open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
קאנו/קיאק

שמאל|ממוזער|250px|חותרי '''קיאק''' בתחרות מרתון לזוגות
[שמאל|ממוזער|250px|חותר '''קאנו''' ב[חרקוב]]
**קאנו/קיאק** הוא ענף ספורט הכולל תחרויות חתירה בסירות קאנו או קיאק. פדרציית הקאנו הבין-לאומית (ICF) היא פדרציית הספורט המארגנת את התחרויות וקובעת את הכללים. בישראל פועל איגוד הקיאקים בישראל. תחרות הקאנו הראשונה נערכה בבריטניה ב-1866, ומאז 1936 זהו ענף אולימפי. החתירה ב**קאנו** נעשית באמצעות משוט בעל כף אחת, ונעשית בכריעה. חותרי ה**קיאק** משתמשים במשוט בעל שתי כפות, בכל אחד מקצותיו, והחתירה נעשית בישיבה.

## סוגי תחרויות
[שמאל|ממוזער|250px|מסלול סלאלום ב[קרקוב]]

חותרי הקאנו והקיאק מתחרים במספר סוגים של תחרויות, הבולטות שבהן:
* **ספרינט**. תחרויות אלה נערכות בסירות קיאק וקאנו ליחידים, זוגות ורביעיות, למרחקים של 200 מ', 500 מ' ו-1,000 מ'. התחרויות מתקיימות במסלול במים שקטים.
* **סלאלום**. תחרויות סלאלום נערכות בקיאק ליחידים ובקאנו ליחידים ולזוגות. המסלול כולל אשדות ומים לבנים, ועל החותרים לתמרן דרך נקודות מסוימות הקבועות בו, ולעיתים לחתור נגד הזרם.
* **מרתון**. תחרויות אלה נערכות במים שקטים, ואורכן נע בין קילומטרים ספורים למאות קילומטרים. אורכו של המסלול הארוך ביותר שנערכות בו תחרויות, טקסס ווטר ספארי, הוא 420 ק"מ.
* **[[פולו קאנו]]** - משחק המבוסס על משחק הפולו ובו מתמודדות זו מול זו שתי קבוצות שבכל אחת מהן חמישה חותרים.

## תחרויות קאנו/קיאק במשחקים האולימפיים
[שמאל|ממוזער|250px|חותר הקאנו ה[צרפתי טוני אסטאנגה מתחרה בסלאלום באליפות העולם שנערכה בצ'כיה ב-2006]]

במשחקים האולימפיים נערכות תחרויות ספרינט וסלאלום. תחרויות הספרינט נערכו לראשונה באולימפיאדת ברלין (1936) (לנשים באולימפיאדת לונדון (1948)). תחרויות הסלאלום נערכו לראשונה באולימפיאדת מינכן (1972), ולאחר הפסקה של 20 שנה, הפכו לחלק מהמשחקים מאז אולימפיאדת ברצלונה (1992). נשים התחרו בקיאק בלבד ומאולימפיאדת טוקיו (2020) נשים מתחרות גם בקאנו.

לאורך השנים המדינות הבולטות בענף היו ברית המועצות (51 מדליות, מהן 29 מדליות זהב), גרמניה (55 מדליות מהן 25 מדליות זהב) והונגריה (71 מדליות מהן 19 מדליות זהב).

החל מאולימפיאדת לונדון (2012) מתחרים הגברים במקצי ספרינט ל-200 מטר במקום במקצים ל-500 מטר שהיו נהוגים מאז אולימפיאדת מונטריאול (1976). תוכנית התחרויות תראה כך:

### הייצוג הישראלי בענף הקיאק במשחקים האולימפיים
את ישראל ייצגו לאורך השנים שישה חותרי קיאק, בחמש אולימפיאדות שונות. להישג הגבוה ביותר הגיע מיכאל קולגנוב, שזכה במדליית ארד באולימפיאדת סידני (2000).

## ראו גם
* חתירה (ספורט)
* תחרות בניית סירות קאנו מבטון

## קישורים חיצוניים

* פדרציית הקאנו הבינלאומית
* איגוד הקיאקים בישראל

*
קטגוריה:ספורט אולימפי
בודיונובקה

**בּוּדיוֹנוֹבקַה** (ברוסית: **Будёновка**) הוא כובע צמר צבאי שהיה בשימוש בברית המועצות ממהפכת אוקטובר עד מלחמת העולם השנייה.[שמאל|ממוזער|חייל ב[הצבא האדום|צבא האדום חבוש בבודיונובקה, 1926]]
## היסטוריה
הקמת הצבא האדום בפברואר 1918 חייבה יצירת מדים חדשים שיחליפו את מדי צבא הצאר. לשם כך הוציא הצבא האדום מכרז, בו השתתפו גדולי הציירים בברית המועצות; ביניהם ויקטור וסנצוב, בוריס קוסטודייב ומיכאיל איזוצ'בסקי.
ב-18 בדצמבר 1918 אושר הדגם החדש של הכובע על בסיס הכובע ששימש את צבא הצאר בימי הביניים - ה"יֶרִיחוֹנקַה". בתחילה נקרא הכובע "בוֹגַטִירקַה", אך לאחר מכן הוחלט לשנות את שמו ל"פרונזֶבקה" על שמו של המפקד מיכאיל פרונזה, ולבסוף ל"בודיונובקה" על שם מפקד חיל הפרשים של הצבא האדום סמיון בודיוני.

## היסטוריית השינויים
בהודעת הצבא מינואר 1919 תוארה הבודיונובקה ככובע צמר עם ביטנת כותנה ומצחייה הבנוי משישה חלקים ההולכים וצרים בראשם, ופיסת בד נוספת שמגנה על העורף. הכובע נסגר בעזרת "אזניים" מתחת לסנטר, שבדרך כלל קופלו אל צידיו.
מעל מצחיית הכובע היה תפור כוכב, כשהצבע שלו היה שונה מחיל לחיל:לחיל הפרשים כחול, לחיל הרגלים ארגמן, לחיל התותחנים כתום, לחיל ההנדסה שחור ולמשמר הגבול ירוק.
הבודיונובקה הפסיקה להיות חלק קבוע ממדי הצבא האדום במאי 1924, והוחלפה לכובע מצחייה צבאי רגיל; אך היא המשיכה להיות חלק ממדי החורף של הצבא האדום.
בשנת 1926 שונה צבעה של הבודיונובקה לאפור כהה, והיא המשיכה לשמש בנוסף גם את כוחות המשטרה עד שנות הארבעים; אז הוחלפה בסוגי כובעים אחרים.
## הבודיונובקה כיום
כיום הבודיונובקה הפכה לאחד מסמלי המפלגה הקומוניסטית ברוסיה, והיא נמכרת כמזכרת פופולרית לתיירים ומשמשת פרט הכרחי בסרטי קולנוע העוסקים בהיסטוריה של ברית המועצות ובמלחמת האזרחים ברוסיה.

## ראו גם
* שינל

## לקריאה נוספת
* Jhon f. Graf - **Warman's World war II Collection** עמ' 74

## קישורים חיצוניים

* "האנטומיה של הצבא האדום"
* הבודיונובקה באתר "רוס-פרונט"

קטגוריה:כובעים
קטגוריה:מלחמת האזרחים ברוסיה
קטגוריה:ביגוד צבאי, דרגות ואותות
J-2

**J-2** הוא מנוע דלק נוזלי רקטי הפועל על מימן נוזלי כדלק וחמצן נוזלי כמחמצן. 

ה-J-2 שימש  בשלב השני (S-II) והעליון (S-IVB) של הטיל סטורן 5 ובשלב העליון (S-IVB) של הטיל סטורן IB, ששימשו בין היתר בתוכנית אפולו, שהנחיתה את האדם הראשון על הירח.

## ראו גם
*J-2X
*סטורן 5
*סטורן IB
*אפולו (חללית)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:משפחת משגרי הסטורן
קטגוריה:מנועים רקטיים
אבינדב בן שאול

**אֲבִינָדָב בֶּן שָׁאוּל** הוא דמות מקראית. הוריו הם שאול המלך ואחינועם בת אחימעץ, אשתו. 

בספר שמואל מסופר שהוא נהרג בגלבוע, בקרב נגד הפלשתים. בקרב זה נהרגו גם שניים מאחיו, יהונתן ומלכישוע. אביו, שאול, מלך ישראל שפיקד על הצבא הישראלי, התאבד מכיוון שלא רצה שהפלשתים יהרגו אותו.

בספר שמואל א' מסופר על עוד שני אנשים בשם אבינדב:
* אבינדב (קריית יערים)
* אבינדב, בנו השני של ישי ואח של דוד. נכח בקרב נגד גוליית.
## עץ משפחה

## הערות שוליים

קטגוריה:אישים בספר שמואל
קטגוריה:משפחת שאול המלך
קטגוריה:אישים שנהרגו בידי פלשתים
מקסימיליאן גרבנר

**מקסימיליאן גרבנר** (בגרמנית: **Maximilian Grabner**; 2 באוקטובר 1905, וינה – 28 בינואר 1948, קרקוב) היה קצין אס אס זוטר ממוצא אוסטרי. שימש כמפקד הגסטפו במחנה ההשמדה אושוויץ וניהל את בלוק 11 המפורסם, הידוע בכינויו "בלוק המוות".

## ביוגרפיה
גרבנר נולד בווינה ב-1905, סיים לימודים ברמה בסיסית ועבד בשנות ה-20 כחוטב עצים. ב-1930 הצטרף לכוחות משטרת אוסטריה ומאוחר יותר עבד במחלקה הפלילית במשטרת וינה. באוגוסט 1932 הצטרף למפלגה הנאצית. לאחר האנשלוס ב-1938 הצטרף לאס אס והיה לחבר בגסטפו.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הועבר בסתיו 1939 למשטרת קטוביץ, ולאחר מכן, עם הקמת מחנה אושוויץ, הועבר לשם לשמש כראש הגסטפו (אגף 2) במחנה.

