open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
חואן פלאסה

**חואן פלאסה** (בספרדית: **Joan Plaza**; נולד ב-26 בדצמבר 1963 בברצלונה, ספרד) הוא מאמן כדורסל ספרדי המאמן את ריאל בטיס.

## קריירת אימון
חואן פלאסה החל את קריירת האימון שלו בבית הספר לכדורסל שהוקם על ידו ועל ידי אחיו. במקביל, הוא אימן את קבוצת הנשים סאנטיסימה טרינידד, כמו גם עוד מועדון קטן בשם סנט אדריה. בשנת 1995, הוא השתייך לראשונה לצוות אימון של קבוצה רשמית כאשר תחילה שימש בתור עוזר המאמן של חובנטוד בדאלונה.

בקיץ 2004, בעקבות בקשתו של המאמן בוז'ידאר מליקוביץ', פלאסה עבר לריאל מדריד והיה העוזר מאמן. כאשר המאמן הסרבי עזב לאחר עונה מאכזבת, פלאסה לקח את עמדת המאמן הראשי.

בעונתו הראשונה כמאמן ראשי בקבוצה רשמית, ריאל מדריד ניצחה 13 משחקים ברציפות בליגה הספרדית, והעניקה לפלסה שיא חדש למאמן בעונה הראשונה שלו. כמו כן זכתה הקבוצה בגביע אירופה יול"ב (ששמו הוסב בהמשך ל"יורוקאפ"), והוא נבחר למאמן השנה של הליגה הספרדית .

בעונת , ריאל מדריד החתימה את הכוכב היווני לזארוס פאפאדופולוס, שלא הצליח לשחק היטב במהלך העונה כולה. הקבוצה הפסידה בסיבוב הראשון של הפלייאוף בליגה הספרדית, ולא הגיעה לפיינל פור היורוליג השנה ה-12 ברציפות. צוות האימון של ריאל מדריד בעונת  לא השתנה, אך נכשל שוב להגיע לפיינל פור היורוליג, והפסיד בשלב מוקדם בגביע. לאחר שהפסיד בסיבוב השני של הליגה הספרדית לסאסקי בסקוניה, פלאסה פוטר. יום אחרי הוא חתם על חוזה לשנה אחת עם המועדון הספרדי סביליה.

בעונת  זכה פלאסה ביורוקאפ בפעם השנייה בקריירה, והפעם עם אוניקאחה מאלגה לאחר שגבר על ולנסיה בגמר. ובכך הפך פלאסה למאמן השלישי בהיסטוריה שזוכה לפחות פעמיים ביורוקאפ.

בדצמבר 2018 מונה למאמן זניט סנקט פטרבורג הרוסית. ממנה פוטר ב-2020 בעקבות רצף הפסדים.

## תארים
* זכייה בגביע יול"ב עם ריאל מדריד ב-2007.
* זכייה באליפות ספרד עם ריאל מדריד ב-2007.
* זכייה בסופרקאפ הליטאי עם ז'לגיריס קובנה ב-2012
* זכייה באליפות ליטא עם ז'לגיריס קובנה ב-2013.
* זכייה ביורוקאפ עם אוניקאחה מאלגה ב-2017.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מאמני כדורסל ספרדים
קטגוריה:מאמני ריאל מדריד בכדורסל
קטגוריה:מאמני אוניקאחה מלאגה
קטגוריה:מאמני ז'לגיריס קובנה
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1963
הארמייה ה-53 (ברית המועצות)

ממוזער|ימין
**הארמייה ה-53** (ברוסית: **армия я-53**) הייתה ארמייה של הצבא האדום שלחמה במלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
היחידה הוקמה במאי 1942 על בסיס חלק מהיחידות של הארמייה ה-34. היא שולבה בכוחות של החזית הצפון-מערבית ועד למרץ 1943 לחמה נגד הארמייה ה-16 במסגרת מבצע דמיאנסק. לאחר סיום הלחימה באזור היא הועברה לעתידה.

בקיץ 1943 היא השתתפה בקרב קורסק. בהמשך היא לחמה במרחב חרקיב והשתתפה בשחרור העיר. באוקטובר 1943 היא התקדמה עד לגדות ננהר הדנייפר וחצה אותה. החל מתחילת 1944 הארמייה ה-53 השתתפה בקרב קורסון-צ'רקאסי ולאחר סיומו המשיכה בהתקדמות מערבה עד לדנייסטר.

הארמייה ה-53 לקחה חלק פעיל במבצע יאשי-קישינב והמשיכה צפונה לכיוון בודפשט. במהלך שנת 1945 יחידות הארמייה ה-53 השתתפו בשחרור ברנו וקרב פראג.

במהלך יוני 1945 יחידות הארמייה ה-53 הועברו מזרחה והתמקמו בשטח מונגוליה. הם השתתפו במבצע סערת אוגוסט.

הארמייה ה-53 פורקה באוקטובר 1945.

## מפקדים
* אלכסנדר קסנופונטוב (אפריל 1942 - אוקטובר 1942)
* גנדי קורוטקוב (אוקטובר 1942 - ינואר 1943)
* יבגני ז'ורבליוב (ינואר 1943 - מרץ 1943)
* איוואן מנאגרוב (מרץ 1943 - דצמבר 1943)
* גרמן טראסוב (דצמבר 1943 - ינואר 1944)
* איוואן גלאנין (ינואר 1944 - מרץ 1944)
* איוואן מנאגרוב (מרץ 1944 - אוקטובר 1945)

## קישורים חיצוניים

* הארמייה ה-53, באתר samsv 

53
53
ארמייה 53
Windows Server 2019

**Windows Server 2019** היא מערכת הפעלה לשרתים המפותחת על ידי חברת מיקרוסופט וחלק ממשפחת מערכות ההפעלה Windows NT.

הגרסה המוקדמת של מערכת ההפעלה יצאה לאור בתאריך 2 באוקטובר 2018 לאחר שהוכרז על פיתוחה בסוף חודש מרץ של אותה השנה.

## מאפיינים

מערכת ההפעלה מכילה מגוון רחב של תכונות חדשות:

* מערכת משנית עבור שירותי לינוקס (WSL).
* תמיכה במערכת Kubernetes (בטא).
* מרכז ניהול עם ממשק משופר וחדש (Windows Admin Center).
* שיפור המנוע של מרכז האבטחה Windows Defender.
* תכונות חדשות של ממשק המשתמש הגרפי של חלונות 10 (גרסה 1809).

## ראו גם

* מיקרוסופט
* שרת
* מחשוב ענן
* וירטואליזציה

## קישורים חיצוניים

* 
* היכרות עם Windows Server 2019, מיקרוסופט בלוג 
* 6 התכונות הטובות ביותר במערכת ההפעלה Windows Server 2019, אתר NetworkWorld 

Server 2019
קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-2018
נטליה פודולסקייה

**נטליה יורוונה פודולסקייה** (ברוסית: **Наталья Ю́рьевна Подольская**; נולדה ב-20 במאי 1982) היא זמרת בלארוסית, שייצגה את רוסיה באירוויזיון 2005.

## ביוגרפיה
פודולסקייה נולדה במוגילב, בגיל תשע החלה ללמד נגינה על פסנתר ושירה בבית ספר למוזיקה, בנעוריה זכתה במספר תחרויות מוזיקה.

בין השנים 1999 ל-2004 היא למדה משפטים בבית ספר פרטי למשפטים ובנוסף לקחה חלק במופעי מוזיקה בטלוויזיה והרדיו של בלארוס, ב-2002 עלתה לגמר בפסטיבל הטלוויזיוני ‘On the Crosses of Europe’, באותה שנה עברה למוסקבה והחלה ללמוד בבית ספר לאומנויות בעיר, היא התפרסמה כשהופיעה בפסטיבל הבזאר הסלאבי שבויטבסק, פסטיבל ידוע למוזיקה סלאבית.

בתחילת 2003 שני מלחינים כתבו עבורה שיר והציעו לה לקחת חלק בתחרות האירוויזיון כנציגת בריטניה, אך היא הייתה נחושה לייצג אך ורק את ארץ מולדתה בלארוס, ב-2004 ניגשה למבחני הבד של מפעל הכוכבים ובמסגרת זו ניתנה לה הזדמנות להקליט את אלבומה הראשון "Поздно" שיצא בדצמבר 2004, לאחר שב-2004 לא ניצחה בגמר הלאומי לאירוויזיון שאורגן על ידי הטלוויזיה הבלארוסית, היא החליטה לנסות להגיע לאירוויזיון כנציגת רוסיה, ב-2005 לקחה חלק בתחרות הגמר הלאומי של רוסיה עבור אירוויזיון 2005 עם השיר "אף אחד לא פוגע באף אחד", צופי הטלוויזיה בחרו אותה כזוכה והיא קיבלה את מספר הקולות הרב ביותר בהצבעה הטלאפונית, בתחרות שנערכה בקייב היא הגיעה למקום ה-15 עם 57 נקודות.

ב-2010 לקחה חלק בתוכנית הרוסית של רוקדים עם כוכבים.

## קישורים חיצוניים

* 

* כתבה על נטליה פודולסקייה

קטגוריה:נציגי רוסיה באירוויזיון
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 2005
קטגוריה:מהגרים לרוסיה
קטגוריה:זמרות בלארוסיות
קטגוריה:מתחרי רוקדים עם כוכבים (רוסיה)
קטגוריה:בלארוסיות שנולדו ב-1982
שזרוע

[שמאל|ממוזער|300px|זריעת דשא במגרש [כדורגל]]
**שזרוע** הוא פעולה של זריעת דשא, לרוב במגרשי כדורגל, כדי להחליף את סוגו לקראת עונת החורף במקומות בהם האקלים חם. פעולה זה נחוצה על מנת לשמר את צבעו הירוק של הדשא ואת איכותו.

