open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
בלטאזר קורמאקור

**בלטאזר קורמאקור** (באנגלית: **Baltasar Kormákur Baltasarsson**; נולד ב-27 בפברואר 1966) הוא שחקן, במאי תיאטרון וקולנוע ומפיק קולנוע איסלנדי. הוא ידוע בעיקר בזכות בימוי הסרטים 101 רייקיאוויק, הים, טיול קטן לגן עדן, מבריחים, אקדח כפול, אוורסט, מגע, וכן הסדרה הטלוויזיונית קטלה.

## ראשית חייו
בלתסר קורמאקור בלתסרסון נולד ברייקיאוויק, איסלנד. אביו הוא הצייר הקטלאני בלתסר סמפר.

## קריירה
בשנת 1999 הקים בלתסר את חברת ההפקות הקולנועיות Blueeyes יחד עם אשתו, ליליה פאלמדוטיר. אגנס יוהנסן היא מפיקה נוספת בחברה, ולימים הצטרף גם דאדי איינרסון.

במסגרת פסטיבל הקולנוע בירושלים הוקרן ב-2006 סרטו "טיול קטן לגן עדן".

על סרטו עיר הצנצנות זכה בלתסר בפרס גלובוס הבדולח בפסטיבל קרלובי וארי בשנת 2007.

בדצמבר 2011 הוכרז על הפקת הסרט הדרמטי Rocketman, שבו היו אמורים לביים בלתסר קורמאקור ודאגור קארי.

סרטו של בלתסר משנת 2012, העומק, נבחר כמועמד האיסלנדי לפרס אוסקר לסרט הבין-לאומי הטוב ביותר בטקס פרסי אוסקר ה-85, והגיע לרשימה הסופית של ינואר.

בינואר 2013 הוכרז כי הסרט Rocketman יופק על ידי בלתסר יחד עם שותפתו אגנס יוהנסן, בשיתוף עם חברת ההפקות הדנית Nimbus Film. הסרט היה אמור לצאת לאקרנים בשנת 2015.

בפברואר 2015 הוכרז כי הסרט הבא של בלתסר יהיה מותחן הפשע השבועה, המבוסס על תסריט מאת השחקן אולאפור אגילסון.

בשנת 2020 החל בלתסר בהפקת סדרת המדע הבדיוני של נטפליקס, קטלה.

בשנת 2024 ביים, כתב והפיק את סרט הדרמה הרומנטית "לגעת" המשתרעת על פני כמה עשורים ויבשות. הסרט נבחר להיות הסרט הנועל של פסטיבל הסרטים במינכן.

בשנת 2026 ביים והפיק את מותחן ההישרדות "פרא" (אנ') בכיכובם של שרליז ת'רון וטארון אגרטון. הסרט עלה ישירות לנטפליקס ב-24 באפריל. 

## חייו האישיים
אשתו של בלתסר היא ליליה פאלמדוטיר, ובנם הוא השחקן בלתסר ברקי סמפר.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה איסלנדים
קטגוריה:במאי קולנוע איסלנדים
קטגוריה:מפיקי קולנוע
קטגוריה:במאי תיאטרון
קטגוריה:אישים ממוצא ספרדי
קטגוריה:ילידי 1966
מוריס כץ

**מוריס כץ** (נולד בשם **משה כץ**; 5 במרץ 1932 – 12 בנובמבר 2010) היה צייר יהודי-אמריקאי ממוצא פולני. החזיק בשני שיאי גינס כצייר המהיר ביותר בעולם והאמן הפורה ביותר. נודע בכינויים "מלך אמנות השלוק" ו"מלך אמנות נייר הטואלט" בשל טכניקת הציור הייחודית שלו, בה השתמש בסכין פלטה ונייר טואלט במקום מכחול.

כץ היה גם קומיקאי ואישיות טלוויזיה, כשהנחה והפיק מעל 600 תוכניות טלוויזיה בהן השתמש בשיטת האמנות המיידית שלו.

ב-1 באוקטובר 1985, שבר מוריס את שיאו של פבלו פיקאסו כאמן הפורה ביותר בעולם, באירוע שנערך ב . כניצול השואה, מוריס הביע את הכרת תודתו לארצות הברית באמצעות הפרויקט הארוך והיקר ביותר ללבו – אוסף הנשיאים. באמצעות שיטת "האמנות המיידית" שלו, מוריס הקדיש שש שנים לציור כל אחד מנשיאי ארצות הברית בסגנון "האמנים הישנים", כשהוא משקיע בממוצע 200 שעות בכל דיוקן. כל דיוקן כולל את דגל ארצות הברית עם המספר המדויק של כוכבים המייצגים את המדינות בתקופת כל נשיא. האוסף זכה לפופולריות ברחבי העולם. הוא מכר מיליוני גלויות לאספנים. בשנת 1965, מוריס הוזמן על ידי הוותיקן לצייר דיוקן של האפיפיור פאולוס השישי, שנמכר ב-3 מיליון עותקים ברחבי העולם.

## ראשית חייו
כץ נולד ב-1932 בגליציה, אז תחת שליטת פולין, למד אצל ד"ר הנס פוקלר מהאקדמיה לאמנויות יפות במינכן  כבר מגיל 13. במהלך השואה, שרד במחנות ריכוז נאציים ואיבד את רוב משפחתו. לאחר מלחמת העולם השנייה, הוא חי במחנה עקורים שם השיג דיפלומה בנגרות. מאוחר יותר נהג לומר שנייר טואלט היה "הדיפלומה שלו באמנות".

בשנת 1949, היגר לארצות הברית והתפרנס כנגר בזמן שהמשיך לעסוק באמנות. הוא החל להשתמש בסכין פלטה במקום במכחולים בשנת 1956, ואחר כך ניסה להשתמש בסמרטוטים לפני שעבר לנייר טואלט, כשהוא משתמש בכמעט 10,000 גלילים בשנה לציוריו.

ב-9 במאי 1988, כץ קבע שיא עולם חדש בגינס בציור קנבס בגודל 12 על 16 אינץ' של ילד בתוך 30 שניות בלבד. הוא כינה את שיטתו "אמנות מיידית" בשל המהירות בה השלים את ציוריו.

עד פברואר 2007, צייר כץ מעל 280,000 ציורים.

כץ נפטר ב-12 בנובמבר 2010, בגיל 78 לאחר שלקה בשבץ. אחת מהודעות הפטירה תיארה אותו כמי שיצר אמנות מיידית ובידר דורות של אורחים במלונות "חגורת הבורשט" הישנים.

## קישורים חיצוניים
* אודות מוריס כץ, באתר הרשמי של קרן מוריס כץ
* מודעת האבל של מוריס כץ בניו יורק דיילי ניוז

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודים גליציאנים
קטגוריה:יהודים שהיגרו מפולין לארצות הברית
קטגוריה:ניצולי השואה: פולין
קטגוריה:אמנים יהודים אמריקאים
קטגוריה:קומיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:ציירים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מנחי טלוויזיה יהודים
קטגוריה:מנחי טלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:מפיקי טלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1932
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2010
הנרי קולפילד

**הנרי סטיוארט קולפילד** (באנגלית: **Henry Stewart Caulfield**; ) היה פוליטיקאי ועורך דין אמריקאי שכיהן כמושל ה-37 של מדינת מיזורי בין השנים 1929–1933. קודם לכן כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-11 של מיזורי מ-1907 עד 1909.

## תחילת דרכו
קולפילד נולד בסנט לואיס שבמיזורי ב-9 בדצמבר 1873. הוא למד בבתי הספר הציבוריים של סנט לואיס ובמכללת סנט צ'ארלס בשנת 1895 השלים את לימודיו הגבוהים בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס. לאחר מכן התקבל ללשכת עורכי הדין של מיזורי, והחל לעסוק בעריכת דין בעיר הולדתו.

## קריירה פוליטית
בנובמבר 1904 התמודד קולפילד ללא הצלחה לבית הנבחרים של ארצות הברית, אך בשנת 1906 הצליח להיבחר לייצג בבית הנבחרים האמריקאי את מחוז הקונגרס ה-11 של מיזורי מטעם המפלגה הרפובליקנית. הוא כיהן בקונגרס ה-60 בין 4 במרץ 1907 ל-3 במרץ 1909, ובחר שלא להתמודד לכהונה שנייה בנובמבר 1908.

לאחר עזיבתו את הקונגרס מונה קולפילד על ידי מושל מיזורי הרברט האדלי לנציב המיסוי המדינתי בסנט לואיס, תפקיד בו שירת בשנים 1909–1910. לאחר מכן, בשנים 1910–1912, כיהן כשופט בבית המשפט לערעורים של מיזורי במחוז המזרחי, שמושבו בסנט לואיס. בשנת 1914 עבד כיועץ המשפטי של מועצת בעלי הקרקעות המשותפת של העיר והמחוז סנט לואיס, ובשנים 1921–1922 כיהן כתובע העירוני בסנט לואיס. בין 1925 ל-1926 עמד בראש מועצת בעלי הקרקעות.

בשנת 1928 נבחר קולפילד למושל מיזורי, וכיהן בתפקידו מ-14 בינואר 1929 עד 9 בינואר 1933. במהלך כהונתו ייסד את משטרת הכבישים המדינתית של מיזורי ונאלץ להתמודד עם הלחצים התקציביים שנגרמו בשל השפל הגדול. לקראת סוף כהונתו, ניסתה האספה הכללית של מיזורי, שהייתה בשליטת הרפובליקנים, לבצע חלוקה מחודשת של מחוזות הבחירה במטרה לחזק את כוחם בקונגרס. קולפילד הטיל וטו על החוק, מה שחייב את נבחרי מיזורי להתמודד בבחירות כלל-מדינתיות, וכתוצאה מכך זכו בכל המושבים מועמדי המפלגה הדמוקרטית.

לקראת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1932, היה קולפילד נואם מרכזי בוועידה הרפובליקנית הלאומית שהתקיימה בשיקגו.

