open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אנה אוסטרומובה-לבדבה

**אנה אוסטרומובה-לבדבה** (ברוסית: **Анна Остроумова-Лебедева**, 17 במאי 1871 - 5 במאי 1955) הייתה אמנית רוסית וסובייטית שהתפרסמה בציורים בצבעי מים. היא גם הייתה מחלוצות טכניקת חיתוך העץ ברוסיה. 

## ביוגרפיה
היא נולדה בשם אנה אוסטרומובה בסנט פטרבורג. ב-1905 נישאה לכימאי סרגיי ואסילביץ' לבדב.

היא למדה ציור בבית הספר לרישום טכני שטיגליץ, ולאחר מכן באקדמיה הקיסרית לאמנויות אצל איליה רפין. האקדמיה התחילה לקבל נשים רק בשנת 1892, ואוסטרומובה הייתה אחת מהבוגרות הראשונות. בשנים 1898 ו-1899 למדה בפריז באקדמיה קולרוסי, וגם אצל ג'יימס אבוט מקניל ויסלר. בשנת 1900 סיימה אוסטרומובה את האקדמיה, התמחתה בגרפיקה, ובאותה שנה הצטרפה לקבוצת האמנות מיר איסקוסטבה בסנט פטרסבורג. ב-1901, היא הפיקה את סדרת חיתוכי העץ הראשונה עם נופים עירוניים של סנט פטרבורג, בהזמנת סרגיי דיאגילב. 

בשנות ה-1900–1910 היא טיילה רבות ברחבי אירופה ועבדה גם כמאיירת ספרים.

מאז 1934 עבדה כפרופסור במכון לנינגרד לציור, אדריכלות ופיסול. אוסטרומובה-לבדבה שרדה את המצור על לנינגרד, אך לאחר מכן התעוורה. היא מתה בלנינגרד ב-1955.

הנושא העיקרי של עבודותיה הגרפיות, הן חיתוכי עץ וצבעי מים, היו נופי העיר של סנט פטרסבורג. היא התעניינה גם בנופים עירוניים באירופה, כתוצאה מנסיעותיה באירופה.

## גלריה

File:Anna Ostroumova-Lebedeva - Laboratory - 1915.png
File:«Дворец Бирона и барки».jpg
File:«Крюков канал».jpg
File:Azbuka Mira Isksstv - О.jpg
File:«Развалины монастыря в Испании. Сеговия».jpg



## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירות רוסיות
קטגוריה:ילידות 1871
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1871
קטגוריה:נפטרות ב-1955
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1955
נטליה וורוז'ביט

**נטליה וורוזביט** (באוקראינית: **Наталія Анатоліївна Ворожбит**, נולדה ב-4 באפריל 1975) היא במאית, מחזיאת ותסריטאית אוקראינית. בשנת 2021 היא זכתה בפרס אוקריאנה הממלכתי על שם דובז'נקו.

## ביוגרפיה
נולדה בקייב בשנת 1975. בשנת 2000 היא סיימה לימודים במכון לספרות על שם גורי במוסקבה. את המחזה הראשון שלה היא כתבה שנת 1994 והוא הוצג על במת תיאטרון בקייב. לאחר סיום הלימודים היא המשיכה בכתיבת מחזות שהועלו בעל במה בתיאטראות במוסקבה, ריגה, לונדון וערים נוספות.

בשנת 2013 היא לקחה חלק פעיל ביברומאידאן. בשנת 2015 וורוזביט הקימה בקייב תיאטרון חדש.

היא כתבה תסריט לסרטים כמו קיבורגים, "שדה פראי". על בסיס מחזה שהיא כתבה בשנת 2017 היא כתבה תסריט והייתה במאית של סרט "דרכים רעות". על מחזה זה היא זכתה בפרס אוקראינה על שם שבצ'נקו בשנת 2022.

בשנת 2021 היא זכתה בפרס אוקראינה הממלכתי על שם דובז'נקו.

בשנת 2022 היא התחילה לעבוד עד סרט נוסף שמתאר יחסים אוקראינה-רוסיה. צילומי הסרט הופרעו על ידי פלישת רוסיה לאוקראינה, אך הסתיימו והוא שוחרר להקרנה.

## קישורים חיצוניים

* ראיון עם וורוז'ביט

## הערות שוליים

קטגוריה:במאי קולנוע אוקראינים
קטגוריה:מחזאים אוקראינים
קטגוריה:ילידות 1975
קונפסר

**קונפסר** (בהונגרית: **Kunpeszér**) הוא כפר בנפת קונסנטמיקלוש שבמחוז באץ'-קישקון בדרום־מזרח הונגריה. עד ל הייתה בו קהילה יהודית.

עד שנת 1949 היה הכפר קונפסר והכפר קונדץ' חלק מכפר אחד בשם פסרדץ' (Peszéradacs) בו חיו בתקופה מסוימת גם יהודים.

בשנת 1944 נרצחו יהודים מהכפר במהלך שואת יהודי הונגריה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הונגריה: כפרים
קטגוריה:קהילות יהודיות בהונגריה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
סלקסנטמארטון

**סלקסנטמארטון** (בהונגרית: **Szalkszentmárton**) הוא כפר בנפת קונסנטמיקלוש שבמחוז באץ'-קישקון בדרום־מזרח הונגריה. עד ל הייתה בו קהילה יהודית.

שמו של הכפר סלקסנטמארטון הוזכר במסמכים לראשונה בשנת 1317.

## יהודי סלקסנטמארטון
במאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20 חיו יהודים בכפר, בשנת 1944 נרצחו יהודים רבים מהכפר במהלך שואת יהודי הונגריה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הונגריה: כפרים
קטגוריה:קהילות יהודיות בהונגריה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
ניקולאי קלודט

**ניקולאי קלודט** (ברוסית: **Николай Клодт**,  14 באוקטובר  1865, - 23 בספטמבר 1918) היה צייר נוף רוסי, לאחר 1918, צייר נוף ותפאורות לתיאטרון.

## ביוגרפיה
ניקולאי קלודט נולד ב-14 באוקטובר 1865 בסנט פטרסבורג למשפחה אמנותית. הפסל פטר קלודט פון יורגנבורג היה סבו. שניים מדודיו, מיכאיל פטרוביץ' ומיכאיל קונסטנטינוביץ' קלודט, היו גם ציירים ידועים. הוא למד בבית הספר לציור, פיסול ואדריכלות במוסקבה שאותו סיים בשנת 1886. בין מוריו היה ולדימיר מאקובסקי. 

בסוף שנות השמונים - תחילת שנות התשעים של המאה ה-19, למד קלודט אמנויות במכללה לאמנות אצל אנטולי גונסט. הוא בילה את רוב העשור בדרכים, ויצירותיו בתקופה זו הושפעו מאוד מנסיעותיו לצפון הרוסי, ולאורך נהר הוולגה .

בשנת 1900 קלודט לקח חלק בארגון ובעיצוב הביתן הרוסי ליריד העולמי של פריז, בעיקר בשיתוף פעולה עם קונסטנטין קורובין, שמילא את התפקיד העיקרי בתערוכה (ולאחר מכן הוענק לו לגיון הכבוד על ידי ממשלת צרפת). בשנת 1901 קלודט, כעת בהשפעתו החזקה של האימפרסיוניזם, החל לעבוד כמעצב במה, עבור התיאטראות המובילים של סנט פטרסבורג ומוסקבה. בשנת 1901, עם קורובין הוא יצר את עיצוב הבמה לבלט "הסוס הקטן" מאת צ'זארה פוני בתיאטרון הבולשוי. בשנת 1903, בעבודה על תפאורות של אלכסנדר בנואה, הוא עיטר את הסצנה של "גוטרדמרונג" של ריכרד וגנר עבור תיאטרון מריאינסקי. 

קלודט לקח חלק בתערוכות של קבוצות האמנות הרוסיות המובילות, כולל הנודדים (1894), האגודה לאמנות מוסקבה (1889, 1892–1895, 1897), התערוכה של שלושים ושש ( 1902, 1902, 1889 ) ואיגוד האמנים הרוסים (1903–1917).

יצירותיו העיקריות מצויות בגלריה טרטיאקוב ובמוזיאון הרוסי, כמו גם במוזיאונים האזוריים, בפליוס, קוסטרומה ובוולוגדה.

ניקולאי קלודט נפטר ב-23 בספטמבר 1918 במוסקבה ונקבר בבית הקברות וגנקובו. 

## גלריה

 File:Сельский пейзаж Николай Клодт.jpg
File:Лето Николай Клодт.jpg
File:Речной пейзаж Николай Клодт.jpg
File:Лесная дорога Николай Клодт.jpg
File:Зимний пейзаж с мостиком и санями Николай Клодт.jpg


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1865
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1918
פרייה ריידינגס

**פרייה ריידינגס** (באנגלית: **Freya Ridings**; נולדה ב-19 באפריל 1994) היא זמרת ופזמונאית אנגליה. ריידינגס התפרסמה בשנת 2017 עם הבלדה שלה, "Lost Without You", שהפך ללהיט עשרת הגדולים במצעד הסינגלים הבריטי. לאחר מכן הוציאה את המיני-אלבום הבכורה שלה, *You Mean the World to Me* (2019). אלבום הבכורה שלה הנושא את שמה כלל את סינגל "Castles", המצליח שאחראי על פריצתה לקהל הבינלאומי.

## ביוגרפיה
ריידינגס גדלה בצפון לונדון וגדלה בפאלמרס גרין. היא בתו של השחקן והמוזיקאי הבריטי ריצ'רד רידינגס , היא למדה למגן על גיטרה מצפייה בו מנגן. היא למדה בבית הספר סנט כריסטופר בלצ'וורת', ואחריו בבית הספר BRIT מגיל 16.

