open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ויז'ה אפקואן

**ויז'ה אפקואן** (בספרדית: **Villa Epecuén**) הייתה עיירת נופש לחוף לגונה אפקואן בפרובינציית בואנוס איירס, כ-520 ק"מ דרומית-מערבית לבואנוס איירס וכ-560 ק"מ מערבית ללה פלאטה. העיירה נחרבה בשיטפון ב-1985 וננטשה.

## היסטוריה
ויז'ה אפקואן הוקמה בשנות ה-20 של המאה ה-20 והתבססה כעיירת תיירות לחוף לגונה אפקואן. מסילת ברזל חיברה בינה לבין בואנוס איירס, והקלה על הגעתם של התיירים הרבים, שהגיעו כדי ליהנות מהסגולות הרפואיות של מי הלגונה המלוחים. בשיאה, התגוררו בעיירה כ-1,500 תושבים, והיו בה כ-5,000 חדרי מלון. בין שנות ה-50 לשנות ה-70 הגיעו אליה מדי קיץ (בין נובמבר למרץ) כ-25 אלף מבקרים.

ב-10 בנובמבר 1985 גרם מזג האוויר הסוער לפריצת סכר באגם, ובעקבות זאת קרסה גם סוללה שנועדה להגן על העיר. המים הציפו את העיירה במהירות, תושביה נטשו אותה, והיא נהרסה. עד 1986 הגיע גובה פני המים בעיירה ל-4 מטרים, והוא המשיך לעלות עד לשיא של 10 מטרים, שנרשם ב-1993. 

מאז 1993, החלה ירידה הדרגתית בגובה מפלס המים, וב-2009 כבר יבשו לגמרי חלקים ממנה. אחד התושבים, קשיש בשנות ה-80 לחייו, אף חזר לביתו, והוא התושב היחיד שחי כיום בוויז'ה אפקואן. בעקבות ירידת המפלס, שבה ויז'ה אפקואן והפכה למוקד משיכה לתיירים, שמגיעים עתה לחזות בבתים ההרוסים של עיר הרפאים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* The Ruins of Villa Epecuen, The Atlantic, 20 ביולי 2011
* The Argentinian tourist village sat underwater for 25 years, io9, 23 בדצמבר 2012 

[ממוזער|ימין|שרידי [בית מטבחיים|בית המטבחיים של העיירה]]

קטגוריה:פרובינציית בואנוס איירס: יישובים
קטגוריה:ערי רפאים
קטגוריה:ערים טבועות
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1920
אנונה קשקשית

250px|ממוזער|שמאל|פרי האנונה
**אנונה קשקשית** (שם מדעי: *Annona squamosa*) הוא עץ פרי ירוק-עד קטן יחסית בעל עלים צרים וחלקים, שצבעם ירוק בהיר. הפרי עגול ירקרק ומכוסה קשקשים בשרניים רבים. הפרי מכיל זרעים רבים וציפתו מתוקה, עסיסית וריחנית. מוצא העץ בשפלות הטרופיות של אמריקה המרכזית, טיפוס התפוצה סוב-טרופי. העץ גדל בארץ בתור גידול חקלאי במישור החוף.

ברפואה העממית משמשים הזרעים כתרופה כללית.

## קישורים חיצוניים

* 
* אנונה קשקשית

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:אנוניים
קטגוריה:קוסטה ריקה: עצים
קטגוריה:עצים ביערות הגשם של אמריקה המרכזית
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
אנדראש ליגטי

**אנדראש ליגטי** (בהונגרית: **Ligeti András**; 5 באוגוסט 1953 – 19 בספטמבר 2021) היה כנר ומנצח הונגרי.

## ביוגרפיה
ליגטי נולד בפץ' שבהונגריה. למד נגינה בכינור וניצוח באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט בבודפשט. הוא זכה בפרס ראשון בתחרות לאו ויינר לכנרים ובשנת 1980 בתחרות הכינור בבלומינגטון. בשנת 1979 סיים את לימודיו כמנצח וקיבל את מלגת גאורג שולטי ללימודים אצל אוסטרייכר בווינה ואחר אצל איגור מרקביץ'.

בשנת 1985 היה למנצח חבר בתזמורת הסימפונית של בודפשט, ובשנת 1989 החליף את ג'רג' להל כמנצח ראשי, משרה בה החזיק עד 1993, אז היה למנצח אורח ראשי. הוא יצא עם תזמורת בודפשט לסיורי קונצרטים בבריטניה, יפן וקוריאה, וניצח על התזמורת בביקורה הראשון באוסטרליה ב-1994. בשנת 1997 התמנה למנהל המוזיקלי של התזמורת הסימפונית ההונגרית.

ליגטי ניצח על תזמורות חשובות ברחבי העולם, בהן הפילהרמונית של דרזדן, תזמורת רדיו ברלין, תזמורת רשות השידור הבריטית, הפילהרמונית של אוסלו, הפילהרמונית של רשות השידור הבריטית (לרבות סיור בצרפת), התזמורת הפילהרמונית הישראלית, האקדמיה הלאומית למוזיקה סנטה צ'צ'יליה ברומא ותזמורת שווייץ המערבית.

אנדראש ליגטי עמד בקשרי ידידות קרובים עם קלאודיו אבאדו, שראשיתם בתקופת עבודתו עם אבאדו ותזמורת הנוער גוסטב מאהלר; בהזמנת אבאדו ניצח על קונצרטים ואופרות ב"וין מודרן" במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20.

ליגטי הקליט תקליטורים רבים, בעיקר של מוזיקה הונגרית, חברות שונות, בהן BMG קוניפר, נאקסוס, הונגרטון ורדיוטון, לצד הקלטות רבות לרדיו ולטלוויזיה ברחבי העולם. הוא ניצח על הסינפונייטה של בודפשט, שנגניה חברים בתזמורת הסימפונית, על רפרטואר נכבד של מוזיקה מן המאה ה-20.

בשנים 1977–1985 עבד ליגטי עם בית האופרה של בודפשט, תחילה ככנר ראשי ואחר כמנצח ראשי, ושם ביצע חלק גדול מן הרפרטואר המרכזי. כמו כן ניצח בזארבריקן. ב-1998 הייתה הופעתו האופראית הראשונה באנגליה, בהפקה חדשה של כרמן לאופרה נורת', בבימוי פילידה לויד. ב-1999 הגיש גם ביצוע מעולה של "קללת פאוסט" של פרנץ ליסט בפסטיבל פרת עם התזמורת הסימפונית של מערב אוסטרליה. ב-2001 התמנה למנצח אורח ראשי של התזמורת האוסטרלית וחזר לבלפסט לקונצרטים עם תזמורת אולסטר. ב-2003 חזר לפילהרמוניה האנגלית הצפונית וניצח שוב בבלפסט. ב-2004 ניצח על הצגות של "טירת כחול הזקן" ו"המנדרין המופלא" של בלה בארטוק בלונדון וחזר לתזמורת של אופרה נורת'.

ב-2005 הוזמן לכהן כמנהל מוזיקלי של התזמורת הסימפונית של טייפה.

נפטר ב-19 בספטמבר 2021.

## לקריאה נוספת

* András Ligeti at Music Partnership


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מנצחים הונגרים
קטגוריה:כנרים הונגרים
קטגוריה:בוגרי האקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט
קטגוריה:פץ': אישים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1953
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-2021
בורית רפואית

ממוזער|''Saponaria officinalis''

**בוֹרית רפואית** (שם מדעי: *Saponaria officinalis*; שם ערבי: עַ֫רַק אל-חַלַ֫אוַה) הוא צמח חד-שנתי נמוך (עד 60 סנטימטר) בעל עלים דמויי אזמל, שצבעם כצבע שעווה ירקרקה. הפרחים ארוכים (2 סנטימטרים) ועלי הכותרת, שצבעם ורוד-לילך, עטופים בחמישה עלי גביע ירוקים ומאוחים. הצמח נפוץ באגן הים התיכון ובחלקים מהאזור האירנו-טורני.

לפי מקורות קדומים, שורשי הצמח, המכילים ספוננים (חומרי הקצפה), שימשו בעבר הן לרפואה והן לניקוי. בימינו משמש השורש כתרופה לחולי סוכרת ותבלין לבישול ולייצור ממתקים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:ציפורניים
קטגוריה:צמחי מרפא
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
בקית הכרשינה

**בקית הכרשינה** (שם מדעי: *Vicia ervilia*; שם אנגלי: Bitter-vetch; שם ערבי: כרסנה) הוא עשב חד-שנתי או רב-שנתי בעל עלים מורכבים מנוצים, ממשפחת הקטניות. הצמח מטפס בעזרת קנוקנות קצרות ופשוטות. הפרי משונץ כמחרוזת. טיפוס תפוצה ים-תיכוני, גדל היום בשטחים מצומצמים במשק החקלאי הערבי בארץ, בעיקר לצורך האכלת הבקר, וכן גדל בר כפליט תרבות ברוב חלקי הארץ.

## שימושים רפואיים על פי מקורות קדומים ועד ימינו
פירות הצמח וזרעיו נקראים כרשינים (כרשינין בלשון המשנה). הצמח עשיר בחלבון ולכן יש לו ערך רב בהזנת בהמות אך הוא בעל טעם מר מאוד הנובע מחומרים כמו ספונינים והחומצה האמינית קנבין (cannabine) הנמצאים בזרעיו. על מנת לסלק את החומרים הרעילים ולהפיג את טעמו המר נהגו להשרות את הזרעים במים. לצמח יש יתרון בגלל הקלות בה ניתן לגדלו ולכן הוא מועדף כצמח מספוא עבור בהמות, אך לצורך האדם דרושות פעולות הכנה רבות המגבילות את אכילתו רק למצבים של מחסור.

