open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
דוד בלאס

**דוד בלאס** (נולד ב-1945) הוא איש עסקים ישראלי שנחשב בשנות ה-80 כמלך השוק האפור. הורשע בהוצאת עשרות מיליוני דולרים במרמה מכספי התק"ם אותם ניהל.

## ביוגרפיה
בלאס נולד למשפחת סוחרים יוצאי סוריה. הוא התחתן עם איזבל, בת של סוחר טקסטיל יהודי מהעיר מנצ'סטר. בעזרת כספים שקיבל מבני משפחתו הוא החל להיות פעיל מאוד בשוק ההון ובשוק האפור. בין השאר רכש ב-1984 בניין מסוכנות הרכב "נוע", שאחד מבעליה היה עזר ויצמן. בעקבות העסקה קיבל חשיפה תקשורתית, מאחר שויצמן ייסד באותה עת מפלגה חדשה בשם "יחד", וחזר לפוליטיקה לאחר הפסקה של מספר שנים. בלאס גם החזיק באותה עת מניות בעיתון הכלכלי "גלובס".

### פרשת בלאס
פרשת בלאס אירעה על רקע הסחרור האינפלציוני בישראל של שנות השמונים. באותה תקופה ניהל בלאס את תיק ההשקעות של התק"ם. בפברואר 1985 התברר שהכספים נעלמו, לאחר שרכש מניות על שמו בחברות הסנה, בנק הספנות וקונצרן כלל באמצעות תיק ההשקעות של התק"ם והלוואות בשוק האפור.

בתיק ההשקעות של התק"ם היו מופקדים כ-95 מיליון דולר ואולם, חשדם של הקיבוצים התעורר רק כשהגיעו למשוך חלק מהכסף, ונאמר להם שלא יוכלו לקבל אותו. באוקטובר 1985 היה התק"ם על סף חתימת הסדר עם בלאס על החזרת הכספים, אך ההסדר קרס בדצמבר 1985, שבלאס הפסיד 185 מיליון דולר ביום אחד במסחר בבורסה, והיא נסגרה באותו היום להמשך המסחר. התק"ם פנה לעורך דין דוד ליבאי, וביקשו ממנו חוות דעת. ליבאי אמר להם, שלא ניתן לתת חוות דעת מבלי לבדוק את העובדות. ואכן, הוא בדק את העובדות, וממצאיו הועברו לאחר מכן למשטרה, והיוו את הבסיס לפתיחת חקירה נגד בלאס. אחת הטענות המרכזיות של בלאס באותה עת, הייתה כי מדובר בעניין אזרחי ולא פלילי. ובתחילה, הומלץ לסגור את התיק. 

בלאס נעצר לבסוף ב-4 במאי 1986. במשך הימים בהם שהה במעצר, גיבשה הפרקליטות את כתב האישום נגדו. בלאס, בתחילה באמצעות עורך דין אורי סלונים ובהמשך בייצוגו של עורך דין יעקב וינרוט, ניהל תוך כדי המשפט דיונים פרוצדורליים נגד ההיבט הפלילי בפרשה ואף עתר לבג"ץ כנגד הפרקליטות. ביוני 1988 הורשע ב-19 עבירות מרמה ונידון לחמש שנות מאסר מהן שנתיים וחצי בפועל. ב-1989 הורשע בניסיון השתלטות על בנק הספנות.

### לאחר השחרור
לאחר שהשתחרר מהכלא חזר לעסקים בפרופיל נמוך. במאי 2002 הוכרזו הוא ורעייתו איזבל כפושטי רגל, בעקבות צבר חובות בהיקף 100 מיליון דולר, מהם 80 מיליון לתק"ם. בתחילת 2003 פתח 
כונס הנכסים הרשמי בחקירה, בעקבות דיווחים כוזבים, לכאורה, של בלאס על נכסיו. בין היתר, לניסיון להברחת דירה שהייתה בבעלותו, אך נרשמה בשנת 2001 על שם בתו. הדירה נמכרה לפי החשד למקורב שלו, קצין במשטרה. ביולי 2003 נעצר בחשד להונאה, יחד עם בלס נעצרו גם אשתו וכן קצין חקירות במשטרה החשודים שסייעו לו להעלים נכסים.

ב-2005 התפוצץ מטען חבלה בפתח דירתו בתל אביב.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי עסקים ישראלים
קטגוריה:מורשעים בעבירות מסוג סחיטה, מרמה ועושק בישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1945
פלזמון

**פלזמון** הוא אופן תנודה מקוונטט של שינויים בצפיפות אלקטרונים חופשיים, המתקיים בחומרים במצב פלזמה או במתכות במצב מוצק. הפלזמון הוא מעין חלקיק הנובע מהקוונטיזציה ("חלוקת" האנרגיה של התנודות בפלזמה לאנרגיות בדידות) של תנודות (אוסילציות) הפלזמה בדיוק כמו שהפוטונים והפונונים הם קוונטיזציה של האור ותנודות (ויברציות) מכניות, בהתאמה. לפיכך, פלזמונים הם תנודות שיתופיות של צפיפות גז האלקטרונים החופשי, לדוגמה, בתדרים אופטיים. פלזמונים יכולים להיצמד עם פוטון וליצור מעין חלקיק נוסף הנקרא פלזמה פולריטון.

## הסבר פשטני
פלזמונים ניתנים לתיאור כתנודות (אוסילציות) של צפיפות האלקטרונים החופשיים ביחס לסריג של יונים חיוביים קבועים במתכת. כדי להמחיש את תנודות הפלזמה, ניתן לדמיין קוביית מתכת הממוקמת בשדה חשמלי חיצוני בכיוון ימין. אלקטרונים יעברו לצד שמאל (תוך חשיפת יונים חיוביים בצד ימין) עד אשר הם יבטלו את השדה בתוך המתכת. כעת אם נפסיק (נכבה) השדה החשמלי החיצוני, האלקטרונים ינועו באופן כללי ימינה, כי הם נמשכים אל היונים החיוביים אשר נשארו חשופים בצד ימין, וגם דוחים זה את זה. אך צפיפות האלקטרונים אינה אחידה, והאלקטרונים דוחים זה את זה יותר ככל שצפיפותם גבוהה יותר. כתוצאה משילוב אפקטים אלה, תנועת האלקטרונים מתאפיינת  בתנודות ימינה ושמאלה בתדירות אופיינית למתכת הנקראת **תדירות הפלזמה**, ובעוצמה יורדת עם הזמן, עד להגעה למצב יציב בו צפיפות האלקטרונים אחידה בתוך הסריג. פלזמונים הם החלקיקים הקוונטיים המקושרים לסוג זה של תנודות.

לפלזמונים יש תפקיד בכל הקשור לתכונות האופטיות של מתכות. אור בתדירות הקטנה מתדר הפלזמה מוחזר, מפני שהאלקטרונים במתכת מגיבים לשדה החשמלי של האור בתנועה, ובכך מנטרלים אותו. לעומת זאת, אור בתדירות הגבוהה מתדירות הפלזמה עובר דרך פלזמת האלקטרונים ללא הפרעה, מפני שהאלקטרונים אינם יכולים להגיב מספיק מהר לפני שכיוון השדה מתחלף. ברוב המתכות, תדירות הפלזמה היא בתחום האולטרה סגול, ולכן הם מבריקים (רפלקטיביים, בעלי החזרה גבוהה) בתחום הנראה.

בכמה מתכות, כגון נחושת וזהב, יש הבדלים בין רמות אנרגיה המתאימות לאור בתחום הנראה, ולכן תדרים מסוימים נבלעים בחומר (גורמים למעברי רמות של אלקטרונים) ואינם מוחזרים כמו התדרים האחרים, ובכך נוצר "צבע" אופייני למתכת.

במוליכים למחצה, תדירות הפלזמה של אלקטרון הערכיות היא בדרך כלל באולטרה סגול הרחוק, ולכן גם הם רפלקטיביים לאור נראה.

## ראו גם
* פונון
* ננושל
* פלזמה
* ננו חלקיקי זהב
* פלסמופור

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פיזיקת הפלזמה
קטגוריה:קוואזי-חלקיקים
מומי אלפין

**מומי אלפין (אלפסי)** (נולד ב-1953) הוא זמר ומלחין ישראלי במוזיקה המזרחית.

## ביוגרפיה
נולד במרוקו ובגיל 7 עלה לישראל. גדל באשדוד.
### תחילת הקריירה
ב-1970 הקים את להקת "היורשים", בה שימש כסולן וכגיטריסט מוביל. היה הסולן בצוות הווי חיל החימוש. לאחר שחרורו קיבל הצעה לחוזה עבור שנה להופיע בבלגיה. מומי הופיע בין היתר במועדון "תל אביב" בבריסל ומועדון "סברה", ולאחר מכן הופיע באמסטרדם במועדון "ירושלים של זהב", ולאחר מכן חצי שנה בטורונטו שבקנדה, ושם הופיע בין היתר בתוכניות טלוויזיה והפקות שונות.

### שנות השמונים
ב-1980 הקים אלפין את להקת "חצות" שהופיעו באירועים בכל הארץ. לאחר מכן הרבה אלפין להופיע במועדונים, ביניהם מועדון "אריאנה", שם הופיע כל ערב במשך שלוש שנים. 
בתחילת 1983 יצא אלפין למסע הופעות בן שלושה חודשים בארצות הברית עם זוהר ארגוב, שם הופיע בין היתר בלוס אנג'לס וניו יורק.
בשנת 1986 הוציא אלפין את אלבומו היחיד "חפלה בלילות אתונה", אשר זכה להצלחה מבחינה אומנותית אך נכשל מסחרית.

## שנות התשעים
בשנות התשעים צמצם אלפין את עבודתו כזמר והפסיק להופיע בשבת ועבר להופיע באירועים שונים, שם התחיל גם להיות DJ.

