open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
רות בייטייה

**רות בייטייה וילה** (בספרדית: **Ruth Beitia Vila**; נולדה ב-1 באפריל 1979) היא אתלטית ספרדייה. האלופה האולימפית (ריו דה ז'ניירו 2016) ובעלת מדליית ארד מאליפות העולם (מוסקבה 2013) בקפיצה לגובה.

## ביוגרפיה
בשנת 1998, כשהיא בת 19, שברה בייטייה את השיא הספרדי, כשקפצה לגובה של 1.89 מטר. מאז שיפרה את השיא מספר פעמים וכיום עומד השיא על 2.02 מטר, הישג אותו קבעה באוגוסט 2007. בייטייה היא האתלטית הספרדייה היחידה שקפצה לגובה של יותר משני מטרים.

בשנת 2002 השתתפה לראשונה באליפות אירופה באתלטיקה, שהתקיימה במינכן וסיימה במקום ה-11. הישג עליו חזרה שנה לאחר מכן באליפות העולם באתלטיקה שהתקיימה בפריז. באולימפיאדת אתונה לא הצליחה להעפיל לגמר. בשנת 2005 זכתה במדליית הכסף באליפות אירופה באתלטיקה באולם, אך לא הצליחה להגיע לגמר באליפות העולם שהתקיימה באותה שנה בהלסינקי. בשנת 2006 זכתה במדליית הארד באליפות העולם באתלטיקה באולם שהתקיימה במוסקבה. שנה לאחר מכן זכתה במדליית הארד באליפות אירופה באולמות.

בשנת 2009 זכתה במדליית הכסף באליפות אירופה באולמות שהתקיימה בטורינו ובמקום החמישי באליפות העולם שהתקיימה בברלין. באליפות העולם באולמות שהתקיימה בשנת 2010 בדוחא זכתה במדליית כסף נוספת. בייטייה הוכתרה כאלופת אירופה לראשונה באליפות אירופה בשנת 2012. באותה שנה השתתפה באולימפיאדת לונדן בה סיימה רביעית. בעקבות חוסר ההצלחה לזכות במדליה אולימפית הודיעה על פרישה.

מספר חודשים לאחר הפרישה שבה להתחרות והוכתרה לאלופת אירופה באולמות בתחרות שנערה בגטבורג בשנת 2013. בשנת 2014 זכתה בפעם השנייה באליפות אירופה ובשנת 2016 השלימה זכייה שלישית ברציפות. באולימפיאדת ריו, כשהיא בת 37, קפצה לגובה 1.97 מטר וזכתה במדליית הזהב.

## שיאים אישיים
### אצטדיון
* קפיצה לגובה: 2.02 מטר (2007)

### אולם
* קפיצה לגובה: 2.01 מטר (2007)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אתלטיות ספרדיות
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:אלופות אולימפיות מספרד
קטגוריה:אלופות אולימפיות: קפיצה לגובה
קטגוריה:ספרדיות שנולדו ב-1979
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1979
פרמילאב

ממוזער|לוגו פרמילאב
ממוזער|פרמילאב בתצלום לוויין, העיגול הקטן הוא מאיץ החלקיקים "Injector Ring" והגדול טבטרון
**מעבדת המאיץ הלאומית על שם [[אנריקו פרמי|פרמי]]** (בקיצור: **פרמילאב**, באנגלית: **Fermilab**) היא מרכז מחקר פדרלי במחלקת האנרגיה של ארצות הברית המתמחה בפיזיקת חלקיקים. המרכז שוכן בפאתי באטוויה, אילינוי, בסמוך לשיקגו. החל משנת 2007 פרמילאב מופעל על ידי "איגוד המחקר פרמי", יוזמה שיתופית של אוניברסיטת שיקגו ואיגוד אוניברסיטאות המחקר. פרמילאב שוכן באזור המכונה "מסדרון המחקר והפיתוח של אילינוי", ומהווה חלק מרצף של מוסדות מחקר, טכנולוגיה ותעשייה במדינה.

במרוצת השנים פעלו במרכז המחקר מספר מאיצי חלקיקים פורצי דרך. האחרון שבהם, הטבטרון (), היה בין המאיצים הגדולים בעולם, ואחראי בין היתר לצפייה הניסויית הראשונה של קווארק עליון ב-1995. המאיץ הפסיק לפעול ב-2011.

בנוסף למאיצי ההתנגשויות באנרגיות גבוהות, בפרמילאב מאיצים לניסויי האצת חלקיקים ל"מטרה נייחת", ואיתור חלקיקי ניטרינו כגון ניסוי  (Micro Booster Neutrino Experiment),  (Neutrinos at the Main Injector Off-Axis νe Appearance) ו- (בפיזור הדרון-הדרון באנרגיות גבוהות ראו איון (פיזיקה)). לצדם פעל גם (Fermilab Holometer), אינטרפרומטר לייזר שנועד לאתר רעש הולוגרפי במבנה המרחב-זמן. תוצאותיו שללו מודלים של קוונטיזציה של המרחב באורך פלאנק ואיששו את רציפותו ברמת רזולוציה זו.

## קישורים חיצוניים

* 

* על פרמילאב באתר הרשמי
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוני מחקר אמריקאיים
קטגוריה:אילינוי: מבנים
קטגוריה:מחלקת האנרגיה של ארצות הברית
קטגוריה:פיזיקת חלקיקים
הלמוט רילינג

**הלמוט רילינג** (בגרמנית: **Helmuth Rilling**; 29 במאי 1933 – 11 בפברואר 2026) היה מנצח, מוזיקולוג ומורה גרמני. מייסד המקהלה "גכינגר קנטוריי" (גרמנית: Gächinger Kantorei), "קולגיום באך שטוטגרט" (Bach-Collegium Stuttgart), "אנסמבל צעירי שטוטגרט באך" (Junges Stuttgarter Bach Ensemble), "פסטיבל באך אורגון" (Oregon Bach Festival) ביוג'ין, אורגון, "פסטיבל אנסמבל שטוטגרט" (Festival Ensemble Stuttgart) "אקדמיית באך הבינלאומית שטוטגרט" (Internationale Bachakademie Stuttgart) ואקדמיות נוספות ברחבי העולם. לימד ניצוח על מקהלות באוניברסיטת פרנקפורט בשנים 1965–1989 וניהל את מקהלת "פרנקפורטר קנטוריי" (Frankfurter Kantorei) בשנים 1969–1982.

## השכלה וניצוח
רילינג, יליד שטוטגרט, קיבל את השכלתו הראשונית במוזיקה בסמינר הפרוטסטנטי בוירטמברג. בין השנים 1952–1955 למד לנגן בעוגב, הלחנה וניצוח מקהלות בקולג' למוזיקה בשטוטגרט. השלים את לימודיו בהוראת פרנאנדו ג'רמאני ברומא, וב"אקדמיה מוזיקלה קיג'אנה" (Accademia Musicale Chigiana) בסיינה.
ב-1954 בעודו סטודנט, ייסד את מקהלת "גכינגר קנטוריי". החל ב-1957 היה לעוגבן ומנהל המקהלה בכנסיית הזיכרון בשטוטגרט (Stuttgart Gedächtniskirche). בשנים 1963–1966 לימד נגינה בעוגב ושירה בבית הספר הכנסייתי בשפנדאו כשהוא מנצח על מקהלת הכנסייה.

ב-1965 ייסד את קולגיום באך שטוטגרט, שיחד עם מקהלת ה"גכינגר קנטוריי" ערך סיורי הופעות נרחבים. ב-1967 למד בהוראת ליאונרד ברנשטיין בניו יורק ובאותה השנה נתמנה פרופסור לניצוח מקהלה באוניברסיטת פרנקפורט (Frankfurt Musikhochschule), משרה בה החזיק עד 1985 (המשיך ללמד עד 1989). ב-1969 מונה למנהל מקהלת "פרנקפורטר קנטוריי".

רילינג מוכר בביצועיו למוזיקת בארוק בביצוע בכלים עכשוויים. הקליט פעמיים את כל היצירות הקוליות של באך, ושלש פעמים את משיח של הנדל לאחר מחקר נרחב של היצירה. כמו כן ביצע והקליט יצירות מאת ברהמס ומלחינים קלאסיים-רומנטיים אחרים. ב-1988 ניצח על ביצוע הבכורה של המיסה לרוסיני. כמו כן רילינג הזמין מהמבצע והמוזיקולוג רוברט לוין השלמה חדשה לרקוויאם מאת מוצרט בטרם הקליט אותו, לימים גרסה זו נבחרה על ידי גרדינר לביצוע.

רילינג ייסד מספר פסטיבלי מוזיקה, הראשון שבהם יחד עם רויס זלצמן ביוג'ין (אורגון) ב-1970, ושימש עבורו מנהל אמנותי עד 2013. כמו כן במסגרת "אקדמיית באך הבינלאומית בשטוטגרט" שייסד ב-1981 נערכים קונצרטים וכיתות אומן. ב-2001 ייסד את "פסטיבל אנסמבל" כחלק מ"פסטיבל המוזיקה האירופאית בשטוטגרט".

רילינג ניצח על תזמורות רבות, בהן הפילהרמונית הישראלית, בישראל.

## קישורים חיצוניים

* הלמוט רילינג, באתר אקדמיית באך בשטוטגרט
* הלמוט רילינג, באתר קנטטות באך

## הערות שוליים

קטגוריה:מנצחי מקהלות
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1933
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-2026
שיגעון המוזיקה

**שיגְעון המוזיקה** (באנגלית: **Saturday Night Fever**) הוא סרט קולנוע מסוגת ריקוד-מחזמר משנת 1977, שביים ג'ון בדהאם, בכיכובם של ג'ון טרבולטה, קרן לין גורני ודונה פאסקו.
 
