open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
זיידאן עטשי

**זיידאן עטשי** (בערבית: **زيدان عطشي**; נולד ב-10 במאי 1940) הוא פוליטיקאי דרוזי-ישראלי, וחבר הכנסת לשעבר. כיהן כקונסול ישראל בניו יורק.

## חייו
זיידאן עטשי נולד בעספיא והיה פעיל בה בסניף הנוער העובד והלומד. הוא למד לתואר ראשון במדע המדינה באוניברסיטת חיפה ולימודי תואר שני באוניברסיטה העברית. בעת לימודיו באוניברסיטת חיפה היה פעיל באגודת הסטודנטים. בשנים 1970-1972 היה כתב לענייני הצפון של הטלוויזיה הערבית של רשות השידור. 

עטשי מונה בשנת 1972 לקונסול ישראל בניו יורק, ביוזמת יועץ ראש הממשלה לענייני ערבים, שמואל טולידאנו. הוא כהן בתפקיד זה עד שנת 1976, וכן היה חבר משלחת ישראל לאו"ם. באותו זמן היה מזוהה עם מנחם בגין והליכוד ובתוכה בעיקר עם תנועת המרכז החופשי, אך בעברו היה חבר מפלגת העבודה. כששב לארץ הצטרף לתנועה הדמוקרטית לשינוי בראשות יגאל ידין (1977), אשר היוותה תנועת מרכז. בבחירות המקדימות הוא הגיע למקום ה-13 ונבחר לכנסת התשיעית, בה היה חבר בוועדת החינוך והתרבות.

מבחינה פוליטית התקיים ויכוח בתוך הסיעה האם להישאר בקואליציה או לפרוש, ויכוח שגרר את פיצול התנועה הדמוקרטית לשינוי ב-14 בספטמבר 1978 לשתיים; עטשי, שהתנגד לישיבה בקואליציה, הצטרף לתנועה לשינוי ויוזמה יחד עם מקימי סיעת "שינוי" (אמנון רובינשטיין, סטף ורטהיימר ועוד) ועבר לספסלי האופוזיציה.

בבחירות לכנסת העשירית זכתה מפלגת "שינוי" בשני מנדטים, ועטשי לא נבחר לכנסת. בשנת 1984 נבחר בשנית לכנסת ה-11 מטעם סיעת שינוי - מפלגת מרכז. בכנסת זו שימש חבר בוועדת הכנסת, וכן פעם נוספת חבר בוועדת החינוך והתרבות.

בעת כהונתו ייסד את ועדת המעקב הדרוזית לטיפול בענייני הדרוזים בישראל ובמזרח התיכון, וכיהן כיושב ראש הוועדה.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:דיפלומטים ישראלים
קטגוריה:חברי כנסת דרוזים
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם ד"ש
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם שינוי
קטגוריה:חברי הכנסת התשיעית
קטגוריה:חברי הכנסת האחת עשרה
קטגוריה:המרכז החופשי
קטגוריה:קונסולי ישראל בניו יורק
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:עספיא: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1940
אגרול

[שמאל|ממוזער|200px|אגרול [מלית|ממולא בבשר בקר]]
**אגרול** (מאנגלית: גלילי ביצים) הוא מתאבן מהמטבח הסיני אמריקאי העשוי מבצק ממולא בירקות או בבשר ומטוגן בשמן עמוק, לצידו מוגש לרוב רוטב חמוץ-מתוק כמטבל. האגרול אינו מכיל ביצה במלית או בבצק, ולא ידוע מדוע או מתי קיבל האגרול את שמו זה.

האגרול הוא אחת מהמנות הנפוצות ביותר במטבח הסיני-אמריקאי ונפוץ גם במסעדות סיניות ואסייתיות בישראל, והוא מבוסס על המנה הסינית ספרינג רול. עם זאת, את האגרול בגרסתו האמריקאית כמעט ולא ניתן למצוא במזרח אסיה.

ישנם שני שפים הטוענים להמצאת המאכל, שניהם טוענים שהמציאו אותו בזמן עבודתם במסעדה סינית בניו יורק בשנות השלושים. 

האגרול ממולא לרוב בירקות כגון כרוב, גזר ובצל, ולעיתים גם באטריות ובבשר. האגרול גדול במידותיו מהספרינג רול, יוגש תמיד מטוגן ומעטפתו עבה יותר ועשויה מבצק חיטה.

האגרול מקובל בכל העולם פרט למזרח אסיה כמנה ראשונה במסעדות סיניות-אמריקאיות.

## יום האגרול
**יום האגרול הלאומי** (National Egg Roll Day) מצוין בארצות הברית מדי שנה ב־10 ביוני, והוא נוסד בשנת 2019 ביוזמת חברת המזון האסייתי־אמריקאית *[[Van’s Kitchen]]*. יום זה נועד לחגוג את האגרול כמאכל פופולרי בתרבות האמריקאית ואת סיפור ההגירה והיזמות של מייסדי החברה, בני הזוג ואן וקִים נגוין, שהקימו בדאלאס בשנת 1986 עסק משפחתי לייצור אגרולים וייטנאמיים. עם השנים הפך האגרול לאחד המאכלים המזוהים ביותר עם המטבח האסייתי־אמריקאי, והיום הלאומי נועד להדגיש את תרומתם של מהגרים לקולינריה בארצות הברית ואת הדרך שבה המאכל הפך לחלק מהמטבח המקומי.

## ראו גם
*ספרינג רול
*נגו היאנג

## קישורים חיצוניים

* מתכון באתר מטעמים

## הערות שוליים

קטגוריה:מתאבנים
קטגוריה:דים סאם
קטגוריה:טיגון עמוק
קטגוריה:המטבח הסיני אמריקאי
קטגוריה:מאכלי ירקות
אבו עיסא אל אספהאני

**יִצְחָק בֶּן יַעֲקֹב עוֹבַדְיָה אַבּוּ עִיסִי**, המוכר גם בשם **אַבּוּ עִיסַא אלְ-אִסְפַהַאנִיּ**, היה משיח שקר שחי בעיר אספהאן שבממלכת פרס בימי מלכותם של ח'ליפי בית אומיה, מייסד כת העיסוניים. זמנו המדויק מוטל בספק: יש המקדימים אותו לימי הח'ליף עבד אל-מלכ (685–705), ויש המאחרים אותו לימי הח'ליף מרואן השני  (744–750).

## חייו
אבו עיסי היה חייט מאספהאן, שלא ידע קרוא וכתוב, ופרסם כי היו לו התגלויות נבואיות וכי הוא המשיח. אף שלא ידע קרוא וכתוב, טענו חסידיו כי חיבר מספר ספרים. 

אבו עיסי אמר שלפני בואו של המשיח יופיעו חמישה שליחים, והוא האחרון שבהם. אלוהים הטיל עליו, לדבריו, להציל את היהודים מעול העמים ולהנחיל להם עצמאות. לפי מקור אחר לא הסתפק בתפקיד מבשרו של המשיח, וטען שהוא עצמו המשיח.

אבו עיסי נקט שיטה של הוספת מצוות והטלת חומרות. הוא אסר גירושים, אכילת בשר ושתיית יין, וחייב להתפלל שבע תפילות ביום ולא שלוש, בהסתמך על הפסוק "שבע ביום הללתיך". כמו כן, אבו עיסי נהג בסובלנות כלפי הנצרות והאסלאם, קידש גם את הברית החדשה והקוראן והורה לחסידיו לעסוק בהם לצד העיסוק בתנ"ך.

המונים התלקטו סביב אבו עיסי, שאותו כינו חסידיו "א-ראעי" (הרועה), והוא עורר מרד נגד השלטון הפרסי. מסופר כי כאשר הקיפו המוסלמים את מחנהו של אבו עיסי, צייר זה מעגל גדול בחול סביב למחנהו והודיע כי כל העומדים בתוכו יינצלו. האויבים, שלא הבינו את משמעות המעשה, וחששו שמא יש בו מעשה כישוף, נרתעו לאחוריהם ונמלטו.

## מותו
ימים מועטים לאחר מכן ניגף אבו עיסי בקרב סמוך לעיר ריי (Raghā) במחוז טהראן שבצפון פרס ונהרג. חסידיו נפוצו לכל עבר. גם לאחר מותו המשיכו שרידי חסידיו להאמין כי לא מת וכי הוא מסתתר במערה בהרים. שרידי קהילות של מאמיני אבו עיסי שרדו בסוריה עד המאה ה-10. לפי סיפוריהן נדד המנהיג במדבר כדי לבשר לבני משה על שליחותו.

הרמב"ם באיגרת תימן מזכיר את תנועתו של אבו עיסי:

שרידי חסידיו של אבו עיסי, אשר האמינו כי הוא נותר בחיים, המשיכו לפעול על פי רעיונותיו והוראותיו, והם נקראים כת העיסוניים. החוקרים מניחים כי המהומות בפרס האסלאמית והתהוות השיעה היו מן הגורמים לייסוד הכת, שהייתה הכת הראשונה ביהדות, מאז ימי חורבן בית שני.

## ראו גם
*משיח שקר

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:משיחי שקר יהודים
קטגוריה:תנועות משיחיות יהודיות
קטגוריה:יהודים איראנים ופרסים
קטגוריה:יהודים במאה ה-8
חררדו לייבנר

**חררדו לייבנר** (בספרדית: **Gerardo Leibner**; נולד ב-7 בפברואר 1965) הוא פרופסור להיסטוריה של אמריקה הלטינית באוניברסיטת תל אביב ופעיל פוליטי וחברתי בישראל. כיהן כראש מכון סוורדלין להיסטוריה ותרבות של אמריקה הלטינית.