## בערוב ימיו
בשנים 1937–1938 היה חבר במועצת הבחירות של סנט לואיס. בשנת 1938 התמודד ללא הצלחה על מושב בסנאט ארצות הברית, אך הפסיד לסנאטור הדמוקרטי המכהן בנט צ'אמפ קלארק. בין השנים 1941–1949 עמד בראש מחלקת הרווחה הציבורית בסנט לואיס. לאחר מכן שב לעסוק בעריכת דין, וב-1953 היה חבר בוועדת הרפורמה המדינתית של מיזורי, אשר גיבשה הצעות לרפורמות בממשל המדינה.

קולפילד נפטר בסנט לואיס ב-11 במאי 1966. הוא נקבר בבית העלמין אוק גרוב שבעיר.

## קישורים חיצוניים

* הנרי קולפילד, באתר אגודת המושלים הלאומית 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מיזורי
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס
קטגוריה:סנט לואיס: אישים
קטגוריה:תובעים אמריקאים
קטגוריה:שופטי בתי המשפט של מדינת מיזורי
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית ממיזורי
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:מושלי מיזורי
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1873
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1966
כל יום מחדש (אלבום)

"**כל יום מחדש**" הוא האלבום השלישי של להקת הסקא והרגאיי הישראלית התקווה 6. האלבום יצא לאור ב-12 באוקטובר 2010.

ממנו יצא שיר הנושא את שמו של האלבום "כל יום מחדש".

לפני יציאת האלבום כינסה הופעה מיוחדת למערציה במהלך חשפה את שירי האלבום ונתנה לקהל לבחור ממנו את השירים שיצאו לתחנות הרדיו.

## סינגלים מהאלבום
מהאלבום יצאו סינגלים מובלים כולל שיר הנושא את שמו של האלבום "כל יום מחדש". בנוסף השיר "עוד ענן בא" יצא בסמיכות לאסון הכרמל והיה ללהיט מצליח מהאלבום עקב מילותיו המתארות דברים הקשורים לאסון, למרות שלא נכתב בהקשר לאסון.

גם השיר "בפרדסים של גן עדן" היה ללהיט מהאלבום. בנוסף הוציאה דואט עם אהוד בנאי לשירו "א יידשע ראסטמן".

## ביקורות
האלבום "כל יום מחדש"  מציג את התקווה 6 כלהקה ששולטת היטב במקצבי הרגאיי הג'מייקניים, אך המבקר יוסי חרסונסקי טוען כי מדובר בשעטנז של תכנים, שפות ומבטאים שאינם מתגבשים לכדי יצירה אחידה. בעוד שהלהקה מפגינה מיומנות טכנית מרשימה והפקה מהוקצעת (במיוחד בלהיטים כמו "The Italian Job"), הביקורת מצביעה על כך שהמסרים הפוליטיים והחברתיים בשירים משמשים לעיתים קרובות רק כתירוץ לבידור והרמת ידיים באוויר. חרסונסקי מציין כי שיר הנושא סובל ממנגינה קלושה ומשעממת, וכי הניסיון לאמץ את הזהות הראסטאפרית נראה לעיתים כחיקוי מוצלח אך חסר עומק רעיוני אמיתי עבור יוצר ישראלי..

## רצועות האלבום

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי התקווה 6
קטגוריה:אלבומים בעברית
מילאן נובי

**מילאן נובי** (בצ'כית: **Milan Nový**; נולד ב-23 בספטמבר 1951) הוא שחקן הוקי קרח צ'כי בעמדת חלוץ מרכזי לשעבר. הוא שיחק 16 עונות בליגת העל של צ'כוסלובקיה וזכה בשש אליפויות ליגה בין 1974 ל-1980. הוא אף שיחק עונה אחת בליגת ההוקי הלאומית עם וושינגטון קפיטלס בעונת 1982/83. בזירה הבינלאומית, נובי שיחק בנבחרת צ'כוסלובקיה במספר תחרויות, כולל אולימפיאדות החורף 1976 ו-1980, זכה במדליית כסף ב-1976 ומדליות זהב באליפויות עולם ב-1976 וב-1977. נובי התקבל להיכל התהילה של IIHF ב-2012.

## קריירת משחק
נובי שיחק בקלאדנו בליגת הצעירים של צ'כוסלובקיה מ-1963 עד 1968. הוא שיחק בליגת העל עם קלאדנו מ-1968 עד 1972, עם ייהלבה מ-1972 עד 1974, וחזר לקלאדנו ב-1974 עד 1982 וכן ב-1987 עד 1989. הוא נבחר לשחקן המוביל בליגה במשך שלוש פעמים והוביל בניקוד במשך שש פעמים. 90 הנקודות שלו ב-44 משחקים ב-1976/77 נותרו כשיא הליגה עד היום. נובי כבש 474 שערים ב-633 משחקי ליגה, וכן 120 שערים ב-211 משחקים עם הנבחרת. הוא מחזיק בשיא "איש הברזל" הצ'כי, כאשר שיחק שמונה עונות מבלי להחמיץ משחק.

נובי זכה במדליית כסף עם נבחרת צ'כוסלובקיה באולימפיאדת אינסברוק ושיחק באולימפיאדת לייק פלאסיד והוביל את כל המבקיעים עם 15 נקודות. הוא הופיע בשבע אליפויות עולם רצופות מ-1975 עד 1982 ונבחר לנבחרת הכוכבים ב-1976. הוא הוביל את כל השחקנים בגביע איזבסטיה של מוסקבה עם 14 שערים ב-1974.

נובי נבחר לנבחרת הכוכבים של גביע קנדה 1976, סיים בשוויון במספר השערים הרב ביותר והוביל בניקוד והשחקן המצטיין בקבוצתו. הוא כבש את השער היחיד בניצחון נבחרתו 0–1 על קנדה, במשחק שעליו בובי אור אמר שהוא הטוב ביותר בו שיחק אי פעם. הוא שיחק אף בגביע קנדה 1981.

הוא שיחק עם וושינגטון קפיטלס בעונת 1982/83. אף על פי שהתחיל עם שער ושני אסיסטים במשחקו הראשון וצבר נקודות בארבעת משחקיו הראשונים, הוא התקשה להסתגל לתרבות צפון אמריקה ולאופי המשחק שהתאפיין בפיזיות במיוחד בצפון אמריקה, וסיים את העונה עם 48 נקודות ב-73 משחקים. הוא שיחק עם ציריך ליאונס בשווייץ בין השנים 1983 ל-1985 ועם וינה באוסטריה בעונת 1985/86. נובי חזר לקלאדנו ב-1986, כדי לעזור לקבוצתו הוותיקה להעפיל מהליגה השנייה, חזרה לליגת העל. הם הצליחו והוא שיחק בליגת העל עוד שנתיים לפני שפרש ב-1989.

נובי התקבל להיכל התהילה של ה-IIHF בשנת 2012.

## פרסים בליגת העל הצ'כוסלובקית
* מקל ההוקי הזהב: 1977, 1981, 1982
* הובלה בניקוד: 1973, 1976, 1977, 1978, 1981, 1982
* מלך השערים: 1973, 1975, 1976, 1977
* בקבוצה הזוכה באליפות: 1974 (ייהלבה); 1975, 1976, 1977, 1978, 1980 (קלאדנו)

## סטטיסטיקת קריירה
### עונה סדירה ופלייאוף

### קריירה בינלאומית

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני הוקי קרח צ'כים
קטגוריה:צ'כים שנולדו ב-1951
קטגוריה:שחקני הוקי קרח באולימפיאדת אינסברוק (1976)
קטגוריה:שחקני וושינגטון קפיטלס
ישעיהו שור (רב)

**ישעיהו שור** (ה'תקל"ט, 1779 – כ"ז באדר ה'תרל"ט, 22 במרץ 1879) היה אדמו"ר בדור הרביעי של תנועת החסידות. רבה של העיר יאשי (כיום ברומניה), ורבה הראשי של נסיכות מולדובה.

## קורות חיים
ישעיהו שור נולד בעיירה מיקולינצה (כיום במחוז טרנופול במערב אוקראינה). הוריו היו משה שור, מצאצאי הרב אפרים זלמן שור, ונעכא בת רבי יהודה אריה לייבוש.

התחנך אצל אביו ואצל רבי מרדכי מקרמניץ. התחתן עם בתו של הגביר זאב מטרנוב שמימן ישיבה שישעיהו שור עמד בראשה. אחר כך שימש כרב בקהילות הורודנקה שבאוקראינה, חוטין (כיום באוקראינה, אז חלק מבסרביה), דולינה וזברז' שבאוקראינה.

לאחר פטירת רבו ביוני 1820 ביקר בחצרות האדמורים אברהם יהושע השיל מאפטא במז'יבוז' (שהיה לפניו רב העיר יאשי), מנחם מנדל הגר בקוסוב וצבי הירש מזידיטשוב בז'ידאצ'וב.

ב-1854 מונה לתפקידי רב העיר יאשי (כיום בצפון-מזרח רומניה) והרב הראשי של נסיכות מולדובה, והוא פתח חצר חסידית משלו. בשנות ה-60 של המאה ה-19 הוא עמד במרכז פולמוס עם משכילים מבני עירו שניסו ליישם תיקונים, כמו להקים תלמוד תורה מודרני. עקב כך הושעה ממשרתו בעזרת מיכאיל קוגלניצ'אנו (שעתיד היה להיבחר כראש ממשלת רומניה), אך הוחזר אליה אחרי זמן קצר בלחץ הציבור.

ישעיהו שור התעוור בזקנתו, אך המשיך ללמד. הוא נפטר כבן מאה ב-22 במרץ 1879 ונקבר בעיר יאשי.

## חיבוריו
***כליל תפארת** – על חמשת חומשי התורה, כולל גם תשובות וחידושי תורה.
***חזון ישעיהו** – על התורה. פורסם לאחר פטירתו.
***חידושי רבינו ישעיה שור** – לקט מחידושיו ושו"ת שנלקטו מספריו.