## דיסקוגרפיה
* "חפלה בלילות אתונה" (1986)

## קישורים חיצוניים

*מומי אלפין ב"דודיפדיה"

קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:מלחינים ישראלים
קטגוריה:חברי להקות צבאיות ישראליות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1965
ספר הישר (רבנו תם)

**ספר הישר** נכתב על ידי רבנו תם, מגדולי בעלי התוספות, המכיל שני חלקים: הראשון הוא חידושים לתלמוד הבבלי, והשני הוא שאלות ותשובות.  

## חיבור הספר
הספר נכתב בשנת 1149, וחלק החידושים נערך בידי תלמידיו של רבנו תם, ביניהם רבי אליעזר ממץ ורבינו פטר, ודברי רבינו תם מוזכרים בו בגוף שני. נראה כי הייתה מעורבות של תלמידי רבנו תם גם בכתיבת הספר, מהחיבור הגהות אשרי, שכותב "ופירש ה"ר פטר בספר הישר". חלק התשובות נשאר כפי שכתבו רבינו תם. 

בשנת תקע"א (1811) שני חלקי הספר יצאו לאור בווינה מתוך כתב יד, על ידי הרב דניאל פרוסטיץ וביוזמתו של מנחם מנדל טעבין. בשנת תרנ"ח (1898) יצאה לאור בברלין מהדורה מתוקנת של חלק השו"ת על ידי הרב שרגא פייש רוזנטל. חלק החידושים נערך מחדש ויצא לאור בירושלים בכמה מהדורות (1959-1985) על ידי שמעון שלמה שלזינגר. הרב דוד דבליצקי ההדיר והוציא לאור מחדש את שני החלקים (בני ברק, תש"ף–תשפ"א).

## תוכן הספר
עיקר מגמת חלקו הראשון של הספר היא לתקן את הגרסאות בתלמוד הבבלי ולהוכיח שאין להגיה את הנוסח הקיים, למחוק או להוסיף עליו, לא על פי היגיון ולא על פי ספרים אחרים או מקורות מקבילים. וכך כותב רבנו תם: 

## קישורים חיצוניים

* 
* 
*אברהם (רמי) ריינר, **"ספר הישר לרבנו תם, ספר? ישר?"** בתוך "**דרך ספר - שי לזאב גריס**" בעריכת עודד ישראלי אבריאל בר לבב, ואברהם (רמי) ריינר ויונתן מאיר, ירושלים 2021, עמ' 157 - 171.

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרות הראשונים
קטגוריה:ספרי שאלות ותשובות: ראשונים
קטגוריה:ספרי המאה ה-12
ספר הישר (מוסר)

**ספר הישר** הוא ספר מוסר שחובר כנראה בספרד במאה ה-13, ככל הנראה בידי חכם בשם זרחיה היווני. הספר יוחס פעמים רבות לרבינו תם  שחיבר ספר אחר בשם זהה, או לרבי יונה גירונדי, אך מדובר בטעות. החיד"א דן בשאלת זהותו של כותב החיבור, והוא מעלה שתי אפשרויות: לפי טענת רבי מנחם די לונזאנו המחבר הוא זרחיה היווני, ואפשרות נוספת שהוא מביא בשם ספר סדר הדורות היא, שמדובר בר"י מאורלינס.

החיבור דן בנושאים העיקריים של תורת המידות היהודית: אהבת השם ויראתו, תשובה, תפילה ומעשים טובים. כך בהקדמה למהדורת הספר שנדפסה בוורשה, תרי"ג, נכתב: 

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* ספר הישר בקובץ טקסט להורדה (ברישיון שאיננו חופשי)
* 
* 
*

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרות יהודית של ימי הביניים
קטגוריה:ספרי מוסר
קטגוריה:יצירות שמחברן אינו ידוע
קטגוריה:ספרות הראשונים
קטגוריה:ספרי המאה ה-13
מחצבות קדומים

שמאל|ממוזער|250px|מחצבות קדומים, מבט כללי
שמאל|ממוזער|250px|"ים" בית הבד
**מחצבות קדומים** היא מחצבה קדומה של אבן גיר מהתקופה הרומית-ביזנטית הנמצאת על הר הכרמל. המחצבה שוכנת בצד פיתול חד של כביש 721 העולה מעתלית לבית אורן לאורך אפיקו של נחל אורן ובצמוד לאפיק נחל דמון. באתר נותרו סימני חציבה קדומה בצורת מדרגות רבות בגדלים ובכוונים שונים. בשטח ניתן לראות את עקבות עבודת החוצבים בצורת חריצים אלכסוניים ורדודים.

בתוך המחצבה הותירו החוצבים קיר זקוף מעוגל שבמרכזו גוש סלע בצורת קובייה. השערות החוקרים בעבר היו שמדובר במזבח, כיום משערים שבמקום נחצבו עמודים מעוגלים.

בצד המערבי של המחצבות נמצאת מערת קבורה גדולה חצובה בסלע. פתח המערה נפגע במהלך השנים. בתוך המערה נמצאו שני  קבורה, אחד בצידה הימני והשנייה בפאתיה. בצד המזרחי של המחצבות חצובה מערה בעלת פתח גדול מעוגל.

ליד המחצבות נמצא גם חלק מבית בד המכונה "ים". זוהי האבן הראשונה עליה הונחו הזיתים לכתישה. הים חצוב על דרגש מוגבה בצורת עיגול בקוטר 1.8 מטר ובגובה 0.5 מטר עם שפה בולטת. במרכז הים בליטה עם חור מרובע.

כ-30 מטר ממזרח לכביש יש מרפסת תצפית מגודרת במעקה המשקיפה על נחל אורן. על הקיר, באזור מרפסת התצפית חצובה מערת קבורה נוספת. המערה סגורה בשער ברזל.

אזור מחצבות קדומים משמש כאחד מאתרי גלישת מצוקים בישראל.

## לקריאה נוספת
*מנחם מרקוס, **הר הכרמל, סקר נוף ומסלולי טיול**, הוצאת רשות שמורות הטבע, 1997, עמ' 17, 64

## קישורים חיצוניים

* יום שדה "ההר הירוק תמיד", מנהל חברה ונוער, אגף של"ח וידיעת הארץ.
[ימין|ממוזער|250px|מחצבות קדומים לאחר [השרפה בכרמל (2010)|השרפה בכרמל בדצמבר 2010]]

קטגוריה:הכרמל
קטגוריה:אתרים ארכאולוגיים בכרמל
קדומים
אצטדיון GSP

**אצטדיון פאנקיפריאן גימנסטיק אסוסיאיישן**, הידוע כ**אצטדיון GSP** (יוונית: **Στάδιο Γυμναστικός Σύλλογος**) הוא אצטדיון כדורגל השוכן בניקוסיה שבקפריסין. האצטדיון משמש כמגרש הבית של מועדוני הכדורגל של ניקוסיה: אפואל ניקוסיה, אולימפיאקוס ניקוסיה, אומוניה ניקוסיה ושל נבחרת קפריסין בכדורגל.

האצטדיון נפתח לשימוש ב-6 באוקטובר 1999 לאחר טקס בנוכחות נשיא קפריסין, גלפקוס קלירידיס. המתחם שבו נמצא האצטדיון מורכב משלושה חלקים: אצטדיון הכדורגל עצמו, אצטדיון אתלטיקה ומגרש כדורגל קטן יותר המשמש לאימונים. תכולתו הרשמית של האצטדיון היא 23,300 מקומות, והוא מתקן הכדורגל הגדול ביותר בקפריסין. האצטדיון שוכן בכניסה לניקוסיה אליה מגיעים מכיוון הכביש המהיר A1.

מאז פתיחתו של האצטדיון הוא שימש כמגרש הבית של נבחרת קפריסין בנוסף להיותו מגרש הבית של הקבוצות הניקוסיאיות. לדוגמה, במהלך מוקדמות מונדיאל 2006 נערכו באצטדיון כל משחקי הבית של נבחרת קפריסין. ה-GSP הוא גם האצטדיון היחיד בקפריסין שעומד בתקנים של אופ"א, ולפיכך החל מ-2004 נערכים בו כל משחקי הבית של הקבוצות הקפריסאיות במסגרת הטורנירים האירופיים כגון ליגת האלופות והליגה האירופית. לדוגמה, בעונת  נערכו באצטדיון משחקי הבית של אנורתוסיס פמגוסטה בליגת האלופות, ובעונה שלאחר מכן נערכו באצטדיון משחקי הבית של אפואל ניקוסיה בשלב הבתים של ליגת האלופות. אחת לשנה נערך באצטדיון משחק הסופר קאפ הקפריסאי, ועד 2005 נערך בו בכל שנה משחק הגמר של הגביע הקפריסאי.

בעקבות המצב הביטחוני הרעוע ששרר בישראל ובמזרח התיכון הוחלט ב-2002 שהאצטדיון ישמש כמגרש הבית של הקבוצות הישראליות שהשתתפו בגביע אופ"א ובליגת האלופות. בתקופה זו נערך ב-GSP משחק הבית של הפועל תל אביב מול מילאן ברבע גמר גביע אופ"א, וכך גם משחקי שלב הבתים בליגת האלופות של מכבי חיפה. בנוסף, בקיץ 2014, במהלך מבצע צוק איתן, עירוני קריית שמונה השתמשה באצטדיון כמגרש ביתי במשחק המוקדמות נגד דינמו מוסקבה.

## קישורים חיצוניים

* 
* אצטדיון GSP באתר Stadium Guide
* אצטדיון GSP באתר World Stadiums

GSP
קטגוריה:ניקוסיה: ספורט
GSP
קטגוריה:אפואל ניקוסיה
קטגוריה:אומוניה ניקוסיה
קטגוריה:ניקוסיה: מבנים
ספר מלחמות ה' (מקרא)

**ספר מלחמות ה**' הוא ספר אשר נזכר בתנ"ך פעם אחת בלבד, בספר במדבר (), ואבד. בשאלת קיומו ותכניו עסקו הן פרשני המקרא המסורתיים והן חוקרים מאוחרים.