## ביוגרפיה
לייבנר נולד במונטווידאו שבאורוגוואי כבן הבכור מבין שני ילדים לננסי, ילידת ארגנטינה, ולמאיר לאון לייבנר, קרדיולוג יליד פולין. הוריו היו פעילי מחתרת קומוניסטים באורוגוואי שתחת שלטון הדיקטטורה הצבאית, ובנובמבר 1975, לאחר שרבים מהחברים שהיו קשורים בפעילותם נאסרו, הצליחו לברוח לבואנוס איירס שבארגנטינה.
לאחר ההפיכה הצבאית בארגנטינה ב-24 במרץ 1976, ומימושו של מבצע קונדור, שמטרתו הייתה לחטוף ולחסל מתנגדים פוליטיים בארצות הדיקטטורות הצבאיות בדרום אמריקה, היגרה המשפחה לישראל ביוני של אותה שנה.

לייבנר השלים את לימודיו האקדמיים באוניברסיטת תל אביב בשנת 1998, ועם קבלת תואר הדוקטור שלו החל ללמד בה. מחקרו של לייבנר מתמקד בסוגיות של מרקסיזם וקומוניזם לטינו-אמריקאיים ובהיסטוריה חברתית ופוליטית של אזור האנדים. בראשית דרכו האקדמית עסק במשנתו של חוזה קרלוס מריאטגי ובאינדיחיניסמו בפרו המודרנית. בשנים האחרונות החל לעסוק גם בשנות ה-60 באמריקה הלטינית ובהיסטוריה החברתית של המפלגה הקומוניסטית באורוגוואי.

לייבנר הוא אחד מעורכיו של כתב העת Estudios Interdisciplinarios América Latina y el Caribe והחל משנת 2005 מכהן כראש מכון סוורדלין להיסטוריה ותרבות של אמריקה הלטינית. בשנת 2002 היה עמית קרן קלוג בספריית הקונגרס של ארצות הברית.

לייבנר פעיל בתנועת תעאיוש, ארגון משותף של יהודים וערבים המתנגד לכיבוש הישראלי בשטחים, חבר הוועדה המתאמת הארצית של תנועת "התחברות-תראבוט" וכן מרצה במכללה החברתית-כלכלית..

## מפרסומיו
### ספרים

*El Mito del Socialismo Indígena en Mariátegui. Fuentes y Contextos Peruanos, Lima, Fondo Editorial de la Pontificia Universidad Católica del Perú, 1999.

*'האינדיאנים החדשים' -- צמיחת הפוליטיקה של ההמונים בפרו, 1895-1932, הוצאת רמות: תל אביב, 2003.
### מאמרים
* "שמאל חדש" הוא שמאל-עממי, 12 בדצמבר 2009, באתר הגדה השמאלית
* מדינה נאמנה לכל אזרחיה , 6 בפברואר 2009 באתר הגדה השמאלית

## קישורים חיצוניים

* פרופסור חררדו לייבנר באתר אוניברסיטת תל אביב

* מאמריו של חררדו לייבנר באתר העוקץ
* מאמריו של חררדו לייבנר באתר הגדה השמאלית
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פעילים פוליטיים ישראלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: היסטוריה כללית
קטגוריה:פעילים חברתיים ישראלים
קטגוריה:לימודי אמריקה הלטינית
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1965
קטגוריה:ישראלים ילידי אורוגוואי
נצי הפת"ח

**נִצי הפתח** (בערבית: **صقور فتح** תעתיק: צֻקוּר פַתח) הוא שמם של שני ארגונים פלסטיניים: הראשון היה ארגון נוער בגדה המערבית וברצועת עזה בשנות ה-80. השני הוא ארגון טרור בעל קשרים לפת"ח, שהתפלג מגדודי חללי אל-אקצא. ארגון זה אחראי למספר פעולות נגד ישראלים, בעיקר ברצועת עזה.

## היסטוריה

### הדור הראשון
במהלך האינתיפאדה הראשונה, שהחלה ב-1987, הונהגו נצי הפת"ח על ידי צעירים מהערים הגדולות בגדה וברצועה: שכם, טולכרם, רמאללה, בית לחם, עזה וח'אן יונס. מרבית הפעולות בתקופה זו היו באמצעי לחימה מאולתרים: יידוי אבנים, דקירות, שימוש בכלי נשק גנובים. כמות הנשק שהדור הראשון של הארגון קיבל ממקורות אש"ף מחוץ לשטחים הייתה זניחה, והפעולות הקטלניות שלהם היו פיגועי דקירה או מארבים של כלי רכב. ארגון זה פורק במצוות ישראל (כחלק מהסכמי אוסלו) ב-1996. אחד מפעילי הארגון החשובים באותה תקופה היה מוחמד דחלאן, שפיקד על נצי הפת"ח ברצועה.

### הדור השני
הדור השני של נצי הפת"ח הופיע לראשונה באינתיפאדה השנייה, אז טען לאחריות משותפת עם חמאס לפיצוץ מוצב JVT ב-12 בדצמבר 2004, בה נהרגו 5 חיילי צה"ל. הארגון פעל ברצועה בלבד. אחרי מותו של יאסר ערפאת סבלו נצי הפת"ח מירידה בתמיכה בהם, לעומת חמאס. פחתו מספר התקיפות שהארגון ביצע והאחרונה שבהם הייתה ב-2005, כשאנשי הארגון חסמו כביש ברשות הפלסטינית ומנעו מבכירים לעבור בו, במחאה על כך שהארגון לא קיבל מקום במנגנוני הביטחון הפלסטיניים. 

## סמל
בחלקו העליון של סמל הארגון מופיע פסוק מהקוראן, מתוך סורת הניצחון (110), פס' 1: "إِذَا جَآءَ نَصْرُ ٱللَّهِ وَٱلْفَتْحُ", "כאשר יבוא הניצחון מעִם אלוהים וההכרעה". המילה בפסוק המתורגמת כ"הכרעה" (גם "ניצחון") היא "פתח" (فتح), כשמו של הארגון.

## הערות שוליים

קטגוריה:פת"ח
קטגוריה:ארגונים לשעבר
טישך

**טישַך** (באירית: **Taoiseach**, רבים **Taoisigh** - "טישי" או "טישיג") ובדרך כלל על דרך היידוע - **An Taoiseach** ("ראש הממשלה"), הוא הכינוי המסורתי לראש ממשלת אירלנד. הטישך ממונה על ידי נשיא המדינה בהמלצת הבית התחתון (Dáil Éireann, דאל אֵירן) של בית הנבחרים האירי (Oireachtas, אֵירָכטָס), וחייב ליהנות מתמיכת רוב חברי הבית התחתון כל עוד הוא בתפקיד. הטישך הנוכחי הוא מיהאל מרטין ממפלגת פיאנה פול.

## מעמד חוקי וסמכויות
לפי חוקת אירלנד, על הטישך להתמנות מבין חברי הבית התחתון של בית הנבחרים. טישך שמאבד את תמיכת רוב חברי הבית אינו מסיים את תפקידו לאלתר, אך עליו להתפטר או לשכנע את נשיא המדינה לפזר את הבית. אם הנשיא מסרב לבקשת הטישך, הוא מאלצו בעצם להתפטר, אך עד עתה אף נשיא לא ניצל את זכותו זו, אם כי האפשרות התעוררה מספר פעמים בעבר, ב-1944 ו-1982. במקרה שהטישך אכן מאבד את תמיכת רוב חברי הבית, הוא ממשיך בתפקידו עד למינוי יורש (ב-1989 נטבע למצב זה הביטוי Phantom Taoiseach - "טישך רפאים").

הטישך מציע את מועמדיו לחברות בממשלה, ובהסכמת חברי הבית, ממונים אלה על ידי נשיא המדינה. לטישך זכות לפטר חברי ממשלה, והוא גם אחראי על מינוי 11 משישים חברי הסנאט האירי (Seanad Éireann, שָאנד אירן).

## היסטוריה
[שמאל|ממוזער|250px|משרד הטישך בכיכר מריון ב[דבלין]]
"טישך", כמו גם "טָנָשטֶה" (Tánaiste), סגן ראש הממשלה, הן מילים איריות עתיקות. משמעותו של טישך הוא "מנהיג" ואילו טנשטה הוא "יורש". משרת הטישך כפי שהיא כיום נוסחה בחוקת אירלנד ב-1937 והחליפה את נשיא המועצה המבצעת שכיהן בין השנים 1922 ו-1937, אך בין שני התפקידים יש מספר הבדלים משמעותיים ולנשיא המועצה המבצעת היו סמכויות פחותות בהרבה. לדוגמה, הוא לא יכול היה לפטר חברי ממשלה ואף לא לבקש את הנשיא לפזר את בית הנבחרים. 

ב-29 באפריל 2007 פיזרה נשיאת אירלנד, מארי מקאליס, את בית הנבחרים האירי ה-29 לבקשת הטישך ברטי אהרן ממפלגת פיאנה פול, וב-24 במאי 2007, נערכו בחירות בהן שוב זכתה מפלגתו במספר הקולות הגדול ביותר. מאז 1937 ועד 2023 כיהנו בסך הכול 15 אנשים שונים בתפקיד, כולם גברים.

## רשימת הטישיג

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אירלנד: פוליטיקה
ראשי ממשלת אירלנד
משאללה

**משאללה** (ערבית **مَا شَاءَ ٱللَّٰهُ** מא שאא אללה, טורקית **Maşallah**, בוסנית **MašaAllah**) היא מילה שמקורה בערבית, השגורה בפי מוסלמים גם במדינות שערבית אינה מדוברת בהן, ולעיתים אף בפי לא-מוסלמים במדינות אלה. 

המילה מבטאת הערכה לאדם או לאירוע, ובה בעת משבחת את שם האל ומרחיקה מנשוּא המילה את עין הרע. במובן זה היא דומה לביטוי "בלי עין הרע" בעברית. משמעותה המילולית של המילה היא "מה שאלוהים רצה" או "כך רצה אלוהים", והיא מכוונת לרצונו וליכולתו של האל לעשות כול ולהיטיב. 

למילה "משאללה" הקשרים חברתיים שעשויים להיות מחייבים. בטורקית, לדוגמה, "משאללה" היא הנוסחה המקובלת היחידה להביע התפעלות מתינוק או ילד, גם בקרב חילוניים.
הביטוי נפוץ כיום גם בקרב יהודי ארצות האסלאם וצאצאיהם.

