open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אניטה קורנוול

**אניטה קורנוול** (23 בספטמבר 1923 - 27 במאי 2023) הייתה סופרת אמריקאית, לסבית-פמיניסטית. בשנת 1983 היא כתבה את קובץ המאמרים הראשון שנכתב על ידי לסבית אפרו-אמריקאית, "לסבית שחורה באמריקה הלבנה".

## ביוגרפיה
אניטה קורנוול נולדה ב-23 בספטמבר 1923 בגרינווד, דרום קרוליינה. בגיל 16, היא עברה לפנסילבניה וחיה תחילה עם דודתה, ולאחר מכן גרה בפילדלפיה עם אמה, שעברה צפונה כשקורנוול הייתה בת 18. לקורנוול היה אח מבוגר. בשנת 1948, קורנוול סיימה את לימודיה באוניברסיטת טמפל עם תואר ראשון בעיתונאות ומדעי החברה. היא עבדה בתור עיתונאית בעיתונים המקומיים "The Philadelphia Tribune" ו- "The Philadelphia Evening Bulletin". היא גם עבדה כפקידה בחברות פרטיות ובסוכנויות ממשלתיות, כמו מחלקת הסיוע הציבורי של פילדלפיה.

כתביה המוקדמים של קורנוול, שפורסמו בכתבי העת "הסולם" וב "The Negro Digest" בשנות ה-50, היו בין הראשונים שפורסמו בגלוי על ידי מחברת לסבית שחורה. עבודותיה פורסמו בעוד מספר כתבי עת אחרים.

קורנוול הייתה חברה ב"בנותיה של ביליטיס", ארגון אמריקאי לזכויות הלסביות, והייתה חברה מייסדת של סניף פילדלפיה של "לסביות רדיקליות", קבוצת אקטיביסטיות למען לסביות.

ספרה הראשון של קורנוול, "לסבית שחורה באמריקה הלבנה" פורסם ב-1 באוקטובר 1983, וכלל את מאמריה וראיון עם הפעילה הלסבית השחורה, אודרי לורד. ספרה זוכה להערכה רבה כקובץ המאמרים הראשון שיצא לאור על ידי לסבית שחורה. ההקדמה לספר נכתבה על ידי הסופרת הלסבית האפרו-אמריקאית בקי בירטה, המתגוררת בפילדלפיה, המפרטת את הניתוח החד של קורנוול על הדיכוי הגזעי, המיני והמגדרי איתו מתמודדות לסביות וכיצד להתמודד עם ההומופוביה והסקסיזם המופנמים שלהן.

בנוסף לאודרי לורד, קורנוול ראיינה מספר סופרות שחורות בולטות אחרות כמו פט פארקר וברברה סמית. רוב כתביה נדחו על ידי בתי הוצאה לאור בטענה שעבודתה לא תואמת את התדמית של ההוצאות לאור. כתביה של קורנוול בחנו את המושגים של הצטלביות ושנאת נשים, הרבה לפני שהמונחים האלו הגיעו ללקסיקון הספרותי והחברתי.

קורנוול ביקרה לעיתים קרובות במרכז הנשים של אוניברסיטת פנסילבניה, ולעיתים קרובות קראה את יצירותיה בקמפוס הזה, במרכז הקהילתי הלהט"בי "ויליאם וויי", בחנות הספרים "החדר של ג'ובאני" ובמקומות אחרים בפילדלפיה.

קורנוול זכתה לכבוד בפסטיבל הספרות השנתי, למבדה, שנערך בפילדלפיה בשנת 2000.

בשנותיה המאוחרות יותר, סבלה קורנוול מדמנציה. היא נפטרה ב-27 במאי 2023, בגיל 99.

## לקריאה נוספת
* לסביות שחורות באמריקה הלבנה (מאמרים, הוצאת נאיאד פרס, 1983)
* הבנות של הקיץ (ספר נוער, 1989)
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קרוליינה הדרומית
2025 06
קטגוריה:סופרות להט"ביות אמריקאיות
קטגוריה:סופרים להט"בים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1923
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1923
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2023
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2023
חמן שלח

**חמן פורה שלח** (7 בינואר 1941 – 5 באוקטובר 1985) היה דוקטור למשפטים ושופט בית המשפט לשלום בירושלים. נרצח בפיגוע בראס בורקה בסיני במצרים.

## קורות חיים
שלח נולד בירושלים (1941). אביו הוא המשורר יונתן רטוש (שמו הספרותי של אוריאל שלח) ואמו דבורה, בתם של שמואל ורודה כצנלסון ואחותו של העיתונאי הרוויזיוניסט קלמן כצנלסון.

השם שנתנו לחמן הוריו, נגזר מהמילה חמנית ומבטא הערצה לשמש, והשם פורה הוא שם נערו של גדעון.

שלח גדל בתל אביב. הוא סיים את בית הספר העממי ביאליק, וב-1958 את בית הספר תיכון חדש. ב-1958 התגייס לצה״ל. הוא שירת כסייר בחטיבת גולני ובחיל השריון. השתחרר ב-1961. השתתף במלחמת ששת הימים ובמלחמת יום הכיפורים.

הוא למד משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים. תואר ראשון סיים ב-1965, ובמקביל עבד בגננות ובספרייה. בשנת 1971 סיים תואר שני. עבודת הגמר שכתב בנושא "ידועות בציבור", בהנחיית מנחם אלון, קיבלה ציון מעולה, ולימים זכתה בפרס ג׳ורג׳ וובר למאמר משפטי מצטיין. ב-1978 סיים דוקטורט בהנחיית יצחק אנגלרד, בנושא "חירות המצפון והדת במשפט הישראלי".

באוניברסיטה עבד בין השנים 1974 עד 1977 כמדריך מקצועי לדיני קניין וכאסיסטנט של יצחק אנגלרד. בין השנים 1977 ועד 1978 עסק בהוראה, ולאחר סיום הדוקטורט בין השנים 1978 עד 1979 היה הרכז של תוכנית סיוע משפטי בפקולטה למשפטים ומדריך בדיני חוקה.

את ההתמחות בעריכת דין עשה במשרד פרטי אצל שרגא בירן, שהיה אחד מהשותפים במשרד. בין השנים 1964 ועד 1968. בשנים 1969 ועד 1971 היה שותף זוטר במשרד עריכת הדין של שלמה שגב. המשיך לעסוק כעורך דין בשנים 1972 ועד 1974, ואף היה לו משרד משלו, שלדברי דודו עוזי אורנן המשרד לא צלח מאחר שלא היה לו נעים לגבות כספים. הוא העביר את המשרד לעורכי הדין שוקי קרמר ויוסף שפירא, שהיה שותף זוטר במשרדו.

שלח מונה לשופט בית משפט לשלום בירושלים בשנת 1979, והיה אמור להתמנות לשופט המחוזי.

שלח היה ידוע בדעותיו החילוניות.

## חיים אישיים
אחיו הוא המתמטיקאי שהרן שלח, ואחותו למחצה היא כנען רטוש.

חמן שלח התגורר בירושלים בשכונת הוילות ברמות. הוא היה נשוי לאילנה (לבית איינהורן), לה נישא בנישואים אזרחיים, נישואי מקסיקו. לבני הזוג נולדו בן - עוז, סופר, ובת - צליל.

ב-5 באוקטובר 1985 הוא, אשתו אילנה ובתם צליל בת ה-12 (נולדה ב-22 במאי 1973), שהייתה כוכבת תוכנית הטלוויזיה "שיישאר בינינו", נרצחו בפיגוע בעת ששהו בחופשה בראס בורקה בסיני במצרים בידי חייל מצרי. הם נקברו לדרישת עוז שלח בקבורה אזרחית בקיבוץ נחשון.

ב-1988 האגודה לזכויות האזרח בישראל פרסמה לזכרו ספר מאמרים שעסק בזכויות האזרח בישראל.

