open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אצטון

**אצֵטוֹן** (**Acetone**) הוא תרכובת אורגנית פשוטה. אצטון הוא הקטון הפשוט ביותר; נוסחתו היא **C<sub>3</sub>H<sub>6</sub>O** ושמו הכימי הוא **2-פרופאנון** (**Propanone**).

זהו נוזל חסר צבע ובעל ריח חריף אופייני בטמפרטורת החדר (25°C), המתלקח בקלות. נקודת קפיאתו היא 95.4- ונקודת הרתיחה היא 56.53 מעלות צלזיוס. הוא מתמוסס בקלות בין השאר במים, אתר וכוהל ומשמש בעצמו כממס חשוב.

השימוש הרווח באצטון בחיי היום יום הוא כרכיב הפעיל במסיר לק ציפורניים, אך משתמשים בו גם בייצור פלסטיק, סיבים, תרופות, חומרי נפץ, מחיקת כתב ועוד.

חיים ויצמן, לימים נשיאה הראשון של מדינת ישראל, שניהל את מעבדות האדמירליות הבריטית בתקופת מלחמת העולם הראשונה פיתח תהליך תעשייתי לייצור אצטון.  הוא השתמש בחיידק *Clostridium acetobutylicum*, אשר בתהליך תסיסה מפרק עמילן ל-1-בוטנול ואצטון. האצטון שהופק היה ממס קריטי לייצור חומר הנפץ ההודף קורדיט - תערובת של ניטרוגליצרין, ניטרוצלולוזה ווזלין ולניצחון בריטניה ובעלות בריתה.

## בביולוגיה
כאחד מגופי הקטון, כמויות זעירות של אצטון נמצאות באופן תקין בשתן ובדם. כמויות גדולות של גופי קטון בדם ובשתן מעידות על רעב או מצב סוכרתי (היפרגליקמיה) חריף; לנשיפתו של החולה יש ריח פירות מובהק הנגרם (בין היתר) בשל האצטון העודף בגופו הנוצר בפירוק שומנים וחלבונים.

באופן טבעי נמצא האצטון בצמחים וגזים וולקניים. בזיקוק של עץ, תאית וסוכר ניתן לקבל אצטון בתהליך של זיקוק שניוני.

## בתעשייה
שימוש תעשייתי חשוב באצטון הוא בתגובתו עם פנול, המייצרת ביספנול A. חומר זה הוא רכיב בפולימרים חשובים רבים כפוליקרבונט, פוליאוריתן ושרפים אפוקסיים. אצטון גם נמצא בשימוש נרחב לתובלה של אצטילן: כלים המכילים ספוג ממולאים באצטון ולאחריו אצטילן אשר נמס בו. ליטר אחד של אצטון ממיס כ־250 ליטר של אצטילן.

אצטון הוא הרכיב החשוב (ולעיתים היחיד) של מסיר לק לציפורניים, בהיותו ממס יעיל של פולימרים ותרכובות פלסטיק מסוימות.

## השפעות בריאותיות
חשיפה ישירה במגע לאצטון עלולה לגרום לגירוי אך לא נמצאו ראיות חזקות להשפעות בריאותיות ארוכות טווח לחשיפה לאצטון. רמת הרעילות שלו נמוכה ביותר (LD50 של 3,000 מיליגרם לק"ג) ומבחינה טוקסיקולוגית הוא נחשב כ"לא רעיל כלל".

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:תרכובות אורגניות
קטגוריה:ממסים אפרוטיים
קטגוריה:חמצן: תרכובות
קטגוריה:מוצרי ביוטכנולוגיה
מחלת בסט

**מחלת בסט** (Best disease או Vitelliform Macular Dystrophy) היא מחלת עיניים גנטית. המחלה, המאופיינת בניוון של המקולה (האזור המרכזי של הרשתית האחראי על חדות הראיה המרכזית), מאובחנת לרוב בין הגילאים 3 ל-15 וגורמת להפחתה הדרגתית ביכולת הראייה, לעיתים עד כדי עיוורון מלא, אולם במרבית המקרים לחולים יש יכולת ראייה היקפית. המחלה הוגדרה לראשונה ב-1905 על ידי פרדריך בסט (Frederich Best). למרות שבשנים האחרונות נחשפו עובדות רבות על הרקע הפיזיולוגי והמולקולרי של המחלה, עדיין אין לה טיפול יעיל.

## [[פתולוגיה]]
מחלת בסט מאופיינת באגירה לא נורמלית של ליפופוסין (lipofuscin), פיגמנט שהוא תוצר פרוק של תאי דם. החומר הנאגר יוצר על פני הרשתית מבנים צהבהבים דמויי חלמון ביצה, והיעלמותם גורמת באופן הדרגתי לפגיעה בחדות הראייה המרכזית ולראייה מטושטשת בשתי העיניים. המחלה מתבטאת לראשונה בדרך כלל בשנות הילדות או בגיל ההתבגרות (3-15) ומחמירה עם הגיל. התפתחות המחלה איטית מאוד והשונות הפנוטיפית בין חולים גדולה. לעיתים קרובות חולים בגילאי ה־50 שומרים על יכולת הקריאה. ישנם מקרים מתועדים בספרות שבהם תוארו אנשים הנושאים את האלל הגורם למחלה, אך אינם סובלים מבעיות ראייה.

## אפידמיולוגיה
ממוזער|מחלת בסט מורשת בדרך כלל בהורשה אוטוזומלית דומיננטית
המחלה נפוצה בעיקר באנשים ממוצא אירופאי. המחלה מורשת בדרך כלל בהורשה אוטוזומלית דומיננטית, כלומר מספיק הורה אחד החולה במחלה כדי להעביר את המחלה לדור הבא. בישראל ידוע על כ־300 ילדים חולים, ובארצות הברית על כ-14,000.

## רקע מולקולרי וגנטי
מחלת בסט היא מחלה אוטוזומלית דומיננטית הנגרמת עקב מוטציות שונות בגן BEST1 (נקרא בעבר VMD2), הנמצא על כרומוזום 11 ומקודד לחלבון בסטרופין-1. באופן נורמלי החלבון מבוטא בתאי האפיתל של רשתית העין. החלבון בסטרופין-1 הוא ממברנלי היוצר דימרים ומכיל 4-6 אזורים חוצי-ממברנה.  החלבון נחשב כרב-תפקודי (multifunctional) וקיים ויכוח בספרות המדעית לגבי תפקודיו השונים: תעלת כלור (Cl-) המשופעלת על ידי ריכוז הסידן (Ca++) התוך-תאי, תעלת ביקרבונט (HCO3-) ו/או מעכב תעלות סידן תוך-תאיות תלויות מתח (intracellular voltage-dependent Ca2 + channels). כמו כן, מוטציות בגן הגורמות למחלה התפתחותית של העין מצביעות על מעורבותו בתהליך התפתחותי זה. עד כה ידועים לפחות 100 אללים מוטנטים שונים היכולים לגרופ למחלת בסט. ברובם של האללים הפתוגנים, הגן BEST1 מכיל מוטציות  בקצה ה-N טרמינלי של החלבון, מה שיכול להצביע על האזור הזה כבעל חשיבות רבה לפעילות החלבון.

## קישורים חיצוניים
* האגודה הישראלית למלחמה במחלת בסט 
* 

קטגוריה:הפרעות בדמית וברשתית
בוסטון (להקה)

**בוסטון** (באנגלית: **Boston**) היא להקת רוק אמריקנית ממסצ'וסטס שהצליחה מאוד בשנות השבעים ובשנות השמונים. הלהקה מכרה מעל 50 מיליון עותקים מאלבומיה ברחבי העולם. המוזיקה שלהם נחשבת לבעלת השפעה רבה על מעבר המוזיקה מהבי מטאל בשנות השבעים לפופ בשנות השמונים.

השירים המפורסמים ביותר של הלהקה הם: "*More Than a Feeling*", "*Peace of Mind*",
"*Foreplay/Long Time*", "*Don't Look Back*", "*Amanda*", וכמו כן: "*Rock & Roll Band*",
"*Smokin*'", "*Hitch a Ride*", "*Feelin' Satisfied*", "*A Man I'll Never Be*",
"*We're Ready*" *"The Launch\Cool The Engines"* ו-"*I Need Your Love*".

חברי הלהקה היו בתחילת דרכה:

***טום שולץ** (Tom Scholz) - כותב המילים וגיטריסט.
***בראד דלפ** (Brad Delp) - סולן.
***ברי גאודרו** (Barry Goudreau) - גיטריסט.
***סיב השיאן \ ג'ים מסידה** (Sib Hashian) - מתופפים (לסירוגין).
***פראן שיהן** (Fran Sheehan) - בסיסט.

אלבומם הראשון, "בוסטון" (Boston, 1976, Epic Records), הוקלט רובו על ידי שולץ, דלפ וגאודרו במרתף ביתו של שולץ. רק לאחר שהתעקשו שהלהקה גם תופיע צורפו ללהקה שיהן והשיאן. האלבום בוסטון היה הצלחה מיידית ודורג כאחד מהאלבומים המצליחים ביותר בכל הזמנים - יותר מ-17 מיליון עותקים נמכרו. ההצלחה נמשכה גם באלבומים הבאים של הלהקה.

שולץ נחשב לגאון מוזיקלי וטכני. בתחילת שנות השמונים ייסד את החברה
Scholz Research & Development, Inc ששווקה את מגבר הגיטרה המצליח "Rockman". בנוסף נטען כי היה פרפקציוניסט: לפי שמועה אחת, הוא הקליט סט של רצועת תופים מעל למאה פעמים.
אופיו הרודני וחוסר רצונו לסיים אלבומים בזמן קצוב, הובילו לוויכוחים שהגיעו לשיאם בסדרת תביעות על ידי חברי הלהקה וחברת ההקלטות Epic Records.