## מתלמידיו
*הרב ישראל אברהם פורטוגל, רבה של סקולני.

## קישורים חיצוניים
*

## הערות שוליים

קטגוריה:משפחת שור
קטגוריה:רבנים רומנים
קטגוריה:יאשי: רבנים
קטגוריה:רבנים ראשיים של רומניה
קטגוריה:ילידי 1779
קטגוריה:נפטרים ב-1879
קלנרד'ון

בלגנדריום של טולקין, **קָלֵנַרְד'וֹן** (, משמעות בסִינְדָרִין: **"המחוז הירוק"**) הוא השטח מצפון להרים הלבנים ומדרום להרי האובך, שבזמן עלילת "שר הטבעות" נמצא תחת שליטת **[[רוהן|ממלכת רוֹהָן]]**.

## היסטוריה

### בעידן השני
כאשר אַלְדָרִיוֹן חזר ממסעו, הוא הביא לאביו מכתב מגִיל־גָלָד, בו היה כתוב שפלישתו של סָאוּרוֹן, אם תתרחש, תבוא ללא ספק דרך קָלֵנַרְד'וֹן.

כשסָאוּרוֹן הוביל צבא גדול למלחמה נגד העֲלָפִים, כמו תצפיתו של גִיל־גָלָד, הוא פלש דרך קָלֵנַרְד'וֹן ופלש לאֶרְיָדוֹר. לאחר שהובס על ידי צבאה של נוּמֶנוֹר ברח באותה הדרך בה הגיע, אך במזרח קָלֵנַרְד'וֹן, החלק הקטן שנשאר לו מצבאו העצום לשעבר הושמד, והוא ברח בבושת פנים למוֹרְדוֹר עם משמר ראשו בלבד.

### בעידן השלישי
כאשר קָלֵנַרְד'וֹן הייתה שייכת לגוֹנְדוֹר, הדרך ממערב נשמרה במעברות נהר האַנְגְרֶן. בנוסף היו בקָלֵנַרְד'וֹן שתי מצודות ידועות: אַגְלָרוֹנְד ואַנְגְרֵנוֹסְט. כשאֶלְדָקָר חזר מגלותו לגוֹנְדוֹר במטרה לתבוע את כיסאו, הצטרפו אליו רבים מקָלֵנַרְד'וֹן. קָלֵנַרְד'וֹן סבלה כמו כל גוֹנְדוֹר מהמגפה הגדולה. בזמן השלום הזהיר התמעטו תושבי קָלֵנַרְד'וֹן, כאשר הנמרצים מביניהם יצאו למזרח, בזמן שאלו שנשארו לא הרגישו שייכות לגוֹנְדוֹר. חילות המצב לא חודשו, ודמם התערב עם דמם של בני דוּן. בשנת 2510 הבַּלְכוֹת השתלטו על קָלֵנַרְד'וֹן, עד שהרוֹהִירִים גירשו אותם, ושליט גוֹנְדוֹר נתן להם אותה. מאז היא נקראה בשם "רוֹהָן", שמשמעותו היא "ארץ הסוסים".

#### תחת שלטון הרוֹהִירִים

אֵאוֹרְל, שליטה הראשון, נפל בקרב נגד כמה מבני המזרח. בנו, בְּרֵגוֹ, הדף מתקפות של בני המזרח ושל בני דוּן, והקים את מֶדוּסֶלְד. אַלְדוֹר הבריח את בני דוּן הנותרים וגם פלש לאֶנֶדְוַּית. בימי דֵאוֹר בני דוּן פלשו לרוֹהָן והשתלטו על אַנְגְרֵנוֹסְט. בימי הֶלְם תקפו את רוֹהָן ממזרח, ובני דוּן אספו עמים נוספים וכבשו אותה. הֶלְם נהרג, אך יורשו כבש את רוֹהָן שוב בעזרת גוֹנְדוֹר. בימי שלטונם של המלכים בְּרִיטָה, וָּלְדָה ופוֹלְקָה התנהלה מלחמה עם האוֹרְקִים שפלשו מצפון. בימיו של תֵאוֹדֶן סָרוּמָן פלש לרוֹהָן, אך צבאותיו הושמדו ואַיסֶנְגַרְד עצמה נכבשה. רוֹהָן השתתפה במלחמת הטבעת, והייתה אחד הגורמים העיקריים לתבוסתה של מוֹרְדוֹר.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רוהן
קטגוריה:הארץ התיכונה
גוזל שלי

**גוזל שלי** הוא קלטת ילדים ישראלית לפעוטות שהופק בחברת MCI Production. שצולמה בשנת 2001 בקיבוץ גבעת ברנר. שירי הקלטת נכתבו על-ידי סמדר שיר, הולחנו על-ידי נורית הירש והוקלטו באולפני סיגמא.

## עלילה
גוזל שלי מתארת יום בחיי הפעוט שנוגע, מריח, שומע ובעיקר מרגיש, קלטת מלאת אהבה וחיוכים מעולמם הכל כך מיוחד של הגוזלים.

## שחקנים
### שחקנים ראשיים
* מיכל צפיר – אמא
* שרון צור – אבא
* מיקה צור – ילדה
* עומרי צור – סבא

### [[בובה|בובות]] שקמו לתחייה
* שירלי פוטרמן – דב
* ספיר אזולאי – בובה
* לירון אורטס שפיגל – גוזל
* תום עוזרי – נמר

### [[ילדות|ילדים]] נוספים
* נועה פוקס
* עומר בנון
* נור בנון
* נוהר סגל
* ירדן גולני
* אופק משאל
* רגב משאל
* מיה צפיר
* גפן זמקיס

## שירי הקלטת
שירי הקלטת שודרו בעבר בערוץ בייבי ובערוץ לולי.

הקלטת המלאה משודרת בערוץ ילדותי ושירי הקלטת משודרים בערוץ שירי ילדותי.

# שיר פתיחה
# שמש באה לחלון
# מתחת לשמיכה
# בוקר טוב
# הבקבוק רוצה חיבוק
# פה כמו פרח
# חיתול נקי
# קוקו
# כמה כמה תלתלים
# מי זוחל על השטיח?
# איפה האף?
# מה נלבש?
# טיול בעגלה
# בלון
# איפה האף?
# כלב, כלב
# נשטוף את הידיים
# הנה הבובה
# הראש עושה כן
# גוזל שלי
# מים, מים
# איפה הראש?
# לילה בא

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קלטות ילדים ישראליות
קטגוריה:MCI: קלטות
קטגוריה:נורית הירש
קטגוריה:סמדר שיר
קול ישראל (אלבום)

"**קול ישראל**" הוא האלבום הרביעי של להקת הסקא והרגאיי הישראלית "התקווה 6". האלבום יצא לאור ב-14 במאי 2012.

## סינגלים מהאלבום
באלבום יצא השיר "כשהיית", שנכתב על ידי מאיר אריאל והולחן על ידי סולן הלהקה עמרי גליקמן. בנוסף יצא השיר "Where Do I Belong", שבמהלך השנים יצאה לו גרסת רמיקס של "אינפקטד מאשרום", ונכלל באלבומם של מאשרום "Friends on Mushrooms". בנוסף, מופיע בו קאבר עם רוחמה רז לשיר "ההר הירוק תמיד", שיצא בעקבות אסון הכרמל.

## ביקורת וקבלה
האלבום "קול ישראל" זכה לשבחים על הבשלות המוזיקלית של הלהקה ועל יכולתה לשלב בין סאונד רגאיי אותנטי לבין תכנים ישראליים מקומיים. אסף נבו ממאקו ציין כי זהו אלבום רווי "אמת, שאר רוח ותשוקה", והחמיא לעומרי גליקמן על חידוד המסרים החברתיים והלאומיים בשירים כמו "הדור הזה שלנו" ושיר הנושא. מנגד, המבקר יוסי חרסונסקי העניק לאלבום 3.5 כוכבים, וציין כי בעוד שהרגאיי כבר הפך לחלק מה-DNA של הלהקה, גליקמן עדיין "מפטרל" בין הזהות הג'מייקנית לזו הישראלית. חרסונסקי שיבח את העיבודים העשירים וההפקה של פילוני, אך טען כי הלהקה צריכה להכריע אם פניה ל-Roots רגאיי בינלאומי או לרגאיי ישראלי מקומי. נקודת ציון מרכזית בביקורות הייתה שיתוף הפעולה המפתיע עם רוחמה רז בחידוש ל"ההר הירוק תמיד", שנתפס כסגירת מעגל ישראלית אל מול המקצבים הקריביים השולטים באלבום.

## רצועות האלבום

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי התקווה 6
קטגוריה:אלבומים בעברית
פוסאני דיאבאטה

**פוסאני דיאבאטה** (בצרפתית: **Fousseni Diabaté**; נולד ב-18 באוקטובר 1995) הוא כדורגלן מאלי יליד צרפת המשחק בעמדת הקשר בקסימפאשה.

## קריירת מועדונים
דיאבאטה נולד באוברווילייה, שמחוז סן-סן-דני. התחיל לשחק כדורגל בגיל 9 בקבוצת הילדים של סטאד רן בה שיחק שבע שנים עד שבגיל 16 חתם בסטאד ריימס ואחרי שנתיים הצטרף לקבוצת המילואים של גנגאן. ב-20 ביוני 2017 הצטרף לגזלק אז'אקסיו. ב-28 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד ולנסיין בו בישל את השער היחיד לזכות קבוצתו.

ב-13 בינואר 2018 דיאבטה חתם בלסטר סיטי. שבועיים לאחר מכן,  ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1-5 פיטרבורו יונייטד בו כבש צמד במסגרת גביע ה-FA. בינואר  הושאל לסיוואספור הטורקית.

ב-25 בספטמבר 2020 דיאבטה חתם בטרבזונספור.

ב-7 ביולי 2022 חתם לשלוש שנים בפרטיזן בלגרד מליגת העל הסרבית. ב-23 ביולי דיאבטה ערך את הופעת הבכורה שלו בתיקו 0-0 נגד TSC באצ'קה טופולה. את השער הבכורה שלו הבקיע בניצחון 1-4 נגד חאמרון ספרטנס במסגרת פלייאוף מוקדמות הליגה האירופית.

ב-7 בספטמבר 2023 חתם בלוזאן.

