open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מוטי בסר

**מרדכי (מוטי) בסר** (נולד ב-11 בפברואר 1952) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, שירת כיועץ הכספי לרמטכ"ל וראש אגף התקציבים של משרד הביטחון וכיהן כמנכ"ל הבורסה ליהלומים וכמנכ"ל משרד מבקר המדינה.

## ביוגרפיה
בסר נולד בישראל. בעל תואר ראשון בהנדסת תעשייה וניהול מהטכניון במסגרת העתודה האקדמית.בעל תואר שני במנהל ותקצוב ציבורי מאוניברסיטת תל אביב. שירת בצה"ל כקצין בחיל התותחנים, וכן מילא תפקידים ביחידות המחקר והפיתוח של משרד הביטחון וביחידת היועץ הכספי לרמטכ"ל. בנובמבר 1997 מונה ליועץ הכספי לרמטכ"ל ולראש אגף התקציבים במשרד הביטחון, תפקיד בו שירת עד נובמבר 2000.

לאחר שחרורו עבד כמנהל תקציביים ובקרה בחברת גילת רשתות לווין. ב-2002 מונה למנכ"ל התאחדות תעשייני היהלומים. ב-2008 מונה למנכ"ל הבונדס בבריטניה. ב-2010 מונה למנכ"ל משרד מבקר המדינה. מנובמבר 2011 עד ינואר 2016 כיהן כמנכ"ל הבורסה ליהלומים. שימש דירקטור בחברות אילן-גת מהנדסים, מלרג הנדסה וקבלנות, בנק עצמאות למשכנתאות ולפיתוח, מנועי בית שמש, ויו"ר חברת יובל חינוך של עיריית תל אביב-יפו, חבר מועצת המנהלים ויו"ר ועדת השקעות של קרן חסכון צבא קבע, חבר ב"נבחרת הדירקטורים" של רשות החברות 2017, מנכ"ל העמותה הישראלית למיגון מפני אש (NFPA-IL), חבר בחבר הנאמנים של המכון הטכנולוגי חולון (HIT) וחבר ועדת ביקורת, מגשר ומפשר בבית הדין לעבודה, חבר הוועדה לבחינת השקעות במו"פ בתחום המדע וטכנולוגיית קוונטים (האקדמיה הלאומית למדעים), חבר ועדת תל"מ (תשתיות לאומיות למחקר ולפיתוח ליד האקדמיה הישראלית למדעים), לבדיקת נושא מערכות נבונות ובינה מלאכותית בישראל, חבר הוועד המנהל של האגודה לזכויות החולה, מיולי 2020 חבר במועצה המינהלית בבנק ישראל.

בסר נשוי לדפנה ואב לשלושה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:יועצים כספיים לרמטכ"ל
קטגוריה:מנכ"לים יוצאי שירות קבע בצה"ל
קטגוריה:עובדי משרד מבקר המדינה
קטגוריה:בוגרי העתודה האקדמית
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל: הנדסת תעשייה וניהול
קטגוריה:מהנדסי תעשייה וניהול ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952
בסר

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה גרמניים
גלריית דגלי ברית המועצות

## דגלי הרפובליקות הסובייטיות

## דגלי מדינות ברית המועצות לשעבר

## דגלי מדינות לא מוכרות במדינות ברית המועצות לשעבר

## קישורים חיצוניים

ברית המועצות
מירטל ביץ'

**מירטל ביץ**' (באנגלית: **Myrtle Beach**) היא עיר חוף במחוז הורי אשר בקרוליינה הדרומית שבארצות הברית. העיר היא חלק ממטרופולין וממוקמת בצפון מזרח קרוליינה הדרומית. מירטל ביץ' היא מרכז תיירותי בארצות הברית בהשפעת חופי ים ארוכים ואקלים סובוטרופי חמים. העיר מושכת אליה 14 מיליון תיירים כל שנה. בעיר מתגוררים 27,109 על פי מפקד האוכלוסין של שנת 2010 ו-465,391 תושבים במטרופולין במפקד של שנת 2013.

## ערים תאומות
למירטל ביץ' יש חמש ערים תאומות ברחבי העולם.
* 
*  
*  
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קרוליינה הדרומית: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1936
אצטדיון ונקדורף

**אצטדיון ונקדורף** (בגרמנית: **Stadion Wankdorf**) היה אצטדיון כדורגל בעיר ברן, בירת שווייץ, ושימש בתור מגרשה הביתי של יאנג בויז ברן המקומית.

האצטדיון אירח חלק ממשחקי מונדיאל 1954 בו אירח חמישה משחקים, ביניהם משחק הגמר. כמו כן, אירח האצטדיון את גמר גביע אירופה לאלופות בשנת 1961 בו גברה בנפיקה ליסבון על ברצלונה בתוצאה 3-2. בנוסף, אירח האצטדיון את גמר גביע אירופה למחזיקות גביע בשנת 1989 בו גברה ברצלונה על סמפדוריה בתוצאה 2-0.

תכולתו של האצטדיון השתנתה עם השנים. עם סגירתו הכיל האצטדיון כ-22,000 צופים, ובזמן מונדיאל 1954 תכולתו הגיעה לכ-65,000 צופים.

בשנת 2001 נהרס האצטדיון לטובת בניית אצטדיון חדש בשם סטאד דה סוויס ונקדורף, שהחל להיבנות על חורבותיו בשנת 2003. האצטדיון החדש נחנך ב-30 ביולי 2005 ומכיל 32,000 מקומות ישיבה. בקונצרטים, בהם חלק מהצופים יושבים על המגרש עצמו, מגיעה התכולה לכ-45,000 צופים.

## קישורים חיצוניים

* אתר המוקדש לאצטדיון
* אצטדיון ונקדורף באתר Stadium Guide

קטגוריה:ברן: ספורט
ונקדורף
ונקדורף
קטגוריה:יאנג בויז ברן
קטגוריה:ברן: מבנים
ונקדורף
דייוויד ארמסטרונג

**דייוויד הארטלי ארמסטרונג** (באנגלית: **David Hartley Armstrong**; 21 באוקטובר 1812, נובה סקוטיה, קנדה – 18 במרץ 1893, סנט לואיס, מיזורי, ארצות הברית) היה סנטור אמריקאי ממיזורי. ארמסטרונג החל את הקריירה שלו כמורה, מרצה באוניברסיטה, מנהל בית ספר, מנהל הדואר של סנט לואיס, וחבר הדירקטוריון של משטרת סנט לואיס.
## חייו
ארמסטרונג נולד בנובה סקוטיה, קנדה. בין השנים 1833–1837 עבד כמורה בבית ספר בניו בדפורד, מסצ'וסטס. ב-1837 עבר לסנט לואיס, מיזורי, ומשם ללבנון, אילינוי, שם לימד באוניברסיטת מקנדרי . ב-1838 חזר למיזורי והיה למנהל בית ספר בבנטון עד 1847. בין השנים 1847–1850 היה למבקר העירייה של סנט לואיס. בין השנים 1854–1858 עבד כמנהל הדואר של סנט לואיס. בין השנים 1873–1876 היה חבר הדירקטוריון של משטרת סנט לואיס.

ב-29 בספטמבר 1877 מונה לסנאטור מטעם מדינת מיזורי, לאחר פטירתו של קודמו בתפקיד, לואיס ו. בוגי . הוא שירת בתפקיד עד ה-26 בינואר 1879, אז נבחר לו מחליף, לאחר שלא התמודד כלל בבחירות לסנאט. ארמסטרונג נפטר ב-18 במרץ 1893, בסנט לואיס ונקבר בבית הקברות בלפונטן שבעיר.

## קישורים חיצוניים

* 
* דייוויד ארמסטרונג, באתר Find a Grave .
* 

קטגוריה:מהגרים מקנדה לארצות הברית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית ממיזורי
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית שמונו לתפקידם
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1812
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1893
המטרה

**המטרה** (אנגלית: **The Goal**) הוא רומן ניהולי שנכתב בידי אליהו מ. גולדרט וג'ף קוקס ויצא לאור בשנת 1984. הספר הציג לראשונה את תורת האילוצים שפותחה על ידי גולדרט. הספר שנכתב כרומן בדיוני אך בוסס על אירועים אמיתיים תורגם לעשרות שפות והוא ספר חובה בפקולטות לניהול ולהנדסת תעשייה ברחבי העולם. המגזין טיים הגדיר את הספר כ"אחד מ-25 ספרי הניהול המשפיעים ביותר - ששינו את דרך החשיבה שלנו בניהול". נכון ל-2014 הספר נמכר במעל 6 מיליון עותקים.

## תוכן
הספר מתאר בצורה עלילתית את עקרונות תורת האילוצים ויישומם על רצפת היצור. העלילה מספרת על מנהל מפעל בשם אלכס שבשל הפסדים בחטיבה של התאגיד אליו שייך המפעל עומד תחת איום בסגירת המפעל. אלכס יוצר קשר עם המרצה שלו לפיזיקה מימי האוניברסיטה, יונה (בן דמותו של גולדרט), שעבר לייעוץ לארגונים. יונה מנחה את אלכס להבין את מטרת המפעל (להרוויח כסף) ואז עוזר לאלכס ולצוותו למצוא את האילוץ המונע מהמפעל להצליח - במקרה זה משאבי צוואר הבקבוק של הייצור ובאמצעות שינוי המיקוד שלהם, ממדדים מקומיים כגון נצילות למדדים מערכתיים כגון תפוקה, לקבל החלטות נכונות לגבי ניצול יעיל של האילוץ, הכפפת המשאבים לאילוץ ופריצת האילוץ. באמצעות 5 צעדי המיקוד של תורת האילוצים. הצעדים הללו הופכים את המפעל לרווחי ביותר ולמוביל בחטיבתו, והמפעל ניצל מסגירה. בעקבות ההצלחה מקודם אלכס לתפקיד מנהל החטיבה.

