open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
הוקר האנטר

**הוקר הַאנטֶר** (**Hawker Hunter**), ובקצרה **הַאנטֶר**, הוא מטוס קרב סילוני מתוצרת חברת הוקר סידלי הבריטית.

המטוס נבנה בשנות ה-50 וה-60 (הדור השני), ונחשב לאחד המטוסים הבריטים המוצלחים ביותר. אב-הטיפוס של ההאנטר טס ביוני 1951, ומאז נבנו 1,985 יחידות מ-79 דגמים שונים. המטוס שירת בחילות האוויר של 17 מדינות שונות, בהן בריטניה, מצרים, ירדן, לבנון ועיראק. מטוסים מסוג זה השתתפו בקרבות אוויר-אוויר מול מטוסי חיל האוויר הישראלי בהזדמנויות שונות, ובמיוחד במלחמת ששת הימים.

## דגמים
להאנטר נבנו בסך הכל 79 דגמים שונים, דגם 1 היה מטוס על קולי בצלילה, שסבל מכיבוי המנוע בעת ירי תותחי האדן שלו, בעיה שתוקנה בדגם 2, שצויד במנוע סאפייר 101, בעל 3,630 ק"ג דחף. דגם 3 כלל מטוס אחד בלבד, שהצליח לקבוע שיא מהירות עולמי של 1,171 קמ"ש. דגם 4 הגדיל את כמות הדלק מ-1,500 ל-1,900 ליטר, ונשא גם מטענים חיצוניים. בדגם 6 הוחלף המנוע לאייבון 203, בעל דחף של 4,536 ק"ג, הותקנה כנף חדשה ורחבה יותר. דגם T.7 היה מטוס אימון דו-מושבי (אחד לצד שני), בעל הגאים כפולים; דגם T.8 היה מטוס אימון ימי.

דגם FGA.9 היה מטוס תקיפת קרקע, והחשוב שבדגמי ההאנטר; FR.10 היה מטוס קרב שצויד גם במצלמות.

## מפרט
[שמאל|ממוזער|250px|מטוס הנטר בצבעי חיל האוויר הירדני ב[מוזיאון חיל האוויר בחצרים]]
נתוני החימוש עבור דגם FGA.9, מפציץ-קרב חד-מושבי:
* ארבעה תותחי אדן 30 מ"מ, עם 150 פגזים כל אחד
* נקודות עיגון תחת הכנפיים עבור:
** שתי פצצות 1,000 ליברות (454 ק"ג)
** 24 רקטות 76 מ"מ
** שני מכלי-נתק בני 1,050 ליטר

## לקריאה נוספת

* יהודה עופר, **ספר המטוסים**, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, מהדורה תשיעית, ינואר 1990, "הוקר סידלי הנטר", עמ' 238
*

קטגוריה:מטוסי קרב מתוצרת בריטניה
קטגוריה:מטוסי קרב סילוניים
קטגוריה:אמצעי לחימה במלחמת יום הכיפורים
גלידה חמה

שמאל|ממוזער|250px|חתך המציג את פנים המאכל
**גלידה חמה** (או "גלידת חורף") היא תחליף גלידה העשוי מקצף חלבוני ביצים המוכנס על ידי מזלף לתוך גביעים. 

הגלידה החמה נוצרה בעקבות ביקוש לממתק דמוי גלידה בחודשי החורף הקרים. 

השם של הממתק מטעה במקצת מכיוון שה"גלידה החמה" היא אומנם חמה יחסית לגלידה רגילה, אבל למעשה היא בטמפרטורת החדר.

צורתה של גלידה חמה היא דמוית גלידה בגביע והיא מצופה בדרך כלל בציפויים שונים כגון שוקולד וסוכריות צבעוניות. ניתן לרכוש אותה בקיוסקים ומכולות ברכישה של גלידות בודדות וכמו כן במארזים במרכולים.

## ראו גם
*קרמבו

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:גלידות
קטגוריה:ממתקים
אלו דיארה

**אלו דיארה** (בצרפתית: **Alou Diarra**; נולד ב-15 ביולי 1981) הוא כדורגלן עבר צרפתי ממוצא מאלי ששיחק בעמדת הקשר האחורי, וכיום עוזר מאמן נוער בקבוצת לאנס.

בעברו היה שחקן בנבחרת צרפת, בה ערך 44 הופעות.

## קריירת מועדונים
דיארה התחיל את הקריירה שלו בלוהאנס-קוז'ו שם שיחק רק 3 משחקים. בשנת 2000 עבר לגרמניה שם שיחק בבאיירן מינכן. לאחר שנה הושאל לפרייבורג. בקיץ 2002 עבר לליברפול האנגלית לשנתיים, במהלכם הושאל לעונת 2002/2003 לה האבר ולעונה לאחר מכן לבסטיה. לקראת 2004/2005 עבר ללאנס. בלאנס שיחק שנתיים בהם שותף כמעט בכל משחקי הקבוצה בהם הרשים מאוד מה שעניין את רומא, אך בסופו של דבר עבר לאולימפיק ליון כמחליפו של מחמדו דיארה. בליון במהרה מאוד דיארה לא הצליח להשתלב ונהיה ממורמר, אך בכל זאת זכה בעונת 2006/2007 עם הקבוצה באליפות צרפת. בכך זכה דיארה בתוארו הראשון בקריירת המועדונים שלו, ושני בסך הכל בקריירה.

בקיץ 2007 עבר לבורדו תמורת 7.75 מיליון אירו. את שערו הראשון במדי בורדו כבש נגד מץ ב-29 באוגוסט 2007. בבורדו זכה דיארה באליפות צרפת ובגביע הליגה הצרפתי בעונת 2008/2009. ב-4 ביולי 2011 חתם דיארה על חוזה לשלוש שנים אצל סגנית אלופת צרפת, מרסיי. בקיץ 2012 חתם דיארה לשלוש שנים בווסטהאם יונייטד העולה החדשה לפרמיירליג, תמורת 2 מיליון ליש"ט. ב-31 בינואר 2013 הושאל לסטאד רן.

לאחר חצי עונה בסטאד רן, חזר לווסטהאם בה שותף בשמונה משחקים. בסוף העונה עזב את הקבוצה. ב-23 בפברואר 2015 חתם בצ'רלטון אתלטיק מהצ'מפיונשיפ עד סוף העונה.

## קריירה בין-לאומית
דיארה זומן לראשונה לסגל נבחרת צרפת ב-2004. בגמר מונדיאל 2006 נגד איטליה עלה כמחליף במקומו של פטריק ויירה. דיארה נכלל בסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2010 ובסגל ליורו 2012 שנערך בפולין ואוקראינה.

## תארים
;באיירן מינכן
* הגביע הביניבשתי: 2001

;ליון
* הליגה הצרפתית הראשונה: 2007

;בורדו
* הליגה הצרפתית הראשונה: 2009
* גביע הליגה הצרפתית: 2009
* הסופר קאפ הצרפתי: 2008, 2009

;נבחרת צרפת
* מונדיאלים: מקום שני במונדיאל 2006

## קישורים חיצוניים

* דף השחקן באתר Sitercl

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלני נבחרת צרפת
קטגוריה:קשרי כדורגל צרפתים
קטגוריה:כדורגלני באיירן מינכן
קטגוריה:כדורגלני ליברפול
קטגוריה:כדורגלני לה האבר
קטגוריה:כדורגלני בסטיה
קטגוריה:כדורגלני לאנס
קטגוריה:כדורגלני אולימפיק ליון
קטגוריה:כדורגלני בורדו
קטגוריה:כדורגלני אולימפיק מרסיי
קטגוריה:כדורגלני וסטהאם יונייטד
קטגוריה:כדורגלני סטאד רן
קטגוריה:כדורגלני צ'רלטון את'לטיק
קטגוריה:כדורגלני נאנסי
קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2006
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2010
קטגוריה:כדורגלני יורו 2012
קטגוריה:צרפתים ממוצא מאלי
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1981
תרנגול סרי לנקה

ממוזער| ''Gallus lafayettii''
**תרנגול סרי לנקה** או **תרנגול ציילון** (שם מדעי: *Gallus lafayetii*) הוא עוף מהסוג תרנגול שבמשפחת הפסיוניים. תרנגול זה הוא מין אנדמי המצוי בסרי לנקה בלבד.
## מאפיינים
תרנגול זה דומה מאוד במראהו לתרנגול מבוית.
אורכו של הזכר כ-70 ס"מ, נוצות גופו אדומות-כתומות, נוצות הזנב שחורות עם גוון מטאלי ירוק וכרבולתו אדומה.
הנקבה קטנה בהרבה. אורכה כ-35 ס"מ, וצבעה חום.

התרנגול שוכן ביערות, וניזון מדגנים ומעלים אך גם מבעלי חיים קטנים כמו תולעים וצרצרים.
תרנגול סרי לנקה הוא הציפור הלאומית של סרי לנקה.

## רבייה

מין זה מתרבה בשיטת הפוליאנדריה: קבוצה קטנה של תרנגולים, לרוב אחים, מחזרת אחר נקבה אחת. הנקבה בוחרת את זכר האלפא מתוך הקבוצה ומזדווגת אתו. לאחר מכן, בזמן הדגירה, זכר האלפא שומר על הדוגרת במרחק קטן ממנה ואילו זכרי הבטא שומרים על הטריטוריה באופן היקפי.

## קישורים חיצוניים


* Grouw, Hein van, Dekkers, Wim & Rookmaaker, Kees (2017). **[http://www.bioone.org/doi/10.25226/bboc.v137i4.2017.a3 On Temminck’s tailless Ceylon Junglefowl, and how Darwin denied their existence]**. *Bulletin of the British Ornithologists’ Club (London)*, 137 (4), 261-271.


קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי רנה לסון
קטגוריה:תרנגול (סוג)
קטגוריה:עופות יערות הגשם של תת-היבשת ההודית
קטגוריה:סרי לנקה: מינים אנדמיים
קטגוריה:סרי לנקה: עופות
דניאל דיחס

**דניאל דיחס גרסיה** (בספרדית: **Daniel Diges García**; נולד ב-17 בינואר 1981), הוא שחקן טלוויזיה ותיאטרון, זמר, מלחין, כותב ונגן פסנתר ספרדי.

