open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
סברי סידם

**סברי ממדוח סברי סידם** (בערבית: **صبري صيدم**; בתעתיק מדויק: **צברי צידם**; נולד ב-3 בפברואר 1971) הוא פוליטיקאי פלסטיני שכיהן כשר החינוך ושר התקשורת בממשלות הרשות הפלסטינית.

## ביוגרפיה
סברי נולד בדמשק בשנת 1971. אביו,  היה מראשוני מחבלי ארגון פת"ח ומפקד כוחות הפת"ח בירדן במהלך אירועי ספטמבר השחור. סברי למד הנדסת חשמל ומיקרוטכנולוגיה בממלכה המאוחדת והשלים לימודי דוקטורט.

הוא נחשב לשר הצעיר ביותר בתולדות הרשות הפלסטינית, לאחר שכיהן כשר התקשורת וטכנולוגיית המידע בשנת 2005 בגיל 33. הוא מונה למזכיר המועצה המהפכנית של פת"ח. ב-30 ביוני 2015, במסגרת ממשלתו השלישית של ראמי חמדאללה, הוא כיהן כשר החינוך. לאורך השנים, כיהן גם כיועץ לאבו מאזן בנושאי תקשורת וטכנולוגיית מידע.

בתפקידו כשר חינוך, בזמן שבישראל נטען כי ספרי הלימוד לילדי הרשות הפלסטינית כוללים דברי הסתה, הציע סברי להעביר ספרי לימוד פלסטיניים גם לבתי ספר ערבים ביפו. הוא השתתף גם בטקסי בוגרים בהם הוענקו תארים למחבלים לאחר מותם.

בשנת 2009 זכה בבחירות למועצה המהפכנית של פת"ח שהתקיימו במהלך ועידת הפתח השישית בבית לחם והפך לחבר בה. ב-4 בספטמבר 2012 הוקמה מועצת המנהלים של המועצה העליונה ליצירתיות ומצוינות, ומחמוד עבאס מינה אותו כחבר בה, תפקיד בו כיהן עד 3 בפברואר 2018.

ב-12 באוקטובר 2021, קיבל מנשיא איטליה את תואר אביר .

ב-8 באוגוסט 2022, הקים אבו מאזן מחדש את חבר הנאמנים של  ומינה אותו כחבר. בנוסף, סידם מכהן כמרצה במכון כדורי בטולכרם ובאוניברסיטת ביר זית.

במהלך מלחמת חרבות ברזל קרא לפלסטינים לחדש את המאבק המזוין בישראל. הוא ביקר את ההתנהלות של האמריקנים וטען כי ישראל מעוניינת לבצע ביהודה ושומרון את מה שהיא עושה בעזה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פלסטינים ממוצא סורי
קטגוריה:שרי ממשלת הרשות הפלסטינית
קטגוריה:פוליטיקאים פלסטינים
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: חינוך
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1971
מוריס וואהל

**מוריס וואהל** (באנגלית: **Maurice Wohl**; 4 בינואר 1917 – 29 ביוני 2007) היה איש עסקים ופילנתרופ יהודי-בריטי.

## ביוגרפיה
וואהל נולד (1917) ברובע איסט-אנד בלונדון למשפחה יהודית שהגיעה ממזרח אירופה. סנדקו היה הרב אברהם יצחק קוק. בצעירותו הקים חברת בנייה שהתמחתה בהקמת בנייני משרדים מודרניים. הרחיב את עסקיו לאוסטרליה.

היה נשיא בית הכנסת הגדול בירושלים.

אשתו ויויאן נפטרה בשנת 2005. בני הזוג היה חשוכי ילדים.

מוריס ווהאל נפטר בלונדון (2007) והובא לקבורה בישראל. ההספדים נערכו בבית הכנסת הגדול. נקבר בבית הקברות סנהדריה. על קברו ספד לו הרב ישראל מאיר לאו.

## עיטורים ואותות
* אות אביר מסדר האימפריה הבריטית מהמלכה אליזבט – 1992
* אות "נאמן ירושלים" – מטעם עיריית ירושלים
* ד"ר לשם כבוד מאוניברסיטת בר-אילן – 2001

## פילנתרופיה

בשנת 1965 הקים קרן פילנתרופית משפחתית. בגלריה הלאומית ובאקדמיה המלכותית בבריטניה נקראו אולמות על שמו. בישראל תרם למוסדות ציבור, מוסדות רפואה, מוסדות חינוך ותורה, חלקם קרויים על שמו.

לאחר מותו הוקמה "קרן וואהל ע"ש מוריס וויואן וואהל" ( The Maurice and Vivienne Wohl Philanthropic Foundation)
המאגדת שורה ארוכה של קרנות פילנתרופיות שמטרתן לסייע בשיפור תנאי חייהן של קהילות יהודיות בעולם כולו. בין השאר הקרן תורמת לשתי"ל ולקרן קמ"ח.

### מתרומותיו והנצחתו
* מוזיאון וואהל לארכאולוגיה ברובע היהודי בירושלים. 
* ישיבת הכותל ע"ש וואהל (נבנה מעל מוזיאון וואהל לארכאולוגיה)
* גן וואהל לוורדים ("גן הוורדים") סמוך לכנסת.
* אמפי וואהל בפארק גני יהושע
* בית הכנסת ע"ש וואהל בשכונת למד בתל אביב
* בית המדרש של ישיבת מרכז הרב הקרוי גם "יד וואהל"
* "בית הכנסת וואהל" בספרייה הלאומית
* מרכז וואהל באוניברסיטת בר-אילן
* "מכון ווהאל" לרפואה יישומית בבית החולים הדסה עין כרם
* יחידה חדשה לטיפול מוגבר בילדים בבית החולים הרצוג
* "אגף וואהל" במרכז הרפואי השיקומי רעות בתל אביב
* קומפלקס של חדרי ניתוח ע"ש ווהאל בית החולים שערי צדק
* מרכז לרפואת עיניים ע"ש ווהאל בבית החולים שניידר
* יחידה להשתלת מח עצם בבית חולים רמב"ם
* מכון וואהל להדמיה מתקדמת בבית חולים איכילוב
* פיתוח קורא ספרים ממוחשב עבור עיוורים

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:נדבנים יהודים
קטגוריה:נדבנים בריטים
קטגוריה:יהודים אנגלים
קטגוריה:מפקדים במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1917
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2007
*
רפאל מונאו

**חוסה רפאל מונאו ואלס** (בספרדית: **José Rafael Moneo Vallés**; נולד ב-9 במאי 1937) הוא אדריכל, מרצה ותאורטיקן ספרדי. מונאו זכה בפרס פריצקר ב-1996, במדליית הזהב המלכותית של המכון המלכותי לאדריכלים בריטים ב-2003, ובאריה הזהב של הביאנלה של ונציה ב-2021.

## ביוגרפיה
מונאו נולד בטודלה, ספרד, למד ב־ETSAM, האוניברסיטה הטכנית של מדריד שם סיים לימודי אדריכלות ב-1961. ביו השנים 1963–1965 המשיך בלימודיו ברומא, לאחר מכן שב לספרד והקים את משרדו במדריד. בשנת 1970 החל ללמד במחלקה לארכיטקטורה באוניברסיטה במדריד. בין השנים 1985–1990 עמד בראש המחלקה לארכיטקטורה בבית הספר לתארים מתקדמים בעיצוב (GSD) באוניברסיטת הרווארד, שם מכהן כפרופסור אמריטוס.

מונאו תכנן את מוזיאון דייוויס לאמנות במכללת ולסלי במסצ'וסטס ואת בניין אודרי ג'ונס בק בקמפוס המוזיאון לאמנויות יפות ביוסטון. הוא גם תכנן את מרכז צ'ייס, בניין חדש עבור בית הספר לעיצוב רוד איילנד. בשנת 2013 תכנן את בניין פרסטמן סקאלי הול, המאכלס את המחלקות לפסיכולוגיה ומדעי המוח באוניברסיטת פרינסטון.

עבודתו של מונאו הוצגה במספר תערוכות בין-לאומיות ביניהן "רפאל מונאו. רפלקציה תאורטית מהמקצוע" שהאוצר שלה היה תלמידו, פרנסיסקו גונזלס דה קנאלס.

## גלריה

קובץ:MNAR_(Mérida)_Interior_01_retouched.jpg|טקסט=National Museum of Roman Art, Mérida, Spain| המוזיאון הלאומי לאמנות רומית, מרידה, ספרד
קובץ:Murcia_CathedralSquare1.jpg|טקסט=Murcia Town Hall on the Cardenal Belluga Plaza| בית העירייה של מורסיה בכיכר קרדנל בלגה
קובץ:San_Sebastian_Palacio_Kursaal.JPG|טקסט=Kursaal Palace in San Sebastián (Spain)| מרכז הקונגרסים קורסאל בסן סבסטיאן ספרד
קובץ:Museo_de_la_ciencia_valladolid2.JPG|טקסט=Valladolid Science Museum, Spain| מוזיאון המדע של ויאדוליד, ספרד
קובץ:Lacathedral.jpg|טקסט=Cathedral of Our Lady of the Angels, Los Angeles| קתדרלת גבירתנו של המלאכים, לוס אנג'לס
קובץ:Housmfa.jpg|טקסט=Audrey Jones Beck Building, Museum of Fine Arts, Houston, Texas| בניין אודרי ג'ונס בק, המוזיאון לאמנויות יפות ביוסטון, טקסס
קובץ:Davis_Museum_at_Wellesley_College.jpg|טקסט=Davis Museum and Cultural Center at Wellesley College| מוזיאון ומרכז תרבות דייוויס במכללת ולסלי


## פרסים
* פרס האדריכלות הלאומית של ספרד (1961, 2015)
* פרס פריצקר (1996)
* מדליית הזהב המלכותית (2003)
* פרס נסיך אסטוריאס לאמנויות (2012)
* פרמיום אימפריאלה (2017)
* מדליית סואן (2017)
* אריה הזהב (2021)

## קישורים חיצוניים

* 
* פרופיל, באתר פרס פריצקר לאדריכלות

## הערות שוליים

קטגוריה:אדריכלים ספרדים
קטגוריה:חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:זוכי פרס פריצקר
קטגוריה:זוכי פרס רולף שוק לאמנות חזותית
קטגוריה:זוכי פרס פרמיום אימפריאלה לאדריכלות
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1937
יובל יאמין

**יובל יאמין** (נולד ב-3 באפריל 1978) הוא קצין בצה"ל בדרגת תת-אלוף המשמש כקצין המשטרה הצבאית הראשי (קמצ"ר) ה-24. בתפקידיו הקודמים שימש כראש מחלקת תכנון וארגון באגף כוח האדם של צה"ל וכמפקד המשטרה הצבאית החוקרת (מצ"ח).

