open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ויקטור סידיאק

**ויקטור סידיאק** (ברוסית: **Виктор Александрович Сидяк**;  נולד ב-21 בנובמבר 1943) הוא סיף ומאמן סובייטי. אלוף אולימפי בעל 6 מדליות מהן 4 זהב בחרב וכן אלוף עולם 7 פעמים במסגרת נבחרת ברית המועצות. הוא הצליח לזכות במדליית זהב אולימפית ב-4 אולימפיאדות ברציפות.

## ביוגרפיה
ויקטור סידיאק נולד בעיירה אנז'רו-סודז'נסק שבמחוז קמרובו. תוך מספר שנים המשפחה עברה לדונצק. בגיל 15 החל להתאמן בסייף. לאחר סיום בית הספר הוא התחיל ללמוד הנדסה ובמקביל המשיך באימונים. בשנת 1968 הוא נכלל לראשונה בנבחרת האולימפית והיה בין חבריה עד לשנת 1980.

בשנת 1970 הוא עבר למינסק והתגורר בעיר זו במשך כל תקופת הקריירה הספורטיבית ולאחריה. בשנת 1980, לאחר זכייה באולימפיאדה הרביעית הוא עזב את הספורט התחרותי והחל לאמן. הוא סיים את המכון לספורט במינסק בשנת 1973.

בשנת 1973 סידיאק זכה בתחרות יוקרתית "גביע מרטיני" וקיבל חרב עשוי מהזב הפרס על הזכייה.

לאחר התפרקות ברית המועצות, עבר לאיטליה והיה מאמן של הסייפים האיטלקים. לאחר מספר שנים החזיר לעצמו את אזרחותו הרוסית וחזר למוסקבה בה הוא מתגורר עד היום.

## תחרויות אולימפיות
בשנת 1968 באולימפיאדת מקסיקו סיטי סידיאק לראשונה הגיע לאולימפיאדה וזכה במדליית זהב קבוצתית.

בשנת 1972 באולימפיאדת מינכן סידיאק היה הראשון בין סייפים סובייטים שהצליח לזכות במדליית זהב אישית. בתחרויות קבוצתיות הוא נפצע בעין אך המשיך בתחרות. ביחד עם קבוצתו הוא זכה במדליית כסף.

בשנת 1976 במונטריאול סידיאק זכה במקום השלישי בתחרות אישית ובמדליית זהב בתחרות קבוצתית.

בשנת 1980 באולימפיאדת מוסקבה סידיאק היגע כאשר הוא כבר בין 37 והצליח לזכות עם קבוצתו במדליית זהב.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סייפים סובייטים
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:מאמני סיף
קטגוריה:מאמני ספורט סובייטים
קטגוריה:אלופים אולימפיים סובייטים: סיף
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1943
Nickelodeon on CBS

ממוזער
**Nickelodeon on CBS**, **Nick Jr. on CBS** ו־**Nick on CBS** היו המיתוג של רצועת שידור לילדים ברשת CBS שרצה מ־16 בספטמבר 2000 עד 9 בספטמבר 2006.

הרצועה הזו לשידורי שבת בבוקר הציגה תוכן מערוץ ניקלודיאון, שבאותו זמן היה ביחד עם CBS בבעלות ויאקום.

## היסטוריה
הרצועה החליפה את CBS Kidshow, ששידרה סדרות רכש קנדיות. במהלך השנתיים הראשונות שלה, Nick Jr. on" CBS" שידרה סדרות מניק ג'וניור בלבד. ב-14 בספטמבר 2002, Nick **Jr.** on CBS מותגה מחדש כ-Nick on CBS, והרחיבה את לוח השידורים כדי לכלול סדרות מניקלודיאון שהן לא מלוח השידורים של ניק ג'וניור. הסדרות של ניקלודיאון הוסרו ב-2005 לטובת החזרת הרצועה לבלעדיות לערוץ ניק ג'וניור.

בתחילת 2006, ויאקום התפצלה לשתי חברות שונות, וכתוצאה מכך CBS הפכה לחברה עצמאית וניקלודיאון עבר לחברת ויאקום החדשה. Nick Jr. on CBS הסתיימה ב-9 בספטמבר 2006 והוחלפה ב-Cookie Jar TV ב-16 בספטמבר 2006, כחלק משיתוף פעולה בין CBS לבין Cookie Jar Group.

## סדרות
### 2000
*הרמזים של בלו (2000–2006)
*מגלים עם דורה (2000–2006)
*פרנקלין (2000–2002)
*קיפר (2000–2002)
*הדובון הקטן (2000–2002)
*ביל הקטן (2000–2006)
*מגי והמפלץ (2000–2002, 2005–2006)

### 2001
*בוב הבנאי (2001–2002)
*נוני התמנון (2001–2002)

### 2002
*סיפורי ג'ינג'ר (2002–2003)
*החיים על פי דאג (2002–2004)
*היי ארנולד! (2002–2005)
*פלסוויק (2002) 
*רוקט פאוור (2002–2005)
*משפחת תורנברי (2002–2005)
*בובספוג מכנסמרובע (2002) (רק פרק אחד שודר)

### 2003
*ארץ הגיר (2003–2005)
*ראגרטס (2003)

### 2004
*ראגרטס כבר גדולים (2004–2005)
* (2004–2005)
*קינן וקל (2004–2005)
*רומיאו! (2004)

### 2005
*חבורת החצר (2005–2006)
*החדר של בלו(2005–2006)
*רוץ, דייגו, רוץ! (2005–2006)
*נווה עצלנות (2005–2006)
*סיפורי כתם שמש (2005–2006)

### 2006
*וונדר פטס (2006)
*באו באו באבי (2006)

## קישורים חיצוניים
*פרומו לשידורי Nick on CBS, משנת 2002, YouTube
*הפתיח של Nick on CBS, משנת 2002, YouTube

## הערות שוליים

קטגוריה:ערוצי טלוויזיה לילדים
קטגוריה:רצועות שידור בטלוויזיה
חדוה יחזקאלי

**חדוה יחזקאלי** (נולדה ב-13 בפברואר 1950) היא סגנית ראש עיריית חדרה וזוכת אות אומ"ץ לשנת 2012.

## ביוגרפיה
יחזקאלי נולדה בשכונת נווה חיים בחדרה, למשפחה בת שבע נפשות. למדה ב"תיכון חדרה" ובצבא שירתה בחטיבת הצנחנים בסיוע לפלוגה לוחמת.

בין השנים 1970 ל-1983 עבדה וניהלה את חברת עבודות העפר "האחים רויכמן (שומרון) בע"מ", אשר עסקה בתחומי הכרייה, החציבה, התשתית וההובלה. לאחר מכן החלה לעבוד כעיתונאית בעיתונות המקומית. בשנים אלה ולאחריהן הייתה ממקימי סניף "ניצן" בחדרה. בשנת 1997 החלה לכהן כראש שבט הצופים בחדרה - שבט "בני היער".

למדה לימודי תעודה בפרסום שיווק, יחסי ציבור ועיתונאות.

יחזקאלי נשואה לאבי, סא"ל במיל' והם מתגוררים בחדרה. לזוג חמישה ילדים.

### פעילות כחברת מועצת העיר חדרה
בשנת 1998 החלה לכהן כחברת מועצת העיר חדרה מטעם סיעת שחר בה על אף היותה מזוהה עם הימין, שיתפה פעולה עם גיורא שחר איש מרצ, והייתה חברה בוועדה לתכנון ובניה, בוועדת ביקורת, שלום הילד ויו"ר הוועדה לאיכות הסביבה.

כחברת מועצת עיר פעלה לפינוי תחנת י.ר.א.ב. שמפנה את פסולת העיר והיוותה מטרד תברואתי קשה לתושבי שכונות קלרין, ביאליק, שלמה ושמשון מבחינת ריח, זוהמה ומזיקים ואשר העסיקה במקום עובדים ללא היתרי שהייה. בסיום המאבק, התחנה עברה מאזור המגורים לאזור התעשייה בחדרה. יחזקאלי פעלה כנגד המפגע התברואתי של מכבסת השלג שפעלה בשכונת ויצמן בעיר ושהיוותה סיכון תברואתי לדרכי הנשימה של תושבי השכונה, מאזור מגורים לאזור התעשייה בחדרה.
שמאל|ממוזער|250px|חדוה יחזקאלי בטקס קבלת אות אומ"ץ

בשנת 2008 חברה למפלגת הירוקים בהתמודדות למועצת העיר חדרה, וזכתה בשני מושבים במועצת העיר. במהלך כהונתו של חיים אביטן בראשות עיריית חדרה, התריעה ופעלה למען מנהל תקין בעיר.

בשנת 2012 קיבלה את אות אומ"ץ.

בחודש מאי 2013 הודיעה כי תתמודד לראשות העיר חדרה במסגרת התנועה החברתית הירוקה. בבחירות אלה השיגה כ-18.8% מהקולות, והגיעה למקום השלישי.

בהסכם שחתמה עם ראש העיר הנבחר בחדרה - צבי גנדלמן, מונתה לסגן ראש העיר וקיבלה תחת ניהולה את תיקי כוח אדם, צעירים ואיכות הסביבה.

יחזקאלי הייתה יו"ר הוועדה הציבורית לחגיגות 125 שנה להיווסדה של חדרה, שנערכו בינואר 2016

## קישורים חיצוניים
* חדוה יחזקאלי - אתר האינטרנט של חדוה יחזקאלי
* סרטון תמיכה בחדוה יחזקאלי - קמפיין בחירות לראשות עיריית חדרה
* חדוה יחזקאלי לראשות עיריית חדרה - קבוצת התמיכה בפייסבוק
* mynet המקומי שלי  - בחירות מקומיות 2013: חדרה

## הערות שוליים

קטגוריה:זוכי אות אומ"ץ
קטגוריה:חברי מועצת העיר חדרה
קטגוריה:סגני ראשי רשויות מקומיות בישראל
קטגוריה:בוגרות תיכון חדרה
קטגוריה:בוגרי תיכון חדרה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1950
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1950
יבשתנים

[ממוזער|200px|[יבשתן צנוע על סלע]]
**יבשתנים** (שם מדעי: Oxudercinae) הם תת-משפחה של דגים ממשפחת הקברנוניים שבסדרת הדקראים. לפי מספר חלוקות הם שייכים למשפחה אוקסודרסיים. אלו הם דגים אמפיביים העולים ליבשה ויכולים לשהות בה פרקי-זמן ממושכים.