בישראל יש אקלים חם בו יש צורך בהחלפת הדשא, לכן פעולה זו מתואמת בין הרשויות המקומיות האחראיות על מתחמי הספורט ומתבצעת על פי רוב בחודש נובמבר עם הגשם הראשון. שזרוע נעשה במגרשים רבים, גם בהם משחקים בליגה א', ליגה ב' וליגה ג'.

## רקע
ישנם שני סוגים של דשא אשר כל אחד מהם מתאפיינים ברגישות לאקלים אחר:
# "טיפווי" - דשא קיץ, אשר גדל לצדדים, הוא דליל וחלש ויותר ולכן נוטה יותר בקלות להיתלש ממקומו. דשא זה אינו גדל בחורף ונכנס לתרדמת חורף, כך שבהיעדר שזרוע לא יהיה ניתן להשתמש בדשא עד שיגדל מחדש לקראת הקיץ.
# "רייגראס" (Ryegrass) - דשא חורף, הוא דשא חזק יותר שגדל לגובה, אבל הוא רגיש לטמפרטורה גבוהה ולכן יישרף בקיץ ויהפוך לצהוב.

## פעולת השזרוע
בפעולת השזרוע מקצרים את דשא הקיץ, ולאחר מכן זורעים את זרעי דשא החורף. כדי שהדשא החדש ייקלט יש להמתין שלושה שבועות, ולאחר מכן ניתן לשחק עליו כדורגל. דריכה מוקדמת יותר עליו תגרום לדשא החורף שלא להיקלט בקרקע.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

*
קטגוריה:דשא
קטגוריה:מושגים בכדורגל
אמנדינה ליהאמבה

**אמנדינה ליהאמבה** (באנגלית: **Amandina Lihamba**; נולדה בשנת 1944) היא שחקנית, מחזאית ובמאית קולנוע טנזנית. היא פרופסור באוניברסיטת דאר א-סלאם  במחלקה לאומנויות יפות ואומנות הבמה.

## חייה
אמנדינה ליהאמבה נולדה במחוז מורוגורו  שבטנזניה בשנת 1944. היא קיבלה את התואר דוקטור, מאוניברסיטת לידס. בשנת 1985, עבודת הדוקטורט שלה הייתה "Politics and Theatre in Tanzania after the Arusha Declaration 1967–1984" (בתרגום חופשי לעברית: פוליטיקה ותיאטרון בטנזניה לאחר הצהרת ארוש'ה 1967-1984). בעבודה היא מתארת איך התפתחה הצהרת ארושה מכלי תעמולתי של מפלגה בשלטון לצורה חתרנית וקונקרטית. בשנת 1989, אמנדינה ליהאמבה הייתה בין מייסדי פרויקט והפסטיבל הלאומי לתיאטרון ילדים. היא גם ייסדה עם פנינה מוהנדו את קבוצת הדרמה הנשית "Tuseme" (בתרגום חופשי לעברית: בואו נדבר) בשנת 1998.

בשנת 2015, יצרה הסתגלות מגדרית עם הסרט "The Money-Order with White Genesis"  (בתרגום חופשי לעברית: סדר הכסף עם ג'נסיס לבן) של עוסמן סמבן.

כיום, אמנדינה ליהאמבה פרופסור באוניברסיטת דאר א-סלאם במחלקה לאומנויות יפות ואומנות הבמה. בעבר היא שימשה כדיקנית, ראש מחלקה וחברה באוניברסיטה.

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:במאיות קולנוע טנזניות
קטגוריה:במאיות תיאטרון
קטגוריה:מחזאיות טנזניות
קטגוריה:שחקניות
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת לידס
קטגוריה:סגל אוניברסיטת דאר א-סלאם
קטגוריה:ילידות 1944
הארי הפל

**הארי הפל** (באנגלית: **Harry Hepple**; נולד ב-26 בספטמבר 1983) הוא שחקן ומוזיקאי אנגלי.

## ביוגרפיה
הפל נולד בסנדרלנד שבאנגליה בשם דייוויד הפל. ב-2006 סיים את לימודיו באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה. באותה שנה הופיע בהופעת בכורה במחזה "אלסקה" בתיאטרון רויאל קורט לצדם של רייף ספול וכריסטין בוטומלי.

בהמשך הופיע במחזה "שמש בוגדנית" לצדם של קירן היינדס, רורי קיניר ומישל דוקרי שהועלה בתיאטרון המלכותי הלאומי.

ביוני 2009 שיחק הפל במחזמר "Been So Long" מאת צ'ה ווקר עם מוזיקה מאת ארתור דארוויל בתיאטרון יאנג ויק.

הפל הופיע על בימות התיאטרון ברחבי הממלכה המאוחדת בהם תיאטרון יאנג ויק, תיאטרון לייב, ניוקאסל, תיאטרון טראוורס, תיאטרון בוש, תיאטרון רויאל קורט, Menier Chocolate Factory, שייקספיר גלוב והתיאטרון המלכותי הלאומי.

בטלוויזיה שיחק הפל בסדרות של ה-BBC "המפקח ג'ורג' ג'נטלי", "הנוכלים", "הולבי סיטי" ובתפקיד ראשי בסדרה הקומית "בן לוקח בת". עוד הופיע בסדרה "עברייני על" של ערוץ E4.

## תפקידים בתיאטרון

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:בוגרי האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה
קטגוריה:שחקני תיאטרון אנגלים
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1983
רותם ברוכין

**רותם ברוכין** (נולדה ב-12 במאי 1982) היא סופרת, מחזאית, תסריטאית ובמאית ישראלית; כלת פרס גפן תשע פעמים - יותר מכל סופר ישראלי אחר.

## ביוגרפיה
רותם ברוכין נולדה בפתח תקווה וגדלה בגבעת שמואל. היא בוגרת תואר ראשון בתסריטאות בחוג לקולנוע באוניברסיטת תל אביב.

ברוכין החלה לפרסם סיפורים קצרים בסוגת הפנטזיה בשנת 2004. סיפוריה הרבים התפרסמו בפלטפורמות מקוונות שונות בהן מגזין האגודה הישראלית למדע בדיוני ולפנטסיה, המגזין המקוון "בלי פאניקה" ואסופת הסיפורים האלקטרונית "געגועים למחר" ובדפוס במגזין חלומות באספמיה, המימד העשירי ומגזין מרקורי. בנוסף, כתבה ברוכין לשבועון הנוער ראש 1 סיפורים מתמשכים שפורסמו בעיתון במשך כשנתיים. סיפוריה מפורסמים באופן קבוע באסופת הסיפורים הספקולטיבית הישראלית היה יהיה מאז הוצאת הכרך הראשון של האסופה בשנת 2009.

שישה עשר מסיפוריה היו מועמדים לפרס גפן בתחום המדע הבדיוני והפנטזיה וברוכין היא כלת תשעה פרסי גפן. בשנת 2007 זכתה בפרס על סיפורה הקצר "במראה". בשנת 2013 זכתה בפרס על סיפורה "הפוך, לקחת". בשנת 2014 זכתה בפרס על סיפורה "וויסקי בקנקן". בשנת 2017 זכתה בפרס על סיפורה "מציאות ואבידות". בשנת 2018 זכה סיפורה "הפוך, לקחת" בפרס גפן מיוחד, ה"רטרו גפן", שחולק לרגל 20 שנה לפרס, אשר כל מועמדי הפרס בעבר היו מועמדים לו. בשנת 2019 זכתה בפרס על סיפורה "הדרקון האחרון שלי".

מחזותיה של ברוכין הוצגו בתיאטרון צוותא, תיאטרון סוזן דלל, במרכז העירוני לקהילה הגאה בתל אביב ומעל במות נוספות. כמו כן כתבה מספר פרקים לסדרת הטלוויזיה לנוער החולמים ששודרה בערוץ הילדים של HOT.

בשנת 2022 ראה אור בהוצאת זמורה ביתן רומן הביכורים שלה "שומרי הערים", המבוסס על עולם רוחות הערים שיצרה בסיפוריה הקצרים. הספר זכה בפרס גפן לספר המקור הטוב ביותר לשנת 2023. באותה שנה זכתה במקביל בפרס גם בקטגוריית הסיפור הקצר הטוב ביותר על הסיפור "ברד כחול-מסטיק", המבוסס גם הוא על עולם רוחות הערים.

## עבודות נבחרות
לא ממוסגר|שמאל
* במראה (המימד העשירי, גיליון 29, 2007) – זוכה פרס גפן
*הלכתי לאיבוד, תיכף אשוב (היה יהיה, 2009)
*מרק עם שקדיות (היה יהיה, 2010)
*הפוך, לקחת (היה יהיה, 2012) – זוכה פרס גפן וכן פרס רטרו גפן
*וויסקי בקנקן (היה יהיה, 2013) – זוכה פרס גפן
*הרועה האחרון (2013) - במאית משנה
*מים בטעם אבק (בלי פאניקה, 2015)
*רוחות מדבר (ראש 1, 2016)
*מציאות ואבידות (היה יהיה, 2016) – זוכה פרס גפן
*הדרקון האחרון שלי (היה יהיה, 2018) – זוכה פרס גפן
*ברד כחול מסטיק (היה יהיה, 2022) - זוכה פרס גפן
*שומרי הערים (2022) - זוכה פרס גפן

## קישורים חיצוניים

* הבלוג של ברוכין: פתקיות ליד המיטה
* הדף של ברוכין באתר פטריאון
* סיפוריה של ברוכין באתר האגודה הישראלית למדע בדיוני ופנטזיה
* סיפוריה של ברוכין באתר המגזין בלי פאניקה
* רותם ברוכין, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה"

## הערות שוליים

2018 11
קטגוריה:סופרים ויוצרים זוכי פרס גפן
קטגוריה:סופרות לסביות ישראליות
קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סופרות פנטזיה ישראליות
קטגוריה:מחזאיות ישראליות
קטגוריה:מחזאים ישראלים
קטגוריה:להט"ביות ישראליות
קטגוריה:גבעת שמואל: אישים
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב: קולנוע וטלוויזיה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: קולנוע וטלוויזיה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1982
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1982
קטגוריה:זוכי פרס עינת
פרשת וינשל

**פרשת וינשל** הוא סרט דרמה ישראלי משנת 1979 בבימויו של אברהם הפנר שגם כתב את התסריט.

זה סרטו השלישי הארוך של הפנר ובמרכזו עומדת עיתונאית שיוצאת לחקור פרשת רצח של יהודי אנגלי אשר ביתו בחיפה היווה מקום מפגש לאינטלקטואלים, אמנים ופוליטיקאים בשנות השלושים של המאה הקודמת. הפרשה דומה מאוד לפרשת רצח ארלוזורוב שגם היא לא פוענחה עד היום ועודנה סלע מחלוקת בין שמאל לימין.

