open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ראלף אליסר וייטסייד ארל

**ראלף אליסר וייטסייד ארל** (באנגלית: **Ralph Eleaser Whiteside Earl**; נולד ב-1785 – 1788; נפטר ב-16 בספטמבר 1838), היה צייר אמריקאי, המכונה "צייר החצר" של הנשיא אנדרו ג'קסון. הוא גם צייר את דיוקנה של רייצ'ל ג'קסון.

## ביוגרפיה
ארל היה בנם של צייר הדיוקנאות ראלף ארל ואשתו השנייה אן וייטסייד, ובן למשפחת ארל. הוא נולד בין 1785–1788, כנראה בניו יורק, וככל הנראה קיבל את הכשרתו המוקדמת לציור פורטרטים מאביו, שסגנונו הנאיבי בא לידי ביטוי בעבודותיו הראשונות של ארל הצעיר.

הוא נסע ללונדון בשנת 1809, שם למד במשך שנה אצל ג'ון טרומבול וקיבל ייעוץ מבנג׳מין וסט, ולמד פרספקטיבה, אנטומיה וציור תלת־ממדי. הוא נשאר באנגליה עד 1814, התגורר אצל סבו מצד אמו בנוריץ׳ וביצע עבודות של ציורי דיוקן. לאחר מכן נסע לפריז לפני שחזר לארצות הברית בדצמבר 1815 מתוך כוונה ליצור ציורי היסטוריה גדולים במודל האירופי.

כהכנה לפרויקט מתוכנן המתאר את קרב ניו אורלינס, פגש ארל את הגנרל אנדרו ג'קסון וביקר אותו בביתו בטנסי, בהרמיטאז', בינואר 1817. ארל צייר דיוקנאות של ג'קסון ומשפחתו, והתחתן עם אחייניתה של גברת ג'קסון ג'יין קפהרי ב־19 במאי 1819. היא נפטרה בלידה בשנת 1820, וכך גם בנם.

לאחר מות אשתו, ארל הפך לחברו הקרוב של ג'קסון והתגורר איתו בהרמיטאז'.

כשג'קסון הפך לנשיא בשנת 1829, ליווה אותו ארל לבית הלבן, וצייר דיוקנאות רבים של ג'קסון עד שנודע בשם "צייר החצר" ו"צייר המלך".

ארל חזר לטנסי עם ג'קסון לאחר כהונתו השנייה, ומת בהרמיטאז' ב-16 בספטמבר 1838.

## גלריה

File:Brooklyn Museum - Mrs. Ebenezer Porter (Lucy "Patty" Pierce Merwin) - Ralph Eleazer Whiteside Earl - overall.jpg|
File:1804 Ralph Eleaser Whiteside Earl Family Portrait National Gallery of Art.jpg|
File:Tennessee Gentleman portrait of Andrew Jackson by Ralph E. W. Earl.jpg|
File:Andrew Jackson, by Ralph Eleaser Whiteside Earl, c. 1788 - 1838.jpg|'
File:Rachel Donelson Jackson by Ralph E. W. Earl.jpg|
File:Ralph Eleaser Whiteside Earl Andrew Jackson NCMOA.jpg|
File:1804 Ralph Eleaser Whiteside Earl Family Portrait National Gallery of Art.jpg
File:Ralph Earl - Moses Seymour, Jr. - 2003.285 - Cleveland Museum of Art.tiff


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:ציירים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1785
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1838
קלרה טיש

[ממוזער|[אבן נגף לזכרה של קלרה טיש בוופרטל]]
**קלרה טיש** (בגרמנית: **Cläre Tisch**; 14 בינואר 1907 – נובמבר 1941) הייתה כלכלנית יהודייה-גרמנייה, שנרצחה בשואה בגטו מינסק.

## ביוגרפיה
קלרה טיש הייתה בתם של הסוחר ליאו טיש ואשתו אדל. היא למדה תחילה בבית הספר היסודי בעיר מגוריה אלברפלד, כיום וופרטל, מאוחר יותר למדה בתיכון "Realgymnasiale" באונטרברמן. החל משנת 1926 למדה כלכלה באוניברסיטאות בבון, ז'נבה, ברלין ולבסוף שוב בבון. בבון, מוריה היו ארתור שפיטהוף, הרברט פון בקראת וג'וזף שומפטר, שבהנחייתם קיבלה את הדוקטורט שלה. התזה שלה הייתה על דיון החישוב הסוציאליסטי, שזכה לתשומת לב רבה בקהילה האקדמית. שומפטר תמך בה מאוחר יותר כשהיה פרופסור באוניברסיטת הרווארד והחליף איתה מכתבים עד לגירושה לגטו מינסק.

עבודת התזה של טיש, שהסתיימה בשנת 1932. נקראה "Economic Calculation and Distribution in the Centrally Organized Socialist Commonwealth" (גרמנית: Wirtschaftsrechnung und Verteilung im zentralistisch organisierten sozialistischen Gemeinwesen). התזה שלה בן ה-24 נחשבת ל"משפיעה "(מק'קרו) ו"הישג יוצא דופן" (הגמן), והפכה אותה למבשרת של הסוציאליזם הנאו-קלאסי כמו הנרי די דיקינסון, אוסקר לנגה ואבא לרנר. פרידריך אוגוסט האייק ציטט את עבודתה וכן את שומפטר בספרו "קפיטליזם, סוציאליזם ודמוקרטיה". עד 1933 טיש עבדה כמדענית. נוסף על כך, היא הייתה עוזרת של ארתור שפיטהוף.

בשל הרדיפות של יהודי גרמניה הנאצית, לאחר עליית הנאצים לשלטון, היא נאלצה לעזוב את האוניברסיטה. עבדה בעבודות שונות במגזר הפרטי כדי להתקיים.

בשנת 1936 הפכה למנהלת ארגון האימוץ של ארגון הנשים היהודיות בוופרטל-אלברפלד. היא דחתה הזדמנויות שונות לעזוב את גרמניה, כנראה בגלל רצונה לעזור לילדים. שומפטר סיפק עבורה תצהיר על מנת להקל על הגירתה לארצות הברית.

ב־10 בנובמבר 1941 גורשה טיש יחד עם אחיותיה מארי וגרדה, גיסה ליאו מרקוס, ואחייניתה ארנהילד מרקוס בקבוצה ביחד עם 992 אזרחים יהודים מוופרטל, דיסלדורף ואסן לגטו מינסק, שם היא נרצחה באותו חודש.

מול הבית ב-Neumarktstraße 46 בוופרטל, בו התגוררה בעבר, הוטבעה אבן נגף לזכרה. בבית הכנסת העתיק בוופרטל מוצגת תערוכת קבע ובין היתר מוקדש לה מקום בתצוגה.

## קישורים חיצוניים

* קלרה טיש, בארכיון יד ושם
* מאמר, ב"ארכיון הגלות"
* "אבן הנגף" לקלרה טיש שהוטבעה ליד ביתה באלברפלד

## הערות שוליים

קטגוריה:כלכלנים גרמנים
קטגוריה:יהודיות גרמניות
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת בון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בון
קטגוריה:מדענים שנספו בשואה
קטגוריה:יהודים בשואה: גרמניה
קטגוריה:נספים בגטו מינסק
קטגוריה:אסירים בגטו מינסק
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1907
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1907
קטגוריה:נפטרות ב-1941
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1941
ראלף ארל

**ראלף ארל** (באנגלית: **Ralph Earl**; 11 במאי 1751 – 16 באוגוסט 1801) היה צייר אמריקאי, הידוע בדיוקנאותיו. הוא גם צייר שישה נופים, כולל תצוגת פנורמה של מפלי הניאגרה.

## ביוגרפיה
ראלף ארל נולד ב-11 במאי 1751 בשרוסברי או בלסטר, מסצ'וסטס, הבכור מבין ארבעת ילדיהם של ראלף ארל ופיבי ויטמור ארל. ב-1774 עבד בניו הייבן בקונטיקט כצייר פורטרטים. בסתיו 1774 חזר ארל ללסטר שבמסצ'וסטס כדי להתחתן עם בת דודתו שרה גייטס. כעבור כמה חודשים נולדה בתם פיבי בינואר 1775. ארל השאיר את שתיהן עם הוריה של שרה וחזר לניו הייבן כדי להמשיך לצייר דיוקנאות. אשתו ובתו של ארל הצטרפו אליו לניו הייבן בנובמבר 1776, והם התגוררו שם עד מאי 1777, אז נולד בנם ג'ון. בהמשך העידה שרה כי תקופת ששת החודשים הזאת "הייתה כל הזמן שאחזקנו בית ביחד."

## קריירה
כמו רבים מהאומנים הקולוניאליים, ארל היה אוטודידקט, ובמשך שנים רבות היה צייר נודד. בשנת 1775 ביקר ארל בלקסינגטון ובקונקורד, שהיו אתרי הקרבות האחרונים במהפכה האמריקאית. אביו אמנם היה אלוף-משנה בצבא המהפכה, אך ארל עצמו היה נאמן למלוכה הבריטית. בעבודה בשיתוף עם החרט עמוס דוליטל, ארל צייר ארבע סצנות קרב שהפכו להדפסי תעמולה פרו-מהפכניים.

בשנת 1778 הוא השאיר אחריו את אשתו ובתו וברח לאנגליה כשהתחפש למשרתו של קפטן בצבא הבריטי ג'ון מאני.

בלונדון הוא נכנס לסטודיו של בנג'מין וסט, וצייר את המלך ואצילים מוכרים רבים. ארל המשיך לצייר דיוקנאות בעיירה נוריץ'. מאוחר יותר הוא התחתן עם אן וויטסייד, אישה אנגליה, אף על פי שמעולם לא סיים את נישואיו עם שרה גייטס. ב-1785 או 1786 חזר ארל לארצות הברית עם אשתו החדשה.

