open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
עזריאל לוי

**עזריאל לוי** (נולד ב-1934) הוא מתמטיקאי ולוגיקן ישראלי, פרופסור אמריטוס באוניברסיטה העברית בירושלים.

## קורות חיים

במהלך לימודיו היה מעורכי מפעל השכפול באוניברסיטה. בשנת 1958 קיבל תואר דוקטור מטעם האוניברסיטה העברית בירושלים, על עבודה בשם "תרומות למטא-מתמטיקה של תורת הקבוצות" שנעשתה בהנחייתם של אברהם הלוי פרנקל ואברהם רובינסון. בשנים 1958–1959 יצא לפוסטדוקטורט ב-MIT, ובשנתיים שלאחר מכן היה מרצה אורח באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. ב-1961 הצטרף לסגל האוניברסיטה העברית. ב-1972 היה מנחהו של מנחם מגידור לדוקטורט.

תוך שימוש בשיטת הכפייה של פול כהן הוכיח תוצאות אחדות המציגות עקביות של משפטים המנוגדים לאקסיומת הבחירה. לוי הרים תרומה חשובה להתפתחותה של תורת הקבוצות, ועל שמו קרויים המושגים Levy hierarchy, Levy collapse, Levy absoluteness.

בשנת 1979, במהלך סכסוך עבודה ממושך באוניברסיטאות בישראל, היה יו"ר המועצה המתאמת של ארגוני הסגל האקדמי באוניברסיטאות בישראל.

במסגרת האוניברסיטה הפתוחה הוביל את פיתוח הקורס "לוגיקה מתימטית". כיהן כיו"ר ועדת המקצוע מתמטיקה של משרד החינוך.

## מכתביו

* A. Levy: *A hierarchy of formulas in set theory*, Memoirs of the American Mathematical Society, **57**, 1965.
* J. D. Halpern, A. Levy: The Boolean prime ideal theorem does not imply the axiom of choice, Axiomatic Set Theory, Symposia Pure Math., 1971, 83-134.
* A. Levy: *Basic Set Theory*, Springer-Verlag, Berlin, 1979.
* Abraham A. Fraenkel, Yehoshua Bar-Hillel, and Azriel Levy, *Foundations of Set Theory*, North Holland, 1973.


## קישורים חיצוניים

* 

* Akihiro Kanamori: Levy and set theory, *Annals of Pure and Applied Logic*, **140** (2006) ,233-252.


## הערות שוליים

קטגוריה:מתמטיקאים ישראלים
קטגוריה:לוגיקנים ישראלים
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: מתמטיקה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1934
Bit error ratio

**Bit error ratio** (בראשי תיבות: **BER**) הוא מדד המשמש להערכת הטיב של תהליכי שידור-וקליטה או עיבוד נתונים במערכת. מדד זה מציין את היחס בין כמות הסיביות שחלה בהן שגיאה לאורך התהליך, לבין סך כל הסיביות שהיו מעורבות בתהליך.
מדד זה, יחד עם יחס אות לרעש, רגישות קליטה וספרת רחש, מהווים תמונת מצב לגבי איכות הקליטה והפיענוח של אותות שמעובדים במערכת מסוימת.

## גורמים המשפיעים על BER
אות בינארי מכיל רק שני מצבים: '0' או '1'. שינוי באות הבינארי בעקבות הפרעה או רעש קטנים - עדיין מאפשרים לשחזר את הסיבית המקורית. לפיכך, קלקול ה-SNR עד רמה מסוימת, עדיין יאפשר לשחזר את הסיביות המקוריות ללא פגיעה ב-BER. ספרת הרחש של המקלט, כמו גם שיטת האפנון וטיב גלאי האפנון - יאפשרו גם הם להקטין את ה-BER, או לפחות לא לקלקל אותו מעבר לקיים.

## גורמים ש-BER משפיע עליהם
רוב המערכות הדיגיטליות לא מייחסות חשיבות לסיבית בודדת, והן מעבדות נתונים ברמת המילה או המסגרת (אוסף של מילים) ועד לרמה של חבילת מידע. ברמות אלו של שליחת נתונים, נהוג לשלב סיבית זוגיות אחת או יותר, ואף קוד תיקון שגיאות. תוספות אלו מאפשרות למערכת לקבל אוסף של סיביות, שחלקן שגויות (כלומר עם יחס BER מסוים), ולזהות האם חלה השגיאה. כאשר מזוהה שגיאה, המערכת יכולה לבקש ממקור המידע שישלח שוב את הנתונים. שליחה חוזרת מהווה למעשה תקורה ולכן היא משפיעה על קצב הנתונים של המערכת. במצבים מסוימים המערכת יכולה אף לבצע תיקון שגיאות ע"ב קוד תיקון שגיאות ללא שליחה חוזרת של המידע. לאחר התיקון ניתן לומר שחל שיפור ב-BER של האות שבמערכת. תיקונים אלו באים ע"ח מורכבות וסיבוכיות המערכת, ולעיתים הם נדרשים על פי פרוטוקול התקשורת.

## מדידה
ניתן למדוד BER של מערכת קיימת על ידי שליחת רצף סיביות ידוע דרך המערכת. השוואה בין הסיביות שנשלחו לסיביות שהתקבלו תציין את כמות השגיאות שחלו ברצף הסיביות. היחס בין כמות הסיביות הכוללת שנשלחה, לבין כמות הסיביות שהתקבלו בצורה שגויה - הוא ה-BER.

קטגוריה:עיבוד אותות
קטגוריה:הנדסת מערכות תקשורת
מדליית הזהב של הקונגרס

[150px|ממוזער|מדליית הזהב שהוענקה ל[שמעון פרס ב-2014]]
[|150 פיקסלים|ממוזער|מדליית הזהב שהוענקה בשנת [2002 לנשיא ארצות הברית רונלד רייגן והגברת הראשונה ננסי רייגן]]
**מדליית הזהב של הקונגרס** (באנגלית: **Congressional Gold Medal**) היא העיטור הגבוה ביותר שמוענק על ידי הקונגרס של ארצות הברית, ויחד עם מדליית החירות הנשיאותית הם שני העיטורים הגבוהים ביותר המוענקים לאזרחים בארצות הברית.

המדליה הוענקה לראשונה על ידי הקונגרס הקונטיננטלי ב-25 במרץ 1776 לגנרל וראש הצבא הקונטיננטלי, ג'ורג' וושינגטון. עד אמצע המאה ה-19 הוענק הכבוד לאנשי צבא בעיקר אלו ששירתו בזמן מלחמת העצמאות, מלחמת 1812, מלחמת ארצות הברית–מקסיקו או הצטיינו באירועים צבאיים אחרים בשירות המדינה. ב-1858 הוענקה המדליה לרופא הבריטי פרדריק רוז, שסייע לימאים אמריקאים, הייתה זו הפעם הראשונה שקיבל אותה מי שאינו איש הכוחות המזוינים של ארצות הברית. באותה תקופה נוסדה מדליית הכבוד, ומאז נוהג הקונגרס להעניק את העיטור גם לשורה מגוונת של אזרחים, בהם אמנים, ספורטאים, מדינאים, אנשי עסקים, אנשי רוח ודת.

נכון לנובמבר 2023 הוענקה המדליה 184 פעמים.

הענקת העיטור מתבצעת לאחר החלטת ועדות הקונגרס, ומחייבת תמיכה מוקדמת של לפחות שני שלישים משני הבתים שלו, הסנאט ובית הנבחרים. המדליה מוטבעת במטבעת ארצות הברית ומעוצבת באופן ייחודי לכל זוכה.

תנאי ההענקה השתנו לאורך השנים. בקונגרס ה-113 (שהושבע בינואר 2013) נקבעו התנאים הבאים:
*המדליה תוענק לאדם חי או לאדם מת בתנאי שנפטר לפני יותר מ-5 שנים אך לא יותר מ-25 שנים.
*לאדם הישג בעל השפעה על ההיסטוריה והתרבות האמריקאית אשר סביר שתזכה להכרה כהישג משמעותי בתחום עיסוקו הרבה לאחר השגתו.
*הזוכה לא קיבל את המדליה על אותו הישג בעבר
*ההישג הושג בתחום פעילותו של הזוכה, ומייצג רצף פעילויות לאורך מפעל חייו או הישג בודד משמעותי שזכה להכרה מצד אחרים בתחום פועלו

המדליה הוענקה במהלך השנים גם לאזרחים זרים, בהם וינסטון צ'רצ'יל, האם תרזה, אונג סן סו צ'י, הישראלים נתן ואביטל שרנסקי שזכו במדליה ב-1986 ושמעון פרס ב-2014. ארבעה אישים זכו יותר מפעם אחת במדליית הזהב של הקונגרס: הגנרל ולימים נשיא ארצות הברית זאכרי טיילור שזכה לכבוד שלוש פעמים, מגלה הארצות לינקולן אלזוורת', הגנרל וינפילד סקוט, והאדמירל היימן ריקובר שעוטרו פעמיים כל אחד. לרבי מליובאוויטש הוענקה המדליה כשנה לאחר פטירתו.

## קישורים חיצוניים

*רשימת מקבלי המדליה באתר הרשמי של בית הנבחרים האמריקאי
*אתר המוקדש למדליית הזהב של הקונגרס
*מחקר על מדליית הזהב של הקונגרס באתר הסנאט

## הערות שוליים

*
זהב של הקונגרס
קטגוריה:ארצות הברית: אותות ועיטורים אזרחיים
סלט חצילים

[שמאל|ממוזער|250px|[באבא גנוש סורי]]
[שמאל|ממוזער|250px|[סלט חצילים רומני|סלטה דה וינטה על פרוסות לחם]]
**סלט חצילים** הוא מאכל הנפוץ במטבחי עמים שונים אשר בבסיסו חצילים.

