המשבר הנשיאותי בוונצואלה

ממוזער|332x332 פיקסלים|מפה זו מציגה את התפלגות ההכרה הבינלאומית בנשיאות ונצואלה, תוך הבחנה בין מדינות המכירו בחואן גואידו כנשיא הזמני לבין אלו הממשיכות להכיר בניקולאס מדורו כנשיא הלגיטימי של המדינה. המפה ממחישה את הפיצול הגאופוליטי שנוצר בעקבות המשבר הפוליטי בוונצואלה מאז שנת 2019, כאשר גואידו הכריז על עצמו כנשיא זמני בתמיכת האופוזיציה והקהילה הבינלאומית.
**המשבר הנשיאותי בוונצואלה** בין השנים 2019 ל-2023, היה משבר פוליטי עמוק שהתמקד בשאלת הלגיטימיות של הנשיא המכהן, ניקולאס מדורו, והוביל למאבק עז בין כוחות השלטון לאופוזיציה, בראשות חואן גואידו. המשבר לווה בהתפתחויות דרמטיות בזירה הפנימית והבינלאומית, תוך השפעה ניכרת על הכלכלה, החברה והיחסים הדיפלומטיים של ונצואלה.

## רקע
ונצואלה שקועה במשבר פוליטי וכלכלי שהוביל לבריחתם של למעלה משבעה מיליון אזרחים מהמדינה מאז שנת 2015.

באותה שנה נערכו בחירות לאספה הלאומית של ונצואלה, שבהן זכתה האופוזיציה לרוב מוחלט של שני שלישים – רוב חוקתי שמקנה לה סמכויות מרחיקות לכת, לרבות ייזום תיקוני חוקה והדחת בכירים. עם זאת, תוצאות הבחירות במדינת אמזונס, שם נבחרו שלושה נציגים מהאופוזיציה, נפסלו על ידי ועדת הבחירות הלאומית שנשלטה על ידי המשטר, בטענה לזיופים. חרף הפסילה, האספה הלאומית השביעה את שלושת הנציגים, צעד שהוביל את בית המשפט העליון (שהיה נתון לשליטת תומכי מדורו) להכריז כי האספה פועלת בביזיון בית המשפט, ולהשעות את כלל סמכויותיה. זהו הרגע שבו החלה הקריסה המעשית של מוסד הפרלמנט בוונצואלה, כאשר בית המשפט העליון החל להפעיל בפועל את סמכויות החקיקה, והמשטר החל לבנות תשתית חוקתית חלופית לשימור שלטונו.

התהליך ותוצאות הבחירות לנשיאות ב-2018 היו שנויים במחלוקת עזה. האספה הלאומית, שבה רוב חברי האופוזיציה, הכריזה על מדורו כמי שגזל את הנשיאות ביום השבעתו השנייה והציגה תוכנית למנות את יושב ראש האספה, חואן גוואידו, כנשיא זמני של המדינה על פי סעיף 233 של החוקה של ונצואלה.

העילה החוקתית שבבסיס הכרזתו של חואן גואידו כנשיא זמני נשענת על סעיף 233 לחוקת ונצואלה, הקובע כי במצב שבו נשיא הרפובליקה מתפטר, מתפגר, מודח או נבצר ממנו לכהן כדין, יושב ראש האספה הלאומית ייטול את סמכויות הנשיא באופן זמני עד לעריכת בחירות חדשות. האופוזיציה טענה כי כהונתו של ניקולאס מדורו הייתה בלתי חוקית, מאחר שהבחירות לנשיאות בשנת 2018 לא עמדו בסטנדרטים דמוקרטיים, ומאחר שמדורו הושבע לכהונה בפני בית המשפט העליון במקום בפני האספה הלאומית, כמתחייב מהחוקה. לאור כך, טען גואידו שנוצר "שבר חוקתי" ולמעשה ואקום שלטוני, שמחייב הפעלת סעיף 233. בהתאם לכך, ב-23 בינואר 2019, הכריז על עצמו כנשיא זמני של הרפובליקה, במטרה לארגן בחירות חופשיות ולהשיב את הסדר החוקתי על כנו.

שבוע לאחר מכן, בית המשפט העליון לצדק הכריז כי יושב ראש האספה הלאומית הוא זה שגזל את הסמכות והצהיר כי האספה הלאומית אינה חוקתית. דקות לאחר שמדורו הושבע כנשיא, ארגון מדינות אמריקה (OAS) אישר החלטה בישיבה מיוחדת של המועצה הקבועה שלו, שהכריזה על נשיאותו של מדורו כבלתי לגיטימית וקראה לעריכת בחירות חדשות. ישיבות מיוחדות של ה-OAS ב-24 בינואר ובמועצת הביטחון של האו"ם ב-26 בינואר נערכו, אך לא הושגה הסכמה. מזכ"ל האומות המאוחדות אנטוניו גוטרש קרא לדיאלוג. במהלך האספה הכללית ה-49 של ארגון מדינות אמריקה ב-27 ביוני, נשיאותו של גוואידו הוכרה על ידי הארגון. גוואידו והאספה הלאומית הכריזו שהוא הנשיא הזמני והשבעו אותו ב-23 בינואר.

