open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
בית הכנסת ברקובניק

**בית הכנסת ברקובניק** מממוקם 150 מטרים צפונית לכיכר הוס בעיר רקובניק, ברחוב ויסוקה מספר 232. הוא מוכר כאנדרטה תרבותית של הרפובליקה הצ'כית ומשמש את גלריית רבאס ברקובניק.

## תיאור והיסטוריה
מבנה בית הכנסת נבנה בשנים 1763–1764 מתוך בנייה מחדש של בית מגורים מקורי, ששימש משנת 1736 גם כבית תפילה. שלושים שנה לאחר מכן נערכה בנייה מחדש נוספת והמבנה הורחב, ובשנת 1865 הוגדל האולם המרכזי. בשנת 1917 עבר הבניין מודרניזציה, כך שבקומת הקרקע היו פרוזדור כניסה, אולם תפילה וחדר עם מטבח עבור השמש, בעוד שבקומה שמעל היה שוכנת דירת הרב ושם גם מוקמו עזרת הנשים ואולם ישיבות. בשנת 1920 ניזוק המבנה בשריפה, ושבע שנים לאחר מכן שופץ לצורתו הנוכחית. בסמיכות הדוקה אליו עמד בניין החדר והרבנות, אשר משמש גם הוא את גלריית רבאס ברקובניק.
ימין|ממוזער|חזית אולם התפילה, כיום אולם קונצרטים
טקסי תפילה התקיימו במקום עד למלחמת העולם השנייה, כאשר על בסיס הסכם ייחודי לחלוטין בין הקהילה היהודית לבין הכנסייה ההוסית הצ'כוסלובקית, כבר משנת 1938 התקיימו במקום לסירוגין באופן קבוע תפילות יהודיות בשבת ותפילות נוצריות ביום ראשון. במהלך הכיבוש הנאצי, הקהילה היהודית המקומית חדלה להתקיים ולא חודשה עוד לאחר מכן. ספר התורה מבית הכנסת נלקח עוד לפני המלחמה לארצות הברית, שם הוא שוחזר וכיום הוא מופקד בניו יורק, לאחר שנתרם לקהילה היהודית שם.

קהילת הכנסייה ההוסית הצ'כוסלובקית המשיכה להשתמש בבניין עד תחילת שנות ה-50 של המאה ה-20, אך לאחר מכן הוא נותר נטוש למשך זמן רב. רק בשנות ה-90 המבנה שופץ בהדרגה, אולם הגלריה נותרה מופרדת מאולם התפילה והחלה לשמש לתערוכות.

אולם התפילה משמש כיום כאולם קונצרטים, שבחלקו הקדמי נשמר ארון קודש בסגנון הרוקוקו. הכניסה לאולם מפרוזדור הכניסה נעשית דרך שער אבן, הנושא כתובת עברית מוזהבת: "זה השער לה' צדיקים יבואו בו", המתוארכת לשנים 1887–1888. בחלל הפנימי ישנם עיטורי בארוק משוחזרים, דבר ייחודי לחלוטין בסוג זה של מבנים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:צ'כיה: בתי כנסת
ג'ון אוורט ואן אלן

**ג'ון אוורט ואן אלן** (באנגלית: **John Evert Van Alen**; 1749 – 27 בפברואר 1807) היה מודד קרקעות, סוחר ופוליטיקאי אמריקאי ממדינת ניו יורק. הוא כיהן כחבר המפלגה הפדרליסטית בבית הנבחרים של ארצות הברית.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
ואן אלן נולד ב-1749 בקינדרהוק שבפרובינציית ניו יורק, בנם של אדם ומרי ואן אלן. לאחר שסיים את לימודיו הפך לחקלאי. בהמשך עבר לדיפריסטוויל, שם המשיך לעסוק בחקלאות ושירת גם במשרות מקומיות שונות, ובהן שופט שלום. בנוסף היה מעורב בעבודות הנדסה אזרחית ומדידות קרקע. במהלך מלחמת העצמאות האמריקאית שירת כחייל פשוט (טוראי) ברגימנט השביעי של מיליציית מחוז אולבני (רגימנט בפיקודו של אברהם ואן אלסטיין). ואן אלן נישא לאן פריינמוט בשנת 1771. לזוג היה ילד אחד, אוורט, שהיה למעשה אחיינו ואותו אימצו. בשנת 1790 מדד את תחום העיירה גרינבוש, ובהמשך הפעיל בה חנות כללית.

### קריירה פוליטית
ואן אלן החזיק במשרות פוליטיות שונות במדינת ניו יורק, ובשנת 1791 שימש כשופט עוזר במחוז רנסלר. בשנת 1793 נבחר כנציג מחוז הקונגרס השביעי של ניו יורק, מחוז שזה עתה הוקם, ונבחר מחדש פעמיים. הוא כיהן בבית הנבחרים של ארצות הברית מ־4 במרץ 1793 ועד 3 במרץ 1799. לאחר מכן כיהן כחבר האספה המדינתית של ניו יורק בשנים 1800 ו־1801.

### מותו ומורשתו
ואן אלן נפטר בדיפריסטוויל שבניו יורק ב־27 בפברואר 1807, ונקבר בבית העלמין בלומינגרוב הכפרי בצפון גרינבוש, ניו יורק. ואן אלן היה בעל עבדים.

בית ג'ון אוורט ואן אלן, שנבנה בזמן כהונתו בקונגרס בפילדלפיה, עדיין עומד בדיפריסטוויל, ונרשם בשנת 2004 במרשם הלאומי של אתרים היסטוריים.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית ממדינת ניו יורק
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הפדרליסטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1749
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1807
עונת 2005 ב-WNBA

**עונת 2005** היא העונה התשיעית של ליגת ה-WNBA. הליגה כללה 13 קבוצות (כמו בעונה הקודמת) והסתיימה בזכייה של סקרמנטו מונארכס שניצחה בסדרת הגמר את קונטיקט סאן בתוצאה 3:1.

החל מעונה זו לזכייה באליפות היה צורך ב-3 ניצחונות במשחקי הגמר.

תואר השחקנית המצטיינת של העונה הסדירה (MVP) הוענק לשריל סוופס (יוסטון קומטס).

מספר משחקים לכל קבוצה היה 34. העונה כללה 228 משחקים (כולל 17 משחקים בשלב פלייאוף), שבהם נכחו 1,805,937 צופים. 

משחקי הליגה שודרו ברשתות ESPN, ABC.

## דראפט 2005
הגרלת הדראפט בהשתתפות 4 קבוצות נערכה ב-1 בדצמבר ושארלוט סטינג זכתה בזכות הבחירה הראשונה. יתר הקבוצות קיבלו זכות בחירה בהתאם לסדר הפוך של דירוגן הסופי בעונה הקודמת, אך בעקבות הסכמים בין הקבוצות סדר הבחירה השתנה. בדראפט נבחרו 39 שחקניות מהן 37 מארצות הברית, ושחקנית אחת מסנט וינסנט והגרנדינים ואוסטרליה.

להלן חמש הבחירות הראשונות:

## העונה הסדירה
העונה כללה 34 משחקים לכל קבוצה.

## [[פלייאוף]]
כל מפגש כלל עד 3 משחקים למעט גמר שדרש 3 ניצחונות.

### סדרת הגמר

## שחקניות מצטיינות
*  MVP של העונה הסדירה ב-WNBA - שריל סוופס  (יוסטון קומטס)
* MVP של סדרת הגמר ב-WNBA - יולנדה גריפית' (סקרמנטו מונארכס)
* שחקנית ההגנה של העונה ב-WNBA -   טמיקה קצ'ינגס  (אינדיאנה פיבר)
* התנהגות ספורטיבית - טאדז' מקווילימס (קונטיקט סאן)
* רוקי השנה ב-WNBA - טמיקה ג'ונסון (וושינגטון מיסטיקס)
* מלכת הנקודות - שריל סוופס (יוסטון קומטס) - 18.6 בממצוע למשחק
* מלכת הריבאונדים - שריל פורד (דטרויט שוק) - 9.8 בממוצע למשחק
* מלכת האסיסטים - סו בירד (סיאטל סטורם) - 5.9 בממוצע למשחק

### קבוצת העונה
חמישיית העונה הראשונה
*  שריל סוופס (יוסטון קומטס)
* לורן ג'קסון  (סיאטל סטורם)
* יולנדה גריפית' (סקרמנטו מונארכס)
* דיאנה נולאן (דטרויט שוק)
* סו בירד (סיאטל סטורם)

חמישיית העונה השנייה
* טאמיקה קצ'ינגס (אינדיאנה פיבר)
* טאדז' מקווילימס (קונטיקט סאן)
* ליסה לסלי (לוס אנג'לס ספארקס)
* דיאנה טוראסי (פיניקס מרקורי)
* בקי המון (ניו יורק ליברטי)

## משחק האולסטאר
ב-9 ביולי במוהיגן סאן ארנה, אנקאסוויל נערך משחק האולסטאר של הליגה. סגל נבחרות מזרח ומערב נקבע על ידי הצבעת אוהדים ומאמנים. המשחק הסתיים בניצחון קבוצת בית המערב עם תוצאה 99-122.

תואר השחקנית המצטיינת של המשחק (MVP) הוענק לשריל סוופס (יוסטון קומטס).

## קישורים חיצוניים

* נתוני העונה
* סיכום עונה

## הערות שוליים

קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-2005
קטגוריה:עונות WNBA
קטגוריה:2005 בארצות הברית
בית הכנסת בסטרז'ניצה

**בית הכנסת בסטרז'ניצה** (בצ'כית: **Synagoga ve Strážnici**) הוא בית כנסת לשעבר, שנבנה בשנת 1804 בסגנון נאו-קלאסי על מקומו של בית תפילה קודם שניזוק בשריפה. בקרבת מקום נמצא מתחם בית הקברות היהודי בסטרז'ניצה, כ-300 מטרים צפונית-מזרחית לכיכר החירות וכ-150 מטרים צפונית-מערבית לכיכר ה-17 בנובמבר. יחד עם בית הקברות, בית הכנסת מוגן כאנדרטה תרבותית של הרפובליקה הצ'כית. בסמוך עומד גם ביתו של ד"ר יז'י פאייר, שבו נמצא מקווה.