מאכל זה קיים בגרסאות שונות ברחבי העולם:

**אזור המזרח התיכון / ים תיכון:**
* **[[באבא גנוש]]** (בערבית: بابا غنوج)- הוא מאכל פופולרי מהמטבח המזרח תיכוני המבוסס על חצילים קלויים מרוסקים מעורבבים עם ירקות ועלי תבלין קצוצים, שמן זית ותבלינים שונים. עשוי להכיל סירופ רימונים.
* **מוטבל** (בערבית: متبل) - מאכל מהמטבח המזרח תיכוני אשר בדומה לבאבא גנוש, מבוסס גם כן על חצילים קלויים מרוסקים, ובנוסף מכיל טחינה, שמן זית, שום ותבלינים. לעיתים קרובות מתייחסים בטעות לסלט זה בשם באבא גנוש.
* **מליטסנוסלאטה** (ביוונית: μελιτζανοσαλάτα ) - מאכל מהמטבח היווני הכולל חצילים מבושלים, שמן זית ומיץ לימון.
* **קאפונטה** - מאכל סיציליאני אשר מורכב מירקות קצוצים מטוגנים (בעיקר חצילים ופלפלים), סלרי מתובל, זיתים, צלף ורוטב חמוץ מתוק.
* **חצילים במיונז** - גרסה ישראלית המורכבת מחצילים קלויים מרוסקים בתוספת מיונז ושום.

**מזרח אירופה:**
* **[[סלט חצילים רומני|סלטה דה וינטה]]** (רומנית: Salata de vinete) - מאכל מן המטבח ההונגרי והרומני העשוי מחצילים קלויים מרוסקים, שמן חמניות ובצל קצוץ.
* **קיופולו** - מאכל מן המטבח הבולגרי אשר עשוי מחצילים קלויים ופלפלים ואדום.
* **באקלאזניה איקרה** (רוסית: баклажанная икра) - סלט חצילים מן המטבח הרוסי והאוקראיני.

**אפריקה:**
* **בלאגאדוש** - סלט חצילים מן המטבח האתיופי.

**דרום אסיה:**
* במרכז ומזרח הודו, במערב בנגל, ובבנגלדש קיים מאכל דומה המורכב מחצילים קלויים, כוסברה טרייה מרוסקת, פלפלים חריפים, בצל, ושמן חרדל. למאכל זה שמות רבים, תלוי בשפה המקומית.
* **בונג'אן** - סלט החצילים המסורתי באפגניסטן.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מתאבנים
קטגוריה:המטבח הערבי: סלטים
קטגוריה:המטבח המצרי
קטגוריה:המטבח היווני
קטגוריה:המטבח ההונגרי
קטגוריה:המטבח העיראקי
קטגוריה:המטבח הישראלי
קטגוריה:המטבח הלבנוני
קטגוריה:המטבח הים-תיכוני
קטגוריה:המטבח הרוסי
חצילים
קטגוריה:המטבח הסורי
קטגוריה:מאכלי חצילים
קטגוריה:המטבח המזרח-תיכוני
ואצלב שרפינסקי

**ואצלב פראנצ'ישֶק שֶׁרְפִּינְסְקִי** (בשם מלא בפולנית: ; 14 במרץ 1882 – 21 באוקטובר 1969) היה מתמטיקאי פולני שנודע בתרומתו הגדולה לתורת הקבוצות בחקר אקסיומת הבחירה והשערת הרצף. היה חוקר פורה גם בתחומי תורת המספרים, תורת הפונקציות וטופולוגיה ופרסם בחייו מעל 700 מאמרים ו-50 ספרים.

שלושה פרקטלים נודעים קרויים על שמו: משולש שרפינסקי, שטיח שרפינסקי ועקום שרפינסקי, כמו גם מספרי שרפינסקי ובעיית שרפינסקי הקשורה אליהם. הפרדוקס של שרפינסקי-מזורקביץ' קרוי אף הוא על שמו.

## ביוגרפיה
שמאל|ממוזער|250px|מרובע שרפינסקי, פרקטל

ואצלב שרפינסקי נולד בוורשה למשפחה יהודית קראית. סביב שנת 1900 נשא לאישה את סופיה לבית פלוסקי.

שרפינסקי למד במחלקה למתמטיקה ופיזיקה באוניברסיטת ורשה החל משנת 1899. ב-1903 הוצע במחלקה פרס לסטודנט כותב המאמר הטוב ביותר על עבודתו של גאורגי וורונוי בתורת המספרים. שרפינסקי זכה במדליית זהב על מאמרו, אך סירב לפרסמו ברוסית, ולכן פרסומו התעכב עד 1907, אז פורסם בכתב העת **Prace Matematyczno-Fizyczne** (פולנית: "כתבים במתמטיקה ובפיזיקה") בעריכתו של שמואל דיקשטיין. לאחר שסיים לימודיו ב-1904, החל ללמד מתמטיקה ופיזיקה בתיכון בוורשה. בית הספר נסגר בשל שביתה, ושרפינסקי החליט לעבור לקרקוב ולהשלים לימודי דוקטורט באוניברסיטה היגיילונית. הוא קיבל תואר דוקטור ומשרה באוניברסיטת לבוב ב-1908.

בעת מלחמת העולם הראשונה שהה שרפינסקי יחד עם משפחתו ברוסיה. על מנת לחמוק מאפליה, שהייתה מנת חלקם של מהגרים פולנים ברוסיה באותה עת, עבד שרפינסקי עם ניקולאי לוזין באוניברסיטת מוסקבה ויחד הם חקרו את הקבוצות האנליטיות. ב-1916 נתן שרפינסקי את הדוגמה הראשונה של מספר נורמלי (ביחס לכל בסיס). עם תום המלחמה חזר שרפינסקי ללבוב, אך שנה לאחר מכן הוצעה לו משרת פרופסור בוורשה, שאותה קיבל, ומאותה שנה ועד מותו חי בוורשה. שרפינסקי שלט ביד רמה בלימודי המתמטיקה בוורשה והכווין את תחומי המחקר המתמטי בעיר.

## עבודתו המתמטית
ב-1907 החל שרפינסקי להתעניין בתורת הקבוצות, לאחר ששמע השערה כי נקודות במישור ניתנות להגדרה באמצעות פרמטר יחיד. הוא כתב לתדאוש באנכייביץ' (אז באוניברסיטת גטינגן) ושאל אותו כיצד זה ייתכן, בתשובה קיבל מכתב ובו מילה יחידה: "קנטור". שרפינסקי התעמק בתורת הקבוצות וב-1909 כבר נשא הרצאה שהוקדשה לתחום זה. הבעיה הראשונה הולידה בסופו של דבר את עקום שרפינסקי. שרפינסקי היה בעל הספק רב בתקופה זו, ובעודו מלמד באוניברסיטת לבוב פרסם מאמרים רבים ושלושה ספרים : "התאוריה של מספרים אירציונליים" (1910), "מבוא לתורת הקבוצות" (1912), ו"תורת המספרים" (1912).

במהלך המלחמה הפולנית-סובייטית (1919–1921) סייע בפיצוח הצפנים הרוסיים עבור ביורו שיפרוב. ב-1920 ייסד עם זיגמונט ינישבסקי ותלמידו סטפן מזורקביץ' כתב עת מתמטי חשוב בשם **Fundamenta Mathematicae**, שהתמקד בתורת הקבוצות, ושרפינסקי היה עורכו הראשון.

ספרים שלו תורגמו לאנגלית על ידי ססליה קריגר.

## פעילות אחרת
בשנת 1913 פרסם שרפינסקי מכתב גלוי בעיתונות בו ביקר את התנהגות היהודים בפולין. 

בשנת 1964 חתם שרפינסקי על עצומה לממשלה הקומוניסטית של פולין שבקשה להגביר את החופש האינטלקטואלי בפולין. בעקבות זאת, בוטל שידור שלו ברדיו של פולין.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טופולוגים
קטגוריה:מתמטיקאים יהודים פולנים
קטגוריה:סגל אוניברסיטאות בפולין
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות האזרחי פובונזקי
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1882
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-1969
חרמשון קטן

ממוזער|'' Numenius phaeopus''

**חֶרְמְשׁוֹן קָטָן** (שם מדעי: *Numenius phaeopus*) הוא עוף מים ממשפחת החרטומניים.
## תזונה
החרמשון הקטן הוא בעל מקור ארוך וכפוף המאפשר לו לתפוס חרקים, עכבישים, תולעים וחלזונות אותם הוא צד על גדות נהרות וביצות.

## תפוצה
החרמשון הקטן דוגר בטונדרה הארקטית וחורף באפריקה, באמריקה הדרומית ובדרום אסיה.
חולף וחורף נדיר למדי בישראל.

## מאפיינים פיזיים
אורכו 40 ס"מ, נוצותיו חומות מנומרות וקודקודו כהה ובמרכזו פס לבן.
צווארו ארוך וגמיש ומקורו ארוך גם הוא וכפוף, שני דברים העוזרים לו לצוד את טרפו.

## רבייה
באביב, עונת החיזור והרבייה, הזכר מבצע מעוף ראווה איטי בניסיון למשוך את הנקבה אליו.

הנקבה בונה קן העשוי מצמחי מים, מטחב ומחזזיות. הנקבה מטילה 3–5 ביצים כחלחלות-אפרפרות עם כתמים חומים ודוגרת עליהן בזמן שהזכר מביא לה מזון. לאחר כשבועיים של דגירה הביצים בוקעות ולעולם מגיחים אפרוחים קטנים בעלי פלומה רכה.
כשבועיים לאחר מכן האפרוחים מתבגרים ועוזבים את הקן.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:חרטומניים
קטגוריה:ארץ ישראל: חרטומניים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
לפתית מצויה

**לפתית מצויה** (שם מדעי: *Hirschfeldia incana*) היא צמח חד-שנתי ממשפחת המצליבים. זהו המין היחיד בסוג המונוטיפי **לפתית** (*Hirschfeldia*). המין נפוץ בחבל הים-תיכוני ובחגורת הספר של ישראל. הוא פורח בפריחה צהובה, ששיאה בחודשים אפריל ומאי.

