open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
שמואל פרשקו

**שמואל פרשקו** (בפולנית: **Stanisław Fereszko**; 26 בפברואר 1914 – 30 ביולי 1990) היה מלחין ומוזיקאי ישראלי שזכור בעיקר משירים שהלחין בתקופת מלחמת העצמאות.

## קורות חיים
נולד בעיר לוצק בפולין והשתלם בקונסרבטוריון בוורשה בקומפוזיציה ונגינה בפסנתר. הוא הלחין אופרטה בשם "צייד הנמרים" שזכתה להצלחה גדולה בפולין והיו לו שם גם מספר להיטים בהם "כך זה בדרך כלל מתחיל" (1934). 

בשנת 1937 עלה לארץ ישראל והשתלם בירושלים אצל המוזיקולוג שלמה רוזובסקי. הוא הלחין הצגות רבות של המטאטא ולי לה לו למילים של נתן אלתרמן, לאה גולדברג, יעקב אורלנד ועוד. מבין השירים שהלחין יש לציין את "מכתב מאמא", "שיר השיכור", "את ארץ שלי" ועוד.

לחניו המפורסמים ביותר נכתבו בתקופת מלחמת העצמאות. לחיים גורי הוא הלחין את "שיר הוותיקים" ואת "באב אל-ואד", שהוא אולי השיר המפורסם ביותר במלחמה זו.

הוא הלחין שירים ללהקת הצ'יזבטרון למילותיו של חיים חפר: "שיר הצ'יזבטרון", היי הג'יפ", "מוטי מוטי", "האהבה", "ציפ", "שוש".

ב-1952 עבר לארצות הברית לנסות שם את מזלו. הוא ניגן במועדון סברה בניו יורק של לאו פולד וליווה שם זמרים שהגיעו מישראל כמו שושנה דמארי ויפה ירקוני. השתתף כמנגן וכמפיק מוזיקלי באירועים שונים של הקהילה היהודית.

הוא השתקע במיאמי, שם המשיך בהופעות לפני יהודים בעיקר בבתי אבות. בארץ הוא נשכח כמעט לגמרי ורק שיריו היו מושמעים ביום הזיכרון לחללי מערכות ישראל ויום העצמאות.

יפה ירקוני זכרה אותו והזמינה אותו ב-1985 לערב נוסטלגי במרתף העליון בבית ליסין בו ניגן את שיריו המפורסמים.

הוא נפטר מסרטן ב-1990 ונקבר במיאמי ביץ'.

## קישורים חיצוניים

* שמואל פרשקו באתר "עונג שבת"
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מלחינים ישראלים
קטגוריה:מוזיקאים ביישוב
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:מהגרים מישראל לארצות הברית
קטגוריה:הצ'יזבטרון: יוצרים
קטגוריה:תיאטרון המטאטא
קטגוריה:מלחינים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מלחינים ביישוב
קטגוריה:נגנים ביישוב
קטגוריה:פסנתרנים יהודים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1914
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1990
משפט קרופ

250px|ממוזער|שופטי משפט קרופ
[250px|ממוזער|[אלפריד קרופ פון בוהלן אונד הלבך|אלפריד קרופ בתא הנאשמים בעת המשפט]]
**משפט קרופ**, ובשמו הרשמי: **ארצות הברית נגד אלפריד קרופ ואח**' ( היה העשירי מבין שנים-עשר משפטי נירנברג הנוספים אשר נידונו בפני בית דין צבאי אמריקאי בהיכל הצדק בנירנברג, גרמניה, לאחר תום מלחמת העולם השנייה. משפט קרופ היה השלישי מבין משפטיהם של תעשיינים גרמנים אשר שיתפו פעולה עם הממשל הנאצים בתקופת המלחמה, שני האחרים היו משפט פליק ומשפט אי גה פארבן.

במשפט קרופ עמדו לדין שנים-עשר מנהלים של תאגיד קרופ אשר הואשמו בכך שאפשרו את חימוש הכוחות המזוינים של גרמניה ובכך השתתפו באופן פעיל בהכנות הנאצים לפתיחה במלחמה, כן הואשמו בהעסקת כוח אדם בתנאי עבדות בחברותיהם. הנאשם הראשי במשפט היה אלפריד קרופ, מנכ"ל חברת קרופ החזקות מאז 1943 ובנו של גוסטב קרופ אשר היה נאשם במשפט נירנברג של פושעי המלחמה העיקריים אשר התנהל בפני בית הדין הבין-לאומי (שם שוחרר מן המשפט מסיבות בריאות).

שופטי בית הדין היו יו סי. אנדרסון, אב בית הדין ונשיא בית המשפט לערעורים בטנסי, אדוארד ג'יי. דיילי מקונטיקט, ויליאם ג'יי. וילקינס מוושינגטון. התובע הראשי היה בריגדיר גנרל טלפורד טיילור. כתב האישום הוגש ב-17 בנובמבר 1947. המשפט התנהל מ-8 בדצמבר 1947 ועד 31 ביולי 1948. נאשם אחד זוכה בדין, שאר הנאשמים נידונו לתקופות מאסר שבין שלוש לשתים-עשרה שנים והנאשם הראשי, אלפריד קרופ, הצטווה למכור את כל החזקותיו בחברה.

על פי הערכות שמרניות, תאגיד קרופ העסיק בתקופת מלחמת העולם השנייה כ-100,000 עובדי כפייה, מהם כ-23,000 שבויי מלחמה.

## אישומים
# פשעים נגד השלום בהשתתפות בתכנון ובביצוע מלחמות תוקפניות ומלחמות העומדות בניגוד לאמנות בין-לאומיות.
# פשעים נגד האנושות בהשתתפות בביזה, הרס וניצול של מדינות כבושות.
# פשעים נגד האנושות בהשתתפות ברצח, השמדה, שעבוד, כליאה, עינוי ושימוש בכוח אדם בתנאי עבדות, של אזרחים אשר עברו לשליטת גרמניה, אזרחים גרמניים ושבויי מלחמה.
# השתתפות בתוכנית משותפת או בקשירת קשר לבצע פשעים נגד השלום.
כל הנאשמים הואשמו בסעיפים 1,3 ו-4 בכתב האישום. נאשמים להמן וקופקה לא הואשמו בסעיף 2 לכתב האישום. סעיפים 1 ו-4 לכתב האישום נמחקו בשלב מוקדם של המשפט בהיעדר ראיות.

## הנאשמים

כל 11 המורשעים נמצאו אשמים בהעסקת עובדי כפייה (סעיף 3 לכתב האישום), ומבין עשרת הנאשמים שהואשמו בביזה כלכלית (סעיף 2), שישה הורשעו. הרשעתם ספגה ביקורת בגרמניה בשל מה שהוצג כרדיפת והשחרת פניה של התעשייה הגרמנית. ב-31 בינואר 1951, שנתיים וחצי לאחר שנתנו גזרי הדין, כל המורשעים להוציא את לוזר, נחונו בידי הנציב העליון לאזור הכיבוש האמריקאי ושוחררו מבית הסוהר. אלפריד קרופ קיבל לידיו חזרה את השליטה במפעלי החברה בגרמניה המערבית. החברה המשיכה להיות אחת מחברות התעשייה הכבדה הגדולות בגרמניה המערבית.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:משפטי נירנברג
קטגוריה:אושוויץ מונוביץ
קטגוריה:משפחת קרופ
יואל ראטה

250px|ממוזער|הרב יואל ראטה
הרב **יואל ראטה** (קרי: **רוֹט**) (נולד בי"ב בסיוון ה'תשמ"א, 1981) הוא דרשן משפיע מחסידות ברסלב, ראש ישיבת "תפארת התורה". תלמיד בולט של הרב אליעזר שלמה שיק, ורב בית המדרש "היכל הקודש" בויליאמסבורג.

## תולדותיו ופעילותו
הוא נכדו של גאב"ד קארלסבורג, הרב יחזקאל ראטה, בן לבנו הרב משה ראטה, ממשיך דרכו כגאב"ד קארלסבורג.

זמן קצר לאחר נישואיו התוודע לספר "אשר בנחל" של הרב אליעזר שלמה שיק ומאז התקרב לחסידות ברסלב.

בשנת תשס"ט (2009) פתח את ישיבת "תפארת התורה" שבה לומדים בחורים שגדלו בחצרות חסידיות בארצות הברית, כמו חסידות סאטמר חסידות סקווירה וחסידות פאפא. הוא מעודד את הבחורים להישאר בלבוש החסידי, אך לצד זאת הוא מנהל את ישיבתו בסגנון פתוח, המעודד בחורים להיות עצמאים, שלא כמו בישיבות רגילות. הוא מחבר שירי דבקות המבוססים על רעיונות ותורת ברסלב. הרבה משיריו הם תרגום מיצירותיו של ישראל דגן. רבני התאחדות הרבנים, ארגון המזוהה עם סאטמר והקרובים אליה, התנגדו לישיבתו בעת פתיחתה, אך עם השנים עברו להתעלמות.

מוסדותיו כוללים ישיבה, בית מדרש, תלמוד תורה לבנים, בית ספר לבנות, ארגון לנשות הקהילה ובית דפוס להדפסת ספרי ברסלב.

הרב ראטה מחנך את תלמידיו להסתפקות במועט, במיוחד ביחס להוצאות חתונתם, בניגוד למקובל בציבור החרדי בארצות הברית בין היתר הוא מעודד את תלמידיו לערוך את חתונתם בישיבה בעלות נמוכה. בסיוון תשע"ט ערך חתונה לבנו בעלות של פחות מאלף דולר. כמו כן הוא מעודד את תלמידיו לשדך את בניהם בגיל צעיר.

בשנת תשע"ט הקים את קריית ברסלב בליברטי. הקהילה מונה כיום כ-200 משפחות.

