open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
דניאל ובסטר (פלורידה)

**דניאל אלן "דן" ובסטר** (באנגלית: **Daniel Alan "Dan" Webster**; נולד ב-27 באפריל 1949 בצ'ארלסטון) הוא פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הרפובליקנית. מכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-11 של מדינת פלורידה מאז 2017. הוא חבר בית הנבחרים ברציפות מאז 2011, כשבעבר ייצג מחוזות קונגרס אחרים של פלורידה, והם מחוז הקונגרס השמיני (2013-2011) והעשירי (2017-2013).

## ביוגרפיה
נולד בשנת 1949 בצ'ארלסטון, וירג'יניה המערבית. כשובסטר היה בן שבע, עבר עם משפחתו לאורלנדו שבפלורידה, שם גדל. את לימודיו האקדמאים עשה במכון הטכנולוגי של ג'ורג'יה, שם סיים תואר ראשון בהנדסת חשמל בשנת 1971. היה אמור לשרת במלחמת וייטנאם, אך לא עבר את המבדקים הגופניים. בשנת 1980 נבחר לבית הנבחרים של פלורידה, והמשיך לכהן בתפקיד זה עד שנת 1998. בשנתיים האחרונות שלו בתפקיד אף שימש כיו"ר בית הנבחרים, הרפובליקני הראשון הנושא בתפקיד מזה 122 שנים. בשנים 1998-2008 היה חבר בסנאט של פלורידה. בשנת 2002 ניסה ללא הצלחה להיבחר לנשיא הסנאט. החל משנת 2006 ועד סוף כהונתו שימש כמנהיג הרוב הרפובליקני.

במשך שנים ובסטר דחה הצעות מטעם גורמים במפלגתו להתמודד על מקום בבית הנבחרים הארצי. הוא החליט לעשות זאת לקראת הבחירות בשנת 2010 וניצח בהן את חבר בית הנבחרים אלן גרייסון ותפס את מקומו. הוא נבחר מחדש בבחירות בשנים 2012, 2014 ו-2016. מחליפתו במחוז הקונגרס העשירי היא ואל דמינגס.

## קישורים חיצוניים

* 

* דניאל ובסטר באתר בית הנבחרים
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי וירג'יניה המערבית
קטגוריה:צ'ארלסטון (וירג'יניה המערבית): אישים
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מפלורידה
קטגוריה:חברי בית המחוקקים של פלורידה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-112 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-113 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-114 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-115 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-117 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-118 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-119 של ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי המכון הטכנולוגי של ג'ורג'יה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת מרכז פלורידה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1949
פוראת נסאר

**פוּרַאת נסאר** (בערבית: **فرات نصار**, תעתיק מדויק: **פראת נצאר**; נולד ב-8 במרץ 1980) הוא עיתונאי ומבזקן ערבי-ישראלי ששימש כתב-שטח בחברת החדשות של N12 והגיש מבזקי חדשות של ערוץ 12.

## ביוגרפיה
נסאר נולד בכפר טורעאן, ישראל, למשפחה ערבית.

למד תקשורת במכללה האקדמית עמק יזרעאל שבגליל.

### קריירה
בתחילת דרכו, הועסק ככתב אזורי של חדשות HOT בצפון. 

אחר כך שימש כעיתונאי-חוקר בשבועון "א-סינארה" למגזר הערבי פלסטיני בישראל ובירדן, וכן כעורך באתר האינטרנט מבית העיתון "א-סנארה".

[ממוזער|נסאר מסקר ככתב-שטח מטעם חדשות [N12 מתוך ההפגנה מול בית המשפט המחוזי בחיפה כנגד הרפורמה המשפטית, 11 ביולי 2023]]

בשנת 2008 הצטרף לחברת החדשות של ערוץ 2.

ב-2013 פרסם 'דיווח כוזב' בחדשות 2 - כתבה שטענה כי מורות בבית ספר ערבי נוצרי בנצרת, כביכול, יצאו לחופשה בחו"ל בעיצומה של שנת הלימודים. ב-2016 פסק בית המשפט המחוזי כי הפרסום היה שקרי, וחייב את חברת החדשות, שידורי קשת, מנכ"ל ערוץ 2, המגישה הבכירה יונית לוי ביחד עם הכתב פוראת נסאר - בתשלום פיצויים בגובה כ-360 אלף ש"ח.

ב-8 באוקטובר 2015 נשלח לסקר פיגוע דקירה בעפולה, הותקף בידי עוברי אורח שנכחו בסמוך למקום, ופונה לבית חולים.

באוגוסט 2016, החל לראשונה להגיש גם מבזקי חדשות, לסירוגין, בחברת החדשות של ערוץ 2.

נסאר הגיש את המגזין בערבית של חברת החדשות "השבוע".

נסאר המשיך לשמש ככתב-שטח וכמבזקן לסירוגין בחדשות 12, הנודעת בשם N12 - גם לאחר שחברת החדשות של ערוץ 2 לשעבר - עברו לשדר בלעדית בערוץ קשת 12 (מאז שלהי שנת 2017), ובמרץ 2024 סיים את עבודתו בחברה.

### חיים אישיים
נסאר נשוי ואב לשלושה. מתגוררים בחיפה.

## ראו גם

* מוחמד מג'אדלה
* שיבל כרמי מנסור
* לוסי אהריש
* סלימאן א-שאפעי

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי המכללה האקדמית עמק יזרעאל
קטגוריה:חיפה: אישים
קטגוריה:כבאביר: אישים
קטגוריה:טורעאן: אישים
קטגוריה:סגל חברת החדשות
קטגוריה:עיתונאים ערבים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1980
ללא גבולות (סדרת טלוויזיה)

**ללא גבולות** (באנגלית: **Limitless**) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית מסוגת דרמת פשע בכיכובו של ג'ייק מק'דורמן שמגלם את בריאן פינץ', שמגלה את כוחו של סם מסתורי שנקרא NZT-48 אשר נותן לו זיכרון מושלם של כל מה שהוא אי פעם קרא, שמע או ראה. הסדרה ממשיכה את עלילת הסרט "ללא גבולות" (2011) המבוסס על הרומן "השדות האפלים" .

הסדרה הוזמנה על ידי רשת CBS ב-8 במאי 2015, עלתה לאוויר ב-22 בספטמבר 2015, ובוטלה במאי 2016 לאחר עונה אחת.

## עלילה
בריאן פינץ' הוא בחור בן 28 שלא עשה כלום עם חייו, עד שהוא נתקל ב-NZT-48, סם פלא שנותן לו גישה לכל תא עצב במוח שלו. למשך 12 שעות לאחר נטילת הגלולה, הוא הופך להיות האדם החכם בעולם, שמסוגל לזכור כל פרט בחייו בצורה מושלמת, ומשיג את היכולת להשתמש בכל נפלאות המוח האנושי ולנצל 100 אחוז ממנו. לאחר שהסנטור המסתורי אדי מורה מספק לבריאן זריקה כדי לנטרל את תופעות הלוואי הקטלניות של הסם, הוא משתמש ביכולות המשופרות שלו כדי לעזור לסוכנת ה-FBI רבקה האריס. 

## דמויות
### דמויות ראשיות
*ג'ייק מקדורמן – בריאן פינץ'
* ג'ניפר קרפנטר – סוכנת ה-FBI רבקה האריס
* היל הארפר – סוכן ה-FBI ספלמן בויל
* מרי אליזבת מסטרנטוניו – סוכנת ה-FBI הבכירה נסרין "נאז" פורן

### דמויות משנה
* בראדלי קופר – סנטור אדי מורה, הדמות הראשית המקורית מהסרט
* ג'ורג'ינה הייג – פייפר בירד, חברתו של בריאן
* רון ריפקין – דניס פינץ', אביו של בריאן
* בלייר בראון – מרי פינץ', אמו של בריאן
* מייגן גינן – רייצ'ל פינץ', אחותו של בריאן
* קולין סלמון – ג'רוד סנדס
* ליאו טיפטון (אנלי טיפטון) - חברתו לשעבר של בריאן

## שידור
הבכורה של הסדרה שודרה בארצות הברית ברשת CBS ב-22 בספטמבר 2015. בקנדה, השידור של הסדרה זהה לזה של ארצות הברית, והיא משודרת ברשת הקנדית Global. הסדרה עלתה לשידור באוסטרליה ברשת Network Ten ב-11 באוקטובר 2015.

בישראל הסדרה משודרת בערוץ yes Action ופעם הייתה משודרת גם בנטפליקס אבל כבר ירדה מהשידור.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:סדרות דרמה המשכיות
קטגוריה:סדרות מדע בדיוני אמריקאיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה המבוססות על סרטים
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה שמתרחשות בניו יורק

קטגוריה:CBS: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 2015
אחמד אבו נאהיה

**אחמד אבו נאהיה** (בערבית: **أحمد أبو ناهية**; נולד ב-7 ביולי 1991) הוא כדורגלן עבר ישראלי-פלסטיני ששיחק בעמדת החלוץ.

## קריירת מועדונים
אבו נאהיה, ערבי-ישראלי יליד אום אל-פאחם, התחיל לשחק כדורגל בקבוצת הילדים של מכבי ברקאי, וכשהיה בן 18 הצטרף למחלקת הנוער של מכבי נתניה. בשנת  הצטרף למכבי אום אל-פחם מליגה א'. ב-2 באוקטובר 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בקריירה בניצחון 10–0 נגד מכבי כפר קרע, ואף הבקיע את השער האחרון במשחק. ב-7 בפברואר 2010 הבקיע צמד במסגרת גביע המדינה בניצחון 4–0 נגד עירוני נשר. אבו נאהיה היה שותף לעלייה של אום אל-פחם לליגה הלאומית לראשונה בתולדותיה. בעונת  כבש 13 שערים בליגה הלאומית והיה הכובש המצטיין של המועדון.

