open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אורנית שוורץ

**אורנית שוורץ** (נולדה ב-21 ביוני 1979 בישראל) היא כדורסלנית עבר ישראלית, ששיחקה בעמדת הסמול פורוורד.

## ביוגרפיה
שוורץ החלה את דרכה במחלקת הילדות של אליצור מכבי נתניה. ומשם המשיכה לנבחרת הכדורסל של תיכון אוסטרובסקי רעננה. ולקבוצת הבוגרות של מכבי רעננה

שיחקה באליצור רמלה (שם זכתה באליפות). ושיחקה שנתיים בארצות הברית במכללת ויליאם ומארי. בתחילת עונת 2003/04 היא ניסתה את מזלה בליגה האיטלקית בקבוצת פירולו סיציליה, אבל אחרי כמה מחזורים חזרה לישראל וחתמה בקבוצת מכבי רמת חן. היא שיחקה שנתיים באנדה רמת השרון וזכתה בשני גביעים.
שוורץ קלעה 6.3 נק' והוסיפה 2.8 ריב' ב-25.2 דקות למשחק בעונת 07/08, שהייתה השנייה ברציפות שלה בבנות השרון. בעונת 2008/09 שיחקה באליצור מכבי נתניה. בחודש יולי 2009 חתמה בקבוצת מכבי אשדוד. ובנוסף לכך, מונתה למנהלת בית ספר לכדורסל של האגודה.

בעונת 2010/2011 שיחקה שוורץ באליצור רמלה, עמה זכתה בטרבל היסטורי בגביע המדינה אחרי שניצחה את מכבי רמת חן אליפות המדינה לאחר שניצחה את מכבי אשדוד ובגביע היורוקאפ לאחר ניצחון על אראס הצרפתית.

בחודש אוגוסט 2011 הודיעה שוורץ על פרישה ממשחק פעיל, עקב כאבי גב טורדניים בחמש שנים שלפני הפרישה.

## נבחרת ישראל
אורנית שוורץ השתייכה לסגל נבחרת ישראל משנת 2000. בשורותיה אף שימשה כקפטנית. רגע השיא שלה במדים הלאומיים הוא משחק הניצחון מול נבחרת גרמניה, בו קלעה 36 נקודות. בסך הכל 73 משחקים (6.6 נקודות למשחק). 485 נקודות (מקום 13 בכל הזמנים).

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* אורנית שוורץ, באתר one
* 
* אשר אלדר, אורנית שוורץ: "הנערות של מכבי אשדוד נתנו לי אנרגיה לשחק כדור סל באשדוד", local אשדוד, 3 בספטמבר 2009
* 
* 
*  - ראיון מצולם

קטגוריה:כדורסלניות נבחרת ישראל
קטגוריה:כדורסלניות אליצור רמלה
קטגוריה:כדורסלניות רמת השרון
קטגוריה:כדורסלניות אליצור מכבי נתניה
קטגוריה:כדורסלניות מכבי אשדוד
קטגוריה:כדורסלניות בנות הרצליה
קטגוריה:בוגרות תיכון אוסטרובסקי
קטגוריה:בוגרי תיכון אוסטרובסקי
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1979
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1979
אדולפו סוארס

ממוזער|אדולפו סוארס, 1979
**אדולפו סוארס גונסלס** (בספרדית: **Adolfo Suárez González**; 25 בספטמבר 1932 – 23 במרץ 2014) היה ראש ממשלת ספרד הראשון שנבחר בצורה דמוקרטית לאחר שלטון הדיקטטורה של פרנסיסקו פרנקו, והיווה דמות מפתח במעבר של ספרד משלטון דיקטטורי לדמוקרטי. כיהן כראש ממשלת ספרד בין השנים 1976–1981.

## ביוגרפיה
אדולפו סוארס החל את לימודי המשפטים שלו בגיל 16 באוניברסיטת סלמנקה, וקיבל את התואר בגיל 21.

סוארס היה מזכ"ל התנועה הלאומית (Movimiento Nacional), גוף ששימש כמפלגה היחידה במשך 38 שנה, לכל אורך שנות שלטונו של פרנקו וכשנה לאחר מותו ב-1975. סוארס מונה לראש ממשלת ספרד ה-138 על ידי מלך ספרד חואן קרלוס ב-4 ביולי 1976, למרות התנגדות אנשי המרכז והשמאל, שציינו את עברו בממשל פרנקו. ב-1976 הפתיע סוארס רבים ממתנגדיו בעשיית רפורמה פוליטית כצעד ראשון במעבר לדמוקרטיה (La Transición).

ב-1977 הוביל סוארס את איחוד המרכז הדמוקרטי (Unión de Centro Democrático) לניצחון בבחירות החופשיות הראשונות בספרד ב-41 שנים והיה לראש הממשלה הנבחר הראשון בתקופה שלאחר שלטון פרנקו. בבחירות 1979 ניצחה הקואליציה של סוארס. ב-25 בינואר 1981 התפטר סוארס מתפקידו כראש ממשלה. ב-1982 הקים סוארס מפלגה חדשה, המרכז הדמוקרטי והחברתי (Centro Democrático y Social), שמעולם לא זכתה להצלחה כפי שזכתה מפלגת האיחוד המרכז דמוקרטי. ב-1991 פרש סוארס מן החיים הפוליטיים מסיבות אישיות.

בהוקרה על תרומתו האישית לדמוקרטיה הספרדית זכה סוארס בספטמבר 1996 בפרס נסיך אסטוריאס.

אשתו של סוארס, מריה דל אמפארו אילאנה אלורטגווי, נפטרה ממחלת הסרטן ב-17 במאי 2001. בתם מריה דל אמפארו סוארס אילאנה (נולדה ב-1962) נפטרה ב-7 במרץ 2004 גם כן מסרטן. בתם מריה סונסולס סוארס אילאנה (נולדה ב-(1967) היא מגישת חדשות, ובנם אדולפו סוארס אילאנה (נולד ב-1964) הוא פוליטיקאי ועורך דין. לזוג נולדו שני ילדים נוספים: לאורה וחאבייר.

ב-31 במאי 2005 הודיע בנו של סוארס לטלוויזיה הספרדית כי אביו סובל ממחלת אלצהיימר, וב-23 במרץ 2014 מת סוארס במדריד.

## לקריאה נוספת
* שלמה בן-עמי, **ספרד בין דיקטטורה לדמוקרטיה**, הוצאת עם עובד, 1977

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אבירי מסדר גיזת הזהב
קטגוריה:ראשי ממשלת ספרד
קטגוריה:נוצרים רומים-קתולים ספרדים
קטגוריה:זוכי פרס נסיך אסטוריאס להבנה הדדית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סלמנקה
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1932
קטגוריה:ספרדים שנפטרו ב-2014
היפוקמפוס (יצור מיתולוגי)

[ממוזער|[קרטר (כלי)|קרטר ועליו ציור היפוקמפוס]]
**היפוקמפוס** (יוונית: **ἱπποκαμπος**; ἵππος – "סוס", κάμπος – "מפלצת") או **היפוקמפ** הוא חיה מיתולוגית שפלג גופה העליון כשל סוס ופלג גופה התחתון כשל דג גדול, ולעיתים היה מכונף. נקראת גם סוס-ים. מופיעה במיתולוגיה היוונית, הפיניקית והאטרוסקית.

אצל הומרוס פוסידון, אל הים היווני, מתואר כרוכב על גבי היפוקמפוס במרחבי האוקיינוס. בדימויים באמנות ההלניסטית והרומית הוא מתואר דווקא כנוסע במרכבה הרתומה לשני היפוקמפוסים.
[ממוזער|מטבע צורי מ[המאה ה-4 לפנה"ס|המאה ה־4 לפנה"ס, נטבע בעכו, משמאל מלקרת בדמות מלך פרס רוכב על היפוקמפוס מעל גלים]]
[ממוזער| פסל [נראידה רוכבת על היפוקמפוס בגלריית אופיצי, העתק רומי מ-המאה ה-1 של פסל הלניסטי]]
אצל הפיניקים מופיע היצור על מטבעות, למשל כהיפוקמפוס מכונף עליו רוכב מלקרת בדמות מלך פרס.

בתרבות האטרוסקית ההיפוקמפוס מוצג לעיתים כבעל כנפיים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:יצורים מהמיתולוגיה היוונית
קטגוריה:יצורי כלאיים מיתולוגיים
אליוט מ' בור

**אליוט מ' בור** (באנגלית: **Elliot M. Bour** נולד ב-20 במרץ 1969 בפילדלפיה, פנסילבניה) הוא במאי קולנוע, טלוויזיה ופרסומות אמריקאי.

בור החל את דרכו כאנימטור בחברת וולט דיסני בשנת 1991, עבור הסרט זוכה פרס אוסקר "היפה והחיה". תפקידו הראשון כבמאי היה בסדרת הפעולה המצוירת "ספיי גרוב" (Spy Groove) ששודרה בערוץ המוזיקה MTV בשנת 2000. במקביל לעבודתו בקולנוע ביים בור פרסומות רבות בעלות פרופיל גבוה למותגים מובילים בארצות הברית, חלקן היו הפרסומות המונפשות הראשונות לחברות אלו.

## פילמוגרפיה
### במאי
***[[ספיי גרוב]]** (2000)
***[[פו הדוב: אביב של רו]]** (2004)
***[[פו הדוב והסיפור של פיל נפיל]]** (2005)
***[[הקיסר נפל על הראש 2]]** (2005)
***[[הקטר הכחול שיכול (סרט, 2011)|הקטר הכחול שיכול]]** (2011)
***[[טינקרבל: תחרות אפייה]]** (2013)
***[[אלנה מאוולור]]** (2016)

### אנימטור
***[[היפה והחיה (סרט, 1991)]]** (1991)
***[[אלאדין (סרט, 1992)|אלאדין]]** (1992)
***[[Trail Mix-Up]]** (1993)
***[[מלך האריות]]** (1994)
***[[פוקהונטס (סרט)|פוקהונטס]]** (1995)
***[[מולאן (סרט, 1998)|מולאן]]** (1998)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אנימטורים אמריקאים
קטגוריה:במאי טלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:במאי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1969
האצטדיון העירוני בפוזנן

**האצטדיון העירוני** (בפולנית: **Stadion Miejski**) הוא אצטדיון רב-תכליתי בפוזנן, פולין. האצטדיון משמש בעיקר למשחקי כדורגל והוא מגרשה הביתי של קבוצת לך פוזנן.

