open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
פיגוע הדקירה בזולינגן

בשעות הערב של 23 באוגוסט 2024 התרחש אירוע דקירה המוני בעיר זולינגן שבגרמניה, כאשר אדם חמוש בסכין דקר אנשים רבים בפסטיבל שנערך בעיר לציון 650 שנה להיווסדות העיר. התוקף הצליח לרצוח שלושה בני אדם ולפצוע שמונה, חמישה מהם נפצעו באורח קשה.

## רקע
זולינגן, עיר בת כ-160 אלף תושבים, ממוקמת בקרבת הערים הגדולות יותר קלן ודיסלדורף במדינת נורדריין-וסטפאליה, המדינה המאוכלסת ביותר בגרמניה.

המתקפה התרחשה במהלך האירוע "פסטיבל הגיוון", אירוע בן שלושה ימים שהיה אמור להיערך בין 23 ל-25 באוגוסט, לציון חגיגות יום השנה ה-650 להיווסדות זולינגן. האירוע התרחש בכיכר פרונהוף, כיכר מרכזית בלב העיר, בה הוקמה במה לכבוד האירוע לצורך הופעות מוזיקה.

## אירוע הדקירה
התקיפה התרחשה בסביבות השעה 21:40 לפי השעון המקומי. התוקף דקר אנשים מרובים, הצליח לרצוח שלושה אנשים ולפצוע לפחות שמונה, מתוכם חמישה פצועים באורח קשה. הדי.ג'יי שניגן מוזיקה במהלך אירוע הדקירה התבקש על ידי כוחות האבטחה להמשיך לנגן את המוזיקה במהלך המתקפה על מנת למנוע פאניקה המונית.

בתחילה הרשויות ציינו כי הן בוחנות את האפשרות שאירוע הדקירה בוצע ממניעי טרור. ב-24 באוגוסט ארגון המדינה האסלאמית (דאעש) נטל אחריות לפיגוע באפליקציה טלגרם.

שלושת הנרצחים הם שני גברים, בני 56 ו-67, ואישה בת 56, ושלושתם היו תושבי זולינגן. בעקבות הפיגוע פתחה המשטרה במצוד אחר התוקף שנמלט מהזירה. כוחות משטרה סגרו בעקבות האירוע חלק נרחב מהעיר, והקימו מחסומים במקומות שונים.

לפי העיתון הגרמני בילד, יחידות משטרה טקטיות חמושות בכבדות, הכוללות כ-40 כלי רכב מיוחדים מרחבי נורדריין-וסטפאליה, נפרסו ברחבי העיר, צמתים נחסמו, והומלץ לתושבים להישאר בביתם, ולהימנע מלהסתובב במרכז העיר לאלתר. כעבור יממה נתפס אדם שתואר כחשוד בפיגוע.

הפסטיבל בוטל בעקבות אירוע הדקירה. צעיר בן 15 נעצר בעקבות האירוע במרכז לפליטים בחשד שידע על כוונתיו של התוקף ולא דיווח על כך לרשויות. לטענת הרשויות מדובר בנער שדיבר עם התוקף רגעים לפני אירוע הדקירה.

## החשוד
יום לאחר האירוע עצרו כוחות המשטרה חשוד במעשה, אזרח סורי בן 26 שהסגיר עצמו לכוחות המשטרה, ובגדיו היו מגואלים בדם. החשוד, אחריו כוחות המשטרה ערכו מצוד לאחר פיגוע הדקירה, הגיע לגרמניה בדצמבר 2022. שנה לאחר שהגיש בקשת מקלט בבילפלד, הוא החל לקבל סיוע ציבורי, ולאחר מכן עבר לפאדרבורן.

החשוד הוא מוסלמי סוני שנולד בעיר דיר א-זור שבסוריה, ולא הוגדר על ידי הרשויות בגרמניה כמוסלמי קיצוני. החשוד הגיע לתחומי האיחוד האירופי דרך בולגריה, ומשם הוא הגיע לגרמניה. בתחילת 2023 ניסו הרשויות בגרמניה לגרשו בחזרה לתחומי בולגריה בהתאם לתקנת דבלין, אך הוא הסתתר. כמה חודשים לאחר מכן הוא הועבר לזולינגן.

לאחר מעצר החשוד נטל על עצמו התובע הכללי את חקירת אירוע הדקירה.

## ראו גם
* פיגוע הדקירה במנהיים (2024)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אירועי דקירה המוניים
קטגוריה:2024 בגרמניה
קטגוריה:פיגועי טרור בגרמניה
קטגוריה:נורדריין-וסטפאליה
קטגוריה:המדינה האסלאמית: פיגועים באירופה
קטגוריה:פשעים ב-2024
מעבר החצייה של שיבויה

**מעבר החצייה של שיבויה** (ביפנית: **渋谷スクランブル交差点**) הוא מעבר החצייה העמוס בעולם, הנמצא בשיבויה בטוקיו שביפן.

מעבר החצייה נמצא בסמוך ליציאת האצ'יקו של תחנת הרכבת שיבויה. מעבר החצייה הוא מעבר חצייה לכל הכיוונים, כולל באלכסון, וכלי הרכב נעמדים כדי לאפשר מעבר הולכי הרגל. 

בסמוך למעבר החצייה נמצא פסלו של האצ'יקו, הכלב הנאמן, שמשמש נקודת מפגש מפורסמת. על המבנים הנשקפים ממעבר החצייה מצויים שלושה מסכי ענק המציגים פרסומות, לצד שלטי פרסומות סטטיים. בשל התנועה הרבה במקום והפרסומות שבו, נהוג להשוות אותו לכיכר טיימס בניו יורק.

מעבר שיבויה הוא מעבר החצייה העמוס בעולם, והוא מאפשר חצייה בו זמנית של 2,500 איש. המקום נחנך ב-1973.

בסמוך לצומת שיבויה נמצא כלבו שיבויה 109.

למעבר החצייה של שיבויה אזכורים תרבותיים רבים, והוא מופיע בין היתר בתוכניות טלוויזיה וסרטים, ביניהם "אבודים בטוקיו", "מהיר ועצבני 3" "האויב שבפנים: החיים שאחרי", הסדרה "בורדרלנד" וסדרת המאנגה ג'וג'וטסו קאיזן.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טוקיו: תחבורה
הרכבת התחתית של סידני

**הרכבת התחתית של סידני** (באנגלית: **Sydney Metro**, **סידני מטרו**) היא מערכת הסעת המונים חשמלית בעיר סידני, ניו סאות' ויילס שבאוסטרליה. זאת הרכבת התחתית היחידה ביבשת אוסטרליה.

המערכת כוללת קו אחד, המכונה M1 North West & Bankstown Line. הקו מחבר בין פרברי סידני: Tallawong ו־Sydenham ועובר דרך מרכז העסקים הראשי של סידני והנמל של סידני. נכון לאוגוסט 2024 הקו כולל 21 תחנות ואורכו הוא 52 ק"מ. רובו של הקו עובר מתחת לאדמה. את המערכת מפעילה חברת Metro Trains Sydney, שנמצאת בבעלות משותפת של 3 חברות: MTR Corporation ,John Holland Group ו-UGL Rail. צי הרכבות של המערכת מורכב מ-45 רכבות, בנות 6 קרנות כל אחת. כל הרכבות הן מתוצרת אלסטום (הרכבות הורכבו במפעלי החברה בהודו). הרכבות הן אוטומטיות ומופעלות על ידי מערכת בקרה מרכזית.

## היסטוריה
פרויקט ראשון להקמת רכבת תחתית בסידני, שהייתה אמורה לחבר את מרכז העסקים הראשי של סידני עם הפרברים של העיר נפתח ב-2008. הוא נמשך כשנתיים, אך נסגר כעבור שנתיים, בשל בעיות פוליטיות (עד לסגירתו עלה הפרויקט למשלם המיסים האוסטרלי כחצי מיליארד דולר).

פרויקט הרכבת התחתית בסידני נפתח מחדש בשנת 2013, אך הפעם עם תוואי שונה של קווי הרכבת. עבודות ההקמה החלו בשנת 2015. במאי 2019 נפתח החלק הראשון של קו M1, אשר כלל 13 תחנות ונמשך 36 ק"מ. ב-19 באוגוסט 2024 נפתח החלק השני של הקו. מאז הקו כולל 21 תחנות ונמשך 52 ק"מ.

## תכנון עתידי
מתוכנן להקים עוד שני קווי רכבת תחתית: קו M2 באורך 14 ק"מ וקו M3 באורך 47 ק"מ. לאחר השלמת הקמת הקווים הרכבת התחתית של סידני תכלול 39 תחנות והאורך הכולל שלה יהיה 113 ק"מ.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:רכבות תחתיות
קטגוריה:סידני: תחבורה
ז'אקו ארליך

**ז'אקו (יעקב) ארליך** (28 בספטמבר 1931 – 20 באוגוסט 2024) היה עורך קולנוע וממייסדי הקולנוע הישראלי. נודע בעיקר בזכות עריכתו של סרטים מכוננים בקולנוע הישראלי והטרילוגיה התיעודית שעסקה בשואה, אשר יצר בשיתוף פעולה עם חיים גורי ודוד ברגמן.