אברהם הפנר היה מועמד לפרס הסרט העלילתי הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בשיקגו ב-1979.

זהו הסרט הישראלי היחיד לו כתבה נעמי שמר את הפסקול.

## תקציר העלילה
אילנה לוין (טל נתיב), היא עיתונאית כבת 30 בעיתון דבר. חיי הנישואים שלה עם אלכס (עודד קוטלר) נמצאים במשבר בעיקר בגלל חוסר יכולתה להרות.

אילנה נוסעת לחיפה שם מאושפז אביה, ברוך ויגוצקי, (דב פייגין) בבית החולים רמב"ם. מתלווה אליה חברתה הטובה ג'ודי (אתי זבקו) שהיא צלמת עיתונות.

לחדר האשפוז מכניסים אדם מבוגר וברוך אומר לבתו כי זה עו"ד יחיאל זכאי (שמעון פינקל) שהיה אדם חשוב מאוד במפא"י וייצג בפרשת רצח ארתור וינשל את אירמה, בת זוגו של וינשל. זכאי מתחיל לספר לאילנה פרטים על הפרשה אבל הוא נפטר לפני שהסתיימה החקירה שלה.

חוש הסקרנות העיתונאית מתעורר באילנה והיא מחליטה לחקור את הפרשה אולי תגיע לפתרון כמו בספרים של אגתה כריסטי. עורך דבר השבוע מאני (אהד זמורה) מסתייג בתחילה מכך אבל לבסוף מאשר לה לבצע את התחקיר.

בליל סילבסטר, 1936 נרצח לורד ארתור וינשל, יהודי אנגלי עשיר שגר בווילה על הכרמל. אילנה וג'ודי מתחילים לחטט בפרשה הזאת שמעורבים בה אנשי מפא"י, הציונות רוויזיוניסטית והפ.ק.פ.

טלי וג'ודי מבקרות בווילה העזובה ונפגשות עם אירמה (טובה פירון) שהייתה בת זוגו הצעירה של וינשל המבוגר. היא זיהתה בזמנו את זוסקינד הרוויזיוניסט (שמואל מורבסקי) כמי שראתה אותו בורח עם אקדח, אך הוא זוכה.

אילנה מגלה שלוינשל היה קשר טוב עם צעיר בשם מוניה כוגן שמתברר שנשלח בשעתו מרוסיה לפקח על חברי הפ.ק.פ. מוניה נקרא לחזור לרוסיה לאחר הרצח ושם חוסל. כן מגלה אילנה שלוינשל ואירמה הייתה בת שנמסרה לאימוץ בגבעת ברנר אך נפטרה בגיל צעיר. ידידיה כוגן אחיו של מוניה, מוסר לאילנה תמונות של אחיו (למעשה אלה תמונות של השחקן אברהם בן-יוסף).

לבסוף מתפרסמת הכתבה בדבר השבוע ורופאה בשם דלוז'ינסקי(דבורה קסטלנץ) מתקשרת לעיתון ורוצה למסור עדות על ימיו האחרונים של וינשל בבית החולים. היא מספרת שמוניה שאל אותו בצרפתית:מדוע? דבר שמעלה אצל אילנה השערה שהמדובר בהתאבדות.

עם גמר תחקיר מקבלת אילנה בשמחה תשובה בדיקה חיובית להריון וממהרת להודיע זאת לאלכס.

## שחקנים

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:סרטי דרמה ישראליים
קטגוריה:סרטי אברהם הפנר
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1979
גדעון שמיר

**גדעון שמיר** (7 בנובמבר 1939 – 21 באוקטובר 2025) היה פסנתרן ישראלי ובונה העוגבים היחיד בישראל עד שנת 2022.

## ביוגרפיה
שמיר נולד בתל אביב למקסים ודגמרה שפטלוביץ, שהתגוררו בשדרות רוטשילד. אביו מקסים הוא אחד מהאחים שמיר. שמיר למד בבית הספר "בלפור".

למד בגרמניה את מלאכת בניית העוגבים אצל ולקר אורגלבאו  בלודוויגסבורג ובבית ספר לבניית עוגבים. מלאכת בניית עוגבים היא מורכבת מאוד ומשלבת מספר תחומים: מכניקה, אקוסטיקה, בנייה בעץ, עבודה עם מתכת ודרושים אוזן מוזיקלית ורקע מוזיקלי.

שמיר בנה עוגבים במשך כ־40 שנה. הוא בנה 12 עוגבים הנמצאים כיום ברחבי הארץ, בקונסרבטוריון, באוניברסיטאות ובשימושן של מקהלות. בעבר חשבו לבנות עוגב בבית הכנסת הגדול בתל אביב, אך הרעיון נגנז ונשאר רק מודל של העוגב אצל שמיר בסדנה.

שמיר הרחיב עוגב ישן של חברת Ott עבור בית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה של אוניברסיטת תל אביב. העוגב ממוקם בחדר הבארוק. בחדר זה יש לצד העוגב צ'מבלו, קלאוויקורד, ופורטה-פיאנו. לעוגב המורחב יש 17 רגיסטרים, שתי מקלדות ומקלדת פדל, ומנגנוני נגינה ורגיסטרציה מכניים.

שמיר שיחזר במשך 7 שנים עוגב שהורכב ושוחזר מחלקיהם של כשלושה עוגבים בני כמאה וחמישים שנה, אשר פורקו לפני שנים ואוחסנו במרתפי הכנסייה הפרנציסקנית בעיר העתיקה בירושלים. אורך חזית העוגב כשבעה וחצי מטרים, גובהה כחמישה מטרים ומשקלו כשמונה טונות. לעוגב כ־1800 חלילים, שאורכם נע בין שלושה מטרים לסנטימטרים ספורים, 33 רגיסטרים, פדאלים ושתי מקלדות. העוגב מותקן באודיטוריום הכט באוניברסיטת חיפה.

בשנת 2002 סיים שמיר את שיפוץ העוגב במתחם לטרון, בכנסייה הגדולה במנזר השתקנים. העוגב נבנה בשנת 1904 בידי בונה העוגבים האנגלי תומאס קסוון בעבור כנסיית וולינגטון. כיום משמש העוגב לקונצרטים הנערכים באולם הכנסייה, הידוע באקוסטיקה המשובחת שבו.

העוגב שנבנה על ידי שמיר עבור הקאמרטה הישראלית ירושלים, הועמד לרשות הקאמרטה באדיבות קרן התרבות אמריקה-ישראל.

שמיר התגורר ביישוב יובלים וערך סדנאות ביישוב מנוף שבגוש שגב. הוא הציג בסדנה שני עוגבים שבנה, הראשון הוא עוגב קטן יחסית בסגנון הרנסאנס והבארוק המוקדם, שמתאים לביצוע יצירות מסביבות שנת 1600. העוגב השני גדול יותר, וכולל פדלים לנגינה ברגליים. עוגב זה מתאים לנגינת מרבית היצירות הגדולות לעוגב, כולל אלו של יוהאן סבסטיאן באך, פליקס מנדלסון-ברתולדי ומלחיני המאה ה-19.

בשנת 2020 פרסם שמיר כי הוא מחפש מישהו שימשיך את דרכו ואליו יוכל להעביר את הידע שצבר במהלך השנים. בתקופה זו החל המוזיקאי ומכוון הפסנתרים אורי שני ללמוד את המקצוע ולטפל בעוגבים בהדרכת שמיר.

שמיר נפטר ב-21 באוקטובר 2025.

## בניית עוגב נייד
בשנת 1994 בנה שמיר עוגב בעל שתי מקלדות ידיים ומקלדת רגליים שניתן לפרקו ולהרכיבו מחדש. צוות של שניים עד שלושה אנשים נחוץ לפירוק, הובלה והרכבה של הכלי, אך בכל מקרה פעולה זו מצריכה את נוכחותו של בונה העוגבים עצמו כדי לוודא שכל החלקים אמנם הגיעו וחוברו כהלכה וגם לבדוק שההובלה לא פגעה בכיוון. העוגב מורכב מ-8 מחללות, ובמקלדת הידיים 54 קלידים.

## קישורים חיצוניים
* 
* ת. גן, 250 חלילים + 4,000 שעות = עוגב, במחנה, 1 בפברואר 1970, עמ' 23
* 
* בונה העוגבים שמחפש יורש, באתר mk-Artour, 7 בפברואר 2023
*

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי בית הספר בלפור (תל אביב)
קטגוריה:בוני כלי נגינה
קטגוריה:יצרני כלי נגינה ישראלים
קטגוריה:יובלים: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1939
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2025
מיס אוסטריה

[250px|ממוזער|שמאל|אוולין אנגלדר, מיס אוסטריה [1974]]
**מיס אוסטריה** היא תחרות יופי הנערכת באוסטריה.

התחרות אורגנה לראשונה ב-1929 על ידי מערכת העיתון "Neues Wiener Tagblatt", וליזל גולדארבייטר היהודיה זכתה בה (ולאחר מכן זכתה ב"תחרות היופי הבינלאומית"). 

ב-1932 הופסקה התחרות, עם זאת במהלך שנות השלושים נערכו תחרויות יופי מקומיות כמו "מיס וינה" ו"מלכת הדנובה".