### מושגים
בספר מוצגים מספר כלים/מושגים בסיסיים של תורת האילוצים:
*אילוץ: הגורם המונע מהמערכת להגיע ליותר יחידות מטרה.
*צוואר בקבוק: המשאב בעל הקיבולת הנמוכה ביותר, כאשר הביקוש גדול מהקיבולת.
*חשבונאות תפוקה: שיטת חשבונאות ניהולית שמתמקדת בעלויות בצוואר הבקבוק.
*DBR - (drum-buffer-rope): שיטה לתזמון הייצור בהתאם לקצב שקובע צוואר הבקבוק.

## בעקבות הספר

עם פרסומו הצליח הספר מאוד ברחבי העולם והביקוש לתורתו החדשה של גולדרט גאה. ברם, הספר התמקד ברצפת הייצור, שכן גולדרט היה משוכנע שהקוראים יבינו כיצד להרחיב את העקרונות לעסק כולו והניח שזהו כל המידע הנדרש להבנת תורתו. משנוכח כי טעה, כתב ספרים נוספים והמשיך לפתח את השיטה והכלים תוך פישוטם.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי ניהול
קטגוריה:תורת האילוצים
ז'ואאו החמישי, מלך פורטוגל

**ז'ואאו החמישי, מלך פורטוגל** (בפורטוגזית: **João V de Portugal**; 22 באוקטובר 1689 – 31 ביולי 1750) היה מלך פורטוגל בין השנים 1707–1750.

## חייו
### ילדותו
ז'ואאו החמישי נולד בליסבון ב-22 באוקטובר 1689, לפדרו השני, מלך פורטוגל ומריה סופיה מנויבורג, בתם של פיליפ וילהלם, הנסיך הבוחר מפפאלץ ואליזבת אמליה, רוזנת הסן-דרמשטדט. על אף היותו של ז'ואאו יורש העצר, לא קיבל בטקס הטבלתו את התארים "נסיך ברזיל" ו"דוכס ברגנסה", מתוך כבוד לאחיו הבכור ז'ואאו, נסיך ברזיל שמת זמן קצר לפני לידתו. ז'ואאו קיבל חינוך מעולה, ואף קיבל הדרכה פוליטית מעולה כהכנתו לשלטון. בשנת 1696 בהיות ז'ואאו בן 7, העניק לו אביו בטקס מפואר במיוחד את התארים "נסיך ברזיל" ו"דוכס ברגנסה". בשנת 1699 מתה אמו מריה סופיה מנויבורג, ובעקבות כך נכנס ז'ואאו לדיכאון. על מנת לעזור לו חזרה דודתו קתרינה, נסיכת פורטוגל לפורטוגל, וגידלה אותו עד למותה בשנת 1705. בשנת 1704 מתה אחותו של ז'ואאו תרזה מריה, ובעקבות כך נכנס ז'ואאו שוב לדיכאון למשך כמה חודשים.

### שלטונו
ב-9 בדצמבר 1706 מת אביו פדרו השני, מלך פורטוגל, וז'ואאו עלה במקומו לשלטון. ז'ואאו המשיך לסייע לבריטניה ואוסטריה במלחמת הירושה הספרדית, ואף סייע בכיבוש מדריד. ז'ואאו שלט בממלכה בצורה אבסולוטית, ואף לא טרח לכנס את הקורטס. לאחר שנתגלו בברזיל מאגרי זהב ואבנים יקרות עשירים ביותר, הפך ז'ואאו החמישי לאחד המונרכים העשירים באירופה.

על מנת לחזק את בריתו עם אוסטריה, התחתן ז'ואאו ב-27 ביוני 1708 עם מריה אנה, ארכידוכסית אוסטריה, אחותו של יוזף הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, שהביאה כנדוניה 100,000 כתרים. ב-26 באוקטובר הגיעה מריה אנה לליסבון, והחתונה המפוארת נמשכה על ה-27 בדצמבר. נישואיהם של השניים היו מוצלחים, אולם חלק גדול מהזמן בני הזוג חיו בנפרד, וז'ואאו אף החזיק בכמה פילגשים. בשנת 1713 נחתם הסכם אוטרכט, ולפיו זכתה פורטוגל בכמה טריטוריות שנכבשו על ידה במהלך המלחמה. אולם, מיד לאחר סיום המלחמה, החל ז'ואאו לטפח את קשריו עם ממלכת צרפת, ואף ניסה להשיא את בתו ללואי החמישה עשר, מלך צרפת. בשנת 1729 לאחר משא ומתן בן 4 שנים, חיתן ז'ואאו את בנו ז'וזה עם מריאנה ויקטוריה מספרד, בתו של פליפה החמישי, מלך ספרד, בעוד שבתו ברברה מפורטוגל התחתנה עם בנו של פליפה פרננדו, לימים מלך ספרד.

ב-31 ביולי 1750 מת ז'ואאו החמישי בליסבון כתוצאה מבצקת, ובנו פדרו השלישי, מלך פורטוגל עלה לשלטון במקומו.

## משפחתו
בשנת 1708 התחתן ז'ואאו עם מריה אנה, ארכידוכסית אוסטריה, בתם של לאופולד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ואלאונורה מגדלנה מנויבורג, ממנה נולדו לו 6 ילדים:
* ברברה מפורטוגל (1711–1758)
* פדרו, נסיך ברזיל (1712–1714)
* ז'וזה הראשון, מלך פורטוגל (1714–1777)
* קרלוס, נסיך פורטוגל (1716–1736)
* פדרו השלישי, מלך פורטוגל (1717–1786)
* אלכסנדרה, נסיך פורטוגל (1723–1728)

בנוסף היו לז'ואאו כמה ילדים לא חוקיים מפילגשיו השונות.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:מלכי פורטוגל
קטגוריה:בית ברגנסה
קטגוריה:ילידי 1689
קטגוריה:נפטרים ב-1750
פיינמן

**פֶיינמַן** או **פַיינמֶן** (באנגלית: **Feynman**, **Feynman** או **Fineman**) הוא שם משפחה.

קטגוריה:שמות משפחה
ויליאם מונטגומרי ואט

ממוזער|ויליאם מונטגומרי ואט
**ויליאם מונטגומרי ואט** (באנגלית, **William Montgomery Watt**, 14 במרץ 1909 - 24 באוקטובר 2006) היה מזרחן סקוטי וחוקר אסלאם. ידוע בעיקר בזכות ספריו "מוחמד במכה" (1953) ו"מוחמד במדינה" (1956).

ואט נולד וגדל בסקוטלנד. בצעירותו החל בלימודי מדעי הרוח - ספרות ופילוסופיה במוסדות אקדמיים שונים כאוניברסיטת אוקספורד, אוניברסיטת אדינבורו ואוניברסיטת יינה שבגרמניה וכל זאת מתוך עניין עמוק בדת, שהוביל אותו למסלול של הסמכה לכמורה בכנסייה הסקוטית האפיסקופלית. ב-1937, לאחר שכבר היה בעל מספר תארים בתחומים שונים במדעי הרוח החל להתעניין באסלאם לאחר שבמהלך לימודי הדוקטורט שלו השכיר חדר לסטודנט מוסלמי מפקיסטן, מזרם האחמדייה. לאחר שהוסמך לכמורה כיהן ככומר במשך שנים אחדות, ובין היתר שירת כעוזר של הבישוף האנגליקני בירושלים בין 1943 ל-1946. לאחר 1946 חזר לסקוטלנד ושימש כמרצה לערבית ואסלאם באוניברסיטת אדינבורו עד לפרישתו ב-1979. בעבודתו זכה להערכה רבה ולכיבודים ופרסים אקדמיים, ושימש גם ככומר פעיל במהלך חלק מן התקופה בה לימד. היה נשוי לג'ין דונלנדסון ולזוג נולדו בן אחד וחמש בנות.

ואט היה בעל אמונה דתית חזקה, ועל אף שהיה נוצרי מאמין, ראה בנביא מוחמד דמות מופת. ספריו "מוחמד במכה" ו"מוחמד במדינה" הם ביוגרפיה אוהדת של הנביא. ב-1961 יצא ספרו "מוחמד, נביא ומדינאי", שהוא מעין תקציר של שני הספרים. באישיותו שאף ואט לגשר על פני שני העולמות, ולהביא להבנה רבה יותר של האסלאם בקרב הלא-מוסלמים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חוקרי אסלאם
קטגוריה:מזרחנים בריטים
קטגוריה:סקוטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1909
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2006
צלופחי-קושק

**צלופחי-קושק** (שם מדעי: Ophidiiformes) היא סדרה של דגי גרם ממחלקת מקריני סנפיר למרות שמם הם אינם קשורים לצלופחים. 

דגים אלה בעלי ראשים קטנים וגופים וזנבות ארוכים. העור שלהם חלק וריר והם חסרי קשקשים. הלסתות גדולות וסנפיר הגב ארוך ויש להם 2 זיזים מתחת ללסתות. רובם מטילי ביצים אך חלקם גם משריצי ולדות. אורכם מגיע מ-5 ס"מ ל-2 מ'.

הם חיים באוקיינוסי אזורים הטרופיים וחלקם גם במים מתוקים. הם יכולים לחיות בעומק של 8,500 מטר. מינים אחרים חיים דווקא במים רדודים כמו בשוניות וחלקם אף במים הקפואים של גרינלנד.

## מיון
*סדרה **צלופחי-קושק** (Ophidiiformes)
**משפחה Aphyonidae
**משפחה בִּיתְנִיִּים (Bythitidae)
**משפחה דַּיָּרִיִּים (Carapidae)
**משפחה זַלְדְּקָנִיִּים (Ophidiidae)
**משפחה Parabrotulidae

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1937
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי לב ברג
בסיס חיל האוויר פירסטנפלדברוק

250px|ממוזער|שמאל|האנדרטה בשדה התעופה לזכר חללי טבח מינכן
250px|ממוזער|המטס הגרמני-ישראלי מעל הבסיס, אוגוסט 2020
**בסיס חיל האוויר פירסטנפלדברוק** (בגרמנית: **Fliegerhorst Fürstenfeldbruck**, כיום **Flugplatz Fürstenfeldbruck**) הוא בסיס צבא ושדה תעופה צבאי לא פעיל ליד העיירה פירסטנפלדברוק בבוואריה שבגרמניה, מצפון-מערב לעיר מינכן.

