open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
הפרלמנט של בחריין

**הפרלמנט של בחריין** (בערבית: **المجلس الوطني البحريني**) הוא שמו הרשמי של הפרלמנט של מדינת בחריין. בפרלמנט 80 מושבים. הוא מורכב משני בתים, שבכל אחד מהם מכהנים 40 חברים. הפרלמנט מכהן מכוח חוקת המדינה שנתקבלה בשנת 2002.

יושב ראש מועצת הנציגים (הבית התחתון) משמש גם כיושב ראש הפרלמנט כולו, ובהיעדרו יושב בראשו יושב ראש המועצה המייעצת (הבית העליון). יושבת הראש המכהנת מאז 2018 היא פאוזיה עבדאללה יוסוף זאינל .

## הפרלמנט
בהתאם לחוקת 1973 של בחריין כלל הפרלמנט בית יחיד שבו 40 נציגים. הם נבחרו בקולות כלל האזרחים במדינה, ללא השתתפותן של נשים, אשר נאסרה על ידי שליט המדינה, האמיר עיסא בן סלמאן אאל ח'ליפה.

הבחירות לפרלמנט החד-ביתי נערכו פעם אחת בלבד, בשנת 1973. כעבור שנתיים פיזר שליט המדינה את הפרלמנט לאחר שזה סירב לחוקק לפי דרישת הממשלה חוק סמכויות ביטחון. לאחר מכן מנע האמיר עד לתום חייו ב-1999 את כינוס הפרלמנט וקיום בחירות לאיושו.

יורשו של האמיר ומלך בחריין הנוכחי, חמד בן עיסא אָאל ח'ליפה, כונן את חוקת 2002, שבמסגרתה הפכה המדינה למונרכיה והוא הפך מאמיר המדינה למלך. החוקה יצרה פרלמנט בן שני בתים. מכוחה נערכו ב-2002 בחירות לאיוש מועצת הנציגים. המלך הוא הממנה את חברי מועצת היועצים. הוא מוסמך להורות על פיזור הבית התחתון.

בהתאם לחוקה, ניתנה זכות בחירה לפרלמנט גם לנשים. הבחירות לאיוש הבית התחתון נערכות במחוזות בחירה. אם מועמד מסוים לא משיג רוב של הקולות במחוז בחירה, נערך בו סיבוב שני של בחירות בין שני המועמדים שזכות למספר הקולות הגבוה ביותר. הבחירות בבחריין אינן נחשבות לחופשיות בשל הגבלות שמטילים המלך והממשלה על התארגנות מפלגות חופשית במדינה.

קבלת חוק בפרלמנט מותנית באישורו על ידי שני בתי הפרלמנט.

הבחירות האחרונות לבית התחתון של הפרלמנט נערכו בשנת 2018.

## ראו גם

* בתי מחוקקים לפי מדינה

## קישורים חיצוניים
* 
* אתר מועצת הנבחרים 
* [נוסח חוקת בחריין משנת 2002](https://en.wikisource.org/wiki/Constitution_of_the_Kingdom_of_Bahrain_(2002)), באתר ויקיטקסט

## הערות שוליים

בחריין
אספה הלאומית
קניון אייסמול

**קניון אייסמול** (**ICE MALL**) הוא מרכז קניות באילת הנמצא בצמוד למרינה והוקם בשנת 2012. ככל העסקים באילת, הקניון נמצא באזור סחר חופשי הנהוג באילת משנת 1985, ולכן המוצרים הנמכרים בו פטורים ממע"מ. הקניון מכיל במרכזו משטח החלקה אולימפי על הקרח, כולל כ-150 חנויות, כ-30 אטרקציות, כ-20 מסעדות ובתי קפה.

בין שאר מרכזי הקניות באילת נמצאים: קניון שבעת הכוכבים, קניון מול הים, מרכז ביג אילת ומרכז רכטר.

ב-2025, אושרה להפקדה תוכנית להקמת בית מלון הכולל כ-350 חדרים מעל הקניון, הרחבת שטחי מסחר והקמת אטרקציות נוספות בקניון.

## מבנה
הקניון נבנה ככיפה גאודזית ומשתרע על שטח של כ-40 אלף מ"ר. יש בו שתי קומות מסחר ועוד אחת תת-קרקעית המשמשת כחניון.

### משטח ההחלקה על הקרח
במרכז הקניון נמצא משטח החלקה על הקרח אולימפי המשתרע על שטח של כ-1,800 מ"ר. במשטח זה מתקיימים מופעי ראווה של החלקה אומנותית על הקרח.

## מבחר תמונות

קובץ:Ice Park Mall.JPG
קובץ:Ice Park Mall in Eilat.JPG
קובץ:Ice Park Mall in Eilat, inside.jpg
קובץ:Ice Park Mall (1).JPG
קובץ:Ice Park Mall, Eilat.JPG
קובץ:Eilat Ice Mall.jpg
קובץ:PikiWiki Israel 29321 Ice park mall in Eilat.JPG


## קישורים חיצוניים

* 
* קניון אייסמול באתר התיירות של אילת

## הערות שוליים

קטגוריה:אילת: מרכזי קניות
פרוטוהיסטוריה

**פרוטוהיסטוריה** (נכתב גם **פרוטו-היסטוריה**) מיוונית πρῶτος (ראשוני או ראשון) ו-Iστορία (היסטוריה), היא התקופה בין הפרהיסטוריה להיסטוריה שבמהלכה תרבות או ציוויליזציה טרם פיתחה כתיבה, אך תרבויות אחרות כבר ציינו את קיומן של אותן קבוצות טרום-אוריינות בכתביהן. לדוגמה, באירופה, הקלטים והשבטים הגרמאניים נחשבים לפרוטו-היסטוריים כשהחלו להופיע במקורות יווניים ורומיים.

פרוטוהיסטורית עשויה להתייחס גם לתקופת המעבר בין הופעת האוריינות בחברה, לבין כתביהם של ההיסטוריונים הראשונים שלה. שימור מסורות בעל פה עלול לסבך את העניינים, מכיוון שהן יכולות לספק מקור היסטורי משני לאירועים מוקדמים אף יותר. אזורים של התיישבות אנושית הכוללים קבוצה בעלת יכולת קרוא וכתוב וקבוצה שאינה, נחקרים גם כמצבים פרוטו-היסטוריים.

המונח יכול להתייחס גם לתקופה שבה נמצאו מסמכים היסטוריים מקוטעים או חיצוניים, שאינם כוללים בהכרח מערכת כתיבה מפותחת. לדוגמה, שלוש הממלכות הקדומות של קוריאה , תקופת יאיואי ביפן ותרבות המיסיסיפי, שתועדו על ידי חוקרים אירופיים מוקדמים, הן פרוטו-היסטוריות.

הארכאולוג טימותי טיילור, במאמר ב-Oxford Illustrated History of Prehistoric Europe, כתב:.

## כרונולוגיה
בדומה לפרה-היסטוריה, קשה לפעמים לאנתרופולוגים לקבוע מתי תרבות עשויה להיחשב פרהיסטורית או פרוטו-היסטורית. הנתונים משתנים במידה ניכרת מתרבות לתרבות, מאזור לאזור, ואפילו ממערכת אחת של תאריכים לאחרת.

בצורתה הפשוטה ביותר, פרוטו-היסטוריה עוקבת אחר אותה כרונולוגיה כמו הפרה-היסטוריה ומבוססת על התקדמות טכנולוגית של עם מסוים בכל הנוגע למטלורגיה:
* התקופה הכלקוליתית (עידן הנחושת)
* תקופת הברונזה
* תקופת הברזל
## ציוויליזציות ועמים
התרבויות והקבוצות האתניות הפרוטו-היסטוריות הידועות ביותר הן אלו שעבורן נטבע המונח במקור, השבטים הברברים השונים שהוזכרו על ידי סופרים אירופאים ואסייתים. רבים מעמים אלו חוו גם תקופות של פרהיסטוריה והיסטוריה:

## ראו גם

* מערכת שלוש התקופות
* טכנולוגיה פרה היסטורית
## הערות שוליים

קטגוריה:היסטוריה לפי תקופה
הארי דייוויס

**הארי ליימן דייוויס** (באנגלית: **Harry Lyman Davis**; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מאוהיו, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כראש עיריית קליבלנד ה-38 וה-44 וכמושל אוהיו ה-49.
## ראשית חייו
הארי דייוויס נולד בקליבלנד כבנם של איוון וברברה ג'ונס דייוויס. בגיל 13 הוא עזב את לימודיו בבית הספר כדי לעבוד במפעל פלדה, והמשיך ללמוד בבית ובבית ספר של ערב. בגיל 21 הוא היה היועץ המשפטי של חברת הטלפונים של קליבלנד ומאוחר יותר הקים חברות למכירת מניות בחברות טלפון ופוליסות ביטוח.
## קריירה פוליטית
ב-1909 נבחר דייוויס כגזבר המפלגה הרפובליקנית בקליבלנד. ב-1915 הוא נבחר כראש עיריית קליבלנד לאחר שניצח בבחירות את פיטר ויט. כראש העיר הקים דייוויס ב-1917 את המועצה המייעצת למלחמה לסיוע למאמץ המלחמתי במלחמת העולם הראשונה, ופעולתו זכתה להכרה לאומית. הוא גם התמודד עם מהומות 1 במאי 1919 והפצצת ביתו על ידי מסיתים קומוניסטים. הבהלה האדומה שהתחוללה באותה תקופה יצרה סדרה של דילמות חדשות. דייוויס הגיב לפגיעות בקידום גירושם של הקומוניסטים מאמריקה. ב-1919 התפטר דייוויס מכהונתו כראש העיר והתמודד בהצלחה בבחירות למשרת מושל אוהיו.