הלפתית המצויה מהווה עשב שוטה ואף מין פולש באזורים מסוימים בעולם.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מצליבים
קטגוריה:ארץ ישראל: מצליבים
קטגוריה:צמחים יחידים בסוגם
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1847
דבק שפכטל

**דבק שפכטל** (באנגלית **Glue Putty** או **Wall Filler Putty**) הוא **מֶרֶק** המשמש כחומר מילוי והחלקה של קירות, המשמש לעיתים לעיטור או לגימור קירות. על פי רוב, דבק שפכטל מבוסס על תרחיף של שמן פשתן ומלאן אבקתי. השם **שפכטל**, הנפוץ בישראל, מקורו בשם המותג של חברת טמבור, אך גם חברות נוספות מייצרות מוצרים מתחרים תחת אותו שם. בארצות הברית נמכרים מוצרים רבים המשמשים לאותה פעולה, לרוב תחת השם התיאורי Wall Filler Putty, בשמות מותגים שונים.

דבק שפכטל לרוב נמכר במכלי פלסטיק או בדליים כשהוא מכוסה בניילון באופן הרמטי לשמירה על הלחות ומרקמו דומה לחרס רך ודביק. ניתן לגוון את השפכטל כהכנה לצבע או כתחליף לצביעה. לאחר מריחתו הוא מתייבש ומרקמו משתנה. לאחר מס' שעות הוא מתייבש ומתקשה לחלוטין.

## שיטות יישום
השיטה הנפוצה ביותר ליישום דבק שפכטל היא ידנית ונעשית באמצעות מרית (או בגרמנית, בשם הנפוץ גם הוא בדיבור העממי, "שפכטל"). שיטה זו מתאימה לסתימת חורים בקירות ולתיקוני טיח קלים. ליישום על משטחים גדולים יותר נעזרים במכשיר איירלס ומתיזים את דבק השפכטל על הקיר.

## יישומים
על פי הוראות יצרנים שונים, דבק שפכטל משמש למילוי והחלקה של משטחי טיח, קירות, גבס ובטון. ניתן להשתמש בדבק שפכטל גם למטרות איטום חלונות, אריחים, ורהיטי עץ ולפיסול ועבודות אמנות.

## ראו גם
*טיח
*דבק
*צבע
## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:חומרי בניין
שארלי אטאלי

**שארלי שלום אטאלי** (1930–2006) היה מהנדס ישראלי.

## קורות חיים
אטאלי נולד בקונסטנטין שבאלג'יריה וכתלמיד מצטיין נשלח בנעוריו ללימודים במכון הלאומי לאווירונאוטיקה שבצרפת. בתום לימודיו הוא עבד בחברת "סוד אוויאסיון" ולאחר מכן במפעל "SEREB" לייצור טילים בליסטיים. אטאלי נתמנה על ידי הנשיא שארל דה גול לראש פרויקט טיל "דיאמנט". עבור פועלו בתפקיד זה הוענק לו בשנת 1965 אות לגיון הכבוד. לאחר הצלחת שיגור הטיל הוא מונה לאחראי על פעילות צרפת בפרויקט "אירופה 1" לייצור טיל בתוכנית משותפת למדינות אירופה.

בשנת 1969 התבקש אטאלי על ידי משה ארנס, מנהל חטיבת ההנדסה בתעשייה האווירית באותה עת, לעלות לישראל ולסייע בפיתוח מטוס הכפיר. אטאלי נענה בחיוב ותוך זמן קצר עלה עם אשתו ושני ילדיו. במהלך שנות עבודתו בתעשייה האווירית הוא לקח חלק בין היתר בפיתוח "כפיר", "אריה", ו"לביא". עבור פיתוח המזל"ט "זהבן" הוענק לו, במשותף עם חבריו לצוות הפיתוח, פרס ביטחון ישראל לשנת 1981. עבודתו נמשכה עד צאתו לגמלאות ב-1995.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מהנדסים ישראלים
קטגוריה:מהנדסים יהודים צרפתים
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:סגל התעשייה האווירית לישראל
קטגוריה:זוכי פרס ביטחון ישראל: עובדי התעשייה האווירית לישראל
קטגוריה:ישראלים ילידי אלג'יריה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות מורשה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1930
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2006
בובו

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות פרטיים
קטגוריה:שמות חיבה
בבא

**בבא** היא מילה שפירושה בארמית **[[שער (מבנה)|שער]]**, ובעברית פירושה **[[אבא]]**. בעברית החדשה היא כינוי לבאבא  מקובל המפורסם כעושה נפלאות.

## הערות שוליים
טוני שרידן

**אנת'וני אסמונד "טוני" שרידן מק'גיניטי** (באנגלית: **Anthony Esmond Sheridan McGinnity**; 21 במאי 1940 בנוריץ' שבמחוז נורפוק באנגליה - 16 בפברואר 2013 בהמבורג, גרמניה) היה זמר-יוצר וגיטריסט בריטי, בסוגת הרוקנרול. פרסומו המרכזי נבע משיתוף הפעולה שלו עם להקת הביטלס, והוא היה אחד משני המוזיקאים היחידים (יחד עם בילי פרסטון) אשר זכה להופיע כמבצע בקרדיט על תקליט של הלהקה.

## ביוגרפיה
בצעירותו הושפע שרידן בעידוד הוריו ממוזיקה קלאסית, ובגיל 7 למד לנגן על כינור. בהמשך דרכו למד לנגן גם על גיטרה, ובשנת 1956 הקים את להקתו הראשונה. בשנת 1958, בגיל 18, החל להופיע בתוכנית רדיו של ה-BBC, כנגן גיטרה חשמלית. בהמשך, קיבל חוזה להופיע במועדון ה-Top Ten בהמבורג, גרמניה.

בעת שהופיע בהמבורג, בשנים 1960–1963, העסיק שרידן מספר להקות ליווי. בשנת 1961 הייתה זו להקת הביטלס (שהורכבה אז מג'ון לנון, פול מקרטני, ג'ורג' האריסון ופיט בסט) ששימשה כלהקת הליווי שלו, לאחר שפגש את חברי הלהקה בביקורם הראשון בהמבורג. ברט קאמפרט, סוכן של חברת התקליטים Polydor Records, הציע ששרידן והביטלס יקליטו יחד, ובשנת 1962 הפיצה חברת התקליטים ברחבי גרמניה את האלבום "My Bonnie". הסינגל המוכר ביותר מתוך האלבום היה "My Bonnie"/"The Saints", אשר הגיע למקום החמישי במצעד הפזמונים המקומי. עקב העובדה שהמילה Beatles מזכירה את המילה הגרמנית Pidels (כינוי סלנג ברבים לפין), האלבום עוטר בקרדיט "טוני שרידן וה-Beat Brothers". מאוחר יותר, לאחר שלהקת הביטלס זכתה לפרסום בינלאומי, האלבום הופץ מחדש בבריטניה, והפעם תחת הקרדיט "טוני שרידן והביטלס".

בשנת 1967, מתוך מעורבות בסוגיית מלחמת וייטנאם, הסכים שרידן להופיע בפני כוחות בעלות הברית. בעת שהותו בווייטנאם, הותקפה הלהקה שלו בירי ואחד מחבריה נהרג. בסוכנות הידיעות רויטרס אף דווח בטעות כי שרידן עצמו נהרג. על פעולותיו להעלאת המורל בקרב כוחות בעלות הברית במהלך המלחמה, זכה שרידן לתואר "קפטן של כבוד" מטעם צבא ארצות הברית.

בשנות ה-70 המוקדמות הפיק שרידן תוכנית רדיו במערב גרמניה שעסקה במוזיקת בלוז. בשנת 1978, עם פתיחתו המחודשת של מועדון "Star Club" בהמבורג, הופיע בו שרידן יחד עם להקת TCB Band (להקת הליווי של אלביס פרסלי עד למותו).

ב-13 באוגוסט 2002 פרסם שרידן אלבום אוסף בשם "Vagabond", אשר כלל גם גרסת כיסוי לשיר "Skinny Minnie" - שיר אותו פרסם שרידן שנים קודם לכן באלבומו הראשון.

בערוב ימיו התגורר שרידן עם אשתו אנה בגרמניה, ופרט לעיסוקו במוזיקה התעניין גם בהרלדיקה ועסק בעיצוב שלטי אצולה. שרידן נפטר ב-16 בפברואר 2013 בגיל 72.

## דיסקוגרפיה
* 1962: My Bonnie, with The Beat Brothers/Beatles
* 1964: Just A Little Bit of Tony Sheridan, with The Big Six
* 1964: &lrm;"Ain't She Sweet" (side 1), with the Beatles, recorded 1961
* 1965: My Babe, with The Big Six
* 1974: Live in Berlin '73
* 1976: On My Mind (הוצאה עצמאית)
* 1984: Novus
* 1986: Ich lieb Dich so
* 1994: &lrm;Here & Now!
* 2001: Historical Moments, with Rod Davis
* 2002: Vagabond
* 2008: &lrm;...and so it goes, by Dave Humphries (שרידן מנגן בשירים 5 ו-11)

## קישורים חיצוניים

* 

* הביוגרפיה של טוני שרידן מתוך אתר האינטרנט שלו 
* הביטלס עם טוני שרידן, מאת פרנק דניאלס 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:הביטלס
קטגוריה:מוזיקאים אנגלים
קטגוריה:זמרים-יוצרים בריטים
קטגוריה:גיטריסטים בריטים
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1940
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2013
מרכז (תורת החוגים)

במתמטיקה, ה**מרכז** של חוג נתון הוא תת-חוג, הכולל את האיברים המתחלפים עם כל איבר אחר. מקובל לסמן את המרכז של R ב־Z(R). המרכז הוא תת־חוג קומוטטיבי, אבל בדרך כלל הוא איננו תת־החוג הקומוטטיבי הגדול ביותר שיש לחוג.

