open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
דוד סויסה

**דוד סויסה** (נולד ב-25 בדצמבר 1966) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף. שירת כקצין תותחנים ראשי.

## ביוגרפיה
סויסה גדל בשכונת גבעת המורה בעפולה. התגייס לצה"ל ב-1984 ושירת כלוחם וכקצין בחיל התותחנים, את שירותו החל בגדוד 334 בו התקדם והיה למפקד סוללה וסמג"ד. שימש מפקד גדוד 411 במהלך מבצע ענבי זעם, מפקד ענף קצינים בביסל"ת, מפקד עוצבת התקומה, מפקד אגד ארטילרי 282 בשנים 2004 עד 2005. במקביל פיקד לסירוגין על חטיבת מכבים. לאחר מכן מונה לקצין אג"ם פיקוד הדרום. בעת ביצוע תוכנית ההתנתקות פיקד על חטיבת אנשי קבע שעסקה בפינוי מגוש קטיף. שימש ראש מטה פיקוד הדרום במהלך מבצע עופרת יצוקה וקצין תותחנים ראשי מינואר 2009 ועד אוגוסט 2012. בתקופתו כמפקד החיל הוקמה יחידת רוכב שמיים, הורחב מערך החימוש המדויק והאיכון (כולל כניסה לשירות מבצעי של מכ"ם ר"ז) והוקם גדוד אימון מתקדם בביסל"ת. בשירות המילואים שימש כמפקד מרכז האש של מפקדת העומק.

לאחר שחרורו כיהן כמנכ"ל עיריית עפולה ובמקביל כראש מטה שר הבינוי. בבחירות המקומיות שנערכו ב-2013 התמודד על תפקיד ראש העיר, זכה ב-23.5% מהקולות ולא עלה לסיבוב השני. הוא כיהן כיו"ר ועדת החינוך וועדת הביטחון במועצת העירייה. בנובמבר 2015 התפטר מתפקידו כראש מטה שר הבינוי בעקבות חוות דעת משפטית של המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, שקבעה כי קיים ניגוד עניינים בהיותו ראש מטה במשרד הממשלתי ובמקביל חבר מועצה עירונית. בדצמבר פוטר מחברותו בקואליציה העירונית ומתפקידו כיושב ראש הוועדות במועצה על רקע תמיכתו במחאה הציבורית נגד תוצאות המכרז בשכונת עפולה עלית.

משנת 2022 הוא מכהן כמנכ"ל כפר הנוער יוענה ז'בוטינסקי.

## חיים אישיים והשכלה
סויסה גרוש ואב לחמישה. בעל תואר ראשון במנהל החינוך, בוגר המכללה לביטחון לאומי ובעל תואר שני במדעי המדינה מאוניברסיטת חיפה.

## קישורים חיצוניים

*שיר פילו, אין עוצמה בלי אש, אתר זרוע היבשה
*
*

## הערות שוליים

קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:קציני תותחנים ראשיים
קטגוריה:מפקדי גדודים בחטיבה 282
קטגוריה:מפקדי אגד ארטילרי 282
קטגוריה:מפקדי חטיבת מכבים
קטגוריה:מפקדי אגד ארטילרי 213
קטגוריה:מפקדי עוצבת התקומה
קטגוריה:חברי מועצת העיר עפולה
קטגוריה:מנכ"לי רשויות מקומיות
קטגוריה:קציני אג"ם של פיקוד הדרום
קטגוריה:ראשי מטה פיקוד הדרום
קטגוריה:בוגרי המכללה לביטחון לאומי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1966
My Love Is Your Love

***My Love Is Your Love*** הוא אלבום האולפן הרביעי של הזמרת האמריקאית ויטני יוסטון. האלבום יצא ב 17 בנובמבר 1998 והיה הראשון לאחר 8 שנים מאלבום האולפן הקודם שלה שיצא בשנת 1990 I'm Your Baby Tonight. במהלך 8 השנים בין האלבומים הזמרת ביצעה את השירים של שני פסקולים, הראשון שיצא בשנת 1992 The Bodyguard בעברית שומר הראש שבו גם שיחקה וממנו יצאו להיטים רבים ובשנת 1996 The Preacher's Wife שגם בו השתתפה כשחקנית. סרט נוסף שבו לקחה חלק גם כשחקנית וגם ביצעה את שיר הנושא הוא Waiting to Exhale שיצא בשנת 1995.
במצעד הבילבורד 200 הגיע למקום ה-13 ובמצעד האלבומים הבריטי, הגרמני, ההולנדי ועוד הגיע ל-5 המקומות הראשונים. מהאלבום יצאו הסינגלים "It's Not Right, But It's Okay" ו-"My Love Is Your Love" ו-"When You Believe" שהצליחו מבחינה מסחרית, והגיעו אל החמישייה הראשונה במצעד הסינגלים הבריטי. מתוכם, השניים הראשונים הגיעו גם לחמישייה הראשונה במצעד הבילבורד.
האלבום הצליח במצעדי אירופה והגיע לחמישייה הראשונה ברוב מצעדי אירופה, ביניהם מצעד האלבומים הבריטי ומצעד האלבומים הגרמני. דווקא במדינות כגון אוסטרליה, ניו זילנד, קנדה וגם ארץ מולדתה של ויטני, ארצות הברית, האלבום לא הצליח כמו קודמיו ולא נכנס לעשירייה המובילה.
האלבום מכר עד היום כ-13 מיליון עותקים ברחבי העולם, מתוכם 4 מיליון באירופה, שם היא זכתה למעמד פלטינה מרובעת.

## ביקורות
האלבום זכה לביקורות חיוביות ממרבית המבקרים והוגדר כאלבום בעל סאונד חדשני שמשלב סגנונות רבים כגון פופ, R&B והיפ הופ. שירים כגון it's not right but its ok ,my love is your love ו-"Heartbreak Hotel" שובחו, אך נמתחה ביקורת על חלק מהבלדות, והמבקרים טענו שהן מיושנות.
האלבום זכה לציון חיובי במגזיני הבילבורד והניו יורק טיימס, 3.5 כוכבים ברולינג סטונז ו-2.5 כוכבים במגזין טיים.

## קידום
ויטני קידמה את האלבום באופן מאסיבי בהופעות בטלוויזיה וביצעה שירים מהאלבום בתוכניות מוכרות כגון המופע של אופרה ווינפרי, טקסים כגון טקס פרסי המוזיקה האמריקאית וטקס הגראמי, וגם במופע הדיוות 1999, שקיבץ זמרים וזמרות נחשבים ומוכרים כגון טינה טרנר, שר, מריה קארי, אלטון ג'ון, וצ'אקה קאן. בסך הכול הופיעה ויטני בטלוויזיה 23 פעמים כולל הופעות פרומו (3 הופעות).
בנוסף לכך יצאה ויטני לסיבוב הופעות לקידום באלבום ב-1999. סיבוב ההופעות נקרא כמו האלבום, הוא החל בשיקגו ביוני 1999, ונגמר בנובמבר של אותה השנה בלונדון. סיבוב ההופעות החל בארצות הברית ובקנדה, והמשיך לאירופה לאחר מכן, ובסך הכול היו בו 62 הופעות שרובן באירופה (44).

## רשימת רצועות

## מיקומי שיא

### Singles chart positions

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אלבומי ויטני יוסטון
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי דייוויד פוסטר
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי וייקליף ז'אן
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי מיסי אליוט
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי קלייב דייוויס
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי רודני ג'רקינס
קטגוריה:אלבומי זהב באוסטרליה
קטגוריה:אלבומי חברת אריסטה רקורדס
אנוכי הסמור

250px|ממוזער|שמאל|לוגו הסדרה
**אנוכי הסמור** (באנגלית: **I Am Weasel**) היא סדרת טלוויזיה קומית אמריקאית בהנפשה קלאסית. הסדרה נוצרה על ידי דייוויד פיס  והופקה על ידי חברת האנה-ברברה באולפני ההנפשה של קרטון נטוורק. לסדרה הופקו 79 פרקים שהתפרסו על 5 עונות.

הסדרה עלתה לשידור בשנת 1997 בערוץ הטלוויזיה Cartoon Network. בתחילה שמשה הסדרה כפינה בסדרת טלוויזיה אחרת, "פרה ותרנגול", אך לאחר שהפינה צברה פופולריות רבה היא הפכה לסדרה עצמאית. לאור הצלחת הסדרה, יצא קומיקס המבוסס עליה.

את הסמור דיבב מייקל דורן, ואת הבבון דיבב צ'ארלי אדלר.

## תקציר העלילה
הסדרה מתארת את עלילותיהם של הסמור החכם, המוכשר, המפורסם והנערץ I.M. Weasel והבבון המכוער והמטופש I.R. Baboon, אשר מקנא בהצלחתו של הסמור ומנסה להיות טוב יותר ממנו בכל.

## קישורים חיצוניים

* עמוד הסדרה באתר Cartoon Network
* 

קטגוריה:סדרות הנפשה אמריקאיות
קטגוריה:האנה-ברברה
קטגוריה:ערוץ הילדים: תוכניות רכש
קטגוריה:Cartoon Network: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 1997
קטגוריה:סמוריים בתרבות
טוקן כחול-חזה

**טוקן כחול-חזה** (שם מדעי: *Andigena laminirostris*) הוא מין של טוקן מהסוג טוקן הררי. תחום תפוצתו מתפרש על פני קולומביה ואקוודור, שם הוא חי ביערות ההרריים הלחים של האנדים.