## קריירה בינלאומית
דיאבאטה בחר לייצג את מאלי, מולדת הוריו. דיאבטה השתתף עם הנבחרת בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20 ובאליפות אפריקה עד גיל 20 שנערכו בשנת .

ב-13 באוקטובר 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בניצחון 0-1 נגד .

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:כדורגלנים מאלים
קטגוריה:קשרי כדורגל צרפתים
קטגוריה:קשרי כדורגל מאלים
קטגוריה:כדורגלני גזלק אז'אקסיו
קטגוריה:כדורגלני לסטר סיטי
קטגוריה:כדורגלני סיוואספור
קטגוריה:כדורגלני אמיין
קטגוריה:כדורגלני טרבזונספור
קטגוריה:כדורגלני פרטיזן בלגרד
קטגוריה:כדורגלני לוזאן
קטגוריה:כדורגלני נבחרת מאלי
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2023
קטגוריה:ספורטאים צרפתים באנגליה
קטגוריה:ספורטאים צרפתים בטורקיה
קטגוריה:ספורטאים צרפתים בשווייץ
קטגוריה:ספורטאים זרים באנגליה
קטגוריה:ספורטאים זרים בטורקיה
קטגוריה:ספורטאים זרים בסרביה
קטגוריה:ספורטאים זרים בשווייץ
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1995
קטגוריה:מאלים שנולדו ב-1995
קטגוריה:כדורגלני קסימפאשה
אם זו אהבה

"**אם זו אהבה**" הוא שיר בביצוע להקת פְּרֶמְיֶרָה, שנכלל באלבום היחיד שהוציאה הלהקה לאור, ב־1982, ושנשא את שמה. השיר יצא כצד ב' של הסינגל "מת למות מאהבה", שיר נוסף מהאלבום. אהוד מנור כתב את מילות השיר ללחן מאת אבנר קנר.

במצעד שאותו ערכה תחנת הרדיו כאן גימל לציון 20 שנה למותו של אהוד מנור, ובו דירגו המאזינים את 40 שיריו האהובים ביותר, השיר דורג במקום ה־30. המצעד שודר ביום העצמאות ה־77 למדינת ישראל, ב־1 במאי 2025.

## על השיר
כפי שעשה בכל השירים שהלחין לאלבום, חיבר אבנר קנר את הלחן לפני המילים. שיטת עבודתו הייתה להקליט לעצמו את הלחן שהלחין תוך שהוא שר אותו עם מילים אקראיות וחסרות פשר (באלבום הזה – באנגלית), וכך הוא שלח את הקלטת לאהוד מנור, שכתב את המילים הקשות והעצובות.

המוזיקאי והעיתונאי שרון מולדאבי כתב שמזי כהן, הזמרת המובילה בשיר, "קורעת" בביצועהּ.

בכתבה של הסופרת, הלשונאית והעורכת עטרה אופק, שבה סיווגה שירים קשים ועצובים ("דמעונים", כהגדרתה) לכמה קבוצות, היא מנתה את "אם זו אהבה" בקבוצת "שירי האהבה הבלתי ממומשת, הבלתי הדדית, מהסוג המקולל, המתסכל, ולמי אין סיפור כזה בתרמיל האישי".

## משתתפים
* מזי כהן – זמרה
* יואל לרנר – זִמרת רקע
* אבנר קנר – פסנתר
* גיל דור – גיטרה חשמלית
* מיקי שביב – גיטרה בס
* מאיר ישראל – תופים

### הפקה
* הפקה מוזיקלית — ירוסלב יעקובוביץ' ואבנר קנר
* הפקה — ירוסלב יעקובוביץ' ויוריק בן דוד

## גרסאות כיסוי
לשיר בוצעו כמה גרסאות כיסוי. להקת צעירי תל אביב ביצעה את השיר ב־1988 בסדרה "החופש האחרון". דני ליטני הקליט את השיר לאלבום "דני ליטני – בלוז 2" שיצא לאור ב־1997, וכלל חידושים של הזמר לשירים ישנים.

ב־2025 בוצעו שלוש גרסאות כיסוי לשיר. גרסתה של עלמה גוב נכללה באלבום המחווה "ברית עולם – 20 שנה ללכתו של אהוד מנור", שיזמה תחנת הרדיו כאן גימל. האלבום כלל גרסאות כיסוי לשירים מפרי עטו של מנור, לציון 20 שנים למותו (אין לבלבל עם אלבום אוסף משירי אהוד מנור בשם "ברית עולם" שיצא לאור ב־1994, והשיר לא נכלל בו). ב־2025 הקליט גם קובי אפללו את גרסתו לשיר (וקרא לה "אם **זאת** אהבה"), וכן ביצע אותו בתוכניתו של מושיקו שטרן בתחנת רדיוס 100FM. אלון עדר ביצע את השיר באולפן אקו 99FM בביצוע חי.

ב־2026 ביצעה את השיר אליאור שמש במסגרת תוכנית הטלוויזיה "הכוכב הבא לאירוויזיון" כדואט עם הזמרת נועם קליינשטיין.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אהוד מנור
קרלוס בנאבידס

** קרלוס נאוול בנאבידס פרוסטוני ** (בספרדית: **Carlos Nahuel Benavídez Protesoni**; נולד ב-30 במרץ 1998 במונטווידאו שבאורוגוואי) הוא כדורגלן אורוגוואי המשחק בעמדת הקשר בדפורטיבו אלאבס מהלה ליגה.

## קריירת מועדונים
בנאבידס גדל במחלקת הנוער של דפנסור ספורטינג מליגת העל האורוגוואית, בשנת 2016 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון ולאחר שנה התחיל לשחק בהרכב הפותח. ב־2018 עבר בנאבידס לאינדפנדיינטה מליגת העל הארגנטינאית, שם שיחק 26 משחקים והבקיע 3 שערים. ב-1 ביולי 2022 חתם בדפורטיבו אלבאס מספרד.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים אורוגוואים
קטגוריה:קשרי כדורגל אורוגוואים
קטגוריה:כדורגלני דפנסור ספורטינג
קטגוריה:כדורגלני אינדפנדיינטה
קטגוריה:כדורגלני דפורטיבו אלאבס
קטגוריה:אורוגוואים שנולדו ב-1998
תוכנית בוקר

**תוכנית בוקר** היא סוג של תוכנית טלוויזיה חדשותית או מידע בידור שמשודרת בשידור חי בשעות הבוקר.

פורמט וסגנון תוכניות הבוקר מכוונות לקהל רחב יחסית.

החלק הראשון של תוכניות הבוקר, בישראל בדרך כלל עד 8 בבוקר. המיועד לאנשים אשר מתארגנים לעבודתם, ממוקד בעדכוני חדשות. לעיתים קרובות יכלול עדכוני חדשות על מה שקרה בשעות הלילה, או בשעות הערב שלאחר המהדורה המרכזית. הוא יכלול ראיונות עם אנשים מהתחום הפוליטי. לעיתים יכלול את דיווחו מזג האוויר ודיווחי תנועה.

החלק המאוחר יותר של תוכניות הבוקר מיועד יותר לדמוגרפיה נשית דומיננטית עם התמקדות בנושאים קלילים יותר, כגון לייף סטייל, סיפורים אישיים ובידור.

## בישראל
תוכנית הבוקר הראשונה ששודרה בישראל הייתה "בוקר טוב ישראל" ששידורה החל בערוץ הראשון ב-1991. מ-06:30 בבוקר ועד 08:00, אז השידורים עברו לטלוויזיה החינוכית.

ב-1997 החל ערוץ 2, לשדר תוכניות בוקר. כאשר לכל זכיינית הייתה תוכנית בוקר משלה. כמו "קפה טלעד", ו"רשת על הבוקר". אלו שודרו בין 06:45 ל-09:00. בימים ראשון עד שישי.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:טלוויזיה: תוכן
קטגוריה:סוגות בטלוויזיה
*
Taco hej (me Gu$ta)

"**Taco hej (me Gu$ta)**" ( בעברית: "**[[טאקו]] היי (עם גוסטה)**") הוא שיר של הלהקה הפינית-שוודית קאי, שיצא לאור ב-4 באוגוסט 2016 כחלק מהאלבום Kom ti byin שיצא באותה שנה. הלהקה מתארת את סוג השיר כפופ לטיני. נכון למאי 2025, הקליפ הגיע ליותר מ-1.3 מיליון צפיות ביוטיוב.

## וידאו קליפ
הקליפ הוא צילום בטייק אחד בו שלושת חברי הלהקה נעים לאורך כביש. בסך הכל נעשו שישה ניסיונות לצילום בטייק אחד, כאשר החמישי הצליח בצורה הטובה ביותר. הווידאו צולם בלילה שבין 22 ל-23 ביולי 2016 על כביש  בוורו שבפינלנד שנסגר לצורך הצילומים.

הדגש בשיר הוא על ההכנות לקראת הערב – קיצוץ ירקות, סידור המרכיבים וחימום טורטיות במיקרוגל – עם רגשות חזקים הקשורים הן לאוכל והן למערכת היחסים.

הארוחה מהווה סמל לקרבה ורומנטיקה, כאשר נעשה שימוש בביטויים כמו "mi corazón" (ליבי) ו"סניוריטה" כדי לחזק את תחושת הטקס-מקס הספרדי. המילים כוללות גם אירוניה עצמית ואבסורד, בין היתר בכך שהדמות הראשית, למרות אלרגיה, לא יכולה לסרב לגואקמולה.

בקליפ משתתפים שלושת חברי להקת קאי, קווין הולמסטרם, אקסל אומן ויאקוב נורגור.

## גלריה מצילומי הקליפ

קובץ:Taco hej (me gusta) - KAJ 2016 - musikvideo 02.jpg
קובץ:Taco hej (me gusta) - KAJ 2016 - musikvideo 03.jpg
קובץ:Taco hej (me gusta) - KAJ 2016 - musikvideo 04.jpg
קובץ:Taco hej (me gusta) - KAJ 2016 - musikvideo 05.jpg
קובץ:Taco hej (me gusta) - KAJ 2016 - musikvideo 06.jpg
קובץ:Taco hej (me gusta) - KAJ 2016 - musikvideo 07.jpg
קובץ:Taco hej (me gusta) - KAJ 2016 - musikvideo 08.jpg


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים בשוודית
בוריס טבורינסקי

**בוריס טבורינסקי** (ברוסית: **Борис Израилевич Таборинский**; (20 באוגוסט 1917 – 2004) היה ממשתתפי המרד בסוביבור, וממעט הניצולים ממנו שנותרו בחיים.