## תולדות הבסיס
שדה התעופה נפתח ב-1935 כבסיס הדרכה של חיל האוויר הגרמני. בשל נזקי ההפצצות על גרמניה במלחמת העולם השנייה הוחל באוקטובר 1944 בהארכת מסלולי הבסיס לשימושם של מטוסי קרב, באמצעות עבודתם של אלפי עובדי כפייה. בהמשך אכן הופעלו ממנו מטוסי קרב כנגד בעלות הברית, ובעקבות זאת הופצץ הבסיס על ידי מטוסי ארצות הברית ובריטניה, שפסחו עליו קודם לכן. בשלהי אפריל 1945 כבש הצבא האמריקאי את הבסיס.

לאחר המלחמה ועד 1948 שימש הבסיס את כוחות הכיבוש האמריקאים בגרמניה כבסיס רגיל, ואז הוחלט לשוב ולנצלו כשדה תעופה. בשנים הבאות הוצבו בו מטוסי קרב ומטוסי סיור וצילום אמריקאים.

בשנת 1957 הותר לחיל האוויר של גרמניה המערבית לשוב ולהשתמש בבסיס ביחד עם חיל האוויר של ארצות הברית, אשר עזב את השדה ב-1960.

מאז 1957 שוכן בבסיס בית הספר לקצינים של חיל האוויר הגרמני. הטיסות מהשדה נמשכו עד 1997 ואז הופסקו כליל. כיום משכן הבסיס יחידות אימונים ויחידות מנהלה שונות של חיל האוויר הגרמני.

בבסיס מצוי עד היום מסלול טיסה אחד (מסלול 08/26, שכאמור אינו פעיל) באורך של 2,744 מטר.

### הטבח באולימפיאדת מינכן

ב-5 בספטמבר 1972 תקפו שמונה מחבלים מארגון ספטמבר השחור את מגורי המשלחת הישראלית לאולימפיאדת מינכן, רצחו שניים מחברי המשלחת ולקחו תשעה אחרים בכבני ערובה.

המחבלים דרשו מגרמניה במטוס מנמל התעופה של מינכן. במהלך המשא ומתן שנוהל עמם הוסכם במקום זאת להעביר את המחבלים ובני הערובה במסוקים מהכפר האולימפי לבסיס פירסטפלדנברוק, שם ימתין מטוס נוסעים שיטיס אותם למצרים.

בשעה 22:30 נחתו שני המסוקים בשדה התעופה. שם הותקפו המחבלים בירי צלפים לפי תוכנית שהכינו השלטונות הגרמנים לחילוץ בני הערובה. התוכנית בוצעה ברישול רב ולא השיגה את מטרתה, ובסופו של דבר רצחו המחבלים את תשעת בני הערובה הישראלים בעודם כבולים זה לזה בתוך המסוקים.

ב-18 באוגוסט 2020 קיימו חיל האוויר הישראלי והלופטוואפה (חיל האוויר הגרמני), בהובלת מפקדיהם עמיקם נורקין ואינגו גרהרץ בהתאמה, את "מטס זיכרון לעתיד" - מטס של מטוס נחשון מטייסת 122 ושני מטוסי ברק מטייסת 105 בלוויית שני מטוסי יורופייטר טייפון גרמנים אשר עבר מעל מחנה הריכוז דכאו ומעל בסיס חיל האוויר פירסטנפלדברוק.

## קישורים חיצוניים

* מידע על שדה התעופה

## הערות שוליים

קטגוריה:בוואריה
פירסטנפלדברוק
פירסטנפלדברוק
פירסטנפלדברוק
קטגוריה:טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן
קטגוריה:יחסי ארצות הברית – גרמניה
קטגוריה:לופטוואפה
פירסטנפלדברוק
קרלוטה חואקינה מספרד

**קרלוטה חואקינה מספרד** (בספרדית: **Carlota Joaquina de Borbón**; 25 באפריל 1775 - 7 בינואר 1830) הייתה אשתו של ז'ואאו השישי, מלך פורטוגל.

## ביוגרפיה
קרלוטה חואקינה נולדה בארנחואס ב-25 באפריל 1775, לקרלוס הרביעי, מלך ספרד, ומריה לואיסה מפארמה, בתם של פליפה, דוכס פארמה ולואיז אליזבת, נסיכת צרפת.

בשנת 1785 התחתנה קרלוטה חואקינה בת ה-10 בלבד עם ז'ואאו, נסיך ברזיל באישור האפיפיור פיוס השישי, והנישואים נחגגו בפאר גדול, ואחותו של ז'ואאו מריאנה ויקטוריה, נסיכת פורטוגל התחתנה עם אחיה של קרלוטה ז'ואקינה האינפנטה גבריאל מספרד. בשנת 1788 מת אחיו הבכור של ז'ואאו ז'וזה, נסיך ברזיל, וז'ואאו מונה ליורש העצר של פורטוגל.

מריה הראשונה, מלכת פורטוגל, אמו של ז'ואאו, סבלה מדיכאון שהחמיר מאוד בשנת 1792 אחרי מותו של הכומר המוודה שלה עד כדי אי-מסוגלות לשלוט, ולפיכך בשנת 1799 מונה ז'ואאו לעוצר השלטון במקומה. פורטוגל הייתה חלק מהקואליציה האנטי צרפתית השנייה, ובעקבות כך בשנת 1801 פלשה ספרד לפורטוגל. בהסכם בדחוס שנחתם בחודש יוני של אותה שנה הסיגה ספרד את כוחותיה, בתמורה לוויתור על טריטוריות מצד פורטוגל.

בשנת 1805 ניסתה קרלוטה חואקינה שתמכה בספרד להדיח את בעלה מהשלטון, אך כשלה והוגלתה לעיר מפרה. פורטוגל סירבה בשנת 1807 להיענות לדרישת נפוליאון לתמוך במצור על בריטניה, כחלק מאמברגו על הממלכה המאוחדת. כתוצאה מכך, כוחות צרפתיים, תחת פיקודו של הגנרל ז'ונו (Junot), פלשו לפורטוגל כחלק ממלחמת חצי האי והשתלטו על הבירה ב-1 בדצמבר 1807.

לאחר הכיבוש עברה חצר המלוכה לברזיל, וכתוצאה מכך הפכה ברזיל לחלק מהממלכה המאוחדת של פורטוגל, ברזיל ואלגרבש, ובמעמד שווה לפורטוגל. מעורבותם של הכוחות הבריטיים במלחמת העצמאות הספרדית השיבה למדינה את עצמאותה, ובשנת 1812 גורשו אחרוני החיילים הצרפתים מהמדינה.

בשנת 1821 נאלצו זואאו השישי וקרלוטה חואקינה לחזור לפורטוגל, בעקבות המהפכה הליברלית, וז'ואאו נאלץ להסכים לחוקה שהתקבלה על ידי הקורטס. בשנת 1824 ניסה בנה מיגל בתמיכתה להדיח את ז'ואאו מהשלטון, אולם המרד נכשל בתמיכה בריטית, ומיגל הוגלה לווינה, וקרלוטה חואקינה נעצרה במעצר בית. ב-7 בינואר 1830 מתה קרלוטה חואקינה בסינטרה, והיו טענות על כך שהתאבדה.

## משפחתה
בשנת 1785 התחתנה קרלוטה חואקינה עם ז'ואאו השישי, מלך פורטוגל, ממנו נולדו לה 9 ילדים:
* מריה תרזה, נסיכת ביירה (1793–1874)
* פרנסיסקו אנטוניו, נסיך ביירה (1795–1801)
* מריה איזבל, נסיכת פורטוגל (1797–1818)
* פדרו הראשון, קיסר ברזיל (1798–1834)
* מריה פרנסיסקה, נסיכת פורטוגל (1800–1834)
* איזבל מריה, נסיכת פורטוגל (1801–1876)
* מיגל הראשון, מלך פורטוגל (1802–1866)
* מריה דה אסוסאו, נסיכת פורטוגל (1805–1834)
* אנה דה ז'זוס מריה, נסיכת פורטוגל (1806–1857)

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בית בורבון
קטגוריה:ילידות 1775
קטגוריה:נפטרות ב-1830
א-ראם

**אַ-רַּאם** (; תעתיק מדויק: **אלראם**) היא עיירה בנפת אל-קודס של הרשות הפלסטינית, נמצאת דרומית־מזרחית לעיר רמאללה, בסמוך לשכונות נווה יעקב ובית חנינא בירושלים. חלק מן העיירה נמצא בשטח ישראל וכלול בשטחה המוניציפלי של ירושלים, אך מרביתה המכריע מחוץ לגדר ההפרדה. חלק מהחוקרים מזהים את א-ראם עם העיר המקראית רמה, שהייתה מן הערים החשובות בנחלת שבט בנימין.

## היסטוריה
### העת העתיקה
חוקרים רבים מזהים את המקום כעיר המקראית רמה (או הרמה, בה"א הידיעה) בבנימין, זיהוי הנתמך הן על ידי שם הכפר, הן על ידי מיקומו כפי שעולה מן המקורות הקדומים, והן מבחינה ארכאולוגית. במקום מצויים שרידי יישוב מהתקופה הפלאוליתית. עיקר הממצאים מאוחרים יותר, וכוללים מבנים מהתקופה הישראלית, בורות מים, מחצבות, חאן ואף שלוש גלוסקמאות עם כתובות בעברית. כתובות אלו, המתוארכות למאה הראשונה לפנה"ס ולמראה הראשונה לספירה, כוללות שמות כגון מרים, יהוחנן ושמעון בן-זכריה.

