open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ולדמאר הופן

**ולדמאר הופן** (10 בפברואר 1903 – 2 ביוני 1948), קצין אס אס והרופא הבכיר במחנה הריכוז בוכנוואלד, שם גם היה אחראי על המתת אסירים באמצעות הזרקת פנול ובנזין. הורשע כפושע מלחמה במשפט הרופאים בגרמניה והוצא להורג.

## ביוגרפיה
הופן נולד וגדל בפרייבורג. לאחר סיום לימודיו התיכוניים עבד כפועל חקלאי בדנמרק, שוודיה וארצות הברית. בשנת 1925 שב לפרייבורג ושימש כפקיד בסנטוריום שבבעלות אחיו.
משנת 1930 עבר לפריז ועבד שם עבור ברון. לאחר עליית הנאצים לשלטון ב-1933 שב לגרמניה, השלים תעודת בגרות והחל בלימודי רפואה באוניברסיטת פרייבורג. הופן הצטרף לשורות האס אס בשנת 1934. הוא סיים את לימודיו ב-1939.

לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה עבר הכשרת חי"ר ומשנת 1940 שימש כקצין רפואה של הוואפן אס אס במחנה הריכוז בוכנוואלד. מיולי 1942 שימש כראש המחלקה הרפואית במחנה, ומינואר 1943 כסגן מנהל "המכון להגיינה של הוואפן אס אס" (Hygiene-Institut der Waffen-SS).

הופן נעצר בספטמבר 1943 בהוראת שופט האס אס קונראד מורגן במסגרת חקירת שחיתות במחנה סביב קארל קוך. הופן נחשד בהמתת אנשי אס אס שרצו להעיד כנגד קוך. לאחר שישה חודשי חקירה הועמד הופן לדין על ידי האס אס. הוא הורשע בהזרקה קטלנית של אקוניטין לקצין אס אס, אשר היה עד פוטנציאלי בחקירה כנגד אילזה קוך, שאיתה, על-פי עדויות מסוימות, קיים רומן, ונדון למוות. הוא ריצה 18 חודשים במעצר בבוכנוואלד לפני שנחון, מכיוון שלנאצים היה מחסור ברופאים. בתחילת אפריל 1945 שוחרר.

### לאחר מלחמת העולם השנייה
עם תום מלחמת העולם השנייה הועמד לדין במסגרת משפט הרופאים בגרמניה.
בשנת 1947 נשלל ממנו תואר הדוקטור לאחר שהתברר שעבודת הדוקטורט אותה הגיש ביולי 1943 נכתבה בידי שני אסירים במחנה.
הוא נמצא אשם בביצוע פשעי מלחמה, פשעים נגד האנושות וחברות בארגון פושע. 
הוא נתלה ב-2 ביוני 1948 בכלא לנדסברג שבבוואריה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:פושעי מלחמה נאצים
קטגוריה:אנשי אס אס
קטגוריה:פושעי מלחמה נאצים שהוצאו להורג
קטגוריה:ניסויים בבני אדם על ידי הנאצים: פושעים
קטגוריה:סגל מחנה בוכנוואלד
קטגוריה:רופאים נאצים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1903
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1948
אדוארד פון קאפלה

אדמירל **אדוארד פון קאפלה** (בגרמנית: **Eduard von Capelle**;  10 באוקטובר 1855 – 23 בפברואר 1931), היה קצין בצי הגרמני ושר הצי הגרמני הקיסרי.

## ביוגרפיה
אדוארד קאפלה נולד ב-10 באוקטובר 1855 בצלה. ב-18 באפריל 1872 הוא הצטרף כצוער ל, השלים את הטירונות שלו ושירת על הבריג SMS רובר. ב-6 באוקטובר 1872 הוא החל את לימודיו באקדמיה הימית. מה-17 באפריל 1873 עד ה-31 בדצמבר 1876 הוא שירת על SMS Hertha ו-SMS Arcona. קאפלה נשלח אז לאקדמיה הימית עד ה-28 באוקטובר, ולאחר מכן הועלה לדרגת סגן, ומונה לקצין בשייטת ה-2 של הצי.

החל משנת 1891 הוא שירת במשרד הצי הקיסרי ובשנת 1904 מונה למנהל המחלקה האדמיניסטרטיבית. ב-7 ביולי 1906 הוא הועלה לדרגת קונטראדמירל, ב-5 בספטמבר 1909 הועלה לדרגת ויצאדמירל, וב-12 באפריל 1913 הוא הועלה לדרגת אדמירל. ב-30 במאי 1914 הוא מונה לסגן שר הצי, ובמהלך כהונתו שימש עוזרו החרוץ של אדמירל אלפרד פון טירפיץ, ובמרץ 1916 הוא מונה לשר הצי במקומו של טירפיץ. ב-5 באוקטובר 1918 התפטר קאפלה מתפקידו, וב-23 בפברואר 1931 הוא מת בביתו בויסבאדן.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קצרמר פוליטיקאים
קטגוריה:קצרמר ימאות
קטגוריה:אדמירלים בצי הקיסרי הגרמני
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:האימפריה הגרמנית: אישים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1855
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1931
קאבוס בן סעיד אאל סעיד

**קָאבּוּס בן סעיד אָאל סעיד** (בערבית: **قابوس بن سعيد آل سعيد**; 18 בנובמבר 1940 – 10 בינואר 2020) היה הסולטאן של עומאן בין השנים 1970–2020 וצאצא שושלת סעיד, אשר שולטת בעומאן כבר מעל 260 שנה. הוא היה החוליה ה-14 בשושלת.

## חינוך וצבא
קאבוס חונך תחילה בעיר מולדתו סלאלה ואז נשלח ללמוד בפונה שבהודו. בגיל 16 נשלח לאנגליה להשלים את לימודיו. בגיל 20 התחיל ללמוד באקדמיה הצבאית המלכותית בסנדהרסט. לאחר שהשלים את לימודיו התגייס לחיל הרגלים הבריטי ושירת ביחידה מובחרת שהוצבה על אדמת גרמניה במשך שנה.

לאחר שחרורו מהצבא, נרשם קאבוס ללימודי שלטון מקומי באנגליה, ולאחר מכן טייל בעולם. לבסוף חזר לסלאלה, שם המשיך בלימודיו – הפעם למד אסלאם והיסטוריה של עומאן.

קאבוס היה מוסלמי איבאדי.

## ההפיכה
אביו, הסולטאן הקודם, סעיד אבן תיימור (سعيد بن تيمور), שלט בעומאן מ-1932, ונחשב לשליט קשה שאינו דואג לעמו. בשנותיו האחרונות, בעיקר משנת 1965 ואילך, היו מספר ניסיונות הפיכה ואף התנקשות בחייו, ככל הנראה בעזרת סין ומספר מדינות ערביות. בתקופה זו הפך אבן תיימור לשליט קפריזי ופרנואיד שמירר את חיי עמו באופן קיצוני. באותה תקופה דווח שהוא דן אנשים שהופיעו בחלומו כקושרים נגדו, ושהוא מתנגד לחבישת משקפיים על ידי נתיניו. אפילו בנו היחיד, קאבוס, לא היה בטוח מפניו, והוא נשלח למעצר בית בסלאלה.

קאבוס ארגן הפיכה שהוכתרה בהצלחה. ב-23 ביולי 1970 הוא הכריז על עצמו כסולטאן הבא לאחר שאביו, לדבריו, ויתר על הכתר. בתמיכת הכתר הבריטי, הוא הגלה את אביו ללונדון, שם מת לאחר כשנתיים. הוא גם שינה את שם הממלכה מ"מסקט ועומאן" ל"סולטנות עומאן".

## שלטון הסולטאן
[ימין|ממוזער|250px|הסולטאן קאבוס בן סעיד עם [ויליאם כהן]]מיד לאחר הכתרתו נאלץ הסולטאן לטפל בבעיה הבוערת של מרד קומוניסטי שמקורו בתימן השכנה, שהחל עוד בימי אביו, בשנת 1965. המרד דוכא רק ב-1975, בעזרת צבא שנשלח מידידו מלך ירדן, ובסיוע כוחות בריטיים כולל חיל האוויר.

שלטונו של הסולטאן היה אבסולוטי, ולא היה בו מקום להתערבות כלשהי גם מצד חברים אחרים במשפחת המלוכה (כמו למשל בערב הסעודית).

בשנת 1976 נשא הסולטאן את בת-דודו קמילה, אך התגרש ממנה במהרה.

הסולטאן קאבוס נחשב לאדם משכיל ותרבותי. הוא פיתח גישה מוסלמית ליברלית, ואף תרם לבניית מבני דת לא מוסלמיים. הוא זכה לאהדה בקרב נתיניו. הסולטאן היה אוהד מושבע של מוזיקה קלאסית והוא החזיק בתזמורת מפורסמת בת 120 נגנים.

ב-26 באוקטובר 2018 נפגש עמו ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו, מלווה במשלחת ביטחונית, בביקור רשמי אך חשאי בארמונו.

לקאבוס לא היו ילדים ולא אחים, ולכן על פי חוקת עומאן, היה יכול רק להמליץ בפני מועצת הביטחון של עומאן את מי למנות כיורשו במכתב שנפתח לאחר מותו.

ב-10 בינואר 2020 נפטר קאבוס ממחלת סרטן המעי הגס, ממנה סבל משנת 2015. לאחר מותו מונה בן דודו היית'ם בן טארק אאל סעיד לסולטאן עומאן.

## קישורים חיצוניים

* 
* הסולטאן האחרון במזרח התיכון?, מגזין המזרח הקרוב, 21 בנובמבר 2014
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים עומאנים
קטגוריה:סולטאני עומאן
קטגוריה:מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש: גבירות ואבירי הצלב הגדול
קטגוריה:מסדר האמבט: אבירים וגבירות הצלב הגדול
קטגוריה:המסדר הוויקטוריאני המלכותי: אבירים וגבירות הצלב הגדול
קטגוריה:מעוטרי מסדר אומיה
קטגוריה:מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
קטגוריה:מסדר ג'ון הקדוש
קטגוריה:בוגרי האקדמיה הצבאית המלכותית בסנדהרסט
קטגוריה:נפטרים מסרטן
קטגוריה:ילידי 1940
קטגוריה:עומאנים שנולדו במאה ה-20
קטגוריה:נפטרים ב-2020
טמפונדה

**טמפונדה** (בעברית: **דַּחַס**; באנגלית: **Tamponade**) היא הפעלה של דחיסה או לחץ על חלק בגוף, הנגרמת כתוצאה מתהליך פתולוגי או בשימוש כאמצעי לעצירת דימום.

