open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
יד לבנים

[שמאל|ממוזער|250px|חדר הנצחה בבית יד לבנים ב[פתח תקווה]]
[שמאל|ממוזער|250px|[יד לבנים (באר שבע)|בית יד לבנים בבאר שבע]]

**[[אנדרטה|יָד]] לַבָּנִים** הוא ארגון ישראלי התנדבותי להנצחת זכרם של חללי מערכות ישראל וטיפול במשפחות השכולות. הארגון הוקם ב-1949 ונרשם כעמותה בשנת 1982.

## היסטוריה
הארגון נוסד בעקבות מכתב למערכות העיתונים ששלחה בדצמבר 1948, בשלהי מלחמת העצמאות, ד"ר מרים שפירא, אם ששכלה את בנה במלחמה. במכתב, שנשלח בתמיכת אמהות נוספות ונשא את השם "יד לבנים", היא קראה לאמהות השכולות להתאחד בייסוד קרן למען הקמת מוסד הנצחה לבנים שנהרגו ובית-ילדים ליתומי המלחמה. מטרתה הייתה גם לתת עידוד ותמיכה לאמהות השכולות.

המכתב קיבל הד רב והביא לכינוס אספה מיוחדת של משפחות שכולות. לאחר מכן האספות התפתחו למוסד שלם בתמיכת משרד הביטחון והמועצות המקומיות.

הארגון כולל בתוכו הורים, אחים ואחיות שכולים, יהודים, דרוזים, בדואים וצ'רקסים. בעבר הוא כלל גם את אלמנות ויתומי צה"ל, אך ב-1991 הם הקימו ארגון נפרד בשם "ארגון אלמנות ויתומי צה"ל", לאחר שלטענתם, "יד לבנים" לא נתן ייצוג הולם למצוקותיהם.

בשנת ה'תש"ם זכה בית יד לבנים בפתח תקווה (תוך ציון יוצרו ברוך אורן) בפרס ישראל על תרומתו המיוחדת לחברה ולמדינה במפעלי הנצחה.

בתחילת 2006 החל מהלך של בקשה מהמשפחות השכולות לממן חלק מפעילות הארגון על ידי תשלום דמי חבר קבועים, מהלך שקומם חלק מהמשפחות השכולות.

## פעילות

הארגון מפעיל 65 מרכזים ושלוחות כאשר רובם נמצאים בערים וביישובים עירוניים וחלק קטן מתוכם נמצא במועצות האזוריות כאשר הסניף הראשי של יד לבנים שוכן בבני ברק.

במרכזים מתקיימים פעילויות חינוכיות ותרבותיות שונות למען הנצחת החללים, לרבות פעולות הסברה בקרב תלמידי בתי הספר.

בכל מרכז יד לבנים ישנו חדר זיכרון שבו תלוי לוח הנצחה, עליו חרוטים שמות חללי אותו יישוב ודפים המספרים את קורות חייהם.

בדרך כלל מתקיימות במרכזי יד לבנים גם פעולות תרבות כלליות שאין קשורות בחללי צה"ל כך למשל ברמת השרון מאכלס בית יד לבנים את הספרייה העירונית ובהרצליה שוכן המוזיאון העירוני בבית יד לבנים.

נציגי יד לבנים מייצגים משפחות שכולות אל מול משרד הביטחון וגורמי הרווחה, משמשים כנציגים במועצה הציבורית להנצחת החייל וכן עוסקים בבדיקת תקנות ונהלים למען המשפחות. הארגון מקיים גם פעילויות של תרבות ורווחה בקרב המשפחות השכולות, כולל טיולים ימי עיון ונופשים.

בסמוך ליום הזיכרון, יוצא מטעמו ביטאון בשם "שיח שכולים" אשר מחולק למשפחות השכולות.

הארגון היה מעורב בתכנון ובניית היכל הזיכרון הלאומי בהר הרצל.

### רשימת סניפי יד לבנים

## גלריה

בית יד לבנים, אשדוד, דצמבר 2023.jpg|בית יד לבנים בקריית התרבות ע"ש צבי צילקר באשדוד שבו שוכן גם אולם מופעים גדול בתכנון אדריכל מתי שילון
Yad labanim memorial in netanya.jpg|בית יד לבנים בנתניה
YadLabanimRamatHasharon.jpg|בית יד לבנים ברמת השרון שבו שוכנת גם הספרייה העירונית
PikiWiki Israel 14149 Yad Labanim house in Ashkelon.JPG|יד לבנים באשקלון
Beit Yad LaBanim, Ramat Gan.jpg|בית יד לבנים על הר הבנים, רמת גן
יד לבנים קריית גת.jpg|בית יד לבנים קריית גת


## ראו גם
* יד לבנים הדרוזים
* לתת פנים לנופלים
* יד לבנים (באר שבע)
* יד לבנים (פתח תקווה)

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* כך קם "יד לבנים", באתר "יד לבנים"
* 
* שרון גבע על ד"ר מרים שפירא האמא של יד לבנים, בבלוג אל מדף ספרי ההיסטוריה, 1 בדצמבר 2020

*
קטגוריה:הנצחת חללי מערכות ישראל
קטגוריה:ישראל: עמותות
קטגוריה:זוכי פרס ישראל על תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה
ממלכת אראוקניה ופטגוניה

**ממלכת אראוקניה ופטגוניה** (הקרויה גם **צרפת החדשה**) נוסדה על ידי הרפתקן ועורך דין צרפתי בשם אורלי-אנטואן דה טואנן בדרומה של אמריקה הדרומית באמצע המאה ה-19. בתקופה זו הייתה אוכלוסיית הילידים, המפוצ'ה (המכונים גם אראוקנים), שקועה במאבק צבאי נואש לשמר את עצמאותם כנגד פלישה כלכלית וצבאית ביזמתם של ממשלות צ'ילה וארגנטינה שחמדו את אדמות המפוּצ'ה בשל הפוטנציאל החקלאי הטמון בהן.

בזמן ביקורו באזור ב-1860 הפך דה טואנן אוהד למטרות המפוצ'ה, ומנהיגי המפוצ'ה בתורם בחרו בו למשרת המלך. ייתכן שעשו זאת מתוך אמונה שמטרתם תקבל שרות טוב יותר אם יעמוד אירופאי בראשם. דה טואנן הקים ממשלה, יצר את הדגל בצבעים של כחול, לבן וירוק וטבע מטבעות עבור האומה החדשה תחת השם Nouvelle France (צרפת החדשה).

מאמציו של דה טואנן לקבל הכרה בינלאומית במדינת המפוצ'ה הוכשלו בידי ממשלות צ'ילה וארגנטינה, שלכדו אותו, כלאו אותו במוסד לחולי נפש בצ'ילה, שכן שתי הממשלות ראו בו אדם בלתי שפוי, וגרשו אותו מספר פעמים. המלך אורלי-אנטואן הראשון מת בסופו של דבר חסר פרוטה בצרפת ב-1878 לאחר שנים של מאבק שעלה בתוהו לקבל בחזרה את ריבונותו הלגיטימית לכאורה על ממלכתו הכבושה.

אחד מיורשיו של המלך האראוקני הראשון, הנסיך פליפה, חי בצרפת, והודיע כי ויתר על כל תביעות קודמיו לממלכה, אך דאג לשמור את זכרו של אורלי-אנטואן, והמשיך לתמוך במאבקם המתמשך של המאפוצ'ה להגדרה עצמית בכך שאישר לטבוע כ-40 מטבעות בנחושת-ניקל, כסף, זהב ופלדיום מאז 1988.

## רשימת המלכים
ימין|ממוזער|200px|אורלי-אנטואן הראשון, מלך אראוקניה ופטגוניה
*המלך **אורלי אנטואן הראשון** (1860–1878)
*המלך **אקילה הראשון** (1878–1902)
*המלך **אנטואן השני** (1902–1903)
*המלכה **לאורה טרזה הראשונה** (1903–1916)
*המלך **אנטואן השלישי** (1916–1952)
*הנסיך **פליפה** (1952–2014)
*הנסיך **אנטואן הרביעי** (2014–2017)
*הנסיך **פרדריק** (2017-2023)
*הנסיך **פליפה השני** (2023-2024)
*הנסיך **פליפה השלישי** (החל מ-2024)

## קישורים חיצוניים

*  
* החברה המלכותית אראוקנית של צפון אמריקה גוף שנוסד ב-1995 ושם לו למטרה לקדם את המודעות לסיפור. האתר מכיל מידע רב על המפוצ'ה, הממלכה, אורלי-אנטואן ויורשיו. 

קטגוריה:מדינות לשעבר שההכרה בהן הייתה מוגבלת
קטגוריה:חבלי ארץ במחלוקת
קטגוריה:צ'ילה: היסטוריה
קטגוריה:ארגנטינה: היסטוריה
קטגוריה:פטגוניה
כרמל הוק

שמאל|ממוזער|150px|פרסומת משנת 1963
**כרמל הוק** הוא יין לבן חצי יבש בעל טעם חמצמץ שהיה פופולרי בישראל מתחילת שנות ה-30 עד שנות ה-80 ונמכר גם כיום. היין יוצר על ידי יקבי כרמל מזרחי ושווק כיין זול, עוד בטרם התפתחה המודעות בישראל ליין זני. בקרב יוצאי מזרח אירופה ובמיוחד בקרב יוצאי רומניה מקובל היה לשתות את היין כאשר הוא מהול עם מי סודה, הקוקטייל הזה נקרא שפריץ. 

היין שווק בשתי רמות איכות, איכות "אקספורט" הייתה האיכות הטובה יותר, והזכירה בטעמה יין "ריזלינג".

## בתרבות הפופולרית
המשקה כרמל הוק, מוזכר בשירו של יורם טהרלב "משה משה".

קטגוריה:יינות
קטגוריה:ארץ ישראל: יין
קטגוריה:ישראל: מותגי משקאות
אפטלינג

שמאל|ממוזער|250px|בארון 1898
שמאל|ממוזער|250px|ג'וריס והדרקון
שמאל|ממוזער|250px|פאטה מורגנה
שמאל|ממוזער|250px|אפטלינג בית מלון
**אפטלינג** (בהולנדית: **Efteling**) הוא פארק שעשועים הנמצא בהולנד, מהפופולריים והמובילים באירופה.