## ביוגרפיה
ז'אקו ארליך נולד בשנת 1931 בשטרסבורג, צרפת. במהלך מלחמת העולם השנייה, הוא שרד את השואה בצרפת ובשווייץ. לאחר סיום המלחמה, בשנת 1949, עלה לישראל, והצטרף לגרעין צרפתי-בלגי בקיבוץ שדות ים. מאוחר יותר, עבר להתיישב בקיבוץ בית קשת.

### קריירה קולנועית
את דרכו המקצועית בתחום הקולנוע החל בפריז, שם עבד במחלקת האפקטים המיוחדים של סטודיו סנט לו. במהלך עבודתו שם היה מעורב ביצירת אפקטים לסרטים הוליוודיים מפורסמים, ביניהם "היום הארוך ביותר" משנת 1962, שזכה בפרס אוסקר לאפקטים הטובים ביותר.

עם שובו לישראל, הצטרף ארליך להיות עוזרו של העורך המוערך והנערץ דני שיק. יחד ערכו סרטים ישראליים מובילים כגון "רק בלירה" (1964), "שמונה בעקבות אחד" (1964), "הילד מעבר לרחוב" (1965) ו"סאלח שבתי" (1964), שהיה לסרט הישראלי הראשון המועמד לאוסקר.

### הטרילוגיה התיעודית על השואה
אחת מיצירותיו הבולטות הייתה הטרילוגיה התיעודית על השואה, שכללה את הסרטים "המכה ה-81" (1974), "הים האחרון" (1979) ו"פני המרד" (1985). הטרילוגיה זכתה להכרה בינלאומית בזכות גישתה החדשנית לתיעוד השואה, תוך שימוש בחומרי ארכיון נדירים ועדויות מקוריות ממשפט אייכמן, ללא קריינות או ראיונות ישירים. הסרט הראשון בטרילוגיה, "המכה ה-81", היה מועמד לפרס האוסקר לסרט התיעודי הטוב ביותר בשנת 1975.

### חיים אישיים
ז'אקו ארליך נפטר ממחלת הסרטן ב-20 באוגוסט 2024, חודש לפני יום הולדתו ה-93, בביתו שבקיבוץ אשדות יעקב איחוד. הוא הותיר אחריו שלושה ילדים: גיורא, דני ונטעלי. אשתו נפטרה כחודשיים לפניו.

במהלך חייו היה גם צייר, והמשיך ליצור אמנות פלסטית לצד עבודתו הקולנועית. הוא השאיר אחריו מורשת קולנועית עשירה ואת ספרו האוטוביוגרפי, "זום לקצה המילים".

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* "התמונות צריכות לדבר מתוך עצמן": ראיון עם ז'אקו ארליך

## הערות שוליים

קטגוריה:ניצולי השואה: צרפת
קטגוריה:ישראלים ילידי צרפת
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:אשדות יעקב איחוד: אישים
קטגוריה:עורכי קולנוע ישראלים
קטגוריה:אישים הקבורים באשדות יעקב איחוד
קטגוריה:ישראלים שנפטרו מסרטן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1931
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2024
הרייט ג'ייקובס

**הרייט ג'ייקובס** (1813 או 1815 – 7 במרץ 1897) הייתה פעילה לביטול העבדות וסופרת אפרו-אמריקאית שהאוטוביוגרפיה שלה, "אוטוביוגרפיה של שפחה", שפורסמה ב-1861 תחת השם הבדוי לינדה ברנט, נחשבת כיום ל"קלאסיקה אמריקאית".

היא נולדה לעבדות באדנטון , בקרוליינה הצפונית, והוטרדה מינית על ידי המשעבד שלה. כאשר איים למכור את ילדיה אם לא תיכנע לרצונו, היא הסתתרה בחלל קטן מתחת לגג בית סבתה, נמוך כל כך שלא יכלה לעמוד בו. לאחר ששהתה שם שבע שנים, היא הצליחה לבסוף לברוח לצפון החופשי, שם התאחדה עם ילדיה ג'וזף ולואיזה מטילדה ואחיה ג'ון ס. ג'ייקובס. היא מצאה עבודה כאומנת ויצרה קשר עם רפורמיסטים מתנגדי עבדות ועם פמיניסטיים. אפילו בעיר ניו יורק, חירותה הייתה בסכנה עד שהמעסיק שלה הצליח לשלם לבעליה החוקיים.

במהלך מלחמת האזרחים האמריקאית ומיד לאחריה, היא נסעה למחוזות בקונפדרציית המדינות של אמריקה שנכבשו בידי מדינות האיחוד יחד עם בתה, ארגנה עזרה וייסדה שני בתי ספר לעבדים נמלטים ומשוחררים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קרוליינה הצפונית
קטגוריה:שפחות אפרו-אמריקאיות
קטגוריה:פעילות בתנועה לביטול העבדות
קטגוריה:כותבות אוטוביוגרפיה אמריקאיות
קטגוריה:כותבי אוטוביוגרפיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו במאה ה-19
קטגוריה:אמריקאים שנולדו במאה ה-19
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1897
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1897
רובוטיכאן

**רובוטיכאן בע"מ** היא חברת הזנק ישראלית פרטית המפתחת רובוטים אוטונומיים (בעיקר רחפנים) לשימושים צבאיים ואזרחיים. משרדי החברה שוכנים בפארק התעשייה בעומר.

## היסטוריה
החברה נוסדה בשנת 2013 על ידי חגי בלשאי (מנכ"ל), ים גבע (מדען ראשי), אלי בן אהרון (יו"ר) ודויד שפיר. החברה רשומה בישראל ולה משרדים ואולם יצור בפארק התעשייה בעומר.

החברה החלה את דרכה כחברה לשירותי הנדסה בתחום הרובוטים. במהלך השנים צברה החברה ידע ופיתחה מוצרים ייחודיים. רובוטיכאן צמחה כחברה במימון עצמי ולא גייסה מימון חיצוני.

נכון ל החברה מציעה שירותי הנדסה ופיתוח, מפתחת ומייצרת מוצרים בתחום הרובוטיקה.

## מוצרי החברה
### Rooster
ה־Rooster (תרנגול) הוא שילוב של רחפן ורובוט מתגלגל. הייעוד העקרי שלו הוא סריקה של חללים שהגישה אליהם קשה או מסוכנת. נמצא בשימוש יחידות מיוחדות של צה"ל. בתחום האזרחי הרובוט משמש לסריקת חללים מזוהמים (קרינה או גזים רעילים) או קשים לגישה (גשרים, תעלות וכדומה).

### Sphera
מוצר תוכנה המשמש לאימון ותרגול בהפעלת הרובוטים של רובוטיכאן ורובוטים אחרים העומדים בתקן ROS2 (פרוטוקול לשליטה ברובוטים בזמן אמת). ה־Sphera מציגה סביבת עבודה תואמת לסביבה המבצעית בה יפעל הרובוט. המוצר נמכר כחלק ממערכת ה־Rooster או כמוצר נפרד.

### Goshawk
רחפן אוטונומי מהיר המיועד לסייע לכוחות שיטור בהגעה מהירה לאזורי אסון והעברת מידע ליחידות העורפיות. בנוסף, הרחפן נועד לנטרל איומים מרחפנים עוינים.

### פעילות החברה
על פי הפרסומים, בשנת 2024 החברה מכרה לצבאות נאט"ו ולצה"ל 50 מערכות בהיקף של עשרות מיליוני שקלים. כל מערכת כוללת שלוש יחידות Rooster ויחידת שליטה ובקרה המאפשרת לשלוט בשלושת הרחפנים (יחידת Sphera).

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-2013
קטגוריה:תעשיית נשק בישראל
קטגוריה:עומר: חברות
שיטת המומנטים (תורת ההסתברות)

בתורת ההסתברות, שיטת המומנטים היא שיטה להוכחת התכנסות בהתפלגות באמצעות התכנסות סדרה של מומנטים.

יש להבדיל בין שיטת המומנטים בתורת ההסתברות לבין שיטת המומנטים בסטטיסטיקה. שתי השיטות משתמשות במומנטים של התפלגות אך בתורת ההסתברות, השיטה מסייעת להוכיח התכסנות בהתפלגות של סדרת משתנים מקריים. לעומת זאת בסטטיסטיקה השיטה משמשת לאמידת פרמטרים. כמו כן, בתורת ההסתברות, שיטת המומנטים דורשת שכל המומנטים קיימים ואילו בסטטיסטיקה, מספיק שמספר המומנטים הקיימים שווה למספר הפרמטרים שיש לאמוד.

## השיטה
יהי X משתנה מקרי שכל המומנטים שלו קיימים. כלומר לכל k \in \mathbb{N} מתקיים E[X^k]. נניח שההתפלגות נקבעת לפי המומנטים, משמע לא קיימת התפלגות אחרת בעלת אותם המומנטים. אם לכל k \in \mathbb{N} מתקיים \lim_{n\rightarrow \infty} E[X^k_n]=E[X^k] אז הסדרה \{X_n\}_{n=1}^\infty מתכנסת בהסתברות לX .

שיטה זו היא למעשה משפט Fr´echet-Shohat .