לדוגמה - טמפונדה לבבית (קרדיאלית)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פתולוגיה
קטגוריה:רפואת חירום
Fragile (אלבום של סית'ר)

**Fragile** ("עדין") הוא האלבום הראשון של להקת הפוסט-גראנג' הדרום אפריקנית סית'ר.
בעת הוצאת האלבום שמה של הלהקה היה Saron Gas, אך בעקבות הוצאת האלבום נתבקשו חברי הלהקה לשנות את שמם, כי זהו שם נרדף לגז העצבים סארין. האלבום הופץ רק בדרום אפריקה, אך את חלק משיריו ניתן למצוא בסדרת Disclaimer.

## שירים




## קישורים חיצוניים

* פרטי האלבום

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-2000
קטגוריה:סית'ר
תמרון היימליך

**תמרון היימליך** (באנגלית: **Heimlich maneuver**) הוא תמרון לפתיחת נתיב אוויר החסום על ידי גוף זר באמצעות הגברת הלחץ בחלל הבטן ובבית החזה. נעשה באמצעות לחיצת הבטן על הסרעפת ודחיקת האוויר בריאות בלחץ החוצה.

התמרון נקרא על שם הנרי ג'. היימליך, רופא יהודי-אמריקאי, שהמציא את התמרון.

יש לבצע תמרון היימליך בעת שנחסם נתיב האוויר לגמרי (חסימת נתיב אוויר חמורה) על ידי גוף זר.

## סימני זיהוי
סימני הזיהוי של חסימת נתיב אוויר חמורה הם  מאמץ נשימתי גובר, כיחלון, חוסר יכולת להשמיע קול או לנשום, מראה לחוץ, החזקת הצוואר וירידה במצב בהכרה עד לאובדן הכרה.

בתינוקות סימן זיהוי נוסף הוא בכי ללא קול.

## ביצוע
צורת ביצוע התמרון, יש לוודא כי מדובר בחסימת נתיב אוויר מלאה. לאחר מכן המטופל נשען על המטפל בעמידה, התפיסה בחלל הבטן. יד אחת באגרוף כאשר הבוהן למעלה, היד השנייה מעליה, ואז מפעילים לחץ לכיוון פנים ומעלה. יש לבצע את התמרון שוב ושוב עד ליציאת הגוף הזר או עד שהמטופל מאבד את הכרתו.

בעבר (עד 2005) היה נהוג לבצע גם פעולות היימליך בשכיבה בחולים חסרי הכרה אך עם החידושים לנושאי החייאה הוחלט להפסיק פעילות זו ולבצע החייאה רגילה גם במצבי השתנקות לאור מחקרים שהצביעו שאין יתרון בביצוע פעולות היימליך בשכיבה על פני החייאה רגילה היותר נפוצה, מתורגלת וידועה בציבור.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:רפואת חירום: טיפולים
קטגוריה:אפונימים
פונקציית מחלקים

במתמטיקה, ובמיוחד בתורת המספרים, **פונקציית מחלקים** היא פונקציה אריתמטית הקשורה למחלקים של מספר שלם. מקרה פרטי של פונקציית מחלקים הסופרת את מספר המחלקים של מספר שלם נקראת **פונקציית המחלקים**. רמנוג'אן חקר את פונקציית המחלקים ומצא מספר זהויות הקשורות בה.

## הגדרה
פונקציית מחלקים \ \sigma_{x}(n)  מוגדרת כסכום של המחלקים בחזקת x של n, או:

:\sigma_{x}(n)=\sum_{d|n} d^x\,\! .

הפונקציה הסופרת את מספר המחלקים מסומנת ב-\ d(n) או ב-\ \tau(n) (פונקציית הטאו) והיא בעצם \ \sigma_{0}(n). כלומר:
: \sigma_{0}(n) \equiv \tau(n) \equiv  d(n)   

כאשר x הוא 1 זוהי פונקציית סכום המחלקים, ואז משמיטים את הכתיב התחתון.

: \sigma_{1}(n) \equiv \sigma(n)  

לכל מספר ראשוני p:

::\ \sigma_{0}(p) = 2  
:\ \sigma_{1}(p) = p+1 

ובאופן כללי אם n = \prod_{i=1}^r p_i^{k_i} הוא הפירוק לגורמים של n, אז:
:\sigma_x(n) = 
\prod_{i=1}^r (1 + p_i^x + p_i^{2x} + \cdots + p_i^{k_i x}) =  \prod_{i=1}^r \sum_{j=0}^{k_i} p_i^{j x} = \prod_{i=1}^{r} \frac{p_{i}^{(k_{i}+1)x}-1}{p_{i}^x-1}

ובפרט:
:d(n)=\prod_{i=1}^r (k_i+1)

## שימוש בטורים
שני טורי דיריכלה המשתמשים בפונקציית המחלקים הם

:\sum_{n=1}^{\infty} \frac{\sigma_{a}(n)}{n^s}=\zeta(s) \zeta(s-a)
:\sum_{n=1}^{\infty} \frac{\sigma_a(n)\sigma_b(n)}{n^s}=\frac{\zeta(s)\zeta(s-a)\zeta(s-b)\zeta(s-a-b)}{\zeta(2s-a-b)}

טור למברט המשתמש בפונקציית המחלקים הוא:

:\sum_{n=1}^{\infty} q^n \sigma_a(n) = \sum_{n=1}^{\infty} \frac{n^a q^n}{1-q^n}

## קצב גידול
ההתנהגות של פונקציית המחלקים היא אי-רגולרית.
קצב הגידול שלה ניתן לביטוי על ידי

:
\limsup_{n\rightarrow\infty}\frac{\sigma(n)}{n\ \log \log n}=e^\gamma 


כאשר הוא \ \gamma קבוע אוילר.

## ראו גם
סדרת מחלקים

## קישורים חיצוניים

* 

*
מחלקים
שקדי מרק

**שקדי מרק** הוא שם של מאכל ישראלי המשמש להוספת טעם ומרקם למרקים, באופן דומה לקרוטונים. בעבר נהגו נשות מזרח אירופה, המשתייכות ליהדות אשכנז, להכין בצקיות צהובות ולהוסיף אותן למרק. צורת הבצקיות הייתה אליפטית ודמתה לשקד, לכן הן קראו לבצקיות ״שקדים״ ביידיש. 

## צורה
מסורתית, שקדי המרק שנמכרו בישראל על ידי חברת "אסם" התאפיינו בצורה מרובעת בשני גדלים (שקד בודד שגודלו כחצי ס"מ על כחצי ס"מ - ריבוע, ושקד בודד שגודלו כחצי ס"מ על ס"מ - מלבן), ובצבע צהוב. עם כניסתן של חברות מתחרות לשוק הישראלי, ניתן למצוא שקדי מרק בצורת דגיגים (אורכם כסנטימטר אחד) ובצורות נוספות, בצבעים שונים (ירוק, כתום) ובטעמים שונים (בצל ועוד). בפסח, שקדי המרק של אסם הם בצורת טבעות. על פי נתוני אחת החברות, באריזת 400 גרם מצויים כ-7,000 שקדי מרק.

## תכולה
שקדי המרק עשויים קמח חיטה ושמני מאכל, בתוספת מלח ותבלינים. בעבר היו מוסיפים לשקדי המרק צבע מאכל צהוב, אולם בשל מודעות להשלכות בריאותיות שליליות שיש לצבע המאכל הצהוב הקרוי טרטרזין, הוסר צבע המאכל ממזון זה, והוחלף בצבע המאכל הטבעי כורכומין. בגרסה כשרה לפסח מוחלף קמח החיטה בקמח תפוחי אדמה.

## היסטוריה
בעבר היה נהוג להכין שקדי מרק באופן ביתי, והיו מתכונים לשקדי מרק מקמח מצה שיועדו לימות חג הפסח. שקדי המרק יוצרו באופן מסחרי בישראל החל משנת 1952 על ידי חברת "אסם", אשר ייצרה בראשית דרכה בעיקר מוצרי פסטה, וניסתה לפתח מוצר אשר יתאים לאכילה במרק. על פי אתר החברה, הפיתוח של המוצר בוצע, כשבתקופת הצנע, אחת ההקצבות החודשיות הכילה יותר שמן מהרגיל ופחות קמח מהרגיל, בכדי ליצר איטריות.

גלגולו הראשון של המוצר היה דומה להרכב הנוכחי, אך נקרא "שקדי ביצים" על שום צורתן של יחידות הבצק הקטנות. שקדי הביצים יועדו הן למרקים והן למשקאות קרים. עם הזמן, ותוך התחשבות בטעמו של קהל הצרכנים, הוקטנו השקדים לגודלם כפי שמוכר כיום, טעמם השתנה והומלח, וכיוון שיועדו למרקים בלבד שונה גם השם ל"שקדי מרק" (שהפך לשם גנרי על אף שאינו קשור יותר לצורת השקד המקורית).

## יצרניות
"אסם" הייתה במשך שנים רבות יצרנית בלעדית של שקדי המרק, אולם במהלך השנים נוספו שקדי מרק המיוצרים על ידי חברות מזון שונות, כדוגמת "קנור","ויטה" "mana" ועוד. שקדי מרק נמכרים כיום גם בשווקים שונים מחוץ לישראל.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מאכלים
קטגוריה:המטבח הישראלי
קטגוריה:מוצרי אסם
Disclaimer

**Disclaimer** (תניית פטור) הוא אלבומה השני של להקת הגראנג' הדרום אפריקאית סית'ר. האלבום כולל עבודות חדשות ומספר שירים מהדיסק הראשון שלהם, *[[Fragile (אלבום של סית'ר)|Fragile]]*. נהוג לקרוא לדיסק הזה הדיסק הראשון של סית'ר, מכיוון שהוא הדיסק הראשון שלהם שהופץ ברחבי העולם.