## קריירה
ריידינגס הוציאה את סינגל הבכורה שלה, "Blackout", ב-5 במאי 2017. היא הוציאה את הסינגל "Maps" ב-30 ביוני 2017. ב-22 בספטמבר 2017 היא הוציאה את אלבום הבכורה שלה בהופעה חיה *Live at St Pancras Old Church*. לאחר שהוציאה את האלבום היא המשיכה לסיבוב ההופעות המלא הראשון שלה בבריטניה. היא בילתה את רוב שנת 2017 כמופעי חימום של זמרים כמו טירז פור פירז, טאש סולטנה ולואיס קפלדי. ב-3 בנובמבר 2017, היא הוציאה את הסינגל "Lost Without You". השיר הגיע למקום ה-9 במצעד הסינגלים הבריטי, לאחר שהופיע בתוכנית הריאליטי "אי האהבה" ביולי 2018. לאחר מכן הוא נבחר על ידי סקוט מילס בתור 'מנגינת השבוע' שלו בתוכנית שלו ברדיו 1 באוגוסט 2018. היא הוציאה את אלבום ההופעה השני שלה, *Live at Omeara*, ב-30 במרץ 2018. ב-15 ביוני 2018, הוציאה את הסינגל "Ultraviolet".

בשנת 2019, היא הוציאה את הסינגל "You Mean the World to Me", ואחריו יצא המיני-אלבום באותו השם. לאחר מכן הכריזה על צאת אלבום הבכורה שלה הנושא את שמה *[[Freya Ridings]]*, תאריך היציאה המקורי היה ב-31 במאי 2019, אך הוא נדחה לבסוף ל-19 ביולי 2019.

ב-29 ביוני 2019, ניגנה ריידינגס סט על במת פסטיבל גלסטונברי ג'ון פיל, לאחר שמייסד הפסטיבל מייקל איוויס השתתף באופן אישי באחד מהקונצרטים שלה בבריסטול.

במרץ 2020, ריידינגס יצאה לסיבוב הופעות לראשונה באוסטרליה, והופיעה בסידני ומלבורן.

בינואר 2023, הוציאה רידינגס את הסינגל החדש הראשון שלה מזה שלוש שנים, שכותרתו "Weekends". לאחר מכן הכריזה על צאת אלבום האולפן השני שלה, "Blood Orange", שייצא ב-5 במאי 2023.

באפריל 2023 פורסם כי היא תשתתף במופע במהלך הכתרת המלך צ'ארלס השלישי.

## דיסקוגרפיה
### אלבומי אולפן
* 2019: *[[Freya Ridings]]*
* 2023: *[[Blood Orange]]*

### אלבומי הופעה
* 2017: *[[Live at St Pancras Old Church]]*
* 2018: *[[Live at Omeara]]*

### מיני-אלבומים
* 2019: *[[You Mean the World to Me]]*

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מוזיקאיות בריטיות
קטגוריה:מוזיקאים אנגלים
קטגוריה:מוזיקאיות אנגליות
קטגוריה:מלחינים אנגלים
קטגוריה:פזמונאיות בריטיות
קטגוריה:זמרות פופ בריטיות
קטגוריה:זמרות-יוצרות בריטיות
קטגוריה:גיטריסטיות בריטיות
קטגוריה:אמנים בריטים הידועים בשם במה
קטגוריה:לונדון: אישים
קטגוריה:מלחינות בריטיות
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1994
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1994
שונן ג'אמפ השבועי

**שונן ג'אמפ השבועי** (באנגלית: **Weekly Shōnen Jump**) הוא מגזין שבועי ביפן המפרסם סדרות מאנגה רבות מהסוגה שונן. המגזין מפרסם פרקים חדשים בסדרות שונות מדי שבוע ומדי כמה חודשים מפרסם כרכים המכילים אוספים של כל אותם הפרקים.

המגזין הושק לראשונה באוגוסט 1968 והוא אחד ממגזיני המאנגה הוותיקים ביותר. זהו גם מגזין המנאגה הנמכר ביותר, אשר נכון לשנת 2023 מכר מעל ל-7.5 מיליארד עותקים מאז שנת 1968.

ההצלחה של המגזין הובילה גם ליצירה של זיכיון מדיה שמפגיש דמויות שונות שמככבות במגזין בסדרות אנימה ובמשחקי וידאו.

## סדרות מאנגה בולטות בהוצאת המגזין

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מאנגה
*
מעשה שמשון

**מעשה שמשון** הוא מחזה מאת הרמח"ל, העוסק בסיפור המקראי של השופט שמשון. המחזה יצא לאור לראשונה על ידי שמעון גינצבורג בשנת ה'תרפ"ז.

במחזה מתואר הסיפור המקראי החל מהשלב בו חש שמשון שרוח הגבורה מפעמת בו בין צרעה לאשתאול עד המעמד בו הפיל את המבנה בו נאסר עם אלפי הפלשתים.

המחזה מעוטר בשיבוצים מקראיים רבים.

לקראת סיום המחזה מופיע מונולוג בו מיצר שמשון על הליכתו אחרי החשק:

בכך מכניס הרמח"ל בפי שמשון את דברי ה הרואה את עונשו של שמשון כנובע מכך שנמשך אחרי עיניו, בדרך מידה כנגד מידה:

## הדמויות במחזה

מלבד הדמויות המקראיות של שמשון עצמו, אביו, האשה מתמנה ואביה, פלשתים ושריהם ("סרני פלשתים") ועוד, 
מאניש הרמח"ל במחזה מידות ורגשות. מומחזות במחזה גם הדמויות חשק וגבורה, מרמה ושוחד, ככוחות בהם חש שמשון, ושמשון מנהל איתם שיחות. האנשת מידות במחזה קיימת גם במחזה אחר של רמח"ל, לישרים תהילה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי רמח"ל
קטגוריה:שמשון
קטגוריה:מחזות בעברית
קטגוריה:יצירות שהתפרסמו לאחר מות מחבריהן
טורנדו במגרש גרוטאות

**טורנדו במגרש גרוטאות**, הידוע גם בשם **הכשל של הויל**, הוא טיעון המנסה ללעוג להסתברות של אביוגנזה כהסבר למוצא החיים, על ידי השוואה ל"סיכוי שטורנדו שיעבור דרך מגרש גרוטאות ירכיב מטוס בואינג 747." הטיעון הוצע לראשונה על ידי האסטרופיזיקאי האנגלי פרד הויל (1915-2001), שניסה לבצע ניתוח סטטיסטי על מוצא החיים. למרות שהויל עצמו היה אתאיסט, הטיעון שלו הפך מאז לטיעון נפוץ מאוד בקרב מכחישי אבולוציה, בעיקר דתיים.

הטיעון נדחה על ידי רוב מכריע של ביולוגים. לפי תיאורית האבולוציה, האבולוציה מתקדמת על ידי מספר רב של צעדים בין-דוריים קטנים, כך שבכל דור שורדים המותאמים ביותר על ידי מנגנון הברירה הטבעית ולא במקרה, לאורך משכי זמן ארוכים מאוד. המעבר מצורת חיים פשוטה למורכבת אפשרי, משום שבכל צעד בדרך קיימת אוכלוסייה של יצורים חיים ומתפקדים, אשר סיכויי השרידות שלהם משופרים מאלה של הדור הקודם. מטוס הבואינג 747 לא עוצב על ידי פרץ יצירתיות בודד ובלתי סביר, בדיוק כמו שצורות חיים מודרניות לא נבנו באירוע בודד ופתאומי, כמתואר בטענת "המטוס במגרש הגרוטאות".

## הטענה של הויל
לפי האנליזה של פרד הויל, הסיכוי להשיג במקרה את כל 2000 האנזימים הנדרשים לחיים הוא אחד ל־1040,000. כפי שהויל אומר "סיכוי כל כך קטן עד שלא סביר שהוא יקרה אפילו אם כל היקום היה מרק אורגני אחד גדול". הויל מוסיף: "הסיכוי שצורות חיים מפותחות יותר ייווצרו בדרך זו, שקול לסיכוי שטורנדו שיעבור דרך מגרש גרוטאות ירכיב מטוס בואינג 747 מהחומרים שבמגרש."

## הטענות שכנגד
טיעון הטורנדו במגרש הגרוטאות נדחה על ידי ביולוגים המתמחים באבולוציה בטענה ששום מבנה מורכב לא נוצר בצעד בודד. ביולוגיה אבולוציונית מסבירה איך מבנים תאיים מורכבים התפתחו על ידי ניתוח של צעדי ביניים הנדרשים ליצירת חיים קדם-תאיים. טיעונים כמו של הויל מתעלמים לגמרי מצעדים אלה, וכך גורמים לטעות בהערכת ההסתברות של התהליך כולו.

לפי איאן מוסגרייב, מחבר המאמר "שקרים, שקרים מתועבים, סטטיסטיקה, והסתברות של חישובי אביוגנזה", הטעויות בטיעון של הויל ושל אלה החוזרים על הטיעון הן אלה:
#הם מחשבים את ההסתברות ליצירת חלבון "מודרני" או אפילו בקטריה שלמה עם כל החלבונים ה"מודרניים" על ידי אירועים אקראיים. זה לא מה שתיאורית האביוגנזה מנסה להסביר (משום שהיא מדברת על יצירת החיים הראשונים, ולא אלה שקיימים היום).
#הם מניחים שיש מספר קבוע של חלבונים, עם רצפים קבועים לכל חלבון, כדי שיתקיימו חיים.
#הם מחשבים את ההסתברות לניסיונות בטור ולא במקביל (כלומר מתעלם מכך שכמות עצומה של מולקולות ענק היו ככל הנראה בו זמנית קרובות להתפתח לכדי חיים).
#חלקם לא מבינים את המשמעות של חישוב הסתברויות.
#הם מעריכים מאוד בחסר את מספר האנזימים/ריבוזומים הנוכחים בקבוצה של רצפים אקראיים.

