open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
הלן פקסטון בראון

**הלן פקסטון בראון** (באנגלית: **Helen Paxton Brown**; 1876–1956), הידועה גם בשם "נל", הייתה אמנית הקשורה ל"בנות גלאזגו". נולדה בהילהד, גלאזגו לאב סקוטי ולאם אנגלית. היא בילתה את רוב חייה בגלאזגו. התפרסמה בעיקר בזכות הציור והרקמה שלה היא גם עבדה במגוון מדיומים כמו עור, כריכת ספרים וגם חרסינה צבועה.

## השכלה וקריירה
בראון למדה בבית הספר לאמנות של גלאזגו (GSA) מ-1894 עד 1901 בניהולו של פרנסיס ניוברי. היא הייתה תלמידה של אן מקבת' ב-GSA ולאחר מכן המשיכה ללמד רקמה אמנותית ב-GSA מ-1904 עד 1907 וכריכת ספרים מ-1911 עד 1913. שם פגשה את חברתה הטובה ג'סי מריון קינג שאיתה חלקה דירת סטודיו ברחוב סנט וינסנט 101, גלאזגו מ־1898 עד 1907 כשקינג התחתנה החברות של הנשים המשיכה והתחזקה, למרות המסלולים השונים של הקריירה שלהן. שתי הנשים דגמנו לעיתים קרובות זו לזו והיו חברות בלתי נפרדות במהלך השנים.

לאחר בית הספר לאמנות, בראון נסעה לפריז כדי להשתתף בשיעורי רישום והייתה מעריצה של הסגנון החופשי של האימפרסיוניסטים הצרפתיים והמשיכה לבקר בפריז לאורך הקריירה שלה. בעבודתה היא מציירת בעיקר אנשים שנהנים מהחיים, לוכדת אווירה וסצנות בתי קפה, אבל היא גם ציירה נופים ופרחים.

היא מצוטטת כאומרת שבחרה ברקמה כי נהנתה "לשחק בצבע", אך גם כי היא תימכר כ"אמנות למען האמנות". היא הייתה מלאת חיים ונודעת בחכמתה השנונה.

בשנות ה-1900 פטריק גדס ופרנסיס ניוברי הובילו מספר תחרויות סקוטיות הקשורות לאירועים פאן-קלטיים בהשתתפות מגוון מעצבי אומנויות ואומנות מאדינבורו וגלאזגו. הלן פקסטון בראון הייתה מעורבת בהפקת התחרות ה"היסטורית" באוניברסיטת גלאזגו.

### המשך חייה
ממוזער|הלן בראון, פרוטרט של מיס ארתור, 1915
בראון הצטרפה ל"אגודת האמנים של גלאזגו" (שנוסדה על ידי הרופא אלכסנדר פרו, בעלה של הציירת בסי מקניקול) שאליה יכלו נשים להצטרף בניגוד למועדון האמנות של גלאזגו שכלל רק גברים. האגודה סיפקה אלטרנטיבה לאותם ציירים שלא היו מרוצים מממסד האמנותי בגלאזגו. היא גם הייתה חברה באגודת גלאזגו של אמניות משנת 1905 והפכה לחברת כבוד ב-1948, שם ניתן היה למצוא את עבודתה מוצגת לעיתים קרובות, כמו גם במכון לאמנות של גלאזגו.

משנות ה-20 החלה בראון להשתמש בצבעים בהירים ובעיצובים נועזים יותר הן בציור והן ברקמה שלה. התפתחות זו הוצגה בתערוכה משותפת עם ג'סי מריון קינג בתערוכה של אגודת האמניות בגלאזגו, באפריל 1931 בשם "אביב בשלושה חדרים". התערוכה לא רק הציגה את ציוריהן אלא הראתה אותן משתלטות על שלושה חדרים שהיו מעוטרים בצבעים צהובים וקרמים בהירים. צבעים אלה הציגו עיצוב שונה לבית, בניגוד מוחלט לסגנון של רהיטים כהים.
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירות סקוטיות
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1876
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1876
קטגוריה:בריטיות שנפטרו ב-1956
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1956
חתולת קשת פרפר וחד-קרן

**חתולת קשת פרפר וחד קרן** (באנגלית: **Rainbow Butterfly Unicorn Kitty**) היא סדרת טלוויזיה מונפשת לילדים שנוצרה על ידי ריץ' מגאלנס. הסדרה מופקת על ידי חברת הצעצועים האמריקאית Funrise והאולפן הקנדי Bardel Entertainment.

בסדרה מככבת פליסיטי, חתולה קסומה נמרצת שהיא גם חלק קשת בענן, פרפר וחד קרן, כשהיא יוצאת להרפתקאות עם חבריה בעיר המיתוסלנדיה. בארצות הברית, ערוץ ניקלודיאון רכש את זכויות השידור לעונה הראשונה מ-Funrise Toys.

## תקציר העלילה
עלילותיה של פליסיטי, חתולה היכולה להשתנות ליצור היברידי בעל שלושה צורות, היוצאת להרפתקאות במיתוסלנדיה.

## דמויות
* **פיליסיטי** – היא חתולה קסומה חצופה וחסרת פחד שחלקה היא קשת בענן, פרפר וחד קרן. יש לה כוחות טרנספורמטיביים המאפשרים לה לבצע לאסו פריטים בצורת קשת בענן, להפיק מחיאות כפיים רועמות מכנפי הפרפר שלה, לירות לייזרים מקרן החד-קרן שלה, וכפות החתלתול שלה יכולות לירות מקלות זוהרים ומשתמשת בחמידות שלה.
* **מיגל** – הוא צ'יוואווה אנוביס כחולה, פעיל ואנרגטי, שהוא החברה הכי טובה של פליסיטי.
* **רודי** – הוא עכברוש עצבני המעמיד פנים שהוא ארנב. לעיתים קרובות הוא גורם צרות לפליסיטי ולחברים.
* **אתינה** – היא ינשופה חכמה ואוהבת לקרוא ספרים. והיא אחת מחברותיה של פליסיטי. היא מדברת בקול מונוטוני מאוד.
* **יאנה** – היא יטי והיא גם אחת מחברותיה של פליסיטי.
* **המלך נאצ'ו** – הוא אביו הקדמון   M&M's של כלב אנוביס.
* **טימי** – הוא קראקן קטן שלעיתים קרובות גורם לצרות.

## מדבבים
הדיבוב העברי בוים על ידי דור סרוגו, והופק על ידי ענבר שטגר עזרא באולפני דאבי דאב.

שיר הפתיחה בדיבוב העברי בוים ובוצע על ידי דור סרוגו.

## שידור

## פרקים
### עונה 1

## קישורים חיצוניים
* 

* 

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה באנגלית
קטגוריה:ניקלודיאון: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות הנפשה אמריקאיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות לילדים
קטגוריה:סדרות טלוויזיה קנדיות לילדים
קטגוריה:סדרות קומדיה אמריקאיות
קטגוריה:סדרות פנטזיה אמריקאיות

קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות מונפשות עם השפעות אנימה
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 2019
פיטר ון מוסנברוק

**פיטר ון מוסנברוק** (בהולנדית: **Pieter van Musschenbroek**; 14 במרץ 1692 – 19 בספטמבר 1761) היה מדען הולנדי, וכן פרופסור בדיסבורג, אוטרכט וליידן, שם מילא תפקידים בתחומי המתמטיקה, פילוסופיה, רפואה ואסטרונומיה. מיוחסת לו המצאת הקבל הראשון ב-1746: צנצנת ליידן. מוסנברוק היה גם אחד המדענים הראשונים שסיפקו תיאורים מפורטים של מכונות לבדיקת מתח, דחיסה וכיפוף.

## ראשית חייו ולימודיו
פיטר ון מוסנברוק נולד ב-14 במרץ 1692 בליידן, שהייתה אז בתחומי הרפובליקה ההולנדית. הוריו היו יוהנס ון מוסנברוק ומרגרטה ואן סטראטן, שהגיעו לליידן מפלנדריה ב-1600 בערך. יוהנס היה יצרן מכשירים, שייצר מכשירים מדעיים כמו משאבות אוויר, מיקרוסקופים וטלסקופים.

פיטר למד בבית ספר לטיני עד 1708, שם למד לדבר יוונית עתיקה, לטינית, צרפתית, אנגלית, גרמנית תקנית, איטלקית וספרדית. פיטר למד רפואה באוניברסיטת ליידן וקיבל תואר דוקטור לרפואה ב-1715, ולקח חלק בהרצאותיהם של  ואייזק ניוטון. סיים לימודי פילוסופיה ב-1719.

## קריירה אקדמית
### דיסבורג
ב-1719 הפך לפרופסור למתמטיקה ופילוסופיה ב, וב-1721 הפך לפרופסור לרפואה באוניברסיטה.

### אוטרכט
ב-1723 עזב את אוניברסיטת דיסבורג, והפך לפרופסור באוניברסיטת אוטרכט. ב-1726 הפך לפרופסור לאסטרונומיה באוניברסיטה. בנובמבר 1734 נבחר לעמית החברה המלכותית.

### ליידן
ב-1739 חזר לליידן, שם החליף את  כפרופסור.

כבר במהלך לימודיו באוניברסיטת ליידן החל פיטר להתעניין באלקטרוסטטיקה. ון מוסנברוק ותלמידו אנדראס קונאוס גילו שניתן לאגור את האנרגיה, המנגנון היה צנצנת זכוכית מלאה במים שלתוכו הונח מוט פליז; ואת האנרגיה המאוחסנת ניתן היה לשחרר רק על ידי השלמת מעגל חיצוני בין המוט לבין מוליך אחר. ון מוסנברוק מסר את התגלית לרנה אנטואן פרשו דה ראומיר בינואר 1746, , מתרגם מכתבו של מוסנברוק מלטינית, אשר כינה את ההמצאה "צנצנת ליידן".

זמן קצר לאחר מכן, התברר כי מדען גרמני בשם  בנה באופן עצמאי מכשיר דומה בסוף 1745, זמן קצר לפני מוסנברוק.