## מאפיינים
היבשתנים הם בעלי התאמה יוצאת דופן לסביבה שמכוסה במים בזמן הגאות בלבד, ומציגים סדרת התאמות פיזיולוגיות והתנהגותיות מיוחדות לחיים אמפיביים. כך למשל, הם משתמשים בסנפיריהם הקדמיים כדי לנוע על הקרקע בסדרת דילוגים. הם גם משתמשים בשריריהם כדי לנתר עד לגובה של כ-60 ס"מ. היבשתנים פעילים מחוץ למים באכילה ובאינטראקציה ביניהם. למשל לצורך הגנה על הטריטוריה שלהם. בניגוד לדגים אחרים החיים בסביבה זו, בשעת השפל היבשתנים אינם מסתתרים מתחת לאצות או בבריכות קטנות שהשאירה הגאות מאחוריה. היבשתנים מסוגלים לנשום דרך העור ודרך ריריות הפה והגרון. דרך נשימה זו אפשרית רק כאשר היבשתנים רטובים, עובדה שמגבילה אותם לחיים בסביבה לחה. נשימה עורית זו דומה לזו המאפיינת דו-חיים. תאי הזימים של היבשתנים גדולים יחסית, והם שומרים בתוכם בועת אוויר המסייעת להישרדותם מחוץ למים. תאי זימים אלו נסגרים באופן הדוק כאשר היבשתנים מחוץ למים, וכך נשמרים הזימים רטובים ויכולים להמשיך לתפקד. היבשתנים שומרים בתוכם על בועת האוויר גם בעת שסביבתם מכוסה במים, וכתוצאה מכך הם מסוגלים לנשום בסביבות שבהן ריכוז נמוך של חמצן.

היבשתנים חופרים מחילות עמוקות המסייעות להן לשמור על חום הגוף ולהישמר מפגיעתם של טורפים ימיים כשהמחילות מכוסות במי הגאות. במחילות אלו הם גם מטילים את ביציהם.

היבשתנים נמצאים באזורים טרופיים, סובטרופיים וממוזגים לרבות באזור האוקיינוס ההודי, האוקיינוס השקט והחוף האטלנטי של אפריקה.

## סוגי היבשתנים
*מין יחיד *Apocryptes bato*
**Apocryptodon*
**Boleophthalmus* בו המין בולאופתלמוס פקטינירוסטריס
**Oxuderces*
**Parapocryptes*
**Periophthalmodon* בו המין יבשתן ענק (*Periophthalmodon schlosseri*)
**Periophthalmus* בו המין יבשתן אטלנטי ויבשתן צנוע
**Pseudapocryptes*
**Scartelaos*
*מין יחיד *Zappa confluentus*

## קישורים חיצוניים

* 
* 

*
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אלברט גינטר
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1861
Infinite (אלבום של אמינם)

**Infinite** הוא האלבום הראשון של הראפר אמינם שיצא ב -12 בנובמבר 1996 והופק על ידי מר פורטר.

## רקע
פירוש המילה Infinite הוא "אינסופי".בבחירת שמו של האלבום, אמינם הסביר: "מטבע הדברים, אני הייתי צעיר והושפעתי על ידי אמנים אחרים, קיבלתי הרבה משובים מאנשים שאמרו לי שאני נשמע כמו ראפרים אחרים כמו נאז ו-AZ. 'אינסופי' היה הניסיון שלי להבין איך אני רוצה שסגנון המוזיקה יהיה ייחודי רק לי, ואיך להישמע על המיקרופון ולהציג את עצמי.
אמינם עבד לזמן מה בעבודת שכר מינימום, בה בישל ושטף כלים במסעדה, ובשנת 1992 חתם אמינם בחברת ההפקות FBT, בבעלות האחים ג'ף ומארק בס. הקליט את האלבום (הראשון Infinite) במרתף ביתו עם ציוד האולפן של האחים בס ב-1996. אמינם בתחילת הקריירה שלו שיתף פעולה עם ראפר אחר מדטריוט בשם רויס דה "9'5, תחת שם הבמה Bad Meets Evil.

## רשימת השירים

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-1996
קטגוריה:אלבומי אמינם
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי אמינם
סמל מלייה

**סמל מלייה** הוא סמלה הרשמי של העיר האוטונומית הספרדית מלייה.

הסמל מעוצב כמגן "ספרדי" שבו שדה כחול מוטען בשני סלים, אחד מעל השני. הסלים משובצים אדום וזהב ובכל אחד מהם שתי קבוצות של שבעה נחשים ירוקים. סביב המגן גבול עשוי מתשעה סמלי ממלכת לאון ותשעה סמלי ממלכת קסטיליה, לסירוגין. סמל ממלכת לאון הוא שדה לבן שבו אריה אדום זקוף וכתר לראשו. סמל ממלכת קסטיליה הוא שדה אדום שבו טירת זהב בעלת שלושה צריחים משוננים שחלונותיה ודלתה כחולים. הסמל יורש את עיצובו מסמלו של הדוכס אלונסו פרס דה גוסמן (Alonso Pérez de Guzmán; 1256–1309), שכבש את העיר מידי המורים.
במגן תומכים שני עמודים לבנים שעליהם מגילה עם הכתובת הלטינית "Non Plus Ultra", דהיינו "אין עוד מעבר". עמודים אלו מייצגים את עמודי הרקולס והם מופיעים גם בסמל ספרד עם הכתובת "Plus Ultra". מעל המגן, כתר דוכס זהב וצריח זהב שבו עומד אביר בבגדים לבנים שמשליך חרב מידו. מעליו סרט עם המוטו "Praeferre Patriam Liberis Parentem Decet" שפירושו: "ראוי להעדיף את המדינה על פני המשפחה". חלק זה של המגן מסמל את הסיפור על הדוכס דה גוסמן, שעמד במצור בעיר טריפה (Tarifa). האויב המורי תפס את בנו ואיים להוציאו להורג אם העיר לא תיכנע. בתגובה, השליך הדוכס את פגיונו לאויב באומרו "אני מעדיף את מדינתי על פני משפחתי".
תחת המגן דרקון ירוק, שעל פי האגדה הרג בתושבי העיר עד שהדוכס דה גוסמן הרג אותו.

הסמל משמש מ-11 במרץ 1913.

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

* הסמל באתר דגלי העולם
* תיאור הסמל

מלייה
אודרי מסטרה

**אודרי מסטרה** (בצרפתית: **Audrey Mestre**; 11 באוגוסט 1974 – 12 באוקטובר 2002) הייתה צוללת חופשית מקצוענית צרפתיה, שהגיעה לעומק 171 מטר בניסיון לשבור שיא בצלילה חופשית, אך מצאה את מותה באותה צלילה בגיל 28.

## ביוגרפיה
מסטרה נולדה בשנת 1974 בסן דני ליד פריז. בעקבות בעיות בריאותיות שהגבילו את תנועתה ביבשה אך לא במים, היא החלה לשחות כבר בגיל שנתיים.
בגיל 13 היא הפכה לצוללנית מקצועית ובגיל 14 היא עברה למקסיקו עם משפחתה, שם היא החלה בלימודי ביולוגיה ימית באוניברסיטת לה פז.

את התזה שלה כתבה על צוללן מפורסם בשם פרנסיסקו "פיפין" פרראס , ובאחת הצלילות שלו באזור מגוריה הם נפגשו והתאהבו. לאחר 3 שנים, בשנת 1999, הם התחתנו.

## הצלילה האחרונה
במהלך הצלילה האחרונה שלה בחוף ברפובליקה הדומיניקנית, היא הייתה אמורה לנסות לשבור את השיא בצלילה חופשית. כתוצאה ממספר תקלות, הזמן שלקח לה להגיע לפני השטח ולטיפול רפואי לאחר מכן היה ארוך מידי, ומותה הוכרז זמן קצר לאחר הגעתה לבית החולים. התקלות שכנראה היו הן חוסר אוויר בבלון שהיה אמור למשוך אותה לפני השטח, חוסר בצוללני בטיחות לאורך כל הדרך שנועדו למשוך אותה כלפי מעלה במקרה של תקלה, וחוסר הימצאות צוות רפואי על הספינה ובחוף הים.

גופתה של אודרי נשרפה ועפרה פוזר בים. בשנת 2002 היא נכנסה להיכל התהילה של הצוללניות.

## פרסומים
בשנת 2004 הוציא בעלה, פיפין, את הספר The Dive על סיפור חייה של אשתו, אודרי.

בשנת 2006 פורסם הספר "The Last Attempt" על ידי קארלוס סרה, שותף לשעבר של פיפין ושותף מארגן בניסיונות שבירת השיא של מסטרה. הוא טען בספרו כי פיפין אחראי למותה של מסטרה, בכך שבכוונה לא מילא את הבלון. סרה לא טען כי פיפין התכוון לרצוח את אשתו, אך לטענתו זו הייתה פעולה ישירה וחסרת אחריות שלו שהובילה למותה.

בשנת 2013 יצא סרט בשם "ללא גבולות" על ידי espn אודותיה, התחרות שלה עם שיאנית העולם טניה סטריטר. ואודות הצלילה האחרונה שלה והכשלים שנלוו לזה.

בשנת 2022 יצא סרט בשם "בלי אוויר" על ידי netflix בהשראת סיפורה ולזכרה.

## קישורים חיצוניים
* 
* קישור לסרט על מסטרה
* 
* 
* "בלי אוויר" סרט בנטפליקס

קטגוריה:הרוגות טביעה
קטגוריה:ספורטאיות צרפתיות
קטגוריה:צוללות (נשים)
קטגוריה:צרפתיות שנולדו ב-1974
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1974
קטגוריה:צרפתיות שנפטרו ב-2002
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-2002
בלקין

**בלקין** (ברוסית: Белкин) הוא שם משפחה יהודי ורוסי. 
* הסיומת הסלאבית -ין מציינת "בן של" או "צאצא של"
* השם היידי בלקין (**ביילקין**) פירושו "**בן ביילקע**" (שם חיבה מהשם ביילע).
* השם הרוסי בלקין (**Белкин**) מקורו במילה בלקה (**Белка**) שפירושה סנאי.