כמושל כיהן דייוויס תקופת כהונה אחת. בעת כהונתו כמושל הוא ארגן מחדש את מבנה הזרוע המבצעת של הממשל באוהיו כך שתכלול קבינט של שבעה בעלי תפקידים שיסייעו לו בניהול ענייני המדינה. ב-1922 לא התמודד דייוויס על כהונה שנייה כמושל, והעדיף להתמודד שוב ב-1924, עת הובס על ידי המושל שהחליפו א. ויקטור דונהי. בשנים 1934–1935 כיהן דייוויס שוב כראש עיריית קליבלנד.

## מותו
בשנותיו האחרונות הייתה בריאותו של דייוויס רופפת. הארי דייוויס נפטר בביתו שבקליבלנד ב-21 במאי 1950, זמן קצר לאחר שלקה בקריש דם במוחו. הוא נטמן בבית הקברות לייק ויו שבעיר.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אוהיו
קטגוריה:קליבלנד: אישים
קטגוריה:מושלי אוהיו
קטגוריה:ראשי עיריית קליבלנד
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1878
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1950
מדליית השירות הכללי (2008)

**מדליית השירות הכללי 2008** (באנגלית: **General Service Medal** בר"ת: **2008 GSM**) היא מדליית מערכה אשר מוענקת למשרתים בכוחות המזוינים של בריטניה על השתתפות במערכות ומבצעים קטנים סביב העולם החל משנת 2008. בשונה ממדליית השירות הכללי (1962) אותו הוא החליף, אבזמי המערכה שנוספים למדליה מתייחסים לאזור גאוגרפי ולא למערכה מסוימת.

## תיאור
המדליה מורכבת מדיסק עשוי כסף בקוטר 36 מ"מ. בחלקה הקדמי מוצבת דמותה של המלכה אליזבת', בטבעת סביבה נכתב בראשי תיבות תוארה המלכותי המלא; 'ELIZABETH II DEI GRATIA REGINA F D' (אליבת' השנייה, בחסד אלוהים, מגנת האמונה).

מצידה השני בתוארת דמותה של בריטניה אוחזת קלשון ומאחוריה אריה. מתחת לבריטניה נכתב *למען שירות מערכה* 'FOR CAMPAIGN SERVICE', כאשר מסביב מוצגים זרי עלי אלון המעטרים את האיור המרכזי. 

המדליה תלויה מסרט המורכב מפסים ירוקים וסגולים לסירוגין, עם פס ירוק עבה במרכז. תצורה זו נהוגה גם באות העיטור (גרסה מוקטנת של העיטור אשר נענדת באירועים לא פורמליים).

## אבזמים
המדליה כוללת שישה אבזמים לציון פעולות ומערכות שונות שניתנו לענידה על סרט העיטור. בשונה ממדליות שירות קודמות, כל אבזם מציין אזור גאוגרפי במקום שם של מערכה ספציפית.
* **דרום אסיה** (Southern Asia): פעילות אימון צוותי חבלה וסילוק פצצות בפקיסטן (2008-2015)
* **חצי האי ערב** (Arabian Peninsula): מבצע קוונטאם (2009-2012) ומבצע אייסיני (2012-2013)
* **צפון אפריקה** (Northern Africa): מבצע דפרנס (לוב, 2011) ומבצע ווקאטה (לוב, 2011-כיום)
* **מערב אפריקה** (Western Africa): מבצע הסיוע ניקומב במאלי (2013 ו-2018-כיום)
* **מזרח אפריקה** (Eastern Africa): מספר מבצעי ביטחון וסיוע בסומליה כחלק ממבצע טנגהאם הנרחב (2012-כיום)
* **מפרץ עדן** (Gulf of Aden): כוח משימה 50 בפעילות הגנה על ספינות סחר במפרץ עדן (2016)
* **מבצעים גלובאלים** (Global Operations): פעילות מבצעית של צוללות מעבר למבצעים האחרים (2008-כיום)

## קישורים חיצוניים

* תיאור העיטור באתר משרד הביטחון של ניו זילנד.
* תיאור העיטור באתר משרד הביטחון של אוסטרליה.

השירות הצבאי הכללי 2008
Broken Bones

"**Broken Bones**" (בעברית: "**עצמות שבורות**") הוא סינגל הבכורה של להקת היורודאנס הקנדית,  . הסינגל יצא בנובמבר 1997 כסינגל הראשון מתוך האלבום **.

השיר הגיע לפסגה של מצעד שירים לריקודים הקנדי ולמקום ה-6 במצעד הקנדי במרץ 1998, הוא זכה רק למקום ה-24 במצעד הקנדי הרשמי. למרות זאת הוא זכה בפרס וידאו של השנה בקנדה. מחוץ לקנדה הוא הגיע למצעדי הפזמונים באוסטרליה ובבריטניה.
## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שירי 1998
קטגוריה:סינגלי בכורה מ-1998
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי יורודאנס
מנו מרטון

**מנו מרטון** (שמו הבדוי היה פאל ארווה; בהונגרית: **Marton Manó**; קאפושוואר, 4 באפריל 1874 – בודפשט, 22 בדצמבר 1928) היה עיתונאי, עורך עיתון, משורר יהודי-הונגרי.

## ביוגרפיה
מנו מרטון נולד במשפחה יהודית כבנם של שמואל מרטון, בעל הפונדק ושל צציליה פישר. כבר בגיל צעיר היה כתב של היומון "יומן פץ'", ומאז 1897 היה העורך של היומון נאג'ווארד (Nagyvárad) שהיה יומון חברתי וכלכלי בין 1870 לבין 1944. הוא השיק את העיתון היומי שלו ב-1912 למעשה ייסד את "אוי נאג'ווארד" (נאג'ווארד החדשה) שלימים שמר על אופיו הצבעוני והזריז גם כ"עיתון הערב של נאג'ווארד". ב-1902 היה לו ויכוח מתוקשר עם אנדרה אדי שמהותו לא נמסר. ב-1912 ארגן את שביתת העיתונות הראשונה בהונגריה. מחזהו בן המערכה האחת הוצגה על ידי "האגודה הספרותית מחר" באוראדיה ב-20 במרץ 1909. עד לחתימת חוזה טריאנון (שניתק את אוראדיה מממלכת הונגריה), היה הכתב באוראדיה של היומון אשט.

אשתו הייתה מריה פאונץ, בתם של הסוחר שמואל פאונץ ושל קרולינה דגן, אותה נשא לאישה ב-4 באפריל 1897, בדומבובאר. מנו מרטון הובא למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט.

## יצירתו
* הניסיונות הספרותיים ראשונים של מרטון בשנות ה-90 של המאה ה-19 קיבלו ביטוי בעיתון "אַ הֵט" (A Hét) כלומר "השבוע" של יוז'ף קיש.
* מחזותיו בשם "במגרש פתוח" (1909), "בְּנִי ההוסאר" (1910) ו"השמש זורחת בבית הכומר" (1914) הוצגו בתיאטרון סיגליגט באוראדיה והצגותיו הקטנות יותר הוצגו על ידי שחקנים חובבים.
* מאמרו "הצנזורה הבימתית באוראדיה לפני מאה שנה" הופיע באוראדיה, 25 באוקטובר 1925.
* הוא היה חבר מערכת במגזינים "המילה ההונגרית" (Magyar Szó) ו"אביב" (Tavasz)
* תחת הכותרת של "אוצר האנקדוטה ההונגרית החדשה" השלים את האוסף "מפה לאוזן" של בלה טוט (בודפשט, 1901) ופרסם אותו בגליונות כתב העת של "אביב" (1919-1920) בארבעה פרסומי המשך.

## ספריו
* ספר פואטי. (שירה, 1899)
* במגרש הפתוח (אוראדיה, 1909)
* מארי ומריקה וסיפורים נוספים (בשמו הבדוי, אוראדיה, 1919)

## ראו גם
* בלה ז'ולט: על עשרים וחמש שנות העיתונות של מנו מרטון. אוראדיה, יומון, 31 באוגוסט 1920
* ספרות הבונים החופשיים ההונגרים ברומניה

## לקריאה נוספת
* Magyar életrajzi lexikon II. (L–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1969. (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש. 1969)
* Romániai magyar irodalmi lexikon: Szépirodalom, közírás, tudományos irodalom, művelődés III. (Kh–M). Főszerk. Dávid Gyula. Bukarest: Kriterion. 1994. ISBN 973-26-0369-0 (לקסיקון ספרותי הונגרי ברומניה)
* Új magyar irodalmi lexikon II. (H–Ö). Főszerk. Péter László. Budapest: Akadémiai. 1994. 1336.  (לקסיקון ספרותי הונגרי חדש)

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונאים יהודים הונגרים
קטגוריה:עורכי עיתונים יהודים הונגרים
קטגוריה:משוררים יהודים הונגרים
קטגוריה:מחזאים יהודים הונגרים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1874
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1928
אלכס האסל

**אלכסנדר סטיבן האסל** (; נולד ) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אנגלי, ומייסד שותף של The Factory Theatre Company.

