open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ג'פרי דין מורגן

**ג'פרי דין מורגן** (באנגלית: **Jeffrey Dean Morgan**; נולד ב-22 באפריל 1966) הוא שחקן אמריקאי. מוכר בזכות הופעותיו בסרטים "השומרים", "המפסידנים" ובסדרות "על טבעי", "המתים המהלכים" ו"האנטומיה של גריי".

## ביוגרפיה
מורגן נולד לסנדי תומאס וריצ'רד דין מורגן בסיאטל, וושינגטון. שיחק כדורסל בתיכון ובאוניברסיטה ואף שקל קריירה מקצוענית, עד לפציעת ברך שאילצה אותו לפרוש.

## קריירה
התגלה לראשונה כשחקן אורח בסדרת הדרמה המשפטית "ג'אג". הופעת הבכורה הייתה ב-"Uncaged", סרט קצר משנת 1991. המשיך ככשחקן ראשי בסדרת הדרמה "האזור הבוער" ובקומדיית האימה "מת וארוחת בוקר".

התפרסם לראשונה בשנת 2005 בסדרת המתח "על טבעי" בתור ג'ון וינצ'סטר, אביהם של גיבורי הסדרה סאם ודין וינצ'סטר.
ב-2006 הצטרף אל העונה השנייה של סדרת הדרמה הרפואית "האנטומיה של גריי" לתפקיד דני דוקט, ארוסה הגוסס של המתמחה לרפואה איזי סטיבנס (קתרין הייגל) שנפטר משבץ, במהלך הסדרה הוא חוזר כהזיות בחייה של סטיבנס.

חיזק את מעמדו כשחקן קולנוע כאשר השתתף בדרמה הקומית "נ.ב. אני אוהב אותך", בתור הזמר האירי ויליאם גלאגר ושיחק בתפקיד הראשי הראשון שלו לצדם של אומה תורמן וקולין פירת' בסרט הקומדיה "בעל מזדמן".
ב-2009 התפרסם בסרט גיבורי העל "השומרים" בתפקיד "הקומיקאי" אדוארד בלאק ובדרמה הקומית-מוזיקלית של אנג לי "לקחת את וודסטוק".
ב-2010 שיחק בקומדיית האקשן "המפסידנים" בתור פרנקלין קליי, מפקד יחידת העילית המיוחדת של צבא ארצות הברית ובמותחן "שנגחאי".

החל משנת 2016, הוא התפרסם בזכות תפקידו בתור ניגן, הנבל הראשי בעונות השישית, השביעית והשמינית של סדרת הטלוויזיה "המתים המהלכים". באותה שנה שיחק בסרט המתח המקסיקני-צרפתי "נטושים", לצד גאל גרסיה ברנאל.

בספטמבר 2024, פורסם כי מורגן ינחה את סדרת התחרות החדשה של NBC, "Destination X". מורגן ישמש גם כמפיק בכיר בסדרה, וזוהי הפעם הראשונה שבה הוא מנחה סדרה ללא תסריט.

## חיים אישיים
החל לנהל בשנת 2006 מערכת יחסים מתוקשרת עם השחקנית מרי-לואיז פרקר איתה שיחק בסדרה "העשב של השכן", הזוג הודיע על אירוסים בתחילת 2008, אך נפרד חודשים ספורים לאחר מכן.

למורגן בן ממערכת יחסיו עם השחקנית שרי רוז.

בשנת 2009 החל לצאת עם השחקנית הילרי ברטון. בשנת 2010 נולד לזוג בן, בשנת 2018 נולדה לזוג בת, באוקטובר 2019 הזוג נישא.

## פילמוגרפיה

### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1966
קטגוריה:זוכי פרס סאטורן לתפקיד אורח
I'm Gonna Be Alright

"**I'm Gonna Be Alright**" (בעברית: "**אני עומדת להיות בסדר**") הוא שיר של זמרת הפופ האמריקאית ג'ניפר לופז. השיר יצא לאור ב-1 ביולי 2002, כסינגל השלישי מתוך אלבום הרמיקסים הראשון של הזמרת, J to tha L–O! The Remixes.

בדומה לסינגלים הקודמים של לופז, נחל הסינגל הצלחה רבה במצעדי הפזמונים בעולם. באוסטרליה, הגיע השיר למקום ה־16 ולמעמד זהב על סך מכירת יותר מ־35,000 עותקים, ובארצות הברית זכה השיר להצלחה דומה כאשר הגיע למקום העשירי בבילבורד הוט 100.

## רקע וכתיבה
גרסתו הרגילה של השיר נכתבה על ידי ג'ניפר לופז, קורי רוני, טרוי אוליבר, לוריין קוק, ורונלד פארד. גרסת הרמיקס של השיר נכתבה על ידי טרוי אוליבר, מר. דאיו, ג'ניפר לופז, וקורי רוני.

לשיר בוצעו שתי גרסאות; האחת, גרסת האלבום המקורית, בוצעה יחד עם הראפר 50 סנט והשנייה היא גרסת הרדיו שכללה דואט עם הראפר נאז.

## וידאו קליפ
הווידאו קליפ לשיר הופק על ידי דייב מאיירס וצולם בניו יורק סיטי. מאיירס היה אחראי גם ללהיט "I'm Real", ולשיר "All I Have".

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 2001
קטגוריה:סינגלים מ-2002
קטגוריה:שירי ג'ניפר לופז
קטגוריה:שירי נאז
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ג'ניפר לופז
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי קורי רוני
קטגוריה:וידאו קליפים שבוימו על ידי דייב מאיירס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אפיק רקורדס
הרפובליקנים

200px|ממוזער|דגל המפלגה בתקופה שנקראה "האיחוד למען תנועה עממית"
**הרפובליקנים** (בצרפתית **Les Républicains (LR)**; נקראה בעבר: **האיחוד למען תנועה עממית**, בצרפתית: **Union pour un Mouvement Populaire**) היא מפלגת ימין-מרכז בצרפת. המפלגה, בעלת מורשת גוליסטית, הוקמה ב-17 בנובמבר 2002 בשם **האיחוד למען תנועה עממית** על ידי ז'אק שיראק כאיחוד כמה מפלגות ימין-מרכז. במאי 2015 שונה שם המפלגה על ידי יו"ר המפלגה ניקולא סרקוזי, ומאז היא נקראת "הרפובליקנים".

## היסטוריה
### השנים הראשונות
בשנת 2002, במהלך הבחירות לנשיאות צרפת, התמיכה במפלגה הגוליסטית "מרוץ הרפובליקה", מפלגת השלטון, ירדה פלאים, ולכן הוקם האיחוד למען רוב נשיאותי, שהפך אחר כך לאיחוד למען תנועה עממית. המפלגה דגלה במדיניות חוץ של שמרנות פעילה וקידום פיתוח אינטגרציה אזורית אל האיחוד האירופי. המפלגה הוקמה במטרה לזכות ברוב לנשיאות האספה הלאומית. המפלגה הוקמה מאיחודן של מרוץ הרפובליקה, האיחוד למען הדמוקרטיה הצרפתית, ומפלגת הדמוקרטיה הליברלית.

### הבחירות לנשיאות
ב-14 בינואר 2007 אישר הקונגרס הלאומי של המפלגה ברוב של 98% תמיכה בניקולא סרקוזי כמועמד לנשיאות מטעם המפלגה.

ב-2012 הריץ האיחוד את ניקולא סרקוזי לקדנציה שנייה כנשיא צרפת, אולם סרקוזי הפסיד בסיבוב השני למועמד הסוציאליסטי פרנסואה הולנד.

האיחוד למען תנועה עממית ובעקבותיו "הרפובליקנים" הם חברים במפלגת העם האירופית והאיחוד הדמוקרטי הבינלאומי.

### הבחירות לרשויות המקומיות

בבחירות לרשויות המקומיות בצרפת במרץ 2013, המפלגה קיבלה 47 אחוזים מהקולות ברחבי צרפת, בעוד המפלגה הסוציאליסטית קיבלה 38 אחוזים בלבד, כאשר "החזית הלאומית" מהימין הקיצוני בהנהגת מרין לה פן קיבלה 5 אחוזים מסך כל הקולות - תוצאה גבוהה בהרבה מ-0.9 האחוזים שקיבלה בסיבוב הראשון בבחירות לרשויות המקומיות ב-2008.

בבחירות למועצות השונות בצרפת, במרץ 2015, המפלגה הגדילה מאוד את כוחה וזכתה ב-70 מתוך 98 המועצות ברפובליקה הצרפתית.

במאי 2015 פורקה המפלגה על ידי ניקולא סרקוזי ואוחדה לתוך מפלגת הימין-מרכז החדשה, המפלגה הרפובליקנית הצרפתית בראשותו של סרקוזי. המפלגה הוקמה כתוצאה מחשש אצל סרקוזי כי קהל הבחירה של הימין המסורתי בצרפת יזלוג לעבר מפלגת הימין הקיצוני של מרין לה-פן לקראת הבחירות לנשיאות. המטרה להגשים את ערכי הרפובליקה הצרפתית בתוך המפלגה הרפובליקנית החדשה.