דיחס נולד בעיר אלקלה דה אנארס בקהילה האוטונומית מדריד בספרד. בנעוריו החל לשחק בהצגות בחברת התיאטרון “TELA” ("Teatro Escuela Libre de Alcalá de Henares"), שבעיר הולדתו.

## טלוויזיה
במקביל להופעתו בתחילה בתיאטרון שבעיר הולדתו, כיכב במספר פרסומות. לאחר מכן, בשנים 1999-2000, עלה מעמדו כשחקן כאשר כיכב בדרמת הנעורים הספרדית "Nada es para siempre". במהלך ארבע השנים שלאחר מכן הנחה בספרד תוכניות ילדים: "Megatrix" בשנים 2001-2003, ו-"Max Clan" בשנים 2003-2004. במקביל המשיך להופיע בתפקידים משניים בסדרות טלוויזיה: בשנת 2002 בסדרה *[[Hospital Central]]* הנחשבת לפופולרית מאוד בספרד, בשנת 2003 בסדרה "Ana y los siete", בשנת 2005 שיחק בשני פרקים בסדרה *[[Aquí no hay quien viva]]* (שנחשבת לאחת הסדרות הפופולריות ביותר בהיסטוריה של הטלוויזיה הספרדית) ובשנים 2005-2006 בסדרה "Agitación +IVA".

## תיאטרון
את הקריירה שלו בתיאטראות גדולים החל בשנת 2005. הוא שיחק במחזות הזמר: "En Tu Fiesta Me Colé" ו-"Hoy No Me Puedo Levantar". בשנים 2007-2008 שיחק בהפקה ספרדית למחזה: "We Will Rock You". בשנים 2008-2009 כיכב בהפקה הספרדית למחזה ולסרט האמריקאי "High School Musical". משנת 2009 הוא משחק בהפקה הספרדית למחזמר "מאמה-מיה", המבוסס על שיריה של להקת הפופ השוודית "אבבא".

## מוזיקה
בשנת 2010 זכה עם השיר "Algo pequeñito" ("משהו קטנטן") בתחרות הלאומית בשם "Eurovisión: Destino Oslo" שערכה ספרד לבחירת נציגות לתחרות אירוויזיון 2010. כך ייצג את ספרד היישר בגמר תחרות האירוויזיון שנערך ב-29 במאי, מכיוון שספרד היא אחת המממנות העיקריות של התחרות ולכן אינה צריכה להשתתף קודם בשלב חצי הגמר שקיים בתחרות בשנים האחרונות. השיר סיים רק במקום ה-15 מתוך 25 שירים, עם 68 נקודות. אולם בתחרות הלאומית בספרד קיבל דיחס את מרב הקולות גם מהציבור וגם מצוות השיפוט שהיוו יחד את ההצבעה. השיר זכה לביקורות חיוביות בציבור והגיע למקום ה-16 בטבלת מצעד השירים הרשמית של ספרד. השיר גם קיבל סיקור נרחב במספר אתרי אינטרנט על ההכנות, הכוריאוגרפיה ועל קליפים נוספים שהכין דיחס לשיר. בספרד התאגדה קבוצה גדולה של מעריצי האירוויזיון ומעריצים של הזמר, שהכינה קליפ משלה לשיר, כשהם רוקדים ברחובות העיר מדריד ובסוף הקליפ גם דיחס עצמו מופיע.

בנוסף, בחירתו לאירוויזיון הביאה לכך שאחת מארבע חברות התקליטים הגדולות בעולם, "וורנר מיוזיק גרופ", הזמינה אותו להיות מיוצג אצלה, ובתאריך 18 במאי 2010 הוא הוציא תחת חסותה את האלבום "דניאל דיחס" על שמו, שבו כתב את מרבית השירים. האלבום כולל גם שתי גרסאות נוספות לשירו באירוויזיון וגרסאות כיסוי בספרדית לשירים הידועים: "Just the Way You Are" ("בדיוק כפי שאת") של בילי ג'ואל, "Everything" ("הכל") של מייקל בובלה ו-"Angels" ("מלאכים") של רובי ויליאמס.

## פרסים וזכיות נוספות

בשנת 2007 זכה ב-"פרס תיאטרון המחזמר" כשחקן פורץ הדרך הטוב ביותר בהפקה ""Hoy No Me Puedo Levantar", שהוצגה בספרד ובמקסיקו.

בשנת 2010 זכה ב-"פרס התיאטרון הלאומי" כשחקן הטוב ביותר במחזות-זמר בספרד.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:זמרים ספרדים
קטגוריה:מלחינים ספרדים
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 2010
קטגוריה:נציגי ספרד באירוויזיון
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1981
קורסיקאית

**קורסיקאית** (**Lingua corsa** ,**Corsu**) היא שפה מקבוצת השפות הרומאניות במשפחת השפות ההודו אירופיות. השפה קרובה במיוחד לאיטלקית וזוהי השפה המסורתית של תושבי האי קורסיקה, והייתה זמן רב השפה המדוברת היחידה באי עד שנקנה על ידי צרפת בשנת 1768. כיום רוב תושבי האי דוברים צרפתית כשפת אם, אך כמחציתם דוברים קורסיקאית ברמה כלשהי. 

## ראו גם

* סאסארזה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שפות איטלו-דלמטיות
קטגוריה:קורסיקה
קטגוריה:צרפת: שפות
שריפה לונה

**שרִיפה לונה** (**Sheryfa Luna**; בשמה המקורי **Chérifa Babouche**, נולדה ב-25 בינואר 1989 ב-Évreux, צרפת) היא זמרת צרפתייה השרה בסגנון רית'ם אנד בלוז מודרני. היא זכתה במקום ראשון בעונה ה-4 של **Popstars** (הגרסה הצרפתית) באוקטובר 2007.

אביה הוא אלג'יראי ממוצא בֶּרברי ואמה צרפתייה. ב-14 פברואר 2008 נולד בנה, ונוס ג'וניור.

## קריירה מוזיקלית
שריפה לונה הוציאה בנובמבר 2007 את אלבומה הראשון, "שריפה לונה", שנמכר בלמעלה מ-350,000 עותקים והגיע למעמד של אלבום זהב. הסינגל הראשון מהאלבום נקרא: "Quelque part" (איפה-שהוא). הסינגל השני, "Il avait les mots" (היו לו את המילים) זכה להצלחה משמעותית (כמות צפיות גבוהה מ-100 מיליון ביוטיוב). הסינגל השלישי נקרא: "D'ici et d'Ailleurs" (מכאן וממקום אחר) שיצא במרץ 2008. באותה שנה היא הקליטה דואט: "Comme avant" (כמו קודם) עם הזמר הצרפתי Mathieu Edward.

בגיל 19 הוציאה שריפה לונה את אלבומה השני, "ונוס" (על שם בנה הבכור) ובו 14 שירים. האלבום נמכר בלמעלה מ-100,000 עותקים. הסינגל הראשון מהאלבום נקרא: "Si tu n'étais plus là" (אם לא היית פה יותר). הסינגל השני נקרא: "Ce qu'ils aiment" (מה שהם אוהבים) והסינגל השלישי נקרא: "Je reviendrai" (אני אחזור). האלבום השלישי של שריפה נקרא: "Si tu me vois" (אם אתה רואה אותי) והסינגל הראשון מאלבום זה נקרא: "Tu me manques" (אתה חסר לי).

האלבום ה-4 שלה: "Petite Fée De Soie" (משנת 2012) לא הצליח כמתוכנן ומכר כ-5,000 עותקים.

בשנת 2013 הודיעה שריפה במפתיע שהיא מפסיקה את קריירת השירה שלה. "היום אנחנו לא מתפרנסים כמו שהתפרנסנו לפני. אני רוצה חידוש למשהו לגמרי אחר. אני מתרחקת מעולם התקשורת", אמרה שריפה בריאיון לאתר NRJ12.

בשנת 2016, הודיעה שריפה בת ה-27 על חזרתה לעולם המוזיקה עם הסינגל "Wonder Human" שהופק על ידי T prod. השיר הוקדש לשני הבנים שלה: ונוס ג'וניור ואיברהים.

בשנת 2023 הודיעה שתצא לסיבוב הופעות ברחבי צרפת, בראיון לאתר הצרפתי OUEST FRANCE  היא ציינה: "אני הולכת לסיבוב הופעות בצרפת כדי לראות את הקהל שלי שוב. במקביל אהיה גם בסטודיו. אני מכינה שירים חדשים, אבל אני לא רוצה להבטיח אלבום כרגע, כדי לא להפעיל על עצמי שום לחץ".

## דיסקוגרפיה

### אלבומים
*2007: Sheryfa Luna
*2008: Venus
*2010: Si tu me vois
*2012: Petite Fée De Soie

### סינגלים
2007:

* Quelque part

* Il avait les mots

2008:

* D'ici et d'ailleurs
* Comme avant (דואט עם הזמר Mathieu Edward)
* Si tu n'étais plus là

2009:

* Ce qu'ils aiment
* (Say (À l'infini - דואט עם OneRepublic
* Je reviendrai

2010:

* Tu me manques

*Yemma
*(All Alone (Est-ce qu'un jour עם הזמר Quentin Mosimann
2011:
*Viens avec moi
2012:
*M'envoler
*Le temps court
2016:
*Wonder Human

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרות פופ צרפתיות
קטגוריה:זמרות צרפתיות
קטגוריה:צרפתיות שנולדו ב-1989
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1989
נוער כהלכה

**נוער כהלכה** היא עמותה שהוקמה בשנת 2002 על ידי יואב ללום, כדי להיאבק נגד אפליה בקליטת תלמידים חרדים ספרדים בבתי-הספר בחינוך החרדי.