## ביוגרפיה
האסל נולד בסאות'אנד-און-סי, שבאנגליה. אביו כומר. הוא למד בבית הספר המרכזי לדיבור ודרמה לאחר שסיים את התיכון, בצ'למספורד, אסקס.

## קריירה
בראשית קריירת המשחק שלו הופיע האסל במספר תפקידי במה. הוא שיחק בתפקיד האל במחזה הנרי הרביעי, חלק ראשון והנרי השישי, חלק ראשון, ובתפקיד הנרי החמישי, מלך אנגליה במחזה הנרי החמישי, לצד קבוצת התיאטרון הלהקה השייקספירית המלכותית.

בשנת 2017 שיחק בהפקה ההוליוודית הראשונה שלו, סודות הפרברים של ג'ורג' קלוני. מאוחר יותר באותה שנה הוא הופיע בעיבוד לרומן המיניאטורות של ג'סי ברטון. הוא גם הופיע בעונה הראשונה של הסדרה "הבנים" בשנת 2019. באותה שנה גילם סוכן מוסד בסרט אתר הצלילה בים האדום. בשנת 2021 גילם את דמותו של וישס בסדרה "קאובוי ביבופ" בהפקת שירות ההזרמה נטפליקס.

בשנת 2024 שיחק בתפקיד ראשי בסדרה "יריבים". 

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1980
הקנאת הפרסי

שמאל|ממוזער|280px|שרטוט סכמתי של קנאת. משמאל לימין, הבאר הראשית (באר האם) שמגיעה למי התהום, פירי הגישה ויציאת המים
**הקנאת הפרסי** (בפרסית: **قنات ایرانی**) הוא אחד מאתרי המורשת התרבותית העולמית של אונסק"ו באיראן. אתר המורשת העולמי הסדרתי כולל אחד עשר קנאתים המשמשים להובלת מים לשתייה ולצרכים תעשייתיים ממי התהום של אזורים גבוהים יותר.

## רקע

מערכת הפקת המים על ידי קנאת פותחה לפני כמה אלפי שנים באזור איראן והתרחבה משם למקומות אחרים. קנאתים מצויים בעיקר ביישובים הקרובים להרים עם רמות משקעים גבוהות יחסית. המים היורדים באמצעות גשם, מחלחלים ומתאספים באקוויפר. באזור המיושב, האקוויפר לרוב עמוק מדי מתחת לפני השטח מכדי שאפשר לשאוב ממנו מים באמצעות באר.

לכן, מים נלקחים מהאקוויפר במעלה המדרון באמצעות קידוח המכונה "באר האם" ומוזרמים ליישוב דרך ערוץ קנאת תת-קרקעי, ששיפועו נמוך בהרבה משפוע המדרון ומשפוע האקוויפר. מנהרת הקנאת יוצאת מהמדרון בנקודה מסוימת, וניתן לשאוב משם את המים כדי לספק ליישוב מים או להשקיית שדות. פירי גישה אנכיים שימשו בתחילה לבניית המנהרה ולאחר מכן גם לתחזוקה וניקוי שלה. שימוש במנהרה להובלת מים מפחית את אובדן המים באמצעות אידוי, דבר חשוב במיוחד באזורים חמים ויבשים.

## אתר המורשת העולמית
הקנאת הפרסי נוסף לרשימת המורשת העולמית של אונסק"ו בשנת 2016 בהתבסס על החלטה של הישיבה ה-40 של ועדת המורשת העולמית. אחד עשר הקנאתים שנבחרו למורשת עולמית, על מקורותיהם ומבניהם בהתאמה, ממחישים את מגוון הטכניקות בהן נעשה שימוש ואת השונות של מערכות התעלות בכל הנוגע לתפוצה הגאוגרפית, לאורכן ולזמן מוצאן. לחלק מהמבנים יש חשיבות מיוחדת גם בשל הקשר שלהם עם טקסים או זרמים דתיים מסוימים, למשל במקרה של הקנאתים אבראהים-אבאד ומוזדאבאד. ההכרזה על אתר המורשת נעשתה על בסיס קריטריונים 3 ו-4.

## רשימת האתרים הכלולים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:השקיה
קטגוריה:מבני אספקת מים
קטגוריה:מתקנים חקלאיים בעת העתיקה
סטניסלב בלקובסקי

**סטניסלב אלכסנדרוביץ' בלקובסקי** (ברוסית: **Станислав Александрович Белковский**; נולד ב-7 בפברואר 1971) הוא טכנולוג פוליטי רוסי, פובליציסט ומנחה רדיו.

בלקובסקי בעל טור בעיתון הקומסומולץ המוסקבאי. השתתף בתוכנית השבועית "בלקובסקי. קו ישיר" בתור המומחה הראשי של ערוץ הטלוויזיה דוז'ד.

בלקובסקי הוא יוצר התוכנית השבועית "זמן בלקובסקי" בתחנת הרדיו "הד מוסקבה".

בשנים 2004–2005 החל להתנגד בגלוי לשלטונו של ולדימיר פוטין, שנחשב בעיניו קומפרדור, מושחת ואנטי-דמוקרטי.

ב-15 בספטמבר 2023 פורסם שמשרד המשפטים של רוסיה הכניס את בלקובסקי לרשימה של "סוכנים זרים".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פובליציסטים רוסים
קטגוריה:מוסקבה: אישים
קטגוריה:בעלי טור
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1971
Intention (שיר של אינטליג'נט מיוזיק פרוג'קט)

"**Intention**" (בעברית: "**מטרה**") הוא שיר שהוקלט על ידי להקת הרוק הבולגרית אינטליג'נט מיוזיק פרוג'קט. הוא יצא לאור ב-5 בדצמבר 2021, וייצג את בולגריה באירוויזיון 2022.

## על השיר
לטענת הלהקה, השיר עוסק במאבקים הפנימיים שכול אדם חווה במהלך חייו. הבית הראשון מספר על חייו של ילד ממשפחה קשת-יום. אולם במהלך הפזמון הילד צובר תחושת ביטחון עצמי, בהתאם לקשיים שחווה במרוצת חייו. בבית השני מילות השיר הופכות לחיוביות. "Intention" מסתיים במסר הקובע כי יש להניח לעבר ולהתמקד בעתיד.

## לפני האירוויזיון

ב-25 בנובמבר 2021 הכריזה רשות השידור הממלכתית בבולגריה כי אינטליג'נט מיוזיק פרוג'קט נבחרו לייצג את המדינה באירוויזיון 2022, שעתיד להתקיים בטורינו, איטליה. שירם לתחרות, "Intention", יצא לאור ב-5 בדצמבר אותה השנה. מילות השיר עוסקות במאבקים פנימיים שכל אדם חווה במהלך חייו.

## באירוויזיון
המהדורה ה-66 של האירוויזיון התקיימה בטורינו, איטליה והורכבה משני חצאי גמר ב-10 במאי וב-12 במאי 2022, ומגמר ב-14 במאי 2022. על פי כללי האירוויזיון, כל מדינה משתתפת, למעט המדינה המארחת וחמש המדינות הגדולות (גרמניה, צרפת, איטליה, ספרד והממלכה המאוחדת), נדרשת להיות אחת מעשר המדינות שיעפילו מאחד משני חצאי הגמר לגמר. ב-25 בינואר 2022 נקבע בהגרלת חצאי הגמר כי בולגריה תופיע בחלק הראשון של חצי הגמר הראשון.

לאחר שפורסמו כל השירים המתחרים לתחרות של 2022, סדר השירים לחצי הגמר הוחלט על ידי מפיקי התוכניות ולא באמצעות הגרלה נוספת, כך ששירים דומים לא הוצבו זה ליד זה. בולגריה אמורה להופיע שביעית, לאחר אוקראינה ולפני הולנד. ב-10 במאי 2022 ביצעה אינטליג'נט מיוזיק פרוג'קט את "Intention" על בימת חצי הגמר הראשון של אירוויזיון 2022. הלהקה נכשלה בניסיון להעפיל לגמר התחרות, שהתקיים ב-14 במאי. לאחר התחרות התברר כי מיקומה בחצי הגמר היה 16 עם 29 נקודות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 2021
קטגוריה:סינגלים מ-2021
קטגוריה:שירי אירוויזיון 2022
קטגוריה:שירי בולגריה באירוויזיון
קטגוריה:שירים באנגלית
קונסטנטין סרגייב

**קונסטנטין מיכאילוביץ' סרגייב** (ברוסית: **Константин Михайлович Сергеев**  5 במרץ 1910 (20 בפברואר בסגנון הישן) - 1 באפריל 1992) היה רקדן רוסי, מנהל אמנותי וכוריאוגרף בתיאטרון קירוב. כשבלט קירוב חזר ללנינגרד מפרם, (לשם עבר בתקופת המלחמה) התמנה סרגייב לכוריאוגרף ראשי של הלהקה. עבודתו הגדולה הראשונה הייתה לביים מחדש את "סינדרלה" של פרוקופייב, בלט שעודנו מבוצע כיום. 
 