## היסטוריה
בית הכנסת שופץ בשנת 1870 על ידי הבנאי לאופולד סלובאק בסגנון נאו-רנסאנס. המבנה חובר לרשת החשמל בשנת 1906. בית הכנסת שימש לתפילות עד שנת 1941. ב-22 ביוני של אותה שנה הוא נהרס על ידי חברי אס אה. באירוע זה נהרג גם ראש הקהילה הדתית, הרמן פליקס. לקראת סוף מלחמת העולם השנייה נהרסה גם עזרת הנשים. החל משנת 1948 שימש בית הכנסת כמחסן. רק בשנת 1991, במסגרת ההישבון, הוא הוחזר לקהילה היהודית, ששיפצה אותו ופתחה אותו לציבור.

## המאה ה-21
במילניום החדש משמש המבנה כמקום מפגש, בעיקר כגלריה וכמוזיאון עם תערוכת הקבע "חיו בינינו". במקום פועלת האגודה המוזיאלית והמקומית של סטרז'ניצה. בשנים 2019 ו-2020 התקיים בבית הכנסת אירוע ליל הכנסיות. יליד סטרז'ניצה, פיליפ גוראזד מרטינק, כתב את הספר "היסטוריה ורוחניות של בית הכנסת בסטרז'ניצה" (*Historie a duchovnost synagogy ve Strážnici*).

## תיאור
הכניסה לבית הכנסת היא מהצד הדרום-מערבי. חלל המבנה מקורה בקמרון חבית, המעוטר בציורים עם מוטיבים צמחיים ושמיים זרועי כוכבים. ארון הקודש מורכב מזוג עמודים המכוסים באנטבלטורה. החלונות הם מודרניים, עם ויטראז' צבעוני בצורת מגן דוד. בחזית הדרומית נמצא שעון שמש ייחודי. מיקום בית הכנסת בתוך מתחם בית הקברות היהודי הוא ייחודי במוראביה.

על החזית נחשפה לוחית זיכרון המנציח את התושבים היהודים של סטרז'ניצה שנספו בשואה בשנים 1939–1945.

## גלריה

קובץ:Strážnice-synagoga-interiér2016e.jpg|קישור=Soubor:Strážnice-synagoga-interiér2016e.jpg|טקסט=Pohled k bývalému svatostánku| מבט אל עבר ארון הקודש לשעבר
קובץ:Synagoga_Straznice_04.jpg|קישור=Soubor:Synagoga_Straznice_04.jpg|טקסט=Hebrejský nápis nad vstupem do budovy| כתובת בעברית מעל הכניסה לבניין
קובץ:Strážnice-synagoga-interiér2016b.jpg|קישור=Soubor:Strážnice-synagoga-interiér2016b.jpg|טקסט=Zdobený strop| התקרה המעוטרת
קובץ:Strážnice-synagoga2016c.jpg|קישור=Soubor:Strážnice-synagoga2016c.jpg|טקסט=Pamětní deska| לוחית זיכרון


## בספרות
* קלנובסקי, ירוסלב: *אנציקלופדיה של אנדרטאות יהודיות של מורביה ושלזיה,* גראדה פראג 2018, 384 עמודים, 

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:צ'כיה: בתי כנסת
יעל ולוך

**יעל ולוך** (נולדה ב-1986) היא אמנית ישראלית, מנפחת זכוכית ויזמית תרבות הפועלת בירושלים. היא מייסדת ומנהלת את הסטודיו לניפוח זכוכית בירושלים, העוסק ביצירה, הוראה ופעילות תרבותית וחברתית בתחום הזכוכית החמה. ולוך הייתה אוצרת ועסקה ביוזמות אמנותיות קהילתיות.

## ביוגרפיה והשכלה
יעל נולדה בהתנחלות בית אל בשנת 1986 לאהובה ויהושוע ולוך. היא בוגרת בצלאל, שם סיימה בשנת 2009 תואר ראשון בעיצוב קרמי וזכוכית.
בשנת 2013 השתתפה בקורס ניפוח זכוכית בהנחיית האמן האיטלקי סימונה קרסטאני (Simone Crestani) בבצלאל.
ולוך משתתפת בכנסים מקצועיים בינלאומיים בתחום הזכוכית, בהם כנסי Glass Art Society (GAS) שנערכו בוונציה (2018) ובברלין (2024).
ולוך התמחתה בפילצ'וק , בית הספר לניפוח זכוכית  של דייל צ'יהולי ב.

## פעילות אומנותית
ממוזער|350x350 פיקסלים|ניפוח זכוכית
עבודתה של ולוך מתמקדת בזכוכית חמה ובפעולת הנשיפה כפעולה חומרית וגופנית. יצירתה נעה בין אובייקטים אמנותיים, עבודות שימושיות ומיצבים, והיא מציגה בתערוכות קבוצתיות, ירידים מקצועיים ומוסדות תרבות בישראל.
בשנת 2024 השתתפה בתערוכה „פוווו כוח הנשיפה” במוזיאון ארץ ישראל בתל אביב.
בעבר השתתפה גם בתערוכה „זכוכית ישראלית” במוזיאון זה (2011).

## הסטודיו לניפוח זכוכית בירושלים
ולוך הקימה בירושלים סטודיו עצמאי לניפוח זכוכית, המשמש כמקום לימוד, יצירה והתנסות מעשית בזכוכית חמה. הסטודיו מקיים סדנאות, קורסים ופעילויות לקהל הרחב. בנוסף לכך, הסטודיו מקיים פעילות התנדבותית ומסורתית של משימה חברתית. מדי חודש תורמת יעל סדנאות למשפחות מוחלשות ואנשים שנפגעו בקונפליקטים.

## אוצרות ופעילות תרבותית
ולוך שימשה כאוצרת חנות הפופ-אפ של אאוטליין ירושלים, יוזמה לקידום אמנים ומעצבים ירושלמים, והייתה שותפה לפעילות קואופרטיבית בתחום העיצוב והאמנות בעיר.

## תערוכות, פרסים והוקרה
ולוך הציגה במספר תערוכות, בניהן:
* 2008 — בצלאל: מקום ראשון בתחרות עיצוב כיורים בשיתוף חברת חרסה; מלגת לימודים לקורס קיץ ב-Haystack, ארצות הברית
* 2009 — בצלאל: פרס הצטיינות על פרויקט גמר בעיצוב
* 2011 — מוזיאון ארץ ישראל, תל אביב: השתתפות בתערוכה „זכוכית ישראלית”
* 2016 — שבוע העיצוב, ירושלים: עיצוב מיצבים בפרויקט „חצי האי זזה”
* 2017 — צבע טרי (יריד אמנות), תל אביב: ביתן בחממת המעצבים
* 2017 — תערוכת „אאוטליין”, הנסן, ירושלים: השתתפות בתערוכה „מעצב ומאייר נכנסים לבר”
* 2018 — שבוע העיצוב, הנסן, ירושלים: השתתפות בחנות העיצוב
* 2019 — תערוכת „אאוטליין”, ירושלים: השתתפות בחנות העיצוב
* 2024 — מוזיאון ארץ ישראל, תל אביב: השתתפות בתערוכה „פוווו כוח הנשיפה”

## קישורים חיצוניים
* 
* אתר האינטרנט הרשמי של הסטודיו לניפוח זכוכית בירושלים
* 
* 
* תערוכת „מעצב ומאייר נכנסים לבר” – Archijob

## הערות שוליים

קטגוריה:אמנים ישראלים
קטגוריה:בוגרי בצלאל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1986
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1986
הבחירות לסנאט של ארצות הברית (1788–1789)

**הבחירות לסנאט של ארצות הברית בשנים 1788–1789** היו הבחירות לסנאט הראשונות לאחר אימוץ חוקת ארצות הברית. הן התקיימו במקביל לבחירתו של ג'ורג' וושינגטון לנשיא ארצות הברית הראשון. מאחר שהבחירות נערכו לפני אשרור התיקון ה־17 בשנת 1913, הסנאטורים נבחרו על ידי בתי המחוקקים של כל מדינה.

הסנאטורים נבחרו במועדים שונים במהלך השנים 1788 ו־1789. פנסילבניה הייתה המדינה הראשונה שבחרה את סנאטוריה, ב־30 בספטמבר 1788, וקרוליינה הדרומית הייתה האחרונה, ב־22 בינואר 1789. ניו יורק, קרוליינה הצפונית ורוד איילנד בחרו את סנאטוריהן רק בין 16 ביולי 1789 ל־12 ביוני 1790, לאחר שכבר התכנס הקונגרס.

מבין 13 המדינות המקוריות, עשר מהן בחרו את סנאטוריהן לפני תחילת כהונתו הרשמית של הקונגרס הראשון, ב־4 במרץ 1789 — מפנסילבניה בספטמבר 1788 ועד קרוליינה הדרומית בינואר 1789. ניו יורק לא הצליחה לבחור את סנאטוריה עד יולי 1789. קרוליינה הצפונית ורוד איילנד כלל לא אישרו את החוקה עד לאחר תחילת הקונגרס הראשון; קרוליינה הצפונית בחרה את סנאטוריה בנובמבר 1789, אך רוד איילנד אישרה את החוקה רק ב־1790.