## היסטוריה
בניית האצטדיון החלה ב-1968 והסתיימה ב-1980 ותכולתו 18,200 צופים. במשחק הבכורה שנערך ב-23 באוגוסט 1980, נפרדו לך פוזנן ומוטור לובלין בשוויון 1:1. בשנת 1986 הוקמו עמודי התאורה המזוהים עם האצטדיון יותר מכל אלמנט אדריכלי אחר. בשלב מאוחר יותר הותקן באצטדיון לוח תוצאות אלקטרוני, ובתחילת שנות התשעים הוסבו כל היציעים ליציעי ישיבה בלבד והותקנו מושבי פלסטיק חדשים.

ימין|ממוזער|250px|פנים האצטדיון, נובמבר 2011
במהלך השנים האצטדיון אירח כ-30 משחקים של לך פוזנן במסגרות אירופיות שונות ובהן שלבים שונים של ליגת האלופות, גביע אופ"א, גביע המחזיקות וגביע האינטרטוטו. בין היתר, בתחילת שנות התשעים אירחה פוזנן באצטדיון את קבוצות בני יהודה, מכבי חיפה ובית"ר ירושלים הישראליות. בנוסף, האצטדיון אירח לעיתים משחקים בינלאומיים של נבחרת פולין, אך מאז שנת 2004 הועדפו על פניו אצטדיונים אחרים ולא נערכו בו משחקים בינלאומיים במסגרת רשמית.

בשנת 2002 הוחלט על שיפוץ נרחב של האצטדיון, בעקבות קפיצה חדה בכמות הצופים במשחקי לך פוזנן. השיפוץ החל בשנת 2003 ועד שנת 2006 הושלמה בנייתו של יציע רביעי הכולל גג. בהמשך עבר האצטדיון שיפוץ נוסף לקראת יורו 2012, במסגרתו קורו יתר היציעים ותכולת האצטדיון גדלה ל-45,000 מושבים.

## קישורים חיצוניים

* אודות האצטדיון באתר הרשמי של מועדון לך פוזנן. 
* הדמיה של האצטדיון לאחר השיפוץ. 
* גלריית תמונות מתעדכנת של תהליך השיפוץ. 

פוזנן
קטגוריה:פוזנן: ספורט
קטגוריה:לך פוזנן
קטגוריה:פולין גדול: מבנים
ולמיירה

**ולמיירה** (בלטבית: **Valmiera**; בגרמנית: **Wolmar**) היא העיר השמינית בגודלה בלטביה. בשנת 2008 התגוררו בעיר כמעט 30,000 אנשים לאחר 500 שנים של קיום. העיר נמצאת על גדת נהר גאויה במרחק של 100 קילומטרים מהעיר הבירה ריגה ובמרחק של 50 קילומטרים מהגבול עם אסטוניה.

ולמיירה היא המרכז הלא רשמי של המחוז ההיסטורי של לטביה וידזמה. העיר תועדה לראשונה במקורות היסטוריים בשנת 1323, אך סביבתה הייתה מיושבת כבר באלף השלישי והשני לפני הספירה. בשנת 1224 האדמה סביב נהר גאויה נכבשה על ידי ההמסדר הצבאי הנוצרי "מסדר של נושאי המגן". מיקום זה סמוך לנתיב הסחר גאוג'ה תרם לצמיחת היישוב. ולמיירה הייתה חברה לשעבר בברית ערי הנזה. העיר נהרסה על ידי מלחמות ושרפות, ונבנתה מחדש מאפס בסך הכל אחת עשרה פעמים במהלך קיומה. העיר נוסדה על ידי האבירים של המסדר הליבוני. העיר נהרסה כליל בשנת 1702 במהלך המלחמה הצפונית הגדולה.

## יהודים
הקהילה היהודית הייתה קטנה ביותר. במפקד האוכלוסין של שנת 1935 נמנו 93 יהודים, כאחוז בודד מכלל התושבים.

150 יהודים נרצחו במהלך יולי אוגוסט 1941 בידי "המשמר העצמאי" (Straz Niepodleglosci).מיליציה לטבית מקומית.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:לטביה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-13
פרסה (פריט)

שמאל|ממוזער|220px|פרסת סוס
**פרסה** (מכונה לעיתים "מנעל" או "סנדל ברזל") היא פריט המעוצב בצורת U עשוי מתכת או חומרים סינתטים מודרניים אחרים, הממוסמר או מודבק לפרסת סוסים, חמורים, פרדות ועוד. בהשוואה לנעל אצל בני אדם, כך גם הפרסה אצל אותם בעלי חיים מונעת שחיקה והתבלות של כפות הרגליים. מפרזלים מקצועיים מחברים את הפרסות המתכתיות לפרסות בעלי החיים על ידי מסמור.  

ישנן פרסות עשויות ממגוון רחב של חומרים וצורות, שפותחו עבור סוגים שונים של סוסים ומותאמות לסוג העבודה שהסוסים מבצעים. החומרים הנפוצים ביותר מהם הן עשויות הם פלדה ואלומיניום אך ישנן פרסות מיוחדות המורכבות מחומרים כמו גומי, פלסטיק, מגנזיום, טיטניום ונחושת.
פרסות עשויות פלדה מועדפות יותר עבור סוסים המשמשים למטרות ספורט כגון: פולו, קפיצת משוכות ורכיבה מערבית (ריינינג), כיוון שהן חזקות יותר ונועדו לשימוש לטווח ארוך. לעומתן פרסות אלומיניום מועדפות עבור סוסים המשמשים למרוצים ולרכיבה אומנותית כיוון שהן קלות יותר דבר המקל על תנועת הסוסים. נוסף על כך יש פרסות שיש בהן caulkin – זיז ממתכת שמקובע בפרסת הסוס לשם מניעת החלקה.

הפרסה משמשת קמע למזל טוב. כמו כן וריאציה של פרסה משמשת למשחק פופולרי של זריקת פרסה.
שמאל|ממוזער|190px|Caulkins

## ראו גם
*פרסה (איבר)
*פרזול סוסים

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חיות משק
קטגוריה:רכיבה
קטגוריה:ציוד לבעלי חיים
קטגוריה:קמעות
קטגוריה:סמלים
נסיכות אכאיה

**נסיכות אכאיה** (יוונית **Πριγκιπάτον Αχαϊας**; צרפתית **Principauté d'Achaïe**), או **נסיכות מוראה**, הייתה נסיכות שהשתרעה בשיאה על-פני כל שטחו של חצי האי פלופונסוס בדרומה של יוון. הנסיכות הייתה אחת משלוש ישויות וסאליות של האימפריה הלטינית, שקמו על חורבותיה של האימפריה הביזנטית, לאחר מסע הצלב הרביעי ב-1204.

## היסטוריה
הנסיכות נוסדה בשנת 1205 ובשנת 1212 השתרעה על פני כל שטחו של הפלופונסוס, למעט העיר מונמבסיה שנכבשה בשנת 1248. הנסיכות הגיעה לשיאה בתקופתו של גיום השני וילאהרדואין, ששלט בה החל ב-1246 ועד מותו ב-1278. ב-1249, הקים גיוס השני את מצודת מיסטרס הסמוכה לספרטה, וקבע בה את בירתו. עשר שנים לאחר מכן, בסתיו 1259, הובסה הנסיכות על ידי הביזנטים, וגיום השני נשבה. תמורת חירותו והמשך קיומה של הנסיכות, הוא הוכרח לוותר על דרום-מזרחו של הפלופונסוס ועל שלושה ממאחזיו החשובים, ובהם גם מיסטרס. ב-1278 עברה הנסיכות לרשותו של שארל הראשון, אשר לא שלט בה באופן ישיר, אך שלח לה חיילים וכסף כדי לסייע במאבקיה נגד האימפריה הביזנטית החדשה.

ב-1289 שבה הנסיכות לשלטונו של בית בין וילאהרדואין, אך זמן קצר לאחר מכן, ב-1307 חזרה באופן רשמי לרשותו של בית אנז'ו, ובאופן מעשי ב-1318. במשך רובה של המאה ה-14 ועד שנת 1383, שררה בנסיכות מלחמת ירושה ממושכת ואלימה. זו התחלפה בתקופת אינטררגנום שנמשכה מ-1383 ל-1396, והסתיימה עם שלטונו של פדרו בורדו דה סן סופראנו (Pedro Bordo de San Superano). ב-1430 נכבשה רוב הנסיכות על ידי דספוטט מוראה, וסופחה אליה לחלוטין ב-1432.

## חברה וכלכלה
החוק השולט בנסיכות שילב חקיקה ביזנטית וצרפתית. הנסיכות חולקה עם הקמתה בין 12 ברונים, ששטחם התחלק הלאה לעשרות יחידות משניות. 12 היחידות תפקדו כיחידות מנוריאליות אוטונומיות מבחינה טריטוריאלית וכלכלית. האצילים ואנשי הכנסייה החשובים לקחו חלק במועצה שבראשותה עמד הנסיך, וזו נהנתה מכוח רב והחלטותיה חייבו גם אותו. מאידך, האצילים חויבו בתקופות שירות צבאיות ארוכות, ולא יכלו לעזוב את שטח הנסיכות אלא באישורו של הנסיך. בכל אופן, עזיבתם את הנסיכות הוגבלה לשנתיים ויומיים, ואם לא שבו אל שטחה, נחלתם עשויה הייתה להיות מוחרמת. כלכלת הנסיכות נסמכה על תוצרת חקלאית מגוונת, שכללה יין, צימוקים, שעווה, דבש, שמן ומשי.