## מאפיינים
אורך הטוקן כחול-החזה כ-42 עד 53 ס"מ, בעוד אורך מקורו כ-10 ס"מ. הזכר שוקל כ-314 גרם, בעוד משקל הנקבה כ-303 גרם. פלג גופו העליון וכנפיו של הטוקן הם בצבע צהוב-זית, הבטן כחולה, הכיפה והעורף שחורים. העכוז צהוב בהיר, והירכיים חומות-אדמדמות. נוצות הזנב אפורות. הקשתית אדומה, וליד העיניים יש כתמים ירוקים וצהובים. המקור שחור, עם כתמים אדומים וצהובים. זהו המין הקולני ביותר של טוקן הרים, וזכרים ונקבות עושים לעיתים קרובות "דואטים קוליים", והקריאות שהקוטן משמיע יכולות להישמע למרחק של עד כקילומטר.

בית הגידול המועדף על הטוקן כחול-החזה הוא יערות הרריים לחים בהרי האנדים עם ברומליאדות וטחבי עלים, הנמצאים בטווח של כ-300 עד 3200 מטרים מעל גובה פני הים; אף על פי שהוא נמצא בדרך כלל בטווח של כ-1,200 עד 2,500 מטרים מעל גובה פני הים. כמות המשקעים השנתית הממוצעת ביערות בהם הטוקן חי, היא 4,250 מילימטרים.

הטוקן כחול-החזה ניזון בעיקר מפירות, אך לעיתים הוא ניזון גם מחרקים וביצי עופות ממינים אחרים, והוא מהווה מפיץ חשוב של מיני צמחים ביער. נצפה גם טוקן כחול-חזה שניזון מחסרי רגליים.

עונת הרבייה מתמשכת ממרץ עד לאוקטובר, ושיאה הוא בין מאי לאוגוסט. הקן ממוקם בגובה של כ-30 מטרים מעל לקרקע היער. הנקבה מטילה 2–3 ביצים בכל תטולה, והיא דוגרת עליהן במשך 16 ימים. הגוזלים עוזבים את הקן לאחר 46–60 ימים. לאחר שהגוזלים עזבו את הקן, הזכר והנקבה יכולים להתחיל בכל התהליך מההתחלה.

האוכלוסייה של הטוקן כחול-החזה נמצאת כעת בירידה, בגלל כריתת יערות וסחר בטוקנים; מסיבות אלה, הטוקן רשום כ"קרוב לסיכון" ברשימה האדומה של IUCN.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1851
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון גולד
קטגוריה:טוקניים
קטגוריה:אקוודור: עופות
גיא ליפקין

**גיא ליפקין** הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, שירת בתפקידו האחרון כקצין חיל מודיעין השדה ראשי.

ליפקין עשה את מרבית שירותו הצבאי בחיל המודיעין, שירת כראש ענף במודיעין בפיקוד הצפון, קצין המודיעין של עוצבת געש וסגן קצין המודיעין של פיקוד הצפון. ב-1998 קודם לדרגת אלוף-משנה ומונה ראש מחלקת מודיעין שדה במפקדת זרוע היבשה, בשנים 2000 עד 2003 שירת כקצין המודיעין של פיקוד הצפון ולאחר מכן שירת כראש מחלקת האיסוף באגף המודיעין.

ב-2005 מונה לקצין חיל מודיעין השדה ראשי, שירת בתפקיד עד יולי 2007 ובמהלך מלחמת לבנון השנייה.

לאחר שחרורו עסק ביזמות בתחום הביטחוני ומונה לראש מטה ביטחון הפנים והעורף (HLS) בחברת אל-אופ מקבוצת אלביט מערכות.

ליפקין מתנדב ויו"ר לשעבר של שותפות ביחד.

ליפקין הוא צאצאו של יצחק ליפקין מבוני שכונות ירושלים, ואחיינו של אמנון ליפקין-שחק. הוא בעל תואר ראשון בכלכלה ותואר שני במנהל עסקים.

קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:קציני איסוף קרבי ראשיים
קטגוריה:ראשי מחלקת איסוף
גיא
קטגוריה:חיילי צה"ל במלחמת לבנון השנייה
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
תומאס

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות פרטיים לגברים
קטגוריה:שמות משפחה ולשיים
קטגוריה:שמות משפחה המבוססים על השם תומאס
לה מור או ז'ואיף

**לה מור או ז'ואיף** (בצרפתית: **La Mort aux Juifs**) הוא השם העתיק של כפר זעיר, שבו ארבעה בתים וחווה, בקומונת קורטמו שבמרכז צרפת. 

שם הכפר, שניתן במאה ה-11, היה "La mare au juin″, שפירושו "דשן ביצות" (מה שכנראה מצביע על עיסוקם של תושבי הכפר באותה תקופה). לאחר התפתחות לשונית הוא השתנה לשם הנוכחי, שפירושו "מוות ליהודים". 

באוגוסט 2014 פנה מרכז שמעון ויזנטל לממשלת צרפת בבקשה לשנות את שם הכפר. בקשה דומה, שהוגשה 20 שנה קודם לכן, נדחתה. גם הבקשה של מרכז שמעון ויזנטל נתקלה בהתנגדות, בשל קשיים כלכליים של תושבי הכפר לשנות את שלטי האזור. בסופו של דבר בוטל השם. כיום מחולקים ארבעת הבתים לשטחם של הכפרים לה קרואזי (*Les Croisilles)* ולה דוז'טרי (*La Dogetterie).*

## ראו גם
* קסטריו מוטה דה חודיוס
* מוות ליהודים

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סאנטר-עמק הלואר: ערים
מיכאל דיין

**מיכאל דיין** (נולד ב-3 באוגוסט 1949) הוא מנכ"ל חברת GES. שירת בצה"ל כקצין בחיל החימוש והשתחרר בדרגת תת-אלוף לאחר כהונה כקצין חימוש ראשי.

## ביוגרפיה
דיין נולד וגדל ברומניה. עלה עם משפחתו ארצה בשנת 1961 לעיר אשקלון. בנעוריו למד בתיכון הריאלי בעיר מגוריו. למד במסגרת העתודה האקדמית וסיים תואר ראשון בהנדסת מכונות בטכניון. התגייס לצה"ל ב-1971 ועשה את שירותו בחיל החימוש. ב-1982 מונה למפקד מפעל הייצור במרכז שיקום ואחזקה, בהמשך שירת כראש ענף מערכות כלליות וציוד ייעודי במפקדת קצין חימוש ראשי, ב-1988 מונה למפקד יחידת הניסויים בדרגת אלוף-משנה ולאחר מכן מונה למפקד מרכז שיקום ואחזקה. בפברואר 1995 מונה לקצין חימוש ראשי ושירת בתפקיד עד 1998.

לאחר שחרורו כיהן כמנכ"ל חברת התכוף ("כארמור" של היום), מנכ"ל חברת הייעוץ ארגו וסגן תפעול עולמי בחברת נור מקרופרינטרס. הוא שימש מנכ"ל צח שרפון, חברת בת של טמבור במשך ארבע שנים ובינואר 2008 מונה למנכ"ל טמבורבראשית 2018 הוא כיהן משנת 2012 כיו"ר התאחדות התעשיינים בצפון. בינואר 2017 מונה למנכ"ל עשות אשקלון. בהמשך מונה למנכ"ל חברת ההתפלה GES.

דיין בעל תואר שני בהנדסת מערכות ומכונות מאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס ותואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה.

## קישורים חיצוניים

*תת-אלוף מיכאל דיין, אתר אגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה
## הערות שוליים

קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:קציני חימוש ראשיים
קטגוריה:תעשיינים ישראלים
קטגוריה:מנכ"לים יוצאי שירות קבע בצה"ל
קטגוריה:בוגרי העתודה האקדמית
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל: הנדסת מכונות
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
קטגוריה:מהנדסי מכונות ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי רומניה
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1949
דן נדיב

**דן נדיב** (נולד ב-19 בדצמבר 1953) הוא קצין צה"ל בדימוס בדרגת תת-אלוף, שירת כקצין תחזוקה ראשי. לאחר שחרורו כיהן כמנכ"ל רשות הדואר וכמנכ"ל "צוות - ארגון גמלאי צה"ל".

## ביוגרפיה
נדיב נולד בישראל, התגייס לצה"ל ושירת כמש"ק תחזוקה. לאחר קורס קצינים שירת כעוזר קצין אספקה בחטיבת גולני וכקצין אספקה בעוצבת ראם. ב-1976 מונה לקצין אספקה בחטיבה 7 ושנתיים אחר כך לקצין תחזוקה בחטיבה. ב-1982 מונה לעוזר קצין תחזוקה של פיקוד הצפון, ב-1984 מונה לקצין התחזוקה של עוצבת נתיב האש ב-1985 לסגן קצין תחזוקה של פיקוד הצפון וב-1987 מונה לקצין תחזוקה של אוגדה 36. ב-1990 קודם לדרגת אלוף-משנה ומונה לקצין התחזוקה של פיקוד הצפון וב-1993 מונה לראש מחלקת ארגון וכוח אדם במפקדת קצין תחזוקה ראשי. שירת כקצין תחזוקה ראשי בשנים 1995 עד 1998.

לאחר שחרורו מונה באפריל 1999 למנכ"ל רשות הדואר ושירת בתפקיד עד סוף 2001. בתקופת כהונתו פרסם מבקר המדינה דו"ח על אי סדרים שהתגלו בנושא מינויים פוליטיים של בכירים ברשות, מקורביו של שר התקשורת בנימין בן אליעזר. עבד כיועץ לוגיסטי בחברת "מפרם", כיהן כדירקטור חיצוני בחברת "התכוף" וכיום מכהן כדירקטור בחברת "חבר" משרתי קבע והגמלאים בע"מ ובחברת "שראל פתרונות לוגיסטיים ומוצרים לרפואה מתקדמת" בע"מ.

בין השנים 2004 ועד 2022 כיהן כמנכ"ל "צוות - ארגון גמלאי צה"ל".

נדיב בוגר תואר ראשון בכלכלה ומנהל עסקים מאוניברסיטת בר-אילן ותואר שני בלוגיסטיקה מאוניברסיטת פלורידה.