## בנוסח המסורה ובתרגומים
ספר מלחמות ה' נזכר בספר במדבר פעם אחת בלבד, במסגרת תיאור המסעות האחרונים של בני ישראל בדרכם ממצרים לארץ כנען, בשנה הארבעים למסעם:

בתרגומים העתיקים למקרא, תרגום השבעים ותרגום אונקלוס משתקפת גרסה זהה לזו המופיעה בנוסח המסורה באשר למונח "ספר מלחמות ה'" (באונקלוס: ספרא קרבין עבד ה') אם כי התרגומים להמשך הפסוק משקפים את הקושי שעמד בפני המתרגמים בהבנתו.

עם זאת, עיון בתרגום ירושלמי א' וב' מלמד כי תפיסת המתרגם הייתה כי אין במילים "ספר מלחמות ה'" כדי הפניה לספר אחר, חיצוני למקרא, אלא לספר התורה עצמו, והוראת המילה "ספר" כאן היא במשמעות סיפור. ב**תרגום ירושלמי א** (המיוחס ליונתן) מתורגמת ראשיתו של הפסוק כך:  (בתרגום לעברית: על כן יאמר בספר התורה ששם כתובות מלחמות ה'). בתרגום ירושלמי ב' ביתר פירוט:  (בתרגום לעברית: על כן יאמר בספר תורת ה' המשול (או: המכונה) כספר מלחמות, נסים וגבורות שעשה ה' לעמו).

בגישה זו אשר איננה רואה ב"ספר מלחמות ה'" הפניה לספר חיצוני החזיק חוקר המקרא נפתלי הרץ טור סיני, אולם מרבית הפרשנים המסורתיים וחוקרי המקרא סוברים כי בעת כתיבת התורה התקיים ספר עצמאי בשם זה אשר עקבותיו אבדו.

## בפרשנות ימי הביניים
רש"י בפירושו מפרש את המילה "ספר" במונח של סיפור דברים, כלומר על כן ייאמר כשמספרים את מלחמות ה', ולא שיש אכן ספר כזה. עם זאת, פרשני פשט אחרים ראו במונח "ספר מלחמות ה'" הפניה לספר חיצוני למקרא שאבד. רב סעדיה גאון מתרגם את המונח "ספר ניצחונות ה'". גם ר' אברהם אבן עזרא מפרש כי . את שיטת הפשטנים מסכם הרמב"ן כך:

עם זאת, היקף הציטוט מספר מלחמות ה' איננו מוסכם. יש מהפרשנים המזהים את  בלבד כמצוטט מספר מלחמות ה'. יש המצרפים לו גם את  ויש המוסיפים גם את שירת הבאר () ואת שיר המושלים ().

## השערות המחקר האקדמי
מרבית חוקרי המקרא מסכימים עם פרשני ימי הביניים ורואים בספר מלחמות ה' ספר עצמאי אשר עמד בפני מחבר פרק זה, בעת שזה נכתב. גם בקרב החוקרים קיימת המחלוקת בדבר היקף הציטוט. ניתוח תוכן הציטוטים בפרק כ"א והמקצב בו הם כתובים הביא רבים מהחוקרים לזהות את ספר מלחמות ה' כשירת עלילה קדומה ובה תיאור מלחמות ה' ועמו קודם כיבוש עבר הירדן המערבי. לאור זאת, יש מהחוקרים המזהים כמובאות מספר מלחמות ה' גם קטעי שירה נוספים במקרא ובהם שירת הבאר, שיר המושלים, חלקים משירת הים, קללת עמלק, שיר הארון, משלי בלעם, ברכת יעקב וברכת משה. גם ציטוטים דוגמת  (בשירת הים) ו (קללת עמלק) נתפסים כסיוע להשערה זו.

לאור זאת, ומתוך הנחתו של משה דוד קאסוטו על קדמותה של שירת העלילה ביחס לפרוזה המקראית, יש המתארכים ספר זה לתקופת השופטים, בניגוד לדעתו של יוליוס ולהאוזן ואחרים, המאחרים את זמן החיבור לאחר ימי דוד. לדעת יחזקאל קויפמן, ספר מלחמות ה' דומה באופיו לחיבור אחר הנזכר במקרא – ספר הישר, ואילו לדעת מובינקל ספר הישר וספר מלחמות ה' חיבור אחד הם.

## ראו גם
* ספר הישר
* ספר דברי הימים למלכי יהודה

## לקריאה נוספת
*שמריהו טלמון, "מלחמות ה', ספר מלחמות ה'", **[[האנציקלופדיה המקראית]]**, כרך ד, ירושלים ה'תשכ"ג, טורים 1065–1066.
*יחזקאל קויפמן, **תולדות האמונה הישראלית**, כרך ד, תל אביב ה'תשט"ז, עמ' 33, 72, 144–147.
*משה דוד קאסוטו, "ראשית ההיסטוריוגראפיה בישראל", **[[ארץ ישראל (כתב עת)|ארץ ישראל]]**, כרך א, ה'תשי"א, עמ' 85–88.

## הערות שוליים

קטגוריה:שירה בתנ"ך
קטגוריה:מלחמות בתנ"ך
קטגוריה:יצירות אבודות
קטגוריה:פרשת חקת
קטגוריה:חיבורים קדם מקראיים
בואינג 2707

**בואינג 2707** תוכנן להיות מטוס נוסעים על קולי. הוא פותח בארצות הברית כתגובה למטוס הקונקורד האירופי.
טיסת המבחן תוכננה לשנת 1970, ומסירת המטוסים הראשונים לשנת 1974. העלייה בעלויות הפרויקט והתנגדות של קבוצות לאיכות הסביבה הביאו לביטול הפרויקט כבר בשנת 1971, עוד בטרם נבנה אב הטיפוס הראשון.

## פיתוח
ראשיתו של הפרויקט ביוזמה משותפת של בריטניה, צרפת, ארצות הברית, וברית המועצות, בשנות ה-50 המאוחרות, לבנות מטוס נוסעים על קולי לטיסות מסחריות. בהמשך עזבו את הפרויקט ארצות הברית וברית המועצות; צרפת ובריטניה פיתחו את מטוס הקונקורד לבדן.

בשנות ה-60, כשטס הקונקורד לראשונה, חשש הממשל האמריקאי שהמטוס יביא לעידן חדש בתחום התעופה. ביוני 1963 הודיע הנשיא ג'ון קנדי כי תוכנית לבניית מטוס דומה אושרה; הממשלה מימנה 75% מעלויות הפיתוח. רשות התעופה הפדרלית האמריקאית הוציאה מכרז לפיתוח המטוס. החברות לוקהיד, נורת' אמריקן אוויאיישן, בואינג, פראט אנד ויטני, ג'נרל אלקטריק, וקרטיס רייט התמודדו במכרז, בו זכתה בשנת 1966 חברת בואינג.

הדגם אותו הציגה בואינג היה מטוס רחב גוף שיטוס במהירות שבין 2.7 ל-3 מאך, כנפיים בעלות משיכה משתנה, בין 277 ל-300 מושבים (פי שלושה מכמות המושבים בקונקורד), סידור מושבים 2-3-2, מערכת בידור מרכזית, וחלונות 12 אינץ'.

במהלך הפיתוח נזנח העיצוב המקורי של המטוס, הכנפיים בעלות משיכה משתנה בוטלו משום שהצירים הענקיים הפריעו למהלך הטיסה, המנועים מוקמו באחורי הכנפיים, קיבולת הנוסעים ירדה ל-220, והמטוס איבד את צורתו הייחודית.

עם התקדמות הפרויקט, גברה ההתנגדות מצד ארגוני איכות הסביבה ובשנת 1965 יצא לאור ספר שמנה את הבעיות שיגרום המטוס, ביניהן פגיעה בשכבת האוזון בעקבות טיסות בגובה רב, וכן "בומים" על-קוליים בקרבת שדות תעופה שילחיצו ויסכנו אנשים עם בעיות לב ונשים בהריון.

בטיסות מבחן של מטוס על קולי אחר, XB-70, ליד אוקלהומה סיטי, תבעו תושבים באזור את חברת נורת' אמריקן אוויאיישן על סך של 1,284,532 דולר על נזקים ישירים למבנים וחלונות זכוכית.

מספר פוליטיקאים הובילו קמפיין נגד הממשל שמסבסד פיתוח של מטוס מסחרי במפעל פרטי.

במרץ 1971, למרות תמיכתו של הנשיא ריצ'רד ניקסון בפרויקט, דחה הסנאט האמריקאי את המימון הממשלתי. התומכים בפרויקט חששו שביטול הפרויקט יחד עם מלחמת וייטנאם יובילו לאבטלה המונית.

באותה תקופה היו לבואינג 115 הזמנות למטוס, בעוד שלקונקורד היו 74 הזמנות. הפרויקט בוטל עוד לפני שהושלמו שני אבות הטיפוס שלו. בעקבות ביטול הפרויקט, בואינג פיטרה יותר מ-60,000 עובדים, ובשלט חוצות בסיאטל (העיר בה היו ממוקמים משרדיה הראשיים של בואינג) נכתב: "האחרון שיעזוב את סיאטל - שיכבה את האור".