## דרשותיו
הרב ראטה ידוע כנואם כריזמטי וסוחף, הוא משלב בדרשותיו ניגונים. בשנת 2016 החלו להתפרסם קליפים מדרשותיו שקיבלו את הכינוי "חיזוק יומי". בהמשך פורסם גם תרגום לעברית. מוסדותיו מפעילים מערכת טלפונית לשמיעת שיעוריו. כמו כן ניתן לשמוע את שיעוריו בתרגום באתר ברסלב סיטי.

הרב ראטה נוהג למסור את דרשותיו בעיקר ביידיש אך בהמשך החל למסור מדי פעם שיעורים גם בעברית ובאנגלית.

## קישורים חיצוניים

* האתר של הרב ראטה
* הרב יואל ראטה - החיזוק היומי המתורגם (לעברית), ו-breslev center, ביוטיוב
* חיזוק היומי המתורגם, בפייסבוק
* החיזוק היומי המתורגם, בטוויטר
* החיזוק היומי המתורגם באתר JDN
* איך התקרב הרב יואל ראטה לחסידות ברסלב?

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים חרדים אמריקאים
קטגוריה:רבני ברסלב
קטגוריה:משפיעים חסידים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1981
סטרטפורד (לונדון)

250px|ממוזער|הכפר האולימפי בסטרטפורד
**סטרטפורד** (באנגלית: **Stratford**) היא פרבר ברובע ניוהאם, לונדון, שבעה מיילים צפונית-מזרחית למרכז העיר. פיתוח הפרבר הוא אחד המטרות העיקריות בתוכנית העירונית לפיתוח לונדון.

שם הפרבר מתועד לראשונה ב-1607 כ-"Strætforda" - הלחם של המילים "Stræt" (באנגלית עתיקה) ו-"ford", שמשמעותו, "מעברה (באנגלית: ford) על הדרך הרומית".

שורשיה של סטרטפורד נמשכים עד 1067. בעבר הייתה סטרטפורד התיישבות חקלאית בקהילה העתיקה של וסטהאם, עם התמחות עיקרית בגידול תפוחי האדמה. האזור שהפך ב-1965 לחלק מרובע ניוהאם. ההכרה האמיתית הראשונה באזור הייתה כנקודה בה חצה הדרך הרומית המקורית את נהר לאה. עם חנוכתה של הרכבת ב-1839, הפכה סטרטפורד לפרבר תעשייתי. כחלק מצמיחתה של לונדון בשנות המאה התשע עשרה המאוחרות, התרחבה סטרטפורד משמעותית, אוכלוסייתה גדלה, והיא נהייתה למרכז הניהול של וסטהאם ב-1886. מאז 1965 היא הייתה לחלק מלונדון רבתי.

בשנים האחרונות המגמה הכלכלית של סטרטפורד היא הפיכתה מאזור של תעשייה כבדה ועבודות רכבת, למרכז כלכלי ותרבותי חשוב. בנייתו של הפארק האולימפי בסטרטפורד, לקראת המשחקים האולימפיים ביולי 2012, תרמה אף היא למגמת הצמיחה וההתחדשות שחווה הפרבר. בבניית המרכז הושקעו 1.4 מיליארד ליש"ט.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ניוהאם
האישה באדום

**האישה באדום** (באנגלית: **The Woman in Red**) הוא סרט קומדיה רומנטית אמריקאי משנת 1984, שבוים על ידי ג'ין ויילדר שגם משחק בו בתפקיד הראשי. יחד על ויילדר מככבים בסרט קלי לה ברוק, גילדה ראדנר, צ'ארלס גרודין וג'ודית לביי.

זוהי גרסה מחודשת לסרט הצרפתי "Un éléphant ça trompe énormément" שנקרא באנגלית "An Elephant Can Be Extremely Deceptive". את הסרט הצרפתי, שיצא לאקרנים בשנת 1976, ביים וכתב איב רובר (Yves Robert) שלקח חלק גם בגרסה הזו.

## עלילת הסרט
טדי פירס (ג'ין ויילדר) נשוי באושר לדידי, אבל כשהוא רואה במגרש החניה במשרדו אישה יפהפייה בשמלה אדומה (קלי לה ברוק) הוא נהיה אובססיבי. הוא מזהה שהבחורה היא דוגמנית שאמורה להצטלם לפרסומות שהמשרד שלו מפיק.

בעידוד חבריו, שמזהים את ההתאהבות של פירס בדוגמנית, הוא מחליט להזמין אותה לדייט אולם בשרשרת טעויות מביכות הוא מזמין בטעות את גברת מילנר (גילדה ראדנר) לארוחת ערב רומנטית. כשפירס מזהה את הטעות הוא מנסה להפוך אותה ולעשות הכל כדי להתקרב לדוגמנית, שבשלב הזה הוא כבר יודע שקוראים לה שארלוט, אלא שגברת מילנר לא מתכוונת לוותר בקלות.

דרך רכיבה על סוסים לא מוצלחת ותחבולות שמעמידות אותו באור מגוחך, מצליח בסופו של דבר פירס לקבוע עם שארלוט בדירתה. רגע השיא של פירס הופך לסיוט. אחרי שהשניים משילים מעליהם את הבגדים ונכנסים למיטה, מגיע בעלה של שארלוט, טייס אמריקני שהקדים את חזרתו הביתה.

פירס, בחוסר ברירה מחליט להתחבא על אדן החלון, אלא שמדובר במגדל יוקרה וההמון שרואה אותו בטוח שהוא מתאבד פוטנציאלי.

עלילת המשנה של הסרט עוסקת במערכת היחסים בין פירס לבין חבריו במשרד, במערכת היחסים האינטימית שלהם עם נשותיהם ובעיקר באופן קבלת ההחלטות של אנשים מאוהבים.

## צוות השחקנים

## הפסקול
פסקול הסרט נכתב על ידי הזמר סטיבי וונדר שזיכה אותו בפרס האוסקר ובפרס גלובוס הזהב בקטגוריית השיר המקורי הטוב ביותר. וונדר הוציא את השיר "I Just Called to Say I Love You" אשר היה הלהיט הגדול של אותה שנה. השיר הגיע למקום הראשון במצעד הפופ ובצמרת מצעד הריתם אנד בלוז בארצות הברית ובבריטניה.
שמאל|ממוזער|250px|עטיפת האלבום
מלבד הלהיט הגדול ואולי המוכר ביותר של וונדר, כלל אלבום הסרט עוד שבעה שירים נוספים, כמעט כולם בביצועו של סטיבי וונדר.

האלבום הגיע למקום הרביעי במצעד המכירות בארצות הברית ולמקום השני בבריטניה. הסינגל של I Just Called to Say I Love You נמכר בבריטניה בלבד ב-1.77 מיליון עותקים ותפס את המקום ה-13 במכירות סינגלים בכל הזמנים בבריטניה.

### שירי האלבום
#"The Woman in Red" – 4:39
#"It's You" – 4:55
#"It's More Than You" (instrumental) – 3:15
#"I Just Called to Say I Love You" – 6:16
#"Love Light in Flight" – 6:54
#"Moments Aren't Moments" – 4:32
#"Weakness" – 4:13
#"Don't Drive Drunk" – 6:33

## ביקורות ותגובות
הסרט קיבל ביקורות שליליות למדי וזכה לציון הנמוך של 29% מתוך 7 ביקורות באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes.

## קישורים חיצוניים

* The Woman in Red, קדימון באתר יוטיוב

## הערות שוליים

קטגוריה:זוכי אוסקר: הסרט עם השיר המקורי הטוב
קטגוריה:סרטי 1984
קטגוריה:חידושים אמריקאיים לסרטים צרפתיים
קטגוריה:סרטי קומדיה רומנטית אמריקאיים
קטגוריה:סן פרנסיסקו בקולנוע
בנימין ענבר

**בנימין (בני) ענבר (ברנשטיין)** (1931 – 8 במרץ 2010) היה תת-אלוף בצה"ל, בעל עיטור העוז, כיהן בין היתר כקצין המשטרה הצבאית הראשי.

## שירותו הצבאי
ענבר נולד באוקראינה בשנת 1931. שנה לאחר מכן עלה לישראל. גדל בירושלים ובגיל 13 עבר עם משפחתו לנתניה.

בשנת 1948 התגייס לפלמ"ח, והוא בן 16, כחלק מהכשרת מעוז. ענבר עבר הכשרה כלוחם וקורס מפקדי כיתות, ולחם במלחמת העצמאות כחבלן בגדוד הראשון והשלישי. בתום המלחמה עבר ענבר לשירות קבע ועבר קורס קצינים. הוא נפצע באורח קשה בתאונת דרכים ועבר שיקום ממושך. שימש כמפקד מחלקה ביחידת סיור של פיקוד הדרום (יחידה 30), מפקד פלוגה בגדוד 50, עבר קורס לוחמה זעירה והדריך בבה"ד 1. לתקופה קצרה שימש ענבר כסמג"ד בחטיבת הצנחנים, אולם נפצע בצניחה ועבר ל-חטיבת גולני. בשנת 1962, בעת שימש מפקד פלוגת קורס מ"כים של חטיבת גולני, לחם במבצע סנונית, פעולת תגמול כנגד המוצבים הסורים בכפר נוקייב. על לחימתו הוענק לו צל"ש הרמטכ"ל שהומר ב-1973 בעיטור העוז.

ב-1963 מונה לקצין מבצעים בפיקוד הצפון ולאחר מכן שירת כמפקד בנח"ל. ב-1966 מונה למפקד גדוד 51 של חטיבת גולני. במלחמת ששת הימים הוטלה על הגדוד המשימה לכבוש את תל עזזיאת, מוצב פלוגתי סורי מבוצר ברמת הגולן. לחימת הגדוד התייחדה בכך, שלא סטתה מהתכנון המקורי, והמוצב נכבש כמעט ללא נפגעים: הרוג אחד, שלא נפגע בלחימה עצמה, וארבעה פצועים.

