open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ג'ון מונטרול

ממוזער|אוריגמי טירנוזאורוס מקופל מ Montroll הוראות
**ג'ון מונטרול **(אנגלית: **John Montroll**) (נולד ב-1 בינואר 1960) הוא אמן אוריגמי אמריקאי, סופר, מורה, ומתמטיקאי. הוא כתב ספרים רבים על אוריגמי. מונטרול לימד בבית סנט אנסלם המנזר של בית הספר בוושינגטון מאז 1990.

## ביוגרפיה
ג'ון מונטרול נולד בוושינגטון הבירה. הוא בנו של אליוט ווטרס מונטרול, מדען ומתמטיקאי אמריקאי. יש לו תואר ראשון במתמטיקה מאוניברסיטת רוצ'סטר, תואר שני בהנדסת חשמל מאוניברסיטת מישיגן, ותואר שני במתמטיקה שימושית מן האוניברסיטה של מרילנד.

כבר בגיל שש, למד מונטרול את ספר האורגמי הראשון שלו, *"איך לעשות אוריגמי"* מאת איסאו הונדה. באותו גיל הוא התחיל ליצור לעצמו אוריגמי חיות. הוא הפך להיות חבר במרכז אוריגמי באמריקה בגיל שתים עשרה. הוא השתתף בכנס האוריגמי הראשון שלו בגיל 14. מונטרול לימד מתמטיקה בבית מנזק סנט אנסלם של בית הספר בוושינגטון הבירה, לימד קבוצות קטנות של מתמטיקה מתקדמת לתלמידים, חדו"א, גאומטריה, וכן קורס אוריגמי. אחד התחביבים של ג'ון מונטרול הוא שריקה – הוא יכל לשרוק ב-5 אוקטבות, וגם הוכיח כישרון זה בשתי ועידות שריקות בלואיסברג, צפון קרוליינה.

ג'ון מונטרול היה חלוץ האוריגמי המודרני עם פרסום ספרו הראשון, "אוריגמי עבור חובבים" ב־1979, אשר היה ספר האוריגמי הראשון שבו כל דגם הוא גיליון מקופל מרובע יחיד ללא חתכים. באותו ספר הוא גם הציג את המונח אוריגמי "קיפול אוזן ארנב כפול."

## פרסומים

## קישורים חיצוניים
* 
* Montroll ספרים Amazon.com

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי וושינגטון די. סי.
קטגוריה:מתמטיקאים אמריקאים
קטגוריה:אוריגמי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת רוצ'סטר
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מישיגן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מרילנד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1960
נישאל'ה

**נִישָָאלֹ'ה** (בדארי **نشلا**; בפרסית **نشلا**; בטג'יקית **Нишалло**; באוזבקית **Nisholda**) הוא ממתק, המזכיר ריבה סמיכה בצבע לבן. המאכל נפוץ במטבח יהודי בוכרה, אפגניסטן, איראן, טג'יקיסטן, אוזבקיסטן. מבשלו נקרא נישאלופּאַז.

באופן מסורתי בחברה המוסלמית הוא מבושל במהלך הרמדאן ונאכל במהלך האפטאר, יחד עם פיתה או לחם אחר, ועם תה חם (לרוב ירוק). נאכל בחברה היהודית בצאת שביעי של פסח.

## הכנה
החלבון הלא מבושל של ארבע ביצים מוקצף על מנת להגדיל את נפחו, עד למצב שבו קצף סמיך נשמר על כף. אחרי זה מנקים שורשי צמחים ממשפחת ציפורניים, בעלי סאפונין הנותן קצף דמוי סבון, הם נחתכים ומבושל במים למשך 25 דקות. הנוזל המסונן מקורר ונוסף לחלבוני ביצה שמוקצפים שוב.

בינתיים, מבושל סירופ המורכב מסוכר, חומצת לימון ומים. אחרי שקורר הוא נוסף לחלבון המוקצף והם מעורבבים ברציפות עד שכל התערובת נהיית אחידה כמו שמנת סמיכה.
נישאל'ה מעורבב עם כף עץ מיוחדת. מוגש בכוס או קערה גדולה. מעליו באופן מסורתי מפזרים קמצוץ אבקת אניס כוכב , ויש המוסיפים תמצית וניל.

## ספרות
* האנציקלופדיה הלאומית של אוזבקיסטן טשקנט, 2000-2005 
* *V. V. Pokhlebkin.*&#x20;Кулинарный словарь В.В. Похлёбкина.&#x20;2002 

## הערות שוליים

קטגוריה:יהדות בוכרה
קטגוריה:המטבח היהודי
בוכרה
יהודי בוכרה
קטגוריה:המטבח הפרסי
קטגוריה:מאכלי האפטאר
קטגוריה:ממתקים
תמול שלשום (בית קפה)

**תמול שלשום** הוא בית קפה, מסעדה, חנות ספרים, גלריה ומרכז תרבות בנחלת שבעה שבירושלים, בבעלותו של דן גולדברג. בעבר היה המקום גם בבעלות דוד ארליך, עד למותו ב-2020.

## היסטוריה
המקום הוקם בשנת 1994, על ידי הסופר דוד ארליך בשותפות עם דן גולדברג. בפתיחה הופיע המשורר יהודה עמיחי ומאז מתקיימים במקום ברציפות אירועי ספרות, הרצאות, תיאטרון, מוזיקה חיה ועוד.

המקום פועל כמסעדה חלבית כשרה, ומנת השקשוקה שלו זכתה בתואר "אחת מעשר ארוחות הבוקר הטובות בעולם" על ידי המגזין "לונלי פלאנט".

המקום קרוי על שם "תמול שלשום", ספרו המפורסם של ש"י עגנון, וקוימו בו אירועים רבים על הסופר ויצירתו.

בשנת 2002, נקלע המקום לקשיים כלכליים בעקבות האינתיפאדה השנייה, שהביא לירידה חדה בהכנסותיו. כדי לשפר את מצבו הכספי פתח בסדרת ערבי קריאה, בהם התארחו סופרים וקראו מספריהם. בין הסופרים, אהרן אפלפלד, אתגר קרת, מאיר שלו, דן בניה-סרי, בתיה גור, דויד גרוסמן, עמוס עוז, מיכל גוברין, א"ב יהושע ויהושע קנז.

בשנת 2007, יזמו שירות בו בימי שלישי, כל לקוח שהגיע למקום יוכל היה להזמין, לצד הארוחה, גם סיפור אישי, שיחובר במיוחד עבורו ויסופר לו בלבד.

בשנת 2021, יזמו האמניות ליאורה וייז וד"ר רינה פלד פתיחת גלריה בשם "קיר1" בבית הקפה. הקמת הגלריה, שאבה את השראתה מהמודלים של הסלון התרבותי ובית הקפה של תחילת המאה הקודמת באירופה, בהם התקיימו מפגשים יצירתיים בין אמנים, משוררים, סופרים ומוזיקאים, שהולידו תנועות ומגמות שונות בתולדות האמנות והתרבות המודרנית.
ממוזער|"תמול שלשום" - מבט מכיוון רח' יואל סולומון
ממוזער|"תמול שלשום"- הכניסה מכיוון החצר
ממוזער|"תמול שלשום" - בית הקפה מבפנים

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ירושלים: בתי קפה ומסעדות
קטגוריה:ירושלים: תרבות
קטגוריה:ש"י עגנון
קטגוריה:נחלת שבעה
דיוויזיית הפאנצרגרנדיר אס אס ה-18

**דיוויזיית הפאנצרגרנדיר אס אס ה-18 "הורסט וסל"** (בגרמנית: **18. SS-Panzergrenadier-Division "Horst Wessel"**) הייתה דיוויזיית פאנצרגרנדיר של הוואפן אס אס אשר לחמה במלחמת העולם השנייה. היחידה הורכבה בעיקר מהונגרים ממוצא גרמני (פולקסדויטשה).

## היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה ב-25 בינואר 1944, על בסיס בריגדת האס אס ה-1 ויחידות מתנדבים מהונגריה ורומניה. כמפקדה הראשון של הדיוויזיה מונה וילהלם טראבנדט, והיא הוצבה באזור סלובניה כהגנה מפני הפרטיזנים של טיטו. ב-30 בינואר הוענק לדיוויזיה הכינוי "הורסט וסל", על שם פעיל נאצי מהאס אה. במקור תוכנן להעניק את השם לדיוויזיה כי רוב חבריה היו אמורים להיות מגויסים מהאס אה, אולם בעת הקמתה כבר היו רוב חברי האס אה מגויסים. בשל כך, היינריך הימלר היסס להעניק לדיוויזיה את הכינוי, בשל היריבות הוותיקה בין האס אה לאס אס, אולם היטלר דחק בו להסכים. 

הדיוויזיה כללה בשלב ראשוני 4,110 חיילים, ומספר מצומצם של כלי רכב משוריינים ותותחים. גדוד הסיור של הדיוויזיה השתתף במבצע מרגרטה במרץ, ובאפריל הועברה הדיוויזיה כולה להונגריה. צוות קרב (קמפגרופה) של הדיוויזיה השתתף בדיכוי המרד הסלובקי בין ספטמבר לאוקטובר, וחודש לאחר מכן התאחד עם הדיוויזיה בהונגריה. בדצמבר סופחה הדיוויזיה לקורפוס הפאנצר ה-57 אשר היה חלק מהארמייה השישית, ובמסגרת זו לחמה בפעם הראשונה ככוח מאוחד בקרבות כנגד הצבא האדום באזור בודפשט. בינואר 1945 הועברה הדיוויזיה לסלובקיה לצורך התארגנות ומנוחה, ונכללה במסגרת קורפוס הפאנצר הרביעי אשר היה חלק מהארמייה השמינית. בפברואר נכללה הדיוויזיה כחלק מארמיית הפאנצר הראשונה, והשתתפה בקרבות באזור שלזיה עילית. באפריל הועברה תחת הארמייה ה-17 והשתתפה בקרב על שלזיה. היא נכנעה לצבא האדום עם סיום המלחמה. רבים מחיילי הדיוויזיה נהרגו בידי פרטיזנים צ'כים.