## ביוגרפיה
יובל יאמין נולד וגדל באשקלון. למד בבית הספר המקיף אורט ע"ש הנרי רונסון.

התגייס באפריל 1997 לחיל המשטרה הצבאית, והחל את שירותו הצבאי כמדריך כלואים בבסיס הכליאה 394 במחנה צריפין. בהמשך סיים את קורס הקצינים בהצטיינות ומאז מילא שורה של תפקידי פיקוד בחיל המשטרה הצבאית, ביניהם: מפקד משטרה צבאית ירושלים, מפקד קורס הקצינים של החיל, מפקד פלוגה בבסיס הכליאה ומפקד פלוגה מבצעית במעבר קלנדיה. בהמשך שימש כסמג"ד ארז בגזרת עוטף ירושלים וסגן מפקד בסיס הכליאה 394 (כלא 4).

ב-2011 יצא לשנת לימודים במכללה לפו"ם. ב-2012 הועלה לדרגת סגן-אלוף ומונה למפקד המשטרה הצבאית בפיקוד המרכז. במהלך תפקידו יצא פיקוד המרכז למבצע שובו אחים לאחר חטיפת שלושת הנערים. היחידה בפיקודו הייתה אחראית על בידוד מרחבי הלחימה, ליווי ואחזקה של מאות עצורים פלסטיניים ועוד. במבצע צוק איתן פיקד על מאמצי התמיכה והסיוע בגיוס אוגדות המילואים בפיקוד המרכז ושליחתן לפיקוד הדרום.

ב-2014 מונה למפקד גדוד המעברים תעוז בגזרת יהודה ושומרון. תקופת כהונתו התאפיינה בהסלמה באיו"ש, גל פיגועי דריסה ואירועי גודל השעה. הגדוד בפיקודו זכה בפרס ראש אכ"א למצוינות בטיפול באנשים. ב-2016 התמנה לראש ענף שיטור ומבצעים במפקדת חיל המשטרה הצבאית והוביל את הקמת ענף המבצעים.

בינואר 2019 מונה למפקד מצ"ח, ובהמשך לכך יצא לקורס מפקדי חטיבות. במאי 2019 נכנס לתפקידו כמפקד מצ"ח, ושירת בתפקיד זה עד ספטמבר 2022. במסגרת כך הוביל שינויים רבים במערך המודיעין ביחידה, כמו גם את חיזוק תחום חקירות ההונאה. עם סיום תפקידו כמפקד מצ"ח יצא לשנת לימודים במכללה לביטחון לאומי.

באוגוסט 2023 החל את תפקידו כראש מחלקת תכנון וארגון באגף כוח האדם (רמ"ח תוא"ר אכ"א). עם פרוץ מלחמת חרבות ברזל היה אחראי על המעבר משגרה למלחמה באכ"א, פתיחת החמ"ל האגפי, קבלת אחריות על מכלול המבצעים והתכנון של האגף ותמיכה בחילות וגופי אכ"א.

באוגוסט 2024 חזר לחיל המשטרה הצבאית לתפקיד רמ"ח השיטור והכליאה. במרץ 2025 הוחלט על מינויו לקצין המשטרה הצבאית הראשי והוא מכהן בתפקיד זה החל מ-5 ביוני 2025, עת החליף את אביחי מיבר.

## חיים אישיים והשכלה
יובל יאמין נשוי לאיילת ולהם שלושה ילדים, מתגורר באשקלון.

בעל תואר ראשון בקרימינולוגיה מטעם אוניברסיטת בר-אילן, אותו סיים בהצטיינות יתרה. בעל תואר שני במשפטים מטעם אוניברסיטת בר-אילן, ותואר שני נוסף במדעי המדינה מטעם אוניברסיטת חיפה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן: משפטים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:אשקלון: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1978
מאזן סינקרוט

**מאזן סינקרוט** (בערבית: ** مازن سنقرط**; נולד ב-30 בנובמבר 1954) הוא איש עסקים ומהנדס תעשייה פלסטיני, שכיהן כשר הכלכלה בממשלתו השלישית של אחמד קריע מ-24 בפברואר 2005 עד 27 במרץ 2006.

## ביוגרפיה
מאזן נולד במזרח ירושלים ב-1954. בשנת 1980 קיבל תואר ראשון בהנדסת תעשייה וניהול ייצור בהצטיינות מאוניברסיטת נוטינגהאם בבריטניה.

סינקרוט ייסד ב-1982 את  – העסק המשפחתי המוביל בשטחי הרשות הפלסטינית מבחינת גודל ההשקעה ומספר העובדים. החברה ממקדת את השקעותיה במזון ואגרו-תעשיות, חקלאות, תיירות ואירוח, סחר ומוצרים מתכלים וטכנולוגיית מידע.

הוא הוביל את המאמץ הלאומי להקמת מספר מוסדות במגזר הפרטי, לרבות פדרציית התעשיות שבראשה עמד במשך קדנציה מלאה. הוא היה המייסד והיו"ר הראשון של מרכז הסחר הארצישראלי (Paltrade). הוא גם מכהן במועצות המנהלים של קרנות המקדמות פיתוח נוער, שיתוף ציבור ואחריות חברתית, הוא יו"ר , חבר בחבר הנאמנים של אוניברסיטת אל-קודס וחבר מועצת המנהלים של לשכת המסחר והתעשייה של אל-קודס. סינקרוט מכהן גם בדירקטוריון של קרן ההשקעות הפלסטינית והקים יחד איתה ועם גופים ירושלמים נוספים את חברת האחזקות הראשונה, אל-קודס הולדינג. הוא גם יו"ר .

סינקרוט, שהוא עצמאי פוליטית ולא מפלגתי, כיהן בתפקיד שר הכלכלה הלאומית בין השנים 2005-2006. הוא משתתף ונואם תדיר בכנסים מקומיים, אזוריים ובין-לאומיים המבקשים לקדם אינטרסים פלסטינים ופיתוח כלכלי. הוא מקדם מרכזי של השותפות הציבורית/פרטית בגיבוש חוקים וחקיקה המובילים לכלכלה תחרותית.

ב-2009 הקים יחד עם לורד אנדרו סטון את חברת Moonvalley בבקעת הירדן. החברה מספקת לחקלאים הפלסטינים הדרכה וכלים לייצור ירקות ועשבי תיבול, הנארזים ונשלחים ישירות למדפי מרקס אנד ספנסר (אותה ניהל סטון בעבר) ורשתות אחרות.

הוא היה בין החותמים ב-2011 על מסמך המציע לפרק את הרשות הפלסטינית, אם המאבק לעצמאותה לא יצליח.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שרי הכלכלה של הרשות הפלסטינית
קטגוריה:פוליטיקאים פלסטינים
קטגוריה:אנשי עסקים פלסטינים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת נוטינגהאם
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1954
תכשיטית

**תַּכְשִׁיטִית** (שם מדעי: *Calopteryx*) היא סוג של שפריריות גדולות השייך למשפחת התכשיטיים. לזכרים הצבעוניים יש לרוב כנפיים צבעוניות ואילו לנקבות צבעים שקטים יותר, ובדרך כלל כנפיים שקופות; אם כי חלקן מפתחות מאפייני כנפיים זכריים (תופעה המכונה אנדרוכרום). לשני הזוויגים אין פטרוסטיגמה.

בישראל שתי נציגות מהסוג: תכשיטית שקופת-כנף ותכשיטית זוהרת.

## טקסונומיה
רק בשנת 1890, שנים רבות לאחר שויליאם אלפורד ליץ' טבע את שם הסוג *Calopyteryx*, הוכר כי השם של ליץ' היה למעשה שם נרדף חדש יותר לסוג *Agrion* אותו תיאר יוהאן כריסטיאן פבריציוס 40 שנה קודם לכן. המחלוקת סביב לאיזה שם סוג יש עדיפות נומנקלטורית מעולם לא נפתרה רשמית; ה-ICZN קובע שלשמו של פבריציוס ישנה עדיפות, אך רוב חוקרי השפיראים בעולם שומרים על השימוש ב-*Calopteryx*.