התפקיד העיקרי של המרכז בתורת החוגים הוא להכניס שיטות קומוטטיביות לסיטואציה שהיא בדרך כלל לא קומוטטיבית, ולכן מסובכת בהרבה. המרכז של חוג כולל לפחות את איבר היחידה, ולכן אפשר לראות את החוג כאלגברה מעל המרכז שלו (במובן הרחב של המושג – המרכז אינו חייב להיות שדה). בפרט, המרכז של חוג פשוט הוא שדה, וכך הופך החוג לאלגברה במובן המצומצם והמקובל יותר של המילה. את ה"מרחק" מן האלגברה למרכז שלה אפשר למדוד בכלים הסטנדרטיים: הממד (או הדרגה, כאשר המרכז אינו שדה והאלגברה חופשית מעליו), ובמקרה שהממד אינסופי, גם ממד גלפנד-קירילוב. ידוע שכל אלגברה בעלת ממד גלפנד־קירילוב 1 היא "כמעט קומוטטיבית", בהיותה חופשית ובעלת דרגה סופית מעל המרכז שלה.

קטגוריה:תורת החוגים
אמיליו אסטבז

**אמיליו אסטבז** (באנגלית: **Emilio Estevez**;  נולד ב-12 במאי 1962 בניו יורק) הוא שחקן, מפיק, תסריטאי ובמאי קולנוע אמריקאי.

## ביוגרפיה
אסטבז נולד בניו יורק שבארצות הברית, סבו מצד אביו היה מהגר מספרד. הוא בנם של השחקן מרטין שין המוכר מסדרת הטלוויזיה "הבית הלבן" ואשתו ג'נט טמפלטון. אביו ממשפחה קתולית, בעוד אימו ממשפחה בפטיסטית. הוא אחיהם הגדול של השחקנים צ'ארלי שין, רמון אסטבז ורנה אסטבז.

הוא בחר שלא לאמץ את שם הבמה של אביו ונותר עם שם ילדותו – "אסטבז".

בשנת 1987 היה אסטבז מאורס לתקופה קצרה לשחקנית דמי מור, ובשנת 1992 נישא לזמרת והרקדנית פאולה עבדול, ממנה התגרש כעבור שנתיים.
## קריירה
בשנות ה-80, שהיו תחילת הקריירה הקולנועית שלו, השתייך אסטבז לחבורת שחקנים צעירה ומבטיחה שכונתה "בראט פק" () שכיכבה לרוב בסרטים בהם היה מעורב הבמאי ג'ון יוז. על החבורה נמנו בין השאר רוב לאו, מולי רינגוולד, מתיו ברודריק, רוברט דאוני ג'וניור, דמי מור, ג'אד נלסון, אלי שידי ואנדרו מקארתי.

בשנת 1983 כיכב בסרטו של פרנסיס פורד קופולה "נערי הכרך", שהוא עיבוד של ספר באותו השם.

בשנת 1985 שיחק בסרט "חברים" לצד דמי מור, אלי שידי ורוב לאו. באותה שנה גם שיחק ב-סרט הנעורים מועדון ארוחת הבוקר, שהפך עם השנים לסרט פולחן.

בשנת 1986 גילם אסטבז את סגן המנהל של "דיקסי בוי" ביל רובינסון, שחיסל שלוש מכונות שהתעוררו לחיים בעקבות קרינה חוצנית, בהן את משאית הגובלין הירוק בסרט "מקסימום אוברדרייב".

בשנת 1987 כיכב לצד ריצ'רד דרייפוס בסרט הפעולה "מעקב צמוד".

בשנת 1988 כיכב במערבון "אקדוחנים צעירים" (שהופץ בישראל בשם "גדולים מהחיים") לצד אחיו צ'ארלי שין וקיפר סאת'רלנד.

בשנת 1992 שיחק בסרט המדע הבדיוני "פריג'ק", על אדם שנחטף לעתיד, לשנת 2009.

בשנת 2006 כתב, שיחק וביים את הדרמה ההיסטורית "בובי", על הרצח של הסנטור רוברט קנדי. הסרט מגולל את קורותיהן של כמה דמויות השוהות במלון אמבסדור בלוס אנג'לס בשעות שקדמו לרצח.
## פילמוגרפיה
* "נערי הכרך" (1983)
* "המעקלים" (1984)
* "מועדון ארוחת הבוקר" (1985)
* "חברים" (1985)
* מקסימום אוברדרייב (1986)
* "מעבר לחוק" (1986)
* "מעקב צמוד" (1987)
* "אקדוחנים צעירים" (1988)
* "אקדחונים צעירים 2" (1990)
* בשלושת סרטי "אלופים על קרח" (The Mighty Ducks)
* "פרי-ג'ק" (1992)
*"מעקב צמוד 2" (1993)
*"ליל הדין" (1993)
* בסדרה: "משפחה במלחמה" (1996)
* "משימה בלתי אפשרית" (1996)
**Sand*  (2000)
*לילה בספרייה (2019)

### טלוויזיה

* "נוע לשטח אפס" (1989) - סרט טלוויזיה
* "אתמול מאוחר בלילה" (1999) - סרט טלוויזיה
* *The Mighty Ducks: Game Changers* (2021)

### בימוי
* למבוגרים בלבד (2000) - בימוי ומשחק לצד אחיו, צ'ארלי שין
* בובי (2006) - על רצח רוברט קנדי
* The Way (2010) - בימוי ומשחק יחד עם אביו, מרטין שין
*לילה בספרייה (2019) - בימוי, תסריט, הפקה ומשחק

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:במאי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:מפיקי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1962
קיווית מצוייצת

ממוזער|'' Vanellus vanellus ''

**קיווית מצוייצת** (שם מדעי: *Vanellus vanellus*) היא מין של עוף ממשפחת החופמיים.

## תיאור
מידותיה של קיווית מצוייצת: אורך גוף ממוצע - 30 ס"מ; מוטת כנפים - 85 ס"מ; משקל - 145-220 גרם.
זו ציפור צבעונית. החלקים העליונים בצבע ירוק מתכתי בוהק  עם הבזקים של סגול, הבטן לבנה והחזה שחור. על ראשה ציצית שחורה ארוכה, שנתנה לה את שמה. בתעופה מתגלה דגם שחור-לבן בחלקים התחתונים ותת-שת בגוון כתום.

הקיווית הזו מאופיינת ברגליה הקצרות, שהן הקצרות ביותר בסוג "קיווית" (Vanellus), אליו היא שייכת.

## תפוצה
הקיווית המצוייצת מקננת מחופי דרום סקנדינביה ועד מזרח אירופה.
יציבה במערב אירופה, בריטניה וחצי-האי אנטוליה שבטורקיה.
חורפת באזור הים התיכון.
בארץ ישראל חורפת הקיווית המצוייצת בצפון הארץ ומרכזה.

מצב השימור של קיווית זו באירופה הוא קרוב לסיכון.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:חופמיים
קטגוריה:ארץ ישראל: חופמיים
קטגוריה:פינלנד: עופות
קטגוריה:פולין: עופות
קטגוריה:איטליה: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
דבורנית נאה

**דבורנית נאה** (שם מדעי: *Ophrys fuciflora* subsp. *bornmuelleri*) היא גאופיט ממשפחת הסחלביים.
## מאפיינים
לצמח פקעות שורש. עליו מוארכים ודמויי אזמל. אורך עמוד התפרחת הוא 15–50 ס"מ ויותר. בתפרחת 3–15 פרחים חסרי דורבן. על השפית, ככל שאר בני הסוג, מצוירת דמות דבורה, ובמרכז השפית ישנו כתם דמוי האות האנגלית H. אורך השפית הוא בערך סנטימטר אחד. לדבורנית הנאה אין בית גידול מועדף. מאביקיה הם זכרי דבורים שהצמח מרמה.

הדבורנית הנאה נפוצה במזרח התיכון ובעיראק. תפוצתה של הדבורנית הנאה בישראל כוללת את הרי יהודה, השומרון, הכרמל, הגליל וסביבתו והחרמון; אך ניתן למצוא את המין הזה בעיקר ב"גבעת ההגנה" בכרמל, הר אדיר בגליל העליון, הר הטייסים בהרי יהודה, וריכוז קטן ב"שביל הפסגה" בהר מירון.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:דבורניות
קטגוריה:פרחים חומים בארץ ישראל
קטגוריה:ארץ ישראל: דבורניות
בישול (כדורגל)

בכדורגל, **בישול**, או **אסיסט** (מאנגלית: **Assist**), הוא העברת הכדור, על ידי מסירה או הגבהה, לשחקן אחר שמיד מבקיע שער. גם הפעולות הבאות נחשבות לעיתים כבישול: בעיטה הנהדפת על ידי השוער או שחקן הגנה של היריבה, שמיד לאחריה מובקע שער על ידי שחקן אחר; סחיטת בעיטת עונשין שאותה מבקיע שחקן אחר; או גרימה לשער עצמי של שחקן הקבוצה היריבה. לרוב, רק שחקן אחד נחשב כ"מבשל" של השער. סטטיסטיקות על אודות מספר הבישולים ששחקנים תרמו מתועדות לעיתים באופן רשמי על ידי מארגני התחרות, ולעיתים על ידי גופים עיתונאיים. הבישולים אינם חלק מחוקי הכדורגל שנקבעו על ידי IFAB, והקריטריונים להגדרתם הם גמישים.

