open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
א-שמס (עיתון מצרי)

**א-שמס** (בערבית: **الشمس**; השמש) היה שבועון יהודי בשפה הערבית שיצא לאור במצרים. השבועון נוסד בשנת 1934. עורך העיתון היה סעד מלכי, יהודי מצרי לאומני וציוני מתון. השבועון נסגר בהוראת הממשלה המצרית במאי 1948 בתגובה להכרזת הקמת מדינת ישראל ומלחמת העצמאות.

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונים בערבית
קטגוריה:עיתונות יהודית
קטגוריה:ציונות במצרים
קטגוריה:מצרים: עיתונים
Enemy

"**Enemy**" (בעברית: "**אויב**") הוא שיר של להקת הפופ רוק האמריקאית Imagine Dragons והראפר האמריקאי JID. הוא יצא לאור דרך אינטרסקופ רקורדס, Kidinakorner ו-Warner Chappell Music ב-28 באוקטובר 2021, מתוך פסקול סדרת הטלוויזיה המונפשת *[[ארקיין|Arcane]]*. השיר נכתב על ידי האמנים לצד ג'סטין טרנטר והמפיקים Mattman & Robin. השיר נכלל באלבום האולפן החמישי של הלהקה Mercury – Act 1.

## רקע
"Enemy" הוקלט עבור סדרת האנימציה של נטפליקס "Arcane", שהוצגה לראשונה ב-6 בנובמבר 2021. ההשראה מאחורי השיר הייתה משחק הווידאו "League of Legends". הלהקה הקליטה בעבר את השיר Worriors לאליפות העולם של League of Legends לשנת 2014.

## תוכן
בהודעה לעיתונות, סולן הלהקה דן ריינולדס הסביר על השיר: "Enemy, עוסק ביישוב קונפליקט פנימי בעולם שבו זה מרגיש בלתי אפשרי לסמוך אפילו על עצמך. ב-*Arcane*, חייהן של שתי אחיות לוקחות אותן בדרכים שונות ומובילות לפילוג שמאיים לקרוע עיר שלמה. בדומה לסדרה, השיר נועד להיות גם אישי וגם ביקורת על חברה שנראית ככוונה ליצור פילוג".

## וידאו קליפ
סרטון אנימציה נלווה יצא ב-28 באוקטובר 2021, והופק על ידי Riot Games ו-Fortiche Productions. הוא מציג את דמות *League of Legends* ג'ינקס בסיפור על "החלקים בילדותה שהובילו אותה לחיי פשע" וכמה סצנות של "ההתנגשות בין ג'ינקס לאחותה וי".

## פרסים ומועמדויות

## מיקומי שיא

### מצעדי סוף שנה

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי Imagine Dragons
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ג'סטין טרנטר
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מאטמן & רובין
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי מאטמן & רובין
קטגוריה:שירי פופ רוק אמריקאיים
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בפולין
קטגוריה:שירי זהב בממלכה המאוחדת
קטגוריה:שירי זהב בקנדה
קטגוריה:שירי פלטינה בניו זילנד
קטגוריה:שירי פלטינה מרובעת ומעלה בארצות הברית
קטגוריה:שירי יהלום בצרפת
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אינטרסקופ רקורדס
משה הכהן מלוניל

רבי **משה הכהן מלוניל** המכונה ה**רמ"ך** היה מחכמי לוניל שבפרובנס בדורו של הרמב"ם (סוף המאה ה-12 / תחילת המאה ה-13), ומחבר "הגהות (או: השגות) הרמ"ך" על משנה תורה לרמב"ם.

## חיבורו
"השגות הרמ"ך" הוא אחד מנושאי כליו של הרמב"ם. לפי ספר יוחסין של רבי אברהם זכות, הרמב"ם עצמו השיב על השגותיו, אך תשובות אלה אבדו. רבי חיים יוסף דוד אזולאי טען שרק מיעוט מההשגות נשלחו לרמב"ם אולם רוב ההשגות נכתבו לאחר מותו של הרמב"ם. הוא גם טען שהוא ראה כתב יד המכיל את ההשגות.

בדומה להשגות הראב"ד, במקרה שרבי משה לא חולק על הרמב"ם, יש מן הפוסקים שהסיקו מכך שהוא מסכים עמו. אך במקרה שהראב"ד כבר חלק, ייתכן שרבי משה סמך על דבריו ולכן לא הביע את דעתו במפורש.

כתבי יד של השגות הרמ"ך היו בידי מחברים שונים המזכירים אותן ומצטטים אותן, אך לא הובאו לדפוס. בפרט ציטט אותן רבי יוסף קארו ב"כסף משנה". הן הוזכרו גם ברשב"א, בריטב"א וראשונים נוספים.

קיים כתב יד של החיבור בספריית אוקספורד ההגהות נדפסו לראשונה בשלמותן בשנת ה'תש"ל (1970) כספר בפני עצמו, ולאחר מכן נדפסו על גיליון הרמב"ם במהדורת פרנקל. בכתב היד של ההגהות מצויות הגהות על שישה ספרים בלבד מתוך ארבעה עשר ספרי "היד החזקה" לרמב"ם. לא ידוע בבירור האם הרמ"ך כתב הגהות גם על שאר הספרים. החיד"א מציין "שראיתי בכתב יד השגות הרמ"ך למאות ולאלפים על הרמב"ם", אולי גם הגהות שאינן בידינו כיום.

בהגהותיו מזכיר הרמ"ך מספר פעמים את חידושיו על התלמוד ("חדושין שלי", "קונטרס שלי"), אולם הללו לא הגיעו לידינו.

הרמ"ך החשיב מאוד את מנהגי ישראל בכלל ומנהג מקומו בפרט, ומספר פעמים העיר על הרמב"ם רק על סמך המנהג. אחת מהגהותיו המפורסמות היא על הלכת הרמב"ם שאדם הטוען שהוא כהן אינו נאמן על כך, ואין להעלותו לתורה ככהן על פי דברי עצמו עד שיביא עד התומך בדבריו. הלכה זו מבוססת על התלמוד, ואילו הרמ"ך משיג עליה: "תמה, דמנהגנו להאמינו לקרוא בתורה ראשון", והוא מסביר את הטעם לשינוי מההלכה התלמודית. במגיד משנה שם כתב שזהו מנהג טעות שאין לסמוך עליו, אולם הרמ"א פסק כדעת הרמ"ך, וכך נהוג היום.

## לקריאה נוספת
* חיים יוסף דוד אזולאי, שם הגדולים, מערכת גדולים אות מ
* מרדכי מרגליות, אנציקלופדיה לגדולי ישראל, כרך רביעי, אות מ', עמ' 1105

## קישורים חיצוניים
* 
* 
;על אודות המחבר
*
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פרשני הרמב"ם
קטגוריה:חכמי פרובנס
קטגוריה:יהודי פרובאנס במאה ה-12
קטגוריה:יהודי פרובאנס במאה ה-13
המרכז לחקר התפוצות

**המרכז לחקר התפוצות ע"ש גולדשטיין-גורן** הוא מרכז באוניברסיטת תל אביב המתמחה בהיסטוריה של עם ישראל.

## על המרכז
המרכז נוסד ב-1964 ביוזמתו של ההיסטוריון שלמה סימונסון, אשר עמד בראשו החל מהקמת המרכז ועד 1992. ב-2002 נקרא המרכז על שם הנדבן אברהם גולדשטיין-גורן, שתרם לו כספים רבים והודות לו הצליח המרכז להרחיב את פעילותו. החל מ-2021 עומד בראש המרכז רוני שטאובר.

המרכז הוציא מספר כתבי עת, כגון גלעד, מיכאל ושבות, וכן הוא מחזיק בבעלותו הוצאת ספרים קטנה. מטעם המרכז פועלים ארכיון וספרייה בשם "ספריית מהלמן", הכוללים רבבות ספרים וכתבים העוסקים בהיסטוריה יהודית. נוסף על כך, מארגן המרכז אירועים והרצאות בנושא זה.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אוניברסיטת תל אביב: יחידות מחקר
הכדורגלן הצעיר של השנה בליגה הסקוטית

[ממוזער|200px|[ליאל עבדה, הכדורגלן הישראלי היחיד שזכה בתואר]]
[שמאל|ממוזער|200px|[קירן טיירני, הכדורגלן היחיד שזכה שלוש פעמים בתואר]]
**הכדורגלן הצעיר של השנה בליגה הסקוטית** (באנגלית: **PFA Scotland Young Player of the Year**) הוא תואר המוענק מדי עונה (מאז שנת 1978) על ידי ארגון השחקנים הסקוטי, לכדורגלן הצעיר אשר נבחר למצטיין ביותר בליגת העל הסקוטית.

הזוכה הראשון בפרס היה גריים פיין, והשחקן הלא-סקוטי הראשון שזכה בפרס היה סטיליאן פטרוב הבולגרי ב-2001. שיאן הזכיות בתואר הוא קירן טיירני עם שלוש זכיות רצופות בין השנים 2016 ל-2018.

## הזוכים

*
סקוטלנד
קטגוריה:סקוטלנד: כדורגל
הדיוויזיה ה-84 (ארצות הברית)

**הדיוויזיה ה-84** (באנגלית: **84th Infantry Division**) היא דיוויזיה של צבא ארצות הברית שלחמה במלחמת העולם הראשונה ובמלחמת העולם השנייה, והיא פעילה עד היום כ**פיקוד ההדרכה ה-84**.

