open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
קראק פאי

**קראק פאי** או **מילק בר פאי** (אנגלית: **Crack Pie** או **Milk Bar Pie**) הוא סוג של פאי מתוק.

קראק פאי מורכב בדרך כלל מקלתית העשויה מפירורי עוגיות שיבולת שועל. המלית היא סוג של פודינג עשיר המבוסס ברובו על סוכר, חמאה, שמנת וחלמונים, שלאחר האפייה מקבל מעטה בגוון זהוב ובמרקם פריך.

נהוג להגיש את הפאי עם קרם פרש שמעט מעדן את המתיקות, אך גם עם גלידה, תוספות אחרות או כמו שהוא.

## מקור
ממוזער|עוגת קראק פאי עם קצפת במסעדה בתל אביב יפו, ישראל
עוגת הקראק מבוססת על עוגה בשם Chess Pie. ה-Chess Pie קינוח מסורתי בדרום ארצות הברית, שם נהגו להכין אותו בחורף במקום פאי הפירות המסורתי, בשל מחסור בפירות בעונה הקרה. האזכור הראשון של העוגה מופיע בספר הבישול האמריקאי The Joy of Cooking, שיצא לאור בשנות השלושים של המאה העשרים.

הקונדיטורית הידועה כריסטינה טוסי בעלת המילק בר בניו יורק עידכנה את המתכון והפכה את הקראק פאי ל של המקום. טוסי הגישה קראק פאי כחלק מארוחת עובדים במסעדה הניו-יורקית Momofuku של השף דייוויד צ'אנג. העוגה הזו עוררה התעניינות רבה בקרב הסועדים.

מקור השם הוא רפרנס לקראק-קוקאין: סוג של בדיחה על כך שהקינוח הזה טעים עד כדי ממכר, כמו הסם.

באפריל 2019 דיווחה התקשורת האמריקאית כי בקונדיטוריית המילק בר הוחלט להפסיק להשתמש במילה קראק (Crack) בשם של העוגה. ההחלטה התקבלה בניסיון לנתק את העוגה המתוקה והפופולרית מהקונוטציות השליליות לסמים ומאז היא נקראת בקונדיטוריה "פאי המילק בר" (באנגלית: Milk bar pie).

### בישראל
בכתבה בטיימאאוט תל אביב משנת 2021 שסקרה את המקומות בהם מגישים קראק פאי בתל אביב, נטען שניתן למצוא את הקינוח כמעט בכל מסעדה ובכל תפריט שמכבד את עצמו.

בכתבה שפורסמה בעיתון הארץ בשנת 2022 נטען שקראק פאי הוא אחד הקינוחים האהובים במסעדות בארץ ושהוא הפך להיות חלק מהתרבות הקולינרית הישראלית.

יהונתן בורוביץ' היה מראשוני השפים שהכניסו את הקראק פאי לתפריט המסעדה שלו, הגיש את הקינוח הזה במסעדה החל משנת 2012 והיא מוגשת חמה בניגוד לגרסה האמריקאית שלרוב מוגשת קרה.

## מרכיבים
ממוזער|עוגת קראק פאי עם גלידת וניל, במסעדה בתל אביב יפו, ישראל
הקראק פאי בגרסתה הקלאסית מורכבת ממצרכים בסיסיים, למשל: סוכר, חלב, חמאה, שיבולת שועל וביצים. השילוב ביניהם יוצר עוגה נמוכה, מתוקה ודחוסה.

המתכון המקורי מכיל כמעט תמיד כמויות גדולות יחסית של חמאה, סוכר ושמנת וכולל מרכיב ייחודי לעוגה זו: כף של אבקת חלב.

## ראו גם
* פאי פקאן

## קישורים חיצוניים

* קראק פאי, מתכון, מאקו
*לימור לניאדו תירוש, מתכון לקראק פאי עם תמונות

## הערות שוליים

קטגוריה:מגדנאות
קטגוריה:קינוחים
קטגוריה:המטבח האמריקאי: קינוחים
קטגוריה:עוגות
קטגוריה:פאי (מאפה)
יחסי סרביה–קפריסין

[ממוזער|250px|מימין: שר החוץ של [יוון ניקוס דנדיאס, שר החוץ של סרביה ניקולה סלקוביץ'  ושר החוץ של קפריסין ניקוס כריסטודולידס  בפגישה משולשת בבלגרד, אפריל 2021 (בעת מגפת הקורונה בסרביה)]]
**היחסים בין קפריסין לסרביה** נחשבים לחזקים, בגלל מדיניות אירופית משותפת ודת משותפת - נצרות אורתודוקסית. קפריסין תמכה בסרביה במאמציה להצטרף לאיחוד האירופי. כמו כן, סרביה תומכת בקפריסין לאחר פלישת טורקיה לקפריסין בשנת 1974 ותומכת בפתרון בר-קיימא לסכסוך הקפריסאי.

כיום, סרביה וקפריסין משתפות פעולה במדיניות חוץ, פיננסים, ענייני צבא ותרבות.

## יחסים מודרניים
קפריסין היא אחת מחמש מדינות האיחוד האירופי שלא מכירות בעצמאות קוסובו. במהלך נשיאות האיחוד האירופי, קפריסין לא שינתה את מדיניותה כלפי קוסובו וממשיכה לתמוך בסרביה במהלך האינטגרציה האירופית שלה. שר המסחר הקפריסאי העריך כי יש לתת זמן רב יותר לסרביה למלא את תנאי המועצה האירופית והנציבות שנקבעו לתחילת המשא ומתן על הצטרפות. אם התנאים הללו יתמלאו, קפריסין תמשיך לתמוך בסרביה.

### הצטרפותה של סרביה לאיחוד האירופי
קפריסין תמכה במשרד החוץ בבלגרד כדי להתחיל בשיחות הצטרפות לאיחוד האירופי עד דצמבר 2012. שר החוץ של קפריסין, אראטו קזאקו-מרקוליס, הדגיש את עדיפות נשיאות קפריסין בהרחבה בביקור ממלכתי בבלגרד ביולי 2012, כולל אזור הבלקן המערבי וסרביה.

### סוגיית קוסובו

קפריסין נמנית עם חמש מדינות האיחוד האירופי שלא הכירו עד כה בקוסובו כמדינה עצמאית. קפריסין מביעה סולידריות עם סרביה, לטענתה, בשל הדמיון בסוגיות קוסובו וצפון קפריסין בכך שהריבונות של שתיהן נפגעה ובכך שהן קוסובו, הן צפון קפריסין הכריזו באופן חד-צדדי על עצמאותן.

### הכנסייה
הכנסייה האורתודוקסית הקפריסאית ניהלה יחסים מצוינים עם הכנסייה האורתודוקסית הסרבית, כולל רכישה והענקת סיוע הומניטרי לסרביה במהלך המלחמות. עם זאת, היחסים הללו התרחבו גם למדינה הסרבית. בעניין האחרון, כנסיית קפריסין תמכה ב"עמדות סרביות גם בנושא פרישת מונטנגרו מהפדרציה", וכן בתמיכה בסרביה בקוסובו. כמו כן, הכנסייה האורתודוקסית הסרבית תמכה בעמדות לאומיות קפריסאיות בקפריסין . כמו הכנסיות האורתודוקסיות האחרות, גם כנסיית קפריסין אינה מכירה באוטוקפליה המוצהרת של הכנסייה האורתודוקסית המקדונית ורואה בה חלק מהכנסייה האורתודוקסית הסרבית.

### שיתוף פעולה כלכלי
מדי שנה, הפורומים של איגוד העסקים הקפריסאי-סרבי מתקיימים בניקוסיה או בבלגרד. מטרתה העיקרית של האגודה היא להעניק סיוע יעיל ומעשי במעורבות ושיפור היחסים הכלכליים והמסחריים בין קפריסין וסרביה. מטרה נוספת של העמותה היא ארגון אירועים שונים, כולל כנסים וסמינרים בקפריסין ובסרביה, בהם משלחות עסקיות מכל אחת מהמדינות יכולות להשתתף ולהמליץ על הזדמנויות עסקיות קיימות על ידי אנשים פרטיים.

## קישורים חיצוניים

* התאחדות העסקים של קפריסין סרביה 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
אתר הנצחה לשואת הצוענים

ממוזער|משולש האבן שבמרכז הבריכה ועליו מונח פרח.
**אתר ההנצחה לשואת הצוענים** או, בשמה הרשמי, **אנדרטת סינטי ורומה קורבנות הנאצים** הוא אנדרטת זיכרון השוכנת בפארק טירגארטן בברלין בירת גרמניה.

האנדרטה מהווה הנצחה לזכרם של 220,000 – 500,000 הצוענים והסינטים  שנרצחו בשואת הצוענים במלחמת העולם השנייה על ידי הנאצים.

האנדרטה נמצאת מדרום לבניין הרייכסטאג (הפרלמנט הגרמני) ובסמוך לשער ברנדנבורג, ולאנדרטה לזכר יהודי אירופה שנרצחו.

## היסטוריה
האנדרטה תוכננה על ידי האמן הישראלי דני קרוון.

האנדרטה נחנכה ב-24 באוקטובר 2012, על ידי קנצלרית גרמניה אנגלה מרקל, בנוכחות נשיא גרמניה יואכים גאוק.

## תיאור האנדרטה
הכניסה אל האנדרטה היא דרך שער צר מפלדה, התחום בלוחות מזכוכית חלבית שעליהם רשומים מידע על הכרונולוגיה של שואת הצוענים, כאשר בפנים ההסבר רשום בגרמנית ומבחוץ באנגלית.

האנדרטה כוללת בריכה מעגלית בעלת קרקע כהה- "עמוקה עד אין קץ". הצורה המעגלית היא ביטוי לשוויון. המים באגן העגול מסמלים את הדמעות.