הסרט מבוסס על מאמר בשם "Tribal Rites of the New Saturday Night" שהתפרסם במגזין "ניו יורק", מאת ניק כהן. הסרט העלה לגדולתה את מוזיקת הדיסקו והפך במהירות להצלחה קופתית, תוך זכייה בפרסים רבים. ג'ון טרבולטה נחשב בזכות הסרט לשחקן פופולרי מאוד. פסקול הסרט, שכלל שירים של להקת הבי ג'יז, הפך לאחד מהאלבומים הנמכרים ביותר בכל הזמנים.

שנה לאחר הסרט, השתתף טרבולטה עם אוליביה ניוטון-ג'ון בסרט הריקודים המצליח "גריז". בשנת 1983 יצא סרט המשך לסרט "שיגעון המוזיקה", בשם "להישאר בחיים", בכיכובו של טרבולטה ובבימויו של סילבסטר סטאלון.

## עלילה
הסרט עוסק בטוני מנרו (מגולם על ידי ג'ון טרבולטה), צעיר המבלה את סופי השבוע באולם הדיסקוטק בברוקלין, וקורותיו עם חבריו ועם בנות זוגו לריקוד, סטפני מנגנו (המגולמת על ידי קרן לין גורני) ואנט (מגולמת על ידי דונה פאסקו). מנרו הוא מלך רחבת הריקודים, וסופי השבוע המוצלחים משכיחים ממנו את עבודתו המשמימה, המתח העדתי בשכונה וחיי היום-יום הלחוצים.

## צוות השחקנים
* ג'ון טרבולטה
* קרן לין גורני
* דונה פאסקו
* פראן דרשר

## פסקול
פסקול הסרט הורכב ברובו משירים שנכתבו ובוצעו על ידי להקת הבי ג'יז. סינגלים מתוכו הושמעו עוד לפני הקרנת הבכורה של הסרט, וכן במהלך תקופת הקרנתו, ותמכו ביחסי הציבור של הסרט.

סינגלים מהפסקול זכו לדירוגים גבוהים במצעדי הפזמונים. בין יתר השירים, נכללו בו:
* "Stayin' Alive", בי ג'יז – 4:45
* "How Deep Is Your Love", בי ג'יז – 4:05
* "Night Fever", בי ג'יז – 3:33
* "More Than a Woman", בי ג'יז – 3:17
* "You Should Be Dancing", בי ג'יז – 4:14

## ביקורת
הסרט קיבל ביקורות חיוביות רבות ונחשב בעיני רבים לסרט הטוב ביותר לשנת 1977. האתר Rotten Tomatoes נתן לסרט תוצאה של 82%, המבוססת על ביקורות של 50 מבקרים.

## מועמדויות לפרסים
* ג'ון טרבולטה - פרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר
* בי ג'יז - פרס באפט"א למוזיקה הטובה ביותר בסרט
* פרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר - קומדיה או מוזיקלי

## נכלל ברשימות
* מאה שנים... מאה סרטים (מועמד)
* מאה שנים... מאה שירים: Stayin' Alive – #9

## קישורים חיצוניים

* 
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1977
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:דיסקו
קטגוריה:סרטי ריקודים
קטגוריה:סרטי ג'ון בדהאם
דגל אספרנטו

שמאל|ממוזער|200px|דגל אספרנטו
שמאל|ממוזער|200px|מידותיו המדויקות של הדגל
**דגל אספרנטו** הוא הדגל המייצג את תנועת האספרנטו. לדגל שדה ירוק, המסמל תקווה, ריבוע לבן בקנטון, שמסמל את השלום, ובתוכו כוכב מחומש בצבע ירוק, המסמל את חמש היבשות המיושבות (אסיה, אפריקה, אירופה, אמריקה, ואוקיאניה). הדגל נוצר על ידי חברי מועדון האספרנטו בבולון-סור-מר בתור סמל פרטי של המועדון שלהם, אך אומץ לשמש כסמלה הבינלאומי של אספרנטו ב-1905, בכנס האספרנטו העולמי שהיה בעיר. לאחר מכן נקבעו מידותיו המדויקות של הדגל על ידי אגודת האספרנטו העולמית (בתמונה משמאל). ב-15 בדצמבר 2009 הופיע הדגל כחלק משרבוט גוגל לציון יום הולדתו ה-150 של זמנהוף, ממציא השפה.

## השפעות
על פי אחת ההשערות, הכוכב האדום, כסמל של סוציאליזם וקומוניזם, קשור למפגש בין טרוצקי לבין ניקולאי קרילנקו. קרילנקו, שהיה תומך של תנועת האספרנטו, הלך עם הכוכב הירוק מהדגל על כתפו. כאשר טרוצקי ראה זאת, הוא שאל אותו מה משמעות הכוכב, וקרילנקו הסביר כי הוא מסמל את חמש היבשות. טרוצקי אהב את הרעיון, ושינה את צבעו של הדגל לאדום כדי לייצג את הצבא האדום, וכך הפך הכוכב האדום לסמלו של הצבא האדום. 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אספרנטו
אספרנטו
מארני ניקסון

**מארני ניקסון** (באנגלית: **Marni Nixon**; 22 בפברואר 1930 – 24 ביולי 2016) הייתה זמרת סופרן אמריקאית שהתפרסמה בעיקר בדיבוב זמרה בסרטי קולנוע. כן הופיעה בקולנוע, בטלוויזיה, באופרה ובמחזות זמר בברודוויי.

## קורות חיים
ניקסון נולדה בשם Margaret Nixon McEathron. בגיל צעיר למדה לנגן בכינור ולשיר. היא הופיעה עם מקהלת רוג'ר ואגנר וב-1947 אימצה את שם הבמה מארני ניקסון. הופעת הבכורה של הייתה בהוליווד בול בכרמינה בורנה עם התזמורת הפילהרמונית של לוס אנג'לס בניצוחו של לאופולד סטוקובסקי.

קולה הושמע לראשונה בסרטים ב-1948 בסרט ז'אן ד'ארק כמלאכים השרים לאזנה של אינגריד ברגמן. היא גם דיבבה בטונים הגבוהים את שירתה של מרילין מונרו בשיר "יהלומים הם החברים הטובים ביותר של האישה" מתוך הסרט גברים מעדיפים בלונדיניות (1953).

ב-1956 דיבבה את שירתה של דברה קר בגרסה הקולנועית למחזמר המלך ואני של רוג'רס והמרשטיין.

ב-1961 דיבבה את שירתה של נטלי ווד בגרסה הקולנועית לסרט סיפור הפרברים. זה היה אז סוד כמוס ובחוזה שלה התחייבה לא לגלות זאת.

ב-1964 דיבבה את שירתה של אודרי הפבורן בגרסה הקולנועית של המחזמר גבירתי הנאווה.

ב-1965 הופיעה לראשונה בתפקיד מצולם בסרט קולנוע, בתפקיד האחות סופיה בשיר "מריה" בסרט צלילי המוסיקה.

היא הופיעה בקונצרטים רבים עם התזמורת הפילהרמונית של ניו יורק, התזמורת הפילהרמונית של לוס אנג'לס, תזמורת קליבלנד, התזמורת הסימפונית של טורונטו, התזמורת הסימפונית של לונדון, התזמורת הפילהרמונית הישראלית ועוד. הופיעה גם בתפקידי סופרן באופרות כמו נישואי פיגרו, החטיפה מן ההרמון ועוד. כן השתתפה בתפקידים קטנים בקולנוע ובטלוויזיה. הופיעה ביחד עם ליברצ'ה וויקטור בורגה.

היא הקליטה משירי ג'ורג' גרשווין אהרן קופלנד, ג'רום קרן, איגור סטרווינסקי, ארנולד שנברג ועוד. זכתה פעמיים בפרס גראמי על אלבומי קופלנד ושנברג.

מתה בגיל 86 מסרטן השד.

## משפחה
ניקסון הייתה נשואה שלוש פעמים. בעלה הראשון היה המלחין אמריקאי ארנסט גולד שעסק בעיקר בהלחנת סרטים והתפרסם בעיקר למוזיקה שהלחין לסרט אקסודוס. בנם אנדרו גולד התפרסם כזמר ויוצר.

## קישורים חיצוניים

* מארני ניקסון בשיר "מריה" מ"צלילי המוזיקה", באתר יוטיוב
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קליפורניה
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:זמרות סופרן אמריקאיות
קטגוריה:זמרות אופרה אמריקאיות
קטגוריה:זמרות במוזיקה הקלאסית
קטגוריה:זוכות פרס גראמי
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:מדבבות אמריקאיות
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:זמרות אמריקאיות
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו מסרטן השד
קטגוריה:זמרות סופרן
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1930
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1930
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2016
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2016
יחסי סוריה–קטר

היחסים בין הרפובליקה הערבית הסורית לקטר נקשרו בהיסטוריה על ידי היותם חלק מהיחסים בין הלבנט לחצי האי ערב. באשר להיסטוריה האחרונה, היחסים בין שתי המדינות התפתחו ברציפות ובקצב מואץ בכל הרמות, החשובה ביותר מהם הוא במישור הכלכלי. היחסים לפני 2003 כללו כמה הסכמים בין שתי המדינות. אחרי הביקור של נשיא סוריה, בשאר אל-אסד בדוחא ב-2003 נוצר שינוי משמעותי, כאשר יותר מ-13 הסכמים שנחתמו כללו היבטים של הפעילות הכוללת של שתי המדינות והמגזרים הציבוריים והפרטיים השונים, שיתופי פעולה בתחום התיירות, שירות ואחרים.

