open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
כביש 581

**כביש 581** הוא כביש אזורי הכולל שני מקטעים: כביש רוחב בעמק חפר, המחבר בין צומת הרא"ה על כביש 4 לצומת מגל וכביש אורך המחבר את צומת מגל לצומת כלניות על כביש 574.

## היסטוריה
הקטע הרוחבי של הכביש, מגבעת חיים להמעפיל היה לקראת ביצוע לאחר קום המדינה בפברואר 1949. העבודות על הכביש היו בעיצומן בפברואר 1950, ובאפריל 1950 קיבלה מועצה אזורית עמק חפר הלוואה מהממשלה לצורך סיום סלילת הכביש. מאזור קיבוץ המעפיל נמשך הכביש דרומה לכיוון גן יאשיה ובחן.

הקטע האורכי נסלל ככביש גישה לקיבוץ להבות חביבה ונועד לחבר אותה ליישובי מועצה אזורית מנשה. העבודה החלה בספטמבר 1951 והכביש נחנך בדצמבר 1952 בטקס רשמי, בעת שהיה דרך ללא זיפות. חברת אש"ד סירבה לספק שירות אוטובוסים על הכביש והכביש סבל מבלאי מהיר. בשנת 1962 דרש קיבוץ להבות חביבה שהמדינה תיקח על עצמה את עלות הקמת הכביש שכן הוא הפך להיות כביש אזורי המשרת מספר יישובים ולא הוגן שהעלויות יכוסו על ידי הקיבוץ לבדו.

בשנות ה-70 חוברו שני מקטעי הכביש. מאז פתיחת מחלף באקה-ג'ת על כביש 6 בשנת 2004 שימש כביש 581 לקישור בין כביש 6 לכביש 4, ולחיבור כביש 4 עם כביש 65 בדרך העוקפת את חדרה, גבר מאוד עומס התנועה בכביש. פתיחת כביש 9 ביולי 2014 שמה קץ לשימושים אלו בכביש והחזירה את השימוש בו לרמה המקומית.

כמה מהצמתים לאורך כביש 581 הוגדרו "צמתים אדומים" משום שהתרחשו בהם תאונות דרכים רבות. תושבי היישובים הקימו ועד פעולה, הנקרא 'מטה יישובי עמק חפר למען בטיחות בכביש 581' הקורא לרשויות לטפל בדחיפות במפגעי הבטיחות לאורכו ולהוציא אל הפועל את הפרויקטים הבטיחותיים המתוכננים על הכביש.. בשל כך, הוקמו לקראת סוף העשור השני של המאה ה-21 כיכרות במספר צמתים לאורך הכביש.
## מסלול הכביש

## קישורים חיצוניים

*

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: כבישים
קטגוריה:עמק חפר
קטגוריה:גבעת חיים
קטגוריה:עין החורש
קטגוריה:המעפיל
קטגוריה:באקה אל-גרבייה: תחבורה
קטגוריה:להבות חביבה
קטגוריה:חיבת ציון (מושב)
אולימפיאדת השחמט 1950

**[[אולימפיאדת השחמט]] התשיעית** אורגנה על ידי פיד"ה וכללה תחרות פתוחה ומספר אירועים נוספים לקידום השחמט. היא התקיימה בדוברובניק, שבקרואטיה, בין 20 באוגוסט ל-11 בספטמבר 1950.

## תוצאות הגמר

## מדליות אישיות

## קישורים חיצוניים

* מידע מידע על התחרות, באתר אולימפבייס 

קטגוריה:אולימפיאדת שחמט
קטגוריה:דוברובניק
קטגוריה:תחרויות שחמט ב-1950
קטגוריה:תחרויות שחמט ביוגוסלביה
פיטר מסיללה

**פיטר טספו מסיללה** (באנגלית: **Peter Tsepo Masilela**; נולד ב-5 במאי 1985) הוא כדורגלן עבר דרום אפריקאי ששיחק בעמדת המגן השמאלי. קבצתו האחרונה הייתה אמזולו.

## קריירה
מסיללה היה חלק מנבחרת דרום אפריקה שהשתתפה בגביעי אפריקה לאומות בשנים 2006 ו-2008. ב-31 באוגוסט 2007 הגיע לישראל וחתם על חוזה לארבע שנים במכבי חיפה, אליה עבר מהקבוצה הדרום אפריקאית בנוני פריימיר. מסיללה הובא כמחליף לאדורם קייסי ושיחק ברוב משחקי הליגה. במהלך העונה הוא נודע בעיקר בזכות הריצות שלו באגף ותמיכה בהתקפה. יכולת הכדרור שלו הקנתה לו את הכינוי "מסי-ללה", על שמו של ליונל מסי. בעונת 2009/2010 הצטיין מסיללה בעמדת המגן השמאלי של מכבי חיפה, וסיים כמלך הבישולים של הקבוצה באותה עונה, עם 13 בישולים ואף כבש שער אחד.

במונדיאל 2010 פתח מסיללה בהרכב נבחרת דרום אפריקה במשחק מול נבחרת צרפת ואף בישל את השער השני בניצחון 1-2.

בשנת 2011 היה על סף מעבר בהשאלה ללסטר סיטי, מועדון אנגלי מן הליגה השנייה. האנגלים שילמו למכבי חיפה 400 אלף יורו עם אופציית רכישה של עוד 1.6 מיליון יורו, אך כשהיה צריך לעבור בדיקות רפואיות ולחתום במועדון האנגלי העסקה התפוצצה במפתיע ומסיללה חזר לשורתה של מכבי חיפה. באוגוסט 2011 הושאל מסיללה לקבוצה הספרדית חטאפה תמורת 300 אלף יורו.

בקיץ 2012 חזר מסיללה לדרום אפריקה, וחתם בקבוצת קייזר צ'יפס.

## תארים
;מכבי חיפה
*אליפות - 2008/2009, 2010/2011
*גביע הטוטו - 2007/2008

## קישורים חיצוניים

* עמוד השחקן באתר הרשמי של מכבי חיפה

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים דרום אפריקאים
קטגוריה:מגני כדורגל דרום אפריקאים
קטגוריה:כדורגלני מכבי חיפה
קטגוריה:כדורגלני חטאפה
קטגוריה:כדורגלני קייזר צ'יפס
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:כדורגלני נבחרת דרום אפריקה
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2006
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2008
קטגוריה:כדורגלני גביע הקונפדרציות 2009
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2010
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2013
קטגוריה:ספורטאים זרים בספרד
קטגוריה:דרום אפריקאים שנולדו ב-1985
הבנק להסדרי סליקה בין-לאומיים

310px|ממוזער|שמאל|מפת חברי הארגון
**הבנק להסדרי סליקה בין־לאומיים** (באנגלית: The **Bank for International Settlements**, בראשי תיבות: **BIS**) הוא ארגון בין־לאומי של בנקים מרכזיים "המטפח שיתוף פעולה בין־לאומי בענייני מטבע ופיננסים ומשמש כבנק לבנקים מרכזיים.". עבודתו של ה-BIS נעשית באמצעות תת-ועדות, מזכירות קבועה וכן ועידה כללית שנתית של כל חבריו. BIS אף מספק שירותי בנקאות המוגבלים אך ורק לבנקים מרכזיים, או לארגונים בין־לאומיים, דוגמת BIS עצמו. מטה BIS נמצא בעיר בזל בשווייץ. BIS נוסד על פי תוכנית יאנג שנחתמה בהאג בשנת 1930.

בנק ישראל הצטרף כחבר לבנק להסדרי סליקה בין־לאומיים ב-14 בספטמבר 2003 לאחר שממשלת ישראל החליטה לקבל את הזמנת ה-BIS להצטרף לארגון.

## ארגון של בנקים מרכזיים
כארגון המאגד בנקים מרכזיים ה-BIS שואף למדיניות מוניטרית צפויה ושקופה יותר בין חבריו. בעוד שמדיניות מוניטרית נקבעת על ידי כל מדינה עצמאית, היא נתונה לביקורת של הבנק המרכזי ובנקים פרטיים וחשופה לספקולציות העשויות להשפיע על שערי המטבע הזר וגורל כלכלת היצוא. מחדלים בעדכון מדיניותו המוניטרית של בנק מרכזי בהתאם למציאות המשתנה וביצוע רפורמות נדרשות במועד, ובמידת האפשר בתיאום על שאר חברי ה-BIS וקרן המטבע הבין־לאומית, עלולים להוביל להפסדים בשיעור מיליארדי דולרים, בשעה שבנקים מנסים לקיים מדיניות במציאות של שוק חופשי אשר הוכחה כבלתי ריאלית בעבר. בנקים מרכזיים אינם קובעים מחירים באופן חד-צדדי, אלא מנסים לקבוע מטרות ולהתערב בשוק בזכות כוחם הפיננסי האדיר וסמכויות הפיקוח הנתונות בידיהם, כדי לעמוד ביעדי המטבע שנקבעו.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ארגוני כלכלה בין-לאומיים
קטגוריה:בנקאות
ברנאר דאבורדייא

**ברנרד דאבורדייא** (בצרפתית: **Bernard Dubourdieu**; 28 באפריל 1773 – 13 במרץ 1811) היה אדמירל צרפתי שהוביל את הכוחות הצרפתיים-ונציאניים בקרב באי ליסה ב-1811, שבמהלכו הוא מצא את מותו.