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה מטרונימיים
יאקוב כריסטיאן יאקובסן

**יאקוב כריסטיאן יאקובסן** (בדנית: **Jacob Christian Jacobsen**; 2 בספטמבר 1811 - 30 באפריל 1887), ידוע גם כ**יוד'. סי. יאקובסן** (**J.C. Jacobsen**), היה תעשיין ונדבן דני, שידוע כמקים מבשלת הבירה "קרלסברג".

## ביוגרפיה

יאקובסן לא רכש כל הכשרה אקדמית או מדעית (אם כי נכח בכמה מהרצאותיו של הפיזיקאי והכימאי האנס כריסטיאן אורסטד). בשנות ה-40 של המאה ה-19 הגיע למסקנה כי יש לחולל שינוי בתחום ייצור הבירה, שהתבסס עד אז על ייצור בכמה מבשלות קטנות, לבסס אותו על שיטות מדעיות ולהפכו לתחום תעשייתי.

ב-1844 הקים את מבשלת "קרלסברג" (שנקראה על שם בנו, קרל יאקובסן), בפרבר ואלבי בקופנהגן. המפעל המקורי עומד על תלו עד היום. יאקובסן שם דגש על הדיוק וההקפדה ביצירת בירה באיכות גבוהה, וב-1875 הקים את מעבדות קרלסברג בקופנהגן.

הוא הביע עניין בפוליטיקה והיה תומך המפלגה הליברלית הלאומית, אם כי בחלוף השנים נטה יותר לעמדות שמרניות. הוא אף היה חבר הפרלמנט מטעם המפלגה הליברלית בין השנים 1854 ל-1871. כמו כן, היה פטרון של אמנים. בשנת 1859, לאחר שריפת ארמון פרדריקסבורג, מימן את בנייתו מחדש.

ב-1876 הקים את קרן קרלסברג שאליה הוריש במותו את הונו בשל בעיות משפחתיות. ריב מר שפרץ בינו לבין בנו קרל הוביל לכך שבנו הקים את מבשלת "ני קרלסברג" (Ny Carlsberg; "קרלסברג החדשה") ב-1880. אולם ב-1886 התפייס עם בנו, ובשנת 1902 המבשלות אוחדו. בשנת 1906 התמנה בנו קרל למנכ"ל המבשלה המאוחדת, שידועה משנה זו בשם "מבשלות קרלסברג". ב-1997 שודרה בדנמרק סדרת טלוויזיה על מערכת היחסים בין יאקוב יאקובסן לבנו קרל.

בנו קרל יאקובסן אסף את אחד מאוספי האמנות הפרטיים הגדולים בתקופתו. האוסף שמור כיום במוזיאון ני קרלסברג גליפטוטק שהקים בקופנהגן.

## לקריאה נוספת

* Kristof Glamann: *Jacobsen of Carlsberg. Brewer and Philanthropist.* Copenhagen 1991.


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תעשיינים
קטגוריה:נדבנים
קטגוריה:דנים
קטגוריה:ילידי 1811
קטגוריה:נפטרים ב-1887
שדופום

[250px|שמאל|ממוזער|מסופוטמיה בתקופת [חמורבי]]
**שדופום** הייתה עיר עתיקה בשומר. האתר שבו נמצאים שרידי העיר שוכן ב**תל חַרְמַל**, הנמצא על גבול העיר בגדאד של היום במחוז בגדאד. בעיר נמצאו לוחות החרס שהכילו את חוקי אשנונה.

## היסטוריה
אין מידע רב לגבי ההיסטוריה של העיר בתקופה הבבלית הקדומה. העיר הייתה מיושבת לפחות מהתקופה האכדית ולכל אורך התקופה ההבלית הקדומה. העיר שכנה באזור נהר דיאלא והייתה מרכז אדמיניסטרטיבי מבוצר של ממלכת אשנונה. משמעות שמה של העיר היה "בית האוצר".

האלה הפטרונית של העיר הייתה נידבה (או ניסבה), אלת הכתיבה, הלמידה והקציר. ליד שער העיר שכנו שני מקדשים תאומים שהוקדשו לאלה.

## ארכאולוגיה
האתר נחפר בין השנים 1963-1945 על ידי הארכאולוג העיראקי טהא באקר ממחלקת העתיקות והמורשת. הוא גילה באתר כ-3000 לוחות חרס. בין השנים 1998-1997 האתר נחפר על ידי משלחת חפירות של אוניברסיטת בגדאד וצוות של המכון הארכאולוגי הגרמני (German Archaeological Institute) בראשותם של פטר מיגלוס (Peter Miglus) ולית' חוסיין (Laith Hussein). באתר נערכו במשך השנים חפירות שוד רבות בלתי חוקיות. לוחות שנחפרו מחפירות אלה מצאו את דרכם למוסדות שונים.

הממצאים הארכאולוגיים באתר כללו קיר מקיף גדול דמוי צורת טרפז. בכיוון מערב נמצא השער שנפתח לשדרה רחבה. ליד השער נמצאו שני מבנים תאומים - המקדשים הראשיים של העיר לאלה נידבה. הכניסה למקדשים הוקפה בשורת פסלי אריות עשויים מטרה קוטה. בצדו השני של הרחוב נמצא מתחם מגורים ששימש את הכהנים. בין מתחם הכהנים והקיר בצד המערבי, נמצאו שתי קפלות קטנות ומבנים נוספים. הלוחות שנמצאו באתר כללו שני עותקים של עלילות גילגמש 
ושני לוחות שכללו חלק מחוקי אשנונה וכן לוחות מתמטיים שונים.

## קישורים חיצוניים
* שדופום באתר מחלקת ההגנה של ארצות הברית
* תל חרמל באתר המכון האוריינטלי של אוניברסיטת שיקגו
* אתר המשלחת הארכאולוגית בתל שנים 1998-1997
* תל חרמל באתר המוזיאון הלאומי של עיראק
* תל חרמל באתר המכון הארכאולוגי הגרמני
* לוחות מתמטיים מתל חרמל באתר The Center for Online Judaic Studies

קטגוריה:ערי מדינה בשומר
קטגוריה:עיראק: אתרים ארכאולוגיים
בית הקברות העברי

250px|ממוזער|שמאל|פרטים בגדר המקיפה את חלקת החיילים בבית הקברות. גלעד הגרניט נראה מימין
**בית הקברות העברי** (באנגלית: **Hebrew Cemetery**) הוא בית קברות יהודי בעיר ריצ'מונד במדינת וירג'יניה שבארצות הברית. הוא ידוע בעיקר בשל החלקה הצבאית המצויה בו, שבה נקברו חיילים יהודים, שנהרגו במלחמת האזרחים האמריקנית.

## תולדות בית הקברות
בית הקברות, מן העתיקים בבתי הקברות היהודים בארצות הברית, נפתח בשנת 1816 על פני שטח של כארבעה דונם, לאחר שבית הקברות היהודי הראשון בעיר התמלא. הוא הוקם על ידי קהילת בית שלום (שהתמזגה בהמשך לתוך הקהילה הרפורמית בית אהבה, המתחזקת את האתר עד היום). בית הקברות הורחב לימים ומשתרע כיום על פני כ-34 דונם. קבורים בו כ-2,900 איש והוכשר בו מקום לאלף מקומות קבורה נוספים. מצויים בו בניין בית כנסת ומצבות מסוגננות רבות.

בבית הקברות נקבר לואיס סטראוס (1896–1974), אדמירל משנה (Rear Admiral) ויושב ראש הוועדה לאנרגיה אטומית של ארצות הברית.

בשנת 2004 ניזוק בית הקברות קשות ממפולת אדמה, שאירעה עקב גשמים עזים שהביאה עמה סופת ההוריקן גסטון.

בשנת 2006 התווסף בית הקברות למרשם הלאומי של אתרים היסטוריים של ארצות הברית.

## חלקת החיילים
בבית הקברות מצויה חלקה צבאית יהודית, מן המעטות בעולם כולו מחוץ למדינת ישראל. נקברו בה שלושים חיילים יהודים, שנפלו בקרבת ריצ'מונד בשורות צבא קונפדרציית המדינות של אמריקה (צבא מדינות הדרום) במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית.

קיימת טענה כי החלקה הוקמה לאחר שמנהלי בתי הקברות של צבא הקונפדרציה באזור סירבו ממניעים אנטישמיים לקבור את החיילים היהודים בתחומיהם.

בשנת 1866 הוקמה בריצ'מונד אגודת הזיכרון של הנשים העבריות על מנת לתחזק את החלקה. היא גייסה כסף להקמת מצבות לחללים ולהקמת גדר סביב החלקה. בשנות השלושים הועברה תחזוקת החלקה לידי הקהילה המתחזקת את בית הקברות כולו.

גדר המתכת היצוקה המקיפה את החלקה עוצבה על ידי האמן ויליאם ברקסדייל מאיירס (William Barksdale Myers). היא כוללת סמלים שונים – עמודים בדמות רביעיית רובי מוסקט, שעל קניהם כרוכים דגלים מקופלים של הקונפדרציה, חרבות מצולבות וזרי עלי דפנה.

לימים הוסרו המצבות האישיות מהחלקה בשל מצבן שהידרדר. במקומן הוצב בה גלעד מגרניט ועליו לוח ארד ובו כתובת זו:

**לתהילת האלוהים**
**ולזכרם של חיילי הקונפדרציה היהודים**
**הנחים במקום מקודש זה**

**(שמות החללים)**

**הוקם על ידי אגודת הזיכרון של הנשים העבריות**
**ריצ'מונד, וירג'יניה**
**הוקמה ב-1866**

חיילים יהודים נוספים שנפלו בשורות צבא הקונפדרציה נקברו באתרים אחרים.

