אהרן שבתאי

**אהרן שבתאי** (נולד ב-11 באפריל 1939 בתל אביב) הוא משורר עברי, מרצה ומתרגם מיוונית עתיקה. תרגם עשרות מחזות יווניים קלאסיים.

## ביוגרפיה
שבתאי נולד בשנת 1939 בתל אביב. התחנך בקיבוץ מרחביה. למד תרבות קלאסית ופילוסופיה באוניברסיטה העברית בירושלים, וקיבל תואר דוקטור בתרבות קלאסית. השתלם בסורבון בפאריס, באוניברסיטת קיימברידג' באנגליה ובאוניברסיטת קליפורניה בברקלי בארצות הברית.

לימד בחוג לתיאטרון של האוניברסיטה העברית וכן ספרות יוונית באוניברסיטת תל אביב. שיריו הראשונים התפרסמו בשנת 1955 בעיתון "על המשמר".

בשנות ה-60 וה-70 נהגו להזכירו בנשימה אחת יחד עם משוררים כמו דוד אבידן ויונה וולך (עמה ניהל פרשיית אהבים).

בתחילת שנות התשעים עורר כעס וביקורות שליליות בעת פרסום ספר השירה "זיוה", בו חשף בפירוט יוצא דופן את יחסיו הארוטיים עם זיוה פוסטק, תוך שימוש בתיאורים שלא היו שכיחים בשירה העברית. יש המחשיבים ספר זה כציון דרך בתולדות השירה בישראל. בשנת 2014 ליווה מבחר משירתו הארוטית של שבתאי את סדרת הציורים **זימה** מאת יונתן הירשפלד בספר בשם זה, ובתערוכה משותפת שנערכה בגלריה צדיק ביפו שאצר רון ברטוש.

שבתאי כתב גם שירה פוליטית. שיריו עסקו בפגיעה בכפרים הערביים בילעין ובודרוס בעקבות בניית חומת ההפרדה (או גדר ההפרדה). לאחר מות טניה, אשתו השנייה, פרסם את הספר 'טניה' (2008). שיריו מתפרסמים ב"הארץ", בכתב העת "מעין" ובדחק - כתב עת לספרות טובה, ורבים מהם כונסו באסופת שיריו "ארצנו". בספרים מוקדמים שלו נטה דווקא למרכז הפטריוטי ואף לימין (למשל בספר **בגין**, שעסק במנחם בגין). חתם על עצומת תמיכה בסרבנות לשרת בשטחים.

פרסם את הכרך על המיתולוגיה היוונית במסגרת סדרת המיתוסים שערך המתרגם והעורך דן דאור בהוצאת מפה. שבתאי תרגם מיוונית מיצירותיהם של אייסכילוס, סופוקלס, אוריפידס, אריסטופאנס והסיודוס, את הומרוס ('איליאדה' ו'אודיסאה') וכן שירים רבים מן השירה הלירית של משוררי יוון. כמו כן, תרגם מגרמנית מיצירת ברטולט ברכט. שבתאי נושא בתואר דוקטור ומלמד בחוג לתורת הספרות הכללית באוניברסיטת תל אביב.

בשנת 1999 זכה בפרס טשרניחובסקי לתרגומי מופת ובפרס לאה גולדברג לשנת 2009. בשנת 2018 זכה בפרס ביאליק.

בשנת 2024 ראה אור ספר השירה האחרון פרי עטו, "רקוויאם", בעריכת אלעד זרט בהוצאת הבה לאור. הספר זכה לשבחים מצדי מבקרי ספרות והפך לרב מכר. בעיתון הארץ נכתב כי "ספר השירים היפהפה של שבתאי מדפדף בין תמונות ישנות, אבל שלא כמו ממואר טיפוסי הוא חף מסנטימנטליות ומציע התבוננות כמעט סטואית במוות". בביקורת נוספת בעיתון זה, תואר שבתאי כ"הבן החורג של השירה העברית". נכון לשנת 2025 הודפסו שלוש מהדורות של הספר.

ב 2025 יצא הספר "חרוזי תה לשליט" בהוצאת מעיין. בספר שירים בחרוזים של טקס הגשת התה. לדבריו יש אתגר פיוטי בטקס של הגשת התה של זוג מבוגר.