## מפקדים
* בריגדפיהרר וילהלם טראבנדט (25 בינואר 1944 – 3 בינואר 1945)
* גרופנפיהרר יוזף פיטצום (3 בינואר 1945 – 10 בינואר 1945)
* שטנדרטנפיהרר גאורג בוכמן (10 בינואר 1945 – מרץ 1945)
* שטנדרטנפיהרר היינריך פטרסן (מרץ 1945 – 8 במאי 1945)

## קישורים חיצוניים

* דיוויזיית הפאנצרגרנדיר אס אס ה-18 באתר lexikon-der-wehrmacht 
* דיוויזיית הפאנצרגרנדיר אס אס ה-18 באתר Axis History 

## הערות שוליים

18
יום הזיכרון הטרנסג'נדרי

[ממוזער|250x250 פיקסלים|[הדגל הטרנסג'נדרי מונף בקפיטול מדינת קליפורניה ביום הזיכרון הטרנסג'נדרי בשנת 2019]]
**יום הזיכרון הטרנסג'נדרי** חל מדי שנה ב-20 בנובמבר, לזכר אלו שנרצחו כתוצאה מטרנספוביה, וכדי להעלות מודעות לאלימות המופנית כלפי הקהילה הטרנסג'נדרית.

יום הזיכרון הטרנסג'נדרי נוסד בשנת 1999 על ידי גוונדולין אן סמית'  כדי להנציח את ריטה הסטר, אישה טרנסג'נדרית שנרצחה באלסטון, מסצ'וסטס. בשנים הראשונות, היום הוכר בעיקר במסגרות אינטרנטיות, אך מאז התפתח ליום פעולה בינלאומי. בשנת 2010, פעילויות לכבוד יום הזיכרון התקיימו ביותר מ-185 ערים בלפחות 20 מדינות.

בטקסים טיפוסיים, נקראים שמותיהם של אלו שהלכו לעולמם במהלך השנה הקודמת, ובדרך כלל כוללים פעילויות נוספות, כמו טקס הדלקת נרות, תערוכות אמנות, התרמות, הקרנת סרטים, מעגלי שיחה ומצעדים.

## גזע, נשים טרנסג'נדריות וביקורת
[ממוזער|280x280 פיקסלים|[סיסי מקדונלד נואמת בכנס ציון היום בסן פרנסיסקו, 2017]]
חוקרים ופעילים בנושאים טרנסג'נדרים מדגישים את החשיבות של גישה הצטלבותית לפוליטיקה טרנסית, ומציינים כיצד אלימות טרנספובית קשורה באופן ישיר לגורמים כמו גזע, מין ומעמד. הדבר בא לידי ביטוי במספר המקרים הלא-פרופורציונלי של אלימות נגד נשים טרנס של צבע באופן כללי, ונגד נשים טרנסיות שחורות בפרט.

התאורטיקנים סי ריילי סנורטון וג'ין הריטוורן ההיעדרות מבקרים את האופן בו נרטיבים ודימויים של מיתות של טרנסים—ובעיקר טרנסיות— של צבע מופצים במרחבים קהילתיים ובתוך תנועות חברתיות בראשות הומואים לבנים, כך שנשים טרנסיות של צבע מקבלות ניראות רק בעקבות מותן, ולא לפני, דבר המטשטש את העובדה שהאלימות נגדן היא תוצאה של טרנספוביה וגזעניות שיטתיות. החוקרים האלה, יחד עם פעילים טרנסג'נדרים נוספים כולל סיסי מקדונלד, ריינה גוסט, ודין ספייד, מקדמים גישה הצטלבותית לאירועים כגון יום הזיכרון ואקטיביזם טרנסג'נדרי באופן כללי.

החוקרת שרה למבל טוענת אף יותר מזה. לדבריה, יום זיכרון טרנסג'נדרי שמתמקד באבל קולקטיבי מייצר סיכון שהלבן בטקס שברובו כולל נשים של צבע כקרבנות יוכל ללהק עצמו כצופה תמים, ולא כשותף אחראי לאלימות שגורמת למותן של הנשים עליהן הוא מתאבל כחלק מהקולקטיב. למבל טוענת כי: "המשימה שלנו אם כך היא לדחוף את נושא עוד יותר רחוק—לא רק ביחס ליום הזיכרון, אלא גם באופנים בהם אנו מנרטבים ומתעמתים עם אלימות. אף אחד מאיתנו אינו חף מפשע. עלינו לייצר פרקטיקות של זיכרון בהן אנו ממקמים את עצמנו לפי מבני הכוח אשר מכוננים את האלימות מלכתחילה. המשימה שלנו היא לעבור מאהדה לאחריות, משיתוף פעולה לרפלקסיביות, מעמידה מהצד כעדים לפעולה. זה לא מספיק פשוט לכבד את זכרם של המתים. אנו חייבים לשנות את הפרקטיקות של החיים".

## הכרה על ידי ממשלות
מחוז אונטריו בקנדה העביר פה אחד את חוק יום זיכרון הטרנס ב-12 בדצמבר 2017, והכיר רשמית בציון היום וחייב את האספה המחוקקת של אונטריו לקיים רגע של שתיקה מדי שנה ב-20 בנובמבר עבור הפגנת סולידריות עם המתים.

בשנת 2020 הכיר נשיא ארצות הברית הנבחר ג'ו ביידן ביום הזיכרון הטרנסג'נדרי והצהיר כי "האלימות הטרנספובית שחוות נשים טרנסיות היא בלתי נסבלת".

## ראו גם
* יום הנראות הטרנסג'נדרית הבינלאומי
* שבוע המודעות הטרנסג'נדרי

## קישורים חיצוניים

* 

* Smith, Gwendolyn Ann. "Transgender Day of Remembrance: Rita Hester and Beyond", *Huffington Post*, 2013-11-20.


## הערות שוליים

קטגוריה:אירועים בחודש נובמבר
קטגוריה:טרנסג'נדר
קטגוריה:להט"ב: אירועים
קטגוריה:ימי זיכרון
החברה המזרחנית הארץ-ישראלית

**החברה המזרחנית הארץ-ישראלית** (אנגלית: **The Palestine Oriental Society**), שפעלה בירושלים בשנים 1920–1948, נועדה להפגיש חוקרים מתחומים שונים ומעדות שונות לשם לימוד וחקר של ארץ ישראל ושל המזרח הקרוב.

הקמת החברה הייתה פרי יוזמתו של האשורולוג האמריקני אלברט קליי (Clay) , ששימש כפרופסור אורח בבית הספר האמריקאי לחקר המזרח (ASOR), והרוח החיה בה היה הארכאולוג והבלשן ויליאם פוקסוול אולברייט.
במפגש היסוד של החברה ב-22 במרץ 1920 השתתפו 29 חוקרים, ובתום אותה שנה נמנו בה רבים מהארץ ומהעולם. נשיא החברה הראשון היה האב מארי-ז'וזף לגראנז' מייסד בית הספר הצרפתי למקרא ולארכאולוגיה (EBAF) בירושלים. כפטרונים לחברה נקבעו הגנרל אלנבי והנציב הבריטי הרברט סמואל. ב-1926 צורף כפטרון הנציב הבא הרברט פלומר. מושל ירושלים סטורס נתמנה בשנת 1927 לפטרון נוסף. עם נשיאי החברה נמנו ג'ון גרסטנג, אולברייט, מקס מרגוליס, גאודנציו אוֹרפֿלי, תאופיק כנעאן, פליקס-מארי אַבֵּל, ליאו אריה מאיר, רנה נוויל ונפתלי טורטשינר (טור-סיני). נשיאהּ האחרון של החברה היה מנהל מוזיאון רוקפלר, ג'ון אייליף.

מפגשי החוקרים התקיימו אחת לשלושה חודשים על פי רוב בבית הספר האמריקאי לחקר המזרח. נושאי התפקידים – הנשיאים וסגניהם, חברי ההנהלה האחרים, הגזברים וכן העורכים וחברי המערכת של כתב העת שהוציאה החברה, כולם התחלפו כמעט מדי שנה כדי ליצור איזון בין נציגי העדות והמוסדות השונים. עם חברי ההנהלה היהודים נמנו אליעזר בן-יהודה, דוד ילין, שמואל קליין, אליעזר ליפא סוקניק וליאו פיקרד. אולברייט עודד חוקרים ערבים לפעילות בחברה, ובהם נמנו המורה אליאס חדאד, סטפאן חנא סטפאן ממחלקת העתיקות (ששימש שנים ארוכות כגזבר החברה) ותאופיק כנעאן.