בהמשך התקדם ענבר במסלול הפיקודי. ב-1968 מונה לקצין אג"ם של פיקוד הצפון, ב-1969 למדריך במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה וב-1971 לנספח צה"ל וראש משלחת משרד הביטחון באתיופיה. במלחמת יום הכיפורים חזר לישראל ושימש קצין קישור במטה אוגדה 146. בשנים 1974–1975 שימש כמפקד חטיבת ירושלים. בשנים 1977–1976 שימש כקצין המשטרה הצבאית הראשי בדרגת תת-אלוף.

לאחר שחרורו מצה"ל התמודד ב-1978 על ראשות המועצה המקומית קריית טבעון בה התגורר, וכיהן כחבר המועצה מטעם סיעת המערך. כיהן כמנהל חברת תל-בר, חברת בת של קופת חולים כללית, מנהל מרחב העמק וסמנכ"ל הקופה. בשנת 2010 נפטר לאחר מחלה קשה.

ענבר היה נשוי לנטע והביא עמה לעולם חמישה ילדים. בנם גיורא ענבר, תת-אלוף במילואים פיקד, כאביו לפניו, על גדוד 51.

ענבר היה רוכב אופניים נלהב ולזכרו נערך מדי שנה מרוץ אופניים 'סובב טבעון'.

## קישורים חיצוניים
* 
* פנחס וולף, זה נפצע וההוא נפצע, כל המפקדים נפצעו. המצב נהיה חמור, במחנה,  03.08.2007, כפי שהועלה ב"אתר הגבורה".
* 
* עיטור העוז שהוענק לרס"ן בנימין ענבר, באתר "בעוז רוחם" של אכ"א.
* יוסף ולטר, גולני שלהם, מעריב,  18.04.1986.
* דב גולדשטיין, אב ושני בנים-חיילים במלחמה אחת , מעריב,  10.01.1975.

## הערות שוליים

קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:חברי מועצת קריית טבעון
קטגוריה:מנהלים ישראלים
קטגוריה:מעוטרי עיטור העוז בפעולות התגמול
קטגוריה:מפקדי גדוד 51
קטגוריה:מפקדי חטיבת ירושלים
קטגוריה:סגל שירותי בריאות כללית
קטגוריה:קציני משטרה צבאית ראשיים
קטגוריה:ישראלים ילידי אוקראינה
קטגוריה:קציני אג"ם של פיקוד הצפון
קטגוריה:נפגעי תאונות דרכים בישראל
קטגוריה:אישים הקבורים בקריית טבעון
קטגוריה:חיילי חטיבת הראל במלחמת העצמאות
קטגוריה:מפקדי גדודים במלחמת ששת הימים
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת ששת הימים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1931
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2010
משפחת אדמס (סרט, 1991)

**משפחת אדמס** (באנגלית: **The Addams Family**) הוא סרט קומדיה שחורה אמריקאי משנת 1991, המבוסס על דמויות מאת צ'ארלס אדמס, בבימויו של בארי סוננפלד ובכיכובם של אנג'ליקה יוסטון, ראול ג'וליה, כריסטופר לויד, כריסטינה ריצ'י, דן הדייה, אליזבת' וילסון, ג'ימי וורקמן, קארל סטרויקן, ג'ודית' מלינה.

הסרט הוקרן לראשונה בלוס אנג'לס ב-16 בנובמבר 1991. הסרט עלה לאקרנים ברחבי העולם ב-22 בנובמבר 1991, וזכה לביקורות מעורבות.

בשנת 1993 הופק סרט המשך לסרט זה, בשם "החיים על פי משפחת אדמס".

## תקציר העלילה
הסרט עוסק במשפחת אדמס, משפחה גותית הנמשכת לאפל, למסתורי, לרומנטי ולמורבידי. החברה מקבלת את המוזרות שלה מכיוון שמשפחת אדמס היא משפחה עשירה מאוד.

עורך הדין של גומז, אבי המשפחה, טולי אלפורד, חייב כסף רב בשוק השחור לאביגיל קרייבן. הוא מבחין שבנה גורדון דומה לפסטר, אחיו האובד של גומז. הוא מציע לה להשתמש בבנה גורדון כדי שיתחזה לפסטר, ירכוש את אמונם של משפחת אדמס, יגלה את הכספת בו הם שומרים את כספם הרב ויסייע להם לשדוד אותה.

גורדון מסכים לתוכנית וגומז מקבל אותו כפסטר אחיו האובד, בשמחה רבה. גורדון מתחיל להתקרב למשפחה, ובייחוד לצמד הילדים, וונסדיי ופגסלי, אך אמו הופכת חמדנית וקיצונית יותר ויותר ומנסה לפרוץ לכספת הממולכדת אך ללא הצלחה. לבסוף, היא לוכדת את מורטישיה, אם המשפחה, ואחר כך את שאר המשפחה. היא מאיימת עליהם בעינויים כדי שיגלו לה איך לפרוץ לכספת. גורדון, שהחל לחבב את משפחת אדמס, לא מוכן יותר לקבל את התנהגות אמו, ומשתמש בספר מכושף כדי להציל את המשפחה: הוא מזמן הוריקן שמעיף את טולי ואביגיל היישר לתוך בורות קבר שחפרו וונסדי ופגסלי, ובו פוגע ברק: כתוצאה מכך זכרונו חוזר והוא מגלה שהוא היה פסטר האמיתי כל הזמן, אך בתאונה במשולש ברמודה איבד את זכרונו ואחרי שנסחף למיאמי אומץ בידי אביגיל. המשפחה מתאחדת בשמחה רבה.

## צוות השחקנים

## ביקורות ותגובות
הסרט קיבל ביקורות מעורבות באופן כללי ולציון 60% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 40 ביקורות.

## מועמדויות וזכיות בפרסים

## קישורים חיצוניים

* 
*  - ביקורת

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי משפחת אדמס
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1991
קטגוריה:סרטי פרמאונט
קטגוריה:סרטי קומדיה שחורה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים מבוססי סדרות טלוויזיה
קטגוריה:סרטים על אמנזיה
משחק מכות (סוגת משחקי וידאו)

[שמאל|ממוזער|250px|[צילום מסך של משחק ה-Beat 'em up קראטקה בו השחקן נלחם ביריבים שונים הרצים לקראתו לאורך שלבי המשחק.]]
**משחק מכות** (באנגלית: **Beat 'em up**) הוא סוגה של משחק וידאו בו המטרה העיקרית היא לנהל קרבות רחוב מול מספר גדול במיוחד של יריבים, כאשר לעיתים מעורבים סוגים שונים של אמנויות לחימה. משחקים אלה בדרך כלל מתרחשים בסביבה עירונית וכוללים לרוב לחימה מול קבוצות של פושעי רחוב.

בניגוד למשחקי היריות, המטרה העיקרית במשחקי המכות היא להילחם פנים מול פנים במספר גדול במיוחד של יריבים באמצעות מכות ובעיטות או לעיתים באמצעות נשק קר כגון מקל או גרזן.

המשחקים בסוגה זו כוללים שחקן אחד או יותר הפועלים בשיתוף פעולה בעודם נעים לאורך השלב כאשר כל אחד מתקוטט עם קבוצה אחרת של יריבים הנשלטת על ידי המחשב.

תת סוגה של משחקי המכות הם משחקי ה-Hack and slash בהם השחקן מנהל קרבות מול מספר גדול במיוחד של יריבים באמצעות נשק קר (גולדן אקס הוא דוגמה למשחק בתת-סוגה זו).

## דוגמאות למשחקי מכות בולטים
* גולדן אקס
* קראטקה
* דאבל דראגון
* Bad Street Brawler
* Little Fighter 2
* Streets of Rage - סדרה של 4 משחקים

## ראו גם
* ערכים על משחקי מכות
* משחק פעולה ממוחשב
* משחק לחימה (סוגת משחקי וידאו)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:משחקי Beat 'em ups
מכות
בית הספר ללוחמה נגד גרילה

** בית הספר ללוחמה נגד גרילה** (מכונה גם: בית הספר ללוחמה במתחם כפרי) הוא חלק מבא"פ אליקים, באזור הצפון ברמות מנשה ממערב ליקנעם ובקרבת המושב אליקים.

בית הספר ללוחמת גרילה קם בשנת 1997 כתוצאה מהחלטת של הרמטכ"ל דאז, אמנון ליפקין-שחק, אשר שינה את דפוס החשיבה הצה"לי כלפי הלחימה בלבנון וקבע כי יש לראות בחזבאללה ארגון טרור וגרילה ולפעול כנגדו בהתאם. בתפיסה זו תמך גם אלוף פיקוד הצפון דאז, עמירם לוין. בשל כך הורה שחק להקים מחדש את יחידת אגוז כיחידה ייעודית למלחמה בלבנון והוחלט להקים גוף האמון על הכשרת לוחמי החי"ר והיחידות המיוחדות ללחימה כנגד ארגון החזבאללה במתארי לוחמת הסבך והלוחמה ההררית של לבנון. הקמת בית הספר הוטלה על אל"ם שמואל זכאי, איש חטיבת גולני, אשר עבר השתלמות בצבא בריטניה, ולמד באופן יסודי על הגוף המכשיר בצבא זה את היחידות העתידות להישלח לתעסוקה מבצעית בצפון אירלנד ולפעול כנגד המחתרת האירית. עם שובו ארצה הקים זכאי בשנת 1997 את בית הספר ללוחמת גרילה. לאחר הנסיגה מלבנון בשנת 2000 נסגר בית הספר ומדריכיו נקלטו כחיילי מילואים בעוצבת הגליל והיו אמונים על הכשרת לוחמי האוגדה ללחימה אפשרית בלבנון. בשנת 2004 תחת פיקודו של אל"ם יואלי אור, מפקד בא"פ צפון, החל הקמתו של בית הספר לגרילה מחדש; והוקמו בו מדורי הכשרה בתחומי הלוחמה זעירה, הסוואה, לוחמת סבך ואימונים ייחודיים לתוואי הלחימה בגזרת הצפון (מדור אוה״ס- אימונים והסוואה). גדודי חי״ר ויחידות שעלו לביצוע קו או משימה בגזרת הגבול עם לבנון עברה הכשרה ואימונים בתחום האיומים הקיימים, יכולות חזבאללה ודרכי פעולתם בגזרה, ותו״ל המוצבים ותפישת ההפעלה בשרשרת המוצבים על הגבול.  כמו כן חלקן עברו הכשרות ספציפיות בתחום שימוש בהסוואה ולוחמת גרילה ( לוחמת סבל ובולדרים). לאחר מלחמת לבנון השנייה הוקם בית הספר מחדש באופן רשמי ומלא על כל מדוריו. בנוסף, חטיבות בחיל הרגלים וגדודי חיל ההנדסה וגם פלוגות החי״ר של שריון מתאמנות רבות בבסיס זה.