## ראו גם
*טופולב Tu-144
*קונקורד
* 
* 

## קישורים חיצוניים
* בואינג 2707 באתר הרשמי של חברת בואינג
* DR. Omar Memon, Why Did Boeing's Proposed Supersonic 2707 Airliner Fail? Simple Flying.com, Dec 18, 2022
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים

2707
קטגוריה:מטוסי נוסעים אמריקאיים
קטגוריה:כלי טיס בעלי כנף דלתא
שרת (מקצוע)

[ממוזער|שרת מנקה את הכניסה לבניין ב[בואנוס איירס]]
**שרת** או (נקרא גם: **אב בית** או **איש תחזוקה**) הוא תפקיד הכולל תחזוקה כללית של מבנה, כדוגמת בית חולים, בית ספר, בניין משרדים, בניין דירות ועוד. שרתים אחראים לרוב על הניקיון, התחזוקה ולעיתים גם על האבטחה. במבנים גדולים ובקמפוסים קיים בדרך כלל צוות אנשי תחזוקה, במקרים האלה "אב בית" יהיה האחראי הראשי על מבנה מסוים, ובאחריותו גם ניהול צוות התחזוקה של אותו מבנה.

## מטלות המקצוע
עבודות השרת כוללות לרוב את המטלות הבאות או השגחה על ביצוע עבודות אלו:

* פתיחה ונעילה של הבניין בתחילת וסוף יום.
* ניקיון המבנה על כל חלקיו.
* תיקון ליקויים במבנה או באביזרים שבו.
* תחזוקה שוטפת.

## ראו גם
*שיפוצניק

## קישורים חיצוניים
 

קטגוריה:נותני שירות
קטגוריה:תחזוקה
קטגוריה:סגל בית ספר
קטגוריה:מקצועות הניקיון
ישיבת שילה

ממוזער|250px|הרב אביב גמליאל – ראש הישיבה
ממוזער|140px|שיעור כללי – הרב מיכאל ברום

**ישיבת שילה**, היא ישיבת הסדר הנמצאת ביישוב שילה בבנימין. הישיבה הוקמה בשנת תשל"ט (1979) ולומדים בה כמאה תלמידים ואברכים. בעבר עמד בראשה הרב מיכאל ברום, המשמש כיום כנשיא הישיבה. ראש הישיבה הנוכחי הוא הרב אביב גמליאל.

## היסטוריה
הישיבה הוקמה יחד עם היישוב שילה, באתר הארכאולוגי שילה הקדומה.

הרב מיכאל ברום מונה לראש הישיבה כמה שנים לאחר הקמתה ושימש בתפקיד במשך כ-30 שנה. בין השנים תש"מ-תשמ"ב עמד בראשות הישיבה הרב משה דימנטמן. גם הרב יעקב חרל"פ שימש בתפקיד לתקופה קצרה. בשנת תשס"ו מונה לראש הישיבה הרב אהרן הראל. הוא פרש בשנת תש"ע. בשנת תשע"ד התמנה לראש הישיבה הרב נתנאל עובד, רב היישוב קריית נטפים. הרב נתנאל והרב אביב גמליאל, שניהם בוגרי הישיבה, הביאו אליה קבוצת תלמידים מישיבת היכל אליהו. לאחר מכן עזב הרב עובד.

בשנת 1996 הונחה אבן הפנה לבית המדרש של הישיבה בתרומת יוסף יצחק גוטניק, בתכנון האדריכל ישעיהו אילן. בית המדרש נבנה אך לא הושלם ונותר ריק, כיוון שבמהלך בנייתו פחת מספר התלמידים. המבנה נמכר למועצה האזורית מטה בנימין.

## מאפייני הישיבה
בישיבה ישנו דגש על הלימוד ההלכתי בסדר בוקר בשיטת אסוקי שמעתתא אליבא דהלכתא. בעבר הדגישה הישיבה את תורת הרב קוק. תחת הרב גמליאל מודגשת יותר תורת החסידות ובפרט חסידות חב"ד ועבודת הנפש לפי ספר התניא, לצד תורת הרב קוק.

הישיבה מוציאה מדי כמה שנים ספר ובו מאמרים פרי עטם של בחורי ורבני הישיבה, בשם "קטורת שילה".

תלמידי הישיבה מתגייסים לצה"ל במסגרת מסלול ה"הסדר". הישיבה הוציאה בעבר עלון דו-שבועי בשם "ניחוח הקטורת" (נקרא בעבר "פ"שילה"), אשר הופץ בקרב חייליה המשרתים בשירות פעיל בצה"ל.

בישיבה כולל אברכים המונה כ-25 אברכים, בראשות הרב חן יצחק. רובם לומדים למבחני ההסמכה לרבנות של הרבנות הראשית לישראל. בישיבה היה גם מכון הוראה, שהיה שלוחה של מכללת מורשת יעקב.

## רבני הישיבה
* הרב מיכאל ברום – נשיא הישיבה, שיעורי עיון ואמונה
* הרב אביב גמליאל – ראש הישיבה
* הרב אריה מנדלקורן – ראש תוכנית הבקיאות בהלכה
* הרב שאול מלכה – ר"מ בישיבה ובמדרשת בינת
* הרב יצחק חן – ראש הכולל

## קישורים חיצוניים
* 

* מאמרים של ישיבת שילה בספריית אסיף

## הערות שוליים

שילה
קטגוריה:השומרון: חינוך
שילה
שילה
שילה
קטגוריה:שילה
מט"י

**מט"י** – **מ**רכז ל**ט**יפוח **י**זמות עסקית הוא קבוצה של עמותות העוסקות בסיוע וקידום יזמות לעסקים קטנים ובינוניים, ומיזמי סטארט אפ טכנולוגיים. למט"י כ-25 סניפים הממוקמים באזורים שונים בישראל ופועלים לקידום עסקים באזורם. הקבוצה פועלת מתחילת שנות ה-90.

מטרת מט"י היא לסייע בהפיכת רעיון, למיזם או לעסק, תוך כדי מתן שירותי ייעוץ ותכנון עסקי לעסקים בכל הענפים.

במט"י מאגרי מידע, ניסיון רב בזיהוי יוזמות עסקיות בעלות פוטנציאל כלכלי, טיפוח יזמות, השתתפות בתהליכי הפיתוח העסקי של היוזמות.

בעקבות רפורמה שנערכה הפסיקו מרכזי המט"י לקבל מימון ממשרד הכלכלה, שהחליט להפעיל במקומם מוקדי שטח הנקראים "מעוף לעסקים".

## שירותי מט"י
* כתיבת תוכנית עסקית
* הדרכה
* קורסים
* ייעוץ עסקי
* ליווי עסקי
* השגת מימון בתנאים נוחים
* סיוע בבנית אתרי אינטרנט

## קישורים חיצוניים
* עמותות מט"י, באתר "גיידסטאר"

## הערות שוליים

קטגוריה:יזמות
קטגוריה:ישראל: כלכלה
קטגוריה:ישראל: עמותות
אשוויילר

[שמאל|ממוזער|250px|ה[פייטה (Lederpieta) באשוויילר משנת 1360 לערך]]
**אשוויילר** (בגרמנית **Eschweiler**) היא עיר בנפת אאכן, נורדריין-וסטפאליה שבגרמניה קרבת גבולה עם הולנד ובלגיה. העיר ממוקמת כ-15 ק"מ ממזרח לאאכן ו-50 ק"מ ממערב לקלן, על נהר האינדה (Inde).

## היסטוריה
היישוב מוזכר לראשונה ב-828 בכתביו של איינהרד, הביוגרף של קרל הגדול, והאזכור הראשון של כריית פחם באזור הוא משנת 1394. אשוויילר היוותה חלק מדוכסות יוליך מאמצע המאה ה-15 ועד לסוף המאה ה-18. ב-1642 היא נכבשה ונבזזה במהלך מלחמת 30 השנים, וב-1678 כמעט ונהרסה לחלוטין על ידי כוחותיו של המלך הצרפתי לואי ה-14. ב-1756 ניזוקה העיר ברעידת אדמה שפגעה באזור. ב-1794 סופחה לצרפת והייתה בשטחה עד שהועבר לשליטת פרוסיה בעקבות קונגרס וינה משנת 1815. העיר נפגעה קשות ב-1944 במסגרת מלחמת העולם השנייה.

## יהודים באשוויילר
וילהלם הרביעי הגרף של דוכסות יוליך, שאשוויילר השתייכה אליה, נתן ב-1226 היתר ליהודים להתיישב בדוכסות. אולם אין מסמכים המעידים כי יהודים אכן התיישבו במקום. במאה ה-18 התגוררו משפחות יהודיות בעיירה וייסוויילר (Weisweiler), המהווה כיום רובע של אשוויילר, זאת תחת חסות הגרפים של הצפלד (Hatzfeld). הקהילה הקימה בית כנסת ב-1760 ובית ספר ב-1844. ב-1933, ערב עליית הנאצים לשלטון, חיו במקום 107 יהודים, רק מעטים מהם הצליחו להינצל מההשמדה.

## אתרים בעיר

בכנסיית St. Peter und Paul בעיר מוצגת פייטה משנת 1360 לערך. בעיר ישנן מספר טירות, ובהן טירת אשוויילר שבה שלושה מגדלים מהמאה ה-13.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:נורדריין-וסטפאליה: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות בגרמניה
מערכת שטיינר

ממוזער|מישור פאנו המגדיר מערכת
**מערכת שטיינר** עם פרמטרים t,k,n היא מבנה קומבינטורי סימטרי הכולל תת-קבוצות בגודל k, הקרויות **בלוקים**, של קבוצה בגודל n, באופן שכל t נקודות מוכלות בבלוק יחיד. מערכת כזו נקראת S(t,k,n).
. מערכות כאלה קרויות על שם המתמטיקאי השווייצרי יאקוב שטיינר שחי במאה התשע עשרה. 

כל גאומטריה סופית (אפינית או פרויקטיבית) היא מערכת שטיינר, שבה הבלוקים הם ישרים, וכל t=2 נקודות מוכלות בישר יחיד. ההכללה שבה כל קבוצה בגודל t מוכלת במספר קבוע של בלוקים (ולאו דווקא בבלוק יחיד) נקראת "תכנון בלוקים" (בסימון זה, מערכת שטיינר היא תכנון t-(k,n,1)).