בקיץ  הצטרף לבני סכנין. ב-2 בנובמבר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל בתיקו 1–1 נגד הפועל רמת השרון. עד לאמצע העונה מיעט אבו נאהיה לקבל דקות משחק ובינואר  הושאל להפועל אשקלון מהליגה הלאומית. במדי אשקלון הוא כבש שני שערים ב-11 משחקים, אך הקבוצה ירדה לליגה א' בתום העונה ואבו נאהיה עזב את המועדון. את עונת  התחיל בבני סכנין, וב-15 בספטמבר 2014 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2–4 נגד מכבי חיפה. לקראת סיום חלון העברות בינואר הושאל אבו נאהיה למכבי אחי נצרת מהליגה הלאומית.

בקיץ  הצטרף לשבאב אל-ח'ליל מליגת העל הפלסטינית, וב-8 באוקטובר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פלסטין, בתיקו 1–1 נגד  במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018, בו גם הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת. ב-12 בנובמבר 2015, במשחקו השני בטורניר, כבש אבו נאהיה שלשער בניצחון 6–0 נגד נבחרת מלזיה. אבו נאהיה שיחק גם בקבוצת הילאל אל-קודס, ובדצמבר 2017 חזר לכדורגל הישראלי וחתם במדי הפועל אום אל-פחם מליגה א'.

בקיץ  חזר אבו נאהיה לשבאב אל-ח'ליל. ב-4 ביולי 2019 חתם בהפועל אכסאל מליגה א'. במהלך הקיץ נפצע ונדרש לתקופת החלמה ארוכה, אך אבו נאהיה שוחרר מאכסאל וחתם בג'בל מוכאבר.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:כדורגלנים פלסטינים
קטגוריה:כדורגלנים ערבים ישראלים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ישראלים
קטגוריה:חלוצי כדורגל פלסטינים
קטגוריה:אום אל-פחם: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מכבי אום אל-פחם
קטגוריה:כדורגלני בני סכנין
קטגוריה:כדורגלני הפועל אשקלון
קטגוריה:כדורגלני מכבי אחי נצרת
קטגוריה:כדורגלני שבאב אל-ח'ליל
קטגוריה:כדורגלני הילאל אל-קודס
קטגוריה:כדורגלני הפועל אום אל-פחם
קטגוריה:כדורגלני הפועל אכסאל
קטגוריה:כדורגלני ג'בל מוכאבר
קטגוריה:כדורגלני נבחרת פלסטין
קטגוריה:כדורגלנים ישראלים בליגת העל הפלסטינית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1991
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1991
תמיד ביחד

**תמיד ביחד** (באנגלית: **Best Friends Whenever**) היא סדרת טלוויזיה מקורית של ערוץ דיסני, שנוצרה על ידי סקוט תומאס וג'ד אלינוף. פרק סיום הסדרה שודר לראשונה ב-11 בדצמבר 2016 ובישראל ב-6 בפברואר 2017.

הסדרה עלתה בדיסני+ לכבוד השקתה בישראל ב-16 ביוני 2022.

## עלילה
סיד עוברת לגור אצל חברתה הטובה שלבי, כיוון שהוריה חוקרים ארכאולוגיה בפרו. הן פוגשות בבארי השכן המדען הצעיר, וכשהן היו במעבדה שלו הן הפעילו בטעות מכונה שנתנה להן את היכולת לנוע בזמן בכל פעם שהן נוגעות אחת בשנייה וחושבות על מקום וזמן לעבור אליו. בסדרה הן צריכות להיות אחראיות על הכוח שלהן, ולפעמים הן גם פותרות תעלומות, לדוגמה בעונה הראשונה הבנות גילו שבעתיד הולכים לעשות עליהן ניסויים במעבדת העתיד, ובעונה השנייה מגיעה לעולם שלהן נסיכה מימי הביניים אשר הן מגלות כי היא מיועדת לנוכל והן עוזרות לה.

## דמויות

### דמויות ראשיות
***סיד** (לנדרי בנדר) - חברתה הטובה ביותר של שלבי, עוברת לגור עם שלבי כיוון שהוריה חוקרים בפרו. לא אוהבת ללמוד. בעזרת חברתה היא יכולה לנסוע בזמן. לסיד כלב בשם דיזל.
***שלבי** (לורן טיילור) - חברתה הטובה ביותר של סיד. אוהבת ללמוד. בעזרת חברתה היא יכולה לנסוע בזמן.
***בארי** (גס קאמפ) - השכן של סיד ושלבי, מדען צעיר שנותן לסיד ושלבי את היכולת לנוע בזמן. הלך לנשף עם דייזי
***נלדו** (ריקי גרסייה) - החבר הטוב ביותר ושותף המעבדה של בארי. בארי קורא לו רנלדו.
***ברט** (בנג'מין קול רוייר) - האח הקטן של שלבי, התאום של צ'אט.
***צ'אט** (מתאיו לואיס רוייר) - האח הקטן של שלבי, התאום של ברט.

### דמויות משנה
***דייזי**- נסיכה מהמאה ה-16. בעונה 2 בפרק 10 מגלים שדייזי מאורסת לנוכל בשם סבסטיאן. הלכה לנשף עם בארי, ובסוף הסדרה, נישקה אותו.

***אסטריד** (מארי פאסרי) - אמא של שלבי, ברט וצ'אט.
***נורם** (קווין סימונס) - אבא של ברט, צ'אט ושלבי. עובד אצל ג'נט סמיית'.
***מרסי** (מדיסון הו) - החברה המוזרה של סיד ושלבי, הייתה בזוגיות עם בארי. חכמה מאוד.
***גברת נסביט** (ג'וסלין אנאייה) - הייתה המורה של סיד ושלבי, אך בגלל שהיא עשתה מבחנים קשים הן חזרו בזמן ושינו את החלטתה מלהפוך למורה, ללהפוך לשוטרת.

## שידור

## פרקים
### עונה 1

### עונה 2

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערוץ דיסני: תוכניות וסדרות
קטגוריה:קומדיות מצבים אמריקאיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 2015
הלגנדריום של טולקין

**הלגנדריום** הוא מכלול יצירתו של ג'ון רונלד רעואל טולקין המתאר את היקום הדמיוני שיצר, המהווה את הרקע לעלילת שר הטבעות וסיפורים נוספים, כמו ילדי הורין וברן ולותיין. הלגנדריום מתאר את המיתולוגיה, ההיסטוריה, הגאוגרפיה, הבלשנות, התרבות ושלל היצורים הכלולים בעולם הטולקינאי ונפרש על פני מספר יצירות שרובן נערכו ופורסמו רק לאחר מותו של המחבר על ידי בנו, כריסטופר טולקין. במונח נעשה שימוש על ידי חוקרי יצירתו של טולקין והוא אף השתמש בו בעצמו. מונח זה מדויק יותר מהכינוי הרווח "עולם הארץ התיכונה", כיוון שהלגנדריום מתייחס למרחבים נוספים ביקום הטולקינאי מלבד הארץ התיכונה.

## היצירות המרכיבות את הלגנדריום
שמאל|ממוזער|180px|כיתוב בשפת טנגוור עתיקה, אחת השפות שהמציא טולקין עבור עולמו
* ההוביט
* שר הטבעות
* סילמריליון, ראה אור לראשונה ב-1977 ומהווה את הגרסה המוכרת ביותר לחובבי טולקין
* ילדי הורין
* ברן ולותיין
* מפלת גונדולין
* סיפורים שלא נשלמו
* מפלת נומנור
* תולדות הארץ התיכונה (The History of Middle Earth - HoME), סדרת ספרים בת 12 ספרים שראתה אור בין 1983 ל-1996 בעריכת כריסטופר טולקין ומכילה גם חומרים שלא היו מוכרים לו בעת שערך את הסילמריליון. החלקים החשובים ביותר הנכללים ב-12 כרכי ההיסטוריה הם;
** ספר הסיפורים האבודים (The Book of Lost Tales - BOLT I), חלק ראשון (1983)
** ספר הסיפורים האבודים (The Book of Lost Tales - BOLT II), חלק שני (1984) - שני ספרים שנערכו על סמך טיוטות של טולקין, הכוללים מידע וסיפורים שהופיעו לאחר מכן בסילמריליון בגרסאות אחרות, לרוב מקוצרות יותר
** הבלדות שירת ילדי הורין, סיפורם של ברן ולות'יין ומפלת גונדולין
** סקיצות מוקדמות של הסילמריליון, כולל איורי המפות שצייר טולקין עצמו
** לוחות השנים של ואלינור ובלריאנד – כרונולוגיה של האירועים בעידנים הראשון והשני
** לוחות השנים של אמן
** אינולינדלה - גרסה ראשונה לקוסמולוגיה של בריאת העולם
** ה־Lhammas - סקירת השפות בארץ התיכונה ואותיותיהן
** האטימולוגיות - מילון אטימולוגי לשפות הארץ התיכונה
** מספר גרסאות מוקדמות של קוונטה סילמריליון
** גרסאות מוקדמות ל"שר הטבעות" כולל שירים רבים המופיעים ביצירה בגרסאותיהם המלאות
** מספר גרסאות של ההיסטוריה של נומנור ומפלתה
** הסברים לגבי נושאים שונים, בהם מהות היותם של בני האדם בני תמותה, מקור הרוע, משמעותה של צורת העולם ועוד
** אילנות יוחסין של כל המשפחות והדמויות בעלות החשיבות
** טיוטות לסיפורים שונים שלא ראו אור, המתרחשים בעולם הלגנדריום