## קישורים חיצוניים

* אודות נסיכות אכאיה

## הערות שוליים

קטגוריה:האימפריה הביזנטית
קטגוריה:יוון: ימי הביניים
סלארדי

**סלארדי** הייתה אלת הירח בממלכת אוררטו העתיקה, בת לוויה לאל הירח הבבלי סין. ההיסטוריון הארמני הנודע ניקולס אדונץ סבר ששמה בא לה משתי מילים: המילה הראשונה היא "סיילה" שמשמעותה בשפת אוררטו העתיקה יכלה להיות לחלופין או "אישה" או "אחות", והמילה השנייה הייתה "ארדי" שמשמעותה "שמש". עוד גורס ניקולס אדונץ שבמזרח התיכון העתיק הירח נתפס כאחותה של השמש (הירח נתפס כנקבה) הכפופה לה, ולא כשותפתה כפי שהיה נהוג במקומות אחרים.

קטגוריה:אלות ירח
ספיי גרוב

**ספיי גרוב** (באנגלית: **Spy Groove**) היא סדרת אנימציה אמריקאית לנוער מסוג מתח-קומי ששודרה בערוץ "Teletoon" הקנדי ובערוץ המוזיקה MTV. יוצרי הסדרה הם מייקל גאנס, ריצ'רד רג'יסטר, קלווין ת'ומסן וכריסטופר גסואלדי, אשר גם דיבבו את הדמויות בסדרה. העלילה עוקבת אחר שני סוכנים חשאיים הנקראים סוכן מס' 1 וסוכן מס' 2 והבוסית שלהם, הלנה טרוי, אשר שולחת אותם למשימות שונות ברחבי העולם.

## סגנון אומנותי
האנימציה של הסדרה מבוססת על עבודותיו של אמן הסרטים המצוירים הקנדי גלן האנסון. היא בסיסית וחדה ומשתמשת בצבעים חזקים ועזים וקווים שחורים בולטים. הדמויות מוקצנות מבחינה פיזית ומלבד הגיבורים הראשיים רוב הדמויות הן גרוטסקיות. הסדרה מציגה מיניות בולטת ומעודנת, הדיאלוגים בה קצביים ומהירים והיא מלווה בקריינות דרמטית. פסקול הסדרה הוא אינסטרומנטלי ומשלב קטעים משירים מוּכרים ומוזיקה פופולרית.

## עלילה
בכל פרק נשלחים הסוכנים לסכל מזימה אחרת של אישיות מרשעת, בכל פעם במדינה אחרת בעולם. העלילה מתרחשת במקומות מפוארים ומציגה את הווי החברה הגבוהה, ובדרך כלל בהגיעם למקום תהייה דמות שתסייע להם במשימתם לסכל את המזימה. רוב דמויות הרשעים בסדרה מזכירים דמויות רשעים מסרטי סוכנים חשאיים, אך מטרותיהם אינן השתלטות על העולם או בצע כסף, אלא לרוב טובתם האישית. למשל: זמרת דיסקו משנות ה-70 של המאה ה-20 אשר עושה קאמבק ומתכננת לחסל את תעשיית המוזיקה על מנת להצליח וכן לייבש את הנילוס עבור פארק מים שהיא בונה, או מעצבת אופנה שחוטפת את דוגמניות העל ומחליפה אותן ברובוטים על מנת שישתתפו בתצוגה שלה.

אחד האלמנטים הבולטים בסדרה הם הגאדג'טים בהם צוידו הסוכנים. השניים עושים שימוש בצעצועי היי-טק מתוחכמים שהוסוו כפריטים יום-יומיים והם עושים בהם שימושים מגוונים. הסוכנים מצוידים בפריטי אופנה מתקדמים ומנהלים ביניהם שיחות ציניות ושנונות, ובעלילה שזורות בדיחות וקטעי סאטירה על ידוענים מעולם התקשורת, האופנה, המוזיקה והקולנוע האמריקאי.

## קישורים חיצוניים

* גלן האנסון - האתר הרשמי
* לצפייה בסצנה מהפרק השני באתר YouTube 

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות הנפשה אמריקאיות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה סאטיריות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 2000
המקצוען

**המקצוען** (בצרפתית: **Le Professionnel**) הוא סרט פעולה צרפתי משנת 1981 בבימויו של ז'ורז' לוטנה , בכיכובם של ז'אן-פול בלמונדו, ז'אן דסאי  ורובר חוסיין. הסרט מבוסס על הרומן זוכה הפרסים משנת 1976  Death of a Thin-Skinned Animal, אותו כתב פטריק אלכסנדר. את המוזיקה הלחין אניו מוריקונה.
 
## עלילה
הסוכן החשאי הצרפתי ז'וסלין בומון (Josselin Beaumont) (ז'אן-פול בלמונדו) מסוכנות SDECE נשלח למאלגאווי (מדינה אפריקאית בדיונית) על מנת להרוג את נשיאה הדיקטטור, קולונל ניג'אלה. אולם, ברגע האחרון המצב הפוליטי משתנה והשירות החשאי הצרפתי מסגיר את בומון לידי הרשויות האפריקאיות והוא נידון לתקופת מאסר ארוכה. לאחר בריחה נועזת הוא שב לצרפת ובכוונה מודיע לממונים עליו לשעבר על נוכחותו ומבטיח להם להרוג את ניג'אלה שבדיוק הגיע לארץ לביקור רשמי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 1981
קטגוריה:סרטי פעולה צרפתיים
קטגוריה:סרטים עם מוזיקה מאת אניו מוריקונה
באוסקה

**באוסקה** (לטבית: **Bauska**, ביידיש: בויסק) היא עיירה בדרום לטביה, השוכנת באזור ההיסטורי זמגלה. העיירה ממוקמת במרחק שישים ק"מ מעיר הבירה ריגה ובמרחק עשרים ק"מ מגבול המדינה עם ליטא. שני נהרות תוחמים את באוסקה: ממלה ומוסה, כאשר במערב העיירה הם נשפכים לנהר הליולופה. בעבר התגוררו בה קהילה יהודית וקהילה גרמנית אשר פרסמוה ברבים. היהודים נהגו לכנותה: **בויסק.**

## היסטוריה

המתיישבים הראשונים באזור באוסקה היו הסמיגאליאנים (Semigallian), עם בלטי קדום אשר שלט בדרום לטביה של היום.

בשנת 1400 החלה בנייתה של טירת באוסקה שבמערב העיירה, על ידי גרמנים מהמסדר הליבוני, ובשנת 1705 נהרסה. בשנות השבעים של המאה הקודמת שוחזר המבנה ומהווה מוזיאון בימינו.

## דמוגרפיה
כיום האוכלוסייה בבאוסקה מורכבת מהקבוצות האתניות הבאות:
* 77% לטבים.
* 11% רוסים.
* 6% ליטאים.
* 3% בלארוסים.
* 1.41% פולנים.
* 0.16% גרמנים.
* 0.06% יהודים.
* 2.68% אחרים.

### הקהילה היהודית

הקהילה היהודית בבאוסקה החלה לגדול מאוד במאה ה-19. בשנת 1850 הגיעה לשיא כאשר היוותה למעלה ממחצית אוכלוסיית העיירה כולה. עם זאת, כבר ב-1920 התכווצה לכדי שישית מגודלה בימי תפארתה.

באוסקה הייתה בית לרבנים רבים. מבין אלה היו גם הרב מרדכי אליאשברג והרב אברהם יצחק הכהן קוק, אשר שימש כרבה הראשי של העיירה בין השנים 1895–1904, אז עלה ארצה. לימים היה לרב הראשי של ארץ ישראל.

יהודים החלו לעזוב את באוסקה שנים ספורות לפני תחילת השואה. הם היגרו לאזורים נידחים מעבר לנהרות המקיפים את העיירה. הגרמנים תפסו ורצחו את מרבית אלה שלא עזבו, כך שרוב הקהילה היהודית בעיירה הושמדה במהלך המלחמה.

ב-15 באוקטובר 2017, נחנכה בבאוסקה אנדרטה לזכר הקהילה היהודית שנספתה בשואה על אדמת בית הכנסת המרכזי, שנהרס בשנת 1941.

## ראו גם

* קהילת יהודי באוסקה

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* האתר לזכר הקהילה היהודית בבאוסקה
* 
* 

קטגוריה:לטביה: ערים
בויסק
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1609
ג'יימס פוקס

**ג'יימס ויליאם פוקס** (באנגלית: **James William Fox**; נולד ב-19 במאי 1939) הוא שחקן קולנוע אנגלי-בריטי.

## ביוגרפיה
נולד בשם **ויליאם פוקס** (**William Fox**) בלונדון, אנגליה שבממלכה המאוחדת. אביו רובין פוקס היה סוכן של שחקני תיאטרון ואימו אנג'לה וורתינגטון הייתה שחקנית. אחיו הם השחקן אדוארד פוקס והמפיק רוברט פוקס. בנו לורנס פוקס אף הוא שחקן, ואחייניתו היא השחקנית אמיליה פוקס. סבו היה המחזאי פרדריק לונזדייל. הוא שירת בצבא הבריטי בחטיבה "Coldstream Guards", כמו רבים מבני משפחתו, בהם אחיו ובנו, התחנך בבית הספר "הרו".

