open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אנתוני צ'ין

**אנתוני צ'ין** (באנגלית: **Anthony Chinn**; 1930 – 22 באוקטובר 2000) היה שחקן בריטי יליד גיאנה.

## ביוגרפיה
צ'ין נולד בג'ורג'טאון, גיאנה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בסרט בריטי ב-1957. ב-1961 עבר ללונדון ובמשך השנים הבאות הופיע במספר סדרות טלוויזיה בריטיות.

הוא הופיע בשלושה מסרטי ג'יימס בונד: "ד"ר נו" (1962), "גולדפינגר" (1964) ו"אתה חי רק פעמיים" (1967), ללא קבלת קרדיט על כך. מאוחר יותר הופיע בתור מוהאן ב"שודדי התיבה האבודה" וכטכנאי ב"האלמנט החמישי".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקנים בסרטי ג'יימס בונד
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1930
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2000
בית הקברות הצבאי אטפל

**בית הקברות הצבאי אֶטַפְּל** (באנגלית: **Étaples Military Cemetery**) הוא בית קברות צבאי של האימפריה הבריטית, הממוקם בעיירה אטפל  ליד חוף תעלת למאנש שבצרפת, כ-50 קילומטר מדרום-מערב לעיר קאלה. נקברו בו 11,557 חללים, שמרביתם נפלו במלחמת העולם הראשונה. הוא בית הקברות הצבאי הגדול מסוגו בצרפת, ואחד מן הגדולים באירופה.

בשנת 2023 הוכרז אתר מורשת עולמית של אונסק"ו בשם אתרי קבורה וזיכרון של מלחמת העולם הראשונה (החזית המערבית), הכולל בין היתר את בית הקברות.

## רקע
במהלך מלחמת העולם הראשונה שימש האזור שסביב העיירה אטפל, לחוף שפך הנהר קאנש (Canche), כשטח כינוס ועורף לוגיסטי של שדות הקרב בצפון צרפת. נמצא בו ריכוז גדול של מחנות של צבאות האימפריה הבריטית ושל בתי חולים צבאיים. הוא היה מרוחק יחסית מהחזית ועל כן מוגן מהתקפה, למעט ממטוסים, והיה נגיש באמצעות מסילות רכבת משדות הקרב השונים. בשנת 1917 חנו בו 100 אלף חיילים וכ-16 בתי חולים שדה, שהיו בעלי קיבולת של 22 אלף פצועים וחולים. בית הקברות קלט חללים שנפטרו בבתי החולים. החללים הראשונים נקברו בו במאי 1915.

לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה הוצבו שוב באזור בתי חולים צבאיים. ובית הקברות שימש לקבורה מינואר 1940 ועד לנסיגת הצבא הבריטי מצרפת בסוף מאי 1940. לאחר המלחמה כונסו לבית הקברות מספר קברים מאתרי קבורה אחרים בצרפת.

## בית הקברות
שטח בית הקברות הוא כטרפז, והחלקות בו פונות בכיוונים שונים (שלא כשכיח בבתי הקברות הצבאיים של האימפריה הבריטית). בחלקו הדרום מזרחי של האתר, שבו נמצאת הכניסה לבית הקברות, משתרע מתחם טקסי מוגבה ומרוצף בחלקו, שבו שני מבנים קישוטיים דמויי מגדלים, ובו ניצבים גם צלב ההקרבה ומצבת הזיכרון. מדרגות מובילות במדרון מן המתחם אל חלקות הקבורה. שטח בית הקברות מוקף בעצים ונטוע בו דשא.

בית הקברות במתכונתו הקבועה תוכנן על ידי האדריכל הבריטי אדווין לאצ'נס (Edwin Lutyens) והוא מתוחזק על ידי ועדת חבר העמים לקברי מלחמה. הוא נחנך ב-13 במאי 1922 על ידי מלך בריטניה ג'ורג' החמישי, במסגרת מסע העלייה לרגל שערך לקברי חיילי האימפריה הבריטית בצרפת ובבלגיה.

## החללים בבית הקברות
כ-11 אלף מן החללים שנקברו באתר השתייכו לצבאות האימפריה הבריטית, ובו 119 קברים בלבד של חללי מלחמת העולם השנייה. 73 מכלל החללים הם אלמונים.

כ-8,900 מהחללים היו בריטים, כ-1,150 קנדים, כ-460 אוסטרלים וכ-260 ניו זילנדים. היתר היו דרום אפריקאים, הודים ובלגים.

בית הקברות מכיל גם 662 קברים של חללים שלא השתייכו לצבאות האימפריה הבריטית, רובם גרמנים, כולל שישה אלמונים. יש בו גם חמישה קברים של חללים שלא נפלו בשתי מלחמות העולם.

## קישורים חיצוניים

* בית הקברות, באתר ועדת חבר העמים לקברי מלחמה
* בית הקברות, באתר Virtual War Memorial Australia

## הערות שוליים

אטפל
אטפל
קטגוריה:או-דה-פראנס
קטגוריה:אתרי קבורה וזיכרון של מלחמת העולם הראשונה (החזית המערבית) (אתר מורשת עולמית)
דנג'אק

**דנג'אק** (באנגלית: **Danjaq, LLC**) היא חברת ההחזקות האחראית על זכויות היוצרים והמוצרים המסחריים של סדרת סרטי ג'יימס בונד. כיום הוא מנוהלת על ידי משפחתו של אלברט ברוקולי, שיזם את סדרת הסרטים יחד עם הארי זלצמן. החברה הוקמה בשנת 1962 על ידי זלצמן וברוקולי לאחר צאתו לאקרנים של הסרט הראשון בסדרה, "ד"ר נו".

עקב קשיים כלכליים מכר זלצמן את חלקו בחברה ליונייטד ארטיסטס ב-1975. בשנת 1977, עם צאת הסרט "המרגלת שאהבה אותי" לאקרנים, התגלעה מחלוקת בעניין חלוקת זכויות היוצרים בין דנג'אק ליונייטד ארטיסטס, שנמשכת ככל הנראה עד עצם היום הזה.

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות החזקות אמריקאיות
קטגוריה:חברות אמריקאיות להפקת סרטים
קטגוריה:ג'יימס בונד
קול דומן

**קול דומן** (באנגלית: **Cole Doman**; נולד ב-13 במרץ 1993) הוא שחקן אמריקאי.

## ביוגרפיה
דומן נולד בפילדלפיה ב-1993. בשנת 2011 סיים דומן תואר ראשון באמנויות מהמכללה לאמנויות הבמה של אוניברסיטת רוזוולט בשיקגו. לאחר מכן הוא התקבל לבית הספר למשחק בסטפנוולף, ובין מוריו היו  איימי מורטון, טארל אלווין מקרייני ומייקל פטריק תורנטון. בתקופתמגוריו בשיקגו שיחק בתיאטרון שייקספיר של שיקגו. בשנת 2014 הוא זכה בתואר אחד מ"הפנים החדשות הלוהטות של תיאטרון שיקגו" על ידי שיקגו טריביון.

### קריירה
אחרי תפקיד משנה קטן בפרק של סדרת הטלוויזיה "חסרי בושה", לוהק דומן לתפקיד הקולנועי הראשון שלו בסרט "Henry Gamble's Birthday Party" של סטיבן קון. הוא גילם בחור צעיר ביום הולדתו שמסיבת בריכה נערכת לכבודו. בשנת 2016 הוא נבחר לאחד השחקנים הצעירים הטובים ביותר על ידי "The Film Stage".

משנת 2018 יצא לסיבוב הופעות בארצות הברית כחבר בהרכב המחזמר "מרשעת" עם ג'ו מנטלו. הוא שיחק את התפקיד של מוק מעריץ של גלינדה. בשנת 2020 שיחק בדרמה הקולנועית "Uncle Frank" מאת אלן בול, ששודרה ב-Amazon Prime. דומן קיבל תפקיד ראשי בדרמה הקולנועית "Mutt", שהוצגה לראשונה בפסטיבל סאנדנס בינואר 2023. תפקיד ראשי נוסף הגיע בסרט האימה המסתורי "Haze" מאת מתיו פיפר בשנה שלאחר מכן.

### חיים אישיים
הוא חי לסירוגין בברוקלין ובלוס אנג'לס.

## פילמוגרפיה (חלקית)
* 2015: חסרי בושה (סדרת טלוויזיה, פרק אחד)
* 2015: מסיבת יום ההולדת של הנרי גמבל (סרט באורך מלא)
* 2016: משפחה מודרנית (סדרת טלוויזיה, פרק אחד)
* 2018: חפצים חדים (סדרת טלוויזיה, פרק אחד)
* 2020: דוד פרנק
* 2021–2022: אחת שיודעת (סדרת טלוויזיה, 4 פרקים)
* 2023:"Mutt" סרט באורך מלא
* 2024: "Haze" סרט באורך מלא
* 2025 "The Savant" סדרת טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני תיאטרון אמריקאים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1993
דיפלומיסטוס

**דיפלומיסטוס** (שם מדעי: *Diplomystus*) הוא סוג של דג קדום ממחלקת מקריני סנפיר שהיה קרוב מעט לסרדינאים, אם כי היה שייך לסדרה הנכחדת הקרובה Ellimmichthyiformes. הוא התקיים באמריקה הצפונית ואסיה בין הקרטיקון התחתון עד האאוקן לפני 136.4 עד 48 מיליון שנה מזמננו והוא שרד את הכחדת הקרטיקון הגדולה.

הדג תואר לראשונה בשנת 1877 ותואר בידי החוקר האמריקאי אדוארד דרינקר קופ, על סמך ממצאים שהתגלו באותה שנה בתצורות נהר גרין  שבנהר גרין בויומינג, כאשר ממצאי מאובנים אחרים התגלו בלבנון, יפן, קוריאה וארצות הברית. סוג זה מכיל 7 מינים:
* Diplomystus dentatus
* Diplomystus birdii
* Diplomystus dubetreiti
* Diplomystus shengliensis
* Diplomystus kokuraensis
* Diplomystus primotinus
* Diplomystus altiformis

לעיתים מכלילים חלק ממיניו עם הסוג הקרוב *Knightia*.

