רגנסבורגר

[ממוזער|ספר לטיני על דרכי החילוקים: בלא־זה'ר, [נירנברגר ורגנסבורגר, מאת לאונרדוס אפולטוס, אלטדרוף ת"ל.]]
ממוזער|ספר "סוגיות התלמוד" העוסק בבאור דרכי החילוקים מאת הרב משה מרוהאטין, זולקווא תנ"ג.
**רגנסבורגר** היא צורת שאלה שהייתה נהוגה בישיבות אשכנז בסוף תקופת הראשונים ובתחילת תקופת האחרונים, כחלק משיטת החילוקים.

## רקע

מקובל לשער שבישיבות גרמניה שלאחר בעלי התוספות התפתחה שיטת החילוקים. בשיטת לימוד זו מבארים את הגמרא בפלפולים חריפים ובחילוקים דקים. בין השאר נוצרו בשיטה זו כמה סוגים מוסכמים של קושיות על מהלך הגמרא, שאותן עמלו המפלפלים לתרץ. שתים מצורות השאלה הללו נתכנו לדורות 'נירנברגר' ו'רגנשבורגר', על שמן של ישיבת מהר"י וייל בנירנברג וישיבת מהר"י ברונא ברגנסבורג.

מיד לאחר יצירת השיטה, התקיף אותה השל"ה בטענה שצורת לימוד זו אינה אמיתית ואין צורך בחידודים אלו. השל"ה סייג את דבריו: .

לאחר תקופה, החתם סופר הגן על שיטה זו וטען שתועלת שיטת החילוקים היא להרגיל את התלמידים שלא לדמות דין לדין. בישיבת החתם סופר נהגו ללמוד ולהקשות קושיות דוגמת נירנברגר ורגנסבורגר.

## רגנסבורגר
משל עתיק מבאר את המושג. איכר הביא לשוק עגלת תבן, ניגש אליו סקרן ושאל אותו: מה אתה מוכר? ענה לו האיכר: חציר. שאל אותו הקונה: והרי זה תבן?! כעס האיכר: אם ידעת למה שאלת?

כלומר לעיתים אמורא שואל את חבירו שאלה, ולאחר שהאמורא עונה לו הוא מקשה לו ממשנה או ברייתא, ועל כך מקשים: אם הוא ידע את המשנה למה הוא שאל?

### דוגמה
במסכת שבת רבי יוחנן שואל את רבי ינאי האם מותר לשרות חילתית במים צוננים. רבי ינאי עונה לו שאסור, ועל כך מקשה רבי יוחנן שהמשנה אומרת שבפושרים אסור ומשמע שבצונן מותר. על כך קשה: אם הוא ידע את הדיוק למה שאל את ר' ינאי? בדוגמה זו רבי ינאי כבר שואל  - זהו רגנסבורגר.

### דרכי התירוצים
* השואל לא סמך על דעתו ולא היה בטוח בראייתו ועל כן הקדים ושאל מה ההלכה. כך כתבו השל"ה, היד מלאכי, ועוד. תירוץ זה מובא כבר בתוספות. יש שהעירו שתירוץ זה נכון בשאלה של תלמיד לרב ולא של רב לחבירו.
* השל"ה הביא עוד תירוץ שלדעתו הוא טוב יותר והוא התירוץ המקובל. לשואל הייתה הנחת יסוד ברורה ושאל שאלה בדין אחר. מהתירוץ הבין השואל שהתרצן חולק אף על הנחת היסוד הראשונה, ועל זה הקשה מברייתא.
* המבאר למהר"ם שיף הציע תירוץ נוסף. השואל הסתפק האם אסור לגמרי או אסור לכתחילה כמובא בברייתא, והתרצן תירץ שמותר ועל כן הקשה לו שברור שאסור.
* המקשה רצה לפתוח נדון בעניין ולא הייתה כוונתו להלכה, ו"יגדיל תורה ויאדיר".
* השואל לא ידע את הברייתא כששאל ורק לאחר מכן נודע לו.

בספרות התורנית השאלה הובאה, במהר"ם שיף, במהרשש"ך, בקיקיון דיונה, אצל רבי ברוך עפשטיין, ועוד רבים.

סגנון שאלות זה הובא אף ביד מלאכי ובפרשנים ספרדים אחרים אך ללא הכינוי רגנסבורגר.

## ראו גם
* נירנברגר

## לקריאה נוספת
* הרב חנוך ארנטרוי "על הפלפול בישיבות אשכנז בימי הביניים", **עיונים בדברי חז"ל ובלשונם**, מוסד הרב קוק, ירושלים תשל"ח, עמ' רפא.
* הרב שמואל וינגרטן, "דרכי הלימוד של נירנברג-רגנשבורג", **[[סיני (כתב עת)|סיני]]** לז (תשט"ז), עמ' רסח–רעו.
* דב רפל, **הוויכוח על הפלפול**, הפלפולים לסוגיהם: [4] פלפולי ה"נירנבורגר" וה"רגנסבורגר", דביר, 1980. עמ'35–36.
* הרב שמואל דוד מונק, אקדמות מילין לספר ציון לנפש חיה, סדר נזיקין ירושלים תשי"ט, עמ' 4–7.

## קישורים חיצוניים
* הרב יוסף שלמה מאיר, " רעגענשבורגר", **[[ירושתנו]]** ה (תשע"א), עמ' שיט–שלו.
* הרב נחמן גרינשפאן, **[https://www.hebrewbooks.org/39312 דברי ימי החילוקים]**, נדפס גם בתוך ספר מלאכת מחשבת, לונדון תשט"ו, פרקים שביעי–תשיעי, כא–כד.
* חיים זלמן דימיטרובסקי, "על דרך הפלפול", בתוך: **ספר היובל לכבוד שלום בארון**, האקדמיה האמריקנית למדעי היהדות, ירושלים 1975, עמ' לב-מד. (להורדה)

## הערות שוליים

קטגוריה:דרכי לימוד התלמוד
קטגוריה:רגנסבורג