open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
קבוצה חסומה

תת-קבוצה של מרחב מטרי היא **קבוצה חסומה** אם היא מוכלת בכדור. כלומר, כל הנקודות שלה נמצאות במרחק קטן מקבוע ממשי מנקודה קבועה. תנאי שקול לזה - הקבוצה חסומה אם המרחק בין כל שתי נקודות שלה אינו עולה על קבוע מסוים. מרחב מטרי חסום נקרא **מרחב חסום**.

אפשר לחשוב על קבוצה חסומה כקבוצה 'קטנה'. מדדים עדינים יותר לגודל הם קומפקטיות והדרישה שקבוצה תהיה חסומה כליל. כל קבוצה קומפקטית היא חסומה כליל, וכל קבוצה חסומה כליל היא חסומה.

למשל בישר הממשי קבוצה חסומה היא קבוצה המוכלת בקטע סופי. במילים אחרות, זו קבוצה שיש מספר שגדול מכל איבריה ומספר שקטן מכל איבריה.

## הגדרה מתמטית
בהינתן מרחב מטרי S עם מטריקה d וקבוצה B\subseteq S, הקבוצה B תקרא **קבוצה חסומה** אם היא מקיימת את אחד התנאים השקולים הבאים:

* קיים 0 כך שלכל a,b\in B מתקיים ש-d(a,b). כלומר, הקוטר של B הוא סופי.
* קיים c\in B ו-0 כך שלכל a\in B מתקיים ש-d(a,c). כלומר, הקבוצה B מוכלת בכדור שמרכזו בנקודה כלשהי של B
* לכל c\in B קיים 0 כך שלכל a\in B מתקיים ש-d(a,c). כלומר, מכל נקודה ב-B ניתן לבנות כדור שמכיל את כל B.
* קיים c\in S ו-0 כך שלכל a\in B מתקיים ש-d(a,c). כלומר, הקבוצה B מוכלת בכדור שמרכזו בנקודה כלשהי של S (לאו דווקא מ-B)
* לכל c\in S קיים 0 כך שלכל a\in B מתקיים ש-d(a,c). כלומר, מכל נקודה ב-S (לאו דווקא מ-B) ניתן לבנות כדור שמכיל את כל B.

## תכונות

* הקבוצה הריקה \emptyset היא קבוצה חסומה באופן ריק.
* לכל a\in S, היחידון \{s\} הוא קבוצה חסומה.
* כל קבוצה המוכלת בקבוצה חסומה, היא קבוצה חסומה.
* כל איחוד סופי של קבוצות חסומות, הוא קבוצה חסומה.
* כל קבוצה סופית היא חסומה.
* משפט היינה-בורל: במרחב אוקלידי \ \mathbb{R}^n, כל קבוצה סגורה וחסומה היא קומפקטית.
* משפט בולצאנו-ויירשטראס: במרחב מטרי שלם, לכל קבוצה חסומה ואינסופית יש נקודת הצטברות.

## הכללה למרחבים וקטורים טופולוגיים
ניתן להכליל את ההגדרה של קבוצה חסומה לכל מרחב וקטורי טופולוגי:

בהינתן מרחב וקטורי טופולוגי V  מעל השדה \mathbb{K} (כאשר \mathbb{K} הוא שדה הממשיים או שדה המרוכבים) עם הטופולוגיה \mathcal{T}, קבוצה B\subseteq V תקרא **קבוצה** **חסומה** אם לכל סביבה פתוחה של הראשית U\in \mathcal{T} קיים r\in \mathbb{K} כך ש-B\subseteq rU.

אם המרחב V  מטריזבלי, כלומר ניתן לבנות את הטופולוגיה שלו באמצעות כדורים פתוחים על-פי מטריקה כלשהי, אז הגדרה זו מתלכדת עם הגדרת הקבוצה החסומה במרחב המטרי.

## ראו גם

* חסם
* פונקציה חסומה
* משפט היינה-בורל
* משפט בולצאנו-ויירשטראס

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מרחבים מטריים
רותם (יישוב)

**רֹתֶם (רותם יח"ד)** הוא התנחלות ויישוב קהילתי אקולוגי בבקעת הירדן השייך למועצה אזורית בקעת הירדן.

היישוב נקרא רותם על שם שיחי הרותם הנפוץ בסביבה, יח"ד - יישוב חילוני דתי.

היישוב הוקם כהיאחזות נח"ל בשנת 1984 בידי גרעינים מהתנועה הקיבוצית ואוזרח בשנת 2001 על ידי מספר רווקים ומשפחות חילוניים ודתיים. מתגוררות בו כ-35 משפחות וכן רווקים.

תושבי היישוב הם בעלי אידאולוגיה אקולוגית ומתנסים במחזור בנייה אלטרנטיבית.

התושבים החיים במקום מתפרנסים בחלקם ממקצועות חופשיים באזור או במרכז. במקום ישנן מספר קליניקות לטיפולים אלטרנטיביים ברפואה סינית, נטורופתיה וכדומה. היישוב שותף במטע תמרים.

היישוב יושב מעל נחל מלחה שבצפון בקעת הירדן, על גבעה ששמה בערבית "ראוס אל ג'בסין" - אשר משמעותו קשורה בשכבות משקעי הגבס אשר מצויות בגבעות האזור.

ביישוב מספר רחובות כאשר רק אחד מתוכם סלול מכיוון שהיישוב אקולוגי.

ביציאה הדרומית מהיישוב נמצאת החווה "כפר טהירו". ב-22 בנובמבר 2020 נחנך ליד היישוב "מצפה עמיתים" לזכרו של הלוחם  שנפל בפעילות מבצעית בכפר יעבד ב-12 במאי 2020.

ממוזער|הכניסה לרותם פברואר 2021|234x234px|ללא

## קישורים חיצוניים

* 
* עדי מלט, שירה עמוסי - רותם, באתר יש"ע שלנו, 18 בספטמבר 2017
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: יישובים
קטגוריה:ישראל: יישובים קהילתיים
קטגוריה:היאחזויות נח"ל
קטגוריה:התנחלויות ביהודה ושומרון
קטגוריה:מועצה אזורית ערבות הירדן
קטגוריה:יישובים אקולוגיים בישראל
קטגוריה:בקעת הירדן
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1984
ייט"ב

**יִיטַ"ב** הוא  מושב שיתופי בעל מאפיינים קיבוציים בבקעת ייט"ב, בתחום מועצה אזורית בקעת הירדן. המושב נקרא על שמו של יצחק טבנקין (**<big>י</big>**ד **<big>י</big>**צחק **<big>טב</big>**נקין), שהיה מנהיג מפלגת אחדות העבודה בשנות ה-40 של המאה ה-20.

## היסטוריה
המושב הוקם בתחילה כהיאחזות נח"ל נערן בדצמבר 1970, על ידי גרעיני "מי טל", "גשר" ו"בית הערבה" של הקיבוץ המאוחד. הוא אוזרח ב-16 בנובמבר 1976 על ידי גרעין של הצופים מאזור גדרות, יחד עם אנשי הקיבוץ המאוחד מגבעת חיים שהגיעו לתחזק את הקיבוץ עד התבססותו. ביניהם היו בלה ויואל קציר, זוג מבוגר מגבעת חיים, שקיבל על התגייסותו את פרס הרצל. הגרעין המקורי של נח"ל נערן ייסד את הקיבוץ נערן הנמצא צפון-מזרחית לייט"ב. עם הקמתו היה מבוסס היישוב על חקלאות ונגריה שהייתה שלוחה של הנגרייה בגבעת ברנר. הנגרייה נחנכה רשמית ב-1979. ביולי 1978 הוחלט במשרד השיכון על התחלת בניית מבני קבע ביישוב. בשנותיו הראשונות הקפיד הקיבוץ על עבודה עברית.

הקיבוץ המאוחד פעל לגייס מצטרפים לקיבוץ דרך מודעות בעיתונים ואלו גובשו בחבורות שעברו הכשרה בגבעת חיים לפני הגיעם לייטב. הקיבוץ נמצא בסמיכות לשטחי אש של צה"ל ובשנת 1979 חבריו בקשו לעבור לאזור אחר, בגלל הרעש מאימוני צה"ל בשטחי האש. עד סוף 1982 מאמצי הגיוס לא צלחו ולא נוצר במקום גרעין שיראה במקום את עתידו. בימי האינתיפאדה הראשונה הקיבוץ התפרק ומהבתים נבזזו חלונות ודלתות על ידי ערביי האזור. המקום הוצע לקבוצה של עולים מברית המועצות שחלקם סובוטניקים, שהסכימו לעלות ליישב את המקום בשנת 1993 לאחר שיצחק רבין כתב להם שבקעת הירדן היא גבול הביטחון של מדינת ישראל ושאף אחד לא מתכוון לוותר על בקעת הירדן". הם הקימו במקום מושב שיתופי. 

הועברו בשנת 2004 כ-5,000 דונם לידי חוות עינות קדם הנמצא בסמיכות למושב. החווה מחזיקה דיר כבשים ומגדלת חלקות של זיתים, מנגו וחרובים. בעינות קדם משפחה המחזיקה את המקום יחד עם בני נוער ומתנדבים. ב-2026 קיימה המועצה האזורית בקעת הירדן מכרז פומבי לביצוע עבודות פיתוח ותשתיות ל-66 יחידות דיור חדשות בישוב.

## המושב כיום
התושבים עוסקים במגוון עיסוקים באזור ובחקלאות: ישנם מטעי תמרים, גידולי שדה כגון פלפלים ועוד. חלק מן התושבים עובדים ביישובי הסביבה ובירושלים.

ביישוב מוסדות המספקים שירותים כגון: צרכנייה, מרפאה, בית כנסת, מקווה, ברכת שחייה, מוסך, מספרה, סטודיו לעיצוב גרפי, קליניקה לנטורופתיה וייעוץ לאורח חיים בריא.

