open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אנורתוסיס פמגוסטה

**אנורתוסיס פמגוסטה** () הוא מועדון כדורגל קפריסאי המארח בעיר לרנקה ומשחק בליגת העל הקפריסאית.

## היסטוריה
המועדון נוסד ב-30 בינואר 1911 בעיר פמגוסטה. והיה מארח באצטדיון שנקרא **אצטדיון ΓΣΕ** ( ביוונית: Γυμναστικός Σύλλογος Ευαγόρας) בעיר.

בעקבות הפלישה הטורקית לצפון קפריסין בחודש יולי 1974, העיר פמגוסטה נפלה תחת הכיבוש הטורקי. ואנשי המועדון החלו לנדוד בין אצטדיונים כדי לארח משחקי בית. בין היתר אירחו ב"אצטדיון דסאקי", "אצטדיון GSZ" בלרנקה, ו"אצטדיון ציריון" בלימסול. בשנת 1986 תרם הנדבן אנתוניס פפדופולוס כספים כדי לבנות אצטדיון ביתי לקבוצה בעיר לרנקה. תחילה בקיבולת של 6000 מקומות ישיבה. ובשנת 1997 הורחב לכ-12,000 מקומות.

המאמן הישראלי רוני לוי אימן את הקבוצה מספטמבר 2011 ועד אפריל 2013, וחזר אליה לקדנציה נוספת מספטמבר 2016 ועד ספטמבר 2018.

### ליגת האלופות
הקבוצה היא הראשונה מהליגה הקפריסאית שהעפילה לליגת האלופות – היא עשתה זאת בעונת 2008/2009 לאחר ניצחון על אולימפיאקוס בסיבוב המוקדמות השלישי. בשלב הבתים הוגרלה לבית עם ורדר ברמן הגרמנית, פנאתינאיקוס אתונה היוונית ואינטר מילאנו האיטלקית. בזכות פתיחתה הטובה בטורניר – תיקו מול ורדר ברמן וניצחון על פנאתינייקוס – נחשבה להפתעת הטורניר יחד עם באטה בוריסוב הבלארוסית. לאחר מכן הפסידה 2:1 בחוץ לאינטר וסיימה איתה בתיקו 3:3 בבית אך היא עדיין ניצבה במקום השני. לבסוף סיימה בתיקו 2:2 במפגש השני מול ברמן ולא עלתה.

## תארים
* **[[ליגת העל הקפריסאית|אליפות קפריסין]]** **(13):** 1950, 1957, 1958, 1960, 1962, 1963, 1995, 1997, 1998, 1999, 2000, 2005, 2008.
* **[[הגביע הקפריסאי]]** **(11):** 1949, 1959, 1962, 1964, 1971, 1975, 1998, 2002, 2003, 2007, 2021
* **[[הסופר קאפ הקפריסאי|הסופרקאפ הקפריסאי]] (6):** 1962, 1995, 1998, 1999, 2000, 2007.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל קפריסאיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1911
קטגוריה:לרנקה: ספורט
צאלנג'יחה

**צאלֶנג'יחָה** (בגאורגית: **წალენჯიხა**) היא עיירה בנפת צאלנג'יחה שבמחוז סמגרלו וסוואנתי עילית במערב גאורגיה, שבשנת 1964 הוכרזה כעיר. נכון ל-2014 מספר תושביה מונה 3,847 איש.

צאלנג'יחה שוכנת על גדת נהר הצ'אניסצק'אלי (ჭანისწყლი) במחוז ההיסטורי-גאוגרפי, סמגרלו. בימי הביניים שימשה צאלנג'יחה כמקום מושבם של הדדיאנים, דוכסי מגרליה, ובישוף האפרכיה של זוגדידי וצאישי.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:גאורגיה: יישובים
קטגוריה:קווקז: יישובים
קטגוריה:סמגרלו
רמי צור

**רמי צור** (נולד ב-23 בפברואר 1977) הוא קיאקיסט ישראלי-אמריקאי.

## חייו
צור נולד בארצות הברית ואומץ על ידי משפחתו הישראלית כשהיה תינוק, הוא החל להתאמן בשייט קיאקים בשנת 1987, בשנת 1995 הוא השתתף באליפות העולם לצעירים שנערכה ביפן ודורג במקום הרביעי.

צור הבטיח את מקומו במשלחת הישראלית לאולימפיאדת סידני, הוא התחרה יחד עם רועי ילין בקיאק זוגי למרחק 1000 מטרים ודורג במקום ה-13 ובקיאק זוגי למרחק 500 מטרים שבו דורג במקום ה-16.

לאחר שלא מצא את עצמו את מבחינה מקצועית בישראל צור חזר לארצות הברית והחל להתחרות למענה, בשנת 2002 הוא זכה במדליית זהב בתחרות גביע העולם שנערכה בגרמניה באותה שנה באליפות העולם בסביליה הוא סיים במקום השישי.

צור הבטיח את מקומו במשלחת האמריקאית לאולימפיאדת אתונה, הוא התחרה בקיאק יחיד למרחק 500 ודורג במקום העשירי. לאחר האולימפיאדה צור נפצע בעמוד השדרה וכתוצאה מניתוח הוא היה מושבת למשך שלושה חודשים. צור ניצח במבחנים האמריקאים בשנת 2006 ובשנת 2007 והבטיח את מקומו במשלחת האמריקאית לאולימפיאדת בייג'ינג.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קיאקיסטים ישראלים
קטגוריה:קיאקיסטים אולימפיים ישראלים
קטגוריה:מהגרים מישראל לארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים ישראלים
קטגוריה:משתתפים ישראלים באולימפיאדת סידני (2000)
קטגוריה:ספורטאים אולימפיים אמריקאים
קטגוריה:חותרי קאנו/קיאק באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:חותרי קאנו/קיאק באולימפיאדת סידני (2000)
קטגוריה:חותרי קאנו/קיאק באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1977
VST

**VST** (ראשי תיבות של **Virtual Studio Technology**) היא טכנולוגיה המאפשרת להפעיל כלי נגינה ואפקטי שמע מבוססי תוכנה כפלאג אין בתוך תוכנות להפקת מוזיקה. הטכנולוגיה פרצה דרך בשנות ה-90 המוקדמות, וכיום הפכה לכלי יצירה מקובל, תוך שהיא מסמנת את המעבר של מוזיקאים רבים לעידן המחשוב.

## כללי
תוספי VST פועלים בדרך כלל בתוך תחנת אודיו דיגיטלית (DAW), כדי לספק פונקציונליות נוספת, אם כי קיימים כמה מארחי פלאגין עצמאיים התומכים ב-VST. רוב התוספים של VST הם מכשירים (VSTi) או אפקטים (VSTfx), אם כי קיימות קטגוריות אחרות - למשל מנתחי ספקטרום ומדים שונים. תוספי VST בדרך כלל מספקים ממשק משתמש גרפי מותאם אישית המציג פקדים הדומים למתגים וכפתורים פיזיים בחומרת אודיו. כמה תוספים (לעיתים ישנים יותר) מסתמכים על היישום המארח עבור ממשק המשתמש שלהם.

מכשירי VST כוללים סימולציות תוכנה של סינתיסייזרים וסמפלרים ידועים. אלה בדרך כלל מחקים את המראה של הציוד המקורי כמו גם את המאפיינים הקוליים שלו. דבר זה מאפשר למוזיקאים ומהנדסי הקלטות להשתמש בגרסאות וירטואליות של מכשירים שאחרת עלול להיות קשה ויקר להשגה.

מכשירי VST מקבלים תווים כמידע דיגיטלי באמצעות MIDI, ומוציאים אודיו דיגיטלי. תוספים של אפקט מקבלים אודיו דיגיטלי ומעבדים אותו עד ליציאות שלהם. הודעות MIDI יכולות לשלוט גם בפרמטרים של מכשיר וגם בפרמטרים של תוסף האפקט. רוב היישומים המארחים (Host) יכולים לנתב את פלט השמע מ-VST אחד לכניסת השמע של VST אחר (שרשור - Chaining). לדוגמה, ניתן לשלוח את הפלט של סינתיסייזר VST דרך אפקט הדהוד VST.

## שימושים
* הדמיה ממוחשבת של כלי עיבוד צליל, דוגמת: קומפרסורים (compressor), אקולייזרים (equalizer), מסננים (electric filter), מגברים (amplifier), ריוורב (reverb), דיליי (delay) ועוד.
* כלי נגינה וירטואליים – כיום קיימים בשוק מאות פלאג-אין-ים מבוססי סינתיסייזר (synthesizer), או כאלו שעושים שימוש בדגימות אמיתיות של כלי נגינה אקוסטיים.
* סאמפלרים (sampler) מבוססי VST – בעזרת סאמפלרים רבי עוצמה, דוגמת Kontakt או EXS 24, ניתן להפוך מקלדת MIDI או כל שלט/בקר MIDI (MIDI controller) אחר לכלִי נגינה בהתאמה אישית (לקבוע איזה קליד/כפתור ינגן איזו דגימה, ולקבוע פרמטרים שונים לכל צליל).

## ראו גם
* עיבוד מוזיקלי
* אולפן הקלטות
* סקוונסר
* LADSPA

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:תוכנות מוזיקה
קטגוריה:מוזיקה אלקטרונית
לורנס דארל

**לורנס דארל** (באנגלית: **Lawrence Durrell**; 27 בפברואר 1912 - 7 בנובמבר 1990) היה סופר ומשורר אנגלי, אחיו של הסופר והזואולוג ג'רלד דארל.