## ראו גם
* אלחמדוללה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מילים וביטויים בערבית
קטגוריה:מושגים באסלאם

## הערות שוליים
אטורה בוגאטי

**אטורה ארקו איסידורו בוגאטי** (באיטלקית: **Ettore Arco Isidoro Bugatti**; 15 בספטמבר 1881 – 21 באוגוסט 1947), יצרן ומתכנן מכוניות איטלקי, ייסד והיה הבעלים של חברת ייצור המכוניות בוגאטי.

## ביוגרפיה
נולד במילאנו למשפחה אמנותית ידועה אשר שורשיה בעיר. בנם של תרזה לוריולי ובעלה קרלו בוגאטי, מעצב מפורסם של רהיטים ותכשיטים בסגנון אר נובו. אחיו הצעיר היה פסל חיות מפורסם, רמברנט בוגאטי, דודתו, לואיגיה בוגאטי, הייתה אשתו של הצייר ג'ובאני סגנטיני וסבו, ג'ובאני לואיג'י בוגאטי היה אדריכל ופסל.

לפני ייסוד חברת מכוניות משלו, תכנן אטורה מספר מנועים וכלי רכב עבור אחרים. פרינטי וסטצ'י ייצרו את בוגאטי סוג 1 שאותו תכנן ב-1898. משנת 1902 ועד 1904, דיטריך בנה את הדגמים בוגאטי סוג 3, 4, 5, 6 ו-7 תחת המותג דיטריך-בוגאטי. בשנת 1907, עבר בוגאטי לעבוד עבור דויץ גסמוטורן פבריק, כדי לתכנן ולעצב את הדגמים בוגאטי 8 ו-9.

בזמנו הפרטי, בוגאטי פיתח את בוגאטי סוג 2 (בין השנים 1900 ו-1901), ובשנת 1903 את הדגם בוגאטי סוג 5. כאשר עבד בדויץ, בנה בוגאטי את דגמי הבוגאטי 10 ו-13 במרתף ביתו. בשנת 1913, בוגאטי תכנן מכונית קטנה עבור פיז'ו, הפיז'ו בבה סוג 19.

אף על פי שנולד באיטליה, חברת המכונית בוגאטי הוקמה במולצהיים במחוז אלזס, כיום חלק מצרפת. החברה נודעה בשל ההנדסה המתקדמת, האיכות הגבוהה והצלחתה במרוצי הגרנד פרי הראשונים. בוגאטי הייתה הזוכה הראשונה של גרנד פרי מונקו.

ממוזער|בוגאטי סוג 59 גרנד פרי
בנוסף בוגאטי תכנן גם קרון רכבת ממונע מצליח, ה-"אאוטורייל" ומטוס כנף קבועה, אשר מעולם לא טס. בנו ג'אן בוגאטי, נהרג ב-11 באוגוסט 1939 בגיל 30, בעת בדיקת בוגאטי סוג 57 ליד המפעל מולשיים. מיד לאחר האירוע מזלו של המפעל לא שיחק לו כבעבר. במלחמת העולם השנייה נהרס המפעל במולשיים והחברה איבדה את שליטתה על הרכוש. במהלך המלחמה, בוגאטי תכנן מפעל חדש בלבלוייס אשר בפריז וכן גם סדרה של מכוניות חדשות.

אטורה בוגאטי נקבר במתחם משפחת בוגאטי בבית הקברות האזורי בדורלישיים ליד מולשיים שבאלזס.

## ראו גם
* בוגאטי
* בוגאטי סוג 18
* בוגאטי סוג 64

## קישורים חיצוניים

* 
* 

*
קטגוריה:חלוצי תעשיית הרכב
קטגוריה:תעשיינים איטלקים
קטגוריה:תעשיינים
קטגוריה:אר נובו
קטגוריה:איטלקים
קטגוריה:מעצבי רכב
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1882
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1947
רחוב סלאח א-דין

שמאל|ממוזער|250px|רחוב צלאח א-דין, 2007
שמאל|ממוזער|250px|בית המשפט המחוזי ברחוב צלאח א-דין
[שמאל|ממוזער|250px|[קתדרלת סנט ג'ורג' ברחוב צלאח א-דין]]
**רחוב סלאח א-דין** הוא רחוב מרכזי בירושלים הקרוי על שמו של המצביא המוסלמי סלאח א-דין. הרחוב שוכן בלב שכונת באב א-זהרה והוא מוביל משער הפרחים לעבר המושבה האמריקאית. הרחוב משמש כרחוב העסקים הראשי של מזרח ירושלים ושוכנים בו גם מטה משרד המשפטים, בית המשפט המחוזי בירושלים ומולו קתדרלת סנט ג'ורג' ואחד משני סניפי הדואר הראשיים בעיר.

הרחוב נסלל בתחילת המאה ה-20, אולם בתקופת שלטון המנדט הבריטי לא נודעה לו חשיבות רבה כיוון שהמסחר היהודי התמקד ברחוב יפו לכיוון מערב, ואילו זה הערבי התמקד בדרך שכם. עם חלוקת העיר לאחר מלחמת העצמאות, לא ניתן היה לקיים מסחר בדרך שכם עקב קרבתו של הרחוב לגבול עם ישראל (הקו העירוני) ועל כן המסחר הערבי נדד מזרחה לרחוב צלאח א-דין. לאחר איחוד העיר המשיך הרחוב להוות מרכז עסקים עיקרי עבור האוכלוסייה הערבית בירושלים.

במהלך השלטון הירדני במזרח ירושלים שכן ברחוב מטה מושל ירושלים הירדנית. לאחר מלחמת ששת הימים השתכן במבנה הממשל הצבאי הישראלי ביהודה ושומרון. ב־1971 עבר הממשל הצבאי למחנה בית אל והמתחם עבר לרשות משרד המשפטים.

בצפון הרחוב שוכן אחד המלונות המפורסמים והיוקרתיים בעיר - מלון אמריקן קולוני.

במרץ 2014 רכשה עמותת עטרת כהנים מתחם גדול בתחילת הרחוב, סמוך לשער הפרחים בו מתוכננים להיפתח ישיבה ומכינה קדם צבאית.

## קישורים חיצוניים

*

## הערות שוליים

סלאח א-דין
קטגוריה:מזרח ירושלים: תחבורה
מלח הארץ (סרט, 1954)

**מלח הארץ** הוא סרט דרמה אמריקני משנת 1954 שנכתב על ידי מייקל וילסון, בוים על ידי הרברט ג'י ביברמן והופק על ידי פול ג'ריקו, שלושתם נכללו ב"רשימה השחורה" של תעשיית הסרטים בהוליווד בגלל מעורבותם כביכול במפלגה הקומוניסטית של ארצות הברית. הסרט עוסק בשביתת פועלים במכרה אבץ בניו מקסיקו בתחילת שנות ה-50 של המאה ה-20, שהונהגה על ידי כורים מקסיקנים ואנגלוסקסים. הסרט מתאר את יחסי הגומלין בין הכורים (הגברים החברים באיגוד העובדים ונשותיהם), הפירמה והמשטרה במהלך השביתה. 

הסרט הפך לאירוע היסטורי ולסרט קאלט בגלל הדרך בה נהג הממסד בארצות הברית (פוליטיקאים, עיתונאים, מנהלי אולפנים, וארגוני עובדים) בסרט. מלח הארץ הוא אחד הסרטים הראשונים שהציגו את נקודת המבט הפמיניסטית בנושאי חברה ופוליטיקה.

## עלילה
מלח הארץ מתאר את סיפור שביתתם הארוכה והקשה של כורים מקסיקנים-אמריקאים כנגד חברת 'אמפייר זינק' בביירד (ליד סילבר סיטי), ניו מקסיקו בשנים 1950-1951. (הסרט ממקם את העלילה בכפר דמיוני בשם 'עיירת האבץ'.) בהתאם לסגנון נאו ריאליסטי של הסרט, רבים מהכורים ומשפחותיהם נטלו חלק בסרט. 

הסרט מתחיל במונולוג מאת אספרנזה קווינטרו (רוזארה רבלטאס), שתחילתו היא:

הכורים שובתים בדרישה לשכר שווה לשכרם של פועלים ממוצא אירופאי, וכן בנושאים של בריאות ובטיחות. רמון קווינטרו (ג'וחן קאקון) עוזר לארגן את השביתה, אבל בביתו הוא מתייחס אל אשתו כאל אזרח סוג ב'. 

אשתו, אספרנזה קווינטרו, הנמצאת בהריון עם בנם השלישי, פאסיבית בתחילה, ומסרבת לקחת חלק בשביתה או לעמוד על זכויותיה לשיווין בבית. 

אלא שהגברים נאלצים לסיים את אספות ההפגנה שלהם מול המכרה מכוחו של חוק טאפט-הארטלי משנת 1947. דבר זה גורם לאספרנזה, לשנות את התנהגותה. לאחר דיון ארוך באולם של איגוד העובדים, הנשים משכנעות את הגברים להמשיך בשביתה, ומתחילות לקחת חלק בהפגנות המחאה סביב השביתה.

## פרסים
הסרט זכה בפרסים בפסטיבל קרלובי וארי בקרסבלד צ'כוסלובקיה בשנת 1954. רבלטאס זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר, ופרס עבור הסרט הטוב ביותר הוענק לביברמן. האקדמיה לסרטים בפריז העניקה לסרט את הפרס הבינלאומי לשנת 1955.