[שמאל|ממוזער|250px|בראד דלפ, [סולן הלהקה עד מותו ב-2007]]
הלהקה המשיכה לעבוד על תקליט חדש, בהשתתפות דלף ושולץ שנותרו יחידים מהלהקה המקורית, עד התאבדותו
של דלפ ב-10 במרץ 2007 בביתו שבניו המפשייר.

המוזיקה של בוסטון עדיין מושמעת בתחנות רדיו של רוק קלאסי. הרכב מחודש של הלהקה המשיך להופיע גם ב-2008.

ב-3 בדצמבר 2013 יצא אלבומם הראשון אחרי 11 שנה, Life, Love & Hope.

הלהקה יצאה באפריל 2016 למסע הופעות ברחבי ארצות הברית לרגל 40 שנות פעילות.

## דיסקוגרפיה
*1976 - *Boston*
*1978 - *Don't Look Back*
*1986 - *Third Stage*
*1994 - *Walk On*
*1997 - *Greatest Hits*
*2002 - *Corporate America*
*2013 - *Life, Love & Hope*

## קישורים חיצוניים

* 

* 

קטגוריה:בוסטון: אישים
קטגוריה:להקות רוק אמריקאיות
קטגוריה:אמני אפיק רקורדס
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1975
מגנזיום גופרתי

**מגנזיום גופרתי** הוא מלח אי-אורגני שנוסחתו **MgSO<sub>4</sub>**. מופיע לעיתים קרובות בצורה הממויימת **MgSO<sub>4</sub>·7H<sub>2</sub>O** כמינרל אפסומיט. נקרא גם "**מלח אנגלי**".  

## שימושים
### רפואי
מגנזיום גופרתי מופיע ברשימת התרופות הבסיסיות של ה-WHO, רשימת תרופות שנבחרה על פי יעילותן, בטיחותן ועלותן לצורך שמירה על בריאות הציבור. על פי מסמך ה-WHO, מגנזיום גופרתי נועד לטיפול במצבי פרכוס אצל נשים הסובלות מרעלת היריון ולא למצבי פרכוס אחרים.

מגנזיום גופרתי הוא תרכובת מינרלית הנמצאת בבתי מרקחת וידועה בשם המסורתי "מלח אנגלי" לשימוש חיצוני ופנימי. התרכובת מסיסה במים בקלות וניתן לעכב מסיסות זו במשחות המכילות ליפידים. לכן מגנזיום גופרתי במשחה אינו נספג באותה קלות בעור האדם. אף טמפרטורת התמיסה וריכוזה עשויים להשפיע על מהירות הספיגה בעור.

בשימוש חיצוני, משחת מגנזיום גופרתי משמשת לטיפול בדלקות של העור, כיבים קטנים, או זיהומים מקומיים. בבריטניה משחת מגנזיום גופרתי משמשת גם לסיוע בהוצאת כפיסים, או קוצים, הכלואים בעור. משחת מגנזיום גופרתי בריטית מכילה 47.76% מגנזיום גופרתי, פנול 0.49% וגליצרול.

מגנזיום גופרתי משמש גם כמלח אמבטיה ובמכל ציפה.

שימוש פנימי במגנזיום גופרתי כולל:
* סם משלשל חריף הפועל תוך חצי שעה עד שעתיים לאחר נטילתו דרך הפה. פעולת הסם מבוססת על כך שיוני המגנזיום מתקשים להיספג במעיים וקושרים כמות גדולה של מים, דבר הגורם ישירות לשלשול. אין להשתמש בחומר זה להקלה ממושכת מעצירות, שכן הוא עלול להפר את האיזון הכימי בדם.
* כתרופה תחליפית במצבי היפומגנזימיה, מצב של חוסר איזון אלקטרוליטי שבו יש רמה נמוכה של מגנזיום בדם.
* כתרופה אנטי-אריתמית, לטיפול בהפרעת קצב במצבי טורסד דה פואנט.
* כמרחיב סמפונות, במצבי אסתמה קשים, לאחר ששימוש בתרופות אחרות (למשל, תרופות אנטיכולינרגיות) נכשל. תרופה זו ניתנת בדרך כלל בעירוי.
* בטיפול בנשים הסובלות מרעלת הריון כדי להפחית את הסיכון לפרכוסים, ולטיפול בפרכוסים כתוצאה מרעלת הריון. מגנזיום גופריתי מוריד לחץ דם סיסטולי, אולם אינו משנה לחץ דם דיאסטולי ולכן זרימת הדם לעובר אינה נפגעת.

### חקלאות
בתחום החקלאות השימוש במגנזיום גופריתי הוא לצורך העלאת תכולת המגנזיום, או הגופרית, בקרקע. עיקר השימוש במלח זה הוא בצמחי עציצים, או בצמחים הזקוקים לתכולה גבוהה של מגנזיום בקרקע, כגון תפוחי אדמה, שושניים, עגבניות, עצי לימון, גזר ופלפל. היתרון של מגנזיום גופריתי על פני דשנים אחרים המכילים מגנזיום הוא במסיסות הגבוהה של החומר המאפשרת את פיזורו כדשן נוזלי בריסוס. 

### תעשיית המזון
מגנזיום גופריתי משמש כמלח התססה בתהליך יצור בירה. ניתן להשתמש בו כגורם קרישה בייצור טופו.
### כימיה
בתחום הכימיה משמש המגנזיום הגופרתי כחומר סופח מים בתהליכי הפרדת חומרים אורגניים בתמיסה אורגנית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תרופות לפי א'-ב'
קטגוריה:מלחים
קטגוריה:סולפטים
קטגוריה:מגנזיום: תרכובות
מאניק סטריט פריצ'רז

**מאניק סטריט פריצ'רז** (אנגלית: Manic Street Preachers) היא להקת רוק ולשית. שני סינגלים של הלהקה הגיעו למקום הראשון במצעד הבריטי: "If You Tolerate This Children Your Will Be Next" ו-"The Masses Against the Classes", וגם שניים מאלבומיה - "This Is My Truth Tell Me Yours" ו-"The Ultra Vivid Lament". הלהקה מכרה יותר מעשרה מיליון אלבומים.

## היסטוריה
הלהקה הוקמה בשנת 1986 בעיירה בלאקווד אשר בוויילס והפכה לאחת הלהקות החשובות של תחילת שנות ה-90, זכתה פעמיים בפרס הבריט-אוורדס בפרס הלהקה הטובה ביותר ובפרס האלבום הטוב ביותר, ב-1996 וב-1998. המאניקס החלה את דרכה בתור להקת פאנק רוק (Punk rock), בעוד שכיום הלהקה מקושרת יותר עם רוק אלטרנטיבי ואינדי, לאור השינויים שחלו בלהקה במהלך השנים. היא ידועה בעיקר בשל היעלמותו המסתורית וההתאבדות האפשרית של גיטריסט הלהקה, ריצ'י ג'יימס אדוארדס  בשנת 1995. ב-24 בנובמבר 2008 הכריזו באנגליה על מותו הרשמי. מאז היעלמותו נכתבים רוב הטקסטים של שירי הלהקה על ידי נגן הבס ניקי וייר.

חלק משירי הלהקה המוקדמים מזוהים עם האידאולוגיה הסוציאליסטית והנאו-מרקסיסטית. בשנת 2001 הופיעה הלהקה בקובה וחבריה נפגשו עם פידל קסטרו. הביקור וההופעה תועדו בדי.וי.די בשם Louder Than War. בנוסף, באוסף הווידאו קליפים שהוציאה הלהקה בדי.וי.די, נראה שחקן המחופש לקארל מרקס ומציג אותם כ"להקת הרוק החביבה עליו".

שירים רבים אחרים עוסקים בניכור חברתי ובעיות נפשיות, כמו כן, בשירי הלהקה רפרנסים רבים לנושאים פוליטיים, היסטוריים וספרותיים.

בשנת 2009, לאחר שריצ'י גיימס אדוארדס הוכרז רשמית כמת (2008), הוציאה הלהקת את האלבום *[[Journal for Plague Lovers]]* בו לחנים לטקסטים האחרונים שכתב.

## דיסקוגרפיה
* *[[Generation Terrorists]]*  (1992)
* *[[Gold Against the Soul]]* (1993)
* *[[The Holy Bible]]*  (1994)
* *[[Everything Must Go]]* (1996)
* *[[This Is My Truth Tell Me Yours]]*  (1998)
* *[[Know Your Enemy]]*  (2001)
* *[[Lifeblood]]*  (2004)
* *[[Send Away the Tigers]]*  (2007)
* *[[Journal for Plague Lovers]]*  (2009)
* *[[Postcards from a Young Man]]*  (2010)
* *[[Rewind the Film]]*  (2013)
* *[[Futurology]] *  (2014)
* *[[Resistance Is Futile]]*  (2018)
* *[[The Ultra Vivid Lament]]*  (2021)

## קישורים חיצוניים

* 

* מאניק סטריט פריצ'רז במוסיכיפדיה של רדיו מוסיכיף 69FM.

## הערות שוליים

קטגוריה:להקות בריטיות
קטגוריה:להקות רוק אלטרנטיבי
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה הבריטית
קטגוריה:אמני קולומביה רקורדס
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1986
סגור אלגברי

באלגברה, **הסגור האלגברי** (algebraic closure) של שדה F הוא השדה הקטן ביותר המכיל את F, שהוא סגור אלגברית. את הסגור האלגברי אפשר לבנות על ידי שילוב של כל ההרחבות ממימד סופי של השדה המקורי. כדי לשלב בין השדות השונים כראוי, יש להפעיל את הלמה של צורן.