הטיעון של הויל נשאר עד היום כטיעון בסיסי של בריאתנות, תכנון תבוני וביקורות אחרות על תורת האבולוציה. טיעון זה תויג ככשל לוגי על ידי ריצ'רד דוקינס בספריו *[[השען העיוור]]* ו*הטיפוס על ההר הבלתי סביר: מסע באורחות האבולוציה*. דוקינס טוען של קיומו של אלוהים, אשר לפי שימושים על ידי מאמינים תאיסטים בטיעון של הויל אחראי על ראשית החיים, לא אפשרי מבחינה הסתברותית במידה הרבה יותר גבוהה מהיווצרות ספונטנית של חיים, אפילו תחת ההנחות (השגויות) של הויל. דוקינס ממשיך ומפרט את טיעוני הנגד שלו בספר *[[יש אלוהים?]]* (באנגלית: The God Dellusion – הזיית האלוהים).

## ראו גם
*משפט הקוף המקליד
*התנגדויות לתורת האבולוציה

## הערות שוליים

קטגוריה:התנגדות לאבולוציה
קטגוריה:תכנון תבוני
מאגיסו גונזאלס

**חורחה אלברטו גונזאלס בריאס** (בספרדית:**Jorge Alberto González Barillas**; נולד ב-13 במרץ 1958) הוא כדורגלן עבר סלוודורי ששיחק בעמדת החלוץ. ידוע בכינויו **אל מאגיסו (El Mágico)** שפירושו בספרדית הקסם.

## קריירה
מאגיסו התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל של אנטאל. כעבור שנה חתם באינדפנדיינטה ובגיל 20 הצטרף לדפורטיבו פאס מליגת העל הסלוודורית. במדי פאס היה שותף ל-3 אליפויות ולזכייה אחת בליגת האלופות של CONCACAF בשנת .

בשנת  חתם בקאדיס מהליגה השנייה בספרד למרות שקיבל הצעה גם מאתלטיקו מדריד. מאגיסו גילה יכולת גבוה כבר בעונתו הראשונה ועזר לקבוצה להעפיל ללה ליגה בסיום העונה. העובדה שנהג לצאת ולהשתכר מידי ערב לא הפריע לו להפוך לחביב הקהל. במהלך מחנה אימונים של הקבוצה בארצות הברית בה התאמן לצידו של כוכב ברצלונה דאז דייגו מראדונה שהעיד עליו כי הוא אחד מהכדורגלנים הגדולים שראה בחייו. בסיום העונה ירדה קאדיס לליגה השנייה ולמרות התעניינות מקבוצות מהליגות הראשונות בצרפת ואיטליה, החליט להישאר בקאדיס. בינואר  חתם בריאל ואיאדוליד במדיה שיחק שנה אחת בסיומה חזר לקאדיס. ב-6 ביוני 1991 הודיע על עזיבה.

בקיץ  חזר לדפורטיבו פאס במדיה שיחק 8 עונות.

## קריירה בינלאומית
ב-1 בדצמבר 1976 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אל סלוודור במשחק נגד . מאגיסו השתתף עם הנבחרת במונדיאל 1982 שיחק בכל שלושת המשחקים של הנבחרת.

## אחרי הפרישה
עם פרישתו מונה לעוזר מאמן ביוסטון דינמו מה-MLS.

בשנת  היה אורח כבוד במשחק ידידות של קאדיס שהכנסותיו הלכו לשיקום אל סלוודור אחרי רעידת אדמה שפקדה את המדינה. בשנת  קיבל את תואר הכבוד "היחו מריטיסימו" (*Hijo Meritísimo*) מהפרלמנט של אל סלוודור. באותה שנה החליט הנשיא דאז אנטוניו סאקה לקרוא לאצטדיון הלאומי על שמו של מאגיסו. ב-28 באוגוסט 2004 נערך באצטדיון משחק הוכרה לכבודו.

## תארים
; דפורטיבו פאס
*ליגת העל הסלוודורית: , , , , 
*ליגת האלופות של CONCACAF: 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים סלוודורים
קטגוריה:חלוצי כדורגל סלוודורים
קטגוריה:כדורגלני קדיס
קטגוריה:כדורגלני ריאל ואיאדוליד
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אל סלוודור
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1982
קטגוריה:כדורגלני גביע הזהב 1998
קטגוריה:ספורטאים זרים בספרד
קטגוריה:ילידי 1958
טיגריס (רכב)

ממוזער|250px|טיגריס
250px|ממוזער|שמאל|רכב קרבי משוריין, טיגר־בולנס, ניידת טיפול נמרץ של חיל הרפואה לפינוי פצועים

**טִיגְרִיס** הוא רכב שטח ממוגן ירי מתוצרת ישראל המיוצר על ידי חברת פלסן סאסא, ממשפחת רכבים קרקל, אשר נקלט בצה"ל בתחילת 2023. ייעודו הוא לשמש ככלי בט"ש ביהודה ושומרון ולהחליף את רכב ה"זאב", שנכנס לשירות ב-2004.

## תיאור
ה"טיגריס" הוא רכב ממוגן רב-תכליתי ובעל הנעה 4X4. הוא מבוסס על דגם ארוך של סנד קט תוצרת פלסן סאסא – מרכב ממוגן על שלדת פורד F-550. הרכב מדוגם בשריון לכלי רכב העולה ברמתו על זה של נגמ"ש ה-M113 וה"זאב". הרכב ממוגן כנגד ירי נק"ל, יידוי אבנים ובקבוקי תבערה. בשל מיגונו והיותו נע על גלגלים הוא מתאים ללחימה בשטח בנוי. ה"טיגריס" מכיל נהג ועוד 8 נוסעים, ובתא הנוסעים יש גם חרכי ירי על מנת לאפשר לחיילים בפנים לירות. ה"טיגריס" זול יותר לתחזוקה מה"זאב".


קובץ:Tigris-APC-0002.jpg|תא הנהג
קובץ:Tigris-APC-0011.jpg|תא הנוסעים
קובץ:Tigris-APC-0014.jpg|החזית
קובץ:Tigris-APC-0007.jpg|הטיגריס בשטח
קובץ:פעילות הכוחות 01.webm|טיגריס במבצע בית וגן, 2023


## היסטוריה
בעקבות גל הטרור בישראל (אביב 2022) שהוביל למבצע שובר גלים שכלל פעילות מתמשכת ויומיומית נגד הטרור הפלסטיני ביהודה ושומרון, נוצר צורך בכלי רכב ממוגני ירי בעלי ניידות ועבירות טובה. צי רכבי ה"זאב" וה"פנתר" לא ענה על כל הדרישות ולכן הוחלט בנוהל חירום לרכוש ללא מכרז 50 כלי רכב מוכנים מפלסן סאסא, ואלה השתלבו בפעילות מבצעית בתחילת 2023.

לאחר אירועי 7 באוקטובר, השלימו החברות פלסן סאסא ויוסי אמבולנס פיתוח משותף של הטיגרבולנס - רכב קרבי משוריין המשמש כאמבולנס להובלת פצועים ונפגעים. הרכב מבוסס על רכב השטח המשוריין טיגריס של פלסן סאסא ועל הידע בהובלה רפואית של יוסי אמבולנס.

## ראו גם
* זאב (רכב)
* פנתר (רכב)

## קישורים חיצוניים

* 
*  הטיגריס - דור חדש של רכב ממוגן לבט"ש באיו"ש, פורום צבא וביטחון בפרש
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כלי רכב צבאיים
קטגוריה:אמצעי לחימה ישראליים
קטגוריה:כלי רכב שיוצרו בישראל
דוריטאותיס אופלסכנס

**דוריטאותיס אופלסכנס** (שם מדעי: *Doryteuthis opalescens*) הוא מין של דיונון ממשפחת הלוליגיים. הוא חי במימי מערב האוקיינוס השקט שלחופי חצי האי באחה קליפורניה ומפרץ קליפורניה בטווח שבין מקסיקו עד לאלסקה. בימים ממוזגים עד קפואים, הדיונון שוחה לאורך האוקיינוסים עד ל-320 ק"מ הרחק מהחופים.
## מאפיינים
זהו דיונון קטן יחסית הקרוב לסוג לוליגו והוא בעל מעטפת באורך 190 מ"מ. הוא בעל עיניים גדולות בעלות קרנית, דבר המתאים לחיות בעלי חישת אור גבוהה יחסית. הדיונון הוא בעל גוני לבן-כחלחל עד לחום מנומר או זהוב. עם זאת הוא יכול לשנות את צבעו לאדום כהה או חום בעתות לחץ או בעת ציד.

הדיונון מתקיים במים עמוקים עד לעומק 500 מטרים. הוא מטיל את ביציו בקרבת החופים לא יותר עמוק מעשרה מטרים. זהו טורף הניזון מדגים קטנים, סרטנאים שונים וגם מדיונונים אחרים, כשהוא אף אינו בוחל בקניבליזם. הדיונונים צדים בלהקות גדולות הנעות יחדיו והוא תופס את הטרף עם מחושיו הארוכים בעלי הקרסים החדים. בתורו הוא נטרף בידי דגים גדולים שונים כמו טונות, מפרשניים, אלתית גמלונית, כריש כחול, יונקים ימיים ובעיקר ארי ים קליפורני, ועופות ימיים כמו צוללן שחור-גרון וקורמורן ברנט. הדיונון גם נידוג בידי ספינות דיג, כשהוא מבין הדיונונים המסחריים ביותר שנידוגים במפרץ קליפורניה בכל שנה, החל מ-1993.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי סמואל סטילמן ברי
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1911
קטגוריה:לוליגיים
קטגוריה:בעלי חיים ימיים במפרץ קליפורניה
אבו סאנדו

**אבו פארטיי סאנדו** (באנגלית: **Abu Partey Sando**; נולד ב-26 באוגוסט 1986) הוא כדורגלן ליברי בעל אזרחות ישראלית המשחק בעמדת הקשר במ.ס. פרדס חנה-כרכור.

## קריירה
סאנדו התחיל את הקריירה שלו במארק פרופשיונלס ממנה עבר למיית'י בארולה מדרום אפריקה ובהמשך שיחק במאבופאנה יאנג מאסטרס ורודפורט.