## ספרים נוספים הקשורים ללגנדריום
אלו הספרים שבונים את עולם הלגנדריום, אך פרטים מסוימים ו"אופי הדמויות" שונה לעיתים.
* ההוביט - הקשר של ההוביט ללגנדריום אינו פשוט. ההוביט התחבר כספר ילדים לפני שרקם טולקין את המבנה של הלגנדריום. אופיין של דמויות וגזעים בהוביט שונה באופן ניכר מתכונותיהם בלגנדריום. כך למשל עלפים בהוביט הם שדונים-קונדסונים, שונים בתכלית מבני הלילית של הלגנדריום. גם הנשרים בהוביט אינם נושאים עמם את אותו מטען מיתולוגי כמו בלגנדריום, וגם הופעתם של הטרולים שונה לחלוטין מן הטרולים בלגנדריום. ייתכן, עם זאת, שההוביט השפיע על הלגנדריום בנוגע לפיתוח טבעם של הגמדים.
* הרפתקאות תום בומבדיל

## קישורים חיצוניים
* לגנדריום: מחקר התפתחותי, באתר נומנור
* The One Wiki to Rule Them All, פרויקט הלגנדריום של טולקין באתר פאנדום 

## הערות שוליים

קטגוריה:ג'. ר. ר. טולקין
קטגוריה:הארץ התיכונה
קטגוריה:עולמות בדיוניים
מערות הקבורה בנחל קדרון

**מערות הקבורה בנחל קידרון** (מכונה גם: **עיר המתים של סילואן**) הן שורה של מערות קבורה יהודיות ויווניות עתיקות הממוקמות לאורך "עמק נחל קדרון" בסמוך לגבעת עיר דוד.  מערות קבורה אלה הוקמו בין המאה ה־9 למאה ה־7 לפנה"ס ושימשו לקבורת אישים חשובים בימי תקופת ממלכת יהודה.

## תיאור

### מיקום המערות
המערות ממוקמות בנחל קדרון למרגלות הר הזיתים, ומתחת לכפר הערבי סילואן השוכן במזרח ירושלים. שורה של מערות קבורה אלה נמתחת על עמק קדרון בסמוך אל עיר דוד. תחילתן של מערות אלה מתחת למבנה של קבר בת פרעה ועד לקצה עיר דוד. מערות קבורה אלה ממשיכות את בית הקברות היהודי בהר הזיתים אל תוך עמק קדרון בצידו הדרום־מערבי של הר הזיתים.

### צורת המערות
מערות אלה בנויות בצורת "כוכים מרובעים" או פתחים בצורת "קשתות בנויות" כאשר האחרונה שבהם ממוקמת מתחת לקבר בת פרעה.

## הרס המערות
מערות קבורה אלה נפגעו ונהרסו במהלך השנים בין היתר על ידי נזירים נוצריים שהשתמשו בהן ככנסיות ולכריית אבנים. לאחר כיבוש מזרח ירושלים על ידי ירדן הוקמו בתי הכפר סילואן על גבי המערות, ונחל קדרון התמלא במי ביוב ובאשפה. רק לאחר מלחמת ששת הימים החלו עבודות לניקוי ערוץ הנחל ולגילוי המערות מחדש.

### קברים מפורסמים הנמצאים במקום
* קבר בת פרעה
* קבר ...יהו אשר על הבית

## ראו גם
* מערת קבורה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בית הקברות היהודי בהר הזיתים

קטגוריה:סילואן
קטגוריה:ירושלים: מערות קבורה
מקס פפר

גנרל **מקס פפר** (בגרמנית: **Max Pfeffer**; 12 ביוני 1883 – 31 בדצמבר 1955) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על דיוויזיה ועל קורפוס במלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
### קריירה מוקדמת
פפר נולד ב-12 ביוני 1883 בגלדרן, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1902 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הארטילריה ה-22 (ווסטפאליה ה-2), ולחם בשורותיו במלחמת העולם הראשונה, וב-24 בדצמבר 1918 הועלה לדרגת האופטמן. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטור צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, צלב האבירים של מסדר בית הוהנצולרן עם חרבות, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918. 

לאחר המלחמה נשאר פפר ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 בפברואר 1927 הועלה פפר לדרגת מיור, ומונה לקצין מטה בגדוד ה-2 של רגימנט הארטילריה ה-6 (הפרוסי). ב-1 באוקטובר 1928 הועבר לאחר מכן למשרד המלחמה, וב-1 באפריל 1931 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט. ב-1 בספטמבר 1931 מונה למפקד הגדוד ה-2 של רגימנט הארטילריה ה-6 (הפרוסי), וב-1 באוקטובר 1933 הועלה לדרגת אוברסט. ב-1 באוקטובר 1934 מונה למפקד רגימנט הארטילריה ה-16, וב-1 באוקטובר 1936 הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-6 באוקטובר 1936 מונה למפקד רגימנט הארטילריה ה-26, וב-12 באוקטובר 1937 מונה למפקד אגד הארטילריה ה-20. ב-10 בנובמבר 1938 מונה למפקד פיקוד הארטילריה ה-5, ב-1 באוגוסט 1939 הועלה לדרגת גנרל לוטננט, וב-26 באוגוסט 1939 מונה למפקד אגד הארטילריה ה-44.

### מלחמת העולם השנייה
עם פרוץ המלחמה היה פפר מפקד אגד הארטילריה ה-44, ופיקד עליו במהלך המערכה בפולין, כחלק מהדיוויזיה ה-44 במסגרת הקורפוס ה-17. בתחילת 1940 הועבר פפר לעתודת המילואים, וב-5 באפריל 1940 מונה למפקד הדיוויזיה ה-297. במהלך מבצע ברברוסה לחם פפר עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס ה-44 במסגרת הארמייה השישית, ולאחר מכן כחלק מארמיית הפאנצר הראשונה ומהארמייה ה-17, ולחם עימה בקרב אומן ובכיתור הגדול בקייב. באוקטובר הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד הקורפוס ה-55 שהיה חלק מהארמייה ה-17, ובנובמבר הועברה הדיוויזיה לארמייה השישית, כחלק מהקורפוס ה-11, ה-55, וה-51 לסירוגין. על פעולותיו בקרבות קיבל פפר ב-4 בדצמבר 1941 את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל.

במהלך מתקפת הקיץ הגרמנית בשנת 1942, לחם פפר עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס ה-51, ולאחר מכן כחלק מקורפוס הפאנצר ה-24 במסגרת הארמייה השישית. בספטמבר הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד הקורפוס ה-4 שהיה חלק מארמיית הפאנצר הרביעית, והחל מדצמבר חלק מהארמייה השישית, ופפר לחם עם הדיוויזיה בקרב סטלינגרד.

ב-17 בינואר 1943 מונה פפר למפקד הקורפוס ה-4, במקום ארווין ינקה שנפצע בקרבות, וב-31 בינואר נכנע פפר יחד עם כל שרידי הכוחות שהיו בכיס הדרומי בסטלינגרד ונלקח לשבי.

### לאחר המלחמה
ממוזער|קברו של מקס פפר
פפר מת ב-31 בדצמבר 1955 במהלך שהותו בשבי במחנה וואיקובו, והוא בן 72 שנים.

## קישורים חיצוניים
* מקס פפר באתר lexikon-der-wehrmacht 

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים
קטגוריה:מעוטרי עיטור בית הוהנצולרן
קטגוריה:מפקדי גייסות גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מפקדים גרמנים בקרב סטלינגרד
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1883
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1955
ונגרוב

**ונגרוב** (בפולנית: **Węgrów**) היא עיירה בפרובינציית מזוביה שבפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

## היסטוריה
האזכור הראשון לוונגרוב הוא משנת 1414, ובשנת 1441 הוענקו לה זכויות עיר. בשנים 1444–1569 הייתה העיירה בבעלות משפחת רדזיוויל. בין המאות ה-16 וה-18 היוותה העיירה מרכז ל.

בחלוקת פולין השלישית, בשנת 1795, נכללה העיירה בשטח אוסטריה, ובשנת 1815 נכללה בשטחי פולין הקונגרסאית.

## יהודי ונגרוב
התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא מהמאה ה-16. בפרעות ת"ח ות"ט נרצחו רוב יהודי העיירה בידי כוחותיו של חמלניצקי. בתחילת המאה ה-18 חודשה הקהילה היהודית בעיירה, ובמהלך המאה ה-19 גדלה באופן משמעותי, והתאפיינה בצביון חסידי. בעיר פעל רבי שמואל מקארוב, תלמידו של החוזה מלובלין ואחריו תלמידו רבי יצחק מוונגרוב. בתקופתם כיהן כמגיד בעיר רבי רפאל, אף הוא תלמיד החוזה מלובלין. בהמשך כיהן בעיר באדמו"רות רבי יעקב יצחק מקאלושין. בעיר היו "שטיבלאך" של חסידי קוצק, גור, אלכסנדר, וורקא, קאלושין, ראדזין ואמשינוב.