### אושוויץ
כמפקד הגסטפו במחנה היה גרבנר אחראי, בין היתר, לדיכוי ההתנגדות במחנה, למניעת בריחות אסירים, ולמניעת כל קשר עם העולם החיצון. בעת ניהול בלוק 11, התנהג גרבנר באכזריות רבה כלפי אסירי הבלוק, ובין השאר ביצע "טיהורים" בבונקר על בסיס יומי, ואסירים רבים נשלחו מדי יום אל החצר שבין בלוק 10 לבלוק 11, שם נורו.  

### מעצריו ומותו
ב-1943 נעצר גרבנר בחשד לשחיתות שלטונית ונשפט בוויימאר. לאחר משפטו, הוחזר לקטוביץ. החקירה נגד גרבנר חשפה ניכוס רכוש בלא הרשאה ומקרים אחרים של ניצול סמכות לרעה שהיו מעורבים בהם כמה קציני ס"ס בכירים ובהם רודולף הס. 

ב-1945 נעצר גרבנר על ידי בעלות הברית וב-1947 הועבר לפולין. הוא הואשם ברצח ובפשעים נגד האנושות במשפט אושוויץ הראשון, ונידון למוות יחד עם 23 נאשמים נוספים. הוא נתלה ב-28 בינואר 1948 בכלא מונטלופיך.

קטגוריה:פושעי מלחמה נאצים שהוצאו להורג
קטגוריה:סגל מחנות אושוויץ
קטגוריה:אנשי הגסטפו
קטגוריה:אישים שהוצאו להורג בפולין
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1905
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1948
האדמו"ר מחב"ד

אישים רבים שימשו כאדמו"רים בחסידות חב"ד ובענפיה השונים.

קטגוריה:פירושון אדמו"רים
מעשיות אי הקופים

**מעשיות אי הקופים** (באנגלית: **Tales of Monkey Island**) הוא משחק הרפתקה ממוחשב שפותח על ידי LucasArts ו-Telltale Games. זהו המשחק החמישי בסדרת אי הקופים, והוא יצא כמעט עשור אחרי המשחק הקודם בסדרה, הבריחה מאי הקופים. בניגוד למשחקים הקודמים של Telltale Games מסוג הרפתקאות, אשר סיפרו סיפור נפרד בכל פרק, כל פרק של מעשיות אי הקופים הוא חלק מסיפור אחד מתמשך. המשחק הופץ באופן דיגיטלי דרך ה-WiiWare ואתר האינטרנט של Telltale Games, ומאוחר יותר נמכר גם דרך הסטים GOG ו-Amazon.com. המשחק הותאם גם עבור Mac OS X והפלייסטיישן 3 שיצאו כמה חודשים לאחר שהמשחק יצא במלואו. הוחלט על פיתוח המשחק בסוף 2008, ביחד עם ההחלטה על הוצאת חידוש למשחק הסוד של אי הקופים המקורי שיצא ב-1990.

## תקציר העלילה
השחקן בתפקיד הפיראט גייבראש ת'ריפווד, במהלך קרב עם אויבו לה צ'אק, משחרר בטעות "אבעבועות" וודו ברחבי העולם, אשר פוגעות בכל מי שהוא פיראט. בעזרת אשתו איליין מארלי הוא מחפש תרופה למחלה ששחרר.

## ביקורות
מעשיות אי הקופים זכה בעיקר לביקורות חיוביות. המבקרים שיבחו את הסיפור של המשחק, הכתיבה, ההומור והשמע. 1UP.com תיאר את גייבראש כדמות החזקה והטובה ביותר של Telltale עד כה. בנוסף שיבחו גם את המוזיקה של המשחק ואת הגרפיקה.
היו כאלה שהתלוננו על העיצוב של המשחק, על שהעלילה בפרקים הראשונים הייתה פחות מוצלחת וגם על מערכת הבקרה של המשחק.
מעשיות אי הקופים צבר כמה פרסים ממקומות שונים, והיה למשחק הכי מצליח של Telltale עד יציאתו של בחזרה לעתיד: המשחק.
[ימין|300px|ממוזער|[צילום מסך מהמשחק]]

## ראו גם
* משחק מחשב
* לוקאס ארטס
* אי הקופים (סדרת משחקים)

## קישורים חיצוניים

* 
* ביקורת משחק: Tales of Monkey Island 1, אתר משחקים ויגיימס 
* 

קטגוריה:משחקי הרפתקה ממוחשבים
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2009
קטגוריה:סדרות משחקי וידאו
קטגוריה:משחקי פלייסטיישן 3
קטגוריה:משחקי Wii
קטגוריה:אי הקופים
קטגוריה:משחקי הרפתקאות גרפיים מסוג הצבע והקלק
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו בארצות הברית
קטגוריה:משחקי iOS
רחל (שיר)

שמאל|ממוזער|150px|המשוררת רחל בלובשטיין-סלע
"**רחל**" הוא שירה של רחל המשוררת על דמותה של רחל אמנו שעל שמה נקראה ועם דמותה הזדהתה, גם בשיריה האחרים. חובר בשנת תרפ"ו - 1926. השיר מבטא געגועים, הן לדמות הנשית והאמהית המקראית רחל, בתו של לבן הארמי, רעייתו של יעקב אבינו ואמם של יוסף ובנימין, אשר נקברה  וקולה נשמע ,  ולדמויות תנ"כיות בכלל, שבוטא גם בשירים אחרים של המשוררת; והן לתקופת המקרא, ויש בו הכרזה על המשכיות מהותית בינה לבין תקופתה של המשוררת, בדומה לתודעתם של רבים מחבריה חלוצים וחלוצות אנשי העלייה השנייה והוגים ציוניים בני דורה. "רחל" הולחן על ידי יהודה שרת ונהגו לשיר אותו בתנועות הנוער היהודיות הציוניות ביישוב ולאחר הקמת המדינה.

## מילות השיר

## ראו גם
* מיכל (שיר)

## לקריאה נוספת
* רחל בלובשטיין, רחל, **[[שירת רחל (ספר)|שירת רחל]]**, תל אביב: הוצאת דבר, תרצ"ה-1935, עמ' נו.
* 

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 1926
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי רחל המשוררת
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי יהודה שרת
קטגוריה:נשים ביהדות
קטגוריה:רחל
טירת קאסה לומה

**טירת קאסה לומה** (באנגלית: **Casa Loma**) היא טירה בטורונטו שבקנדה, הבנויה בסגנון טירות אנגליות בהשפעת הסגנון הברוניאלי הסקוטי. הטירה נבנתה בשנים 1911–1914 על ידי סר הנרי פלט שהתגורר בה תקופה מסוימת.

הטירה כוללת חדרים ואולמות רבים, מעברים סודיים בין הקומות, חממת צמחים, מרתף יינות, אורווה גדולה ועוד. הטירה ממוקמת על גבעה ונשקף ממנה מראה פנורמי של מרכז העיר טורונטו. בטירה צולמו סדרות טלוויזיה שונות וסרטי קולנוע רבים, בהם "שיקגו".

הטירה נפתחה לביקור תיירים בשנת 1937, מושכת תיירים רבים מדי שנה ומהווה אחד מסמלי העיר טורונטו.

## גלריית תמונות

קובץ:CasaLomaRestorationB.jpg|הכניסה לטירה
קובץ:Toronto Skyline from Casa Loma May 2009.jpg|הנוף הנשקף מהטירה
קובץ:Casa Loma July 2010 27 (Round Room).JPG|החדר העגול
קובץ:Casa Loma July 2010 33 (Guest Room).JPG|חדר האורחים


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:טורונטו: מבנים
קטגוריה:אדריכלות סקוטית ברוניאלית
קאסה לומה
קטגוריה:קנדה: מוזיאונים
גשר סן דייגו-קורונדו

**גשר סן דייגו-קורונדו** (באנגלית: **San Diego–Coronado Bridge**), הידוע גם בשם **גשר קורונדו**, הוא גשר בטון דרוך/פלדה, החוצה את מפרץ סן דייגו בארצות הברית, ומקשר בין סן דייגו לקורונדו. הגשר נחשב לחלק מכביש מס' 75.

## תיאור
הגשר באורך 3,407 מטר עולה מקורונדו בדרגה 4.67 אחוז לפני שהוא מתעקל ב-80 מעלות לכיוון סן דייגו. הגובה המקסימלי שלו מגיע ל-61 מטר, ומאפשר לספינות הצי האמריקאי, המשרתות מחוץ לבסיס הצי בסן דייגו, לעבור מתחתיו. הגשר אינו יוצר דרך ישרה לקורונדו, אלא יש בו עקומה. הדבר נעשה במכוון על מנת לאפשר לכל ספינות הצי לעבור מתחתיו וכדי לא להיות תלול מידי לעלייה וירידה של מכוניות. 

בניית הגשר החלה בפברואר 1967, והגשר נפתח לתנועה ב-3 באוגוסט 1969, בזמן חגיגות ה-200 לעיר סן דייגו. בתחילה האגרה עליו הייתה 60 סנט לכל כיוון. לאחר מספר שנים האגרה שונתה לדולר אחד בכיוון קורונדו בלבד. בשנת 2002 הגשר הפך להיות גשר האגרה האחרון שהפסיק לגבות אגרה, למרות התנגדות תושבי קורונדו בטענה שכמות תנועת הרכבים באי תעלה.

הגשר מכיל 5 נתיבים: שניים מזרחה, שניים מערבה, ונתיב אמצעי בעל מחסום הניתן לשינוי, שיכול ליצור נתיב שלישי לכל כיוון בהתאם לכמות התנועה. הצד המזרחי של הגשר מסתיים ישירות בצומת T עם כביש בין-מדינתי 5, דרומית למרכז העיר סן דייגו. הוא מסומן כחלק מכביש 75. הגשר תוכנן אך ורק לתנועת כלי רכב ממונעים; אין מדרכות או שבילי אופניים. החל משנת 2008, לרוכבי האופניים ניתנת הזדמנות פעם בשנה לחצות את הגשר ביום הכיף "דווש את הגשר". 

