open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
גולף במשחקים האולימפיים

[ממוזער|שחקנית הגולף ה[ארצות הברית|אמריקנית מרגרט אבוט, האלופה האולימפית הראשונה]]
**[[גולף]]** היה ענף ב**[[המשחקים האולימפיים|משחקים האולימפיים]]** בשתי אולימפיאדות: אולימפיאדת פריז (1900) ואולימפיאדת סנט לואיס (1904). בישיבת הוועד האולימפי הבינלאומי שנערכה בקופנהגן ב-2009, הוחלט להשיב את הענף למשחקים החל מאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016), לאחר למעלה ממאה שנים.

## היסטוריה
במשחקים הראשונים בהם נערך טורניר גולף, באולימפיאדת פריז, נערכו תחרויות לגברים ולנשים. בטורניר הגברים השתתפו 12 שחקני גולף מ-4 מדינות, ובטורניר הנשים השתתפו 10 נשים מ-3 מדינות. האלופים האולימפיים הראשונים היו האמריקנים צ'ארלס סאנדס ומרגרט אבוט. בטורניר הגולף של אולימפיאדת סנט לואיס לא נערך טורניר נשים. בטורניר הגברים התחרו 74 שחקני גולף, מהם 71 אמריקנים ו-3 קנדים, והזוכה היה הקנדי ג'ורג' ליון. לא נערך משחק על המקום השלישי, ושני המפסידים בחצי הגמר זכו במדליות ארד. בנוסף, נערך טורניר קבוצתי, בהשתתפות שלושה מועדוני גולף אמריקנים, שכל אחד מהם יוצג בידי 10 שחקנים. מטבע הדברים, כל השלושה חלקו במדליות, ובמדליית הזהב זכה מועדון וסטרן גולף מאילינוי.

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו שב הגולף למשחקים האולימפיים, אחרי 112 שנים. במשחקים נערכו טורניר גברים וטורניר נשים.

## מדליות

## שחקני גולף ישראלים במשחקים האולימפיים
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו ייצגה את ישראל שחקנית גולף אחת, לטיסיה בק. היא סיימה במקום ה-31.

## קישורים חיצוניים
* 

*
קטגוריה:ענפי ספורט במשחקים האולימפיים
קטגוריה:תחרויות גולף
ספר השטוזים של דתיה

ממוזער|270px|שטוזים מפוסלים - יצירה של ילדים
**ספר השְׁטוּזים של דתיה** הוא ספר לילדים מאת דתיה בן דור.

## פרסום הספר
סוגת ה"שטוּז" נוצרה תחילה על ידי דתיה בן דור כמשחק מילולי בעל-פה, אותו נהגה לשחק עם הילדים לשם שעשוע. השטוזים פורסמו לראשונה בדפוס בספר "ככה זה בעברית", שכלל שירים נוספים, בהוצאת עם עובד, 1990. חיבתם הרבה של הילדים לשטוזים אלה דרבנה אותה לכתוב את "ספר השטוזים של דתיה", המיוחד כולו לשטוזים בלבד, בו השטוזים כתובים ואף מצוירים, בהוצאת מודן, 2000.

## תבנית השטוז
המילה "שטוז" היא הלחם של "שטות" ו"חרוז", והיא מגדירה את צורתו של משפט השטוז ואת אפיון תכנו: דבר שטות מחורז. יצירת שטוז מציבה אתגר כפול: המצאת שטות וחריזה.המבנה התחבירי של השטוז: המילה הראשונה - "פעם", ולאחריה - נושא, נשוא ומושא המתחרז עם הנושא. תוכנו של השטוז מתאפיין באי-הלימה בלתי צפויה בין הנושא לנשוא, המחוללת היגד בלתי הגיוני או בלתי אפשרי, ברוח האיגיון (באנגלית: nonsense). לדוגמה: . בין השטוזים מופיע בספר הפזמון .

## שטוזים נוספים
* "מחסן השטוזים של דתיה" - די-וי-די וקלטת וידאו. הפקה: הד ארצי ואולפני מימד, 2000.
* "גינת השטוזים של דתיה" - די-וי-די. הפקה: הד ארצי, 2006.
* "מחסן השטוזים של דתיה" - הצגת ילדים. הפקה: נאווה ביק ותיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער, 1994.
* "מחסן השטוזים של..." - ספר המיועד ליצירת ספר שטוזים אישי, פרי יצירתם של הילדים. איורים: גיא חרל"פ, הוצאת מודן, 2012.
* עץ הפיטפוזים - סדרת טלוויזיה בערוץ הילדים. דמויות הפיטפוזים חובבות שטוזים וממציאות שטוז לכל סיטואציה. תסריטים: דתיה בן דור, התחלת שידור: 2000.
* סדרת פילרים בערוץ ילדות ישראלית - 43 פינות שטוזים קצרצרות באנימציה, בכל פינה מונפש שטוז אחד. תסריטים: דתיה בן דור. אנימציה: תמי סיוון, הפקה מוזיקלית: אלדד ירון. התחלת שידור: 2009.
* "שְׁטוּזִכָּרוֹן" - אפליקציית משחק זיכרון דיגיטלי: השטוזים במשחק מופיעים בתמונות מדובבות ובסרטוני אנימציה. פיתוח משחק, מילים ולחן לשיר הפתיחה, עיצוב גרפי וממשק, אנימציות והפקה: דתיה בן דור. פיתוח לאייפון: הילה סרור, 2014.

השטוזים נלמדים בגני הילדים ובבתי הספר, ומניעים את הילדים ליצור בעצמם שטוזים מילוליים ושטוזים מצוירים ומפוסלים, ואף ליצור ספרי שטוזים כיתתיים או פרטיים.

## קישורים חיצוניים
*  גינת השטוזים של דתיה, בערוץ ה-YouTube של דתיה בן דור
*  אורעד לומד להמציא שטוזים, מתוך ה-DVD "מחסן השטוזים של דתיה", בערוץ ה-YouTube של דתיה בן דור
*  עץ הפיטפוזים - שטוזים של חנוכה, בערוץ ה-YouTube של דתיה בן דור
*  הצצה להצגה מחסן השטוזים של דתיה, בערוץ ה-YouTube של דתיה בן דור
*  אנימציות שטוזים, בערוץ ה-YouTube של דתיה בן דור
* הכנה לצפייה בהצגה מחסן השטוזים של דתיה
קטגוריה:ספרי ילדים ונוער בעברית
קטגוריה:ספרי 2000
קטגוריה:יצירות דתיה בן דור
קטגוריה:ספרי הוצאת מודן
נתנאל ששון

**נתנאל ששון** (נולד ב-17 בספטמבר 1995) הוא זמר-יוצר ומעבד מוזיקלי ישראלי. ששון מוכר מהצמד "נתנאל ששון ואביב צפדיה מזמרים חדרה צפונה".

## ביוגרפיה
נתנאל ששון נולד ב-17 בספטמבר 1995 בטבריה.

אביו הוא הזמר אבי (אבישלום) ששון ששר עם שלומי שבת את הדואט 'מאמא' באלבום 'חברים 2' של שלומי שבת.

ששון התחיל את הקריירה שלו בפרסום קאברים בערוץ היוטיוב שלו וצבר למעלה ממיליון צפיות לארבע גרסאות כיסוי שהוציא, ביניהן השיר 'שקט' של עומר אדם והשיר 'אולי תגידו' של בן אל יושבייב.

ששון יצר כמה משיריו עם השפעות של מוזיקה מערבית לצד מוזיקה מזרחית, והסגנון המוזיקלי של כמה משיריו סווג כרוק מזרחי.

נתנאל ששון כתב חלק מהשירים שביצע, וכן כתב והלחין שיר לאור אדי, יוצאת The Voice, ולאומנים נוספים.

בשנת 2017 השתתף בכתיבת האלבום "שרה שרה" של שרית חדד, ובכתיבת האלבום "שורדים אהבה" של איתי לוי.

בשנת 2024 הפיק את השיר "גברת אגו" של עומר אדם באלבומו "לחנים שבורים".

## שירים
ששון פרסם שמונה סינגלים מאלבום הבכורה שעתיד לצאת, ובנוסף פרסם סקיצות לחלק מהשירים:
*בדצמבר 2013, הוציא את הסינגל הראשון 'מותש ממך'.
*בפברואר 2014, הוציא את הסינגל השני 'שוב'.
*בינואר 2015, הוציא את הסינגל השלישי 'אל תוותרי'.
*ביולי 2015, הוציא את הסינגל הרביעי 'בואי בואי'.
*באוקטובר 2015, הוציא את הסינגל החמישי 'מי'.
*בדצמבר 2016, הוציא את הסינגל הששי 'מאוהבת'.
*במרץ 2018, הוציא את הסינגל השביעי 'לא שפוי'.
*באוגוסט 2018, הוציא את הסינגל השמיני ׳השטויות שלך׳.

נכון לסוף שנת 2018, שיריו המקוריים זכו לכ-17 מיליון צפיות בקירוב בערוץ יוטיוב, כשהשיר 'שוב' מככב עם קרוב ל-8 מיליון צפיות.

## קישורים חיצוניים

* נתנאל ששון, הערוץ הרשמי ב-YouTube
* 
* נתי לוי, מתחיל גבוה: התופעה שקוראים לה נתנאל ששון, אתר בטריבונה, 29 בנובמבר 2013
* 
* אל תוותרי- נתנאל ששון בשיר חדש, אתר בטריבונה, 2 בפברואר 2015

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:זמרי מוזיקה מזרחית ישראלים
קטגוריה:מוזיקאים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1995
מזון קארה

**מזון קארה** (בצרפתית: *Maison Carrée*; בתרגום חופשי: "הבית המרובע") הוא מקדש רומי עתיק השוכן בעיר ניס (Nîmes) שבדרום צרפת, ונחשב לאחד המקדשים הרומיים השמורים ביותר ששרדו מן העת העתיקה. המקדש נבנה בראשית המאה הראשונה לספירה בתקופת שלטונו של אוגוסטוס, והוקדש לגאיוס ולוקיוס קיסר - נכדיו המאומצים ויורשיו הייעודיים. מבנהו האדריכלי המובהק, הכולל חזית קורינתית מרשימה ופרופורציות קלאסיות כמעט שלמות, הפך אותו לאחד מסמליה הבולטים של האדריכלות הרומית בפרובינציות. בספטמבר 2023 הוכרז המקדש כאתר מורשת עולמית מטעם אונסק"ו, כהכרה בחשיבותו ההיסטורית, האדריכלית והתרבותית.