הצמח שימש מזון לאדם בארץ החל מתקופות פרהיסטוריות. הפירות מופיעים בצורה של תרמיל שבתוכו יש מספר זרעים הנראים כמו עדשים אדומות וטעמם מריר. בתקופה הקלאסית נחשב לצמח מרפא היעיל לטיפול בבעיות בקיבה, במחלות עור, בנשיכת כלב, אדם והכשת נחש, וכן לריכוך השדיים. בימי הביניים נוספו לשימושים אלו שימושים נוספים וביניהם מרכיב בתרופה לטיפול בטחורים. ברפואה העממית בימינו משמשים הזרעים לחיזוק הגוף. קלאודיוס גלנוס, הרופא המפורסם מן המאה השנייה לספירת הנוצרים, כתב על צמח זה כי אינו מזין, ומשמש למאכל בקר. אך במקרים קשים של רעב הוא עשוי לשמש למאכל אדם.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קרל לודוויג וילדנו
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1802
קטגוריה:פרפרניים
ברברית (צמח)

**ברברית** (שם מדעי: *Berberis*, שם נרדף: **ברבריס**, שם בערבית: אמירבאריס) היא סוג של שיחים קוצניים במשפחת הערטניתיים. בסוג נמנים בין 400 ל-600 מינים והוא נחשב לאחד הענפים ביותר בין סוגי השיחים. תפוצת הסוג משתרעת על אזורים קרירים ממזרח אסיה ועד אמריקה הדרומית.

## מאפיינים
הברברית היא שיח בעל עלים פשוטים, מסורגים או ערוכים בקבוצות בחיק הקוצים. הצמח נשיר בחורף. הפרחים נישאים באשכולות והם בעלי סימטריה משושה. הפרי הוא ענבה מאורכת שצבעה סגול-שחור לעת הבשלה.
כל חלקי הצמח (למעט הפרי הבשל) מכילים את האלקלואיד ברברין ונחשבים במידה מסוימת לרעילים.

## שימושים
בימי הביניים הובא הצמח מלבנון ונפוץ ברחבי המזרח התיכון. הצמח שימש לחיזוק הקיבה והכבד, לריפוי דלקות קיבה, לגרימת עצירות, להפסקת שטפי דם, לריפוי צהבת, וכן שימש סם משלשל. בקרב בני העדה הפרסית בימינו משמשים פירות הצמח לצורך הכנת תכשיר לניקוי הדם ולטיפול בפצעי בגרות.

במדינות הקווקז השתמשו בצמח כתבלין בישול ובמאה העשרים הוא הפך לתבלין נפוץ בכל מדינות ברית המועצות.

## מינים בולטים
* **ברברית הלבנון** (*Berberis libanotica*) - נפוצה בחרמון ובלבנון
* **ברברית מצויה** (*Berberis vulgaris*) - נפוצה באירופה ובאסיה הקטנה, צמח תרבות באמריקה הצפונית.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:ערטניתיים
קטגוריה:צמחי מרפא
חופית מגלית

**חופית מגלית** (שם מדעי: *Calidris ferruginea*) הוא מין של עוף מהסוג חופית ממשפחת החרטומניים. חופית זו היא נודדת יבשתית. היא נודדת בעיקר בחורף באפריקה, אבל גם בדרום-מזרח אסיה ובאוסטרליה. משם היא נודדת לצפון אמריקה.

מזון החופית הם חרקי מים תולעים וסרטנים. חיה בעיקר בבריכות מים רדודות ובחופי ים, מקום מוצאה הוא אירופה, אסיה, וצפון אמריקה.

החופית גדולה יותר מסוגי הביצניות ב-19.5-21 ס"מ. היא בעלת צוואר ורגליים ארוכים, מקור ארוך ועגול, ראש מפוספס, ועיניים שחורות. גב כהה עם כתמים לבנים ואפור בהיר ומקור שחור דק וארוך.

## קישורים חיצוניים

* הסבר כללי.
* תמונות
* הסבר ותמונות
* קובץ להעלאה 
* [מידע](http://www.birdsbase.com/bbis_test/heb/spec.jsp?id=232&heb_name=חופית%20מגלית%20(Calidris%20ferruginea)&lat_name=Calidris%20ferruginea&eng_name=Curlew%20Sandpiper) 

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אריק פונטופידן
קטגוריה:חרטומניים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1763
קטגוריה:ארץ ישראל: חרטומניים
קטגוריה:מרוקו: עופות
ג'ימי צ'ו

250px|ממוזער|שמאל|ג'ימי צ'ו שני משמאל
**ג'ימי צ'ו** (באנגלית: **Jimmy Choo** בסינית: **周仰杰**; ) הוא מעצב אופנה ממוצא מלזי-סיני. צ'ו ידוע בשל חברת האופנה "Jimmy Choo Ltd" הנושאת את שמו ובשל עיצובי נעלי הנשים שלו.

## שנותיו המוקדמות
נולד בשם **צ'ו יין קיט**, בפננג שבמלזיה למשפחה של יצרני נעליים ממוצא סיני. שם משפחתו המקורי הוא "Chow" אך אוית בצורה מוטעית בתעודת לידתו כ-"Choo". הוא ייצר את הנעל הראשונה שלו בגיל 11. בשנת 1983 הוא סיים את לימודיו מאוניברסיטת האקני.

## קריירה
צ'ו החל את עבודתו בסדנה הממוקמת במערב לונדון בשנת 1986. עיצוביו התפרסמו כאשר הופיעו במגזין האופנה המפורסם, "ווג". לאחר מכן, דיאנה, הנסיכה מוויילס הייתה אחת מהנשים שנעלו את עיצוביו של צ'ו.

בשנת 1996 הקים את החברה הנושאת את שמו, ג'ימי צ'ו, בעזרתה של תמרה מלון, עורכת מגזין ווג הבריטי.

באפריל 2001 מכר צ'ו את חלקו בחברה עבור סכום של 10 מיליון פאונד. מאז מתעסק צ'ו ביצירת קו אופנה תחת רישיון מהחברה המרכזית. מאז הקמתה התרחבה החברה לייצור אביזרי אופנה כמו תיקים.

ביולי 2017 רכש תאגיד האופנה מייקל קורס את חברת "Jimmy Choo Ltd" ב-1.2 מיליארד דולר.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מעצבי אופנה
קטגוריה:מלזים
קטגוריה:מותגי אופנה עילית
קטגוריה:סינים שנולדו ב-1961
נזים סביתי

**נזים סביתי** (בערבית: **نظيم سبيتي**; נולד ב-12 בנובמבר 1957) הוא דרוזי-ישראלי וגונדר בדימוס בשירות בתי הסוהר.

## קורות חיים
סביתי גדל והתחנך בבית הספר היסודי שבכפר הדרוזי, יאנוח-ג'ת, ישראל. המשיך את לימודי התיכון בכפר הנוער "כפר גלים" שבמחוז חיפה.

בשנת 1976 התגייס לצה"ל, מילא תפקידים מבצעים ביחידות הלוחמות 244 ו-299, והשתחרר כקצין בדרגת סגן.

בסמוך לשחרורו מהצבא, התגייס לשירות בתי הסוהר וכיהן בשורת תפקידים פיקודיים בתחום הביטחון, ובהם מפקדם של ארבעה בתי סוהר (אשמורת, כרמל, דמון ושטה), ומפקד גוש שרון בדרגת תת-גונדר.

במהלך תפקידו כמפקד גוש יזם והוציא לפועל את פרויקט "ניצחון הרוח", שבמסגרתו הובאו אלפי אסירים פליליים לבית לוחמי הגטאות, כדי ללמד את האסירים והסוהרים את תולדות השואה. על-כך זכה להדליק משואה בעצרת נעילת יום הזיכרון לשואה ולגבורה בקיבוץ לוחמי הגטאות, ביום העצמאות ה-63 למדינת ישראל.

בשנת 2007 מונה למפקד מחוז המרכז, והועלה לדרגת גונדר, ובמסגרת תפקידו ביסס את הקמת הימ"ז (יחידה מבצעית מחוזית), אותה ייסד מספר שנים קודם לכן כימ"ג (יחידה מבצעית גושית).
עוד במסגרת תפקידו כמפקד מחוז המרכז, מונה על ידי נציב בתי הסוהר להוביל את הטיפול במשאב האנושי, במסגרת התוכנית הארגונית הרב שנתית "מעוף". בשנת 2011 מונה למפקד מחוז הדרום ותחת פיקודו הוחזקו במשמורת בטוחה מרבית האסירים הביטחוניים והשוהים הזרים בשב"ס.

בשנת 2013 מונה לראש אג"ם (ראש אגף המבצעים והביטחון) בשירות בתי הסוהר, ובתפקיד זה הוא משמש כמפקדם של היחידות המיוחדות של השב"ס (מצדה, נחשון, דרור), וכן על חטיבות הביטחון והמודיעין. במסגרת תפקיד זה הוא מונה על ידי הנציב להוביל את הטיפול בשביתת הרעב של האסירים הביטחוניים, שהסתיימה ללא-הישגים מבחינתם של האסירים.

לאחר פרישתו ממערכת הביטחון, החל את צעדיו הראשונים כפוליטיקאי ואף היה חבר מפלגת "צדק חברתי" כששובץ ברשימתה במקום השני, בהתמודדותה בבחירות לכנסת העשרים ואחת שנערכו באפריל 2019.

## חיים אישיים
נשוי, ואב לחמישה.

בוגר קורס פו"מ (פיקוד ומטה) במשטרת ישראל, ובוגר תואר ראשון במדעי המדינה באוניברסיטת חיפה, ותואר שני במינהל עסקים.