מוריו במכון הממלכתי לכוריאוגרפיה בלנינגרד היו מריה קוג'וחובה, ולדימיר פונומריוב וויקטור סמיונוב (בעלה הראשון של מרינה סמיונובה. 

אשתו הראשונה, פיה באלאבינה, הייתה פרימה בלרינה בבלט קירוב, וכך גם אשתו השנייה, נטליה דודינסקאיה. הוא רקד כבן-זוגה של דודינסקאיה בהצגת הבכורה של "סינדרלה", שהפיק בשביל הקירוב.

גלינה אולנובה הייתה בת-זוגו לריקוד בין 1930 ל-1940, עד שעברה לרקוד בבלט בולשוי.

סרגייב ואולנובה היו הראשונים לרקוד את רומיאו ויוליה של פרוקופייב. 

בשנת 1957 עוטר סרגייב בתואר אמן העם של ברית המועצות ובשנת  1991 בתואר גיבור העמל הסוציאליסטי. הוא קיבל ארבעה פרסי סטלין.
 
## קישורים חיצוניים
* ניו יורק טיימס, הספד לקונסטנטין סרגייב
* לוס אנג'לס טיימס, הספד לקונסטנטין סרגייב
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רקדנים רוסים
קטגוריה:כוריאוגרפים רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1910
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1992
א. ויקטור דונהי

**אלווין ויקטור דונהי** (באנגלית: **Alvin Victor Donahey**, נודע גם בשם **A. Victor Donahey**; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מאוהיו, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל אוהיו ה-50 וכסנאטור מטעם אוהיו.
## ראשית חייו
דונהי נולד בקאדוולדר, אוהיו, לג'ון דונהי וקתרין (לבית צ'ייני) דונהי. הוא למד בבתי ספר ציבוריים במחוז טאסקאראוואס, ועזב מוקדם את לימודיו כדי לקבל הכשרה כעובד דפוס. בשנים 1893–1905 הוא עבד בעיתון "ניו פילדלפיה טיימס", והתקדם מתפקיד עובד זוטר בבית הדפוס, לתפקיד מנהל עבודה ולאחר מכן כעורך אחראי עד שהיה לבעלים של בית דפוס משל עצמו. לאחר מכן ועד 1909 הוא היה למבקר של מחוז טאסקאראוואס, ובמקביל היה חבר במועצת החינוך של ניו פילדלפיה.
## קריירה ציבורית
ב-1912 היה דונהי נציג לוועידת החוקה של אוהיו. לאחר מכן ועד 1921 הוא שימש כמבקר המדינה של אוהיו. ב-1920 הוא לא הציג את מועמדותו לבחירה מחדש, ותחת זאת התמודד על משרת מושל אוהיו. בבחירות אלו נוצח דונהי, אך שנתיים לאחר מכן הוא התמודד שנית ונבחר, וכיהן כמושל בשנים 1923–1929.

בעת כהונתו כמושל הוא זכה בכינוי "וטו ויק" (Veto Vic), בשל 72 הצעות החוק שהוא הטיל עליהם וטו בתקופת כהונתו הראשונה כמושל. בשנים 1926–1928 הוזכר שמו של דונהי כמועמד אפשר לנשיא או סגן הנשיא בבחירות לנשיאות של 1928. בוועידת המפלגה הדמוקרטית הוא קיבל את קולותיהם של חמישה נציגים, ובסופו של דבר זכה במועמדות המפלגה אל סמית'. לתפקיד סגן הנשיא הוא לא היה מועמד בסופו של דבר ובמועמדות המפלגה זכה ג'וזף טיילור רובינסון.

ב-1934 נבחר דונהי כסנאטור מטעם אוהיו, לאחר שניצח בבחירות את הסנאטור הרפובליקני סימאון פס וזכה בכ-60% מהקולות. הוא כיהן בסנאט תקופת כהונה אחת של שש שנים בשנים 1935–1941 ולאחר מכן פרש. בבחירות לנשיאות של 1940 פנו אליו הדמוקרטים באוהיו כדי שישקול להתמודד כמועמד לנשיאות כמהלך לסיוע לנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט, אך הוא סירב. התוכנית הייתה שנציגי אוהיו בוועידת המפלגה יצביעו עבורו בסבבי ההצבעה הראשונים עד שרוזוולט יצבור מספיק תמיכה, ובנקודת זמן זו הוא יפרוש והנציגים יצביעו עבור רוזוולט.

לאחר פרישתו מהחיים הפוליטיים היה דונהי נשיא חברת מוצרי חרסית דונהי, שייצרה רעפים לענף הבנייה, והמייסד וחבר מועצת המנהלים של חברה לביטוח הדדי של כלי רכב. הוא גם היה חבר בחבר המנהלים של הבנק הלאומי של אוהיו בקולומבוס.
## חיים אישיים
ב-1897 נשא דונהי לאישה את מרי הארווי. לזוג נולדו 12 ילדים, שמתוכם 10 הגיעו לבגרות. בנם, ג'ון דונהי, כיהן כסגן מושל אוהיו בשנים 1959–1963. אשתו של ג'ון, גרטרוד וולטון דונהי, שימשה כגזברית המדינה של אוהיו. אחיו של דונהי, ויליאם דונהי, היה בעל טור בעיתון שיקגו טריביון ויוצרה של רצועת הקומיקס The Teenie Weenies. אח אחר שלו, ג'יימס הריסון דונהי, היה קומיקסאי בשירות העיתון Cleveland Plain Dealer ועיצב את הרעפים שייצרה החברה של אחיו.

א. ויקטור דונהי נפטר בבית החולים גרנט שבקולומבוס ב-8 באפריל 1946. הוא נטמן בבית הקברות של השדרה המזרחית שבניו פילדלפיה, אוהיו. על שמו של דונהי קרוי בניין במרכז התערוכות של אוהיו בקולומבוס, שבו נערך מדי קיץ היריד המדינתי השנתי.

## קישורים חיצוניים

* 
* א. ויקטור דונהי באתר The Political Graveyard 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אוהיו
קטגוריה:מושלי אוהיו
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מאוהיו
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1873
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1946
פרל קאר & טדי ג'ונסון

**פרל קר & טדי ג'ונסון** () היו צמד מוזיקלי בריטי, שפעל בעיקר בשלהי שנות ה-50 ובתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20. הם ייצגו את הממלכה המאוחדת באירוויזיון 1959, עם השיר "Sing, Little Birdie" ("שירי, ציפור קטנה").

## שנותיהם הראשונות
קר נולדה ב-2 בנובמבר 1921 בעיר אקסמות', וג'ונסון נולד ב-4 בספטמבר 1919 בסורביסטון. לפני שנישאו זה לזה, הם עבדו בתחום הזמר המקומי; קאר הייתה סולנית של להקת "Keynotes". בשנת 1955 הוציאה לאור עם דייב קינג את השירים "Memories Are Made of This" ו-"You Can't Be True To Two", שהגיעו למקום החמישי וה-11 במצעד הסינגלים הבריטי בהתאמה. ג'ונסון היה זמר וקומיקאי, שהופיע בקביעות בתוכנית הרדיו של ברנדר בריידן *Bedtime With Braden*. בתחילת שנות ה-50 הקים להקה משלו. במרוצת השנים נכנסו כמה משירי הלהקה, דוגמת "Beloved, Be Faithful", "Bridge of Sighs", "Love's Roundabout", "Domino" ו-"Tennessee Waltz", למצעד הסינגלים הבריטי. בנוסף, הוא הנחה את תוכנית הרדיו של BBC, "All Time Greats".

## קריירה
קאר וג'ונסון נישאו בשנת 1955, למשך 63 שנים. הם הופיעו לעיתים קרובות בתוכניות בידור של רשות השידור הבריטית, דוגמת *The Winifred Atwell Show*, *Big Night Out*, *Two of a kind* ו-*Sunday night at the London Palladium*. בנוסף, הם הופיעו בקביעות בתוכנית הטלוויזיה לילדים ** עם איימון אנדרוז ורוני קורבט.

ב-2 בפברואר 1959 התמודדו בחצי הגמר הראשון של הקדם הבריטי לאירוויזיון 1959, שעתיד היה להתקיים בקאן, צרפת. מתוך שישה משתתפים, הצמד נמנה בין שלושת האומנים שעלו לגמר הקדם. בערב הגמר, שהתקיים ב-7 בפברואר, הוכרזו פרל קאר וטדי ג'ונסון כזוכים, עם השיר "Sing, Little Birdie". ב-11 במרץ אותה השנה הופיעו השניים על בימת תחרות הזמר של האירוויזיון. הם שובצו במקום העשירי בסדר ההופעות, לפני בלגיה ואחרי אוסטריה. עם סיום ספירת הקולות הוכרזה טדי סחולטן ההולנדית כזוכה עם 21 נקודות. קאר וג'ונסון הגיעו למקום השני עם 16 נקודות. לאחר התחרות הגיע שירם לתחרות למקום ה-12 במצעד הסינגלים הבריטי.