## היסטוריה
המקדש נבנה במקור כהיכל לאלים, על ידי מרקוס ויפסניוס אגריפה, איש צבא רומאי. בנייתו החלה ככל הנראה בשנת 19 לפני הספירה ונסתיימה בשנת 16 לפני הספירה, ועל פי הכיתוב המופיע עליו הוא הוקדש לבניו של אגריפה, גאיוס ולוקיוס, שאומצו על ידי אוגוסטוס לאחר מותו. לאחר נפילתה של האימפריה הרומית שימש המקדש בגלגוליו השונים ככנסייה, בית פרטי, אורווה, בית עירייה והמשיך להשתנות עד 1823, בה הפך למוזיאון. אף על פי ששונה רבות במהלך השנים, המזון קארה שונה רק במעט מכפי שנראה בסוף המאה הראשונה לפני הספירה.

המזון קארה הוא דוגמה לאדריכלות הוויטרובית. המקדש מוקף עמודים קורינתיים התומכים בגג המבנה וגרם מדרגות מוביל לשער הכניסה. גובהו של המקדש כ-17 מטרים, אורכו כ-26 מטרים ורוחבו כ-15 מטרים.

כיום משמש המזון קארה כמוזיאון, ומוצגות בו תערוכות מתחלפות. במקום מוקרן סרט שמציג את ההיסטוריה של העיר נים.

## קישורים חיצוניים

* 
* המזון קארה של נים באתר אונסק"ו 

## הערות שוליים

קטגוריה:קצרמר צרפת
קטגוריה:מקדשים ברומא העתיקה
קטגוריה:לנגדוק-רוסיון
קטגוריה:צרפת: מוזיאונים
קטגוריה:צרפת: מבנים רומיים
קטגוריה:נים (עיר)
קטגוריה:אוקסיטניה (חבל מנהלי): מבנים
גשר החגורה היקרה

**גשר החגורה היקרה** (בסינית: **寶帶橋**, בפין-יין: **Bǎo dài qiáo**) הוא גשר קשת מאבן הממוקם בעיר סוג'ואו, שבמחוז ג'יאנגסו, סין. הגשר ממוקם בסמוך לנקודת החיבור של התעלה הגדולה עם אגם דאנטאי, כ-2.5 קילומטרים דרומית־מזרחית לעיר סוג'ואו.

הגשר נכלל ברשימת המונומנטים הלאומיים של סין משנת 2001.

## היסטוריה
הגשר נבנה לראשונה בשנת 816 לספירה, בזמן שלטונה של שושלת טאנג. שמו של הגשר נגזר ממעשה המושל המקומי, וונג זונגצ'ו (Wang Zhongshu), שמכר את חגורתו במטרה לעזור במימון הגשר. מאז נבנה הגשר עוד מספר פעמיים. הגשר העומד כיום נבנה בשנת 1446, בזמן שלטונה של שושלת מינג.

## ממדים
אורכו של הגשר הוא 317 מטרים ורוחבו 4.1 מטרים. קיימות בו 53 קשתות ורוחבן הממוצע 4.6 מטרים. שלוש הקשתות האמצעיות גבוהות מהאחרות כדי לאפשר לסירות המפרש של אותה תקופה בה נבנה, לעבור תחתיו.

## ראו גם
* גשר אבנט הירקן
* אדריכלות סינית
* אדריכלות שושלת סונג

## קישורים חיצוניים

* China.org.cn

## הערות שוליים

חגורה יקרה
קטגוריה:סוג'ואו: מבנים
גשר אבנט הירקן

**גשר אבנט הירקן** (בסינית: **玉帶橋**, בפין-יין: **Yù Dài Qiáo**), המוכר גם בכינויו **גשר דבשת הגמל**, הוא גשר סהר מאבן להולכי רגל, שנבנה במאה ה-18, וממוקם בארמון הקיץ בבייג'ינג, סין.

גשר אבנט הירקן הוא המפורסם מבין ששת הגשרים הבנויים בגדה המערבית של אגם קונמינג. הוא נבנה משיש לבן בין השנים 1751–1764 – בתקופת שלטונו של הקיסר צ'יינלונג. מעקות הגשר מעוטרות בעגורים וחיות נוספות וממדיו הותאמו למעבר סירת הדרקון של הקיסר תחתיו.

## ראו גם
* גשר החגורה היקרה
* אדריכלות סינית

## קישורים חיצוניים

אבנט הירקן
קטגוריה:בייג'ינג: מבנים
קווין סראפן

**קווין סראפן** (בצרפתית: **Kevin Séraphin**; נולד ב-7 בדצמבר 1989) הוא כדורסלן עבר צרפתי, אשר שיחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר. שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 2010–2017, ולקח חלק במשחקי אליפות אירופה (2011) ואולימפיאדת לונדון (2012) כשחקן נבחרת צרפת בכדורסל.

## קריירה מקצועית
### שולה באסקט
בדצמבר 2007 הצטרף סראפן לקבוצת הבוגרים של שולה באסקט מליגת העל הצרפתית, אחרי שבילה עונה אחת בקבוצת הנוער של המועדון. באוגוסט 2009 חתם על הארכת חוזהו בקבוצה הצרפתית לשלוש עונות נוספות, עם אופציית יציאה לליגת ה-NBA. עונת  הייתה עונת הפריצה של סראפן בליגה הצרפתית לאחר שהעמיד  של 6 נקודות ו-4.2 ריבאונדים למשחק ועזר לקבוצתו לזכות בתואר האליפות המקומי. בסיום העונה זכה סראפן בתואר השחקן המצטיין של הליגה הצרפתית.

### וושינגטון ויזארדס
סראפן נבחר בבחירה ה-17 בדראפט 2010 על ידי שיקגו בולס. כשבועיים לאחר ערב הדראפט, ב-8 ביולי 2010, נשלח סראפן לוושינגטון ויזארדס, יחד עם קירק היינריך, עבור זכויות הדראפט על ולדימיר ורמינקו. ב-20 בספטמבר 2011 חתם סראפן עם קאחה לבורל ויטוריה מהליגה הספרדית על חוזה עד סיום שביתת השחקנים ב-NBA שפרצה בתחילת העונה. סראפן הספיק לשחק שבעה משחקים במדי הקבוצה הספרדית ביורוליג בטרם הסתיימה השביתה ב-NBA, ובסיומה חזר לוושינגטון ויזארדס, בהתאם לחוזהו בקבוצה. ב-10 באפריל 2012 קלע סראפן שיא קריירה של 24 נקודות בניצחון קבוצתו על אורלנדו מג'יק. ב-18 ביולי 2014 חתם על הארכת חוזה בוושינגטון לעונה אחת עבור כ-4 מיליון דולר.

### ניו יורק ניקס
לקראת עונת  חתם בניו יורק ניקס על חוזה לעונה אחת עבור כ-2.8 מיליון דולר. בעונתו היחידה בקבוצה התקשה להיכנס לרוטציית השחקנים הקבועה, ורשם ממוצעים מאכזבים של 3.9 נקודות ו-2.6 ריבאונדים למשחק.

### אינדיאנה פייסרס
ב-8 בספטמבר 2016 חתם באינדיאנה פייסרס על חוזה לשתי עונות עבור 3.6 מיליון דולר. ב-31 ביולי 2017, בסיום עונתו היחידה באינדיאנה, נחתך מסגל הקבוצה.

### ברצלונה
ב-4 באוגוסט 2017 חתם סראפן על חוזה לשנתיים בקבוצת ברצלונה מליגת העל הספרדית. בשתי עונותיו בברצלונה זכה עמה בגביע המלך הספרדי.

באוקטובר 2020 הודיע על פרישתו ממשחק, בגיל 30, בשל פציעה בברכו.

## סטטיסטיקות הקריירה
### בעונה הסדירה של ה-NBA

### בפלייאוף ה-NBA

### ביורוליג

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בחירות דראפט של שיקגו בולס
קטגוריה:כדורסלני אינדיאנה פייסרס
קטגוריה:כדורסלני ברצלונה
קטגוריה:כדורסלני וושינגטון ויזארדס
קטגוריה:כדורסלני נבחרת צרפת
קטגוריה:כדורסלני ניו יורק ניקס
קטגוריה:כדורסלני סאסקי בסקוניה
קטגוריה:כדורסלני שולה באסקט
קטגוריה:כדורסלנים צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1989
החרב בעלת שלושת הלהבים

**החרב בעלת שלושת הלהבים** הוא הכינוי של חוליית ההתקפה האמריקאית שכיכבה בגביע העולם לכדורגל נשים שנערך ב-1991 בסין. חוליית ההתקפה, שהייתה חלק ממערך 4-3-3 שקבע המאמן אנסון דוראנס, כללה שלוש שחקניות: מישל אקרס כחלוצה מרכזית (Centre-forward) ואת אפריל היינריקס וקארין ג'נינגס כקיצוניות (Winger).

## היסטוריה
### הקמה והזכייה בגביע העולם
המשחק הבינלאומי הראשון של השלישייה נערך במינסוטה ב-7 ביולי 1987, במפגש ידידות נגד נבחרת קנדה. בשנים הראשונות שלהן יחדיו לא הצליחו השחקניות ליצור רושם מיוחד, כשהסיבה העיקרית לכך הייתה היעדרותה הממושכת של אקרס בעקבות זעזוע מוח שספגה בטורניר ההכנה של פיפ"א ב-1988. שנתיים לאחר מכן, חזרה אקרס לכושר משחק והשילוב בין השלוש צבר תאוצה. ב-25 ביולי 1990, בניצחון 0-4 על נורווגיה, כבשו שלושתן לראשונה באותו משחק. באותה שנה, הן אף היו אחראיות ל-18 שערים מתוך ה-26 שכבשה ארצות הברית בשישה משחקים.