## קורות חיים

נולד בשנת 1917 בעיר מינסק. עבד כמסגר במפעל לייצור נעלים. בשנים 1938–1939 שירת שירות חובה בצבא האדום. בשנת 1940 נקרא שוב לשירות, עבר במשך חצי שנה קורס קציני מילואים, לאחר מכן שב למינסק. לאחר הפלישה הנאצית לברית המועצות ניסה להתגייס לצבא, אך בשל הבלבול שנוצר כתוצאה מהפלישה ומקריסת קווי ההגנה בגבול, לא הספיקו לגייסו. כבר ביום הרביעי לפלישה כבשו הגרמנים את מינסק. בוריס ואחותו ניסו להימלט מזרחה, אך נתפסו והוחזרו למינסק. בוריס נכלא במחנה עבודה שבתוך גטו מינסק. הועסק בעבודות פרך. בספטמבר 1943 גורש יחד עם יהודים נוספים למחנה ריכוז סוביבור. במהלך הסלקציה בכניסה למחנה הצהיר שהוא נגר ולכן הועבר למחנה העבודה בסוביבור.

כבעל הכשרה צבאית גויס על ידי אלכסנדר פצ'רסקי להיות חלק בתכנון התקוממות האסירים שהתרחשה במחנה ב-14 באוקטובר אותה שנה. טבורינסקי לקח חלק פעיל במרד והצליח להשיג נשק, בעזרתו ירה בשומרים האוקראינים. הוא הצליח להימלט מהמחנה אל היערות שבסביבה. הוא נע דרך היערות מזרחה ביחד עם ארקדי וייספאפיר. הם פגשו יחידת פרטיזנים סובייטים באזור ברסט. הם הצטרפו אליהם ולחמו בשורותיהם עד לשחרור האזור על ידי הצבא האדום.

עם הגעת הצבא האדום, גויס טבורינסקי לצבא. למרות היותו קצין מילואים הוא שובץ כטוראי בגדוד חיל רגלים בתפקיד מקלען. הוא השתתף בקרבות במערב בלראוס, פולין, בצלחת נהר האודר. בפברואר 1945 הועלה חזרה לדרגת סגן משנה. מונה למפקד מחלקת מקלעים בגדוד. השתתף בקרבות פרוסיה המזרחית ובכיבוש דנציג.

לאחר המלחמה שירת בצבא עד לסוף שנת 1946. מעט מאוד ידוע על חייו לאחר המלחמה. הוא נפטר בשנת 2004 במינסק.

## קישורים חיצוניים
* כרטיס חייל של בוריס טבורינסקי בארכיון משרד ההגנה (רוסית)
* היסטוריית שירותו הצבאי שירותו הצבאי של בוריס טבורינסקי בארכיון משרד ההגנה (רוסית)
* רישום שירותו של בוריס טבורינסקי בפרטיזנים, בארכיון הלאומי של בלארוס
* תמונתו של בוריס טבורינסקי משנות ה-80

קטגוריה:בורחים מכליאה על ידי גרמניה הנאצית
קטגוריה:פרטיזנים יהודים מבלארוס
קטגוריה:ניצולי השואה: בלארוס
קטגוריה:אסירים במחנה ההשמדה סוביבור
קטגוריה:יהודים אנשי הצבא האדום במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:פרטיזנים יהודים מברית המועצות
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1917
קטגוריה:נפטרים ב-2004
ג'וש אלן

**ג'ושוע פטריק אלן** (באנגלית: **Joshua Patrick Allen**; נולד ב-21 במאי 1996) הוא שחקן פוטבול המשחק בעמדת הקוורטרבק בקבוצת באפלו בילס בליגת ה-NFL. אלן נחשב לאחד הקוורטרבקים המובילים בליגה, הודות לזרועו החזקה, יכולתו לרוץ עם הכדור והובלת קבוצתו להישגים משמעותיים. ב-2024 זכה אלן בתואר MVP של ה-NFL.

## ביוגרפיה
אלן נולד בפיירבו שבקליפורניה. הוא שיחק פוטבול בתיכון, אך לא זכה לתשומת לב רבה ממגייסים לליגת המכללות. לאחר שנה בקולג' קהילתי רידלי, עבר לאוניברסיטת ויומינג, שם שיחק בשנים 2015–2017.

אלן נבחר על ידי באפלו בילס בבחירה השביעית בסיבוב הראשון של דראפט ה-NFL ב-2018. פריצתו הגיעה בעונת 2020, כשהוביל את הבילס לזכייה בבית ה-AFC מזרח, לראשונה מאז 1995. בעונה הסדירה מסר ל-4,544 יארד ו-37 טאצ'דאונים עם 10 חטיפות, וכן הוסיף עוד 421 יארד ו-8 טאצ'דאונים בריצה. הוא נבחר לראשונה לפרו בול. בפלייאוף הקבוצה העפילה למשחק אליפות חטיבת ה-AFC, בו הפסידה לקנזס סיטי צ'יפס. בשלוש העונות לאחר מכן זכתה עם באפלו שוב בראשות בית AFC מזרח, אך הקבוצה הודחה בסיבוב השני בפלייאוף.

בעונת 2024 זכה אלן בפרס ה-MVP של ה-NFL, לאחר שהוביל את הקבוצה למאזן 4–13 עם מסירות ל-3,731 יארד ו-28 טאצ'דאונים, שש חטיפות, ועוד 531 יארד בריצה ושש ריצות לטאצ'דאון. הקבוצה העפילה למשחק אליפות חטיבת ה-AFC אך הודחה שוב על ידי קנזס סיטי צ'יפס.

בעונת 2025 נבחר בפעם הרביעית לפרו בול, אלן רשם במהלך העונה 25 טאצ'דאונים במסירה ו-14 בריצה. באפלו סיימה שנייה בבית במאזן של 5–12, בסיבוב הראשון של הפלייאוף גברה בחוץ על ג'קסונוויל ג'אגוארס כשאלן מוביל את הקבוצה עם שלושה טאצ'דאונים. בסיבוב השני הודחה לאחר הפסד בהארכה לדנוור ברונקוס. 
## חיים אישיים
אלן נשוי לשחקנית והזמרת היילי סטיינפלד.

## קישורים חיצוניים

*ג'וש אלן באתר ה-NFL
*נתונים סטטיסטיים באתר pro-football-reference.com

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קליפורניה
קטגוריה:שחקני באפלו בילס
קטגוריה:שחקני פוטבול אמריקאים
קטגוריה:שחקני פוטבול: קוורטרבקים
קטגוריה:זוכי פרס ה-MVP של ה-NFL
קטגוריה:קליפורניה: שחקני פוטבול
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1996
ברוך שור

**ברוך שור** (ה'תקפ"ג, 1823 – כ"ב בניסן ה'תרס"ד, 7 באפריל 1904) היה חזן, מלחין ואחת הדמויות הבולטות בעולם החזנות המזרח-אירופית במאה ה-19. פעל בגליציה, רומניה, הונגריה וארצות הברית, ונודע בזכות קולו הייחודי, כישרונו הדרמטי ותרומתו לעיצוב מסורת החזנות באירופה ובאמריקה.

## קורות חיים
ברוך שור נולד בשנת 1823 בעיר לבוב (למברג) שבגליציה, (או: פומוריאני) (כיום אוקראינה), לאביו חיים משה, ממשפחת שור הידועה, מצאצאי הרב אפרים זלמן שור. ולאמו חיה יוטה. בצעירותו, בגיל תשע נסע לאודסה יחד עם החזן הידוע בצלאל שולזינגר (בצלאל אודסר), ושם הצטרף למקהלתו. בהמשך עבר למקהלה של החזן ירוחם בלינדמן (הידוע גם כ"ירוחם הקטן").

לאחר ששב ללבוב לרגל בר המצווה שלו, כבר נחשב לבעל כישורים מוזיקליים יוצאי דופן, והוביל תפילות בבית הכנסת המרכזי. לאחר מכן הצטרף למקהלת בית הכנסת בעיר יאשי שברומניה, ושם התחתן עם בתו של ראש הקהל.

בגיל שמונה-עשרה כתב שור את 'סליחותיו', ששר אותן לראשונה כשליח ציבור בחוטין (בסרביה) חמש שנים מאוחר יותר. המינוי הראשון שלו כחזן היה בבסרביה, ובשנת 1848 כבר שירת כחזן בעיר קמנץ פודולסקי. בשנת 1851 חזר ליאשי, הפעם כחזן ראשי. כאן יצר חלק ניכר מיצירותיו, שהפכו אותו לדמות פופולרית בעולם החזנות.

לאחר מכן שירת כחזן בבית הכנסת רומבך שבבודפשט, ובשנת 1859 מונה לחזן הראשי בבית הכנסת בלבוב – עיר הולדתו.

בהיותו יהודי ירא שמיים, שבו בזמן התעניין בתרבות ובטכניקות מוזיקליות אירופיות, במהלך הקריירה שלו הוא התחבט בין שליחותו הדתית לבין נטייתו האמנותית. בשנת 1890 הועלתה בלבוב אופרטה שחיבר בשם "שמשון", על במת התיאטרון היהודי המקומי. כשעלה לבמה עם הפרימדונה לקבל את תשואות הקהל, עורר את חמת ראשי הקהילה הדתית, ורבה של לבוב רבי יצחק אהרן אטינגר איים להשעותו. בתגובה, נסע לניו יורק ושימש כחזן ב"מגן אברהם אנשי דוקלא" באיסט סייד במשך כחמש שנים. הקהילה בלבוב, שהתגעגעה אליו, שלחה משלחת מיוחדת לשכנעו לשוב – והוא נענה וחזר אליה, ושירת שם עד יום מותו.