הגשר הוא הגשר השלישי הכי קטלני, בהקשר של התאבדויות, בארצות הברית. רק גשר שער הזהב בסן פרנסיסקו וגשר אורורה בסיאטל קטלניים יותר. בין 1972 לשנת 2000, אירעו בו יותר מ-200 מקרי התאבדות. על הגשר הוצבו שלטים רבים המפצירים במתאבדים פוטנציאלים להתקשר לקו החם.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סן דייגו
סן דייגו-קורונדו
קטגוריה:קליפורניה: מבנים
קטגוריה:קליפורניה: תחבורה
מתוך רבים אחד

[שמאל|ממוזער|250px|צד הפנים של החותם הגדול של ארצות הברית המציג [עיטם לבן-ראש שבפיו סרט עם המוטו "מתוך רבים אחד".]]
**"מִתּוֹךְ רַבִּים אֶחָד"** (בלטינית: **E pluribus unum**) הוא מוטו לאומי אמריקני המופיע על החותם הגדול של ארצות הברית. במקור הייתה משמעותו כי מתוך מדינות רבות נוצרה אומה אחת, וכיום מוסיפים לכך את הפרשנות שמתוך עמים, גזעים, דתות ומוצאים שונים נוצר עם אחד, או אומה אחת, פירוש אשר מייחס לאומה האמריקנית תכונות של כור היתוך. מוטו זה מעולם לא קיבל מעמד רשמי בחקיקה, והוא נחשב למוטו בלתי רשמי של ארצות הברית עד 1956, עת נחקק חוק שקבע כי "באל נשים מבטחנו" הוא המוטו הלאומי. 

## היסטוריה
"מתוך רבים אחד" הוצע בשנת 1776 על ידי פייר יוג'ין די סימיטייר לוועדה שהופקדה על פיתוח החותם הגדול. באותה העת, עת מלחמת העצמאות של ארצות הברית, הופיע הביטוי על עמוד השער של כתב עת פופולרי, "The Gentleman's Magazine", אשר אסף מאמרים ממקורות שונים לכדי כתב עת אחד. הביטוי גם דומה לתרגום הלטיני של הפרגמנט העשירי של הרקליטוס: "האחד עשוי מכל הדברים, וכל הדברים נוצרים מן האחד", וכן לביטוי שבו השתמש אוגוסטינוס בספרו, "וידויים". הביטוי מופיע על צד הפנים של החותם הגדול, כמו גם על חותם נשיא ארצות הברית, חותם הסנאט של ארצות הברית וכיוצא באלה.

המטבעות הראשונים שעליהם הוטבע הביטוי "מתוך רבים אחד" הוטבעו ב-1786 בניו ג'רזי. בתקופה זו התבצעה הנפקת המטבעות בכל מדינה בנפרד, וגם במסצ'וסטס הוטבעו מטבעות עם כיתוב זה. ב-1795 הוא הופיע לראשונה על מטבע אמריקני של חצי איגל, אשר הציג את המאפיינים של החותם הגדול. כיום הביטוי מופיע על רוב המטבעות ושטרות הכסף האמריקניים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מילים וביטויים בלטינית
קטגוריה:מוטואים לאומיים
קטגוריה:ארצות הברית: סמלים לאומיים
לואיס הית'

לוטננט ג'נרל סר **לואיס מקלספילד הית**' (באנגלית - **Lewis Macclesfield Heath**;  1885–1954) היה קצין בצבא הבריטי ובצבא הודו הבריטית הידוע בשל לחימתו במערכה במזרח אפריקה ובקרב סינגפור במלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
הית', המכונה "פיגי", נולד בהודו בשנת 1885, למשפחה בעלת מסורת צבאית, והתגייס לצבא הודו הבריטית בשנת 1906. בזמן מלחמת העולם הראשונה שירת בצבא הבריטי כקצין, בחזית המערבית, ונפצע מספר פעמים. לאחר המלחמה שירת במקומות שונים ברחבי האימפריה, ועם פרוץ מלחמת העולם השנייה שימש כמפקד הדיוויזיה ה-5 של צבא הודו הבריטית בדרגת מייג'ור ג'נרל. בתפקיד זה השתתף בכיבוש אריתריאה ואתיופיה, ובקרב על קרן, תחת פיקודו של הגנרל ויליאם פלאט, במסגרת המערכה במזרח אפריקה.

באפריל 1941 מונה לתפקיד מפקד הקורפוס ההודי ה-3, ונשלח למלאיה. עם פלישת יפן למלאיה, בדצמבר 1941, כשל בניסיון לעצור את הצבא היפני המתקדם, ולאחר נפילת מבצר סינגפור לידי היפנים, בקרב סינגפור בפברואר 1942 נפל בשבי, ובילה את יתר המלחמה במחנה שבויים יפני.

לאחר שחרורו בשנת 1945 פרש משירות צבאי, ומת בביתו בעיר באת' בשנת 1954.

## קישורים חיצוניים

* לואיס הית' אתר TracesOfWar (הולנדית)
* קציני הצבא ההודי 1939 - 1945

קטגוריה:גנרלים בריטים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:קצינים בריטים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:הודו הבריטית: אישים
קטגוריה:בריטים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:המערכה במזרח אפריקה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אבירים מפקדים במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:מסדר האמבט: עמיתים
קטגוריה:מעוטרי אות השירות המצוין
קטגוריה:מסדר האימפריה ההודית: עמיתים
קטגוריה:מפקדי גייסות בצבא בריטניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מעוטרי הצלב הצבאי
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1885
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1954
מאיר תאומי

שמאל|ממוזער|250px|מאיר תאומי
[250px|ממוזער|שמאל|[לוחית זיכרון על ביתו של מאיר תאומי ברח' פינסקר 64 בתל אביב]]
**מאיר תאומי (טימן)** (15 ביולי 1898 – 10 באוגוסט 1947) היה שחקן תיאטרון ביישוב היהודי בארץ ישראל. נרצח בבית הקפה "גן הוואי" ב-10 באוגוסט 1947.

## קורות חיים
תאומי נולד כבן הבכור לשלמה תאומים, סוחר,  ולרוזה בת דב סקלובסקי בניקולייב שבאימפריה הרוסית (סמוך לחרסון, כיום באוקראינה). אחיו הצעיר הוא יעקב טימן.
בילדותו קיבל חינוך כללי בבית ספר יסודי יהודי ובגימנסיה הרוסית בעיר הולדתו. תאומי נשלח בשנת 1913 על ידי הוריו ללימודים בגימנסיה העברית הרצליה בארץ ישראל. בשל פרוץ מלחמת העולם הראשונה גורש ב-1915 מארץ ישראל על ידי השלטון הטורקי, בשל נתינותו הרוסית.

הוא הצליח לשוב לעיר הולדתו. בניקולייב לקח חלק בייסוד הסתדרות "המכבי" והיה פעיל ב"צעירי ציון", שם גם למד חוג לדרמה שהדריך שחקן הבימה יהודה רובינשטיין, ולקח חלק בלהקת חובבי הבמה העברית.
לאחר מכן עבר לקייב, שם למד במשך שנה משפטים ובמקביל למד דרמה.

בשנת 1919, עלה בשנית לישראל, על גבי האונייה "רוסלאן" יחד עם ההיסטוריון יוסף קלאוזנר, הצייר יצחק פרנקל והאדריכל יהודה מגידוביץ. הוא התיישב בתל אביב עם אשתו הראשונה פרידה לבית זליגסון, ילידת 1899 (שם הבמה "כרמלית"). הקים עם רעייתו ומנחם בנימיני (בירנצווייג) להקת תיאטרון פרטית בשם "להקת בר כוכבא".
בשנת 1920 הצטרף לייסוד "תיאטרון עברי" של דוד דוידוב, תחילה כשחקן, ובמחזוריו האחרונים כמנהל אמנותי, במאי ושחקן. התיאטרון העברי הציג בקולנוע עדן.
תאומי ביים בלהקות חובבים, כדוגמת "הקבוצה הדרמטית של גדוד מגיני השפה העברית", וייסד באמצע שנות העשרים את התיאטרון "אל בכי".

בשנת 1927 יצא לאירופה להופעות בגרמניה, פולין, ליטא ולטביה כקריין ובשנת 1933 נישא בשנית ליפה בת משה פרלו.

בשנת 1935 יסד כשותף את משרד האמרגנות התיאטרוני "ארמון" יחד עם משה ולין. וכן ייסד את תיאטרון "הקומדיה הארצישראלית" יחד עם מרים ברנשטיין-כהן ומיכאל גור. אלף ארי וולף ביים שם ב-1936 את מחזהו היחיד של יצחק שדה, "חנה גיטל מחפשת עבודה".

תאומי השתתף בכ-150 הצגות בעברית, והצטיין בדיבור שוטף בעברית. וכן ביצע עבודות ארגוניות עבור התיאטרון כדוגמת השגת רפרטואר, ציוד ואולם ופרסום לתיאטרון. מדי פעם כתב בעיתון דאר היום, ושיחק בסרטים "צבר" (1933), "זאת היא הארץ" (1935).

במסגרת פעילותו כאמרגן קיים מופעים בקפה גן הוואי ששכן בשטח לא בנוי בסמוך לגדה הצפונית של הירקון באזור פרדסים שלפני הכפר הערבי שייח' מוניס. וב-10 באוגוסט 1947 נרצח בבית הקפה, כשהוא עומד על הבמה, על ידי כנופיה של שודדים ערבים משייח' מוניס.
 