## חזרה לאמריקה
לאחר שובו לאמריקה, הוא צייר דיוקנאות של טימותי דווייט, המושל כאלב סטרונג, רוג'ר שרמן ואנשים בולטים אחרים. הוא גם צייר תמונה גדולה של מפלי הניאגרה. בספטמבר 1786, בעודו גר בעיר ניו יורק, נכלא ארל על כך שלא שילם את חובותיו האישיים. גם בעת שהיה בכלא צייר דיוקנאות של מבקריו, חבריו ומשפחתו כדי להקלה על החובות. הוא שוחרר בינואר 1788.

## חיים אישיים
ארל ככל הנראה הכשיר את בנו, הצייר ראלף אליסר וייטסייד ארל, [2] והייתה לו השפעה על אחיינו אוגוסטוס ארל, שנחשב לאמן האירופי הראשון שביקר בכל חמש היבשות. אחיו של ראלף ג'יימס ארל (1761–1796) היה גם צייר פורטרטים.

הוא נפטר מאלכוהליזם בבולטון, קונטיקט, ב-16 באוגוסט 1801.

## גלריה


File:Richard varick officer continental army.png| הקצין ריצ'רד וריק
File:Major General Friedrich Wilhelm Augustus Baron von Steuben by Ralph Earl.jpeg| פרדריק אוגוסטוס ברון
File:Mrs. Elizabeth Schuyler Hamilton.jpg|אליזבת סקיילר
File:Brooklyn Museum - Clarissa Seymour (later Mrs. Truman Marsh) - Ralph Earl - overall.jpg| קלריסה סימור
File:Ralph Earl - Elijah Boardman - WGA7452.jpg|אלייז'ה בורדמן
File:Esther Boardman.jpg|אסתר ברודמן
File:OliverAbigail.jpg|אוליבר ואביגיל אלסוורת'
File:Mrs_Benjamin_Tallmadge_and_son_Henry_Floyd_and_daughter_Maria_Jones_1790.jpeg|גברת טלמדג' וילדיה
File:Marinus Willett by Ralph Earl.jpeg|מרינוס וילט


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מסצ'וסטס
קטגוריה:ציירים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1751
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1801
לאו צ'ל

**לאו צ'ל** (בגרמנית: **Leo Tschoell**; 1893 – 23 בדצמבר 1980), היה איש עסקים אוסטרי, אשר הציל יהודים בתקופת השואה. בשנת 1968 הוענק לו אות חסיד אומות העולם.

## ביוגרפיה
לאחר סיפוח אוסטריה לגרמניה הנאצית בשנת 1938, היגר ד"ר צ'ל ליוגוסלביה והקים עסק בבלגרד. לאחר כיבוש יוגוסלביה בשנת 1941 על ידי הגרמנים, נמלט להונגריה והקים משרד חדש בבודפשט.

בשנת 1944 החל מצבם של יהודי הונגריה להחמיר. מפלגת צלב החץ תמכה בגירושם של יהודי הונגריה. צ'ל הסתיר בתחום נכסיו יהודים אשר ביקשו את עזרתו בעיר גדלה (Gödöllő).

מאוחר יותר החל להדפיס מאות מסמכים מזויפים בבית הדפוס שלו, ייסד ארגון מחתרת אנטי-פשיסטי, סיפק מחבוא לעוד ועוד אנשים והציל את חייהם בכך שהעניק להם תעודות זהות מזויפות.

בשנת 1968 קיבל צ'ל את התואר חסיד אומות העולם מטעם ארגון יד ושם בירושלים.

## קישורים חיצוניים
* חסיד אומות העולם
* ליאו צ'ל - פעילותו להצלת חיי יהודים בתקופת השואה, באתר יד ושם

קטגוריה:אוסטרים חסידי אומות העולם
קטגוריה:דפים עם תרגומים שלא נסקרו
קטגוריה:מתנגדים גרמנים למשטר הנאצי
קטגוריה:מצילים בשואה: הונגריה
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1893
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1980
פרס לורנס אוליבייה למחזאי המבטיח ביותר

**[[פרס לורנס אוליבייה]] למחזאי המבטיח ביותר** היה פרס שנתי שהוענק על ידי האיגוד של תיאטרון לונדון כהוקרה על הישגים בתיאטרון הבריטי המסחרי. הפרס נוסד בשנת 1976 בשם פרסי איגוד תיאטרון הווסט אנד ושמו הוחלף ב-1984 לכבודו של השחקן האנגלי לורד אוליבייה.

פרס זה נוצר בשנת 2002 והוענק רק פעם אחת נוספת ב-2003.

## זוכים ומועמדים
### שנות ה-2000

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:פרס אוליבייה
Crazy Party Night (Pumpkin no Gyakushū)

"****" (בעברית: "**ערב מסיבות משוגע**"; ביפנית: "**～ぱんぷきんの逆襲～**") הוא הסינגל ה-11 של זמרת הפופ היפנית קיארי פאמיו פאמיו. הסינגל פורסם ב-2 בספטמבר 2015, לכבוד ליל כל הקדושים. השיר הופץ בפורמטים דיגיטליים ובפורמטים פיזיים כמו על גבי תקליטורים.

## רשימת השמעה

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים ביפנית
קטגוריה:שירי ליל כל הקדושים
קטגוריה:שירים על לילות
קטגוריה:שירים על מסיבות
קטגוריה:שירים על רוחות רפאים
הנס אדוארד פון ברפלש-ולנדס

**הנס אדוארד פון ברפלש-ולנדס** (בגרמנית: **Hans Eduard von Berlepsch-Valendas**  31 בדצמבר 1849, סנט גאלן – 17 באוגוסט 1921, מינכן) היה אדריכל, סופר וצייר גרמני ממוצא שווייצרי.

## ביוגרפיה
אביו היה סופר ומוכר ספרים גרמני שהגיע לשווייץ בשנת 1848. הנס אדוארד פון ברפלש-ולנדס למד אדריכלות ולאחר סיום הלימודים עבד בעסקים שבבעלות במשפחה. הוא נסע לגרמניה בה למד ציור בפרנקפורט ובמינכן.

במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) הנס אדוארד פון ברפלש היה בבולגריה וצייר תמונות עבוד הרוסים. לאחר הנסיעה הקצרה הוא חזר למינכן ועבר בסגנון אר נובו. הוא בנה מספר בניינים ועיצב מספר ספינות ששטו בימת קונסטנץ.

בשנת 1902 הוא הוסיף לשם משפחתו תוספת "ולנדס" לזכר עיר הולדותו של אביו.

בשנת 1910 הנס אדוארד פון ברפלש-ולנדס סיים פרויקט של בנייני ציבור בסביבות מינכן.

באחוזתו הוא הקים בית ספר לציוד ועיצוב. אנה קוקן הייתה בין תלמידיו הבולטים.

## קישורים חיצוניים

* קורות חיים באתר משפחתי

קטגוריה:אדריכלים גרמנים
קטגוריה:ציירים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1849
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1921
This Is Halloween

"**This Is Halloween**" (בעברית: "**זה ליל כל הקדושים**") הוא שיר הנושא של סרט הקולנוע "הסיוט שלפני חג המולד". השיר הוקלט על ידי הצוות שהשתתף בו. השיר יצא לאור ב-12 באוקטובר 1993, על ידי חברת התקליטים וולט דיסני רקורדס, כחלק מתוך הפסקול, *[[The Nightmare Before Christmas (פסקול)|The Nightmare Before Christmas]]*.

השיר נכלל במשחק הריקודים Just Dance 3.

## הקלטות
להלן ההקלטות של השיר במדינות השונות. משמעות הצבע היא שההקלטה הופצה מאוחר יותר בשנת 1993:

## גרסאות כיסוי
להלן חלק מהמוזיקאים שהקליטו את השיר במרוצת השנים:
* מרילין מנסון (הגרסה נכללה באלבום האוסף, *[[Nightmare Revisited]]*)
* פאניק! אט דה דיסקו
* סיידי

## מיקומי שיא

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי דיסני
קטגוריה:שירי פאניק! אט דה דיסקו
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי ליל כל הקדושים
זיגפריד ברכפלד

**זיגפריד ברכפלד** (בהונגרית: **Brachfeld Siegfried**; ברלין, 17 באפריל 1917 – בודפשט, 22 ביוני 1978) היה עיתונאי הונגרי ממוצא יהודי, מנחה קברט ובורלסקה.

## קורות חיים
זיגפריד ברכפלד נולד בגרמניה כבנם של אוסקר ברכפלד, כנר יהודי-הונגרי ושל אדית מייסנר, גרמניה לותרנית. הוא למד בתיכון בברלין עד 1934. הוא לא סיים את לימודיו והתפרנס מעבודות מזדמנות עד סוף שנות השלושים. הוא נעצר על ידי הגסטפו בשנת 1939, נלקח למחנה ריכוז, ולאחר מכן גורש לבודפשט שבהונגריה בשנת 1941 כאזרח הונגרי. משנת 1942 גויס לשרות העבודה (עבודות כפייה ליהודים עבור הצבא ההונגרי). בשנת 1945 נפל בשבי הסובייטי, משם שב להונגריה בסביבות חג המולד 1949.

בין השנים 1949–1965 עבד כקריין וכתב בשפה הגרמנית ברדיו ההונגרי. בין השנים 1961 ל-1964 הוא למד גרמנית באוניברסיטת אטווש לוראנד ואחר כך בין השנים 1965 ל-1968 היה סטודנט באוניברסיטת פרייה (Freie Universität) בברלין המערבית. בשנת 1970 הוא קיבל את תואר הדוקטורט בפילוסופיה מאוניברסיטת אטווש לוראנד 

בשנת 1957 הצטרף לבמה העליזה, ולאחר מכן מונה לבמאי הראשי של "משרד הבימוי הלאומי" (Országos Rendező Iroda). בין השנים 1971–1978 היה עיתונאי ועורך בעיתון בשפה הגרמנית "בודפשטר רונדשאו" (Budapester Rundschau). הקהל ראה אותו בסרטים רבים.