### דוגמה להתפלגות שלא נקבעת על ידי מומנטים
נראה שהדרישה שהתפלגות נקבעת לפי המומנטים שלה היא הכרחית . נקח לדוגמה את ההתפלגות הלוג-נורמלית (עם \mu=0,~~\sigma^2=1) המוגדרת על ידי פונקציית הצפיפות f_0(x)=\frac{1}{\sqrt{2\pi}x}e^{\frac{-(\log x)^2}{2}}. כמוכן, נגדיר סדרה של משתנים מקרים, \{X\}_n^\infty שפונקציית הצפיפות שלהם מוגדרת על ידי f_n(x)=f_0(x)(1+n\cdot sin(2\pi\log x)) לכל n\in\mathbb{N}. ניתן להראות שהמומנט הk של שתי ההתפלגויות הוא e^{\frac{k^2}{2}} ובפרט הם בעלי מומנטים שווים. מכאן שההתפלגות הלוג-נורמלית לא נקבעת על ידי המומנטים שלה. בעזרת אינטגרציה, ניתן לראות שהסדרה \{X_n\}_{n=1}^\infty לא מתכנסת בהתפלגות להתפלגות הלוג-נורמלית. דוגמה זו מראה את הצורך בדרישה ליחידות ההתפלגות בהינתן המומנטים. השאלה האם התפלגות נקבעת מהמומנטים שלה או תחת אילו תנאים הדבר קורה היא בעיה מוכרת הנקראת בעיית המומנטים.

## יישומים
### יישום בתורת הדגימה
יהיו x_{n1},...,x_{nn}, n מספרים לא בהכרח שונים, המשוייכים לאלמנטים באוכלוסייה. נניח שהדגימה מנורמלת באופן הבא 

\sum_{h=1}^nx_nh=0,~~\sum_{h=1}^n x^2_{nh}=1,~~M_n=\max_{h\leq n}|x_{nh}|.

נקח דגימה בעלת חשיבות לסדר, X_{n1},...,X_{nk_n} מתוך n המספרים הנתונים ונסמן S_n=X_{n1}+\cdots+X_{nk_n},~~ s^2_n=k_n/n. נשים לב שs_n  הוא היחס בין גודל הדגימה לבין גודל המדגם.

אילו X_{nk} היו בלתי תלויים, מההנחות על המדגם היינו מקבלים ש Var(S_n)=s^2_n. מאחר שזה לא בהכרח המקרה, ניתן להשתמש בשיטת המומנטים כדי להראות שאם התנאים הבאים מתקיימים s^2_n=\frac{k_n}{n}\xrightarrow[n\to\infty]{} 0, ~~ \frac{M_n}{s_n}\xrightarrow[n\to \infty]{} 0,~~k_n\xrightarrow[n\to\infty]{} 0 אז \frac{S_n}{s_n}\rightarrow N(0,1) בהתפלגות.

זה מראה שאם k_n קטן ביחס לn, אז ההשפעה של התלות זניחה יחסית.

### יישומים נוספים
מלבד דרך להוכת התכנסות בהתפלגות של משתנים מקרים, ויישום בתורת הדגימה, שיטה משמשת כדרך נוספת להוכחת משפט הגבול המרכזי. כמוכן, לשיטה יישומים בתורת המספרים בהוכחת משפט משפט ארדש-כץ .

## ראו גם
* בעיית המומנטים
* התפלגות חצי המעגל של ויגנר
* התפלגות מרצ'נקו-פסטור

## לקריאה נוספת

* Lin, G.D. Recent developments on the moment problem. J Stat Distrib App 4, 5 (2017). https://doi.org/10.1186/s40488-017-0059-2


## הערות שוליים

קטגוריה:תורת ההסתברות
פיורנצה קוסוטו

**פיורנצה קוסוטו** (באיטלקית: **Fiorenza Cossotto**) היא זמרת מצו סופרן איטלקייה. אבירת הצלב הגדול OMRI.

## ביוגרפיה
נולדה ב-22 באפריל 1935 בקרשנטינו, בפיימונטה, ליד טורינו.

סיימה את לימודיה בקונסרבטוריון ג'וזפה ורדי בטורינו. זכתה בתחרות של תיאטרו לה סקאלה, שם התקיימה הופעת הבכורה שלה, ב-22 בדצמבר 1956 במלאך האש. לאחר הזכייה בצעה סדרה ארוכה של תפקידי משנה מתילד "הדיאלוגים של הכרמליטיות", סוזוקי "מאדאם באטרפליי", סיבל "פאוסט", פננה "נאבוקו", פרציוסילה" כוחו של גורל", מדלנה "ריגולטו", מדלון "אנדריאה שנייה", במשך כשלוש שנים. בנוסף, בצעה גם תפקידים נוספים כמו קרובינו בנישואי פיגארו ג'ובאנה סימור באנה בולנה" בפסטיבל וקספורד ב-1958, שזיכה אותה בשבחים רבים מהמבקרים האנגלים.

התכונות שבאו לידי ביטוי בהופעה ההיא פתחו לה בהחלט את הדלתות לקריירה מזהירה. ב-1959 היא בצעה הופעת הבכורה שלה בקובנט גארדן בלונדון בתור נריס ב"מדיאה", לצד מריה קאלאס. ב-1960 היא נקראה להחליף ג'ולייטה סימיונטו ב"אאידה" בארנה של ורונה. החלה בהרחבה הדרגתית של הרפרטואר: "לה ג'וקונדה" ברצלונה 1960, "לה פבוריטה" RAI 1960, "אדריאנה לקוברר", רומא 1962, "דון קרלו" לוזאן 1962, "הטרובדור" ברצלונה 1962, "אבירות כפרית", ונציה 1963, "וכרמן".

בשנת 1961, החלפתה של ג'ולייטה סימיונטו פתחה לה את דלתות לה סקאלה כגיבורה, שם היא זכתה להערכה משמעותית ב"לה פבוריטה", והחלה להופיע באופן קבוע במשך שלושים שנה במילאנו. היא חנכה את עונת 1962 עם הטרובדור. ב־1964 היא ערכה את הופעת הבכורה שלה באופרה הלירית של שיקגו בלה פבוריטה ובשנת 1968 במטרופוליטן בניו יורק בתור אמנריס באאידה. היא שרה במטרופוליטן במשך עשרים שנה בתפקידים ראשיים.

אף על פי שהופיעה בתפקידים המפורסמים ביותר ברפרטואר של המאה התשע-עשרה, קוסוטו לא הזניחה, במיוחד בתחילת הקריירה שלה, את הרפרטואר של המאה ה-18 ותחילת המאה ה-19 (הנישואים הסודיים, סרסה, לוסיו סילה, אבן הבוחן, פרצה קוראת לגנב, הכומר מאוהב, Varrone e Perrica", בני קפולט ובני מונטגיו והעכשווי, כולל הביצועים הראשונים של La donna è mobile מאת ג'אן פרנצ'סקו מאליפיירו (סקלה הקטנה 1957), בית הספר לנשואות של Virgilio Mortari מילנו.

The Treasure Island מאת Vieri Tosatti בולוניה,1958) ותחייתו של Il cordovano מאת Goffredo Petrassi ומאברה מאת איגור סטרווינסקי מילנו 1960.

קולה אפשר לה להגיע לצלילים הגבוהים בטבעיות מרבית (משמעותית, בהקשר זה, האבולי של דון קרלו והאורבנו של ההוגנוטים) ולהצטיין גם בז'אנר הקולוראטורה (סינדרלה) מדי פעם, גם אם רק בתקליט, היא לקחה על עצמה כמה קטעי סופרן, כמו ליידי מקבת של ורדי ו-Marchesa del Poggio in Un giorno di Regno. היא גם הקליטה רסיטל המוקדש לאריות הסופרן של ג'וזפה ורדי.

היא המשיכה בקריירה שלה עד 2005, אז הופיעה באחות אנג'ליקה בבלגיה. הייתה נשואה לבס איבו וינקו.

### אותות כבוד
אבירת הצלב הגדול של מסדר הרפובליקה של איטליה (OMRI) 2 ביוני 2014.

Cavaliere di gran croce dell'Ordine al merito della Repubblica italiana

— 2 giugno 2014

קצינה במסדר הכבוד של מסדר הרפובליקה האיטלקית (OMRI) 2 ביוני 1992.

Grande ufficiale dell'Ordine al merito della Repubblica italiana

— 2 giugno 1992

# https://www.quirinale.it/onorificenze/insigniti/199375

## רפרטואר

#### דיסקוגרפיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:איטלקיות שנולדו ב-1935
קטגוריה:זמרי אופרה איטלקים
קטגוריה:זמרות מצו סופרן
קטגוריה:זמרות אופרה
קטגוריה:זמרות אופרה איטלקיות
אורלנד סטין לומיס

**אורלנד סטין לומיס** (באנגלית: **Orland Steen Loomis**; ) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מוויסקונסין, איש המפלגה הרפובליקנית עד 1934, ולאחר מכן המפלגה הפרוגרסיבית, שכיהן כחבר אספת המדינה של ויסקונסין בשנים 1929–1931, לאחר מכן ועד 1935 כחבר הסנאט המדינתי, ובשנים 1937–1939 כתובע הכללי ה-28 של ויסקונסין. ב-1942 נבחר לומיס כמושל ויסקונסין, אך נפטר טרם השבעתו לתפקיד.
## ראשית חייו
אורלנד סטין לומיס נולד בעיר מאוסטון שבוויסקונסין. הוא למד בריפון קולג', וב-1917 קיבל תואר במשפטים מבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון. ביוני 1918 הוא נשא לאישה את פלורנס מארי אלי, ולשניים נולדו שלושה ילדים. במלחמת העולם הראשונה הוא התגייס לצבא ארצות הברית והוצב בצרפת במסגרת חיל המשלוח של ארצות הברית. לאחר המלחמה הוא שב למאוסטון ועסק בעריכת דין. בשנים 1922–1931 הוא היה פרקליט העיר.