## שירים



* השירים שמסומנים ב-"*" הופיעו ב-*[[Fragile (אלבום של סית'ר)|Fragile]]*.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סית'ר
Disclaimer II

**Disclaimer II** (התנגדות לאחריות) הוא אלבומה השלישי והמחודש לאלבום השני של להקת הגראנג' הדרום אפריקית סית'ר.
אלבום זה כולל את שירי האלבום המקורי, הלהיט Broken עם אמי לי ועוד 3 שירים (גרסה אירופית) או 7 שירים וקטעי DVD (גרסה אמריקאית).
השירים החדשים שנוספו לאלבום הראו יותר את צד ההארד רוק של סית'ר והוכיחו לחלוטין שסית'ר היא להקת גראנג', על פי הצליל ולפי המילים.

## שירים



* השירים שמסומנים ב"*" נמצאים רק בגרסה האמריקאית של האלבום.

## קישורים חיצוניים

* מילים לשירים

קטגוריה:סית'ר
קטגוריה:אלבומי המשך
יהדות יוגוסלביה

[ממוזער|תעודה של [הקרן הקיימת לישראל על נטיעת יער על ידי יהודי יוגוסלביה, בעמק יזרעאל ב-1930, לזכר המלך פטר הראשון]]
**יהדות יוגוסלביה** הייתה קהילה יהודית גדולה המורכבת ממספר רב של קהילות שחיו במספר אזורים, באזור הבלקן, המרכיבים את יוגוסלביה.

הקהילה היהודית ביוגוסלביה הייתה אחת המגוונות באזור הבלקן שכן היא מורכבת מקהילות מסלובניה, סרביה ומונטנגרו, בוסניה והרצגובינה, קרואטיה ומקדוניה וכן כל אחת מהן נשלטה כולה או בחלקה על ידי מעצמה שונה בעיתות שונות ולכן כל אחת מהן מגוונת עד מאוד ויחד הן יוצרות מגוון רחב של קהילות אשכנזיות וספרדיות.

היהודים הראשונים הגיעו ליוגוסלביה בעת הכיבוש של האימפריה הרומית במקום. גלי ההגירה משמעותיים יותר הגיעו בסוף המאה ה-15, לאחר גירוש ספרד, כאשר יהודים מספרד שהגיעו לסלוניקי וקושטא חיפשו מקורות פרנסה, לאחר שלא הצליחו למצוא כאלה בערים אליהן הגיעו, ולכן היגרו לבלגרד שבסרביה, לסרייבו שבבוסניה ולסקופיה וביטולה שבמקדוניה.

לאחר מלחמת העולם הראשונה, אוחדו כל מדינות האזור ולכן אוחדו גם הקהילות יחדיו. במהלך מלחמת העולם השנייה הופרדו יוגוסלביה, סרביה וקרואטיה ומתוך קהילות גדולות של כ-80,000 יהודים בכולן יחד, נותר רק מספר אלפים מועט של יהודים. לאחר מלחמת העולם השנייה נותרה יוגוסלביה מדינה אחת מאוחדת עד מלחמת יוגוסלביה שבעקבותיה פורקה למספר מדינות.

## ראו גם
* יהדות סלובניה
* יהדות קרואטיה
* יהדות מקדוניה הצפונית
* יהדות סרביה
* יהדות מונטנגרו
* יהדות בוסניה והרצגובינה
* הושע יעקבי
* שואת יהודי יוגוסלביה

## לקריאה נוספת
* ד"ר שמחה גוטמן, "היהודים ביוגה-סלויה", בתוך: **אפריון**, כרך ג', סייני תרפ"ז (1926–1927), עמ' 170–172.
* יוסי קוגלר, "שואת יהודי יוגוסלביה", באתר יד ושם

## קישורים חיצוניים
* התאחדות עולי יוגוסלביה לשעבר בישראל, "נשכחים" – על שואת יהודי יוגוסלביה, באתר Youtube 
*  יהודי יוגוסלביה בימי השואה, במסגרת הסכת עולמי עם יצחק נוי, תאגיד השידור הישראלי – כאן

*
יוגוסלביה
קטגוריה:יוגוסלביה: דמוגרפיה
באן

[ממוזער|230px|[יוסיפ ילאצ'יץ', הבאן של קרואטיה (1848–1859)]]
**באן** (בהונגרית: Bán) היה תואר אצולה בהונגריה, בנסיכות ולאכיה, בנסיכות מולדובה ובכמה מארצות חצי האי הבלקני.

## היסטוריה
נראה שמקור השם הוא במילה המונגולית **bajan**, במשמעות של בעל נכסים. המילה הגיעה לעמי האזור באמצעות האווארים. הבאן היה כינויו של רוזן הונגרי במחוזות הגבול המזרחיים ומהשפה ההונגרית התואר עבר גם אל הרומנית, הסרבית והצ'כית.

בוולאכיה הבאן היה אציל בעל אחוזה, החשוב שבין הדרגטורים. הבאן הרומני הוא האציל היחיד המוסמך להטיל עונש מוות. התואר מופיע לראשונה במועצה המלכותית של מירצ'אה הזקן. מסוף המאה ה-15 הבאן הוא מנהיג/שליט המחוז אולטניה. החל משנת 1761 כבר לא הוצב באן באולטניה, אלא ממלא מקום לבאן, בכינוי הטורקי, ה**קאימאקאן** של קראיובה.

באנים היו מורשים להטביע מטבעות, לכן ניתן השם באן למטבע הכסף רומני ובמשך הזמן זה הפך להיות השם הרומני לכל מטבע. המטבע הרומני לאו מתחלק ל-100 באני.

חבל ארץ במפגש גבולות רומניה, הונגריה וסרביה, שנשלט תקופה ארוכה במהלך ההיסטוריה על ידי באן, נקרא על כן באנאט.

בנסיכות מולדובה הבאן היה דרגטור רב מעלה, שרק הספטאר הגדול היה גבוה ממנו בדרגתו. הכנסתו נקבעה כאחוז מסוים מהכנסות שנוצרו ממכירות המלח שנחצב במכרות אוקנלה מאר (Ocnele Mari).

## לקריאה נוספת
* Constantin C. Giurescu, Istoria Românilor, volumul III

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רומניה: היסטוריה: דרגטורי
ארנק

ממוזער|שמאל|250px|ארנק מודרני
ממוזער|250px|ארנק ותכולתו
ממוזער|250px|ארנקים ממותגים
**ארנק** הוא אביזר אחסון קטן (בדרך כלל בגודל כיס). באופן כללי הוא מיוצר מבדים, עורות או פוליוויניל כלוריד (סוג של פלסטיק) והוא משמש לשמירת דברים יקרי ערך, ובכללם כרטיסי אשראי, כסף, רישיונות נהיגה וכמו כן קבלות, תעודות אחרות למיניהן ולעיתים גם תמונות קטנות.

## התפתחות
הארנקים התפתחו כמעט מיד אחרי הכנסת שטרות הכסף למערב במאה ה־17. עד הופעת השטרות, ארנקים דמו יותר לשקיקים, ששימשו לאחסנת מטבעות. ארנקים מוקדמים היו עשויים בעיקר מעור בקר או סוסים וכללו שקיק קטן שהכיל מעין "כרטיסי ביקור" (אמצעי הזדהות מוקדם, מעין מקביל המאה ה־17 לתעודת הזהות). אצילים נהגו להטיל שקיקי מטבעות כאלה לידי מי שסיפק להם שירות משביע רצון.

שקיקי עור כאלה שימשו במערב ארצות הברית במאה ה־19 בתקופת הבהלה לזהב, לשמירת גרגרי הזהב, שבני המזל הצליחו לסנן בחלקות החזקה שלהם. שקיקי זהב כאלה היו מוטחים על גבי דלפקי מסבאות ושולחנות קלפים.

הגרסה הנשית לארנקים אלה היה החריט (reticule) שנשים היו נושאות בידן או קושרות בנשפי ריקודים אל פרק ידן. חריט מרושת כזה היה מכיל בדרך כלל מטפחת בד רקומה ומבושמת, כרטיסי ביקור להשאיר בבתי שכנים, קרובים ומכרים, ולעיתים גם בקבוק מלחי הרחה, למקרה של עילפון פתע.

הארנק המתקפל המודרני, בעל "חריצי כרטיסים" מרובים, הגיע לגודלו התקני בראשית שנות השישים של המאה ה־20, עם המצאת כרטיס האשראי הראשון ב־1951. עיצוב הארנקים נותר ללא שינוי ניכר לאורך רוב סוף המאה ה־20, למעט המצאת הצמדן בשנות השבעים. כיום ניתן למצוא ארנקים במספר רב של צבעים, צורות ועיצובים של עשרות מעצבים, מחומרים שונים כמו עור וחיקוייו, חומרים פלסטיים, שילובים של אריג עם חומרים אחרים ועוד.

ארנקי גברים מיועדים על פי רוב לנשיאה בכיס, בגודל ובצורה המותאמים לכך. נשים נושאות על פי רוב את ארנקיהן בתוך תיקי כתף או ארנקי-יד, שבחלקם קבועים כיסים לאחסון כרטיסי אשראי ותעודות. עד לפני שנים אחדות רווחה האופנה של ארנקי נשים שטוחים, נטולי רצועות, שהוחזקו תחת הזרוע וחייבו ארנקי כסף דקים, שאינם תופסים נפח רב מדי.

הארנק עוצב במקור לנשיאת כסף, אך כיום הוא משמש גם לאחסון כרטיסים למיניהם, על כן עיצובם הנוכחי של ארנקים שם דגש יותר על מקום לכרטיסים ופחות על מקום לשטרות ומטבעות. לעיתים מקובל להחזיק את המטבעות בארנק קטן נפרד, לשם נוחיות.

בשנים האחרונות הפך הארנק להיות אביזר אופנה (בדומה לתיק או שעון), וחברות רבות מייצרות ארנקים בעיצובים מיוחדים תוך שילוב חומרים מגוונים. גם ארנקי העור עברו שדרוג וכיום ניתן למצוא צבעוניות רבה בארנקים אלו (ולא רק ארנקים שחורים וחומים קלסיים).