אחת התרומות העיקריות של החברה הייתה ייסוד כתב העת *Journal of the Palestine Oriental Society* (JPOS). במאמרים שפורסמו בו יוצגו היבטים מגוונים של ידיעת המזרח הקרוב בכלל ושל ארץ ישראל בפרט – בלשנות, מקרא, ספרות, היסטוריה ופולקלור, גאולוגיה ובוטניקה, גאוגרפיה וארכאולוגיה. ייחודו היה בפרסום מאמרים גם בנושאים שלא טופלו בכתבי עת מדעיים אחרים שעסקו בחקר ארץ-ישראל, בהם רבים שעניינם שפה ולשון (עברית וגם ערבית), היסטוריה של תקופות מאוחרות בתולדות ארץ-ישראל, תרבות חומרית, אתנולוגיה, פולקלור, חיי יום-יום ומנהגים ואף מדעי הטבע. כתב העת הופיע באופן סדיר בשנים 1920–1941 (19 כרכים) וכרך 20 ראה אור ב-1946. ב-1948, לפני תום המנדט הבריטי בארץ ישראל, הופיע הכרך ה-21 והאחרון שלו. בעשור האחרון של תקופת המנדט הבריטי, בשנות מלחמת העולם השנייה ובשנים הסוערות שלפני קום המדינה, הצטמצמה הפעילות של החברה המזרחנית הארץ-ישראלית, ולאחר הקמת מדינת ישראל פסקה כליל עקב הניתוק בין החברות והעדות השונות. ב-1950 החל להתפרסם כתב העת *[[Israel Exploration Journal]]*  (IEJ) בשפה האנגלית, ועורכיו הראשונים ראו בו המשך ל-JPOS מתקופת המנדט.

## לקריאה נוספת

* Charles E. Carter, "Palestine Oriental Society", in: Eric M. Meyers (ed.), *The Oxford Encyclopedia of Archaeology in the Near East*, Oxford University Press, 1997, Vol. IV, pp. 236–237


## קישורים חיצוניים

* 
*  החברה המזרחנית הארץ-ישראלית באתר Oxford Biblical Studies Online
* הכרך הראשון של כתב העת JPOS (1920–1921) זמין לקריאה במרשתת

קטגוריה:אגודות מדעיות
קטגוריה:ארגוני מחקר לארץ ישראל
ליתיום אלומיניום הידריד

**ליתיום אלומיניום הידריד** (Lithium aluminium hydride) הוא תרכובת אי-אורגנית עם הנוסחה הכימית LiAlH4.

ליתיום אלומיניום הידריד משמש כראגנט חיזור בעל חשיבות רבה מאוד בכימיה אורגנית סינתטית. בדרך כלל החומר משמש לחיזור של אסטרים, חומצות קרבוקסיליות ואמידים.

ליתיום אלומיניום הידריד הוא בסיס חזק שמגיב באלימות עם ממסים פרוטים, כגון מים, תוך יצירה של גז מימן.

## תכונות פיזיקליות
ליתיום אלומיניום הידריד הוא אבקה קריסטלינית מונוקלינית במצבה הטהור, עם צפיפות של כ-0.917 גרם לסמ"ק. לעיתים הצבע אפור בשל נוכחות של אבקת אלומיניום שנשארה מתהליך הייצור. החומר עובר פירוק (decomposition) בטמפרטורה של מעל 125 מעלות צלזיוס.

ליתיום אלומיניום הידריד מסיס בדיאתיל אתר (30 גרם ל-100 גרם) וטטרה הידרו פוראן (13 גרם ל-100 גרם), אך מסיס בקושי בדיאוקסאן (1 גרם לליטר).

## הכנה
ליתיום אלומיניום הידריד הוכן לראשונה על ידי תגובה של ליתיום הידריד עם אלומיניום כלורי:

4 LiH + AlCl3 → LiAlH4 + 3 LiCl

ייצור החומר בתעשייה הכימית מתבסס על שני שלבים. בשלב הראשון מגיבים נתרן, אלומיניום וגז מימן לקבלת נתרן אלומיניום הידיריד, ובהמשך תרכובות זו מגיבה עם ליתיום כלורי לקבלת ליתיום אלומיניום הידריד ונתרן כלורי.

Na + Al + 2 H2 → NaAlH4

NaAlH4 + LiCl → LiAlH4 + NaCl

## שימושים
#### בכימיה האי-אורגנית
ליתיום אלומיניום הידריד משמש להכנת הידרידים של מתכות מעבר מההלידים המתאימים שלהן. לדוגמה, נתרן הידיריד (NaH) יכול להיות מיוצר על ידי תגובה של ליתיום אלומיניום הידריד עם המלח נתרן כלורי:

LiAlH4 + 4 NaCl → 4 NaH + LiCl + AlCl3

ליתיום אלומיניום הידריד מגיב עם ליגנדים ליצירת קומפלקסים קואורדינטיביים של אלומינה עם יוני ליתיום:

LiAlH4 + 4NH3 → Li[Al(NH2)4] + 4H2

ליתיום אלומיניום הידריד בתגובה עם סילן:

LiAlH4 + SiCl4 → LiCl + AlCl3 + SiH4

#### כאמצעי לאחסון מימן (Hydrogen storage)
ליתיום אלומיניום הידריד מכיל כ-10.6% משקלי של מימן, לכן הוא עשוי לשמש כמדיום פוטנציאלי לאחסון גז מימן עבור כלי רכב המונעים בתאי דלק.

#### בכימיה אורגנית
ליתיום אלומיניום הידריד משמש רבות בכימיה אורגנית כראגנט חיזור, בעל עוצמה חזקה יותר מאשר נתרן בורן הידריד (בשל קשרי ה-Al-H החלשים יותר מקשרי הB-H). ליתיום אלומיניום הידריד מסוגל להמיר אסטרים, חומצות קרבוקסיליות, תרכובות אציל, אלדהידים וקטונים לכהלים המתאימים שלהן. באופן דומה, ליתיום אלומיניום הידריד מסוגל להמיר אמידים, ניטרילים, אימינים, אזידים, קבוצות ניטרו, ואוקסים לנגזרות האמינים שלהן.
מרכז|ממוזער|550x550 פיקסלים|תגובות חיזור אפשריות של ליתיום אלומיניום-הידריד עם כמה קבוצות פונקציונליות בכימיה אורגנית

## בטיחות
ליתיום אלומיניום הידריד הוא חומר דליק מאוד. הוא ניצת באופן ספונטני בעת כתישה או חבטה חזקה ומגיב באלימות עם מים וממסים אורגנים פורטים רבים ואף עם אדי מים מהאוויר. כיבוי או דיכוי של שרפה של ליתיום אלומיניום הידריד יכול להיעשות על ידי כיסויי האש בחול, או באבקת אבן גיר (CaCO3) כתושה או בשימוש במטפה מתאים.

## ראו גם
* הידריד
* נתרן בורן הידריד

## קישורים חיצוניים

* גיליון MSDS של ליתיום אלומיניום הידריד

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תרכובות אי-אורגניות
2017 01
קטגוריה:מימן: תרכובות
קטגוריה:אלומיניום: תרכובות
קטגוריה:ליתיום: תרכובות
יהודה לייב מאשבוים

הרב **יהודה לייב מאשבוים** (ט"ו באייר תרס"ח, 16 במאי 1908 – ?) היה רבה של טרסטינה שבמחוז ביאליסטוק לפני מלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
נולד בבריסק לרב משה מאשבוים, מגיד מישרים בעיר, ובילדותו התייתם מאמו. למד בילדותו אצל מלמדים מקומיים. בשנת ה'תרע"ה (1914) גורשו מבריסק על ידי השלטון הרוסי והיטלטלו לעיר ברזה קרטוסקה (ביידיש: קארטוז בערעזי). שם, חוו סבל ומצוקה רבה, כולל מחסור חמור במזון. מסופר עליו כי באחד הלילות יהודה לייב הקיץ משנתו עקב הרעב הקשה, ויצא מן הבית. בני המשפחה חיפשוהו באמצע הלילה, עד אשר מצאו אותו בבית המדרש לומד גמרא. בצעירותו חלה מאוד עד שהרופאים נואשו לחייו, אך כעבור כמה שבועות החלים.

בשנת תר"פ חזר עם אביו לבריסק כשהם מחוסרי כל. בבחרותו למד בישיבת "תורת חסד" ונודע כעילוי, והיה שם ידיד קרוב של הרב אהרן יהודה ליב שטינמן. מאשבוים היה מתלמידיו הקרובים של הרב משה סוקולובסקי (בעל "אמרי משה"), ולאחר פטירתו, הספידו כבחיר תלמידיו. בעודו בחור ישיבה, חיבר בשנת תרצ"ג (1933) את ספרו "ברכת הארץ" על ענייני העומר ושתי הלחם, שיצא לאור שנה לאחר מכן לעילוי נשמת רבו האמרי משה, עם הסכמותיהם של הראי"ה קוק, הרב שלמה נתן קוטלר, הרב איסר זלמן מלצר, והרב שמחה זליג ריגר. הוא העמיק במצוות התלויות בארץ ובשאלות הנוגעות לקדושת ארץ ישראל, כפי שעולה בהתכתבויותיו עם הרב קוק.

בשנת תרצ"ה (1935) נישא לבתם של רחל ינטע ושל הרב שלום יצחק סגל אב בית דין של טרסטינה, ומונה תחתיו לרבה של טרסטינה. במלחמת העולם השנייה אביו היגר לארצות הברית. ר' יהודה לייב מאשבוים נמלט גם הוא והגיע לעיר אשמיאני (ביידיש: אָשמענע), אך כשראה את הבהלה והבלבול ששררו בקרב קהילתו החליט לשוב לעירו ולעדתו. שם, נתפס יחד עם אשתו ובנו בן השלוש, הם נשלחו למחנה ההשמדה "טרבלינקה" ובו נרצחו. לאחר המלחמה פרסם אביו מהדורה מחודשת של "ברכת הארץ" עם מבוא לזכרו. כתבים נוספים שחיבר על הרמב"ם ועל התלמוד אבדו בשואה. מכתבים תורניים ממנו לרב מלצר ולרב קוק פורסמו בקובץ התורני "מוריה".