בינואר  חתם במכבי אום אל-פחם מהליגה הלאומית עד לסיום העונה.

בקיץ  חזר לישראל וחתם בבית"ר כפר סבא, במהלך העונה חתם בהפועל מרמורק. בהמשך הקריירה שלו שיחק גם בהפועל קריית אונו, בני אילת, הפועל נחלת יהודה, עירוני אריאל, הפועל בית שאן. כיום משחק בהפועל רמות מנשה מגידו מליגה ג'.

לזכותו של סאנדו שתי הופעות בנבחרת ליבריה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים ליברים
קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:קשרי כדורגל ליברים
קטגוריה:קשרי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני מכבי אום אל-פחם
קטגוריה:כדורגלני בית"ר כפר סבא
קטגוריה:כדורגלני הפועל מרמורק
קטגוריה:כדורגלני הפועל קריית אונו
קטגוריה:כדורגלני הפועל בית שאן
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ליבריה
קטגוריה:עולים בשנות ה-2010
קטגוריה:עולים לא-יהודים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1986
קטגוריה:ליברים שנולדו ב-1986
וילפריד דאלמה

**וילפריד דאלמה** (בצרפתית: **Wilfried Dalmat**; נולד ב-17 ביולי 1982) הוא כדורגלן עבר מסן מרטן ששיחק בעמדת הקשר.

## קריירה
דאלמה התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הנערים של ז'ואה-לה-טור ובגיל 14 הצטרף לאקדמיה של נאנט. בעונתו הראשונה זכה עם המועדון באליפות צרפת ואף בסופר קאפ הצרפתי. ב-11 בספטמבר 2001 ערך את הופעת הבכורה שלו בשלב הבתים של ליגת האלופות במשחק הליגה נגד פ.ס.וו. איינדהובן.

בינואר  חתם באולימפיק מרסיי. בקיץ חזר לנאנט ובינואר  חתם בשאטורו ממנה עבר לגרנובל.

בקיץ  חתם בלצ'ה מהסרייה א', לאחר מכן חזר לגרנובל. בקיץ  הצטרף לראסינג סנטנדר מהלה ליגה. כעבור שנה חתם במונס ממנה עבר לסטנדרד לייז' עמה זכה באליפות.

בהמשך הקריירה שיחק בקלאב ברוז', אורדוספור, קארשיאקה, בולוספור, פאנטוליקוס, בריסל, בורז' 18, ויירזון, מונטולאה וסולייר ספורט. בקיץ  חזר לז'ואה-לה-טור במדיה שיחק בנעוריו.

ב-5 בספטמבר 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סן מרטן בהפסד 4-0 ל. 3 ימים לאחר מכן הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 2-1 ל.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:כדורגלנים סן מרטנים
קטגוריה:קשרי כדורגל צרפתים
קטגוריה:קשרי כדורגל סן מרטנים
קטגוריה:כדורגלני נאנט
קטגוריה:כדורגלני אולימפיק מרסיי
קטגוריה:כדורגלני שאטורו
קטגוריה:כדורגלני גרנובל
קטגוריה:כדורגלני לצ'ה
קטגוריה:כדורגלני ראסינג סנטנדר
קטגוריה:כדורגלני מונס
קטגוריה:כדורגלני סטנדרד לייז'
קטגוריה:כדורגלני קלאב ברוז'
קטגוריה:כדורגלני בולוספור
קטגוריה:כדורגלני פאנטוליקוס
קטגוריה:ספורטאים צרפתים באיטליה
קטגוריה:ספורטאים צרפתים בספרד
קטגוריה:ספורטאים צרפתים בבלגיה
קטגוריה:ספורטאים צרפתים בטורקיה
קטגוריה:ספורטאים צרפתים ביוון
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1982
איתמר פליישמן

**איתמר פליישמן** (נולד ב-14 בפברואר 1984) הוא עיתונאי, שדרן רדיו וטלוויזיה, מגיש מחליף ופאנליסט קבוע בתוכנית הפטריוטים בעכשיו 14, בעל טור שבועי בישראל היום ותוכנית שבועית בגלי ישראל.

## ביוגרפיה
פליישמן נולד וגדל במשפחה דתית, ברמת גן. עד הגיעו לגיל תיכון למד בחינוך חרדי. בתיכון למד בישיבת בני עקיבא קריית הרצוג בני ברק. לאחר מכן, היה חניך במכינה הקדם צבאית "בני-דוד" בעלי. שירת בפלנ"ט נח"ל. הוא בוגר לימודי תקשורת באוניברסיטת אריאל.

### קריירה
בשנת 2008, החל את עבודתו במקומון "ידיעות ירושלים" שם פרסם מדור בנושאי צרכנות וסיקר את תחום המשפט והפלילים עבור העיתון. במקביל שימש כתב בmynet ירושלים.

בינואר 2012 החל לעבוד ככתב יהודה ושומרון וחבל עזה ב-ynet, ב-2014 עבר לסקר את אזור יהודה ושומרון עבור "מעריב" ו"מקור ראשון", עד שינוי הבעלות ומכירתו של העיתון לשלמה בן-צבי.

ביוני 2014 מונה לדוברו של שר הכלכלה ויו"ר הבית היהודי נפתלי בנט.

במהלך קמפיין בחירות 2015 שימש סגן מנהל הקמפיין וכדובר של מפלגת "הבית היהודי", לאחר הבחירות לכנסת העשרים סיים את תפקידו.

ביוני 2015 נבחר לשמש דובר השר גלעד ארדן, אך עקב עיכוב המינוי ויתר על התפקיד.

ממרץ עד דצמבר 2015 שימש דוברו של חבר הכנסת ינון מגל, עד להתפטרותו של מגל מהכנסת.

ב-2017 החל לכתוב טור דעה שבועי בעיתון "ישראל היום".

ב-2018 החל לעבוד כעורך תוכנית הרדיו של אראל סג"ל ב-103fm.

במהלך 2017 החל פליישמן לעבוד ב-"ערוץ 20" ככותב, עורך, מגיש ופאנליסט.

ב-2020 ערך את מהדורת החדשות המרכזית של הערוץ. עם המעבר לאפיק 14 החל לערוך את התכנית "אולפן חמישי" בהגשת יעקב ברדוגו ומשמש ככותב לתוכניות השונות. במקביל משמש פליישמן פאנליסט קבוע בתוכנית "הפטריוטים" בערוץ וכן כמגיש מחליף של התוכנית, בעיקר בימי חמישי.

## חיים אישיים
פליישמן גרוש ואב לשניים. מתגורר במעלה אפרים. בן דודו, ינון פליישמן, נהרג בהתהפכות טנק במלחמת חרבות ברזל.

### התמודדות נפש
בספטמבר 2018 שודר פרק 9 בעונה הראשונה, (הוא מופיע החל מ-1:17)  “מתמודדים עם מחלות נפש” בתוכנית “סליחה על השאלה” בהשתתפותו, בו שיתף כי חווה התקף פסיכוטי ואובחן כסובל  ממגוון רחב של קביעות פסיכיאטריות (הוא טוען כי לא הייתה הסכמה בין כל הרופאים על אבחנה אחת). 

בהמשך הפרק שיתף כיצד הוא מתמודד עם המחלה, החוויה הקשה באשפוזים במחלקה פסיכיאטרית, הטיפול התרופתי ועל אהבתו לילדיו שרק בזכותם נמנע מלהתאבד. הוא התוודה כי “אני באמת מאמין שיש לי פגם עמוק-עמוק-עמוק בתשתית הנפשית שלי” ועל חששו מחזרת המחלה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אריאל בשומרון
קטגוריה:מנחי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:דוברים ישראלים
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:בוגרי ישיבת קריית הרצוג
קטגוריה:בוגרי מכינה קדם-צבאית בני דוד
קטגוריה:שדרני רדיו ישראלים
קטגוריה:סגל עכשיו 14
קטגוריה:סגל גלי ישראל
קטגוריה:משתתפי סליחה על השאלה
קטגוריה:מתמודדים עם מגבלה נפשית: ישראלים
קטגוריה:אלקנה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1984
סיטי וסט

**סיטי וסט** (**City West**), שנודע בעבר בשם "*Neuer Westen"* ("המערב החדש") או "*Zooviertel"* ("רובע גן החיות") הוא אזור בחלק המערבי של מרכז העיר ברלין. זהו אחד מאזורי המסחר העיקריים של ברלין, והוא שימש בעבר כמרכז המסחר של ברלין המערבית בתקופה בה חומת ברלין פיצלה את העיר.

אטרקציות בולטות באזור סיטי וסט כוללות בין היתר את ארמון בלוו, ארמון שרלוטנבורג, כנסיית הזיכרון על שם הקייזר וילהלם, המוזיאון לפרהיסטוריה ולהיסטוריה קדומה, גן החיות של ברלין, והגן הבוטני של ברלין.

האזור החל להתפתח מסוף המאה ה-19 ואילך כמרכז מסחר ובידור של בירת הקיסרות הגרמנית, בנוסף למרכז ההיסטורי ברובע מיטה. האזור נפגע באופן קשה במהלך מלחמת העולם השנייה ועבר שיפוץ רב לאחר המלחמה. מאמצי השיקום התמקדו בעיקר ביצירת מרחב עירוני מודרני והדבר משתקף היטב כיום באדריכלות של האזור.