לכל שדה יש סגור אלגברי, שהוא יחיד עד כדי איזומורפיזם. לכן אפשר לדבר על 'הסגור האלגברי', בה"א הידיעה. הסגור האלגברי שווה לשדה עצמו רק כאשר השדה כבר סגור אלגברית. כל שדה סגור אלגברית המכיל את F, מכיל גם את הסגור האלגברי של F. כאשר F שדה אינסופי הסגור האלגברי של שדה F הוא בעל אותה עוצמה כמו של F. לדוגמה, הסגור האלגברי של שדה המספרים הרציונליים הוא שדה המספרים האלגבריים, והסגור האלגברי של שדה המספרים הממשיים הוא שדה המספרים המרוכבים. לפי משפט של ארטין ושרייר (Schreier) מ-1927, הממד של הסגור האלגברי מעל השדה הוא 1, 2, או אינסוף.

בנוסף לבניה המופשטת של סגור אלגברי, היוצאת משדה נתון ומחזירה הרחבה שלו, אפשר להתבונן גם בסגור האלגברי היחסי. אם F \subseteq K שני שדות, אז **הסגור האלגברי של <math>F</math> ב- <math>K</math>** (או: הסגור האלגברי היחסי) הוא אוסף האיברים של K שהם אלגבריים מעל F.

## ראו גם
* שדה סגור אלגברית
*שדה סדור שלם
*סגור שלם (integral closure)
*סגור אלגברי של שדה סופי

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:אלגברה
גיל שויד

**גיל שויד** (נולד בשנת 1968) הוא יזם ישראלי בתחום ההיי-טק, מייסד שותף ומנכ"ל חברת צ'ק פוינט, וחתן פרס ישראל לשנת 2018 ליזמות וחדשנות (הראשון שזכה בפרס ישראל בתחום זה). הונו נאמד על ידי פורבס בכ-6.4 מיליארד דולר (אפריל 2025).

## ביוגרפיה
גיל שויד נולד בירושלים. כבר בגיל 13 החל לתכנת. למד בבית הספר התיכון ליד האוניברסיטה העברית בירושלים, ובמקביל ללימודים בבית הספר התיכון למד גם מדעי המחשב באוניברסיטה העברית. בנוסף עבד באותה תקופה כמנהל מערכות במרכז פריץ הבר לדינמיקה מולקולרית באוניברסיטה העברית.

שירת ביחידה 8200 של חיל המודיעין. לאחר שחרורו מצה"ל ב-1991 עבד כמפתח תוכנה בחברת אופטרוטק (כיום אורבוטק). ב-1993 הקים את חברת צ'ק פוינט יחד עם שלמה קרמר, שעימו שירת במודיעין, ועם מריוס נכט שעימו עבד באופטרוטק. מאז משמש שויד כמנכ"ל צ'ק פוינט. עד לשנת 2001 שימש גם כנשיא החברה, ועד 2015 כיושב ראש. בין השנים 1999–2004 שימש בתפקיד דירקטור בחברת "בקווב" של האחים אלי וניר ברקת, שהיו המשקיעים הראשונים בצ'ק פוינט באמצעות חברת BRM.

שויד הוא הממציא של הפטנט על טכנולוגיית "Stateful Inspection", עליה מבוסס מוצר הדגל של צ'ק פוינט - FireWall-1, ונחשב על ידי רבים לאבי חומת האש המודרנית.

שויד נמנה עם חבר הנאמנים של אוניברסיטת תל אביב ומכהן כיושב ראש חבר הנאמנים של האוניברסיטה לנוער של אוניברסיטת תל אביב. הוא חבר במועצת המנהלים של עמותת "יכולות", הפועלת להעלאת אחוזי הזכאות לתעודת בגרות ולהנגשת ההשכלה הגבוהה.

הונו האישי נאמד ב-2021 ב-4.9 מיליארד דולרים, והוא מאנשי העסקים העשירים בישראל.

בחודש מרץ 2018 שר החינוך נפתלי בנט הודיע על קטגוריה חדשה בפרס ישראל והכריז על גיל שויד כחתן פרס ישראל בהיי-טק.

שויד מתגורר בתל אביב. הוא אב לשישה: שלושה ילדים מאשתו הראשונה, חמוטל איינהורן, ושלושה ילדים מאשתו הנוכחית, עורכת הדין הפלילית, מיטל דנינו-שויד.

בפברואר 2024 הודיע גיל שוויד על כוונתו לפרוש מתפקיד מנכ"ל צ'ק פוינט, תפקיד אותו מילא במשך 30 שנה, ולעבור לשמש כיו"ר פעיל של החברה.

בדצמבר 2024 סיים שויד את תפקידו כמנכ"ל החברה, ועבר לתפקיד היו"ר הפעיל של דירקטוריון החברה.

## פרסים והוקרה
* 2004 - הוענק לו תואר דוקטור למדע לשם כבוד בתחום המדעים מטעם הטכניון.
* 2004 - נכלל ברשימת "המנהיגים הגלובליים של המחר" מטעם הפורום הכלכלי העולמי, בשל מחויבותו ותרומתו לחברה בתחומים שמעבר לאינטרסים מקצועיים.
* 2010 - נבחר ליזם השנה הישראלי מטעם ארנסט אנד יאנג.
* 2014 - נבחר לאיש השנה של גלובס.
* 2018 - פרס ישראל בתחום ההיי-טק.

## קישורים חיצוניים
* ביוגרפיה של גיל שויד (באנגלית), אתר Check Point
* 
* 
* 
* 
* 
*  גיל שויד בשיחה עם דנה וייס, באגודת הידידים של מכון ויצמן, 1 במאי 2014 (התחלה 27:48)
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מייסדי חברות תוכנה ישראלים
קטגוריה:תעשיינים ישראלים
קטגוריה:אנשי עסקים ישראלים
קטגוריה:יזמי היי-טק ישראלים
קטגוריה:מיליארדרים ישראלים
קטגוריה:בוגרי התיכון ליד האוניברסיטה
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:חיילי יחידה 8200
קטגוריה:מומחי אבטחת מידע ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס ישראל ליזמות וחדשנות
קטגוריה:זוכי פרס ישראל לשנת 2018
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1968
חשופית צהובה

**החשופית הצהובה** (שם מדעי: *Limax flavus*) היא רכיכה יבשתית השייכת למשפחת החשופיות בסדרת שבלולי יבשה.

## מאפיינים
הקונכייה של החשופית הצהובה חבויה, כך שגופו של החילזון נראה חשוף - ומכאן שמו. צורתו תולעתית ובראשו יש שני זוגות משושים: האחורי מתנשא מעל הקדמי, הוא ארוך יותר ובקצהו עיניים. אורך גופה של החשופית הצהובה הוא 8 ס"מ. צבעה ירקרק-צהבהב, מוכתם בכתמים צהובים, והמשושים כחלחלים.

החשופיות הצהובות הן דו מיניות - כל אחת מהן גם מעבירה זרע לחברתה וגם מטילה ביצים. החשופיות שוכנות במרתפי בתים, במערכות ביוב ועל קירות בתים. לעיתים הן זוחלות במערכת הביוב ויוצאות אל חדרי אמבטיה ואל מטבחים. הן שכיחות גם בגינות נוי ובמטעים.

מזונה של החשופית הוא פטריות, אצות ורקבובית מן הצומח.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:חשופיות
קטגוריה:ארץ ישראל: שבלולים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
קטגוריה:חיות בר שחיות בערים בישראל
פנזין

**פנזין** (באנגלית **Fanzine**, הלחם בין Fan ו-Zine, קיצור של מגזין) הוא כתב עת לא-מקצועי העוסק בתחום ספציפי. פנזינים אינם ממומנים על ידי גופים ציבוריים או מסחריים, והמוציאים לאור, העורכים והכותבים בדרך כלל אינם מקבלים כסף על טרחתם. המחיר של הפנזין הוא בדרך כלל זעום, ומשמש לכיסוי ההוצאות בלבד. פנזינים רבים הודפסו בסטנסילים או במכונת צילום.

כתבי-עת עצמאיים החלו לצאת לאור בארצות הברית עם התפשטות טכנולוגיית הדפוס, כבר באמצע המאה ה-19. את הפנזינים הראשונים פרסמו חובבי המדע הבדיוני בשנות ה-30 של המאה ה-20. הפנזינים היו מבוססים על קובצי מכתבים ששלחו קוראי כתבי-עת שונים למערכת, או אחד לשני, בו הם מציעים את גרסאותיהם האישיות לסיפורים שפרסמו עורכי המגזינים הגדולים. בשלב מסוים הבינו הקוראים שהם יכולים לעקוף את מערכת כתב-העת ולהדפיס ולפרסם את גרסאותיהם באופן עצמאי. את המושג "פנזין" טבע Russ Chauvenet, שהיה ממקימיה של קהילת Science Fiction Fandom, בשנת 1940. "The Comet" (השביט), שראה אור לראשונה בשנת 1930 בשיקגו, נחשב הראשון שיצא לאור והיה מבוסס על מכתבים ששלחו קוראי המגזין “Amazing Stories” (סיפורים מופלאים).