קובץ:Dan Nadiv, 1995.jpg|הענקת דרגת תא"ל ומינוי לקצין תחזוקה ראשי ע"י הרמטכ"ל אמנון ליפקין-שחק, 1995 לידו רעייתו איריס ושלושת בניו
קובץ:Dan Nadiv, 1997.jpg|דן נדיב בטקס זיכרון ומורשת לחללי חיל התחזוקה עם סגן הרמטכ"ל שאול מופז ויו"ר עמותת חיל התחזוקה תא"ל מיל' אברהם אלפסי 1997


## קישורים חיצוניים

*תת-אלוף דן נדיב באתר אגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה
*

## הערות שוליים

קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:קציני לוגיסטיקה ראשיים
קטגוריה:מנכ"לים יוצאי שירות קבע בצה"ל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פלורידה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1953
האגן איש טרונג

**הַאגֶן איש טְרוֹנֶג** (בגרמנית: **Hagen von Tronje**) הוא דמות המופיעה בשירת הניבלונגים, בה הוא מתואר כווסל של המלך גונתר משושלת בורגונד. האגן מייצג את דמותו של הווסל הנאמן נאמנות מוחלטת לאדונו, ואשר לא נוטש את אדונו גם במחיר מותו הוודאי (של הווסל). נאמנות זו, כפי שמתבטאת בהתנהגותו של האגן בשירת הניבלונגים, מכונה בשפה הגרמנית **[[ניבלונגנטרויה|Nibelungentreue]]**.

## דמותו של האגן בשירת הניבלונגים

באפוס הגרמני "**שירת הניבלונגים**" מצווה המלכה ברונהילדה (אשתו של גונטר) את האגן להרוג את הגיבור המיתולוגי זיגפריד, אשר חילל את כבודה. האגן, רוכש את אמונה של קרימהילדה (אשת זיגפריד ואחות המלך), וטרם יציאה למסע ציד, נודע לו ממנה על נקודת התורפה של זיגפריד - חלק אחד בגבו של הגיבור כוסה על ידי עלה תאנה, בעת שהלה רחץ בדמו של הדרקון פפניר, אותו הרג. בחלק זה של גופו, זיגפריד הגיבור אינו מוגן מפני התקפה.

בעת מסע הציד, זיגפריד נהייה צמא, ורואה מעיין סמוך למקום המצאם. האגן מציע לו לשתות ממימי המעיין, ובעת שזיגפריד כורע לשתות, האגן נועץ סכין בגבו, והורגו. לאחר הרצח, דורשת קרימהילדה לנקום ברוצח בעלה, אך גונתר מסרב לבקשת אחותו ולא מוכן לבגוד במשרתו.

לאחר זמן, קרימהילדה נישאת לאצטל, ומתכננת את הנקמה בהאגן ובבני משפחתה. היא מזמינה אותם לארצו של בעלה, כביכול על מנת ליישר את ההדורים ביניהם, והם נענים בחיוב להזמנתה. בדרכם אל ממלכתו של אצטל, מתגלה להאגן כי אם ימשיכו במסע, יבוא הקץ על כל חברי המשלחת. על אף הידיעה, הם ממשיכים בדרכם לעבר מוות ודאי, תוך קיום מצוות הנאמנות לה הם מחויבים מתוקף שבועתם הפיאודלית.

## השפעות תרבותיות
היחס אל האגן השתנה עם הזמן, ובעוד בתחילה הוא נחשב לנבל שפל התוקע סכין בגב, בתקופה מאוחרת יותר, הוא נתפש דווקא כדוגמה למופת של הווסל הצייתן, שממלא את הוראות אדוניו ללא שאלות.

### במאה ה-19 וראשית המאה ה-20
לאחר גילויים מחדש של כתבי "**שירת הניבלונגים**", בשלהי המאה ה-18 היצירה זכתה לעדנה מחודשת, אך האגן נחשב לאדם מנוול, אשר לא מהסס לנקוט באמצעים בלתי מקובלים על מנת לחסל את יריביו. לאחר מלחמת העולם הראשונה, הואשמו היהודים בכך ש"תקעו סכין בגב האומה הגרמנית", בפרפרזה על מעשהו של האגן לזיגפריד.

### בגרמניה הנאצית
עם זאת, בעקבות סרטו של פריץ לאנג, הניבלונגים (1924) בו הוצג האגן לא כנבל, כי אם המודל לחיקוי של הגרמני הצייתן, השתנה היחס אליו לטובה. הנאצים אימצו סרט זה לחיקם, והוא שימש להם לתעמולה בעד הצייתנות של העם למנהיג העליון של העם.

## ביבליוגרפיה
* *שירת הניבלונגים*, תרגום: אריה סתיו, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 2006.

## ראו גם
* שירת הניבלונגים
* ניבלונגנטרויה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:דמויות מיתולוגיות
ברוק קנדי

**ברוק דיאן קנדי** (באנגלית: **Brooke Dyan Candy**; נולדה ב-20 ביולי 1989) היא ראפרית וזמרת אמריקאית.

## ביוגרפיה
ברוק קנדי נולדה באוקסנרד שבקליפורניה וגדלה בפרבר אגורה הילס עם אביה, מנהל הכספים הראשי של המגזין האסלר ומנכ"ל הקזינו "Hustler". כשהתבגרה, חיה קנדי בלוס אנג'לס, שם עבדה כמעצבת אופנה אצל רייצ'ל זואי. בהמשך פנתה קנדי ללארי פלינט, בניסיון למצוא עבודה כצלמת, אך במקום זאת בחר פלינט להעסיק אותה כמעצבת בובות ראווה. קנדי התעייפה במהירות מעבודתה ועברה לעסוק בחשפנות. קנדי עבדה במשך שמונה חודשים כרקדנית אקזוטית במועדון בהוליווד. היא תיארה את עבודה כעבודה קשה ומעייפת ואמרה: "אני אפילו לא אוהבת גברים, ואני צריכה להעמיד פנים שאני אוהבת כל דבר שם". למרות שקיבלה הצעות רבות, קנדי לא התפתתה לעסוק בזנות, אך שקלה עבודה כשחקנית פורנו.

קנדי אהבה לרקוד, אך זנחה זאת והתרכזה במוזיקת פופ מכיוון שהדבר רווחי יותר. קנדי פנתה בעבר לארבע חברות תקליטים גדולות, אך לא חתמה על חוזה עם אף אחת מהן. קנדי הופיעה לראשונה תחת חברת תקליטים גדולה בשיר "Cloud Aura" של הזמרת צ'רלי XCX, כאשר השתיים נפגשו ביוזמת אזיליה בנקס.

### 2014-הווה: Opulence ואלבום אולפן ראשון

בפברואר 2014 חתמה קנדי חוזה עם חברת התקליטים RCA, דרכה הוציאה ב-6 במאי 2014 את המיני אלבום הראשון שלה, Opulence, כשבוע לאחר הוצאת הקליפ לסינגל הראשון מהאלבום הנושא את שמו.

ב-13 באוגוסט 2015 יצא לאור השיר "Rubber Band Stacks" כסינגל הראשון מאלבום הבכורה של קנדי.

## דיסקוגרפיה
### אלבומי אולפן
* 2019: Sexorcism

### מיני אלבומים
* 2014: Opulence

## פילמוגרפיה

* 1998: *Dennis the Menace Strikes Again*
* 2011: *Bloodrape*


## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרים להט"בים אמריקאים
קטגוריה:ראפריות אמריקאיות
קטגוריה:ביסקסואלים אמריקאים
קטגוריה:זמרות אמריקאיות
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:פאנסקסואליות אמריקאיות
קטגוריה:פאנסקסואלים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1989
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1989
טוקן אפור-חזה

**טוקן אפור-חזה** (שם מדעי: *Andigena hypoglauca*) הוא מין של טוקן מהסוג טוקן הררי. תחום תפוצתו של הטוקן אפור-החזה מתפרש על פני האנדים של דרום קולומביה, אקוודור ופרו. בתי הגידול המועדפים על הטוקן אפור-החזה הם יערות שפלה הרריים לחים, שם בדרך כלל הוא נראה על צמרות עצים.
## מאפיינים
ידועים שני תת-מינים של טוקן אפור-חזה: *Andigena hypoglauca hypoglauca*, תת-המין הצפוני, בעל עיניים כהות ו-*Andigena hypoglauca lateralis,* תת-המין הדרומי, בעל עיניים בהירות.

הטוקן אפור-החזה ניזון ממגוון רחב של פירות, והוא יורד מתחת לגובה חופת היער (אזור הצמרות) הרבה יותר מאשר מינים אחרים של טוקניים, שם הוא ניזון בעיקר מפטל אדום. הטוקנים אפורי החזה שקטים יחסית בטיסתם, ולעיתים ניזונים בצוותא עם עופות אחרים כגון קיכליים, טנגריים ופזאיים. שתי צורות התנהגות אלה ייחודיות למין טוקן זה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון גולד
קטגוריה:טוקניים
קטגוריה:פרו: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1833
אלי טולדנו

ממוזער|טולידנו ואשתו
**אליעזר ("טולי") טולידנו** (נולד ב-14 במאי 1952) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, שירת כקצין הנדסה קרבית ראשי.

## ראשית חייו
טולידנו נולד בעיר מקנס במרוקו, לזוהרה ולאליהו טולידנו. עלה עם משפחתו בשנת 1954, הוא השישי מבין שבעה אחים וכולם התגוררו במגדל העמק, האח הבכור, יעקב טולדנו, היה ראש המועצה וסגן ראש העיר שנים רבות ואחיו שלמה הוא דוקטור לתנ"ך ואיש חינוך שלימד בבית הספר רוגוזין שבעיר.

בצעירותו היה חניך מצטיין בגדנ"ע אוויר והתמיין לקורס טיס, אך לא התקבל והוצב בחיל הנדסה קרבית.

