Getaway Car

"**Getaway Car**" (בעברית: "**רֶכֶב מִלּוּט**") הוא סינגל שיווקי שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט, מתוך אלבום האולפן השישי שלה, *[[Reputation]]*. השיר יצא לאור ב-7 בספטמבר 2018, על ידי חברת התקליטים ביג משין רקורדס, כסינגל שיווקי באוסטרליה וניו זילנד בלבד, לרגל הופעתה שם במסגרת סיבוב ההופעות החמישי שלה, "Reputation Stadium Tour". השיר נכתב, הולחן והופק על ידי טיילור סוויפט וג'ק אנטונוף והוא כולל בתוכו את סוגת סינת'-פופ, בשילוב סינתיסייזרים ותופים מתוכנתים. מבחינה לירית, השיר מתאר את המאמצים של סוויפט לברוח ממערכת יחסים במטרה להיות עם מישהו אחר, רק כדי להבין שגם מערכת היחסים הזו תגיע לקצה מהר משחשבה.

מבקרי מוזיקה עכשווית למבוגרים שיבחו את הפקתו של השיר ואת מילותיו, המורכבות מדימויים ופניות לזוג הפושעים בוני וקלייד. חלק ממבקרי המוזיקה תיארו את הרצועה כגולת הכותרת של *Reputation*. מבחינה מסחרית, "Getaway Car" לא דורג במצעד הסינגלים האוסטרלי, אך הגיע למקום ה-33 במצעד השירים הדיגיטליים של ה-ARIA. איגוד תעשיית ההקלטות האוסטרלי העניק לו את תואר הפלטינה, על מכירות של למעלה מ-70,000 עותקים במדינה. בניו זילנד, דורג במקום התשיעי במצעד השירים החמים של המדינה.

## רקע וכתיבה
"Getaway Car" נכתב והופק על ידי טיילור סוויפט וג'ק אנטונוף. הוא הוקלט על ידה עבור אלבום האולפן השישי שלה, *[[Reputation]]*, משנת 2017. זהו שיר סינת'-פופ שמבקרי מוזיקה (כולל רוב שפילד מרולינג סטון) תיארו ככזה "שמזכיר את הפקת אלבום האולפן החמישי שלה *[[1989 (אלבום)|1989]]*, משנת 2014". ג'יימיסון קוקס מפיצ'פורק אמר כי השיר נשמע באופן ספציפי כמו "Out of the Woods"; שיר מ-*1989* שהופק גם כן על ידי אנטונוף. השיר כולל סינתיסייזרים פועמים, תופים מתוכנתים ושירה שתוארה כ"מניפולטיבית". בתחילת השיר נעשה שימוש בווקודר, עבור קידוד הקול של סוויפט.

מילות השיר עוסקות במאמציה של סוויפט לברוח ממערכת יחסים למישהו אחר, אך עד מהרה היא מבינה שגם מערכת היחסים החדשה הזו תסתיים. בבית הראשון היא מצהירה: "העניבות היו שחורות, השקרים היו לבנים / בגוני אפור לאור נרות / רציתי לעזוב אותו, הייתי צריכה סיבה". ההפקה נבנית עבור הפזמון, בו סוויפט מהרהרת בבגידה שלה: "היית צריך לדעת שאני אהיה הראשונה לעזוב / תחשוב על המקום בו פגשת אותי לראשונה / שום דבר טוב לא מתחיל ברכב מילוט". השורות, "הוא רץ אחרינו / צרחתי 'לך, לך, לך!' / אבל אצל שלושה מאיתנו, מותק, זה מופע צדדי", מרמזות על משולש אהבה עליו מדברת סוויפט. היא מהרהרת כיצד עזבה את אהובה בפתאומיות: "אני ברכב מילוט / השארתי אותך בבר המוטל / הכנסתי את הכסף לתיק וגנבתי את המפתחות / זו הייתה הפעם האחרונה שראית אותי". סוויפט מדמה את בן זוגה ואת עצמה לבוני וקלייד, אך מוסיפה שהיא עזבה אותו למען גבר חדש.

אופי צ'טרג'י מהמגזין האוסטרלי *The Music* הצביעה על כך ש-"Getaway Car" מזכיר את "You Give Love a Bad Name" של ג'ון בון ג'ובי, משנת 1986. האנה מילריאה מ-*[[NME]]* הבחינה בכך שסוויפט מתייחסת לסופר צ'ארלס דיקנס ולסרט "הבריחה הגדולה", משנת 1963. היא דירגה אותו במקום ה-96 ברשימת "השירים הטובים ביותר של טיילור סוויפט, לפי דירוג".