## קישורים חיצוניים
* השופט חמן פורה שלח ז"ל, באתר הרשמי של הרשות השופטת
* תום שגב, חייו ומותו של חמן שלח, עיתון כותרת ראשית, 9 באוקטובר 1985, עמודים 9-8 ו-42 (באתר הספרייה הלאומית)
* חמן שלח, באתר Geni (עדכון אחרון ב-8 במאי 2024)

## הערות שוליים

קטגוריה:שופטי בית משפט השלום בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:חללי טרור ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון חדש
קטגוריה:בוגרי בית הספר ביאליק (תל אביב)
קטגוריה:משפחת יחיאל היילפרין
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בנחשון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1941
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1985
מרגון ברזילאי

**מרגון ברזילאי** (שם מדעי: ***Mergus octosetaceus***) הוא מין מתת-משפחת ברווזי ים.
## תיאור
אורכו ממקור לזנב 48–56 סנטימטרים ומוטת הכנפיים 70–80 סנטימטרים. זכרים שוקלים כ-800 גרם ונקבות כ-700 גרם. המין ניתן לזיהוי לפי הציצית הארוכה הממוקמת בחלק האחורי של הראש.

לפרטים בוגרים נוצות בגוון חום-אפור כהה על הגב והכנפיים, בעוד הראש והצוואר מבריקים בגוון ירוק כהה מתכתי. החזה בצבע אפור בהיר עם פסים כהים ודקים, שהולכים ומתבהרים לכיוון הבטן. כתם לבן בולט על הכנפיים, המכונה "ספקולום", נראה היטב הן בזמן תעופה והן במנוחה.

הפרטים הצעירים מתחילים בגוון כהה, עם כתמים לבנים בולטים על הגרון והחזה. עם התבגרותם משתנות נוצותיהם לגוון אחיד יותר של חום-אפור, הדומה לזה של הבוגרים אך עם ברק עמום יותר וציציות קצרות יותר. הספקולום נעשה בולט יותר ככל שהם מתבגרים. השינויים ההדרגתיים בצבע ובמבנה הנוצות מסייעים בזיהוי שלבי ההתפתחות השונים של הצעירים.

המקור ארוך, דק ומשונן, ומסייע באחיזת דגים חלקלקים. הרגליים וכפות הרגליים אדומות עם קרומי שחייה כהים. לזכרים יש לרוב ציצית מעט ארוכה יותר יחסית לנקבות.

### קריאות
מרגון ברזילאי הוא מין יחסית שקט. יש לו ארבעה סוגי קריאות שכיחות:
* בזמן התעופה הוא פולט קריאת אזהרה (Krack-Krack).
* הזכרים פולטים קריאה עם קול דמוי נביחה.
* הנקבות פולטות קריאה בזמן אינטראקציה עם הזכרים או בזמן התרעה (Rrrr-Rrrr) ולפעמים פולטות קריאות בעת אינטראקציה עם פרטים אחרים (Rak-Rak-Rak).
* הברווזונים הצעירים פולטים קריאה בעת מצוקה או משיכת תשומת לב (Ik-Ik-Ik).

## בתי גידול

מרגון ברזילאי נחשב למין שכמעט ואינו עוזב את תחום מחייתו. הוא מעדיף לחיות באזורים דלילי אוכלוסין ונמנע ממגע עם פעילות אנושית. הוא מקנן בחללי עצים, סדקים בסלעים או במחילות נטושות לאורך נהרות צלולים ולא עמוקים. הוא זקוק לרצפים של 5 עד 12 קילומטרים של נהר לשם חיפוש מזון.

## רבייה

הברווזן הברזילאי הוא מין מונוגמי, כאשר הזוגות נשארים ביחד כל החיים.

רק הנקבה דוגרת על הביצים, שמספרן עשוי להגיע עד שמונה. תקופת הדגירה נמשכת כ-34 ימים, ובמהלכה עוזבת הנקבה את הקן פעמיים ביום לצורך חיפוש מזון. הזכר נשאר בקרבת מקום, שומר על הטריטוריה ותורם לגידול הצאצאים לאחר הבקיעה. המשפחה נותרת יחד במשך תקופה של עד שישה חודשים, כאשר שני ההורים משתתפים בהאכלה ובהגנה על הצאצאים. בגיל עשרה ימים מתחילים הגוזלים לחפש מזון באופן עצמאי, ובערך בגיל חודשיים הם מסוגלים לבצע מעופי ניסיון קצרים.

## תזונה
מרגון ברזילאי, ניזון בעיקר מדגים קטנים וחסרי חוליות מימיים כמו זחלי חרקים, אותם הוא לוכד בצלילות שנמשכות בין 15 ל-30 שניות, כאשר במקווי מים עמוקים יותר נצפו גם צלילות ארוכות יותר.
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1817
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי לואי-פייר וייו
2025 06
קטגוריה:ברזיל: עופות
קטגוריה:ברווזיים
קוראלוג'יקס

**קוראלוג'יקס בע"מ** היא חברה ישראלית העוסקת בפיתוח תוכנה לניטור פעילות של תוכנה באמצעות ניתוח של קובצי לוג.

## היסטוריה
חברת קוראלוג'יקס נוסדה במאי 2014 על ידי אריאל אסרף (מנכ"ל) ויוני פרין (מנהל טכנולוגיות ראשי). מייסדים נוספים הם גיא קרופ, מנכ"ל החברה בתחילת דרכה, וליאור רדלוס. החברה פיתחה תוכנה לניטור פעילות של תוכנה באמצעות ניתוח של קובצי לוג ואיתור חריגות בהם.  

מרכז הפיתוח של החברה שוכן בתל אביב, ולה משרדים גם בבוסטון, בסן פרנסיסקו, בדבלין, בלונדון, בדלהי, בבנגלורו, בברלין ובבוקרשט. בחברה מועסקים 500 עובדים (יוני 2025), כמחציתם בישראל. 

בדצמבר 2024 רכשה החברה את חברת ההזנק הישראלית אפוריה טכנולוגיות, העוסקת בניטור מערכות בינה מלאכותית, תמורת כ-50 מיליון דולר.

### גיוס הון
* לאחר גיוס הון ראשוני של כחמישה מיליון דולר גייסה החברה בנובמבר 2019 עוד 10 מיליון דולר.
* בספטמבר 2020 גייסה החברה 25 מיליון דולר.
* באוגוסט 2021 גייסה החברה 55 מיליון דולר.
* במאי 2022 גייסה החברה 142 מיליון דולר, חלק מהם רכיב סקנדרי של עשרות מיליוני דולרים.
* ביוני 2025 השלימה החברה גיוס של 115 מיליון דולר, שהביאו את שוויה למעט יותר ממיליארד דולר ובכך הפכה לחד-קרן.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 10 הסטארט-אפים המבטיחים - Coralogix מערכת לזיהוי תקלות תוכנה, "גלובס"

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות תוכנה ישראליות
קטגוריה:חברות חד-קרן ישראליות
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-2014
בית הקברות הצבאי בהר הזיתים

**בית הקברות הצבאי בהר הזיתים** הוא בית קברות צבאי ישראלי, השוכן בתחומי בית הקברות היהודי בהר הזיתים שבירושלים. הוא כולל שתי חלקות קבורה נפרדות השוכנות בחלקים שונים של מתחם בית הקברות האזרחי. בבית הקברות קבורים 80 חללים, 63 חיילים ו-17 אזרחים. כמו כן טמון בו אפרם של חיילים יהודים, שנפלו ברוסיה במלחמת העולם השנייה.

## החלקה העליונה

ראשיתו של בית הקברות הצבאי בקבר האחים לחללי הרובע היהודי, שנכרה בהר הזיתים בקיץ 1967, לאחר מלחמת ששת הימים. אל קבר האחים הועברו גופות של חללים מן הקרב על הרובע היהודי במלחמת העצמאות, שנטמנו ערב כניעת הרובע בקבר אחים מאולתר ליד כיכר בתי המחסה, באתר הידוע כיום כאתר הגלעד. מקצת החללים נטמנו שם על ידי חיילי הלגיון הערבי לאחר כניעת הרובע ופינויו. קבר האחים נותר למשך 19 שנה בחלקה המזרחי של ירושלים המחולקת.

