open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
תחרות העל בלונדון 2012

**תחרות העל בלונדון 2012** הייתה הרביעית במסגרת תחרויות העל בלונדון, בירת אנגליה. התחרות, שהתקיימה בין התאריכים 1 בדצמבר ל-10 בדצמבר 2012, נערכה בשיטת ליגה וכללה שמונה סיבובים.

בתחרות זו שבר מגנוס קרלסן את שיא כל הזמנים בנקודות מד הכושר בו החזיק גארי קספרוב במשך 13 שנים.

## משתתפי התחרות
# מגנוס קרלסן – רב-אמן נורווגי המדורג במקום ה-1 בעולם בשחמט עם 2848 נקודות במד כושר (נכון לנובמבר 2012).
# לבון ארוניאן – רב-אמן ארמני המדורג במקום ה-2 בעולם בשחמט עם 2815 נקודות.
# ולדימיר קראמניק – רב-אמן רוסי, המדורג במקום ה-3 בעולם בשחמט עם 2795 נקודות, אלוף העולם בשחמט בין השנים 2000 ל-2007.
# וישוואנתן אנאנד – רב-אמן הודי בשחמט ואלוף העולם דאז. אנאנד מדורג במקום ה-6 בעולם עם 2775 נקודות.
# היקארו נקמורה – רב-אמן אמריקאי, המדורג במקום ה-13 בעולם בשחמט עם 2753 נקודות, ובמקום הראשון בארצות הברית.
# לוק מקשיין – רב-אמן אנגלי, המדורג במקום ה-29 בעולם בשחמט עם 2713 נקודות. השחקן האנגלי החזק ביותר.
# מייקל אדמס – רב-אמן אנגלי, המדורג במקום ה-33 בעולם בשחמט עם 2710 נקודות.
# יהודית פולגאר – שחקנית הונגרית בדרגת רב-אמן לגברים, המדורגת במקום ה-41 בעולם בשחמט עם 2705 נקודות. השחקנית החזקה ביותר אי פעם.
# ג'ון גויין – רב-אמן אנגלי, המדורג במקום ה-112 בעולם בשחמט עם 2644 נקודות.

## תוצאות התחרות

## משחקי התחרות

## קישורים חיצוניים

*  
* דיווח על הסיבוב הראשון וניתוח המשחקים, באתר theweekinchess י
* דיווח על הסיבוב השני וניתוח המשחקים, באתר theweekinchess 
* דיווח על הסיבוב השלישי וניתוח המשחקים, באתר theweekinchess 
* דיווח על הסיבוב הרביעי וניתוח המשחקים, באתר theweekinchess 
* דיווח על הסיבוב החמישי וניתוח המשחקים, באתר theweekinchess 
* דיווח על הסיבוב הששי וניתוח המשחקים, באתר theweekinchess 
* דיווח על הסיבוב השביעי וניתוח המשחקים, באתר theweekinchess 
* דיווח על הסיבוב השמיני וניתוח המשחקים, באתר theweekinchess 
* דיווח על הסיבוב התשיעי וניתוח המשחקים, באתר theweekinchess 

## הערות שוליים
 

קטגוריה:תחרויות שחמט ב-2012
קטגוריה:תחרות העל בלונדון
קטגוריה:2012 בממלכה המאוחדת
רני גילת

**רני גילת** (נולד ב-1970) הוא קדר ואמן קרמיקה ישראלי.

## ביוגרפיה
בין השנים 1993–2005 היה גילת בעל מעבדת צילום מקצועית וחנות צילום בתל אביב-יפו אשר שרתה בעיקר לקוחות מקצועיים. בשנת 2006 החל בלימודי קרמיקה במחלקה לעיצוב קרמי וזכוכית בבצלאל בירושלים. פרויקט הסיום שלו כלל גופים גדולים, עשויים באבניים, שהוצגו כ"צלמיות" מודרניות. בעשור השני של המאה ה-21 החל גילת ליצור את מרבית יצירותיו בפורצלן, בטכניקה של שימוש באובנים. בעבודותיו הוא משלב בעבודתו צביעה בעזרת מלחים, המדגישה את מבנה הכלי. בשנת 2012 הנחה את "פרויקט גילת", קבוצה של חובבים מטעם "הוועד למלחמה באיידס", עמה יצר פיסול קרמי בטכניקות שונות. לצד עבודות קדרות זו הוא יוצר גם יצירות אמנות לא שימושיות, העוסקות ביחס שבין האובייקט למסורת האמנות והאומנות.

גילת היה בעבר שותף בגלריית של קואופרטיב הקרמיקאים "רוח כדים" בירושלים וכיום הוא מציג מעבודותיו בגלריה השיתופית "שלוש שלושים", בתל אביב-יפו.

## תערוכות יחיד
*2017 - פורצלן ועוד, 8 ביפו, גלריה לקרמיקה עכשווית, תל אביב-יפו
*2018 - שִׁתּוּךְ, גלריה B.Y5, תל אביב-יפו.

## תערוכות קבוצתיות
*2006 - "כלי פרי כלי", מוזיאון מטולה
*2007 - "כלי פרי כלי", גלריית חנקין, חולון
*2010 - "אגרטל עכשיו", בית האמנים, תל אביב-יפו
*2010 - "חיבור נגיעה", משכן לאמניות הבמה, תל אביב-יפו
*2011 - תערוכת קרמיקה בינלאומית, פסטיבל גנגג'ין (Gangjin), קוריאה
*2012 - "חומר חיובי", בית בנימיני, תל אביב-יפו [קטלוג]
*2013 - "חומר זוכר", הביאנלה ה-7 לקרמיקה, מוזיאון ארץ ישראל, תל אביב-יפו [קטלוג]
*2013 - "2013/ סל צריחה", בית בנימיני, תל אביב-יפו
*2014 - "המשתה", בית בנימיני, תל אביב-יפו
*2015 - "החומר הלבן, פיסול עכשווי בפורצלן", מוזיאון וילפריד ישראל לאמנות ולידיעת המזרח, קיבוץ הזורע
*2015 - In House, בית בנימיני, המרכז לקרמיקה עכשווית, תל אביב-יפו
*2015 - "להפוך את הקערה על פיה", שלוש שלושים, גלריה לקרמיקה, תל אביב-יפו
*2016 - רטוב/שרוף - הביאנלה השמינית לקרמיקה ישראלית, מוזיאון ארץ ישראל, תל אביב-יפו
*2018 - לא הכל זהב, המבשלה לאמנויות הקרמיקה, קריית טבעון.

## לימודים
*2010-2006 - תואר ראשון בעיצוב קרמי וזכוכית, בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב, ירושלים
*2010-2012 - תואר שני באמנות בינתחומית, הפקולטה לאמנויות, אוניברסיטת תל אביב, תל אביב-יפו.

## הוראה
*החל משנת 2004 - מלמד בסטודיו פרטי בתל אביב-יפו
*2014-2012 - פורצלן ושריפות מיוחדות, בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב, ירושלים
*2012 - קורס פורצלן, קדרות ומשטחים, בית בנימיני, תל אביב-יפו.

## פרסים
*פרס קרן מנדל לאמנות
*2012 - מלגת AIDASHED לסדנה בינלאומית בגבעת חביבה.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* עבודותו של רני גילת הנמצאות באוסף נזר לקרמיקה אמנותית ישראלית באתר ארץ חפץ אוספי מורשת בישראל

קטגוריה:אמני קרמיקה ישראלים
קטגוריה:בוגרי בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב
קטגוריה:סגל בצלאל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
משי (תרנגול)

שמאל|ממוזער|230px|תרנגולת משי נקבה שחורה, ולידה אפרוח
שמאל|ממוזער|230px|תרנגולת משי לבנה
**תרנגול משי** הוא גזע תרנגול מבוית. המאפיין העיקרי של גזע המשי הוא ניצוי רך כשל פלומת אפרוח. רכות זו מזכירה רכות של בד משי, ומכאן שמו.

ממוזער|תרנגולת משי, באר שבע 23.12.22

## היסטוריה
התיעוד הכתוב המוקדם ביותר הידוע של תרנגול משי מגיע מכתביו של מרקו פולו, אשר במהלך מסעותיו באסיה במאה ה-13 תיאר תרנגול פרוותי. אין בנמצא מידע מדויק על מקום מוצאו של גזע המשי, אך מספר כתובים מצביעים על סין העתיקה, דרום-מזרח אסיה, הודו ואף האי ג'אווה שבאינדונזיה. אוליסה אלדרובנדי, חוקר טבע איטלקי, כתב בשנת 1599 על תרנגול "הלבוש בפרווה המזכירה פרוות חתול שחור". הגזע יובא לאירופה ככל הנראה על ידי סוחרים שעברו בדרך המשי או בנתיבים ימיים, והוכר רשמית בצפון אמריקה בשנת 1874.

## מראה

פרט לייחודיות הנוצות שלו, לתרנגול המשי מספר מאפיינים נוספים המייחדים אותו מיתר גזעי התרנגולים המבויתים: הצבע האופייני של העור ורקמות הבשר שלו הוא כחול-אפור כהה, תנוכי אוזניו כחולים, וכן יש לו חמש אצבעות בכל כף רגל, בעוד ליתר גזעי התרנגולים יש רק ארבע. תרנגול המשי נפוץ בצבעים שחור, לבן, חום-צהבהב (buff), אפור וכחול.
לעוף זה קיימת גם גרסת בנטם מוקטנת, שממדיה כשני שלישים מממדי הגזע המקורי.

## מזג
תרנגולי המשי ידועים במזגם הרגוע, השלו והכנוע. לפיכך, המשי הוא אחד מגזעי התרנגולות המתאימים ביותר לגידול כחיית מחמד. במקרים מסוימים, תרנגולי משי אף לא יתנגדו לאדם שינסה להרימן. תרנגולות המשי ידועות כדוגרות מעולות וכאמהות נאמנות. בשל-כך, נהוג להשתמש בתרנגולות משי כאומנות לביצים מופרות ולאפרוחים של תרנגולות מגזעים אחרים. אפרוחים שגדלו בקרב אומנת מגזע משי נוטים להיות רגועים בבגרותם, ביחס לתרנגולים אחרים מאותו הגזע, וזאת משום שגדלו בקרבת אם רגועה ושקטה.