במשחקי גביע הזהב שנערכו באפריל 1991 ושימשו כטורניר המוקדמות לגביע העולם, כבשה הנבחרת האמריקאית 49 שערים בחמישה משחקים בלבד, כאשר לרוב השערים הייתה אחראית השלישייה ההתקפית. במשחק הגמר גברו האמריקאיות 0-5 על קנדה, וארצות הברית העפילה כנציגה היחידה של CONCACAF לטורניר הגמר של גביע העולם.

בשלב הבתים הוגרלה ארצות הברית ביחד עם שוודיה, ברזיל ויפן. במשחק הראשון ניצחו האמריקאיות 2-3 את השוודיות, במשחק בו קארין ג'נינגס כבשה צמד. במשחק השני הן כבר הביסו 0-5 את ברזיל (צמד להיינריקס ושער אחד לאקרס וג'נינגס) ובמשחק השלישי גברו 0-3 על יפן, כאשר אקרס כובשת את שני השערים הראשונים. משחק רבע הגמר נגד טאיוואן היה תצוגה אישית של אקרס, בו היא כבשה חמישה שערים (שיא לשחקנית במשחק גביע העולם). בחצי הגמר גברה ארצות הברית 2-5 על גרמניה, במשחק בו ג'נינגס כבשה שלושער והיינריקס צמד. במשחק הגמר ההיסטורי, שנערך אל מול קהל של 63,000 צופים בגואנגג'ואו, ניצחה ארצות הברית 1-2 את נורווגיה וזכתה בטורניר. אקרס כבשה את שני השערים בגמר וסיימה כמלכת השערים של הטורניר, כשלזכותה עשרה כיבושים. בנוסף, היא קטפה את פרס "כדור הכסף", המוענק לשחקנית השנייה בטיבה במונדיאל. היינריקס, ששימשה כקפטנית הנבחרת, זכתה להיות הכדורגלנית הראשונה שמניפה את גביע העולם לנשים. ג'נינגס, שסיימה עם שישה שערים בטורניר, נבחרה לשחקנית המצטיינת. השלישייה הייתה אחראית ל-20 שערים מתוך ה-25 שכבשו האמריקאיות בזמן הטורניר, ובמהלכו הן זכו לכינוי "החרב בעלת שלושת הלהבים" מצד התקשורת הסינית.

### פירוק השלישייה
אחרי השיא בגביע העולם, לא חזרה השלישייה לשתף פעולה. אפריל היינריקס נאלצה לפרוש ממשחק פעיל עקב פציעה בברך, כשלזכותה 37 שערים ב-47 משחקי נבחרת. בשנת 2000 היא חזרה לנבחרת ארצות הברית, אך הפעם כמאמנת ראשית, ושימשה בתפקיד זה עד 2005. עם פרישתה של היינריקס, החליט המאמן דוראנס, להעביר את מיה האם לחוד ההתקפה וליצור שלישייה התקפית חדשה. מהר מאוד הפכה האם לכוכבת החדשה של הכדורגל האמריקאי, ובהמשך הפכה לכדורגלנית עם הכי הרבה שערים בינלאומיים - 158.

ג'נינגס המשיכה לשחק עד אחרי אולימפיאדת אטלנטה ב-1996, בה כבר שימשה בעיקר כשחקנית מחליפה, ולאחר מכן הודיעה על פרישה. בתשע שנים בנבחרת ארצות הברית היא כבשה 56 שערים ב-119 הופעות. השריד האחרון של "החרב בעלת שלושת הלהבים" - מישל אקרס, המשיכה לשחק עד שנת 2000. בזמן הזה, הספיקה אקרס לזכות בפעם השנייה בגביע העולם (1999), בשתי מדליות אולימפיות והתבססה כאחת הכדורגלניות הטובות ביותר אי פעם. היא סיימה את הקריירה שלה עם 107 שערים ו-37 בישולים ב-155 משחקי נבחרת.

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגל נשים
קטגוריה:ארצות הברית: כדורגל
קטגוריה:נבחרות ארצות הברית
הילדים עם העיניים השחורות

ממוזער|300px|ילד בעל עיניים שחורות
**[[ילד|הילדים]] עם ה[[עיניים]] ה[[שחור]]ות** (או **הילדים שחורי העיניים**) הם אגדה אורבנית על יצורים על טבעיים בדמות ילדים בגילאים 6 עד 16 בערך, עם עור לבן חיוור ועיניים שחורות נטולות אישונים, שלפי דיווחים נראו מבקשים טרמפים או מקבצים נדבות, או נצפו בפתחי בתי מגורים. סיפורים על ילדים שחורי עיניים הופיעו בתרבות הפופולרית מאז סוף שנות התשעים.

## היסטוריה
ישנה טענה שמקור האגדה הוא בשנות השמונים, מפרסומים שנכתבו על ידי הכתב בריאן בית'אל על "רשימת תפוצה הקשורות לרוחות רפאים" הנוגעת למפגשים לכאורה עם "ילדים שחורי עיניים" באבילין, טקסס, פורטלנד ואורגון. עם זאת, מרב המקורות העוסקים בתופעה החלו להופיע בסוף שנות התשעים.

בשנת 2012, הופק סרט האימה "הילדים שחורי העיניים" בעזרת פרויקט מימון המונים שנעשה באתר Kickstarter, מנהלו של הפרויקט ציין כי הילדים שחורי העיניים הם "אגדה אורבנית שכבר מרחפת באינטרנט שנים, אני תמיד חשבתי שזה סיפור מרתק".

בסוף ספטמבר 2014, הציג הצהובון הבריטי "הדיילי סטאר" בעמודו הראשון שלושה סיפורים על תצפיות לכאורה של ילדים שחורי עיניים. התצפיות נלקחו ברצינות על ידי ציידי רפאים, חלקם מאמינים שילדים אלו יכולים להיות חייזרים, ערפדים או רוחות רפאים.

## קישורים חיצוניים

* מאמר באתר skeptoid בנושא

## הערות שוליים

קטגוריה:על-טבעי
קטגוריה:אגדות אורבניות
קטגוריה:ילדים
גשר סהר

[ממוזער|שמאל|250px|[גשר אבנט הירקן בארמון הקיץ, בייג'ינג]]
**גשר סהר** הוא סוג של גשר קשת המאופיין בקשת גבוהה מאוד ומשמש להולכי רגל.
## מבנה
גשר זה מזוהה בעיקר עם הגנים הסיניים והיפניים. צורת גשר זו נבנתה במקור בסין ורק לאחר מכן אומצה ביפן.

צורת גשר זו התפתחה מתוך הצורך לאפשר להולכי רגל לחצות תעלות מים בד בבד לאפשר לדוברות לעבור תחתם. הגשר נחשב חסכוני במקום שהוא תופס בגדות התעלה, בזכות העלייה והירידה התלולות שלו. חיסכון בשטח זה מאפשר ניצול מרבי של השדות החקלאיים בגדות התעלה.

תכנון ממדי הקשת נובע מכך שהקשת והשתקפותה במים תיצור מעגל המסמל את הירח.

## גלריה

SFTGMoonBridge.jpg|גשר סהר מעץ ב"גן התה היפני" בפארק גולדן גייט שבסן פרנסיסקו, קליפורניה
南浔洪济桥.jpg|מעגל הנוצר מקשת "גשר חונְגְגִ'י" והשתקפותו במים. הגשר ממוקם במועצה ננשון (Nánxún Qū), ג'ג'יאנג


## ראו גם
* גשר אבני מדרך
* גשר זיגזג

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

סהר
סהר
קטגוריה:גן יפני
יאיר קארו

יאיר קארו (נולד ב-10 במאי 1953) הוא מתמטיקאי ואיש חינוך ישראלי, פרופסור מן המניין באוניברסיטת חיפה ונשיאה לשעבר של מכללת אורנים.

## ביוגרפיה
יאיר קארו נולד וגדל בקבוצת גבע, למד מתמטיקה לתואר ראשון, שני ושלישי, אותם סיים בהצטיינות באוניברסיטת תל אביב. כמתמטיקאי עוסק קארו בקומבינטוריקה ותורת הגרפים. בצעירותו עבד בקיבוץ גבע בתחום המחשבים עד שהחל ללמד באוניברסיטת חיפה, בה מונה לפרופסור מן המניין בשנת 1996. בשנים 1991–1995 היה חבר בוועדת הוראה של חטיבת האוניברסיטה במכללת אורנים ובשנים 1992–1994 שימש כראש המחלקה למתמטיקה ולפיזיקה. בשנת 1997, בעקבות פניה של רחל יעקב, אחותו של יצחק רבין וחברת הנהלת מכללת אורנים, החל לכהן כנשיא מכללת אורנים ושימש בתפקיד זה עד שנת 2013.

קארו נמנה עם צאצאיו של יוסף קארו, מחבר השולחן ערוך, הוא נשוי ואב לארבעה, מתגורר בקיבוץ גבע.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מתמטיקאים יהודים
קטגוריה:מתמטיקאים ישראלים
קטגוריה:סגל אורנים - המכללה האקדמית לחינוך
קטגוריה:סגל אוניברסיטת חיפה: מתמטיקה
קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:נשיאי מכללות בישראל
קטגוריה:קבוצת גבע: אישים
קטגוריה:בוגרי תיכון עמק חרוד
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1953
יורם לקס

[ממוזער|מפקד [בסיס אשדוד יורם לקס ליד סירה שנעצרה בחשד להברחה.]]
**יורם (לונגו) לקס** (נולד ב-1963) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף. בתפקידו האחרון שימש כראש מספן המודיעין בחיל הים.

