חמישה חרצני תפוז

**חמישה חרצני תפוז** (באנגלית: **The Five Orange Pips**) הוא אחד מבין 56 סיפורי שרלוק הולמס הקצרים מאת ארתור קונן דויל. הסיפור פורסם לראשונה בבריטניה ב-The Strand Magazine בנובמבר 1891, כשהוא מלווה בשישה איורים מאת סידני פאג'ט. בארצות הברית פורסם הסיפור בדצמבר 1891, במהדורה האמריקאית של The Strand. זהו הסיפור החמישי בספר "הרפתקאותיו של שרלוק הולמס", שפורסם באוקטובר 1892.

## עלילה
ביום 29 בספטמבר 1887 מגיע לדירתו של הולמס צעיר בשם ג'ון אופנשאו. אופנשאו מספר להולמס ולידידו ד"ר ווטסון כי הוא חש שסכנה שאיימה על בני משפחתו בעבר שבה ומאיימת עליו. הוא מספר כי דודו, אליהו אופנשאו, היגר בצעירותו לפלורידה, שם השתתף כחייל וקצין במלחמת האזרחים האמריקנית ולחם בשורות צבא הקונפדרציה. בסביבות שנת 1869 חזר אליהו אופנשאו לאנגליה וקבע את מושבו בהורשאם שבמערב סאסקס. לדברי אופנשאו הצעיר, היה דודו אדם מסתגר וחם מזג שלא חפץ בחברה ואף נמנע מליצור קשר עם אחיו. נוסף על כך, הרבה לשתות ולעשן.

בן המשפחה היחיד לו הגה אליהו אופנשאו חיבה היה ג'ון אופנשאו הצעיר. הוא אף הפציר באחיו, אביו של ג'ון, שיאפשר לבנו להתגורר עמו. אליהו אופנשאו נתן לאחיינו הצעיר סמכויות רבות בניהול ביתו, עד שכאשר היה ג'ון בן 16 היה הוא האחראי על כל משק ביתו של דודו. החריג היחידי היה מחסן שאותו נעל אליהו אופנשאו ואליו לא התיר לאיש, כולל לאחיינו האהוב להיכנס.

בחודש מרץ 1883 קיבל אליהו אופנשאו מכתב ועליו חותמת הדואר של פונדיצ'רי שבהודו. המכתב לא הכיל דבר מלבד חמישה חרצני תפוז. על הדש הפנימי של המעטפה נכתבו האותיות K.K.K. פניו של דודו של ג'ון האפירו למראה המכתב ומהשיחה עמו הבין ג'ון כי במכתב מגולם איום על חייו של הדוד וכי מקורו של איום זה באירועים מעברו של אליהו אופנשאו. מאוחר יותר באותו היום הודיע הדוד לאחיינו כי הוא מוריש את ביתו ואת כל רכושו לאחיו, הוא אביו של ג'ון אופנשאו וכי ממנו יעבור הרכוש, בבוא היום, לג'ון עצמו. הדוד אליהו הזהיר את ג'ון כי זוהי ירושה מסוכנת. במעמד זה שם ג'ון לב כי דודו שרף כמה מסמכים באח טרם שיחתם.

שבעה שבועות לאחר, מכן ב-2 במאי 1883, יצא הדוד אליהו בלילה אל חצר אחוזתו כשהוא שיכור. למחרת בבוקר, נמצאה גופתו בבריכה רדודה שהייתה בחצר. שום סימני אלימות לא ניכרו בגופה וחבר המושבעים שחקר את האירוע הגיע למסקנה כי זו התאבדות. עם זאת, ג'ון, שהכיר את דודו, ידע כי מסקנה זו מופרכת.

לאחר מותו של הדוד אליהו עבר אחיו, יוסף, להתגורר באחוזה בהורשאם. כשבדקו ג'ון ואביו את החפצים שהותיר אחריו הדוד אליהו גילו שרובם קשורים לעברו כחייל וקצין במלחמת האזרחים. בתחילת שנת 1885 קיבל האב מכתב איום דומה לזה שקיבל אחיו אליהו לפני מותו. גם מכתב זה הכיל חמישה חרצני תפוז ואת ההנחיה "הנח את המסמכים על שעון השמש". ג'ון הפציר באביו לנסות ולהתמודד עם האיום אך האב זלזל באזהרות. ימים מספר לאחר קבלת המכתב הלך יוסף אופנשאו לבקר אחד מחבריו. הוא נמצא, שכוב מת בשוחת גיר, יום לאחר מכן. שוב, חקירת המקרה לא העלתה חשדות לרצח ופטרה אותו כתאונה. ג'ון חשד שזה אינו המצב אך לא הצליח למצוא שום עדות לאלימות שהופעלה כנגד אביו או אפילו לנוכחותו של אדם נוסף בזירת האירוע.