## היסטוריה
### מלחמת העולם הראשונה
הדיוויזיה הופעלה בספטמבר 1917 במחנה טיילור, קנטקי. היא הורכבה בתחילה ממתגייסים מאינדיאנה וקנטקי, ומאוחר יותר קבוצות של מתגייסים שהוקצו לדיוויזיה כדי להחליף לוחמים שהועברו ליחידות אחרות הגיעו מאוהיו, צפון דקוטה ומונטנה. הדיוויזיה נשארה באימונים במחנה טיילור עד אוגוסט 1918. היא נפרסה בצרפת באוקטובר 1918 כדי לשמש מערך הדרכה למחליפים שיישלחו לחזית המערבית. בתום המלחמה, הוחזרה הדיוויזיה הביתה, מבלי שהשתתפה בקרבות, ובינואר 1919 פורקה הדיוויזיה. הדיוויזיה הורכבה מהבריגדה ה-167 שהורכבה מהרגימנטים ה-333 וה-334, ומהבריגדה ה-168 שהורכבה מהרגימנטים ה-335 וה-336.

### מלחמת העולם השנייה
ב-24 ביוני 1921 הוגדרה הדיוויזיה מחדש כדיוויזיית מילואים, והוקצתה למדינת אינדיאנה. ב-15 באוקטובר 1942 הופעלה הדיוויזיה מחדש, והועמדה תחת פיקודו של ג'ון הילדרינג. הדיוויזיה הורכבה מהרגימנטים ה-333, ה-334 וה-335. בנובמבר 1944 הגיעה הדיוויזיה לצרפת ונשלחה להולנד, שם לחמה תחת פיקודו של אלכסנדר בולינג במבצע קליפר לצד הקורפוס הבריטי ה-30. בהמשך לחמה הדיוויזיה ב ובמבצע רימון, ולאחר חציית הריין לחמה לצד דיוויזיית השריון ה-5, כבשה את הנובר וחברה לחיילי הצבא האדום על נהר האלבה ב-2 במאי. לאחר מכן נותרה הדיוויזיה בגרמניה כחיל כיבוש, וב-19 בינואר 1946 חזרה לארצות הברית. במהלך הלחימה איבדה הדיוויזיה 1,284 הרוגים ו-5,098 פצועים.

### לאחר המלחמה
בינואר 1946 הוגדרה הדיוויזיה כ**הדיוויזיה המוטסת ה-84**, ובשנת 1947 היא הוגדרה כמפקדת המילואים המוטסת של הצבא. חמש שנים מאוחר יותר, ב-1952, אורגנה שוב הדיוויזיה, הפעם כדיוויזיית אימונים שהורכבה משלושה רגימנטים - ה-274, ה-334 וה-339. ב-24 בינואר 1991 הופעלה הדיוויזיה בתפקידי תמיכה במבצע סערת המדבר. פחות משלושה חודשים לאחר מכן, ב-22 במרץ 1991, הוחזרו היחידות הביתה. בשנת 1993, ארגון מחדש במילואים של הצבא הביא למיזוג בין הדיוויזיה ה-84 לדיוויזיה ה-85 (אימונים). המהלך הרחיב את אזור הפיקוד של הדיוויזיה ה-84 כדי לכלול את שאר ויסקונסין ואילינוי, כמו גם את כל מיזורי ואיווה. זמן קצר לאחר מכן, ביוני 1994, השתתפו יחידות מהדיוויזיה ה-84 בפעולות שמירת השלום כחלק מכוח המשקיפים הרב-לאומי בסיני, מצרים, ונשארו שם עד יולי 1995.

באפריל 1995, עוצבה הדיוויזיה מחדש, הפעם כדיוויזיית הכשרה מוסדית. שינוי זה הביא עמו פיקוד על יחידות ואימונים במדינת נברסקה. באוגוסט 1995, ארגון מחדש של הצבא הרחיב עוד יותר את טווח הסמכויות של ה-84 לפקד על ארבעה עשר בתי הספר של כוחות המילואים של צבא ארצות הברית באזור E - ויסקונסין, מישיגן, מינסוטה, אילינוי, אינדיאנה ואוהיו. בספטמבר 2008 עבר פיקוד האימונים ה-84 ממילווקי, ויסקונסין ומפורט מקוי, ויסקונסין לפורט נוקס קנטקי.

באוקטובר 2010, פיקוד האימונים ה-84 התארגן מחדש כדי ליישר קו עם השינוי של מילואים הצבאיים. פיקוד ההכשרה ה-84 היא יחידת הביצוע של תוכניות האימון לתמיכה קרבית של צבא המילואים האמריקאי הכולל תרגילי לחימה (WAREX), תרגילי אימון תמיכה בלחימה (CSTX). פיקוד האימונים ה-84 מספק הזדמנויות אימון קולקטיביות רבות אשר מכינות יחידות לפריסות מבצעיות ברחבי העולם.

## קישורים חיצוניים

84
84
84
אלכסנדר בולינג

**אלכסנדר ראסל בולינג** (באנגלית: **Alexander Russell Bolling**; 28 באוגוסט 1895 – 4 ביוני 1964) היה לוטננט גנרל בצבא ארצות הברית במהלך מלחמת העולם השנייה והמלחמה הקרה.

## ביוגרפיה
בולינג נולד ב-28 באוגוסט 1895 בפילדלפיה. הוא היה חניך באקדמיה הימית של ארצות הברית באנאפוליס מ-1915 עד 1916, אך הוא עזב את האקדמיה והתגייס לצבא ארצות הברית. הוא נשלח לצרפת במהלך מלחמת העולם הראשונה, שם פיקד על פלוגה של רגימנט הרגלים ה-4, הדיוויזיה ה-3. על פעולותיו ב-Boise-des-Nesles, בליל 14 ביולי 1918, זכה לוטננט משנה בולינג בצלב השירות המצוין על "חשיפת עצמו ללא הרף לירי גז ופגזים כבדים. על ידי מעבר ממחלקה אחת לאחרת".
[ימין|ממוזער|קברו של לוטננט גנרל אלכסנדר ר. בולינג ב[בית הקברות הלאומי ארלינגטון.]]
לפני מלחמת העולם הראשונה, בולינג נשלח לפורט בליס, טקסס, שם רדף אחרי הבנדיט המקסיקני פנצ'ו וילה יחד עם לוטננט ג'ורג' פטון. לאחר המלחמה הוא הועלה לדרגת קפטן, בה החזיק במשך 12 שנים.

בולינג פיקד על דיוויזיית הרגלים ה-84 בזירה האירופית במהלך מלחמת העולם השנייה. לאחר המלחמה, בולינג הועלה לדרגת לוטננט גנרל ב-1952 וקיבל את הפיקוד על הארמייה השלישית.

העיטורים של בולינג כללו את צלב השירות המצטיין, מדליית השירות המצוין של הצבא עם אשכול עלי אלון, כוכב הכסף, לגיון ההצטיינות, כוכב הארד ולב הארגמן.

עם פרישתו ב-1955, בולינג הקים את ביתו ב-Satelite Beach, פלורידה. הוא מת ב-4 ביוני 1964, ונקבר בבית הקברות הלאומי ארלינגטון.

בולינג היה אביו של מייג'ור גנרל אלכסנדר ר. "באד" בולינג ג'וניור, חמיהם של מייג'ור גנרל רודריק ות'ריל ולוטננט קולונל CL תומאס, וסבו של לוטננט קולונל רודריק ות'ריל ג'וניור.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי פנסילבניה
קטגוריה:פילדלפיה: אישים
קטגוריה:המערכה בנורמנדי: אישים
קטגוריה:גנרלים בצבא ארצות הברית
קטגוריה:גנרלים אמריקאים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מעוטרי כוכב הכסף
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין (צבא ארצות הברית)
קטגוריה:מעוטרי צלב השירות המצוין
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הלאומי ארלינגטון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1895
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1964
ריקרדו קישנה

**ריקרדו קישנה** (בהולנדית: **Ricardo Kishna**; נולד ב-4 בינואר 1995 בהאג שבהולנד) הוא כדורגלן הולנדי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת דן האג מליגת המשנה ההולנדית.

## קריירת מועדונים
קישנה החל את הקריירה המקצוענית שלו באייאקס מליגת העל ההולנדית.

ב-29 ביולי 2015 חתם על חוזה לארבע עונות בלאציו מהסרייה א'. ב-31 בינואר 2017 הושאל לליל מליגת העל הצרפתית. בהמשך הושאל לדן האג מליגת העל ההולנדית, ולאחר מכן חתם על חוזה קבוע במועדון.

## קריירה בינלאומית
קישנה היה חלק מסגל נבחרת הולנד עד גיל 21.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים הולנדים
קטגוריה:קשרי כדורגל הולנדים
קטגוריה:כדורגלני אייאקס
קטגוריה:כדורגלני לאציו
קטגוריה:כדורגלני ליל
קטגוריה:כדורגלני דן האג
קטגוריה:האג: כדורגלנים
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1995
Tunak Tunak Tun

**Tunak Tunak Tun** (ידוע גם בתור: **Tunak**) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר ההודי דאלר מהנדי. השיר יצא לאור ב-1998 והוא היה הקליפ ההודי הראשון שנוצר באמצעות טכנולוגיית מסך כחול.

השיר והסרטון זכו להצלחה בהודו, ומהנדי הוכתר ככוכב הפופ הגדול והפופולרי ביותר בהודו באותה תקופה. ומאוחר יותר הוא זכה להצלחה בינלאומית, במיוחד לאחר שהפך לתופעת אינטרנט בשנות ה-2000.

## רקע
הווידאו הקליפ של השיר היה הראשון בהודו שנעשה באמצעות טכנולוגיית מסך כחול, ואפשרה לזמר להציג את עצמו על רקעים שונים שנוצרו על ידי מחשב, הכוללים נופי מדבר והרים וכן על רקע כנסיית וסילי הקדוש.

הווידאו של השיר הופק בתקציב חסר תקדים של 25 מיליון רופי.

## וידאו קליפ
הקליפ עוקב אחר עלילה פשוטה על ארבעה גברים (את כולם מייצג מהדי), המייצגים את ארבעת היסודות ולבושים בלבוש הודי מסורתי. הגברים מתחילים ככוכבי שביט העשויים מים, אדמה, אוויר ואש לפני שהופכים לבני אדם. כל אחד מהם מתחיל לשיר, לרקוד ולהצביע זה על זה כאילו הם דנים במשהו. לאחר מכן, הגברים מתמזגים בכך שהם חוזרים תחילה למצבי השביט שלהם ואז מתמזגים ליצירת אדם נוסף, אשר לבוש בלבוש בצבע זהב.

