יחסי ארצות הברית – ונצואלה

**יחסי ארצות הברית–ונצואלה** הם היחסים הדיפלומטיים והדו-צדדיים בין ארצות הברית של אמריקה לבין הרפובליקה הבוליברית של ונצואלה.

## היסטוריה
בשנת 1830 פרשה ונצואלה מהפדרציה עם קולומביה, ובשנת 1835 כוננה ארצות הברית יחסים דיפלומטיים עם ונצואלה. מאז היחסים בין ארצות הברית לוונצואלה התדרדרו, אם כי שתי המדינות הסכימו בפסגת 2009 לחפש דרכים להקים מחדש את מערכת היחסים הישנה שלהן על בסיס אינטרסים הדדיים. נשיא ונצואלה בשנים 1999–2013, הוגו צ'אווס, זיהה את עצמו כאופוזיציה למדיניות ארצות הברית, ומתח ביקורת על יחסם לאמריקה הלטינית. צ'אווס כיהן כנשיא מאז 1999 ונבחר מחדש לקדנציה שלישית ב-7 באוקטובר 2012. חזונו "הסוציאליזם של המאה ה-21" אינו כלל יצירת יחסי ידידות עם ארצות הברית. ב-27 בדצמבר 2010, נשללה משגריר ונצואלה בארצות הברית אשרה לאחר שנשיא ונצואלה משך את הסכמתו למינוי שגריר אמריקאי בקראקס. למרות המתח ביחסים, שתי המדינות משתפות פעולה באופן מוגבל, כגון מלחמה בסמים. ממשלת ארצות הברית ממשיכה לחפש אינטראקציה קונסטרוקטיבית עם ממשלת ונצואלה, תוך התמקדות בנושאים בעלי עניין הדדי. דוגמאות לאינטרסים חופפים כאלה הם המאבק בסמים, המאבק בטרור, סחר ואנרגיה.

בשנים 2014–2015 חילקו ארצות הברית וונצואלה איסורי כניסה לקבוצות של מדינאים ונצואלים ואמריקאים, בהתאמה.

## יחסים כלכליים
ארצות הברית היא שותפת הסחר החשובה ביותר של ונצואלה, הקונה העיקרית של סחורותיה. בשנת 2014 היצוא של ונצואלה למדינות הסתכם ב-30 טריליון דולר, היבוא מארצות הברית הסתכם ב-11 טריליון דולר. יצוא מארצות הברית לוונצואלה (2014): מוצרי נפט (19% מכל היצוא האמריקאי למדינות אמריקה הלטינית), ציוד תעשייתי (5% מכל היצוא האמריקאי לוונצואלה), כימיקלים אורגניים, מוצרים חקלאיים (תירס, חיטה, אורז), ציוד רפואי, חומרים ומוצרים אחרים. היבוא האמריקאי מוונצואלה (2014) מובדל בצורה לא טובה: נפט גולמי (86% מכלל היבוא האמריקאי מוונצואלה), מוצרי נפט (10% מהיבוא האמריקאי מוונצואלה), כימיקלים אורגניים, נפט דלק, זהב, דגים, רכיכות, בוקסיט, אלומיניום וכו'. בערך 500 חברות אמריקאיות מיוצגות בוונצואלה. ההשקעה הישירה של ארצות הברית בוונצואלה מתרכזת בעיקר בתעשיית הנפט ובמימון.

## ניתוק היחסים הדיפלומטיים
ב-23 בינואר 2019, לאחר שארצות הברית הכירה בלגיטימיות של נשיא מטעם האופוזיציה בוונצואלה, חואן גואידו, הודיע נשיא הרפובליקה הבוליביארית של ונצואלה ניקולאס מדורו על ניתוק היחסים הדיפלומטיים עם ארצות הברית וגירוש הדיפלומטים האמריקאים מוונצואלה.