למערכות שטיינר יש השלכות בתורת הקודים ובתורת החבורות הסופיות, דרך חבורות הסימטריות שלהן. קשה לבנות אותן, ולא ידוע מיון שלם שלהן. בין השאלות הטבעיות בהקשר זה: מהן שלשות הפרמטרים עבורן קיימת מערכת שטיינר; בהינתן שלשת פרמטרים, האם יש מערכת מתאימה; ואם כן, האם היא יחידה.

אם זורקים נקודה ממערכת קיימת S(t,k,n) ושומרים רק את הבלוקים שעברו דרכה, מתקבלת מערכת S(t-1,k-1,n-1). הכיוון ההפוך (הוספת נקודה למערכת קיימת) בדרך כלל בלתי אפשרי. קל להראות שבמערכת שטיינר S(t,k,n) יש b = \frac{\binom{n}{t}}{\binom{k}{t}} בלוקים בסך-הכל, ושדרך כל נקודה עוברים r = \frac{\binom{n-1}{t-1}}{\binom{k-1}{t-1}} בלוקים; אם המערכת קיימת, המספרים האלו חייבים כמובן להיות שלמים, והם מקיימים bk=rn. בעיית הקיום של מערכת שטיינר S(2,6,36) הייתה ידועה בשם בעיית הקצינים של אוילר; למרות שהשלשה (2,6,36) מקיימת את תנאי הקיום האריתמטי, מערכת כזו אינה קיימת (G. Tarry, 1900). משפט הקיום של וילסון (Richard Wilson) קובע שעבור פרמטרים גדולים מספיק, לכל שלשה המקיימת את תנאי ההתחלקות קיימות מערכות שטיינר מתאימות http://www.maths.qmul.ac.uk/~lsoicher/designtheory.org/library/encyc/topics/pbd.pdf.

בגאומטריה האפינית המישורית מעל השדה הסופי \mathbb{F}_q יש q^2 נקודות, שדרך כל שתיים מהן עובר ישר יחיד, עליו q נקודות. לכן אוסף הישרים מהווה מערכת שטיינר S(2,q,q^2). בדומה לזה, קבוצת הישרים במישור הפרויקטיבי מעל אותו שדה היא מערכת שטיינר S(2,q+1,q^2+q+1). קבוצת המישורים במרחב האפיני ה-n-ממדי \mathbb{F}_2^n היא מערכת שטיינר S(3,4,2^n) (משום שדרך כל שלוש נקודות x,y,z עובר מישור יחיד, \{x,y,z,x+y+z\}). 

מערכת שטיינר עם הפרמטרים t=2 ו-k=3 נקראת **מערכת שטיינר משולשת**. קיימת מערכת כזו על n נקודות אם ורק אם n \equiv 1, 3 \pmod{6}. מערכת שטיינר המשולשת היחידה בגודל n=7 היא מישור פאנו. מערכת שטיינר המשולשת היחידה בגודל n=9 היא המישור האפיני מעל השדה מסדר 3. מערכת שטיינר משולשת שבה כל שתי שלשות נחתכות מוכלות בתת-מערכת בגודל 9 נקראת **מערכת הול משולשת**.

חבורות הסימטריה של כמה מערכות שטיינר מיוחדות (הנוצרות מן המערכות S(5,6,12) או S(5,8,24)) הן חבורות פשוטות ספורדיות הקרויות חבורות מתיו.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קומבינטוריקה
משפט ציבורי

**המשפט הציבורי** הוא ענף משפטי שתכליתו הסדרת היחסים בין יחידים (אזרחים, חברות) לבין המדינה. בענף זה כלולים המשפט החוקתי, המשפט המנהלי והמשפט הפלילי, זאת בניגוד למשפט הפרטי, תחום במשפטים שתכליתו הסדרת מערכות היחסים בין יחידים או קבוצות, ללא כל התערבות של המדינה.

## תחומי המשפט הציבורי
* המשפט החוקתי – ענף משפטי העוסק בחוקי יסוד, השולטים בתחום הכוחות והסמכות של גופים שונים, ביחס לחקיקה וליישום של חוקים אחרים בידי הממשלה. חוקה מחייבת את הממשלה, ומגבילה את המצבים שבהם ניתן לחוקק ולפרש חוקים ולהחיל כוח. חוקות עשויות להתייחס לגופים שונים, כולל ארגונים, אגודות, אנשים ללא מדינה או מדינות לאום.
* המשפט המנהלי – תחום במשפטים המסדיר את פעולותיהן של רשויות המינהל הציבורי השונות: שירות המדינה, רשויות מקומיות וכדומה.
*המשפט הפלילי – ענף משפטי, שתכליתו הסדרת חיי החברה, על ידי הגדרת התנהגויות שליליות מסוימות כבלתי-חוקיות, וזאת באמצעות סדרת כללים של "עשה" ו"אל-תעשה". אדם המפר כללים אלו יואשם בביצוע עבירה פלילית, עשוי לעמוד לדין, ולהיענש בהתאם לעונשים הקבועים בחוק. המשפט הפלילי חל על תחום מצומצם של התנהגויות, ובא לקבוע כללי הימנעות מהתנהגויות אלו באמצעות הרתעה, העמדה לדין ענישה וקלון. המשפט הפלילי מאופיין בכך שאכיפתו מוטלת קודם כל על המדינה, באמצעות התביעה הכללית, אף במקרים שהנפגע העיקרי מההתנהגות הפלילית יהא מתלונן פרטי אחר בחברה. המשפט הפלילי מסדיר יחסים בין פרטים בחברה, אך למעשה מתנהל בין המדינה (כישות קולקטיבית) לבין פרט (חשוד, נאשם, אסיר).

## מקורות לעיון
* פרופ' זמיר יצחק **הסמכות המינהלית** כרך א' (1996).
* פרופ' ברק-ארז דפנה **משפט מינהלי** כרך א' (2013).
* ד"ר אורן שבת, **העתירה המנהלית והסעדים במכרזים ציבוריים** (2017).

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ישראל: ענפי משפט
קטגוריה:משפט ציבורי
שמואל דנקנר

**שמואל דנקנר** (נולד ב-6 בנובמבר 1930) הוא איש עסקים ישראלי.

## ביוגרפיה
שמואל דנקנר הוא בנו של משה דנקנר, מראשוני תעשיית היהלומים בארץ ישראל וחיה רחל דנקנר, אשתו הראשונה. בהיותו בן פחות מ-9 התייתם דנקנר מאמו.

דנקנר למד הנדסה כימית ובתחילת שנות ה-60 ניהל את מפעלי תעשיות מלח לישראל בעתלית.

בתחילת 1977 הוא היה מנכ"ל חברת המלח לישראל - אילת 1976, חברת בת של חברת המלח לישראל. בשנת 1977 זכה דנקנר בפרס התעשייה בקטגוריית הכימיה, על תפקידו כמנכ"ל דור כימיקלים.

בשנות ה-80 דנקנר ניהל את דור כימיקלים ואת דנקנר השקעות. הוא המשיך לנהל את דנקנר השקעות עד למכירת חלק מעסקי המשפחה והעברת יתר העסקים לממשיכי דרכו. בתקופת כהונתו הייתה קבוצת דנקנר אחת המובילות בישראל. היא ניהלה פעילות ענפה בתחומי הבנקאות, תקשורת וטלוויזיה בכבלים, נדל"ן וכן בייצור מלחים, חומרים פטרוכימיים ומוצרים פלסטיים.

שימש יו"ר מועצת המנהלים של דנקנר השקעות בע"מ ושל מת"ב - מערכות תקשורת בכבלים בע"מ.

בשנות ה-70 היה דנקנר פעיל במפלגת שינוי.

## הערות שוליים

קטגוריה:תעשיינים ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס התעשייה
קטגוריה:אנשי עסקים ישראלים
שמואל
קטגוריה:פעילי מפלגת שינוי
קטגוריה:משפחת צלליכין
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1930
קטגוריה:אזרחי כבוד של חולון
בי מובי

**בִּי מוּבִי** (מאנגלית: **B Movie** – "סרט מדרגה שנייה" או "סרט סוג ב'") הוא מונח המתייחס לסרטי קולנוע דלי תקציב ונעדרי יומרה אמנותית, שהתאפיינו בערכי הפקה נמוכים יותר, שצולמו במהירות רבה, עם שחקנים מהדרג השני והשלישי של אולפני הוליווד. המונח מציין היום גם סרטים עתירי תקציב, שאופיים דומה לזה של סרטי בי, ובמיוחד סרטים העוסקים בסוגות הסרטים הנפוצות בסרטי בי, כמו אימה, מדע-בדיוני, פשע, מתח, מערבונים, וכדומה.

## היסטוריה
מקור המונח "בי מובי" הוא בנוהג הנפוץ של אולפני הוליווד להפיק, במקביל להפקה הראשית, גם הפקה משנית (עם יחידת אולפן B). סרטים אלו הוצגו, במתכונת של "הקרנה כפולה" או "שני סרטים בכרטיס אחד", אחרי הסרט המרכזי (**Feature Film**). הם נפוצו כבר מראשית ימיה של הוליווד, ונתפסו בעיני האולפנים כדרך למצות את המרב מצוות השחקנים, הבמאים, הצלמים, וכן הלאה שהועסקו בשכר על ידי האולפן. הסרטים, שאורכם היה קצר במעט מזה של סרטים רגילים, הופקו במהירות רבה יחסית, תחת פיקוח הדוק פחות, והתאפיינו בעלילה נוסחתית, בדמויות סטראוטיפיות חוזרות ונשנות (פעמים רבות, בגילומם של אותם שחקנים), בביטוי ישיר ועז של מסרים, בגישה של סרט ניצול, לעיתים גסה, ובתכנים שהיו לעיתים קרובות נועזים יותר מהמקובל בסרטים מסחריים רגילים בהוליווד.