בישראל צמיחת הפנזינים קשורה בתרבות האנרכו-פאנק, שהתקיימה מסוף שנות השבעים. הפנזינים החשובים שראו אור למשך תקופה משמעותית בישראל והופצו בחנויות תקליטים היו "אבק" (פנזין מוזיקה תל אביבי, 1992–1993), "הכל שקרים" (1991–1993), "סטיות של פינגווינים" (כפר סבא, 1991–1998) ו"נקרופיליה לנוער" (להבות הבשן וקיבוצי הסביבה, 1991-1994). בשנות התשעים הופצו בישראל פנזינים רבים, רובם קצרי-חיים, באזור רחוב שינקין בתל אביב, בדוכנים באירועים כגון פסטיבלים ברחבי הארץ ובחנויות תקליטים. חלק ניכר מהם ראו אור בהוצאת צירופימקרים התל אביבית, ובירושלים יצא בתחילת שנות האלפיים פנזין מסיבות ביטחוניות. הפנזינים גוועו במקביל לעליית האינטרנט והאפשרות להתבטא דרך אתרי אינטרנט ובלוגים אישיים, באופן זול יותר, נוח יותר ועם קהל יעד גדול יותר.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* Funzins, ארכיון פנזינים ישראליים העוסקים בנושאים חברתיים שונים.
* ירושלמית - פנזין וידאו ותרבות, ערוץ ביוטיוב המתייחס לפורמט הפנזין כמגזין וידאו

## הערות שוליים

*
קטגוריה:כתבי עת
מסוע

[שמאל|ממוזער|250px|מבנה המסוע הזה מורכב מחגורות המעבירות [גפרית מקרונות המשא לערימות אחסנה וערימות אלו לספינות המשא.]]
[שמאל|ממוזער|250px|[קרוסלת מטען|מסוע מזוודות בנמל תעופה]]
שמאל|ממוזער|250px|מסוע אנשים (מדרכה נעה) בנמל התעופה של בריסל
**מסוע**, **שרשרת הובלה** או **סרט נע** הוא אמצעי לשינוע מטענים ולהסעת נוסעים.

## מסוע לסחורות וחומרי גלם
המסוע מורכב משתי גלגלות, עם לולאה רציפה המסתובבת סביבן. הגלגלות ממונעות ומגלגלות את הרצועה ואת החומר המונח עליו קדימה. מסועים משמשים רבות להעברה של חומר תעשייתי וחקלאי כגון תבואה, פחם ומחצבים. כמו כן, המסועים משמשים לפריקה עצמאית של מטוסי תובלה, ספינות משא וקרונות משא. מדרגות נעות ומדרכות נעות גם משתמשות בטכנולוגיה זו, כמו גם פסי ייצור. חנויות משתמשות לעיתים במסוע על מנת להניע מוצרים לקופה.

בהשוואה למערכת המתוארת לעיל, מערכת הרצפה הנעה היא טכנולוגיה המשתמשת בלוחות על מנת להזיז משא על הרצפה. השוואה נוספת היא מערכת המסוע הגלגל המשתמשת בסדרה של ארגזים מסתובבים.

המסוע הארוך בעולם ממוקם בסהרה המערבית. אורכו 100 ק"מ, ממכרות הפוספט (זרחה) של בו קרא עד לחוף הדרומי ללאיון.

המסוע נחשב למערכת החוסכת בכוח אדם ומאפשרת לכבודה גדולה לנוע במהירות דרך תהליך.

## מסוע לאנשים במסדרונות ארוכים
מסוע לכת  (כינויים נוספים: מדרכה נעה, דרכנוע) הוא מסוע המאפשר להתקדם למרחק גדול באופן מאוזן. נהוג להציב מסועים כאלה בתחנות רכבת, רכבת תחתית, נמלי תעופה או במקומות אחרים עם מסדרונות ארוכים והומי־אדם. מסועים אלה נועדו להקל על ההליכה למרחקים גדולים עבור אנשים בעלי לקות וכדי להנגיש אותה עבור מי שלקותו מפריעה לו ללכת.

לרוב, המהירות של מסועים אלה היא שלושה קילומטר לשעה (מהירות של הליכה איטית) אולם ישנם מסועי הליכה בקצב הליכה רגיל (חמישה קמ"ש) קצב הליכה מאומצת (שבעה קמ"ש) או מהירים יותר, כמו זה שבתחנת מונפרנאס שבפריז, שמהירותו מגיעה עד לתשעה קמ"ש.

## ראו גם
* מסילת כושר

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ייצור
קטגוריה:פריטי טכנולוגיה מסייעת לניידות
קטגוריה:אמצעי הסעה ממונעים
קטגוריה:אלמנטים אדריכליים
קטגוריה:נגישות בנייה וניידות
קטגוריה:שינוע
ז'ורז' סרה

[ממוזער|320px|[יום ראשון אחר הצהריים על גדות האי לה גראנד ז'אט (Un dimanche après-midi à l'Île de la Grande Jatte)]]
**ז'ורז'-פייר סֶרָה** (בצרפתית: **Georges-Pierre Seurat**; 2 בדצמבר 1859 – 29 במרץ 1891) היה צייר צרפתי.
 
סרה נחשב לחלוץ בפיתוח הטכניקה המכונה "פוינטיליזם", שיטה של כיסוי התמונה בנקודות ("פואן" בצרפתית) ובכתמים מבודדים של צבע. תחת מכחולו של סרה מתאחדות הנקודות לנוף ולדמויות, וזאת ללא משיחת מכחול וללא כל קו. סרה הִרבה לרשום ופיתח סגנון רישום ייחודי בכתמי גיר קונטה על משטח נייר עבה ומחוספס, באופן שמנצל את בהירות הנייר ואת מרקמו כמקור אור וכאמצעי להשגת טקסטורה רישומית.

סרה נחשב גם לאמן שהתחיל את הזרם הנאו-אימפרסיוניסטי בציורו **[[יום ראשון אחר הצהריים על גדות האי לה גראנד ז'אט]]**. ציור זה, שסרה שקד על הכנתו במשך שנתיים, וכן חייו ואמנותו של סרה, הונצחו במחזמר החדשני של סטיבן סונדהיים – "יום ראשון בפארק עם ג'ורג'" (1983), שהוצג בשפע הפקות ברחבי העולם.

## יצירות מפורסמות
בין יצירותיו המפורסמות של סרה:
* מתרחצים באנייר – שגודלה העצום (2x3 מטרים) מותיר רושם רב.
* התמונה "לה גרנד ז'אט" (La grande jatte), הקרויה על שמו של אתר נופש לחוף נהר הסן.

## קישורים חיצוניים

*  - זוכה תחרות הסיפור הקצר של "הארץ" לשנת 2007
* 
* 
* 
* 

*
קטגוריה:ציירים צרפתים
קטגוריה:ציירים פוסט-אימפרסיוניסטים
קטגוריה:פוינטיליזם
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות פר לשז
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1859
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1891
אשלגן חנקתי

שמאל|ממוזער|250px|אשלגן חנקתי
**אשלגן חנקתי** (ידוע גם בשם "סלפטר" – מלטינית, "מלח אבן"), הוא מלח המורכב מאשלגן, חנקן וחמצן.

## שימושים
*האשלגן החנקתי משמש בתעשייה לייצור דשן (מקור לאשלגן וחנקה).
*האשלגן החנקתי הוא מחמצן חזק ומשמש בפירוטכניקה כמחמצן בתערובות שונות כגון אבק שרפה ודלק.
*מן האשלגן החנקתי וחומצה גופרתית ניתן להפיק חומצה חנקתית על פי התגובה הבאה:
:\ KNO_3+H_2SO_4 \rightarrow KHSO_4+HNO_3
:תוצר נוסף לתגובה הוא . בנוסף, מפאת הטמפרטורה בה מתרחשת התגובה (83°C) נפלטות לעיתים גם תחמוצות חנקן גזיות (NO_X).
*האשלגן החנקתי הוא המרכיב העיקרי במלח המשמש להמלחת בשר לצורך שימורו. הוא משמש גם בייצור גלידה ובתעשיית הנקניקים כחומר משמר. ברשימת המרכיבים של מוצרי מזון סימנו בקוד **E252**.
*האשלגן החנקתי נפוץ כחומר הפעיל בגשר מלח בסוללות חשמליות.
*לפי אמונה עממית מקטין האשלגן החנקתי את החשק המיני, אך אין כל בסיס מדעי למיתוס זה.
*הוספה של אשלגן חנקתי במשחות שיניים לשיניים רגישות הוכחה כיעילה בהקלה על רגישות של השן או החניכיים למגע או משב אוויר, בשימוש לטווח קצר בלבד (עד ארבעה שבועות). האשלגן חודר דרך תעלות בדנטין ופועל על העצב שבמוך השן. ניתן להשתמש גם במלחי ציטרט או  של אשלגן לצורך זה.

## הפקה
בתקופות קדומות הפיקו אשלגן חנקתי על ידי ערבוב זבל אורגני, המהווה מקור ליוני החנקה, עם מלט או אפר עצים המהווים מקור לאשלגן ואף משתן שנאסף במשתנות. תהליך זה היה איטי מאוד ומתמשך כשנה לערך. מאוחר יותר החלו לכרות את ה"סלפטר" במכרות של סלעי משקע ביוגניים שהיו עשירים בחנקן. רק ב-1909 הצליח המדען פריץ הבר לפתח שיטה להפיק חנקן מהאוויר ובכך לייצר מצד אחד דשן ומצד שני נשק כימי.

מאמצע המאה ה-19 הופק אשלגן חנקתי ממרבצי מלחת במדבר אטקמה שבצפון צ'ילה. הפקת ה"סלפטר" הצ'יליאני היווה אפילו עילה למלחמת האוקיינוס השקט בין צ'ילה לבין שכנותיה לקראת סוף המאה ה-19. לאחר שבמהלך מלחמת העולם הראשונה פותחה בגרמניה שיטה להפקה מלאכותית של אשלגן חנקתי, הצטמצמה כריית המלחת בצ'ילה בשנות ה-30 של המאה ה-20.