סרטו הראשון של פוקס היה ב-1950 "סיפור מיניבר", עוד הופיע באותה שנה בסרט "The Magnet" של אולפני אילינג. בסרטים הראשונים הופיע בשם **ויליאם פוקס**. בשנות השישים הפך להיות פופולרי והיה בדרכו להיות כוכב. בתקופה זאת שיחק בסרטים "המשרת" (1963), "אנשים מופלאים במכונות מעופפות" (1965), "מלך עכברוש" (1965), "הרדיפה" (1966), "מילי המודרנית והמתוקה" (1967), "איזדורה (1969) ו-"Performance" (1970) לצידו של מיק ג'אגר. הופעותיו אלה כמו גם מערכת היחסים שהייתה לו עם השחקנית שרה מיילס הפכו אותו לאישיות תקשורתית.

אחרי הופעתו ב-"Performance" ובעקבות מות אביו, הפסיק פוקס את קריירת המשחק שלו. הלחץ שהיה עליו בזמן ההסרטה, מות אביו ועישון סמי הזיה מסוג DMT הביאו להתמוטטות עצבים. הוא הפך להיות נוצרי אוונגלסטי, כשהוא עובד עבור הארגון הנוצרי "The Navigators" ומקדיש עצמו לכנסייה. באותה תקופה השתתף רק בסרט אחד "No Longer Alone" (1978) סיפורה של אישה שרוצה להתאבד וניצלת בעזרת האמונה בנצרות.

אחרי היעדרות של כעשר שנים ממסכי הקולנוע, חזר פוקס בהדרגה לשחק. ב-1984 השתתף בסרט "המעבר להודו" וב-1992 גילם את דמותו של אנטוני בלאנט בעיבוד למחזה "A Question of Attribution" מאת אלן בנט. עוד שיחק בסרט "היה שלום המלך" בתפקיד קולונל פרגוסון. בשנות האלפיים הופיע בגרסה מחודשת להעולם שאבד (2001) בתפקיד פרופ' לאו סאמרלי, בסרט "מוות על הנילוס" (2004) לפי ספר של אגאתה כריסטי, ובסרט "צ'רלי בממלכת השוקולד" (2005) בתפקיד אביה של ורוקה סולט. הוא השתתף בתסכית אודיו של הסדרה "דוקטור הו". ב-2007 הופיע בתפקיד אורח בסדרת המתח "להעיר את המתים". עוד הופיע בתפקיד אורח בסדרה "לואיס" בפרק "Allegory of Love" לצידו של בנו לורנס פוקס.

בשנות השישים הייתה לפוקס מערכת יחסים עם השחקנית שרה מיילס. ב-1973 התחתן עם מרי אליזבת פייפר. יש לו ארבעה בנים ובת, בנו לורנס פוקס הוא שחקן ונשוי לשחקנית בילי פייפר, בתו לידיה פוקס נשואה לשחקן ריצ'רד אייואד. בנו הצעיר הוא השחקן ג'ק פוקס.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:בוגרי בית הספר הארו
קטגוריה:שחקנים ילדים אנגלים
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1939
הורייזון אייר

[ממוזער|שמאל|250px|[בומברדיה דאש 8|בומברדיה דאש 8-Q400 של החברה]]
**הורייזון אייר** (באנגלית: **Horizon Air**) היא חברת תעופה אזורית אמריקאית שבסיסה בסיאטל, וושינגטון, ארצות הברית. הורייזון אייר משרתת 52 ערים בארצות הברית ובקנדה והיא החברה האזורית השמינית בגודלה בארצות הברית. הורייזון אייר היא חלק מקבוצת אלסקה איירליינס והיא מבצעת את כלל טיסותיה בשמה של חברת האם.

כיום עובדים בחברה כ-4,000 עובדים. היא מפעילה טיסות ממדינת וושניגטון לאריזונה, קליפורניה, איידהו, מונטנה, נבדה ואורגון בארצות הברית, לפרובינציות אלברטה ובריטיש קולומביה בקנדה ולעיר לורטו שבמדינת באחה קליפורניה, מקסיקו.

## תולדות החברה
החברה הוקמה בשנת 1981. בשנתה הראשונה הצי שלה כלל שלושה מטוסי Fairchild Hiller FH-227 בלבד. זמן קצר לאחר היווסדה החברה נקלעה לקשיים כלכלים והייתה על סף סגירה אך למרות זאת בשנת 1982 היא רכשה את 'אייר אורגון' שהייתה במצב דומה. הסיבה הייתה כדי להגביר את מספר הטיסות, ערים ומטוסים. שנה לאחר מכן היא רכשה גם את 'טראנסווסטרן איירליינס'. בשנת 1985 החברה חתמה עם על חוזה רכישת מטוסים חדשים מדה הבילנד, מטוסי דאש 8. בקיץ באותה שנה חתמה 'הורייזון אייר' על שותפות קוד עם אמריקן איירליינס, מה שגרם לחברת אלסקה איירליינס להתעניין בה ולבסוף בשנת 1987 לרכוש אותה.

בשנת 2007 החברה זכתה במכרז להפעיל טיסות מסיאטל ולוס אנג'לס לסנטה רוזה, קליפורניה. אזור סנטה רוזה זוכה לפופולריות בשנים האחרונות בעיקר בזכות תיירות יין. הטיסות הפכו מידית להצלחה גדולה כל כך שבסתיו 2007 היא החלה להפעיל גם טיסות מפורטלנד, אורגון לסנטה רוזה והגבירה את כמות הטיסות מלוס אנג'לס.

## צי המטוסים
צי המטוסים של החברה נכון לדצמבר 2018:

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות תעופה אמריקאיות
קרומפכי

**קרומפכי** (מסלובקית: **Krompachy**; גרמנית: **Krompach**, הונגרית: **Korompa**) היא עיר בסלובקיה בעלת היסטוריה עשירה של עיר מכרות ומטלורגיה, והיא משמשת כאתר סקי.
## גאוגרפיה
העיר שוכנת במרכז מחוז ספיש (Spiš) (שפיץ בפי דוברי הגרמנית והיהודים), בעמק הנהר הרנד. העיר מוקפת מכל עבריה ברכסי הרים, המתנשאים לגובה של כ-1,000 מטר מעל פני הים. בהרים ניתן עדיין למצוא חיות בר כמו גם פטריות ופירות יער.

עד סוף המאה ה-20 כרו סביב העיר ברזל ונחושת.

העיר נוסדה במהלך המאה ה-14, מאז שמשה כעיר מכרות, כבשנים ותעשייה העושה שימוש בחומרי הגלם המקומיים. כיום היא משמשת בעיקר כעיר תיירות (חורף) ומתגוררים בה דרך קבע פחות מ-9,000 תושבים.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:סלובקיה: ערים
קטגוריה:אתרי סקי
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-13
אלדד אוארבך

**אלדד אוארבך** (9 בינואר 1914 - 27 במאי 2003) היה מפקדו הראשון של גדוד 54 בחטיבת גבעתי במלחמת העצמאות ותעשיין ישראלי.

## קורות חיים

### ההגנה וצה"ל
אלדד אוארבך נולד בווינה, ועלה ארצה ב-1925 בהיותו בן 11.למד בבית הספר למסחר (לימים "גאולה"). שם התאהב בסוניה שלימים תהיה אשתו. ב-1934 התנדב להגנה, ועמד בראש אחת היחידות של "הנודדת הצעירה". כשהוקם החי"ש בתל אביב, התמנה למפקד פלוגה ב' שהגנה על מקוה ישראל, ולאחר מכן התמנה למפקד גדוד, ונודע בכינויו "בן יהודה".

לאחר כ"ט בנובמבר 1947, נשלחו יחידות מהגדוד להגן על בן שמן, על קו המים בנגב ולסייע לירושלים הנצורה.

במבצע נחשון הקים גדוד עתודה בחופזה והוזעק לסייע לגדוד אחר, בפיקודו של חיים לסקוב. בלחץ הבריטים נסוג הכוח שלו, והוא כתב בזעם למפקד המבצע, שמעון אבידן: 

עם הקמת חטיבת גבעתי, נהפך הגדוד לגדוד 54. הפיקוד לגדוד עבר לידי צבי צור, ואלדד עבר לשמש קצין המבצעים של חטיבת קרייתי.

### תעשייה
עם שחרורו של אלדד מצה"ל בדרגת סגן-אלוף, הקים יחד עם אחיו יואב מפעל למצברי עופרת בשם "בת אור". שנים לאחר שהמפעל נסגר, על שטחו הוקם מגדל עסקים "מגדלי אור", ברמת החי"ל.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:מפקדי גדודים בחטיבת גבעתי (תש"ח)
קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:תעשיינים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה האוסטרו-הונגרית
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות ירקון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1914
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2003
קרל שוורץ

**קרל שוורץ** (גרמנית: **Karl Schwarz**; 21 באפריל 1885 – 22 באוקטובר 1962) היה חוקר תולדות האמנות גרמני-ישראלי, מנהל המוזיאון היהודי בברלין (1933) והאוצר והמנהל הראשון של מוזיאון תל אביב לאמנות.

## ביוגרפיה

ד"ר קרל שוורץ, יליד מינכן, למד באוניברסיטת היידלברג ולאחר לימודיו היה היסטוריון של האומנות, אוצר אמנות, ומנהל המוזיאון היהודי בברלין. כאשר עלה היטלר לשלטון הוא, יחד עם אשתו הראשונה, אליזבט, החליטו לעזוב את גרמניה, הוא קיבלת הצעת עבודה לנהל את מוזיאון פילדלפיה לאמנות וכמעט נסע לארצות הברית, אולם זמן קצר לפני נסיעתו המתוכננת ד"ר שוורץ הוזמן על ידי מאיר דיזנגוף להקים את מוזיאון תל אביב, הוא קיבלת את ההצעה והיה מנהלו הראשון של המוזיאון. הוא אסף יצירות אמנות שהביאו עולי גרמניה לאחר עליית הנאצים לשלטון.

חיבר כמה ספרים שהיו פורצי דרך בתחומם בעברית והיוו בישראל ספרי לימוד עיקריים בתחום עד שנות ה-60 של המאה ה-20: "האמנות היהודית החדשה" (1941) ו-"מורה דרך לאמנות" (1946).