מסע ההלוויה יצא ב-12 באוגוסט מבית החולים הדסה בתל אביב, דרך רחוב אלנבי, שנסגר לתנועה לצורך העניין. את הארון ליוו שחקני תיאטרון המטאטא שנשאו זרי פרחים.
מול בית הכנסת הגדול באלנבי נאמרה תפילת קדיש ומסע ההלוויה המשיך לבית הקברות נחלת יצחק.. תאומי, בן 49 במותו, השאיר אחריו את בתו תמר (1924-2014; נישאה בהמשך לאהרון בן-עזר), מאשתו הראשונה ואת רעייתו יפה ושני בנים: מתן ושחקן התיאטרון עודד.

שנתיים לאחר מותו הוציא איגוד האמנים קובץ לזכרו.

## לקריאה נוספת
*יהודה רובינשטיין, "מאיר תאומי", **במה**, ג' (נ"ב), עמ' 58–59 1947

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* 
פרי עטו:
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי צעירי ציון
מאיר
קטגוריה:מגורשי תל אביב
קטגוריה:שחקני תיאטרון ביישוב
קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:עולי האונייה רוסלאן
קטגוריה:במאי תיאטרון ביישוב
קטגוריה:חללי טרור ביישוב
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות נחלת יצחק
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1898
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1947
Carolus Rex

**Carolus Rex** הוא אלבום הקונספט השביעי של להקת הפאוור/הבי מטאל השוודית סבטון. האלבום יצא ב-23 במאי 2012, בגרסה אנגלית ושוודית יחד. כהמשך לאלבומים הקודמים של הלהקה, האלבום עוסק במלחמות. באלבום הזה, השירים עוסקים בקרל השנים עשר, מלך שוודיה.

## רשימת שירים (גרסה בינלאומית)
# Dominium Maris Baltici - נעימה - 0:29
# The Lion From the North - על גוסטב אדולף השני ועל הטקטיקות המלחמתיות המהפכניות שלו - 4:42
# Gott Mit Uns - על קרב ברייטנפלד - 3:15
# A Lifetime of War - שיר קינה על החיילים הנספים במלחמת שלושים השנים שנהרגו עקב תאוות שלטון וטעמי דת של מלכיהם - 5:45
# 1648 - על קרב פראג והיכשלות המצור - 3:54.
# The Carolean's Prayer - תפילתם של הקרולינס, חייליו של קרל ה-12 - 6:14
# Carolus Rex - על מדיניות שלטונו של קרל ה-12 כלפי עמו מבחינה דתית וממשלתית - 4:53
# Killing Ground - על קרב פרוסדט בין האימפריה השוודית לבין רוסיה וסקסוניה - 4:24
# Poltava - על קרב פולטבה ותוצאותיו - 4:03
# Long Live the King - על מותו והלווייתו של המלך - 4:09
# Ruina Imperii - על נפילתה הסופית של האימפריה השוודית - 3:21

בנוסף- רצועת בונוס המכילה גרסת כיסוי לשיר In the Army Now של להקת Status Quo.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי סבטון
קטגוריה:אלבומים באנגלית
מערכת ניהול רשת

**מערכת ניהול רשת** (באנגלית: **Network Management System**, ובראשי תיבות: **NMS**) היא מערכת משולבת תוכנה-חומרה המיועדת לניהול וניטור רכיבים ברשת מחשבים ופועלת בתצורת שרת-לקוח.

ניהול רכיב בודד מתבצע על ידי Element Management System (EMS).

## תפקידי המערכת
המערכת מנהלת את רכיבי הרשת הנקראים גם הרכיבים המנוהלים.
למערכת משימות שונות; הן משימות ניהול רכיבים והן משימות ניהול. משימות ניהול הרכיבים על פי FCAPS הן: איתור תקלות ברכיבים, קביעת תצורת הרכיבים, הנפקת דוחות מלאי, ניטור ביצועי הרכיבים ותיעוד התוצאות ואבטחת הרכיבים באמצעות שימוש בפרוטוקולים וערוצים מאובטחים וכן באמצעות בקרת גישה למשתמשים.
משימות הניהול כוללות את גילוי רכיבי הרשת, ניטור רכיבי הרשת ומצבם, התרעה כאשר מתמלאים תנאים מסוימים המשפיעים על ביצועי הרשת, זיהוי בעיות, מקורן והצעת פתרונות אפשריים.

## פרוטוקלי תקשורת
מערכת ניהול רשת משתמשת בפרוטוקולי תקשורת מגוונים על מנת לבצע את תפקידיה השונים.
* SNMP - משמש לאיסוף מידע מהרכיבים ברשת.
* HTTP
* FTP

## סטטיסטיקות רשת

המערכת אוספת סטטיסטיקות על רכיבי הרשת ומתחזקת ומארכבת סטטיסטיקות קודמות על רכיבי הרשת, כולל בעיות ופתרונות שהצליחו בעבר. במקרה של תקלה חוזרת, המערכת תוכל לחפש בארכיון אחר פתרונות אפשריים.

קטגוריה:תוכנה
קטגוריה:תקשורת מחשבים
לואיג'י פרושי

גנרל **לואיג'י פרושי** (באיטלקית - **Luigi Frusci**; 16 ביוני 1879–1949) היה איש צבא איטלקי במלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
פרושי לחם בדרגת קולונל תחת פיקודו של הגנרל רודולפו גרציאני במלחמה האיטלקית אתיופית השנייה. במלחמת האזרחים בספרד פיקד על קבוצת המתנדבים האיטלקית שלחמה לצד פרנקו.

לאחר מכן שירת כמפקד גיס בלוב, כמושל אמהרה וכמושל אריתריאה שהיו אז חלק ממזרח אפריקה האיטלקית. עם תחילת מלחמת העולם השנייה, לקראת תחילת המערכה במזרח אפריקה שימש כמושל צבאי של אריתריאה בדרגת לויטננט גנרל, ופיקד על הכוחות האיטלקים באריתריאה. בתחילה פיקד על המבצעים האיטלקים בסודאן ועל הקרבות באזור העיירה קסאלה בשנת 1940, ועל הקרבות שנמשכו לאחר מכן עם הבריטים בקסאלה ובגלבאט, עיירות על גבול אתיופיה וסודאן, שהיו מוקד להתנגשויות עם הבריטים במהלך 1940, והצליח להגן על האזורים שכבש.

בינואר 1941 הורה על נסיגה מקסאלה, ולאור התפתחות זו החל הכוח הבריטי בפיקודו של הגנרל ויליאם פלאט במתקפה שנועדה לכבוש את אריתריאה, ולחבור לכוחותיו של הגנרל אלן קנינגהם שנעו מקניה לתוככי סומליה ואתיופיה לכיבוש אפריקה המזרחית האיטלקית כולה. בקרבות אגורדאט וקרן בפברואר עד אפריל 1941 לחמו כוחותיו של פרושי לחימה עזה כנגד הכוחות הבריטים המתקדמים, אך בסופו של דבר נסוגו מאריתריאה כולה. פרושי נפל בשבי, ביחד עם אנשיו, ומפקדו הנסיך אמדאו הדוכס השלישי מאאוסטה, לאחר סיום קרב אמבה אלגי במאי 1941.

עם נפילת אריתריאה לידי בעלות הברית נלקח פרושי בשבי. את יתר המלחמה הוא בילה כשבוי מלחמה. לאחר שהסתיימה המלחמה שב לאיטליה, ושם מת בשנת 1949.

## קישורים חיצוניים
* לואיג'י פרושי אתר WWIIPRESS.

## הערות שוליים

קטגוריה:אישים באיטליה בתקופת הפשיזם
קטגוריה:גנרלים איטלקים
קטגוריה:אנשי צבא איטלקים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:המערכה במזרח אפריקה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:איטלקים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מפקדי גייסות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי צבא איטלקים במלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה
קטגוריה:אנשי צבא איטלקים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:איטלקים במלחמת האזרחים בספרד
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1879
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1949
פגאסוס איירליינס

[שמאל|ממוזער|250px|[איירבוס A320neo של החברה]]
**פגאסוס איירליינס** (באנגלית: **Pegasus Airlines**, בטורקית: **Pegasus Hava Taşımacılığı A.Ş.**) היא חברת תעופה זולה שבסיסה הראשי והנהלתה נמצאות באיסטנבול שבטורקיה (נמל התעופה הבינלאומי איסטנבול סביהה גקצ'ן). בעבר הייתה החברה בשותפות עם אייר לינגוס, אך כיום היא בבעלות מלאה של "ESAs אחזקות".

## היסטוריה
ב-1 בדצמבר 1989 שני עסקים בשותפות עם אייר לינגוס החלו בהקמת חברת תעופה בשם "פגאסוס איירליינס". החברה החלה את פעילותה ב-15 באפריל 1990 עם שני מטוסי בואינג 737-400. באותה שנה, כשפלשה עיראק לכווית, נפגעה קשות התיירות הטורקית והחברה לא התפתחה.

בשנת 1992 התאוששה התיירות בטורקיה והחברה רכשה מטוס בואינג 737-400 נוסף ואף חכרה שני מטוסי איירבוס A320. בשנת 1994 מכרה אייר לינגוס את חלקה לבנק טורקי, כך שהחברה הפכה להיות חברה טורקית.

בשנת 1997 הזמינה החברה עוד מטוס בואינג 737-400 ומטוס בואינג 737-800 וכך הפכה להיות החברה הטורקית הראשונה שהזמינה מטוסי בואינג מהדור החדש. בנוסף חתמה על הסכם חכירה של 10 מטוסי בואינג 737-800. בנובמבר 2005 הזמינה החברה עוד 12 מטוסי בואינג 737-800. בשנת 2008 הטיסה החברה 4.4 מיליון נוסעים.

ב-5 בפברואר 2020, מטוס בואינג 737-800 החליק מהמסלול במהלך נחיתה בשדה התעופה סביהה גקצ'ן, 3 נוסעים נהרגו ו-179 נפצעו.