## כשרות
מאפייניו השונים של תרנגול המשי עוררו שאלה אם הוא עונה להגדרה של עוף כשר ואם מותר לאכלו ולאכול את ביציו. הנטייה בקרב פוסקי ההלכה היא להחמיר בשאלה זו, בעיקר מכיוון שכשרות עופות מבוססת על מסורת רציפה של אכילת העופות האלה, ואין מסורת רבת שנים לאכילת תרנגול משי.. על פי פסיקת הרב מחפוד עוף זה כשר.

## משקלים ממוצעים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:גזעי תרנגולים
קטגוריה:חיות מחמד
באר עינות ניסנית

** באר עינות ניסנית** הוא שמה של באר עתיקה מהתקופה הנאוליתית הנמצאת ליד צומת כביש הגישה למושב היוגב. זוהי אחת הבארות הקדומות ביותר שנתגלו עד כה בארץ ישראל.

## גילוי הבאר
הבאר היא חלק מאתר ארכאולוגי הנקרא "עינות ניסנית" השוכן על שוליו המערביים של עמק יזרעאל משני צידי כביש 66, הכביש מיקנעם למגידו, מצפון מערב לתל מגידו. בשנת 2003 נערכה באתר חפירת הצלה ונתגלה אתר רב-תקופתי. בשנת 2012 נערכה באתר חפירת הצלה נוספת מטעם רשות העתיקות בראשותו של יותם טפר, בה התגלתה הבאר. הבאר מיועדת לשימור כאתר ארכאולוגי.

על פי ממצאי החפירה, הבאר היא בעומק של 8 מטר עם פתח סגלגל בקוטר של 1.3 מטר. חלקה העליון הסמוך לקרקע בנוי מאבני גוויל בגודל בינוני בגובה מטר, חלקה התחתון של הבאר בעומק 7 מטר חצוב בסלע. הבאר נחצבה עד מפלס מי התהום. הבאר נחשפה במרכזו של מפלס חיים, והייתה כנראה חלק מיישוב חקלאי קדום. על פי הבאר נמצאו שתי אבנים גדולות שהצרו את פתחה.

הממצאים שנמצאו במפלס החיים ליד הבאר ובתוכה כוללים להבי צור בעלי שינון עמוק ששימשו כנראה לקציר אשר על פי הארכאולוגים הם אופייניים לתרבות הירמוכית. בנוסף נמצאו ראשי חץ וכלי אבן, וחומר אורגני הכולל עצמות בעלי חיים. בתחתית הבאר נמצאו עצמות של אישה וגבר.

## תיארוך הבאר
במפלסי החפירה השונים לא נמצאו כלי חרס, העדרם הביא את החופרים להשערה שהבאר והיישוב סביבה התקיימו בתקופה הנאוליתית קדם קרמית ג' (האלף השביעי לפנה"ס). בכוונת החופרים לבצע בדיקות תיארוך פחמן-14 לממצאים האורגניים שהתגלו בתוך הבאר, על מנת לתארך אותה בדיוק רב יותר.

## חשיבות הבאר
באר מתקופה זו מעידה על יכולת ארגונית של תושבי היישוב ועל ידע בהידרולוגיה וגאולוגיה שאפשרו את חפירתה. בארץ ישראל נמצאו שתי בארות נוספות מהתקופה הנאוליתית, אחת באתר הטבוע עתלית-ים המתוארכת לתקופה הנאוליתית הקדם-קרמית ג', ובאר מאוחרת במקצת, מהתרבות הירמוכית של התקופה הנאוליתית הקראמית באתר שער הגולן.

## קישורים חיצוניים

* 
* נחשפה באר מים נדירה, מהקדומות שנתגלו בעולם: שימשה את החקלאים הראשונים של עמק יזרעאל (נובמבר 2012) באתר רשות העתיקות
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אתרים ארכאולוגים נאוליתים בארץ ישראל
עינות ניסנית
קטגוריה:עמק יזרעאל: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:היוגב
היפה והגלדיאטור

**היפה והגלדיאטור** (באיטלקית: **Gladiatori di Roma**) הוא סרט הנפשה איטלקי משנת 2012 בבימויו של איג'יניו סטראפי. הסרט הופץ בישראל ב-14 בפברואר 2013. את הסרט הפיקה חברת ההנפשה האיטלקית "Rainbow S.p.A", שידועה בהפקת הסדרה "מועדון ווינX".

## תקציר העלילה
טימו הגלדיאטור הלא מוצלח הצעיר אומץ על ידי הגנרל קרינו, וגדל באקדמיה המפורסמת ביותר לגלדיאטורים שברומא, אבל טימו לא קורץ מאותו חומר ממנו עשויים גלדיאטורים. כל שברצונו לעשות הוא להסתובב עם חברים שלו ולהימנע מהאימונים הקשים של אביו החורג. כשטימו פוגש את לוסילה המקסימה, הוא מחליט לשנות את חייו כדי להראות לה את הגיבור החבוי בו. דרך כישופים ואימונים נוראיים של דיאנה המאמנת, טימו צריך להפוך לגלדיאטור הגדול של כל הזמנים בשביל להראות ללוסילה מי הוא באמת.

## שם הסרט בישראל
אף שהסרט נקרא במקור "Gladiatori di Roma" ("גלדיאטורים מרומא") הוחלט בישראל לקבוע לו שם אחר. בעמוד הפייסבוק של החברה המפיצה פורום פילם התבקשו הגולשים להציע שמות לסרט בעברית, ולבסוף נבחר השם "היפה והגלדיאטור".

### דמויות ומדבבים
***טימו הגלדיאטור** (ג'ון שווב/תובל שפיר)
***לוסילה היפה** (ג'ו וייט/אליאנה תדהר)
***דיאנה המאמנת **(פלמיניה פגרוטי/דנה פרידר)
***קורונה** (גלן ורג'/יורם יוספסברג)
***קציוס** (בעברית: סער בדישי)
***פריסקה** (בעברית: טלי בן-יוסף)
***וליה** (בעברית: בת חן סבג)
***קסיו ** (טים בקמן/תום שוורצברג)
*שלום שמואלוב

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטי אנימציה ממוחשבת
קטגוריה:סרטי 2012
קטגוריה:סרטים איטלקיים
קטגוריה:סרטים באיטלקית
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:רומא בקולנוע
Kites

**עפיפונים** (באנגלית: **Kites**) הוא שיר מאת האל האקאדיי ולי פוקריס בביצוע להקת סימון דופרה והצליל הגדול  מסוג בלדה פסיכדלית שהיה להיט בשנת 1967. חברי הלהקה, האחים שולמן, שלא אהבו את עיבוד השיר, פרשו ממנה לאחר זמן מה על מנת להקים את להקת ג'נטל ג'ייאנט. הגרסה המקורית של השיר הוקלטה על ידי שלישיית ה-Rooftop Singers ב-1967.

השיר הוקלט באולפני אבי רוד ומשלב בין כלי הנגינה מכונת רוח, מלוטרון, ויברפון וגונג, וכן דקלום בסינית מפי השחקנית הבריטית-סינית ידידת הלהקה, ג'קי צ'ן.

בשיר פונה הדובר לאהובתו ומבטיח לה שאם לילותיה יהיו חשוכים, ידאה לחלונה על גבי עפיפון לבן כשלג (snow white kite) ויזרע בשמיים ירח וכוכבים של נייר וכתובת שתאמר "אני אוהב אותך".

השיר דורג במקום השמיני במצעד הסינגלים הבריטי בשלהי 1967.

להקת נקמת הטרקטור הקליטה גרסה עברית לשיר ("עפיפונים") בתקליט הבכורה שלה ב-1990.

## קישורים חיצוניים

* אודות הלהקה
* מילים ואקורדים
* מילים לגרסת נקמת הטרקטור

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי רוק פסיכדלי
ישנן בנות

"**ישנן בנות**" הוא שיר שכתב יורם טהרלב ללחן של יאיר רוזנבלום, לתוכנית העשרים של להקת הנח"ל "הנחלאים באים, הנחלאים באים" בשנת 1967. השיר בוצע על ידי בנות להקה, כשהסולנית הייתה שולה חן.

השיר מתאר בצורה הומוריסטית את עולמן של בנות קלות דעת, צרות אופקים והמוניות; והוא כתוב כמו לא מעט שירים אחרים של טהרלב - בגוף ראשון נקבה, כאשר הדוברת מתיימרת לא להיות כמו אותן בנות ומתנהגת בסוף בדיוק כמותן ("אני קוראת זאת עד הסוף אבל יודעת שזה בלוף"):

## גרסתה של דנה אינטרנשיונל

"**ישנן בנות**" הוקלט בשנת 1994 על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית דנה אינטרנשיונל. את השיר הקליטה במסגרת האלבום אומפטמפה (1994), והוא יצא לאור כסינגל השלישי מתוכו לאחר יציאתו של "נוסעת לפטרה" כסינגל השני. השיר יצא לאור באוקטובר 1994 ובמרוצת השנים נכלל באלבום האוסף, דיווה – האוסף (1998).

השיר זכה להצלחה ארצית רבה כאשר הגיע למקום הראשון במצעד של רשת ג'.

### רקע
"ישנן בנות" הוא חידוש קצבי לשיר של להקת הנח"ל משנת 1967. הוא מתאר בצורה הומוריסטית בנות קלות דעת שמושכות את כל הגברים לכאורה. מבצעת השיר, מסבירה שהיא לעומת אותן הבנות אינה כזו ("אבל אני – איני כזאת"). החידוש (בעיבודו של עופר ניסים) הוא גם לקטע ממארש צה"ל, כאשר מהגרסה המקורית הושמטו חלק מהבתים וסדרם השתנה.