## חייו
דארל נולד בהודו, חי ביוון ובמזרח התיכון, בעיקר באלכסנדריה. לאחר עשרים שנות כתיבה שלא זיכו אותו בהכרה משמעותית, זכה לפרסום הודות לטטרלוגיה "הרביעייה האלכסנדרונית" (הכוללת את הספרים **ז'וסטין**, **בלשצאר**, **מאונטאוליב** ו**קליאה**), שהושפעה בין היתר מג'יימס ג'ויס ומרסל פרוסט.

דארל המשיך לכתוב עד מותו. הוא נישא ארבע פעמים. בתו הצעירה התאבדה. הוא ביקר בישראל בראשית שנות ה-60, עת צולם התסריט שלו לסרט "יהודית" בכיכובה של סופיה לורן.

## ספריו שתורגמו לעברית
* **ז'וסטין**, תרגום: אברהם בירמן, הוצאת מ. מזרחי, 1968. 
***ז'וסטין**, תרגום: אהרן אמיר, הוצאת כתר, 1988. 
* **בלשצאר**, תרגום: אהרן אמיר, הוצאת כתר, 1988. 

## לקריאה נוספת
* רוני אלפנדרי, **גלות והתגלות: עיון פסיכונליטי ביצירתו של לורנס דארל "רביעיית אלכסנדריה"**, הוצאת כרמל, 2016. 

## קישורים חיצוניים

* 

* גיטה אבינור, הקווארטט האלכסנדרוני: יומרה ללא כיסוי, **בצל הזכרונות: מאמרים בבקורת הספרות**, מפעל סופרי חיפה, 1975.
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמנים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:סופרים בריטים
קטגוריה:אלכסנדריה: אישים
קטגוריה:חברי האגודה המלכותית לספרות
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1912
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1990
אנגלוס באסינס

**אנגלוס באסינס** (ביוונית: **Άγγελος Μπασινάς**; נולד ב-3 בינואר 1976 בכלקיס שביוון) הוא כדורגלן עבר יווני.

## קריירה
### קבוצות
ב-1995 החל באסינס לשחק בקבוצת פנאתינאיקוס. אחרי עשר שנים עימה, בשנת 2005, עבר לשחק בקבוצת מיורקה. כעבור שלוש עונות, חתם בא.א.ק. אתונה. בעונת  חתם בפורטסמות'. לאחר עונה בקבוצה חתם באסינס בארל הצרפתית. עוד לפני סיום העונה שוחרר באסינס מהקבוצה, ומאז לא מצא קבוצה.

### נבחרת יוון
בשנת 2004 היה שותף בסגל נבחרת יוון ביורו 2004 עמה זכה והבקיע בניצחון במשחק הראשון על נבחרת פורטוגל שבעצם היה שערו היחידי בטורניר. בשנת  הודיע באסינס על פרישה מהנבחרת, עם 100 הופעות ו-7 שערים במדי נבחרת יוון.

## תארים
;פנאתינאיקוס
* אליפות יוון - 2 (1996, 2004)
* הגביע היווני - 1 (2004)

;נבחרת יוון
* יורו 2004 - מקום ראשון

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים יוונים
קטגוריה:קשרי כדורגל יוונים
קטגוריה:כלקיס: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני פנאתינאיקוס
קטגוריה:כדורגלני מיורקה
קטגוריה:כדורגלני א.א.ק. אתונה
קטגוריה:כדורגלני פורטסמות'
קטגוריה:כדורגלני ארל אביניון
קטגוריה:כדורגלני נבחרת יוון
קטגוריה:כדורגלני יורו 2004
קטגוריה:כדורגלני גביע הקונפדרציות 2005
קטגוריה:כדורגלני יורו 2008
קטגוריה:ספורטאים יוונים בספרד
קטגוריה:ספורטאים יוונים באנגליה
קטגוריה:ספורטאים יוונים בצרפת
קטגוריה:יוונים שנולדו ב-1976
פארק החתירה האולימפי שון-יי

**פארק החתירה האולימפי שון-יי** (בסינית: **顺义奥林匹克水上公园**) נבנה עבור אולימפיאדת בייג'ינג. הפארק נבנה על מנת להכיל את תחרויות החתירה, תחרויות הקאנו/קיאק, וכן את מרתון השחייה. הפארק ממוקם במאפו, כפר ברובע שון-יי שבעיר בייג'ינג, בירת הרפובליקה העממית של סין.

עבודות הבנייה החלו בראשית 2005, הפארק הושלם ב-28 ביולי 2007, וב-8 באוגוסט 2007 נערכו בו לראשונה תחרויות במסגרת אירועי "מזל טוב בייג'ינג".

שטח מבני הפארק 31,500 מ"ר ובו מושבים קבועים ל-1,200 צופים, בזמן האולימפיאדה נוספו בו מקומות צפייה זמניים ל-25,800 צופים (מהם 10,000 מקומות עמידה) שהוסרו בתום התחרויות. שטחי המים בפארק - 6.35 מיליון מ"ר.

## קישורים חיצוניים

* 
* נתוני הפארק

קטגוריה:בייג'ינג: מבנים
אגם דורני

שמאל|ממוזער|250px|קו ההזנקה
**אגם דורני** (באנגלית: **Dorney Lake**) הוא אגם מלאכותי שנבנה למטרת קיום מרוצי חתירה. האגם נמצא בסמוך לכפר דורני שבבקינגהאמשייר, שבאנגליה. האגם נמצא בסמוך לבית הספר התיכון הפרטי איטון, והותאם למטרתו וממומן על ידי בית הספר בעלות של 17 מיליון ליש"ט.

אורכו של האגם 2,000 מטרים, ובו 8 מסלולי חתירה שרוחבו של כל אחד 13.5 מטרים. עומק המים המינימלי הוא 3.5 מטרים. באגם מסלול נפרד שנועד להעברת הסירות מנקודת הסיום לנקודת ההתחלה. אי מפריד מסלול זה ממסלולי המרוצים.

באגם נערכו תחרויות גביע העולם בחתירה בשנת 2005, ואליפות העולם בחתירה בשנת 2006.

## אולימפיאדת לונדון
האגם שימש כאתר תחרויות החתירה והקאנו/קיאק באולימפיאדת לונדון שנערכה בשנת 2012 (תחרויות הקאנו והקיאק במים גועשים נערכו במרכז החתירה במים סוערים עמק לי שבהרטפורדשייר). לצורך התאמת האגם למשחקים האולימפיים נבנו במקום כ-20,000 מקומות ישיבה זמניים לצופים.

## קישורים חיצוניים

* 

דורני
קטגוריה:אנגליה: אצטדיונים ומתקני ספורט
קטגוריה:בקינגהאמשייר
קטגוריה:איטון קולג'
מרכז הטניס של הפארק האולימפי (בייג'ינג)

[שמאל|ממוזער|250px|המגרש המרכזי. מבנה דמוי פרח [לוטוס.]]
**מרכז הטניס של הפארק האולימפי** (בסינית: **北京奥林匹克公园网球场**) הוא מבנה המצוי בפארק האולימפי של בייג'ינג בירת סין. הפארק נבנה עבור המשחקים האולימפיים שנערכו בעיר בשנת 2008.

מרכז הטניס פתח את שעריו ב-1 באוקטובר 2007. המבנה נבנה על מנת לארח את תחרויות הטניס במסגרת האולימפיאדה, והוא ממוקם בסמוך לאצטדיון הלאומי ("קן הציפורים") וכן לאצטדיון הלאומי הסגלגל להחלקה מהירה שהוקם לאולימפיאדת החורף בבייג'ינג ב-2022.

שטחו של המבנה 26,514 מ"ר ובו 10 מגרשי טניס לתחרויות, ו-6 מגרשי אימונים. במבנה 17,400 מקומות ישיבה לצופים.

במבנה שלושה מגרשים מרכזיים שנועדו לאירוח התחרויות העיקריות. המגרש המרכזי ומגרשים 1 ו-2 נבנו בצורת פרח הלוטוס - אחד מסמלי האולימפיאדה. בכל אחד ממגרשים אלה 12 יציעים המסמלים את עלי הכותרת של פרח הלוטוס. במגרש המרכזי 10,000 מושבי צפייה, במגרש מס' 1 4,000 מושבי צפייה ובמגרש מס' 2 2,000 מושבי צפייה. 

המגרשים תוכננו בצורה העושה שימוש מיטבי במיזוג האוויר על מנת לקרר את הצופים והשחקנים, תוך הפחתת זיהום האוויר הנכנס אל המגרשים.

השימוש הראשון שנעשה במגרשים היה באוקטובר 2007 במסגרת משחקי "מזל טוב בייג'ינג".

ב-2011 נחנך במרכז הטניס אצטדיון מרכזי חדש בשם אצטדיון היהלומים בשל תצורתו המדמה יהלום מלוטש ומכיל 15,000 מקומות וגג נפתח בעוד אצטדיון הטניס האולימפי דמוי פרח הלוטוס הפך רק למשני בגודלו.

## קישורים חיצוניים

* 
* נתוני המבנה

## הערות שוליים

קטגוריה:אצטדיוני טניס
קטגוריה:בייג'ינג: מבנים
טום אשלי

**תומאס ג'ון מיטשל אשלי** (באנגלית: **Thomas John Mitchell Ashley**; נולד ב-11 בפברואר 1984 באוקלנד) הוא גולש רוח ניו זילנדי.

## ביוגרפיה
אשלי החל לשוט בגיל 8, במפרשית מדגם אופטימיסט, ובגיל 11 זכה באליפות אוקלנד לילדים בדגם זה. מאוחר יותר עבר לגלוש על גלשן מדגם מיסטרל, ואף היה אלוף העולם לנוער בשנת 2002. בשנת 2004 סיים במקום השני בשבוע הייר, אך באולימפיאדת אתונה סיים רק במקום העשירי. בשנת 2005 החליט איגוד השיט הבינלאומי להחליף את המיסטרל בגלשן מדגם ניל פרייד. באליפות ניו זילנד הראשונה שנערכה בדגם זה בשנת 2006 זכה במקום הראשון, ומאוחר יותר זכה במקום השני באליפות העולם. ב-2007 סיים רק במקום ה-15 באליפות העולם, אך ב-2008 הוכתר כאלוף העולם.