במילות השיר הזמר מדבר על הצלילים של כלי נגינה הנקרה "טומבי", שהוא כלי נגינה מסורתי מאזור חבל פנג'אב בצפון הודו.

נכון ל-1 במרץ 2022, הקליפ זכה ליותר מ-190 מיליון צפיות בערוץ "Sony Music India" ב-יוטיוב.

## ביקורת
השיר והקליפ זכו לביקורת שלילית מהמגזין "Rashtriya Sahara" בשנת 1998. למרות זאת, השיר הפך להצלחה מסחרית ב-1998, והפך ללהיט הבאנגרה הגדול ביותר באותה תקופה.

## השיר בתרבות העולמית
עד שנת 1999, השיר היה ידוע בצורה בינלאומית, במדינות כמו בריטניה, ארצות הברית, וגם בשווקים במזרח הרחוק כמו יפן. בסין, הוא זכה לפופולריות בגלל מילותיו, שנשמעות כמו מילים לא הגיוניות, והוא קיבל את השם הסיני, "我在東北玩泥巴" ("אני משחק חימר בצפון מזרח סין").

בשנות ה-2000, השיר קיבל פופולריות בינלאומית גדולה יותר באינטרנט כסרטון ויראלי. בתגובה, חברת משחקי הווידאו Blizzard Entertainment שילבה את הריקוד שמופיע בווידאו קליפ של השיר כאנימציית הריקוד של הדמות "דרנאיי" במשחק התפקידים מרובה המשתתפים שלהם וורלד אוף וורקראפט בשנת 2007. ריקוד זה נכלל גם כאיסטר אג במשחק הווידאו Medal of Honor: Allied Assault.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מוזיקה: תופעות אינטרנט
קטגוריה:סרטונים: תופעות אינטרנט
קטגוריה:שירי פולק-פופ
הלטון

**הלטון דה סילבה ארודה** (בפורטוגזית: **Helton da Silva Arruda**; נולד ב-18 במאי 1978) הוא כדורגלן עבר ברזילאי ששיחק בעמדת השוער.

## קריירה
הלטון החל את קריירת המשחק שלו בקבוצת הנוער של ואסקו דה גאמה, ובשנת 1999 החל לשחק במדי הקבוצה הבוגרת, עמה זכה בשנת 2000 באליפות ובגביע מרקוסור.

בינואר 2003 תם חוזהו בקבוצה, והוא חתם באוניאו דשפורטיבה דה לייריה מליגת העל הפורטוגלית.

בקיץ 2005 חתם בפורטו, כשבתחילה היה מחליפו של ויטור באיה, אך בהמשך העונה זכה בחולצת השוער הראשון וסיים את העונה עם דאבל מקומי. בקיץ 2009, לאחר עזיבתו של לואיס גונסאלס לאולימפיק מרסיי, מונה הלטון לקפטן הקבוצה.

במהלך שנותיו בפורטו זכה עם הקבוצה בשבע אליפויות, ארבע פעמים ב ו-6 פעמים ב. כמו כן, בעונת 2010/2011 זכה עם הקבוצה בליגה האירופית, תוך שהוא שומר על שער נקי בניצחון קבוצתו 1–0 על ספורטינג בראגה ביום הולדתו ה-33.

ב-12 באוקטובר 2016, בסיום חוזהו בקבוצה, הכריז הלטון על פרישה ממשחק פעיל בגיל 38, אך המשיך לשחק כדורגל בצורה חובבנית.

בינואר 2018 אימן את פרימונדה מהליגה הפורטוגלית השלישית למשך זמן קצר. באוקטובר 2020 שב למספר משחקים בקבוצה בה החל את הקריירה בפורטוגל, אונאי לייריה, ששיחקה באותה עת בליגה השלישית.

### קריירת נבחרות
לאחר שבשנת 1997 שיחק עם נבחרתו באליפות העולם לנוער, בשנת 2000 פתח בשער הנבחרת במשחקי אולימפיאדת סידני, בה הודחה נבחרתו בשלב רבע הגמר לאחר שהפסידה ל.

ב-15 בנובמבר 2006 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת, במשחק ידידות נגד . הוא היה בסגל הנבחרת בטורניר קופה אמריקה 2007, אך ישב על הספסל בכל המשחקים.

## תארים
; ואסקו דה גאמה
* אליפות ברזיל (1): 2000
* אליפות ריו דה ז'ניירו (1): 1998
* גביע מרקוסור (1): 2000
* גביע גואנברה (1): 2000
* גביע ריו (1): 2001

; פורטו
* אליפות פורטוגל (7): 2005/2006, 2006/2007, 2007/2008, 2008/2009, 2010/2011, 2011/2012, 2012/2013
* הגביע הפורטוגלי (4): 2005/2006, 2008/2009, 2009/2010, 2010/2011
* הסופר קאפ הפורטוגלי (6): 2006, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013
* הליגה האירופית (1): 2010/2011

; נבחרת ברזיל
* קופה אמריקה (1): 2007

;אישיים
* שוער השנה בליגת העל הפורטוגלית (2): 2010/2011, 2012/2013

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שוערי כדורגל ברזילאים
קטגוריה:כדורגלנים ברזילאים
קטגוריה:כדורגלני ואסקו דה גאמה
קטגוריה:כדורגלני אוניאו דשפורטיבה דה לייריה
קטגוריה:כדורגלני פורטו
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2007
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1978
אימרה דויטש (כנר)

**אימרה דויטש** או **אמרי דויטש** (בהונגרית: **Deutsch Imre** באנגלית: **Emery Deutsch**; בודפשט, 10 בספטמבר 1906 – מיאמי, 16 באפריל 1997) היה כנר יהודי-הונגרי-אמריקאי, מלחין, מנצח. דויטש היה אחד הכנרים הגדולים בארצות הברית בתקופתו.

## ביוגרפיה
אימרה דויטש נולד במשפחה יהודית בהונגריה והיגר עם משפחתו לארצות הברית בשנת 1913, בטרם פרצה מלחמת העולם הראשונה. המשפחה התיישבה בקליבלנד. לעיר זו קשור גם לניסיונו של דויטש עם כינורו הראשון. הוא ראה את כלי הנגינה בחלון ראווה במחיר של שמונה דולרים והתחנן בפני אמו שתקנה לו אותו. סכום הכסף הזה היווה נטל כלכלי גדול עבור המשפחה הענייה באותה תקופה (זה היה סכום מאוד מכובד), אבל הם איכשהו אספו את הכסף ורחשו את הכינור עבורו.

דויטש החל לנגן בכינור באופן אוטודידקטי, אך לאחר מכן נלקח תחת חסותו (במלגה) של בית הספר ג'וליארד בניו יורק. כך הוא הצליח ללמוד באחד מבתי הספר למוזיקה הטובים ביותר בארצות הברית. מאוחר יותר נשא לאישה את בתו של מנהל המוסד. נולדו להם שני בנים, אבל אף אחד מהם לא עסק במוזיקה בצורה מקצוענית.

דויטש היה כאמור אחד הכנרים הגדולים בתקופתו. הוא ניגן בכלי סטרדיווריוס אמיתי, אבל היה לו גם כינור גליאנו, יצירה מאת ניקולו גליאנו  מ-1728. דויטש הופיעה בקרנגי הול, ניגן בין היתר בפני אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת ובפני מלך ספרד. היו לו למעלה מעשרת אלפים הופעות בחייו, והקלטות רבות עבור CBS. בהיותו בקולומביה הוא שיתף פעולה עם טד ליואיס ותזמורתו. יצירה של דויטש בביצועם הגיע למקום הרביעי במצעד הפזמונים. דויטש הוא היה הדמות הראשית של הנשפים (Night of Budapest in Cleveland), הוא ניגן במספר רב מאוד של בתי מלון ולהקות. בשנת 1971 הוא עבר למיאמי והמשיך להופיע בעיר והסביבה עד לשנות ה-90. 

אימרה דויטש הרגיש מצוין הן בעולם המוזיקה הקלאסית והן בעולם המוזיקה הצוענית. דויטש היה גם מלחין, פזמונאי ותמלילן. הוא כתב מוזיקה לכ-80 שירים. יצירתו המפורסמת ביותר היא When the violin gypsy cry. הוא הובא למנוחות במאוזוליאום של בית הקברות המפורסם של לייק ויו בקליבלנד .

## לקריאה נוספת
* ראיון אישי (גרסה גולמית) עם מאדאם רנה גלנד (Madame Renee Galland) עם עמיתתו של אמרי דויטש.
* מאמר מאת אמרי דויטש באתר Answers.com
* הספד שהופיע בניו יורק טיימס לאחר מותו (דרוש מנוי)
* ביוגרפיה של אמרי דויטש באתר allmusic.com

## קישורים חיצוניים

* אמרי דויטש ב-DAHR
* הורדת mp3 קטע אמרי דויטש
* ביוגרפיה

## הערות שוליים

קטגוריה:כנרים יהודים הונגרים
קטגוריה:כנרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מהגרים מהונגריה לארצות הברית
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:בוגרי בית הספר ג'וליארד
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1906
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1906
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1997
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1997
גביע האלופות הצרפתי 2022

**גביע האלופות הצרפתי 2022** היה המהדורה ה-27 של גביע האלופות הצרפתי. המשחק נערך ב-31 ביולי 2022 באצטדיון בלומפילד שבתל אביב, ישראל, והתמודדו בו אלופת ליגת העל הצרפתית לעונת , פריז סן-ז'רמן, ומחזיקת הגביע הצרפתי של עונה, נאנט. במשחק פריז סן ז'רמן ניצחה 4–0 את נאנט וזכתה בגביע האלופות הצרפתי בפעם ה-11 בתולדותיה.