הפארק נפתח ב-31 במאי 1952 וכיום הוא מונה 37 מתקנים (בהם 6 רכבות הרים ו-2 מתקני מים). הפארק הציג סיפורי אגדות כמו שלגיה ושבעת הגמדים, היפהפייה הנרדמת ועוד.
בשנת 1992 זכה הפארק בתואר הפארק הטוב ביותר בעולם.

הפארק נמצא 105 ק"מ מאמסטרדם ו-85 ק"מ מאנטוורפן.

בעונת הסתיו נסגרים מספר מתקנים ומתווספים קישוטי חורף, הצגות ופעילות בידור רבות ורחבת החלקה על קרח.

## מתקנים
### רכבות הרים
בפארק 6 רכבות הרים:
* **פייטון** - רכבת הרים מדגם Double Loop Corkscrew של וקומה, מבצעת 4 היפוכים (2 לופים אנכיים ו2 ברגי Corckscrew) חברת Vekoma שבנתה את הרכבת, בנתה עוד אטרקציות מפורסמות בעולם וכן גם בישראל.
* **"בוב"** - רכבת הרים של חברת אינטמין מתקני שעשועים, רכבת הרים מסוג מזחלות אשר נעה בחופשיות על מגלשה במקום על מסילה. רכבת זו מיועדת בעיקר לכל המשפחה.
* **"ההולנדי המעופף"** - רכבת הרים בה בחלק מהנסיעה הרכבת שטה, בפארק נבנה אגם מלאכותי במיוחד בשביל הרכבת. בחלק מהמתקן הרכבת נוסעת בחשכה.
* **"הנשר"** - רכבת הרים מסוג מתקן אפל, נסיעה בחושך עם אפקטים של סאונד ואורות. בכניסה למתקן מוצב פסל נשר ענק.
* **"ג'וריס והדרקון"** - רכבת הרים דו מסלולית העשויה מעץ של חברת GCI, בה הרכבות מתחרות אחת בשנייה.
* **"בארון 1898"** - רכבת חדשה, מסוג "Dive Coaster" של חברת B&M. מבצעת 2 היפוכים. הרכבת יורדת בירידה אנכית (95 מעלות) אל תוך מנהרה מעורפלת בתוך האדמה, והיא חדשה לשנת 2015.

### מתקנים שונים
זוהי רשימה חלקית של המתקנים בפארק.
* **חלום הפנדה** - סרט תלת-ממד שמראה כיצד פוגע האדם בטבע ובחיות.
* **פגודה** - מתקן תצפית בסגנון מקדש תאילנדי העולה אל האוויר, וממנו אפשר לקבל נקודת תצפית טובה על הפארק.
* מקום שבו רגע אחד אתם מרחפים בין טרולים ושדונים במתקן השעשועים לכל המשפחה, **עולם החלומות** (Droomvlucht)
* **"פיראנה"** - שיט אבובים במסלול לכל המשפחה (Rapid Rivers).
* **"פאטה מורגנה"** - שיט בסירות בחשכה בין בובות ומיצגים בסגנון עתיק, מיועד לילדים.
* **"חצי ירח"** - ספינת פיראטים מתנדנדת (Swing Ship).
* ומקום שבו אפשר לנוע בין המסדרונות הסודיים והחדרים הקסומים של **Symbolica** (סימבוליקה), ארמון הפנטזיה
* **יער האגדות** - האטרקציה המרכזית בפארק: יער שבו מוצגים בתים וצמחיות בצורות שונות וגם מספר דמויות מפורסמות כמו עמי ותמי וסינדרלה.
* **גונדולות** - שיט בסירות באגם סביב הפארק.
* **קרנבל פסטיבל** - מתקן אפל שנושאו קרקס. במתקן המושבים מסתובבים לצדדים תוך כדי הנסיעה.
* **וילה וולטה** - מתקן המדמה בית מכושף בו הנוסעים "מתהפכים" בבית באמצעות תזוזה של המושבים והתפאורה, כאשר למעשה הכיסאות מתנדנדים בלבד.
* כיכר אנטון פיק - כיכר גדולה ומרכזית בפארק, היישר ליד היציאה מיער האגדות ובה מספר קרוסלות ומתקנים. סמוך לה שוכנת קרוסלת סוסים מפוארת, קלאסית ועתיקה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:פארקי שעשועים באירופה
קטגוריה:הולנד: תרבות
קטגוריה:צפון בראבנט
כרית

ממוזער|שמאל|כריות על מיטה|200px
ממוזער|200px|בזמן השינה מספקת הכרית תמיכה לראש

**כרית** או **כר** היא כלי מיטה קטן המספק תמיכה לראש, בדרך כלל בזמן שינה על מיטה, או לגוף, בשעת ישיבה על כורסה או ספה. רוב הכריות פשוטות בצורתן ובצבען, אם כי קיימות גם כריות מעוצבות המיועדות בדרך כלל לקישוט גרידא. הכריות המודרניות הפופולריות ביותר, צורתן מלבן וגודלן הממוצע 50 על 70 סנטימטרים.

## מבנה הכרית
לאורך ההיסטוריה השתנה מילוי הכריות. הכריות הראשונות היו ממולאות בקש בשל קלות השגתו. כיום מילוי קש כמעט ואינו בשימוש בשל אי הנוחות שהוא מסב. במשך שנים מולאו הכריות ששימשו את העשירים בפלומה או נוצות. כריות מסוג זה עדיין קיימות, אולם כיום מילוי מלאכותי הוא הנפוץ ביותר.

הציפית, כיסוי הכרית העשוי לרוב מבד לעיתים אף ממשי, משתנה גם היא מכרית לכרית. רוב הכריות כיום מצוידות ברוכסן כדי לאפשר את החלפת המילוי וכיבוס הציפית. כריות מיטה לעומת זאת אינן מאובזרות ברוכסן, והציפית מכסה כיסוי נוסף ובו המילוי — שיטה זו מאפשרת כיבוס יומיומי של הציפית. גם כשמקפידים על כביסת הציפית, צוברות הכריות בדרך כלל כמויות גדולות של אבק ויש צורך להחליפן כל כמה שנים, במיוחד כשהמשתמש אלרגי.

## היסטוריה
הכריות הראשונות נמצאו בקברים עתיקים במצרים. לפני המהפכה התעשייתית, קשה היה לתפור כריות ולצבען, ולכן הן נחשבו יצירות אומנות. בסין ובאירופה בימי הביניים נחשבו כריות למותרות. עם המצאת המכונות הפכו הכריות, שבמשך אלפי שנים היו זמינות לעשירים בלבד, למוצר נפוץ הנמצא כיום בכל בית.

## ראו גם
* כרית אוויר

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כלי מיטה
קטגוריה:כריות
הבית הלבן של רוסיה

**הבית הלבן של רוסיה** (ברוסית: **Белый дом**) הוא מושב הממשלה הרוסית.

## היסטוריה
המבנה הגדול, אשר נחנך בשנת 1981, מתנשא לגובה 119 מטרים ונושא בימינו את הכיתוב "בית הממשלה של הפדרציה הרוסית" (Дом Правительства Российской Федерации) על בסיסו. נבנה במקור על ידי הממשל הסובייטי והכיל את "קונגרס המועצות" שהיה הגוף השלטוני הגבוה ביותר ואת "הסובייט העליון" – הגוף המחוקק הגבוה ביותר בברית המועצות.

ב-3 באוקטובר 1993, הבניין היה במרכז העימות במהלך המשבר החוקתי ברוסיה, ואף הותקף בארטילריה על ידי כוחות הנאמנים לנשיא בוריס ילצין. ההתקפה הסבה נזק כבד למבנה. הבניין שופץ במהלך שנת 1994 בסכום עתק של כ-300 מיליון דולר, סכום גבוה יותר משהוצא באותה השנה על ידי הממשל הרוסי בתחומי מחקר אקדמי ותוכניות פיתוח, בקנה מידה כלל ארצי.

הבית-התחתון של הפרלמנט הנבחר משנת 1994, חזר לשאת את השם מהתקופה הצארית, דומה ועבר לבניין ממשל המרוחק מספר מאות מטרים מהקרמלין של מוסקבה. הבית הלבן מאכלס כיום את הקבינט הרוסי, המוכר בשמו הרוסי כ"פְרָבִיטֶלְסְטְבוֹ", קרי, "ממשלה".

בספטמבר 2020 ממשלת רוסיה הודיעה על כוונתה לשפץ את המבנה, לאחר שהוכרז כי המבנה נמצא במצב מסוכן. השיפוצים צפויים להימשך עד שנת 2023, כאשר מחצית מעובדי הבית הלבן יעברו לבניין הקומיסריון העממי לענייני לאום בסמטת טרובניקובסקויה במוסקבה, המשמש את המשרד לפיתוח כלכלי.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מוסקבה: מבנים
קטגוריה:בנייני פרלמנטים
אספהאן

**אֶסְפָהָאן** (; תעתיק מדויק: **אצפהאן**; נכתב גם **איספהאן**) היא עיר באיראן ובירת הפרובינציה הקרויה על שמה. העיר שוכנת במרכז המדינה ומרוחקת כ-340 קילומטרים דרומית לבירה טהראן. על פי מפקד האוכלוסין האחרון של איראן משנת 2016, התגוררו בעיר כ-1.9 מיליון בני אדם והיא העיר השלישית בגודלה במדינה אחרי טהראן ומשהד. העיר היא מרכז תיירותי חשוב במדינה.

## היסטוריה
עבאס שאה הראשון החליט בשנת 1598 לקבוע את אספהאן כבירת האימפריה הפרסית. תחת הנהגתו הפכה אספהאן לאחת הערים היפות בעולם. נבנו בה מסגדים מפוארים, מדרסות ובתי מרחץ. אספהאן הפכה למופת לאדריכלות הספווית, עם בניינים כמו מסגד האימאם והכיכר המפוארת מיידאן-י אמאם.