ב-1754 הפך לפרופסור לשם כבוד באקדמיה הקיסרית למדע בסנקט פטרבורג, ונבחר כחבר זר באקדמיה המלכותית השוודית למדעים ב-1747.

ון מוסנברוק מת ב-19 בספטמבר 1761 בליידן.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נפטרים ב-1761
קטגוריה:ילידי 1692
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ליידן
קטגוריה:סגל אוניברסיטת אוטרכט
קטגוריה:סגל אוניברסיטת ליידן
קטגוריה:חברי האקדמיה המלכותית השוודית למדעים
קטגוריה:חברי האקדמיה הצרפתית למדעים
קטגוריה:עמיתי החברה המלכותית
קטגוריה:פיזיקאים הולנדים
קורי מילס

**קורי מילס** (באנגלית: **Cory Mills**; נולד ב-13 ביולי 1980) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השביעי של מדינת פלורידה. מילס, חבר המפלגה הרפובליקנית, עבד בארגונים שונים כמומחה אבטחה וכמנהל עסקים לפני שנבחר לקונגרס בנובמבר 2022. מחוזו של מילס חולש על האזור הפרוורי בין דייטונה ביץ' לאורלנדו, ובו שוכנת העיר סיינט אוגוסטין.

## ביוגרפיה
מילס נולד בווינטר הייבן שבפלורידה. הוא בוגר לימודי תעודה במדעים מהמכללה המדינתית של פלורידה בג'קסונוויל, ובעל תואר ראשון במדעי הבריאות ותואר שני ביחסים בין-לאומיים ויישוב סכסוכים מהאוניברסיטה הצבאית האמריקאית.

מ-1999 עד 2004 שירת מילס בצבא ארצות הברית, שם היה חבר בדיוויזיה המוטסת ה-82 ומילא תפקידי אבטחה בצבא היבשתי לתמיכה בכוח המשימה המשותף של כוחות המבצעים המיוחדים של ארצות הברית במלחמת עיראק, אך לא השתייך אל פיקוד המבצעים המיוחדים של ארצות הברית. מילס מעולם לא עבר הכשרה של הכוחות המיוחדים, אם כי לאחר שחרורו פרסם אזכורים המרמזים על חברותו בכוחות המיוחדים של הצבא. בשנים 2005–2009 עבד כמומחה אבטחה בחברת "DynCorp". בשנת 2010 החל לעבוד כמומחה אבטחה ימית ויועץ אסטרטגי להגנת תוכנה בחברה "Special Tactical Services". מילס עבד כמנהל אבטחה בתאגיד "Chemonics" מ-2010 עד 2011 וכמנהל סיכונים בכיר ב-"Management Systems International" במהלך 2011. הוא הצטרף ל-"Pax Mondial LLC" באותה שנה ובהמשך עבד כמנהל חטיבת תפעול המידע בארגון וסגן נשיא.

בשנים 2020 ו-2021 היה מילס חבר במועצת העסקים הביטחונית של מחלקת ההגנה של ארצות הברית. הוא המייסד המשותף של "ALS Less-Lethal Systems", חברה המייצרת ציוד עבור לקוחות צבאיים ומגופי אכיפת החוק. הוא גם היה שותף מייסד ומנהל של "PACEM Defense", חברת אבטחה פרטית.

באפריל 2021 הכריז מילס על התמודדותו לבית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס השביעי של פלורידה תוך קריאת תיגר על נציגת המחוז המכהנת סטפני מרפי. מושבה של מרפי היה יעד של ועדת הקמפיין הרפובליקנית לקונגרס בבחירות 2022, אך מרפי מצדה כבר הודיעה על פרישה בדצמבר 2021. מילס התמודד בבחירות מקדימות מרובות-מתמודדים, כאשר יריבו החזק ביותר היה חבר בית הנבחרים של פלורידה אנתוני סבטיני. מילס ניצח בפריימריז באוגוסט 2022, ובבחירות הכלליות גבר על מועמדת המפלגה הדמוקרטית קארן גרין עם 58.5% מקולות הבוחרים.

ב-3 בינואר 2023 מילס הושבע לתפקידו כחבר הקונגרס. הוא חבר בוועדת החוץ ובוועדת הכוחות המזוינים של בית הנבחרים.

בשימוע לשר החוץ בלינקן בקונגרס, בדצמבר 2024, אמר מילס: "בהנהגתך, אפשרנו לאיראן, למשטר להתחזק יותר ממה שהיה אי פעם בחייו...הנהגת חמאס תחת סינוואר לא הייתה מחוסלת אם הם היו מקשיבים בישראל למה שיעץ ביידן...".

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי פלורידה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מפלורידה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-118 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-119 של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1980
Header bidding

**Header bidding** או **Pre-bidding** היא שיטה בעולם הפרסום באינטרנט המאפשרת למו"לים של תוכן דיגיטלי (Publishers) להציע את שטחי הפרסום שלהם (Ad Inventory) לבורסות פרסום מרובות במקביל על מנת להפיק רווחים באופן אופטימלי. השיטה החליפה במידה רבה את שיטת מפל המים (Waterfalling) שהייתה נפוצה לפני כן ולא אפשרה פנייה מקבילית לפלטפורמות היצע (SSPs).

## רקע
בעבר הייתה נהוגה שיטת מפל המים, לפיה כאשר מו"ל (Publisher) היה מעוניין להציע את שטחי הפרסום שנותרו לו, הוא היה פונה למספר פלטפורמות היצע (SSPs) בסדר מוגדר מראש, כאשר הראשונה שהייתה מציעה לו סכום כספי לפי דרישתו הייתה זוכה בשטח. בשיטה זו חסרון מובהק, מפני שבמצב זה ייתכן שפלטפורמת היצע אחרת שהמו"ל כלל לא הספיק לפנות אליה הייתה מציעה לו סכום גבוה יותר בעבור שטח הפרסום.

כמו כן, נטען שלגוגל יש יתרון מובהק בשיטת מפלי המים ושהיא העדיפה הצעות בבורסת הפרסום שלה. הסיבה לכך היא שלגוגל כובעים רבים בעולם הפרסום, בין היתר כשרת פרסום (Ad Server) שמנהל עבור המו"ל את הפניות לפלטפורמות ההיצע וכן כבורסת פרסום עצמאית שמנהלת מכרזים. כך מתאפשר לה לשתף את המחירים שפלטפורמות היצע אחרות הציעו עבור שטח הפרסום עם בורסת הפרסום שלה ולהתאים את המחירים במכרז בצורה שפוגעת במו"ל ולא מניבה עבורו את הרווח האופטימלי.

אימוץ שיטת ה-Header bidding כשיטה המובילה בעולם הפרסום באינטרנט, הוביל במידת מה לשינוי נוסף בעולם המכרזים. קודם לכן, המכרזים היו מסוג מכרז מחיר שני, כלומר מי שזוכה במכרז משלם את הסכום של ההצעה השנייה בגבוהה. לאחר אימוץ השיטה, כשנוצר מצב שההצעה השנייה בגובהה של פלטפורמת היצע אחת עלולה להיות נמוכה משל פלטפורמת היצע אחרת, על אף שהמפרסם הזוכה במכרז מעוניין לשלם יותר ביחס לזוכה בפלטפורמה המקבילה, שונו המכרזים בבורסות הפרסום לסוג מכרז סגור מחיר ראשון, כלומר, הזוכה במכרז משלם את ההצעה הגבוהה ביותר.

## דוגמאות
* **Prebid** - ספריית קוד פתוח חינמית שפותחה לראשונה על ידי AppNexus ב-2015 והפכה למעטפת הכי נפוצה ל-Header bidding. נוצרה במקור כ-Prebid.js (ספריית JavaScript שרצה בצד הלקוח), אך בהמשך פורסמו אינטגרציות נוספות ביניהן Prebid SDK לאפליקציות מובייל וכן Prebid Server שמאפשר יישום של השיטה בצד שרת.
* **Open Bidding** (לשעבר EBDA) - פלטפורמה שפותחה על ידי גוגל בתגובה לפופולריות הגואה של Header bidding. בניגוד ל-Prebid שמאפשרת שקיפות מלאה למו"ל על ידי כך שהלקוח מיישם בעצמו את ההתמודדות במכרזים, גוגל היא זו שמבצעת אותם מול פלטפורמות ההיצע והמו"ל נאלץ לסמוך עליה.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:פרסום באינטרנט
בית צופיוף

**בית צופיוף** הוא בית לשימור הנמצא ברחוב מוסיוף 13 בשכונת הבוכרים בירושלים.

## תולדות הבית
דוד הכהן צופיוף עלה עם בני משפחתו מסמרקנד בשנת 1890. הוא בנה  בשכונת הבוכרים את בית הכנסת "מגן דוד" וגם תרם מכספו להדפסת ספרי קבלה וחילק אותם חינם אין כסף. בנו שלמה עלה בשנת 1921 והקים בשכונה בית מדרש בשם "בית שלמה". בבית זה נאספו רוב הספרים שהוצאו לאור בירושלים בכספי עולי בוכרה ותורקיסטן. 

בית צופיוף נבנה בשכונת הבוכרים בירושלים בין השנים 1902 – 1904 ביוזמתם של דוד הכהן צופיוף ובנו שלמה צופיוף, כבית הקדש לעניי הקהילה הבוכרית. באותה תקופה משפחת צופיוף התגוררה עדיין בבוכרה לכן על בניית הבית בירושלים פיקח שלמה מוסיוף, ממייסדי שכונת הבוכרים.בדומה לבתים אחרים בשכונת הבוכרים, לבית גג רעפים, חלונות זוגיים מקומרים, וקירות חיצוניים בנויים מאבן גזית. לוח זיכרון הקבוע על קיר הבית מציין שהבית נבנה על ידי שלמה צופיוף מתרומה של נדבן מסמרקנד.

