דייוויד ברן

**דייוויד ברן** (באנגלית: **David Byrne**; נולד ב-14 במאי 1952) הוא זמר, פזמונאי, מפיק, שחקן וסופר אמריקאי יליד סקוטלנד. חבר מייסד, כותב שירים ראשי, סולן וגיטריסט של להקת "Talking Heads" האמריקאית. מקיים שיתופי פעולה רבים בקולנוע, תיאטרון ובספרות.

## ביוגרפיה
ברן נולד בדאמברטון, סקוטלנד. משפחתו היגרה לאונטריו שבקנדה ומאוחר יותר לארצות הברית בעקבות עבודתו של אביו, כמהנדס אלקטרוניקה.

ברן גילה התעניינות רבה במוזיקה בילדותו ולמד לנגן על גיטרה, אקורדיון, כינור ומפוחית. בחטיבה הוא לא התקבל למקהלה בטענה שאינו מתאים. בתיכון הוא היה חבר בלהקה בשם "Revelation" ולאחר מכן, חצי מצמד בשם "Bizadi", שהופיע בעיקר בקאברים.

בתחילת שנות ה-70 החל ללמוד אמנות ועיצוב במשך שנה ברוד איילנד ושנה נוספת במכללת האמנות של מכון מרילנד אך לא סיים לימודים אלו. במכללה לאמנות ברוד איילנד הכיר ברן את כריס פרנץ ואת טינה ויימות' והם הקימו להקה בשם "The Artistics" . שנה מאוחר יותר, ב-1975, התפרקה הלהקה והשלושה עברו לניו יורק, שם הקימו מחדש את הלהקה בשם "Talking Heads". הלהקה זכתה להצלחה אמנותית ומסחרית ולאורך שנות פעילותה לאור שמונה אלבומים ועוד שני אלבומי הופעה. בשנת 1991 התפרקה הלהקה.

במקביל לחברותו בלהקת טוקינג הדס, הפיק ברן פרויקטים ואלבומים שונים, תוך שיתופי פעולה עם מוזיקאים, כגון בריאן אינו, Fun Boy Three וסנט וינסנט (זמרת). ב-1987 היה שותף ליצירת פסקול הסרט "הקיסר האחרון".

ב-1989 הוציא תקליט בשם "Rei Momo" הכולל סגנונות אפרו קובניים, היספניים וברזילאיים, סמבה, ממבו ,צ'ה צ'ה צ'ה ועוד.

באלבומו משנת 1994 בשם "דייוויד ברן" ניגן ברן על רוב הכלים.

באלבומו החמישי משנת 1997, "Feelings", שילב ברן תזמורת שלמה של כלי נשיפה.

בשנת 2001 פרסם אלבום בשם "Look Into the Eyeball". באלבום מורגש קו מיוחד שמהווה מעין המשך של האלבום "Uh-Oh", שבו יש שילוב של מוטיבים אופטימיים יותר. הסינגל "Like Humans Do" מהאלבום נבחר על ידי מיקרוסופט כחלק מקידום תוכנת Windows Media Player ששווקה יחד עם חלונות XP ונכלל כ"רצועת הדגמה" במערכת ההפעלה. כתוצאה מצעד זה, הפך הסינגל לאחד השירים המוכרים ביותר שלו.

ב-2012 הוציא אלבום, שבו שיתוף פעולה עם הזמרת סנט וינסנט, בשם "Love This Giant".

במרץ 2018 הוציא ברן אלבום סולו ראשון זה 14 שנה בשם "American Utopia", כחלק מפרויקט מולטימדיה שנקרא "סיבות להיות מעוּדד". לאחר הוצאת אלבום זה יצא לסיבוב הופעות והפיק מופע מיוחד שהוצג בברודוויי ב-2019. מופע זה מבוסס על האלבום הזה וכן על שירים שונים מתקופת טוקינג הדס, בליווי רקדנים זמרים ונגנים שהופיעו יחפים על הבמה וחלקם החזיקו את כלי הנגינה תוך כדי ריקוד ושירה. הכוריאוגרפיה היא של אנני-בי פרסון. בעקבות מופע זה יצא סרט ב-2020 בהפקת HBO בשם David Byrne's American Utopia בבימויו של ספייק לי.

ברן הופיע בקיץ 2025 בהופעת אורח מפתיעה עם אוליביה רודריגו בפסטיבל Governors Ball, שם שרו יחד את "Burning Down the House". ב-5 בספטמבר 2025 יצא אלבום הסולו הראשון של ברן מזה שמונה שנים בשם **', בהפקת [[קיד הרפון]] ובשיתופי פעולה עם [[סנט וינסנט (זמרת)|סנט וינסנט]], [[היילי ויליאמס]] ואמנים נוספים.

=== חיים אישיים ===
ברן ידוע כחובב רכיבה על אופניים, בעיקר בעירו [[ניו יורק]], ואף כתב ספר בנושא בשם "Bicycle Diaries".

ברן היה נשוי למעצבת התלבושות האמריקאית אדל לוץ ולהם בת אחת.

==פעילות פוליטית==
בשנת 2010 הקליט ברן עם המוזיקאי נורמן קוק הידוע בשם הבמה [[פאטבוי סלים]], אלבום קונספט (***Here Lies Love)*''' על חייה של הרודנית אימלדה מרקוס בהשתתפות זמרות רבות בהן סיה, סינדי לאופר, טורי איימוס, מרתה ויינרייט ונטלי מרצ'נט.

למרות שביקר בישראל והופיע בה ברן הביע דעות אנטי-ישראליות במשך השנים. במהלך מלחמת לבנון השנייה פרסם ברן באתר שלו את דעתו על המצב והאשים את ישראל בנעשה בלבנון. ב-2009 חתם ברן על עצומה נגד קיום האירוע "City To City" שהוקדש לתל אביב במסגרת פסטיבל הסרטים בטורונטו.

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מהגרים מקנדה לארצות הברית
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב
קטגוריה:זוכי אוסקר: הפסקול הטוב
קטגוריה:זוכי פרס גראמי לפסקול הטוב ביותר למדיה חזותית
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:מפיקים אמריקאים
קטגוריה:מלחינים אמריקאים במאה ה-20
קטגוריה:מלחינים אמריקאים במאה ה-21
קטגוריה:זוכי פרס הווידאו קליפים של MTV: אישים
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב - הפסקול המקורי הטוב
קטגוריה:בכירים בתעשיית המוזיקה האמריקאית
קטגוריה:סופרים אמריקאים העוסקים במוזיקה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1952