## בחירת האצטדיון המארח
ב-17 במרץ 2022 החליטה מנהלת הליגות הצרפתית כי המשחק ישוחק באצטדיון בלומפילד שבתל אביב, ישראל, ב-31 ביולי 2022, זאת לאחר הצלחת גביע האלופות הצרפתי 2021, שנערך גם הוא באצטדיון.

## סיכום המשחק

## הערות שוליים

קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2022
קטגוריה:פריז סן-ז'רמן
קטגוריה:תל אביב-יפו: תחרויות כדורגל
קטגוריה:נאנט (כדורגל)
קטגוריה:2022 בישראל: כדורגל
דאוצ'נג יאדינג

**דאוצ'נג יאדינג** (בסינית: **稻城亚丁机场**) הוא נמל תעופה המשרת את  ב שבמחוז סצ'ואן ב. הוא ממוקם בעיירה סאנגדווי, מרחק של 130 ק"מ משמורת הטבע .

נמל התעופה ממוקם  מעל פני הים, והוא נמל התעופה האזרחי הגבוה בעולם.

בנייתו החלה באפריל 2011, בהשקעה כוללת של 1.58 מיליארד יואן (255 מיליון דולר). נמל התעופה נפתח ב-16 בספטמבר 2013. טיסת הבכורה הייתה טיסת אייר צ'יינה 4215 במטוס איירבוס A319 מבירת המחוז צ'נגדו, שהובילה 118 נוסעים. פתיחת נמל התעופה קיצרה את זמן הנסיעה בין דאוצ'נג לצ'נגדו לשעה אחת במקום נסיעה של יומיים באוטובוס.

נמל התעופה מכיל כ-280,000 נוסעים בשנה.
ממוזער|נמל התעופה

## קישורים חיצוניים

* תמונות של נמל התעופה ביום פתיחתו
* סרטון ההמראה

## הערות שוליים

קטגוריה:סצ'ואן
קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: שדות תעופה
משא ומתן להפסקת הפלישה הרוסית לאוקראינה

הליכי ה**משא ומתן להפסקת הפלישה הרוסית לאוקראינה** הם סדרת פגישות למטרת משא ומתן שנעשו בין נציגים מטעם ממשלת רוסיה לבין נציגים מטעם ממשלת אוקראינה בשנת 2022, עקב הפלישה הרוסית לאוקראינה. עד כה השיחות לא הניבו הפסקת אש.

## רקע

ב-24 בפברואר 2022, הכריז נשיא רוסיה, ולדימיר פוטין, על החלטתו לקיים "מבצע צבאי מיוחד" במזרח אוקראינה. לטענתו, מטרת המבצע הייתה "לעצור את רצח העם" שהתרחש בדונצק ולוהנסק, ולהביא ל"דה-נאציפיקציה ודה מיליטריזציה" של אוקראינה. בהכרזתו, קרא פוטין לצבא האוקראיני להיכנע.
ממוזער|320x320 פיקסלים|מפת הפלישה
הפלישה הקרקעית של צבא רוסיה התנהלה בארבעה צירים עיקריים. בצפון אוקראינה, התקדמו הכוחות הרוסיים מגבול אוקראינה-בלארוס דרומה במטרה לכתר ולנתק את קייב הבירה בשני צירים. בצפון-מזרח אוקראינה תקפו הרוסים לכיוון דרום מערב, במטרה להשתלט על מחוזות חרקוב וסומי. בדרום-מזרח אוקראינה תקפו הרוסים משטחי הרפובליקה העממית של דונצק והרפובליקה העממית של לוהנסק לכיוון מערב, כדי להשתלט על כל הדונבאס. בדרום אוקראינה, הם תקפו צפונה מחצי האי קרים למחוז חרסון. אט אט, הפכה הפלישה למאבק מזוין שפוגע באזרחים, ובתגובה, ביום השני ללחימה קרא נשיא אוקראינה, וולודימיר זלנסקי, לנשיא רוסיה, ולדימיר פוטין, לשיחת משא ומתן יחידה. במוסקבה טענו כי הם מסכימים לשיחות "בדרג גבוה" מול אוקראינה, כשפירוקה מנשקה הוא תנאי מרכזי בשיחות.

## השיחות
מגעים סמויים בין המדינות התקיימו ככל הנראה כבר בימים הראשונים לאחר תחילת הלחימה.

ב-27 בפברואר 2022, בערב סוכם לקיים משא ומתן בין הצדדים בגבול אוקראינה–בלארוס. הסבב הראשון של השיחות החל בבלארוס ב-28 בפברואר בצהריים אך השיחות הסתיימו ללא הצלחה.

ב-3 במרץ 2022, התקיים סבב שיחות משא ומתן נוסף, שהניב הסכם זמני להקמת נתיבים לפינוי אזרחים ומתן סיוע הומניטרי. המשא ומתן בין קייב למוסקבה הועבר בהמשך לטורקיה.

ב-7 במרץ 2022, התקיים סבב שיחות נוסף, שלא הניב תוצאות אך לפי ממשלת אוקראינה "חיזק את האפשרות לפתיחת מסדרונות הומניטריים רבה יותר לאזרחים אוקראיניים".

שלוש הפגישות לא הניבו הפסקת אש, אך הובילו לפינוי מוגבל של אזרחים אוקראינים מאזורי הלחימה ולמתן סיוע הומניטרי מהעולם המערבי.

סבב שיחות רביעי וחמישי נערכו ב-10 וב-14 במרץ באיסטנבול, טורקיה.

סבב שיחות נוסף, ב-21 במרץ, לא הצליח להשיג פריצת דרך. זלנסקי קרא לשיחות ישירות עם פוטין כדי לסיים את המלחמה. סרגיי לברוב אמר כי שיחות ישירות בין שני הנשיאים יתקיימו רק לאחר ששני הצדדים יהיו קרובים יותר להגיע להסדר.

ב-28 במרץ, זלנסקי אישר כי חידוש המשא ומתן לשיחות השלום עם רוסיה יתחיל באיסטנבול ב-29 במרץ.

נכון לאוקטובר 2022, התיווך הטורקי לא הוביל להפסקת אש אך הצדדים סיכמו על פתיחת נמלים באוקראינה שנמנעה הפעלתם.

## התיווך הישראלי במלחמת אוקראינה–רוסיה

ב-13 במרץ 2022, בריאיון למגזין האמריקאי I24NEWS, וולודימיר זלנסקי אמר כי הוא מעוניין לקיים שיח משא ומתן בירושלים. שבוע לאחר מכן, הוא פרסם סרטון שהופץ ברשתות החברתיות, בו הוא פונה לממשלת ישראל ומבקש לקיים את השיחה בירושלים.

ראש ממשלת ישראל נפתלי בנט היה בעל התפקיד המרכזי במסגרת התיווך הישראלי במלחמת אוקראינה–רוסיה. ב-5 במרץ 2022 נפגש בנט במוסקבה עם נשיא רוסיה, ולדימיר פוטין פעם נוספת, על מנת לדון על הפלישה הרוסית לאוקראינה. הפגישה נעשתה בתיאום עם ארצות הברית, צרפת וגרמניה. מהקרמלין נמסר כי בנט הציע לתווך במגעים מול נשיא אוקראינה, וולודימיר זלנסקי. בהמשך היום המריא בנט לברלין, בירת גרמניה, לפגישה עם קנצלר גרמניה, אולף שולץ.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הפלישה הרוסית לאוקראינה
מכתב זקני הקראים באשקלון

שמאל|ממוזער|262x262 פיקסלים| המצור על ירושלים בשנת 1099 שבעקבותיו נכתב מכתב זקני העדה הקראית באשקלון.
**מכתב זקני הקראים באשקלון** (בערך 1100) היה מכתב שנכתב על ידי שישה זקני הקהילה היהודית הקראית באשקלון ונשלח לבני העדה הקראית באלכסנדריה, תשעה חודשים לאחר נפילת ירושלים במהלך מסע הצלב הראשון. התכנים מתארים כיצד זקני אשקלון אספו כסף כדי לשלם את הכופר הראשוני עבור שחרור יהודים ותשמישי קדושה שהוחזקו בשבי ירושלים על ידי הצלבנים, את גורלם של חלק מהפליטים הללו לאחר שחרורם, והצורך במימון נוסף להצלת שבויים נוספים. הוא נכתב בערבית-יהודית, באמצעות האלפבית העברי.

מכתב זה ומכתבים אחרים הקשורים לכיבוש הצלבני של ירושלים התגלו על ידי ההיסטוריון הנודע שלמה דב גויטיין, בשנת 1952, בין עיתוני הגניזה הקהירית. גויטיין פרסם תחילה את ממצאיו ב-ציון, כתב עת עברי, ולאחר מכן הציג תרגום חלקי לאנגלית של המכתב ב-Journal of Jewish Studies באותה שנה. מאז, הוא תורגם מחדש במספר ספרים אחרים הנוגעים למסעי הצלב. התרגום הסופי והשלם ביותר של גוייטין לאנגלית הופיע בספרו האחרון שפורסם לאחר מותו ב-1988.

## קישורים חיצוניים

* אוניברסיטת מישיגן, המכתב מבוסס על התרגום הלא שלם של גויטיין משנת 1952 (ארכיון אינטרנט).
קטגוריה:יהדות קראית
קטגוריה:יהדות מצרים
קטגוריה:ירושלים בימי הביניים
קטגוריה:מסע הצלב הראשון
רומאריו באלדה

**רומאריו באלדה** (בפורטוגזית: **Romário Baldé**; נולד ב-25 בדצמבר 1996) הוא כדורגלן מגינאה ביסאו המשחק בעמדת הקיצוני בווהאן ת'רי טאונס.

## קריירת מועדונים
באלדה נולד בביסאו שבגינאה ביסאו. התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של אסטרלה אמדורה אליה הצטרף בגיל 10 וכעבור שנתיים הצטרף לזו של בנפיקה ליסבון. היה שותף להעפלה של קבוצת הנוער לגמר ליגת האלופות לנוער בו הפסידה לברצלונה. ב-9 באוגוסט 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצת המילואים במשחק נגד טרופנסה.