## שירות צבאי
התגייס באוגוסט 1970 והיה מיועד לקורס טיס אך הוצב בחיל ההנדסה הקרבית. במסגרת תפקידו הראשון כקצין השתתף בחדירות ובמבצעים מעבר לגבול הלבנוני והסורי, כולל עם סיירת גולני ועם חטיבת ברק במבצע קלחת 4 בדרום לבנון באזור הפתחלנד.

במלחמת יום הכיפורים היה סגן מפקד פלוגה והשתתף בקרב בחזית רמת הגולן תחת חטיבה 205 בפיקוד יוסי פלד, השתתף בהדיפת ההתקפה הסורית בדרום רמת הגולן, הגיע לתל סאקי עם בוקר ביום שני וסייע בחילוץ הפצועים וחללי הנח"ל במקום. במהלך הלחימה זיהה את טילי הפרוג שנורו לעבר בסיס רמת דוד ופגעו במגדל העמק, סמוך לבניין בו התגורר עם הוריו.

לאחר המלחמה שירת כמפקד פלוגה בקורס מש"קים, סגן מפקד בסיס טירוני ההנדסה, קצין הנדסה אוגדה 36, מפקד גדוד 605 במהלך הלחימה בדרום לבנון, כולל פינוי צה"ל מאזור הרי השוף וביירות, מפקד ההנדסה בפיקוד צפון בתקופת מבצע חוק וסדר, בניית קו המוצבים ברצועת הביטחון, והתמודדות עם בעיית המטענים.

בהמשך שירת כמפקד בית הספר להנדסה צבאית, למד שנה במכללה לביטחון הלאומי בלונדון, ובספטמבר 1995 הועלה לדרגת תת-אלוף ומונה לקצין ההנדסה קרבית הראשי, תפקיד בו שירת עד שנת 1999.
במהלך כהונתו כקצין ההנדסה הראשי הוקמה יחידת יהל"ם, בוצרו מחדש כל מוצבי צה"ל בדרום לבנון בתוספת מיגון מסיבי, הוקמו שתי פלוגות אב"ך במרכז אב"כ, הוגברו אימוני המילואים בבסיס צאלים, נרכשו דחפורים חדשים ונכנס לפעילות טנק-גישור-כפול-גשר (טאנדם). טולדנו עסק בשינוי מסלולי ההכשרה, בעדכון שיטת המיונים ליחידה, האימונים והאמל"ח. כמו כן, פעל לשילוב יחידות החיל בפעילות המבצעית גם ככוח חי"ר.
ממוזער|טולידנו והאלוף יוסי פלד ברמת הגולן

## לאחר השחרור
בשנת 2001 מונה כמנהל מרחב חיפה והצפון בעמידר, ובהמשך כמנהל מחוז צפון, עד שיצא לגמלאות בשנת 2022.

## חיים אישיים
טולידנו בעל תואר ראשון מאוניברסיטת חיפה, וכן בוגר הקולג' המלכותי ללימודי ביטחון בהצטיינות.

נשוי למרגלית (מגי) ולהם ארבע בנות ועשרה נכדים.

## קישורים חיצוניים

*תא"ל אלי טולדנו 1995–1999, באתר עמותת חיל ההנדסה הקרבית

## הערות שוליים

קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
אלי
קטגוריה:קציני הנדסה ראשיים
קטגוריה:ישראלים ילידי מרוקו
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:מגדל העמק: אישים
קטגוריה:מפקדי בית הספר להנדסה קרבית
קטגוריה:קציני הנדסה של פיקוד הצפון
קטגוריה:מפקדי גדוד 605
קטגוריה:חיילי חיל ההנדסה במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:ישראלים בוגרי הקולג' המלכותי ללימודי ביטחון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952
קוליאקאן

**קוליאקאן רוסלס** (בספרדית: **Culiacán Rosales**), או בקיצור **קוליאקאן** (), היא בירת מדינת סינלואה במקסיקו.

## היסטוריה
במקום בו נמצאת כיום העיר הייתה קיימת התיישבות ילידית בשם "קולוואקאן" (שם אשר ממנו התפתח השם "קוליאקאן") במשך מאות שנים לפני בואם של הספרדים במאה ה-16.

ב-1531 הקפיטן הספרדי נוניו דה גוסמאן ייסד במקום את סן מיגל דה קוליאקאן. במאות הבאות קוליאקאן נותרה עיר קטנה יחסית.

ב-1823, לאחר מלחמת העצמאות של מקסיקו, קוליאקאן קיבלה מעמד של עיר והיא נכללה בשטחי מדינת אוקסידנטה. ב-1830 מדינת אוקסידנטה פוצלה למדינות סונורה וסינלואה, וקוליאקאן נבחרה להיות בירת סינלואה.

בשלב מסוים שם העיר שונה לקוליאקאן רוסלס כהוקרה לאנטוניו רוסלס, שהיה איש צבא מקסיקני ומושל מדינת סינלואה.

## כלכלה
כלכלת קוליאקאן מסתמכת על מסחר במוצרים מחלקים אחרים של סינלואה, כמו מוצרים חקלאיים ודגים מאזורי החוף, חקלאות בפני עצמה, הכוללת בין היתר גידול עגבניות, מלפפונים, פלפלים, אבטיחים, מנגו, סויה, אורז, חיטה ודורה, גידול מקנה ותיירות.

## חינוך
בעיר פועלות מספר אוניברסיטאות, בהן האוניברסיטה האוטונומית של סינלואה והאוניברסיטה הקתולית של קוליאקאן.

## תחבורה
את העיר משרת נמל התעופה הבינלאומי הפדרלי של בצ'יגואלטו, המציע טיסות ליעדים במקסיקו ובארצות הברית.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:מקסיקו: ערים
קטגוריה:מדינות מקסיקו: ערי בירה
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
יאיר ברקת

**יאיר בָּרְקַת** (נולד ב-3 ביוני 1970) הוא קצין במילואים בדרגת תת-אלוף. שימש קצין המשטרה הצבאית הראשי ה-22, מפקד חטיבת החילוץ, מפקד מחוז מרכז בפיקוד העורף ומפקד חטיבת שגיא.
מפקד אוגדת יערה החל מ 2024 ועד דצמבר 2025.

## ביוגרפיה
ברקת התגייס לצה"ל בשנת 1988, ושובץ בחטיבת גבעתי. שירת כלוחם בפלחה"ן גבעתי, והשתתף בלחימה בדרום לבנון. לאחר קורס קציני חי"ר עבר לחטיבת הנח"ל ומונה למפקד מחלקה. לאחר מכן שימש כמפקד פלוגה בגדוד 932. בשנת 1995 מונה למפקד פלחה"ן נח"ל. בשנת 1996, נהרגו חמישה מחיילי הפלוגה בהיתקלות עם מחבלי חזבאללה בסמוך למוצב דלעת ("אירוע בז"). בשלהי תפקידו נהרגו 20 מלוחמי הפלוגה באסון המסוקים. בשנת 1997 סיים את תפקידו, ועבר לשרת בנספחות צה"ל בארצות הברית.

בשנת 2003 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד 50, ושימש בתפקיד עד שנת 2005. בהמשך שימש כקצין המבצעים של פיקוד המרכז בין השנים 2005–2007. בשנת 2007 מונה למפקד בא"ח נח"ל, תפקיד בו שירת עד שנת 2009. לאחר מכן יצא ללימודים במב"ל. בשנת 2010 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת שגיא, ושימש בתפקיד עד שנת 2012. בשנת 2012 עבר לפיקוד העורף ומונה למפקד מחוז מרכז של פיקוד העורף, תפקיד אותו מילא עד שנת 2015. ב-29 ביולי 2015 מונה למפקד חטיבת החילוץ, בסיום תפקידו ב-25 ביולי 2018 הועלה לדרגת תא"ל. ב-8 באוגוסט 2018 מונה לקצין משטרה צבאית ראשי והחליף את רן כוכב. שימש בתפקיד עד 9 באוגוסט 2021, עת החליף אותו אביחי מיבר. בסיום תפקידו פרש מצה"ל. 

בשנת 2022 שימש במסגרת מילואים כראש מטה פיקוד העורף. במקביל שמש במילואים כמפקד אוגדת יערה של פיקוד העורף עד דצמבר 2025.

## חיים אישיים
ברקת נשוי ואב לשלושה. בעל תואר ראשון בלימודי המזרח התיכון מאוניברסיטת בר-אילן, ותואר שני במדעי המדינה מאוניברסיטת חיפה.

## גלריה

קובץ:Yair Barkat, 2018.jpg|קצין משטרה צבאית ראשי, תא"ל יאיר ברקת, ספטמבר 2018


## קישורים חיצוניים

* 
* 
;מאמריו
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מפקדי גדוד 50
קטגוריה:מפקדי חטיבת שגיא
קטגוריה:מפקדי מחוז מרכז בפיקוד העורף
קטגוריה:מפקדי חטיבת החילוץ וההצלה
קטגוריה:קציני משטרה צבאית ראשיים
קטגוריה:אוגדת יערה
קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:בוגרי המכללה לביטחון לאומי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
ג'וש הנדרסון

**ג'ושוע בארט "ג'וש" הנדרסון** (באנגלית: **Joshua Baret "Josh" Henderson**, נולד ב-25 באוקטובר 1981) הוא שחקן, זמר ודוגמן אמריקאי. ידוע בעיקר בשל גילום דמותו של ג'ון רוס יואינג השלישי בסדרה "דאלאס", ועוד לפני כן כאוסטין מק'האן בסדרה "עקרות בית נואשות". 

## ביוגרפיה
הנדרסון נולד בדאלאס שבטקסס לשרון לי הנדרסון. הוא גדל בטלסה שבאוקלהומה ושם סיים את לימודיו התיכוניים בשנת 2000. תחביבו העיקרי הוא לשחק בייסבול. הנדרסון לוקה בהטרוכרומיה, קשתית עינו הימנית היא בצבע כחול ואילו השמאלית היא בצבע ירוק.