## ביוגרפיה

דאבורדייא החל את דרכו בגיל 16 על ספינת סחר. בשנת 1792 הצטרף דאבורדייא לצי ועלה בסולם הדרגות לסמל. הוא התגלה כבעל תושייה ויוזמה כאשר פיקד על הספינה האנטרפרנן (Entreprenant). הוא הועבר לפריגטה טופז (Topaze) ובשנה שלאחר מכן הוא פיקד על בלאטאוצ' ט.ר. משייטת של ו.י.ל.

דאבורדייא נלכד בטולון על ידי ספינה בריטית והועבר לגיברלטר, משם דאבורדייא הצליח לנוס על נפשו ללוריאנט. בעקבות המהלך הועלה בדרגה סגן של ואיסאיא enseigne de vaisseau, דאבורדייא הפליג על ספינת הקורבטה גאיאט (Gaieté). הספינה נלכדה ודאבורדייא נכלא בבית סוהר עד שנת 1799.

דאבורדייאנלכד בפעם השלישית באלכסנדריה בשנת 1800, הוא קודם לסגן של ואיסאיא de vaisseau. בשנת 1805 הועלה לדרגת סרן של פריגטה. ב-1807, במהלך פיקודו על הפריגטה Pénélope, לכד 13 אוניות סוחר – משא בריטיות. ב-27 בפברואר 1809, ביחד עם הפריגטה פאולין Pauline, לכד את אוניית הוד מלכותו פרוסארפין (HMS Proserpine) אשר הייתה במשימה להטיל מצור על טאולון.

ב-23 באוקטובר 1810 פשט דאבורדייא על האי ליסה ולכד 6 אניות בריטיות בנמל. משימתו של דאבורדייא הייתה לכבוש את האי ולהקים שם בסיס. דאבורדייא הועלה לדרגת אדמירל ויצא להפלגה עם שש פריגטות לקרב ליסה, שבמהלכו הביסו הבריטים את הצי הצרפתי ודאבורדייא נהרג בגיל 38.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אנשי צבא במלחמות נפוליאון
קטגוריה:אדמירלים צרפתים
קטגוריה:צרפתים במלחמות הנפוליאוניות
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1773
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1811
עומר בן-דור

**עומר בן דור** (נולד ב-18 במאי 1970) הוא ספורטאי ספורט נכים.

בן דור משותק בפלג גופו התחתון בעקבות תאונת דרכים בה היה מעורב בשנת 1994. לאחר תקופת אשפוז ושיקום הוא החל לעסוק בשחייה ומשנת 2000 ברכיבה על סוסים, בהנחיית המאמן דרור בן שאול. במקביל החל בן דור להתנדב במועצה הלאומית למניעת תאונות. כמתנדב בשירות מילואים בצה"ל הוא הוכשר להדריך השתלמויות נהיגה מונעת במדור בטיחות בדרכים שבצבא. כמו כן הוא ייסד, במשותף עם משה קונפורטי, את פרויקט "דרך חיים", במסגרתו מתקיימות הדרכות למניעת תאונות דרכים.

בתחום הרכיבה מתחרה בן דור בתחרויות בינלאומיות. בשנת 2003 הוא השתתף באליפות העולם שנערכה בבלגיה וסיים במקום השישי, שאיפשר את השתתפותו במשחקים הפאראלימפיים באתונה. בתחרויות האולימפיאדה הוא השתתף ברכיבת דרסאג' בסגנון חופשי והגיע למקום השישי, ברכיבת דרסאג' בסגנון מעורב הגיע למקום השביעי וברכיבת דרסאג' בצוות (עם אייל שחר ואיתי צוק) למקום העשירי. בשנת 2007 הגיע בן דור למקום השמיני באליפות העולם שנערכה בבלגיה ובכך הבטיח את השתתפותו במשחקים הפאראלימפיים בבייג'ינג.

## קישורים חיצוניים
* פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים באתר הרשמי של IPC 
* אתר הפרויקט "דרך חיים"

קטגוריה:רוכבי סוסים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:נפגעי תאונות דרכים בישראל
קטגוריה:פעילים חברתיים ישראלים
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004)
קטגוריה:רוכבי סוסים במשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008)
קטגוריה:רוכבי סוסים במשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008)
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
נתי גרוברג

**נתי גרוברג** (נולד ב-26 באפריל 1970), הוא ספורטאי פאראלימפי ישראלי.

גרוברג סיים את שרותו הצבאי והחל לעבוד כמהנדס בטיחות בחברת אפליי מטיריאלס ישראל. נתי היה מעורב בתאונת דרכים קשה בשנת 1999 שבה רוסקה רגלו השמאלית ונגרמו לו פגיעות פנימיות נוספות. גרוברג עבר 13 ניתוחים והשתקם לאורך כשלוש שנים, במהלכן הוא החל בשנת 2001 בפעילות בעמותת "אתגרים" לספורט הישגי בקרב נכים. 

מטעם העמותה החל גרוברג לעסוק ברכיבה על אופני יד. גרוברג, אלוף ישראל ברכיבה על אופני יד ומקום רביעי באליפות אירופה, השתתף בשנת 2007 באליפות העולם שנערכה בצרפת והגיע למקום השביעי, שהקנה לו את זכות ההשתתפות במשחקים הפאראלימפיים בבייג'ינג ב-2008. באחד האימונים לקראת התחרות חסמה ניידת משטרה סינית, באופן מפתיע, את הנתיב המיוחד לאופניים וגרוברג התנגש בה ונפצע. כתוצאה מהתאונה סבל גרוברג משברים בכתף ובצלעות ונבצר ממנו להשתתף בתחרות.

## חיים אישיים
לאחר התאונה למד גרוברג תכנות אינטרנט ועבד בתחום במשך כ-15 שנים. בשנת 2018 החל לנהל את מרכז האופניים ומועדון הרכיבה של עמותת אתגרים בבית שניאור בתל אביב.

גרוברג  נשוי ואב לשלושה, מתגורר בכפר בן-נון.

## קישורים חיצוניים
* 
* פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים באתר הרשמי של IPC 
* הודעה על פציעתו בבייג'ינג באתר איגוד האופניים הישראלי
* 

קטגוריה:רוכבי אופניים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008)
קטגוריה:רוכבי אופניים במשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012)
קטגוריה:רוכבי אופניים במשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012)
קטגוריה:רוכבי אופניים נכים ישראלים
קטגוריה:נפגעי תאונות דרכים בישראל
קטגוריה:כפר בן נון: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
מוזיקה לכלי-מיתר, כלי-הקשה וצ'לסטה

**מוזיקה לכלי-מיתר, כלי-הקשה וצ'לסטה** Sz 106, BB 114 היא אחת מיצירותיו המוכרות ביותר של המלחין ההונגרי בלה בארטוק. היצירה נכתבה להזמנתו של פאול זאכר לחגיגת העשור לקיום התזמורת הקאמרית של בזל. התאריך על הפרטיטורה הוא 7 בספטמבר 1936 וביצוע הבכורה היה בבזל, שווייץ ב-21 בינואר 1937, בנגינת התזמורת הקאמרית של בזל בניצוח פאול זאכר. הוצאת אוניברסל הוציאה אותה לאור באותה שנה.
שמאל|300px|ממוזער|המלחין בלה בארטוק בשנת 1927

## ניתוח
כפי שמשתמע משמה, היצירה כתובה לכלי מיתר (כינורות, ויולות, צ'לי, קונטרבסים ונבל), כלי הקשה (קסילופון, תוף מרים, מצלתיים, גונג, תוף בס, טימפני) וצ'לסטה. ההרכב כולל גם פסנתר, שאפשר לסווגו או ככלי הקשה או ככלי מיתר. ברטוק מחלק את כלי המיתר לשתי קבוצות שאותן יש להציב, לפי הוראותיו, בסגנון אנטיפונלי, משני צדי הבמה, ועושה שימוש באפקטים אנטיפונליים בפרקים השני והרביעי.

היצירה כתובה בארבעה פרקים, הראשון והשלישי איטיים, השני והרביעי מהירים:

# אנדנטה טרנקווילו
# אלגרו
# אדג'ו
# אלגרו מולטו

הפרק הראשון הוא פוגה איטית. המקצב משתנה כל הזמן והפרק איננו כתוב בסולם מוגדר. הוא מבוסס סביב הצליל לה, שבו מתחיל הפרק ומסתיים. הוא מתחיל בכלי מיתר מעומעמים וככל שמצטרפים קולות נוספים המרקם מתעבה והמוזיקה מתגברת עד לשיא.  עתה מוסרים העמעמים מכלי המיתר והמוזיקה נרגעת בהדרגה ונעשית חרישית יותר על רקע ארפג'י רכים בצ'לסטה. הפרק מסתיים בנושא הפוגה המנוגן חרש בליווי היפוכו. חומר מן הפרק הראשון משמש כבסיס לפרקים הבאים ונושא הפוגה חוזר ומופיע במסווה כזה ואחר בנקודות שונות לאורך היצירה.
 
הפרק השני מהיר, בנושא במקצב 2/4 המשתנה לקראת הסיום ל-3/8. הפרק השלישי איטי, דוגמה למה שמכונה לא פעם "מוזיקת הלילה" של ברטוק, ומופיעים בו גליסנדי בטימפני, טכניקה יוצאת דופן בזמן חיבור היצירה, וכן תפקיד חשוב לקסילופון. הפרק האחרון, הנפתח בנקישות טימפני ואקורדים בפריטת פיציקטו על כלי המיתר, נושא אופי של מחול עממי מלא-חיים.

היצירה הבאה של ברטוק הייתה הסונאטה לשני פסנתרים וכלי הקשה, הנותנת גם היא תפקיד חשוב לכלי הקשה וכלי מקלדת.