ביולי  חתם לחמש שנים בבנפיקה וכעבור זמן קצר הושאל לטונדלה. ב-13 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 1-0 לויטוריה דה גימארייש. 3 שבועות לאחר מכן, הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד מוריירנסה.

ב-25 באוגוסט 2017 חתם לשלוש שנים בלכיה גדנסק מליגת העל הפולנית. ב-31 באוגוסט 2018 הושאל לאקדמיקה דה קוימברה.

ב-2 בספטמבר 2019 חתם בז'יל ויסנטה. ב-31 בינואר 2020 הושאל לליישואש. בסיום העונה שוחרר מז'יל ויסנטה והיה שחקן חופשי במשך שנה.

ב-13 ביולי 2021 הצטרף לדוקסה קאטוקופיה מליגת העל הקפריסאית. ב-7 בינואר 2022 חתם בא.א.ל. לימסול.

בקיץ  חתם ברצ'בורי מליגת העל התאילנדית.

ב-19 בפברואר 2024 באלדה חתם בווהאן ת'רי טאונס.

## קריירה בינלאומית
באלדה שיחק בצעירותו בנבחרות הצעירות של פורטוגל. ב-8 ביוני 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גינאה ביסאו במשחק ידידות נגד .

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים פורטוגזים
קטגוריה:כדורגלנים מגינאה ביסאו
קטגוריה:חלוצי כדורגל פורטוגזים
קטגוריה:גינאה ביסאו: חלוצי כדורגל
קטגוריה:ביסאו: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני טונדלה
קטגוריה:כדורגלני לכיה גדנסק
קטגוריה:כדורגלני אקדמיקה דה קוימברה
קטגוריה:כדורגלני ז'יל ויסנטה
קטגוריה:כדורגלני ליישואש
קטגוריה:כדורגלני דוקסה קאטוקופיה
קטגוריה:כדורגלני א.א.ל. לימסול
קטגוריה:כדורגלני ראטצ'אבורי
קטגוריה:כדורגלני נבחרת גינאה ביסאו
קטגוריה:ספורטאים זרים בפולין
קטגוריה:ספורטאים זרים בקפריסין
קטגוריה:ספורטאים פורטוגזים בפולין
קטגוריה:ספורטאים פורטוגזים בקפריסין
קטגוריה:ספורטאים זרים בתאילנד
קטגוריה:ספורטאים זרים בסין
קטגוריה:אישים מגינאה ביסאו שנולדו ב-1996
קטגוריה:פורטוגזים שנולדו ב-1996
פרטיקה

**פרטיקה** (שם מדעי: *Pertica*) הוא סוג של צמח נכחד מהקבוצה חסרי קשקשים, שהתקיים בתקופת הדבון שבעידן הפלאוזואיקון באמריקה הצפונית, ושכלל 3 מינים.

## מינים
המין *Pertica quadrifaria* תואר בשנת 1972 בצפון מיין והגיע לגובה מטר אחד. הוא היה בנוי מגזע ראשי וישר עם ענפים צדדיים שהתפתחו באופן דיכוטומי, והסתעפו פעמים רבות במרווחים קצרים יותר ויותר. חלק מהענפים העליונים נשאו מנבגים אליפסואידיים בצברים הדוקים ייחודיים. הענפים היו מסודרים בתבנית ספירלית, ויצרו ארבע שורות אנכיות, מקור שם המין *quadrifaria*.

המין *Pertica varia* תואר בשנת 1976 במזרח קנדה. גובהו היה 3 מטרים, יותר מהמין *Pertica quadrifaria*.

המין *Pertica dalhousii* תואר בשנת 1978 בניו ברנזוויק שבקנדה. הגובה של מין זה אינו ידוע אך משערים שהוא דומה למין *Pertica quadrifaria*. דגימות נוספות אולי היו שייכות למין נוסף אך הדגימות לא השתמרו היטב. הצמח נכחד בסוף הדבון, והוחלף בצמחים גדולים יותר.

## פילוגנטיקה
ההבחנה בין הגבעול לענפים בצמח זה כמו בצמחים וסקולריים נחשבת כייצוג של שלב מוקדם בהתפתחות דפוס צמיחה, שהוביל מאוחר יותר להתפתחות של עלים גדולים. בהתאם לכך קלדוגרמה שפורסמה בשנת 2004 מציבה את מין זה בבסיס העץ האבולוציוני של צמחי הזרע.

בניגוד לכך, רות'וול (1999) הפריד בין טרימרופיטים, כמו פרטיקה, לבין פרוגימנוספרמופיטים, כמו טטראקסילופטריס, כאשר רק האחרון הוא בבסיס צמחי הזרע.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:צמחים שחיו בפלאוזואיקון
קטגוריה:חסרי קשקשים
קטגוריה:צורות חיים שחיו בדבון
בתי בושת במחנות הריכוז של גרמניה הנאצית

[שמאל|ממוזער|240px|בית בושת במחנה [מאוטהאוזן]]
במלחמת העולם השנייה הקימה גרמניה הנאצית **בתי בושת במחנות הריכוז** על מנת ליצור תמריץ לאסירים לשתף פעולה. בסופו של דבר בתי הבושת שימשו בעיקר את הקאפו, משום שאסירים רגילים היו בדרך כלל תשושים מדי ונזהרו מחשיפה לתוכניות האס אס. בתי הבושת במחנה לא הביאו לעלייה ניכרת ברמת הפריון בעבודה של האסירים.

הנשים שאולצו להיכנס לבתי הבושת הללו הגיעו בעיקר ממחנה הריכוז ראוונסבריק. ההערכה היא שלפחות 34,140 אסירות אולצו לעבדות מינית במהלך שלטון הרייך השלישי.

## תפעול
בית הבושת הראשון הוקם במאוטהאוזן בשנת 1942. לאחר 30 ביוני 1943 החל להתקיים בית בושת במחנה אושוויץ, והחל מ-15 ביולי 1943 בבוכנוואלד. במחנה הריכוז נוינגמה הוקם בית בושת בתחילת 1944, ובדכאו במאי 1944, של דורה-מיטלבאו בסוף הקיץ של 1944, ושל זקסנהאוזן ב-8 באוגוסט 1944. ישנם תאריכים סותרים לבית הבושת בפלוסנבירג: מקור אחד טוען בקיץ 1943, ואחר קובע שהוא לא נפתח לפני 25 במרץ 1944.

בתי הבושת במחנה נבנו בדרך כלל כצריפים מוקפים בגדר תיל, עם חדרים בודדים קטנים לעד 20 אסירות, בהשגחת נשים בשורות הנאצים. הנשים הוחלפו בתדירות גבוהה עקב תשישות ומחלות, ובדרך כלל נשלחו אל מותן מאוחר יותר. בתי הבושת היו פתוחים רק בשעות הערב. הנשים הותאמו ללקוחות על ידי איש אס אס. חלק מהנשים עברו עיקור בכפייה וכן הפלות כפויות, שגרמו לרוב למוות.

ישנן עדויות (שנויות במחלוקת במקצת) שבחלק מבתי הבושת, ייתכן שלנשים היו קעקועים על החזה שלהן שאומר פלד-הורה ("זונת שדה").

נושא הזנות הכפויה במחנות נרמז בזיכרונותיהם של הניצולים כבר ב-1972, כאשר יצאה לאור המהדורה הראשונה של ספרו של היינץ הגר. עם זאת, הנושא נשאר ברובו טאבו במחקרי הנאציזם עד אמצע שנות ה-90, כאשר פרסומים חדשים של חוקרות שברו את השתיקה.

לעיתים פיתה האס אס נשים לשרת בבתי הבושת על ידי הבטחה שיקבלו יחס אנושי יותר או הפחתת עונשן הבלתי מוגבל.
[שמאל|ממוזער|240px|[היינריך הימלר מבקר בבית הבושת של מאוטהאוזן]]

### הומוסקסואלים

בנוסף לשימוש בבתי בושת במחנות כאמצעי לשלוט באסירים, לעודד שיתוף פעולה ולמנוע מהומות ובריחות, היינריך הימלר התכוון שישמשו אותם כאמצעי ללמד לאסירים משולשים ורודים (הומוסקסואלים). הגר טוען כי הימלר הנחה שכל האסירים ההומוסקסואלים יגיעו לביקורי חובה בבית הבושת במחנה פעם בשבוע כאמצעי "לרפא" אותם מההומוסקסואליות שלהם.

## בתרבות
הסרט התיעודי הצרפתי "לילה וערפל" הזכיר את קיומם של בתי בושת במחנות ריכוז כבר בשנת 1955. סרט זה, של הבמאי אלן רנה, כלל קטעים מקוריים נרחבים של המחנות והתבסס על ראיונות עם ניצולים. בתי בושת של מחנות ריכוז גרמניים הוצגו מחדש גם בסרטי ניצול נאציים בדיוניים שנעשו בשנות ה-70 כמו אילסה, היא הזאב מהאס.אס , האורגיה האחרונה של הרייך השלישי , מחנה הניסויים של ה-SS  ומחנה האהבה הנאצי 27 . דוגמאות לספרות ישראלית בנושא כוללות את ספרו של הסופר ק. צטניק, בית הבובות ואת סדרת ספרי סטאלג.

הסופר הצ'כי ארנושט לוסטיג כתב רומן בשם עיניים ירוקות מקסימות, המספר את סיפורה של ילדה יהודייה בת 15 שגורשה למחנה ונאלצה לשרת בבית בושת במהלך מלחמת העולם השנייה. בדרמת הטלוויזיה האוסטרלית המתרחשת בשנות ה-50, , הדמות הראשית, שרה אדמס, היא אוסטרלית שהתגיירה ונכלאה במחנה הריכוז ראוונסבריק לפני שנאלצה להיכנס לבית בושת במחנה.