## קישורים חיצוניים
* גונדר נזים סביתי מפקד מחוז מרכז בשב"ס בין מדליקי המשואות בעצרת נעילת יום השואה בבית לוחמי הגטאות באתר שירות בתי הסוהר, 4 בפברואר 2013
* מסע ישראלי, באתר שירות בתי הסוהר

קטגוריה:גונדרים בשירות בתי הסוהר
קטגוריה:קצינים דרוזים ישראלים
קטגוריה:פוליטיקאים דרוזים ישראלים
קטגוריה:פעילי מפלגת צדק חברתי
קטגוריה:בוגרי כפר הנוער כפר גלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:פעילים פוליטיים ישראלים
קטגוריה:יאנוח-ג'ת: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1957
דיילי מירור

**דיילי מירור** (באנגלית: **Daily Mirror**, מראה יומית) הוא עיתון בריטי אשר הוקם בשנת 1903.

## היסטוריה
### השנים הראשונות
העיתון הוקם על ידי אלפרד הרמסוורת' ב-2 בנובמבר 1903 ומחירו היה פני אחד בלבד. העיתון היה אמור להיות עיתון עבור נשים אך לא זכה להצלחה עם יציאתו. לאחר מכן מינה ארמסוורת' את המילטון פייף לעורך הראשי וכל הנשים שעבדו בעיתון פוטרו. העיתון הכיל הרבה תמונות והשם שונה ל-"The Daily Illustrated Mirror" ונשאר כך במשך שלושה חודשים עד החזרה לשם המקורי. מחיר העיתון ירד לחצי פני ומתחת לכותרת הראשית שונה הכיתוב שאומר שהעיתון מיועד גם לנשים וגם לגברים.

המיתוג החדש עבד כך שעד גיליון מספר 92 תפוצת העיתון הייתה 120 אלף עותקים ועד גיליון 269 עלתה התפוצה ל-200 אלף עותקים. בתוך עשר שנים הגיע העיתון לתפוצה של כחצי מיליון עותקים. אלפרד מכר את העיתון לאחיו הרולד בשנת 1913. ב-1917 עלה המחיר חזרה לפני. ב-1919 מכר העיתון מעל מיליון עותקים ביום דבר שהפך אותו לעיתון הכי נמכר.

### הצלחה מסחרית
באמצע שנות השלושים סבל העיתון מפגיעה במכירות עם עלייתם של עיתונים חדשים כמו הדיילי אקספרס. עם אחיינו של הרולד כמנהל הכספים וגאי ברתמילו כעורך הראשי שינה העיתון את תדמיתו מעיתון שמרני המיועד למעמד הבינוני, לעיתון חופשי המיועד למעמד הפועלים. בשנת 1937 הוכנסה לעיתון רצועת קומיקס. בשנת 1939 נמכר העיתון בלמעלה מ-1.4 מיליון עותקים ביום.

במהלך מלחמת העולם השנייה העיתון כמעט הועמד בפני סכנת סגירה אך הצליח להישאר יציב גם במהלך הבחירות לאחר המלחמה ועד סוף שנות הארבעים עלתה התפוצה ל-4.5 מיליון עותקים ביום.

ב-1960 רכשה הנהלת העיתון את העיתון הדיילי הרלד ולאחר חשש ההנהלה מתחרות על הקוראים הושק העיתון מחדש בשנת 1964 בשם הסאן. לאחר שהעיתון לא הצליח להשיג קוראים הוא נמכר לאיש העסקים רופרט מרדוק. מרדוק השיק את העיתון מחדש והשיב מלחמה למירור עם גדילת התפוצה בקצב מהיר.

### התדרדרות העיתון
ב-1978 עקף הסאן את כמות הקוראים של המירור והעיתון נמכר לרוברט מקסוול. לאחר מותו של מקסוול ב-1991 הפך דייוויד מונטגומרי למנכ"ל קבוצת מירור. משנת 1995 עד 2004 היה פירס מורגן העורך הראשי של העיתון. במהלך תקופה זו עבר העיתון כמה שערוריות ואחת מהן הייתה כאשר פרסם הדיילי טלגרף שמורגן קנה מניות בחברת מחשבים מסוימת הרבה לפני שטור עצות במירור ייעץ לציבור על החברה הזו. מורגן פוטר מהעיתון ב-14 במאי 2004 לאחר שפרסם במירור תמונות של אסירים עיראקים העוברים התעללות מחיילים בצבא הבריטי. לאחר מכן הוכחו התמונות כמזויפות והעיתון פרסם התנצלות רשמית בשער הראשי של העיתון.

### העיתון כיום
בשנת 2004 התמנה ריצ'רד וואלש לעורך העיתון. ב-30 במאי 2012 הודיע העיתון של מיזוג העיתון היומי הדיילי מירור עם העיתון של יום ראשון הסאנדיי מירור לעיתון אחד. וואלש וטינה וויבר, שני העורכים הראשיים פוטרו והעורך של העיתון המשותף הוא לויד אמבלי.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:הממלכה המאוחדת: עיתונים
קיגלר: חייו ומותו

שמאל|ממוזער|180px|כרזת ההצגה
[שמאל|ממוזער|180px|מימין לשמאל: מימין לשמאל: [פלורנס בלוך, דוד קיגלר, יוסי טולדו ודינה בליי-שור]]
שמאל|ממוזער|180px|מימין לשמאל: דינה בליי-שור, יוסי טולדו, דוד קיגלר ופלורנס בלוך
**קיגלר: חייו ומותו** הוא מחזה פרי עטו של עודד ליפשיץ שהוצג בבימויו של ליפשיץ באוקטובר 2012 בפסטיבל עכו ובתיאטרון אנסמבל הרצליה בשלהי 2012 בעונת 2012/13.

## תקציר העלילה
קיגלר מקבל שיחת טלפון מאחיו החי בקנטקי, המודיעה לו שאחיו עומד למות. הוא נוסע על מנת להתרגש מחדש מהמפגש עם אחיו הגוסס ג'ון, בתקווה שהמפגש שוב יעורר בו זיק של חיים. לאחר תקופה של התעוררות רוחנית נוכח הגסיסה, ג'ון ניצל מן המוות ברגע האחרון והקשר בינו ובין קיגלר חוזר לסורו. המזכירה של קיגלר, רוחמה, בוחרת להישאר עם ג'ון בקנטקי, שהיה תמיד בין השניים האח המועדף.

קיגלר פותח עסק משלו, ומנסה להמשיך בתוכנית למציאת העצמי, עד שגם אותו תוקפת מחלה קטלנית. שוב נרקם קשר כנה בין האחים לנוכח המוות הממשמש של קיגלר, שלעומת אחיו ג'ון לפניו, בסופו של דבר אינו יוצא מהמחלה ומת.

אחרי התאבלות משותפת וכנה בין השלושה בה שותף גם קיגלר והתעוררות הזוגיות מצדם של ג'ון ורוחמה, לצלו של המוות, ממשיך קיגלר במסעו במחוזות המתים, שם הוא פוגש את ורגיליוס, שליווה את דנטה אל התופת. ורגיליוס מלווה גם את קיגלר, ומלמד אותו את סודו של הסבל והאושר שתכליתו: 'הסתפק במה שיש, תיקח מה שנותנים, והכי חשוב – היה נחמד לעצמך'.

ג'ון ורוחמה רואים את קיגלר נושא מונולוג בביקורו בתופת, ביקור שלמעשה הופך הצגה, לעיניהם של הצופים החדשים. האחים שוב נפגשים כצופה ופרפורמר. לאחר ההצגה פוקד קיגלר את חלומו של ג'ון, שם השניים מחליטים להתאחד ולהיות 'אחים לנצח'.

אמם של השניים מודיעה שאחרי שקיגלר עזב את הארץ, היא החליטה בעצמה למות. הם חוזרים לארץ כדי לחגוג את מותה של האם ולהקים מחדש את העסק המשפחתי, חברת ביטוח שתובעת את לקוחותיה, מתוך הטיעון 'כי רק הסבל מביא לתוצאות'.

הרופאה שוב מופיעה, ומודיעה שהמוות של קיגלר היה טעות. בנוסף, היא מגלה, התהליך כולו היה חלום, אירוע טיפולי שהוזמן עבורו. הדמויות מתפזרות. קיגלר שוב מתעורר במשרדו, ומגלה שלא השתנה כלל, כפי שהבטיח כבר בהתחלה ('קיגלר שמופיע במערכה הראשונה, במערכה החמישית הוא לא משתנה'), אבל משוכנע שהיד עוד נטויה, והשינוי המיוחל הוא רק עניין של זמן.

## אודות ההצגה
שי בר יעקב כתב על ההצגה בידיעות אחרונות:

מרט פרחומובסקי כתב על ההצגה בטיים אאוט תל אביב:

## היוצרים
* מחזאי - עודד ליפשיץ
* במאי - עודד ליפשיץ
* עיצוב תפאורה - אנה זיו
* עיצוב תלבושות- אנה זיו
* הלחנת מוזיקה - דודי זבה
* עיצוב תאורה - עומר שיזף

## השחקנים (לפי סדר הופעתם)
* **קיגלר** - דוד קיגלר
* **אמו של קיגלר** - רחל דובסון
* **רוחמה**, מזכירתו של קיגלר - פלורנס בלוך
* **ג'ון**, אחיו של קיגלר - יוסי טולדו
* **הרופאה** - דינה בליי-שור
* **ורגיליוס** - אלברט כהן

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* על ההצגה, באתר Mynet
* על ההצגה, באתר פסטיבל עכו
* צבי גורן, ביקורת - עכו 2012, באתר הבמה, 4 באוקטובר 2012

## הערות שוליים

קטגוריה:מחזות ישראליים
קטגוריה:מחזות בעברית
קטגוריה:מחזות משנות ה-2010
חופית ימית

**חופית ימית** (שם מדעי: *Calidris maritima*) הוא מין של עוף מסוג חופית ממשפחת החרטומניים.

חופית ימית ניזונה מחרקים ותולעים. מוצא החופית היא ביבשת אירופה, החופית חיה לרוב בחופי ים.
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי מורטן תראן בריניך
קטגוריה:חרטומניים
קטגוריה:האזור הארקטי: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1764
קטגוריה:דנמרק: עופות
ארנריה אדמונית

**אֲרֵנָרִיָּה אדמונית** (שם מדעי: *Arenaria interpres*) הוא מין של עוף מים ממשפחת החרטומניים.

הארנריה האדמונית ניזונה מחרקים, רכיכות, תולעים וסרטנים קטנים. אורכה עד 25 סנטימטר, משקלה כ-110 גרם ומוטת כנפיה 43-49 ס"מ. היא בעלת צוואר קצר, וצבע רגליה כתום. עם זאת, צבעיה של הארנריה משתנים לאורך עונות השנה: בחורף לשני המינים ראש חום בהיר, גב חום כהה, בטן לבנה וגרון שחור. בעונת הרבייה לזכרים יש מופע שונה: ראש וצוואר שחורים וגב אדום.