בשנת 1960 ניסה הצמד לייצג את הממלכה המאוחדת שוב באירוויזיון 1960, ושלחו שני שירים לקדם, "Pickin' Petals" ו-"When The Tide Turns". הם הגיעו לגמר הקדם עם השיר "When The Tide Turns", שם התחרו מול אחיו של ג'ונסון, בריאן. על-אף שסוכניות ההימורים קבעו כי הצמד יזכה בקדם שוב, בריאן הגיע למקום הראשון, וזכה לייצג את המדינה באירוויזיון. באותה מהדורה, הגיע למקום השני עם השיר "Looking High, High, High" ("תסתכל גבוה, גבוה, גבוה"). קאר וג'ונסון הוציאו לאור סינגל נוסף בשנת 1961 בשם "How Wonderful to Know", שהגיע למקום ה-23 במצעד הסינגלים המקומי.

הצמד המשיך להופיע בעונות הקיץ ברחבי הממלכה. בשנת 1990 החליטו ג'ונסון וקאר לפרוש מהקריירה המוזיקלית. זמן קצר לאחר מכן חברת התקליטים EMI הוציאה לאור אלבום אוסף בשם *The Magic of Pearl Carr and Teddy Johnson*. באותה השנה הם קיבלו פרס מפעל חיים מטעם איגוד תעשיית ההקלטות הבריטי.

## בערוב ימיהם
לאחר פרישתם עבר הזוג לברינסוורת'. בשנת 2018 ג'ונסון הופיע בקטע קצר ב-"Morecambe and Wise". הוא נפטר ב-6 ביוני אותה השנה, בגיל 98. קאר נפטרה ב-16 בפברואר 2020 בגיל 98 גם כן.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:צמדים מוזיקליים בריטיים
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 1959
קטגוריה:נציגי הממלכה המאוחדת באירוויזיון
מאוריציו גוצ'י

**מאוריציו גוצ'י** (באיטלקית: **Maurizio Gucci**; 26 בספטמבר 1948 – 27 במרץ 1995) היה איש עסקים איטלקי, בעלים של בית האופנה גוצ'י. בשנת 1995 נרצח בידי מתנקש שנשכר על ידי גרושתו.

## ביוגרפיה
מאוריציו גוצ'י נולד בפירנצה. הוא בנם היחיד של השחקן רודולפו גוצ'י, והשחקנית סנדרה ראבל. הוא נכדו של גוצ'יו גוצ'י, מייסד בית האופנה גוצ'י. בשנת 1972 עבר מאוריציו לניו יורק כדי לעבוד עם דודו אלדו גוצ'י.

בשנת 1982 חזר מאוריציו למילאנו. הוא ניהל עם דודו אלדו מאבק על השליטה בחברת גוצ'י.

בשנת 1986, מאוריציו נמלט לשווייץ, לאחר שעמד להעצר בחשד לזיוף חתימת אביו שמת קודם לכן, כדי להימנע מתשלומי מס.

בשנת 1988 מכר גוצ'י 47.8 אחוזים ממניות החברה לקרן השקעות מבחריין, אשר רכשה גם את חברת טיפאני בשנת 1994. בהמשך מכר לקרן ההשקעות את יתרת אחזוקתיו בחברה תמורה 170 מיליון דולר.

גוצ'י נישא בשנת 1972 לפטריציה רג'יאני וממנה היה אב לשתי בנות. בשנת 1985 אמר לאשתו שהוא יוצא לנסיעת עסקים, ותוך כדי הודיע לה לאחר מכן על כוונתו לפרק את הנישואין. שש שנים לאחר מכן התגרשו השניים באופן רשמי.

## רצח גוצ'י
ב-27 במרץ 1995 נרצח גוצ'י על ידי רוצח שכיר שנשכר על ידי גרושתו פטריציה רג'יאני, בכניסה למשרדו בעת שהגיע למשרדו. רג'יאני נידונה ל-29 שנות מאסר, ושוחררה לאחר 18 שנים.

## בתרבות
בשנת 2021 יצא הסרט ההוליוודי "בית גוצ'י" העוסק במאוריציו גוצ'י ובוים על ידי רידלי סקוט. גוצ'י גולם על ידי אדם דרייבר, ורג'יאני גולמה על ידי ליידי גאגא.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קורבנות רצח
קטגוריה:אנשי עסקים איטלקים
קטגוריה:איטלקים ממוצא גרמני
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1948
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1995
מארדקטילוס

**מארדקטילוס** (שם מדעי: *Maaradactylus*) הוא סוג של פטרוזאור ממשפחת האנהגואריים שהתקיים במשך הקרטיקון התחתון באמריקה הדרומית. 

## מאפיינים
פירוש שמו של פטרוזאור זה הוא: "מארה" "Maara" - בתו של צ'יף במיתולוגיית האינדיאנים משבט קירי , אשר נהפכה בכישוף למפלצת מים בעלת לסת מוארכת עם שיניים חדות הטורפת דייגים. הסיומת "daktylos" פירושה "כנף".

הסוג התגלה ב"תצורות רומואלדו" (Romualdo Formation) בסיארה שבצפון-מזרח ברזיל ב-2014. תחילה התגלה המין *Maaradactylus kellneri*, שנקרא על שם החוקר הברזילאי אלכסנדר קלנר וב-2019 התגלה מין נוסף -* Maaradactylus spielbergi*, שנקרא על שם סטיבן שפילברג הבמאי והמפיק של סרטי פארק היורה. לא כל החוקרים מסכימים עם סיווג הסוג ומשייכים אותו לסוגים קרובים כמו אנהגוארה או קולובורינכוס.

למארדקטילוס הייתה גולגולת רחבה וגבוהה יחסית לפטרוזאור ומוטת כנפיו הגיע כנראה לשישה מטרים. שיניו היו דקות וחרוטיות, מותאמות לתזונה מדגים.

## בתרבות
פטרוזאור זה הופיע במשחק Jurassic World Evolution 2.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-2014
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי רנאן בנטים
קטגוריה:אנהגואריים
קטגוריה:פטרוזאורים שחיו בקרטיקון תחתון באמריקה הדרומית
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-2014
מצוק ויליס (אנטארקטיקה)

[ממוזער|מפת מרכז ודרום [רכס סנטינל (אנטארקטיקה)|רכס סנטינל מצוק ויליס ממוקם במרכז הצד הימני של הרביע השלישי משמאל  בשורה השנייה מלמטה של רביעי המפה.  או במרכז הצד השמאלי של הרביעי השלישי מימין  בשורה השנייה מלמטה של רביעי המפה.]]
**מצוק ויליס** או **רכס ויליס** (באנגלית: **Willis Ridge**) הוא רכס מצוקים צר, ברכס סנטינל, בארץ אלזוורת' שבאנטארקטיקה.

המצוק משתרע בכיוון מערב-מזרח, בין קרחון אסטר לבין קרחון סוברס, בצדו המזרחי של מסיב קראדוק.

## היסטוריה
### מקור השם

שמו של המצוק ניתן לו בשנת 2006 על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.

המצוק נקרא על שמו של מייקל ג'יי ויליס (Michael J. Willis), גאולוג מטעם אוניברסיטת מדינת אוהיו ממדינת אוהיו שבארצות הברית. ויליס שהה באנטארקטיקה וחקר אותה במשך 7 עונות מחקר (קיצים אנטארקטיים) בין השנים 1997–2006.

בין היתר ויליס חקר את כיפת הקרח סיפל ואת זרמי הקרח וילאנס, בינדשאדלר ומקאייל.

## קישורים חיצוניים
* מצוק ויליס באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* מצוק ויליס בגאזט האנטארקטי הרשמי של ממשלת אוסטרליה
* מצוק ויליס באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* תצלום לוויין של אזור מצוק ויליס
* מפת אזור מצוק ויליס
* מחשבון מרחקים - המרחק ממצוק ויליס לאתרים סמוכים
* שמות אתרים באנטארקטיקה הנקראים על שם חוקרים מאוניברסיטת מדינת אוהיו
* מזג אוויר נוכחי עדכני במצוק ויליס
** נתוני שקיעת/זריחת שמש/ירח עדכניים עבור מצוק ויליס
** תחזית מזג אוויר עדנית ארוכת טווח עבור מצוק ויליס
** נתוני מזג אוויר היסטוריים עבור מצוק ויליס
** סטטיסטיקות מזג אוויר עבור מצוק ויליס

## הערות שוליים

ויליס
קטגוריה:מצוקים לפי מדינה
טארו

**טארו** (שם מדעי: *Colocasia esculenta*) הוא פקעת עמילנית אכילה של השיח המוכר בעברית כ"קולקס".

ישנם מספר מינים המכונים טארו. הנפוצים שבהם נושאים את השמות המדעיים: "Colocasia esculenta" ו-"Colocasia antiquorum".

## מאפיינים
פקעת הטארו בעלת קליפה שעירה וסיבית בגוון חום-אפור. פנים הפקעת נע בין לבן, ללבן בעל נימים סגלגלים והיא עשירה בעמילן.

כתלות בזן ובתנאי הגידול, גודל הפקעות נע בין גודל של כדור גולף לגודל של מלון גדול.
280px|שמאל|ממוזער|פקעות הטארו למכירה בשוק בטיוואן

## שימושים

### מאכל
טארו הוא אחד ממזונות הבסיס באזורים רבים באסיה ובאפריקה. עם זאת, בצורתן הטרייה, הפקעות רעילות ומכילות קריסטלים מחודדים של אוקסלט הסידן. לאחר בישול או טיפול מתאים הפקעות בטוחות למאכל.