## אתרים בקרבת היישוב
* **[[אנדרטת הנ"ד]]** - הממוקמת כקילומטר מדרום ליישוב היא אנדרטה בדמות אותיות "נד" לזכרם של 54 חיילי גדוד 890 "אפעה" של הצנחנים ו-10 אנשי צוות אוויר שנהרגו כאן באסון הנ"ד - התרסקות מסוק במהלך תרגיל עוצבתי משולב בשנת 1977.
* **[[שמורת נחל ייט"ב]]** - המקיפה את הקטע הקניוני של נחל ייט"ב (ואדי אל-עוג'א), הכוללת בתחומה מערות, מצוקים, שרידי אמות מים ומעיין גדול (עין אל-עוג'א). ממוקמת כ-4 ק"מ ממערב ליישוב.

## קישורים חיצוניים

* ייט"ב, באתר המועצה האזורית בקעת הירדן

## הערות שוליים

*
קטגוריה:בקעת ייט"ב
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:היאחזויות נח"ל
קטגוריה:מועצה אזורית ערבות הירדן
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם אישים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1970
קטגוריה:מושבים ביהודה ושומרון
משואה (מושב)

**מַשּׂוּאָה** היא התנחלות ומושב שיתופי השייך לארגון יישובי העובד הציוני ונמצא בתחום מועצה אזורית בקעת הירדן.
היישוב נמצא בבקעת נחל תרצה סמוך למפגשו עם בקעת הירדן, למרגלות הר הסרטבה.

## היסטוריה
המושב עלה לקרקע ב-1 בינואר 1970 כהיאחזות נח"ל שאויש בידי גרעין דתי. בקיץ 1971 הושלם קידוח מים עבור ההיאחזות.

המקום אוזרח במאי 1974 בידי גרעין של העובד הציוני והפך למושב. לקראת האזרוח הכשירה הקרן הקיימת את הקרקע ומשרד השיכון הקים 33 יחידות דיור. שטח המושב היה כ-4000 דונם ויועד בעיקר לגידול ירקות, מטעים וגידול תרנגולי הודו. בשנת 1979 צבר המושב חובות כבדים. התושבים התלוננו שהאדמות שהוקצו להם באיכות גרועה וכי אספקת המים והחשמל אינה יציבה. מצב זה נמשך לאורך שנות ה-80. לאורך השנים המושב ניסה לגייס מתיישבים נוספים. בשנת 1980 הוסב אתר ההיאחזות לבית הספר האזורי.

בשנות ה-90, במסגרת הסדר חובות המושבים ובעקבות "חוק גל" נמחקו רוב חובות המושב.

בשנת 1999 בנתה חברת מקורות מאגר מים למושב.

באביב 2019 פקד את המושב משבר חמור, בעקבות מחסור במים, עקב שילוב של תשתיות מים וחשמל ירודות שגורמות להפסקות חשמל ולתקלות שאיבה, ובנוסף צמצום של מכסות המים.

## מקור שם הישוב
שמו של המושב ניתן לו על-שם המשואות שהיו מדליקים בימי בית שני לציון ראש חודש ומועדים על פסגת קרן סרטבה הסמוכה.

## אתרים בקרבת היישוב
* **[[אלכסנדריון]]** (סרטבה) - הר דמוי חרוט המתנשא מעל עמק הירדן התחתון, כשלושה ק"מ דרומית למושב. בראש ההר ממוקם מבצר האלכסנדריון שנבנה בשנת 90 לפנה"ס בידי אלכסנדר ינאי
* **[[תל אל-מזר]]** - אתר ארכאולוגי

## קישורים חיצוניים

* משואה, באתר מועצה אזורית בקעת הירדן
* משואה, באתר תיירות בקעת הירדן

## הערות שוליים

קטגוריה:מושבים
קטגוריה:היאחזויות נח"ל
קטגוריה:מועצה אזורית ערבות הירדן
קטגוריה:מושבי העובד הציוני
קטגוריה:בקעת תרצה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1970
קטגוריה:בקעת הירדן
קטגוריה:מושבים ביהודה ושומרון
יפית

ממוזער|יפית-מבט מן האוויר. (ויקיאוויר)|250px
**יָפִית** היא התנחלות ומושב שיתופי בבקעת הירדן, למרגלות הסרטבה. היישוב, השייך לתנועת המושבים הוא חלק ממועצה אזורית בקעת הירדן. שמו ניתן לו על שמו של סא"ל יוסי יפה – מפקד גדוד בחטיבת הצנחנים, מכובשי העיר העתיקה בירושלים במלחמת ששת הימים, שנהרג בעלות רכבו על מוקש באזור ניצנה שבנגב.

## היסטוריה
היישוב הוקם בספטמבר 1979 על ידי עולים מליון שבצרפת, ובסוף 1980 היו במושב שלוש עשרה משפחות, כולם עולים מצרפת. לכל משפחה היה כרם של חמישה דונם ו-20 דונם של גן ירק. בשנת 1983 עלה מספר המשפחות ל-19. בשנת 1984 שקע המושב לחובות כבדים. ב-1992 הצטרפו למושב עולים מרוסיה. בשנת 2001, בעקבות האינתיפאדה השנייה, עזבו חלק מהתושבים את היישוב.

יפית הוקמה כיישוב חקלאי, אך הניסיון לפתח אותה לא צלח, מאחר שהמייסדים עלו לישראל ללא כל רקע באגרונומיה. כיום רוב התושבים עובדים מחוץ ליישוב, למעט מספר מצומצם של תושבים המחזיקים מטע תמרים סמוך, בית אריזה לפרחים ומעט משק חי. בין תושבי היישוב יש חילונים וגם דתיים.

## קישורים חיצוניים

*יפית, באתר המועצה האזורית בקעת הירדן

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1980
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:מועצה אזורית ערבות הירדן
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם אישים
קטגוריה:יישובים הקרויים על שם חללי מערכות ישראל
קטגוריה:מושבים ביהודה ושומרון
נעמה (מושב)

**נַעֲמָ"ה** (שם קודם: **נעמי**) הוא התנחלות ומושב חקלאי צפונית ליריחו. הוא היישוב הדרומי ביותר במועצה אזורית ערבות הירדן, כשני קילומטרים מצפון ליריחו. הוא שייך לתנועת המושבים. זהו היישוב היחיד הנמצא ממזרח לכביש 90 באזור הבקעה, מלבד קדם ערבה.

## הקמה
ממוזער|250px|מועדון החברים במושב
המושב הוקם ב-1982 בערבת-יריחו, כ-3 ק"מ צפונית לח'רבת אל-מפג'ר. היישוב נקרא בראשיתו "נעמה", אך שמו הוחלף על ידי ועדת השמות ל"נעמי" בטענה ששם עברה נעמי בדרכה עם רות המואביה חזרה לבית לחם שביהודה. לאחר מלחמת לבנון השנייה הובילה ליאורה חסון, אחת מתושבות היישוב, שבנה  נפל במלחמה, מאבק לשינוי השם באופן רשמי ל**נעמ"ה** - **נוער עברי מיישב הבקעה**.

המושב הגיע בראשית שנות ה-90 לגודל של 45 משפחות. בשנת 2013 היו כל 45 הבתים במושב מאוכלסים והוחל בהכנת מגרשים ל-21 בתים בהרחבה עבור בני היישוב. בהמשך הוכשרו שטחים נוספים לקליטת תושבים חדשים שאינם בנים חוזרים. בעשורים הראשונים של המאה ה-21 נהנה המושב מביקוש גבוה לקליטה ומגדילת האוכלוסייה הצעירה. כיום מונה המושב כ-80 בתי אב.

## תרבות ותעסוקה
תושבי נעמה עוסקים בעיקר בתחום החקלאות, בגידול תמרים, תבלינים ירוקים, מטעים, וירקות. בשל הקרבה לעיר ירושלים, רבים מתושבי המושב עוסקים במקצועות חופשיים בעיר.

צוות תרבות וקהילה מפיק פעילויות תרבות לחברי המושב, הכוללות ציון משותף של מועדי וחגי ישראל, טיולים מאורגנים ברחבי הארץ ובילוי משותף במועדון החברים.

במושב פועלים מעון יום, גן ילדים, גני משחקים, מגרשי ספורט, ג'ימבורי, בריכת שחייה, חדר כושר, מועדון חברים ומועדון נוער.
מרכז|520px|ממוזער|מבט פנורמי על היישוב

## קישורים חיצוניים

* נעמה, באתר מועצה אזורית בקעת הירדן
* נעמה, באתר תיירות בקעת הירדן

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1982
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:מועצה אזורית ערבות הירדן
קטגוריה:יישובים בישראל ששמם הוחלף
קטגוריה:יישובים באזור ים המלח
קטגוריה:בקעת הירדן
קטגוריה:מושבים ביהודה ושומרון
פטריארך

**פטריארך** (מיוונית, פטרארכון: **πατήρ** (פַּטֵר), אב; **ἄρχων** (ארכון), מנהיג; בעברית: אב) הוא תואר הניתן לאבי משפחה מורחבת. בנצרות, בכנסייה היוונית-אורתודוקסית, הכנסייה האוריינטלית, הכנסייה הקתולית, הכנסייה הארמנית והכנסייה האשורית המזרחית, משמעות המונח היא הבישוף הבכיר ביותר.

הפטריארך שולט בשטח הנקרא פטריארכיה. היסטורית, פטריארכים היו לעיתים קרובות גם אתנרכונים – אנשי הדת הבכירים ביותר במדינה או ארץ מסוימת, אך אין הדבר כך בכל זרמי הנצרות. בכנסיות האוריינטליות הפטריארך הוא עצמו האפיפיור; בכנסייה המורמונית פטריארך הוא המקביל לכומר.

## בישראל
בישראל מכהנים שלושה פטריארכים. היררכיית הכבוד שלהם נובעת מהוותק ההיסטורי הרציף בארץ ישראל של הקהילה אותה הם מייצגים. לפיכך סדר החשיבות הוא: הפטריארכיה היוונית-אורתודוקסית של ירושלים, הפטריארכיה הארמנית של ירושלים והפטריארכיה הלטינית של ירושלים.