מדינת קטר תמכה בעמדות של סוריה בנוגע לתמיכה עבור מיליציות לבנוניות התומכות במשטר בשאר אל-אסד. סוריה תמכה בקטר בסכסוכי הטריטוריה והשטחים נגד בחריין. יש קהילה סורית בקטר ומספר החברים בה הוא כ-20 אלף איש. הסורים בקטר עוסקים במגוון תחומים, רובם מהנדסים ורופאים. לפני מלחמת האזרחים קטר תרמה לסוריה תרומה כספית כאשר עזרה להקים את חברת האשראי הלאומית ותרמה לה 20 מיליון דולר אמריקאי. כמו כן, קטר תרמה לסוריה בתחום הנדל"ן כאשר הקימה לחופיה פרויקטי בנייה רבים.

## התמיכה הקטרית במורדים ב[[מלחמת האזרחים בסוריה]]

הניו יורק טיימס דווח כי קטר מימנה את המהפכה הסורית בראשיתה עם לפחות ממיליארד דולרים, ולאחר מכן מימנה אותה שוב, אבל הפעם עם יותר מ-3 מיליארד דולרים, במהלך השנתיים הראשונות של מלחמת האזרחים. מספר כלי תקשורת קטריים דיווחו כי קטר תומכת במורדים בסוריה ומטרתה להפיל את משטר אסד, וזה מה שגרם להם לספק לפליטים הסורים סיוע ועזרה על ידי הזרמת 50,000 דולר לחשבונות הפליטים והעריקים מהמשטר, כמו גם משפחותיהם.

המכון הבינלאומי לחקר השלום בסטוקהולם טען כי קטר היא האשמה במלחמה בסוריה, משום שהיא סיפקה יותר נשק למורדים מכל מדינה אחרת. הדיווח של אותו מכון הצביע על כך שקטר שולחת יותר מ-70 כלי נשק שונים ומגוונים למורדים בסוריה, באמצעות טיסות מטען שעוברות תחילה מטורקיה לפני שהן מגיעות לאזורים ולמחוזות שבשליטת המורדים בסוריה, ואותו דו"ח, הצביע על משלוחי נשק. התנגדות קטר הוכפלה באופן דרמטי בין אפריל 2012 למרץ 2013.

ה-BBC חשף כי קטר מפעילה בסיס אימונים למורדים הסורים בשטחה בשיתוף פעולה עם צבא ארצות הברית, שפיקח על ההכשרה שעליה סיימו יותר מ-1,200 לוחמים מדי שנה.

קטר ספגה ביקורת על חימוש המורדים בסוריה פעמים רבות, בעיקר ממדינות מסוימות (כולל ארצות ערב) הרואות באופוזיציה בסוריה "קבוצות מורדים" שמטרתן לערער את הלגיטימיות של ממשלת בשאר אסד. הביקורת השפיעה על קטר לא רק מבחינת חימוש, אלא גם מבחינת מימון והכשרה. הצבא, המכונה צבא הכיבוש, מתח ביקורת על קטר על התערבותה במלחמת האזרחים ותמיכתה במפלגה אחת על חשבון צד אחר.

## קישורים חיצוניים
* العلقات السورية القطرية موقع الوحدة 
* الاذاعة والتلفزيون السورية
* مقال عن العلاقات السورية القطرة جريدة الراية

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
יששכר יעקבסון

הרב **יששכר יעקבסון** (ט"ז בשבט ה'תרס"א, 5 בפברואר 1901 – א' בטבת ה'תשל"ג, 6 בדצמבר 1972) היה מחנך ומחבר ספרים במקרא ובתחומי יהדות נוספים.
## ביוגרפיה
הרב יעקובסון נולד בהמבורג להוריו שהשתייכו לקהילה של היהדות האורתודוקסית המקומית. למד בתלמוד תורה בעיר, ובבית ספר תיכון כללי. למד תורה מפי רב העיר יוסף צבי קרליבך, בישיבת גלנטה בסלובקיה, ובבית המדרש לרבנים בברלין. בנוסף, למד באוניברסיטאות בגרמניה שפות שמיות, פילוסופיה ועוד.

משנת 1925 לימד בתלמוד תורה של הרב קרליבך. בגרמניה החל בהוצאת חוברות בנושאי יהדות לנוער ומבוגרים במסגרת תנועת תורה ועבודה, וכן תרגום של לגרמנית של יצירות מופת של הוגים יהודים. פעילותו התרחבה עם עליית הנאצים לשלטון והאיסור שהוטל על היהודים ללמוד בבתי ספר גרמניים.

באותן שנים הכין את ספרו הגדול "עם ותורה" בשני כרכים (Volk und Tora :eine Arbeitsbuch zur jüdischen Geschichte und Literatur). הספר נדפס בשנת 1937, אולם כמעט כל העותקים נשרפו על ידי הנאצים. יעקובסון נשא לאישה את חנה ויסברג, שליוותה אותו כל ימיו בעבודתו החינוכית ובהוצאת ספריו.

בליל הבדולח נעצרו הוא ואשתו, ושוחרר לאחר 15 יום. משם נמלטו להולנד וסמוך לתחילת מלחמת העולם השנייה עלו לארץ ישראל.

יעקובסון קבע את מגוריו בתל אביב. הוא עסק בהוראה בבית הספר היסודי "מוריה", בישיבת היישוב החדש ובסמינר תלפיות. העביר הרצאות בבית הכנסת אחוד שיבת ציון ובמקומות נוספים. לחוג נוער שהתאסף בביתו מדי ערב שבת הוא העביר שיעורים בפרשת השבוע ובהפטרה. שיעורים אלו היוו הבסיס לספריו הידועים "בינה במקרא" ו"חזון המקרא".
בשנותיו האחרונות הוציא את פירושו לסידור "נתיב בינה", שבחלקו יצא לאחר פטירתו.

נפטר ב-6 בדצמבר 1972 (א' בטבת ה'תשל"ג) בתל אביב ונקבר בבית העלמין קריית שאול בעיר.

אחיו הוא הרב בנימין זאב יעקבזון. הרבנים יחזקאל יעקבסון ויחיאל יעקבסון הם נכדי אחיו אברהם.

## ספריו

כאמור, הרב יעקובסון פרסם חוברות וספרים בגרמנית עוד לפני פרוץ השואה. להלן רשימת ספריו שיצאו בעברית:
* **מדריך לאיוב וקהלת**, המחלקה לענייני הנוער והחלוץ, ירושלים, תש"י
***בינה במקרא**: עיונים בפרשיות התורה על פי הספרות הפרשנית, תל אביב, הוצאת סיני, 1964. יצא במהדורות נוספות ובתרגום לצרפתית
***חזון המקרא**: סוגיות בתנ"ך על פי עיונים בהפטרות השנה, הוצאת סיני, תל אביב, תשכ"ז-תשכ"ח ובמהדורות נוספות
* **נתיב בינה** (על סידור התפילה), הוצאת סיני, תל אביב, 1964-1977, 5 כרכים
* **שאלות לעיון בנביאים ראשונים**, ירושלים, המחלקה לחינוך ותרבות תורניים בגולה של ההסתדרות הציונית העולמית (מהדורות שונות)
* **לבעיית הגמול במקרא** - מסות ושאלות עיון, תל אביב, הוצאת סיני, תשכ"ו

## לקריאה נוספת
* אפרים יעיר, **דמות וקומה - חמישים דמויות שכדאי להכירן** (ערך: יצחק אלפסי), הוצאת "נשר", תשמ"ט, עמ' 96–119

## קישורים חיצוניים
* יוסף לייכטר, ויבינו במקרא
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודים גרמנים
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:בוגרי בית המדרש לרבנים בברלין
קטגוריה:פרשני מקרא בעת החדשה
קטגוריה:חוקרי תפילה ופיוט
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:פרשני התפילה
קטגוריה:תל אביב-יפו: רבנים
קטגוריה:פליטי רדיפות הנאצים
קטגוריה:משפחת יעקבסון
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1901
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1972
ארפוד

**ארפוד** (בערבית: **أرفود**) היא עיר בדרום-מזרח מרוקו, במחוז דרעה-תאפילאלת. היא נמצאת בפתחו של מדבר סהרה, המשתרע מדרום וממזרח לה. העיר נמצאת 57 ק"מ דרומית לבירת המחוז א-רשידיה.

בארפוד כ-24,000 תושבים. העיר היא ערש לידתה של השושלת השלטת במרוקו, השושלת העלווית.

## היסטוריה
זוהי עיר חדשה שהוקמה על ידי הצרפתים ב-1917 על פי תכנון של רחובות אורתוגונליים ובהם גם בתים הבנויים חומר וקש. הצבע האדמדם של בתי העיר מוסיף לה נופך מיוחד, במיוחד בשקיעות האדומות-כתומות.

## פסטיבל התמרים
ארפוד היא בירת התמרים. בכל חודש אוקטובר היא לובשת חג. במשך שלושה ימים מציינים את החג בתחרויות ריקודים מסורתיים ובהצגת הדקלים המשובחים.