## מינים בסוג
הסוג מכיל את המינים הבאים:
* *Calopteryx aequabilis* 
* *Calopteryx amata* 
* *Calopteryx angustipennis* 
* *Calopteryx balcanica* 
* *Calopteryx coomani* 
* *Calopteryx cornelia* 
* *Calopteryx dimidiata* 
* *Calopteryx exul* 
* *Calopteryx haemorrhoidalis* 
* *Calopteryx hyalina*  – תכשיטית שקופת-כנף
* *Calopteryx intermedia* 
* *Calopteryx japonica* 
* *Calopteryx laosica* 
* *Calopteryx maculata* 
* *Calopteryx melli* 
* *Calopteryx mingrelica* 
* *Calopteryx oberthuri* 
* *Calopteryx orientalis* 
* *Calopteryx samarcandica* 
* *Calopteryx splendens* 
* *Calopteryx syriaca*  – תכשיטית זוהרת
* *Calopteryx transcaspica* 
* *Calopteryx virgo* 
* *Calopteryx waterstoni* 
* *Calopteryx xanthostoma* 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1815
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ויליאם אלפורד ליץ'
קטגוריה:שפריריות
ד'הני אל-וחידי

**ד'הני יוסף חסן אל-וחידי** (בערבית: **ذهني الوحيدي**; 6 ביוני 1943 – 28 בדצמבר 2012) היה רופא פלסטיני שכיהן כשר הבריאות בממשלה התשיעית של הרשות הפלסטינית בראשות אחמד קריע.

## ביוגרפיה
אל-וחידי נולד בעזה. הוא קיבל את השכלתו היסודית בעיר עזה, קיבל תעודת בגרות בשנת 1962, ולאחר מכן הצטרף לפקולטה לרפואה ב במצרים והשלים לימודי תואר ראשון ברפואה בשנת 1969. הוא השיג תואר שני מאוניברסיטת אלכסנדריה בשנת 1982. ב-1973 חזר לעזה ועבד כרופא באונר"א. בהמשך, ב-1993, הפך לנשיא איגוד העובדים של אונר"א.

אל-וחידי היה פעיל באינתיפאדה הראשונה. הוא היה מזכיר לשכת הרופאים של פת"ח, חבר במועצה הפלסטינית הרפואית העליונה וראש הסתדרות הרופאים. ב-16 בינואר 2004 הקים יאסר ערפאת את חבר הנאמנים של אוניברסיטת אל-אזהר בעזה ומינה אותו כחבר.

הוא כיהן כשר הבריאות בממשלתו השלישית של אחמד קריע מ-24 בפברואר 2005 עד 27 במרץ 2006.

ד'הני היה נשוי לאימאן ח'ליל עלי אל-חוסייני, אב לשני בנים ושלוש בנות. הוא נפטר ב-2012 בעזה.

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אלכסנדריה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטאות במצרים
קטגוריה:רופאים פלסטינים
קטגוריה:פוליטיקאים פלסטינים
קטגוריה:שרי הבריאות של הרשות הפלסטינית
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1943
קטגוריה:פלסטינים שנפטרו ב-2012
אשר בנישתי

**אשר בנישתי** (נולד ב-1983) הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה המשמש כמפקד מחוז דרום בפיקוד העורף.

## ביוגרפיה
בנישתי נולד בירוחם, התחנך בישיבת וולפסון בבאר שבע בהמשך עבר עם משפחתו לאשדוד. את שירותו הצבאי החל כלוחם בחטיבת הצנחנים. בשנת 2010 עבר לשרת בפיקוד העורף ושימש כמ"פ, סמג"ד גדוד תבור ומג"ד גדוד קדם בחטיבת החילוץ וההדרכה.

בספטמבר 2024 נכנס לתפקידו כמפקד מחוז דרום בפיקוד העורף, במקומו של שגיא ברוך.

בנישתי צפוי להיכנס לתפקיד מפקד חטיבת חילוץ והצלה ביולי 2026 ולהחליף את שלומי בן יאיר מפקד החטיבה הנוכחית 

## חיים אישיים
בנישתי נשוי למעיין, עובדת סוציאלית. לזוג ארבעה ילדים. מתגורר במושב תקומה.

## הערות שוליים

קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:מפקדי מחוז דרום בפיקוד העורף
קטגוריה:ירוחם: אישים
קטגוריה:תקומה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1982
מתה לסקס

**מתה לסקס** (באנגלית: **Dying for Sex**) היא מיני-סדרת דרמה קומית אמריקאית בהפקת ערוץ FX עבור פלטפורמת FX on Hulu ולדיסני פלוס. הסדרה בכיכובה של מישל ויליאמס והיא מבוססת על סדרת פודקאסטים באותו השם מאת ניקי בוייר. הסדרה יצאה לאור ב-4 באפריל 2025.
## בסיס העלילה
עלילת הסדרה מבוססת על סיפורה האמיתי של מולי קוצ'ן, שלאחר שאובחנה עם סרטן שד גרורתי שלב 4 מחליטה לסיים את נישואיה ולעזוב את בעלה מזה 15 שנה, שמגילוי המחלה הוא רואה בה אישה חולה ולא רעיה נחשקת, ולאחר שהוא מזהיר אותה מסכנות בריאותיות של סקס עם זרים. לאחר פגישה עם המטפלת שלה היא ערכה רשימת מטרות להשלים עד מותה, עם מטרה לחוות אורגזמה עם בן זוג, והיא מחליטה שבזמן שנותר לה לחיות היא תתמסר להרוות את התשוקה שלה למין ולחקור לעומק את מיניותה. היא בוחרת בחברתה הטובה ביותר, ניקי, ללוות אותה בתקופה הקצרה שנותרה לה לחיות, במטרה לצאת ל"מסע סקס" ולגלות את מיניותה.

## שחקנים
* מישל ויליאמס בתור מולי
* ג'ני סלייט בתור ניקי
* רוב דילייני בתור הבחור השכן
* דייוויד ראשה בתפקיד ד"ר פנקוביץ
* אסקו ג'ולי בתור סוניה
* ג'יי דופלאס בתור סטיב
* קלווין יו בתור נואה
* סיסי ספייסק בתור גייל

## הפקה
בנובמבר 2023 הוכרז כי מישל ויליאמס לוהקה לככב בסדרה, בעוד שאליזבת' מריוות'ר וקים רוזנשטוק אמונות על הפקת הסדרה, בתפקיד השואו ראנר. בינואר 2024 ג'ני סלייט הצטרפה לצוות השחקנים. באפריל הצטרפו השחקנים רוב דילייני, דייוויד ראשה, אסקו ג'ולי, ג'יי דופלאס, קלווין יו וסיסי ספייסק.

הצילומים לסדרה החלו במרץ 2024 בניו יורק.

## פרקים

## ביקורות
הסדרה זכתה לרוב לביקורות מהללות. הסדרה קיבלה דירוג של 97% באתר Rotten Tomatoes, ו-7.0 ב-IMDb.

* לוסי מנגן מהגרדיאן כתבה כי "המסע האירוטי של מישל וויליאמס היא טלוויזיה מהפכנית" והעניקה לסדרה דירוג של חמישה כוכבים. 
* טום גליאטו מהמגזין פיפל כתב כי "להופעה של וויליאמס יש שבריריות נוגעת ללב וקסם עדין". 
* מבקרת התרבות של הלוס אנג'לס טיימס, מרי מקנמרה, כתבה כי "זה יכול להיות 'סיפור האהבה' של המאה הזו". 
* לילי לופבורו מהוושינגטון פוסט כתבה כי ""קומדיית הסרטן" הבלתי שגרתית הזו היא תענוג בלתי סביר". 
* ניק הילטון כתבה באינדפנדט כי "עם העניין שלה בפטיש, הסדרה היא, במובן מסוים, מפורשת יותר מתוכניות טלוויזיה רבות שעסקו במין בעבר. זה מרגיש כאילו יש מודל מתהווה לסדרות... שעוברות את הגבול בין קומדיה לדרמה מבלי להתחייב לחלוטין לאף אחת מהן." 
* ג'ודי ברמן כתבה בטיים כי "הסדרה הופכת לסיפור הסרטן הנדיר שחוגג את החיים... מבלי להתכווץ מרוחו של המוות." 
* סמדר שילוני כתבה ב-ynet כי "המשחק של מישל וויליאמס הוא הג'וקר - אי-אפשר להפריז בהערצה לאופן שבו היא צוללת אל הדמות שלה ומפיחה בה חיים, תרתי משמע". 
* הניו יורק מגזין הכתיר את הסדרה בתור "הסדרה הקינקית ביותר בטלוויזיה". 
* לירון רודיק מטיים אאוט הגדיר את הסדרה כ"סדרה מצוינת על סרטן. אבל לא על סקס". 
* באתר מאקו נכתב כי הסדרה "די טרחנית" וכי "'מתה לסקס' הופכת עם הפרקים לסוג של דרמה woke-ית טרחנית ודי מעייפת... גם הרגעים הבודדים שבה שכן אמורים להצחיק לא ממש מצליחים במשימה הזו."

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

* קדימון הסדרה, באתר יוטיוב

## הערות שוליים

קטגוריה:פוקס: תוכניות וסדרות
קטגוריה:דיסני+: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות דרמה
קטגוריה:סדרות קומדיה רומנטית אמריקאיות
אוורו

**אוורו** (באנגלית: **Avro**) הייתה יצרנית בריטית שעסקה בפיתוח וייצור כלי טיס.

חברת אוורו הייתה מחלוצות התעופה החשובות בהיסטוריה, עם פיתוחם של מספר דגמי מטוסים חדשניים ונפוצים בעיקר לשירות חיל האוויר המלכותי וזרוע האוויר של הצי המלכותי הבריטי. האוורו 504 היה המטוס הנפוץ ביותר שיוצר במלחמת העולם הראשונה, עם כ-17,000 מטוסים. במהלך מלחמת העולם השנייה נודעה אוורו בעיקר בזכות המפציצים אוורו אנסון ואוורו לנקסטר. בתחילת המלחמה הקרה פותחו האוורו שקלטון הימי והמפציץ האסטרטגי אוורו וולקן.