במרכז האגן קרוון הציב משולש אבן.המשולש הוא בצורת הטלאי החום (הסימן המזהה ואות הקלון) שהוכרחו הצוענים ללבוש במחנות הריכוז (בדומה לטלאי הצהוב (שצורתו הייתה מגן דוד) שהוכרחו היהודים ללבוש בשואה). התשתית המיוחדת הממוקמת מתחת לבריכה גורמת שמשולש האבן ירד לקרקעית פעם ביום, ויעלה חזרה בדיוק בשעה 13 ומדי יום מונח עליו פרחטרי. לדברי קרוון הפרח היה הרעיון הראשון של העבודה הזו והוא אמור לסמל הן את החיים, הצער והזיכרון. בזכות התשתית הזו גם ניתן לחמם את המים שלא יקפאו בחורף.

סביב הבריכה, באותיות ברונזה, חקוקה הפואמה 'אושוויץ' מאת המשורר הצועני איטלקי סנטינו ספינלי, אף על פי שהאנדרטה מנציחה את כל מחנות ההשמדה.

סביב האנדרטה לוחות זיכרון, המתארות את האירועים העיקריים של שואת הצוענים.

ההחלטה על הקמת האנדרטה נדונה שנים רבות. בשנת 1992 הממשל הפדרלי הגרמני הסכים להקים את האנדרטה, אולם במשך השנים לאחר מכן היו מחלוקות על צורת האנדרטה ומיקומה - והציעו להקימה בפרוור מרצאן - שבו היה מחנה ריכוז ברלין-מרצאן, מחנה ריכוז בו רוכזו צוענים בתנאים קשים, החל משנת 1936.

ב-2001 הוסכם להקים את האנדרטה באתר מרכזי - הטירגארטן.

עבודות ההקמה החלו בשנת 2008, ב־19 בדצמבר - התאריך בו מצוין יום הזיכרון לשואת הצוענים.

האנדרטה הוקמה בעלות של 2.5 מיליון יורו, ונחנכה על ידי אנגלה מרקל ב-24 באוקטובר 2012.

## ראו גם

* מחנה ריכוז ברלין-מרצאן
* אנדרטת ההנצחה להומוסקסואלים שנרדפו על ידי הנאצים
* אנדרטה לזכר יהודי אירופה שנרצחו
* אנדרטת המלחמה הסובייטית

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ברלין: אנדרטאות
קטגוריה:גרמניה: אנדרטאות לרדיפות הנאצים
קטגוריה:השמדת הצוענים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:פארק טירגארטן
קטגוריה:דני קרוון
סקס, שקרים וארוחת ערב

**סקס, שקרים וארוחת ערב** הוא סרט טלוויזיה ישראלי מ-1996 בבימויו של דן וולמן.

## תקציר העלילה
מיכל וטלי, אלמנות צה"ל הולכות לארוחת ערב אצל חברתה של טלי, דפנה, שגם היא אלמנת צה"ל, דפנה מתייחסת אל השכול שחוותה בדרך הומוריסטית ואף צוחקת על ה"יתרונות" הקיימים בהיותה בסטטוס זה, כמו עזרה כספית מהמדינה, מיכל משתוממת מהתנהגותה של דפנה ולא מבינה איך ניתן לצחוק על מצב עצוב זה ואף מביעה את אהבתה לבעלה שנפל, בהמשך הערב הם לומדות להכיר אחת את השנייה.

בהמשך הם הולכות יחדיו לפאב ולאחר מכן מוצאות את עצמן מזמינות שלושה גברים זרים לבית.

## שחקנים ודמויות

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1996
קטגוריה:סרטי טלוויזיה ישראליים
קטגוריה:סרטי דן וולמן
ישראל אפרויקין

**ישראל אֶפְרויקין** (ביידיש: **עפרויקין**; כ"ו בטבת ה'תרמ"ד, 24 בינואר 1884, ליטא – ט' בניסן ה'תשי"ד, 12 באפריל 1954, פריז) היה סופר, הוגה דעות ועסקן ציוני יהודי. ממייסדי המפלגה העממית היהודית (ייִדישע פֿאָלקספּאַרטײַ). עורך הירחון הפריזאי-יהודי "קיום".

## קורות חיים
נולד בווקשנה שבליטא (האימפריה הרוסית) לרפאל, סוחר תבואה גדול שהעניק לו חינוך מסורתי דתי. אחיו הצעיר הוא הסופר זלמן יפרויקין.

לאחר הפוגרומים של שנת 1905 בתחום המושב, הקים עם ההיסטוריון שמעון דובנוב את ה"ייִדישע פֿאָלקספּאַרטײ", שדגלה בקיום יהודי לאומי בגולה. בין השנים 1915 ו-1919 ערך את השבועון די וואך שהופיע בווילנה, ביחד עם זליג קלמנוביץ'.

לאחר מהפכת אוקטובר 1917 היגר לצרפת והשתקע בפריז, שם הפך לאחד ממנהיגי הקהילה. היה חבר במשלחת היהודית לוועידת ורסאי, עמד בראש הפדרציה של האגודות היהודיות בצרפת, והיה חבר בקונגרס היהודי העולמי. מתוקף תפקידו זה שכנע את הנהלת הקונגרס לפנות לממשלת צרפת לאחר פרעות קונסטנטין ב-1934, על מנת שתסייע למשפחות הנפגעות ותעניש במלוא החומרה את הפורעים.

אפרויקין נפטר בט' בניסן ה'תשי"ד, 12 באפריל 1954 בפריז. נקבר בבית העלמין מונפרנאס בפריז, בהשתתפות קהל רב, ביניהם הד"ר נחום גולדמן, רבה הראשי של צרפת יעקב קפלן, ושגריר ישראל בצרפת יעקב צור. לאחר מכן הועלה לקבורה בחלקת "פנתיאון האומה" בהר המנוחות ירושלים.

## מכתביו
* **אין חלום און אויף דער וואר: עסייען וועגן אלטע פראבלעמען אין א נייער צייט**, ניו-יארק: אויפן שיידוועג, 1944
* **קדושה און גבורה ביי יידן: אמאל און היינט: גזירת ת"ש-תש"ה**, ניו-יארק: אויפן שיידוועג, 1949
* **א חשבון הנפש**, פריז: א. ב. צעראטא, 1948
** **חשבון הנפש**, לעברית: אברהם קריב, תל אביב: הוצאת מסדה, ה'תש"י.
* **אויפקום און אומקום פון יידישע גלות-שפראכן און דיאלעקטן**, פאריז: קיום, 1951.

## לקריאה נוספת
* לעקסיקאן פון דער נייער יידישער ליטעראטור, 7, ניו יארק, 1968, עמ' 30–32.

* American Jewish year book, 56 (1955), p. 324


## הערות שוליים

קטגוריה:עורכי עיתונים יהודים ליטאים
קטגוריה:עורכי כתבי עת יהודים
קטגוריה:הסוכנות היהודית
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים ליטאים
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים צרפתים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:אישים שהועלו לקבורה בשנית בארץ ישראל
קטגוריה:ילידי 1884
קטגוריה:נפטרים ב-1954
ליאן אוגוסטין

**ליאן אוגוסטין** (בגרמנית: **Liane Augustin**; 18 בנובמבר 1927 – 30 באפריל 1978) הייתה זמרת ושחקנית אוסטרית–גרמנייה.

## ביוגרפיה
אוגוסטין נולדה בברלין, בירת גרמניה. בצעירותה, אוגוסטין עבדה כזמרת במועדון לילה. בנוסף, היא הופיעה במספר שידורי רדיו מקומיים. בשנת 1953, אוגוסטין שיחקה בסרט הראשון שלה, "Die Fiakermilli".

בשנת 1958, רשות השידור האוסטרית הכריזה כי אוגוסטין נבחרה לייצג את אוסטריה באירוויזיון 1958. ב-12 במרץ 1958, אוגוסטין הופיעה על בימת האירוויזיון, עם השיר "Die ganze Welt braucht Liebe". אוגוסטין שובצה תשיעית בסדר ההופעות, לפני שווייץ ואחרי גרמניה. אוגוסטין זכתה במקום החמישי עם שמונה נקודות.

בשנת 1962, אוגוסטין שיחקה בסרט הגרמני, "Licht auf der Piazza".

אוגוסטין נפטרה באופן פתאומי ב-30 באפריל 1978, בגיל 50.

## פילמוגרפיה
* Die Fiakermilli (1953)
* Lavender (1953)
* Der rote Prinz (1954)
* ?und wer küßt mich... (1956)
* Liebe, die den Kopf verliert (1956)
* Licht auf der Piazza (1962)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרות אוסטריות
קטגוריה:זמרות גרמניות
קטגוריה:שחקניות אוסטריות
קטגוריה:שחקניות גרמניות
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 1958
קטגוריה:נציגי אוסטריה באירוויזיון
קטגוריה:אוסטריות שנולדו ב-1927
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1927
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1927
קטגוריה:גרמניות שנפטרו ב-1978
אילנה גולדברג

**אילנה בבל-גולדברג** (נולדה בשנת 1962) היא אתלטית ישראלית בעבר, אלופת ישראל (1988–1996) בזריקת דיסקוס. היא הייתה בצוות המאמנים של הסגל האולימפי של נבחרת ארצות הברית באתלטיקה.

## ביוגרפיה
גולדברג היא בתו של פרופ' זמיר בבל, אלוף ושיאן ישראל בקפיצה לרוחק, פרופסור למחשבים, כנר, מלחין ושדרן רדיו. בשנת 1988 עלתה לישראל והתאמנה בקבוצת מכבי תל אביב.

### 1988
באליפות ישראל שנערכה בשנת 1988 זכתה גולדברג במדליית זהב בזריקת דיסקוס בתוצאה של 38.06 מטר.

### 1989
באליפות ישראל שנערכה בשנת 1989 זכתה גולדברג במדליית זהב בזריקת דיסקוס בתוצאה של 39.84 מטר.
#### המכביה ה-13
בתחרויות האתלטיקה של המכביה ה-13 שנערכו ב-10 ביולי אותה שנה היא זכתה במדליית כסף בזריקת דיסקוס בתוצאה של 41.32 מטר, אחרי סידני דורשלג (47.89 מטר) ולפני צילה אשר מישראל.