## פעילות העמותה
העמותה מטפלת בפניות של הורים לבנות מעדות המזרח שבקשתן להתקבל לבתי ספר ולסמינרים למורות נדחתה, ופועלת לקבלתן באמצעות פנייה למשרד החינוך ולמערכת המשפט. לפי העמותה, היא עוסקת "בחשיפת השיטה: התירוצים המשמשים לדחיית תלמידות מזרחיות והמכסות לקבלת מיעוט קטן מהן, בבחינת עלה תאנה, במוסדות חינוך הנשלטים על ידי אשכנזים". פורסם כי פעילות העמותה, כולל פנייה למערכת המשפט, הייתה בתמיכתו של הרב יעקב יוסף, שהיה הרב היחיד שתמך בעמותה בגלוי. לאחר פטירת הרב יעקב יוסף בשנת 2013, פורסם כי בצוואתו כתב כי "יש להגיע להבנות – מבלי לערב את השלטונות".

בשנת 2006 נדחתה בקשת ללום לרשום את בתו לכתה א' בבית הספר "בית יעקב" בשכונת גבעת שאול בירושלים, לטענת ללום עקב שיוכה המגזרי, ולטענת המנהלת יוכבד אלישיב (כלתו של הרב יוסף שלום אלישיב), אם המשפחה לא עמדה בגדרי הצניעות הנדרשים על פי תקנון בית הספר. 

פעילות העמותה זכתה לפרסום נרחב בעקבות בג"ץ עמנואל, שבו עתרה לבג"ץ כנגד הפרדה בין תלמידות של מגמה חסידית ומגמה רגילה בבית ספר "בית יעקב" בעמנואל, שלטענת חלק מההורים (שזכתה לגיבוי של הבודק מטעם משרד החינוך) נעשתה על רקע של רמה דתית, אך לפי פסיקת בג"ץ נועדה להפרדה בין העדות. במסגרת עתירה זו גם הוסרה מתקנון בית הספר, שהוצג על ידי מרכז החינוך העצמאי, הדרישה שכל התלמידות יתפללו בהברה אשכנזית, גם בביתן.

בנובמבר 2008 קיבלה העמותה פרס מעמותת קדמה על פעילותה למען שוויון בחינוך.

בשנת 2015 הביאה העמותה לסיכום בדבר רישום אזורי לסמינרים באלעד, חרף איסור רבנים עליו. בשנת 2017 בית המשפט קיבל את עתירת העמותה לפסוק שהעירייה ביזתה את בית המשפט בכך שלא קיימה את הסיכום, וגזר עליה קנס יומי. בשנת 2018 העירייה יישמה את הרישום האזורי.

## ביקורת על העמותה
חלקים בציבור החרדי הפנו ביקורת קשה כלפי העמותה ונערך קמפיין חריף כנגד העומד בראשה, יואב ללום. במרכז הביקורת עמדה פניית העמותה לערכאות בבג"ץ עמנואל ללא היתר מבית דין רבני. הרב עובדיה יוסף תקף את העותרים על כך: "אלו הפונים לערכאות כאילו הרימו יד בתורת משה, הנם מחרפים ומגדפים כלפי מעלה, ואין להם חלק לעולם הבא", והוסיף כי הדרך להתמודדות עם יחס האיפה ואיפה היא רישום ילדים ספרדים לתלמודי תורה של מעיין החינוך התורני. 

העמותה קיבלה מימון מהקרן החדשה לישראל, עובדה ששימשה את מבקריה, בין השאר במודעות שהתפרסמו בשכונות חרדיות ובהן נכתב "יוזמי עלילת הדם של גולדסטון - מממנים העלילה הנוכחית נגד החינוך החרדי". בתגובה השיב ללום שהתרומה התקבלה באישור רבני העמותה, וכי 'ימשיך לפעול בהתאם להוראות הרבנים עד להפסקת ההתעללות אותה חווים יהודים חרדים בבואם לרשום את ילדיהם למוסד חינוך חרדי'. בהזדמנות אחרת השיב כי הדבר נבע מחוסר ידיעה מצערת והעמותה התנתקה מהקרן ברגע שנחשף הדו"ח של "אם תרצו" על הקרן.

## ראו גם
* בג"ץ בית הספר בעמנואל

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* שרי מקובר-בליקוב, , nrg
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: ארגונים חברתיים
קטגוריה:ישראל: ארגוני זכויות האדם
קטגוריה:אפליה בחינוך
קטגוריה:יהדות חרדית בישראל: חינוך
קטגוריה:ישראל: יחסי דת ומדינה
קטגוריה:ריבוד ואי שוויון
קטגוריה:ירושלים: עמותות
ז'אק ולוראן פורסל

**ז'אק ולוראן פורסל** (בצרפתית: **Jacques et Laurent Pourcel** ; נולדו ב-13 בספטמבר 1964) הם השפים והבעלים של מסעדת  **ז'ארדן דה סאנס** (בצרפתית: **Le Jardin des Sens** (משמעות השם היא גן החושים)) היא מסעדה ורלה א שאטו בעיר מונפליה, בירת חבל לנגדוק, צרפת, שלה היו שלושה כוכבים במדריך מישלן האדום בשנים 2006-1998.

## ביוגרפיה
ז'אק ולוראן פורסל  הם תאומים, בנים למשפחת כורמים. לוראן, שנמשך לבישול, עזב בגיל 16 את בית הספר התיכון והלך ללמוד בבית ספר למלונאות במונפליה, ז'אק הצטרף אליו כעבור שנה. ז'אק עבד שנתיים במסעדה מקומית בעלת כוכב במישלן, התלמד שנתיים במסעדתו של מישל טראמה, שנה אצל מארק מנו ולבסוף שהה שנתיים אצל פייר גאנייר במסעדתו הראשונה בסנט אטיין, השף שהשפיע עליו יותר מכל, שם התמחה בדגים וקינוחים. לוראן עבד ארבע שנים אצל מישל בראס שם התמחה בבשר, אחר כך התלמד אצל אלן שאפל ובכמה מסעדות קטנות בסביבה. 

ב-1988 הקימו בחורבה נטושה את המסעדה ועם מימון של בעל הון הקימו את המלון. באוקטובר 1997 הכתיר אותם מדריך הגו מיו כ"טבחי השנה" 1998 ונתן להם 18 נקודות. במרץ 1998, בהיותם בני 33, קיבלו שלושה כוכבים במדריך מישלן לשנת 1998. ב-2006 הוריד להם המישלן כוכב, מאז ועד היום (2011) מחזיקה המסעדה בשני כוכבים במישלן. ז'ארדן דה סאנס נבחרה למקום 30 בטיבה בעולם במשאל 50 המסעדות הטובות בעולם שערך המגזין רסטורנט בשנת 2002.

המסעדה נכללת במדריך השולחנות הגדולים בעולם.

ז'אק עוסק ביחסי הציבור ומנהל את המסעדה, לוראן מנהל את המטבח, את המנות הם יוצרים יחדיו. המסעדה מגישה מטבח עונתי, המדגיש את המוצרים, עם זיקה למתכוני ומנות האזור ובעל גישה יצירתית. ברלה א שאטו 12 חדרים ו-2 דירות.

הם הקימו בפריז את מסעדת מזון בלאנש (Maison Blanche). בראשית העשור הראשון של המאה העשרים ואחת הם פתחו את מסעדת Sens & Bund בשאנגחאי. בשלהי העשור הראשון הם פתחו את מסעדת D'Sens בבנגקוק ובבעלותם גם מסעדה בטוקיו.

## ביבליוגרפיה

*	Jacques et Laurent Pourcel, Cuisine en duo, Hachette Littérature, Paris, 2001. 
*	Jacques et Laurent Pourcel, Les calamars grillés à la plancha, Gerard Guy, coll. « La cuisine des poètes », 2001. 
*	Jacques et Laurent Pourcel, "Transparences en duo ",Editeur Solar ,octobre 2008
* Jacques et Laurent Pourcel, À Table ! par Jean Follain, Fata Morgana, St-Clément-de-Rivière, 2009. 
* Jacques et Laurent Pourcel, Une plume, deux toques, Glénat, 2010.

** ספרם שתורגם לאנגלית
* Pourcel Brothers Cookbook: Our Recipes from La Compagnie des Comptoirs, Hachette Illustrated UK (February 28, 2005).


## לקריאה נוספת

* אביטל ענבר, **התענוגות של פרובאנס**, 2000. עמ' 431-423.

* שגיא כהן,** מדריך מפה למסעדות הטובות בעולם**, הוצאת מפה, תשס"ג 2003, עמ' 104.

* Rudolph Chelminski, 2005. **The Perfectionist : Life and Death in Haute Cuisine** (Gotham/Penguin), pp. 320, 321, 332.


## קישורים חיצוניים
* דף מסעדת ז'ארדן דה סאנס עם קישורים לכתבות באתר dininginfrance
* דף מסעדת Sens & Bund עם קישורים לכתבות באתר dininginfrance
* מסעדת מזון בלאנש
* האתר הרשמי של ז'ארדן דה סאנס
* מסעדת סנס אנד סבאור בטוקיו

## הערות שוליים

קטגוריה:שפים צרפתים
בית סטוקלט

[ממוזער|250px|פרט מהתכנון המקדים שהכין [גוסטב קלימט לאפריז הפסיפס בחדר האוכל במבנה]]
**בית סטוקלט** (בהולנדית: **Stocletpaleis**, בצרפתית: **Palais Stoclet**) היא אחוזה פרטית, אשר נבנתה בידי האדריכל האוסטרי יוזף הופמן בין השנים 1905 ל-1911 בבריסל שבבלגיה, עבר הבנקאי וחובב האמנות אדולף סטוקלט, ונחשבת ליצירת המופת של הופמן. בית סטוקלט נחשבת לאחת האחוזות הפרטיות המפוארות והמעודנות ביותר במאה ה-20.