הייצור המלאכותי של אשלגן חנקתי נעשה באמצעות תגובה של אשלג (אשלגן כלורי) עם חומצה חנקתית:

\ KCl_{(s)} + HNO_{3(aq)} \rightarrow KNO_{3(aq)} + HCl_{(g)}.

בישראל מיוצר אשלגן חנקתי במפעל חיפה כימיקלים: מביאים אשלגן כלורי KCl לתגובה עם חומצה חנקתית בתערובת ממסים (בוטאנול ופנטנול) בה שוקע התוצר (ככל החנקות גם אשלגן חנקתי מסיס מאוד במים וקשה לשקע אותו מתמיסה מיימית לקבלת תוצר יבש). לאחר שמופרד האשלגן החנקתי ששקע ממחזרים את שארית החומצה החנקתית (שכעת היא בתמיסה עם החומצה המלחית) על ידי מיצוי לתערובת אורגנית אחרת. כך מופקת גם חומצת מלח HCl מרוכזת באותו תהליך.

### פירוק בחום
בין הטמפרטורות 550-790°C נמצא אשלגן חנקתי בשיווי משקל עם אשלגן ניטריט KNO2

2KNO_{3(s)}\rightleftarrows2KNO_{2(s)} + O_{2(g)}

## ראו גם
*מלחת

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מלחים
קטגוריה:תוספי מזון
קטגוריה:תבלינים
קטגוריה:אשלגן: תרכובות
קטגוריה:חנקות
כרונולוגיית ההתיישבות היהודית בארץ ישראל בעת החדשה

## לפני 1881 (לפני העלייה הראשונה)
לפירוט הפעולות שנעשו לחידוש והרחבת ההתיישבות, ובכלל זה החקלאית, ראו:

:* '''חידוש היישוב היהודי בטבריה במאה ה-16'''

## תקופת [[העלייה הראשונה]] 1881–1904

## תקופת [[העלייה השנייה]] והקיבוצים הראשונים 1904–1914

## תקופת [[המנדט הבריטי]] 1917–1948

## מקום המדינה ועד [[מלחמת ששת הימים]] 1948–1967

## ממלחמת ששת הימים עד הסכמי אוסלו 1967–1993

## מהסכמי אוסלו עד ההתנתקות 1993–2005

## מההתנתקות עד היום 2005 -

## לקריאה נוספת
* חנה ביתן, **אטלס ההתיישבות בישראל** - אטלס שמות היישובים והמקומות בישראל, תשס"ד/2004, בהוצאת משרד ראש הממשלה
## קישורים חיצוניים
* שינויים בשמות יישובים וסמליהם מקום המדינה - הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
* 
* אתר "שנות התיישבות"

קטגוריה:תולדות עם ישראל בארץ ישראל
קטגוריה:ציונות: היסטוריה
קטגוריה:ארץ ישראל: יישובים
קטגוריה:עם ישראל בעת החדשה
*
קטגוריה:יישובים לפי שנת הקמה
חשופיות ים

[ממוזער|חשופית מנומרת מהמין Nembrotha kubaryana ב[מזרח טימור]]
**חֲשׂוּפִיּוֹת יָם** (שם מדעי: Nudibranchia) הן רכיכות תת-מימיות ממחלקת החלזונות. לסדרה זו שייכים יותר מ-3,000 מינים. השם המדעי של הסדרה נגזר מהמילה הלטינית *nudus* שפירושה "חשוף" ומן המילה היוונית *brankhia* שמשמעותה "זימים".

## ראו גם
*ארנבת ים

## לקריאה נוספת

*Nathalie Yonov, **Sea Slugs of the Red Sea**, Pensoft Series Faunistica 74, 2008.
*חשופית ים חדשה הוגדרה ב-2024


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1814
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי הנרי מארי דוקרוטאי דה בלנוויל
290-299 לפנה"ס

**שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 299 - 290 לפנה"ס**

## אירועים בולטים בעולם
* 298 לפנה"ס - מתחילה המלחמה הסאמיניטית השלישית
* 295 לפנה"ס - דמטריוס פוליורקטס כובש את אתונה

## נולדו
* 295 לפנה"ס - אפולוניוס מרודוס, משורר יווני.
* 295 לפנה"ס - תלמי (בן פירוס)
* 290 לפנה"ס - לוקיוס קאיקיליוס מטלוס, קונסול רומי.

## נפטרו
* 298 לפנה"ס (לערך) - צ'אנדרגופטה, מייסד שושלת מאוריה (השושלת משלה בהודו ואפגניסטן)
* 297 לפנה"ס - קסנדרוס, מלך מוקדון
* 295 לפנה"ס - ג'ואנג דזה, פילוסוף סיני.
* 291 לפנה"ס - מנאנדרוס, מחזאי יווני.
* 290 לפנה"ס - מגסתנס, אתנוגרף וחוקר יווני.

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:המאה ה-3 לפנה"ס לפי שנים
משרד ההגנה

**משרד ההגנה** או **משרד הביטחון** הוא המשרד הממשלתי האחראי על הצבא במדינות ריבוניות. בעבר נהגו לקרוא למשרדים אלה בשם **משרד המלחמה**.

שר הביטחון הוא בדרך כלל אדם בעל תפקיד מפתח בקבינט הממשלתי.
מאז סוף המאה ה-18 כאשר הקבינטים התחילו להופיע הם נקראו לעיתים קרובות "משרד המלחמה", לאחר סיום מלחמת העולם הראשונה במרבית המדינות השתנה השם של משרד המלחמה למשרד ההגנה, אם כי לעיתים יריבים של מדינה מכנים את משרד הביטחון שלה והשר העומד בראשו כמשרד המלחמה ושר המלחמה על אף שהשם שונה ואפילו אם מאז ומתמיד לא כונה המשרד בשם זה, כך נוהגות חלק ממדינות ערב וארגוני הטרור כלפי משרד הביטחון של ישראל.

במרבית המדינות נחשב תפקיד שר ההגנה לחשוב ביותר מבחינה פוליטית, לפעמים, במיוחד במדינות לא דמוקרטיות הוא חשוב אף יותר משר החוץ. לעיתים, בפרט בתקופות מלחמה, ראש הממשלה מחזיק גם בתפקיד של שר ההגנה. במשטר צבאי, לרוב שר הביטחון הוא גם ראש הממשלה או ראש המטה הכללי.

ברוב המדינות הדמוקרטיות שר ההגנה יהיה אזרח, כאשר הצבא למעשה כפוף לאזרחים; אולם ישנן מדינות, בדרך כלל פחות דמוקרטיות, שבהן שר ההגנה לובש מדים והוא איש צבא. בישראל שר הביטחון הוא אזרח, אך פעמים רבות מדובר במי שהיה קצין בכיר, שזמן לא רב לאחר שפשט את מדיו מונה להיות שר הביטחון.

## משרדי הגנה במדינות שונות
* משרד הביטחון (ישראל)
* מחלקת ההגנה של ארצות הברית
* משרד ההגנה של רוסיה
* משרד ההגנה (הממלכה המאוחדת)
* משרד הכוחות המזוינים (צרפת)
* משרד ההגנה (איראן)
* משרד ההגנה (אזרבייג'ן)
* משרד ההגנה (בלארוס)
* משרד ההגנה (יפן)
* משרד ההגנה (ספרד)
* המחלקה הפדרלית לביטחון, הגנה אזרחית וספורט (שווייץ)
* משרד ההגנה (הודו)
* משרד ההגנה (סוריה)

## קישורים חיצוניים

*
בלדה לחובש

[ממוזער|עטיפתו של [פלקסידיסק מ־1970]]
"**בלדה לחובש**" הוא פזמון עברי שכתב דן אלמגור בשנת 1956, הלחין אפי נצר בשנת 1968 ועיבד שמעון כהן. הוא זכה לפרסום ולהצלחה רבה בעקבות זכייתו במקום הראשון בפסטיבל הזמר והפזמון 1969 העברי, בביצועו של יהורם גאון.

## תוכן הבלדה
הבלדה עוסקת בחייל שנפצע בשדה הקרב, וחובש צבאי חש אליו לחלצו תוך סיכון חייו שלו, וזאת למול הפצרותיו של הפצוע שישאיר אותו בשדה הקרב ויציל את עצמו. במהלך הפינוי החובש נפצע, אולם ממשיך בפינוי הפצוע עד להגעת כוחות חילוץ נוספים. בסופו של דבר, החובש מוצא את מותו עם הגעת הכוחות, ואילו חייו של הפצוע ניצלים. לאורך הבלדה מתקיים דין ודברים בין הפצוע לחובש, שמחדד את עוז נפשו של החובש שמוסר את נפשו כדי להציל את חייו של חברו.

אלמגור חיבר את השיר כשהיה בן 21. כמרומז משמו, השיר שייך לסוגת הבלדה. המתח הוא נושא חשוב בבלדה והוא בדרך כלל נמצא בסיום, שהוא טרגי. בדומה לבלדות אחרות העוסקות בנושא המלחמה, גם בזו הגיבור, החובש, מוצא את מותו באופן דרמטי בסוף השיר. בריאיון סיפר נצר כי אלמגור אמר לו שהשיר לא נכתב על מקרה מסוים. עם זאת השיר דומה לכמה אירועים שקרו במציאות.

## השמעת הבלדה
כאשר הושמע השיר אחרי מלחמת ששת הימים הוא נתפס בעיני רבים באותה תקופה כמייצג של הנעלה שברוח הגבורה של החייל הישראלי, כפי שהתבטאה גם בשירים אחרים בני התקופה (לדוגמה, בשיר "גבעת התחמושת"). לאחר המלחמה התקשו משפחות שכולות להאזין לשיר וביקשו שלא להשמיעו ברדיו. בלטה פנייתם של הורי החייל שלמה אפשטיין אל מלחין השיר אפי נצר, שהיה מכר שלהם, בבקשה שיתחשב ברגשותיהם ויפעל לאי־השמעתו (פרטי נפילתו דומים מאוד למילות השיר). אחרים הסתייגו מן השיר בגלל דרמטיות היתר של ביצועו של גאון.