## בעקבות הסרט
בשנת 2000, יצא הסרט "בצל המקארתיזם" (במקור "One of the Hollywood Ten"), שכתב וביים קרל פרנסיס. הסרט מתמקד בסיפורו של הרברט ביברמן (ג'ף גולדבלום), בהכנסתו לרשימה השחורה, מאסרו והפקת הסרט. רוזארה רבלטאס משוחקת בסרט על ידי אנג'לה מולינה, והוא כולל גם קטע קצר מהסרט המקורי בו רבלטאס מבצעת את המונולוג של אספרנזה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 1954
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי נאו ריאליזם
קטגוריה:סרטים עצמאיים
קטגוריה:פמיניזם באמנות
קטגוריה:שביתות
קטגוריה:ארצות הברית: התנועה לזכויות האזרח
קטגוריה:סרטים בשימור ספריית הקונגרס
קטגוריה:ניו מקסיקו
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים בספרדית
קטגוריה:סרטי פולחן
קטגוריה:זוכי גלובוס הבדולח: גרנד פרי
ספרינג רול

טקסט=|ממוזער|250x250 פיקסלים|ספרינג רול נא, המכונה לעיתים פרש-רול (מאנגלית: fresh roll)
**ספרינג רול** (מאנגלית Spring Roll, כינוי שהוא תרגום של השם בסינית מנדרינית: 春卷; בתעתיק פין-יין: chūn juǎn, פירוש מילולי: גליל אביב) הוא שמם של מספר מתאבנים מהמטבח הסיני, המטבח הווייטנאמי ומטבחים מזרח אסייתים נוספים. קיימות וריאציות רבות לספרינג רול, ומליתו ועטיפתו משתנות מאזור לאזור. בגרסתו הנפוצה ביותר הספרינג רול עשוי מנייר אורז מגולגל וממולא במילוים שונים שעשויים להכיל ירקות, בשר ואטריות, שלאחר מכן מטוגנים בשמן עמוק, אך נהוג גם להגישו לא מבושל ובמילוי ירקות טריים. הספרינג רול נחשב מנת דים סאם.

הספרינג רול מוגש לצד מטבלים שונים, לדוגמה רוטב חמוץ-מתוק, סיראצ'ה, ומטבלים על בסיס רוטב דגים.

בציבור הרחב, ולעיתים אף במסעדות ואצל יצרנים ומשווקים של המוצר, קיים בלבול מסוים בין ה"ספרינג-רול" לבין ה"אגרול" הדומה לו. ההבדל המרכזי ביניהם הוא שאגרול יגולגל תמיד בבצק חיטה, ולרוב הבצק יהיה עבה יותר מהנייר בו משתמשים לגלגול הספרינג רול. בנוסף הרטבים והמילויים המוגשים עם האגרול האמריקאי ינטו לרצות את החך המערבי. בעוד הספרינג רול בגרסאותיו השונות נפוץ במדינות רבות במזרח אסיה, האגרול האמריקאי כמעט ולא יימצא שם.

מאכל זה הוא המאכל המסורתי המוגש בפסטיבל האביב שמתקיים בסין, ומכאן שמו שבתרגום מילולי מסינית משמעותו "גליל האביב".

גרסה וייטנאמית של מאכל זה נקראת "צ'ה זו", ובפיליפינים נקרא המאכל "לומפיה".

## ראו גם
* אגרול

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:מתאבנים
קטגוריה:המטבח הסיני
קטגוריה:המטבח הווייטנאמי
קטגוריה:דים סאם
קטגוריה:המטבח האסייתי
שירה חדשה (ירושלים)

שמאל|ממוזער|300px|הכנסת ספר תורה בקהילת "שירה חדשה" נובמבר 2008
**שירה חדשה** היא קהילה הנמצאת במושבה הגרמנית בירושלים
המגדירה עצמה אורתודוקסית ומקיימת "מניין הלכתי משתף". 
הקהילה הוקמה בשנת 2001 על ידי קבוצה בראשות ד"ר טובה הרטמן במטרה "ליצור קהילה דתית המשלבת מחויבות להלכה עם מחויבות לתפילה ופמיניזם", בהתאם לרצונם של חברי הקהילה להגדיר מחדש את מקומן של נשים בבית הכנסת.

הקהילה הייתה הראשונה שמימשה את העמדה שהוצגה במאמרו של הרב מנדל שפירא, שלפיה נשים יכולות לעלות לתורה ואף לקרוא בה יחד עם גברים, בכפוף למספר תנאים. רעיון עליית נשים לתורה זכה גם לתמיכת הרב פרופ' דניאל שפרבר.

## התפילות בשירה חדשה

נוסח התפילה בקהילה הוא הנוסח האורתודוקסי המקובל. סגנון התפילה מתאפיין בריבוי שירה, במנגינות מסורתיות ומודרניות. 

נשים קוראות בתורה, עולות לתורה ומשמשות שליחות הציבור בקבלת שבת ובפסוקי דזמרה.

כמקובל בבתי כנסת רבים, לצד התפילות הרגילות נערכות תפילות ילדים, במספר קבוצות גיל. התפילות הן גרסאות מקוצרות מאוד של תפילת שחרית של שבת. תפילת הילדים כוללת הוצאת והכנסת ספר תורה והילדים שומעים סיפור המתייחס לפרשת השבוע.

פורמט התפילה של המניין הועתק לקהילות אחרות בישראל, ומשמש גם קהילות בארצות הברית, קנדה ואוסטרליה.

## פעילות חברתית והתנדבותית
מלבד תפילות, קהילת "שירה חדשה" מקיימת פעילות חברתית הכוללת קידוש בכל שבת, שיעורים שבועיים בכתבי הרמב"ם ובשפת אמת וערבי עיון בנושאים יהודיים.

הקהילה מארגנת פעילות התנדבותית כמו עזרה לקשישים בבתי אבות, איסוף תרומות למשפחות במצוקה, סיוע למסתננים מסודאן וכיוצא בזה.

## ביקורת
רבנים אורתודוקסים רבים יצאו נגד המניין. הרב דב ליאור אמר כי "כל מי שיש בו יראת-שמים אמיתית לא ישתתף במניין כזה, מפני שכך מתחילה השבירה של מסורת ישראל". הרב יעקב אריאל אמר כי אין להתפלל במניין מעין שירה חדשה, משום שמעורבות נשים בתפילה או בקריאת התורה נוגדת את ההלכה. הרב יהושע שפירא, ראש ישיבת רמת גן הגדיר את בית הכנסת "מחוץ לגבול". הרב שלמה ריסקין מאפרת, המגדיר עצמו כ"פמיניסט בגבולות ההלכה", אמר כי לפי ההלכה אישה אינה יכולה לקרוא בתורה או להיות שליחת ציבור ולהוציא גברים ידי חובתם.

## ראו גם
*אורתודוקסיה מודרנית
*ריב ההיכל
*פמיניזם דתי

## קישורים חיצוניים
* אתר האינטרנט של הקהילה
* תמר ויס, "שירה חדשה" : מניין הלכתי אחר, דעות 15, עמ' 15-18, 39 
* 
* אריאל הורוביץ, שירה חדשה: בית הכנסת שחולל מהפכה ביחס לנשים, כתבה באתר בית אבי חי לרגל 12 שנים לבית הכנסת, יוני 2014

### על מניינים משותפים מעין שירה חדשה
* הדס פורת רואש, המניין המכבד - כבוד הציבור מול כבוד הבריות, דעות 38 אב תשס"ח, באתר נאמני תורה ועבודה
* אליצור א. ומיכל בר-אשר סיגל, **[http://upload.kipa.co.il/media-upload/kulech/1214601.PDF מדריך ל"מניין ההלכתי"]**, שבט ה'תשס"ח, מובא באתר כיפה 
* הרב אליעזר מלמד, רב ארץ-ישראלי (בכותרת: האם מותר להשתתף ב'מניין שוויוני'), פורסם במדור 'רביבים', בעיתון בשבע, כ״א בסיון ה'תשע״א

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פמיניזם דתי (יהדות)
קטגוריה:פמיניזם בישראל
קטגוריה:ירושלים: בתי כנסת
קטגוריה:בתי כנסת אשכנזיים
Edguy

**אדגיי** (בגרמנית: **Edguy**) היא להקת פאוור מטאל מפולדה שבגרמניה.

## היסטוריה
אדגיי נוסדה ב-1992 על ידי התלמידים בני ה-14 טוביאס סאמת', ג'נס לודוויג, דירק סאוור ודומיניק סטורצ'.
השם אדגיי היה כינוי חיבה למורה למתמטיקה שלהם באותו הזמן, מר אדגר זימרר.
עד 1998, כאשר טוביאס אקסל הצטרף ללהקה, לא היה להם בסיסט וטוביאס סמאת' ניגן את צלילי הבאס על קלידים.
לאחר שני דמואים הם השיגו חוזה עם איי.אף.אם רקורדס (AFM records) ב-1995. שני האלבומים הראשונים שלהם לא נחלו הצלחה גדולה, אבל עם יציאת האלבום ווין גלורי אופרה (Vain Glory Opera) ב-1998 זכו לפריצת דרך. לאחר שני אלבומים נוספים הם קיבלו חוזה ב-2004 מהליבל הגרמני "ניוקליר בלאסט".
ב-2001/2002 הוציא טוביאס סאמת' את שני האלבומים הראשונים של פרויקט הצד שלו אוואנטסיה, אופרת מטאל רחבת היקף בהשתתפות מוזיקאים מפורסמים רבים אשר זכתה להצלחה לא מעטה.

## סגנון
אדגאיי משתמשים במלודיה קלה וזורמת, משולבת בקולו הגבוה של סאמת' אשר אופייני לפאואר מטאל האירופאי. לעיתים קרובות הליריקה שלהם מטאפורית, מרמזת על נושאים מטפיזיים או חברתיים: קונפרמיות (The Headless Game, Mysteria, King of Fools), כפייה על ידי הכנסייה (The Kingdom, Theater of Salvation), וסכנות של הציוויליזציה המודרנית (Navigator, The Devil and the Savant). כדי לבטא כאלה נושאים, אדגאיי משתמשים בביטויים אזוטריים או אטומים.
ובכל זאת חלק מן השירים שלהם קלילים או קומיים (Das Reh, Save Us Now, Lavatory Love Machine, Life And Times Of A Bonus Track, Trinidad).
אדגאיי אינם תובעים לבטא אידאולוגיה כלשהי. טוביאס סאמת' טען כי "אנחנו לא פוליטיים ולא דתיים, לפחות אין בשירים שלנו מסר אשר אומר לך מה לחשוב במושגים כלשהם". אדגאיי משתמשים גם בקטעים ארוכים ואפיים כמעט בכל אלבום.