## תפוצה
הארנריה האדמונית מקננת בחופים הצפוניים של אירואסיה וצפון אמריקה. מחוץ לעונת הקינון תפוצתה רחבה ביותר וניתן למצוא אותה בחופים בכל רחבי העולם, כולל אוסטרליה ואפריקה.

בישראל היא חולפת מצויה וחורפת שכיחה למדי בעיקר באזור החוף. מקייצת לעיתים רחוקות אך לא מקננת.

## גלריה

Orange stockings (3401903165).jpg
Ave de playa 12.jpg
Arenaria interpres - Graveleauiledere.jpg
Arenaria interpres P4233847.jpg
Vuelvepiedras Común, (Arenaria interpres) (6241364141).jpg
Vuelvepiedras Común, (Arenaria interpres) (4141164846).jpg
Arenaria interpres flock.jpg


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:חרטומניים
קטגוריה:האזור הארקטי: עופות
קטגוריה:ארץ ישראל: חרטומניים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
ריבוק

**ריבוק אינטרנשיונל** (באנגלית: **.Reebok International Ltd**) היא חברת הנעלה אמריקאית שנוסדה באנגליה. מאז 2021 היא חברת-בת של אות'נטיק ברנדס גרופ.

## היסטוריה
ב-1890 התגורר ג'וזף ויליאם פוסטר בבולטון הממוקמת במנצ'סטר רבתי והתפרנס מייצור נעלי ספורט. הוא חשב על הרעיון של ייצור נעלי ספורט עם דוקרנים והחל בייצור נעלי ספורט עם דוקרנים יחד עם בניו והקים את העסק "J.W. Foster and Sons" בשנת 1895.

בשנת 1958 שניים מנכדיו של פוסטר שינו את שם החברה לריבוק.

בין השנים 2002 עד 2012 ייצרה החברה מדים והנעלה עבור ה-NFL. משנת 2006 מחזיקה החברה בזכויות לייצר נעליים עבור ה-NHL. החברה היא גם ספקית ראשית של המייג'ור ליג בייסבול. החברה ייצרה בעבר הנעלה גם עבור קרוזיירו, מועדון ספורט אינטרנסיונל וסאו פאולו.

הראפר ג'יי זי היה האדם הראשון שלא היה ספורטאי וקיבל נעל מיוחדת בייצור של ריבוק שנקראה "S. Carter Collection by Rbk" ויצאה ב-21 בנובמבר 2003. הנעל הייתה הנעל הכי נמכרת בהיסטוריה של החברה. לאחר מכן חתמה החברה על חוזים עם ראפרים אחרים כמו 50 סנט ואומנים כמו נלי ומירי בן-ארי הפכו לדוברים של החברה. לאחר מכן חתמה החברה על חוזה עם השחקנית והדוגמנית סקרלט ג'והנסון בייצור קו נעליים תחת השם "Scarlett Hearts". ריבוק שיתפו פעולה גם עם חברת אמפוריו ארמני וייצרו נעליים בשם "EA7".
במרץ 2015 הופק קליפ על ידי ריבוק ישראל לקידום נעל מדגם ZPump Fusion, בהשתתפות נטלי דדון, טיטי איינאו, אלכסה דול, שביט ויזל ואבישחר ג'קסון.

בשנת 2005 הודיעה חברת מוצרי הספורט הגרמנית אדידס כי היא רוכשת את ריבוק, תמורת 3.8 מיליארד דולר ובכך הפכה ריבוק חברה בת של חברת אדידס.

בשנת 2022 רכשה חברת ABG את המותג ריבוק.

המותג מיובא לישראל בידי קבוצת MGS.

ב-30 בספטמבר 2025 הודיעה שלוגו החברה לא ישומש יותר במדי נבחרת ישראל בכדורגל עקב איומי חרם מצד גורמי BDS על רקע מלחמת חרבות ברזל.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מותגי הנעלה
קטגוריה:חברות אופנה אמריקאיות
קטגוריה:חברות שנסחרו בבורסה לניירות ערך בניו יורק
קטגוריה:בוסטון: חברות
קטגוריה:חברות ביגוד ספורט
חופית מפוספסת

**חופית מפוספסת** (שם מדעי: *Aphriza virgata*) היא מין של עוף ממשפחת החרטומניים. בעבר סווגה  כמין יחיד בסוג *Aphriza* אך כיום ממויינת לסוג חופית (עוף).
 

אזור הרבייה הוא בסלעי טונדרה באלסקה ויוקון. הנקבה מטילה 4 ביצים על הקרקע ומכסה אותם בצמחייה. שני ההורים משגיחים על הגוזלים שדואגים להזין את עצמם.

החופיות נודדות מעל חופי האוקיינוס השקט מצפון אמריקה לדרומה, מדרום אלסקה ועד לארץ האש.

החופיות ניזונות מחרקים וזרעים. ישנן תקופות בשנה בהן החופיות ניזונות מרכיכות מסרטנים קטנים.

גבן כהה-אפור עם נקודות לבנות ושחורות. על רגליהן הצהובות פס שחור והן בעלות פסים כהים על ראשן החום. יש להן כתמים כהים על הגחונן הלבן. מקורן דק ובצבע שחור-צהבהב ובטנן לבנה.

## קישורים חיצוניים

* 
## הערות שוליים

## גלריה

Surfbird RWD5.jpg
Surfbird las penitas.JPG
Aphriza virgata Cayucos 2.jpg
Surfbird-26MAR2016.jpg
Surfbird - 39895012375.jpg
Surfbird.jpg


קטגוריה:חרטומניים
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
קטגוריה:ארצות הברית: עופות
קטגוריה:קנדה: עופות
קטגוריה:אקוודור: עופות
קטגוריה:צ'ילה: עופות
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן פרידריך גמלין
דוקסוגרפיה

**דוֹקְסוגרפיה** היא כתיבה על אודות תורותיהם של פילוסופים מהדורות שקדמו לכותב, בעיקר בהקשר של פילוסופיה יוונית.

את המונח דוקסוגרפיה טבע חוקר העת העתיקה הגרמני הרמן דילס . הוא התייחס בחיבורו "הדוקסוגרפים היוונים" רק לסופרים היוונים שעסקו בכתיבה על פילוסופים שעסקו במדעי הטבע - קוסמולוגיה, ביולוגיה, רפואה - אולם ספרים רבים שנכתבו בנושא אחרי דילס מייחסים את הכינוי "דוקסולוגיה" גם לפילוסופים שעסקו בשאלות של מוסר.

לפי דילס, ראשון הדוקסוגרפים היה תאופרסטוס, תלמידו של אריסטו, שכתב ספר עם סקירה של דעות של פילוסופים מהדורות הקודמים לפי העניינים ולא לפי סדר כרונולוגי, אם כי לפי חיבורי פילוסופים שאחרי דילס, גם לכתבי אריסטו עצמו היו מאפיינים של דוקסוגרפיה. חיבורים דוקסוגרפיים בולטים מהעת העתיקה הם "דעות הפילוסופים" (*Placita philosophorum*) המיוחס לפלוטרכוס, ו"אקלוגות פיזיות" (*Eclogae physicae*) מאת סטובאוס (Stobaeus), ששניהם כנראה מושפעים מחיבורי הדוקסוגרף היווני אאטיוס. כמו כן, חיבורים דוקסוגרפיים חשובים נכתבו על ידי דיוקלס ממאגנסיה ודיוגנס לארטיוס.

גם לכתבי אבות הכנסייה בנצרות היו מאפיינים של דוקסוגרפיה.

חלק מהספרות הדוקסוגרפית תורגמה לשפה הערבית והייתה לה השפעה על הפילוסופיה המוסלמית והיהודית בארצות ערב בימי הביניים. ספר "דעות הפילוסופים" מוכר בימינו רק בגרסתו הערבית.

במקרים רבים, חיבורים דוקסוגרפיים הם המקור היחיד שמוכר למדע המודרני על חייהם ועל תורותיהם של פילוסופים יווניים עתיקים, שכתביהם לא נשתמרו בשום צורה אחרת. חלק מהדוקסוגרפים הציגו טיעונים של פילוסופים עתיקים באופן שיטתי ומקיף ואחרים עשו זאת באופן בררני כך שהם ייתנו חיזוק לתורות שלהם.

## ביבליוגרפיה
*הערך דוכסוגרפים, מתוך האנציקלופדיה העברית

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:פילוסופיה
קטגוריה:לימודים קלאסיים
בעיית שני הצבאות

שמאל|הצבאות A1, A2 צרים על העיר B|ממוזער

**בעיית שני הצבאות** (נקראת גם **בעיית ההתקפה המתואמת** או **בעיית שני הגנרלים**) היא ניסוי מחשבתי המציג את הבעייתיות בתקשורת על גבי ערוץ לא אמין.