## גלריית תמונות

קובץ:20151115_Berlin_bei_Nacht_15.jpg|שוק חג המולד בכנסיית הזיכרון על שם הקייזר וילהלם (תצלום משנת 2015)
קובץ:Kurfürstendamm_2003.JPG|מבט על הקורפירסטנדאם (תצלום משנת 2003)
קובץ:Schloss_Charlottenburg.jpg|ארמון שרלוטנבורג
קובץ:Berlin-Charlottenburg_Theater_des_Westens_05-2014.jpg|תיאטרון דה וסטנס
קובץ:Berliner Olympiastadion night.jpg|האצטדיון האולימפי בסיטי וסט


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שרלוטנבורג-וילמרסדורף
קטגוריה:ברלין: כלכלה
קטגוריה:ברלין: גאוגרפיה
פאולה פירסט

**פאולה פירסט** (בגרמנית: **Paula Fürst**; 6 באוגוסט 1894 - נרצחה כנראה ביוני 1942) הייתה מחנכת רפורמית גרמנייה-יהודייה.

## חינוך
פירסט נולדה בגלוגוב לאוטו פירסט, סוחר יהודי, ומלווינה פירסט לבית רוזנברג. אביה מת בטרם עת, והיא עברה לברלין, גרמניה, עם אמה ואחותה הגדולה. במהלך לימודי צרפתית והיסטוריה התוודעה לעקרונות שיטת מונטסורי, והתרשמה מדרך חינוך זו. היא השיגה תעודת מונטסורי בלימודים בברלין וברומא, והפכה לראש כיתת מונטסורי הראשונה בברלין. בנוסף, הייתה מרצה תדיר בנושאים פדגוגיים.

## תחת המשטר הנאצי
לפי האידאולוגיה הנאצית, שיטת מונטסורי הופצה בעיקר על ידי "גורמים יהודיים", ותרמה להתנהגות אנוכית ואנטי לאומית. כתוצאה מכך, נאלצה פירסט להתפטר מתפקידה כמורה ב-1933, סמוך לאחר עליית הנאצים לשלטון. באותה שנה הפכה למורה הראשית של בית הספר תיאודור הרצל בברלין, בית ספר ציוני עם 600 תלמידים. כשהנאצים החמירו את תנאי חייהם של היהודים בגרמניה, הידרדרו התנאים בבית הספר הרצל. לאחר ליל הבדולח בנובמבר 1938, הציע ליאו בק לפירסט לנהל את בתי הספר היהודיים בגרמניה. היא ליוותה ילדים רבים לקינדר-טרנספורט ללונדון, אך סירבה להישאר בחו"ל, למרות שחיי היהודים בגרמניה הפכו בלתי נסבלים ומלחמת העולם השנייה הייתה בפתח.

## גירוש ומוות
פירסט נעצרה ב-19 ביוני 1942 וגורשה למינסק ב-24 ביוני 1942 יחד עם 201 אנשים. לא ברור היכן ומתי נרצחה. היסטוריונים משערים שהיא נרצחה במחנה השמדה, אולי באושוויץ, מאוחר יותר באותה שנה.

### פרסומים

* Manfred Berger: *Recherchen zur Situation des Kindergartenwesens im Dritten Reich*, in: *Unsere Jugend*, 1988/H. 2, S. 64 ff.
* Manfred Berger: *Paula Fürst - eine in Vergessenheit geratene Montessori-Pädagogin*, in: *Montessori. Zeitschrift für Montessori-Pädagogik*, 2005/H. 3, S. 147 ff.
* Manfred Berger: *Führende Frauen in sozialer Verantwortung: Paula Fürst*, in: *Christ und Bildung*, 2005/H. 4, S. 27
* Martin-Heinz Ehlert: *Paula Fürst. Aus dem Leben einer jüdischen Pädagogin*. Berlin 2005, .

## קישורים חיצוניים


* http://www.berlin.de/ba-charlottenburg-wilmersdorf/bezirk/lexikon/textehlert.html
* http://www.berlingeschichte.de/strassen/Bez17a/P627.htm


קטגוריה:יהדות גרמניה
קטגוריה:נספי השואה
קטגוריה:יהודים גרמנים
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1894
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1894
קטגוריה:גרמניות שנפטרו ב-1942
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1942
קורה ברלינר

**קורה ברלינר** (בגרמנית: **Cora Berliner**; נולדה ב-23 בינואר 1890 בהנובר, נרצחה ב-1942, ככל הנראה במאלי טרוסטינץ) הייתה כלכלנית ואשת מדעי החברה, וקורבן של המשטר הנאצי. היא הייתה חלוצה בפיתוח מושגים של עבודה סוציאלית.

## חייה
[ממוזער| [אבן נגף לזכר קורה ברלינר, רחוב אסמר (Emser Straße) 37, ברלין-וילמרסדורף]]
ברלינר הייתה הילדה החמישית והצעירה של מנהל בית הספר היהודי להכשרה עסקית, מנפרד ברלינר.

לאחר לימודיה כתלמידה חיצונית בבית ספר תיכון לבנים, למדה מתמטיקה, מדעי המדינה ומדעי החברה באוניברסיטת ברלין ובאוניברסיטת היידלברג, וסיימה את לימודיה ב-1916 בהצטיינות. נושא עבודת הגמר שלה היה "ארגון הנוער היהודי בגרמניה: תרומה לסיווג טיפול בנוער ותנועת הנוער". משנת 1919 עבדה עבור השלטון העירוני בברלין-שנברג, ובשנים 1910–1924 הייתה סגנית איגוד מועדוני הנוער היהודי, בו הייתה מאוחר יותר מנהלת עסקים ומנהלת ביצוע בהיידלברג. שם הרצתה בנושא "העובדת הסוציאלית בעירייה" ב-1918. ב-1919 הפכה לעובדת מדינה במשרד הכלכלה, לחברת מועצה ב-1923 ואחת מראשות משרד הכלכלה ב-1923.

ב-1927 נסעה ללונדון כיועצת למחלקה הכלכלית של שגרירות גרמניה. ב-1930 הפכה לפרופסור לכלכלה במכון להוראת עסקים בברלין. ב-1933 איבדה את תפקידה בשירות המדינה והייתה לחברת חובה בהתאחדות הארצית של היהודים בגרמניה, שם הפכה לראש המחלקה להגירה, מפקחת על הכשרת מורים וסגנית יו"ר הסתדרות הנשים היהודיות. היא דחפה להקמת מוסד להכשרת גננות יהודיות ולרפורמה חברתית ולקביעת עבודה סוציאלית כדיסציפלינה אקדמית, במודל של אליס סלומון.

בקיץ 1939 ביקרה ברלינר בשוודיה על מנת לסייע למנהיגים היהודים המקומיים לנהל משא ומתן עם השלטונות השוודים לשם קליטת פליטים יהודים נוספים מגרמניה הנאצית וכן לארגן מחנה פליטים בשוודיה. עם זאת, חזרה לעבודתה בגרמניה לפני 25 ביולי, כאשר פג תוקף הוויזה השוודית שלה. 

ב-26 ביוני 1942 גורשה למינסק עם עובדים נוספים של ההתאחדות הארצית. מעט ידוע על ימיה האחרונים, אך ככל הנראה נרצחה במאלי טרוסטינץ. אבן זיכרון מנציחה את חייה בבית העלמין היהודי בהנובר. חלק מהמסמכים שלה כלולים בארכיון אידה זלה (Ida-Seele-Archive).
ממוזער| רחוב קורה ברלינר, ברלין
רחוב ליד אנדרטת השואה בברלין-מיטה נקרא על שמה, וכך גם שביל רגלי בין בית האופרה של האנובר לאנדרטה לזכר השואה.

ברלינר לא נישאה ולא היו לה ילדים, אבל יש לה קרובי משפחה, כולל 21 נינים ואחיינים בארצות הברית. 

## כתבים

* The Organization of the Jewish Youth in Germany: a Contribution to the Classification of Jewish Aid and Jewish Movements. Online Version
* Women's Emigration, in "Jewish News" 1939, Nr. 56 (July 14, 1939, pg. 2). Online version


## מקורות

* Hugo Maier (ed:) *Who is who der Sozialen Arbeit*, Freiburg im Breisgau : Lambertus 1998 
* M. Berger: *Wer war... Cora Berliner?*, in: Sozialmagazin, 24, 1999, pg. 6 ff.
* Sibylle Quack: *Cora Berliner, Gertrud Kolmar, Hannah Arendt. Straßen am „Denkmal für die ermordeten Juden Europas“ ehren ihr Andenken.* Hentrich: Berlin 2005 


## קישורים חיצוניים

* 


* Biography by Almut Nitzsche
* Short Biography
* Monuments in Berlin


## הערות שוליים

קטגוריה:הנובר: אישים
קטגוריה:כלכלנים יהודים גרמנים
קטגוריה:מדענים יהודים גרמנים
קטגוריה:מדענים שנספו בשואה
קטגוריה:יהודים שפעלו להצלה בתקופת השואה
קטגוריה:ילידות 1890
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1890
קטגוריה:גרמניות שנפטרו ב-1942
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1942
כח משיכה (סרט, 1989)

**כח משיכה** הוא סרט קומדיה רומנטית ישראלי משנת 1989 בבימויו של נפתלי אלטר, עם חנן גולדבלט, אירית אלטר ואלונה קמחי בתפקידים הראשיים.

התסריט נכתב על ידי נפתלי אלטר וחגית רכבי והוא מתאר משולש אהבה בין גבר הנמשך לשתי נשים והבעיות המתעוררות מכך.

## תקציר העלילה
ילי ברגר (חנן גולדבלט) הוא בן 40, נשוי לדפנה (אירית אלטר) ולהם בת מתבגרת - רוני (ליאת פאריס), ובן - אורי (רן אפלברג). הוא בעל חברה להפקת סרטוני פרסומת ביחד עם חברו הקרוב אריק (איציק וינגרטן).

דפנה עובדת כמיילדת ומדריכה זוגות בביתם לקראת לידה.

דפנה מארגנת לילי מסיבת הפתעה ליום הולדתו ה-40 ובין המוזמנים הוא מבחין בבחורה בלונדית יפה בשם נגה (אלונה קמחי) ו"נדלק" עליה.