## הרכב
*שירה - טוביאס סאמת'
*גיטרה - ג'נס לודוויג
*גיטרת קצב - דירק סאואר
*באס - טוביאס אקסל
*תופים - פליקס בונקי

## חברי להקה לשעבר
*תופים - דומיניק סטורצ' (1992-98)
*תופים - פרנק לינדנטל (1998)

## דיסקוגרפיה
### דמויים
 
*Evil Minded (1994)
*Children Of Steel (1994)
*Savage Poetry (1995)


### אלבומים

*Kingdom Of Madness (1997)
*Vain Glory Opera (1998)
*Theater Of Salvation (1999)
*The Savage Poetry (2000)
*Mandrake (2001)
**Painting On The Wall (EP, 2001)
**La Marche Des Gendarmes (single, 2001)
**King Of Fools (EP, 2004)
*Hellfire Club (2004)
*Hall Of Flames (2004)
**Lavatory Love Machine (single, 2004)
**Superheroes (EP, 2005)
*Rocket Ride (2006)
*Tinnitus Sanctus(2008)
*Age Of The Joker (2011)
*Space Police - Defenders Of The Crown (2014)


### אלבומים חיים

*Burning Down The Opera (2003)
*Fucking with fire- live DVD (2008)


### סינגלים

* "La Marche Des Gendarmes" (Enhanced Cardsleeve, 2001)
* "Painting on the Wall" (2001)
* "Lavatory Love Machine" (2004)


### וידאו

*All The Clowns (2001)
*King Of Fools (live, 2004)
*Lavatory Love Machine (2004)
*Superheroes (2005)
*Ministry Of Saints(2008)



## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:להקות גרמניות
קטגוריה:להקות פאוור מטאל
קטגוריה:פולדה (עיר)
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1992
When You're Gone (שיר של אבריל לאבין)

"**When You're Gone**" (בעברית: "**כשתלך**") הוא הסינגל השני מאלבומה השלישי של הזמרת אבריל לאבין, *[[The Best Damn Thing]].* השיר יצא לאור ביוני 2007.

השיר הגיע למקום השלישי במצעד הסינגלים הבריטי.

## רקע
לאבין אמרה שהשיר "מדבר על להיות עם מישהו שאתה אוהב, ואתה חייב להיפרד, ואלו כל הדברים הקטנים שאתה תתגעגע להם". השיר יכול להיות בהשראת בעלה, דריק ויבלי, למרות ששמועה זו לא אושרה על ידי לאבין עצמה. הקליפ לשיר בוים על ידי מארק קלספלד והופיע לראשונה בקנדה ב-5 ביוני.

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 2006
קטגוריה:סינגלים מ-2007
קטגוריה:שירי אבריל לאבין
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אבריל לאבין
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי בוץ' ווקר
קטגוריה:שירי לפידים
קטגוריה:שירים על בדידות
קטגוריה:בלדות משנות ה-2000
קטגוריה:בלדות פופ
קטגוריה:בלדות רוק
קטגוריה:שירי פופ רוק
קטגוריה:שירי רוק קל
קטגוריה:שירי פלטינה כפולה בארצות הברית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת RCA רקורדס
יחס נזילות מיידי

**יחס נזילות מיידי** או **יחס מהיר** הוא יחס של נזילות פיננסית שמופיע לעיתים קרובות בדוחות כספיים של חברות עסקיות כדי לקבוע את היכולת של החברה לפרוע את חובותיה.

יחס זה מחושב על ידי חלוקת סך כל הנכסים השוטפים בניכוי ערך המלאי לסך כל ההתחייבויות השוטפות. המלאי מנוכה מהנכסים השוטפים כי הוא הנכס השוטף הפחות נזיל מכולם.

כדי שהחברה תהיה בטוחה מפשיטת רגל היחס נדרש להיות גדול מ-1. כלומר יותר נכסים מהתחייבויות. עם זאת, לא רצוי שהיחס יהיה גבוה מדי, כי לבעלי המניות אין עניין בשמירת נכסים שוטפים רבים, אלא הם מעדיפים להשקיע את הכסף באמצעי ייצור שאמורים להניב רווחים גבוהים יותר מאשר החזקות פיננסיות.

קטגוריה:יחסים פיננסיים
סום טאם

ממוזער|שמאל|250px|סום טאם
**סום טאם** (בתאית:** ส้มตำ**) הוא סלט המכיל פפאיה שמקורו בלאוס ובאזור איסאן שבצפון מזרח תאילנד.

זהו סלט של פפאיה ירוקה טרייה שאינה מבושלת, הנחתכת לרצועות דקות ונכתשת קלות בעלי ומכתש יחד עם מרכיבים נוספים כמו עגבניות שרי, שעועית ירוקה, בוטנים, שום, פלפל חריף, מיץ ליים, רוטב דגים וסוכר דקלים. הוא נחשב לחלק בלתי נפרד מהמטבח התאילנדי כולו.

הטכניקה המסורתית של כתישת המרכיבים במכתש נועדה לשלב היטב את הטעמים תוך שמירה על מרקם פריך. קיימות גרסאות רבות של המנה, בהן גרסה עם תירס, גרסה עם מנגו ירוק, ואף גרסה עם סרטנים מותססים. בדרך כלל הסלט מוגש עם אורז דביק ולעיתים לצד בשר צלוי, כחלק מארוחה מלאה ומאוזנת.

המנה, שנחשבת לסמל של המטבח האזורי, נפוצה לא רק בתאילנד אלא גם בלאוס ובמדינות נוספות בדרום־מזרח אסיה. המנה הפכה לפופולרית גם במערב, כחלק מהעניין ההולך וגובר במטבחים אסייתיים אותנטיים, בזכות השילוב הייחודי של טעמים חמוצים, חריפים, מתוקים ומלוחים.

## מקור השם
משמעות המילה "סום" (ส้ม) בלאית ובשפת אזור איסאן היא "חמוץ" ומשמעות המילה "טאם" (ตำ) בשפות אלה – "כתוש" – בשל צורת ההכנה של מאכל זה. המאכל נקרא גם "פפאיה פוק פוק" – בשל הצליל של כתישת הפאפאיה בעלי ומכתש, וכן "טאם מק האנג" – "ตำหมากหุ่ง" שמשמעו "פפאיה כתושה".

## מרכיבים והכנה
סלט זה מכיל פפאיה לא בשלה המגורדת ונכתשת עד שהיא רכה דיה לאכילה, לה מוסיפים פלפל צ'ילי, שום, לימית, ורוטב דגים. לעיתים מוסיפים לסלט זה עגבניות ושעועית ירוקה.

גרסאות אחרות של סלט זה מכילות גזר במקום הפפאיה ויש המוסיפים גם סוכר דקלים. הסלט מוגש בטמפרטורת חדר, בתוספת אורז מבושל. יש גרסאות הכוללות חסילונים וכן יש גרסאות המחליפות את הפפאיה בפרי מנגו שאינו בשל (גרסה זו נקראת "טאם מא מואנג" – ตำมะม่วง), מלפפון ("טאם מק טנג") או שעועית ירוקה ("טאם מק טואה").

## קישורים חיצוניים

* מתכון לסלט פאפיה (סום טאם) באתר "לגדול"
* אליטה אופק, סלט סום טאם (פפאיה ירוקה), בלוג אוכל ELITA
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סלטים
קטגוריה:המטבח התאילנדי
קטגוריה:המטבח הלאוסי
קין (פירושונים)

**קין** הוא הכתיב העברי לשם הדמות התנ"כית **קַיִן**, וכן התעתיק העברי למספר שמות לועזיים הנהגים **קִין**, בהם **Keen**, **Keane**, **Kean** ו-**Keene**.

## הערות שוליים

קטגוריה:שמות משפחה
ג'אקומו מינוטולי

** ג'אקומו מינוטולי** (איטלקית: **Giacomo Minutoli**; 1765 – 11 בפברואר 1827), אדריכל איטלקי, מהאדריכלים החשובים ביותר בתקופת הנאו קלאסיציזם במסינה. הסגנון האדריכלי של ג'אקומו מינוטולי הושפע במיוחד מעקרונות האדריכלות הרומית, כמו גם מהאדריכלות הפלדיאנית.

## ביוגרפיה
ג'אקומו מינוטולי נולד ב-1765 במסינה אשר באי סיציליה שבדרום איטליה.

בין השנים 1787 ל-1799 מינוטולי למד אצל קרלו ואנויטלי (Carlo Vanvitelli) אשר תכנן את הארמון של קזרטה (Reggia di Caserta) אשר במחוז קמפניה שבאיטליה. מינוטולי תכנן כנסיות רבות, וילות וארמונות במסינה. ב-5 בפברואר 1783 נהרסה מסינה ברעידת אדמה נוספת. בין השנים 1799 ל-1803 נבנה הארמון פלאצאטה של מסינה (באיטלקית: Palazzata di Messina) מחדש לפי תוכניותיו של ג'אקומו מינוטולי. עם הזמן, הארמון מסינה נהיה פופולרי.

הארמון מסינה זהה לסהר המלכותי בבאת' של ג'ון ווד הבן (John Wood, the Younger).

מינוטולי הלך לעולמו ב-11 בפברואר 1827 במסינה.