דג זה הגיע מגודל קטן כשל סרדין עד לאורך 65 ס"מ בפרטים הגדולים ולפי מקומות הממצאים נראה שחי במים מתוקים כמו אגמים ונהרות איטיים. בצורתו הוא דמה לסרדינאים בני המשפחה Pristigasteridae.

במראהו היה זה דג עגלגל בעל בטן רחבה ובעל סנפירים קצרים, ראש רחב עם לסת עמוקה שנעה כלפי מעלה ואולי עזרה לדג לבלוע טרף גדול. היו לו עיניים גדולות והוא היה צייד לפי ממצאים בהם בלע דג קטן יותר. ייתכן מאוד שהדג חי בלהקות לאורך האגמים הקדומים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אדוארד דרינקר קופ
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1877
קטגוריה:מקריני סנפיר פרהיסטוריים
קטגוריה:בעלי חיים שחיו בקרטיקון תחתון באמריקה הצפונית
קטגוריה:בעלי חיים שחיו באאוקן באמריקה הצפונית
הפארק הלאומי טרנגירה

ממוזער|הכניסה לפארק טרנגירה
**הפארק הלאומי טרנגירה** (באנגלית: **Tarangire National Park**) הוא פארק לאומי באזור מניארה שבטנזניה. הפארק קרוי על שם נהר טרנגירה, שחוצה את הפארק. נהר טרנגירה הוא מקור המים המתוקים הראשי לבעלי החיים הפראיים בפארק, בעיקר בעונת היובש, אז מתרכזים בפארק אלפי בעלי חיים מהאזורים הסובבים.

הפארק מתפרס על שטח של כ-2,850 קילומטרים רבועים.

## צמחייה ובעלי חיים
הפארק מפורסם בזכות השיעור הגבוה של פילים ועצי באובב. המבקרים בפארק בעונת היובש, בין יוני לנובמבר, יכולים לראות עדרים גדולים של אלפי זברות, גנואים ותאואים אפריקניים. בעלי חיים נפוצים נוספים כוללים את קובוס המים, הג'ירף, הדיקדיק, האימפלה, האילנד, קוף הוורווט, הנמיה המפוספסת ובבון הזית. טורפים בפארק טרנגירה כוללים את האריה, הנמר, הברדלס, הקרקל, גירית הדבש וכלב הבר אפריקני.

הפארק מהווה בית למעל ל-550 מיני ציפורים, ומהווה מוקד משיכה לחובבי ציפורים.

הפארק ידוע גם בזכות תלוליות הטרמיטים המאפיינות את הנוף. תלוליות שננטשו משמשות לעיתים קרובות בית לנמיות ננסיות.

מאז 2005, האזור המוגן נחשב ליחידת שימור לאריות.

## מיקום וגישה
ניתן להגיע לפארק הלאומי טרנגירה דרך כביש סלול מדרום לארושה בתוך פחות משעתיים. הפארק הלאומי אגם מניארה נמצא במרחק של 70 קילומטרים מטרנגירה.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טנזניה: פארקים לאומיים
יחסי אפגניסטן–לבנון

**יחסי החוץ בין אפגניסטן ללבנון** הם היחסים הבילטראליים בין אפגניסטן ללבנון.

## היסטוריית היחסים בין המדינות
במהלך מלחמת האזרחים הלבנונית (1975–1990), לא הייתה מעורבות ישירה של אפגניסטן, שהייתה עסוקה אז במלחמה עם ברית המועצות (1979–1989). לבנון הייתה ממוקדת במאבקים הפנימיים שלה, ולא היו ביניהן קשרים דיפלומטיים או תמיכה משמעותית של אחת כלפי השנייה בתקופה זו.
קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
מארי שיר

**מארי מייסלמן שיר** (1940 – דצמבר 2017), הידועה גם בשם מארי שייס מייסלמן, הייתה סופרת אמריקאית ופעילה פמיניסטית, הידועה בהגדרתה לפמיניזם כ"התובנה הרדיקלית שנשים הן בנות אדם".

## חייה המוקדמים
מארי שיר מייסלמן למדה בחוג לאנגלית במכללת ברוקלין, סיימה את לימודיה בשנת 1964.

## קריירה
מארי שיר תיארה את עצמה כ"סופרת ועורכת בלתי מעורערת מאוד ". היא הייתה חברה פעילה באיגוד הסופרים הלאומי  ובסניף ברוקלין בארגון הלאומי לנשים .
במשך שמונה שנים כתבה שיר טור סאטירי בכיוונים חדשים לנשים שכותרתו "השוביניזם של שיר". היא גם כתבה מאמרים של חוות דעת וייעוץ למגזין Ms. ולמגזין San Francisco Examiner , ותרמה ל-The Women's Review of Books 

שיר טבעה את הביטוי "פמיניזם הוא התובנה הרדיקלית שנשים הן בנות אדם". בסקירה שכתבה על A Feminist Dictionary בשנת 1986. משפט זה מופיע כאחד משלושים הגדרות נוספות שנוצרו על ידי שיר כ"הרמת כוסית" ליוצרות של המילון, עובדה זו הובילה לייחוס שגוי של הביטוי לעורכות עצמן (צ'ריס קרמרי, פאולה א. טרייכלר ואן רוסו). (Cheris Kramarae, Paula A. Treichler ואן רוסו).

## חיים אישיים
נפטרה בסוף דצמבר 2017, בשנות השבעים לחייה.

## לקריאה נוספת

* "Top Students Receive Awards". Kings Courier. December 22, 1962. p. 3. Retrieved May 9, 2020 – via Newspapers.com.
* "Simply Topping Students". Daily News. December 11, 1963. p. 587. Retrieved May 9, 2020 – via Newspapers.com.
* Thaler-Carter, Ruth E. (2018). "Marie Shear, 1940–2017". Editorial Freelancers Association. Retrieved January 31, 2019.


2024 08
קטגוריה:סופרות אמריקאיות
קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:בוגרות ברוקלין קולג'
קטגוריה:בוגרי ברוקלין קולג'
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1940
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1940
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2017
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2017
הגו-גו'ס

ה**גו-גו'ס** (באנגלית: **The Go-Go's**) הייתה להקת רוק נשית אמריקאית שהוקמה בלוס אנג'לס ב-1978. למעט תקופות שבהן מוזיקאיות אחרות הצטרפו לזמן קצר, חברות הלהקה היו קבועות יחסית וכללו את  בגיטרה מובילה וקלידים, בלינדה קרלייל כסולנית הראשית,  בתופים,  בבס ו בגיטרת קצב. הן נחשבות ללהקת הרוק הנשית המצליחה ביותר בכל הזמנים. האלבום הראשון שלהן, שיצא ב-1981, הגיע לראש מצעד האלבומים של בילבורד, וזאת הייתה הפעם הראשונה והיחידה מאז שאלבום של להקה שכוללת נשים בלבד, שכתבו וניגנו בעצמן את השירים, הגיע להישג הזה.

החמישייה הגיחה מסצנת הפאנק רוק (Punk rock) של לוס אנג'לס של סוף שנות ה-70 ובשנת 1981 הוציאה את אלבום הבכורה המצליח שלה . האלבום נחשב לאחד מ"אבני הייסוד של הגל החדש בארצות הברית". הוא כלל שניים מתוך ארבעת השירים של הלהקה שנכנסו למצעד הבילבורד הוט 100 -  (מקום עשרים במצעד) ו- (מקום שני במצעד), ולאחר עליה ארוכה ויציבה האלבום הגיע לראש מצעד האלבומים במרץ 1982. האלבום נשאר בפסגה במשך שישה שבועות רצופים, ובסופו של דבר מכר למעלה משני מיליון עותקים. הלהקה הייתה מועמדת לפרס פרס הגראמי לתגלית השנה בטקס פרסי הגראמי ה-24 ב-1982.

שני אלבומים נוספים הגיעו לאחר מכן:  (יצא בשנת 1982) - שמתוכו שיר בעל אותו שם הגיע למקום השמיני במצעד הבילבורד הוט 100 ו- (יצא בשנת 1984), שכלל את הלהיטים " Head over Heels " ו-" Turn to You ". סך הכל הגו-גו'ס מכרו יותר משבעה מיליון עותקים ברחבי העולם.

הגו-גו'ס התפרקו ב-1985, וחברות הלהקה יצאו כל אחת לקריירת סולו. הן התאחדו מספר פעמים בשנות ה-90, ערכו סיבובי הופעות והוציאו אלבום חדש ב-2001, . בשנת 2011 הן קיבלו כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד. למרות שההופעות של הלהקה ב-2016 הוגדרו כסיבוב הופעות פרידה, הלהקה נשארה פעילה במשך מספר שנים לאחר מכן. , מחזמר המציג את שירי הגו-גו'ס, רץ בברודוויי בתיאטרון ההדסון בין השנים 2018 ל-2019. הקבוצה נכנסה להיכל התהילה של כותבות השירים ולהיכל התהילה של הרוקנרול ב-2021, וזמן קצר לאחר מכן הודיעה על פירוקה.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1978
קטגוריה:להקות רוק אמריקאיות
קטגוריה:להקות פופ פאנק
קטגוריה:להקות פופ רוק
דניאל לחוד

**דניאל לחוד מרטינס נעים ח'ורי** (בערבית: **دانيال لحود مارتينيز نعيم الخوري**; נולד ב-22 בינואר 1999) הוא כדורגלן לבנוני-מקסיקני המשחק בעמדת הקשר ברודה.

