תפקידי מגדר בקהילה הגאה

**תפקידי [[מגדר]] ב[[הקהילה הגאה|קהילה הגאה]]** הוא נושא לדיון רחב, בין היתר בשל העובדה שקיימת הדעה כי תפקידי מגדר מסורתיים והטרוסקסואליים נאכפים לעיתים קרובות בטעות על מערכות יחסים חד-מיניות תוך ניצול ההטרונורמטיביות והעמדות כלפי מערכות יחסים אלו.

## היסטוריה
[ממוזער|סאטירה על [קרוס-דרסינג, בסביבות 1780, בריטניה.]]
תפקידי מגדר בקהילה הלהטב"קית היו במחלוקת בהחברה המערבית. פיטר מ. נרדי ממכללת פיצר  אמר כי:

פעיל זכויות האדם פיטר טאצ'ל אמר כי:

כמו כן, הוא תיאר את זה כ"פוליטיקת בזיון מגדרית".

הפסיכולוג הבריטי, הבלוק אליס, והפסיכיאטר היהודי-אוסטרי, זיגמונד פרויד חשבי כי הומוסקסואליות נובעת מתפקידי מגדר הפוכים. עם זאת, רוב המדענים המודרניים מסכימים שאין ראיות חזקות לכך שנטייה הומוסקסואלית או ביסקסואלית חייבת להיות קשורה לתפקידי מגדר לא טיפוסיים. כמו כן, רובם קושרים את זה לגנטיקה, אנטומיה, סדר הלידה במשפחה והורמונים בסביבה הטרום-לידתית.

מונחים, כגון בוצ'ה ופמית, נמצאים בשימוש בקרב חברי הקהילה הגאה, כדי לייחס או להכיר בזהויות גבריות ונשיות עם התכונות הקשורות אליה.

## תפקידי מגדר לפי קטגוריה
### בקרב ביסקסואלים ופאנסקסואלים
אף על פי שביסקסואלים ופאנסקסואלים רבים מחשיבים את עצמם כ-"עוורים מגדרית", סופרים בנושאי ביסקסואליות לרוב אינם מסכימים עם הרעיון שביסקסואלים מקבלים החלטה מודעת להתעלם מתפקידי המגדר הבנויים חברתית.

### בקרב לסביות

היישום של ה"גבר" המסורתי וה"אישה" המסורתית במערכות יחסים לסביות נפוץ, כמו ביחסים עם גברים הומוסקסואלים. עם זאת, שאלות כגון "מי הגבר במערכת היחסים?" נובעים בדרך כלל מערכים הטרונורמטיביים ופטריארכליים של מערכות יחסים הטרוסקסואליות מסורתיות.

### בקרב הומואים

ד"ק ג'וזף פלק אומר כי ההירכיה של גבריות בקרב גברים קיימת רובה בדיכוטומיה של גברים הומוסקסואלים והטרוסקסואלים באומרו: "החברה שלנו משתמשת בדיכוטומיה ההטרוסקסואלית-הומוסקסואלית הגברית כסמל מרכזי לכל דירוג הגבריות, לחלוקה מכל סיבה שהיא בין גברים שהם 'גברים אמיתיים' ושיש להם כוח, לבין לגברים שאינם."

יש הרואים בגברים הומוסקסואלים כ"חריגה מהנורמה החברתית" כחלק מהגדרה מיטבית של גברים "עדינים ומעודנים".