## לקריאה נוספת
* רובלוב, ברכת הארץ - הקדמה למהדורה מחודשת קנדה, תשס"ט, באתר אוצר החכמה.
* הרב אליהו מאיר רייך, 'רבי יהודה ליב מאשבוים הי"ד', **[[ישורון (מאסף תורני)|ישורון]]**, כז, תשע"ב, עמ' תתלו-תתמ

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים ליטאים
קטגוריה:בוגרי ישיבת תורת חסד-בריסק
קטגוריה:רבנים שנספו בשואה
קטגוריה:נספים במחנה ההשמדה טרבלינקה
נמל התעופה פרסט פלייט

**נמל התעופה פרסט פלייט** (באנגלית: **First Flight Airport**; בתרגום מלולי: "הטיסה הראשונה") הוא נמל תעופה ציבורי השוכן 2 ק"מ מערבה ממרכז העיירה קיל דייוויס הילס, שבמחוז דייר שבמדינת קרוליינה הצפונית, ארצות הברית. נמל התעופה נמצא בבעלות שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית.

נמל התעופה מפורסם בהיותו המקום בו בוצעו מאות ניסיונות דאייה על ידי האחים רייט. אתר הזיכרון הלאומי לאחים רייט ניצב על ראש גבעת קיל דוויל הסמוכה והוא עמוד גרניט בגובה של כ-180 מטרים המהווה זיכרון לאחים רייט ולטיסה הראשונה של כלי טיס הכבד מן האוויר. שהתרחשה כאן ב-17 בדצמבר 1903.

שטחו של נמל התעופה פרסט פלייט הוא 161 דונם והוא ניצב בגובה של 4 מטרים מעל גובה פני הים. לשדה יש מסלול טיסה אספלט אחד בכיוון 2/20 שאורכו 914 מטרים ורוחבו 18 מטרים. בשדה מתבצעות בממוצע כ-38,000 טיסות בשנה.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קרוליינה הצפונית: שדות תעופה
קטגוריה:האחים רייט
עונת 1978/1979 בלה ליגה

**עונת 1978/1979** הייתה העונה ה-48 של לה ליגה שהיא הליגה הספרדית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-2 בספטמבר 1978 והסתיימה ב-3 ביוני 1979. 

הליגה כללה 18 קבוצות. קבוצות שזכו במקום 16–18 יעברו בסוף העונה לליגת משנה. 

התחרות כללה 34 סיבובים (משחק בית ומשחק חוץ). על ניצחון הוענקו 2 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. 

בהתאם לתוצאות של העונה הקודמת אלצ'ה, ריאל בטיס וקדיס ירדו לליגת המשנה. מליגת המשנה עלו רקראטיבו ולבה, סלטה ויגו, וריאל סרגוסה.

ריאל מדריד זכתה בתואר וזאת בפעם ה-19 בתולדות המועדון ועונה השנייה ברציפות. 

סלטה ויגו, ראסינג סנטנדר ורקראטיבו ולבה ירדו לליגת משנה בסוף העונה.

## כדורגלנים מצטיינים
פרסים שהוענקו על ידי העיתון "מארקה":

* פרס הפיצ'יצ'י למלך השערים של העונה הוענק להנס קרנקל (), ברצלונה, שכבש 29 שערים ב-30 משחקים. זו הייתה זכייתו השנייה ברציפות.
* פרס זאמורה לשוער הטוב ביותר הוענק לחוסה לואיס מנזנדו ( ספרד), ולנסיה, שספג 26 שערים ב-25 משחקים. 

פרס דון בלון שהוענק על ידי העיתון דון בלון:

***הספרדי המצטיין:** קיני ( ספרד), ספורטינג חיחון
***הזר המצטיין:** אולי שטיליקה (), ריאל מדריד 
***מאמן העונה:** לואיס מולוני ( ספרד), ריאל מדריד (העונה השנייה ברציפות)

## טבלת הליגה

## סטטיסטיקה
### מלכי השערים

## קישורים חיצוניים
* נתונים מפורטים מאתר rsssf
* נתונים מפורטים מאתר bdfutbol
* נתונים מאתר worldfootball
* נתונים מאתר transfermarkt

1978 1979
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1978
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1979
מרים ריינר

**מרים ריינר** היא פרופסור חבר בגמלאות בפקולטה לחינוך למדע וטכנולוגיה בטכניון ובעלת תואר ראשון, שני ושלישי של הטכניון.
## פעילות מקצועית
ריינר חוקרת תהליכי מוח במגמה לעצב טכנולוגיות חדשניות המשפרות את יכולות התודעה האנושית. מטרות מחקריה לזהות את התנאים שבהם המוח מעבד אינפורמציה באופן הטוב ביותר, וליישם את הממצאים בפיתוח טכנולוגיות חדשניות שמתאימות לדרך שבה פועל המוח ושמקדמות את היכולת האנושית.

לקידום מחקריה קבלה מרים ריינר יותר מ-1.7 מיליון יורו מהאיחוד האירופי. המחקר נתמך גם על ידי קרנות של מיקרוסופט, משרד הביטחון הישראלי ולוג׳יטק.

מרים ריינר התמקדה בעיקר בייזום התחום החדש של טכנולוגיות ׳נוכחות מרחוק׳ באיחוד האירופי והייתה חברה בוועדות רבות שעסקו בזיהוי טכנולוגיות חדשניות. כמו כן השתתפה בוועדות של NSF - The National Science Foundation (ארגון המדע הלאומי) וחקרה טכנולוגיות חדשניות של תלת מימד במרכז לחדשנות מדיה NTU בסינגפור, ואינטראקציה של רובוט-אנוש ב-University College London.

מרים ריינר משמשת כפרופסור חבר אורח במדעי המחשב באוניברסיטת סטנפורד, ביוניברסיטי קולג' לונדון באנגליה ובאוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל בקרולינה הצפונית.

### המעבדה למציאות מדומה ומדדים מוחיים
מטרת המחקר במעבדה היא לקדם את תהליכי הלמידה הקוגניטיבית. המעבדה מציגה טכנולוגיות חדשות של למידה וחינוך, המבוססות על מחקר נוירו-קוגניטיבי ואלקטרו-פיזיולוגי, ומשתמשת בפיתוחי מציאות מדומה חדשניים משלה.

### חקר מציאות מדומה
מרים ריינר מתארת: "אנחנו מעמידים אנשים בתוך מציאות מדומה ומבקשים מהם לפתור בעיות ולבצע משימות מסוגים שונים. באותו הזמן אנחנו מחברים אותם למכשיר אא"ג כדי לאסוף מידע על פעילות המוח. אנחנו נעזרים בנתונים על המידה שבה הם למדו, על חיוויי התפיסה במציאות המדומה ועל השפעולים במוח כדי ליצור מודל של למידה מיטבית. באמצעות תזמור הגירויים החושיים במציאות המדומה או הרבודה אנחנו יכולים להפוך את העולם הסינתטי לזרז יעיל במיוחד לשפעול אזורים במוח הקשורים ללמידה ולשיפור התפיסה הקוגניטיבית. אנחנו יודעים היום כיצד לייצר אינטראקציות ראשוניות חווייתיות שמובילות לשיפורים בתפקוד הקוגניטיבי, כגון קיצור זמן העיבוד במוח ושיפורים בדיוק ובגיבוש הזיכרון. במעבדה למציאות מדומה ולנוירו-קוגניציה בטכניון בדקנו צירופים שונים של זמינויות חושיות היוצרים אקולוגיה חדשה ש"מדברת" אל מנגנוני המוח. התוצאות שקיבלנו הראו מנגנונים מבוססי אא"ג למדידת עומס מנטלי בזמן למידה, תנאים לשפעול מנגנונים הקשורים לסיבוב מנטלי ולשיקול מרחבי, מערכת נוירוני-מראה ללמידה באמצעות חיקוי, ואינטראקציות אדם-אדם משופרות הנסמכות על סביבות מציאות מדומה ורבודה."

## קישורים חיצוניים

* המעבדה למציאות מדומה ולמדדים מוחיים
* מציאות מדומה: חוויה שמעבר לטכנולוגיה

קטגוריה:בוגרות תיכון חוגים
קטגוריה:בוגרי תיכון חוגים
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מהטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:סגל הטכניון: חינוך למדע וטכנולוגיה
קטגוריה:פיזיקאים ישראלים
קטגוריה:פיזיקאיות ישראליות
קטגוריה:מדעני מוח ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו במאה ה-20
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
טפילי תטולה

[230px|ממוזער|[חטפיתיים|חטפית ממין Cossypha caffra מאכילה גוזל טפיל של קוקייה אדומת-חזה (Cuculus solitarius).]]
[ממוזער|230px|גוזל [שחרורית חומת-ראש מיטפל לציפור Geothlypis trichas]]
**טפילי תטולה** הם מיני בעלי חיים המשתמשים בחיות אחרות כדי לטפל בביציהם ובצאצאיהם.

התופעה נפוצה במיוחד אצל עופות המטילים את ביציהם בקינים של עופות אחרים. אצל מרבית העופות הטפילים, הגוזלים והביצים דומים לגוזלים והביצים של המינים שמועדפים עליהם כ"מאמצים" לגוזלים. העופות הטפילים הידועים ביותר הם הקוקייתיים וכמותם נוהגים גם האלמנתיים, האוביליים, מיני פזאיים שונים וברווז שחור-ראש. התנהגות נפוצה יותר היא היטפלות למקננים אחרים בתוך אותו המין. כך נוהגים מספר מיני ברווזים.