במשך שנים רבות לא הושמע השיר ברדיו, אלא רק ביום הזיכרון לחללי מערכות ישראל, בעקבות בקשתו של נצר להסירו מהמצעד. למרות זאת נחשב השיר לאחד משיריו האהובים ביותר של יהורם גאון, ובשלושה מצעדים שונים של שיריו הוא זכה במקום הראשון – ב־1999 וב־2010 ברשת ג', וב־2004 בגלי צה"ל. השיר זכה לביצוע מחודש של שרית חדד בשנת 2016 לכבוד יום הזיכרון. כיום השיר מושמע במרבית טקסי הסיום של קורסי החובשים בבית הספר לרפואה צבאית (בה"ד 10).

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי יהורם גאון
קטגוריה:שירי פסטיבל הזמר והפזמון 1969
קטגוריה:שירים שזכו בפסטיבל הזמר והפזמון
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי דן אלמגור
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי אפי נצר
קטגוריה:שירי זיכרון חללי מערכות ישראל
קטגוריה:בלדות
קטגוריה:חיל הרפואה
ג'רוויס (אי)

**האי ג'רוויס** (באנגלית: **Jarvis Island**) הוא אי בלתי מיושב ששטחו 4.75 קמ"ר הנמצא בדרום האוקיינוס השקט, בחצי הדרך בין הוואי לאיי קוק, ליד איי קיריבטי.

## היסטוריה
האי התגלה ב-21 באוגוסט 1821 על ידי האנייה הבריטית "אליזה פרנסיס" ונקראה על שם מפקדה - רב החובל ג'רוויס בראון. 
בשנת 1858 סופח האי לארצות הברית במסגרת חוק איי הגואנו וננטש בשנת 1879 לאחר שנכרה כל הגואנו מהאי. 
בריטניה סיפחה את האי בשנת 1889. ארצות הברית תפסה מחדש את שטח האי ותבעה אותו כשטחה בשנת 1935.

בצדו המערבי של האי ישנה התיישבות בשם "מלירסוויל" אשר שמשה תחנת חיזוי מזג אוויר בין 1935 ועד שננטשה במלחמת העולם השנייה. התחנה נפתחה מחדש בשנת 1957 ונסגרה שוב ב-1958.

## ממשל
האי מנוהל על ידי שירות הדגה וחיות הבר של ארצות הברית במשרד הפנים של ארצות הברית. הכניסה לאי אסורה בלא אישור ממשרד הדגה והבר - וכיום מותרת הכניסה לאי רק לחוקרים הבאים לחקור את חיי הבר והצומח באי.

## גאוגרפיה
גובה השיא של האי מעל פני הים הוא כ-7 מטרים. מרביתו של האי חולי והוא מוקף שונית אלמוגים. באי גדלים עשבים ושיחים נמוכים. האקלים באי טרופי, והוא משמש כאתר קינון לעופות ים רבים. באי לא קיימים מים מתוקים.

באי אין נמלים ומעגנים, וניתן להגיע אליו רק בסירות.

## ראו גם
* רפובליקת האולנד, בייקר וג'רוויס

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ארצות הברית: טריטוריות
קטגוריה:איים באוקיינוס השקט
קטגוריה:איי ליין (ארצות הברית)
שונית קינגמן

ממוזער|250px|תמונת לווין של השונית
**שונית קינגמן** (באנגלית: **Kingman Reef**) היא שונית אלמוגים טרופית בשטח של כקילומטר רבוע, באמצע הדרך בין הוואי לסמואה האמריקאית. השונית נמצאת בנקודה הצפונית ביותר של איי הקו הצפוני, ומהווה טריטוריה של ארצות הברית בשליטת צי ארצות הברית.

השונית סגורה לציבור.

## היסטוריה
השונית התגלתה בשנת 1798 על ידי רב החובל אדמונד פאנינג במסעו על אונייתו "בסטי". השונית שמופתה על ידי רב החובל וו. א. קינגמן בשנת 1853 ונקראת על שמו, סופחה רשמית לארצות הברית ב-10 במאי 1922.

## גאוגרפיה
אורך קו החוף של השונית, בשעות שפל הוא כ-3 ק"מ. גובה השונית מעל פני הים הוא מטר אחד בשעת שפל, ובשעת הגאות מכוסה השונית מים. השונית מקיפה לגונה עמוקה בה ניתן לעגון.

## כלכלה
השונית אינה מיושבת ואין בה משאבים טבעיים. חברת התעופה פאן אמריקן השתמשה בלגונה בין השנים 1937–1938 כתחנת עצירה בין הוואי לסמואה האמריקאית וכן כנקודת עצירה של מטוסים ימיים בדרכם לניו זילנד.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ארצות הברית: טריטוריות
קינגמן
קטגוריה:שוניות אלמוגים
ניר ח"ן

**נִיר חֵ"ן** הוא מושב של מועצה אזורית לכיש במישור החוף הדרומי בין קריית גת לאשקלון.

## היסטוריה
הגרעין המייסד של ניר ח"ן כלל כתשעים צעירים מחיפה שנענו לאתגר ההתיישבות בנגב. בתחילת 1955 עלתה קבוצת חלוץ של הגרעין לאיבים,  להכשרה זמנית עד הקמת נקודת הקבע. הגרעין השתייך לאיחוד הקבוצות והקיבוצים והחליט על הקמת מושב שיתופי. היישוב הוקם על חלק מאדמות העיירה אל-פאלוג'ה, שתושביה נמלטו ממנה במהלך מלחמת העצמאות.

בתחילה הייתה כוונה לקרוא למושב "הילה" בהתאמה לשמות היישובים השכנים "נגה", "זוהר", "נהורה" שקיבלו שמות של "אור". אולם כאשר נורתה  אבן הפינה למושב, ב-21 בספטמבר 1955, הוכרז כי שמו יהיה "ניר ח"ן", לזכר 58 נוסעי מטוס "אל על" שהופל בשמי בולגריה ב-27 ביולי 1955. בגימטריה ח"ן=58.

ניר ח"ן הוקם כמושב שיתופי, אז היחיד בחבל לכיש. שאר חברי הגרעין יועדו להגיע ליישוב באביב 1956 עם השלמת בניית הבתים. בשנים הראשונות גידלו במושב חזירים. הגרעין המייסד לא הצליח למלא את המושב, לכן הופנו אליו בוגרים של גרעיני נח"ל. בשנת 1972 הוקמו ביישוב 40 ביתנים לקליטת עולים חדשים מצרפת, בהם נקלטו 30 משפחות עולים.

בפברואר 2016, לציון 60 שנה להפלת המטוס, נחנכה במושב אנדרטה לזכר 58 הנספים באסון הפלת המטוס.

## המושב היום
ממוזער
כיום המושב מונה 120 משפחות, חלקן בעלות משק וחלקן מתגוררות בהרחבה של המושב.

במושב מועדון נוער הפעיל יומיים בשבוע ובו צוות המונה 16 מדריכים צעירים משכבות י'-יב'. מספר החניכים גדל מאוד בשנים האחרונות ועומד כיום על כ-80 ילדים מכיתה ד' ועד יב'.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מושבים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1956
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:יישובי חבל לכיש
קטגוריה:מושבים במחוז הדרום
קטגוריה:מישור החוף הדרומי: מושבים
קו עקבה–רפיח

**קו [[עקבה]]–[[רפיח]]**, הוא קו גבול שנוצר בשנת 1906 בין מצרים שהייתה בשליטת בריטניה (למרות שייכותה הפורמלית לאימפריה העות'מאנית) לבין ארץ ישראל שהייתה בשליטת האימפריה העות'מאנית, מתוך מגמה למנוע סכסוכים בין הכוחות הטורקיים לכוחות הבריטיים. הקו שרד את השינויים הפוליטיים והמדיניים שחלו במהלך מאה השנים שחלפו מאז שרטוטו, וגם כיום מבוסס עליו גבולה של מדינת ישראל עם מצרים.

הקו שורטט תחילה כקו ישר מעקבה לרפיח, אך בהמשך ההתדיינות בין הצדדים, נוצרו בו כמה שינויים שניתן להבחין בהם במפות גם כיום:
#באזור אילת, דרשו הטורקים וקיבלו 15 קילומטרים (שזה קצה הטווח היעיל של ספינת תותחים) של חוף ים וכן את מעיין עין נטפים
#הטורקים דרשו וקיבלו את מעיין עין חורשה
#הטורקים דרשו וקיבלו את מעיין עין המערה, הסמוך למערב מכתש רמון
בנוסף קשיי סימון בשטח גרמו לסיפוחם של שני הרים לשטח העות'מאני.
250px|ממוזער|שמאל|מעיין עין המערה
קו זה יצר בהמשך השנים מספר בעיות, עקב התאמתו למציאות בשנת 1906 אך לא למציאות מאוחרת יותר:
#בזמן שרטוט הקו, רפיח הייתה נקודה סתמית על חוף הים התיכון, ואילו בשנת 1982 חצתה המפה שליוותה את הסכם השלום בין ישראל למצרים את רפיח שבינתיים הייתה לעיר. מעורבותם של הפלסטינים הקשתה אף יותר (ראו ציר פילדלפי).
#אבן הגבול הדרומית בטאבה הוקמה על גבעה המרוחקת כמה מאות מטרים מחוף הים, ונוצרה בהמשך מחלוקת האם יש להמשיך ממנה לחוף בקו ישר הממשיך את הגבול או בקו הניצב לקו החוף. במציאות של שנת 1906 לא הייתה לכך שום חשיבות, אך בהמשך הפכה פיסת חוף קטנה זו למקור כסף ויוקרה. מצב זה גרם לבוררות ממושכת לאחר חתימת הסכם השלום שהסתיימה רק בשנת 1988 בהכרעה כי טאבה שייכת למצרים.