בריאיון לפנאי פלוס שאירע בינואר 1995 הצהירה אינטרנשיונל: "אני ועופר ניסים חיפשנו שירים לאלבום החדש שלי, ושמענו את האלבומים של להקת הנח"ל. מכל השירים, 'ישנן בנות' היה הטוב ביותר. זה שיר כל כך יפה, התאהבתי בו מיד. לא רק כיוון שיש לו מנגינה גדולה, אלא גם בגלל המילים הנפלאות המבטאות את הסיפור שלי בדיוק".

### ביקורת והצלחה
"ישנן בנות" הפך ללהיט ארצי והגיע למקום הרביעי במצעד הפזמונים העברי השנתי לשנת תשנ"ה. בכתבה שהתפרסמה בראש אחד באוגוסט 1994 נכתב: "דנה שינתה מעט את המלים והוסיפה כמה גניחות לשיר. עופר נסים, המנהל המוזיקלי והאישי של דנה, ומי שהוציא את הגרסה החדשה, הוסיף אקורדיון והמנון של מצעד צבאי. כשהיא שרה 'אבל אני איני כזאת' אנחנו בהחלט יכולים להאמין לה, אבל כשהיא שרה 'אני צנועה בדרך כלל ואיש אליי אינו נטפל' אנחנו יכולים בהחלט לא להאמין לה".

בינואר 2014 עלתה בערוץ 24 סדרה בכיכובה של אינטרנשיונל, "ישנן בנות"; שמה של הסדרה נגזר משמו של השיר.

### הופעה
במופע "ארץ ישראל המתחדשת" (1996), ביצעה אינטרנשיונל את השיר עם שולה חן, הסולנית בגרסה המקורית. בנוסף, נכלל באלבום "יש מסיבה ישראלית" (2005).

### מיקומי שיא

### היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

* השיר "ישנן בנות" המקורי - באתר של יורם טהרלב
* ישנן בנות - בביצוע להקת הנח"ל באתר יוטיוב

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 1967
קטגוריה:סינגלים מ-1967
קטגוריה:סינגלים מ-1994
קטגוריה:שירי להקת הנח"ל
קטגוריה:שירי שולה חן
קטגוריה:שירי דנה אינטרנשיונל
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי יורם טהרלב
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי יאיר רוזנבלום
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי עופר ניסים
קטגוריה:שירים על ביגוד ואופנה
קטגוריה:סינגלים בהוצאת IMP דאנס
קטגוריה:שירי להקות צבאיות
ג'ק ויילד

[שמאל|200px|ממוזער|ג'ק ויילד ככוכב הסדרה "[בר-זנב וחבריו"]]
**ג'ק ויילד** (באנגלית: **Jack Wild**; 30 בספטמבר 1952 - 1 במרץ 2006) היה שחקן קולנוע אנגלי מועמד פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר לשנת 1968 על תפקידו בסרט "אוליבר!".

## קריירה
ויילד נולד בעיירה רוייטון שבמחוז מנצ'סטר רבתי למשפחה ממעמד הפועלים והעביר את רוב ילדותו בעיירה האנסלואו שבמערב לונדון.
התגלה לראשונה בתור כישרון ביחד עם אחיו ארתור על ידי סוכן כישרונות, ווילד ואחיו לוהקו הופיעו ביחד במחזמר "אוליבר!". 
בשנת 1968 זכה ווילד בתפקיד העבריין הצעיר דודג'ר בגרסתו של קרול ריד למחזמר המצליח.
ויילד בן ה-16 היה מועמד על ההופעה לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר. 
לאחר שהפך לכוכב קולנוע צעיר פנה ויילד לטלוויזיה והופיע לראשונה בארצות הברית בתוכנית הילדים "בר-זנב וחבריו", בתמורה לשכר של מיליון דולרים.
שיחק בנוסף גם בסרט הקאלט "מלודי", בתפקיד הילד הבעייתי אורנסשואו, ובסרט הרפתקאות "רובין הוד: נסיך הגנבים".

בנוסף להיותו שחקן, הקליט ויילד בצעירותו 3 אלבומים "The Jack Wild Album" באדיבות חברת התקליטים "קפיטול רקורדס", "Everything's Coming Up Roses" ו"A Beautiful World".

## חיים אישיים
### התמכרות
ויילד החל לשתות ולעשן באופן תדיר מגיל 12 ובגיל 21 כבר הצטייר כאלכוהוליסט ואובחן כחולה סוכרת.
התמכרויותיו הקשות של ויילד למעשה גמרו את קריירת המשחק שלו כבר בגיל 24 והרסו את חיי הנישואים שלו עם אשתו השחקנית גיינור ג'ונס.
בשנת 1988 החל ויילד תהליך גמילה שהצליח להחזיר אותו לתלם ולמספר הופעות קולנועיות וטלוויזיוניות קצרות.
בשנותיו האחרונות עבד ויילד בעיקר כשחקן תיאטרון.

### מחלת הסרטן ומוות
ויילד נאבק כ-6 שנים במחלת סרטן חלל הפה שבמהלכן נאלץ לכרות את מיתרי הקול ואת הלשון.
בשל הניתוחים לא היה יכול לתקשר עם סביבתו ועם אשתו השנייה השחקנית קלייר הארדינג.
ויילד נפטר ב-1 במרץ 2006 מהמחלה שנגרמה כתוצאה מאלכוהול ועישון מרובה.

נקבר בבית הקברות "טודיגנטון פריש" שבמחוז בדפורדשייר, מזרח אנגליה.

## קישורים חיצוניים

* 
## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אנגלים
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1952
קטגוריה:אנגלים שנפטרו ב-2006
שיר השטלק

**שיר השַׁטְלָק** (בצ'צ'נית: **Шатлакхан Илли**, תעתיק עברי: שַׁטְלַקָן אִילִּי, תעתיק אנגלי: Şatlaqan Illi) הוא המנון הרפובליקה הצ'צ'נית ברוסיה. כותב ההמנון הוא חוֹדְשִׁי אָחְמָד קַדִירוֹב והמלחין הוא עוּמָאר בֶּקְסוּלְטָאנוֹב.

## מילים

## קישורים חיצוניים
* האזנה לפזמון 
* מילות הפזמון 

קטגוריה:המנונים אזוריים
קטגוריה:צ'צ'ניה
מתתיהו בן תאופילוס (השני)

**מתתיהו בן תּאוֹפילוֹס** (השני) היה כהן גדול בבית המקדש השני בזמן פרוץ המרד הגדול (שנת 66 לספירה). ניתן להניח שהיה בנו של הכהן הגדול תאופילוס בן חנן (כהן בשנים 41-37 לספירה) ונכדו של הכהן הגדול חנן בן שת (כהן בשנים 15-6 לספירה) ובכך היה שייך למשפחת הכהנים בית חנן.

בשנת 65, מינה המלך אגריפס השני את מתתיהו לכהן גדול (השישי והאחרון שנתמנה על ידיו) במקום יהושע בן גמלא.

בסוף שנת 67, בזמן המרד הגדול, מינו הקנאים את פינחס בן שמואל מכפר חבתא למשרת הכהן הגדול במקומו של מתתיהו בן תאופילוס. מינויו על פי גורל של איכר עובד אדמה במקומו של כהן ממשפחת כהנים גדולים הביאה לתחושת שבר:
 פינחס זה היה הכהן הגדול האחרון שכיהן בבית המקדש השני לפני חורבנו.

בזמן המצור הרומאי על ירושלים בשנת 70, הצליחו ארבעת בניו של מתתיהו להימלט מן העיר הנצורה. יחד עם הכהנים הגדולים (מתתיהו עצמו ככל הנראה כבר לא היה בחיים) יהושע בן דמנאי ויוסף בן קמחית (או קבי) ובניהם של כהנים גדולים אחרים (ישמעאל בן פיאבי ומתתיהו בן ביתוס), ברחו בניו של מתתיהו מהעיר הסגורה על ידי משמרות המורדים, אל הרומאים.

לטענת יוסף בן מתתיהו, היו אלה דבריו שלו אל תושבי ירושלים הנצורים, שהשפיעו על האליטה לברוח מהעיר. הפליטים העשירים שוכנו זמנית על ידי אספסיינוס בעיר גופנא, מה שהביא את המורדים לטעון בפני העם, שהפליטים, מאחר שנעלמו מן העין, נרצחו על ידי הרומאים. טיטוס בתגובה, הביא אותם בחזרה כדי שיסובו יחד עם יוסף בן מתתיהו את חומות הר הבית. הבורחים התאספו לפני הצבא הרומי מול החומה והתחננו למורדים להציל את לב לבה של עיר הבירה:
.
דבריהם רק העלו את חמת המורדים, שענו להם בצעקות וקללות. עם החרבת בית המקדש, פסקה גם הכהונה הגדולה.

## הערות שוליים

קטגוריה:כהנים גדולים
קטגוריה:כהנים בתקופת בית שני
קטגוריה:בית חנן
קטגוריה:יהודים בארץ ישראל במאה ה-1
מתתיהו בן תאופילוס (הראשון)

**מתתיהו בן תּאוֹפילוֹס** (הראשון) היה כהן גדול בבית המקדש השני, הכהן הגדול החמישי בזמן שלטון הורדוס. מייסד משפחת הכהונה הגדולה בית קתרוס.

בשנת 5 לפנה"ס, לאחר שגילה את דבר ניסיון הרעלתו, האשים הורדוס את אשתו, מרים בת הכהן הגדול שמעון בן ביתוס, שידעה על כך והסתירה זאת ממנו. בתגובה, הדיח את אביה ממשרתו ומינה לכהונה הגדולה את מתתיהו בן תאופילוס, בן למשפחה ירושלמית.

לדעת דניאל שוורץ, מתתיהו היה כנראה נשוי לאחותם של שלושה כהנים גדולים בני ביתוס: שמעון, יועזר ואלעזר; ובניהם של מתתיהו ואשתו היו שמעון קנתרס, אליהועיני קנתרס, ויוסף קיפא, שהיו גם צאצאי בית ביתוס.

