לצורך חקלאות.

באוגוסט 1609 כבר היו במושבה כ-500 איש. באוקטובר 1609 הפליג סמית' חזרה לאנגליה לאחר שנפצע מפיצוץ אבק שרפה. למושלי המושבה התמנו תומאס גייטס וסר תומאס דייל. החורף של 1610 היה כה קשה עד כי מתוך ה-500 נותרו רק 150 איש, והם ביקשו לנטוש את המושבה.

## ראו גם
*טבח ג'יימסטאון
*מייפלאואר

## קישורים חיצוניים

*חברת וירג'יניה
*BEYOND POCAHONTAS, כתבה בניו יורק טיימס, 29 ביוני 1986
*Sir George Yeardley: The Briton who shaped early America - מאתר ה-BBC עוד אחד
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:היסטוריה קולוניאלית של ארצות הברית
קטגוריה:וירג'יניה: יישובים
קטגוריה:ארצות הברית: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1607
זאכרטורטה

[250px|ממוזער|זאכרטורט ו[שטרודל תפוחים במלון זאכר, וינה]]
**זאכרטורטה** (או **זאכר טורט**; מגרמנית: **Sachertorte**) היא עוגת טורט שוקולד שהומצאה על ידי הקונדיטור האוסטרי פרנץ זַאכֶר בשנת 1832 עבור המדינאי האוסטרי הנסיך קלמנס ונצל פון מטרניך בווינה, אוסטריה. עוגה זו מהווה חלק בלתי נפרד מהמטבח האוסטרי בכלל ומהמטבח הווינאי בפרט.

## מרכיבים
זאכרטורטה היא עוגה המורכבת משתי שכבות צפופות של תערובת שוקולד, מתוקות במידה, עם ריבת משמש ביניהן ומעליהן, ושכבה דקה של זיגוג שוקולד מריר עם חתיכות שוקולד מעליהן ובצדדים. בדרך כלל העוגה מוגשת יחד עם קצפת, מכיוון שהעוגה יבשה מדי מכדי להיאכל כמו שהיא. המתכון המקורי של העוגה נשמר סודי ונמצא נעול בתוך כספת במלון זאכר בווינה שם מוגשת העוגה לפי המתכון שבכספת. המתכונים המופצים באינטרנט הם השערה.

## היסטוריה

הסימן הרשום על עוגת הזאכרטורטה המקורית נרשם על ידי מלון זאכר שהוקם בשנת 1876 על ידי בנו של פרנץ זאכר. המתכון הוא סוד מסחרי. עד לשנת 1965 ניהל מלון זאכר מאבק ממושך עם קונדיטוריית דמל שפיתחה מוצר תחת השם הזהה, **עוגת זאכר טורט מקורית**. ישנן מספר השערות לאופן שבו הצליחו ראשי קונדיטוריית דמל להשיג את המתכון לעוגת הזאכרטורטה. מאפיית **דמל** שינתה את שם המוצר שלה לשם **עוגת הזאכרטורטה של דמל** ושינתה מעט את הרכבה בכך שהסירה את שכבת הריבה שבאמצע העוגה, כך שריבת המשמש ממוקמת בעוגה ישירות מתחת לזיגוג השוקולד.

כיום קיימות מספר גרסאות למתכונים המתיימרים להתקרב כמה שיותר אל המתכון המקורי לעוגת הזאכרטורטה שבמלון (אחדים מהם בקישורים שלהלן).

## בתרבות הפופולרית
בעיבוד הישראלי לקומדיית המצבים "בנות הזהב" נוהגת הדמות של ריבה (המגולמת על ידי רבקה מיכאלי) לצעוק "זאכרטורטה!" בתור זעקת הקרב שנועדה להפחיד את הנאצים. במהלך הסדרה היא מגלה שזהו שמה של העוגה האהובה עליה מילדותה בהונגריה. העוגה וסיפורים אודותיה הם ציר מרכזי במספר פרקים בסדרה.

