open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
התיקון השביעי לחוקת ארצות הברית

**התיקון השביעי לחוקת ארצות הברית** (באנגלית: **Seventh Amendment**) הוא תיקון לחוקת ארצות הברית במסגרת מגילת הזכויות, המקנה לנאשם את הזכות למשפט אזרחי בפני חבר מושבעים במקרים הנוגעים למשפט המקובל. 

## תוכן התיקון
### מקור

### תרגום

## יושר ומשפט מקובל
בעת כתיבת מגילת הזכויות (ארצות הברית) היו קיימים באנגליה שני סוגים של בתי משפט: בית משפט הדן לפי המשפט המקובל, ובית משפט לדיני יושר. הראשון היה מבוסס על החוק הכתוב ודן בנושאים המוגדרים בחוק, כלל חבר מושבעים וסיפק פיצוי כספי, בעוד שהשני שפט לפי עקרונות ההגינות, לא כלל חבר מושבעים וסיפק פיצוי לא-כספי, כגון צווים. התיקון השביעי לחוקת ארצות הברית קבע כי הפרדה זו תישאר גם במדינה החדשה ומערכת המשפט תמשיך להתקיים כשני סוגים של בתי משפט נפרדים.

ב-1938 התקבלה החלטה למזג את בתי המשפט השונים אולם שחבר מושבעים ימשיך לשפוט רק במקרים בהם לולא התקיים המיזוג הייתה נופלת ההחלטה תחת בתי המשפט הדנים לפי המשפט המקובל. קשיים מסוימים עלו מהחלטה זו במקרים בהם היו תביעות שנהגו לשני בתי הדין יחד, שכן עד כה מקרים אלו פשוט חולקו לשניים. אולם כעת משום שהם נשפטו יחדיו הייתה בעיה לקבוע האם הם ישפטו על ידי שופט או חבר מושבעים. בהחלטת בית המשפט העליון נקבע שבמקרים אלו קודם יקבע חבר המושבעים בנושאי המשפט המקובל ואז יחליט השופט בענייני היושר וזאת בשביל שהחלטת השופט לא תגביל את התנהלות חבר המושבעים. עם זאת, מותר היה עדיין לנאשם שדרש זאת להישפט בנפרד מול חבר מושבעים רק על העניינים שנוגעים לחוק הכתוב באופן דומה לזה בו היה נשפט אדם שהואשם לפני 1938.

## העובדות כיום
בפועל, למרות ההפרדה, אפילו כשמדובר בנושא של המשפט המקובל, לשופט עדיין תפקיד גדול בקביעת גזר הדין. בית המשפט העליון קבע שלשופטים מותר להביע את דעתם בנוגע לראיות אם הן שנויות במחלוקת, בתנאי שיהיה זה חבר המושבעים שיפתור בסופו של דבר את המחלוקת. יתר על כן, השופט יכול גם לכוון את תשומת לבם של חבר המושבעים לראיות מסוימות, או לבקש מחבר המושבעים לתת תשובה לשאלות מסוימות בנוסף לגזר הדין. אם השופט מרגיש שהוכחות התובע אינן מספיקות להרשעה, הוא עלול להטות את דעת המושבעים לטובת ההגנה, אם כי לחבר המושבעים תמיד ניתנת האפשרות להחליט על גזר דין שונה מדעת השופט. 

לפי החוק הכתוב, לשופט יש את הכוח לבטל את החלטת חבר המושבעים אם הוא רואה ניגוד בינה לבין החוק, אולם רק במקרים קיצונים מותר לו להחליף החלטה זו בהחלטתו שלו. ברוב המקרים, אם בוחר השופט לבטל את החלטת חבר המושבעים יערך משפט חוזר עם חבר מושבעים חדש.

## קישורים חיצוניים

* 

*Kilman, Johnny and George Costello (Eds). (2000). ''The Constitution of the United States of America: Analysis and Interpretation.''
*CRS Annotated Constitution: Seventh Amendment


התיקון ה-7 לחוקת ארצות הברית
שגיא שטראוס

**שגיא שטראוס** (נולד ב-29 ביוני 1976) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת השוער.

## קריירה
שטראוס התחיל את הקריירה בקבוצת מכבי חיפה. הוא שיחק במחלקת הנוער של הקבוצה, ולאחר מכן עלה לקבוצה הבוגרת בה תפקד כשוערה השני של הקבוצה. במהלך התקופה שלו במכבי חיפה, הושאל שטראוס בעונת  להפועל עכו כדי לצבור ניסיון, ועונה לאחר מכן חזר לסגל הקבוצה.

בעונת  שיחק בבית"ר תל אביב, ולאחר מכן שיחק שתי עונות בעירוני ראשון לציון, עונה לאחר מכן בהפועל כפר סבא, ובעונת  חזר לשחק בהפועל ראשון לציון. באמצע העונה הוחזר לשחק במכבי חיפה לאחר שניר דוידוביץ' נפצע, אבל ישב על הספסל כל העונה.

בעונת  עבר לשחק במכבי אחי נצרת, אך נעדר מפעילות ספורטיבית החל מחודש נובמבר לאחר שנפצע בתאונת דרכים קשה. שטראוס התאושש וחזר לשחק, ובעונת  היה שוערה של הפועל בית שאן. עונה לאחר מכן שיחק במכבי פתח תקווה. בעונה שלאחר מכן, עונת  שיחק בקבוצת בני סכנין איתה לקח את גביע המדינה. עונה לאחר מכן, שיחק בהפועל חיפה.

בעונת  שיחק בעירוני קריית שמונה, ובעונת  היה שטראוס שוערה של הפועל נצרת עילית. בסיום העונה חתם שטראוס בבית"ר ירושלים, ושימש ככמחליפו של שוערה הראשון של הקבוצה, טברטקו קאלה. שטראוס זכה עם בית"ר בדאבל, אך שותף רק במשחק ליגה אחד. בסיום אותה עונה, עבר למכבי עירוני קריית אתא, שם שיחק עונה אחת, אחריה עבר לשורות אחווה עראבה.

לשגיא שטראוס הופעה אחת במדי נבחרת ישראל, במשחק ידידות מול נבחרת טורקיה בשנת 1998, משחק בו ניצחה ישראל 0:4.

מאז פרישתו משמש שטראוס מאמן אישי לשחקנים צעירים.

## חיים אישיים
אחיו של כדורגלן העבר רם שטראוס (זוכה גמר העונה הראשונה של פקין אקספרס) ושל הדוגמנית עלווית שטראוס שנשואה לכדורגלן העבר הישראלי-ארגנטינאי רוברטו קולאוטי.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שוערי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ישראל
קטגוריה:כדורגלני מכבי חיפה
קטגוריה:כדורגלני הפועל עכו
קטגוריה:כדורגלני בית"ר תל אביב
קטגוריה:כדורגלני הפועל ראשון לציון
קטגוריה:כדורגלני הפועל כפר סבא
קטגוריה:כדורגלני מכבי אחי נצרת
קטגוריה:כדורגלני הפועל בית שאן
קטגוריה:כדורגלני מכבי פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני בני סכנין
קטגוריה:כדורגלני הפועל חיפה
קטגוריה:כדורגלני עירוני קריית שמונה
קטגוריה:כדורגלני הפועל נוף הגליל
קטגוריה:כדורגלני בית"ר ירושלים
קטגוריה:כדורגלני מכבי עירוני קריית אתא
קטגוריה:כדורגלני אחווה עראבה
קטגוריה:בוגרי בית חינוך כרמל זבולון
קטגוריה:יקנעם המושבה: כדורגלנים
קטגוריה:נפגעי תאונות דרכים בישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1976
משגר רקטות

**משגר רקטות** הוא התקן המשמש לשיגור רקטות, ומיועד להנחייתן אל מטרות במגוון תרחישים צבאיים. משגרים אלו עשויים להיות נייחים או ניידים, והם כוללים מגוון רחב של מערכות שנועדו לשיגור רקטות יחידניות או רקטות מרובות במקביל. המערכת יכולה להיות פשוטה וידנית, או מורכבת ומתוחכמת המיועדת לשימוש במלחמות מודרניות.

## היסטוריה
[ממוזער| הדפס עץ מ[תקופת אדו המראה תותחנים סמוראים יורים בו-הייא עם היי-זוטסו (תותחי חץ אש).]]
שימוש במשגרי רקטות מתועד לראשונה בסין הקיסרית, שבה פותחו רקטות ששולבו עם חיצים. אלה היו מבוססים על אבק שרפה, והם הונעו כתוצאה מבעירת האבקה בתוך מנועי הרקטה שהוצמדו לחץ מספר סנטימטרים מאחורי ראש החץ. משגרי הרקטות הראשונים היו עשויים עץ, קליעה ובמבוק, והם כללו מסגרות שהפרידו בין הרקטות ואפשרו שיגור מרובה של חצים רקטיים. עדויות כתובות ואיורים של משגרי רקטות מוקדמים מופיעים בגרסה משנת 1510 של הספר הצבאי "ווג'ינג דזונגיאו", שנחשב לגרסה נאמנה לכתבי היד המקוריים מהמאה ה-13.

בתקופת שושלת מינג נעשה שימוש במשגרי רקטות המכונים "קן צרעות", ובמלחמות אירופה הוכנסו רקטות המערב באמצעות הרקטות של קונגריב שהושפעו מרקטות הודיות. במהלך המאה ה-19, משגרי רקטות ניידים נוצרו בצבאות שונים, אך לא נכנסו לשימוש רחב היקף.