אופנשאו מספר להולמס כי יום לפני פגישתם קיבל אף הוא את האיום שבישר את מותם של דודו ושל אביו. הולמס מדגיש בפני אופנשאו כי הסכנה שאורבת לו אמיתית ומשמעותית, על אף שרשויות החוק אינן מוכנות להכיר בכך. הוא מורה לאופנשאו להניח את שאריות המסמכים שבידיו על שעון השמש ולצרף להם מכתב המסביר כי כל שאר המסמכים הושמדו. הולמס אף מורה לאופנשאו להישמר לנפשו, אך סבור כי אין סכנה שתארוב לו בדרכו הביתה היות שהוא מתכנן ללכת בדרכים הומות אדם עד הגיעו לרכבת.

לאחר שאופנשאו עוזב את דירתם של הולמס וווטסון, הולמס מסביר לווטסון כי הגיע למסקנה כי רודפיה של משפחת אופנשאו הם אנשי צוות של ספינת מפרש בשם "הכוכב הבודד". הרקע לרדיפה אחרי משפחת אופנשאו הוא יריבות של חברים לשעבר בארגון הקו קלוקס קלאן שכמה מיוצאיו משרתים בצוות הספינה. הולמס מסביר לווטסון כי הגיע למסקנה אחרי בדיקת תאריכי המכתבים והשוואתם לתאריכי הרציחות.

בבוקר למחרת, מגלה ווטסון בעיתון כי הולמס והוא איחרו את המועד - ג'ון אופנשאו מצא את מותו אמש כשנפל מגשר ווטרלו אל נהר התמזה. הולמס, מזועזע ופגוע, מחליט לקחת על עצמו את נקמת דמו של ג'ון אופנשאו. הוא שולח מעטפות עם חמישי חרצני תפוז אל רוצחיו של אופנשאו. במשך זמן ממושך הולמס וווטסון מצפים לעדכונים מיעדה של הספינה, סוואנה, ג'ורג'יה, אחר לאחר זמן הם מתבשרים כי נמצא באוקיינוס האטלנטי שריד של סירת הצלה המסומן באותיות ".L.S" והם מבינים כי "הכוכב הבודד" טבעה.

## הערות ספרותיות והיסטוריות
### תיארוך האירועים
על פי דבריו של ווטסון, הסיפור מתרחש בסוף ספטמבר 1887. מאידך, ווטסון מזכיר בסיפור את רשמיו מהחקירה הידועה בשם חותם הארבעה, חקירה שהתרחשה ב-1888. חלק מחוקרי הולמס נוטים, בין היתר בשל סיבה זו, לאחר את מועד התרחשות הסיפור של חמשת חרצני התפוז, לשנת 1889.

### זהותה של רעייתו של ווטסון
מהתייחסותו של ווטסון לפרשיית חותם הארבעה ניתו להבין שהסיפור מתרחש כאשר ווטסון כבר נשוי למרי מורסטן, אלא, שבחלק מין המהדורות, מציין ווטסון בתחילת הסיפור, כי רעייתו "נסעה אל אמה" (במהדורות אחרות "דודתה"), בעוד שמרי מורסטן הייתה יתומה. ייתכן, כמובן, כי מדובר בפליטת קולמוס, אך מעריצי הולמס רואים בכך עדות לקיומם של נישואין שלישיים בחייו של ווטסון.

### פעילותו של הקלאן
דויל מתייחס בסיפורו לדור הראשון של הקו קלוקס קלאן, אך למעשה, בעת כתיבת הסיפור היה הקלאן ארגון שחדל מלהתקיים. רק ב-1915 עתיד הארגון להתגבש שוב ולחזור ולפעול. יש בסיפור זה עדות נוספת ליחס המורכב שחש דויל כלפי יבשת אמריקה. יחס זה, שנתערבו בו חשש, משיכה והערכה, בא לידי ביטוי גם בסיפורים נוספים שבהם הולמס פותר תעלומה שתחילתה באמריקה וסופה באנגליה, כמו עמק הפחד, חקירה בשני והרפתקת הרווק רם-היחס.

## קישורים חיצוניים

*אגודת אדומי השיער - טקסט מלא באנגלית של הסיפור.
*אגודת אדומי השיער - ספר מוקלט

## הערות שוליים

קטגוריה:חוקרים פרטיים בדיוניים
קטגוריה:ספרות בלשית
קטגוריה:ספרי ארתור קונאן דויל
קטגוריה:שרלוק הולמס
קטגוריה:סיפורי שרלוק הולמס