### 1990
באליפות ישראל שנערכה בתחילת יוני 1990 זכתה גולדברג במדליית זהב בזריקת דיסקוס בתוצאה של 38.08 מטר. ראשונה בתחרות סיימה האורחת כריסטינה בויט מרומניה (58.76 מטר)

בתחרות שנערכה בנייפרוויל פרבר של שיקגו, אילינוי ב-7 ביולי אותה שנה היא סיימה במקום רביעי בזריקת דיסקוס בשיא אישי חדש של 42.01 מטר.

### 1991
באליפות ישראל שנערכה בשנת 1991 זכתה גולדברג במדליית זהב בזריקת דיסקוס בתוצאה של 40.70 מטר.

### 1992
באליפות ישראל שנערכה בשנת 1992 זכתה גולדברג במדליית זהב בזריקת דיסקוס בתוצאה של 37.88 מטר.

### 1993
באליפות ישראל שנערכה בשנת 1993 זכתה גולדברג במדליית זהב בזריקת דיסקוס בתוצאה של 37.96 מטר.

### 1994
באליפות ישראל שנערכה בשנת 1994 זכתה גולדברג במדליית זהב בזריקת דיסקוס בתוצאה של 40.34 מטר.

### 1995
באליפות ישראל שנערכה בשנת 1995 זכתה גולדברג במדליית זהב בזריקת דיסקוס בתוצאה של 40.06 מטר.

### 1996
באליפות ישראל שנערכה בשנת 1996 זכתה גולדברג במדליית זהב בזריקת דיסקוס בתוצאה של 41.62 מטר.

### מאמנת
גולדברג אימנה את אל ארטר, 4 פעמים ברציפות אלוף אולימפי בזריקת דיסקוס.

## קישורים חיצוניים

* אלופי ואלופות ישראל באתלטיקה באתר *gbrathletics* 
* זריקת דיסקוס - 50 התוצאות הטובות בכל הזמנים בישראל, באתר איגוד האתלטיקה בישראל
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אלופות ישראל בזריקת דיסקוס
קטגוריה:מאמני אתלטיקה ישראלים
קטגוריה:מאמנות ספורט ישראליות
קטגוריה:מאמני ספורט ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1962
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1962
הוועדה לענייני אינדיאנים של הסנאט של ארצות הברית

**הוועדה לענייני אינדיאנים של הסנאט של ארצות הברית** (באנגלית: **United States Senate Committee on Indian Affairs**) היא ועדה של הסנאט של ארצות הברית המופקדת על פיקוח וחקיקה בעניינים הקשורים לילידים אמריקאים וכן לילידי הוואי ואלסקה. ועדה דומה התקיימה בשנים 1820–1947, ולאחריהן סופחה לוועדת האנרגיה ומשאבי הטבע. ועדה חדשה לענייני ילידים הוקמה בשנת 1977 – בהתחלה כוועדה נבחרת. בתחילה נועדה הוועדה להיות זמנית, אך הוגדרה כקבועה בשנת 1984. הוועדה נוטה לכלול סנאטורים ממדינות המערב והמישורים הגדולים בארצות הברית, שם יש ריכוז משמעותי יותר של אינדיאנים.

לוועדה יש סמכות לחקור את הבעיות הייחודיות של הילידים האמריקאים ולהציע חקיקה להקלת קשיים אלה. נושאים אלה כוללים, אך אינם מוגבלים לחינוך מקומי, פיתוח כלכלי, ניהול קרקעות, שירותי בריאות ותביעות נגד ארצות הברית. בנוסף, כל החקיקה המוצעת על ידי חברי הסנאט הנוגעת לאינדיאנים, ילידי הוואי או ילידי אלסקה, היא בסמכות הוועדה.

נכון לינואר 2025, יושבת ראש הוועדה היא ליסה מרקאוסקי מהמפלגה הרפובליקנית וסגן יושב ראש הוועדה הוא בריאן שץ מהמפלגה הדמוקרטית. הם מכהנים בתפקידים מאז שנת 2025.

## היסטוריה
בשנת 1977 אישר הסנאט חוק שהקים מחדש את הוועדה לענייני האינדיאנים כוועדה נבחרת זמנית. הוועדה הנבחרת הייתה אמורה להתפרק בסוף הקונגרס ה-95, בינואר 1979 – אך בעקבות מספר הארכות ביניים, הסנאט הצביע על הפיכת הוועדה לקבועה ב-6 ביוני 1984.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:האינדיאנים בארצות הברית
קטגוריה:ועדות הסנאט של ארצות הברית
אברהם פינטו

רבי **אברהם פינטו** (מכונה: **מהרא"פ**; סביב ה'ת"ק 1740 – י"ח תשרי ה'תקס"ה) היה רב ואב בית דין מרקש שבמרוקו ומחבר ביאורים על התלמוד ושולחן ערוך ועוד.

## ביוגרפיה
נולד במרקש שבמרוקו לאביו רבי יעקב פינטו שהיה תלמידם של רבי שלמה עמאר ורבי אברהם אזולאי ורבה של העיר. בשנת ה'תקכ"ה (1765) נפטר אביו והוא התמנה יחד עם אחיו רבי יצחק לדיינים. הם שימשו בדיינות בבית דינו של רבי אברהם קורקוס, יחד עם רבי יצחק חרוש, רבי משה בן עטר, רבי מוסא בן דוד וחיון ורבי שלמה אסבאג. בשנת ה'תקנ"ט (1799) נפטר רבי יצחק חרוש שהיה אז רב העיר ואב בית הדין שלה, ומינו את רבי אברהם לתפקידים אלו, בהם הוא שימש עד ליום פטירתו ביום י"ח בתשרי ה'תקס"ה (1804). ספדו לו רבי משה אסבאג, רבי יהודה אלמליח, ואחיו רבי יוסף פינטו.

## חיבוריו
* **ספר מור דרור** ביאורים על תלמוד בבלי. חידושיו על מסכת כתובות נדפסו בספר **חסד ואמת**, סלוניקי, תקע"ג. וידוע שחיבר על מסכת פסחים ומסכת חולין.
* **ביאור על [[שולחן ערוך]]** - חלקו נדפס בספרים 'ביאור מהרא"ח על חושן משפט', 'פרדס רמונים' ו'פני מבין'.
* **פסקים** - מפוזרים בספרות חכמי מרוקו ובעיקר בספר תשובות חכמי מראכש ובשו"ת חפץ נחמד וגינת ורדים לרבי מכלוף אוחיון, נדפס על ידי מכון פי ישרים בשנת תשפ"ב.
* **הגהות לספרי [[האר"י]]**. נדפסו בספר שערי בינה.
* **נושאים לנפטרים**. ביאורי פסוקים לצורך דרשה על נפטר. נדפס בספר אעלה בתמר על ידי מכון פי ישרים.
* **דרשות.** בכתב יד.

## משפחתו
בניו ובנותיו:
* רבי יעקב, שימש בדיינות.
* רבי מסעוד, שימש אף הוא בדיינות ונפטר צעיר ללא בנים ובנות.
* רבי שלמה, בלט בין מרביצי התורה במרקש.
* בתו נישאה לרבי יוסף חרוש - מחכמי מרקש.
* ר' ראובן.
* ר' שמואל.

## לקריאה נוספת
הרב יוסף פרץ והרב יוסף הלל (עורך), **קדושי מראכש**, "רבי אברהם פינטו הראשון", הוצאת קהילות ישראל, ירושלים ה'תשפ"א.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים מרוקאים
קטגוריה:יהדות מרקש
קטגוריה:מרקש: רבנים
קטגוריה:פרשני התלמוד
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:פרשני ספר הזוהר
קטגוריה:מקובלים
קטגוריה:אבות בתי דין
קטגוריה:ילידי 1740
קטגוריה:נפטרים ב-1804
תמי גינגולד

**תמי גינגולד** היא שחקנית, מנחה וקומיקאית ישראלית.

## קריירה בישראל
גינגולד שיחקה ב-1980 בסרט "כוכב השחר" של הבמאי עקיבא ברקין. 

בשנת 1982 שיחקה תפקיד ראשי בסרט הקצר "המכונה אוטיסטי" של ישי גבריאלי שזכה בפרס הסרט העלילתי הקצר לשנת 1983.

גינגולד הופיעה בשנת 1982 בפינת "על הברזלים" בתוכנית הקומית הידועה "זהו זה!", ובאופן קבוע בשנים 1984-1983 כמנחה האישה הראשונה בתוכנית, וכשחקנית מובילה במספר תפקידים.

בתחילת שנות ה-80 היא הופיעה במסגרת להקת הבובונים בתוכנית "מועדון החתול שמיל".

ב-1984 הופיעה בסרט "ספר נשים", בשנה זו גם שיחקה בתפקיד אורח כסמלת קשר בסדרת הטלוויזיה "אנשים במיל".

ב-1985 שיחקה בסרט "הכלה" של נדב לויתן.

ב-1986 שיחקה את תפקיד ירדנה בסרט "הקרב על הוועד", לצד שלישיית הגשש החיוור.

## חיים אישיים
גינגולד נולדה להורים שעלו לישראל מגרמניה ומפולין. היא ירדה לניו יורק שבארצות הברית, ונישאה לתומאס גארנר, מורה לאמנות ממשפחה נוצרית ובמקור מאוהיו, ולהם שתי בנות משותפות, אחת מהן היא השחקנית ג'וליה גארנר.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:זהו זה! - מנחים, מגישי פינות ושחקנים
קטגוריה:מהגרות מישראל לארצות הברית
קטגוריה:מהגרים מישראל לארצות הברית
קטגוריה:ישראליות שנולדו במאה ה-20
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
מחברת התיג'אן

**מחברת התיג׳אן** הוא שמם של שני חיבורים בענייני דקדוק המקרא: מחברת התיג׳אן העברית ומחברת התיג׳אן הערבית.

מחברת התיג'אן העברית (הגדולה) היא חיבור כללי הדקדוק, הטעמים, הנקודות, וחוכמת לשון הקודש על כל חלקיו, אשר חיברו חכם יהודי תימני קדום בלשון הקודש בעילום שמו ופרטיו. מחברת התיג׳אן הערבית (הקטנה) עוסקת גם כן בדקדוק המקרא וכתובה בערבית יהודית.