בסרט התיעודי *The Butch Factor*, מספר גברים הומוסקסואלים (כאשר אחד מהם הוא טרנסג'נדר) נשאלו על דעותיהם על גבריות. הקונצנזוס היה שהצגת תכונות גבריות היא יתרון, גם אם בארון וגם אם לא. עבור ההומואים שמזדהים יותר גבריים, יתרון זה מאפשר להם להישאר בארון למשך זמן רב יותר, כאשר הם מבצעים פעולות שנחשבות יותר גבריות, כגון ספורט, מאחר שנשיות מזוהה בדרך כלל באופן שגוי עם הומוסקסואליות. זיהוי זה גרם להם לפקפק בנטייתם המיני מאחר שלא ראו את עצמם כנשיים, ובשל כך לא הרגישו הזדהות לתרבות של הקהילה הגאה. כמו כן, גברים בעלי מראה נשי יותר היו הראשונים שיצאו מהארון, וכן כנראה ספגו יותר בריונות והטרדות מבני גילם, וכן לכינויי גנאי המרמזים על נשיות, כגון סיסי (Sissy). על פי ג'ון ר. באליו, הומואים נשיים או בעלי מראה קאמפ משתמשים לרוב ב-"הומור קאמפ", התייחסות זה לזה באמצעות כינויים נשיים כ-"דרך מצחיקה להפיג שנאה המפונית כלפי [גברים הומוסקסואליים]". כמו כן, באליו טוען שהתייחסות זו "יכולה לגרום ל[גברים הומוסקסואליים] להתבלבל באופן שבו אנחנו מרגישים גברים".

מספר צופים הומואים נשיים שצפו בסרט התיעודי חשו אי-נוחות לגבי נשיותם, גם אם הם חשו בנוח עם נטייתם המינית. הומואים נשיים בדרך כלל סופגים זלזול מצד הומואים גבריים יותר.

מחקר שנערך על ידי חוקרים מהמרכז למחקר תאורטי באוניברסיטת קארל בפראג והאקדמיה הצ'כית למדעים טוען כי קיימים הבדלים משמעותיים בצורת הפנים של גברים הטרוסקסואליים והומוסקסואליים, כאשר לגברים הומוקסואליים יש מאפיינים גבריים, שלדברי המחקר "ערערו תפיסות סטריאוטיפיות של גברים הומוסקסואלים כבעלי מראה נשי יותר".

לאחר תקופה של אי-הכרה מצד התקשורת, הומואים הוצגו בתקשורת בצורה נשית סטריאוטיפית כלעג, באופן דומה ללסביות וטרנסים. סרטי קולנוע, כגון "הר ברוקבק", מאתגרים את התפיסה הזו, אם כי קיימת מחלוקת בנוגע למיניותם של הדמויות הראשיות בסרט. תיאור חדש יותר של הומואים בקהילה הגאה הוא דובים, תת-תרבות של הומואים גבריים יותר, יחד עם "מאפיינים מיניים משניים של הגבר: שיער פנים, שיער גוף, גודל פרופורציונלי והתקרחות". סמית' זיהה ארבעה סטריאוטיפים קלאסיים של הומואים: נשיים, חולי נפש, טורפים או מאניקים שפועלים על ליבידו. סמית' טוען כי הסטריאוטיפים הללו הגיעו לשיח הפופולרי בתקופות שונות במהלך ההיסטוריה. לפיכך, אנשים שאינם מקיימים אינטראקציה עם הקהילה הגאה באופן קבוע עשויים להסתמך על תקשורת ההמונים למידע על נושאים להט"ביים, ובכך לשמר את הסטריאוטיפים האלו.

#### תפקידי מגדר פמיניסטיים
מספר מחקרים טוענים כי מצאו שקיימת התאמה בין אי-התאמה מגדרית בילדות  להומוסקסואליות וביסקסואליות בגברים בהמשך חייהם, וכן כי נערים הומוסקסואלים וביסקסואלים שאימצו יותר תפקידים מגדריים נשיים בגיל צעיר יותר נמצאים בסיכון גבוה יותר להתאבד. עם זאת, חלק מאותם מחקרים מוטלים בספק בדיוקם, לאחר שנטען בהם שרוב ההומואים מדווחים על אי-התאמה מגדרית בילדותם.

בארצות הברית, בנים הם לרוב הומוסוציאליים , וכן ביצוע תפקידי מגדר קובעים את דרגתם החברתית. בעוד שבנים הומואים מקבלים את אותה תרבות, יש להם יותר אי-התאמה מגדרית בילדות. מרטין לוין אמר כי:

לפיכך, נערים נשיים מוטרדים פיזית ומילולית, מה שגורם להם להרגיש חסרי ערך ו-"דה-נשיים".