### מלחמת העולם השנייה
[שמאל|ממוזער| [קטיושה|משגר קטיושה ממלחמת העולם השנייה, מותקן על משאית ZiS-6]]
במהלך מלחמת העולם השנייה פותחו מערכות משגרי רקטות רבות על ידי המעצמות השונות, כאשר לרוב המערכות יכולת לשגר מספר רב של רקטות במקביל. בבריטניה, רקטות שימשו תחילה למערך נ"מ, ולאחר מכן התפתחו למערכות כמו "מזרן היבשה" (Land Mattress) לתקיפה קרקעית. הסובייטים פיתחו את ה"קטיושה", מערכת ניידת המותקנת על גבי משאיות, ואילו צבא ארצות הברית פיתח את מערכת "T34 קליופה" שהותקנה על טנקים.

## סוגים
* **משגרים כתפיים**: משגרי רקטות הנישאים על ידי אדם בודד ונורים מן הכתף. אלו כוללים כלי נשק כמו הבזוקה האמריקאית וה-RPG הסובייטי.
* **קנים מרובי רקטות**: אלו משגרים שמכילים מספר רב של רקטות בתצורת צינורות המורכבים יחד, בדרך כלל על מטוסים או מסוקים קרביים, כמו הפוד UB-32.
* **משגרים בקנה מידה גדול**: משגרים אלו כוללים מערכות רקטיות מונחות או לא מונחות, שנועדו לשגר מספר רב של רקטות בפגיעה רבת עוצמה.
## הערות שוליים

קטגוריה:רקטות
קטגוריה:רקטות ארטילריות
קטגוריה:סין: המצאות
קטגוריה:מטעני חבלה
טירת מיי

שמאל|ממוזער|250px|טירת מיי
**טירת מיי** (באנגלית: **Castle of Mey**) אשר נקראה בעבר **טירת בארוגיל** (באנגלית: **Barrogill Castle**) היא טירה המצוייה בקית'נס בחופה הצפוני של סקוטלנד, הצופה לעבר איי אורקני.

הטירה נבנתה על ידי ג'ורג' סינקלר, הארל הרביעי של קיית'נס במהלך המאה ה-16. בשנת 1789 שונה שם הטירה ל"טירת בארוגיל". בשנת 1929 נרכשה הטירה על ידי רב החובל פ. ב. אימברט טרי.

הטירה נרכשה על ידי אליזבת בווס-ליון, אלמנתו של המלך ג'ורג' השישי בשנת 1952 במטרה לשקם את הטירה ההרוסה ולהקים במקום בית נופש. המלכה האם שיפצה את הטירה ונהגה לנפוש בה בחודשי אוגוסט ואוקטובר בין השנים 1955 ועד מותה בשנת 2002.

בצוואתה הורישה המלכה האם את הטירה ל"קרן המלכה אליזבת טירת מיי" (**Queen Elizabeth Castle of Mey Trust**) המנהלת את הטירה, ופותחת אותה כיום לקהל הרחב, חדרי הטירה והרהיטים העומדים בהם נשארו בה עד היום וניתן לבקר בהם

## קישורים חיצוניים

* 

מיי, טירת
קטגוריה:סקוטלנד: מבנים רשומים דרגה A
מיי
מורשילי הראשון

**מוּרְשִילִי** או **מוּרְשִילִיש הראשון** היה מלך החתים בתקופת הממלכה החתית הקדומה בין השנים 1620–1590 לפנה"ס (לפי הכרונולוגיה התיכונה). הוא היה נכדו של חתושילי הראשון וקיבל עליו את כס המלכות החתי מפני שבניו של לברנה השני התמרדו נגדו. הוא עלה לשלטון כנער ועל כן מונה העוצר המלכותי פִּימְפִּירַה, כחונכו עד שיתבגר.
פימפירה אף ערך רשימות למורשילי הראשון בהן הוא מהלל את הצלחותיו של המלך הצעיר בהרחבת גבולות הממלכה עד הים.

מצוין שמורשילי הראשון כבש את חלב שבסוריה, בירת ממלכת ימחד, ומשם התקדם ישירות לעבר ממלכת בבל שאותה החריב והביא בכך לסיום שלטון שושלת חמורבי (עמורפא) ולקיצה של ממלכת בבל הקדומה. הוא בזז את האל הבבלי מרדוך ששכן במקדש אסגילה בעיר. מסמך בבלי מהתקופה מאמת את האירוע הנ"ל: 

האירוע מתוארך לשנת 1595 לפנה"ס. בדרכו חזרה למולדתו הותקף מורשילי הראשון על ידי החורים ונאלץ להגן על השלל והביזה שלקח מבבל. אולם זמן קצר לאחר שובו לחתושה נרצח מורשילי הראשון על ידי גיסו חנתילי הראשון שירש את מקומו.

## לקריאה נוספת
*אורי בר-נביא, **תולדות העולם משחר האנושות ועד ימינו**, הוצאת ידיעות אחרונות, 1994.

*Michael Roaf, **Cultural Atlas Of Mesopotamia and the ancient near east**, 1991.


## קישורים חיצוניים
*מורשילי הראשון, באתר על מלכי החתים
*החתים, באתר היסטוריית העולם
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אישים שחיו באלף ה-2 לפנה"ס
קטגוריה:מלכי החתים
אדוארד אלטמן

**אדוארד איי אלטמן** (באנגלית: **Edward I. Altman**; נולד ב-5 ביוני 1941 בעיר ניו יורק) פרופסור לכלכלה באוניברסיטת ניו יורק, בבית הספר סטרן למנהל עסקים.

התפרסם בעקבות מאמרו משנת 1968, בו תיאר את המשוואות והיחסים הפיננסים (מדד אלטמן - Z score) באמצעותם ניתן לחזות בהסתברות גבוהה יחסית פשיטת רגל עתידית של חברות ציבוריות ופרטיות בטווח של שנתיים. מחקרים מאוחרים יותר למדידת יעילות המודל מראים כי אמינותו גבוהה ושיעור ההצלחה בחיזוי פשיטת הרגל נע בין 70-80%. המשוואה של אלטמן עשתה עבודה טובה בהבחנה בין חברות שפושטות רגל ושאינן. בעבר, 94% מהחברות שהיו בציון מתחת ל-2.7 פשטו את הרגל. לעומת זאת, 97% מהחברות אשר קיבלו עברו את הציון לא פשטו את הרגל.

בשנת 1977 פרסם פרופ' אלטמן את מודל ה-ZETA, שהוא פיתוח של המדד המקורי ושהסתברות החיזוי בו גבוהה אף יותר.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:כלכלנים אמריקאים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1941
ביגלו אירוספייס

**ביגלו אירוספייס** (באנגלית: **Bigelow Aerospace**) היא חברת הזנק בתחום טכנולוגיית החלל מלאס וגאס, נבדה, שבארצות הברית. החברה ידועה בפיתוח החלוצי של רכיבי תחנת חלל מתנפחים.

רכיב מתנפח במבנה חללי הוא בעל מעטפת חיצונית גמישה המאפשרת שמירה על קוטר מוגבל בעת השיגור, כדי להתאים את עצמה לרכב השיגור. כאשר הרכיב מגיע לחלל הוא מתנפח כדי לספק מקום עבודה, מגורים, ובידור לאסטרונאוטים שיאיישו אותו. רכיבים מתנפחים פותחו לראשונה בידי נאס"א בתוכנית שכונתה "Transhab". לאחר ביטול התוכנית, נכנסה חברת ביגלו אירוספייס לשלושה הסכמים עם נאס"א שלפיהם ביגלו אירוספייס היא הזכיינית היחידה למסחור מספר טכנולוגיות ניפוח רכיבי חלל שפותחו בנאס"א.

## תכנון הרכיב
החברה מתכוונת לפתח משפחת אבות טיפוס ולייצר רכיבי תחנת חלל לרבות ג'נסיס 1, רכיב אב טיפוס בקנה מידה של 1:3 ששוגר ב-12 ביולי 2006 ושוקל 1,360 ק"ג, אורכו 4.4 מטרים וקוטרו 1.6 מטרים. הוא מתרחב לקוטר כמעט כפול כשהגיע למסלול. ג'נסיס 2, בעל ממדים זהים לאלו של ג'נסיס 1, שוגר ב-28 ביוני 2007 אך הוא מכיל מכשירים נוספים לצורכי ניסוי בחלל וכן פריטים שנשלחו בידי אנשים פרטיים. בעתיד מתכוונת החברה לשגר את גלקסי - אב טיפוס בקוטר 45% מהרכיב כפי שייבנה בסופו של דבר, שתוכנן לגשר על פער הפיתוח בין רכיבי ג'נסיס לבין הרכיבים שיאכלסו אסטרונאוטים בסופו של דבר. 
הרכיב המאויש הראשון יכונה "Sundancer" ולבסוף BA 330 יהיה רכיב בקנה מידה מלא שייוצר בייצור המוני וישקול כ-23 טון בתפוסה מלאה. ממדיו יהיו 13.7 מ' לאורך וקוטר של 6.7 מטרים כאשר יורחב למלוא קוטרו. באופן פורמלי יכונה הרכיב BA 330 גם בשם נאוטילוס.

החברה קיבלה חוזה מנאס"א לבניית מודול מתנפח לתחנת החלל הבין-לאומית. מודול BEAM חוב רלתחנת החלל בשנת 2016 לתקופה של שנתיים. לאור ההצלחה תקופת פעילותו הוערכה עד לשנת 2028.

בשנת 2020 החברה הפסיקה את פעילותה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:חברות אמריקאיות
קטגוריה:מיזמי חלל פרטיים
יהודה שערי

**יהודה שַׁעַרי** (שוֹיֶירמן; 8 בפברואר 1920 – 18 בספטמבר 1997) היה פוליטיקאי ועורך דין ישראלי, חבר הכנסת (1961–1977) ופעיל בזרם הציונות הליברלית.

## ביוגרפיה
שערי נולד ב-1920 בשם יהודה שויירמן (Scheuermann) בעיר סירט שבצפון רומניה, בנם של לאה (לבית קליין) ויעקב שויירמן. היה פעיל בתנועת הנוער הציוני וחבר הנהגת התנועה ברומניה. שערי עלה לארץ ישראל בשנת 1941, והיה פעיל בתנועת העובד הציוני ובתנועת ההתיישבות העובדת. למד בבית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה והוסמך כעורך דין. מאוחר יותר סיים גם תואר שני במדע המדינה באוניברסיטת תל אביב.