המסורת מספרת כי נפטר במהלך תפילת שמחת חג אחרון של פסח, בעת ששר את הפיוט "ומפני חטאינו גלינו מארצנו", במילים "אבינו מלכנו גלה".

## יצירה והשפעה
שור השתדל לשמר את מסורת החזנות האשכנזית תוך שילוב אלמנטים מוזיקליים מודרניים. הוא חיבר עשרות יצירות חזנות, אך יצירתו הידועה ביותר היא:
* "אז בהלוך ירמיה על קברי אבות" (מקינות לתשעה באב), "לכו נרננה" (מסליחות), "נעריצך", "אמנם כן", "עוד יזכור לנו", מלכויות זכרונות ושופרות, "העבודה".

* **נגינות ברוך שור לימים נוראים** – קובץ חזנות שיצא לאור בניו יורק בשנת 1906 על ידי בנו, ישראל שור (אחד מששת בניו, כולם חזנים). הקובץ הודפס מחדש ב-1928 וב-1958.


קובץ:Neginot Baruch Shorr.pdf|דף=1|נגינות ברוך שור
קובץ:Sefer Bchor Schorr, 1873 (IE103078209).pdf|דף=5|ספר ברוך שור
קובץ:Sefer Itaron LaChochma (IE103032155).pdf|דף=5|ספר יתרון לחכמה


## משפחתו
ששת בניו של ברוך שור הפכו לחזנים, ואחד מהם, ישראל שור, פרסם את יצירותיו של אביו בקובץ 'נגינות ברוך שור' (1906).
*בנו, מאיר שור
*בנו, דוד
*בנו, ישראל
*בנו, שרגא
*בנו, שאול
*בנו, מרדכי

## קישורים חיצוניים

*
*  (שאלה אודות חזרת אשתו)
* ערך על ברוך שור באנציקלופדיה של יד ושם (YIVO) 
* 
*
*
* 
* אליהו זאלודקאווסקי, סקירה על שור – "קולטור-טרעגער פון דער ידישער ליטורגיע" (1930) 
***ברוך שור**, בתוך: 

## הערות שוליים

קטגוריה:חזנים אוקראינים
קטגוריה:מלחינים יהודים אוקראינים
קטגוריה:יהודים גליציאנים
קטגוריה:ילידי 1823
קטגוריה:נפטרים ב-1904
קטגוריה:חזנים אמריקאים
קטגוריה:מלחיני קטעי חזנות
קטגוריה:חזנים הונגרים
קטגוריה:חזנים רומנים
קלרנס (תנין)

[ממוזער|[תנין היאור|תניני יאור בגן החיות התנ"כי]]
**קלרנס התנין** (1979 – אוגוסט 2024) היה תנין יאור זכר שהתפרסם בזכות היותו חיית בר ככלל, ותנין בפרט, שגודל בבית פרטי בישראל. כמו כן, הוא התפרסם כ"תנין של אילת" ברחבי אילת ומחוצה לה כשאנשים רבים באו לבקר אותו, ולבסוף גם התפרסם כשתקף עובד בגן החיות התנ"כי וכשנהרג באותה התקרית כשמאבטח בגן ירה בו למוות.

## חייו
בשנות ה-80, ד"ר רג'ינלד מוריס, רופא בריטי שהקים את שירותי הרפואה הראשונים באילת, טיפל בתושבי שבט בדואים בסודאן. כתודה, העניק לו ראש השבט כמתנה שני תניני יאור צעירים. הוא הביאם לישראל בשקית דיוטי פרי, והם גדלו בחצר ביתו באילת. נציגי רשות הטבע והגנים הגיעו לביקורת מדי שנה בביתו של מוריס, והרשו לו להמשיך לגדל את התנינים בחצר. לאחר שאחד התנינים נדרס, התנין שנותר קיבל את השם "קלרנס", על שם דמות מספר ילדים בריטי. קלרנס הפך לאטרקציה מקומית ולסמל של העיר אילת, כשהוא חי לצד משפחת מוריס במשך למעלה מ-30 שנה.

לאחר פטירתו של מוריס ב-2012, משפחתו החליטה להעביר את קלרנס לגן החיות התנ"כי בירושלים, בהתאם לבקשתו. בגן החיות, קלרנס חי במשך כ-12 שנה, כשהוא טופל על ידי צוות גן החיות.

עם זאת, באוגוסט 2024, במהלך פעילות שגרתית במתחם התנינים, קלרנס תקף מטפל ופצע אותו קשה. למרות ניסיונות ההצלה, מאבטח בגן נאלץ לירות בקלרנס כדי למנוע סכנה נוספת, והתנין מת במקום. מותו של קלרנס עורר תגובות רבות בקרב הציבור, במיוחד בקרב תושבי אילת שזכרו אותו כחלק בלתי נפרד מהעיר. כמו כן, לאחר פציעתו של העובד בוצע תחקיר בגן החיות על מנת להפיק לקחים ולמנוע אירוע דומה בעתיד.

## ראו גם
* גבי (פיל)
* חוות תנינים בישראל:
:* חוות התנינים בחמת גדר
:* חוות קרוקולוקו
:* חוות פצאל

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תנינאים מפורסמים
קטגוריה:גן החיות התנ"כי
קטגוריה:ישראל: בעלי חיים מפורסמים
פארק הצפרות במעגן מיכאל

[ממוזער|עופות ב[בריכת דגים|בריכות הדגים בקיבוץ]]
**פארק הצפרות במעגן מיכאל** הוא פארק ומרכז צפרות במעגן מיכאל שהוקם ב-2007 על ידי החברה להגנת הטבע כחלק מבית ספר שדה כרמל, כשבהמשך, פותח והפך למרכז צפרות עצמאי. בזכות קרבתו של המרכז אל בריכות הדיג, חוף הים ונחל תנינים, נצפים בו מגוון עופות ובעלי חיים נוספים.

באפריל 2012, התקבלה החלטת ממשלה המאשרת הקמה של רשת מוקדי צפרות לאומית. במסגרת ההחלטה הוקצו 39.2 מיליוני ש"ח לחמש שנים, למען פיתוח ושדרוג של שבעה מוקדי צפרות קיימים. בשנת 2024, עבר הפארק שיפוץ כולל בעלות של כ-6 מיליון ש"ח, במימון של משרד התיירות והקרן לשטחים פתוחים ברשות מקרקעי ישראל. במסגרת השיפוץ, הוקמו מבואת כניסה חדשה, מסתורים, שירותים מונגשים ופינות ישיבה, ונעשו עבודות לשיקום סביבתי באזור.

כיום, הכניסה לפארק היא בסיורים מודרכים בלבד של החברה להגנת הטבע.

## החי והצומח

### החי
בין מיני העופות שנצפו בפארק נמצאים: שקנאי מצוי, קורמורן גמדי, אגמייה מצויה, אנפית סוף, מגלן חום, שחף עיטי, שחף גמד, שחף אפרורי, שחפית שחורת-מקור, שחף צהוב-רגל, חופמי חוף, חופזי מנומר, ארנריה ועוד.

### הצומח

## מבחר תמונות

קובץ:PikiWiki Israel 19793 Wildlife and Plants of Israel.jpg|אנפה בבריכת דגים בקיבוץ
קובץ:PikiWiki Israel 14360 Mawagan Michael.jpg
קובץ:PikiWiki Israel 39922 Geography of Israel.JPG|אנפת לילה מצויה
קובץ:PikiWiki Israel 73843 fish ponds at maagan michael.jpg
קובץ:PikiWiki Israel 39925 Geography of Israel.JPG


## ראו גם

* בית ספר שדה כרמל

## קישורים חיצוניים

* פארק הצפרות במעגן מיכאל באתר הצפרות הישראלי

## הערות שוליים

קטגוריה:מעגן מיכאל
קטגוריה:ישראל: מרכזי צפרות
החיים של אבי הזמר

**החיים של אבי הזמר** היא סדרת טלוויזיה ישראלית מסוגת מוקומנטריה, המתעדת את חייו הפיקטיביים של אבי הזמר המגולם על ידי אבי דנגור. הסדרה הופקה עבור חברת הכבלים HOT ושודרה בערוץ "הוט קומדי סנטרל". הסדרה היא ספין אוף לסדרה "אבי הזמר מארח".

הסדרה עלתה לשידור ב-1 ביולי 2013, שודרה בימים ב'-ד' בשעה 22:20, ושידורה הסתיים כעבור שלושה שבועות, לאחר 12 פרקים. הסדרה לא זכתה לביקורות חיוביות.

## עלילת הסדרה
הסדרה מתעדת את חייו הפיקטיביים של אבי הזמר (אבי דנגור), ומעניקה לצופים הצצה ייחודית ונדירה לעולמו הסוער והמורכב של הזמר המזרחי בישראל.

במהלך החודשים שקדמו לשידור, ליוו המצלמות את אבי הזמר בכל שעות היממה ובמגוון אתרים ברחבי הארץ, כשהן מתעדות את מסעו האישי והמקצועי. לראשונה בטלוויזיה נחשף הקהל למאבקים, ליצרים ולתחרות האינטנסיבית המאפיינים את עולם הזמר הים-תיכוני. סביב אבי נעים בני משפחתו ואישים מוכרים מהתחום הציבורי והתרבותי, אשר מגלמים את עצמם.

הסדרה נפתחת בשיאו של משבר אישי הפוקד את אבי, הנחשף לעיני כל בראיון טלוויזיוני מביך בתוכנית "כל בוקר עם אורנה דץ". בעקבות האירוע, נאלץ אבי לעזוב את מרכז הארץ ולשוב לבית אמו שבקריית אתא. משם מתחיל מסעו המורכב לשיקום הקריירה והחיים האישיים.

במהלך הדרך הוא מבקר בהילולה של הבאבא סאלי בתקווה לקבל ברכה ממקובל, מנצל את חברו שוקו כחשפן לשם השגת כסף, מנסה לפרוץ אל המגזר הערבי דרך הופעות בקלנסוואה, ורוכש תנין כחלק ממסע הפרסום הבלתי שגרתי שלו. בהמשך הוא אף מתמודד עם שאלות קיומיות סביב המוות, כותב שיר חדש שמזכה אותו בהצלחה, ואף מתאהב בדמות טרנסג'נדרית, אהבה שמעמידה אותו בפני דילמה מהותית אם להמשיך בקריירה כזמר מזרחי מצליח, או להסתכן ולאבד הכול בשם האהבה.