על בית הספר מפקד קצין בדרגת רס"ן.

## קישורים חיצוניים
* דניאל אדלסון, יוצאים מהסבך, ביטאון ביבשה,  גיליון 7 ספטמבר 2008.
* יואב איתיאל, הדרך לחזבאללה עוברת בעמיקם, "מגזין המושבות",  13 בינואר 2012.
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:בסיסי צה"ל במחוז הצפון
קטגוריה:מועצה אזורית מגידו
בית הספר ללוחמה נגד גרילה
קטגוריה:חיל הרגלים הישראלי
נמל התעופה ורשה שופן

**נמל התעופה ורשה שופן** (בפולנית: **Lotnisko Chopina w Warszawie**) הוא נמל תעופה בינלאומי שנמצא ברובע אוקנצ'ה (Okęcie) בדרום ורשה בירת פולין. נמל התעופה הוא השער האווירי של כמעט מחצית מהטיסות בפולין, והוא מטפל בכ-300 טיסות יומיות. בשנת 2017 עברו בנמל כ-15.75 מיליון נוסעים.

## היסטוריה
ב-29 באפריל 1934 נפתח "נמל התעופה ורשה אוקנצ'ה" (Port lotniczy Warszawa-Okęcie) במעמד נשיא פולין. בבניית הנמל השקיעה ממשלת פולין כ-10 מיליון זלוטי, והנמל היה לאחד מנמלי התעופה המודרניים בזמנו. בשנתו הראשונה שירת הנמל כ-10,750 נוסעים. לאחר זמן קצר החל חיל האוויר הפולני להקים בנמל בסיס המשמש אותו גם כיום. ערב מלחמת העולם השנייה שירת הנמל 17 יעדים בינלאומיים, בהם גם תל אביב-יפו וביירות, ו-6 יעדים בפולין. במהלך מבצע ברברוסה שימש נמל התעופה את הלופטוופה במלחמתו נגד הצבא האדום.

לאחר סיום המלחמה חידשה חברת התעופה לוט פוליש איירליינס את פעילותה בנמל והייתה אחראית על שיקומו, לאחר שנהרס בחלקו בזמן המלחמה. לאחר כשנתיים עמד בנמל טרמינל חדש ומגדל פיקוח חדש ומודרני. בשנת 2001 שונה שמו של נמל התעופה על ידי נשיא פולין אלכסנדר קוושנייבסקי, והוא נקרא על שמו של המלחין הפולני פרדריק שופן. בשנת 2007 נפתח טרמינל חדש בנמל (טרמינל 2).

קיימות תוכנית לבניית נמל תעופה חדש, נמל התעופה המרכזי "סולידריות", במקום הקיים.

## דרכי גישה לנמל
נמל התעופה ממוקם כ-10 ק"מ ממרכז העיר ורשה, והוא נגיש באוטובוס ובמונית. בחודש יולי 2012 הושלמה תחנת הרכבת התת-קרקעית, אשר מחברת אל קו S2 של רכבת הפרוורים של ורשה.

## סטטיסטיקות נוסעים

## תאונות ותקריות
במהלך כל שנות הפעילות של הנמל (לאחר מלחמת העולם השנייה) אירעו בו 7 תאונות מטוסים, שהאחרונה מביניהן הייתה ב-1 בנובמבר 2011 כשמטוס בואינג 767 של חברת לוט פוליש איירליינס בקו 016  נחת ללא גלגלים לאחר טיסה מניוארק. אף אחד מנוסעי המטוס לא נפגע.

## קישורים חיצוניים

* 

* אתר הנמל

ורשה
קטגוריה:ורשה: מבנים
שופן
קטגוריה:ורשה: תחבורה
קטגוריה:פרדריק שופן
עבדול חוסיין סרדארי

**עבדול חוסיין סרדארי** (בפרסית **عبدالحسین سرداری**, תעתיק מדויק: עבדאלחסין סרדארי; 1914–1981) היה מדינאי ודיפלומט איראני שהציל חיי יהודים בשואה.

## פעילות
סרדארי היה הממונה על המשרד הקונסולרי האיראני בפריז הכבושה ב-1940, שם הייתה קהילה גדולה של יהודים איראנים. על פי תורת הגזע הנאצית, האיראנים הם בני הגזע הארי, ולפיכך היה הסכם בין איראן ובין גרמניה הנאצית שהגן על כל האזרחים האיראנים מפני תוקפנות גרמנית. סרדארי השתדל אצל הגרמנים ודאג לכך שגם יהודים בעלי אזרחות איראנית יזכו לאותה הגנה. אחיינו, פריידון הווידה, שהיה שגריר איראן באו"ם בשנות השבעים, סיפר כי ב-1942, לאחר שהבין סרדארי לאן מועדות פני המדיניות הנאצית ביחס ליהודים, הוא החל להנפיק מאות דרכונים איראניים ליהודים שאינם איראנים כדי להצילם מרדיפה ומשילוח למחנות הריכוז.

מעבר לכך, הוא היה מעורב בניסיונות (מוצלחים לפחות בחלקם) לשכנע את השלטונות הנאציים שיהודי איראן הם בנים לעם האיראני ולכן הם אריים. הוא ניסה גם לשכנע את השלטונות שיהודי מרכז אסיה (יהדות בוכרה ויהדות אפגניסטן) הם ג'וג'וטים, מונח שמקורו לא ברור ושהתייחס אולי במקור לקבוצות של יהודים מומרים בבוכרה. בכך הוא מילא ככל הנראה תפקיד חשוב בהצלת יהודי גאורגיה, בוכרה, איראן ואפגניסטן בצרפת הכבושה.

בשנת 1942 אדולף היטלר עצמו אמר כי סרדארי טועה ביחס למה שהוא חושב שקורה ליהודים. לאחר חתימת איראן על הסכם עם בעלות הברית והפלישה הבריטית-סובייטית לאיראן בספטמבר 1941, נסגרו השגרירויות האיראניות במדינות הציר ונסגרה גם הקונסוליה בפריז. סרדארי החליט להישאר בפריז כאזרח פרטי על מנת להמשיך ולעזור ליהודים. לאחר המלחמה הורע מצבו של סרדארי. אהובתו הסינית נעלמה בעת מלחמת האזרחים הסינית ב-1948; הוא הואשם במעילה, ובילה את שנותיו האחרונות בעוני אחרי המהפכה האיראנית ב-1979: השלטון החדש שלל ממנו את תשלומי הפנסיה והחרים את רכושו. אחרי תקופה שבה חי בדירת חדר בקרוידון, הוא עבר לנוטינגהאם, שם נפטר ב-1981.

ב-1994, 13 שנה לאחר מותו, הוענק לסרדארי אות כבוד מטעם מרכז שמעון ויזנטל שבלוס אנג'לס.

## בתרבות הפופולרית
Zero Degree Turn (בפרסית: مدار صفر درجه, נהגה: מַדָאר-י סֶפְר דַרַגֶ'ה) היא סדרת טלוויזיה משנת 2007 שהופקה בשיתוף פעולה בין איראן, הונגריה, צרפת ולבנון. היא הייתה בין היקרות והמושקעות ביותר שהופקו על ידי איראן וזכו לקהל צופים גדול שם. הסדרה מבוססת באופן רופף על סיפור חייו של סרדארי, ומציגה אותו כמי שהתאהב ביהודייה והציל יהודים בפריז של שנות הארבעים בימי הכיבוש הנאצי על ידי חלוקת דרכונים איראניים ומתן מקלט בשגרירות איראן לאותם יהודים. הסדרה, שהופקה במימון ממשלתי איראני, צוטטה כניסיון מצד המשטר האיראני להבליט את עמדתו ביחס ליהודים, שבה הפגין אהדה לעם היהודי (וכן לדעה המקובלת בעולם על לקחי השואה) ובכך להפריד את היחס האיראני ליהדות מהעוינות האיראנית לציונות.

בשנת 2014, כחלק מתערוכה שנשאה את השם "Simplemet Justes" שהתקיימה בבריסל, בירת בלגיה אודות אישים פחות מוכרים, כגון מוסלמים ואנשי המזרח התיכון, שהצילו יהודים במהלך מלחמת העולם השנייה, הוצגו מחקרים גם אודות סרדארי.

## ראו גם
* הצלת יהודי גאורגיה, בוכרה, איראן ואפגניסטן בצרפת הכבושה
* מוחמד חלמי

## קישורים חיצוניים
* עבדול חוסיין סרדארי באתר מוזיאון השואה בוושינגטון
* 
* 

* 
* 
* 


## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים איראנים
קטגוריה:מצילים בשואה: צרפת
קטגוריה:מצילים בשואה: מוסלמים
קטגוריה:מהגרים מאיראן לממלכה המאוחדת
קטגוריה:ילידי 1895
קטגוריה:איראנים שנפטרו ב-1981
פרארי 612 סקאלייטי

**פרארי 612 סקאלייטי** היא מכונית גראן טוריסמו איטלקית שיוצרה על ידי חברת פרארי בשנים 2010-2004. יש לה דלת קופה גדולה. היא תוכננה להחליף את הפרארי 456M הקטנה יותר. גודלה מאפשר נסיעה של 4 נוסעים כאשר מאחורה יש מספיק רווח על מנת להושיב 2 מבוגרים. העיצוב שלה, ובמיוחד מראות הצד והפנסים הקדמיים, נבנו בהשראת הפרארי 375MM משנת 1954 שהבמאי רוברטו רוסליני קנה לאשתו, השחקנית אינגריד ברגמן. השם של המכונית, סקאלייטי, הוא על שם מעצב העבר של פרארי סרג‘ו סקאלייטי.