## ראו גם
* הפטריארך האקומני של קונסטנטינופול
* פטריארך אנטיוכיה
* הפטריארכיה הלטינית של ירושלים
* פטריארכיה
* הפטריארכיה הארמנית של ירושלים
* הפטריארכיה היוונית-אורתודוקסית של ירושלים

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:תארים ותפקידים דתיים
קטגוריה:אנשי דת נוצרים
קטגוריה:גברים
שדה משה

**שְׂדֵה מֹשֶׁה** הוא מושב בחבל לכיש ליד העיר קריית גת השייך למועצה אזורית לכיש.

המושב הוקם ב-1956 בסיועה של יק"א, על אדמות הכפר הערבי הנטוש עיראק אל-מנשייה. הוא נקרא על שמו של מוריס הירש (הברון הירש) שהיה ממייסדי יק"א, ונקרא תחילה "שדה ישעיהו" על שם ישעיהו פרס.

המושב בעל צביון חילוני, אולם מתגוררים בו גם תושבים שומרי מסורת.

## קישורים חיצוניים

* אתר המושב
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1956
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:יישובי חבל לכיש
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם אישים
קטגוריה:מושבים במחוז הדרום
נהורה

**נְהוֹרָה** הוא יישוב קהילתי כפרי במישור החוף הדרומי ליד העיר קריית גת השייך למועצה אזורית לכיש.

## היסטוריה
נהורה הוקמה בשנת 1955 כחלק מהקמת מועצה אזורית לכיש ונועדה להיות מרכז שירותים ליישובים מסביב, על כן הוקמו בה מרכז מסחרי, בית ספר אזורי, בית תרבות ומוקמו בה משרדי המועצה האזורית.
היישוב הוקם על פי תוכנית מהפכנית וראשונה בהקמת מרכז כפרי שישרת את המושבים שבקרבתו.

בנהורה בניין המועצה האזורית ומוסדות ציבור, בית ספר יסודי ממלכתי, אולם תרבות ומופעים, מגרש טניס, מגרש כדורגל אזורי, מגרש כדורסל, מעון יום, ספריה אזורית, בריכה אזורית, מרכז יום לישיש, מרפאה אזורית.

ביישוב מתגוררים מעל ל-1,500 תושבים והוא היישוב הגדול ביותר במועצה האזורית לכיש.

שמו של היישוב נגזר מהמילה "נהרה" שפירושה אור גדול.

בחודש מאי 2024 אושרה (להפקדה) תוכנית המגדילה את היישוב ל-500 יח"ד.

File:נהורה-ביתכנסת.jpg|בית הכנסת המרכזי ביישוב
File:Lakhish Regional Council Building in Nehora.png||מבנה המועצה האזורית ביישוב
File:Nehora (997009326547005171.jpg|ילדים בנהורה, 1959
File:Nehora (997009326507505171.jpg|בית הספר היסודי בנהורה, 1959

## קישורים חיצוניים

*
* נהורה, באתר מועצה אזורית לכיש
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: יישובים קהילתיים
קטגוריה:יישובי חבל לכיש
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1955
קטגוריה:מרכזים אזוריים
קטגוריה:מישור החוף הדרומי: יישובים קהילתיים
שדה דוד

**שְׂדֵה דָּוִד** הוא מושב חקלאי במישור החוף הדרומי בין הערים קריית גת ושדרות. המושב נמצא בתחומי המועצה אזורית לכיש ומשתייך לתנועת העובד הציוני. הוא נקרא על שם זלמן דוד לבונטין.

המושב הוקם בשנת 1955 כחלק מיישוב חבל לכיש על ידי עולים ממרוקו.
[ממוזער|גן זיכרון שהוקם על ידי תושבי שדה דוד, לזכר רפ"ק [ארנון זמורה, שנפל במבצע לחילוץ חטופים מעזה במלחמת חרבות ברזל 2024.]]
בשנת 2016 הוקמה בו שכונת הרחבה חדשה, עם אוכלוסייה צעירה ומגוונת יותר.

ענפי המשק העיקריים שלו הם גידולי ירקות, פלחה וחממות לפרחים.

## קישורים חיצוניים
* שדה דוד, באתר מועצה אזורית לכיש
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1955
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:יישובי חבל לכיש
קטגוריה:מושבי העובד הציוני
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם אישים
קטגוריה:מושבים במחוז הדרום
קטגוריה:מישור החוף הדרומי: מושבים
שחר (מושב)

ממוזער
ממוזער
ממוזער
**שַׁחַר** הוא מושב חקלאי במישור החוף הדרומי (שלושה קילומטרים ממערב לקריית גת) השייך למועצה אזורית לכיש.

## היסטוריה
המושב הוקם ב-26 במאי 1955 בידי עולים מצפון אפריקה, אליהם הצטרפו מספר משפחות מקוצ'ין שבמדינת קרלה שבהודו ולאחר מכן גם מעיראק. שחר הוא המושב השישי שנבנה בחבל לכיש. הוא נבנה על חלק מאדמות אל-פאלוג'ה במסגרת יישוב חבל לכיש. שמו של היישוב ניתן לו כאות לשחר ההתיישבות בחבל לכיש.

שחר הוא מושב חקלאי, השייך לתנועת המושבים. במושב פועלת תנועת הנוער "התנועה החדשה" (כמו בשאר יישובי המועצה). התנועה מכשירה מדי שנה שין-שין מטעמה תחת גרעין עודד המגיע לשרת במושב. במושב יש מועדון, צרכנייה, מזכירות, שני מגרשי ספורט ושני בתי כנסת. מועדון המושב משמש לפעולות של תנועת הנוער, לחגים ולאירועים שונים של הקהילה.

חקלאי המושב היו בין הראשונים בישראל שעברו לגידול פרחים בקנה מידה בין-לאומי, כמו גם לגידול צמחי בית. עד היום, במושב קיימות מספר משתלות המשווקות צמחי בית, סחלבים, ורדים, גפנים וירקות למקומות ברחבי הארץ ואף מחוץ לה. עם הקמת ההרחבה ביישוב בשנת 1999, הוקם פרויקט חממות מטעם משרד החקלאות לחברי המושב שחפצו לקחת בו חלק.

האוכלוסייה ביישוב מעורבת וכוללת חילונים לצד מסורתיים ודתיים. היישוב מונה כ-165 משפחות הבנויות ממייסדי המושב הגרים במשקים, ומדורות ההמשך והזוגות הצעירים המתגוררים בהרחבה.

בשנת 2017 יצא לאור ספר לכבוד חגיגות 60 שנים להקמת שחר ובו כתובים סיפורי החיים והעלייה של כל מייסדי המושב. המושב ידוע במספר החממות הרב שבו. כל נחלה החזיקה בעבר משק עובד. חקלאי המושב זכו לשבחים רבים ממספר אישים וחברי ממשלה, שנהגו לסייר במושב בין היתר בשל ההצלחה הגדולה של גידול ושיווק הוורדים וצמחי הבית בתנאי מזג האוויר הקשים והתמודדות עם תכולת המשאבים הנמוכה בתקופת הקמתו. בין המבקרים: ראשי הממשלה דוד בן-גוריון ולוי אשכול, הנשיאים עזר ויצמן ויצחק נבון ושרי הממשלה שולמית אלוני ואריה לובה אליאב שנמנה ממייסדי חבל לכיש. כמה מחברי שחר יוצאי קוצ'ין הצטרפו לביקור של עזר ויצמן בהודו כאשר כיהן כנשיא.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:יישובי חבל לכיש
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1955
קטגוריה:מושבים במחוז הדרום
קטגוריה:מישור החוף הדרומי: מושבים
זוהר (מושב)

**זוהר** (**זֹהַר**) הוא כפר שיתופי חקלאי במישור החוף הדרומי. היישוב נמצא כ-6 ק"מ מערבית לצומת פלוגות, בתחומי המועצה האזורית לכיש ומשתייך לתנועת האיחוד החקלאי.
היישוב הוקם בשנת 1956 ויושב על ידי עולים מאלג'יריה ומתוניסיה. במהלך השנים הצטרפו אליו עולים שלא נקלטו ביישובים אחרים (מסיבות לוגיסטיות) מעיראק, הונגריה, רוסיה ועוד.

הקמת הבסיס של יישוב והיישוב עצמו נעשתה על ידי גורמים רבים. הבולטים ביניהם היו מקורות (חברת המים הלאומית), גרעיני נח"ל שהתיישבו בסביבה, איחוד הקבוצות והקיבוצים ומועצת הכפריים השיתופיים. טרם קום המדינה באזור היישוב התמקם בסיס שדה של הפלמ"ח במשך כחצי שנה.

בשנות ה-50 וה-60 סבל היישוב מהתקפות פידאיון רבות שבאו מכוון רצועת עזה.

תחילה השתייך היישוב לחטיבת איחוד הקבוצות והקיבוצים שפעלה תחת תנועת העובד הציוני. עם הפיכת החטיבה לתנועה עצמאית זוהר עבר לתנועת האיחוד החקלאי (שהוקמה באמצעות איחוד מספר גופים, ביניהם מועצת הכפריים השיתופים שזוהר היה חבר אף בה. איחוד גופים אלה התקיים במקביל להפיכת החטיבה לתנועה עצמאית). במהלך השנים זוהר השתלב באיחוד החקלאי. בשנת 1965 זוהר היה מהכפריים הבולטים של התנועה שלקחו חלק במאבק נגד חוק המושבים (יחד עם כל יישובי האיחוד החקלאי) שלבסוף צלח, ובשנות ה-70 וה-80 זוהר לקח חלק נרחב בהקמת תנועת הנוער של האיחוד החקלאי.

מהבחינה החקלאית תנאי הגידול ביישוב הם אופטימליים לרוב הגידולים הנפוצים בישראל. טמפרטורה נוחה, אדמה כבדה וכמות משקעים רבה. השטח החקלאי של היישוב גדול מאוד אך יש שטחים שנמצאים בטריטוריית היישוב ולא בבעלותו או בבעלות חבריו, או כאלה שנחכרו/הושכרו לגורמים חיצוניים לשנים רבות (חלק מהשטחים החקלאים של היישוב נמצאים בתחומי המועצות האזוריות שער הנגב ומרחבים).