### חייו הפרטיים
אשתו הייתה אנה פאפ, איתה התחתן בשנת 1953 בבודפשט. הוא התאבד בגיל שישים ואחד עקב מחלה חשוכת המרפא.

## תפקידיו בקולנוע
* תכונה מיוחדת (1955)
* בשעת חצות (1957)
* הפעמונים נסעו לרומא (1958)
* צלם המלח (1958)
* הגור (1959)
* שתי מחציות בגיהנום (1961)
* חבל על הבנזין (1964)
* עושה הכסף (1964)
* אני, איגנץ שטרסנוב, הנוכל (1966)
* מסע סביב גולגולתי (1970)

## ספרו
* Also nein, diese Ungarn! (עם שאנדור נובובצקי), Aufbau-Verlag, ברלין, 1974

## הקלטות קוליות
* 

## לקריאה נוספת
* לקסיקון ביוגרפי הונגרי חדש כרך 1 
* לקסיקון הונגרי לאמנות הבמה. 
* היסטוריית הסרטים ברשת
* נקודת שם

## קישורים חיצוניים

* https://web.archive.org/web/20170926195844/http://brachfeldsiegfried.hu/

## הערות שוליים

קטגוריה:ניצולי השואה: הונגריה
קטגוריה:ניצולי השואה: גרמניה
קטגוריה:ברלין: אישים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים הונגרים
קטגוריה:מתאבדים: עיתונאים
קטגוריה:עיתונאים יהודים הונגרים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1917
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1978
שושלת מוחמד עלי

**שושלת מוחמד עלי** (בערבית: **الأسرة العلوية**; השושלת העלווית) הייתה השושלת מלכי מצרים המודרנית מאז עצמאותה מהאימפריה העות'מאנית בתחילת המאה ה-19 בידי מוחמד עלי, שליט מצרים, ועד למהפכת הקצינים החופשיים בשנת 1953. השושלת הייתה שלטת בתקופת איילט מצרים, ח'דיוות מצרים, סולטנות מצרים וממלכת מצרים ובחלק מזמן זה הייתה נתונה לשליטה וההשפעה המרובה של האימפריה הבריטית.

## היסטוריה
לאחר פלישת נפוליאון בונפרטה אל מצרים העות'מאנית ונסיגתו, מצרים נפלה לאי שקט ממושך. מרד ממלוכים איים על העליונות המדינית של הפאדישאה העות'מאני אך קבוצת אלבנים תחת מוחמד עלי לקחו כוח מעל קהיר והדלתא של הנילוס ועם הזמן כבשו את כלל מצרים והקימו את איילט מצרים, אשר תהיה מדינה עצמאית דה פקטו אך תישאר מבחינה סמלית כאוטונומיה של האימפריה העות'מאנית. 

מוחמד עלי דרש להפוך את אומתו לאימפריה ויצא למערכות מלחמה נרחבות לכבוש את סודאן, חג'אז ולאחר הפסד במלחמת העצמאות היוונית גם אל המלחמה המצרית-עות'מאנית הראשונה שלאחריה היו בידיו מכה, אל-מדינה, ירושלים, דמשק ועוד. מדיניות ההתפשטות של מוחמד עלי הסתיימה לאחר המלחמה המצרית-עות'מאנית השנייה שהאדירה את ההשפעה של בריטניה על מצרים. 

עם שלטון יורשיו התפתחה ההשפעה הבריטית עד לשלטון אסמאעיל פאשא שבתקופתו היו הבריטים חזקים ומשפיעים די כדי להדיח את הח'דיו מהשלטון. הבריטים השיגו השפעה וסמכות על מצרים עד אשר הפכו את השליט השושלתי ללא יותר מבובה שלטונית שלהם. 

במהלך מלחמת העולם הראשונה השתמשו הבריטים במצרים למען המערכה על סיני וארץ ישראל. לאחר סיום המלחמה מרדו המצרים בשם הסולטאן המצרי, פואד הראשון במהומות 1919 במצרים אשר לאחריהם עלתה תנועת הלאומיות המדינית והסולטאן הועלה לתוארו של מלך מצרים. היה זה רק לאחר מלחמת העולם השנייה שמצרים הפכה עצמאית במסגרת הדה-קולוניזציה של אפריקה. 

שלטונו של פארוק, מלך מצרים אשר פגע ביוקרת השלטון הביא בשנת 1952 למהפכת הקצינים החופשיים שלבסוף הפילה את ממסד השלטון בעוד בנו ויורשו של פארוק, פואד השני, מלך מצרים היה רק בן כשנתיים. כיום פואד הוא ראש השושלת אך אין בשלטונו עוד השפעה.

## רשימת שליטי השושלת

## ראו גם
* ח'דיו
* סולטנות מצרים
* ממלכת מצרים

## קישורים חיצוניים

* מצרים המלכותית
* שושלת מוחמד עלי, באתר אנציקלופדיה

*
קטגוריה:מצרים: היסטוריה
קטגוריה:בתי מלוכה
דזם

**דזם** (בהולנדית: **Desem**, "מחמצת") הוא סוג בצק מקדים המיוצר מקמח חיטה מלא, מקמח כוסמין או מדגני מורשת לסוגיהם (כגון קמוט, דורום או אמר) ומים. הלחם המופק מדזם הוא למעשה לחם מחמצת המורכב מ-100% דגנים מלאים ובעל ארומה אגוזית ומתקתקה יותר מלחם המחמצת הקלאסי והחמצמץ. זוהי טכניקת התססה הנפוצה בצרפת שיובאה על ידי מהגרים בלגים.

מקור השם הוא בהולנדית ופלמית ומשמעותו הוא פשוט "מחמצת" או "תסס". הטכניקה המובחנת המשמשת להכנתו הפכה את הדזם לבצק מקדים המובחן משיטות אחרות. הדזם שימש לאורך ההיסטוריה על מנת להכין לחמים בריאים יותר ועשירים בחומרים מזינים. התוצר הסופי - לחם המחמצת המופק מדזם, מכונה אף הוא "דזם". הוא לחם אוורירי בהרבה מלחמים הדומים לו ובעל קרום פריך וטעמים אגוזיים. הוא נשמר לאורך זמן וקל במיוחד לעיכול.

## הכנה
### הכנת הבצק המקדים
ההכנה הייחודית טמונה בתהליך ההתססה האיטי והאחסון המוקפד. להבדיל ממחמצות קשות ובצקים מקדימים אחרים, התססת הדזם אינה מושפעת מאוויר ובקטריות בסביבתו, אלא אך ורק מהבקטריות המצויות בדגנים העשירים המשמשים להכנתו. כדי לממש זאת, בצק הדזם נקבר בכלי קמח ומתפתח כשהוא מכוסה בקמח לאורך כל תהליך ההכנה. גם טמפרטורת ההכנה הנמוכה יחסית למחמצות - 10–17 מעלות, מאפשרת צמיחה איטית ובמינימום חשיפה. במקרים רבים, הדזם מספק כוח התפחה עוצמתי בהרבה מזה של מחמצות נוזליות או קשות אחרות.

בשל התהליך המוקפד והמדויק, מומלץ להשתמש בקמחים אורגניים וטריים, שנטחנו באבן זמן קצר לפני ההכנה, כדי למצות את המיטב מיתרונותיו הקולינריים והבריאותיים.

הכנת הדזם מתחילה בהכנת בצק מקדים ב-80% הידרציה. כלומר, עיסה אשר היחס בין הקמח למים הוא 4:1. את כדור הבצק הנוקשה, קוברים לאחר לישה אינטנסיבית בכלי קמח בטמפרטורה נמוכה.

יומיים לאחר מכן, יוצר הכדור מהקמח וניתן להבחין כי נוצר קרום נוקשה עליו מופיעים סדקים ובקיעים. הקרום מקולף והתוך הרך והתוסס נחשף. את הבצק המותסס, לשים אל תוך תערובת בצק טרייה באותו יחס.

תהליך זה חוזר על עצמו עוד פעם או פעמיים ולאחר מכן ניתן לשמור את הדזם בקירור ו"להאכילו" אחת לשבוע. על ידי הפרשת חלק יחסי מהדזם והכנת בצק, יתקבל לחם בתהליך התססה טבעי המכיל שמרי בר ובקטריות טבעיות בלבד.
טקסט=דזם - בצק מקדים|ממוזער|דזם מותסס

### שיטות אפייה
הכנת לחמי דזם דומה למדי במהותה להכנת לחמי מחמצת אחרים. יש לאפות אותו בטמפרטורות גבוהות יחסית, של 200–240 מעלות, לחרוץ ולעשות שימוש באדים בשלב האפייה הראשוני.

## יתרונות בריאותיים
טכניקת ההתססה גורמת לייצור מוגבר של חומצה לקטית המסייעת לתהליכי העיכול ולמניעת תהליכים דלקתיים. המיקרוביום העשיר והמגוון של המחמצת משפר את האיזון החיידקי במעי ומגביר את ריכוז הבקטריות הידידותיות. בנוסף, תהליכי ההתססה מפרקים את החומצה הפיטית בקמחים ומורידים את ריכוז הגלוטן והערך הגליקמי של הלחם.

## קישורים חיצוניים
* הכנת לחם דזם
* הוראות מפורטות להכנת דזם

## הערות שוליים

קטגוריה:חומרי התפחה
קטגוריה:אפייה
קטגוריה:סוגי לחם
היערות המעורבים הכספיים-הירכאניים

**היערות המעורבים הכספיים-הירכאניים** (בפרסית: **جنگل‌های هیرکانی**) הם יערות מעורבים ואזור אקולוגי בין הרי אלבורז לחופי הים הכספי אשר מאז 2019 הוכרזו כאתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו. היערות נמצאים רובם באיראן אך גם בדרום אזרבייג'ן. מתוך כלל היערות שמוגדרים כך, בתחילה ההכרזה על אתר מורשת עולמית כללה 15 יערות בשטחי איראן וב-2023 היא הורחבה גם לעוד שני יערות באזרבייג'ן.

## כללי
היערות ההירכאניים יוצרים חבל ארץ מיוער ייחודי המשתרע על 850 ק"מ לאורך החוף הדרומי של הים הכספי. ההיסטוריה של יערות רחבים אלה מתארכת בין 25 ל-50 מיליון שנה, כאשר הם בעברם כיסו את מרבית האזור הממוזג של צפון איראן עד לעברי הזגרוס. 