עוד יצירה שברטוק חיבר להזמנת זאכר היה הדיברטימנטו, כעבור שלוש שנים.

## רשימת הקלטות
* פרנץ פריצ'אי והתזמורת הסימפונית הגרמנית ב-1954
* פריץ ריינר והתזמורת הסימפונית של שיקגו ב-1968
* אנטל דוראטי והתזמורת הסימפונית של לונדון
* פייר בולז ותזמורת רשות השידור הבריטית ב-1967
* הרברט פון קאראיין והפילהרמונית של ברלין
* פייר בולז והתזמורת הסימפונית של שיקגו

## קישורים חיצוניים


*Chapter 7 of Larry Solomon's *Symmetry as a Compositional Determinant* (an analysis of some formal aspects of the piece)

* הפרק ה-7 של "סימטריה כמכריע קומפוזיציוני" מאת לארי סולומון (אנליזה של כמה היבטים של היצירה)

קטגוריה:מוזיקה של המאה ה-20 
קטגוריה:יצירות במוזיקה קלאסית
קטגוריה:בלה ברטוק
ברידיי השני, מלך הפיקטים

**ברידיי השני** (באנגלית: **Bridei II** או **Bruide**; מת ב-642) היה מלך הפיקטים במשך 5 שנים, משנת 637 ועד מותו.

ברידיי היה בנו של פויית' (Foith) או בנו של אואויד (Uuid). על פי "דברי ימי הפיקטים", ברידיי עלה לשלטון לאחר מותו של אחיו גרטנייט השלישי.

על פי "דברי ימי אלסטר" ו"דברי ימי טיגרנאך" ברידיי מת בשנת 642, ולאחר מותו מלך אחיו טאלורק השלישי.

## קישורים חיצוניים
* דברי ימי אלסטר ודברי ימי טיגרנאך
* דברי ימי הפיקטים

קטגוריה:מלכי סקוטלנד
קטגוריה:מלכי הפיקטים
קטגוריה:נפטרים ב-641
חוסה מנואל פינטו

**חוסה מנואל פינטו קולורדו** (בספרדית: **José Manuel Pinto Colorado**; נולד ב-8 בנובמבר 1975 בקדיס שבספרד) הוא כדורגלן עבר ספרדי ששיחק בעמדת השוער.

## קריירה
פינטו החל את הקריירה שלו במערכת הנוער של ריאל בטיס. בעונת  ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, במשחק מול ראסינג סנטאנדר.

כיוון שהשוער טוני פרטס הועדף על פניו, עבר פינטו לסלטה ויגו כעבור שנה. עם הקבוצה הגיע לגמר גביע המלך בעונת  ולליגת האלופות בעונה . בעונת  זכה בפרס זאמורה על היותו השוער הטוב בליגה - הוא ספג ב-37 משחקים 28 שערים בלבד, ממוצע של 0.78 שערים למשחק.

בעונת  קיבל פינטו את תפקיד הקפטן של הקבוצה. בתום עונה זו ירדה הקבוצה לליגת המשנה, ובינואר 2008 הוא הושאל לברצלונה, כמחליפו של שוער המשנה הפצוע אלברט ז'ורקרה. בסך הכול הופיע ב-125 משחקי לה ליגה ו-56 משחקים בליגת המשנה הספרדית כשוער סלטה ויגו.

פינטו חתם בברצלונה ב-18 בינואר 2008, תחילה על תקן מושאל. פינטו ערך את הופעת הבכורה בקבוצה ב-26 באפריל, במשחק מול דפורטיבו לה קורוניה, בו הפסידה קבוצתו 2-0. עד סוף העונה שותף בשני משחקים נוספים, ובסך הכול ספג שמונה שערים. ב-30 במאי אותה שנה הועבר פינטו באופן קבוע לברצלונה תמורת חצי מיליון אירו. פינטו חתם על חוזה לשנתיים. בעונה הבאה, , עמד פינטו בשער הקבוצה בכל משחקיה בגביע המלך הספרדי, בו זכתה ברצלונה בסיום העונה. בליגה ובליגת האלופות, שגם בהם הייתה ברצלונה האלופה, היה פינטו המחליף הראשון לוויקטור ואלדס. בעונות 2009 - 2012, עמד פינטו בשער של קבוצתו במשחקים במסגרת גביע המלך, כביצוע של הבטחה, אותה הבטיח מאמנו אז, פפ גווארדיולה. בעונת 2011/2012, זכה פינטו עם קבוצתו, ברצלונה, בגביע המלך, לאחר ניצחון 3-0 על אתלטיק בילבאו.

בעונת 2013/14 הגיע פינטו עם ברצלונה לגמר גביע המלך, בו הפסידו לריאל מדריד 2-1. ואלדס נפצע במרץ 2014, ומאז ועד סוף העונה החליפו פינטו בשער, עת הגיעה למקום השני בליגה והודחה ברבע גמר ליגת האלופות על ידי אתלטיקו מדריד. בסוף העונה תם חוזהו של פינטו בברצלונה, ופינטו פרש מכדורגל, בגיל 38.

## תארים
* עם סלטה ויגו:
** גביע האינטרטוטו - 2000
** מקום שני בגביע המלך הספרדי - 2001/2002
* עם ברצלונה:
** אליפות ספרד - 2008/2009, 2009/2010, 2010/2011, 2012/2013
** גביע המלך - 2008/2009, 2011/2012
** ליגת האלופות - 2008/2009, 2010/2011
** הסופרקאפ האירופי - 2009, 2011
** הסופרקאפ הספרדי - 2009, 2010, 2011, 2013
** גביע העולם לקבוצות - 2009, 2011
* תארים אישיים:
** פרס ריקרדו זאמורה (השוער היעיל ביותר בליגה הספרדית) - 2005/2006

## קישורים חיצוניים

* פרופיל באתר הרשמי של ברצלונה
* סטטיסטיקה בלה ליגה 
* פרופיל באתר סלטה ויגו

קטגוריה:כדורגלני ברצלונה
קטגוריה:כדורגלני סלטה ויגו
קטגוריה:כדורגלני ריאל בטיס
קטגוריה:שוערי כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1975
עמית דרור

**עמית דרור** (נולד ב-1954) הוא קשת ישראלי וספורטאי ספורט נכים.

דרור נפצע בשנת 1974 במהלך תאונת אימונים במסגרת שירותו בסיירת גולני.

בשנת 1978 השתתף במשחקי סטוק מנדוויל וזכה עם שמואל כרמלי ואסף אגמון במדליית כסף במשחה שליחים 3X50 בסגנון מעורב אישי.

בהיותו מרותק לכסא גלגלים הוא היה מראשוני הספורטאים בארץ לעסוק בקשתות (1982) והחל משנת 1997 הוא עוסק בספורט באופן מקצועי, בהדרכת המאמן יהודה אפרתי. בשנת 1992 השתתף דרור לראשונה ב ודורג במקום ה-32 לאחר שכשל בתחרות המקדימה. ב השתתף דרור, שהיה באותה עת בין 16 הקשתים הטובים בעולם, ודורג במקום ה-20 לאחר שכשל בתחרות המקדימה.

בשנת 2007 סיים דרור במקום השלישי באליפות אירופה. באותה שנה הוא שבר את שיאו האישי בירי ל-70 מטרים וקבע שיא ישראלי חדש לנכים העומד על 308 נקודות למקצה. במרץ 2008 השתתף דרור במחנה אימונים לקראת התחרויות הפאראלימפיות ובו הוא קבע את זכאותו להשתתף במשחקים הפאראלימפיים בבייג'ינג במהלך 2008.

## קישורים חיצוניים

* פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים באתר הרשמי של IPC 

## הערות שוליים

קטגוריה:קשתים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים ברצלונה (1992)
קטגוריה:קשתים במשחקים הפאראלימפיים ברצלונה (1992)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004)
קטגוריה:קשתים במשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008)
קטגוריה:קשתים במשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008)
קטגוריה:ספורטאים נכי צה"ל
קטגוריה:לוחמי סיירת גולני
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1954
אולם ספורט

250px|ממוזער|שמאל|אולם ספורט למשחקי כדוריד
[250px|ממוזער|שמאל|אולם הספורט בקיבוץ [הרדוף (קיבוץ)|הרדוף]]
[250px|ממוזער|שמאל|[אולם ספורט צאלים אילת במימון מפעל הפיס צילום: איל תגר]]
**אולם ספורט** הוא אולם המיועד לפעילות ספורט.

עיצוב אולם הספורט תואם את הפעילות המתוכננת בו. לעיתים מיועד אולם ספורט לפעילות מסוימת, כגון כדורסל, ולעיתים היו מיועד לקשת רחבה יותר של פעילויות, כגון כדורסל, כדוריד, כדורעף והתעמלות, תוך אפשרות לערוך את ההתאמה הנדרשת לכל פעילות. בנוסף למתקנים המשרתים את הספורטאים, פעמים רבות כולל אולם ספורט גם מקומות ישיבה לצופים בפעילות הספורט, בעיקר כאשר האולם מיועד גם לספורט תחרותי.

אולמות ספורט נבנים לשימושם של קהלים מגוונים:
* אולם ספורט בבית ספר: משמש בשעות הלימודים את תלמידי בית הספר, ולאחר שעות הלימודים הוא משמש לעיתים את דיירי הסביבה.
* אולם ספורט עירוני: נועד בעיקר לשימושן של קבוצות ספורט עירוניות.
* אולם ספורט אזורי: נועד למופעי ספורט המושכים קהל מאזור נרחב, ברדיוס של עשרות קילומטרים מסביב לאולם. באולם כזה יש חשיבות רבה לחלק האולם המשמש את קהל הצופים. אולם כזה קרוי **היכל ספורט**.