מ-1951 היה חבר הוועדה המרכזת של ההסתדרות מטעם המפלגה הפרוגרסיבית, ובשנים 1957–1961 עמד בראש המדור לפנסיה ובראש המחלקה המשפטית של ההסתדרות.

בשנת 1961 נבחר יהודה שערי לכנסת החמישית, מטעם המפלגה הליברלית. עם הצטרפות המפלגה הליברלית לגח"ל פרש עם חבריו והיה ממקימי ליברלים עצמאיים (ל"ע), מטעמה נבחר לכנסות ה-6, ה-7 וה-8, וכיהן כחבר הכנסת וכסגן שר הפיתוח וכסגן שר התיירות.

לקראת הבחירות לכנסת התשיעית בשנת 1977, שערי, כנציג הסיעה הרומנית, גיבש עסקה עם אברהם חסון נציג סיעת ההסתדרות וצבי ניר נציג סיעת הצעירים, על פיו הוא ייבחר במקום השני וחסון וניר יהיו במקומות השלישי והרביעי. אולם בהמשך החליף את חסון בנסים אליעד וחסון התייצב מולו בהתמודדות על המקום השני וניצח. שערי ניסה אז את כוחו בהתמודדות על המקום השלישי והפסיד לנסים אליעד. בשלב זה החליט שערי שלא להתמודד שוב ונותר מחוץ לרשימה. המפלגה זכתה בסופו של דבר למנדט אחד בלבד בבחירות.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי הכנסת מטעם ליברלים עצמאיים
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם המפלגה הליברלית הישראלית
קטגוריה:עולים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:פעילים ציונים ביישוב
קטגוריה:חברי העובד הציוני
קטגוריה:יהודים מבוקובינה
קטגוריה:פעילי ההסתדרות הכללית
קטגוריה:פעילים ציונים ברומניה
קטגוריה:חברי הכנסת החמישית
קטגוריה:חברי הכנסת השישית
קטגוריה:חברי הכנסת השביעית
קטגוריה:חברי הכנסת השמינית
קטגוריה:יו"ר חברת החשמל
קטגוריה:בוגרי בית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת צ'רנוביץ
קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות ירקון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1920
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1997
תצלום 51

שמאל|ממוזער|200px|תצלום 51
**תצלום 51** (באנגלית: **Photo 51**) הוא הכינוי שניתן לתצלום של DNA שהיה הגורם המכריע בגילוי המבנה שלו. התצלום, שנעשה על ידי רוזלינד פרנקלין בסוף 1952, בוצע על ידי קריסטלוגרפיה באמצעות קרני רנטגן.

מוריס וילקינס, עמיתהּ של פרנקלין מקינגס קולג', שהיה מסוכסך עמה, הראה את התצלום בלי ידיעתה, לג'יימס ווטסון שביקר במעבדתם. ווטסון זכר את התצלום ותוך זמן קצר הצליח, יחד עם שותפו למחקר פרנסיס קריק, לפצח את מבנה מולקולת ה-DNA. קיימות עדויות לכך שפרנקלין הייתה קרובה גם היא להבנת מבנה הסליל הכפול של ה-DNA, באותה תקופה.

פרנקלין נפטרה מסרטן השחלה בשנת 1958, בהיותה בת 37 בלבד. מספר שנים לאחר מכן, ב-1962, זכו ווטסון, קריק ווילקינס בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה.

## קישורים חיצוניים

* הסודות של תצלום 51

קטגוריה:גנטיקה
קטגוריה:היסטוריה של המדע
קטגוריה:צילום ומדע
קטגוריה:תצלומים
קטגוריה:DNA
איצקה ריז'ינאשווילי

**איצקָה (אברהם) ריז'ינאשווילי** (בגאורגית: **იცკა რიჟინაშვილი**, 12 באפריל 1886 - 17 ביולי 1906) היה מהפכן יהודי גאורגי, שנורה למוות בידי סוכן משטרתי בהיותו בן 20. מספר רחובות בגאורגיה קרויים על שמו.

## חייו
ריז'ינאשווילי נולד בכותאיסי למשפחה יהודית ענייה ולמד בגימנסיה הריאלית של כותאיסי, שם גם נהיה מעורב בתנועה סוציאל-דמוקרטית. איצקה ראה בתנועה המהפכנית את הנתיב לשחרור היהדות מהמשטר הצארי, המשטר של הפוגרומים, תחום המושב ונומרוס קלאוזוס, בכל תחומי החיים. השלטונות עקבו אחריו ואיימו לעצרו. הוא התחבא, ונסע לגרמניה, בשנת 1904, ללמוד באוניברסיטת לייפציג, שם הוא הצטרף לקבוצה בולשביקית מקומית. הוא חזר לגאורגיה בשנת 1905, ועזר בהפצת רעיונות המרקסיזם בין חיילי הצבא שהיו מוצבים באימרתי וסמגרלו. הוא נהרג בהתנקשות על ידי סוכן המשטרה הצארית  בכותאיסי בהיותו בן 20 בלבד. 

בשנת 1936 פרסם הרצל באזוב מחזה בשם איצקה ריז'ינשווילי על חייו ומותו. במוזאון ההיסטורי-אתנוגרפי ליהודי גאורגיה הובלטה דמות של ריז'ינאשווילי בפינה שמתחת לכותר "יהודי גאורגיה בתקופת הצאר" בו הודגש, בניגוד למעמדם הירוד של יהודי גאורגיה באותם ימים, פועלם במהפכת 1905. כאשר דמותו של ריזינאשווילי ביניהם הובלטה במיוחד.

## מקורות
* האנציקלופדיה גאורגית סובייטית בערך אברם (איצקה) ריז'ינשווילי, כרך 8 עמ' 395
* אריה טרקובר (1972), '''תרבות יהודית בברית המועצות''': דיונים בסימפוזיון, עמ' 55

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים יהודים גאורגים
קטגוריה:מהפכנים יהודים רוסים
קטגוריה:מרקסיסטים 
קטגוריה:קורבנות רציחות פוליטיות באסיה
קטגוריה:פשע בגאורגיה
קטגוריה:קורבנות רציחות פוליטיות באירופה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת לייפציג
קטגוריה:גאורגים שנולדו ב-1886
קטגוריה:נפטרים ב-1906
תלפינו

**תֵלִפִּינוּ** או **תֵלִפִּינוּש** היה מלך החתים בין השנים 1525–1500 לפנה"ס. הוא היה חותנו של חוזיה הראשון.

שמועות הגיעו לאוזני תלפינו שחוזיה הראשון תכנן לרצוח אותו. הוא אמנם הצליח להנצל, אך אשתו אִישְתַפָרִיַה (אחותו של חוזיה הראשון) מצאה את מותה באותו ניסיון ההתנקשות. תלפינו הגיב ביד קשה על האירוע והיגלה את חוזיה הראשון יחד עם חמשת אחיו הצעירים לפרובינציות שונות בממלכה, וכך בעצם השתלט על כס המלוכה החתי.

חוזיה הראשון יחד עם חמשת אחיו נרצחו בשנים הראשונות לשלטונו של תלפינו על ידי תַנוּוַה, עוזרו האישי של תלפינו. בעקבות האירוע הזה נערך משפט לתנווה ולשותפיו להתנקשות. הם הורשעו בדינם אך המלך חנן אותם והפכם לאיכרים.

תלפינו ירש ממלכה חלשה, שאיבדה שטחים נרחבים והתכווצה עד לממדים שלפני כיבושי לברנה הראשון. עם זאת ניתן לומר בוודאות כי תלפינו השתתף במספר מסעות מלחמה ואף הצליח לכבוש שטחים מעטים מממלכת מיתני על ידי כריתת חוזה ידידות עם החורים של כיזוואתנה (אנטוליה של היום). עובדות אלה נזכרו בהצהרת תלפינו, מסמך בעל ערך היסטורי שנכתב בזמן שלטונו. 

עם מותו נכנסה הממלכה החתית לתקופה בת כ-70 שנה שחלק מהחוקרים מכנים "הממלכה החתית התיכונה". התקופה התבטאה בעיקר בחוסר יציבות שלטונית ואובדן שטחים נוספים.

## לקריאה נוספת

*Michael Roaf, **Cultural Atlas Of Mesopotamia and the Ancient Near East**, 1991.


## קישורים חיצוניים
*תלפינו, באתר על מלכי החתים
*החתים, באתר היסטוריית העולם
*הצהרת תלפינו, באתר על מלכי החתים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אישים שחיו באלף ה-2 לפנה"ס
קטגוריה:מלכי החתים
שרק (דמות)

**שרק** (באנגלית: **Shrek**) הוא דמות של עוג מפלצתי ירוק המופיע בסרטי "שרק" של אולפני דרימוורקס וכן בסרטונים "שרק 4-D" ו"חג שמח עם שרק".

## אישיות
**שרק**, עוג מפלצתי, מכוער וחסר נימוסים בעל עור ירקרק, חי את חייו השקטים בבקתה קטנה במרכז ביצה נידחת המרוחקת משאון העיר. סדר יומו כולל מקלחת בוץ, ואכילה של חרקים ומזון לא רגיל אחר. מדי פעם, מנסים אנשי הכפר השכן לצוד את העוג הענק ולהפר את מנוחתו, וזאת בשל דעה קדומה כי שרק הוא מפלצת אימתנית אשר כל רצונה בחיים הוא להרוג בני אדם חפים מפשע.