## ראשי המפלגה
* **יו"ר המפלגה:**
** ניקולא סרקוזי (2015–2016)
** לוראן ווקייה (דצמבר 2017–יוני 2019)
**  (זמני יוני–אוקטובר 2019)
**  (אוקטובר 2019–2022)
**  (2022) זמנית
**אריק קיואטי (2022-)
* מזכ"לי המפלגה:
**לוראן ווקייה (2015)
**אריק ורט (2016-2015)
**ברנאר אקוואייה (2017-2016)
**אנני ז'נוואר (2017 -2019)
**אורליאן פראדייה (החל מ-2019)
* האיחוד למען תנועה העממית:
** פטריק דווג'יאן (2007–2009)
** גזאבייה ברטראן (2009–2010)
** ז'אן-פרנסואה קופה (2010–2012)
** מישל טאבארו (2012–2014)
** לוק שאטל (2014–2015)
**אנני ז'רווראר
מטה המפלגה נמצא ברחוב לה בואסי 55, פריז.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מפלגות שמרניות
קטגוריה:צרפת: מפלגות
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-2002
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-2015
אלי פישר

**אלי (אליעזר) פישר** (נולד ב-28 בנובמבר 1935) הוא תעשיין ומדען ישראלי, מומחה בתחום הפרמצבטיקה. נשיא תשלובת "ד"ר פישר".

## ביוגרפיה
נולד בעיר קרלסבאד בצ'כוסלובקיה בשם ינדריך לזרוס (Jindrich Lazarus) לרלה וד"ר וולטר פישר, רופא במקצועו. ב-14 במרץ 1939 עלה עם משפחתו לארץ ישראל והיא התיישבה בתל אביב. למד בבית חינוך לילדי עובדים בתל אביב, ועם הקמת הכפר הירוק עבר ללמוד בו. בעל תואר שני בביוכימיה ומיקרוביולוגיה מהאוניברסיטה העברית בירושלים. לאחר מכן למד ולימד ביוכימיה באוניברסיטת הרווארד וקיבל דוקטורט ברוקחות במרכז הרפואי באוניברסיטת קליפורניה (.PHARM.D וכן PHD). בתקופת שהותו בארצות הברית היה חבר בצוות המחקר של מומחה העיניים פרופ' ריגלמן ופיתח איתו תרופה בשם 'אפי' (EPPY) למחלת הגלאוקומה.

בשנת 1963 שב ד"ר פישר לישראל ומונה לאחראי על תחום הפרמצבטיקה בחברת אסיא. בשנת 1964 יצא שוב לארצות הברית והתמחה בפיתוח תרופות בחברת ברנס היינד. בשנת 1965 שב לישראל והקים בבני ברק את מפעלי "ד"ר פישר". הוא החל לפתח ולייצר תרופות ושיווק אותן באופן עצמאי לבתי מרקחת. בשנות ה-70 פיתח משחת פולידין לטיפול בעור. בשנות ה-80 החל בייצור תכשירי טיפול לגוף ובהם תכשירים להגנה משמש 'אולטרסול' ואל-סבון 'קמיל בלו' לתינוקות, שעם הזמן הפכו למותגים.

בשנת 1986 מסר את הניהול לידי משה זילברשטיין והפך ליו"ר הדירקטוריון. במשך השנים רכש חברות שונות ומיזג אותן עם החברה. בסוף שנות ה-80 רכש את חברת הלטיס (זכיינית הלן קרטיס ארצות הברית) מקונצרן כור. כמו כן רכש מפעל למגבונים לחים בטבריה. בבעלות התשלובת רשת חנויות "בודי שופ" בישראל וחברת שיווק בבלגיה.

ד"ר אלי פישר זכה בצוותא עם רעייתו דבורה בפרס התעשייה לשנת 1995 בקטגוריית הכימיה. בשנת 2005 פרסם ספר אוטוביוגרפי, שתורגם גם לאנגלית ולרוסית. בשנת 2011 הפכו בנותיו סיגל בר-און ונורית הראל ליושבות ראש התשלובת.

אלי פישר, מפעליו ומשפחתו עוסקים רבות בפעילות חברתית. כמו כן הוא פעיל באמנות, בעל אוסף "אמנים שולחים שלום" וכן מנהל את גלריית האמנות בבית ZOA בתל אביב.

מתגורר בשכונת נווה אביבים בתל אביב.

## משפחתו
ד"ר פישר היה נשוי לדבורה לבית ביטקובר, בוגרת מדעי הרוח מהאוניברסיטה העברית בירושלים וכימיה ומיקרוביולוגיה מאוניברסיטת קליפורניה בסן פרנסיסקו, שהייתה שותפתו ביסוד ובניהול מפעלי "ד"ר פישר" (נפטרה בשנת 2006).

לאלי ודבורה פישר שלוש בנות: ד"ר דפנה מוריה - מטפלת באמנויות, מחברת הספר "טיפול באמנויות בבתי הספר", נשואה לד"ר נצר מוריה, מדען ויזם היי-טק, מחבר הספר "תעתועי עניבה"; סיגל בר-און, הנשואה לאיש העסקים דן בר-און; וד"ר נורית הראל, הנשואה לאיש העסקים יוסי הראל. שתיים מבנותיו וחתניו של ד"ר פישר הם בעלי תפקידי מפתח בתשלובת "ד"ר פישר" וחלקם עבדו בה בעבר.

## ספריו
* ד"ר אלי פישר, **ד"ר פישר בלי מקדם הגנה**, צבעונים הוצאה לאור בע"מ, 2005
***פיליפינית** - **המסע משדות האורז** (יחד עם לני סמסון) צבעונים הוצאה לאור, 2021
***שייט בחסקה תמורת דינמיט** (סיפורים), צבעונים הוצאה לאור, 2023

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:אנשי עסקים ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:בוגרי בית החינוך ע"ש א"ד גורדון
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי הכפר הירוק
קטגוריה:זוכי פרס התעשייה
קטגוריה:ישראלים ילידי צ'כוסלובקיה
קטגוריה:כימאים ישראלים
קטגוריה:מדעי הרוקחות
קטגוריה:מנהלים ישראלים
קטגוריה:תעשיינים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1935
קפה קפה

[250px|שמאל|ממוזער|ה[סמליל הקודם של הרשת]]
**קפה קפה** (בצרפתית: **Café Café**) היא רשת בתי קפה ישראלית, שלה עשרות סניפים הפועלים בזכיינות.

קפה קפה הוקמה ב־2001, על ידי איש העסקים רונן נמני ובת זוגו מיקי טיל. הסניף הראשון של הרשת נפתח בכיכר מסריק בתל אביב ובשיא  פעילותה היא מנתה מעל ל-160 סניפי בתי קפה בישראל ובאירופה. משנת 2010 נחשבת "קפה קפה" כרשת בתי הקפה הגדולה ביותר בישראל, תואר שהיה שייך עד אז לארומה ישראל.
בכתבה באתר ynet ב-20 באפריל 2025 נכתב, כי נכון למועד הכתבה, ירד מספר הסניפים ברשת ל-81.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: רשתות בתי קפה
קפה הלל

**קפה הלל** הייתה רשת בתי קפה ואספרסו בר בישראל.

## היסטוריה
רשת קפה הלל הוקמה ב־1998, על ידי קובי ויוסי שרף, אב ובנו. הסניף הראשון נפתח ברחוב הלל בירושלים. בתחילת שנת 2000 נפתח סניף נוסף בבעלות קובי ושרף ושותפים נוספים, ברחוב יפו.

ב-9 בספטמבר 2003 נרצחו שבעה בני אדם ולמעלה מ-50 נפצעו ב במושבה הגרמנית בירושלים.

הרשת הפעילה בנוסף לסניפיה, קונדיטוריה מרכזית המספקת מוצרי מאפה ועוגות לסניפים וכן מערך ייבוא של קפה איטלקי המיוצר באופן בלעדי עבור "קפה הלל".

בפברואר 2012 נסגר סניף הרשת ברחוב אבן גבירול בתל אביב בעקבות תחקיר של חדשות ערוץ 10 שהעלה ממצאים חמורים.

הרשת מנתה למעלה מ-25 סניפים ברחבי הארץ.

לאחר שהרשת נסגרה, סניפה בשדרות יפו בירושלים שונה ל"קפה הלני".

## ראו גם
* ארומה אספרסו בר
* קפה קפה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ירושלים: בתי קפה ומסעדות
קטגוריה:ישראל: רשתות בתי קפה
מרדכי מלעכוויטש

רבי **מרדכי יפה מלעכוויטש** (תק"ב (1742) – י"ג בשבט תק"ע (1810)) מתלמידי רבי שלמה מקרלין ומייסד חסידות לעכוויטש ממנה הסתעפו חצרות קוברין, סלונים, קוידנוב ונובומינסק. היה נשיא קופת מעות ארץ הקודש מטעם כולל רייסין.

## ביוגרפיה
נולד בנעשוויז בשנת תק"ב לרבי נח הפרנס מנעשוויז ממנו נתייתם בילדותו. בתחילת דרכו היה נוסע לרבי לוי יצחק מברדיטשוב שהתבטא פעם כי עליו עומד שליש העולם אך לאחר מכן דבק ברבו המובהק רבי שלמה מקרלין. כמו כן נסע יחד עם רעו רבי אשר מסטולין (הראשון) לרבי ברוך ממז'יבוז'.

לאחר נישואיו המשיך להתגורר בנשוויז עד לאחר פטירת רבו רבי שלמה (בכ"ב בתמוז תקנ"ב, 1792) אז התחיל להנהיג עדה בלכוביץ' שבליטא (אז הייתה תחת השלטון הרוסי, כיום בבלארוס). חסידיו נאמדו באלפים. 

היה מיודד מאוד עם רבי אברהם מקאליסק על אף שלא התראו מעולם, וכן מונה על ידו לשמש כנשיא קופת מעות ארץ הקודש מטעם כולל רייסין (-רוסיה הלבנה), בתפקיד זה פעל רבות לתמיכה ביישוב החסידי בארץ ישראל, והיה נוסע לאסוף כספים בעבורם.

נפטר בסטולין בי"ג בשבט ה'תק"ע כששהה שם לרגל חתונת נכדו רבי שלמה חיים פרלוב. בנו רבי נח המשיכו בהנהגת החסידות ובנשיאות קופת ארץ ישראל.

## משנתו
כרבו, המשיך את דרכה של חסידות קרלין המדגישה את חשיבות התפילה בהתלהבות. כן הדגיש בקרב חסידיו את הצורך באמונה פשוטה, וזאת על ידי שינון ענייני אמונה וי"ג עיקרי אמונה.