## קריירה פוליטית
ב-1928 נבחר לומיס לאספת המדינה של ויסקונסין, וכיהן בה במשך שנתיים. ב-1930 הוא נבחר מטעם המפלגה הרפובליקנית לסנאט של ויסקונסין, וכיהן בו במשך ארבע שנים. ב-1934 הצטרף לומיס למפלגה הפרוגרסיבית של ויסקונסין, יחד עם רבים מחברי הסיעה הפרוגרסיבית של המפלגה הרפובליקנית. במקום להתמודד לתקופת כהונה נוספת בסנאט, הוא התמודד מטעם המפלגה החדשה למשרת התובע הכללי של המדינה, אך הפסיד בבחירות המקדימות של המפלגה בהפרש של 10,000 קולות. לאחר הפסדו זה, הוא קיבל מינוי כמנהל המדינתי של מנהל החשמול הכפרי, ושימש בתפקיד זה במשך שנתיים. ב-1936 הוא התמודד שוב על משרת התובע הכללי, והפעם ניצח בבחירות המקדימות ובבחירות הכלליות. הוא כיהן שנתיים בתפקיד, ובבחירות של 1938 הוא נוצח בבחירות הכלליות בניסיונו להתמודד על תקופת כהונה שנייה כתובע הכללי.

## בחירתו כמושל ויסקונסין ומותו
ב-1940 התמודד לומיס בבחירות על משרת מושל ויסקונסין מול המושל המכהן, הרפובליקני ג'וליוס הייל, ונוצח בהפרש של 12,000 קולות. ב-1942 הוא התמודד שוב, והפעם הביס את הייל בהפרש של 100,000 קולות. ב-7 בדצמבר 1942, כחודש לאחר ניצחונו בבחירות, וכחודש לפני מועד השבעתו המתוכנן לתפקיד, נפטר אורלנד סטין לומיס במדיסון כתוצאה מהתקף לב פתאומי. במקומו הושבע סגן המושל המכהן, שנבחר לתקופת כהונה נוספת, הרפובליקני וולטר סמואל גודלנד, שכיהן את כל תקופת הכהונה המתוכננת של לומיס.

לומיס נטמן בבית הקברות מאוסטון-אוקווד שבעירו. במלחמת העולם השנייה נקראה על שמו אחת מאוניות ליברטי. קטע מכביש 36 המדינתי של ויסקונסין שעובר במחוז מילווקי קרוי על שמו.
## לקריאה נוספת

* Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, p. 1752


## קישורים חיצוניים

* אורלנד סטין לומיס באתר The Political Graveyard 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי ויסקונסין
קטגוריה:מושלי ויסקונסין
קטגוריה:התובעים הכלליים של ויסקונסין
קטגוריה:חברי בית המחוקקים של ויסקונסין
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-20
קטגוריה:נבחרי ציבור שמתו לפני שהושבעו לתפקיד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1893
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1942
טופה

[ממוזער|עמודי טופה ב[אגם מונו, קליפורניה]]
**אבני טופה** הן סוג של אבני גיר שנוצרות כאשר מינרלים של סידן פחמתי נושרים מתוך המים בנהרות או אגמים לא מחוממים. מעיינות חמים מחוממים גיאותרמית מייצרים לפעמים מרבצי פחמן דומים (אך פחות נקבוביים), הידועים כטרוורטין. טופה מכונה לפעמים טרוורטין (מטאוגן).

אין לבלבל אותו עם טרוורטין מעיינות חמים (תרמוגן). כמו כן, אין לבלבל טופה, שהיא אבן גירנית, עם טוף, סלע געשי נקבובי בעל אטימולוגיה דומה שלעיתים נקרא גם "טופה".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סלעי משקע
נתנאל סמית'

**נתנאל סמית**' (באנגלית: **Nathaniel Smith**; 6 בינואר 1762 – 9 במרץ 1822) היה עורך דין, סוחר בקר, שופט ופוליטיקאי מהמאה ה-19. הוא כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מקונטיקט וכשופט של בית המשפט העליון של קונטיקט.

## ביוגרפיה
סמית' נולד ב-6 בינואר 1762 בוודברי שבמושבת קונטיקט, והיה בנם של ריצ'רד סמית' ואניס (הורד) סמית'. הוא למד בבתי הספר הציבוריים ועסק בחקלאות. הוא גם היה סוחר בקר. סמית' למד בבית הספר למשפטים של ליצ'פילד. הוא למד משפטים והתקבל ללשכת עורכי הדין ב-1787. סמית' החל את עריכת הדין בוודברי.

בשנת 1789 נבחר סמית לחבר בבית הנבחרים של קונטיקט, וכיהן בתפקיד עד 1795. הוא נבחר כמועמד המפלגה הפדרליסטית לבית הנבחרים של ארצות הברית לקונגרסים הרביעי והחמישי, וכיהן מ-4 במרץ 1795 ועד 3 במרץ 1799.  הוא סירב להיות מועמד לבחירה מחדש ב-1798.

סמית' כיהן כחבר במועצת העוזרים של קונטיקט מ-1799 עד 1804.  הוא כיהן כחבר הסנאט של קונטיקט מ-1800 עד 1805.  סמית' כיהן כתובע המחוזי של מחוז ליצ'פילד בשנת 1805.

בשנת 1806 מונה לשופט של בית המשפט העליון של קונטיקט. הוא שמר על תפקיד זה שלוש עשרה שנים. הוא גם היה ציר בוועידת הרטפורד בין השנים 1814–1815. סמית' מת בוודברי ב-9 במרץ 1822, ונקבר בבית הקברות של הכנסייה האפיסקופלית.

## חיים אישיים
סמית' התחתן עם רות בנדיקט סמית'. נולדו להם שני ילדים, הרייט ג'יי סמית' ונתנאל בנדיקט סמית'.

סמית' היה אחיו של נייתן סמית', חבר הסנאט של ארצות הברית מטעם קונטיקט, ודודו של טרומן סמית', שהיה אף הוא חבר הסנאט של ארצות הברית מטעם קונטיקט.  

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קונטיקט
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקונטיקט
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הפדרליסטית
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים ליצ'פילד
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-18
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1762
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1822
וולטר סמואל גודלנד

**וולטר סמואל גודלנד** (באנגלית: **Walter Samuel Goodland**; ) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מוויסקונסין, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כראש עיריית רסין ה-40 בשנים 1911–1915, כחבר הסנאט של מדינתו בשנים 1927–1934, כסגן מושל המדינה בשנים 1939–1943, ומתוקף תפקידו זה הושבע כמושל ויסקונסין ה-31 במקומו של אורלנד סטין לומיס, שנבחר ב-1942 לתפקיד, אך נפטר טרם השבעתו. גודלנד כיהן כמושל מינואר 1943 ועד מותו.
## ראשית חייו
וולטר סמואל גודלנד נולד בכפר שרון שבוויסקונסין. הוא היה עורך דין והחזיק בבעלותו עיתון. הוא היה הבעלים של עיתון בעיר איירון מאונטיין שבמישיגן. כבחור צעיר הוא בילה זמן ברכס גוגביק. הוא הגיע לאזור והחל לעסוק בעריכת דין בעיר וייקפילד שבמישיגן. שם הוא הקים את העיתון וייקפילד בולטין, אחד העיתונים הראשונים באזור. בהמשך הוא הקים את העיתון איירונווד טייס, שאותו הוא מכר במאי 1895.
## קריירה פוליטית
בשנים 1911–1915 כיהן גודלנד כראש עיריית רסין. בשנים 1927–1934 הוא כיהן כחבר הסנאט של ויסקונסין. בשנים 1939–1943 הוא כיהן כסגן מושל ויסקונסין.

ב-1942 נבחר גודלנד לתקופת כהונה נוספת כסגן המושל. ב-7 בדצמבר אותה שנה נפטר המושל הנבחר אורלנד סטין לומיס לפני שהושבע לתפקידו. בית המשפט העליון של ויסקונסין פסק שגודלנד יכהן במקומו כמושל ויסקונסין, ודחה את עתירתו של המושל הקודם ג'וליוס הייל שטען שהוא צריך להמשיך ולכהן בתפקידו.