## היסטוריה
[280px|ממוזער|מפציצי [אוורו לנקסטר דגם B יוצאים מפס הייצור במפעלי אוורו בוודפורד, צ'שייר, 1943.]]
אוורו הוקמה ב-1 בינואר 1910, במפעל בראונספילד במנצ'סטר. אליוט ורדון רו, חלוץ בתחום התעופה ואחד מיצרני המטוסים הראשונים בעולם, ייסד את החברה יחד עם אחיו המפרי. המטוס המוצלח הראשון של החברה היה האוורו 500, שיוצר בשנת 1912, ועל בסיסו פותח מטוס האימון המוצלח אוורו 504 בשנת 1913. במהלך מלחמת העולם הראשונה, אוורו ייצרה מטוסים רבים לשימוש צבאי, כולל אוורו 504, ששימש כמטוס אימון עד שנת 1933 ושימש בנוסף כמפציץ ומטוס סיור במספר צבאות. בשנים שבין שתי מלחמות העולם המשיכה החברה לחדש, וייצרה מטוסים שונים, כמו מטוס האימון הדו-כנפי אוורו טיוטור, עבור חיל האוויר המלכותי.

התרומה המשמעותית ביותר של אוורו במהלך מלחמת העולם השנייה הייתה פיתוח המפציץ אוורו לנקסטר. יותר מ-7,000 מפציצים מסוג זה יוצרו, והם מילאו תפקיד מכריע במערכת ההפצצות של בעלות הברית. החברה ייצרה גם את המפציצים אוורו מנצ'סטר ולינקולן בתקופה זו.

לאחר המלחמה המשיכה אוורו לחדש בתחום פיתוח המטוסים. הפיתוח המוכר והמוצלח ביותר של החברה בתקופת המלחמה הקרה היה אוורו וולקן, מפציץ אסטרטגי סילוני בעל כנף דלתא שנכנס לשירות חיל האוויר המלכותי בשנת 1956. הוולקן היה חלק מכוח ההרתעה הגרעיני של בריטניה ונשאר בשירות עד שנת 1984.

אוורו מוזגה לתוך הוקר סידלי בשנת 1963, שמוזגה ב-1977 לתוך בריטיש אירוספייס, שמוזגה ב-1999 לתוך BAE סיסטמס. עם זאת, השם אוורו המשיך לשמש עבור חלק מהמטוסים גם לאחר המיזוג. העיצובים החדשניים של החברה ותרומתה לתעופה הבריטית השאירו חותם מתמשך בתעשייה. כיום, מוזיאון המורשת של אוורו בווּדפורד, שליד מנצ'סטר, משמר את מורשת החברה.

## כלי טיס עיקריים
[280px|ממוזער|זוג מפציצי [אוורו וולקן וארבעה מטוסי קרב ניסיוניים אוורו 707 בטיסה, 1953]]

Avro 504K - Shuttleworth Uncovered 2015 (23172958672).jpg|אוורו 504(1913)
Avro 534 Avian IV SE-ADTinStockholm.jpg|אוורו אוויאן(1926)
Avro Tutor ‘K3241’ (G-AHSA) (30226029807).jpg|אוורו טיוטר(1933)
CF15 Avro Anson ZK-RRA 040415 01.jpg|אוורו אנסון(1935)
Avro Manchester ExCC.jpg|אוורו מנצ'סטר(1939)
Battle of Britain Memorial flight Avro Lancaster (cropped).jpg|אוורו לנקסטר(1941)


Avro Lincoln ExCC.jpg|אוורו לינקולן(1944)
Avro Super Trader at Manchester 1955.jpg|אוורו טיודור(1945)
Avro 707 (27353741764).jpg|אוורו 707(1949)
1982-10 Shackleton 1717 c.jpg|אוורו שקלטון(1951)
XH558 (G-VLCN) Avro Vulcan - Last Flight over Farnborough (cropped).jpg|אוורו וולקן(1952)
C-FYDU HS.748 Srs 2A(F) Air North YVR 18JUL13 (9323744804).jpg|הוקר סידלי HS 748(1960)


## קישורים חיצוניים

* מוזיאון מורשת אוורו.
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:יצרני מטוסים בריטיים
קטגוריה:יצרני מטוסים
כיוון חדש רעננה

**כיוון חדש – המגזין לאזרח הוותיק ברעננה** הוא ירחון המהווה חלק מפרויקט ארצי של עיתונות המכוונת לאזרחים הוותיקים הנכתב על ידי צוות עיתונאים מתנדבים שעברו הכשרה מיוחדת, והוא ערוך על ידי עורכת מקצועית.

## רקע היסטורי והקמה
הפרויקט הארצי של "כיוון חדש" הוקם בשנת 1992. הרעיון להוצאת עיתון ארצי לבני הגיל השלישי עלה במסגרת ישיבות ועדה של אש"ל (הזרוע הביצועית של ארגון הג'וינט העוסקת בגיל המבוגר). מטרת הפרויקט הייתה ליצור מקור עניין ועיסוק עבור בני הגיל השלישי ביישובים שונים ברחבי הארץ, וכן לאפשר למתנדבים לקחת חלק פעיל בקהילה שלהם.

שוש ברקאי, עיתונאית לשעבר ב"ידיעות אחרונות" נבחרה על ידי יונה פלד, ראש תחום תקשורת באש"ל, להרים את הפרויקט. בשלב הראשוני, התקיים פיילוט במספר ערים: רמת גן, חולון, פתח תקווה ורחובות. אש"ל מימן את הקורסים וההשתלמויות של העיתונאים המתנדבים, ובשנה הראשונה גם את הליווי המקצועי והעריכה. לשם גיוס המתנדבים, פורסם מידע על פתיחת קורס עיתונות לגמלאים. ועדת קבלה, שכללה נציגים מאש"ל, יושבי ראש עמותות מקומיות למען הקשיש, עובדים סוציאליים וברקאי עצמה, קיימה ראיונות עם המועמדים. הקורס עצמו היה קורס שבועי בן ארבעה חודשים שהתקיים במשרדי אש"ל בתל השומר.

## מאפייני המגזין "כיוון חדש" רעננה
המערכת ברעננה הוקמה במסגרת פרויקט ארצי לעיתונות קהילתית עבור הגיל השלישי בשנת 1997, לבקשתו של יו"ר העמותה למען הקשיש ברעננה בנימין וולפוביץ ז"ל.

בעיתון 16 עמודי צבע, והוא מכיל כתבות צבע, סיפורים אנושיים, תחקירים, ביקורות, תרבות, מתכונים, כתבות בנושאי בריאות ועוד. לקראת ראש השנה העברי, וחג הפסח היהודי המגזין מכיל 32 עמודים.

בשנת 2014 מערכת כיוון חדש רעננה זכתה בשני פרסי עיתונות ובשני ציונים לשבח, על הכתיבה המקצועית בכתבות הצבע והדיוקן.

המגזין ברעננה מופץ בתחילת כל חודש במהדורה מודפסת ברחבי העיר במקומות מרכזיים אליהם מגיעים גמלאי העיר, כמו מועדוני גמלאים, המכללה העירונית, יד לבנים, עיריית רעננה ועוד. כמו כן מופץ הירחון באופן מקוון לרשימה ארוכה של מנויים. בסך הכול מופץ העיתון באלפי עותקים מדי חודש.

מערכת כיוון חדש רעננה מופעלת על ידי קבוצת מתנדבים ("חברי המערכת") ומונחית על ידי עורכת מקצועית, ועוסק בתחומי עניין הרלוונטיים לבני הגיל השלישי, תוך התמקדות במידע מקומי, זכויות, אירועים ונושאים נוספים.

## עורכות המגזין
* שוש ברקאי 1997–2012
* מלכה מהולל מ-2013

## תוכני המגזין
המגזין מונה 16 עמודי צבע וכולל מגוון רחב של תכנים:
* כתבות צבע בנושאים שונים.
* סיפורים אנושיים.
* תחקירים.
* ביקורות תרבות.
* מתכונים,
* כתבות בנושאי בריאות.
* מידע מקומי עדכני על זכויות, פרויקטים ואירועים.
* תשבצים.

## השפעה וחשיבות
"כיוון חדש" רעננה מהווה במה חשובה לאוכלוסיית האזרחים הוותיקים בעיר. הוא מספק להם קול ואפשרות להתעדכן בנעשה בעיר ובנושאים הרלוונטיים לגילם. המגזין תורם לחיזוק תחושת הקהילה בקרב האזרחים הוותיקים ומאפשר להם להיות מעורבים ולקבל מידע שימושי.

במהלך חגיגות 20 שנה לפרויקט, צוין כי "כיוון חדש" ממלא תפקיד מכריע במתן קול לקשישים. המגזין אף הגיע לתפוצה מחוץ לישראל, עד לאוסטרליה, דבר המעיד על קשרים של תושבי רעננה עם משפחות וחברים בחו"ל.

ארכיון הספרייה הלאומית מתעד את גיליונות "כיוון חדש" רעננה באופן מקוון השהופך אותו למקור היסטורי חשוב עבור קהילת רעננה.

## קישורים חיצוניים
* יהודית הלפר, איך עיתון נולד, עמודים 5-4, אתר כיוון חדש רעננה, יוני 2022
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מקומונים
קטגוריה:רעננה
צעיפית מזרחית

**צְעִיפִית מִזְרָחִית** (שם מדעי: *Epalage fatime*; נקראה בעבר **שפרירית השלפוחיות**), היא מין יחיד בסוגו של שפרירית ממשפחת הצעיפיתיים.