בתחילת הסרט הראשון שרק מתנהג כיצור אנטי-חברתי ומתבודד, אך מפגשיו עם החמור ומאוחר יותר עם פיונה גורמים לו להיפתח, לדבר על רגשותיו ולהבין שהוא מעוניין באהבה ובחברים. שרק הוא עקשן, וכחן ורגזן, בעל הומור סרקסטי ולעיתים עוקצני, אך גם טוב לב, חבר טוב ונאמן, שמוכן להסתכן כדי להציל את אהובתו וחבריו. החל מהסרט השלישי בסדרה שרק הופך ממושא לפחד ושנאה בקרב בני אדם לגיבור עממי ולידוען, הנערץ על תושבי ממלכת "הרחק הרחק מכאן".

בסרט השלישי מובלט הפן באישיותו של שרק הפוחד ממחויבות - הן מהאפשרות שיכהן כמלך והן מרצונה של פיונה להביא ילדים ולהקים משפחה, אך לבסוף כאשר נולדים להם שלושת ילדיהם שרק מתפקד כאב מסור ואוהב.

## מקור השראה
העיצוב של מראה הדמות התבססה על המראה של המתאבק המקצועי הצרפתי מוריס טייה אשר סבל מאקרומגליה.

## בסרטים
### שרק (2001)

שרק, הרגיל להיות בודד בשלוותו, מאבד אותה כאשר כל היצורים הקסומים ממלאים את אזור ביתו על פי פקודת לורד פרקווד. שרק מתעצבן ופונה יחד עם החמור לממלכתו, 'דולוק', משם הוא נשלח להציל את הנסיכה פיונה, משימה שאם תצליח, על פי מילותיו של הלורד, תחזיר את הביצה השלווה של שרק. אט אט, שרק מבין שמצא את אהבתו האמיתית ועובר תהליך חשוב ומשמעותי שמשנה את חייו לגמרי. בסוף הסרט, שרק מונע את החתונה בין פיונה לפרקווד וזוכה בליבה.

### שרק 2 (2004)

שרק ופיונה חוזרים לביצה שלהם לאחר ירח דבש. בהמשך הם מקבלים הזמנה מפתיעה של המלך והמלכה - הוריה של פיונה. לאחר הגעתם לארץ "הרחק הרחק מכאן" מגלה פיונה שהיא הייתה בכלל מאורסת, לנסיך מקסים יפה התואר אשר איננו מוכן לוותר על כס המלכות. בעקבות כך שרק נאלץ להתמודד מול הפיה הסנדקית (אימו של הנסיך) אשר המנסה להרוס כל קשר בינו לבין הנסיכה.

### שרק השלישי (2007)

לאחר הסרט השני, ממלכת "הרחק, הרחק מכאן" נותרה עם המלך הארולד בצורת קרפד, ועל כן שרק ופיונה מכהנים כמנהיגי הממלכה. כאשר השניים מודיעים על אי נוחיותם בתפקידים אלו, שרק יוצא יחד עם החבורה למצוא יורש.

### שרק לנצח (2010)

שרק הפך לאיש משפחה אשר התרגל לחיי הבית. בשל געגועיו לימים בהם הוא הרגיש כמו "עוג אמיתי", מפחיד ומרתיע. בעקבות כך שרק חותם על הסכם עם עוץ לי גוץ לי אשר בעקבותיו שרק מוצא את עצמו במציאות חלופית מעוותת בה העוגים ניצודים ועוץ לי גוץ לי הוא המלך, לורד פרקווד עדיין חי, ובו שרק מעולם לא פגש את הנסיכה פיונה. בעקבות כך שרק יוצא למסע שבמהלכו מנסה לבטל את הכישוף על מנת להחזיר את עולמו לקדמותו, ולחזור לחיק משפחתו ואהובתו.

## מדבבים
*מייק מאיירס - באנגלית
*יובל דור - בעברית

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:דמויות שרק
קטגוריה:דרימוורקס: דמויות
קטגוריה:דמויות אנימציה
קטגוריה:דמויות קולנועיות
קטגוריה:דמויות בדיוניות שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד
אנסיקלופדיה אוניברסל מיקרונט

**אנסיקלופדיה אוניברסל מיקרונט** (באנגלית: **Enciclopedia Universal Micronet**) היא האנציקלופדיה המודפסת השנייה בגודלה בעולם, לאחר האנסיקלופדיה אספאסה. היא מכילה למעלה מ-182,000 ערכים הכתובים בשפה הספרדית, וזמינה גם מעל גבי רשת האינטרנט ומדיה אחרת – תקליטורים ו-DVD. האנציקלופדיה כוללת כ-80,000 הגדרות של מילים בספרדית, 32,000 מהן כוללות את המקבילה האנגלית. צוות הפרויקט מונה למעלה מ-600 כותבים, בהשוואה ל-70 בראשיתו. הכותבים השונים הם בני ארצות דוברות ספרדית שונות, הגם שהמוציא לאור (Micronet S.A) הוא חברה ספרדית. האנציקלופדיה כוללת כ-53,500 ערכי אישים. אורכם של חלק מהערכים עובר את רף 100 העמודים. האנציקלופדיה שמה דגש על נושאים היספניים, ובמיוחד ספרדיים.

האנסיקלופדיה אוניברסל מיקרונט יצאה לאור לראשונה בשנת 1995, ומאז אותה השנה נמכרו למעלה מחצי מיליון עותקים ממנה, על גבי המדיומים השונים. האנציקלופדיה נמצאת בהרחבה מתמדת. כך, למשל, בשנת 2004 נוספו 8,000 ערכים חדשים. מספר הערכים בשנת 2007 – 182,000 – עלה מ-142,000 בשנת 1997, לשם ההשוואה. העמוד הראשון של כל ערך באנציקלופדיה פתוח לצפייה באינטרנט על ידי כל דכפין, בכפוף לרישום.

## קישורים חיצוניים
* דף ההרשמה לגרסה המקוונת של האנציקלופדיה אוניברסל מיקרונט
* מצגת גרסאות התקליטורים השונות של האנציקלופדיה

## הערות שוליים




קטגוריה:אנציקלופדיות
קטגוריה:אנציקלופדיות אינטרנט
קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-1995
פיחות מטבע

**פיחות המטבע** (או בקיצור **פיחות**) הוא הפחתת ערכו של מטבע ביחס למטבעות אחרים. בשימוש המודרני, מציין המונח "פיחות" הפחתה רשמית של שער המטבע של מדינה הנעשית על ידי המדינה או מטעמה.

המונח בעל המשמעות ההפוכה לפיחות הוא **ייסוף** (או **ייסוף המטבע**, אך לא "תיסוף"), המציין העלאה רשמית של שער המטבע.

הפחתה של ערך המטבע לעומת מטבעות אחרים, שאינה נעשית באופן רשמי, אינה נכללת בהגדרה של "פיחות", אולם, במקרים רבים, היא מכונה בציבור גם כן בשם זה. כמו כן עליה של שער המטבע ביחס למטבעות אחרים שאינה נעשית בתוקף החלטה רשמית מכונה במקרים רבים בשם "ייסוף" גם אם אינה נכללת בהגדרה המדויקת של מונח זה.

הפחתת ערך המטבע לעומת מטבעות אחרים בכלל ופיחות בפרט מתייחסים לירידת ערך המטבע לעומת מטבעות אחרים. מונח אחר, הקשור במונחים אלה, אך אינו זהה להם, הוא אינפלציה המתייחסת לירידת ערך המטבע במונחים של סחורות ושירותים.

## פיחות זוחל
פיחות זוחל (Crawling Peg) הוא מנגנון מוניטרי נפוץ שנועד לבצע התאמות יזומות בשער החליפין של מטבע מקומי אל מול מטבעות זרים. מטרתו העיקרית היא למנוע פעילות ספקולטיבית בשוק המטבע על ידי הפחתת הציפיות לפיחות משמעותי ופתאומי, ובכך למנוע אגירת מטבע חוץ. השיטה הופעלה בעולם מאז 1944, בעקבות הסכמי שערי החליפין ההדדיים שדרשו מנגנון מסודר למדינות שלא יכלו לשמור על שער חליפין קבוע לאורך זמן. כאשר ההתאמות נעשות לא רק בכיוון הפחתת שער המטבע (כלומר, גם ייסוף), התהליך מכונה "זחילת שער".

בישראל, הונהג הפיחות הזוחל בשנת 1975 על ידי שר האוצר יהושע רבינוביץ' כמענה לאינפלציה גבוהה שנסקה מעל ל-50%. צוות כלכלנים, בראשות מיכאל ברונו, המליץ על יישום שיטת "זחילת השער" המקורית המאפשרת שינויים לשני הכיוונים. אולם, רבינוביץ' בחר ליישם פיחות זוחל רק כלפי מעלה (הפחתת שער המטבע). מנגנון זה חדל מלהתקיים שנתיים לאחר מכן, בשנת 1977, עם הנהגת הליברליזציה בשוק ההון.

## ראו גם
* הגנות מטבע
* מלחמת מטבעות

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כלכלה
קטיף (ערב הסעודית)

**קטיף** (בערבית: **القطيف** - **אל-קטיף**) הוא שמו של אזור נווה מדבר מיושב במחוז א-שרקייה שבצפון-מזרח ערב הסעודית. האזור משתרע מראס תנורה וג'ובייל בצפון עד לדמאם בדרום. כלולות בו העיירה קטיף, עיירות קטנות נוספות וכפרים. משמעות המילה "קטיף" בערבית זהה לזו שבעברית, כלומר, הפירות הבשלים שנאספו במועדם.

האזור מתאפיין בשפע של מעיינות מים מתוקים ומפורסם בתמרים הגדלים בו. כמו כן קיימת באזור חקלאות שלחין מגוונת כמו בננות, כרמים, רימונים, תאנים וירקות, בעיקר עגבניות, צנונים ובצלים.