## מבנים חשובים של ג'אקומו מינוטולי במסינה
*ארמון ארנה (Palazzo Arena) (1812)
*ארמון פיסטוריו (Palazzo Pistorio-Cassibile) (1812)
*מנזר סן פרנסיסקוס מאסיזי (San Francesco d'Ássisi) (1813)
*כנסיית סנט אגטה (Sant' Agata dei Minoriti) (1813)
*ארמון גוסטרלי (Palazzo Gustarelli) (1813)
*ארמון סן לאונה סנטיס (Palazzo S. Leone e Santis) (1813)
*ארמון מוניצ'יפלה (Palazzo Municipale) (1814)
*ארמון גוסטרלי (Palazzo Vitale) (1814)

## פאר יצירותיו מ[[מסינה]]
מרכז|ממוזער|425px|בין השנים 1799 ל-1803 נבנה הארמון פלאצאתה של מסינה (באיטלקית: Palazzata di Messina) מחדש לפי תוכניותיו של ג'אקומו מינוטולי
מרכז|ממוזער|425px|חזית הארמון פלאצאתה של מסינה אשר נבנה בין השנים 1799 ל-1803 לפי תוכניותיו של ג'אקומו מינוטולי

## לקריאה נוספת

* Maria Accascina „Profilo dell’architettura a Messina dal 1600 al 1800“ Ateneo Verlag, Rom 1964
* Anthony Blunt „Sizilianischer Barock“
* Amelia Ioli Gigante „Messina“ aus der Reihe „Le città nella storia d’Italia“ Verlag Giuseppe Laterza & Söhne 1.Auflage 1980, 2.Auflage 1989 
* E. Mauceri „ Messina nel Settecento“ aus der Reihe „Fata Morgana Collezione di libri rari su Messina“ Reprint Verlag des Buchhauses Bonanzinga in Messina
* „Messina com’era“ aus der Reihe „Fata Morgana Collezione di libri rari su Messina“ Reprint della guida storico-artistico del 1902: „Messina e dintorni“ . Reprint Verlag des Buchhauses Bonanzinga in Messina Juni 1981
* Giuseppe Grosso Cacopardo „Guida per la Città di Messina“. Verlag Arnaldo Forni. Reprint „Guida per la Citta di Messina scritta dall autore delle ‚Memorie de’Pittori Messinesi‘“ Messina Giusepe Pappalardo 1826. Mai 1989


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1765
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1827
קטגוריה:אדריכלים איטלקים במאה ה-18
קטגוריה:אדריכלים איטלקים במאה ה-19
DSLAM

ממוזער|רכיב DSLAM של חברת Siemens מדגם SURPASS hiX 5625
**Digital Subscriber Line Access Multiplexer** או בקיצור **DSLAM** (מבוטא: **דִי-סִלָאם**) (בתרגום חופשי: **מרבב גישה עבור "קו מנוי דיגיטלי"**), הוא רכיב רשת המשמש לקישור קבוצת קווי xDSL (למשלADSL), המגיעים מבתי המנויים, לרשת האינטרנט (או לרשת תקשורת נתונים אחרת).

ה־DSLAM כולל מערך של מודמי xDSL אליהם מתחברים קווי המנויים וחיבור לכיוון "רשתות תקשורת נתונים" של ספקי השרות. המידע המגיע מקווי המנויים (Upstream) מועבר לכיוון ספקי השרות השונים על גבי קו תקשורת הנתונים. המידע המגיע על גבי קווי תקשורת הנתונים מופנה לכיוון קווי המנויים (Downstream). קו הטלפון המגיע מהמנוי מחובר בדרך כלל למפצל פסיבי (Splitter), ממנו יצאו שני קוים - אחד יחובר ל־DSLAM והשני למרכזית הטלפון. המפצל מפריד בין שני סוגי תקשורת המועברים על קו הטלפון – תקשורת קולית אנלוגית רגילה ותקשורת נתונים דיגיטלית.

ה-DSLAM מצוי בכל אתר של מרכזיית חברת טלפונים המחברת לקוחות DSL לרשת האינטרנט וכן לעיתים יותקן גם ביישובים ובמתחמים המשתמשים בטכנולוגיית ה־DSL ליצירת רשתות פרטיות (למשל – בקיבוצים או באוניברסיטאות).

## אופן פעולת ה־DSLAM
* נתונים ממודמי הלקוחות מגיעים למרכזית חברת הטלפונים
* האותות המגיעים מהמנויים, מופרדים באמצעות מערך מפצלים. הפרדה נעשית באמצעות סינון של תחומי התדרים השונים, לנתוני קול אנלוגיים (שיחות טלפון) ולנתוני מידע (דיגיטליים). בכיוון ההפוך האותות המכילים נתוני קול והאותות המכילים מידע דיגיטלי מאוחדים במפצל ומשודרים יחדיו לכיוון המנוי
* נתוני הטלפוניה מופנים לרשת הטלפוניה הממותגת הציבורית (PSTN)
* הנתונים הדיגיטליים (למשל נתוני הגלישה באינטרנט) מרובבים לכדי רצף אחד
* הנתונים נשלחים ליעדם על גבי תשתית ייעודית (בדרך כלל בטכנולוגיות Ethernet או ATM)
* המידע החוזר נשלח אל מודמי המקור מן ה־DSLAM באופן דומה

## מאפיינים נוספים

בשימוש בטכנולוגיית ה-ADSL הנפוצה בארץ על ידי חברת בזק, איכות הקו (הבאה לידי ביטוי בקצבי העברת הנתונים) תלויה, בין השאר, במרחק שבין מודמי הלקוחות ל-DSLAM. ככל שמרחק זה גדול יותר, כן יגדל הניחות הניכר באות, איכותו תהיה ירודה יותר וקצב העברת הנתונים יירד. המרחק המרבי בין המודמים ל-DSLAM המאפשר מהירות אינטרנט מהיר סבירה הוא קצת מעבר ל-5 ק"מ.

רכיבי DSLAM מתקדמים מגוון תכונות המאפשרות בין השאר סינון תעבורה על פי קריטריונים (Packet Filtering), תיוג VLAN ומנגנון QoS.

## ראו גם
* DSL
* ADSL

## קישורים חיצוניים

*  – הגדרה והסבר קצר

## הערות שוליים

קטגוריה:ציוד לתקשורת מחשבים
טום יאם

**טום יאם** (בתאית: **ต้มยำ**) הוא מרק פופולרי במטבח התאילנדי, ואחד המאכלים המפורסמים ביותר במטבח זה.

מרק זה ידוע בטעמו החריף - חמוץ בשל התבלינים הרבים שהוא מכיל. המרק מכיל לימונית, קאפיר לימוני, גלנגל, בצלצלי שאלוט, מיץ לימית, רוטב דגים, תמרינדי ופלפלי צ'ילי קצוצים. יש המוסיפים למרק עלי כוסברה.

גרסאות של מרק זה יכולות לכלול חסילונים ("טום יאם גונג"), בשר עוף ("טום יאם קאי"), דגים ("טום יאם פלה") או מאכלי ים ("טום יאם טאלאי" או "טום יאם פו טאק"). גרסה הנקראת "טום יאם נאם קון" (ต้มยำน้ำข้น) מכילה חלב קוקוס וחסילונים, וגרסה הנקראת "טום קלונג" מכילה ריבת פלפלי צ'ילי (המכונה "נאם פריק פאו" - น้ำ้พริกเผา).

קיימת משחה תעשייתית המיוצרת על ידי טיגון כל מרכיבי המרק. משחה זו מאפשרת הכנה מהירה של המרק באמצעות הוספת מים בלבד.

## קישורים חיצוניים

* מתכון, באתר אכול ושאטו

קטגוריה:מרקים
קטגוריה:המטבח התאילנדי
קטגוריה:מאכלים חריפים
קטגוריה:מאכלים לאומיים
מיץ תפוזים

**מיץ תפוזים** הוא מיץ פירות המופק מסחיטת תפוזים. הוא נפוץ במדינות רבות בעולם, ונהוג לשתות אותו בארוחת הבוקר. ברזיל היא המובילה בייצוא של מיץ תפוזים, ואחריה ארצות הברית ובעיקר פלורידה, שם הוא נחשב ל"מיץ המדינה" הרשמי.

תפוז ממוצע יניב כ-90 גרם של מיץ. מלבד המים והסוכר שבו, מיץ התפוזים הוא מקור טוב לוויטמין C, לאשלגן ולחומצה פולית (ויטמין B9), המועילה לנשים בהיריון. יצרנים מסוימים מוסיפים למיץ חומרים מזינים אחרים, כגון סידן או ויטמין D, שאינם מצויים בתפוז באופן טבעי, ויש אף המוסיפים חומצת לימון. בשל החומצה, דרגת ה-pH של מיץ התפוזים היא בדרך כלל 3.5. שתייה של מיץ תפוזים לאורך זמן יכולה על כן לשחוק את מעטה האמייל של השן.

## ערך תזונתי
שמאל|ממוזער|200px|מיץ תפוזים נצבע לעיתים באופן מלאכותי כדי שצבעו יהיה כצבע קליפת התפוז.

כשסוחטים את התפוז והופכים את תוכנו למיץ, ריכוזם של חלק ממרכיביו יורד. בטבלאות משמאל מתוארים ערכו התזונתי של מיץ התפוזים ל-100 מ"ל.

מיץ תפוזים עם חתיכות פרי יותר מזין מאשר מיץ בלעדיהן, בשל החומרים המזינים שהן מכילות. 

## ייצור מסחרי של מיץ תפוזים קפוא ומרוכז
בייצור מסחרי של מיץ תפוזים קפוא, לאחר הסחיטה עובר מיץ התפוזים תהליך פיסטור וסינון ולאחריו תהליך אידוי בתנאי ריק וחום. לאחר אידוי רוב המים בתערובת המיץ, נותר תרכיז אשר כ-65% ממשקלו הם סוכר. תרכיז זה מאוחסן בהקפאה בטמפרטורה של מינוס 12 מעלות. לעיתים, בתום תהליך האידוי מוסיפים לתערובת תמציות, ויטמין C ושמנים כדי להשיב לחומר תכונות של טעם וערך תזונתי.

תהליך ייצור מיץ תפוזים קפוא פותח במכון המחקר על הדרים של אוניברסיטת פלורידה בשנת 1948. מאז הפך המוצר לסחורה הנסחרת בשוק הסחורות, בעיקר בבורסות סחורות בארצות הברית. מאז 1966 ניתן לקנות חוזים עתידיים של מיץ תפוזים קפוא ומרוכז בבורסת הסחורות של ניו יורק. החל משנת 1985 ניתן לקנות אופציות על מיץ תפוזים קפוא ומרוכז.