בזמן כהונתו, ביום הכיפורים, מנע מעצמו מתתיהו לשרת ככהן, בהיותו טמא כבעל קרי, ומסיבה זאת מינה ליום אחד כהן אחר למלא את מקומו בכהונה הגדולה:
:.
פסילתו זו של מתתיהו מלשמש בכהונה, היא כנראה הסיבה לחוק, לפיו 7 ימים לפני יום הכיפורים "מתקינין לו (לכהן-גדול) כהן אחר תחתיו, שמא יארע בו פיסול" וגם משתדלים שלא ירדם בליל הכיפורים.

לאחר פרשת הריסת נשר הזהב, מתנת הקודש שתלה הורדוס לקישוט מעל השער הגדול של בית המקדש, הדיח הורדוס בשנת 4 לפנה"ס את מתתיהו מהכהונה הגדולה כמי שאשם באופן חלקי באירוע ומינה במקומו את יועזר, אחי אשתו, מרים בת הכהן הגדול.

אשמתו של מתתיהו באירוע הייתה אחריותו ככהן הגדול על שוטרי המקדש, שנכשלו בהגנה עליו.

## הערות שוליים

קטגוריה:כהנים גדולים
קטגוריה:כהנים בתקופת בית שני
קטגוריה:יהודי המאה הראשונה לפנה"ס
החץ הירוק: שנה ראשונה

**החץ הירוק: שנה ראשונה** (באנגלית: **Green Arrow: Year One**) היא מיני-סדרת קומיקס בת שש חוברות שפורסמה בחוברות הקומיקס החץ הירוק בין ספטמבר לנובמבר 2007 על ידי חברת DC קומיקס. את הסדרה כתב אנדי דיגל ואייר מארק סימפסון.

סיפור המקור של החץ הירוק - כפי שהוא מתואר בסדרת הטלוויזיה "חץ" - לוקח השראה בחלקו מהמיני סדרה.

## תקציר עלילה
אוליבר קווין הוא פלייבוי נהנתן שמחפש אחר ריגושים. אחרי מסיבה נוספת בה שתה לשוכרה, הוא מחליט לצאת למסע ימי, אך נבגד בידי חברו היחיד ושומר ראשו, אדם העונה לשם האקט. עד מהרה הוא מוצא את עצמו נטוש על אי בודד ומיוער בג'ונגל סבוך.

אוליבר שורד את הסביבה החדשה והאכזרית אליה נקלע בעזרת חץ וקשת בלבד, אותם אילתר. אט אט הוא הופך לרב-אמן בצליפה, והחודשים הרבים בהם הוא מעביר את שהותו הכפויה על האי מלמדים אותו להוקיר את הדברים הקטנים והפשוטים, ולראשונה בחייו הוא מאושר. אולם, הוא מגלה שהאי אינו כה בודד כשחשב, והעניינים מסתבכים עבורו. ברונית סמים בשם צ'יינה וייט משעבדת את תושבי האי ומאלצת אותם לגדל אופיום ולהפיק הרואין. לאחר עימות עם האקט, שהתברר כעמיתהּ לעסקים, אוליבר נפצע קשות. הוא ניצל ממוות בטוח בידי טאיאנה, ילידת המקום.

המעשה חסר האנוכיות שעשתה פקח את עיניו הסומאות של אוליבר לאשמה שרבצה עליו למשך כל חייו: רמיסתם של אלה אשר מזלם לא שפר עליהם, תוך שהוא עושה את דרכו לצמרת. כדי לשלם את חובו לטאיאנה, אוליבר מקדיש את חייו ללחום למען הנזקקים. הוא משחרר את העבדים הנתונים לשליטת ארגונה של צ'יינה וייט, כשהוא חמוש רק בקשת ארוכה ובתריסר חצים.

כשרשויות החוק מגיעים למקום, אוליבר מוריד במכוון מערכו של הנעשה, ומקריב את מתן הקרדיט שבמעצר ארגון הסמים לטובת שמירת שלום אנשיה של טאיאנה. הוא בוחר להחליף את סגנונו הראוותני להיחשף לאור הזרקורים בסגנון חיים כפול - איש חברה מכובד במהלך היום וגיבור הנלחם למען חלשים בלילה. עם שובו לסטאר סיטי, אוליבר יוצר לעצמו תחפושת ונוטל את הזהות בה טאיאנה קראה לו: החץ הירוק.

## קישורים חיצוניים
* החץ הירוק: שנה ראשונה בפרויקט פאנדום של DC קומיקס

קטגוריה:החץ הירוק: סיפורים
גבריאל עמרי לוקאס

**גבריאל עמרי לוקאס** (נולד ב-18 ביולי 1993) הוא שחקן טלוויזיה ובמאי קולנוע ישראלי

## ביוגרפיה
לוקאס נולד באשדוד. למד שמונה שנים משחק בבית הספר יצירתי השוכן באשדוד. בתיכון למד במגמת קולנוע. כיום הוא מסיים את לימודי הקולנוע שלו בבית הספר לקולנוע וטלוויזיה ע"ש סטיב טיש שבאוניברסיטת תל אביב ומיוצג בסוכנות ADD.

לוקאס שיחק במחזות שהועלו בתיאטרון יצירתי "בית יד לבנים". עם המחזות שבהם שיחק נמנים; "שמיים כחולים" (2006), "בעיות שינה" (2007), "מכון לחקר חלומות" (2007), "הישרדות" (2008), "חיות" (2011) ו"מי אני מה" (2012).

ב-2010 גילם את יהלי בר, כוכב רוק הנערץ על בנות בית ספרו, בגרסתה הישראלית של הסדרה אחרי הצלצול. ב-2011 השתתף בסרט "שש פעמים" וגילם את יהלי בהופעת אורח בתוכנית יוני והמחוננים.

בשנים 2013 - 2014 גילם את אדוארד, נסיך גאליסיה בעונות השנייה והשלישית של סדרת הנוער "גאליס" המשודרת בערוץ הילדים.

בשנים 2014 - 2015 גילם את עוז, כוכב להקת הרוק, בסדרה "כוכב הצפון".

בשנת 2015 - 2016 גילם את מאור קידרון, נער הומוסקסואל שפורץ בזוגיות עם תלמיד בכיתה של אמו, סדרת הנעורים "להתבגר", על פי סדרת הספרים של גלילה רון־פדר-עמית "להתבגר" בערוץ 10. וכן, החל לשחק בסדרת הנוער פרי יוצרו של גיורא חמיצר "החממה" את אריאל, נער מתלמד בסוכנות החלל לצידם של גאיה שליטא-כץ ולי בירן.

לוקאס ביים מספר סרטים קצרים ביניהם "הביקור" (2015), בו גם שיחק, "סרט קיץ" (2016) שהשתתף בפסטיבל הבינלאומי לסרטי סטודנטים תל אביב ובפסטיבל ירושלים באותה השנה, ו"שלינגל" (2016), שהשתתף גם הוא בפסטיבל הבינלאומי לסרטי סטודנטים תל אביב.

ב-2018 הוציא לוקאס את הסרט "לילה של אהבה", אשר השתתף בפסטיבל הבינלאומי לסרטי סטודנטים. בסרט, אותו גם ביים, מגלם לוקאס חייל שברח מהצבא בניסיון להחזיר אליו את בן זוגו, אך מוצא עצמו בלי מקום לישון בתל אביב, וכך יוצא למסע לילי בחיפוש אחר נחמה ואהבה.

לוקאס הוא הומוסקסואל, והוא עסק בסוגיות הקשורות בנושא זה בכמה מעבודותיו. בימים אלה עובד לוקאס על סרטו הארוך הראשון.

## פילמוגרפיה נבחרת

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית ספר למשחק יצירתי
קטגוריה:גאליס
קטגוריה:במאים ישראלים
קטגוריה:שחקנים הומוסקסואלים
קטגוריה:שחקנים להט"בים ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: קולנוע וטלוויזיה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1993
Different Class

**Different Class** הוא אלבומה החמישי של להקת פאלפ, שיצא לאור ב-30 באוקטובר 1995. הוא היה לאלבומה המצליח ביותר של הלהקה, כאשר הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי והסינגלים שקידמו אותו הפכו ללהיטים בבריטניה ובמדינות נוספות. כיום הוא נחשב לאלבום בריטפופ קלאסי ולאחד מאלבומי הרוק הבריטי הטובים ביותר בכל הזמנים. ב-2006 יצא האלבום מחדש במהדורה מיוחדת, בלוויית דיסק בונוס שכלל בי-סיידים, גרסאות דמו וקטעים נדירים.

## רקע
לאחר כמעט 15 שנים של פעילות בשולי תעשיית המוזיקה הבריטית, הוציאה פאלפ ב-1994 את האלבום His 'n' Hers, שהפך להצלחה המסחרית הגדולה ביותר של הלהקה עד אז והניב את הלהיטים Babies ו-?Do You Remember The First Time. במקביל החלה לפרוח בבריטניה סצנת הבריטפופ, שכללה להקות כמו בלר, סווייד ואואזיס, שדמו בסגנונן לפאלפ.

## תהליך הכתיבה
השיר הראשון שנכתב לאלבום היה Common People, זמן קצר לפני הופעה בפסטיבל רדינג ב-1994. בעקבות התגובה האוהדת של הקהל לשיר, מיהרו חברי הלהקה להקליט אותו ואת הבי-סייד Underwear. במאי 1995 יצא Common People כסינגל, והגיע למקום השני במצעד הסינגלים הבריטי. בעקבות הצלחת השיר, לחצה חברת התקליטים איילנד רקורדס על הלהקה לכתוב שירים נוספים מהר ככל האפשר. עד יוני היו 12 שירי האלבום מוכנים, אך ללא מילים. לדברי הסולן וכותב השירים ג'רוויס קוקר, הוא כתב מילים לעשרה מהשירים תוך לילה אחד, ואת השניים הנוספים למחרת, בדרכו לאולפן ההקלטות.