האקלים בקטיף מתאפיין בקיץ חם מאוד, עם טמפרטורות של עד 50 מעלות צלזיוס, ולחות יחסית של 90%. בחורף שוררות טמפרטורות של 18 עד 25 מעלות. בחודשי האביב, מאי ויוני נושבות רוחות עונתיות הנקראות "אלבווארה". כמות המשקעים באזור נמוכה מאוד לאורך השנה.

קו החוף של קטיף ב עשיר בדגה ושוכן בו שוק הדגים הגדול ביותר בערב הסעודית.

האזור הוא המרכז הגדול ביותר של אסלאם שיעי בערב הסעודית שבה דומיננטי האסלאם הסוני. התושבים מציינים בפומבי את העשוראא וימים אחרים הקדושים לשיעים, אף על פי שהדבר אסור על פי חוקי ערב הסעודית.

האזור מקושר תחבורתית למרכזי אוכלוסייה אחרים בערב הסעודית באמצעות מספר כבישים מהירים וסמוך לגשר המחבר את ערב הסעודית עם בחריין. נמל התעופה הגדול בעולם (מבחינת שטחו), נמל התעופה הבין-לאומי המלך פהד, משרת את האזור.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערב הסעודית: ערי חוף
לייגר

ה**לייגר** (באנגלית: **Liger**) הוא בן-כלאיים של אריה ושל נקבת טיגריס (מקור שמו הוא הלחם של המילים האנגליות ל"אריה" ול"טיגריס" - Lion ו-Tiger).

## מאפיינים
הלייגר גדול מהוריו. לייגרים גדלים גופנית עד הגיעם לגיל שש. בעבר סברו בטעות כי בלייגר מופרש הורמון גדילה כל חייו באופן כזה שאינו חדל לגדול פיזית.

הלייגר יחד עם הטיילייגר הם החתולים הגדולים ביותר, אולם בטבע החתולים הגדולים ביותר הם מתת המין טיגריס סיבירי.

נכון לספטמבר 2013 משקל הלייגר הגדול ביותר שתועד הוא 418.2 ק"ג, אורכו 3.33 מטר וגובהו 1.25 מטר בכתפיים וכונה "הרקולס".

הלייגר הזכר עקר, אך למרות זאת מתבגר מבחינה מינית ומזדווג עם הנקבות. לייגר ממין נקבה, לעומת זאת, לרוב פורייה, ומסוגלת להעמיד צאצאים.

הלייגר מתאפיין בפסים הדומים לפספוס הטיגריס, ובצבע חום־צהבהב הדומה לאריה. הגורים נושאים את רעמת האריה, שנעלמת אט אט עם הגיל, כאשר בחלק מהמקרים נשאר רק סימן לכך שהייתה רעמה ובחלק נשארת רעמה קטנה.

ישנן עדויות שונות לאורך ההיסטוריה על קיומם של לייגרים, כגון גילוף של גורי הלייגר שנעשה על ידי G.B. Whittaker בשנת 1825, ציורים, שני גורים שנולדו בשבי בשנת 1837 והוצגו לוויליאם הרביעי וויקטוריה, ועדויות שונות משנת 1900 ואילך. משקלו וגודלו של הלייגר אינו מאפשר לו לצוד מחמת חוסר היכולת שלו לרדוף אחרי טרף נמלט, וכך גם אם ירגילו לייגר לטבע, סביר להניח כי הוא ימות מרעב. הלייגרים יכולים אפוא להתקיים רק בגני חיות. הלייגר נוטה למות בגיל צעיר בגלל פגמים גנטיים.
שמאל|ממוזער|250px|זכר ונקבה

## ראו גם
* כלאי חתוליים
* טייגון
* טיילייגר
* לאופון

## קישורים חיצוניים

* 
* מאמר רחב על הלייגר עם תמונות, מקורות לקריאה נוספת ושיר

## הערות שוליים

קטגוריה:אריה
קטגוריה:טיגריס
קטגוריה:פנתר
קטגוריה:חיות כלאיים
כביש 45

[250px|ממוזער|שמאל|תוכנית אב ירושלים 1968 בה הופיע תוואי הכביש לראשונה, כ[כביש גישה ראשי נוסף בצפון ירושלים]]
**כביש 45** הוא כביש שהיה אמור להחליף את כבישים 443  ו-437 ולשמש כביש גישה צפוני לירושלים ובנימין ממחלף בן שמן,  דרך מודיעין-מכבים-רעות גבעת זאב ועטרות, שם יתחבר לכביש 50 (דרך בגין) ולמחלף גבע בנימין ומשם ימשיך אל  מעלה אדומים. כיום רק כעשרה ק"מ, המחברים בין צומת גבעת זאב ועטרות (ליד קלנדיה) נמצאים תחת המספור '45'.

## היסטוריה
תוואי הכביש הוצע במסגרת "תוכנית אב ירושלים 1968" שהוכנה ביזמת עיריית ירושלים ובהשתתפות משרד השיכון, משרד התחבורה ומינהל מקרקעי ישראל, על ידי צוות בראשות האדריכלים האחים ציון השמשוני ואביה השמשוני יחד עם אדריכל יוסף שביד.

ב-1976 יזם שר השיכון אברהם עופר, תוכנית לסלילת הכביש והקמה של שרשרת יישובים לאורכו. כאשר כביש הגישה היחיד לירושלים ממערב היה כביש 1 שהיה כביש מיושן, מוזנח, בעל עיקולים חדים וללא שוליים בחלק מהתוואי. לכן עלה הצורך בכביש חדש, מהיר ואיכותי, שיהווה את הכניסה העיקרית לבירה מכיוון השפלה. 

בסוף שנות השבעים התבצע תכנון המפורט של הכביש. ועדת השרים לענייני ירושלים אישרה את סלילת הכביש, כולל חיבורו לכביש בגין, בפברואר 1982. חלקו של הכביש העובר בתוך תחומי הקו הירוק אושר במועצה הארצית לתכנון ולבנייה ב-1985, וחלקו העובר בתוך שטחי יהודה ושומרון אושר במועצת התכנון העליונה של המנהל האזרחי, בסוף שנות ה-80. למרות זאת סלילת הכביש לא יצא לפעול, בגלל עלותו הגבוהה, הצורך בכריתת כ-50 אלף עצים ביער בן שמן, חציבות ענק בצלע הר, הקמת מנהרות, מחסומים אקוסטיים, גשרים ומחלפים והפקעת קרקעות.

במרץ 1997 התקבלה החלטת ממשלה על ביצוע הכביש ומע"צ החלה בתכנון המפורט של הכביש. באוקטובר 1998 הורה שר התשתיות אריאל שרון להתחיל בעבודות, ומע"צ פרצה שתי דרכי עפר מאזור מחנה עופר ועד מודיעין עילית.
### המאבק נגד סלילת הכביש
על תכנונו וסלילתו של הכביש נמתחה ביקורת, ונטען שהכביש הוא מיותר לאור העובדה שבמקביל אליו עובר כביש 443 (זאת למרות שבכביש 443 יש צמתים ורמזורים, ואילו כביש 45 מתוכנן להיות ממוחלף לכל אורכו). ביקורת זאת התעצמה לאור העובדה שכביש 45 תוכנן לעבור באזור בעל רגישות נופית גבוהה. הכביש ידרוס את הפיתולים ההרריים בנחל מודיעים. עם קבלת ההחלטה על ביצוע הכביש החל מאבק של ארגוני איכות הסביבה נגד סלילתו. לצורך המאבק אף הוקמו שתי עמותות, העמותה לשימור אתרים ונוף במודיעין ועמותת ש.ל.ח (שילת, לפיד, חשמונאים). גם השרה להגנת הסביבה דליה איציק הודיעה שתאבק נגד התוכנית.

סלילת הכביש בוטלה למעט קטע באורך 10 ק"מ, המחבר את כביש 443 בצומת גבעת זאב עם אזור התעשייה עטרות, שנסלל בעלות של 210 מיליון שקל ונפתח לתנועה ב-30 בדצמבר 2002.

### תוכניות
בדצמבר 2018 הודיע משרד התחבורה על כוונתו לשנות את מספור הכבישים בישראל (ראה כבישי ישראל) ובמסגרת כך לאחד את כביש 443 וכביש 437 עם כביש 45, ולהשלים את הקטע מקלנדיה למחלף גבע בנימין. התוכנית נכללה גם בתוכנית אב לתחבורה ביו"ש.

ב-2023 אושרה תוכנית ראשונית להארכת הכביש מקלנדיה עד צומת מעבר מכמש, ושם הוא יתחבר עם כביש 60. ההארכה נועדה לאפשר לתושבי מזרח בנימין להגיע לכביש 443 ולכביש 50 מבלי לעבור בכביש 437 ובמחסום חיזמא. התוכנית אושרה באופן סופי בוועדת התכנון העליונה במאי 2024. ובינואר 2026 הוצא צו העבודה.

## תוואי הכביש הסלול

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: כבישים
קטגוריה:ישראל: כבישים עתידיים
קטגוריה:בנימין: תחבורה
קטגוריה:יהודה ושומרון: תחבורה
פרנססק אנטיק אי אוליבה

**פרנססק אנטיק אי אוליבה** (בקטלאנית: **Francesc Antich i Oliver**; 28 בנובמבר 1958 – 2 בינואר 2025) היה פוליטיקאי מהאיים הבלאריים שכיהן כנשיא ממשלת הקהילה האוטונומית בשנים 1999–2003 ו-2007–2011.

## ביוגרפיה
אוליבה נולד בקראקס שבוונצואלה, ובילדותו חזר לעיירת הולדתם של הוריו אלגיידה במיורקה. למד משפטים באוניברסיטה של מיורקה. בתחילת שנות ה־90 כיהן כראש המועצה המקומית של אלגיידה.