לאחר המלחמה התחרות החלה התחרות להיערך מחדש ותקופה מסוימת חברת הקוסמטיקה מקס פקטור הייתה נותנת החסות של התחרות. בכל אחת מתשע מדינות אוסטריה נערכת תחרות והזוכה והסגנית נשלחות להשתתף בתחרות הארצית של מיס אוסטריה ובכך בכל שנה מתמודדות שמונה עשר מתחרות על התואר, מספר זוכות בתואר נהיו לאחר מכן לשחקניות בתיאטרון ובקולנוע http://jpress.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?href=DHY%2F1936%2F01%2F13&id=Ar00604&sk=3F9F725A.

אוסטריה השתתפה לראשונה בתחרות מיס תבל ב-1953 ומ-1957 באופן מסורתי הזוכה במיס אוסטריה הלכה לייצג את מדינתה בתחרות.

בשנת 2000 בתואר זכתה פטרישיה קייזר והיא בת 15 בלבד.

## הזוכות

## קישורים חיצוניים

* 

* אתר התחרות

קטגוריה:תחרויות יופי לנשים
קטגוריה:אוסטריה: תרבות
קטגוריה:נשים באוסטריה
המולדת מחכה

[270px|ממוזער|עטיפת ה-[DVD של הסדרה]]
**המולדת מחכה** (ברוסית: **Родина ждёт**, שווק במדינות המערב בשם **"בשירות מולדתי"**, In the Service of My Country באנגלית) היא דרמת ריגול רוסית. סדרת הטלוויזיה הופקה על ידי סנטרל פרטנרשיפ ושודרה לראשונה בערוץ הראשון ברוסיה, מ-23 בנובמבר 2003. שודרה מאז בטלוויזיה הרוסית בשידורים חוזרים

## עלילה
אחרי שפצצה מתפוצצת בבית קפה בברלין המודיעין הרוסי מגלה שבין ההרוגים היה גם מרגל רוסי ומודיע ערבי. סוכנויות הביון מגלות מזימה לבצע פיגוע טרור בניו יורק, מוסקבה וטוקיו. ויקטור ביסטרולטוב הוא איש ביון המשרת מטעם שירות הביון הרוסי במזרח התיכון. מפקדו בסוכנות הביון הרוסית מורה עליו לעשות כל שביכולתו כדי למנוע את מזימת הטרור בסיוע צוות משימה המורכב מאישה ושלישיית סוכנים מומחים.

## הדמויות
* **ויקטור ביסטרוליוטוב** (ולרי ניקולאייב) – איש ביון רוסי, המשרת בחוליית הריגול הרוסית, במדינת אויב במזרח התיכון
* **ריטה נובוסילובה** (מריה קיבה) – שותפתו של ויקטור בחוליית הריגול הרוסית
* **מרשנסקי** (פאבל דרביאנקו) – איש צוות בחוליית הריגול הרוסית
* **קובצ'וגין האב** (ולדימיר טורצ'ינסקי) – איש צוות בחוליית הריגול הרוסית
* **קובצ'וגין הבן** (דמיטרי דיוז'ב) – איש צוות בחוליית הריגול הרוסית
* **פוסוחוב** (לב פריגונוב) – איש ביון רוסי
* **גונתר וסלר** (סרגיי לסוגורוב) – מודיע גרמני
* **ג'וואד שייבאני** (עבאידולה אמאן) – מחבל
* **רוקוטוב** (יורי סולומין) – מפקדו של ויקטור
* **מזראק** (רוסטם אורזאייב)
* **קזאנצ'ייב** (וסילי מישצ'נקו)
* **מאדאם גור** (נטליה בורטניקובה)
* **מוחסן** (עבד אל-חדד)
* **אשרף** (פירוז סבזאלייב)

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* "המולדת מחכה" באתר kino-teatr.ru
* טריילר הסדרה באתר יוטיוב

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות טלוויזיה רוסיות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:ערוץ 1 הרוסי: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות מתח רוסיות
קטגוריה:סדרות פעולה רוסיות
קטגוריה:המודיעין הרוסי בתרבות ובאמנות
קטגוריה:סדרות דרמה רוסיות
הרהורי לילה (אדוארד יאנג)

[שמאל|ממוזער|דף הלקוח מתוך 537 איוריו של האמן והמשורר הבריטי [ויליאם בלייק, ליצירה הרהורי לילה]]
**התלונה, או הרהורי לילה על אודות החיים, המוות והאלמוות** (באנגלית: **The Complaint: or, Night-Thoughts on Life, Death, & Immortality**), הידועה יותר בשמה הפשוט **הרהורי לילה** (**Night-Thoughts**), היא שיר ארוך מאת המשורר האנגלי, בן המאה ה-18, אדוארד יאנג, שפורסם בתשעה חלקים (או "לילות") בין 1742 ל-1745.

השיר נכתב בחרוז לבן. הוא מתאר את הרהורי המשורר על המוות על פני סדרה של תשעה לילות שבהם הוא מהרהר באובדן אשתו וחבריו, ומקונן על חולשות אנושיות. השורה הידועה ביותר בשיר (בסוף "לילה א'") היא האמרה "סחבת היא גנב הזמן", המהווה חלק מקטע שבו דן המשורר כמה מהר החיים וההזדמנויות יכולים לחמוק ממנו.

להרהורי לילה היה מוניטין גבוה מאוד במשך שנים רבות לאחר פרסומה, אבל עכשיו היא ידועה ביותר בשל סדרה גדולה של איורים מעשה ידי ויליאם בלייק משנת 1797. קבוצה פחות ידועה של איורים נוצרה על ידי תומאס סטות'ארד בשנת 1799.

תשעת הלילות מהווים למעשה, כל אחד, שיר נפרד בפני עצמו. אלה שמותיהם, כדלקמן: "חיים, מוות, אלמוות" (המוקדש לארתור אונסלואו); "זמן, מוות, ידידות" (המוקדש לספנסר קומפטון); "נרקיסה" (המוקדש למרגרט בנטינק); "הניצחון הנוצרי" (המוקדש לפיליפ יורק); "ההישנות" (המוקדש לג'ורג' לי); "החזרת הכופרים" (בשני חלקים, "תהילה ועושר" ו"הטבע, ההוכחה והחשיבות של האלמוות ", המוקדש להנרי פלהאם); "התנצלותו של הטוב, או, ויען איש העולם" (ללא הקדשה); ו "נחמה" (המוקדש לתומאס פלהאם-הולס).

בספר הביוגרפיה על חייו של סמואל ג'ונסון, ג'יימס בוסוול תיאר את היצירה הרהורי לילה "כשירה הגדולה והעשירה ביותר, אשר הגאונות האנושית יצרה אי פעם".

## איוריו של ויליאם בלייק להרהורי לילה (1795-1797)
ב-1795, ויליאם בלייק, קיבל על עצמו הזמנה לאייר את היצירה ***הרהורי לילה***, לשם פרסומה במהדורה חדשה ומורחבת, כאשר שמו של המוציא לאור, לצורך העניין, היה ריצ'רד אדוארדס. בלייק החל לעבוד על היצירה, תוך שהוא משלים 537 איורים בצבעי מים, כאשר 200 מתוכם יועדו על ידו להיכלל במסגרת התחריטים לפרסום היצירה. הכרך הראשון - אשר כלל 43 תחריטים מאת ויליאם בלייק - יצא לאור בשנת 1797, אולם הוא היווה כישלון מסחרי ופרויקט הוצאה לאור יקר זה, ננטש.

מפני שהעדות העיקרית להשפעתם האמנותית של האיורים להרהורי לילה על יצירתו של בלייק, ניתנת להמחשה רק באמצעות התחריטים המעטים שהוא יצר, חוקרי ההיסטוריה של האמנות, לא מיהרו להכיר בחשיבותו ובמרכזיותו של הפרויקט במסגרת מכלול עבודתו של בלייק. ב-1980, הוצאת אוניברסיטת אוקספורד, החלה להוציא לאור מהדורת ספרים אקדמית בת חמישה כרכים, של הרהורי לילה, כאשר רק שניים מהם פורסמו למעשה, בניהולו של העורך האקדמי ג'יי אי. גרנט, תוך זניחת פרסומם של שאר הכרכים במהדורה. ב-2005, הפוליו סוסייטי, פרסמה מהדורת פקסימיליה מהודרת של הרהורי לילה, בליווי פרשנות מאת רוברט האמלין. מהדורת פקסימיליה זו, מאת הפוליו סוסייטי, הייתה הראשונה (ועד עכשיו, היחידה), שבה כל 537 האיורים פורסמו בה, בצבע מלא.

## קישורים חיצוניים

* Night Thoughts complete text and bibliography at 18th Century Poetry Archive
* Digital Scans of Blake's illustrations of Night Thoughts from the William Blake Archive

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ויליאם בלייק
קטגוריה:יצירות ויליאם בלייק
Visages de femmes

***Visages de femmes*** (בתרגום לעברית: פנים של נשים) הוא סרט מחוף השנהב של הבמאי דזירה אקארה, משנת 1985.

בסרט משתתפות יוג'ני סיסה רולנד, אלברטין נ'גסאן, ורוניק מאהיל. הוא זכה בפרס FIPRESCI מטעם פדרציית מבקרי הקולנוע הבינלאומית, בפסטיבל הסרטים של קאן.

## תוכן
הסרט הוא דרמה קומית, המתארת את התפקידים המשתנים של נשים במערב אפריקה.

הסרט פותח עם פסטיבל שבו מקהלת נשים שרה ורוקדת. מתוך נוף זה, נרקמים שני סיפורים שונים.

בסיפור הראשון, בכפר, לפאנטה יש בעל קנאי. אחרי שהוא מאיים עליה, היא מתחילה ללמוד קראטה כדי שתוכל לדבר עם גברים בשפה שלהם: כוח.