## קריירת מועדונים
לחוד התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מונטריי. ב-20 בפברואר 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–2 נגד דוראדוס במסגרת גביע המקסיקני. ב-20 באוקטובר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בניצחון 1–2 נגד דפורטיבו טולוקה בו הבקיע את שער הניצחון בדקה ה-84 שהיה גם שער הבכורה שלו בקבוצה.

בינואר  הושאל לקרטרו וכעבור שישה חודשים עבר לפואבלה. בינואר  הושאל לטמפיקו מדרו מהליגה המקסיקנית השנייה כאשר הוא תרם 6 שערים ב-38 משחקים. שנה לאחר מכן שיחק בראיה2 שהיא קבוצת המילואים של מונטריי ובסיום העונה שוחרר ממונטריי.

ב-28 ביוני 2022 חתם באטלנטה. יומיים לאחר מכן הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 3–0 נגד אתלטיקו לה פאס. ב-13 ביולי הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–3 נגד קנקון. את העונה הראשונה שלו בקבוצה סיים עם 13 שערים ב-39 משחקים ואליפות חלק האפרטורה של העונה, אך הקבוצה כשלה בניסיונותיה לעלות לליגה הראשונה. עונה לאחר מכן עזר לקבוצה לזכות בשני החלקים של העונה שעזרו לה לעלות לליגה הראשונה.

ב-2 באוגוסט 2024 חתם בפאנטוליקוס מליגת העל היוונית.

ב-14 באוגוסט 2025 חתם ברודה מהליגה ההולנדית השנייה.

## קריירה בינלאומית
ב-19 בספטמבר 2022 קיבל דרכון לבנוני שאפשר לו לייצג את נבחרת לבנון. חודשיים לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במשחק ידידות נגד  בו הפסידה לבנון 0–2.

נכלל בסגל הנבחרת לקראת גביע אסיה בכדורגל 2023.

## חיים אישיים
לחוד נולד במקסיקו לאם מקומית ואב ממוצא לבנוני. אחיו רודריגו הוא גם כדורגלן.

ב-30 ביוני 2022 התארס לבת זוגו לאחר שהציע לה נישואים בהופעת הבכורה שלו באטלנטה.

## תארים
; טמפיקו מאדרו
*הליגה המקסיקנית השנייה: 

; אטלנטה
*הליגה המקסיקנית השנייה: אפרטורה , קלאסורה 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים מקסיקנים
קטגוריה:כדורגלנים לבנונים
קטגוריה:קשרי כדורגל מקסיקנים
קטגוריה:קשרי כדורגל לבנונים
קטגוריה:כדורגלני מונטריי
קטגוריה:כדורגלני קרטרו
קטגוריה:כדורגלני פואבלה
קטגוריה:כדורגלני אטלנטה (מקסיקו)
קטגוריה:כדורגלני פאנטוליקוס
קטגוריה:כדורגלני רודה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת לבנון
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 2023
קטגוריה:ספורטאים זרים ביוון
קטגוריה:מקסיקנים שנולדו ב-1999
עופרי פרישקולניק

**עופרי פרישקולניק אלדד** (נולדה ב-1 במאי 1981) היא שחקנית טלוויזיה וקולנוע ישראלית. 

## ביוגרפיה
פרישקולניק נולדה בהרצליה, אמה היא מנהלת בית ספר יסודי ברעננה ואביה הוא מורה לנהיגה. היא למדה במגמת תיאטרון בתיכון היובל בהרצליה, ואת שירותה הצבאי העבירה בתיאטרון צה"ל ובחיל הקשר. היא למדה בסטודיו למשחק של יורם לוינשטיין, ומשחק מול מצלמה אצל גלית רוזנשטיין ובסידני, אוסטרליה. והיא גם בוגרת אוניברסיטת תל אביב לקולנוע.

## קריירת משחק
בשנת 2004 הופיעה לראשונה בסדרת הטלוויזיה "אדומות" ששודרה בערוץ הילדים גילמה את אפרת. באותה השנה גם השתתפה בסרט הטלוויזיה "מכתוב" בתור נטע.

בשנת 2005 השתתפה בתוכנית הנוער "אקזיט" הנחתה פינה לייעוץ מיני.

בשנת 2006 הופיעה בתוכנית הטלוויזיה "בלאגן ועד אילת" ששודרה בג'טיקס גילמה דמויות שונות.

בשנת 2007 השתתפה בעונה השנייה של הטלנובלה של HOT "האלופה" גילמה את קארין טבת. באותה השנה גם התארחה בסדרת הטלוויזיה "בילי" ששודרה בג'טיקס בתור נווית, והשתתפה בתוכנית "בלאגן" שגם היא שודרה בג'טיקס גילמה את דמותה של הבלוגרית ליאל בר גלאם. בנוסף באותה השנה גם התארחה בסדרת הטלוויזיה "24/7 תום אבני" ששודרה בערוץ הילדים גילמה עופרי. כמו כן באותה השנה הופיע בסרט "ג'וליה מיה" בתור שחקנית מחליפה.

בשנת 2008 שיחקה בסרט "7 דקות בגן עדן" גילמה את דניאלה.

בשנת 2010 הגישה את התוכנית "חי מתל אביב" באותה השנה הופיעה במערכון של "ארץ נהדרת" בתור לקוחה. בנוסף באותה השנה גם התארחה בסדרה "הכל דבש" ששודרה בערוץ 2.

בשנת 2011 שיחקה בסדרת הטלוויזיה "הצרות שלי עם נשים" ששודרה בערוץ 10 שיחקה את אליאנה צוק.

בשנת 2012 השתתפה בסדרת הטלוויזיה "חצויה - הדבר האמיתי" ששודרה ב־HOT גילמה את ירדן.

בשנת 2013 התארחה בסדרת הטלוויזיה הקומית "ישראל" ששודרה בערוץ 10 שיחקה את ליאת.

בשנת 2015 הופיעה בסדרת הטלוויזיה "התסריטאי" בתור רונית.

בשנת 2017 שיחקה בסדרת הטלוויזיה הדרמה קומית "להיות איתה" ששודרה בערוץ 2 גילמה את ליליאנה. באותה השנה גם הופיעה בסדרה "נבסו" בתור עמליה. כמו כן באותה השנה שיחקה בסדרה הקומית של HOT "אנחנו במפה" גילמה את אפי ברגר.

בשנת 2018 התארחה בסדרה הקומית "חברות" ששודרה בערוץ עשר בתפקיד עידית, מדריכת סדנה.

בשנת 2019 שיחק בסדרה הדרמה קומית של Yes "חמישים" בתפקיד תמר.

בשנת 2021 השתתפה בסדרת הטלוויזיה "פמת"א" ששודרה בכאן 11 שיחקה בתפקיד אורלי.

בשנת 2023 השתתפה בסדרת הנוער "סקיי" בתור איריס גבאי. באותה השנה גם שיחקה בסדרת הנוער הקומית "לעוף על אנה" ששודרה בטין ניק של Yes בתפקיד תלמה.

בשנת 2025 הופיעה בסרט "שפה זרה". באותה השנה גם שיחקה בסדרת הדרמה של כאן 11  "מגרש הרוסים" גילמה את דמותה של תמר כהן.

## חיים אישיים
פרישקולניק נשואה לאדריכל ירון אלדד. היא אם לשלושה. ב-2008 נולדה ביתה הבכורה.

כיום עופרי משחקת בשלל סדרות וסרטים ופועלת כתסריטאית ושחקנית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1981
קטגוריה:בוגרות תיאטרון צה"ל
נחום פלוטניצקי

**נחום פלוטניצקי** (ברוסית: **Наум Янкелевич Плотницкий**; 1913 – 23 באפריל 1982) היה ממשתתפי המרד בסוביבור, וממעט הניצולים ממנו שנותרו בחיים.

## קורות חיים

נולד בשנת 1913 בכפר כפר ויצ'ין שבנפת לוניניץ, בחלקה המערבי של האימפריה הרוסית. בשנת 1919 נכלל הכפר בתחומי הרפובליקה הפולנית. קיבל חינוך יהודי דתי. באמצע שנות ה-30 שירת שירות חובה בצבא הפולני. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה גויס שוב לצבא. השתתף בלחימה מול הצבא הגרמני שפלש לפולין. בסוף בספטמבר 1939 נפל בשבי. כעבור מספר ימים הצליח לברוח מהשבי. הסתתר במשך כ שלוש שנים, תוך התחזות לפולני. ביולי 1943 נתפס על ידי המשטרה הגרמנית ונשלח למחנה ריכוז סוביבור. במהלך הסלקציה בכניסה למחנה הצהיר שהוא בנאי ולכן הועבר למחנה העבודה בסוביבור.

כבעל הכשרה צבאית גויס בספטמבר 1943 על ידי אלכסנדר פצ'רסקי להיות חלק בתכנון התקוממות האסירים שהתרחשה במחנה ב-14 באוקטובר אותה שנה. הוא צורף לחוליה של צלפים (אותה הקים אלכסיי וייצן) - אסירים, בעלי ידע שימוש ברובים. בעת המרד הם היו צריכים להשתלט על מחסן הנשק ובעזרת הרובים מהמחסן לחסל את השומרים במגדלי השמירה. עם פרוץ המרד, הצליחו וייצן וחברי חולייתו להשתלט על מספר רובים ולירות על השומרים, כדי לחפות על בריחתם של אסירים אחרים. פלוטניצקי הצליח להימלט מהמחנה אל היערות שבסביבה. הוא נע דרך היערות מזרחה, שם פגש יחידת פרטיזנים סובייטים באזור ברסט. הוא הצטרף אליהם ולחם בשורות הפרטיזנים עד לשחרור האזור על ידי הצבא האדום.