## גאוגרפיה
העיר, המשתרעת על פני מרחבים גדולים, נמצאת במרחבי זאינדה רוד, לא הרחק מהרי זגרוס. את העיר חוצה נהר הזיאנדרוד . ממוצע המשקעים באזור הוא 355 מ"מ בשנה. הטמפרטורה הממוצעת נעה בין 2 מעלות צלזיוס בחורף ל-29–30 מעלות בקיץ. מזג האוויר הוא גשום לפרקים ובהיר, בהתאם לעונה.

## אתרים מרכזיים
אספהאן כוללת מגוון של אתרים בעלי אדריכלות אסלאמית מתקופות שונות של האסלאם, בעיקר מימי הביניים המוקדמים, וכן מהעת החדשה המוקדמת: בעיקר המאה ה-17. כמו כן מצויים בעיר גם מספר כנסיות ובתי כנסת.
* **[[מיידאן-י אמאם]]** – כיכר ענקית, השישית בגודלה בעולם. הוכרה על ידי ארגון אונסק"ו כאתר מורשת עולמית.
***[[מסגד האמאם באספהאן|מסגד האמאם]]** – נקרא בעבר מסגד השאה. נחשב לאחת מיצירות המופת של אדריכלות פרסית. נבחר לאתר מורשת עולמית של אונסק"ו.
* **[[עאלי קאפו]]** – ארמון מראשית המאה ה-17. גובהו 48 מטרים. מעוטר בציורי קיר מרהיבים.
* **[[מסגד שייח' לוטפאללה]]** – נבנה בשנת 1602 על ידי שאה עבאס ותוכנן על ידי האדריכל הראשי שלו, שייח' הבהאי. המסגד נועד להיות מסגד פרטי עבור משפחת המלוכה, ולכן אין לו צריחים. מנהרה מובילה מהמסגד אל הארמון המלכותי שמעבר לכיכר.
* **גשר [[סי-או-סה פול]]** – הגשר של 33 קשתות. נבנה בראשית המאה ה-17 בסגנון התקופה הספווית.
* **[[קתדרלת ונק]]** – קתדרלה ארמנית-נוצרית. הכיפה המרכזית הצבועה בכחול וזהב מתארת את הסיפור המקראי של בריאת העולם וגירושו של אדם מגן העדן.
* **כנסיית בית לחם הארמנית** – משלבת מוטיבים של אדריכלות פרסית וארמנית. הושלמה בשנת 1627. מכילה מגוון של ציורי קיר.
* **האשת בהשת** – ארמון "שמונת גני העדן". אחד מארמונות השאה. נבנה בשנת 1669. מוקף גנים.
***[[מסג'ד-י ג'אמע (אספהאן)|מסג'ד-י ג'אמע]]** – אחד המסגדים הגדולים באספהאן.
***[[אספהאן סיטי סנטר]]** – מרכז הקניות הגדול במדינה, בשטח של כ-465 אלף מטר מרובע.
***[[רובע ג'ובארה]]** – רובע עתיק של העיר ובו בין היתר בית הכנסת מולא דוויד ובית הכנסת מולא רבי.

## תמונות מהעיר
ימין|ממוזער|280px|רחוב בעיר אספהאן
[שמאל|ממוזער|280px| [מסגד האמאם באספהאן|מסגד האמאם, מבט מלמעלה]]
[שמאל|ממוזער|280px|גשר [סי-או-סה פול]]
[ימין|ממוזער|280px|ארמון [עאלי קאפו]]
[ימין|ממוזער|215px|[קתדרלת ונק הארמנית]]
[שמאל|ממוזער|215px|[מסג'ד-י ג'אמע (אספהאן)]]

 

## ערים תאומות
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## אקלים

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* אתר באנגלית ובו מידע על אתרים בעיר
* על תולדות היהודים באיספהאן באתר הספרייה הלאומית
* 
* 
* סרט על טיול תיירותי בעיר אספהאן 
* סרט של ה-BBC המתאר מסע באספהאן 
* סיור בעיר ההיסטורית של אספהאן 

*
קטגוריה:איראן: ערים
קטגוריה:איראן: ערי בירה לשעבר
קטגוריה:פרובינציות איראן: ערי בירה
קטגוריה:פרובינציית אספהאן: יישובים
התחנה המרכזית

**[[תחנה מרכזית]]** היא מבנה עם רציפים רבים המשמשים כמסוף-תחבורה שממנו יוצאים – ואליו מתאספים – כל כלי התחבורה מסוג ספציפי (אוטובוסים/רכבות) בעיר כלשהי. בישראל, לרוב, מונח זה מתייחס לתחנת אוטובוסים ראשית.
תחנה מרכזית

[ממוזער|תחנת האוטובוסים המרכזית של ניו יורק: ב[השדרה השמינית|שדרה השמינית פינת רחוב 42. אליה מגיעים בעיקר אוטובוסים ממערב לעיר. שם רשת הרכבות פחות מפותחת]]
[ממוזער|מסוף אוטובוסים ב[מנצ'סטר: בניגוד לתחנה מרכזית. הרציפים שלו לא מקורים]]
**תחנת אוטובוסים מרכזית** (או **תחנה מרכזית**, **מסוף תחבורה ציבורית**) הוא השם הניתן למתקן תחבורה ציבורית שבו פועלים מבחר קווי שירות שונים ומתקיימת בו פעילות נוסעים. מסופים אלו מאגמים דרישות תפעוליות רחבות, לרבות עמדות לקליטת נוסעים והורדתם, עמדות תפעוליות לחנייה לטווח קצר ומבנה/חדר לשימוש המפעיל והנהגים ולעיתים גם עמדות מנהלתיות לחנייה לפרק זמן ממושך. לשם כך מוקצה למתקן זה שטח מתאים הנמצא מחוץ לזכות הדרך.

ההבדל בין תחנה מרכזית למסוף אוטובוסים הוא שתחנה מרכזית מטרה היא לשמש כנקודת המוצא לקווים אל מחוץ לעיר, והיא תכלול מבנה גדול לטובת הנוסעים שיכלול תאי שירותים ומסחר לטובת הנוסעים. בעוד שמסוף אוטובוסים הוא חניון מחוץ לזכות הדרך שהוקצה להתחלה וסיום של קווי שירות. לא יהיו בו מבני קבע למעט מבני נהגים, וללא מבנה מקורה הכולל אופציות של מסחר לנוסעים. כך למשל לפי הגדרה זאת, תחנה מרכזית לוד, היא בעצם מסוף.

במדינות שבהן מערכת הרכבות אינה מפותחת, ישנן תחנות מרכזיות גדולות יחסית. התחנה המרכזית החדשה של תל אביב הייתה עד לשנת 2010 התחנה המרכזית הגדולה בעולם, בשנה זו נפתחה התחנה בניו דלהי, שנחשבת כיום לגדולה בעולם.

## היסטוריה
בעבר הרחוק, כאשר כל התחבורה התנהלה באמצעות כרכרות עם סוסים, המקום ממנו יצאה כל התחבורה הייתה הכיכר המרכזית של העיר. בטורקיה או איראן היה בדרך כלל מבנה "חאן גדול" ששימש בתור: **תחנה מרכזית לכרכרות ולעגלות** או "פונדק דרכים" בו היו גם עוצרים לצד הדרך כאשר רצו להמשיך אל יעד כלשהו. לאחר הופעת הרכבת החלו גם להקים "תחנת רכבת מרכזית" עבור רכבות בצידה האחר של העיר. כיום המגמה היא להקים מרכזי תחבורה משולבים, הכוללים תחנת אוטובוסים מרכזית, לצד לפחות אחת מהפונקציות הבאות: תחנת רכבת, תחנת רכבת תחתית, ותחנת רכבת קלה.

### בישראל
תחנות מרכזיות עבור אוטובוסים הוקמו לראשונה במהלך שנות ה-30 של המאה ה-20 בחיפה בכיכר פלומר וירושלים בבית העמודים ברחוב יפו במרכז העיר. במהלך שנות החמישים והשישים אגד הקימה עשרות תחנות מרכזיות ברחבי ישראל. אלו היו מבנים פונקציונליים עם מסחר וללא מיזוג אוויר, והיו עוגן מרכזי בערים. בעיקר בפריפריה. אך מצבם החל להדרדר החל משנות השמונים בהיעדר תחזוקה ראויה. התחנות המרכזיות (למעט בתל אביב, ירושלים וחיפה) שימשו גם כחניוני לילה: כלומר הם היו המקום בו היו חונים האוטובוסים בלילות ובשבתות כאשר אין פעילות תח"צ שכלל גם שירותים משקיים הנדרשים לתפעול האוטובוסים, בפרט מתקני תדלוק ושטיפה לאוטובוסים. מאז שנות התשעים שופצו ונבנו תחנות מרכזיות הכוללות הגנה ממזג האוויר. וזאת לצד הפחתת התלות בהם, והקמת מסופים ברחבי הערים במקום תחנות מרכזיות.

## ראו גם
* תחנת התרעננות נהגי אוטובוס
## קישורים חיצוניים

* משרד התחבורה - הרשות הארצית לתחבורה ציבורית. **[https://www.gov.il/BlobFolder/policy/guidelines_for_preparing_programs_for_infrastructure_facilities_for_operating_public_transportation_on_buses/he/הנחיות%20להכנת%20פרוגרמות%20למתקני%20תשתית%20לתפעול%20תחבורה%20ציבורית%20באוטובוסים%202022.pdf הנחיות להכנת פרוגרמות למתקני תשתית לתפעול תחבורה ציבורית באוטובוסים].** חשוון תשפ"ג, נובמבר 2022
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:תחבורה ציבורית
מיטיטיי

ממוזער|שמאל|250px| מיטיטיי עם צ'יפס וסלט
**מִיטִיטֵיי** (רומנית: **Mititei** - קטנטנים, או **Mici** - קטנים) אלה קציצות - קבב רומני. זהו מאכל מסורתי, הכולל כדורי בשר מוארכים, שנצלים על גריל. מיטיטיי עשויים מבשר בקר בלבד, או מתערובת שווה של 1/3 בשר בקר טחון, 1/3 בשר כבש טחון ו-1/3 בשר חזיר טחון, בתיבול של שום, פלפל שחור, לעיתים כוסברה. לפעמים מוסיפים פפריקה.