ב-1999 היה אוליבה מועמד המפלגה הסוציאליסטית (PSIB-PSOE) לנשיאות הקהילה האוטונומית, וגבר על הנשיא הקודם מהמפלגה העממית ז'אומה מאטס. אולם בבחירות שאחריהן זכה שוב מאטס. אנטיק נבחר לבית הנבחרים הספרדי כאחד הצירים מהאיים הבלאריים, שם כיהן עד שב-2007 זכה שוב בבחירות בקהילה האוטונומית.

ב-2011 הביע את התנצלות ממשלת האיים הבלאריים על רדיפת היהודים והמומרים במיורקה על ידי האינקוויזיציה, והעלאתם על המוקד ב-1691.

בבחירות שהתקיימו באותה השנה עמד שוב בראש מפלגתו אשר הפסידה, והוא הוחלף על ידי מועמד המפלגה העממית חוסה רמון באוסה.

נפטר ב-2 בינואר 2025.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים ספרדים
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1958
קטגוריה:ספרדים שנפטרו ב-2025
מנפרד גרלך

**מנפרד גרלך** (בגרמנית: **Manfred Gerlach**; 8 במאי 1928 – 17 באוקטובר 2011) היה פוליטיקאי מזרח גרמני והמנהיג הקומוניסטי האחרון של הרפובליקה הדמוקרטית הגרמנית, מ-6 בדצמבר 1989 ועד 5 באפריל 1990.
## חייו
גרלך נולד בלייפציג ולחם במלחמת העולם השנייה בצד הקומוניסטי. בשנת 1946 הוא חזר לשטח הכיבוש הסובייטי שהפך להיות מזרח גרמניה. הוא הצטרף למפלגה הליברלית דמוקרטית של גרמניה ונעשה ליושב ראש המפלגה בלייפציג עיר הולדתו. משנת 1949 עד שנת 1990 היה חבר בפולקסקאמר. ב-6 בדצמבר 1989, לאחר שווילי שטוף התפטר מתפקידו כראש הממשלה של הרפובליקה הדמוקרטית הגרמנית, מונה גרלך להיות יורשו על ידי אגון קרנץ. לאחר איחוד גרמניה גרלך נעשה חבר במפלגה החופשית-דמוקרטית.

## קישורים חיצוניים

* קורות חיים 

קטגוריה:פוליטיקאים מזרח גרמנים
קטגוריה:מעוטרי עיטור קרל מרקס
קטגוריה:לייפציג: אישים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1928
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-2011
וולטר רוטשילד

שמאל|ממוזער|250px|רוטשילד בכרכרה רתומה לזברות
**ליונל וולטר רוטשילד** (באנגלית: **Lionel Walter Rothschild**; 8 בפברואר 1868 – 27 באוגוסט 1937), **ה[[ברון]] רוטשילד השני**, היה בנקאי בריטי-יהודי וזואולוג, בן משפחת רוטשילד. בבעלותו היה האוסף הזואולוגי הגדול ביותר שבו החזיק אדם יחיד. היה חבר הפרלמנט הבריטי מ-1899 ועד 1910. רוטשילד היה הנמען של הצהרת בלפור.

## קורות חיים
נולד בלונדון, בנו של נתן רוטשילד. למד בקיימברידג'. כשסיים את לימודיו ב-1889 נדרש להצטרף לעסקי הבנקאות של המשפחה, למרות שלא התעניין בכספים ולא גילה כישרון בנקאי. רק ב-1908 הורשה לעזוב את העסקים, והקדיש את זמנו לאורניתולוגיה.

רוטשילד התעניין בבעלי חיים מילדותו, עניין שלא פג כל חייו. הוא החזיק גן חיות פרטי, וידוע במיוחד מנהגו לנסוע ברחבי לונדון בכרכרה רתומה לזברות.

הוא החל לאסוף חיפושיות ופרפרים בגיל שבע, ובמהלך חייו היה לאספן זואולוגיה נלהב, פעילות שהחל בלימודיו בקיימברידג', אז שכר אוצרים ומדענים שנשלחו לקצוות עולם כדי להביא משם פריטים נדירים. האוסף שהצטבר במהלך חייו הגיע ל-300,000 פוחלצי ציפורים, 200,000 ביצי ציפורים, 2,250,000 פרפרים, 30,000 חיפושיות ואלפי פריטים אחרים. משנת 1892 פתח רוטשילד את הכניסה למוזיאון לציבור הרחב. חמש שנים לפני מותו נקלע למצוקה כלכלית, ולכן נאלץ למכור את רוב הציפורים למוזיאון האמריקאי להיסטוריה של הטבע. לאחר מותו נתרם שאר האוסף, על המוזיאון שנבנה כדי להכילו, למוזיאון הבריטי; הייתה זו התרומה הגדולה ביותר מסוגה. תרומתו תועדה בשמותיהם המדעיים של מיני בעלי חיים רבים: 153 חרקים, 58 ציפורים, 18 יונקים, שלושה דגים, שלושה יתושים, שני זוחלים, מרבה רגליים ותולעת. בין היתר תיאר לראשונה את צבי מונגאלה בדרום סודאן.

רוטשילד היה ציוני נלהב וידיד קרוב של חיים ויצמן. הוא ייצג את ההסתדרות הציונית בממלכה. ב-2 בנובמבר 1917 שלח אליו בלפור, אז שר החוץ של בריטניה, את המכתב שמאוחר יותר התפרסם בתור הצהרת בלפור.

## אילן יוחסין

## ראו גם
* משפחת רוטשילד
* יהדות אנגליה
* זואולוגיה

## לקריאה נוספת
* 

## קישורים חיצוניים

* סקירה ביוגרפית על תרומתו של רוטשילד לזואולוגיה בכלל ולאורניתולוגיה בפרט 
* אתר המוזיאון הנושא את שמו של רוטשילד
* 
* 
* 
* 

וולטר
קטגוריה:אצולה יהודית בריטית
קטגוריה:יהודים חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת
קטגוריה:ביולוגים יהודים בריטים
קטגוריה:זואולוגים בריטים
קטגוריה:טקסונומים
קטגוריה:זואולוגים יהודים
קטגוריה:אספנים בריטים
קטגוריה:אספנים יהודים
קטגוריה:עמיתים יהודים בחברה המלכותית
קטגוריה:בנקאים יהודים בריטים
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים בריטים
קטגוריה:אנגלים ממוצא יהודי-גרמני
קטגוריה:ועד שליחי הקהילות: אישים
קטגוריה:אישים שעל שמם בעלי חיים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1868
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1937
אוקטט

**אוקטט** (מלטינית: **Octet**) הוא שם לקבוצה הבנויה משמונה מרכיבים. שמיניה.

קטגוריה:8 (מספר)
המנון איסלנד

"**Lofsöngur**" (בעברית: "מזמור"), ידוע גם בשם "**Ó Guð vors lands**" ("הו אלוהי ארצנו") הוא ההמנון הלאומי של איסלנד. את המילים כתב מאתיאס יוכומסון (Matthías Jochumsson) (1835-1920) ואת הלחן כתב סוויינבירן סוויינבירנסון (Sveinbjörn Sveinbjörnsson). בהמנון שלושה בתים, אך בדרך כלל נהוג לשיר רק את הבית הראשון. השיר קשה לביצוע. ההמנון הוא למעשה מזמור דתי, כיאה לאיסלנד שלה כנסייה לאומית משלה .

## מילות השיר

## ראו גם
* דגל איסלנד
* סמל איסלנד

## קישורים חיצוניים

* ההמנון הלאומי של איסלנד
* [גרסת [MIDI] פשוטה אך מדויקת של המקור הרשמי ]

## הערות שוליים

קטגוריה:איסלנד: סמלים לאומיים
איסלנד
קטגוריה:שירים על אלוהים
קטגוריה:מחלוקות במוזיקה
מפתח ראשי

**מַפתח ראשי** (או **מפתח חד-חד ערכי**) הוא מונח מעולם מסדי הנתונים היחסיים. בעיצוב מסדי נתונים יחסיים משתמשים במפתח ראשי כדי לזהות שורה באופן חד-חד ערכי (Unique) בטבלה, כך שהיא תקבל כל ערך פעם אחת לכל היותר. מפתח ראשי מורכב משדה אחד או יותר (מפתח מורכב) כך שלא יתקיימו שתי רשומות בטבלה שלהן יש את אותו השילוב של ערכים בשדות המגדירים את המפתח. לטבלה אחת יכולים להיות מספר מפתחות ייחודיים (בהתאם לעיצוב הטבלה) אך רק מפתח ראשי אחד.

עבור ארגונים, מהווה המפתח הראשי  מעין לקסיקון המשמש את הארגון לתיוג הלקוחות ולחיפוש רשומה במאגר המידע בעת הצורך. ההבדל העיקרי בין מפתח ראשי לבין מפתח חד-חד ערכי הוא העובדה שמפתח חד-חד ערכי יכול לקבל NULL (שדה ריק) כערך תקין ואילו מפתח ראשי לא מאפשר זאת. מפתחות ראשיים ומפתחות חד-חד ערכיים משמשים גם לזהות רשומות על ידי מפתחות זרים.

## דוגמאות למפתחות ראשיים
מפתח ראשי חייב להיות כזה המסוגל לזהות את כל הרשומות בטבלה ולא רק רשומות שקיימות בו בזמן נתון. דוגמה נפוצה למפתח ראשי היא מספר תעודת זהות, כיוון שלכל אזרח יש מספר אחד ויחיד, ואין שני אזרחים בעלי מספר זהות זהה. לחלופין, ניתן להעניק לכל לקוח מספר ייחודי, המשמש לזיהויו. לעומת זאת,  שם פרטי ושם משפחה (בנפרד או ביחד) אינם יכולים להוות מפתח ראשי, מכיוון שהם אינם מהווים יחס חד-חד ערכי, בשל העובדה שייתכנו שני אזרחים עם שם זהה. 