תחילה פעלה במבנה ישיבה בשם "מדרש שלמה". במהלך מלחמת העצמאות ולאחריה המבנה אכלס את ישיבת "פורת יוסף".

כיום פועלים במבנה שלשה בתי כנסת שאחד מהם נקרא "בית הכנסת דוד ושלמה" על שם דוד ושלמה צופיוף.

המבנה, העומד במצבו המקורי, הוכרז על ידי עיריית ירושלים כמונומנט לשימור.

## לקריאה נוספת
דרור ורמן, הבוכרים ושכונתם בירושלים, ירושלים 1991, עמ' 84.

## גלריית תמונות

Tzofiyof4069.JPG|כתובת הקדש על בית צופיוף
Tzofiyof4071.JPG|בית צופיוף
Tzofiyof4070.JPG|לוח זיכרון על בית צופיוף
Tzofiyof4074.JPG|בית הכנסת דוד ושלמה בבית צופיוף

## הערות שוליים

קטגוריה:יהדות בוכרה
קטגוריה:שכונת הבוכרים
קטגוריה:ירושלים: מבנים לשימור
ג'ף וורד

**ג'ף וורד** (באנגלית: **Jeff Ward**; נולד ב-30 בדצמבר 1986) הוא שחקן אמריקאי, המוכר בעיקר מתפקידו בתור דיק שואו בסדרה "סוכני S.H.I.E.L.D." (2017–2020) ברשת ABC, בתור רוי הארדווי במיני-סדרה "טעם דובדבן חדש לגמרי" (אנ') (2021) ובתור באגי הליצן בסדרה "ואן פיס" (2023) של נטפליקס.

## ביוגרפיה
וורד נולד בוושינגטון הבירה וגדל ברדנור (אנ'), פנסילבניה, פרבר של פילדלפיה, שם החל לשחק בהפקות תיאטרון.  יש לו אחות צעירה אחת, מורה בבית ספר יסודי.  וורד למד בבית הספר לאמנויות על שם טיש באוניברסיטת ניו יורק יחד עם חברו השחקן מיילס טלר. הוא גם בוגר בית הספר למשחק של סטלה אדלר.

## קריירה
וורד זכה להכרה בינלאומית לאחר שלוהק לתפקיד צ'ארלס מנסון בסרט הטלוויזיה "Manson's Lost Girls" מ-2016.

בשנת 2017, הוא כיכב בתור סת' מארלו בסדרת אנתולוגיית האימה "Channel Zero", שזכתה לשבחי הביקורות . 

מאוחר יותר ב-2017, הוא לוהק לתפקיד חוזר בעותה החמישית של סדרת הטלוויזיה, סוכני S.H.I.E.L.D..  במקור הוא לוהק לתפקיד וירג'יל, דמות משנית שמתה בפרק הראשון של העונה, אבל במהלך הקריאה של הפרק, השחקנים הראשיים הרגישו שוורדמתאים יותר לתפקיד דיק שואו. לאחר הקריאה, המפיקים הגיעו לוורד והציעו לו לעבור אודישן לתפקיד דיק, שהסתיים בכך שבסופו של דבר לוהק לתפקיד. הוא שיחק בסדרה עד סיום הסדרה בעונה השביעית. 

בנובמבר 2019, פורסם שוורד יופיע בתפקיד ראשי במיני סדרת האימה של נטפליקס "טעם דובדבן חדש לגמרי"(אנ').  המיני-סדרה שוחררה לצפייה ב-13 באוגוסט 2021. 

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה
ימין|ממוזער|295x295 פיקסלים| וורד ב־2019
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:בוגרי בית הספר לאמנויות על שם טיש באוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1986
יחסי ניגריה–ניז'ר

**יחסי ניגריה–ניז'ר** הם היחסים הבילטרליים שבין **הרפובליקה הפדרלית של ניגריה** לבין **הרפובליקה של ניז'ר**. לשתי המדינות גבול משותף, והן חולקות היסטוריה ארוכה.

## היסטוריה
הגבול בין המדינות, שאורכו 1,500 ק"מ חוצה את האזור הצפוף ביותר בשתי המדינות. מבחינה תרבותית, מרכז הגבול ומערבו חוצה את האוסאלנד, שם מתגוררים בני ההאוסה. במזרח הגבול, שני צידי הגבול הנוכחי היו חלק מאימפריית קאנם בורנו.

האימפריאליזם הבריטי והצרפתי בסוף המאה ה-19 וראשית המאה ה-20 הביא ליצירת הגבול הקיים. בתקופת השלטון הקולוניאלי הוטמעו השפות האנגלית והצרפתית בהתאם לצידי הגבול, כשניז'ר הייתה בשלטון צרפת, ואילו ניגריה תחת שלטון הממלכה המאוחדת, כמו גם התרבויות, שיטות החינוך וצורות השלטון. התנגשות האינטרסים בין שתי המעצמות גרמו לכך שלאורך זמן רב בתקופה הקולוניאלית נאסר על מסחר בין צידי הגבול. לניז'ר, מדינה ללא מוצא לים, הייתה גישה לחוף באמצעות מושבות צרפתיות אחרות, כמו בנין וטוגו.

בין 1941 ל-1943 הייתה ניז'ר חלק משלטון צרפת של וישי, ובשנים אלו הגבול בינה לבין ניגריה היה סגור לחלוטין. למרות זאת, שפת ההאוסה המשותפת והקשרים התרבותיים הבטיחו את קיום המסחר והתנועה לאורך השלטון הקולוניאלי.

### כמדינות עצמאיות
מאז קבלת העצמאות בשתי המדינות ב-1960, הן ביססו יחסים קרובים. שתיהן אימצו את ההבנה שאין להתערב בעניינים הפנימיים של האחרת, אך במלחמת ביאפרה השתתפו ניז'ר ונשיאה, המאני דיורי, במאמצי התיווך.

כל אחת מהמדינות פנתה למעצמה ממנה קיבלה את העצמאות כדי לקבל סיוע ביטחוני, אולם בניגוד לגבול של ניגריה עם קמרון, או לגבול של ניז'ר עם בנין, בין שתי המדינות לא היו מחלוקות באשר לסוגיות בגבול. עם זאת, כן קיים רצון מסוים בקרב חלק מהאוכלוסייה ליצור מדינה שתכלול את כל בני ההאוסה, שנחלקים בין המדינות.

לניגריה שגרירות בניאמיי, בירת ניז'ר, ואילו לניז'ר שגרירות באבוג'ה, בירת ניגריה.

## מסחר
הערים והיישובים בקרבת הגבול מחוברים זה לזה כחלק מהמסחר הטרנס–סהרי שנמשך עוד מימי הביניים. ערים בניגריה כמו קנו וקסטינה מהוות מזה זמן רב את התחנות הדרומיות של רשת המסחר שמשמשות כחלק ניכר מכלכלת ניז'ר. ניגריה נהנית מהמסחר והמכירות החקלאיות (בייחוד בקר מניז'ר), בעוד דרכי הגישה הישירות של ניז'ר לים עוברות דרך מערכת הרכבות של ניגריה ובנין.

## איכות הסביבה
ניז'ר תלויה כמעט לחלוטין בשכנותיה לאספקת מים, בעוד צפון ניגריה תלויה בזרם נהר ניז'ר ובאגם צ'אד. הן ניז'ר והן צפון ניגריה מתמודדים עם המדבור וצורך גובר במים. שתי המדינות חברות ברשות אגן ניז'ר, בוועדת אגם צ'אד ובוועדה המשותפת של ניז'ר וניגריה לנושאי מים.

שתי המדינות חתומות גם על הסכם אנוגו מ-3 בדצמבר 1977, שהגדיר תקנות משותפות לבעלי החיים והצומח בקרב מדינות אגם צ'אד (קמרון, ניז'ר, ניגריה וצ'אד). ב-15 בינואר 1990 חתמו שתי המדינות על הסכם אבוג'ה לנושא המדבור, קידום שימור הטבע, ניצול ופיתוח אדמות ומשאבי המים, החי והצומח. הסכם מיידוגורי נחתם ב-18 ביולי 1990 ותוקן ב-5 באוקטובר 1998, כולל בנוסף פיתוח וניצול משאבי מים. שני ההסכמים נמצאים תחת פיקוח הנציבות המשותפת לשיתוף פעולה.

## קישורים חיצוניים

*
*
*
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
איגנצי לוקשביץ'

**איגנצי לוקשביץ**' (בפולנית: **Ignacy Łukasiewicz**; 8 במרץ 1822 – 7 בינואר 1882) היה רוקח, מהנדס, איש עסקים, ממציא ונדבן פולני. אחד הנדבנים הבולטים בממלכת גליציה ולודומריה, ארץ הכתר של האימפריה האוסטרו-הונגרית. בנה ב-1856 את בית הזיקוק לנפט המודרני הראשון בעולם.

הישגיו כללו את הגילוי כיצד לזקק קרוסין מנפט, המצאת מנורת הנפט המודרנית (1853), הצגת פנס הרחוב המודרני הראשון באירופה (1853) ובניית באר הנפט המודרנית הראשונה בעולם (1854).

## חייו
### שנותיו הראשונות ולימודיו
לוקשביץ' נולד ב-8 במרץ 1822 ב, ליד מיילץ שבממלכת גליציה ולודומריה שבאימפריה האוסטרית (לאחר חלוקת פולין) כבן הצעיר מבין חמישה ילדים. משפחתו הייתה ממוצא ארמני. המשפחה שכרה אחוזה קטנה בזדושניקי, אך זמן קצר לאחר לידתו של איגנצי נוצר קושי כלכלי והם נאלצו לעבור לעיר הסמוכה ז'שוב. על מנת לעזור להוריו ולתמוך כלכלית בכל קרובי המשפחה, עבר ללנצוט, שם החל לעבוד כעוזר רוקח.