בנוסף לעופות ישנם עוד מינים טפילים - סינודונטיס הקוקייה משתמש במיני אמנוניים לטיפול בצאצאיו ובעולם החרקים ידועים סוגי הדבורים Nomada וPolistes כטפילים של דבורים אחרות.

## עופות
### קוקיות
הקוקייתיים היא משפחת העופות טפילי התטולה הידועים ביותר. השם באנגלית הוא "cuckoo", שם שמזכיר מאוד את השם קוקייה ונובע מאונומטופיה. אצל חלק ממיני הקוקייה הטפילים, הנקבה יכולה להטיל ביצים בתוך 10 שניות. בדומה לתרנגולות, נקבות הקוקייה מסוגלות להטיל ביצה אחת ביום, ובין 18 ל-16 ביצים בעונה.

למרות הדימוי הרווח, מרבית הקוקיות (תשעים מינים מתוך 149 מיני הקוקיה ), דווקא מקננות ומטפלות בביציהן ובגוזליהן בעצמן. רק 56 מינים מן העולם הישן ועוד שלושה מינים מן העולם החדש נטפלים לעופות אחרים.

### הטלה וגידול
לכל מין עוף טפיל יש מינים שהם מעדיפים להטיל בקניהם את הביצים שלהם, ולרוב הגוזלים והביצים דומים לגוזלי וביצי המין המארח. הנקבות של המינים הטפילים מסוגלות להטלה מהירה ביותר, וזאת כדי להטיל את הביצים כאשר בעלת הקן לא שמה לב לכך. אצל חלק מעופות הטפילים הגוזלים אוכלים או דוחפים מהקן את הביצים של הגוזלים האחרים. הנקבה המארחת לרוב לא מבחינה בכך שהגוזל הוא לא הגוזל שלה, אם כי לרוב הוא מגיע בסופו של דבר לגודל גדול יותר מאמו המאמצת.

### עצמאות
לאחר שהגוזל מגיע לבגרות, הוא עוזב את הקן המארח. הוא חי לבדו עד שהוא מוצא בן זוג.

## דגים
### דוגרי-פה
סינודונטיס הקוקייה, דג ממשפחת המוקוקיידים, הוא טפיל תטולה של מספר אמנוניים דוגרי-פה. הביצים נשמרים בפה של הדג המאכסן, ובוקעים לפני הביצים של המאכסן עצמו. דגי הטפיל שבקעו אוכלים את ביצי המאכסן בעודם בפיו.

### טפילי "קן"
הקרפיון *Pungtungia herzi* הוא טפיל תטולה של המין *Siniperca kawamebari* ממשפחת הפרקות הממוזגות. הזכרים של המארח שומרים על הטריטוריה מפני טורפים עד לבקיעת הביצים, ויוצרים חלקה של קנים כעין "קן" באזור ההטלה. הנקבות (אחת או יותר לאזור) מבקרות במקום כדי להטיל ביצים. ביצי הטפיל קטנות יותר ודביקות יותר מביצי המארח. במחקר שנעשה נמצא שבכ-65% מאתרי ההטלה של המארח נמצאו ביצי טפיל.

## חרקים
### חומסנות

יש מינים שונים של דבורי קוקייה, כולן מטילות ביצים בתאי קינים של דבורים אחרות, אך בדרך כלל הן מסווגות כחומסנים (קלפטו-פרזיטים), ופחות כטפילי תטולה, משום שבשלבים הלא בוגרים הם כמעט לא ניזונות ישירות על ידי המארח הבוגר. במקום זאת, הם פשוט לוקחים את המזון שנאגר על ידי המארחים.

## ראו גם
* קוקייתיים

## לקריאה נוספת
*עופות טפילים - תופעות ומועדים בטבע אהוד קלפון

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קרל אמסון יואל

**קרל אַמסון יואל** (בגרמנית: **Karl Amson Joel**; 20 בנובמבר 1889, קולמבורג  - 4 בנובמבר 1982, נירנברג) היה סוחר טקסטיל גרמני יהודי, בעליה של חברת Joel Macht Fabrik. הוא סבם של המנצח  והמוזיקאי בילי ג'ואל.

## ביוגרפיה
יואל, בנו של סוחר טקסטיל, ייסד בשנת 1928 בנירנברג חברה להזמנת מוצרי טקסטיל וביגוד בדואר. שנה לאחר מכן החל הייצור. חברתו של יואל הפכה במהרה לאחת המובילות בתחומי מכירות בדואר בגרמניה (יחד עם Quelle-Schöpflin).

לאחר עליית הנאצים לשלטון (1933) הופלה יואל על ידי המנהיגים האזוריים של המפלגה הנאצית, במיוחד יוליוס שטרייכר. לכן העביר יואל את החברה לברלין הבירה בשנת 1934, ושם שכר אתר למפעל בוודינג והתקין מכונות אריזה חדשות; מחלקת התפרים נותרה בנירנברג. עם התגברות האפליה (למשל, חיוב סימון משלוחים באות "J" כסמל ליהודי), ועם התגברות האריזציה, נאלץ יואל למכור את החברה ליוזף נקרמן  ב-1938. התשלום המקורי של 2.3 מיליון רייכסמארק הופחת על ידי נקרמן ל-1.1 מיליון רייכסמארק. הכסף הועבר לנאמנות לבנק הארדי ושות' (.*Hardy & Co)* בברלין.

ביולי 1938 היגרו יואל ואשתו מטה לשווייץ, שם למד בפנימייה בנם הלמוט (שנקרא מאוחר יותר הווארד), לימים אביו של בילי ג'ואל. כמי כסוּוג כ-"Devisenausländer" (מהגר מטעמים כלכליים) לא יכול היה יואל לקבל גישה אל חשבון הנאמנות בברלין. באוגוסט 1938 נאסרה חזרתו ובספטמבר הוחרמו יתר עסקיו. דרך צרפת ואנגליה הפליגו בינואר 1939 לקובה ומשם הגיעו לארצות הברית, שם פתח יואל עסק חדש ב-1942.

ב-1957 קיבל יואל פיצוי של 2 מיליון מארק גרמני מנקרמן עבור חברתו. באותה תקופה הייתה בבעלותו של נקרמן החברה המשגשגת ביותר בגרמניה להזמנות בדואר.

ב-1964 חזר יואל לנירנברג, שם נשאר עד מותו ב-1982.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודים גרמנים
קטגוריה:אנשי עסקים גרמנים
קטגוריה:פליטי רדיפות הנאצים
קטגוריה:מהגרים מגרמניה לארצות הברית
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1889
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1982
דליה עמיהוד

**דליה עמיהוד** (1941 - 3 בינואר 2017) הייתה זמרת ישראלית, מחלוצות הזמר המזרחי בישראל.

## ביוגרפיה
[ממוזער|תקליט של דליה עמיהוד [ארכיון רשות השידור|בתקליטיית קול ישראל]]
דליה עמיהוד נולדה בארץ ישראל בימי המנדט הבריטי בשנת 1941, כדור חמישי. היא החלה את פעילותה כזמרת בשנות ה-50. סגנון שירתה לא היה מקובל באותה עת, ולטענתה על רקע זה היא הוחרמה ושיריה לא הושמעו ברדיו.

בין השנים 1962–1964 הופיעה באיראן, שרה שירים בפרסית והופיעה שם עם הזמר הארמני-איראני ויגן דרדריאן, שהיה פופולרי באיראן.

היא הופיעה ושרה בישראל גם בשפות עברית, טורקית ויידיש. היא נהגה להופיע בערבי שירה בציבור. הופיעה שנים רבות במועדון הזמר "היקב" בראשון לציון.

עם שיריה הידועים נמנים "סיגל" (שהלחין אריס סאן), "סלע בודד", "פרח הלימון" ו"רק חיוך אחד" (שאותו שרה עם יהורם גאון). בין השירים השונים שביצעה היו "שיבולת בשדה", "הורה ממטרה", "ערב של שושנים", "נערה ושמה כנרת", "נרות רבים", ושירים נוספים.

היא הוציאה מספר אלבומים שכללו שירי ילדים ושירי ארץ ישראל, ובהם שלושה אלבומים בסדרה "לכל האוהבים לשיר".

עמיהוד נפטרה מדום לב בביתה בגבעתיים ב-3 בינואר 2017, בגיל 75. היא נטמנה בבית העלמין ירקונים. הותירה אחריה את בעלה, חיים אינסמן, עמו הופיעה גם בשירה, וכן בת משותפת.

## דיסקוגרפיה

## קישורים חיצוניים

* דליה עמיהוד - לכל האוהבים - שירה בציבור 

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרות ישראליות
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:זמרות מוזיקה מזרחית ישראליות
קטגוריה:זמרי מוזיקה מזרחית ישראלים
קטגוריה:זמרות ילדים ישראליות
קטגוריה:זמרי ילדים ישראלים
קטגוריה:משתתפות פסטיבל הזמר והפזמון
קטגוריה:משתתפי פסטיבל הזמר והפזמון
קטגוריה:משתתפות פסטיבל הזמר המזרחי
קטגוריה:משתתפי פסטיבל הזמר המזרחי
קטגוריה:גבעתיים: אישים
קטגוריה:נשים הקבורות בבית הקברות ירקון
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1941
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1941
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2017
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2017
עונת 1977/1978 בלה ליגה

**עונת 1977/1978** הייתה העונה ה-47 של לה ליגה שהיא הליגה הספרדית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-3 בספטמבר 1977 והסתיימה ב-7 במאי 1978. 