במקום התגלו חרסים מתקופת הברזל א' (במדרון המזרחי - 1%), הברזל ב' (במדרון הדרומי והמזרחי - 20%), הפרסית (2%), ההלניסטית (13%), הרומית (8%), הביזנטית (31%), המוסלמית המוקדמת (6%), ימי הביניים (8%), וכן מהתקופה העות'מאנית (11%). ממצאים אלו מלמדים על ישוב צפוף באתר בתקופת בית ראשון, דעיכה תחת השלטון הפרסי, והתאוששות בתקופה ההלניסטית.

### התקופה העות'מאנית
א-ראם נזכרת במרשם המס העות'מאני של שנת 1596 תחת השם רמה. במרשם היא מופיעה כחלק מהנפה (נאחיה) של ג'בל קודס במחוז (ליוה) של ירושלים, ונמנתה בה אוכלוסייה של 28 משקי בית, כולם מוסלמים. תושבי הכפר שילמו מיסים על מוצרים חקלאיים, כגון חיטה, שעורה, עצי זית וגפנים, בנוסף ל"הכנסות מזדמנות", עיזים וכוורות, סה"כ 4,700 אקצ'ה.

חוקר ארץ ישראל ויקטור גרן ביקר בא-ראם בשנת 1870 וכתב כי במקום 200 תושבים. הוא ציין כי ראה בכפר שרידי מגדל עתיק, מסגד שנבנה על גבי כנסייה נוצרית קדומה, ואבני גזית עתיקות המשובצות בבתי הכפר הגסים.

קרבת הכפר לירושלים האיצה את אכלוסו, בפרט במהלך המאה ה-20.

### המנדט הבריטי
בתקופת המנדט הבריטי השתייך הכפר לנפת ירושלים. במפקד האוכלוסין של המנדט הבריטי בשנת 1922 נמנו בכפר 208 תושבים, ובמפקד של 1931 262 תושבים, כולם מוסלמים, ב-51 בתים. לפי סקר הכפרים 1945 בארץ ישראל שערכו רשויות המנדט נאמדה אוכלוסיית הכפר ב-350 תושבים, והכפר השתרע על שטח של 5,589 דונמים. אזור הכפר נכלל בשטח שיועד למדינה הערבית, לפי החלטת החלוקה.

### שליטה ירדנית
בעקבות הסכמי רודוס בתום מלחמת העצמאות, עברה א-ראם לשליטת ממלכת ירדן כמו שאר הגדה המערבית.

### שליטה ישראלית ותחת הרשות הפלסטינית
במלחמת ששת הימים בשנת 1967 נכבשה א-ראם על ידי צה"ל. חלקה המערבי של העיירה, הסמוך לתוואי הישן של כביש 60, סופח לישראל והפך לחלק משטחה המוניציפלי של ירושלים, אך רוב הכפר נותר בשליטה פלסטינית. בתקופת האינתיפאדה השנייה בוצעו 12 פיגועים בירושלים שיצאו מא-ראם, ולאור זאת הוקמה גדר הפרדה בין הכפר לבין ירושלים, כחלק מ"עוטף ירושלים".

## א-ראם כיום
על פי נתוני הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, בשנת 2006 חיו בא-ראם 25,595 תושבים, מוסלמים ונוצרים. ישנן הערכות אחרות לפיהן חיים בא-ראם כ-58,000 איש ואף כ-70,000 תושבים. רבים מן התושבים מחזיקים בתושבות ישראלית. בא-ראם נמצא אצטדיון פייסל חוסייני, שהוא אצטדיון הבית של נבחרת פלסטין בכדורגל.

## ערים תאומות
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* נתונים סטטיסטיים, באתר המוסד הפלסטיני לסטטיסטיקה 

## הערות שוליים

קטגוריה:אתרים ארכאולוגיים יהודיים בארץ ישראל
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: יישובים
קטגוריה:נפת אל-קודס
קטגוריה:גדר ההפרדה
קטגוריה:יישובים ערביים המשמרים שם עברי
מריה לואיסה מפארמה

**מריה לואיסה מפארמה** (בספרדית: **Maria Luisa de Borbón**; 9 בדצמבר 1751 - 2 בינואר 1819) הייתה אשתו של קרלוס הרביעי, מלך ספרד.

## ביוגרפיה
מריה לואיסה נולדה בפארמה ב-9 בדצמבר 1751, לפליפה, דוכס פארמה, ולואיז אליזבת, נסיכת צרפת, בתם של לואי החמישה עשר, מלך צרפת ומריה לשצ'ינסקה.

על אף ניסיונותיה של אמה לחתנה בשנת 1761 עם לואי, דופן צרפת, התחתנה לבסוף מריה לואיסה בשנת 1765 עם בן דודה קרלוס, נסיך אסטוריאס.

ב-14 בדצמבר 1788 נפטר חמיה קרלוס השלישי, מלך ספרד, ובעלה קרלוס עלה לשלטון במקומו. בשנת 1807 הסכים קרלוס עם נפוליאון לחלק את פורטוגל ביניהם, אולם משכבשה צרפת את צפון ספרד, נמלט קרלוס לדרום על מנת לברוח לאמריקה הלטינית. בהגיעו לארנחואס אילצה אותו התקוממות עממית להתפטר ב-19 במרץ 1808 לטובת בנם פרננדו השביעי, מלך ספרד, אולם, נפוליאון הזמין את שניהם לבאיון, ושם הודתה אשתו מריה לואיסה בלחץ נפוליאון, שפרננדו הוא בנו של מנואל דה גודוי שהיה מאהבה. פרננדו נאלץ להתפטר לטובת קרלוס, וקרלוס התפטר שוב לטובת ז'וזף בונפרטה וגלה יחד עם מריה לואיסה לרומא.

ב-2 בינואר 1819 מתה מריה לואיסה ברומא, וב-20 בינואר אותה שנה מת אף בעלה קרלוס הרביעי, מלך ספרד.

## משפחתה
בשנת 1765 התחתנה מריה לואיסה עם קרלוס הרביעי, מלך ספרד, ממנו היו לה 14 ילדים:
* קרלוס קלמנטה (1771–1774).
* קרלוטה ז'ואקינה (1775–1830).
* מריה לואיסה (1777–1782).
* מריה אמליה (1779–1798).
* קרלוס דומינגו (1780–1783).
* מריה לואיסה (1782–1824).
* קרלוס פרנסיסקו דה פאולה (1783–1784).
* פליפה פרנסיסקו דה פאולה (1783–1784).
* פרננדו (1784–1833).
* קרלוס מריה איסידרו בניטה (1788–1855).
* מריה איזבלה (1789–1848).
* מריה תרזה (1791–1794).
* פליפה מריה (1792–1794).
* פרנסיסקו דה פאולה (1794–1865).

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בית בורבון
קטגוריה:ילידות 1751
קטגוריה:נפטרות ב-1819
קטגוריה:מלכות רעיות מהמאה ה-17
קטגוריה:מלכות רעיות מהמאה ה-18
דגי-לווייתן

**דגי-לווייתן** (שם מדעי: Cetomimiformes) הם סדרת דגים מקריני סנפיר החיים במצולות האוקיינוס. הם יכולים לחיות בעומק של יותר מ-3,500 מטר, בעיקר באזורי הטרופי.
## מאפיינים
לדגים אלה סנפירים קטנים, גופים כהים או אדומים ולסתות גדולות ענקיות המזכירות לסתות לווייתן וכן קיבה ענקית. חלקם גם בעלי אורות מיוחדים. העיניים קטנות וכמה איברים אצלם מנוונים. דגים אלה הם קרוביהם הרחוקים של החכאים.

דגי הלווייתן יכולים להגיע לאורך של 40 ס"מ, כשהנקבות גדולות לפעמים פי 10 מהזכרים, שבעונת הרבייה נצמדים אליהם. הזכרים של חלק מהמינים יכולים להיות טפילים למיני חכאים החיים בעומק.

## מיון הסדרה
*סדרה דגי-לווייתן (Cetomimiformes)
**משפחה Cetomimidae
**משפחה Rondeletiidae
**משפחה Barbourisiidae - בה סוג ומין יחיד Barbourisia rufa

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אקנתופטריגי
פרספקטיבה (אתר אינטרנט)

**פרספקטיבה - לדיוק ולאחריות בתקשורת (ע"ר)** הוא ארגון ללא מטרות רווח, השייך לעמותת קאמרה (CAMERA: הוועדה לדיוק דיווח המזרח התיכון באמריקה) ופועל משנת 2009, אשר עיקר פעילותו מתמקדת באתר אינטרנט ה"מנטר ומנתח דיווחים, כתבות ומאמרים המופיעים בכלי תקשורת ישראליים, ומוקדש, על פי הצהרתו, לקידום סיקור תקשורתי מדויק ומאוזן של ישראל והמזרח התיכון."

## ייעוד
על פי האתר, "היות שלתקשורת ישנה השפעה עצומה על עיצוב דעת הקהל, 'פרספקטיבה' עומדת על זכותו של הציבור לצרוך חדשות ללא אי-דיוקים ומניפולציות, תוך דרישה מכלי התקשורת לעמוד בסטנדרטים העיתונאיים הגבוהים ביותר ולבסס עובדות טרם פרסומן." אתר "פרספקטיבה" מציב לעצמו מספר מטרות:
# לעקוב, לחשוף ולרכז במקום אחד אי דיוקים וסילופים המופיעים בתקשורת הישראלית.
# ליצור מודעות אצל ציבור הקוראים הצופים והמאזינים לנושא חשוב זה והשפעתו על מצבה של ישראל.
# ליצור קשר עם עיתונאים ועורכים על מנת לתקן את הדרוש תיקון ולמנוע את הישנות הטעויות.

האתר מציין כי "הינו ללא שיוך פוליטי, ואינו נוקט באף עמדה בנוגע לסוגיות פוליטיות בישראל, או בנוגע לפתרונות אפשריים לסכסוך הערבי-ישראלי". עורך האתר חנן עמיאור, כתב בעבר נאומים לשרי הליכוד גלעד ארדן ומירי רגב. לדבריו משלח יד זה הוא טכני, והוא ניאות לכתוב נאומים גם לאנשי שמאל ציוני. האתר מרבה לבקר את עיתון "הארץ".