לאחר איחוד ירושלים נפתח קבר האחים והוחלט להעביר את הנקברים בו לקבורה בהר הזיתים, שבו היו אמורים להיקבר מיד לאחר נפילתם לו איפשרו זאת הנסיבות. טקס הקבורה הצבאי של החללים נערך ב-3 באוגוסט 1967 בחלקה שנבחרה בראש ההר, ליד מערת הנביאים, במעמד קהל רב. בסך הכל נקברו בחלקה 48 חללים, מהם 31 שחוילו, לרבות נסים גיני בן ה-10. יתר ה-17 הם אזרחים.

תכנון החלקה והשטח שסביב לה נעשה על ידי האדריכלים אריה פטרן ויצחק המבורג על פי הסגנון הנוהג בבתי הקברות הצבאיים בישראל. חלקת הקבר מוקפת במעקה מלבני, המחופה באבן ירושלמית, שעל גביו הונחו הכריות בסגנון הצבאי לזכר החללים (על מצבות הכרית של האזרחים הטמונים במקום לא נחקק סמל צה"ל). מדרום לחלקה ובצמוד לה הוכשרה רחבת טקס מרוצפת, שבה ניצב כותל זיכרון. ברחבה זו נערך טקס הזיכרון לנופלים ביום הזיכרון לחללי מערכות ישראל ולחללי פעולות האיבה. הטקס נערך במקום לראשונה בשנת 1970.

בפינת החלקה נמצאים קברי יושב ראש הכנסת ראובן ברקת ואשתו מרים. ברקת נקבר במקום ב-1972, בטרם הוחלט על הקמת רחבת הטקס שם. לאחר קבורתו לא אושרו עוד בקשות להיקבר באותו אתר, למעט זו של אשתו.

## החלקה התחתונה
לאחר הקמת קבר האחים לחללי הרובע היהודי בהר הזיתים התעוררה דרישה ציבורית לאפשר את קבורתם של חללי צה"ל בהר הזיתים. לשם כך אותרה חלקה פנויה המצויה בגוש גניזת סת"ם. היא ממוקמת בתחתית מדרון בית הקברות, בחלקו הדרומי, בצמוד מצפון לדרך יריחו (כביש 417), במרחק אווירי של כ-500 מטר מדרום-מזרח לחלקה העליונה. בחלקה זו נקברו עם השנים 32 חללים, שנפלו בשנים 1967-1986. 22 מהם נפלו במלחמת יום הכיפורים. שלושה מהחללים הם מעוטרי צה"ל.

קבר נוסף בחלקה מכיל את אפרם של חיילים יהודים ששירתו בדיוויזיית הרגלים הסובייטית ה-16 ונפלו בקרב ברוסיה במלחמת העולם השנייה. האפר הוטמן בחלקה בטקס שהתקיים ב-5 בספטמבר 1979. זהו קבר האחים השני שבבית הקברות. המצבה שעל הקבר (יחד עם שתיים נוספות) חובלה בשנת 2024.

שתי חלקות הקבורה ורחבת הטקס הוכרזו כבית קברות צבאי נפרד, המשולב בבית הקברות היהודי האזרחי. החלקה התחתונה קיבלה את המספר 1. הגם שחלקת קבר האחים לחללי הרובע היהודי הייתה הראשונה משתי החלקות להיפתח בהר, היא קיבלה את המספר 2.

## ונדליזם
בית הקברות סבל במהלך השנים ממעשי ונדליזם, שבהם חובלו מצבות ונשברו או שנכתבו עליהן כתובות נאצה.

## קישורים חיצוניים

* 
** 

## הערות שוליים

הר הזיתים
הר הזיתים
צבאי
חיים אבירם

**חיים אבירם** (20 בינואר 1949 – 11 ביוני 2023) היה כלכלן ישראלי, מומחה לכלכלת תחבורה ולכלכלה עירונית. כיהן כפרופסור לכלכלה וכדיקן הפקולטה למדעי החברה והרוח במכללה האקדמית כנרת. היה חבר במועצה להשכלה גבוהה ועסק בתכנון פרויקטי תחבורה בישראל ובמדינות מתפתחות ברחבי העולם.

## ביוגרפיה
אבירם נולד ב-20 בינואר 1949 בישראל, להוריו שרה ויוסף. גדל בשכונת קריית משה בפתח תקווה ולמד בבית הספר היסודי נצח ישראל ובהמשך בתיכון דתי ישורון. היה חבר בתנועת הנוער בני עקיבא.

התגייס לחטיבת גולני והתקדם לקצונה. במהלך שירות מילואים במלחמת ההתשה נפצע באופן אנוש בעת שפיקד על מעוז מול תעלת סואץ. ב-1976 נפצע שוב, הפעם בראשו, בתאונת דרכים לאחר שירות מילואים, פציעה שהצריכה שישה ניתוחי ראש.

אבירם השלים תואר ראשון בכלכלה וסטטיסטיקה בהצטיינות באוניברסיטה העברית בירושלים, תואר שני בהנדסה אזרחית ודוקטורט בתכנון ערים בטכניון. עבודת הדוקטורט שלו, בהנחיית פרופ' דניאל שפר, עסקה בהשפעת פרויקטים תחבורתיים על מחירי קרקעות.

## קריירה מקצועית
אבירם החל את דרכו המקצועית ככלכלן במשרד התחבורה ובבנק ישראל, ובהמשך הצטרף למכון הישראלי לתכנון ומחקר תחבורה. ב-1978, עם זכיית המכון במכרז של הבנק העולמי, עבר עם משפחתו לאקוודור והחל בקריירה בינלאומית בתחום תכנון התחבורה.

במהלך השנים עבד בפרויקטים רבים בדרום אמריקה, באיים הקריביים ובאפריקה. פרויקטים אלה כללו תכנון דרכים באזורים נידחים ומערכות תחבורה ציבורית.

לאחר השלמת הדוקטורט, הקים עם פרופ' שלמה בכור את חברת הייעוץ א.ב פלאן שפעלה מנשר. במקביל לעבודתו בחו"ל, המשיך לעבוד בפרויקטים מרכזיים בישראל.

## קריירה אקדמית
אבירם לימד בטכניון כעמית הוראה בכיר ולאחר מכן הצטרף לסגל האקדמי הבכיר של המכללה האקדמית כנרת. במכללה ייסד את המחלקה לכלכלה וכיהן כדיקן המייסד של הפקולטה למדעי החברה והרוח. היה חבר במועצה להשכלה גבוהה ובוועדות שונות במכללה.

## פרסומים ויצירה
במהלך הקריירה האקדמית והמקצועית שלו, פרסם אבירם דו"חות ופרסומים מקצועיים רבים. הוא חיבר שני ספרים אקדמיים:
* **יסודות הכלכלה העירונית**, רסלינג, 2012
* **כלכלת תחבורה**, אופיר ביכורים, 2017

מעבר לכתיבה האקדמית, אבירם פרסם בהוצאת אופיר את הספר "**סיפורי סבתא**", קובץ סיפורים קצרים המתאר את חייהם של יהודים במזרח אירופה בתקופת "תור הזהב" של היהדות. הספר, המיועד בעיקר לבני נוער, מלווה בביאורים רבים כדי לאפשר לקוראים חילוניים להכיר מושגים ומנהגים מן היהדות. האיורים לספר נעשו על ידי אחיינו, דן כתבן-זולנץ.

## חיים אישיים
אבירם היה נשוי ליעל, שופטת במקצועה, ואב להדר, פרופסור למשפטים בארצות הברית. התגורר בקריית טבעון. מלבד עיסוקיו האקדמיים והמקצועיים, אהב לדוג, לטייל ולשחות, ובשנת 2013 צלח את הכנרת בשחייה.