## צי המטוסים
צי המטוסים של החברה נכון למרץ 2023:

## פעילות החברה בישראל
נכון לאוגוסט 2022, החברה מפעילה 28 טיסות שבועיות בין נמל התעופה הבינלאומי איסטנבול סביהה גקצ'ן לנמל התעופה בן-גוריון. בנוסף מפעילה החברה בחודשי הקיץ במתכונת מוגברת כ-20 טיסות שבועיות מנמל התעופה הבינלאומי של אנטליה, 8 טיסות שבועיות מנמל התעופה דלמאן, 3 טיסות שבועיות מנמל התעופה איזמיר, וטיסה שבועית אחת מנמל התעופה טרבזון.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות תעופה טורקיות
קטגוריה:חברות לטיסות חסך
האסטרונום המלכותי

**האסטרונום המלכותי** הוא נושא משרה בחצר של אנגליה והממלכה המאוחדת. התפקיד ניתן לראשונה ב-22 ביוני 1675. בשנת 1834 מונה לראשונה "האסטרונום המלכותי של סקוטלנד".

## היסטוריה
בשנת 1675 ייסד צ'ארלס השני, מלך אנגליה את מצפה הכוכבים המלכותי בגרניץ' הסמוכה ללונדון. עם ייסוד מצפה הכוכבים מינה המלך צ'ארלס את ג'ון פלמסטיד לתפקיד האסטרונום המלכותי הראשון, שתפקידו היה: 

מאז ייסוד מצפה הכוכבים המלכותי, ועד שנת 1972 שימש האסטרונום המלכותי כמנהל מצפה הכוכבים, אך גם כנושא משרה של בית המלוכה, וקיבל מבית המלוכה מענק שנתי (סטיפנדיה) של 100 לירות שטרלינג.

לאחר שנת 1972 הפך התפקיד לתואר כבוד בלבד, והופרד מהניהול בפועל של מצפה הכוכבים.

## נושאי התואר "האסטרונום המלכותי"
* 1675–1719 ג'ון פלמסטיד
* 1720–1742 אדמונד האלי
* 1742–1762 ג'יימס ברדלי
* 1762–1764 נתנאל בליס
* 1765–1811 נוויל מסקלין
* 1811–1835 ג'ון פונד
* 1835–1881 סר ג'ורג' בידל איירי
* 1881–1910 סר ויליאם הנרי מהוני כריסטי
* 1910–1933 סר פרנק ווטסון דייסון
* 1933–1955 סר הרולד ספנסר ג'ונס
* 1956–1971 ריצ'רד ון דרי ריט וולי
* 1972–1982 סר מרטין רייל
* 1982–1990 סר פרנסיס גרהם-סמית'
* 1991–1995 סר ארנולד וולפנדייל
* 1995–היום מרטין ריס, ברון לדלו

## קישורים חיצוניים
* 
## הערות שוליים

*
קטגוריה:נושאי משרה בבית המלוכה הבריטי
קטגוריה:בריטים נושאי משרות טקסיות
איזה פרליס

**איזבֶּלה** (**איזָה**) **פֶּרְליס-קרֶסֶל** (י"ב בטבת תרע"ט, 15 בדצמבר 1918 – כ' בניסן תשע"ג, 31 במרץ 2013) הייתה עיתונאית ומבקרת ספרות ישראלית.

## ביוגרפיה
איזה פרליס נולדה לפליציה (פלה) לבית צוקר וד"ר חיים פרליס. אביה היה רופא יליד גרודנה, שסיים את לימודי הרפואה באוניברסיטת ברלין ב-1911, עבר לסמיאטיץ' ב-1913 ונישא שם לאמהּ, בת העיר. במלחמת העולם הראשונה שירת כרופא צבאי בצבא האימפריה הרוסית. לאחר מכן התגוררה המשפחה כמה שנים במינסק, ועם תום המלחמה הפולנית-סובייטית שבה לסמיאטיץ'. ב-1927 עברה המשפחה שוב, לבריסק, על מנת שפרליס תלמד שם בגימנסיה. לאחר תום לימודיה, עלתה לארץ ישראל ב-1935 עם אשרת סטודנטית.

אביה נפטר בבריסק באוקטובר 1937, בתום חודשים שבהם היה מרותק למיטתו בעקבות פגיעת אבן בלבו בפוגרום ביהודי בבריסק אותה שנה. נקבר שם. מיד עם מותו של אביה עלו אמהּ ואחותה הצעירה לארץ ישראל, וכל המשפחה התיישבה בירושלים. סיימה את לימודיה במדעי הרוח באוניברסיטה העברית בירושלים ב-1941.

הייתה נשואה לסופר והביבליוגרף גצל קרסל מקיץ 1954 ועד למותו בקיץ 1986. הייתה אם לבן, עידו, והמשפחה התגוררה בחולון.

פרסמה כתבה רשימות ומאמרים על ספרות והיסטוריה כללית בעיתונים "דבר", "מעריב", "הדואר", "על המשמר" ובכתב העת "מאזנים", וכן שני ספרים: "הלבן והשחור" (תשכ"ג), על הרפתקאותיהם של אנשי המערב באפריקה, ו"היבשת הנסערת" (תשכ"ח), על הכיבוש הספרדי של אמריקה הלטינית. בנוסף, הכינה אינדקסים וביבליוגרפיות עם בן-זוגה, גצל קרסל.

## ספריה
* **הלבן והשחור: הרפתקאותיהם של לבנים ביבשת אפריקה**, תל אביב: י' צ'צ'יק, תשכ"ג.
* **היבשת הנסערת: הכובשים הספרדים באמריקה**, תל אביב: אל"ף, תשכ"ח.

קטלוגים וביבליוגרפיה:
* **ספרי עם עובד: קטלוג כללי תש"א-תשמ"ב 1941–1982**; הוכן ונערך בידי איזה וג. קרסל, תל אביב: עם עובד, תשמ"ג 1983.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 'ד"ר חיים פרליס', בתוך: אליעזר ט"ש (טור שלום) (עורך), **קהילת סמיאטיץ’**, תל אביב: איגוד יוצאי סמיאטיץ’ בישראל וארצות הברית, תשכ"ה, עמ' 150–151 (הספר הסרוק באתר ספריית העיר ניו יורק)

## הערות שוליים

קטגוריה:מבקרות ספרות ישראליות
קטגוריה:מבקרי ספרות ישראלים
קטגוריה:עיתונאים כותבי עברית
קטגוריה:נשות העלייה החמישית
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1918
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1918
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2013
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2013
Alan's Psychedelic Breakfast

**Alan's Psychedelic Breakfast** (ארוחת הבוקר הפסיכדלית של אלן) הוא שמו של סינגל אינסטרומנטלי בעל שלושה חלקים מהאלבום Atom Heart Mother של פינק פלויד, שיצא ב-1970.

בשיר מנגנים מנגנים ברקע, בזמן שאלן סטיילס (איש צוות העוזרים הטכניים של הלהקה, המופיע בעטיפה האחורית של Ummagumma) מדבר על ארוחת הבוקר שלו ומתכונן לאכול אותה. סטיילס משתמש במהלך דיבורו במגוון חפצים להפקת צלילים.

בחלק הראשון והשלישי של השיר מנגנת כל הלהקה, ואילו בחלק השני מנגן דייוויד גילמור לבדו.

להקת האלתורים "The Breakfest" נקראת על שם השיר.

## חלקי השיר
;Rise and Shine
החלק כולל נגינת פסנתר, גיטרת בס, אורגן המונד, תופים וגיטרת סלייד.

סטיילס מתאר בחלק זה את המוצרים שהוא מכין לארוחת הבוקר: דגנים, ביצה מקושקשת, בייקון, נקניק, עגבניות, טוסט וקפה. הוא גם מתאר את אהבתו למאכלים כמו מרמלדה, דייסה ודגנים: "Marmalade, I like marmalade... Yes, porridge is nice, any cereal... I like all cereals... Oh, God". בסוף החלק נשמעת שריקת קומקום יחד עם האורגן.

;Sunny Side Up
בתחילת הקטע אומר סטיילס: "breakfest in Los Angels" (ארוחת בוקר בלוס אנג'לס). בהמשך, החלק כולל את נגינתו של גילמור על שתי גיטרות אקוסטיות וגיטרת פלדה.

;Morning Glory
החלק כולל נגינה של כלל הלהקה, כאשר הכלי הראשי הוא הפסנתר של ריצ'רד רייט, וכן כלים כמו גיטרת בס, גיטרה חשמלית, תופים ואורגן המונד. בסיום הקטע האינסטרומנטלי נשמע סטיילס אומר: "my head's a blank", מרים את מפתחות מכוניתו, סוגר את הדלת ונוסע. השיר נחתם באותו אופן בו התחיל, בצלילים של כיור.

## מבצעים
*דייוויד גילמור - גיטרת פלדה, גיטרה אקוסטית וגיטרה חשמלית
*רוג'ר ווטרס - אפקטים של טייפ, קולג' טייפ וגיטרת בס
*ריצ'רד רייט - פסנתר ואורגן.
*ניק מייסון - תופים, כלי הקשה, עריכה מוזיקלית, קולג' טייפ, הנדסה
*אלן סטיילס - קול, אפקטים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שירי פינק פלויד
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי רוק ניסיוני
קטגוריה:שירי רוק מתקדם
קטגוריה:שירים אמביינטיים
עוגיות ג'אפה

**עוגיות ג'אפה** (באנגלית: **Jaffa Cakes**) הן עוגיות פופולריות בעיקר בבריטניה ואירלנד. הן קרויות על שם תפוזי ג'אפה, שיובאו בתחילה מהעיר יפו שבישראל.

המוצר שווק לראשונה על ידי מק-ויטי ופרייס (McVitie and Price) בשנת 1927, אך כיום ישנן מספר חברות אשר משווקות מוצר זה.