## חיים אישיים
אשתו הראשונה הייתה קולין ברוצקוס איתה התחתן בצעירותו בנישואים אזרחיים בפריז. לבני הזוג נולדו ארבעה בנים ושתי בנות.

בתם ננו שבתאי היא משוררת ומחזאית ישראלית שהייתה בת זוגו של ניר גונטז'.

אהרן הקדיש לחיי המשפחה את סדרת ספרי 'הפואמה הביתית' (1976–1986). לאחר הולדת בן הזקונים אוד, התערערו יחסי אהרן וקולין, ואהרן התאהב באחותה של קולין, דפנה אינבינדר, שלא נענתה לו. לאהבה נכזבת זו הוא הקדיש את ספרו 'אהבה' (1987). בשנה זו אהרן עבר לגור בתל אביב עם זיוה פוסטק, עורכת סרטי קולנוע שעבדה קודם לכן בצרפת עם קלוד לנצמן על סרטו "שואה". אהרן וקולין התגרשו בשנת 1989. קולין וילדיה המשיכו לחיות בביתם הירושלמי.

בשנת 1996 נישא אהרן שבתאי בשנית, לטניה ריינהרט, בלשנית, חוקרת ספרות ופעילת שמאל רדיקלי, והיה נשוי לה עד מותה ב-2007.

אהרן הוא אחיו של הסופר והמשורר יעקב שבתאי. היה לו אח צעיר נוסף, יואל, נגן עוגב וצייר, שהתגורר שנים רבות בדרום צרפת, ונפטר שם.

## שירתו
עיקר מלאכתו הפואטית של אהרן שבתאי היא בחתירתו לאמת, אף אם היא אינה נעימה לעיניו של הקורא או לכבודו שלו כמשורר. לפי שבתאי, אל לו למשורר לצנזר את עצמו. כך ניתן להבין את הבזקי התיאורים ב**פואמה הביתית**, את תיאורי האהבה הגרפיים ב**זיוה**, ואת שיריו הפוליטיים. הפואטיקה שלו חושפת את המיניות, ההתפעלות מרגעי היומיום ואת היופי והכיעור, הכאב וחסד של הגוף. שיריו של אהרן שבתאי מתאפיינים בהאלהה של הטריוויאלי ו"נטול הערך" — תפוחי אדמה, חביתה, חבית יין, חבילת טמפונים — על חשבון הציבורי וה"חשוב" — המדינה, הרמטכ"ל, הביטחון. בשנת 2014 מספר שירים מתוך ספרו "טניה" הוצגו בתערוכה "גזר דין גוף" בגלריה החדשה במוסררה ובאוצרתו של המשורר איתי עקירב.

אהרן שבתאי הוא אחד המשוררים הפעילים בגרילה תרבות.

## ספריו
### שירה
***חדר המורים**, עכשיו, 1966
***קיבוץ**, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1973
***הפואמה הביתית**, ספרי סימן קריאה, 1976
***חרא, מוות**, עכשיו, 1979
* **חוט**, פרוזה, 1981
***החמור**, עקד, 1982
***ספר הכלום**, ספרית פועלים, 1982
***ההרצאה הראשונה**, עכשיו, 1985
***בגין**, כתר, 1986
***אהבה**, עם עובד, 1987
***גירושין**, מוסד ביאליק, 1990
***זיוה**, זמורה ביתן, 1990
***מטאזיויקה**, זמורה ביתן, 1992
***הלב**, סימן קריאה / הקיבוץ המאוחד, 1995
***בחודש מאי הנפלא**, סימן קריאה / הקיבוץ המאוחד, 1997
***פוליטיקה**, הוצאת אבן חושן, 1999
***ארצנו**, הקיבוץ המאוחד, 2002
***שמש שמש**, חרגול, 2005
***טניה**, חרגול, 2008
* **זימה**, 2014 (ביחד עם יונתן הירשפלד)
***פתחתי דלת, ועמדת שם**, עם עובד, 2019
* **מבחר ושירים חדשים (עורך המבחר: [[אלעד זרט]])**, עם עובד, 2021
* **רקוויאם**, הבה לאור ודחק, 2024
* **חרוזי תה לשליט**, מעיין, 2025