## העיר כיעד תיירותי
העיר משמשת כבסיס ליציאה לטיולים במדבר. יש בעיר 14 בתי מלון. 58 ק"מ מזרחית לארפוד נמצאת מרזוגה ובה דיונות החול המפורסמות בשל הזריחות והשקיעות היפות. המראות המרהיבים של דיונות המדבר הפכו אותה ליעד מועדף לצילומי סרטים. באזור העיר צולם ב-1999 סרטו של סטיבן מומרס "המומיה".
## יהודים
ראשיתה של הקהילה היהודית בארפוד הייתה בתקופת מדינת החסות הצרפתית, בראשית המאה ה־20. באותה עת עודד השלטון הצרפתי התיישבות בעיירה כחלק ממאמצי פיתוח בארפוד, ובמסגרת זו הגיעו ליישוב כמה מאות יהודים מיישובים סמוכים, בהם אל־מעאדיד. בהיעדר בית ספר של "כל ישראל חברים" ביישוב (ועל אף שפעל מוסד כזה בעיר הסמוכה ריסאני) רבים מילדי הקהילה היהודית למדו בבית ספר צרפתי.

הקהילה נודעה כמרכז למשפחת אבוחצירא, שבניה נמנו עם רבנים ידועים ומוערכים. במהלך מרד מולאי מוחמד נגד הצרפתים, הוצא להורג הרב דוד אבוחצירא. בעקבות כך, נמלט אל העיר בן דודו הרב אליהו אבוחצירא, וכיהן בה כדיין ורב עד פטירתו בשנת 1926. לאחר פטירתו, שימש בתפקיד בנו הרב מכלוף אבוחצירא. במקביל, עבר לעיר הבאבא סאלי, ובין השנים 1940–1951 כיהן כרב, ולצדו אחיו הרב יצחק. בנו רבי מאיר אבוחצירא שימש כרב משנת 1953.

בשנת 1931 מנתה האוכלוסייה היהודית כשליש מתושבי ארפוד: 1,172 נפש מתוך 3,534 תושבים בסך הכול. לאחר מלחמת העולם השנייה עלה מספר היהודים בעיר ליותר מ־700. עם קבלת עצמאותה של מרוקו בשנת 1956, רוב בני הקהילה היהודית בארפוד היגרו ממנה. רובם עלו למדינת ישראל.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מרוקו: ערים
משתנה בטא בקפאוס

[300px|ממוזער|שמאל|מיקומם של בטא קפאידיים ב[דיאגרמת הרצשפרונג-ראסל]]
**כוכב משתנה מסוג β בקפאוס** (בקיצור **משתנה β בקפאוס** או **משתנה β קפאידי**, באנגלית **β Cephei variable**, לפעמים נקרא גם **משתנה β בכלב גדול**) הוא סוג של כוכב משתנה המתאפיין בהשתנות מהירה וקטנה בבהירות נראית הנובעת מפעימות בשכבות הפנימיות של הכוכב. כוכבים מסוג זה הם בדרך כלל תת-ענקים או ענקים כחולים מסוג ספקטרלי B שנמצאים בתהליך של יציאה מהסדרה הראשית והפיכה לענקים אדומים. כוכבים מסוג זה נקראים על שם β בקפאוס שהיה הכוכב הראשון מסוג זה שזוהה ככוכב משתנה בשנת 1902.

## תכונות
משתני β בקפאוס הם כוכבים בעלי מסה של 20-7 מסות שמש ששלב היתוך המימן בליבתם הסתיים ומתרחש כעת בשכבות שמקיפות את הליבה וכתוצאה מכך קוטרם של הכוכבים גדל והם הופכים לתת-ענקים כחולים ולאחר מכן לענקים כחולים. מקובל לחשוב שמנגנון הפעימות בכוכבים מסוג זה נוצר על ידי אטומי ברזל בשכבות הפנימיות שבהן שוררות טמפרטורות סביב 200,000 קלווין. בטמפרטורות אלה הברזל יוצר שכבה אטומה יחסית לקרינה וכתוצאה מכך הטמפרטורה של השכבה עולה והיא מתנפחת וגדלה, דבר שמביא לירידה בצפיפות של הברזל ולעליה בשקיפות וכתוצאה מכך לירידה בטמפרטורה והתכווצות חזרה של השכבה. מכיוון שהפעימות מתרחשות בשכבה פנימית, השינוי בקוטרו של הכוכב הוא זניח והשינוי בעוצמת ההארה נובע בעיקר משינויי הטמפרטורה בתוך הכוכב. מסיבה זו השינויים בבהירות קטנים יחסית והעוצמה גדלה עם עליית הטמפרטורה, כלומר דווקא כשהשכבה הפנימית מתכווצת.

השינויים בבהירות הנראית של כוכבים אלו נעים בין מאיות של דרגת בהירות ועד למספר עשיריות של דרגת בהירות, כלומר לא ניתן להבחין בשינויים בלי ציוד מדידה. באור על-סגול השינוי בבהירות הוא בולט יותר ומגיע לדרגת בהירות אחת. אורך המחזור של ההשתנות הוא בין 2.5 ל-7 שעות, אך בחלק מהכוכבים זוהו מחזורי משנה של השתנות קטנה יותר שלהם זמן מחזור של רבע מזמן המחזור של הפעימות.

## משתני β בקפאוס בולטים
* β בקפאוס (אלפירק) עצמו עם שינוי של כעשירית דרגת בהירות וזמן מחזור של כ-4.5 שעות.
* β בכלב גדול (מירזם) עם שינוי של 7 מאיות דרגת בהירות וזמן מחזור של כ-6 שעות.
* מימוזה (β בצלב הדרומי) עם שינוי של 8 מאיות דרגת בהירות וזמן מחזור של כ-4.6 שעות.
* הדר (β בקנטאור) עם שינוי של כ-4 מאיות דרגת בהירות וזמן מחזור של כ-3.75 שעות, אבל מדובר בכוכב כפול שככל הנראה שני בני הזוג הם משתני β בקפאוס כך שהנתונים אינם חד משמעיים.
* ספיקה (α בבתולה) עם שינוי של כשתי עשיריות דרגת בהירות וזמן מחזור של כ-6.5 שעות, אך מאז 1970 ההשתנות פסקה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
בטא בקפאוס
*
וסט ביי

**וסט ביי** (באנגלית: **West Bay**, "המפרץ המערבי"; בערבית: **بندر الغربي**, בתעתיק: "בנדר אלע'רבי") הוא רובע מתפתח בדוחה, בירת קטר. הרובע בולט בחדשנותו והוא החדש ביותר בדוחה. וסט ביי כולל גורדי שחקים כגון בורג' קטר ומגדל טורנדו וישנם המון גורדי שחקים חדשים המתוכננים לקום ברובע. וסט ביי ידוע בחינוך הטוב שלו לגיל הרך, אך מחסור בבתי ספר מביא לכך שילדים נאלצים לנסוע לרבעים אחרים כדי ללמוד.
750px|קו הרקיע של וסט ביי בשעות היום|ממוזער|מרכז
750px|ממוזער|מרכז|קו הרקיע של וסט ביי בשעות הלילה

## הערות שוליים

קטגוריה:דוחה
מעברים צרים

**מעברים צרים** (באנגלית: **Narrow Margin**) הוא סרט דרמה ופעולה ומתח משנת 1990 בכיכובם של ג'ין הקמן ואן ארצ'ר.
## עלילה
עלילת הסרט נפתחת כאשר קארול האניקט (אן ארצ’ר) עדה לרצח בן זוגה במהלך פגישה עיוורת בידי המאפיה. קארול נמלטת לבית בטוח. לעזרתה נחלץ עוזר התובע המחוזי רוברט קולפילד (ג'ין הקמן), יוצא הנחתים שלחם בווייטנאם, הרוצה שתעיד כנגד בכיר במשפחת הפשע. השניים נמלטים מפני רוצחים שכירים הדולקים בעקבותיהם ועולים על רכבת הנוסעת לעבר קנדה, שם הם נאלצים להתחמק מן המרצחים מתו.
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 1990
קטגוריה:סרטי פעולה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים שצולמו באלברטה
קטגוריה:סרטי פיטר היימס
טיאגו דה סילבה

**טיאגו בראז דה סילבה** (בפורטוגזית: **Thiago Braz da Silva**; נולד ב-16 בדצמבר 1993) הוא אתלט ברזילאי האלוף האולימפי (ריו דה ז'ניירו 2016) בקפיצה במוט אשר במהלכה קבע שיא אולימפי חדש של 6.03 מטר, שיאו האולימפי נשבר על ידי ארמנד דופלנטיס באולימפיאדת פריז 2024.

## קריירה
דה סילבה השתתף באולימפיאדת הנוער הראשונה שהתקיימה בשנת 2010 בסינגפור. בתחרות עבר 5.05 מטרים, שיא אישי, וזכה במדליית הכסף. באליפות העולם לנוער שהתקיימה בברצלונה בשנת 2012 קפץ לגובה 5.55 מטרים, קבע שיא ברזילאי חדש וזכה במדליית הזהב. בשנת 2013 זכה במדליית הזהב באליפות דרום אמריקה באתלטיקה וקבע שיא דרום-אמריקאי חדש - 5.83 מטרים. ביוני 2015 שיפר שוב את השיא ועבר 5.92 מטרים בתחרות שהתקיימה בבאקו, אזרבייג'ן ובפברואר 2016 שיפר את השיא בסנטימטר נוסף.