עם הגעת הצבא האדום, גויס פלוטניצקי לצבא. הוא צורף ליחידת המרגמות של דיוויזיית המשמר מס' 38 של החזית הבלארוסית השנייה ולחם בעד סוף המלחמה. הגיע עם יחידתו עד לאזור פרוסיה המזרחית. על אומץ ליבו בקרבות עוטר בעיטור הכוכב האדום.

לאחר המלחמה התגורר בעיר פינסק. בשנת 1968 השתתף בפגישה של משתתפי המרד בסוביבור, אשר נערכה בדירתו של אלכסנדר פצ'רסקי בעיר רוסטוב על הדון. בפגישה לקחו חלק: אלכסנדר פצ'רסקי, ארקדי וייספאפיר, סמיון רוזנפלד, יפים ליטבינובסקי.

נחום פלוטניצקי עלה לישראל בשנת 1979. התגורר בעיר נצרת עלית. נפטר בביתו בשנת 1982.

## קישורים חיצוניים
* סיפור חייו של נחום פלוטניצקי (רוסית)
* תמונתו של נחום פלוטניצקי מתקופת שירותו בצבא הפולני

קטגוריה:בורחים מכליאה על ידי גרמניה הנאצית
קטגוריה:פרטיזנים יהודים מבלארוס
קטגוריה:פרטיזנים יהודים מפולין
קטגוריה:ניצולי השואה: בלארוס
קטגוריה:ניצולי השואה: פולין
קטגוריה:אסירים במחנה ההשמדה סוביבור
קטגוריה:יהודים אנשי הצבא האדום במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:יהודים בצבא הפולני
קטגוריה:פולנים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מעוטרי הכוכב האדום
קטגוריה:פרטיזנים יהודים מברית המועצות
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1913
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1982
מנץ שולרוד

**מנץ שולרוד** (בנורווגית: **Mentz Schulerud**; 19 באוקטובר 1915 – 18 במאי 2003) היה סופר, שדרן רדיו ובמאי תיאטרון נורווגי. הוא נודע בידע האנציקלופדי שלו על העיר אוסלו.

## ביוגרפיה
שולרוד נולד בכריסטיאניה, אך גדל ברנה , לילהאמר ורינגסקר  כאחיה הגדול של מחברת ספרי הילדים המפורסמת אן-קאת ווסטלי . במהלך הכיבוש הגרמני של נורווגיה הוא היה מעורב בקבוצת התנגדות נורווגית בשם 830-S. בשל עבודתו בעיתונות הבלתי חוקית הנורווגית, הוא נכלא במחנה הריכוז גריני ב-1944.

לאחר המלחמה, התקבל לעבודה כעורך תוכנית ב-NRK, בשנת 1946. מאוחר יותר הוא היה עורך משנה מ-1959 עד 1962. בתקופה זו עבד גם כעורך הראשי של כתב העת הספרותי Vinduet  מ-1959 עד 1963. בשנת 1962 הוא עזב את תאגיד השידור הנורווגי כדי להיות מנהל תיאטרון אוסלו ניי . באמצעות תוכניות הרדיו, המאמרים והספרים הרבים שלו, הוא העביר בצורה חיה את ההיסטוריה של אוסלו עם אנקדוטות ותסריטים ביוגרפיים, במיוחד הקשורים לחיים האמנותיים של העיר. שולרוד, חסיד של נורווגית ממלכתית, עמד בראש ארגון Riksmålsvernet לתקופה, ולאחר מכן היה חבר באקדמיה הנורווגית לשפה וספרות.

שולרוד עוטר כאביר במסדר אולף הקדוש.

מנץ שולרוד היה אביה של אינגריד שולרוד, שנישאה לינס סטולטנברג.

## הערות שוליים

קטגוריה:שדרני רדיו וטלוויזיה
קטגוריה:במאי תיאטרון
קטגוריה:במאים נורווגים
קטגוריה:סופרים נורווגים
קטגוריה:נורווגים שנולדו ב-1915
קטגוריה:נפטרים ב-2003
קהילת יהודי מנצ'סטר

**קהילת יהודי מנצ'סטר** היא קהילה יהודית המתגוררת במנצ'סטר שבממלכה המאוחדת. הקהילה היהודית של מנצ'סטר החלה להגר לאזור במאה ה-18, כשהעיר הייתה עוד בשלבי הקמה, וזאת בשל תעשיות משגשגות של כותנה וטקסטיל. חלק מחברי הקהילה, הקימו מקומות תפילה ומבנים נוספים. אחד מהמבנים הידועים של הקהילה הוא המוזיאון היהודי במנצ'סטר שפועל בבניין בית הכנסת שהוקם בשנת 1874. קהילת יהודי מנצ'סטר היא הקהילה השנייה בגודלה ביהדות בריטניה, כשהגדולה ביותר היא קהילת יהודי לונדון.

כיום, הקהילה היהודית במנצ'סטר מונה 55,000 חברים.

## רקע
בסביבות שנת 1750, לא היו ליהודים זכויות בממלכה המאוחדת, והם לא הורשו לרכוש רכוש. לרוב הם היו רוכלים או סוחרי רחוב.

קבוצות קטנות של יהודים החלו להתגורר באותה התקופה בשכונות ידידותיות ליהודים, ובהם ארגנו מקומות תפילה. ליברפול הייתה בעלת התיישבות יהודית רבה בשנת 1775. עם זאת, הקהילה היהודית במנצ'סטר גדלה במהירות בסוף המאה-18. מנצ'סטר הפך לאזור עם פוטנציאל כלכלי רב, ולכן, סוחרים יהודים שהתגוררו בליברפול עבדו במנצ'סטר מדי שבוע, וחזרו לליברפול על מנת לשמור על השבת.

### התיישבות ראשונית
העיתונות במנצ'סטר הייתה אנטישמית. יהודים סחרו לרוב בסחורה משומשת, תכשיטים וקליגרפיות, ורובם היו שענים, רופאי אלילים ותחריטנים. פריצת מנעולים וגידור סחורות גנובות.

ב-1786, 14 משפחות התיישבו במנצ'סטר. ב-1796, נבנתה המשחטה הראשונה. רוב היהודים התקשו כלכלית בשל מלחמות המהפכה הצרפתית, וחוק נגד הגירה אשר חוקק באותה התקופה, הקשה על חופש התנועה שלהם. למרות זאת, הקהילה הצליחה לשמור על יציבות.

לאחר המלחמות הנפוליאוניות, מנצ'סטר חוותה צמיחה משמעותית, והקהילה היהודית הצליחה להיטמע היטב בסטטוס קוו. הקהילה יצרה אליטה קטנה שניהלה את בית הכנסת ותרמה להתרחבותה המסחרית והכלכלית של העיר.

בשנת 1826, בתמיכתו של אברהם פרנקלין, מנהיג אנגלי-חרדי של קהילת יהודי מנצ'סטר, הוקמה האגודה הפילנתרופית העברית של מנצ'סטר, שמטרתה הייתה לסייע למהגרים יהודים עניים שהיו מורעבים. באותה התקופה גם נרשמה עלייה בכמות היהודים שעבדו בעיר, וזאת למרות קשיים רבים עם תנאי עבודתם.

### שיא גודלה
בין 1834 ל-1836, תעשיית הכותנה של מנצ'סטר פרחה, ומשכה קמעונאים יהודים עשירים. בנוסף, כמות הסוחרים היהודים והגמרנים בעיר גדלה, והם הקימו חברות יצוא באזור. למרות שמספר סוחרים יהודים מבוססים כלכלית היגרו מהעיר, יהודים רבים החליטו להישאר במנצ'סטר, מה שעזר לשמור על יציבותה של תעשיית הכותנה באזור. עד 1841, לפחות 76 יהודים עסקו בתעשיית הכותנה של מנצ'סטר.

באמצע המאה ה-19, התגוררו כ-500 יהודים במנצ'סטר.

## הערות שוליים

קטגוריה:מנצ'סטר: היסטוריה
קטגוריה:קהילות יהודיות
קטגוריה:יהדות בריטניה
פצצת דאייה

**פצצת דאייה** היא פצצה המוטלת מהאוויר, בעלת משטחי בקרת טיסה המאפשרים לה לדאות באופן שטוח יותר מזה של פצצה קונבנציונלית. מסלול הנפילה השטוח מאפשר לשחרר אותה במרחק רב מהמטרה ולא ממש מעליה, ובכך מאפשר התקפה מוצלחת מבלי לחשוף את המטוס המשגר להגנות נגד מטוסים שממוקמות ליד המטרה. פצצות דאייה יכולות להעביר ראשי נפץ בצורה מדויקת באופן השווה לטילי שיוט בשבריר מהעלות - לפעמים על ידי התקנת ערכות בקרת טיסה על פצצות פשוטות לא מונחות - וקשה מאוד לטילי קרקע-אוויר ליירט אותן בזכות חתימת המכ"ם הזעירה שלהן וזמני טיסה קצרים. אמצעי הנגד היעיל היחיד ברוב המקרים הוא להפיל את מטוסי האויב לפני שהם מתקרבים לטווח השיגור, מה שהופך את פצצות הדאייה לנשק בעל השפעה משמעותית על שדה הקרב בזמן שהתנאים אינם מאפשרים הפצצות בשיטות אחרות.

פצצות דאייה החלו להופיע במלחמת העולם השנייה כגון ה-Fritz X וה-Henschel Hs 293 הגרמניים היו חלוצים בשימוש במערכות שליטה מרחוק, ואפשרו למטוס השולט לכוון את הפצצה למטרה מדויקת כצורה ראשונית של תחמושת מונחית מדויקת. מערכות מודרניות הן בדרך כלל מונחות עצמיות או אוטומטיות למחצה, המשתמשות ב-GPS או בלייזר כדי לפגוע ביעדיהן.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פצצות מונחות
קטגוריה:פצצות שימוש כללי
קטגוריה:פצצות
תעשיית הטקסטיל

ממוזער|280px|עובדות במפעל טקסטיל בבנגלדש
**תעשיית הטקסטיל** עוסקת בעיקר בעיצוב, ייצור והפצה של טקסטיל, כולל חוטים, בדים וביגוד. תעשיית הטקסטיל ממלאת תפקיד מכריע באספקת חומרים למגוון רחב של מוצרים. חומרי הגלם בהם נעשה שימוש בייצור טקסטיל יכולים להיות טבעיים, כמו כותנה, צמר ומשי, או חומרים סינתטיים כמו ניילון ופוליאסטר.