## ראו גם
* טורטה סטבלי
* טורטה קפרזה
* עוגת שוקולד מותך

## קישורים חיצוניים

* גיל חובב, זאכר טורט אמיתי, כמעט, באתר בישולים מבית אסם
* זאכר טורט , בפורטל שיתוף המתכונים
* זאכר טורט, בפורות מתכונים נט

קטגוריה:המטבח האוסטרי: קינוחים
קטגוריה:עוגות
קטגוריה:קינוחי שוקולד
קטגוריה:מאכלים הקרויים על שם אישים
קטגוריה:עוגות שוקולד
פפא סטור

**פפא סטור** (באנגלית: **Papa Stour**) הוא אי באיי שטלנד שבסקוטלנד. באי מתגוררים כ-15 תושבים (2011). היישוב העיקרי באי הוא הכפר ביגינגס (Biggings) המקושר במעבורת לכפר מערב בורפירת' (West Burrafirth) שבאי מיינלנד. באי מצוי משטח נחיתה למטוסים.

## היסטוריה
מקור שמו של האי בשם הגאלי: **Papey Stóra** שמשמעו "האי הגדול של פאפאר" - קבוצת נזירים גאלים, בניגוד לאי הקטן - פפא הקטן (Papa Little).

האי מוזכר במסמך משנת 1299 הכתוב בנורדית עתיקה - המסמך הקדום ביותר שנמצא באיי שטלנד. 

בשנת 2005 בעקבות סכסוך משפטי, עזבו 10 מתושבי האי את האי, ונסגר בית הספר היחיד באי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:איי שטלנד
פפא הקטן

**פפא הקטן** או **פפא ליטל** (באנגלית: **Papa Little**) הוא אי באיי שטלנד שבסקוטלנד. שטחו של האי כ-2 קמ"ר, הוא בלתי מיושב מאז שנות ה-40 של המאה ה-19 כאשר 11 תושבי האי עזבו אותו.

מקור שמו של האי בשמם של הנזירים הגאלים (הפאפאר) שהתגוררו בו, והוא מכונה "הקטן" על מנת להבדילו מהאי פפא הגדול (פפא סטור).

האי מצוי צפונית מערבית לאי מיינלנד ודרומית לאי מקל רו. הוא מכוסה גבעות נמוכות שגובהה של הגבוהה שבהן - נורת' וורד (North Ward) הוא 82 מטרים מעל פני הים.

## קישורים חיצוניים

* תיאור האי 

קטגוריה:איי שטלנד: איים לא מיושבים
פוקינג (כפר)

**פוּקִינְג** (בגרמנית: **Fugging** , לפני 2021 נכתב **Fucking**) הוא כפר אוסטרי במערב מדינת אוסטריה עילית, המונה כמאה תושבים, ומשתייך לרשות המקומית טארסדורף במחוז בראונאו אם אין, בקרבת זלצבורג.
המקום נודע בשמו לפחות משנת 1070 ובכתיב Fucking החל משנת 1760. מקור השם הוא במנהיג בווארי בשם פוקו (Focko) שחי במאה השישית. "ינג" היא סיומת גרמאנית המציינת "אנשים", כך שהשם פוקינג משמעו "מושבם של אנשי פוקו".

שילוט הדרכים המציין את שם היישוב קרץ לתיירים דוברי אנגלית, עקב משמעותו הגסה כמילה באנגלית, אף כי הגייתו המקומית שונה מהגייתו באנגלית. רבים היו עוצרים כדי להצטלם לצדו, ומקרי גנבה נשנים הכבידו על הוצאות הרשות המקומית. בחודש אוגוסט 2005 הותקנו שלטים המרותכים ליסודות פלדה מבוטנים, כדי להקשות על גנבתם. הצעות להחליף את שם הכפר נדחו במשאלים שהתקיימו בקרב תושבי הרשות המקומית בשנים 1996, 2004 ו-2012.

פרנסי העיירה ניצלו את העובדה שהמילה hell בגרמנית משמעותה בהיר ונתנו זיכיון למבשלת בירה אוסטרית לייצר בירה בשם "Fucking Hell".

ב-17 בנובמבר 2020 החליטה מועצת הכפר, לאחר הצבעת התושבים, על שינוי שם הכפר ל-Fugging, שם שהגייתו זהה לזו של Fucking בניב המדובר באותו אזור. השינוי נכנס לתוקף ב-1 בינואר 2021.

## ראו גם

* חילופי משמעות של מילים

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אוסטריה עילית: יישובים
האדם הנופל

[שמאל|ממוסגר|'''תמונת האדם הנופל'''. צולם על ידי ר'יצ'רד דרו, [אסון התאומים, 11 בספטמבר 2001]]
**האדם הנופל** (באנגלית: "**The Falling Man**") הוא תצלום מפורסם שצולם על ידי ריצ'רד דרו, כתב AP, ובו נראה אדם הקופץ אל מותו מהמגדל הצפוני של מגדלי התאומים בניו יורק, בפיגועי 11 בספטמבר.