אזורי יער עתיקים אלה נסוגו מגדולתם במהלך התהוות עידני הקרח ומאוחר יותר התרחבו שוב כשהאקלים הפך חמים ומתון יותר. 

המגוון הביולוגי הפלוריסטי שלהם רחב במיוחד: 44% מכלל הצמחים המוכרים באיראן נמצאים באזור ההירכאני, המכסה רק 7% מהמדינה. עד כה תועדו 180 מינים של ציפורים אופייניות ליערות ממוזגים רחבי עלים ו-58 מינים של יונקים, כולל הנמר הפרסי האיקוני.

## אתר מורשת עולמית
נכס היערות מייצג מגוון אתרים המשמרים את המערכות האקולוגיות הטבעיות של היער באזור הירכאני. הנכס מכסה את מרבית המאפיינים הסביבתיים והערכים האקולוגיים של אזור הירכאניה ומייצג תהליכי מפתח סביבתיים חשובים הממחישים את מקורם של אותם יערות, כולל סוגה, אבולוציה והתמשכות.

בשל בידודו, היער מארח מינים רבים של צמחים עתיקים, בסכנת הכחדה, התורמים למשמעות האקולוגית שלו, ולאזור ההירכאני בכלל. המערכות האקולוגיות של היערות תומכות באוכלוסיות של עופות יער רבות ויונקים באזור ההירכאני, המשמעותיים בקנה מידה לאומי, אזורי וגלובלי. מבין מיני העופות אשר נצפו באזור נמנים האווז האפור, הבז הנודד, הכחל המצוי והשקנאי המסולסל. מצידם של מיני היונקים אשר תועדו ברחבי האזור, נכלל הנמר הפרסי ועז הבר הנמצאת בסכנת הכחדה.

בימיו היה גם הטיגריס הכספי חי באזורים אלו עד אשר נכחד.

## שימור
כמעט מחצית מן היערות נכחד לאורך שנותיו אך לאחר הכרזתו כאתר מורשת עולמית בשנת 2019 נעשו פעולות שימור בינלאומיות. ישנם 8 פארקים לשימור לאומי של היערות, שלושה מהם נמצאים באזרבייג'ן וחמישה באיראן. בסך הכל היערות כוללים שטח של כ-55,100 קילומטר רבוע בעוד 10 אחוז מכל זה הוא למעשה שטח מוגן רשמית כחלק מאותם הפארקים.

## קישורים חיצוניים

* היערות ההירכאניים, באתר אונסק"ו
* אזורי החוף, איראן

## הערות שוליים

קטגוריה:יערות לפי סוג
קטגוריה:איראן: גאוגרפיה
קטגוריה:אזרבייג'ן: גאוגרפיה
קטגוריה:גולסתאן
קטגוריה:מאזנדראן
קטגוריה:אלבורז
עז 77 (ספר)

**עֹז 77** הוא ספר שנכתב בידי תא"ל במילואים אביגדור קהלני, אשר יצא לאור בשנת 1976 בהוצאת שוקן. בספר תיאר המחבר את לחימת גדוד 77, גדוד שריון סדיר בחטיבה 7, שעליו פיקד במלחמת יום הכיפורים.

קהלני פיקד על גדודו בקרבות הבלימה והתקפת הנגד הישראלית ברמת הגולן, ובהם קרבות קשים בתנאי נחיתות וביחסי כוחות בלתי אפשריים באזור שקיבל לאחר המלחמה את השם "עמק הבכא", וכן בקרב ההבקעה לסוריה. בהמשך לחם הגדוד בפיקוד קהלני בקרבות במזרעת בית ג'אן.

על מנהיגותו וגבורתו במלחמה עוטר קהלני בעיטור הגבורה. את הספר כתב קהלני כשנתיים לאחר סיום המלחמה, בעודו קצין בשירות פעיל בדרגת סא"ל. הספר היה לרב-מכר ובשנת 1977 זכה בפרס יצחק שדה לספרות צבאית.

## קישורים חיצוניים
*

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי 1976
קטגוריה:ספרי עיון בעברית: מלחמות ישראל
קטגוריה:מלחמת יום הכיפורים: ספרים
קטגוריה:חטיבה 7
קטגוריה:זוכי פרס יצחק שדה
קטגוריה:צה"ל בתרבות ובאמנות
אי-ספיקת המסתם התלת-פסיגי

**אי ספיקת המסתם התלת-פסיגי** (באנגלית: **Tricuspid insufficiency**) היא סוג של מחלת לב מסתמית בה המסתם התלת-פסיגי של הלב, הנמצא בין הפרוזדור הימני לחדר הימני, אינו נסגר לחלוטין כאשר החדר הימני מתכווץ. אי ספיקת המסתם התלת-פסיגי מאפשרת לדם לזרום לאחור מהחדר הימני אל הפרוזדור הימני. דבר זה, מגדיל את הנפח והלחץ של הדם הן בפרוזדור הימני והן בחדר הימני, מה שעשוי לגרום להרחבת הוורידים המרכזיים ולהגברת הלחץ בתוכם.
הסימפטומים של אי ספיקת המסתם התלת-פסיגי תלויים בחומרתה. אי ספיקה חמורה של המסתם התלת-פסיגי תגרום לאי ספיקת לב ימנית, עם התפתחות מיימת ובצקת היקפית.
קולות לב אופייניים עשויים להישמע בזמן ביצוע האזנה לבית החזה. בדרך כלל קולות הלב האופייניים הם בתדירות נמוכה ונשמעים בצורה הטובה ביותר בגבול השמאלי התחתון של בית החזה. קולות הלב מתגברים בזמן שאיפת אוויר ויורדים בנשיפה, דבר זה ידוע בתור סימן קארבלו. עם זאת, קולות הלב עשויים שלא להישמע בעקבות הלחצים הנמוכים בצידו הימני של הלב. צליל לב שלישי עשוי אף הוא להישמע בגבול החזה התחתון, כאשר עוצמתו עולה בזמן שאיפת אוויר. בנוסף לכך, ניתן לחשוד באי ספיקה חמורה של המסתם התלת-פסיגי אם נראית הגדלת חדר ימין בצילום חזה וגורמים אחרים להרחבה זו נשללו. אבחנה סופית נעשית על ידי אקו לב אשר מסוגל למדוד את חומרת אי הספיקה וכן את ממדי חדר ימין והלחצים סיסטוליים.

אי ספיקת המסתם התלת-פסיגי מתרחשת עקב התרחבות הטבעת השלדית התלת-פסיגית ונקשרה לשינויים גאומטריים של הטבעת. צורת מסתמי הלב רגילה, אך נמנעת עבודה תקינה שלהם עקב עיוות היחס המרחבי. הגורמים לאי ספיקת המסתם התלת-פסיגי עשויים להיות מסווגים כמולדים או נרכשים, כאשר הפרעות מולדות הן הרבה פחות שכיחות מהפרעות נרכשות. הגורם הנרכש העיקרי לאי ספיקת המסתם התלת-הוא התרחבות החדר הימני. התרחבות זו נובעת לרוב מאי ספיקת לב שמאלית או מיתר לחץ דם ריאתי. סיבות נוספות להתרחבות החדר הימני אוטם תחתון, אוטם ימני, ולב ריאתי (cor pulmonale).

הפרוגנוזה של אי ספיקת המסתם התלת-פסיגי פחות טובה אצל גברים מאשר אצל נשים. שיעורי ההישרדות הם פרופורציונליים לחומרת אי הספיקה. אך אפילו אי ספיקת המסתם התלת-פסיגי בדרגה קלה, מפחיתה את ההישרדות בהשוואה לאנשים ללא אי ספיקה. אם אי ספיקת המסתם התלת-פסיגי נובעת מאי ספיקת לב שמאלית או מיתר לחץ דם ריאתי, הפרוגנוזה בדרך כלל מוכתבת על ידי מצבים אלו. ככלל, מומלץ טיפול תרופתי ולא כירורגי באי ספיקת המסתם התלת-פסיגי אם הסיבה היא הרחבת חדר ימין או אי ספיקת לב שמאלית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מחלות לב מסתמיות
לואי הראשון, נסיך מונקו

**לואי הראשון, נסיך מונקו** היה נסיך מונקו בין השנים 1662–1701.

## ביוגרפיה
לואי גרימלדי היה בנם של הנסיך הרקול ממונקו ומריה אורליה ספינולה.

בשנת 1662 ירש לואי את סבו הונורה השני כנסיך מונקו. בשנת 1666 הבחין את עצמו בקרב ארבעת הימים בין ציי האנגלים וההולנדים. ב־5 ביולי 1668 הוא נתן את השבועה למלך לואי הארבעה עשר, מלך צרפת בפרלמנט בגלל היותו דוכס ולנטינוג'ו כפר צרפת. הוא הפך לאביר ממסדרי המלוכה הצרפתיים ב־31 בדצמבר 1688.

בשנת 1699 שלח לואי ה-14 את לואי לרומא כשגריר יוצא דופן. שם ב-19 בדצמבר הוא נתן את עיטורי מסדר רוח הקודש לג'יימס לואי ולאלכסנדר בנדיקט סובייסקי, שני בניו של המלך יאן השלישי, מלך פולין. לואי נשאר ברומא, שם נפטר. שרידיו הועברו חזרה למונקו.