במהלך מלחמת העולם הראשונה פרעו קוזקים ביהודי העיירה, ובשנת 1920 התעמרו ביהודיה חיילי הצבא הכחול. בשנים שלאחר המלחמה עזבו את העיירה רבים מיהודיה.

בין מלחמות העולם התגברה בעיירה הפעילות הציונות, לצד פעילות של אגודת ישראל ושל הבונד, ופעלו בה בית ספר עברי מרשת תרבות ובית ספר מרשת בית יעקב. בשנים אלה נמנו בעיירה 5,277 יהודים, רוב תושביה. בשנות השלושים סבלו יהודי העיירה מתקיפות אנטישמיות חוזרות ונשנות מצד האוכלוסייה הפולנית, ומקריאות לחרם כלכלי על עסקיהם.

### בשואה
ממוזער|שמאל|אנדרטת ונגרוב בטרבלינקה
ב-10 בספטמבר 1939 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ותוך מספר ימים ביצעו אלו מעשי התעללות ורצח ביהודיה, לרבות רצח רב הקהילה, יעקב מנדל מורגנשטרן (בנו של הרבי מסוקולוב), ביום כיפור. בהמשך, מונה בעיירה יודנרט, אשר נצטווה לספק לגרמנים תשלומי כופר, ולספק להם עובדים יהודים לעבודות כפייה.

בדצמבר 1940 רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה, אליו הובאו יהודים נוספים שגורשו מיישובי הסביבה, וממנו נלקחו יהודים למחנות עבודה שונים. בקיץ 1942, עת שהו בגטו כ-8,300 יהודים, הוא הפך לסגור. בתקופה זו מתו בגטו מאות יהודים ממגפות.

ב-20 בספטמבר 1942, ערב יום כיפור, בוצעה בגטו אקציה בידי גרמנים, פולנים ואוקראינים, בה כ-8,000 מיהודי המקום שולחו למחנה ההשמדה טרבלינקה. לאחר מכן, נערך מצוד אחר המסתתרים, ואלו נרצחו ברובם בבית העלמין היהודי בעיירה. בסוף 1942 ובתחילת 1943 רוכזו בגטו חדש בעיירה כ-200 עד 300 יהודים שנתפסו באזור או שהושארו בעיירה לשם סידור הרכוש היהודי בה. במאי 1943 נרצחו כולם בירי. במקום בו היה מחנה ההשמדה טרבלינקה מונחת מצבה המנציחה את נרצחי ונגרוב.

## לקריאה נוספת
* מ. צאנין, **וונגרוב - בת קולו של הגיהנום** בתוך: **תל עולם: מסע על פני מאה קהילות נחרבות**, תל אביב: המנורה, 1962. עמ' 143–148 (תיאור של המקום מיד לאחר מלחמת העולם השנייה ומבט האוכלוסייה המקומית על חיסול היהודים והשימוש בשללם)
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* ונגרוב, באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 
* קהילת יהודי ונגרוב, באתר מאגרי המידע של אנו – מוזיאון העם היהודי
* יהודים בלתי נראים - זכרונות מהשואה מאת אדי בילבסקי, יליד וונגרוב, באתר הספרייה הלאומית

קטגוריה:מזוביה: יישובים
קטגוריה:שואת יהודי פולין: קהילות
קטגוריה:מזוביה: עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות בפולין
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
תחנת רכבת תחתית

[שמאל|ממוזער|250px|תחנה ב[הרכבת התחתית של פריז|רכבת התחתית של פריז בעלת דלתות רציף אוטומטיות]]
[שמאל|ממוזער|250px|תחנת קו 4 ב[הרכבת התחתית של בודפשט|רכבת התחתית של בודפשט]]
**תחנת רכבת תחתית** היא תחנת רכבת לרכבת תחתית, אשר לעיתים מכונה בשם "מטרו". תחנה כזאת יכולה להיות מוגבהת, מתחת לאדמה או על פני הקרקע ובהתאם למיקום המסילות. ישנן כניסות ויציאות מהרחוב, בדרך כלל עם מדרגות רגילות או נעות המובילות לרציף המוגבה או מתחת לאדמה.

בחלק מהמקרים התחנות מחוברות למבנים חשובים באמצעות מסדרונות ישירים למבנה.

חלק מתחנות הרכבת התחתית, כמו אלה של מוסקבה, סנקט פטרבורג, טשקנט, קייב, פראג מפורסמות בזכות אדריכלות יפה ואומנות ציבורית. הרכבת התחתית של פריז מפורסמת בשל האר נובו בכניסה לתחנות. לתחנות רכבת תחתית יש לעיתים קרובות מאפיינים אומנותיים אשר עוזרים לזיהוי התחנה שהרכבת עוצרת בה. לדוגמה, תחנת רחוב בייקר בלונדון מעוטרת באריחים המתארים את שרלוק הולמס. תחנת קונקורד בפריס מעוצבת באריחים המציגים את הצהרת זכויות האדם והאזרח. בכל תחנת רכבת תחתית בולנסיה שבספרד יש פסל שונה באזור הכרטיסים. כל תחנה ברכבת התחתית של מקסיקו סיטי מזוהה על ידי סמל ייחודי בנוסף לשמה, משום שרוב משתמשיה לא ידעו קרוא וכתוב בעת שהרכבת התחתית תוכננה. עם זאת, לא כל מפעילי הרכבת התחתית מתאמצים להפוך כל תחנה לייחודית. מערכת הרכבת התחתית בבילבאו שבספרד, שתוכננה על ידי נורמן פוסטר, משתמשת באדריכלות מודרנית זהה בכל התחנות על מנת להפוך את ההתמצאות בתחנה עצמה לקלה יותר עבור הנוסע.

בחלק מהתחנות, בעיקר היכן שהרכבות הן אוטומטיות לחלוטין, כל הרציף מבודד מהמסילה, לרוב באמצעות מחיצת זכוכית עם דלתות אוטומטיות. הן נפתחות כמו דלתות מעלית, אך רק כאשר הרכבת נעצרה ברציף ובכך מבטלות את הסיכון שנוסע יפול בטעות (או ינסה להתאבד במכוון) על המסילות יידרס או יתחשמל.

הדלתות מאפשרות מיזוג אוויר יעיל יותר, כך ניתן לחמם או לקרר את הרציף מבלי לעשות זאת במנהרה עצמה. התקנות הדלתות מוסיפה עלויות ומורכבות למערכת הרכבת התחתית, ולעיתים הרכבות נדרשות להיכנס במהירות נמוכה יותר לתחנה על מנת שיעצרו במקביל לדלתות הרציף.

תחנת הרכבת התחתית הגדולה והמורכבת ביותר בעולם היא תחנת שאטלה-לה האל של הרכבת התחתית של פריז - RER.

תחנת הרכבת התחתית הגבוהה ביותר בעולם היא תחנת סמית-הרחוב התשיעי ברכבת התחתית של ניו יורק שגובהה כ-27 מטר מעל לפני הקרקע. נכון ל-2015, התחנה העמוקה ביותר נמצאת כנראה ברכבת התחתית של סנקט פטרבורג, שבה עומק התחנות מגיע עד 86 מטר מתחת לפני האדמה.

## ראו גם
* תחנת אוטובוס
* Mind the gap

## קישורים חיצוניים

*
*
הקלאסיקו של אבז'אנדה

ממוזער|
**הקלאסיקו של אבז'אנדה** (בספרדית: **Clásico de Avellaneda**) הוא הכינוי המתאר את משחק הדרבי בין אינדפנדיינטה לבין ראסינג קלוב, שתי קבוצות הכדורגל מאבז'אנדה שבפרובנציית בואנוס איירס בארגנטינה. המשחקים בין שתי הקבוצות, שנמנות בין חמש הגדולות של הכדורגל הארגנטינאי, נחשב לאחד ממשחקי הדרבי החמים והחשובים בדרום אמריקה ובארגנטינה בפרט, אחרי משחק הסופר קלאסיקו בין ריבר פלייט לבוקה ג'וניורס.

משחק הדרבי הראשון נערך ב-12 בדצמבר 1915, ובו ניצחה אינדפנדיינטה 2–1, אך תוצאת המשחק בוטלה וראסינג זכתה בניצחון שגם הקנה לה את תואר האליפות.

## סטטיסטיקות
נכון ל-1 בדצמבר 2015
:

### השוואה בין הקבוצות

## שחקנים ששיחקו בשני המועדונים
על אף היריבות בין שני המועדונים, מספר שחקנים עברו בין שניהם או שיחקו בשניהם:
*  רוקה אבאליי
*  אגוסטין באלבואנה
*  גבריאל קלדרון
*  נסטור קלאוסן
*  לואיס אלברטו קראנסה
*  אמנואל קוליו
*  אוסבלדו אסקודרו
*  קרלוס פרן
*  אסטבן פוארטס
*  קלאודיו גראף
*  מיגל אנחל לודואניה
*  אוסבלדו מירנדה
*  הילריו נבארו
*  חוסה פסטוריסה
*  הוגו פרס
*  נורברטו ראפו
*  מרסלו סרלגי
*  חוסה סריסואלה

## ראו גם
* הסופר קלאסיקו הארגנטינאי
* הקלאסיקו הספרדי

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

אבז'אנדה
קלאסיקו
קלאסיקו
קלאסיקו
קלאסיקו
סטושי אומורה

**סטושי אומורה** (ביפנית: **大村 智**; נולד ב-12 ביולי 1935) הוא ביוכימאי יפני. ידוע בזכות גילוי ופיתוח מגוון תרופות ממיקרואורגניזמים.