## היסטוריה
מבחינה היסטורית תהליך ייצור הטקסטיל היה כרוך בעבודה רבה במיוחד, כלל טוויה של סיבים גולמיים לחוטים, אריגה או סריגה, וצביעה ביד של הבדים. התהליכים הללו בוצעו באופן מסורתי ביד או באמצעות מכונות פשוטות, לרוב בבתי מלאכה קטנים או בבתים של האנשים שעסקו בכך. עם זאת, המהפכה התעשייתית במאות ה-18 וה-19 שינתה באופן מהותי את תעשיית הטקסטיל, והדבר הוביל לייצור המוני של טקסטיל במפעלים ולהפחתה עצומה בעלויות הייצור. ההתקדמות הטכנולוגית הזו הביאה לצמיחתן של מפעלי טקסטיל, ובמיוחד בבריטניה, שהפכה באותה העת ליצרנית הטקסטיל המובילה בעולם.

במהלך המאה ה-20 תעשיית הטקסטיל הפכה ליותר ויותר גלובלית, והייצור עבר ברובו למדינות שונות, בעיקר באסיה, בהן שכר העובדים נמוך במיוחד. בנוסף, תעשיית הטקסטים החלה להשתמש בחומרים סינתטיים שהיו זולים בהרבה מסיבים טבעיים.

מוקדי הייצור של תעשיית הטקסטיל המודרנית נמצאים כיום בעיקר במדינות סין, הודו, וייטנאם ובנגלדש. במדינות הללו מיוצרות כמויות עצומות של טקסטיל לכל העולם.

## השפעה סביבתית
תעשיית הטקסטיל היא אחת מהתעשיות המזהמות ביותר בעולם. תהליכי ייצור הטקסטיל כרוך בשימוש נרחב במים בתהליכי הצביעה והגימור של בדים, וכתוצאה מכך מפעלים רבים מזרימים את הכימיקלים והצבעים הרעילים בהם הם השתמשו לנהרות ולנחלים. פיזור החומרים המזהמים באופן הזה עלול במקרים רבים להוות סיכון בריאותי אמיתי לאוכלוסייה באותם האזורים. תעשיית הטקסטיל גם מזהמת את הסביבה עם כמויות גדולות של מיקרופלסטיק.

למרות שישנן חלופות ידידותיות יותר לסביבה, חברות רבות בתעשיית הטקסטיל ממשיכות להסתמך על הטכניקות הישנות אשר גורמות לפגיעה בסביבה.

## השפעות על בריאות העובדים
תעשיית הטקסטים עושה שימוש במעל ל-8,000 כימיקלים, ורבים מהם הם רעילים או שהנם כמיקלים שלא מתכלים. חלק מהעובדים במפעלי הטקסטיל נחשפים מדי יום לכימיקלים מסוכנים, והדבר גורם בין היתר לעלייה בסיכון להתפתחות של לקות שמיעה, מחלות עור, ובעיות בראייה - במיוחד כאשר העובדים לא משתמשים בציוד מגן ראוי. בנוסף, ישנו גם סיכון מוגבר שלעובדות טקסטיל בהריון אשר נחשפות לסיבים טבעיים וסינתטיים תהיה הפלה. יש גם סכנה להתפתחות של מחלות אחרות כתוצאה מחשיפה תדירה לכימיקלים מסוכנים כולל סרטן.

בנוסף, ביצוע אותן התנועות הפיזיות במשך זמן רב מדי יום באופן חוזר ונשנה במסגרת תהליך ייצור הטקסטיל עלול לגרום לעובדים רבים לפתח בעיות בריאותיות שונות, ובמיוחד עבור מפעילי מכונות תפירה.

## גלריית תמונות

קובץ:Powerloom_weaving_in_1835.jpg|עובדי מפעל טקסטיל בשנת 1835
קובץ:Marshall's_flax-mill,_Holbeck,_Leeds_-_interior_-_c.1800.jpg|עובדי מפעל טקסטיל בשנת 1843
קובץ:Ignacy_Płażewski,_Prządki_przy_pracy,_I-4717-4.jpg|עובדי מפעל טקסטיל בפולין, שנות ה-50 של המאה ה-20
קובץ:Finlaysonin_kutojia_vuonna_1951._Kuva_Veikko_Kanninen,_Vapriikin_kuva-arkisto._(16248493129).jpg|עובדי מפעל טקסטיל בפינלנד בשנת 1951
קובץ:Dan Hadani collection (990044401360205171).jpg|עובדות במפעל טקסטיל בישראל בשנת 1969


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ענפים כלכליים
קטגוריה:תעשיית טקסטיל
אילו וולאס

**אילו וולאס** לבית **בראון** (באנגלית: **Ilo Wallace**; 10 במרץ 1888 – 22 בפברואר 1981) הייתה אשתו של הנרי א. וולאס, סגן הנשיא ה-33 של ארצות הברית. היא הייתה הגברת השנייה של ארצות הברית מ-1941 עד 1945.

## ביוגרפיה
אילו נולדה ב-10 במרץ 1888 אינדיאנולה , איווה, והייתה בתם של ג'יימס ליטל בראון ואשתו, הארייט לינדזי. היא למדה בקולג' סימפסון לפני שעברה ללמוד פיתוח קול באוניברסיטת דרייק.

היא נישאה להנרי אגארד וולאס בדה מוין, איווה, ב-20 במאי 1914. נולדו להם שלושה ילדים: הנרי בראון וולאס (1915–2005), רוברט בראון וולאס (1918–2002), וז'אן בראון וולאס (1920–2011). בעלה הפך מאוחר יותר לעורך הראשי של "Wallace's Farmer", מגזין חקלאי רב השפעה מהמערב התיכון, שהוקם על ידי אביו, הנרי קנטוול וולאס, שהיה מזכיר החקלאות של ארצות הברית בין השנים 1921 ל-1924.

ירושה קטנה שקיבלה מהוריה אפשרה לבני הזוג וולאס ולשותפיהם העסקיים להקים, בשנת 1926, את חברת Hi-Bred Corn, שפיתחה והפיצה תירס היברידי ולבסוף שינתה את החקלאות. במהלך הבחירות לנשיאות 1940 רץ בעלה לצד פרנקלין דלאנו רוזוולט, ובשנת 1941 מונה כסגן נשיא ארצות הברית, ואילו הפכה לגברת השנייה של ארצות הברית, תפקיד בו החזיקה עד 1945. היא הייתה נותנת החסות של אוניית המערכה USS איווה.

ב-22 בפברואר 1981, היא מתה באחוזת וולאס, חוות פארווי, בסאות' סיילם, ניו יורק. הלווייתה הייתה פרטית לבקשת משפחתה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:הגברות השניות של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1888
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1981
פרידריך ארמלר

**פרידריך ארמלר** (**וולף ברסלב**) (ברוסית: **Фридрих Эрмлер**; 13 במאי 1898 -  12 ביולי 1967) היה שחקן ובמאי קולנוע סובייטי ממוצא יהודי. סרטו "נקודת מפנה הגדולה" זכה בפרס דקל הזהב בפסטיבל הקולנוע בקאן בשנת 1946.
## קורות חיים
פרידריך ארמלר (וולף ברסלב) נולד בשנת 1898 ברזקנה (אז בתחומי האימפריה הרוסית כיום בלטביה) למשפחה יהודית עניה. הוא היה הבכור בין 5 ילדי המשפחה. אביו עסק בייצור רהיטים, בשנת 1905 נסע לארצות הברית בתקווה למצוא פרנסה ונפטר שם בשנת 1909. וולף ברסלב החל לעבוד בעבודות מזדמנות מגיל 12.

בשנת 1916 הוא גויס לצבא האימפריה הרוסית, בסוף 1917 ערק והגיע לסנקט פטרבורג. בתקופת מלחמת האזרחים ברוסיה הוא לחם בשורות הצבא האדום ובהמשך פעל בצ'קה. בשנת 1919 הוא התקבל לשורות המפלגה הקומוניסטית ושינה את שמו. 

בשנים 1923/1924 ארמלר למד אמנות המשחק והצטלם במספר סרטים בתפקידים משניים. בשנת 1924 הוא החל לעבוד ב"לנפילם" ובשנת 1925 ביים את סרטו הראשון.

בשנים 1929–1931 ארמלר למד במוסד להשכלה גבוהה ובמקיל היה עורך של עיתון בתחום הקולנוע.

בשנת 1932 ארמלר ביחד עם סרגיי יוטקביץ' היה שותף לבימוי וכתיבת תסריט של סרט שהיה בין סרטים הראשונים עם קול בברית המועצות.

בסוף שנות ה-30 הוא ביים סרט "האזרח הדגול" שזכה בפרס ברית המועצות בשנת 1941 אך נאסר להקרנה בתקופת ניקיטה חרושצ'וב.

בשנת 1940 ארמלר מונה למנהל אמנותי של "לנפילם". בתקופת מלחמת העולם השנייה הוא ביים מספר סרטים שצולמו באלמטי וקיבל עבורם פרס ברית המועצות. סרטו "נקודת מפנה הגדולה" (1945) הוצג בפסטיבל הקולנוע בקאן וזכה בפרס דקל הזהב.

לאחר פטירת יוסיף סטלין ארמלר ביים מספר סרטים שלא זכו להצלחה גדולה.