## היסטוריה ופעילות
"פרספקטיבה" מהווה המחלקה דוברת העברית של עמותת קאמרה (CAMERA - Committee for Accuracy in Middle East Reporting in America, בתרגום חופשי "הוועדה לדיוק הסיקור התקשורתי על המזרח התיכון בארצות הברית") - ארגון אמריקאי ללא מטרות רווח שהוקם בשנת 1982, ופועל לניטור התקשורת, בדגש על הסיקור התקשורתי העולמי על ישראל ועל הסכסוך הישראלי-ערבי.

האתר עובד בשיתוף פעולה עם מחלקות דומות של הארגון בעולם כגון: BBC Watch, UK Media Watch, ReVistamo. בנוסף לניתור, פועל פרספקטיבה לפרסום תיקונים והבהרות מצד מערכות התקשורת, עורך גם תחקירים, סקרים וניתוחי עומק, ומקיים כנסים וסמינרים. למשל, בשנת 2015 חוקרי הארגון זיהו דפוס חוזר במהדורת הארץ באנגלית: דיווחים על היבטים שונים של הסכסוך הישראלי-פלסטיני שהופיעו במהדורה בעברית, תורגמו למהדורה באנגלית בצורה שהקצינה את הביקורת על ישראל והצניעה את זו כלפי הפלסטינים, סיקור שהמשיך לטענתם גם בפרשת אלאור אזריה (אז טענו שהאתר נמנע מלהזכיר שהפלסטיני שנורה היה מחבל שניסה לרצוח חיילים בסכין, ובחרו בתואר פלסטיני פצוע או פלסטיני שוכב). פעילות זו עלתה לסדר היום הציבורי והביאה לביקורת מהצבא על קבוצת הארץ, שנאלצו להסביר את עריכותיהם.

## ביקורת

לטענת עיתון "הארץ", האתר "עוסק בביקורת התקשורת מימין ובבחירה סלקטיבית של דוגמאות או נתונים, שנועדו 'להוכיח' את התזה המוכנה מראש". לדברי "העין השביעית" האתר "עוסק בעיקר בביקורת על עיתונאים וכלי תקשורת המזוהים עם השמאל".

## ראו גם
*NGO Monitor
## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תקשורת המונים
קטגוריה:ביקורת התקשורת בישראל
קטגוריה:יחסי הרשות הפלסטינית – ישראל
כיבוש השממה (תערוכה)

**כיבוש השממה** (או בשמה הרשמי: **תערוכת אקספו "ירושלים 1953"**) הייתה תערוכה עולמית אשר נערכה בירושלים, ישראל במרכז הקונגרסים הבינלאומי בנייני האומה בין התאריכים 22 בספטמבר 1953 ל-14 באוקטובר 1953. התערוכה הייתה התערוכה הבינלאומית הראשונה שנערכה בישראל. טקס הפתיחה נערך במעמד נשיא המדינה, יצחק בן-צבי, וראש הממשלה, משה שרת. בתערוכה ביקרו כ-600,000 אנשים.

התערוכה עסקה בנושא "הפרחת השממה" ואכלוס ופיתוח האזורים המדבריים ברחבי העולם. הרעיון לתערוכה הגיע מעצם העובדה שהיא נערכה בשנותיה הראשונות של מדינת ישראל, ובשנים אלו עסקו רבות בפיתוח אזורים שוממים במדינה עבור קליטת העלייה מארצות ערב ואירופה.

13 מדינות, בהן ארצות הברית, השתתפו בתערוכה למרות שהודיעו באופן רשמי שהן עלולות להחרים את פתיחת התערוכה. ברית המועצות סירבה להשתתף. בין המשתתפים בתערוכה היו גם ארגון אונסק"ו וארגון הבריאות העולמי.

הונפקו מדליות ובולי דואר בנושא התערוכה בעיצובו של המעצב הגרפי הבריטי אברם גאיימס.

## קישורים חיצוניים
*  "תערוכת אקספו 1953 - לכבוש את המדבר" באתר הלשכה לתערוכות בינלאומיות
* תערוכת כיבוש השממה באתר בנייני האומה
* גדעון עפרת, תערוכת "כיבוש השממה", באתר "המחסן של גדעון עפרת"
* 
*  הכנות לתערוכת כיבוש השממה בירושלים, '''1953''', באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים
*  התערוכה הבינלאומית ״כיבוש השממה״ בירושלים, '''1953''', באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים

## הערות שוליים

קטגוריה:תערוכות עולמיות
קטגוריה:ירושלים: היסטוריה
קטגוריה:1953 בישראל
קטגוריה:אירועים בין-לאומיים בישראל
קטגוריה:ישראל: תערוכות
BY בדרקון

**BY בדרקון** (בלועזית: **BY Draconis**, נקרא גם **גליזה 719**) הוא מערכת בת שלושה כוכבים הנמצאת במרחק של כ-54 שנות אור ממערכת השמש בקבוצת הכוכבים דרקון. המערכת מורכבת מזוג כוכבי הסדרה הראשית כתומים המקיפים זה את זה ומננס אדום המקיף את שניהם. לשני הכוכבים הכתומים יש כרומוספירה פעילה המכילה כתמי שמש רבים והסיבוב שלהם על צירם חושף ומסתיר לסירוגין אזורים עם כמות שונה של כתמי שמש ובכך גורם לשינויים בבהירות נראיתם, והם מהווים אב-טיפוס לסוג של כוכבים משתנים שנקראים על שמם משתני BY בדרקון.

## מאפיינים
המערכת נמצאת במרחק של כ-54 שנות אור ובהירותה הכוללת היא בממוצע מדרגה 8.04, כאשר הבהירות של BY בדרקון C היא זניחה ביחס לבהירות של השניים האחרים. גילה של המערכת מוערך בכ-300 מיליון שנים, כלומר זוהי מערכת צעירה למדי.
### BY בדרקון A ו-B
BY בדרקון A ו-B הם שניהם כוכבי הסדרה הראשית כתומים עם סיווג ספקטרלי K6V ו-K7V. לשניהם מסה סביב שלושת-רבעי מסת שמש, רדיוס סביב שני שלישים רדיוס שמש וטמפרטורה מעל 4,000 קלווין, אך BY בדרקון A מעט יותר מסיבי ויותר גדול מ-BY בדרקון B, ומסיבה זו גם טמפרטורת פני השטח שלו מעט גדולה יותר ועוצמת ההארה שלו כפולה משל בן זוגו, כך שלמעשה BY בדרקון A אחראי לכשני שלישים מעוצמת ההארה של המערכת. שני הכוכבים מקיפים זה את זה במחזור של פחות משישה ימים במסלול מאוד אליפטי והמרחק ביניהם משתנה בין 5 מאיות של יחידה אסטרונומית (כ-7.5 מיליון קילומטר) ל-8 מאיות של יחידה אסטרונומית (כ-12 מיליון קילומטר). BY בדרקון A משלים סיבוב על צירו במשך 3.83 ימים ומכיוון שרוב עוצמת ההארה היא ממנו, זו התדירות הראשית של השינויים בבהירות המערכת. גודל הכתמים וכמותם משתנים גם הם כך שמשרעת השינוי בבהירות משתנה בעצמה במחזוריות של 13–14 שנים.

### BY בדרקון C
BY בדרקון C הוא ננס אדום עם בהירות מדרגה 15.75 ששקולה לעוצמת הארה של כ-120 מיליוניות מעוצמת ההארה של השמש באור נראה. מסתו מוערכת בכ-0.13 מסות שמש והוא נמצא במרחק זוויתי של כ-17 שניות קשת מ-BY בדרקון A ו-B, ששקול למרחק של כ-260 יחידות אסטרונומיות. זמן ההקפה שלו את הזוג מוערך בכ-2,050 שנים.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כוכבי הסדרה הראשית מסוג K
קטגוריה:ננסים אדומים
קטגוריה:מערכות מרובות כוכבים
קטגוריה:משתני BY בדרקון
קטגוריה:קבוצת הכוכבים דרקון
קטגוריה:קטלוג גליזה
טרי יוטלי

**טרי יוטלי** (באנגלית: **Terri Utley**; נולדה ב-1961) היא עיתונאית אמריקאית. מיס ארצות הברית לשנת 1982.

## ביוגרפיה
יוטלי נולדה בארקנסו ובתיכון הייתה סגנית נשיאת הכיתה.

ב-1982 היא נבחרה למיס ארקנסו ובתחרות מיס ארצות הברית היא לקחה את המקום הראשון ובכך נהייתה נציגת ארקנסו הראשונה שזכתה בתואר זה. היא נודעה גם עקב שיערה הקצר שכן רוב מלכות היופי בתקופתה היו בעלות שיער ארוך. בתחרות מיס תבל היא עלתה לגמר ונבחרה לסגנית הרביעית.

היא למדה עיתונאות באוניברסיטה ונהייתה לכתבת בתחנת חדשות, לאחר מכן היא עבדה ב וסיקרה אירועים וטקסים שונים כמו גלובוס הזהב ופסטיבל קאן.

ב-2011 יצא הספר שכתבה "The Enlightened Mom".

היא נשואה ולה שלוש בנות.

## קישורים חיצוניים

* 

* הרשמי

קטגוריה:אמריקאים ילידי ארקנסו
קטגוריה:דוגמניות אמריקאיות
קטגוריה:דוגמנים אמריקאים
קטגוריה:זוכות התחרויות המדינתיות למיס ארצות הברית
קטגוריה:זוכות מיס ארצות הברית
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס תבל 1982
קטגוריה:עיתונאיות אמריקאיות
קטגוריה:עיתונאים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1961
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1961
דניאל בולגר

**דניאל פטריק בולגר** (באנגלית: **Daniel Patrick Bolger**; 8 באוגוסט 1953) הוא לוטננט גנרל אמריקאי בדימוס, שפיקד על כוחות נאט"ו באפגניסטן.