## תיאור המוצר
העוגיה היא עגולה, קוטרה כ-6 ס"מ והיא מורכבת משלוש שכבות: שכבת עוגת ספוג, שכבת ג'ל בטעם תפוז וציפוי שוקולד מעל. ניתן למצוא את העוגייה גם בצורת חטיפים מלבניים (bars).

למרות שהעוגיות הן בדרך כלל בטעם תפוז, לאורך השנים שווקו גם מהדורות מוגבלות בטעם לימון, תות וענבי שועל.

## עוגה או עוגייה?
על פי החוק בבריטניה, עוגיות מצופות בשוקולד חייבות במס אך לעומתן עוגות מצופות בשוקולד לא מחויבות במס. בדיון שנערך בנושא בבית המשפט, טענה חברת מק-ויטי ופרייס שעוגיות ג'אפה הן למעשה עוגה קטנה ולא עוגייה. הטיעון העיקרי היה שעוגייה מתרככת במשך הזמן ועוגה מתקשה במשך הזמן; אנשי החברה הדגימו בבית המשפט איך עוגיית ג'אפה מתקשה עם הזמן. שיקולים נוספים שנלקחו בחשבון היו: שם המוצר, רכיבים, טקסטורה, גודל, אריזה, אופן השיווק ותהליך הייצור.

לבסוף קבע בית המשפט שעוגיות ג'אפה הן אכן עוגות ולכן לא משולם מס על עוגיות אלו בבריטניה.

על פי סקר שנערך על ידי העיתון "סאן" בשנת 1999, טענו מרבית הקוראים שהם מחשיבים את עוגיות ג'אפה כעוגייה ולא כעוגה.

## קישורים חיצוניים

* אתר על עוגיות ג'אפה 
* Jaffa Cakes, A Cake Or Biscuit?, The Fact Site

קטגוריה:המטבח הבריטי
קטגוריה:המטבח הבריטי: קינוחים
ג'אפה
ג'אפה
קטגוריה:תפוז
ג'אפה
צפרדע סגולה

ה**צפרדע הסגולה** (שם מדעי: *Nasikabatrachus sahyadrensis*) היא מין אנדמי של צפרדע שהתגלה לראשונה באוקטובר 2003 באזור הרי סהידארי במערב הודו על ידי החוקרים ס. ד. ביז'ו (Sathyabhama Das Biju) ופרנקי בוסיט. מין זה הוא שריד לשושלת קדומה של דו-חיים שהתקיימה לפני 130 מיליון שנה ובעל מראה ומאפיינים ייחודיים ביחס למיני הצפרדעים והקרפדות המוכרים ולמעשה יכול להיחשב כמאובן חי. לפי המיון המדעי מ-2006 נמצא כי מין זה קרוב למיני הצפרדעים בסוג Sooglossus האנדמיים לאיי סיישל. המינים הללו התפתחו בנפרד במשך אלפי שנים לאחר היפרדותן של איי סיישל ומדגסקר מתת היבשת ההודית שהתנתקו מיבשת העל גונדוואנה לפני כ-120 מיליון שנה. כיום משייכים את הצפרדע הסגולה והצפרדעים מאיי סיישל למשפחה אחת, משפחת הסוגלוסיים.

## מקור השם
זהו המין היחיד בסוג *Nasikabatrachus* שמורכב מהמילה Nasika שמשמעותו אף בסנסקריט ו-batrachus שמשמעותו צפרדע ביוונית.
שם המין sahyadrensis הוא על שם רכס הרי הסהידארי שם נתגלתה מין זה לראשונה על ידי החוקרים.

## תיאורה
צבעה סגול כהה. מבנה הגוף דומה לזה של צפרדעים רגילות אך ראשה קטן מאוד ביחס לגוף שהוא בעל מבנה עגלגל ונפוח וחרטום מחודד המשווה לה מראה גרוטסקי במקצת. אורכה מקצה החוטם ועד החלק האחורי (האורוסטיל) כ-7 ס"מ. הקרקורים שלה מזכירים קולות של תרנגולת.

## תפוצה
המין התגלה במחוז אידוקי של קראלה על ידי ס.ד. ביז'ו מהגן הטרופי הבוטני ומכון המחקר בפלודה, הודו ועל ידי פרנקי בוסוית מהאוניברסיטה החופשית של בריסל (Vrije Universiteit Brussel). עם זאת היא הייתה מוכרת כבר קודם לתושבים מקומיים באזור. תפוצתה נחשבה מוגבלת להרי סהידארי דרומית למעבר ההרים פלגהאט אך עדויות חדשות מצביעות על הימצאותה גם צפונית למעבר.

## אורח חיים
הצפרדע מבלה רוב חודשי השנה מתחת לפני האדמה כאשר היא מגיחה החוצה למשך שבועיים בלבד בעונת גשמי המונסון למטרות חיזור ורבייה. אורח חיים זה מסביר מדוע חמקה מגילוי החוקרים עד לאחרונה.
בניגוד למיני צפרדעים אחרות הניזונות מעל לפני השטח הצפרדע הסגולה משחרת לטרף מתחת לפני האדמה, מזונה העיקרי הוא טרמיטים אותם היא צדה בעזרת לשונה. 
חיבוק הכלולות מתבצע בברכות מים זמניות הנוצרות בעונת הגשמים כאשר הצפרדעים חבוקות זו לזו וצפות על פני המים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סוגלוסיים
קטגוריה:דו-חיים יחידים בסוגם
קטגוריה:הודו: בעלי חיים אנדמיים
קטגוריה:הודו: דו-חיים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-2003
משפחת זמויסקי

ממוזער|סמל האצולה של משפחת זמויסקי
**משפחת זָמוֹיְסקי** (בפולנית: **Zamojski**) היא משפחת אצולה גבוהה (שְלַכְטַה) פולנית, מהגדולות והמשפיעות לאורך השנים, משורותיה יצאו מנהיגים וראשי ממשלות ואף כיום מעורבים בניה בכלכלה ובפוליטיקה של פולין. מקורה של המשפחה ומקור שמה מהעיירה זמושץ'.

תיעוד על משפחה זו מופיע החל במאה ה-15 מימיו של תומאש לז'ינסקי (Łaźiński), שרכש אחוזה בזמושץ' הישנה והיה לבעליה. בניו, פלוריאן (Florian) ומאצ'יי (Maciej) נטלו להם את שם המשפחה "זמויסקי". נכדו של פלוריאן, סטניסלב (Stanisław) היה מושל חלם. בנו של סטניסלב, יאן זמויסקי (1542–1605) היה הקנצלר (ראש הממשלה) והטמאן (המפקד הצבאי העליון) של פולין. הוא יסד את זמושץ' החדשה לפי דגם הערים האיטלקיות והיה ממניעי הרנסאנס הפולני. בנו, תומאש (1594–1638), היה אף הוא קנצלר של פולין. צאצאיו נשאו במשרות בכירות בממשל האיחוד הפולני-ליטאי, לרוב בתואר וויווד (מקביל לדוכס). בתו הייתה אמו של המלך מיכל הראשון.

במאה ה-18 היה אנדז'יי זמויסקי (Andrzej; 1716–1792) בן המשפחה השלישי שכיהן כקנצלר, הוא חיבר תוכנית לרפורמה הנקראת קודקס זמויסקי (Kodeks Zamoyskiego). בסוף המאה ה-18 קיבל ראש המשפחה תואר רוזן מאת קיסר האימפריה הרומית הקדושה. בעת חלוקת פולין ניצבו האחים ולדיסלב סטניסלב (Władysław Stanisław; 1803-1868) ואנדז'יי ארתור (Andrzej Artur; 1800-1874) בראש מפלגת העצמאות. ולדיסלב הוגלה לאחר ההתקוממות בנובמבר 1830 והיה לאחד מראשי הגולים הפולנים בפריז, שהתרכזו בהוטל למברט (Hôtel Lambert) בעיר (לצידו של אדם ייז'י צ'ארטוריסקי). אנדז'יי הוגלה לאחר ההתקוממות ינואר 1863. נכדו של אנדז'יי, מאוריצי (Maurycy; 1871-1939) היה שר חוץ של הרפובליקה הפולנית השנייה, בין שתי מלחמות העולם.

ראש המשפחה כיום (2018) הוא אדם זמויסקי, היסטוריון ומרצה אנגלי-פולני. בתפקיד מנהל הנכסים (בפולנית: ordynat) של המשפחה משמש מרצין זמויסקי ששימש עד 2016 כראש עיריית זמושץ'.

חלק מצאצאיהם של יוצאי זמושץ' טוענים כי הם צאצאי המשפחה.

## לקריאה נוספת

*


## קישורים חיצוניים

* 

זמויסקי
זמויסקי
קטגוריה:פולין: היסטוריה
1864 במדע

## אסטרונומיה
* 29 באוגוסט – ויליאם חאגינס לראשונה מבצע חקר ספקטראלי של ערפילית פלנטרית - ערפילית עין החתול.

## ביולוגיה
* בוטנאי אנגלי ריצ'רד ספרוס מסיים את המסע שלו בדרום אמריקה במהלכו הוא אסף מעל 30 אלף דוגמאות של צמחים.
* 30 בינואר – הקמת הפארק הלאומי יוסמיטי

## טכנולוגיה
* 17 בפברואר – לראשונה צוללת הצליחה להטביע אוניית קרב. אך כל צוות הצוללת נספה.
* 8 בדצמבר – השלמת גשר בבריסטול, היצירה האחרונה של איזמבארד קינגדום ברונל
* הנרי רוסקו ורוברט בונזן לראשונה השתמשו במבזק לצורכי צילום.