בספטמבר 2025 חלה החרפה משמעותית במתיחות בין ונצואלה לארצות הברית, שכללה פריסה צבאית אמריקאית חריגה באזור הים הקריבי, סמוך לחופי ונצואלה. ארצות הברית פרסה תחת פיקוד הדרום של ארצות הברית שבע ספינות מלחמה, ביניהן צוללת גרעינית, וכן שלוש נחתות אמפיביות שנשאו יותר מ-4,000 חיילים ונחתים, כשהיא מציינת כי המהלך נועד להילחם בקרטלי הסמים בדרום אמריקה. לעומת זאת, ממשלת ונצואלה בראשות הנשיא ניקולס מדורו האשימה את ארצות הברית כי הפריסה מהווה כיסוי למבצע צבאי שמטרתו הפיכה והחלפת השלטון. במסגרת מסיבת עיתונאים מיוחדת שהתקיימה בקראקס, בה נכחו עיתונאים, בכירים וגורמי צבא, האשים מדורו את ממשל טראמפ בניסיון הפיכה מתוכנן.

במהלך האירועים הזהיר מדורו כי ונצואלה ניצבת בפני "האיום החמור ביותר שידעה יבשת אמריקה במאה השנים האחרונות". בתגובה לפריסה האמריקאית הכריזה ונצואלה על מצב כוננות מרבי, פרסה כוחות צבאיים באזורי החוף ובגבול עם קולומביה, וקראה לאזרחים להצטרף למיליציה אזרחית. מדורו אף איים כי במקרה של מתקפה אמריקאית יכריז על מצב "רפובליקה חמושה" בהתאם לחוקת המדינה, מונח שמשמעותו בפועל היא הטלת משטר צבאי, אם כי לא פירט כיצד תתבצע הכרזה כזו.

המתיחות לא הופיעה ביום אחד, שכן כבר באוגוסט 2024 הכפילה ארצות הברית את גובה הפרס על מידע שיוביל למעצרו של מדורו ל-50 מיליון דולר, בטענה למעורבותו בסחר סמים בינלאומי. בנוסף, הממשל האמריקאי הכריז על ארגון "קרטל דה לוס סולס", שלטענתו כולל גורמים בכירים בצבא ונצואלה, כארגון טרור. דוברת הבית הלבן, קרולין לויט, תקפה את ממשלת מדורו בחריפות וטענה כי "משטר מדורו אינו ממשלה לגיטימית, אלא קרטל נרקו-טרור, ומדורו הוא פושע נמלט". כמו כן, רוב מדינות המערב, אינן מכירות במדורו כמנהיג לגיטימי, זאת לאור טענות רבות על זיופי בחירות בשנים 2018 ו-2024.

ממשלת ונצואלה דחתה את כל ההאשמות וההצדקות האמריקאיות וטענה כי מדובר בנרטיב שקרי שמטרתו להכין את הקרקע למבצע צבאי נגד המדינה. שר החוץ הוונצואלי, איבן חיל, הזהיר כי הפריסה הצבאית האמריקאית מסכנת את היציבות של כל אזור אמריקה הלטינית, ואמר כי התקפה על ונצואלה תגרור חוסר יציבות הרסני לכל היבשת. הוא קרא לסיום מיידי של הפריסה האמריקאית והביע דאגה עמוקה מההתפתחויות באזור.

ב-3 בספטמבר הנשיא דונלד טראמפ הכריז כי צבא ארצות הברית חיסל 11 בני אדם בתקיפה על סירת מנוע שהפליגה מוונצואלה, שלדבריו נשאה סמים והופעלה על-ידי ארגון הטרור Tren de Aragua. טראמפ כתב ברשת החברתית TruthSocial שבבעלותו כי מדובר ב"נרקו-טרוריסטים הפועלים תחת ניקולס מדורו", והזהיר: "שזו תהיה אזהרה לכל מי שאפילו יחשוב להכניס סמים לתוך ארצות הברית".