## ביוגרפיה
יורם לקס נולד וגדל בשכונת רמות רמז שבחיפה. בוגר תיכון עיוני עירוני ג' בנווה שאנן חיפה.
עם גיוסו לצה"ל בשנת 1981 התנדב לקורס חובלים בחיל הים, אותו סיים בשנת 1983. בקורס זכה לכינוי "לונגו הקטן" (להבדילו מ"לונגו הגדול" זאב ינובסקי). שירת כקצין בשייטת ספינות הטילים ומילא מספר תפקידי פיקוד בחיל ובהם מפקד אח"י רומח, מפקד פלגה 914, מפקד בסיס אשדוד ונספח חיל הים בארצות הברית. בנובמבר 2011 הוחלט על מינויו לראש מספן המודיעין, ובמהלך שנת 2012 נכנס לתפקידו. לקס שימש בתפקיד זה בין היתר במבצע חשיפה מלאה. בספטמבר 2015 סיים את תפקידו.

בעל תואר ראשון בכלכלה מאוניברסיטת חיפה (1993), בוגר מכללת המלחמה של הצי (2005), ובעל תואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת סלבה ר'גינה ברוד איילנד (2011).
## קישורים חיצוניים

* .
* .
* 
* 
* .

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי מספן המודיעין
קטגוריה:נספחי חיל הים בארצות הברית
קטגוריה:מפקדי בסיס אשדוד
קטגוריה:תתי-אלופים בחיל הים
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני ג' (חיפה)
קטגוריה:נווה שאנן (חיפה): אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1963
מרי בורדן

**מרי בורדן** (באנגלית: **Mary Borden**; 15 במאי 1886, שיקגו, אילינוי, ארצות הברית – 2 בדצמבר 1968, וורפילד, בארקשייר, הממלכה המאוחדת) הייתה סופרת אמריקאית-בריטית במחצית הראשונה של המאה ה-20.

## ביוגרפיה
מרי בורדן נולדה למשפחה אמידה בשיקגו. היא למדה במכללת ואסר, והשלימה תואר ראשון בשנת 1907. שנה לאחר מכן, נישאה בורדן לג'ורג' דאגלס טרנר. לזוג נולדו שלושה ילדים: ג'ויס (1909), קאמפרט (1910), ומרי (1914). בורדן התגוררה באנגליה בפרוץ מלחמת העולם הראשונה, והקימה וציידה מכספה שלה בית חולים שדה קרוב לחזית, ושימשה בו אחות רחמניה בעצמה, משנת 1915 עד תום המלחמה.

שם פגשה בבריגדיר גנרל אדוארד לואיס ספירס, ונישאה לו בינואר 1918, זמן קצר לאחר תום נישואיה הראשונים. על אף מחויבויותיה החברתיות כאשתו של דיפלומט בכיר, המשיכה בורדן בקריירת כתיבה מצליחה. בזמן המלחמה חיברה שירה כגון "The Song of the Mud" ("שיר הבוץ"). יצירתה מאותה תקופה כוללת רשימות וסיפורים קצרים שקובצו תחת השם *The Forbidden Zone* ופורסמו בשנת 1929, שבה פורסמו שני ספרים נוספים על מלחמת העולם הראשונה שהטביעו חותם: **שלום ולא להתראות** (*Goodbye to All That*) מאת רוברט גרייבס, ו**[[במערב אין כל חדש]]** מאת אריך מריה רמרק. אפילו בהקשר של התקופה ושל היצירות הללו, לא מעט קוראים בני הזמן הזדעזעו מן העובדה שטקסטים בעלי אופי כה מפורש ולעיתים מסויט נכתבו בידי אישה.

בשנת 1937 פרסמה רומן בשם *Action for Slander*, שעובד לסרט קולנוע באותה שנה.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, נמשכה בורדן לצרפת, שם קיוותה להקים מרכז סיוע דומה לזה שהפעילה במלחמת העולם הראשונה. בעזרת כסף שתרם סר רוברט האדפילד באמצעות אשתו, הקימה בורדן את יחידת האמבולנסים האדפילד-ספירס, ששכנה בחבל לורן עד שהבליצקריג הגרמני אילץ אותם לסגת לאורך צרפת עד שפונו מארקשון ביוני 1940. היחידה התארגנה מחדש באנגליה וזכתה למימון נוסף מאגודה בניו יורק בשם British War Relief Society. במאי 1941 סופחה יחידת האמבולנסים לצבא צרפת החופשית במזרח התיכון, וליוותה אותו לאורך צפון אפריקה, איטליה, וצרפת. לאחר שובה של בורדן לפריז, בשנת 1946, חיברה ספר בשם *Journey Down a Blind Alley* ("מסע בסמטה ללא מוצא"), על תולדות יחידת האמבולנסים ועל אכזבתה מכך שהצרפתים לא הצליחו להתנגד לפלישה ולכיבוש הגרמני.

מאוחר יותר, ביקרה בארצות הברית וסייעה לקרוב משפחתה עדלי סטיבנסון במרוץ לנשיאות ארצות הברית, ואף חיברה כמה מנאומיו.

היא הלכה לעולמה בדצמבר 1968, באנגליה.

## לקריאה נוספת
* בכרך יד' של כתב העת דחק (2022) הוקדש מדור התוודעות נרחב ליצירתה של בורדן ובו נכללו הכתבים הבאים:
**"הקול הנשכח של המלחמה" – שיחה עם פול או'פרי (מראיין: יהודה ויזן)
**מרי בורדן – שיר הבוץ (מאנגלית: יותם בנשלום)
**מרי בורדן – איה יה? (נוסח עברי: צור ארליך)
**מרי בורדן – בלתי־מזוהה (מאנגלית: עודד וולקשטיין)
**מרי בורדן – הבתולה של אלברט (מאנגלית: יהודה ויזן)
**מרי בורדן – מתוך 'האזור האסור' (מאנגלית: אלינוער ברגר)
**מרי בורדן – מתוך 'האזור האסור' (מאנגלית: יהודה ויזן)
* Jane Conway, *A Woman of Two Wars: The Life of Mary Borden* (Munday Books, 2010)

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אילינוי
קטגוריה:שיקגו: אישים
קטגוריה:סופרות אמריקאיות
קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי מכללת ואסר
קטגוריה:בוגרות מכללת ואסר
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1886
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1886
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1968
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1968
בולוסן

**בּוּלוּסַן** (באנגלית: **Bulusan Volcano**) הוא שמו של הר געש באי לוזון שבפיליפינים. הוא ממוקם בסורסוגון  שבאזור ביקול , כ-70 ק"מ דרומית-מזרחית להר הגעש מאיון וכ-250 ק"מ דרום-מזרחית למנילה.

הוא אחד מהרי הגעש הפעילים בפיליפינים .

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קצרמר גאולוגיה
קטגוריה:הפיליפינים: הרי געש
אוריון (הוצאת ספרים)

**אוריון** היא הוצאה לאור ישראלית עצמאית.
[ממוזער|עטיפת הספר "ענוג הוא הלילה" שיצא לאור ב[הוצאת אוריון בשנת 2016 בתרגומה של חוה כפרי.]]
## היסטוריה
"אוריון" הוקמה על ידי אורלי לוי, עורכת ספרים במקצועה, שבצעירותה שימשה במשך שנים מורה להוראת שפה העברית. בראשית דרכה בתחום הספרים שימשה לוי עורכת בהוצאות לאור כמו "לדורי" ו"כנרת", וכן כעורכת בעיתון הכלכלי "טלגרף" שהפסיק פעילותו בשנת 1996. ההוצאה החלה את פעילותה בחולון בשנת 1999 כהוצאה לאור לספרי ביכורים וספרי משפחה. במרוצת הזמן הרחיבה את פעילותה וכיום מוציאה לאור כ-100 ספרים בשנה, בתוכם ספרי עיון, ספרות מקור ישראלית, ספרי שירה, ספרי ילדים, ספרי בישול, ספרי תיעוד, ספרי הדרכה וספרות מתורגמת.

עד שנת 2005 ההוצאה פעלה תחת השם "אורלי לוי הוצאה לאור".

הוצאת אוריון שמה לה למטרה להיות במה ספרותית ראויה לכותבים בראשית דרכם, כמו גם לסופרים מנוסים. בשנת 2011 נוכח המצב בשוק הספרים, לקחה על עצמה ההוצאה לנסות להקים איגוד או קואופרטיב של סופרים למציאת פתרונות חדשים למצוקתם.

בנוסף על פעילות ההוצאה בתחום הספרות היא גם הפיקה עיתונים לחברות שונות.

### כותרים וסדרות
קטלוג ההוצאה כולל, נכון לתחילת 2021, 800 כותרים. בין ספריה המתורגמים של ההוצאה, שניים מספריו של הפילוסוף מישל דה מונטן, "מבחר מסות" ו"סנגוריה על רמון סבונד" – שניהם בתרגומו של דרור דורי. כמו כן, פרסמה ההוצאה בשנת 2011 תרגום ראשון בעברית למקבץ שיריו של המשורר הפרסי־סופי חאפז (חפיז).

מהסדרות הבולטות בהוצאה: סדרת ספרי הילדים "טנתא", העוסקת ברגשות, אשר נכתבה בידי תיקי וידס ונדפסה בכמה מהדורות, וסדרת הספרים "הארגמן, ספרים לנשמה", שכתבה מיכל בוקר. ספרי הסדרה הודפסו בכמה מהדורות, חלקם אף עוררו עניין בקרב מו"לים בחו"ל ויצאו לאור באנגלית בהוצאת "Adams" שבארצות הברית ובספרדית בהוצאת Edef ממדריד.