## ביוגרפיה
לאחר שהשלים את לימודיו במכללה הצבאית של קרוליינה הדרומית (The Citadel), והוסמך כקצין התגייס בולגר בשנת 1978 לצבא ארצות הברית. בולגר עבר הכשרה כלוחם וקורס קציני חי"ר. לאחר מכן שירת כמפקד מחלקה וכמפקד פלוגה בדיוויזיית החי"ר ממוכן ה-24. לאחר מכן שימש כסמג"ד בדיוויזיית חיל הרגלים ה-2 וכקצין מבצעים בדיוויזיה המוטסת ה-101. בתפקידו הבא שימש כמפקד הגדוד הרגלים ה-1 ברגימנט 327 שבדיוויזיה המוטסת ה-101 ובשנת 1999 מונה למפקד החטיבה ה-2 שבדיוויזיית חיל הרגלים ה-2. בהמשך פיקד בולגר על דיוויזיית הפרשים הראשונה (מוטסת) וכמפקד הדיוויזיה הרב לאומית בעיראק. לאחר מכן שימש כמפקד כוחות נאט"ו באפגניסטן. בשנת 2013 פרש מן השירות והפך למרצה להיסטוריה צבאית באוניברסיטת המדינה של קרוליינה הצפונית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין (צבא ארצות הברית)
קטגוריה:גנרלים בצבא ארצות הברית
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין של מחלקת ההגנה
קטגוריה:מעוטרי כוכב הארד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת אפגניסטן
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1957
קטגוריה:בוגרי המכללה הצבאית של קרוליינה הדרומית
מריה לאופולדינה מאוסטריה

**מריה לאופולדינה מאוסטריה** (בגרמנית: **Maria Leopoldine von Österreich**; 22 בינואר 1797 - 11 בדצמבר 1826) הייתה אשתו של פדרו הראשון, קיסר ברזיל.

## ביוגרפיה
מריה לאופולדינה נולדה בווינה ב-22 בינואר 1797, לפרנץ השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ומריה תרזה מנאפולי וסיציליה, בתם של פרננדו הראשון, מלך שתי הסיציליות ומריה קרולינה מאוסטריה. מריה לאופולדינה קיבלה חינוך מעולה, ולמדה ציור, נגינה בפסנתר, רכיבה וציד, ובנוסף למדה צרפתית ולטינית. כמו כן אהבה מריה לאופולדינה מדעי הטבע, ובעיקר בוטניקה ומינרולוגיה. בהיות מריה לאופולדינה בת 10 מתה אמה, ואביה התחתן עם מריה לודוביקה, ארכידוכסית אוסטריה-אסטה שגידלה אותה בילדותה.

בשנת 1817 התחתנה מריה לאופולדינה עם פדרו הראשון, קיסר ברזיל, אולם נישואיהם לא היו מוצלחים.

מכיוון שחמיה ז'ואאו השישי לא מיהר לשוב לפורטוגל, שלט בה מפקד הצבא הבריטי ויליאם קאר ברספורד כדיקטטור צבאי. עם פרוץ המהפכה הליברלית בפורטוגל בשנת 1821, איבד ברספורד את שלטונו, והתקבלה חוקה ליברלית. הפרלמנט (הקורטס) דרש את חזרתו המיידית של המלך מברזיל.

בלב כבד החליט ז'ואאו השישי לעזוב את ברזיל ולשוב לארצו. גם חמותה, קרלוטה ז'ואקינה מספרד ואחיו הצעיר מיגל עזבו את ברזיל. לעומתם, נשארו פדרו ומריה לאופולדינה בריו דה ז'ניירו ופדרו מונה על ידי אביו לעוצר בברזיל.

הקורטס (הפרלמנט) הפורטוגלי לא קיבל את ההסדר הזה, וביקש להחזיר את מעמדה של ברזיל כמושבה ולאלץ גם את יורש העצר לשוב לפורטוגל.

בתגובה לדרישת הקורטס, הכריז פדרו ב-7 בספטמבר 1822 על עצמאותה של ברזיל, ובני הזוג מונו לקיסרי ברזיל.

ז'ואאו השישי מת בשנת 1826, ופדרו הומלך כמלך פורטוגל **פדרו הרביעי**. אלא שהוא סירב לעזוב את ברזיל ולשוב לפורטוגל, ואחותו איזבל מריה, נסיכת פורטוגל שלטה בממלכה כעוצרת. פדרו, שמלך עתה בשתי ממלכות, לא הצליח לאחד אותן, והניסיון למשול בשתיהן לא עלה יפה. בפורטוגל לא קיבלו בעין יפה מלך היושב בברזיל, ואילו בברזיל הושמעה ביקורת על התעסקותו של פדרו בבעיותיה של פורטוגל. לבסוף היה על פדרו לבחור בין ברזיל לפורטוגל, והוא בחר בראשונה. לאחר חודשיים בלבד כמלכה של פורטוגל ויתר על תוארו הזה במאי 1826.

בנובמבר 1826 נסע פדרו לחייליו ובטקס קודם יציאתו התנשק עם פילגשו דומיטילה דה קסטרו, מרקיזת סנטוס בפומבי, ובעקבות כך הסתכסכה עמו מריה לאופולדינה. ב-2 בדצמבר 1826 חלתה מריה לאופולדינה ועברה הפלה טבעית, וכעבור 8 ימים ב-11 בדצמבר מתה בריו דה ז'ניירו.

## משפחתה
בשנת 1817 התחתנה מריה לאופולדינה עם פדרו הראשון, קיסר ברזיל, ממנו נולדו לה 7 ילדים:
* מריה השנייה, מלכת פורטוגל (1819–1853)
* מיגל (1820)
* ז'ואאו קרלוש (1821)
* ז'נואריה, נסיכת ברזיל (1822–1901)
* פאולה (1823–1833)
* פרנסיסקה, נסיכת ברזיל (1824–1898)
* פדרו השני, קיסר ברזיל (1825–1891)

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:נסיכות
קטגוריה:בית הבסבורג
קטגוריה:מהגרים לברזיל
קטגוריה:ילידות 1797
קטגוריה:נפטרות ב-1826
המשטרה הפלילית

**המשטרה הפלילית** (בקיצור: **קריפּוֹ**) (בגרמנית: **Kriminalpolizei**, **KriPo**) הייתה כוח משטרתי שפעל בגרמניה הנאצית בעיקר בתחום הפלילי - לכידת פושעים ועבריינים, אך לעיתים צורפה לגסטפו (המשטרה החשאית) בפעולותיה. עד לשנת 1936 הייתה חלק ממשרדי הפנים של מחוזות הרייך השונים, אך בעקבות ריכוז המשטרות בידי היינריך הימלר אוחדו המשטרות המחוזיות עם משטרת הפלילים של פרוסיה ונקראה באופן רשמי משרד המשטרה הפלילית של הרייך (Reichskriminalpolizeiamt) ויחדיו אוחדה עם הגסטפו ליצירת משטרת הביטחון (זיפו) בראשות ריינהרד היידריך. כאשר משטרת הביטחון אוחדה יחד עם האס דה בספטמבר 1939 ל"משרד הראשי לביטחון הרייך" הפך הקריפו למחלקה 5 (Amt V) במשרד זה, הוא כלל 4 אגפים ובראשו עמד ד"ר ארתור נֶבֶּה, שהשתתף בקשר העשרים ביולי להתנקשות באדולף היטלר, נתפס והוצא להורג. בשנה האחרונה לקיום המשטרה פיקד עליה פרידריך פנצינגר (Friedrich Panzinger).

## מבנה ארגוני ואחריות
מטרות המשטרה היו ליצור אחידות בשיטות ובטכנולוגיות החקירה, לתאם מחקר מדעי קרימינולוגי (בכללו פסאודו-מדע כגון פיזיונומיה), הכשרה והדרכה, ריכוז מידע מסניפים מקומיים לצורכי חקירות, ביצוע רישום פלילי וניהול חקירות פשע חמורות.

מטה המשטרה התחלק לחמישה משרדים (bureau):

A - מדיניות קרימינולוגית ומניעה - מחלקה משפטית, מחקר, שיתוף פעולה בין לאומי (אינטרפול), מניעת פשיעה, ריכוז החוקרות הנשים ומחלקה לטיפול בצוענים

B - מבצעים - חקירת פשעים חמורים, הונאה ופשיעה מינית

C - רישום ומעקבים - ביצוע מעקבים, טכנולוגיה ושימוש בכלבים

D - זיהוי פלילי (פורנזיקה)

Wi - פשעים נגד כלכלת המלחמה (כגון התעשרות שלא כדין עקב ספסרות וביזה)

במרחב התקיימו מפקדות שליטה אזוריות (Kriminalpolizei-Leitstelle) שלכל אחת מהן היו כפופות נקודות משטרה (Kriminalpolizei-Stelle) ברמה המקומית.

על-פי צו העזר מספר 13 לחוק האזרחות של הרייך מיום 1 ביולי 1943 לא היו עוד "עבירות בנות עונשין" שעברו יהודים עניין לבתי-משפט, אלא נמסרו לסמכות השיפוטית הבלבדית של המשטרה ולמעשה פירוש הדבר היה גירוש למחנה ריכוז.