הקציצות מוגשות בדרך כלל עם מטבל שום כתוש או בתוספת חרדל ולרוב גם חמוצים.

האגדה מספרת שהמיטיטיי הומצאו ערב אחד במסעדת La Iordachi, בבוקרשט. המקום, שהתפרסם בנקניקים על הגריל, מצא עצמו ערב אחד עם מסעדה מלאה וחוסר במעיים (שימשו להכנת הנקניקים). המסעדן הנואש שם על הגריל קציצת בשר טחון במקום הנקניק וכך זה התחיל. מיטיטיי על טהרת בשר הבקר הוגשו לראשונה במסעדת Caru' cu Bere בשנת 1902. באותו זמן נקבע שלקילוגרם בשר בקר טחון יש להוסיף לפחות שלושה גרם סודה לשתיה (הסודה לשתייה הופכת את הקציצה לאוורירית יותר).

במסעדות הרומניות בישראל נחשב המיטיטיי למנת הדגל.

## קישורים חיצוניים

* 
* Micul, salvat de regulile UE, alături de burger şi chorizo .

קטגוריה:המטבח הרומני
קטגוריה:מאכלים לאומיים
קטגוריה:מאכלי בשר
2002 בקולנוע

בערך זה מצוינים אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 2002 ונוגעים לעולם הקולנוע.

## אירועים
* בטקס פרסי אוסקר ה-74, שאירע במרץ (והפרסים בו ניתנו לשנה שעברה, דהיינו 2001), קיבלה השחקנית האפרו-אמריקנית האלי ברי, פרס אוסקר בקטגוריית השחקנית הראשית. הייתה זו הפעם הראשונה שאישה אפרו-אמריקנית זכתה בפרס האוסקר בקטגוריה זו.

## סרטים [[שוברי קופות]] בארצות הברית
*"שר הטבעות: שני הצריחים"
*"הארי פוטר וחדר הסודות"
*"ספיידרמן"
*"מלחמת הכוכבים - פרק 2: מתקפת המשובטים"
*"גברים בשחור 2"
*"למות ביום אחר
*"סיינס"
*"עידן הקרח"
*"החתונה היוונית שלי"
*"דוח מיוחד"

## פרסים
### [[פרס אוסקר|פרסי אוסקר]]
* הסרט הטוב ביותר - שיקגו
* הבמאי הטוב ביותר - רומן פולנסקי (הפסנתרן)
* השחקן הטוב ביותר - אדריאן ברודי (הפסנתרן)
* השחקנית הטובה ביותר - ניקול קידמן (השעות)
* שחקן המשנה הטוב ביותר - כריס קופר (אדפטיישן)
* שחקנית המשנה הטובה ביותר - קתרין זיטה-ג'ונס (שיקגו)
* הסרט הזר הטוב ביותר - אי שם באפריקה (גרמניה)
* סרט האנימציה הטוב ביותר - המסע המופלא

### [[פרס גלובוס הזהב|פרסי גלובוס הזהב]]
#### דרמה
* הסרט הטוב ביותר - השעות
* השחקן הטוב ביותר - ג'ק ניקולסון (אודות שמידט)
* השחקנית הטובה ביותר - ניקול קידמן (השעות)

#### קומדיה או מחזמר
* הסרט הטוב ביותר - שיקגו
* השחקן הטוב ביותר - ריצ'רד גיר (שיקגו)
* השחקנית הטובה ביותר - רנה זלווגר (שיקגו)

### [[פרס סאטורן|פרסי סאטורן]]
* סרט המדע בדיוני הטוב ביותר - דו"ח מיוחד
* סרט הפנטזיה הטוב ביותר - שר הטבעות: שני הצריחים
* סרט האימה הטוב ביותר - הצלצול
* סרט ההרפתקאות/פעולה/מותחן הטוב ביותר - הדרך לפרדישן
* סרט האנימציה הטוב ביותר - המסע המופלא
* השחקן הראשי הטוב ביותר - רובין ויליאמס (לחיות בתמונות)
* השחקנית הראשית הטובה ביותר - נעמי ווטס (הצלצול)
* שחקן המשנה הטוב ביותר - אנדי סירקיס (שר הטבעות: שני הצריחים)
* שחקנית המשנה הטובה ביותר - סמנתה מורטון (דו"ח מיוחד)
* הביצוע הטוב ביותר של שחקן צעיר - טיילר הקלין (הדרך לפרדישן)
* הבמאי הטוב ביותר - סטיבן ספילברג (דו"ח מיוחד)
* התסריט הטוב ביותר - סקוט פרנק וג'ון כהן (דו"ח מיוחד)
* הפסקול הטוב ביותר - דני אלפמן (ספיידרמן)
* האיפור הטוב ביותר - שר הטבעות: שני הצריחים
* התלבושות הטובות ביותר - מלחמת הכוכבים - פרק 2: מתקפת המשובטים
* האפקטים המיוחדים הטובים ביותר - מלחמת הכוכבים - פרק 2: מתקפת המשובטים

## נפטרו
* 27 במרץ – בילי ויילדר, במאי (יליד 1906)
* 25 באוקטובר – ריצ'רד האריס, שחקן (יליד 1930)
* 18 בנובמבר – ג'יימס קובורן, שחקן (יליד 1928)

## סרטים אחרים

* "אוסטין פאוורס - גולדממבר"
* "אח סמוי"
* "באולינג לקולומביין"
* "בלייד 2"
* "גיבור"
* "דבר אליה"
* "דו"ח מיוחד"
* "8 מייל"
* "הרוזן ממונטה קריסטו"
* "הכל אודות הבנג'מין
* "כל הפחדים כולם"
* "כנופיות ניו יורק"
* "למות ביום אחר"
* "שבועיים מראש"
* "מיליונר מי שמוסר ראשון"
* "מלך העקרבים"
* "מר דידס"
* "סטיוארט ליטל 2"
* "סיינס"
* "סקובי-דו"
* "עיר האלוהים"
* "קוראים לי סם"
* "שואו-טיים"
* "תפוס אותי אם תוכל"
* "פרפרים"
* "לנשק את ג'סיקה שטיין" 

## ראו גם
* 2002 בטלוויזיה
*2001 בקולנוע 
*2002
*2003 בקולנוע
*שנים בקולנוע
*סרט קולנוע

## קישורים חיצוניים

* שנת 2002 במסד-הנתונים הקולנועיים IMDb
*
2003 בקולנוע

בערך זה מצוינים אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 2003 ונוגעים לעולם הקולנוע.

## אירועים

## סרטים [[שוברי קופות]] בארצות הברית

# שר הטבעות: שיבת המלך ($377,027,325)
# מוצאים את נמו ($339,714,978)
# שודדי הקאריביים: קללת הפנינה השחורה ($305,413,918)
# מטריקס Reloaded ($281,576,461)
# ברוס הגדול מכולם ($242,829,261)
# אקס-מן 2 ($214,949,694)
# קטן עליו ($173,398,518)
# שליחות קטלנית 3: עלייתן של המכונות ($150,371,112)
# מטריקס רבולושנס ($139,313,948)
# 12 במחיר 1 ($138,614,544)
# מלחמת האופל (124,456,900)

## פרסים
### [[פרס אוסקר|פרסי אוסקר]]
* הסרט הטוב ביותר - שר הטבעות: שיבת המלך
* הבמאי הטוב ביותר - פיטר ג'קסון (שר הטבעות: שיבת המלך)
* השחקן הטוב ביותר - שון פן (מיסטיק ריבר)
* השחקנית הטובה ביותר - שרליז ת'רון (מונסטר)
* שחקן המשנה הטוב ביותר - טים רובינס (מיסטיק ריבר)
* שחקנית המשנה הטובה ביותר - רנה זלווגר (קולד מאונטן)
* פרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר - שיחות נפש (קנדה)

### [[פרס גלובוס הזהב|פרסי גלובוס הזהב]]
#### דרמה
* הסרט הטוב ביותר - שר הטבעות: שיבת המלך
* השחקן הטוב ביותר - שון פן (מיסטיק ריבר)
* השחקנית הטובה ביותר - שרליז ת'רון (מונסטר)

#### קומדיה או מחזמר
* הסרט הטוב ביותר - אבודים בטוקיו
* השחקן הטוב ביותר - ביל מארי (אבודים בטוקיו)
* השחקנית הטובה ביותר - דיאן קיטון (באהבה אין חוקים)

### [[פרס סאטורן|פרסי סאטורן]]
* סרט המדע בדיוני הטוב ביותר - אקס-מן 2
* סרט הפנטזיה הטוב ביותר - שר הטבעות: שיבת המלך
* סרט האימה הטוב ביותר - 28 יום אחרי
* סרט ההרפתקאות/פעולה/מותחן הטוב ביותר - להרוג את ביל חלק 1
* סרט האנימציה הטוב ביותר - מוצאים את נמו
* השחקן הראשי הטוב ביותר - אלייג'ה ווד (שר הטבעות: שיבת המלך)
* השחקנית הראשית הטובה ביותר - אומה תורמן (להרוג את ביל)
* שחקן המשנה הטוב ביותר - שון אסטין (שר הטבעות: שיבת המלך)
* שחקנית המשנה הטובה ביותר - אלן דג'נרס (מוצאים את נמו)
* הביצוע הטוב ביותר של שחקן צעיר - ג'רמי סמפטר (פיטר פן)
* הבמאי הטוב ביותר - פיטר ג'קסון (שר הטבעות: שיבת המלך)
* התסריט הטוב ביותר - פראן וולש, פיליפה בוינס ופיטר ג'קסון (שר הטבעות: שיבת המלך)
* הפסקול הטוב ביותר - הווארד שור (שר הטבעות: שיבת המלך)
* האיפור הטוב ביותר - שר הטבעות: שיבת המלך
* התלבושות הטובות ביותר - שודדי הקאריביים: קללת הפנינה השחורה
* האפקטים המיוחדים הטובים ביותר - שר הטבעות: שיבת המלך