## כייסות
ארנקים הם לעיתים קרובות מטרה לכייסים. יש בעלי ארנקים שמשתמשים בשרשראות שקושרות את הארנק לדש מכנסיהם או מעילם, ויש כאלו שמניחים אותו בכיס פנימי שאין אפשרות להגיע אליו מבלי לעורר את תשומת לבו של בעל הארנק. שיטה נוספת למניעת כיוס היא שימוש בארנקים מדגמים חדשים יותר, שהם דקים יותר, ובכך מסווים מהכייס את מיקום הארנק.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:תיקים
קטגוריה:אמצעים לאחסון כסף
עלעול חול

שמאל|ממוזער|180px|עַלעוֹל חול
**עַלְעוֹל חול** (גם **תימרת אבק** או **שד אבק**) הוא תופעה מטאורולוגית בה נוצרת מערבולת אוויר, הנראית כצינור חול דק בקוטר כמה מטרים. גובהו אינו מתנשא מעל למאה מטרים. 

בתוך צינור זה אוויר, אבק וחול  אשר נשאבו מהקרקע מסתחררים ועולים. לרוב עלעול חול נוצר ביום צחיח וחם. לעיתים נדירות ביותר עלולה התופעה לגרום להעפת מכוניות וגגות, אך בדרך כלל עלעול החול מתקיים זמן קצר מאוד והוא קטן מכדי להסב נזק חמור.
מרכז|ממוזער|500px|עלעול חול במאדים

## תנאים המגדילים את הסיכוי להיווצרות עלעול חול
* מישורים מדבריים ושוממים או אספלט: האוויר באזורים מישוריים נוטה להיות חם באופן קבוע. הימצאות כמויות גדולות של אבק או חול מאפשרים לחלקיקים להיתפס במערבולת, מה שהופך את התופעה לבולטת יותר לעין, אך תנאים אלה אינם הכרחיים להיווצרות המערבולת.
* שמים בהירים או מעוננים קלות: פני השטח צריכים לספוג כמויות משמעותיות של אנרגיית שמש כדי לחמם את האוויר ליד פני השטח וליצור תנאים שיגרמו לתופעה.
* רוח קלה או העדר רוח וטמפרטורה אטמוספירית קרירה: הגורם הבסיסי לקיימות של התופעה הוא ההבדל הקיצוני בטמפרטורה בין האוויר הקרוב לפני השטח לאוויר באטמוספירה. מזג אוויר סוער יערער את אפקט הסיבוב של המערבולת.

## ראו גם
* נד מים
* סופת חול
* ימת חול
* חול מזמר

## קישורים חיצוניים

*אוסף של תמונות של עלעולי חול
* עלעול חול בגדות הירדן, באתר JDN
* 

קטגוריה:רוחות
קטגוריה:חול
יהדות סלובניה

ממוזער|כתובה מסלובניה
**יהדות סלובניה** היא אחת מקהילות יהדות יוגוסלביה המתקיימת בצפון הבלקן, באזור סלובניה של היום.

העדויות המוצקות הראשונות להגעה מאסיבית של יהודים לאזור סלובניה הן מהמאה ה-12, חלקם דוברי איטלקית וחלקם פליטי מסעות הצלב. בתקופה זו הוקמו קהילות במריבור, גוריציה, קרניולה וקרינתיה.

התפרצות מגפת הדבר במאה ה-14 הביאה לגלי פוגרומים קשים ביהודי סלובניה ובשנת 1515 החל גירוש היהודים מערי סלובניה לכפרים בקצוות המדינה ולהונגריה, איטליה וגרמניה. בתחילת המאה ה-19 נכבש האזור על ידי צרפת בעקבות המלחמות הנפוליאוניות, והיא הקימה את הפרובינציות האיליריות כמדינת חסות (1809–1814). בתקופה זו שימשה ליובליאנה כבירת הפרובינציה והיהודים נהנו משגשוג ופריחה, שנמשכו גם לאחר כיבוש השטח על ידי האימפריה האוסטרו-הונגרית.

בשנת 1910 ישבו בסלובניה כ-190 יהודים אשר תחת השלטון האוסטרו-הונגרי נהנו מזכויות משפטיות שלא זכו להן עד אותה העת.

בעקבות מלחמת העולם הראשונה הפכה סלובניה לחלק משטחה של יוגוסלביה ובין מלחמות העולם שגשגה הקהילה היהודית בסלובניה בעיקר עקב הגירה למדינה. בתקופה זו נבנו בסלובניה בתי כנסת ובתי ספר יהודיים. תהליך זה נפסק בשנת 1941 עם הכיבוש הגרמני. רבים מיהודי סלובניה נשלחו לאושוויץ-בירקנאו וחלקם נלקחו למחנות ריכוז בשטחי איטליה. היו בין היהודים שהצטרפו לפרטיזנים ולמחתרת הסלובנית.

לאחר סוף המלחמה הוקמה קהילה מחודשת בליובליאנה. על פי סקר אחרון משנת 2005, בסלובניה חיו 99 יהודים בשנת 2002. לאחרונה הוקם בית כנסת ומרכז יהודי קהילתי חדש.

ב-1999 הוכתר על ידי הקהילה היהודית הרב אריאל חדד לרבה הראשי של המדינה ותפקידו מוכר על ידי הממשלה. הרב חדד הוא שליח חב"ד בטריאסטה שבאיטליה הסמוכה ומגיע לליובליאנה כמה פעמים בחודש.

## ראו גם
* בית הכנסת במריבור

## קישורים חיצוניים

*סלובניה, באתר הספרייה היהודית המקוונת
* התאחדות עולי יוגוסלביה לשעבר בישראל, "נשכחים" – על שואת יהודי יוגוסלביה, באתר Youtube 
* דורון בראונשטיין, 	"לובליאנה, סלובניה, דרך הרובע היהודי : שואה, פרטיזנים והישרדות כנגד כל הסיכויים", 2024

## הערות שוליים

*
*
סלובניה
סלובניה
סלובניה
קטגוריה:סלובניה: דמוגרפיה
ג'חנון

[שמאל|ממוזער|250px|הגשת ג'חנונים לצד מטבלי [עגבנייה#רסק עגבניות|רסק וזחוק]]
**גִּ'חְנוּן** (בתימנית: **جَحْنُون**) הוא **[[המטבח התימני|מאכל]] [[יהדות תימן|יהודי-תימני]]** מסורתי שמקורו ביהדות עדן, שם נקרא תחילה בשם "גִּחְנוּן".

ישנן מספר סברות ותאוריות הטוענות למוצא הג'חנון וכיצד הגיע ליהודי עדן שבדרום תימן; כגון מתיישבים יהודים שהגיעו מאסיה הקטנה עם הגעת העות'מאנים גם לתימן; או, לחלופין, מאז הגעת מתיישבים יהודים ממגורשי ספרד ופורטוגל; או יהודים הודים שהתיישבו בעדן. הג'חנון לא היה בתפריט של יהודי צנעא וגם לא בתפריטם של יהודי צפון תימן..

בתימן הכינו את בצק הג'חנון מקמח מלא ו-"סָאמְנֶה" - חמאה מזוקקת, שעובד וקופל מספר פעמים ליצירת בצק עלים (יחד עם מעט סוכר ומלח). לאחר יצירת השכבות הרבות, מגלגלים את הג'חנון לקוטר של כ-3 ס"מ. אופים אותו בתוך סיר באפייה איטית - בטמפרטורה נמוכה של פחות מ-100 מעלות צלזיוס במשך 8 עד 12 שעות. לעיתים, לשם העשרת הטעם, שמים בסיר גם סילאן.

עם עליית יהודי תימן לישראל, בהיעדר קמח מלא וחמאה, בפרט במהלך יישום תקופת הצנע בשנים הראשונות להקמת מדינת ישראל, הכינו את הג'חנון מקמח לבן וממרגרינה.

בתרבות האכילה של יהודי עדן וכן במשפחות יהודיות אחרות בתימן, הכינו את הג'חנון בערב שבת, והוא נאכל ב"סעודת יצחק": כארוחת בוקר-צוהריים של יום השבת.

בעדן נהגו להגיש לצד הג'חנון דברי מתיקה, ובפרט ריבות, חלווה או סוכר.

במטבח הישראלי אוכלים את הג'חנון במהלך כל השבוע. תופעה נפוצה היא משפחות מסורתיות המייצרות ומוכרות ג'חנון שהוזמן מראש בבוקר יום השבת.

בישראל, מקובל לאכול ג'חנון מתקתק בתוספת של עגבניות מרוסקות טריות, ממרח חריף כגון סחוג, וכן ביצה קשה חומה המבושלת בסיר יחד עם הג'חנון.

הג'חנון נחשב כיום למוצר מזון כלל-ישראלי ונמכר קפוא.

## ראו גם

* המטבח היהודי-תימני (כסעודת יצחק: ארוחת בוקר-צהריים מסורתית של שבת)
* חלה
* כובאנה

## קישורים חיצוניים

* ג'חנון תימני, באתר Cooks
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:המטבח היהודי
קטגוריה:המטבח התימני
קטגוריה:מאפי בצק עלים
קטגוריה:המטבח הישראלי
קטגוריה:מאכלי שבת
קטגוריה:מאפים ישראליים
קטגוריה:ארוחת בוקר
ויליאם אדמס

שמאל|ממוזער|180px|ויליאם אדמס.
**ויליאם אדמס** (באנגלית: **William Adams**; 24 בספטמבר 1564 - 16 במאי 1620) היה נווט אנגלי, ככל הנראה הבריטי הראשון שהגיע ליפן.

## שנותיו הראשונות
אדמס נולד בשנת 1564 בעיירה ג'ילינגהאם שבממלכת אנגליה. לאחר מות אביו בגיל 12, הפך לחניכו של ניקולס דיגינס, בעל מספנה. הוא בילה את 12 השנים הבאות בלימוד בניית אניות, אסטרונומיה וניווט לפני שהצטרף לחיל הים הבריטי.

## מימאי לסמוראי
בשנת 1598 נבחר אדמס להיות נווט למשלחת של חמש ספינות הולנדיות:
*ה-Hoop (תקווה)
*ה-Liefde (אהבה או צדקה)
*ה-Geloof (אמונה)
*ה-Trouw (נאמנות)
*ה-Blijde Boodschap (בשורת הנצרות)

מטרת המשלחת הייתה להגיע אל איי המזרח הרחוק הלא מוכרים. לאחר מסע בן שנתיים עגנה אונייתו של אדמס בחופי יפן.