## משמעות
[שמאל|ממוזער|238x238px|[בוני וקלייד, 1933.]]
טיילור סוויפט משתמשת בדימוי של פושעים ברכב מילוט, כמטפורה מרכזית לרומן שדינו מוות לכאורה. היא מדמה את יחסיה הרומנטיים עם טום הידלסטון לנסיעה ב"רכב מילוט" מזירת פשע, תוך אזכור מערכת היחסים שלה עם קלווין האריס שלא צלחה. בשירה "Wonderland" משנת 2014, היא מספרת סיפור דומה ומשלבת בתוכו את תחושותיה ומחשבותיה. הפזמונאי ג'ק אנטונוף שהשתתף בכתיבת השיר, הוציא שיר בשם "Rollercoaster" שתואר כדומה ל-"Getaway Car", הן מבחינת המנגינה והן מבחינת המשמעות.

### אינטרו
האינטרו של השיר כולל בתוכו שורה אחת: "לא, שום דבר טוב לא מתחיל ברכב מילוט". "רכב מילוט" הוא רכב המשמש לבריחה מזירת פשע. הדבר מהווה התייחסות לזוג הפושעים בוני וקלייד. ב-23 במאי 1934 נהרגו בוני וקלייד באחד הכבישים הנטושים שבקרבת מקום מחבואם במדינת לואיזיאנה. הם נהרגו על ידי כוח של ארבעה שוטרים מטקסס ושני שוטרים מלואיזיאנה, שנוספו אליהם אך ורק מסיבות חוקיות של "סמכות משפטית מקומית". סוויפט שואבת השראה מסיפורם של בוני וקלייד כדי להזהיר את בן הזוג שלה בשורה הזו, מכיוון שאהבתם החלה ב"רכב מילוט" כריבאונד ממערכת היחסים הקודמת שלה. כלומר, הסוף היה ידוע מראש ועוד כשהכירו, הבינו שיחסיהם יעלו על שרטון.

### בית ראשון
את הבית הראשון היא פותחת בשורה "אלו היו הזמנים הטובים ביותר, הפשעים הקשים ביותר" הלקוחה מהרומן ההיסטורי "בין שתי ערים" של צ'ארלס דיקנס.

סוויפט השתמשה בציטוט זה, אך החליפה את המילה "זמנים" ל"פשעים"; דבר המרמז על סכסוך בחייה הרומנטיים באותה התקופה. היא נהנתה, אך עם זאת הרגישה אשמה כי האושר שלה בא על חשבון מישהו אחר. בעת שהיא פגשה לראשונה את טום הידלסטון (אליו מכוון "רכב המילוט") היא עדיין יצאה עם קלווין האריס. היא מתייחסת לבגידה זו כאל "הפשעים הקשים ביותר". אותו הפשע הוא העובדה שסוויפט יצרה מצג שווא כלפי הידלסטון וגרמה לו לחשוב שיש להם סיכוי להיות ביחד לטווח הארוך, אך ידעה שמערכת היחסים ביניהם תגיע לקצה מוקדם מהצפוי.
[ממוזער|247x247px|[ג'ו אלווין|ימין]]
בשורה השנייה היא שרה "הכיתי גפרור ופוצצתי לך את התודעה". באומרה "להכות גפרור", היא מתכוונת לכך שהיא הציתה את מערכת יחסים הזו. (היא השתמשה בליריקה דומה בגרסה הראשונית של "Sparks Fly", משנת 2010) בנוסף לכך, בשנת 2014 היא הוציאה את השיר "I Know Places" בו שרה: "אהבה היא להבה קטנה ושברירית שיכולה להישרף כליל". הידלסטון סיפר כיצד סוויפט "הכתה" אותו (כבשה את לבו לכאורה), ואמר כי: . סוויפט התייחסה לדימוי הגפרורים גם ב-"Dear John", משנת 2010. באותו השיר, היא סיפרה על כך שהיא הייתה התמימה במערכות היחסים שלה ואילו ב-"Getaway Car" היא הפיכחת והשולטת, לכאורה.