דוגמה נוספת למפתח חד-חד-ערכי הוא במפתח שלפיו פותרים חידה בתשבץ. התשובה היא אחת, אך יכול להיות מצב שבו אותה תשובה מופיעה פעמיים (כפרטים דומים בין שתי רשומות או כפי שהרשומות נקראות "רשומות זהות", הזהות בפרטיהן). למשל, ההגדרה של התכנסות היא "ועידה" אך גם ההגדרה של קבוצה של אנשים הנאספת לשם מטרה מסוימת היא ועידה.  

## ראו גם
* מסדי נתונים – מונחים

קטגוריה:מסדי נתונים
פרץ מימון

הרב **פרץ מימון** (7 באוקטובר 1917, כ"א בתשרי ה'תרע"ח, גאבס, תוניסיה - 17 בספטמבר 2002, י"ב בתשרי ה'תשס"ג, גילת) היה רב תוניסאי-ישראלי, כיהן כרב מושב גילת, רב מועצה אזורית מרחבים ורב העיר אופקים.

## ביוגרפיה
נולד בגאבס. למד אצל רב חיים חורי והרב מכלוף עידאן. נסמך לרבנות בגיל צעיר, ונשא את נינה, בתו הבכורה של הרב חורי. בשנת ה'תשי"ד (1953/1954) עלה ארצה והחל לשמש כרב מושב גילת שבנגב המערבי, שאוכלס על ידי עולים מתוניסיה, וכרב המועצה האזורית מרחבים. בתפקיד זה כיהן כ-50 שנה. לאחר פטירת רב העיר אופקים, הרב יעקב כהן, מילא את מקומו למשך שבע שנים. 

בנוסף להיותו רב הקהילה שימש גם שוחט, מוהל, חזן ובעל קורא, עסק בהשכנת שלום וביישוב סכסוכים במערב הנגב, ועסק במנהגי העדה התוניסאית. מתוקף תפקידו כרב אזור חקלאי, עסק רבות בשאלות הלכתיות הקשורות בחקלאות כמו מצוות התלויות בארץ וחליבה בשבת. סייע לחקלאים למצוא תעסוקה חלופית בשנת שמיטה. פעל גם למניעת משחקי כדורגל בגילת מחשש לחילול שבת. במשך עשרות שנים ערך סדר פדיון נפש פעם בשלושה חודשים בבית הכנסת "שנות חיים" ע"ש חותנו, רב חיים חורי.

## חיבוריו
* **תולדות פרץ** - סדרה בת ארבעה כרכים הכוללת שו"ת, פסקי הלכה, חידושים על כל מסכתות התלמוד ועל והשולחן ערוך ודרשות לפרשיות השבוע ולאירועים.

## לקריאה נוספת
* **רב הדומה למלאך**

## קישורים חיצוניים
* 

*  סרט על הרב פרץ מימון, בהפקת "אולפני אתרוג"

קטגוריה:רבני מושבים
קטגוריה:רבני מועצות אזוריות
קטגוריה:רבנים אורתודוקסים
קטגוריה:רבני ערים בישראל
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:אופקים: רבנים
קטגוריה:גילת: אישים
קטגוריה:ישראלים ילידי תוניסיה
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:מחברי ספרי דרוש
קטגוריה:אישים הקבורים בנתיבות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1917
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2002
הסכם אוחריד (2001)

**הסכם אוחריד** (**OFA Ohrid Framework Agreement**) הוא הסכם אשר נחתם בעיר המקדונית אוחריד בין שני חלקיה של מקדוניה הצפונית (המקדוני והאלבני) ב־2001. מאז ההכרזה על עצמאותה של מקדוניה ב-1991 (לאחר פירוק יוגוסלביה) התפתח עימות בין שני הצדדים, עקב הכרזתו של הרוב המקדוני על המדינה כ"מדינת הלאום של העם המקדוני". האלבנים, ששאפו להגדרה עצמית לאומית אף הם, יצאו כנגד הגדרתה הלאומית של המדינה, ונאבקו כנגד מה שכינו "קיפוח פוליטי, כלכלי וחברתי".

ב-13 באוגוסט 2001, לאחר התערבות נציגי האיחוד האירופי, נחתם ההסכם, אשר עיקריו הם הגדרתה של מקדוניה כמדינתם הרשמית של שני הלאומים. ההסכם מעניק שוויון לאלבנים במערכות השלטון והחקיקה. החותמים על ה- OFA היו מנהיגי ארבע המפלגות הפוליטיות הגדולות ביותר במקדוניה (שתי המקדוניות האתניות הגדולות ושתי המפלגות האלבניות האתניות הגדולות ביותר), הנשיא ונציג מיוחד אחד של ארצות הברית והאיחוד האירופי.

ההסכם כולל, למשל, דיון בשפתה הרשמית של המדינה. עד אז הייתה רק המקדונית שפה רשמית במדינה. ההסכם מעניק לכל שפה שאותה דוברים למעלה מעשרים אחוזים מתושבי המדינה מעמד רשמי לצד המקדונית. נכון להיום, רק האלבנית עומדת בקריטריון זה, והיא מדוברת על ידי 25% מתושבי מקדוניה.

## קישורים חיצוניים
* ההסכם המלא באתר מועצת אירופה

## הערות שוליים

אוחריד
קטגוריה:מקדוניה הצפונית: פוליטיקה
קטגוריה:2001 בפוליטיקה
קטגוריה:אוחריד
אוחריד
קטגוריה:מקדוניה הצפונית: חוק ומשפט
ארמון לינלית'גו

**ארמון לינלית'גו** (באנגלית: **Linlithgow Palace**) היה ארמון ששימש את בית המלוכה הסקוטי, ששרידיו ממוקמים בקרבת העיר לינלת'גו שבמערב לות'יאן בסקוטלנד, כ-20 קילומטר מערבית לאדינבורו.

## היסטוריה
החל מהמאה ה-12 הייתה במקום בו נמצאים כיום שרידי הארמון אחוזה השייכת לבית המלוכה הסקוטי. האחוזה נהרסה ובמקומה נבנתה מצודה מבוצרת על ידי כוחות אנגליים במאה ה-14 בהוראתו של מלך אנגליה אדוארד הראשון, בשל מיקומו האסטרטגי של המבנה (בין טירת אדינבורו לטירת סטרלינג).

בשנת 1424 החל מלך סקוטלנד ג'יימס הראשון לבנות במקום ארמון עבור בית המלוכה הסקוטי. סביב הארמון נבנו גנים רשמיים. הארמון הורחב על ידי המלכים ג'יימס השלישי, ג'יימס הרביעי וג'יימס החמישי (אשר נולד בארמון) - שבנה את בית השער של הארמון ואת המזרקה המפוארת בחצר הארמון. מרי מלכת הסקוטים נולדה בארמון בשנת 1542 ונהגה להתגורר בו במהלך שנות מלכותה.

לאחר איחוד הכתרים בשנת 1603 עברה חצר המלוכה ללונדון ופסק השימוש בארמון לינלת'גו. המלך אנגליה ג'יימס הראשון נהג לבקר במקום ואף הרחיב אותו בין השנים 1618–1622, אולם לאחר מלכותו של ג'יימס הראשון לא ביקרו מלכי אנגליה בארמון (למעט המלך צ'ארלס הראשון שישן בארמון לילה אחד בשנת 1633).

בשנת 1745 שהה בארמון הנסיך צ'ארלי היפה זמן קצר, אולם לא לן בו. בינואר 1746 צבאו של דוכס קמברלנד העלה את הארמון באש.

מאז המאה ה-19 נעשו מספר פעולות לשימור הארמון, וכיום הארמון פתוח לציבור ומנוהל על ידי קרן סקוטלנד ההיסטורית.

## גלריה

Am linlithgow palace south.jpg|החזית הדרומית של הארמון
Am linlithgow palace east.jpg|החזית המזרחית של הארמון
Am linlithgow palace north west.jpg|החזית הצפונית והמערבית של הארמון


## קישורים חיצוניים

* 

לינלית'גו, ארמון
קטגוריה:סקוטלנד: מבנים רשומים דרגה A
קטגוריה:מונומנטים רשומים
ג'ו טורה

**ג'וזף "ג'ו" פול טורה** (באנגלית: **Joseph "Joe" Paul Torre**; נולד ב-18 ביולי 1940 בברוקלין ניו יורק) הוא שחקן ומנג'ר בייסבול אמריקאי לשעבר מליגת ה-MLB. לטורה 2,326 ניצחונות כמנג'ר והוא ממוקם במקום החמישי ברשימת המנצחים של כל הזמנים במייג'ור ליג בייסבול.

## קריירה כשחקן
טורה החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת מילווקי ברייבס בה שיחק מ-1960 ועד 1968, בשנת 1969 טורה עבר לסנט לואיס קרדינלס שם שיחק עד שנת 1974. בשנת 1975 עבר טורה לניו יורק מטס בה שימש כמאמן שחקן.

## קריירת המנג'ר
ב-1977 פרש המנג'ר של המטס, וג'ו טורה נבחר להחליפו, מאחר שהאמין כי לא יוכל לשמש בשני התפקידים במקביל פרש ממשחק פעיל ושימש בתפקיד המנג'ר של הקבוצה עד שנת 1981, במהלך תקופה זו לא רשם עונה עם מאזן ניצחונות חיובי. בשנת 1982 חזר טורה לאטלנטה ברייבס בתור מנג'ר וכבר בעונתו הראשונה הצעיד את הקבוצה לזכייה בראשות הבית הוא נשאר בתפקיד עד שנת 1984. בשנת 1985 עשה טורה הפסקה מאימון ועבר לשמש כשדרן ופרשן ספורט, הוא חזר לקריירת האימון רק בשנת 1990, כמנג'ר של הסנט לואיס קרדינלס. בשנת 1996 טורה עבר לניו יורק יאנקיז ובעונה הראשונה תחת הנהגתו הקבוצה זכתה בוורלד סיריס אחרי 18 שנות בצורת. בשנים 1998-2000 הוביל את היאנקיז לזכייה ב-3 אליפויות רצופות נוספות. לאחר עונת 2007 התפוטר טורה, ומונה למנג'ר של הלוס אנג'לס דודג'רס.