בעבר, היו מי שייחסו את חיבור מחברת התיג'אן לרס"ג או לר' בניה הסופר אך כיום סבורים החוקרים שהם אינם המחברים. מחקירת מקורות יצירה זו עולה כי המחבר חי בתקופה משוערת בין סוף המאה ה-11 למאה ה-12, תקופת חיים מקבילה (לפחות בחלקה) לתקופת חייו של רד"ק, דקדקן ופרשן המקרא הידוע.

חיבור דקדוקי זה היה נמצא בראשו של כל תאג' (כתר תורה) אשר נכתב בתימן, כחלק בלתי נפרד ממנו, למטרת לימוד חוכמת הדקדוק וכהוראות הקריאה המדויקת בתורה. מנהג זה נמשך עד להגעת ספרי הדפוס אשר מיעטו את הצורך בכתבי היד וכך נעלם בהדרגה ספר יסוד זה מעיני הציבור הרחב.

חיבור דקדוקי זה היה נפוץ מאוד בתימן ולא יצא מגבולותיה במשך כ-700 שנים. המחברת העברית נדפסה לראשונה במלואה בשנת 1870 בצרפת על ידי המזרחן יוסף דרנבורג בתוספת מעט הערות ומראי מקום. על בסיס מהדורה זו נדפסה המחברת בישראל בשנת תשכ"א.

המחברת הערבית נדפסה בלייפציג על ידי אדולף נויבאואר בשנת 1891.

## לקריאה נוספת
* אבשלום קור, **מחברת התיג'אן העברית (ספר הדקדוק המסורתי של יהודי תימן): מקורותיה וזיקתה אליהם ויחסה למסורת תימן ולכלל המסורות העבריות**, עבודת מוסמך, אוניברסיטת תל אביב, 1980.
* יוסף דרנבורג, **ספר מחברת התיגאן: למחקר ולמדע**, תשכ"א.
* אילן אלדר, **[https://jstudies.huji.ac.il/sites/default/files/jstudies/files/2._msvrvt_b_-_prq_b.pdf טיבן של מחברות התיג׳אן מתימן ומקורותיה של המחברת העברית]**, מסורות ב (תשמ״ו), עמ' 19–29.
* אבישי מרחבי, **מחברת התיג'אן המבוארת**, עבודת מחקר מקיפה על המחברת העברית (הגדולה) ומקורותיה, תשע"ה.

## קישורים חיצוניים
*  בארכיון האינטרנט
* בארכיון האינטרנט

## הערות שוליים

קטגוריה:חיבורי חכמי תימן
קטגוריה:דקדוק עברי
קטגוריה:מסורה
קטגוריה:קריאת התורה
קטגוריה:הגיית העברית
קטגוריה:ספרות יהודית של ימי הביניים
ועדת החינוך והעבודה של בית הנבחרים של ארצות הברית

**ועדת החינוך והעבודה של בית הנבחרים של ארצות הברית** (באנגלית: **United States House Committee on Education and Labor**) היא ועדה קבועה של בית הנבחרים של ארצות הברית. בוועדה זו יש 50 חברים.

## היסטוריה
החל מהקונגרסים המוקדמים נעשו ניסיונות להקים ועדה בקונגרס בנושאי חינוך ועבודה, אך יכולתו החוקתית המוגבלת של הקונגרס לפקח על נושאים אלו עיכבו את הקמת הוועדה. לבסוף, תוך סיום מלחמת האזרחים ובמהלך התיעוש המהיר של המדינה, ב-21 במרץ 1867 הוקמה **הוועדה לחינוך ועבודה**. ב-19 בדצמבר 1883 חולקה הוועדה לשניים, **הוועדה לחינוך** ו**הוועדה לעבודה**. הוועדות שוב התמזגו ב-2 בינואר 1947. ב-4 בינואר 1995, כאשר שלטו הרפובליקנים בבית הנבחרים, שונה שמה של הוועדה ל**וועדה להזדמנויות כלכליות וחינוכיות**. שם הוועדה שונה שוב ל**וועדה לחינוך וכוח העבודה** שנתיים מאוחר יותר ב-7 בינואר 1997. ב-4 בינואר 2007, כאשר הדמוקרטים שוב היוו רוב, שמה של הוועדה הוחזר לשמה הנוכחי.

## תחומי אחריות
מדף האינטרנט של הוועדה:
*מטרת ועדת החינוך והעבודה היא להבטיח מענה לצרכים כך שתלמידים ועובדים יתקדמו במערכת חינוך משתנה ובכלכלה גלובלית תחרותית.*

*הוועדה וחמש ועדות המשנה שלה מפקחות על תוכניות חינוך וכוח אדם המשפיעות על כל האמריקאים, החל מלמידה מוקדמת דרך השכלה תיכונית, מהכשרה תעסוקתית ועד פרישה.*

*מטרתם של הדמוקרטים של ועדת החינוך והעבודה היא לשמור על אמריקה חזקה על ידי הגדלת אפשרויות החינוך לסטודנטים, על ידי הקלה על שליחת צעירים למכללה, ועל ידי עזרה לעובדים למצוא הכשרה בעבודה וביטחון בפרישה למען עתיד טוב יותר. סוגיות החינוך הבאות נמצאות בסמכותה של ועדת החינוך והעבודה:*

### חינוך
הוועדה לחינוך ולעבודה מפקחת על תוכניות ויוזמות פדרליות העוסקות בחינוך בכל הרמות - מהגיל הרך דרך התיכון ועד להשכלה הגבוהה. אלו כוללים:
* יוזמות חינוך יסודי ותיכון, כולל חוק אין ילד שנותר מאחור, עזרה בבחירת בית ספר למשפחות מעוטות יכולת, חינוך מיוחד ("חוק חינוך לאנשים עם מוגבלויות"), דאגה לאיכות המורים והכשרתם, חינוך מקצועי וטכני;
* תוכניות להשכלה גבוהה ("חוק ההשכלה הגבוהה"), לתמיכה בגישה למכללות לסטודנטים בעלי הכנסה נמוכה ובינונית ולעזור למשפחותיהם לשלם את שכר הלימוד;
* תוכניות לגיל הרך וגיל הרך
* ארוחות צהריים בבתי הספר ותוכניות תזונה לילדים;
* פיקוח על תקציבי מחלקת החינוך האמריקנית;
* תוכניות ושירותים לטיפול בבני נוער בסיכון, מניעת התעללות בילדים ותוכניות אימוץ;
* מחקרים חינוכיים
* חינוך מבוגרים;
* תוכניות למניעת עוני, כולל "חוק המענק לחסימת שירותים קהילתיים ותוכנית הסיוע האנרגיה הביתית להכנסה נמוכה" (LIHEAP).

### עבודה
הוועדה לעבודה מחזיקה בסמכות משפטית ביוזמות כוח אדם שמטרתן לחזק את שירותי הבריאות, הכשרה תעסוקתית וביטחון הפרישה לעובדים. נושאי העבודה בתחום האחריות של ועדת החינוך והעבודה כוללים:
* ביטוח פנסיה ותנאי פרישה לעובדים בארצות הברית;
* גישה לשירותי בריאות איכותיים למשפחות עובדות;
* הכשרה לעבודה, חינוך למבוגרים ויזמות לפיתוח כוח אדם, כולל אלה במסגרת "חוק ההשקעות בכוח העבודה" (WIA), כדי לסייע לקהילות המקומיות להכשיר עובדים
* המשך רפורמות הרווחה משנת 1996;
* הגנה על זכויותיהם הדמוקרטיות של חברי האיגודים;
* בטיחות בעבודה;
* שוויון בתעסוקה
* שכר ושעות עבודה, כולל חוק תקני עבודה הוגנים;
* פיצוי עובדים;
* כל העניינים העוסקים ביחסים בין מעסיקים לעובדים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ארצות הברית: חינוך
חינוך
קטגוריה:יחסי עבודה בארצות הברית
Heel de Wereld

"**Heel de Wereld**" (בעברית: "**כל העולם**") הוא שיר שבוצע על ידי הזמרת ההולנדית, קורי ברוקן. השיר ייצג את הולנד באירוויזיון 1958. השיר נכתב והולחן על ידי בני ורדן ונוצח על ידי דולף ואן דר לינדן. השיר הושר שני בסדר ההופעות, לפני צרפת ואחרי איטליה.

## רקע
בדומה לשירי התקופה, השיר נכתב בסגנון שאנסון צרפתי. במרכז מילות השיר עומדת ברוקן ששרה את הסוד שלה לעולם.

## באירוויזיון
ב-12 במרץ 1958, השיר בוצע על ידי ברוקן באירוויזיון. השיר זכה במקום התשיעי והאחרון עם נקודה אחת משווייץ. זו הייתה הפעם הראשונה בה המדינה המארחת זוכה במקום האחרון.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אירוויזיון 1958
קטגוריה:שירי הולנד באירוויזיון
קטגוריה:שירים בהולנדית
קטגוריה:שירים על אושר
קטגוריה:שירים על כדור הארץ
הוועדה לענייני חיילים משוחררים של בית הנבחרים של ארצות הברית

**ועדת ענייני החיילים משוחררים של בית הנבחרים של ארצות הברית** (באנגלית: **United States House Committee on Veterans' Affairs**) היא ועדה של בית נבחרים של ארצות הברית המפקחת ומחוקקת בנושאים הקשורים ליוצאי הכוחות המזוינים של ארצות הברית ובהם פנסיה, ביטוח חיים, השכלה, הכשרה מקצועית, טיפול רפואי, ומתן הלוואות לקניית דירה. הוועדה מפקחת על המחלקה לענייני חיילים משוחררים (VA), בתי חולים לותיקים ובתי קברות, למעט בתי קברות מסוימים שבסמכותו של מזכיר הפנים.