## קונספט
כנרמז משמו ("מעמד אחר"), עוסקים כמה משירי האלבום בהבדלי המעמדות בחברה הבריטית מנקודת מבטם של צעירי מעמד הפועלים, בהם Mis-Shapes ו-Common People, הלועג לבני המעמדות הגבוהים הרוצים "לחיות כמו האנשים הפשוטים". המעמדות אינם רק כלכליים, ומתבטאים גם בשירים העוסקים במערכות יחסים, בהן אין שוויון בין שני הצדדים: Pencil Skirt, Disco 2000 ו-Underwear מתארים כולם תשוקה לאישה בלתי מושגת.

## מכירות והשפעה
האלבום זכה עם צאתו להצלחה ביקורתית ומסחרית. הוא הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי, וכל ארבעת הסינגלים שקידמו אותו נכנסו לעשירייה הראשונה במצעד הבריטי: Common People ו-Mis-Shapes/Sorted for E's & Wizz הגיעו למקום השני, Disco 2000 למקום השביעי ו-Something Changed למקום העשירי. עד לספטמבר 2011 נמכרו בבריטניה יותר ממיליון ורבע עותקים של האלבום, נתון שהפך אותו לאלבום פלטינה מרובעת.

עם הזמן קנה האלבום מעמד של קלאסיקת רוק בריטית. בביקורת שפורסמה בגארדיאן בעקבות ההוצאה המחודשת של האלבום נכתב כי "אם הבריטפופ יכול להיחשב לתנועה תרבותית אמיתית, זה במידה רבה בזכות האלבום החמישי של פאלפ [...] Different Class נותר גולת הכותרת של הלהקה ושל הבריטפופ". האלבום נבחר במקום השביעי ברשימת האלבומים הבריטיים הגדולים בכל הזמנים שערך המגזין NME, ובמקומות ה-30 וה-46 ברשימות מקבילות במגזין Q.

בשנת 2020 מגזין הרולינג סטון דירג את האלבום במקום ה-162 ברשימת 500 האלבומים הטובים ביותר בכל הזמנים המחודשת.

## סדר השירים
### ההוצאה המקורית

### דיסק הבונוס בהוצאה המחודשת

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי קונספט
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי
מכונת רוח

250px|ממוזער|שמאל|מכונת רוח משנת 1900 לערך
**מכונת רוח** (או אֵאוֹלִיפוֹן,  aeoliphone) הוא כלי נגינה ופעלול-קול המייצר צליל הדומה לנשיבת רוח. הכלי בתצורתו הקלאסית בנוי מתוף המונח אופקית ומסובב באמצעות ארכובה (מנואלה) כנגד יריעת בד קנבס או עור, תוך יצירת חיכוך המשמיע את קול הנשיבה, בהתאם לקצב הסיבוב. כלים מודרניים עושים שימוש במאוורר חשמלי ותריס עץ דרכו נושבת הרוח.

הכלי משמש הן ככלי נגינה ביצירות מוזיקה קלאסית ויצירות מוזיקליות מודרניות והן כפעלול-קול על במת התיאטרון ובהקלטות רדיו בתסכיתים וכדומה.

יצירות מוזיקה קלאסית העושות שימוש במכונת רוח:
* רוסיני - הספר מסביליה
* ז'אן-פיליפ ראמו - צאצאי בוריאס
* ריכרד שטראוס - הסימפוניה האלפינית, דון קישוט, הלנה המצרית, האישה ללא צל
* ראלף ווהן ויליאמס - סינפוניה אנטארקטיקה
* פרד גרופה - סוויטת הקניון הגדול
* אוליבייה מסייאן - מהקניונים לכוכבים (Des canyons aux étoiles), פרנציסקוס מאסיזי, ברקים והלאה (Éclairs sur l'au-delà)
* מוריס ראוול - דפניס וכלואה, הילד והקסמים
* ג'אקומו פוצ'יני - הנערה מהמערב
* בנג'מין בריטן - מבול נח
* ג'רי גולדסמית' - פסקול הסרט "מקס הכחול"
* פאזיל סאי - סימפוניה מספר 3

כמו כן נעשה שימוש במכונת רוח בשירים פופולריים, בעיקר בסוגות רוק מתקדם ופסיכדליה כגון "עפיפונים" של להקת סימון דופרה והצליל הגדול.

## קישורים חיצוניים

*קטע וידאו של נגינה במכונת רוח, באתר YouTube

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:כלי נגינה
פרס כץ

[300px|ממוזער|שמאל|זוכי פרס כץ וחברי ועדת הפרס, יולי 2018, יושבים מימין לשמאל. יושבים פרופ' [מנחם בן ששון, נשיא מדינת ישראל ראובן ריבלין ועדינה כץ, אשתו של מייסד הפרס מרכוס כץ]]
**פרס כץ** הוא פרס המיועד לאישים ומוסדות העוסקים ביישום והפעלת ההלכה בחיים המודרניים, ביצירות שבכתב ובמפעלים מעשיים. גובה הפרס 25,000 דולר.
הפרס מוענק בישראל החל משנת 1975 מטעם קרן משפחת כץ ממקסיקו. בראש הקרן עמד מרקוס דוד כץ עד לפטירתו ב-27 ביולי 2016.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

*
קטגוריה:מחברי ספרות תורנית
כץ
ג'ננסיה

**ג'ננסיה** (שם מדעי: *Janenschia*) הוא סוג של דינוזאור זאורופוד אשר חי באפריקה ביורה העליון לפני 155-145 מיליון שנה. הדינוזאור התגלה בממצאים מתצורת טנדגורו  שבטנזניה, אותם גילו החל מ-1907. קודם לכן הוא תואר כמין אורניתופסיס ושויך לסוג אחר - גיגנטוזאורוס. חלק מהחוקרים סברו שמדובר במין של ברוזאורוס. ב-1991 הוא הופרד לסוג חדש בידי הפלאונטולוג רופרט ווילד. הסוג הכיל מין אחד - *Janenschia robusta*. הדינוזאור קרוי על שם החוקר הגרמני וורנר גננס (Werner Janensch).

דינוזאור זה היה בעל עצם ירך באורך 1.38 מטר, גוף באורך 17 מטר ומשקלו הגיע ל-15 עד 20 טון בממוצע. הוא נראה דומה לברכיוזאורוס וכמותו השתייך לקבוצת המקרונריה. חלק מהחוקרים משייכים אותו לקבוצת הטיטנוזאורים, אך אחרים סוברים שהוא השתייך לקבוצה נפרדת.

## ראו גם
*פוקיונגוזאורוס - דינוזאור שהיה קרוב רחוק אך כנראה בוטל
## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מקרונריה
קטגוריה:דינוזאורים שחיו ביורה עליון באפריקה
קטגוריה:טנזניה: מאובנים
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1991
קבוצת התעשייה האווירית צ'נגדו

**קבוצת התעשייה האווירית צ'נגדו** (**Chengdu Aircraft Industry Group**) היא קונצרן תעופה של הרפובליקה העממית של סין המייצרת חלקי מטוסים, ומעצבת ומייצרת מטוסי קרב. הקבוצה נוסדה בשנת 1958 בעיר צ'נגדו על מנת שתהיה ספק של כלי טיס עבור הצבא הסיני. בין היתר היא אחראית ליצור מטוס החמקן J-20.

בצ'נגדו תכננו ומייצרים את מטוס הקרב צ'נגדו J-10, המטוס מיוצר בשני דגמים - דגם **J-10A** החד מושבי שמתפקד כמטוס רב משימתי ודגם **J-10B** הדו מושבי המשמש בין היתר כמטוס אימונים, תקיפה קרקעית ולוחמה אלקטרונית. בנוסף, מייצרים את מטוס הקרב הסילוני JF-17 שפותח במשותף על ידי סין ופקיסטן.

בין פיתחו הקבוצה כטב"מ מדגם "צ'נגדו יי-לונג-1".

הקבוצה מייצרת ויצרה בעברה חלקי מטוסים עבור המקדונל דאגלס MD-80 וה-בואינג 757.  

|צ'נגדו J-10
קובץ:Pakistan airforce FC-1 Xiao Long.jpg|JF-17
|צ'נגדו J-20
## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:יצרני מטוסים
קטגוריה:תעשיית נשק ברפובליקה העממית של סין
קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: תעופה
המתווך (ספר)

**המתווך** (באנגלית: **The Negotiator**) הוא ספר מאת הסופר הבריטי פרדריק פורסיית'. הספר עוסק בשלהי המלחמה הקרה ובהסכמים שהביאו לסיומה. שם הספר נגזר מעיסוקו של גיבור הספר, המשמש מומחה למשא ולשחרור בני ערובה.
## עלילה
עלילת הספר נפתחת בעת שמנהיגי ארצות הברית וברית המועצות מקדמים הסכם לשיפור היחסים בין המעצמות, ולצמצום הנשק הגרעיני שבידיהן. גורמים בצבא האדום מודאגים מהמלאי המצטמצם של מקורות האנרגיה הזמינים, ובהם הנפט, וגם מצמצום כוחו של צבאם. גם בארצות הברית ישנם אנשים שמודאגים מצמצום היקף הייצור בתעשיות ההגנה ומהמחסור במקורות האנרגיה. שתי הקבוצות מתאגדות יחד ורוקמות מזימה להכשיל את השלום בין ארצות הברית ורוסיה. מטרתן: להביא למלחמה, שתאפשר השתלטות רוסית על מקורות הנפט של סעודיה ושכנותיה. להבנת הקושרים הציר המרכזי בהסכם בין המעצמות הוא הנשיא האמריקני, ג'ון קורמק. כדי להוציאו מן המשוואה יוצאת אל הפועל תוכנית במהלכה נחטף באנגליה סיימון, בנו היחיד של הנשיא, הלומד באוניברסיטת אוקספורד.