## התצלום
בפיגוע במגדלי התאומים נחטפו ורוסקו שני מטוסי נוסעים אל תוך שני גורדי שחקים, שנשרפו, התמוטטו וגבו את חייהם של אלפי קרבנות שלא הספיקו להימלט על נפשם. לפחות 200 בני אדם בחרו לקפוץ אל מותם מן המגדלים הבוערים ולא למות בעשן ובאש. מבחינה משפטית, כולם הוכרו על ידי ה־OCME (המשרד לחקירת מקרי מוות של ניו יורק) כנרצחים (להבדיל ממתאבדים), מתוך ההגדרה כי "קופץ שבא להתאבד הוא אדם שמגיע למשרד בבוקר מתוך ידיעה שהוא הולך לשים קץ לחייו. אנשים אלו הוכרחו לקפוץ על ידי האש והלהבות, ולא - יישרפו".

תמונת האדם הנופל צולמה על ידי צלם סוכנות AP, ריצ'רד דרו , בשעה 9:41 בבוקר יום 11 בספטמבר 2001. תמונה זו הייתה אחת ממספר תמונות שצילם דרו, שהנציחו את הרגע שבו בחרו אותם אנשים לקפוץ אל מותם מהקומות הגבוהות של שני הבניינים בני מאה ועשר הקומות. זהותו של האדם בתמונה אינה ידועה.

התצלום זכה במקום השלישי לתמונות בודדות בקטגוריית "חדשות נקודתיות" בתחרות "World Press Photo" של שנת 2002.

בשנת 2006 הופק סרט תיעודי על אודות התצלום ועל הסיפור שמאחוריו.

## בספרות ובשירה
### השיר "תצלום מ־11 בספטמבר"
המשוררת הפולנייה, כלת פרס נובל לספרות, ויסלבה שימבורסקה, כתבה בעקבות תצלום זה את השיר "תצלום מ־11 בספטמבר". באחד מבתי השיר עמדה שימבורסקה על ייחודו של התצלום (תרגום: רפי וייכרט):

### דמיון לפתיח של "מד מן"
חלק מהפרשנים קישרו את הפתיח של הסדרה "מד מן" לתצלום האדם הנופל, בשל הדימוי של דמות נופלת על רקע גורדי שחקים. למשל, בפורבס צוין כי המוטיב מעורר אסוציאציות דומות לאלה שבתמונה ומעורר תחושות של אי-ודאות קיומית. המוטיב הופיע לא רק בפתיח הסדרה אלא גם בפוסטרים הפרסומיים של הסדרה, שעוררו גם הם השוואות לתצלום ההיסטורי. עם זאת, המעצב סטיב פולר והיוצר מתיו ויינר ציינו שהפתיח לא הושפע ישירות מהתצלום או מאירועי 11 בספטמבר, אלא נוצר כהמחשה מטאפורית של אדם "אבוד ולכוד בחלום האמריקאי" והושפע מעבודות עיצוב קודמות, כולל ספרי עיצוב כגון *A Smile in the Mind*.

### השיר "סוף טוב"

במאי 2021 יצא האלבום "עובדי נמל" של הראפר ג'ימבו ג'יי, ובו מופיע השיר "סוף טוב" ובו מופיע השורה:

בשורה הזאת מכוון הזמר לשיר שלו, אך גם לשיר "תצלום מ-11 בספטמבר" של המשוררת הפולנייה כלת פרס נובל לספרות ויסלבה שימבורסקה.

### הרומן "קרוב להפליא ורועש להחריד"
הרומן "קרוב להפליא ורועש להחריד", מאת ג'ונתן ספרן פויר, מספר על אוסקר בן התשע, שאביו נהרג בפיגוע במגדלי התאומים. במחברת של אוסקר ישנה סדרת תצלומים, שבהם מתועדת נפילתו של אדם שקפץ ממגדלי התאומים. בסוף הרומן אוסקר תולש את התצלומים מהמחברת, והופך את סדרם, כך שהאיש נראה לא נופל אלא ממריא, ואוסקר מתאר: . בהמשך לתיאור זה מופיעים 15 דפים ובהם תצלומים שצילם הצלם לייל אוברקו, ומתעדים את נפילתו של אדם שקפץ ממגדלי התאומים. כמתואר ברומן, התצלומים מוצגים בסדר הפוך, כך שהאיש נראה בהם לא נופל אלא ממריא.