לרגל חגיגות 60 שנה לחברת פרארי, נבנתה גרסה מיוחדת של ה-612 בשם 612 ססנטה (60 באיטלקית). נבנו רק 60 מכוניות מהגרסה הזו.

## נתונים טכניים
הפרארי 612 היא הפרארי השנייה שבנויה כולה מאלומיניום, הראשונה היא הפרארי 360 מודנה. המסגרת שלה פותחה בשיתוף עם חברת ALCOA. המרכב של ה-612 מהווה את הבסיס לפרארי 599 GTB.

המנוע של ה-612 סקאלייטי הוא אותו המנוע של הפרארי 575M מראנלו. המנוע הוא בנפח 5,748 סמ"ק בתצורת V12 בעל 532 כ"ס ב-7,250 סל"ד ומומנט מרבי של 60 קג"מ ב-5,250 סל"ד. למנוע יחס דחיסה של 11.2:1. המכונית מסוגלת להאיץ מ-0 ל-100 קמ"ש ב-4.3 שניות ולהגיע למהירות מרבית של 315 קמ"ש. הפרארי 612 סקאלייטי מגיעה עם תיבת הילוכים ידנית בעלת 6 מהירויות או תיבת הילוכים F1A חצי אוטומטית בעלת 6 מהירויות, המהווה שיפור ניכר לתיבה F1 הקיימת בפרארי 360.

## קישורים חיצוניים

* הפרארי 612 סקאלייטי באתר אוטו
* 

קטגוריה:מכוניות ספורט
קטגוריה:מכוניות על
612 סקאלייטי
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2004
קטגוריה:כלי רכב איטלקיים
הר ברך

**הר ברך** הוא הר, בגובה 840 מטר, בשמורת הרי אילת ממערב לבקעת תמנע. מקור השם בשמו הערבי "ג'בל אל איבריק".

ממוזער|שמאל|מראה פסגת ההר
250px|ממוזער|שמאל|מבט ממצפור הר ברך
ממערב להר ברך נמצא נחל ברך הנשפך צפונה, וחלקו הצפוני נחשב כגבולה הדרומי של בקעת עובדה. מהר ברך תצפית דרומה לכיוון המשך שמורת הרי אילת - הר עתק והר בשמת, ותצפית מזרחה לכיוון בקעת תמנע ופארק תמנע. נקודת התצפית בהר ברך צוינה כאחת מנקודות התצפית היפות בישראל.

בין הר ברך להר עתק מצוי מעלה רגלי - מעלה ברך.

אל ההר ניתן להגיע בשבילי הולכי רגל מצפון ומדרום, וכן ממערב דרך שביל נחל בוטם.

ההר נמצא בסמיכות לשביל ישראל, במרומי מצוקי תמנע. ניתן להגיע אל ההר גם ברכב מכיוון שביל המסומן בסימון שבילים כחול של החברה להגנת הטבע, היוצא מכיוון בקעת עובדה, או בשביל המתאים לכל רכב, היוצא מק"מ 32 של כביש 12 (לפי מפת סימון שבילים).

אתרי טיול נוספים בסמיכות להר ברך הם נחל מתק, באר מתק נחל מלחן ובאר מלחן.

לוחמי חיל ההנדסה הקרבית נוהגים לסיים את מסע הכומתה שלהם כשהם עולים את הר ברך עם אלונקות, ומקבלים את הכומתות הכסופות בפסגה.

## הערות שוליים

ברך
ברך
קטגוריה:שביל ישראל
אריה לייב ליפשיץ

רבי **אריה לייב ליפשיץ** (מכונה: ר' **אריה דבי עילאי** על שם ספרו; תקכ"ז, 1767 - י"ז בטבת תר"ו, 1846) היה רב ואדמו"ר חסידי, מגדולי הרבנים בגליציה, אבי חסידות וישניצא.

## ביוגרפיה
נולד בירוסלב לרבי חיים אשר ליפשיץ. למד אצל הרב אריה לייב הלר, בעל קצות החושן. נישא בשנית לחנה, בתו היחידה של רבי משה טייטלבוים מאויהל. הוא קירב את חותנו לחוזה מלובלין והוא נעשה תלמידו. היה אב"ד בקהילות קרעשיב ושינווא. בערך בשנת תקפ"ה מונה לרבה של ווישניצא שם החל לנהוג באדמו"רות. הוא נודע כגאון בנגלה ובנסתר וכצדיק קדוש ובעל מופת. צדיקי דורו העריצוהו, בספר שלשה עדרי צאן מספר הרב מנלי סופר עדות ישירה על עצמו איך שהלך עם רבו בעריש מאושפיצין לרבי אריה ליב:

הרבה מצדיקי דורו נסעו אליו, ביניהם: רבי צבי הירש מרימנוב, רבי אשר ישעיה מרופשיץ, רבי מרדכי דוד מדומברובה, רבי חיים מצאנז, רבי שלום מקאמינקא, רבי אליעזר הורוביץ מדז'יקוב.

בסוף ימיו עבר לבריגל ושם נקבר. שלושת בניו מילאו את מקומו: רבי משולם זלמן יונתן ברבנות בריגל, רבי חיים דב מיאנוב באדמו"רות וישניצא, רבי אהרן זעליג ברבנות וישניצא,

## צאצאיו
* רבי משולם זלמן יהונתן, (תק"נ - א' באלול תרט"ו), מילא מקום אביו בבריגל, נישא לפריידא בת רבי אברהם חיים הורוביץ (בן רבי נפתלי מרופשיץ).
* רבי חיים דוב בעריש - רבה של יאנוב, (תקנ"ה - כ"ג בתשרי תר"י), חתן רבי יוסף קעזיס, מילא מקום אביו כאדמו"ר מווישניצא.
* רבי אהרן זעליג, (בערך תק"ס - כ' בסיון תרל"ח), ממלא מקום אביו ברבנות ווישניצא ושם נטמן.
* טאבא (- תקצ"ט), אשת רבי יחזקאל שרגא הלברשטאם משינאווא.
* צירל טילא, אשת רבי צבי הירש הכהן גלאנץ.
* חתנו רבי מרדכי זילברשטיין רבה של הולשיץ, חותן גיסו רבי יחזקאל שרגא משינאווא בזיווג שני.

## ספריו
* שו"ת 'אריה דבי עילאי'.
* חידושי 'אריה דבי עילאי' על מסכתות: קידושין, יומא, מנחות, קינים ונידה.
* 'ארי שבחבורה' - חידושים על מסכת כתובות.
* עטרת זקנים - כללי הש"ס הו"ל על ידי חתנו רבי יחזקאל שרגא משינאווא
* קונטרס אריה דבי עילאי - הלכות פסח

## לקריאה נוספת
*אהרן סורסקי, **מרביצי תורה מעולם החסידות**, חלק א, בני ברק, תשמ"ו, עמ' יא-לג.

## קישורים חיצוניים
* ספרי האריה דבי עילאי באתר הספרייה הלאומית
* ה'אריה דבי עילאי' וצאצאיו באתר "אידישע וועלט פארומס".
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אדמו"רים
קטגוריה:רבנים גליציאנים
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:רבנים חסידים
מסוואטי השלישי, מלך אסוואטיני

**מסוואטי השלישי** (Mswati III; נולד ב-19 באפריל 1968) הוא המלך של מדינת אסוואטיני (לשעבר סווזילנד) משנת 1986 וראש משפחת המלוכה הסוואזית.

## כמלך
מסוואטי השלישי הוא מונרך אבסולוטי בעל סמכויות בלתי מוגבלות כמעט, העומד בראש מדינה בעלת שיטת הממשל האחרונה מסוגה במדינות אפריקה. על פי המסורת, המלך מושל באסוואטיני יחד עם אימו, כאשר הוא האחראי להנהגה האדמיניסטרטיבית והאם להנהגה הרוחנית. המלך ממנה את ראש הממשלה, חברי הממשלה, חברי הרשות השופטת, וכן כמה מחברי שני בתי הפרלמנט ("הסנאט" ו"בית האספה"). יתר חברי בתי הפרלמנט נבחרים על ידי העם הסוואזי בבחירות המתקיימות מדי 5 שנים. לפי החוק במדינה, אין למלך סמכות לבחור את יורשו כי אם למועצה מלכותית אשר תבחר ביורש לאחר מותו של המלך, מבני נשותיו השונות. משקל מרכזי בבחירה יינתן למעמדה של "המלכה האם" הפוטנציאלית.

### פעילות ציבורית
מסוואטי ניסה לפעול למניעת מגפת האיידס במדינה אך ללא הצלחה מרובה. בין היתר, נחקקו חוקים האוסרים על קיום יחסי מין עם קטינים מתחת לגיל 18 במדינה אך חוקים אלו אינם חלים על המלך עצמו, אשר בחר לעיתים להתחתן עם קטינות שמתחת לגיל 18.

## חיים אישיים
מסוואטי התחנך בממלכה המאוחדת ונכסיו האישיים נאמדים בכ-200 מיליון דולר. הוא נחשב לדמות פופולרית ומכובדת במידה רבה באסווטיני, אך מדיניותו הבזבזנית וסגנון חייו המפואר הביאו למחאות והפגנות במדינה ולביקורת בינלאומית כלפיו.

מסוואטי נשוי ל-15 נשים ואב ל-36 ילדים.