הפקעות נמכרות טריות, מבושלות, קפואות, מיובשות, משומרות בצורות שונות, ובצורת אבקה.

לאחר בישולו הטארו הוא בעל טעם מתקתק עדין וארומה אגוזית קלה, ומשמש למנות עיקריות, חטיפים וקינוחים. מרקמו, כשהוא מבושל, מזכיר תפוח אדמה דביק.

### צמח נוי
הצמח עצמו רב-שנתי, צבעו ירוק (יש מינים בעלי גוון סגול), עליו גדולים ומרשימים ובעלי צורה של לב, ויכול להגיע לגובה של כשני מטרים. בשל כך, הצמח משמש אף כצמח נוי ולעיתים מכונה "אוזן הפיל" ומזכיר את צמח האלוקסיה במראהו.

## ראו גם
* אלוקסיה
* קולקס

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1832
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי היינריך וילהלם שוט
קטגוריה:לופיים
קטגוריה:ירקות שורש
קטגוריה:הוואי: צומח
מוזיאון דובאי

**מוזיאון דובאי** (בערבית: **متحف دبي**) הוא המוזיאון המרכזי בדובאי. הוא נמצא בתוך מבצר אל פהידי, שנבנה בשנת 1787 ונחשב לבניין הישן ביותר במדינה שעדיין קיים.

המוזיאון נפתח בידי שליט דובאי בשנת 1971, במטרה להציג את אורח החיים המסורתי באמירות דובאי. בכניסה ניתן לראות את המבצר שנבנה ואת התצוגות השונות הנלוות אליו. מהמבצר יוצא שביל אל הגלריות, בהן ישנן מוצגים המייצגים את תרבות המדינה, רובן מהמאה ה-19. בין המוצגים עתיקות מקומיות וכן חפצים ממדינות אפריקה ואסיה שהיו בקשרי מסחר עם דובאי. במוזיאון מוצגון דיורמות המתארות את החיים באמירות לפני הופעת הנפט, בנוסף לממצאים מתגליות אחרונות המתוארכים עד לשנת 3000 לפני הספירה.

המוזיאון משתרע על שטח של כ-4,000 מטר רבוע. במהלך שנת 2013 ביקרו במוזיאון כמיליון מבקרים.

## היסטוריה
מבצר אל פאהידי נבנה בכמה שלבים. המגדל העתיק ביותר נבנה בסביבות שנת 1787, ונחשב לבניין העתיק ביותר בדובאי שקיים עד היום. המבצר שימש לשמירה על הגישה היבשתית לעיר והגנה מפני פשיטות. המקום שימש כארמון השליט, מגורים של חיל מצב ובית סוהר.

בשנת 1969 שייח' חמדאן בן ראשיד אל מקטום פנה לשייח' בדר מוחמד אל סבאח, שליט כווית, וביקש לשלוח מומחים לדובאי כדי לסייע בהקמת המוזיאון.

## המבצר
המבצר בנוי בצורת ריבוע עם מגדלים המתנשאים בשלוש מפינותיו. דרומית לקיר הדרומי של המבצר קיים שחזור של חומות העיר העתיקה. ספינת דאו גבוהה ניצבת במרכז חצר גדולה הבנויה מעל לגלריות התת-קרקעיות. שני תותחים ניצבים לצידי השער הראשי בצד המזרחי של החומה, המעוטר בדגל דובאי ודגל איחוד האמירויות הערביות.

לאורך שלושה מקירות המבצר בנויים אולמות פנימיים. האולם הסמוך לשער הראשי ומכיל את משרד הכרטיסים, בעוד שהאחרים מכילים אוסף של כלי נשק ישנים מתקופות היסטוריות שונות יחד עם דגם של העיר בשנת 1820 לספירה. כלי נגינה מסורתיים מוצגים לצד סרטון של מוזיקה פולקלורית.

האולמות מקיפים חצר מרכזית בה נמצאים תותח ברונזה עם כדורי תותח, באר מים וסוגים שונים של סירות. בפינה ניצב אריש, בית קיץ מסורתי. האריש עשוי כולו מכפות דקלים ארוגות. הוא כולל אזורי ישיבה ושינה וכן מטבח, מלא בריהוט ביתי וחפצים ששימשו את המקומיים בזמנים עברו. האריש מציג את מגדל רוח, ששימש לקירור הבית בימי טרום החשמל.


קובץ:UAE Dubai Al Fahidi Fort img2 asv2018-01.jpg|ספינת דאו מחוץ למוזיאון
קובץ:Al Fahidi Fort.jpg|חצר מבצר אל פהידי
קובץ:Al abra and al hourey exhibit at the Dubai Museum.jpg|סירות שונות המוצגות בחצר המוזיאון
קובץ:Wind Tower Dubai.jpg|אריש הכולל מגדל רוח


## ראו גם
* מוזיאון העתיד של דובאי

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:דובאי
קטגוריה:איחוד האמירויות הערביות: מוזיאונים
לביבות (שיר)

"**לביבות**" ("קמח מן השק", במקור: "**לביבות נעשה**") הוא שיר ילדים לחנוכה, שנכתב על ידי לוין קיפניס, ומושר בלחן שחיבר נחום נרדי.

השיר נכתב והולחן בשנת ה'תרצ"ה (1934-1935). הוא שולב בחיזיון "נשף לביבות" מאת לוין קיפניס. לפי מילות השיר, הלביבה של אותה תקופה הייתה מתוקה, ולא הייתה עשויה מתפוחי אדמה אלא מקמח.

חוקר הזמר העברי, אליהו הכהן סיפר על השיר: 

## תוכן השיר
השיר מתאר את תהליך הכנת הלביבות לקראת חג החנוכה:
* לוקחים קמח מהשק
* ושמן מהכד
* מוסיפים ביצה
* וסוכר דק
* לאחר שאוכלים את הלביבות - יוצאים בריקודים!

השיר הוא אחד משירי חנוכה ששרו בגני הילדים, עם המחזה של הילדים, המדגימים את הכנת העיסה ללביבות וטיגונן.

## קישורים חיצוניים

* 
* השיר "לביבות" בתרגום לאנגלית, באתר Hebrew Songs

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 1935
קטגוריה:שירי ברכה צפירה
קטגוריה:שירי גאולה גיל
קטגוריה:שירי דליה עמיהוד
קטגוריה:שירי מרים אביגל
קטגוריה:שירי אהובה צדוק
קטגוריה:שירי מרים יעקבי
קטגוריה:שירי רוחמה רז
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירי לוין קיפניס
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי נחום נרדי
קטגוריה:שירי חנוכה
קטגוריה:שירי ילדים
קטגוריה:שירים על מזון ושתייה
חוה ארליך

**חוה ארליך-רוגינסקי** (נולדה ב-1966) היא אדריכלית ומתכננת ערים ישראלית. לשעבר מתכננת מחוז תל אביב ומהנדסת העיר פתח תקווה.

## ביוגרפיה
ארליך נולדה בחיפה וגדלה בנצרת עילית (כיום: נוף הגליל). אביה, יצחק, היה מנהל עבודה בחברות פיתוח תשתיות, ואימה, תמר, הייתה מפקחת במשרד החינוך.

בעלת תואר ראשון באדריכלות מהטכניון, תואר שני במינהל ציבורי מאוניברסיטת הרווארד, ודוקטורט בתכנון ערים מהטכניון.

החל משנת 1993 כיהנה במגוון תפקידים במגזר הציבורי ובשלטון המקומי, ובהם: מתכננת מחוז תל אביב, מהנדסת העיר פתח תקווה, מהנדסת העיר נצרת עילית ומהנדסת הוועדה המרחבית שומרון (כיום: יישובי הברון).

לאורך השנים כיהנה בתפקידי מחקר והוראה באקדמיה ופרסמה מאמרים בתחום התמחותה. מרצה ב.

בשנת 2021 יצא לאור ספרה "חוכמת העיר: איך להבין נדל"ן", שמטרתו להנגיש לאנשי מקצוע ולקהל הרחב את תחום התכנון העירוני ואת 'מאחורי הקלעים' של הנעשה במוסדות התכנון.

בשנת 2021 החלה לנהל את תחום תכנון, עירוניות וקיימות במכון ירושלים למחקרי מדיניות.

נשואה ואם לארבעה, מתגוררת בפתח תקווה.