לבי מוביז הידועים מתקופת הוליווד הקלאסית (שנות השלושים עד שנות החמישים), ולסרטי בי משנות החמישים והשישים שהופקו לעיתים קרובות, מחוץ למערכת ההוליוודית או בשוליה, היו השפעה ניכרת על התפתחותן של סוגות קולנועיות כמו פילם נואר, סרטי מדע בדיוני, וסרטי אימה. בתחום אחרון ניכרת השפעה זו עד היום, ורבים מיוצרי סרטי האימה ממשיכים לאמץ את גישת הניצול, הבוטות והתעוזה אשר אפיינה את הבי מוביז.

## שימוש במונח
המונח עדיין נמצא בשימוש במובנו הרחב יותר, כהתייחסות לסרט דל תקציב, או לסרט נטול כל שאיפות אמנותיות, וכן לסרט נמרץ ותוסס; נטול מגבלות האופייניות להפקות גדולות ומשוחרר ממוסכמות הקולנוע העצמאי היוקרתי. כמו כן, נעשה שימוש במונח לגבי סרטים עם תקציבים גבוהים המחקים את ז'אנר הבי מוביז.

לבי מוביז קונוטציה של סרטים באיכות גרועה לעומת סרטי הפקות ענק. הם זוכים תכופות להתעלמות מצד מבקרי קולנוע, אך ישנם גם בי מוביז רבים המציגים תחכום אסתטי ורמה אמנותית גבוהה. כמו כן סיפקו סרטי הז'אנר מאז קיומם הזדמנויות עבור קולנוענים שהקריירה שלהם נמצאה בשקיעה. יוצרים מפורסמים, כמו אנתוני מאן וג'ונתן דמי למדו את אומנות הקולנוע דרך הבי מוביז. הז'אנר סייע לכמה שחקנים לקבל הכרה, בהם ג'ון ויין וג'ק ניקולסון, ועזר להחיות את הקריירה של שחקנים כווינסנט פרייס וקארן בלק.

קיימים מספר מונחים נלווים, כגון "סי מוביז" או "זד מוביז" הנפוץ יותר, המתארים סרטים באיכות הנופלת אף מזו של קטגוריית הבי מוביז. המונחים "דרייב אין" ו"סרט חצות", משמשים תכופות כמילים נרדפות לבי מוביז. שם נרדף נוסף שהוטבע לאחרונה הוא "סרט פסיכוטרוני", המציין סרט שנתקל בבוז והתעלמות מוחלטת מצד ממסד המבקרים.

חלק מהבי מוביז, על אף ערכי ההפקה הזולים שלהם, מיועדים להעביר מסר פוליטי או חברתי מחוכם, כמו "האיש השקוף" למשל, שבבסיסו עמד מסר נגד מרוץ החימוש.

## ראו גם

* סרט ניצול
* רוג'ר קורמן

## קישורים חיצוניים

* נחום מוכיח, בי מוביז בכאילו, באתר "הבמה", 25 ביוני 2007
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:סוגות בקולנוע
משה בתיבה (מאכל)

**מֹשֶׁה בַּתֵּיבַה** הוא מאכל המורכב מנקניקיות עטופות בבצק עלים. המאכל מזוהה בעיקר עם המטבח הבריטי, אך הוא נפוץ בעולם בגרסאות שונות. וריאציות אלה נפוצות בעיקר בישראל, בארצות הברית, בממלכה המאוחדת, באיטליה, באוסטרליה, באירלנד, בגרמניה, בהולנד, ברוסיה, בקנדה וביפן.

## שמות המאכל
בבריטניה נקרא המאכל **Sausage roll** ("לחמניית נקניקייה").

בארצות הברית הוא מכונה **Pigs in a blanket** ("חזירים בשמיכה"), שם שמתייחס במקור למנה מסורתית אחרת מהמטבח הבריטי. בבריטניה, "חזירים בשמיכה" הם נקניקיות קטנות עטופות בבייקון. הן מוגשות בדרך כלל בארוחת הצהריים של חג המולד או בארוחות על האש ונחשבות כיום למאכל חג מולד מסורתי ב.

מקור השם בעברית, "משה בתיבה", בספרה של רות סירקיס "ילדים מבשלים" (1975).

## המאכל בתרבויות שונות
ב**[[ארצות הברית]]** שם המאכל אינו מתייחס לנקניקיות בבצק בלבד. לעיתים עוטפים את הנקניקיות בביסקוויט, בפנקייק או בקרואסון. בחנויות כשרות בארצות הברית קיימת גם גרסה עם שתי נקניקיות שנקראת "תורה ציווה לנו משה" על שם הדמיון לספר התורה.

ב**[[רוסיה]]** המאכל קרוי "Сосиска в тесте" — "נקניקיות בבצק".

ב**[[גרמניה]]** המאכל קרוי "Würstchen im Schlafrock" — "נקניק בחלוק". הוא מורכב גם הוא מבצק עלים ומכיל לעיתים פנקייק, גבינה ובייקון.

ב**[[דנמרק]]** המאכל בנוי מהרכבו המסורתי וקרוי "Pølsehorn" — "נקניק לחמנייה".

ב**[[ישראל]]** המאכל מזוהה כארוחת ילדים ומוגש עם קטשופ. נקרא לעיתים גם **בורקס נקניק**.

## ראו גם
* לחם נקניקייה

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נקניקיות
קטגוריה:נקניקיות אנגליות
קטגוריה:המטבח הישראלי
קטגוריה:המטבח הבריטי
קטגוריה:המטבח האמריקאי
קטגוריה:מאפי בצק עלים
קטגוריה:מאכלי חג המולד
ספר הישר (אגדה)

שמאל|ממוזער|200px|שער ספר הישר במהדורה הראשונה, ונציה, שפ"ה (1625)
**סֵפֶר הַיָּשָׁר** הוא חיבור מימי הביניים שלא נודע מי חיברו. הספר סוקר את ההיסטוריה של עם ישראל מתקופת האבות ועד תקופת השופטים. רוב הפרקים בספר מקבילים לפרשיות ספר בראשית, ופרקים נוספים עוסקים בתקופות המקבילות לספרים שמות, במדבר, דברים, יהושע ושופטים.

הספר כתוב בלשון מקראית ובסגנון עממי. מבחינת הסוגה משתייך הספר לסוגה המכונה מקרא משוכתב, שכן הוא משכתב מחדש את סיפורי המקרא בהרחבות, בקיצורים. מקורות לספר זה שימשו אגדות התלמוד, המדרשים מספר יוסיפון וסיפורי עם ערביים. חשיבותו של חיבור זה בחומר שצוטט בו ולא נשתמר במקום אחר.

## מגרסאות "ספר הישר"
בהקדמת הספר הוא מוצג כאילו הוא יוצא לאור לראשונה בנאפולי, אולם מהדורה זו אינה מוכרת. ככל הידוע נדפס לראשונה בוונציה בשנת שפ"ה (1625) על ידי ר' יוסף הקטן. ר' יוסף כותב שהוא מדפיס את הספר לראשונה על פי כתב יד שנשלח אליו מידי משה חסן שקבלו מאביו רבי שמואל הקטן מהעיר פאס, מהעתקת רבי יעקב בן עטייה, אולם באותה המהדורה מובאת הקדמת המדפיסים מנאפולי המספרים שהדפיסו את הספר ע"פ כמה כתבי יד, ועל כן שאלת הדפסתו של הספר העסיקה את החוקרים. מאז הודפס הספר בעשרות מהדורות על בסיס מהדורת ונציה, ואף תורגם ללאדינו ולאנגלית.

ספר הישר הוונציאני הוסיף להיות מודפס בבתי הדפוס של פולין לכל אורך המאה ה־19 וראשית המאה ה־20 הספר זוהה עם היהדות הרבנית ולא עם הזרם הלאומי החילוני.

ב-1923 הוציא אליעזר גולדשמיט מהדורה מוגהת של הספר. בשנת תשמ"ו ההדיר יוסף דן את הספר מחדש וצירף לו מבוא.

עיבוד נוסף של הספר, נערך בשנת 1923 על ידי אהרן ליבושיצקי, ויועד לבני הנעורים (שם הספר המלא: "ספר הישר והוא ילקוט סיפורי התורה ואגדותיה מעובד לבני הנעורים ולעם", הוצאת ברקאי, ורשה, 1923).

## אמינות והתייחסות לספר
בספר "שם הגדולים" מצוין שאחרי החורבן מצאו זקן אחד מתחבא ואצלו ספרים וזה הוא אחד מהם, ויש שפקפקו על כך, אבל ראיה לדבריו מהעובדה שספר הילקוט הביא אותו וכן רבינו בחיי הביא אותו בפירושו על פרשת וישלח. אמנם הרמב"ן הטיל ספק באמינות הספר וכתב בהתייחסות לספר "ואם נאמין בספר מלחמות בני יעקב". ראשונים אלו התכוונו למדרש ויסעו ודברי הימים של משה רבנו, ולא לספר הישר שלא היה קיים בתקופתם. וכן הרב משה הלל בספרו מגילות קוצין קבע בנחרצות שהטופס היחיד בעולם מדפוס ונציה הנ"ל, ומעתיקו הראשון ר' יעקב בן עטיה- הוא גם יוצרו.

בפתח הספר נדפסה הקדמה, שבה מתוארת קדמוניותו של הספר וכיצד התגלגל לידי המדפיסים בנאפולי. הקדמה זו ספגה ביקורת קשה מצדו של רבי יהודה אריה ממודינה המעיד כי על אף שהסיר "הזיות וכתובים" מתוך הספר המזהים את הספר עם ספר הישר המקראי, עדיין היו בזמנו אנשים שסברו כי הספר נמצא אחר החורבן, וכל זה משום שאין השגחה על המדפיסים הכותבים ככל העולה על רוחם.