## משפחתו
לואי התחתן עם קתרין שארלוט דה גרמונט, בתו של המרשל אנטואן השלישי דה גרמונט, ב־30 במרץ 1660 בפאו.

נולדו להם שישה ילדים:
*אנטואן גרימלדי (1661–1731), ממשיך דרכו.
*מריה תרזה קרלוטה גרימאלדי (14 ביוני 1662 - 1738), נזירה של Visitandine במונקו.
*אנה היפוליטה גרימאלדי (1667 - 23 ביולי 1700), נשואה (1696) ז'אק דה קרוסול, דוק ד'וזה (29 בדצמבר 1675, פריז - 19 ביולי 1739, טירת אושה).
*פרנסואה אונור גרימלדי (21 בדצמבר 1669 - 18 בפברואר 1748, פריז), הארכיבישוף של Besançon
*ז'אן מריה גרימלדי, נזירה ביקורנדינה במונקו, לימים קואדג'וטריס של מנזר רויאלייה ליד קומפיין.
*אורליה גרימלדי, המכונה mademoiselle de Baux.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:נסיכי מונקו
קטגוריה:ילידי 1642
קטגוריה:נפטרים ב-1701
מנואל גרסיה-רולפו

**מנואל גרסיה-רולפו** (בספרדית: **Manuel Garcia-Rulfo**; נולד ב-25 בפברואר 1981) הוא דוגמן ושחקן מקסיקני. הוא ידוע בעיקר בזכות תפקידים בסרטים כמו "עוגה" (2014), "במנוסה" (2016) ו"שבעת המופלאים" (2016), כמו גם בסדרת הטלוויזיה "סנגור במבחן" בתפקיד מיקי הולר ובסדרה "*From Dusk Till Dawn: The Series*". 

## ביוגרפיה
גרסיה-רולפו נולד בגואדלחרה, חליסקו, מקסיקו. הוא גדל בחווה בחליסקו, שם למד לרכוב על סוסים. בשלב מסוים הוא נסע לוורמונט ללמוד אנגלית. הוא למד באוניברסיטת דל ואלה דה אטמאחק שם למד תקשורת לפני שהבין שתשוקתו האמיתית היא קולנוע. הוא למד באקדמיה לקולנוע בניו יורק, אך החליט לחזור למקסיקו כדי להמשיך בקריירת המשחק שלו.

## קריירה
בשנת 2013 שיחק גרסיה-רולפו בסרט אמריקאי "ברך אותי, אולטימה", כדוד פדרו. 

בשנת 2016 הוא שיחק את ווסקז, בעיבוד המחודש לסרט "שבעת המופלאים". התפקיד דרש ממנו ללמוד להשתמש בנשק, שלדעתו היה קשה, אם כי הצהיר: "היו לי שלפוחיות, אבל זה היה מצחיק." 

בשנת 2017 שיחק  בעיבוד של קנת בראנה לספר מאת אגאתה כריסטי, "רצח באוריינט אקספרס". הוא גילם את בניאמינו מארקס, דמות שמקורה ברומן בשם אנטוניו פוסקארלי והותאמה במיוחד עבורו.

בשנת 2018 שיחק בתור גאלו במותחן הפעולה "סיקאריו: הנקמה" שביים הבמאי האיטלקי סטפאנו סולימה. בהמשך השנה, שיחק בדרמת הפשע "אלמנות"  אשר מבוססת על סדרה בריטית באותו שם משנת 1983. את הסרט ביים סטיב מקווין שגם כתב את התסריט בשיתוף עם גיליאן פלין. בנוסף, שיחק ברימייק המקסיקני לסרט האיטלקי "זרים מושלמים" שבין היתר נכנס לשיאי העולם של גינס כסרט בעל מספר גרסאות הרימייק הגדול ביותר.

בשנת 2021 שיחק בסרט המוזיקלי המקסיקני "El rey de todo el mundo" לצדו של מנולו קרדונה. באותה שנה לוהק לתפקיד ראשי של מיקי הולר (אנ') בסדרת הטלוויזיה "סנגור במבחן" המבוססת על הסרט באותו שם משנת 2011 והיא עלתה לאקרנים בנטפליקס -13 במאי 2022. 

בשנת 2022 שיחק בסרט "איש ושמו אוטו" בכיכובו של טום הנקס. 

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה מקסיקנים
קטגוריה:מקסיקנים שנולדו ב-1981
הבטחות שצריך לקיים

**הבטחות שצריך לקיים: על החיים והפוליטיקה** (באנגלית: **Promises to Keep: On Life and Politics**) הוא ספר זיכרונות מאת נשיא ארצות הברית, ג'ו ביידן. הספר פורסם לראשונה בהוצאת רנדום האוס ויצא לאור ב-31 ביולי 2007.

כותרת הספר נכתבה בהשראת משפט משיר שכתב המשורר האמריקאי רוברט פרוסט, וזאת מתוך שורה משירו של פרוסט "עצירה ליד חורש בערב מושלג".

הניו יורק טיימס תיאר את הספר כ"סיפור אישי מרתק".

## תוכן הספר
בספר ביידן מספר על חייו, כילד שגדל במשפחה קתולית בסקרנטון שבפנסילבניה ולאחר כך גם בווילמינגטון שבדלאוור. בספר הוא מפרט על תאונת הדרכים שקרתה ב-1972, בה נהרגו את אשתו ניליה האנטר ובתם נעמי בת השנה, ואת המאבקים שניהל בעקבות התאונה. בנוסף לכך הוא כותב על הניסיון השני שניתן לו בעקבות דייט שערך עם ג'יל ג'ייקובס בשנת 1975, בכך שהחל בקריירה של ייצוג דלאוור בסנאט. בספר ביידן סוקר קמפיין הבחירות שלו לנשיאות ארצות הברית בבחירות לנשיאות שנערכו ב-1988.

מלבד זאת כתב כיצד גבר על הגמגום שבו לקה וזאת לאחר שבילה שעות רבות בציטוט שירה מול מראה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ג'ו ביידן
קטגוריה:ספרי זיכרונות
קטגוריה:ספרי רנדום האוס
קטגוריה:ספרים אמריקאיים
קטגוריה:ספרי נשיאי ארצות הברית
פיבי ארל

**פיבי ארל** (באנגלית: **Phoebe Earle**; 1790 – 1863), הידועה בשם הנשואים שלה: פיבי דייטון ופיבי מקינטייר, הייתה ציירת אנגלייה שמונתה ל"ציירת הפירות והפרחים" של המלכה אדלייד.

## קורות חייה ופועלהּ
ממוזער|260px|מקום הולדתו של שקספיר, 1853
[ממוזער|280px|[טבע דומם, 1863]]
פיבי ארל נולדה ב-1 בספטמבר 1790 והוטבלה ב-3 באוקטובר 1790 בכנסיית מרילבון בלונדון, היא הייתה הראשונה בילדיו של הצייר ממסצ'וסטס ג'יימס ארל  וג'ורג'יאנה קרוליין פילקינגטון (1757–1838), בתו האירית של ג'ון קרטרט פילקינגטון. אחיה הצעיר, גם הוא היה אמן, אוגוסטוס ארל ואחיה למחצה הבכור היה האדמירל ויליאם הנרי סמית' .

ב־22 ביוני 1812 בכנסיית סנט פנקראס הישנה בלונדון היא התחתנה עם הצייר דניס דייטון ונולדו להם שני בנים, הראשון לא שרד את ינקותו, ואילו השני, הנרי דניס דייטון (1817–1874), היה לקצין בצבא הבריטי. בשנת 1820 התקבלה עבודתה לראשונה לתערוכת הקיץ של האקדמיה המלכותית לאמנויות ושם הציגה בחלק ניכר מחייה. האגודה המלכותית של אמנים בריטים הציגה גם את עבודותיה משנת 1825 והיא הוצגה גם במוסד הבריטי.

פיבי ארל עברה לברטאן עם בעלה, כשבריאותו הנפשית החלה להתדרדר, וחזרה לאנגליה לאחר מותו בשנת 1827. היא התיישבה בעיירת הספא לימינגטון והחלה לאסוף קהל לקוחות כמורה לציור, רישום ופיסול בשעווה. המוניטין שלה הגיע לרמה הלאומית, כאשר קיבלה בשנת 1830 את תפקיד "ציירת הפירות והפרחים" של המלכה אדלייד. היא התגוררה סמוך לסטרטפורד על האייבון, ובשנת 1835 הפיקה ספר ליתוגרפיות בצביעה ידנית בשם "Relics of Shakespeare" ועבודותיה הוצגו בשנת 1837 ב .

בשנת 1838, לאחר מותה של אחותה למחצה אליזבת סמית' (1787–1838), אשתו של ג'יימס מאריי (1779–1847), פיבי קיבלה את האחריות במקום אחותה לטפל בדוכס ג'ון מאריי החולה, ומכרה את עסקיה בלימינגטון. ב-7 בפברואר 1839 היא התחתנה, פעם שנייה, עם פטריק מקינטייר, מנהל בחברת ביטוח, שעבר איתה לטפל בדוכס החולה. לאחר מותו של הדוכס בשנת 1846, עברו השניים לקנזינגטון ובילו חופשה ארוכה באירופה.

ציוריה של פיבי ארל הוצגו בפעם האחרונה באקדמיה המלכותית בשנת 1854. היא נפטרה באדינבורו ב־11 בדצמבר 1863 במהלך ביקור משפחתי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירות בריטיות
קטגוריה:ילידות 1790
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1790
קטגוריה:נפטרות ב-1863
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1863
Spooky (שיר)

**Spooky** (בעברית: **מַפְחִיד** או **מַבהִיל**) היה במקור שיר אינסטרומנטלי שביצע הסקסופוניסט מייק שארפ (שפירו). השיר נכתב על ידי שפירו והארי מיטלברוקס ג'וניור והופץ לראשונה כסינגל בשנת 1967, תוך שהגיע למקום ה-57 במצעד שירי הפופ של בילבורד. הגרסה הידועה ביותר שלו נוצרה על ידי ג'יימס קוב והיא הוקלטה על ידי קלאסיקס IV עם הזמר דניס יוסט.

השיר נודע בזכות האפקטים של הצלילים המוזרים שלו, שמתארים ילדה קטנה ומפחידה. הוא הפך לאחד מהשירים המזוהים ביותר עם ליל כל הקדושים.