## קישורים חיצוניים

*בית הקברות באתר קהילת בית אהבה
* 
*חלקת החיילים באתר Jewish-American History Foundation
*חלקת החיילים באתר ספריות אוניברסיטת פלורידה אטלנטיק

## הערות שוליים

עברי
עברי
העברי
קטגוריה:קונפדרציית המדינות של אמריקה
קטגוריה:ריצ'מונד
קטגוריה:הנצחת חיילים יהודים בצבאות זרים
עקיקה

**עקיקה** (בערבית: **عقيقة**) היא מסורת איסלאמית של הקרבת בהמה לרגל לידת תינוק. 

## מהלך הטקס

בתקופת השבוע הראשון לחייו התינוק נחשב לפגיע במיוחד. לכן, בתום השבוע, המוסלמים עורכים לו טקס הנקרא "עקיקה". עוד לפני הטקס נערך טקס "החניכ" (שורש המילה היא מהמילה ח.נ.כ שכן כמו בעברית משמעותה לחנוך): על פי המסורת האב אומר באוזנו האחת של התינוק את השהאדה כלומר "אין אלוהים מלבדי אללה ומוחמד הוא נביאו (או שליחו)". לאחר מכן, לוקח האב תמר או כל פרי מתוק אחר, לועס מעט ונותן את הפרי הלעוס לתינוק, כדי שיהיה מוכן להנקה ויוכל להתחיל את פעולת טחינת המזון. 

טקס ה"עקיקה" עצמו כולל שחיטת כבש, שהיא מעשה סמלי של הקרבת קורבן, קריאת התינוק בשם ובקשה מן האל שיגן עליו מפני אסונות ומפני השטן. הטקס מקושר לציווי האלוהי לאברהם להקריב את בנו ישמעאל, ולכך שאברהם צווה לבסוף לפדות את בנו באמצעות הקרבת בהמה. לרגל הולדתה של בת שוחטים כבש אחד, ולרגל הולדת בן שוחטים שני כבשים. הקורבן ניתן על ידי ההורים בשם התינוק ומבשרו מבשלים מאכלים חגיגיים ומגישים אותם לבני המשפחה המורחבת. 

בטקס ה"עקיקה" נוהגים גם לספר את שערו של התינוק ולתת צדקה בכסף לעניים, כמשקל השיער שסופר. המוסלמים שומרי המצוות מחלקים את הבשר לשלושה חלקים: חלק אחד למשפחה, חלק שני לשוחט או למיילדת מבשרת בואו של התינוק וחוג המשפחה המורחב וחלק שלישי לעניים כצדקה. 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חוק אסלאמי
קטגוריה:בעלי חיים בדת
חוף החזירים

**חוף החזירים** (ידוע גם בשם "**אי החזירים**" או "**הקי הגדול**") הוא קי השוכן באי אקזומה, שהוא חלק מאיי בהאמה. פרסומו של האי נובע מאוכלוסיית החזירים השוחים שבו.

## סברות באשר למוצאם של חזירי האי
מוצאם של חזירי האי אינו ידוע בוודאות, אך ישנן מספר סברות באשר לאופן הגעתם אל האי.
* החזירים הובאו לאי במכוון בידי מלחים, שבכוונתם היה לשוב אל האי ולאכול את בשרם. אולם, המלחים מעולם לא שבו, והחזירים הצליחו לשרוד באי בעזרת פסולת מספינות חולפות, אשר סיפקה להם מזון.
*החזירים הם ניצולי ספינה שטבעה באזור שהצליחו לשחות לחוף.
*החזירים שחו מאיון סמוך.
*החזירים הובאו במכוון לאי כאטרקציה תיירותית.

החזירים מהווים אטרקציה תיירותית חשובה באי. כיום מאכילים את החזירים הן המקומיים והן תיירים.

## דמוגרפיה ובעלי חיים אחרים על האי
האי אינו מיושב בבני אדם, ופרט לכעשרים חזירים, ישנם על האי מספר חתולים ועזים.

## קישורים חיצוניים

*   (סרטון וידאו שצולם באי החזירים, ומציג חזירים שוחים לעבר וסביב סירה, מואכלים בידי אדם)

## הערות שוליים

קטגוריה:חזירים בתרבות
קטגוריה:איים באוקיינוס האטלנטי
קטגוריה:איים בים הקריבי
קטגוריה:איי בהאמה: איים לא מיושבים
פאוזי נימר

**פאוזי אחמד נימר** (בערבית: **فوزي النمر**; 30 בדצמבר 1935, עכו - 2013, עזה) היה מחבל ערבי ישראלי שעמד בראש חוליית טרור שביצעה 22 פיגועים באזור חיפה ורצחה שלושה יהודים. הוא נידון ל-27 מאסרי עולם, אך שוחרר מהכלא הישראלי בעסקת ג'יבריל ומילא תפקידים בכירים באש"ף.

## קורות חייו
נימר נולד בעכו למשפחה מוסלמית והיה הבכור מבין עשרה ילדים. למד בבית ספר יסודי במשך שלוש שנים. בבגרותו עבד כנהג משאית שכיר ולאחר מכן כנהג מונית שכיר בקו שירות. במהלך עבודתו כנהג נימר פגש את סימונה פינטו, יהודייה נשואה ומבוגרת ממנו בתשע שנים שעבדה בבית קפה בנהריה והחל לחזר אחריה. סימונה נענתה לחיזוריו, התגרשה מבעלה, התאסלמה והתחתנה עמו, חרף חרם שהטילה עליה משפחתה. מסימונה נולדו לנימר בת ובן שגדלו בנהריה. בתקופת מגוריו בנהריה עבד נימר כנהג, ובמקביל וללא ידיעת בני משפחתו, עמד בראש חוליית טרור שכונתה לימים "החוליה העכואית" שביצעה 22 פיגועים באזור שבין חיפה לחדרה ורצחה 3 יהודים. הפיגועים כללו את מתקפת הטרור בחיפה שכללה הנחת מטעני חבלה בצמוד למבני מגורים, והפעלתם בשני ימים עוקבים, התקפות בהן נרצחו שני יהודים: רחל ברסלר, וחיים מניקוביץ, הנחת מטעני חבלה במשאיות ורכבי הסעה ציבורית, באחת מהן נרצח ויקטור גואטה, הנחת מטעני חבלה על פסי רכבת, פגיעה בשנאי חשמל ופגיעה בבתי הזיקוק. יעדי הפיגועים היו פגיעה ביהודים על ידי תקיפת בתי מגורים וכלי תחבורה, וכן פגיעה בתשתיות נפט, מים, חשמל ותחבורה.

לאחר שחיל הים תפס את אחד ממשלוחי אמצעי החבלה שהועברו לחוליה מסוריה בדרך הים נעצרו בנובמבר 1969 חברי החוליה. משפטם התקיים בבית המשפט הצבאי בלוד. על שישה מהם נגזרו מאסרי עולם. נימר עצמו נידון ל-27 מאסרי עולם. בשנת 1985 שוחרר בעסקת ג'יבריל והתקבל בעיר הולדתו עכו כגיבור.

זמן קצר לאחר שחרורו עבר למלא תפקידים בכירים במפקדת אש"ף בתוניסיה. לאחר הסכמי אוסלו עבר לרשות הפלסטינית.
בשנותיו האחרונות סבל מאלצהיימר והתגורר בעזה, שם מת בשנת 2013 ונקבר לאחר סירוב הרשויות לבקשת משפחתו לקברו בישראל. עשרות מערביי עכו ציינו בעיר את יום ה-40 למותו.

## משפחתו
לאחר מאסרו נודו אשתו וילדיו בסביבת מגוריהם בנהריה וילדיו נמסרו למוסד בתנאי פנימייה. מאוחר יותר היגרה אשתו לקנדה בניסיון לשלב את ילדיו בקהילה היהודית במונטראול. בתו חזרה בתשובה בשנות העשרים לחייה, הצטרפה לחסידות חב"ד ומתגוררת בישראל. בנו ביקר את אביו בתוניס כשזה שימש כעוזרו של יאסר ערפאת. מאוחר יותר התחתן עם בת דודתו המוסלמית ומתגורר בעכו. הבן עומד במרכזו של הסרט הדוקומנטרי משפטי חיים שיצא בשנת 2013. לימים שבה גם אשתו של נימר לישראל.

## ראו גם
*מתקפת הטרור בחיפה (1969)
*ויקיפדיה:OTRS/אוסף דן הדני/פיצוץ חמישה בתים בחיפה, אוקטובר 1969

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערבים ישראלים
קטגוריה:מורשעים בעבירות ביטחון בישראל
קטגוריה:משוחררי עסקת ג'יבריל
קטגוריה:טרוריסטים מוסלמים
קטגוריה:טרוריסטים ישראלים
קטגוריה:הגליל: פיגועים
קטגוריה:נהגי מונית
קטגוריה:עכו: אישים
קטגוריה:עזה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1936
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2013
קטגוריה:פלסטינים שנפטרו ב-2013
פאנטוליקוס

**מועדון כדורגל פאנטוליקוס** הוא מועדון כדורגל יווני, מהעיר אגריניו שביוון. המועדון נוסד בשנת 1926.

## היסטוריה
המועדון שיחק ברוב השנים בליגות הנמוכות ביוון. בעונות 1968/1969, 1970/1971 הגיע לשמינית גמר הגביע והפסיד לקבוצות פאוק סלוניקי ופאניוניוס בהתאמה. בסוף עונת 1973/1974 עלה בפעם הראשונה מהליגה השנייה לליגת העל היוונית. בעונת 1975/1976 הגיע לרבע גמר הגביע והפסיד לקבוצת הירקליס סלוניקי בסוף העונה ירד אחרי 2 עונות בליגת העל היוונית לליגה השנייה.

בעונות 1994/1995, 1995/1996, הגיע לשמינית גמר הגביע והפסיד לקבוצות א.א.ק. אתונה ואפולון אתונה בהתאמה. בסוף עונת 2010/2011 עלה בפעם השנייה לליגת העל היוונית. בעונת 2011/2012 הגיע לשמינית גמר הגביע והפסיד לקבוצת OFI כרתים. בסוף העונה ירד המועדון לליגה השנייה, שם שיחק עונה אחת כשבסיומה חזר לליגת העל היוונית. בעונת 2013/2014 הגיע לשמינית גמר הגביע והפסיד לקבוצת אטרומיטוס.

## שחקנים בולטים

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל יווניות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1926
קטגוריה:1926 ביוון
אפקט לוציפר

**אפקט לוציפר** היא תאוריה פסיכולוגית התנהגותית, אשר פותחה על ידי הפסיכולוג האמריקאי פיליפ זימברדו. על פי תאוריה זו, לא קיימים אנשים טובים או רעים, אלא כוחות סביבתיים הם המביאים אנשים טובים לבצע מעשי רוע.