מאפייניו של אולם הספורט מאפשרים לעשות בו שימוש גם שלא למטרות ספורט, כגון כנס רב משתתפים או מופע בידור, המנצלים את יכולתו של האולם לשרת קהל צופים גדול.

בישראל נבנו אולמות ספורט רבים במימונם של המועצה להסדר ההימורים בספורט ומפעל הפיס.

## היכלי ספורט בישראל

היכלים סגורים בישראל המכילים כ-2,000 מקומות ישיבה (או הכילו בעבר).

## ראו גם
* זירה

## לקריאה נוספת
* איתמר לויטין, **אולמות ספורט בישראל**, ההוצאה לאור של מכון וינגייט, 1993

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:אצטדיונים ומתקני ספורט
גרטנייט השלישי, מלך הפיקטים

**גרטנייט השלישי** (באנגלית: **Gartnait III**; מת ב-637) היה מלך הפיקטים במשך 5 שנים, משנת 633 ועד מותו.

גרטנייט היה בנו של פויית' (Foith) או בנו של אואויד (Uuid). על פי "דברי ימי הפיקטים", גרטנייט עלה לשלטון בשנת 633 ומלך כחמש שנים, אולם ישנם מקורות לפיהם מלך שמונה שנים. על פי "דברי ימי אלסטר" גרטנייט מת בשנת 637, ואחריו מלך אחיו ברידיי השני, ואחר שניהם מלך אחיהם טאלורק השלישי.

## קישורים חיצוניים
* דברי ימי אלסטר ודברי ימי טיגרנאך
* דברי ימי הפיקטים

קטגוריה:מלכי סקוטלנד
קטגוריה:מלכי הפיקטים
קטגוריה:נפטרים ב-637
שפות הפאמיר

**שפות הפאמיר** הן אגד שפות איראניות צפון-מזרחיות. הן מדוברות בעיקר לאורך נהר הפיאנדז' (בפרסית: ab-i panja). נהר זה על יובליו זורם באזור באדאחשאן אשר בדרום-מערב טג'יקיסטן, בקרבת הגבול האפגני. ניתן למצוא גם קהילות קטנות של דוברי פאמיר מעבר לגבול האפגני. קיימות טענות לפיהן קיימים דוברי פאמיר במערב סין. היישוב הגדול ביותר של דוברי לשונות פאמיר היא העיר חורוג (28,000 נ'), שגם מהווה את המרכז האדמיניסטרטיבי של אזור באדאחשאן שבטג'יקיסטן.

המספר הכולל של דוברי שפות אלו מוערך בכ-100,000.

## חלוקת השפות והיחסים בינן
שפות הפאמיר מתחלקות למספר תת-קבוצות, אף על פי שהקשר הגנאלוגי בינן מקובל על הקהילה המדעית, פרטיו אינם ברורים די צרכם, בעיקר עקב מיעוט מחקר.
תת-הקבוצה הגדולה ביותר קרויה קבוצת שוע'ני-רושני. הלשונות הנכללות בקבוצה זו מצויות לאורך הצד הטג'יקי של נהר הפאנגז'. בקבוצה זו נוהגים לכלול את הלשונות שוע'ני (כ-50,000 דוברים), רושני (כ-15,000 דוברים), ברטנגי (כ-3,000 דוברים) ואת לשונות המיעוט רושרוי (roshorvi) וסריקולי (sariqoli), שלהן כמה מאות בודדים של דוברים. 

קבוצת הלשונות השנייה כוללת בעיקר את היזע'ולמי, המדוברת לאורך מספר יובלים של נהר הפאנדז' ולה כ-2,000 דוברים (לפי מפקד שנערך ב-1966).

הקבוצה השלישית כוללת את האישקשמי, הזבכי והסנגליצ'י המדוברות בעיקר בגדה האפגנית של נהר הפאנדז'.
הואחי היא הלשון העיקרית המרכיבה את הקבוצה הרביעית. מבין לשונות הפאמיר זוהי הלשון המוכרת ביותר למדע, למרות שאינה הנפוצה ביותר. עובדה זו היא תוצאה של היות הואחי הלשון העיקרית של חורוג, עיר המחוז המרכזית של אזור באדאחשאן. לואחי כ-20,000–30,000 דוברים.

## פונולוגיה
### התפתחויות פונולוגיות עצמאיות
לשפות הפאמיר התכונות העיקריות המאפיינות את השפות האיראניות המזרחיות. התפתחויות עצמאיות כוללות מעתק של החוככים חסרי הקוליות θ* ו-x* לפוצצים חסרי קוליות, בעיקר בצרורות עם הצולל r. כך שהצרורות ההיסטוריים θr* ו-xr* מובעים בשפות הפאמיר כ-tr ו-kr בהתאמה. בנוסף יש המונים את מעתק הצרור האיראני העתיק Sr ל-sh. חלק ממעתקים אלו מצויים כבר בכוטאנית, שפה איראנית מזרחית אמצעית.

### מערכות עיצורים
המחקר המשווה של לשונות הפאמיר מבחין בין ארבע מערכות עיצורים שונות. כל המערכות מבחינות בין עיצורים קוליים ולא-קוליים, ובכולן סדרה של עיצורים גרוניים. המערכת הפונולוגית המפותחת ביותר שייכת ללשונות היאזע'ולמי. בלשון זו התפתחה סדרה ארוכה במיוחד של עיצורים שפתיים, וכוללת g ו-k חיכיים (באופן מעניין, שכן עיצורים אלו, המשוחזרים עבור לשון האם ההודו-אירופית, אינם מצויים באף לשון ה"א אחרת). 
בלשון הואח'י ניתן למצוא סדרה קצרה של עיצורים כפופים מחוככים. לא ברור אם מדובר בהשפעה של לשונות צפון-הודיות או בהתפתחות עצמאית.

קטגוריה:טג'יקיסטן
קטגוריה:אפגניסטן: שפות
קטגוריה:שפות איראניות
זאב גליקמן

**זאב גליקמן** (נולד ב-1958) הוא אלוף פאראלימפי ישראלי, שחקן ומאמן נבחרת ישראל בטניס שולחן לנכים.

גליקמן היה בנעוריו אלוף ישראל לנוער בטניס שולחן. בעת גיוסו לצה"ל דחה אפשרות לשרת כספורטאי מצטיין והתנדב לסיירת שקד. בשנת 1979 נפצע במהלך פעילות מבצעית ונותר מוגבל בידו הימנית. לאחר תקופת שיקום חזר לשחק בטניס שולחן בבית הלוחם תל אביב, שם היה למאמן החוג לטניס שולחן. כמאמן הוא משמש גם בנבחרת ישראל בטניס שולחן לנכים.

משנת 1992 ועד 2008 השתתף גליקמן בכל תחרויות המשחקים הפאראלימפיים וזכה ב במדליית זהב בתחרות יחידים וב במדליית כסף בתחרות יחידים. שינוי דרגות הסיווג בתחרויות הבינלאומיות בשנת 2002 הביא לדירוגו בדרגת סיווג קשה יותר, אך גליקמן נותר שחקן פעיל ונותר ברמה המאפשרת את המשך השתתפותו במשחקים הפאראלימפיים. בשנת 2008 הוא אף דורג במקום השני בעולם בין שחקני טניס שולחן בדרגת הנכות שלו. 

סך זכיותיו ברמה הבינלאומית עומד נכון ל-2016 על 43 מדליות - מהן 11 הושגו בתחרויות אליפות אירופה, אליפות עולם והמשחקים הפאראלימפיים. מלבד שתי המדליות האולימפיות, גליקמן זכה בשנת 1991 בתואר אלוף אירופה בטניס שולחן ובשנת 2002 בתואר אלוף עולם בטניס שולחן.

## קישורים חיצוניים

* זאב גליקמן באתר האיגוד הבינלאומי לטניס שולחן לנכים
* פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים באתר הרשמי של IPC 

## הערות שוליים

קטגוריה:אלופים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:זוכי מדליית כסף פאראלימפית מישראל
קטגוריה:לוחמי סיירת שקד
קטגוריה:ספורטאים נכי צה"ל
קטגוריה:שחקני טניס שולחן נכים ישראלים
קטגוריה:שחקני טניס שולחן פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים ברצלונה (1992)
קטגוריה:שחקני טניס שולחן במשחקים הפאראלימפיים ברצלונה (1992)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים אטלנטה (1996)
קטגוריה:שחקני טניס שולחן במשחקים הפאראלימפיים אטלנטה (1996)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים סידני (2000)
קטגוריה:שחקני טניס שולחן במשחקים הפאראלימפיים סידני (2000)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004)
קטגוריה:שחקני טניס שולחן במשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008)
קטגוריה:שחקני טניס שולחן במשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008)
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1958
חאג'ימוראט אקאייב

**חאג'ימוראט מחומדוביץ' אקאייב** (ברוסית: **Хаджимурат Магомедович Аккаев**; נולד ב-27 במרץ 1985 בטירניאוז שברפובליקת קברדינו-בלקריה, רוסיה) הוא מרים משקולות רוסי ממוצא בלקרי  (קבוצה אתנית שמקורה בקווקז).