אגם זוהר הוא אגם מלאכותי (במקורו טבעי) ששטחו כ-1,200 דונם והוא בעל יכולת להכיל כ-7 מיליון קוב מים. הקמת האגם החלה בשנת 1949. והוא אחד ממאגרי המים הגדולים בישראל, על כן גם המוביל הארצי עובר בשטחו של היישוב.

## קישורים חיצוניים
*
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1956
קטגוריה:יישובי האיחוד החקלאי
קטגוריה:מושבים במחוז הדרום
קטגוריה:מישור החוף הדרומי: מושבים
אביגיל (יישוב)

**אביגיל** היא התנחלות בגוש מעון-כרמל בתחום מועצה אזורית הר חברון, שהוקמה בשנת 2001 כמאחז, ובספטמבר 2023 הוסדר כהתנחלות. היישוב שוכן על גבעה בין סוסיא למעון.

## היסטוריה
אביגיל הוקמה בערב יום הכיפורים תשס"ב (2001) כאשר אלישע מדן, בנו של הרב יעקב מדן, עבר להתגורר במקום לאחר שהציב במקום אוטובוס. אחר כך הצטרפו אליו פעילים נוספים, שהחלו בהכשרת השטח והקמת מבנים.

מיד לאחר הקמת המאחז הוצאו צווי הפסקת עבודה למקום על ידי המנהל האזרחי, מאחר שהבנייה נעשתה בלא תוכנית מתאר ואישורים. צווי הפסקת העבודה לא מומשו.

במפת הדרכים מ-2003, הייתה התחייבות של ראש הממשלה אריאל שרון לפנות 26 מאחזים, בהם אביגיל. ההתחייבות לא מומשה.

בדצמבר 2013 ביקר במאחז שר הביטחון משה יעלון, והכריז שעבודת המטה להכשרת המאחז נמצאת בעיצומה. המהלך להכשרת המאחז נתקל בקשיים משפטיים, מאחר ששבעה בתים במאחז נמצאים בשטח אש 918, שב-1999 פונה מיושביו.

בפברואר 2023 החליט הקבינט המדיני ביטחוני להכשיר את היישוב, ובכך ישונה מעמדו ממאחז להתנחלות. כחלק מתהליך ההכשרה פרסם המינהל האזרחי את מפות ההתנחלות המתוכננת, ולפיהן שטחה יהיה 201 דונם, לעומת שטח המאחז שהוא 75 דונם.

ב-6 בספטמבר 2023 חתם אלוף פיקוד מרכז יהודה פוקס על צו הקובע את אביגיל כיישוב במועצה אזורית הר חברון.

היישוב נקרא על שמה של אביגיל, אשת נבל הכרמלי שעל פי המקרא התגוררה במעון המקראית שמזוהה באתר סמוך.

באביגיל מתגוררות, נכון לשנת 2025, 61 משפחות. במקום קיימים כמה מבני קבע, בית כנסת, מקווה, גן ילדים, פעוטון וכן פועלים בו מספר עסקים עצמאיים. עד שנת 2008 פעל ביישוב דיר עזים שסיפק חלב למחלבה בסוסיא.

כחלק מהסכסוך הישראלי פלסטיני, בין תושבי אביגיל לבין שכניהם הפלסטינים אירעו תקריות אלימות הדדיות לאורך השנים.

### עתירות לבג"ץ
פלסטינים מהאזור עתרו לבג"ץ בבקשה להוצאת צו לפינוי המאחז, בטענה לזכויות בקרקע מכוח עיבוד רב שנים. בג"ץ הוציא צו ביניים שהקפיא את עבודות הפיתוח עד לבירור מעמד הקרקע. הדיונים נמשכו כשנתיים וחצי, בסופם נמחקה העתירה לאחר שנקבע שהמאחז שוכן על קרקע שהוכרזה כאדמות מדינה.

בשנת 2013 הוגשה עתירה נוספת לבג"ץ בטענה שבאזור הוקמו חמישה מבנים על קרקע פרטית, כי כביש הגישה למאחז עובר על קרקע פרטית וכי המנהל האזרחי מונע או אינו דואג לגישה חופשית של בעלי קרקע באזור לאדמותיהם. המדינה השיבה כי כביש הגישה בתהליכי הסדרה, ניתנת לבעלי קרקע גישה נאותה ופונו המבנים נשואי העתירה, והעתירה נדחתה.

## מעיינות
סמוך לאביגיל מצויים שני מעיינות מים:
* "עין אל ביד'א" (בערבית: "המעיין הלבן") נמצא כק"מ מצפון למאחז. לפי משרד האו"ם לתיאום עניינים הומניטריים, מימי המעיין שימשו בעבר את הפלסטינים תושבי האזור להשקיה ולצאן, וכיום תושבי אביגיל עושים בהם שימוש.
* המעיין הנסתר מעין ובריכת מים קטנה החבויה בתוך מערה במעלה כביש הגישה ליישוב.

## גלריה

Avigail4.jpg|שלט הכוונה ליישוב
Avigail6.jpg|תמונה מכביש הגישה ליישוב


## קישורים חיצוניים
*הדף של היישוב אביגיל באתר האינטרנט של מועצה אזורית הר חברון
* 
*

## הערות שוליים

קטגוריה:מועצה אזורית הר חברון
קטגוריה:התנחלויות ביהודה ושומרון
קטגוריה:מאחזים שהוסדרו
קטגוריה:ישראל: יישובים
קטגוריה:גוש מעון-כרמל
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם אישים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-2001
אליאב

**אֱלִיאָב** (נקרא בעבר "**חָרוּב**" וגם "**כֶּרֶם עַמִּי**") הוא יישוב קהילתי מעורב דתי-חילוני המצוי במזרח חבל לכיש ושייך למועצה אזורית לכיש.

## היסטוריה
הגרעין המייסד של היישוב, כ-13 משפחות, הוקם בשנת 2003 על ידי תנועת אור בשם "גרעין חרוב", ובשנת 2004 עלה הגרעין לקרקע באתר קרוואנים זמני בתוך שטחו של המושב שקף.

שמו הראשון של היישוב, "חרוב", ניתן לו בגלל עצי החרוב הגדלים באזור. כעבור מספר שנים, עקב הדמיון לשמו של היישוב כפר חרוב, בדרומה של רמת הגולן, החליטה ועדת השמות הממשלתית לשנות את שמו ל"כֶּרֶם עַמִּי". ב-22 ביוני 2011 נעתרה ועדת השמות הממשלתית לבקשתם של תושבי המקום, ושמו של היישוב הוסב לשם "אליאב", לזכרו של לובה אליאב, אשר עסק רבות בפיתוח ההתיישבות בחבל לכיש. אליאב הלך לעולמו ביום בו הונחה אבן הפינה ליישוב.

לאחר תקופה בת כ-9 שנים במהלכן התגוררו בני הגרעין המייסד באתר זמני, החלה במרץ 2013 העלייה לקרקע ליישוב הקבע על גבעת "אליאב", הממוקמת בסמיכות למושבים אמציה ושקף וליישובים כרמי קטיף ובני דקלים.

## היישוב כיום
ביישוב מתגוררות משפחות חילוניות, מסורתיות ודתיות המנהלות חיים קהילתיים משותפים בתחומי החינוך, היהדות והתרבות. כחלק מהיותו יישוב מעורב, הוא חבר במיזם מרק"ם המאגד יחדיו את כלל הקהילות המעורבות בישראל.

היישוב מנוהל כאגודה שיתופית ומוגדר כיישוב תומך סביבה והוא חלק מהמרחב הביוספרי בשפלת יהודה. התכנון והבניה ביישוב מבוססים על עקרונות שימור הסביבה.

נכון למאי 2016 חברות באגודה השיתופית אליאב כ-120 משפחות, מתוכן כ-70 כבר מתגוררות ביישוב הקבע ועוד כ-10 בתים נמצאים בתהליך בנייה. במהלך שנת 2016 שווקו כ-90 מגרשים נוספים במסגרת שלב ב' של פיתוח היישוב.

## מסגרות חינוך בלתי פורמלי
ארגון הנוער צמרת פעל ביישוב עד לשנת 2019 וקיים פעילויות משותפות לילדי היישוב - דתיים וחילונים. החל משנת 2020 פועל ביישוב שבט "חרוב" של הצופים, במתכונת פעולות לאוכלוסייה משולבת לדתיים וחילונים (תחת "עדת הצופים"). השבט באליאב שייך להנהגת יהודה (ולא להנהגת דרום) נוכח קיומם של שבטים משלבי דתיים-חילונים נוספים בהנהגה זו (בנס-הרים ובכפר-אדומים).

בשטח אשר שימש את גרעין היישוב במושב שקף פעלה בעבר שלוחת אליאב של המכינה קדם-צבאית מיתרים לכיש. 

## קישורים חיצוניים

*אליאב, באתר המועצה האזורית לכיש
*

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:ישראל: יישובים
קטגוריה:ישראל: יישובים קהילתיים
קטגוריה:יישובי חבל לכיש
קטגוריה:יישובים במחוז הדרום
קטגוריה:יישובי תנועת אור
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם אישים
קטגוריה:הנצחת אריה אליאב
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-2004
יד נתן

**יַד נָתָן** הוא מושב במישור החוף הדרומי ליד הערים קריית גת ואשקלון. המושב נמצא בתחומי המועצה אזורית לכיש ומשתייך לתנועת התנועה הציונית.
## היסטוריה
המושב הוקם בשנת 1953 על ידי עולים מהונגריה ונקרא בשנותיו הראשונות "זיכרון נתן". היישוב נקרא על שמו של נתן אוטו קומוי, מנשיאי ההסתדרות הציונית בהונגריה שנרצח בשנת 1945 על ידי אנטישמים. במושב כשבעים בתי משק ומתגוררות בו כמאה משפחות נוספות בהרחבה.