### מעורבות בתנועות פוליטיות
עם המעבר ללנצוט, לוקשביץ' היה מעורב במספר ארגונים פוליטיים שתמכו ברעיון החזרת הריבונות והעצמאות הפולנית והשתתף בכנסים פוליטיים רבים ברחבי האזור. ב-1840 חזר לז'שוב, שם המשיך לעבוד בבית המרקחת הפרטי של אדוארד הובל. ב-19 בפברואר 1846 נעצרו לוקשביץ' וכמה מחברי המפלגה שהקים עם  על ידי השלטונות האוסטריים ונכלאו בעיר לבוב. עם זאת, ב-27 בדצמבר 1847 שוחרר לוקשביץ' מהכלא בשל היעדר ראיות נגדו, אך במשך כל חייו נחשב כ"בלתי אמין מבחינה פוליטית".

### כרוקח
ב-15 באוגוסט 1848 הועסק באחד מבתי המרקחת הגדולים והטובים ביותר בממלכת גליציה ולודומריה בלבוב. ב-30 ביולי 1852 סיים לוקשביץ' את לימודיו במחלקה לרוקחות באוניברסיטת וינה, שם קיבל תואר שני במדעי הרוקחות. ברגע שחזר לבית המרקחת בלבוב החל שלב חדש בחייו שהוקדש ללימודי ניצול הקרוסין.

### תעשיית נפט
בסתיו 1852 לוקשביץ' וכמה מחבריו ניתחו נפט שסופק בכמה חביות על ידי סוחרים מהעיר דרוהוביץ'. בתחילת 1854 עבר לוקשביץ' לגורליצה, שם המשיך בעבודתו. באותה שנה פתח את מכרה הנפט הראשון בעולם בבוברקה, ליד קרוסנו (המבנה עדיין פעיל נכון ל-2020). במקביל לוקשביץ' המשיך בעבודתו על מנורות נפט. מאוחר יותר באותה שנה, הקים את פנס הרחוב הראשון המבוסס על נפט ברובע זאוודזי בגורליצה. בשנים שלאחר מכן פתח כמה בארות נפט אחרות. ב-1856 פתח את בית הזיקוק לנפט התעשייתי הראשון בעולם. מכיוון שהביקוש לנפט היה עדיין נמוך, המפעל ייצר בתחילה בעיקר אספלט מלאכותי, שמן מנוע וחומרי סיכה. בית הזיקוק נחרב בשריפה ב-1859, אך נבנה מחדש בפולנקה, ליד קרוסנו בשנה שלאחר מכן.

### שנותיו האחרונות ומותו
לוקשביץ' התחתן עם אחייניתו הונורטה סטאצ'רסקה ב-1857, ולאחר שאיבדו את בתם היחידה מריאנה, בני הזוג אימצו את ולנטינה אנטונייביץ'.

לוקשביץ' תמך בגלוי במרד ינואר ומימן עזרה לפליטים במרד. ב-1865 קנה אחוזה גדולה ואת הכפר , שם הקים עוד בית זיקוק לנפט. לוקשביץ' הקים אתרי ספא בכפרו וכנסייה בזרנצ'ין.

ב-1877 ארגן את קונגרס תעשיית הנפט הראשון והקים את אגודת הנפט הלאומית.

איגנצי לוקשביץ' מת בחורקובקה מדלקת ריאות ב-7 בינואר 1882, ונקבר בבית קברות בזרנצ'ין.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:נפטרים ב-1882
קטגוריה:ילידי 1822
קטגוריה:מדענים פולנים
ליידי לואיז וינדזור

**ליידי לואיז אליס אליזבת' מרי מאונטבאטן-וינדזור** (באנגלית: **Lady Louise Alice Elizabeth Mary Mountbatten-Windsor**; נולדה ב-8 בנובמבר 2003) היא הבת הבכורה של הנסיך אדוארד, דוכס אדינבורו ואשתו סופי, דוכסית אדינבורו, ונכדתם של אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת והנסיך פיליפ, דוכס אדינבורו. ליידי לואיז נמצאת במקום ה-17 בסדר הירושה לכתר הבריטי, אחרי אחיה הצעיר, ג'יימס, רוזן וסקס. למרות שהיא בתו של הנסיך אדוארד, היא מכונה "ליידי" ולא "הנסיכה לואיז", לאור העדפת הוריה.

## ביוגרפיה
ליידי לואיז מאונטבאטן-וינדזור נולדה בטרם עת ב-8 בנובמבר 2003 בשעה 23:32 GMT בבית החולים פרימלי פארק בסארי. אביה של לואיז, הנסיך אדוארד, אז הרוזן מווסקס, לא נכח בלידה מכיוון שהיא התרחשה בפתאומיות ובזמן שהיה בביקור רשמי במאוריציוס. לואיז נולדה בניתוח קיסרי בשל בעיות בשליה, שגרמה לאובדן דם חמור הן לה והן לאם. לואיז הועברה ליחידה ליילוד בבית החולים סנט ג'ורג', טוטינג, לונדון. ב-23 בנובמבר 2003 היא השתחררה מבית החולים. שמה, לואיז אליס אליזבת מרי, הוכרז ב-27 בנובמבר באותה שנה.

בספטמבר 2022 החלה ללמוד אנגלית באוניברסיטת סנט אנדרוז שבסקוטלנד.

## סדר הירושה לכתר הבריטי
ליידי לואיז וינדזור נמצאת במקום ה-17 בסדר הירושה לכתר הבריטי, לאחר אחיה הצעיר. זאת כיוון ששני האחים נולדו לפני תיקון חוק ההסדר, המבטל את העדפת הבן הבכור, שנכנס לתוקפו בשנת 2013.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:נסיכות בריטיות
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-2003
קטגוריה:בית וינדזור: אישים
יחסי האיחוד האירופי – לבנון

**יחסי לבנון-האיחוד האירופי** הם קשרים מהותיים של האיחוד האירופי (ENP) במסגרת תוכנית מדיניות השכנות האירופית. האיחוד האירופי הוא שותף הסחר הגדול ביותר של לבנון.

## הסכמים
לבנון סיימה את המשא ומתן על הסכם ההתאגדות עם האיחוד האירופי בסוף 2001. ההסכם נכנס לפעולה בינואר 2002. ההסכם זכה לכינוי הסכם ההתאגדות של האיחוד האירופי-לבנון. תוכנית הפעולה של האיחוד האירופי-לבנון מ-19 בינואר 2007 נתנה תנופה חדשה ליחסים הבילטרליים במסגרת ה-ENP.

לבנון היא אחת המדינות, הנהנות העיקריות, באגן הים התיכון מסיוע קהילתי מהאיחוד האירופי באמצעות מכשיריו השונים. האיחוד האירופי הוא הגוף התורם המוביל בלבנון. החל משנת 2007, התמיכה הכספית מועברת באמצעות מכשיר מדיניות השכנות האירופית. תוכנית האסטרטגייה של מדינה לבנון 2007–2013 ותוכנית אינדיקטיבית לאומית 2007–2010 אומצו על ידי האיחוד האירופי. הסיוע שניתן התמקד בסיוע לממשלת לבנון ולחברה בשיקום ורפורמה לאחר מלחמת לבנון השנייה.

לבנון היא גם חברה באיחוד מדינות הים התיכון.

## סחר
האיחוד האירופי הוא שותף הסחר הגדול ביותר של לבנון, כשלבנון אחראית לשליש מהיבוא שלה בסכום ב-3.9 מיליארד אירו נכון ל-2008; היבוא כלל בעיקר מכונות (22%) כלי רכב (11.7%), כימיקלים (13%) ומוצרי אנרגיה (21.2%). היצוא הלבנוני לאיחוד האירופי הסתכם ב-0.36 מיליארד אירו; בעיקר מוצרים המיוצרים בלבנון (66%). הגירעון המסחרי המשמעותי של לבנון מתקזז על ידי הכנסות זרות, כגון מהפזורה הלבנונית ומתיירות. 60% מהתמ"ג הלבנוני נמצא במגזר השירותים.

## ראו גם
* יחסי החוץ של האיחוד האירופי
* איחוד מדינות הים התיכון

## קישורים חיצוניים
* תוכנית פעולה לבנון של האיחוד האירופי
* 
* שירות הפעולה החיצוני האירופי

## הערות שוליים

לבנון
האיחוד האירופי
יעקב פורזון

**יעקב צאלביץ' פורזון** (ברוסית: **Я́ков Ца́левич Фо́рзун**); (6 בנובמבר 1924 – 6 ביוני 2015) היה חייל יהודי בצבא האדום במלחמת העולם השנייה, גיבור ברית המועצות.

## חייו
עקב פורזון נולד בעיירה קורוסטישיב שבמחוז ז'יטומיר במשפח יהודית. למד בבית הספר היהודי בעיירה. משנת 1939 עבד בחקלאות.
לאחר הפלישה הנאצית לברית המועצות התפנה עם הוריו ואחיו מזרחה, למחוז פנזה שם החל לעבוד כנהג טרקטור.

בדצמבר 1942 גויס לצבא. תחילה הוצב בבית הספר לשריון, משם הועבר לשרת ביחידת חיל רגלים. בקיץ 1943 נשלחה יחידתו לחזית באזור בריאנסק. יעקב נפצע בקרב הראשון שלו ופונה לעורף לקבלת טיפול רפואי. לאחר שהחלים הוצב לשרת כמקלען בדיוויזיית חיל רגלים מס' 87 שהייתה חלק מחזית הבלטית הראשונה. בדצמבר 1943 נפצע בשנית באחד הקרבות. לאחר שהחלים מהפציעה - חזר לגדוד שלו.
טוראי יעקב פורזון הצטיין בקרב שנערך ב-22 - 24 ביוני 1944. פלוגת חי"ר, בה שירת פורזון, הייתה כוח החוד של הדיוויזיה. הפלוגה הגיעה אל נהר דבינה במחוז ויטבסק. פורזון עם המקלע שלו ועם עוד 7 חיילים היה הראשון שצלח את הנהר ויצר עמדת ראש הגשר בגדה השנייה. בעקבותיו צלחה הפלוגה את הנהר. בימים הבאים הם ניהלו קרב עם הגרמנים בניסיון להחזיק את העמדות בגדה השנייה של הנהר עד להגעת הכוח העיקרי של הדיוויזיה. בקרבות אלו חיסל יעקב בשאש מקלע שלו כמה עשרות חיילי אויב. כשתקפו את עמדות הפלוגה טנקים - הצליח בעזרת רימונים לפגוע בשני טנקם ולהוציא אותם מכלל פעולה. על מעשה גבורה זה הוענק לטוראי יעקב פורזון תואר גיבור ברית המועצות.