הנשיא האמריקני מטיל על סגנו, מייקל אודל, וצוותו את משימה לשחרר את בנו מידי החוטפים. לצורך המשימה מגויס אמריקני גולה אשר חי בספרד בשם קווין. קווין הוא מתווך, מומחה למשא ומתן עם מחבלים וחוטפים, ובעברו איש הכוחות המיוחדים, אשר שירת בגבורה במלחמת וייטנאם. סגן ראש ה-CIA נשלח להשיבו מן הבדידות אשר כפה על עצמו לאחר מותם של אשתו ובנו וכן לאחר פרשת חטיפה בה טיפל שהסתיימה במות בת ערובה צעירה. קווין אינו משתמש בשמו הפרטי והוא נותר בגדר תעלומה לאורך כל הספר. הוא זאב בודד ולוחם מיומן. אולם מקרה חטיפת בנו של נשיא ארצות הברית צופן בחובו שחקנים נסתרים ורבי עוצמה ומאחורי הקלעים המשא ומתן אותו רוקם קווין מסתבך והולך.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי מתח
קטגוריה:ספרי ריגול
קטגוריה:ספרי 1989
קטגוריה:פרדריק פורסיית'
קטגוריה:ספרי ספריית מעריב
פריקה (דגן)

ממוזער|תבשיל פריקה
**פריקֶה** (בערבית: فريكة) הוא מאכל דגן העשוי מגרעיני חיטה ירוקה שטרם הבשילה. במקרא מאכל זה ידוע כ**כרמל**, **קלוי** או **קלי**. את הפריקה מכינים באמצעות קלייה או עישון, מה שמעניק למזון המוכן ממנה טעמים מעושנים. האוכל המתקבל מפריקה מאופיין בטעמי וניחוחות מובהקים.

מאכל זה נפוץ במטבחים הערביים השונים, כולל בצפון-אפריקה. הפריקה נמכרת שלמה, בגריסה גסה ובגריסה דקה.

## מאכלים
הפריקה יכול להאכל ישירות, אך בדרך כלל משמש כחומר גלם להכנת מנות שונות. שימוש נפוץ בפריקה נעשה במרקים, פילאף, ירקות ובשרים ממולאים.

## ייצור
בדרך כלל מיוצר הפריקה מגרגרי חיטת דורום, שנקצרה כאשר העלים מתחילים להצהיב והזרעים עדיין רכים. בדרך כלל נהוג לקטוף אותה בעונת האביב. החיטה נקטפת ומונחת בערימות לייבוש בשמש למשך יום. הערימות מועלות באש, והלהבה נשלטת בקפידה כך שרק הקש והמוץ ישרפו ולא הזרעים. תכולת הלחות הגבוהה של הזרעים, הייחודית לחיטה קשה, מונעת מהם להתלקח. לאחר מכן עוברת החיטה הצלויה דישה נוספת וייבוש בשמש כדי להפוך את הטעם, המרקם והצבע לאחידים. תהליך החבטה או השפשוף הזה של הדגנים הוא שנותן לאוכל הזה את שמו, פאריק, או "שפשוף". בשלב זה הזרעים שבורים לחתיכות קטנות יותר ונראים כמו בורגול ירוק.

## במקרא
בתרבויות שאינן חשופות לשפע תזונתי (דוגמת השפע בחברה המערבית המודרנית), ובפרט בתרבויות בתקופת המקרא, קליית הדגנים מספקת מקור תזונה עוד טרם הבשלת הדגנים, כשהם עדיין ירוקים.

במקרא, הדגנים הירוקים טרם הבשלתם קרויים "אביב", ולאחר הקלייה או העישון (כלומר הפריקה, אם מדובר בחיטה), הם נקראים "כרמל".
*"וְאִם-תַּקְרִיב מִנְחַת בִּכּוּרִים, לַיהוָה--**אָבִיב קָלוּי בָּאֵשׁ, גֶּרֶשׂ כַּרְמֶל**, תַּקְרִיב, אֵת מִנְחַת בִּכּוּרֶיךָ" (). כאן, "גֶּרֶשׂ כַּרְמֶל" משמעותו פריקה גרוסה (גרשׂ=גרס).
*"וְהַפִּשְׁתָּה וְהַשְּׂעֹרָה, נֻכָּתָה: כִּי הַשְּׂעֹרָה **אָבִיב**, וְהַפִּשְׁתָּה גִּבְעֹל." ().
## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:המטבח הערבי
קטגוריה:מוצרי חיטה
קטגוריה:מזון מעושן
בתרניים

**בתרניים** או **נתחנים** (שם מדעי: Acanthuridae) היא משפחת דגים צמחוניים הנמנית עם סדרת הדקראים. הם נפוצים בעיקר בים סוף ובמים חמים. מבנה גופם פחוס וגבוה. אורכם עד 50 ס"מ.

גופם של הנתחנים פחוס וגבוה, דמוי עלה. רוב המינים מפוספסים וצבעוניים. סימני ההיכר שלהם הם צבעים עזים, פה קטנטן יחסית ועיינים גבוהות. שיניהם מתאימות לחיתוך צמחים. על זנבם ישנם מספר קוצים המיועדים לקרבות ולהגנה עצמית.

## מיון
בעולם מצויים מגוון של סוגים:
בעולם מצויים 6 סוגים:
*בתרן (*Acanthurus*) - בו המינים בתרן כחול, בתרן חום ובתרן האסיר
*פגיונון (*Ctenochaetus*)
*קרנפון (*Naso*)
* סוג ומין יחיד נתחן כחול (*Paracanthurus hepatus*)
**Prionurus*
*נתחן (*Zebrasoma*)

### בתרניים בחופי ישראל

## גלריה

קובץ:Naso annulatus.JPG|Naso annulatus
קובץ:Paletten-Doktorfisch ZooZürich.JPG|נתחן כחול
קובץ:Yellow.tang.arp.jpg|זברזומה צהובה
קובץ:Acanthurussohal-ArabischerDoktor.jpg|בתרן סוהל
קובץ:Naso vlamingii - Masken-Nasendoktorfisch imponierend.jpg|Naso lopezi


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

]

*
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קונסטנטין סמואל רפינסק
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1810
צבי טלמון

**צבי טלמון** (במקור: מונסון או מונזון, 9 בדצמבר 1922 – 6 בדצמבר 2012) היה מלחין ומנצח מקהלות ישראלי, שעסק בעיקר בתחום המוזיקה הליטורגית היהודית.

## ביוגרפיה
טלמון נולד בעיר העתיקה בירושלים בסוף שנת 1922. בילדותו למד בבית הספר תחכמוני ובישיבת עץ חיים. למד שירה, נוסח תפילה וסולפג' במקהלת הילדים של החזן שלמה זלמן ריבלין, "שירת ישראל", שעליה אף ניצח כילד. בנעוריו למד צ'לו במכון למוזיקה ירושלים של הכנר פרופ' נ' זדרי ובהמשך התקבל לאקדמיה למוסיקה בירושלים ולמד בין השאר אצל יוסף טל ואבל ארליך. ניצח גם על מקהלתו של החזן שמואל קבצקי. מאוחר יותר למד מקרא בבית המדרש למורים מזרחי. בשנת תשמ"ד–1984 קיבל תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים בעברית וארמית (נושא עבודתו: "בחנים לשוניים בפתגם הארמי שבתלמוד הבבלי").
שימש כמורה בבית הספר תחכמוני וכן כמורה למוזיקה. בבית הספר ייסד מקהלת נערים, שהופיעה בין היתר בבית הכנסת תחכמוני וליוותה את החזן מנחם מנדל טירנובר. במשך 23 שנים לימד בבית היתומות ע"ש ויינגרטן בירושלים, שם ניצח על מקהלה ועל תזמורת כלי נשיפה של הבנות. טלמון כיהן עצמו כחזן בימים הנוראים בבית הכנסת ביל"ו ובית כנסת היכל הבנים בכפר שמריהו. כמו כן הופיע בשידורי הרדיו של קול ישראל כזמר ביצירות ליטורגיות ושירי חול.
כשהוקם היכל שלמה בירושלים, הוזמן טלמון לנצח על מקהלת גברים ונערים שליוותה את התפילות שנערכו במקום. המקהלה ליוותה את החזנים משה שטרן ואברהם שני, שהיו חזנים בבית הכנסת. המקהלה זכתה למוניטין רב והופיעה מחוץ לבית הכנסת ובטקסים ממלכתיים.

טלמון הלחין יצירות לחזן ומקהלה – המפורסמת שבהן לפיוט "אין כאלוהינו" הנאמר בפיטום הקטורת. הוא חיבר עיבודים רבים למקהלה עבור מקהלות ומנצחים אחרים, לכנסי מקהלות ולמורים למוזיקה.

ארכיונו של טלמון שמור במחלקת המוזיקה של הספרייה הלאומית.

## פרסומיו

### יצירתו
טלמון חיבר שלושה ספרים עם יצירות ליטורגיות:
***רינת ההיכל** – לתפילות שבת
***פעמי ההיכל** – לתפילות שלש רגלים
***תרועות ההיכל** – לתפילות ימים נוראים

טלמון חיבר ועיבד עשרות שירים, שחלקם מצויים רק בכתב יד בארכיונו ואחרים יצאו לאור, כגון:

* **צלילי דרור ומולדת: שירים ליחיד, לזמרה בצבור, לבית הספר ולעם**, ירושלים תשי"א
* **תו-רן: שירים למקהלה, לבתי-ספר ולזמרה בצבור**, ירושלים תש"ך
* **עט הזמיר: שירים למקהלה, לבתי-ספר ולזמרה בצבור**, ירושלים תשכ"ה

* **רן-לן: שירים למקהלה, לבתי-ספר ולזמרה בצבור**, ירושלים תשכ"ז
* **שיר לי: שירים למקהלה, לבתי-ספר ולזמרה בצבור**, ירושלים תש"ל (פורסם בסיוע המכון הישראלי למוזיקה דתית)
* **מזמורי שם ויפת: שירי מקהלה ישראליים יהודיים ואיטלקיים, מקור ותרגום**, ירושלים תשל"ב

## קישורים חיצוניים

* אתר היצירה המוזיקלית של ד"ר צבי טלמון (ביוגרפיה, תווים להורדה, האזנה ליצירות)
* 
* קישור להאזנה מקהלת היתומות של בית וינגרטן בניצוח טלמון, באוצר הזמר העברי של קול ישראל
* קישור להאזנה לתקליט של מקהלת "היכל שלמה" בניצוח טלמון, עם החזן אברהם שני
* 

קטגוריה:חזנים ישראלים
קטגוריה:מנצחי מקהלות ישראלים
קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:ציונות דתית: אנשי חינוך
קטגוריה:מלחינים ישראלים
קטגוריה:מורים למוזיקה בישראל
קטגוריה:מעבדים מוזיקליים ישראלים
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:בוגרי ישיבת עץ חיים
קטגוריה:בוגרי בית הספר תחכמוני (ירושלים)
קטגוריה:בוגרי בית המדרש למורים מזרחי
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1922
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2012
קטגוריה:משפחת מונזון
ג'ו ורדור

**ג'וזף תומאס "ג'ו" ורדור** (באנגלית: **Joseph Thomas "Joe" Verdeur**; 7 במרץ 1926 - 6 באוגוסט 1991) היה שחיין אמריקאי, אלוף אולימפי ושיאן עולם שהתמחה בסגנון מעורב (שלושה סגנונות) ובסגנון חזה, הנחשב כיום כסגנון פרפר.