יוסף דן, סבר שחיבור זה נכתב באיטליה בתקופת הרנסאנס.

עמנואל בן גריון מגדיר את "ספר הישר" כחיבור המאחד את הסגנון המקראי עם הסגנון המדרשי.

## שם הספר
בתנ"ך מוזכר מספר פעמים ספר בשם "ספר הישר" (למשל: וַיִּדֹּם הַשֶּׁמֶשׁ וְיָרֵחַ עָמָד, עַד יִקֹּם גּוֹי אֹיְבָיו – הֲלֹא הִיא כְתוּבָה עַל סֵפֶר הַיָּשָׁר" – ), ומסתבר לומר שהספר נקרא על שם הספר המוזכר במקרא.

בספר משוקעים המדרשים "מלחמות בני יעקב" דברי הימים של משה רבנו ועוד.
## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* ספר הישר מהדורת יוסף דן, הוצ' מוסד ביאליק
* החיד"א, שם הגדולים, מערכת ספרים, ערך "ספר הישר" (עמ' 68).
* 
* 
*
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרות יהודית של ימי הביניים
קטגוריה:כרוניקות של תולדות עם ישראל
קטגוריה:אגדות יהודיות
קטגוריה:מקרא משוכתב
קטגוריה:יצירות שמחברן אינו ידוע
ואלרי קונסן

**ואלרי קונסן** (בצרפתית: **Valérie Quennessen**; 3 בדצמבר 1957 – 19 במרץ 1989), הייתה שחקנית קולנוע צרפתייה ממוצא יהודי. התפרסמה בסרטים "קונאן הברברי" ו"נאהבי קיץ".

## ביוגרפיה
קונסן נולדה למשפחה יהודית בפריז. היא בילתה את מרבית ילדותה בניסיון להגשים את חלומה ולהפוך ללוליינית מקצועית. כשהתבגרה זנחה את הרעיון ולמדה משחק, כדי להתגבר על חרדה חברתית ממנה סבלה. לאחר שהתגברה על החרדה החלה לגלות עניין במקצוע ולמדה שיעורי דרמה שעזרו לה להתקבל למספר מחזות תיאטרון מקומיים.

בשנת 1976 הופיעה בסרטה הצרפתי הראשון, "Le Plein de super". היא התפרסמה גם בתוכניות טלוויזיה צרפתיות.
ב-1979 הופיעה באחד התפקידים הראשיים בקומדיה האמריקאית "גלויות צרפתית". כן השתתפה בדרמה המוזיקלית של קלוד ללוש "אלה והאחרים".

הופעתה המפורסמת ביותר הייתה ב-1982, בסרטו של ג'ון מיליוס "קונאן הברברי", בו גילמה את הנסיכה יסמינה, בתו של המלך אוסריץ' (מקס פון סידוב), אשר נחטפת על ידי טולסה דום (ג'יימס ארל ג'ונס); על קונן (ארנולד שוורצנגר) מוטלת המשימה להחזיר אותה לביתה.

את הופעתה המוערכת ביותר עשתה קונסן בדרמה הקומית "נאהבי קיץ". לאחר הסרט פרשה קונסן מתחום המשחק והחליטה להשקיע את מרב זמנה בגידול משפחתה.

קונסן התחתנה עם הצלם פרנקיוס מאנסוקס, לזוג נולדו בן ובת.

קונסן נהרגה בשנת 1989 בתאונת דרכים בהיותה בת 31. נקברה בחלקה היהודית שבבית הקברות מונפרנאס שבפריז.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה יהודיות צרפתיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים צרפתים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות מונפרנאס
קטגוריה:צרפתיות שנולדו ב-1957
קטגוריה:נפטרות ב-1989
מרחב (פיזיקה)

בפיזיקה, ה**מרחב** הוא ה"זירה" שבה מתרחשים כל האירועים הפיזיקליים ביקום. כל אירוע פיזיקלי ניתן לשיוך למקום מסוים במרחב, ברמת דיוק המוכתבת מעקרון אי הוודאות. מקום במרחב ניתן להגדרה באמצעות מערכת קואורדינטות נבחרת.

המרחב הפיזיקלי מאופיין בתכונות שאנו רגילים אליהן מניסיוננו היום-יומי: הוא רציף (לפחות באופן מעשי); הוא בעל 3 ממדים, כלומר בעל נפח; מתקיימת בו הפרדה של מרחקים (מטריקה); ואפשר לחבר בו דרכים ליניאריות. על כן, מבחינה מתמטית נהוג למדל את המרחב הפיזיקלי כמרחב האוקלידי \mathbb{R}^3 באמצעות הנורמה האוקלידית (המושרית על ידי מכפלה סקלרית) ולתארו באמצעות מערכת צירים קרטזית תלת-ממדית.

## המרחב המוחלט במכניקה הניוטונית
במכניקה הניוטונית, המרחב המוחלט הוא הזירה בה מתרחשים כל האירועים הפיזיקליים ושביחס אליו מודדים את תנועותיהם של גופים פיזיקליים. ניוטון הניח את קיומו של מרחב מוחלט כזה כבסיס לניסוח הפיזיקה שלו, אף על פי שלא ניתן לראות, להרגיש או למדוד אותו.

בגלל אופיו הנפרד והבלתי-נגיש של המרחב המוחלט, הותקף קונספט ניוטוני זה בחריפות על ידי פילוסופים כגון ג'ורג' ברקלי, דייוויד יום וארנסט מאך שטענו שהמרחב המוחלט הוא רק פיקציה ושלקיומו אין משמעות או תוקף שכן רק מרחקים ותנועות יחסיות בין עצמים אקטואליים ניתנים למדידה.

## המרחב בתורת היחסות
[ממוזער|250px|שמאל|איור הממחיש כיצד המסה מעקמת את המרחב-זמן. בשרטוט, המרחב מתואר כ[מערכת צירים קרטזית|סריג דו-ממדי הנמצא בעל-מרחב תלת־ממדי. האיור מתעלם מממד הזמן.]]
במסגרת תורת היחסות הפרטית, הראה אלברט איינשטיין כי המרחב והזמן שזורים באופן בלתי ניתן להפרדה ומהווים יחדיו את המרחב-זמן, זירת ההתרחשות האקטואלית של כל האירועים הפיזיקליים. מכאן נובע שמדידות של מרחב וזמן תלויות במערכת הייחוס של הצופה ובמהירות שבה היא נעה יחסית למערכות ייחוס אחרות, וכאשר ישנה תנועה הזמן והמרחב משולבים באופן הניתן לחישוב באמצעות טרנספורמציות לורנץ.

בתורה זו איינשטיין דן במערכות אינרציאליות (מערכות שנעות במהירות קבועה) מבלי לפרט ביחס למה הן אינרציאליות. שאלה זו באה על פתרונה בתורת היחסות הכללית הטוענת לשקילות בין תאוצה לכבידה. משקילות זו נובע כי שדה כבידה מעקם את המרחב כך שהוא חדל להיות אוקלידי. לפי זה כבידה איננה כוח ממשי אלא כוח מדומה הנתפס בדעתנו כממשי מכיוון שבחושים שלנו אנו תופסים את המרחב כאוקלידי. לדוגמה, התיאור הפיזיקלי הנכון לתנועת הירח הוא שהירח סובב סביב כדור הארץ לא משום שכדור הארץ מושך אותו, אלא משום שמסת כדור הארץ מעקמת את המרחב, ובמרחב העקום שנוצר סביבה המעגל הוא הקו הקצר ביותר עבור הירח.

## ראו גם
* מכניקה
* תורת היחסות
* שלוש מהפכות קופרניקניות
* תורת השדות הקוונטית
* כבידה
* חוק טבע

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פיזיקה
מרדכי מרגליות

**מרדכי מרגליות** (**מַרגוּליס**, **Margulies**; כ"ח בתשרי תר"ע, 13 באוקטובר 1909 – 24 במרץ 1968) היה חוקר תלמוד, מדרש וספרות הגאונים, פרופסור באוניברסיטה העברית בירושלים ובבית המדרש לרבנים באמריקה.

## ביוגרפיה
נולד בעיר ורשה שבפולין ליונה, ממשפחת רבנים, ואסתר לבית יאניש. בשנת 1920 עלה עם הוריו לארץ ישראל. למד בבית-הספר תחכמוני בת"א ובישיבות בירושלים, ונמנה עם מסיימי המחזור הראשון של האוניברסיטה העברית.

ערך את ה"אנציקלופדיה לחכמי התלמוד והגאונים" וה"אנציקלופדיה לתולדות גדולי ישראל", וכתב בהן ערכים רבים. בנוסף הוציא כמה ספרים קדומים במהדורה מדעית בתוספת מבואות, הערות וביאורים. פרסם מאמרים ומחקרים בכתבי עת שונים.

בשנת 1946 זכה בפרס הרב קוק לספרות מחקר וספרי עזר.

בשנת 1953 הוא תבע את חנוך אלבק ואת הוצאת דביר בטענה שהוא מחבר הפירוש למשנה של אלבק על סדר נזיקין, ואלבק רק ערך אותו. לאחר מספר חודשים הושגה פשרה על פיה יודפס בספר הודאה של אלבק למרגליות על עזרתו בכתיבת הפירוש.

משנת 1958 ועד למותו לימד בבית המדרש לרבנים באמריקה.

נפטר בירושלים ממחלה ממארת בגיל 58.

היה נשוי לחוקרת המקרא רחל מרגליות, ואב לחמישה. גיסיו היו הרב יצחק קוליץ, צבי קוליץ, חיים קוליץ, והרב יהודה קולודצקי.