בסיפור השני, בעיר, גברת קונגאס סוחרת בדגים מלוחים. אך כשהיא רוצה לשפר את מצבה, ולזנוח את העסק המבוסס על שיטת החליפין ולפתוח מסעדה, היא נתקלת רק בחומות וסירוב, בין היתר מפקיד ההלוואות בבנק. לעומת זאת, כשבנותיה ניגשות לבנק ו"עושות לו עיניים", ההלוואה לא מאחרת לבוא. אחרי שגב' קונגאס פותחת את המסעדה, מגיעים קרובי משפחה מקרוב ומרחוק, וכולם משבחים את בעלה העצלן, ומצפים לקבל אוכל, כסף, וסיוע אחר.

הסרט הוא פוליטי, ובעל סגנון הרפתקני. הוא חוקר את הקשרים בין פמיניזם, כלכלה, ומסורת באפריקה המודרנית, ומצביע על הדפוסים הפטריארכליים שגם נשים, באופן אירוני, מאמצות בחברה פטריארכלית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים מחוף השנהב
קטגוריה:סרטים צרפתיים
קטגוריה:סרטי 1985
דמיטרי פופוב

**דמיטרי לבוביץ' פופוב** (ברוסית: **Дмитрий Львович Попов**; נולד ב-27 בפברואר 1967) הוא כדורגלן עבר רוסי ששיחק בעמדות הקשר, ולזכותו ארבעה שערים ב-21 הופעות במדי נבחרת רוסיה.

## קריירה
פופוב החל לשחק כדורגל שלו במחלקת הנוער של שיניק ירוסלבל, וכשהיה בן 17 עלה לקבוצה הבוגרת של המועדון, ששיחקה אז בליגת המשנה הסובייטית. פופוב שיחק בשיניק בשני תפקידים - חלוץ וקשר התקפי, ובשנת 1987 תפס מקום קבוע בהרכב הקבוצה. בשנת 1989 חתם בספרטק מוסקבה, קבוצת הצמרת של ליגת העל הסובייטית. מאמן ספרטק, אולג רומנצב, החליט לשנות את תפקידו של פופוב על המגרש, ומיקם אותו כקשר צד, עמדה בה שיחק מאז במשך כל הקריירה. פופב היה חלק מההרכב הקבוע של ספרטק בשנים 1990–1993. עם הקבוצה זכה פעמיים באליפות רוסיה ופעם אחת בגביע, והגיע עמה עד לשלב חצי הגמר של גביע אירופה לאלופות בשנת 1991.

בשנת 1993 מכרה ספרטק את כרטיס השחקן שלו לקבוצת ראסינג סנטנדר שעלתה אז לליגה הספרדית הבכירה. פופוב שיחק בשורות הקבוצה במשך 3 שנים. לקראת סוף עונת 1995/1996 נפצע באחד המשחקים ולמעשה סיים את העונה. הפציעה הזו הביאה את הנהלת ראסינג להחלטה לא לחדש את חוזה של פופוב בתום העונה. הוא עבר לקבוצת קומפוסטלה מהליגה הספרדית השלישית, במדיה חתם לשלוש שנים.

לקראת עונת 1999/2000 הגיע פופוב לישראל וחתם בקבוצת מכבי תל אביב. כעבור ארבעה חודשים עזב את המועדון, שב לספרד וסיים את העונה בקבוצת טולדו. בקיץ 2000 פרש ממשחק פעיל.

### נבחרת לאומית
פופוב זומן לנבחרת חבר העמים שהוקמה לקראת יורו 1992 בעקבות התפרקות ברית המועצות, אך לא הצליח להשתתף במשחקי הנבחרת לאחר שבאחד ממשחקי הליגה הוא שבר רגל. לאחר שהחלים מהפציעה זומן לנבחרת רוסיה משחקו הראשון במדי הנבחרת היה משחק ידידות מול , בו גם הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת. פופוב היה בסגל נבחרת רוסיה למונדיאל 1994, ושותף במשחק אחד בלבד, מול , בו הוא הוחלף כבר בדקה ה-41. פופוב היה אמור להשתתף ביורו 1996, אך כמה חודשים לפני כן נפצע והחמיץ את התחרות.

## לאחר הפרישה
לאחר פרישתו ממשחק פעיל המשיך פופוב להתגורר בספרד, ושימש כמאמן במחלקת הנוער של ראסינג סנטנדר ומאמן נבחרת בית ספר בסנטנדר. בשנת 2005 שיחק בנבחרת רוסיה בכדורגל חופים.

בשנת 2006 צורף פופוב לצוות הניהולי של ספרטק מוסקבה, ובשנת 2008 מונה למנהל הספורטיבי של המועדון, תפקיד אותו מילא עד 2016.

## תארים
;ספרטק מוסקבה
* אליפות רוסיה : 1992, 1993
* גביע רוסיה: 1993

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים סובייטים
קטגוריה:כדורגלנים רוסים
קטגוריה:קשרי כדורגל סובייטים
קטגוריה:קשרי כדורגל רוסים
קטגוריה:ירוסלבל: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת רוסיה
קטגוריה:כדורגלני שיניק ירוסלבל
קטגוריה:כדורגלני ספרטק מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני ראסינג סנטנדר
קטגוריה:כדורגלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורגלני טולדו
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1994
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים רוסים בספרד
קטגוריה:ספורטאים רוסים בישראל
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1967
אנט קואמבה מטונדו

**אנט קואמבה מטונדו** (בצרפתית: **Annette Kouamba Matondo**) היא עיתונאית ובמאית קולנוע מהרפובליקה של קונגו. היא יצרה שני סרטים תיעודיים, *De quoi avons-nous peur?* (ממה יש לנו לפחד?) ו-*On n'oublie pas, on pardonne* (לא נשכח, נסלח).

## רקע
מטונדו התחילה את דרכה בקולנוע בעת שעבדה כעיתונאית, וקיבלה הזמנה להגיש פרויקט במסגרת "Talents of Congo" בניהולו של רופין מבו.

סרטה הראשון, *On n'oublie pas, on pardonne* משנת 2010, עוסק ב"מקרה ההיעלמויות מהחוף", דרך עדשה של עבודתה של היוצרת, אמנית ושחקנית הקונגולזית, סילבי דיקלוס פומו. המקרה אירע בשנת 1999, כשבמסגרת מאמצים לכונן את השלום שלאחר מלחמת האזרחים, הנשיא דני סאסו נגווסו הכריז על פיוס לאומי, חתם על הסכם עם הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו ועם הנציב העליון של האו"ם למען פליטים, על פיהם יחזרו לביתם פליטים (UNHR) אשר נמלטו לקינשאסה במהלך המלחמה. תחת פיקוח UNHR, שבו הפליטים הראשונים, כ-1500 גברים נשים וילדים, דרך "מעבר החוף", מעבורת נהר בין ברזוויל וקינשאסה. ברגע שהגיעו לברזוויל, כל הפליטים נעצרו, ושוגרו למחנות או למגורי הנשיא. מאז, כל זכר למעל ל-300 מהפליטים נמחק. הדיווחים של עדים מספרים סיפורים שונים - לפי דיווח אחד, הם הוכנסו למכולות בעודם חיים ונזרקו לנהר. מאוחר יותר, נערך משפט בעניין ההיעלמות, אך לא עלה ממנו כל מידע חדש, ואיש לא נשא באחריות. לאכזבת המשפחות, כל הנאשמים במקרה זוכו.

המקרה הטרגי נבחן לצד תיאור דיוקן של פומו, ובעיקר דרך כתיבתה. היוצרת בודקת מה התפקיד של כתיבה - כדי לזכור, כי יש לאנשים נטייה לשכוח? כדי למצוא מפלט מן המציאות לעולם טוב יותר?

הסרט הוקרן בבכורתו בפסטיבל FESPACO בבורקינה פאסו, זכה בפרס הקהל בפסטיבל סינה סוד דה קוז ב-2011, והוקרן גם בפסטיבל הסרטים האפריאים לוקסור (LAFF) בצרפת, במצרים, בקונגו, ועוד.

סרטה השני, *De quoi avons-nous peur?*, עוסק בצנזורה, ובמיוחד צנזורה עצמית של עיתונאים.

היא עובדת על סרטה השלישי, *Au-delà de la souffrance* (מעבר לסבל).

קואמבה היא העורכת הראשית של כתב העת *La Nouvelle République*. יש לה בת אחת, אותה היא אמצה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונאיות קונגולזיות
קטגוריה:במאיות קונגולזיות
אמנדה דו-פונט

**אמנדה דו-פונט** (באנגלית: **Amanda Du-Pont**; נולדה ב-26 ביוני 1988) היא שחקנית דרום אפריקאית ילידת אסוואטיני. היא נולדה באסוואטיני ומתגוררת כיום בדרום אפריקה. בנוסף למשחק, היא מארחת, זמרת, מודל, שגרירת מותג, מנחה בשידור חי ואשת עסקים.

## ראשית חייה
אמנדה דו-פונט נולדה ב-26 ביוני 1988 במנזיני, עיר באסוואטיני. היא ממוצא פורטוגלי, סיני, צרפתי וסוואזי . היא נולדה וגדלה באסוואטיני, אבל מאוחר יותר עברה למפומלנגה בשביל לסיים את לימודיה בקולג' אפלנדס .

בשנת 2011, אמנדה דו-פונט קיבלה תואר ראשון באומנויות מ-"AFDA, The School for the Creative Economy" (בתרגום חופשי לעברית: בית ספר לכלכלה יצירתית) הנמצא בדרום אפריקה. כעבור שנה, היא סיימה את לימודיה באקדמיה לקולנוע של ניו יורק , שם זכתה במלגה מלאה למצוינות מדעית.