וכך היה מפרש את הפסוק (ירמיה ז, כח) "אבדה האמונה נכרתה מפיהם" – מדוע אבדה האמונה מלבם מפני שנכרתה מפיהם, שאינם חוזרים בפה. וכן כתוב (תהילים קטז, י) "האמנתי כי אדבר" – על ידי הדיבור נחקקה האמונה בלב.

דברי תורתו נדפסו בספרים: "דברי שלום" לנכדו הגה"ק רבי שלום מברייהין - קוידינוב, "משמרת שלום" ושאר חיבורים להנ"ל, "אור ישרים", "תורת אבות" ו"מירא דכיא".

## צאצאיו
*רבי נח מלעכוויטש ממלא מקומו באדמו"רות.
*רבי אהרן מלעכוויטש, חתנו של רבי אשר מסטולין, נפטר בחיי אביו בג' בשבט תקס"ו.
*רבי שלמה מלעכוויטש.
*חתנו, רבי משה (בן רבי דוב בער), מגיד בווילייקא
*חתנו רבי משה אהרן נכד רבי חיים חייקל מאמדור.

## מתלמידיו
*רבי מיכל מלעכוויטש, (נפטר י"ח באדר ה'תקפ"ז).
*רבי משה פאלייר מקוברין
*רבי יחיאל רבה של ניי מוש, (נפטר בי' בטבת ה'תרי"ב).
*רבי שלום רבה של וילייקה שבמינסק.
*רבי ישראל רבה של איבניץ.
*רבי נחום שו"ב
*רבי יואל מצ'פלא, (נפטר בשנת תקצ"ב).
*רבי יוסף מדלאטשיץ

## קישורים חיצוניים
*אמרות ועובדות ממנו בספר "אור ישרים" מאתר היברובוקס.
*רבי מרדכי מלעכוויטש, מתוך "באר החסידות: ספר על צדיקים ראשונים ואחרונים" (הכרך העשירי והאחרון בסדרת "באר החסידות" מאת אליעזר שטיינמן)
*מאמר ביוגרפי אודותיו, באתר אהלי צדיקים.
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אדמו"רים
קטגוריה:חסידות סלונים
קטגוריה:לחוביצ'ה: רבנים
קטגוריה:סטולין: רבנים
קטגוריה:משפחת יפה
קטגוריה:נשיאי קופת מעות ארץ הקודש
נח מלעכוויטש

רבי **נח יפה מלעכוויטש** (כונה: **דער זון**, ביידיש: הבן; ה'תקל"ה – ח' בתשרי ה'תקצ"ג) היה אדמו"ר חסידי, השני בשושלת לעכוויטש, ונשיא קופת מעות ארץ הקודש מטעם כולל רייסין.

## ביוגרפיה
נולד בשנת תקל"ה לרבי מרדכי מלעכוויטש. היה תלמידם של אביו ושל רבי ברוך ממז'יבוז'. מנעוריו הסתיר את הנהגותיו עד שהחל לכהן באדמו"רות.

אחרי פטירת אביו בי"ג בשבט תק"ע נסע ביחד עם חברו רבי מיכל מלעכוויטש לשאול בעצת רבי ברוך ממז'יבוז' בעניין קביעת ממלא המקום לאב, והוא הורה להם "שרבי נח ינהיג ורבי מיכל יסייע".

לא נהג לומר דברי תורה ברבים. בשל כך קרא עליו תלמידו רבי משה מקוברין את הפסוק () "אין אומר ואין דברים", ובכל זאת "בכל הארץ יצא קום".

בתחילת אדמו"רותו ראו תלמידיו שאינו מתנהג בכמה דברים כאביו, וכאשר שאלוהו על כך ענה: "אני עושה ממש כאבי; אבי לא חיקה שום אדם, ואני גם לא מחקה שום אדם".

כאביו שימש כנשיא קופת מעות ארץ הקודש מטעם כולל רייסין, ופעל רבות למען חסידי ארץ ישראל והזהיר מאוד את חסידיו לבל יעבור יום בלי נתינת מעות ארץ ישראל.

נפטר בלעכוויטש בח' בתשרי תקצ"ג. לאחר פטירתו החל אחיינו רבי שלמה חיים פרלוב מקוידנוב, בנו של אחיו רבי אהרן, לכהן כאדמו"ר, אך בתקופת חג השבועות פרש תלמידו רבי משה מקוברין עם רוב העדה והקימו את חסידות קוברין (ממנה השתלשלה גם חסידות סלונים). כמו כן חתנו רבי מרדכי מלוביצקי החל לכהן בלעכוויטש על מקומו.

רבי מרדכי מצ'רנוביל אמר עליו אחר פטירתו כי נפטר מרוב אהבת ה' ויראת ה'.

## לקריאה נוספת
* דוד הלחמי, **חכמי ישראל**, עמוד רנ"ד. תל אביב תשי"ח.
## קישורים חיצוניים
אמרות ועובדות ממנו בספר "אור ישרים" באתר היברובוקס
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נפטרים ב-1832
קטגוריה:ילידי 1774
קטגוריה:אדמו"רים
קטגוריה:חסידות סלונים
קטגוריה:לחוביצ'ה: רבנים
קטגוריה:משפחת יפה
קטגוריה:נשיאי קופת מעות ארץ הקודש
ועידת פסגה

שמאל|ממוזער|250px|משתתפי ועידת הפסגה של ארגון המדינות המתועשות שנערכה בטויאקו, יפן. 7 ביולי 2008
**ועידת פסגה** היא ועידה שבה נפגשים ראשי מדינות. בשל דרגת הייצוג הגבוהה של המדינות בוועידות מסוג זה, הנושאים הנדונים בוועידות הם על פי רוב בעלי חשיבות רבה יותר. בשל כך, ומשום מעמדם הרם של המשתתפים בוועידות, הן זוכות לסיקור תקשורתי נרחב ולאבטחה כבדה. ארגונים בינלאומיים מסוימים, בהם ארגון המדינות המתועשות והליגה הערבית, מקיימים מדי שנה ועידות פסגה.

הראשון שטבע את המונח "פסגה" בהקשר הדיפלומטי היה ראש ממשלת בריטניה וינסטון צ'רצ'יל, בשנת 1950, כאשר אמר: , בקראו לקיים סבב שיחות נוסף עם ברית המועצות. אולם מפגשים בין מנהיגים התקיימו גם קודם לטביעת המונח בידי צ'רצ'יל. לפני המאה העשרים נערכו ועידות פסגה לעיתים רחוקות, וזאת ממספר טעמים: ראשית, התנקשויות אפשריות בדרך למפגש הפסגה או במהלך המפגש עצמו. שנית, המסעות אל מארחי מפגשי הפסגה ארכו ימים ושבועות, דבר שעלול היה להעיד על פחיתות כבודו של המנהיג המבקר. שלישית, השימוש בשגרירים ובשליחים אחרים ייתר את הצורך במפגש בין המנהיגים עצמם.

המאה העשרים זימנה יותר ועידות פסגה בשל התעופה, שקיצרה את משך המסע בין מדינות, ובשל הנשק להשמדה המונית, אשר הפך ועידות אלה לחיוניות, ולא בכדי רוב מפגשי הפסגה בתקופת המלחמה הקרה עסקו במרוצי חימוש ובניסיונות למנוע מלחמת עולם שלישית. בנוסף, אמצעי תקשורת ההמונים נתנו במה ופרסום לוועידות הפסגה שנערכו מאז תום מלחמת העולם השנייה.

קיום ועידות פסגה מביא לעיתים קרובות לקיום הפגנות מחאה בסוגיות הנוגעות לאופי הוועידה או הנושאים שעל סדר יומה. ההפגנות נערכות בערים ובסמוך לאתרים שבהם מתקיימות הוועידות, וחלקן הן הפגנות המוניות, שבהן מתעמתים המפגינים עם המשטרה. דוגמה לכך היא ההפגנות סביב ועידת ארגון המדינות המתועשות בג'נובה בשנת 2001, שבהן נהרג מפגין אחד ונפצעו עשרות בהתנגשויות עם המשטרה המקומית.

## דוגמאות בולטות לוועידות פסגה
ועידת פסגה ידועה הייתה ועידת יאלטה בפברואר 1945, שהתקיימה בהשתתפות נשיא ארצות הברית, פרנקלין דלאנו רוזוולט, ראש ממשלת בריטניה, וינסטון צ'רצ'יל, ושליט ברית המועצות, יוסיף סטלין. בוועידת פסגה זו נדונה חלוקת השטחים ואזורי ההשפעה בין בעלות הברית, שהיו עתידות לנצח במלחמת העולם השנייה.

מספר ועידות פסגה התקיימו על מנת להביא פתרון לסכסוך הישראלי-פלסטיני בחסות מדינות שונות. במסגרת זו ניתן למנות את ועידת קמפ דייוויד שנערכה בארצות הברית וועידת טאבה שנערכה במצרים.

## לקריאה נוספת

* David Reynolds, **Summits: Six Meetings That Shaped the Twentieth Century**, New York: Basic Books, 2007.


## קישורים חיצוניים


* Dayid Reynolds, The prime minister as world statesman, History & Policy.


## הערות שוליים

קטגוריה:יחסים בין-לאומיים
*
קטגוריה:דיפלומטיה
הסנאט (צרפת)

**הסנאט** (בצרפתית: ) הוא הבית העליון של הפרלמנט הצרפתי, אשר מורכב מבית זה ומן הבית התחתון, האספה הלאומית. הסנאט, בניגוד לאספה הלאומית, נבחר בבחירות לא ישירות על ידי נבחרי ציבור מחוזיים.

מבנה הסנאט שוכן בלב גני לוקסמבורג, בארמון לוקסמבורג.