הבעיה עוסקת בשני צבאות או גנרלים הצרים על עיר. העיר חזקה מכל אחד מהצבאות בנפרד, אך לא משניהם יחד. לכן, על מנת לנצח, על שני הצבאות לתקוף את העיר בעת ובעונה אחת. שני הצבאות מסוגלים לתקשר באמצעות שליחים בלבד, אך אלה עשויים להיתפס על ידי שומרי העיר בדרכם לצבא האחר, והצבא ששלח אותם אינו מסוגל לדעת האם הודעתו הגיעה ליעדה או שונתה בדרך.

כלומר בעיה זו מכילה שני אתגרים עיקריים:

**מהימנות המידע** - שתוכן המידע שנשלח אכן הגיע בשלמותו ולא שונה בדרכו אל היעד, והגיע מהמקור הרצוי.

**אישור הגעת המידע** - שהמידע אכן הגיע לצבא השני.

ניתן להוכיח שאין כל שיטה אשר תאפשר לאחד הצבאות לצאת להתקפה בוודאות מוחלטת שהצבא השני יצא להתקפה בו זמנית.

הבעיה הוצגה לראשונה בשנת 1975 בצורה של שתי קבוצות גנגסטרים המנסות לתאם פעילות.

## יישומים ושימושים
למרות שלא קיים פתרון לבעיה בצורתה המקורית, ניתן לפתור גרסה דומה עם הנחות מקלות, ובכך להציג פתרון הולם מספיק לבעיות בעולם האמיתי.

דוגמה לאחת מבעיות אלו היא תקשורת נתונים, אשר פרוטוקולים מסוימים (בדרך כלל בצורה אסינכרונית) פותרים בצורה חלקית.
[ממוזער|[פרוטוקול דיפי-הלמן|פרוטוקול דיפי הלמן, בו בוב ואליס מנסים ליצור תקשורת מאובטחת, בעוד שאיב מנסה לצותת למסר.]]
כאשר משתמש ושרת מנסים לתקשר זה עם זה על גבי ערוץ לא מאובטח, המשתמש והשרת נמשלים לגנרלים המנסים לתקשר זה עם זה, בעוד שהערוץ הלא מאובטח נמשל למקום שבו נמצאת העיר.

**מהימנות המידע** ניתנת לפתרון במקרה זה אם נשתמש בהנחות מסוימות, דוגמה לאחת מהן היא שימוש בפרוטוקול דיפי-הלמן (ההנחה שהגנרלים החליפו מראש מפתחות ציבוריים), איתם יוכלו לתקשר באופן בטוח על גבי רשת לא מאובטחת.

במילים אחרות, ניתן לבצע הנחה מקלה שלצבאות קיים ידע מקדים מראש שהוא חסוי, מוגן ומהימן (כגון מפתחות פרטיים), אשר בעזרתו הם יכולים ליצור ערוץ תקשורת עם חשש זניח להאזנה או שינוי המסרים (בהינתן בחירת פרוטוקול איכותי), ואישוש שמקור המידע הוא המקורי (לדוגמה חתימה קריפטוגרפית).[ממוזער|יצירת חיבור בין לקוח לבין שרת ב[Transmission Control Protocol|פרוטוקול בקרת שידור (TCP).]]**אישור הגעת המידע** ניתן גם לפתור על ידי הסכמה מראש על מספר קבלות אישור על הודעה שנשלחה, דוגמה לפרוטוקול כזה הוא פרוטוקול בקרת שידור (TCP).

כלומר, ההנחה המקלה שמבצעים בדוגמה זו היא שקיימת מוסכמה אוניברסלית על מספר שליחות ואישורי קבלה חזרה שהצבאות יבצעו בעת קבלת/שליחת מסרים (כמו כן מה לעשות במידה ולא מתקבל מסר או במקרי קצה נוספים), ובכך להשיג סיכוי טוב להגעה וקבלה של המסר, או זיהוי של תקלות בהעברתו.

אלו לא פתרונות שמבטיחים את הגעת הפרטים או נכונותם בוודאות מוחלטת, הם רק מעלים את הסיכויים להגעת המסר ולמהימנות תוכנו, מה שיביא את הצדדים המתקשרים לביטחון טוב מספיק כדי להשתמש בערוץ התקשורת.

## קישורים חיצוניים
* דעת יפה, פוסט בנושא באתר "מבוא לכלכלה – ג"
*  

## הערות שוליים

קטגוריה:ניסויים מחשבתיים
קטגוריה:תקשורת מחשבים
המשפט האחרון של פרמה (ספר)

**המשפט האחרון של פרמה** (באנגלית: **Fermat's Last Theorem**) הוא ספר מדע פופולרי מאת סיימון סינג, העוסק בהיסטוריה של המתמטיקה דרך תולדותיו של המשפט האחרון של פרמה. הספר יצא לאור באנגלית בשנת 1997. המהדורה העברית יצאה בשנת 2000 בהוצאת ידיעות אחרונות - ספרי חמד, בקטגוריית "פילוסופיה ומדע".

## מהו המשפט האחרון של פרמה

על פי משפט פיתגורס במשולש ישר-זווית שבו הניצבים הם a ו-b והיתר הוא c מתקיים: \ a^2+b^2=c^2.
קל למצוא אינסוף שלשות פיתגוריות – שלשות של מספרים טבעיים b ,a ו-c שמקיימים את השוויון הזה. באופן טבעי עולה השאלה האם יש שלשות של מספרים טבעיים שמקיימים את השוויון \ a^3+b^3=c^3 או את השוויון \ a^4+b^4=c^4 או באופן כללי את השוויון \ a^n+b^n=c^n כאשר n טבעי וגדול מ-2.
על פי המשפט האחרון של פרמה לא קיימות שלשות כאלה.

## הרקע לכתיבת הספר
ביוני 1993 עורר המתמטיקאי אנדרו ויילס התרגשות רבה, שחרגה מתחומי עולמם של המתמטיקאים, כאשר הודיע שמצא הוכחה למשפט האחרון של פרמה, בעיה שנוסחה 358 שנים קודם לכן על ידי פייר דה פרמה, ומאז העסיקה מתמטיקאים וחובבי מתמטיקה ברחבי תבל. הדרמה שבמציאת ההוכחה התעצמה כאשר במהלך ביקורת עמיתים התגלה פגם בהוכחה זו, אך הפגם תוקן על ידי ויילס ותלמידו, ריצ'רד טיילור, וההוכחה פורסמה בגיליון חודש מאי 1995 של כתב העת *[[Annals of Mathematics]]*.

בשנת 1996 ביים סיימון סינג את "המשפט האחרון של פרמה", סרט דוקומנטרי שזכה בפרס, על המשפט וההוכחה שניתנה לו. הסרט זכור לצופיו בעיקר בשל קטע הפתיחה שלו בו נראה המתמטיקאי אנדרו ויילס, פורץ בבכי כשהוא נזכר ברגע בו חשב שפתר את הבעיה לאחר שנים של עבודה בסתר, ופרסם את עבודתו לעולם, אך התגלה שעדיין היה בה חסר. בארצות הברית נקרא הסרט "ההוכחה", והיה מועמד לפרס אמי.

לאור הצלחת הסרט החליט סינג לכתוב ספר על הנושא.

## על הספר
הספר עוסק בהיסטוריה של המתמטיקה, בדגש על חלקה הרלוונטי למשפט האחרון של פרמה, החל ממשפט פיתגורס, שהמשפט האחרון של פרמה נוסח על ידי פרמה במהלך ניסיון להכללה שלו, דרך הניסיונות הרבים למצוא הוכחה למשפט וכלה בהוכחתו של ויילס. הספר פונה לציבור הרחב, ולכן כתוב בסגנון רהוט, תוך הימנעות מכוונת בעיסוק במתמטיקה עצמה. הוכחות למשפטים פשוטים אחדים המוזכרים בספר ניתנות בנספח בסוף הספר.

היה זה הספר הראשון על מתמטיקה שהגיע למקום הראשון ברשימת רבי המכר בבריטניה ובישראל.

## ראו גם
* המשפט האחרון של פרמה

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי מדע פופולרי
קטגוריה:ספרי מתמטיקה
קטגוריה:פייר דה פרמה
קטגוריה:סיימון סינג
קטגוריה:ספרי ידיעות ספרים
טיטי איינאו

**ייטאייש (טיטי) פרנקל****-איינאו** (נולדה ב-23 ביוני 1991) היא דוגמנית, מגישה, ומלכת היופי של ישראל לשנת 2013. היא הישראלית ילידת-אתיופיה הראשונה שזכתה בתואר זה.

## ביוגרפיה
**ייטאייש (טיטי) איינאו** (באמהרית: **ይታይሽ «ቲቲ» አየነው**) נולדה בכפר קטן במחוז גונדר שבאתיופיה, ובשנת 2003, עלתה לישראל יחד עם אחיהּ הגדול, מקונן. הוריהם נפטרו טרם עלייתם; אביהּ בשנת 1993, ואמהּ בשנת 2000. גדלה והתחנכה בנתניה, ואת לימודיה התיכוניים עשתה בכפר הנוער הדתי ליד כפר חסידים.

בשנת 2009 התגייסה לצה"ל לחיל המשטרה הצבאית. בהמשך יצאה לקורס קצינים אותו סיימה בהצלחה. שירתה במערך המעברים כקצינת מ"צ, ולאחר מכן השתחררה בדרגת סגן.
[ממוזער|איינאו כ[מיס ישראל, בתחרות מיס תבל 2013|300x300 פיקסלים]]
באפריל 2013 הוכתרה כ"מלכת היופי של ישראל" ובכך הייתה יוצאת אתיופיה הראשונה שזכתה בתואר זה. בהמשך שנה זו, מלכת היופי איינאו נשלחה לייצג את מדינת ישראל בתחרות "מיס תבל 2013" ("מיס יוניברס 2013"), במקום בתחרות "מיס וורלד" ("מיס עולם") אליה נשלחו מרבית הזוכות הישראליות בשנים שקדמו לה.