התאוריה פורסמה על ידי זימברדו בשנת 2007 בספרו "אפקט לוציפר", שנכתב על סמך תוצאות מחקריו במשך למעלה מ-30 שנה, החל מניסוי הכלא באוניברסיטת סטנפורד וכלה בחקירתו את ההתעללות בכלא אבו גרייב.

## מקור השם
לדבריו של זימברדו, הוא כינה בשם זה את התאוריה ואת הספר, שכן לוציפר היה המלאך החביב על אלוהים, אך כאשר המלאך סירב לציית להוראותיו, אלוהים זרק אותו מגן עדן, ונעל אותו בתוך כלוב בגיהנום. מוסר ההשכל המקובל של הסיפור הוא כי אפילו המלאך האהוב על אלוהים ילך לגיהנום אם לא יציית לסמכות.

## קישורים חיצוניים
* 
* פיליפ זימברדו, הרצאת וידאו על הרוע האנושי, בכנס TED
* אתר על ספרו של זימברדו "אפקט לוציפר"

קטגוריה:פסיכולוגיה חברתית
גאוגרפיה של אסטוניה

ממוזער|מפה פיזית של אסטוניה
אסטוניה היא מדינה בצפון-מזרח אירופה והיא אחת מן המדינות הבלטיות (ליטא, לטביה
ואסטוניה), אסטוניה גובלת: ברוסיה ממזרח, לטביה מדרום, מפרץ פינלנד מצפון והים הבלטי ממערב. אסטוניה היא מדינה נמוכה המכסה כ-45,226 קמ"ר מתוכם 2,015 מים.
לאסטוניה קו חוף רדוד הגובל בים הבלטי באורך 3,794 ק"מ.

## פני השטח
רובה של אסטוניה הוא מישורי, והטופוגרפיה שלה מושפעת ממישורי מורנה. מראה תלוי בעיקר ביסוד הטופוגרפי. שתי הרמות הגבוהות באסטוניה הן רמת פנדיוורה, המגיעה עד ל-166 מטרים מעל פני הים, ורמת סאקאלה, המגיעה עד ל-146 מטרים מעל פני הים. לרמות המצטברות, לעומת זאת, יש טופוגרפיה הררית; מראן אינו תלוי בטופוגרפיה היסודית, אלא מושפע מגבעות ועמקים. שלוש הרמות המצטברות באסטוניה הן רמת האנייה, המגיעה עד ל-317 מטרים מעל פני הים, רמת אוטפה, המגיעה עד ל-217 מטרים מעל פני הים ורמת קארולה, המגיעה עד ל-137 מטרים מעל פני הים. אזורים גבוהים יותר כוללים גם רמות מסוג נוסף, בהן המשטח השטוח בדרך-כלל נחתך על ידי עמקי נהר וביטויי תכונות הקרסט. רמות מסוג זה הן האריו וווירו, הממוקמות באסטוניה הצפונית. שתיהן מגיעות עד ל-30–70 מטרים מעל פני הים.

## איים
ממוזער
לאורך קו החוף קיימים 1520 איים והמרכזיים מביניהם הם סארמאה, והיומאה השוכנים ממערב לאסטוניה.

### סארמאה

סארמאה שגודלו כ-2672 קמ"ר הוא האי הרביעי הגדול ביותר בים הבלטי והגדול ביותר תחת שליטת אסטוניה, האי שטוח ומישורי וחופייו מלאים בסלעים, לפני כמה אלפי שנים פגע באי מטאוריט שיצר מקבץ של 9 מכתשים.

### היומאה

היומאה הוא האי השני בגודלו באסטוניה, אוכלוסייתו מונה כ-9181 איש שטחו הוא כ-980 קמ"ר ואורכו שלקו החוף של האי הוא 310 ק"מ, הנקודה הגבוהה ביותר באי היא גבעת טורנימאגי שגובהה הוא 68 מטר מעל פני הים.
בנוף של האי ניתן למצוא בעיקר עצים מחטטנים וביצות אך באזורים הקרובים לים אפשר למצוא אחו.

### וורמסי
וורמסי הוא האי השלישי בגודלו באסטוניה ושטחו הוא 98 קמ"ר 
האי הנמצא קרוב החוף הצפון מערבי של אסטוניה הוא מישורי ונמוך 
רוב האי מלא בצמחי סבך ויערות (שליש מן האי).

## אגמים ונהרות
### אגם פייפסי

האגם הגדול ביותר באסטוניה הוא אגם פייפסי ששטחו הוא 3,555 קמ"ר (האגם מתחלק בין אסטוניה ורוסיה 2015 קמ"ר בשטח אסטוניה ו-1540 קמ"ר בשטח רוסיה).

### נהר ווהנדוו
ווהנדו (באסטונית: **Võhandu**) הוא הנהר הארוך ביותר באסטוניה. אורכו 162 ק"מ והוא זורם כולו בשטח המדינה.
מוצא הנהר ברמת אוטפה, סמוך לכפר סאוורנה (Saverna) והוא נשפך לאגם למי (Lämmi), הוא החלק האמצעי של אגם פייפסי.
בשנת 1963 הוכרזה שמורת טבע בעמק ווהנדו.

### נהר פרנו
נהר פרנו הוא השני באורכו באסטוניה. הוא מתחיל באסטוניה, נמשך לאורך 144 ק"מ  ונשפך בריגה.

### נהר הגאויה
הוא נהר שאורכו 18 ק"מ, הנהר מתחיל באזור רמת וידזמה באסטוניה וממשיך דרך הערים צסיס וולדמיירה שבלטביה עד לשפיכתו לים הבלטי לא רחוק מריגה, בירת לטביה.

## אקלים

מזג האוויר באסטוניה הוא חורפי הטמפרטורה הממוצעת נעה בין C° 2− ל-C° 8−, ובקיץ היא נעה בין C° 10–18.

באסטוניה קיימים משקעים כל השנה וכמותם נעה בין 20 ל-70 מ"מ בחודש בהתאם לעונה.

## קישורים חיצוניים

*
אסטוניה
קיימברידג'שייר

**קיימברידג'שייר** (באנגלית: **Cambridgeshire**) הוא אחד ממחוזות אנגליה. המחוז נמצא במזרח אנגליה שבממלכה המאוחדת. העיר קיימברידג' משמשת כבירת המחוז.

מחוז קיימברדג'שייר המודרני נוצר על ידי איחוד מחוז קיימברידג'שייר ההיסטורי יחד עם הנטינגטונשייר, פיטרבורו ואילי. המחוז גובל במחוזות לינקולנשייר מצפון, נורפוק מצפון-מזרח, סאפוק ממזרח, אסקס והרטפורדשייר מדרום, ובדפורדשייר ונורת'האמפטונשייר ממערב.

## גאוגרפיה
רוב שטחי המחוז מאופיינים בשטחים פתוחים ושטוחים, המחוז ממוקם באזור הגאוגרפי של 'הפנז' (The Fens) של מזרח אנגליה. הנקודה הנמוכה ביותר במחוז נחשבת גם לנמוכה ביותר באנגליה ונמצאת בגובה 2.75 מטרים מתחת לפני הים. הנקודה הגבוהה ביותר היא גבעה בגובה 146 מטרים מעל פני הים.

המחוז מורכב מחמישה תתי-מחוזות ומהרשות היוניטרית של פיטרבורו שנכללת אף היא במחוז:
# קיימברידג'
# דרום קיימברידג'שייר
# האנטינגדונשייר
# פנלנד
# מזרח קיימברידג'שייר
# פיטרבורו (רשות יוניטרית)

מעבר לבירת המחוז קיימברידג' (עם 122,700 תושבים), ערים עיקריות נוספות במחוז כוללות את פיטרבורו (עם 184,500 תושבים), סינט ניוטס (עם 30,580 תושבים), אילי (עם 20,256 תושבים), ויסבך (עם 20,200 תושבים), הנטיגדון (עם 19,830 תושבים),  (עם 19,042 תושבים), סינט אייבז (עם 15,861 תושבים), וייטלסי (עם 15,581 תושבים) וסוהם (עם 10,860 תושבים).

## אתרים בעלי חשיבות
עיר הבירה של המחוז, קיימברידג', מכילה מספר רב של אתרים בעלי עניין בהם אוניברסיטת קיימברידג', כנסיית סנט ג'ון ופארק פארקרס פייס שנחשב למקום הולדתו של משחק הכדורגל. בקיימברידג' וסביבתה התפתחה בשנים האחרונות תעשיית הייטק עם מפעלים ופארקים תעשייתיים רבים, אזור זה זכה לכינוי "הסיליקון פֶן" (Silicon Fen).

ברחבי המחוז מספר טירות ובתים היסטוריים, בהם מנזר אנגלסי, טירת קימבולטון, מגדלי באקדן ובית וימפול. אתרים דתיים במחוז כוללים את קתדרלת פיטרבורו, קתדרלת אילי, קתדרלת דאני ומנזר ראמזי. בשטחי המחוז ישנם גם מספר אתרי מורשת, פארקים לאומיים ושמורות טבע.

## קישורים חיצוניים

* 
* האתר הרשמי של מועצת המחוז.
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:אנגליה: מחוזות
קטגוריה:מחוזות אנגליה שהוקמו ב-1974
ריקוד המכונה

"**ריקוד המכונה**" הוא שיר אינסטרומנטלי של להקת הפופ רוק הישראלית משינה משנת 1989. השיר זכה בתואר "שיר השנה" במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' לשנת ה'תשמ"ט – השנה הרביעית ברציפות שלהקת משינה קטפה את תואר להקת השנה – והוא השיר האינסטרומנטלי היחידי שזכה בתואר זה. השיר כיכב במצעדים השבועיים במשך 17 שבועות ברצף.

השיר נכתב במיוחד לאלבום "גבירותי ורבותי". נעימת השיר שימשה במקור כחלק מהשיר "בדרך אל הים" במקור נכתבו לשיר מילים, שהתחילו ב"יושבים בהילטון על החוף, רואים שקיעה גלים ונוף, פתאום מגיע הדרי עם הג'אווה אומר יובל תביא איזה גויאבה." מכיוון שחברי הלהקה לא הצליחו לחבר עוד בתים, הוחלט להשאיר את השיר ללא מילים.