## מבנה

הסנאט הוא הבית העליון של הפרלמנט הצרפתי. על פי סעיף 24 של חוקת צרפת, הוא נבחר בבחירות עקיפות כדי להבטיח ייצוג בפרלמנט המקומי של קהילות ורשויות מקומיות בצרפת.

בהרכב הנוכחי של הסנאט 348 סנאטורים. הסנאטורים נבחרים ל-6 שנים ברמת המחוז (שטחה של צרפת מחולק ל-95 מחוזות). מועצת הבחירות מורכבת מנציגים מקומיים, חברי המחוזות, נציגי מועצות מקומיות, חברי האספה הלאומית ועוד.

יו"ר הסנאט נבחר מבין חבריו לתקופת כהונה בת שלוש שנים. הוא אחראי על מינוי שלושת חברי המועצה החוקתית של צרפת, ויש לו זכות לערער בפני המועצה החוקתית. בהיעדר הנשיא מתפקידו, הוא ממלא מקום הנשיא (כפי שאירע בשנת 1969, לאחר התפטרותו של שארל דה גול, וב-1974, לאחר מותו של ז'ורז' פומפידו). על פי החוקה, נשיא הסנאט הוא האדם השני בחשיבותו במדינה.

כיום, בסנאט ישנן הוועדות הבאות: ועדת התרבות, ועדת הכלכלה, ועדת החוץ, ועדת הביטחון והכוחות המזוינים, ועדת הרווחה, ועדת כספים, ועדת בקרה ותקציב. בנוסף, החוקה מספקת, במידת הצורך, יכולת להקים על ידי הממשלה או הסנאט ועדות מיוחדות לסקירת חוקים בנושאים ספציפיים.

בסנאט ישנן מספר סיעות, וכל סיעה מחויבת לכלול לפחות 15 סנאטורים. הפלגים הפוליטיים העיקריים של הסנאט הם: האיחוד למען תנועה עממית, המפלגה הסוציאליסטית הצרפתית, הסיעה הקומוניסטית, התנועה הרפובליקנית והתנועה האזרחית, סיעת "איחוד המרכז", סיעת "הדמוקרטים הסוציאליים של האיחוד האירופי" ועוד.

מאז הקמת הרפובליקה החמישית, הסנאט היה ברובו שמרני. בספטמבר 2011, לראשונה בתולדות הרפובליקה החמישית, זכתה המפלגה הסוציאליסטית הצרפתית במרב המושבים בסנאט. ב-1 בנובמבר אותה שנה נבחר ז'אן פייר בל ליו"ר הסנאט והיה לסוציאליסט הראשון שמנהיג את הסנאט מאז הקמת הרפובליקה.
קובץ:L'hémicycle du Sénat français en septembre 2009.jpg|אולם מליאת הסנאט
קובץ:Paris Palais du Luxembourg façade s printemps 2014.jpg|ארמון לוקסמבורג


## ראו גם
* הפרלמנט הצרפתי
* פוליטיקה של צרפת
* בתי מחוקקים לפי מדינה

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
גדעון (פירושונים)

קטגוריה:שמות פרטיים עבריים לגברים
קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה שמקורם בתנ"ך
כתובות ספירה

ממוזער|230x230 פיקסלים|צילום של אחד הלוחות
**כתובות סַפִירַה** הן שלושה לוחות בזלת (דמויות אסטלות) שנמצאו ב־1930 ליד א־ספירה בצפון סוריה, לא הרחק מחלב, עליהם חקוקה כתובת ארמית ארוכה הידועה גם בשם "**כתובת סוג'ין**".
 
זאת היא הכתובת הארוכה ביותר בארמית עתיקה שנמצאה עד היום והיא עדיין לא פורשה עד תום. הכתובת מתוארכת לאמצע המאה ה־8 לפנה"ס והיא מפרטת את תנאי הברית שנכרתה בין בר־גאיה מלך כתך (עיר שאינה ידועה ממקורות אחרים) ובין מתעאל בר עתרסמך מלך ארפד. בין היתר, מונה הכתובת קללות שיחולו על המלך מתעאל אם יפר את הברית. כל הקללות בטקסט חלות על ראשו של מתעאל ולא בר־גאיה. סביר על כן שמתעאל היה שליט זוטר יותר שהכפיף עצמו לבר־גאיה. לחלופין ייתכן שהחוזה היה הדדי, אך נכתב בשני נוסחים שונים, שרק אחד נשמר בידינו. 

נוסח השבועות רצוף בטקסים מאגיים שנועדו לתת לברית תוקף, בהם מעבר בין בתרי עגל, השלכת דמויות שעווה לתוך האש כדי להדגים כיצד ישרפו ארפד ומתעאל אם יפרו את הברית ושבירת קשתות. הצדדים מרבים גם להעיד עליהם את האלים השונים, המקומיים והאזוריים.
 
לרבים מן הטקסים המתוארים בכתובות יש הדים בתנ"ך. כך למשל מופיעים בכתובת מעבר בין נתחי עגל, בדומה לברית בין הבתרים שכרת אלוהים עם אברהם, וזריעת ערים במלח. השמות התיאופוריים המתוארים בכתובת כוללים את הסיומות "אל" ו"יה" ומציעים שהאלים אל ויהוה נעבדו על ידי הארמים. בין האלוהויות המוזכרות מופיע הצירוף "אל ועליון". לטענת יהודה אליצור מדובר בשני אלים שונים. לטענת משה דוד קאסוטו, הכוונה היא אל אחד שלו שני תארים, כדוגמת האל הכנעני כושר וחסיס. קאסוטו טוען שהכוונה לראש הפנתיאון הכנעני אל, ומלכיצדק שימש לו כהן.  

הכתובת שופכת אור על טקסי ברית שהיו נפוצים במזרח התיכון הקדום בתקופה זאת, על הדת הפוליתאיסטית שאפיינה את יושבי סוריה במאה השמינית לפנה"ס, על השפה הארמית הקדומה ועל יחסה לעברית.

## הכתובת
הכתובות ידועות בסימון KAI 222–224, 227.

### כתובת הלוח הראשון (KAI 222)
צד א':

צד ב':
צד ג':

### כתובת הלוח השני (KAI 223)
צד א':

## ראו גם

* רשימת כתובות כנעניות וארמיות

## לקריאה נוספת

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ממצאים ארכאולוגיים מאבן
קטגוריה:ארכאולוגיה מקראית
קטגוריה:כתובות בארמית
קטגוריה:תולדות עם ישראל בעת העתיקה
קטגוריה:סוריה: ארכאולוגיה
קטגוריה:אסטלות
קטגוריה:כתובות KAI
מרגרט ג'ורג'

**מרגרט ג'ורג**' (באנגלית: **Margaret George**; נולדה ב-19 בינואר 1943) היא מחברת רומנים היסטוריים אמריקאית.

## ביוגרפיה
מרגרט ג'ורג' נולדה בנאשוויל טנסי. אביה הצטרף למשרד החוץ האמריקני בהיותה בת ארבע, ומשום כך המשפחה נדדה ברחבי תבל בעקבות עיסוקו של האב. היא הספיק להתגורר בטאיוואן עד גיל 6, ישראל (אז התגוררה ברמת גן ולמדה בבית ספר טביטה ביפו) וגרמניה (בערים בון וברלין), לפני שמלאו לה שלוש עשרה ואז חזרה המשפחה לארצות הברית. היא בוגרת תואר ראשון באוניברסיטת טופט (Tufts) ותואר שני מאוניברסיטת סטנפורד בביולוגיה וספרות אנגלית. היא עבדה ככתבת מדע במשך מספר שנים במכונים הלאומיים לבריאות בבתסדה מרילנד. היא גם גרה באל סלוודור ושוודיה.

כיום היא מתגוררת במדיסון עם בעלה, הפרופסור לאופתלמולוגיה פול קופמן מאוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון.

## קריירת הכתיבה שלה
ג'ורג' החלה לכתוב בהיותה בת עשר. בחטיבת הביניים החלה לכתוב רומנים, אולם לא הראתה אותם לאיש, פרט לכמה חברים קרובים. רק כשסיימה לכתוב ספר היא ניסתה לפרסמו. למרות שהיא ידועה כיום בשל הרומנים ההיסטוריים שלה, היא כתבה בסוגות רבות ושונות: מדע בדיוני, ספרי נעורים, הומור, רומן רומנטי, פעולה והרפתקאות, לפני שהקדישה עצמה לז'אנר הספרותי בו היא פעילה היום.

ספרה הראשון, "אני, הנרי השמיני, עם הערות מאת ליצן החצר שלו", ראה אור במקור באנגלית ב-1986 (תורגם לעברית ויצא לאור בהוצאת אחוזת בית ב-2010), קבע את דפוס כתיבתה הנוכחי. היא הקדישה לכתיבת הספר המחזיק קרוב לאלף עמודים למעלה מ-15 שנה, במהלכם קראה כ-300 ספרים על המלך והתקופה וביקרה שלוש פעמים באנגליה לצורך המחקר. ברומן ציירה ג'ורג' את הנרי השמיני כגיבור חיובי.

ספרה The Memoirs of Cleopatra (זכרונותיה של קלאופטרה) עובד לסרט טלוויזיה בשם "קלאופטרה" בשנת 1999, שהיה מועמד לפרס אמי בכיכובם של Leonor Varela בתפקיד קלאופטרה, בילי זיין כמרקוס אנטוניוס וטימותי דלטון בתפקיד יוליוס קיסר.

בהמשך לתחביבה - איסוף וגידול צבים היא הייתה מחברת-שותפה של ספר ילדים על צבים בשם Lucille Lost.

ספרה האחרון Elizabeth I, יצא לאור באפריל 2011, הרומן מתמקד בשנים האחרונות לשלטונה של אליזבת הראשונה, מלכת אנגליה, ימיו של שייקספיר, הניצחון על הארמדה הספרדית וגילוי העולם החדש. 