בשנת 2023 חלה אבירם במפתיע ואושפז בבית החולים כרמל. הוא נפטר לאחר כחודש וחצי במחלקת טיפול נמרץ, בעקבות מאבק במחלת ריאות נדירה. הובא למנוחות בבית העלמין מנוחה נכונה בקריית טבעון.

## הערות שוליים

קטגוריה:סגל האקדמית כנרת
קטגוריה:כלכלנים ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית הספר נצח ישראל (פתח תקווה)
קטגוריה:בוגרי תיכון ישורון (פתח תקווה)
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:חברי המועצה להשכלה גבוהה
קטגוריה:קריית טבעון: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בקריית טבעון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1949
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2023
רג'ינה מוראד

**רג'ינה מוראד** (בערבית: **ريجينة مراد**, תעתיק מדויק: רג'ינה מראד; נרצחה ב-1933) נודעה גם בשם **רג'ינה מרדכי** וכן בכינוי "אוּם נָאגִ'י", הייתה דמות יהודייה בולטת בבגדאד במחצית הראשונה של המאה ה-20, שהתפרסמה בזכות עושרה, קשריה עם בכירי השלטון, והשפעתה בחיים החברתיים והתרבותיים של עיראק המלוכנית.

עד 1930, הייתה רג'ינה ידועה גם בשם רג'ינה מוראד **באשה** (ريجينة مراد **باشا**), כינוי שנשא אביה, אלא שמיום שהכינוי באשה ניתן לראזי, מלך עיראק, היא נתבקשה שלא להיקרא בכינוי זה.

## ביוגרפיה
רג'ינה נולדה למשפחת סוחרים יהודית ממוצא איראני. אביה התגורר באיסטנבול ועבר לבגדאד, לאחר שהסתבך בפלילים.

רג'ינה נודעה כאשת חברה רבת השפעה. היא ארחה בבית מגוריה ערבי שירה, פוליטיקה, משחקים והימורים, בהם השתתפו בכירים בממשל, משוררים, רקדניות וזמרות מהקהילה היהודית בעיראק. בין האורחות הקבועות היו הרקדנית חנינה (حنينة), ונשים כמו לילו ( ليلو) וחזנה (خزنة) שבלטו בסצנה החברתית של אותה תקופה (ככל הידוע, חנינה לילו וחזנה נחשבו לזונות). גם אחיותיה של רג'ינה – מסעודה, רוזה והזמרת סלימה מוראד, נטלו חלק חשוב בחיי התרבות היהודיים-עיראקיים.

הונה הרב של רג'ינה נצבר דרך פעילות עסקית, הלוואות בריבית ומפגשים עם ראשי ממשלה ופוליטיקאים. ידוע שראש הממשלה נורי א-סעיד לווה ממנה כספים לצורך בניית ביתו, וכמוהו פוליטיקאים נוספים והם לא נחשבו מושחתים, שכן לא נגעו בכספי המדינה.

היא החזיקה במכונית חדישה ומפוארת זהה לזו של ראזי, מלך עיראק ובנתה לעצמה ארמון מפואר על שפת החידקל, באזור כַּרַאדָה (الكرادة), סמוך ל בבגדאד.

## חיים אישיים ומותה
לרג'ינה היו שלוש אחיות, מסעודה, רוזה וסלימה מוראד (1905–1974) שנחשבה לזמרת העיראקית הידועה ביותר מאז שנות ה-30 והייתה נשואה לזמר נאזם אל ע'זאלי.

רג'ינה נישאה פעמיים: לבעלה הראשון מוחמד אל-במבֵּלי (محمد البمبيلي), יליד בומבאי שבהודו, ועמו נולד בנם נאג'י. לאחר שהתגרשה, נישאה רג'ינה למהנדס עבד אל-כרים (عبد الكريم), הוזכר כי בעת נישואיהם התאסלמה רג'ינה בפומבי.

רג'ינה לא הספיקה לגור בארמון שבנתה. בשנת 1933 נרצחה בביתה על ידי בעלה השני עבד אל-כרים, שירה בה והתאבד בירייה. עם זאת, נפוצה שמועה כי הוכתה בגרזן וזאת בעקבות שורה בשירו המשורר :
"אה, דינר – ברחת מכיסי / רג'ינה – הוכתה בגרזן" ("آه يا الدينار من جيبى طفر / صبحت ريجينة مضروبة بطبر").

## בתרבות
בשנת 1984 העלה התיאטרון העיראקי את המחזה "נָדִימכֻּם הָדָ'א אל-מָסָאא" (نديمكم هذا المساء; בעברית: חברכם הערב), שעסק בחלק מחייה של רג'ינה ובמפגשה עם השחקן הקומי . המחזה נכתב על ידי  ובוים על ידי מוחסן אל-עזאוי (محسن العزاوى).

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרות עיראקיות
קטגוריה:יהודים עיראקים
קטגוריה:קורבנות רצח באסיה
קטגוריה:נפטרות ב-1933
Catch My Breath

"**Catch My Breath**" הוא סינגל של הזמרת-יוצרת האמריקאית, קלי קלרקסון, שיצא ב-10 באוקטובר 2012 בהוצאת חברת התקליטים RCA רקורדס. השיר מופיע כסינגל המוביל באלבום האוסף הראשון של קלרקסון, *[[Greatest Hits – Chapter One]]*. השיר נכתב על ידי קלי קלרקסון, ג'ייסון האלברט ואריק אולסון, והופק על ידי Sound Kollectiv.

נכון ליוני 2025, השיר הושמע למעלה מ-68 מיליון פעמים ביוטיוב, ולמעלה מ-74 מיליון פעמים בספוטיפיי.

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי קלי קלרקסון
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי קלי קלרקסון
קטגוריה:שירי אלקטרופופ
קטגוריה:שירי פופ רוק אמריקאיים
קטגוריה:סינגלים בהוצאת RCA רקורדס
לוח בורמה

[ממוזער|המפה של לוח בורמה (בסגול). ממזרח לו [ים אנדמן וממערב קטע הלוח ההודי בעל הקרום ימי, שנוחת בתהליך הפחתה אל מתחת לחלק היבשתי של לוח בורמה (שברובו קרום ימי).]]
**לוח בורמה** (באנגלית: **Burma plate**) הוא לוח טקטוני קטן או מיקרו/תת-לוח הממוקם בדרום מזרח אסיה, הנחשב לעיתים לחלק מהלוח האירואסיאתי הגדול יותר (ועל כן לוח שבחלקו הוא בעל קרום יבשתי, אך רובו אוקיאני). איי אנדמן, איי ניקובר וצפון מערב סומטרה ממוקמים על הלוח. קשת איים זו מפרידה בין ים אנדמן לאוקיינוס ההודי הראשי במערב.

## גאוגרפיה
ממזרח לו שוכן לוח סונדה, שממנו הוא מופרד לאורך גבול טרנספורמציה, העובר בקו צפון-דרום גס דרך ים אנדמן. גבול זה בין לוחות בורמה וסונדה הוא מרכז התפשטות קרקעית הים, שהוביל לפתיחת ים אנדמן (מכיוון דרום) על ידי "דחיקת" קשת האיים אנדמן-ניקובר-סומטרה מיבשת אסיה, תהליך שהחל לפני כ-4 מיליון שנה.

ממערב נמצא הלוח ההודי הגדול בהרבה, אשר הקרום הימי שלו בצד זה, אשר בצד זה, נוחת אל מתחת לפן המערבי של הקרום היבשתי של לוח בורמה. אזור הפחתה נרחב זה יצר את שקע סונדה.