היישוב הוקם במקום בו שכן הכפר הערבי בית עפה. במלחמת העצמאות נתפס בית עפה על ידי צבא מצרים. במקום התרחשו ביולי 1948 קרבות קשים בין צה"ל לצבא המצרי שפלש לתחומי המדינה היהודית הריבונית. לאחר כיבוש משטרת עיראק סווידאן הסמוכה נכבש הכפר סופית. תושביו, שנמלטו במהלך הקרבות, לא הורשו לחזור אליו לאחריהם, ורכושם הוכרז נכסי נפקדים. בצפון המושב, מאחורי חלקת החממות, ישנה אנדרטה לחללי חטיבת גבעתי וחיל הים שנפלו בקרב על כיבוש הכפר.

## קישורים חיצוניים

*

## הערות שוליים

*
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1953
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:יישובי חבל לכיש
קטגוריה:מושבי העובד הציוני
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם אישים
קטגוריה:מושבים במחוז הדרום
קטגוריה:מישור החוף הדרומי: מושבים
מנוחה

**מְנוּחָה** הוא מושב בחבל לכיש השייך למועצה אזורית לכיש. אוכלוסיית המושב כוללת כ-600 תושבים, ביניהם חילונים, מסורתיים ודתיים.
## היסטוריה
המושב הוקם בינואר 1953 על ידי עולים מכורדיסטן ממעברת קסטינה, שהיוו את הרוב, ומעולים מפרס ממעברת זרעין. שם המושב ניתן לו ביחד עם היישוב נחלה על שם הארגון הציוני מנוחה ונחלה שהקים את המושבה רחובות.

הרב שבתאי בן חיים כיהן כרב היישוב משנת 1955, וכן כרבו של חבל לכיש.

הרחבת המושב נבנתה על חורבות הכפר הערבי ג'סר, שתושביו ברחו בעת מלחמת העצמאות. באזור עברה הרכבת העות'מאנית למצרים.

במושב פועלות מסגרות לגיל הרך. ילדי המושב מתחנכים בבית הספר האזורי או לחלופין בקריית גת. בני הנוער לומדים אף הם בקריית גת או בכפר מנחם.

## קישורים חיצוניים

*
*

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1953
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:יישובי חבל לכיש
קטגוריה:מושבים במחוז הדרום
קטגוריה:מישור החוף הדרומי: מושבים
נוגה (מושב)

**נוגה (נֹגַהּ)** הוא מושב במישור החוף הדרומי השייך למועצה אזורית לכיש.
## היסטוריה
היישוב הוקם בשנת 1955 על ידי עולים מעיראק ומאיראן, ברובם ממעברת אגרובנק. המושב הוקם על גבי חלק מאדמות העיירה אל-פאלוג'ה, שתושביה עזבו אותה במלחמת העצמאות ולא הורשו לחזור לבתיהם. השם שניתן ליישוב הוא סמלי ופירושו - האור והנוגה בתחיית ההתיישבות היהודית-ציונית בחבל לכיש. נוגה הוא מושב העובדים הראשון בישראל שהתפרק.

החיים בשנים הראשונות לא היו קלים והתנאים במושב היו ירודים. מרבית התושבים עסקו בחקלאות והילדים הלכו ברגל לבתי הספר במושבים הסמוכים.

## קישורים חיצוניים

*

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1955
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:יישובי חבל לכיש
קטגוריה:מושבים במחוז הדרום
קטגוריה:מישור החוף הדרומי: מושבים
תלמים

**תְּלָמִים** הוא מושב קהילתי דתי השוכן במישור החוף הדרומי בין הערים שדרות וקריית גת. המושב נמצא בתחומי המועצה האזורית לכיש ומהווה את היישוב המערבי ביותר בה. הוא משתייך לתנועת המושבים. המושב הוקם בשנת 1950 על ידי עולים מהאי ג'רבה שבתוניסיה על אדמות הכפר הערבי בריר, שנחרב במהלך מלחמת העצמאות.

שם היישוב לקוח מפסוק ב: .

תלמים הוא יישוב דתי והוא כולל מוסדות חינוך דתי המשרתים את כלל תושבי האזור, כגון בית הספר היסודי "הרב קוק".

הרב הראשון של המושב היה הרב ניסים טרבלסי שהגיע גם הוא מהאי ג'רבה שבתוניסיה. היה שוחט, מוהל ומנהיג רוחני. כיהן בתפקידו כרב המושב במשך כ-50 שנה.

במהלך השנים המושב התפתח ונבנו מספר הרחבות. היום הוא כולל קרוב ל-900 תושבים. במושב מספר בתי כנסת וגם ישיבה של הרב ניר בן ארצי.

המושב כולל צרכניה, מועדון פיס, בתי כנסת, מקווה, מרפאה, בית ספר ממלכתי דתי, גן ילדים, מעון 

## קישורים חיצוניים
*
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1950
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:יישובי חבל לכיש
קטגוריה:עוטף עזה
קטגוריה:מישור החוף הדרומי: מושבים
קטגוריה:עוטף עזה: יישובים
קטגוריה:מושבים במחוז הדרום
איבו מירו יוביץ'

**איבוֹ מירוֹ יוֹביץ**' (**Ivo Miro Jović**; 15 ביולי 1950), היה אחד משלושת חברי נשיאוּת בוסניה והרצגובינה (2005–2006), כנציג הקרואטי של הפדרציה.

יוביץ' הוא חבר מפלגת האיחוד הדמוקרטי הקרואטי של בוסניה והרצגובינה.

במרץ 2005, לאחר הדחתו של דרגאן צ'וביץ' מן הנשיאות, בחר הפרלמנט ביוביץ' כמחליפו בתפקיד החבר הקרואטי בנשיאות בוסניה והרצגובינה. יוביץ' כיהן כיו"ר הנשיאות מיוני 2005.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:יושבי ראש נשיאות בוסניה והרצגובינה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סרייבו
קטגוריה:ילידי 1950
הסכם הסכימה של איינשטיין

**הסכם הסכימה של איינשטיין** הוא סימון מקוצר המשמש בחשבונות הכוללים אנליזה מתמטית ואלגברה של טנזורים. הסימון הומצא על ידי הפיזיקאי אלברט איינשטיין בשנת 1916. איינשטיין תיאר בענווה את הסכם הסכימה כ'תרומתו הגדולה ביותר למתמטיקה', תיאור משעשע וצנוע שכן מדובר במוסכמה טכנית המקלה על רישום משוואות ולא בתגלית מתמטית בעלת משמעות כלשהי.

## הקדמה
בפיזיקה, טנזור הוא עצם שיש בו מספר ערכים, והם עשויים להשתנות תחת הפעלת טרנספורמציה – אך תכונות מסוימות שלו צפויות להישמר, בעזרת כללים מסוימים שהוא מציית להם. הטנזור מאופיין בערכי רכיביו ובדרגה שלו: נוח לחשוב על דרגתו של טנזור כעל מספר האינדקסים החופשיים שלו. למשל: את הווקטור \vec{v} = \left(v_x,v_y,v_z\right)  במרחב האוקלידי \mathbb{R}^3 ניתן לכתוב בצורה v^\mu, והאינדקס \mu מקבל את הערכים \mu=x,y,z או \mu=1,2,3. הביטוי v^\mu מייצג את הווקטור כקבוצה, וכדי לקבל את רכיבי הווקטור יש להציב ערכים באינדקס. למשל, בהצבת \mu=2, יתקבל v^{2} = v_y. אינדקס כזה נקרא "אינדקס חופשי".

לטנזור יכולים להיות שני סוגי אינדקסים: אינדקסים עליונים ("קונטרה־ואריאנטיים", למשל: A^\mu) ואינדקסים תחתונים ("קו־ואריאנטיים", למשל: A_\mu). אינדקס תחתון מוגדר באמצעות המטריקה \ g_{\lambda \rho} של המרחב שבו שוכן הטנזור:a_\lambda = \sum_\rho g_{\lambda \rho} a^\rhoלטנזור מסוים יכולים להיות בו זמנית אינדקסים משני הסוגים גם יחד. למשל, לטנזור A_\sigma^{\mu \nu} יש שני אינדקסים קונטרה־ואריאנטיים ואינדקס אחד קו־ואריאנטי.

## הסכם הסכימה
לפי הסכם הסכימה, כאשר מופיע בביטוי טנזורי אותו אינדקס פעמיים – פעם אחת למעלה ופעם אחת למטה – האינדקס קשור (אינו חופשי), ויש לסכום את הביטוי על כל הערכים האפשריים שלו. למשל:
a^\lambda b_\lambda \equiv \sum_{\lambda}{a^\lambda b_\lambda}כאשר הסכום רץ על כל הערכים האפשריים שהאינדקס יכול לקבל.

לחלופין, בעזרת הגדרת הווקטור הקו־וריאנטי, ניתן לכתוב:a^\mu b_\mu \equiv a^\mu \sum_\nu g_{\nu \mu}b^\nu\equiv\sum_{\mu,\nu}g_{\mu \nu}a^\mu b^\nu

עבור מרחב אוקלידי שטוח, המטריקה שווה למטריצת היחידה: g_{ij} = \delta_{ij} = \delta^i_j (הסימן \delta_{ij} הוא הדלתא של קרונקר), ולכן בפועל אין הבדל בין אינדקסים עליונים לאינדקסים תחתונים. במרחבים טנזוריים כלליים אין זה נכון, ויש להקפיד על מיקומו של האינדקס. לדוגמה, בתורת היחסות הפרטית, שבה המטריקה היא g=\operatorname{diag}(1,-1,-1,-1), תוצאת סכימה יכולה להיות:a^\mu b_\mu = \sum_{\mu=0}^{3}{a^\mu b_\mu} = a^0 b_0 + a^1 b_1 + a^2 b_2 + a^3 b_3 = a^0 b^0 - \left( a^1 b^1 + a^2 b^2 + a^3 b^3 \right)

## נגזרות
כאשר אינדקס מופיע אחרי פסיק המשמעות היא שגוזרים נגזרת חלקית לפי הקואורדינטה המתאימה:

.A_{\mu,\nu} := \partial_\nu A_\mu = \frac{\partial A_\mu}{\partial x^\nu}

כאשר אינדקס מופיע אחרי נקודה פסיק המשמעות היא שגוזרים נגזרת קווריאנטית לפי הקואורדינטה המתאימה:
* A^{\nu}_{;\mu} := \nabla_\mu A^\nu = \partial_\mu A^\nu + \Gamma^{\nu}_{\mu \rho} A^\rho
* B_{\nu;\mu} := \nabla_\mu B_\nu = \partial_\mu B_\nu - \Gamma^{\rho}_{\mu \nu} B_\rho
* C^{\nu}_{\sigma ; \mu} := \nabla_\mu C^\nu_\sigma = \partial_\mu C^\nu_\sigma + \Gamma^\nu_{\mu \rho} C^\rho_\sigma - \Gamma^\rho_{\mu \sigma} C^\nu_\rho  
כאשר \Gamma הם סמלי כריסטופל.