בשורה השלישית היא מצהירה "אבל לא התכוונתי לזה". כלומר, הדמות הראשית (סוויפט) התחילה את מערכת היחסים שלה עם בן זוגה החדש, אך לאחר מכן היא התחרטה על זה. היא ממשיכה ושרה "ולא ראית את זה". אף על פי שהיא זו שהתחילה את מערכת היחסים, ייתכן ובן זוגה לא ראה זאת כך. הדבר יכול להצביע על כך שהוא מרוכז במקצת בעצמו ולא תמיד הקדיש לה תשומת לב רבה. את הבית היא מסיימת עם ארבע השורות "העניבות היו שחורות, השקרים היו לבנים; בגוני אפור לאור נרות; רציתי לעזוב אותו; הייתי צריכה סיבה". היא מסבירה על העובדה שבעת שהייתה עם האריס בזוגיות, היא פגשה בהידלסטון באותו הערב של המט גאלה והוא היה ל"רכב המילוט" שלה מהאריס לכאורה. היא מציירת תמונה חזותית עם תיאורים של הלילה בו הם נפגשו; אותן העניבות השחורות (קוד הלבוש של הגברים בערבי המט גאלה) עם גוני האפור לאור הנרות הם תיאור של הרגע בו היא והידלסטון רקדו יחד באותו הערב. אותו הסרטון הפך לוויראלי במרשתת. גוני האפור מצביעים על חוסר הוודאות של השניים. הצבע האפור קשור לסרט "חמישים גוונים של אופל" (מסדרת סרטי "חמישים גוונים של אפור"), עבורו הקליטה את שיר הנושא, "I Don't Wanna Live Forever".

### פזמון
#### קדם-פזמון
קדם-הפזמון הראשון מתחיל בשתי שורות. הראשונה מביניהן "ה-X מסמן את המקום בו התפרקנו", מסמלת את העובדה שסוויפט מנסה ליצור את תמונת המצב של המאורע עליו היא מדברת, במטרה להראות עד כמה היא זוכרת היטב את נפילת מערכות היחסים שלה. היא מדברת על דברים דומים בשירה "End Game", משנת 2017. השורה "ה-X מסמן את המקום בו התפרקנו", מופיעה גם בשירה של הילרי דאף "", משנת 2015. כשנשאלה על השיר האהוב עליה מ-*Tumblr* של דאף, השיבה סוויפט כי "", בולט מאוד בעיניה.

בהמשך קדם-הפזמון, היא שרה "ידעתי את זה ממשקה האולד פאשנד הראשון, היינו מקוללים". אולד פאשנד הוא קוקטייל המוכן על ידי ערבוב סוכר עם אנגוסטורה ביטרס, בתוספת עם ויסקי או לעיתים רחוקות עם ברנדי. קוקטייל זה מוגש באופן מסורתי בכוס אולד פאשנד, שקדמה לקיומו של הקוקטייל. בימים הראשונים של מערכת היחסים בין סוויפט להידלסטון, הם נצפו כשהם שותים את הקוקטייל המדובר. אזכור משקאות אלכוהוליים קיים בשלושה שירים נוספים מ-*[[Reputation]]*: "End Game", "Gorgeous", ו-"King of My Heart". מוטיב מרכזי שמופיע לאורך כל "Getaway Car" הוא שהיחסים בין סוויפט להידלסטון היו זמניים בלבד.

היא סוגרת את קדם-הפזמון בשורה "מעולם לא היה לנו שוטגאן [באמצעותו] ירינו בחושך (אה!)". כאשר יורים בשוטגאן, הכדוריות מתפזרות ובכך גדל הסיכוי לפגוע במטרה ולגרום לה נזק רציני. סוויפט משתמשת בדימוי זה כדי להדגיש את הכאב הקשור לאופי של מערכת היחסים שלה. בנוסף, היא מציינת את צמד המילים "ירינו בחושך" כדבר שמועד לכישלון שכן, לא ניתן לכוון במדויק בחושך וזאת, במטרה לסמן את העובדה שאהבתם נחרצה מלכתחילה.