## גרסאות נוספות
בשנת 1979 מדור הקצב באטלנטה הפיץ גרסה חדשה של השיר, שזכתה להצלחה רבה כאשר דורגה במקום ה-17 במצעד הבילבורד הוט 100. בנוסף, דורג השיר במקום ה-48 במצעד הסינגלים הבריטי והפך לאחד מהשירים המצליחים ביותר של מדור הקצב באטלנטה. הזמרת פופי (זמרת) הקליטה את השיר בשנת 2012.

בשנת 2018, הקליטה אשלי מארי את השיר מחדש והוא הופיע בפרק מתוך העונה השנייה של תוכנית הטלוויזיה "ריברדייל".

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סינגלים מ-1979
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי ליל כל הקדושים
קטגוריה:שירים על פחד
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים של RPM
קטגוריה:סינגלים בהוצאת פולידור רקורדס
Halloween Night

"**Halloween Night**" (בעברית: "**ערב ליל כל הקדושים**") הוא סינגל שהוקלט על ידי להקת בנות הג'יי-פופ היפנית, AKB48. הגרסה של AKB48 ו-JKT48 יצאה לאור ב-26 באוגוסט 2015, בעוד הגרסה של SNH48, יצאה לאור ב-12 באוקטובר 2015, בסמוך לליל כל הקדושים. את השיר כתב והפיק יסושי אקימוטו.

השיר הגיע למקום הראשון בשני המצעדים הראשיים של יפן.

## וידאו קליפ
את הווידאו קליפ הרשמי של השיר ביים קאזואקי סאקי, שביים בעבר קליפים עבור מספר אמנים יפנים אחרים.

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים ביפנית
קטגוריה:שירי ליל כל הקדושים
קטגוריה:שירים על לילות
Dark Eyes

"**Dark Eyes**" (ברוסית: "**Очи чёрные**" ("**אוֹצִ'י צ'וֹרְנִיֵּה**"); בעברית: "**עיניים שחורות**") הוא שיר עם רומנטי רוסי ידוע ופופולרי.

## רקע
את מילות השיר כתב המשורר והסופר הרוסי-אוקראיני יבגני גרביונקה. הפרסום הראשון של השיר היה בגרסתו בשפה הרוסית, ב-17 בינואר 1843. הלחן של השיר אינו ידוע. בספר *The Book of World-famous Music: Classical, Popular, and Folk*, שיצא לאור בשנת 2000, ציין מחברו, ג'יי פולד, כי השיר הוא "שיר קברט" וכי מדובר ב"שיר שמדבר על רומנטיקה".

במרוצת השנים, תורגם השיר ובוצע בשלל צורות ושפות שונות, תוך שהוא מזוהה עם חג ליל כל הקדושים.

## גרסתו המקורית של השיר

## גרסתו של [[פיודור שאליאפין]]

### הגרסה העברית
את הגרסה בעברית, "עיניים שחורות", כתב אהוד מנור והוא נכלל באלבום נשמה צוענית של ירדנה ארזי.

### ביצועים בשפות נוספות
*  **אנגלית (Dark Eyes)** - לואי ארמסטרונג, פרנק סינטרה, דני קיי, אל בוולי , האחיות ברי (אנגלית ורוסית)
*  **צרפתית (Les Yeux noirs)** - פומפלמוס, מרגריטה פירי
*  **ספרדית (Negro Ojos)** - פטרישיה אלקראז, חוליו איגסיאס ("נטלי"-מחווה ל"עיניים שחורות")
*  **טורקית (Bir Günah Gibi)** - (על פי "נטלי" של איגלסיאס)
*  **אינדונזית-סונדנזית (Panon Hideung)** - אורקס טרונה ריה, כריס ביאנטורו , Dewie
*  **גרמנית (Schwarze Augen)** - ויקטוריה סאבנקו, איליה ליבשקוף 
*  **הונגרית (Fekete Szemek)** - רותקאי בורי
*  **פינית (Mustat silmät)** - בריטה קויבונן, פאולה קויבוניימי, ריו טאיפלה
*  **ליטאית (Akys Juodosios)** - ראדז'י (עם סארה רומה)
* 25px **יידיש (שווארצע אויגן)** - יוני אילת

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים ברוסית
קטגוריה:שירים שתורגמו מרוסית לעברית
קטגוריה:שירי צוענים
קטגוריה:שירי ליל כל הקדושים
קטגוריה:סטנדרטים בג'אז
פנגנגאלווה

שמאל|ממוזער|250px|יום כל הקדושים בציור
** פנגנגאלווה** (באנגלית: **Souling**) היא מסורת טאגאלוגית שמקיימים מדי שנה ב-31 באוקטובר, במהלך ערב כל הקדושים.

## קיום המסורת
הפנגנגאלווה היא מסורת עממית במהלכה אנשים עוברים מבתים לבתים, תוך שהם שרים שירי יום כל הקדושים ויום כל הנשמות. ילדים קטנים ונערים אף מחלקים מתנות אחד לשני. על פי הוועדה הלאומית לתרבות ואמנויות (NCCA), המסורת מתקיימת בדרך כלל ב-31 באוקטובר, יום לפני "יום המתים" ("Araw ng mga Patay"), המכונה גם יום כל הקדושים. לפי המסורת, מקיימי הפנגנגאלווה שרים שירים שקשורים לימים אלו ומבקרים בבתים אחד של השני.

בנוסף לכך, על פי המסורת, מאמינים כי הדלת שמחברת בין עולם החיים לעולם המתים נפתחת במהלך יום כל הקדושים, מה שגורם לנשמות שמתו ב-1 בנובמבר לחזור לעולם החיים. נהוג להכין מאכלים שעשויים מבטטה או יאם סגול עבור הנשמות המתות שלכאורה, חוזרות לתחייה באותה העת.

ה-NCCA הזכיר את הפנגנגאלווה כהוכחה לכך שהפיליפינים מאמינים בחיים שלאחר המוות.

## הערות שוליים

קטגוריה:מנהגי ליל כל הקדושים
קטגוריה:הפיליפינים: תרבות
קטגוריה:הפיליפינים: דת
תחפושת של ליל כל הקדושים

ממוזער|235x235px|אנשים עם תחפושות של ליל כל הקדושים.
**תחפושות של ליל כל הקדושים** הן תחפושות שנהוג ללבוש בליל כל הקדושים או בפסטיבלים השונים הקשורים לחג, שחל ב-31 באוקטובר. את התחפושות הראשונות של ליל כל הקדושים ניתן היה לראות כבר בשנת 1585 בסקוטלנד. במהלך המאה ה-18 וה-19 המנהג זכה להתייחסות במדינות כמו סקוטלנד, אירלנד, האי מאן וגם ויילס.

יש שטענו כי המנהג נובע מהאירועים הקלטיים: סאווין ואולהלוטייד. תחפושות של ליל כל הקדושים מבוססות באופן מסורתי על יצורים על-טבעיים או יצורים הלקוחים מפולקלורים שונים. עם זאת, בשנות השלושים של המאה העשרים התחילו לייצר תחפושות בדמויות של ידוענים, מוזיקאים וכולי. במרוצת השנים, נהגו צעירים ללבוש תחפושות של ליל כל הקדושים, אך בתחילת המאה ה-20 גם מבוגרים החלו ללבוש אותן גם כן.

## היסטוריה
לבישת תחפושות בליל כל הקדושים עשויה לנבוע מהאמונה כי יצורים על-טבעיים, או נשמותיהם של המתים, משוטטות בכדור הארץ בזמן זה. נהוג לחשוב שלבישת התחפושות תרתיע ותבלבל את הרוחות והנשמות שמשוטטות ברחבי כדור הארץ בליל כל הקדושים.

## סוגי תחפושות
[192x192px|ממוזער|[מדונה, בדמותה יצאו שלל תחפושות לאורך השנים. היא הוגדרה כ"אחד מהאנשים "שהשפיעו על התחפושות של ליל כל הקדושים בשנות ה-80".]]
במרוצת השנים ייצרו חברות שלל סוגים שונים של תחפושות. על פי הפדרציה הקמעונאית הלאומית, נושאי התחפושות הפופולריים ביותר של ליל כל הקדושים למבוגרים הם לפי הסדר: מכשפה, פיראט, ערפד, חתול וליצן. כמו כן, מוזיקאים שונים כמו היוו השראה לתחפושות שיוצרו בדמותם. הזמרת-יוצרת הוגדרה כ"אחד מהאנשים שהשפיעו על התחפושות של ליל כל הקדושים בשנות ה-80".

ישנן סוגי תחפושות שהוגדרו כרעילות וכמסוכנות לשימוש ואחת מהפרשות הידועות ביותר בנושא נגרמה כתוצאה מליקויים של חברת אילופ, בשנת 2012.

### פרשת התחפושות הרעילות של [[אילופ]]
אילופ היא חברה אמריקאית שמשרדיה הראשיים נמצאים בקולורדו ספרינגס, ארצות הברית. החברה מעצבת, מייצרת ומפיצה תחפושות ואביזרים, בייחוד של ליל כל הקדושים. השם הוא ראשי תיבות של "כולם צוחקים על כדור הארץ", ביטוי שנקבע בעקבות סיבות מסחריות בנובמבר 2013.

בשנת 2012 פנה אל החברה הדוקטור אנתוני א. הלד והודיע כי החברה הפרה את החוק בטענות שנמכרו דרכה תחפושות ואביזרים של ליל כל הקדושים שהכילו DEHP, DBP, BBP, ארסן, קדמיום ועופרת בקליפורניה מבלי שצוינו הדברים. בעקבות כך, הסכימה החברה שלא למכור מוצרים בקליפורניה עד שיתוקנו הליקויים.

## כלכלה
חוקרים מטעם הפדרציה הלאומית לקמעונאות בארצות הברית ערכו סקר בנושא הרווחים מתחפושות ליל כל הקדושים ומצאו כי 53.3 אחוז מאוכלוסיית המדינה תכננו לקנות תחפושות של ליל כל הקדושים בשנת 2005, תוך שהוציאה בממוצע 38.11 דולר על כל תחפושת (עלייה של 10 דולר לעומת השנה הקודמת). בשנת 2006, פורסם כי ההוצאות על התחפושות במדינה היו בגובה של 4.96 מיליארד דולר.. בשנת 2020, העריכו כי למרות מגפת הקורונה, ההוצאות על ליל כל הקדושים והתחפושות יהיו בגודל של שמונה מיליארד דולר.