הליגה כללה 18 קבוצות. קבוצות שזכו במקום 16–18 יעברו בסוף העונה לליגת משנה. 

התחרות כללה 34 סיבובים (משחק בית ומשחק חוץ). על ניצחון הוענקו 2 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. 

בהתאם לתוצאות של העונה הקודמת סרגוסה, סלטה ויגו ומאלגה ירדו לליגת משנה. מליגת המשנה עלו קדיס, ראיו ואיקאנו ומאלגה.

ריאל מדריד זכתה בתואר וזאת בפעם ה-18 בתולדות המועדון. 

אלצ'ה, ריאל בטיס וקדיס ירדו לליגת המשנה בסוף העונה.

## כדורגלנים מצטיינים
פרסים שהוענקו על ידי העיתון "מארקה":

* פרס הפיצ'יצ'י למלך השערים של העונה הוענק למריו קמפס (), וולנסיה, שכבש 28 שערים ב-34 משחקים. זו הייתה זכייתו השנייה ברציפות.
* פרס זאמורה לשוער הטוב ביותר הוענק לפדרו ארטולה ( ספרד), ברצלונה, שספג 23 שערים ב-28 משחקים. 

פרס דון בלון שהוענק על ידי העיתון "דון בלון":

***הספרדי המצטיין:** מיגלי ( ספרד), ברצלונה
***הזר המצטיין:** יוהאן קרויף (), ברצלונה
***מאמן העונה:** לואיס מולוני ( ספרד), ריאל מדריד

## טבלת הליגה

## סטטיסטיקה
### מלכי השערים

## קישורים חיצוניים
* נתונים מפורטים מאתר rsssf
* נתונים מפורטים מאתר bdfutbol
* נתונים מאתר worldfootball
* נתונים מאתר transfermarkt

1977 1978
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1977
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1978
רבקה אליסון

**רבקה אן "בקי" אליסון** (נולדה ב-21 בדצמבר 1946) היא קרדיולוגית אמריקאית ופעילה למען טרנסג'נדרים, ששימשה כנשיאת האיגוד הרפואי ההומו-לסבי (GLMA) וכן כיושבת ראש הוועדה המייעצת של האיגוד הרפואי האמריקאי לנושאי הומואים, לסביות, ביסקסואלים, וטרנסג'נדרים.

## ראשית דרכה
אליסון נולדה במין זכר בגרינווד, מיסיסיפי לארול וורד אטקינסון ולמייבל בלקוול אטקינסון. היא החליפה את מינה ב-1993, בעת שחיה בג'קסון, מיסיסיפי.

## קריירה
אליסון סיימה בהצטיינות לימודי רפואה במרכז הרפואי של אוניברסיטת מיסיסיפי בשנת 1971. לאחר שעסקה ברפואה כרופאת משפחה וכפנימאית, שבה ללמוד בשנת 1985 והשלימה לימודי קרדיולוגיה, ועסקה ברפואת לב החל משנת 1987. בהמשך עקרה לפיניקס, ושימשה קרדיולוגית ראשית בחברת שירותי בריאות בשם CIGNA מ-1998 עד 2012. באותה שנה שבה לעסוק ברפואה פרטית. כתב עת מקומי בשם *Phoenix Magazine* נקב בשמה של אליסון בין "הרופאים המעולים ביותר בפיניקס" בשנים 2006, 2007 ו-2008.

## אקטיביזם
בשנת 1998, יצרה אליסון אתר בשם drbecky.com, שריכז משאבים סביב הצרכים הרפואיים, המשפטיים, והרוחניים של טרנסג'נדרים. האתר כולל אסופת חקיקה בעניין תיקון מין בתעודות לידה, פרוספקט לגבי טיפולים להפיכת פנים לנקביים מאת דאגלס Ousterhout, ביקורת על הספר השנוי-במחלוקת *The Man Who Would Be Queen* מאת ג' מייקל ביילי (יצא ב-2003), וכן אגף על רוחניות. האתר של אליסון מצוּטט תדיר בהנחיות לשירותי בריאות ללהט"בים. בשבתה כיו"ר הוועדה המייעצת לענייני להט"ב של איגוד הרפואה האמריקני, סייעה אליסון בהעברת החלטה 22 של האיגוד, שכותרתה "הסרת חסמים כספיים לטיפול בפציינטים טרנסג'נדרים." אליסון פעילה גם בארגון Soulforce, ומארגנת את "יום הזיכרון הטרנסג'נדרי" בפיניקס מדי שנה עם בת זוגה מרגו שייפר.

## פרסומים נבחרים
* Allison RA (2007). Transsexualism. In Fink G (ed.) *Encyclopedia of Stress* (2nd Edition). Elsevier, 
* Allison RA (2007). Transsexualism. In Pfaff D, Arnold A, Etgen A, Fahrbach S, Rubin R (eds.) *Hormones, Brain, and Behavior* (2nd Edition). Elsevier, 

## קישורים חיצוניים
* 
* ד"ר בקי אליסון: גיבורת אקשן מקומית באתר הקמפיין לזכויות האדם
* רשימת חברי הוועדה המייעצת לענייני להט"ב באתר האיגוד הרפואי האמריקאי

## הערות שוליים

קטגוריה:פעילות למען זכויות להט"ב בארצות הברית
קטגוריה:פעילים למען זכויות להט"ב בארצות הברית
קטגוריה:קרדיולוגים אמריקאים
קטגוריה:טרנסג'נדריות אמריקאיות
קטגוריה:טרנסג'נדרים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מיסיסיפי
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1946
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1946
פיאט 500 טופולינו

ממוזער|300px|פיאט 500 טופולינו
[ממוזער|300px|פיאט 500 טופולינו, מבט על תא הנהג ו[לוח מחוונים]]
ממוזער|300px|פיאט 500 טופולינו, שנת 1952
ממוזער|300px|פיאט 500 טופולינו
ממוזער|300px|פיאט 500 טופולינו
ממוזער|300px|פיאט 500 טופולינו, 1949 גלגל רזרבי
**פיאט 500 טופולינו (Topolino)** הוא דגם של מכונית מיני איטלקית קטנה שיוצרה על ידי יצרנית הרכב האיטלקית **[[פיאט]]** בין השנים 1936–1955. יוצרו כ-520,000 יחידות.
מקור המילה טופולינו הוא באיטלקית ופירושו "עכבר קטן".

דגם ה-סימקה 5 מתוצרת סימקה הצרפתית נבנה על בסיס ה"פיאט 500 טופולינו".

בשנת 2023 הודיעה פיאט כי בכוונתה לחדש את הדגם, אך הפעם חשמלי ועם מזגן.

## גרסאות

הוצגו שלוש גרסאות:
* דגם A - מנוע 13 כ"ס, 2 דלתות, 2 דלתות וגג מתקפל. יוצר משנת 1937 עד 1948.
* דגם B - מנוע 16 כ"ס, מנוע בעל שסתומים עיליים, 3 דלתות, דגם מסחרי שהיה קרוי באיטליה: "500 B Giardinetta". יוצר בשנים 1949-1948.
* דגם C - מנוע 16 כ"ס, 2 דלתות, 3 דלתות ו-2 דלתות ואן. יוצר בשנים 1949–1955.
מתכנן הטופולינו היה המהנדס דנטה ג'קוזה.

מחירה של פיאט טופולינו בהשקה היה כ-9,750 לירות איטלקיות.

## מפרט טכני ומידות
* מנוע קדמי 569 סמ"ק, ארבעה צילינדרים, מקורר מים, בהספק של 13 כ"ס, שבהמשך ההספק הוגדל ל-16 כ"ס
* הנעה אחורית
* תמסורת ידנית 4 מהירויות
* אורך הרכב - 3,215 מ"מ, ובגרסה השנייה 3,245 מ"מ
* רוחב - 1,275 מ"מ ובגרסה השנייה 1,288 מ"מ
* גובה - 1,377 מ"מ
* בסיס גלגלים - 2,000 מ"מ

## שיווק בישראל
בשנת 1938 שווקה הפיאט 500 טופולינו בארץ ישראל המנדטורית על ידי "פיאט סוכנות ארץ-ישראל בע"מ". מחירה של ה-פיאט 500 טופולינו היה 130 לירות א"י לגרסת גג סגור ו-140 לירות א"י לגרסת גג מתקפל. דגמים נוספים ששווקו על ידי פיאט היו: פיאט 1500, פיאט 508 באלילה ופיאט 1100 (1937).