יעקב המשיך להילחם עם יחידתו עד אמצע יולי, אז נפצע קשה באחד הקרבות. את הידיעה על כך, שהוחלט להעניק לו את עיטור גיבור ברית המועצות קיבל בעודו מאושפז בבית החולים. יעקב פורזון שוחרר מבית החולים רק בפברואר 1945. הוא שוחרר מן השירות הצבאי היות שהפציעה הזו הייתה כבר פציעתו החמישית שלו.

לאחר השתחרר מן השירות הצבאי שב לעיר הולדתו קורוסטישיב. עבד למחייתו כאיש אחזקה במפעל לייצור מוצרי חשמל ביתיים. בשנת 1991 עלה לישראל עם משפחתו. בארץ התגורר באור עקיבא. יעקב פורזון נפטר ביוני 2015 בגיל 90.

## קישורים חיצוניים
* דף אישי באתר גיבורי ברית המועצות (רוסית)

קטגוריה:יהודים בכוחות המזוינים של ברית המועצות
קטגוריה:יהודים אנשי הצבא האדום במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:יהודים מעוטרי גיבור ברית המועצות
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:מעוטרי עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה
קטגוריה:עולים בשנות ה-1990
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1924
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2015
אוטו בורוש

**אוטו בורוש** (בהונגרית: **Boros Ottó**; בקשצ'בה, 5 באוגוסט 1929 – סולנוק, 18 בדצמבר 1988) היה שחקן כדורמים, אלוף אולימפי (מלבורן 1956 וטוקיו 1964) בנבחרת הונגריה בכדורמים, מאמן ועורך דין.

## ביוגרפיה
אוטו בורוש נולד בבקשצ'בה, בן למשפחה של עובדי רכבת וכך הגיע עם הוריו לסולנוק. הוא שיחק כדורמים במועדונים בבודפשט ובסולנוק, בתחילה כשחקן ולאחר מכן כשוער. ב-1947 שיחק ב-Budapesti Előre, ומ-1948 ב-Szolnoki Munkás TE. בשנת 1951, זכה באליפות הלאומית הראשונה שלו כשוער של בודפשט דוז'ה. בין 1952 ל-1964 היה שוערה של דוז'ה סולנוק. בין 1953 ל-1964 היה חבר בנבחרת הונגריה. במהלך הקריירה הספורטבית שלו, אותה סיים ב-1964, הוא שיחק ב-207 משחקי ליגה וזכה שבע פעמים באליפות הונגריה (1951, 1954, 1957, 1958, 1959, 1961, 1964).

בשנים 1965–1988 היה מאמן כדורמים קבוצת הנוער של סולנוק, ולאחר מכן הפך לראש המחלקה. הוא היה חבר בוועד האולימפי ההונגרי עד מותו.

ב-1950 הצטרף לצוות ביטחון הפנים ההונגרי. סיים את האקדמיה הפלילית של המשטרה. בשנת 1974 קיבל את הדוקטורט בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת סגד. הוא פרש ב-1984 כראש המחלקה להגנת הרכוש החברתי של מפקדת משטרת מחוז סולנוק בדרגת סגן אלוף.

קברו נמצא בבית הקברות סולנוק. הסמל האולימפי, חמש הטבעות, מוטבע על קברו.

## פרסים והוקרה
* ספורטאי מצטיין של הרפובליקה העממית ההונגרית (1955)
* מדליית הצטיינות בספורט של הרפובליקה העממית ההונגרית דרג זהב (1965)

## לקריאה נוספת
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* מצבתו נמצאת בבית הקברות סולנוק

קטגוריה:אלופים אולימפיים מהונגריה
קטגוריה:שחקני כדורמים הונגרים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: כדורמים
קטגוריה:הונגריה: אישים בספורט
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סגד
קטגוריה:משתתפי אולימפיאדת מלבורן (1956)
קטגוריה:משתתפי אולימפיאדת רומא (1960)
קטגוריה:משתתפי אולימפיאדת טוקיו (1964)
קטגוריה:בקשצ'בה: אישים
קטגוריה:עורכי דין הונגרים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1929
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1988
אייכאך

**אייכאך** (בגרמנית: **Aichach**, , בבווארית: **Oacha**) היא עיירה ובירת המחוז אייכאך-פרידברג שבבוואריה, גרמניה, העיירה ממוקמת צפון-מזרחית לעיר אאוגסבורג. העיירה מונה כ-20 אלף תושבים. העיירה נמצאת בקרבת הכביש המהיר A8, שמחבר בין מינכן ושטוטגרט. בקרבת העיירה עובר נהר בשם *פאר* (Paar). בשנת 1909 הוקם בעיירה בית כלא לנשים, ובשנת 1967 התאבדה שם פושעת המלחמה הנאצית אילזה קוך, הנודעה בכינויה "המכשפה מבוכנוואלד".

## גאוגרפיה
העיירה אייכאך נמצאת בין הערים מינכן, אאוגסבורג ואינגולשטאדט, על ידי נהר בשם פאר (Paar).

### חלקי העיירה
העיירה של אייכאך מורכבת מכפרים רבים ועוד חלקי קהילה קטנים:
* הכוונה ביישוב בודד הוא ישוב המכיל מספר בתים ספורים.

בטבלה למטה מובאים נתונים על הכפרים המרכיבים את העיירה אייכאך:

## אקלים

## היסטוריה
ממוזער|גידול האוכלוסייה של אייכאך לפי שנה.
העיירה נזכרת לראשונה במחצית השנייה של המאה ה-11. בין השנים 1250 עד 1384 הייתה העיירה מקום מושבו של המסדר הטווטוני, שלאחר מכן עברה לטירה הקרובה בלומנטל, ושם המשיך להתקיים עד שנת 1806. בשנת 1347 העניק לודוויג הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה לעיירה אייכאך את כל הזכויות שיש לעיר מינכן ואת ספר החוקים שלה.

בשנת 1634, במהלך מלחמת שלושים השנים ולאחר מצור ממושך, נשרפה העיירה אייכאך כולה. בשנת 1704 במהלך מלחמת הירושה הספרדית עברו חיילין אנגלים ספרדים והולנדים רבים במקום, והארמון הדוכסי נהרס.

משנת 1796 עברו כוחות צרפתים ואוסטרים רבים דרך העיירה, שסבלה רבות ממעברים של צבאות בה עקב מיקומה האסטרטגי, ובסך הכל בין השנים 1796 עד 1809 היו צריכים תושבי העיירה לארח 18,699 קצינים ו-194,086 חיילים.

עד המאה ה-19 הייתה שייכת העיירה למחוז של מינכן. מחוז אייכאך הוקם בשנת 1862, וברפורמה שנערכה בשנת 1972 הפכה העיירה לחלק ממחוז בשם "מזרח אאוגסבורג" שכלל גם את העיירה פרידברג ועוד כמה יישובים אזוריים. מחוז זה היה שייך למחוז של שוואביה. ובהמשך בשנת 1973 שונה שמו למחוז "אייכאך-פרידברג".

## פוליטיקה
### שלטון מקומי
מועצת העיירה מורכבת מראש העיירה ומ-30 חברי מועצה. בטבלה למטה מוצגות תוצאות שלושת הבחירות המקומיות האחרונות:

ראש העירייה הנוכחי הוא קלאוס הברמן (ממפלגת הSPD) שמכהן בתפקיד מאז 1996. בבחירות האחרונות לראשות העירייה של שנת 2020, זכה הברמן ב-63 אחוזים מן הקולות ונכנס לכהונה חמישית.

### סמל העיירה
ימין|לא ממוסגר|124x124 פיקסלים
בלאזון הסמל: "בכסף, עץ אלון ירוק מושרש עם חמישה עלים ושישה בלוטים זהובים".
פירוש שם העיירה הוא "יישוב ליד יער האלונים".

המקור הכי עתיק של הסמל הוא מחותם משנת 1315, שכלל בתוכו את עץ האלון.

צבעי הסמל נמצאים בשימוש מאז שנת 1560, והסמל קיים בגרסתו הנוכחית מאז שנת 1949.

## ערים תאומות
לאייכאך הערים התאומות הבאות:
*  בריקסלג (Brixlegg), אוסטריה
*  גדלה (Gödöllő), הונגריה
*  שיפרשטדט (Schifferstadt), ריינלנד-פפאלץ, גרמניה

## אישים ידועים
* וינצנץ מילר (1894-1961), גנרל בוורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה וראש המטה הכללי הראשון של צבא העם הלאומי.

## גלריית תמונות

קובץ:Stadtplatz Aichach 03.jpg|כיכר העיר אייכאך
קובץ:Aichach 01.jpg|נוף העיירה ממערב
קובץ:Aichach - Bahnhof.jpg|תחנת הרכבת באייכאך


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בוואריה: ערים
מצעד יום הניצחון במוסקבה (2023)

[ממוזער|שמאל|[T-34#T-34-85|הטנק היחיד שהוצג במהלך המצעד]]
**[[מצעדי יום הניצחון במוסקבה|מצעד]] [[יום הניצחון (9 במאי)|יום הניצחון]] ב[[מוסקבה]]** התקיים בכיכר האדומה ב־9 במאי 2023 לציון 78 שנים לכניעת גרמניה הנאצית וסיום הקרבות בחזית האירופית במלחמת העולם השנייה. המצעד אופיין בנוכחות צבאית דלה באופן קיצוני, שכללה בין היתר טנק אחד בלבד. נשיא רוסיה, ולדימיר פוטין, ש בעת המצעד על ידי בית הדין הפלילי הבין-לאומי בהאג בעקבות חלקו לכאורה בפשעי המלחמה באוקראינה, נכח במצעד.