באולימפיאדת בייג'ינג זכה אשלי במדליית הזהב. מאז המשחקים לא הצליח לשחזר את הישגיו. באליפויות העולם שנערכו בדנמרק ב-2010 ובפרת' ב-2011 סיים במקום השישי, ובאליפות העולם שנערכה בקדיס ב-2012 הגיע רק למקום ה-29.

## קישורים חיצוניים

* טום אשלי באתר פדרציית השיט הבינלאומית
* טום אשלי באתר אולימפיאדת בייג'ינג

קטגוריה:גולשי רוח
קטגוריה:אלופים אולימפיים: גלישה
קטגוריה:אלופים אולימפיים מניו זילנד
קטגוריה:שייטים באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:שייטים באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:ילידי 1984
מרכז החתירה האולימפי שיניאס

**מרכז החתירה האולימפי שיניאס** הוא מתקן שנבנה על מנת לארח את תחרויות החתירה והקאנו/קיאק באולימפיאדת אתונה שנערכה ביוון בשנת 2004. 

המתקן, הממוקם בסמוך לעיירה מרתון, היה הצפוני ביותר מבין מתקני האולימפיאדה.

שטחו של האתר כ-1.24 קמ"ר ובו מושבים ל-14,000 צופים.

התחרויות הראשונות שנערכו במתקן היו באוגוסט 2003, עת נערכו בו אליפות העולם בחתירה לצעירים, וזאת אף שהמתקן הושלם ב-31 בינואר 2004. במהלך התחרויות, בשל הרוחות העזות, נאלצו מארגני התחרויות לקצר את המסלול. 

כמו כן, הקמת המבנה לוותה במחאה ציבורית על ההרס הסביבתי שנגרם.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:חתירה
קטגוריה:יוון: מבנים
פייר פינצ'יק

**פייר פינצ'יק** (**פנחס סגל**; ברוסית: **Пьер Пинчик P'yer Pinchik**; 1893–1900 (במחלוקת) – 7 בינואר 1971, י' בטבת תשל"א) היה חזן, זמר ומלחין פרקי חזנות ושירים עממיים ביידיש.

## ביוגרפיה
סגל נולד בעיר קייב שבדרום-מערב האימפריה הרוסית (אוקראינה). בילדותו למד בישיבה בעירו, ובהמשך למד בקונסרבטוריון פסנתר ופיתוח קול. בתחילה היה זמר שירי-עם, וערך בחסות ומימון הממשלה הסובייטית מסעות קונצרטים, תחת השם "פייר פינצ'יק", שם הבמה שבו התפרסם.

בשנת 1923 התקבל כחזן בבית הכנסת בלנינגרד שם כיהן עד 1926. בשנת 1927 נסע להופיע בארצות הברית והשתקע שם. בארצות הברית לא התחייב לבית כנסת קבוע, והופיע בבתי כנסת משתנים, באולמות ובבתי מלון בהם אורגנו תפילות לימים הנוראים ולסדרי פסח. משפחתו אף היא הצליחה לצאת מברית המועצות, והשתקעה בישראל. הוא הגיע לארץ לביקורים מפעם לפעם, הופיע בה ואף התפלל בבית הכנסת הגדול בת"א.

## קישורים חיצוניים

* פייר פינצ'יק באתר ארכיון מילקן למוזיקה יהודית
* מאמר על פייר פינצ'יק בעיתון הצופה, מאת עקיבא צימרמן
* האזנה לתקליט של פינצ'יק באתר Judaica Sound Archive של האוניברסיטה האטלנטית של פלורידה
* 

קטגוריה:חזנים אוקראינים
קטגוריה:מלחיני קטעי חזנות
קטגוריה:חזנים אמריקאים
קטגוריה:אמנים יהודים הידועים בשם במה
קטגוריה:יהודים שהיגרו מברית המועצות לארצות הברית
קטגוריה:חזנים רוסים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1900
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1971
מדליות באולימפיאדת ברצלונה (1992)

באולימפיאדת ברצלונה שנערכה בברצלונה שבספרד בשנת 1992 השתתפו 9,356 ספורטאים מ-169 מדינות או ישויות מדיניות, ב-257 אירועים ב-28 ענפי ספורט שונים.

ספורטאים מ-64 מדינות זכו לפחות במדליה אחת, ועל כן 105 מדינות או ישויות מדיניות לא זכו באף מדליה. הקבוצה המאוחדת של מדינות ברית המועצות לשעבר זכתה במרבית המדליות (112 במספר), ואף במרבית מדליות הזהב (45 במספר) והכסף - 38 במספר). ארצות הברית זכתה במרבית מדליות הארד (37 במספר). ספרד, המדינה המארחת, זכתה ב-22 מדליות (מהן 13 מדליות זהב, 7 מדליות כסף ושתי מדליות ארד).

באולימפיאדה זו זכתה ישראל לראשונה במדליה אולימפית, כאשר הג'ודוקא יעל ארד זכתה במדליית כסף במשקל עד 61 ק"ג. כבר למחרת זכתה ישראל למדליה נוספת - הג'ודוקא אורן סמדג'ה זכה במדליית ארד במשקל עד 71 ק"ג. ספרד זכתה במדליית הזהב בכדורגל גברים וארצות הברית זכתה במדליית הזהב בכדורסל גברים. לינפורד כריסטי מבריטניה (גברים) וגייל דיברס מארצות הברית (נשים) זכו במדליות הזהב במרוצים ל-100 מטר. שאנון מילר, המתעמלת האמריקאית, גרפה חמש מדליות.

## טבלת המדליות

## הערות שוליים

קטגוריה:אולימפיאדת ברצלונה (1992)
1992
אנגקור ואט

שמאל|ממוזער|250px|אנגקור ואט במרכז האי המלאכותי, במבט מהאוויר
[ממוזער|250px|[נזיר בודהיסטי|נזירים בודהיסטים לפני אנגקור ואט]]
[שמאל|ממוזער|250px|סרטון באנגלית של [הקרן העולמית לשימור אתרי תרבות מונומנטליים (WMF) על שימור אנגקור ואט]]
[ממוזער|שמאל|250px|איור המקדש על [דגל קמבודיה]]
**אנגקור וואט** (בקמרית: **អង្គរវត្ត**) הוא המקדש המרכזי בעיר המקדשים העתיקה אנגקור שבקמבודיה (בקמרית, "ואט" פירושו "מקדש"). המקדש נבנה במאה ה-12 והוא הגדול והשמור ביותר באנגקור והיחיד שנשאר כמרכז דתי. אנגקור ואט נבנה במקור כמקדש הינדי ונועד לייצג את הר מרו המיתולוגי, מקום משכנם של האלים. המקדש שינה את אופיו לבודהיסטי בשלב מאוחר יותר. כיום, המקדש נחשב לייצוג שיאה של התרבות והארכיטקטורה הקמרית ודמות המקדש מיוצגת במרכז הדגל הקמבודי. אנגקור ואט והמקדשים האחרים באנגקור מהווים את מרכז המשיכה של תיירים למדינה, והם עומדים במוקדו של מאמץ שימור בינלאומי.

## מבנה
המקדש מוקף בחומה בגובה 4.5 מטר, שהיקפה הוא 1024 מטרים (ממערב למזרח) על 802 מטרים (מצפון לדרום). בתוך החומה קיים שטח פתוח ברוחב 30 מטרים, ואחריו חפיר מלא מים ברוחב 190 מטרים. ניתן להגיע אל האי המלאכותי שעליו ניצב המקדש, דרך סוללה ממזרח או דרך מוגבהת ממערב.

## היסטוריה
התכנון והבניה של המקדש מתוארכים למחצית הראשונה של המאה ה-12 לספירה, בזמן שלטון המלך סוריוורמאן השני (Suryavarman II, שלט בין 1113 עד סביבות 1150). המלך הקדיש את המקדש לפולחן וישנו, שעד אותה תקופה היה משני לפולחן שיווה. שמו המקורי של המקדש אינו ידוע, היות שלא נמצאו כל תעודות או כתובות בו שם המקדש מופיע. העבודות נסתיימו כנראה עם מות המלך ולכן ישנם תבליטים לא גמורים.

בשנת 1177 המקדש הותקף על ידי בני הצ'אם (Cham, עם שחי בווייטנאם של היום), אויבי הקמרים. לאחר מכן האימפריה חזרה למקומה על ידי המלך החדש, ג'איאוואראם השביעי (Jayavaram VII), שקבע את בירתו (אנגקור תום, Angkor Thom) ואת המקדש שלו (Bayon) מספר קילומטרים צפונה משם.

במאה ה-14 או ה-15 המקדש הוסב לבודהיזם-טהרוואדה והוא משמש כמקדש בודהיסטי עד היום. אף על פי שהוא הוזנח אחרי המאה ה-16, הוא לא ננטש מעולם. משמעותו של שמו הנוכחי, אנגקור ואט, היא מקדש הבירה (ואט - מקדש; אנגקור - מהמילה הסנסקריט נגארה, שמשמעותה בירה).

## אנגקור ואט כיום
עבודות שימור במקדש בוצעו על ידי הממשלה ההודית בין השנים 1986 ל-1992. בשנות ה-90 המשיכו מאמצי השיקום במקום, במקביל לעלייה חדה בכמות התיירים. ב-1992 הוכרז אנגקור כאתר מורשת עולמי על ידי אונסק"ו, שהזרים אליו כספים ועודד את הממשלה הקמבודית לפעול לשימור האתר.