זכה בשנת 2015 בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה ביחד עם ויליאם קמפבל וטו יויו.

## השכלה
אומורה למד תואר ראשון באוניברסיטת יאמאנאשי, הוא קיבל את התואר השני במדעים מאוניברסיטת המדע של טוקיו , דוקטורט במדעי התרופות מאוניברסיטת טוקיו ב-1968 ותואר דוקטור בכימיה מאוניברסיטת המדע של טוקיו ב-1970. ב-1965 הוא התחיל את מחקרו במכון קיטסאטו שבטוקיו.

## מחקרים
1965 הוא החל את מחקריו למצוא פעילות חומרים שיכולים לשמש נגד מיקרובים, אותם מייצרים חיידקים. הוא גילה מין חדש של *[[Streptomyces]]*, *Streptomyces avermitilis*, שיש לו פעילות כזו. הוא בודד את החיידקים הללו. ויליאם קמפבל המשיך את מחקריו ופיתח את התרופה ivermectin, שמשמשת היום לטיפול בעיוורון הנהרות, באלפנטיאזיס טרופית ובפרזיטים נוספים. התרופות נמצאו כבטוחות מאוד לשימוש וכעוזרות נגד המחלות הללו.

## פרסים ותארים
### מדע ואקדמיה
* 1985 – פרס הוקסט-רוסל
* 1986 – פרס אגודת התרופות של יפן
* 1988 – פרס אוהרה
* 1990 – פרס האקדמיה היפנית
* 1995 – פרס פוג'יווארה
* 1997 – מדליית הזהב של רוברט קוך
* 1998 – פרס הנסיך מהידול
* 2000 – פרס נאקאנישי
* 2005 – פרס ארנסט גינטר
* 2010 – פרס הטטרהדרון ליצירתיות בכימיה אורגנית
* 2011 – פרס ארימה
* 2014 – פרס גרדנר לבריאות עולמית
* 2015 – פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה

### לאומיים
* 1992 – מדליית הכבוד (יפן)
* 2011 – מסדר האוצר הקדוש, כוכב כסף וזהב
* 2012 – הצטיינות תרבותית

### חברות באגודות מדעיות
* 1992 – האקדמיה למדעים של גרמניה
* 1999 – האקדמיה הלאומית למדעים (ארצות הברית)
* 2001 – האקדמיה של יפן
* 2002 – האקדמיה הצרפתית למדעים

### אחרים
* אביר לגיון הכבוד של צרפת

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* Professor Satoshi Omura
* Satoshi Ōmura | People | THE KITASATO INSTITUTE
* Nirasaki Omura Art Museum
* 

קטגוריה:זוכי פרס נובל יפנים
קטגוריה:חברי האקדמיה הצרפתית למדעים
קטגוריה:יפנים חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:פרזיטולוגים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת וסליאן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טוקיו
קטגוריה:מעוטרי מסדר התרבות
קטגוריה:ביוכימאים
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1935
Hell's Unleashed

**Hell's Unleashed** (מאנגלית: **הגיהנום משוחרר**) הוא האלבום השישי של להקת הדת' מטאל השוודית אנלישד. האלבום יצא לאור באפריל של שנת 2002, לאחר חמש שנים ללא הקלטות.

## רשימת שירים
כל השירים נכתבו והולחנו על ידי אנלישד.

## מבצעים
**אנלישד**
* ג'וני הדלונד - שירה, גיטרה בס
* פרדריק פולקר - גיטרה
* תומאס אולסון - גיטרה
* אנדרס שולץ - תופים

## קישורים חיצוניים

* האלבום באתר הרשמי של הלהקה
* האלבום באתר Encyclopaedia Metallum

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי אנלישד
הלמוט שלמר

גנרל **הלמוט שלמר** (בגרמנית: **Helmuth Schlömer**; 20 במאי 1893 – 18 באוגוסט 1995) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על דיוויזיה ועל קורפוס במלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
### קריירה מוקדמת
שלמר נולד ב-20 במאי 1893 בהאוסברג, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1913 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-159 (לורן ה-8), ולחם בשורותיו במלחמת העולם הראשונה, וב-16 בספטמבר 1917 הועלה לדרגת אובר לוטננט. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטור צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, אות הפציעה בכסף, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918. 

לאחר המלחמה הצטרף שלמר לפרייקור ולאחר מכן הצטרף לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באוגוסט 1925 הועלה שלמר לדרגת האופטמן, וב-1 באפריל 1926 מונה למפקד פלוגה 4 (מקלעים) ברגימנט הרגלים ה-18. ב-1 באוקטובר 1929 מונה לקצין מטה ברגימנט הרגלים ה-18, וב-1 במאי 1933 למפקד פלוגה 13 (מרגמות) ברגימנט הרגלים ה-18. ב-1 במאי 1934 הועלה לדרגת מיור, וב-1 בינואר 1935 מונה למדריך בבית הספר הצבאי במינכן. ב-1 באוקטובר 1936 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט, וב-15 ביולי 1937 מונה למפקד הגדוד ה-3 ברגימנט הרגלים ה-25. ב-1 ביולי 1939 מונה שלמר למפקד רגימנט הרגלים הממונע ה-5.

### מלחמת העולם השנייה
עם פרוץ המלחמה היה שלמר מפקד רגימנט הרגלים הממונע ה-5, ופיקד עליו במהלך המערכה בפולין, כחלק מהדיוויזיה הממונעת ה-2 במסגרת הקורפוס ה-19. במהלך המערכה על צרפת לחם שלמר עם הרגימנט שבפיקודו מהדיוויזיה הממונעת ה-2 במסגרת הקורפוסים ה-14, ה-19, וה-38, ובשלב השני במסגרת הקורפוסים ה-15 וה-16. ב-10 בינואר 1941 הפך הרגימנט לרגימנט הרובאים ה-5, ובמהלך מבצע ברברוסה לחם שלמר עם הרגימנט שבפיקודו כחלק מדיוויזיית הפאנצר ה-12 במסגרת הקורפוס הממונע ה-57, ולאחר מכן במסגרת הקורפוס הממונע ה-39. ב-1 באוקטובר 1941 מונה שלמר למפקד חטיבת הרובאים ה-7, וב-2 באוקטובר הועלה לדרגת אוברסט, וקיבל  את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. שלמר לחם עם החטיבה שבפיקודו במהלך הקרב על מוסקבה כחלק מדיוויזיית הפאנצר ה-7, שלחמה לסירוגין תחת הקורפוסים ה-8, ה-56, וה-41.

ב-1 באפריל 1942 הועלה שלמר לדרגת גנרל מיור, ומונה למפקד הדיוויזיה הממונעת ה-3, ובמהלך מתקפת הקיץ הגרמנית בשנת 1942, לחם עימה כחלק מקורפוס הפאנצר ה-24 במסגרת הארמייה השישית ולאחר מכן במסגרת ארמיית הפאנצר הרביעית. בספטמבר הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד קורפוס הפאנצר ה-14 שהיה חלק מארמיית הפאנצר הרביעית, והחל מדצמבר חלק מהארמייה השישית, ושלמר לחם עם הדיוויזיה בקרב סטלינגרד.

ב-1 בדצמבר 1942 הועלה שלמר לדרגת גנרל לוטננט, וב-22 בדצמבר קיבל תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-17 בינואר 1943 מונה שלמר למפקד קורפוס הפאנצר ה-14, במקום הנס הובה שעזב בפקודת היטלר את כיס סטלינגרד, וב-2 בפברואר נכנע שלמר יחד עם כל שרידי הכוחות שהיו בכיס הצפוני בסטלינגרד ונלקח לשבי.

### לאחר המלחמה
במהלך שהותו בשבי הצטרף שלמר לוועד הלאומי למען גרמניה החופשית, וב-24 באוקטובר 1949 שוחרר מהשבי. לאחר שחרורו התגורר שלמר במינדן-ליבקה, וב-18 באוגוסט 1995 מת, והוא בן 102 שנים.

## קישורים חיצוניים
* הלמוט שלמר באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים עם עלי אלון
קטגוריה:מפקדי גייסות גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1893
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1995
קוורטט הדיאלוג הלאומי בתוניסיה

**קוורטט הדיאלוג הלאומי התוניסאית** היא קבוצה של ארבעה ארגונים תוניסאים שפעלו למען כינונה של דמוקרטיה פלורליסטית במדינה, בעת מהפכת היסמין בשנת 2011. על פעולותיה אלו זכתה הקבוצה בפרס נובל לשלום לשנת 2015.