פעם בשנה נערך במשך שבוע ריקוד הקנים, מצעד של עשרות אלפי ילדות, נערות ונשים, מגיל 5 ואילך, אשר רוקדות חשופות חזה את ריקוד ה"אומהלנגה" (החוגג את הנשיות והבתוליות) ושרות מול המלך במטרה שיבחר באחת מהן לאישה נוספת. לפי המסורת באסווטיני מסמל המצעד טוהר ואחדות. זו שנבחרה על ידי מסוואטי להצטרף לנשותיו מקבלת לעיתים מכונית BMW וארמון משלה. עובדה זו וכן העלויות וההוצאות הכרוכות באירוע, גררו ביקורת נוקבת כנגד מסוואטי בשל העוני הרב השורר במדינה, שמצויה במצב כלכלי גרוע ביותר. בין המתנגדים לאירוע המסורתי ניתן למנות גם ארגוני נשים ויריבים פוליטיים של מסוואטי שטען מצדו, כי פוליגמיה היא חלק בלתי נפרד מהמסורת במדינה וכי מדובר במסורת שמגבירה את האחדות בעם. ב-2012 מעריכים שהופיעו באירוע מול מסוואטי בין 30 ל-60 אלף בנות.

## קישורים חיצוניים

* 
* עינב ברזני, ממלכת סוואזילנד - לא בדיוק כמו באגדות, ZCP
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מלכי אסוואטיני
קטגוריה:אסוואטינים
קטגוריה:אסוואטינים שנולדו ב-1968
פאל שמיט

**פאל שמיט** (בהונגרית: **Schmitt Pál**; נולד ב-13 במאי 1942) הוא פוליטיקאי הונגרי, ספורטאי בעברו בעל שתי מדליות זהב אולימפיות, ונשיא הונגריה בשנים 2010–2012.

לאחר שהתברר שהעתיק את עבודת הדוקטורט שלו, נשלל ממנו התואר ב-29 במרץ 2012, וב-2 באפריל הודיע לפרלמנט ההונגרי כי הוא מתפטר מתפקידו כנשיא הונגריה.

## ביוגרפיה
שמיט היה סייף מוצלח בנעוריו. הוא זכה פעמיים ברציפות במדליית זהב בתחרות דקר קבוצתי במשחקים האולימפיים, במקסיקו סיטי 1968 ובמינכן 1972.

את דרכו הפוליטית התחיל בשנת 1990 בתור שגריר. הוא כיהן כסגן נשיא הפרלמנט האירופי בשנים 2010-2009, ולאחר מכן כיהן תקופה קצרה כיושב ראש האספה הלאומית של הונגריה. באותה שנה נבחר לנשיאות הונגריה והושבע לתפקיד ב-6 באוגוסט 2010.

## שערוריית העתקת עבודת הדוקטורט
ב-11 בינואר 2012 פרסם שבועון כלכלי פוליטי הונגרי (HVG) ששמיט העתיק את עבודת הדוקטורט שלו. ב-29 במרץ אותה שנה בוטל תוארו האקדמי, לאחר שהתבררה נכונות העובדות. גם הוועד האולימפי הבינלאומי ביקש לקבל את המידע, ודוברו מסר שהחומר יילמד ויופקו מסקנות. מספר ימים אחר כך, ב-2 באפריל, הוא התפטר מתפקיד הנשיא.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חברי הוועד האולימפי הבין-לאומי
קטגוריה:עסקני ספורט הונגרים
קטגוריה:נשיאי הונגריה
קטגוריה:פוליטיקאים הונגרים
קטגוריה:סייפים הונגרים
קטגוריה:הונגרים ממוצא גרמני
קטגוריה:מקבלי עיטור מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של פולין
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1942
עבדול חלים

**עבדול חלים** (במלאית: **Abdul Halim**; 28 בנובמבר 1927 – 11 בספטמבר 2017) היה הסולטאן של מדינת קדה במלזיה. כמו כן הוא היה היאנג די-פרטואן אגונג, ראש המדינה (מונרך-נשיא) של מלזיה, ה-5 וה-14 והוא היחיד שכיהן בתפקיד פעמיים.

לאחר מות אביו בשנת 1958, הוא מונה לסולטאן קדה, תפקיד אותו מילא עד יומו האחרון.

כהונתו הראשונה כיאנג די-פרטואן אגונג הייתה בשנים 1970–1975. באוקטובר 2011, בגיל 84, נבחר שוב לתפקיד, והוא כיהן מדצמבר 2011 עד דצמבר 2016. הוא היחיד בתולדות מלזיה אשר כיהן פעמיים בתפקיד.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מלכי מלזיה
קטגוריה:מסדר האמבט: אבירים וגבירות הצלב הגדול
קטגוריה:מסדר ג'ון הקדוש
קטגוריה:ילידי 1927
קטגוריה:נפטרים ב-2017
נורודום סיהאמוני, מלך קמבודיה

**נורודום סיהאמוני** (בקמרית: **នរោត្តម សីហមុនី**; נהגה: [nɔroːtɗɑm səjhamuni]; נולד ב-14 במאי 1953) הוא מלך קמבודיה הנוכחי החל משנת 2004.

## ביוגרפיה
נורודום נולד ב-14 במאי 1953, בנם הבכור של המלך נורודום סיהאנוק והמלכה נורודום מונינט (אנ'). הוא בילה את רוב חייו מחוץ לקמבודיה. בשנת 1962 כשהיה ילד, נשלח לפראג שבצ'כוסלובקיה על ידי אביו, שם למד בבית ספר יסודי, תיכון ובאקדמיה לאמנות ומוזיקה. בנוסף על כך, למד מחול ומוזיקה קלאסית עד שנת 1975. לאחר מכן עזב את פראג והחל ללמוד קולנוע בקוריאה הצפונית, ובשנת 1977 חזר לקמבודיה. בתקופה זו הקמר רוז' החלו להתנגד למלוכה, ופינו את המלך ומשפחתו (בהם סיהאמוני) למעצר בית שהיה תקף עד לפלישה הוייטנאמית בשנת 1979. בשנת 1981 עזב שוב את קמבודיה, ונסע לצרפת כדי ללמד בלט. סיהאמוני דובר צרפתית וצ'כית, וידוע גם כנואם טוב באנגלית ורוסית. בשנת 1993 מונה לנציג קמבודיה באונסק"ו. חבר במסדר החרצית ובלגיון הכבוד.

בשנת 2004 לאחר התפטרות של אביו, הוא קיבל את כס המלוכה בתמיכה של תשעה מחברי הכס. הוא נכנס לתפקיד באופן רשמי באוקטובר 2004.

## חיים אישיים
לנורודום 14 אחים למחצה, בנוסף לאח אחד מאביו ומאימו, הנסיך סמדק נורודום נרינדרפונג (אנ') שמת בשנת 2003.
נורודום הוא רווק ללא ילדים.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

קטגוריה:מלכי קמבודיה
קטגוריה:שגרירים באונסק"ו
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:מעוטרי אות האריה הלבן
קטגוריה:קמבודים שנולדו במאה ה-20
קטגוריה:ילידי 1953
אבייל

**אבייל** (באנגלית: **Aweil**; בערבית: **أويل**) היא עיר הבירה של מדינת צפון בחר אל-ע'זאל, אחת מעשר המדינות בדרום סודאן.

## מיקום
העיר אבייל נמצאת בנפת מרכז אבייל במחוז צפון בחר אל-ע'זאל שבצפון מערב דרום סודאן ובסמוך לגבול הבינלאומי עם סודאן. העיר נמצאת 800 ק"מ צפונית לעיר הבירה, ג'ובה. 

## סקירה
התשתיות בעיר מפותחות יחסית לשאר הערים בדרום סודאן וכוללות תחנת רכבת פעילה, בית מלון, שדה תעופה, אצטדיון כדורגל, אוניברסיטת צפון בחר אל-ע'זאל ובית חולים ציבורי. העיר משמשת כבסיס מרכזי לצוותים שנשלחים על ידי האו"ם וארגונים פרטיים המספקים עזרה ותמיכה במדינה כולה.

בשל העובדה שהעיר ממוקמת בסמוך להתמזגות של נהר הלול (Lol River) עם נהר הפונגו (Pongo River) והטופוגרפיה המישורית שלה, היא נוטה להצפות. גובהה הממוצע של העיר הוא 425 מטרים מעל פני הים.

## דמוגרפיה
כמות האוכלוסייה בעיר אבייל משתנה בהתאם לעונות השנה. במשך עונת הקיץ עוזבים התושבים לבתיהם הסמוכים לשדות המקיפים את העיר ובחורף חוזרים אליה בגלל ההצפות. בנובמבר 2008 העריך ארגון רופאים ללא גבולות את אוכלוסיית העיר בכ-100,000 נפש.

## תחבורה
שמאל|ממוזער|250px|
לעיר תחנת רכבת פעילה המחברת אותה עם העיר ואו עוד משנות השישים של המאה העשרים. לאחר תקופת מלחמת האזרחים הסודאנית השנייה שופצה התחנה וחזרה לפעול בשנת 2010. לאחרונה נפתחה דרך חדשה ולא סלולה שעוברת בעיר ומקשרת בין ח'רטום לג'ובה. בנוסף, שדה התעופה אבייל משרת את העיר.

## ראו גם
* שדה התעופה אבייל
* צפון בחר אל-ע'זאל
* בחר אל-ע'זאל

## קישורים חיצוניים

*מיקום העיר אבייל בגוגל מפות
*היסטוריה של העיר אבייל

## הערות שוליים

קטגוריה:דרום סודאן: ערים
*
קטגוריה:מדינות דרום סודאן: ערי בירה
Goodbye Lullaby

***Goodbye Lullaby*** הוא אלבום האולפן הרביעי של הזמרת הקנדית אבריל לאבין. האלבום יצא לאור ב-2 במרץ 2011.
הקלטת האלבום החלה בנובמבר 2008, והסתיימה באוקטובר 2010. שחרור האלבום וההקלטות נמשכו כמעט שנתיים עקב גירושיה המתוקשרים של לאבין עם בעלה דריק וויבלי וסכסוך של לאבין עם חברת התקליטים שלה דאז, תקליטי RCA אשר גרמו לדחיית מועד שחרור האלבום מספר פעמים.
רוב השירים באלבום הם שירים אקוסטיים אשר מלווים בעיקר על ידי פסנתר וגיטרה אקוסטית. כל השירים באלבום נכתבו על ידי לאבין עצמה, וחצי מהם נכתבו בשיתוף עם כותבים נוספים.
בשבוע הראשון לאחר צאת האלבום, דורג האלבום בטופ 5 בלמעלה מ-15 מדינות כגון ארצות הברית וקנדה ובמקום הראשון ביפן, אוסטרליה, יוון, טאיוואן, קוריאה, סינגפור, הונג קונג וצ'כיה.