לוועדה **אין** סמכויות חקיקה בנושאים הבאים:
* מצב מס, תרומות והטבות ותיקים לעמותות וארגונים שמעניקים שירות ליוצאי השירות הצבאי
* קצבאות נכות (הוועדה לשירותים חמושים);
* העסקה במנגנונים הפדרליים (הוועדה לרפורמה ופיקוח על הממשל);
* שירות משפטי (ועדת המשפט);
* סוגיות הגירה (הוועדה המשפט);
* סוגיות העוסקות בשבויי מלחמה ונעדרים (הוועדה לשירותים חמושים)

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ארצות הברית: ותיקי צבא ומלחמה
חיילים
אריאל סטאצ'ל

**אריאל סטאצ'ל** (באנגלית: **Ari'el Stachel**; נולד ב-29 ביולי 1991) הוא שחקן יהודי-אמריקאי ממוצא ישראלי, שזכה בשנת 2018 בפרס טוני על תפקידו במחזמר "ביקור התזמורת".

## ראשית חייו
סטאצ'ל נולד וגדל בברקלי, קליפורניה. אביו, בנם של עולי יהודי תימן, גדל בישראל; ואמו, לורה סטאצ'ל, היא יהודייה אשכנזית מניו יורק. השניים הכירו בקיבוץ. סטאצ'ל אמר שבזמן שגדל, הוא חש לא בנוח עם המורשת האתנית שלו. הוריו התגרשו כשהיה צעיר, והוא אימץ את שם המשפחה של אמו בין השאר כדי להימנע משיוך עם הרקע המזרח תיכוני של אביו. כאשר התרחשו פיגועי הטרור ב-11 בספטמבר הוא היה בכיתה ה', ובמקום להיות מזוהה כערבי, הוא סיפר לחבריו שהוא חצי אפרו-אמריקאי.

תפקידו הראשון היה במחזמר בבית הספר בגיל 15, ולאחר מכן עזב את תיכון ברקלי כדי ללמוד בבית הספר לאומנויות באוקלנד. הוא המשיך ללמוד דרמה בבית הספר לאמנויות באוניברסיטת ניו יורק.

## קריירה
לאחר סיום הלימודים סטאצ'ל קיבל כמה תפקידים בימתיים והופיע בסדרת הטלוויזיה "שוטרים בדם" ובסדרה של נטפליקס, "ג'סיקה ג'ונס" לפני שקיבל את התפקיד למחזמר "ביקור התזמורת". הוא עבר אודישן שבע פעמים במשך תקופה של תשעה חודשים לפני שקיבל את התפקיד, עליו קיבל מועמדות לפרס לורטל ולפרס דרמה לפני שזכה בפרס טוני. בנאום הזכייה הודה סטאצ'ל להוריו, הודה במאבקו הארוך לקבל את מורשתו, והביע את שמחתו מהיותו חלק מדור המסוגל לייצג את תושבי המזרח התיכון בצורה חיובית. "אני רוצה שכל ילד שצופה יידע שהמכשול הגדול ביותר שלך עשוי להפוך למטרה שלך," אמר. בשנת 2019 החל סטאצ'ל לככב בפודקאסט הפנטזיה הלהט"בי "שני הנסיכים" בתפקיד הנסיך אמיר.

בשנת 2020 הפך סטאצ'ל לאחד מצוות שחקנים בתפקיד חוזר בסדרה "חוק וסדר: מדור מיוחד" בתפקיד סמל חאסים ח'לדון. באותה שנה לוהק לסרטה של אוליביה ויילד "אל תדאגי יקירתי"; אשר עתיד לצאת במהלך 2022.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

*  
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:שחקני תיאטרון יהודים אמריקאים
קטגוריה:יהודים זוכי פרס גראמי
קטגוריה:זוכי פרס טוני: שחקנים
קטגוריה:זוכי פרס אמי לבידור בשעות היום
קטגוריה:בוגרי בית הספר לאמנויות על שם טיש באוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:אמריקאים ממוצא ישראלי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1991
ויקטור ראסוק

**ויקטור ראסוק** (באנגלית: **Victor Rasuk**; נולד ב-15 בינואר 1984) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.

## ראשית חיים
ראסוק נולד בעיר ניו יורק, להורים דומיניקנים. אימו, רות, עבדה כתופרת, ואביו בחנות רכב. יש לו אח צעיר ממנו, סילבסטר ראסוק גם הוא שחקן אשר שיחק איתו בסרט "Raising Victor Vargas". ראסוק למד בבית הספר לאמנויות הבמה כנער, והחל לשחק באופן מקצועי בגיל 14.

## קריירה
תפקיד הקולנועי הראשון היה בסרטו הקצר של פיטר סולט "Five Feet High and Rising" בשנת 2000. שנתיים לאחר מכן הציע סולט להרחיב את הסרט הקצר לסרט עלילתי באורך מלא, "Raising Victor Vargas", שזיכה את ראסוק במועמדות להופעת הבכורה הטובה ביותר בטקס פרסי ספיריט ה-19. בסרטו הבא, "Rock Steady" הוא גילם דמות בשם רוק. שנתיים לאחר מכן הוא שיחק בתפקיד ראשי בסרט הקולנוע "חוף מבטחים" לצד אורלנדו בלום.

ראסוק גילם את הגולש על סקייטבורד טוני אלווה בסרט הדרמה הביוגרפי משנת 2005 "שליטי דוגטאון". התפקיד כלל גלישה וביצוע טריקים של סקייטבורדינג. התמרונים המסובכים יותר בוצעו על ידי פעלולנים. ראסוק האמין שהוא שולט בהחלקה על רמפה ענקית רק בשבוע השני לאימונים, ושבר את אחת מעצמותיו.

ראסוק כיכב בסדרת הדרמה הקומית של רשת HBO איך להצליח באמריקה. בין השנים 2014 ל-2015 שיחק בתפקיד הבלש בן קלדוול בסדרת הדרמה "Stalker". בשנת 2020 שיחק ראסוק בתפקיד הראשי בסדרת הטלוויזיה "האופה והיפה", אשר מבוססת על הסדרה הישראלית "להיות איתה" אותה יצר אסי עזר.

בשנת 2022 כיכב ראסוק בסרט חג המולד "A Christmas Open House" של רשת הסטרימינג האמריקאית דיסקברי+ לצד קייטי סטיבנס.

## פילמוגרפיה

### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא דומיניקני
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1984
הוסטוט

**הוסטוט** (בהונגרית: **Hosztót**) הוא כפר במחוז וספרם שבמרכז הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה גם בהוסטוט מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 123 ובשנת 2020 רק 57 תושבים.

## יהודי הוסטוט
בהוסטוט חיו שלושה יהודים בשנת 1840 ושבעה יהודים בשנת 1880. חלק מתושבי הכפר נרצחו בשואה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הונגריה: כפרים
אלפרד רולר

**אלפרד רולר** (בגרמנית: **Alfred Roller**; 2 באוקטובר 1864 - 21 ביוני 1935) היה מעצב תפאורה, צייר ואמן גרפי אוסטרי.

## חיים ועבודה
רולר נולד בברנו שבמוראביה. תחילה למד ציור באקדמיה לאמנויות יפות בווינה אצל כריסטיאן גריפנקרל ואדוארד פיתנר פון ליכטנפלס, אך בסופו של דבר עזב את האקדמיה. בשנת 1897 הקים את הזצסיון הווינאי יחד עם קולומן מוזר, יוזף מריה אולבריך, יוזף הופמן, גוסטב קלימט ואמנים אחרים שדחו את הסגנון האקדמי הרווח של האמנות. הוא הפך לפרופסור לציור באוניברסיטה לאמנויות יישומיות בווינה בשנת 1899, ונשיא הזצסיון בשנת 1902.

בתחילת דרכו רולר היה פעיל מאוד כמעצב גרפי ושרטט. הוא עיצב מספר עטיפות ותמונות עבור כתב העת ור סקרום של הזצסיון, כמו גם את הכרזות לתערוכות הרביעית, הארבע עשרה והשישה עשר. הוא גם תכנן את עיצוב התערוכות עצמן.

בשנת 1902 הוצג רולר בפני המלחין גוסטב מאהלר על ידי קרל מול. רולר הביע עניין בעיצוב הבמה והראה למהלר כמה רישומים שהוא עשה עבור טריסטן ואיזולדה של וגנר. מאהלר התרשם והחליט להעסיק את רולר לעיצוב הסטים להפקה חדשה של היצירה. ההפקה, שהועלתה לראשונה בפברואר 1903, זכתה להצלחה גדולה. רולר המשיך לעצב תפאורות להפקות של מאהלר.

בשנת 1906 התחתן עם ציירת הזצסיון הווינאי מילבה רולר ונולדו להם שני בנים דיטריך (1909–2001) שהפך לרופא, אולריך (1911–1941) שהפך למעצב במה ומת במלחמת העולם השנייה בקרבות בברית המועצות, זמן קצר לאחר חג המולד 1941.

בסופו של דבר רולר עזב את הזצסיון ואת תפקיד ההוראה שלו כדי להתמנות למעצב הבמה הראשי באופרה הממלכתית של וינה, תפקיד אותו מילא עד 1909.

רולר היה אחראי על הציוד והתפאורה של האופרות של ריכרד שטראוס בווינה. מאוחר יותר התקיים שיתוף פעולה הדוק עם מקס ריינהרדט, איתו הוא היה גם מורה בסמינר בווינה משנת 1929.

ככל הנראה המעריץ הידוע ביותר של עבודתו של רולר היה אדולף היטלר, שבמקור רצה לעשות חניכה אצל רולר בשנת 1908 לאחר שעבר מלינץ לווינה. לצורך כך חבר מלינץ כתב מכתב המלצה לרולר. ורנר מייזר כתב בביוגרפיה שלו על היטלר כי רולר קיבל אז את היטלר לראיון. על פי המחקר של בריג'יט המן (וינה של היטלר, 1998), היטלר החמיץ הזדמנות זו. הוא פגש את רולר עשרים וחמש שנים לאחר מכן, לאחר שכבר הפך לקנצלר גרמניה.

בשנת 1920 ייסד רולר יחד עם ריכרד שטראוס ומקס ריינהרדט את פסטיבל זלצבורג.