## פרסומים
* **הסכמים בין יזמים לרשויות תכנון: המאבק ללגיטימיות**, מקרקעין טז**/**4, 2017 (עם רחל אלתרמן)
* **לגיטימציה של הסכמים בין רשויות התכנון ליזמים – החוק והפרקטיקה בישראל במבט בין-לאומי השוואתי,** הטכניון - המרכז לחקר העיר והאזור, 2020 (עם רחל אלתרמן)
* **חוכמת העיר: איך להבין נדל"ן,** הוצאת ניב, 2021
* **מתעשייה מסורתית לעירוב שימושים**, מכון ירושלים למחקרי מדיניות, 2022 (עם חמי גרא ומיכל קורח)
* **שיפור תנאי המחיה במזרח ירושלים**, מכון ירושלים למחקרי מדיניות, 2023 (עם מליחה זגייר)

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* פודקאסט "החזית העירונית" - ד"ר חוה ארליך על תכנון והתחדשות עירונית, מרכז הנדל"ן, 26 ביוני 2021

## הערות שוליים

קטגוריה:מתכננות ערים ישראליות
קטגוריה:מתכנני ערים ישראלים
קטגוריה:בוגרות הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל: אדריכלות
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל: אדריכלות
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מהטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:פתח תקווה: אישים
קטגוריה:סגל הקריה האקדמית אונו
קטגוריה:מהנדסי ערים
קטגוריה:מחברות ספרי עיון ישראליות
קטגוריה:מחברי ספרי עיון ישראלים
קטגוריה:מנהלות ישראליות
קטגוריה:מנהלים ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1966
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1966
ולדימיר וולקוב

**ולדימיר וולקוב**' (בסרבית: **Владимир Волков**; נולד ב-6 ביוני 1986 בבלגרד) הוא כדורגלן העבר סרבי ששיחק בהגנה ובמרכז השדה. הוא שיחק בנבחרות סרביה ומונטנגרו.

## קריירה
ולדימיר וולקוב נולד בסרביה למשפחה שהיגע למדינה מרוסיה בעקבות מהפכת אוקטובר. וולקוב גדל בבלגרד. הוא שיחק במספר קבוצות עד שהושאל לפורטימוננסה. בהמשך הוא עבר לשריף טירספול בה שיחק במרכז השדה לצד שחקן סרבי נוסף מילוש אדאמוביץ' שגם עבר מOFK בלגרד. בטירספול וולקוב זכה באליפות הליגה.

בעונת 2010/2011 וולקוב עבר לפרטיזן בה היה בהרכב הראשון של אברם גרנט. לאחר מספר עונות הוא עבר לבלגיה בה שיחק במכלן. לאחר מכלן, וולקוב חזר לסרביה ושיחק במספר קבוצות.

## הופעות בנבחרת
בשנת 2011 וולקוב הוזמן לנבחרת סרביה בכדורגל ושיחק במשחק ידידות נגד הונדורס. בהתאם לחוקי פיפ"א, לאחר משחק בודד ניתן לעבור לנבחרת אחרת. מכיוון שסרביה לא הזמינה אותו למשחקים נוספים, ולדימיר וולקוב הוזמן במאי 2012 לנבחרת מונטנגרו בכדורגל. בנבחרת זו הוא שיחק 17 פעמים.

## תארים
*שריף טירספול
** ליגת העל המולדובית (1): 2009/2010
** הגביע המולדובי (1): 2009/2010
*פרטיזן
**ליגת העל הסרבית (3):2012, 2013, 2015

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים סרבים
קטגוריה:כדורגלנים מונטנגרים
קטגוריה:קשרי כדורגל סרבים
קטגוריה:קשרי כדורגל מונטנגרים
קטגוריה:בלגרד: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני OFK בלגרד
קטגוריה:כדורגלני שריף טירספול
קטגוריה:כדורגלני מכלן
קטגוריה:כדורגלני פרטיזן בלגרד
קטגוריה:כדורגלני לך פוזנן
קטגוריה:כדורגלני נבחרת סרביה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת מונטנגרו
קטגוריה:ספורטאים זרים במולדובה
קטגוריה:ספורטאים זרים בבלגיה
קטגוריה:ספורטאים סרבים בפולין
קטגוריה:ספורטאים סרבים בקפריסין
קטגוריה:ספורטאים זרים בבוסניה והרצגובינה
קטגוריה:ספורטאים מונטנגרים בבלגיה
קטגוריה:ספורטאים זרים בפולין
קטגוריה:ספורטאים מונטנגרים בקפריסין
קטגוריה:סרבים שנולדו ב-1986
קטגוריה:מונטנגרים שנולדו ב-1986
המכון הלאומי למחלות מידבקות של דרום אפריקה

**המכון הלאומי למחלות מידבקות** (באנגלית: **National Institute for Communicable Diseases**, בראשי תיבות **NICD**) הוא מכון לאומי לבריאות הציבור של דרום אפריקה, המספק מידע על מיקרוביולוגיה, וירולוגיה, אפידמיולוגיה, מעקב ובריאות הציבור כדי לתמוך בתגובת הממשלה לאיומי מחלות מידבקות.  

המכון נוצר בשנת 2001 על ידי שילוב של גופים שונים שעברו בירושה מארגוני האם של NHLS. המכון הלאומי לשעבר לווירולוגיה שולב עם מעבדות המומחים של SAIMR לשעבר למיקרוביולוגיה, פרזיטולוגיה ואנטומולוגיה כדי ליצור מכון למחלות מידבקות עם אוריינטציה לבריאות הציבור, הדומה למרכזים לבקרת מחלות ומניעתן של ארצות הברית.

ה־NICD משמש כמשאב ידע ומומחיות על מחלות מידבקות לממשלת דרום אפריקה, למדינות קהילת הפיתוח של אפריקה הדרומית וליבשת אפריקה. המוסד מסייע בתכנון מדיניות ותוכניות לתמיכה ולתגובה למחלות מידבקות. מטה הארגון ביוהנסבורג ומהווה חלק משירות מעבדת הבריאות הלאומי שהוקם ב־2001.

המכון היה הגוף המרכזי לטיפול במגפת הקורונה בדרום אפריקה מאז 2020 והיה הגוף הראשון שחקר את התפתחות וריאנט אומיקרון של נגיף הקורונה במדינה.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אפידמיולוגיה
קטגוריה:מכוני מחקר רפואי
קטגוריה:מגפת הקורונה
קטגוריה:בריאות הציבור
קטגוריה:דרום אפריקה: בריאות ורפואה
קטגוריה:ממשלת דרום אפריקה
מאיירס קופר

**מאיירס יאנג קופר** (באנגלית: **Myers Young Cooper**; ) היה פוליטיקאי ואיש עסקים אמריקאי מאוהיו, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל אוהיו ה-51 בשנים 1929–1931.
## ראשית חייו
מאיירס קופר נולד בסנט לואיוויל, אוהיו, כצעיר במשפחה של 11 ילדים. הוא התחנך בבתי ספר ציבוריים ולמד באוניברסיטה הנורמלית הלאומית (National Normal University) שבלבנון, אוהיו במשך שלוש שנים. ב-1893, בגיל 20, הוא הצטרף לאחיו בסינסינטי בעסק בנייה גדול. ב-1897 הוא נשא לאישה את מרטה קיני. האינטרסים העסקיים שלו כללו אספקת עצים, אספקת חומרי בנייה, ובנקאות. במחצית השנייה של שנות ה-20 של המאה ה-20 היה קופר שותף עם יזם הנדל"ן והפוליטיקאי מדרום פלורידה ג'ורג' מריק. קופר היה מעורב במיזמי הכפרים בקורל גייבלס, שבהמשך יתנו השראה לאדריכלות בתי המגורים בסינסטינטי החל משנות ה-30 ועד שנות ה-50.
## מושל אוהיו
ב-1926 התמודד קופר בבחירות על משרת מושל אוהיו והפסיד. ב-1928 הוא התמודד פעם נוספת, ניצח, וכיהן בתפקיד בשנים 1929–1931.

המאפיין העיקרי של תקופת כהונתו של קופר כמושל הייתה תחילתו של השפל הגדול באוקטובר 1929, שהחריף בעקבות הבצורת שהתחוללה בקיץ שלאחר מכן והכתה במגזר החקלאי באוהיו. באופן כללי תמך קופר בקריאת ממשלו של הרברט הובר לרגיעה ולמאמצים להאיץ את מימון מיזמי העבודות הציבוריות שתוכננו קודם לכן, קריאות שייצגו את ההשקפה הקונבנציונלית לאופן התגובה על שפל פתאומי. הוקמו ועדים מקומיים לסיוע למציאת עבודה למובטלים, אך מאמצים אלו הוכחו לרוב כבלתי יעילים ככל שהמשבר התגבר.

ב-1929 חתם קופר על העלאת המס על דלקים, שעל פי הערכות היה אמור להכניס כספים נוספים לקופת המדינה שנועדו לסלילת כבישים ובניית גשרים. ממשלו גם החל בבניית משרדי בית המדינה לשיכון הסוכנויות שהיו מפוזרות במבנים שכורים ברחבי קולומבוס. הבניין שניצב ברחוב פרונט הוא כיום משכנו של בית המשפט העליון של אוהיו. קופר גם התמודד עם משבר רציני כאשר ב-21 באפריל 1930 פרצה שריפה בבית הכלא המרכזי של אוהיו בה נספו 322 אסירים. השריפה הובילה למאמצי חקיקה להקלת הצפיפות בבתי הכלא ולהקמת מועצת חנינות מדינתית.