בשנת 2014 יצא לאור בהוצאת אוריון "אליס בארץ הפלאות לקטנטנים" בתרגומו של אלון טרייטמן. זהו התרגום הראשון לעברית של גרסת הפעוטות של ספר הילדים המוכר והאהוב "הרפתקאות אליס בארץ הפלאות" מאת לואיס קרול. הספר מלווה באיורים המקוריים של סר ג'ון טניאל, שצבע במיוחד לגרסה זו איורים נבחרים מאלו שאייר ל"הרפתקאות אליס בארץ הפלאות".

בשנת 2016 יצא לאור בהוצאת אוריון הספר "ענוג הוא הלילה" מאת הסופר האמריקאי פרנסיס סקוט פיצג'רלד, בתרגום חדש של חוה כפרי. תרגום זה מוער וכולל מבוא על התקופה, על "הדור האבוד" ועל הקשר בין סקוט וזלדה פיצג'רלד לדמויות גיבורי הספר, דיק וניקול דייבר.

כמו כן, התפרסמו ב-2016 שני כותרים מאת סופרת הילדים דליה בר-אל: "איך אתם מרגישים" ו"גיבורים על מפלצות".

בשנים 2020 ו 2025 יצאו לאור בהוצאת אוריון שני ספרים של הסופר והמשורר האנגלי תומאס הארדי. האחד - תחת עץ היער, והשני (שזכה במענק מטעם המפעל לתרגום ספרי מופת) אנשי הארץ המיוערת, שניהם בתרגום לעברית של רון אגמון.

בשנת 2021 נכנס למצעד הספרים של משרד החינוך הספר "שמלת החג של טרויה" מאת טוביה מדהני גבייאו בהוצאת "אוריון".

## קישורים חיצוניים
* 
* Orion-Books.co.il - אתר האינטרנט של ההוצאה לאור
*האור של אוריון, באתר דפוס גרף

## הערות שוליים

אוריון
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1999
אמיר בוחבוט

**אמיר בוחבוט** (נולד בשנת 1974) הוא כתב, עיתונאי ופרשן ישראלי. משמש ככתב ופרשן לענייני צבא וביטחון של "וואלה".

## ביוגרפיה
לבוחבוט תואר ראשון בתקשורת ממכללת ספיר ותואר שני מאוניברסיטת בר-אילן במסלול תזה אותו סיים בהצטיינות. המחקר בתזה ערך השוואה בין המודיעין של מלחמת לבנון ה-2 למבצע עופרת יצוקה.

בוחבוט קיבל תואר דוקטור מטעם אוניברסיטת בר-אילן על מחקרו בנושא: .

## קריירה
החל משנת 1996 שימש בוחבוט ככתב "מעריב" בנגב לענייני פלילים ומשפט. בהמשך שימש כעורך המקומון "**זמן הנגב**". במקביל ושימש ככתב תחקירים למוסף "סופשבוע" של "מעריב". בשנת 2003 החל לשמש ככתב הצבאי של "nrg" ובשנת 2006 ככתב הצבאי של "מעריב". במקביל הגיש תוכניות אקטואליה ברדיו דרום. בשנת 2011 מונה לכתב הצבאי של אתר "וואלה".

סיקר בהרחבה את תחקירי מבצע חומת מגן, מבצע ימי תשובה עליו פרסם תחקיר עצמאי בשני פרקים, מבצע קשת בענן, ומבצע פרשי הפלדה. עוד סיקר בהרחבה את ביצוע תוכנית ההתנתקות. אמיר היה בג׳יפ האחרון שיצא מרצועת עזה עם מפקד החטיבה המרכזית אל״מ מוטי כידור שסגר את השער בקצה ציר כיסופים. מאוחר יותר סיקר את מבצע גשמי קיץ, מלחמת לבנון השנייה, ומבצע עופרת יצוקה במהלכו הצטרף לכוחות הלוחמים.

בשנת 2012 סיקר את מבצע עמוד ענן, מבצע שובו אחים וליווה את כוחות היחידה המיוחדת מגלן. בראשית מבצע צוק איתן הצטרף למפקד חטיבת הנח"ל אורי גורדין בבית חנון שבצפון רצועת עזה וחשף את הפעילות הצבאית של החמאס. ב-6.10.23 עמד בקו גבול רצועת עזה ומתח ביקורת בחשבון הטוויטר שלו על מדיניות ההכלה של צה״ל נגד פעילות חמאס. 

אמיר ידוע ככתב ופרשן שמרבה לסייר בשטחים ולאורך גבולות המדינה אך גם מתעמק בסיקור האימונים של צה"ל, בניין כוח, תיאוריות צבאיות, המטה הכללי של צה"ל, יחידות עלית, מודיעין ומבצעים חשאיים. אמיר מתמחה בקהילת המודיעין הישראלית, שב״כ, מוסד, אמ״ן, מבצעים מיוחדים, היסטוריה צבאית, חדשנות צבאית, פיקוד העורף, תקשורת ומצב חירום, תעשיות ביטחוניות, אמצעי לחימה ומערכות נשק.

אמיר מרצה במסגרות אקדמיות על תקשורת משברים, סטוריטלינג, מדיניות הסיכול הממוקד, מלחמות תודעה, ותקשורת-צבא וביטחון.

אמיר הוא נכדו של מאיר בוחבוט ז״ל ממנהיגי העדה המרוקאית בבאר שבע בשנות החמישים והשישים, מקים בית הכנסת מגן דוד, ומייסד, בהתנדבות מלאה, מרכז טהרה וקבורה לפי קו ההלכה הספרדי.

## פעילות ציבורית

בין השנים 2017–2021 היה חלק ממאבק ציבורי להעברת בסיסי מודיעין מהמרכז לנגב והקמת קריית המודיעין של אגף המודיעין בצה"ל בצומת ליקית בנגב.

## ספריו
* יעקב כץ ואמיר בוחבוט, **קוסמי הנשק - כיצד הפכה ישראל למעצמת על של חדשנות צבאית**, כנרת זמורה ביתן, 2017
* יעקב כץ ואמיר בוחבוט- St. Martin's Press 2025 - While Israel Slept: How Hamas Surprised the Most Powerful Military in the Middle East 

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פרשנים צבאיים ישראלים
קטגוריה:כתבים צבאיים ישראלים
קטגוריה:עיתונאים חוקרים ישראלים
קטגוריה:סגל וואלה!
קטגוריה:סגל מעריב
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בוגרי המכללה האקדמית ספיר
קטגוריה:להבים: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1974
קרל ארנשטיין

**קרל ארנשטיין** (בגרמנית: ** Carl Ehrenstein**; 9 בספטמבר 1892 – 10 בינואר 1971), היה סופר, משורר ומתרגם יהודי-אוסטרי.

## קורות חיים
קרל נולד בווינה ב-1892. הוא אחיו הצעיר של אלברט ארנשטיין. לאחר סיום לימודיו בבית הספר למד כלכלה במכללה בעיר הולדתו. הוא עבד במספר חברות ביטוח ובנקים. במקביל, בהשראת אחיו אלברט כתב טקסטים ספרותיים. בתיווכו של אחיו פרסם ארנשטיין את הפרסום הראשון שלו "Klagen eines Knaben" ("תלונותיו של נער") אצל המו"ל קורט וולף בלייפציג.

בימי מלחמת העולם הראשונה ארנשטיין העמיד פנים שאיבד את שפיותו, וכך שוחרר משירות בצבא האוסטרו-הונגרי.

במהלך שנות העשרים גר ארנשטיין בברלין ועבד כמבקר תרבות בעיתון מקומי בשם "Die Welt am Abend" ("העולם בערב"). באותו הזמן החל ארנשטיין לתרגם טקסטים מאנגלית לגרמנית, וחיפש אחר מו"לים גרמנים שיפרסמו תרגומים של ספרות אנגלית לגרמנית.

בינואר 1928 נסע ארנשטיין ללונדון כדי למצוא ספרים אנגליים שיוכל לתרגם לגרמנית. הביקור התארך וארנשטיין נשאר בלונדון.

בזמן שהותו בלונדון עבד ארנשטיין עם מו"לים אנגליים, קרא ספרים רבים וכתב עליהם ביקורות, וכך סייע להחלטה האם לתרגם את הספרים. הוא אף החל לחבר שירים באנגלית, אך לא הוציאם לאור.

בשנת 1933 נפל לידיו ספרו של המחבר הגרמני הנס פאלאדה, ממנו התלהב ארנשטיין. בשנים שלאחר מכן כתב ביקורות חיוביות על ספריו של פאלאדה ואף התכתב איתו באופן שוטף, כך למעשה הכניס ארנשטיין את כתביו של פאלאדה לקהל הבריטי.

ארנשטיין נפטר בלונדון בשנת 1970.

## מבחר מספריו

* 1913. Klagen eines Knaben.
* 1921. Bitte um Liebe.


## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* מגוון פריטים על קרל ארנשטיין באתר הספרייה הלאומית
* 
* 
* 

קטגוריה:משוררים יהודים אוסטרים
קטגוריה:סופרים יהודים אוסטרים

קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1892
קטגוריה:נפטרים ב-1971
ארמדיל שעיר האנדים

**ארמדיל שעיר האנדים** (שם מדעי: *Chaetophractus nationi*) הוא סוג של ארמדיל דרום אמריקאי מהסוג ארמדיל שעיר, שחי בהרי האנדים בבוליביה, צ'ילה, פרו וצפון ארגנטינה. הוא חיית יום מתבודדת. ניזון מפרוקי-רגליים, בעיקר נמלים וטרמיטים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אולדפילד תומאס
קטגוריה:ארמדיליים
קטגוריה:בוליביה: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים בהרי האנדים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1894
קפה ג'מייקה בלו מאונטיין

ממוזער|250px|קפה ג'מייקה בלו מאונטיין
**קפה ג'מייקה בלו מאונטיין** הוא מין בסוג קפה שגדל בהרים הכחולים של ג'מייקה. הקפה ידוע בטעמו העדין ובחוסר המרירות שלו. בעשורים האחרונים, צבר המוניטין של הקפה תאוצה והביקוש לו גדל ובכך הפך לאחד מהיקרים והנחשקים ביותר בעולם. למעלה מ-80% מכלל הקפה מיוצא ליפן שם יש קהילה של צרכני קפה שמוכנה להשקיע בהשגת סוגי קפה משובחים ואקזוטיים. פולי הקפה משמשים גם להכנת ליקר הקפה "טיה מריה".