## קריירה
הנדרסון השתתף בתוכנית לגילוי כישרונות בשם "Popstars". לאחר התוכנית הוא היה חלק מלהקה תחת השם "Scene 23" אך לאחר תקופה קצרה עזב את הלהקה כדי להתחיל בקריירת משחק ודוגמנות. הנדרסון השתתף בתחילת דרכו בסיטקומים שונים כגון: "Maybe It's Me", "One on One" ו"8 Simple Rules... for Dating My Teenage Daughter".

ב-2003 ביצע את הופעת הבכורה שלו בסרט האימה "עלוקות" ושנה לאחר מכן בסרט הקומי "איזו מן שכנה". בשנת 2005 לוהק הנדרסון לסדרה "Over There" של רשת FX Networks. שנה לאחר מכן שיחק בשובר הקופות "סטפ אפ" לצדם של ג'נה דוואן וצ'נינג טייטום. לאחר מכן לקח חלק בעוד מספר סדרות וסרטים.

בין 2006 ל-2007 השתתף בסדרה "עקרות בית נואשות" בתור אחיינה של אחת מהשחקניות הראשיות, ניקולט שרידן. לאחר מכן שיחק בתפקיד משנה בסדרה "90210" וביצע הופעת אורח ב-"CSI".

ב-2011 לוהק הנדרסון לתפקיד הראשי בחידוש לסדרת הדרמה של רשת TNTֻ, "דאלאס". הסדרה עלתה לשידור ב-13 ביוני 2012 ושודרה למשך 3 עונות עד 2014. 

בשנת 2017 החל לשחק בתפקיד ראשי בסדרת הדרמה "הסידור" ב

## חיים אישיים
במהלך השנים האחרונות הנדרסון היה בזוגיות עם מספר נשים מהתעשייה, בין היתר יצא עם הזמרת אשלי סימפסון משנת 2002 עד 2003, ניהל זוגיות עם יוצאת תוכנית הריאליטי "Road Rules" - קנדל שפרד משנת 2006 עד 2007, עם השחקנית בריטני סנואו משנת 2007 עד 2008 ויצא עם מנחת הטלוויזיה אנדראה בואהלק משנת 2013 עד לשנת 2016. שפרד טוענת כי הנדרסון הוא האב הביולוגי של בנה הבכור שנולד בשנת 2008, והנדרסון בטענה מכחיש כל קשר ושולל את עצמו מאבהות ומאחריות.

### בעיות עם החוק
ב-12 בדצמבר 2018 עצרה משטרת לוס אנג'לס את הנדרסון בחשד שפרץ לבית שכנו באותו הערב. על פי החשד, השכנים זיהו את הנדרסון עם שני גברים נוספים שצולמו במצלמות האבטחה. אתר החדשות TMZ דיווח כי להנדרסון יש אליבי מוצק בליל הפריצה, שכן הנדרסון עצמו סיפק צילומי אבטחה המראים לכאורה שהוא לא עזב את דירתו כלל. שבוע לאחר מכן, ב-19 בדצמבר, משטרת לוס אנג'לס ביטלה את כל ההאשמות נגד הנדרסון בשל חוסר ראיות.

## פילמוגרפיה
שמאל|ממוזער|200px|הנדרסון

### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמריקאים ילידי טקסס
קטגוריה:דאלאס: אישים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:דוגמנים מטקסס
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:משתתפים בתוכניות מציאות אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1981
ליאון גרשקוביץ'

פרופסור **ליאון גרשקוביץ**' (בסרבו-קרואטית: **Leon Geršković**; 2 בפברואר 1910, בוצ'יה, סלאבוניה, האימפריה האוסטרו-הונגרית – 1 באפריל 1992, זאגרב, קרואטיה) היה משפטן, עורך דין ופוליטיקאי יוגוסלבי ממוצא יהודי, אשר כיהן כחבר האספה הלאומית של יוגוסלביה והיה שותף לכתיבת חוקות המדינה, מחוקת 1946 ועד חוקת 1974.

## קורות חיים
ליאון גרשקוביץ' נולד ב-1910 בכפר בוצ'יה, קרואטיה ובהמשך עברה משפחתו לזאגרב. במחצית השנייה של שנות ה-20 היה גרשקוביץ' ממנהיגי "ברית תנועות הנוער" היהודיות בזאגרב שאיגדה את תנועות הנוער היהודיות בעיר ובכללן השומר הצעיר ועקיבא.

ב-1933 הוסמך גרשקוביץ' במשפטים באוניברסיטת זאגרב וב-1935 הצטרף למפלגה הקומוניסטית של יוגוסלביה. הוא היה פעיל באיגוד המקצועי של פועלי הטקסטיל בזאגרב ובמקביל ניהל משרד פרטי לעריכת דין.

ב-1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית וכינון מדינת קרואטיה העצמאית בשלטון האוסטאשה, הצטרף גרשקוביץ' לכוחות הפרטיזנים של טיטו. בהמשך, ערך את ביטאון הפרטיזנים: Slobodna Dalmacija (בעברית: דלמטיה החופשית). לאחר תום המלחמה השתלב גרשקוביץ' במנגנוני הממשל היוגוסלבי ונבחר לאספה הלאומית של יוגוסלביה ולפרלמנט הקרואטי תחת יוגוסלביה. ב-1962, נמנה גרשקוביץ' עם מקימי הפקולטה למדע המדינה באוניברסיטת זאגרב וכיהן כדקאן הפקולטה עד 1965. בהמשך, לימד משפטים באוניברסיטת בלגרד. גרשקוביץ' היה שותף לכתיבת חוקת יוגוסלביה (1946, 1953, 1963, 1974).

הוא הלך לעולמו ב-1992 בזאגרב והוא בן 82 שנים ונטמן בבית העלמין מירוגוי שבזאגרב.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ניצולי השואה: קרואטיה
קטגוריה:פרטיזנים יהודים מיוגוסלביה
קטגוריה:פרטיזנים יהודים מקרואטיה
קטגוריה:משפטנים יהודים קרואטים
קטגוריה:משפטנים יוגוסלבים
קטגוריה:יוגוסלביה: חוק ומשפט
קטגוריה:זאגרב: אישים
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים קרואטים
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים יוגוסלבים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות מירוגוי
קטגוריה:יהודים אוסטרו-הונגרים
קטגוריה:יוגוסלבים שנולדו ב-1910
קטגוריה:יוגוסלבים שנפטרו ב-1992
עזאם אל-אחמד

**עזאם אל-אחמד** (בערבית: **عزام الأحمد**; נולד ב-24 בנובמבר 1948) הוא מדינאי פלסטיני. הוא חבר בוועד המרכזי של פתח. בעברו שימש כשר לענייני עבודות ציבוריות ושיכון ברשות הפלסטינית (1996–2003) וכשר התקשורת וטכנולוגיית מידע (2003–2006). נכון לאוגוסט 2014, משמש אל-אחמד כראש המשלחת הפלסטינית לשיחות המשא ומתן עם ישראל בקהיר בעקבות מבצע צוק איתן.

## ביוגרפיה

אל-אחמד נולד בכפר רומאנה מצפון לג'נין (ממערב לתל תענך) ב-1948. אביו, נג'יב-אל אחמד, גורש ב-1968 לירדן על ידי השלטון הישראלי. נג'יב וחלק מתשעת ילדיו עסקו בגלות בעמאן בפעילות פוליטית למען העניין הפלסטיני. זמן קצר לאחר הגירוש לירדן הפך נג'יב לחבר בפרלמנט הירדני. עזאם אל-אחמד סיים את לימודיו בתיכון והחל ללמוד באוניברסיטאות סוריות, אך מאוחר יותר עבר לבגדאד עם עליית מפלגת הבעת' לשלטון בעיראק ב-1969 והתבלט כתומך נלהב של העניין הפלסטיני. בשנים שלאחר מכן, בתקופת שלטונו של סדאם חוסיין בעיראק, נחשב אל-אחמד כ"מחזיק התיק העיראקי" ברשות הפלסטינית.

אל-אחמד הוא אחד מארבעת נציגי ג'נין במועצה המחוקקת הפלסטינית.

ב-2007 ספג אל-אחמד ביקורת מחוגים מוסלמים נרחבים בעת שהתראיין לערוץ הטלוויזיה הלבנוני אל-מנאר ואמר כי גם אם אללה ירצה לסייע לערבים בכך שיספק את התנאים שנדרשים על ידי ארצות הברית, ארצות הברית תדחה את התנאים ואת הסיוע של אללה. רבים טענו כי בכך פגע בשמו של אללה.

ב-2010 האשים פהמי שבאנה, הממונה לשעבר על המלחמה בשחיתות במנגנוני המודיעין הפלסטינים, את עזאם אל-אחמד ואת אחיו, עלאם, בגנבת 2.7 מיליון דולר מקופת הרשות הפלסטינית. לטענת שבאנה, רכשו השניים קרקעות בסכומים שקיבלו על מנת "להציל קרקעות מהשתלטות ציונית". לטענתו, התברר מאוחר יותר כי בחלק מהמקרים שולמו לבעלי הקרקע סכומים נמוכים בהרבה ממה שהוצהר על ידי האחים אל-אחמד ובחלק מהמקרים נעשה זיוף והעסקאות בוצעו רק לכאורה.

ב-7 בינואר 2023 החליט שר הביטחון יואב גלנט לשלול את אישור הכניסה של אל-אחמד לישראל, לאחר שאל-אחמד ערך ביקור בביתו של המחבל שרצח את החייל  ב-1980 ושוחרר מהכלא.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי המועצה המחוקקת הפלסטינית
קטגוריה:שרי ממשלת הרשות הפלסטינית
קטגוריה:שרי שיכון
קטגוריה:פעילי פת"ח
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בגדאד
קטגוריה:שרי השיכון של הרשות הפלסטינית
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1948
תלסה (מיתולוגיה)

[ממוזער|250px|שמאל|פסיפס של תלסה, משנת [512.]]