## נפטרו
* 12 ביוני – גרגורי פק, שחקן (יליד 1916)
* 29 ביוני – קתרין הפבורן, שחקנית (ילידת 1907)
* 27 ביולי – בוב הופ, שחקן (יליד 1903)
* 28 בספטמבר – איליה קאזאן (יליד 1909)

## סרטים נוספים
*"21 גרם"
*"אבא בא לגן"
*"אבודים בטוקיו"
*"אדון ומפקד"
*"אהבה זה כל הסיפור"
*"אחי הדוב"
*"בייסיק"
*"בית ספר לרוק"
*"ג'וני אינגליש"
*"ג'נטלמנים מובחרים"
*"דופלקס"
*"דרדוויל"
*"הג'וב האיטלקי"
*"המבוקשים של מליבו"
*"המלאכיות של צ'רלי: בהילוך גבוה"
*"הענק"
*"הסמוראי האחרון"
*"חיוך של מונה ליזה"
*"חתול תעלול"
*"להרוג את ביל"
*"לוני טונס: חוזרים לאקשן"
*"מהיר ועצבני 2"
*"מיסטיק ריבר"
*"מפרקים את הבית"
*"מת לצעוק 3"
*"סיפורי דגים"
*"פרדי נגד ג'ייסון"
*"קנגורו ג'ק"
*"שישי הפוך"
*החדר
* "הנקמה היהודית"
* "יש דין ויש דיין"

## ראו גם
* 2003 בטלוויזיה
*2002 בקולנוע 
*2003
*2004 בקולנוע
*שנים בקולנוע
*סרט קולנוע

## קישורים חיצוניים

* שנת 2003 במסד-הנתונים הקולנועיים IMDb
*
מרגרט טיילור

שמאל|ממוזער|מרגרט טיילור
**מרגרט מאקאל סמית' (פֶּגִי) טיילור** (באנגלית: **Margaret Mackall Smith (Peggy) Taylor**; 21 בספטמבר 1788 – 14 באוגוסט 1852), אשתו של נשיא ארצות הברית זאכרי טיילור, הייתה הגברת הראשונה של ארצות הברית בין השנים 1849–1850.
## חייה
פגי סמית' נולדה במחוז קאלוורט שבמרילנד לוולטר סמית' (Walter Smith) ולאן מאקאל (Ann Mackall). בעת ביקורה בבית אחותה בקנטקי פגשה פגי סמית' את סגן זאכרי טיילור והם נישאו ביוני 1809 והתגוררו זמן קצר בחווה שניתנה להם במתנה על ידי אביו של זאכרי, ושם נולד להם בנם הראשון. לאחר מינויו של בעלה לפיקוד על מוצב במערב, עברו השניים למוצב.

שתיים מבנותיהם מתו בשנת 1820 מקדחת, ובריאותה של פגי סמית' נפגעה. מחמשת ילדיהם רק שלוש בנות ובן הגיעו לבגרות. בשל חייה הקשים התנגדה פגי שבנותיה יינשאו לקציני צבא אולם הן לא שעו לאזהרותיה ונישאו לקצינים.

אף שפגי טיילור קיבלה את חבריה בקומה השנייה של הבית הלבן ואירחה את בני משפחתה בארוחות משפחתיות, ואף נכחה בארוחות פרטיות שבהן אירח בעלה מכובדים, היא סירבה להשתתף בנשפים רשמיים בבית הלבן, והותירה את תפקיד האירוח הרשמי לבתה מרי אליזבת בליס.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה באתר הבית הלבן
* ביוגרפיה באתר הספרייה של הגברות הראשונות
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מרילנד
קטגוריה:הגברות הראשונות של ארצות הברית
קטגוריה:זאכרי טיילור
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1788
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1788
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1852
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1852
ג'יין אירווין הריסון

**ג'יין אירווין הריסון** (באנגלית: **Jane Irwin Harrison**;  23 ביולי 1804 — 11 במאי 1846) הייתה אשתו של ויליאם הנרי הריסון הבן (William Henry Harrison Jr) בנו של הנשיא התשיעי של ארצות הברית, ויליאם הנרי הריסון האב. שימשה בפועל כמארחת הרשמית של הבית הלבן ולמעשה הגברת הראשונה של ארצות הברית במהלך חודש אחד בשנת 1841, בו כיהן חותנה כנשיא, עת שאשתו של הנשיא (אן הריסון) הייתה חולה ולא יכלה להגיע מאוהיו (שם התגוררו היא ובעלה קודם לבחירתו לנשיא ומעברם לוושינגטון הבירה). אן הריסון לא יכלה להשתתף בטקס השבעת הנשיא ובטקסים והנשפים שנערכו לאחר מכן, ואשת בנה החליפה אותה בתפקידיה הרשמיים בטקסים אלה כמארחת.

אחותה אליזבת נישאה לבן אחר של הנשיא הריסון, ג'ון סקוט הריסון; אחד מעשרת ילדיהם, בנג'מין הריסון, הפך גם הוא לנשיא ארצות הברית.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה באתר הבית הלבן 

קטגוריה:אמריקאים ילידי פנסילבניה
קטגוריה:הגברות הראשונות של ארצות הברית
קטגוריה:ויליאם הנרי הריסון
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1804
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1804
קטגוריה:נפטרות ב-1846
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1846
אן הריסון

**אנה טות'היל סימס הריסון** (באנגלית: **Anna Tuthill Symmes Harrison**; 1775–1864) אשתו של נשיא ארצות הברית ויליאם הריסון וסבתו של נשיא ארצות הברית בנג'מין הריסון הייתה באופן רשמי הגברת הראשונה של ארצות הברית במשך כהונתו של בעלה שנמשכה חודש אחד בשנת 1841, אף שבפועל לא נכנסה מעולם אל הבית הלבן.
## ביוגרפיה
אנה נולדה בקרבת מוריסטאון שבניו ג'רזי לשופט ג'ון קליווס סימס (John Cleves Symmes) ואנה טות'היל סימס (Anna Tuthill Symmes). לאחר מות אמה בשנת 1776 התחזה אביה לחייל בריטי על מנת לקחת אותה דרך האזורים שנשלטו על ידי הצבא הבריטי למשפחת אמה בלונג איילנד, וסבתה גידלה אותה במשך המהפכה האמריקנית.

לאחר שאביה נישא בשנית, ובהיותה בת 13, נסעה אנה עם הוריה לאוהיו והם התיישבו באזור הפרא של נורת' בנד שבאוהיו - שטחה שהיה אז בשליטת אינדיאנים. מספר שנים מאוחר יותר פגשה את הקצין ויליאם הריסון, שהיה מוצב בפורט וושינגטון, מוצב צבאי סמוך (שהיה באזור בו נמצאת כיום העיר סינסינטי שבאוהיו), והם התאהבו ונישאו ב-25 בנובמבר 1795 בנורת' בנד, בהיותה בת 20 ובהיות ויליאם בן 22. נולדו להם שישה בנים וארבע בנות: אליזבת (1795), ג'ון קליבס (1798), לוסי (1800), ויליאם הנרי הבן (1802), ג'ון סקוט (1804), בנג'מין (1806), מרי (1809), קרטר (1811), אנה (1813), וג'יימס (אשר נפטר זמן קצר לאחר לידתו).

בעת כהונתו של הריסון כנציג הטריטוריה בקונגרס האמריקאי עברו אנה וילדיהם לברקלי לזמן קצר, ולאחר מינויו של הריסון למושל טריטוריית אינדיאנה עברו להתגורר בבית שנבנה עבורם בוינסנס שבאינדיאנה.

מחשש למלחמה, עברה המשפחה בשנת 1812 לנורת' בנד, שם התגוררה אן עד בחירתו של בעלה לנשיא בשנת 1840. בשל מחלתה לא נסעה לוושינגטון לטקס השבעת בעלה לנשיא, ולכן ביקשה מאשת בנה המת - ג'יין אירווין הריסון לשמש בתפקיד הגברת הראשונה של ארצות הברית בטקס ההשבעה. חודש לאחר השבעתו, ב-4 באפריל נפטר הנשיא הריסון. החדשות הגיעו לאן בעודה אורזת את חפציה ומתכוננת למעבר לבית הלבן. אן מעולם לא הגיעה לוושינגטון.

לאחר מות בעלה חיה אן עם בנה בנורת' בנד וגידלה את נכדיה - ובהם בנג'מין, לעתיד נשיא ארצות הברית. היא נפטרה בגיל 88 ב-25 בפברואר 1864.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה באתר הבית הלבן
* ביוגרפיה באתר הספרייה של הגברות הראשונות
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי ניו ג'רזי
קטגוריה:הגברות הראשונות של ארצות הברית
אן הריסון
קטגוריה:ויליאם הנרי הריסון
קטגוריה:ילידות 1775
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1775
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1864
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1864
אנג'ליקה ואן ביורן

ממוזער|240px|אנג'ליקה ואן ביורן
**אנג'ליקה סינגלטון ואן ביורן** (באנגלית: **Angelica Singleton Van Buren**; 13 בפברואר 1818 – 29 בדצמבר 1877) הייתה אשת בנו של הנשיא השמיני של ארצות הברית מרטין ואן ביורן.

אנג'ליקה נישאה לבנו של הנשיא, אברהם ואן ביורן (Abraham Van Buren) בשנת 1838 ובשנת 1839, עם שובם של בני הזוג מירח הדבש שלהם באירופה, הפכה למעשה לגברת הראשונה של ארצות הברית בהיות הנשיא אלמן (אשתו נפטרה כ-19 שנים לפני בחירתו לנשיא).

אנג'ליקה גדלה בוושינגטון למשפחה ממעמד גבוה, וחברותה עם דולי מדיסון סייעה לה במילוי תפקידה כמארחת הרשמית של הבית הלבן.