## ראו גם
* טנזור
* חשבון טנזורים
* אלגברה ליניארית
* תורת היחסות הכללית

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תורת היחסות
קטגוריה:אלברט איינשטיין
קטגוריה:סימנים מתמטיים
קטגוריה:טנזורים
כפר ים

ממוזער|250px|כפר ים
**כפר ים** הייתה התנחלות בגוש קטיף, אשר הוקמה ב-1983 על חוף הים התיכון במעמד של התיישבות בודדים.

בשיאו היישוב מנה ארבע משפחות וכמה רווקים שהתפרנסו בעיקר מחקלאות. עם השנים עזבו כמה תושבים את המקום. שעיה דויטש, תושב היישוב, נרצח בו במהלך האינתיפאדה הראשונה.

היישוב פונה ב־18 באוגוסט 2005 במסגרת יישום תוכנית ההתנתקות.

## היסטוריה
בתי היישוב הראשונים שימשו בעבר כפר נופש לקצינים מצריים במהלך שליטת מצרים ברצועת עזה. בחלקו הדרומי של היישוב נמצא תל עתיק (תל אלג'ינאן) שהיה מיושב בתקופת הברונזה התיכונה ובראשית תקופת ההתנחלות של שבטי ישראל.

ההתנחלות הוקמה ב-1983 על ידי שתי משפחות. ב-1985 הצטרפה משפחה נוספת שהתיישבה בחלק הדרומי של היישוב וב-1996 התיישבה משפחה רביעית ביישוב.

במשך השנים שמר היישוב על צביונו המיוחד, ועל מיעוט התושבים במקום.

## קישורים חיצוניים

*כפר ים, באתר "מרכז קטיף"

## הערות שוליים

קטגוריה:התנחלויות שפונו במהלך תוכנית ההתנתקות
קטגוריה:גוש קטיף: יישובים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1983
ארטישוק ירושלמי

שמאל|ממוזער|202px|דוכן בטטה קסבייה בשוק
ה**ארטישוק הירושלמי** (גם: **חמנית הפקעות**, **אגס אדמה** או **טופינמבור**; שם מדעי: *Helianthus tuberosus*) הוא צמח עשבוני רב שנתי קל לגידול, ממשפחת המורכבים, המצוי בצפון אמריקה. הארטישוק הירושלמי הגיע לאירופה מאמריקה הצפונית בתחילת המאה השבע עשרה.

בניגוד לרוב הפקעות, אבל בדומה לחברים אחרים במשפחת המורכבים (הכוללת את הארטישוק ה"אמיתי"), הפקעות מאחסנות את הפחמימה אינולין במקום עמילן. משום כך, הם מקור חשוב של אינולין וגם פרוקטוז עבור התעשייה.

## אטימולוגיה
הארטישוק הירושלמי למעשה אינו ארטישוק וגם אין לו כל קשר עם ירושלים. שמו העברי התקני הוא **חמנית הפקעות**, והוא מין השייך לסוג חמנית (*Helianthus*). מקור הכינוי העממי "ארטישוק" בא מטעמה של הפקעת, המזכיר טעם ארטישוק. התוספת "ירושלמי" נובעת מהשם שניתן לצמח באיטלקית - Girasole, שהוא גם שמה של החמנית בשפה זו, על ידי מתיישבים ממוצא איטלקי בצפון אמריקה. מכאן שובש השם ל-Jerusalem בפי המתיישבים ממוצא אנגלי.

כבר בשנת 1855 פרסם הנסלי וודגווד מאמר על שגיאות אטימולוגיות ובו כתב: "ארטישוק ירושלמי (זן של חמנית), מאיטלקית, ג'ירזולה (girasole)". הפרח שפורח מפקעת "הארטישוק הירושלמי", דומה במעט בצבעיו ובצורותו לחמנית. המילה חמנית באיטלקית, ג'ירזולה, מזכירה בצליליה את שמה האנגלי של ירושלים – Jerusalem. דמיון צלילי זה, הוליד את הטעות הראשונה בשם הצמח".

הירק מקובל מאוד במטבח המרוקאי, ומשם נעשה מוכר ונפוץ בארץ, ומכונה בפי יהודי צפון אפריקה "בטטה קֶסְבִּיָיה", שמשמעותו בערבית מרוקאית הוא: תפוח אדמה של קנה, שכן גבעול הצמח מזכיר בצורתו קנה. כמו כן הארטישוק הירושלמי ידוע בשמות נוספים; בפי יהודים יוצאי מצרים הוא מכונה "טרטופה" ובפי יהודים יוצאי טורקיה הוא ידוע בשם "דומלאן".

## היסטוריה
ארטישוקים ירושלמיים עובדו על ידי האינדיאנים לפני הופעת האירופאים. הצרפתי סמואל דה שמפלן מצא גידולים של ירקות אלו באזור קייפ קוד בשנת 1605.

## אופן גידול
ארטישוק ירושלמי הוא צמח מהיר-גידול המגיע בקלות לגובה של כ-2 מטרים. לעיתים קרובות הבעיה היא לא איך לגדלו אלא איך לבלום את גידולו מרגע שהשתרש, שכן גודלו של הצמח, וכמות העלווה באים על חשבון יבול הפקעות. הוא זקוק לשמש מלאה או לחצי יום שמש, כמו כן ניתן להשאיר את הפקעות באדמה ולהוציאן רק בשעת הצורך, אך בצורה זו יש ירידה באיכות הפקעות עם הזמן, שכן יש לדשן את האדמה ולדלל את צפיפות הפקעות כדי להמשיך ולשמור את איכותן של הפקעות.


תמונה:Sunroot flowers.jpg|פרחי ארטישוק ירושלמי
תמונה:Tobinambur1.jpg|פקעות ארטישוק ירושלמי
תמונה:Sunroot top.jpg|גבעול ופרחים של הצמח
 

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:ירקות שורש
זפירוס

[ממוזער|שמאל|300px|זפירוס ופלורה (כלוריס אחרי שעברה מטמורפוזה) מאת אנטוניו בונצה ב[ארמון פטרהוף]]
**זפירוס** או **זפיר** (ביוונית: **Ζέφυρος**) הוא אל הרוח המערבית במיתולוגיה היוונית, שחי במערה בתראקיה, אזור בצפון-מזרח יוון (של היום). הוא בנם של אאוס, אלת השחר, והטיטאן אסטראוס. אחיהם של בוריאס (אל הרוח הצפונית), יורוס (אל הרוח המזרחית) ונוטוס (אל הרוח הדרומית). זפירוס הוא מבשר האביב, המביא בכנפיו רוח מפרה, חמימה ונעימה.

מקבילו הרומאי של זפירוס הוא **פאבוניוס**, שהיה אחראי גם על פריחת הצמחים והפרחים.

## מיתוסים

על פי סיפורים שונים, זפירוס היה נשוי למספר נשים:
* זפירוס היה בעלה של איריס, אלת הקשת בענן ושליחת האלים.
* זפירוס חטף את האלה כלוריס והעניק לה שליטה על עונת האביב. מאוחר יותר התחתן עימה, והיא ילדה את אמפיקס, מופסוס וקארפוס.
* כמו כן, מסופר עליו שיחד עם ההרפיה (מפלצת מיתית בעלת ראש של אישה וגוף של ציפור) פודארג' הוא הוליד את בליוס וקסנתוס, סוסיו של אכילס.

### יקינתון
יקינתון, בנם של המוזה קליאו ושל פיראוס מלך מקדוניה, היה נסיך נאה ומאהבם של האל אפולו וזפירוס. האגדה מספרת שיקינתון העדיף את אפולו. זפירוס נפגע עמוקות ונטר טינה לאפולו, אך הוא לא היה יכול לפגוע בו מפני שאפולו היה אל, יום אחד, כששני הנאהבים התאמנו בזריקת דיסקוס, נשף זפירוס רוח חזקה והטה את הדיסקוס ממסלולו. הדיסקוס פגע ביקינתון ופצע אותו אנושות. בסופו של דבר, מת יקינתון מפצעיו, ואפולו המתאבל יצר מדמו את פרח היקינתון.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אלים יווניים
קטגוריה:אלי אנמוי
קטגוריה:אלי רוח
פרשת ואתחנן

[300px|ממוזער|[שמע ישראל, תחילת קריאת שמע, מתוך הסידור]]
**פָּרָשַׁת וָאֶתְחַנַּן** היא פרשת השבוע השנייה בספר דברים. לפי החלוקה לפרקים, היא מתחילה ב ומסתיימת ב.

בפרשה זו ממשיך משה לדבר מול עם ישראל לפני מותו. בתחילה מספר משה כיצד התחנן בלי הצלחה לאלוהים שייתן לו להיכנס לארץ ישראל. משה מפציר בעם שישמרו את התורה ובזכות כך יזכו בארץ. משה מזכיר לעם שאלוהים התגלה לפניהם ביציאת מצרים ובמעמד הר סיני ולכן יש להישמר מיצירת פסלים ומעבודה זרה. בפרשה נכתבו בשנית עשרת הדיברות וכן נכתבה התחלת קריאת שמע.

את פרשת ואתחנן קוראים לעולם בשבת שאחרי תשעה באב, ועל שם ההפטרה שלה נקראת שבת זו "שבת נחמו".