על פי סעיף I, פסקה 3, סעיף קטן 2 בחוקת ארצות הברית, חלוקת מושבי הסנאט לשלוש הקבוצות בוצעה רק לאחר כינוס הקונגרס הראשון. לכן, 20 הסנאטורים שנבחרו מעשר המדינות הראשונות לא ידעו מראש אם ישרתו כהונה קצרה של שנתיים (קבוצה 1), כהונה של ארבע שנים (קבוצה 2), או כהונה מלאה של שש שנים (קבוצה 3). החל מניו יורק, נקבעה חלוקת הכיתות על פי הגרלה, תוך ניסיון לשמור על גודל דומה בין שלוש הקבוצות.

בזמן בחירות אלו עדיין לא התקיימו מפלגות רשמיות בארצות הברית, אך כן פעלו שתי סיעות פוליטיות: הסנאטורים שתמכו בממשלו של הנשיא ג'ורג' וושינגטון כונו "תומכי הממשל" (Pro-Administration), והסנאטורים שהתנגדו לו כונו "מתנגדי הממשל" (Anti-Administration). מתוך 20 הסנאטורים הראשונים שנבחרו לפני תחילת הקונגרס הראשון ב־4 במרץ 1789, 13 השתייכו לסיעת תומכי־הממשל.

## הרכב הסנאט שנוצר
הערה: בקונגרס זה לא היו מפלגות רשמיות. החברים חולקו באופן לא רשמי לפלגים בעלי אינטרסים דומים, על סמך ניתוח דפוסי ההצבעות שלהם.

### כינוס הקונגרס הראשון
מדינת ניו יורק לא הצליחה לבחור את סנאטוריה עד לאחר תחילת הקונגרס, ולכן שני מושביה מסומנים כאן כ"פנויים".
קרוליינה הצפונית ורוד איילנד לא אישרו את החוקה עד לאחר תחילת הקונגרס, ולכן מושביהן כלל אינם מופיעים כאן.

### חלוקה לשלוש הקבוצות
סעיף I, פסקה 3, סעיף קטן 2 של חוקת ארצות הברית קובע כי חלוקת מושבי הסנאט לשלוש קבוצות תתבצע לאחר בחירת הסנאטורים הראשונים במדינות:

הגרלת חלוקת הקבוצות התקיימה במאי 1789, כחודשיים אחרי תחילת הקונגרס הראשון במרץ 1789.
לאחר מכן הייתה ניו יורק המדינה הראשונה שטופלה כ"מדינה חדשה שנכנסה לאיחוד" במסגרת תהליך זה: כאשר בחרה את סנאטוריה ביולי 1789, היא ערכה הגרלה כדי לקבוע לאילו קבוצות ישויכו המושבים שלה, תוך שמירה על איזון בגודל בין שלוש הקבוצות.

## סיכום ההתמודדויות
### התמודדויות מובילות בבחירות לקונגרס הראשון
בבחירות הכלליות הללו, הזוכים נבחרו מראש ל-4 במרץ 1789, התאריך שנקבע לתחילת הקונגרס הראשון. סדרם נקבע לפי מדינה, ולאחר מכן לפי הקבוצה אליה שובצו בסופו של דבר במאי 1789.

### בחירות במהלך הקונגרס הראשון
בבחירות הכלליות הללו, המנצחים נבחרו בשנת 1789 לאחר ה-4 במרץ; מסודרים לפי תאריך הבחירות.

## ראו גם
* הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1789
* הבחירות לבית הנבחרים של ארצות הברית (1788–1789)

קטגוריה:בחירות לסנאט של ארצות הברית
קטגוריה:1788 בארצות הברית
קטגוריה:1789 בארצות הברית
מאי סאטו

**מאי סאטו** (佐藤 舞) היא אקדמאית ילידת יפן המתמחה במשפט בינלאומי לזכויות אדם ובעונש מוות. בשנת 2024 מונתה למדווחת המיוחדת של האו"ם בנושא זכויות האדם באיראן.

## חיים וקריירה
סאטו נולדה וגדלה בטוקיו בירת יפן. היא למדה מדעי החברה בבריטניה, קיבלה תואר דוקטור מקינגס קולג' לונדון בשנת 2011, ועבדה באוניברסיטאות רדינג ואוקספורד. היא עברה לאוסטרליה בפברואר 2019, שם שימשה כפרופסור חבר באוניברסיטה הלאומית האוסטרלית ולאחר מכן באוניברסיטת מונאש.

התמקדה בעיקר בתחום עונש המוות ועבדה על פרויקטים בנושא באסיה ובאפריקה. היא גם הקימה וסייעה בניהול *CrimeInfo*, ארגון לא ממשלתי המקדם את ביטול עונש המוות ביפן, ויצרה סרט תיעודי בנושא זה.

ביולי 2024 מונתה סאטו למדווחת המיוחדת של האו"ם בנושא זכויות אדם באיראן, והיא החלה את תפקידה ב-1 באוגוסט 2024. המינוי היה לתקופה של שלוש שנים, עם אפשרות להארכה. מספר ההוצאות להורג באיראן הוא מהגבוהים בעולם, דבר המקשר את המינוי לתחום המומחיות של סאטו.

בנוסף, החל מפברואר 2025 היא מונתה לפרופסור ומנהלת המכון לחקר מדיניות פשיעה ומשפט בבירקבק, אוניברסיטת לונדון.

על פי ראיון שפורסם ב-Médialatitudes, סאטו הצהירה כי "כל מדינה שמבצעת כיום הוצאות להורג, כולל איראן, עושה זאת בעיקר מסיבות של גמול או ככלי לשליטה חברתית", דבר המשקף את השקפתה על השימוש בעונש המוות בהקשר של דאגות בנוגע לזכויות אדם.

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי קינגס קולג' לונדון
קטגוריה:סגל האוניברסיטה הלאומית של אוסטרליה
קטגוריה:איראן: פגיעה בזכויות האדם
הנרי גלן

**הנרי גלן** (באנגלית: **Henry Glen**; 13 ביולי 1739 – 6 בינואר 1814) היה סוחר, קצין צבאי ופוליטיקאי שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם סיעת תומכי הממשל בשנים הראשונות לאחר אימוץ חוקת ארצות הברית.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
הנרי גלן נולד באולבני שבפרובינציית ניו יורק, ב־13 ביולי 1739, לג'ייקוב גלן ואליזבת קיילר. אחותו, ג'נט (יאנסטייה), נישאה לאברהם קיילר, שכיהן כראש עיריית אולבני בשנים 1770–1776, עד שהוגלה בשל נטייה לתמיכה בכתר הבריטי ועבר להתגורר בקנדה.
אחיו כללו את יוהנס (ג'ון) גלן ואת יעקובוס (ג'ייקוב) טלר גלן. העיר גלנס פולס נקראת על שם יוהנס, והעיירה גלנוויל נקראת על שם אב־המשפחה שלהם, סנדר לינדרטסה גלן.
שמו האמצעי של הנרי היה ג'ייקוב, ובשפה ההולנדית הופיע כשמות "הנדריק" ו"יעקובסה/יעקובוס". הוא גדל בסביבה ההולנדית של אולבני ושנקטדי, ושמו מופיע במסמכים שונים באנגלית, בהולנדית, או בשילוב של שתיהן. לעיתים שמו נרשם עם או בלי השם האמצעי, וכן במגוון איותים ("Hendrik", "Hendrick"). שם המשפחה מופיע לעיתים גם כ-"Glenn".

### ראשית הקריירה
גלן הפך לסוחר, והצליח מאוד במסחר עם האינדיאנים ובספקולציות נדל"ן. הוא ניהל חברה בשותפות עם אחיו יוהנס ועם יעקובוס טלר. בנוסף, נחשב לאחד המתיישבים הלבנים הראשונים של סקנקטדי, ומונה ב־1767 למזכיר העיר – תפקיד שבו החזיק עד 1809. גלן היה בעל עבדים: מפקד האוכלוסין של ארצות הברית של 1790 רשם שבבעלותו שבעה עבדים, של 1800 רשם חמישה, וב־1810 – אפס. בשנות ה-60 של המאה ה-18 מונה ללוטננט משנה ביחידת המיליציה של אחיו.

ב־1762 נישא גלן לאליזבת (אליסבט) פישר, ונולדו להם ילדים רבים.

### מלחמת העצמאות האמריקנית
עם פרוץ מלחמת העצמאות של ארצות הברית מונה גלן למפקד הפלוגה השנייה של מיליציית סקנקטדי, בדרגת קפטן. הוא שירת גם כחבר ב"וועדת הביטחון" של שנקטדי, ונבחר לכהן בקונגרס הפרובינציאלי של ניו יורק. לאחר מכן מונה לקצין אספקה בצבא הקונטיננטלי של הקונגרס, בדרגת מייג'ור ובהמשך מונה לסגן ראש אגף האספקה, והגיע לדרגת קולונל. קציני רכש היו אחראים על אספקת מזון, סוסים, עגלות, נשק, תחמושת, מדי צבא, אוהלים וציוד נוסף, ולהעבירו ליחידות החי"ר, הפרשים והתותחנים.

במהלך המלחמה שימש גם כאחד משלושת "נציבי ענייני האינדיאנים" של מדינת ניו יורק – גוף שהיה מופקד על משא ומתן עם שבטי ניו יורק במטרה לנתק אותם מתמיכה בבריטים ואף לגייס תמיכה בצד הפטריוטי.

### לאחר המהפכה
לאחר המלחמה חזר גלן לפעילותו העסקית בסקנקטדי. כתומך מוקדם של מה שעתיד להפוך ל"מפלגה הפדרליסטית", הוא כיהן בבית המחוקקים של מדינת ניו יורק בשנים 1786–1787. ב־1792 נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית וכיהן ארבע קדנציות – מהקונגרס השלישי ועד השישי – בין 4 במרץ 1793 ל־3 במרץ 1801. הוא לא התמודד מחדש ב־1800, ומחליפו היה קיליאן ואן רנסלר. ב־1810 שב לבית המחוקקים של ניו יורק וכיהן קדנציה נוספת.