### אלוף אולימפי
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכה דה סילבה במדליית זהב, בקפיצה במוט בשיא אולימפי חדש של 6.03 מטר (שיאו האולימפי נשבר על ידי ארמנד דופלנטיס באולימפיאדת פריז 2024), לפני השיאן העולמי והאלוף היוצא רנו לאבילני מצרפת (5.98 מטר) וסם קנדריקס מארצות הברית (5.85 מטר). באופן חריג שרק הקהל הברזילאי בוז לקופץ המוט לאבילני, על מנת להכשיל אותו לעבור בניסיון האחרון 6.08 מטר, דבר שעורר את כעסו. לאבילני, שזכה במדליית הכסף, אמר בתגובה כי מאז 1936 לא שרקו בוז לאתלט, בהתייחסו לאולימפיאדת ברלין ולג'סי אוונס, התבטאות שעוררה ביקורת עזה ועליה הוא התנצל מאוחר יותר. למחרת, בטקס חלוקת המדליות, הקהל שרק בוז באופן ממושך לקופץ הצרפתי שהחל לדמוע על הפודיום. דה-סילבה סימן לקהל להפסיק וגורמים שונים ביקרו אף הם את הקהל הברזילאי על התנהגותו.

באליפות העולם באתלטיקה 2019 סיים חמישי בתוצאה של 5.70 מטר.

אולימפיאדת טוקיו זכה במדליית ארד בתוצאה של 5.87 מטר לאחר ארמנד דופלנטיס (6.02 מטר) וכריס נילסן (5.97 מטר). באליפות העולם באתלטיקה באולם 2022 זכה במדליית כסף בשיא דרום אמריקה באולם של 5.95 מטר. באליפות העולם באתלטיקה 2022 סיים רביעי בתוצאה של 5.87 מטר.

ביולי 2023 נמצא שהשתמש בחומרים ממריצים והוא הושעה מתחרויות עד נובמבר 2024.
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אתלטים ברזילאים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: קפיצה במוט (גברים)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:זוכי מדליית ארד אולימפית מברזיל
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1993
קטגוריה:קופצים במוט באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:אתלטים שהורשעו באימרוץ
קרב קאראנסבש

**קרב קאראנסבש** (בגרמנית: **Der Rückzug von Karansebes**, בהונגרית: **A Karánsebesi csata**, ברומנית: **Lupta de la Caransebeș**; בטורקית: **Şebeş Muharebesi**) היה אירוע מוטל בספק של אש ידידותית של הצבא האוסטרי, כחלק מהצבא של האימפריה הרומית הקדושה שככל הנראה התרחש בשנת 1788, בזמן המלחמה ההבסבורגית-עות'מאנית (1788–1791), חלק מהמלחמה העות'מאנית-רוסית. הקרב ידוע בשל מהלך האירועים שהוביל לכך שהצבא האוסטרי תקף את עצמו כיוון שחשב שהוא נתון תחת התקפה טורקית.

## תיאור הקרב
בשנת 1788, כ-100,000 חיילים אוסטרים בהנהגת הקיסר יוזף השני, הקימו מחנה באזור העיר קאראנסבש שברומניה. ברדת הלילה, נשלחו כמה מפקדים וחיילים לבדוק ולחפש באזור האם יש חיילים טורקים, אך במקום זה, הם מצאו צוענים, אשר מכרו להם הרבה חביות של שנאפס. קבוצת החיילים חזרה עם האלכוהול חזרה למחנה, שם שתו אותו. החיילים שהשתכרו, החלו לצעוק ולשיר, וכך עוד חיילים שמו לב ורצו להצטרף להילולה. החיילים השיכורים לא רצו לחלוק את האלכוהול, והחלו לריב. בשלב כלשהו אחד החיילים צעק כי "הטורקים באים", כדי שהחיילים האחרים ילכו, אך החיילים האמינו שהטורקים באמת מגיעים, והחלו להעיר את המחנה ולהתכונן למלחמה. אחד מהמפקדים שהיה ממוצא גרמני ניסה להרגיע את המצב וצעק בגרמנית "*!halt*", לחיילים שלא דיברו גרמנית היה נשמע כאילו המפקד צועק "אללה", והבהלה התגברה. במהלך האנדרלמוסיה, הסוסים שוחררו והחלו לרוץ לכל הכיוונים. הצבא חשב שמדובר בסוסים של הצבא הטורקי, ולכן החלו לירות בתותחים ורובים. עם בוקר החיילים ראו כי הטורקים לא הגיעו. קיימות הערכות שונות לגבי מספר הנפגעים באירוע, בין 150 ל-10,000 הרוגים. ההשערה הנפוצה היא שבאירוע נהרגו ונפצעו כ-1,200 חיילים אוסטרים. לאחר מספר ימים, הצבא העות'מאני הגיע למקום וחיסל את הפצועים שנשארו בשדה התקרית ולא חזרו עם יתר הצבא שחזר חזרה לאוסטריה.

## מקורות היסטוריים
המקור הכי מוקדם בו מתוארת התקרית הוא מאמר בשם *History of the eighteenth century and of the nineteenth till the overthrow of the French empire, with particular reference to mental cultivation and progress* (היסטוריה של המאה ה-18 וה-19 עד קריסתה של האימפריה הצרפתית, עם הפניות מרכזיות לאירועים מנטליים ופיתוחים). המאמר פורסם בשנת 1843 כ-55 שנה לאחר האירוע. מאמרו של א.י. גרוס-הופינגר (A. J. Gross-Hoffinger) *Geschichte Josephs des Zweiten *, שפורסם כ-59 שנה לאחר האירוע נחשב כיום ליותר אמין.

## ראו גם
*אש כוחותינו
*ניסיונו של גדעון בן יואש ליצור מהומה דומה בקרב עם עמון
קטגוריה:מלחמות עות'מאניות-רוסיות
קטגוריה:האימפריה העות'מאנית
קטגוריה:האימפריה הרומית הקדושה
עונת 1999/2000 בפיב"א יורוליג

**עונת 1999/2000 ב[[פיב"א יורוליג]]** הייתה העונה ה-43 של תחרות אירופית לקבוצות כדורסל והיא אורגנה על ידי פיב"א אירופה. זו הייתה התחרות התשיעית במתכונת של ליגה.

המשחק הראשון התקיים ב-23 בספטמבר 1999 והתחרות הסתיימה ב-20 באפריל 2000. בתחרות השתתפו 24 קבוצות. 

העונה הסתיימה בניצחון של פנאתינייקוס, בפעם השנייה בתולדות המועדון.

## מתכונת התחרות
24 קבוצות נבחרו על בסיס הישגים של הפדרציות השונות ב-3 שנים קודמות. בהתאם לכך המדינות דורגו כדלקמן:

3 קבוצות - יוון, איטליה, ספרד, טורקיה.

2 קבוצות - צרפת (זכתה בייצוג של הקבוצה השלישית), ליטא (זכתה בייצוג של הקבוצה השלישית), יוגוסלביה, רוסיה (איבדה ייצוג של הקבוצה השנייה). 

קבוצה בודדת - סלובניה (זכתה בייצוג של הקבוצה השנייה), גרמניה, קרואטיה, ישראל.

בתחילת התחרות התקיימו שני סיבובים של המשחקים בבתים המוקדמים. לאחר מכך, 16 קבוצות עלו לשמינית הגמר ורביעית הגמר בהם נערכו משחקים עד ל-2 ניצחונות.

מנצחות רבע הגמר נפגשו בפאוק ספורט ארנה, סלוניקי למשחקי פיינל פור.

## מהלך התחרות
בשלבים המוקדמים נקבעו 16 עולות לשמינית הגמר.

### שלבי הגמר

### משחק הגמר

## כדורסלנים מצטיינים
* מלך הסלים - מילן גוליוביץ' (סלובניה) מזלטורוג לאשקו זכה בפרס אלפונסו פורד. 
* MVP של שלב הגמר - ז'ליקו רבראצ'ה (סרביה ומונטנגרו) מפנאתינייקוס 
* מלך הסלים של שלב הגמר -נייט האפמן (ארצות הברית) ממכבי תל אביב 
* נבחרת של שלב הגמר:
** עודד קטש (ישראל), פנאתינייקוס
** הידו טורקוגלו (טורקיה), אפס פלזן
** דיאן בודירוגה (סרביה ומונטנגרו), פנאתינייקוס
** נייט האפמן (ארצות הברית), מכבי תל אביב
** ז'ליקו רבראצ'ה (סרביה ומונטנגרו), פנאתינייקוס

## ישראל בתחרות
מכבי תל אביב בשלב הראשון של המוקדמות שיחקה בבית ג' וסיימה אותו במקום השלישי. בשלב השני של המוקדמות היא שיחקה בבית ז', סיימה אותו במקום הראשון ועברה לשמינית הגמר. בשמינית הגמר היא ניצחה קבוצת פאוק סלוניקי ועברה לפיינל פור. במשחק הגמר היא הפסידה לפנאתינייקוס שבשורותיה שיחק כוכבה לשעבר של מכבי, עודד קטש, שהצטיין במשחק עם 17 נקודות (הקלע השני בטיבו בשורות פנאתינייקוס), וסיימה את העונה במקום השני.

## קישורים חיצוניים
* 
* פירוט התוצאות
* תיאור מפורט של משחקי הגמר
* 

קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-2000
קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-1999
קטגוריה:עונות בגביע אירופה לאלופות בכדורסל
כל ממזר מלך

**כל ממזר מלך** הוא סרט קולנוע מסוגת דרמה משנת 1968, שנכתב ובוים על ידי אורי זוהר, בכיכובם של יהורם גאון ועודד קוטלר.

הסרט זכה להצלחה בבתי הקולנוע (מעל 740,000 צופים בישראל) ובקרב המבקרים, אבל נשכח מאז כמעט לגמרי מהתודעה.