## תיאור
בשנת 1904 מינו אדולף סטוקלט ואשתו סוזאן את האדריכל האוסטרי יוזף הופמן ואת חברת "ויינר", כדי לתכנן, לבנות ולרהט את הבית והגן, הנחשבים כיחידה אחת. בית סטוקלט הוקם בשדרות דה-טרוורן בבריסל. המבנה א-סימטרי ומדגים בתוכניתו את סגנון הבניה המודרנית, דבר הבא לידי ביטוי בקירות החיצוניים הצבועים לבן ופינות הבית הצבועות בגוון ארד. המגדל שמעל גרם המדרגות הראשי נושא פנס ארד מעוטר, שפוסל על ידי פרנץ מצנר. פנים הבית עוצב בלוחות שיש ועבודות אמנות, הכוללות עיטורי פסיפס שנעשו בידי גוסטב קלימט. שילוב האדריכלות והאומנות הוא דוגמה לגזאמטקונסטוורק ולאר נובו. הסקיצה של המבנה שהוכנה על ידי קלימט, שמורה במוזאון האומנות בווינה.

## מחלוקת משפטית

במשך מספר שנים היה הנכס מושא למחלוקת משפטית בין יורשי הבית לבין הרשויות בבריסל, ושוויו של הבית על תכולתו ההיסטורית, הוערך ביותר משלושים מיליון אירו. למרות התנגדות היורשים, קטלגו הרשויות בבריסל את כל הרהיטים בבית כדי לאפשר את הכנת תיק המועמדות במטרה להופכו לאתר מורשת עולמית. הקטלוג, שהיה הראשון מסוגו בבלגיה, הושלם בנובמבר 2006, וכלל מידע אודות 277 פריטים שונים. ב-27 ביוני 2009 הוכרז הבית כאתר מורשת עולמית.

## קישורים חיצוניים

* תמונות של המבנה מתחילת המאה ה-20

* Palais Stoclet, the Total Work of Art
* Sharp, Dennis (2002). Twentieth Century Architecture (p. 44). Mulgrave: Images Publishing Group.


קטגוריה:בלגיה: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:בלגיה: בתי מגורים
קטגוריה:בריסל: מבנים
מלון קרלטון (קאן)

שמאל|ממוזער|200px|מלון קרלטון אינטרקונטיננטל
שמאל|ממוזער|200px|אחת מכיפות המלון
ה**אינטרקונטיננטל קרלטון בקאן** (באנגלית: **The InterContinental Carlton Cannes**) הוא מלון יוקרה בן 338 חדרים שנבנה ב-1909, הממוקם ברחוב La Croisette 58 בקאן שבריביירה הצרפתית והוכרז בידי ממשלת צרפת כבניין היסטורי לאומי. 

כחלק מקבוצת המלונות אינטרקונטיננטל, קרלטון מפורסם בכך שהוא מארח את כוכבי תעשיית הסרטים מרחבי תבל במהלך פסטיבל הסרטים השנתי הנערך בקאן. המלון גם מוצג בווידאו קליפ הידוע של אלטון ג'ון משנת 1983 לסינגל "I'm Still Standing". וחזיתו ותוכו הופיעו בווידאו קליפ של ניו אורדר משנת 1993 לסינגל "World (The Price of Love)". המלון גם שימש כאתר צילומים לסרטו של אלפרד היצ'קוק "לתפוס גנב" בכיכובם של גרייס קלי וקרי גראנט.

בעת שהותה במלון קרלטון במהלך פסטיבל הסרטים בקאן של שנת 1955, השחקנית זוכת פרס האוסקר גרייס קלי הצטלמה ונפגשה עם רנייה השלישי, נסיך מונקו, מה שהוביל לבסוף לנישואים בשנת 1956 ולהפיכתה לנסיכה גרייס. 

כיפותיו המיוחדות של קרלטון בשתי הפינות המביטות אל הים תוכננו כדי לדמות את שדיה של קרולינה אוטרו (Caroline Otero), לה בל אוטרו ("La Belle Otero"), הקורטיזנה של הריביירה הצרפתית במהלך שנות מלחמת העולם הראשונה. הקומה השביעית המהודרת של קרלטון היא המסעדה הקרויה La Belle Otero לכבודה. בנוסף אליה יש זוג מסעדות פחות פורמליות לה קוט (La Côte) ולה בראסרי (La Brasserie), בקומת הקרקע. 

המלון התפרסם גם ב-1994, כשהתרחשה בו אחת הגנבות הגדולות בהיסטוריה. לפי הדיווח נגנבו תכשיטים בשווי של 43 מיליון דולר מחנות התכשיטים של המלון. גם הגנבים וגם התכשיטים לא נמצאו עד עצם היום הזה.

## קישורים חיצוניים

* 
* האתר הרשמי של אינטרקונטיננטל
* מלון קרלטון 

קרלטון
קטגוריה:פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור: מבנים
קטגוריה:קאן
תפילות לבובי

**תפילות לבּוֹבִּי** (באנגלית: **Prayers for Bobby**) הוא סרט טלוויזיה אמריקאי משנת 2009 בכיכובם של סיגורני ויבר וראיין קלי המבוסס על סיפור אמיתי - סיפורה של מרי גריפית', אמא לבן הומו שהתאבד בשל עקשנותה "לרפא" אותו. לאחר מות בנה הפכה מרי גריפית' לפעילה במאבק למען סובלנות כלפי הומואים, לסביות ביסקסואלים וטרנסג'נדרים (להט"ב) בארצות הברית.

הסרט מבוסס על הספר *Prayers for Bobby: A Mother's Coming to Terms with the Suicide of Her Gay Son* מאת לירוי פ' ארונס , שראה אור ב-1996 (ראה אור בתרגום לעברית ב-2011 בשם "תפילה לבובי"). הסרט היה מועמד לשני פרסי אמי בטקס ה-61 שהתקיים בשנת 2009, וסיגורני ויבר הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב על תפקידה בו. הסרט עצמו זכה בפרס הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה.

## עלילה
מרי גריפית' (סיגורני ויבר) היא נוצרייה אדוקה שמגדלת את ילדיה על פי משנתה השמרנית של הכנסייה הפרסביטרית.
כאשר בנה בובי (ראיין קלי) מגלה לאחיו הגדול שיש לו נטיות הומוסקסואליות, משתנים חיי המשפחה.
מרי מאמינה שאלוהים יכול לעקור מבנה את יצרו הרע. היא פונה לעזרת הכנסייה ולפסיכיאטרית העוסקת בטיפולי המרה.
בובי משתף בתחילה פעולה עם אמו על מנת לרַצותה, אך משהוא מגלה שמשיכתו לגברים אינה משתנה, הוא מתרחק מהמשפחה ומנסה למצוא מחסה אצל דודניתו. חוסר הקבלה של אמו והקונפליקט האמוני נוכח נטייתו המינית מביאים את בובי לשים קץ לחייו.

לאחר מות בנה, מתחילה מרי להטל ספק בדברי הכנסייה. היא מגלה כי יש אנשים דתיים אשר סובלניים להומואים ולסביות, ויוצרת קשר עם ארגון הורים, משפחות וחברים של לסביות והומואים (PFLAG), המספק תמיכה להורים של הומואים ולסביות.
מרי מכירה בכך שהתנהגותה החמירה את מצוקת בנה ותרמה להתאבדותו. היא הופכת לפעילה במאבק לסובלנות ולזכויות להט"ב.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי להט"ב אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 2009
קטגוריה:סרטים אמריקאיים המבוססים על סיפור אמיתי
קטגוריה:סרטים אמריקאיים מבוססי ספרים
קטגוריה:שינוי מיניות
קטגוריה:סרטי טלוויזיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים הומוסקסואליים
קטגוריה:יצירות זוכות פרס התקשורת של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה
קטגוריה:טיפולי המרה בקולנוע
קטגוריה:סרטים על התאבדות
קטגוריה:סרטי דרמה ביוגרפיים
מסית

בהלכה, **מסית** הוא יהודי המסית יהודי אחר לעבוד עבודה זרה. מעשה זה מתקשר לשש מצוות לא תעשה מהתורה. על פי ההלכה, עונשו של המסית הוא סקילה.

## מקור הדין
מקור הדין הוא בספר דברים בפרשת ראה פרק יג פסוקים ז - יב:

## דיני מסית
מספר דינים ייחודיים נאמרו בהלכה לגבי מסית:
*אפילו אם המוסת לא עבד עבודה זרה, המסית מתחייב.
*חייב מיתה גם ללא התראה גמורה.
*מכמינים (מסתירים) למסית עדים על מנת להפלילו.
*אין מלמדים עליו זכות במשפט.
*דווקא המוסת מוציא את המסית להורג.
*יש להכריז בציבור על הוצאתו להורג (על פי הכתוב "וכל ישראל ישמעו ויראון"). לדעת רבי עקיבא הוצאתו להורג של המסית צריכה להיות בזמן הרגל, כשכל העם נמצא בירושלים.

## הערות שוליים

קטגוריה:תרי"ג מצוות 
קטגוריה:קצרמר יהדות
קטגוריה:מצוות לא תעשה
קטגוריה:מצוות הנוהגות בזמן הזה
קטגוריה:הסתה והמרדה
קטגוריה:פרשת משפטים
קטגוריה:פרשת ראה
קטגוריה:חייבי סקילה
קטגוריה:איסורי עבודה זרה
קטגוריה:מצוות שבדיבור
מנוחה בקרמן

**מנוחה בקרמן** (נולדה בשנת 1954) היא סופרת ועורכת דין ישראלית חרדית. פרסמה סיפורים גם בשם העט ב. מנוחה.

## ביוגרפיה
נולדה בישראל לרב דב צבי רוטשטיין ולדבורה שקול, בתו של הרב ישראל יצחק שקול. בהיותה בת תשע עברה להתגורר בחו"ל עם משפחתה למשך שש שנים.

בשנת 1981 הוציאה לאור את ספרה הראשון, "ילדי שי מגלים תושיה", הספר הראשון בסדרת "ילדי שי". הספר היה יוצא דופן בספרות החרדית, שקהל קוראיה לא היה רגיל לסוגה הזאת, והפך לרב-מכר בציבור החרדי. מאז הוציאה עשרות ספרים לכל הגילאים.