שוורץ הוריש את אוספיו למוזיאון. ארכיונו, ובו תכתובות, כתבי יד, ספרים וקטלוגים, שמור בספרייה הלאומית. 

נפטר בתל אביב ב-1962 והותיר אלמנה (טקלה) ושני בנים.
 
בשנת 2023 יצא סרטו התיעודי הקצר של הבמאי ארנון גולדפינגר "מעשה שמתחיל בשלושה חדרים", המביא את סיפורו של דר' שוורץ באמצעות קולאג' של יצירות אמנות וחומרי ארכיון.

## ספריו

* "האמנות הגרפית", חוברת א. "התחריט", תל אביב: יאיר, 1936.
* **האמנות היהודית החדשה בארץ ישראל**, ירושלים: ר’ מס ('ספרית מס למדע פופולרי'), 1941. (כולל רשימת אמנים ארץ-ישראליים על פי סדר האלפבית, עם ביוגרפיות קצרות)
* **מורה דרך לאמנות**; תרגם: ברוך קרופניק, ירושלים: ר’ מס, 1946.
* **פסלים יהודים**; תורגם לעברית על ידי מאיר מוהר וא"ד שפיר, ירושלים: מפעלי אמנות, 1954.

### בהשתתפותו
* רומן רולאן, **חיי [[מיכלאנג'לו]]**; תרגמה מצרפתית: ל[אה] ויץ-כהן; עריכה ותרגום השירים: [י[וסף] ליכטנבום](https://he.wikipedia.org/wiki/%D7%99%D7%95%D7%A1%D7%A3_%D7%9C%D7%99%D7%9B%D7%98%D7%A0%D7%91%D7%95%D7%9D); עם 56 תמונות ... הקדמה, דברי הסבר וציונים מאת קרל שוארץ, תל אביב: מסדה, תש"ח.

### זיכרונותיו

* *Jüdische Kunst, jüdische Künstler. Erinnerungen des ersten Direktors des Berliner Jüdischen Museums*; herausgegeben mit einer Vorbemerkung und Anmerkungen von Chana C. Schütz und Hermann Simon, Teetz: Hentrich & Hentrich (*Jüdische Memoiren*), 2001. 


## לקריאה נוספת
* **קרל שווארץ וראשיתו של מוזיאון תל אביב,** 1933-1947 - עורכת: חנה שוץ. מבחר מאמרים של המנהל הראשון של מוזיאון תל אביב לצד הדפסה מחודשת של ספרו "האמנות היהודית בארץ ישראל". מוזיאון תל אביב לאמנות, 2010.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
### מכתביו
*
*
*
*
*
*
*
* (על לאוניד פסטרנק ו-אריך מנדלסון)
*
*
*
*
*
*
*

## הערות שוליים

קטגוריה:חוקרי תולדות האמנות יהודים
קטגוריה:חוקרי תולדות האמנות ישראלים
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:אוצרים ישראלים
קטגוריה:מנהלי מוזיאון תל אביב לאמנות
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת היידלברג
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1885
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1962
דיז'ון תומפסון

**דיז'ון לין תומפסון** (באנגלית: **Dijon Lynn Thompson**; נולד ב-23 במרץ 1983 בלוס אנג'לס, קליפורניה) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדות הקלע והסמול פורוורד בניז'ני נובוגרוד (רוסיה). גובהו 2.01 מטרים.

## קריירה
במכללה שיחק תומפסון במכללת UCLA, וקלע בממוצע 15.6 נקודות למשחק. הוא נבחר על ידי הניו יורק ניקס בסיבוב השני של הדראפט בשנת 2005, במקום ה-54. הוא הועבר בטרייד לפיניקס סאנס ושיחק 10 משחקים בהם קלע 2.8 נקודות ב-4.3 דקות משחק בממוצע. לאחר מכן עבר לשחק ב-NBDL בקבוצת אלבקרקי ת'נדרבירדס והציג ממוצעים מרשימים של 20.3 נקודות, 9.3 ריבאונדים ו-4 אסיסטים למשחק. בשל פציעה בברכו הוא לא שיחק בעונת 2006.
בינואר 2007 הוא הוחתם לחוזה של עשרה ימים באטלנטה הוקס, ושיחק 6 משחקים בהם קלע 2.8 נקודות ב-8.3 דקות בממוצע. בהמשך עבר לאלבה ברלין מגרמניה. בשנת 2008 עבר לאזובמאש מאריופול, עימה זכה באליפות אוקראינה. בליגה האוקראינית העמיד תומפסון ממוצעים של 14.1 נקודות, 6.5 ריבאונדים ו- 2.3 אסיסטים ב-30.8 דקות משחק בממוצע. 

בעונת 2009 חתם בקבוצת הפועל ירושלים הישראלית, וכעבור שנה עבר לשחק בספרטק סנקט פטרבורג מליגת הכדורסל המקצוענית של רוסיה. ב-2015 שיחק בהפועל תל אביב בחציה השני של העונה בה הפגין יכולת חלשה.

בנובמבר 2016 חתם בהפועל ירושלים ובינואר 2017 עבר תומפסון לניז'ני נובגורוד הרוסית.

## קישורים חיצוניים

* פרופיל באתר ה-NBA

קטגוריה:אמריקאים ילידי קליפורניה
קטגוריה:לוס אנג'לס: אישים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
קטגוריה:כדורסלני פיניקס סאנס
קטגוריה:כדורסלני אטלנטה הוקס
קטגוריה:כדורסלני אלבה ברלין
קטגוריה:כדורסלני אזובמאש מריופול
קטגוריה:כדורסלני הפועל ירושלים
קטגוריה:כדורסלני ספרטק סנקט פטרבורג
קטגוריה:כדורסלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורסלני ניז'ני נובגורוד
קטגוריה:כדורסלני אסוול ליון-וילרבאן
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:בחירות דראפט של ניו יורק ניקס
קטגוריה:לוס אנג'לס: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני ליגת ה-BIG3
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1983
ערוץ בית+

ממוזער|200px|סמליל הערוץ בין 1 בספטמבר 2009 למרץ 2010
ממוזער|250px|סמליל הערוץ בין מרץ 2010 לסוף שנת 2010
ערוץ **בית+** (לשעבר ערוץ **בית ומשפחה**) הוא ערוץ טלוויזיה ישראלי בבעלות טלית תקשורת שמשודר ב-yes+, HOT, ו-סלקום tv+.

ביוני 2009 רכשה טלית תקשורת מחברת 360 ערוצים את ערוצי "בית+" ו"קארמה" יחד עם ספריית התוכן המלאה שלהם.
בעקבות הרכישה החליטה חברת טלית לאחד את ערוץ "בייבי+" שהיה בבעלותה עם ערוץ "בית+" שרכשה, ולהשיק במקומם את ערוץ "בית ומשפחה" כערוץ המשדר תכנים להורים וחובבי עיצוב ולייף-סטייל, בעל תכנים בנושאי עיצוב הבית, עשה זאת בעצמך, אדריכלות, גינון, טיפים לניהול תקציב משפחתי, גידול ילדים, הורות וזוגיות.

הערוץ המאוחד, **בית ומשפחה**, החל לשדר ב-1 בספטמבר 2009 והחליף את ערוץ בית+ (ששודר רק ב-HOT והושק בנובמבר 2004) ואת ערוץ בייבי+ (ששודר רק ב-yes והושק בינואר 2006).

השקת הערוץ כללה אריזה גרפית חדשה ומיתוג מחדש לערוץ, יחד עם רכישת כ-450 שעות תוכן חדשות. למהלך זה הושקעו 3.5 מיליון ש"ח בסך הכל.

לאחר כחצי שנה, במרץ 2010, עבר הערוץ מיתוג מחדש נוסף, בו הושקעו חצי מיליון ש"ח. בנוסף להחלפת האריזה הגרפית והסמליל, הושקה עונה חדשה לערוץ, שכללה שינוי לוח השידורים ושעות פעילות הערוץ וכן העלאת תכנים חדשים, בעלות של מיליון ש"ח.

בסוף שנת 2010 שונה שמו של הערוץ לשמו הנוכחי, "בית+".

## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים
* 
* 

בית ומשפחה
כתב טיבטי

שמאל|ממוזער|250px|כתובות בודהיסטיות בכתב טיבטי
**הכתב הטיבטי** הוא כתב מסוג אבוגידה המשמש לכתיבת השפה הטיבטית והדזונגקה. הכתב נוצר במאה ה-7 על ידי סונגסטם גאמפו, נזיר טיבטי שהביא את יסודות הבודהיזם לטיבט ופיתח את הכתב על בסיס כתב הדוונאגרי לצורך תרגום הטקסטים המקודשים מסנסקריט.

הכתב הטיבטי, בדומה לשאר הכתבים המבוססים על הדוונאגרי, הוא כתב אבוגידה, שבו צורתו הבסיסית של כל עיצור היא בתנועת "A", ואילו תוספות ושינויים שונים במבנה האות יוצרים את שאר התנועות. הכתב הבסיסי כולל 30 עיצורים. למרות היותה של השפה הטיבית שפה טונאלית, הטונים אינם מסומנים כלל בכתב, וזאת מאחר שעדיין לא היו קיימים בשפה בתקופת יצירתו של הכתב.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טיבט
קטגוריה:אבוגידה
פסכתר

200px|ממוזער|איור הפסכתר
200px|ממוזער|צורת פסכתר, כלי נפוץ לקירור יין בתרבות היוונית

**פסכתר** (מיוונית, ψυκτήρ פסיקטר – 'כלי לצינון יין'/ בארמית כלי גדול) הוא גיגית נחושת גדולה, ששימשה כאחד מכלי השרת בבית המקדש. הפסכתר מכילה לתך אחד (כ־125 ליטר לדעת ר' חיים נאה), והיא בעלת גלגלים כדי שתוכל לנוע בחופשיות על גבי מזבח העולה מבלי לגרום פגימה באבנים ופסילתם. על מנת למנוע ממנה להתדרדר מהכבש בשעת הסעתו, חיברו אליה שתי שרשראות, בהן אחזו שני כהנים, האחת לגרירת הפסכתר והשנייה לייצובה.