בשיאו, גוואידו הוכר כנשיא לגיטימי על ידי כ-60 מדינות, אף על פי שלא התמודד מעולם לנשיאות; מדורו הוכר על ידי כ-20 מדינות. עם זאת, התמיכה הבינלאומית בגוואידו דעכה עם הזמן. מבחינה בינלאומית, התמיכה התחלקה על פי קווים גאופוליטיים, כאשר רוסיה, סין, קובה, איראן, סוריה וטורקיה תמכו במדורו, בעוד רוב מדינות העולם המערבי ואמריקה הלטינית תמכו בגוואידו כנשיא זמני.
[ממוזער|339x339 פיקסלים|ב-18 בפברואר 2019, [נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ יעץ לחיילים ונצואלים לוותר על נאמנותם לניקולאס מדורו]]

## ניסיון ההפיכה הצבאית
ב-30 באפריל 2019, הוביל גואידו ניסיון הפיכה צבאי שכונה "מבצע החירות" שלטענת הממשלה כלל ניסיון התנקשות בנשיא מדורו, במסגרת "מבצע עקרב", ניסתה ממשלת מדורו למנוע את בחירתו מחדש של גואידו לנשיא האספה הלאומית באמצעות שוחד לחברי פרלמנט מהאופוזיציה. התמיכה בגוואידו החלה לרדת לאחר שניסיון ההפיכה לא הצליח להתממש.

לאחר ניסיון ההתקוממות הכושל, נציגים של גוואידו ומדורו החלו בתהליך גישור, בסיוע המרכז הנורווגי לפתרון סכסוכות. לאחר הפגישה השנייה בנורווגיה, לא הושג הסכם. ביולי 2019, החלו שוב משא ומתן בברבדוס עם נציגים משני הצדדים. בספטמבר, גוואידו הכריז על סיום הדיאלוג לאחר היעדרות של ארבעים יום מצד ממשלת מדורו, כמחאה נגד הסנקציות האחרונות של ארצות הברית. במרץ 2020, ארצות הברית הציעה ממשלת מעבר שתכלול לא את מדורו ולא את גוואידו בנשיאות. מזכיר המדינה של ארצות הברית, מייק פומפאו, אמר כי הסנקציות אינן חלות על סיוע הומניטרי במהלך מצב החירום הבריאותי של מגפת הקורונה וכי ארצות הברית תסיר את כל הסנקציות אם מדורו יסכים לארגן בחירות שלא יכללו אותו. גוואידו קיבל את ההצעה, בעוד שר החוץ של ונצואלה, חורחה אריאסה, דחה אותה.

## ניסיון הקמת ממשלת מעבר (2020–2023)
עד ינואר 2020, המאמצים בהובלת גוואידו להקמת ממשלת מעבר לא צלחו, ומדורו המשיך לשלוט במוסדות המדינה של ונצואלה. בינואר 2021, האיחוד האירופי הפסיק להכיר בגוואידו כנשיא, אך גם לא הכיר במדורו כנשיא הלגיטימי; הפרלמנט האירופי אישר מחדש את הכרתו בגוואידו כנשיא, והאיחוד האירופי איים בסנקציות נוספות. לאחר ההכרזה על בחירות אזוריות ב-2021, גוואידו הכריז על "הסכם להצלת האומה" והציע משא ומתן עם מדורו לקביעת לוח זמנים לבחירות חופשיות והוגנות, עם תמיכה ומשקיפים בינלאומיים, בתמורה להסרת סנקציות בינלאומיות.

בשנים 2021 ו-2022 התקיימו שיחות בין ממשלת מדורו לאופוזיציה, בתיווך נורווגיה, אך אלו לא הניבו תוצאות משמעותיות. באוקטובר 2023 נחתם "הסכם ברבדוס", שנועד להבטיח בחירות חופשיות והוגנות, אך יישומו היה חלקי.

בדצמבר 2022, שלוש מתוך ארבע המפלגות האופוזיציוניות העיקריות (צדק תחילה, פעולה דמוקרטית ועידן חדש) תמכו ואישרו רפורמה לפירוק הממשלה הזמנית ולהקמת ועדה בת חמישה חברים לניהול נכסים זרים, כחלק ממאמצי הצירים לגבש אסטרטגיה מאוחדת לקראת הבחירות לנשיאות ונצואלה 2024. וציינו כי הממשלה הזמנית לא הצליחה להשיג את היעדים שהציבה.

בינואר 2023, פוזרה ממשלת המעבר של גואידו על ידי האופוזיציה, בשל חוסר התקדמות והכרתו הבינלאומית המתמעטת. מדורו המשיך לשלוט במדינה, וב-2024 נבחר לכהונה שלישית, למרות טענות לאי-סדרים בבחירות.

המשבר הפוליטי החריף את המשבר הכלכלי, שהתאפיין בהיפר-אינפלציה, מחסור במזון ותרופות, ושיעורי עוני גבוהים. מאז תחילת המשבר, נמלטו למעלה מ-7.7 מיליון ונצואלים מהמדינה, בעיקר למדינות שכנות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ונצואלה: יחסי חוץ
קטגוריה:2023 בפוליטיקה
קטגוריה:2022 בפוליטיקה
קטגוריה:2021 בפוליטיקה
קטגוריה:2020 בפוליטיקה
קטגוריה:2019 בפוליטיקה
קטגוריה:2020: סכסוכים
קטגוריה:2019: סכסוכים
קטגוריה:ונצואלה: פוליטיקה
קטגוריה:2019 באמריקה הדרומית
קטגוריה:2020 באמריקה הדרומית
קטגוריה:2021 באמריקה הדרומית
קטגוריה:2022 באמריקה הדרומית
קטגוריה:2023 באמריקה הדרומית