### הישגים
* MVP של ה-MLB לשנת 1971
* נבחרת האולסטאר של הנשיונל ליג 9 פעמים - 1963, 1964, 1965, 1966, 1967, 1970, 1971, 1972, 1973
* פעמיים מאמן השנה באמריקן ליג - 1996 ו-1998

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:ברוקלין: אישים
קטגוריה:שחקני בייסבול אמריקאים
קטגוריה:מאמני בייסבול
קטגוריה:תופסים
קטגוריה:שחקני בסיס ראשון
קטגוריה:שחקני בסיס שלישי
קטגוריה:ניו יורק: ספורטאים
קטגוריה:זוכי פרס ESPY: מאמן השנה
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הבייסבול
קטגוריה:זוכי פרס ה-MVP של העונה הסדירה ב-MLB
קטגוריה:שחקני ניו יורק יאנקיז
קטגוריה:שחקני אטלנטה ברייבס
קטגוריה:שחקני ניו יורק מטס
קטגוריה:שחקני סנט לואיס קרדינלס
קטגוריה:אטלנטה ברייבס
קטגוריה:לוס אנג'לס דודג'רס
קטגוריה:סנט לואיס קרדינלס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1940
אלבום סולו

במוזיקה פופולרית, **אלבום סולו** הוא אלבום המיוחס באופן רשמי למוזיקאי יחיד ולא להרכב מוזיקלי. לעיתים אלבום סולו עשוי להיות "סולו" במובן הקלאסי (יצירה המנוגנת ומושרת על ידי מבצע בודד), אך בדרך כלל הכוונה לאמן שהיה חלק מלהקה והחליט להקליט אלבום מחוץ למסגרת הלהקה, כשהוא נעזר בנגנים נוספים בתהליך ההפקה של האלבום.

הסגנון של אלבום סולו עשוי להיות שונה מהסגנון המזוהה עם להקתו של האמן. כמו כן, בדרך כלל אמנים המקליטים אלבומי סולו נעזרים בנגנים שלא היו בלהקתם, אם כי מקובל לשלב מדי פעם גם את חברי הלהקה האחרים בהקלטות, בין אם כגימיק ובין כמחווה חברית.

לדוגמה, דני בסן שהתפרסם כסולנה של להקת "תיסלם," הוציא לאחר פירוק הלהקה את אלבומי הסולו "דני בסן" (1985), "הילד שבי" (1989) ו"חלום שכחה" (1992). באלבומים אלה ניגנו בעיקר נגני אולפן שלא היו מזוהים עם "תיסלם."

בנוסף לחופש היצירה האמנותי, נהנים אמני סולו מהסמכות לקבל החלטות בנוגע להפקה ולצליל, ויכולים להחליף נגנים כראות עיניהם. בנוסף לכך, הם זוכים בדרך כלל במרבית ההכנסות ממכירת האלבום.

## סיבות עיקריות הגורמות לחבר להקה להקליט אלבום סולו
* בעקבות הצלחת הלהקה הזמר הופך להיות לכוכב, ובשלב מסוים הוא רואה כי הוא מספיק פופולרי כדי לצאת לקריירת סולו, שתביא לו (לרוב) את עיקר תשומת הלב ורווחים גדולים יותר.
דוגמאות בולטות: מייקל ג'קסון, רובי ויליאמס, ביונסה וג'סטין טימברלייק.
* סכסוכים בין חברי הלהקה, לרוב בשל חילוקי דעות מקצועיים, כשהזמר אינו מרוצה מן הקו המוזיקלי של להקתו, ולכן באלבום סולו יוכל הזמר ליצור את המוזיקה כראות עיניו.
דוגמאות בולטות: הסרט "מה שאת עושה לי" (1996) עוסק בנושא זה.
* הלהקה הגיעה לסוף דרכה והיא מתפרקת. חברי הלהקה משתמשים בפופולריות שלהם מימי הלהקה במטרה לפתוח בקריירת סולו.
דוגמאות בולטות: חברי להקת הביטלס, ספייס גירלז, דסטיניז צ'יילד.

ישנם סולנים של להקות שהוציאו אלבומי סולו כשלהקתם עדיין פעילה, ולמרות זאת הלהקה לא התפרקה (דוגמאות בולטות: מייקל ג'קסון וחמישיית הג'קסונים וג'ון בון ג'ובי ובון ג'ובי). לעומת זאת ישנם להקות שהכריזו על הפסקת פעילות, כשבזמן זה יצאו חברי הלהקה לקריירות סולו כושלות, דבר שהביא לבסוף לאיחוד מחודש של הלהקה (דוגמאות בולטות: בקסטריט בויז וטייק ד'את).

## זמרים ישראלים בולטים שיצאו לקריירות סולו מצליחות
* אריק איינשטיין – היה חבר בלהקות בצל ירוק, שלישיית גשר הירקון והחלונות הגבוהים.
* שלום חנוך – היה חבר בלהקות השלושרים, חבורת לול ותמוז.
* כל חברי להקת כוורת, למעט המתופף מאיר פניגשטיין.
* יהודה פוליקר – היה חבר בלהקת בנזין.
* ירדנה ארזי – הייתה חברה בלהקה שוקולד מנטה מסטיק.

קטגוריה:סוגי אלבומים
ח'ליל אל-חיברי

**ח'ליל אל-חיברי** (בערבית: خليل الحبري; תעתיק מדויק: ח'ליל אלחברי; 1904–1979) היה פוליטיקאי ואיש עסקים לבנוני, ראש ממשלת לבנון ה-19.

## ביוגרפיה
אל-חיברי כיהן כחבר פרלמנט וכשר העבודות הציבוריות בממשלתו של סאמי א-סולח. ב-1952 הצטרף לוועד המנהל של חברת המים בעיריית ביירות. מאוחר יותר התמנה ליושב-ראש הוועד, כיהן בתפקיד עד 1972 והיה שותף פעיל להפיכתו של מתקן המים בביירות למפותח וחדיש.

אל-חיברי זכור בעיקר בשל הסכמתו לכהן כראש ממשלה זמני במהלך מלחמת האזרחים הראשונה בלבנון.
תוך זמן קצר הוחלף בתפקיד על ידי רשיד כראמי שהקים ממשלת אחדות ופיוס לאומית.

אביו הוא תופיק אל-חיברי, אחד ממייסדי תנועת הצופים בלבנון, ואחיו של מֻחַמד אל-חיברי שזכה בפרס זאב הארד, פרס המוענק על ידי ארגון הצופים העולמי על תרומה יוצאת דופן לארגון.

קטגוריה:ראשי ממשלת לבנון
קטגוריה:שרי ממשלת לבנון
קטגוריה:ביירות: אישים
קטגוריה:לבנונים שנולדו ב-1904
קטגוריה:לבנונים שנפטרו ב-1979
קונור אוברסט

**קונור מולן אוברסט** (באנגלית: **Conor Mullen Oberst**; נולד ב-15 בפברואר 1980) הוא זמר-יוצר אמריקאי, הידוע בעיקר כחבר הלהקה ברייט אייז. בעברו אוברסט היה גם חבר בלהקות נוספות, בהן קומנדר ונוס (Commander Venus), דספרסידוס (Desaparecidos) ופארק אבניו (.Park Ave).

## "סאדל קריק" ו"טים לאב"
אוברסט הוא אחד מחבריה המייסדים של חברת התקליטים העצמאית סאדל קריק, המפיצה להקות שונות, בהן קרסיב (Cursive), דספרסידוס (Desaparecidos), הפיינט (The Faint), ריילו קיילי (Rilo Kiley), ברייט אייז.

אוברסט ייסד את חברת התקליטים טים לאב (Team Love). מטרת הקמת החברה הייתה, במילותיו,  כגון אלבומי הסולו של טילי והוול (Tilly and the Wall) והזמרת ג'ני לואיס יחד עם התאומות ווטסון (The Watson Twins).

## השפעות
אוברסט נמשך למוזיקה מגיל צעיר מאוד, והושפע רבות מאהבתו של אחיו ללהקה הקיור. אוברסט צוטט כשאמר שאוסף הסינגלים הראשון של הקיור, *Staring at the Sea*, היה האלבום הראשון אותו קנה, וכמו כן הוא אחד האלבומים המועדפים עליו. 

אוברסט הושפע רבות מהמוזיקאים המקומיים דייב דונדרו וסיימון ג'וינר. ג'וינר כתב את השיר "Burn Rubber", אשר להקתו של אוברסט, ברייט אייז, ביצעה לו גרסת כיסוי שיצאה כסינגל בשם "Take It Easy (Love Nothing)". ג'וינר ואוברסט נהגו לעשות סיבובי הופעות קטנים, בעיקר בסופי שבוע, מכיוון שלג'וינר יש משפחה.

בנוסף, אוברסט הושפע רבות מתחיית הפולק של שנות ה-60 ומאמנים כגון ניל יאנג, לאונרד כהן, וזמרת הקאנטרי אמילו האריס. באחת מהופעותיו חידש אוברסט יחד עם ג'ים ג'יימס ומ. וורד את שירו של ניל יאנג "Out on the Weekend". כמו כן, הריס שרה בכמה מן השירים באלבומה של ברייט אייז, *I'm Wide Awake, It's Morning*. אוברסט מושפע גם מן המוזיקאי אליוט סמית', ואף מבצע גרסת כיסוי של שירו "The Biggest Lie" בהופעותיו.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:זמרים-יוצרים אמריקאים
קטגוריה:גיטריסטים אמריקאים
קטגוריה:אישים פסקטריאנים
קטגוריה:מוזיקאי רוק
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת נברסקה באומהה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1980