נכון ל-2013, האלבום נמכר במעלה מ-373.000 עותקים בארצות הברית, ומעל 2 מיליון עותקים ברחבי האלבום.

## סינגלים
*"What The Hell" ("מה לעזאזל") – הסינגל הראשון מתוך האלבום. שוחרר ב- 7 בינואר 2011 ונחשב לסינגל המצליח ביותר מבין השלושה, הן מבחינת השמעות ברדיו והן מבחינת דירוגים במצעדי הפזמונים הבינלאומיים. הסינגל דורג בטופ 20 בארצות הברית ובריטניה, טופ 10 באירופה ואוסטרליה וטופ 5 באסיה. הופעת הבכורה של השיר נערכה ב- 31 בדצמבר 2010, בתוכנית השנתית של דיק קלארק, המשודרת פעם בשנה בערב השנה האזרחית החדשה. לאבין תיארה את השיר כ"שיר מסיבה מאוד כיפי וקופצני" והשיר "הכי פחות אישי מכל השירים באלבום".

*"Smile" ("לחייך") – הסינגל השני מתוך האלבום. יצא ב-6 במאי 2011. השיר, בדומה לסינגל הראשון, הוא שיר מאוד קצבי ופופי. הופעת הבכורה שלו במצעדי הפזמונים הייתה באוסטרליה ובניו זילנד. באוסטרליה הסינגל הגיע עד למקום ה-25 ומכר יותר מ 80,000 עותקים. בניו זילנד הסינגל הגיע עד למקום ה-30. בארצות הברית הסינגל נחשב לפחות מצליח והגיע רק למקום 68 במצעד בילבורד הוט 100.

*"Wish You Were Here" ("הלוואי והיית פה") – הסינגל השלישי והאחרון מתוך האלבום. יצא ב- 9 בספטמבר 2011. השיר, בשונה לשני הסינגלים הראשונים, הוא בלדה. לאבין טענה שסינגל זה זהו הסינגל שמייצג את האלבום כולו בצורה הטובה ביותר. הקליפ, בשונה מהסינגל עצמו, הצליח מאוד, וזכה להרבה מאוד צפיות באתר יוטיוב גם ללא תמיכת מצעדי הפזמונים. הקליפ חצה את רף 100 מיליון הצפיות במאי 2012, פחות מ-9 חודשים משחרורו.

## רשימת רצועות

* מהדורת הדלוקס כוללת DVD, שמספר על הכנת האלבום.

## מכירות

## פרסים

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:אלבומי אבריל לאבין
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי רוק קל
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי בוץ' ווקר
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי מקס מרטין
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי שלבאק
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים האוסטרלי
קטגוריה:אלבומי זהב באוסטרליה
קטגוריה:אלבומי פלטינה בברזיל
קטגוריה:אלבומי חברת RCA רקורדס
התזמורת הסימפונית של מאלמה

**התזמורת הסימפונית של מאלמה** (בשוודית: **Malmö Symfoniorkester**) היא תזמורת סימפונית שוודית, שבסיסה בעיר מאלמה בשוודיה. משנת 2015, היא שוכנת בדרך קבע באולם הקונצרטים "מאלמה לייב". התזמורת מונה כ-94 נגנים.

## היסטוריה
התזמורת נוסדה בשנת 1925 כשולתר מאייר-רדון כיהן כמנצח הראשי הראשון שלה, בין השנים 1925 ל-1929.

בתחילה שימשה התזמורת הן לקונצרטים סימפוניים והן כתזמורת של בית האופרה והתיאטרון למוזיקה של מאלמה. משנת 1991 ואילך, התזמורת הוקדשה באופן בלעדי לקונצרטים סימפוניים.

בין השנים 1985 ל-2015, התזמורת נתנה את סדרת הקונצרטים המרכזית שלה באולם הקונצרטים של מאלמה, ולאחר מכן עברה לאולם מאלמה לייב.

הרברט בלומסטדט החזיק בתואר מנצח ראשי במהלך עונת 1962–1963. בין המנצחים האורחים הראשיים בעבר נמנים בריאן פריסטמן (1988–1990), גילברט וארגה (1997–2000), ומריו ונזאגו (2000–2003).

רוברט טרוויניו כיהן כמנצח הראשי של התזמורת מ-2019 עד 2021, ולאחר מכן החזיק בתואר יועץ אמנותי למשך שנתיים.

ביוני 2024 הודיעה התזמורת על מינויו של מרטין בראבינס למנצח הראשי הבא שלה, החל מעונת 2025–2026, עם חוזה ראשוני לשלוש עונות.

התזמורת הקליטה עבור חברות תקליטים שונות כגון BIS, Daphne, Ondine ונקסוס.

## מנצחים ראשיים
* ולתר מאייר-ראדון (1925 - 1929)
* גאורג שנפויגט (1930 - 1947)
* סטן-אקה אקסלסון (1948 - 1961)
* רולף אגופ (1962 - 1964)
* אליקום שפירא (1969 - 1974)
* יאנוש פירסט (1974 - 1977)
* סטיג וסטרברג (1978 - 1985)
* ורנון הנדלי (1986 - 1988)
* ג'יימס דהפריסט (1991 - 1994)
* פאבו ירווי (1994 - 1997)
* כריסטוף קניג (2003 - 2006)
* ואסילי סינאיסקי (2007 - 2011)
* מארק סוסטרוט (2011 - 2019)
* רוברט טרוויניו (2019 - 2021)
* מרטין בראבינס (2025 - ממשיך)

## קישורים חיצוניים
* 

מאלמה
מאלמה
קטגוריה:מאלמה: תרבות
אליקום שפירא

**אליקום שפירא** (27 בדצמבר 1926 - 3 בפברואר 2014) היה מנצח ישראלי בינלאומי.

## חייו
בתקופת מלחמת העצמאות היה האקורדיוניסט של להקת הצ'יזבטרון ומיד לאחריה נסע להשתלמות בארצות הברית.

שפירא היה תלמידו של ליאונרד ברנשטיין, שמינה אותו לאחד מעוזרי המנצח שלו בפילהרמונית של ניו יורק. הוא למד גם אצל סרגיי קוסביצקי בטנגלווד ובג'וליארד.

אליקום שפירא היה עוזר למנצח בתזמורת הסימפונית של סן פרנסיסקו וניצח על הפילהרמונית של ניו יורק במסעות קונצרטים בקנדה וביפן בעונת 1960-61. בשנים 1962-67 כיהן כמנצח חבר בתזמורת הסימפונית של בוסטון. בשנת 1969 התמנה שפירא למנצח הראשי של התזמורת הסימפונית של מאלמה בשוודיה ובתפקיד זה כיהן עד 1974. בשנים 1975-79 היה המנצח הראשי של התזמורת הסימפונית של אדלאיד באוסטרליה. כמו כן ניצח על התזמורת הפילהרמונית של ארנהם בהולנד.

## הקלטות
בשנת 1972 ערך שפירא את ההקלטה המסחרית הראשונה שלו, הסימפוניה בפה מינור של אנטון ברוקנר, עם התזמורת הסימפונית של לונדון. עם תזמורת זו הקליט גם את האוברטורה בסול מינור של ברוקנר.

הקלטותיו הסימפוניות האחרות כוללות את הסימפוניות הראשונה והשנייה של ליאונרד ברנשטיין. כן הקליט יצירות אחרות מן הרפרטואר המקובל עם תזמורות שונות, כמו גם שירים ישראלים, שירים תימניים ושירי יידיש עם זמרים פופולריים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:מנצחים ישראלים
קטגוריה:מנצחים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מנצחים יהודים אוסטרלים
קטגוריה:חברי להקת הצ'יזבטרון
קטגוריה:אקורדיוניסטים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1926
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2014
תיאודריך השלישי

**תיאודריך השלישי** (בלטינית: **Theudericus III**, תאודריקוס, בצרפתית מודרנית: *Thierry III*; בין 649 ל-656 – 691) היה שליט פרנקי מהשושלת המרובינגית.

## ביוגרפיה
### רקע
תיאודריך היה בנם של כלוביס השני ובלדכילדיס. הוא היה אחד מהמלכים המרובינגים המאוחרים שנודעו כמלכים עושי-כלום, מאחר שסמכותם הייתה טקסית בעיקרה והכח האמיתי היה נתון בידיהם של שרי הבית שלהם, שלחמו זה בזה לעיתים תכופות.

### עלייתו לשלטון
בתמיכתו של שר הבית (מאיורדומוס, הממונה על הארמון) אברוין, הוא ירש את אחיו כלותאר השלישי ועלה לכס המלוכה של נויסטריה – שבה נכללה אז גם ממלכת בורגונדיה – בשנת 673. עוד באותה שנה הוא הודח על ידי כילדריך השני. תיאודריך קיבל את כתרו בחזרה עם מותו של כילדריך ב-675. כשנפטר דגוברט השני מלך אוסטרזיה ב-679, ירש תיאודריך גם אותו ונעשה למלך כל הפרנקים.