כתבה ספרים נוספים על מרים המגדלית והלנה מטרויה. 

הספר הבא אותו מתכוונת ג'ורג' לכתוב יעסוק בבודיקיאה, ויתמקד במאבק של בודיקיאה ברומא ובנירון קיסר.

## ספריה

* *The Autobiography of Henry VIII: With Notes by His Fool, Will Somers* (1986)

* בעברית: **אני, הנרי השמיני, עם הערות מאת ליצן החצר שלו**, הוצאת אחוזת בית, מאנגלית: צילה אלעזר, 2010.

הספר הוא אוטוביוגרפיה בדיונית, שלכתיבתה ערכה הסופרת מחקר מעמיק של 14 שנה וקראה כ-300 ספרים בנושא.


* *Mary Queen of Scotland and the Isles* (1992)
* *The Memoirs of Cleopatra* (1997)
* *Mary, called Magdalene* (2002)
* *Helen of Troy* (2006)
**Lucille Lost (2006)*  
* *Elizabeth I* (2011)


## קישורים חיצוניים

* 
* ביוגרפיה באתר Fantastic Fiction
* הרומן אני, הנרי השמיני באתר "טקסט"
* דפנה לוי, "משהו טוב קורה להנרי השמיני", ריאיון עם מרגרט ג'ורג', במקור התפרסם במוסף הספרים של לאישה, 28 באפריל 2010
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי טנסי
קטגוריה:נאשוויל: אישים
קטגוריה:ביוגרפים
קטגוריה:סופרות אמריקאיות
קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת טאפטס
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טאפטס
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1943
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1943
ירמולקה

**יַרְמוּלְקָה** (מיידיש: **[[כיפה (יהדות)|כיפה]]**) היא פריט לבוש חסידי ירושלמי.
ממוזער|150px|שמאל|ילדים חסידיים חובשים ירמולקה
[ממוזער|150px|שמאל|ילדים חסידיים חובשים ירמולקה בשכונת [בתי אונגרין]]
## בירושלים

כיפת הירמולקה זכתה לכינוי "כיפתם של הזברות" שכן סוג כיפה זו חובשים החסידים המשתייכים לחצרותיו של היישוב הישן בירושלים. מסורת חבישת הירמולקה היא ארוכת שנים בקרב החסידים הירושלמים וזו הפכה לסימן זיהוי בקרב הציבור החסידי ירושלמי. אמנם, התרגום המילולי של המילה ירמולקה הוא "כיפה", אך השימוש במילה "ירמולקה" מכוון לכיפת החסידים הספציפית הזו ולא לכיפות אחרות.

בחצרות חסידיות רבות כיפת הירמולקה היא חובה בקוד הלבוש של אותה חצר חסידית. ישנן חסידויות שהילדים והנערים לא יכולים להיכנס לבית הספר או לחדר ללא חבישת הירמולקה, המבדלת בינם לבין יתר הציבור החרדי שחובש בדרך כלל כיפות שחורות מקטיפה. לפעמים, בתוך הבית יש אפשרות לחבוש כיפה אחרת (בדרך כלל שחורה מקטיפה) אך יש המחמירים לחבוש את הירמולקה בכל זמן ומקום.

## מקורה ומראה
בשל החובות שהשאירו אחריהם אנשי עליית רבי יהודה החסיד נאסר על יהודים אשכנזים להתגורר בירושלים. לפיכך, יהודים אשכנזים שרצו להתגורר בירושלים ולא רצו שיזהו אותם כאשכנזים העתיקו את מלבושי הקהילה הספרדית. בין פריטי הלבוש הייתה כיפת הירמולקה אשר מקורה מן הטָקִיָיה שהיא כיפת הצמר הלבנה.

הירמולקה היא כיפת צמר סרוגה גדולה המכסה את רוב ראשו של החובש אותה. במקור, כיפת הירמולקה הייתה בגובה של כ-19 ס"מ וקוטרה היה כ-16 ס"מ. גם בגרסתה הנוכחית הירמולקה היא סרוגה מצמר ועשויה בעבודת יד. במרכזה של הכיפה ממוקם פונפון (ציצת שיער).

## ראו גם
*לבוש חרדי
*לבוש חסידי ירושלמי

קטגוריה:לבוש חרדי
קטגוריה:היישוב הישן
קטגוריה:בגדי גברים
ברושיים

**בְּרוֹשִיִּים** (שם מדעי: Cupressaceae) היא משפחה של עצים ושיחים מחטניים בסדרת המחטיים, הכוללת את העצים הגדולים והגבוהים ביותר בעולם בתת-משפחת סקווים וכן תת-משפחות נוספות.

במשפחה 7 תת-משפחות שבהן 27–30 סוגים הכוללים 130–140 מינים כמו הקליטריס פרייס. בישראל מוכרים מיני ברוש וערער ובהם ברוש מצוי, ערער רם, ערער ארזי וערער גלעיני, שבתת-משפחת ברושים.

במשפחת הברושיים נמצאים העצים הגדולים והגבוהים ביותר. 50 העצים הגדולים ביותר הם מהמינים סקוויה ענקית וסקוויה נאה. העץ הגדול ביותר הוא הגנרל שרמן והגבוה ביותר הוא היפריון.

## תת-משפחות
*Cunninghamhioideae
*Taiwanioideae
*Athrotaxidoideae
*סקווים (Sequoioideae)
*טקסודים (Taxodioideae) - בה המין קריפטומריה
*Callitroideae
*ברושים (Cupressoideae) - בהם הסוג ברוש, ברוש פטגוני וערער.

## קישורים חיצוניים

* 
* על משפחת ברושיים באתר The Gymnosperm Database
* משפחת ברושיים באתר Dave's Garden

*
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1822
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון אדוארד גריי
קטגוריה:משפחות צמחים
מוסף (עיתונות)

בעיתונות, **מוּסף** הוא קונטרס בעל אופי מוגדר, חלק מעיתון.

עם התרחבות העיתונות הכתובה, העיתון, שהיה מקשה אחת, החל להתפצל. טעם אחד לפיצול הוא כלכלי. אנשים שונים יכולים לקרוא במקביל חלקים שונים של אותו עיתון. שיקול זה נעשה רלוונטי במיוחד עם הגעת העיתונים לבתים, כאשר חוויית הקריאה נעשתה משפחתית.

מוספים עשויים להיות מוגדרים לפי נושא, כמו מוסף כלכלי, מוסף תיירות, וכן לפי פילוח דמוגרפי, כמו מוסף לנוער או לילדים, מוסף לנשים. מוספים עשויים להופיע בתדירות משתנה: מוסף יומי, מוסף שבועי. לצד מוספים קבועים מופיעים מוספים מיוחדים בחגים ובאירועים מיוחדים. בדרך כלל, מוסף, בשונה ממגזין, לא יודפס בנייר כרומו. לצד מוספים בעלי תוכן עיתונאי מופיעים מוספים של תוכן שיווקי.

לעיתים מתקיימת בתוך אותו עיתון עצמו תחרות בין מוספים שונים על הבמה בה יתפרסמו ראיונות מבוקשים וסקופים. בדרך כלל לכול מוסף יש עורך וקו עיצובי מגובש. מוספים צוברים קהל קוראים. בשנת 2007 ביטל עיתון הארץ את המוסף חלק ב', בו מופיעים עמודי הדעות. הדבר עורר ביקורת, בין היתר, בקרב הקוראים. בשנת 2008 הושב המוסף.

בישראל, למשל, כולל היומון "ידיעות אחרונות" בימים ראשון עד חמישי שלושה מוספים קבועים (בנוסף לבסיס עיתון, העוסק בחדשות): מוסף כלכלי, מוסף ספורט ומוסף מגזיני ("24 שעות").

[מרכז|ממוזער|600px|העיתון "[הארץ" מבשר לקוראיו על המוספים המצורפים לעיתון]]

## קישורים חיצוניים
מוטי נייגר וקרני רימר-צרי (2011). המלחמה שלא הייתה בחדשות: "לאומיות קבוצת הפנים" ו"לאומיות קבוצת-החוץ" במוספי העיתונות היומית בישראל בתקופת מלחמת לבנון השנייה. עיונים בשפה וחברה 3(2): 113-86.
## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:עיתונות
רנטה אינג'ובה

**רֶנֶטָה אִיוָואנוֹבָה אִינְג'וֹבָה** (בבולגרית: **Ренета Иванова Инджова**; נולדה ב-6 ביולי 1953, נובה זאגורה, הרפובליקה העממית הבולגרית) היא כלכלנית ופוליטיקאית בולגרייה, אשר כיהנה במשך מספר חודשים כרֹאשַׁת הממשלה בממשלת מעבר בבולגריה והייתה האישה הראשונה בתולדות המדינה שכיהנה בתפקיד זה.

אינג'ובה נולדה בנובה זאגורה, ב-1975 רכשה תואר בכלכלה במכון "קרל מרקס" בסופיה ובמשך שנים אחדות הועסקה במכון כמרצה. בראשית שנות ה-90 מונתה על ידי הממשלה הבולגרית לעמוד בראש תוכנית ההפרטה במשק הבולגרי. באוקטובר 1994, לאחר נפילת ממשלתו של ליובן ברוב מינה אותה הנשיא ז'ליו ז'לב לעמוד בראש ממשלת מעבר והיא כיהנה בתפקידה עד ינואר 1995.