## קריירה
בשנת 2014, היה לדו-פונט תפקיד מוביל בסרט "Between Friends" (בתרגום חופשי לעברית: בין חברים), תפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה הדרום אפריקאית הפופולרית "Skeem Saam" (בתרגום חופשי לעברית: מרוץ יחד), והיא השתתפה בתפקיד אורח בסדרה "Real Goboza" (בתרגום חופשי לעברית: ריאל גובוזה). היא גם כיכבה בסדרות: "Life is Wild" (בתרגום חופשי לעברית: החיים פרועים), "Muvhango" (בתרגום חופשי לעברית: מובינגו), "Intersexions" (בתרגום חופשי לעברית: לנטרסינוס), "Generations" (בתרגום חופשי לעברית: דורות), ו-"Loxion bioscope" (בתרגום חופשי לעברית: ביוסקופ לוקסיון). בשנת 2015 היא כיכבה בסרט הבכורה "Hear Me Move" (בתרגום חופשי לעברית: שמע אותי).

בשנת 2019 היא כיכבה בסדרת המתח של נטפליקס, "צל".

## חיים אישיים
דו-פונט מתגוררת כיום ביוהנסבורג, בקייפטאון ובניו יורק. היא מאורסת לאיש העסקים, שון רודריקס.

## פילמוגרפיה

### קולנוע וטלוויזיה
* Life Is Wild (2008)
* Loksion Bioskop:Andilalanga (2012)
* Skeem Saam  (2014 - הווה)
* Task Force (2014)
* Hear Me Move  (2015)
* Generations: The Legacy (2015)
* Between Friends (2016 - הווה)
* Days In Sun City 10 (2017)
* Sharon and Tayron (2017)
* צל (2019)
* פה גדול קטן (2021)

## פרסים
בגיל 21, דו-פונט זכתה בפרס על מפעל חיים על ידי המחלקה לאמנות ותרבות של סווזילנד. היא קיבלה את פרס זה על הישגיה המוקדמים בקולנוע ובטלוויזיה ובקידום השפה הסוואזי .

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה דרום אפריקאיות
קטגוריה:זמרות דרום אפריקאיות
קטגוריה:מנחות טלוויזיה דרום אפריקאיות
קטגוריה:בוגרות האקדמיה לקולנוע של ניו יורק
קטגוריה:דרום אפריקאיות שנולדו ב-1988
קטגוריה:דרום אפריקאים שנולדו ב-1988
त

ממוזער|מרכז|הגיית האות त
**त - תָּה** היא האות ה-27 והעיצור ה-16 (אחרי **[[ण]]**) באלפבית הדוונאגרי. המקבילה העברית הקרובה ביותר היא אות ת' דגושה (t). האות הבאה אחריה היא האות **[[थ]]**.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כתב דוואנגרי
न

ממוזער|מרכז|הגיית האות न
**न - נָה** היא האות ה-31 והעיצור ה-20 (אחרי **[[ध]]**) באלפבית הדוונאגרי. המקבילה העברית הקרובה ביותר היא האות נ'  (n). האות הבאה אחריה היא האות **[[प]]**.

קטגוריה:כתב דוואנגרי
Shine Ya Light

"**Shine Ya Light**" הוא סינגל שהקליטה הזמרת-יוצרת הבריטית ריטה אורה. השיר יצא לאור ב-4 בנובמבר 2012, על ידי חברות התקליטים רוק ניישן וקולומביה רקורדס, כסינגל השלישי מתוך אלבום הבכורה שלה, Ora.

עם יציאתו נכנס השיר אל המקום התשיעי במצעד שבסקוטלנד, והעשירי במצעד הסינגלים הבריטי.

## רקע וכתיבה
השיר נכתב והופק על ידי כריס לוקו, פרסר טי. סמית' ואל פי. השיר הוא שיר בסגנון הרית'ם אנד בלוז והסינת'פופ. בבריטניה זכה השיר להצלחה נאה כאשר הגיע אל המקום העשירי במצעד הסינגלים הבריטי, ואף נכנס למצעד סוף השנה של המדינה.

לשיר יצאו מספר רמיקסים רשמיים שהיו זמינים בהורדה דיגיטלית.

## וידאו קליפ
הווידאו קליפ המלא של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של ריטה אורה ב-27 באוקטובר 2012. הקליפ צולם בעיר הולדתה של אורה, פרישטינה שבקוסובו ובוים על ידי אמיל נאוה. לאורכו של הקליפ, ניתן לראות את אורה מטיילת ברחובות העיר ואף נוסעת באופנוע.

נכון לדצמבר 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-21 מיליון צפיות.

## מיקומי שיא

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי ריטה אורה
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי פרייזר טי. סמית'
קטגוריה:וידאו קליפים שבוימו על ידי אמיל נאוה
קטגוריה:וידאו קליפים שצולמו בקוסבו
קטגוריה:סינגלים בהוצאת קולומביה רקורדס
לולה עלי אסמאיל

**לולה עלי אסמאיל** (באנגלית: **Lula Ali Ismail**; נולדה ב-1978) היא במאית ותסריטאית קולנוע מג'יבוטי, המתגוררת ועובדת בקנדה. היא הג'יבוטית הראשונה לייצר סרט ג'יבוטי, ונקראת בשל כך "הגברת הראשונה של הקולנוע הג'יבוטי".

## ביוגרפיה
אסמאיל נולדה בג'יבוטי למשפחה מאומת האיסה, וב-1992 השתקעה במונטריאול, שבקנדה. היא הייתה חלק מגל של מהגרים שעזבו את המדינה הענייה והבלתי יציבה פוליטית. הצעירה מבין 8 ילדים, היא למדה אוטומציה משרדית, אך נמשכה לעולם הקולנוע, והחלה ללמוד קורסים בנושא. בתחילה, היא שיחקה במספר סדרות טלוויזיה בקוויבק, אך מצאה שיצירת סרטים מעניין אותה יותר.

## קריירה
ב-2012, יצרה אסמאיל את הסרט הראשון שלה, סרט עלילתי קצר בשם "לאאן" (חברות), על שלוש נשים צעירות בג'יבוטי, סועד, אובה ואיאנה, אשר לועסות קאת ומחפשות אהבה. אסמאיל גם שיחקה את אחד התפקידים הראשיים. הסרט תיאר חיים יומיומיים בארצה. היה זה הסרט הראשון שביימה אישה מג'יבוטי. אסמאיל מספרת שאת הכסף לסרט גייסה בעיקר ממשפחה וחברים. כשהגיעה לג'יבוטי, פנתה למשרד התרבות, אך לממשלה לא היו תקציבים לפרויקטים מסוג זה. לדבריה, על אף כל זאת, היא קיבלה עזרה במאמציה מכל גורם אליו פנתה. היא מציינת את הרצון הפוליטי להקים תעשיית קולנוע במדינה. הסרט הוצג בפסטיבלים באפריקה, אירופה וצפון אמריקה, וזכה לשבחי הביקורת.

ב-2014, צילמה הבמאית את הסרט הראשון שלה באורך מלא, "דאליניארו" (נוער). הסרט עוקב אחר שלוש צעירות מרקעים סוציו-אקונומיים שונים. הסרט זכה לתמיכה מהארגון הפרנקופוני הבינלאומי, והופק במשותף בקנדה, סומליה, צרפת וג'יבוטי, שם צולם בשלמותו. בכורת הסרט התקיימה בג'יבוטי ב-2017, ונכחו בה שרי התרבות, החינוך והתקשורת של ג'יבוטי.

## קישורים חיצוניים

* לולה עלי אסמאיל באתר Union des Artistes

## הערות שוליים

קטגוריה:במאיות קולנוע קנדיות
קטגוריה:במאיות מג'יבוטי
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה קנדיות
קטגוריה:תסריטאיות קולנוע קנדיות
קטגוריה:ילידות 1978
प

ממוזער|מרכז|הגיית האות प
**प - פָּה** היא האות ה-32 והעיצור ה-21 (אחרי **[[न]]**) באלפבית הדוונאגרי. המקבילה העברית הקרובה ביותר היא אות פ' דגושה (p). האות הבאה אחריה היא האות **[[फ]]**.

קטגוריה:כתב דוואנגרי
फ

ממוזער|מרכז|הגיית האות फ
**फ** **פְּהַה** היא האות ה-33 והעיצור ה-22 (אחרי **[[प]]**) באלפבית הדוונאגרי. המקבילה העברית הקרובה ביותר היא אות פ' דגושה אך מנושפת (pʰ), כך שלעיתים  היא נשמעת כמו פ' רפה. האות הבאה אחריה היא האות **[[ब]]**.

קטגוריה:כתב דוואנגרי
थ

ממוזער|מרכז|הגיית האות थ
**थ** - **תְּהַה** היא האות ה-28 והעיצור ה-17 באלפבית הדוונאגרי (אחרי **[[त]]**). המקבילה הקרובה ביותר לאות עברית היא ת' דגושה (t) אך בשונה ממנה, היא עיצור מנושף, כלומר היא מלוות בצליל נשיפה – h ונהגית כ-tha.
האות הבאה היא **[[द]]**.

קטגוריה:כתב דוואנגרי
ल

ממוזער|מרכז|הגיית האות ल
**ल - לָה** היא האות ה-39 והעיצור ה-30 (אחרי **[[र]]**) באלפבית הדוונאגרי. המקבילה העברית הקרובה ביותר היא האות ל'. האות הבאה אחריה היא האות **[[व]]**.

## ייצוג במחשב

קטגוריה:כתב דוואנגרי
פיתול מושלם (סרט)

**פיתול מושלם** (בצרפתית: **Möbius**) הוא מותחן, קופרודוקציה צרפתית-רוסית משנת 2013 שנכתב ובוים על ידי אריק רושאן (Éric Rochant) בכיכובם של ז'אן דוז'רדן כמרגל רוסי בשם גרגורי, ססיל דה פראנס כאהובתו אליס ו-ולדימיר מנשוב כמפקדו של גרגורי.
## תקציר עלילת הסרט
המרגל הרוסי וסוכן שירות הביטחון הפדרלי גרגורי ליובוב נשלח למונקו כדי לנטר את פעולותיו של אוליגרך רוסי רב עוצמה בשם איוואן רוסטובסקי.

במסגרת המשימה הצוות מגייס טירונית מוכשרת המומחית בתחום הפיננסים בשם אליס. בחשד להיותה בוגדת, גרגורי שובר את כלל הזהב ויוצר איתה קשר. ביניהם מתחילה תשוקה שעלולה להרוס את הקריירות של שניהם.