אדמס יצא להפלגה מרוטרדם ביוני 1598 על ה-Hoop והצטרף לשאר הספינות ב-24 ביוני. הספינה נטרפה לחופי קיושו. הישועים ששהו ביפן, יעצו ליפנים להוציא להורג את אנשי הספינה, שהיו פרוטסטנטים, בנימוק שהם שודדי ים. אולם השוגון טוקוגאווה איאיאסו גילה בהם עניין, התרשם מאדמס ומכישוריו, שחרר את הצוות ההולנדי, אך השאיר את אדמס כיועצו לענייני ספנות וסחר חוץ.

עד מהרה נקלע אדמס למאבק בין שני שליטי מחוזות יפנים, איאיאסו ואישידה מיצונארי, על שלטון המנהיגות הצבאית של יפן. במהלך שהותו ביפן והתאקלמותו קיבלו אדמס וסגנו ההולנדי, יאן יוסטן ואן לודנסטין, מעמד של סמוראי והטמוטו ("נושא דגל" - סמוראי בכיר תחת פיקודו הישיר של השוגון) על ידי איאיאסו, ובכך הפכו לשני בני המערב היחידים שזכו לכבוד זה.

## חיים אישיים
ביפן אדמס קיבל את התואר "מיורה אנג'ין".

אדמס נישא לראשונה באנגליה בשנת 1589 למרי היין ממנה נולדו לו 2 ילדים, בן בשם ג'ון אדמס ובת בשם דיליברנס אדמס.
ביפן נישא לאשתו השנייה אויוקו וממנה נולדו לו 2 ילדים נוספים, בן בשם ג'וזף אדמס ובת בשם סוסנה אדמס.

בצוואתו הורה לחלק את ירושתו בין ארבעת ילדיו.

עם פטירתו בשנת 1620 נקבר אחר כבוד בהיראדו במחוז נגסאקי, שם קברו מצוי עד היום. בשנת 1931 בזמן חפירה ארכאולוגית במקום נמצאו שרידי אדם, בין השנים 2019-2020 ערכו בדיקות גנטיות על השלד ובהשוואה לממצאים ולצאצאיו של אדמס, נמצא שהשלד אכן שייך לו.

## ראו גם
* הרומן "שוגון", המבוסס על סיפורו של אדמס.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* סרטון תיעודי אודות חייו של אדמס (אנגלית).

קטגוריה:ימאים אנגליים
קטגוריה:נווטים בריטים
קטגוריה:ילידי 1564
קטגוריה:נפטרים ב-1620
קטגוריה:סמוראים
טאו טאו

**טאו טאו** (ביפנית: **タオタオ絵本館**) היא סדרת אנימציה יפנית בת 52 פרקים שהופקה לטלוויזיה ב-1983. בישראל הסדרה שודרה בטלוויזיה החינוכית ב-1986 ובתחילת שנות התשעים, כמו כן היא שודרה בשידורים חוזרים בערוץ הילדים ובערוץ ג'וניור.

את שיר הפתיחה בגרסה העברית של התוכנית ביצעה אילנית.

## תקציר העלילה
הסדרה מתמקדת בדב פנדה צעיר בשם טאו טאו המתגורר בעמק קסום בסין יחד עם אימו אמא פנדה. חברו הטוב של טאו טאו הוא קיקי הקוף. כל פרק הציג בתחילה בעיה מסוימת בה נתקל טאו טאו עם חבריו - הסדרה התמקדה בבעיות של הגיל הרך כמו קנאה לאחר, דימוי עצמי נמוך, הרצון להיות מישהו אחר, ריבים שלא זוכרים איך התחילו ועוד. בתגובה לכל בעיה או ריב אמא פנדה מספרת סיפור לילדים בעל מוסר השכל. רק בפרק האחרון לא מסופר סיפור אלא חצי חלום חצי הרפתקאה של טאו טאו וחבריו. כל הסיפורים המוצגים בסדרה הם סיפורי עם מכל העולם אשר הבולטים בהם היו החתול במגפיים (של האחים גרים) ושלושת הסנאים והנסיכה (עיבוד של הסיפור פרי באנו מאלף לילה ולילה).

## הדמויות הראשיות
* **טאו טאו** (מדובב על ידי לימור רוזנר מוז'ה) - דב פנדה צעיר. הדמות הראשית בסדרה.
* **אמא פנדה** (דובבה על ידי ענת ספיר יוגב ואורנה לביא-פלינט) - אימו של טאו טאו.
* **קיקי** (מדובב על ידי עירית דגן) - קוף צעיר. חברו הטוב של טאו טאו.
* **אמא של קיקי** (מדובבת על ידי לימור רוזנר מוג'ה).
* **בולי** (מדובב על ידי יצחק אבל) - סנאי צעיר. חברו של טאו טאו.
* **פו** - ארנב צעיר. חברו של טאו טאו.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:סדרות אנימה
קטגוריה:סדרות אנימה משנות ה-1980
קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית - תוכניות רכש
קטגוריה:ערוץ ג'וניור: תוכניות רכש
קטגוריה:סדרות אנימה לילדים צעירים
קטגוריה:סדרות טלוויזיה יפניות שעלו לשידור בשנת 1983
יהדות בוסניה והרצגובינה

**יהדות בוסניה והרצגובינה** היא קהילה יהודית החיה באזור הבלקן, באזור בוסניה והרצגובינה של היום.

היהודים הראשונים שישבו באזור זה היו יהודים סוחרים מיוון וטורקיה שהיגרו לסרייבו בשנת 1541. הטורקים שישבו במקום, ושלא אהדו את היהודים המעטים שישבו בעיר ביקשו מהשלטונות לבודד את היהודים מהם ואכן, נבנה בעיר סראייבו רובע יהודי בשם "**צ'יפוט חאן**".

היהודים סבלו תחילה ממגבלות שהטילו המוסלמים, כפי שהיה גם בשאר מדינות האסלאם, אך יחס זה השתנה עם הזמן והם זכו לזכויות שונות. היהודים שילמו לשלטונות על מנת שירשו ליהודים לסחר עם קושטא, ונציה, וינה, סלוניקי, בלגרד ומצרים. מספר היהודים גדל והוקמו קהילות גם בערים אחרות למעט סראייבו, מצבם הכלכלי של חלק מהיהודים השתפר עד מאוד וחלקם אף עזר ליהודי המדינה שלא יכלו לשלם את המיסים שהטילו עליהם השליטים המוסלמים. בתחילה חיו יהודי סראייבו תחת פסקי הלכה של רבני סלוניקי או תחת פסקי הלכה של רבני בלגרד שבסרביה שקיבלו פסקי הלכה מרבני קושטא. במאה ה-18 בא השינוי והחלה התפתחות במרכז הרבני של סראייבו ופסקי הלכה ניתנו מסראייבו לרחבי בוסניה והרצגובינה.

היהודים קיבלו זכויות רק בשנת 1840 ובשנת 1856 קיבלו זכויות נוספות שעזרו להם להתפתח ולהגיע למעמד גבוה יותר מבעבר. עם שלטון האימפריה האוסטרו-הונגרית ניתנה ליהודים האמנציפציה וכן התפתחה תנועת ה"השכלה". לראשונה לאחר מאות שנים שחיו בבוסניה והרצגובינה רק יהודים ספרדים הופיעו בה יהודים אשכנזים מאזור אוסטריה. בתחילה חיו שתי הקהילות בנפרד אך עם השנים התאחדו שתיהן וקמו ארגונים משותפים כגון ארגון הנוער "יהודה מכבי", "בר כוכבא" ו"בני ציון".

במהלך מלחמת העולם השנייה נשלחו יהודים רבים מבוסניה-הרצגובינה להשמדה. חלק משמעותי מיהודים הצטרף לשורות הפרטיזני והגיעו לתפקידים בכירים. מעט היהודים שנותרו לאחר המלחמה או שהקימו קהילה מחודשת בסרייבו או שעזבו לארץ ישראל.

ביולי 2018 רוססו צלבי קרס וכתובות "יודן" על בניינים בערים טוזלה וסרייבו.

כיום יש בבוסניה והרצגובינה כ-1,000 יהודים, כאשר הריכוז הגדול הוא בקהילת סרייבו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
בוסניה והרצגובינה
קבוע ארדש-בורוויין

**קבוע ארדש-בורוויין** הוא סכום המספרים ההופכיים של מספרי מרסן. הוא קרוי על שם המתמטיקאים פאול ארדש ופיטר בורוויין.

לפי הגדרתו, קבוע ארדש-בורוויין הוא:

:
E=\sum_{n=1}^{\infty}\frac{1}{2^n-1} \approx 1.60669 51524 15291 763... 


קבוע ארדש-בורוויין ניתן להצגה גם בצורות הבאות:
:
E=\sum_{n=1}^{\infty}\frac{1}{2^{n^2}}\frac{2^n+1}{2^n-1}

:
E=\sum_{m=1}^{\infty}\sum_{n=1}^{\infty} \frac{1}{2^{mn}}

:
E=1+\sum_{n=1}^{\infty} \frac{1}{2^n(2^n-1)}

:
E=\sum_{n=1}^{\infty}\frac{\sigma_0(n)}{2^n}

כאשר \ \sigma_0(n) היא פונקציית המחלקים הסופרת את מספר המחלקים של n. 
ארדש הראה ב-1948 ש- E הוא מספר אי רציונלי.

## קישורים חיצוניים
* 

ארדש-בורוויין
קטגוריה:פאול ארדש
פנמינדה

**פנמינדה** (גרמנית: **Peenemünde** - IPA: [peːnəˈmʏndə]), הוא כפר בצפון-מזרח האי הגרמני אוזדום. פנמינדה שוכנת קרוב לפתחו של נהר הפנה שבקצה המזרחי של החוף הגרמני לים הבלטי.

## מתקן הטילים
ב-1937 הוקם במקום Heeresversuchsanstalt, אתר ניסוי ופיתוח נרחב לטילים. לפני כן, הקבוצה בראשותם של ורנר פון בראון ו-ולטר דורנברגר עבדה בקומרסדורף, דרומית לברלין. אולם קומרסדורף התברר כקטן מדי לניסויים. פנמינדה, השוכנת על החוף, אפשרה שיגור טילים ומעקב לאחר מכן לאורך כ-200 מייל של מים פתוחים.