#### פזמון
[שמאל|ממוזער|245x245px|[קלווין האריס, בן זוגה לשעבר של סוויפט.]]
בפזמון השיר, ישנן אחת עשרה שורות בסך הכול. שש מתוכן "נהגת ברכב המילוט; טסנו, אבל לעולם לא היינו מגיעים רחוק; נסעת ברכב המילוט; היו צפירות בפעימות הלב שלך; ברכב המילוט, אוי-אוי-אוי; לא, הם אף פעם לא מגיעים רחוק, אוי-אוי-אהה", מדברות על כך שרכב מילוט משמש בדרך כלל את הפושעים כדי להימלט מהמקום לאחר שנעשה פשע. אותן הצפירות בפעימות הלב של בן זוגה החדש, הן התזכורת המתמדת של סוויפט לכך שהיא עשתה מעשה אסור כביכול. במקרה הזה, היא השתמשה בבן הזוג החדש שלה כ"רכב מילוט", במטרה להתרחק ממערכת היחסים הקודמת שלה. כל זה, בעת שהיא מודעת לכך שזה לא יימשך זמן רב. סוויפט השתמשה בדימויים ומטפורות של מכוניות בשירים רבים שיצאו במהלך הקריירה שלה, כדוגמת "Tim McGraw" ו-"Our Song" (מ-*[[Taylor Swift]]*) משנת 2006, ו-"Wildest Dreams" ו-"Style" (מ-*[[1989 (אלבום)|1989]]*) משנת 2014.

בארבע השורות "אל תעמיד פנים שזו כזו תעלומה; תחשוב על המקום בו פגשת אותי לראשונה; היית צריך לדעת שאני אהיה הראשונה לעזוב; תחשוב על המקום בו פגשת אותי לראשונה", היא חוזרת פעמיים על "תחשוב על המקום בו פגשת אותי לראשונה", בכוונה. ערב המט גאלה של שנת 2016 היה רגע מכריע בחייה של סוויפט. היא פגשה שם את הידלסטון (בן זוגה לשעבר) ואת ג'ו אלווין, שעדיין נמצא עמה בזוגיות. שניהם היוו השראה ליצירתו של *[[Reputation]]*. באותו הערב היא החליטה כמה דברים גורליים, שלבסוף הובילו לכך שהיא נפרדה מהידלסטון, אך נשארה עם אלווין.

בסוף הפזמון, היא שרה "לא, שום דבר טוב לא מתחיל ברכב מילוט". כלומר, היא מזהירה את הידלסטון שהוא הולך לחוות פגיעה, והדבר הוא חזרה על האינטרו.

### בית שני
הבית השני מתחיל בארבע השורות: "זו הייתה הבריחה הגדולה, הפסקת הכלא; אור החופש על הפנים שלי; אבל לא חשבת; ואני פשוט שתיתי". סוויפט מתארת מצב של בריחה ממקום מסוים, שהוא מערכת היחסים הקודמת שלה, תוך שהיא מכנה את המצב כ"הפסקה מהכלא". כלומר, במערכת היחסים הקודמת שלה היא חשה כה כלואה, עד שהיא הייתה צריכה לחפש "רכב מילוט" שישמש אותה לבריחה. באומרה "אור החופש על הפנים שלי", היא מסבירה כי לאחר שנמלטה באמצעות רכב המילוט (חברה להידלסטון), היא חשה תחושה של חופש.

היא ממשיכה ושרה "בזמן שהוא רץ אחרינו, צרחתי, 'לך, לך, לך!'; אבל אצל שלושה מאיתנו, מותק, זה מופע צדדי; וקרקס הוא לא סיפור אהבה; ועכשיו שנינו מצטערים (שנינו מצטערים)". שורות אלה מתייחסות למשולש האהבה שנוצר בין סוויפט, קלווין האריס וטום הידלסטון. לאחר הפרידה של סוויפט מהאריס, פורסמו תמונות שלה עם הידלסטון. האריס בתגובה, כתב בטוויטר: . מאוחר יותר, התנצל על דבריו ואמר ל-*British GQ*: . הדבר הוא מעין אזכור של להיטה "Love Story" משנת 2008, העוסק בסיפור אהבה.
[שמאל|ממוזער|270x270px|[קוקטייל האולד פאשנד, המוזכר בשיר.]]

### פזמון שני
הפזמון השני מחולק לשני חלקים: קדם-הפזמון השני והפזמון השני עצמו. קדם-הפזמון השני מכיל בתוכו את ארבע השורות המוזכרות בראשון, עם שינוי של סוף השורה השנייה "כל אחד לעצמו". (בראשון היה כתוב "שיקרתי לעצמי") הפזמון השני, מכיל בתוכו בדיוק את אותן השורות המופיעות בזה הראשון, תוך שהוא מדבר על אותם הדברים שצוינו קודם לכן.