אף ששחקנים זכו לקרדיט על כך ש"בישלו" שערים (אתר Planet World Cup תיעד באופן רטרוספקטיבי את כמות הבישולים בגביע העולם מ-1966), מדד זה לא נספר באופן ממוסד עד לסוף המאה העשרים. הוועדה הטכנית של פיפ"א ספרה לראשונה בישולים באופן מסודר במונדיאל 1986, על פי הקריטריונים הבאים:
#בישול יוכר לשחקן שמסר את המסירה האחרונה בטרם הובקע השער.
#לשחקן האחרון שהחזיק בכדור בטרם שזה הגיע למבקיע השער, יוכר בישול בתנאי שלפעולה שביצע הייתה השפעה מכרעת על הבקעת השער.
#יוכר בישול לשחקנים שבועטים למסגרת השער בטרם שחקן אחר מבקיע מהכדור החוזר.
#לאחר שערים שמובקעים מבעיטת עונשין או מבעיטה חופשית, לשחקן שסחט את העבירה יוכר בישול.
#במקרה שמבקיע השער יצר לעצמו את מצב ההבקעה, למשל על ידי כדרור ממושך, לא יוכר בישול.
#לא יוכר בישול במקרה שמבקיע השער ניצל מסירה לא-מוצלחת של שחקן יריב.

במונדיאל 1990 המשיכה הוועדה הטכנית לספור את הבישולים על פי קריטריונים דומים, אך שינתה את הקריטריון לבעיטות חופשיות ולפנדלים: במקרה שסוחט העבירה גם הבקיע בעצמו את כדור העונשין, לא יוכר לו בישול. פיפ"א הפכה לראשונה את הבישולים לאחד ממדדי המשחק הרשמיים במונדיאל 1994. באותו טורניר הבישולים החלו לשמש בתור שובר-שוויון לקביעת הזוכה בפרס נעל הזהב. הוועדה הטכנית של פיפ"א קובעת אלו פעולות נחשבות כבישולים ואלו לא.http://www.fifa.com/mm/document/fifafacts/mcwc/ip-301_03a_fwc-awards_new_2466.pdf

כיום מוענקים פרסים במספר מדינות הקשורים לבישולים, לדוגמת "פרס המוסר המצטיין" בליגה הצרפתית המוענק לשחקן עם מספר הבישולים הגבוה ביותר בתום העונה. שיטת הענקת הנקודות על פיה מחולק פרס "נעל הזהב" ב-MLS האמריקאית, התבססה בעבר על שערים ועל בישולים במקביל. בממלכה המאוחדת נספרים באופן רשמי כל מדדי המשחק, ובכללם בישולים, בתחרויות כמו הפרמייר ליג, הפוטבול ליג וליגת העל הסקוטית. גם בתחרויות היבשתיות הנערכות על ידי אופ"א, כגון ליגת האלופות והליגה האירופית, נספרים הבישולים באופן רשמי.

## ראו גם
* אסיסט - בכדורסל

## קישורים חיצוניים
*
*

## הערות שוליים

קטגוריה:מושגים בכדורגל
קטגוריה:כדורגל
פרנק ולקר

**פרנק ולקר** (באנגלית: **Frank Welker**; נולד ב-12 במרץ 1946 בדנוור, קולורדו) הוא מדבב אמריקאי. ולקר מדבב מגוון רחב של דמויות, בעלי חיים ויצורים בדיוניים בסדרות, סרטים, משחקי וידאו ועוד. בין השאר התפרסם בזכות קולו בתפקיד מגהטרון בסדרת ההנפשה "הרובוטריקים".

ולקר נכלל ברשימת 100 הכוכבים הרווחיים ביותר בכל הזמנים.

## הקריירה כמדבב
לאחר שסיים לימודים בקליפורניה, ולקר החל להשתתף בפרסומות טלוויזיה. עוד בעת לימודיו הוא השתתף במחזות בית הספר ואף פתח במופע סטנד-אפ.

לפי ג'ון דימאג'יו ובילי ווסט, מדבבי הסדרה פיוצ'רמה, ולקר ידוע כ"אלוהי המדבבים" בזכות עבודתו הרבה, המקיפה כ-1,200 דיבובים שונים. בין ההפקות שלקח בהן חלק ניתן למנות את:

דיבוביו של ולקר אינם מסתכמים בדיבוב דמויות, אלא גם ביצירת אפקטים קוליים למגוון רחב של חיות ודמויות נוספות, כמו למשל דמותו של טוטורו בגרסה המדובבת לסרט האנימה "השכן הקסום שלי טוטורו"; אפקטים קוליים בסרטים "שודדי התיבה האבודה", הג'ונגל מת מצחוק", "היום השלישי", "הפלישה ממאדים", "סטארגייט", "אליס בארץ הפלאות", "האי של ד"ר מורו", "האחים סופר מריו", "נער הזהב", "אנקונדה", "הגרינץ'" ו"מין מסוכן", כמו גם סרטי האנימציה "מולאן", "אלאדין", "מלך האריות", "אוליבר וחבורתו", "פוקהונטס", "בת הים הקטנה", "בת הים הקטנה 2: השיבה לים", "באג לייף", "באז שנות אור ממפקדת הכוכב: ההרפתקה מתחילה", "101 דלמטים", "גן עדן לכלבים 2", "פליקס החתול: הסרט", סרטי סקובי דו וסרטי "המסע לעמק החלומות". בין היתר תרם את קולו לסרט "מורטל קומבט" בדמותו של שאו קאהן (ויצירת אפקטים קוליים לגוֹרוֹ), את קולו של השד מלבולג'יה בסרט "ספון" ואת קולותיהם של אבו וראג'ה ושל רולו הליצן בסרטים "שובו של ג'אפר", "אלאדין ומלך הגנבים" ו"הקטר הקטן" בהתאמה.

ולקר דיבב דמויות ממשחקי הווידאו "סטיץ': ניסוי 626", "באלדורז גייט" ו"ספור".

## עבודתו ברובוטריקים
בשנות ה-80, ולקר דיבב רבות מהדמויות הנשנות של הסדרה הרובוטריקים: עשר דמויות שקרניקים (מגהטרון/גלבטרון, סאונד וייב, סקיי וורפ, ושש הקלטות לייזרביק, ראבאג', ראמבל, פרנזי, באזסו וראט-באט) ושש דמויות רובוטריקים (מיראז', טריילברייקר, ווילי, סלאדג',  בליידס, גרוב).

ולקר התבקש להיבחן לדמותו של מגהטרון בסרט הלייב אקשן "רובוטריקים", אולם בעיות בלוח הזמנים שלו מנעו ממנו השתתפות. אולם, ולקר דיבב במשחק המחשב שנעשה על הסרט, כמו גם פיטר קאלן (קולו של אופטימוס פריים). נוסף על כך, הוא מדבב את דמותו של סאונדווייב בסרטי ההמשך "רובוטריקים 2: הנקמה" ו"רובוטריקים 3". בסרט "רובוטריקים 4: עידן ההכחדה", ולקר שב לדבב את דמותו של גלבטרון. בסרט "רובוטריקים: האביר האחרון" הוא מדבב את דמותו של קנופי.

וולקר דיבב שתיים מדמויותיו הנודעות ביותר - מגהטרון וסאונד וייב - בסדרת האנימציה "רובוט צ'יקן". בשנת 2010 הוא חזר לדבב דמויות מהרובוטריקים, יחד עם פיטר קאלן, בסדרת האנימציה החדשה "רובוטריקים פריים".

## תפקידים נוספים
מלבד הקריירה כמדבב, ולקר הופיע במספר תפקידים קולנועיים וטלוויזיוניים, ביניהם בסדרה "משפחת פרטרידג'" ובסרט "מלכוד 22", כמו גם בתוכניות אירוח שונות. ולקר הופיע בתפקיד מדבב בפרק בסדרת הטלוויזיה "סיימון וסיימון".

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מדבבים אמריקאים
קטגוריה:חקיינים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי מכללת סנטה מוניקה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1946
ברנרד גרינהאוס

**ברנרד גרינהאוס** (באנגלית: **Bernard Greenhouse**; 1 בינואר 1916 – 13 במאי 2011) היה צ'לן יהודי-אמריקאי, אחד החברים המייסדים של שלישיית בוזאר.

## קורות חיים
גרינהאוס נולד בניוארק. החל את לימודיו המקצועיים בגיל 18 בבית הספר ג'וליארד, אצל פליקס סלמונד. אחרי ארבע שנות לימודים אצל סלמונד המשיך גרינהאוס בלימודיו אצל עמנואל פויירמן, פבלו קזאלס ואחרים.

אחרי סיום לימודיו אצל קזאלס, החל גרינהאוס בקריירה של סולן, שנמשכה שתים-עשרה שנים, אך הניסיון לא היה קל, משום שהצ'לו ככלי סולו לא נהנה מפופולריות יתרה בשנים ההן. במשך תקופה זו פגש את הכנר דניאל גילה, שהזמין את גרינהאוס להקליט כמה מסונאטות הפסנתר של מוצרט עם הפסנתרן מנחם פרסלר. ב-1955 נפגשו בניו יורק, המפגש הראשון של מה שנועד להיות שלישיית בוזאר.

ב-1958 רכש גרינהאוס צ'לו סטרדיוואריוס, "הרוזנת משטנליין", שכונה גם "פגניני סטראד", אחד מ-63 צ'לי של סטרדיוואריוס ומאז ועד מותו היה זה הכלי בו ניגן בקביעות.

ב-1987 עזב גרינהאוס את השלישייה ואת מקומו תפס הצ'לן פיטר ויילי.

במהלך הקריירה שלו לימד ברנרד גרינהאוס באוניברסיטת ניו יורק בסטוני ברוק, בבית הספר מנהטן למוזיקה, בקונסרבטוריון ניו אינגלנד ובאוניברסיטת ראטגרס. בשנת 1993 הפיק איתן ויינר סדרה של סרטי וידאו של כיתות האמן שהדריך. בין תלמידיו הצ'לניות הישראליות ענת אנגלמאייר וענבל שגב, והפסנתרן יונתן ענר .

גרינהאוס פרש אמנם מהוראה סדירה, אך המשיך להגיש כיתות אמן ברחבי ארצות הברית, קנדה ואירופה.

בריאיון לקראת קונצרט הפרידה של שלישיית בוזאר ב-21 באוגוסט 2008 סיפר גרינהאוס, שהוא ממשיך להתאמן מדי יום ונחשב ל"זקן הצ'לנים", וצ'לנים קשישים אחרים מופתעים מיכולתו להמשיך ולנגן בגיל 92.