## ראו גם
* פשעי המלחמה של הוורמאכט

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פשעי מלחמה של גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:עבודת כפייה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:השואה: מחנות ריכוז
דיוויזיית הצנחנים השישית (ורמאכט)

ממוזער|ימין
**דיוויזיית הצנחנים השישית** (בגרמנית: **6. Fallschirm-Jäger-Division**) הייתה דיוויזיית פאלשירמייגר של הלופטוואפה במהלך מלחמת העולם השנייה, שפעלה בין 1944 ל-1945.

## היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה באופן רשמי בצרפת ביוני 1944, בפיקודו של רידיגר פון הייקינג. והכילה את רגימנטים הצנחנים ה-16 (אף על פי שהרגימנט ה-16 נשלח במאי 1944 לפולין), ה-17, ה-18, ורגימנט הארטילריה ה-6 של הצנחנים.

רבים מלוחמי הדיוויזיה היו הקאדר האחרון שקיבל אימוני צניחה.

הרגימנט ה-16 הועבר לחזית המזרחית לפני שהדיוויזיה השתתפה בפעולה, ולאחר מכן הוגדר מחדש כרגימנט הגרנדירים המוצנח ה-3 והוקצה לדיוויזיית פאנצר מוצנחת השנייה הרמן גרינג. שאר הדיוויזיה נשלחה לקרב בנורמנדי בכוח של צוות קרב בלבד. ביולי ספגו הרגימנטים ה-17 וה-18 אבדות כבדות הן באנשים והן בציוד. הלוחמים ששרדו נסוגו להולנד כדי לבנות מחדש את הדיוויזיה, ולחמו שם בהמשך השנה, במיוחד במהלך מבצע פסיון. בתחילת 1945, הדיוויזיה נלחמה הקרב הרייכסוואלד, ונכנעה לכוחות בעלות הברית במאי.

## מפקדים
* רידיגר פון הייקינג (1 במאי 1944 – 3 בספטמבר 1944)
* הארי הרמן (3 בספטמבר 1944 – 1 באוקטובר 1944)
* הרמן פלוכר (1 באוקטובר 1944 – 8 במאי 1945)

## קישורים חיצוניים

* דיוויזיית הצנחנים ה-6, באתר lexikon-der-wehrmacht 

## הערות שוליים

6
עמנואל סמדיה

**עמנואל סמדיה** (באנגלית: **Emmanuel Samadia**; נולד ב-19 באפריל 2001 בפריטאון, סיירה לאון) הוא כדורגלן מסיירה לאון המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת הרטפורד אתלטיק מה-USL צ'מפיונשיפ ובנבחרת סיירה לאון.

## קריירת מועדונים
סמדיה החל את הקריירה המקצוענית שלו בקאלון מליגת העל של סיירה לאון. בחודש ינואר 2021 חתם בהפועל אום אל-פחם מהליגה הלאומית.

ב-28 ביולי 2022 חתם בהפועל ראשון לציון.

ב-28 בנובמבר 2023 חתם בהרטפורד אתלטיק ה-USL צ'מפיונשיפ.

## קריירה בינלאומית
ב-13 באוקטובר 2020 ערך סמדיה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סיירה לאון, בהפסד 0–1 לנבחרת ניז'ר במשחק ידידות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים מסיירה לאון
קטגוריה:סיירה לאון: קשרי כדורגל
קטגוריה:כדורגלני הפועל אום אל-פחם
קטגוריה:כדורגלני הפועל ראשון לציון
קטגוריה:כדורגלני נבחרת סיירה לאון
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים בארצות הברית
קטגוריה:ילידי 2001
דיוויזיית הצנחנים השמינית (ורמאכט)

**דיוויזיית הצנחנים השמינית** (בגרמנית: **8. Fallschirm-Jäger-Division**) הייתה דיוויזיית פאלשירמייגר של הלופטוואפה במהלך מלחמת העולם השנייה, שלחמה בקרבות החזית המערבית.

## היסטוריה
הדיוויזיה הייתה אמורה לקום במקור בספטמבר 1944, אך צו זה בוטל. הדיוויזיה הוקמה בינואר 1945, בפיקודו של ולטר ואדהן לאורך כל קיומה. היא הייתה דיוויזיית פאלשירמייגר בתואר בלבד ואומנה ושירתה כיחידת חי"ר רגילה. היא הכילה את הרגימנטים המוצנחים ה-22, ה-24 וה-32.

הדיוויזיה לחמה בהולנד ולאחר מכן נסוגה דרך גרמניה, לבסוף נלכדה בכיס הרוהר באפריל 1945 והושמדה.

## קישורים חיצוניים
* אודות הדיוויזיה באתר lexikon-der-wehrmacht 

## הערות שוליים

8
נקודת סידינס

[ממוזער|[מפה טופוגרפית של האי ליווינגסטון.]]
**נקודת סידינס** (באנגלית: **Siddins Point**) היא לשון יבשה בחוף הצפוני של האי ליווינגסטון, באיי שטלנד הדרומיים, שבאנטארקטיקה.

הנקודת פורצת במרכזו של ראשו של מפרץ הירו.

## היסטוריה
### מקור השם

שמה של הנקודה ניתן לה בשנת 1958 על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.

לשון היבשה נקראת על שם קפטן ריצ'רד סידינס (Richard Siddins), רב החובל של אניית ציד כלבי הים האוסטרלית לינקס (Lynx), שיצאה מנמל סידני, והגיעה לאיי שטלנד הדרומיים בעונת הקיץ האנטארקטי שבין השנים 1820–1821 והעונה שבין השנים 1821–1822.

לעיתים הופיעה במפות שגיאת כתיב בשם של לשון היבשה - והיא מופיע בכתיב "נקודת סידונס" (Siddons Point).

סידינס
היא ענדה סרט צהוב

**היא ענדה סרט צהוב** (באנגלית: **She Wore a Yellow Ribbon**) הוא מערבון אמריקאי משנת 1949 בבימויו של ג'ון פורד, עם ג'ון וויין בתפקיד הראשי.

זה השני בטרילוגית המערבונים של פורד-וויין, אחרי "מבצר האפאצ'ים" (1948) ולפני "ריו גראנדה" (1950).

שם הסרט נובע מהשיר הפופולרי "היא ענדה סרט צהוב" שהתפרסם במלחמת העולם הראשונה, עבר שינוי מילים ומנוגן במצעדים בארצות הברית וברחבי העולם. מקורו במנהג של נשות הצפון במלחמת האזרחים האמריקאית לענוד סרט צהוב עד שאהוביהם יחזרו מהמלחמה. השיר ידוע גם בביצוע של האחיות אנדרוז ומקהלת מיץ' מילר.

וינטון הוק זכה בפרס אוסקר לצילום הטוב ביותר - צבע.

פרנק נאנגט ולורנס סטאלינגס היו מועמדים לפרס גילדת הכותבים של אמריקה למערבון הטוב ביותר.

הסרט צולם בעמק מוניומנט בו צולמו מערבונים רבים.

## תקציר העלילה
קפטן נתן בריטלס (ג'ון וויין) מפקד על פלוגת פרשים של צבא ארצות הברית במצודת "פורט סטארק". הוא עומד לפרוש מהצבא לאחר שירות של ארבעים שנה. השנה היא 1876 לאחר ניצחון האינדיאנים על צבאו של ג'ורג' ארמסטרונג קסטר בקרב קרב ליטל ביגהורן. בעקבות הניצחון התעוררות רגשות המלחמה בשבטי שאיין והאפאצ'י ותפקידו האחרון של בריטלס הוא למנוע המשך מלחמות האינדיאנים.

את בריטלס משרת סרג'נט קווינקנון (ויקטור מקלגלן) שמכור לטיפה המרה. קציניו הם לוטננט ראשון פלינט קוהיל (ג'ון אגר) ולוטננט שני רוס פנל (הארי קארי ג'.). על החיילים מפקד סרג'נט טייר (בן ג'ונסון) לוחם לשעבר בצבא הקונפדרציה. מפקד המצודה מייג'ור מק אולשארד (ג'ורג' אובראיין) מטיל על בריטלס ללוות את אשתו אבי (מילדרד נטוויק) ואחייניתו אוליביה (ג'ואן דרו) לSudros Wells משם יעלו על כרכרה מזרחה.

על חסדיה של אוליביה היפהפייה מתחרים שני הקצינים קוהיל ופנל. היא עונדת סרט צהוב וכל אחד חושב שזה למענו.

כשהם מגיעים למקום מסתבר שהאינדיאנים התקיפו והציתו אותו. הם מטפלים בפצועים וחוזרים עם האנשים לפורט סטארק בהרגשת תבוסה.

בריטלס יוצא לדבר עם ראש השבט כמשימה אחרונה לפני פרישתו. לפני היציאה עורכים לו פקודיו מסדר פרידה ומגישים לו שעון כסף כמתנת פרידה.

הפגישה עם ראש השבט היא מוצלחת ונשיהם מעשנים מקטרות שלום אך בריטלס מבחין שצעירי השבט שואפים למלחמה. הם גם הרגו את סוחר הנשק ושדדו את רוביו.

בריטלס מתכן התקפה על מכלאות הסוסים שלהם. בהתקפה מתחוללת מהומה והסוסים בורחים צפונה ולשבט לא נותר ברירה אלא לסגת.

בריטלס עוזב לקליפורניה אך באמצע הדרך מגיע אליו סרג'נט טייר ומודיע לו כי הגנרלים פיליפ שרידן וויליאם שרמן והנשיא יוליסס ס. גרנט החליטו להעלותו לדרגת לוטננט קולונל. הוא חוזר לפורט סטארק ונוכח בטקס האירוסין של לוטננט קוהיל ואוליביה. הוא מקבל זר פרחים ומניח אותו על קברה של אשתו המנוחה בבית הקברות הסמוך.