לפי נתוני הממשלה, ביקרו בפרובינציית סיאם ריפ בה שוכן אנגקור ואט כ-677,000 תיירים זרים, כ-50% מכלל התיירים שנכנסו למדינה. העלייה בתיירות הביאה גם לתופעות שליליות, כמו מספר מקרים של ונדליזם (כגון גרפיטי). כן הוספו בעקבות התיירות הגוברת חבלים ומדרגות עץ כדי להגן על התבליטים והרצפות.

## בתרבות
בספר "נקודת ההתלקחות", הספר הרביעי בסדרת "בלי מעצורים" - סדרת ההמשך ל"39 רמזים", איימי ודן קהיל מגיעים לקמבודיה, ועוברים במקדש אנגקור ואט, בתקווה למצוא את הרכיב האחרון לשיקוי הנגד.

## קישורים חיצוניים

* רונית סבירסקי, "לתפארת קמבודיה" באתר Photour
* יגאל צור, אנגקור ואט בקמבודיה: מקדשים ביער, מסע אחר
* 
* 
* Tourist invasion threatens to ruin glories of Angkor Wat, 2007, The Observer
* 
*  
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קמבודיה: היסטוריה
קטגוריה:קמבודיה: סמלים לאומיים
קטגוריה:מקדשים הינדואיים
קטגוריה:מקדשים בודהיסטיים
קטגוריה:קמבודיה: מבנים
Gas Powered Games

**Gas Powered Games** היא חברה אמריקנית המפתחת משחקי וידאו ושוכנת ברדמונד שבוושינגטון. החברה הוקמה במאי 1998 על ידי כריס טיילור, היוצר של "Total Annihilation" ועל ידי מספר עובדים נוספים לשעבר של Cavedog Entertainment.

התוצר הראשון של Gas Powered Games היה משחק התפקידים התלת-ממדי "Dungeon Siege", משחק וידאו שהופץ על ידי מיקרוסופט. מלבד המנוע שפותח במיוחד למען המשחק, היו במשחק מאפיינים חדשניים בז'אנר משחקי התפקידים שעזרו לו לבלוט מעל לשאר המשחקים בשוק משחקי התפקידים בתחום הפנטזיה. בעיקר בשל העבודה על המנוע המתקדם, פיתוח Dungeon Siege נמשך כשלוש שנים.

ב-2003 הוציאה החברה משחק הרחבה שנקרא "Dungeon Siege:Legends of Aranna. פיתוח המשחק נעשה בשיתוף פעולה עם "Mad Doc Software" והופץ גם כן על ידי מיקרוסופט. באוגוסט 2005 הוציאה החברה את המשכו, Dungeon Siege II.

במרץ 2006 רכשה Take-Two Interactive את זכויות ההפצה של סדרת Dungeon Siege, ובכך סיימה את שיתוף הפעולה שבין Gas Powered Games למיקרוסופט שנמשכה ארבע שנים.

Gas Powered Games הוציאה את Supreme Commander, משחק אסטרטגיה בזמן-אמת, בפברואר 2007. את המשחק הפיצה THQ. על פיתוחו הודיעה החברה באוגוסט 2005, בכתבה במגזין PC Gamer. כריס טיילור כינה את Supreme Commander "ממשיכו הרוחני" של Total Annihilation". כחבילת הרחבה הוציאה החברה את Supreme Commander: Forged Alliance בנובמבר 2007.

במאי 2007 הודיעה החברה על שותפות עם SEGA במטרה לעבוד על משחק תפקידים מקורי. ב-6 ביולי 2007 יצאה ההודעה לגבי פיתוח "Space Siege".

החברה עבדה על Demigod, שיצא בסוף 2008. המשחק היה שילוב בין משחק תפקידים למשחק אסטרטגיה.

החברה נסגרה ביולי 2018. 

## מוצרים
* Dungeon Siege - 2002
* Dungeon Siege: Legends of Aranna (חבילת הרחבה) - 2003
* Dungeon Siege II - 2005
* Dungeon Siege II: Broken World (חבילת הרחבה) - 2006
* Dungeon Siege: Throne of Agony (לקונסולת ה-PSP) - 2006
* Supreme Commander - 2007
* Supreme Commander: Forged Alliance - 2007
* Space Siege - 2008
* Demigod - 2009
* 2010 - Supreme Commander 2
* 2011 - 2012 - Age of Empires Online

## קישורים חיצוניים
* 
* דף החברה ב-MobyGames

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות משחקי וידאו אמריקאיות
שמחה לוצאטו

הרב **שמחה** (**סימון**) **לוצאטו** (ה'שמ"ב, 1582 – כ"ז בטבת ה'תכ"ג, 6 בינואר 1663; ונציה) היה הוגה דעות, ראש הישיבה ורבה הראשי של וונציה.

## קורותיו
נולד למשפחה עשירה, ולמד ב"ישיבה הכללית" של ונציה - מוסד הרבנות הרשמי של הקהילה, שראשיו שמשו כוועד הרבנים של העיר. לוצאטו מזכיר כרבותיו את הרבנים יעקב היילפרון, שמואל יהודה קצנלבוגן, אביגדור ציוידאל, בן ציון צרפתי ולייב סרוואל - כולם היו ראשי הישיבה באיטליה בסוף המאה השש עשרה ותחילת המאה השבע עשרה. אך לוצאטו למד בעיקר מתוך ספרים מהם קנה השכלה גם בספרות הכללית ובחכמות חיצוניות. בגיל עשרים וארבע הוא הוכתר כאחד משבעת רבני קהילת ונציה, ומאז ועד מותו שימש במשרה רבנית בעיר, כאשר מיום פטירתו של רבי יהודה אריה מודינא בשנת ת"ח (1648), היה לראשון מבין הרבנים בעיר - "ריש מתא וריש מתיבתא" (בארמית: ראש העיר וראש הישיבה).

הרב לוצאטו ישב רוב שנותיו בוונציה, ולא עזבה אלא לזמן קצר. הוא התרכז בעיקר בפעולות הקשורות בתפקידו כראש הישיבה הכללית, אך עסק גם בעניינים ציבוריים שחרגו ממסגרת תפקידו, ביניהם השתתפות בהנהלת בית הכנסת הגדול, ויסוד ה"תלמוד תורה ארץ ישראל" - מעין בית מדרש שסביבו התרכזו בני ארץ ישראל ושאר ארצות המזרח שהיו רבים מהם באותו הדור בוונציה. הוא גם סייע במפעל הציבורי של יהודי ונציה - "חברת פדיון שבויים". לא ברור מה היו בדיוק מקורות פרנסתו, שכן ראשות הישיבה הכללית הייתה משרה בלא שכר, וכשנישאה בתו גילה (Ghele), הקציב לה נדוניה סבה, יצחק. לוצאטו כתב תשובות רבות בענייני הלכה הפזורים בקבצים שונים ומזמנים שונים. רבנים מקהילות שונות היו שואלים לחוות דעתו על פסקים שכתבו, וניכר כי סמכותו בדורו הייתה רבה.

לוצאטו נפטר ונקבר בבית הקברות של קהילת וניציה על הלידו.

## המאמר על יהודי ונציה
לוצאטו פרסם ב-1638 חוברת אפולוגטיקה בשם "מאמר על יהודי ונציה" באיטלקית (תורגמה לעברית בשנת תשי"א), בה ניסה לשכנע את הקורא כמה טוב למדינה שיהודים יושבים בה.
הוא פירט בחיבורו יתרונות שונים שמקנה ישיבת יהודים בעיר. בין היתרונות שציין: פריחת המסחר, פיתוח ענפי כלכלה חדשים, היהודים אינם קונים נכסי דלא-ניידי ואינם רודפי שררה.

## כתביו
בין חיבוריו הספר "מאמר על מצב היהודים" (הוצאת מוסד ביאליק, ירושלים, תשי"א), שהיה מכוון לקוראים נוצרים בתקופתו. כמו כן כתב תשובות רבות בענייני הלכה, וביניהן "משען מים" - תשובה מקיפה אודות המקווה ברוויגו, שנושא כשרותו היה למחלוקת בין רבני איטליה במשך כעשרים שנה. ספר נוסף שכתב עסק בסוקרטס ונקרא "socrate- overo dell'humano Sapere". הספר נכתב באיטלקית, ועסק בבעיית הידיעה האנושית.

## עץ משפחת לוצאטו

## לקריאה נוספת
* **מאמר על יהודי ויניציה**, ירושלים: מוסד ביאליק, תשי"א. תרגם מהמקור האיטלקי דן לאטס, עם מבואות מאת ריקארדו בנימין באקי ומשה אביגדור שולוואס, בעריכת א"ז אשכולי

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:ונציה: רבנים
קטגוריה:משפחת לוצאטו
קטגוריה:ראשוני האחרונים
קטגוריה:רבנים איטלקים
קטגוריה:ילידי 1583
קטגוריה:נפטרים ב-1663
מדליות באולימפיאדת אטלנטה (1996)

ממוזער|ריצת משוכות ל-100 מטרים לנשים
באולימפיאדת אטלנטה שנערכה באטלנטה שבארצות הברית בשנת 1996 השתתפו 10,318 ספורטאים מ-197 מדינות. הספורטאים השתתפו ב-271 תחרויות ספורט ב-26 ענפי ספורט.

ספורטאים מ-79 מדינות זכו לפחות במדליה אחת עבור מדינתן - ו-118 המדינות הנותרות נותרו בלא מדליות.

ארצות הברית, המדינה המארחת זכתה במרב המדליות (101 במספר), ואף במרב מדליות הזהב (44 במספר), ובמרב מדליות הכסף (32 במספר). גרמניה זכתה במרב מדליות הארד (27 במספר).

מייקל ג'ונסון מארצות הברית היה הספורטאי הראשון שזכה הן בריצת 200 מטרים והן בריצת 400 מטרים באותה אולימפיאדה.