## עלילה
הסרט מתחיל בהעלאת ארון קבורתו של העיתונאי האמריקאי רוי המינגס (ויליאם ברגר) למטוס. במטוס, אשתו איילין (פייר אנג'לי) מאזינה להקלטותיו של רוי. בהקלטות אלו, מתאר ומסקר רוי את התפתחות מלחמת ששת הימים ופרשנותו למצב, כחלק מעבודתו העיתונאית. על רקע ההקלטות שלו רוי, הסרט מציג את שהותם של רוי ואיילין בישראל. אל השניים מתלווים איש מטעם משרד החוץ (אורי לוי) ויורם (יהורם גאון) המשמש כנהג פרטי. דרך יורם, רוי נחשף לסיפורו של ידידו רפי (עודד קוטלר), בעל מסעדה ופעיל שלום פציפיסט, אשר מטרתו העיקרית היא לפגוש את הנשיא גמאל עבד אל נאצר ולשוחח איתו במטרה שיוכלו למנוע מלחמה בין המצרים לישראלים. בניגוד אליו, יורם מסתיר מאחוריו קריירה צבאית בצנחנים, ובאחד הפלאשבקים בסרט רואים אותו דוחף צנחנים ממטוס. בסופו של דבר, מלחמת ששת הימים פורצת ויורם מקבל צו-קריאה. רפי לעומת זאת מחליט לקיים שיחות שלום במצרים עם מדינות ערב, במטרה לסיים את המלחמה בהקדם. המלחמה נגמרת כשבסופה ידם של הישראלים על העליונה, ויורם, אשר נלחם בשדה הקרב ואף הציל חייל פצוע, חוזר לחייו הרגילים כנהג. לעומת זאת, רפי החליט בתחילת המלחמה לחזור לישראל ולנסות להתגייס גם ואף להתנדב לעזור לקיבוץ, אך לא הצליח לממש את כל אחד מרעיונותיו. הוא מתקשר לרוי לספר לו זאת, ורוי בתגובה מספר לו שהמלחמה נגמרה ושהוא למעשה פספס אותה.

הסרט נגמר כשרוי נכנס לשדה מוקשים, שם הוא עולה בטעות על מוקש ומתפוצץ למוות.

דמותו של רפי נוצרה בהשראת סיפורו של אייבי נתן.

## שחקנים
* יהורם גאון - יורם
* עודד קוטלר - רפי כהן
* פייר אנג'לי - איילין
* ויליאם ברגר  - רוי המינגס
* אורי לוי - איש משרד החוץ
* אביבה פז - רקדנית במועדון
* דבורה דותן
* שייקה לוי
* גברי בנאי
* ישראל פוליאקוב
* ראובן מורגן - צלם
* מייק בראנט
* משה ינאי - יוסי לפר (הטנקיסט)

## ביקורת
רוב מבקרי הקולנוע שיבחו את הסרט. בעיתון העולם הזה נכתב "סוף סוף: ס ר ט", ובעיתון על המשמר כתב נתן גרוס: "לא עוד סרט ישראלי, אלא פשוט סרט", "הקהל יוצא מהקולנוע מלא התפעלות נלהב ונרגש", וכי "קרב הטנקים הנראה בסרט ראוי להיכנס לרשימה של הסצנות הבאטליסטיות הטובות ביותר של סרטי המלחמה בעולם". מבקרים אחרים כתבו כי "המבקרים יוצאים בשבחים על הבימוי, הצילום והעריכה, על המשחק ועל הדיאלוג, וכל זה בזכות העובדה שהסרט באמת מבריק".

עם זאת, בביקורת שהתפרסמה אז ב"ידיעות אחרונות" נכתב: "אנג'לי הוטרחה לבוא לכאן ממרחקים, ללא צורך סביר".

## מועמדויות לפרסים
* הסרט נבחר לייצג את ישראל כמועמד לפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר, אך לא נמנה בין המועמדים הסופיים.
* דוד גורפינקל קיבל את פרס הצילום עבור הסרט בפסטיבל שיקגו 1968.

## קישורים חיצוניים

*  - כתבה לקראת יציאת הסרט
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 1968
קטגוריה:סרטי אורי זוהר
קטגוריה:סרטי דרמה ישראליים
קטגוריה:סרטי מלחמה ישראליים
קטגוריה:סרטים העוסקים בסכסוך הישראלי-ערבי
קטגוריה:צה"ל בקולנוע
קטגוריה:סרטי מלחמת ששת הימים
קטגוריה:סרטי יהורם גאון
קטגוריה:סרטים רב-לשוניים
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1968
יחסי מרוקו–קטר

**יחסי מרוקו–קטר** הם היחסים הדיפלומטיים שבין **[[מרוקו|ממלכת מרוקו]]** לבין **[[קטר (מדינה)|מדינת קטר]]**.
## יחסים פוליטיים
בעבר היחסים בין מרוקו לקטר היו יחסים קרים ואף היה מצב ששתי המדינות היו מדינות אויב אחת לשנייה. ככל שעבר הזמן המדינות הפכו ליותר ידידותיות אחת לשנייה ובשנת 2000 נחתם הסכם לנרמול יחסים בין שתי המדינות. קטר ומרוקו חותמות על הסכמים רבים ביניהם בין היתר היה הסכמן של השתיים על העברת 1.5 מיליארד דולר אמריקאי ועזרה בשיקום המדינה מהפגנות ושביתות האביב הערבי. היחסים בין קטר ומרוקו מוצגים כיחסים עמוקים המבוססים על אמון וכבוד הדדי. קטר מחזיקה שגרירות ברבאט שבמרוקו ומרוקו מחזיקה שגרירות בוסט ביי אשר בדוחה שבקטר.

במהלך המשבר הדיפלומטי הקטרי בשנת 2019 שלחה מרוקו עזרה כלכלית לקטר.

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
צ'כוסלובקית

**צ'כוסלובקית** (בצ'כית: **jazyk československý**) היא השפה אשר הוגדרה מבחינה פוליטית ובלשנית-חברתית כשפתה הרשמית של צ'כוסלובקיה בין השנים 1920–1938, כאשר היה איחוד של שתי אומות: הצ'כים והסלובקים.

## שימושים חוקיים
ב-29 בפברואר 1920 אימצה המועצה הלאומית של צ'כוסלובקיה חוקה. בעקבות סעיף 129 של הצ'ארטר חוקי הצ'כוסלובקי (Ústavní listina Československé republiky) בא "סעיף השפה". בתת-הסעיף הראשון שלו נקבע כי השפה הצ'כוסלובקית היא השפה הרשמית של המדינה (jazyk československý jest státním, oficielním jazykem republiky). עם זאת, שימוש בשפות שונות, שלפחות 20% מתושבי המדינה דוברים אותן, עבור מסמכים רשמיים נחשב לגיטימי. דה פקטו, כל המסמכים הצ'כוסלובקיים היו בצ'כית.

## היסטוריה
עוד לפני שהשפה הפכה רשמית, בשנת 1829, נוסד בברטיסלאבה ה"מועדון הצ'כו-סלובקי", אשר היה מפורסם יותר בשמו המלא "המועדון לספרות ולבלשנות השפה הצ'כוסלובקית", שהיה חלק מהתנועה הלאומית של העם הסלובקי. בשנת 1836, ליודוביט שטור כתב מכתב להיסטוריון הצ'כי פרנטישק פאלאצקי בו ציין כי השפה הצ'כית אשר מדוברת בהונגריה העליונה אינה מובנת לדוברים סלובקים, וטען כי צריך ליצור שפה צ'כוסלובקית שתהיה מובנת לדוברי שתי השפות. תנאי ליצירת השפה הצ'כוסלובקית היה אם דוברי צ'כית יהיו מוכנים לאמץ מילים מסלובקית, כפי שאימצו הסלובקים מילים מצ'כית. במחצית הראשונה של המאה ה-20, האידאולוגיה של ה"צ'כוסלובקיזם" מיסודו של תומש מסריק ראתה את הצ'כית כנורמה בצ'כוסלובקיה, וסלובקית נחשבה לניב. 

## קישורים חיצוניים
*תומאש קאמוסלה, The Political Expediency of Language-Making in Central Europe: The Case of Czechoslovak. Studia Slavica, 2007.

קטגוריה:צ'כוסלובקיה: תרבות
קטגוריה:צ'כית
יחסי טורקיה–קטר

**יחסי טורקיה–קטר** (בטורקית: **Katar-Türkiye ilişkileri**, בערבית: **العلاقات التركية القطرية**) הם היחסים הדיפלומטיים בין **[[טורקיה|הרפובליקה הטורקית]]** ובין **[[טורקיה|מדינת קטר]]**, אשר מתבטאים בשיתוף פעולה במגוון נושאים ואינטרסים משותפים.

דוגמאות לכך הן שיתוף הפעולה במשברים, כמו המהפכה במצרים, מלחמת האזרחים בסוריה ומבצע צוק איתן, בו השתיים תמכו בחמאס והצעתם להסכם הפסקת האש לא עלתה בקנה אחד עם כוונותיהן של המדינות האחרות.. היחסים בין השתיים אינם יחסים בעלי זיקה פוליטית בלבד, מנהיגי המדינות עושים מאמצים להדק את היחסים, הן צבאית והן כלכלית, אם כי לא נרשם שיתוף פעולה צבאי נרחב והסכמים כלכליים גדולים אינם נחתמו בין שתי המדינות.