זמן קצר לאחר מכן שני מטוסי קרב של ונצואלה התקרבו באופן חריג למשחתת אמריקנית USS Jason Dunham (DDG-109) במים הבין-לאומיים שבים הקריבי. בפנטגון הגדירו את התקריות "פרובוקטיביות במיוחד" והזהירו את הנשיא ניקולס מאודורו שלא ינסה לשבש את הפעילות הצבאית האמריקאית באזור.

ב-6 בספטמבר דיווחה רשת CNN כי נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ שוקל פעולות צבאיות נגד קרטלי סמים בוונצואלה - כולל תקיפות בשטחה.

ב-16 באוקטובר נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ הודה כי אישר בחשאי ל-CIA לבצע פעולה חשאית בוונצואלה.

עד 3 בינואר 2026, תקפה ארצות הברית 35 כלי שיט הקשורים לוונצואלה שהובילו לטענתה סמים לארצות הברית, והרגה יותר מ-100 מאנשי הצוות שלהם. ארצות הברית גם ריכזה כוח צבאי עצום מול חופי ונצואלה, לרבות נושאת המטוסים "ג'רלד פורד".

בדצמבר 2025, הניו יורק טיימס דיווח כי טראמפ שוחח עם נשיא ונצואלה מדורו, וכי השניים דנו באפשרות שייפגשו בבית הלבן. טראמפ אמר בגלוי שהוא עשוי להסכים להפגש עם מדורו על מנת למנוע מלחמה. מאוחר יותר, נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ הכריז על סגר אווירי בוונצואלה. קודם לכן, אמר טראמפ ש"בקרוב מאוד" תחל פעילות קרקעית נגד רשתות המסחר בסמים בוונצואלה. נשיא ונצואלה מדורו אמר כי התושבים מוכנים להגן על אדמתם.

ב-2 בינואר 2026, מדורו אמר שמדינתו מוכנה לדון עם ארצות הברית על הסכם שייאבק בסחר בסמים.

ב-3 בינואר 2026, בשעות הבוקר המוקדמות בוונצואלה, ארצות הברית פתחה במתקפה על ונצואלה. התפרסמו תיעודים ודיווחים על פיצוצים, מסוקי קרב ופטריות עשן בשמי קראקס, בירת ונצואלה, ומקומות נוספים. הפסקת חשמל נרחבת נרשמה בדרום העיר, סמוך לבסיס צבאי מרכזי. גם נמל התעופה היגוארוט הותקף, אחרי שככל הנראה אופסנו בו טילי הגנה אווירית. נשיא ונצואלה הכריז על מצב חירום במדינה וגיוס כללי. מאוחר יותר, נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ הכריז כי הנשיא מדורו נלכד והוטס מהמדינה. ממשלת ונצואלה הגיבה כי "התקיפות מאיימות על השלום והיציבות באזור", טענה שמטרתה "לתפוס את המשאבים האסטרטגיים של ונצואלה", נפט ומחצבים, והיא דוחה את "התוקפנות הצבאית" האמריקנית. היא ציינה שהיעדים כללו את הבירה קראקס ואת מדינות המחוז מירנדה, אראגוואה ולה גוואירה.

במסיבת עיתונאים, אמר טראמפ: "ננהל את ונצואלה עד שנוכל להעביר את השלטון באופן מסודר. חברות הנפט שלנו ייכנסו לוונצואלה".

## עובדות נוספות
בשנת 2005 החלה ונצואלה להעניק סיוע במחירים מועדפים עם דלק למוסדות חברתיים (בתי חולים, בתי אבות, מקלטים וכו') בבוסטון (בירת מסצ'וסטס), ובהמשך לאזורים מדוכאים אחרים בארצות הברית.

## קישורים חיצוניים

* יחסי ארצות הברית–ונצואלה, באתר מחלקת המדינה של ארצות הברית
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
*