קפה ג'מייקה בלו מאונטיין הוא כינוי מקור ורק קפה שמוכר על ידי מועצת תעשיית הקפה של ג'מייקה יכול לקבל את תו הקפה ולסמן את מוצריו כקפה ג'מייקה בלו מאונטיין.

ההרים הכחולים ממוקמים בין הבירה קינגסטון בדרום המדינה ולבין פורט אנטוניו אשר בצפונה. ההרים מתנשאים לגובה 2,300 מטרים (7,500 רגל), והם בין רכסי ההרים הגבוהים ביותר ב. האקלים באזור קר, ערפילי ועתיר גשמים. האדמה באזור עשירה ובעלת ניקוז מצוין, שילוב שנחשב לאידיאלי לגידול קפה.

## אסדרה בתעשיית הקפה בג'מייקה
בשל הביקוש הרב לקפה, הסדירה ממשלת ג'מייקה את תעשיית הקפה המקומית בכל האמור באילו סוגי קפה יכולים לשאת כינוי מקור של קפה ג'מייקה בלו מאונטן.

בהגדרה רחבה, רק קפה שנקטף במחוזות סיינט אנדרו, סיינט תומאס, פורטלנד, סיינט מארי יכול להחשב לקפה בלו מאונטן.
באופן מסורתי, רק קפה שגדל באזור פסגות ההרים, בגובה של בין 3,000 ל-5,000 רגל (1,700 מטרים) נקרא קפה ג'מייקה בלו מאונטן. קפה שגדל בגבהים בין 1,500 ל-3,000 רגל (910 מטרים) נקראים ג'מייקה היי מאונטיין וקפה שגדל בגבהים הנמוכים מ-1,500 רגל (460 מטרים) נקראים ג'מייקה סוּפּרים או ג'מייקה לואו מאונטיין.

ההרים הגבוהים מ-5,500 רגל הם יערות שמורים ועל כן לא מגדלים בהם קפה.

## קישורים חיצוניים
* 

ג'מייקה בלו מאונטיין
קטגוריה:ג'מייקה: חקלאות
קטגוריה:מותגי קפה
ארמדיל מצטנף דרומי

**ארמדיל מצטנף דרומי** (שם מדעי: *Tolypeutes matacus*), ידוע גם בשם **ארמדיל שלוש-חגורות דרומי**, הוא מין דרום אמריקאי של ארמדיל מהסוג ארמדיל מצטנף. הוא חי בארגנטינה, דרום-מערב ברזיל, פרגוואי ובוליביה בגבהים של עד 770 מטר מעל פני הים.
150px|ימין|ממוזער|ארמדיל מצטנף בפעולה
הארמדיל המצטנף הדרומי והארמדיל המצטנף הצפוני, הם המינים היחידים של ארמדיל שיכולים להתקפל לכדור מושלם למטרות הגנה עצמית. שלוש החגורות שלו מאפשרות לו מספיק גמישות על מנת להצמיד את הראש והזנב שלו, מה שמאפשר לו להגן על הגפיים שלו, על העיניים האף והאזניים מטורפים. השריון שלו בנוי מקרטין, אותו חומר ממנו עשויות ציפורניים של בני אדם. הצבע שלהם הוא חום-צהבהב. הם בין הארמדילים הקטנים יותר, עם אורך של  ומשקל של . בניגוד לרוב הארמדילים הם לא חופרים מחילות ולא מותאמים לחיים במחילות, אך לעיתים הם משתמשים במחילות נטושות של דוב נמלים ענק.

לארמדיל המצטנף יש לשון ארוכה ודביקה דמוית קשית, שמאפשרת לו לאסוף ולאכול מגוון רחב של חרקים וחסרי חוליות אחרים, בעיקר נמלים וטרמיטים. הם אוכלים לעיתים גם שורשים, פירות וירקות.

האיום העיקרי עליו הוא הרס סביבת המחיה שלו, מישורים יבשים, למטרות חקלאות, ולכידה ומכירה כחיית מחמד או כמזון.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1804
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אנסלם גאייטאן דמארה
קטגוריה:ארמדיליים
קטגוריה:ברזיל: יונקים
קטגוריה:פרגוואי: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים בסראדו
אברהם נח גרבוז

הרב **אברהם נח גרבוז** (י"ב בשבט ה'תרצ"ג, 8 בפברואר 1933 – ט"ו בסיוון ה'תשפ"ד, 20 ביוני 2024) היה ראש כולל **הר אפרים**, מחבר סדרת הספרים **מנחת אברהם**.

## ביוגרפיה
נולד בירושלים בשכונת בתי נייטין לרב אפרים זאב גרבוז, מראשי ישיבת אהל תורה ומחבר הספרים **הר אפרים**, ולבילא מרים בת הרב אברהם נח פאליי. למד בישיבת חברון ואחר כך היה מתלמידיו הראשונים של רבי יוסף דב סולובייצ'יק. בתקופת לימודיו אצל הרב סולובייצ'יק, למד גם מפי אביו הרב מבריסק.

נשא את שרה בתו של הרב בן ציון ברוק, מתלמידי הסבא מנובהרדוק, שייסד והקים את ישיבת נובהרדוק בירושלים. לאחר נישואיו התמנה על ידי חמיו לכהן כראש ישיבת נובהרדוק, במשרתו זו שימש עד פטירתו של חמיו; בין תלמידיו באותן שנים: הרב ראובן אלבז חבר מועצת חכמי התורה.

לאחר פטירת חמיו הקים את **כולל הר אפרים** בו הוא מסר את שיעוריו, במקביל מסר שיעורים בסדר קדשים לקבוצות מישיבת חברון, מישיבתו של הרב משולם דוד סולובייצ'יק, וכן בכולל פוניבז', בכולל של ישיבת מיר בירושלים, ובכולל עטרת שלמה במודיעין עילית.

הרב גרבוז הוא מחבר סדרת הספרים "מנחת אברהם" על מסכתות מסדר קדשים וכן על מסכת יומא שענייניה שייכים לסדר קדשים. ספר נוסף בסדרה זו כולל ביאורים וחידושים על תורת כהנים, ונכון לשנת 2015 יצאו ממנו לאור שלושה כרכים על פרשת ויקרא, וכן בשנת 2025 יצאו לזכרו שני מדורי זיכרון במאסף התורני ישורון (כרכים מ"ח מ"ט).

## משפחתו
* בנו הרב בנימין גרבוז, משמש כדיין בבית דינו של הגאון רבי ניסים קרליץ ומו"צ בשכונת אור החיים בבני ברק ור"מ בישיבת ברסלב ב"ב
* בנו הרב צבי גרבוז, ר"מ בישיבת סלבודקה (בני ברק), מחבר הספרים "אור יקרות"
* בנו הרב אפרים זאב גרבוז, ר"מ בישיבת "מאור התורה", מחבר ספר "שדה אפרים".בערב חג השבועות תשפב מונה לראש ישיבת "הנגב שכר שכיר" להחליף את גיסו הרב צבי יהודה גרשונוביץ שנפטר
* בנו הרב איתמר גרבוז, ראש ישיבת ארחות תורה, מחבר הספרים "משנת השבת", "שחיטת חולין" ו"משנת טהרות". חתנו של הרב גרשון אדלשטיין.
* בנו הרב אריה גרבוז, ר"מ בישיבת מיר מודיעין עילית, מחבר הספרים "ביאורי עניינים". חתנו של הרב ישראל מאיר וייס.

## מספריו
* מנחת אברהם על תורת כהנים (ג' חלקים)
* מנחת אברהם על מסכת זבחים (ג' חלקים), מסכת מנחות (ב' חלקים), מסכת בכורות, מסכת יומא (ג' חלקים), מסכת תמורה

## קישורים חיצוניים
* שיעוריו לצפייה בערוץ '''בינינו'''.
* 
*  (עם ביבליוגרפיה חלקית של כתביו)

קטגוריה:תלמידי רבי יצחק זאב סולובייצ'יק
קטגוריה:רבנים חרדים ישראלים
קטגוריה:פרשני ספרות חז"ל
קטגוריה:מחברי ספרות תורנית
קטגוריה:ראשי כולל אברכים ישראלים
קטגוריה:משפחת גרבוז (אפרים זאב)
קטגוריה:עזרת תורה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1933
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2024
ז'ואאו ז'ילברטו נול

**ז'ואאו ז'ילברטו נול** (בפורטוגזית: **João Gilberto Noll;** 15 באפריל 1946 - 29 במרץ 2017) היה סופר ברזילאי.

## ביוגרפיה
ז'ואאו ז'ילברטו נול נולד בפורטו אלגרה בשנת 1946, רביעי מבין שישה אחים. הוא למד בבית ספר קתולי ולאחר מכן ספרות באוניברסיטת ריו גראנדה דו סול. הוא הפסיק את לימודיו כדי לעבוד כעיתונאי, וסיים אותם לבסוף באוניברסיטה הקתולית האפיפיורית של ריו דה ז'ניירו. הוא התמחה בשירה לירית, אך כתיבתו היא פרוזה.

נול נפטר במרץ 2017 בפורטו אלגרה.

## יצירתו
נול החל לפרסם סיפורים כבר בשנת 1970, אך זכה לפרסום רק ב-1980, עם צאת ספר הבכורה שלו "העיוור והרקדנית" (O cego e a dançarin), עליו זכה בשלושה פרסים ספרותיים. נול פרסם כ-20 ספרים וסיפורים רבים וזכה להצלחה רבה במכירות ובפרסים ספרותיים. יצירות של נול עובדו חמש פעמים לסרטי קולנוע ופעמיים לתיאטרון. בשנת 2013 תורגמה נובלה פרי עטו לעברית.