## צוות השחקנים

## קישורים חיצוניים

*קדימון להיא ענדה סרט צהוב, באתר יוטיוב
*יציאה למשימה על רקע של "היא ענדה סרט צהוב", באתר יוטיוב
*היא ענדה סרט צהוב - האחיות אנדרוז, באתר יוטיוב
*היא ענדה סרט צהוב - מקהלת מיץ' מילר, באתר יוטיוב
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1949
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי RKO
קטגוריה:מערבונים
קטגוריה:סרטים מבוססי סיפורים קצרים
קטגוריה:סרטי ג'ון ויין
קטגוריה:סרטי ג'ון פורד
דניאלסון

קטגוריה:שמות משפחה שוודיים
קטגוריה:שמות משפחה פטרונימיים
קטגוריה:שמות משפחה המבוססים על השם דניאל
קאסטת הואישיה

**ואישיה** (בסנסקריט: **वैश्य**) היא אחת מארבע הוארנות במדרג הקסטאי בחברה ההודית והנפאלית. נמצאת במקום השלישי במדרג הקסטאי.

בני קאסטת הואישיה ידועים בעיסוקם במסחר, בנקאות, בעלות על שטחים, אחזקה של עדרי חיות.

ואישיה היא הקסטה השלישית במדרג הקאסטות. הקאסטה הראשונה היא הברהאמינים, הכהנים ואנשי הדת. הקאסטה השנייה היא הקשטרייה, הלוחמים. הקאסטה השלישית היא הואישיה, הסוחרים. והרביעית היא השודרה, המשרתים והעבדים.

מקורה של קאסטת הואישיה הוא במזמור 'המנון לאדם' בה מתוארת צמיחת הואישיה מהבטן והירכיים כסימן לכח יצרני ופוריות.
קאסטת הואישיה כאחת משלוש הקאסטות הראשונות רשאית ללמוד את כתבי הקודש.

אחד מהאנשים הבולטים שנחשב ואישיה הוא מהאטמה גנדי.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:הודו: דמוגרפיה
קטגוריה:נפאל: דמוגרפיה
אלברט גרוס

**אלברט גרוס** (בהונגרית: **Grósz Albert**; נאג'ווארד, 12 בינואר 1819 – נאג'ווארד, 18 במרץ 1901) היה דוקטור לרפואה יהודי-הונגרי, רופא עיניים, מנהל בית חולים. הוא היה חבר בשושלת רופאי העיניים רב-דורית. אביו היה פרידייש גרוס (1798–1858), בנו היה אמיל גרוס (1865–1941), ונכדו היה אישטוואן גרוס (1909–1985), כולם היו רופאי עיניים.

## קורות חיים
אלברט גרוס סיים את הגימנסיה בנאג'ווארד והמשיך את לימודיו באוניברסיטת וינה, שם קיבל ב-1845 את התואר ברפואה, וכן הסמכה בכירורגיה וברפואת עיניים. לאחר סיור לימודי קצר בחו"ל השתקע בנאג'ווארד ב-1846. בתקופת מהפכת 1848 בהונגריה ומלחמת העצמאות (כפי שההונגרים מכנים) בשנים 1848–1849 היה תחילה רופא צבאי כללי ב"מחנה דנובה התחתונה" של הצבא ההונגרי ולאחר מכן מנהל בתי החולים הצבאיים בנאג'ווארד. מ-1852 עד 1867 היה הרופא הראשי של העיר נאג'ווארד ומ-1867 היה גם רופא משפטי מלכותי. בשנת 1867 קיבל את צלב הכבוד המוזהב של מסדר פרנץ יוזף. ב-1858 קיבל לידיו את ניהול בית החולים לעיניים שייסד אביו, פרידייש גרוס. הוא היה "חבר יוצא מן הכלל" ב"מועצה הלאומית לבריאות הציבור" בהונגריה.

## מאמריו (מבחר)
הם הופיעו תדיר בכתבי העת הבאים:
* מאגר רפואי - Orvosi Tár (1848. פרוטוקול לגבי ההצעה שנבחרה על ידי ועד הרופאים של העיר פשט)
* שבועון רפואי - (Orvosi Hetilap 1866-1864. המכון לרפואת עיניים של נאגווארד 1863–1865)
* רופאים וחוקרי טבע הונגרים (1864). מחלות עיניים וסיבות נפוצות לקטרקט בהונגריה)
* כתב עת למורים עממיים - Néptanítók Lapja (1868. מה צריך לעשות כדי להגן על יילודים מעיוורון תמידי?)

## עבודותיו ומחקריו
* ההשפעה הטובה של מעונות יום לתינוקות, למען האנשים העובדים. נאג'ווארד, 1853
* הזמנה למענקים למעונות יום. נאג'ווארד, 1854
* המרחצאות של נאג'ווארד. מדריך לשימושים של תושבי הספר. נאג'ווארד, 1855
* על מחלות עיניים במצרים. נאג'ווארד, 1860 (גם בגרמנית)
* מגלגלי העיניים של יילודים. בודפשט, 1883 (אותו הדבר בגרמנית. בודפשט, 1883)
* דיווחי בית החולים לעיניים של נאג'ווארד

## לקריאה נוספת
* אנדראש גרגיי: לקסיקון של רופאים יהודים הונגרים מפורסמים. בודפשט, מכבי, 2001
* פאל גויאש: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים. אגודת הספרנים והארכיונאים ההונגרים. 1939–1944
* לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. אלברט גרוס
* יוז'ף סיניאי: חייהם ויצירותיהם של רופאים הונגרים. 1894

## קישורים חיצוניים
* שנתון של הסתדרות הרפואית של פשט 1855

קטגוריה:רופאים יהודים הונגרים
קטגוריה:חברי מסדר פרנץ יוזף
קטגוריה:רופאי עיניים יהודים הונגרים
קטגוריה:מנהלי בתי חולים יהודים
קטגוריה:רופאים צבאיים יהודים
קטגוריה:ילידי 1819
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1901
פרס המוזיקה של בילבורד לאמן החברתי המוביל

**[[פרסי המוזיקה של בילבורד|פרס המוזיקה של בילבורד]] לאמן החברתי המוביל** היא אחת משלוש הקטגוריות שנבחרות על ידי הקהל בטקס. הפרס מוענק על סמך אינטראקציות גדולות של מעריצים עם מוזיקה, כולל סטרימינג ומעורבות חברתית, יחד עם תוצאות ההצבעה העולמיות.

בשנת 2011 הפרס הוענק לראשונה לג'סטין ביבר, שהוא שיאן המועמדויות בקטגוריה עם שמונה מועמדויות, ואחריו אריאנה גרנדה עם שבע, BTS עם חמש, בעוד ריהאנה וטיילור סוויפט עם ארבע לכל אחת. ביבר הוא גם המועמד המעוטר ביותר עם שש זכיות רצופות. רצף הניצחונות שלו נשבר ב2017 על ידי BTS, שהיו להקת הקיי-פופ הראשונה שהייתה מועמדת וזכתה בפרס בילבורד. הם זכו בפרס במשך חמש שנים רצופות.

## זוכים ומועמדים

## שיאני זכיות

## שיאני מועמדויות

## הערות שוליים

אמן חברתי המוביל
Hold My Hand (שיר של ליידי גאגא)

"**Hold My Hand**" (בעברית: "**החזק את ידי**") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת האמריקאית ליידי גאגא. את השיר הוציאה לאור ב-3 במאי 2022 חברת התקליטים אינטרסקופ רקורדס, כסינגל המוביל מתוך הפסקול של הסרט "Top Gun: Maverick". השיר נכתב על ידי גאגא עצמה לצד בלאד פופ, שגם הפיקו אותו ביחד עם בנג'מין רייס.

השיר מועמד לשיר השנה לשנת 2022, בפרס בחירת הקהל.

## רקע והקלטה
באפריל 2021 פרסם אתר הרכילות "ShowBiz 411" כי גאגא עתידה להופיע בפסקול של הסרט "Top Gun: Maverick". השמועה החלה להתפרסם בעיתוני מוזיקה רבים ומוכרים יותר דוגמת *W*.

באפריל 2022 החלה גאגא לפרסם הודעות ללא משמעות בחשבון הטוויטר שלה. לאחר שהשיר יצא לאור התגלה כי אלה היו מילותיו. היא הכריזה באופן רשמי על תאריך יציאת "Hold My Hand" ב-27 באפריל. בנוסף, חשפה כי היא כתבה את השיר במשך שנים, וכעת זה הזמן הנכון להוציא אותו לאור, לטענתה, כיוון שהוא משתלב יחד עם עלילת הסרט ואופי של העולם שהשתנה עקב מגפת הקורונה. טיזר לשיר פורסם ב-30 באפריל.

## קידום
"Hold My Hand" עתיד להישלח לרדיו מוזיקה עכשווית למבוגרים ולרדיו להיטים עכשוויים בחלוף שבוע מיציאתו. גאגא אף הצהירה כי השיר יכלל ברשימת השירים של סיבוב ההופעות "The Chromatica Ball.

השיר הועמד לכמה פרסים ומועמדויות ביניהם הפרס לשיר הפסקת הטוב ביותר בהוליווד.

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי ליידי גאגא
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי בלאדפופ
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ליידי גאגא
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי בלאדפופ
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי ליידי גאגא
קטגוריה:שירים מסרטי קולנוע
קטגוריה:בלדות משנות ה-2020
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אינטרסקופ רקורדס
רותי (צבועה)

[ממוזער|250x250 פיקסלים|רותי הצבועה על רקע [מודיעין-מכבים-רעות]]
**רותי** הייתה צבועה מפוספסת שהתפרסמה עקב נוכחותה בסביבה עירונית, בייחוד בעיר מודיעין. ניסיונות לכידתה כשלו לאחר שזו חזרה למודיעין בכל פעם שנלכדה ושוחררה. רותי הסתגלה לחיים בעיר ולמדה אף לחצות כבישים במעברי חצייה.