על פעילותו בתחום הקולנוע ארמלק קיבל תואר אמן העם של ברית המועצות (1948), עיטור לנין ועיטורים נוספים.

ארמלר נפטר בשנת 1967 בקומרובו ליד לנינגרד.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה 
* 

קטגוריה:במאי קולנוע יהודים סובייטים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע סובייטים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע יהודים
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:אמני העם של ברית המועצות
קטגוריה:שמות עט
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1898
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1967
לב סברדלין

**לב סברדלין** (ברוסית: **Лев Наумович Свердлин**; 16 בנובמבר 1901 – 19 באוגוסט 1969) היה שחקן קולנוע ותיאטרון סובייטי ממוצא יהודי. בשנת 1954 הוא זכה בתואר אמן העם של ברית המועצות.

## קורות חיים
לב סברדלין נולד בשנת 1901 באסטרחן למשפחה יהודית עניה. מגיל 10 הוא התחיל לעבוד בעבודות מזדמנות כדי לעזור לפרנסת המשפחה.

בשנת 1919 גויס לשורות הצבא האדום והשתחרר בשנת 1922.

בשנת 1922 הגיע למוסקבה והחל ללמוד ב. בהמשך הוא למד בבית ספר של וסבולוד מיירהולד וסיים את הלימודים בשנת 1926. סברדלין עבד בתיאטרון של מיירהולד עד לסגירתו בשנת 1938.

בשנת 1938 החל לשחק בתיאטרון וכטנגוב ובשנת 1943 עבר לתיאטרון מאיאקובסקי בו עבד עד לשנת 1969. על הצגות בתיאטרון זה הוא קיבל פעמיים את פרס ברית המועצות (1947 ו-1949).

בשנת 1924 החל להצטלם בקולנוע. הוא שיחק בעשרות סרטים ועל השתתפותו בסרט משנת 1951 של אלכסנדר סטולפר קיבל את פרס ברית המועצות בפעם השלישית.

בנוסף למשחק, פעל סברדלין בתחום דיבוב. בשנות ה-60 הוא לימד במכון לקולנוע על שם גרסימוב.

על פעילותו בתחום הקולנוע ותיאטרון סברדלין קיבל תואר אמן העם של ברית המועצות (1954), עיטור לנין ועיטורים נוספים.

סברדלין נפטר בשנת 1969 במוסקבה ונטמן בבית העלמין נובודוויצ'יה.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה 
* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה סובייטים
קטגוריה:שחקני תיאטרון סובייטים
קטגוריה:שחקנים יהודים
קטגוריה:מורים למשחק
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:אמני העם של ברית המועצות
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין נובודוויצ'יה
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1901
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1969
אדואר ויניירון

**אדואר ויניירון** (בצרפתית: **Édouard Vigneron**  30 באוקטובר 1896 - 11 בפברואר 1972) היה ראש אגף הזרים של משטרת ננסי, עם סגניו, הציל יהודים בננסי במהלך כיבוש העיר על ידי הנאצים. על פעילותו להצלת יהודים בזמן השואה הוענק לו אות חסיד אומות העולם מיד ושם.

## ביוגרפיה
ויניירון נולד ב-30 באוקטובר 1896 בנאנסי מחוז מרט ומוזל.

### מלחמת העולם הראשונה
ויניירון התנדב ב-23 באוגוסט 1914 לשירות בגדוד ציידים רכובים. הוא פונה חולה ב-17 באפריל 1917 (עיוורון זמני בעקבות היחשפות לגז). הוא עבר לאגף התעופה השני ב-24 באפריל 1918 ושוחרר ב-22 במרץ 1919 משירות. .

### קריירה במשטרה בננסי
ויניירון החל את עבודתו במשטרה העירונית של ננסי אזור 11 באוקטובר 1922. הוא התמנה לתפקיד מפקד המשטרה ב-11 באפריל 1939.

הוא מונה למפקד אגף הזרים בספטמבר 1940.

ב-1942 ויניירון בסיוע פקודיו, אפשר ל־350 יהודים מננסי להימלט מאקציה של השלטונות הנאצים.

ויניירון נעצר על ידי הגסטפו על כך שעזר בהנפקת תעודות זהות ליהודים מבלי להדביק את האזכור ליהדותם. הוא היה כלוא במשך שלושה חודשים בכלא שארל השלישי בננסי.

ויניירון פרש לגמלאות ב-5 בספטמבר 1942, פרישה שביקש מסיבות בריאותיות וכדי להימנע ממעצרו על ידי השלטונות הגרמניים.

הוא נעצר בפעם השנייה על ידי הגסטפו ב-10 במאי 1943, הועבר לפריז ונכלא ל-3 חודשים בפרזנס על שהוציא תעודת זהות בדויה לצרפתי, סוכן של שירות הביון.

הוא פרש לגמלאות ב-30 באוקטובר 1951 .

## ביבליוגרפיה

## הערות שוליים

קטגוריה:צרפתים חסידי אומות העולם
קטגוריה:חברי הרזיסטאנס
קטגוריה:מצילים בשואה: צרפת
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1896
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1972
פייר לואי מופרטואי

**פייר לואי מורו דה מופרטואי** (**Pierre Louis Moreau de Maupertuis**;  17 ביולי 1698 - 27 ביולי 1759) היה מתמטיקאי, פילוסוף, אסטרונום וחוקר טבע צרפתי. הוא שימש כמנהל האקדמיה הצרפתית למדעים וכיהן כנשיא הראשון של האקדמיה הפרוסית למדעים , בהזמנתו של פרידריך הגדול.

## הישגיו המדעיים
דה מופרטואי ערך משלחת ללפלנד כדי לקבוע את צורת כדור הארץ. לעיתים קרובות מיוחסת לו המצאת "עקרון הפעולה המינימלית"; בגרסה המוכרת בתור העיקרון של מופרטואי  - משוואה אינטגרלית הקובעת את הנתיב שלאורכו תתקדם מערכת פיזיקלית. עבודתו בידיעת הטבע מעניינת ביחס למדע המודרני, שכן הוא נגע בהיבטים של תורשה והמאבק על הקיום .

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מתמטיקאים צרפתים
קטגוריה:מתמטיקאים מהמאה ה-18
מרייט גארנר

[שמאל|ממוזער| אטי ר. גארנר הול הם מעונות הנשים ב[מכללה זוטרה|מכללה הזוטרה סאות'ווסט טקסס ג'וניור קולג' ביובלדי, על שם אשתו של סגן הנשיא לשעבר של ארצות הברית ג'ון נאנס גארנר.]]
**מרייט אליזבת "אטי" ריינר גארנר** (באנגלית: **Mariette Elizabeth "Ettie" Rheiner Garner**; 17 ביולי 1869 – 17 באוגוסט 1948) הייתה אשתו של ג'ון נאנס גארנר, סגן הנשיא ה-32 של ארצות הברית, ולפיכך הגברת השנייה של ארצות הברית בין השנים 1933 ל-1941.

## ביוגרפיה
מרייט אליזבת "אטי" ריינר גארנר נולדה ב-17 ביולי 1869 בסבינאל, טקסס, לג'ון פיטר ריינר, מהגר שווייצרי שהפך לחוואי בטקסס, ולאשתו הראשונה, מרי אליזבת ווטסון.

ב-1893, למרות שנשים בטקסס לא יכלו להצביע באותה עת, התמודדה מרייט ריינר לשופטת מחוז יובלדי. היא הובסה על ידי השופט המכהן, ג'ון נאנס גארנר. שנתיים לאחר מכן, ב-25 בנובמבר 1895, היא נישאה לגארנר בסאבינאל, טקסס. נולד להם ילד אחד, בן, טולי צ'ארלס גארנר (1896–1968). בראיון ב-1940, היא הכחישה שהתמודדה נגד גארנר.

בתקופת כהונתו של בעלה בבית הנבחרים האמריקאי, בין השנים 1903–1933, אטי גארנר שימשה כמזכירתו הפרטית. בשנת 1932 רץ בעלה בבחירות לנשיאות לצידו של פרנקלין דלאנו רוזוולט, ונבחר לסגן נשיא ארצות הברית, מה שהפך אותה לגברת השנייה של ארצות הברית, תפקיד אותו מילאה עד 1941.

היא סבלה ממחלת פרקינסון מ-1942 עד 1948, נכנסה לתרדמת של יומיים ומתה ביובלדי, טקסס, ב-17 באוגוסט 1948, חודש לאחר יום הולדתה ה-79.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הגברות השניות של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1869
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1948
מארק פרודקין

**מארק פרודקין** (ברוסית: **Марк Исаакович Прудкин**; 13 בספטמבר 1898 – 24 בספטמבר 1994) היה שחקן קולנוע ותיאטרון סובייטי-רוסי ממוצא יהודי. בשנת 1961 הוא זכה בתואר אמן העם של ברית המועצות.
## קורות חיים
מארק פרודקין נולד בשנת 1898 בעיירה קלין שבמחוז מוסקבה למשפחה יהודית. אביו היה תופר ואמו מוזיקאית. עוד בתקופת בית ספר פרודקין השתתף בהצגות תיאטרון של חובבים.

בשנת 1916 פרודיקן החל ללמוד משחק. בשנת 1918 הוא התחיל במקביל ללמוד משפטים באוניברסיטת מוסקבה והמשיך להשתתף בהצגות תיאטרון. בשנת 1924 הוא התחיל לעבוד בתיאטרון האמנותי של מוסקבה ושיחק על במתו כ-70 שנים.

בשנת 1941 פרודקין התקבל לשורות המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות ומספר שנים היה מזכיר סניף מפלגתי בתיאטרון.

בשנת 1969 פרודקין שיחק בסרט קולנוע של איוואן פירייב "אחים קרמאזוב". זה היה תקפיד קולנוע הראשון של פרודקין לאחר השתתפות במספר סרטים בתקופת ראינוע. בהמשך הוא השתתף במספר סרטים נוספים אך בתפקידים משניים.