ילי שהיה עד אז איש משפחה למופת נקלע למצב שאין לו שליטה עליו. הוא נמשך באופן כפייתי לנגה. אריק מבחין במצוקתו ומבקש לעזור לו על ידי מכון כושר וחתירה בירקון, אבל גם לו יש בעיות עם אשתו דליה (עפרה וינגרטן).

נגה היא רווקה בשנות ה-30 עובדת בחברת הייטק וילי נמשך אליה ומוכן לאבד הכל למענה. היא נענית לו והוא מודיע לדפנה ההמומה, כי התאהב בנגה והחליט לעזוב את הבית.

דפנה מיילדת יולדת צעקנית (רולנדה שגרן) ולידה בעלה העצבני (מנחם זילברמן). היא מספרת לרופא המיילד (שמוליק טנא) על בעיותיה והוא מנסה להתחיל איתה.

נגה נוסעת ללימודים בבוסטון וילי עצוב. דפנה לא רוצה להרוס את משפחתה. היא מתקשרת לנגה ומזמינה אותה לחזור לארץ ולהתגורר בביתם והיא מסכימה.

נגה מתמקמת בדירתם ומסתדרת יפה עם הילדים. את אורי היא מדריכה במחשבים ולדליה היא פותרת את הבעיות עם החבר שלה דורון (שמוליק מילר).

שלושת המבוגרים ישנים בחדרים נפרדים וילי נדרש לספק את שתי הנשים ומתמוטט מעייפות.

לבסוף מציע ילי לדפנה לנסוע לחופשה במלון בחבצלת השרון כדי להתאושש. הם רוכבים על סוסים ונחים במיטה. דפנה שואלת אותו אם הוא חושב על נגה. הוא מהסס ואז היא מזמינה את נגה למיטתם כהפתעה.

ילי נמצא במיטה ביו שתי נשים שצריך לספק אותן. לקראת שחר הנשים נרדמות וילי בשארית כוחותיו אורז את חפציו ובורח משם.

## צוות השחקנים

## קישורים חיצוניים

* כח משיכה, בספר הקולנוע הישראלי
* 

קטגוריה:סרטים בעברית
קטגוריה:סרטי 1989
קטגוריה:סרטי קומדיה ישראליים
קטגוריה:סרטים רומנטיים
פרנץ פיבק

**פרנץ פיבק** (בגרמנית:**Franz Artur Viehböck** נולד ב-24 באוגוסט 1960 בווינה, אוסטריה) הוא קוסמונאוט אוסטריה, האוסטרי הראשון והיחיד (נכון ל-2023) שהיה בחלל.

## ביוגרפיה
פרנץ פיבק נולד וגדל בווינה. אביו היה פרופסור לפיזיקה. פרנץ פיבק סיים לימודי בית ספר והחל ללמוד באוניברסיטה טכנית של וינה אותה סיים עם תואר בהנדסת חשמל. לאחר סיום הלימודים הוא נותר באוניברסיטה, עבד כמרצה והחל בעבודת הדוקטורט אותו לא סיים. בשנת 1991 ממשלת אוסטריה חתמה על הסכם להפעלת תוכנית Austromir 91 במסגרתה אזרח אוסטריה היה צריך להגיע לתחנת החלל מיר. האימונים החלו בשנת 1989 כאשר אוסטריה שלחה שני מועמדים.

ב-2 באוקטובר 1991 שוגרה חללית סויוז TM-13 כאשר פרנץ פיבק היה בין חברי הצוות (אלכסנדר וולקוב היה מפקד הצוות). החללית התחברה לתחנת החלל מיר. במהלך שהייה בחלל פיבק ביצע 15 ניסויים מדעים בתחום רפואה, פיזיקה ועוד. לאחר שהייה של כ-7 ימים בהם ביצע ניסויים בהתאם לתוכנית Austromir שהוכנה עבורו הוא חזר לכדור הארץ על סיפון חללית סויוז TM-12 (אנטולי ארצברסקי היה מפקד צוות).

לאחר חזרה לכדור הארץ פיבק במשך שנתיים נתן הרצאות בתחום החלל. בשנת 1992 הוא הגיש מועמדות להכללה במועמדים לטיסות חלל של סוכנות החלל האירופית אך לא נבחר. בהמשך הוא עבר לארצות הברית ועבד ברוקוול אינטרנשיונל. בשנת 1999 הוא חזר לווינה ומונה למנהל משרד של "בואינג".

לאחר סיום עבודה ב"בוינג", פיבק החל לעבוד במערך מוניציפלי של אוסטריה תחתית.

פרנץ פיבק נשוי, בייתו נולדה במהלך טיסתו בחלל.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה
* אתר אישי
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קוסמונאוטים
קטגוריה:מהנדסים אוסטרים
קטגוריה:מעוטרי עיטור הידידות בין העמים
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1960
גלטונגסיודה

**גלטונגסיודה** (בגרמנית: **Geltungsjude**, יהודי לפי התוקף), היה המונח ששימש בגרמניה הנאצית לאנשים שנחשבו יהודים לפי הצו המשלים הראשון לחוקי נירנברג מ-14 בנובמבר 1935. המונח לא שימש באופן רשמי, אלא נטבע מכיוון שהאנשים נחשבו בעלי תוקף (gelten בגרמנית) של יהודים בלא שהשתייכו לאף קטגוריה של חוקי נירנברג. היו שלוש קטגוריות של **גלטונגסיודן** (צורת הרבים של גלטונגסיודה): 1. צאצא לנישואי תערובת שהשתייך לקהילה היהודית לאחר 1935; 2. צאצא לנישואי תערובת שהיה נשוי ליהודי לאחר 1935; 3. ילד לא חוקי של גלטונגסיודה שנולד לאחר 1935.

## הגדרה
הגדרה של גלטונגסיודה לפי החוק הייתה:

: *סעיף 5 (2):* יהודי הוא גם בן תערובת יחיד [jüdischer Mischling] שהוא צאצא לשני סבים יהודים מלאים אם:
:: (א) היה חבר בציבור הדתי היהודי בעת חקיקת חוק זה, או שהצטרף לקהילה מאוחר יותר;
:: (ב) בעת חקיקת החוק היה נשוי ליהודי, או היה נשוי לאחר מכן ליהודי;
:: (ג) הוא צאצא לנישואין עם יהודי, במובן של סעיף א', נישואין שבוצעו לאחר כניסתו לתוקף של החוק להגנת הדם והכבוד הגרמני מיום 15 בספטמבר 1935;
:: (ד) הוא צאצא למערכת יחסים מחוץ לנישואין עם יהודי, במובן של סעיף א', ונולד מחוץ לנישואין לאחר 31 ביולי 1936.

כל אחד מאלה נחשב ליהודי, ומכאן השם Geltungsjude. המונח "מישלינג" במשפט הראשון פירושו יהודי למחצה לפי הגזע. אדם עם שני סבים יהודים שלא עמד באף אחד מהקריטריונים א' עד ד' לא נחשב גלטונגסיודה אלא מישלינג מדרגה ראשונה. היה גם מבחן חוקי שקבע מיהו מישלינג, Mischling Test. 

## השלכות
גלטונגסיודה לא היו אזרחי הרייך ולא הייתה להם זכות הצבעה. נאסר עליהם להינשא לרבע יהודי. בפרוטקטורט הם גורשו באופן שגרתי. לעיתים גורשו מ"הרייך הישן" (אלטרייך), ולעיתים רחוקות מאוסטריה, אם כי ככל שחלף הזמן לקראת סוף המלחמה כך הקצין המשטר הנאצי ועלו מקרי הגירוש. בווינה לדוגמה בינואר 1945 הוצא צו גירוש לטרזיינשטט עבור גלטונגסיודה ולבני זוג יהודים בנישואי תערובת, והצו בוטל ב-26 בפברואר עקב התקרבות החזית לגבולות הרייך. 

מישלינג מדרגה ראשונה ברייך הישן (גרמניה הנאצית) היו נתונים לסוגים שונים של אפליה, אך היו פטורים מגירוש. מעמדם כ"אזרחים זמניים" היה נתון במחלוקת בין מקסימליסטים כמו היידריך שרצה שיתייחסו אליהם כיהודים לבין מינימליסטים שהתנגדו ל"השלכת הדם הארי עם הדם היהודי" כמו וילהלם שטוקרט ועוזרו הנס גלובקה.

## ראו גם
* ארי לשם כבוד

## הערות שוליים

קטגוריה:טרמינולוגיה של תקופת השואה
קטגוריה:טרמינולוגיה נאצית
קטגוריה:גרמניה הנאצית: חוק ומשפט
רפואת שינה

**רפואת שינה** הוא תחום או תת-תחום ברפואה העוסק באבחון וטיפול בהפרעות שינה מערכות הקשורות להפרעות שינה הם מערכת הנשימה, מערכת העצבים, ומערכת הלב וכלי הדם.

מאז אמצע המאה ה-20 מחקרים רבים הובילו לעלייה במידע על שינה וענו על שאלות רבות הקשורות לשינה ולערות. תחום זה התפתח במהירות והפך להתמחות רפואית במדינות מסוימות. רפואת שינה דנטלית קיבלה גם רישיון מועצת המנהלים בכמה מדינות.

מרפאות השינה הראשונות נוסדו בשנות ה-70 בארצות הברית על ידי רופאים וטכנאים מתעניינים. לימוד, אבחון וטיפול בדום נשימה בשינה הייתה אחת המשימות הראשונות שלהם. החל מסוף 1999, כמעט כל רופא אמריקאי יכול לפתוח מעבדת שינה ללא הכשרה מיוחדת ברפואת שינה.

## ראו גם
* 

## קישורים חיצוניים
* 
* ד"ר אריה אוקסנברג, פרופ' אשר טל' איך נראית הבדיקה במעבדת שינה "מבפנים", באתר שירותי בריאות כללית, 29 באפריל 2018
* בדיקת שינה (sleep test), באתר "אינפומד"

## הערות שוליים

קטגוריה:תחומים ברפואה
קטגוריה:שינה
פימן אורלוב

**פימן אורלוב** (ברוסית: **Пи́мен Орлóв**;  1812 6 באוקטובר 1865) היה צייר רוסי בסגנון קלאסי. הוא עבד במגוון רחב של ז'אנרים ובילה את רוב הקריירה שלו באיטליה.