בקרמן כתבה גם ארבעה ספרים למבוגרים. בספריה היא נוגעת לעיתים גם בנושאים רגישים, בהם כאלה הנחשבים טאבו בעולם החרדי: גירושין, מוות, אימוץ, חזרה בתשובה, שידוכים, נישואי תערובת, סחר בנשים והתמכרות לסמים.

בשנת 2007 התקבלה ללשכת עורכי הדין, ופתחה משרד עורכי דין עצמאי.

## ספריה
**ספרי ילדים**

הספרים לילדים כוללים מספר סדרות:
***הספרייה שלי – עולם של מידות וידע** – כולל 30 ספרים לגילאי 3-7. שמות הגיבורים: דינה-די, שולי ומולי, ומיכאל. אלו ספרים אלבומיים, מעוטרים בציורים, כתובים בצורה קלה, בעלי מסר חינוכי. בסדרה נכלל גם הסיפור כפר העצבניה.
***מרגיש לי -** 12 ספרים לגילאי 4-7. לילדי הגן, בכתב גדול וברור.
***חינוך עם חיוך** – סדרה בת 15 ספרים לגילאי 4-8, כתובים בחרוזים ובהומור, עם מסר חינוכי, **[[שלוה בחוה]]** הוא אחד הספרים המפורסמים בסדרה זו.
***לב הזהב** – 10 ספרים לגילאי 5-10.
***הספרייה הקטנה** – 30 ספרים לגילאי 4-8, בפורמט קטן, המיועדים לילדים שזה עתה רכשו את מיומנות הקריאה.
***הספרייה לפעוטות** – 6 ספרים קשיחים לתינוקות בגילאי 0-3.
***אוצר קטנטן** – 12 ספרים קשיחים לתינוקות בגילאי 0-3.

**ספרים לנוער**
סדרת "**[[ילדי שי]]**" לבני הנוער מונה 12 ספרים. הסדרה נחשבת פופולרית בציבור החרדי ויצאה לאור בכמה מהדורות.

**ספרים למבוגרים**
* **במותה נתנה לי את חיי**: התפרסם במקור בהמשכים במוסף "יתד נאמן" לנשים. תמצית העלילה: חני גרינברג, בתם הבכורה של משפחה חרדית ליטאית עומדת להתארס עם בחור ישיבה חרדי. מעט לפני האירוסים מגלה חני שאמה האמיתית היא אישה לא יהודייה מלונדון שילדה אותה מחוץ לנישואים והחליפה אותה, בשיתוף פעולה עם המיילדת, עם בתם של זוג חרדי שנפטרה בלידה, ללא ידיעת הזוג, מה שאומר שהיא גויה. השידוך מתבטל, והידיעה מכניסה את המשפחה למשבר. הספר מתאר את לבטיה של חני באשר לגיור והאם ברצונה לשמור תורה ומצוות.
* **[[שולינקה – ילדה קטנה של אמא]]**
* **שולינקה – ילדה גדולה של אבא**
* **סיפורים קצרים**

## קישורים חיצוניים
* 
* 
*  

קטגוריה:משפחת קרלנשטיין
קטגוריה:סופרות חרדיות ישראליות
קטגוריה:סופרים חרדים ישראלים
קטגוריה:עורכות דין ישראליות
קטגוריה:עורכי דין ישראלים
*
קטגוריה:רמת שלמה: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1954
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1954
אלרטון (אילינוי)

**אלרטון** (באנגלית: **Allerton**) הוא כפר בשטחה המוניציפלי של סידל, במחוז ורמיליון במדינת אילינוי שבארצות הברית. חלק משטח הכפר נמצא בשטח המנהלי של מחוז שמפיין. אוכלוסיית הכפר מונה 293 בני אדם (2000).

## היסטוריה
סמואל אלרטון היה מגדל בקר ובעל אדמות רבות במחוז ורמיליון, את האדמות עליהן הוקם הכפר רכש בשנת 1880. בטרם הוקם הכפר נקרא המקום **חוות המטעים התאומים** (באנגלית: **Twin Grove Farm**) על שם שני המטעים הדומים שהיו באזור. הכפר הוקם בשנת 1902 בשטח הדרום-מערבי של אדמות אלרטון. כאשר חברת הרכבת של שיקגו ומרכז אילינוי ביקשה לעבור באדמותיו, נתן להם אלרטון זכויות בנייה ראשונות. הוא הקים ממגורות בסמוך לקו הרכבת ובנה את הכפר. לאחר מכן היקצה סמואל שטח לפארק, הקים בנק והתקין מערכת מים. סמואל עצמו העדיף לגור בשיקגו.

לאחר מותו, הוריש סמואל אלרטון את השטחים והנכסים שבבעלותו בכפר לנכדו, בנה של קייט (אלרטון) ג'ונסטון. 

## גאוגרפיה
שטחו של הכפר הוא 1.7 קמ"ר וכל שטחו יבשה. הכפר ממוקם על קו הגבול בין מחוז ורמיליון למחוז שמפיין. 

## דמוגרפיה
לפי מרשם התושבים האמריקאי חיים בכפר 293 בני אדם ב-112 בתי אב, אשר מתוכם 89 משפחות. 
ההכנסה השנתית החציונית לבית אב עמדה על $42,250 בעוד שההכנסה השנתית החציונית למשפחה עמדה על $51,964. ההכנסה השנתית לנפש בכפר עמדה על $17,512. 4.5% מכלל אוכלוסיית הכפר נמצאת מתחת לקו העוני. 

## ראו גם
* פארק אלרטון

## הערות שוליים

קטגוריה:אילינוי: כפרים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1902
מסית ומדיח

**מסית ומדיח** הוא ביטוי שנאמר תדיר בצמידות, אך בהלכה מדובר בשני דינים נפרדים;
תיאטרון שאנז אליזה

**תיאטרון שאנז אליזה** (בצרפתית: **Théâtre des Champs-Élysées**) הוא תיאטרון הממוקם ברובע השמיני של פריז בירת צרפת. התיאטרון נודע בהעלאת יצירות שנויות בזמנו במחלוקת ובהן "פולחן האביב" של המלחין הרוסי איגור סטרווינסקי עם כוריאוגרפיה  של ואצלב ניז'ינסקי בביצוע של הבלט רוס של סרגיי דיאגילב בשנת 1913, "מלאך האש" של המלחין הרוסי סרגיי פרוקופייב ו"מדבריות" של המלחין הצרפתי אדגר וארז בשנת 1954.

על אף שמו, התיאטרון אינו ממוקם בשדרת שאנז אליזה, אלא בשדרת מונטיין הסמוכה.

## היסטוריה
בניית התיאטרון הושלמה בשנת 1913 בסגנון אר דקו. המבנה תוכנן על ידי האדריכל אוגיסט פרה (Auguste Perret), כאשר בחזית המבנה הוצב תבליט מעשה ידי אנטואן בורדל. כיפת המבנה עוצבה על ידי מוריס דני, וציוריו של ז'קלין מארוואל ואדואר ויאר (Édouard Vuillard) מעטרים את המבנה. מסך התיאטרון עוצב על ידי קסאבייה רוסל (Xavier Roussel).

התיאטרון הוקם על ידי העיתונאי גבריאל אסטרוק במטרה להקים אתר בו יוצגו יצירות בנות זמננו, ולא יצירות קלאסיות (כגון אלה המוצגות בבית האופרה של פריז). 

מאז שנת 1970 התיאטרון נמצא בבעלות ה-Caisse des Dépôts et Consignations.

התיאטרון מעלה מדי שנה כשלוש הפקות אופרה (בעיקר אופרות בארוק - בשל הבמה הקטנה באופן יחסי). כמו כן התיאטרון משמש את התזמורת הלאומית של צרפת, ותזמורת לאמורה (Orchestre Lamoureux). התיאטרון משמש כמשכנה הפריזאי של הפילהרמונית של וינה, וכן משרת את התזמורת הפילהרמונית של רדיו צרפת ותזמורת האנסמבל של פריז.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:הרובע השמיני של פריז
שאנז אליזה
אסון הספארי (1985)

[שמאל|ממוזער|255px|משאית ספארי ב-1985 (צולם באזור [צור (לבנון)|צור, ללא קשר לאסון הספארי)]]
**אסון הספארי** הוא פיגוע התאבדות שאירע ב-10 במרץ 1985 ובו התפוצצה מכונית תופת בסמוך לשיירת כלי רכב של צה"ל ליד העיירה הלבנונית מרג' עיון. באירוע נהרגו 12 חיילי צה"ל ו-14 נוספים נפצעו.

לאחר שאוטובוסים ששימשו להיסעים הותקפו מספר פעמים בכבישי דרום לבנון במלחמת לבנון הראשונה, פיתח צה"ל משאיות פתוחות למחצה בהן ישבו הלוחמים במרכז ארגז המשאית בשתי שורות, בתצורת "גב אל גב", כשפניהם ונשקיהם מופנים אל צידי הכביש. משאיות אלו כונו "ספארי" בשל הדמיון היחסי לכלי רכב ששימשו לספארי בשמורות הטבע באפריקה. לעיתים גם הורכבו כנות מאג בדפנות המשאית, לשימוש בהעברת חיילים בין מוצבים בתוך לבנון.

שיירה שכללה ארבע משאיות ספארי נסעה לכיוון דרום לבנון. בשיירה היו חיילים בסדיר ובמילואים השייכים לחיל החימוש, אשר שבו מחופשת שבת. השיירה לוותה על ידי שני ג'יפים, אחד בתחילת השיירה והשני בסופה. השיירה נסעה על כביש המוליך משער עגל שבמטולה לעבר מארג' עיון. נוסעי הג'יפ שהיו בראש השיירה הבחינו בטנדר אדום מסוג שברולט. אחד מנוסעי הג'יפ הראשון היה סגן ניסים אסייג, לימים אלוף-משנה ומח"ט בחיל החימוש. החיילים חשדו בנהג, ולכן הורו לנהג הטנדר לרדת לשוליים הימניים של הכביש. נהג הטנדר ציית, ועצר את רכבו סמוך לגשרון נחל עיון, כשהוא מאפשר לג'יפ הראשון ולמשאית הראשונה שבשיירה לעבור. כשיתר השיירה הייתה אמורה לחלוף על פניו, התפוצץ הטנדר, ובעקבות ההדף נעקרה ממקומה אחת ממשאיות הספארי ועלתה באש.
[250px|ממוזער|אנדרטת חללי ה"ספארי" ב[מטולה]]
לזכר הנופלים הוקמה אנדרטת חללי הספארי במטולה. האנדרטה תוכננה על ידי האדריכל ישראל גודוביץ.