בשנה שלפני מותו בשנת 1934, על פי בקשתו של היטלר, יצר רולר את התפאורה של פרסיפל של ביירות.

הוא נפטר בווינה בשנת 1935.

## גלריה


File:Abcidelgi.jpg|כרזה

File:Alfred Roller Exhibition Vienna.png| כרזת תערוכה

File:Ver Sacrum 1898 N01.png|שער של מגזין הזצסיון

File:Und Ihr Zeichnet 7 Kriegsanleihe Crisco restoration and colours.jpg| כרזה למלווה מלחמה

File:Alfred Roller - Lohengrin, 2. Akt.jpg|עיצוב במה לאופרה של וגנר


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים אוסטרים
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1864
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1935
מילבה רולר

**מילבה רולר** (בגרמנית: **Mileva Roller**; 18 בפברואר 1886 - 6 במאי 1949) הייתה ציירת אוסטרית בתנועת הזצסיון הווינאית.

## חיים
מילבה סטויסלביץ' נולדה ב־18 בפברואר 1886 באינסברוק. אביה, מילוש סטויסלביץ', היה סרבי מווליקה פופינה בקרואטיה, ואמה, אדלהייד הוהנואר, הייתה מורה אוסטרית לציור על חרסינה באקדמיה לנשים בווינה. אחיה הצעיר, ראול סטויסאבלייביץ', נולד בשנת 1887 והוא הפך לטייס.

בשנת 1906 התחתנה עם האמן אלפרד רולר. שניהם היו חברים מובילים בתנועת הזצסיון הווינאי. היא, קולומן מוזר, גוסטב קלימט ויוזף הופמן עיצבו בגדים עבור עצמם ובני משפחותיהם.

## חיים פרטיים
ימין|ממוזער|מילבה רולר, שתי נשים
לה ולאלפרד נולדו שני בנים: דיטריך (1909–2001) שהפך לרופא ואולריך (1911–1941) שהפך למעצב במה ושהיה כשומר באס אס בסטולפובו ליד קלוגה (בברית המועצות) ונהרג בסוף שנת 1941.

מילבה תוארה על ידי בריג'יט המן כ"סרבית תומכת בהתלהבות בהיטלר". כשבנה אולריך נהרג בחזית מוסקבה, כתבה ויניפרד וגנר (כלתו של ריכרד וגנר, תומכת נלהבת בהיטלר והתכתבה איתו תדיר) למילבה, אישה שלא הכירה באופן אישי:

החדשות הגיעו אלי זה עתה, אם כי אני עדיין לא מצליחה להפנים את זה, שבנך היקר מת כגיבור מולדת אביו והפיהרר אהובו. אני מרכינה את ראשי בכבוד ובשקט למה שאת, אמו, בטח עוברת ... עבורנו זה כמו לאבד בן משפחה יקר, ואובדן של אמן מחונן במיוחד. כעת חייו הצעירים התממשו: הוא האמין בפיהרר ובלאומיות כאידיאל חברתי והאמין בעתיד המולדת הגדולה. הוא היה נאמן עד מוות, ומהווה דוגמה למופת לכולנו. בהצהרה מאוחרת יותר, משפחת רולר סתרה את דעתה של ויניפרד.

מילבה רולר נפטרה בווינה ב־6 במאי 1949. היא נקברה בבית העלמין המרכזי בווינה.

## מורשת
עבודותיה נכללו בתערוכת City of Women: אמניות בווינה בין השנים 1900–1938 שנערכה ב -2019.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי הזצסיון הווינאי
קטגוריה:ציירות אוסטריות
קטגוריה:ילידות 1886
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1886
קטגוריה:נפטרות ב-1949
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1949
כריסטיאן מקברייד

**כריסטיאן מקברייד** (באנגלית: **Christian McBride**; נולד ב-31 במאי 1972) הוא מוזיקאי ג'אז ונגן קונטרבס וגיטרה בס אמריקאי.

מקברייד, זוכה שבעה פרסי גראמי, ניגן ביותר מ-300 אלבומים כמלווה. הוא הקליט והופיע לצד מוזיקאי ג'אז כמו פרדי האברד, מקוי טיינר, הרבי הנקוק, פט מתיני, ג'ו הנדרסון, דיאנה קרול, צ'יק קוריאה, ג'ושוע רדמן, ריי בראון ואדי פלמיירי, בנוסף לאמני מוזיקת פופ, היפ-הופ ומוזיקת נשמה דוגמת ג'יימס בראון, סטינג, פול מקרטני, סלין דיון, קווין לטיפה, אייזק הייז, קארלי סימון ורנה פלמינג.

## ביוגרפיה
כריסטיאן מקברייד נולד ב-31 במאי 1972 בפילדלפיה, פנסילבניה, וגדל במשפחה מוזיקלית; אמו לימדה מוזיקה בבית ספר, ואביו היה נגן גיטרה בס ואחד מעמודי התווך של קהילת המוזיקאים בפילדלפיה. מקברייד הצעיר התחיל לנגן בגיטרה בס בגיל תשע אחרי שצפה באביו מנגן עם מונגו סנטמריה בפסטיבל הג'אז באטלנטיק סיטי, בו הופיעו גם דיזי גילספי, דקסטר גורדון ואלה פיצג'רלד. אחרי גירושי הוריו גדל מקברייד עם אמו בפילדלפיה, אם כי אביו נשאר מעורב בחייו והתפתחותו המוזיקלית והעניק לו את שיעורי הנגינה הראשונים שלו. מקברייד למד לנגן בקונטרבס כדי לנגן בתזמורת נוער, ומבין חבריו מתקופת התיכון נמנים המוזיקאים ג'ואי דה-פרנצ'סקו, קורט רוזנווינקל וקווסטלאב.

בגיל 17 עבר מקברייד לניו יורק בהשפעת וינטון מרסליס, ולמד בבית הספר ג'וליארד במשך שנה אחת בטרם עזב כדי לנגן עם הסקסופוניסט בובי ווטסון. הוא ניגן עם מוזיקאים מבוגרים כמו ווטסון, פרדי האברד, בני גולסון, ג'ו הנדרסון, ג'יי ג'יי ג'ונסון והאנק ג'ונס, בנוסף לנגנים בני דורו כמו רוי הרגרוב, ג'ושוע רדמן ובני גרין. הוא הוציא את אלבומו הראשון בחברת הקליטים ורב ב-1995. כשנה לאחר מכן יצא אלבומם הראשון של קבוצת SuperBass - שיתוף פעולה בין מקברייד, ריי בראון וג'ון קלייטון.

מקברייד נודע כנגן קונטרבס, אך ניגן גם בגיטרה בס בפרויקטים שונים, בהם שיתופי פעולה עם אורי קיין וקווסטלאב ואלבומי היפ-הופ שיצאו תחת שמו. בשנת 2007 הופיע מקברייד עם רוי היינס וסאני רולינס בקרנגי הול בהופעה מיוחדת להוקרתו של סאני רולינס, שהובילה למשדר הוקרה מיוחד במסגרת פרס מרכז קנדי, אותו מקברייד ניהל מוזיקלית. בשנת 2008 הצטרף מקברייד לסופרגרופ "Five Peace Band", בו היו חברים צ'יק קוריאה, ג'ון מקלפלין, קני גארט וויני קוליוטה. ההרכב זכה בפרס גראמי לאלבום הג'אז האינסטרומנטלי הטוב ביותר, ומקברייד החל לשתף פעולה עם קוריאה וניגן עמו באלבומי טריו לצד המתופפים סטיב גאד ובריאן בלייד.

בשנת 2009 הוציא מקברייד אלבום ראשון עם ההרכב "Inside Straight", בו חברים הסקסופוניסט סטיב וילסון, הוויברפוניסט וורן וולף, הפסנתרן פיטר מרטין והמתופף קארל אלן; שנתיים לאחר מכן הוציא אלבום ביג בנד ראשון, שזכה בפרס גראמי לאנסמבל הג'אז הגדול הטוב ביותר, ובשנת 2013 הוציא אלבום טריו ראשון בהובלתו. במרץ 2016 מונה מקברייד לתפקיד המנהל המוזיקלי של פסטיבל הג'אז של ניופורט, ונכון לאפריל 2021 הוא משמש כמגיש בתוכנית הרדיו *Jazz Night in America* של רשת NPR.

### חיים אישיים
כריסטיאן מקברייד מתגורר במונטקלייר, ניו ג'רזי, ונשוי לזמרת הג'אז מליסה ווקר. השניים מנהלים מרכז ללימודי ג'אז בשם *Jazz House Kids*, שפונה לקהל צעיר וזוכה להופיע בפסטיבל הג'אז במונטקלייר.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נגני ג'אז: בסיסטים
קטגוריה:נגני קונטרבס
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1972
אנטנה (סרט)

**אנטנה** הוא סרט קולנוע ישראלי מ-2016.

## עלילה
יהושע, ניצול שואה, מגלה כי השכן התקין אנטנה על גג הבניין שהוא מתנגד לכך עקב הקרינה שהאנטנה יכולה לגרום, בעקבות זאת הוא מחליט לצאת למלחמה כנגד שכנו, אל תוך מערבולת זו נסחפים אשתו ושלושת בניו, הבן הבכור הוא קצין בצה"ל, הבן השני הוא מרצה באוניברסיטה והבן הצעיר הוא תקליטן וסוחר סמים.

## שחקנים ודמויות

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטי 2016
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2016
ספאץ

**ספאץ** (בגרמנית: **Spatz**, לימים קרויה גם: **Victoria 250**) היא מכונית מיני קבריולה בנויה מפיברגלס, אשר יוצרה בין השנים 1958–1956 בגרמניה. הדגם הראשוני יוצר על ידי יצרנית הרכב הגרמנית **Egon Brütsch Fahrzeugbau**.

את הדגם שיפר המהנדס "HaraldFriedrich" שהיה שותף מנהל ב-"Alzmetall P. Meier & Friedrich GmbH" ברישיון "אגון ברוטש"  בשותפות עם יצרנית האופנועים "Victoria (motorcycle)"  הקימו את חברת "Bayerische Autowerke GmbH" בשיתוף המהנדס הנס לדווינקה.