## קישורים חיצוניים
*
*
*

## הערות שוליים

קטגוריה:תצלומים בארצות הברית
קטגוריה:פיגועי 11 בספטמבר בתרבות
קטגוריה:אמריקאים שזהותם אינה ידועה
קטגוריה:טיים מגזין: 100 התמונות המשפיעות ביותר בכל הזמנים
קטגוריה:יצירות משנת 2001
סוכרייה

[ממוזער|שמאל|250px|מגוון סוכריות בדוכן ממתקים, שוק [לה בוקריה, ברצלונה]]
[ממוזער|250px|סוכריות צבעוניות לקישוט על [עוגה|עוגת יום הולדת]]
ממוזער|סוכריות לקישוט
**סֻכָּרִיָּה** היא ממתק, עשויה בדרך כלל מתערובת של סוכר, מים, חומרי טעם שונים וצבעי מאכל.

## היסטוריה
לפני שהסוכר היה נגיש וזמין, נהגו להכין סוכריות מדבש. הסינים, אנשי המזרח התיכון, המצרים, היוונים והרומאים השתמשו בדבש, פירות ופרחים על מנת לייצר מיני ממתקים. גם היום עדיין מגישים פירות ודבש כקינוח.

הסוכרייה כפי שמכירים אותה כיום החלה כסוג של תרופה, ששימשה להרגיע את מערכת העיכול או לקרר כאב גרון. בימי הביניים רק העשירים ביותר יכלו להרשות לעצמם לאכול סוכריות. באותה תקופה הסוכרייה הייתה שילוב של תבלינים וסוכר ושימשה להקל על מערכת העיכול. בעיות העיכול היו נפוצות מאוד בשל צריכה קבועה של מזון לא טרי ולא מאוזן. המארחים נהגו להגיש סוכריות לצד הארוחה. אחת הסוכריות האלה המכונה 'chamber spice', הוכנה מציפורן, ג'נג'ר, אניס גרגירי ערער, שקדים, או צנוברים הטבולים בסוכר נמס.

## תהליך הייצור
סוכריות מיוצרות על ידי המסת סוכר במים או בחלב עד הפיכתם לסירופ. הסירופ מורתח עד שמגיע למצב המבוקש או עד שנוצר קרמל. התוצר נקרא סוכרייה, טופי וכדומה, על פי מסיסותו והתוספים השונים שמוסיפים לממתק.

### שלבי ריכוז הסוכר
המרקם של הממתק נקבעת על פי ריכוז הסוכר. כסירופ הסוכר מחומם עד כדי רתיחה, כתוצאה מזה המים מתאדים, ריכוז הסוכר עולה ונקודת הרתיחה עולה גם כן. על פי רמת הטמפרטורה נקבע ריכוז הסוכר, ככל שהטמפרטורה גבוהה יותר כך ריכוז הסוכר גבוה יותר והממתק קשה יותר.

אלו הם שלבי ריכוז הסוכר:

השמות נובעים מהתהליך אשר השתמשו בו כדי לבדוק את מצב הסירופ בתקופות בהן לא ניתן היה לקנות מד-חום: כפית קטנה מלאה בסירופ הייתה נשפכת למים קרים ועל פי מצב העיסה שהתקבלה נודע מה מצב הסירופ, חוטים ארוכים העשויים סוכר נוקשה נקראו "סיבים" והגושים החלקים נקראו "כדורים", הקושי של הסוכר במצב של ה"סדק" והקור של המים גרמו לגוש להיסדק.

שיטה זו משמשת כיום במספר מטבחים. מד-חום הרבה יותר נוח, אבל הוא לא מותאם אוטומטית לתנאים המקומיים, בניגוד לשיטה הישנה של המים הקרים.

כאשר הסירופ מגיע ל- ˚170 צלזיוס או יותר, מולקולות הסוכרוז מתפרקות לפחמימות פשוטות יותר ויוצרות חומר בצבע ענבר הנקרא קרמל.