## ראו גם
* בן קופר
* אילופ
* חברת בייסטל
* קוספליי

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מנהגי ליל כל הקדושים
בצקת לימפטית

**בצקת לימפטית** (באנגלית: **Lymphedema**) היא מצב רפואי המתאפיין בנפיחות מקומית הנגרמת על ידי מערכת לימפה פגועה.

הביטוי השכיח ביותר של בצקת לימפטית הוא נפיחות ברקמות רכות ובצקת, ובהמשך גם שינויים בעור, וכן סיכון מוגבר לזיהום בעור. לבצקת לימפטית אמנם אין תרופה, אך טיפול עשוי לשפר את התוצאות. הטיפול הרפואי כולל בדרך כלל טיפול דחיסה, טיפול עור מטיב, פעילות גופנית וניקוז לימפטי ידני.

## מנגנון
מערכת הלימפה מתפקדת כחלק קריטי ממערכת החיסון של הגוף ומחזירה נוזל חוץ-תאי לזרם הדם. כאשר נפח נוזל הלימפה עולה על יכולתה של מערכת הלימפה לנקזו, כמות חריגה של נוזל עשיר בחלבונים מצטבר ברקמות. ללא טיפול, נוזל עומד ועשיר בחלבונים זה גורם לתעלות הרקמה לגדול בגודלן ובמספרן, מה שמפחית את זמינות החמצן לאזור כולו. תופעה זו מפריעה לריפוי פצעים ומספקת מצע עשיר לצמיחת חיידקים שעלולים לגרום לזיהומים, צלוליטיס, לימפנגיטיס, לימפדניטיס ובמקרים חמורים לכיבי עור. חיוני מאוד עבור חולי בצקת לימפטית להיות מודעים לתסמיני הזיהום ולפנות לטיפול רפואי מיידי, שכן זיהומים חוזרים או צלוליטיס, בנוסף לסכנה הטבועה בהם, פוגעים עוד יותר במערכת הלימפה.

לימפאדמה היא לרוב סיבוך של טיפול בסרטן או זיהומים טפיליים, אך ניתן לראות זאת גם במספר הפרעות גנטיות. במקרים נדירים, בצקת לימפטית עלולה להוביל לסוג סרטן הנקרא לימפאנגיוסרקומה, אם כי לא מובן עדיין המנגנון המוביל לסרטן זה. לימפאנגיוסרקומה מופיעה לרוב במקרים של בצקת לימפטית ארוכת שנים. ההערכה היא כי שכיחות הלימפאנגיוסרקומה עומדת על 0.45% מהמטופלים שעברו מסטקטומיה לפני 5 שנים.

## תסמינים ואבחון
הביטוי השכיח ביותר של בצקת לימפטית הוא נפיחות ברקמות רכות ובצקת. עם התקדמות הבצקת הלימפטית ניתן לראות את החמרת הבצקת ושינויים בעור הכוללים שינוי צבע, היפרפלזיה, היפרקרטוזיס, פפילומטוזיס, עיבוי עור וכיבים. בנוסף, קיים סיכון מוגבר לזיהום בעור, המכונה צלוליטיס. בצקת לימפטית יכולה להופיע הן בגפיים העליונות והן בגפיים התחתונות, ובמקרים מסוימים גם בראש ובצוואר.

אבחון מבוסס בדרך כלל על סימנים ותסמינים, כאשר בדיקות משמשות לשלילת גורמים פוטנציאליים אחרים. הערכת הגפיים מתחילה בבדיקה חזותית. צבע, נוכחות שיער, ורידים גלויים, פצעים או כיבים. שיטות הדמיה משמשות לרוב רק כאשר שוקלים לבצע ניתוח כחלק מהטיפול הרפואי, אם כי, אבחון ודירוג מדויקים עשויים לעזור בניהול המחלה.

## טיפול
לבצקת לימפטית אמנם אין תרופה, אך טיפול עשוי לשפר את התוצאות. הטיפול הרפואי כולל בדרך כלל טיפול דחיסה, טיפול עור מטיב, פעילות גופנית וניקוז לימפטי ידני. תרופות משתנות אינן בשימוש, ובדרך כלל מבצעים ניתוחים רק אם טיפולים אחרים כשלו.

קיימות מספר שיטות כירורגיות לטפל בבצקת לימפטית, אך רובן הוכחו בשנים האחרונות כלא יעילות. שאיבת שומן עשויה לסייע בשיפור הבצקת הכרונית אם קיימת, במהלכה מסירים שומן וחלבון. הליך זה נעשה בשילוב עם טיפול דחיסה ממושך.

## קישורים חיצוניים

* לימפאדמה, באתר כללית
* לימפאדמה, באתר Medico
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מחלות ורידים ולימפה
טקסין הגדול, מלך תאילנד

**טקסין הגדול, מלך תונבורי** (בתאית: **สมเด็จพระเจ้าตากสินมหาราช**, תעתיק: **סום דט פרה צ'או טקסין מאהאראט**, ; 17 באפריל 1734 – 7 באפריל 1782) היה גנרל סיאמי והמלך היחיד של ממלכת תונבורי.

בשנת 1767, לאחר שבירת סיאם הישנה איוטהאיה נחרבה על ידי הכובש הבורמזי, הקים טקסין, כגנרל בכיר, ממלכה בעיר החדשה תונבורי והנהיג אותה להדיפת הכיבוש הבורמזי עד 1771.

שלטונו התאפיין במלחמות רבות; הוא נלחם כדי להדוף פלישות בורמזיות חדשות ולהכניע את ממלכת לאנה בצפון תאילנד, נגד נסיכויות לאוטיות ונגד קמבודיה המאיימת.

למרות שמלחמה תפסה את רוב זמנו של טקסין, הוא הקדיש תשומת לב רבה לפוליטיקה, לממשל, לכלכלה ולרווחת המדינה.

הוא קידם סחר וטיפח יחסים עם מדינות זרות כולל סין, בריטניה והולנד. הוקמו לו דרכים ונחפרו תעלות.

מלבד שיקום ושיפוץ מקדשים, המלך ניסה להחיות את הספרות, וענפי אמנות שונים כגון דרמה, ציור, אדריכלות ומלאכת יד.

בשנות שלטונו האחרונות נעשה קנאי דתי, נחשב מלך אכזרי ושלטונו של טקסין היה מעורער ממילא, לכן שלטונו הופל בהפיכה על ידי ידידו הקרוב והבכיר בשלטונו טונדואנג צ'אקרי, והוא הוצא להורג ב-7 באפריל 1782.

טונדואנג הקים את ממלכת ראטאנאקוסין והמליך את שושלתו לממלכת תאילנד החדשה.

בשל היותו של המלך טקסין הלכה למעשה מאחד תאילנד, הוצמד לו לאחר מותו הכינוי "הגדול".

## קישורים חיצוניים

[ממוזער|254x254 פיקסלים|[אנדרטה לזכרו של המלך טקסין הגדול]]
* 

קטגוריה:מלכי תאילנד
קטגוריה:ילידי 1734
קטגוריה:נפטרים ב-1782
ארנה בלאגי

**ארנה בלאגי** (במקור **בלוך** עד 1912, בהונגרית: **Ballagi Ernő**; בודפשט, 4 במרץ 1890 – ? 15 בנובמבר 1944) היה עורך דין יהודי-הונגרי, עיתונאי שנרצח בשואה. כתביו ויצירותיו נאסרו בהונגריה בתקופת השואה. הן היו אסורות הן להדפסה והן לקריאה ויועדו להשמדה על ידי גריסתן. (סופרים אסורים)

## קורות חיים
בלאגי נולד במשפחה יהודית, בנם של ארתור בלוך ולאונורה שפיצר. משנת 1915 היה כתב פוליטי בכיר של כתב העת "שוויון" (Egyenlőség). הוא מילא תפקיד פעיל בחיי הקהילה היהודית של פשט ושל הונגריה בכלל. ובתנועות התרבות היהודיות. כסנגור הוא הופיע במספר רב של תביעות נגד העיתונות בהקשר ליהודים וליהדות. אשתו הייתה ארז'בט ראץ, אותה נשא לאישה ב-4 בינואר 1934 באויפשט. הוא נרצח בשנת 1944 בנסיבות לא מתועדות.

## ראו גם
* פאל גויאש. חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים.
* מי זה מי? לקסיקון בני דורנו (1937).
* הספרייה הלאומית של ישראל. ארנה בלאגי:האמנציפציה אחרי 1848
* ארנה בלאגי באתר peoplepill.com
* ארנה בלאגי:יהודים באקדמיה ההונגרית למדעים עד 1944 (בהונגרית)
* ספר מאת ארנה בלאגי: אמנציפציה ליהודים אחרי 1848
* הארכיב הדיגיטלי ההונגרי-MANDA
* ארנה בלאגי:השאלה היהודית והאנטישמיות (בהונגרית)

## לקריאה נוספת
* לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. ארנה בלאגי
* 

## קישורים חיצוניים
* הספרייה הלאומית של ישראל: ארנה בלאגי והאמנציפציה של היהודים ב-1848
* ארנה בלאגי באתר uniopedia
* ארנה בלאגי: דרכה של יהדות הונגריה (ספר)
* ספר: BALLAGI Ernő: A bélyeges seregben

## הערות שוליים

קטגוריה:עורכי דין יהודים הונגרים
קטגוריה:סופרים אסורים (הונגריה, 1944)
קטגוריה:עורכי דין שנספו בשואה
קטגוריה:סופרים ומשוררים שנספו בשואה
קטגוריה:עיתונאים שנספו בשואה
קטגוריה:סופרים יהודים הונגרים
קטגוריה:עיתונאים יהודים הונגרים
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1890
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1944
תיאטרון הבלט האמריקאי

**תיאטרון הבלט האמריקאי** (באנגלית: **ABT **;**American Ballet Theater**) היא להקת בלט קלאסי, שבסיסה בניו יורק. היא מקיימת עונת הופעות שנתית בת שמונה שבועות בלינקולן סנטר באביב ועונה קצרה יותר בתיאטרון דייוויד ה. קוך בסתיו; בשאר חודשי השנה יוצאת הלהקה לסיורי הופעות ברחבי העולם. ABT נוסדה בשנת 1939 על ידי לוצ'יה צ'ייז וריצ'רד פלזנט ומוכרת כאחת מלהקות הבלט הקלאסי המובילות בעולם. ABT היא להקת האם של בית הספר לבלט של ז'קלין קנדי אונאסיס, ובשנת 2006 הכיר בה הקונגרס של ארצות הברית כ"להקת הבלט הלאומית של אמריקה".