## היסטוריה טקטונית
[ממוזער|קשת סונדה  המערבית ו[שקע סונדה המציגות פעילות טקטונית וסייסמית עכשווית מסביב/בשולי לוח בורמה.]]
ההיסטוריה של הלוח החלה בתקופת האאוקן, כאשר הלוח ההודי התנגש בלוח האירואסיאתי. אירוע זה זה עורר סיבוב עם כיוון השעון וגרם ללוח להיקרע בסוף תקופת האוליגוקן, כאשר הוא ניתַּק מהלוח האירואסייתי. מהאאוקן ועד לתחילת המיוקן, הפעילות הטקטונית סביב לוח בורמה גברה מאוד עקב התנגשות וסיבוב לוחות. התפשטות וסדק במהלך המיוקן גרמו לשבר, שקיעה ופתיחת ים אנדמן.
במודלים של ההיסטוריה הטקטונית המשוחזרת של האזור, התנועה הכללית צפונה של הלוח ההודו-אוסטרלי, גרמה להתנגשות משמעותית שלו עם הלוח האירואסיאתי, שהחלה בתקופת האאוקן, לפני כ-50–55 מיליון שנה. התנגשות זו עם אסיה החלה את ההתרוממות האורוגנית שיצרה את הרי ההימלאיה, כמו גם את השבירה של הלוח ההודו-אוסטרלי, ללוח ההודי המודרני, הלוח האוסטרלי, ואולי גם לוח קפריקורן.

## הפעילות הטקטונית הנוכחית

ב-26 בדצמבר 2004, חלק גדול מהגבול בין לוח בורמה ללוח ההודי החליק, וגרם לרעידת האדמה והצונאמי באוקיינוס ההודי בשנת 2004. רעידת האדמה העוצמתית הזו הייתה במגניטודה של 9.1 בסולם מגניטודה לפי מומנט. למעלה מ-1,600 קילומטרים מהגבול עברו תזוזה אנכית של עד 5 מטרים ואופקית של 11 מטרים. עלייה מהירה זו בקרקעית הים במשך זמן כה קצר (כ-7 דקות) יצרה צונאמי אדיר שהרג כ-230,000 בני אדם לאורך חופי האוקיינוס ההודי.

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:לוחות טקטוניים
קטגוריה:אסיה: גאולוגיה
קטגוריה:רעידות אדמה
קטגוריה:העתקים
קטגוריה:האוקיינוס ההודי
ריתוך בקשת פחם

**ריתוך בקשת פחם** הוא תהליך ריתוך בקשת המייצר איחוי מתכות על ידי חימומן באמצעות קשת בין אלקטרודת פחם (גרפיט) שאינה מתכלה לבין החומר המעובד. זהו תהליך ריתוך בקשת הראשון שפותח, אך אינו משמש כיום ליישומים רבים, לאחר שהוחלף בריתוך בקשת פחם כפולה  ווריאציות אחרות. מטרת ריתוך הקשת היא ליצור קשר בין חלקי מתכת נפרדים. בריתוך בקשת פחם, אלקטרודת פחם משמשת ליצירת קשת חשמלית בין האלקטרודה לחומרים המעובדים. קשת זו מייצרת טמפרטורה העולה על 3,000 מעלות צלזיוס. בטמפרטורה זו המתכות הנפרדות יוצרות קשר ומתלכדות יחד.

## פיתוח
[ממוזער|שמאל|220px|הפטנט לשיטת [ריתוך בקשת בשם "הפייסטוס החשמלי" (Elektrogefest) הוענק בשנת 1887 לניקולאי בנרדוס וסטניסלב אולשבסקי]]
תהליך הריתוך בקשת פחם לא היה יכול להיווצר אלמלא גילוי הקשת החשמלית על ידי האמפרי דייווי בשנת 1800, אשר לאחר מכן, בשנת 1802, התגלה באופן עצמאי על ידי הפיזיקאי הרוסי וסילי פטרוב . פטרוב חקר את הקשת החשמלית והציע את השימושים האפשריים שלה, כולל ריתוך.

ממציאי תהליך הריתוך בקשת פחם היו ניקולאי בנרדוס (רוסי) וסטניסלב אולשבסקי (פולני), שפיתחו שיטה זו בשנת 1881 ורשמו עליה פטנט מאוחר יותר תחת השם "הפייסטוס החשמלי" (Elektrogefest).

## וריאציות
* ריתוך בקשת פחם עם גז (**CAW-G**) - תהליך זה כבר אינו בעל משמעות מסחרית. תהליכים אחרים המשתמשים בגזי מגן החליפו גם הם ריתוך בקשת פחמן כגון ריתוך בקשת טונגסטן (GTAW, או TIG), ריתוך בקשת פלזמה (PAW), וריתוך מימן אטומי (AHAW). כל אחד מהתהליכים הללו, כולל ריתוך בקשת פחמן, משתמש באלקטרודה שאינה מתכלה. מתכת מילוי משמשת בדרך כלל כדי לסייע בקשר בין חלקי העבודה.
* ריתוך בקשת פחם מוגנת (**CAW-S**)
* ריתוך בקשת פחם כפולה (**CAW-T**) - תהליך בו הקשת נוצרת בין שתי אלקטרודות פחם.

## לקריאה נוספת

## הערות שוליים

קשת פחם
ז'וניור טראורה

**ז'וניור מז'יקו טראורה** (בצרפתית: **Junior Magico Traore**; נולד ב-30 במרץ 2003 בחוף השנהב) הוא כדורגלן איבוארי המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת הפועל ראשון לציון מהליגה הלאומית.

## קריירת מועדונים
ב-12 באוגוסט 2022 חתם טראורה בשיראק מליגת העל הארמנית. הוא ערך 91 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד, וזכה עם המועדון בהסופר קאפ הארמני בשנת 2023.

ב-19 ביוני 2025 חתם בהפועל ראשון לציון מהליגה הלאומית.

## תארים
;שיראק
* הסופר קאפ הארמני (1): 2023

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים מחוף השנהב
קטגוריה:קשרי כדורגל מחוף השנהב
קטגוריה:כדורגלני הפועל ראשון לציון
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:איבוארים שנולדו ב-2003
רודריגו מורה (2007)

**רודריגו מורה דה קרבאליו** (בפורטוגזית: **Rodrigo Mora de Carvalho**; נולד ב-5 במאי 2007 במטוסיניוש שבפורטוגל) הוא כדורגלן פורטוגזי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת פורטו מליגת העל הפורטוגלית.

## חיים אישיים
מורה הוא בנו של ז'וזה מנואל מורה, כדורגלן עבר ששיחק בין היתר בליישואש, ספורטינג בראגה ומוריירנסה.

## קריירת מועדונים
מורה החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של קושטויאש FC, ובשנת 2016 הצטרף למחלקת הנוער של פורטו. בשנת 2023 החל לשחק בפורטו ב', קבוצת המילואים של המועדון, ובגיל 15 שנים, שמונה חודשים ועשרה ימים עבר לשחקן הצעיר ביותר שעורך הופעת בכורה בהיסטוריה של הכדורגל הפורטוגלי. ב-2 ביוני 2023 חתם על חוזה מקצועני ראשון במועדון. 

לאחר שהרשים באליפות אירופה עד גיל 17 שנערכה בקיץ 2024, החל מורה להתאמן עם הקבוצה הראשונה של המועדון, ולקח חלק בקדם העונה של הקבוצה. ב-25 בספטמבר 2024 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בהפסד 3-2 לבודה/גלימט במסגרת שלב הבתים של הליגה האירופית לעונת 2024/2025. ב-29 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הפורטוגלית, בניצחון 4-0 על ארוקה במסגרת המחזור השביעי לעונת 2024/2025. ב-28 באוקטובר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 5-0 על אבש פוטבול במסגרת המחזור התשיעי בליגה. הוא ערך 23 הופעות ליגה בעונה זו, בהן הבקיע עשרה שערים. ב-7 במאי 2025 חידש את חוזהו במועדון עד ליוני 2030.

ב-16 ביוני 2025 ערך את הופעת הבכורה שלו בגביע העולם למועדונים, בתיקו 0-0 נגד פלמיירס במסגרת שלב הבתים לשנת 2025.