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:מאכלי ליל כל הקדושים
סיסקאי

**סיסקאי** (באנגלית ובאפריקאנס: **Ciskei**) או בשמה הרשמי **רפובליקת סיסקאי** (בשפת הקוסה: **iRiphabliki ye Ciskei**) הייתה בנטוסטן בדרום מערבה של דרום אפריקה בתקופת האפרטהייד. ממשל עצמי נוסד בסיסקאי בשנת 1972, ובשנת 1981 העניקה לה דרום אפריקה עצמאות. היא השתרעה לחופי האוקיינוס ההודי, על שטחה של הפרובינציה כף התקווה הטובה, איתה היא גבלה מכל עבריה. האוכלוסייה השלטת בסיסקאי היו בני הקוסה. עיר הבירה הייתה בישו. סיסקאי הגיעה לקיצה בשנת 1994, אז עם נפילת האפרטהייד היא אוחדה מחדש עם דרום אפריקה. כיום שטחה מהווה חלק מפרובינציות הכף המזרחי.

## גאוגרפיה ודמוגרפיה
150px|ממוזער|ימין|מפה טופוגרפית של סיסקאי

## היסטוריה

בשנת 1961 הפך סיסקאי לאזור מינהלי נפרד מדרום אפריקה ובשנת 1972 הוכרז ממשל עצמי תחת השופט הראשי מבנדלה ואז לנוקס סאבא. מבנדלה היה בני ה"פנגו", קבוצה אתנית שכרתה ברית עם הבריטים במלחמות הקוסה במאה ה-19, ואשר היסטורית אימצה את החינוך הקולוניאלי והייתה משכילהה יותר. בני "הרהאבה" התמרמרו, ובעקבות מדיניות ה"ריבליזציה " של שלטונות האפרטהייד, קידמו את עמדתם, שהגיעה לשיאה בבחירתו של סאבא, בן השבט שפעל נגד בני ה"פנגו".

בשנת 1978 הפכה סיסקאי למדינה של מפלגה אחת תחת שלטונו של סאבא, ולאחר משאל עם על עצמאות בשנת 1980, הפכה בשנת 1981 היא לבנטוסטן הרביעי שהוכרז כעצמאי על ידי ממשלת דרום אפריקה ותושביה איבדו את אזרחותם בדרום אפריקה. עם זאת, לא היה ביקורת גבולות בין דרום אפריקה לסיסקי.
אנשים שחורים שנמצאו גרים ללא אישורים באזורים לבנים או בחוות בדרום אפריקה, לעיתים קרובות במשך דורות, הועברו בכוח לסיסקאי על ידי שלטונות האפרטהייד, לעיתים קרובות מ"כתמים שחורים" ב"פרוזדור הלבן" הסמוך למחנות "יישוב מחדש". מחקר שנערך על ידי אוניברסיטת רודוס ב-1983 מצא כי 40% מהילדים במחנה אחד סבלו מתת תזונה, ובמחנה אחר, בת'ורנהיל, 50% מהילדים מתו לפני גיל 5. מגפות הטיפוס פרצו גם במחנות היישוב מחדש, שלעיתים קרובות היו מבודדים, וחסרו מתקני בריאות, תברואה ובתי ספר, והיו רחוקים מאזורים עירוניים. העברתם הכפויה של השחורים לסיסקאי הביאה לצפיפות אוכלוסין גבוהה, מצב שנמשך עד היום.

## יחסי ישראל- סיסקאי
מנהיג המדינה לנוקס סאבא ביקר בישראל מספר פעמים בשנות ה-70 ותחילת שנות ה-80. הוא ביקש למשוך משקיעים ישראלים למדינה והציע הטבות שונות. בין החברות שפעלו בסיסקאי הייתה חברת היועץ החקלאי הממשלתית אגרידב ורשת האופנה "ראש אינדיאני" שהקימה מפעל במדינה וחברות נוספות. בין אנשי העסקים שפעלו במדינה היה אפרים פורן תת-אלוף ששימש כמזכיר הצבאי לראשי הממשלה יצחק רבין ומנחם בגין. אולם בהמשך נחשף, כי מספר אנשי עסקים ישראלים שילמו שוחד לבכירי המדינה, במטרה לזכות בעסקאות ממשלתיות.

## מבנה פוליטי

### ראשי סיסקאי

## ראו גם
* כף התקווה הטובה (פרובינציה)
* טרנסקאי

## קישורים חיצוניים

* סיסקאי, באתר World Statesmen
* סיסקאי, באתר Crw Flags
* סיסקאי, באתר South African History Online
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בנטוסטנים