לצד הדמויות הבדיוניות מתארחים בסדרה גם דמויות מוכרות מהתרבות הישראלית, בהן נטלי דדון, דניאלה פיק, אביהו מדינה, הראל סלוצקי ועופר דומינגז, יזהר כהן, אורנה דץ, ירון ברלד, משה קפטן, להקת הדג נחש ואחרים.

## שחקנים
* אבי דנגור – אבי הזמר
* עליזה בן דור – עליזה, אמא של אבי.
* שוקו – שוקו, חבר של אבי, לא מדבר.
* אלון צדוק – צדוק, הסוכן של אבי.
* עדן יוחנן – עדן, בחורה טרנסג'נדרית שאבי מתאהב בה, אהבה שמעמידה אותו בפני דילמה מהותית אם להמשיך בקריירה כזמר מזרחי מצליח, או להסתכן ולאבד הכול בשם האהבה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:סדרות קומדיה ישראליות
קטגוריה:סדרות מוקומנטריה ישראליות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2013
קטגוריה:HOT: תוכניות וסדרות
קטגוריה:קומדי סנטרל: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות ספין-אוף ישראליות
קירקוס ריוויוז

**קירקוס ריוויוז** (באנגלית: **Kirkus Reviews**) הוא מגזין אמריקאי לביקורת ספרים, שהוקם בשנת 1933 בידי וירג'יניה קירקוס. המגזין יוצא לאור על ידי חברת "Kirkus Media", שמקום מושבה בניו יורק. במסגרת פעילותו, מעניק המגזין מדי שנה את פרס קירקוס (Kirkus Prize) לכותבים בתחומי הפרוזה, העיון וספרות הילדים והנוער.

המגזין קירקוס ריוויוז מתפרסם פעמיים בחודש – בראשון ובחמישה עשר בכל חודש – ומקדים לסקור ספרים עוד לפני פרסומם הרשמי. צוות המבקרים של קירקוס סוקר מעל 10,000 כותרים בשנה.

## היסטוריה
בשנת 1926 נשכרה וירג'יניה קירקוס על ידי הוצאת Harper & Brothers כדי להקים מחלקה לספרות ילדים. מחלקה זו נסגרה בשנת 1932 מטעמי חיסכון, אך בתוך שנה חזרה לפעול ביוזמתה של לואיז ריימונד, שהייתה מזכירתה של קירקוס. אף על פי כן, קירקוס עזבה את ההוצאה והקימה שירות עצמאי לביקורת ספרים. בראשית הדרך, השיגה גליונות הגהה של כעשרים ספרים בטרם פרסומם. כעבור קרוב לשמונים שנה, השירות כבר קיבל מאות ספרים מדי שבוע ופרסם ביקורות על כמאה מהם.

המגזין נשא בתחילה את השם Bulletin by Kirkus’ Bookshop Service (1933–1954), ובהמשך שונה שמו ל-Bulletin from Virginia Kirkus’ Service (משנת 1955), לאחר מכן ל-Virginia Kirkus’ Service (משנת 1964), ולאחר מכן ל-Kirkus Service (משנת 1967), עד אשר התקבע שמו הנוכחי Kirkus Reviews במהדורת 1 בינואר 1969.

בשנת 1985 מונתה אן לרסן לעורכת ספרות הפרוזה ובהמשך לעורכת הראשית של המגזין. בתקופת כהונתה – שהמשיכה עד 2006 – שינתה את סגנון הכתיבה והמבנה של הביקורות על מנת לשפר את קריאותן, בהירותן, דיוקן והשפעתן.

## בעלות
בשנת 1970 נמכר קירקוס ריוויוז לכתב העת The New York Review of Books, וממנו נמכר בהמשך לברברה באדר וג'וש רובינס, ששימשו גם כעורכים בפועל. בשנת 1985 רכש את המגזין יועץ ההוצאה לאור ג'יימס ב. קובאק. שמונה שנים לאחר מכן, בשנת 1993, רכש אותו דייוויד להברטון, ובשנת 1999 נמכר המגזין לידי חברת BPI Communications, שהייתה בבעלות ההוצאה ההולנדית VNU. בדצמבר 2009 הודיעה החברה על סגירת פעילות המגזין.

ואולם, ב-10 בפברואר 2010, נרכש המגזין מחדש מידי חברת נילסן (ששינתה את שמה מ-VNU) על ידי איש העסקים הרברט סימון. תנאי העסקה לא נמסרו לציבור. שם החברה שונה ל-Kirkus Media, והמו"ל הוותיק מארק וינקלמן מונה לעורך הראשי.

## מדיניות ביקורת
קירקוס ריוויוז פועל לפי תוכנית ביקורת מסורתית שאינה כרוכה בתשלום מצד מחברים או מוציאים לאור. עם זאת, מציע המגזין גם שירות עצמאי בשם Kirkus Indie, במסגרתו יכולים סופרים לרכוש ביקורת מקצועית על ספריהם. הביקורות אינן נתונות להשפעת הסופר, והוא רשאי לבחור האם לפרסמן באתר Kirkus. לפי שיקול דעתם של עורכי המערכת, ייתכן כי ביקורות אלו יופיעו גם בגיליון המודפס של המגזין או בניוזלטר.

## פרס קירקוס
בשנת 2014 ייסד המגזין את פרס קירקוס, במסגרתו מוענקים מדי שנה שלושה פרסים – כל אחד בסך של 50,000 דולר – לכותבים מצטיינים בתחומי הפרוזה, ספרות העיון וספרות הילדים והנוער.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הוצאה לאור
קטגוריה:הוצאות ספרים
רביחה דיאב

**רביחה דיאב חוסיין חמדאן** (בערבית: **ربيحة ذياب حسين حمدان**, תעתיק מדויק: רביחה ד'יאב חסין חמדאן; 1954 - 22 באפריל 2016) הייתה סוציולוגית ופוליטיקאית פלסטינית, שכיהנה כשרה לענייני נשים בממשלות הרשות הפלסטינית, חברת המועצה המחוקקת הפלסטינית, חברת פת"ח ומנהיגת האיחוד הכללי של הנשים הפלסטיניות.

## ביוגרפיה
דיאב נולדה ב-1954 בכפר דורא אל-קרע ביהודה ושומרון. היא הצטרפה לאוניברסיטה בביירות בשנת 1974 וסיימה את לימודיה באוניברסיטת ביר זית בשנת 1999, שם קיבלה תואר ראשון בסוציולוגיה.

דיאב נעצרה שבע פעמים על ידי ישראל והייתה במאסר במצטבר קרוב לשבע שנים, היא הייתה פעמיים במעצר בית לתקופות של חצי שנה, ונאסר עליה לצאת מחוץ לישראל במשך 19 שנים. במהלך האינתיפאדה הראשונה, לפי טענתה של דיאב, היא ניהלה במשך תקופה את ארגון הפת"ח ביהודה ושומרון, מאחר שמרבית בכירי הארגון היו במעצר.

ב-4 ביוני 2009 הוציא נשיא הרשות הפלסטינית מחמוד עבאס צו המאשר את תיקון ממשלת פיאד השנייה על ידי צירופה של דיאב בתפקיד השרה לענייני נשים. תפקיד בו כיהנה ברצף במשך מספר ממשלות, עד לתאריך 2 ביוני 2014.

דיאב נשאה גם בתפקידים נוספים: היא הייתה חברת המועצה המחוקקת הפלסטינית מ-2006, סגנית יו"ר וחברת הלשכה המבצעת של ועדת הנשים של ה-OIC, חברת המועצה המייעצת של פת"ח מ-2007, יו"ר הוועידה האזורית של פת"ח ברמאללה, סגנית נשיא הוועידה הכללית לבחירות של האיחוד הכללי של הנשים הפלסטיניות ויו"ר ועדת הפיקוח על הבחירות במרחב ירושלים מטעם הפת"ח.

ב-2015 הגישה יחד עם ארגון יש דין עתירה נגד החלטת המנהל האזרחי לאשר את תוכנית המתאר המכשירה את "בתי דריינוף" שבמערב בית אל. באותה שנה, חנכה דיאב אנדרטה לזכר דלאל מוגרבי, המחבלת הפלסטינית שהובילה את פיגוע כביש החוף בו נרצחו 37 אזרחים ישראלים.

ב-22.4.16 היא נפטרה מהתקף לב ונקברה בכפר הולדתה.

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ביר זית
קטגוריה:שרי ממשלת הרשות הפלסטינית
קטגוריה:פוליטיקאיות פלסטיניות
קטגוריה:פלסטיניות שנולדו ב-1954
קטגוריה:פלסטיניות שנפטרו ב-2016
אליקים גץ שוורין

**אֶלְיָקִים גֶץ הַכֹּהֵן שְׁוֶרִין** (1760 – 15 בינואר 1852, ה'תק"ך – כ"ג בטבת ה'תרי"ב) היה רבן של הערים סובוטיצה (כיום בסרביה) ובאיה (כיום בהונגריה) וראש ישיבה. כיהן כרב המחוז מטעם הממשל.

## קורות חייו
אליקים גץ שוורין נולד ב-1760 בעיר שוורין שבצפון גרמניה לרבי שמואל. החל את לימודיו בפוזנן שבפולין אצל רבי יוסף מפוזנא, משם המשיך לברטיסלאבה (כיום בירת סלובקיה, אז היה שמה פרסבורג, חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית), המוכרת במקורות היהודים כפרשבורג, שם למד אצל רבי מאיר ברבי במשך 6 שנים. ב-1782 עבר לפראג ולמד מתמטיקה, וכן למד אצל הרב יחזקאל לנדא, שנודע בכינוי "הנודע ביהודה", הוא ותלמיד נוסף יחיד זכו להיקרא על ידי רבם "משוחרר", שמורה על הישגים לימודיים המאפשרים לתלמיד להסתדר בכוחות עצמו. קיימת גם טענה שהיה תלמידו של רבי מרדכי בנט, אחרים טוענים כי היה חברו. ב-1786 עבר לעיר באיה (בדרום הונגריה של ימינו). בה'תקנ"ו (1796) נשא לאישה את בתו של הגביר מאיר לייב מילר מהעיר באיה.