## השימוש בפסכתר
לפסכתר היו שלשה שימושים כפי שמזכירה המשנה במסכת תמיד:

### הסרת הדשן ממזבח העולה
לעיתים התמלא התפוח (ערמת אפר שהצטברה על מזבח העולה והייתה עגולה כתפוח) בדשן והיה צורך להוציא אותו מבית המקדש.
בשלב זה היו מעלים את הפסכתר על המזבח והיו מכניסים לתוכו את הדשן.
לאחר מכן היו מוציאים בעזרת הפסכתר את כל הדשן שהיה בתפוח אל בית הדשן שהיה מחוץ לירושלים.

### שרצים בשבת
כאשר מצאו שרץ בשבת בתוך העזרה, היו מניחים עליו את הפסכתר כדי שהכהנים לא ידרכו על השרץ ויטמאו.

### גחלים בשבת
בכל בוקר היה הכהן שאחראי על הקטרת הקטורת עולה למזבח העולה ובעזרת מחתת כסף היה חותה גחלים ממערכת הקטורת.
לאחר מכן הכהן היה מעביר את הגחלים שעל מחתת הכסף למחתת זהב.
מחתת הזהב הייתה קטנה יותר ממחתת הכסף ולכן התפזרו על רצפת העזרה גחלים.
בכל יום רגיל היו מטאטאים את הגחלים לאמת מים אבל בשבת היה אסור לעשות את זה
ולכן היו מניחים על הגחלים את הפסכתר.

### מגן מפני אש התמיד
מלבד שימושיו של הפסכתר שמוזכרים במשנה, מוזכר שימוש נוסף שהיה תקף רק במשכן העדות. 
מובא בתלמוד: "תניא, **אש תמיד תוקד על המזבח לא תכבה** בשעת מסעות מה היו עושין לה? היו כופין עליה פסכתר, דברי רבי יהודה.
כלומר: אם אש בערה באופן קבוע על המזבח, איך היו מסתדרים עם האש בשעת המסעות? וכיצד לא נשרף הבד המכסה את כלי המשכן. יוצא שלדעת רבי יהודה, בעת המסעות היה לפסכתר שימוש נוסף – סיר מגן מפני אש.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כלי המקדש
קטגוריה:כלי קיבול
אבנר מורי

**אבנר מורי** הוא איש ציבור שכיהן כראש המועצה האזורית מרחבים בשנים 1997–2012.

## חייו
מורי הוא בוגר בית הספר החקלאי מקוה ישראל ובוגר לימודי הנדסת ייצור ותעשייה במדרשת רופין.

שימש בתפקידים ציבוריים שונים ובראשם מזכיר המושבים פדויים ובטחה, מנכ"ל אגודת מימי הנגב (אגודת מים של 40 מושבים) ויו"ר אגף תכנון ותשתיות בתנועת המושבים. היה חבר המרכז החקלאי וחבר דירקטוריון תנובה.

בדצמבר 1997 נבחר לראשות מועצה אזורית מרחבים. מתוקף תפקידו נבחר לחבר ההנהלה והמזכירות המצומצמת של מרכז המועצות האזוריות, חבר בוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה של מחוז הדרום ובוועדה המקומית לתכנון ובנייה "שמעונים", וחבר דירקטוריון בחברת מושבי הנגב (המאגדת 34 מושבים ו-4 מועצות אזוריות).

בשנת 2008 היה נתון במעצר לאחר שנחקר בחשד להטיית מכרזים ובאשמת לקיחת שוחד, מרמה והפרת אמונים. חצי שנה לאחר מכן המליצה המשטרה על העמדתו לדין והעניין הועבר לטיפול פרקליטות המדינה. ב-26 בינואר 2011 הוגש כנגדו כתב אישום. ב-22 בנובמבר 2012 דחה בג"ץ את עתירת תושבי המועצה להעביר את מורי מתפקידו.

בבחירות לראשות המועצה האזורית שנערכו בדצמבר 2012 הפסיד מורי לשי חג'ג'.

באפריל 2014, במסגרת הסדר טיעון, הודה מורי בקבלת שוחד ותרומות בחירות אסורות, ובאפריל 2015 נגזרו עליו 13 חודשי מאסר בפועל וקנס בסך 30 אלף ש"ח בשל עבירות אלו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי המועצה האזורית מרחבים
קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות ישראלים שהורשעו בדין
קטגוריה:מורשעים בעבירות שוחד בישראל
קטגוריה:אישי ציבור ישראלים שהוטל עליהם מאסר
קטגוריה:בוגרי בית הספר החקלאי מקוה ישראל
קטגוריה:בוגרי המרכז האקדמי רופין
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
החברה לקניית אדמת יריחו

**החברה לקניית אדמת יריחו** הייתה מיזם משנת תרל"ב (1872) לקניית אדמות כיכר הירדן ליד יריחו מידי השלטונות העות'מאנים לצורך הקמת יישוב יהודי. בין יוזמי קבוצת הרכישה בארץ ישראל היו הרב מאיר אוירבאך, יואל משה סלומון, יהושע ילין, ישעיה אורנשטיין והרב בנימין סלנט. בחו"ל היו רבי חיים אלעזר וקס, יודא ליב קוזמיראק, משה מונטיפיורי, הרב נתן אדלר (השני) רבה של לונדון.

בשנת 1872 העמידה הממשלה העות'ומאנית למכירה פומבית שני שלישים מאדמת יריחו. הרקע לכך היה שהשלטון המרכזי החליט להטיל מס על הקרקעות. כאשר בקשו לגבות את המס מהאריסים אשר עיבדו את האדמות, הם הודיעו שהיות שהם נהנים רק משליש היבול, הם מוכנים לשלם רק שליש מהמס על האדמות. לפי כך הממשלה החליטה כי שני שלישים של השטח, השייך לבעלי האדמה, יועמד למכירה, וזאת היות שבעלי הקרקעות לא היו מוכנים לשלם את המס שנדרש מהם.

לרב וואקס מקאליש הייתה תוכנית רבת מעוף להתנחלות המונית של יהודי הגולה בארץ ישראל ולצורך כך ארגן חברת מניות.
הצעה לקנות את אדמות יריחו נראתה מבטיחה ביותר. וקס השקיע מרץ רב ברכישת אדמות יריחו. איסוף הכסף והעברתו לארץ היו כרוכים באיסור מצד השלטון הצאר, שהיה ביחסי מלחמה עם הטורקים, הרב ווקס שילם שוחד לפקידים הרוסיים לשכנעם שאין מטרת הכסף לבצר את השלטון הטורקי.

וקס גייס את חותן בנו, ר' יהודה לייב קושמיראק מעשירי פולין, לקנות את שטחי יריחו, קושמירק השיב בחיוב והקציב לכך מאה אלף רובל. משה מונטיפיורי ביקש לעזור לקושמרק בקניית הקרקעות

השטח שעמד למכירה עמד להירכש על ידי אחד משני אישים: האחד, האפנדי מוסה פאשא אל חוסייני מנכבדי ירושלים, והשני, עשיר ארמני תושב מצרים. קבוצת יהודים מירושלים התארגנה והחליטה כי היא תרכוש את השטח. הקבוצה הגיעה לידי הסדר כספי עם שני הרוכשים הפוטנציאליים. ואכן, השלטונות בירושלים אישרו את העסקה והשטח עמד להרשם על שם קבוצת היהודים מירושלים.

בתרל"ה נסעו בחשאיות הרב ח. א. וואקס עם ליב קוזמיראק לארץ ישראל לסיים המקח, קושמירק היה בגיל מבוגר מאוד, ופתאום חלה, הרופאים המליצו לו שיחזור מיד לפולין.

ההסכם נשלח לאישור לשלטון המרכזי בקושטא. הסולטאן הטורקי בקש לדעת מהי הנתינות של קוני השטח ביריחו. ראשי הקבוצה, כמו ברכישות אחרות שנעשו בארץ ישראל הציעו לחברי הקבוצה כי האדמה תירשם על שם נתינים עות'מאניים, אך המשקיעים האירופאיים חששו לכספם וסירבו לכך שהקרקע תרשם על שם באי-כחם. כאשר הוברר לסולטאן כי רוכשי השטח הם זרים אירופאיים, הציע עבור השטח סכום העולה על זה שהוצעה על ידי הקבוצה מירושלים, ואדמת יריחו הייתה לאחוזת הסולטאן.

כבר בחרו שם למקום "פתח תקווה". מקור השם היה לקוח מספר הושע: 

מייסדי המקום רצו לבא בכך את הרצון להסיר מהעיר את שם הקודם, אשר נקבע בספר יהושע במעשה עכן:  ועמק זה, לפי דברי הנביא, יהיה לפתח תקווה.

יהושע ילין, שהיה מיוזמי הרכישה, אמר בסיום העסקה שלא יצאה לפועל: "בשברון לב ובדאבון נפש:  ו"

ומספר יוסף ריבלין:

כישלון הניסיון לרכוש את אדמות כיכר הירדן הביאו להקמתה של "החברה לעבודת האדמה וגאולת הארץ", בשנת תרל"ו (1875), ומאוחר יותר להקמת המושבה פתח תקווה באזור אומלבס.

## לקריאה נוספת
* אברהם יערי (עורך), **[[זכרונות ארץ ישראל]]**, כרך א':
** י"ח: יהושע ילין, משא ומתן על קניית אדמת יריחו, 1872
** י"ט: פנחס גראייבסקי, על קניית אדמת יריחו שר יואל משה סולומון, 1872.