הקליפ לשיר הוקלט בתוכנית הטיולים "שביל באמצע שביל בצד" בעיר הנַבַּטִית - ממשית.

השיר דומה מאוד לשיר של להקת מאדנס "One Step Beyond" משנת 1979 (שהוא גרסת כיסוי לשיר של פרינס באסטר משנת 1964).

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי משינה
שמפניירה

ממוזער|200px|שמפניירה המוצבת על רגל
**שמפניירה** היא אביזר בר המשמש לקירור יינות.

## הצורך בשמפניירה
ליינות לבנים, מבעבעים וקינוח יש טמפרטורות הגשה הנעות בין 4–10 מעלות צלזיוס. יין בטמפרטורת הגשה שיונח על שולחן סועדים ללא קירור יגיע לטמפרטורת החדר (בהנחה שטמפרטורת החדר גבוהה יותר מטמפרטורת היין). מכיוון שטעמו של היין פחות טוב בטמפרטורות אחרות מטמפרטורת ההגשה המומלצת, מניחים את היין בשמפניירה. השמפניירה עוזרת לשמור על היין בטמפרטורה הנכונה לאורך כל הסעודה.

רוב השמפניירות מיוצרות לרוב מנירוסטה, אך ישנן גם שמפניירות ממתכות שונות ואף מפלסטיק.

## אופן השימוש
מניחים את בקבוק היין בשמפניירה, ממלאים את השמפניירה בקרח ומוסיפים מעט מלח גס. לעיתים, אם אין מקום על שולחן הסעודה, ניתן להציב את השמפניירה על רגל.

## ראו גם
*טקס יין

קטגוריה:ציוד בר
קטגוריה:יינות
מכון שילה

**מכון שילה** הוא מרכז פסיכולוגי ייחודי וייעודי לציבור הדתי לאומי, שנוסד בשנת 2004 בגבעת שמואל ופועל ברחבי ישראל.

## רקע
מכון שילה הוקם כמענה לתופעה בחברה הדתית, שבה אנשים חששו לפנות לייעוץ פסיכולוגי מקצועי, ומתוך הבנה שהציבור מהציונות הדתית זקוק לאוזן קשבת שתוכל להבין את מרקם החיים המיוחד שלו.
בחברה הדתית והדתית לאומית נהגו מאז ומעולם לפנות לרבני הקהילה, מתוך חשש שפסיכולוגים עלולים שלא להבין או אף להשפיע לרעה בנושא האמוני וההלכתי. בנוסף, בנושאים רגישים השייכים לעולם הרגשי הפנימי, נושאי משפחה, זוגיות, מיניות, ובמיוחד הטרדות ופגיעות מיניות, ובעיות. בזהות המינית, דורשים מענה משולב של רבנים ואנשי מקצוע, דבר שלא היה קיים עד להקמת מכון שילה.

## היסטוריה
בסוף שנות ה-90 נעשה ניסיון להקמת מכון דתי, ביוזמתו של ד"ר צבי מוזס, אך הניסיון נכשל בשל קשיים כספיים, למרות ניסיונו לערב גורמים ציבוריים, דוגמת משרד החינוך, החינוך הממלכתי-דתי ומרכז ישיבות בני עקיבא.

בשנת 2004, ד"ר צבי מוזס החל ביישום הפרויקט על ידי חברת קונטקט בבעלותו, אשר באותה תקופה, נתנה טיפולים פסיכולוגיים לעולים חדשים.

הרב יובל שרלו, בתחילה התנגד לרעיון, אך לבסוף, שינה את עמדתו ותמך בקידומו, זאת לאחר שנתקל בבעיות פסיכולוגיות רבות, שהגיעו אליו באמצעות שו"ת בפורטל מורשת ואתר ערוץ 7 ונזקקו למענה מקצועי. ביוזמתו, נוצר שיתוף פעולה עם ארגון רבני צוהר והרב רפי פוירשטיין בפרט. יחד עם ארגון רבני צוהר ואוניברסיטת בר-אילן, בשיתוף פרופ' אלי וקיל, התקיימו כנסים בנושא פסיכולוגיה ויהדות. אשר זכו להד ציבורי ושימשו בסיס לתחילת הדרך של מכון שילה.

## פעילות
### פינוי גוש קטיף
במהלך התקופה לפני ביצוע תוכנית ההתנתקות, פנה מכון שילה, לשירותי הרווחה בגוש קטיף במטרה להקים צוות טיפולי שיסייע בהתמודדות של התושבים מהכיוון הפסיכולוגי. לאחר קבלת תקציב מהמחלקה להתיישבות בסוכנות היהודית, הוקם צוות ממטפלי המכון שפעל בגוש קטיף והורשה לנוע בין היישובים ולתת סיוע טיפולי מתאים. בין השאר, הצוות עסק בליווי משפחות שאיבדו את יקיריהם ונאלצו להעתיק את מקום קבורתם.

### כיום
כיום, מכון שילה פועל עצמאית בניהולו של ד"ר צבי מוזס, ומרכז פעילות ענפה בנושא הפסיכולוגיה בציבור הדתי. במכון עובדים עשרות פסיכולוגיים דתיים בכל הארץ. בנוסף, מכון שילה שם לו למטרה להעלות לדיון ציבורי נושאים שלא דוברו בציבור הדתי. כחלק ממטרה זו, אורגנו במשך השנים כנסים שעסקו בנושאים רגישים ואקטואליים. בין הנושאים: המחיר הנפשי של שמירת הלכה, השלכות של חינוך נפרד ומעורב, נישואין מוקדמים ורווקות מאוחרת, גירושין וייעוץ משפחתי או זוגי.

## קישורים חיצוניים
* 
* מאפיינים ייחודיים לפסיכותרפיה לאוכלוסייה הדתית הסתדרות הפסיכולוגים בישראל
* 
* פורום מכון שילה אתר מורשת
* פורום כיפה ד"ר צבי מוזס
* מכון שילה בערוץ 7

## הערות שוליים

קטגוריה:מוסדות פסיכולוגיים
קטגוריה:גבעת שמואל
שילה
אמיל שקרג'יסקי

**אמיל שֶקֶרְגִ'יְסְקִי** (בבולגרית: **Емил Шекерджийски** שם המשפחה נהגה: Shekerjiyski; 6 באפריל 1912, דופניצה, ממלכת בולגריה – 3 באוגוסט 1944, זְלוֹגוֹש מחוז קיוסטנדיל, ממלכת בולגריה) היה עיתונאי ופרטיזן יהודי, חבר המפלגה הקומוניסטית של בולגריה, קומיסר פוליטי של גדוד פרטיזנים, אשר נהרג בקרב מול המשטרה הבולגרית. בעידן הרפובליקה העממית הבולגרית נחשב שקרג'יסקי לגיבור לאומי בולגרי.

## קורות חיים
אמיל שקרג'יסקי נולד בדופניצה ובהמשך עבר לסופיה. הוא רכש השכלה אקדמית בסופיה ובבלגרד ובמקביל ערך בעיתון "אברייסקי וסטי" אשר ביטא התנגדות לכוחו העולה של הפשיזם הממוסד בבולגריה. שקרג'יסקי היה חבר המפלגה הקומוניסטית הבולגרית ולאחר הצטרפות בולגריה להסכם התלת צדדי חבר לכוחות הפרטיזנים והתבלט עד לקידומו לקומיסר גדוד. הוא ארגן ונטל חלק בהפגנות מחאה מחד ובפעולות צבאיות מאידך. שמעו יצא למרחוק ואמיל זכה להערצה בקרב יהודי בולגריה.

ב-4 באוגוסט 1944, בפאתי הכפר זְלוֹגוֹש הסמוך לעיר טרקליאנו שבמחוז קיוסטנדיל, נקלעו אמיל ושניים מחבריו למארב משטרתי. בחילופי האש נהרגו השניים ואמיל נפצע. בנרטיב סיפור מותו בקרב צוין, כי אמיל כתב בדמו את המשפט "מוות לפשיזם – חרות לעם", בטרם ניסה להסתער על כוחות המשטרה ונורה למוות.
אמיל שקרג'יסקי נקבר בסופיה. בן משפחתו המורחבת היה תא"ל חיים שקד (שקרג'יסקי).

## הנצחתו
בעידן הרפובליקה העממית הבולגרית, זכה שקרג'יסקי למעמד של גיבור לאומי. רחובות בסופיה, דופניצה וקיוסטנדיל נקראו על שמו והוא עוטר בתואר "גיבור בולגריה". שמה של המקהלה הקהילתית של יהודי סופיה הוסב ל"מקהלת עם יהודית ליד הספרייה ע"ש אמיל שקרג'ייסקי" ולאחר עליית חבריה לישראל, היא נודעה כמקהלת צדיקוב.

לאחר תום העידן הקומוניסטי, הוסר שמו של אמיל שקרג'יסקי מהרחובות השונים. בראשית המאה ה-21 נקראה עדיין הספרייה המרכזית שליד בית העם של הקהילה היהודית בסופיה על שמו של אמיל שקרג'יסקי ובמקום קיים גם ארכיון המנציח את פועלו.

## קישורים חיצוניים
* אלנה אלקובה, השיעור בפטריוטיות נמשך, באתר duma.bg 
* יקיר דופניצה - אמיל שקרג'יסקי, במלאת 100 להולדתו, באתר dennews.bg, 7 באפריל 2012
* הלווייתו של אמיל שקרג'יסקי בסופיה, באתר ארכיון בית לוחמי הגטאות
* רחוב בסופיה על שם גיבור מחתרת יהודי, ⁨⁨קול העם⁩⁩, 25 מאי 1956, באתר עיתונות יהודית היסטורית

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים יהודים בולגרים
קטגוריה:עיתונאים יהודים בולגרים
קטגוריה:פרטיזנים יהודים מבולגריה
קטגוריה:בולגרים שנהרגו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:גיבורים לאומיים
קטגוריה:אנשי מחתרת שנספו בשואה
קטגוריה:קומוניסטים יהודים בולגרים
קטגוריה:בולגרים שנולדו ב-1912
קטגוריה:בולגרים שנפטרו ב-1944
Goodyear Tire and Rubber Company

שמאל|ממוזער|200px|סמל החברה
[שמאל|ממוזער|200px|צמיג של גודייר ב[פורשה 956]]
**גודייר** (אנגלית: **The Goodyear Tire & Rubber Company**) היא חברה אמריקנית המייצרת צמיגים למכוניות, למשאיות, למכוניות פורמולה 1, למכוניות ספורט, לרכבי שטח, למכוניות נאסקאר ולמכוניות מרוצי תיור.