לאחר תבוסתו של ואן ביורן בבחירות 1841 עברה אנג'ליקה ובעלה לאחוזת ואן ביורן בקינדרהוק והתגוררה עמו שם (וכן לעיתים עברו לבית משפחתה בדרום קרוליינה לעונות החורף).
החל משנת 1848 ועד מותה בגיל 59 בשנת 1877 התגוררה בעיר ניו יורק.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קרוליינה הדרומית
קטגוריה:הגברות הראשונות של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1818
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1818
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1877
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1877
קיד וידאו

**קיד וידאו** (באנגלית: **Kidd Video**) היא סדרת טלוויזיה מונפשת אמריקאית בת 26 פרקים, ששודרה במקור בטלוויזיה החל מ-15 בספטמבר 1984 עד 7 בדצמבר 1985.

הסדרה מתארת את קורותיה של להקת פופ-רוק בנוסח שנות השמונים מקליפורניה. הלהקה נוסדה במיוחד בשביל הסדרה, וביצעה את השירים שבסדרה.

בישראל הסדרה שודרה במקור בערוץ הראשון ב-1987, ולאחר מכן שודרה בערוץ הילדים ובערוץ ג'טיקס.

## עלילה
ביום אחד, חברי הלהקה עורכים חזרה במחסן, ובראי הנמצא שם, מופיעה דמות מצוירת בשם אדון מדון החוטף אותם לעולם הרוקנ'רול (הידוע בכינויו "הצד האחר" - Flipside), בו גם הם הופכים לדמויות מצוירות. אדון מדון מעוניין שחברי הלהקה יהיו העבדים המוזיקליים שלו לנצח.

כאשר הלהקה מגיעה ל"צד האחר", הם ניצלים בזכות פיה בשם ניצנץ אשר משמשת להם גם כמורת דרך. ניצנץ מקבלת כוחות על זמניים (כוח וזריזות) בכל פעם שהיא מתעטשת.

במהלך הסדרה, הלהקה מנסה למצוא את הדרך חזרה אל ה"עולם האמיתי", תוך כדי הימנעות מהיתקלויות עם אדון מדון שמעופף בשמים בג'וקבוקס ענק ושלושת עוזריו החתולים הנאמנים - ה"חיקולים": ראשתול, שמנתול וחדחתול.

טנדר הסובארו הצהוב של הלהקה נשאב גם הוא ל"צד האחר", שם הוא הופך לרכב גדול ועתידני בשם הקידכונית (המזכיר את הצוללת הצהובה של הביטלס), איתו הם מסיירים ברחבי ה"צד האחר".

## דמויות
* **קיד** (בריאן סקוט) - הסולן והגיטריסט של הלהקה. דובב בעברית על ידי יוני חן.
* **וויז** (רובי ריסט) - הבאסיסט החנון. דובב בעברית על ידי קובי מידן.
* **אש** (סטיב אלתרמן) - הקלידן המגושם. דובב בעברית על ידי דן תורן.
* **קרלה** (גבּריאל בנט) - המתופפת הלטינית. דובבה בעברית על ידי אורנה לביא פלינט.

## מוזיקה
בעונה הראשונה, כל פרק מסתיים בוידאו קליפ של הלהקה בסגנון פופ אייטיז קלאסי, מלבד הפרק הראשון בסדרה, בו הופיע ליונל ריצ'י בקליפ "All Night Long". מלבד זאת, לא הופיעו בסדרה עוד אמנים מפורסמים מסיבות של תשלומי תמלוגים.

חלק גדול מהשירים בסדרה הופקו ונכתבו על ידי חיים סבן ושוקי לוי. בכתיבת השיר "Easy Love" היה שותף גם נועם קניאל, שהיה ילד פלא ישראלי. שיר מוכר נוסף של הלהקה הוא "Run".

בעקבות הצלחת הסדרה בארץ, יצא ליין של מוצרים של חברת "עלית" ו"שטראוס" וגם תקליט ב-1986 שהכיל תרגומים עבריים של השירים בוצע על ידי אומנים ישראליים.

ב-1986 אף הגיעה הלהקה לישראל לסיבוב הופעות.

## קישורים חיצוניים
* 

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות הנפשה אמריקאיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 1984
קטגוריה:ערוץ הילדים: תוכניות רכש
קטגוריה:ג'טיקס: תוכניות וסדרות
קטגוריה:הערוץ הראשון - תוכניות רכש
קטגוריה:סבן אנטרטיינמנט: תוכניות וסדרות
אדוארד ון ביינום

ממוזער|אדוארד ון ביינום (1956)
**אדוארד ון ביינום** (בהולנדית: **Eduard van Beinum**; 3 בספטמבר 1901 – 13 באפריל 1959) היה מנצח הולנדי.

## ביוגרפיה וקריירה
ביינום, יליד ארנהם התחיל ללמוד נגינה בכינור ובפסנתר בגיל צעיר והצטרף לתזמורת ארנהם ככנר בשנת 1918. הוא היה מנצח התזמורת של הארלם משנת 1927 עד 1931, ואחר כך התמנה למנצח משנה (לוילם מנגלברג, מנצחה של תזמורת הקונצרטחבאו המלכותית באמסטרדם. בשנת 1938 עלה לדרגת מנצח ראשי.

בשנת 1947 התייצב בראש התזמורת הפילהרמונית של לונדון, אבל עזב אחרי שתי עונות מוצלחות כדי לקבל שוב לידיו את הנהלת תזמורת הקונצרטחבאו המלכותית. הוא מת בשנת 1959 באמסטרדם מהתקף לב בשעת חזרה על הקונצרט, לקראת ביצוע הסימפוניה הראשונה של ברהמס.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מנצחים הולנדים
קטגוריה:פסנתרנים הולנדים
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1901
קטגוריה:מנצחים שנפטרו על הבמה
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-1959
זקוסקה

**זקוסקה** (ברומנית: **Zacuscă**) הוא סוג של סלט חצילים שמקורו ברומניה. מקור השם בשפות הסלאביות, ופירושו "מתאבן"; בבולגרית פירושו "ארוחת בוקר". המנה הייתה פופולרית מאוד בתקופה הקומוניסטית של רומניה, עקב המחסור במזון.

טעמו האופייני של הסלט הוא של חצילים הקלויים באש גלויה. הסלט מכיל חצילים, גמבה ופלפל קלויים, שום, חומץ, מלח ושמן.

סלט זה מוגש לרוב בתוספת לחמניות ביתיות וקרוטונים המטוגנים בשמן חמניות. קיימות גרסאות אחדות לסלט זה, כגון: סלט חצילים בתוספת פטריות (Zacuscă de ciuperci), בתוספת שעועית (Zacuscă cu fasole) ובתוספת דגים (Zacuscă lipoveană de peşte).

## ראו גם
* סלט חצילים רומני
* ליוטניצה
* אג'יקה
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:המטבח הרומני
קטגוריה:סלטים
קטגוריה:ממרחים
קטגוריה:מאכלי חצילים
יוזף סיגטי

ממוזער|יוזף סיגטי
**יוזף סִיגֶטִי** (במקור: **יוז׳ף פַקטוֹר**; בהונגרית: **Szigeti József**; בודפשט, 5 בספטמבר 1892 – לוצרן, 19 בפברואר 1973) היה כנר וירטואוז יהודי-הונגרי.

## חייו
סיגטי נולד בבודפשט ולמד באקדמיה המלכותית בעיר זו. הוא הופיע בקונצרט הראשון שלו בגיל 13, ובשנת 1912 יצא לסיור הקונצרטים הראשון שלו באירופה. בהמשך סייר והופיע בארצות שנות, בין השאר גם בארץ ישראל. הוא ניגן עם תזמורות מהגדולות ומהחשובות בעולם ובתקופה מסוימת לימד בקונסרבטוריון בז'נבה שבשווייץ. 

בשנת 1925 הופיע בפעם הראשונה בארצות הברית, וב-1951 התאזרח בה.

הרפטואר של סיגטי היה רב ומגוון והקיף את ספרות הכינור, לא רק הקלאסית והרומנטית אלא גם המודרנית. הוא גם הרבה בהקלטות.

סיגטי היה חבר ותיק של בלה בארטוק, חברות שנמשכה כל חייהם. הוא חלק עם ברטוק את הלאומיות הנלהבת שלו ואת התנגדותו לפשיזם. השניים היגרו לארצות הברית כמעט בו זמנית, כשסיגטי הקדים את ברטוק במעט. לאחר בואם לאמריקה הופיעו השניים ברסיטל משותף בספריית הקונגרס ב-11 באפריל 1940.

בתו של סיגטי נישאה לפסנתרן הרוסי-גאורגי ניקיטה מגלוב.

סיגטי פרש מן ההופעות בשנת 1960.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:כנרים יהודים הונגרים
קטגוריה:בוגרי האקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט
קטגוריה:יהודים הונגרים
קטגוריה:מוזיקאים יהודים הונגרים
קטגוריה:מוזיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: מוזיקה
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:כנרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1892
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1973
עולם סחרחר

**עולם סחרחר** (באנגלית: **TaleSpin**) היא סדרת אנימציה בת 65 פרקים שהופקה לטלוויזיה בין השנים 1990 ל-1994. 

עלילת הסדרה מתרחשת בשנות השלושים המאוחרות של המאה ה-20, בעיר הנמל הדמיונית "קייפ סוזט" (Cape Suzette). חלק מהדמויות התבססו על הדמויות בסרט ספר הג'ונגל משנת 1967, אך יוצרי הסדרה העניקו לדמויות את היכולת לגלם תפקידים שאינם קשורים אליהם, לכאורה. במוקד הסדרה עמדו סיפורי הרפתקאות אוויריות, כשהנופים שהוצגו היו בעיקר של אזורים באוקיינוס השקט.

בישראל הסדרה שודרה בערוץ 2 במסגרת רצועת "זמן דיסני" של הזכיינית טלעד בשנות התשעים.

