יחסי הממלכה המאוחדת – מצרים

**יחסי הממלכה המאוחדת – מצרים** הם מערכת היחסים ההדדית בין הרפובליקה הערבית של מצרים והממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה וצפון אירלנד. הקשרים בין המדינות חזקים, וכוללים שיתוף פעולה בפוליטיקה, ביטחון, סחר וחינוך.

## היסטוריה
### השלטון הבריטי
[ממוזער|[וינסטון צ'רצ'יל|צ'רצ'יל מבקר את הרגימנט הישן שלו במהלך ועידת קהיר, מצרים, דצמבר 1943]]
התקופה הראשונה של השלטון הבריטי (1882-1914) נקראת לעיתים קרובות "חסות סמויה". במהלך תקופה זו ח'דיוות מצרים נשארה פרובינציה אוטונומית של האימפריה העות'מאנית. בנובמבר 1914 הצטרפה האימפריה העות'מאנית למלחמת העולם הראשונה לצד מעצמות המרכז, ובעקבות כך הכריזה הממלכה המאוחדת באופן חד-צדדי, על חסותה על מצרים. הח'דיב השולט הודח ויורשו, חוסיין כאמל, הכריז על עצמו כסולטאן מצרים בדצמבר 1914.

### עצמאות מצרים מהממלכה המאוחדת
[ממוזער|[בית הקברות הצבאי אל-עלמיין|בית הקברות של חללי האימפריה הבריטית באל עלמיין]]
בדצמבר 1921, השלטונות הבריטים בקהיר הטילו משטר צבאי ושוב גירשה את סעד זע'לול. ההפגנות שוב הובילו לאלימות, ובעקבות כך התקבלה ההצעה של הנציב העליון, לורד אלנבי, והממלכה המאוחדת הכריזה באופן חד-צדדי על עצמאות מצרים ב-28 בפברואר 1922, ביטול החסות והקמת ממלכת מצרים. עד ההסכם האנגלו-מצרי (1936), הממלכה הייתה עצמאית רק להלכה, כיוון שהבריטים שמרו על השליטה ביחסי החוץ, תקשורת, הצבא והשליטה בסודאן האנגלו-מצרית. בין השנים 1936–1952, הבריטים המשיכו לשמור על נוכחות צבאית ויועצים פוליטיים במצרים, אם כי ברמה מופחתת.

במהלך מלחמת העולם השנייה, חיילים בריטים השתמשו במצרים כבסיס לפעילות ברחבי האזור.

הצבא הבריטי התרכז בשנת 1947 באזור תעלת סואץ, אולם הרגשות הלאומנים, האנטי-בריטיים המשיכו לגדול לאחר המלחמה. המהפכה המצרית בשנת 1952 הפילה את בית המלוכה המצרי, חיסלה את הנוכחות הצבאית הבריטית במצרים, והקימה את הרפובליקה של מצרים המודרנית.

### משבר סואץ 1956
בשנת 1956, נשיא מצרים, גמאל עבד אל נאצר הלאים את תעלת סואץ, אשר הייתה נתיב מים חיוני, אשר דרכו רוב הנפט האירופי הגיע מהמזרח התיכון. הממלכה המאוחדת וצרפת, אשר שיתפו פעולה עם ישראל, פלשו למצרים על מנת לתפוס את התעלה ולהפיל את נאצר. אולם ארצות הברית, בראשות הנשיא דווייט אייזנהאואר, התנגדה בתוקף, באמצעות לחץ מדיני וכלכלי, וכפו על שלוש הפולשות לסגת. ראש ממשלת הממלכה המאוחדת, אנתוני אידן, הושפל ובשל כך התפטר מתפקידו זמן קצר לאחר מכן. בעקבות כך התחזק מעמדו של נאצר כמנהיג הלאומיות הערבית, והדרך הייתה פתוחה עבור חדירה רוסית לתוך המזרח התיכון.

## היחסים המודרניים
[ממוזער|שר החוץ הבריטי, [ויליאם הייג|וויליאם הייג, בפגישה עם שר החוץ המצרי נביל פאהמי בלונדון, מאי 2014]]
היחסים כיום כוללים שיתוף פעולה צבאי, כגון הדרכה, ביקורים, ועדת חבר העמים לקברי מלחמה בהליופוליס ואל-עלמיין. כמו כן קיים תיאום עבור מעבר לספינות מלחמה בתעלת סואץ.

בשנת 2010, לאחר זמן רב של משא ומתן עם אוניברסיטת לונדון, מצרים החזירה 25,000 חפצים עתיקים, חלקם עוד מתקופת האבן. הפריטים כוללים חוד חנית נדיר, כמו גם כלי חרס מן המאה השביעית לפנה"ס, אשר נושאים את טביעות האצבעות של היצרנים שלו.

הממשלה הבריטית תמכה במהפכה המצרית בשנת 2011.

על פי מפקד האוכלוסייה בממלכה המאוחדת בשנת 2001, כ-24,700 ילידי מצרים מתגוררים בממלכה המאוחדת. המשרד הלאומי לסטטיסטיקה מעריך כי בשנת 2009 המספר עמד על 27,000.

בשלהי 2014, לשכת המסחר המצרית-בריטית (EBCC) פרסמה דו"ח המפרט את היקף הסחר בין שתי המדינות, אשר גדל באופן משמעותי בשנה זו. היצוא הבריטי למצרים גדל ב-15%, בעוד היצוא המצרי לממלכה המאוחדת גדל על ביותר מ-30%. הדו"ח הזכיר את פרויקט תעלת סואץ החדשה של מצרים, וההתאוששות הכלכלית בעקבות שלוש שנים של מהומות מאז המהפכה בשנת 2011 אשר תרמו להישג הזה.

## יחסים דיפלומטיים
[ממוזער|[שגרירות מצרים בלונדון]]
הממלכה המאוחדת מחזיקה במצרים שגרירות בקהיר ו-3 קונסוליות בערים אלכסנדריה, ע'רדקה ושארם א-שייח', ואילו מצרים מצדה מחזיקה בממלכה המאוחדת שגרירות בלונדון בלבד.

שגריר מצרים הנוכחי בממלכה המאוחדת הוא כאמל נאצר, ואילו השגריר הבריטי במצרים הוא ג'ון קאסון.

## קישורים חיצוניים

* האתר הרשמי של שגרירות הממלכה המאוחדת בקהיר
* האתר הרשמי של שגרירות מצרים בלונדון
* האתר הרשמי של הקונסוליה המצרית בלונדון

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