היא נפוצה בישראל ונצפית בבתי גידול מתאימים ברוב חלקי הארץ. השם העברי ניתן לה בשל דמיונה לדמות נשית עטופה בצעיף סביב כתפיה, עם כנפיה המגוונות.

## תיאור
זוהי שפרירית בעלת מבנה חזק, באורך של 40–50 מ"מ. הזכרים הבוגרים כחולים לחלוטין; רק החלק העליון של העיניים והמצח שחורים. הנקבות לבנות-צהבהבות עם סימונים כהים. למקטעי הבטן יש שני כתמי אורך כהים וארוכים בחלק העליון, המעניקים מראה של פס בהיר צר לכל אורך מרכז הבטן. בפרטים בהן הכתמים קטנים יותר, דוגמה זו פחות ברורה.

זוהי השפרירית היחידה באירופה שמחזיקה את כנפיה ישרות כמו שפירית. אורך הכנף האחורית הוא 30–34 מ"מ. הפטרוסטיגמה ארוכה (באורך של חמישה תאים) וכחולה-אפורה כהה אצל זכרים, או לבנה עד אפורה אצל נקבות. גם בזכרים וגם בנקבות, קצה הכנף בדרך כלל כהה מהפטרוסטיגמה, אך גודלו של הכתם משתנה. אצל נקבות, בסיס הכנפיים כהה לעיתים קרובות, אך גם גודלו של הכתם מפגין שונות רבה.

זכרים צעירים לאחר ההגחה עשויים להיות שחורים לחלוטין, ומפתחים את הצבע הכחול האבקתי בהדרגה.

## התנהגות
הן זכרים והן נקבות נראים לעיתים קרובות נחים על אבנים או ענפים ליד מים זורמים. עונת המעוף בקפריסין מתחילה ממרץ ועד סוף אוגוסט.

## תפוצה
המין מופיע בדרום-מזרח אירופה, בפרט בבולגריה, ביוון, באיי הים האגאי, בקפריסין, בטורקיה ובישראל, ומזרחה עד קשמיר.

## גלריה

קובץ:PikiWiki Israel 36847 Nature and Colors.jpg|גלגל זיווג
קובץ:Odalisque (Epallage fatime), Achladeri Forest, Lesvos, Greece, 15.04.2015 (17144543268).jpg|זכר, יוון
קובץ:Epallage fatime (Euphaeidae) (Odalisque) - (male imago), Paphos, Cyprus.jpg|זכר, יוון
קובץ:Odalisque (Epallage fatime), Achladeri forest, Lesvos, Greece, 15.04.2015 (16831422563).jpg|זכר, יוון
קובץ:Epallage fatime (Euphaeidae) (Odalisque) - (female imago), Paphos, Cyprus.jpg|נקבה, יוון
קובץ:Epallage fatime f.jpg|נקבה, רמת הגולן


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1840
קטגוריה:פרוקי רגליים יחידים בסוגם
קטגוריה:שפיריות
מטה הטלוויזיה המרכזית של סין

**מטה הטלוויזיה המרכזית של סין** הוא גורד שחקים בן 51 קומות שנוצר מזוג מגדלים מחוברים היושב על כביש הטבעת המזרחי השלישי, כביש גואנגואה ברובע העסקים המרכזי של בייג'ינג (CBD) ומשמש כמשרדה הראשי ומוקד פעילותה של הטלוויזיה המרכזית של סין (CCTV). המבנה שבולט בצורתו ובמורכבותו ההנדסית תוכנן בידי האדריכלים רם קולהאס ואולה שירן.

בניית הבניין החלה ב-1 ביוני 2004 וחזיתו הושלמה בינואר 2008. המבנה זכה לשבחים רבים והוגדר על ידי כמה ממבקרי האדריכלות כ"יצירת האדריכלות הגדולה ביותר שנבנתה במאה הזו". הוא נבחר לבניין הגבוה הטוב ביותר בעולם לשנת 2013 על ידי המועצה לבניינים גבוהים וסביבת מחיה עירונית.

## רקע
הבניין הראשי בגודל של 473,000 מ"ר, אחד ממגדלי המשרדים הגדולים בעולם, אינו מגדל מסורתי, אלא לולאה של שישה חלקים אופקיים ואנכיים היוצרים רשת לא סדירה על חזית הבניין עם מרכז פתוח. בניית הבניין נחשבת לאתגר מבני, במיוחד בגלל שהוא נמצא באזור סייסמי. רם קולהאס אמר כי הבניין "לעולם לא יכול היה להיות נהגה בידי הסינים ולעולם לא יכול היה להיבנות בידי האירופים. זהו הכלאה בהגדרה".

הבניין מורכב משלושה בניינים שחוברו לבניין אחד ב-30 במאי 2007. החיבור נעשה בשעות הבוקר המוקדמות כאשר הפלדה בשני המגדלים התקררה לאותה טמפרטורה. מטה ה-CCTV הוא חלק מפארק מדיה שנועד ליצור אזור של בידור ציבורי, אזורי צילום חיצוניים ואולפני הפקה כהרחבה של הציר הירוק המרכזי של CBD. קולאהס ומשרדו OMA אדריכלים זכו בתחרות אדריכלים לבניית מטה ה-CCTV לצד מרכז תרבות הטלוויזיה, ה-TVCC.
קובץ:BeijingCBD CCTV CWT3.jpg|טקסט=Beijing's CBD with the CCTV tower and China World Trade Center Tower 3 nearing completion (July 2008)|ה-CBD של בייג'ינג עם מגדל מטה CCTV ומגדל מרכז הסחר העולמי של סין 3 בבניה (יולי 2008)
קובץ:CCTV Beijing April 2008.jpg|טקסט=CCTV headquarters in China, Beijing district nearing completion (April 2008)|מטה CCTV, בבנייה (אפריל 2008)
קובץ:Cctv 2009.jpg|טקסט=CCTV Headquarters complete (2009)|המבנה לאחר השלמתו (2009)


## ראו גם
* מגדל הטלוויזיה המרכזי של סין
* מרכז תרבות הטלוויזיה, בייג'ינג

## קישורים חיצוניים

* מטה CCTV, באתר משרד OMA אדריכלים
* מטה CCTV, באתר חברת ההנדסה ארוף

## הערות שוליים

קטגוריה:דה-קונסטרוקטיביזם
קטגוריה:בייג'ינג: גורדי שחקים
קטגוריה:מבנים שתכנן רם קולהאס
האיחוד הדמוקרטי לשילוב

**האיחוד הדמוקרטי לשילוב** (במקדונית: **Демократска унија за интеграција**) היא המפלגה הפוליטית הגדולה ביותר של בני המיעוט האלבני במקדוניה הצפונית והשלישית בגודלה במדינה. המפלגה הוקמה מיד לאחר העימות המזוין של 2001 בין צבא השחרור הלאומי לכוחות הביטחון של מקדוניה. מאז הקמתה עומד בראש המפלגה מייסד צבא השחרור הלאומי, עלי אחמתי.

## היסטוריה
המפלגה נוסדה ב-5 ביוני 2002 על ידי מנהיג צבא השחרור הלאומי לשעבר, עלי אחמתי, אשר משמש כנשיאה מאז היווסדה. בבחירות הפרלמנטריות ב-2002, המפלגה זכתה ב-12.1% מהקולות (כ-70% מקולות המצביעים האלבנים) וב-16 מתוך 120 המושבים בפרלמנט, בהשוואה ל-7 מושבים של המפלגה הדמוקרטית של האלבנים ו-2 מושבים של מפלגת השגשוג הדמוקרטית.

בשנים 2002–2006 הייתה המפלגה חלק מהקואליציה השלטת "יחד למען מקדוניה" לצד האיחוד הסוציאל-דמוקרטי של מקדוניה (SDSM) והמפלגה הדמוקרטית הליברלית.

בבחירות לפרלמנט ב-2006, המפלגה הקימה קואליציה עם מפלגת השגשוג הדמוקרטית והליגה הדמוקרטית של הבוסניאקים. קואליציה זו קיבלה 12.2% מהקולות ו-16 מושבים בפרלמנט. אף על פי שהמפלגה זכתה במספר המושבים הגבוה ביותר מבין המפלגות האלבניות (13 מושבים), שותפיה לשעבר בקואליציה הפסידו בבחירות, והמפלגה לא הוזמנה לממשלה החדשה על ידי ראש הממשלה הנבחר ניקולה גרואבסקי. במקומה, צורפה לממשלה המפלגה הדמוקרטית של האלבנים, שהייתה השנייה בגודלה בקרב המפלגות האלבניות.

עם זאת, לאחר הבחירות המוקדמות של 2008, המפלגה חזרה לממשלה במסגרת קואליציה עם מפלגת VMRO-DPMNE של גרואבסקי.

בבחירות הפרלמנטריות ב-2011, זכתה המפלגה ב-10.2% מסך הקולות, וקיבלה 15 מושבים – ירידה של שלושה מושבים לעומת הבחירות הקודמות.

הישגה הטוב ביותר היה בבחירות 2014, אז קיבלה 153,646 קולות (14.2%) וזכתה ב-19 מושבים. מנגד, הישגה הגרוע ביותר היה בבחירות 2016, אז קיבלה 86,796 קולות (7.5%). לאחר בחירות אלו, הצטרפה לממשלה במסגרת קואליציה עם האיחוד הסוציאל-דמוקרטי של מקדוניה (SDSM).