ב-1944 נבחר גודלנד כמושל בזכות עצמו, וב-1946 נבחר לכהונה שלישית. וולטר סמואל גודלנד נפטר בעת כהונתו במדיסון ב-12 במרץ 1947, כתוצאה מהתקף לב, בגיל 84. בעת פטירתו הוא היה המושל המבוגר ביותר שכיהן אז בכל אחת ממדינות ארצות הברית. הוא נטמן בבית הקברות גרייסלנד שברסין. על שמו נקראו בניין בבית החולים לחולי נפש מנדוטה, בית ספר יסודי ברסין, ופארק במחוז דיין.
## לקריאה נוספת

* Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 1752-1754


## קישורים חיצוניים
* וולטר סמואל גודלנד באתר אגודת המושלים הלאומית 
* וולטר סמואל גודלנד באתר The Political Graveyard 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי ויסקונסין
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת לורנס
קטגוריה:מושלי ויסקונסין
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:סגני מושלי ויסקונסין
קטגוריה:חברי בית המחוקקים של ויסקונסין
קטגוריה:ראשי עיריות בוויסקונסין
קטגוריה:מו"לים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1862
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1947
נייתן סמית'

**נייתן סמית**' (באנגלית: **Nathan Smith**; 8 בינואר 1770 – 6 בדצמבר 1835) היה פוליטיקאי אמריקאי, אשר כיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם קונטיקט.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
נייתן סמית' נולד ב-8 בינואר 1770 בוודברי שבמושבת קונטיקט, והיה בנם של ריצ'רד ואניס (הורד) סמית'; אחיו של נתנאל סמית' ודודו של טרומן סמית'. הוא קיבל חינוך צנוע. לאחר מכן למד משפטים עם אחיו ובבית הספר למשפטים ליצ'פילד ב-1790; התקבל ללשכת עורכי הדין בשנת 1792, והחל לעסוק במקצועו בניו הייבן. בשנת 1808 קיבל סמית' תואר שני לשם כבוד מאוניברסיטת ייל. הוא גם היה נאמן של קולג' וושינגטון, שלימים נודע בשם טריניטי קולג' בהרטפורד, קונטיקט.

### קריירה
סמית' כיהן כתובע של מחוז ניו הייבן מ-1817 ועד מותו ב-1835. בנוסף, היה ציר לוועידה החוקתית של המדינה ב-1818. בשנת 1825, התמודד ללא הצלחה למשרת מושל קונטיקט, אך מונה לתובע הפדרלי במחוז קונטיקט, וכיהן בתפקיד בשנים 1828 ו-1829.

סמית' נבחר לסנאט של ארצות הברית מטעםהמפלגה הלאומית הרפובליקנית, וכיהן בסנאט מ-4 במרץ 1833 ועד מותו. הוא היה בן 63 כשתפס את מקומו בסנאט, והיה אחד החברים המכהנים המבוגרים ביותר בגוף זה.

### מותו
סמית' מת בוושינגטון הבירה ב-6 בדצמבר 1835. הנשיא אנדרו ג'קסון והקבינט שלו השתתפו בהלוויה של סמית' במליאת הסנאט והתקיים גם טקס הלוויה גדול בניו הייבן. הוא נקבר בבית הקברות ברחוב גרוב, ניו הייבן, קונטיקט.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מקונטיקט
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הלאומית הרפובליקנית
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים ליצ'פילד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1770
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1835
דוד ברגר (היסטוריון)

**דוד ברגר** (באנגלית: **David Berger**; נולד ב-1943) הוא אקדמאי אמריקאי, דיקן בית הספר ללימודי יהדות ברנרד רוול  בישיבה יוניברסיטי, וכן יו"ר המחלקה ללימודי יהדות בישיבה קולג'. הוא מחברם של ספרים ומאמרים שונים בנושא אפולוגטיקה ופולמוס יהודיים מימי הביניים, וכן ערך את המהדורה הביקורתית המודרנית של ספר ניצחון ישן. מחוץ לחוגים האקדמיים הוא ידוע בעיקר בזכות ספרו "הרבי מלך המשיח: שערוריית האדישות, והאיום על אמונת ישראל" המבקר את המשיחיות בחב"ד.

## ביוגרפיה
ברגר גדל בברוקלין, שם למד בישיבה דפלטבוש בבית הספר היסודי ובתיכון. הוא קיבל תואר ראשון בישיבה קולג'  בשנת 1964. הוא השיג את הציונים הגבוהים ביותר בכיתה. לאחר מכן המשיך לאוניברסיטת קולומביה, שם השלים תואר שני באמנויות ב-1965 ותואר דוקטור לפילוסופיה ב-1970. הוא קיבל הסמכה לרבנות מישיבת רבינו יצחק אלחנן וחבר בהסתדרות הרבנים דאמריקה, הארגון הרשמי המייצג רבנים אורתודוקסים מודרניים.

## פעילות
לפני שברגר מתח ביקורת בולטת על משיחיות חב"ד, הוא היה מפורסם ביותר כמומחה לדיאלוג בין-דתי ולוויכוחים בין יהודים לנוצרים בימי הביניים. הוא כתב פירושים להצהרות הכנסייה הקתולית על יחסים עם דתות אחרות נוסטרה אטאטה (פורסם ב-1965), ודומינוס יאסוס  ("לורד ישו", שפורסם ב-2000) ועל "ממעמקים" (confrontation) של הרב יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק. OU ביקש ממנו לכתוב תגובה לדברו אמת (2000). הוא גם כתב חיבור על דעותיו של יעקב כץ על הוויכוח היהודי-נוצרי בימי הביניים*.*

## מחלוקת חב"ד
ברגר הוציא ספר בשנת 2001 בשם "הרבי מלך המשיח: שערוריית האדישות, והאיום על אמונת ישראל"  המבקר את משיחיות חב"ד ומגדיר אותה כ"דווקא מה שיהודים לאורך הדורות ראו כמשיחיות שקר קלאסית בסגנון נוצרי". הספר הפך אותו לקול מוביל בביקורת על חב"ד. ברגר סבור כי "המשיחיות מדביקה את רוב תנועת חב"ד". הוא טוען שהמשיחיות החב"דית חורגת מגבולות ההלכה המסורתיים של היהדות האורתודוקסית עד כדי כך שאסור ליהודים אורתודוקסים להשתתף במנייני תפילה עם חסידי חב"ד.

## קישורים חיצוניים
* רשימת מאמרים באתר Academia.edu
* מריסה ברוסטוף, "Yeshiva U. Brings on Critic of Chabad", הפורוורד, 24 באוקטובר 2007

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:סגל ישיבה יוניברסיטי
קטגוריה:בוגרי ישיבת רבי יצחק אלחנן
קטגוריה:בוגרי ישיבה יוניברסיטי
קטגוריה:בוגרי ישיבה דפלטבוש
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1943
אליאס פרקינס

**אליאס פרקינס** (באנגלית: **Elias Perkins**; 5 באפריל 1767 – 27 בספטמבר 1845) היה פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם קונטיקט.

## ביוגרפיה
פרקינס נולד בליסבון שבמושבת קונטיקט ב-5 באפריל 1767. הוא סיים את לימודיו במכללת ייל ב-1786. לאחר מכן למד משפטים, התקבל ללשכת עורכי הדין והחל לעסוק בכך בניו לונדון, קונטיקט.

פרקינס היה חבר בבית הנבחרים של קונטיקט בשנים 1795–1800, 1814 ו-1815 ושימש כיו"ר הבית בשנים 1798 ו-1815. הוא היה עוזר שופט של בית המשפט של מחוז ניו לונדון בשנת 1799 ושופט ראשי של אותו בית משפט בשנים 1807–1825. הוא נבחר מטעם המפלגה הפדרליסטית לקונגרס השביעי וכיהן בו מ-4 במרץ 1801 עד 3 במרץ 1803. לאחר מכן שב לעסוק בעריכת דין והיה חבר בסנאט של קונטיקט בשנים 1817–1822. הוא כיהן כראש עיריית ניו לונדון מ-1829 עד 1832. הוא מת בניו לונדון ב-27 בספטמבר 1845 ונקבר בבית הקברות סידר גרוב.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קונטיקט
קטגוריה:אמריקאים ממוצא אנגלי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ייל
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקונטיקט
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הפדרליסטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1767
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1845
הרי אדירונדאק

**הרי אדירונדאק** (באנגלית: **Adirondak Mountains**) הוא רכס הרים בצפון מזרח מדינת ניו יורק. הם משתרעים לאורך של 260 קילומטרים, ושטחם כ 13,000 קמ"ר. הרכס מכיל יותר מ-100 פסגות, כולל הר מרסי, שהוא הנקודה הגבוהה ביותר במדינת ניו יורק, בגובה של 1,629 מטר, והר וויטפייס (Whiteface) בגובה 1,483 מטר, שהוא אתר פופולרי לסקי, וטיולים. בהרי אדירונדאק יש 46 פסגות מעל 1,200 מטר (4,000 רגל) המהוות יעדי טיול פופולריים.

ההרים נמצאים בתוך פארק אדירונדק, שהוא אזור שימור גדול בצפון מדינת ניו יורק.

בהרים יש מעל 200 אגמים שניתנו להם שמות, ויותר מ־3,000 אגמים קטנים יותר, בריכות וגופי מים אחרים. בין האגמים ישנו את אגם פלאסיד, שבו נערכו אולימפיאדות החורף של שנת 1932 ו־1980, ואגם דמעת העננים שהוא המקור הגבוה ביותר של נהר ההדסון.