מיד לאחר הזכייה החלה לדגמן עבור קמפיינים רבים באירופה ובישראל. בין היתר שימשה כפרזנטורית לחברות גולף ו-Red Sin. באותה שנה במהלך כהונתה כמלכת היופי הצליחה גם להעלות את קרובי משפחתה לישראל, שעלייתם עוכבה במשך שנים רבות בשל הליכים בירוקרטיים. מסע עלייה זה של משפחתה, תועד בכתבה נרחבת שנערכה בחברת החדשות של ערוץ 2 ובעיתון "ידיעות אחרונות".

בשנת 2015 השתתפה ב"הישרדות הונדורס", העונה השביעית של תוכנית המציאות "הישרדות", ששודרה בערוץ 2 של רשת, שם הייתה לאחת המתמודדות הבולטות, העפילה לגמר אך סיימה במקום השני.

ב-2016, הנחתה את טקס בחירת "מלכת היופי" ששודר בערוץ 2.

בשנת 2017 השתתפה בעונה החמישית- "גולסטאריות" של תוכנית המציאות "גולסטאר" של HOT.

ב-10 ביולי 2021 החלה להתמודד ב"האח הגדול VIP" עונה 4 ברשת 13 והודחה תשיעית.

## חיים אישיים
בשנים 2013-2014 הייתה בזוגיות כחצי שנה עם המוזיקאי מוש בן ארי.

במרץ 2022 איינאו התארסה לבן זוגה, איש העסקים צחי פרנקל, אב לשניים מנישואיו הראשונים. ב-25 באוקטובר 2022, נולד בנם המשותף של פרנקל ואיינאו. ב-2 באפריל 2023 הם נישאו. בדצמבר 2025 נולד בנם השני של הזוג שנקרא בשם עוז

## קישורים חיצוניים

* טיטי אייאנו, באתר xnet
* 
* 
* 
*  
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מלכות היופי
קטגוריה:מנחות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:דוגמניות ישראליות
קטגוריה:דוגמנים ישראלים
קטגוריה:עולות בשנות ה-2000
קטגוריה:עולים בשנות ה-2000
קטגוריה:משתתפי גולסטאר
קטגוריה:מתחרי הישרדות (ישראל)
קטגוריה:מתחרי האח הגדול (ישראל)
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס תבל 2013
קטגוריה:ישראליות ילידות אתיופיה
קטגוריה:ישראלים ילידי אתיופיה
קטגוריה:בוגרי כפר הנוער הדתי
קטגוריה:בוגרות המרכז הבינתחומי הרצליה
קטגוריה:בוגרי המרכז הבינתחומי הרצליה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1991
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1991
חיים לייב כץ

הרב **חיים יהודה לייב כץ** הוא פוסק הלכה חסידי-אמריקאי, רב קהילת סרדהלי בבורו פארק, ברוקלין.

## תולדותיו
בנו של הרב יהושע כץ, דיין במאקו, רבה של סומבטהלי ולאחר המלחמה רב קהילת "בית אשר דסערדאהעלי" על שם אביו רבי אשר אנשיל כץ. זמן קצר לאחר נישואיו מונה לראש כולל אברכים בחסידות סאטמר. בהמשך מונה לדומ"צ בית המדרש בעלז בבורו פארק. בהמשך פתח בית מדרש משלו בשם סרדהלי. הרב כץ היה אוהד של הרבי מנחם מנדל שניאורסון והשתתף בהתוועדויות רבות. עומד בקשרי ידידות עם המשפיע החב"די הרב מנדל וכטר. הרב כץ הוא גם מוהל.

מפורסם בשל הכשרו לעירוב בורו פארק, דבר שהתנגדו אליו רבנים גדולים ובהם הרב משה פיינשטיין. על עירובו סומכים בין היתר חסידויות בעלז וקלויזנבורג.

כמו כן עוסק רבות בנושא הזרעה מלאכותית והפריה חוץ-גופית, ומתנגד לפירצות שלדעתו יש בתחום כמו חוסר השגחה על המבחנות.

אחיו הם הרב אשר אנשיל, רב קהילת וויען והרב שלמה זלמן, רב חסידות תולדות אהרן בארצות הברית. חתנו הרב שמואל יהודה זילבר (בן הרב מוטל), מכהן כרב בית הכנסת אמונת ישראל בבורו פארק.

## מספריו
***נחלי בינה** על מצות נטילת ארבעה מינים, ברוקלין, תשנ"א
***נחלי בינה** על ראש השנה, ברוקלין, תשל"ו
***נחלי בינה** על יום הושענא רבה וסדר הושענות, ברוקלין, תשנ"ב
***נחלי בינה** על ד ימים שבין יום כיפורים לסוכות ועל מצות סוכה, ברוקלין, תשמ"ה
***נחלי בינה**  על חודש אדר : וד' פרשיות וכן מהדורא תנינא על ימי הפורים, ברוקלין, תשמ"ב 
***ויגד משה** הלכות ליל הסדר, ברוקלין, תש"ם (הדפסה שנייה - תשנ"ב)
***וזרעם לפניך יכון,** לברר האיסורים החמורים והמכשולות הגדולות  שכרוכים באופנים החדשים שהמציאו הרופאים להוליד, ברוקלין, תשע"ו

קטגוריה:רבנים חרדים אמריקאים
קטגוריה:רבנים חסידים
קטגוריה:משפחת הכהן שוורץ
קטגוריה:מחברי ספרי הלכה
קטגוריה:מוהלים
יוהאן פרידריך גמלין

שמאל|ממוזער|250px|קברו של גמלין
**יוהאן פרידריך גְמֶלין** (8 באוגוסט 1748 – 1 בנובמבר 1804) היה בוטנאי, אנטומולוג, טקסונום וכימאי גרמני.

## ביוגרפיה
גמלין למד רפואה באוניברסיטת טובינגן כשאביו היה מורו. סיים את לימודיו באוניברסיטה בשנת 1768 וקיבל תואר דוקטור לרפואה. בשנת 1769 מונה למרצה מן החוץ לרפואה באוניברסיטת טובינגן. בשנת 1773 קודם לדרגת פרופסור לפילוסופיה ומרצה מן החוץ לרפואה באוניברסיטת גטינגן. בשנת 1778 קודם לדרגת פרופסור מן המניין לרפואה, ופרופסור לכימיה, בוטניקה ומינרלוגיה.

גמלין פרסם מספר ספרי לימוד בתחום הכימיה, הפרמקולוגיה, המינרלוגיה והבוטניקה. בשנת 1788 פרסם את המהדורה ה-13 של הספר "Systema Naturae"  ספרו של הבוטנאי השוודי קארולוס ליניאוס. 

גמלין היה אביו של לאופולד גמלין שהיה כימאי גרמני. הוא נפטר ב-1804 בגטינגן.

## תגליותיו
* בשנת 1789 הגדיר בוטנית את דגי Redfin Pickerel.
* בתחומו המדעי תיאר מינים חדשים של דו-חיים וזוחלים. 
* זיהה סוגי חלזונות רבים.

## פרסומיו


* Gmelin, Johann Friedrich; Ferdinand Christoph Oetinger (1768). *Irritabilitatem vegetabilium, in singulis plantarum partibus exploraam ulterioribusque experimentis confirmatam*. Thesis Tübingen
* *Allgemeine Geschichte der Gifte*, 2 Vols, 1776/1777
* *Allgemeine Geschichte der Pflanzengifte*, 1777
* *Allgemeine Geschichte der mineralischen Gif*te, 1777
* *Einleitung in die Chemie*, 1780
* *Beyträge zur Geschichte des teutschen Bergbaus*, 1783
* *Ueber die neuere Entdeckungen in der Lehre von der Luft, und deren Anwendung auf Arzneikunst*, 1784
* *Grundsätze der technischen Chemie*, 1786
* *Grundriß der Pharmazie*, 1792
* *Geschichte der Chemie*, 1799
* *Allgemeine Geschichte der thierischen und mineralischen Gifte*, 1806


## קישורים חיצוניים

* אודותיו 
* אודותיו 
* מידע 

קטגוריה:בוטנאים גרמנים
קטגוריה:חוקרי טבע
קטגוריה:אנטומולוגים
קטגוריה:טקסונומים מתארי שמות
קטגוריה:כימאים גרמנים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת גטינגן
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1748
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1804
הכתובה (סרט)

**הכתובה** הוא סרט בי מובי ישראלי דל תקציב משנת 2008 המבוסס על המחזה הישראלי באותו השם מאת אפרים קישון. הסרט נכתב ובוים בידי מנחם גולן, שגם הפיק את הסרט יחד עם דורון ערן, במסגרת חברת ההפקות שבבעלותם המשותפת. הסרט הוא האחרון שהפיק גולן עם ערן והאחרון שביים בקריירה שלו. לסרט הצטרפו כשותפים להפקה אנשי חברת יונייטד קינג.

בסרט מככבים מאיר סוויסה בתפקיד אלימלך בורוזובסקי השרברב, שעיברת את שמו מאליהו בוזגלו (בן דמותו של אלימלך בנצור), ענת ברזילי בתפקיד שפרה בורוזובסקי (בת דמותה של שפרה בנצור), הילה ערן בתפקיד איילה בורוזובסקי (בת דמותה של איילה בנצור), פזית ירון מינקובסקי בתפקיד סילביה מוסקוביץ' (בת דמותה של יפה בירנבוים) וכן נוספה לסרט עלילת משנה שלמה העוסקת ברוזנבלום (שלמה וישינסקי) ובאשתו ציפורה (אילנה ללצ'וק) שיש להם בעיה באינסטלציה ולשם כך הם זקוקים לשירותיו של אלימלך.

הסרט נכשל קופתית וביקורתית.