## לקריאה נוספת

* Gordon Williamson, **World War II German Police Units**, Osprey Publishing, 2006 


## הערות שוליים

קטגוריה:גרמניה הנאצית: ארגונים משטרתיים
קטגוריה:המשרד הראשי לביטחון הרייך
האי הגדול של בחריין

**האי הגדול של בחריין**, **בחריין** (בערבית: **جزيرة البحرين**, תעתיק מדויק: **ג'זירת אלבחרין**) או **אוואל** (בערבית: **جزيرة أوال**) הוא האי הגדול ביותר (כתשעים אחוז משטח המדינה) בארכיפלג המרכיב את מדינת האי בחריין. זהו האי המרכזי ביותר במדינה, ורוב האוכלוסייה מתגוררת בו.
## גאוגרפיה
רוב האי מוקף מפרץ יחסית רדוד של המפרץ הפרסי, שמכונה "המפרץ של בחריין". קרקעית הים הסמוך לאי היא בעיקרה סלעית, בעיקר בצפון האי, ומכוסה בשוניות אלמוגים נרחבות. רוב שטחו של האי הוא מדבר צחיח ושטוח, והוא נמוך, רק מעט מעל גובה פני הים. מחשופי הגיר יוצרים גבעות נמוכות, מדרונות קצרים ועמקים רדודים. הגיר מכוסה במקומות רבים בחול המכיל מלח בצפיפויות שונות, שרק צמחייה מדברית מסוימת, דוגמת עצים בעלי קוצים וצמחייה נמוכה. רצועת חוף באורך חמישה קילומטרים בצפון האי היא רצועה רחבה של אדמה פורייה, וגדלים שם עצי תמר, שקד, תאנה ורימון. בחלקו הפנימי של האי מצוי צוק שמגיע לגובה של 134 מטרים, הנקודה הגבוהה ביותר באי. הוא קרוי "גַ'בֶּל אַ-דוּחָן" ("הר העשן", בערבית: **جبل الدخان**), ובקרבתו שוכנות רוב בארות הנפט באי.

מנאמה, בירת בחריין, ממוקמת בצפון־מזרח האי. הנמל המרכזי, מינא סלמאן (בערבית: **ميناء سلمان**, תעתיק מדויק: מינאא' סלמאן), ממוקם בעיר הבירה מנאמה. מתקני זיקוק הנפט המרכזיים נמצאים גם הם באי.

האי מחולק לשלושה מחוזות. גשרים ומסילות רכבת מחברים בין האי לאיים האחרים המרכיבים את בחריין וליבשה של ערב הסעודית. הגשר הוותיק ביותר, שנבנה ב-1929, מחבר את בחריין עם האי מוחארק. ישנם גם שלוש מסילות בין האי מוחארק לבירה מנאמה. מחופה המזרחי מחובר בחריין לאי סיתרה, כשביניהם רק ערוץ צר. בצדו המערבי מחובר לאום א-נעסאן, שמחובר לאחר מכן, באמצעות גשר המלך פהד לאל-ח'ובר (בערבית: **الخبر**, תעתיק מדויק: אלח'בר) שבערב הסעודית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בחריין: איים
קטגוריה:איים במפרץ הפרסי
איתי ארנליב

**איתי ארנליב** (נולד 1985) הוא טניסאי פאראלימפי ישראלי.

## חייו
ארנליב נולד וגדל בפתח תקווה, בן בכור לדב ולשרי. בשנת 2003 התגייס לעורב צנחנים, יצא לקורס קצינים ופיקד על צוות במלחמת לבנון השנייה. ביולי 2007 נכנס עם כוח צה"ל לפעילות מבצעית בשכם ונפצע יחד שלושה מחייליו כשהופעל לעברם מטען חבלה. ארנליב נפצע באופן אנוש, שתי רגליו נקטעו והרופאים הגדירו את סיכוייו לחיות בכ-3–5 אחוזים. לאחר כחודשיים שבהם שכב מורדם בבית החולים החל ארנליב תהליך שיקום ולאחר כחצי שנה כבר החל ללכת על רגליים תותבות. כמה חודשים לאחר מכן חזר ארנליב לצבא והשתחרר משירות קבע בשנת 2012 בדרגת סרן.

בשנת 2012 החל ארנליב לשחק טניס נכים לאחר שמהלך השנים מאז פציעתו ניסה סוגי ספורט שונים - שחייה, ריצה, טיפוס, טניס שולחן וכדורסל. בשנת 2015 ניצח בגמר טורניר איל דה רה בצרפת את אנתוני קוטריל הבריטי ובכך עלה בדירוג העולמי ונכנס לעשרייה הראשונה ברמת הנכות החמורה.

ביולי 2016 השתתף באליפות גרמניה הפתוחה והפסיד בשני גמרים (ביחידים ובזוגות). בגמר היחידים הפסיד ארנליב ליריב אמריקאי שדורג שני בעולם ובגמר הזוגות (שם שיחק יחד עם אלפרדו די קוזמו האיטלקי) הפסידו לזוג אמריקאים.

בספטמבר 2016 ייצג את ישראל ב בטורניר היחידים ובטורניר הזוגות (יחד עם שרגא ויינברג), בו שברו את השיא למשחק הטניס הארוך ביותר במשחקים הפראלימפיים.

לארנליב תואר ראשון במדעי החיים מאוניברסיטת בר-אילן אותו סיים בהצטיינות.

## קישורים חיצוניים

* פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים באתר הרשמי של IPC 
* 
* 
* 
* 
* סיכום סדרת טורנירים של ארנליב על ידי מאמנו נמרוד ביכלר באתר בית הלוחם תל אביב

## הערות שוליים

קטגוריה:טניסאים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:טניסאים נכים ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:טניסאים במשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:ספורטאים נכי צה"ל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1985
סיון נועם שמעון

**סיון נועם שמעון** (נולדה ב-21 ביוני 1985) היא שחקנית ישראלית.

## ביוגרפיה
לשמעון שני אחים ואחות, הרקדנית-שחקנית רונה-לי שמעון. למדה במגמת תיאטרון בתיכון בליך ברמת גן. בצה"ל שירתה כקצינת לוגיסטיקה בגדוד ארז, ובתור מפקדת מחלקה בקורס נהיגה בבה"ד 6, והיא סרן במילואים.

לנועם שמעון תואר ראשון בתסריטאות מהחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב.

עבדה כברמנית ובסוכנות ניצבים למשחק.

בשנת 2013, נבחרה לגלם את התפקיד הראשי בסרט הקולנוע הישראלי "ברש", אותו כתבה וביימה מיכל ויניק. בשנת 2015 השתתף הסרט בכ-20 פסטיבלים ברחבי העולם, וב-2016 הוקרן בבתי הקולנוע בישראל וזכה לביקורות חיוביות. על משחקה בסרט זכתה שמעון ב-2015 בפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הסרטים בחיפה.

בשנת 2021 שיחקה בתפקיד הראשי בסרט "Ma Belle, My Beauty", הפקה צרפתית בבימויה של האמריקאית מריון היל. שמעון מגלמת בסרט את דמותה של נועה, חיילת משוחררת מצה"ל, שמוצאת את עצמה בדרום צרפת, במשולש אהבה פוליאמורי של שתי נשים וגבר. הסרט השתתף בפסטיבל סאנדנס וזכה בו בפרס "חביב הקהל".

נועם שמעון מלמדת תקשורת וקולנוע בתיכון בליך ברמת גן, לצידו של יובל מנדלסון.

נועם שמעון מתגוררת בתל אביב. היא לסבית מוצהרת.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* נחום מוכיח, סיון נועם שמעון: שחקנית טבעית, באתר "הבמה", 29 ביוני 2016
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:בוגרות תיכון בליך
קטגוריה:שחקניות לסביות ישראליות
קטגוריה:שחקניות ישראליות
קטגוריה:שחקנים להט"בים ישראלים
קטגוריה:להט"ביות ישראליות
קטגוריה:בוגרי תיכון בליך
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב: קולנוע וטלוויזיה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: קולנוע וטלוויזיה
קטגוריה:סגל תיכון בליך
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1985
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1985
נמל התעופה הבין-לאומי אליניקון

**נמל התעופה הבינלאומי אליניקון** (ביוונית: **Διεθνής Αερολιμένας Ελληνικού**) היה נמל התעופה של העיר אתונה, בירת יוון, במשך כשישים שנה, עד לסגירתו בשנת 2001.

## תולדות הנמל
נמל התעופה נפתח ב-1938 כשבעה קילומטרים מדרום למרכזה של אתונה. בתחילה נקרא קלמקי (Kalamaki). בהמשך נקרא על שם הכפר אליניקו שלידו שכן.

במהלך הכיבוש הגרמני של יוון במלחמת העולם השנייה השתמש החיל האוויר הגרמני בשדה. לאחר המלחמה התירה ממשלת יוון לחיל האוויר של ארצות הברית להשתמש בו, ונוכחות זו נמשכה עד לשנת 1991.

פאתו המערבית של נמל התעופה גבלה בחוף הים. הוא שימש בבסיס פעולה מרכזי של חברת אולימפיק איירליינס היוונית. היו בו שני טרמינלים: הטרמינל המערבי שירת את חברת אולימפיק והטרמינל המזרחי, שתוכנן על ידי האדריכל אירו סארינן, שירת את יתר החברות שפעלו בנמל.

הנמל נסגר בחודש מרץ 2001, עם הפעלת נמל התעופה החדש של אתונה, שהוקם ממזרח לעיר. ערב סגירתו עברו בנמל כ-13.5 מיליון נוסעים מדי שנה והוא שירת 57 חברות תעופה שונות.

### הנמל לאחר סגירתו
לאחר סגירת הנמל הועבר ניהול המתחם לידי חברת Hellinikon SA. בחלק משטח המתחם הוקמו מתקני ספורט לצורך אירועי אולימפיאדת אתונה. גם אחד ממוסכי המטוסים בנמל הוסב למטרה זו.

בשנת 2005 נערכה תחרות מתכננים בינלאומית להסבת שטח הנמל לפארק מטרופוליטני. תוכנית זו טרם מומשה, בין השאר משום ששלטונות יוון שוקלים לפתח את הנמל במקום זאת לאזור מסחרי.

בשנת 2011 נפתח במבנה הטרמינל המערבי מוזיאון של חברת אולימפיק איירליינס. אוספו כולל גם שלושה מטוסים שחנו בנמל מאז שנסגר.