גלן נפטר בסקנקטדי ב־6 בינואר 1814. ככל הנראה נקבר תחילה בבית העלמין של הכנסייה ההולנדית הראשונה בעיר; מאוחר יותר הועברו הקברים לבית העלמין "וייל" (Vale Cemetery), ובהם כנראה גם קברו. לא כל המצבות הועברו, ולכן מיקום קברו המדויק אינו ידוע.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אנשי צבא אמריקאים במלחמת העצמאות של ארצות הברית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית ממדינת ניו יורק
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הפדרליסטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1739
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1814
ג'וזף מקדואל (1758–1799)

**ג'וזף מקדואל** (באנגלית: **Joseph McDowell**; 25 בפברואר 1758 – 7 במרץ 1799) היה עורך דין, חייל ומדינאי אמריקאי מקרוליינה הצפונית.

## ביוגרפיה
ג'וזף מקדואל היה בן־דודו של חבר הקונגרס בעל אותו השם, ג'וזף מקדואל הבן (1756–1801). מאחר שבביוגרפיות של שני הקרובים בעלי אותו השם קיימים דמיון רב, אירעו לא פעם בלבולים בין השניים. לצורך ההבחנה, הספרות ההיסטורית מכנה את ג'וזף מקדואל המבוגר יותר בשם "Pleasant Gardens", ואילו בן־דודו מוכר בהיסטוריה כ-"Quaker Meadows".

מקדואל נולד ב-25 בפברואר 1758 במורגנטון שבפרובינציית קרוליינה הצפונית, ולמד בבתי הספר הציבוריים בעיר וינצ'סטר שבווירג'יניה. במהלך מלחמת העצמאות שירת כמייג'ור בצבא הקונטיננטלי וכגנרל במיליציה. לאחר לימודי משפטים וקבלת רישיון כעורך דין בשנת 1791, החל לעבוד במקצועו החדש. מבחינה פוליטית היה פעיל כבר מאמצע שנות ה-80 של המאה ה-18. בין השנים 1785 ו-1792 כיהן כחבר בית הנבחרים של קרוליינה הצפונית. הוא היה ממתנגדי הממשל הפדרלי שכיהן מאז 1789 בראשות הנשיא ג'ורג' וושינגטון.

בבחירות לקונגרס של שנת 1792 נבחר מקדואל מטעם מחוז הקונגרס הראשון של קרוליינה הצפונית לבית הנבחרים של ארצות הברית, שם נכנס לתפקידו ב-4 במרץ 1793 כיורשו של ג'ון סטיל. מכיוון שסירב למועמדות נוספת בשנת 1794, כיהן בקונגרס תקופת כהונה אחת בלבד, עד 3 במרץ 1795. לאחר עזיבתו את בית הנבחרים חזר מקדואל לעסוק בעריכת דין, ובנוסף עסק גם בחקלאות. בשנת 1796 היה חבר בוועדה שקבעה את הגבול בין המדינות קרוליינה הצפונית וטנסי. הוא נפטר ב-7 במרץ 1799 באחוזתו "Pleasant Gardens", באזור שכיום שייך למחוז מקדואל, הקרוי על שמו.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קרוליינה הצפונית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקרוליינה הצפונית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1758
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1799
זלאטה אוגנביץ'

**זלאטה אוגנביץ**' (נולדה ב-12 בינואר 1986) היא זמרת אוקראינית.

## ביוגרפיה
אוגנביץ' נולדה בקריבי ריה וגדלה בחצי האי קרים, היא למדה בבית ספר למוזיקה בקייב, במהלך לימודיה גם הופיעה בלהקות. הופיעה בהרכב המוזיקלי של צבא אוקראינה.

ב-2010 ניסתה לראשונה לייצג את אוקראינה באירוויזיון עם השיר "Tiny Island", והגיעה למקום החמישי בקדם, בשנה זו גם הוציאה סינגל נוסף. ב-2011 השתתפה בקדם בפעם השנייה, עם שיר בשפה האוקראינית בשם "The Kukushka", והגיעה למקום השני.

ב-2013 נבחרה לייצג את אוקראינה באירוויזיון עם השיר "Gravity", והגיעה למקום השלישי עם 214 נקודות. נוסף על כך, היא הנחתה את אירוויזיון הילדים 2013 שנערך בקייב.

בנוסף היא פעילה פוליטית בסכסוך של אוקראינה כנגד רוסיה.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:זמרות אוקראיניות
מתיו לוק (פוליטיקאי)

**מתיו לוק** (באנגלית: **Matthew Locke**; 1730 – 7 בספטמבר 1801) היה גנרל במלחמת העצמאות האמריקאית, נהג עגלות, וחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם קרוליינה הצפונית בשנים 1793–1799.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
לוק נולד ב-1730 לג'ון לוק ולאשתו אליזבת, בצפון ממלכת אירלנד. משפחתו היגרה משם לפרובינציית פנסילבניה, שם נפטר אביו. לאחר מכן עברה אמו עם ילדיה לפרובינציית קרוליינה הצפונית והשתקעה במחוז אנסון (אזור שהוא כיום חלק ממחוז רואן).

סביב שנת 1749 נישא למרי לבית ברנדון במחוז רואן. בשנת 1798 נישא בשנית לאליזבת טאוארס גוסטלו.

לוק היה אחיו של פרנסיס לוק, ודודו של הסנאטור מקרוליינה הצפונית פרנסיס לוק הבן. הוא היה סבא־רבא־רבא־רבא של נציגת ארקנסו בבית הנבחרים, .

### שירות ממשלתי וצבאי
בשנת 1771 מונה לוק לנציב האוצר של פרובינציית קרוליינה הצפונית. ב־8 באוגוסט 1774 נבחר לחבר בוועדת הביטחון של מחוז רואן, וב־23 בספטמבר אותה שנה הצטרף לוועדת הסודיות, המודיעין והפיקוח של המחוז.

במהלך מלחמת העצמאות האמריקאית שימש כקולונל ברגימנט המיליציה של מחוז רואן בשנים 1775–1783. בשנת 1779 שימש גם כבריגדיר גנרל בפועל של חטיבת המיליציה במחוז סולסברי, וכן כגזבר התשלומים של הכוחות.

### קריירה פוליטית
לוק היה ציר לקונגרס הפרובינציאלי של קרוליינה הצפונית שהתכנס בהילסבורו בשנת 1775, ובהליפקס בשנת 1776, שם אושרה חוקת המדינה. הוא כיהן במספר כהונות בבית המחוקקים של קרוליינה הצפונית: בבית הנבחרים בשנים 1777–1781, בסנאט של המדינה בשנים 1781–1782, ושוב בבית הנבחרים בין 1783 ל־1792.

בשנת 1789 היה ציר לוועידה החוקתית של המדינה, שהתכנסה לדון באשרור חוקת ארצות הברית, והצביע נגד האשרור.

כחבר המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית, נבחר לוק לבית הנבחרים של ארצות הברית בשנת 1792 לקונגרס השלישי וכיהן שלוש כהונות רצופות, מ־4 במרץ 1793 ועד 3 במרץ 1799.

### בערוב ימיו
בשנת 1798 נישא לוק לאלמנה מפילדלפיה, אליזבת טאוארס גוסטלו, זמן קצר לפני שהפסיד בבחירות לכהונה נוספת.

לאחר פרישתו מהקונגרס עסק בחקלאות והיה בעל אדמות נרחבות. הוא נפטר בסולסברי שבקרוליינה הצפונית, ב־7 בספטמבר 1801, בגיל 71, ונקבר בחצר כנסיית תיאטירה, סמוך לסולסברי.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקרוליינה הצפונית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1730
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1801
This Music May Contain Hope

***This Music May Contain Hope*** (בעברית: "**מוזיקה זו עשויה להכיל תקווה**") הוא האלבום האולפן השני של הזמרת-יוצרת הבריטית ריי. האלבום יצא לאור ב-27 במרץ 2026, על ידי חברת התקליטים Human Re Sources.

## רקע והכרזה
ב-28 ביוני 2025, ביצעה ריי שני שירים שלא יצאו במהלך הופעתה בפסטיבל גלסטונברי, כולל "Where Is My Husband!". השיר יצא רשמית ב-19 בספטמבר 2025, כסינגל המוביל מאלבומה החדש. בינואר 2026, השיר הגיע לראש מצעד הסינגלים הבריטי, והפך ללהיט השני של הזמרת שהגיע למקום הראשון בממלכה המאוחדת.

האלבום הוכרז ב-22 בינואר 2026, דרך פלטפורמות המדיה החברתית של ריי. ההכרזה הגיעה שעות ספורות לפני תחילת סיבוב ההופעות שלה "This Tour May Contain New Music", שנועד לקידום האלבום.

## רשימת רצועות

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי ריי
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים בהוצאה עצמית
ויליאם ג'ונסטון דוסון

**ויליאם ג'ונסטון דוסון** (באנגלית: **William Johnston Dawson**; 1765 – 16 בינואר 1796) היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מדינת קרוליינה הצפונית בשנים 1793–1795, וכן חבר בבית הנבחרים של קרוליינה הצפונית.

## ביוגרפיה
דוסון נולד ב-1765 סמוך לעיר אדנטון שבמחוז צ'ואן בפרובינציית קרוליינה הצפונית. סבו היה המושל המלכותי גבריאל ג'ונסטון. הוא היה גם נכדו של ויליאם דוסון, הנשיא השני של מכללת ויליאם ומרי, ונין־נינו של ג'ון סטית' וויליאם רנדולף.