## קישורים חיצוניים
* 23 שנים לאסון הספארי באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 27 במרץ 2008
* הפיגוע בספארי, באתר עמותת חיל החימוש

## הערות שוליים

קטגוריה:מלחמת לבנון הראשונה
קטגוריה:צה"ל: פגיעות מפעולות טרור
קטגוריה:1985 בישראל
קטגוריה:פעולות טרור ב-1985
קטגוריה:פיגועי מכונית תופת
תרנגול בר ירוק

שמאל|ממוזער|250px|תרנגולת בר ירוקה

**תרנגול בר ירוק** או **תרנגול ג'וואי** (שם מדעי: *Gallus varius*) הוא מין של עוף מהסוג תרנגול שבמשפחת הפסיוניים. המצוי באיי אינדונזיה: ג'אווה, באלי, לומבוק, קומודו, פלורס ורינקה.

אצל תרנגול הבר הירוק יש שוני רב במראה של שני המינים (דו-צורתיות זוויגית): לזכר נוצות ירוקות ושחורות ועל ראשו כרבולת כחולה בהירה ואדומה בקצה, ואילו הנקבה חסרת כרבולת ובעלת צבע חום בעיקר עם מעט נוצות ירוקות.

## קישורים חיצוניים

* BirdLife Species Factsheet
* Green Junglefowl information and picture
* Information about the Green Junglefowl

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ורג' שו
קטגוריה:תרנגול (סוג)
קטגוריה:ג'אווה: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1798
מלאך האש

**מלאך האש** (ברוסית: **Огненный ангел** —  "איגנני אנגל") היא אופרה מאת המלחין הרוסי סרגיי פרוקופייב ללברית שנכתב על ידי פרוקופייב על פי רומן בשם זה מאת ואלרי בריוסוב.

## היסטוריה
פרוקופייב קרא לראשונה את הרומן של בריוסוב בעת שהותו בארצות הברית בשנת 1918. זמן קצר לאחר מכן, בשנת 1919 החל לכתוב את האופרה. בשנת 1922 עבר פרוקופייב לבווריה שבגרמניה בה המשיך לעבוד על האופרה, וזו הושלמה באוגוסט 1927.

בשנת 1930, בביקור נוסף בארצות הברית, הציעה המטרופוליטן אופרה של ניו יורק להעלות את האופרה, אולם התוכנית לא יצאה אל הפועל.

ניסיונות נוספים של פרוקופייב להעלות את האופרה לא צלחו, והאופרה לא הוצגה בימי חייו של פרוקופייב.

האופרה הוצגה לראשונה כמוזיקה תזמורתית ב-25 בנובמבר 1954 (היינו, בלא תפאורות ותלבושות) בתיאטרון שאנז אליזה בפריז. ההפקה הבימתית המלאה הראשונה נערכה ב-14 בספטמבר 1955 בתיאטרון לה פניצ'ה שבוונציה.

## עלילה
האופרה מתרחשת בגרמניה של המאה ה-16. גיבורת האופרה, אישה צעירה בשם רנאטה, מתאהבת ב"מלאך האש" אשר הופיע בפניה בילדותה. לימים רנאטה סבורה כי המלאך הוא הרוזן היינריך, אשר מנצל אותה מינית ונוטש אותה. רנאטה שוכרת את שירותי האביר רופרכט על מנת שימצא את המלאך. רופרכט המאוהב ברנאטה, עוסק במאגיה שחורה על מנת למצוא את המלאך. לבסוף רנאטה נדונה על ידי האינקוויזיציה להוצאה להורג בשריפה.

## קישורים חיצוניים

*היצירה באתר Prokofiev.org

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אופרות מאת סרגיי פרוקופייב
קטגוריה:אופרות ברוסית
סאבלימינל והצל

**סאבלימינל והצל** הם צמד מוזיקלי ישראלי שפעל בשנים 2001–2009, וחזר לפעול ב-2022, ובו חברים הראפרים קובי שמעוני (סאבלימינל) ויואב אליאסי (הצל).

## היסטוריה
סאבלימינל (שמשמעותו היא מסר תת-ספי) הקים בשנת 2000 את חברת התקליטים "תאקט", בה קיבץ אמני היפ הופ וראפ ישראליים. ב-2001 הוא אירח את הצל לצד אמנים רבים, במספר שירים באלבום הבכורה שלו "האור מציון".

ב-2002 הוציא סאבלימינל עם הצל את אלבומם המשותף הראשון, "האור והצל", שזכה להצלחה מסחרית - אלבום פלטינה כפולה, ולביקורות מעורבות. באלבום התארחו מגוון אמני היפ הופ וראפ, בהם מומי לוי, שי 360, סיוון, אלונה טל, וכן רון שובל שלראשונה שילב מוזיקה מזרחית בשירי הראפ. מהאלבום יצאו שבעה סינגלים שזכו להצלחה במצעדים, בהם גם שירים שנגעו בסוגיות פוליטיות, כגון "הפרד ומשול" ו"בילאדי". בעקבות הצלחת האלבום, זכו סאבלימינל והצל בפרסים רבים בטקסים של תעשיית המוזיקה הישראלית, ויצאו לסיבובי הופעות מצליחים בישראל ובעולם.

ב-2004 הוציא סאבלימינל אלבום משותף עם הצל ואמנים רבים של "משפחת תאקט", בשם "אולסטארז". האלבום זכה להצלחה רבה.

ב-2006 החלו סאבלימינל והצל לעבוד על קריירות סולו נפרדות. סאבלימינל הוציא באותה שנה את הסולו "בדיוק כשחשבתם שהכל נגמר", ששני שירים בו נכתבו על ידי הצל. ב-2007 הוציא הצל את אלבום הבכורה שלו, "לא שם זין".

בשנת 2009 לא חידש הצל את חוזה ההקלטות שלו בחברת משפחת תאקט, והובע חוסר שביעות רצון מקצועי הדדי. סאבלימינל טען כי סיים את ההתקשרות בתקופה זו גם עם אמנים נוספים בתאקט, כי התקשה במימונם. הצל כתב שיר נגד סאבלימינל. בין השניים התגלע סכסוך מתוקשר. הצל הקים חברת תקליטים משלו, בשם "פרש רקורדס".

כשנתיים לאחר מכן השלימו סאבלימינל והצל, ומאז חזרו להופיע יחד מדי פעם, אך גם המשיכו לנהל סכסוך תקשורתי.

באוקטובר 2022 הכריז הצמד על מופע משותף שיערך בהיכל מנורה מבטחים בינואר 2023. לקידום המופע, לאחר כ-14 שנים מאז השיר האחרון שהוציאו, הוציאו ב-10 בינואר 2023 את "Vatos Locos (ידיים באוויר)". ב-30 במרץ הוציאו שיר נוסף בשם "עם הנצח".

ב-29 בינואר 2024, סאבלימינל והצל, יחד עם רביב כנר, הוציאו שיר חדש בשם "זה עלינו". ב-9 באפריל הוציאו את הסינגל "רק אל תתאהבי" יחד עם איתי לוי שהגיעו למקום השני במצעד הישראלי של מדיה פורסט.

ב-1 ביולי 2025 הוציאו לאור את האלבום "שומרי הסף". הסינגל "מציאות אחרת" מתוכו, שיתוף פעולה עם אליעד, הגיע למקום החמישי במצעד השבועי של מדיה פורסט.

## דיסקוגרפיה
* האור והצל (2002)
* אולסטארז (2004)
* אבידות ומציאות (2024 עם משפחת תאקט)
* שומרי הסף (2025)

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:צמדי היפ הופ ישראלים
קטגוריה:זוכי טקס נבחרי הילדים: זמרים ולהקות
ג'מאעין

**גַ'מַּאעִ֫ין** (ערבית: **جمّاعين**) הוא כפר פלסטיני בנפת שכם, הממוקם כ-16 ק"מ דרומית מערבית לשכם, כ-1.5 ק"מ צפונית למרדא ומזרחית לכפר זיתא. הכפר שוכן בגובה של 550 מטרים מעל פני הים.

לפי מרשם האוכלוסין הפלסטיני, בשנת 2017 חיו בכפר 7,436 תושבים.

## היסטוריה
בימי הביניים היו שקראו לכפר: ג'מעאיל.

במקום נמצאו שרידים וחרסים מתקופות: הברזל, הפרסית, ההלניסטית, הרומית והביזנטית.

הכפר מוזכר לראשונה בתקופת סלאח א-דין שצבאו חנה בו. באותה עת עיקר התושבים במקום היו בני שבט בני קֻדאמה, שהיגרו בהמשך לדמשק. בתקופה העות'מאנית, הם בנו את המסגד הראשון בו. במאה ה-17 שלטה משפחת קאסם על ג'מאעין ועל הכפרים הסמוכים – חארס, עוורתא, בית וזן וזיתא ג'מעין.

במאות ה-18 וה-19, הייתה ג'מאעין בירתו של חבל הארץ "בילאד ג'מאעין", החופף במידה ניכרת את נחלת שבט אפרים המקראית. אזור זה היה על התפר שבין הרי יהודה והרי השומרון, והוא סבל מחוסר יציבות פוליטית עקב הגירת שבטים ותחרות מתמדת בין משפחות תקיפות על גביית מיסים בשם השלטונות העות'מאניים.

