חדית' האבנים והעצים

**חדית' האבנים והעצים** היא חדית' שלפיה בעתיד האבנים והעצים יסגירו למוסלמים את היהודים שמסתתרים מאחוריהם כדי שהמוסלמים יוכלו להרגם בעת  בין מוסלמים ליהודים באחרית הימים, בעוד שהעץ **עַ'רְקַד** (בערבית: **غرقد**, תעתיק: **עַ'רְקַד**) יגן על יהודים.

מין עץ הע'רקד מזוהה עם המין ימלוח.

## מקורות בספרות החדית'
בספרות החדית' המקובלת לכל הפחות על האסלאם הסוני דווח כי נביא האסלאם מוחמד אמר למוסלמים:

### קטעי חדית' המאזכרים את הע'רקד
* צחיח מוסלם – חדית' 2922 (הובא לעיל)
* צחיח מוסלם – חדית' 6984
* צחיח מוסלם – חדית' 6985
* סונן אבן מאג'ה, 36:152.

### קטעי חדית' דומים שלא מאזכרים את הע'רקד אלא רק מאזכרים אבנים מדברות או גם עצים מדברים
* צחיח מוסלם – חדית' 6981
* צחיח מוסלם – חדית' 6982
* צחיח מוסלם – חדית' 6983
* צחיח אל-בוח'ארי – חדית' 176
* צחיח אל-בוח'ארי – חדית' 177
* צחיח אל-בוח'ארי – חדית' 791
* עקידת אהל אל-סונה ואל-ג'מאעה – חדית' 21

## היחס למקורות אלה
רוב המוסלמים כיום הם מוסלמים סונים ובקרב רבים מהם אם לא בקרב רובם, קטעי חדית' אלה נחשבים לאמינים. עם זאת, אין הכרח שכל מוסלמי המגדיר עצמו "סוני" יקבל קטעי חדית' אלה כאמינים.

מוסלמים סונים מקלים יטענו שניתן להתעלם מקטעי חדית' אלה כלא אמינים או כסותרים את הקוראן.

מוסלמים סונים מחמירים יטענו שמצב זה אמור להתרחש רק לאחר ביאתו השנייה של ישו לפי האסלאם בכדי להנהיג את המוסלמים נגד כוחותיו של דג'אל ב באחרית הימים, כאשר מצד אחד קבוצה אחת של "יהודים צדיקים" תתאסלם לפני המלחמה ומצד שני קבוצה שנייה של "יהודים רשעים" תסרב להתאסלם ותצטרף לחײַלים של דג'אל ורק אז כל היהודים יושמדו (לפחות אלה מהם שהגיעו לבגרות מינית, קרי, גיל לחימה), ולכן אין לפרש מכך שמוסלמים בכל מקום ובכל זמן צריכים לבצע רצח עם ביהודים. עם זאת, מוסלמים סונים מחמירים קיצוניים (את'רים) אולי יטענו ש"אחרית הימים כבר כאן" וכי חדית' זה לכל הפחות מצדיק מלחמה צבאית בין מוסלמים ליהודים.

## ניתוח ביקורתי של מקורות אלה
### היעדר אזכור ע'רקד ביהדות
במקורות היהדות לא נזכר כל עץ בשם ע'רקד וגם ימלוח ואטד אינם מקודשים ביהדות: הם אינם חלק מארבעת המינים של חג סוכות, משבעת המינים שנשתבחה בהם ארץ ישראל, אינם נמנים עם צמחי הקטורת, אינם משמשים להבדלה ולא נהוג לאכול את פירותיהם בט"ו בשבט.

האזכור העיקרי לעץ בשם "אטד" במקורות היהדות הוא שלילי ונמצא ב במשל יותם שנשא יותם בן גדעון על הר גריזים כמחאה בפני בעלי שכם על מינוי אחיו אבימלך בן גדעון לשופט אחרי שביצע טבח באחים של שניהם (בני גדעון) כאשר במשל זה הוא משווה את אחיו אבימלך לאטד כעץ קוצני וחסר תועלת בכללותו.

### שימוש במקורות אלה בהסתה אנטי-ישראלית או אנטי-יהודית
קטעי חדית' אלה משמשים לעיתים להסתה נגד מדינת ישראל או יהודים וכיום במידה נרחבת במדיה חברתית. ההסתה כוללת לרוב הכללות כוזבות על יהודים כ"רוצחי נביאים", "חמדנים", "מתנשאים", "אויבי אלוהים" או "אויבי האנושות לפני שהם אויבי המוסלמים" וכדומה.

לפי פעיל השלום הפלסטיני-אמריקני מוחמד דג'אני דאודי סקירה מקיפה של הקוראן תוביל מסקנה שחדית' כזה לא יכול להתקבל שכן הוא סותר במוצהר את האמונה האסלאמית ושמוסלמים מאמינים שהקוראן הוא דבר האל והחדית' הוא דבר האדם וכן שחדית' זה נכתב כ-150 שנים לאחר מות מוחמד, שאמינותו מוטלת בספק ושהוא הפך כלי של מוסלמים מסוימים להסית נגד יהודים.

### הטענה שאזרחי ישראל נוטעים עצי ע'רקד
מוסלמים סונים קיצוניים מסוימים טענו שיהודים ישראלים נוטעים עצי ע'רקד ב"כל רחבי פלסטין" כחלק מהתכוננותם למלחמה גדולה. פעיל האסלאם הסוני הסורי עבד אל-נאפע אל-ריפאעי (عبد النافع الرفاعي) אף טען שעיריית ירושלים חייבה את תושבי העיר לנטוע עצי ע'רקד בגינותיהם כדי להגן על יהודים ביום הדין.

## ראו גם
* עיסא
* אנטישמיות מוסלמית

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:חדית'
קטגוריה:אסכטולוגיה אסלאמית