דוסון ייצג את מחוז ברטי בוועידות החוקתיות של קרוליינה הצפונית בשנים 1788 ו־1789. בשנת 1791 נבחר לבית הנבחרים של קרוליינה הצפונית, והיה חבר בוועדה שמונתה באותה שנה לבחור את מיקומה של בירת המדינה החדשה – ראלי. רחוב דוסון במרכז ראלי נקרא על שמו.

ב־15 בפברואר 1793 נבחר דוסון לבית הנבחרים של ארצות הברית לקונגרס השלישי, לאחר שהתמודד במרוץ עם שלושה מועמדים, שבו, כמועמד האנטי־פדרליסטי, גבר על שני מועמדים פדרליסטים: סטיבן קבארוס (יושב־ראש בית הנבחרים המדינתי) וויליאם קאמינג. הוא כיהן בקונגרס מ־4 במרץ 1793 ועד 3 במרץ 1795. בבחירות החוזרות שנערכו ב־13 בפברואר 1795 הפסיד לדמפסי ברג'ס.

דוסון נפטר במחוז ברטי שבקרוליינה הצפונית. בהספד שפורסם ב־1 בפברואר 1796 בעיתון *North Carolina Journal* נמסר כי נפטר ב-16 בינואר 1796. עם זאת, המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית, שבו שמו האמצעי מופיע כ"ג'ונסון", מציין את שנת מותו כ־1798.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קרוליינה הצפונית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקרוליינה הצפונית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1765
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1796
אלכסנדר מביין

**אלכסנדר מביין הבן** (באנגלית: ****; 26 בנובמבר 1744 – 5 ביולי 1795) היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מדינת קרוליינה הצפונית בשנים 1793–1795. בנוסף, שירת כבריגדיר גנרל במיליציה של קרוליינה הצפונית במהלך מלחמת העצמאות של ארצות הברית.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
אלכסנדר מביין הבן נולד ב-26 בנובמבר 1744 במחוז לנקסטר שבפרובינציית פנסילבניה, והיה אחד משנים־עשר ילדיהם של אלכסנדר מביין האב ומרי טינין. בילדותו עבר להופילדס שבפרובינציית קרוליינה הצפונית, עד למועד שבו אביו קיבל מענק קרקע בשנת 1754. מביין למד בבתי ספר מקומיים במחוז אורנג'. בשנת 1776 שימש ציר בקונגרס הפרובינציאלי של קרוליינה הצפונית, מונה לשופט שלום באותה שנה, היה השריף הראשון של מחוז אורנג' לאחר קבלת מעמד מדינה בשנת 1777, ושימש כמבקר של מחוז הילסבורו בשנים 1783 ו־1784.

### שירות צבאי
במהלך המהפכה האמריקאית שירת מביין בתפקידים הבאים:
* קולונל ברגימנט המיליציה של דרום מחוז אורנג' (1776–1777)
* קולונל ברגימנט המיליציה של מחוז אורנג' (1777–1780)
* הקומיסר הכללי של מדינת קרוליינה הצפונית, בדרגת בריגדיר גנרל (1780–1783)
* קולונל חיל הפרשים של מחוז הילסבורו (1788)
* גנרל מחוז הילסבורו (1789)

### קריירה פוליטית
מביין היה אנטי־פדרליסט והשתתף בוועידות בהילסבורו (1788) ובפאייטוויל (1789), שבהן נדונה אשרור חוקת ארצות הברית. הוא כיהן כחבר בית הנבחרים של קרוליינה הצפונית בשנים 1787–1792, התמודד ללא הצלחה בבחירות למחוז הקונגרס השני בשנת 1791, ונבחר בשנת 1792 לבית הנבחרים של ארצות הברית לקונגרס השלישי. בקונגרס זה כיהן כהונה אחת כנציג מחוז הקונגרס הרביעי מ-4 במרץ 1793 עד 3 במרץ 1795. הוא נבחר מחדש לקונגרס הרביעי, אך נפטר לפני תחילת הכהונה. מביין היה גם אחד מהנאמנים הראשונים של אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל.

### מותו
אלכסנדר מביין הבן נפטר בהופילדס שבמחוז אורנג' שבקרוליינה הצפונית ב־5 ביולי 1795, זמן קצר לאחר שסיים את כהונתו הראשונה בקונגרס. הוא נקבר בבית העלמין First Hawfields Burying Ground, בעיירה צ'יקס, מחוז אורנג', קרוליינה הצפונית.

העיר מביין (Mebane) שבקרוליינה הצפונית נקראת על שמו.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי פנסילבניה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקרוליינה הצפונית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1744
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1795
מימי ברנסקו

**מימי ברנסקו** (ברומנית: **Mimi Brănescu**; נולד ב-1974) הוא שחקן רומני.

## ביוגרפיה
ברנסקו נולד בחבל הארץ מונטניה, הוא למד באוניברסיטה לקולנוע ותיאטרון בבוקרשט.

ב-2002 הופיע בסרט הקומדיה השחורה "Filantropica", ב-2006 שיחק בסרט "Hârtia va fi albastră" העוסק במהפכה הרומנית. ב-2007 שיחק בסרט הרוסי "אלכסנדרה".

ב-2008 שיחק בסרט "Boogie" העוסק בחברים מהתיכון הנפגשים בשנית, על תפקיד זה זכה ב-"Premiile Gopo", פרס הקולנוע הרומני, ב-2010 שיחק בתפקיד הראשי בסרט יום שלישי, אחרי החגים כגבר הבוגד באשתו עם רופאת שיניים.

הוא גילם שוטר בסרט "Poziția copilului" העוסק באמא הנאבקת למען בנה, הוא שיחק את דמות הרומני בסרט היווני "Wednesday 04:45".

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה רומנים
סמואל הולטן

**סמואל הולטון** (באנגלית: **Samuel Holten**; 9 ביוני 1738 – 2 בינואר 1816) היה מהאבות המייסדים של ארצות הברית, רופא, משפטן ופוליטיקאי ממסצ'וסטס. הולטון ייצג את מסצ'וסטס כציר בקונגרס הקונטיננטלי, שם חתם על תקנון הקונפדרציה. לאחר שמילא תפקידים רבים ברמה המדינתית והלאומית בשנות ה־80 של המאה ה־18, נבחר לכהונה בבית הנבחרים של ארצות הברית וכיהן בשנים 1793–1794. לאחר מכן מונה לשופט בבתי המשפט המקומיים, תפקיד שבו החזיק כמעט שני עשורים.

## ביוגרפיה
הולטון נולד בכפר סיילם (כיום דנוורס) שבפרובינציית מפרץ מסצ'וסטס ב־9 ביוני 1738. לאחר שלמד רפואה אצל רופא מקומי, הקים מרפאה בעיירה גלוסטר הסמוכה. זמן קצר לאחר מכן שב לדנוורס והמשיך לעסוק ברפואה שם.

במהלך המהפכה האמריקאית תמך הולטון באופן פעיל בצד הפטריוטי, ושירת במיליציה בדרגת מייג'ור ברגימנט הראשון של מחוז אסקס. הוא היה חבר בקונגרס הפרובינציאלי של מסצ'וסטס בשנים 1774–1775, ולאחר מכן מונה לוועדת הביטחון של מסצ'וסטס. בשנת 1778 מונה לציר בקונגרס הקונטיננטלי, ובמסגרתו חתם על תקנון הקונפדרציה. הוא עזב את הקונגרס בשנת 1780, ולאחר מכן כיהן שנתיים בסנאט של מסצ'וסטס. בשנים 1780–1782 היה גם חבר במועצת המושל של מסצ'וסטס, תפקיד שבו חזר וכיהן בשמונה מתוך ארבע־עשרה השנים הבאות.

בשנת 1783 מונה הולטון לקונגרס הקונפדרציה, שהיה לפי תקנון הקונפדרציה הרשות השלטונית היחידה של האומה החדשה. סמוך לסיום כהונתו בת השנתיים שימש לזמן קצר כיושב־ראש הקונגרס, לאחר שנשיא הקונגרס נעדר מסיבות בריאותיות.

הולטון חזר לסנאט של מסצ'וסטס בשנת 1784, והשלים כהונות נוספות בשנים 1786, 1789 ו־1790. בין לבין, בשנת 1787, כיהן בבית הנבחרים של מסצ'וסטס ושב לשנה נוספת בקונגרס הקונפדרציה. בשנים 1788 ו־1790 נכשל בניסיונו להיבחר למחוז הקונגרס השני, וכן נכשל בבחירות לסנאט של ארצות הברית בשנת 1790. עם זאת, בשנת 1792 נבחר לייצג את מחוז הקונגרס הראשון בבית הנבחרים של ארצות הברית. לאחר שהשלים את כהונתו בקונגרס, מונה לשופט בבית המשפט לענייני ירושה של מחוז אסקס, וכיהן על כס השיפוט משנת 1796 ועד התפטרותו בשנת 1815. נוסף על כך שימש הולטון כגזבר הכנסייה הראשונה של דנוורס במשך ארבעים שנה.

הולטון נפטר בדנוורס שבמסצ'וסטס ב־2 בינואר 1816, ונקבר בבית העלמין הולטון בדנוורס.

בשנת 1974 הציבה הוועדה ההיסטורית של דנוורס לוח זיכרון מול ביתו, המפרט את הישגיו, וכן נקרא רחוב על שמו.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מסצ'וסטס
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית ממסצ'וסטס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1738
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1816
גטו ברנוביץ'

ממוזער|אתר הנצחה ליהודי גטו ברנוביץ' השוכן בסמוך לכניסה של הגטו.
**גטו ברנוביץ**' (בבלארוסית: **Баранавіцкае гета**) הוא גטו שהוקם באוגוסט 1941 בעיר ברנוביץ' שבבלארוס. בגטו התגוררו בין 8,000 ל-12,000 יהודים, והם שוכנו בכ-6 מבנים. מ-4 במרץ עד 14 במרץ 1942, הגרמנים הרגו כמעט את כל היהודים בגטו, ורק 250 מהם שרדו את המלחמה. חלק מהם שרדו בזכות הוגו ארמן, מורה וחסיד אומות העולם מגרמניה, שהציל יהודים בעת שירותו כמפקד על יחידה בצבא הנאצי. הוא הציל בין 35 ל-40 יהודים שעבדו למענו.