אקייב זכה במדליית הכסף באולימפיאדת אתונה (2004) במשקל עד 94 ק"ג ובמדליית הארד באולימפיאדת בייג'ינג (2008). בשנת 2011 אקאייב זכה באליפות אירופה ואליפות העולם במשקל עד 105 ק"ג. בשל פציעה לא היה יכול להשתתף באולימפיאדת 2012 בלונדון ועזב את הספורט התחרותי.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מדליסטים אולימפיים רוסים
קטגוריה:מרימי משקולות באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:מרימי משקולות באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1985
ארנון אפרתי

**ארנון אפרתי** (נולד ב-17 בפברואר 1952) הוא אלוף פאראלימפי ישראלי בשיט.

## ביוגרפיה
אפרתי נפצע במהלך שירותו בחיל השריון הישראלי במלחמת יום הכיפורים והוא קטוע יד ימין מתחת למרפק. במשותף עם חבריו לעמותת "אתגרים" החל אפרתי לעסוק בשיט, והוא האחראי בצוות על תפעול המפרש הגדול בסירה. בצוותים שונים לקח אפרתי חלק בתחרויות בינלאומיות, בהן הגיעו למקום שמיני במשחקים הפאראלימפיים 2000 וזכייתו במדליית זהב במשחקים הפאראלימפיים 2004 על שיט בסירת סונאר. באליפות העולם בשיט שקדמה לאולימפיאדה ב-2004 הוא היה שותף לזכייה במקום השני, ואילו לאחר האולימפיאדה הוא זכה עם דרור כהן ובני וקסלר במדליית ארד באליפות העולם 2007 ובמדליית זהב באליפות העולם באנגליה 2011.

הוא זכה יחד עם כהן ווקסלר בתואר ספורט השנה ל-2011 מטעם ההתאחדות הישראלית לספורט נכים.

ייצג את ישראל במשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016).

אפרתי מתגורר ועובד בקיבוץ מעגן מיכאל. הוא נשוי ואב לשלושה.

## קישורים חיצוניים

* פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים באתר הרשמי של IPC 

## הערות שוליים

קטגוריה:אלופים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:שייטים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:מעגן מיכאל: אישים
קטגוריה:בוגרי המרכז האקדמי רופין
קטגוריה:שייטים נכים ישראלים
קטגוריה:ספורטאים נכי צה"ל
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים סידני (2000)
קטגוריה:שייטים במשחקים הפאראלימפיים סידני (2000)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004)
קטגוריה:שייטים במשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008)
קטגוריה:שייטים במשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012)
קטגוריה:שייטים במשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:שייטים במשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952
קיניאוך, מלך הפיקטים

**קיניאוך** או **קינאד מק לוכטרן** (באנגלית: **Cinioch**, בגאלית סקוטית: **Cínaed mac Luchtren** - "קינאד מק לוכטרן" - קנת בנו של לוכטרן; נפטר ב-631 או ב-633) היה מלך הפיקטים במשך 14 (או 19) שנים, משנת 617 ועד מותו.

על פי "דברי ימי אלסטר", "דברי ימי טיגרנאך" וה"כרוניקון סקוטורום" נפטר קיניאוך בשנת 631 או 633.

ב"דברי ימי הפיקטים" מצוין כי קיניאוך מלך 14 או 19 שנים, וכי אחריו מלך גרטנייט השלישי.

## קישורים חיצוניים
* דברי ימי אלסטר ודברי ימי טיגרנאך
* דברי ימי הפיקטים

קטגוריה:מלכי סקוטלנד
קטגוריה:מלכי הפיקטים
קטגוריה:נפטרים ב-631
אסלאנבייק חושטוב

**אסלאנבייק ויטלביץ' חושטוב** (בקירילית: **Асланбек Витальевич Хуштов**; נולד ב-1 ביולי 1980, כפר בלוגלינקה, נפת טרק, רפובליקת קברדינו-בלקריה, רוסיה) הוא מתאבק רוסי ממוצא צ'רקסי.

חושטוב זכה במדליית הזהב במשחקי אולימפיאדת בייג'ינג (2008) בסגנון יווני-רומי במשקל עד 96 ק"ג. בדרך לזכייה גבר חושטוב על כל מתחריו מבלי לאבד נקודות.

חושטוב מחזיק גם בתואר אלוף אירופה בו זכה בשנת 2008, 2009 ו-2010.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מתאבקים רוסים
קטגוריה:מתאבקים בסגנון יווני-רומי
קטגוריה:צ'רקסים
קטגוריה:קברדינו-בלקריה
קטגוריה:אלופים אולימפיים: היאבקות
קטגוריה:אלופים אולימפיים מרוסיה
קטגוריה:מעוטרי עיטור הידידות (רוסיה)
קטגוריה:מתאבקים באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1980
בני וקסלר

**בני וקסלר** (נולד ב-11 באוקטובר 1962) הוא אלוף פאראלימפי ישראלי.

## ביוגרפיה

וקסלר נפצע במהלך מבצע שלום הגליל מהתפוצצות רימון שקטע את כף ידו. במשותף עם חבריו לעמותת "אתגרים", דרור כהן וארנון אפרתי, וקסלר החל לעסוק בשיט מדגם "סונאר" והוא האחראי בצוות על תפעול המפרש שבקדמת הסירה. יחד עמם הוא לוקח חלק בתחרויות בינלאומיות וב היה שותף לזכייה במדליית הזהב בשיט בסירת סונאר. באליפות העולם בשייט שקדמה לאולימפיאדה זכה הצוות במקום השני, ואילו לאחר האולימפיאדה זכה הצוות במדליית ארד באליפות העולם 2007. באליפות העולם ב-2011 זכה הצוות במדליית זהב.

הוא זכה יחד עם כהן ואפרתי בתואר ספורט השנה ל-2011 מטעם ההתאחדות הישראלית לספורט נכים.

וקסלר עובד כמתווך וכנהג מונית, נשוי ואב לשלוש בנות ובן.

## קישורים חיצוניים

* פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים באתר הרשמי של IPC 

## הערות שוליים

קטגוריה:אלופים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:ספורטאים נכי צה"ל
קטגוריה:סוכני ביטוח ישראלים
קטגוריה:שייטים נכים ישראלים
קטגוריה:שייטים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004)
קטגוריה:שייטים במשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008)
קטגוריה:שייטים במשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012)
קטגוריה:שייטים במשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012)
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1962
קונאן ילד העתיד

**קונאן ילד העתיד** (ביפנית: **未来少年コナン**) היא סדרת אנימה יפנית בת 26 פרקים שנוצרה על ידי הייאו מיאזאקי, על בסיס הספר הפוסט אפוקליפטי "The Incredible Tide" של הסופר האמריקני אלכסנדר קי. הסדרה שודרה במקור ביפן ברשת NHK בין ה-4 באפריל ל-31 באוקטובר 1978.

על בסיס הסדרה הופקו גם שתי סרטי הנפשה שיצאו לאקרנים בשנים 1979 ו-1984.

סדרת ספין-אוף בשם "Future Boy Conan II: Taiga Adventure" בת 24 פרקים שודרה במקור ביפן בערוץ TBS מאוקטובר 1999 עד אפריל 2000.

הסדרה לא שודרה בישראל, אך נקלטה בארץ עקב שידורה בערבית בערוץ 2 הירדני בתחילת שנות התשעים.

## תקציר העלילה
עלילת הסדרה מתרחשת לאחר מלחמת עולם שלישית, אשר התרחשה במהלך יולי 2008, בה הצדדים המוערבים השתמשו בנשקים בעלי עוצמה חזקה יותר מנשק אטומי. המלחמה גרמה לכאוס מוחלט ולהרס בכל רחבי העולם. כתוצאה מכך מספר רעידות אדמה וגלי צונאמי התרחשו ברחבי העולם אשר גרמו לבסוף לחמש היבשות לשקוע עמוק מתחת לאוקיינוס. קבוצת אסטרונאוטים מחליטה לנסות ולברוח מן ההרס לחלל החיצון אך ניסיונם נכשל. אף על פי כן, אחת החלליות מצליחה לברוח מן ההרס ומתרסקת על אי קטן בלב האוקיינוס אשר שרד את ההרס באורח פלא. חברי צוות החללית מתיישבים באי.

כ-20 שנים לאחר המלחמה, השורדים היחידים על האי הם ילד בשם קונאן אשר נולד באי ומתגורר בו עם סבו. בנוסף, ישנם מספר שורדים נוספים של המלחמה אשר מפוזרים במספר איים ברחבי האוקיינוס. בין השורדים ישנו ארגון פשע בשם "אינדאסטריה" אשר מנסה ללא הרף להשיג את הנשק רב העוצמה, המשתמש בטכנולוגיית אנרגיית השמש, בו נעשה שימוש במלחמה. בשל כך, אנשי אינדאסטריה חוטפים בתחילת הסדרה ילדה בת 11 בשם לאנה כקלף מיקוח, וזאת משום שסבה של לאנה, דוקטור לאו, הוא השורד היחיד אשר מתמחה בשימוש באנרגיית השמש.

לאנה מצליחה לברוח מחברי ארגון אינדאסטריה ומגיעה לבסוף לאי של קונאן. בהמשך אנשי אינדאסטריה מגיעים גם כן לאי ולאחר קרב קצר עם קונאן הם מצליחים לחטוף את לאנה בשנית ותוך כדי גם הורגים את סבו של קונאן. קונאן מחליט למלא את משאלתו האחרונה של סבו ולהציל את לאנה.