## קריירה בין-לאומית
מורה שיחק בנבחרות הצעירות של פורטוגל. ב-20 במאי 2025 זומן לראשונה לסגל נבחרת פורטוגל, לקראת משחקי ליגת האומות 2024/2025, אך לא שיחק בהם.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים פורטוגזים
קטגוריה:קשרי כדורגל פורטוגזים
קטגוריה:כדורגלני פורטו
קטגוריה:פורטוגזים שנולדו ב-2007
ירון שביט

**ירון שביט** (נולד ב-21 במאי 1958) הוא איש ציבור ישראלי, שמכהן כנשיא הקונגרס הציוני העולמי וכסגן יושב ראש הסוכנות היהודית. כיהן בעבר כיושב ראש התנועה הרפורמית והיה ממקימי בית הכנסת הרפורמי במבשרת ציון.

## ביוגרפיה
שביט גדל ברמתיים, הוד השרון. הוא היה חניך הנוער העובד והלומד, ושימש כמרכז שכבה צעירה בקן רמתיים. בשנים 1967–1969 נסע עם המשפחה למלאווי, במסגרת שליחות עבודה של אביו שנשלח להקים רשת של תחנות מטאורולוגיות.

במסגרת שירותו הצבאי שירת בחיל שריון, שימש כמפקד פלוגה והשתחרר בדרגת סגן. בשירות המילואים הוא שימש כמפקד פלוגה, סגן מפקד גדוד ורמ"ט חטיבה. משנת 2002 עד 2010 שימש כרמ"ט אוגדה 162 בדרגת אלוף-משנה. שימש כרמ"ט אוגדה גם במלחמת לבנון השנייה וגם במבצע עופרת יצוקה. הקים את מרכז התודעה בפיקוד המרכז, וממשיך בשירות מילואים פעיל במסגרת פיקוד מרכז.

שביט הוא בעל תואר ראשון במשפטים מהאוניברסיטה העברית ובעל תואר שני במשפט מסחרי מאוניברסיטת בר-אילן.

נשוי למיכל ואב לשלושה ילדים, אליהם הצטרפו צעיר מנעל"ה וחיילת בודדה בוגרת מכינת קול עמי מצרפת.

## פעילות ציבורית
משנת 1997 שביט חבר בקהילה הרפורמית במבשרת ציון, היה ממקימי בית הכנסת הרפורמי במבשרת ציון ושימש כיושב ראש הקהילה בין השנים 2002-2006. הוא היה חבר בהנהלת התנועה הרפורמית בישראל, וכיהן בין השנים 2010-2014 כיושב ראש התנועה הרפורמית בישראל.

משנת 2006 משמש כנציג התנועה הרפורמית העולמית במוסדות הלאומים, כחבר ההנהלה הציונית וכחבר בחבר הנאמנים של הסוכנות היהודית. משנת 2010 משמש כיושב ראש "ארצנו" ישראל – הזרוע הפוליטית של התנועה הרפורמית במוסדות הציוניים.

באוקטובר 2020 נבחר לתפקיד נשיא הקונגרס הציוני ה-38, שהתקיים לראשונה באופן וירטואלי בשל מגפת הקורונה. באפריל 2023 כיהן גם כנשיא הקונגרס הציוני שלא מן המניין, שהתקיים בירושלים כהמשך פיזי לקונגרס הווירטואלי.

בפברואר 2021 נבחר שביט לסגן יושב ראש ההנהלה של הסוכנות היהודית. בתקופת כהונתו הוביל מבצעים הומניטריים, בהם מבצע "תורנו" להטסת ציוד לפליטי אוקראינה לאירופה ואוקראינה ומבצע לאספקת ציוד ליישובי עוטף עזה עבור צוותי החירום היישוביים, בהיקף של 2.8 מיליון דולר.

שביט חבר בדירקטוריון קרן פינקוס לחינוך בתפוצות ובחברת נתיב – המרכז הלאומי ללימודי יהדות, זהות וגיור. הוא היה חבר דירקטוריון בחברה הממשלתית למפעלי תיירות בים המלח.

## פעילות עסקית
עם סיום לימודיו, החל שביט התמחות במשפטים בבית המשפט המחוזי בירושלים ובפרקליטות מחוז ירושלים. לאחר מכן עבד במשרד עורכי דין אזרחי בתל אביב ושימש כשותף מנהל במשך 15 שנה. הוא בוגר קורס הגישור הראשון של הנהלת בתי משפט עם לשכת עורכי הדין ושימש כמגשר בתיקי זכויות יוצרים.

## קישורים חיצוניים
* ירון שביט באתר הסוכנות היהודית
* ירון שביט באתר ההסתדרות הציונית העולמית
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נשיאי הקונגרס הציוני העולמי
קטגוריה:חברי הנהלת הסוכנות היהודית
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:חברי הנהלת ההסתדרות הציונית העולמית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1958
היסטוריה חוקתית

**היסטוריה חוקתית** היא תחום המחקר ההיסטורי המכסה חוקות רשמיות וחוקות בלתי פורמליות, שהפך לתחום אקדמי במהלך המאה ה-19. בספר משנת 1980 הוגדר התחום כ"שורשים, האבולוציה וההתפתחות ההיסטורית" של חוקה של קהילה מסוימת.

המונח האנגלי "Constitutional history" מיוחס ל, שטבע אותו לראשונה בשנת 1827 בספרו, "ההיסטוריה החוקתית של אנגליה" ("The Constitutional History of England"). התחום חופף להיסטוריה משפטית ולהיסטוריה פוליטית. עבור חוקות בלתי פורמליות, למעמדם של מסמכים הנחשבים תורמים ליצירת חוקה ישנו היבט דיפלומטי.

בתחילת המאה ה-20 ספגה ההיסטוריה החוקתית, המקושרת באופן הדוק ל"סגנון הוויקטוריאני" בהיסטוריוגרפיה, ביקורת שהטילה ספק ברלוונטיות שלה. הן לפני והן אחרי תקופת "ההיסטוריה החוקתית המסורתית" בעולם דובר האנגלית, נושאיה בהיסטוריה הפוליטית היו שרויים במחלוקת עזה.

## הערות שוליים

קטגוריה:היסטוריה לפי נושא
קטגוריה:חוקות
שפלי

**שפלי** (באנגלית: **Shapley**; **Scheppele**) הוא שם משפחה.

קטגוריה:שמות משפחה
Call Me When You Break Up

"**Call Me When You Break Up**" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית סלינה גומז, והמוזיקאי והראפר היהודי-אמריקאי בני בלנקו והזמרת-יוצרת האמריקאית גרייסי אברמס. השיר יצא לאור ב-20 בפברואר 2025, על ידי חברות התקליטים אינטרסקופ רקורדס, SMG מיוזיק ו-Friends Keep Secrets. השיר יצא כסינגל המוביל מתוך אלבום האולפן המשותף של גומז ובלאנקו, *[[I Said I Love You First]]*.

## קבלת פנים וביקורת
ג'ייסון ליפשוץ מבילבורד שיבח את השיר, ותיאר אותו: "שמחה תוססת שכזו שזמן הריצה שלו בן שתי הדקות עף", וכתב שגומז ואברמס צריכים להמשיך להקליט יחד ו"לתת לאישיות שלהם להתרסק זו מזו". מגזין סטארדסט כתב כי: "קולותיהם של גומז ואברמס משתלבים בצורה חלקה, כאשר הסגנון הכריזמטי והאינטרוספקטיבי של אברמס משלים את ההגשה הרכה והרגשית של גומז", והוסיף כי כתיבתו המשותפת של בלאנקו "תוסיפה לסינרגיה היצירתית מאחורי שיתוף הפעולה הפופ הזה, המועשר בנגינת כלי מיתר".

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 2025
קטגוריה:סינגלים מ-2025
קטגוריה:שירי סלינה גומז
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי בני בלנקו
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אינטרסקופ רקורדס
קטגוריה:שירי גרייסי אברמס
הייסטר

**הייסטר** (באנגלית: **Hyster**) היא חברה אמריקאית לייצור מלגזות, ציוד הרמה ושינוע. החברה נוסדה בשנת 1929 בפורטלנד, אורגון, וכיום היא אחת מהיצרניות המובילות בעולם בתחומה, תחת חברת האם Hyster-Yale. צבעם המאפיין של דגמי הייסטר הוא צהוב.