## שחקנים

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:סרטי מנחם גולן
קטגוריה:סרטי 2008
קטגוריה:סרטי יונייטד קינג
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2008
רשת קוהונן

**רשת קוהונן** הידועה גם כ-Self Organizing Map, או בקיצור SOM, היא מודל של רשת עצבית מלאכותית שנסמך על למידה בלתי מונחית (unsupervised learning) כדי ליצור מיפוי ממימד גבוה של קלטים רציפים למימד פלט נמוך ובדיד. את המודל ניסח הפרופסור הפיני טאובו קוהונן.

## תיאור כללי
הטופולוגיה של רשת קוהונן בנויה כמפה דו-ממדית או גריד של נוירונים. כל נוירון במפה מיוצג על ידי וקטור של ערכים שמימדו זהה למימד הקלט. קלטים קרובים מבחינה מטרית מותאמים לנוירונים שכנים בגריד. המיפוי מתבצע לרוב באמצעות מדידת המרחק האוקלידי של הקלט מכל נוירון במפה. הנוירון הקרוב ביותר לדוגמת הקלט נבחר. בשלב האימון של רשת קוהונן מבוצע בנוירון המתאים ביותר לקלט שינוי בערכיו כך שיתקרב לקלט המוצג. השינויים בשלב האימון מבוצעים גם בנוירון הנבחר וגם בשכניו במפה לפי פונקציית שכנות שקובעת את מידת ההשפעה של השינוי לגביהם.

המטרה היא, שלאחר מס' רב של איטרציות, בהן הנוירון הנבחר (BMU - Best Matching Unit) ושכניו, יתכנסו למצב בו הם מייצגים וקטורים קרובים יחסית מהמימד המקורי. כך, מסייע האלגוריתם להורדת מימד, בכך שהוא משמר גם במימד הנמוך את הקרבה בין הווקטורים במימד המקורי. ניתן להשתמש גם בגריד תלת-ממדי. זה נעשה באמצעות מטריצת משקלים (נקרא גם מטריצת שכנויות) המוגדרת על ידי המשתמש, בה בדרך כלל נותנים משקל מרבי לאיבר המרכזי במטריצה, וככל שמתרחקים מהמרכז, המשקלים פוחתים (כמו למשל במסיכה גאוסיאנית). במהלך האימון, כל דגימה במימד n מחפשת את הנוירון בגריד שהכי קרוב אליו במרחק אוקלידי. לאחר שנוירון זה נבחר (לנוירון כזה קוראים BMU), מטריצת השכנויות תמוקם כך שנוירון זה יהיה במרכזה, ואז יתבצע האימון על כל הנוירונים שבסביבה (כמובן כולל את נוירון ה-BMU עצמו), ע"פ המשקלים של המטריצה. כך, בעזרת מטריצת השכנויות, נוצר מצב בו "שכנים" בגריד "מתקרבים" אחד לשני במרחק האוקלידי שלהם.

האלגוריתם מתאים גם ל-ניתוח אשכולות (clustering) כאשר כל אחד מאיברי הגריד הוא קלאסטר. במקרים בהם אין מבחינת המשתמש חשיבות רבה להורדת המימד, אלא רק ל-clustering, ניתן אף להשתמש בגריד של מימד אחד (במילים אחרות - וקטור אחד של נוירונים). גם שימוש בגריד של מימד אחד צפוי למקם באינדקסים צמודים קלאסטרים קרובים מהמימד המקורי, דבר שנותן ערך מוסף על אלגוריתם clustering רגיל שאין בו סדר. השימוש לטובת clustering הוא מקרה פרטי של השימוש באלגוריתם זה.

## אלגוריתם הלמידה
# צור רשת של נוירונים המאותחלים לערכים אקראיים.
# לכל וקטור D(t) מתוך דוגמאות הלמידה בצע:
## מצא את BMU(t), הווקטור הכי קרוב ל D(t) במפה (לרוב על פי מרחק אוקלידי).
## לכל נוירון ברשת, עדכן:
### w(t+1)=w(t)+F(w(t),BMU(t))*a(t)*(D(t)-w(t))
# הקטן את a(t)
#חזור לשלב 2 (החיצוני) כל עוד a(t) > 0

כאשר
*w(t) הוא הערך של נוירון w בזמן t ברשת
*BMU(t) הוא הערך של הנוירון ברשת שנמצא כקרוב ביותר לקלט הנתון D בזמן t
*F(w(t),BMU(t)) \in [0,1] היא פונקציית השכנות של הרשת, כך שככל ש w קרוב יותר טופולוגית ל-BMU, הערך של F מתקרב ל-1 וככל שהם רחוקים יותר זה מזה הערך של F מתקרב יותר ל-0 בהתאם.
*a(t) \in [0,1] הוא קצב הלמידה של הרשת שדועך ככל שתהליך הלמידה מתקדם.
*D(t)-w(t) הוא ההפרש בין הערך של הקלט D לנוירון w בזמן t.

## לקריאה נוספת
*http://davis.wpi.edu/~matt/courses/soms/

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלגוריתמים
קטגוריה:למידת מכונה
Refractor

**Refractor** הוא מנוע גרפי שתוכנן על ידי אולפן בשם Refraction Games, המשחק הראשון שפותחו עם המנוע היו Codename Eagle שיצר בנובמבר 1999. המנוע נרכש מאוחר יותר על ידי EA Digital Illusions CE, והמנוע היה בשימוש סדרת משחקי היריות הגדולה ביותר שלהם Battlefield. לאחר מכן המשחק Battlefield 2 גרם לפתיחת הגרסה החדשה של המנוע **Refractor 2.0**.

## משחקים שפותחו עם מנוע זה
### Refractor 1.0
*Codename Eagle
*Battlefield 1942
*Battlefield 1942: The Road to Rome
*Battlefield 1942: Secret Weapons of WWII
*Battlefield Vietnam
*Rallisport Challenge
### Refractor 2.0
*Battlefield 2
*Battlefield 2: Special Forces
*Battlefield 2: Euro Force
*Battlefield 2: Armored Fury
*Battlefield 2142
*Battlefield 2142: Northern
*Battlefield Heroes
*Battlefield Online
*Battlefield Play4Free

## ראו גם
*Source
*Unreal Engine

קטגוריה:תוכנות ליצירת משחקים
קטגוריה:גרפיקה ממוחשבת
קטגוריה:מנועי משחק
טיילת המדע

**טיילת המדע** היא טיילת בצפון תל אביב המחברת בין תחנת הרכבת תל אביב אוניברסיטה לאוניברסיטת תל אביב. 
## מבנה
הטיילת, שאורכה 800 מטרים, נפרסת לאורך צדו המזרחי של רכס הכורכר שעליו שוכנת האוניברסיטה. הטיילת הוקמה בין החודשים מרץ-נובמבר 2012, בעלות של 6.4 מיליון ש"ח. הפרויקט תוכנן על ידי משרד האדריכלים "ברוידא-מעוז אדריכלות נוף", ובוצע בידי חברת אחוזות החוף של עיריית תל אביב בליווי האגף לשיפור פני העיר בעיריית תל אביב-יפו. לפי התוכניות, הטיילת צפויה לחבר את שדרות קק"ל בצפון אל פארק הירקון בדרום, ובסופו של דבר היא תחובר לטיילת החוף בעיר.

הטיילת מחולקת למדרכה עבור הולכי רגל ולשביל אספלט המיועד לאופנים, והיא צופה אל נתיבי איילון, מרכז הירידים והקונגרסים בישראל, פארק הירקון, שכונותיה הצפון-מזרחיות של תל אביב, בני ברק ומזרחה עד השומרון. בקטע שבין שני שבילי הטיילת שולבו עצים, עמודי תאורה ואלמנטים סביבתיים אחרים. עוד הוקמו לאורכה מספר רחבות תצפית, ובהן שולבו מיצגים בנושאי מדע, טכנולוגיה ואקולוגיה.

## קישורים חיצוניים
* באוניברסיטת תל אביב רוצים את הירוק ביותר (תמונה מהאוויר של הטיילת בשלב תכנונה וחיבוריה העתידיים)
* הטיילת באתר העירייה
* צפו בתמונות "טיילת המדע" אשר הוקמה ליד אוניברסיטת תל אביב
* תמונות מהטיילת
* הטיילת באתר אוניברסיטת תל אביב 

קטגוריה:תל אביב-יפו: גאוגרפיה
קטגוריה:רמת אביב: תחבורה
קטגוריה:אוניברסיטת תל אביב
מדע
פיליפ פרידריך גמלין

**פיליפ פרידריך גמלין** (1721–1768) היה פרופסור לבוטניקה וכימיה.
גמלין הוא אחיו של הנוסע המפורסם יוהאן גאורג גמלין. הוא קיבל תואר דוקטור בשנת 1742, באוניברסיטת טובינגן.
הוא נבחר לחברה המלכותית בשנת 1758. הוא אביו של חוקר הטבע יוהאן פרידריך גמלין.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סגל אוניברסיטת גטינגן
קטגוריה:בוטנאים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1721
קטגוריה:נפטרים ב-1768
אולפני נ.ל.ס

**אולפני נ.ל.ס** היה אולפן דיבוב ששכן ברחוב סוקולוב ברמת השרון. האולפן הוקם ב-1990 על ידי משפחת אולמן ועוזי פוקס.

פוקס ניהל את הפקת הדיבובים באולפן, ואף תרם את קולו לסדרות רבות שדובבו בו, בהן "פוקימון", בה שר את שיר הפתיחה העברי, "אוטובוס הקסמים" (שיר פתיחה), "סאקורה לוכדת הקלפים", "קיד וקאט", "שאמן קינג", "בובספוג מכנסמרובע", "טוקיו מיו מיו", "נאדי" ועוד.

בסוף שנת 2012 נמכרו האולפנים לבעלים חדשים, ונפתחו מחדש בשם "אולמן מדיה". האולפן החדש הוקם בשנת 2013 על ידי משפחת אולמן, כחלק מקבוצת "אולמן תקשורת". מאז 2018, האולפן משתף פעולה עם חברת VSI Group  הבריטית, שרכשה אותו בסוף מאי 2024; בנוסף לאולפן הדיבוב, ל-VSI קיים אולפן אחר בתל אביב המתעסק בתרגום בלבד מאז שנת 2001.