טרם מהומות סטונוול, נצפו שינויים בקיום תפקידי המגדר הסטריאוטיפיים בקרב פלחים מסוימים של אוכלוסיית הגברים ההומואים. שטרן כתב כי:

תרבות הארון שלפני מהומות סטונוול הגדירה הומוסקסואליות כהתנהגות נשית, ובכך הדגישה שימוש בקאמפ, דראג וסוויש , כולל עניין באופנה וקישוטים. הומואים גבריים נדחקו לשוליים ויצרו קהילות משלהם, כגון לת'ר ודובים, ולבשו בגדי מלחים, סמל למעמד הפועלים. כמו כן, התקופה שלאחר מהומות סטונוול, "תרבות המשובטים"  הייתה דומיננטית, והנשיות נדחקה לשוליים, וזאת בשל ההעדפה הברורה שמוצגת לגברים גבריים יותר. פרופסור שילה ג'פריס  טוענת כי תקופה זו היא "שינוי הבוצ'ה" ("butch shift") של שנות ה-70 של המאה ה-20, שנוצרה בהשראת התנועה לשחרור הגייז, והשפיעה על הקמת ההרכב המוזיקלי וילג' פיפל.

הימנעות מנשיות על ידי גברים, כולל הומוסקסואלים, נקשרה לעיכוב אפשרי על הבריאות האישית והציבורית. לגבי HIV/איידס, התנהגות גברית שלא צריך לדאוג אליה הוגדרה כשימוש במין בטוח תוך התעסקות בהתנגות מיניות מופקרות. כמו כן, דיווחים מוקדמים על תפוצת המחלה בניו יורק מצביעים שנשים ניגשו להיבדק בעצמן ל-HIV/איידס יותר מאשר גברים.

החוקר דייוויד הלפרין  השווה בין מושגים "אוניברסליים" ו"מינוריים" של סטייה מגדרית. על פיו, "'רכות' עשויה לייצג את רוח הרפאים של כישלון מגדרי פוטנציאלי הרודף כל גבריות נורמטיבית, איום תמידי על הגבריות של כל גבר, או שהיא עשויה לייצג את הייחודיות המעוותת של מעמד קטן של סוטים יחידים". המונח "effeminaphobia" (אפמינופוביה) נוצר כדרך לתאר התנגדות חזקה לנשיות. ב-1995, ג'יי. מייקל ביילי טבע את המונח "femiphobia" (פמיפוביה), כדי לתאר את האמביוולנטיות שיש להומואים ולתרבות לגבי התנהגות נשית. הסופר הגאה טים ברגלינג טבע גם את המונח "sissyphobia" (סיסיפוביה) בספרו *Sissyphobia: Gay Men and Effeminate Behavior*.

#### אקטיביות ופסיביות

בסלנג גאה, הצד "הפסיבי" ייקח את תפקיד הנחדר. הצד ה"אקטיבי" הוא הצד שמבצע את החדירה. ורסטילי הוא כינוי לאדם ששני התפקידים תואמים את ההעדפות המיניות שלו. מספר מחקרים הצביעו על כך שרוב ההומואים הם ורסטילים. מחקר אחד מצא שלצד האקטיבי יש סיכוי גבוה יותר לחדור באמצעות צורות אחרות של מין חודרני, כגון פלאשיו ואביזרי מין.

מאחר שביחסי מין הטרוסקסואליים בדרך הכלל הגבר הוא הצד האקטיבי והאישה היא הצד הפסיבי, הדעה הרווחת מקשרת את הגבריות לצד האקטיבי ואת הנשיות לצד הפסיבי. תפקידי המגדר קובעים לעיתים קרובות את דינמיקת הכוח בצורה היררכית. אף על פי שאין דרישה לכך, יש המצפים שהאקטיבי יהיה דומיננטי בזוגיות או לפחות במהלך יחסי המין, בעוד שהפסיבי עשוי להיות כנוע. המונח "power bottom" (פאוור בטום) מתייחס לפסיבי שנוטה להיות דומיננטי במהלך יחסי מין.