## רקע

יום הניצחון הוא יום חג שנחוג ברחבי ברית המועצות לשעבר לציון כניעת גרמניה הנאצית ב-8 במאי 1945, כשהאירוע המרכזי בו הוא מצעד צבאי בכיכר האדומה של מוסקבה בבוקרו של 9 במאי בשעה 10 בבוקר (שעון מוסקבה). מספר אירועים משמעותיים התרחשו טרם המצעד, בין היתר נודע "ניסיון ההתנקשות" בפוטין על ידי פגיעת שני רחפנים בגג ארמון בקרמלין ב-3 במאי. בנוסף, לפי מקורות באוקראינה, פוטין הורה לפריגוז'ין, מפקד קבוצת וגנר, לכבוש את כל חבל דונבאס שבמזרח אוקראינה עד ליום זה, אך צבא רוסיה לא השיג מטרה זו. כך, כשבוע לפני המצעד, פרסם פריגוז'ין מספר סרטוני וידאו ברשתות החברתיות, בהם טען למחסור בנשק ובתחמושת, להרעבה ולפגיעה מכוונת בחייליו, דבר שנעשה לטענתו בכוונת תחילה על ידי שר ההגנה של רוסיה, סרגיי שויגו, תוך שהוא מקלל אותו במילים בוטות, וכי לטענתו כוחות וגנר יסוגו מהשטחים שכבשו בעיר באחמוט ב-10 במאי, כלומר יום לאחר המצעד, זאת בכדי להימנע מפגיעה בחגיגיות המצעד במוסקבה, אך חזר בו לאחר מכן. לבסוף, החל מ-8 במאי החלו דיווחים ברוסיה ובאוקראינה על בריחת החיילים הרוסים מהאגף הדרומי של מובלעת באחמוט, וכן, לטענת פריגוז'ין, גם מהאגף הצפוני.

נכון ל-12 במאי, הצבא הרוסי נסוג לגמרי מציר ההספקה המרכזי לעיר באחמוט של צבא אוקראינה.

## מהלך המצעד
לעומת מצעדי הענק הסגסגוניים שנערכו בשנים שקדמו למצעד זה, המצעד של 2023 אופיין בתת-ייצוג קיצוני: במהלכו הוצגו 51 כלי רכב בלבד (לעומת 197 ב-2021, כ-25%), בהם נושא גייסות משוריין, מספר  (בשימוש כוחות צ'צ'ניים), וכן טנק אחד בלבד מסוג T-34-85, שבנייתו החלה ב-1942. בדומה למצעד ב-2022, לא התקיים גם ב-2023 מטס (כמו מטס יום העצמאות הישראלי). גם אורך המצעד, ב-40 דקות בלבד, היה קצר באופן משמעותי לעומת כשעה וחצי בשנים קודמות. זאת ועוד, רק כ-8000 חיילים צעדו במצעד, לעומת כ-11000 ב-2021. בנוסף, הוצג במצעד הרכב המשוריין מסוג GAZ-2330 Tigr. לא זאת אף זאת, גם  לא הופיעה במצעד, זאת על אף שהוצגה בו בשנת 2022. לבסוף, אף , רגימנט של וטרנים מהמלחמה הפטריוטית הגדולה (כיום קבוצה שתפקידה העיקרי לארגן ולצעוד במצעדים ברחבי רוסיה ב-9 במאי) לא הורשו לצעוד במצעד המרכזי במוסקבה.

### נציגי מדינות זרות
בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה, רק 6 נציגים הגיעו לצפות במצעד ממדינות זרות (לעומת רבים בשנים הקודמות):
*  ראש ממשלת ארמניה ניקול פשיניאן
*  נשיא בלארוס אלכסנדר לוקשנקו
*  נשיא טג'יקיסטן אמומאלי רחמון
*  נשיא טורקמניסטן סרדאר ברדימוחמדוב
*  נשיא קזחסטן קאסים-ג'ומארט טוקאייב
*  נשיא קירגיזסטן סאדיר ג'פארוב

## ראו גם
* מצעד הניצחון של הצבא האדום במוסקבה (1945)
* יום הניצחון (9 במאי)
* יום הניצחון באירופה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מצעדי מוסקבה
קטגוריה:אירועים בחודש מאי
קטגוריה:רוסיה: חגים וימי ציון
קטגוריה:בעקבות מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:2023 ברוסיה
קטלין נובאק

**קטלין אווה ורשנה נובאק** (בהונגרית: **Katalin Éva Veresné Novák**; נולדה ב-6 בספטמבר 1977) היא פוליטיקאית הונגרייה שכיהנה כנשיאת הונגריה, לאחר שנבחרה בבחירות לנשיאות ב-2022. היא האישה הראשונה שנבחרה לנשיאות הונגריה, ואף הנשיאה הצעירה ביותר בתולדות הונגריה, שנבחרה בגיל 44. היא חברה במפלגת פידס. היא כיהנה כחברה באספה הלאומית מ-2018 עד 2022, וכשרה לענייני משפחה בממשלת אורבן הרביעית מ-2020 עד 2021.

## ביוגרפיה
### חינוך
לאחר שסיימה את לימודיה התיכוניים בבית הספר התיכון שאגווארי אנדרה בסגד ב-1996, נובאק למדה כלכלה באוניברסיטת קורווינוס בבודפשט  ומשפטים באוניברסיטת סגד. בעודה סטודנטית, היא למדה מחוץ להונגריה באוניברסיטת פריז ננטר . בנוסף להונגרית, היא דוברת צרפתית, אנגלית, גרמנית וספרדית.

### קריירה
נובאק החלה לעבוד במשרד החוץ ההונגרי בשנת 2001. היא התמחתה בענייני האיחוד האירופי ואירופה. בשנת 2010 הפכה ליועצת לשרים ובשנת 2012 מונתה לראש הקבינט של משרד משאבי אנוש.

ב-2014 נובאק מונתה לתפקיד מזכירת המדינה לענייני משפחה ונוער במשרד להון האנושי, באוקטובר 2020 הפכה לשרה לענייני משפחה, תפקיד שמילאה עד דצמבר 2021.

היא כיהנה כסגנית נשיא מפלגת פידס בין 2017 ל-2021.

ב-21 בדצמבר 2021 הכריז ראש הממשלה ויקטור אורבן שנובאק תהיה המועמדת שלו בבחירות לנשיאות ב-2022. ב-10 במרץ 2022, היא זכתה ב-137 מתוך 188 קולות באספה הלאומית.

ב-10 בפברואר 2024 הודיעה על התפטרותה עקב ביקורת שספגה לאחר שהעניקה חנינה לעבריין שהורשע בסיוע לביצוע עבירות מין בקטינים.

### דעות פוליטיות
באפריל 2023 היא הטילה וטו על חוק שכלל פסקה המפלה לרעה להט"בים.

ב-18 בנובמבר 2022 ביקרה נובאק בכותל המערבי וביד ושם.

## חיים אישיים
קטלין נובאק היא נוצרייה רפורמית. היא נשואה ואם לשלושה ילדים. בעלה, אישטוואן ורש, הוא כלכלן, מנהל מנהלת השוק הפיננסי ושוק המט"ח בבנק הלאומי ההונגרי (MNB).

## הוקרה ופרסים
### אותות ביתיים
* 55x55 פיקסלים חברת המסדר ההונגרי של סטפן הקדוש (2022)
:על פי חוק ה-CCII/2011 של חוקת הונגריה, נשיא הונגריה מקבל את המסדר ההונגרי של סטפן הקדוש, אישית.
* 55x55 פיקסלים הצלב הגדול עם שרשרת מסדר ההצטיינות ההונגרי.
:על פי חוק CCII/2011 של חוקת הונגריה נשיא הונגריה מקבל את הצלב הגדול עם שרשרת מסדר ההצטיינות ההונגרי, אישית.

### אותות זרים

* : Knight ("Chevalier") of the National Order of the Legion of Honour (2019)
* : Commander's Cross of the Order of Merit of the Republic of Poland (2019)
* : Grand Collar of the Order of Prince Henry (2023)


## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נשיאי הונגריה
קטגוריה:נשיאות
קטגוריה:שרי ממשלת הונגריה
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1977
Dead Island 2

**Dead Island 2** הוא משחק וידאו מסוגת הישרדות אימה ופעולה-תפקידים שפותח על ידי Dambuster Studios והופץ על ידי Deep Silver ב-21 באפריל 2023 למערכת ההפעלה למחשבים אישיים Microsoft Windows ולקונסולות המשחקים Xbox One, Xbox Series X/S, פלייסטיישן 4 ופלייסטיישן 5. זהו משחק המשך למשחק הווידאו *[[Dead Island]]* משנת 2011 והפרק השלישי בסדרת *[[Dead Island (זיכיון)|Dead Island]]*. הסיפור של Dead Island 2 מתרחש כ-15 שנים לאחר אירועי *Dead Island* ו-*[[Dead Island: Riptide]]*, בעיר לוס אנג'לס, שנכנסה להסגר עקב התפרצות של מגפת זומבים.

המשחק שהוכרז ב-2014, פותח במשך 8 שנים עקב שינויים מרובים של האולפנים שעבדו עליו. הסטודיו Yager Development נשכר במקור לפיתוח Dead Island 2 ב-2012, אך הוסר מהפרויקט ב-2015 והוחלף ב-Sumo Digital בשנה שלאחר מכן. Sumo Digital הוסר לאחר מכן, כאשר Dambuster, סטודיו פנימי של Deep Silver, הפך למפתח ב-2019.