### גשר מוזיקלי
את הגשר המוזיקלי, פותחת סוויפט בשורה "היינו ג'ט-סט, בוני וקלייד (הו-הו)". השניים כפי שצוין קודם לכן, היו שודדים שפעלו במרכז ארצות הברית בזמן השפל הגדול, בשנות ה-30 של המאה ה-20. הם משכו תשומת לב רבה מצד התקשורת, ומעלליהם ריתקו רבים מקוראי העיתונים של אותה תקופה. הם נודעו כשודדי בנקים, על אף שקלייד העדיף דווקא לשדוד חנויות קטנות ותחנות דלק. בוני וקלייד פעלו כחלק מכנופיית עבריינים אותה הוא הנהיג. סוויפט מתייחסת אליהם כאנשים שאוהבים פשע ומשווה את הדבר לאופן בו הדברים מתנהלים במערכות היחסים שלה. רכב המילוט ימשיך לנסוע, אך בסופו של דבר הם יפגשו במותם (כפי שקרה ב-23 במאי 1934), כמו גם העובדה שהיא תפגוש בקץ מערכת היחסים החדשה שלה.[ממוזער|243x243px|[טום הידלסטון, 2012|ימין]]

בהמשך, היא שרה שלוש שורות: "עד שעברתי לצד השני; לצד השני; זה לא מפתיע שהסגרתי אותך (הו-הו)". זוהי נקודת המפנה בשיר, שתוארה גם כ"חשיפה הגדולה". כאן סוויפט מסגירה את נהג רכב המילוט ובוגדת בו. אף על פי שזה נראה כאילו הוא הציל אותה, היא הערימה עליו. בהתחשב בשורה הקודמת "היינו ג'ט-סט, בוני וקלייד" הוא לטענתה, היה צריך להבין שהמצב טוב מדי ושהבגידה הזו צפויה. סוויפט לא רק הערימה על הנהג, אלא שינתה את כל הסיפור שהוצג בשיר. לעיתים קרובות, ביקרו מבקרי המוזיקה ואתרי האינטרנט את סוויפט בנימה שלילית, תוך שנטען עליה כי היא "משחקת באנשים", אך כאן היא מציגה עצמה כבוגדת ומביעה מעט חרטה על מעשיה. היא מסכמת זאת בשורה החמישית ואומרת "כי אנחנו הבוגדים לעולם לא מנצחים". כלומר, היא רומזת כי פושעים לא מנצחים מכיוון שלרוב, כולם משלמים את המחיר על פשעיהם. במקרה הזה, סוויפט מאבדת גם את הידלסטון וגם את האריס ו"נענשת על פשעיה". סוויפט מתייחסת לעצמה כבוגדת גם בשיר "Dear John", בו היא שרה "תוסיף את שמי לרשימה הארוכה של הבוגדים שלא מבינים". בנוסף לכך, כתוב ב-"Dear John" שהיא "בכתה כל הדרך בחזרה הביתה" (ב-"Getaway Car" היא "בוכה ברכב המילוט"), תוך שכתוב איך היא "לקחה את הגפרורים לפני שהאש הצליחה לתפוס אותי" (ב-"Getaway Car" היא "מכה את הגפרור ומפוצצת לך את הראש"). מדובר בשתי תקבולות המעצימות את המאורע.

בשורה השישית היא שרה "אני ברכב המילוט", והדבר מהווה שינוי בעצמאותה של סוויפט. היא עדיין בתוך רכב המילוט, אך ללא הנהג. כלומר, היא נפרדה מבני זוגה ונותרה לבדה, אך היא בעלת שליטה מלאה על החיים שלה. במרבית שיריה, סוויפט אינה הנהגת ברכב. (כמו ב-"Back to December" ו-"All Too Well") עם זאת, הפעם היא הנהגת והיא לכאורה שולטת במצב. בשורה הבאה, היא שרה "השארתי אותך בבר המוטל". במוטלים אין בדרך כלל ברים. עם זאת, ישנו אזור בשיקגו, אילינוי בשם "המוטל בר" המגיש את משקאות האולד פאשנד, המוזכרים בשני קדמי-הפזמון.