ב-1930 התמודד קופר בבחירות לכהונה שנייה, אך נוצח על ידי ג'ורג' וייט. תגובתו הפושרת של קופר לשפל הגדול הובילה לירידה בשיעור ההצבעה בבחירות, כ-20 אחוזים פחות בהשוואה לבחירות 1928. וייט ניצח על אף שזכה במספר קולות שהיה אף נמוכה בהשוואה לזה של מרטין דייווי שנתיים קודם לכן. ב-1932 ניסה קופר שוב להיבחר כמועמד המפלגה הרפובליקנית למשרת המושל, אך הדבר לא עלה בידו.
## מותו
מאיירס קופר נפטר בסינסינטי ב-6 בדצמבר 1958. הוא נטמן בבית הקברות ספרינג גרוב שבעיר. ביתו לשעבר שבעיר משמש כיום כמשכנו של בית הספר התיכון של מונטסורי על שם קלארק.

## קישורים חיצוניים

* אתר החברה של מאיירס 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אוהיו
קטגוריה:מושלי אוהיו
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1873
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1958
אן מרי ניוטון

**אן מרי ניוטון** (באנגלית: **Ann Mary Newton** ; 29 ביוני 1832 – 2 בינואר 1866) הייתה ציירת אנגלית. היא התמחתה בפורטרטים של ילדים ועבדה בעפרונות, בגיר, בפסטל ובצבעי מים. ניוטון למדה באנגליה אצל ג'ורג' ריצ'מונד ובפריז אצל ארי שפר. עבודותיה הוצגו באקדמיה המלכותית לאמנות בין השנים 1852 ו-1865.

## ביוגרפיה
אן מרי ניוטון נולדה ברומא, שם אביה ג'וזף סברן היה הקונסול הבריטי. ג'וזף סברן היה אמן וחבר של המשורר ג'ון קיטס. ניוטון למדה לצייר על ידי אביה, ולאחר מכן, בשובה של משפחת סברן לאנגליה ב-1841, למדה אצל ג'ורג' ריצ'מונד, שהעסיק אותה כדי לייצר עותקים של דיוקנאות שצייר.

ב-1857 קיבלה שיעורים מארי שפר בפריז. בפריז היא ציירה דיוקן של מרי ברוס, רוזנת אלגין שקיבל הערכה טובה והוביל להזמנות נוספות בבריטניה. היא התמחתה בפורטרטים של ילדים ועבדה בעפרונות, גיר, פסטל ואקוורל.

באמצע שנות ה-50 היא תמכה במשפחתה במספר עבודות, ונסעה לבתים של פטרונים עשירים. התמונה הראשונה שלה שהוצגה באקדמיה המלכותית לאמנויות הייתה "התאומים" ב-1852, דיוקן של אחיה ואחותה הצעירים. בתקופה זו היא גם ציירה דיוקנאות של אחיינה של המלכה ויקטוריה וילדיה.

ב-1861 היא נישאה לארכאולוג צ'ארלס תומאס ניוטון, שהפך לאוצר העתיקות היווניות והרומיות במוזיאון הבריטי. היא יצרה רישומים של פיסול יווני להרצאותיו הפומביות וכן עיצבה איורים עבור הספר תולדות התגליות בהליקרנסוס, קנידוס וברנצ'ידה (שני כרכים, 1862) ומסעות ותגליות בלבנט (שני כרכים, 1865). מספר ספרי הסקיצות שלה, המהווים יומן תמונות חשוב של מסעותיה במזרח הים התיכון, מכילים קריקטורות שנונות של המשפחה, נמצאים ברשותם של צאצאי משפחת סברן.

בשנות ה-60 היא החלה לעבוד בשמנים והציגה מספר תמונות בתערוכות של האקדמיה המלכותית, בעיקר דיוקן עצמי.

היא מתה מחצבת בשנת 1866 בביתה בבלומסברי, לונדון בגיל שלושים ושלוש, ללא ילדים.

המלכה ויקטוריה מזכירה את מותה המוקדם הטראגי ב-7 בינואר 1866: "המומה מאוד ממותה של גברת ניוטון, (מיס סברן) אמנית צעירה יפה וחכמה, שציירה כמה מבני המשפחה ועשתה עותקים יפים של פסלים עתיקים".

עבודותיה נכללות באוספים של הגלריה הלאומית לפורטרטים, לונדון וגלריית טייט, לונדון.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירות בריטיות
קטגוריה:ציירים בריטים
קטגוריה:נשים אנגליות
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1832
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1832
קטגוריה:נפטרות ב-1866
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1866
ג'ורג' וייט (מושל אוהיו)

**ג'ורג' וייט** (באנגלית: **George White**; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מאוהיו, חבר המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל אוהיו ה-52 בשנים 1931–1935.
## ראשית חייו
ג'ורג' וייט נולד באלמירה שבמדינת ניו יורק כבנם של צ'ארלס ו. ומרי ס. (לבית באק) וייט. הוא למד באוניברסיטת פרינסטון. לאחר שעסק בכרייה בקלונקייד שביוקון, הוא התיישב במריאטה שבאוהיו ועסק בקידוחי נפט.
## קריירה פוליטית
בשנים 1905–1908 כיהן וייט כחבר בבית הנבחרים של אוהיו. ב-1910 הוא נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית, וכיהן בו בשנים 1911–1915. ב-1914 הוא נוצח בבחירות לכהונה שנייה, אך ניצח ב-1916 וכיהן בשנים 1917–1919. ב-1918 הוא ניסה להתמודד פעם נוספת, אך נוצח. בשנים 1920–1921 הוא היה יושב ראש הוועדה הדמוקרטית הלאומית.

ב-1930 שב וייט לפוליטיקה ונבחר כמושל אוהיו. הוא כיהן שתי תקופות כהונה בשנים 1931–1935. ב-1934 ניסה וייט ללא הצלחה להיבחר לסנאט של ארצות הברית. ב-1940 הוא ניסה להיבחר שוב כמועמד המפלגה הדמוקרטית למשרת מושל אוהיו, אך הפסיד למרטין דייווי.

## חיים אישיים
ב-1900 נשא וייט לאישה את שרלוט מקלווי מטיטוסוויל, פנסילבניה. לזוג נולדו חמישה ילדים.

ג'ורג' וייט נפטר בוסט פאלם ביץ' שבפלורידה ב-15 בדצמבר 1953. הוא נטמן בבית הקברות אוק גרוב שבמריאטה.

## קישורים חיצוניים

* 
* ג'ורג' וייט באתר Ohio History Central 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:מושלי אוהיו
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מאוהיו
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי האספה הכללית של אוהיו
קטגוריה:יושבי ראש הוועדה הדמוקרטית הלאומית
קטגוריה:מועמדים לנשיאות ארצות הברית ב-1932
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1872
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1953
עבדאללה יוסוף הילאל

**עבדאללה יוסוף הילאל** (בערבית: **عبد الله يوسف هلال**; נולד ב-12 ביוני 1993) הוא כדורגלן בחרייני המשחק בעמדת החלוץ בבוהמיאנס 1905.

## קריירת מועדונים
הילאל התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מזרח רפאע ובשנת  הצטרף לקבוצה הבוגרת. בשנת  היה שותף לזכייה של הקבוצה בגביע, על אף שהקבוצה שיחקה בליגה השנייה. בקיץ  הילאל חתם באל-מוחרק, עמה זכה בליגת העל הבחריינית.

ב-19 ביולי 2018 הילאל חתם בבוהמיאנס 1905 מליגת העל הצ'כית, מה שהפך אותו לבחרייני הראשון שמשחק בליגה אירופית. ב-28 ביולי 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 4-2 לפריבראם, בה גם הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה.

ב-4 בינואר 2019 הילאל חתם בסלביה פראג, והושאל מיידית לבוהמיאנס עד לסיום העונה. ב-17 בספטמבר 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות בתיקו 1-1 נגד אינטר מילאנו והפך לכדורגלן הראשון ממועצת שיתוף הפעולה של מדינות המפרץ שרושם דקות בליגת האלופות.

ב-4 באוגוסט 2020 הילאל הושאל לסלובן ליברץ. במהלך העונה, חזר לסלביה ובקיץ של אותה עונה חזר לעוד עונת השאלה סלובן.

בקיץ  הילאל חתם בפרסייה ג'קרטה.

## קריירה בינלאומית
ב-15 באוגוסט 2012 הילאל ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בחריין בהפסד 3-0 ל. ב-18 בינואר 2013 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 6-1 ל.

הילאל השתתף עם הנבחרת בגביע אסיה בכדורגל בשנים 2015 ו-2019

נכלל בסגל נבחרת בחריין לטורניר גביע אסיה 2023.

## תארים
; מזרח רפאע
*הליגה הבחריינית השנייה: 
*גביע המלך הבחרייני: 
*הסופר קאפ הבחרייני: 

; אל-מוחרק
*ליגת העל הבחריינית: 

; סלביה פראג
*ליגת העל הצ'כית: , 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים בחריינים
קטגוריה:חלוצי כדורגל בחריינים
קטגוריה:כדורגלני בוהמיאנס 1905
קטגוריה:כדורגלני סלביה פראג
קטגוריה:כדורגלני סלובן ליברץ
קטגוריה:כדורגלני מלאדה בולסלאב
קטגוריה:כדורגלני נבחרת בחריין
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 2015
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 2019
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 2023
קטגוריה:ספורטאים זרים בצ'כיה
קטגוריה:ספורטאים זרים באינדונזיה
קטגוריה:ילידי 1993