זהירות, טנק!

**זהירות, טנק!** (בגרמנית: **Achtung – Panzer!**) ובמשמעותו הרעיונית: "**היזהרו מהטנק**", הוא ספר שנכתב על ידי גנרל-אוברסט היינץ וילהלם גודריאן שהיה ממפקדי השריון הבולטים של הוורמאכט במלחמת העולם השנייה.

## תוכן הספר
כבר בשנת 1934 פיתח הגנרל האוסטרי לודוויג פול איימנסברגר (Ludwig von Eimannsberger) את רעיון מלחמת השריון הממוכנת והעלה אותו על הכתב בספרו "מלחמת הטנקים" (**Der Kampfwagenkrieg**).
בשנת 1936 הורה הגנרל אוסוולד לוץ שמונה שנה קודם לכן למפקד כוחות השריון של הוורמאכט, ומאז שנות ה-20 וה-30 היה אחראי על מיכון הצבא הגרמני, לגודריאן לכתוב גרסה משלו אודות זרוע השריון המתעצמת ועל התאוריות שפותחו על דרכי השימוש האפשרי בה, במלחמה עתידית.

הספר שפורסם בשנת 1937 עוסק בעקרונות ויישום של לוחמת השריון. הספר מציג את ההתפתחות של לוחמה מסוג חדש המתבססת על שימוש משמעותי בתנועה ממוכנת באמצעות טנקים המלווים בחיל רגלים ובסיוע צמוד של חיל אוויר, ליצירת מלחמת בזק. הספר שולל את המשך השימוש בחיל פרשים אשר הופכים לחסרי כושר לחימה בהתחשב ביעילותן של מכונות הירייה המודרניות. למעשה, הטנקים הופכים לגרסה הממוכנת של הפרשים בצבאות ההיסטוריים ליצירת הכוח של תנועה מלווה באש.

תוכן הספר והעקרונות המודרניים של מלחמה תוך כדי תנועה לא נידונו כלל בפיקוד הצבאות הצרפתי והבריטי אף על פי שדווקא הם היו הראשונים להשתמש בטנקים במלחמת העולם הראשונה.
חלקו הראשון של הספר דן בהתנהלות מלחמת החפירות והשינויים שחלו בה עם כניסתם של הטנקים הראשונים לשדה המערכה. גודריאן מנתח את השינויים שחלו באופי הלוחמה והתפתחות הטקטיקה הצבאית בתקופה שבין שתי מלחמות העולם. לאחר מכן הוא מתאר את ההשלכות של הסכם ורסאי על הצבא הגרמני ואת תהליך ההתאוששות שלו לאחר המגבלות שהוטלו עליו במסגרת ההסכם בכל הנוגע לפיתוח כוחות ממוכנים. גודריאן מגיע למסקנות המחייבות את פיתוח הטנק במסגרת הצבא הגרמני ומציע דרכים ושיטות ליישום השילוב שלו עם הזרועות האחרות של הצבא.

## השפעה
הספר זהירות, טנק! היה מאז פרסומו לבעל השפעה תאורטית ומעשית על לוחמת השריון הממוכנת במסגרת המלחמה המודרנית. הוא החזיר לקדמת הבמה את אסכולת התמרון והתנועה בקרב שהייתה מקובלת במאה ה-19 כחלק מן האסטרטגיה הצבאית. המונח מלחמת בזק שטבע, הפך לפופולרי, והרעיון של תנועת שריון מהירה המלווה בכוח אש לאבן יסוד באופן הפעלת הצבא הגרמני בקרבות המוצלחים של מלחמת העולם השנייה בחזיתות השונות באירופה ובאפריקה.

אף על פי שהטנק ככלי מלחמה הופעל לראשונה על ידי הבריטים והצרפתים במלחמת העולם הראשונה הם לא קידמו בשנים שלאחריה את השימוש בו ככלי התקפי והעדיפו את המשך השימוש בטקטיקות של מלחמת חפירות הגנתית. כפועל יוצא מכך, הוזנח על ידם המשך הפיתוח של הכלים המשוריינים וטקטיקת הלוחמה באמצעותם. השפעת הטנקים כראש החץ בקרבות בתנועה מהירה בא לידי ביטוי בכיבושי מלחמת הבזק הגרמנית בקרבות בצפון צרפת וארצות השפלה.
הרוסים והאמריקנים אשר בשלבים הראשונים של מלחמת העולם השנייה עדיין לא היו מעורבים ישירות בקרבות, מיהרו להפיק את הלקחים מאסטרטגית המלחמה החדשנית שהוצגה ולפתח טנקים אשר יאפשרו התמודדות עם הכלים הגרמנים.

ניהול מלחמה תוך כדי תנועה נשארה מרכיב משמעותי באסטרטגית המלחמה המודרנית גם בימינו. טקטיקות שונות לשימוש בכלי רכב משוריינים המשיכו להתפתח והוכנסו לשימוש בהם טכנולוגיות רבות נוספות לצורכי התקפה והגנה עצמית על הכלים.

## לקריאה נוספת
* Roger Edwards: Panzer, a Revolution in Warfare: 1939–1945, S. 24. 
* Russel Hart: Guderian. Panzer pioneer or myth maker? Potomac Books Inc., 2006, , S. 41

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:שריון
קטגוריה:טקטיקה צבאית
קטגוריה:אסטרטגיה
קטגוריה:דוקטרינה צבאית