## כימיה
* 20 באוגוסט – ג'ון ניולנדס פרסם את הצעתו לטבלת היסודות הכימיות. ההצעה לא התקבלה על אף היותה נכונה למדי.

## פיזיקה
* 8 בדצמבר – ג'יימס קלרק מקסוול מפרסם את עבודתו A Dynamical Theory of the Electromagnetic Field בה מציג את התכונות הגליות של האור.

## נולדו
* ינואר – ג'ורג' קארבר, בוטנאי אמריקאי (נפטר ב-1943)
* 13 בינואר – ולהלם וין, פיזיקאי גרמני, חתן פרס נובל (נפטר ב-1928)
* 21 באפריל – מקס ובר, כלכלן וסוציולוג גרמני (נפטר ב-1920)
* 14 ביוני – אלויס אלצהיימר, פסיכיאטר גרמני (נפטר ב-1915)
* 25 ביוני – ולטר נרנסט, כימאי גרמני (נפטר ב-1941)
* 22 ביוני – הרמן מינקובסקי, מתמטיקאי גרמני (נפטר ב-1909)

## נפטרו
* 20 בינואר – ג'ובני פלנה, אסטרונום איטלקי (נולד ב-1781)
* 21 במרץ – ליוק הוורד, מטאורולוג בריטי (נולד ב-1772)
* 15 באפריל – פרידריך פון שטרובה, אסטרונום רוסי ממוצא גרמני (נולד ב-1793)
* 2 בנובמבר – ג'ורג' בול, מתמטיקאי אנגלי (נולד ב-1815)

## קישורים חיצוניים

*
קוה שפרן

**קוה שפרן** (נולד ב-13 באוקטובר 1980) הוא הבעלים והמנכ"ל של חברת "אולפני האומה ירושלים", איש רדיו וטלוויזיה ישראלי ומאמן למנהלים בכירים בתחומים של הופעות בתקשורת ולפני קהל ושפת גוף.

## ביוגרפיה

קוה שפרן הוא בנו של הרב יגאל שפרן, פרופסור לאתיקה רפואית. גדל בשכונת קריית משה בירושלים, למד בתלמוד תורה מורשה ובישיבת ירושלים לצעירים.

שפרן החל את עבודתו העיתונאית בתקשורת בגלי צה"ל. לאחר מספר תפקידים בתחנה הצבאית מונה שפרן לכתב ולפרשן המדיני של התחנה, במקומו של רביב דרוקר.

שפרן מגיש בערוץ הכנסת את הפינה השבועית "מעבר למילים" שעוסקת בניתוח שפת גוף והופעותיהם של פוליטיקאיים.

הגיש בערוץ הראשון את "סודות שפת הגוף". במקביל מגיש בימי שישי בגלי צה"ל את הפינה "קוה לטוב" עם שמעון פרנס על יהדות אקטואלית ושירה עברית.

בשנת 2005 לאחר תוכנית ההתנתקות התפטר שפרן מתפקידו בגלי צה"ל וכן מסוכנות הידיעות AP שבה עבד.

בשנת 2006 התמנה שפרן להקים בצה"ל את בית הספר הצבאי לתקשורת והיה מפקדו הראשון למשך שלוש שנים. שפרן היה אחראי על הכשרת הקצונה הבכירה בצה"ל וראשי מערכת הביטחון להופעה בציבור ובתקשורת באמצעות אימוני עמידה מול מצלמה, סימולציות ותרגילים.

בשנת 2010 הצטרף שפרן לתחנת הרדיו גלי ישראל ובמשך שלוש שנים הגיש שם תוכנית אקטואליה יומית, "ישראל הבוקר עם קוה שפרן".

בשנת 2013 עלתה לשידור יומי בערוץ הראשון סדרת האנימציה "שגית המושגית" שיצר וביים שפרן ובה הסברים לילדים על מושגים בסיסיים, בדיבובה של השחקנית דון לני-גבאי.

בנוסף שפרן מרצה לתקשורת המונים ולשפת גוף. בפברואר 2020 הקים את חברת "להופיע להשפיע" ללימוד כיצד להופעה נכונה בפני מצלמה וקהל. משרד ראש הממשלה רכש ממנה בשנים 2016–2020 שירותים בשווי 630 אלף ש"ח.

בפברואר 2020 יצא לאור ספרו "סודות נתניהו" בעברית ובאנגלית. בשנת 2021 פורסם הקורס הדיגיטלי "סודות נתניהו ומנהיגי העולם" שבו טיוטות הנאומים של נתניהו וניתוח שיטותיו.

שפרן הוא מפיק הלמידה הדיגיטלית והקורסים המקוונים של מוסדות אקדמיה וממשל.

ב-2022 הקים שפרן את אולפני האומה בירושלים, בתמיכת הרשות לפיתוח ירושלים. במתחם אולפני שידור במרכז הקונגרסים בבנייני האומה, לשם שידורי כנסים ממרכז הקונגרסים.

## חיים אישיים
נשוי לעיתונאית דקלה אהרן-שפרן ולהם שלוש בנות.

### פרסומים בולטים שלו
בשנת 2005, ערב ההתנתקות, פרסם מאמר בו תקף את בכירי התקשורת הישראלית על אופן סיקור התוכנית. המאמר צוטט רבות על ידי אנשי הימין שמחו נגד התקשורת באותה תקופה ונלמד במחלקות לתקשורת באקדמיה. שפרן ערך סדרת ראיונות עם ראש הממשלה אריאל שרון בנושא ההתנתקות.

## קישורים חיצוניים
* 
* אתר הקורס הדיגיטלי סודות נתניהו ומנהיגי העולם
*
* קוה שפרן על שפת גוף וניתוח הופעות של מנהיגים באתר YouTube
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חיילי גלי צה"ל
קוה
קטגוריה:יוצאים בשאלה
קטגוריה:סגל גלי ישראל
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:שדרני רדיו ישראלים
קטגוריה:בוגרי תלמוד תורה מורשה
קטגוריה:בוגרי ישיבת ירושלים לצעירים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:אישים ממוצא יהודי-רומני
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1980
אצבעות דג

**אצבעות דג** (באנגלית: **Fish fingers**) הוא מאכל מעובד עשוי דג מצופה. לרוב נעשה מדגי בקלה וממשפחת הבקליים. מכונה **אצבעות** דג בשל צורתו. שמות נוספים הם "שניצלוני דגים", "מקלות דג". האצבעות מצופות בדרך כלל בפירורי לחם או בבלילה. המאכל פופולרי בארצות הברית, בבריטניה ובאירלנד.

הרכב המאכל עשוי להיות רצועת פילה (נתח דג נקי מעצמות), או דג טחון שיצקו אותו לצורת רצועות. אצבעות הדג אשר עשויות מפילה שלם נחשבות לבעלות איכות גבוהה יותר.

למרות שהמאכל עשוי בדרך כלל מדגים לבנים, קיימות גם אצבעות העשויות מסלמון. סוג נוסף הוא אצבעות דג העשירות במיוחד באומגה 3.

## ראו גם
* פיש אנד צ'יפס

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מאכלי דגים
קטגוריה:המטבח הבריטי
היכל מרדכי רוזנשטיין

**אולם הספורט מרדכי רוזנשטיין נאות אשלים** הוא אולם ספורט השוכן במערב ראשון לציון. האולם שימש את קבוצת הכדוריד של הפועל ראשון לציון עד שנת 2016.

האולם נחנך בשנת 2001 ומכיל כ-500 מקומות ישיבה. האולם נבנה על מנת להוריד מהעומס על היכל גן נחום ששימש דאז את הקבוצה וקבוצות נוספות בעיר.

ההיכל נקרא על שם מרדכי רוזנשטיין, מייסד אגודת הכדוריד של הפועל ראשון לציון.

מרדכי רוזנשטיין, היכל
קטגוריה:הפועל ראשון לציון
עזריאל נבו

**עזריאל נבו** (נולד ב-7 בינואר 1948) הוא תת-אלוף במילואים, כיהן כמזכיר הצבאי של ארבעה ראשי ממשלה: מנחם בגין, יצחק שמיר, שמעון פרס ויצחק רבין.
[ממוזער|250px|מקהלת חברי המטה הכללי בעצרת צה"ל לציון עשרים שנה למלחמת ששת הימים - יוני 1987. מימין לשמאל: אלוף [יוסי פלד, תא"ל חגי רגב, תא"ל עזריאל נבו, אלוף דורון רובין, תא"ל ראובן הרשקו, תא"ל אפרים לפיד, אלוף אורי שגיא.]]
## ביוגרפיה

נבו נולד בגדרה להורים ניצולי שואה, פרטיזנים מקבוצת האחיים ביילסקי - אביו היה לוחם ואמו שימשה כתומכת לחימה. הם נישאו ביער ובשנת 1946 עלו לישראל. אביו היה מלוחמי האצ"ל ושירת במשטרת ישראל. נבו למד בבית ספר מקצועי, ב-1966 התגייס לקורס טיס ממנו נשר לאחר מספר חודשים. עבר לחיל החימוש ושירת כמכונאי טנקים. במלחמת ששת הימים היה בקורס קצינים ולחם בשלוש גזרות. לאחר המלחמה השתחרר ובמילואים מילא תפקיד קצין חימוש בחטיבת שריון, עימה לחם במלחמת יום הכיפורים. לאחר המלחמה חזר לשירות קבע, עבר לחיל המודיעין ושירת בתפקידי מחקר. ב-1977 מונה לעוזרו הצבאי של עמיחי פאגלין בעת שכיהן כיועץ ראש הממשלה לענייני טרור. בהמשך מונה לעוזרו של אפרים פורן שכיהן כמזכיר הצבאי של ראש הממשלה מנחם בגין.