## תוכן הפרשה
בפרשה מסיים משה את הנאום הראשון שנשא לפני מותו (הנאום ההיסטורי) ופותח בנאום השני (נאום המצוות).

בסיום הנאום הראשון:
*האיסור על משה להיכנס לארץ ישראל והעברת ההנהגה ליהושע
*אזהרה על שמירת המצוות והזכרת מעמד הר סיני
*משה מזהיר את העם שאם לא ישמרו את המצוות יתחייבו גלות
*אזכור ראשון של מושג התשובה
*חתימת הנאום ההיסטורי - הנסים שעשה אלוהים לישראל ומשמעותם הדתית
בין סיום הנאום הראשון ותחילת הנאום השני מסופר כיצד הבדיל משה שלוש ערי מקלט בעבר הירדן המזרחי.

בנאום השני - נאום המצוות:
*חזרה על עשרת הדיברות
*פרשת שמע ישראל - יסודות האמונה וזכירתם
*אזהרה על השמדת עבודת האלילים בארץ ישראל.

## מבנה הפרשה
בפרשת ואתחנן יש 122 פסוקים, אשר מאוגדים ב-5 פרשיות פתוחות ועוד 16 סתומות. הפרשה מכילה 3 סדרים, כאשר הפרשה מתחילה בתחילת סדר ומסתיימת בסוף סדר וזאת בניגוד לכך שהיא מתחילה ומסתיימת באמצע פרק לפי החלוקה לפרקים.

## תאריכי הקריאה
השבת בה קוראים את פרשת ואתחנן היא תמיד השבת שלאחר תשעה באב. היא יכולה לחול בארבעה תאריכים שונים:
*שנת זשה ושנת בחה, שנת בשה ושנת גכה - י"א באב
*שנת השג ושנת זחג, שנת זשג ושנת בחג - י"ג באב
*שנת החא, שנת השא ושנת זחא - ט"ו באב
*שנת הכז, שנת בשז ושנת גכז - ט"ז באב

## הפטרה
ההפטרה המקורית של פרשת ואתחנן, הקשורה לפרשת השבוע, היא ב ("ואתפלל אל ה'") עד . בהפטרה נזכרת תפילתו של ירמיהו על ירושלים לאחר קניית שדה חנמאל בן שלום, ותגובת ה' בנבואת נחמה. היא נבחרה כהפטרה כנראה בגלל הקרבה בין פתיחתה, "ואתפלל אל ה'", לפתיחת הפרשה ב"ואתחנן אל ה'". הפטרה זו מתועדת בכתבי הגאונים ובמשנה תורה לרמב"ם.

אולם, בכל הקהילות החל בתקופת הראשונים התקבל מנהג לקרוא בשבתות לאחר תשעה באב סדרה של הפטרות העוסקות בנבואות נחמה ונקראות שבע דנחמתא. לכן, מכיוון שאת פרשת ואתחנן קוראים תמיד בשבת שאחרי תשעה באב, בפרשת ואתחנן אין קוראים את הפטרת הפרשה, ובמקומה קוראים את ההפטרה הראשונה משבע דנחמתא: , מ עד . על שם פתיחתה, "נחמו נחמו עמי יאמר אלהיכם", נקראת ההפטרה הפטרת "נחמו", והשבת ידועה אף היא בשם "שבת נחמו".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
ואתחנן
מסרט דפאר

שמאל|ממוזער|255px|מסרט דפאר באליפות העולם באתלטיקה באולם, ולנסיה 2008
**מסרט דפאר** (באמהרית: **መሰረት ደፋር**; נולדה ב-19 בנובמבר 1983) היא אתלטית אתיופית, פעמיים אלופה אולימפית (אתונה 2004 ולונדון 2012), פעמיים אלופת עולם (אוסקה 2007 ומוסקבה 2013) ושיאנית העולם לשעבר בריצת 5000 מטר.

## ביוגרפיה
דפאר נולדה באדיס אבבה.

באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה בברמינגהאם, אנגליה בשנת 2003 זכתה דפאר במדליית ארד בריצת 3000 מטר בתוצאה של 8:42.58 דקות.

באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה בבודפשט, הונגריה בשנת 2004 זכתה דפאר במדליית זהב בריצת 3000 מטר בתוצאה של 9:11.22 דקות.

### אלופה אולימפית
באולימפיאדת אתונה (2004) זכתה דפאר במדליית זהב בריצת 5000 מטר בתוצאה 14:45.65 דקות. 

באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 2005 זכתה דפאר במדליית כסף בתוצאה של 14:39.54 דקות, אחרי בת ארצה טירונש דיבאבה (14:38.59 דקות).

באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה במוסקבה, רוסיה בשנת 2006 זכתה דפאר בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב בריצת 3000 מטר בתוצאה של 8:38.80 דקות.

### שיאנית עולם
ב-3 ביוני 2006 בתחרות שנערכה בניו יורק, קבעה דפאר בריצת 5000 מטר שיא עולם חדש של 14:24.53 דקות. שנה לאחר מכן, בתחרות ליגת הזהב שנערכה באוסלו, נורווגיה ב-15 ביוני 2007 שיפרה דפאר את שיאה העולמי והעמידה אותו על 14:16.63 דקות והוכיחה שהיא מוכנה לאליפות העולם. חודשיים לאחר מכן, באליפות עצמה שנערכה באוסקה, יפן ב-1 בספטמבר היא זכתה במדליית זהב בריצת 5000 מטר בתוצאה 14:57.91 דקות.

באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה בוולנסיה, ספרד בשנת 2008 זכתה דפאר בפעם השלישית ברציפות במדליית זהב בריצת 3000 מטר בתוצאה של 8:38.79 דקות.

באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכתה דפאר במדליית ארד בריצת 5000 מטר בתוצאה של 15:44.12 דקות, המנצחת הייתה דיבאבה (15:41.40 דקות).

באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בברלין, גרמניה בשנת 2009 זכתה דפאר במדליית ארד בריצת 5000 מטר בתוצאה של 14:58.41 דקות, אחרי ויויאן צ'רויוט (14:57.97 דקות) וסילביה צ'ביווט-קיבט (14:58.33 דקות) שתיהן מקניה. 

באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה בדוחא, קטר בשנת 2010 זכתה דפאר בפעם הרביעית ברציפות במדליית זהב בריצת 3000 מטר בתוצאה של 8:51.17 דקות.

באליפות העולם באתלטיקה שנערכה טגו, קוריאה הדרומית בשנת 2011 זכתה דפאר במדליית ארד בריצת 5000 מטר בתוצאה של 14:56.94 דקות, אחרי צ'רויוט (14:55.36 דקות) וצ'ביווט-קיבט (14:56.21 דקות).

באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה באיסטנבול, טורקיה בשנת 2012 זכתה דפאר במדליית כסף בריצת 3000 מטר בתוצאה של 8:38.26 דקות. 

באולימפיאדת לונדון זכתה דפאר בפעם השנייה במדליית זהב בריצת 5000 מטר בתוצאה של 15:04.25 דקות, לפני ויויאן צ'רויוט (15:04.73 דקות) וטירונש דיבאבה (15:05.15 דקות).

## הישגים ותארים
*בשנת 2007 זכתה דפאר בתואר אתלטית השנה בעולם.

## שיאים אישיים

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:רצים אתיופים למרחקים ארוכים
קטגוריה:אלופות אולימפיות: ריצת 5,000 מטרים
קטגוריה:אלופות עולם באתלטיקה
קטגוריה:אתלטית השנה בעולם
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:אלופות אולימפיות אתיופיות: אתלטיקה
קטגוריה:שיאניות עולם אתיופיות: אתלטיקה
קטגוריה:ילידות 1983
קטגוריה:זוכות מדליית ארד אולימפית מאתיופיה
קטגוריה:רצות 3000 מטר
קטגוריה:רצות 5000 מטר
מסדר אבירות

**מסדר אבירות** הוא מוסד אירופי הקיים החל מהמאה ה-14. המסדרים הוקמו על ידי מונרכים, כחיקוי למסדרים הצבאיים שהוקמו בימי מסעות הצלב. מטרתם העיקרית הייתה ליצור קבוצה של אצילים שתהיה נאמנה לשליט, ולשמור על גיבושה ונאמנותה. לפי דברי החוקר יוהאן הויזינחה שעה ששקעו מסדרי האבירים שהשתתפו בפועל במסעי הצלב הועתקו תפקידיהם מן המישור המעשי למישור הסמלי והמשחקי.

החל במאה ה-16 הפכו המסדרים למוסדות המאפשרים למלכים, ואחרי כן לממשלות, לגמול לנתינים על שירותים או לציין אותם על הצטיינותם בתחומים שונים. במובן זה, מסדרי אבירות ממשיכים להתקיים כיום במדינות שונות באירופה ובחלקים אחרים של העולם.

המונח אביר, שבימי הביניים התייחס ללוחם רכוב על סוס, מתאר לפיכך בימינו את מעמדו של מי שקיבל תואר "אביר".

## אבירות בימינו

תואר אבירות מוענק כיום בעיקר כהכרה בשירותים שסיפק מקבל התואר לקהילה, שאינם קשורים עוד בהכרח בלחימה. בחלק מהמדינות קיים מסדר אבירים אחד, ובחלקן מספר מסדרים. בנוסף ישנן מדינות, כמו בריטניה, שבהן מוענק גם תואר אבירות שאינו קשור למסדר זה או אחר.

תוארי אבירות עדיין מוענקים במקומות הבאים:
* הממלכה המאוחדת וכמה מארצות חבר העמים הבריטי (Knight; צורת הנקבה היא דֵיים – Dame)
* הולנד (ridder – "רוכב")
* דנמרק (מסדר Dannebrog)
* מלזיה (Datuk)
* הוותיקן
* ספרד (מסדר גיזת הזהב)
וממלכות אחרות.

מסדרי האבירים התגלגלו גם לרפובליקות – כך לדוגמה מסדר לגיון הכבוד בצרפת.