## רקע
העיר ברנוביץ'היא עיר בפולין שמסביבה יש יערות רבים. בין 1882 ל-1903, יהודים יכלו להתגורר רק בפברי העיר. ב-1897, כ-2,171 יהודים התגוררו בעיר מכלל האוכלוסייה (4,692 אנשים). ב-1904, האוכלוסייה היהודית המקומית הקימה תנועה בונדיסטית מקומית בעיר על מנת להביא לשיפור העובדים בקהילה. הם בנו מפעלים, חנויות ואזורי תעשייה ובכך פיתחו את העיר. במלחמת העולם ראשונה, הזעם כלפי היהודים גדל, אך בתקופה שבין המלחמות, הקהילה הצליחה לפרוח כלכלית ופוליטית.

כ-6,600 יהודים התגוררו בעיר ב-1921, והם היו כ-57.5% מכלל אוכלוסיית העיר אז. יהודים עבדו בתעשיות האוכל, הנופש וחציבת העצים. רבנים מהקהילה הידוית חסידית גם הקימו קהילות וישיבות בעיר, אשר בהן דיברו ביידיש ובעברית. ב-1928, שישה עיתונים יהודים פעילו בגטו, ויהודים רבים הצטרפו לתארגונים ולתנועות ציוניות מקומיות.

ב-1939, העיר הפכה לחלק מברית המועצות, שהלאימה את כלכלתה והביאה לשינוי באורח החיים היהודי בהיבט הפוליטי, התרבותי והקהילתי. בספטמבר 1939, חלק נוסף מהעיר נכבש על ידי ברית המועצות.

## פלישה גרמנית
היטלר החל לכבוש את ברית המועצות בשנות ה-40, בקיץ 1941, היטלר כבש את העיר ברנוביץ' ובכך הפר את הסכם ריבנטרופ–מולוטוב על חלוקת פולין ואי-התקפה בין שני הצדדים. מייד לאחר הכיבוש, חיילי אס אס הנחלו להיכנס לעיר ולאכוף את חוקי גרמניה הנאצית. בנוסף, החלו פוגרומים נגד יהודים אשר התגוררו בעיר. ביולי 1941, האיינזצגרופן, עוצבות המבצע של האס דה והסיפּ"וֹ (המשטרה) בפיקודו של אוטו ברדפיש הרגה כ-350 יהודים. היהודים נאלצו לשלם 100,000 רובלים לגרמנים ובאביב 1942 היהודים החלו לארגן קבוצות התנגדות שלאחר מכן גם לחמו.

היונדרט המקומי הוקם בגטו על ידי הנאצים ועל ידי איזיקסון. הגטו הוקם באופן רשמי 12 בדצמבר 1941 וכ-12,000 אנשים נוספים נאלצו להיכנס אליו. האוכלוסייה חולקה בין אלו שיכלו לעבוד לבין אלו שלא. אלו שיכלו לעבוד נראו כיהודים יעילים, ואלו שלא הוצאו להורג. חלקם מתו בגטו קולדיג'בו.

ב-3–4 במרץ 1942, האייזצגרופן הרגו כ-3,400 יהודים צעירים וזקנים שלא יכלו לעבוד במתקני העבודה של גרמניה הנאצית. הם קברו אותם בבורות שחפרו באזור. על פי ההערוכת, בין 3,000 ל-5,000 יהודים נהרגו בטבחים אלו. כמעט כל האנשים בגטו נהרגו שנה לאחר מכן ב-1943.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

ברנוביץ'
קטגוריה:בלארוס במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:שואת יהודי בלארוס
ויליאם ליימן

**ויליאם ליימן** (באנגלית: **William Lyman**; 7 בדצמבר 1755 – 22 בספטמבר 1811) היה פוליטיקאי אמריקאי ממסצ'וסטס, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית.

## ביוגרפיה
ליימן נולד ב-7 בדצמבר 1755 בנורת'המפטון שבפרובינציית מפרץ מסצ'וסטס, והיה בנם של הקפטן ויליאם לימן וג'מימה (שלדון) ליימן. הוא סיים את לימודיו בקולג' ייל בשנת 1776. ליימן היה יוצא צבא המיליציה במהלך המהפכה האמריקאית. במהלך מרד שייז שימש כשליש (עוזר) של הגנרל ויליאם שפרד בדרגת מייג'ור.

בסביבות שנת 1781 נישא ליימן לג'רושה ולס מאיסט הרטפורד, קונטיקט, ולשניים נולדו שמונה ילדים. ג'רושה נפטרה בגיל 43, ב־11 ביוני 1803. ליימן כיהן בבית הנבחרים של מסצ'וסטס בשנת 1787 ובסנאט של מדינת מסצ'וסטס בשנת 1789.

ליימן היה מועמד לקונגרס הראשון, והתמודד במחוז המפשייר–ברקשייר כמועמד אנטי־פדרליסטי מול המועמד הפדרליסטי תאודור סדג'וויק. סדג'וויק נבחר, אולם שבע־עשרה עיירות שתמכו בליימן שלחו את תוצאות ההצבעה באיחור; אילו היו מדווחות בזמן, ליימן היה נבחר.

ליימן ייצג את מסצ'וסטס בבית הנבחרים של ארצות הברית מ-4 במרץ 1793 עד 3 במרץ 1797.

בשנת 1804 מונה לימן לקונסול של ארצות הברית בלונדון. הוא נפטר בעת כהונתו ב-22 בספטמבר 1811 בצ'לטנהאם שבגלוסטרשייר, אנגליה, ונקבר בקתדרלת גלוסטר.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מסצ'וסטס
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית ממסצ'וסטס
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1755
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1811
גארי לוקווד

**גארי לוקווד** (באנגלית: **Gary Lockwood**; נולד ב-21 בפברואר 1937) הוא שחקן אמריקאי. ידוע בעיקר בזכות גילום דמותו של האסטרונאוט פרנק פול בסרט "2001: אודיסיאה בחלל".

## ביוגרפיה
נולד בלוס אנג'לס בשם **ג'ון גארי יורוסק**. למד בקבוצת ספורט באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס.

הוא החל את דרכו בקולנוע ב-1958 כפעלולן, ושימש סטנד-אין לאנתוני פרקינס. כבר לאחר שנה, ב-1959, הופיע בתפקיד קטן בסרט "עיר היצרים". אחר כך הופיע, בין היתר, בסרטים "סיפור בדים" ו"זוהר בדשא", וכן בסדרת הטלוויזיה "משימה בלתי אפשרית".

לוקווד מוכר בעיקר בזכות תפקידו בסרטו של סטנלי קובריק "2001: אודיסיאה בחלל" בתור ד"ר פרנק פול. תפקיד זה הקנה לו תהילה בין-לאומית. אחר כך שיחק, בין היתר, בסדרות הטלוויזיה "סטיב אוסטין, האיש השווה מיליונים", "עולמו המופלא של דיסני", "האישה הביונית", "סטארסקי והאץ'", "הוואי חמש-אפס", "רצח במשיכת קולמוס", "מקגייוור".

בשנים 1966–1972 היה נשוי ל. ב-1982 נישא ל, ובאותה השנה נולדה בתם המשותפת, סמנתה. השניים התגרשו ב-1988.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1937
Universal Dependencies

**Universal Dependencies** (יחסי תלות אוניברסליים. בקצרה: **UD**) הם מערכת מאוחדת לציון מבנים דקדוקיים, למשל בתיוג חלקי דיבר (PoS), בין שפות. למערכת זו משויך פרויקט שיתופי בינלאומי פתוח עם למעלה מ-600 משתתפים, המנסה לייצג את המבנים הלשוניים של כל שפה באמצעות מאגרי עצים ולתעד אותם במסד נתונים נגיש בחינם. הידע ממסד נתונים זה משמש למחקר לשוני, אך גם בתחום עיבוד שפה טבעית.

## סכמות
סכמת תיוג היא שילוב של שלוש סכמות ייצוג שפה טבעית קשורות: (Universal) Stanford Dependencies (תלות סטנפורד. בקצרה: USD ), Google Universal Part-of-Speech tags (חלקי דיבר אוניברסליים של גוגל. בקצרה: UPOS)  ו-Interset interlingua for morphosyntactic tagsets (שפת ביניים למורפו-תחביר).

UD מייצג את הקשרים התחביריים בתוך משפט באמצעות יחסי תלות. אלה מיוצגים לעיתים קרובות על ידי חצים המחברים את חלקי המשפט התלויים. בנוסף, כל תלות מאופיינת בפונקציה תחבירית. לדוגמה, במשפט "She left him a note", סכמת ה-UD תראה שהמילים she, him, ו-note תלויות במילה 'left', המתבטאות בחצים המשתרעים מ-'left' לשלוש המילים. יתר על כן, החצים יתויגו בתוויות של פונקציות תחביריות, שהן: 'She' הוא הנושא הנומינלי של 'left', הכינוי 'him' הוא מושא עקיף, והביטוי 'note' הוא המושא הישיר. הסכמה תצייר גם חץ מ-'note' אל התווית יידוע לא מסוימת 'a', מכיוון שהאחרון הוא קובע של 'note'.