לפי המחקר העדכני, הרי אדירונדאק נוצרו (ועדיין גובהים) לפני כ 100 מיליון שנה, כאשר לוח סלע עתיק (בן יותר ממיליארד שנה) עבר מעל לאזור פעיל שדוחף אותו כלפי מעלה. ההרים והאגמים שבהם קיבלו את צורתם הנוכחית לאחר המסת הקרחונים האחרונה שארעה לפני כ 10,000 שנה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

אדירונדאק
אנה קוקרל

**אנה קוקרל** (באנגלית: **Anna Cockrell**; נולדה ב-28 באוגוסט 1997) היא אתלטית אמריקאית, סגנית אלופה האולימפית (פריז 2024) בריצת 400 מטר משוכות.

## ביוגרפיה
קוקרל נולדה בסן רמון, קליפורניה, הבת הצעירה מבין שלושה אחים. בת למשפחה של ספורטאים. אביה שיחק כדורגל באוניברסיטת קולומביה. אחיה רוס , שחקן פוטבול זוכה סופרבול LV עם טמפה ביי באקנירס ואחותה סיירה, שחקנית כדורעף במכללת דייווידסון.

### 2016
#### אלופת עולם עד גיל 20
באליפות העולם עד גיל 20 שנערכה בבידגושץ', פולין ביולי 2016 היא זכתה בשתי מדליות זהב, בריצת 400 מטר משוכות (55.20 שניות) ובריצת שליחות 4x400 מטר (3:29.11 דקות).

### 2019
#### אלופת פאן אמריקה
ב שנערכו בלימה, פרו באוגוסט 2019 היא זכתה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב בריצת שליחות 4x400 מטר (3:26.46 דקות) ומדליית כסף בריצת 400 מטר משוכות (55.50 שניות).

### 2021
באולימפיאדת טוקיו שנערכה באוגוסט היא סיימה במקום שביעי אך פסלה בגלל שעברה את הקו ולכן סיימה במקום שמיני. בשלב חצי הגמר היא קבעה תוצאה של 54.17 שניות ועלתה מהמקום החמישי.

### 2024
#### סגנית אלופה אולימפית
באולימפיאדת פריז שנערכה באוגוסט זכתה במדליית כסף בריצת 400 מטר משוכות בשיא אישי חדש של 51.87 שניות, אחרי בת ארצה סידני מקלוכלין-לברוני שקבעה שיא עולם חדש של 50.37 שניות ולפני פמקה בול מהולנד (52.15 שניות).

## שיאים אישיים
### אצטדיון
* ריצת 100 מטר משוכות: 12.54 שניות (2021)
* ריצת 400 מטר משוכות: 51.87 שניות (2024)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קליפורניה
קטגוריה:רצות משוכות אמריקאיות
קטגוריה:אתלטיות אולימפיות אמריקאיות
קטגוריה:אתלטיות אמריקאיות באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:אתלטיות אמריקאיות באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:קליפורניה: אתלטים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1997
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1997
Midnight City

**Midnight City** (בתרגום חופשי: "**עיר חצות**") הוא שיר של להקת המוזיקה האלקטרונית הצרפתית M83. הרצועה יצאה לראשונה לאור בצרפת ב-16 באוגוסט 2011, כסינגל המוביל מתוך אלבום האולפן השישי של הקבוצה, *Hurry Up, We're Dreaming* (2011). השיר נכתב על ידי אנתוני גונזלס, יאן גונזלס, מורגן קיבי וג'סטין מלדאל-ג'ונסן. המסלול זכה להצלחה בינלאומית, הגיע למקום השמיני בצרפת ונכנס במצעד של שירי *[[בילבורד]]* אלטרנטיביים ושירי רוק.

עקב השימוש של רשת TF1 הצרפתית בשיר כנושא הסיום לאחר משחקי הכדורגל של אופ"א יורו 2012, השיר הגיע לראש המצעד הצרפתי הדיגיטלי. במקומות אחרים, "עיר חצות" זכה לשבחים בבריטניה ב-2012, בעקבות בחירתו כנושא לתוכנית הריאליטי *Made in Chelsea* ושימוש בולט לסיקור המשחקים האולימפיים של ה־BBC בלונדון 2012; היא הגיעה לשיא במקום שלושים וארבע במצעד הסינגלים הבריטי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מוזיקה אלקטרונית
מרקו גריל

**מרקו גריל** (בגרמנית: **Marco Grüll**; נולד ב-6 ביולי 1998) הוא כדורגלן אוסטרי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בוורדר ברמן ובנבחרת אוסטריה.

## קריירת מועדונים
גריל החל את קריירת הבוגרים שלו במועדונים ס.ו. פפארוורפן וסנקט יוהאן, ובינואר 2019 הצטרף לס.ו. ריד מליגת המשנה האוסטרית. גריל השתלב במהרה במועדון זה, ובעונתו השנייה במועדון, 2019/20, סייע למועדון להעפיל לבונדסליגה האוסטרית, כשהוא מבקיע 13 שערי ליגה. בעונת 2020/21 גריל הבקיע 11 שערי ליגה במדי ריד, וסייע לה להישאר בליגה.

בקיץ 2021 עבר גריל לראפיד וינה. גריל הצטיין בעונת הבכורה שלו בקבוצה, 2021/22, והבקיע תשעה שערי ליגה, ונכנס לנבחרת העונה של הבונדסליגה האוסטרית, על אף שקבוצתו סיימה את העונה רק במקום החמישי. בעונת 2022/23 הבקיע גריל שישה שערי ליגה וסיים עם הקבוצה במקום הרביעי. בעונת 2023/24 הבקיע גריל 13 שערי ליגה, ושוב סיים עם הקבוצה במקום הרביעי. בעונה זו, גריל וראפיד וינה הגיעו לגמר הגביע האוסטרי, בו הפסידו לשטורם גראץ בתוצאה 1–2. גריל סיים כמלך השערים של הגביע האוסטרי לאותה עונה עם שש הבקעות.

בפברואר 2024 חתם גריל בוורדר ברמן מהבונדסליגה הגרמנית, על חוזה שיתחיל ביולי 2024.

## קריירה בינלאומית
גריל שיחק בנבחרות אוסטריה הצעירות, ובאוקטובר 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אוסטריה הבוגרת, בהפסד 0–1 לדנמרק במוקדמות מונדיאל 2022. גריל זומן לסגל האוסטרי ליורו 2024, אך לא שותף ולו לדקה אחת.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים אוסטרים
קטגוריה:קשרי כדורגל אוסטרים
קטגוריה:כדורגלני ריד
קטגוריה:כדורגלני ראפיד וינה
קטגוריה:כדורגלני ורדר ברמן
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אוסטריה
קטגוריה:כדורגלני יורו 2024
קטגוריה:ספורטאים אוסטרים בגרמניה
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1998
ישיבת תורה והוראה

**ישיבת תורה והוראה** היא ישיבה גבוהה בשכונת יד אליהו בתל אביב. מוסדות הישיבה כוללים גם ישיבה קטנה. 

הישיבה הוקמה בשנת ה'תשכ"ח על ידי הרב אליהו שרים, מרבני ישיבת פורת יוסף, בסיועו של הנדיב סלימאן דוד ששון.

## היסטוריה
בשנת ה'תשכ"א הקים הרב שרים סניף של ישיבת פורת יוסף בתל אביב, ביחד עם ידידו הרב שלמה בן שמעון.

בשנת ה'תשכ"ח הוקמו מוסדות 'תורה והוראה' במימונו של הנדיב סלימאן דוד ששון. בישיבה נמסרו שיעורים על ידי רבני ישיבת פורת יוסף: הרב שמעון בעדני, אז תושב ירושלים, והרב עובדיה יוסף, שכיהן כרב ראשי לתל אביב. 

בשנת תשמ"ז הקים הרב שרים תלמוד תורה וגן ילדים, בעידודם של הרבנים אלעזר מנחם מן שך והרב אליהו הררי רפול, ראש ישיבת נוה ארץ. בשנת תשנ"ז הוקמה ישיבה קטנה. 

בשנת תשס"א, כשנה לפני פטירתו, העביר הרב אליהו שרים את סמכות ראשות הישיבה לבנו הרב מתתיהו שרים, המכהן בה כיום כראש הישיבה.
## צוות הישיבה
ראש הישיבה הוא הרב מתתיהו שרים. 

המשגיחים בישיבה הן הרב נחום אפללו (בישיבה הגדולה), והרב רפאל ועקנין (בישיבה הקטנה). הרב דביר שרים, הרב אליהו שרים והרב דוד כהן משמשים כר"מים. הרב מיכאל עבו שימש כראש הכולל שנסגר.

## בניני המוסדות
לצורך הקמת המוסדות נעזר הרב שרים בסגן ראש עיריית תל אביב אברהם בויאר, שפעל להקצאת שטח של עשרה דונמים בשכונת יד אליהו בתל אביב. בשטח זה הקים הרב שרים שלושה בניינים: בניין 'ניסים ודינה גאון' על שם נסים גאון שתרם להקמתו חצי מיליון דולר בתנאי שמשרד האוצר יעביר למוסד סכום זהה; 'בית יוסף' על שם הנדיב יוסף עדס; ובניין שלישי שתרם אברהם דילאמאני מאיטליה.