**תלסה** (אנגלית: **Thalassa** ; יוונית: **Θάλασσα**, "ים") היא אלת הים הקדמונית מהמיתולוגיה היוונית. תלסה הייתה בתם של אתר והמרה. יחד עם אל הים פונטוס, היא הייתה אמא של תשעת הילדים טלקינסים והליה. על פי המיתולוגיה, תלסה ילדה את אפרודיטה כאשר קרונוס חתך את איבר מינו של אורנוס, שנפל לאחר מכן לים.

תלסה היא האנשה של הים עצמו. במשלי איזופוס נאמר כי היא אישה העולה מתוך מעמקי הים. בפסיפסים מתקופת מהאימפריה הרומית היא מוצגת כאישה עם קרניים הדומות לצוותות סרטן, לובשת אצות ים ומחזיקה משוט כבש.

המקבילה שלה היא אלת הים אמפיטריטה, אשתו של פוסידון. כמו כן, האלה של מקורות המים טתיס, נחשבת גם היא כמקבילה של תלסה.

## ראו גם
* תיאמת

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלים יווניים קדומים
קטגוריה:אלי ים ונהר
תלסה (ירח)

**תלסה**, הידוע גם בשם **נפטון IV**, הוא אחד מהירחים הידועים של כוכב הלכת נפטון. הוא התגלה בספטמבר 1989, בעזרת תמונות שצולמו על ידי הגשושית וויאג'ר 2. הירח נקרא על שם תלסה, אלת הים הקדמונית מהמיתולוגיה היוונית.

תלסה הוא הירח הפנימי השני של נפטון. צורתו הלא-סדירה של הירח אינה מציגה שום פעילות גאולוגית. חוקרים מעריכים כי מדובר בשארית של עצם שהתנגש בנפטון בשלב מוקדם בחייו ונותר במסלול סביב כוכב הלכת. מסלולו של הירח מראה כי לאט לאט הוא מתקרב אל נפטון ובסופו של דבר הוא יתרסק באטמוספירה שלו או יהפוך לטבעת פלנטרית.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ירחי נפטון
חד גדיא (קישון)

שמאל|250px|ממוזער|כותרת הטור "חד גדיא"
שמאל|250px|ממוזער|כותרת הטור "חד גדיא" (וריאנט נוסף)
[שמאל|ממוזער|250px|תשובת פועלי [נמל חיפה לאחד הטורים]]
**חד גדיא** הוא טור הומוריסטי-סאטירי מאת אפרים קישון, שהתפרסם בעיתון "מעריב" במשך כשלושים שנה, החל משנת 1952 ועד אמצע שנות ה-80.

טור "חד גדיא" הראשון התפרסם ב-14 במאי 1952. בטורים יצר קישון דמויות אחדות, ובהן ארבינקא הערמומי, הפקיד הממשלתי ד"ר בר-ביצוע, השחקן ירדן פודמניצקי, האינסטלטור שטוכס (ומאוחר יותר: שטוקס) ועוד. כן הופיעו בהם בני משפחתו של קישון: האישה הקטנה וילדיו רפאל, עמיר ורננה.

בחלק מהטורים הגיב קישון על אירועים אקטואליים, אך פעמים רבות הוא עוסק בתלאות היומיום, כדוגמת בעלי מלאכה הנותנים שירות לקוי (האינסטלטור שטוכס, הנגר יוסף קדמון, המוסכניק מיקו המחליף) והבירוקרטיה הבלתי נסבלת.

בטורים הופיעו חידושי לשון של קישון, כגון פוקר יהודי, הפועל "לגמוז", שמשמעו לחסל ולהרוס, ונגזר משמו של מבקר התיאטרון הנודע חיים גמזו, משחקי מילים וכן צורות לשוניות אידיוסינקרטיות כגון "באחד האמשים" (כלומר, באחד הימים האחרונים).
קישון כינה את טורו "**המדור הציבורי**" (ובראשי תיבות: "**המ"צ**").

הטורים לוּו תחילה באיורים פרי עטו של קישון, ובהמשך בקריקטורות, בעיקר מפרי עטו של ידידו זאב.

בראשית 1987 פרסם קישון במעריב "סיבוב שני" של טוריו.

רבים מהטורים שהופיעו בעיתון נאספו לאחר מכן בספרים. הראשון שבהם, "אלף גדיא וגדיא", יצא לאור ב-1954, פחות משנתיים לאחר ראשית הופעתו של הטור (הוצאת כתבים, תשי"ד 1954), ואחריו הופיעו "לא נורא" (נ' טברסקי, תשי"ז 1957), "הכל תלוי" (נ' טברסקי, תשכ"א 1961), "באחד האמשים" (נ' טברסקי, תשכ"ג 1962), "הכל-בו של אפרים קישון" (ספרית מעריב, תשל"ב 1972) ועוד.

חנה זמר עמדה על שיטתו של קישון בטוריו: "הטכניקה של קישון היא ההגזמה. הוא נזקק להפרזה כשם שנזקקים למשקפיים – ומרכיבם לקורא על מנת שיראה את אשר סמוי מעינו הבלתי-מזוינת; יראה ויצחק." הוסיף על כך י. רם: "לדידי, הצד האהוב ביותר של קישון הוא ההומור הפרוע, המגיע לעיתים לידי סוריאליזם של חלום בלהות. ... קישון מסוגל לקחת נושא שחוק, כמו הרדיפה אחרי שרברב עמוס עבודה, ולהופכו ליצירת מופת קטנה של בלהה."

בשנת 1958 זיכה "חד גדיא" את קישון בפרס סוקולוב לעיתונאות. ועדת השופטים (פרופ' ישראל אפרת, מאיר גרוסמן, אהרן קלאוס, ברוך קרוא ויעקב רבי) קבעה כי "אפרים קישון ביצר לו טור קבוע ב"מעריב" והצליח להכניס נעימה מיוחדת משלו לפליטון ולרשימה ההומוריסטית העברית. רשימותיו מצטיינות בתכנון החריף, בקיצורן, בשנינותן וגם בלשונן העברית הגמישה והחיננית."

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* לקט מטוריו הראשונים בליווי הסברים להקשרים לכתיבתם
*  (עם הופעת ספרו "אלף גדיא וגדיא")
*  (ריאיון עם הופעת ספרו "לא נורא")
*  (עם הופעת ספרו "לא נורא")
*  (עם הופעת ספרו "הכל תלוי")
* 
*  (עם הופעת ספרו "באחד האמשים")
*  (במלאת 15 שנה לטורו)
*  (עם הדפסה חוזרת של ספרו "אלף גדיא וגדיא")

## הערות שוליים

קטגוריה:אפרים קישון
קטגוריה:מעריב
קטגוריה:עיתונות עברית: טורים ומדורים סאטיריים
פרה ותרנגול

**פרה ותרנגול** (באנגלית: **Cow and Chicken**) היא סדרת טלוויזיה קומית אמריקאית בהנפשה קלאסית. הסדרה נוצרה על ידי דוד פיסס והופקה על ידי חברת האנה-ברברה באולפני ההנפשה של קרטון נטוורק. לסדרה היו ארבע עונות אשר כללו 52 פרקים. בין 1996 ל-2000 הועמדה הסדרה ל-14 פרסים שונים וזכתה ב-3 מתוכן.

הסדרה עלתה לשידור ב-1997 בערוץ הטלוויזיה קרטון נטוורק. הסדרה כללה פינה בשם "אנוכי הסמור", אשר זכתה לפופולריות רבה ובהמשך הפכה לסדרת טלוויזיה עצמאית. המדבב צ'רלי אדלר דיבב את כל שלוש הדמויות הראשיות, וכן גם דמות משנית אחת.

העונה הראשונה עלתה לשירות הסטרימינג "HBO Max" עם השקתו בישראל ב-13 בינואר 2026, בלי דיבוב/תרגום לעברית.

## תקציר העלילה
הסדרה עוקבת אחר ההרפתקאות הסוריאליסטיות של פרה המכונה "פרה" ואחיה התרנגול המכונה "תרנגול", בעוד שדמות המכונה "הבחור האדום" נוטה להתנכל להם תוך התחזות לאנשים אחרים (באחד הפרקים התגלה שהוא המיילד שלהם, ושכנראה החליף אותם בלידה עם ילדיהם הביולוגיים של הוריהם). פרה היא תמימה ואופטימית בעוד שתרנגול הוא ציני ורגזן. הוריהם של הפרה והתרנגול נראים בלבד ברגליהם ופלג גופם התחתון, אך לא מעבר לכך (וזאת בניגוד לכך, שבאחד הפרקים הציגו את פלג גופם העליון כולל הראש), למרות שקולותיהם נשמעים.

ההומור וקווי העלילה של הסדרה מבוססים לעיתים על פחדי-ילדות המועצמים מבחינה קומית.

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

* 

* עמוד הסדרה באתר Cartoon Network

קטגוריה:סדרות הנפשה אמריקאיות
קטגוריה:האנה-ברברה
קטגוריה:ערוץ הילדים: תוכניות רכש
קטגוריה:Cartoon Network: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 1995
הווארד גוביוף

**הווארד גוביוף** (באנגלית: **Howard Gobioff**; 1971–2008) היה מדען מחשב אמריקאי, שהתמחה בחומרה ובמערכות קבצים.

## לימודים וקריירה
באוניברסיטת קרנגי מלון השלים את עבודת הדוקטור שלו בנושא דיסקים מאובטחים מחוברים למערכת קבצים מבוזרת.
בשנת 1999 הצטרף לחברת גוגל, שהייתה אז חברת הזנק ובה כ-40 עובדים, ועבד על מערכת הפרסום ועל מערכת סריקת הרשת ובניית האינדקס של מנוע החיפוש. בשנת 2004, כשכיהן כמנהל מחלקת הפיתוח בגוגל, יזם והוביל את פתיחת מרכז המחקר ופיתוח של גוגל בטוקיו. על שמו (יחד עם אחרים) רשומים 11 פטנטים.