בה'תקע"ב (1812) החל לכהן כרבה של סובוטיצה (כיום בסרביה, אז הייתה קרויה סבדקה, חלק מממלכת הונגריה) ובה'תקע"ה (1815) החל לכהן כרבה של באיה, במשרה זו החזיק קרוב ל-50 שנים, עד פטירתו, בנוסף כיהן כראש ישיבה בבאיה. ב-1827 מונה על ידי השלטונות לרב הראשי של המחוז.

התכתב עם רבנים ידועים אחרים, ביניהם: הרב משה סופר המכונה "החתם סופר", הרב יחזקאל פנט המכונה "המראה יחזקאל", הרב מאיר איזנשטטר המכונה "המהר"ם א"ש" והרב צבי הירש הלר.

גץ שוורין היה ידוע בעמדותיו המתונות כלפי תנועת ההשכלה היהודית וטען שלא ניתן להתמודד איתה על ידי דחיה מוחלטת. ב-1844 הוא השתתף בוועידת רבנים בעיר פקש, ובה הביע התנגדות למגמות קיצוניות ביהדות החרדית בהונגריה, מה שגרם להתרחקות בינו לבין הרבנים ממשפחת סופר, מנהיגת היהדות החרדית בהונגריה.

גץ שוורין נפטר ב-15 בינואר 1852 ונקבר בבאיה.

## הערות שוליים

קטגוריה:באיה: אישים
קטגוריה:ראשי ישיבה הונגרים
קטגוריה:רבנים הונגרים
קטגוריה:ילידי 1760
קטגוריה:נפטרים ב-1852
מאהל משפחות החטופים והנרצחים מול הכנסת

250px|ממוזער|שמאל|דוד אגמון ורוני מרץ בשביתת רעב במאהל, 21 בינואר 2025
**מאהל משפחות החטופים והנרצחים** הוקם מול משכן הכנסת ב-7 בנובמבר 2023, יום ה-30 לטבח שבעה באוקטובר. את הקמת המאהל יזמו אנשים ששכלו בני משפחה בטבח, בהם יעקב גודו (אביו של הנרצח ) ומעוז ינון (בנם של הנרצחים  ו). המייסדים, שותפים להקמה, ויעקב גודו ותת-אלוף (מיל') דוד אגמון שקבעו את מושבם כדיירי קבע במאהל, יצאו בקריאה לבנימין נתניהו להתפטר ולקחת אחריות לאסון השבעה באוקטובר. המאהל הפך מרכז למחאות נגד נתניהו והממשלה. המאהל השוכן מול כיכר המנורה והכנסת משמש מרכז מגונן לקבוצות פעילים כמו שובתי רעב למען החזרת החטופים שפועלים וגרים שם. המאהל משמש גם לפעילים שלוקחים חלק בוועדות הכנסת ובמליאת הכנסת, ולקבוצת הרופאים למען החטופים שפועלים וגרים שם

פעילים, חלקם קבועים, מגיעים לימים ולילות למאהל ושוהים בו, וח"כים ועוברי אורח מגיעים להזדהות. פעילים, חלקם קבועים, עוסקים בתחזוקה ונמצאים במאהל לתורנויות למשך ימים ולילות. ישנם פעילים, חלקם מארגונים גדולים המתנגדים לממשלה ולנתניהו, ששומרים בלילות מפני אלימות והתנכלות. ב-8 בדצמבר 2023 אחד ממתנגדי המאהל הצית שרפה במאהל. הוא נדון למאסר של שנה וחצי.

הפעילים כולם פועלים בהתנדבות. מימון תפעול המאהל והציוד מקורם מתרומות הציבור, וגם ממימון מטה המאבק - חופשי בארצנו. היה ניסיון שארך מספר ימים של חברי כנסת מהאופוזיציה לפעול מהמאהל. היו ניסיונות שארכו כארבעה חודשים להרחיב את המאהל באוהל מרכזי נוסף, ובאמצעות פעילים שישנו באוהלים אישיים תוך ניסיונות לעלות מדרגה במחאה מול הכנסת. ניסיונות שאותם הובילו פעילים שהגיעו מרחבי ישראל. בין השאר היה ניסיון להקים מאהל של מאות אוהלים שכוון לטווח הארוך וארך שתי יממות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:החטופים הישראלים ברצועת עזה במלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:תגובות למלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:מחאות ב-2023 בישראל
קטגוריה:מחאות ב-2024 בישראל
שלום משאש (הזקן)

הרב **שלום מְשָׂאשׂ** (**הזקן**; ה'תקפ"ח, 1828 - ט' באייר ה'תרמ"ו, 1886) היה ראש ישיבה, דיין ומשורר במקנס במאה התשע עשרה. סבו של רבי שלום משאש רבה של ירושלים.

## קורותיו
נולד לאביו רבי זכרי במקנס שבמרוקו, למד בישיבות העיר. בשלהי שנת תר"ו, נשא את דונה בת רבי שלום עטייא. החל משנת תר"י החל ללמד תלמידים לימודי ש"ס בעיון, יחד עם אחיו הצעיר רבי דוד, בין תלמידיו נמנה רבי שלמה שטרית. לאחר פטירת אשתו בכסלו תרכ"ו, נשא את ג'אמילא ביתו של רבי יעקב בירדוגו. חמיו רבי יעקב היה ידידו מנעוריו. כמנהג רבים מחכמי מקנס דאז, רבי שלום הותיר מזכרת של רשימות פטירה של רבני מקנס בין השנים תר"ג-תרי"ד, רשימתו זו נדפסה על ידי אחיינו רבי יוסף משאש.

סביב שנת תר"ל, התמנה לדיין בעיר. רבי שלום תיקן תקנות יחד עם חביריו הדיינים: רבי אברהם עמאר, רבי רפאל אבן צור, רבי יעקב בירדוגו ורבי שמואל עמאר. בית הדין תיקן תקנות נגד הפרזה במותרות באירועי שמחה, וכן נגד הפרזה בשליחת מתנות איש לרעהו, שכרוכה בהפסד מרובה ובמקרים רבים מתנות אלו היו חסרי תועלת.

### שיטתו בהלכה
רבי שלום נטה לומר שכשיש מחלוקת באחרונים בכוונת השולחן ערוך והרמ"א, קשה מאד להכריע בראיות, ולכן ההכרעה צריכה להיות לפי דעת רוב הפוסקים: 

## כתביו
רבי שלום כתב שיטות על הש"ס, ושאלות ותשובות רבות, אך רבים מהם אבדו. קובץ מכתביו שהשתמר יצא לאור על ידי נכדו רבי שלום משאש:
* **דברי שלו"ם** - שאלות ותשובות, חידושי ש"ס, פיוטים.
אחיו רבי חיים משאש, נהג להרצות לו מחידושיו, והוסיף להביא מהוראותיו בכתביו.

## משפחתו
אביו רבי זכרי הוליד שלשה בנים ששימשו ברבנות במקנס: רבי שלום משאש, רבי דוד משאש, ורבי חיים משאש (אביו של רבי יוסף משאש). לרבי שלום נולדו מאשתו הראשונה שתי בנות: ריינא (נישאה לרבי שלמה שטרית, מדייני העיר מקנס) ורבקה. מאשתו השנייה ג'אמילא נולד בנו יחידו רבי מימון אביו של רבי שלום משאש רבה של ירושלים.
## לקריאה נוספת
* ראו: הרב אברהם הלל, **'מזכרת הנפטרים של רבני המערב**' בתוך: מן הגנזים חלק יט (עמ' קפח).
## הערות שוליים

קטגוריה:מקנס: רבנים
קטגוריה:דיינים
שלום (הזקן)
קטגוריה:ילידי 1828
קטגוריה:נפטרים ב-1886
מקס אייזן

**מקס אייזן** (בסלובקית: **Max Eisen**; 15 במרץ 1929 – 7 ביולי 2022) היה סופר סלובקי-קנדי, ניצול וחוקר השואה. הוא הרצה ברחבי קנדה על חוויותיו כשורד מחנות הריכוז בפני סטודנטים, מורים, אוניברסיטאות, אנשי אכיפת החוק ועוד.
## ביוגרפיה
אייזן נולד בצ'כוסלובקיה למשפחה יהודית-אורתודוקסית ולו שני אחים ואחות. הוא התגורר יחד עם משפחתו הקרובה, עם דודו, דודתו וסבו וסבתו מצד אביו ועם כ-60 בני משפחתו המורחבת.

במהלך השואה גורש לאושוויץ. הוא שרד את צעדת המוות מאושוויץ לוודז'יסלאב שלונסקי (שארכה 13 ימים), שם הועלה על רכבת ונשלח למאוטהאוזן. הוא שרד צעדת מוות נוספת ממלק למחנה הריכוז אבנזה. הוא שוחרר יחד עם כל אסירי המחנה ב-6 במאי 1945. ממשפחתו המורחבת נותרו רק שני דודנים. ב-25 באוקטובר 1949 הגיע לקוויבק סיטי ונשלח לטורונטו. הוא התחתן עם אייבי קוסמן, איתה נולדו לו שני ילדים, שני נכדים ושלושה נינים.

לאחר מכן הקדיש את חייו ללימוד ולהנצחת השואה. הוא עבד, בין היתר, עם מצעד החיים ועם מרכז שמעון ויזנטל. אייזן העיד בגרמניה במשפטם של שני שומרי אס אס לשעבר באושוויץ: אוסקר גרונינג וריינהולד האנינג. שניהם הורשעו.

אייזן נפטר בגיל 93 בשנת 2022.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ניצולי השואה: צ'כוסלובקיה
קטגוריה:סופרים יהודים קנדים
קטגוריה:סופרים סלובקים
קטגוריה:חברי מסדר קנדה
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1929
קטגוריה:קנדים שנפטרו ב-2022