## עלילה
הסדרה עוקבת אחר באלו, בעל עסק מוצלח ב"טיס", והנווט שלו, קיט, שיחד הם עוברים הרפתקאות רבות בעיר הנמל "קייפ סוזט".

## דמויות
***[[באלו]]** (ספר הג'ונגל) - דוב טייס בעל כישרון רב ויש לו מטוס מרשים.
***קיט** - גור דובים יתום שבאלו פוגש והוא הופך לנווט שלו.
***רבקה קנינגהם** - אשת עסקים שבמהלך הסדרה קונה את מטוסו ועסקו של באלו.
***מולי קנינגהם** - הבת של רבקה קנינגהם.
***חתול פרא** - מכונאי מטוסים בכיר בעיר "קייפ סוזט".
***[[שירחן]]** (ספר הג'ונגל) - טיגריס טייקון בעל הון רב שלעיתים באלו נאלץ להתעמת נגדו.
***[[המלך לואי (דמות דיסני)|המלך לואי]]** (ספר הג'ונגל) - אורנגאוטן בעל מסעדה שבאלו נוהג לאכול אצלו.
***דון קארנאג**' - ראש שודדי-הים הלא מוצלח שבאלו פוגש לעיתים.
***קולונל ספיגוט** - מארץ ת'מבריה הקפואה (פארודיה על ברית המועצות הסטליניסטית), בה מוציאים להורג בקלות יתרה.

## מדבבים

## שיר הפתיחה
את שיר הפתיחה בעברית מבצעים יובל זמיר ואילן ליבוביץ ויש תווי רמיקס לשיר.

## הצלחת הסדרה
הסדרה שודרה במדינות רבות ברחבי העולם, ומוצריה הנלווים זכו להצלחה רבה, כמו כן לאחר סיומה הופצו קלטות וידאו שכללו פרקים מהסדרה.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:סדרות הנפשה אמריקאיות
קטגוריה:דיסני: סדרות טלוויזיה
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 1990
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: תוכניות: אנימציה
קטגוריה:ערוץ 2: תוכניות רכש
קטגוריה:טלעד - תוכניות רכש
מודה אני (אלבום של מאיר אריאל)

"**מודה אני**" הוא אלבום של הזמר-יוצר מאיר אריאל, שראה אור כשנה לאחר פטירתו. האלבום מכיל 12 שירים, שהקליט אריאל באמצעים ביתיים בין השנים 1996 ו-1998 ושיר נוסף ("צדק צדק תרדוף") שהוקלט בהופעה שהתקיימה חודש לפני פטירתו. הקלטות השירים עובדו ונוספו להן כלי נגינה שהקליטו שלום חנוך, משה לוי ונגנים נוספים. האלבום יצא בשנת 2000.

שיר הנושא "מודה אני", שהבית שלו מבוסס בחופשיות על תפילת ריבון כל העולמים, זכה להצלחה מסחרית ובשנת 2020 הפך למסורת של תחנת הרדיו גלגלצ ומתנגן כל יום שישי. השיר "בטנים ותחתים" ("בטנים במטבחון, תחתים בקבינט... ובינתיים מדממים") מלגלג על אזלת ידם של הפוליטיקאים, בדומה לשירים מוקדמים יותר של אריאל כמו "נרקומן ציבור". הביצוע לשיר "אף אחד לא יודע", שבו מלווה עצמו אריאל בגיטרה הוא שונה מזה שבאלבום ברנרד ולואיז, והוא היחיד באלבום שעבורו לא הוקלטו כלי נגינה נוספים.

## רשימת השירים

*צדק צדק תרדוף - הוקלט ב-16 ביוני 1999 בהופעה חיה במועדון "ברבי"

## רשימת הנגנים
*מאיר אריאל (שירה, גיטרה ושריקה)
*משה לוי (בס, גיטרה חשמלית, פסנתר, פסנתר חשמלי, אורגן, אקורדיון, רעשן "מרקס", קלידים)
*שלום חנוך (גיטרה חשמלית, מפוחית, חליל, ליריקון, כלים נוספים וקולות רקע)
*אריס נחום (בוזוקי)
*ניר צדקיהו (דרבוקה, תופים)
*חן שנהר (כינור)
*רחל רינגלשטיין (כינור)
*קרן זוקרמן (ויולה)
*הילה אפשטיין (צ'לו)
*יזהר אשדות (גיטרה אקוסטית וכלים נוספים)
*ירוסלב יעקובוביץ (סקסופון)
*רוני פיטרסון (גיטרה אקוסטית)
*עמרי הנגבי (כלי הקשה)
*דורי בן זאב (קסילופון קטן)
*לימור חנוך (קולות רקע)
*גיגה (גיטרה חשמלית ב"צדק צדק תרדוף")
*דורון קוחלי (קלידים ב"צדק צדק תרדוף")
*ערן פורת (תופים ב"צדק צדק תרדוף")
*עמוס פרידמן (בס ב"צדק צדק תרדוף")

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אלבומי מאיר אריאל
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי שלום חנוך
קטגוריה:אלבומי בלוז
קטגוריה:אלבומי חברת NMC יונייטד אנטרטיינמנט
אבי מלר

250px|ממוזער|שמאל|קברו של אבי מלר בבית הקברות כפר נחמן ברעננה
**אבי מלר** (7 באוגוסט 1953 – 23 בדצמבר 2025) היה עיתונאי, שדרן ופרשן ספורט ישראלי.

## ביוגרפיה
מלר נולד וגדל בשכונת נווה שאנן בחיפה, ובמשך תקופה קצרה שיחק כדורגל בקבוצות נוער וילדים בעיר. למד בבתי הספר בארי והריאלי בחיפה. שירת בחיל השריון, ואף השתתף בלחימה ברמת הגולן במלחמת יום הכיפורים. לאחר שחרורו מהצבא גר כעשור באנגליה. החל מ-1975 שימש ככתב של מעריב ועל המשמר באי הבריטי, לא רק בנושאי ספורט, אלא גם בנושאים פוליטיים. שב לישראל בשנת 1984 ושימש ככתב ועורך מדור הספורט של מעריב בשנות ה-80 וה-90. למלר הייתה אהדה גדולה לכדורגל הבריטי בכלל ולווטפורד בפרט. מדי פעם מלר שידר בגלי צה"ל וכתב בעיתון גלובס.

שידר בערוץ הספורט מימיו הראשונים של הערוץ ב-1992 ועד לפטירתו. מלר היה ידוע כשדר בעל סגנון קליל, הוא לא נטה לדבר על טקטיקה ועל יסודות המשחק והרבה לפרט בסטטיסטיקות וסיפורי צבע. מלר היה ידוע גם במשחקי המילים שלו, אותם הוא הפגין בשידורים. מלר מזוהה בעיקר עם שידורי כדורגל אנגלי, אותם הגיש שנים רבות בערוץ הספורט, אך בשנת 2004 הערוץ איבד את זכויות השידור של הפרמייר ליג, ומאז מלר שידר את שידורי משחקי הכדורגל מגרמניה, איטליה, סקוטלנד ולעיתים ספרד. מלר שידר את משחקי גביע הליגה האנגלית בתקופה שהמשחקים היו משודרים בערוץ הספורט וכן השתתף באולפן ליגת האלופות והגיש את תקצירי המשחקים, ובשנותיו האחרונות שידר משחקים מהליגה הסקוטית והליגה הלאומית.

מלר ערך את ספר הכדורגל "ההולנדי של עכו".

בדצמבר 2009 העלה יחד עם נדב יעקבי בתיאטרון צוותא את המופע "הכדור הוא הגול" בו הם נתנו פרשנויות עומק לכדורגל העולמי.

בשנת 2010 השתתף כנמתח בתוכנית "נראה אותך" בערוץ 2. בשנת 2012 השתתף בעונה הראשונה של סדרת הדוקו-ריאליטי "גולסטאר" המשודרת בערוץ HOT3. בשנת 2013 השתתף פעם נוספת כנמתח, הפעם בתוכנית המתיחות "אמבוש", בערוץ 10.

מלר הרצה באוניברסיטה הפתוחה, במכללת ספיר ובמכון למנהיגות בקורסים לתקשורת ועיתונאות.

### חיים אישיים
מלבד היותו חובב ספורט, מלר גם היה חובב תרבות נלהב בפרט של תיאטרון וקולנוע.

מלר היה גרוש, ואב לבן ובת. התגורר ברעננה.

בשנת 2022 חשף מלר כי הוא מתמודד עם סרטן העור. הוא המשיך לשדר אם כי בתדירות נמוכה, בערוץ הספורט, על אף מחלתו. ב-23 בדצמבר 2025, שעות ספורות לאחר נחיתתו בישראל מטיול כדורגל באנגליה, מלר נפטר בגיל 72 מדום לב. הוא הובא לקבורה בבית הקברות כפר נחמן ברעננה.

## קישורים חיצוניים

* כתבות של אבי מלר, באתר ערוץ הספורט
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונאים כותבי עברית
קטגוריה:סגל ערוץ הספורט
קטגוריה:שדרני ספורט ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית ספר בארי (חיפה)
קטגוריה:בוגרי בית הספר הריאלי
קטגוריה:משתתפי גולסטאר
קטגוריה:רעננה: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות כפר נחמן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1953
קטגוריה:ישראלים שנפטרו מסרטן
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2025
איקרה

[ממוזער|שמאל|250px|איקרה עם [מלפפון, עגבנייה וזיתים]]
**איקְרָה** () היא סלט מזה העשוי ברובו מביצי דגים, ואופייני למטבח הבלקני.

את האיקרה מכינים מביצי דגים מומלחים, לרוב בקלה, קרפיון או קיפון בורי בתוספת פירורי לחם, שמן, חומץ ובצל המעובדים לממרח חלק דמוי מיונז. יש המחליפים את החומץ במיץ לימון ואת פירורי הלחם במחית תפוחי אדמה.

איקרה ביתית היא בצבע לבן אפרפר או ורוד (תלוי בצבע ביצי הדגים). זו התעשייתית מולבנת לצבע לבן צח או שמוסף לה צבע מאכל ליצירת צבע ורדרד.