בשנת 1973 פרודקין היה שחקן בהצגת תיאטרון שבוימה במיוחד לשחקנים ותיקים (שיחק לצד בוריס פטקר). בשנת 1983 הוא שיחק בהצגת תיאטרון שבוימה על ידי בנו.

על פעילותו בתחום התיאטרון פרודקין קיבל 3 פעמים פרס ברית המועצות (1946, 1947, 1949) תואר אמן העם של ברית המועצות (1961), תואר גיבור העמל הסוציאליסטי ((1989), עיטור לנין (1949 ו-1989) ועיטורים נוספים.

פרודקין נפטר בשנת 1993 במוסקבה ונטמן בבית העלמין נובודוויצ'יה לצד אשתו.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה סובייטים
קטגוריה:שחקני תיאטרון סובייטים
קטגוריה:שחקנים יהודים
קטגוריה:יהודים מעוטרי גיבור העמל הסוציאליסטי
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:מעוטרי עיטור מהפכת אוקטובר
קטגוריה:מעוטרי עיטור הידידות בין העמים
קטגוריה:מעוטרי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:אמני העם של ברית המועצות
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין נובודוויצ'יה
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1901
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1969
ג'ו-אן ואן דייק

**ג'ו-אן ואן דייק** (באנגלית: **Jo-Ane van Dyk**; נולדה ב-3 באוקטובר 1997) היא אתלטית דרום אפריקאית, סגנית אלופה אולימפית (פריז 2024), אלופת משחקי אפריקה (אקרה 2023) ופעמיים אלופת אפריקה (סנט פייר 2022 ודואלה 2024) בהטלת כידון.

## ביוגרפיה
### 2015
#### אלופת אפריקה עד גיל 20
באליפות אפריקה עד גיל 20 שנערכה באדיס אבבה שבאתיופיה במרץ זכתה במדליית זהב בהטלת כידון בתוצאה של 49.47 מטר.

#### מדליית ארד במשחקי אפריקה
במשחקי אפריקה שנערכו בברזוויל שברפובליקה של קונגו בספטמבר זכתה במדליית ארד בהטלת כידון בתוצאה של 50.52 מטר.

### 2016
#### סגנית אלופת אפריקה
באליפות אפריקה שנערכה בדרבן שבדרום אפריקה ביוני זכתה במדליית כסף בהטלת כידון בתוצאה של 56.22 מטר.

#### סגנית אלופת עולם עד גיל 20
באליפות העולם עד גיל 20 שנערכה בבידגושץ' שבפולין ביולי זכתה במדליית כסף בהטלת כידון בשיא אישי חדש של 57.32 מטר.

### 2018
#### סגנית אלופת אפריקה
באליפות אפריקה שנערכה באסאבה שבניגריה באוגוסט זכתה במדליית כסף בהטלת כידון בתוצאה של 53.72 מטר.

### 2019
#### סגנית אלופת משחקי אפריקה
במשחקי אפריקה שנערכו ברבאט שבמרוקו באוגוסט זכתה במדליית כסף בהטלת כידון בתוצאה של 55.38 מטר.

### 2021
באולימפיאדת טוקיו שנערכה באוגוסט סיימה במקום 24 בהטלת כידון בתוצאה של 57.69 מטר.

### 2022
#### אלופת אפריקה
באליפות אפריקה שנערכה בפור לואי שבמאוריציוס ביוני זכתה במדליית זהב בהטלת כידון בתוצאה של 60.65	מטר.

באליפות העולם שנערכה ביוג'ין שבאורגון, ארצות הברית, ביולי, סיימה במקום 15 בהטלת כידון בתוצאה של 57.79 מטר.

### 2023
באליפות העולם שנערכה בבודפשט שבהונגריה באוגוסט סיימה במקום עשירי בהטלת כידון בתוצאה של 57.43 מטר.

### 2024
#### אלופת משחקי אפריקה
במשחקי אפריקה שנערכו באקרה שבגאנה במרץ זכתה במדליית זהב בהטלת כידון בשיא אליפות חדש של 60.80 מטר.

#### אלופת אפריקה
באליפות אפריקה שנערכה בדואלה שבקמרון זכתה במדליית זהב בהטלת כידון בתוצאה של 57.03 מטר.

#### סגנית אלופה אולימפית
באולימפיאדת פריז שנערכה באוגוסט זכתה במדליית כסף בהטלת כידון בתוצאה של 63.93 מטר, אחרי הארוקה קיטגוצ'י מיפן (65.80 מטר) ולפני ניקולה אוגרודניקובה מצ'כיה (63.68 מטר). בשלב המוקדמות קבעה שיא אישי חדש של 64.22 מטר.

## שיאים אישיים
* הטלת כידון: 64.22 מטר (2024)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מטילות כידון
קטגוריה:אתלטיות דרום אפריקאיות
קטגוריה:מטילות כידון באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:זוכות מדליית כסף אולימפית: אתלטיקה
קטגוריה:זוכות מדליית כסף אולימפית מדרום אפריקה
קטגוריה:דרום אפריקאיות שנולדו ב-1997
פייג' קונרס

**פייג' קונרס** (נולדה ב-9 באפריל 2000) היא מחליקה אמנותית אמריקאית-ישראלית בקטגוריית הזוגות. יחד עם בן זוגה להחלקה, יבגני קרסנופולסקי, היא זכתה במדליית הארד בתחרות CS Minsk-Arena Ice Star בשנת 2017. היא ייצגה את ישראל באולימפיאדת החורף 2018 בהחלקה אמנותית בקטגוריית הזוגות ובתחרות הקבוצתית בפיונגצ'אנג, קוריאה הדרומית.

## ביוגרפיה
קונרס נולדה ב-9 באפריל 2000 בפיטספורד , ניו יורק, ארצות הברית, בתם של קארן (מורה לקריאה) ומרק קונרס (רופא שיניים). אמה, שמוצאה מבאפלו, היא בעלת אזרחות ישראלית. מאוחר יותר עברה המשפחה לאדג'ווטר, ניו ג'רזי. לקונרס יש אזרחות כפולה אמריקאית-ישראלית.

### קריירה
קונרס החלה ללמוד החלקה על הקרח בשנת 2003. היא ייצגה את ישראל בקטגוריית היחידות לנשים, ודורגה במקום ה-27 באליפות העולם לג'וניורים בשנת 2017 בטייפה, טייוואן. היא אומנה על ידי גלית חייט, ג'ילברטו ויאדנה, ומיכאלה בושטו.

במעבר לקטגוריית הזוגות, קונרס חברה ליבגני קרסנופולסקי הישראלי במרץ 2017. הזוג החליט להתאמן בהקנסאק, ניו ג'רזי, בהדרכתם של גלית חייט ואנטון נימנקו.

בהופעת הבכורה הבינלאומית שלהם, קונרס/קרסנופולסקי דורגו במקום החמישי בתחרות CS U.S. Classic בספטמבר 2017. מאוחר יותר באותו חודש, הם דורגו במקום השמיני בתחרות CS Nebelhorn Trophy, שהייתה ההזדמנות האחרונה להשיג כרטיס לאולימפיאדת החורף 2018. כתוצאה מהישג זה, ישראל קיבלה מקום בתחרות הזוגות האולימפית. באוקטובר, השניים זכו במדליית הארד בתחרות CS Minsk-Arena Ice Star.

בנובמבר 2017, קונרס/קרסנופולסקי נבחרו לנבחרת האולימפית של ישראל. בינואר 2018, הם סיימו במקום התשיעי באליפות אירופה 2018 במוסקבה, רוסיה.

היא התחרתה עבור ישראל באולימפיאדת החורף 2018 בהחלקה אמנותית בקטגוריית הזוגות (בה סיימה במקום ה-19) ובתחרות הקבוצתית בפיונגצ'אנג, דרום קוריאה.

## תוכניות
### זוגות

### יחידים

## הישגים תחרותיים
### זוגות עם קרסנופולסקי

### יחידים נשים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ספורטאיות ישראליות
קטגוריה:מחליקות אמנותיות על קרח ישראליות
קטגוריה:מחליקות אמנותיות על קרח אולימפיות ישראליות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-2000
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-2000
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-2000
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-2000
תיאופיליו סטיבנסון

**תאופילו סטיבנסון לורנס** (; 29 במרץ 1952 – 11 ביוני 2012) היה מתאגרף קובני שהתחרה בין השנים 1966 ל-1986.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
תיאופיליו סטיבנסון נולד ב-29 במרץ 1952 בפוארטו פדרה , קובה. הוא היה הבן היחיד של תיאופיליו סטיבנסון פטרסון, מהגר מסנט וינסנט, ודולורס לורנס, ילידת קובה שמוצאה מאיי סנט קיטס. משפחתו של סטיבנסון חיה בתנאים צנועים, ואביו, שעבד כחוטב קנים, עודד את סטיבנסון לפנות לאגרוף בעקבות ניסיונו האישי עם ספורט זה. בגיל 9, החל סטיבנסון הצעיר להתאמן באגרוף תחת הדרכתו של ג'ון הררה, אלוף קובני במשקל קל כבד לשעבר, ומכאן החל מסלול חייו בעולם האגרוף

### קריירה
סטיבנסון התחיל את הקריירה המקצועית שלו בגיל 17, ובמהרה הפך לאחד המתאגרפים המובילים בקובה. הוא השיג הצלחות רבות, כולל ניצחונות באליפויות מרכז אמריקה ובקרב נגד מתאגרפים מהשורה הראשונה בקובה. הפריצה הגדולה של סטיבנסון בזירה הבינלאומית הגיעה באולימפיאדת מינכן ב-1972, שם זכה במדליית זהב לאחר שגבר על המתאגרף האמריקאי דואן בוביק ברבע הגמר. זו הייתה תחילת סדרת הניצחונות המרשימה של סטיבנסון, שבמהלכה זכה בשלוש מדליות זהב אולימפיות רצופות במשקל כבד בשנים 1972, 1976 ו-1980.