החברה ידועה בעולם בזכות פרסומות הענק שלה במרוצי מכוניות שונים ובאירועי ספורט אחרים, לרוב בארצות הברית מופיעות הפרסומות של החברה על ספינות אוויר במהלך אירועי ספורט מוטורי שונים כמו מרוצי נאסקאר, מרוצי פורמולה 1, מרוצי מכוניות תיור ומרוצי ראלי. גודייר נחשבת לאחת מיצרניות הצמיגים הגדולות בעולם ומתחרותיה העיקריות הם מישלן, פירלי, ברידג'סטון וקונטיננטל AG.

מאז 1999 רוב צמיגי דאנלופ מיוצרים על ידי מפעלים השייכים לגודייר.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

קטגוריה:יצרני צמיגים
קטגוריה:חברות אמריקאיות
קטגוריה:חברות שנסחרו בבורסה לניירות ערך בניו יורק
דוד מנדיל

**דוד מנדיל** (נולד ב-23 במרץ 1965) הוא במאי ומפיק קולנוע וטלוויזיה ישראלי, בעל חברת ההפקות "מובי פלוס".

## קורות חייו
דוד מנדיל נולד וגדל בבני ברק עד גיל שמונה עשרה במשפחה חילונית. בצה"ל שירת כסמל מחלקה בסיירת שקד. לאחר שחרורו מהצבא למד קולנוע בקאמרה אובסקורה, שם התמחה בעריכה (1990-87). בתום לימודיו לימד בקאמרה אובסקורה במשך שנתיים ובמקביל הכין תלמידים לבגרות בקולנוע בבית ספר בדימונה.

בראשית שנות התשעים הקים ביחד עם אייל ודני שיראי את חברת "סינמה פקטורי". שמתעסקת בעריכת פוסט פרודקשן ובהפקה. החברה הציעה אולפנים, חדרי סאונד ועריכה, מקום לחזרות. במסגרתה הקים את חדר המיקס היחידי בישראל.

בשנת 2005 הקים מנדיל את חברת "מוביפלוס הפקות" (MoviePlus Productions). במסגרתה הוא מתמקד בהפקת סרטי קולנוע ומעט סרטי תעודה ודרמות טלוויזיה.

הבמאי הבולט איתו עבד הוא יוסף סידר. מנדיל הפיק את חמשת כל סרטי הקולנוע של סידר: "ההסדר" (2000), "מדורת השבט" (2004), "בופור" (2007), "הערת שוליים" (2011) ו"נורמן: עלייתו המתונה ונפילתו התלולה של מאכער אמריקאי" (2017). הפיק את סרטיהם של עמוס גיתאי ("יום יום"), יונתן סגל ("קשר עיר"), גור בנטביץ' ("משהו טוטאלי" ו"לרדת מהעץ"), איל חלפון ("תאום כוונות"), יגאל בורשטיין ("זמזום"), איל שיראי ("בקרוב יקרה לך משהו טוב") ומרקו כרמל ("אחותי היפה"). בשנים 12–2013 הפיק חמישה סרטי קולנוע: "מפריח היונים" (נסים דיין), "פנסיון פראכט" (תמר ירום), "מקום בגן עדן" (יוסי מדמוני), "לרדת מהעץ" (גור בנטביץ') ו"הדילרים" (עודד דוידוף).

מנדיל הפיק את סדרות הטלוויזיה "מעורב ירושלמי", "דאוס" "פלורנטין". הפיק את תוכנית האקטואליה "דין וחשבון" בהנחיית רינו צרור.

הפיק סרטי תעודה, בהם "קטיף אחרון", "מבוזבזים" (על חיילי המוצבים בלבנון) ו"נוראן" (ילדה פלסטינית שנחטפה), ו" שבויה' (סיפורה של קרנית גולדווסר).

הפיק את סדרת הטלוויזיה "מיגל" בכיכובו של רן דנקר שעלתה לשידור בשנת 2018 ב-HOT.

### חיים אישיים
דוד מנדיל נשוי לענת מנדיל, אב לארבעה ילדים.

## סרטים שהפיק
### סרטי קולנוע באורך מלא

### הפקות זרות
* 2008 - הסודות של מישל: קופרודוקציה ישראלית-צרפתית. במאי: מרקו כרמל. משקיעים: ארטה.
* 1998 - ROSA ROSSE: מתן שירותי הפקה לפרק בסדרת טלוויזיה גרמנית. במאי: CARLO ROLLE חברת הפקה: movie sixteen .

### מיני סדרות /דרמות / תוכניות לטלוויזה

### סרטים תיעודיים

## קישורים חיצוניים

* דוד מנדיל באתר אידיבי
* דוד מנדיל באתר אישים
* 
* 
* 

קטגוריה:לוחמי סיירת שקד
קטגוריה:מפיקי קולנוע ישראלים
קטגוריה:מפיקי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:בוגרי קמרה אובסקורה - בית הספר לאמנות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1965
רדיוס שמש

**רדיוס שמש** היא יחידת מרחק באסטרונומיה, המשמשת בעיקר למדידת גודלם של כוכבים ומסומנת כ: R_{\odot}. היחידה שווה לרדיוס (מחוג) ממוצע של השמש וערכה 695,500 ק"מ או בערך 109 רדיוסים של כדור הארץ, או 10 רדיוסים של צדק. פחיסותה של השמש נמוכה ולכן לא מבחינים בהבדל בין רדיוס פולרי (בקטבים) לבין רדיוס אקווטוריאלי (בקו המשווה).

בשנים 2003-2006, מדדה הגשושית SOHO את רדיוס השמש בעזרת תזמון של מעבר כוכב חמה על־פני השמש. הערך הנמדד היה 65 ± 696,342 ק"מ. עם זאת, מקובל להשתמש בערך 695,500 כיחידה סטנדרטית, אף על פי שהיא קטנה מערכו המדוד של רדיוס השמש. 

## ראו גם
* מסת שמש
* עוצמת הארה
## הערות שוליים

קטגוריה:מידות אסטרונומיות
קטגוריה:יחידות מידה: אורך
רץ מדבר

ממוזער|שמאל|250px|ביצים של רץ מדבר
**רץ מִדבר** או בערבית: **ג'ליל** (שם מדעי: *Cursorius cursor*) הוא מין של עוף ממשפחת השדמתיים, ומסדרת החופמאים. חי באזורים צחיחים, מהם קיבל את שמו.

## תיאור
אורך גופו 24–27 ס"מ, משקלו 100–120 גרם ומוטת כנפיו כ-55 ס"מ.

בעמידה צבעו הכללי בז' חולי ואחיד. אבל הראש צבעוני: פס-עין שחור ודק, גבה לבנה וכיפה כחלחלה. שלושת אלה - פס העין, הגבה והכיפה - נפגשים בעורף לצורה של משולש חד. המקור שחור, דק וכפוף מעט. הרגליים לבנות-כסופות. 

הזוויגים דומים.

לצעירים חסרה דוגמת הראש הצבעונית. ראשם בצבע הגוף והם מנוקדים מעט בחלקים העליונים.

**בתעופה**'' מתגלים צבעים מנוגדים בתבנית נאה, שונה לגמרי מהמראה ה"חולי" על הקרקע: תת-הכנף שחורה מבריקה, הבטן לבנה, ובחלק העליון של הכנף ה"יד" שחורה וה"אמה" בצבע קרם.

קולות: קריאה בתעופה: "קוואט" עמום.

רץ המדבר זריז מאד על הקרקע ומאופיין בכך שהוא רץ בראש מורם. הוא גם מסוגל לעופף היטב והתעופה נעשית בלהקות קטנות של כמה פרטים עם רווחים ביניהן. 

מאפיין מיוחד: היחיד והלהקה קלים למעקב כשהם בתעופה, בגלל צבעיהם הבולטים, אך כשהם נוחתים הם מתמזגים לחלוטין בקרקע, בצבעם החולי, וקשים לזיהוי. למעשה, הם נעלמים מהעין.

## תזונה
רץ מדבר ניזון מפרוקי רגליים וגם מחולייתנים קטנים כמו לטאות.

## רבייה
מקנן על הקרקע. הקן נוצר כגומה על-ידי גריפה ברגליים. האפרוחים אינם רצים אחרי הבוגרים אלא מחכים למזון במסתור-צל.

## תפוצה ומגמות אוכלוסין

רץ מדבר מקנן ברצועת רוחב המתחילה במערב באיים הקנאריים, נמשכת דרך צפון אפריקה למזרח התיכון ומגיעה עד אפגניסטן. רוב האוכלוסיות מבצעות בסתיו נדידה קצרת-טווח כדי לחרוף באזור חמים יותר.

רץ מדבר מאכלס בתי גידול יבשים, חשופים ושטוחים, אזורי חולות ואדמת לס. 

בישראל מקייץ ומקנן בנגב, במיוחד במערבו. בסתיו רוב האוכלוסייה נודד קצת דרומה, אך להקות קטנות ופרטים מעטים נשארים לחרוף במקומם. במקביל, נצפים בחורף פרטים בצפון הארץ ומרכזה. אלה שייכים לאוכלוסייה בסוריה, שנודדת דרומה לחרוף בארץ.

מצב השימור של רץ מדבר הוא ללא חשש.