גל פרידמן הצליח לזכות במדליית ארד בגלשני מיסטרל והפך לישראלי השלישי שזוכה במדליה אולימפית כלשהי.

## טבלת המדליות

## הערות שוליים

קטגוריה:אולימפיאדת אטלנטה (1996)
1996
האצטדיון העירוני נס ציונה

**האצטדיון העירוני נס ציונה**, אשר מוכר גם כ**אצטדיון הפרדס**, הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בנס ציונה. האצטדיון הוקם בשנת 2001 ושימש את קבוצת הכדורגל סקציה נס ציונה במשחקיה הביתיים עד לעלייתה לליגת העל בעונות 2019/2020 ו-2022/2023. את האצטדיון החלה לבנות עיריית נס ציונה בשנת 2000 לאחר שהחליטה להקים את האצטדיון שהחליף את המגרש העירוני הישן ("הספורטק") שהוקם בשנות ה-50 של המאה ה-20.

האצטדיון ממוקם ליד שכונת טירת שלום ונמצא בסמוך לכביש 42. באצטדיון 3,500 מקומות ישיבה, מתחת ליציע הצופים ממוקמים חדרי כושר, מועדונים, חדרי הדרכה, אזורי מנהלה ואדמיניסטרציה, חדר שופטים, חדר תקשורת, אזור אח"מים ושתי קפיטריות.

בתכנון בשלב השני מיועד לכלול 6,000 מקומות ישיבה על ידי הגבהת היציע הקיים משני צידיו לגובהו במפלס האמצעי לצד אפשרות להקמת יציע נוסף באותו גודל. לאצטדיון אף נבחנה תוכנית נוספת להרחבתו ביציע משני לכ-1,500 צופים כדי להכשירו לליגת העל עבור סקציה נס ציונה.

## גלריה

קובץ:Ness Ziona Stadium (4).jpg|מבט מהכניסה
קובץ:Ness Ziona Stadium (5).jpg|היציע העליון
קובץ:Ness Ziona Stadium (6).jpg|כר הדשא
קובץ:Ness Ziona Stadium (8).jpg|היציע המערבי
קובץ:Ness Ziona Stadium (7).jpg|מבט על היציע


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:נס ציונה: ספורט
נס ציונה
קטגוריה:נס ציונה: מבנים
עידן קוולר

**עידן קוולר** (נולד ב-18 בדצמבר 1981) הוא עיתונאי ושדרן ישראלי, שמשמש כשליח "וואלה" בארצות הברית. לפני כן עבד במשך יותר מעשור בגלי צה"ל, ושם שימש ככתב וכאחראי תחום הספורט.

## ביוגרפיה
קוולר נולד ב-1981 וגדל בראשון לציון. כבר בהיותו נער החל לשדר ברדיו. תחילה היה זה ברדיו לב המדינה 91 FM - אז, בהנהלתם של אנשי הרדיו גדעון לב ארי ושוש עטרי. לאחר מכן, שידר ברשת א' של קול ישראל את התוכניות "בראש צעיר". כשנה לפני גיוסו לצה"ל, הצטרף ל"מעריב" ככתב לענייני כדוריד וכדורסל. עם גיוסו לצה"ל בשנת 2000 הגיע לגלי צה"ל והחל לשמש כתב ושדר ספורט. לצד תפקידיו ככתב הספורט של התחנה ועורך חדשות, בבחירות 2003 עבד ככתב פוליטי וסיקר את מפלגות מרצ ושינוי.

שימש עד שחרורו מצה"ל גם כתב משטרה, ולאחר שסיים את שירותו הצבאי הצטרף לערוץ 10, והגיש פינות ספורט בתוכנית הבוקר של אברי גלעד ולינוי בר גפן. לתקופה קצרה שימש כתב חינוך בחדשות 10. ב-2004 קיבל הצעה לשוב לגלי צה"ל, הפעם למחלקת התרבות, שם שידר מופעים חיים והגיש תוכניות תרבות ובידור. באותה שנה הגיש פינות ספורט בתוכנית הבוקר של "רשת" בערוץ 2, בהנחיית עינב גלילי וגולן יוכפז.

ב–2006 החל להגיש את פינת "אתמול בטלוויזיה" בתוכנית הבוקר של "רשת" "העולם הבוקר" עם אברי גלעד ועינב גלילי. ביולי אותה שנה, סמוך לפרוץ מלחמת לבנון השנייה, מונה לכתב הפוליטי של גלי צה"ל.

משתתף באופן קבוע בתוכניות טלוויזיה שונות, ובהן "על הבוקר" בערוץ עשר ו"יום חדש" ב"קשת", ערוץ 2. בינואר 2010 החל לשדר גם בערוץ הספורט בתוכנית "חי משבת" שם הוא מדווח בסגנונו המיוחד, לאחר משחקי הכדורגל.

החל ממרץ 2010 מגיש קוולר את תוכנית האקטואליה "סטטוס" בערוץ 3 בכבלים ביחד עם קרנית גולדווסר.

ביולי 2011 מונה למגיש חדשות בתוכנית "ערב חדש" המשודרת בערוץ הראשון לצדם של דן מרגלית, שרה ב"ק ואראל סג"ל.

במאי 2014 החל לערוך את חדשות הספורט בגלי צה"ל, והחל מ-2018, הוא מגיש את התוכנית השבועית "עושים ספורט". זאת, לצידם של מגישים שונים כגון בוני גינצבורג, ניר לוין ואורי אוזן.

בינואר 2022 החל לשדר משדרי ספורט שונים בערוצי צ'ארלטון.

במהלך מלחמת חרבות ברזל, תוך כדי ראיון בגלי צה"ל, הוריד קוולר אב שכול משידור לאחר שזה ביקר את התנהלות התקשורת הישראלית במלחמה. קוולר התנצל על האירוע, ואף הגיע לניחום אבלים בבית משפחת החייל, שם יושרו ההדורים. בעקבות התקרית, הושעה קוולר למספר ימים מהגשת תוכניות אקטואליה.

ביולי 2025 מונה לשליח "וואלה" בוושינגטון.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:חיילי גלי צה"ל
קטגוריה:שדרני ספורט ישראלים
קטגוריה:מגישים בערוץ כנסת
קטגוריה:ערוץ עשר: שדרנים, שחקנים ומנחים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1981
האסלר

**האסלר** (באנגלית: **Hustler**) הוא מגזין פורנוגרפי אמריקני אשר קהל היעד שלו הוא גברים הטרוסקסואלים. האסלר פורסם לראשונה, על ידי לארי פלינט, בחודש יולי 1974. פלינט החליט לפרסם את המגזין לאחר שעיתון בשם Hustler Newsletter אשר היווה למעשה פרסומת למועדוני החשפנות שניהל, זכה להצלחה גדולה. המגזין אשר פורסם תחילה בתפוצה נמוכה הגיע בשיאו למכירות של שלושה מיליון גיליונות בחודש.

האסלר היה אחד המגזינים הראשונים לגברים בארצות הברית אשר שבר מוסכמות שרווחו עד לשנות ה-70 המוקדמות בכך שהביא בגיליונותיו תמונות חושפניות יותר ממגזינים אחרים כגון פלייבוי, של אברי מין נשיים. אף בתחילת המאה ה-21 האסלר עדיין נחשב לחושפני יותר ממתחריו הבולטים: פלייבוי ופנטהאוז. לעיתים קרובות מופיעים בין דפיו נושאים שניתן לסווגם כ"פורנוגרפיה קשה".

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:כתבי עת פורנוגרפיים
קטגוריה:ארצות הברית: כתבי עת
קטגוריה:מגזיני גברים
ג'יני

ממוזער|מלכם השחור של הג'ינים, ציור מסוף המאה ה-14
בפולקלור הערבי **ג'יני** (בערבית:** גִ'ן جن**, באנגלית: Genie או Djinn) הוא יצור על-טבעי בדיוני שמעניק רצון חופשי. הג'ינים מוזכרים בקוראן, ויכולים להיות טובים או רעים. ג'ינים רעים יכולים להוליך שולל בני אדם המחזיקים בהם. באסלאם, השטן הוא ג'ין שסירב להשתחוות לאדם כאשר צווה בידי אללה.

הצבעים תכלת וטורקיז מזוהים עם הג'ין, ומשמשים גם להגנה מעין הרע.

לג'ינים הופעות ואזכורים רבים בספרות, בסרטי קולנוע ובתוכניות טלוויזיה.
בין האזכורים התרבותיים הידועים הסיפור "אלאדין ומנורת הקסמים" מתוך סיפורי אלף לילה ולילה, אשר יצא גם כסרט אנימציה, סדרה אמריקאית משנות השישים בשם "אני חולם על ג'יני" וסדרה ירדנית בהפקת NETFLIX בשם "ג'יני".

המילה "מג'נון" בערבית (مجنون), שפירושה "משוגע", מקורה במילה "ג'ין", קרי: אדם שנכנס בו שד.

בעדות רבות ג'יני יכול להגשים לאדם אשר שחרר אותו מהמנורה שלוש משאלות.

## ראו גם
* נסנאס
* ילדי המנורה (ספר)
* ג'יני (דמות דיסני)

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מיתולוגיה אסלאמית
קטגוריה:מיתולוגיה ערבית
קטגוריה:יצורים מיתולוגיים דמויי אדם
קטגוריה:שדים
היפוגליקמיה ראקטיבית

**היפוגליקמיה ראקטיבית** (אנגלית: **Reactive Hypoglycemia**) היא מונח רפואי המתאר סדרה של תסמינים היפוגליקמיים המופיעים כמה שעות לאחר ארוחה מרובת פחמימות. משוער כי ריבוי הפחמימות משרה שחרור עודף של אינסולין הממשיך גם לאחר עיכול הפחמימות וגורם לתסמינים ההיפוגליקמיים.