## קישורים חיצוניים

* 

* http://www.cello.org/Newsletter/Articles/greenhouse.htm
* http://www.juilliard.edu/update/journal/j_articles481.html
* http://www.ethanwiner.com/cello.html
* http://query.nytimes.com/gst/fullpage.html?res=9C0CE3DC1530F934A25753C1A966958260
* https://web.archive.org/web/20100127083643/http://www.beauxartstrio.org/about.html


## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי ניו ג'רזי
קטגוריה:ניוארק (ניו ג'רזי): אישים
קטגוריה:צ'לנים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מוזיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מורים למוזיקה יהודים
קטגוריה:סגל הקונסרבטוריון למוזיקה של ניו אינגלנד
קטגוריה:סגל אוניברסיטת סטוני ברוק
קטגוריה:בוגרי בית הספר ג'וליארד
קטגוריה:סגל אוניברסיטת ראטגרס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1916
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2011
מועדון חובטי 500 הום ראנס

[ממוזער|300px|[בארי בונדס, הצטרף למועדון ב-2001, ב-2007 קבע שיא של 762 חבטות]]
**מועדון 500 חובטי הום ראנס** הוא כינוי בלתי רשמי לקבוצה של שחקנים בליגת ה-MLB שהשיגו לפחות 500 הום ראנים במהלך הקריירה שלהם במסגרת העונה הרגילה (ולא בפלייאוף). החובט הראשון שהצטרף למועדון זה היה בייב רות' ב-1929 וכיום חברים בו 28 שחקנים. 19 מהחברים במועדון נבחרו להיכל התהילה של הבייסבול.

מאז פרישתו של מיגל קאבררה בסוף עונת 2023, אין אף שחקן פעיל במועדון חובטי 500 הום ראנס. השחקן הפעיל הקרוב ביותר ל-500 הום ראנס הוא ג'אנקרלו סטנטון , שלו 454 הום ראנס, נכון ל-28 במרץ 2026.

## חברי המועדון

**שם מודגש** מציין שחקן שעדיין פעיל. **קבוצה מודגשת** היא הקבוצה בה חבט את ההום ראן ה-500.

קטגוריה:MLB
אליפות קטר טוטאל הפתוחה

**אליפות קטר הפתוחה לנשים**, הנקראת גם **אליפות קטר טוטאל הפתוחה** מטעמי חסות, היא טורניר טניס בסבב ה-WTA שנערך בין השנים 2001-2008 ושוב החל משנת 2011 בעיר דוחה שבקטר. הטורניר משוחק במתחם הטניס הבינלאומי על שם ח'ליפה על מגרשים קשים ופתוחים. משום שדוחה אירחה בשנים 2009 ו-2010 את אליפות סבב ה-WTA הוחלט על הפסקת הטורניר בשנים הללו. החל מעונת 2011, שבה אליפות הסבב עברה לאיסטנבול, שב הטורניר להתקיים במעמד של טורניר מהקטגוריה העליונה.

בין הזוכות המפורסמות בעבר: מרטינה הינגיס, מוניקה סלש, מריה שראפובה וז'וסטין הנין.

## היסטוריה
הטורניר החל את דרכו בשנת 2001 כטורניר מהדרג ה-3. סך הפרסים שחולקו בו היה $170,000. בשנת 2004 גדל הטורניר והפך לטורניר מהדרג ה-2, וסך הפרסים שחולקו בו היה $600,000. בשנת 2007 גדל סך הפרסים ל-$1,340,000. בשנת 2008 השתייך הטורניר לדרג הראשון, וסך הפרסים שחולקו בו עמד על $2,500,000. ב-2011 קטן סך הפרסים ל$721,000 (הן בטורניר הזוגות והן בטורניר היחידות). בשנים 2012-2014 השיג הטורניר מעמד של טורניר פרמייר 5, וסך הפרסים גדל ל-$2,369,000. החל משנת 2015, יחד עם טורניר דובאי, שני הטורנירים מתחלפים לסירוגין במעמדם כל שנה, כשאחד מהם פרמייר והשני פרמייר 5; סך הפרסים שמחולק בטורניר משתנה כל שנה בהתאם למעמדו.

## הזוכות בטורניר
### יחידות

### זוגות

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר פדרציית הטניס של קטר

קטגוריה:טורנירים בסבב ה-WTA
קטגוריה:דוחה: תחרויות ספורט
מנחם פרסלר

[שמאל|ממוזער|250px|מנחם פרסלר (מימין למיקרופון). צולם באולפן [קול ירושלים לאחר הקלטת הקונצ'רטו לפסנתר של שומן, (יולי 1947)]]
**מנחם פרסלר** (16 בדצמבר 1923 – 6 במאי 2023) היה פסנתרן יהודי גרמני-ישראלי-אמריקאי.

## קורות חיים
פרסלר נולד ב-1923 במגדבורג שבגרמניה. לאחר ליל הבדולח עזב עם משפחתו הקרובה את גרמניה, תחילה לאיטליה ולאחר מכן עלה לארץ ישראל. סבו וסבתו, דודיו, דודותיו ובני דודיו נספו כולם במחנות במהלך השואה.
הקריירה שלו נסקה לאחר שזכה בפרס הראשון בתחרות הפסנתר הבינלאומית של דביסי בסן פרנסיסקו בשנת 1946. הופעת הבכורה שלו באולם קרנגי הול באה לאחר מכן, עם תזמורת פילדלפיה בניצוחו של יוג'ין אורמנדי. בשנת 1949 הופיע פרסלר בהתנדבות בקונצרט ברמת גן.

מנחם פרסלר היה חבר מייסד של שלישיית בוזאר, שרבים רואים בה את שלישיית הפסנתר הראשונה במעלה בעולם במשך למעלה מ-50 שנה. פרסלר התגורר בבלומינגטון, אינדיאנה עם אשתו שרה. הוא לימד בבית ספר ג'ייקובס למוזיקה של אוניברסיטת אינדיאנה וכיהן בתפקיד ראש הקתדרה למוזיקה. הדיוק המוזיקלי והבקיאות המעמיקה שלו בספרות המוזיקה לפסנתר ובמוזיקה קאמרית הקנו לו מוניטין בינלאומיים כמורה מצטיין.

במשך שלושה עשורים קיים פרסלר קשר צמוד עם פסטיבל מוצרט של ורמונט, שייסד ב-1974 חברו וסוכנו מלווין קפלן. פרסלר הרבה להופיע בפסטיבל הן כסולן, הן במסגרות קאמריות; כמו כן ניהל סדנאות פופולריות לאין שיעור. הודות לכך, פרסלר היה ידוע ואהוב במיוחד במדינת ורמונט.

פרסלר הופיע כפרשן בסרטים הדוקומנטריים של תחרות הפסנתר על שם ואן קלייברן. הוא ערך את כתב היד של הסונאטה האחרונה לפסנתר של סרגיי פרוקופייב.

נוסף ליותר מחמישים הקלטות עם שלישיית בוזאר, הוציא פרסלר למעלה משלושים הקלטות אישיות. הוא ניגן לעיתים קרובות בקונצרטים הקאמריים בקמדן, מיין.

פרסלר שימש כשופט בתחרות הבינלאומית לפסנתר ע"ש ארתור רובינשטיין.

שנים רבות הוא עבד בארצות הברית.

נפטר ב-6 במאי 2023, בגיל 99.

## פרסים ואותות הוקרה
* "הישג השנה" של אנגליה
* פרס ראשון בתחרות דביסי
* ארבע מועמדויות לפרס גראמי
* פרס על מפעל חיים של האגודה הלאומית לאמנויות ולספרות, אות הכבוד הרם ביותר של צרפת, 2005
* צלב הצטיינות על מפעל חיים מנשיא גרמניה, אות ההוקרה הגבוה ביותר של גרמניה, 2005
* תוארי דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת נברסקה-לינקולן, מבית הספר לאמנויות של קרוליינה הצפונית ומאוניברסיטת באר שבע.

## קישורים חיצוניים

* 

* מנחם פרסלר, באתר הבמה
* מנחם פרסלר, באתר התזמורת הסימפונית ירושלים
* 
* 
* מנחם פרסלר, באתר The Times of Israel
* מנחם פרסלר, בתוכנית אינטרמצו עם אריק
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
קטגוריה:מהגרים מישראל לארצות הברית
קטגוריה:פסנתרנים ישראלים
קטגוריה:פסנתרנים ביישוב
קטגוריה:פסנתרנים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מורים למוזיקה יהודים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת אינדיאנה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1923
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2023
אברהם המלאך

רבי **אברהם המלאך** (מכונה גם "הקדוש"; ה'תק"א - י"ב בתשרי ה'תקל"ז; 1741–1776) היה בנו ותלמידו של המגיד ממזריטש. נכדו היה רבי ישראל פרידמן מרוז'ין אבי שושלת רוז'ין.

## קורות חייו
רבי אברהם נישא והתאלמן בצעירותו ולאחר מכן נישא בשנית לגיטל בתו של רבי משולם פייבוש הורוביץ מקרמניץ (-כ' בכסלו תקל"ה) מחבר הספר 'משנת חכמים' על המשניות.

נקרא "המלאך" עקב קדושתו ופרישותו מהעולם במשך שנים בהן התבודד בעיירה פאסטוב הסמוכה לקייב, וחי שם בבדידות מבלי לראות פני איש. בעקבות בדידותו אף סירב למלא את מקום אביו. רבי שניאור זלמן מלאדי כינה רבו-חברו זה בתואר "הקדוש", "כי היה קדוש מרחם", וכך מקובל לקרוא את רבי אברהם בחסידות חב"ד.

כאשר למד רבי שניאור זלמן מלאדי אצל המגיד, היה, במצוות המגיד חברותא של רבי אברהם המלאך, הוא לימד את רבי אברהם "נגלה", ורבי אברהם לימד אותו "חסידות" ויש שראו ברבי שניאור זלמן תלמיד חבר של רבי אברהם המלאך.