## הורות, משפחה ונישואים

ממוזער|משפחה גרעינית לסבית
קיימת מחלוקת בנוגע להיותם סטריאוטיפים מגדריים בילדות מולדים או מושפעים מגורמים סביבתיים. נוכחותם של מערכות יחסים הומוסקסואליות או הטרוסקסואליות במשפחות משפיעה על דפוסי המשחק של הילדים. מחקר של גולדברג, קאשי וסמית' מראה שבנים לאמהות לסביות משחקים במשחקים פחות גבריים מאשר בנים לאבות הומוסקסואליים או להורים הטרוסקסואליים.

משפחות לא מסותרתיות, כמו משפחה שבה 2 ההורים הן לסביות עובדות, נמצאות בתפוצה רחבה ברחבי ארצות הברית, זאת לאחר הופתעתן של שיטות אחרות למין הטרוסקסואלי, כגון הפריה מלאכותית, פונדקאות ואימוץ.

השלכות של שינויים אלו על המבוגרים והילדים המעורבים נתונים למחלוקת. במקרה של הטבות בני זוג ב-2009 במסצ'וסטס, העיד הפסיכולוג ההתפתחותי מייקל לאמב  כי נטייה מינית של ההורים אינה משפיעה לרעה על התפתחות הילד. הסופרת מגי לגלר  כתבה כי מבנים חברתיים הטרו-נורמטיביים מועילים לחברה מאחר שהם הכי אופטימליים לגידול ילדים. פסיכולוגים, כגון קוסטה ודייוויס, מצאו כי קיים קשר בין אכיפת תפקידי מגדר שמרניים כמבנה חברתי לבין החזקת רגשות ורעיונות שליליים נגד הקהילה הגאה. הפילוספית מרגרט סומרוויל  אמרה כי: "מתן הזכות לזוגות חד-מיניים להקים משפחה מנתקת את הקשר בין הורות לביולוגיה".

מספר מחקרים שנערכו על אי-התאמה מגדרית בילדות  ונטייה מינית דיווחו כי הומואים דיווחו לעיתים קרובות על היותם נשיים, וכי לסביות דיווחו לעיתים קרובות על היותן גבריות. כמו כן, רק אצל גברים נמצאה התאמה חזקה בין אי-התאמה מגדרית בילדות לבין נטייה מינית. בנוסף לכך, נשים עם היפרפלזיה מולדת של האדרנל דיווחו על דפוסי משחק אופייניות יותר לגברים והראו פחות עניין בגברים.

### חלוקת עבודה
ב-2015, החוקרות מאורה קלי ואליזבת האוק ערכו מחקר על חלוקת עבודה בתוך מערכות יחסים חד-מיניות באמצעות ראיונות מדגם עם זוגות חד-מיניים. במחקר זה נמצא כי חלוקת העובדה בין זוגות חד-מיניים מחולקת על סמך זמינות והעדפה אישית, ולא לפי האמונה שיש לבצע את חלוקת העבודה בחלוקה שווה.

כמו כן, המחקר מצא שלא ניתן לראות בחלוקת העבודה במערכות יחסים חד-מיניות כתקדים לגבי תפקידי המגדר. אחת מהנשים במערכת יחסים לסבית עשויה לבצע מטלות הנחשבות לנשיות, כגון בישול, ניקיון וגידול ילדים, כאשר השנייה עשויה לבצע מטלות החשבות לגבריות, כגון עבודה ותעסוקה מחוץ לבית. ההתנהגויות של בנות הזוג במצב זה אינן תומכות ברעיון של תפקידי המגדר בשל העובדה שהנשים מבצעות את כל המטלות, כלומר אין הבחנה מובנית ביניהם בשל מגדרן. היעדר זה של אפליה מגדרית יהיה נכון גם למערכת יחסים הומוסקסואלית.

## פמיניזם
אף על פי שלא שכל הלסביות הן פמיניסטיות, קיים ענף ספציפי לכך, פמיניזם לסבי, תנועה חברתית מערבית משנות ה-70 ושנות ה-80 של המאה ה-20, הדוגלת בלסביות כתוצאה הגיונית של הפמיניזם.