בממלכה המאוחדת נלווה אל התואר שמו הפרטי של נושא התואר, ואליו ניתן לצרף גם את שם המשפחה, אולם אין לצרף לתואר את שם המשפחה בלבד. כך, למשל, למוזיקאי אלטון ג'ון אפשר לקרוא "סר אלטון" או "סר אלטון ג'ון", אך לא "סר ג'ון".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
קטגוריה:תוארי אצולה
ורדי

שם המשפחה אצל אישים ישראלים מגיע על הרוב מתרגום של השם רוזן והטיותיו - רוזנגרטן/רוזנבלט וכדומה.

קטגוריה:שמות משפחה עבריים
חלחולת

ה**חלחולת** (בלטינית: **rectum**, **רקטום**, שפירושו "ישר") היא חלקו הסופי של המעי הגס. זהו איבר דמוי צינור שאורכו הוא כ-17 סנטימטרים. הוא מחובר לפי הטבעת דרך צינור קטן ודק הנקרא התעלה האנאלית. כאיבר האחרון במערכת העיכול, החלחולת משמשת לאגירת הפסולת הנוצרת במעי הגס, עד להפרשתה כצואה.

## הליכים רפואיים
בדיקה רקטאלית, במהלכה הרופא בוחן את החלחולת ונוטל ממנה דגימות, עשויה להיות הכרחית במקרים רבים לצורכי גילוי מחלות מסוימות. החלחולת אף עשויה להיות פתח למדידת חום הגוף באמצעות מדחום. בדרך כלל הטמפרטורה הנמדדת בחלחולת גבוהה מהטמפרטורה הנמדדת בפה ובבית השחי. רופאי ילדים רבים ממליצים על מדידת חום רקטאלית בפעוטות ובילדים מתחת לגיל שש, בעיקר מכיוון שהטמפרטורה הנמדדת בחלחולת קרובה יותר לחום הליבה של הגוף, ואצל ילדים קטנים הדיוק חשוב ביותר. בנוסף, החלחולת מהווה פתח להחדרת תרופות לגוף, לרבות "נרות" (Suppositories) מסוגים שונים.

## החלחולת האנושית בעת מתן צואה
תפקידה הראשי של החלחולת הוא לאגור באופן זמני את הצואה המופרשת על ידי המעי הגס. כשדפנות החלחולת מתרחבות נוכח התמלאותן בפסולת, קולטני מתיחה עצביים בחלחולת מעבירים מסר למוח בדבר צורך במתן צואה. אם צורך זה לא ממומש, הפסולת בחלחולת נדחסת חזרה למעי הגס, ושם נספגים ממנה המים. כאשר מתן הצואה נדחה לפרק זמן ארוך במיוחד, גובר הסיכוי לעצירות.

כאשר החלחולת מתמלאת צואה, הלחץ מרחיב את דפנות התעלה האנאלית ומאפשר לפסולת להיכנס לתוכה. באותו הזמן החלחולת המרוקנת מתכווצת, וגלים פריסטלטיים דוחפים את הצואה אל מחוץ לגוף. שני שרירים טבעתיים (sphincters) בחלחולת - פנימי וחיצוני - מסייעים להפרשת הצואה דרך פי הטבעת.

## גירוי מיני
נוכח קרבת הדופן האחורית של החלחולת לנרתיק אצל נקבות או לערמונית אצל זכרים, ובהתחשב בקצות העצבים הסמוכים, גירוי של החלחולת עשוי לחולל עוררות מינית בקרב בני אדם.

## ראו גם
*התעלה האנאלית
*מין אנאלי

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מערכת העיכול
קטגוריה:אגן
קטגוריה:פי הטבעת
טסרקט

**טֵסֵרַקְט** הוא גוף במרחב ארבע־ממדי המהווה היפרקוביה מממד 4.

הטסרקט הוא הכללה של הקובייה המוכרת בגאומטריה של המרחב התלת־ממדי.

היחס בין הטסרקט לקובייה דומה לזה שבין הקובייה לריבוע. כשם שקובייה היא גוף תלת־ממדי שלו שש פאות ריבועיות, הטסרקט הוא גוף ארבע־ממדי בעל שמונה "פאות" תלת־ממדיות קובייתיות. טסרקט הוא אחד מששת הפאונים הארבע־ממדיים הקמורים המשוכללים.

את המונח "טסרקט" טבע בשנת 1888 המתמטיקאי הבריטי צ'ארלס האוורד הינטון, ומקורו במילים היווניות "טסרה" (τέσσαρα, "ארבע") ו"אקטיס" (ἀκτίς, "קרן"), המתייחסות לארבעת המקצועות (החד־ממדיים) המחברים את כל אחד מקודקודי הטסרקט לשכניו.

## תכונות הטסרקט
לטסרקט יש 16 קודקודים, 32 מקצועות, 24 פאות דו־ממדיות, ו־8 פאות תלת־ממדיות ("תאים"). בכל קודקוד של הטסרקט נפגשים 4 מקצועות, 6 פיאות דו־ממדיות, ו־4 תאים תלת־ממדיים.

המרחק בין כל קודקוד של הטסרקט למרכז הטסרקט – נקודה שמרחקה מכל קודקודי הטסרקט שווה – הוא כאורך המקצוע של הטסרקט. המרחק בין שני קודקודים נגדיים של טסרקט הוא כפול מאורך המקצוע של הטסרקט.

## בניית הטסרקט
שמאל|ממוזער|250px|תרשים לפיתוח הדרגתי של רעיון הטסרקט
ניתן לבנות טסרקט באופן הבא, תוך הגדלה הדרגתית של מספר הממדים:
* חד־ממדי: חיבור של שתי נקודות, A ו־B בקו ישר יוצר קטע AB.
* דו־ממדי: את הקצוות של שני קטעים זהים באורכם, AB ו־CD, שהמרחק ביניהם הוא כאורך כל אחד מהם,  ניתן לחבר וליצור ריבוע ABCD. לא ניתן לעשות זאת תוך שימוש בממד אחד בלבד, אלא רק במישור דו־ממדי.
* תלת־ממדי: את הקודקודים של שני ריבועים חופפים ABCD ו־EFGH, שהמרחק ביניהם הוא כאורך הצלע של כל אחד מהם, ניתן לחבר וליצור קובייה ABCDEFGH. לא ניתן לעשות זאת תוך שימוש בשני ממדים בלבד, אלא רק במרחב תלת־ממדי.
* ארבע־ממדי: את הקודקודים של שתי קוביות שאורך מקצוען זהה, ABCDEFGH ו־IJKLMNOP, והמרחק ביניהן הוא כאורך המקצוע של כל אחת מהן, ניתן לחבר וליצור טסרקט ABCDEFGHIJKLMNOP. לא ניתן לעשות זאת תוך שימוש בשלושה ממדים בלבד, אלא רק במרחב ארבע־ממדי.

**היטלים שונים של הטסרקט**

קובץ:Hypercubecentral.svg| של הטסרקט (היטל). במונחים אינטואיטיביים, ניתן לראות זאת כ"מעיכה" של טסרקט למרחב תלת ממדי. הקוביה התלת־ממדית הפנימית והקוביה התלת־ממדית החיצונית הן ההיטלים של שתיים מתוך שמונה ה"פאות" התלת־ממדיות של הטסרקט. שש הפאות האחרות הפכו בעקבות ההטלה לטרפזים התלת־ממדיים שממלאים את הנפח שבין הקוביות.  
קובץ:8-cell.gif|אנימציה של היטל של טסרקט מזווית שונות
קובץ:Hypercubeorder.svg|הטלה אורתוגרפית מסוג vertex-first .
קובץ:Hypercubecubes.svg| (הטלה מקבילית שאינה אורתוגרפית) של הטסרקט, שמבליטה את הבנייה שלו כזוג קוביות תלת־ממדיות שקודקודיהן המתאימים מחוברים.
קובץ:Hypercubestar.svg|הטלה של הטסרקט אל  של חבורת קוקסטר B_4, שאיבריה מתאימים לסימטריות של הטסרקט. הטלה של גופים רב־ממדיים אל מישור קוקסטר של חבורות הסימטריה שלהם יוצרת הצגות מישוריות עם רמת סימטריה גבוהה.


## ביאורים

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:צורות גאומטריות
סרבוס סרבורום דאי

**סֶרְבוּס סֶרְבוֹרוּם דֶאִי** (בלטינית: **servus servorum dei**) הוא מונח שמשמעו "משרת משרתי האל". מונח זה הוא אחד מתאריו הרשמיים של האפיפיור ומשמש בהתייחסות לאפיפיור בתחילתה של פנייה אפיפיורית במסגרת בולה אפיפיורית. 
[שמאל|300px|ממוזער|בולה משנת 1570 של האפיפיור [פיוס החמישי. התואר "סרבוס סרבורום דאי" מופיע מתחת לשם האפיפיור.]]
האפיפיור גרגוריוס הראשון בסוף המאה השישית היה האפיפיור הראשון שהשתמש בתואר זה בהתייחס למשרת האפיפיור, כאשר המונח נכנס לשימוש סדיר אצל האפיפיורים רק במאה התשיעית. שליטים אחרים שהשתמשו בתואר חדלו להשתמש בו רק אחרי המאה ה-12, ומאז הוא משמש באופן בלעדי בהתייחסות לאפיפיור בלבד. 

בשנים שאחרי ויעוד הוותיקן השני השתמשו אפיפיורים במונח כדי להעניק למשרתם מראית עין פשוטה ומלכותית פחות. האפיפיור פאולוס השישי הפסיק להשתמש בכתר האפיפיורי, ויורשיו הלכו בעקבותיו בנוהג זה. יוחנן פאולוס הראשון, יוחנן פאולוס השני ובנדיקטוס השישה עשר חדלו מן הנוהג של טקס הכתרת האפיפיור והעדיפו במקומו את טקס כינון האפיפיור הצנוע יותר. במקום לקבל כתר אפיפיורות, שלושתם קיבלו את הפליום בעת חגיגת עלייתם לכס. כמו כן, נפטרו אפיפיורים אלו מהשימוש ב"אנחנו" המלכותי ובחרו במקומו ב"אני". 

קטגוריה:הכס הקדוש
קטגוריה:מילים וביטויים בלטינית