## היסטוריה
הייסטר החלה דרכה בשנות ה-20 של המאה ה-20, תחת השם Willamette-Ersted כיצרנית מכונות בתעשיית כריתת העצים בצפון-מערב ארצות הברית. השם "Hyster" נגזר ככל הנראה ממונח ששימש כורתי עצים בסוף המאה ה-19: כאשר מטען עצים היה מוכן להובלה, חוטב עצים היה צועק "hoist 'er", כלומר "הרם אותו" או "הנף אותו".

מספר שנים לאחר מכן, הומצאו המלגזות הראשונות, והמותג Hyster® צבר במהירות מוניטין של איכות גבוהה.

במשך השנים היו לחברה מוצרים גם לתעשיות אחרות. עד שנות ה-80 החברה יצרה גם כלים מכניים משלימים בתעשיות העצים, הבנייה (דחיסה וגריסה של חומרי בנייה) וסלילת הדרכים, בעיקר בארצות הברית, אך אלה נסגרו או נמכרו כאשר מותגים אירופיים השתלטו על השוק.

חברת הייסטר נרכשה בשנת 1989 על ידי חברת ההחזקות האמריקאית NACCO Industries, ומנוהלת כיום כחברת בת של חברת Hyster-Yale, ותחתיה ממשיכה לשווק מוצרים תחת שם המותג Hyster.

משרדה הראשי של החברה נמצא בעיר קליבלנד שבמדינת אוהיו בארצות הברית.
החברה מפעילה מספר מפעלי ייצור ברחבי העולם, כאשר אחד המרכזיים הוא בצפון אירלנד. זהו המפעל הגדול ביותר בבריטניה לייצור מלגזות, אשר מייצר אלפי יחידות בשנה המיוצאות לאירופה, אפריקה והמזרח התיכון.

## בישראל
דגמי המלגזות, ציוד ההרמה וכלי השינוע של הייסטר מיובאים לישראל משנת 1990, על ידי חברת דוד צ'פניק ובניו, הפועלת בתחום יבוא ואחזקה של מותגי ציוד הנדסי.

## ראו גם
* Hyster-Yale Materials Handling
* NACCO Industries

## קישורים חיצוניים

* מוצרי הייסטר, באתר היבואן צ'פניק ובניו

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות אמריקאיות
קטגוריה:חברות צמ"ה
עונת 1934 בליגת העל הארגנטינאית

**עונת 1934 בליגת העל הארגנטינאית** הייתה העונה הרביעית של ליגה מקצועית בארגנטינה והעונה ה-43 של הליגה שמנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל הארגנטינאית.

ככמו בעונה הקודמת ליגה לחובבים אורגנה על ידי התאחדות הכדורגל הארגנטינאית (AFA) וליגה מקצוענית אורגנה על ידי Liga Argentina de Football (LAF). זו הייתה העונה האחרונה בה התקיימו תחרויות נפרדות. בעונת 1935 ליגה מקצוענית השתלבה במסגרת איגוד הכדורגל של ארגנטינה.

משחקי הליגה לחובבים החלו ב-15 באפריל והסתיימו ב-28 באוקטובר. בליגה זו שיחקו 23 קבוצות. "אסטודיאנטיל פורטניו" זכתה בתואר.

משחקי הליגה המקצוענית החלו 18 במרץ והסתיימו ב-28 באוקטובר. הליגה כללה 14 קבוצות בלבד לעומת 18 בעונות הקודמות. כול הקבוצות היו מפרובינציית בואנוס איירס. משחקי הליגה כללו 39 סיבובים (כל הקבוצות נפגשו 3 פעמים). על ניצחון הוענקו 2 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת.

בעקבות תוצאות ירודות ומכירה חלשה של כרטיסים קילמס אתלטיקו קלוב וטיגרה הפסיקו השתתפותם. לנוס וטאז'רס התחדו לקבוצה "איגוד טאז'רס-לנוס" (לעונה בודדת). ארחנטינוס ג'וניורס ואתלטיקו אטלנטה התאחדו ל"אטלנטה-ארחנטינוס ג'וניורס" שאחרי הסיבוב ה-25 המשיכה לשחק תחת השם "ארחנטינוס ג'וניורס"

בוקה ג'וניורס זכתה באליפות וזה היה התואר השמיני של הקבוצה.

אוואריסטו באררה מראסינג קלוב כבש 34 שערים וזכה בתואר מלך השערים

## טבלת הליגה

## קישורים חיצוניים

* נתונים מפורטים מאתר rsssf
* תיאור התחרות

קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1934
קטגוריה:עונות בליגת העל הארגנטינאית
עלי אכבר נאטק-נורי

**עלי אכבר נאטק-נורי** (בפרסית: **علی‌اکبر ناطق نوری**; נולד ב-6 באוקטובר 1944) הוא פוליטיקאי איראני, שכיהן כיושב ראש השלישי של האספה המייעצת האסלאמית של איראן בין השנים 1992 ל-2000. הוא היה גם שר הפנים של איראן בין השנים 1981 ל-1985.

## ביוגרפיה
נורי היה בנו של אבו קאסם נאתק נורי. הוא הגיע לטהרן בגיל 10 עם רוחאללה ח'ומייני בשנת 1961 והצטרף לשורות מתנגדי הממשלה של אותה תקופה. הוא נכנס לכלא מספר פעמים ונאסר עליו לדוכן. לנורי השכלה סמינרית עד לרמת המשפט המוסלמי. הוא גם קיבל תואר ראשון בתאולוגיה מאוניברסיטת טהרן. בין מוריו נכללו רוחאללה ח'ומייני, מורטזה מוטהרי , אחמד מוג'טהדי טהראני  ומוחמד טגי פלסאפי .

לאחר המהפכה האיראנית נורי שימש כשר הפנים של הרפובליקה האסלאמית מ-1981 עד 1985. הוא כיהן כיו"ר הפרלמנט בין השנים 1992 ל-2000. הוא היה מועמד בבחירות לנשיאות איראן בשנת 1997. הוא היה המועמד המועדף עלי ח'אמנאי, אך הפסיד בבחירות למוחמד ח'אתמי. הוא קיבל כמעט שבעה מיליון קולות, בעוד שחתמי קיבל עשרים מיליון קולות. הוא שימש כיועץ למנהיג העליון של איראן עד להתפטרותו בשנת 2017. הוא היה תומך של הנשיא חסן רוחאני ומבקר של הנשיא לשעבר מחמוד אחמדינז'אד. הוא היה בביקור רשמי במצרים בשנת 2010. הוא היה האדם הראשון שנסע לאירופה ברמת ראשי שלוש רשויות השלטון של הרפובליקה האסלאמית של איראן.

נורי היה במרכז סכסוך בינלאומי בשנת 2009 לאחר שהתייחס לבחריין כאל הפרובינציה ה-14 של איראן. בחריין השהתה את המשא ומתן עם איראן בנוגע לייבוא גז טבעי בתגובה, ומועצת שיתוף הפעולה של מדינות המפרץ הערביות גינתה את הדברים. שר החוץ האיראני הגיב מיד למחלוקת וקבע כי דבריו של נורי על ההיסטוריה של בחריין פורשו באופן שגוי על ידי התקשורת וכי איראן מכבדת את ריבונותה של בחריין. נורי עצמו אמר לאל-ג'זירה כי דבריו על ההיסטוריה של האזור לא הובנו כהלכה וכי הערתו אינה רלוונטית ליחסי איראן–בחריין כיום.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי דת איראנים
קטגוריה:שרי הפנים של איראן
קטגוריה:פוליטיקאים איראנים
קטגוריה:יושבי ראש של פרלמנטים
קטגוריה:איראנים שנולדו ב-1944
טרוני

**טרוני** הוא ז'אנר באמנות החזותית שהתפתח בעיקר בתקופת תור הזהב של הציור ההולנדי ובאמנות הבארוק הפלמית. המונח "טרוני" מקורו בהולנדית, ומשמעו "פנים" או "הבעה". יצירות מסוג זה אינן מציגות דמויות מזוהות או דיוקנאות רשמיים, אלא מתמקדות בהבעות פנים, סוגי טיפוסים, לבוש יוצא דופן ולעיתים גם תחפושות. שלא כמו דיוקן, המיועד להנציח אדם מסוים ולעיתים מוזמן על ידו, טרוני נועד ללימוד, להתנסות ולמכירה חופשית - ללא קשר לזהותו של המודל.