במהלך קמפיין הבחירות לבחירות 2020, הציבה המפלגה תנאי להשתתפותה בקואליציה – מועמד לתפקיד ראש הממשלה שיהיה ממוצא אלבני. הדרישה נדחתה על ידי SDSM ו-VMRO-DPMNE, אך ב-18 באוגוסט הגיעו SDSM והמפלגה להסכם קואליציוני, שכלל פשרה בנושא מועמדות ראש הממשלה האלבני.

ביום איכות הסביבה העולמי בשנת 2021, הכריז יו"ר המפלגה עלי אחמתי כי המפלגה תשקיע יותר בתחומי סביבתנות, בהשראת פעילותה של גרטה טונברג.

ב-28 בינואר 2024, נבחר טלאט ג'אפרי ממפלגת האיחוד הדמוקרטי לאינטגרציה לכהן כראש ממשלת המעבר של מקדוניה הצפונית, בהתאם להסכם פרז'ינו, במסגרתו הממשלה הזמנית מכהנת 100 ימים לפני הבחירות הפרלמנטריות שנקבעו ל-8 במאי.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-2002
טביעת הצוללת סינבד

ב-27 במרץ 2025, צוללת תיירים שהופעלה על ידי חברת "צוללות סינבד" טבעה מול חופי ע'רדקה, מצרים, בים האדום, והביאה למותם של שישה בני אדם ולפציעתם של ארבעה עשר נוספים. 39 אנשים (כולל 14 פצועים) חולצו מהצוללת. התקרית עוררה חששות לגבי תקני הבטיחות בתעשיית הצוללות התיירותיות של מצרים.
ממוזער| הצוללת "סינבד", 2023.
הצוללת המעורבת הייתה בבעלות חברת "Sharm Hurghada Excursions", חברת תיירות הפועלת בים האדום יותר משני עשורים. סינדבאד טענה כי הצוללות שלה נבנו בפינלנד ועומדות בתקני בטיחות.

## הטביעה
הצוללת, שהובילה 45 תיירים מרוסיה, הודו, נורווגיה ושוודיה, טבעה במרחק של כקילומטר מהחוף של ע'רדקה. הסיבה לטביעה שנויה במחלוקת. אחד מהניצולים דיווח כי מים חדרו לצוללת דרך שניים מפתחי הצוללת בעת עליית הנוסעים, בעוד דיווחים לא מאומתים אחרים העלו כי הצוללת פגעה בשונית בעומק 20 מטרים, מה שהוביל לאובדן לחץ.

בעקבות הטביעה פתחו שלטונות מצרים במבצע חילוץ מהיר, כאשר צוותי חירום שלפו 39 ניצולים, מתוכם 14 אושפזו בבית החולים. מושל ים סוף עמר הנאפי אמר כי מתנהלת חקירה כדי לקבוע את סיבת התאונה. כל ששת ההרוגים הם תיירים רוסים.

## הערות שוליים

קטגוריה:טביעת אוניות בים סוף
קטגוריה:טביעת צוללות
קטגוריה:אסונות ב-2025
קטגוריה:מצרים: תיירות
קטגוריה:2025 במצרים
זאלה (נהר)

**זאלה** (בגרמנית: **Saale** ), הידוע גם כ"זאלה של סקסוניה" (Sächsische Saale) וכ"זאלה של תורינגיה" (Thüringische Saale), הוא נהר בגרמניה והיובל השמאלי של האלבה.

## אטימולוגיה
השם **זאלה** מגיע משורש פרוטו-הודו-אירופי  שפירושו 'ביצה', דומה לוולשית *hêl, heledd* 'מרעה נהר', קורנית *heyl* 'מפרץ', יוונית *hélos* 'ביצה, מרעה', סנסקריט *sáras* 'אגם, שלולית', *סארסוותי* 'נהר מקודש', פרסית עתיקה *Harauvati* 'הארוט; ארכוזיה', אווסטית *Haraxvatī*, אותו הדבר. ייתכן כי השם קשור גם לשורש אינדו-אירופי **sal*, "מלח".

השם הסלאבי של הזאלה, **סולאווה**, שמופיע עדיין בטקסטים סורביים, מגיע מגרמנית עילית עתיקה *sol*, "מלח", ו-*awa*, "מים".

## המסלול
ימין|ממוזער| הזאלה בבאד קוזן
הזאלה מתחיל במדרון הר גרוסר ואלדשטיין ליד זל בפיכטלגבירגה בפרנקוניה עילית (בבוואריה), בגובה של 728 מטרים. הוא נע במסלול מפותל לכיוון צפון, ולאחר שעובר את העיר הוף, נכנס לתורינגיה. הוא זורם בין הרים נמוכים ויערות ביער תורינגיה עד שהוא מגיע לעמק זאלפלד. לאחר שעוזב את זאלפלד, הזאלה מגיע לרודולשטאדט. כאן הוא מקבל את מימיו של השווארצה, בעמקו נמצא מבצר הרוס של שווארצבורג, מושב האבות של בית שווארצבורג ששלט בעבר.

מזאלפלד, הזאלה נכנס לאזור גבעות גיר צפונית ליער תורינגיה, וחולף מתחת לגבעות הסובבות את אוניברסיטת פרידריך שילר בינה. הוא נכנס לסקסוניה-אנהלט ועובר דרך אתר המרפא באד קוזן, ולאחר שמצטלב עם הנהר אונשטרוט בנאומבורג, הוא זורם לצד וייסנפלס, מרזבורג, האלה, ברנבורג וקלבה. הוא מתמזג בסוף עם אלבה סמוך לברבי, לאחר שעבר מרחק של 413 ק"מ.

הזאלה ניתן לשיט החל מנאומבורג, ויש תוכניות לחבר אותו מ עם האלבה הלבנה ליד לייפציג באמצעות השלמת בניית תעלה לא גמורה. האדמה בחלק התחתון של העמק בנהר פורייה במיוחד, ומפיקה בין היתר כמויות גדולות של סלק סוכר. בין יובליו נמנים האלבה הלבנה, רגניץ הדרומית ורגניץ הצפונית ואורלה בצד הימני, והאילם, אונשטראט, סלזה, ויפר ובודה בצד השמאלי. החלק העליון של המסלול מהיר. העמק שלה, עד מרסבורג, מכיל טירות רבות שמתנשאות על הגבעות שמסביב.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

## ביבליוגרפיה

* Ernst-Otto Luthardt, Reinhard Feldrapp: *An der Saale. Vom Fichtelgebirge durch Thüringen bis zur Elbe.* Würzburg 1990. 
* Wolf Thieme, Markus Altmann (Fotos): *Mitten ins Herz. Sie entspringt in Bayern, durchquert Thüringen und fließt in Sachsen-Anhalt in die Elbe – die Saale ist ein Fluss, der alles verbindet. Und jedem Spaß macht: dem Sportler, dem Kulturfreund, dem Faulenzer.* In: stern Nr. 26 (22. Juni 2006), S. 84-89. (Online-Version)
* 


קטגוריה:גרמניה: נהרות
קטגוריה:בוואריה: נהרות
זבונצ'ארי

**זבונצ'ארי** (בקרואטית: **Zvončari**) (בתרגום: "אנשי פעמונים") הוא מנהג עממי ייחודי הנפוץ באזור רייקה, קרואטיה. המנהג נוסף לרשימת המורשת התרבותית הבלתי מוחשית של האנושות של אונסק"ו ב-2009.

המנהג מתואר מתקופת פאגניזם סלאבי וממשיך להיות ייחודי לאזור זה. המשימה העיקרית של הזבונצ'ארי היא להרחיק רוחות רעות של החורף ולעורר מחזור חדש של אביב. במהלך קרנבל רייקה, הזבונצ'ארי צועדים מכפר לכפר ברחבי האזור, עוקבים אחרי אותו מסלול עתיק יומין, ויוצרים רעש יוצא דופן, במידה רבה בעזרת היין שמספקים המקומיים במהלך הדרך.

## תיאור
[ממוזער|200x200 פיקסלים| [מסכה]]
תחפושת הזבונצ'ארי הסטנדרטית כוללת מכנסיים לבנים, חולצה עם פסים, ושמיכה מעור של כבשה. בידיהם הם אוחזים ב"בלטה" או "בצ'וקה" — פטיש טקסי, וסביבות המותניים ישנם פעמוני ברזל גדולים. התחפושת משתנה מכפר לכפר; לדוגמה, זבונצ'ארי מחלביה וגובניק (דונדולאשי) לובשים מסכות מעוצבות שמייצגות ראשי בעלי חיים, בעוד שאר הזבונצ'ארי לובשים "כובעי פרחים". לפי האגדה המקומית, טוענים כי הזבונצ'ארי הם אלו שהרחיקו את ההטטרים או הטורקים במהלך המלחמות העות'מאניות באירופה, כאשר רועים לבשו מסכות על ראשיהם, יחד עם פעמונים הקשורים למותניים, ויצרו רעש חזק שהרחיק את האויב. מאז, הפטיש הפך לחלק מהציוד הסטנדרטי של הזבונצ'ארי.

הזבונצ'ארי משתתפים באופן קבוע בקרנבל רייקה הבינלאומי.

## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים

* זבונצ'ארי מהלוביה
* דונדולשי מגרובניק
* קרנבל רייקה
קטגוריה:מורשת תרבותית בלתי מוחשית
ראפלס סיטי צ'ונגצ'ינג

**ראפלס סיטי צ'ונגצ'ינג** הוא קומפלקס של שמונה גורדי שחקים ב, צ'ונגצ'ינג, סין. הקומפלקס תוכנן על ידי האדריכל משה ספדיה והוקם על ידי חברת הנדל"ן הסינגפורית .