באוקטובר 1981 מונה למזכיר הצבאי של בגין וליווה אותו בתקופת מלחמת לבנון הראשונה. בהמשך שימש כמזכירם הצבאי של שלושה ראשי ממשלה נוספים, יצחק שמיר (בתקופת כהונתו הראשונה והשנייה) שמעון פרס ויצחק רבין (בתקופת כהונתו השנייה) וליווה אותם בשורה של אירועים ביטחוניים ומדיניים מרכזיים בתולדות המדינה בהם חיסול אבו ג'יהאד, פרשת איראן-קונטראס (נבו היה חבר הוועדה שבחנה את הקשר הישראלי וריכז בהנחיית שמיר את החומר הנוגע למכירת הנשק לאיראן), העלאת יהודי אתיופיה במבצע משה ובמבצע שלמה, הפצצת מתקני אש"ף בתוניסיה, פרשת פולארד, פרשת קו 300 ומלחמת המפרץ. כמזכיר צבאי התקדם בדרגות מסגן-אלוף לאלוף-משנה ולתת-אלוף. לאחר סיום תפקידו ב-1993 מונה לנספח צבאי בבריטניה ובאירלנד.

כמזכיר צבאי של שמעון פרס, ארגן את ביקורו הרשמי בגרמניה להזמנת הקנצלר הלמוט קוהל. נבו עורר סערה זוטא, כשסטה מפרוטוקול קבלת הפנים הרשמית, כשבסקירת משמר הכבוד, לא הצדיע בעת השמעת ההמנון הגרמני.

נבו בוגר תואר ראשון במדעי החברה מהאוניברסיטה העברית בירושלים. לאחר שחרורו כיהן במגוון תפקידי ניהול במשק הישראלי, בהם דירקטור בחברת החשמל, דירקטור בבזק (תחילה מטעם כייבל את ווירלס ואחר כך מטעם הממשלה) ובפלאפון, יו"ר הדירקטוריון של החברה הממשלתית למדליות ולמטבעות, חבר הנהלת התחנה המרכזית החדשה של תל אביב, דירקטור בעמיגור, ב, בנמל אשדוד, תדיראן מערכות, יו"ר דירקטוריון מכללת לוינסקי לחינוך.

## לקריאה נוספת
* יוסף ארגמן, **זה היה סודי ביותר**, הוצאת משרד הביטחון, 1990.
* עזריאל נבו, מזכיר צבאי -שיחות עם חיים משגב, הוצאת קונטטנטו-2017
## קישורים חיצוניים

*
*  - חלק א'
*  - חלק ב'

## הערות שוליים

קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:מזכירים צבאיים של ראש הממשלה
קטגוריה:נספחים צבאיים ישראלים בממלכה המאוחדת
קטגוריה:גדרה: אישים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:פרשת איראן-קונטראס: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1948
דוד דוידוב

שמאל|ממוזער|200px|דוד דוידוב בצעירותו
[250px|ממוזער|שמאל|[לוחית זיכרון על ביתו של דוד דוידוב בשד' יהודית 7 בתל אביב]]
**דוד דוידוב** (**רציק**) (10 במאי 1890 – 13 בנובמבר 1975) היה שחקן, במאי וצייר ישראלי יליד רוסיה. מייסד "תיאטרון עברי".

## קורות חיים
דוידוב נולד בלודז' שבפולין הרוסית, בנם של יוסף ויהודית בת אברהם ולדר. תחילה למד ב"חדר" ובגיל תשע נסע עם הוריו לברלין בירת גרמניה, שם למד בבית הספר התיכון. לאחר מכן עבד במשך שנה בתחום הייצור. מכיוון שבנעוריו הצטיין בלימודים, זכה במלגה ללימודי מוזיקולוגיה ופיתוח קול בקונסרבטוריון למוזיקה בעיר לייפציג, אותם סיים בשנת 1913. במקביל למד בבית הספר הדרמטי של פרופ' מריאן, והציג על הבמה הגרמנית בהנהלתו של צימרמן בלייפציג.

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה עבר ללונדון, שם שיחק ב"וונדרלנד תיאטר" של בלומנטל, ב"ליריק תיאטר" של אפשטיין וב"פאוויליון תיאטר" של מושקוביץ. אולם מכיוון שהיה בעל אזרחות רוסית-פולנית נאלץ לעזוב לרוסיה. דוידוב שיחק בגרמניה בגרמנית וביידיש ואנגלית בבריטניה, אמריקה, סין, יפן, והודו. בנוסף, נשלח לייצג את תיאטרון היידיש באנגליה בקונגרס התיאטרון היידי שהתקיים בקייב רוסיה, שם הפך לבמאי ושחקן בלהקת תיאטרון יידיש איתם סייר ברוסיה ובסין.

בשנת 1919 עלה לארץ ישראל במסע דרך הודו ומצרים, תחילה שימש קצין קשר בין המוסדות הלאומיים לממשלת המנדט ופעל בהצלחה במטרה לעודד את העבודה לפועל היהודי במערכת הרכבות.

בשנת 1920 ייסד, יחד עם מאיר תאומי, מנחם בנימיני ופרידה כרמלית, את התיאטרון העברי הראשון בתל אביב בשם "התיאטרון העברי בא"י". התיאטרון הציג מחזות קלאסיים ודוידוב ביים בו כ-מאה חמישים מחזות מהרפרטואר היידי והעולמי. מאוחר יותר הוא התחלף ל"התיאטרון הדרמטי" בניהולה של מרים ברנשטיין-כהן.

בשנת 1923 נסע, בעקבות מחלתו, לגרמניה. ובשנת 1925 הצטרף ל"תיאטרון הארצישראלי", לאחר פירוקו השתתף ב"תיאטרון אמנותי". בשנת 1932 השתתף בסרט "צבר".

בעקבות מחלתו פרש מעיסוקו בתיאטרון במהלך שנות ה-30 והחל בציור ורישום.

בשנת 1975 נפטר במהלך ניתוח והוא בן 85. השאיר אחריו רעיה - ציפורה, ובן - יוסף, וכן ידועה בציבור - ריטה גולברג. בנו חי נהרג במלחמת העולם השנייה, בעת שירותו בצבא הבריטי (1945).
   
מדי שנה מעניקה קרן מלגות ע"ש דוידוב מלגות קיום לתלמידי החוג לאמנות התיאטרון באוניברסיטת תל אביב.

ב-8 בנובמבר 2012 הוסר הלוט מעל לוחית זיכרון על ביתו של דוד דוידוב בתל אביב.

## קישורים חיצוניים

* 
* דויד דוידוב, באתר החוג לאמנות התיאטרון באוניברסיטת תל אביב
* 
* 
* David Davidov (II), באתר Lives in the  Yiddish Theatre   
* 
* ,  
*  (נקרולוג)
* 
* 
* מתוך התוכנית שרתי לך ארצי

קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון יהודים רוסים
קטגוריה:שחקני תיאטרון ביישוב
קטגוריה:במאי תיאטרון ביישוב
קטגוריה:במאי תיאטרון ישראלים
קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1890
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1975
לביבת דג

ממוזער|250x250 פיקסלים|לביבות דג
**לביבת דג** (באנגלית: **Fishcake**) הוא מאכל מטוגן אשר מכיל פילה דג מעורבב עם מחית תפוח אדמה המצופה בבלילה או בפירורי לחם. לביבת דג בדרך כלל מוגשת במסעדות פיש אנד צ'יפס אנגליות ומורכבת בעיקר מפילה דג של קוד, הדוק ופולוק.

לביבת דג נחשבה בעבר לדרך טובה לניצול שאריות דג ותפוח אדמה. בספרה של איזבלה ביטון, "ספרה של הגברת ביטון לניהול משק הבית", מהמאה ה-19, מופיע המתכון ללביבת דג כמתכון שמורכב משאריות דג ותפוח אדמה קר.

מתכונים מודרניים יותר מציעים גם מרכיבים כמו סלמון מעושן וירקות.

קטגוריה:מאכלי דגים
קטגוריה:המטבח הבריטי
אגודת ג'ון ברץ'

**אגודת ג'ון ברץ**' (באנגלית: **John Birch Society**; בראשי תיבות: **JBS**) היא קבוצת אינטרס ימנית-שמרנית אמריקאית, אשר פועלת לקידום רעיונות של ממשלה קטנה, מלחמה בקומוניזם, רפובליקה חוקתית וחופש אישי. הארגון הוקם על ידי רוברט ו. ולץ' בשנת 1958. בשנות השישים היוותה הקבוצה כוח משמעותי בארצות הברית אולם בשנות השמונים דעכה השפעתה. 

הארגון הוקם בשנת 1958 באינדיאנפוליס על ידי רוברט ו. ולץ', הבן , איש עסקים עשיר ושמרן ממדינת מסצ'וסטס, שעשה את הונו בעסקי הממתקים. שם הארגון, ג'ון ברץ', הוא מחווה למיסיונר נוצרי אמריקאי שפעל עבור המודיעין האמריקאי בסין בשנות הארבעים, ונרצח על ידי המשטר הקומוניסטי בשנת 1945. ולץ' האמין כי ברץ' נרצח כחלק ממאבק בין כוחות הקומוניזם, שאותם ייצגו הסינים והסובייטים, לבין כוחות החופש, המיוצגים על ידי ארצות הברית.

ולץ' הקים את הארגון על מנת להילחם ברעיונות סוציאליסטיים בפוליטיקה האמריקאית ולעצור את מה שהוא תיאר כ"הסתננות קומוניסטית" לתוך החברה האמריקאית. ולץ' שימש כראש הארגון עד למותו בשנת 1985. בין המייסדים המקוריים של הארגון היה פרד קוק, מייסדה של קוק תעשיות. 

ולץ' האמין שתוכניות רווחה מטעם המדינה וארגוני עובדים גורמים לארצות הברית להפוך למדינה סוציאליסטית. בתחילת שנות השישים היו בארגון כ-100,000 חברים. לקראת שנות השמונים דעך בצורה משמעותית כוחו של הארגון.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* דף הפייסבוק של האגודה

קטגוריה:אנטי קומוניזם
קטגוריה:ארגונים פוליטיים אמריקאיים