## מבוגרי הישיבה
* הרב אברהם יוסף - רב העיר חולון.
* הרב יעקב זמיר - דיין בבית הדין הרבני הגדול 
* הרב יוסף הדנה - רב יהודי אתיופיה בארץ ישראל.
* הרב ניסים בן שמעון - אב"ד תל אביב.
* הרב יוסף שעשוע - פוסק הלכה ומחבר ספרים

## לקריאה נוספת
* הרב דביר שרים, **ויעל אליהו**, תולדות חייו ומעשיו של רבי אליהו שרים, המכון לחקר תורני שעל יד ישיבת תורה והוראה, תל אביב, תשס"ב

## הערות שוליים

תורה והוראה
תורה והוראה
תורה והוראה
תורה והוראה
קטגוריה:ישיבת פורת יוסף
ג'רמיה וודסוורת'

**ג'רמיה וודסוורת**' (באנגלית: **Jeremiah Wadsworth**; 12 ביולי 1743 – 30 באפריל 1804) היה קפטן ימי, סוחר ומדינאי אמריקאי מקונטיקט, שהרוויח מתפקידו כפקיד ממשלתי המופקד על אספקת הצבא הקונטיננטלי. הוא ייצג את קונטיקט הן בקונגרס הקונטיננטלי והן בבית הנבחרים של ארצות הברית.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
וודסוורת' נולד בהרטפורד ב-12 ביולי 1743, והיה צאצא של ויליאם וודסוורת', ממייסדי הרטפורד וכומר של כנסיית המרכז של העיירה. הוא יצא לים בשנת 1761 בגיל 18 מסיבות בריאותיות, והחל כמלח סדיר באחת מספינות דודו. הוא עלה להיות קצין ראשון של כלי שיט ובסופו של דבר לקפטן שעשה את הונו בסחר באיי הודו המערבית.

הוא התחתן עם מהית'בל ראסל ב-1767.

### המהפכה האמריקאית
שמאל|ממוזער| טאבלט המוקדש לג'ורג' וושינגטון ומכבד את ג'רמיה וודסוורת'
עם תחילת המלחמה מונה וודסוורת' לוועדה שהופקדה על רכישת 5,000 זוגות גרבי חוט עבור הצבא (שכבר נשלחו לקנדה). הוא כיהן בוועדה אחרת לרכישת 1,800 פאונד של "כסף חוקי" בתמורה לשטרות לשימוש הצבא. האספה הכללית של קונטיקט הזמינה מאוחר יותר אותו ואת קולונל ג'ונתן פיץ' למצוא מספר רב של קומקומים מפח עבור הצבא. המשימה הבאה הייתה לקנות כמה שיותר בשר חזיר (הן כדי לספק את הצבא האמריקני והן כדי להרחיק אותו מידי הכוחות הבריטיים).

לאחר ששירת ביעילות בתפקידים אלה בקונטיקט, הקונגרס בחר בו כסגן קצין האספקה הראשי לרכישות ב-17 ביוני 1777, אך הוא התפטר באוגוסט. כשהקונגרס ארגן מחדש את מערכת האספקה, הוא הפך לקצין האספקה הראשי באפריל 1778, והתפטר בדצמבר 1779.

כשהגיע לדרגת קולונל, הוא שרת כקצין האספקה בצבאו של הרוזן דה רושאמבו עד תום המלחמה. בקיץ 1783 נסע לפריז כדי לדווח לצרפתים על פעילותו. אומרים שהוא הרוויח לעצמו רווח טוב בעסקאות שלו עבור אספקה.

וודסוורת' היה חבר טוב של נתנאל גרין, ובמהלך התקופה שגרין היה מפקד האפסנאות הם כוננו כמה שותפויות השקעה.

כמו רבים מהאליטה של קונטיקט באותה תקופה, וודסוורת' החזיק עבדים. הוא קנה משפחה שלמה, כולל פלג נוט, שהמשיך להיות מושל שחור של קונטיקט, בראש הקהילה השחורה של המדינה. וודסוורת' שחרר את נוט ב-1780 בערך. לזמן מה, וודסוורת' החזיק במטע בשטח של 6,600 דונם בקרוליינה הדרומית, יחד עם 129 העבדים שעיבדו אותו.

### אחרי המהפכה
וודסוורת' הפך ל"חלוץ בבנקאות, ביטוח וגידול בקר" לאחר המלחמה, על פי ההיסטוריון נורת' קולהאן.

הוא היה חבר בקונגרס הקונטיננטלי בשנת 1788 וחבר בוועידת קונטיקט אשר אשררה את חוקת ארצות הברית בשנת 1788. מ-1789 עד 1795 כיהן שלוש קדנציות בבית הנבחרים של ארצות הברית. וודסוורת' הפסיד תחילה בבחירה מחדש בשנת 1790 אך נבחר מחדש במיוחד כאשר יורשו הראשוני פיירפונט אדוארדס סירב לשבת במקומו. הוא היה חבר בבית הנבחרים של קונטיקט ב-1795 ובמועצה המבצעת של המדינה מ-1795 עד 1801, ובמקביל כיהן כשופט של בית המשפט העליון של קונטיקט לערעורים.

הוא מונה לנציב האמנה, על ידי ג'ורג' וושינגטון, בהסכם העץ הגדול בין ארצות הברית למדינת סנקה ב-1797.

הוא מת בהרטפורד, קונטיקט, ב-30 באפריל 1804, ונקבר בבית הקברות העתיק. הסידורים הביתיים שלו תוארו על ידי לידיה סיגורני בזיכרונותיה. הוא בנה שתי אחוזות ליד ביתו, אחת לבתו קתרין, שנישאה לנתנאל טרי, ואחת לבנו, דניאל וודסוורת'.

## מורשת
במלחמת העולם השנייה, אוניית ליברטי SS ג'רמיה וודסוורת' נקראה על שמו.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קונטיקט
קטגוריה:הרטפורד: אישים
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקונטיקט
קטגוריה:חברי האספה הכללית של קונטיקט
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1743
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1804
סיימון בולדווין

**סיימון בולדווין** (באנגלית: **Simeon Baldwin**; 14 בדצמבר 1761 – 26 במאי 1851) היה חתנו של רוג'ר שרמן, אביו של מושל קונטיקט והסנאטור רוג'ר שרמן בולדווין, סבו של מושל קונטיקט והשופט הראשי סיימון א. בולדווין וסבא רבא של שופט בית המשפט העליון בניו יורק, אדוארד בולדווין ויטני.

## ביוגרפיה
בולדווין נולד ב-14 בדצמבר 1761 בנוריץ' שבמושבת קונטיקט. הוא השלים לימודי הכנה (למד אצל הכומר ג'וזף הנטינגטון ואחר כך בבית הספר מאסטר טיסדייל בלבנון, קונטיקט, וסיים את לימודיו במכללת ייל ב-1781. הוא נשא את הנאום בלטינית ביוני 1782; הוא עדיין שמור בספריית אוניברסיטת ייל. הוא היה מרצה של האקדמיה באלבני, ומורה במכללה שלו.

לאחר מכן למד משפטים, התקבל ללשכת עורכי הדין והחל לעסוק בכך בניו הייבן. הוא נבחר לפקיד העיר ניו הייבן בשנת 1790, מונה לפקיד בתי המשפט המחוזיים והמעגליים של ארצות הברית עבור מחוז קונטיקט וכיהן עד נובמבר 1803, אז התפטר, לאחר שנבחר לקונגרס. בולדווין נבחר כפדרליסט לקונגרס השמיני וכיהן מ-4 במרץ 1803 עד 3 במרץ 1805.

הוא סירב להיות מועמד לבחירה מחדש, ושוב מונה לתפקידו לשעבר, אך הודח על ידי השופט אדוארדס ב-1806. הוא כיהן כשופט חבר של בית המשפט העליון (1806–1808) ובית המשפט העליון לערעורים בקונטיקט (1808–1818). הוא היה נשיא מועצת הנציבים שאיתר את תעלת פרמינגטון, והיה ראש עיריית ניו הייבן. הוא מת בגיל 89 ב-26 במאי 1851 ונקבר בבית הקברות ברחוב גרוב.

הוא נישא לרבקה, בתו של רוג'ר שרמן, שמתה ב-4 בספטמבר 1795, ולאחר מכן התחתן עם אחותה אליזבת שרמן בר.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קונטיקט
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקונטיקט
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הפדרליסטית
קטגוריה:ראשי עיריות בקונטיקט
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1761
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1851
טימותי פיטקין

**טימותי פיטקין** (באנגלית: **Timothy Pitkin**; 21 בינואר 1766 – 18 בדצמבר 1847) היה עורך דין, פוליטיקאי והיסטוריון אמריקאי.

## ביוגרפיה
פיטקין נולד ב-21 בינואר 1766 בפרמינגטון, מושבת קונטיקט. הוא סיים את לימודיו בייל ב-1785, לימד באקדמיה בפליינפילד, קונטיקט, במשך שנה, למד משפטים, והתקבל ללשכת עורכי הדין ב-1788. הוא כיהן בבית המחוקקים של קונטיקט בשנים 1790, 1792 ו-1794–1805, כיהן כפקיד בית-המשפט בשנים 1800–1802 וכיושב-ראש בשנים 1803–1805. הוא נבחר כפדרליסט לקונגרס של ארצות הברית בקונגרס התשיעי כדי למלא חלקית את המשרות הפנויות שנגרמו כתוצאה מהתפטרותם של קלווין גודארד ורוג'ר גריסוולד; ונבחר מחדש לקונגרס העשירי ולחמשת הקונגרסים הבאים, ובכך כיהן מ-16 בספטמבר 1805 ועד 3 במרץ 1819.