סטיבנסון קיבל הצעות מפתות להפוך למתאגרף מקצועי ולהתמודד מול מתאגרפים כמו מוחמד עלי, אך הוא סירב להצעות אלה והעדיף להישאר מתאגרף חובב, נאמן לקובה ולערכיה. הוא הצהיר כי "מה זה מיליון דולר לעומת האהבה של שמונה מיליון קובנים?

### חיים אישיים
לאחר שפרש מהאגרוף, סטיבנסון נשאר מעורב בספורט כמאמן ומנטור לדור הצעיר של מתאגרפים בקובה. הוא השתמש במעמדו לקידום מטרות חברתיות ותרם רבות לקהילה. במהלך חייו המאוחרים, סבל סטיבנסון מבעיות בריאותיות הקשורות לסוכרת ולמחלות לב, וב-11 ביוני 2012 נפטר מהתקף לב בהוואנה, בגיל 60.

## פרסים והצטיינות
* סטיבנסון זכה בגביע ואל בארקר עבור מתאגרף מצטיין במשחקים האולימפיים של 1972.
* בשנת 1972, סטיבנסון זכה להכרה כמאסטר מוערך בספורט של ברית המועצות, אחד מספורטאים זרים בודדים שזכו לתואר זה בתולדותיה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מעוטרי המסדר האולימפי
קטגוריה:אלופים אולימפיים מקובה
קטגוריה:ילידי 1952
קטגוריה:נפטרים ב-2012
קארו דוז

**קארו דיינה דוז** לבית **בליימייר** (באנגלית: **Caro Dana Dawes**; 6 בינואר 1865 – 3 באוקטובר 1957) הייתה אשתו של סגן הנשיא צ'ארלס דוז, ולפיכך הגברת השנייה של ארצות הברית בין השנים 1925 עד 1929, בתקופת נשיאותו של קלווין קולידג'. היא גם הייתה פילנתרופית, ועבדה עם ארגוני אומנה ואימוץ באילינוי.

## ביוגרפיה
דוז נולדה בשם קארו בלימייר בסינסינטי, אוהיו ב-6 בינואר 1865.

קארו בליימייר נישאה לצ'ארלס דוז ב-24 בינואר 1889. נולדו להם שני ילדים ביולוגיים ב-1890 וב-1892 והם אימצו שניים נוספים ב-1912 וב-1914. לאחר מותו של בנם רופוס ב-1912, בני הזוג דוז נסוגו מחיי החברה ובמקום זאת הקדישו חלק ניכר ממרצם לעבודת צדקה.

במהלך מלחמת העולם הראשונה, דוז הייתה מעורב במאמצים לספק בגדים לרגימנט ה-17 של חיל ההנדסה, מה שהוביל עיתון אחד להתייחס אליה כ"אם הרגימנט".

בשנת 1907, דוז נבחרה לסגנית נשיא מועצת המנהלים של בית וסיוע חברתי לילדי אילינוי (ICAHS), רשת של בתי אומנה לילדים באילינוי. בשנת 1909 הפכה לעוזרת גזבר הארגון, תפקיד בו כיהנה במשך עשרים שנה. ב-1915, דוז ייסדה את "עריסה אוונסטון", שתיאמה אימוץ של ילדים יתומים.

בבחירות לנשיאות 1924 רץ בעלה לצד קלווין קולידג', ומונה לסגן נשיא ארצות הברית, מה שהפך אותה לגברת השנייה של ארצות הברית, תפקיד בו כיהנה עד 1929. בזמן ששימשה כגברת השנייה, דוז אכזבה חלק מהאליטה החברתית של וושינגטון הבירה מכיוון שהיא דחתה הזמנות חברתיות רבות. על פי דיווח משנת 1928 ב-"Morning Free Press", אף על פי כן, נצפה כי "ההתנהגות שלה הייתה מתוקה ועדינה, שיחתה תרבותית, וכבודה בלתי ניתן לפגיעה".

דוז מתה באוונסטון, אילינוי ב-3 באוקטובר 1957, בגיל 92. היא נקברה עם בעלה בבית הקברות רוזהייל.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בני זוג של פוליטיקאים אמריקאים
קטגוריה:הגברות השניות של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1865
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1957
לויס איירין מרשל

**לויס איירין מרשל** לבית **קימזי** (באנגלית: **Lois Irene Marshall**; 9 במאי 1873 – 6 בינואר 1958) הייתה אשתו של תומאס ר. מרשל, סגן הנשיא ה-28 של ארצות הברית. במהלך כהונתו של בעלה היא כיהנה בתפקיד הבלתי רשמי של הגברת השנייה של ארצות הברית בין השנים 1913 עד 1921. היא שימשה גם כגברת הראשונה של אינדיאנה במהלך כהונתו של בעלה (1909–1913).

## ביוגרפיה
לויס קימזי נולדה ב-9 במאי 1873 באנגולה, אינדיאנה, והייתה בתם של ויליאם אדוארד קימזי ואליזבת דייל. לויס נישאה לתומאס מרשל, המבוגר ממנה ב-19 שנים, ב-2 באוקטובר 1895.
[ימין|ממוזער|לויס איירין מרשל עם בעלה, [תומאס מרשל|תומאס ר. מרשל, בוושינגטון הבירה]]
בבחירות לנשיאות 1912 רץ בעלה לצד וודרו וילסון, ומונה לסגן נשיא ארצות הברית, מה שהפך אותה באופן לא רשמי לגברת השנייה של ארצות הברית, תפקיד אותו מילאה עד 1921. היא הייתה מעורבת בפעילויות צדקה בוושינגטון הבירה, ובילתה זמן בעבודה במרכז הרווחה של דיאט קיטשן במתן ארוחות חינם לילדים עניים. ב-1917 היא הכירה אם לתאומים שזה עתה נולדו, שאחד מהם היה חולה כרוני. הוריו של הילד לא הצליחו לקבל טיפול הולם למצבו של בנם. לויס מרשל יצרה קשר הדוק עם התינוק, ששמו קלרנס איגנטיוס מוריסון, והציעה לקחת אותו ולעזור לו למצוא טיפול.

בני הזוג מרשל לא הצליחו להביא ילדים לעולם, אבל הם מעולם לא אימצו את מוריסון באופן רשמי, כי הם האמינו שלעבור את ההליך בעוד הוריו עדיין בחיים ייראה לציבור יוצא דופן. במקום זאת הם עשו הסדר מיוחד עם הוריו. מוריסון חי עם בני הזוג מרשל למשך שארית חייו. בהתכתבות הם התייחסו אליו כמוריסון מרשל, אך באופן אישי כינו אותו "איזי". לויס מרשל לקחה אותו לראות רופאים רבים ובילתה את כל זמנה הפנוי בניסיון לגדל אותו בבריאות, אך מצבו החמיר והוא מת בפברואר 1920, רגע לפני יום הולדתו הרביעי.

לאחר שבעלה מת ב-1925, עברה לויס להתגורר בפיניקס, אריזונה וחייתה על הפנסיה של בעלה וממכירות זיכרונותיו. היא מתה בביתה בפיניקס ב-6 בינואר 1958, בגיל 84. היא נקברה ליד בעלה בבית הקברות קראון היל, אינדיאנפוליס, אינדיאנה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אינדיאנה
קטגוריה:הגברות השניות של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1873
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1873
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1958
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1958
אוז הגדול (נהר)

**נהר האוּז הגדול** (באנגלית: **River Great Ouse**) הוא נהר הזורם במזרח אנגליה.

מוצא הנהר הוא סמוך לסיירשם בנורת'האמפטונשייר, משם האוז זורם דרך בקינגהאמשייר, בדפורדשייר, קיימברידג'שייר ונורפוק, כאשר הוא נשפך לים הצפוני בוואש (Wash) ליד קינגס לין. ברובו זורם צפונה ומזרחה, זהו הנהר החמישי באורכו בבריטניה. האוז הגדול היה בעל חשיבות רבה לאורך ההיסטוריה לניווט מסחרי, ולניקוז האזור הנמוך שדרכו הוא זורם; היובל הידוע ביותר שלו הוא הקאם, העובר דרך קיימברידג'. המסלול התחתון שלו עובר דרך אדמות ביצות וביצות מנקזות ("הפנז"), אזור זה תועל לאורך השנים כדי להקל על הצפות ולספק מסלול טוב יותר לתנועת דוברות.

באורך של כ-255 קילומטר, האוז הגדול הוא החמישי באורכו בבריטניה וכולל אגן ניכוז נרחב של כ-8,500 קמ"ר. שמו נובע ככל הנראה מקלטית ומשמעו "מים" או "זרימה איטית", התוספת המודרנית של "הגדול" נועד להבדילו ממספר נהרות נוספים ברחבי בריטניה בשם זה.

## תמונות

Bedford Town Bridge ^ St Paul's church - geograph.org.uk - 2948457.jpg|האוז בבדפורד
Town Quay, St Ives - geograph.org.uk - 2576686.jpg|סינט אייבס, קיימברידג'שייר
The river at Ely - geograph.org.uk - 472896.jpg|אלי, קיימברידג'שייר
King's Lynn and River Ouse, Norfolk, UK (46454553215).jpg|הוואש ושפך הנהר לצד קינגס לין


## קישורים חיצוניים

* 
* אתר רשות נהר האוז הגדול.
* עמוד אודות הנהר באתר Britains Rivers.

## הערות שוליים

קטגוריה:אנגליה: נהרות
קטגוריה:קיימברידג'שייר
קטגוריה:נהרות הנשפכים לים הצפוני