### מלחמת האזרחים
תוארו היה ריק מתוכן של ממש: בראשית שלטונו געשה מלחמת אזרחים בין אברוין, שמשך בחוטים מאחורי הכס בתור שר הבית בנויסטריה, לבין פפין האמצעי, שר הבית של אוסטרזיה. המלך תמך בצד הראשון. לאחר ההתנקשות בחייו של אברוין ב-681, כרתו שר הבית הנויסטרי החדש וורטון ותיאודריך ברית שלום עם פפין. ב-686, מת וורטון. מחליפו, ברתר, פתח שוב במלחמה נגד האוסטרזים. ב-687, התנגש צבאם של המלך ושל שר ביתו עם זה של תומכי פפין בקרב טרטי, שהסתיים בניצחון מוחץ לאויביהם. ברתר הודח, והמלך נאלץ להכיר בפפין כשר הבית בכל הממלכה בתמורה לשמירה על הכס.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:השושלת המרובינגית
קטגוריה:מלכים פרנקים
קטגוריה:מלכים מהמאה ה-7
קטגוריה:מלכי אוסטרזיה
קטגוריה:מלכי בורגונדיה
קטגוריה:מלכי נויסטריה
קטגוריה:נפטרים ב-691
What I've Done

**What I've Done** (בתרגום חופשי: **מה שעשיתי**) הוא שיר של להקת לינקין פארק, שיצא כסינגל הראשון מאלבומם השלישי Minutes to Midnight. סגנונו של השיר נבדל מיתר שירי האלבום והוא דומה יותר לשירים שבאלבומיהם הקודמים.

זהו השיר המצליח באלבום ואחד משיריה המפורסמים של הלהקה. הוא נכנס לעשיריות הפותחות של מצעדים שונים ברחבי העולם, ביניהן למקום ה-7 במצעד הבילבורד הוט 100 ולמקום ה-6 במצעד הסינגלים הבריטי. הקלטת ביצוע חי של השיר מהופעה במילטון קינס הייתה מועמדת לפרס גראמי בקטגוריית "הופעת הרוק הכבד הטובה ביותר".

השיר שימש כסינגל של פסקול הסרט רובוטריקים, ובמשחק הווידאו גיטר הירו.

## הווידאו קליפ

הקליפ של שיר זה בוים על ידי הדי ג'יי של הלהקה, ג'ו האן. הוא צולם במדבר נטוש בקליפורניה.

בנוסף, בקליפ מוצגים קטעי וידאו קצרים, ביניהם מלחמת עיראק, התחממות כדור הארץ, אסון התאומים, הרעב באפריקה נאציזם ואנטישמיות.

## רשימת השירים בסינגל
**דיסק 1- רשימת השירים:**
# What I've Done (Radio Edit) – 3:29
# Faint (Live) – 2:45

**דיסק 2- רשימת השירים:**
# What I've Done (Radio Edit) – 3:29
# Faint (Live) – 2:45
# From the Inside (Live) – 3:28

**גרסת ה-DVD:**
# What I've Done – 3:29
# Faint (Live) – 2:45

כל הגרסאות שהוקלטו בהופעות חיות (למעט "What I've Done") הוקלט בפועל ב-13 באוגוסט 2006 בפסטיבל Summer Sonic בטוקיו שביפן.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:לינקין פארק
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי ריק רובין
קטגוריה:שירי רוק אלטרנטיבי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בפינלנד
קטגוריה:סינגלים בהוצאת וורנר רקורדס
סמיואל ניקולסון

**סמיואל ניקולסון** (באנגלית: **Samuel Nicholson**; 1743 – 28 בדצמבר 1811) היה מראשוני הקצינים בצי האמריקני. הוא החל את דרכו בצי הקונטיננטלי במלחמת העצמאות של ארצות הברית והיה מפקדה הראשון של הפריגטה "קונסטיטושן".

## חיי
ניקולסון נולד בצ'סטרטאון, מרילנד. את שירותו במלחמת העצמאות האמריקנית (1775-1783) עשה תחילה כלוּטֶנֶנְט באונייה "בונהום ריצ'רד" תחת פיקודו של ג'ון פול ג'ונס.

ב-1777 קיבל את הפיקוד על הספינה "דולפין" וב-1778 נמסרה לפיקודו הפריגטה "דִּין". המושבות האמריקאיות, שלא יכלו להתמודד מול הצי המלכותי בקרבות סדורים, ניהלו החל מ-1775, אז הוקם הצי הקונטיננטלי, מלחמת הטרדה ימית. את מאמציהם ריכזו בלכידת אניות סוחר של האויב באמצעות אוניות הצי המלחמתי ופריבטירים, הן במימי אמריקה הן במימי אירופה. כלי השיט שנתפסו נמכרו על מטעניהם בהתאם לחוקי השלל הימי, והדבר הסב נזקים כספיים עצומים לסוחרים הבריטיים ולממשלה הבריטית גם יחד. "דולפין" ו"דין", תחת פיקודו של ניקולסון, נחלו במלחמת הטרדה זו ניצחונות מרשימים, והוא עצמו זכה לשבחים מן הוועדה הימית (Naval Committee) שניהלה את הצי.

ב-1794, עם הקמתו מחדש של הצי המלחמתי (שפורק בסוף המלחמה בשל קשיי תקציב), הועלה ניקולסון לדרגת קפטן. הוא פיקח על בנייתה של הפריגטה קונסטיטושן, אחת משש הפריגטות הראשונות של הצי האמריקני, וב-1797 מונה למפקדה הראשון. את שירותה המבצעי הראשון עשתה האונייה ללא השגים מיוחדים במלחמה הבלתי רשמית עם צרפת (1798-1800). במאי 1799 הועבר הפיקוד על האנייה לידי קפטן סיילס טולבוט, וניקולסון מונה למפקד מספנת הצי בבוסטון של הצי.

ניקולסון מת בצ'ארלסטאון, מסצ'וסטס, ב-28 בדצמבר 1811.

## מקורות

* Gardner, W. Allen, *A Naval History of the American Revolution.* Boston, 1913. Digitized copy in: americanrevolution.org.
* Captains of Constitution in: USS Constitution Museum.
* .*s.v.* Captain Samuel Nicholson in: Papers of the War Department, 1784-1800 .


קטגוריה:אמריקאים ילידי מרילנד
ניקולסון, סמיואל
ניקולסון, סמיואל
קטגוריה:המלחמה הבלתי רשמית בין ארצות הברית לצרפת
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1743
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1811
מגנוס הראשון, מלך שוודיה

**מגנוס הראשון** (בשוודית ובדנית: **Magnus I**; 1106 לערך – 4 ביוני 1134) היה דוכס דני שמשל ביטאלנד שבדרום שוודיה בין השנים 1125 – 1130. מעמדו כריבון השוודי היה שנוי במחלוקת בתקופתו, אך כיום הוא מוכר כאחד ממלכי שוודיה. ההיסטוריון סנורי סטורלוסון העניק לו את הכינוי "מגנוס החזק". מגנוס היה בנם של נילס, מלך דנמרק ושל מרגרטה, בתו של אינגה הזקן, מלך שוודיה.

## ביוגרפיה
ב-1125, כאשר מת אינגה הצעיר, אחיינה של מרגרטה, טען מגנוס לכתר השוודי בתוקף היותו נכדו הבכור של אינגה הזקן. הוא הוכר על ידי היטים, אך על פי החוק השוודי של אז (Västgötalagen) היה עליו גם לקבל את הכרתם של השוודים, שבט ששכן מצפון ליטים. השוודים מצדם בחרו בראגנוולד. על פי ההיסטוריון סקסו גרמטיקוס, הפגין ראגנוולד חוסר כבוד כלפי היטים וזמן קצר לאחר מכן הוא נרצח על ידי תומכיו של מגנוס.

בשנת 1127 לערך, נשא מגנוס לאישה את ריצ'זה, בתו של בולסלאב השלישי, דוכס פולין. ב-1130 גיבה מגנוס את חותנו בכיבוש ריגן. כוחות הצבא הפולני יחד עם הצי הדני אילצו את תושבי האי להכיר בשלטון הפולני בו.

מגנוס לא מוזכר כמלך בקובץ החוקים של וסטרייטלנד וככל הנראה הוא הודח מהכתר הדני על ידי יורשו, סוורקר הזקן בשנת 1130 לערך.

## מותו
ב-1131 רצח מגנוס את בן דודו ויריבו הפוטנציאלי לכתר הדני, קנוט לאברד, כדי להבטיח את מעמדו כיורש בכוח של אביו, נילס. אף על פי שבסופו של דבר הוא זכה לגיבויו של אביו, מגנוס מצא עצמו במלחמת אזרחים כנגד אחיו למחצה של קנוט, אריק. מגנוס הראשון נהרג ב-4 ביוני 1134 בקרב פוטביק בסקונה, שם אביו נחל תבוסה מוחלטת. שלושה שבועות לאחר מכן נרצח אביו.

## קישורים חיצוניים

* 
מגנוס 01
קטגוריה:ילידי 1106
קטגוריה:נפטרים ב-1134
אולימפיאדת הקיץ 1944

**אולימפיאדת הקיץ 1944** הייתה אולימפיאדה אשר בוטלה עקב מלחמת העולם השנייה. היא הייתה אמורה להיות האולימפיאדה ה-13.

אירוח האולימפיאדה נמסר ללונדון שבבריטניה על ידי הוועד האולימפי הבינלאומי בישיבתו ה-38, שנערכה בלונדון ב-9 ביוני 1939. לונדון זכתה בהצבעה על זהות העיר המארחת בסיבוב הראשון, מול שלוש ערים אחרות – רומא שבאיטליה, דטרויט שבארצות הברית ולוזאן שבשווייץ.

האולימפיאדה בוטלה עקב המלחמה, וב-1946 החליט הוועד האולימפי הבינלאומי, ללא הצבעה, שאולימפיאדת הקיץ 1948 תיערך בלונדון.

למרות המלחמה ערך הוועד האולימפי הבינלאומי ב-1944 אירועים שונים כדי לציין מלאת חמישים שנים לייסודו. אלו נערכו במטה הוועד בלוזאן שבשווייץ מ-17 ועד 19 ביוני באותה שנה. 

## ראו גם
*אולימפיאדת הקיץ 1940
*אולימפיאדת החורף 1940
*אולימפיאדת החורף 1944

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:1944 בספורט
1944
קטגוריה:אולימפיאדות בלונדון
קיץ 1944