## ראו גם
*אום רשרש 

קטגוריה:גבול ישראל–מצרים
קטגוריה:ישראל: גאוגרפיה
קטגוריה:ארץ ישראל: היסטוריה
קטגוריה:מצרים: גאוגרפיה
קטגוריה:ישראל: גבולות
קטגוריה:הנגב: היסטוריה
עוצם

**עוצם (עֹצֶם)** הוא מושב בחבל לכיש המשתייך לתנועת המושבים ונמצא בתחום המועצה אזורית לכיש, ממערב לקריית גת.
## היסטוריה
היישוב הוקם ב-22 במאי 1955 על ידי עולים מבוגמז שבהרי האטלס במרוקו. הוא היה ראשון המושבים שהוקמו לפי התוכנית הגדולה ליישוב חבל לכיש ולכן שמו הזמני היה "לכיש 1". שמו ניתן לו על שם עוצמת הקרבות שהיו במקום. בעבר התבסס המושב בעיקר על חקלאות. רוב חברי המושב עובדים בעבודות חוץ, ורבים מהם עוסקים במקצועות חופשיים. צביונו הראשוני של המושב היה בראשית ימיו דתי. כיום חיים במקום דתיים, חרדים וחילוניים אלה לצד אלה.

במתחם מוגן במושב התגורר ראש ארגון הפשע שלום דומרני עד למעצרו. לאחר שחרורו באוקטובר 2021 עבר דומרני לגור באשקלון, בעוד אשתו הראשונה עופרה, וילדיו, נותרו לגור בעוצם. בין שבילי המושב הוסתרו בעבר מספר טילי לאו שנתפסו על ידי המשטרה. דומרני הואשם בהחזקתם אולם התיק נגדו נסגר,

## קצת על המקום
ביום-יום במרכז המושב מתנהלים חיים שוקקים במקום קיים מועדון, גנון, מעון, מכולת, בתי כנסת, הישיבה וגינות..

בשנת 2014 השתכנה ביישוב ישיבת "נר זרח" - שהיא סניף של ישיבת ארחות תורה - אשר שכנה לפני כן במושב זרועה. 

## קישורים חיצוניים

* 
* הפגנה של תושביה הדתיים של מושב עוצם נגד יעקב שריד והנהלת הסוכנות על ההעברה על שמד של עולי מושב עוצם בשנות החמישים

## הערות שוליים

קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:יישובי חבל לכיש
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1955
קטגוריה:מושבים במחוז הדרום
קטגוריה:מישור החוף הדרומי: מושבים
אטול ג'ונסטון

**אטול ג'ונסטון** (באנגלית: **Johnston Atoll**) הוא אטול במרכז האוקיינוס השקט. האי נמצא בשליש הדרך בין הוואי לאיי מרשל.

## גאוגרפיה

האיים ג'ונסטון וסנד הם איים טבעיים אולם האיים האחרים, אקאו והיקינה, הם מלאכותיים. 

אקלים האי טרופי. האיים מישוריים וגדלים עליהם בעיקר עשבים ושיחים. אין באיים מים מתוקים.

## תושבים
בעבר היו תקופות שבהן התגוררו באי כ-1,100 אנשי צבא ואזרחים העובדים עבור הצבא. הגישה לאי הייתה בעיקר משדה התעופה שלו, ששימש את הצבא. כיום המסלול סגור, ומשמש רק לנחיתות חירום. כלכלת האטול התבססה על בסיסי הצבא באי. כל תצרוכתם של דרי האי הייתה מיובאת.

כיום אין באטול אוכלוסייה אזרחית והאיים סגורים לציבור. הם טריטוריה של ארצות הברית ומנהל אותם שירות הדגה וחיות הבר של ארצות הברית, השייך למחלקת הפנים של ארצות הברית.

## היסטוריה
את האי ג'ונסטון גילה רב החובל ג'יימס ג'ונסטון ב-10 בדצמבר 1807 והוא נקרא על שמו. בשנת 1858 תבעו בעלות על האי הן ארצות הברית והן ממלכת הוואי.

בשל מרבצי הגואנו באי, השתלטה עליו ארצות הברית מכוח חוק איי הגואנו והכרייה באי החלה בשנת 1858 והסתיימה בשנת 1890.
ב-29 ביולי 1926 קבע נשיא ארצות הברית קלווין קולידג' כי האטול הוא שמורת טבע לציפורים, והעביר את השליטה באי לידי משרד החקלאות של ארצות הברית.

ב-29 בדצמבר 1934 החליט נשיא ארצות הברית פרנקלין דלאנו רוזוולט כי האי יהא בשליטת צי ארצות הברית והוקמה באי תחנת מכ"ם. משרד הפנים המשיך לנהל את שמורת הטבע לציפורים באי.

בשנת 1936 החל צי ארצות הברית לבנות במקום בסיס למטוסים ימיים ותחנת תדלוק.

כוחות יפן הפציצו את האטול במהלך מלחמת העולם השנייה. בין השנים 1958 ו-1975 שימש האטול אתר ניסוי לירי טילים. האי שימש גם כאתר ניסויים בנשק גרעיני וכיום קיים בו אתר לפירוק נשק כימי. 

בשנת 2003 הועברה השליטה באי לשירות הדגה וחיות הבר של ארצות הברית ורוב המבנים באי פורקו.

## קישורים חיצוניים

* מידע על האי
* 

קטגוריה:ארצות הברית: טריטוריות
ג'ונסטון
ג'ונסטון
עין נטפים

שמאל|ממוזער|350px|'''עין נטפים''' - נביעת נטפי המים בין סדקי הסלע
**עין נטפים** (בערבית: ביר אל קטר או עין אל קטר) הוא מעיין מים מתוקים בהרי אילת בערוץ נחל נטפים ליד הגבול עם מצרים. המעין נמצא כשבעה ק"מ צפונית לאילת סמוך לכביש 12. זהו המעיין היחיד הנובע כל השנה באזור הסמוך לאילת.

## המעיין
עין נטפים נקרא כך כי המעיין נובע בטיפות. זהו מעיין שכבה הנמצא בין שכבת חרסית אטומה למים מתחת לבין שכבת גיר למעלה דרכה מחלחלים המים וזורמים על גבי שכבת החרסית. בסלעי הגיר יש שרידים של מאובנים קדומים.

עין נטפים הוא מקור המים הטבעי היחיד בהרי אילת הנובע לאורך כל השנה ומשמש מקור מי שתייה לבעלי החיים בסביבה. המעין מרכז אליו בעיקר בשעות בין הערביים ובשעות החשיכה בעלי חיים השותים ממימיו, מים המתקבצים לתוך בריכת אבן קטנה. למעין באים בעלי חיים כמו יעלים, עיזים, שפנים, קוצנים, עופות כגון חצוצרן המדבר, גבתונים, וורדיות סיני. במים גדלה אצה פבוטית ומסביב טחבי עלים, שערות שולמית וליניאה משילה.

## היסטוריה
[ממוזער|טקסט=עבודות בעת ניסיון ההתיישבות במקום, נובמבר 1950|עבודות בעת ניסיון ההתיישבות במקום, [נובמבר 1950]]
שרידים של דרך עולי הרגל המוסלמים מקהיר למכה, דרב אל חג', נמצאים בסמוך לאתר לאורך תוואי כביש 12. המקום נחפר ושוחזר על ידי בית הספר שדה אילת. המעיין השפיע גם על קביעת קו הגבול המערבי בין האימפריה הבריטית לאימפריה העות'מאנית, שהוא קו הגבול המודרני בין ישראל למצרים. כקילומטר צפון-מערבית למעיין נמצא מעבר הגבול נטפים.

בתחילת נובמבר 1950 נעשה ניסיון להקים התיישבות חקלאית בעין נטפים על ידי אנשי השירות החלוצי לישראל. מצרים דרשה לפנות את המקום, ותחת לחץ האו"ם ישראל הסכימה לפנות את כוחות צה"ל, אך לא ויתרה על הזכות להתיישבות אזרחית. עם זאת, ההתיישבות לא צלחה. בדצמבר 1964 החלו כוחות של חיל ההנדסה בסלילת כביש מאילת אל עין נטפים, במימון חלקי של עיריית אילת ומשרד התיירות. במהלך העבודות נעשה שימוש ב-10 טונות של חומרי נפץ, ופונו 50,000 מ"ק של סלע. הדרך נפתחה לאחר כשלושה חודשי עבודה.

עד מלחמת ששת הימים היה בעין נטפים מוצב צבאי ישראלי, ומולו מוצב צבאי מצרי, בראס אל נקב הסמוכה לבקעת הירח.

בעקבות שיטפונות באזור בשנת 1968, סלע גדול שהדרדר הרס את השוקת באתר שנבנתה על ידי הבריטים בתקופת מלחמת העולם הראשונה.

