ריבת קוקוס

**ריבת קוקוס**, הידועה גם בשם **ריבת קאיה** או **קאיה**, היא ממרח מתוק המבוסס על חלב קוקוס, ביצים וסוכר, ולעיתים מתובלת בעלי פנדאן. הממרח נפוץ ברחבי דרום-מזרח אסיה. טעמה של הריבה מתואר כ-"מתוק, פרחוני, עשיר וארומטי, עם טעם של קוקוס".

## מקור
מקורותיה של הקאיה שנויים במחלוקת. לפי אחת ההשערות, מדובר בריבה אירואסיאתית שהתפתחה בסינגפור ובמלזיה כעיבוד מקומי לריבת ביצים פורטוגזית. לפי גרסה אחרת, מהגרים מהיינאן פיתחו את טוסט הקאיה באמצעות התאמה של ממרח שהכינו בעת ששירתו על ספינות בריטיות בתקופת יישובי המיצרים.

בתאילנד ישנו ממרח דומה הידוע בשם סנגקהאיה, בעוד שבפיליפינים נפוצה גרסה ללא ביצים הנקראת matamís sa báo, העשויה מקרם קוקוס וסוכר.

הפופולריות הרחבה של הממרח באזורים אלה הובילה להתפתחות מגוון התאמות של גרסאות בטעמים שונים, והיא הפכה את הקאיה למרכיב רב־תכליתי ובולט במטבחי דרום־מזרח אסיה.

## אינדונזיה, מלזיה וסינגפור
[שמאל|ממוזער|תקריב של קאיה מ[מלזיה המציג את המרקם של המאכל]]
מקור שמו של המונח **קאיה** (Kaya), היא המילה "עשיר" במלאית, בהתייחס למרקם העשיר של הממרח. כינוי נוסף לממרח הוא **סריקאיה**. במלזיה, אינדונזיה וסינגפור הקאיה עשויה במרקם קרמי. הממרח עשוי מחלב קוקוס ומביצי ברווז או עוף, והוא מתובל בעלי פנדאן וממותק בסוכר. צבעו מושפע מצבע חלמוני הביצה, מכמות הפנדאן וממידת הקרמליזציה של הסוכר.

קאיה נאכלת לרוב כממרח על טוסט, הנקרא **טוסט קאיה**, הנאכל לרוב בארוחת הבוקר. המאכל מוגש ברוב בתי הקפה המסורתיים, המכונים קופיטיאם, ובשווקים המקומיים. גרסאות שונות כוללות קרמל מלח ים, חלמון ביצה מלוח, פנדן וניל, קלמנסי הדרים, וזעפרן ספרדי.

וריאציות שונות כוללות את קאיה ניוניה, שצבעה ירוק בהיר יותר, ואת קאיה היינאנית, שצבעה הוא חום כהה יותר והיא כוללת סוכר מקורמל, ולעיתים ממותקת גם עם דבש.

באזור זה משמשת קאיה גם כתוספת למספר קינוחים, ובהם פולוט טאיטאי (או פולוט טקן) – קינוח העשוי אורז דביק מתוק בצבע כחול, שמקורו בפרחי אפונה פרפרית (בונגה טלנג). קינוח נוסף הוא פולוט סרי מוקה, הדומה לו אך בעל צבע ירוק שמקורו בעלי פנדאן. קאיה משמשת גם להכנת המאכל קויה סרי קאיה, בשילוב עם אורז דביק.

ריבת קוקוס פיליפינית ידועה בשם matamís sa báo (וכן matamís na báo או minatamís na báo). פירוש השם הוא "קוקוס ממותק". היא שונה מגרסאות אחרות בדרום־מזרח אסיה בכך שהיא מיוצרת, מקרם קוקוס (kakang gata, של הסחיטה הראשונה והשנייה של הקוקוס) ומכילה תמצית סוכר קנים או דבשה. בשונה מגרסאות אחרות, היא אינה כוללת ביצים, ולכן מרקמה דומה יותר לסירופ מאשר לקרם.

הממרח נאכל לעיתים קרובות כממרח על טוסט או כתוספת ללחמניות פנדסל. כמו כן, הוא משמש כמילוי של המאפה פאן דה קוקו. כאשר מערבבים אותו עם משחת אורז דביק טחונה, מתקבל קינוח פופולרי בשם קלמאי.
שמאל|ממוזער|250x250 פיקסלים| בלינגאיין
גרסה בעלת מרקם פחות צמיגי ידועה בשם לאטיק, היא עשויה מחלב קוקוס, ומשתמשים בה כסירופ בקינוחים פיליפיניים מקומיים רבים.

## תאילנד
הקאיה בתאילנד נקראת **sangkhaya** (בתאית: สังขยา). בתאילנד נפוצים שני סוגים עיקריים של קאיה. אחד מהם בעל מרקם נוזלי יחסית, ואילו השני סמיך יותר הדומה לזה שבמלזיה ובאינדונזיה. נהוג למרוח אותה על לחם מאודה או קלוי, או לטבול את הלחם בממרח. סוג זה נמכר בדרך כלל על ידי רוכלי רחוב, וגם בבתי תה ובבתי קפה.

סוג נוסף של קאיה הוא תערובת בעלת מרקם פחות דביק וקרמי יותר, הדומה לקרם וניל. (מכונה לעיתים באנגלית "קרם קוקוס"). היא משמשת להכנת מאכל בשם סנגקהאיה פקטונג (สังขยาฟักทอง) – דלעת ממולאת בקרם סנגקהאיה, וכן להכנת מנות נוספות כגון חאו ניאו סנגקהאיה (ข้าวเหนียวสังขยา), המורכבת מאורז דביק המוגש עם קרם סנגקהאיה, וסנגקהאיה מאפראו (สังขยามะพร้าว), המוגשת בתוך קוקוס.

## סמואה
בסמואה, ריבת קוקוס ידועה בשם סיאמו פופו. המילה "siamu" בשפה הסמואית שאולה מהמילה האנגלית "jam", והמילה "popo" מתייחסת לקוקוס בוגר המשמש למאכל, ובדרך כלל להפקת קרם קוקוס. בגרסה זו לא משתמשים בביצים, אלא בסוכר מקורמל וריבת קוקוס. לממרח מרקם הדומה לשילוב בין סירופ לקרמל. סיאמו פופו משמש לעיתים קרובות כממרח על טוסט וכן כמרכיב בקינוחים, במיוחד כמילוי לסופגנייה המכונה "לחמנייה גרמנית".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ממרחים
קטגוריה:ריבות
קטגוריה:קוקוס
קטגוריה:מאכלי ביצים