במאה ה-18 הפך הכפר לאחד מ-24 כפרי הכס שבהם ישבו מוח'תארים בארמון, או מצודה ושלטו על האזור.

בשנת 1834, עם תחילת השלטון המצרי בארץ ישראל, עמד אחמד אל-קאסם בראש מרד הפלאחים אשר דוכא ביד קשה על ידי השלטון המצרי. בסוף המרד הוצאו אחמד ושני בניו להורג. החל מהמאה ה-17 ישבו באזור גם בני שבט אל-זייתאוי, שעיקר מושבן היה בכפר זיתא אל-ג'מאעין. במאה ה-18 התיישבה משפחת א-צדיק אל-ג'מאעיני מג'מאעין במצודת אפק והקימה את מג'דל יאבא (מגדל צדק).

בשנת 1870 ביקר בכפר הנוסע הצרפתי ויקטור גרן והעריך את מספר תושביו ב-1,400 נפש. הוא הבחין, כי הבתים בכפר היו בנויים באיכות גבוהה יותר מהבתים במרבית הכפרים האחרים בארץ. 

## אוכלוסייה

## אדמות
בסקר שערכו שלטונות המנדט הבריטי, בשנת 1945 נמצא ששטח הכפר הוא 19,821 דונם של אדמה, מתוכם, השטח הבנוי של הכפר היה 78 דונם, 11,951 דונם שימשו לחקלאות ו-6,243 דונם היו שטחי בור.

בשנת 2011 שונו גבולות היישובים שבאחריות הרשות הפלסטינית, לצורך עריכת הבחירות לרשויות המקומיות, נקבע ששטחה של ג'מאעין הוא 19,420 דונם.

לאחר הסכמי אוסלו הוגדרו 77% מאדמות הכפר (14,977 דונם) כשטח B ו-23% (4,443 דונם) הוגדרו כשטח C.

## כלכלה
פרנסת הכפר מבוססת בעיקר על חציבת אבנים לבנייה ועל גידול זיתים וייצור שמן זית. הכפר ידוע גם בסליו, העשויים מעלי זית. כמו כן בכפר מפותח משק החלב, יש בו עיזים ופרות, ומייצרים יוגורט מחלבם.

מרבית תושבי הכפר מועסקים במחצבות או משכירים את אדמותיהם למפעלי המחצבות. בכפר זיהום אוויר כבד בשל מפעלי החצץ והאספלט. החציבות גולשות לתוך שטח הכפר ומהוות מפגע בטיחותי חמור.

## אישים קשורים לכפר

*  (1146–1203) – חוקר אסלאמי סוני מהאסכולה החנבלית. נולד בג'מאעיל (ג'מאעין) ולמד אצל מלומדי האסלאם בדמשק, בבגדאד ובקהיר. היה חוקר חדית' שכתב כמה ספרי חדית' וביניהם: "אל-מצבאח פי עיון אל-אחאדית' א-צחאח" (المصباح في عيون الأحاديث الصحاح). היה קרוב משפחה של ד'יאא א-דין אל-מקדסי (1173–1245) אף הוא מלומד חנבלי ידוע.
* א-שייח' אל-עמאד אבן אִסחק איבראהים בן עבד אל-ואחד אל-ג'מאעילי אל-מקדסי (الشيخ العماد أبو إسحق إبراهيم بن عبد الواحد الجمّاعيلي المقدسيّ), יליד הכפר בשנת 1148, חוקר ומלומד חנבלי. למד בדמשק, בבגדאד ובמוסול. מעבר לבקיאותו בקוראן, הוא נודע כמומחה לשפה הערבית וכללי הדקדוק וכן במדעים אחרים. למד ולימד במסגד בדמשק נודע בסגפנותו ולא גבה שכר מתלמידים עניים. כתב כמה ספרים חשובים באסכולה החנבלית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:נפת שכם
הארופ

[שמאל|ממוזער|250px|ההארופ מוצג ב[הסלון האווירי בפריז|סלון האווירי בפריז 2009]]
**הארופ** (באנגלית: **IAI Harop**) הוא חימוש משוטט לתקיפת מטרות שונות, תוצרת מפעל מב"ת של התעשייה האווירית לישראל. ההארופ משוגר מחוץ לשדה הקרב, יכול לשהות זמן רב מעל אזור עוין, לאתר מטרות ולהתרסק עליהן. בניגוד לקודמו, הארפי, מסוגל ההארופ לשוב ולנחות אם לא אותרה מטרה.

## משתמשים
* 
* 
*  – במהלך הסכסוך ההודי-פקיסטני במאי 2025, משרד ההגנה הפקיסטני דיווח כי הצליחו להפיל כ-25 כטב"מים מדגם זה.
*  – במסגרת סכסוך נגורנו קרבאך תועד לראשונה הארופ בפעילות מבצעית שהופעל על ידי הצבא האזרי באפריל 2016. מטרתו הייתה אוטובוס עם חיילים ארמנים. הכטב"ם השמיד אותו בהצלחה. בספטמבר 2022 התחדשו הקרבות בין ארמניה לאזרבייג'ן ותועדו שימושים נוספים בהארופ, בהם השמדת סוללת S-300 ארמנית. גם בהתחדשות הקרבות במלחמת נגורנו קרבאך השלישית תועד שימוש אזרי בהארופ.

## ראו גם
* הארפי
* ברקן ירוק

## לקריאה נוספת
* , **וגם** בביטאון חיל האוויר, גיליון 232
* , **וגם** בביטאון חיל האוויר, גיליון 215
* דני שלום, '''אנציקלופדיה יפעת''' – 100 שנות תעופה וחלל בישראל 2013-1913, הוצאת "באוויר - פרסומי תעופה וחלל", ינואר 2013, פרק: "הארפי" נגד קורנים – עמודים 1260–1261

## קישורים חיצוניים

* סרטון תדמית רשמי של התע"א על HAROP
* הארופ, באתר התעשייה האווירית לישראל.

### כתבות
* מקורות איראניים: מל"טים ישראליים מדגם הארופ Harop, הם שתקפו את מפקדת חטיבה מס' 52, באתר תיק דבקה, 21 ביולי 2019
* 
* שוטטות מסוכנת – על "הארופ" ו"הארפי", באתר New-Tech Magazine, 17 ביוני 2015
* 
* 
* הודו מצטיידת בעשרה הארופים כחלק מעסקת ענק של קרוב למיליארד דולר, באתר Defense Update, 7 באוקטובר 2012

## הערות שוליים

קטגוריה:חימוש משוטט
קטגוריה:דיכוי הגנה אווירית
קטגוריה:כלי טיס בעלי כנף דלתא
קטגוריה:כלי טיס בלתי מאוישים
קטגוריה:כלי טיס בלתי מאוישים ישראליים
קטגוריה:התעשייה האווירית לישראל: כלי טיס בלתי מאוישים
לאונית

ממוזער|251px
**לאונית** (**llengua llionesa**; אסטורית **Lleonés**) היא שם כולל לכל הניבים הרומאניים השייכים לתת-קבוצת השפות האסטור-לאוניות המדוברים במחוזות לאון וסמורה שבצפון ספרד. תת-קבוצה זו כוללת גם את השפות אסטורית שמדוברת באסטוריאס שבספרד ומירנדזית שמדוברת בצפון-מזרח פורטוגל.

## קישורים חיצוניים

* Héctor García Gil. Asturian-leonese: Linguistic, Sociolinguistic and Legal Aspects
* Asturian Language Academy
* González i Planas, Francesc. Institutum Studiorum Romanicorum «Romania Minor». The Asturleonese Dialects.
* La Caleya Cultural Association
* Furmientu Cultural Association
* Faceira Cultural Association
* El Teixu Cultural Association

## הערות שוליים

 
קטגוריה:ספרד: שפות
קטגוריה:שפות איבריות מערביות
משחק הציד

"**משחק הציד**" (באנגלית: **Caught**) הוא ספר מתח שכתב הרלן קובן. חברת ההפצה לאור "ידיעות ספרים" ("פרוזה") הוציאה את הספר מתורגם לעברית על ידי המתרגם ירון פריד. זהו הספר ה-14 של הרלן קובן שתורגם לעברית, והוא נחשב לרב-מכר.

## תקציר הספר
דן מרסר הוא עובד סוציאלי העובד עם נוער בסיכון. הוא מגיע לעזור לנערה במצוקה בשם צ'ינה אשר מבקשת ממנו להגיע לכתובת מסוימת, אך כשהוא מגיע הוא מצולם לתוכנית התחקירים של ונדי טיינס אשר מאשימה אותו בפדופיליה, אך בבית המשפט הוא נמצא זכאי, בעיקר בעזרת עורך-דינו הססגוני פלייר היקורי.

בהמשך חוקרת ונדי טיינס את הקשר של דן מרסר לנערה היילי מקווייד הנעדרת מביתה במשך שלושה חודשים ומכשיר ה-אייפון שלה מתגלה בחדר המלון של מרסר. היא גם עדה לרצח לכאורה של דן מרסר על ידי אד גרייסון, אביו של אחד מקורבנות הפדופיליה של מרסר, לכאורה.

טיינס חושדת שמדובר בהפללה ובניסיון להרוס את חייו, ומוצאת שתהליך דומה של הפללה אך זכאות התרחש אצל ארבעה מחמשת השותפים לחדר באוניברסיטת פרינסטון. היא מגלה שהחבורה השתתפה במשחק הנקרא "משחק הציד" ובו יש לבצע משימות נועזות על מנת לזכות בנקודות. באחת המשימות שבה היה לגנוב את תחתוני הבוקסר של הדקאן, נפצעה בטעות אחת מהסטודנטיות (כריסטה סטוקוול) באופן קשה בפניה. למרות שדן מרסר היה זה שגרם לפציעתה מי שלקח אחריות על הנעשה היה פיל טרנבול.

היא מגלה שמי שהפליל את השותפים לחדר היה פיל שהחליט שחייו נהרסו בעקבות כך שהוא לקח את האחריות על פציעתה של כריסטה והחליט להעניש גם את שאר חבריו לחדר על ידי שיווק ויראלי שלילי.