## היחסים הפוליטיים
### שיתוף פעולה פוליטי
ראשיתם של היחסים בין המדינות הם בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20.  בשנת 1980 החלו שתי המדינות בחתימתם של הסכמים הדדיים. היחסים בין המדינות התהדקו יותר ויותר בעשור הראשון של המאה ה-21.

דוגמאות ליחסים המתהדקים הם במשברים בעולם הערבי, בהם שתי המדינות היו דעה ואינטרסים משותפים, במקרים כמו ההפיכה במצרים ומלחמת האזרחים בסוריה. שתי המדינות היוו גוש אחד בנוגע למלחמת האזרחים בסוריה ובתמיכתן באותן קבוצות מורדים. בהפיכה השנייה והראשונה במצרים, שתי המדינות היו בעד שלטונו של מוחמד מורסי מהאחים המוסלמים. נשיא טורקיה רג'פ טאיפ ארדואן, הכריז במהלך מסיבת עיתונאים בשנת 2014 כי "יחד עם קטר, אנחנו תמיד מצדדים במדוכאים ברחבי העולם".

## ראו גם
* יחסי החוץ של קטר

## קישורים חיצוניים

* Turkish Ministry of Foreign Affairs about relations with Qatar

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
עונת 2000/2001 בסופרוליג

**עונת 2000/2001 ב[[סופרוליג]]** הייתה העונה ה-44 של תחרות אירופית לקבוצות כדורסל והיא אורגנה על ידי פיב"א אירופה. זו הייתה התחרות העשירית במתכונת של ליגה.

המשחק הראשון התקיים ב-18 באוקטובר 2000 והתחרות הסתיימה ב-13 במאי 2001. בתחרות השתתפו 20 קבוצות. 

העונה הסתיימה בניצחון של מכבי תל אביב על פנאתינייקוס בגמר, בפעם השלישית בתולדות המועדון.

## פיצול בכדורסל אירופאי
פיב"א אירופה החלה לארגן תחרות כדורסל כלל אירופאית לקבוצות בשנת 1958. 

בשנת 2000 הוקמה חברה חדשה בשם יורוליג בסקטבול שהחלה לארגן תחרות קבוצות אירופאיות בכדורסל. התברר שפיב"א לא רשמה זכויות על השם "יורוליג" ולכן החברה החדשה החלה לארגן תחרות תחת שם זה. הדבר הביא לכך שבעונת 2000/2001 התקיימו שתי תחרויות לקבוצות הבכירות בכדורסל - "סופרוליג 2000/2001" שאורגנה על ידי פיב"א ויורוליג שנוהלה על ידי החברה החדשה. הקבוצות הבכירות התפצלו בין התחרויות.

בעונת 2001/2002 פיב"א וחברת יורוליג בסקטבול הגיעו להסכמה והפיצול בוטל.

## מתכונת התחרות
בתחרות השתתפו 20 קבוצות. הזמנה נשלחה לקבוצות שזכו בליגה הבייתית ובמספר מדינות גם לקבוצות שזכו במקום השני בליגה. בעקבות סכסוך עם יורוליג בסקטבול חלק מהקבוצות לא נתנו תשובה חיובית להזמנה והם הוחלפו על ידי קבוצות שזכו במקום נמוך יותר בליגה הבייתית.

בתחילת התחרות התקיימו המשחקים בבתים המוקדמים. לאחר מכך, 16 קבוצות עלו לשמינית הגמר ורביעית הגמר בהם נערכו משחקים עד ל-2 ניצחונות.

מנצחות רבע הגמר נפגשו בברסי ארנה, פריז למשחקי פיינל פור.

## מהלך התחרות
בשלב המוקדם נקבעו 16 עולות לשמינית הגמר.

### שלבי הגמר

### משחק הגמר

## כדורסלנים מצטיינים
* שחקן מצטיין של העונה - נייט האפמן (ארצות הברית), מכבי תל אביב
* מלך הסלים - מירוסלב בריץ' (סרביה ומונטנגרו) מפרטיזן בלגרד זכה בפרס אלפונסו פורד.
* MVP של שלב הגמר - אריאל מקדונלד (ארצות הברית) ממכבי תל אביב 
* מלך הסלים של שלב הגמר -דיאן בודירוגה (סרביה ומונטנגרו) מפנאתינייקוס
* נבחרת של שלב הגמר:
** דיאן בודירוגה (סרביה ומונטנגרו), פנאתינייקוס
** נייט האפמן (ארצות הברית), מכבי תל אביב
** אנדריי קירילנקו (כדורסלן) (רוסיה), צסק"א מוסקבה
** אריאל מקדונלד (ארצות הברית), מכבי תל אביב
** אנתוני פארקר (ארצות הברית), מכבי תל אביב

## ישראל בתחרות
מכבי תל אביב שיחקה בבית ב' וסיימה אותו במקום הראשון. בשמינית הגמר היא ניצחה את שליונסק מפולין ועלתה לרבע הגמר בו היא ניצחה את סקאבוליני פזארו ועברה לפיינל פור. בחצי הגמר היא ניצחה את צסק"א מוסקבה 80-86 ועלתה למשחק הגמר במשחק הגמר היא ניצחה את פנאתינייקוס 67-81 וזכתה בתואר בפעם השלישית בתולדות המועדון.

הייתה זאת נקמה מתוקה של הצהובים שהפסידו במשחק הגמר שנה קודם לכן לפנאתינייקוס

מכבי עירוני רעננה שיחקה בבית א' של העונה הסדירה וסיימה אותו במקום האחרון.

## קישורים חיצוניים
* 
* פירוט התוצאות
* תיאור מפורט של משחקי הגמר
* 

קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-2000
קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-2001
קטגוריה:עונות בגביע אירופה לאלופות בכדורסל
רעידת האדמה במרכז איטליה (2016)

**[[רעידת אדמה]]** בעוצמה של 6.2 לפי סולם מגניטודה לפי מומנט פגעה ב**מרכז [[איטליה]]** ב-24 באוגוסט 2016, בשעה 03:36:33, כ-75 ק"מ דרומית-מזרחית לפרוג'ה, כ-45 ק"מ צפונית לל'אקווילה, במשולש גבולות שבין מחוזות אומבריה, לאציו ומארקה. 296 בני-אדם נהרגו
.

## רקע
האזור בו ארעה רעידת האדמה הוא בין הפעילים ביותר סייסמית באיטליה, המושפע מהלוחות הטקטוניים האפריקאי והאירואסייתי, ומההעתק שלאורך הרי האפנינים. רעש זה היה הגדול ביותר מאז 2009, כאשר התרחשה רעידת אדמה ליד ל'אקווילה באזור אברוצו, שבה נהרגו יותר מ-300 בני אדם ו-65,000 אנשים נותרו ללא קורת גג.

## רעידת האדמה
בשעה 3:36 לפנות בוקר התרחשה רעידת אדמה סמוך לעיירה אמטריצ'ה (). במשך כ-3 שעות לאחר רעידת האדמה הראשונית, התרחשו עוד לפחות 40 רעידות עוקבות חזקות. בתחילה, דיווח הסקר הגאולוגי של ארצות הברית (USGS) כי מוקד רעידת האדמה היה בעומק של 10.0 ק"מ ובעוצמה של 6.4 בסולם מגניטודה לפי מומנט. מאוחר יותר, ה-USGS תיקן את העוצמה ל-6.2, ואילו מקבילו האירופאי - European-Mediterranean Seismological Centre - קבע את העוצמה ל-6.1.

במסגרת כתבה בעיתון "קוריירה דלה סרה", ציין מומחה לרעידות אדמה כי הרעש התרחש בעומק 6 קילומטרים, וכי הוא דומה בעוצמתו לרעידת האדמה בל'אקווילה (2009).

לפי דיווח של דובר שירותי הכבאות של איטליה, נגרם נזק חמור לעיירה אמטריצ'ה, הסמוכה למוקד הרעש, וכן לאקומולי () ולארקווטה דל טורונטו (). סרג'ו פרוצי, ראש העיר של אמטריצ'ה, הודיע כי "אמטריצ'ה איננה כאן עוד, מחצית העיר נהרסה". רעידת האדמה, ואף הרעידות העוקבות, הורגשו על פני חלקים גדולים של מרכז איטליה, לרבות ברומא, בנאפולי ואף בפירנצה.

ב-27 באוגוסט 2016 הוכרז יום אבל לאומי באיטליה בעקבות רעידת האדמה, הדגלים במדינה הורדו לחצי התורן ובעיר אסקולי פיצ'נו התקיים טקס הלוויה ממלכתי ל-35 מהרוגי האסון.

## ראו גם
* רעידות האדמה ביפן (2016)
* רעידת האדמה באקוודור (2016)

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אומבריה
איטליה
קטגוריה:לאציו
קטגוריה:מארקה
2016
קטגוריה:2016 באיטליה
קאלה נמאק

ממוזער|גבישי קאלה נמאק
**קָאלָה נָמָאק** ("מלח שחור" בהינדית) הוא סוג של הליט, גביש מלח שקוף שצבעו בין שחור לסגול כהה, ובעל ריח גופריתי. המינרל מורכב ברובו מנתרן כלורי (NaCl) שהוא מלח הבישול הרגיל, ומעורבים בו מספר מרכיבים שביניהם תרכובות גופרית שמעניקות למלח את הריח האופייני המזכיר ריח של ביצה קשה. המלח מכיל ברזל גופרתי (Fe_3S_4) שמעניק לו את צבעו. כשהגביש כתוש לאבקה צבעה בין סגול לוורוד. המלח נפוץ כתבלין במטבח הדרום אסייתי.
לקאלה נמאק מיוחסות גם סגולות רפואיות.