ישנם גם אנשים בריאים (ללא תסמינים) המראים סימני היפוגליקמיה בדם במבחן חשיפה לגלוקוז (tolerance test). לכן, מקובל להגדיר את התסמינים כהיפוגליקמיה ראקטיבית רק כשהם מופיעים לאחר האוכל ונעלמים בעקבות העלאת רמת הגלוקוז (קריטריון וויפל). אם התסמינים מופיעים ללא קורולציה עם רמת גלוקוז נמוכה הם מכונים "אידיופטים" (ללא גורם ידוע).

## תסמינים
התסמינים וחומרתם משתנים על פי הרגישות של אותו אדם לשינויים ברמות הגלוקוז בדם. התסמינים הנפוצים ביותר הם:

## גורמים
להיפוגליקמיה ראקטיבית ייתכנו גורמים שונים:
* היפוגליקמיה אלימנטרית (כתוצאה מ-dumping syndrome. קורה אצל 15% מהעוברים ניתוח באזור הבטן).
* קדם-סוכרת.
* היפוגליקמיה הורמונלית (חוסר בהורמונים מסוימים, כגון בעקבות פעילות מופחתת של בלוטת התריס)
* יש הטוענים כי חיידק Helicobacter pylori הגורם לדלקת באזור הבטן יכול להוביל גם להיפוגליקמיה ראקטיבית.
* חוסר מולד באנזימים מסוימים (כגון רגישות לפרוקטוז, גלקטוזומיה ורגישות ללאוצין).
* היפוגליקמיה ראקטיבית אדיפוטית (ללא גורם ידוע).
* היפוגליקמיה מאוחרת (סוכרת חבויה; מאופיינת בעיכוב שחרור מוקדם של אינסולין מתאי B בלבלב הגורם להגזמה ראשונית של היפרגליקמיה במבחן חשיפה לגלוקוז).

חרדה ודחק הם תסמינים של היפוגליקמיה ולא הגורמים לה.

קטגוריה:מחלות אנדוקריניות, תזונתיות ומטבוליות
התרשמות, זריחה

"**התרשמות, זריחה**" (בצרפתית: **Impression, soleil levant**) הוא שמו של ציור מאת קלוד מונה, אשר בעקבותיו קיבלה התנועה האימפרסיוניסטית את שמה.

הציור מתאר נוף ימי בנמל של לה הבר שבצפון צרפת. הוא מצויר במשיכות מכחול חופשיות, ללא רישום מוקדם. אין ביצירה שימוש בפרספקטיבה מדעית. למרות זאת קו האופק מודגש בצבע כהה יותר וגם כיוון ההתקדמות של הסירות יוצר תחושה של מרחב. משיכות המכחול החופשיות אינן משרטטות דימוי ברור של האובייקטים שבציור, אלא של צורתם הכללית בלבד. עובדה זו, בשיתוף עם מגוון הצבעים המצומצם (ירקרקים-כחולים וצבע כתמתם), מעניקים תחושה של מזג אוויר ערפילי. את הביטוי להתפתחות טכניקת הציור האימפרסיוניסטית ניתן לראות בתיאור המים, שבהם משתקף צבעם של השמים הכתומים.

מונה ניסה להסביר, בדיעבד, את שמה של היצירה ואת גישתו בציורה:

מונה הציג את הציור בתערוכה הראשונה של הקבוצה האימפרסיוניסטית, שהתקיימה באפריל 1874, בסטודיו של הצלם נדאר בפריז. לואי לרואה (Louis Leroy), מבקר אמנות צרפתי, תיאר בעיתון האמנות ההומוריסטי "Le Charivari" ("המהומה") את התרשמותו מן הציור, תיאור שבזכותו נטבע שמה של הקבוצה – אימפרסיוניזם:

הציור, אשר מוצג במוזיאון מרמוטאן מונה בפריז, נגנב בשנת 1985, והוחזר למקומו רק כעבור חמש שנים, בשנת 1990.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ציורים
קטגוריה:קלוד מונה
קטגוריה:ציור אימפרסיוניסטי
קטגוריה:ציורים של פריז
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:יצירות משנת 1874
פיג'וניט

**פיג'וניט** הוא מינרל השייך לתת קבוצת הקלינופירוקסן, שהיא חלק מקבוצת הפירוקסן, קבוצה של מינרלים אינוסיליקטים - (סיליקטים במבנה בצורת שרשרות) בעלי שרשרת בודדת. נוסחת המבנה הכימי הכללית של הפיג'וניט היא Ca,Mg,Fe+2)(Mg,Fe+2)Si2O6). אחוז קטיון הסידן יכול לנוע בין 5% ל-25%, כשברזל ומגנזיום מרכיבים את שאר הקטיונים.

הפיג'וניט מתגבש במערכת המונוקלינית, כמו האוגיט, אך הם אינם מתערבבים, שכן בטמפרטורות נמוכות הפיג'וניט בלתי יציב בהשוואה לאוגיט יחד עם אורתופירוקסן. הטמפרטורה המינימלית שמתחתיה הפיג'וניט אינו יציב תלויה ביחס שבין הברזל למגנזיום במינרל, והיא גבוהה יותר ככל שריכוז המגנזיום גבוה יותר. כאשר היחס בין הברזל למגנזיום שווה לאחד, הטמפרטורה המינימלית היא כ-900°C. לכן נוכחות פיג'וניט בסלע יסוד מעידה על טמפרטורות ההתגבשות של המאגמה; ובעקיפין גם על תכולת המים במאגמה.

פיג'וניט מצוי כפנוקריסטים בסלעים געשיים על פני כדור הארץ ובגבישים  במטאוריטים מהמאדים ומהירח. הפיג'וניט נשמר לעיתים רחוקות בסלעי יסוד פלוטוניים המתקררים לאיטם, אבל קיומו בתערובת המקורית מתגלה במרקם כפי שמופיע בתמונה המיקרוסקופית המצורפת לאחר שהתפרק לאורתופירוקסן ואוגיט.

מבחינת תכונותיו האופטיות, הפיג'וניט הוא דו-צירי חיובי, והוא ניחן בפליאוכרואיזם (עד כמה משתנה צבע המינרל בהתאם לזווית בה מסתכלים בו) חלש עד בינוני. מזווית אחת הוא נראה חסר צבע, ורדרד או חום ירקרק, מזווית שנייה הוא נראה חום בהיר, חום ירקרק או חום ורדרד, ומזווית שלישית הוא נראה חסר צבע, ירוק בהיר או חום אדמדם חיוור.

הפיג'וניט נתגלה בשנת 1900 בפיג'ן פוינט (Pigeon Point) שבמחוז קוק (Cook) שבמדינת מינסוטה שבארצות הברית וקרוי על שם המקום בו נתגלה.

ניתן למצוא פג'וניט בלא מעט מקומות בעולם, בהם: בפיג'ן פוינט (Pigeon Point) שבמחוז קוק (Cook) שבמדינת מינסוטה (המקום בו נתגלה המינרל), ובמחצבת "ערוץ האווז" (Goose Creek quarry) שבמחוז לאודון (Loudoun) במדינת וירג'יניה שבארצות הברית; באזור קובלט באונטריו שבקנדה, במחדר סקארגארד (Skaergaard) שבפיורד קאנגרדלוגסואק (Kangerdlugssuaq) שבגרינלנד; במתחם בושוולד שבטרנסוואל שבדרום אפריקה ; בהר הגעש האקונה ביפן, באיים מול ורום (Mull and Rhum) שבסקוטלנד; ובאזור פוגלסברג (Vogelsberg) במדינת הסה בגרמניה.

## קישורים חיצוניים

* פיג'וניט באתר Mindat
* פיג'וניט באתר Webmineral
* פרויקט rruf
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קבוצת הפירוקסן
קטגוריה:מינרלי ברזל
קטגוריה:אינוסיליקטים
קטגוריה:מינרלים סיליקטיים
קטגוריה:מינרלי מגנזיום
קטגוריה:מינרלים
ניקולאי נבוגטוב

**ניקולאי איבנוביץ' נבוגטוב** (ברוסית: **Николай Иванович Небогатов**;  20 באפריל 1849 - 4 באוגוסט 1922) היה קצין ימיה רוסי. שירת כמפקד השייטת הפסיפית השלישית במהלך מסע הצי הבלטי וכמפקד החטיבה השלישית במהלך קרב צושימה.

## חייו
נבוגטוב נולד למשפחה של קצין בקרבת סנקט פטרבורג והפך בגיל 16 לצוער בחיל הים. ההתקדמות שלו בצי הבלטי הייתה איטית וב-1889 התמנה לתפקיד פיקודי ראשון על סיפון אוניית התותחים גרד.

בשנת 1894 קודם נבוגטוב לדרגת קפטן וב-1901 לתת-אדמירל. עם פרוץ המלחמה נבוגטוב פיקד על יחידת האימונים של הארטילריה של צי הים השחור. בדצמבר אותה שנה הוא מונה למפקד פלוגת מס' כלי שיט שנדחו על ידי השייטת של הצי הפסיפי בפיקודו של זינובי רוז'סטבנסקי ונשארו מאחור.

נבוגטוב החל את מסעו ב-15 בפברואר 1905 וחצה בדרכו את תעלת סואץ. בשל העובדה שרוז'סטבנסקי עזב מוקדם מהמתוכנן את מדגסקר נבוגטוב הפליג ישירות למפרץ קמראן שנמצא בווייטנאם, שם הוא הצליח להצטרף לשאר הצי. רוז'סטבנסקי, שהתנגד ליציאה לדרך של נבוגטוב לא שיתף אותו בתוכניותיו גם בשלב קריטי זה וגם לא בשלב שהוא הפך לשני בדרגת הפיקוד לאחר שאדמירל דימיטרי פון פלקרצאם נהרג בקרב ב-24 במאי 1905 .