בבחירות שנערכו בבולגריה זכתה המפלגה הסוציאליסטית ברוב ולאחר כחמש שנות ישיבה באופוזיציה הרכיב ז'אן וידנוב מנהיגה, את הממשלה החדשה. במהלך 1995 התמודדה אינג'ובה ללא הצלחה לתפקיד ראש עיריית סופיה וב-2001 התמודדה ללא הצלחה לנשיאות בולגריה. אינג'ובה פרשה מהחיים הפוליטיים, אך המשיכה למלא מספר תפקידים ציבוריים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ראשי ממשלת בולגריה
קטגוריה:נשים בראשות ממשלה
קטגוריה:נשים ראשונות בתפקידים ציבוריים
קטגוריה:ילידות 1953
קטגוריה:בולגרים שנולדו ב-1953
באולינג לקולומביין

**באולינג לקולומביין** (במקור: **Bowling for Columbine**) הוא סרט תיעודי משנת 2002 אותו כתב, ביים הפיק וקריין מייקל מור. הסרט עוקב אחר בחינתו של מור אודות טענתו כי הגורמים לאירוע הטבח בתיכון קולומביין הם מעשי אלימות אחרים, בהם מעורבים כלי ירייה. מור מתמקד ברקע ובאווירה שבה התרחש הטבח וכן בעמדות הציבור אודות נושאים קשורים. הסרט בוחן את טבעה של האלימות בארצות הברית.

הסרט הביא את מור, אז במאי בראשית דרכו, לתשומת לב בינלאומית וזכה בפרסים רבים, בהם פרס אוסקר לסרט התיעודי הטוב ביותר, פרס פסטיבל הקולנוע בקאן, פסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו ועוד.

## ביקורות ותגובות
הסרט קיבל ביקורות אוהדות באופן כללי. הסרט זכה לציון 96% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 161 ביקורות; אתר האינטרנט Metacritic, אשר מקצה דירוג מנורמל בטווח 0-100 בהתבסס על חוות דעת המבקרים המרכזיים הבולטים, חישב עבור סרט זה ציון ממוצע של 72%, בהתבסס על 32 ביקורות. מייקל ווילמינגטון, מבקר הסרטים של העיתון היומי "Chicago Tribune", כתב: "הוא (הסרט) מעצבן, מגרה, צפוי לעורר כעס וצער על שני הצדדים הפוליטיים, ומעל לכל - הוא מצחיק מאוד".

## מועמדויות וזכיות בפרסים
### זכיות
הסרט זכה ב-32 פרסים, ביניהם:
* 2003 -  פרסי האוסקר - זוכה פרס האוסקר לסרט התעודה הטוב ביותר - הוענק למייקל מור, מייקל דונובן.
* 2003 -  פרסי איגוד עורכי הקולנוע האמריקאי - זוכה פרס "אדי" בקטגוריה העריכה הטובה ביותר של סרט תעודה - הוענק לקורט האנגפהר.
* 2002 -  פסטיבל הקולנוע אמסטרדם לסרטים תיעודיים - זוכה פרס חביב הקהל - הוענק למייקל מור.
* 2002 -  פסטיבל הקולנוע "אטלנטיק" (הליפקס) - זוכה פרס חביב הקהל - הוענק למייקל מור.
* 2002 -  פסטיבל הקולנוע הבינלאומי ברגן - זוכה פרס חביב הקהל - הוענק למייקל מור.
* 2004 -  פרסי "בודיל" (דנמרק) - זוכה פרס "בודיל" בקטגוריה הסרט האמריקאי הטוב ביותר - הוענק למייקל מור.
* 2003 -  פרסי איגוד מבקרי הקולנוע - זוכה פרס בחירת המבקרים בקטגוריה סרט התעודה הטוב ביותר.
* 2003 -  פסטיבל הקולנוע בקאן - זוכה פרס "55th Anniversary Prize" - הוענק למייקל מור.

### מועמדויות
ל-7 פרסים הסרט היה מועמד, אך ללא זכייה, בהם:
* 2003 -  פרסי המכון האוסטרלי לקולנוע - מועמדות בקטגוריה הסרט הזר הטוב ביותר - צ'ארלס בישופ, ג'ים קזרנצי, מייקל דונובן, קתלין גלין, מייקל מור.
* 2003 -  פסטיבל הקולנוע בקאן - מועמדות לפרס דקל הזהב - מייקל מור.

## קישורים חיצוניים

* פסטיבל כאן: תוכנית רדיו המוקדשת כולה לסרט "באולינג לקולומביין", בהגשת דני מוג'ה ויונתן גת: להאזנה 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 2002
קטגוריה:סרטי מייקל מור
קטגוריה:זוכי אוסקר: הסרט התיעודי הטוב
קטגוריה:סרטים תיעודיים אמריקאיים
בלייד

**בלייד** (באנגלית: **Blade**) הוא דמות בדיונית של גיבור-על המופיע בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת *The Tomb of Dracula #10* מיולי 1973 בכתיבתו של מארב וולפמן ובאיורו של ג'ין קולן.

בלייד הוא האלטר-אגו של אריק ברוקס, חצי ערפד בעל יכולת להתהלך גם באור השמש. בלייד בעל כוחות על רבים, בהם יכולת ריפוי וכוח על אנושי.

שלושה סרטי קולנוע המבוססים על הקומיקס יצאו בין השנים 1998-2004: בלייד, בלייד 2 ובלייד: טריניטי, כשאת דמותו של בלייד גילם השחקן וסלי סנייפס. בשנת 2024 סנייפס שב לגלם את בלייד בהופעת משנה בסרט דדפול & וולברין. סרט קולנוע נוסף אודות הדמות עתיד לצאת כחלק מהשלב החמישי ביקום הקולנועי של מארוול, בו יגלם השחקן מהרשלה עלי את דמותו של בלייד.
קולו של בלייד בגילומו של עלי נשמע מחוץ למסך בסצנת סוף הכתוביות בסרט הנצחיים מהיקום הקולנועי של מארוול

דמותו של בלייד מדורגת במקום ה-63 ברשימת מאה גיבורי העל הגדולים, לפי IGN.

## קישורים חיצוניים

* דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס
* דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

## הערות שוליים

קטגוריה:גיבורי-על במארוול קומיקס
קטגוריה:האוונג'רס
קטגוריה:ערפדים בתרבות ובאמנות
קטגוריה:אפרו-אמריקאיים בדיוניים
מיסטר פנטסטיק

**מיסטר פנטסטיק** (באנגלית: **Mister Fantastic**) הוא דמות בדיונית של גיבור-על המופיעה בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת "The Fantastic Four #1" מנובמבר 1961 ונוצרה על ידי הכותב סטן לי והמאייר ג'ק קירבי. מיסטר פנטסטיק הוא האלטר אגו של ריד ריצ'רדס, מדען גאון ומנהיג קבוצת ארבעת המופלאים, לצד אשתו סוזן סטורם, אחיה ג'וני סטורם וחברו הטוב בן גרים. נחשב לאדם החכם ביותר ביקום מארוול.

ריד ריצ'רדס הוא בנם היחיד של הפיזיקאי העשיר נתניאל ריצ'רדס ואשתו, אוולין. הוא היה ילד פלא עם כישרון למתמטיקה, פיזיקה ומכניקה, ולמרות שאוולין מתה, נתניאל עודד את ריד הצעיר, שלמד קורסים ברמת מכללה והצטרף למספר אוניברסיטאות. באוניברסיטת האמפייר סטייט הוא פגש שתי דמויות שישפיעו עליו בעתידו - שותפו למחקר ויקטור וון דום וחברו הטוב בנג'מין גרים. אחרי תאונה בה ריצ'רדס ודום נעשו אויבים מרים, הוא ובן שירתו יחד בצבא ארצות הברית, ונפגשו עם ניק פיורי במהלך מלחמת העולם השנייה. כשהשתתף באוניברסיטת קולומביה, ריצ'רדס שכר מקום מגורים בבעלות דודתה של נערה צעירה בשם סוזן סטורם, שהתאהבה בריצ'רדס.

יום אחד, אביו נעלם באופן מסתורי. למעשה, נתניאל המציא מכונת זמן, שבמקום להעבירו לעתיד העבירה אותו ליקום חלופי. אך לפני שעזב, אביו הותיר לריצ'רדס שני מיליארד דולר, בהם השתמש בשביל פרויקט לבניית ושיגור חללית, שבנוסף למימונו האישי נתמכה במימון פדרלי. אחרי שהביס חוצן וקיבל איומים מהממשלה שיבטלו את רישיונם לניסוי, ריצ'רדס החליט לשלוח את החללית לנסיעת מבחן. צוות הספינה - הוא, גרים, סוזן ואחיה ג'וני - נסעו, ובחלל נחשפו לקרינה קוסמית, שביצעה מוטציה בגופם והעניקה להם כוחות על. לאחר שחזרו והביסו את איש החפרפרת, הם הפכו לקבוצת ארבעת המופלאים.

דמותו של מיסטר פנטסטיק מדורגת במקום ה-40 ברשימת מאה גיבורי העל הגדולים, לפי אתר IGN. את דמותו גילם בסרטי הלייב אקשן "ארבעת המופלאים" ו"ארבעת המופלאים: עלייתו של הגולש הכסוף" השחקן יואן גריפיד', את דמותו של מיסטר פנטסטיק בסרט האתחול מגלם השחקן מיילס טלר. השחקן ג'ון קרסינסקי מגלם גרסה חלופית של הדמות בהופעת אורח בסרט היקום הקולנועי של מארוול "דוקטור סטריינג' בממדי הטירוף" כחלק מחברי האילומינטי. השחקן פדרו פסקל מגלם את הדמות בסרט היקום הקולנועי של מארוול "ארבעת המופלאים: צעדים ראשונים", והוא ישוב לגלם אותה בסרט "".

## קישורים חיצוניים
* דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס
* דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ארבעת המופלאים
קטגוריה:גיבורי-על במארוול קומיקס
האישה הבלתי-נראית (קומיקס)

**האישה הבלתי-נראית** (באנגלית: **Invisible Woman**) היא דמות בדיונית של גיבורת-על המופיעה בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת *The Fantastic Four #1* מנובמבר 1961, ונוצרה בידי הכותב סטן לי והמאייר ג'ק קירבי.