## היסטוריה
ה"ספאץ" ששמו לימים שונה ל"ויקטוריה 250", הוא מכונית ארבעה גלגלים שנבנתה בין השנים 1956–1958.

המכונית תוכננה והוגשה במקור על ידי יצרנית הרכב הגרמנית "אגון ברוטש"  (שם רשמי: "Egon Brütsch Fahrzeugbau") כ-"ספאץ" תלת-גלגלי בנוי מפיברגלס עם מתלים של הגלגלים הקדמיים והגלגל האחורי המחובר ישירות למעטפת המרכב. מבנה המכונית הוכיחה את עצמה כבעייתית ומבחני הרכב בדרכים מחוספסות הובילו לסדקים קשים במרכב.

הרלד פרידריך (Harald Friedrich), רכש את רישיון היצרן לייצור ושיווק ה"ספאץ" מ-"אגון ברוטש" וביולי 1956 בשותפות עם יצרנית האופנועים "Victoria (motorcycle)", הקימו את חברת "Bayerische Autowerke GmbH".

בגלל הליקויים בתכנון המקורי, ביקש פרידריך מהנס לדווינקה , אז בן 77, לשעבר מהנדס עיצוב ראשי בטטרה, לעצב שלדה חזקה למכונית. התוצאה הייתה שלדת צינור מרכזית וארבעה גלגלים - בניגוד ל"ברוטש" המקורי בעל שלושת הגלגלים. פרידריך ראה אז שהוא כבר לא מחויב לשלם תמלוגים ל"ברוטש", מה שהוביל לתיק בית משפט, בו זכה פרידריך. השופטים הכירו בכך שבניית ה-"Brütsch" המקורית חסרת תועלת ומסוכנת כאחד.

מרכב הפיברגלס דמה למכונית ספורט, אך עם 10.2 כ"ס בלבד. הגג היה עשוי ממשטח בד שהוקם מתוך המכונית (בדגם ה"ספאץ" לא היו דלתות). המנוע היה אחורי. הדגם נבנה עם מושב ספסל יחיד לשניים שישבו זה ליד זה.

גודל המנוע הוגדל מ-200 סמ"ק ל -250 סמ"ק.

1,588 יחידות נבנו בין השנים 1956–1958, 859 כ"ספאץ", 729 יחידות כ-"ויקטוריה 250".

## גלריה

קובץ:Spatz 200 Retro Classics 2020 IMG 0315.jpg | "ויקטוריה 250"
קובץ:Spatz (Foto ergänzt color).JPG | "ספאץ", שנת 1958
קובץ:170501-Victoria-Spatz-03.jpg | "ספאץ"
קובץ:170501-Victoria-Spatz-02.jpg | "ספאץ"
קובץ:170501-Victoria-Spatz-05.jpg | "ספאץ"
קובץ:Victoria-Spatz.jpg | "ספאץ"
קובץ:Museum Industriekultur Nürnberg Victoria Spatz 02.jpg | "ספאץ-ויקטוריה"
קובץ:Museum Industriekultur Nürnberg Victoria Spatz 01.jpg | "ספאץ-ויקטוריה"




קובץ:170501-Victoria-Spatz-04.jpg | לוגו "ויקטוריה-ספאץ"


## ראו גם
* ברוטש מופטה
* ברוטש V2

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות מיני
קטגוריה:מכוניות קבריולה
קטגוריה:מכוניות מנוע אחורי
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1956
קטגוריה:כלי רכב גרמניים
קטגוריה:מכוניות עשויות פיברגלס
נאג'את אל-סעיד

**נאג'את אל-סעיד** (בערבית: **نجاة السعيد**, תעתיק מדויק: **נג'את אלסעיד**; כתיב חלופי, על פי כללי התעתיק הרגילים מערבית: **נג'את א-סעיד**) היא חוקרת וכתבת מאבו דאבי, נכון לשנת 2023, היא הראשונה והיחידה שבמקביל כותבת בעיתון יומי ישראלי.

## ביוגרפיה
נאג'את אל-סעיד נולדה וגדלה בערב הסעודית.

אל-סעיד למדה באוניברסיטה בארצות הברית, ובשנת 2013 סיימה דוקטורט בלימודי תקשורת באוניברסיטת וסטמינסטר. התזה שלה נכתבה תחת הכותרת "יוזמות פיתוח בתוכניות טלוויזיה בערוצי לוויין פרטיים בערבית וכיצד הן מתקבלות בקרב נשים סעודיות מוחלשות".

לאחר מכן עבדה בבנק הפיתוח האסלאמי (IDB) ובארגון הבריאות "Pan American Health Organization" .

בשנת 2014 החלה לכהן כמרצה וכחוקרת בבית הספר לתקשורת ומדיה באוניברסיטת זייד בדובאי.

כיום היא חוקרת "במרכז האמירויות למחקרים אסטרטגיים ומחקר" (ECSSR), משמשת כתבת בעיתון "אל-איתיחאד" המופץ באיחוד האמירויות, והחל מינואר 2021 בעלת טור דעה בעיתון "ישראל היום".

## ראו גם
* אמג'ד טאהא

## קישורים חיצוניים
* הכתבה הראשונה של אל-סעיד ב"ישראל היום": 
* "נג'את אל-סעיד – העיתונאית הערבית הראשונה שהצטרפה לצוות של עיתון עברי" 
* Najat AlSaied, Assistant Professor, באתר "Zayed University" 
* נאג'את אל-סעיד, באתר "אל-חורה" 

## הערות שוליים

קטגוריה:יחסי איחוד האמירויות הערביות – ישראל
קטגוריה:סגל ישראל היום
קטגוריה:עיתונאים ערבים
יחסי אוזבקיסטן–טורקמניסטן

[ממוזער|מעבר הגבול בין המדינות בעיר [פרפ  הטורקמנית]]
**יחסי אוזבקיסטן–טורקמניסטן** הם היחסים הדיפלומטיים שבין אוזבקיסטן וטורקמניסטן. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-7 בפברואר 1993. לאוזבקיסטן יש שגרירות באשגבאט ואילו לטורקמניסטן יש שגרירות בטשקנט. שתי המדינות היו בעבר רפובליקות כפופות לברית המועצות כרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הטורקמנית והרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוזבקית לפני קריסתה בשנת 1991.

## היסטוריה
שגרירות אוזבקיסטן באשגבאט נפתחה בשנת 1995 ואילו שגרירות טורקמניסטן בטשקנט נפתחה בשנת 1996.

### מתחים
היחסים בין טורקמניסטן לאוזבקיסטן נעשו משנות ה-90 מתוחים מאוד, כשהמקור עיקרי למתח היה סכסוך אתני ובקרת גבולות. בראשונה, המיעוט הטורקמני של אוזבקיסטן והמיעוט האוזבקי של טורקמניסטן ספגו אפליה בתמיכה ממלכתית, ואילו לרבים יש חוסר שליטה בשפת האומה האחרת וגם ברוסית, שהן שפות ההשכלה הגבוהה.

#### היחסים בסוף 2002
המתחים החמירו במיוחד בתקופת ממשלתו של נשיא טורקמניסטן ספרמורט ניאזוב, שהאשים בנובמבר 2002 את אוזבקיסטן באחריות ניסיון הפיכה והתנקשות חייו. הוא האשים את שגריר אוזבקיסטן באשגבאט, עבדורשיד קדירוב, בסיוע למנהיג ההפיכה לכאורה, שר החוץ לשעבר בוריס שיחמיראדוב. כתוצאה מכך נאלץ השגריר האוזבקי לעזוב ובימים שלאחר מכן העבירו רשויות טורקמניות בכוח אוזבקים אתניים שגרים בסמוך לגבול טורקמניסטן. השיא במתח זה התרחש כעבור חודש, כאשר הכוחות המיוחדים של המשרד לביטחון לאומי בטורקמניסטן פשטו על שגרירות אוזבקיסטן באשגבאט ב-16 בדצמבר כדי לחפש את שיחמיראדוב. הפשיטה הפרה את אמנת וינה לחסינות של שליחויות דיפלומטיות. שלטונות טורקמניסטן נימקו את הפשיטה בכך שהם מנסים "לחפש מחבלים המסתתרים בשגרירות". במהלך הפלישה לשגרירות שהו השגריר קדירוב ואשתו בשגרירות קזחסטן, בקבלת פנים חגיגית לכבוד יום העצמאות של קזחסטן. בעקבות המאורעות נשיא אוזבקיסטן אסלאם קרימוב סירב באופן עקרוני להשתתף באופן אישי בהלווייתו של ניאזוב ב-2006.

#### גבולות
לטורקמניסטן ולאוזבקיסטן היו ויכוחים חמורים ביחס לגבול ההדדי שלהן עד למאי 2004, כאשר משרד החוץ הטורקמני פרסם הצהרה ב-31 במאי 2004 לפיה סכסוכים נפתרו. היחסים בנושא זה השתפרו בשנים האחרונות, ונמשכה העבודה להשגת הגבול המלא של הגבול.

### התפתחויות חיוביות
ביקורו הממלכתי של הנשיא קרימוב בטורקמניסטן באוקטובר 2007 וביקורו הממלכתי של נשיא טורקמני החדש גורבנגולי ברדימוחמדוב באוזבקיסטן במרץ 2008 הפכו לשלבים חשובים בהתפתחות החיובית של היחסים הטורקמניים-אוזבקיים. פגישות שלאחר מכן (במיוחד פגישתן בשנת 2012) בין ברדימוחמדוב לקרימוב תרמו לפיתוח היחסים. עד ששבקט מירזייאיב הפך לנשיא אוזבקיסטן בספטמבר 2016, טורקמניסטן נחשבה לשכנה היחידה במרכז אסיה שהיו לה יחסים דו-צדדיים טובים עם אוזבקיסטן.