רביעיית הדיאלוג הלאומית מורכבת מארבעה ארגונים הפועלים בחברה האזרחית בתוניסיה:
* **איגוד העובדים הכללי בתוניסיה** (בצרפתית: Union Générale Tunisienne du Travail) - איגוד מקצועי תוניסאי שהוקם ב-1946, ומאגד 517,000 עובדים.
* **הקונפדרציה התוניסאית לתעשייה, מסחר ומלאכה** (בצרפתית: Union tunisienne de l'industrie, du commerce et de l'artisanat) - ארגון מעסיקים שהוקם ב-1947. הארגון מאגד כ-150,000 חברות פרטיות, רובן עסקים קטנים ובינוניים, בעיקר מסקטורי התעשייה, המסחר והמלאכה.
* **הליגה התוניסאית לזכויות אדם** (בצרפתית: Ligue tunisienne des droits de l'homme) - ארגון למען זכויות האדם שהוקם ב-1977. בשנות ה-70 וה-80 ביצע הארגון מעקב אחר משפטים פוליטיים במדינה, והיה בין המתנגדים לעונש המוות. ב-1985 מנה הארגון כ-3,000 פעילים.
* **מסדר עורכי הדין התוניסאי** (בצרפתית: Ordre National des Avocats de Tunisie) - ארגון א-פוליטי המאגד את עורכי הדין במדינה.

## קישורים חיצוניים

* 
## הערות שוליים

קטגוריה:תוניסיה: פוליטיקה
קטגוריה:האביב הערבי
קטגוריה:זוכי פרס נובל לשלום
דני דולב

**דני דולב** (נולד ב-1950) הוא מדען מחשב ישראלי, פרופסור אמריטוס באוניברסיטה העברית בירושלים וחבר המועצה המדעית של מועצת המחקר האירופית. מתמקד בקריפטוגרפיה ובחישוב מבוזר.

## ביוגרפיה

דני דולב נולד בנתניה, בן לתקוה ואברהם דולב.

בשנת 1971 קיבל תואר ראשון בפיזיקה מהאוניברסיטה העברית בירושלים. עבר למכון ויצמן למדע, שבו קיבל תואר שני במתמטיקה בשנת 1973, על עבודה שכותרתה " On the Positivity of the Integral of a Triple Product of Laguerre Polynomials", שנעשתה בהנחייתו של פרופ' יוסף גיליס. בשנת 1979 קיבל תואר דוקטור על עבודה שכותרתה "Synchronization of Parallel Processors", שנעשתה בהנחייתו של פרופ' אלי שמיר. יצא לפוסט דוקטורט באוניברסיטת סטנפורד ובחטיבת המחקר של IBM. בשנת 1982 הצטרף לסגל האוניברסיטה העברית. בשנים 1987–1993 עבד במקביל במרכז המחקר של IBM באלמאדן. בשנים 1998–2002 היה ראש המכון למדעי המחשב וראש בית הספר להנדסה ולמדעי המחשב באוניברסיטה העברית. בשנת 2011 היה הישראלי הראשון שנבחר למועצה המדעית של מועצת המחקר האירופית. הוא חבר בוועד המנהל של מרכז החישובים הבין-אוניברסיטאי (מחב"א), והיה יו"ר הוועדה הלאומית לפיתוח תשתיות מידע ותקשוב.

מחקרו מתמקד בקריפטוגרפיה ובחישוב מבוזר, ובין השאר פרסם מאמרים העוסקים באי-חשילות (מושג שהוא טבע, יחד עם סינתיה דוורק ומוני נאור), הצפנת מפתח ציבורי, קונצנזוס במערכות מבוזרות אסינכרוניות, שידור אטומי ועמידות בפני תקלות. בנוסף לכך, מודל דולב-יאו לניתוח התנהגות של פרוטוקולים קריפטוגרפיים, פותח על ידו בשיתוף עם החוקר הסיני-אמריקני אנדרו יאו. עם הדוקטורנטים שלו נמנים הפרופסורים חגית עטיה, עדית קידר, אמוץ בר-נוי וניר שביט.

בשנת 2007 נבחר לעמית ACM, על תרומתו לחישוב מבוזר עמיד בפני תקלות. בשנת 2011 הוענק לו ולעמיתיו חגית עטיה ואמוץ בר-נוי פרס דייקסטרה, על עבודתם במימוש זיכרון משותף באמצעות העברת מסרים.

## קישורים חיצוניים

* דני דולב, באתר האוניברסיטה העברית בירושלים
* פרופ' דני דולב על המאגר הביומטרי חלק ראשון, חלק שני, באתר YouTube

## הערות שוליים

קטגוריה:מדעני מחשב ישראלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור ממכון ויצמן למדע
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: מדעי המחשב
קטגוריה:זוכי פרס דייקסטרה
קטגוריה:עמיתי ACM
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1950
מדה אל-כרמל

**מדה אל-כרמל - מרכז ערבי למחקר חברתי יישומי** (בערבית: **مدى الكرمل**) היא עמותה שהוקמה בשנת 2000 ועוסקת במחקר ומדיניות לגבי ערביי ישראל והפלסטינים.

## אודות
המרכז נוסד על ידי פרופסור נדים רוחאנא בשנת 2000 בעיר חיפה. בשנת 2007 יזם את צוות החשיבה שכתב את הצהרת חיפה, העוסק בחזון ערבי ישראל. מדיניות המכון נקבעת באספה שנתית, בה נבחרים גם חברי הוועד המנהל. בין החברים באספה נכללים: סמי אבו שחאדה, ח'אלד אבו עסבה, חנא אבו חנא, קייס פירו, הונידה ע'אנם, מוחמד חאג'-יחיא, מוסטפא כבהא, מוחמד מיעארי, אחמד נאטור, נדים רוחאנא, נדירה שלהוב-קיבורקיאן, מחמוד יזבק וג'ורג' קנאזע.

הארגון מגדיר עצמו כ"מייצר ומספק מידע, מחקר ביקורתי, ופרספקטיבות מגוונת על האספקטים החברתיים והפוליטיים של החיים וההיסטוריה של הפלסטינים, עם התמקדות מיוחדת על הפלסטינים בגבולות 48' של ישראל. מדה מקדם גם מחקר ביקורתי על החברה והפוליטיקה הישראלית, במטרה לחזק את ההבנה של הזרמים שבו, במיוחד בקשר לפלסטינים ולפלסטין". המכון מוציא לאור שני כתבי עת. הראשון הוא ג'דל ("דיון" בערבית), העוסק במגוון סוגיות הקשורות לערביי ישראל והשני הוא כתב העת האלקטרוני Political Monitoring Report, העוקב אחרי התפתחויות פוליטיות במדיניות ישראל לגבי אזרחי ישראל הערבים. לפי המרכז, הוא "מתמקד בצרכים החברתיים, החינוכיים והכלכליים של הפלסטינים בישראל, בזהותם הלאומית ובאזרחותם הדמוקרטית. כמו כן עוסק המרכז בנושאים רחבים הקשורים לזהות, לאזרחות ולדמוקרטיה במדינות רב-לאומיות".

מנכ"ל הארגון הוא נדים רוחאנא

## הצהרת חיפה

הצהרת חיפה (2007) שחוברה בחסות מדה אל-כרמל, מאשימה את ישראל בהפעלת מדיניות דיכוי ורדיפה החורגת אף מזו שהפעיל משטר האפרטהייד בדרום אפריקה, תוך ביצוע פשעי מלחמה נגד הפלסטינים, קוראת לשוויון על בסיס ההכרה בנרטיב הפלסטיני. מגדירה את הזהות הערבית-ישראלית כמעוותת וקוראת לכל ערביי ישראל לאשש את דבקותם בעם הפלסטיני ובאומה הערבית.

## מימון
לפי אתר האינטרנט של הארגון, התורמים כוללים את "האגודה לזכויות נשים בפיתוח", CORDAID, קרן פורד, קרן הגליל, הקרן הגלובלית לנשים, הקרן הים תיכונית לנשים, המכון לחברה פתוחה, SEPHIS ואגודת הרווחה. בשנים 2010-2008 אישרה הקרן החדשה לישראל מענקים בסך 450 אלף דולר לארגון. בשנת 2013 עמדה עלות פעילות הארגון על כ-1.6 מיליון שקל.

הארגון קיבל מימון ממשלתי קנדי על סך 927 אלף דולר קנדי, דרך מכון המחקר לפיתוח בינלאומי (IDRC) לפרויקטים בני שלוש שנים (2006, 2008, 2009). המימון נועד למחקרים על מעמדן של הנשים בחברה הערבית בישראל, וכן השתתפותכם הנמוכה של ערביי ישראל בפוליטיקה. במרץ 2010 הפסיק המכון הקנדי את תמיכתו בעמותה, מה שגרם להפסד של 40% מהכנסותיה.

מדה אל-כרמל הגיש תביעה נגד הממשלה, בה טען שהתקיים נגד הארגון "קמפיין של NGO Monitor הירושלמי".

## קישורים חיצוניים
* 

* 16x16px| 

## הערות שוליים

קטגוריה:הסכסוך הישראלי-פלסטיני: ארגונים ישראליים
קטגוריה:מכוני מחקר בישראל
קטגוריה:ערביי ישראל: ארגונים
קטגוריה:ישראל: עמותות
ג'וד נוורו

**ג'וד איקצ'וקוו נוורו** (באנגלית: **Jude Ikechukwu Nworuh**; נולד ב-9 ביוני 1989) הוא כדורגלן עבר ניגרי ששיחק בעמדת החלוץ.

## קריירה
נוורו התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של אבדיי וכשהיה בן 18 עבר לזו של מיטיולן הדנית. ב-20 ביולי 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון בניצחון 1-2 נגד אולבורג. כעבור 11 ימים הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-4 נגד בנגור סיטי הולשית במסגרת מוקדמות הליגה האירופית. לאחר שבעונת  הצליח לתפוס את מקומו בהרכב הקבוצה, עונה לאחר מכן מעמדו התערער ובקיץ  הושאל לפרדריקה מהליגה השנייה בה הצטיין עם 14 שערי ליגה.