## ביקורות
Dead Island 2 קיבל "ביקורות חיוביות בדרך כלל", לפי צובר הביקורות Metacritic.
*Metacritic: 80/100
*IGN: 7/10
*OpenCritic: 75.58%
*GameSpot: 7/10

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2023
קטגוריה:משחקי הישרדות ממוחשבים
קטגוריה:משחקי Windows
קטגוריה:משחקי Xbox One
קטגוריה:משחקי Xbox Series X/S
קטגוריה:משחקי פלייסטיישן 4
קטגוריה:משחקי פלייסטיישן 5
קטגוריה:משחקי פעולה-תפקידים
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו בממלכה המאוחדת
רפאל אונגער

**רפאל (רפי) אונגער** (11 בספטמבר 1947 – 13 באוקטובר 1973) היה עיתונאי ישראלי ששימש כעורך וככתב המדיני של קול ישראל.

אונגער נהרג במלחמת יום הכיפורים, בעת שהתלווה ככתב קול ישראל לנגמ"ש הפיקוד של מפקד עוצבת סיני, האלוף אברהם מנדלר על מנת לסקר את הלחימה בסיני מקרוב. אונגער היה אחד מהעיתונאים הישראלים היחידים שנהרגו במלחמת יום הכיפורים.

## ביוגרפיה
רפאל אונגער נולד ב-11 בספטמבר 1947 בתל אביב, בנם של אברהם ואילה. הוא למד בבית הספר היסודי "כרמל" בעיר ובגימנסיה העברית "הרצליה", שם למד במגמה הספרותית. אונגער היה חניך ומדריך בתנועת הנוער "המכבי הצעיר", יושב ראש מועצת התלמידים בגימנסיה ובשנת 1965 בחרו בו חברי "פרלמנט הנוער" של העיר תל אביב-יפו לראש עיר הנוער השלישי של העיר תל אביב.

אונגער התגייס לצה"ל בתחילת ספטמבר 1965, שם שירת בחיל האוויר. הוא סיים קורס מבצעים וקורס צפנות ושירת כסמל-מבצעים בחיל. באוגוסט 1968 השתחרר משירות סדיר בצה"ל ובמילואים שירת ביחידת הקשר לעיתונות של חיל האוויר. עוד בעת שירותו הסדיר החל אונגער בלימודי משפטים בשלוחת האוניברסיטה העברית בתל אביב ולאחר שחרורו המשיך בלימודיו בירושלים.

במקביל ללימודיו החל אונגער לעבוד בשנת 1968 ברשות השידור ככתב בקול ישראל וכעורך התוכנית "היום הזה". הוא שימש ככתב המדיני במחלקת ענייני היום של קול ישראל עד להתפטרותו מתפקיד זה במאי 1971 עקב חילוקי דעות עם מנהל המחלקה החדש, יצחק רועה. לאחר מכן שימש ככתב לעניינים מיוחדים בקול ישראל.

באוקטובר 1973 פרצה מלחמת יום הכיפורים ואונגער התנדב לשרת בחזית כדי שיוכל במקביל להעביר את דיווחיו ככתב לקול ישראל. במהלך המלחמה הצטוות אונגער לנגמ"ש הפיקוד של מפקד עוצבת סיני, האלוף אברהם מנדלר ועל אף הקושי בהעברת דיווחים, הצליח אונגער לשדר מספר כתבות ודיווחים מעומק החזית בסיני, כולל דיווחים תחת אש טנקים ומטוסים מצריים, למאזיני קול ישראל. ב-13 באוקטובר בעת שנסע בנגמ"ש הפיקוד של האלוף בציר הגידי, נפגע הרכב פגיעה ישירה ממארב טילי סאגר ויושבי הנגמ"ש וביניהם אונגער נהרגו.

אונגער הובא למנוחות בבית הקברות הצבאי קריית שאול. לאחר מותו הועלה לדרגת סמל ראשון.

דודו של אונגער הוא העיתונאי ד"ר עמנואל אונגר, מוותיקי העיתונאים הישראלים ששימש במשך 20 שנה ככתב מעריב בווינה.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:כתבים מדיניים ישראלים
קטגוריה:סגל קול ישראל
קטגוריה:עיתונאים שנהרגו בעת סיקור סכסוך צבאי
קטגוריה:חללי צה"ל במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:בוגרי גימנסיה הרצליה
קטגוריה:בוגרי המכבי הצעיר
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הצבאי קריית שאול
קטגוריה:חיילי חיל האוויר במלחמת ששת הימים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1973
הנס גולדברגר

**הנס גולדברגר** (בגרמנית: **Hans Goldberger**) היה שחיין יהודי-אוסטרי. אלוף ושיאן אוסטריה בשחייה, חבר נבחרת אוסטריה בשחייה לאולימפיאדת אמסטרדם (1928).

## ביוגרפיה
גולדברגר התאמן בקבוצת הכח וינה בהדרכת זיגו ורטהיימר.

בשנת 1927 החזיק בשיא אוסטריה במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:05.8 דקות

גולדברגר היה רשום באולימפיאדת אמסטרדם (1928) אך לא השתתף.

## קישורים חיצוניים

*  תמונה של הנס גולדברגר עם חבריו לנבחרת השליחים של הכוח וינה, בתוך : AJR JOURNAL – The Association of Jewish Refugees, גיליון 10, אוקטובר 2022, עמ' 12

## הערות שוליים

קטגוריה:ספורטאי הכח וינה
קטגוריה:שחיינים אוסטרים
קטגוריה:שחיינים יהודים
קטגוריה:שחייני חופשי
אידה כהן

[ממוזער|שמאל|250px|שמאל: [פריצי לוי, הדי ביננפלד ואידה כהן, 1927]]
**אידה "אידי" כהן-ורבש, הולנדר, מארש** (בגרמנית: **Ida "Idy" Kohn-Verebes, -Hollander, -Maresch**; 29 בדצמבר 1908 - 11 בספטמבר 2005) הייתה שחיינית יהודיה-אוסטרית. אלופת אוסטריה במשחה הגב וחברת נבחרת אוסטריה בשחייה לאולימפיאדת אמסטרדם (1928).

## ביוגרפיה
כהן התאמנה בקבוצת הכח וינה בהדרכת זיגו ורטהיימר. היא הייתה אלופת אוסטריה בסגנון גב.

כהן הייתה רשומה באולימפיאדת אמסטרדם (1928) אך לא השתתפה.

## חיים אישיים
בשנות ה-30 היא התחתנה עם ארנו ורבש שחקן קולנוע הונגרי-אמריקאי בינלאומי, איתו עברה להתגורר בבודפשט. בספטמבר 1936 הם היגרו לארצות הברית. ב-1937 היא נישאה להולנדר וב-30 במרץ 1948 היא נישאה להרולד מארש שחקן קולנוע אוסטרי-אמריקאי.

## קישורים חיצוניים

* אידה כהן, באתר olympedia.org
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספורטאי הכח וינה
קטגוריה:שחייניות אוסטריות
קטגוריה:שחייניות יהודיות
קטגוריה:ילידות 1908
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1908
קטגוריה:אוסטריות שנפטרו ב-2005
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-2005
תומאסין מקנזי

ממוזער|510x510 פיקסלים|מקנזי, 2018
**תומאסין הארקורט מקנזי** (באנגלית: **Thomasin Harcourt McKenzie;** נולדה ב-26 ביולי 2000) היא שחקנית ניו זילנדית.

## ביוגרפיה
מקנזי נולדה, גדלה והתנחכה בבירתה של ניו זילנד, העיר ולינגטון, למשפחה נוצרית ממוצא בריטי. אמה היא השחקנית והמורה למשחק דיים מירנדה הארקורט, ואביה הוא הבמאי סטיוארט מקנזי. היא נכדתם של השחקנית דיים קייט הארקורט ושל פיטר הארקורט. משפחתו של סבה פיטר הארקורט הקימה את חברת הנדל"ן Harcourts International בוולינגטון. לה אח בכור ואחות צעירה, השחקנית דווידה מקנזי. היא סיימה את לימודיה התיכוניים ב-2018 בבית הספר הפרטי לבנות-בלבד ע"ש סמואל מרסדן שבעיר הולדתה.

## קריירה
בשנת 2012 הופיעה עם אחיה בסרט "*Existence*". בשנת 2014 גילמה מקנזי את המתבגרת לואיז ניקולס בסרט הטלוויזיה "*Consent: The Louise Nicholas Story*". ב-2015 היא גילמה את פיקסי האנה באופרת הסבון הטלוויזיונית "*רחוב שורטלנד*". בשנה שלאחר מכן, היא שיחקה בתפקיד המרכזי בסדרה הקומית לילדים "*Lucy Lewis Can't Lose*".

בשנת 2018, היא זכתה להכרה על גילומה של בת של ותיק מלחמה בסרטה של דברה גרניק, "*Leave No Trace*"; על הופעתה זכתה לשבחי המבקרים וזיכתה אותה בפרס המועצה הלאומית לביקורת עבור הופעה פורצת דרך.

בשנת 2019, מקנזי גילמה את מלכת דנמרק, פיליפה, בסרט הדרמה ההיסטורית מבית נטפליקס "המלך" לצדם של טימותי שאלאמה ורוברט פטינסון.

לאחר מכן ב-2019, היא גילמה צעירה יהודייה שמתחבאת בביתה של הדמות הארית הראשית, בגילומה של סקרלט ג'והנסון, מאימת הנאצים במהלך השואה ומלחמת העולם השנייה, בסרט הדרמה-הקומית-הסאטירית של טאיקה ואיטיטי "ג'וג'ו ראביט". סרט זה זכה לביקורות משבחות מרבים מהמבקרים וכן מהקהל.

באוגוסט 2018, מקנזי לוהקה לתפקיד בסרט ה-"אהבה בשחקים: מאווריק", אך נאלצה לעזוב אותו לאחר שלוהקה כבר לתפקיד בסרט "נערות אבודות" מ-2020. בשנת 2021, היא שיחקה בסרט המתח "זמן" של הקולנוען מ. נייט שאמלאן, וכיכבה בסרט המותחן הפסיכולוגי של אדגר רייט "אתמול בלילה בסוהו", לצידה של אניה טיילור-ג'וי. ב-2022, היא שיחקה בעיבוד הטלוויזיוני של ג'ון קראולי לרומן "חיים ועוד חיים" מאת קייט אטקינסון ל-BBC Two, שה ב-2022.