#### עיון
* **המיתולוגיה היוונית - מיתוסים**, ספרי תל אביב, 2000
* **קורס מזורז בשירה**, דחק, 2023.

### מחזות יווניים שתרגם
*אוריפידס, **[[אורסטס (מחזה)|אורסטס]]**, הוצאת שוקן, 2009
*אוריפידס, **[[איון (מיתולוגיה)|איון]]**, הוצאת שוקן, 2005
*אוריפידס, **[[איפיגניה באוליס]]**, הוצאת שוקן, 1989
* אוריפידס, **[[איפיגניה בארץ הטאורים]]**, הוצאת שוקן, 2007
* אוריפידס, **[[אלקטרה (אוריפידס)|אלקטרה]]**, הוצאת שוקן, 2001
* אוריפידס, **[[אלקסטיס]]**, הוצאת שוקן, 1986
* אוריפידס, **[[אנדרומכה]]**, הוצאת שוקן, 2003
* אוריפידס, **[[הבאקכות]]**, הוצאת שוקן, 1994
* אוריפידס, **[[היפוליטוס]]**, הוצאת שוקן, 1992
* אוריפידס, '''הלנה''', הוצאת שוקן, 2010
*אוריפידס, הנשים הפיניקיות, הוצאת שוקן, 2011
* אוריפידס, **[[הקבה]]**, הוצאת שוקן, 1992
* אוריפידס, **[[הקיקלופ]]**, הוצאת שוקן, 2001
* אוריפידס, **[[הרקלס]]**, הוצאת שוקן, 2002
* אוריפידס, **[[ילדי הרקלס]]**, הוצאת שוקן, 2011
* אוריפידס, **[[מבקשות החסות]]**, הוצאת שוקן, 2011
* אוריפידס, **[[מדיאה]]**, הוצאת שוקן, 1983
* אוריפידס, **[[נשות טרויה|נשי טרויה]]**, הוצאת שוקן, 2010
* אייסכילוס, **[[אגממנון]]**, הוצאת שוקן, 1990
* אייסכילוס, **[[הפרסים]]**, הוצאת שוקן, 1994
* אייסכלוס, **[[מבקשות החסות]]**, הוצאת שוקן, 2011
* אייסכילוס, **[[נוטות החסד (מחזה)|נוטות החסד]]**, הוצאת שוקן, 1990
* אייסכילוס, **[[נושאות הנסכים]]**, הוצאת שוקן, 1990
* אייסכילוס, **[[פרומתאוס הכבול]]**, הוצאת שוקן, 1994
* אייסכילוס, **[[שבעה נגד תבי]]**, הוצאת שוקן, 2011
* אריסטופאנס, **[[הצפרדעים]]**, הוצאת שוקן, 1997
* אריסטופאנס, **[[ליסיסטרטה]]**, הוצאת שוקן, 1997
* אריסטופאנס, **[[מהפכת הנשים]]**, הוצאת שוקן, 2003
* מננדרוס, **[[הנרגן]]**, הוצאת שוקן, 2004
* סופוקלס, **[[אדיפוס בקולונוס]]**, הוצאת שוקן, 1999
* סופוקלס, **[[אדיפוס המלך]]**, הוצאת שוקן, 1994
* סופוקלס, **[[איאס]]**, הוצאת שוקן, 2003
* סופוקלס, **[[אלקטרה (סופוקלס)|אלקטרה]]**, הוצאת שוקן, 2001
* סופוקלס, **[[אנטיגונה]]**, הוצאת שוקן, 1990
* סופוקלס, **[[נשי טרכיס]]**, הוצאת שוקן, 1989
* סופוקלס, **[[פילוקטטס]]**, הוצאת שוקן, 1998

### [[שירה אפית]] יוונית שתרגם
*הסיודוס, **[[עבודות וימים]]**. תל אביב, הוצאת שוקן, 2004.
* הומרוס, **[[אודיסאה]]**. תל אביב, הוצאת שוקן, תשע"ד / 2014.
* הומרוס, **[[איליאדה]]**. תל אביב, הוצאת שוקן, תשע"ו / 2016.