## שגרירים
### שגרירים של טורקמניסטן באוזבקיסטן
* סולטן פירמוחמדוב (1996–2012)
* שירי שירייב (2012–2018)
* יזקולי ממדוב (2018–הווה)

### שגרירים של אוזבקיסטן בטורקמניסטן
* עבדולחאת ג'לילוב (1995–1999)
* עבדורשיד קדירוב (1999–2002)
* אלישר קדירוב (2005–2009)
* שרזוד פיזייב (2009–2012)
* אקמלז'ון קוכקרוב (2016–הווה)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
Roll Over Beethoven

"**Roll Over Beethoven**" (בעברית: "**תתהפך בטהובן**") הוא שיר שנכתב על ידי צ'אק ברי בשנת 1956. השיר הופק בחברת צ'ס רקורדס, ובצידו השני של התקליטון היה השיר "לב נסחף". השיר מציין את השאיפה שהרוק אנד רול והרית'ם אנד בלוז יתפסו את מקומה של המוזיקה הקלאסית אותה מייצג לודוויג ואן בטהובן. שם השיר מכוון לדרישה מהמלחין בטהובן לפנות את מקומו לטובת המוזיקה החדשה. לשיר גרסאות כיסוי רבות כולל של להקות הביטלס וה-Electric Light Orchestra.

השיר דורג במקום 97 של המגזין רולינג סטון ברשימת "500 השירים הגדולים בכל הזמנים".

## ההשראה
על פי המגזין "רולינג סטון", ברי כתב את השיר בתגובה לכך שאחותו לוסי ניגנה בפסנתר המשפחתי מוזיקה קלאסית בעוד הוא רצה לנגן מוזיקת פופ.

השורה בשיר: "תתהפך בטהובן וספר לצ'ייקובסקי את החדשות" מתייחסת לאופן שבו מלחינים קלאסיים יתהפכו בקבריהם כשישמעו שהמוזיקה הקלאסית פינתה את מקומה לרוק אנד רול.

בנוסף למלחינים הקלאסיים לודוויג ואן בטהובן ופיוטר איליץ' צ'ייקובסקי, השיר מציין או מרמז על עוד כמה אמנים פופולריים: "מוקדם בבוקר"  הוא שם השיר של לואי ג'ורדן; "Blue Suede Shoes" מתייחס לשיר קארל פרקינס; ו"היי דידל דידל" , מתוך שיר הילדים "החתול והכינור", המרמז על בו דידלי, שהיה גם נגן כינור מוכשר.

## ההקלטה
השיר הוקלט ב-16 באפריל 1956 בשיקגו, אילינוי. השתתפו:
* צ'אק ברי – שירה וגיטרה
* ג'וני ג'ונסון – פסנתר
* וילי דיקסון – בס
* פרד בלו – תופים

## מורשת
השיר היה אחד מ-50 ההקלטות שנבחרו, בשנת 2003, על ידי ספריית הקונגרס בארצות הברית להתווסף לרישום הלאומי להקלטות. בשנת 2004, דורג השיר כמספר 97 ברשימת "500 השירים הגדולים בכל הזמנים".

סולו הגיטרה הפותח נשמע דומה ללהיט המפורסם יותר של ברי, "Johnny B. Goode".

## גרסאות כיסוי
השיר בוצע בגרסאות כיסוי רבות מאוד. הבולטות שבהן היו של ג'רי לי לואיס, הביטלס וכן של Electric Light Orchestra.

### הביטלס

השיר היה אחד האהובים על חברי להקת הביטלס ג'ון לנון, פול מקרטני, וג'ורג' האריסון עוד לפני שקבעו את שמם כ־"The Beatles". הלהקה ביצעה את השיר גם בסבב ההופעות שלהם בארצות הברית בשנת 1964. גרסת האולפן הוקלטה ב־30 ביולי 1963, עבור האלבום השני "With the Beatles", בביצוע של הריסון בשירה ובגיטרה. בארצות הברית השיר יצא ב־10 באפריל 1964.

בשנת 1994 ראתה אור הקלטה של גרסה חיה של השיר מהקלטות הביטלס ב-BBC. זו הוקלטה ב־28 בפברואר 1964 ושודרה ב־30 במרץ 1964 במסגרת סדרת BBC בכיכובם של הביטלס.

בגרסה זו של השיר נעשה שימוש בסרט, סופרמן 3", בבימויו של ריצ'רד לסטר, שגם ביים את שני סרטי הביטלס הראשונים, "לילה של יום מפרך" ו-!Help. גרסת הופעה חיה נוספת מתוך ביצוע באוקטובר 1963 יצאה לאור באלבום "Anthology 1" של הביטלס.

### Electric Light Orchestra
Electric Light Orchestra הפיקו גרסה של שמונה דקות של השיר באלבום ELO 2 בשנת 1973. השיר נפתח עם פתיחה מהסימפוניה החמישית של בטהובן בשילוב של קטעים מהפרק הראשון של הסימפוניה. השיר הפך לחשוב עד כדי כך שהוא בוצע בסיום מרבית ההופעות שלהם. השיר היה הסינגל השני שהוציאה הלהקה, בינואר 1973, והפך ללהיט השני ברציפות שלהם בעשירייה המובילה בבריטניה.

## קישורים חיצוניים

* הגרסה של צ'אק ברי: 
* הגרסה של הביטלס: 
* הגרסה של Electric Light Orchestra: 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים על לודוויג ואן בטהובן
2021 01
משרד החוץ של אוזבקיסטן

**משרד החוץ של רפובליקת אוזבקיסטן** (באוזבקית: **O'zbekiston Respublikasi Tashqi ishlar vazirligi**) הוא סוכנות ממשלתית באוזבקיסטן המופקדת על ניהול ועיצוב מדיניות החוץ של אוזבקיסטן.

## היסטוריה ותפקוד
משרד החוץ של אוזבקיסטן הוקם רשמית ב-25 בפברואר 1994 על פי צו נשיא אוזבקיסטן מספר 769 והחלטת קבינט השרים של אוזבקיסטן.

המשרד מתפקד כגוף מנהלי של ממשלת המדינה ומהווה חלק מקבינט השרים של אוזבקיסטן, האחראי על ניהול מדיניות החוץ של אוזבקיסטן על בסיס חוקת אוזבקיסטן וחוקים בינלאומיים.

פעילויות המשרד מפוקחות ישירות על ידי נשיא אוזבקיסטן.

## מבנה
בראש המשרד עומד שר החוץ של אוזבקיסטן, כיום ולדימיר נורוב. סגנו הראשון הוא עבדולזיז קמילוב, שהיה שר החוץ הראשון מאז הקמת המשרד. סגנים אחרים הם רוסטם טוכתבאייב, עבדורחים חודג'ייב, אנוואר סוליהבייב, ובהטייאר איסלמוב.

המשרד מחולק למספר מחלקות:
* המחלקה לאירופה
* המחלקה לארצות הברית ואמריקה
* מחלקה לאומות המאוחדות ולארגונים בינלאומיים
* מחלקה משפטית
* המחלקה למזרח התיכון והמזרח הקרוב
* המחלקה לאסיה והאוקיינוס השקט
* המחלקה למדינות חבר העמים ורוסיה
* מחלקת פרוטוקולים ממלכתיים
* מחלקת כוח אדם ומוסדות חינוך
* המחלקה הראשית לניתוח מדיניות חוץ ואסטרטגיה
* המחלקה לתקשורת, מערכות מחשוב ואינטרנט
* מחלקה קונסולרית
* מחלקת כספים
* מחלקת חשבונות
* מזכיר העיתונות ושירות העיתונות
* המחלקה לעניינים מנהליים

ועוד מספר מחלקות.

## רשימת השרים
* שאלו מחמודובה (1991–1992)
* אוביידוללה עבדורזוקוב (1992–1993)
* סודיק ספואב (פברואר 1993–1994)
* עבדולעזיז קמילוב (25 בפברואר 1994–14 במרץ 2003)
* סודיק ספואב (14 במרץ 2003–4 בפברואר 2005)
* אליור גנייב (4 בפברואר 2005–12 ביולי 2006)
* ולדימיר נורוב (12 ביולי 2006–28 בדצמבר 2010)
* אליור גנייב (28 בדצמבר 2010–13 בינואר 2012)
* עבדולעזיז קמילוב (13 בינואר 2012–הווה)

## ראו גם
* יחסי החוץ של אוזבקיסטן

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

אוזבקיסטן
קטגוריה:אוזבקיסטן: יחסי חוץ
קבוצת מידאה

**קבוצת מידאה** (בסינית: **美的集团**, באנגלית: **Midea Group**) היא יצרנית מוצרי חשמל סינית, שהוקמה על ידי חה שיאנגג'יאן בשנת 1968. המטה שלה בעיר בייג'יאו, מחוז שונדה, פושאן, גואנגדונג והיא רשומה בבורסה לניירות ערך של שנג'ן. נכון לשנת 2018, החברה העסיקה כ-135,000 עובדים בסין ומחוץ לה עם 200 חברות בת ומעל 60 סניפים בחו"ל.  קבוצת מידאה רשומה בבורסת שנג'ן מאז שנת 2013. היא רשומה ב- Fortune Global 500 מאז יולי 2016. מידאה מייצרת מכשירי תאורה, מכשירי מים, טיפול ברצפות, מכשירי מטבח קטנים, כביסה, מכשירי בישול גדולים ומכשירי קירור. יש לה גם היסטוריה ארוכה בייצור מוצרים ביתיים ומסחריים בתחום החימום, אוורור ומיזוג אוויר (HVAC). בקיץ 2016 ביצעה מידאה מהלך מתוקשר לרכישת חברת הרובוטיקה הגרמנית KUKA. זהו היצרן הגדול בעולם של רובוטים ומכשירי חשמל.

שווי החברה (ינואר 2021) 111 מיליארד דולר.

ה"ניו יורק טיימס" דיווח כי מידאה היא היצרנית הגדולה ביותר של תנורי מיקרוגל עבור מספר מותגים גדולים, כולל טושיבה, ווירפול ועוד רבים

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות אלקטרוניקה סיניות
קטגוריה:חברות בשווי שוק מעל 100 מיליארד דולר