בין 1937 ל-1945 פותחו בפנמינדה רבים מהיסודות של טכנולוגיית הטילים ושני כלי נשק, ה-V-1 ה-V-2. בתחילת 1942 נערך ניסוי הירי הראשון ב-V-1 והטיסה הראשונה של ה-V-2 (שנקרא אז A-4) נעשתה ב-3 באוקטובר 1942 מפורפסטנד VII. חיל האוויר הגרמני, הלופטוואפה, ביצע את הניסויים בטילי השיוט ה-V-1 במערב פנמינדה, ואילו צבא היבשה הפעיל את פרויקט פיתוח הטילים הבליסטיים (V-2). פנמינדה שימשה גם כאתר פיתוח מערכות מכ"ם ומערכות ניווט לילי חדשניות, תחת פיקודו של ד"ר הנס פלנדל.

רמת הסודיות של פנמינדה הייתה דומה מאוד לזו של אזור 51.

שמאל|ממוזער|250px|צילום איסוף מידע של חיל האוויר המלכותי הבריטי של פריפשטנד VII בפנמינדה.
בפנמינדה פותחו גם אמצעים חדשניים אחרים, כדוגמת המערכת הראשונה בעולם של טלוויזיה במעגל סגור שהותקנה בפריפשטנד VII ("עמדת ניסוי 4") למעקב על הטילים המשוגרים.

במהלך מלחמת העולם השנייה כוונו כמה מתקפות אוויריות כבדות כלפי האתר, כולל תקיפה של כמעט 500 מפציצים כבדים של חיל האוויר המלכותי הבריטי בליל 16–17 באוגוסט 1943 ("מבצע הידרה"). בתקיפה נהרגו לפי דיווח גרמני רשמי 815 איש, ביניהם ולטר תייל, ראש הפיתוח של המנועים. רוב ההרוגים היו שבויי מלחמה זרים. תקיפה זו הניעה את העברת ייצור טילי ה-V אל מתחת לאדמה.

למרות התקיפות, מתקנים טכניים רבים בפנמינדה נשארו ללא פגע בסוף המלחמה, היות שמרבית הפצצות נחתו ביערות מסביב, באזורי הדיור ובמחנות ריכוז לשבויי מלחמה זרים.

קיימת אי ודאות כיצד גילו בעלות הברית על פנמינדה. הגרסה הבריטית הרשמית היא שצילומי איסוף מידע אוויריים גילו את המידע על פנמינדה. מאידך, עדים ומסמכים מצהירים שמודיעין מהצבא הפולני המחתרתי (ארמייה קריובה) חשף את פנמינדה. המודיעין הבריטי הכחיש במשך שנים שקיבל מידע כלשהו אודות פנמינדה מפולין, ובמקום זה הדגישו את חשיבותם של מקורות אחרים, כגון טייס דני שצילם משהו שנראה כטיל V קרוב. עם זאת, לאחר המלחמה התגלו צילומי מסמכים בפולין.

במהלך המלחמה הוקם בארצות הברית בסיס מודיעין בפורט האנט בווירג'יניה , שכונה בשם הקוד ת.ד. 1142 , ובו הוחזקו ונחקרו מדענים גרמנים ושבויי מלחמה גרמנים בכירים. בין החוקרים היו פליטים יהודים מגרמניה, שגרמנית הייתה שפת אימם והם הכירו את התרבות הגרמנית. אופי פעילותו של הבסיס הותרה לפרסום רק ב-1990, ונודע שבין היתר החוקרים שאבו מידע על ייצור טילי V-1 וV-2 בפנמינדה.

בסוף המלחמה נמלטו רוב המדענים ובהם פון בראון למערב כדי להבטיח שייתפסו על ידי האמריקנים. הבריטים והסובייטים תפסו את האזור ואת רוב הטכנאים שנותרו במקום.

נוסף לפנמינדה היו אתרים אחרים בגרמניה שבהם נעשו שיגורי טילים: בין השנים 1957 ל-1964 בוצעו כמה בקוקסהבן שבסקסוניה התחתונה ובשנים 1988 עד 1992 בצינגסט שבמקלנבורג-מערב פומרניה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גרמניה: רשויות מקומיות
קטגוריה:גרמניה: היסטוריה
קטגוריה:מקלנבורג-מערב פומרניה
הך פטיש

**הך פטיש** (באנגלית: **pound a peg**) הוא צעצוע ילדים אשר הפעולה הנדרשת בו היא הכאה באמצעות פטיש, אשר מניבה תוצאה. ייתכן כי מקור שמו של הצעצוע ב"שיר הכביש" מאת נתן אלתרמן, הפותח במילים "הך פטיש".

הצעצוע הקלאסי מבוסס על משטח מוגבה ובו חורים, בהם נעוצים גלילים. אופן המשחק בצעצוע הוא הכאה בפטיש ייעודי על הגלילים, עד שהם עוברים לצידו השני של המשטח. אז ניתן להפוך את המתקן, כך שהגלילים בולטים שוב, וניתן להכות בהם שנית.

הצעצוע מומלץ לבני שנה עד שלוש. הוא מעודד את השליטה המוטורית בפטיש, המהווה הארכה של היד, ולכן קשה יותר לשלוט בו מאשר ביד עצמה. כמו כן, הצעצוע מהווה אמצעי להוצאת אנרגיה ושחרור תוקפנות (בבחינת שק אגרוף). הפעולה מצריכה גם תיאום בין ידיים ותיאום עין-יד. התנגדות הגלילים להדיפתם לתוך המשטח מעודדת פיתוח של וויסות כח.

כמו כן, מהווה הצעצוע חיקוי של פעולה מעולם המבוגרים - תקיעת מסמר בקיר.

## קישורים חיצוניים
*  - מילים: נתן אלתרמן, לחן: דניאל סמבורסקי  

קטגוריה:צעצועים
דניאל עוקב

**דניאל עוקב** (נולד ב-1952) הוא קצין צה"ל במילואים, שהורשע ברצח. הוא מוכר עקב פסיקת בית המשפט הייחודית בעניינו, בנושא "האחריות המופחתת".

## ביוגרפיה
דניאל עוקב נולד בשנת 1952. שירת בצה"ל כקצין ביחידות לוחמות - סיירת שריון, יחידות מסתערבים וגדוד צנחנים - והגיע לדרגת רב-סרן.

במלחמת יום הכיפורים ובמלחמת לבנון הראשונה עבר חוויות טראומטיות שבעקבותיהן נקלע למצבי חרדה. בעקבות משבר שפקד אותו בשנת 1992, פרש משירות קבע בצה"ל, אך המשיך לשרת במילואים.

לאחר שחרורו מצה"ל הועסק בחברה שעסקה במסחר בחומרי בנייה וצבעים, ולאחר כארבע שנים וחצי פוטר, לאחר שנלכד בגנבת חומרים ממחסן מעבידתו.

## רצח מקס ג'פרי האנטר ופציעה קשה של בת זוגו שרלוט גיב
עוקב הואשם בכך שבחודש אוגוסט 1997, כתשעים קילומטר צפונית לאילת, ירה בשני תיירים מאנגליה: מקס ג'פרי האנטר ובת זוגו שרלוט גיב שעלו למכוניתו שעה קלה קודם. אחד התיירים מת במקום, ואילו חברתו נפצעה קשות בראשה. לאחר הרצח ברח עוקב מהמקום עם מכוניתו ואותר תשעה ימים לאחר האירוע.

תיאור האירוע מופיע בפסק דינו של השופט אליהו מצא, בדיון בבית המשפט העליון, בעקבות הרשעתו של עוקב בבית המשפט המחוזי:

## ההרשעה
כמה ימים לאחר האירוע טען עוקב לפני החוקרים כי "נכנס בו איזה שד מאלוהים" וביקש שיבדקו אם רצח אנשים נוספים. עוקב לא היה יכול להצביע על מניע כלשהו למעשיו. במשפטו בבית המשפט המחוזי בבאר שבע הרכיבו כמה מומחים פרופיל פסיכיאטרי, שלפיו הוא סובל מפגם אורגני וגם מתסמונת פוסט-טראומטית, בעקבות שירותו הצבאי. הוא הוכר כנכה צה"ל.

עוקב הורשע ברצח, אך בית המשפט המחוזי בבאר שבע גזר עליו עונש של 20 שנות מאסר חופפות על שתי העבירות. זאת במקום העונש שאותו ביקשה התביעה: מאסר עולם על הרצח ומאסר נוסף מצטבר על ניסיון לרצח. בית המשפט קיבל את טענתו של עוקב, שנסמכה על עדויות שונות, כי בעת ביצוע הרצח היה במצב של הפרעה נפשית חמורה (שלא הגיעה לדרגת אי-שפיות).

טענתו של עוקב במשפטו הייתה כי ביצע את המעשים במצב של היעדר שליטה. ההגנה הציגה שתי סיבות למצב זה: הראשונה, בעיה נוירולוגית בשם הידרוצפלוס (מיימת המוח). השנייה, הפרעת דחק פוסט-טראומטית שמקורה בחוויות מתקופת השירות הצבאי: במהלך שירותו בשנות השבעים ביחידת רימון, השתתף בפעילות של מעצר וחיסול מחבלים, וכן השתתף כקצין קרבי במלחמת יום הכיפורים ובמלחמת לבנון הראשונה; לטענתו, במהלך אירועים אלו חווה חוויות קשות, שבעקבותיהן היה נתון בהפרעת דחק פוסט-טראומטית, ונקלע למצבי חרדה ובלבול.

שני הצדדים ערערו לבית המשפט העליון, אך הערעורים נדחו.

## שחרור מהכלא
ב-14 באוקטובר 2010 לאחר 13 שנים בכלא, השתחרר דניאל עוקב, לאחר שוועדת השחרורים של שירות בתי הסוהר ניכתה שליש מתקופת מאסרו.