## הערות שוליים

קטגוריה:יריחו
קטגוריה:התקופה העות'מאנית בארץ ישראל
קטגוריה:היישוב הישן
קטגוריה:1872
קטגוריה:גאולת אדמות בארץ ישראל
בראהמי

שמאל|ממוזער|250px|הכתב הבראהמי
**בראהמי** (בסנסקריט: **ब्राह्मी, Brāhmī**) היא אחת מצורות כתב ההברות הקדומות ששמשו בהודו העתיקה.

מהבראהמי התפתחו רוב הכתבים המאוחרים הנפוצים בדרום ודרום-מזרח אסיה (להוציא את אלו המבוססים על הכתב הסיני), אולם כבר בימי הביניים נשכחה צורת כתב זו לחלוטין. הכתב הבראהמי פוענח רק במאה ה-18. הכתובות הקדומות ביותר בכתב הבראהמי הן כתובותיו של המלך אשוקה.

## היסטוריה
בקרב החוקרים ההודיים רווחת ההנחה כי מקורו של כתב זה הוא בהודו עצמה. מסייעות להנחה זו הכתובות הקדומות הטרום-הינדיות שנתגלו בהראפה ובמואנג'ודארו מהאלף השני והשלישי לפנה"ס. לעומת זאת בקרב החוקרים מחוץ להודו מקובלת ההנחה כי כתב זה התפתח מהכתב הארמי, תאוריה הנתמכת בצורתן הדומה של האותיות לאותיות הארמיות.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אבוגידה
קטגוריה:הודו: שפות
אנדראס הינקל

**אנדראס הינקל** (גרמנית: **Andreas Hinkel**; נולד ב-26 במרץ 1982) הוא כדורגלן עבר גרמני אשר שיחק בעמדת המגן, וכיום מאמן כדורגל.

הינקל החל את הקריירה בקבוצה הבוגרת של שטוטגרט בשנת 2000, ובעונת  סיים עם קבוצתו את הבונדסליגה במקום השני. עונה לאחר מכן, שיחק לראשונה בליגת האלופות. במרץ 2004, סבל מפציעה שמנעה ממנו לשחק תקופה ארוכה.

ב-23 ביוני 2006 חתם הינקל על חוזה לארבע שנים במועדון הספרדי סביליה. לפי דיווחים שונים, סביליה שילמה עבורו כ-4 מיליון אירו. הינקל זכה עם סביליה בגביע אופ"א בשנת 2007, אחרי ניצחון בגמר מול אספניול. בנוסף זכה עם סביליה גם בסופר קאפ האירופי, לאחר ניצחון ברצלונה.

ב-4 בינואר 2008 הוא חתם בסלטיק מליגת העל הסקוטית תמורת 1.9 מיליון לירות שטרלינג, לאחר שלא הרבה לשחק בעמדת המגן של סביליה בגלל התחרות על המקום בהרכב עם דניאל אלבש. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 3 - 0 על סטירלינג אלביון בגביע הסקוטי, שמונה ימים לאחר הצטרפותו לקבוצה. את שערו הראשון בסלטיק הוא הבקיע בניצחון הביתי 3 - 0 על הארטס ב-16 בפברואר. בסיום העונה זכו הינקל וסלטיק באליפות, לאחר שהקבוצה צימצמה פער של 10 נקודות מיריבתה העירונית גלאזגו ריינג'רס.

בעונה שלאחר מכן הפסידה סלטיק את האליפות לריינג'רס במחזור האחרון, אך ניצחה אותה בגמר גביע הליגה הסקוטית בתוצאה 2 - 0, ובאופן זה זכה הינקל בתוארו השני בקבוצה.

ב-6 באוקטובר 2011 חתם בפרייבורג בהעברה חופשית, וב-10 בספטמבר 2012 הודיע על פרישה.

הינקל נכלל בסגל הנרחב של נבחרת גרמניה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק מול נבחרת סרביה ומונטנגרו ב-2003. הוא היה בסגל הנבחרת ליורו 2004, אך החמיץ את מונדיאל 2006 בשל פציעה.

לאחר פרישתו, החל הינקל לאמן בקבוצות נוער של שטוטגרט ובקבוצת המילואים. באוקטובר 2018 מונה הינקל כמאמן זמני של הקבוצה הבכירה של שטוטגרט, לאחר פיטוריו של טייפון קורקוט. כעבור מספר ימים, מונה במקומו מרקוס ויינצירל כמאמן הקבוע.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלני שטוטגרט
קטגוריה:כדורגלני סביליה
קטגוריה:כדורגלני סלטיק
קטגוריה:כדורגלני פרייבורג
קטגוריה:מגני כדורגל גרמנים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת גרמניה
קטגוריה:כדורגלנים גרמנים
קטגוריה:כדורגלני יורו 2004
קטגוריה:כדורגלני גביע הקונפדרציות 2005
קטגוריה:מאמני כדורגל גרמנים
קטגוריה:מאמני שטוטגרט
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1982
ג'וזפה רוסי

**ג'וזפה רוסי** (באיטלקית: **Giuseppe Rossi**; נולד ב-1 בפברואר 1987 בטינק, ניו ג'רזי) הוא כדורגלן עבר אמריקאי-איטלקי ששיחק בעמדת החלוץ.

## חייו
רוסי גדל במחלקת הנוער של קבוצת פארמה ובשנת 2004 עבר למחלקת הנוער של מנצ'סטר יונייטד. שנה לאחר מכן עלה לקבוצה הבוגרת בה הבקיע שער אחד בחמשת המשחקים בהם שותף עד לסיום העונה. בתחילת עונת  הושאל רוסי לניוקאסל יונייטד וגם בה הבקיע שער אחד בסיבוב השלישי של גביע הליגה האנגלית נגד פורטסמות'. לאחר שחזר מההשאלה ב-1 בינואר 2007, הושאל שוב, הפעם לקבוצת נעוריו פארמה, במדיה הציג יכולת מצוינת כשב-19 משחקים בהם שותף הבקיע 9 שערים.

ב-31 ביולי 2007 נרכש רוסי על ידי ויאריאל תמורת 10 מיליון אירו. בוויאריאל הפך רוסי לשחקן בכיר בליגה הספרדית ובשלוש עונותיו הראשונות בקבוצה כבש 33 שערים.

רוסי היה שותף בכל הנבחרות הצעירות של איטליה ולקראת אולימפיאדת בייג'ינג 2008 זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת. רוסי סיים כמלך השערים של טורניר הכדורגל באולימפיאדת בייג'ינג, עם 4 כיבושים. את שערו הראשון במדי הנבחרת כבש במשחק ידידות נגד צפון אירלנד. תשעה ימים לאחר מכן כבש לראשונה במשחק רשמי, כשהבקיע צמד נגד ארצות הברית בגביע הקונפדרציות 2009. בנוסף על כך היה שותף לנבחרת במוקדמות מונדיאל 2010, שבסיומן העפילה איטליה למונדיאל מהמקום הראשון.

ב-27 בנובמבר 2010, בהופעתו ה-18 במדי הנבחרת, נבחר רוסי על ידי המאמן צ'זרה פראנדלי לענוד לראשונה את סרט הקפטן במשחק נגד נבחרת רומניה.

ב-4 בינואר 2013 חתם רוסי בפיורנטינה האיטלקית, לאחר 5 עונות בוויאריאל ו-54 שערים. ב-22 בינואר 2016 הושאל רוסי ללבאנטה הספרדית עד לסוף העונה. ב-28 באוגוסט 2016 הושאל רוסי לסלטה ויגו. ב-4 בדצמבר 2017 חתם רוסי בגנואה בה שיחק תשעה משחקים. בשנת 2019 נותר ללא קבוצה. לאחר שנה מחוץ למגרשים הצטרף בפברואר 2020 לקבוצת ריאל סולט לייק מליגת ה-MLS. בנובנבר 2021 חתם בספאל מהסרייה ב’. ביולי 2023 הודיע על פרישה.

## קישורים חיצוניים

* 

* פרופיל באתר הרשמי של ויאריאל

קטגוריה:אמריקאים ילידי ניו ג'רזי
קטגוריה:חלוצי כדורגל איטלקים
קטגוריה:כדורגלנים איטלקים
קטגוריה:חלוצי כדורגל אמריקאים
קטגוריה:כדורגלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורגלני מנצ'סטר יונייטד
קטגוריה:כדורגלני ניוקאסל יונייטד
קטגוריה:כדורגלני פארמה
קטגוריה:כדורגלני ויאריאל
קטגוריה:כדורגלני פיורנטינה
קטגוריה:כדורגלני לבאנטה
קטגוריה:כדורגלני סלטה ויגו
קטגוריה:כדורגלני גנואה
קטגוריה:כדורגלני ריאל סולט לייק
קטגוריה:כדורגלני ספאל
קטגוריה:כדורגלני נבחרת איטליה
קטגוריה:ניו ג'רזי: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:כדורגלני גביע הקונפדרציות 2009
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1987
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1987
פריץ וונדרליך

**פרידריך "פריץ" קארל אוטו וונדרליך** (בגרמנית: **Friedrich "Fritz" Karl Otto Wunderlich**, 26 בספטמבר 1930 - 17 בספטמבר 1966) היה זמר גרמני בעל קול טנור לירי.

## ביוגרפיה
וונדרליך נולד בעיר קוּסל שבריינלנד-פפאלץ, גרמניה, להורים מוזיקאים - אימו הייתה כנרת ואביו ניצח על מקהלה. במשך תקופה הייתה בבעלות המשפחה אכסניה בשם Emrichs Bräustübl. אביו איבד את משרתו בגלל לחץ מצד נאצים מקומיים, עובדה שבצירוף פציעה חמורה ממנה סבל, הביאה להתאבדותו כשפריץ היה בגיל 5. סיפור גילויו כזמר מקביל לסיפורים של זמרים אחרים בני התקופה (ניקולאי גדה, דיטריך פישר דיסקאו). וונדרליך עבד במאפייה, ובעקבות התעקשות של שכנים ועוברי אורח שהתוודעו לכישרונו ולקולו המבטיח, פנה ללימודי מוזיקה. וונדרליך זכה במלגה, והחל ללמוד באוניברסיטת פרייבורג למוזיקה שם למד שירה, פיתוח קול ונגינה בקרן יער.