האישה הבלתי-נראית היא האלטר אגו של סוזן סטורם, חברה מייסדת של קבוצת גיבורי-העל ארבעת המופלאים, לצד בן זוגה ריד ריצ'רדס, אחיה ג'וני סטורם ובן גרים.

דמותה של האישה הבלתי-נראית מדורגת במקום ה-66 ברשימת מאה גיבורי-העל הגדולים, לפי אתר IGN. את דמותה גילמה בסרטי הלייב אקשן "ארבעת המופלאים" ו"ארבעת המופלאים: עלייתו של הגולש הכסוף" השחקנית ג'סיקה אלבה, את דמותה של סטורם בסרט האתחול גילמה השחקנית קייט מארה. השחקנית ונסה קירבי מגלמת את הדמות בסרט היקום הקולנועי של מארוול "ארבעת המופלאים: צעדים ראשונים", והיא תשוב לגלם אותה בסרט "".

## קישורים חיצוניים
* דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס
* דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:גיבורי-על במארוול קומיקס
קטגוריה:ארבעת המופלאים
קטגוריה:דוגמניות בדיוניות
קטגוריה:מורים בדיוניים
קטגוריה:יתומים בדיוניים
הלפיד האנושי

**הלפיד האנושי** (באנגלית: **Human Torch**) הוא דמות בדיונית של גיבור-על שהופיעה בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת *The Fantastic Four #1* מנובמבר 1961 ונוצרה על ידי הכותב סטן לי והמאייר ג'ק קירבי.

הלפיד האנושי הוא האלטר אגו של ג'ונתן לואל ספנסר "ג'וני" סטורם, אחיה הצעיר והראוותן של סוזן סטורם וחבר מייסד של קבוצת ארבעת המופלאים, המתגאה ומנצל את מעמדו הציבורי לצרכים שונים. בילדותם, אמם נהרגה בתאונת דרכים וכתוצאה מכך אביהם התדרדר לאלכוהוליזם ולהרס עצמי עד שנכלא בעקבות רצח כריש הלוואות מתוך הגנה עצמית. כתוצאה מכך, סו גדלה את אחיה הקטן בעצמם. כאשר היה בן 16 בלבד, ג'וני הצטרף לסו ולארוסה, ריד ריצ'רדס, למשימה בחלל. יחד עם הטייס בן גרים, הארבעה נחשפו לקרני קרינה קוסמית, שהשפיעה עליהם והעניקה להם כוחות-על: ריד זכה ליכולת למתוח את גופו כגומי, סו זכתה ליכולת להיעשות בלתי-נראית, גרים נעשה לענק בעל עור סלעי וג'וני זכה ליכולת לאגף את כל גופו בלהבות, לעוף, לספוג אש לתוך גופו וכן לשלוט באש בכוח רצונו בלבד.

כאשר חזרו לכדור הארץ והביסו את איש החפרפרת, הארבעה נעשו לקבוצת גיבורי-העל "ארבעת המופלאים", וג'וני כינה את עצמו "הלפיד האנושי" כמחווה לג'ים האמונד/הלפיד האנושי, גיבור אנדרואידי מימי מלחמת העולם השנייה אשר לחם בין היתר לצד קפטן אמריקה ונאמור, אותו ג'וני וקבוצתו פוגשים בהמשך פעילותם. בהיותו החבר הצעיר ביותר בקבוצה, ג'וני בהופעותיו הראשונות תמרן בין קריירה כגיבור-על לבין לימודיו בתיכון גלנוויל ושומר על זהותו הסודית. אמנם, חוברות קומיקס מאוחרות יותר שכתבו זאת והוא חשף את זהותו הסודית לעולם כבר בלימודיו בתיכון. בחוברות הקומיקס השונות, ג'וני תואר כחברם הטוב של ספיידרמן, אייסמן וויאט ווינגפוט, ובעל מערכות יחסים רומנטיות עם הבלתי אנושית קריסטל, מבשרתו של גלקטוס פרנקי ריי, הסקרולית ליג'ה בזהותה של אלישיה מאסטרס, נאמוריטה האטלנטית וקול ויטמן, בתו של הנבל מכשף שברבות השנים נעשה למעין אויבו המושבע של ג'וני. לאחר פירוקם של ארבעת המופלאים (אירועי "מארוול החדשה והשונה"), הוא מסייע לאומת הבלתי אנושיים וחבר בקבוצת חטיבת האוונג'רס המאוחדים.

דמותו של הלפיד האנושי מדורגת במקום ה-46 ברשימת מאה גיבורי העל הגדולים, לפי אתר IGN. בהיותו חבר מייסד של ארבעת המופלאים, ג'וני הופיע בכל סדרות האנימציה, משחקי הווידאו, סרטי האנימציה והסרטים המצוירים בהם הופיעה הקבוצה - כולם פרט לסדרת האנימציה משנת 1978, שבה הוחלף בדמותו של הרובוט הרבי מחשש שילדים יושפעו מהדמות ויציתו את עצמם באש כדי להידמות לו. את דמותו בסרטי הלייב אקשן "ארבעת המופלאים" ו"ארבעת המופלאים: עלייתו של הגולש הכסוף" גילם השחקן כריס אוונס, שאף עשה הופעת קמע בסרט "דדפול & וולברין", וזאת בעוד השחקן סיימון רקס גילם גרסה פרודית של דמותו בסרט "סופרהירו" ומייקל בי. ג'ורדן גילם את דמותו בסרט האתחול. השחקן ג'וזף קווין מגלם את הדמות בסרט היקום הקולנועי של מארוול "ארבעת המופלאים: צעדים ראשונים", והוא ישוב לגלם אותה בסרט "".

## קישורים חיצוניים
* דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס
* דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גיבורי-על במארוול קומיקס
קטגוריה:ארבעת המופלאים
הגולש הכסוף

**הגולש הכסוף** (באנגלית: **Silver Surfer**) הוא דמות בדיונית של גיבור-על המופיעה בחוברות הקומיקס ארבעת המופלאים ביקום מארוול קומיקס. דמותו הופיעה לראשונה בחוברת *The Fantastic Four #48* ממרץ 1966 ונוצרה על ידי הכותב סטן לי והמאייר ג'ק קירבי.

הגולש הכסוף הוא האלטר אגו של נורין ראד, אסטרונום צעיר מכוכב הלכת זן-לה שערך עסקה עם הישות הקוסמית גלקטוס לשמש כמשרתו בתמורה להצלת עולם ביתו מהשמדה. גלקטוס מעניק לו מעט מכוחו הקוסמי וכן אמצעי תחבורה דמוי-גלשן, שבאמצעותו הוא משייט ברחבי החלל במהירות שגדולה ממהירות האור. ראד החל לאתר ברחבי הקוסמוס אחר עולמות חדשים אותם גלקטוס יכול לכלות, עד אשר הוא מגיע לכדור הארץ. שם, ראד נתקל בארבעת המופלאים, קבוצת גיבורי-על שעזרו לו לגלות מחדש את אצילות הנפש שלו. הוא בגד בגלקטוס והציל את הארץ, אך כעונש נשלח לשם לגלות.

דמותו של הגולש הכסוף מדורגת במקום ה-41 ברשימת מאה גיבורי-העל הגדולים, לפי אתר IGN. את דמותו בסרט הלייב אקשן "ארבעת המופלאים: עלייתו של הגולש הכסוף" גילם השחקן דאג ג'ונס באמצעות לכידת תנועה, בעוד דמותו דובבה בידי לורנס פישבורן.

## אזכור במדיות אחרות
* דמותו של נורין ראד בתור הגולש הכסוף מופיעה על עטיפת האלבום Surfing with the Alien של הגיטריסט ג'ו סטריאני. למרות שסטריאני לא הכיר באותה עת את דמות הקומיקס, מנהל ההפקה שלו הציע להשתמש בדמות. בעקבות כך, סטריאני הושפע מהמיתוס של הגולש הכסוף והלחין את השיר Back to Shalla-Bal מתוך האלבום Flying in a Blue Dream וכן את The Power Cosmic 2000, שיר בן שני חלקים מתוך האלבום Engines of Creation.

## קישורים חיצוניים

* דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס
* דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גיבורי-על במארוול קומיקס
קטגוריה:ארבעת המופלאים
קטגוריה:חוצנים בקומיקס
קטגוריה:מורים בדיוניים
איירון מונגר

**איירון מונגר** (באנגלית: **Iron Monger**, בתרגום חופשי לעברית: סוחר הברזל) הוא דמות בדיונית של נבל-על שהופיעה בחוברות הקומיקס איירון מן ביקום מארוול קומיקס. דמותו הופיעה לראשונה בחוברת "IronMan#163" מאוקטובר 1982, ונוצרה על ידי הכותב דניס אוניל והמאייר לוק מקדונל. שריון ה-Iron Monger הופיע לראשונה ב-IronMan#200 (נובמבר 1985).

איירון מונגר הוא האלטר אגו של עובדיה סטיין, עובד לשעבר בחברת "תעשיות סטארק", שבנה לעצמו חליפת שריון בנוסח איירון מן. את דמותו של עובדיה סטיין בסרט הלייב אקשן "איירון מן", משנת 2008 גילם השחקן ג'ף ברידג'ס. כמו כן, גולם בסרט ספיידרמן: "רחוק מהבית" משנת 2019 (באמצעות קטעי ארכיון), ומדובב על ידי Kiff VandenHeuvel בסדרת האנימציה What If.. .?.