בתוך כך גופתה של היילי מקווייד נמצאת ולכולם נדמה כי דן מרסר רצח אותה לפני שנרצח בעצמו. מה שמתברר הוא שהיילי מתה מהרעלת אלכוהול במהלך מסיבה אצל משפחת וילר. ההורים שהבחינו בילדה המתה החליטו לקבור אותה ביער. הטלפון של היילי הושתל בחדר של מרסר על ידי ג'נה וילר, אשתו לשעבר של מרסר, שהחליטה לנצל את מותו כדי להעביר את האשמה של רצח היילי אליו.

בסוף מתברר כי מרסר לא נרצח, ואד גרייסון שגילה כי לא מרסר הוא זה שהטריד את בנו, מחליט לעזור לו לברוח ומביים את הרצח שלו, על מנת שמרסר יוכל להימלט לאנגולה.

## קישורים חיצוניים
* דף הספר, באתר ידיעות ספרים
* 

קטגוריה:ספרי הרלן קובן
קטגוריה:ספרי ידיעות ספרים
מלון ריץ (פריז)

**מלון ריץ (פריז)** (צרפתית: **Hôtel Ritz**) הוא בית מלון הנמצא בכיכר ונדום 15, בליבה של פריז, צרפת. הוא נוסד ב-1898 והוא הוותיק במלונות ריץ בעולם.

## היסטוריה
המבנה נבנה בראשית המאה ה-18 כמעון פרטי. ב-1854 רכשו אותו האחים פרייר, שהפכו אותו למשרד הראשי של חברת הכספים Crédit Mobilier שבבעלותם.
שמאל|ממוזער|200px|מבנה מלון ריץ בכללותו
חזיתו של ריץ עוצבה בידי ז'ול הארדואין-מנסאר כחלק מעיצוב כיכר ונדום. הוא הוסב למלון פאר בידי סזאר ריץ ונפתח ב-1 ביוני 1898. שותפו המשני למלון היה השף המהולל אוגוסט אסקופייה וביחד הם הפכו את שמו לנרדף לשפע, אירוח, שירות וסעודה עילאית, כל אלו מתגלמים במונח ריצי (ritzy).

מלון ריץ מורכב מהבניינים Vendôme ו-Cambon עם חדרים הניבטים לכיכר ונדום ובצד הנגדי, חדרים המשקיפים על הגן הידוע. המלון היה חביב על רבים מהאנשים העשירים בתבל, עם סוויטות יוקרתיות הקרויות על שמותיהם של לקוחות בעלי שם רבים שהתארחו בו. אלו כוללים את ארנסט המינגוויי, שעל שמו קרוי הבר במלון, פרנסיס סקוט פיצג'רלד, מרסל פרוסט, המלך אדוארד השביעי, מלך הממלכה המאוחדת, רודולף ולנטינו, צ'ארלי צ'פלין, גרטה גרבו, מרלן דיטריך, מוריס שבלייה, ז'אן-פול סארטר, אלטון ג'ון ומעצבת האופנה קוקו שאנל, שהתגוררה במלון במשך למעלה משלושים שנה והלכה בו לעולמה בשנת 1971 כתוצאה מהתקף לב.

מלון ריץ בפריז מציע כיום 159 חדרים, מסעדה בת שני כוכבי מישלן, שני ברים ומסעדה רגילה. מחירו ההתחלתי של חדר הוא כ-€1,900 ללילה. הסוויטות מתחילות ב-€2,750, כשהמחירים יכולים להעפיל ל-€40,000 ללילה עבור הסוויטה היוקרתית ביותר, Suite Impériale (סוויטה אימפריאל).
מסעדת המלון, L'Espadon, זכתה בשני כוכבים במהדורת 2009 של מדריך מישלן האדום.

המלון נרכש על ידי מוחמד אל-פאיד.

## המלון בספרות ובקולנוע
שמאל|ממוזער|200px|קפה הגן של ריץ, צייר האמן השווייצרי פייר-ז'ורז' ז'אניו) (1848–1934)
* רומנים רבים בני הדור האבוד מתארים אירועים שהתרחשו בריץ, כמו הרומן "ענוג הוא הלילה" של פרנסיס סקוט פיצג'רלד והרומן "וזרח השמש" של ארנסט המינגוויי.
* המחזה Semi-Monde של נואל קאוורד מתרחש בריץ פריז. המחזה מתאר את קורותיה הרהבתניים והמופקרים של האליטה הפריזאית הבדויה בשנים 1924 עד 1926.
* בקומדיה אהבה אחרי הצהריים של בילי ויילדר משנת 1957, אודרי הפבורן מתחילה ברומן שלה עם גרי קופר בסוויטה שלו במלון.
* המלון הופיע בסרטו של ויליאם ויילר How to Steal a Million משנת 1966, בסצנה רומנטית בין אודרי הפבורן ופיטר או'טול, שצולמה בחזיתו.
* ברומן Glamorama של Bret Easton Ellis, מפעילה קבוצה של דוגמניות-על פצצה במלון ריץ בפריז, דבר שמביא להתמוטטות המלון.
* ב-The Man Who Lived At The Ritz, פיליפ וובר והרמן גרינג, ג'וס אקלנד שוהים במלון במהלך מלחמת העולם השנייה.
* גיבור צופן דה וינצ'י, רוברט לנגדון, שוהה במלון כשהוא בפריז.
* ברומן "השטן לובשת פראדה" פרי עטה של לורן וייסברגר, אנדריאה זקס ומירנדה פריסטלי מתגוררות במלון בעת היותן בפריז.
הגברת ממלון ריץ, מלאני בנג'מין, 2020.רומן היסטורי מבוסס על דמויות אמיתיות שניהלו את הריץ במלחמת העולם השנייה.
* בסרט ההודי "Jhoom Barabar Jhoom", פוגש אבישק באצ'אן את אהובתו הבדויה לארה דאטה במלון ריץ.

## ראו גם
* מלון ריץ (לונדון)
* מלון ריץ (מדריד)

## קישורים חיצוניים

* 

* ריאיון עם קולין פילד, הברמן הראשי של בר המינגוויי במלון ריץ
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
ריץ
אדמירל הצי

**אדמירל הצי** (באנגלית: **Admiral of the Fleet**) היא הדרגה הגבוהה ביותר בצי המלכותי הבריטי המקבילה לתקן OF-10 של נאט"ו (גנרל חמישה כוכבים).

הדרגה התפתחה מן החלוקה של ראשית ימיו של הצי המלכותי עת היה מחולק לשלוש שייטות, הכחולה, האדומה והלבנה. על כל אחת משלוש השייטות הוצב אדמירל כמפקד השייטת ומתחתיו היו תת-אדמירל וסגן אדמירל. הבכיר באדמירלים, האדמירל של השייטת האדומה היה אדמירל הצי, ושימש כמפקדו של הצי המלכותי. חלוקתו של הצי לשלוש השייטות בוטלה בשנת 1864 אך הדרגה הוסיפה להתקיים. לאחר ייסוד המשרה של "לורד הים הראשון" ב-1828 ניתנה הדרגה לנושאי התפקיד לקראת פרישתם ולאחר ייסוד המשרה של רמטכ"ל הכוחות המזוינים הבריטיים ב-1959 הוענקה דרגה זאת לקציני הצי שכיהנו במשרה. הדרגה הוענקה גם לחברי המשפחה המלכותית הבריטית ולשליטים של מדינות זרות כדרגת כבוד. מאז שנת 1995 הופסקה הענקת הדרגה לקצינים בתפקידים השונים והדרגה הוענקה כתואר כבוד לצ'ארלס, נסיך ויילס ב-2012 יחד עם הדרגות המקבילות בצבא ובחיל האוויר.  קיבל את הדרגה כתואר כבוד ב-2014.

## ראו גם
*מרשל של חיל האוויר המלכותי - הדרגה המקבילה בחיל האוויר הבריטי.
*פילדמרשל - הדרגה המקבילה בצבא היבשה הבריטי.
*אדמירל - כולל השוואה בין דרגות אדמירלים במספר ציים.
*אדמירל צי - הדרגה המקבילה בצי ארצות הברית.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אדמירלים
קטגוריה:הצי המלכותי הבריטי
לשכת החקירות הלאומית (אוקראינה)

ממוזער|לשכת החקירות הלאומית המזכיר במידה רבה את לוגו ה-FBI
**לשכת החקירות הלאומית של אוקראינה** (באוקראינית: **НБР, Національної Бюро Розслідувань України**) היא גוף חקירות בכיר, שהוקם בשנת 2005 על פי צו מיוחד מנשיא אוקראינה ויקטור יושצ'נקו. הלשכה נחשבה למחלקה בפרקליטות המדינה האוקראינית, האחראית למלחמה בפשע המאורגן ובשחיתות.

מאז 2016 אורגנה מחדש כ**[[לשכת החקירות הממלכתית (אוקראינה)|לשכת החקירות הממלכתית]]** והיא פועלת בנפרד ממשרד המשפטים האוקראיני.

## היסטוריה
### לשכת החקירות הלאומית
ניסיון ראשון להקים לשכה לאומית לחקירות עלה כבר ב-1997 כשהכוונה הייתה לאחד את המינהל הראשי למלחמה בפשע המאורגן של משרד הפנים האוקראיני והמינהל הראשי למלחמה בשחיתות של שירות הביטחון האוקראיני ללשכת חקירות לאומית שתעסוק בתחומים אלה. התנגדות מצד גורמים פרלמנטריים השאירה את הארגון קיים על הנייר בלבד ורק צו נשיאותי משנת 2005 הפך את הארגון לעובדה קיימת.

הארגון נעזר רבות במשאבי שירות הביטחון האוקראיני ונחשב לארגון מודיעין פלילי הנאבק בשחיתות ובפשע המאורגן. כפוף לפרקליטות המדינה ולמשרד המשפטים האוקראיני.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אוקראינה: ארגונים ממשלתיים
קטגוריה:ארגוני מאבק בשחיתות