## מערכת הקבצים של גוגל
גוביוף היה אחד ממתכנני מערכת הקבצים של גוגל, שהיא מערכת קבצים מבוזרת קניינית שפותחה בגוגל לשימוש החברה. במאמר המדעי שחיבר על המערכת עם עמיתיו, הוא מתאר את עקרונות התכנון שהנחו אותם, ומוסר מדדים ותרחישי שימוש מן המערכת הפועלת בגוגל. מערכת הקבצים המבוזרת של מיזם האדופ נגזרה במקורה מן העקרונות שתוארו באותו מאמר. המערכת המבוזרת, ביחד עם עקרונות חישוב מבוזר, מאפשרת חישובי ענק שלא היו אפשריים לפני כן.

## קרן גוביוף
בשנת 2007, חודשים ספורים לפני שנפטר בפתאומיות מלימפומה, יסד גוביוף קרן נדבנות, והציב לה כמטרה "להפוך את העולם למקום טוב יותר". הקרן מציעה מענקים ומיקרו-מענקים בתחומי החינוך, האמנויות, וזכויות האדם. הקרן פועלת בעיקר באזור טמפה במדינת פלורידה בארצות הברית, ותומכת במגוון מיזמי אמנות בסביבה זו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:עובדי גוגל
קטגוריה:מדעני מחשב אמריקאים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קרנגי מלון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1971
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2008
שני בוינג'ו

**שני בּוֹיַנג'וּ** (נולדה ב-30 במאי 1987) היא סופרת ישראלית. ספרה הראשון הוא רומן אשר יצא לאור בשנת 2012 באנגלית ("The People of Forever Are Not Afraid"). הספר תורגם לעברית בידי הסופרת וכותרתו: "עם הנצח לא מפחד", ויצא לאור בהוצאת זמורה ביתן בשנת 2014. הספר תורגם לכ-20 שפות ופורסם ב-23 מדינות שונות בעולם.

## קורות חיים
בוינג'ו נולדה בירושלים וגדלה במעלות תרשיחא ובכפר ורדים. אמהּ, יוצאת עיראק, ואביה, שנולד ברומניה עבדו במפעל ישקר שבתפן. סיימה את לימודיה בשנת 2005, ב-Phillips Exeter Academy. לאחר שירותה בצה"ל התקבלה ללימודים באוניברסיטת הרווארד וסיימה תואר ראשון בשנת 2011.

בהיותה סטודנטית באוניברסיטת הרווארד, כיהנה כנשיאת אגודת הסטודנטים רדקליף, הארגון הפמיניסטי של הרווארד, וכיו"ר בית קווינסי באותה אוניברסיטה. היא הייתה שותפה זוטרה למחקר, במכון למחקר מתקדם רדקליף, ועבדה למען החוקר ראובן שניר. בקיץ 2008 למדה באוניברסיטת ואסדה (Waseda University) שבטוקיו. בקיץ 2009 עבדה באגודה לזכויות האזרח בישראל.

בשנת 2012 יצא לאור ספרה הראשון, "עם הנצח לא מפחד", בשפה האנגלית.

לאחר תקופה בה התגוררה בחיפה, חזרה להתגורר במעלות-תרשיחא.

כתביה של בוינג'ו הופיעו בעיתונים כמו הניו יורק טיימס, ניו יורקר ועוד.

## הוקרה
בין ההוקרות להן זכתה:
*המועמדת הצעירה ביותר בשנת 2013 לפרס אורנג' לספרות בדיונית, בכתיבה נשית באנגליה. וגם המועמדת הצעירה ביותר מישראל.
* רומן הביכורים שלה נבחר כאחד מעשרת הכותרים הבדיוניים הטובים ביותר של 2012 על ידי וול סטריט ג'ורנל.
* ספרה זכה להיבחר לאחד הספרים הטובים ביותר של הראלד הפקיסטני בשנת 2012.
* הספר זכה להיבחר לאחד הספרים הטובים ביותר בשוודיה.
* נבחרה ל-"5 מתחת לגיל 35" של קרן הספר הלאומית, בשנת 2011.

## ספריה
* עם הנצח לא מפחד, בהוצאת זמורה ביתן, 2014. הספר יצא לאור תחילה בשנת 2012 באנגלית בכותרתו: The People of Forever Are Not Afraid.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
**מכּתביה**:

* "People That Don't Exist", *Zoetrope*.
* *"[http://www.vice.com/read/the-sound-of-all-girls-screaming-0000017-v18n10 The Sound of All Girls Screaming]", *Vice.*
* 
* 
* *"Should Armies Use Social Media to Fight Their Wars?", *Dazed and Confused.*
* 
* 
* "The Sound of All Girls Screaming", Chatelaine.
* "10 Fantastic Books About Ladies on the Move", *Flavorwire*.

**על ספרהּ**:
* 
* אריק גלסנר, על "עם הנצח לא מפחד", של שני בוינג'ו, הוצאת "זמורה ביתן", 18 ביולי 2014, באתר "מבקר חופשי", פורסם במקור במדור לספרות ב"7 לילות" של "ידיעות אחרונות"
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:ישראליות זוכות פרסים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1987
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1987
סראסווטי

**סראסווטי** (בסנסקריט: ** सरस्वती**) היא אלת הידע, מוזיקה, אמנויות, חוכמה וטבע בהינדואיזם. היא חלק מהשילוש של סראסווטי, לקשמי ופרוואטי. כל שלוש הצורות מסייעות לטרימורטי (השילוש של ברהמה, וישנו ושיווה) ביצירה, בתחזוקה ובהרס של היקום. האלה סראסווטי נערצת גם על ידי מאמינים של הג'ייניזם  במערב ומרכז הודו.

## מאפיינים
בתפקידה כאלת הידע סראסווטי קשורה באופן הדוק במים זורמים. היא מתוארת כאישה יפה להפליא, מפתה, המגלמת את הרעיון של ידע. דמותה בעלת ארבע זרועות, ולרוב מוצגת כלובשת סארי לבן ויושבת על לוטוס לבן או רוכבת על ברבור לבן.

## היסטוריה
בריג ודה, סראסווטי היא נהר וגם ההאנשה של הנהר כאלילה.  בעידן שלאחר הוודות, היא החלה לאבד את מעמדה כאלילת נהר ונקשרה יותר ויותר עם ספרות, אמנות, מוזיקה וכו'.
בהינדואיזם, סראסווטי מייצגת אינטליגנציה, תודעה, ידע קוסמי, יצירתיות, חינוך, השכלה, מוזיקה, אמנויות, רהיטות בעל פה וכוח.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אלים הינדואים
איזידור ברוך

שמאל|ממוזער|250px|קברם של בני משפחת ברוך בשדרת "גבורי יוגוסלביה" אשר בבית העלמין החדש בבלגרד
**איזידור ברוך** (בסרבית: **Исидор Барух**; 23 באפריל 1910, בלגרד, ממלכת סרביה – 18 באוגוסט 1941, סמוך לאוז'יצה, ממלכת יוגוסלביה הכבושה) היה פרטיזן יוגוסלבי ממוצא יהודי, חבר במפלגה הקומוניסטית של יוגוסלביה אשר ב-1953 זכה לעיטור גיבור יוגוסלביה.

## קורות חיים
איזידור ברוך נולד בבלגרד והוסמך כמהנדס מכונות באוניברסיטת בלגרד. ב-1939, הצטרף למפלגה הקומוניסטית של יוגוסלביה ונודע כמתנגד למשטר המלוכני. הוא נעצר ונכלא מספר פעמים על ידי השלטונות. ב-1941, לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית הצטרפו איזידור וכל משפחתו לכוחות הפרטיזנים של טיטו. איזידור נשלח לאזור אוז'יצה, גייס וארגן חטיבת פרטיזנים ובהמשך פיקד על פלוגת פרטיזנים ממונטנגרו.

ב-18 באוגוסט 1941 נקלעה פלוגתו לקרב עם גדוד גרמני שלווה בכוחות ז'נדרמריה ממיטרוביצה ואיזידור נהרג בקרב. חודשיים מאוחר יותר נהרג אחיו יוסף ברוך בקרב באזור אוז'יצה. אחיותיו ברטה ורחל ואחיו בורה, נלכדו בידי הגרמנים והוצאו להורג במחנה הריכוז באנייצה. לאחר המלחמה נקרא רחוב בבלגרד על שם "האחים ברוך". ב-6 ביולי 1953 העניק נשיא יוגוסלביה יוסיפ ברוז טיטו לאיזידור ברוך את עיטור גיבור יוגוסלביה. ב-1964 הוקם בבלגרד בית ספר יסודי על שם "האחים ברוך". בנוסף, המקהלה של יהודי יוגוסלביה שהשתתפה בזמריות בשנות ה-50 וה-60 נקראה בשנת 1964 על שם האחים ברוך. במשך שנים רבות המקהלה נוהלה על ידי אנדריה פרגר.