## היסטוריה
ב-1939 לקחו על עצמם פלזנט וצ'ייז את רעיון יצירתה של "להקה גדולה עם רפרטואר מגוון". הצמד וקבוצה קטנה מן הבלט של מיכאיל מורדקין הקימו "תיאטרון בלט". ההופעה הראשונה של להקתם החדשה התקיימה ב-11 בינואר 1940. צ'ייז החלה לפתח את רפרטואר הלהקה מבלטים מוכרים באורך מלא, לצד יצירות מקוריות, תוך כדי התמודדות בבעיות כספים. ב-1945 הצטרף אוליבר סמית לתיאטרון הבלט והתמנה למנהל לצד צ'ייז.

ב-1957 שינתה הלהקה את שמה ל"תיאטרון הבלט האמריקאי". היא המשיכה לשים דגש על קלאסיקות בלט, אך דאגות הכספים שהטרידו את הנהלתה לא נפתרו. במשך שנות ה-60' וה-70', השתפרו סיכויי הלהקה הודות למימון פרטי אוהד יותר. בתקופה זו, העביר תיאטרון הבלט האמריקאי את מוקד הבלט שלו לגיוסם של רקדנים כוכבים. ב-1977, החלה הלהקה את עונת האביב בבית המטרופוליטן אופרה, משכנה הרשמי החדש.

ב-1980 התמנה מיכאיל ברישניקוב למנהל האמנותי של תיאטרון הבלט האמריקאי. ברישניקוב ביים, ביים מחדש ושיפץ מספר רב של בלטים קלאסיים ולדברי הלהקה, חיזק את המסורת הקלאסית שלהם. בשנת 1989 החליפו את ברישניקוב ג'יין הרמן ואוליבר סמית, שהמשיכו לכהן כמנהלים אמנותיים עד 1992, אז קיבל קווין מקנזי את המינוי. מקנזי ענה על דרישות קהל הבלט המסורתי כשנתן עדיפות לבלטים הסיפוריים באורך מלא. הוא הצליח גם למנוע את שקיעת הלהקה בתקופות של חוסר יציבות פיננסית. ב-2004 ייסד מקנזי בית ספר לבלט, "בית ספר ז'קלין קנדי", כנספח רשמי ללהקה. לאחר תקופה ממושכת של פעילות ללא כוריאוגרף בית, מינה מקנזי את אלכסיי רטמנסקי כ"אמן הבית" בינואר 2009. ב-2016 מונתה קארה מדוף ברנט למנהלת תיאטרון הבלט האמריקאי.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:להקות בלט
קטגוריה:ניו יורק: תרבות
אמא אני לא רוצה להגמל

"**אמא אני לא רוצה להגמל**" הוא אלבום האולפן הראשון של להקת הקליק אשר יצא ב-1981. האלבום לא הצליח מבחינה מסחרית, אך היווה פריצת דרך במוזיקת הגל החדש הישראלית.

האלבום כלל את הלהיטים "אינקובטור", "אמא אני לא רוצה להגמל", "גולם" ו"צלקת קטנה".

## רקע
לאחר שנה של הופעות במועדונים, הוציאה הלהקה את אלבומה הראשון "אמא אני לא רוצה להגמל".

האלבום הוא אלבום קונספט שעוסק בכישלון האדם מהלידה ועד המוות, בסמים ובמין, וקורא למרד פוליטי. הטקסטים הכילו תיאורים שכללו ניוון, עזובה ועצבות קודרת.

האלבום נכתב במשך שבוע בלבד. דני דותן, הסולן, היה מתקשר לאלי אברמוב, הגיטריסט של הלהקה ומקריא לו טקסטים בשעות הלילה, ולמחרת כבר היו לחנים. השיר הראשון שנכתב היה "שלד אומלל".

על גבי עטיפת האלבום ניתן להבחין ברווח גדול בין הפרופיל של עובד אפרת לפרופיל של ז'אן ז'אק גולדברג. במקור היה שם הפרופיל של עוזי בינדר, גיטריסט שהיה חבר בלהקה והועזב לפני הקלטת האלבום.

ב-15 בפברואר 2008, האלבום דורג במקום השמיני ברשימת 50 אלבומי הבכורה הישראליים הטובים בכל הזמנים, מטעם מוסף 7 לילות של עיתון ידיעות אחרונות.

## רשימת שירים

## ראו גם
* הקליק

## קישורים חיצוניים
*

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-1981
קטגוריה:אלבומי הקליק
קטגוריה:אלבומי קונספט
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי אילן וירצברג
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי אלי אברמוב
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי יעקב מורנו
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי עובד אפרת
קטגוריה:אלבומי רוק ישראליים
קטגוריה:אלבומי חברת CBS ישראל
ג'ובאני סאקרי

200px|ממוזער|שמאל|שער ספרו Logica demonstrativa
200px|ממוזער|שמאל|שער ספרו Euclides ab omni naevo vindicatus
**ג'ובאני ג'ירולאמו סאקרי** (באיטלקית: **Giovanni Girolamo Saccheri**; 5 בספטמבר 1667 – 25 באוקטובר 1733) היה כומר ישועי, פילוסוף סכולסטי ומתמטיקאי איטלקי.

## ביוגרפיה
סאקרי נולד בשנת 1667 בסן רמו, לאב שהיה עורך דין. בשנת 1685 הצטרף למסדר הישועים בגנואה. הוא היה בן חסותם של האחים המתמטיקאים  ו ובהשפעתם פרסם בשנת 1693 את ספרו הראשון, Quaesita geometrica. בספר זה פתר סאקרי שלל בעיות בגאומטריה אלמנטרית.

בשנת 1694 הוסמך סאקרי לכומר. משנה זו ועד 1697 לימד פילוסופיה באוניברסיטת טורינו. בשנת 1697 פרסם את ספרו Logica demonstrativa, ומשנה זו ועד למותו לימד פילוסופיה, תאולוגיה ומתמטיקה באוניברסיטת פאביה. 

סאקרי היה בקשר עם ויטוריו אמדאו השני, מלך סרדיניה ויעץ לו בשאלות מתמטיות. ויטוריו אמדאו השני אף ניסה לשכנע את סאקרי לעבור מאוניברסיטת פאביה לאוניברסיטת טורינו, אך סאקרי בחר להישאר בפאביה. סאקרי קיבל גם הצעה לעבור לאוניברסיטת פדובה, ודחה גם אותה. 

הוא נפטר ב-25 באוקטובר 1733 במילאנו.

## תרומתו לגאומטריה
סאקרי ידוע כיום בעיקר בזכות ספרו שהתפרסם בשנת 1733, זמן קצר לפני מותו, Euclides ab omni naevo vindicatus ("אוקלידס חופשי מכל פגם"), אף שהספר לא עורר עניין עד לגילויו מחדש באמצע המאה ה-19 בידי אאוג'ניו בלטראמי. 

רבים מרעיונותיו של סאקרי פורסמו כבר במאה ה-11 על ידי עומר ח'יאם. לא ידוע האם לסאקרי הייתה גישה לתרגום של ספרו של עומר ח'יאם, או שהגיע לרעיונות אלה באופן בלתי תלוי. מרובע סאקרי קרוי כיום לפעמים "מרובע ח'יאם-סאקרי". בספרו מתח ביקורת על עבודתם של נסיר א-דין א-טוסי וג'ון ואליס בעניין אקסיומת המקבילים. מטרתו של סאקרי הייתה לבסס את עבודתו של אוקלידס באמצעות הוכחה בדרך השלילה שכל תחליף הסותר את אקסיומת המקבילים אינו אפשרי. לשם כך הגדיר את מרובע סאקרי, הניח שאקסיומת המקבילים אינה תקפה, וניסה להגיע לסתירה. סקארי בדק מה קורה כאשר דרך נקודה מחוץ לישר עוברים שני מקבילים לישר. הוא מצא שהנחה זו מביאה למרחבים בעלי תכונות מוזרות, שלא מתקיימות במרחב המוכר לנו, ולפיכך קבע שזה לא נכון. 

כיוון שאקסיומת המקבילים שקולה לטענה שסכום הזוויות במשולש הוא 180°, סאקרי בחן את ההשערות שסכום הזוויות גדול מ-180° או קטן מ-180°. ההשערה הראשונה הובילה לתוצאה שקו ישר הוא סופי באורכו, בניגוד לפוסטולט השני של אוקלידס ("כל קטע יכול להמשיך ללא גבול כקו ישר") ולכן סאקרי דחה אותה. עם ההשערה השנייה התקשה סאקרי להגיע לסתירה, ובמקום זאת הגיע לתוצאות לא אינטואיטיביות, כגון שלמשולשים יש שטח מרבי. 

אף שבעבודתו של סאקרי יש ניצנים ראשונים של גאומטריה לא-אוקלידית, יוצריה של גאומטריה זו, ניקולאי לובצ'בסקי ויאנוש בויאי (כל אחד בנפרד), לא הכירו את עבודתו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פילוסופים איטלקים
קטגוריה:ישועים
קטגוריה:מתמטיקאים איטלקים במאה ה-17
קטגוריה:מתמטיקאים איטלקים במאה ה-18
קטגוריה:איטלקים שנולדו במאה ה-17
קטגוריה:איטלקים שנפטרו במאה ה-18