פיטקין נבחר כחבר באגודת העתיקות האמריקאית בשנת 1815. 

הוא לא היה מועמד למינוי מחדש לקונגרס הפדרלי ב-1818, אלא היה ציר לוועידה שכתבה את חוקת המדינה החדשה באותה שנה. כשחזר לעיסוקו במשפט הפרטי, הוא גם חזר לכהן כחבר בבית הנבחרים של מדינת קונטיקט מ-1819 ועד 1830. כתיבתו ואיסוף חומרים סטטיסטיים הם ההישגים המעניקים לו מקום מיוחד בהיסטוריה של ארצות הברית. נכתב בקפידה רבה, *מבט סטטיסטי על המסחר של ארצות הברית של אמריקה* (1816)  *וההיסטוריה הפוליטית והאזרחית של ארצות הברית משנת 1763 ועד סוף הממשל של וושינגטון* (2 כרכים, 1828)  הם עבודות עיון יקרות ערך לתלמידי היסטוריה אמריקאית. הוא נפטר ב-18 בדצמבר 1847 בניו הייבן, ונקבר בבית הקברות ברחוב גרוב.

הוא היה דודו מצד אמו של אשתו של רוג'ר שרמן בולדווין, אמילי פיטקין פרקינס.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קונטיקט
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ייל
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקונטיקט
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הפדרליסטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1766
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1847
אי האהבה (זיכיון)

**אי האהבה** (באנגלית: **Love Island**) היא תוכנית מציאות היכרויות שמקורה בבריטניה בשנת 2005 בשם "אי האהבה - מפורסמים" (Celebrity Love Island) . הפורמט נוצר על ידי אולפני ITV, הוא הוליד גרסה בריטית שנייה בשנת 2015, כמו גם כמה גרסאות בינלאומיות.

התוכנית מציגה קבוצה של מתמודדים "רווקים", המכונים "תושבי האי" שמקורם בסוכנויות שונות, הם גרים יחד בוילה שנבנתה במיוחד לצורך צילומי הסדרה ומבודדת מהעולם החיצון, בניסיון "למצוא אהבה". תושבי האי נמצאים במעקב תמידי במהלך שהותם בבית על ידי מצלמות טלוויזיה בשידור חי וכן מיקרופונים אודיו אישיים. לאורך כל הסדרה, כל מתמודד נדרש לעצמו "חבר" כדי להימנע מהדחה, משתמש שנותר "רווק" מודח מהווילה. בנוסף, קהל הצופים יכול להצביע עבור תושבי האי האהובים עליהם, על מנת שיישארו בסדרה. כשתושבי האי הישנים מודחים, תושבי האי החדשים נכנסים לווילה. בסוף העונה, הקהל מצביע בפעם האחרונה כדי לקבוע את הזוג המנצח.

ב-2024 עלתה לשידור ב-FreeTV גרסה ישראלית.
## גרסאות בינלאומיות

ב-11 בספטמבר 2017 עלתה לראשונה גרסה גרמנית של "אי האהבה" ב-RTL II. גרסה אוסטרלית הוזמנה על ידי רשת Nine עבור הערוץ המשני שלה 9Go! ובעולם היא משודרת ב־ITVBe ו-3e עם סטרימינג בינלאומי זמין ב-Hulu ו־ITVX. ב-8 באוגוסט 2018, CBS הזמינה גרסה אמריקאית של התוכנית.

הגרסה ההולנדית-פלמית בוטלה לאחר עונה אחת ב-2019, לצד "אי הפיתוי" (Temptation Island אנ') ו"גן עדן אהבה חינם" (Free Love Paradise*)*, כתוצאה משערורייה באחת מסדרות הריאליטי האחרות של רשת RTL - "הווילה" (De Villa).

ב-21 בספטמבר 2020, הוכרז על ידי אולפני ITV כי גרסה ספרדית של התוכנית וגרסה ניגרית של התוכנית, היו שניהם בשלב קדם-הפקה. הגרסה הניגרית הוזמנה על ידי Digital Play Networks ושודרה ב-TVC וב-9 Vision Media בניגריה. הגרסה הספרדית הוזמנה על ידי Atresmedia ושודרה ב־Neox בספרד.

ב-6 בנובמבר 2020, רשת הטלוויזיה הדרום אפריקאית M-Net הזמינה גרסה דרום אפריקאית של התוכנית שהוצגה לראשונה ב-28 בפברואר 2021.

ב-2023. עלתה עונה מיוחדת בשם "משחקי אי האהבה" (Love Island Games). העונה היוותה איחוד של כל המתמודדים הקודמים של "אי האהבה", להם ניתנה הזדמנות שנייה לאהבה וזכייה בפרס של מאה אלף דולר. הפרק הראשון שוחרר ב-1 בנובמבר 2023.

ב-2024 עלתה לשידור ב-FreeTV גרסה ישראלית.

### זיכיונות

:

## ראו גם
* אהבה חדשה
* מחפשים אהבה
* הרווק (תוכנית טלוויזיה ישראלית)
* מפרץ האהבה

## הערות שוליים

2024 08
קטגוריה:זיכיונות: סרטים וסדרות
קטגוריה:תוכניות מציאות: שידוכים והיכרויות
קטגוריה:ITV: תוכניות וסדרות
גלינה וולצ'ק

**גלינה וולצ'ק** (ברוסית: **Галина Борисовна Волчек**; 19 בדצמבר 1933 - 26 בדצמבר 2019) הייתה שחקנית ובמאית תיאטרון סובייטית-רוסיה ממוצא יהודי. בשנת 1989 היא קיבלה תואר אמן העם של ברית המועצות. הוענקו לה עיטורי ההצטיינות למען המולדת מכול הדרגות.
## קורות חיים
גלינה וולצ'ק נולדה בשנת 1933 במוסקבה למשפחה יהודית. אביה בר וולצ'ק היה צלם, במאי ותסריטאי קולנוע. על פעילותו הוא קיבל פרס ברית המועצות ארבע פעמים. אשתו הייתה תסריטאית.

בשנת 1955 גלינה וולצ'ק סיימה לימודים בבית ספר לשחקנים ליד התיאטרון האמנותי של מוסקבה. ביחד עם אולג יפרמוב, יבגני יבסטיגנייב, אולג טבקוב ועוד הם הקימו תיאטרון חדש שבהמשך קיבל שם "תיאטרון סוברמניק".

בשנת 1962 גלינה וולצ'ק לראשונה ביימה הצגת תיאטרון. הצגה זו הייתה ברפרטואר התיאטרון כ-30 שנים. על הצגה שוולצ'ק ביימה בשנת 1966 היא קיבלה פרס ברית המועצות. בשנת 1972 היא מונתה לבמאי ראשי של התיאטרון ומשנת 1989 ועד פטירתה היא הייתה מנהלת אמנותית של התיאטרון.

בשנת 1978 וולצ'ק הוזמנה ליוסטון בה ביימה הצגת תיאטרון. בשנים 1996–1997 התיאטרון עשה סבב הופעות בניו יורק. 

בנוסף לעבודה בתיאטרון וולצ'ק השתתפה במספר סרטי קולנוע כשחקנית.

בשנת 1995 היא נבחרה לדומה הנייה כנציגת "רוסיה ביתנו". היא סיימה את הכהונה בשנת 1999.

בשנת 2000 וולצ'ק חתמה על העצומה נגד חזרה להמנון ברית המועצות.

בשנים אחרונות וולצ'ק הייתה חולה ומרותקת לכיסא גלגלים. 

על פעילותו בתחום התיאטרון וולצ'ק קיבלה עיטורים רבים לרבות 4 עיטורי ההצטיינות למען המולדת ועיטור "גיבור העמל של הפדרציה הרוסית". בשנת 1989 היא קיבלה תואר אמן העם של ברית המועצות. וולצ'ק קיבלה פרסים ועיטורים נוספים לרבות עיטורים מאוקראינה ופולין.

ווולצ'ק נפטרה בשנת 2019 במוסקבה ונטמנה בבית העלמין נובודוויצ'יה.

בעלה הראשון היה יבגני יבסטיגנייב, שחקן קולנוע ותיאטרון. לזוג נולד בן דניס יבסטיגנייב שפעיל בתחום הקולנוע. בשנת 1966 וולצ'ק התחתנה בפעם השנייה. בעלה היה מארק אבלב, פרופסור להנדסת בניין.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה 
* 

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה רוסיות
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה יהודיות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון רוסיות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון יהודיות
קטגוריה:במאי תיאטרון רוסים
קטגוריה:במאי תיאטרון יהודים
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:מעוטרי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:מעוטרי עיטור הידידות בין העמים
קטגוריה:חברי הדומה הממלכתית
קטגוריה:אמני העם של ברית המועצות
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין נובודוויצ'יה
קטגוריה:ילידות 1933
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1933
קטגוריה:רוסיות שנפטרו ב-2019
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2019