## צוות השחקנים

## הפקה
בנובמבר 2011, ז'אן דוז'רדן וססיל דה פראנס לוהקו לתפקידים בסרט.

במהלך פסטיבל קאן במאי 2012, טים רות', הודה שהוא מגלם דמות של אוליגרך רוסי החשוד בביצוע פשע. הבמאי אריק רושאן מצא דמיון פיזי בין השחקן לבין רומן אברמוביץ', אוליגרך רוסי שדורג במקום התשיעי בעושרו ברוסיה והבעלים של מועדון הכדורגל הלונדוני צ'לסי.

על פי "לה פיגארו", הצילומים החלו במאי 2012 ונמשכו שמונה עד תשעה שבועות באתרים בדרום צרפת, לוקסמבורג, בריסל, בלגיה ובמוסקבה, רוסיה.

שלב הפוסט-פרודקשן התחיל באוקטובר 2012.

## ביקורת
הסרט קיבל ביקורות מעורבות מהעיתונות והציבור.
## ראו גם
* טבעת מביוס
## קישורים חיצוניים

* 
* "פיתול מושלם" באתר עין הדג
* "פיתול מושלם" באתר וואלה
* "פיתול מושלם" באתר האוזן השלישית
* ["פיתול מושלם"](https://www.sratim.co.il/tt1127448/פיתול-מושלם-(2013)/) באתר סרטים
* "פיתול מושלם" באתר סרט
* "פיתול מושלם" באתר הארץ
* קדימון הסרט הרשמי באתר יוטיוב
### ביקורות
* 
*איתן ווייץ, פיתול מושלם, סרט לא כל כך, בלוג "קולנוע בראש צלול"

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 2013
קטגוריה:שירות הביטחון הפדרלי הרוסי בתרבות ובאמנות
קטגוריה:סרטים צרפתיים
קטגוריה:סרטי פעולה רוסיים
קטגוריה:סרטים רוסיים
קטגוריה:סרטי מתח רוסיים
קטגוריה:סרטי ריגול
בלתי מנוצח (סרט, 2008)

**בלתי מנוצח** (ברוסית: **Непобеди́мый**) הוא סרט פעולה רוסי בבימויו של אולג פוגודין. הסרט הופק בהתבסס על ספרו של פרדריק נזנאנסקי "תחילת הציד, או המלכודת לשרינג".

בשבוע הראשון להקרנתו הסרט הרוויח 760,737 אלף דולר ב-501 שהופצו בבתי הקולנוע ובסך הכל הסרט הכניס 1,569,400 מיליון דולר לעומת תקציב הפקה של 6 מיליון דולר.
## תקציר עלילת הסרט
כישלון מבצע צבאי בקולומביה גבה את חייהם של כל חבריו של הסוכן המיוחד מהמודיעין הרוסי יגור קרמנייב. הוא נמצא אשם בטרגדיה זו ונשלל מכל דרגותיו בשירות. סדרת צרות רודפת אחרי קרמנייב. במהלך המבצע האחרון, המצב חוזר על עצמו והיעד, מיכאיל שרינג, מתגלה כמזכירו של אוליגרך נמלט, המחזיק במידע מסווג, שמעניין לא רק את השירותים החשאיים הרוסים, אלא גם סינדיקט פלילי מסוים ממדינות המערב. משימתו של קרמנייב היא למסור את שרינג לידי הממשלה במולדת.

## צוות השחקנים

## הפקה
### צילומים
אולג פוגודין פיתח את הסרט כסרט המשך לסדרת הטלוויזיה "המולדת מחכה", אך בשל קשיים פיננסיים החליט להפיק סרט קולנוע באורך מלא ללא קשר לסדרה ההיא, תחילה הסרט נקרא בשם "האיש מהמזרח" ובהמשך שונה שם הסרט ל"בלתי מנוצח".

צילומי הסרט תוכננו להתרחש בארגנטינה ובוונצואלה, אך בעקבות סדרת שביתות באמריקה הלטינית הוחלט להעתיק את הצילומים למלטה.
## קישורים חיצוניים

* "בלתי מנוצח" באתר Allociné.fr
* "בלתי מנוצח" באתר ruskino.ru
* בלתי מנוצח באתר משרד התרבות של רוסיה
## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי פשע רוסיים
קטגוריה:סרטי דרמה רוסיים
קטגוריה:סרטי מתח רוסיים
קטגוריה:סרטים ברוסית
קטגוריה:סרטי פעולה רוסיים
קטגוריה:סרטי 2008
קטגוריה:המודיעין הרוסי בתרבות ובאמנות
קטגוריה:סרטי הרפתקאות רוסיים
Fantasy

**Fantasy** (בעברית: **פנטזיה**) הוא סינגל של הזמרת מריה קארי מתוך אלבומה Daydream. הוא יצא ב-12 בספטמבר 1995 כסינגל הראשון מהאלבום. הוא נכתב על ידי קארי והופק על ידי קארי עצמה ודייב הול.

את גרסת הרמיקס של השיר הפיק שון קומבס. השיר מספמל את השיר "Genius of Love" של להקת Tom Tom Club משנת 1981.

## רקע וסוגה
מבחינה לירית השיר מתאר את אהבתה של קארי לגבר אחר, שאותו היא מכנה "פנטזיה שלה". מבחינה מוזיקלית זהו שיר R&B, דאנס-פופ והיפ-הופ. לשיר גם יצא רמיקס רשמי עם הראפר אול דירטי באסטרד, רמיקס זה היה אחד מהמלכים הראשונים שעשתה קארי בשביל לחדור לעולם ההיפ-הופ.

עטיפת הסינגל צולמה על ידי הצלם סטיבן מייזל, וזה השפיעה גם על עטיפת האלבום Daydream.

את הווידאו קליפ לשיר ביימה קארי, וזה היה הקליפ הראשון שביימה בקריירה שלה. היא גם זו שהגתה את הקונספט של הקליפ, ואף בחרה את מקום הצילום שלו. במקור קארי לא הייתה אמורה לביים את הקליפ, אך בעקבות אכזבתה מעבודה של במאים אחרים, היא החליטה לביים את הקליפ בעצמה. בקליפ נראית קארי בפארק שעשועים מחליקה על רולרבליידס ונוסעת ברכבת הרים. בקליפ של גרסת הרמיקס נראה גם הראפר אול דירטי באסטרד מופיע בתור ליצן, ומבצע את קטע ראפ שלו.

## ביקורות

### רשימות כל הזמנים

## הצלחה
קארי שברה שיא עם השיר בכך שהוא הפך לשיר הנשי הראשון שהצליח לנחות במקום הראשון בשבוע הראשון ליציאתו אי פעם בארצות הברית ולשיר השני בסך הכל לעשות זאת, שם נשאר גם במשך 8 שבועות. בנוסף הוא גם הגיע למקום הראשון באוסטרליה, קנדה וניו זילנד ולחמישייה הפותחת בבלגיה, פינלנד, צרפת ובריטניה.

על מנת לקדם את השיר הופיע איתו קארי בהופעות שונות בטלוויזיה, בין היתר הופיע איתו בטקס ה-AMA, בתוכנית הבריטית Top of the Pops ואף בטלוויזיה הצרפתית. לימים השיר גם בוצע בסיבובי הופעות שלה כמו "Daydream World Tour" ,"Butterfly World Tour" ו-"Rainbow World Tour".

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי מריה קארי
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי דייב הול
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מריה קארי
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי דייב הול
קטגוריה:וידאו קליפים שבוימו על ידי מריה קארי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בניו זילנד
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האוסטרלי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים של RPM
קטגוריה:סינגלים בהוצאת קולומביה רקורדס
דוד אלקלעי

ד"ר **דוד בן משה אלקלעי** (בסרבו-קרואטית: **David Alkalaj**; 25 במרץ 1862, בלגרד, נסיכות סרביה – 7 בפברואר 1933, בלגרד, ממלכת יוגוסלביה) היה איש ציבור יהודי ומשפטן סרבי-יוגוסלבי אשר כיהן כנשיא הקהילה היהודית-ספרדית של יהודי בלגרד ונמנה עם מייסדי התנועה הציונית בממלכת סרביה. אלקלעי ורעייתו רחל היו צירים לקונגרס הציוני העולמי הראשון מטעם יהודי סרביה. דוד אלקלעי כיהן כחבר הוועד הפועל הציוני והשתתף כציר לקונגרסים הציוניים עד למותו.

## קורות חיים
דוד אלקלעי נולד בבלגרד למשפחה שמוצאה מסרייבו. הוא רכש השכלה אקדמית במשפטים באוניברסיטת וינה ובאוניברסיטת טובינגן והוסמך כדוקטור במשפטים. בעת לימודיו בווינה הצטרף לאגודת קדימה והיה פעיל בולט בה. ב-1885 התנדב לצבא הסרבי ולחם במהלך מלחמת בולגריה-סרביה. ב-1891 פתח משרד לעריכת דין בבלגרד. ב-1897 השתתפו דוד אלקלעי ורעייתו רחל כצירים לקונגרס הציוני הראשון שנערך בבזל ובהמשך נבחר לוועד הפועל הציוני. עם שובו ייסד בבלגרד את האגודה הציונית "ציון" ועמד בראשה. ב-1903 עמד בראש משלחת של יהודי בלגרד שהגיעו לקבל את פני פטר הראשון, מלך סרביה לקראת הכתרתו. אלקלעי רקם קשרים עם ראשי השלטון הסרבי ונחשב למקורב של משפחת המלוכה. בין 1907 ל-1909 כיהן כנשיא הקהילה הספרדית של יהודי בלגרד. במסגרת תפקידו פעל להקמת בית הכנסת בית ישראל אשר נחנך ב-1908 במעמד המלך הסרבי. ב-1924 נבחר לנשיא הפדרציה הציונית של יהודי יוגוסלביה.