## ביוגרפיה
ממוזער|פ. אורלוב, אישה נפוליטנית, 1839|ימין
הוא נולד בחווה למשפחת טוחני קמח.  בגיל צעיר הוא גילה כישרון לציור. אביו רצה שימשיך את העסק המשפחתי ולא יכול היה להרשות לעצמו לשלם עבור בית ספר לאמנות בכל מקרה.

עם זאת, הוא היה נחוש ולמד לצייר כשהיה נער, מצייר נודד. הם נסעו מכפר לכפר, ציירו שלטים ושלטי חוצות וכן עשו עבודות צבע פשוטות על קירות וגדרות. הוא החליף מעסיקים ככל שהניסיון שלו גדל, אבל עדיין לא קיבל הזמנות לאיקונות או ציורי קיר.

בסופו של דבר הוא פנה לציור דיוקנאות של בעלי קרקעות מקומיים ובשנת 1834, עם המלצות ממשפחת גלדקיס, משפחת אצולה אוקראינית, הוא הצליח לצאת לסנט פטרסבורג ולהשתתף בשיעורי ביקורת באקדמיה הקיסרית לאמנויות, שם למד אצל קארל בריולוב והחליט להיות צייר של סצנות ז'אנר. תוך כדי לימודיו, הוא המשיך לצייר פורטרטים כדי לעזור לפרנס את עצמו. בני משפחת גוליצין היו בין לקוחותיו הבולטים. הוא סיים את לימודיו ב-1837 עם מדליית כסף ובתואר "אמן חופשי". 

בשנת 1841, בתמיכת החברה האימפריאלית לעידוד האמנויות, הוא השיג מענק שאפשר לו לנסוע לאיטליה. הוא התבסס ברומא ועד מהרה היו לו הזמנות קבועות של עבודות, אם כי הוא עדיין לא היה בטוח מבחינה כלכלית. לאחר מכן, בשנת 1848, הוא שלח הביתה ציור ("אישה צעירה מכבסת") שהובא לידיעתו של הצאר ניקולאי הראשון, שהעניק לו פנסיה שנתית של 300 רובל.

בשנה שלאחר מכן, כל המשתלמים באיטליה נצטוו לחזור לרוסיה, אך הוא הצליח לקבל אישור להישאר, תוך שהוא מתרץ זאת במחלת עיניים ובצורך להשלים את העבודות הקבועות שלו. הוא נשאר שם עד מותו, שש עשרה שנים מאוחר יותר. הוא המשיך לשלוח מדי פעם ציור בחזרה לסנט פטרסבורג וקיבל את התואר "אקדמאי" ב-1857.

## מורשתו האמנותית של אורלוב
ציוריו של אורלוב, שגררו את שבחי בני דורו, ידועים ברכותם וביופי הצבע שלהם, לצד התאורה ויסודיות הגימור. רוב יצירותיו הן דיוקנאות וסצנות ז'אנריות מחיי האיטלקים, אך ישנן גם יצירות בנושאים היסטוריים ונופים.

רוב יצירותיו של פימן נשארו באיטליה ונמצאות באוספים הפרטיים של אספנים מערב אירופה. עם זאת, ברוסיה הם גם היו מבוקשים - הציורים "נערה רומית צעירה במזרקה", "בוקר איטלקי" נקנו על ידי הקיסר ניקולאי הראשון.

ציוריו של אורלוב מיוצגים במוזיאונים רבים ברוסיה ובמדינות חבר העמים - גלריית טרטיאקוב, גלריית תמונות אזורית טבר, מוזיאון לאמנות אזורית טרנסקרפטית בוקשאיה (אוקראינה) ואחרים.

## גלריה

 File:Orlov P N Rimskij karnaval.jpg
File:Gruppovoj Portret sester Suhovo-Kobylinyh.jpg
File:Партрэт А. І. Лорыс-Мелікава з жонкай і італьянскім хлопчыкам.JPG
File:«Напутствие великого князя Михаила Тверского».jpg


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1812
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1865
ניקולאי אורלוב

**ניקולאי אורלוב** (ברוסית: **Николай Орлов**;  8 במאי 1863 - 5 באוגוסט 1924) היה צייר ז'אנר רוסי ומורה לאמנות; קשור להנודדים וחבר של ליב טולסטוי.

## ביוגרפיה
שיעורי האמנות הראשונים שלו הגיעו מדודו, צייר אייקונים מקומי. מ-1882 עד 1892 למד בבית הספר לציור, פיסול ואדריכלות במוסקבה אצל אילריון פרינישניקוב ולדימיר מקובסקי. 

הוא סיים את לימודיו עם מדליית כסף ומשפחתו עברה לכפר קולשובו שבמחוז קאלוגה, שם צייר עיטורים בכנסייה המקומית. בשנת 1893 החל להציג עם הנודדים והיה חבר בשנת 1896. כעבור שנתיים עבר לכפר אובירלובקה, ליד מוסקבה ובשנת 1902, למוסקבה עצמה.

הוא התיידד עם ליב טולסטוי, איתו חלק דעות רבות, והיה מבקר תדיר ביסנאיה פוליאנה בשנים 1907 עד 1910. טולסטוי התייחס אליו לעיתים קרובות כ"אמן האהוב עליי" וכתב את ההקדמה לאוסף ציוריו של אורלוב בשם " איכרים רוסים", פורסם ב-1909. בקיץ שבין 1909 ל-1912, הוא חי ועבד באחוזתו של בנו של ליב, סרגיי טולסטוי, מלחין ואתנומוזיקולוג, שבמחוז טולה. בשלב זה, הוא גם קיבל תמיכה כספית מסוימת ממקסים גורקי. 

במהלך שנות ה-1900, הוא צייר איקונות ועיטורי כנסיות במחוזות טמבוב, טולה, קלוגה ואוראל. בשנים 1913 עד 1919 הוא ומשפחתו חיו בליפטסק, ומנעו מהם תלאות מלחמת העולם הראשונה והמהפכה הרוסית. כשהיה שם, הוא לימד ציור בבית ספר לבנות.

מלחמת האזרחים הרוסית הביאה אותו בסופו של דבר לקחת את משפחתו לקובאן, שם עזר בארגון קומונת איכרים. עם זאת, המלחמה שבאה לאחר מכן פגעה בו קשות. בשנת 1922 פשטו חמושים על מחסני הקומונה, תוך שהם הרגו את בנו ושתיים מבנותיו. לאחר הטרגדיה הזו הוא התיישב במייקופ, אך לא הצליח להתגבר על צערו, חלה וחזר למוסקבה ממש לפני מותו ב-1924.

## גלריה

 File:The taxes by Orlov.jpg
File:Nikolai Vasilevich Orlov - The Сonsecration of Monopoly.jpg
File:Nikolay Orlov Winter Evening.jpg


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1863
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1924
מיתוג מעסיק

**מיתוג מעסיק** הוא מיתוג ושיווק חווית העבודה במקום עבודה ואת הארגון כמעסיק. הוא מתאר את המוניטין של המעסיק בפני עובדיו, או עובדים פוטנציאליים, כמקום עבודה ואת הצעת הערך של המעסיק לעובדיו. זאת בניגוד למיתוג העסקי או המוצר שמיועד לקהל הלקוחות של הארגון.

המונח נכנס לשימוש לראשונה בשנות ה-90 של המאה ה-20 ובהדרגה אומץ בתחומי הניהול וניהול משאבי אנוש. מיתוג המעסיק משמש את הארגון לטובת ניהול כישרונות וניהול משאבי אנוש לרבות גיוס עובדים חדשים לארגון, שימור עובדים ומיתוג פנים ארגוני. מיתוג מעסיק גם משמש את הארגון להצגתו מול בעלי עניין שונים בחברה - בעלי מניות, לקוחות וספקים וכדי להראות את מערכת היחסים של הארגון עם עובדיו. 

## מקור המונח
המונח "מיתוג מעסיק" הוצג לראשונה בנאום בכנס ב-1990 של סיימון בארו, יו"ר "אנשים בעסקים", וטים אמבלר, חוקר בבית הספר לכלכלה של לונדון. ב-1996 פרסמו השניים מאמר ב-*Journal of Brand Management,* בו לראשונה ניסו להחיל כלים וטכניקות מעולם המיתוג לתחום ניהול משאבי אנוש. השניים הגדירו את מיתוג המעסיק כ"חבילת ההטבות הפונקציונליות, הכלכליות והפסיכולוגיות שמעסיק מספק ומוכרות על ידי הארגון המעסיק". 

השימוש במונח התרחב ובסקר שנערך ב-2001 בין חברות בצפון באמריקה, 40% טענו שהם פועלות באופן אקטיבי למיתוג מעסיק. מ-2005 כבר התפרסמו מספר ספרים ייעודיים בנושא. 

## כלים במיתוג מעסיק
מיתוג מעסיק עושה שימוש בכלים מעולם המיתוג והשיווק. ליבת הכלים כוללת את השירותים וחווית העובד המסופקים לעובדים כחלק מהיום-יום בארגון, מיתוג ושיווק החוויה הזו לעובדי הארגון ולמועמדים פוטנציאליים לעבודה, לרבות פרסום ושיווק בכלים שונים וכן כלים לליווי הליכי הגיוס.

בין היתר בולט השימוש כיום באתרי דירוג שונים כגון Glassdoor המספקים עדויות ודירוגים של עובדים לארגונים שונים, לגבי תהליך הגיוס, תנאי השכר והעבודה וחווית העבודה הכללית.