## קישורים חיצוניים
* דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס
* דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

## הערות שוליים

קטגוריה:נבלי על במארוול קומיקס
קטגוריה:איירון מן
איש הטיטניום

**איש הטיטניום** (באנגלית: **Titanium Man**) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיעה בחוברות הקומיקס איירון מן ביקום מארוול קומיקס. דמותו הופיעה לראשונה בחוברת *Tales of Suspense #69* מספטמבר 1965 ונוצרה על ידי הכותב סטן לי והמאייר דון הק.

## ביוגרפיה בדיונית
### איש הטיטניום הראשון
**בוריס בולסקי** נולד במקייבסקי, הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית, ברית המועצות. לפי האלמנה השחורה, בולסקי היה סוכן ק.ג.ב. בצעירותו, והיא הייתה מדריכת האימונים שלו לתקופה מסוימת. בולסקי הורד מדרגתו בידי ממוניו מהמפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות.

תוכניתו של בולסקי הייתה לזכות חזרה באמון המפלגה בה היה חבר בכך שיזכה לניצחון תעמולתי נגד המערב על ידי הבסת גיבור-העל האמריקני איירון מן. בשעה שעבד כמזכיר במחנה עבודה סיבירי, הוא הורה למדענים כלואים לבנות עבורו חליפת שריון העשויה מחומר טיטניום במעבדתו של אנטון ואנקו, יוצרה של חליפת השריון דינאמו הארגמן המקורית, בהתבסס על טכנולוגיית השריון של איירון מן. אולם, המשאבים המועטים שעמדו לרשותם הובילו ליצירתה של חליפת שריון כפולה בגודלה מזו של איירון מן. בולסקי איתגר את סטארק בבקשה לקרב ביניהם, לה סטארק נענה בחיוב. הוא הביס את בולסקי בשידור חי לעיניהם הצופות של הקהל.

בולסקי לא נתן לניצחון זה לערער את ביטחונו. הוא עיצב מחדש את השריון ועבר טיפולים רפואיים שגרמו לגדילתו ולהתחזקותו. הוא הגיע לארצות הברית, ונלחם מול איירון מן מעל שמי וושינגטון הבירה, אך הובס בשנית. הוא נלקח חזרה בידי צוללת סובייטית לפי הוראות ממוסקבה. לאחר שעבד זמן מה עבור מדען וייטנאמי קומוניסט שהגביר את כוחו פעם נוספת, הוא חזר לעבוד בשירות ממשלת ברית המועצות ונשלח לארצות הברית כדי להשיב את דינאמו הארגמן השלישי, אלכס נבסקי. כאשר מצא אותו ב"תעשיות קורד", התפתח קרב בינו, דינאמו הארגמן ואיירון מן, שבמהלכו איש הטיטניום הרג את ג'ניס קורד, בתו של מנכ"ל "תעשיות קורד", אשר עימה ניהל נבסקי רומן. בזעמו על כך, איירון מן הביס את איש הטיטניום והשליך אותו למעמקי נהר הדסון.

### איש הטיטניום השני
איש הטיטניום השני היה **קונדראטי טופולוב**, מוטאנט שהיה ידוע בזהות "הגרמלין". הוא שירת יחד עם קבוצת גיבורי-העל "חיילי-העל הסובייטים". טופולוב נהרג במהלך קרב עם איירון מן עם תחילתן של "מלחמות השריון" כאשר הטיטניום שבחליפה שלו חרג מהטמפרטורה הנפיצה שלו.

## קישורים חיצוניים
* דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:נבלי על במארוול קומיקס
קטגוריה:איירון מן
Ocean's Kingdom

**Ocean's Kingdom** (פירוש מילולי: ממלכת האוקיינוס) הוא האלבום הקלאסי החמישי מאת פול מקרטני שיצא בשנת 2011. פול מקרתני (Paul McCartney)  הוא אחד מחברי להקת החיפושיות. 

## שירי האלבום
# Ocean's Kingdom
# Hall Of Dance
# Imprisonment
# Moonrise

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי פול מקרטני
Little Bad Girl

"**Little Bad Girl**" הוא שיר של ה-DJ הצרפתי דייוויד גטה, בהשתתפות הזמר הבריטי טאיו קרוז והראפר האמריקאי לודאקריס. השיר יצא להורדה דיגיטלית ב-27 ביוני 2011 בתור הסינגל השני של גטה מתוך אלבום האולפן החמישי שלו, Nothing but the Beat.

## קליפ
הקליפ לשיר יצא לראשונה בערוץ ה-VEVO הרשמי של גטה ביוטיוב, ב-11 ביולי 2011. בקליפ מופיע גטה במסיבת דיסקו ליד חוף ים, בשם "*Endless Night*" (שהוא לא רוצה שתיגמר), ובין הנוכחים נמצאים טאיו קרוז ולודאקריס ששרים. כאשר דייוויד גטה רואה את השמש זורחת הוא (ומספר רב של אנשים אחריו) רץ לכיוון החוף, וכדור הארץ מסתובב לאחור. גטה עושה זאת מספר פעמים בקליפ והתופעה חוזרת על עצמה.

## מצעדים

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי דייוויד גטה
קטגוריה:שירי לודאקריס
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי דייוויד גטה
קטגוריה:שירי אלקטרו האוס
*
Paradise (שיר של קולדפליי)

**Paradise** (בעברית: **גן עדן**) הוא סינגל של להקת הרוק הבריטית קולדפליי. השיר יצא ב-12 בספטמבר 2011, בתור הסינגל השני של הלהקה מתוך אלבום האולפן החמישי שלה, *[[Mylo Xyloto]]*. הסינגל הושמע בפעם הראשונה בשעה 7:50 בתוכנית "המופע של כריס מוילס" ברדיו BBC 1. הסינגל הוכרז ביחד עם שם האלבום ועטיפתו ב-12 באוגוסט 2011. עם כניסתו למצעד הסינגלים הבריטי, הגיע השיר למקום ה-14, וכארבעה חודשים מאז יציאתו הוא הגיע למקום הראשון במצעד זה. זהו השיר השני של קולדפליי שהגיע למקום ה-1 במצעד הסינגלים הבריטי, אחרי "Viva La Vida" ב-2008. השיר זכה להצלחה מסחרית עצומה, בעיקר באירופה, והוא הועמד לפרס גראמי בקטגוריית "שיר הפופ הטוב ביותר של צמד/הרכב" בטקס גראמי ה-54 שהתקיים ב-12 בפברואר 2012.

## וידאו קליפ
הקליפ לשיר בוים על ידי הייפ ויליאמס, שביים בעבר את הקליפ של הלהקה לשיר "Viva la Vida". ב-8 באוקטובר 2011 בהופעה ביוהנסבורג, הלהקה צילמה את הדקה האחרונה של הקליפ. הקליפ יצא לאור ב-18 באוקטובר 2011 בערוץ ה-VEVO הרשמי שלה. בסרטון מופיע כריס מרטין, מחופש לפיל הנמלט מגן חיות בלונדון חזרה לביתו שבאפריקה, שמתאחד לבסוף עם שאר חברי הלהקה, אף הם בתלבושת פילים. הקליפ זכה להצלחה גדולה ונרשמו לו מעל 1.415 מיליארד צפיות נכון ל-15 במרץ 2021.

## היסטוריית מצעדים

## קישורים חיצוניים

* הקליפ לשיר באתר יוטיוב.

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי קולדפליי
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ויל צ'מפיון
קטגוריה:שירים על גן עדן
קטגוריה:שירים על ילדות
קטגוריה:בלדות R&B עכשוויות
קטגוריה:שירי R&B עכשוויים
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בנורווגיה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי
קטגוריה:זוכי פרס בחירת הנוער: שירים
קטגוריה:שירי פלטינה כפולה בממלכה המאוחדת
קטגוריה:סינגלים בהוצאת פרלופון
ציגלר

**ציגלר** (בגרמנית: **ziegler**) הוא שם משפחה ממקור גרמני שפירושו "יצרן לבנים" או "יצרן רעפים".

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה גרמניים
קטגוריה:שמות משפחה לפי עיסוק
יורט דה מאר

**יורט דה מאר** (בספרדית: **Lloret de Mar**) היא עיירת חוף וקיט השוכנת לחופיה המזרחיים של ספרד, עיירה זו היא אחת מעיירות הנופש הגדולות באזור קוסטה בראווה בחבל קטלוניה וממוקמת כ-60 ק"מ צפונית-מזרחית לברצלונה ו-34 ק"מ מז'ירונה.

אוכלוסיית העיירה מנתה בשנת 2018 37,350 תושבים, ושטחה 48 קמ"ר.

## היסטוריה
מספר אתרים ארכאולוגיים מצביעים על עקבות איבריים ביורט דה מאר. בתקופת ימי הביניים סבלה יורט משודדי-ים מוסלמים ולכן הייתה ממוקמת כקילומטר פנימה מהחוף על מנת להתגונן בעת הצורך מתקיפות השודדים הימיים. מאוחר יותר בין השנים 1509–1522 נבנתה הכנסייה הגותית בהשפעת הרנסאנס, ולקראת סוף המאה העשרים גילו התיירים עניין בעיירה זו ומאז צמחה העיירה גם מבחינה דמוגרפית וגם כלכלית.

## כלכלה
הדייג והחקלאות הן מקור העושר המסורתי אך כיום רוב כלכלתה של יורט מתבססת על התיירות הפורחת בשנים האחרונות, בהיותה עיירת תיירות פופולרית ביותר בקוסטה בראווה ומספר התיירים המגיעים בעונת הקיץ הוא כרבע מתושבי העיירה עצמה.

## דמוגרפיה

## גלריה

Casa dela cultura Lloret de Mar.jpg|הספרייה
Rectoria (Lloret de Mar).jpg|בית בסגנון אר נובו
Sant Romà de Lloret-2.jpg|כנסיית סנט רומה


## קישורים חיצוניים

* 

* אתר התיירות הרשמי של יורט דה מאר

קטגוריה:קטלוניה: ערים
קטגוריה:ספרד: ערי חוף