ונסה ת'ורפ ואלק מארש דייוחי בהאובזרבר כי: "חברות מפתח בתנועת Votes For Women ניהלו אורח חיים לסבי מופקר". כמו כן, תנועת זכות הבחירה לנשים נחשבת בדרך כלל לתנועה פמיניסטית.

פמיניזם לסבי מגדיר בדרך כלל את המצב של לסביות כצורה להתנגד למוסדות הפטריארכליים. נטייה מינית מוגדרת כאן כבחירה, או לפחות כתוגבה מודעת למצב. דרך זו נתפסת גם כביקורת על עליונות גברית, שנאת נשים וגבריות בכללי. בדלנות לסבית הוא ענף ספציפי של פמיניזם בדלני ללסביות. בפמיניזם הבדלני, הלסביות מוצגות כאסטרטגיה פמיניסטית מרכזית המאפשרת לנשים להשקיע את האנרגיות שלהן בנשים אחרות, יצירת מרחב חדש ודיאלוג על מערכות יחסים לסביות, ובדרך כלל מגבילה את התמודדותן עם גברים.

הגל השני של הפמיניזם נתן תשומת לב מוגברת לנושאים של מיניות, ובימוחד הקשר בין הומואים וגבריות המוגנית. בעקבות שינוי זה, התנועה לשחרור הגברים  והתנועה לשחרור הגייז יצרו יותר שיתופי פעולה עם התנועה הפמיניסטית. הסיבה לשינוי נעוצה בשל ההבנה שגבריות נוצרה כהבניה חברתית, וכן כדרך לאוניברסליזציה של "גברים" שנראתה בתנועות גברים קודמות. ב-2010, אליזבת וילסון כתבה כי החזית לשחרור להט"ב (GLF) והתנועה הפמיניסטית פעלו זה לצד זה כדי "להצית דרך חשיבה על יחסי האדם בחברה שהובילה לשינוי משמעותי". פעיל זכויות האדם פיטר טאצ'ל כתב על "החזון האידיאליסטי של ה-GLF [ש]כלל יצירת דמוקרטיה מינית חדשה, ללא הומופוביה, שנאת נשים, גזענות ופריווילגיה מעמדית".

## לקריאה נוספת

* Darryl B. Hill, *"Feminine" Heterosexual Men: Subverting Heteropatriarchal Sexual Scripts?* (The Journal of Men's Studies, Spring 2006, Men's Studies Press; ISSN 1060-8265)
* Bergling, Tim (2001). *Sissyphobia: Gay Men and Effeminate Behavior*. New York: Harrington Park Press. .
* 
* 
* Saghir and Robins (1973).
* 
* Karlen, Arno (1978). "Homosexuality: The Scene and Its Student", *The Sociology of Sex: An Introductory Reader*, James M. Henslin and Edward Sagarin eds. New York: Schocken.
* Cory, Donald W. and LeRoy, John P. (1963). *The Homosexual and His Society: A View from Within*. New York: Citadel Press.
* Newton, Esther (1972). *Mother Camp: Female Impersonators in America*. Englewood Cliffs, N.J.: Prentice-Hall.
* Stearn, Jess (1962). *The Sixth Man*. New York: MacFadden.
* Bailey, Michael; Kim, Peggy; Hills, Alex; and Linsenmeier, Joan (1997). "Butch, Femme, or Straight Acting? Partner Preferences of Gay Men and Lesbians.", *Journal of Personality and Social Psychology*, 73(5), pp. 960–973.
* Halperin, David M. (2002). *How To Do The History of Homosexuality*, p. 125. Chicago: The University of Chicago Press. .
* Bailey, Michael (1995). "Gender Identity", *The Lives of Lesbians, Gays, and Bisexuals*, p. 71–93. New York: Harcourt Brace.
* 
* 


## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:תרבות להט"ב
קטגוריה:פמיניזם ומיניות
קטגוריה:תפקידי מגדר