## פרסים
* פרס שר התרבות לתרגום ספרות, 2021
* פרס אביב למפעל חיים מטעם פסטיבל המשוררים במטולה, 2021
* פרס ביאליק על מכלול היצירה, 2018
* פרס לאה גולדברג, 2009
* פרס טשרניחובסקי לתרגומי מופת, 1999
* פרס שרת החינוך, 1993
* פרס ראש הממשלה, 1971

## לקריאה נוספת
*אפרת מישורי, "מארוטיקה לפורנוגרפיה - על "זיוה" של אהרון שבתאי", **[[עכשיו]]** 57, 1992.
*יאיר מזור, "לסלק את האסתטיקה מן הסלון, קווי מיתאר לשירת אהרן שבתאי", **[[מאזנים (כתב עת)|מאזנים]]** ע"ד, 2000. 
*שמעון זנדבנק, "שירה לא רטובה: שבתאי, יום והמרד האימז’יסטי", **[[חדרים (כתב עת)|חדרים]]** 11, 1994.
*אלון אלטרס, "לקחת בחשבון! על 'הפואמה הביתית' ועל שירת אהרון שבתאי בכלל", **[[עכשיו]]** 50, 1985.
*אריה זקס, "משוררי האנטי-מטאפורה - אהרון שבתאי והרולד שימל", **הקונגרס העולמי למדעי היהדות**, 1977.
*אורי ברנשטיין, "על 'הפואמה הביתית' לאהרן שבתאי", **[[סימן קריאה (כתב עת)|סימן קריאה]]** 7, 1977.
* "שיחה קצרה עם אהרן שבתאי", **[[דחק - כתב עת לספרות טובה]]** א, יוני 2011, תשע"א, עמ' 30–35.
* 
* אהרן שבתאי, **מתנות**, באנתולוגיה "תמונה קבוצתית" (ספרות ישראלית במאה ה-21), עמ' 263–267, הוצאת כרמל, 2017.
* 
*מיכאל גלוזמן**, אהרן: הבית והמשפחה בשירת אהרן שבתאי,** הוצאת למדא של האוניברסיטה הפתוחה, 2021.
* 
* עמית בן עמי, אהרן שבתאי אוהב את השם, אתר מעלה, דצמבר 2024, על "רקוויאם"

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* מוטי נייגר ואיילת כהן, "עיון תלת-ממדי בפרשנות תרבותית של מופעי מחאה: ניתוח המקרה של שירת שבתאי באינתיפדת אל-אקצה", **איגוד – מבחר מאמרים במדעי היהדות**, 2008, עמ' 227–245.
* יהודה ויזן, "אהרן שבתאי - מסה. עם צאת 'שבע פואמות'", **[[דחק - כתב עת לספרות טובה|דחק]]** ג', 2013.
* 
* אהרן שבתאי ורועי ארד בתמול שלשום, ירושלים, 2006 - וידאו קריאת שירה
* 
* 
* אלי הירש, על "טניה", ידיעות אחרונות 28/3/08
* עמוס לויתן, מתוך חצי פינה, עתון 77, גיליון 331, יולי 2008
* לוראן כהן, פשיטת רגל פואטית, באתר ארץ אחרת, 31 במאי 2006
* 
* 
* רחל צלניק-אברמוביץ, הפיוט ושברו: על תרגומו של אהרן שבתאי, **[[קתרסיס (כתב עת)|קתרסיס]]** 1, אביב תשס"ד 2004
* ניר נאדר, בשיחה עם אהרון שבתאי על השפעת הכיבוש על התרבות הישראלית, תקריב: כתב עת לקולנוע דוקומנטרי, גיליון 4, יוני 2012
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* שלומי חתוכה, "מה אעשה היום: שירי הקורונה 2020-2021", מתוך הפודקאסט "ברית מילה" באתר כאן, 28 במרץ 2022

### משיריו
* 
* 
* 
* שלושה שירים מתוך 'בחודש מאי הנפלא', באתר הספריה החדשה
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* | עשרה שירי קורונה | שנים עשר שירי קורונה | באתר הארץ, אפריל - אוגוסט 2020
* 
* 
* 
* פואמה: **רקוויאם** | חלק א' | חלק ב' | באתר הארץ, אפריל 2023
* 
* 
* 

### על תרגומיו
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:מתרגמים לעברית
קטגוריה:מתרגמים מיוונית לעברית
קטגוריה:חוקרי העת הקלאסית
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: ספרות
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: תיאטרון
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: לימודים קלאסיים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:זוכי פרס אריק איינשטיין: ספרות
קטגוריה:זוכי פרס ביאליק לספרות יפה
קטגוריה:זוכי פרס לאה גולדברג
קטגוריה:זוכי פרס טשרניחובסקי
קטגוריה:מרחביה: אישים
אהרון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1939