## ביוגרפיה
ורדור נולד וגדל בפילדלפיה, פנסילבניה.

### שיאן עולם
בתחרות שחייה שנערכה בביינברידג', ג'ורג'יה ב-5 באפריל 1946 קבע ורדור במשחה ל-200 מטר חזה שיא עולם חדש של 2:35.6 דקות, שיפור לשיא בן ה-5 שנים של אלפרד נקש יהודי מצרפת (2:36.8 דקות). הוא שיפר את שיאו העולמי במשחה זה 4 פעמים נוספות והעמידו על תוצאה של 2:30.0 דקות בתחרות שנערכה ב-28 ביוני 1948 בניו הייבן, קונטיקט.

### אלוף אולימפי
באולימפיאדת לונדון (1948) זכה ורדור במדליית זהב, במשחה ל-200 מטר חזה בשיא אולימפי חדש של 2:39.3 דקות, לפני חבריו לנבחרת קיית' קרטר (2:40.2 דקות) ובוב סול (2:43.9 דקות).  כבר בשלב המוקדמות הוא קבע שיא אולימפי חדש של 2:40.0 דקות. למרות שהיה אמור להשתתף במשחה שליחים 4x200 מטר הוא ויתר לוואלאס וולף כדי שיוכל אף הוא לזכות במדליה ואכן הרביעייה האמריקאית זכתה במדליית הזהב.

בתחרות שחייה שנערכה בניו הייבן, קונטיקט ב-31 במרץ 1950 קבע ורדור במשחה ל-200 מטר חזה שיא עולם חדש של 2:28.3 דקות ובכך היה לשחיין הראשון בהיסטוריה ששחה משחה זה מתחת ל-2:30 דקות. שיא זה החזיק מעמד כשנה ונשבר על ידי הרברט קליין יהודי מגרמניה (2:27.3 דקות).

בשנת 1991 נפטר ורדור בגיל 65 ממחלת הסרטן.

## תארים והישגים
* ורדור קבע 19 שיאי עולם חדשים בסגנון חזה, פרפר ומעורב.
* ורדור זכה ב-19 תוארי אליפות ארצות הברית
* בשנים 1948 ו-1949 זכה ורדור בתואר שחיין השנה מתאם *Sport Magazine*.
* בשנת 1966 זכה ורדור להיכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה. https://web.archive.org/web/20110616212902/http://www.ishof.org/honorees/66/66jverdeur.html

## ראו גם

* התפתחות שיא העולם במשחה ל-200 מטר חזה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי פנסילבניה
קטגוריה:פילדלפיה: אישים
קטגוריה:שחייני חזה
קטגוריה:שחייני פרפר
קטגוריה:שחייני מעורב אישי
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת לונדון (1948)
קטגוריה:אלופים אולימפיים אמריקאים: שחייה
קטגוריה:שיאני עולם אמריקאים: שחייה
קטגוריה:פנסילבניה: שחיינים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1926
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1991
פצפוצי אורז

ממוזער|250px|שמאל|חטיף קוריאני עשוי מפצפוצי אורז
[ממוזער|ממתק העשוי מפצפוצי אורז ו[שוקולד]]
[ממוזער|[פריכיות אורז]]
**פצפוצי אורז** או **אורז תפוח** הוא סוג נפוץ של מאכל העשוי מגרגירי אורז שחוממו עד להתפקעות מעטפת הגרגיר תחת לחץ הקיטור אשר נוצר בתוכו. התפקעותו של הגרגיר ושחרור לחץ הקיטור שבו מתפיחה את תוכן הגרגיר ויוצרת מרקם אוורירי בצורה אופיינית. חימום הגרגירים נעשה באמצעות חימום בסיר בישול או בתנור מיקרוגל.

שימוש בפצפוצי אורז נפוץ במגדנאות, בדגני בוקר ובמטבח דיאטטי.

## שימושים
### בדרום אסיה
בהודו, בבנגלדש ובנפאל זהו אוכל רחוב פופולרי.

### בקוריאה
בקוריאה פצפוצי אורז קרויים טוויבאפ (튀밥) ומשמשים להכנת חטיפים מקומיים.

### בעולם המערבי
בארצות הברית, באירופה ובישראל פצפוצי אורז משמשים כדגני בוקר, ונאכלים בתוספת חלב או תחליפי חלב.

## ברכה על פצפוצי אורז
אופן הכנת פצפוצי אורז וכן פריכיות אורז הביא לדיון הלכתי סביב ברכתם, שכן אורז מבושל ברכתו "בורא מיני מזונות" ומאידך אורז אפוי ברכתו "בורא פרי האדמה", לדעת הרב משה פיינשטיין ועוד, יש לברך "בורא מיני מזונות", לדעתם האורז עובר תהליך בישול ולאחר מכן עובר תהליך התפחה באפייה, ולכן דינו כדין אורז מבושל.

כמו כן מטעם מרכז רבני אירופה כתבו שחלק מתהליך הכנת פצפוצי אורז הוא בישולם: 

אולם, הרב אברהם יוסף כתב: "המציאות אינה כדבריהם, האורז אינו עובר תהליך בישול אלא שריה במים למשך זמן ואחר כך קליה והתפחה כעין הפרכיות, ולכן ברכתם האדמה.".

מעבר לשאלת הבישול היו שהעלו שאלות לגבי חומר הגלם ממנו מיוצרים פצפוצי האורז. למשל, יש פוסקים שכתבו שאם פצפוצי האורז הם מאורז מלא בלבד ברכתם "בורא פרי האדמה", כי אין דרך אכילה בכך. בנוסף, הובא בשם הרב פיינשטיין שכאשר פצפוצי האורז נעשים מקליפות יש לברך עליהם "שהכל".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מאכלי אורז
קטגוריה:דגני בוקר
קטגוריה:מאכלים שברכתם שנויה במחלוקת
ניצחון אפל

**ניצחון אפל** (באנגלית: **Dark Victory**) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1939 בבימויו של אדמונד גולדינג. בסרט מככבים בטי דייוויס, ג'ורג' ברנט, המפרי בוגרט, ג'רלדין פיצג'ראלד ורונלד רייגן. תסריט הסרט נכתב על ידי סיסי רובינסון ומבוסס על מחזה כושל בעל אותו שם שנכתב על ידי ג'ורג' ברוואר וברטרם באלש משנת 1934.

## צוות שחקנים
* בטי דייוויס – ג'ודית' טראהן
* ג'ורג' ברנט – ד"ר פדריק סטיל
* המפרי בוגרט – מייקל או'לארי
* ג'רלדין פיצג'ראלד – אן קינג
* רונלד רייגן – אלק האם
* הנרי טרברס – ד"ר פארסונס

## הפקה
טלולה בנקהאד גילמה את ג'ודית' במחזה משנת 1934. המחזה היה כישלון ורץ רק 51 פעמים.

ב-1935, דייוויד או. סלזניק רצה ללהק את גרטה גרבו לסרט, אך היא בחרה לשחק בסרט "אנה קרנינה".

זה היה שיתוף הפעולה השמיני של בטי דייוויס וג'ורג' ברנט. בתקופת הסרט דייוויס ניהלה מערכות יחסים עם ויליאם ויילר והווארד יוז, דבר שגרם לבעלה, האם נלסון, להגיש בקשת גירושין ממנה. בעקבות כך היא רצתה לפרוש מהסרט, אך המפיק האל וויליס שכנע אותה להמשיך בחוזה הסרט. באותה שנה ברנט התגרש מרות צ'טרטון, והוא ודייוויס ניהלו מערכת יחסים שהתחילה בצילומי הסרט.

סצנת הסיום של הסרט הפכה לאחת מהידועות בקולנוע. מפיקי הסרט החליטו לחתוך את סצנת הסיום שזכתה לביקורות קטלניות. הסצנה כללה את התחרות שבה סוסה של ג'ודית' ניצח. ובעקבות כך רואים את מייקל (המפרי בוגרט) בוכה.

לסרט נעשו מספר אתחולים בטלוויזיה ובקולנוע.

## פרסים ומועמדויות
בטי דייוויס הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר, אך היא הפסידה לויוויאן לי ששיחקה ב"חלף עם הרוח". מקס שטיינר היה מועמד לפרס אוסקר לפסקול המקורי הטוב ביותר, אך הוא הפסיד להרבט סטושארד שהלחין את "הקוסם מארץ עוץ". הסרט עצמו היה מועמד לפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר, אך הוא הפסיד לסרט "חלף עם הרוח".

בשנת 2002, הסרט דורג במקום ה-32 ברשימת "מאה שנים... מאה תשוקות" של מכון הסרטים האמריקאי.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 1939
קטגוריה:סרטי בטי דייוויס
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי דרמה רומנטית אמריקאיים
קטגוריה:סרטי האחים וורנר
קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
קטגוריה:סרטים מבוססי מחזות
קטגוריה:סרטים רומנטיים
האופרה הלאומית של לטביה

250px|ממוזער|בית האופרה הלאומית בריגה
**האופרה הלאומית של לטביה** (בלטבית: **LNO, Latvijas Nacionālā Opera**) שוכנת בריגה, בירת לטביה. להקת האופרה כוללת את הבלט הלאומי, המקהלה הלאומית והתזמורת הלאומית של לטביה.