את עונת  התחיל במיטיולן וב-4 בספטמבר 2012 חתם בהורסנס הדנית. בקיץ  שוחרר מהמועדון.

את עונת  התחיל בקבוצה סלובנית, אך שוחרר ממנה. ב-9 באוקטובר 2015 חתם בבני יהודה תל אביב.

ב-4 באוגוסט 2016 חתם בבני סכנין לעונה אחת, אך הוא שוחרר מהקבוצה באמצע העונה.

באפריל  חתם בילבס מליגת העל הפינית במדיה שיחק משחק אחד בלבד. בדצמבר אותה שנה כתם בקבוצת צ'נאיין בליגת העל ההודית. הוא היה שותף לזכייתה של הקבוצה באליפות, אך שוחרר לאחר סיום העונה.

ב-1 בפברואר 2019 נוורו חתם בהפועל מרמורק.

ב-21 ביולי 2019 נוורו חתם בהפועל רמת גן.

## קישורים חיצוניים

* עמוד השחקן באתר תא כתום -הבית של אוהדי בני יהודה ת"א

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ניגרים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ניגרים
קטגוריה:לאגוס: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מיטיולן
קטגוריה:כדורגלני בני יהודה תל אביב
קטגוריה:כדורגלני בני סכנין
קטגוריה:כדורגלני צ'נאיין
קטגוריה:כדורגלני הפועל מרמורק
קטגוריה:כדורגלני הפועל רמת גן
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים בדנמרק
קטגוריה:ספורטאים זרים בפינלנד
קטגוריה:ספורטאים ניגרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים בהודו
קטגוריה:ניגרים שנולדו ב-1989
וורונוב

**וורונוב** (בבלארוסית: **Воранава**, וורנבה; בפולנית: **Woronów**, וורונוב, **Werenów**, ורנוב, או **Werenowo**, ורנובו; ברוסית: **Вороново**, וורונובו) היא עיירה במחוז גרודנו שבמערב בלארוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

## תולדות היישוב
וורונוב נזכרת לראשונה בשנת 1536. בחלוקת פולין השלישית, בשנת 1795, נכללה העיירה בתחום האימפריה הרוסית (פלך וילנה), ובשנת 1921 נכללה במחוז וילנה שבתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.

## יהודי וורונוב
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-1,000 יהודים שהיוו את רוב תושביה, והתקיימה בה פעילות ציונית ושל ארגון הבונד. כמו כן, פעלו בעיירה מוסדות תרבות יהודיים ובית ספר עברי.

ב-23 ביוני 1941 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ועד מהרה הוטלו על יהודיה גזירות שונות, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב וחובת ביצוע עבודות כפייה. כעבור זמן קצר רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה, בו בוצעו מעת לעת הוצאות להורג של קבוצות יהודים. כ-250 פליטים יהודים שהגיעו לגטו מווילנה נרצחו ביער סמוך לעיירה. עד ינואר 1942 הובאו לגטו שבעיירה יהודים נוספים, ומספר יושביו הגיע לכ-3,000 איש.

ב-11 במאי 1942 ערכו גרמנים וליטאים אקציה בגטו, בה ירו למוות ב-1,834 יהודים מהגטו מחוץ לעיירה, תוך רצח יהודים נוספים בדרך לאתר ההרג. יתר יהודי הגטו הועברו כעבור 12 יום לגטו לידא, ומשם שולחו בספטמבר 1943 למיידנק.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:גטאות בבלארוס
קטגוריה:מחוז גרודנו: עיירות יהודיות
דוד ברקין

הרב **דוד בַּרְקִין** (24 באוקטובר 1945-כ"ט בכסלו ה'תשס"ז, 20 בדצמבר 2006; באנגלית: **Dovid Barkin**) היה ראש ישיבה ליטאי-אמריקאי. מראשי ישיבת טלז בקליבלנד, אוהיו.

## ביוגרפיה
נולד בארצות הברית לגולדה וקלמן ברקין. בצעירותו החל ללמוד בישיבת טלז, ומאוחר יותר למד בישיבת פוניבז' והיה לתלמידם של רבי שמואל רוזובסקי ורבי אלעזר מנחם מן שך. הוא היה מקורב מאוד לרב שך, וכשעזב את הישיבה וחזר לארצות הברית, העניק לו רבו כמתנת פרידה את חיבורו על משנה תורה לרמב"ם הלכות נערה בתולה שכתב בעת לימודיו בישיבת סלוצק - קלצק ב-1922.

בארצות הברית הוא חזר ללמוד בישיבת טלז ונישא בראשית שנת ה'תשכ"ט (סתיו 1968) למרים בתו של רבי אליהו מאיר בלוך שנפטר ארבע עשרה שנים קודם לכן.

בשנת ה'תשל"ט (1979) הצטרף כר"מ לסגל ישיבת טלז, והעביר בה שיעורים עד סמוך לפטירתו. בשנותיו האחרונות החל לכהן כראש ישיבה בטלז.

הוא בלט בהתמדתו ובניתוקו מהוויות העולם הזה, נפטר לאחר מחלה ממושכת, בכ"ט בכסלו ה'תשס"ז, 20 בדצמבר 2006.

## משפחתו
נולדו לו ארבעה בנים וחמש בנות, מהם:

* בנו, הרב יחזקאל מרדכי - מכהן כר"מ בישיבת "מאור דוד" הקרויה על שמו
* בנו, הרב אברהם שמעון - מכהן כר"מ בישיבת חפץ חיים בבולטימור

## קישורים חיצוניים
* קברו ומידע נוסף, באתר "קברים"
* שיעוריו בתלמוד, באתר "קול הלשון" 
;מספריו
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אילינוי
קטגוריה:שיקגו: אישים
קטגוריה:ראשי ישיבת טלז בקליבלנד
קטגוריה:ראשי ישיבה ליטאים בארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1945
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2006
ג'ין אנד טוניק

**ג'ין אנד טוניק** (באנגלית: **Gin and tonic**) הוא קוקטייל המורכב מג'ין ומי טוניק. נהוג למזוג את הקוקטייל לכוס עם קרח ולקשט עם פלח לימון.

## היסטוריה
הקוקטייל הומצא בידי חיילים בשרות חברת הודו המזרחית הבריטית בהודו, לאחר שביקשו להמתיק את טעם המי טוניק שמכילים כינין שהתגלה כתרופה למלריה שהייתה נפוצה בהודו ובאזורים הסמוכים אליה.

## בתרבות
הקוקטייל מוזכר ביצירות רבות, בהן ספרים, שירים וסרטים כאחד:
* בספר המסעדה שבסוף היקום בסדרת מדריך הטרמפיסט לגלקסיה של דאגלס אדמס, מתואר הג'ין אנד טוניק כמשקה שגרסאות שלו קיימות בכ-85 אחוזים מן העולמות.
* בספר ד"ר נו בסדרת ספרי ג'יימס בונד מבקש בונד ג'ין אנד טוניק עם מיץ של לימון שלם.
*בשירו של בילי ג'ואל, "Piano man" מוזכר הקוקטייל בשורה המתארת זקן השותה אותו.
* בשירה של עדן בן זקן, מועבט, מוזכר הקוקטייל בפזמון השיר.

בנוסף, נחגג כל שנה מאז 2010 יום הג'ין אנד טוניק הבינלאומי ב-19 באוקטובר.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קוקטיילים
קטגוריה:ג'ין
אגודת אכסניות נוער בישראל

**אגודת אכסניות נוער ארץ-ישראליות** (בראשי תיבות: **אנ"א**) היא עמותה המאגדת את כל ראשי האכסניות בישראל ונמצאת תחת חסותו של משרד החינוך. האגודה הוקמה בשנת 1937 בתור מוסד ללא כוונת רווח בתחום הארחה, תיירות, והדרכת טיולים. האגודה אחראית על אכסניות נוער בכל רחבי הארץ ומפעילה "תוכניות חינוכיות" כגון: חידוני ידיעת הארץ, ומיצגים אור-קוליים.

האגודה אחראית גם על העברת קורסי הכשרה לבעלי אכסניות והדרכה של עובדי אכסניות ברחבי הארץ. האגודה מפעילה אתר אינטרנט, כרטיסי חבר ומגזין חודשי.

מקום מושבה של האגודה, נכון ל-2023, היה במבשרת ציון. בעבר שכן המטה בבנייני האומה בירושלים.

## פעילות האגודה
תחת אנ"א מאוגדות אכסניות בכל רחבי הארץ, מתל חי ועד אילת והיא מתמקדת במתן שירותי לינה, אירוח והדרכת טיולים ליחידים, משפחות וקבוצות, מישראל ומחוצה לה באמצעות האכסניות בבעלותה.
כמו כן, מטופחת הכרת הארץ ואהבתה באמצעות ארגון כנסים בנושאי טבע וחברה תוך חינוך לפלורליזם וסובלנות.

באנ"א פועלות מחלקות שונות ובהם סוכנות נסיעות לתיירות נכנסת מחוץ לישראל המציעה חבילות נופש ליחידים ולקבוצות.
המחלקה לתיירות פנים עוסקת בארגון טיולים למשפחות, מבוגרים ועד בני גיל הזהב ונוער. היקף הפעילות משמעותי נוסף הוא ללינת תלמידי בית ספר בטיולים שנתיים. מחלקה זו תומכת גם בארגון מצעד החיים בפולין.