במהלך משבר ההגירה באירופה השתכנו במבני הנמל הסגור מהגרים ופליטים מאפגניסטן, פקיסטן, איראן, מרוקו וממדינות אחרות. במרץ 2016 שהו בו 4,120 אנשים.

## תאונות ופעולות טרור
מספר תאונות אוויריות התרחשו בנמל ובסביבתו במהלך שנות פעילותו. בחמורה שבהן התרסק ב-8 בדצמבר 1969 מטוס של חברת אולימפיק איירליינס (מטוס DC-6 בטיסה 954 מכרתים) לתוך הר במהלך גישה לנחיתה בנמל. כל 90 יושבי המטוס נספו.

ב-26 בדצמבר 1968 ירו מחבלים בנמל התעופה לעבר מטוס של חברת אל על שהתכונן להמריא מהנמל. אדם אחד נהרג ואחרת נפצעה קשה.

ב-27 ביוני 1976 נחטפה טיסה 139 של אייר פראנס מתל אביב לפריז על ידי מחבלים שעלו עליה במהלך חניית ביניים בנמל. המטוס החטוף נחת באנטבה שבאוגנדה, חלק מנוסעיו שוחררו על ידי המחבלים. מרבית האחרים, ישראלים, שוחררו על ידי צה"ל במבצע יונתן ב-4 ביולי.

ב-23 בנובמבר 1985 נחטף מטוס של חברת איג'יפטאייר שהמריא מהנמל אל קהיר שבמצרים והונחת באי מלטה. פעולת קומנדו מצרית להשתלטות על המטוס במלטה ב-25 בנובמבר הסתיימה במותם של רוב נוסעי המטוס.

## קישורים חיצוניים

* 
* תרשים של נמל התעופה, באתר Flickr
* כתבה על הפליטים המתגוררים בשטח נמל התעופה, באתר CNN
* אתר חברת Hellinikon SA , ובו צילומים של שטח הנמל

אליניקון
אליניקון
קטגוריה:אתונה
קטגוריה:מחנות פליטים
דוארטה, מלך פורטוגל

**דוארטה, מלך פורטוגל**, כונה גם **הפילוסוף** (פורטוגזית: Duarte; 31 באוקטובר 1391 - 9 בספטמבר 1438) היה מלך פורטוגל בין השנים 1433–1438.

## חייו
דוארטה נולד בליסבון ב-31 באוקטובר 1391, לז'ואאו הראשון, מלך פורטוגל ופיליפה מלנקסטר, בתם של ג'ון מגונט, דוכס לנקסטר ובלאנש מלנקסטר. לאחר כיבוש העיר סאוטה בשנת 1415, קיבל דוארטה מאביו את התואר "לורד סאוטה".

בשנת 1433 מת אביו ז'ואאו הראשון, מלך פורטוגל, ודוארטה עלה במקומו לשלטון. דוארטה דאג ליצור קונצנזוס בממלכה, ולפיכך כינס את הקורטס 5 פעמים במהלך שלטונו.

בעקבות כיבוש סאוטה על ידי הפורטוגזים הפכה העיר ממרכז מסחר אפריקאי משגשג לעיר נוצרית נטושה. במקום להיות מקור הכנסה, הפכה סאוטה לנטל כלכלי עבור הפורטוגלים, ומרכז המסחר עבר לעיר טנג'יר (Tangier) שנמצאת בשטח מרוקו של היום. בעצת אחיו אנריקה הספן ופרננדו החליט דוארטה לכבוש אף אותה, על אף התנגדות האפיפיור ואחיו פדרו, דוכס קוימברה וז'ואאו, מושל פורטוגל, ובשנת 1437 יצא כוח פורטוגלי לעבר העיר. פעולה זו לא תוכננה היטב, וניסיונות ההתקפה כשלו עד כי לפורטוגלים לא נותרה ברירה אלא להיכנע. במסגרת הסכמי הכניעה דרשו המוסלמים כי הפורטוגזים יצאו מסאוטה, אך מכיוון שהייתה זו דריסת הרגל הנוצרית היחידה באפריקה, סירב לכך דוארטה בעצת אחיו אנריקה, ופרננדו, אחיו הצעיר של אנריקה שנפל בשבי בניסיונות ההתקפה, נשאר בשבי המוסלמים עד מותו כארבע שנים לאחר מכן.

זמן קצר לאחר מכן מת דוארטה ב-9 בספטמבר 1438, ובנו אפונסו החמישי, מלך פורטוגל עלה לשלטון במקומו.

## משפחתו
ב-22 בספטמבר 1428 התחתן דוארטה עם לאונור מאראגון, מלכת פורטוגל, בתם של פרננדו הראשון, מלך אראגון ולאונור אורקה מקסטיליה, רוזנת אלבורקרקה, ממנה היו לו 9 ילדים:
* ז'ואאו (1429–1433)
* פליפה (1430–1439)
* אפונסו החמישי, מלך פורטוגל (1432–1481)
* מריה (1432)
* פרננדו, דוכס ויזאו (1433–1470)
* לאונור מפורטוגל, קיסרית האימפריה הרומית הקדושה (1434–1467)
* דוארטה (1435)
* קתרינה מפורטוגל (1436–1463)
* ז'ואנה, נסיכת פורטוגל (1439–1475)

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:מלכי פורטוגל
קטגוריה:בית אביש
קטגוריה:ילידי 1391
קטגוריה:נפטרים ב-1438
אירינה לזריאנו

**אירינה לזריאנו** (ברומנית: **Irina Lăzăreanu;** נולדה ב-8 ביוני 1982) היא דוגמנית וזמרת פולק רומנייה-קנדית.

## ביוגרפיה
לזריאנו נולדה בקלוז'-נאפוקה שברומניה. בגיל חמש עברה עם הוריה לקנדה והתגוררו בפרבר של מונטריאול, בגיל שלוש עשרה היא נסעה ללונדון על מנת ללמוד שם בלט.

בגיל שבע עשרה היא התחילה לדגמן. היא הופיעה בשבוע האופנה של ברצלונה ומדריד.

ב-2005 היא נבחרה על ידי קייט מוס להופיע בגיליון של ווג פריז במהדורה מיוחדת בו שימשה מוס כעורכת המגזין. מיד לאחר מכן היא הופיעה על השער של ווג איטליה שצולם על ידי הצלם סטיבן מייזל.

היא עבדה עבור בתי האופנה שאנל וורסצ'ה ויוצגה על ידי מספר סוכניות דוגמנות.

ב-2007 היא החלה לדגמן עבור טופשופ.

ב-2009 היא שימשה שופטת אורחת בתוכנית "הטופ מודל הבאה של קנדה", ובאותה שנה היא ארגנה קונצרט צדקה בניו יורק.

היא ניהלה מערכת יחסים עם המוזיקאי פיט דוהרטי.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:דוגמניות רומניות
קטגוריה:מהגרים מרומניה לקנדה
קטגוריה:דוגמניות קנדיות
קטגוריה:זמרי פולק קנדים
קטגוריה:קנדיות שנולדו ב-1982
יוהאנה האוס

**יוהאנה האוס** (באנגלית: **Yoanna House**; נולדה ב-9 באפריל 1980) היא דוגמנית ומגישת טלוויזיה אמריקאית, זוכת העונה השנייה של "הטופ מודל הבאה".

## ביוגרפיה
האוס נולדה בפלורידה ואביה היה רופא. היא סיפרה שמאז ומתמיד היא התעניינה באופנה ובהוט קוטור אך לא הייתה מבין הילדות שהוריהם מגיל צעיר שלחו אותם לתחרויות יופי. היא למדה באוניברסיטת צפון קרוליינה יחסים בינלאומיים ולימודי אסיה. ב

## קריירה
-2004 היא ניגשה לאודישנים של העונה השנייה של התוכנית "הטופ מודל הבאה" ושם זכתה במקום הראשון. כפרס על זכייתה היא קיבלה חוזה בסוכנות דוגמנות ועבדה כדוגמנית מסלול בתצוגות רבות ועבדה גם עבור מספר מעצבי אופנה. ב-2005 החלה להנחות בטלוויזיה את תוכנית האופנה "The Look for Less". ב-2006 החלה לשמש כדוגמנית הבית של חברת הקוסמטיקה הישראלית "קרליין", ב-2008 החלה להנחות תוכנית ריאליטי לבנות נוער.

## קישורים חיצוניים

* 
* יוהאנה האוס, bellazon 

## הערות שוליים

קטגוריה:זוכות הטופ מודל הבאה
קטגוריה:מנחות טלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:דוגמניות אמריקאיות
קטגוריה:דוגמנים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות ממוצא קנדי
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1980
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1980
צמידונאים

ממוזער|Diademichthys lineatus
ממוזער|Lepadichthys lineatus
**צמידונאים** (שם מדעי: Gobiesociformes) היא סדרה של דגי גרם קטנים החיים באזורי החוף והם שטוחים ונצמדים לסלעים. בסדרה משפחה אחת בלבד - **צְמִידוֹנִיִּים** (Gobiesocidae).

## מאפיינים
דגים אלה חיים בעיקר באזורים הימים החמימים והטרופיים ברחבי האוקיינוס ההודי, האוקיינוס האטלנטי והאוקיינוס השקט. הם חיים בשוניות אלמוגים, כרי אצות, חופים סלעיים ועשבי ים והם נאחזים בהם או מסתתרים מתחתיהם. מינים אחרים מסתתרים מתחת קיפודי ים או חבצלות ים ואפילו מתחת לדגים אחרים.

אלו דגים קטנים באורך 7-30 ס"מ והם בעלי סנפיר גב יחידי וראש שטוח. עורם חלק וכמעט חסר קשקשים והוא מכוסה ריר. הם יכולים להחליף צבעים במהירות כדי להסתוות.

סנפיריהם הקדמיים של דגים אלה דמויי-ידיים ובעלי כרית אחיזה היכולה לתפוס ולהיאחז בעצמים שונים.

## סוגים

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1860
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פיטר בליקר
קטגוריה:אקנתופטריגי