## גלריה

עין נטפים - המפל.jpg|מפל נטפים, בתחתיתו נראית השוקת
Nahal netafim.JPG|המצוק שמאחוריו עובר שביל המורד לעין נטפים
Ein Netafim.JPG|השוקת בעין נטפים במרץ 2007
עין נטפים - השוקת.jpg|השוקת בעין נטפים באפריל 2019


## לקריאה נוספת
* **מטיילים בישראל**, גיליון מס, 21, מרץ 2006 טבע הדברים. עין נטפים עמוד 30.
* **אנציקלופדיה אריאל לידיעת הארץ** מאת זאב וילנאי, עם עובד - תרבות וחינוך.
* **[[כל מקום ואתר]]** תשל"ח 1978, משרד הביטחון – ההוצאה לאור והוצאת כרטא.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הרי אילת
קטגוריה:שביל ישראל
נטפים
מבועים

[ממוזער|תצלום אווירי של המושבים [קלחים (מימין), אשבול (במרכז) ומבועים (משמאל).]]
**מַבּוּעִים** הוא יישוב קהילתי בנגב הצפוני, מצפון-מזרח לעיר נתיבות, בתחום המועצה האזורית מרחבים. שטח מבועים כולל כ-6,400 דונם. אך ללא משקים חקלאיים.

## מקור השם
משמעות שם היישוב היא מעיינות, והוא ניתן למקום בהשראת פסוק מספר ישעיהו המסמל את הפרחת השממה: .

## היסטוריה
מבועים הוקמה בשנת 1958 כמרכז כפרי המספק שירותים למושבי האזור. בגל העלייה בשנות ה-90, קלט היישוב עולים רבים וכן ילידי הארץ מבני היישובים הסמוכים.

## תרבות
ביישוב ישנו אולם תרבות הניתן גם להשכרה לאירועים משפחתיים ולכנסים עסקיים, וכן בריכת שחייה.

## דת
במבועים פועלים שני בתי כנסת - "רינת אבות" ו"היכל מנשה".

## הנצחת נופלים

ביישוב הוקמו "גן תומר" לזכרו של , ו"גן נועה" לזכרה של , תושבי היישוב.

## אוכלוסייה
לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לשנת 2022 (אומדן), מתגוררים במבועים 1,238 תושבים וביניהם כ-285 משפחות.

## חינוך
ביישוב פועלים 5 פעוטונים, 4 גנים ובית ספר יסודי. בני הנוער לומדים בתיכון האזורי במועצה האזורית או באשל הנשיא. ביישוב פועל סניף של תנועת הנוער האיחוד החקלאי.

## גלריית תמונות

תמונה:Mabueem kindergarten.jpg|גן ילדים
תמונה:Mabueem Kupat Cholim.jpg|קופת חולים
תמונה:Mabueem street 2.jpg|רחוב ביישוב
תמונה:Mabueem street 3.jpg|עוד רחוב

## קישורים חיצוניים

*
*מבועים באתר המועצה האזורית מרחבים
*האתר הקהילתי של היישוב מבועים
*האתר של בית הספר היסודי מבועים
*פרופיל מבועים נכון לשנת 2022 באתר הלמ״ס

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1958
קטגוריה:ישראל: יישובים קהילתיים
קטגוריה:מרכזים אזוריים
קטגוריה:מישור החוף הדרומי: יישובים קהילתיים
קטגוריה:הנגב: יישובים
עמיעוז

**עַמִּיעוֹז** הוא מושב בחבל צוחר שבחבל אשכול והשייך למועצה אזורית אשכול.  המושב הוקם לראשונה ב־1956 על ידי יהודים שעלו לארץ ממצרים ורומניה. כאשר לא הצליחו להתיישב במקום עזבו בהשאירם 4 משפחות המהוות את אחד הגרעינים ביישוב כיום.

בשנת 1961 נעשה ניסיון ליישב במקום היאחזות של חסידי ויז'ניץ, שהתגייסו לצבא לשם כך, אך הניסיון נכשל והחסידים עברו למושב קוממיות. אחריהם בשלהי שנת 1962 הגיעה קבוצת עולים ממרוקו, שבעזרת הסוכנות היהודית הקימו במקום ישוב פורה ומצליח.

שם היישוב הוא לזכר העוז והגבורה שהפגין צה"ל במבצע קדש.

## קישורים חיצוניים

*
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:עוטף עזה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1956
קטגוריה:הנגב: יישובים
קטגוריה:חבל צוחר
קטגוריה:מושבים במחוז הדרום
קטגוריה:מישור החוף הדרומי: מושבים
צוחר

**צֹוחַר** הוא יישוב קהילתי בחבל צוחר שבחבל אשכול ושייך למועצה אזורית אשכול. הוא נמנה עם יישובי מערב הנגב ונמצא בסמוך למושבים שדה ניצן, תלמי אליהו ואוהד.

## היסטוריה
ממוזער|שלט כניסה ליישוב צוחר|250x250px|ימין

היישוב הוקם בשנת 1973 כמרכז למושבי חבל אשכול, ונקרא על-שם צֹחַר, אחד מבניו של שמעון, שנחלתו שכנה בסמוך לאזור זה.

במהלך גלי העלייה של שנות ה-90, השתכנו עולים מאתיופיה בשכונת קרוונים ביישוב. שכונה זו פונתה לאחר מספר שנים. בספטמבר 2014, עם תום מבצע צוק איתן, עברה לשכונת הקרוונים קבוצת אנשי מרכז האור בת 60 חברים מבאר שבע.

בנובמבר 2020 אישרה ממשלת ישראל תוכנית סיוע ליישובי עוטף עזה, במטרה התכנית לחזק את השלטון המקומי, רשתות התמיכה הקהילתית ופיתוח הכלכלה המקומית.

בשנת 2021 החל היישוב בהרחבה הנקראת "צוחר החדשה", וכוללת 73 מגרשים אשר מיועדים לבניה בשכונה ג' בסמיכות לבית הספר היסודי "יובלי הבשור".

## שירותים קהילתיים
כיישוב מרכזי בסביבתו נמצאים בו המרכז הרפואי אשכול, בית הספר היסודי לילדי המושבים "יובלי הבשור", תיכון "מקיף הבשור", הספרייה האזורית ואולם ספורט, מתקני ספורט ושעשועים ואולפן למוזיקה ולמחול

## אוכלוסייה
בצוחר מתגוררות כ-150 משפחות בהן דתיים, חילוניים ומסורתיים. פרנסת המשפחות מגוונת באזור ובשירותי היישוב ומוסדותיו.

תושבי צוחר נמנים עם תושבי הפריפריה ומגיע להם זיכוי ממס בגובה 20%.

## קישורים חיצוניים

*פרויקט ההרחבה בצוחר, משקים בנגב
*
*עמוד הפייסבוק של היישוב הקהילתי צוחר
* צילום אווירי
## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: יישובים קהילתיים
קטגוריה:עוטף עזה
קטגוריה:מישור החוף הדרומי: יישובים קהילתיים
קטגוריה:עוטף עזה: יישובים
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם אישים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1970
קטגוריה:מועצה אזורית אשכול
קטגוריה:יישובים במחוז הדרום
קטגוריה:הנגב: יישובים
קטגוריה:חבל צוחר
קטגוריה:מרכזים אזוריים
כרמים

**כְּרָמִים** הוא קיבוץ מעורב חילוני-דתי בצפון הנגב, כקילומטר מערבית ליישוב מיתר. מקור שמו בכרמים שהיו גדלים באזור.

כרמים נמצא תחת שיפוטה של המועצה האזורית בני שמעון והוא משתייך לקיבוץ הארצי. הוא הוקם בשנת 1980 ועבר תהליך הפרטה; כיום מתנהל כ"קיבוץ מתחדש" בו כל חבר מתקיים בעצמאות כלכלית.

בשנים האחרונות עובר הקיבוץ תהליך של שינוי במטרה להופכו ליישוב אקולוגי ופלורליסטי, בו מתגוררים ביחד חילונים ודתיים. במסגרת התהליך נקלטו מספר משפחות חדשות, והיישוב גדל לכ-85 משפחות. במקום פועלת תוכנית שנת שירות של תנועת קדמה המשלבת בני ובנות שירות בחקלאות של הקיבוץ ובחינוך החברתי. בנוסף פועלת מכינה קדם צבאית מעורבת, מכינת עמיחי.

## כלכלה וחברה
בקיבוץ בית הארחה וחדר אוכל כשר וכן מרכז סדנאות חברתי בשם "במה לקהילה". המרכז מכיל טעימה של חלוציות במאה ה-21, לימוד והתנסות באורח חיים אקולוגי, כולל הבנת המשבר הסביבתי, מיחזור, בנייה מבוץ ויצירה אקולוגית. כמו כן, לימוד והתנסות בשיח פלורליסטי, שיעורים סביב כתבים יהודיים ברוח ציונית, שיח חילונים-דתיים, סדנאות והרצאות של גוף-נפש, רוח וחומר, התנדבות בענפי הקיבוץ, לימוד והתנסות בחיי קהילה פעילים, תיאטרון, מוזיקה ואמנות פלסטית, בילוי סביב מדורה, נופים וניווטים.

בקיבוץ פועל ענף פיינטבול השייך לפיינטבול ישראל, רפת קיבוצית וחוות סוסים המאפשרת טיולי רכיבה, סדנאות אתגריות ורכיבה טיפולית.


קובץ:Horse farm flower cramim.png|שיעור רכיבה בחוות הסוסים בקיבוץ
קובץ:טיול בחוות הסוסים ליד היישוב הבדואי חורה.png|טיול סמוך לחורה מטעם חוות הסוסים בקיבוץ
קובץ:לינה כפרית קיבוץ כרמים.jpg|לינה כפרית המוצעת בקיבוץ


## קישורים חיצוניים

* 
* אתר קיבוץ כרמים
* 
* במה לקהילה | דף הבית

## הערות שוליים

*
קטגוריה:בקעת חטיל
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1980
קטגוריה:קיבוצים
קטגוריה:קיבוצי הקיבוץ הארצי
קטגוריה:חבל יתיר
קטגוריה:קיבוצים במחוז הדרום
קטגוריה:הנגב: יישובים