## תמונות


קובץ:Fiat Topolino C Giardiniera (1).jpg| פיאט טופולינו ג'ארדיניירה (סטיישן)
קובץ:Fiat 508 Balilla, advertisement, 1939, Netherlands.jpg| מודעת פרסומת לפיאט טופולינו בהולנד
קובץ:Fiat500Topolino 1.jpg| פיאט טופולינו
קובץ:Fiat 500 B engine - Acqui Terme, Mostra scambio moto 2008 (23379950273).jpg| המנוע של פיאט טופולינו
קובץ:1948 FIAT 500B, AM-93-02 pic3.JPG| סמל חברת פיאט על החזית של טופולינו 1948
קובץ:Fiat Topolini Belvedere p5.JPG| מבט לתוך פיאט טופולינו
קובץ:Fiat 500-C Topolino Furgoncino.jpg| פיאט טופולינו מסחרית
קובץ:Fiat 500C Topolino Pickup.jpg| פיאט טופולינו טנדר (Pickup)
קובץ:Fiat topolino (1939).JPG| פיאט טופולינו, שנת 1939
קובץ:Fiat500ConvertibleCoupe-rear.jpg| פיאט טופולינו קונברטייביל
קובץ:1949 Fiat Topolino.JPG| מד המהירות של פיאט טופולינו שנת 1949
קובץ:1949 Fiat Topolino photo12.JPG| דלת הנהג בפיאט טופולינו שנת 1949
קובץ:1949 Fiat Topolino photo4.JPG| המנוע בפיאט טופולינו 1949
קובץ:Fiat Topolino 05.jpg| מבט על לוח השעונים
קובץ:Fiat 500C Convertible 1953 CPW145.jpg| פיאט טופולינו קונברטייביל 1953



## ראו גם
* פיאט
* פיאט 508 באלילה
* פיאט 527

## לקריאה נוספת
* 
* מועדון החמש  גדי ירון
* 
* פיאט טופולינו , (4:09 דקות), יו-טיוב
* פיאט טופולינו , (8:10 דקות), יו-טיוב
* פיאט טופולינו , (7:19 דקות), יו-טיוב
* פיאט טופולינו , (9:08 דקות), יו-טיוב
* פיאט טופולינו , (14:59 דקות), יו-טיוב
* פיאט טופולינו טנדר , (3:26 דקות), יו-טיוב
* פיאט טופולינו שנת 1947 , (0:46 דקות), יו-טיוב

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות מיני
500 טופולינו
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1936
קטגוריה:כלי רכב איטלקיים
חוק הכותרות של בטרידג'

**חוק הכותרות של בטרידג' **הוא כינוי לאמרה בתחום העיתונות שקובעת כי ״התשובה לכל כותרת שמסתיימת בסימן שאלה היא: **לא**״. האימרה נקראת על שם איאן בטרידג', עיתונאי טכנולוגיה בריטי, אף שהעיקרון שהיא מביעה ותיק.
בדומה ל״חוקים״ אחרים, כמו חוק מרפי, גם אמרה זו היא הומוריסטית ולא נועדה להילקח פשוטה כמשמעה.

## בתחומים אחרים
בתחום פיזיקת החלקיקים, העיקרון ידוע כ״חוק הינצ'קליף״, על שם הפיזיקאי הבריטי איאן הינצ'קליף, שקבע כי כאשר הכותרת של מאמר מחקר אקדמי מנוסחת בצורת שאלת ״כן או לא״, התשובה לשאלה זו תהיה: ״*לא*״. הקביעה הזו הובילה באופן הומוריסטי למקרה של פרדוקס השקרן, במאמר שפורסם בשם בדוי ב-1988 ונשא את הכותרת ״*האם חוק הינצ'קליף נכון?*״.

## ראו גם
*קליקבייט
*פלוריום אינטרוגטיונום

## הערות שוליים

קטגוריה:חוכמת חיים
קטגוריה:ספקנות
קטגוריה:עיתונות
עשיית דין עצמית

בדיני הקניין במשפט הישראלי **עשיית דין עצמית** על פי חוק המקרקעין היא זכות הניתנת למחזיק כדין במקרקעין למנוע הסגת גבול מצד מי שאינו רשאי להחזיק במקרקעין. על פי חוק המיטלטלין ניתנת זכות זו גם למחזיק כדין במיטלטלין.

## נוסח החוקים
על פי סעיף 18 לחוק המקרקעין שכותרתו "שימוש בכוח כנגד הסגת גבול" -
:(א) המחזיק במקרקעין כדין רשאי להשתמש בכוח במידה סבירה כדי למנוע הסגת גבולו או שלילת שליטתו בהם שלא כדין.
:(ב) תפס אדם את המקרקעין שלא כדין רשאי המחזיק בהם כדין, תוך שלושים ימים מיום התפיסה, להשתמש בכוח במידה סבירה כדי להוציאו מהם.

לפי הגדרת סעיף 15 לחוק המקרקעין, מחזיק הוא אדם השולט באופן פיזי במקרקעין או אם אדם אחר שולט מטעמו על המקרקעין.

על פי סעיף 8 לחוק המיטלטלין יחול סעיף 18 לחוק המקרקעין גם על הגנת הבעלות וההחזקה במקרקעין.

## עשיית דין עצמי במקרקעין באמצעות משטרת ישראל
על פי הפסיקה, אדם המגלה פלישה למקרקעין בהם הוא מחזיק כדין, והפלישה היא 'טרייה', רשאי לפנות למשטרת ישראל ולדרוש כי תסייע לו בסילוק הפלישה, על פי הוראת סעיף 18 (ב) לחוק. כן נקבע כי תקופת שלושים הימים נעצרת ברגע בו פנה המחזיק לעזרת המשטרה.

המדיניות השיפוטית מבקשת לצמצם את זכות עשיית הדין העצמית, ולתעדף במקומה פנייה לערכאות שיפוטיות. בשל כך נפסק כי במקרה של סכסוך מורכב, כגון שוכר שתקופת שכירותו תמה והוא מסרב לעזוב את המושכר, לא תסייע המשטרה למשכיר לפי סעיף 18 (ב) ועל המשכיר יהיה להגיש תביעה לבית המשפט לסילוק ידו של השוכר.

## ראו גם
* בג"ץ בן ישראל נגד המפקח הכללי של המשטרה
* עביד איניש דינא לנפשיה – המונח המקביל במשפט העברי

## הערות שוליים

קטגוריה:דיני קניין
קטגוריה:משטרת ישראל
שלום בסקין

**שלום (סול) בסקין** (15 באוגוסט 1923 – 17 בינואר 2017) היה צייר ופסל ישראלי. הוא שירת כקצין לוחם בצבא ארצות הברית במהלך מלחמת העולם השנייה, ושירת כקצין לוחם (רב-סרן) בצבא הגנה לישראל בימי קום מדינת ישראל.

## חייו
בסקין נולד בשנת 1923 בפוצ'יוב, עיירה קטנה באוקראינה, ובהגיעו לגיל שנתיים היגרה משפחתו לשיקגו, ארצות הברית. הוא גדל במשפחה יהודית, הוריו היו חב"דניקים, וסבו היו הרב משה מרדכי, שהיה ידוע בקרב הקהילה היהודית בפוצ'יוב. את רעייתו, רחל הריסון (אחותה של מיכל מודעי), דור שביעי בארץ ישראל, פגש בעת ששירתו בצה"ל. לסול ולרחל שני בנים ובת.

בסקין שירת כמעט שלוש שנים בצבא ארצות הברית כרובאי באוגדת חיל הרגלים ה-34 בתוניסיה ובמערכה על איטליה. במהלך 18 חודשים של לחימה, השתתף בכמה קרבות קשים - הקרב על מונטה קסינו, באנציו ובקרב על ההרים עד לעמק הפו. מונה לקצין בשדה הקרב ושירת כקצין באותה יחידה במהלך כל המלחמה.

לאחר מלחמת העולם השנייה שב לאירופה ונהיה מעורב מאוד ב"עליה ב". כמו כן, נסע ברחבי העולם כימאי בצי הסוחר. בהיותו בסין, שמע על החלטת האומות המאוחדות על הקמת מדינת ישראל, ולארץ ישראל הגיע באפריל 1948.

התגייס ל"הגנה", לשורות הגדוד השלישי של חטיבת אלכסנדרוני, ראשית כמפקד מחלקה ולאחר מכן כמפקד פלוגה, וסיים את שירותו הצבאי בחטיבה כמפקד קבוצת הסיור.

במהלך חייו, הן כחייל צבא ארצות הברית, הן כימאי והן כחייל בצבא ההגנה לישראל, תיעד בסקין את חייו בתמונות ובסרטוטים.

לאחר המלחמות , כאשר פרש מהצבא, פיסל אנדרטות לזכר חללי מערכות ישראל והיה פעיל ביחידת ההסברה של צה"ל. חלק מציוריו תרם למוזיאונים בישראל.

## עבודות נבחרות
* אנדרטת חטיבת אלכסנדרוני בנתניה.
* אנדרטת פ"ז בקריית גת.
* איור סדרת ילדים אלמונים מאת גלילה רון־פדר-עמית.
* איור ומפות פרקי יומן של מאיר הר ציון

## קישורים חיצוניים
* 
*  ריאיון עם בסקין (באנגלית) במיזם תיעוד דור תש"ח, תולדות ישראל, תל אביב, 27 באוקטובר 2008
* 

## הערות שוליים

[ממוזער|ימין|250px|תבליט ברונזה שפיסל שלום בסקין לאנדרטת ההנצחה של [חטיבת אלכסנדרוני שבה שרת]]

קטגוריה:פסלים ישראלים
קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי אוקראינה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1923
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2017
הספרייה העירונית - כפר סבא

**הספרייה העירונית - כפר סבא** היא ספרייה הפועלת בשני מבנים המצויים בקריית ספיר במדרחוב שבמרכז כפר סבא, ובנוסף על כך מפעילה שבעה סניפים ברחבי העיר: המרכז הקהילתי ע"ש זאב גלר (רח' מור), המרכז קהילתי ע"ש אלי כהן (רח' ויצמן), בית הנוער והקהילה לזרוס (רח' רמז), בית הנוער והקהילה עציון (רח' הרב גולד), בית הנוער והקהילה קפלן (רח' ירמיהו), בית הספר רחל המשוררת (רח' נעמי שמר) ובית הספר ש"י עגנון (רח' ספיר)

## היסטוריה
### ספריות שפעלו בכפר סבא לפני הקמת הספרייה העירונית ובמקביל לקיומה
ממוזער|חדר הקריאה של ספריית מועצת פועלי כפר סבא ב-1933.
בשנות ה-30 של המאה ה-20, הספרייה היחידה שפעלה בכפר סבא הייתה ספרייה שהשתייכה לוועדת התרבות של מועצת פועלי כפר סבא. בספרייה היו כ-1000 ספרים, וכ-50 קוראים קבועים. 