## קישורים חיצוניים

* רץ המדבר, באתר תצפית

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון לאת'אם
קטגוריה:שדמתיים
קטגוריה:הסהרה: בעלי חיים
קטגוריה:ארץ ישראל: שדמתיים
קטגוריה:מרוקו: עופות
קטגוריה:עיראק: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1787
נקש

**נקש** הוא שם משפחה יהודי הנפוץ בקרב יהדות תוניסיה ויהדות אלג'יריה.

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה ביהדות תוניסיה
קטגוריה:שמות משפחה ביהדות צפון אפריקה
בנק לסחר חוץ

250px|ממוזער|שמאל|לוגו הבנק
250px|ממוזער|שמאל|הבנק בתל אביב
**הבנק לסחר חוץ בע"מ** היה בנק שהוקם על ידי סוויס-ישראל טרייד בנק (בצרפתית: Banque pour Le Commerce Suisse-Israelien), והחל לפעול בשנת 1956. הבנק היה שותף להקמת בנק ערבי ישראלי. בשנת 1972 התמזג עם בנקים נוספים להקמת הבנק הבינלאומי הראשון. יוזם הקמת הבנק ומנכ"לו היה יהודה אסיא. 

## היסטוריה
הבנק לסחר חוץ קיבל את רישיונו מבנק ישראל באוקטובר 1955, ופתח את שעריו בשדרות רוטשילד 39, בנובמבר 1956. בשנת 1958 הקים הבנק סניף בירושלים ובסוף 1960 כבר היו לו 11 סניפים. במרץ 1962 היו לבנק 17 סניפים בישראל וארבעה סניפים ברחבי העולם. בתחילת 1967 היו לבנק 29 סניפים בישראל. 

הבנק היה שותף בהקמת בנק ערבי ישראלי בסוף 1959 ובשנת 1960 מיזג אל תוכו את "אוצר המעמד הבינוני", ואת "בנק משכנתאות וחסכונות". כן רכש הבנק מספר אגודות הלואה וחיסכון, בין השאר בראשון לציון, רמלה ונתניה.

בשנת 1965 מכרה ממשלת ישראל את חלקה בסוויס-ישראל טרייד בנק לחברה המרכזית (לימים, כלל תעשיות), שהפכה לשותפה מרכזית בבנק לסחר חוץ. בסוף שנות ה-60 רשם הבנק הפסדים כבדים וקיבל סיוע מהמדינה. הממשלה רכשה בחזרה את הבנק מהחברה המרכזית על מנת להקים את הבנק הבינלאומי הראשון, ואילו החברה המרכזית רשמה הפסד בגין המכירה.

## קישורים חיצוניים
* יהודה אסיא, פתיחת השלוחה של הבנק השווייצרי בישראל הבנק לסחר חוץ, באתרו - "הגשרים של חיי"

## הערות שוליים

סחר חוץ
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1956
פטרודקטילוס

**פטרודקטילוס** או **פטרודקטיל** (שם מדעי: *Pterodactylus*; השם נגזר מיוונית, כאשר פטרון [*πτερόν*] - משמעותו "כנף", ודקטילוס [*δάκτυλος*] - משמעותו אצבע. השם מתייחס לדרך בה הכנף נתמכת על ידי אצבע ענקית אחת) הוא סוג של זוחל מסדרת הפטרוזאוריה.

## מאפיינים
הפטרודקטילוס היה ראשון הפטרוזאורים שזוהו, כבר מ-1809 בידי החוקר ז'ורז' קיוויה ממאובנים שנתגלו באזור בוואריה, גרמניה, והם תוארכו לסוף תקופת היורה, לפני בערך 150.8–148.5 מיליוני שנים. כיום נכלל בסוג מין אחד - *Pterodactylus antiquus*, אך בעבר נכללו בו מינים רבים שהופרדו לסוגים אחרים.

הפטרודקטילוס היה טורף עם מוטת כנפיים של מטר אחד, והוא ככל הנראה ניזון מדגים וחיות קטנות אחרות. היה לו נרתיק גרון דומה לזה של שקנאי, וייתכן כי שימש לאחסון מזון. למעשה, יש קווי דמיון בין המין לעטלפים יותר מאשר לעופות. מאובנים נוספים התגלו ברחבי אירופה ואפריקה ומעידים שהיה זה יצור נפוץ בתקופתו.

## בתרבות
הפטרודקטילוס מוכר ממספר ספרים, סרטים וסדרות טלוויזיה. הוא תואר בספרו של ארתור קונאן דויל מ-1912 "העולם שאבד" (The Lost World), אלא שהתיאור שלו דמה יותר לפטרנודון. כמו כן הוא מתואר בסרטי קינג קונג וגודזילה, אך גם שם מוצג כגדול בהרבה מהיצור האמיתי.

פרטי פטרודקטילוס נראים בסרטי המסע לעמק החלומות, במהלך לידתו של ליליפוט, שם נראים 2 מינים שונים: *Pterodactylus antiquus* ו-*Pterodactylus kochi*. כמו כן הוא מתואר בתוכנית הילדים דינו דן ובסדרה פלאווורלד.

הפטרודקטילוס לא הופיע בסרטי פארק היורה, אך נראה במשחקים שיצאו על הסדרה, בין השאר בJurassic Park Builder, פארק היורה 3: בניית פארק ועולם היורה: המשחק, בו הוא מזכיר מאוד את הפטרנודון הגדול בהרבה. הוא מופיע גם בסדרת האנימציה של המשחק: "Jurassic Park animated series".

## גלריה
ימין|ממוזער|השוואת גדלים של 2 מדדי פטרודקטילים לאדם.
ממוזער|שחזור של פטרודקטיל
ממוזער|פטרודקטילוס

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1815
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קונסטנטין סמואל רפינסק
קטגוריה:פטרודקטיליים
קטגוריה:פטרוזאורים שחיו ביורה עליון באירופה
קטגוריה:גרמניה: מאובנים
האחרון

**האחרון** (באנגלית **The Last One**) הוא הפרק האחרון בקומדיית המצבים הפופולרית "חברים". הפרק שודר ב-6 במאי 2004. הפרק היה להצלחה טלוויזיונית ובמהלכו צפו בו כ-52 מיליון צופים אמריקאיים. ועוד עשרות מיליוני צופים נוספים בעולם כולל כמה מאות אלפים בישראל.

## רקע
יוצרי הסדרה סיימו את הטיוטה הראשונית לפרק בינואר 2004, ארבעה חודשים לפני ששודר. הפרק התעתד להימשך כשעה. קריין, קאופמן וברייט צפו בפרקי סיום של סדרות סיטקום אחרות, ושמו לב לדברים שהצליחו ולדברים שלא, על מנת לבנות את תוואי הפרק ואת מאפייניו. הם אהבו את פרקי הסיום שנשארו נאמנים לסדרה, ואף שיבחו את פרק הגמר של המופע של מרי טיילר מור, וראו בו כפרק הסיום האידיאלי. ברייט, קאופמן וקריין התקשו בכתיבת הפרק האחרון, והעבירו ימים שלמים בחשיבה על הסצנה האחרונה, מבלי שהצליחו לכתוב מילה. הם לא רצו שיהיה "קונספט גבוה מדי, או להוציא את הסדרה מעצמה".

## עלילה
הפרק מתחיל בדיוק בנקודה שהפרק הקודם הסתיים. אריקה ממהרת לחדר לידה. לתדהמתם צ'נדלר ומוניקה מגלים כי הייתה טעות בבדיקה וכי יש להם שני ילדים, בן ובת, על אף שחיכו לילד אחד. בינתיים מחליטה רייצ'ל לטוס לפריז למרות חידוש הרומן עם רוס, אבל הוא, לאחר שכנועים רבים מחבריו, מחליט לנסוע אחרי רייצ'ל לשדה התעופה ולפתוח בפניה שם את רגשותיו. רוס ופיבי נוסעים במונית של סבתה של פיבי וכמעט מספיקים לתפוס את רייצ'ל בשדה התעופה אך הם מגלים כי הם הגיעו לשדה התעופה הלא נכון ורייצ'ל עולה למטוס. כאשר היא עולה מתקשרת אליה פיבי ומודיעה לה שמשהו לא בסדר ב"פלנג'י השמאלי" (בפרפרזה לשם אותו הייתה פיבי מאמצת לצורך ביצוע תעלולים שונים לאורך עונות הסדרה "רג'ינה פלנג'י") אחד הנוסעים בטיסה שומע את הדבר ומכניס את כל המטוס לפאניקה. רייצ'ל יורדת מהמטוס, ובזמן עד שכל הנוסעים עולים עליו בחזרה רוס ופיבי מגיעים, ורוס מספר לרייצ'ל על רגשותיו כלפיה. רייצ'ל בוחרת לעלות למטוס ורוס חוזר לביתו. כאשר חוזר לביתו, רוס מגלה כי רייצ'ל השאירה לו הודעה קולית ובה היא אומרת לו כי היא אוהבת אותו וכי היא רוצה להישאר בניו יורק. היא חוזרת הביתה ומחדשת את מערכת היחסים שלה עם רוס. צ'נדלר ומוניקה מסיימים לארוז לקראת המעבר לדירה החדשה ובסצנה האחרונה בסדרה רואים את שש הדמויות משאירות את המפתחות שלהן לדירה ויוצאות ממנה בדמעות.

הקטעים החשובים ביותר בפרק הסיום צולמו ללא קהל, ועם מספר מינימלי של אנשי צוות. במהלך הסצנה האחרונה התקשו השחקנים להישאר חתומי פנים ונדרשו שוב ושוב לתקן את האיפור מכיוון שלא הפסיקו לבכות (מה שניכר גם בסצנה המשודרת), מה שהפך את צילום הסצנה לארוך במיוחד. צוות השחקנים המרכזי נהנה מפרק הסיום והיה בטוח שהמעריצים יגיבו בצורה דומה:

## שחקנים ודמויות

## ביקורות
הביקורות על פרק-הסיום היו מעורבות, אך נטו להיות חיוביות. ביאנקו מעיתון ה-USA Today תיאר את הפרק כמבדר ומספק, ושיבח את המיומנות בשילוב בין ההומור לרגש בכל אחת מן הדמויות. היו ששיבחו את אניסטון ושווימר על משחקם, אך חשבו שחידוש הקשר הרומנטי ביניהם היה "סוף יותר מדי טוב, על אף שזה מה שצבא המעריצים של הסדרה רצה". בסופו של דבר, נכתב כי פרק-הסיום היה "יותר מרגש מאשר מצחיק, יותר מספק במונחים של סגירת מעגל מאשר מצחיק עד דמעות".

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

אחרון
אחרון
אחרון
קטגוריה:יצירות משנת 2004