קאלה נמאק נקרא לפעמים "מלח שחור" או "מלח הימלאיה", אך קיימים מלחים אחרים שנקראים בשמות אלה ואינם בעלי ריח גופרתי.
## שימוש
קאלה נמאק נפוץ כתבלין במטבח הדרום אסייתי של בנגלדש, נפאל, הודו ופקיסטן, מוסיפים אותו לצ'טני, מאכלי יוגורט, סלטים, ומאכלים לא מתוקים אחרים. המלח נפוץ גם במטבח הטבעוני במאכלים שמחקים מאכלי ביצים, כגון סלט ביצים או שקשוקה.
בתורת הרפואה ההודית איור ודה, קאלה נמאק נחשב כתבלין מקרר, והוא משמש גם כמסייע לעיכול.

## ייצור
המלח נחצב במכרות בבנגלדש, הודו, נפאל, פקיסטן ובמקומות מסוימים ברכס המלח בהימאליה, או מופק מאגמי המלח בסמבהאר ודידוואנה בצפון הודו, ואזור מוסטנג בנפאל.

בשיטת הייצור המסורתית המחצב מעובד בתהליך חיזור שמשנה חלק מהנתרן הגופרתי שבגביש למימן גופרתי בעל ריח חריף ונתרן סולפיד. תהליך החיזור נעשה על ידי קליית הגבישים בכבשן במשך 24 שעות בתוך צנצנות חימר אטומות, יחד עם פחם וכמות קטנה של צמחי תבלין. לאחר הקלייה המלח מקורר, מאוחסן, ומיושן לפני המכירה. קאלה נמאק מיוצר בשיטה זו בצפון הודו, והייצור מתרכז במחוז היסאר והריאנה.

כיום נפוץ ייצור סינתטי של קאלה נמאק. הייצור מתבצע על ידי שילוב מלח שולחן רגיל עם כמויות קטנות של נתרן גופרתי, נתרן ביסולפט וברזל גופרתי וקלייה בכבשן.
## הרכב
קאלה נמאק מורכב בעיקר מנתרן כלורי כלומר מלח בישול, וכמויות זעירות של נתרן גופרתי, נתרן ביסולפיט, נתרן סולפיד, ברזל גופרתי ומימן גופרתי.
הנתרן הכלורי מעניק לגביש את מליחותו, ברזל גופרתי מעניק לו את הצבע, וכל תרכובות הגופרית מעניקות את הארומה המיוחדת, במיוחד המימן הגופרתי. החומציות של הסולפטים והבי-סולפטים תורמת למלח טעם חומצי קל.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:תבלינים
קטגוריה:המטבח ההודי
קטגוריה:מלחים
לטימריים

ממוזער|250px|מאובן מהסוג מקרופומה
[שמאל|ממוזער|250px|''Undina penicillata'' מתור ה[יורה (גאולוגיה)|יורה מפאינטן בגרמניה]]
ממוזער|250px|איור של ''Megalocoelacanthus''
**לטימריים** (שם מדעי: Latimeriidae) היא משפחה של דגי גרם בעלי סנפירים בשרניים. משפחה זו היא היחידה ששרדה בסדרת הצלקנתאים (Coelacanthiformes), בה כיום ישנו רק סוג אחד - לטימריה (*Latimeria*) ובו 2 מינים: לטימריה אפריקנית (*Latimeria chalumnae*) ולטימריה אינדונזית (*Latimeria menadoensis*), הראשון מצוי בסכנת הכחדה, והשני מוגדר כפגיע.

## אבולוציה
מספר פלאונטולוגים במאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20 שיערו שהצלקנתאים היו קבוצת הדגים מהם התפתחו החולייתנים היבשתיים בעלי ארבע רגליים. סיבת ההשערה זו הייתה סנפירי החזה והגחון השריריים במאובני הצלקנתאים, אשר נראו כמתאימים להליכה על הקרקע. השערה חלופית של פלאונטולוגים אחרים זיהתה את מוצא החולייתנים היבשתיים בסדרה האחות של הצלקנתאים, דגי הריאות, אשר בשנים אלו כבר היו מוכרים למדע גם ממאובנים וגם מדגים חיים המסוגלים להתקיים ביבשה בעזרת ריאות. מחלוקת זו הייתה אחת הסיבות להתרגשות הרבה שגרם גילוי הצלקנתאים החיים. הסתבר כי דגי הלטימריה אינם הולכים על היבשה, אך הם משתמשים בסנפיריהם השריריים ל"הליכה" על קרקע הים. חקר הלטימריה נראה בתחילה כמפריך את השערת כמה מן הפלאונטולוגים לפיה היו לצלקנתאים המאובנים ריאות בדומה לדגי הריאות. אך גילוי מפתיע בשנת 2015 מצא ריאות תפקודיות בעוברי לטימריה. עם זאת, חקר רצף ה-DNA של הלטימריה קבע סופית כי דגי הריאות אכן קרובים יותר מן הצלקנתאים לבעלי ארבע הרגליים.

## מיון
*משפחה **לטימריים** (Latimeriidae)
**סוג Holophagus - נכחד
**סוג לטימריה (Latimeria)
**סוג Libys - נכחד
**סוג מקרופומה (Macropoma) - נכחד
**סוג Macropomoides - נכחד
**סוג Ticinepomis - נכחד
**סוג Foreyia - נכחד
**סוג Swenzia - נכחד
**סוג Undina - נכחד
**סוג Megacoelacanthus - נכחד

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1937
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי לב ברג
קטגוריה:צלקנתאים
חדשות השבת

**חדשות השבת** היא מהדורת החדשות של כאן 11 המשודרת מדי שבת בשעה 19:55. בהגשת אילה חסון. בעבר הגישו את המהדורה מיכל רבינוביץ', טלי מורנו ודב גיל-הר. 

עם עליית תאגיד השידור הישראלי לאוויר במשך תקופה קצרה שודרה מהדורה מקוצרת בת רבע עד חצי שעה בהגשת רדיר כמאל מריח, ומאוחר יותר החליפה אותה מהדורה ארוכה של שעה.

## מבנה המהדורה
מהדורת החדשות נפתחת בכותרות, המציגות את הסיפורים המרכזיים שיוצגו בה. בראשית השידור מובאות החדשות העיקריות של היום, ובהמשך עוברים לחדשות מתחומים נוספים ובהם ענייני תרבות ופנאי. את הכתבות מקדימים המגישים בדברי קריינות. לעיתים, קודם לשידורה של כתבה או לאחריה, ניתן דיווח מפיו של פרשן או כתב. לעיתים רחוקות יחסית מתקיים ראיון במהדורה המרכזית. במסגרת המהדורה משודרים מספר מקבצי פרסומות וקדימונים. את המהדורה חותמת תחזית מזג האוויר. כמו כן משודרים סרטונים שמפיקה חטיבת הדיגיטל של התאגיד, דוגמת סדרת הרשת "עולם בעלי מלאכה".

לעיתים, בעת התרחשותם של אירועי חדשות משמעותיים משתנה אורכה של מהדורת החדשות.

## מגישי המהדורה

## ראו גם
* חדשות הערב
* והרי החדשות
* חדשות השבוע

## קישורים חיצוניים
* חדשות השבת, באתר כאן
* 

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:מהדורות חדשות מרכזיות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2017
קטגוריה:כאן 11: תוכניות וסדרות
פרוקסימה קנטאורי b

**פרוקסימה קנטאורי b** הוא כוכב לכת חוץ-שמשי המקיף את פרוקסימה קנטאורי, וכוכב הלכת הקרוב ביותר למערכת השמש.

פרוקסימה קנטאורי הוא ננס אדום והכוכב הקרוב ביותר לכדור הארץ. כוכב הלכת הוא כוכב לכת ארצי ומקיף את כוכב האם באזור ישיב, כך שתאורטית ייתכנו עליו חיים, אם כי רק באזור המצומצם שבגבול היום והלילה. למרות זאת, מחקר סובר כי ככל הנראה לא ייתכנו חיים על גביו וזאת בגלל ההתפרצויות על פני הכוכב שלו, פרוקסימה קנטאורי. בשנת 2018 התגלה כי התרחשה על הכוכב שלו התפרצות סולארית, אולם ככל הנראה זו לא אמורה להשפיע בצורה קטלנית אם הוא אכן מוגן ויש עליו חיים.

על אף שהוא נמצא במערכת כוכבי הלכת הכי קרובה למערכת השמש, מסע אליו, בטכנולוגיה הנוכחית, עשוי לארוך עשרות אלפי שנים, אולם ישנו רעיון שאפתני לשלוח גשושית קטנה המצוידת במפרש סולארי שתיסע בחמישית ממהירות האור ותגיע לכוכב תוך 21 שנים.

טלסקופ החלל ג'יימס וב צפוי לחקור את האטמוספירה של כוכב הלכת ואת האפשרות לקיומם של חיים עליו, כך גם הטלסקופ הגדול מאוד יעשה במטרה להכין שליחת גשושיות זעירות למסע לעבר כוכב הלכת.

## ראו גם
* פרוקסימה קנטאורי c
* פרוקסימה קנטאורי d

## קישורים חיצוניים

* 

* A terrestrial planet candidate in a temperate orbit around Proxima Centauri. Guillem Anglada-Escudé,	Pedro J. Amado,	John Barnes et al. 24 באוגוסט 2016.
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קבוצת הכוכבים קנטאור
קטגוריה:מערכת קנטאורי
קטגוריה:כוכבי לכת חוץ-שמשיים