כבנו של מנהיג החסידות כאב את ירידת האידיאה החסידית, ולכן פיתח יחד עם רעיו תלמידי אביו את רעיון הצדיק החסידי, שהפך לצינור להורדת שפע להמוני מאמיניו ולהעלאת תפילותיהם ובקשותיהם, וכסמכות מוסרית ומדריך רוחני. בספרו "חסד לאברהם" (צ'רנוביץ שנת ה'תרי"א) ניתן למצוא הרבה אזכורים למוטיב מרכזי זה, כאשר הוא קורא להמוני העם להתקשר אל הצדיק כאמצעי לביאת המשיח.

## צאצאיו
* (בנו) רבי ישראל חיים מלודמיר (חתן רבי שלמה מקרלין ובזיווג שני חתן רבי גדליה מליניץ).
* (בנו) רבי שלום שכנא מפראהביטש, אביו של רבי ישראל מרוז'ין, מכונה "רבי שלום הגדול".
** רבי דב בר מחווסטוב (חתנו של רבי משה זאב בן רבי אברהם דב מחמלניק (חתנו של התולדות יעקב יוסף) וחתן רבי צבי בן הבעל שם טוב).
**דבורה אשת רבי יחיאל מיכל מזוויהל.
* בתו בלומא אשת ר' יעקב רבינוביץ'.

## ציטוטים
* "הכלל הוא שכל האדם צריך מקודם לשמוע בלבו, כמאמר, הלב שומע, ואחר כך ללמוד מה ששמע בלבו, וזהו "שְׁמַע יִשְׂרָאֵל" ". [מובא בקול הנבואה של הרב הנזיר, עמ' קל, הערה קסח].

## קישורים חיצוניים
*ר' אברהם המלאך באתר "אהלי צדיקים"
* 
* 
* רבי אברהם המלאך באתר הספרייה הלאומית רבינו אברהם המלאך זי"ע - עלון שיצא מיוחד ליום הילולא
* [ערך רבי אברהם המלאך באתר הספרייה הלאומית של ישראל](http://merhav.nli.org.il/primo_library/libweb/action/display.do?frbrVersion=2&tabs=detailsTab&ct=display&fn=search&doc=NNL_ALEPH003758092&indx=1&recIds=NNL_ALEPH003758092&recIdxs=0&elementId=0&renderMode=poppedOut&displayMode=full&frbrVersion=2&dscnt=0&vl(127845559UI0)=sub&vl(169492597UI1)=all_items&scp.scps=scope%3A%28NNL%29&tab=default_tab&dstmp=1430739512313&vl(freeText0)=%D7%90%D7%91%D7%A8%D7%94%D7%9D%20%D7%91%D7%9F%20%D7%93%D7%91%20%D7%91%D7%A8%2C%20%D7%9E%D7%9E%D7%96%D7%A8%D7%99%D7%A5%27%2C%201741-1776&vid=NLI&mode=Basic)
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תלמידי המגיד ממזריטש
קטגוריה:שושלת רוזין
קטגוריה:מחברי ספרי חסידות
קטגוריה:משפחת המגיד ממזריטש
קטגוריה:מזריטש: רבנים
קטגוריה:ילידי 1739
קטגוריה:נפטרים ב-1776
לבנא

ממוזער|לבנה מקורדובה

**לֻבְּנַא** (לבנא מקורדבה) הייתה אינטלקטואלית אנדלוסית, שחיה במחצית השנייה של המאה העשירית, והייתה בקיאה בדקדוק ובשירה. כיהנה במשרה מנהלית רמת דרג כמזכירת הח'ליף האומיי  אלמסתנצר באללה חליף קורדובה, שהיה בעצמו חוקר גדול ותמך בהרחבת הידע במדעים ובתרבות.

לבנא הייתה בקיאה בשפה הערבית ובספרות יפה, בחשבונאות ובכתיבת אגרות. היא הצטיינה בקליגרפיה והייתה משוררת. אבן בשכואל כותב כי כמלומדת: "לא היה בארמון מצטיין ממנה".

במסגרת עבודתה בספריית קורדובה, הייתה לבנא אחראית לכתיבה, שכפול עותקים קיימים, ותרגום כרכים חדשים. היא נחשבה לצד חסדאי אבן שפרוט, כיוזמת הקמת הספרייה של מדינה אזאהרה, שהכילה יותר מחצי מיליון ספרים. תפקיד זה, של העתקת ספרים יקרי ערך, מצוין בספרות הערבית של התקופה כמופקד בידי נשים, וכפי הנראה, כיהנו בו כ-170 נשים - דבר שיכול ללמד על מקומן של נשים בתקופת שלטון הח'ליפים בספרד המוסלמית.

## מקורות
* אבן בשכואל, אל-צלה, עורך אבראהים אל-אביארי (קהיר: דאר אל-כתאב אל-מצרי, 1989), כרך 3, עמ' 992.
* אל-צ'בי, בע'ית אל-מלתמס פי תאריח' רג'אל אהל אל-אנדלס, עורך אבראהים אל-אביארי (קהיר: דאר אל-כתאב אל-מצרי, 1989), כרך 2, עמ' 732.
* ח'יר אלדין אלזרכלי, אלאעלאם (בירות: דאר אל-עלם ללמלאיין, 2002), כרך 5, 239.

* Fuat Sezgin, Geschichte des arabischen Schrifttums. Band II: Poesie bis ca. 430 H. (Leiden: E.J. Brill, 1975), 704.


קטגוריה:ספרד: היסטוריה
קטגוריה:נשים אנדלוסיות
קטגוריה:נשים במאה ה-10
קטגוריה:נפטרים ב-984
פסטיבל מוצרט של ורמונט

**פסטיבל מוצרט של ורמונט** כולל סדרת קונצרטים פופולריים, חלקם באולמות וחלקם תחת כיפת השמים, המתקיימים מדי שנה באתרים שונים במדינת ורמונט בצפון-מזרח ארצות הברית. פסטיבל הפתיחה בשנת 1974 נועד לחגוג הן את יפי הטבע של מדינת ורמונט והן את גאוניותו של המלחין שעל שמו נקרא הפסטיבל – וולפגנג אמדאוס מוצרט. ייעודו של הפסטיבל גדל במהירות ומאז העונה השלישית הוא מקיף רפרטואר רחב פי כמה, הן קלאסי והן אחר.

## היסטוריה
הפסטיבל נוסד בשנת 1974 על ידי מלווין קפלן, אבובן ומורה בג'וליארד, יחד עם המנצח ויליאם מטקאלף ואוניברסיטת ורמונט. תוכנית הפסטיבל בשנתו הראשונה כללה יצירות מוצרט בלבד, שבוצעו באתרים שונים בוורמונט, מקתדרלה ועד לאוניית נוסעים. בסך הכל התקיימו עשרה קונצרטים במהלך שבועיים ימים; הכרטיסים לכל אחד מן הקונצרטים נמכרו עד האחרון בהם. בעונה הבאה, הורחבה מסגרת הפסטיבל וכללה 15 קונצרטים ושלוש סדנאות. המסגרת הזאת נשמרה ברובה ללא שינוי במשך 33 השנים הבאות, אם כי ב-2006 הציג הפסטיבל 19 קונצרטים. במסגרת הפסטיבל בוצעו עד כה יותר מ-3,000 יצירות ביותר מ-50 אתרים, בהן 278 מתוך 626 יצירותיו של מוצרט – כמות העולה אולי על זו שבכל פסטיבל אחר או סדרת קונצרטים אחרת בארצות הברית.

הפסטיבל התאגד כארגון שלא למטרת רווח בסוף 1976; מועצת המנהלים הראשונה המלאה התאספה בראשית 1977. בהמשך למסע התרמה מוצלח, השיג הפסטיבל הכרה ארצית כאשר תוכנית "בוקר יום א'" של CBS צילמה שבוע קונצרטים במקום. סדרה של קונצרטי חורף נפתחה בשנת 1978, ובשנת 1979 כבר היה הפסטיבל מבוסס היטב בתודעת הציבור ונהנה משבחי הניו יורק טיימס, הבוסטון גלוב, לוס אנג'לס טיימס וה"סטאר" של מונטריאול. בשנת 1983 הוקלטה ושודרה כל סדרת החורף ברשת הציבורית של הרדיו הארצי. בשנת 1984 הציג הפסטיבל את הקונצרט הראשון שלו על המדשאה של אחוזת משפחת פון טראפ בסטאו, ורמונט, והמקום היה תוך זמן קצר לאחד משני אתרי הקונצרטים הגדולים והפופולריים ביותר, יחד עם "חוות שלברן". כיום מלווים כל הקונצרטים על מדשאת טראפ בתצוגה של זיקוקין די-נור.

## מסורות
* לפני קונצרט הפתיחה המפואר של פסטיבל הקיץ נערכת תצוגת רכיבה אמנותית קלאסית.
* פסטיבל הקיץ ננעל ב"אווה ורום קורפוס" של מוצרט.

## קישורים חיצוניים
* 
* האתר הרשמי (מאורכב)

## הערות שוליים




קטגוריה:ורמונט
קטגוריה:וולפגנג אמדאוס מוצרט
מוצרט של ורמונט
פוטו באקט

[שמאל|ממוזער|250px|משרדי פוטובאקט ב[סן פרנסיסקו]]
**פוטו באקט** (באנגלית: **Photobucket**) הוא אתר אינטרנט שנוסד ב-2003. האתר נרכש על ידי קבוצת הבידור פוקס ביולי 2007. האתר מתמחה בהעלאת תמונות ווידאו לרשת. באתר מאוכסנות למעלה משישה מיליארד תמונות.