אלקלעי השתתף בכל הקונגרסים הציוניים עד למותו. היה נשוי לרחל, נכדתו של הרב יהודה אלקלעי ממבשרי הציונות.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:משפטנים יהודים סרבים
קטגוריה:יהדות בלגרד: אישים
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים יוגוסלבים
קטגוריה:פעילים ציונים בסרביה
קטגוריה:משתתפי הקונגרס הציוני העולמי השמיני
קטגוריה:משתתפי הקונגרס הציוני העולמי השביעי
קטגוריה:משתתפי הקונגרס הציוני העולמי השישי
קטגוריה:משתתפי הקונגרס הציוני העולמי החמישי
קטגוריה:משתתפי הקונגרס הציוני העולמי הרביעי
קטגוריה:משתתפי הקונגרס הציוני העולמי השלישי
קטגוריה:משתתפי הקונגרס הציוני העולמי השני
קטגוריה:משתתפי הקונגרס הציוני העולמי הראשון
קטגוריה:ילידי 1862
קטגוריה:נפטרים ב-1933
פומיקו יונזאווה

**פומיקו יונזאווה** (米沢 富美子) (19 באוקטובר 1938 – 17 בינואר 2019) הייתה פיזיקאית יפנית שהתמחתה בפיזיקה תאורטית. עיקר מחקרה היה בנושא מוליכים למחצה (semiconductors) ומתכות נוזליות. היא קיבלה פרסים רבים כהוקרה על מחקריה. הייתה אחת המדעניות היפניות הראשונות והמוערכות ביותר, ונחשבת אחת מחלוצות הפמיניזם בקהילת המדע ביפן.

## חיים אישיים
פומיקו יונזאווה נולדה בשנת 1938. עוד בשנות ילדותה המוקדמות, אימה החלה לכוון אותה לימודי המדעים, דבר אשר היה מאוד יוצא דופן מכיוון שבאותה תקופה, נשים לא נהגו לעסוק בלימודי המתמטיקה והמדעים, והורים לא השקיעו בבנותיהן בנושאים אלה. פומיקו יונזאווה סיימה את לימודיה באוניברסיטת קיוטו ובשנת 1963, שנה לאחר שנישאה לבן זוגה יוסוהארו יונזאווה עברה ללמוד באנגליה. הסיבה לכך היא שבעלה נדרש לעבור לשם בעקבות עבודתו, ולפיכך ביצעה מאמצים רבים להתקבל לאוניברסיטה באזור. תוך זמן קצר, קיבלה יונזאווה מלגה לאוניברסיטת קיל, ושם גם קיבלה מימון למחקר, אותו הפכה לתזת הדוקטורט שלה באוניברסיטת קיוטו שנתיים מאוחר יותר.

בשנת 1983 אובחנה יונזאווה כחולת סרטן השד. כעבור שני ניתוחים, אשר עברה באותה שנה ובשנת 1984, החלימה.

בשנת 1996 נפטר בן זוגה, יוסוהארו יונזאווה מסרטן הכבד.

יונזאווה נפטרה ב-17 בינואר 2019. הותירה אחריה שלוש בנות.

## פעילות אקדמאית
בשנת 1961, סיימה פומיקו יונזאווה תואר ראשון בפיזיקה בפקולטה למדעים באוניברסיטת קיוטו. שנתיים מאוחר יותר ביוני 1963, עברה יונזאווה לאוניברסיטת קיל באנגליה, שם קיבלה מימון למחקרה, אותו המשיכה שנה לאחר מכן ביפן באוניברסיטת קיוטו. בשנת 1966 סיימה את לימודי הדוקטורט שלה בפיזיקה ועשר שנים לאחר מכן שימשה פומיקו יונזאווה כפרופ' באוניברסיטת קיוטו. בשנת 1996, מונתה לראש ה-JPS ארגון הפיזיקאים ביפן, המונה כ-20,000 משתתפים. היא האישה הראשונה אשר החזיקה בתפקיד זה.

אחת התרומות המשמעותיות ביותר של פומיקו יונזאווה לעולם המדע היה קידום התאוריה של שימוש במתכות נוזליות בתור חצי מוליכים.

מחקריה הבולטים עסקו בין היתר בתחומים הבאים:
* קירוב פוטנציאלי קוהרנטי
* גישה שיטתית לבעיות של סריגים אקראיים
* הערה על המצב האלקטרונית של סריג אקראי
* סימולציות מחשב איזותרמיות-איזובריות של התכה והתגבשות של מערכת לנרד-ג'ונס

פרופסור פומיקו יונזאווה פרסמה מאות מאמרים וכתבה ספרים רבים אשר הקנו לה הכרה עולמית כמומחית בתחום המתכות הנוזליות ומוליכים למחצה.

## הישגים אקדמאים בולטים
בשנת 1984, קיבלה יונזאווה את פרס סרוהאשי, פרס המוענק כהוקרה והערכה על עבודתה של המדענית בתחום מדעי הטבע.

בשנת 2005 זכתה בפרס L'Oréal-UNESCO פרס הנועד להעלאת מעמד הנשים במדע ומחולק לנשים אשר תרמו להתקדמות מדעית בתחומן. פרס זה ניתן לה כהוקרה על התרומה שלה לתאוריה של שימוש במתכות נוזליות בתור חצי מוליכים.

## הערות שוליים

קטגוריה:פיזיקאים יפנים
קטגוריה:מדעניות יפניות
קטגוריה:פיזיקאיות
קטגוריה:זוכות פרס לוריאל-אונסק"ו לנשים במדע
קטגוריה:ילידות 1938
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1938
קטגוריה:נפטרות ב-2019
קטגוריה:יפנים שנפטרו ב-2019
דניאל קלויה

**דניאל קלויה** (באנגלית: ** Daniel Kaluuya **; נולד ב-24 בפברואר 1989) הוא שחקן אנגלי. קלויה זכה להכרה עולמית בזכות תפקידו הראשי בסרט האימה "תברח", עבורו היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר לשנת 2017, ועל תפקידו בסרט "יהודה איש קריות והמשיח השחור" זכה בפרס אוסקר לשחקן משנה הטוב ביותר ובפרס גלובוס הזהב לשנת 2021.

## ביוגרפיה
קלויה נולד בלונדון, אנגליה להורים מהגרים מאוגנדה, הוא גדל עם אמו דאמייל ואחותו הגדולה בדיור ציבורי בשכונת קנטיש טאון, קמדן שבצפון-מערב לונדון. קלויה התחנך במכללה הקתולית "מכללת סט. אלוסיוס" שבצפון לונדון. אביו התגורר באוגנדה ורק לאחרונה קיבל אשרת שהייה באנגליה. בגיל 9 כתב את המחזה הראשון שלו, ומיד לאחר מכן החל לשחק בתיאטרון אימפרוביזציה.

## קריירה
בשנת 2007, כשהיה בן 18 החל קלויה את דרכו כשחקן בתעשיית הבידור הבריטית בסדרת דרמת הנעורים "סקינס", בה שיחק בתפקיד הנער פוס קנת' בעונותיה הראשונות של הסדרה. בנוסף להיותו שחקן הסדרה "סקינס", כתב קלויה שני פרקים עבורה. שנה לפני כן, ב-2006 שיחק בדרמת הטלוויזיה של BBC Two "לירות בשליח" לצדם של דייוויד אוילאו וניקי אמוקה-בירד.

קלויה פרץ לתודעת הציבור בבריטניה ובעולם לראשונה בסרטי הקולנוע "ג'וני אינגליש חוזר" משנת 2011, בתפקיד הסוכן החשאי קולין טאקר ו"צ'אט רום" משנת 2010. ב-2011 גם השתתף בפרק "15 מיליון נקודות" בעונה הראשונה של מראה שחורה. בשנת 2015 השתתף קלויה לראשונה בהפקה הוליוודית, מותחן הפשע "סיקאריו" בתפקיד הסוכן הפדרלי רג'י וויין.

בשנת 2017 שיחק קלויה בתפקיד הראשי בסרט האימה "תברח", סרט אשר זכה להצלחה גדולה ומפתיעה ברחבי העולם. קלויה ששיחק בתפקיד כריס וושינגטון זכה לשבחים על משחקו ואף הועמד לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר לשנת 2017, אך הפסיד את הפרס לטובת גארי אולדמן על גילום דמותו של וינסטון צ'רצ'יל בסרט "שעה אפלה".

בשנת 2018 השתתף קלויה בסרט גיבורי העל של היקום הקולנועי של מארוול "הפנתר השחור" בתפקיד המשני של וו'קאבי, ראש מערך האבטחה של מדינת ואקאנדה. באותה השנה השתתף בסרט בפשע "אלמנות" בתור השודד ג'אטימי, וגם שיחק בפרק מתוך מיני-סדרת הפנטזיה "גבעת ווטרשיפ".

ב-28 בפברואר 2021 זכה קלויה בפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר בסרט קולנוע, על משחקו בתפקיד פרד המפטון בסרט "יהודה איש קריות והמשיח השחור" שביים שאקה קינג . ב-25 באפריל 2021 זכה בפרס האוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר בטקס פרסי אוסקר ה-93 על תפקיד זה.

קלויה הוא המייסד והבעלים של חברת ההפקות "", שעל תחילת פעילותה נמסר במאי 2019. במרץ 2022 נמסר שקלויה יפיק ויהיה שותף לכתיבת סרט דיסטופי עתידני עבור "נטפליקס"; הסרט "המטבח", יופץ לצפייה במהלך שנת 2023.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אנגלים
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: קולנוע: שחקן משנה
קטגוריה:זוכי פרס באפט"א לשחקן המבטיח ביותר
קטגוריה:זוכי פרס גילדת שחקני המסך - שחקנים
קטגוריה:בריטים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:אנגלים ממוצא אוגנדי
קטגוריה:זוכי פרס איגוד מבקרי הקולנוע האמריקאי לשחקן המשנה הטוב ביותר
קטגוריה:שחקנים ביקום הקולנועי של מארוול
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1989