היא סוגרת את הגשר המוזיקלי עם שתי השורות "שמתי את הכסף בשק וגנבתי את המפתחות; זו הייתה הפעם האחרונה שראית אותי (אה!)". סוויפט משתמשת בכסף כדימוי של מערכות היחסים שלה. באומרה "שמתי את הכסף בשק", היא מתכוונת לכך שאת אותן מערכות היחסים, היא השאירה בעבר והיא ציפתה שכך גם התקשורת תעשה. בנוסף לכך, היא מסבירה על כך שהיא נמלטה בזמן מהמצב לפני שנענשה, בניגוד לבוני וקלייד שנתפסו ונהרגו כעונש. כלומר, היא הצליחה להתחמק מעונש ממשי, אך בוני וקלייד לעומתה, לא הצליחו וקיבלו את עונשם.

### פזמון שלישי
הפזמון השלישי דומה ברובו לראשון ולשני, אך בשורה "טסנו, אבל לעולם לא היינו מגיעים רחוק" היא מוסיפה "אל תעמיד פנים". כלומר, היא מנסה להציג את המצב ככזה שסופו ידוע מראש, תוך שהיא מבקשת מהידלסטון "לא להעמיד" פנים שהוא לא צפה את הדבר הזה. בשורה "היו צפירות בפעימות הלב שלך" היא מוסיפה "היה צריך לדעת". כלומר, היה ברור שמערכת היחסים הזו תגיע לקצה במהירות.

### אאוטרו
האאוטרו של השיר כולל בתוכו סגירת מעגל. הוא כולל שמונה שורות, אותן סוויפט שרה במהירות: "נהגתי ברכב המילוט; בכיתי ברכב המילוט; גססתי ברכב המילוט; נפרדתי לשלום ברכב המילוט; נסעתי ברכב המילוט; בכיתי ברכב המילוט; גססתי ברכב המילוט; נפרדתי לשלום ברכב המילוט". כמו שסוויפט עזבה את האריס, כך היא עושה גם להידלסטון. היא בוכה כשהיא מתרחקת, מה שמעיד על העובדה ששניהם נפגעו מהמצב, אך היא בכל זאת עוזבת. הגבר החדש אליו היא הולכת לכאורה הוא ג'ו אלווין, שנשאר עמה זמן רב לאחר צאת השיר. היא רומזת לאורך כל השיר שהידלסטון היה צריך לדעת שזה יקרה. השורה "אל תעמיד פנים שזו כזו תעלומה, תחשוב על המקום בו פגשת אותי לראשונה", כוללת בתוכה את כל האמת בנוגע למצב שנוצר. הידלסטון פגש אותה כשהיא נמלטה מיחסיה עם האריס, והוא היה ל"רכב המילוט" שלה, תוך שגם ממנו היא נפרדה לבסוף.

## ביקורת
"Getaway Car" ספג ביקורות חיוביות מטעם מבקרי המוזיקה העכשווית למבוגרים. זאק שונפלד מניוזוויק כינה את השיר כ"מצוין וקורן" וטען ש"האנרגיה שלו מאוד מסיבית, חזקה ומשפיעה". בביקורת על *Reputation*, שיבח לואי ברוטון מאייריש טיימס את "Getaway Car" על "כתיבתו החכמה שעוסקת בתובנות ומכילה רוך ויופי. זאת, תוך מתן דגש על הפרטים הזעירים ביותר בסיפור". ב-*[[Consequence]]* לא התרשמו מהפקת האלבום, אך טענו כי "Getaway Car" הוא אחד מהרגעים החזקים והבולטים ביותר בו. אלינור גרהאם מ-*The Line of Best Fit*, שרה מרפי מ-**, וג'ון מרפי מ-*musicOMH*, שיבחו את השיר ואת המילים שלו, תוך שטענו כי מדובר באחד מהרגעים הבולטים ביותר מ-*Reputation*. מתוך 206 שירים, דירג מגזין רולינג סטון את השיר כשיר ה-32 הטוב ביותר של סוויפט, תוך הבעה חיבה רבה כלפיו.