האתר מאפשר למשתמשים הנרשמים אליו להעלות לשרתיו תמונות וקטעי וידאו ולסמנן בעזרת תגים. את אלו ניתן לסדר באלבומים ואף להכין מצגות. חלק מהתמונות אף ניתנות לעריכה דרך האתר עצמו. עוד יכול המשתמש למכור את תמונותיו בעזרת חנות מקוונת באתר, אשר מוכרת פריטי לבוש, כוסות וכיוצא בזאת עם הדפסי התמונות באתר.

## קישורים חיצוניים

* 

* פוטובאקט

קטגוריה:חברות אינטרנט אמריקאיות
קטגוריה:אתרי אחסון תמונות
קטגוריה:אתרי אינטרנט אמריקאיים
קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-2003
בילי (סדרת טלוויזיה)

**בילי** היא קומדיית מצבים ישראלית שכתבו גיא עמיר וחנן סביון אשר הופקה בשנים 2007–2009 עבור ערוץ ג'טיקס. הסדרה נוצרה כגרסה פארודית לסרט "אי טי" ולקומדיית המצבים האמריקנית "אלף" ובהשראתם. הפקת העונה השלישית נקטעה ונפסקה עקב סגירת הערוץ.

"בילי" הייתה מועמדת לפרס הסדרה הטובה ביותר בקטגוריית ילדים ונוער בטקס פרס האקדמיה לטלוויזיה, ואף שודרה החל מ-2009 באיטליה בדיבוב לאיטלקית.

## עלילה
בילי (אילנית גרשון) היא חוצנית צעירה אשר שוגרה בטעות אל ביתם של משפחת שגב (משפחה ממוצעת ורגילה לגמרי) עקב רעידת אדמה (ליקוי חמה בין גלקטי) ששאב אותה לכדור הארץ שנבע אשר בהמצאה של עמוס (שמואל וילוז'ני). נועם הבן הבכור (ידידיה ויטל) היה באותו הזמן בבית וראה את בילי מגיעה לביתם.

השם בילי ניתן לה על ידי נועם, ראשי תיבות ביל"י – **ב**ת **י**קום **ל**א **י**דוע.

## דמויות הסדרה
### דמויות ראשיות
* **בילי** (אילנית גרשון) – בילי היא חוצנית צעירה שהגיעה מכוכב "ברגיליה" שנוחתת בטעות בביתם של משפחת שגב. בעלת מנהגים מוזרים. מאוהבת בנועם.
* **נועם שגב** (ידידיה ויטל) – חנון המאוהב בחברתו רונה והם אף נהיים חברים אבל בסוף נפרדים. מתאהב בבילי ובסוף העונה השנייה ביקש ממנה לבוא איתה לברגיליה.
* **אור שגב** (רוני אקרמן) – בת הזקונים. היא צינית גם כלפי אמא שלה שמדברים עליה כי היא רוב הזמן לא נמצאת בבית. נוהגת ללעוג לאביה ובעיקר על אחיה נועם.
* **עמוס שגב** (שמואל וילוז'ני) – אב המשפחה. מדען אשר ממציא המצאות מוזרות.
* **רותי שגב** (אילן פלד) – אם המשפחה. בשל העומס במקום עבודתה היא נוטה להגיע הביתה לעיתים נדירות. בסוף העונה הראשונה היא שוגרה בטעות לברגיליה והברלונים השעירים תפסו אותה והיא תקועה שם. ובסוף העונה השנייה היא שוגרה בחזרה הביתה בליקוי חמה שהיה בשעה 15:00.

### דמויות נוספות
* **רונה** (שירה וילנסקי) – חברה של נועם ומיקי. רונה איננה מודעת לכך שנועם מאוהב בה. רונה עצמה מאוהבת במיקי. בסוף העונה הראשונה היא ונועם מתנשקים ונהיים חברים. בחופש הגדול נסעה עם אביה לארצות הברית ונשארת שם ובאמצע העונה היא ואביה חוזרים.
* **מיקי בן שמעון** (תומר אופנר) – חבר של נועם ורונה. שחקן בנבחרת הכדורסל ולכן מקובל אך טיפש. מיקי מתאהב בבילי.
* **פנינה** (אילן פלד) – אחותה התאומה של רותי. מאוהבת בעמוס בעלה של רותי.
***חדש** (גורי סקר) (עונה 2) – לומד עם אור ביחד בכיתה והחבר היחיד של אור בבית הספר, אך היא אינה רוצה בחברתו כי הוא חנון.
***זביק גיימס** (חנן סביון) (עונה 2) – מנהל העבודה של נועם ב"זביק גיימס".

## סקירת סדרה

## פרקי הסדרה
### עונה 1

### עונה 2

## קישורים חיצוניים

* בילי, באתר וואלה!

קטגוריה:קומדיות מצבים ישראליות
קטגוריה:סדרות קומיות ישראליות לילדים
קטגוריה:קומדיות משפחתיות ישראליות
קטגוריה:סדרות נעורים ישראליות
קטגוריה:חוצנים
קטגוריה:ג'טיקס: תוכניות וסדרות ישראליות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2007
חיים קיוה

**חיים קִיוֶה** (8 באוקטובר 1912 – 12 במאי 1983) היה צייר ישראלי.

## ביוגרפיה

חיים קיוה נולד בכפר דלוטובן שבגרמניה (פרוסיה המזרחית), ללואיס קיוה וליוהנה לבית טולר, במשפחה יהודית מתבוללת בעלת פונדק וחוות סוסים. בנעוריו עבר לגור בברלין, וסיים שם את בית הספר הריאלי. בשנת 1934 עלה לארץ ישראל עם "עליית הנוער". משנה זו היה חבר קיבוץ נען, והחל לצייר כאוטודידקט. נושאי ציוריו: דיוקנאות חברי הקיבוץ, נופי הקיבוץ וכדומה. בשנות ה-40 היה חבר ב"", ובשנת 1946 נאסר על ידי הבריטים בעקבות "השבת השחורה" ברפיח, ושם רשם את סדרת רישומי הפחם שלו מהווי חיי אסירי המחנה. בשנת 1948, במלחמת העצמאות, היה מפקד פלוגה בחטיבת גבעתי. בשלהי שנות ה-40 עיצב תפאורות ותלבושות להצגות תיאטרון. בשנת 1950 הציג את תערוכת היחיד הראשונה שלו בגלריה לאמנות כ"ץ בתל אביב.

בשנת 1951 נסע לפריז לצייר באקדמיה גראנד שומייר, והציג ב"לה גאלרי" ברח' הסיין. בשנת 1953 הדריך קיוה בסמינרים לרישום וציור של ההתיישבות העובדת בקיבוץ נען ביחד עם יוסף זריצקי ואביגדור סטימצקי, ולאחר מכן ניהל את הקורסים לבדו. בשנים 1953-59 השתייך לקבוצת "אופקים חדשים", והציג בתערוכות של הקבוצה. בשנים 1959–1969 התגורר לסירוגין בפריז ובבת ים. בתקופה זו ניהל את מוזיאון בת ים, השתתף בתערוכות יחיד ובתערוכות קבוצתיות: באנטוורפן, בפריז (סלון לאמנות חדישה), בשטוטגרט (גרמניה), בסטראסבורג (צרפת), בבריסל (מוזיאון לאמנות חדשה), בניו יורק (המוזיאון היהודי), בברמן (גלריה וידמן), בלוקסמבורג (גלריה הורן) ובדיסלדורף (גלריה די בריקה). בשנת 1969 השתתף ב"סאלון ראליטה נובל" בפריז ובפסטיבל לציור בקאן-סיר-מר, זכה בפרס ראשון באגף של הציירים הישראליים). בשנים אלה המשיך להשתתף גם בתערוכות של "אופקים חדשים" בישראל.

בשנת 1969 השתקע קיוה בבת ים, והפך למורה בכיר ומוערך במחלקה לאמנות ב"בצלאל" בירושלים, במכון לאמנות על שם אבני בתל אביב ובמכון לאמנות פלסטית בבת ים.

בשנת 1974 זכה לתערוכה רטרוספקטיבית במוזיאון תל אביב ע"ש הלנה רובינשטיין.
בשנת 1982 הציג תערוכת יחיד במוזיאון ישראל בירושלים.

חיים קיוה נפטר בשנת 1983 בבת ים.

בין תלמידיו: אורי ליפשיץ, שמעון אבני, אריה אזן, דניאל פרלטה ורבים אחרים.

היה נשוי לתרצה, ולזוג שלושה ילדים: מונה, יואב ואמיר.

עבודותיו נמצאות באוספים פרטיים וציבוריים בישראל ומחוצה לה.

על חיים קיוה מעיד גדעון עפרת:

## פרסים
* פרס ראשון בסלון לאמנות חדישה בפריז ב-1962
* פרס ראשון (באגף הציירים הישראלים) "האסכולה הפריזאית" בגלריה שרפאנטייה פריז ב-1963
* פרס ראשון בפסטיבל לציור בינלאומי בצרפת (באגף הציירים הישראלים) בקאן-סיר-מר ב-1969

## גלריה


Chaim Kiewe self-portrait.jpg|דיוקן עצמי
Petrushka.jpg|"פֶּטְרוּשְׁקָה", שמן על בד
Chaim Kiewe 2.jpg|שמן על בד
Chaim Kiewe 3.jpg|קומפוזיציה שמן על בד



## לקריאה נוספת

* גדעון עפרת, **חיים קיוה**, הוצאת קורן ירושלים, 1989.
* גדעון עפרת, "מכחולים וטוריות: ראשיתה של אמנות הקיבוץ 1935–1960", עמ' 201–206; "האינפנטיליסטים", עמ' 256, בתוך **ביקורי אמנות**, ירושלים: הוצאת הספרייה הציונית, תשס"ה.

## קישורים חיצוניים

* 
* עבודותיו של חיים קיוה בתערוכה במשכן לאמנות ע"ש מאירוב בחולון
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:קבוצת אופקים חדשים
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:עולים בעליית הנוער
קטגוריה:נען: אישים
קטגוריה:בת ים: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
קטגוריה:פריז: אישים
קטגוריה:עצורי השבת השחורה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1912
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1983