## ראו גם

* תקשורת פנים-ארגונית
* מיתוג פנים ארגוני

קטגוריה:מותג
קטגוריה:משאבי אנוש
ולדימיר אורלובסקי

**ולדימיר אורלובסקי** (ברוסית: **Владимир Орловский**; 1 בפברואר 1842 – 19 בפברואר 1914) היה צייר ריאליסטי רוסי ממוצא אוקראיני, ואקדמאי של האקדמיה לאמנויות סנקט פטרבורג. אורלובסקי צייר עבור אצולת מוסקבה וסנקט פטרבורג, ויצירותו אף נקנתה על ידי קיסר רוסיה, אלכסנדר השלישי. אורלובסקי נחשב לאחד ממייסדי ציור הנוף הריאליסטי האוקראיני.

## ביוגרפיה
אורלובסקי נולד בקייב בשנת 1842 למשפחת אצילים בעלת אדמות ממוצא אוקראיני. בכישרונו של האמן הצעיר האמין המורה שלו לאמנות בגימנסיה בקייב, שעזר קודם לכן לטאראס שבצ'נקו. גם מנהל הגימנסיה זיהה את כישרונו של אורלובסקי והמליץ עליו במכתב שנכתב לשבצ'נקו. וכך קרה שהחינוך לאמנות של הצייר החל במכתב המלצה מאת טאראס שבצ'נקו באקדמיה לאמנויות יפות בסנקט פטרבורג ב-1861. במהלך לימודיו של אורלובסקי באקדמיה הקיסרית לאמנויות המורה שלו היה אחד מציירי הנוף הרוסים המפורסמים ביותר של המאה ה-19 אלכסיי בוגוליובוב. על הצלחותיו המהירות קיבל אורלובסקי בסנט פטרבורג מדליית כסף גדולה באקדמיה בשנת 1863. מאוחר יותר צייר בהיותו במוסקבה, סנט פטרסבורג, קייב, צפון הקווקז, קרים ופינלנד.

עם סיום לימודיו ב-1868 זכה אורלובסקי להכרה של עמיתיו בחוגים האקדמיים ובציבור הרחב, וזכה בתואר אמן התואר הראשון. אורלובסקי קיבל מדליית זהב על ציוריו של נופי חצי האי קרים, שאפשרה לו לנסוע לאירופה בקצבה ממשלתית. כך, מ-1869 עד 1872, עבד אורלובסקי בפריז, צרפת, וכן בשווייץ, גרמניה ואיטליה.

בתוך שנתיים, ב-1874, הועלה אורלובסקי למעמד של אקדמאי, וב-1878 על ציורו "הקציר" התמנה לפרופסור. הוא נהנה מפופולריות בדומה לאיוואן אייווזובסקי, והושפע מיצירתו של ארכיפ קוינדג'י.

בשנת 1897 חלה האמן בטיפוס, ובעקבות עצת רופאיו עבר מסנט פטרבורג עם הלחות לקייב. כדי לשמור על בריאותו בילה ולדימיר אורלובסקי את שארית חייו בג'נובה, איטליה.

## גלריה


קובץ:Orlovski Vladimir Donatovich Houses in summer day 1870.jpg
קובץ:Vladimir Orloffskij - Landscape - A II 1357 - Finnish National Gallery.jpg
קובץ:В Италии 1876.jpg
קובץ:Залив 1878.jpg
File:Отмель.jpg
Орловський Володимир Донатович Дніпро.jpg|Дніпро, 1882 р
קובץ:Хаты в лесу тишина 1890.jpg


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1842
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1912
חיפזון

[ממוזער|[הארנב הלבן מופיע בפרק הראשון בספרו של לואיס קרול "הרפתקאות אליס בארץ הפלאות" כשהוא רץ בחיפזון.]]
פעולה ב**חיפזון** או ב**בהילות** היא פעולה הנעשית במהירות גבוהה מדי, או שמתחילה ללא הכנה מספקת, בלי להקדיש את שיקול הדעת הנדרש לפעולה כזו. בדרך כלל נעשית הפעולה מבלי שתוכננה מראש להתבצע בדרך זו, אלא כתוצאה ממצוקת זמן שמבצע הפעולה נקלע אליה.

החיפזון עלול לגרום לתאונות ולטעויות, ועל כך רומז הביטוי "החיפזון מהשטן", שמקורו בפתגם בערבית: العَجَلَةُ مِنَ ٱلشَّيْطَانِ وَالتَّأَنِّي مِنَ ٱلرَّحْمٰنِ – "החיפזון מן השטן והמתינות מן הרחמן".

## במקרא
על אף ההוראה השלילית של החפזון, בתורה הוא נכלל בהוראות שניתנו לבני ישראל לפני יציאת מצרים כחלק ממצוות אכילת קרבן פסח: . 

כמו כן בספר דברים מוזכר החיפזון כמניע למצוות אכילת מצה: . 

ההגדה של פסח מרחיבה בתיאור החיפזון: .

## ראו גם
* חפוז

## קישורים חיצוניים

* 
* 
קטגוריה:ניהול תהליכים
קרל טימולאון פון נף

**קרל טימולאון פון נף** (ברוסית: **Тимофей Андреевич Нефф**; 14 באוקטובר 1804 – 5 בינואר 1877) היה אמן ממוצא גרמני בלטי.

## ביוגרפיה
קרל טימולאון פון נף נולד בבית אחוזה בנו-איסנהוף, באסטוניה של האימפריה הרוסית, בשנת 1804. אמו הייתה אומנת צרפתית באחוזה; הוא היה ילד לא חוקי. הוא החל ללמוד אמנות באסטוניה בהדרכתו של קארל פון קוגלגן והמשיך באקדמיה לאמנויות בדרזדן, גרמניה. הוא סיים שם את לימודיו בשנת 1825. לאחר סיום לימודיו הוא נסע וחילק את זמנו בין אסטוניה, איטליה וסנט פטרסבורג, הבירה הקיסרית. בסנט פטרבורג קיבל הזמנה לצייר את בנותיו של הקיסר ניקולאי הראשון.

הדיוקן התקבל היטב כאשר מכאן ואילך נקשר לבית המלוכה, ועשה קריירה כאמן הפועל למען המעמדות הגבוהים בחברה. הוא קיבל עבודות יוקרתיות בסנט פטרבורג ומחוצה לה. כהוקרה על פועלו, במיוחד על תרומה לקישוט האמנותי של כמה כנסיות, הוא זכה בנדיבות בהכרה רשמית. בנוסף, הוא הפך לאחד מיועציו הקרובים ביותר של הקיסר בשאלות הקשורות לאמנות. בשנת 1846 הוא מונה לחבר כבוד באקדמיה של פירנצה ולאחר שסיים את עיטור חלקים מהאיקונוסטאזיס של קתדרלת סנט אייזק בסנט פטרסבורג, היה מועמד להיות חבר באקדמיה הקיסרית הרוסית לאמנויות. בעקבות הצלחותיו הרבות הוא בנה בית אחוזה איטלקי כדי לשכן את אוסף האמנות האישי שלו באסטוניה.

## יצירה
כאמן חצר, פון-נף זכה להערכה כדיוקנאי וצייר של נושאים אקדמיים טיפוסיים שהיו אז פופולריים, בעיקר מתרחצים ונימפות עירומות. כאמור, הוא תרם לעיטור האמנותי של קתדרלת אייזק הקדוש, סנט פטרבורג, קתדרלת ישו המושיע, במוסקבה וקתדרלת הלסינקי, בפינלנד. כמו כן קישט כנסיות מחוץ לאימפריה הרוסית: בניס, צרפת ובויסבאדן, גרמניה ועוד.

כמה מיצירותיו מוצגות היום במוזיאון לאמנות של אסטוניה.

## גלריה

קובץ:Aleksandra Petrovna of Rzssu.jpg
קובץ:Italian woman with children on the stairs.jpg
קובץ:Neff Kupalshchitsa.jpg
קובץ:Itaalia tänavalapsed.jpg


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:ציירים גרמנים
קטגוריה:גרמנים-בלטים
קטגוריה:ילידי 1804
קטגוריה:נפטרים ב-1877
פלטון טיורין

**פלטון טיורין** (ברוסית: **Платон Тюрин**; 1816 — 1882) היה צייר דיוקנאות וצייר קיר רוסי. חבר באקדמיה הקיסרית לאמנויות.

## ביוגרפיה
הוא נולד למשפחה של צמיתים וקיבל את חירותו בשנת 1843. שנתיים לאחר מכן הוא נסע לסנט פטרסבורג, שם נרשם לשיעורים באקדמיה האימפריאלית לאמנויות ולמד אצל אלכסיי מרקוב. בשנת 1850 הוענק לו התואר "אמן" על ציור היסטורי ופורטרט. מ-1850 עד 1860, הוא הציג קבוע באקדמיה. בשנת 1857 זכה בתואר "אקדמי" לציור דיוקנאות וקיבל תפקיד בשירות המדינה. 

לאחר 1860, עבודתו הייתה קשורה קשר הדוק עם וולוגדה והאזור שמסביב. הוא קיבל הזמנות לפורטרטים מכל משפחות בעלי האדמות המקומיות, כמו גם אנשי הדת ואזרחים בולטים אחרים. במהלך שנות ה-60, הוא קיבל הזמנות לצייר איקונות בכנסיות מקומיות, ובשנת 1862, האדונים לשעבר שלו הזמינו אותו לצייר כנסייה באחוזתם במחוז גריאזובצקי.   

בשנת 1865, טיורין התחתן עם איכרה מקומית. מ-1876 עד 1877, הוא היה אחד מהאמנים שהשתתפו בקישוט הקתדרלה החדשה של ישו המושיע, ויצר 34 אייקונים. 

הוא היה חולה במשך כמה שנים ומת משחפת ב-1882.

## גלריה

File:Zaytsev sisters by P.Tyurin (1847).jpg
File:Портрет С.А. Зубова. Тюрин П.С..jpg
File:Мужской портрет. 1849. Тюрин П.С..jpg
File:Портрет девочки в голубом платье. 1844. Тюрин П.С.jpg


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:ילידי 1816
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1882