על יצירותיו הוא זכה 3 פעמים בפרס ספרותי ברזילאי "פרס ז'אבוטי" - בשנים 1981, 1994 (לצד אוטו לרה רסנדה) ו-1997.

## כתביו בעברית
* **פושטקים**, מפורטוגזית: מיכל שלו, הוצאת זיקית, 2013

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:סופרים ברזילאים
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1946
קטגוריה:ברזילאים שנפטרו ב-2017
אברהם ארלנגר (רב)

הרב **אברהם ארלנגר** (ו' בטבת ה'תרצ"ב, 16 בדצמבר 1931 – ה' בחשוון ה'תשפ"ב, 11 באוקטובר 2021) היה מראשי ישיבת קול תורה בירושלים ומחבר סדרת הספרים "ברכת אברהם".

## ביוגרפיה
נולד בלוצרן שבשווייץ, לרב שמשון רפאל ארלנגר, בנו של אברהם ארלנגר מראשי היהדות האורתודוקסית בשווייץ. אחיו הוא המקובל הרב חיים אריה ארלנגר.

היה נשוי למרים, בת הרב חיים יוסף יעקבוביץ, (נפטר בז' באב ה'תשט"ז), שהיה ר"מ בישיבת פרנקפורט. עם עלייתו של חמיו ארצה, בשנת תרצ"ד, החל חמיו לכהן כר"מ בישיבת קול תורה.

היה מתלמידיו הראשונים של רבי יוסף דב סולובייצ'יק, ולמד גם אצל אביו הרב יצחק זאב סולובייצ'יק.

לאחר מות חמיו, התמנה בראשית שנת תשי"ז כאחד מראשי ישיבת קול תורה והעביר בה שיעורים במשך עשרות שנים. בהגיעו לגיל שבעים פרש (שלא כמקובל בישיבות במגזר החרדי), על מנת לעסוק במסכתות הש"ס שאינן בסדר הלימודים הישיבתי. לאחר פרישתו הוציא לאור את ספריו על מסכת שבת ומסכת מגילה. על אף פרישתו, שמר הרב ארלנגר על קשר עם הישיבה והמשיך למסור בה שיחות מוסר לקבוצות קטנות ("ועדים") מדי שבועיים ולקראת החגים, וכן הרצה מחידושיו לפני קבוצות בחורים שבאו לביתו. בלילות שבת העביר שיחות מוסר בישיבת קמניץ הסמוכה למקום מגוריו. אחת לתקופה מסר שיחות בישיבת מיר.

בתשע"ח נפטרה בתו דינה ברענדל, אשת הרב שמעון פרג.

נפטר בה' בחשון ה'תשפ"ב, ונקבר בחלקת הרבנים החדשה (חלקה יט) בהר המנוחות. בח' בתשרי ה'תשפ"ד נפטרה אלמנתו הרבנית מרים.

## משפחתו
גיסיו הם הרב יצחק יחיאל יעקבוביץ, הרב אורי שרגא קלרמן, הרב אברהם עמרם קוך (שכונה 'הצדיק מחיפה') והרב צבי ובר.

דודו הוא רופא העיניים הד"ר משה יהושע ארלנגר, שהיה רופא העיניים היהודי הראשון בארץ ישראל.

;מבניו:
* הרב יצחק זאב - ראש ישיבת 'מדרש יחיאל' ביתר עילית, כיהן בעבר כראש ישיבת 'תורת אבות' הספרדית ברכסים, ראש ישיבת כתר תורה וכר"מ בישיבת קול תורה לצעירים
* הרב חיים יוסף - ר"מ בישיבת משכן ישראל
* הרב אליהו - מראשי ישיבת נועם התלמוד
* חתנו הרב שמעון פרג - משמש כר"מ בישיבת מיר
* חתנו הרב רפאל שווב - משמש כר"מ בישיבת כנסת יצחק (מודיעין עילית)

## מספריו
הרב ארלנגר הוא מחבר סדרת הספרים **ברכת אברהם** על מסכתות רבות מהש"ס. מדי תקופה נהג להוציא מהדורה חדשה של ספריו, כשכל מהדורה שונה באופן ניכר מקודמותיה. כבר בחייו התקבלו ספריו במעמד דומה לזה של חיבורי גדולי האחרונים.

הרב ארלנגר הוא גם מחברם של ספרי מוסר דוגמת ספר **מאור השער** על שערי תשובה לרבינו יונה, וספר **מאור המסילה** על מסילת ישרים, וכן **ברכת אברהם** מאמרים והדרכות שלושה חלקים.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
*ברוך דיין אמת - הגאון הצדיק רבי אברהם ארלנגר זצ״ל אשכול בפורום אוצר החכמה
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תלמידי רבי יצחק זאב סולובייצ'יק
קטגוריה:משפחת ארלנגר
קטגוריה:רבני ישיבת קול תורה
קטגוריה:ראשי ישיבה ליטאים בישראל
קטגוריה:פרשני התלמוד
קטגוריה:מחברי ספרי מוסר ומחשבה
קטגוריה:זוכי פרס לספרות תורנית בני ברק
קטגוריה:ישראלים ילידי שווייץ
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1931
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2021
ג'ובאנה מאיטליה, מלכת בולגריה

**ג'ובאנה מאיטליה, מלכת בולגריה** לבית סבויה (באיטלקית: **Giovanna di Savoia, Zarina consorte di Bulgaria**, בבולגרית: **Йоанна Савойска, царица на България**; 13 בנובמבר 1907, רומא, ממלכת איטליה – 26 בפברואר 2000, אשטוריל, פורטוגל) הייתה הצאריצה (מלכה רעיה) של ממלכת בולגריה בין 1930 ל-1943.

## ביוגרפיה
ג'ובאנה נולדה ב-1907 ברומא, לויטוריו אמנואלה השלישי, מלך איטליה והנסיכה אלנה ממונטנגרו, בת רביעית לאחר שלוש בנות ובן שלימים הפך לאומברטו השני, מלך איטליה. ב-1930 נישאה לבוריס השלישי, מלך בולגריה. לזוג נערכו שני טקסי נישואים, האחד ברומא כמנהג הקתולים והשני בסופיה כמנהג הנוצרים אורתודוקסים. לזוג נולדו שני ילדים יורש העצר סימאון והנסיכה מריה לואיזה.

ב-1943 הלך בוריס השלישי לעולמו. ב-9 בספטמבר 1944 התחוללה בבולגריה הפיכה שהובלה על ידי חזית המולדת של בולגריה והשלטון הפרו-מלוכני הודח. בהדרגה החלו הקומוניסטים להשתלט על בולגריה וב-1946 בוטלה המלוכה לאחר משאל עם והוכרזה הרפובליקה העממית הבולגרית. בני משפחת המלוכה הצטוו לעזוב תוך 48 שעות את בולגריה, והם נמלטו לאלכסנדריה ובהמשך גלו למדריד.

ב-1962 לאחר נישואי בנה סימאון עברה לאשטוריל שבפורטוגל. ב-1993 ערכה ביקור קצר בבולגריה ובמהלכו עלתה לקבר בעלה בוריס השלישי. ג'ובאנה לבית סבויה הלכה לעולמה באשטוריל ב-2000 והיא בת 92 שנים. היא הובאה לקבורה ברומא ונטמנה בבזיליקה של פרנציסקוס הקדוש מאסיזי.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בית סבויה
קטגוריה:מלכות רעיות
קטגוריה:בית סקסה-קובורג-גותה
קטגוריה:משפחת המלוכה הבולגרית
קטגוריה:משפחת המלוכה האיטלקית
קטגוריה:נשים בולגריות
קטגוריה:ילידות 1907
קטגוריה:בולגרים שנולדו ב-1907
קטגוריה:נפטרות ב-2000
קטגוריה:נפטרים ב-2000
ארז פרן

**ארז פרן** (נולד בשנת 1985), הוא אלוף ישראל ושיאן ישראל בשחייה, בעל 3 מדליות כסף מהמכביות.

## ביוגרפיה
פרן שחה בקבוצת הפועל ירושלים.

בתחרויות השחייה של הגימנסיאדה שנערכו בקאן, צרפת במאי 2002 זכה פרן במדליית זהב במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא ישראלי חדש לגילאי 17 של 2:04.53 דקות.

באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוגוסט 2002 זכה פרן במדליית כסף, במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:04.78 דקות, אחרי חברו לאגודה מיקי חליקה (2:04.04 דקות) ולפני רון פוגל מהפועל מועצה אזורית גוש זבולון (2:05.13 דקות).

באליפות הפועל שנערכה בווינגייט באפריל 2003 קבע פרן במשחה ל-200 מטר פרפר שיא ישראלי חדש לגילאי 18 בתוצאה של 2:03.02 דקות, התוצאה השלישית בטיבה לשחיין ישראלי בכל הזמנים. באליפות העולם לבתי ספר תיכוניים שנערכה באותה שנה הוא זכה במדליית זהב במשחה ל-200 מטר פרפר.

### אלוף ישראל
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בשנת 2004 זכה פרן במדליית זהב במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:02.25 דקות, לפני מיקי חליקה (2:02.39 דקות) ונדב כוכבי ממכבי קריית אונו (2:02.40 דקות).

### שיאן ישראל
בתחרות שנערכה בזאגרב, קרואטיה ביוני 2005 זכה פרן במדליית כסף במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא ישראל חדש של 2:00.64 דקות, שיפור לשיאו בן ה-5 שנים של יואב מאירי (2:00.83 דקות). חודש לאחר מכן, בתחרויות השחייה של המכביה ה-17 הוא זכה בשתי מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר פרפר בצוותא עם נדב כוכבי בתוצאה של 55.96 שניות, אחרי דניאל מדווד מארצות הברית שקבע שיא מכביה חדש של 54.51 שניות ובמשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:01.31 דקות, אחרי דניאל מדווד שקבע שיא מכביה חדש של 1:58.15 דקות ולפני מקס ג'ייבן מארצות הברית (2:03.18 דקות). שבועיים לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה במונטריאול, קנדה הוא סיים במקום 20 במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא ישראלי חדש של 2:00.33 דקות, במקום 34 במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 55.36 שניות ובמקום 45 במשחה ל-50 מטר פרפר בשיא אישי חדש שנוסף של 25.47 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום 13 במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם יואב גת, תום בארי ושי לבנת בתוצאה של 3:48.20 דקות. הוא קבע ב"זינוק שליחים" במשחה ל-100 מטה פרפר תוצאה של 55.09 שניות. 