בינואר 2018, תושבי מודיעין דיווחו על צבועה שמשוטטת בלילות בגינות בתיהם ומחטטת בפחי האשפה בשכונות, וברשתות החברתיות של העיר התפרסמו צילומים של הצבועה. בעקבות זאת החל מאבק ציבורי בעד ונגד לכידתה. עם הזמן, הפכה רותי לסמל, והעלתה את המודעות בקרב הציבור לקונפליקט בין חיות הבר לבין הסביבה העירונית ומהו הפתרון הראוי לשילוב ביניהן.

רשות הטבע והגנים ניסתה להרחיק את הצבועה מהעיר, אך ניסיונות אלו כשלו, לאחר שזו חזרה למודיעין בכל פעם שנלכדה ושוחררה. רותי הסתגלה לחיים בעיר ולמדה אף לחצות כבישים במעברי חצייה.

במאי 2019 נצפתה רותי כשהיא יחד עם שלושת גוריה. באוגוסט באותה שנה הודיעה רשות הטבע והגנים כי רותי נלכדה והועברה למיקום סודי.

ביולי 2022 נדרסה למוות בכביש 443.
ב-13 באוגוסט התקיימה צעדה בה צעדו כ-200 איש באורך 2 קילומטר לזכרה, מרחוב עמק האלה במודיעין ועד לנקודה שבה נמצא הפגר שלה.

## ניסיונות לכידתה
רשות הטבע והגנים לכדה את רותי פעמיים, ושחררה אותה במרחק רב מהעיר. למרות המרחק הרב, רותי חזרה אל מודיעין בתוך מספר ימים. בדצמבר 2018, הורה בית המשפט לאנשי רשות הטבע והגנים ללכוד את רותי בתוך כשלושים ימים. לאחר הלכידה, רותי הייתה אמורה לעבור אל חי-בר יוטבתה. לאחר התאקלמות בשמורה הייתה אמורה לצאת לחופשי באזור הדרום. מאז החלטת בית המשפט החלו ברשות הטבע והגנים במבצע ללכידתה, שכלל שעות רבות של חיפושים אחריה ואף שימוש במסוק אולם רותי לא נתפסה.

מספר שבועות לאחר מכן, בעקבות החשש שפיתחה הצבועה מבני האדם, המליצה רשות הטבע והגנים על הפסקת ניסיונות הלכידה. לפי הרשות, בשל המרדף המתמשך אחריה פיתחה הצבועה רגישות רבה לקרבת בני אדם אליה. הנחת העבודה היא שכאשר הצבועה תהיה דרוכה פחות ניתן יהיה לשוב לניסיונות הלכידה שלה. כמו כן, לאורך תקופת חיפושים זו נלכדו באזור מודיעין שלושה צבועים נוספים, ששוחררו לטבע לאחר שמשדר הוצמד לצווארם. רשות הטבע והגנים גילתה גם כי כמות הצבועים החיים באזור מודיעין גדולה בהרבה משחשבו, ומסתבר כי ברדיוס של 10 קילומטרים מהעיר מתגוררים לא פחות מ-14 פרטים שונים.

## פרסום
אביטל יוגב, שניהלה את קהילת מודיעין של החברה להגנת הטבע, פתחה בשם הצבועה בלוג בפייסבוק, ונתנה לה את שמה – רותי, שם חיבה של מקום הימצאה – רעות. הבלוג לווה על ידי אנשי מקצוע ואקולוגים, ביניהם שמוליק ידוב, יובל דקס, עמיר בלבן, עינת בר-זיו, וניסה לשנות את תדמית הצבועה בעיני התושבים מחיית בר מפחידה, לדמות אהודה, שתושבי העיר יתגאו בה. מטרת הבלוג הייתה לחדד את הקונפליקט בין חיות הבר לבין הסביבה העירונית, תוך דיון על הפתרון הראוי לשילוב ביניהן.

תמונתה של רותי מנמנמת, אותה צילם אריאל פילדס, זכתה בציון לשבח בתחרות הבין-לאומית "צלם הטבע של השנה" של המוזיאון להיסטוריה של הטבע ב-2019.

בנוסף לכך, זכתה תמונתה של רותי מתמתחת, שגם אותה צילם אריאל פילדס, בציון לשבח בתחרות הצילום הבין-לאומית "סיינה" באיטליה ב-2021.

## ראו גם
* חומיבבה (נמרה)
* תופעת חזירי הבר בחיפה
* תופעת הכרישים בחדרה
* אסון העטלפים בחדרה
* דריסת חיות בר בישראל

## קישורים חיצוניים
* על צבועים ואנשים, סרטון באתר יוטיוב (אורך 01:32)
* אלון שרביט, 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יונקים מפורסמים
קטגוריה:ישראל: בעלי חיים והאדם
קטגוריה:ישראל: בעלי חיים מפורסמים
קטגוריה:מודיעין-מכבים-רעות
זכריה הכהן (רב)

הרב **זכריה הכהן** (ה'תרנ"ח, 1898 – ט' באייר ה'תשכ"ז, 20 במאי 1967) היה רבו של המושב נהלל ורבה של תנועת המושבים.

## קורות חיים
נולד בשנת 1898 (ה'תרנ"ח) לשלום ושרה ב שבתימן. למד תורה מפי רבני עירו ורבני ד'מאר. כן למד כשנתיים בצנעא, ונסמך לרבנות בידי הרב הראשי רבי יחיא יצחק הלוי. בדרכו ארצה התעכב כשנתיים בשיך עותמאן, הסמוכה לעדן, ושימש בה ברבנות. עלה ארצה עם משפחתו בתחילת שנות ה-20, התיישב תחילה בנס ציונה והתפרנס מעבודה בפרדסים. בהמשך נתמנה על השחיטה במקום.

באמצע שנות ה-20 עבר הרב הכהן לכפר נהלל בשל בקשתם של הורי החלוצים, אשר שמרו על כשרות וביקשו שיהיה שוחט בכפר. תחילה התגוררה המשפחה באוהל לצד צריף בית הכנסת במקום. התפרנס משחיטה ומכירת בשר כשר למתיישבי הסביבה. בהמשך היה לרב המושב והיה מקובל על מתיישבי עמק יזרעאל כולו. לאחר הקמת המדינה, עם העלייה ההמונית, שימש כרבה של תנועת המושבים, במרכזה הקים מחלקה לסיפוק צורכי דת.

במסגרת תפקידיו הרבניים דאג לתחום החינוך הדתי, הכשרות, קבע מזוזות, ערך בריתות, הכין לבר מצווה, ערך חופות ורשם נישואין, הלוויות ועוד. בשנת 1932 (ה'תרצ"ב) שלח מכתב אל חיים נחמן ביאליק בעניין חיזוק הדת במושבות. כן היה חבר במועצת ההסתדרות ומזכירות תנועת המושבים. השתתף בוועידות מפא"י. היה ברשימת מפא"י לכנסת, במקום לא ריאלי. במסגרת עבודתו במחלקה הדתית בתנועת המושבים עסק רבות בקליטת עולים ושימש מדריך רוחני לעולי תימן שעלו בעליית על כנפי נשרים.

בחורף 1959 (ה'תשי"ט) השיב לראש הממשלה דוד בן-גוריון, אשר פנה אליו בעניין מיהו יהודי. בתשובתו הדגיש כי יהדותו של אדם נקבעת על פי ההלכה. עוד הוסיף כי יש לגייר בני זוג הנשואים ליהודים העולים ארצה ומעוניינים להצטרף לעם היהודי, גם כאשר מידת שמירת המצוות שלהם צפויה להיות מינימלית. באותה שנה, היה חבר מועצת רבני תימן הארצית עם הקמתה.

### פטירתו
ביום 12 במאי 1967 (ב' באייר ה'תשכ"ז) נסע הרב הכהן בטרמפ עם אביבה גפן (אחותו של משה דיין ואימו של יהונתן גפן). במהלך הנסיעה, בעקבות תקר בגלגל, התהפך הרכב. הרב הכהן נפצע אנושות ונפטר בבית החולים שבוע לאחר מכן, בהיותו כבן 69, בליל ה-20 במאי 1967 (ט' באייר ה'תשכ"ז). בהלווייתו שנערכה בנהלל השתתפו כ-1000 בני אדם, ביניהם בכירי ההסתדרות ומפא"י, שר הדואר ישראל ישעיהו ועוד. מצבת קברו מעוצבת בצורת טוטפות התפילין. כחצי שנה לאחר מכן נפטרה אביבה גפן.

## חיים אישיים
הרב זכריה הכהן היה נשוי לברכה (נפטרה בשנת 1982) ולהם שבעה ילדים. בנם הבכור משה נהרג בשנת 1941 כחייל אנגלי במלחמת העולם השנייה בטוברוק שבצפון לוב. בנם דוד ונכדם אביתר מתגוררים בנהלל.

## לקריאה נוספת
* הרב זכריה הכהן, 'כיצד הכו את המן בתימן', בתוך: **כיצד הכו את המן בתפוצות ישראל**, יום טוב לוינסקי (עורך), תל אביב תש"ז, עמ' 81–82
* פנחס קפרא, 'הרב זכריה כהן, ז"ל', **מני תימן ובשעריים**, רחובות תשל"ח, עמ' 382–283
* 'כהן, זכריה', בתוך: **אנציקלופדיה לחכמי תימן**, משה גברא (עורך), כרך א, ירושלים תשס"ג, עמ' 252

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* זכריה הכהן, באתר אלבום יזרעאל: שמות ראשונים
* הכהן, זכריה, באתר האגודה לטיפוח חברה ותרבות מורשת יהודי תימן
* הגיעו לאחרונה לארכיון, באתר נהלל
* אלי שטרן, עוד על הדתיים ובית הכנסת בנהלל, בבלוג נוטריקון

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים תימנים ישראלים
קטגוריה:נהלל: אישים
קטגוריה:פעילי ההסתדרות הכללית
קטגוריה:פעילי מפא"י
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות בנהלל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1898
קטגוריה:נפטרים ב-1967