את היום הראשון של קרב צושימה שרדו הכוחות תחת פיקודו של נבוגטוב ללא פגע למרות התקפות טורפדו. במהלך החשיכה כל הכוחות הרוסיים ששרדו את היום הראשון הצטרפו אליו תחת פיקודו. בבוקר ה-28 במאי 1905 למראה כוחות הצי הקיסרי היפני שהופיעו באופק, הוא החליט להיכנע, אף על פי שהיה במצב של יכולת להילחם ונגד עמדתם של קציניו. במהלך הכניעה אמר נבוגטוב לקציניו כי הוא כבר זקן ואינו חושש לעצמו. הוא חש דאגה ואחריות רבה לכל האחרים שהיו עדיין צעירים. הוא דחק בהם לעבוד קשה ולשחזר את הצי למען מדינתם ואמר כי הוא ייקח על עצמו את מלוא האחריות לכניעה.

עם חזרתו לרוסיה לאחר שהוחזק במחנה שבויים ביפן, הוא הועמד לדין בקרונשטאדט בדצמבר 1906 יחד עם 77 מקציניו, הוא הואשם בכך שנכנע ללא צורך. להגנתו טען שאוניות לא תקינות, תותחים ותחמושת לא תקינים גרמו לחוסר יכולתו להתגונן ביעילות: "לא הייתי מהסס להקריב חיי 50,000 חיילים לו היה זה משרת מטרה כלשהי, אולם איזה זכות הייתה לי להקריבם ללא כל מטרה?". למרות זאת בית המשפט החליט כי התנהגותו ופיקודו היו הנושא העיקרי ולא מצב אוניותיו, ודן אותו בשל כך למוות יחד עם שלושה מקציניו. אולם, בהתחשב בנסיבות מקלות, פנה בית המשפט לרחמי הצאר ניקולאי השני, ומאוחר יותר הומר עונש המוות בעשר שנות מאסר. במאי 1909 שוחרר ממאסר ונעלם לאלמוניות.

## לקריאה נוספת


Kowner Rotem, Historical Dictionary of the Russo-Japaneese War, The Scarecrow press, 2006
*.History of the Russo-Japanese war,Volume V, Cassell's 1905-1906


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אדמירלים רוסים
קטגוריה:אישים במלחמת רוסיה–יפן
קטגוריה:מעוטרי עיטור גיאורגי הקדוש
קטגוריה:מעוטרי עיטור ולדימיר הקדוש
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1849
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1922
טוקומאן

**סן מיגל דה טוקומאן** (בספרדית: **San Miguel de Tucumán**, העיר מכונה בפי כל רק **טוקומאן**) היא בירתה של פרובינציית טוקומאן שבצפון ארגנטינה, כ-1300 קילומטר צפונית-מערבית לבואנוס איירס. העיר מאופיינת באקלים סובטרופי.

מקור השם במלה 'יוקומן' בשפת הקצ'ואה, שמשמעותה "מוצא הנחלים".

על פי המפקד הלאומי של שנת 2010 מנתה אוכלוסיית העיר כ-550,000 איש ואוכלוסיית המטרופולין כולו כ-830,000 נפש.

כלכלתה של העיר מתבססת בעיקר על סוכר, טבק ופירות.

טוקומאן היא מרכז תרבותי מרכזי בסביבתה ועיר היסטורית בעלת חשיבות בהיסטוריה הארגנטינאית, במיוחד עקב הכרזת העצמאות של ארגנטינה, שנישאה בקונגרס טוקומאן ב-9 ביולי 1816.

בעיר שתי קבוצות כדורגל מפורסמות סן מרטין דה טוקומאן ואתלטיקו טוקומאן.

העיר ידועה לחובבי הסדרה הלב, המבוססת על ספרו של אדמונדו דה אמיצ'יס, כמקום בו מצא מרקו את אמו. הזמרת מרסדס סוסה, מהנערצות ביותר באמריקה הלטינית, היא ילידת העיר.

## ערים תאומות

לטוקומאן יש שתי ערים תאומות:

*  
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:טוקומאן: ערים
קטגוריה:פרובינציות ארגנטינה: ערי בירה
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
עובדיה (פירושונים)

קטגוריה:שמות פרטיים עבריים לגברים
קטגוריה:שמות משפחה עבריים
קטגוריה:שמות משפחה ביהדות ספרד ופורטוגל
קטגוריה:שמות פרטיים תאופורים
תמיסה מוצקה

ממוזער|200px|'''תרשים 1''' דיאגרמת פאזות בינארית המציגה תמיסות מוצקות בכל הטווח הריכוזים היחסיים.

**תמיסה מוצקה** היא תערובת הומוגנית בין מומס (אחד או יותר) וממס הנמצאים בפאזה מוצקה. התערובת נחשבת תמיסה ולא תרכובת כאשר המבנה הגבישי של הממס אינו משתנה וגם יש פזה הומוגנית משותפת לתערובת. המומס יכול להשתלב במבנה הגבישי של הממס באמצעות החלפה של חלקיק ממס בגביש, או באמצעות השתלבות בין חלקיקי הממס ללא החלפתם (פגם חדירה). שני סוגי התמיסה המוצקה משפיעים על תכונות החומר בכך שהם מעוותים את הסריג הגבישי ומפרים את ההומגניות הפיזית והחשמלית של החומר הממס. כאשר יש הבדל ברדיוס האטומי של מרכיבי התמיסה המוצקה משתנה גודלו של תא היחידה. אפשר, במקרה זה, להשתמש בחוק וגארד על מנת לחשב את הרכב התמיסה לפי השינוי בפרמטר הסריג המדוד של התמיסה.

תערובות מסוימות יטו ליצור תמיסות מוצקות עבור טווח רחב של ריכוזים, בעוד אחרות לא יהפכו לתמיסות מוצקות כלל ויישארו כתערובת. הנטייה של שני חומרים ליצור תמיסה מוצקה היא עניין מורכב המושפע מהתכונות הכימיות, הקריסטלוגרפיות והקוונטיות של החומרים הנידונים. בהתאם לחוקי יום-רותרי תמיסות מוצקות יכולות להיווצר אם לממס ולמומס יש:

*רדיוס אטומי דומה (עד 15% הבדל).
*מבנה גבישי זהה במצב טהור (BCC, FCC, וכו').
*אלקטרושליליות קרובה
*ערכיות זהה

דיאגרמת הפאזות *(תרשים 1)* מתארת סגסוגת של שתי מתכות היוצרות תמיסה מוצקה בכל ריכוז יחסי בין שני החומרים. במקרה זה, הפזות הטהורות של כל יסוד (ערכי הקצה של הריכוזים) הן בעלות אותו מבנה גביש, ותכונות דומות של היסודות מאפשרים החלפה חופשית ביניהם בכל ריכוז יחסי.

לתמיסות מוצקות יש שימושים מסחריים ותעשייתיים חשובים, שכן במקרים רבים יש להם תכונות עדיפות על אלו של מתכות טהורות. סגסוגות רבות הן תמיסות מוצקות. אפילו ריכוזים קטנים של מומס יכולים להשפיע על התכונות החשמליות והפיזיות של המומס.

ממוזער|250px|'''תרשים 2''' דיאגרמת פזות בינארית זו מתארת שתי תמיסות מוצקות:  α ו-β.

דיאגרמת הפאזות של תמיסה הבינארית *(תרשים 2)* מציג את הפאזות של תערובת אאוטקטית (eutectic) של שני חומרים בריכוזים שונים. האזור המסומן ב-α ("אלפא") הוא תמיסה מוצקה, כאשר החומר בטא מומס במטריקס של אלפא, ובקצה השני של הסקלה, התחום המסומן ב-β ("בטא") הוא תמיסה מוצקה, כאשר החומר אלפא מומס במטריקס של בטא. התחום המוצק הגדול בין אלפא ובטא המסומן כ-α+β אינו תמיסה מוצקה. בדיקה של המבנה ברמה המיקרוסופית בטווחי ריכוזים אלו תראה שמדובר בשתי פאזות שונות- תמיסה מוצקה של אלפא מומס בטא ותמיסה מוצקה של בטא מומס באלפא, אולי בצורת למלא או גרגירים.

## אקסולוציה
כאשר יציבות התמיסה המוצקה מתערערת (עקב קירור לדוגמה), מתרחשת אקסולוציה (הפרדת תמיסה למרכיביה) ושתי הפאזות נפרדות בצורה מובהקת ברמה המיקרוסקופית או כלמלא שניתן לראותן בעין בלתי מזוינת. אקסולוציה אופיינית לחומר אאוטקטי (Eutectic system). דוגמה לכך ניתן למצוא במינרל אלקלי פלדספר מזן פרטיט בו ניתן להבחין בשכבות דקות של אלביט לבן בתוך מיקרוקלין ורוד.

## לקריאה נוספת

*


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:תכונות כימיות
קטגוריה:הנדסה כימית
קטגוריה:המסה
גאלי (עיר)

**גאלי** (בגאורגית: **გალი**, באבחזית: **Гал**) היא עיירה במחוז גאלי שבאבחזיה, גאורגיה, והמרכז המינהלי של המחוז. העיירה הייתה בתוך אזור הביטחון המפורז של האו"ם עד שנת 2009.

העיירה ממוקמת 77 ק"מ דרומית לעיר הבירה סוחומי.
## דמוגרפיה
נכון לשנת 2020, העיירה מונה 7,449 תושבים.

אוכלוסיית גאלי הגיעה לשיאה בסוף שנות ה-80 - תחילת שנות ה-90, אז חיו בעיירה מעל ל-15,000 תושבים.