באטלנטיק תיארו את השיר כ"מושיע של *Reputation*", תוך שכתבו כי "המנגינה שלו אמיתית מאוד, והוא עצמו גורם לתחושה ערפילית כמו בסרטים". סטיבן תומאס ארלוויין מ-AllMusic שיבח את השיר וטען כי הוא מציג "פגיעות וביטחון", תוך שהוסיף כי הוא "מורכב, עמוק ומציג את סוויפט כזמרת-יוצרת בוגרת". רוב שפילד מרולינג סטון השווה את צורת הכתיבה של סוויפט לזו של פול מקרטני, תוך שטען כי "השיר מכיל בתוכו מילים איכותיות וקולנועיות". בשנת 2020, בעת שהוציאה את אלבומה השמיני ''Folklore'', שפילד דירג את "Getaway Car" כשיר ה-27 הטוב ביותר שהוציאה במהלך הקריירה שלה.

### רשימות כל הזמנים וסוף שנה

## הצלחה מסחרית
ב-7 בספטמבר 2018 הודיעה חברת התקליטים יוניברסל מיוזיק אוסטרליה כי "Getaway Car" יופץ כסינגל שיווקי באוסטרליה וניו זילנד, אך לא יופץ בשאר רחבי העולם. השיר נשלח לרדיו להיטים עכשוויים באוסטרליה וניו זילנד על ידי יוניברסל וביג משין רקורדס. הרעיון מאחורי הפצתו של השיר כסינגל שיווקי, היה לעזור במכירות הכרטיסים של סיבוב ההופעות החמישי שלה "Taylor Swift's Reputation Stadium Tour", שהתקיים במדינות אלה ונועד לעזור בקידום אלבום האולפן השישי שלה, *[[Reputation]]*. "Getaway Car" נכלל ברשימת השירים של סיבוב ההופעות, כהדרן שלו.

"Getaway Car" לא נכנס למצעדים הרשמיים של אוסטרליה וניו זילנד. הוא הגיע למקום ה-33 במצעד השירים הדיגיטליים של אוסטרליה, המתבסס על מכירות דיגיטליות בלבד. איגוד תעשיית ההקלטות האוסטרלי העניק לו את תואר הפלטינה, על מכירות של למעלה מ-70,000 עותקים במדינה, מה שהפך אותו לאחד מהשירים הנמכרים ביותר באלבום שם. במצעד השירים החמים של ניו זילנד, הגיע למקום התשיעי. בארצות הברית, זכה השיר להצלחה נאה אף על פי שלא הופץ שם כסינגל שיווקי או כסינגל, כאשר הגיע למקום ה-12 במצעד של רולינג סטון טרנדינג 25.

בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-115 מיליון השמעות.

## הופעות חיות
סיבוב ההופעות של סוויפט, The Eras Tour, החל במרץ 2023 ובכל מופע סוויפט ביצעה שני שירי הפתעה. שירי הפתעה אלו מבוצעים במהלך מיני סט אקוסטי ואינם חוזרים על עצמם לאורך סיבוב ההופעות, למעט במקרה של טעויות במהלך הופעות. סוויפט הביעה את כוונתה לנגן שירים שונים בכל ערב כדי לספק חוויות ייחודיות למעריצים. "Getaway Car" בוצע באצטדיון ג'איינטס במזרח רתרפורד, ניו ג'רזי, ב-26 במאי 2023 יחד עם השיר "Maroon". סוויפט רמזה על השיר בפני הקהל לפני ביצועו, והודתה שהוא היה מבוקש מאוד בקרב המעריצים. ג'ק אנטונוף, משתף פעולה וחבר קרוב של סוויפט, הצטרף אליה לבמה להופעה זו. סוויפט תיארה את אנטנוף כמי שמרגיש כמו בן משפחה והזכיר את תרומתו לשיר, כולל שירת רקע בחלק מהשורות ומתן גיבוי אקוסטי חזק. ב-20 באוגוסט 2024, סוויפט סיימה את הופעתה האחרונה בלונדון במסגרת סיבוב ההופעות Eras Tour. בהופעה, ג'ק אנטונוף הצטרף לסוויפט לביצוע השירים "Death By a Thousand Cuts" ו-"Getaway Car".

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 2017
קטגוריה:שירי טיילור סוויפט
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ג'ק אנטונוף
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי טיילור סוויפט
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי ג'ק אנטונוף
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי טיילור סוויפט
קטגוריה:שירי לפידים
קטגוריה:שירים על אלכוהול
קטגוריה:שירים על בגידה: מעילה באמון
קטגוריה:שירים על בוני וקלייד
קטגוריה:שירים על בתי מלון ומוטלים
קטגוריה:שירים על פרידה
קטגוריה:שירי סינת'-פופ אמריקאיים