האגודה היא חברה ב"פדרציה הבינלאומית לאכסניות נוער"  ובפדרציה האירופית של אכסניות הנוער.

## הדרכה
בחלק מן האכנסיות מופעלים מרכזים חינוכיים. כך בפקיעין נמצא מרכז הדרכה למורשת הדרוזים בישראל ובבית ההארחה על שם יצחק רבין בירושלים פועל מרכז הדרכה והשתלמויות למנהלי בתי ספר וחינוך לדמוקרטיה. כמו כן נמצאים בחלק מהאכסניות דגמי טופוגרפיה של ארץ ישראל. 
טקסט=דגם טופוגרפי, גאוגרפי, של ארץ ישראל באכסניית תל חי. ביצוע המודל: "גד מה-טוב"|ממוזער|דגם טופוגרפי, גאוגרפי, של ארץ ישראל באכסניית תל חי. ביצוע המודל: "גד מה-טוב"

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ישראל: תיירות
קטגוריה:ישראל: שירותי אירוח ואוכל
ג'ון אדמונד קריך

**ג'ון אדמונד קריך** (1903 - 1985) היה מתמטיקאי שהתפרסם בזכות סדרה של ניסויים בהסתברות שערך בזמן מעצרו על ידי הנאצים בדנמרק.

## ביוגרפיה
קריך נולד באנגליה, במחוז נורפוק, והתחנך במדינה זו ובדרום אפריקה. הוא כיהן כמרצה במחלקה למתמטיקה באוניברסיטת ויטווטרסראנד בשנים 1926-1956' ובמהלך תקופה זו, באפריל 1940, ביקר קרובי משפחה בקופנהגן. בעת ביקורו פלשה גרמניה הנאצית לדנמרק, והוא הושם במעצר עקב אזרחותו הבריטית עד סיום המלחמה.את משך שנות מעצרו ניצל לעריכת ניסויים פשוטים באמצעות מטבעות וכדורי פינג-פונג, שמטרתם לאשר באופן אמפירי חוקי יסוד בהסתברות. לאחר שחרורו, בשנת 1946, פרסם קריך דו"ח אודות ניסוייו בספר קצר בשם "הקדמה ניסויית לתורת ההסתברות". החיבור פורסם במקור בדנמרק, ולאחר מכן במהדורה נוספת באוניברסיטת ויטווטרסראנד.

בשנת 1957, קריך מונה לפרופסור למתמטיקה ולראש המחלקה לסטטיסטיקה באוניברסיטה בה הרצה, עד פרישתו בשנת 1971. הוא נישא והביא לעולם שני בנים.

## ניסויים בהסתברות
את הניסויים, בעת מעצרו בדנמרק, ערך עם שותפו אריק כריסטנסן. הניסוי המפורסם ביותר היה המחשה של חוק המספרים הגדולים באמצעות מטבע אשר השניים הטילו 10,000 פעמים. השניים רשמו את התוצאות בסדר כרונולוגי. הדבר אפשר לקריך להמחיש שבכל נקודה של הניסוי, השכיחות היחסית של כל אחד מהצדדים הלכה ושאפה לערך של 50%. בסופו של הניסוי, עבור 10,000 הטלות, התוצאות המדויקות היו 5,067 לצד אחד ו-4,933 לצד האחר.מלבד ניסוי זה, השניים ביצעו גם ניסויים ב"מטבע מוטה", שהיה דיסקית עץ מצופה עופרת מצדה האחד. בניסוי זה השכיחות היחסית של אחת התוצאות הלכה ושאפה לערך קבוע, של כ-70%. מלבד זאת, הם עשו שימוש בכדורי פינג-פונג להמחשת חוק בייס.
עד הופעתם של המחשבים ככלי לימוד נפוץ, מחקרו של קריך צוטט בידי רבים כראייה ניסויית לאופי האסימפטוטי של חזרה על ניסוי מקרי.

## קישורים חיצוניים

* ידיעון מקוון של האגודה הדרום-אפריקאית לסטטיסטיקה, שקריך היה מנהלה השני, ובו קורות חייו.
* תקציר תולדות המחלקה לסטטיסטיקה באוניברסיטת ויטווטרסראנד, שהוקמה וקריך בראשה.

## הערות שוליים

קטגוריה:סטטיסטיקאים אנגלים
קטגוריה:מדענים דרום אפריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ויטווטרסראנד
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1908
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1985
וורושילובקה

**וורושילובקה** (באוקראינית: **Ворошилівка**, וורושיליבקה; ביידיש: **וואַרשילעווקע**) היא עיירה במחוז ויניצה שבאוקראינה, על גדות נהר הבוג הדרומי, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

## תולדות היישוב
האזכור הראשון לוורושילובקה הוא משנת 1552. עד ימי האימפריה הרוסית החזיקו בעיירה אצילים פולנים, ומעת לעת נכבשה בידי הקוזקים, הטטרים והטורקים.

## יהודי וורושילובקה
בשנת 1765 התגוררו בעיירה 116 יהודים. בשנת 1787 - 189. במהלך המאה ה-19 גדלה מאוד הקהילה היהודית בעיירה. בשנת 1897 חיו בה 1592 יהודים (כמחצית מאוכלוסיית העיירה). היו בה שני בתי כנסת ושלושה תלמוד תורה, בהם למדו כ-150 ילדים. כל חנויות העיירה היו שייכות ליהודים. 
בשנת 1926 נמנו בעיירה 1,097 יהודים, למעלה מרבע מאוכלוסייתה. בשנות השלושים הוקם בעיירה קולחוז יהודי. בשנים אלה עזבו את העיירה רבים מיהודיה.

באמצע יולי 1941 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו הטילו מיד גזירות שונות על יהודיה, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב וחובת ביצוע עבודות כפייה. בספטמבר 1941 סופחה העיירה לאזור הכיבוש הרומני בטרנסניסטריה, ובשנת 1942 הועברו אליה יהודים שגורשו מבוקובינה ומבסרביה.

ביוני 1942 רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה, אשר הוקף בגדר, והוקם בו יודנרט לאספקת עובדים יהודים לעבודות כפייה. בשל תנאי המחיה הקשים בגטו, מתו רבים מיושביו ממגפת טיפוס הבהרות. באמצע מרץ 1944 שוחררה העיירה בידי הצבא האדום.

בתום המלחמה עזבו מרבית היהודים את העיירה. החל מאמצע שנות ה-70 של המאה ה-20 לא מתגוררים יהודים בוורושילובקה.

## לקריאה נוספת
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* וורושילובקה באתר המוקדש להיסטוריה של הקהילות היהודיות באוקראינה (רוסית)
קטגוריה:גטאות באוקראינה
קטגוריה:מחוז ויניצה: יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות באוקראינה
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
וידזה

**וידזה** (בבלארוסית: **Відзы**, "וידזי"; ברוסית: **Видзы**; בפולנית: **Widze**; ביידיש: **ווידזש**, גם **וידז**) היא עיירה במחוז ויטבסק שבבלארוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

## תולדות היישוב
וידזה נזכרת לראשונה במחצית הראשונה של המאה ה-15, ובתחילת המאה ה-16 הוענקו לה זכויות עיר. בחלוקת פולין השלישית, בשנת 1795, נכללה העיירה בתחום האימפריה הרוסית, ובשנת 1921 נכללה במחוז וילנה שבתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.

## יהודי וידזה
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-1,100 יהודים, כמחצית מאוכלוסייתה, והתקיימה בה פעילות ציונית ופעילות של ארגון הבונד. עם כיבוש העיירה בידי הסובייטים בפרוץ מלחמת העולם השנייה, הגיעו אליה פליטים יהודים ממערב פולין.

בפרוץ מבצע ברברוסה נכנסו לעיירה ליטאים ופולנים לאומנים, וביצעו פוגרום בתושביה היהודים. ב-27 ביוני 1941 נכנסו לעיירה הגרמנים, והחלו ברצח יהודים רבים במקום. בד בבד, הוטלו על יהודי העיירה גזירות שונות, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב ומגבלות תנועה, והוקם בעיירה יודנרט, אשר נצטווה לספק לגרמנים עובדים יהודים לעבודות כפייה במחנות עבודה, ולהעביר לשלטונות תשלומי כופר. 

בנובמבר 1941 רוכזו כ-200 יהודים בעלי מלאכה בגטו קטן ומגודר שהוקם בעיירה, וכל יתר יהודי העיירה גורשו לגטאות אופסה וגלמבוקיה. ממרץ 1942 הובאו לגטו שבעיירה יהודים נוספים מיישובי הסביבה, עד שמספר יושביו הגיע לכ-2,000 איש. בזמן קיום הגטו פעלה בו קבוצת מחתרת יהודית, בראשות נוח סבירסקי. בקיץ 1942 הועברו יושבי הגטו שבעיירה לגטו שווינציאן, וגורלם שם היה כגורל יתר יהודי המקום. בזמן זה הצליחה קבוצת צעירים יהודים להימלט מהגטו, ולחבור לפרטיזנים ביערות הסביבה.

## לקריאה נוספת

*יצחק אלפרוביץ, גרשון ויינר (עורכים), ספר וידז - עיירה בחייה ובכליונה, תל אביב, 1998

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:מחוז ויטבסק: עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות בבלארוס