איקרה מוגשת קרה כמנת פתיחה ומשמשת גם למילוי כריכים.

ברומניה, הכנת האיקרה המסורתית מוגדרת בסטנדרט ממשלתי N.I.D. 927-70 N 23 ומוכרת כהתמחות מסורתית מובטחת בשם "סלט איקרה מסורתי מקרפיון". על פי הסטנדרט על המוצר להכיל לכל הפחות 50% ביצי קרפיון.

ביוון נקראת האיקרה **טרמוסלטה** ומהווה מאכל אופייני ליום שני הנקי הפותח את תענית הפסחא.

## ראו גם
* קוויאר
* טוביקו

## קישורים חיצוניים

* סלט איקרה/טארמה רומנית, באתר "שום, פלפל ושמן זית"
* איקרה רומנית, מאתר "מתכונים נט"

קטגוריה:המטבח הרומני
קטגוריה:המטבח היווני
קטגוריה:המטבח הבלקני
קטגוריה:סלטים
קטגוריה:ממרחים
קטגוריה:מאכלי דגים
קטגוריה:ביצי דגים
מערכת טלפוניה ניידת עולמית

**מערכת הטלפוניה הניידת העולמית** (באנגלית: **Universal Mobile Telecommunication System** ובר"ת: **UMTS**)  היא אחת מטכנולוגיות דור 3 של הטלפוניה הסלולרית. היא מתבססת על טכנולוגיית W-CDMA, תוכננה על ידי הארגון 3GPP ומייצגת את התשובה האירופאית/יפנית לדרישות המופיעות ב-IMT-2000 של ITU עבור מערכות תקשורת סלולריות.

על מנת להבדיל את UMTS מטכנולוגיות רשת אחרות, UMTS משווקת לעיתים כ-3GSM, שם המדגיש את היותה שייכת לדור השלישי ואת העובדה שהיא תוכננה להחליף את תקן ה-GSM מהדור השני.

## מאפיינים
UMTS תומך בקצבי העברת נתונים של 1920Kbps (ולא 2Mbps כפי שרואים תדיר), אף על פי שכרגע משתמשים ברשתות יכולים לצפות לביצועים המגיעים לכל היותר ל-384kbps, ביפן נעשות הכנות לשדרוג ל-3mbps. בכל אופן זה עדיין מהיר יותר באופן משמעותי מהקצב הקודם - 14.4kbps שהתקבלו ב-GSM או ב-HSCSD. כמו כן מערכת זו מאפשרת גישה לאינטרנט ושירותי מידע ניידים נוספים.

לדור השלישי קדמו מערכות שונות מהדור השני כגון GSM, CDMA, PDC, PHS וכן טכנולוגיות נוספות שנפרשו במדינות שונות. כאשר מדובר ב-GSM ישנו מסלול התפתחות מהדור השני - ה-GPRS המוכר גם כדור 2.5. GPRS תומך בקצבי העברת מידע הרבה יותר טובים (עד למקסימום תאורטי של 140.8kbps, אף כי קצבים טיפוסיים קרובים יותר ל-56kbps) ועובד במיתוג מנות ולא במיתוג מעגלים. המערכת פרושה במקומות רבים בהם נעשה שימוש ב-GSM. ה-E-GPRS, או EDGE, היא התפתחות של ה-GPRS ומבוססת על "שיטות קידוד" חדשות. עם EDGE קצבי העברת החבילות יכולים להגיע באופן מעשי ל-180kbps. מערכות EDGE לעיתים נקראות דור 2.75.

## UMTS בישראל
בתחילת שנת 2005 רשת פרטנר השיקה רשמית את הדור השלישי עם כיסוי של רוב הארץ, במאי 2006 השיקה גם סלקום את הדור השלישי.

בתחילת שנת 2009 השיקה גם פלאפון תקשורת רשמית את הדור השלישי לאחר שבמשך השנים שקדמו לה השתמשה חברת פלאפון בטכנולוגיות מבוססות CDMA (בניגוד לסלקום ופרטנר/אורנג' שהשתמשו ב-GSM).

לאחר שנת 2025 רשתות דור 2 ודור 3 יפסיקו להיתמך בישראל ובעקבות כך גם UMTS.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:תקשורת סלולרית: תקנים
אלפי

**אלפי** (באנגלית: **Alfie**) הוא סרט קולנוע בריטי משנת 1966 בכיכובו של מייקל קיין, זוכה פרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר. ב-2004 הופקה גרסה קולנועית נוספת לסרט, עם ג'וד לאו בתפקיד הראשי.

הסרט היה מבוסס על מחזה של ביל נוטון משנת 1963, שעלה בווסט אנד בלונדון בברודוויי בניו יורק. המחזה עלה גם בישראל ב-1969 ב"במת השחקנים", בבימוי עודד קוטלר ובכיכובו של אלכס אנסקי.

הסרט היה מועמד לפרס אוסקר בקטגוריות הסרט הטוב ביותר, השחקן הטוב ביותר (מייקל קיין), שחקנית המשנה (ויוויאן מרצ'נט), הפסקול, השיר "אלפי" (שנכתב על ידי ברט בכרך והאל דייוויד), והתסריט הטוב ביותר. את פסקול הסרט כתב מוזיקאי הג'אז סאני רולינס וביצעו מוזיקאי ג'אז בריטים ובהם סטן טרייסי. השחקן טרנס סטאמפ היה מועמד לגלם את דמותו של אלפי אך דחה את התפקיד.

## עלילה
אלפי הוא צעיר לונדוני רודף נשים. הוא עובר מאישה לאישה עד שכמה אירועים ומהפכים בחייו גורמים לו להעריך מחדש את סגנון חייו. "אלפי" נכתב במקור כתסכית רדיו על ידי ביל נוטון אשר כתב גם את התסריט לסרט. הבמאי משתמש בטכניקה קולנועית של דיבור ישיר למצלמה לקבלת אפקט של סיפור בגוף ראשון.

## שחקנים ראשיים
* מייקל קיין – אלפי
* שלי וינטרס – רובי
* מיליסנט מרטין – סידי
* ויוויאן מרצ'נט – לילי
* ג'יין אשר – אנני
* דנהולם אליוט – רופא המבצע הפלות

## פרסים ומועמדויות
;פרסי אוסקר
* הסרט הטוב ביותר (לואיס גילברט) – מועמדות
* השחקן הטוב ביותר (מייקל קיין) – מועמדות
* שחקנית המשנה הטובה ביותר (ויוויאן מרצ'נט) – מועמדות
* התסריט המעובד הטוב ביותר (ביל נוטון) – מועמדות
* השיר המקורי הטוב ביותר (ברט בכרך והאל דייוויד) – מועמדות
;פרסי באפט"א
* הסרט הבריטי הטוב ביותר (לואיס גילברט) – מועמדות
* השחקן הטוב ביותר בתפקיד ראשי (מייקל קיין) – מועמדות
* הופעה חדשה המבטיחה ביותר בתפקיד ראשי (ויוויאן מרצ'נט) – **זכייה**
* התסריט הבריטי הטוב ביותר (ביל נוטון) – מועמדות
* הצילום הטוב ביותר (אוטו הלר) – מועמדות
* העריכה הטובה ביותר (תלמה קונל) – מועמדות
;פרסי גלובוס הזהב
* הסרט הזר בשפה האנגלית הטוב ביותר – **זכייה**
* הבמאי הטוב ביותר (לואיס גילברט) – מועמדות
* השחקן הטוב ביותר - סרט דרמה (מייקל קיין) – מועמדות
* שחקנית המשנה הטובה ביותר - סרט קולנוע (ויוויאן מרצ'נט) – מועמדות
* שחקנית המשנה הטובה ביותר - סרט קולנוע (שלי וינטרס) – מועמדות
* התסריט הטוב ביותר (ביל נוטון) – מועמדות
* השיר המקורי הטוב ביותר (ברט בכרך והאל דייוויד) – מועמדות
;פסטיבל הקולנוע בקאן
* פרס חבר השופטים (לואיס גילברט) – **זכייה**
* פרס דקל הזהב (לואיס גילברט) – מועמדות

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 1966
קטגוריה:סרטי דרמה בריטיים
קטגוריה:סרטי קומדיה בריטיים
קטגוריה:סרטי דרמה קומית
קטגוריה:סרטים מבוססי מחזות
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר
קטגוריה:מכון הסרטים הבריטי: מאה הסרטים הבריטיים הטובים ביותר
קטגוריה:סרטי מייקל קיין
קטגוריה:סרטי לואיס גילברט
עמק ספיטי

שמאל|ממוזער|250px
**עמק ספיטי** הוא עמק שנמצא במדינת הימאצ'ל פרדש בצפון הודו. העמק נקרא על שם נהר הספיטי הזורם במרכזו, ומנקז את מי הפשרת השלגים של שרשרת ההרים המקיפים את העמק.

ספיטי הוא אזור מדברי השוכן ממזרח לטיבט. עיר הבירה של המחוז היא קאזה, הנמצאת בגובה של 3640 מטר מעל פני הים. רוב תושבי האזור הם ממוצא טיבטי ומכאן שדתם היא בודהיסטית. הדרך לספיטי מהעיירה מנאלי עוברת דרך שני מעברי הרים: מעבר רוטאנג, המוביל ללהול שהוא אזור בעל אקלים חצי מדברי; ומעבר קונזום פאס שגובהו 4551 מטר מעל פני הים.

בעמק אגמים (כולל צ'אנדרה טאל), גומפות, ומנזרים עתיקים עם ציורי קיר מרהיבים ששרדו הודות למזג האוויר היבש והקר (וגם בזכות העובדה שהאזור הנדיח לא היה נתון לכיבושים). מהגומפות העתיקות החשובות הן "גומפת טאבו" אליה יפרוש הדלאי למה כשתסתיים כהונתו, "גומפת דנקאר" (Dhankar) ו"גומפת קי" (Ki) הנמצאת מעל קאזה.

## קישורים חיצוניים

* תיאור סיור בעמק

קטגוריה:הימאצ'ל פרדש: גאוגרפיה