## הערות שוליים

קטגוריה:פרטיזנים יהודים מיוגוסלביה
קטגוריה:פרטיזנים יהודים מסרביה
קטגוריה:יהודים בשואה: סרביה
קטגוריה:יהדות בלגרד: אישים
קטגוריה:מעוטרי גיבור יוגוסלביה
קטגוריה:יוגוסלבים שנולדו ב-1910
קטגוריה:נפטרים ב-1941
ניקולס גולדשמידט

**ניקולס גולדשמידט** (גרמנית: **Nicholas Goldschmidt**; 6 בדצמבר 1908 - 8 בפברואר 2004) היה מנצח, מורה, יזם פסטיבלי מוזיקה ומנהל אמנותי. המלחין אדלברט פון גולדשמידט היה אח-סבו של גולדשמידט.
## חייו
גולדשמידט נולד במוראביה, האימפריה האוסטרו-הונגרית. בשנת 1937 היגר גולדשמידט לארצות הברית, שם כיהן כבמאי אופרה בקונסרבטוריון של סן פרנסיסקו ואוניברסיטת סטנפורד מ-1938 עד 1942. הוא ניהל את מחלקת האופרה באוניברסיטת קולומביה בשנים 1942–1944. לאחר זאת עבר לקנדה, שם כיהן כמנהל המוזיקלי הראשון של בית הספר לאופרה של הקונסרבטוריון המלכותי באוניברסיטת טורונטו בשנים 1946 עד 1957. בשנת 1950 עזרו גולדשמידט, ארנולד וולטר והרמן גייגר-טורל לייסד את להקת האופרה של הקונסרבטוריון המלכותי, שהייתה בהמשך ללהקת האופרה הקנדית. מ-1949 עד 1957 היה גולדשמידט המנהל המוזיקלי הראשון CBC אופרה.

גולדשמידט נשא לאישה את שלה פרייזר ב-26 ביוני 1948.

## קישורים חיצוניים


* Canadian Encyclopedia Biography
* CBC Digital Archives, "Remembering Nicholas Goldschmidt


## הערות שוליים

קטגוריה:מורים למוזיקה
קטגוריה:מנצחים קנדים
קטגוריה:מנצחי אופרה
קטגוריה:מעוטרי מסדר אונטריו
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1908
קטגוריה:נפטרים ב-2004
סכר מוסול

[שמאל|ממוזער|290px|[צילום אוויר של סכר מוסול, תחנת כוח הידרואלקטרית ואגם סכר מוסול (بحيرة سد الموصل)]]
[שמאל|ממוזער|290px|[תחנת כוח הידרואלקטרית עם 4 מכלי איזון (Surge tanks) ברקע]] 
[ימין|ממוזער|200px|[מברץ#מברץ מגלש|מברץ מגלש]]
ימין|ממוזער|200px|סכר מוסול ומיקומם של מברץ ראשי ומברץ חרום
**סכר מוסול** (בערבית: **سد الموصل**; תעתיק מדויק: **סד אלמוצל**; בכורדית: **Bêndawi Mûsil**. שמו הקודם – "סכר סדאם" سد صدام) הוא הסכר הגדול בעיראק (במחוז נינוה) שהוקם על נהר החידקל, כ-50 ק"מ צפונית-מערבית לעיר מוסול, כ-100 ק"מ דרום-מזרחה לעיר הטורקית ג'יזרֶה וכ-450 ק"מ צפונית-מערבית לעיר הבירה בגדאד. הסכר מדורג כרביעי בגודלו במזרח התיכון.

## הקמת סכר מוסול
סכר מוסול נבנה בין השנים 1986-1980 במטרה לחזק את משטרו של סדאם חוסיין בשנות מלחמת איראן–עיראק ולקדם מאמצי ערביזציה בצפון עיראק. הסכר תוכנן כסכר רב-תכליתי: אספקת מים, השקיה, שליטה בעוצמת שיטפונות וייצור חשמל. 

## מאפייני הסכר
### הסכר
אורכו של סכר מוסול הוא 3,650 מטרים, רוחבו בבסיסו שמתחת למים 700 מטרים, גובהו – 113 מטרים. הסכר מכיל כ-37.7 מיליון מ"ק של חומר (בעיקר אדמה ובטון). כמות המים המקסימלית שיכולה לעבור דרך הסכר בשנייה אחת היא 13,000 מ"ק. דרך מברצי חירום יכולים לעבור 4,000 מ"ק לשנייה. 

### המאגר-אגם סכר מוסול
אגם סכר מוסול הוא אגם מלאכותי שנוצר מצפון לסכר ומשתרע לאורך כ-45 ק"מ. רוחבו במקום הרחב ביותר הוא 14 ק"מ ובמקום הצר ביותר – 2 ק"מ. שטח פניו הוא 380 קמ"ר ותכולתו 11.11 קמ"ק (קילומטר מעוקב). האגם הוא מקור עיקרי של אספקת מי השתייה בעיראק שמספק מים למוסול, לבגדאד ולערים אחרות.

### תחנת הכוח
תחנת כוח הידרואלקטרית העיקרית כוללת 4 מחוללים (גנרטורים)-טורבינה מסוג "פרנסיס" (Francis turbine), שהספקו של כל אחד מהם הוא 187.5 מגה ואט ובסך הכול 750 מגה ואט. 

## כיבוש הסכר על ידי [[המדינה האסלאמית]]
ב-7 באוגוסט 2014 כבשו לוחמים סונים מארגון המדינה האסלאמית מידי לוחמים כורדים (הפשמרגה) את סכר מוסול, כחודשיים אחרי השתלטותם על העיר מוסול. 

ב-17 באוגוסט 2014 השתלטו לוחמים כורדים וצבא עיראק בסיוע אווירי של ארצות הברית בחזרה על הסכר.

בחודש ספטמבר 2015 פורסם דו"ח מומחים המתריע כי בבסיס הסוללה המרכזית של הסכר התגלו שקעים בקרקע, ואלה הובילו להרחבתם של סדקים בחומות הסוללה. המומחים הביעו את חששם כי הסכר עומד על סף קריסה, שבעקבותיה ישטוף האגם המלאכותי הענק שנקווה מצפון לו את כל הנקרה בדרכו. פריצה כזו תוביל להצפת העיר מוסול על 2.8 מיליון תושביה ועלולה להציף את בגדאד, 400 ק"מ דרומה, במים בגובה ארבעה מטרים.

## ראו גם
* סכר סאמרא (سد سامَرّاء) 
* סכר כות (سدة الكوت) 
* סכר באדוש (سد بادوش) 

## קישורים חיצוניים

* جمهورية العراق, وزارة الموارد المائية, سد الموصل
*  
*  
* 

## הערות שוליים

מוסול
קטגוריה:תחנות כוח הידרואלקטריות
קטגוריה:עיראק: כלכלה
קטגוריה:עיראק: מבנים
בורה ברוך

שמאל|ממוזער|200px|בול דואר שיצא לאור בסרביה ב-2011 לרגל מלאת 100 שנים להולדתו של בורה ברוך
שמאל|ממוזער|200px|קברם של בני משפחת ברוך בשדרת "גבורי יוגוסלביה" אשר בבית העלמין החדש בבלגרד
**בורה ברוך** (בסרבית: **Бора Барух**; 19 בנובמבר 1911, בלגרד, ממלכת סרביה – 7 ביולי 1942, מחנה הריכוז באנייצה, ממלכת יוגוסלביה הכבושה) היה צייר ופרטיזן יהודי-יוגוסלבי, חבר במפלגה הקומוניסטית של יוגוסלביה.

## קורות חייו
בורה ברוך נולד בבלגרד. במהלך מלחמת העולם הראשונה, לאחר כיבוש סרביה, עקרה המשפחה לווידין שבבולגריה, וברוך למד בבית הספר היסודי של הקהילה היהודית בעיר. לאחר תום המלחמה שבה המשפחה ליוגוסלביה. ברוך רכש תואר ראשון במשפטים באוניברסיטת בלגרד ובמקביל למד ציור בבית הספר לאמנויות בניהולו של יובאן בייליץ' . בשנים 1935–1938 למד ציור בפריז במימון מלגה שהעניקה לו הקהילה היהודית בבלגרד.

יצירותיו הוצגו בתערוכות בפריז, בלונדון, בהאג, בבלגרד ובזאגרב. בתקופת שהותו בפריז הצטרף למפלגה הקומוניסטית של יוגוסלביה ופעל לגיוס מתנדבים לבריגדות הבינלאומיות שלחמו במלחמת האזרחים בספרד. על רקע זה גורש מצרפת. בורה ברוך אשר סגנון ציורו היה פוסט-אימפרסיוניסטי, צייר לאורך הקריירה כ-200 ציורים ומספר דומה של רישומים. ציוריו ורישומיו שילבו דיוקנאות לצד ציורי נופי רחובות פריז ובלגרד.

לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית הצטרף בורה ברוך לכוחות הפרטיזנים של טיטו. ב-18 באוגוסט 1941 נהרג אחיו של ברוך איזידור בקרב מול הצבא הגרמני. בורה ברוך הוצב בגדוד האבטחה של הפיקוד העליון אשר באוקטובר 1941 חילץ את חברי המטה הכללי של הפרטיזנים בעת המתקפה הגרמנית באזור אוז'יצה . בקרבות נהרג אחיו יוסף ברוך. ב-1942 נלכד בורה ברוך על ידי צ'טניקים והוסגר לגרמנים. הוא הועבר למחנה הריכוז באנייצה וביולי 1942 הוצא להורג באתר יאיינצי. 

אחיותיו ברטה ורחל נלכדו אף הן בידי הגרמנים והוצאו להורג במחנה הריכוז באנייצה. לאחר המלחמה נקרא רחוב בבלגרד על שם "האחים ברוך". ב-1964 הוקם בבלגרד בית ספר יסודי על שם "האחים ברוך". ב-2011, במלאת 100 שנים להולדתו, הונצח בורה ברוך על גבי בול דואר סרבי. מקצת מציוריו הוצגו במשכן לאמנות על שם חיים אתר בעין חרוד.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פרטיזנים יהודים מיוגוסלביה
קטגוריה:פרטיזנים יהודים מסרביה
קטגוריה:יהודים בשואה: סרביה
קטגוריה:ציירים שנספו בשואה
קטגוריה:ציירים יהודים סרבים
קטגוריה:ציירים יוגוסלבים
קטגוריה:יהדות בלגרד: אישים
קטגוריה:יוגוסלבים שנולדו ב-1911
קטגוריה:נפטרים ב-1942