וונדרליך התפרסם עד מהרה כטנור מבריק, בפרט בתפקידי מוצרט, אך הוא הרחיב עד מהרה את הרפרטואר שלו לכל תפקידי הטנור הלירי. באותה תקופה היה מקובל בבתי האופרה בגרמניה לשיר גם אופרות איטלקיות בגרמנית, אי לכך רוב ההקלטות של וונדרליך הן בגרמנית, כולל דון קרלו וריגולטו של ורדי. וונדרליך זכה להוקרה ולהערכה רבה מאוד ברפרטואר הגרמני.

קולו הצלול כבדולח, יחד עם האינטרפרטציה האינטליגנטית והמרוסנת שלו, הביאו אותו לדרגת ביצוע גבוהה מאוד של מחזורי השירים של שוברט ושומאן. ראוי לציון שיתוף הפעולה שלו עם הפסנתרן הוברט גיזן. הביצוע שלו ל"אהבת משורר" של שומאן, הוא אחד מהביצועים הטובים ביותר בז'אנר, וטנורים רבים מנסים לחקות את האינטרפרטציה שהעניק לשירים.

ראויות לציון גם הקלטותיו לאורטוריה לחג המולד של באך, והאופרה חליל הקסם של מוצרט, יחד עם פישר-דיסקאו.

הקריירה המבטיחה של וונדרליך נקטעה באיבה בעקבות תאונה. בשהותו בחופשת ציד בבית ידיד בבאדן-וירטמברג, מעד וונדרליך במדרגות, נפל, ונפצע קשה. הוא מת מפצעיו מאוחר יותר, בבית חולים בהיידלברג. מותו היה במהלך ההקלטה לאורטוריה של היידן "הבריאה" עם הפילהרמונית של ברלין תחת שרביטו של הרברט פון קאראיין. את האריות הקליט וונדרליך במלואן, אך להקלטת הרצ'יטטיבים, נשכר הטנור ורנר קרן.

## קישורים חיצוניים

* 

* דף הבית של "אגודת פריץ וונדרליך", ביוגרפיה, תמונות, חדשות בדבר קונצרטים לזכרו ועוד
* אתר מעריצים
* וידאו של וונדרליך שר "Äolsharfe" של שוברט, ביו טיוב

קטגוריה:זמרי טנור
קטגוריה:זמרי אופרה גרמנים
קטגוריה:זמרים במוזיקה הקלאסית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פרייבורג למוזיקה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1930
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1966
יואן גופראן

**יואן גופראן** (בצרפתית: **Yoan Gouffran**; נולד ב-25 במאי 1986 בולינב-סן-ג'ורג') הוא כדורגלן עבר צרפתי ששיחק בעמדת החלוץ.

## קריירת המועדונים
גופראן החל את הקריירה שלו בקבוצת כדורגל מעיר הולדתו בשם הכוכב האדום פריז, וב-2001 עבר למחלקת הנוער של קן. לאחר שנתיים בקבוצת הנוער של קן, הוא קודם לקבוצה הבוגרת של המועדון בשנת 2003. בשתי עונותיו הראשונות בקבוצה הוא לא הרבה לקבל דקות משחק, ושותף בעשרה משחקים בלבד בשתיהן יחד.

בעונת  הפך גופראן לשחקן מרכזי בקבוצה הבוגרת של קון, ששיחקה בליגת המשנה, שותף במדיה 32 פעמים והבקיע את שעריו הראשונים בקריירת הבוגרים. בעונת  הוא הגיע לשיאו כאשר כבש 15 שערים ב-37 משחקים, והוביל את קון לעלייה לליגת העל הצרפתית. הוא זכה בתואר השחקן המצטיין של ליגת המשנה באותה עונה.

בעונת  הוא המשיך את הצטיינותו, כאשר כבש עשרה שערים ובישל שבעה נוספים, וסייע לקון לסיים במקום ה-11 בליגה.

בעקבות הכישרון שהפגין, עבר גופראן בפתיחת עונת  לקבוצת ז'ירונדן דה בורדו, שם הצטרף לחברו לנבחרת הצעירה של צרפת, יואן גורקוף. במדי בורדו הוא ערך את הופעת הבכורה בקריירה שלו בליגת האלופות. גופראן היה מהשחקנים המצטיינים בבורדו במהלך העונה, וסייע לקבוצתו לזכות באליפות צרפת על חשבונן של אולימפיק ליון ואולימפיק מרסיי. הוא אף כבש במחזור האחרון של העונה את השער שהבטיח לבורדו את האליפות, נגד קבוצתו הקודמת, קון, כאחד משני שערי ליגה שלו בעונה זו. הוא זכה עם בורדו גם בגביע הליגה הצרפתית.

בינואר 2013 חתם בניוקאסל יונייטד. ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה ב-29 בינואר נגד אסטון וילה בניצחון 1–2.

ביולי 2017 חתם בגזטפה הטורקית. ב-12 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בתיקו 2-2 נגד פנרבחצ'ה. 

בפברואר 2020 חתם באררט-ארמניה הארמנית.

באוקטובר 2021 פרש ממשחק פעיל.

## נבחרת לאומית
בין השנים 2005 ו-2008 שיחק גופראן בקביעות בנבחרת הצעירה של צרפת. הוא העפיל עם הנבחרת לאליפות אירופה עד גיל 21 ב-2006, וסייע לה לעלות לחצי גמר הטורניר, תוך שהוא כובש במסגרתו שער אחד. במוקדמות אליפות אירופה של 2007 הוא העפיל עם הנבחרת עד לשלב הפלייאוף, שם היא הפסידה לנבחרת ישראל ולא העפילה לאליפות עצמה. בסך הכול ערך גופראן 22 הופעות במדי נבחרת זו וכבש שלושה שערים.

## קישורים חיצוניים

* דף השחקן באתר התאחדות הכדורגל הצרפתית
* פרופיל וסטטיסטיקות באתר Soccernet

קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:חלוצי כדורגל צרפתים
קטגוריה:כדורגלני קן
קטגוריה:כדורגלני בורדו
קטגוריה:כדורגלני ניוקאסל יונייטד
קטגוריה:כדורגלני גזטפה
קטגוריה:ספורטאים צרפתים באנגליה
קטגוריה:ספורטאים צרפתים בטורקיה
קטגוריה:ספורטאים זרים בארמניה
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1986
סטיב קין

**סטיב קין** (באנגלית: **Steve Keen**; נולד ב-28 במרץ 1953) הוא כלכלן פוסט-קיינסיאני אוסטרלי, לשעבר פרופסור חבר לכלכלה באוניברסיטת מערב סידני. הוא מזוהה מבקר גם את הכלכלה הנאו-קלאסית המודרנית וחלק מעקרונות הכלכלה המרקסיסטית כלא-עקביות, לא-מדעיות וחסרות בסיס אמפירי. קין הושפע בעיקר בהגותו הכלכלית מהיימן מינסקי, פיירו סראפה (Piero Sraffa) וג'וזף שומפטר. עבודתו העכשווית מתמקדת בעיקר על מודלים מתמטיים וסימולציות של חוסר יציבות פיננסית. עבודתו זכתה לחשיפה רבה יותר לאחרונה בגלל שהוא חזה את המשבר הכלכלי העולמי של שנת 2008.

## ביוגרפיה

קין נולד בשנת 1953 לאב בנקאי. הוא החל ללמוד כלכלה באוניברסיטת סידני בשנת 1971, אבל לאחר שהרגיש שאין קשר אמיתי בין הנוסחאות שלמד לבין המציאות הכלכלית עבר ללמוד משפטים, תחום בו קיבל תואר ראשון, תוך שהוא ממשיך לקחת קורסים בכלכלה. לאחר סיום לימודיו עבד כמורה, עיתונאי שסיקר את תחום המחשבים ובארגון סיוע בינלאומי. עזרה בסיוע לארגון של עסקים גרמה לו לשוב ולהרהר בבעיות שבטענות הרווחות של אנשי הכלכלה ועל כן החליט לשוב לאקדמיה. הוא עשה תואר שני בכלכלה באוניברסיטת ניו סאות' ויילס. במהלך לימודיו נתקל במאמר של היימן מינסקי שהסביר את המשברים הכלכליים בהתרחבות האשראי בתקופות שפע והחליט לעשות דוקטורט בנושא. בהמשך הוציא את הספר Debunking Economics
 בו מוצגת ביקורתו המקיפה על הכלכלה הנאו-קלאסית.

## חוסר יציבות פיננסית ו[[דפלציה|דפלציית]] חובות
רוב עבודותיו של סטיב קין מתמקדות בפיתוח תאוריית Financial Instability Hypothesis של היימן מינסקי.

## ביקורתו על התאוריה הנאו-קלאסית של החברות

## פרסומים נוספים

* Lee, Frederick S. and Steve Keen (2004): "The Incoherent Emperor: A Heterodox Critique of Neoclassical Microeconomic Theory", *Review of Social Economy*, V. 62, Iss. 2: 169-199
* Co-editor of: *Commerce, Complexity and Evolution: Topics in Economics, Finance, Marketing, and Management: Proceedings of the Twelfth International Symposium in Economic Theory and Econometrics.* New York: Cambridge University Press. .


## קישורים חיצוניים

* הבלוג של "Debunking Economics", באתר האישי של סטיב קין
* הבלוג של סטיב קין
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כלכלנים אוסטרלים
קטגוריה:סופרים אוסטרלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סידני
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ניו סאות' ויילס
קטגוריה:מהגרים מאוסטרליה לממלכה המאוחדת
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1953