## הדמויות הראשיות
* **קונאן** - הגיבור של הסדרה. נער יתום בן 11 אשר גדל על אי בודד במשך כל חייו יחד עם סבו. הוא אמיץ, אוהב הרפתקאות ובעל יכולת פיזית אדירה ויוצאת דופן. ידידה של לאנה היכול לתקשר איתה טלפתית.
* **לאנה** - ילדה בת אחת-עשרה. לאנה היא נכדתו של דוקטור לאו. לאנה היא ילדה מאוד בוגרת, אמיצה וחכמה יחסית לגילה. בעלת יכולת לדבר עם ציפורים ובעלת יכולת לתקשר באופן טלפתי עם סבה, ואפילו עם קונאן. לאנה היא ידידתו של קונאן. אנשי ארגון הפשע אינדאסטריה מעוניינים לחטוף אותה על מנת שתהווה קלף מיקוח כדי שסבה יגלה להם את הסודות הכרוכים בשימוש באנרגיית השמש.
* **סבו של קונאן** - הקפטן של חללית המילוט המקורית בעת המלחמה הגדולה.
* **גימסי** - ילד פרוע אשר מכיר את קונאן במהלך מסעו והופך לחבר הטוב ביותר שלו. מצטרף לקונאן במסעו.
* **לפקי** - הנבל הראשי בסדרה. מנסה בכל מחיר להשיג את הכוח של אנרגיית השמש על מנת לכבוש את העולם.
* **פרופסור לאו** - סבה של לאנה והניצול היחיד אשר מתמחה באנרגיית השמש.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:סדרות אנימה
קטגוריה:סדרות אנימה משנות ה-1970
קטגוריה:סרטי אנימה מ-1979
קטגוריה:סרטי אנימה מ-1984
קטגוריה:ניפון אולפני אנימציה: סדרות טלוויזיה
קטגוריה:סדרות טלוויזיה יפניות שעלו לשידור בשנת 1978
נכטאן השני, מלך הפיקטים

**נכטאן** או **נכטאן נפוס אוארב** (באנגלית: **Nechtan**, בגאלית סקוטית: **Nechtan nepos Uerb** - "נכטאן אחיינו של אוארב"; נפטר ב-616 או 620) היה מלך הפיקטים במשך 19 (או 23) שנים, משנת 597 ועד מותו.

על פי "דברי ימי הפיקטים", נכטאן מלך לאחר מותו של קודמו, גרטנייט השני בשנת 597. שנת מותו של נכטאן אינה ידועה בבירור. ייתכן ומדובר בנכטאן בנו של קאנו, אשר על פי "דברי ימי אלסטר" נפטר בשנת 621, אולם תאריך זה אינו עולה בקנה אחד עם אירועים המתוארים בכרוניקות אחרות.

ייתכן ונכטאן ייסד את המנזר באברנת'י (אולם ייתכן והיה זה נכטאן הראשון אשר ייסד את המנזר).

אנדרו מוייטאון, בכתביו "**Orygynale Cronykil of Scotland**" מתבלבל בין נכטאן השני לנכטאן הרביעי ומציין כי נכטאן השני ייסד קתדרלה המוקדשת לבוניפס הקדוש ברוזמארקי שבבלק אייל (כאשר זו נוסדה על ידי נכטאן הרביעי).

## קישורים חיצוניים
* דברי ימי אלסטר ודברי ימי טיגרנאך
* דברי ימי הפיקטים

קטגוריה:מלכי סקוטלנד
קטגוריה:מלכי הפיקטים
קטגוריה:נפטרים ב-620
אורלה קראוזה

**אורלה הרמן קראוזה** (בדנית: **Orla Hermann Krause**; 3 בנובמבר 1867 – 28 בספטמבר 1935) היה שחמטאי דני.

קראוזה חלק מקום 4-6 בתחרות וילהלמסהאון בשנת 1892, הגיע שני, אחרי אנדראס רוזנדל בתחרות קופנהגן בשנת 1895, הגיע שני בתחרות קופנהגן בשנת 1899 (האליפות השנייה של ארצות הצפון, ניצח יורגן מולר), הגיע חמישי בתחרות קופנהגן בשנת 1907 (האליפות השביעית של ארצות הצפון, ניצח פאול לאונהרדט), חלק מקום שני, אחרי פאול יונר בתחרות קופנהגן בשנת 1916 (האליפות התשיעית של ארצות הצפון), חלק מקום 4-8 בתחרות קופנהגן בשנת 1924 (האליפות השתים עשרה של ארצות הצפון, ניצח אהרון נימצוביץ') וחלק מקום 5-8 בתחרות קופנהגן בשנת 1934 (האליפות השש עשרה של ארצות הצפון, ניצח אהרון נימצוביץ'). https://web.archive.org/web/20101215163822/http://www.rogerpaige.me.uk/tables5.htm

קראוזה ייצג את דנמרק באולימפיאדת השחמט בשנת 1927, אולימפיאדת השחמט הראשונה שאורגנה על ידי פיד"ה שכללה התמודדות פתוחה, התמודדות לנשים ומספר אירועים נוספים לקידום השחמט. היא התקיימה בלונדון בין 18 ביולי לבין 30 ביולי 1927. קראוזה שחק על הלוח הראשון ותוצאתו +4 –5 =6 (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו). נבחרת דנמרק זכתה במדליית הכסף על הישגה.
http://www.olimpbase.org/1927/1927fa.html

## תאוריית הפתיחות
על שמו של קראוזה קרויה הסתעפות קראוזה בפתיחת רגלי המלכה 1. ד4 ד5 2. פו3 ג5. http://wachusettchess.org/ChampionshipStories/2001%20Championship%20Story.htm

קראוזה מצא רעיונות חדשים רבים בהגנה הסלאווית  במהלך שנות העשרים, בין היתר: .1 ד5 ד5 2. ג4 ג6 3. פו3 פו6 4. פג3 ד:ג4 5. א4 רו5 6. פח4
https://archive.today/20120918154203/www.washingtonpost.com/ac2/wp-dyn/A50645-2004May23?language=printer

## ספר שכתב
קראוזה ניתח את המשחקים של שלוש אליפויות ארצות הצפון בספר

De nordiska schackkongresserna: Stockholm 1897, Köpenhamn 1899, Göteborg 1901


http://www.americanaexchange.com/NewAE/ibi/itemdetail.asp?bookid=33693782

## קישורים חיצוניים

* אורלה קראוזה באולימפיאדת השחמט בשנת 1927

קטגוריה:שחמטאים דנים
קטגוריה:קופנהגן: אישים
קטגוריה:דנים שנולדו ב-1867
קטגוריה:נפטרים ב-1935
גרטנייט השני, מלך הפיקטים

**גרטנייט השני** או **גרטנייט מק דומלך** (באנגלית: **Gartnait II**, בגאלית סקוטית: **Gartnait mac Dolmech**- "גרטנייט בנו של דומלך"; נפטר ב-597) היה מלך הפיקטים, משנת 586 לערך ועד מותו.

על פי "דברי ימי טיגרנאך" מלך גרטנייט לאחר מותו של קודמו, ברידיי הראשון בשנת 581, ומלך עד שנת 597.

על פי "דברי ימי אלסטר" היה גרטנייט השני בנו של אידאן מק גאבראן (Áedán).

לאחר מותו של גרטנייט עלה לשלטון נכטאן השני.

## קישורים חיצוניים
* דברי ימי אלסטר ודברי ימי טיגרנאך
* דברי ימי הפיקטים

קטגוריה:מלכי סקוטלנד
קטגוריה:מלכי הפיקטים
קטגוריה:נפטרים ב-599
השריר השוקתי הקדמי

**השריר השוקתי הקדמי** (TA: Musculus tibialis anterior) נמצא במדור הקדמי של השוק. כיווצו מניע את הקרסול לכיוון כפיפה גבית ואת כף הרגל הוא מפנה כלפי פנים (אינוורסיה). כמניע עיקרי של הקרסול, פגיעה בתפקוד השריר תגרום לצניחת כף רגל.

## תיאור
השריר השוקתי הקדמי ממוקם במדור הקדמי של השוק. הוא עמוק יותר מהעור בלבד.

תחילתו של השריר בפן הצידי של עצם השוקה.

גיד השריר נכנס לחלקה העליון השטחי של כף הרגל ונאחז בעצם הטריז השנייה ובעצם המסרק הראשונה של כף הרגל.

## עצבוב
השריר השוקתי האחורי מעוצבב על ידי שורשי העצב המותניים הרביעי והחמישי (L4, L5) דרך העצב השוקיתי העמוק (Nervus fibularis profundus; Nervus peroneus profundus).

## תמונות נוספות

תמונה:Gray442.heb.PNG|כף רגל ימין במבט תיכון. בכחול מובלטות המעטפות הסינוביאליות של הגידים
תמונה:Gray1240 heb.PNG|שוק במבט צידי


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שרירי הגפיים התחתונות
הולגר נורמן הנסן

**הולגר נורמן הנסן** (בדנית: **Holger Norman-Hansen**; 2 בינואר 1899 – 26 במרץ 1984) היה שחמטאי דני. ניצח באליפות דנמרק בשחמט בשנת 1939 לאחר פלייאוף. סיים במקום ראשון משותף בשנת 1936 אך הפסיד בפלייאוף.

הנסן ייצג את דנמרק באולימפיאדת השחמט בשנת 1927, אולימפיאדת השחמט הראשונה שאורגנה על ידי פיד"ה שכללה התמודדות פתוחה, התמודדות לנשים ומספר אירועים נוספים לקידום השחמט. היא התקיימה בלונדון בין 18 ביולי לבין 30 ביולי 1927. הנסן שחק על הלוח השני ותוצאתו +11 –2 =2 (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו). נבחרת דנמרק זכתה במדליית הכסף על הישגה, והנסן זכה במדליית הזהב על הישג אישי. בין היתר ניצח את ז'אק מיזס, ארפאד ויידה ואת מריו מונטיצ'לי. http://www.olimpbase.org/1927/1927den.html

באולימפיאדת השחמט בשנת 1928, הנסן שחק על הלוח הראשון ותוצאתו +4 -7 =5. בין היתר ניצח את ג'ורג' קולטנובסקי ואת מריו מונטיצ'לי.