## היסטוריה
### הלהקה
בריגה פעל תיאטרון דובר גרמנית, שהוצגו בו גם הפקות אופרה ובלט, משנת 1782. משנת 1863 שכן תיאטרון זה בבית התיאטרון העירוני של ריגה.

הניסיון הראשון ליצור אופרה לטבית לאומית נעשה ב-1893, עם הצגת "שעת הרוחות" ("Spoku stunda") של יקאבס אוזולס (Jēkabs Ozols). האופרה הלטבית נוסדה בשנת 1912, אך במהלך מלחמת העולם הראשונה פונו חברי הלהקה לרוסיה. ב-1918 חידשה האופרה את פעולתה בהנהגת יאזפס ויטולס (Jāzeps Vītols), מייסד האקדמיה למוזיקה של לטביה. הצגת הבכורה, ב-23 בינואר 1919, הייתה ההולנדי המעופף של ריכרד וגנר. משנת 1944, אחרי כיבוש לטביה וצירופה לברית המועצות שונה שם הלהקה ל"האופרה הממלכתית ותיאטרון הבלט הלטביים של ברית המועצות". ב-1990 חזרה האופרה לשמה הקודם, אך תוך זמן קצר נסגר הבניין לצורך שיפוצים והלהקה עברה למשכן זמני. בשנת 1995 נחנך בית האופרה המשופץ בהצגת באופרה "אש ולילה" (Uguns un nakts) של יאניס מדינש (Jānis Mediņš).

### הבניין
200px|ממוזער|בית האופרה הלאומית של לטביה
[200px|ממוזער|בית האופרה הלאומית של לטביה בראשית [המאה ה-20.]]

בית האופרה הלאומית נבנה בשנת 1863. האדריכל לודוויג בונשטדט מסנקט פטרבורג תכנן אותו כתיאטרון העירוני בשפה הגרמנית. הבניין שוקם ושופץ פעמים אחדות: בין 1882 ל-1887 (בעקבות שרפה בשנת 1882), בשנים 1957–1958 וב-1991–1995, לאחר נפילת ברית המועצות והכרזת העצמאות של לטביה. אגף מודרני נוסף בשנת 2001 ובו אולם בן 300 מושבים.

## מנהלים ומנצחים
### התיאטרון הגרמני של ריגה
* ריכרד וגנר היה מנהל מוזיקלי בריגה מ-1837 עד 1839, לפני הקמת בית האופרה הנוכחי.
* אוטו לוהזה היה לקאפלמייסטר הראשון בבית האופרה כשזה היה התיאטרון הגרמני, בשנת 1889.

מנצחים אחרים:
* ברונו ולטר (1900-1898)
* פריץ בוש (1911-1909)
* אריך קלייבר
* אוטו קלמפרר
* קלמנס קראוס (1914-1913)
* הרמן אבנדרות

### האופרה הלאומית של לטביה
* יאזפס ויטולס: מייסד, (1919)
* תאודור רייטרס (1944-1918)
* אמיל קופר (אנגלי-רוסי) (1928-1925)
* גאורג שנפויגט (פיני),(1931-1929)
* איגנץ ואגהלטר 1933
* לאו בלך (יהודי-גרמני), (1941-1937)
* יאניס מדינש (1928-1920)
* לאונידס ויגנרס (1949-1944)
* אדגרס טונס (1967-1954)
* יאניס הונהנס (1986-1954)
* ריהאטרדס גלזופס (1975-1947)
* אלכסנדרס וילומאניס (1996-1970)
* גינטראראס רינקויציוס (ליטאי) (2003-1996)
* אנדריס נלסונס (2007-2003)
* מודסטאס פיטרנאס (ליטאי) (2008 -)

## קישורים חיצוניים

* 
## הערות שוליים

קטגוריה:לטביה: תרבות
תרבות
קטגוריה:ריגה: מבנים
מורפולוגיה (אדריכלות והנדסה)

**מוֹרְפוֹלוֹגְיָה** הוא ענף בתחום האדריכלות, ההנדסה והעיצוב, העוסק בחקר החוקיות הגאומטרית של המרחב הדו-ממדי והתלת-ממדי, וביישום חוקים אלו בתכנון של מבנים וסטרוקטורות.

השימוש במושג "מורפולוגיה של מבנה אדריכלי" נועד לתאר את עולם הצורות והחוקים הגאומטריים שקיימים במבנה. ניתן לנתח את המבנה הגאומטרי של מבנים רבים, ולמצוא ביטוי לחוקים שונים של סדר גאומטרי.

[ממוזער|החזית המערבית של [קתדרלת נוטרדאם דה ריימס, צרפת, הכוללת שימוש בסימטריית שיקוף ימין-שמאל בעיצובה הכולל (אך לא בפרטים הפיסוליים).]]
במבנים רבים ברחבי העולם, ניתן למצוא כי צורת המבנה מושפעת מחקר הצורות הדו-ממדיות והתלת-ממדיות,
שהתפתח עוד בעת העתיקה, ולזהות שימוש בחוקי הסימטריה ובצורות תלת-ממדיות משוכללות.
הביטוי השכיח ביותר לשימוש בכלים גאומטריים בתכנון של מבנים,  מהעת העתיקה ועד היום, הוא השימוש בטרנספורמציות הבסיסיות של הסימטריה המרחבית: שיקוף, סיבוב והזזה. סימטריית שיקוף וסימטריה סיבובית מופיעים לעיתים קרובות בתוכנית המבנה או בתכנון אלמנטים בחזיתות המבנה. 

שימוש נרחב בטרנספורמציות דו-ממדיות נעשה באלמנטים של אורנמנטיקה (Ornament Art) באדריכלות האיסלאמית. האורנומנטיקה מופיעה באלמנטים של ריצוף, קישוט של קירות, תקרות ובאלמנט אדריכלי הקרוי משרבייה. באורנמנטיקה זו נעשה שימוש בחוקים גאומטריים הקרויים "חבורות סימטריה".

יש הטוענים כי בארמון אלהמברה שבגרנדה, ספרד, ניתן למצוא דוגמאות לכל 17 חבורות הסימטריה הקיימות.

מבנים המבוססים על חוקי הסימטריה של המרחב התלת־ממדי, משתמשים בין השאר בצורות של פאונים (פוליהדרה) שונים, אם בצורה הכללית של המבנה או בחלקים שונים המרכיבים את המבנה. אחת הדוגמאות למבנה שמבוסס על חקר הפיאונים הוא כיפה גאודזית, שפותח על ידי האדריכל והמנהדס באקמינסטר פולר.

## לקריאה נוספת
* מרכוס דו סוטוי, סימטריה, מסע אל מרחבי התבניות של הטבע, מאנגלית: אוריאל גבעון, ספרי עליית הגג, ידיעות ספרים, 2010

## קישורים חיצוניים
* Urban morphology - מורפולוגיה אורבנית, באתר ויקיפדיה האנגלית

## הערות שוליים

קטגוריה:אלמנטים אדריכליים
אוסקר אמבון

**אוסקר אמבון** (נולד ב-1 בספטמבר 1947) הוא רופא ישראלי, פרופסור לרפואה שכיהן כמנהל בית החולים רבקה זיו בצפת.

## ביוגרפיה
אמבון נולד בארגנטינה. למד רפואה באוניברסיטת בואנוס איירס ועלה לישראל בשנת 1973. התמחה באורולוגיה בבית החולים מאיר בכפר סבא במקביל ללימודי המשך באוניברסיטת תל אביב וקיבל תואר מומחה ב-1982. כמו כן יצא להשתלמות באורולוגיה בלונדון (1988). מ-1982 היה רופא בכיר במחלקה לאורולוגיה בבית החולים רבקה זיו, היה סגן ראש המחלקה ובהמשך מנהל היחידה לאורולוגיה פולשנית, עד 1993. בשנים 1987–1988 שימש כסגן מנהל בית החולים ובין השנים 1993–2014 כיהן כמנהלו. סמוך לעזיבתו את בית החולים זיו עבר לנהל את בית החולים לה פאז בגינאה המשוונית.

אמבון הוא פרופסור חבר אמריטוס של הפקולטה לרפואה של אוניברסיטת בר-אילן וכיום פרופסור חבר במכללה אקדמית צפת, ראש התכנית לתואר שני בניהול מערכות בריאות.

אמבון חבר האיגוד האורולוגי הישראלי וחבר הוועדה להכרה, ביקורת ואבטחת איכות במועצה המדעית של ההסתדרות הרפואית בישראל. הרצה במספר קורסים לרופאים ואחיות בבית החולים זיו ובמכללת צפת. זכה במספר מלגות מחקר והיה חתן הפרס על שם חנוך מילוויצקי (1988). היה שותף בכתיבת 36 מאמרים מדעיים.

בשנים 1990–1991 למד לתואר מוסמך במינהל ציבורי באוניברסיטת הרווארד בארצות הברית. כמו כן היה עמית בתוכנית החינוכית של המזרח התיכון במכון למדיניות חברתית וכלכלית של המזרח התיכון שליד בית הספר למינהל ע"ש קנדי באוניברסיטת הרווארד.

## חיים אישיים
אמבון נשוי לד"ר רבקה אמבון ואב לשלושה ילדים. אחד מהם הוא איש ההנפשה והקריאייטיב נדב אמבון.

## קישורים חיצוניים
* 
* אוסקר אמבון באתר בית החולים רבקה זיו

## הערות שוליים

קטגוריה:מנהלי המרכז הרפואי זיו
קטגוריה:ישראלים ילידי ארגנטינה
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בואנוס איירס
קטגוריה:צפת: אישים
קטגוריה:עמוקה: אישים
קטגוריה:אורולוגים ישראלים
קטגוריה:סגל המכללה האקדמית צפת
קטגוריה:משפחת אמבון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947