## ספריו
**ספרים שכתב וערך**:
* **אנציקלופדיה לחכמי התלמוד והגאונים**, הוצאת יהושע צ'צ'יק, תש"ז (שני חלקים). בשנת 2000 יצאה מהדורה מחודשת של האנציקלופדיה בעריכת ד"ר יהודה אייזנברג.
* **אנציקלופדיה לתולדות [[גדולי ישראל]]** הוצאת יהושע צ'צ'יק, תש"ו (4 חלקים)

**ספרים שההדיר**:
* **[[הלכות קצובות]]** - המיוחס לרב יהודאי גאון
* **[[ויקרא רבה|מדרש ויקרא רבה]]** - מספרי המדרש הקדומים ביותר, הוצאת בית המדרש לרבנים באמריקה (2 כרכים), תשי"ג-תשי"ד.
* **חילוקים שבין אנשי מזרח ובני ארץ ישראל** - ספר מתקופת הגאונים, ירושלים: תרצ"ח.
* **[[מדרש הגדול]]** מאת ר' דוד בן עמרם העדני, מחכמי תימן, בן המאה ה-13, הוצאת מוסד הרב קוק ירושלים: תש"ז-תשט"ז (בראשית-שמות).
* **[http://www.otzar.org/wotzar/book.aspx?8733& ספר הרזים]** - ספר מתקופת התלמוד, הוצאת ידיעות אחרונות, תשכ"ז.
* **הלכות ארץ ישראל מן הגניזה**, הוצאת מוסד הרב קוק, תשל"ד-1973.
* **ספר הלכות [[שמואל הנגיד|הנגיד]]**, ירושלים: הוצאת האקדמיה למדעי היהדות בארצות הברית, תשכ"ב.

## לקריאה נוספת
* טוביה פרשל, "חוקר תורת א"י (לדמותו של פרופ’ מרדכי מרגליות ז"ל)", **[[הדאר]]** מז (תשכ"ח), עמ' 511–510.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

מפרי עטו:
* 
* 
* אנציקלופדיה לתולדות גדולי ישראל: חלק א, חלק ב, חלק ג, חלק ד 
* 
* 
* דף הספר "ויקרא רבה" באתר בית המדרש לרבנים באמריקה 

## הערות שוליים

קטגוריה:חוקרי תלמוד
קטגוריה:מהדירי ספרות תורנית
קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:זוכי פרס הרב קוק
קטגוריה:סגל בית המדרש לרבנים באמריקה
קטגוריה:אנציקלופדיסטים יהודים
קטגוריה:משפחת קוליץ
קטגוריה:פרשני המשנה
קטגוריה:ביוגרפים ישראלים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:בוגרי בית הספר תחכמוני (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי המחזור הראשון של האוניברסיטה העברית
קטגוריה:חוקרי מדרש ואגדה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1909
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1968
קרפדה במאורה

**קרפדה במאורה** הוא מאכל מסורתי של המטבח האנגלי עשוי נקניקיות אפויות בבלילת פודינג יורקשייר, המוגש לרוב לצד ירקות ורוטב בשר עם בצל, לעיתים גם עם מחית תפוחי אדמה או טוגנים.

מקור שמו של המאכל אינו ודאי. בין השאר נטען כי השם מתאר את מראהו של המאכל, הנראה כקרפדה המציצה מהמאורה. אמנם המאכל כפי שהוא מוגש היום אינו נראה כך, אך במקורו לא הוכן מנקניקיות אלא ממגוון סוגי  בשר (בין השאר בשר בקר, בשר כבש, כליות ועוד) שהונחו במרכז הבלילה, וניתן היה לדמותו לקרפדה האורבת לציד, כשרק חלק מגופה גלוי מחוץ למאורה.
 
הכנת המאכל מצריכה הלהטת תבנית אפייה בתנור, הכנסת הנקניקיות והבלילה לתבנית הלוהטת ואפייה למשך כמחצית שעה.

## קישורים חיצוניים

* 
* מתכון מהמאה ה-19 לקרפדה במאורה, מאת Charles Elme Francatelli (1805-1876), עם סטייק וכליות וללא נקניקיות, באתר local food advisor

## הערות שוליים

קטגוריה:המטבח הבריטי
קטגוריה:נקניקיות
קפשאלי

משפחת **קפשאלי** הייתה משפחת רבנים, פוסקים ומלומדים שנודעה במהלך המאות ה-15 וה-16 בשטחים האירופיים של האימפריה העות'מאנית, בעיקר בבלקן ושמה ניגזר ממקום מוצאה הגאוגרפי בדרום מוראה.
הגבעות השחורות

**הגבעות השחורות** (באנגלית: **Black Hills**) הן רכס הרים קטן ומבודד, המתנשא מעל וממערב למישורים הגדולים של צפון אמריקה, במערב דקוטה הדרומית ונמשך לתוך ויומינג שבארצות הברית. פסגת הרני בגובה 2,208 מטר היא הפסגה הגבוהה ברכס. היער הלאומי הגבעות השחורות נמצא בתחום הרכס. הגבעות השחורות נקראות כך משום שמרחוק הן נראות שחורות, היות שהן מכוסות עצים בצפיפות.

בתחומי הגבעות השחורות נמצא הר ראשמור השוכן בסמוך לעיירה קיסטון. ההר הוכרז על ידי שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית כאנדרטה לאומית. האנדרטה, המהווה חלק מההר, היא פסל גרניט מונומנטלי שהוקם על ידי הפסל גאטסון בורגלם.

## ראו גם
* מערכת הגבעות השחורות
* הגבעות השחורות של דקוטה (שיר)

## קישורים חיצוניים

* הגבעות השחורות באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית

קטגוריה:ארצות הברית: רכסי הרים
קטגוריה:דקוטה הדרומית: גאוגרפיה
קטגוריה:ויומינג: רכסי הרים
רחל מרגליות

**רחל מרגליות** (20 באפריל 1914 – 2009) הייתה סופרת וחוקרת מקרא ישראלית.

## קורות חייה
נולדה בליטא לרב דוד נחמן קולידצקי. בילדותה עברה משפחתה לעיר אליטא, שם שימש אביה כרב. למדה בגימנסיה מקומית ורכשה השכלה כללית. בשנת 1925 נפטר אביה. בראשית שנות ה-30 עלתה לבדה לארץ ישראל. היא השיגה סרטיפיקטים עבור אמה האלמנה ושני אחיה יצחק וחיים קוליץ, שעלו ארצה בשנת 1934.

נישאה למרדכי מרגליות, והזוג התגורר תחילה בשכונת כרם אברהם ולאחר מכן בשכונת טלביה בירושלים. לפרנסתה עבדה בהוראה, ובמקביל עסקה בחקר המקרא.

בשנות ה-50 נסעה בעידוד החזון איש, שהיה בן משפחתה, למסעות הרצאות בקהילות יהודיות בחוץ לארץ בנושא טהרת המשפחה.

## ספריה
* **אחד היה ישעיהו** - על ספר ישעיהו, תל אביב: הוצאת סיני, תשי"ד.
* **איוב, כמו שהוא** - (כרך א) ראיות לקדמותו של ספר איוב ולאחדות מחברו, ירושלים: הוצאת ראובן מס, תשמ"א. 
* **איוב כמו שהוא** - (כרך ב) הבעיה ופתרונה, ירושלים: הוצאת ראובן מס, תשמ"ח.
* **בהר מתוך האש** - מעמד הר סיני בפרשיות התורה ובמשנתם של הראשונים ואחרונים, תל אביב: תש"ס.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חוקרי מקרא ישראלים
קטגוריה:נשות העלייה החמישית
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:משפחת קוליץ
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1914
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1914
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2009
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2009
משה נג'ארה (לקח טוב)

רבי **משה נג'ארה** (? - ה'שמ"א) היה מחכמי צפת בתקופתו של האר"י והיה מתלמידיו. עבר לדמשק לכהן בה כראש הרבנים.

## חייו וספרו
היה בנו של רבי לוי ממגורשי ספרד, ומוצאו מהעיר נג'ארה בספרד ועל שמה נקרא שם משפחתו.

אביו, לוי נג'ארה, עזב את ספרד, התגורר זמן קצר בקושטא, ולאחר מכן עלה לצפת, בה נולד משה. משה ניכר כבר בצעירותו, ובהיותו עול ימים הוסמך לרבנות והיה דרשן בחסד עליון.

בשנת ה'של"ט בעקבות פרעות הערבים בצפת, נמלט עם בנו ישראל, עם עוד יהודים רבים לדמשק, זמן קצר לאחר מכן, נתמנה לראש הרבנים שם.

חיבר ספר בשם "לקח טוב" ובו סידר כל דרשות חז"ל בש"ס, ספרי ומכילתא, כדי שיופיע פירוש הפסוק והמצווה יחד עם חלקי הדינים ודרשות חז"ל. ספרו נדפס בקושטא בשנת ה'של"א. רבי חיים יוסף דוד אזולאי כתב עליו בספרו "שם הגדולים" דברי שבח והלל.

נישא לבת הגאון רבי ישראל די קוריאל שהיה אחד מארבעת התלמידים שהוסמכו על ידי הרב יעקב בירב.

בנו היה החכם והפייטן רבי ישראל נג'ארה מחבר הפיוט לשבת "יָה רִבּוֹן עָלַם וְעַלְמַיָּא". בנו ר' ישראל, נכדו ר' משה ונינו ר' יעקב נג'ארה שימשו בתפקיד הרב הראשי של קהילת יהודי עזה.

רבי משה נפטר בשנת ה'שמ"א ונקבר בדמשק.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים סורים
קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל
קטגוריה:ראשוני האחרונים
קטגוריה:צפת: רבנים
קטגוריה:תלמידי האר"י
קטגוריה:ילידי 1508
קטגוריה:נפטרים ב-1581
קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל במאה ה-16