לאחר מלחמת אבחזיה, חלה ירידה גדולה באוכלוסייה עקב הטיהור האתני של הגיאורגים באבחזיה ועקירת האוכלוסייה לשאר חלקי גיאורגיה. למרות שהיו הרבה עקורים שנפגעו מהסכסוך, העיר לא איבדה אוכלוסייה בצורה משמעותית כמו ערים אחרות (לדוגמה אוצ'מצ'ירה).רובם המכריע של תושבי העיירה הם ממוצא גאורגי - מגרלי. ולכן, השפה העיקרית הדבורה בעיירה היא מגרלית, ובנוסף גם השפות גאורגית ורוסית מדוברות בצורה פחותה בעיירה.

## היסטוריה
גאלי קיבלה מעמד של עיירה בשנת 1932.

ב-15 באפריל 1953, העיתון איזבסטיה דיווח כי תושבי גאלי חגגו יומולדת 132 לתושב הזקן בעיירה (Tlabgan Ketsba) ושהוא הקים את העיירה במאה ה-19.

## כלכלה
בגאלי תחנת רכבת, מפעלי תה ושמנים אתריים, תיאטרון ומוזיאון מקומי.

## אישים מפורסמים
* באדור ג'ובאווה - רב-אמן בשחמט.
* גאורגי זנטראיה - ג'ודוקא אלוף העולם בג'ודו לשנת 2009.

## ראו גם
* מחוז גאלי

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:גאורגיה: יישובים
קטגוריה:אבחזיה: יישובים
קטגוריה:קווקז: יישובים
פרס אגא ח'אן לאדריכלות

**פרס אגא ח'אן לאדריכלות** (באנגלית: **Aga Khan Award for Architecture** או **AKAA**; בערבית: **جائزة أغاخان للعمارة**) הוא פרס בתחום האדריכלות המוענק עבור הישגים אדריכליים המעניקים מענה לצרכים של חברות מוסלמיות, בתחומי העיצוב, הבינוי, הפיתוח הקהילתי, השימור ואדריכלות הנוף.

## היסטוריה
הפרס נוסד בשנת 1977 על ידי אגא ח'אן הרביעי, האימאם של כת האיסמאעיליה השיעית, המכהן כיושב ראש ועדת ההיגוי של קרן הפרס. הפרס מקושר אל קרן אגא ח'אן לתרבות (Aga Khan Trust for Culture או AKTC) ולקרן אגא ח'אן לפיתוח (Aga Khan Development Network או AKDN). הוא מוענק אחת לשלוש שנים, בכל פעם למספר מיזמים אדריכליים שיצאו אל הפועל בשלוש השנים החולפות. לקראת כל סבב הענקת פרסים מוקמת ועדת היגוי הממנה את צוות השופטים ומנסחת את הקריטריונים לבחירת המיזמים המועמדים. הוועדה קובעת מדיניות לניהול קרן הפרס בהווה ובעתיד, והיא מקיימת פעילות שוטפת של השתלמויות וביקורים בשטח, מארגנת תערוכות ואת טקס הענקת הפרסים וכן דואגת להוצאה לאור של פרסומים. הפרס מוענק על ידי צוות השופטים, והוא מגיע עד לסכום של מיליון דולר, דבר המקנה לו את המעמד של פרס האדריכלות בעל השווי הכספי הגבוה בעולם. עד שנת 2008 הוענק הפרס בעשרה סבבים, הראשון ב-1980 ולאחרונה בשנת 2007, ל-99 מיזמים אדריכליים. בנוסף מוענק פרס היושב ראש לאדריכלים עבור מפעל חיים.

## ראו גם
* פרס פריצקר – הפרס היוקרתי ביותר בתחום האדריכלות

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר קרן אגא ח'אן לתרבות
* אתר קרן אגא ח'אן לפיתוח

## הערות שוליים

אגא ח'אן
קארפי

**קארפי** (באיטלקית: **Carpi**) היא עיר באיטליה בת כ-71,000 תושבים, שנמצאת בנפת מודנה במחוז אמיליה-רומאניה, מדרום לנהר הפו, במישור המכונה "פדנה התחתונה". העיר מהווה מרכז למלאכה, תעשייה, מסחר ותרבות.
## היסטוריה
מקורו של השם קארפי הוא מהצמח "carpinus betulus", סוג של "אֵלָה לבנה", אשר היה נפוץ בימי הביניים בעמק נהר הפו. בעידן הפרהיסטורי היה במקום יישוב של בעלי תרבות וילנובה (Civiltà villanoviana)

העיר הנוכחית נוסדה בשנת 752 על ידי "איסטוף" מלך לומברדיה אשר הקים בה את כנסיית סנטה מריה
במצודה "Castrum Carpi". בין השנים 1319 - 1525 היא נשלטה על ידי משפחת פיו (Pio). לאחר מכן היא נרכשה על ידי בית אסטה (Este) והייתה לחלק מדוכסות מודנה.

האתרים החשובים בעיר הם:
* הכיכר המרכזית בסגנון הרנסאנס. היא נחשבת לגדולה מסוגה במחוז. מסביב לכיכר ארקדה בת 52 עמודים.
* **ארמון פיו**, הייתה המצודה של משפחת פיו. היא כוללת חלקים מתקופות שונות: מגדל, חזית בסגנון הרנסאנס, מגדל, ומגדל שמירה מהמאה ה-17. יש בה גם קפלה.
* קתדרלה שבניתה החלה בשנת 1514 והושלמה עם חזית בסגנון הבארוק בשנת 1667.
* כנסייה במצודה *La Sagra* - דוגמה מקומית לסגנון רומנסקי

ימין|ממוזער|250px|חזית בית הכנסת בבית השני משמאל לרחוב שממול

בארמון פיו, שמרכז העיר, שוכן בקומת הקרקע מוזיאון לזכר המגורשים על רקע גזעי או פוליטי. בכפר פוסולי ליד העיר היה מחנה הריכוז פוסולי. בעיר עצמה הייתה קהילה יהודית קטנה. ארון הקודש שהיה בבית הכנסת של הקהילה הועבר לבית ספר עיינות. יש תוכנית להקים במבנה בית הכנסת, המצוי במרכז העיר, מוזיאון יהודי.

לעיר ניתנה מדליית כסף על ההתנגדות שגילתה בשנות מלחמת העולם השנייה לכיבוש הגרמני.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:אמיליה-רומאניה: ערים
השושלת הרסולית

**השושלת הרסולית** הייתה שושלת מוסלמית סונית ששלטה בתימן, בחצרמוות, מ-1228/1229 עד 1454/1455. 
[ממוזער|שמאל|מטבע מ[עדן, מתקופת השושלת הרסולית, 1335]]
הרסולים ייחסו את עצמם למוחמד בן הארון, הידוע בכינוי "רסול" ("שליח" בערבית). רסול היה מנהיג ממוצא אוע'וזי-טורקמני שהגיע לתימן בסביבות שנת 1180, שם שימש כשליח של הח'ליף העבאסי. בנו של רסול, עלי, היה מושל מכה, ונכדו, עומר בן עלי, היה הסולטאן הראשון של השושלת הרסולית. לשושלת זו השתייכו 13 שליטים בסך הכל. 

הרסולים תפסו את מקומה של השושלת האיובית המצרית, לאחר שזו נסוגה ממעוזיה בדרום חצי האי ערב, והעניקה להם את ברכתה. למרות מקורם הטורקי, טענו הרסולים למוצא מקומי. הם שלטו במדינה מהעיר זביד ולאחר מכן מתעיז. בתחילה שלטו הרסולים גם בחג'אז שמדרום למכה, אך באמצע המאה ה-14, בעקבות מאבקים בינם לבין הממלוכים על השליטה במכה ובאל-מדינה, נסוגו מאזור זה. 

תקופתם התאפיינה במאבקי שליטה פנימיים בינם לבין שבטי הזיידים השיעים. עם זאת, המאה ה-13 והמאה ה-14 נחשבות לתקופת פריחה בתולדות תימן, והמדינה נהנתה מקשרי מסחר ענפים וממיקומה על דרך הבשמים. במהלך תקופת תוהו במחצית הראשונה של המאה ה-15 הצטצמם שטח שליטתם של הרסולים והוגבל לדרום תימן.

ב-1454/5 תפסה השושלת הטאהרית את מקומם.

## ראו גם
* היסטוריה של תימן

## לקריאה נוספת
* G. Rex Smith, T**he Ayyubids and early Rasulids in the Yemen.** Vols. I-II. London 1974-1978.
* El-Khazraji, **The pearl-strings: A history of the Resuliyy Dynasty of Yemen.** Vols. I-V. Leiden & London 1906-1918

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תימן: היסטוריה
קטגוריה:שושלות מוסלמיות
רסולית
אחמד אבן רוסתה

**אחמד אבן רוסתה אספהאני** (בפרסית: **احمد ابن رسته اصفهانی**) היה גאוגרף ומגלה ארצות פרסי בן המאה ה-10. הוא נולד ברוסתה שליד אספהאן, עיר עליה הרבה לכתוב. הוא תיאר את עשרים הרבעים סביב אספהאן בהרחבה, ואודות העיר עצמה ציין כי הייתה עגולה בצורתה, ובחומתה קבועים מאה מגדלים וארבעה שערים.

בנוסף כתב אבן רוסתה אודות העמים הטורקים ועמים לא-מוסלמים באסיה ובאירופה, ואף על האיים הבריטים. במסעותיו פקד את נובגורוד ואת הקווקז, ודיווח מכלי שני על המדיארים, הסלאבים, הבולגרים, והכוזרים. עוד הירבה אבן-רוסתה לנסוע לחצי האי ערב והגיע עד לעיר צנעא בדרומו.

קטגוריה:מגלי ארצות
קטגוריה:גאוגרפים פרסים