## ראו גם
* ערכים על ליקרים בטעם תפוז

## קישורים חיצוניים

*  יצוא חביות מיץ הדר דרך נמל תל אביב, '''1939''', באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים

## הערות שוליים

קטגוריה:משקאות
תפוזים
קטגוריה:תפוז
טמפרטורת האוויר

**טמפרטורת האוויר**. טמפרטורת האוויר שונה מהטמפרטורה שאנו חשים. צינת הרוח וחום הנובע מקרינה של השמש או של גופים אחרים אינם חלק מטמפרטורת האוויר. האוויר מורכב מתערובת של גזים וגורמים נוספים כגון מים ואבק. האוויר כלוא בין פני כדור הארץ והחלל החיצון. האוויר איננו הומוגני. לחץ, צפיפות, קרינה, אחוז לחות, עננות וטמפרטורה משתנים מאזור לאזור. כל אחד ממרכיבים אילו תורם את שלו בתהליכי החימום והקירור של האוויר.

## גורמים לחימום האוויר
;: קרינה מפני כדור הארץ
;: קרינה שמקורה באוויר
;: התעבות של אדי מים (Condensation)
;: דחיסה של אוויר חוקי-הגזים

### חימום האוויר בקרינה
השמש מהווה מקור ל-אור בתדירויות שונות. אור השמש הופך לחום כאשר הוא נבלע על ידי פני השטח או על ידי חלקיקים באטמוספירה. כמות החום המשתחררת בתהליך הבליעה תלויה בעוצמת הקרינה בסוג הקרינה בסוג החומר ובצפיפותו.

### חימום האוויר בעיבוי
תהליך ההתעבות (Condensation) הוא התהליך בו אדי מים הופכים לנוזל. בהליך זה משתחרר חום הגורם לסביבה (אוויר) להתחמם. אידוי הוא התהליך ההפוך בו המים מתנדפים והופכים לגז. אידוי הוא תהליך סופח חום הגורם לסביבה (אוויר) להתקרר.

### חימום האוויר בדחיסה
הקשר בין טמפרטורה של גז ולחץ הגז מומחש בעזרת נוסחאות חוק גה-ליסאק.
:הטמפרטורה במעלות קלווין של כמות קבועה של גז בנפח נתון מושפעת ביחס ישר מהלחץ של הגז.
:הקשר מבוטא בעזרת הנוסחה הבאה

:{P}\propto{T}
או
:\frac{P}{T}=k

:כאשר

:*p* לחץ הגז.
:*T* טמפרטורת הגז במעלות קלווין. 
:*k* קבוע.


רוח היא גורם נוסף לחימום בדחיסה. הרוח היא תוצאה של אי שוויון לחצים. בזמן תנועת האוויר מהלחץ הגבוה לנמוך מבצעת עבודה בתהליך שהוא היפוך של מנוע קרנו. בסופו של התהליך יומר חלק מהפרש הלחצים בחום.

## מדידת טמפרטורת האוויר
טמפרטורת האוויר נמדדת הגבהים שונים בעזרת מד-חום הנמצא במקום מבודד ככל האפשר מהשפעות זרות. על פני השטח מד החום ממוקם ב-(Stevenson screen) קופסה לבנה ומאווררת שתפקידה לבטל ככל האפשר את השפעת קרינת השמש והקרינה הנפלטת מהחומר ממנו עשויה הקופסה.

## גורמים להפרשי טמפרטורה באוויר
הפרשי טמפרטורה ייווצרו עקב חוסר אחידות בגורמי החימום. ההפרשים ישמרו כתוצאה ממוליכות חום שונה של האוויר עצמו ושל עצמים אחרים.
חוסר אחידות בעוצמת הקרינה ובעוצמת הבליעה גורמים להפרשי טמפרטורות באטמוספירה. למשל, כמות הקרינה גבוהה יותר באזור קו המשווה מאשר בקטבים, אדמה כהה בולעת יותר קרינה מחול לבן. העננות משפיעה על הטמפרטורה בכך שהיא כולאת את החום הנפלט ולא מאפשרת לו להתפזר. גורמים אלו יוצרים הפרשי טמפרטורה באטמוספירה. כאמור, הפרשים אלו הם הגורם העיקרי ליצירת רוח. חומרים שונים בפני הקרקע משחררים חום בקצב שונה. מים מתקררים לאט יותר מאדמה.

למדידות שונות נעשה שימוש במדדים טמפרטורה וירטואלית וטמפרטורה פוטנציאלית.

## ראו גם
* מטאורולוגיה – מונחים
* קרינה
* תרמודינמיקה
* רוח קטבטית
* רוח אנאבטית

## קישורים חיצוניים
* קוריוליס, דולדרום, רוחות הסחר 
* בריזות, רוח קטבטית ואנבטית, מונסונים 
* סערות טרופיות 

קטגוריה:מטאורולוגיה
פרנץ קרל, ארכידוכס אוסטריה

**פרנץ קרל, ארכידוכס אוסטריה** (7 בדצמבר 1802 - 8 במרץ 1878) הוא ארכידוכס אוסטרי לבית הבסבורג. אביהם של הקיסרים פרנץ יוזף (קיסר אוסטריה) ומקסימיליאן הראשון (קיסר מקסיקו), וסבם של פרנץ פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה, אשר ההתנקשות בחייו שהתרחשה בסרייבו היוותה יריית הפתיחה של מלחמת העולם הראשונה וקרל, קיסר אוסטריה האחרון.

## ביוגרפיה
פרנץ קרל נולד ב-7 בדצמבר 1802 בווינה, לקיסר פרנץ הראשון ורעייתו מריה תרזה משתי הסיציליות. אחיו היה הקיסר פרדיננד הראשון, ומאחר שוויתר על ירושתו, ירש אותו בנו בכורו פרנץ יוזף בשנת 1848, כשפרדיננד התפטר ממשרתו בעקבות אירועי אביב העמים.

פרנץ קרל נפטר בווינה ב-8 במרץ 1878, 6 שנים לאחר מות אשתו.

## משפחתו
בשנת 1824 התחתן פרנץ קרל עם סופי, נסיכת בוואריה, בתם של מקסימיליאן הראשון יוזף, מלך בוואריה וקרולינה מבאדן, ממנה נולדו לו 6 ילדים:
* פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה (1830–1916)
* מקסימיליאן הראשון, קיסר מקסיקו (1832–1867)
* קרל לודוויג, ארכידוכס אוסטריה (1833–1896)
* מריה אנה, ארכידוכסית אוסטריה (1835–1840)
* בן (1840)
* לודוויג ויקטור, ארכידוכס אוסטריה (1842–1919)

## אילן יוחסין

## ראו גם
*פרנץ יוזף הראשון
*סופי, נסיכת בוואריה
*הינדה, הברונית מזלצבורג
*מקסימיליאן הראשון, קיסר מקסיקו

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אבירי מסדר גיזת הזהב
קטגוריה:בית הבסבורג
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1802
קטגוריה:נפטרים ב-1878
קוגל

**קוּגֶל** (בהגיית יוצאי גליציה ופולין: **קִיגֶל**) היא פשטידה נפוצה בקרב יהודי אשכנז ומזרח אירופה הנעשית במיוחד לכבוד שבת. לקוגל גרסאות רבות מרכיבים שונים, בדרך כלל על בסיס תפוחי אדמה או אטריות. המכנה המשותף של כל הסוגים הוא המנהג לבשל את הקוגל בסיר, או תבנית ברזל, שניתן להניח על פלטת שבת.

## אטימולוגיה
מקור השם קוגל הוא במילה הגרמנית 'Kugel' שפירושה כדור, והוא נקרא כך על שם צורתו של הקוגל הנאפה בדרך כלל בתוך סיר עגול.
באטימולוגיה העממית מקובל שמקור השם הוא בשיבוש המילה העברית 'כעיגול'.

## סוגי קוגל
[250px|ממוזער|פרוסות קוגל ירושלמי עטופות ב[ניילון נצמד, שוק מחנה יהודה]]
את הקוגל מכינים בהרבה וריאציות ותיבולים. העיקריים שבהם הם:
* **[[קוגל אטריות]]** (בשמו היידישאי 'לאָקשן קוגל') – מכיל אטריות, ביצים, סוכר ולעיתים גם קנמון ועוד תבלינים. גרסה מקומית של קוגל זה היא ה**[[קוגל ירושלמי|קוגל הירושלמי]]** המתובל בפלפל שחור, כאשר אצל יוצאי פולין מקובלת גרסה מתוקה יותר.
* **קוגל תפוחי אדמה** – בדרך כלל אפוי בתנור. אולם יש המשתמשים במושג קיגלאך (רבים של קוגל) ככינוי ללביבות תפוחי אדמה מטוגנות.
* **קוגל קמח** (ביידיש: 'מעֶהל קוגל') – כופתאות בצק המתבשלות בתוך החמין.
* **קוגל תפוחי עץ** – פשטידת תפוחי עץ, צימוקים וקינמון עם אטריות רחבות.
* **קוגל חלה** (ביידיש 'חלה קוגל') – קוגל הנעשה משיירי חלות, ונהוג לאוכלו במועדים מסוימים, כמו שבועות או שבת פרשת יתרו וכדומה.

קוגלים שונים קיבלו כינויים בהתאם למועדים או לאירועים בהם הם נאכלו, כגון **גמורא קוגל** – "קוגל גמרא" הנאכל על ידי חתן ביום חתונתו.

## הקוגל במנהגים ובפולקלור
250px|ממוזער|מנת קוגל אטריות מתוק, עם גבינה וצימוקים
[ממוזער|קוגל למכירה ב[בני ברק]]
הקוגל נחשב באופן מובהק למאכל של שבת. בין השאר, הטעם לכך היא שניתן להשאירו על גבי פלטת שבת מיום שישי. כיום מקובל בקהילות שונות לאכול את הקוגל בקידושא רבא לאחר תפילת שחרית בשבת בבית כנסת, מפני שהאוכלו יוצא ידי חובת קידוש במקום סעודה מבלי להתחייב בנטילת ידיים ובברכת המזון.

הקוגל מהווה מאכל מרכזי הנאכל במסגרת הטיש ביהדות החסידית. כך למשל מיוחסת לרבי מקומרנה האמרה .