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בשנת 2005 זכה פרן בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 55.55 שניות ובמשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:00.39 דקות.

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בשנת 2007 סיים פרן במקום רביעי במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:04.14 דקות.

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בשנת 2008 סיים פרן במקום רביעי במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:03.51 דקות ובמקום חמישי במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 55.86 שניות.

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בשנת 2009 זכה פרן במדליית כסף במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:03.33 דקות, אחרי גל נבו (1:58.32 דקות) ולפני גלעד ברונפמן (2:04.81 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 55.10 שניות.

## קישורים חיצוניים
* ארז פרן באתר *swimrankings* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחייני פרפר ישראלים
קטגוריה:אלופי ישראל בשחייה
קטגוריה:שיאני ישראל בשחייה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1985
בורדן

**בורדן** (באנגלית: **Borden**) הוא שמם של מקומות שונים ושם משפחה.

קטגוריה:שמות משפחה
ארנשטיין

**אַרְנְשטיין** (**Arnstein**) הוא שם משפחה שמקורו בעיירה ארנשטיין שבבוואריה, ו**אֵרֶנְשטיין** (**Ehrenstein**) הוא שם משפחה שמקורו בשם "אהרן".

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה המבוססים על השם אהרן
ברש

**ברש**, או **באראש** הוא שם משפחה יהודי אשכנזי, שמקורו ככל הנראה האקרונים בר"ש (בן רבי שמואל או בן רבי שלמה או בן של אב אחר ששמו מתחיל ב-ש). השם היה ידוע אצל יהודי גליציה ואזורים אחרים במזרח אירופה, נפוץ ברחבי רוסיה, פולין, רומניה, הונגריה וכו'. בכתיב לטיני הופיע בצורות Barasch, Baraș, Barash וכו'. 

בעברית נכתב גם השם בראש ((Brach ודומיו), בכתיב חסר, כ**ברש**.

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה פטרונימיים
אוקאקורה קאקוזו

**אוקאקורה קאקוזו** (ביפנית: **岡倉 覚三**; 14 בפברואר 1862 – 2 בספטמבר 1913), הידוע מחוץ ליפן בשם אוקאקורה טנשין (岡倉 天心), היה חוקר, מבקר אומנות וסופר יפני שתרם רבות להתפתחות האמנות המודרנית ביפן, ניסוח עקרונות ומושגים לחשיבה על אמנות יפנית לאומית (כנפרד מאמנות אסיה ככלל), ובהפצת הידע וההערכה לתרבות והאמנות היפנית בעולם, לאחר פתיחתה של יפן למערב במאה ה-19. הוא ידוע בעיקר בשל "ספר התה": חיבור ארוך שכתב ובו שטח את עיקרי תפיסתו בזכות האסתטיקה והאמנות האסייתית וייחודה, והעמידה במנוגד לתפיסות אסתטיות במערב. ספר זה חוזק במספר כתבים נוספים בהם הדגיש את אחדותה של אסיה (כולל הודו, סין ויפן - תוך התעלמות מקוריאה). כתיבה זו היוותה את הבסיס למדיניות הפוליטית של פאנ-אסייתיות שקודמה על ידי השלטון הלאומני ביפן במהלך שנות ה-30 וה40, כך שכתיבתו של אוקאקורה נתפסת כיום ככזו שהייתה לה השפעה שלילית ביותר, תוך שהיא עזרה ועודדה את המרצת הלאומניות, האימפריאליזם, והקולוניאליזם היפני באסיה.

## ביוגרפיה
אוקאקורה נולד ביוקוהמה להוריו שהגיעו במקור ממחוז פוקואי שעל חוף ים יפן. הוא למד אנגלית בבית ספר שנוהל על ידי המיסיונר הנוצרי ד"ר קרטיס הפבורן. בגיל 15 התקבל לאוניברסיטה הקיסרית בטוקיו ולמד תחת פרופסור ארנסט פנולוסה. ב-1889 ייסד, יחד עם אינטלקטואלים אחרים, את כתב העת קוקה (Kokka 國華, ביפנית: פרח האומה), שהיה כתב-עת פורץ דרך ביפן, הן טכנולוגית (בשל רמת הדפוס המתקדמת) והן בשל תכניו, שחשפו את הקהל היפני לאמנות מערבית. ב-1887 היה לאחד המייסדים של בית הספר הגבוה לאמנויות בטוקיו (東京美術学校). ב-1904, הוזמן אוקאקורה לכהן כראש המחלקה הראשון לאמנות אסייתית במוזיאון בוסטון לאמניות (Boston Fine Arts Museum). אוקאקורה הוזמן לארצות הברית על ידי ויליאם שטורגיס ביגלו, רופא ואספן אמנות אמריקאי שעמל לשימור התרבות והאמנות היפנית בעידן בו יפן עצמה הייתה בעיצומו של תהליך מודרניזציה אינטנסיבי שגרם, במקרים מסוימים, להרס התרבות היפנית המסורתית.

## ראו גם
* אוקאקורה, קאקוזו. **ספר התה** (תרגום: יורם קניוק), הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1996

## קישורים חיצוניים

* עבודות מאת אוקאקורה קאקוזו, באתר פרויקט גוטנברג
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חוקרי אמנות
קטגוריה:סופרים יפנים
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1862
קטגוריה:יפנים שנפטרו ב-1913
ארמדיל שעיר צווחני

**ארמדיל שעיר צווחני** (שם מדעי: *Chaetophractus vellerosus*; ידוע גם בשמות **ארמדיל מייבב** ו**ארמדיל שעיר קטן**) הוא מין של ארמדיל דרום אמריקאי. הוא חי במרכז ודרום דרום אמריקה. מקור שמו הוא ממנהגו להשמיע צווחות כשהוא חש מאוים או כשמרימים אותו.
## טקסונומיה
הארמדיל תואר לראשונה על ידי דוקטור ג'ון אדוארד גריי בשנת 1865 באוסף במוזיאון הבריטי מבוליביה.

## תיאור פיזי
הארמדיל השעיר הצווחני הוא אחד הארמדילים הקטנים ביותר בסוגו, אך יש לו אוזניים ארוכות יותר מלארמדילים השעירים האחרים. אורכו של הארמדיל הזכר הוא בין 32 ל-40 סנטימטר, ואורכה של הנקבה הוא בין 26 ועד 41 סנטימטר. הזכר שוקל בין קילוגרם וחצי לחצי קילוגרם, והנקבה בין 0.2 קילוגרם ל-1.2 קילוגרם. יש להם יותר שיער מארמדילים אחרים, והשריון שלהם מורכב מ-18 חגורות, מתוכן 6–8 ניתנות להזזה.

## תפוצה
הארמדיל חי במחילות באזורים יבשים בגבהים משתנים. תחום תפוצתו כולל את המדינות ארגנטינה, בוליביה ופרגוואי. קיימת גם אוכלוסייה מבודדת בפרובינציית בואנוס איירס בארגנטינה.

## התנהגות
בקיץ פעיל הארמדיל בלילה ובחורף פעיל בשעות היום. הארמדיל מסוגל לחיות תקופות ארוכות ללא מים, והוא נוהג להתחפר בעיקר ליד שיחים ומרבדי דשא המספקים לו הסוואה. לארמדיל יש מספר מחילות בטריטוריה שלו, ולכל אחת יכולה להיות יותר מיציאה אחת. הקוטר של יציאה נע בין 20 ל-38 סנטימטר, ואורך המחילה מגיע למספר מטרים. שטח הטריטוריה של הארמדיל יכול להגיע ל-8 עד 34 דונם.

## תזונה
הארמדיל מעביר את רוב זמנו בחיפוש אחר מזון. הוא אוכל כל וניזון מחרקים ופרוקי רגליים, בעיקר נמלים וטרמיטים, ומצמחים, בעיקר פקעות. הוא אוכל גם חולייתנים קטנים, כמו ציפורים, צפרדעים, לטאות ועכברים. בחורף הוא מעלה את משקלו בכ-10% ויוצר שכבה של שומן תת-עורי בעובי של סנטימטר או שניים. כשהוא ניזון הוא אוכל הרבה חול, שיכול להגיע ל-50% מנפח קיבתו בזמן העיכול.

## רבייה
ההריון נמשך 60–75 ימים. הארמדילים מגיעים לבגרות מינית בגיל 9 חודשים ומולידים שתי המלטות בשנה.

## איומים מצד האדם
הארמדיל ניצוד בשביל בשרו, ניצוד ונאכל על ידי כלבים באזורים חקלאיים בהם הוא נחשב למזיק, והוא גם נפגע מפעילות של מכרות. באזורים מסוימים הוא נתפס למטרת ייצור צ'רנגות משריונו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון אדוארד גריי
קטגוריה:ארמדיליים
קטגוריה:ארגנטינה: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1865
אמריקן איירליינס סנטר

ה**אמריקן איירליינס סנטר** (באנגלית: **American Airlines Center**), הוא אולם ספורט בדאלאס שבטקסס, ארצות הברית. אולם זה מארח את קבוצת הכדורסל דאלאס מאבריקס מה-NBA ואת הדאלאס סטארס מליגת ה-NHL.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אולמות כדורסל בארצות הברית
קטגוריה:דאלאס: ספורט
קטגוריה:טקסס: אצטדיונים ומתקני ספורט
קטגוריה:דאלאס מאבריקס