בנוסף ב-2022 גילמה את המתעמלת האמריקאית קרי סטרוג בסרטה של אוליביה ווילד "Perfect".

כיכבה ב-2023 בסרט דרמת הפשע הרומנטית "איילין", לצידה של אן האת'ווי.

## חיים אישיים
נכון למרץ 2017, היא התגוררה בוולינגטון בירת ניו זילנד.

## פילמוגרפיה

### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ניו זילנדיות
קטגוריה:שחקניות ילדות ניו זילנדיות
קטגוריה:ניו זילנדים שנולדו ב-2000
קטגוריה:ניו זילנדיות שנולדו ב-2000
רייצ'ל הרטמן

**רייצ'ל הרטמן** (נולדה ב-9 ביולי 1972 בקנטקי) היא סופרת ואמנית קומיקס אמריקאית ומחברת ספרות נוער. היא ידועה בזכות ספריה סרפינה (2012), אור מבין הצללים (2015), *Tess of the Road* (2018) ו- *In The Serpent's Wake* (2022).

## ביוגרפיה
רייצ'ל הרטמן נולדה ב-9 ביולי 1972  בקנטקי. היא התגוררה במקומות שונים בהם לקסינגטון, קנטקי,  שיקגו, פילדלפיה, סנט לואיס, אנגליה ויפן. היא למדה באוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס, שם קיבלה תואר ראשון בספרות השוואתית.

## קריירה
את ספר הקומיקס הראשון שלה *Amy Unbounded, The Ashcan Series* פרסמה הרטמן ב-1996.

ספרה הראשון, **סרפינה: עם בוא הדרקונים** (Seraphina), קיבל את פרס ויליאם סי מוריס לספר ביכורים לנוער לשנת 2013  וזכה בפרס Cybils לשנת 2012 לרומן הפנטזיה או המדע הבדיוני לנוער. הרומן השני שלה **סרפינה: אור מבין הצללים** (*Shadow Scale*) יצא לאור ב-2015. הרומן השלישי שלה, **Tess of the Road**, רומן נלווה שבו דמויות חדשות כמו גם דמויות משני הרומנים הראשונים שלה, יצא לאור ב-27 בפברואר 2018 , ואחריו ב-2022 הרביעי **In The Serpent's Wake**. 

שני ספריה הראשונים, ראו אור בתרגום לעברית של קטיה בנוביץ' בהוצאת אוקיינוס ומודן.

## חיים אישיים
הרטמן מתגוררת בוונקובר שבקולומביה הבריטית עם בעלה ובנה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרי פנטזיה קנדים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1972
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1972
פטריק דמרשלייה

**פטריק דמרשלייה** (בצרפתית: **Patrick Demarchelier** ;  21 באוגוסט 1943 – 31 במרץ 2022) היה צלם אופנה צרפתי.

## ביוגרפיה
נולד ליד פריז ב-1943. דמרשלייה בילה את ילדותו בלה האבר, נורמנדי, עם אמו וארבעת אחיו. ליום הולדתו השבע-עשרה, אביו החורג קנה לו את מצלמת איסטמן קודאק הראשונה שלו. דמרשלייה למד כיצד לפתח סרטים, לרטש תשלילים והחל לצלם חברים וחתונות.

## קריירה
בשנת 1975 עזב דמרשלייה את פריז לניו יורק, ארצות הברית כדי בעקבות חברתו. הוא גילה את צילומי האופנה בכך שעבד כצלם עצמאי שלמד ועבד עם צלמים כמו אנרי קרטייה-ברסון, טרי קינג וז'אק גילברט. עבודתו משכה את תשומת לבם של מגזינים רבים בהם *[[Elle|אל]]*, *[[מארי קלייר]]* ו - *20 Ans*. הוא אולי ידוע בעיקר בזכות הפורטרטים האינטימיים שלו של הנסיכה דיאנה שעזרו לבסס את הפופולריות שלה ואת הדימוי הציבורי הנגיש שלה.

מאוחר יותר הוא עבד עבור מגזיני האופנה ווג והארפר'ס בזאר, לראשונה בספטמבר 1992, מה שהביא לשיתוף פעולה של 12 שנים. דמרשלייה צילם קמפיינים פרסומיים בינלאומיים עבור בתי האופנה דיור, לואי ויטון, סלין, TAG Heuer, שאנל, דונה קארן טומי הילפיגר, איב סן לורן, טומי הילפיגר, קרולינה הררה, מוסקינו, ורה וואנג, אליזבת ארדן, H&M, סם אדלמן, זארה, אקספרס., לונגשאמפ, בלומרין, לקוסט, אן טיילור, קלווין קליין וראלף לורן.

מסוף שנות ה-70 ואילך, צילם דמרשלייה את השערים של כמעט כל מגזיני אופנה מרכזיים, כולל ווג האמריקאי, הבריטי והצרפתי. הוא גם צילם שערים למגזין המוזיקה רולינג סטון ומגזינים אחרים בהם גלמור, לייף, ניוזוויק, אל ומדמואזל. הוא צילם מסעות פרסום רבים, בהם של קלווין קליין עם טליסה סוטו וג'ורג'יו ארמני, שאנל, גאפ, ג'יאני ורסאצ'ה, לוריאל, אליזבת ארדן, רבלון, לנקום וג'יאנפרנקו פרה. הוא גם היה הצלם הראשי של הספר *On Your Own,* מדריך יופי/סגנון חיים שנכתב לנשים צעירות על ידי ברוק שילדס. מ-1992 ואילך הוא עבד עם מגזין האופנה הרפרס בזאר, והפך לצלם הראשי של המגזין. דמרשלייה קיבל את החוזה עבור לוח השנה של פירלי לשנת 2005. במהלך השנים הוא עזר לקריירה של מאפרים רבים כמו לורה מרסייה, ג'ייסון מרקס ופט מקגראת'.

דמרשלייה מוזכר בסרט "השטן לובשת פראדה" משנת 2006. הוא מופיע גם בסרט התיעודי *The September Issue* שעוסק באנה ווינטור ובמגזין ווג האמריקאי.

דמרשלייה הופיע בתפקיד קמע בגרסה הקולנועית של *[[סקס והעיר הגדולה (סרט)|סקס והעיר הגדולה]]* ; ניתן לראות אותו מצלם במהלך צילומי האופנה של קארי בראדשו עבור מגזין ווג. הוא הוצג בצורה בולטת בפרק השישי של עונה 15 של הטופ מודל הבאה של אמריקה. הוא הופיע ברשימת חמישים המתלבשים הטובים ביותר מעל גיל 50 על ידי ה"גרדיאן" במרץ 2013.

## האשמות על הטרדה מינית
בפברואר 2018, דמרשלייה הואשם על ידי שבע דוגמניות שעבדו איתו בהטרדה מינית. בתגובה להאשמות, הוצאת קונדה נאסט הודיעה: "הודענו לפטריק שלא נעבוד איתו בעתיד הנראה לעין".

## מוות
פטריק דמרשלייה נפטר ב-31 במרץ 2022, בגיל 78.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מהגרים מצרפת לארצות הברית
קטגוריה:צלמים צרפתים
קטגוריה:צלמי אופנה
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1943
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-2022
מופרים שאקור

**מוריס שאקור** (באנגלית: **Maurice Shakur;** נולד ב-16 באוגוסט 1967), הידוע גם בשם הבמה **מופרים שאקור** (באנגלית: **Mopreme Shakur)** ובשם **וויקד** (**Wycked)**, הוא ראפר אמריקאי.

הוא היה חבר בהרכב ההיפ-הופ ת'אג לייף והוא אחיו החורג של הראפר טופאק שאקור. הוא גם היה חבר בהרכב אאוטלוז תחת השם "**חומני**" (**Komani**) (על שם מנהיג המהפכה האיראנית, רוחאללה ח'ומייני), אבל מאוחר יותר עזב את ההרכב בגלל אי הסכמה כלכלית עם חברת התקליטים דת' רואו רקורדס.

## קריירה
מופרים ביצע את הופעת הבכורה שלו תחת שם הבמה מוצדס (Mocedes) בסינגל "Feels Good" של ההרכב טוני טוני טונה שיצא לאור ב-1990. הוא הופיע עם אחיו החורג טופאק ב-"Papa'z Song", סינגל מתוך האלבום *[[Strictly 4 My N.I.G.G.A.Z.|"Strictly 4 My NIGGAZ"]]* משנת 1993.

מופרים הצטרף להרכב הראפ ת'אג לייף (של טופאק שאקור) בשנת 1993. ב-1994 ההרכב הוציא לאור את אלבומו היחיד, *[[Thug Life: Volume 1]]*, שזכה בתואר אלבום זהב. מופרים כתב שירים רבים באלבום הזה. הוא גם היה חבר בהרכב אאוטלוז, אך עזב את ההרכב.

בשנת 2007, הוא הוציא לאור יחד עם די ג'יי קינג אססין  מיקסטייפ בשם "Black & Brown Pride". הוא הופיע בפסקול של הסרט העלילתי *Intoxicating*, בכיכובם של קירק האריס, ג'ון סאבאג' ואריק רוברטס.

## דיסקוגרפיה
### אלבומי שיתוף פעולה
* *Thug Life Vol. 1*- יחד עם ת'אג לייף (26 בספטמבר 1994)
** הגיע למקום 42 במצעד בילבורד 200

### אלבומי אוסף
* *Black & Brown Pride* (עם די ג'יי קינג אססין) (2007)

### מיקסטייפים
* *Thug Life: Demo Tape* (עם ת'אג לייף) (1994)
* *Evolution of a Thug Life NIGGA Vol. 1.1* (בשנת 2005)
* *Evolution of a Thug Life NIGGA Vol. 1.2* (בשנת 2005)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טופאק שאקור
קטגוריה:ראפרים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1967