## שפות
מסד הנתונים של UD כולל כיום מעל 200 בנקי עצים עבור מעל 150 שפות.

## ויכוח על מילות פונקציה
סכמת ה-UD שנויה במחלוקת בקרב חוקרים בתחום דקדוק תלוית משום שהיא מכפיפה מילות פונקציה למילות תוכן, בעוד שהספרות הסטנדרטית על דקדוק תלות מכפיפה מילות תוכן למילות פונקציונליות.

## ראו גם
עיבוד שפה טבעית

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בלשנות חישובית
קטגוריה:עיבוד שפה טבעית
פלג קופין הבן

**פלג קופין הבן** (באנגלית: ****; 3 בנובמבר 1756 – 6 במרץ 1805) היה איש כספים, מבטח ופוליטיקאי אמריקאי ממסצ'וסטס.

## ביוגרפיה
קופין נולד ב-3 בנובמבר 1756 בננטקט שבפרובינציית מפרץ מסצ'וסטס, למשפחת ציידי לווייתנים; הוריו היו פלג ואליזבת (לבית האסי) קופין. אביו של קופין אבד בים כחודש לאחר לידתו. הרקע המוקדם הזה הוביל אותו לייסד ולעמוד בראש חברת הביטוח הימי של ניו אינגלנד.

קופין כיהן בבית הנבחרים של מסצ'וסטס בשנים 1783–1784 ובשנת 1789, ובסנאט של מסצ'וסטס בשנים 1785–1787, 1789–1792 ו־1795–1796. הוא נבחר לייצג את מסצ'וסטס בבית הנבחרים של ארצות הברית בקונגרס השלישי, וכיהן מ־4 במרץ 1793 עד 3 במרץ 1795, כנציג המחוז השלישי; קודם לכן נכשל בניסיונו להיבחר מטעם מחוז הקונגרס השישי בשנת 1791. קופין שימש כגזבר וכממונה הכללי על גביית ההכנסות של מסצ'וסטס בשנים 1797–1801.

קופין מת ב-6 במרץ 1805 בבוסטון שבמסצ'וסטס.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מסצ'וסטס
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית ממסצ'וסטס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1756
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1805
יונתן פרבר

**יונתן פרבר** (נולד ב-2 באוקטובר 2001) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר בהפועל חיפה.

## קריירה
פרבר התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של הפועל הוד השרון. בגיל 19 הצטרף למכבי יפו ושיחק בקבוצה הבוגרת ששיחקה בליגה א'. ב-24 בנובמבר 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 2–3 להפועל בקעת הירדן במסגרת גביע המדינה. 3 ימים לאחר מכן, ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בתיקו 1-1 נגד מכבי יפו. ב-18 בדצמבר הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בתיקו 1-1 נגד עירוני כסייפה.

בקיץ  חתם בהפועל רעננה מהליגה הלאומית. ברעננה פרבר שיחק שלוש עונות כאשר הוא היה שותף לירידה שלה לליגה א' בתום עונתו הראשונה במועודן וגם לחזרה שלו לליגה הלאומית כעבור שנתיים.

ב-28 ביולי 2024 חתם בהפועל חיפה מליגת העל. ב-14 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל בניצחון 0–4 נגד הפועל ירושלים. ב-19 באוקטובר הורחק בניצחון 0-1 נגד עירוני טבריה. ב-14 בדצמבר הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–3 נגד הפועל חדרה. ב-20 בדצמבר 2025 הבקיע אחרי 34 שניות במשחק הליגה נגד הפועל ירושלים, שהיה גם השער היחיד במשחק.
ב31 בינואר כבש את השער הראשון שלו לעונת 2026 נגד ביתר ירושלים בליגה .

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:קשרי כדורגל ישראלים
קטגוריה:הוד השרון: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מכבי יפו
קטגוריה:כדורגלני הפועל רעננה
קטגוריה:כדורגלני הפועל חיפה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-2001
גרומדה

ממוזער|שלט בית בחבלוביצה המציין את מרכז הגרומדה המקומית
**גרומדה** (בפולנית: '''''' שפירושה "התכנסות", "קבוצה" או "אספה") הוא מונח שהתייחס לארגון כפרי שכלל את כל תושבי הכפר ופעל כרשות מקומית בחבר העמים הפולני-ליטאי. הגרומדה גם פיקח על תשלומי המיסים. במובן זה, הגרומדה התפתח בין המאות ה-16 וה-18, והמשיכו לתפקד בפולין הקונגרסאית. ראשי המחוזות קיבלו את התואר "סוֹאוּטִיס" (sołtys) ונבחרו על ידי האוכלוסייה המקומית.

הגרומדה המשיך לתפקד בפולין שבין המלחמות, כחלוקת משנה של גמינה.

ברפובליקה העממית הפולנית, בין השנים 1954 ו-1972, הגרומדה היווה את הדרג הנמוך ביותר של השלטון המקומי, ותפס את התפקיד שמילאו בעבר גמינות. בדרך כלל הם היו מורכבים מכמה כפרים, אך הם היו יחידות קטנות יותר מאשר הגמינות בעבר. דוגמאות לכך כוללות הגרומדות אוסיק באזור אושוויינצים וטורקו באזור סטשוב.

בשנת 1972, הוגדרו מחדש הגמינות והגרומדות בוטלו.

בשנות האלפיים, יחידת השלטון המקומית הקטנה ביותר הכפופה לגמינה בפולין הכפרית נקראת "סוֹאֶצְטְבוֹ" (sołectwo).

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פולין: חלוקה מנהלית
קטגוריה:חלוקה מנהלית לפי סוג
קטגוריה:דפים עם תרגומים שלא נסקרו
עונת 2006 ב-WNBA

**עונת 2006** הייתהא העונה העשירית של ליגת ה-WNBA. הליגה כללה 14 קבוצות (לעומת 13 בעונה הקודמת) והסתיימה בזכייה של דטרויט שוק בפעם השנייה בתולדות המועדון. בסדרת הגמר היא ניצחה את סקרמנטו מונארכס עם תוצאה 3:2.

זו הייתה העונה הראשונה של קבוצת שיקגו סקיי.

תואר השחקנית המצטיינת של העונה הסדירה (MVP) הוענק לליסה לסלי (לוס אנג'לס ספארקס).

מספר משחקים לכל קבוצה היה 34. העונה כללה 257 משחקים (כולל 19 משחקים בשלב פלייאוף), שבהם נכחו 1,779,366 צופים. 

משחקי הליגה שודרו ברשתות ESPN, ABC ו-NBA TV.

## דראפט 2006
ב-16 בנובמבר 2005 נערך דראפט עבור הקבוצה החדשה.

הגרלת הדראפט בהשתתפות 4 קבוצות נערכה ב-24 באוקטובר ומינסוטה לינקס זכתה בזכות הבחירה הראשונה. יתר הקבוצות קיבלו זכות בחירה בהתאם לסדר הפוך של דירוגן הסופי בעונה הקודמת, אך בעקבות הסכמים בין הקבוצות סדר הבחירה השתנה. בדראפט נבחרו 42 שחקניות מהן 33 מארצות הברית, 3 מאוסטרליה, 2 מקנדה ושחקנית אחת מסנט וינסנט והגרנדינים, לטביה, רוסיה וחוף השנהב.

להלן חמש הבחירות הראשונות:

## העונה הסדירה
העונה כללה 34 משחקים לכל קבוצה.

## [[פלייאוף]]
כל מפגש כלל עד 3 משחקים למעט גמר שנדרשו בו 3 ניצחונות.

### סדרת הגמר

## שחקניות מצטיינות
* MVP של העונה הסדירה ב-WNBA - ליסה לסלי  (לוס אנג'לס ספארקס)
* MVP של סדרת הגמר ב-WNBA - דיאנה נולאן (דטרויט שוק)
* שחקנית ההגנה של העונה ב-WNBA - טאמיקה קאצ'ינגס  (אינדיאנה פיבר)
* התנהגות ספורטיבית - דון סטיילי (יוסטון קומטס)
* רוקי השנה ב-WNBA - סיימון אוגסטס (מינסוטה לינקס)
* מלכת הנקודות - דיאנה טוראסי (פיניקס מרקורי) - 25.3 בממצוע למשחק
* מלכת הריבאונדים - שריל פורד (דטרויט שוק) - 11.3 בממוצע למשחק
* מלכת האסיסטים - ניקי טיזלי (וושינגטון מיסטיקס) - 5.4 בממוצע למשחק

### קבוצת העונה
חמישיית העונה הראשונה
* ליסה לסלי (לוס אנג'לס ספארקס)
* דיאנה טוראסי (פיניקס מרקורי)
* טאמיקה קאצ'ינגס (אינדיאנה פיבר)
* לורן ג'קסון  (סיאטל סטורם)
* קטי דוגלס (קונטיקט סאן)

חמישיית העונה השנייה
* שריל פורד (דטרויט שוק)
* אלנה ברד (וושינגטון מיסטיקס)
* ת'אדג' ויליאמס-פרנקלין (קונטיקט סאן)
* סיימון אוגסטס (מינסוטה לינקס)
* שריל סוופס (יוסטון קומטס)

## משחק אול סטאר
ב-12 ביולי במדיסון סקוור גארדן, ניו יורק נערך משחק האולסטאר של הליגה. סגל נבחרות מזרח ומערב נקבע על ידי הצבעת אוהדים ומאמנים. המשחק הסתיים לטובת בניצחון נבחרת בית המזחר על נבחרת בית המערב עם תוצאה 82-98.

תואר השחקנית המצטיינת של המשחק (MVP) הוענק לקאטי דוגלס (קונטיקט סאן).