באולימפיאדת השחמט הבלתי רשמית בשנת 1936, שהתקיימה במינכן, הנסן שחק על הלוח השני ותוצאתו +8 -6 =5.} בין היתר ניצח את יצחק ויסטנייצקי ואת לודביק פרינס.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחמטאים דנים
קטגוריה:דנים שנולדו ב-1899
קטגוריה:נפטרים ב-1984
שריר הבטן המלוכסן החיצוני

שמאל|ממוזער|250px|שרירי הגו במבט קדמי
**שריר הבטן המלוכסן החיצון** (TA: musculus obliquus abdominis externus או Abdominal external oblique muscle) הוא אחד מהשרירים המהווים את דופן הבטן ואחד מהמניעים של הגו. מבין שלושת השרירים המרכיבים את דופן הבטן הקדמי-צידי (המלוכסן החיצוני, שריר הבטן המלוכסן הפנימי ושריר הבטן הרוחבי), המלוכסן החיצוני הוא הגדול ביותר והשטחי ביותר (הקרוב ביותר לעור).

השריר תומך באיברים הפנימיים שבחלל הבטן ודוחס אותם וכן משתתף בהנעת הגו לכיוון כיפוף ובתנועות פיתול.

## תיאור
שריר הבטן המלוכסן החיצוני מרכיב את חלקה השטחי של דופן הבטן הקדמי-צידי. חלקו השרירי נמצא בחלק הצידי של הבטן והאלל (aponeurosis) הסיבי שלו בחלק הקדמי של הבטן.

תחילתו של השריר במשטחים החיצוניים של שמונה הצלעות התחתונות (צלע חמישית עד צלע שתים עשרה). מכל צלע נמשכת "אצבע" שרירית לכיוון מטה וקדימה, המתחברת לאצבעות השכנות לה. מבין חמש האצבעות העליונות ולכיוון ההפוך (למעלה ואחורה) נמשכים סיביו של שריר המסור הקדמי.

חלקו הסיבי של השריר, אלל שריר הבטן המלוכסן החיצוני, נאחז בקו הלבן, בגבשושית החיק וברכס הכסל. סופו התחתון של האלל מתקפל בחזרה למעלה ויוצר את רצועת המפשעה הנמשכת מקוץ הכסל הקדמי העליון עד גבשושית החיק.

## עצבוב
שריר הבטן המלוכסן החיצוני מעוצבב על ידי ששת עצבי החזה התחתונים (T7-T12) ועל ידי העצבים התת-צלעיים.

## ראו גם
* אנטומיה טופוגרפית (גו במבט קדמי, בית חזה במבט צידי)

## קישורים חיצוניים

בטן המלוכסן החיצוני
אצטדיון שיקרי סראג'ולו

**אצטדיון שיקרי סראג'ולו** (בטורקית: **Fenerbahçe Şükrü Saracoğlu Stadyumu**) נמצא במחוז קדיקוי שבעיר איסטנבול ומשמש את פנרבחצ'ה במשחקיה הביתיים. האצטדיון מכיל 53,586 מקומות. האצטדיון אירח את גמר גביע אופ"א 2009 בין שחטאר דונצק לורדר ברמן.

## קישורים חיצוניים

* 
*האצטדיון באתר הרשמי של פנרבחצ'ה
* האצטדיון באתר The Stadium Guide
* האצטדיון באתר World Stadiums
*תמונות מזוויות שונות מתוך האצטדיון

שיקרי סראג'ולו
שיקרי סראג'ולו
קטגוריה:איסטנבול: כדורגל
קטגוריה:פנרבחצ'ה
שרגא ויינברג

**שרגא ויינברג** (נולד ב-25 במרץ 1966) הוא טניסאי ישראלי וספורטאי ספורט נכים. בעל מדליית כסף פאראלימפית ואלוף עולם.

## ביוגרפיה
ויינברג נולד עם מחלה גנטית נדירה בשם פרכת שפוגעת בצפיפות העצם וגורמת לריבוי שברים, ועבר ניתוחים רבים בצעירותו. הוא החל להתאמן בטניס במסגרת מרכז הספורט לנכים ספיבק רמת גן, ועוסק בספורט זה באופן מקצועי.

ויינברג עובד כמנהל חשבונות בחברת סנו מזה שלושים שנה. נשוי לכרמית ואבא לנעמה. 

אחיו אבי ויינברג התחרה גם הוא במשחקים הפאראלימפיים, בשנת 1992.

### קריירה ספורטיבית
בשנת 2001 דורג במקום הראשון בעולם בטניס יחידים.

בשנת 2003 זכה במקום הראשון בעולם בטניס זוגות.

בחמש השנים שקדמו למשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004) היה ויינברג אלוף ישראל. במשחקים עצמם הוא התחרה בטניס ליחידים והגיע עד לשלב רבע הגמר.

במשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008) זכה עם בועז קרמר במדליית כסף בטניס לזוגות.

בשנת 2012, החל להתאמן אצל מרטין גילברט. במאי של אותה שנה העפיל עם נועם גרשוני לשלב חצי הגמר בתחרות זוגות, במסגרת הטורניר הבינלאומי ביפן לטניס כיסאות גלגלים. בהמשך אותה שנה השתתף בנבחרת הישראלית למשחקים הפאראלימפים 2012, וזכה יחד עם גרשוני במדליית ארד בטורניר לזוגות.

ייצג את ישראל במשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016). שבר את השיא במשחק הזוגות יחד עם איתי ארנליב כנגד הצמד הבריטי - ביורדקין ולפטורן, במשחק הטניס הארוך ביותר במשחקים הפאראלימפיים, אולם לא הצליח לזכות במדליית הארד.

בשנת 2019 דורג במקום העשרים בעולם בטניס כיסאות גלגלים.

באפריל 2021 דורג במקום ה-12 בעולם וקבל כרטיס למשחקים הפאראלימפיים בטוקיו (2020), לאחר שזכה במקום הראשון בטורניר טניס בינלאומי בטורקיה. בנוסף זכה בטורניר הזוגות יחד עם יוסי סעדון מבית הלוחם תל אביב.

בשנת 2025 נחנך לכבודו כוכב בשדרת כוכבי הספורט של העיר פתח תקווה.

## הישגים
### מדליות זהב
* 2000, 2004 אליפות העולם
* 2003 גביע האומות
* 2021 טורניר טורקיה

### מדליות כסף
* 2008 בייג'ינג
* 2018 הולנד

### מדליית ארד
* 2012 לונדון

## קישורים חיצוניים

* פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים באתר הרשמי של IPC 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זוכי מדליית כסף פאראלימפית מישראל
קטגוריה:זוכי מדליית ארד פאראלימפית מישראל
קטגוריה:טניסאים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:טניסאים נכים ישראלים
קטגוריה:ספורטאי איל"ן
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004)
קטגוריה:טניסאים במשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008)
קטגוריה:טניסאים במשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012)
קטגוריה:טניסאים במשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:טניסאים במשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים טוקיו (2020)
קטגוריה:טניסאים במשחקים הפאראלימפיים טוקיו (2020)
קטגוריה:נושאי דגל ישראל במשחקים הפאראלימפיים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1966
הפרגה

**הפרגה** היא תהליך חקלאי של יצירת עמוד תפרחת טרם הגעתו של צמח שנשתל לבגרות מלאה ולמלוא גודלו.

הפרגה מתרחשת במקרים מסוימים של עקה א-ביוטית (בדרך כלל עקת טמפרטורה), הגורמת ליצירה מוקדמת מהרגיל של עמוד תפרחת, וכתוצאה מכך יצירת פרחים וזרעים. הפניית האנרגיה מתהליך הגידול הנורמלי לכיוון פריחה מוקדמת היא ניסיון של הצמח להגיע לפוריות, ולהתרבות בהקדם האפשרי, לפני שהעקה תהרוג את הצמח כולו.

התופעה מוכרת בחקלאות ביתית בצמחים כגון תרד, חסה, כרוב הגינה וכדומה, אולם מוכרת גם בסוגים אחרים של גידולים. בגידולים חקלאיים המיועדים לאכילה תופעה זו גורמת במקרים רבים ליצירת טעם מר בגידול.

קטגוריה:חקלאות
קטגוריה:חקלאות ביתית
חור אחע

**חוֹר אַחַע** הוא הפרעה השני בשושלת הראשונה בתקופה השושלתית הקדומה. הוא חי בסביבות המאה ה-31 לפנה"ס. השם חור מגיע משם האל המצרי הורוס שפירושו בז, ואחע משמעו לוחם. יש שזיהו אותו עם מנס אשר איחד את מצרים התחתונה ואת מצרים העליונה לממלכה אחת, אולם ככל הנראה מנס הוא אביו של חור-אחע, נערמר.

חור-אחע הומלך בסביבות גיל שלושים ושלט עד גיל 62. אגדה מספרת שהוא נלקח על ידי היפופוטם שהיה ההתגלות האלוהית של האל סת.