בשנת 1963, ההסתדרות הכללית של העובדים בישראל הפעילה בכפר סבא שתי ספריות: ספרייה מרכזית בבית ההסתדרות, וסניף נוסף של ספרייה שפעל בשכונת סירקין ונקרא על שם אהרן אמיר. בשנת 1973 הפעילה ההסתדרות שלוש ספריות: ספרייה אחת במרכז כפר סבא, ספרייה בשכונת עלייה וספרייה בשכונת יוספטל.

### הספרייה העירונית בכפר סבא
בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20, עם הדיונים על הפיכת כפר סבא ממושבה לעיר, הוחלט על הקמת היכל תרבות עירוני שיכלול ספרייה למבוגרים ולנוער. התוכניות הבשילו לבניית בית יד לבנים שכלל, בין היתר, אולם לספרייה, בשנים 1970–1973.

יואל כהן, המנהל הראשון של הספרייה, עסק בהקמת אוספי הספרייה השונים ובבנייתם, וניהל את הספרייה עד שנת 2007. 

באוקטובר 2009 הספרייה העירונית של כפר סבא זכתה בציון לשבח ארצי עבור הפעילות שהתקיימה בה במהלך אותה שנה.

## אוספי הספרייה
בספרייה העירונית בכפר סבא ספרי קריאה בעברית, אנגלית, רוסית וצרפתית  וכן אוסף של ספרי עיון וכתבי עת. כמו כן, קיימים בה ספרים לפעוטות, לילדים ולנוער. 

בספרייה מדף ספרים בין-לאומי של ספרי ילדים מאוירים ממדינות העולם השונות, מדף "ספרים של פעם" של ספרי ילדים מוקדמים ואוסף ספרי משחק.

## נגישות בספרייה
בספרייה קיימים עזרים לאנשים בעלי מוגבלויות: כבדי ראייה ולקויי קריאה המבקרים בספרייה יכולים להיעזר במכשיר הגדלה שולחני, המשמש לצילום המסמך אשר רוצים להכירו, ולהגדלתו בעזרת מסך מחשב. כמו כן, באפשרותם להיעזר בתכנת הקראה ממוחשבת, המאפשרת לבחור את המסמך שאותו רוצים להכיר, ולשמוע אותו דרך אוזניות. 

האזנה לטקסטים כתובים מתאפשרת גם באמצעות שאילת תקליטורים שבהם הקלטות של ספרים שונים, ועבור מנויי הספרייה - גם דרך התחברות לתוכנה המאפשרת להאזין להקלטות של ספרים בעזרת גלישה ישירה (streaming).

## קישורים חיצוניים
* 
* דף הספרייה המרכזית באתר עיריית כפר סבא
* דף ספריית הילדים באתר עיריית כפר סבא
* דף סניפי הספרייה באתר עיריית כפר סבא
* דף הספרייה המרכזית בפייסבוק 
* דף ספריית הילדים בפייסבוק

## הערות שוליים

קטגוריה:כפר סבא: חינוך
כפר סבא
קטגוריה:כפר סבא: תרבות
יום הנראות הטרנסג'נדרית הבין-לאומי

**יום הנראות הטרנסג'נדרית הבין-לאומי** הוא חג המתרחש כל שנה ב-31 במרץ, ואשר מוקדש לאנשים טרנסג'נדרים ולהעלאת מודעות לאפליה ואלימות כלפי אנשים טרנסג'נדרים ברחבי העולם. החג נוסד על ידי הפעילה הטרנסג'נדרית רייצ'ל קרנדל במישיגן בשנת 2009 כתגובה להיעדר ימי ציון בקהילה הגאה לנושאים טרנסג'נדרים, בהביעה התסכול שהיום היחיד הקיים הוא יום הזיכרון הטרנסג'נדרי אשר מתאבל על אובדנם של אנשים טרנסג'נדרים בגין פשעי שנאה, אך שאינו מכיר או מכבד את חברי הקהילה הטרנסג'נדרים בעודם חיים. היום הבינלאומי לנראות טרנסג'נדרית הראשון נערך ב-31 במרץ 2009.
[שמאל|ממוזער|חגיגות יום הנראות ב[סן פרנסיסקו]]

החג נחגג באירועים של קהילות טרנס ולהט"ב ברחבי העולם  כולל ארצות הברית, קנדה, אנגליה, אירלנד, סקוטלנד, שוודיה, גרמניה וישראל.

ובנוסף, מתקיימים אירועים וירטואליים רבים במדיה חברתית ובאתרי אינטרנט, לרבות פייסבוק, טוויטר, טאמבלר ואינסטגרם. המשתתפים פרסמו סלפיז, סיפורים אישיים, נתונים סטטיסטיים לגבי סוגיות טרנסיות, ותכנים אחרים שמטרתם להעלות מודעות ולהגביר נראות.

## ראו גם
* טרנספוביה
* יום הזיכרון הטרנסג'נדרי
* שבוע המודעות הטרנסג'נדרי
* יום הנראות הביסקסואלי
* שבוע הנראות הביסקסואלי
* מצעד הטרנסים
* יום כינויי הגוף הבינלאומי

## קישורים חיצוניים

* 
* הקהילה המקוונת לנראות טרנסית

## הערות שוליים

קטגוריה:אירועים בחודש מרץ
קטגוריה:טרנסג'נדר
קטגוריה:להט"ב: אירועים
טרנסג'נדר
Dragon Ball Xenoverse 2

**Dragon Ball Xenoverse 2** הוא משחק לחימה ותפקידים המבוסס על זיכיון דרגון בול שפותח על ידי Dimps ופורסם על ידי Bandai Namco. זהו משחק ההמשך של Dragon Ball Xenoverse ששוחרר ב-5 בפברואר 2015. המשחק שוחרר ב-25 באוקטובר 2016 עבור פלייסטיישן 4 ו-Xbox One, שלושה ימים לאחר מכן למחשב האישי דרך סטים, ובסתיו 2017 ל-Nintendo Switch. זהו משחק הווידאו השני של דרגון בול ששוחרר על קונסולות משחקי הווידאו של הדור השמיני.

## משחקיות
**Dragon Ball Xenoverse 2** הוא משחק לחימה תלת-ממדי המתרחש בעולם של הזיכיון דרגון בול. מטרת המשחק היא לתקן את ההיסטוריה המשובשת של דרגון בול מסאגת הסאיינים  על ידי דמות הנוצרת על ידי השחקן; שיכול לעצב אותה, לאמן אותה, לעלות אותה רמות, ולבחור בין חמישה גזעים. העולם העיקרי של המשחק הוא עולם עתידי-מרובה משתתפים שבו השחקן יכול לצאת למשימות ולפגוש שחקנים אחרים דרך אונליין ולהילחם איתם. בשלבים תוכלו למצוא אויבים מוכרים מהסדרה כגון מאג'ין בו, סל, פריזה ועוד..

## קישורים חיצוניים
* 

* 

קטגוריה:דרגון בול - משחקי וידאו
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2016
קטגוריה:משחקי פלייסטיישן 4
קטגוריה:משחקי Xbox One
קטגוריה:משחקי נינטנדו סוויץ'
קטגוריה:משחקי לחימה ממוחשבים
קטגוריה:משחקי תפקידים ממוחשבים
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו ביפן
עונת 1979/1980 בלה ליגה

**עונת 1979/1980** הייתה העונה ה-49 של לה ליגה שהיא הליגה הספרדית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-8 בספטמבר 1979 והסתיימה ב-18 במאי 1980. 

הליגה כללה 18 קבוצות. קבוצות שזכו במקום 16–18 יעברו בסוף העונה לליגת משנה. 

התחרות כללה 34 סיבובים (משחק בית ומשחק חוץ). על ניצחון הוענקו 2 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. 

בהתאם לתוצאות של העונה הקודמת סלטה ויגו, ראסינג סנטנדר ורקראטיבו ולבה ירדו לליגת משנה. מליגת המשנה עלו ריאל בטיס, מאלגה ואלמריה.

ריאל מדריד זכתה בתואר, בפעם ה-20 בתולדות המועדון ועונה שלישית ברציפות. בנוסף המועדון זכה גם בגביע המלך. 

סלטה ויגו, בורגוס ומאלגה ירדו לליגת משנה בסוף העונה.

## כדורגלנים מצטיינים
פרסים שהוענקו על ידי העיתון "מארקה":
* פרס הפיצ'יצ'י למלך השערים של העונה הוענק לקיני (), ספורטינג חיחון, שכבש 24 שערים ב-24 משחקים. הוא זכה בתואר בפעם השלישית בקריירה. 

* פרס זאמורה לשוער הטוב ביותר הוענק ללואיס ארקונדה (), ריאל סוסיאדד, שספג 29 שערים ב-34 משחקים. 

פרס דון בלון שהוענק על ידי העיתון "דון בלון":

***הספרדי המצטיין:** רפאל גורדיו ()
***הזר המצטיין:** אולי שטיליקה () 
***מאמן העונה:** לואיס מולוני ()

## טבלת הליגה

## סטטיסטיקה
### מלכי השערים

## קישורים חיצוניים
* נתונים מפורטים מאתר rsssf
* נתונים מפורטים מאתר bdfutbol
* נתונים מאתר worldfootball
* נתונים מאתר transfermarkt

1979 1980
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1979
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1980