ראפלס סיטי צ'ונגצ'ינג כולל גשר עילי אופקי באורך של 300 מטר הנקרא "קריסטל" המחבר את חלקם העליון של ארבעה מגורדי השחקים. הגשר הוא השני בגובהו בעולם אחרי המעבר בראש מגדל מרכז הממלכה בריאד. הפרויקט כולו כולל שמונה מגדלים בשטח כולל של 817,000 מ"ר.

לצד שבחים רבים זכה הבניין גם לביקורות, מבקרים הדגישו את הדמיון בין הפרויקט לפרויקט אחר בתכנונו של ספדיה המרינה ביי סנדס.
## סקירה
האתר המשתרע על פני 9.2 דונם, ברובע יוּ'ג'וֹנְג, ממוקם על קצה חצי האי שבו נפגשים נהרות היאנגצה ו.
ממוזער|150x150 פיקסלים|מבט מבחוץ בלילה|ימין
הקומפלקס מורכב משמונה מגדלים, בראש ארבעת המגדלים במרכז שגובהם 250 מטר נמצא המגדל האופקי - הקריסטל. שני מגדלים (גורדי שחקים סופר גבוהים) בגובה 350 מטר מתחברים אליהם, כל אחד באמצעות גשר. שני מגדלים נוספים בגובה 250 מטר צמודים לששת אלה. הפרויקט מכיל 1.12 מיליון מ"ר, מתוכם 150,000 מ"ר משרדים, 1,400 יחידות דיור, בית מלון, קניון בגודל 235,000 מ"ר שטחים פתוחים ועוד.

הבנייה החלה בסביבות 2013. והושלמה בשנת 2020. הבניינים עשויים בטון מזוין עם עמודי פלדה עטופים בבטון ורצפת פלדה. הגובה בנקודת השיא הוא 354.5 מטר, 79  מעל הקרקע ו-3 תת-קרקעיות.
### הקריסטל
הקריסטל הוא גליל אופקי סגור באורך 300 מטרים, שיושב על גבי ארבעה מהבניינים. רוחבו 32.5 מ' וגובהו 26.5 מ'. החלק החיצוני מורכב מכ-3,000 לוחות זכוכית וכמעט 5,000 לוחות אלומיניום. והוא מורכב מתשעה חלקים. על ראש המגדלים נבנו ארבעה ושלושת החלקים האמצעיים טרומיים, והונפו והותקנו בשלב השני. בתוך הקריסטל ממוקמים בריכות שחייה, מסעדות, גלריה, גנים עם עצים ואתר תצפית עם רצפת זכוכית.

## קישורים חיצוניים

* הפרויקט באתר של משה ספדיה
* הפרויקט באתר של חברת ההנדסה ארוף
* ראפלס סיטי צ'ונגצ'ינג באתר המועצה לבניינים גבוהים וסביבת מחיה עירונית (CTBUH)
* ראפלס סיטי צ'ונגצ'ינג באתר SkyscraperPage
* ראפלס סיטי צ'ונגצ'ינג באתר Archello

## הערות שוליים

קטגוריה:צ'ונגצ'ינג: גורדי שחקים
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן משה ספדיה
נוצנית

**נוֹצָנִית** (שם מדעי: *Platycnemis*) היא סוג של שפריריות ממשפחת הנוצניתיים.

בישראל שני מינים מהסוג, נוצנית שטוחת-רגל, מהנפוצות בשפריריות הארץ; ונוצנית צרת-רגל.

אצל הזכרים, החלק התחתון ברגליים האמצעיות והאחוריות ארוך, רחב ושטוח יותר עם זיפים צפופים במבנה המזכיר נוצות, ומכאן מגיע שמן העממי בעברית ובשפות נוספות; כמו גם השם המדעי *Platycnemis*, שבא מהמילים היווניות *platos* (πλατυς) 'שטוח' ו- *cnemis* (κνημη) 'רגל, שוקה'.

## מינים בסוג
הסוג מכיל את המינים הבאים:

## גלריה

קובץ:PlatycnemisPennipes tandems egg-laying.jpg|הטלת ביצים המונית של *Platycnemis pennipes*
קובץ:Face of the White-legged Damselfly - Platycnemis pennipes.jpg|תקריב ראש של *Platycnemis pennipes* זכר; ניתןי לראות את העיניים המורכבות שלו (הגדולות בצדדים) והעיניים הפשוטות (השלישיה במרכז למעלה)
קובץ:Orange Featherleg Damselfly Platycnemis acutipennis.JPG|*Platycnemis acutipennis*
קובץ:Platycnemis pennipes (male) (3).JPG|תוספתני זכר של *Platycnemis pennipes*
קובץ:Platycnemis pennipes (Platycnemididae) (Blue Featherleg) - (larva - nymph), Elst (Gld), the Netherlands - 2.jpg|לרווה של *Platycnemis pennipes*


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1839
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי הרמן בורמייסטר
קטגוריה:שפריריות
בסיל ח'ורי

**בסיל ח'ורי** (בערבית: **باسل خوري**; נולד ב-16 בדצמבר 2003) הוא כדורגלן ערבי נוצרי-ישראלי המשחק בעמדת החלוץ בבני סכנין.

## קריירה
ח'ורי החל את הקריירה שלו בקבוצות ילדים מקומיות ובגיל 12 הצטרף לזו של בני סכנין. ב-12 בדצמבר 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 0–3 על הפועל קלנסווה. ב-7 בינואר 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בתיקו 0-0 מול מכבי נתניה. ב-22 באפריל 2023 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 2-2 עם הפועל חיפה. עד לסיום העונה ח'ורי שיחק עוד שני משחקים וכבש שניהם שער אחד בכל משחק. ב-25 במאי 2024 הבקיע צמד בניצחון 1–4 על הפועל באר שבע.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלנים ערבים ישראלים
קטגוריה:ערבים נוצרים ישראלים
קטגוריה:עראבה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני בני סכנין
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-2003
אונשטרוט

ה**אונשטרוט** (בגרמנית: **Unstrut**) הוא נהר בגרמניה והיובל השמאלי של הנהר זאלה.

האונשטרוט נתחיל מצפון תורינגיה ליד דינגלשטדט (מערבית לקפרהאוזן באזור אייכספלד) ואזור אגן הניקוז שלו כולל את כל האגן התורינגי. הנהר פורץ מהאגן דרך השער תורינגיה מערבית להילדרונגן, ובחלקו הדרומי הוא זורם דרך סקסוניה-אנהלט לפני שהוא נשפך לזאלה סמוך לנאומבורג. אורך האונשטרוט הכולל הוא 192 ק"מ. ערים לאורך האונשטרוט כוללות את מילהאוזן, סומרדה, באד פרנקנהאוזן, ארטן, רוסלבן, ופרייבורג. היובלים העיקריים של האונשטרוט הם גרא, ויפר, הלמה, ולוסה.

האזורים סביב נהרות הסאלה ואונשטרוט יוצרים את אזור גידול היין של זאלה-אונשטרוט. מותג היין המבעבע המפורסם, רוטקפצ'ן (בתרגום: "כיפה אדומה") מיוצר במרתפי פרייבורג.

## שם
בגרמנית הגבוהה העתיקה "Strödu" משמעותו "סבך ביצתי" ו-"un"- הוא קידומת שמטרתה להעצים את המשמעות, ולכן אזור האונשטרוט היה אזור ביצתי מאוד. בשנת 575, הנהר הוזכר בתור "Onestrudis", במאה ה-7 הוא הוזכר בתור "Unestrude", ובשנת 994 בתור "Vnstruod".

## היסטוריה
בשנת 531, על פי ה-"Decem Libri" של גרגוריוס מטור, התרחש קרב מכריע בנהר האונשטרוט בין הפרנקים לתורינגים לאורך נהר האונשטרוט, שהוביל להשמדת ממלכת תורינגיה המוקדמת ולסיפוחה של הממלכה האדירה על ידי האימפריה הפרנקית. בשנת 933, אחרי הפסקת אש שנמשכה עשר שנים, המלך הגרמני הנרי הראשון נלחם נגד צבא הונגרי בקרב ריאדה, מקום ליד האונשטרוט, אך מיקומו המדויק אינו ידוע כיום. ניצחונו הוביל לתקופת שלום, עד שההונגרים חזרו בשנת 955 ונוצחו שוב. אחד המקומות האהובים עליו היה ממלבן שבאונשטרוט, שם נבנה ארמון מלכותי, המכונה "Pfalz", "palatium" או "villa regia". הוא מת שם בשנת 936, כמו גם בנו, אוטו הראשון, בשנת 973. מנזר נבנה שם בשנים שלאחר מכן, והפך לאחד מהמנזרים החשובים ביותר בממלכה הגרמנית לזמן קצר. חורבותיו נראות עדיין כיום; מיקום ה-"palatium" המדויק אינו ידוע עוד.

בגלל אופיו הביצתי, האונשטרוט לא היה נגיש לספינות במשך זמן רב. בסופו של דבר, בשנים 1790–1794, נעשו מאמצים להפוך את הנהר לנגיש לשיט על פי הוראת נסיכות הבוחר מסקסוניה. הוא הפך לנתיב תחבורה חשוב במשך מאה שנים; במיוחד, הובלו בו חול ואבן גיר. מאז 1889, כאשר נבנתה הרכבת אונשטרוט ("Unstrutbahn") לצד הנהר, הצטמצמה משמעותו של נתיב המים כדרך תחבורה. אף על פי שמדובר באזור גידול יין קטן בשטח של 740 דונם, הוא די מוכר.