בעת צאתו מכלא מעשיהו עוקב הביע צער על הרצח:

### ביקורת על השחרור
בשגרירות בריטניה בישראל הביעו זעם על השחרור מהמאסר:

## קישורים חיצוניים
* * ענת בשן, "סימני דרך" - על הרצח שביצע דניאל עוקב ומקרים נוספים - מתוך "מראות המשטרה" - פרסומי משטרת ישראל, גיליון 1176
* שרה ליבוביץ-דר, דניאל עוקב: "אני אדם נורמטיבי, לא פסיכופת", כתבה מ-nrg
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רבי-סרנים בצה"ל
קטגוריה:מורשעים ברצח בישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952
יחידת רימון (מג"ב)

**יחידת רימון** של משמר הגבול הוקמה בשנת 2003 בהוראתו של ראש הממשלה אריאל שרון, כחלק מהמלחמה בסחר בבני אדם, והניסיון להגביל את המעבר הלא חוקי של הסוחרים בבני אדם מגבול מצרים לגבול ישראל. הקמת היחידה באה כתוצאה מלחץ בינלאומי כבד בנושא סחר בנשים בישראל, ובהמשך להמלצות **ועדת החקירה הפרלמנטרית לעניין סחר בנשים** (2000 - 2002). 

היחידה פעלה במשך מספר חודשים, שבמהלכם נתפסו, הועמדו לדין והורשעו מספר סוחרים בבני אדם למטרת ניצול מיני. רוב המקרים הסתיימו בעסקאות טיעון ובעונשים קלים. 

עם ירידת הנושא מסדר היום הציבורי, פורקה היחידה לאחר זמן, מסיבות כלכליות. 

קטגוריה:יחידות משמר הגבול
רישיון אפאצ'י

**רישיון אפאצ'י** (באנגלית: **Apache License**) הוא רישיון לתוכנה חופשית או קוד פתוח שחובר על ידי מוסד התוכנה אפאצ'י. כל התוכנות שהופצו על ידי מוסד זה או על ידי אחד מהפרויקטים שלה, רשומים תחת רישיון אפאצ'י. ישנן תוכנות שאינן שייכות לקרן ואף על פי כן הן רשומות תחת רישיון זה. הרישיון (גרסאות 1.0, 1.1 ו-2.0) דורש את שמירת ההערות הכוללות זכויות יוצרים ואת שמירת כתב הוויתור. למרות זאת, הרישיון איננו רישיון מסוג Copyleft – הוא מרשה שימוש והפצה של קוד המקור בתוכנות קוד פתוח וסגור.

## רישיונות אפאצ'י
למוסד התוכנה אפאצ'י שלוש גרסאות של רישיון אפאצ'י.
;רישיון אפאצ'י גרסה 1.0: זהו הרישיון המקורי של אפאצ'י התקף רק לגבי גרסאות קודמות של חבילות אפאצ'י (כגון גרסה 1.2 של שרת הרשת של אפאצ'י).

;רישיון אפאצ'י גרסה 1.1: גרסה זו אושרה על ידי אפאצ'י בשנת 2000: "השוני העיקרי מגרסה 1.0 הוא סעיף הפרסום [סעיף 3 בגרסה 1.0]. תוכנות הנגזרות מתוכנות אפאצ'י אינן מחויבות להזכיר את אפאצ'י בפרסומים שלהן, אלא אך ורק את התיעוד שלהן" (תורגם לשפה העברית).

;רישיון אפאצ'י גרסה 2.0: מוסד התוכנה אפאצ'י אישר רישיון מעודכן בינואר 2004. המטרות שהוצהרו בנוגע לרישיון כוללות:
*עזרה לפרויקטים שאינם שייכים לפרויקטי המוסד.
*שיפור התאימות עם תוכנות המבוססות על רישיון ה-GPL.
*הרשאה להכליל את הרישיון כהערה במקום להזכירו בכל קובץ.
*הבהרת הרישיון בנוגע לתרומות.

## תאימות עם רישיון ה-GPL
ארגון התוכנה החופשית מחשיב את כל גרסאות רישיון אפאצ'י ככאלו שאינן מותאמות לגרסה 2.0 של רישיון ה-GNU GPL. עמדת הארגון הוצגה כך:
:"הרישיון של אפאצ'י אינו מותאם לרישיון ה-GPL מכיוון שלרישיון אפאצ'י דרישות מיוחדות שאינן כלולות ברישיון GPL: הן כוללות תנאי סיום פטנט ושיפוי שאינם נדרשים ברישיון ה-GPL. אין אנו חושבים שתנאי הפטנט האלו הם מטבעם רעיון רע, אבל למרות זאת הם לא מותאמים ל-GNU GPL" (תורגם לעברית ממסמך חיצוני).

גרסה 3.0 של רישיון ה-GPL הוצגה ב-2007 וכללה תנאי (סעיף 7e) המתיר את תאימותו של GPL לרישיונות הכוללים סעיף הנוגע ל-"גמול פטנט" (*patent retaliation clauses*), הכלול ברישיון אפאצ'י.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קרן התוכנה אפאצ'י
קטגוריה:רישיונות זכויות יוצרים
קטגוריה:רישיונות תוכנה מתירניים
אישטוון האמר

**אישטוון האמר** (בהונגרית: **István Hamar**; נולד ב-6 באוקטובר 1970) הוא כדורגלן עבר הונגרי ששיחק בעמדת הקשר. בישראל שיחק בקבוצות בית"ר ירושלים ומכבי נתניה.

## קריירה
האמר החל את דרכו כשחקן במחלקת הנוער של קבוצת צ'פל ההונגרית, ובשנת 1988 עלה לקבוצת הבוגרים של המועדון. בשנת 1992 עבר לקבוצת בודפשט הונבד והיה שותף לזכייתה באליפות הליגה ההונגרית בעונת 1992/1993. בשנת 1995 עבר לקבוצת מ.ט.ק. בודפשט איתה זכה באליפות בעונת 1996/1997.

בעונת 1997/1998 עבר האמר לבית"ר ירושלים, וזכה עם הקבוצה באליפות בעונתו הראשונה בקבוצה. בירושלים שיתף פעולה עם שחקנים הונגרים נוספים - אישטוון שאלוי, אישטוון פישונט ותמאש שנדור, אשר זכו לכינוי "הלגיון ההונגרי". האמר שיחק בבית"ר עד לשנת 2001 בה עבר למכבי נתניה. בנתניה שיחק זמן קצר ולאחריו חזר להונגריה שם עבר בין קבוצות שונות בליגות הנמוכות. מכדורגל מקצועני פרש בשנת 2010, אך המשיך לשחק בליגות חצי מקצועניות בהונגריה עד לפרישתו הסופית בשנת 2014.

לזכותו של האמר 25 הופעות וארבעה שערים במדי נבחרת הונגריה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים הונגרים
קטגוריה:קשרי כדורגל הונגרים
קטגוריה:בודפשט: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני בודפשט הונבד
קטגוריה:כדורגלני מ.ט.ק. בודפשט
קטגוריה:כדורגלני בית"ר ירושלים
קטגוריה:כדורגלני מכבי נתניה
קטגוריה:כדורגלני פהרוואר
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים בטורקיה
קטגוריה:ספורטאים הונגרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים הונגרים באוסטריה
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1970
משפט גומורי

במתמטיקה, **משפט גומורי** הוא המשפט שלפיו אם נסיר מלוח שחמט שתי משבצות בצבעים שונים, עדיין יהיה ניתן לרצף את הלוח באמצעות אבני דומינו בגודל 2×1. המשפט הוכח על ידי רלף גומורי.

## הרקע למשפט
משפט גומורי מבוסס על חידת שחמט ידועה: האם ניתן לרצף באמצעות אבני דומינו לוח שחמט שהוסרו ממנו שתי משבצות פינתיות נגדיות. התשובה לחידה היא שלילית, משום ששתי משבצות פינתיות נגדיות בלוח שחמט הן תמיד באותו צבע, כך שלאחר ההסרה יהיו יותר משבצות מצבע אחד, מאשר משבצות מהצבע השני. ברור שכל אבן דומינו תכסה בהכרח משבצת אחת לבנה ומשבצת אחת שחורה, ולכן לא ניתן לרצף לוח באבני דומינו אם אין עליו מספר שווה של משבצות לבנות ומשבצות שחורות.

בפתרון חידה זו, אנו מוכיחים למעשה, שאם הסרנו שתי משבצות מלוח שחמט, היותן בצבעים שונים הוא תנאי הכרחי לכך שיהיה ניתן לרצף את המשבצות שנותרו באבני דומינו. משפט גומורי מוכיח שתנאי זה הוא גם תנאי מספיק.

## הוכחת המשפט
שמאל|ממוזער|מסלול מעגלי על לוח שחמט 
הוכחת המשפט מתבססת על העובדה שקיים מסלול מעגלי על לוח שחמט, שעובר מכל משבצת למשבצת סמוכה (בעלת צלע משותפת), ועובר בכל משבצת פעם אחת בלבד. מסלול זה עובר במשבצות שחורות ולבנות לסירוגין. כאשר מסירים שתי משבצות, אחת שחורה ואחת לבנה, מחלקים למעשה את המסלול לשני "שבילים". אורך כל שביל הוא זוגי, מאחר שקצה אחד שלו סמוך למשבצת הלבנה שהסרנו (ולכן הוא שחור) והקצה השני שלו סמוך למשבצת השחורה שהסרנו (ולכן הוא לבן). כדאי גם לשים לב, שאורך אחד השבילים עשוי להיות אפס. כל שביל ניתן לרצף באבני דומינו בקלות, אם מתחילים מאחד הקצוות שלו, ומכסים כל זוג משבצות באבן דומינו.