אימרה חסידית נוספת מתארת את הקוגל כ.

מנהג חסידי נוסף הוא לאכול שני קוגלים בשבת ראש חודש, כנגד שני ספרי התורה המוצאים באותה שבת.

קיים מנהג לאכול בשבת זכור ארבעה סוגים של קוגל, בהתאם לראשי התיבות: "עמלק": **ע**פל (ביידיש: תפוחי עץ), **מ**עהל (ביידיש: קמח), **ל**וקשן (ביידיש: אטריות) ו**ק**רטופל (ביידיש: תפוחי אדמה)  ובכך לקיים את מצוות זכירת מעשי עמלק, או מחיית זכר עמלק על ידי אכילת הקוגלים.

מנהג נוסף הוא לאכול בשבת פרשת בלעם, כמה סוגי קוגל- לפי ראשי התיבות ביידיש, של השם **בלעם**: **ב**ולבעס, **ל**וקשן, **ע**פּל, **מ**ער. בהתאמה, מיידיש: תפוח אדמה, אטריות, תפוח, גזר.

## ראו גם
* חמין
* חלה

## לקריאה נוספת

* Prof. Allan Nadler, **Holy Kugel: The Sanctification of Ashkenazic Ethnic Food in Hasidism**, in Leonard J. Greenspoon, Ronald A. Simkins & Gerald Shapiro, eds., Food & Judaism (Omaha: Creighton University Press, 2005)


## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* אילה מוזס ושמיל הולנד, הקוגל, מקמבן השבת, קומבינה – גיליון שבוע העיצוב, 07/06/2016

## הערות שוליים

קטגוריה:מאכלי שבת
קטגוריה:המטבח האשכנזי
קטגוריה:המטבח הישראלי
קטגוריה:מאכלי תפוח אדמה
קטגוריה:מילים וביטויים ביידיש
קטגוריה:מילים וביטויים בגרמנית
קטגוריה:מאכלי אטריות
יאנג ליוויי

שמאל|ממוזער|200px|חליפת החלל של יאנג ליוויי
**יַאנְג לִיװֶיי** (בסינית: **杨利伟**; ) הוא מייג'ור גנרל וטייס קרב בחיל האוויר הסיני וטייקונאוט בשירות מינהל החלל הסיני (CNSA). ליוויי הוא האדם הראשון ששוגר לחלל על ידי תוכנית החלל הסינית.

## ביוגרפיה
ליוויי נולד ב-21 ביוני 1965 בעיר  שבצפון-מזרח סין. אמו הייתה מורה, ואביו היה רואה חשבון במשרד חקלאות ממשלתי. אשתו קצינה בצבא הסיני, ולזוג בן אחד.

ליוויי נכלל בשנת 1998 ביחידה להכנת טייסי חלל הסינית. הוא שוגר לחלל בחללית שנג'ואו 5 ממרכז שיגור הלוויינים ג'יוצ'ו'אן ב-15 באוקטובר 2003 בשעה 01:00 UTC (09:00 שעון מקומי). שמו של הטייקונאוט הראשון נודע לתקשורת רק יום אחד לפני השיגור.

לאחר השיגור יצא ליוויי מיחידת טייסי חלל ומונה לתפקידי ניהול במערכת החלל הסינית.

יאנג ליוויי הוא אומנם האזרח הסיני הראשון בחלל, אך הוא אינו הסיני (מבחינת המוצא) הראשון בחלל. האסטרונאוט טיילור ואנג (נולד בבייג'ינג והפך לאזרח ארצות הברית ב-1975) טס במעבורת החלל צ'לנג'ר במשימת STS-51-B ב-1985.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:טייסי חלל שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:טייסי חלל
קטגוריה:טייקונאוטים סינים
קטגוריה:תוכנית החלל הסינית
קטגוריה:בייג'ינג: אישים
קטגוריה:טייסים צבאיים סינים
קטגוריה:סינים שנולדו ב-1965
עוזי רובין

**עוזי רובין** (נולד בתל אביב בשנת 1937) הוא זוכה פרס ביטחון ישראל פעמיים ששימש כראש הראשון של "מינהלת חומה" - המנהלה של משרד הביטחון שבמסגרתה פותחה מערכת הנשק חץ. משמש כמומחה לאיום והגנה מפני טילים במכון ירושלים לאסטרטגיה ולביטחון.

## קורות חיים
עוזי רובין הוא בעל תואר ראשון מהפקולטה להנדסת אווירונאוטיקה וחלל בטכניון ותואר שני בהנדסה אווירונאוטית מ-Rensselaer Polytechnic Institute.

רובין היה אחראי על פיתוח משגר הלוויינים הישראלי "שביט". בשלהי 1990 הוקמה מנהלת פרויקט החץ, הנמצאת בתוך משרד הביטחון וכפופה לשר הביטחון. תפקיד המנהלה, המכונה "חומה", הוא לרכז, לפקח ולתאם את כל הפעילות בנושא ההגנה מול האיום הבליסטי. המנהלה מרכזת את כל המידע בנושא תוכנית החץ. בשנת 1999 שימש בתפקיד בכיר במועצה לביטחון לאומי.

לאחר פרישתו ממערכת הביטחון הקים חברה לייעוץ ביטחוני בשם "רובינקון". רובין פועל רבות במסגרת מכוני מחקר אקדמיים שונים, ובהם המכון למחקרי ביטחון לאומי ומרכז בגין-סאדאת למחקרים אסטרטגיים הפועל באוניברסיטת בר-אילן. במחקריו עוסק רובין בסוגיות הקשורות לתוכניות טילים בליסטיים במדינות ערב ובאיראן, במערכות הגנה נגד טילים ובנושאים קרובים.

רובין מרבה להשתתף בכנסים מקצועיים בינלאומיים בתחומי מומחיותו. מיוזמי הקמת העמותה הישראלית להגנה בפני טילים וחבר הדירקטוריון שלה.

רובין נוהג לפרסם מחקרים ומונוגרפיות בנושאי הגנה נגד טילים. ב-2011 פרסם את מחקרו "ממטרד לאיום אסטרטגי" העוסק בהפעלת רקטות כנגד העורף הישראלי. זכה פעמיים בפרס ביטחון ישראל: האחד על חלקו בפיתוח מערכת הנשק חץ והשני על חלקו בפיתוח לוויין הריגול אופק.

בשנת 2018 קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת בר-אילן, על עבודה בהנחייתו של אפרים ענבר שכותרתה "כושר הסתגלותה של מערכת הביטחון בישראל לשינויים מהפכניים בסביבה האסטרטגית⁰: ההגנה האקטיבית כמקרה בוחן". בסוף 2019 יצא לאור ספרו "ממלחמת הכוכבים עד כיפת ברזל, המאבק על ההגנה האקטיבית בישראל", המבוסס על עבודת הדוקטור שלו. הוא חוקר במכון ירושלים לאסטרטגיה ולביטחון.

בשנת 2024 רובין זכה בפרס מפעל חיים שהוענק לו על ידי The Multinational Missile Defense Conference. הפרס הוענק כהוקרה על 19 שנות תרומה משמעותית לוועידת ההגנה מטילים הרב-לאומית ולקהילת ההגנה מטילים העולמית. ועדת הפרס ציינה את מסירותו יוצאת הדופן בהתמודדות עם אתגרי ההגנה מטילים, ואת יכולתו לקדם פתרונות חדשניים ושיתופי פעולה פוריים, אשר השפיעו באופן משמעותי על הקהילה הבינלאומית והיוו השראה לרבים בתחום.

## לקריאה נוספת
* עוזי רובין, ההצטיידות ב"כיפת ברזל" כמודל להחלטה לאומית נכונה, אתר בס"א, 18 בפברואר 2021.

## קישורים חיצוניים

* מאיר אלרן, האם צה"ל מתקשה להבין את משמעויות  השינויים בסביבתו האסטרטגית?, עדכן אסטרטגי, כרך 23, גיליון 4, המכון למחקרי ביטחון לאומי, אוקטובר 2020, עמודים 125–127 (ביקורת על ספרו של רובין)
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מהנדסי אווירונאוטיקה ישראלים
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל: הנדסת אווירונאוטיקה
קטגוריה:בוגרי המכון הפוליטכני רנסלר
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:זוכי פרס ביטחון ישראל: עובדי משרד הביטחון
קטגוריה:ראשי מנהלת חומה
קטגוריה:סגל מכון ירושלים לאסטרטגיה ולביטחון
קטגוריה:סגל מרכז בגין-סאדאת למחקרים אסטרטגיים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1937
טנשטה

**טָנָשטֶה** (אירית **Tánaiste**, רבים **Tánaistí** - "טָנָשטי") ובדרך כלל על דרך הידוע - **An Tánaiste** ("סגן ראש הממשלה"), הוא הכינוי המסורתי לסגן ראש ממשלת אירלנד. ראש ממשלת אירלנד, הטישך, ממנה את הטנשטה מבין חברי הממשלה. מקורו של הביטוי במילה האירית העתיקה שמשמעה "יורש".  

משרת הטנשטה כפי שהיא כיום נוסחה בחוקת אירלנד ב-1937 והחליפה את משרת סגן נשיא המועצה המבצעת שכיהן בין השנים 1922 ו-1937. הטנשטה חייב להיות חבר הבית התחתון (Dáil Éireann, דאל אֵירן) של בית הנבחרים האירי (Oireachtas, אֵירָכטָס). הטנשטה ממלא את מקומו של הטישך בהיעדרו, ובמקרה של מוות או נבצרות קבועה - עד שממונה לו יורש. החוקה אינה מעניקה לטנשטה תפקידים מוגדרים לבד מתפקידו לשמש סגן לטישך, וחוץ מתפקיד כללי זה משמש התואר בעיקר כדרגת כבוד. בממשלה קואליציונית, ניתן התפקיד בדרך כלל למנהיג המפלגה השנייה בגודלה בקואליציה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אירלנד: פוליטיקה
קטגוריה:ממשלת אירלנד
קטגוריה:סגני ראשי ממשלות