## מראות
* העיירה ההיסטורית מילהאוזן
* הטירה ההרוסה ונדלשטיין
* המנזר ההרוס ממלבן
* טירת נוינבורג בפרייבורג

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:גרמניה: נהרות
לי מגה

**לי מגה** (בסינית: **理想MEGA**) הוא מיניוואן חשמלי המיוצר על ידי יצרנית הרכב הסינית Li Auto מאז 2024. זהו הדגם הראשון של Li Auto המונע באופן חשמלי לחלוטין. הדגמים של החברה שקדמו לו מתבססים על טכנולוגיית EREV  (רכבי פלאג-אין היבריד שהמנוע שלהם משמש כגנרטור ומטעין את הסוללה, ולא מעביר כוח לגלגלים).

## סקירה כללית
המגה הוצג בנובמבר 2023 בתערוכת הרכב הבינלאומית בגואנגג'ואו, שם התקבלו הזמנות מראש. המגה בולט בעיצובו החיצוני הייחודי, התורם לאווירודינמיקה, עם מקדם גרר של 0.215 Cd בלבד, מקדם הגרר הנמך ביותר בקטגוריית המיניוואנים.

למגה מתלה קדמי מסוג עצם עצה כפולה  ומתלה אחורי רב-חיבורי , עם מתלי אוויר  דינמיים בעלי יכולת תזוזה של עד 70 מילימטרים להתאמת מרווח הגחון. למתלים בקרת בולם רציפה. הבולמים משתמשים במצלמות כדי להתאים את רמת הקושי שלהם לתנאי הדרך.

לוח המחוונים כולל: הגה עם מסך מגע קטן המותקן במרכזו ומציג מידע חיוני לנסיעה, תצוגת head up display, שני מסכי מגע בגודל 15.6 אינץ' המשמשים כמערכת המולטימדיה המרכזית ומסך נוסף לנוסעים בשורה האמצעית, כולם מופעלים על ידי קוואלקום סנאפדרגון 8295P SoC. בקונסולה המרכזית יש שני משטחי טעינה אלחוטית במהירות של עד 50 ואט לטעינת סמארטפונים ומחזיקי כוסות. מאחורי הקונסולה יש משענת יד מרכזית עם תא לאחסון ותא נוסף לקירור וחימום.

למגה שבעה מושבים בתצורת 2+2+3, כאשר כל המושבים מלבד המושב האמצעי בשורה השלישית מחוממים. למושב הנהג יש יציבות וחיזוק של כרית מתכווננת. למושבים בשורה הראשונה והשנייה הם בעלי יכולת עיסוי של 16 נקודות. בגב המושבים של השורה הראשונה יש שולחנות מתקפלים לשימוש השורה השנייה, ומסך מולטימדיה בגודל 17 אינץ'. השליטה במסך נעשית באמצעות מחוות כף יד. השמע ברכב מסופק על ידי מערכת בעלת 21 רמקולים.

כל דגמי המגה מצוידים במערכת הנהיגה האוטונומית AD Max של חברת Li Auto, התומכת במערכת ניווט על גבי טייס אוטומטי. יש לו מערך של 25 חיישנים, כולל LiDAR, מכ"ם mmWave, אחת עשרה מצלמות ושנים עשר חיישני מרחק מסוג אולטראסוני. העיבוד מסופק על ידי שני שבבי Nvidia Orin-X (שבבים ייעודיים ש־אנבידיה פיתחה לנהיגה אוטונומית) המפיקים יחד יכולת חישוב של 508TOPS.

## גלריה

קובץ:(CHN-Guangdong)_Private_Li_Mega_粤BD988xx_rear_2024-05-27.jpg|טקסט=Rear view| מבט מאחור
קובץ:Li_Auto_Mega_IMG003.jpg|טקסט=Interior| פנים הרכב


## הנעה וביצועים
המגה מוצעת עם אפשרות אחת, מערכת הנעה כפולת מנועים עם הנעה לכל הגלגלים הפועלת באמצעות סוללה בלבדומתבססת על ארכיטקטורה חשמלית של 800 וולט. המערכת כוללת מנוע סינכרוני עם מגנט קבוע בהספק של  המניע את הגלגלים האחוריים וכן מנוע אסינכרוני בהספק זהה של  המניע את הסרן הקדמי, יחד, המנועים במפיקים הספק משולב של  ומומנט של  . המגה מאיץ מ־0 ל־100 קמ"ש תוך 5.5 שניות, ומגיע למהירות מרבית של 180 קמ"ש.

המגה מצויד בסוללת Qilin NMC בעלת קיבולת של 102.7 קילוואט שעה המיוצרת על ידי CATL ותומכת בטעינה מהירה מסוג 5C בהספק נומינלי של 400קילוואט ושיא של 520קילוואט, המאפשר זמן טעינה של 10-80% תוך 10.5 דקות, טווח הנסיעה הוא 710 קילומטר בתקן CLTC , או 560 קילומטר בתקן WLTP .

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים
* 
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בסין
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2023
קטגוריה:מיניוואנים
גיצית

**גִּצִּית** (שם מדעי: *Sympecma*) היא סוג של שפיריות במשפחת השביביתיים.

בישראל המין גיצית ארודה, אם כי היא לא נפוצה.

## תיאור
לגיציות מוטת כנפיים של 4–4.5 סנטימטרים. גופן דק וארוך יחסית, וצבעם נע בין בז' בהיר לחום. בניגוד לכל שאר השפריריות, הגיציות מקפלות את כנפיהן ישירות על צד גב אחד כשהן אינן עפות. יש להן שני פסים כהים על החזה.

## אקולוגיה
הגיציות ייחודיות בקרב השפיראים בסתגלנותן לקור, והיא היחידה מבין השפיראיות הצפון אירופאיות שמעבירות את החורף כבוגרות. בשלהי הסתיו הן מוצאות מקום מוסווה על גבעול או ענף ונכנסת לדיאפאוזה, מבצעות תזוזות מינמליות בלבד ולמעשה נכנסות למעין תרדמת חורף עד עליית הטמפרטורות באביב; בשל כך היא מהמינים המקדימים להזדווג ולהעמיד את הדור הבא.

## מינים בסוג
הסוג מכיל את המינים הבאים:

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1839
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי הרמן בורמייסטר
קטגוריה:שפיריות
אופיר סובול

**אופיר סובול** (נולד ב-1976) הוא מנצח, מעבד ומפיק מוזיקלי ישראלי, המנהל המוזיקלי והמנצח של "יובל" – האנסמבל הישראלי לחזנות ולמוזיקה יהודית ומנצחה של מקהלת הרבנות הצבאית.

## ביוגרפיה
נולד למרדכי ויונה סובול. אופיר סובול התגלה בהיותו ילד, כשהיה בן 5 השתתף במקהלת "פרחי בני ברק", שם שימש גם כסולן. השתתף גם במקהלות "פרחי הדר" ברחובות ו"פרחי פתח תקווה" וכן שר ושיחק כילד פלא בתוכניות טלוויזיה פופולריות ובקונצרטים עם מקהלת החזנים "יובל" בארץ ובעולם. למד באקדמיה למוזיקה בתל אביב, השתלם בעיבוד ובניצוח אצל ד"ר חנן וינטרניץ ואצל מאסטרו לאסלו רוט. משמש כמנהלה המוזיקלי וכמנצחה של מקהלת הרבנות הצבאית, להקת "סולן" ומקהלת "רינת ישראל". הופיע כמנצח אורח עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית, תזמורת "סימפונט רעננה" והתזמורות הסימפוניות של ירושלים ואשדוד. בחו"ל ניצח על התזמורות של סידני ומלבורן, התזמורת הסימפונית של ניו יורק, תזמורת UCLA, מיאמי מקסיקו ועוד. עיבד ותיזמר מאות יצירות לשלל הרכבים והפיק עשרות דיסקים והופעות בארץ ובעולם.

עם פטירת אביו, ד"ר מרדכי סובול, מונה למנהל המוזיקלי והמנצח של "יובל" – האנסמבל הישראלי לחזנות ומוזיקה יהודית.

קטגוריה:מנצחים ישראלים
קטגוריה:מפיקים מוזיקליים ישראלים
קטגוריה:מעבדים מוזיקליים ישראלים
קטגוריה:שופטי הקול הבא
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1976
אופיר בביוף

**אופיר בביוף** (נולד ב-20 ביוני 1968) הוא במאי, תסריטאי, ויוצר ישראלי.

## ביוגרפיה
בביוף נולד בתל אביב, למשפחה בעלי חברת כלים סניטריים גדולה ברמת גן. סבו, שעלה מבוכרה, הקים עסק ליבוא חרסינות וקרמיקות ברחוב הרצל בתל אביב, ואביו, יורם, הגדיל את העסק, שהשתרע בתחילת שנות האלפיים על אלפי מטרים בקרבת קניון איילון. האב מכר את עסקיו, בנה וילה בקיסריה, והפך ליזם בתחום הבנייה. אמו ממוצא יווני, בת למשפחה מרובת ילדים, שניצלה מאושוויץ ברגע האחרון. אמו איבדה במחנות בעל ושני ילדים, וכשהיא עלתה לישראל, היא בנתה משפחה חדשה וילדה תשעה ילדים. אמו ואחיה גדלו במעברה בדרום תל אביב. אחיו הוא השחקן אמיר בביוף ששיחק בסדרות "כנפיים", ו"סימני שאלה" שאותם יצר אחיו אופיר.

## פילמוגרפיה
### כתסריטאי

### כבמאי

### כיוצר

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:במאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:תסריטאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1968