## קישורים חיצוניים

גומורי
קטגוריה:שעשועי מתמטיקה
ז'אן אלרז

**ז'אן אלרז** (נולד ב-1953) הוא איש שב"כ ישראלי לשעבר, אשר הורשע ברצח.

## ביוגרפיה
נולד בשם ז'אן אלבז. עם גיוסו לצה"ל התנדב לצנחנים ושובץ בגדוד 890. בצנחנים עבר אלרז מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר ובהמשך יצא לקורס קציני חי"ר. בהמשך עבר לשרת ביחידות המיוחדות ובהן יחידה 707, יחידת רימון ויחידה 504. לאחר שחרורו מצה"ל התגייס לשב"כ ושירת כמאבטח של ראשי ממשלות ושרים. אחר כך עבר לשרת כקצין ביטחון בשגרירויות ישראל באוסלו ובסטוקהולם. הוא פוטר מהשב"כ לאחר שמסר דיווח שקרי בעניין מגעים עם איש קג"ב בשוודיה, ושב לשרת ביחידה 504 כמפעיל סוכנים בלבנון. במהלך עבודתו פיתח רשת של הברחות מכשירי חשמל מלבנון לישראל, זמן קצר לפני שנתפס עבר לשרת במנהל האזרחי בשכם. הוא נלכד בעקבות חשד שרצח את אחד מסוכניו הלבנונים. בכתב האישום נגדו נטען, כי ב-31 מקרים שונים בשנים 1988–1987 הבריח לישראל מאות מכשירי חשמל, בהם מכשירי וידאו, רדיו-טייפ ומקלטי טלוויזיה. הוא הועמד לדין על הברחות ונידון ל-5 שנות מאסר.

אלרז שוחרר מהכלא לאחר שנתיים בלבד. בינואר 1998 הגיש פרקליטו, בקשת חנינה על רישום פלילי מנשיא מדינת ישראל עזר ויצמן, שהורה למחוק את רישומיו הפליליים. היעדר הרישום הפלילי אפשר לו להתקבל לעבודה כקבלן משנה בבינוי מוצבי צה"ל בצפון לאחר נסיגת צה"ל מלבנון, ובפרט בקרבת קיבוץ מנרה.

### פרשת גניבת הנשק במנרה

במרץ 2001 הואשם אלרז על ידי פרקליטות מחוז הצפון ברציחתו של יצחק קברטץ, רכז הביטחון של קיבוץ מנרה, וכן בגנבת עשרות כלי נשק מנשקיית הקיבוץ ומכירתם לגורמי טרור. יחד עמו הועמדו לדין ארבעה תושבי הכפר סאלם שבעמק יזרעאל, שסייעו לו בעבירות הנשק. במהלך תקופת מעצרו ניסה להימלט דרך חלון תא המעצר אך נתפס.

במהלך חקירת המשטרה התברר כי אלרז תכנן במשך ארבעה חודשים לפחות את הגנבה ובא במשא ומתן מראש עם גורמי טרור במטרה למקסם את התשלום בעבור כלי הנשק הגנובים. כן הערים על שותפיו לגנבה וטען שמחצית מהפדיון הכספי יועבר לרכז הביטחון קברטץ ובכך הקטין את חלקם בשלל. אלרז הודה בעבירות הנשק, אולם באשר לרציחתו של קברטץ טען בחקירה כי מדובר בתאונה, ובבית המשפט, בעת מתן עדותו, שינה את גרסתו וטען כי קברטץ נרצח בידי לבנוני, איש חזבאללה, טענה שנדחתה על ידי בית המשפט. בית המשפט המחוזי בנצרת גזר על אלרז עונש מאסר עולם על ביצוע הרצח, ועוד עשרים שנות מאסר על עבירות הנשק, 5 מהן חופפות לריצוי מאסר העולם. אלרז ערער לבית המשפט העליון, על ההרשעה ועל העונש, וערעורו נדחה.

אלרז גנב מנשקיית הקיבוץ 58 רובים מסוג M16 ומחסניות רבות. לאחר כשנה, בשנת 2002, במסגרת מבצע חומת מגן, איתרו כוחות הביטחון בתחומי הרשות הפלסטינית כלי נשק שמקורם בנשקיית הקיבוץ. כמו כן נתפסו 28 רובים ליד ביתו של פעיל בכיר בארגון הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני, שתכנן את פיגוע ההתאבדות במסעדת "מקסים" בחיפה.

בגזר דינו קבעו השופטים: "הרצח בוצע על ידי אדם שאין בו שמץ של מוסר, איש הנכון לחתור תחת אושיות מדינתו".

## קישורים חיצוניים
*  (פסק הדין בערעור שותפיו של אלרז)
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מורשעים ברצח בישראל
קטגוריה:ישראלים שקיבלו חנינה
קטגוריה:אנשי השב"כ
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1953
מסעודה משדרות

**"מסעוּדה מ[[שדרות]]"** הוא ביטוי סטריאוטיפי עברי־ישראלי, המשמש על פי רוב להתייחסות כלפי תושבי הפריפריה בעלי סטטוס חברתי נמוך.

## מקור הביטוי
את הביטוי טבע אלכס גלעדי במאי 1993, זמן קצר לפני ההחלטה על בחירת הזכיינים לערוץ 2, הערוץ המסחרי שעמד לקום אז במקום ערוץ 2 הניסיוני. גלעדי היה המנכ"ל הראשון של אחת משלוש הזכייניות, חברת הטלוויזיה הישראלית "שידורי קשת". בריאיון ליונתן שם־אור, עורך המגזין "התקשורת", הוא נשאל (ההדגשה במקור):

הביטוי "מסעודה משדרות" הובלט עוד בריאיון – למשל, בשער המגזין היה נוסח ההפניה "אלכס גלעדי יעשה טלוויזיה שמסעודה תרצה לראות". "משה רבינוביץ' ביבנאל" לא נכנס לתודעה הציבורית.

## התגובות כלפיו
הביטוי עורר גל של ביקורת ופרשנויות, גם על ניסוחו של גלעדי וגם על השלכות עמדה זו על שידורי הטלוויזיה המסחרית בישראל. הביקורת נגעה גם למרכיבי הביטוי וגם לשילובם יחד. הצירוף "מסעודה משדרות" נתפס כאפיון של אישה ממוצא מזרחי, מבוגרת יחסית, המתגוררת בעיירת פיתוח, לעומת מי שמעמדם גבוה יותר מבחינת ההכנסה, אבל בבירור גם ברמת ההשכלה ובביקוש לסוגות תרבות עילית. כפי שהשתמע מדברי גלעדי, מוצאה של מסעודה, מקום מגוריה ורמת ההכנסה שלה מגדירים גם את הדרישות הצרכניות והתרבותיות שלה, והיא תהיה נכונה להסתפק במוצר טלוויזיוני זול שאיכותו נמוכה.

הביקורת לא התמקדה רק בנימות הגזעניות וברוח הפטרונות המתנשאת שהשתקפה לכאורה מדבריו של גלעדי, אלא התקשרה בעיני רבים גם לאופיים של שידורי הערוץ השני בתחילת דרכו, שהתאפיינו בשעשועונים ובתוכניות אירוח דלי תקציב שערכם התרבותי היה מועט. אמירתו של גלעדי קושרה לסוג תוכניות זה, והיו שתפסו אותה כמימוש בפועל של התפיסה הפטרונית של ראשי הערוץ. גלעדי עצמו אמר לימים: "[...] צריכים לרדת למכנה המשותף הרחב ביותר של הצופים. קראתי לזה אז 'מסעודה משדרות', ו'אברמוביץ' מיבנאל'. כמובן []את אברמוביץ' מחקו מייד והשאירו רק את מסעודה [...]".

## בתרבות
* בתוכנית "הקומדי סטור" הוצגה מנקה שנקראה "מסעודה משדרות" וגילם אותה אסף אשתר.

## ראו גם
*מבחן בוזגלו
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערוץ 2
קטגוריה:השסע העדתי בישראל
קטגוריה:ביטויים סטריאוטיפים ישראליים
חמרה

ממוזער|שמאל|200px|רגבי אדמת חמרה
**חמרה** היא אדמה העשירה בתחמוצות ברזל, שצבעה אדום-חום. מקור השם הוא מהמילה הערבית חמרה - "אדומה".

## תכונות
החמרה היא אדמה בוצית, מאווררת ומנוקזת היטב שעומקה מגיע לעיתים למטרים אחדים.

החמרה פורייה ומשמשת מצע נוח לחקלאות, משום שהיא משמרת היטב חומרים מזינים ומים, ומאפשרת למים עודפים להתנקז. בשל היותה דלה בחומרי מזון לצומח יש לדשן אותה בהתמדה. בעיה נוספת נובעת מכושר חלחול מים נמוך, שמחריף גם עקב עיבוד חקלאי אינטנסיבי והיווצרות קרומי נזאז (הצטברות של חרסיות ותחמוצות ברזל בין השורשים).

## הרכב
החמרה מורכבת ברובה מגרגירי קוורץ מצופים בתחמוצות ברזל. ההרכב הכימי הממוצע של החמרה הוא 90% צורן דו-חמצני (SiO2), 5% אלומינה ותחמוצת ברזל (Al2O3+Fe2O3), 4% סידן פחמתי (CaCO3), 0.7% אשלגן חד-חמצני (K2O) ו-0.4% חומר אורגני.

## היווצרות
ממוזער|שמאל|250px|שכבת אדמת חמרה לכודה בין שתי שכבות כורכר, כביש החוף, סמוך לקיבוץ מעגן מיכאל

אין ודאות לגבי תהליך ההיווצרות של אדמת החמרה, אולם סמיכותה לסלעי הכורכר מצביעה על קשר ביניהם. קיימות מספר סברות:
# החמרה התפתחה על אזורי כורכר קיימים בתהליכים אורגניים של פירוק.
# החמרה, כמו הכורכר, נוצרה מדיונות חול עתיקות שהתייצבו, ומה שקובע האם ייווצרו כורכר או חמרה הוא האקלים ששרר בעת ההיווצרות - אקלים גשום שהוביל לשטיפת חלק מהפחמות ולחמצון הברזל.
# החמרה הועשרה על ידי חמרים שנשטפו מההרים במזרח.
# החמרה נוצרה מאבק חרסיתי שהועבר באמצעות הרוח.
# החמרה מקורה בגרגירי חול שעברו תהליך שציפה אותם בחומרים המכילים ברזל.

אפשר שלכל אחת מהאפשרויות הללו תרומה חלקית בלבד להיווצרות החמרה.

## תפוצה
החמרה נפוצה בישראל לכל אורך מישור החוף מראש הנקרה ועד אשקלון. היא מופיעה בדרך כלל בסמוך לרכסי הכורכר.

## ראו גם
* קרקע

## לקריאה נוספת
*, עמודים 59-60

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קרקעות לפי סוג