הסדרה "בובספוג מכנסמרובע", שדובבה באולפני נ.ל.ס מראשית שידורה בארץ ועד לסגירתם, דובבה בעבר באולפני "אולמן מדיה", "וידאופילם אינטרנשיונל" ובהמשך באולפני "דאבי דאב".

אולפני נ.ל.ס תרגמו בשנים **2003-2005** בערך תוכניות רבות ל**[[ערוץ בייבי]] (כגון: "[[בובה (סדרת טלוויזיה)|בובה]]", "ברייני בייבי", "[[אובי (סדרה)|אובי]]", "[[יוצרים קטנים]]" ועוד).**

## אולפני דאבי דאב
ענבר שטגר עזרא, שעבדה בעבר באולפני נ.ל.ס, עזבה את האולפן ב-2000 והקימה עם טמירה ירדני באותה שנה את "אולפני דאבי דאב", אולפני דיבוב ועריכת סאונד הפועלים עד היום ברמת החייל בתל אביב. כיום האולפן אחראי על דיבוב הסדרות בערוצי ילדים כמו "הופ!", "ערוץ הילדים" ו"ניקלודיאון", כמו כן האולפן אחראי על עריכת הסאונד והפסקול בסדרות ישראליות מקוריות שמופקות עבור אותם הערוצים. בין במאי הדיבוב שעבדו ועובדים ב"דאבי דאב" נמנים ענת ניב, אפי בן ישראל, אלי לולאי, ליאור סול, שרון בורגאוקר, אורלי קטן, תומר שביט ודור סרוגו.

הסדרות הראשונות בדאבי דאב היו "סימסאלה גרים", "בחווה של דוד משה", "ארץ פלסטלינה" ו"בייבלייד" שדובבו בשנת 2002 בביומה של אפי בן ישראל.

## קישורים חיצוניים
* אתר אולפני "אולמן מדיה"

נ.ל.ס
נ.ל.ס
עשרים וארבע שעות (אלבום)

**עשרים וארבע שעות** הוא אלבום הבכורה של להקת הרוק הישראלית "בנזין", שיצא לאור בשנת 1982.

לאחר הצטרפותו של יעקב גלעד ללהקה והפיכתו למנהלם האמנותי, עברו חברי להקת "ברקת" לתל אביב, ושינו את שמם ל"בנזין". חברת התקליטים CBS ישראל החתימה אותם על חוזה, וכך יצא אלבומם הראשון, שהניב להיטי ענק רבים, כגון: "יום שישי", "חופשי זה לגמרי לבד", "תני לי סיבה" ו"גשם" (שהפך ללהיט שנים מאוחר יותר בביצוע אלי לוזון). האלבום מכיל השפעות ברורות של רוק כבד, וכן בלוז רוק. האלבום עצמו הצליח מאוד במכירות ומכר למעלה מ-50,000 עותקים. השיר "יום שישי" נבחר כ"שיר השנה" במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג'. כמו כן, בנזין זכתה בתואר "להקת השנה".

כל השירים נכתבו על ידי יעקב גלעד והולחנו על ידי יהודה פוליקר, פרט לשיר "גשם" שהלחין יחיאל "קיטש" אמסלם. חברי הלהקה עיבדו והפיקו מוזיקלית את כל השירים במשותף עם יעקב גלעד, יעקב מורנו ויהודית רביץ.

האלבום ביסס את מעמדה כאחת מלהקות הרוק המצליחות בישראל, וגישתה המוקפדת, הן במובן האמנותי והן במובן הטכני, היוו מודל איכות ללהקות שבאו אחריה, והשפיעו רבות על תעשיית המוזיקה בישראל.

על עטיפת האלבום נראים חברי הלהקה עומדים על גשר מוזס בתל אביב בשעת בין ערביים (צילום מאת מיכל היימן).

## רשימת השירים

## מבצעים
*יהודה פוליקר – שירה (פרט ל"גשם" ו"תני לי סיבה"), קולות ליווי, גיטרה חשמלית וגיטרה אקוסטית
*יחיאל ("קיטש") אמסלם – גיטרה, שירה ("גשם"), קולות
*בנג'ו קמחי – בס
*אלי חדד – מערכת תופים, שירה ("תני לי סיבה"), קולות
*יהודית רביץ – גיטרת 12 מיתרים ב"גשם", תוף מרים, קולות

## קישורים חיצוניים

* האלבום באתר מומה

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-1982
קטגוריה:אלבומי בנזין
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי רוק ישראליים
קטגוריה:אלבומי פלטינה בישראל
קטגוריה:אלבומי חברת CBS ישראל
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי יעקב גלעד
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי יעקב מורנו
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי יהודית רביץ
יוהאן גאורג גמלין

**יוהאן גאורג גמלין** (בגרמנית: **Johann Georg Gmelin**; 10 באוגוסט 1709 - 20 במאי 1755) היה חוקר טבע גרמני, בוטנאי גאוגרף, רופא, מנהל הגן הבוטני של אוניברסיטת טיבינגן, וחבר האקדמיה המלכותית השוודית למדעים.

במאה ה-18 סייר יוהאן גאורג גמלין בסיביר. בשנים 1733-1743 הוא לקח חלק במשלחת הצפונית הגדולה. הוא היה הראשון אשר מדד וגילה כי פני המים בים הכספי נמוכים מאלה של הים התיכון. הוא גם פרסם שתי עובדות מרכזיות במסעותיו בסיביר ויותר מ -500 מינים ידועים קודם לכן.

## ילדות
גמלין נולד בטובינגן לבנו של פרופסור מאוניברסיטת טובינגן. הוא היה ילד מחונן והחל להשתתף בהרצאות באוניברסיטה זו בגיל 14. בהיותו בן 18, בשנת 1727, הוא סיים לימודי רפואה. לאחר מכן הוא נסע לסנקט פטרבורג ובשנת 1728 קיבל מלגת לימודים באקדמיה הרוסית למדעים. בשנת 1730 הוא החל להרצות באוניברסיטה, והתמנה בהמשך לפרופסור לכימיה וידיעת הטבע.

## משלחת קמצ'טקה השנייה
ימין|ממוזער|190px|אחד הסוגים שגילה במסעותיו
גמלין נבחר, מבין שלושה פרופסורים, להצטרף למשלחתו השנייה של ויטוס ברינג לקמצ'טקה (1733-1743). בחלקו הראשון של המסע - לאחר שיצאו מסנקט פטרבורג באוגוסט - התלווה אליהם הסטודנט הצעיר סטפן קרשניניקוב. יחד הם נסעו דרך הרי אורל ומערב סיביר ליניסייסק. גמלין תיאר את תוואי נהר היניסיי כגבול בין אירופה לאסיה, וביניסייסק השתתף במדידת הטמפרטורה הנמוכה ביותר שנרשמה עד לאותה עת. הוא היה גם הראשון שגילה כי פני הים הכספי נמוכים יותר מאלה של הים התיכון. בספטמבר 1736 הוא הגיע למטהו של ברינג ביקוטסק. לרוע מזלו, בית מגוריו של גמלין נשרף ב-8 בנובמבר, ועימו נשרף אף אוסף הצמחים והרישומים שערך וכן חלקים מספרייתו. בקיץ שלאחר מכן הוא ניסה לאסוף מחדש דגימות רבות ככל האפשר כדי להחליף את אלה שאבדו. בין השנים 1747–1769 פרסם בארבעה כרכים את ספרו "הצומח בסיביר" (Flora Sibirica). הספר מכיל תיאורים של 1178 מיני צמחים, 294 מתוכם מאוירים. אחיינו שמואל גוטליב גמלין סייע לו לערוך את שני הכרכים האחרונים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:חברי האקדמיה המלכותית השוודית למדעים
קטגוריה:גאוגרפים גרמנים
קטגוריה:בוטנאים גרמנים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת גטינגן
קטגוריה:מנהלי גנים בוטניים
קטגוריה:ילידי 1709
קטגוריה:נפטרים ב-1755
גירית אמריקאית

**גירית אמריקאית** (שם מדעי: *Taxidea taxus*) היא מין יחיד בסוגו ממשפחת הסמוריים החי באמריקה הצפונית ביערות ובערבות. אף על פי שהיא קרויה גירית היא שייכת לתת-משפחה נפרדת. היא קרובתה של הגירית הנכחדת כאמיטאטקסוס. מקור השם גירית הוא בגלל עיטורי הפנים שדומים לעיטורי הגירית המצויה.

## מאפיינים
נפוצה במערב ובמרכז ארצות הברית, צפון מקסיקו, מרכז קנדה ובאזורים מסוימים בדרום מערב קולומביה הבריטית.

אורך גופה בין 60 ל-75 ס"מ, והזכרים מעט גדולים מהנקבות, כאשר משקלם הממוצע הוא 9 ק"ג ושל נקבה כ-7 ק"ג. תת-המין הצפוני של הגירית האמריקאית, * T. t. jeffersonii*, מעט גדול מתת המינים הדרומיים.

מין זה הוא טורף, הניזון בין היתר מחולדי השק, סנאיים, חפרפרות, מרמיטות, נובחניות, פיקות וחולדות סוחרות.

## גלריה

AmericanBadger.JPG
American Badger.jpg
Taxidea taxus (Point Reyes, 2007).jpg
Henry Vilas Zoo IMG 2383.jpg


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סמוריים
קטגוריה:יונקים יחידים בסוגם
קטגוריה:פארק לאומי ילוסטון: בעלי חיים
קטגוריה:פאונה של המישורים הגדולים
קטגוריה:מקסיקו: יונקים
קטגוריה:יונקים: טורפי-על
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:יונקים משתמשי כלים
קטגוריה:ארצות הברית: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1777