חמדי כנען

**חמדי כנען** (בערבית: **حمدي كنعان**; 1910-1981) היה פוליטיקאי פלסטיני שכיהן כראש עיריית שכם בשנים 1963–1969.

## ביוגרפיה
כנען נולד בשכם למשפחת סוחרים. סיים את לימודיו היסודיים והתיכוניים בבית הספר הלאומי א-נג'אח ובבית הספר אל-בורג' בשכם. הוא הצטרף בצעירותו לתנועה הלאומית הפלסטינית ובמאבק נגד הקולוניאליזם הבריטי.

החל לעבוד מיד לאחר סיום לימודיו בתיכון מסיבות כלכליות, בעקבות מות אביו וחובות שצברה משפחתו. בתחילה ניהל את עסקיו של גיסו, אחמד שקאע, ולאחר מכן הקים חנות משלו למסחר בתבואה ונפט בשכם. עקב פרוץ מלחמת העולם השנייה בשנת 1939, עבר עם משפחתו לעמאן, שם רכש חנות בשוק הסוכר ויצר קשרים עסקיים הדוקים עם סוחרים רבים בדמשק ובביירות. בשנת 1945 חזר לעיר הולדתו שכם ורכש חווה של כ-1,000 דונם באזור פארעה אל-ג'יפתליק בבקעת הירדן, שם עסק בגידול פירות וירקות. הוא גם הביא לשכם את הטכניקה של ייצור סבון איכותי משמן בעל תכולת כלורופיל גבוהה, המופק מרסק זיתים.

במהלך המרד הערבי הגדול של 1936, הוא נעצר ונכלא לזמן קצר בכלא סרפנד.

בשנת 1953 הוא נבחר ללשכת המסחר והתעשייה הראשונה בשכם.

הוא שירת בוועדת ההגנה של שכם בין השנים 1947 ל-1949. הוא השתתף בוועידת שכם ב-27 בדצמבר 1948, והיה חלק מהמשלחת שנפגשה עם המלך עבדאללה בן חוסיין כדי לדון בהחלטות הוועידה בנוגע לאחדות בין הגדה המערבית והמזרחית. הוא נבחר ללשכת המסחר והתעשייה הראשונה בשכם בשנת 1953 ונבחר מחדש בשנת 1957 לקדנציה שנייה, וכיהן כמזכיר הלשכה. בשנת 1961 נבחר לסגן נשיא לשנתיים, ולאחר מכן נכנס לתפקיד ראש העיר ב-19 באוקטובר 1963, לאחר שקיבל את מירב הקולות בבחירות, וכיהן עד 1967. בין הישגיו החשובים ביותר בתקופת כהונתו היו רכישה וחלוקה של קרקעות לעובדי עירייה ולתושבים בעלי הכנסה נמוכה בחלקים המערביים והמזרחיים של העיר, שנודע כפרויקט הדיור הציבורי המזרחי. שמו עלה לגדולה לאחר מלחמת יוני 1967 כאחד המנהיגים המקומיים בשטחים הפלסטיניים הכבושים, והוא גם תרם להחזרתם של מספר עקורים, במיוחד אלה שעקרו מקלקיליה. הוא חלק על ממשלת ירדן על ניהול הסיוע לערים ולרשויות המקומיות בשטחים הכבושים, והסכסוך הסתיים עם התפטרותו הסופית במרץ 1969.

כנען התעניין בספרות ערבית, תרגם ספרות עולם, עיתונים ומגזינים, והוא שלט באנגלית בזכות קשריו עם הקונסול האנגלי בשכם, האקט-פין.

כנען היה שמרן שתמך במונרכיה חוקתית, מה שהוביל ליחסים קרובים עם וספי א-תל. לעומת זאת, הוא התנגד לפופוליזם של חאג' אמין אל-חוסייני ותומכיו, וראה בו סכנה, כמו גם לפופוליזם גמאל עבד אל נאצר והתעמולן שלו אחמד סעיד. עם זאת, הוא לא היה דוגמתי בנטיותיו הפוליטיות, שכן התייחס באופן חיובי לשייכותם של בניו טאהר ובאסיל למפלגת הבעת' הסוציאליסטית הערבית.

חמדי כנען, מועצת העיר, ודמויות בולטות בעיר מילאו תפקיד משמעותי בעידוד אנשים להישאר במולדתם ובמניעת הגירתם, דבר שהביא להשלכות אסטרטגיות על מהלך הסכסוך הישראלי-ערבי. חמדי כנען הוביל קמפיין, בתמיכת קונסולים ממדינות זרות בירושלים ובמדינות אחרות, כדי להקל על חזרתם של עקורי קלקיליה, שבתיהם נהרסו על ידי כוחות ישראליים, כמו גם כמה תושבי טול כרם וענבתא שהתפזרו לכניסה המערבית של שכם ולסביבת מחנה הפליטים בלאטה.  קמפיין זה אפשר לתושבי קלקיליה ולאחרים לחזור לבתיהם ושיקום רשתות החשמל והמים בקלקיליה. הוא גם מילא תפקיד מרכזי בקמפיין לפתיחת בתי הספר מחדש בשכם במהלך שנת הלימודים הראשונה לאחר הכיבוש של 1967–1968, בשיתוף פעולה עם מועצת העיר, ד"ר קדרי טוקאן, חכמת אל-מסרי, רושדי שאהין ודמויות בולטות אחרות בעיר.

הוא נפטר במרץ 1981 בעיר שכם ונקבר שם.

בנו, טאהר כנען, היה יועץ לנשיא הרשות יאסר ערפאת. הוא פרסם את הביוגרפיה של אביו בספר שפורסם על ידי המרכז הערבי למחקר ומדיניות תחת הכותרת "משהו חולף: שכם תחת כיבוש (יוני 1967 - מרץ 1969): זיכרונותיו ומסמכים של חמדי כנען".

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי עיריית שכם
קטגוריה:פוליטיקאים פלסטינים
קטגוריה:נפטרים ב-1981
קטגוריה:ילידי 1910