## ראו גם
*היסטוריה של מצרים העתיקה
*פרעוני מצרים
*נערמר

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:פרעוני השושלת ה-1
קטגוריה:אישים שחיו באלף ה-4 לפנה"ס
ז'ואן לאפורטה

**ז'וֹאָן לַאפּוֹרְטָה אִי אֶסְטְרוּק** (בקטלאנית: **Joan Laporta i Estruch**; נולד ב-29 ביוני 1962 בברצלונה שבספרד) הוא עורך דין קטלאני המכהן בתור נשיא מועדון הכדורגל ברצלונה, תפקיד בו כיהן גם בשנים 2003–2010.

## קריירה בברצלונה
בשנת 1996 הוא ביחד עם אנז'ל קולום ופילאר ראולה הקימו מפלגה מקומית חדשה. אך ניסיון זה לא הצליח.

לאפורטה החל את הקריירה שלו עם ברצלונה כמנהיג "אלפנט בלאו" (הפיל הכחול), קבוצה שהתנגדה לנשיא לשעבר ז'וזפ ליואיס נונייס ואשר, ב-1998, ניסתה ללא הצלחה להפעיל הצעת אי אמון כנגדו.

ב-2003 גבר לאפורטה על לואיס בסאט בבחירות לתפקיד נשיא ברצלונה. כמנהל הטכני של הקבוצה מינה לאפורטה את כדורגלן העבר במועדון צ'יקי בגיריסטיין. עם הגעתם לקבוצה, החתים המועדון את הכדורגלן הברזילאי רונאלדיניו ואת המאמן ההולנדי פרנק רייקארד. עמם, פתח המועדון בתקופה חדשה עם ניהול חדש ושונה מקודמיו. העונה הראשונה החלה בצורה תהומית, ובשל כך נאלץ לאפורטה בקביעות לגייס הבנה וסבלנות מאוהדי הקבוצה, ובעזרת רייקארד, נבנה המועדון מחדש עם סגל צעיר יותר סביב הנהגתו של רונאלדיניו. לאפורטה נחשב להצלחה - רוב החובות הכספיים שולמו והמועדון זכה בארבע אליפויות הליגה הספרדית ובשני גביעי ליגת האלופות.

בנוסף, החליט לאפורטה לפעול נגד האלימות בקאמפ נואו, בייחוד נגד קבוצת האוהדים המכונה "Boixos Nois" (בוישוס נויס - בתרגום חופשי מקטלאנית: "בנים כועסים"), תוך שהוא סופג עלבונות ואיומים על חייו. חקירת משטרה חשפה שחברים בבוישוס נויס תכננו לחטוף אותו, אך תכנון זה לא יצא אל הפועל.

הקדנציה הראשונה של לאפורטה כללה זכייה באליפות הליגה ב-2005 ובדאבל ב-2006, כשבקבוצה משחקים שחקני רכש כדקו, סמואל אטו, הנריק לארסון ורונאלדיניו, לצד שחקני בית כגון צ'אבי, ויקטור ואלדס וקרלס פויול.

לאפורטה החל את כהונתו השנייה ב-22 באוגוסט 2006, כשהיה המועמד היחיד שצבר מעל ל-1,804 חתימות חברי מועדון. כהונתו הסתיימה באופן רשמי בשנת 2010, והוא הוחלף בסנדרו רוסל.

כהונתו השנייה של לאפורטה הייתה אף מוצלחת יותר מקודמתה, אף על פי שהחלה בצורה מאכזבת למועדון - הקבוצה לא הצליחה לזכות באליפות במשך שנתיים. בתום עונת 2007/08, החליט לאפורטה להחליף את מאמן הקבוצה, רייקארד, בשחקן העבר של הקבוצה, ז'וזפ גוארדיולה. עם גוארדיאולה כמאמן זכתה הקבוצה בטרבל הראשון בהיסטוריה של הכדורגל הספרדי - זכייה באליפות הליגה, בליגת האלופות ובגביע המלך הספרדי באותה עונה. בסגל הקבוצה בעונה זו בלטו אנדרס אינייסטה, צ'אבי, פויול, אטו, תיירי הנרי וליונל מסי.

בעונה הבאה, עונת 2009/10 זכתה פעם נוספת הקבוצה באליפות, כשבחוד ההתקפה משחק זלאטן איברהימוביץ' במקומו של סמואל אטו. בתום עונה זו הסתיימה תקופת הכהונה השנייה של לאפורטה.

ב-7 במרץ 2021, נבחר לאפורטה ברוב גדול בשלישית על ידי חברות וחברי מועדון הכדורגל ברצלונה, לכהן כנשיא המועדון. בזכייה זו לאפורטה גבר על ויקטור פונט וטוני פריישה.

לאפורטה הוא עורך דין במקצועו, ושותף במשרד עורכי דין. הוא נשוי ואב לשלושה.

## קישורים חיצוניים

* ז'ואן לאפורטה במדור הנשיאים של האתר הרשמי של מועדון הכדורגל ברצלונה

קטגוריה:נשיאי ברצלונה (כדורגל)
קטגוריה:עורכי דין ספרדים
קטגוריה:ברצלונה: אישים
קטגוריה:עסקני ספורט ספרדים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ברצלונה
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1962
קרב מיקאלה

**קרב מִיקַאלֵה** היה אחד משני הקרבות הגדולים (השני הוא קרב פלטאיה) שסיימו את הפלישה הפרסית ליוון. הקרב נערך לקראת סוף אוגוסט 479 לפנה"ס (במועד מקביל לקרב פלטאיה) על מורדות הר מיקאלה באיוניה, מול חופי האי סאמוס. הקרב הסתיים בחיסול כוחות פרס באיוניה, השמדת הצי האגאי הפרסי ושחרור איוניה והאיים האגאיים משליטה פרסית.

## רקע
באביב שנת 479 לפנה"ס, על רקע ההסתבכות הפרסית בקרבות בתוך יוון גופה, התמרדו מספר ערים יווניות באיוניה כנגד השלטון הפרסי. בני איוניה הבינו במהרה כי לא יוכלו לעמוד לבדם אל מול עוצמת האימפריה האחמנית, ולפיכך שיגרו נציגים אל אתונה וספרטה על מנת לקבל מהן סיוע.

מרדוניוס, המושל הפרסי ביוון, לא ראה בעין יפה את ההתערבות האתונאית במתרחש בצידו השני של הים האגאי, ולאחר שניסה לפייס את אתונה, ולשכנעה להישאר נייטרלית בעזרת תמריצים שונים, קיבל את סירובה. כתוצאה מכך החליט לצאת למסע מלחמה שיסתיים, בסופו של דבר, בתבוסתו ומותו בקרב פלטאיה.

בינתיים גייסו הספרטנים, בראשות מלכם לאוכיטידס השני, 5,000 לוחמים (כש-5,000 נוספים יצאו לקרב בפלטאיה), צירפו אליהם 35,000 לוחמים אתונאים ובני פולייס אחרות, והפליגו, לאחר התארגנות באי דלוס, אל עבר סמוס וחופי איוניה.

## הקרב
[ממוזער|300px|סאמוס, חצי האי מיקאלה ומפרץ [מילטוס]]
כששמעו על המתקפה ההולכת וקרבה הסיגו הפרסים, שרצו להימנע מקרב ימי כושל דוגמת סלמיס, את ציים מהאי סאמוס אל עבר היבשת. שם, בחופו הדרומי של חצי האי מיקאלה, התבצרו ונערכו להדוף את הפלישה היוונית.

היוונים, שהיו ערוכים לקרב ימי, הופתעו למצוא את סאמוס נטוש, אך במהרה גילו את הצבא הפרסי ערוך על החוף האיוני, ולאחר התלבטות קצרה, החליטו לערוך קרב יבשתי. הרודוטוס מספר כי המפקד הספרטני לאוטיכידס הפליג בקרבת המחנה הפרסי ונשא נאום שהופנה לבני בריתה האיונים של פרס:

הפרסים, שחשדו כי לאוטיכידס מנסה לגרום לעריקה בשורותיהם, פרקו, בתגובה, את בני סאמוס מנשקם ושלחו את המיליטים לשמור על העורף ודרכי המילוט.

באותו הזמן נחת הצבא היווני על החוף והתחלק לשני גייסות, כשהאתונאים צעדו לאורך קו החוף באגף ימין והספרטנים התקדמו על מורדות הר מיקאלה באגף שמאל. במהלך הצעידה לאורך החוף מצאו האתונאים שרביט מונח בחול. הדבר התפרש מיד כאות אלוהי, המבשר על ניצחון יווני בקרב במישור פלטאיה, שנערך בבוקר אותו יום.

בתום הקרב, שבו היוונים לסאמוס והחלו בדיונים על העתיד. הספרטנים הדורים לא התכוונו להטריח את עצמם אל מעבר לים האגאי בכל פעם שתעמוד איוניה בפני מתקפה והציעו לפנות את האיונים אל אדמת יוון. האתונאים לעומתם לא היו מוכנים לאבד את מושבותיהם, וצירפו את בני איוניה לליגה הדלית.

## תוצאות הקרב
עם תבוסת הפרסים, חזרו הספרטנים לאדמת יוון והמשיכו לעסוק בענייניהם. ערי איוניה היו כעת בברית עם אתונה, שהפכה לכוח אימפריאליסטי.

אתונה, שהתקיימה עד אותה תקופה בצילה של ספרטה והסתייעה בכוחה הצבאי להגנתה, החלה לפתח מדיניות עצמאית הולכת וגוברת, שהובילה, בסופו של דבר, לפריצת המלחמה הפלופונסית.

## ראו גם
*קרב פלטאיה
*קרב סלמיס
*מלחמת יוון-פרס
*המרד האיוני

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
מיקאלה
מיקאלה
קטגוריה:קרבות במאה ה-5 לפנה"ס