## קישורים חיצוניים

* נתוני העונה
* סיכום עונה

קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-2006
קטגוריה:עונות WNBA
קטגוריה:2006 בארצות הברית
יאוקו (פוארטו ריקו)

**יאקו** (בספרדית: **Yauco**) היא רשות מקומית בדרום מערב פוארטו ריקו, הידועה בקשר ההיסטורי שלה לגידול קפה ובתפקידה בפיתוח החקלאי של האי. לעיירה מרכז עירוני מסורתי עם אדריכלות קולוניאלית, מוקפת בהרים וקהילות כפריות. יאקו תרמה להיסטוריה התרבותית של פוארטו ריקו באמצעות ספרות, מוזיקה ומסורות מקומיות. היא מתפקדת כמרכז אזורי, תוך שמירה על קשרים חזקים לשורשיה ההיסטוריים והחקלאיים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ארצות הברית: ערי חוף
קטגוריה:פוארטו ריקו: ערים
ילדיו של אדוארד

**ילדיו של אדוארד** (בצרפתית: **Les Enfants d’Édouard**) הוא ציור שמן על בד משנת 1830 מאת הצייר הצרפתי פול דלארוש. היצירה מתארת את אדוארד החמישי, מלך אנגליה הצעיר, ואת אחיו ריצ'רד פלנטג'נט, דוכס יורק, זמן קצר לפני היעלמותם המסתורית. הציור שמור במוזיאון הלובר בפריז.

## תיאור היצירה
הסצנה מתרחשת בחדר אפל, שבו יושבים שני ילדים לבושים שחורים בהתאם לאופנת המאה החמש עשרה, על מיטת אפיריון. הילד היושב מימין, בעל שיער בהיר, מתואר כפניו חיוורות ועייפות. הילד היושב משמאל קטע את קריאתו ומביט לעבר הדלת במבט חרד. אור קל הבוקע מתחת לדלת מושך את תשומת לבו של כלב קטן ומרמז על התרחשות דרמטית קרבה. הצבת הדמויות, משחקי האור והצל וההשהיה שבפעולה יוצרים רגע של מתח וציפייה.

## הרקע ההיסטורי
הציור מתייחס לאפיזודה ממלחמות השושנים, עימות שושלתי בין בית לנקסטר ויורק במאה החמש עשרה. לאחר מותו של אדוארד הרביעי מונה אחיו ריצ’רד לאפוטרופוס של שני בניו, אדוארד החמישי ואחיו הצעיר. השניים נעלמו בנסיבות מסתוריות, וייתכן שנרצחו ביוזמת דודם, אשר הוכתר לאחר מכן כמלך אנגליה בשם ריצ'רד השלישי. דלארוש בחר שלא להציג את מותם, אלא את הרגע שקדם לו.

## מקורות והשראה
דלארוש נשען על מקורות ספרותיים והיסטוריים שהיו מרכזיים לדור הציירים הרומנטיים. בין מקורותיו נמנים המחזה ריצ'רד השלישי מאת ויליאם שייקספיר, המציע עיבוד דרמטי של ההיסטוריה האנגלית, והחיבור היסטוריה של אנגליה מאת דייוויד יום, ששימש מקור יסוד לחקר תולדות אנגליה במאה השמונה עשרה.

## דלארוש והעיסוק בהיסטוריה
בראשית המאה התשע עשרה התקיים קשר אמנותי פעיל בין צרפת לאנגליה. בשנת 1827 נסע דלארוש ללונדון וביקר במצודת לונדון, המקום שבו, על פי המסורת, הוחזקו שני הנסיכים. התעניינותו בשחזור היסטורי הובילה למחקר מדוקדק של תפאורות, ריהוט וחפצים, שנועדו להעניק לייצוגים ההיסטוריים אופי ריאליסטי.

## פרטים חזותיים וסמליים
בציור משולבים פרטים המאזכרים את ימי הביניים, ובהם כתב יד מעוטר בסצנת הבשורה, מדליון מעשה צורפות וצורת מיטת האפיריון. לצדם מופיעים אלמנטים המזוהים עם אנגליה, ובהם סמלים מלכותיים המעטרים את המיטה, שושנת בית יורק, סמל בית בופור, סרט מסדר הבירית הקשור לרגלו השמאלית של אדוארד החמישי וכלב מסוג ספנייל אנגלי. פרטים אלה מעגנים את הסצנה בהקשר היסטורי ומדגישים את זהותם המלכותית של הילדים.

## ציור ותיאטרון
דלארוש פעל בז’אנר של ציור היסטורי המשלב תיאור היסטורי עם רגעים אינטימיים מחיי היומיום. הסצנה בנויה כהכנה לשיא טרגי באמצעות מבטים חרדים, השהיית הפעולה ושימוש מודגש באור וצל. מאפיינים אלה משקפים זיקה ברורה לשפת הדרמה הבימתית.

## התקבלות והשפעה
ציוריו של דלארוש זכו להצלחה ולהפצה באמצעות הדפסים. היצירה ילדיו של אדוארד שימשה השראה למחזה Les Enfants d’Édouard מאת קזימיר דלאבין משנת 1833, ובלארוש התבקש לעצב את התלבושות להצגה. בתקופה זו יצר האמן יצירות נוספות בהשראת ההיסטוריה האנגלית, ובהן מות אליזבת מלכת אנגליה והוצאתה להורג של ליידי ג'יין גריי.

העיסוק המדוקדק בשחזור היסטורי עורר גם ביקורת. דלארוש הצדיק את גישתו בטענה כי לציור יש יכולת ללמד אמת היסטורית באמצעים חזותיים, תוך שמירה על כבוד ופואטיות

## ראו גם

* רצח הנסיכים במצודה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורי היסטוריה
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:ילדים בציור
קטגוריה:מוזיאון הלובר: ציורים
קטגוריה:הנסיכים שבמצודה
לירון ברדה

**לירון ברדה** (9 בנובמבר 1996 – 7 באוקטובר 2023) הייתה אזרחית ישראלית שהצילה חיים במהלך טבח שבעה באוקטובר עד להירצחה. על גבורתה באירוע זכתה באות נשיא המדינה לגבורה אזרחית.

## ביוגרפיה
ברדה נולדה בשנת 1996, בתם הבכורה של אסנת ואבי ברדה, בת היישוב שערי תקווה, אחות לעומר ואור.

היא התגייסה לצה"ל, ואחרי שעברה קורס פיקוד שירתה כמפקדת כיתה ביחידת מגל.

לאחר השחרור מצה"ל טיילה ועבדה בארגון מסיבות ואירועים.

היא סיימה תואר ראשון במנהל עסקים ב"מכללה למינהל" בראשון לציון.

## מעשה הגבורה
ב-7 באוקטובר 2023, כחלק ממתקפת הפתע על ישראל, נורו מטחים כבדים של רקטות מרצועת עזה לשטחים נרחבים בישראל. בעיצומה של המסיבה, מתחם הפסטיבל היה אחד המקומות הראשונים בהם הושמעה אזעקת צבע אדום, ויירוטי כיפת ברזל נצפו מעל שטחו. לאחר מספר דקות, הורה מפקד תחנת משטרת אופקים על סגירת המסיבה, וכוחות משטרה ואבטחה הכווינו את המשתתפים ליציאה דרך כביש 232. במקביל, החלו לחדור מחבלי החמאס לשטח ישראל. בשעה 07:01 התקבלה במוקד 100 שיחה מנוכחים במסיבה שדיווחו: "מחבלים יורים עלינו". על פי תחקיר צה"ל, יעד המחבלים היה העיר נתיבות, אך הם טעו בדרכם והגיעו למתחם המסיבה. למקום הגיעו 14 טנדרים, שבכל אחד מהם נכחו בממוצע 8 מחבלים, לצד מספר מחבלים שהגיעו באמצעות מצנחי רחיפה – בסך הכול כ-100 מחבלים. לפי הערכות של צוות התחקיר, במהלך הלחימה מולם הרגו אנשי כוחות הביטחון כ-20 מחבלים.

עם הגעת המחבלים למתחם המסיבה, הם החלו לירות במשתתפיה ברובי קלאצ'ניקוב וברקטות RPG, והשליכו לעברם רימוני יד. הם רצחו רבים ממשתתפי המסיבה ווידאו בהם הריגה. משתתפים שניסו לברוח מהמקום ברכבים נרצחו על ידי המחבלים שעמדו על כביש היציאה. בנוסף לירי, תפסו המחבלים חלק מהמשתתפים והובילו אותם לשבי ברצועת עזה.

ברדה עבדה כמנהלת הברים בפסטיבל הנובה. עם פרוץ המתקפה, וההבנה כי יש נפגעים רבים, היא החליטה להישאר ולהגיש עזרה ראשונה ככל שיכלה. על אף הפצרות חבריה ומשפחתה לברוח מהמקום, ברדה טיפלה במשתתפים שנפגעו עד שנרצחה בעצמה.

## הכרה
ברדה הובאה למנוחות בבית העלמין באלקנה.

על גבורתה זכתה להנצחה והוקרה בקבלת אות נשיא המדינה לגבורה אזרחית, עיטור האומץ האזרחי הגבוה ביותר בישראל, שהוענק למשפחתה בספטמבר 2025, על ידי נשיא מדינת ישראל יצחק הרצוג.

במסגרת פרויקט "גיבורים" המספר סיפורי גבורה של ישראלים ב-7 באוקטובר, היוצר גלעד שגב כתב לזכרה של ברדה את השיר "זו שנשארה".

## קישורים חיצוניים
* אלו מקבלי ״אות נשיא המדינה לגבורה אזרחית״, אתר בית הנשיא
* 
* 
* עמוד הנצחה – remember_liron_barda, אינסטגרם

## הערות שוליים

קטגוריה:חללי הטבח בפסטיבל נובה
קטגוריה:מעוטרי אות נשיא המדינה לגבורה אזרחית
קטגוריה:בוגרות המסלול האקדמי המכללה למינהל
קטגוריה:בוגרי המסלול האקדמי המכללה למינהל
קטגוריה:שערי תקווה: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1996
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1996
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2023
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2023