## מאפיינים וסגנון
בציורי טרוני מופיעה לרוב דמות בודדת, בדרך כלל בגודל ראש או חצי גוף, כשהמיקוד הוא באור, בצבע ובאפקטים של ניגודיות. אמנים השתמשו ביצירות מסוג זה כתרגול בהבעת רגש, בתאורה דרמטית או בהצגת טקסטיל ותכשיטים. לעיתים נכללו בהן גם אלמנטים אקזוטיים, כגון כובעים מזרחיים או תכשיטים יוצאי דופן, שנועדו להעשיר את התמונה מבחינה חזותית. מטרתן של יצירות אלה הייתה בעיקרה אמנותית וטכנית - לבחון כיצד ניתן לשקף הבעה, אור ותחושה דרך ציור, ללא הצורך לייצג אדם מזוהה.

## דוגמאות בולטות
אחת הדוגמאות המוכרות ביותר לטרוני היא "נערה עם עגיל פנינה מאת יאן ורמיר, המתארת נערה מביטה מעבר לכתפה כשהיא עונדת עגיל פנינה גדול ולבושה בלבוש "מזרחי" שאינו תואם את האופנה ההולנדית בת הזמן. היא אינה נושאת שם, אין לה ביוגרפיה, והיא אינה מייצגת דמות מסוימת – אלא מהווה מחקר באור, בצבע ובהבעה. דוגמה נוספת היא "הנערה עם הכובע האדום", יצירה נוספת של ורמיר שבה מתוארת דמות צעירה בלבוש צבעוני ובאור דרמטי.

ציירים נוספים שהתמחו בז'אנר הטרוני כוללים את אדריאן ברואר, שצייר טיפוסים בעלי הבעות חזקות ולעיתים גרוטסקיות. לדוגמה, ביצירתו "המשקה המר" מוצגת הבעת גועל קיצונית, ובציור "צעיר מעווה את פניו" נראה ילד המבצע תנועת פנים מוגזמת. טרוני מסוג זה נושאים גוון הומוריסטי ולעיתים אף תיאטרלי.

### השוואות בין אמנים
צייר נוסף שפעל בז'אנר הטרוני הוא חֵרָארְד דָּאוּ, מראשוני אסכולת ליידן, שהתפרסמה בזכות דיוק טכני קפדני, עיבוד ריאליסטי של מרקמים ותאורה רכה. טרוני מעשה ידיו מציגים לרוב דמויות שקטות ואציליות - נשים צעירות, זקנים או טיפוסים מן היומיום – וניחנים באיכות אינטימית ומאופקת. בכך שונים ציוריו באופן מובהק מהטרוניס של אדריאן ברואר, שהתאפיינו בהבעות עזות, מתח דרמטי ולעיתים גם באלמנטים גרוטסקיים. ההבדל בין השניים ממחיש את המנעד הרחב של הסגנונות שפעלו במסגרת ז'אנר הטרוני.

### מטרות ושימושים
הטרוני שימש לא רק לתרגול אמנותי אלא גם לצורך מסחרי. אמנים יכלו למכור יצירות אלו לקהל הרחב, ללא צורך במזמין עשיר. נוסף על כך, טרוניס שימשו כתרגול לקראת ציורי היסטוריה, שבהם נדרשו אמנים לשלוט במגוון רחב של הבעות, טיפוסים ותגובות אנושיות. כך היווה הטרוני גם אמצעי להפגין את המיומנות הטכנית והיצירתית של הצייר, וגם מקור הכנסה עצמאי.

## גלריה

File:Johannes Vermeer (1632-1675) - The Girl With The Pearl Earring (1665).jpg|נערה עם עגיל פנינה מאת יאן ורמיר
File:Adriaen Brower - Youth Making a Face.jpg|בחור צעיר מעווה את פניו מאת אדריאן ברואר
File:An Old Man in Military Costume 1630-1 Rembrandt.jpg|איש זקן במדי צבא מאת רמברנדט
File:Portrait of a young man holding a cat (An allegory of touch).jpg|"דיוקן של צעיר האוחז בחתול" מאת מיכיאל סוורטס, (אלגוריה של חוש המישוש)
File:A man removing a plaster; representing the sense of touch. Wellcome L0076240.jpg|לוקאס פרנסואה הבן, גבר מסיר פלסטר - חוש המישוש


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:תור הזהב בהולנד ובפלנדריה
קטגוריה:איקונוגרפיה
ZiS-3

**תותח 76 מ"מ ZiS-3** (ראשי תיבות של Завод имени Сталина – מפעל על שם סטלין) היה תותח שדה ותותח נגד טנקים מתוצרת ברית המועצות שפותח בשנת 1942 על ידי משרד התכנון של וואסלי גרבין. כ-48,000 יחידות של ה-ZiS-3 נבנו בשנים 1942–1945. התותח הותקן גם על SU-76.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:תותחים נגד טנקים
קטגוריה:אמצעי לחימה סובייטיים במלחמת העולם השנייה
ריתוך אלקטרו גזי

**ריתוך אלקטרו גזי** הוא תהליך ריתוך בקשת אנכי רציף שפותח בשנת 1961, שבו מופעלת קשת חשמלית בין אלקטרודה מתכלה לחומר המעובד. לעיתים משתמשים בגז מגן, אך לא מפעילים לחץ. הבדל עיקרי בין ריתוך אלקטרו גזי לבן דודו, ריתוך באמבט סיגים מוליך זרם, הוא שהקשת בריתוך האלקטרו גזי אינה מתכבה אלא נשארת דולקת לאורך כל תהליך הריתוך. הוא משמש ליצירת ריתוכים בחריץ ניצב עבור מחברי השקה  ומחברי T, במיוחד בתעשיית בניית ספינות  ובבניית מכלי אחסון.

## עקרון פעולה
בריתוך אלקטרו גזי, חום קשת הריתוך גורם לאלקטרודה ולחלקי העבודה להתכה וזרימה לתוך החלל שבין החלקים המרותכים. מתכת מותכת זו מתמצקת מלמטה למעלה, ומחברת את החלקים המרותכים יחד. אזור הריתוך מוגן מפני זיהום אטמוספירי על ידי גז מגן נפרד, או על ידי הגז המופק מהתפרקות תיל אלקטרודה בעל ליבת התלחים. האלקטרודה מונחת לאזור הריתוך על ידי צינור הנחיה מתכלה של אלקטרודה, כמו זה המשמש בריתוך באמבט סיגים מוליך זרם, או ראש נע. כאשר משתמשים בצינור ההנחיה המתכלה, אמבט הריתוך מורכב ממתכת מותכת המגיעה מהחלקים המרותכים, האלקטרודה וצינור ההנחיה. וריאציית הראש הנע מבוצעת במכלול של צינור הנחיה של אלקטרודה הנע כלפי מעלה בזמן ביצוע הריתוך, ומונע ממנו התכה.

ניתן ליישם ריתוך אלקטרו גזי על רוב הפלדות, כולל פלדות בעלות שיעור פחמן נמוך ובינוני, פלדות בעלות שיעור סגסוגת נמוכה וחוזק גבוה, ומספר פלדות אל-חלד. ניתן גם לרתך פלדות מחוסמות ופלדות שעברו תהליך הרפיה, בתנאי שמיושמת כמות החום המתאימה. ריתוכים חייבים להיות אנכיים, עם זווית משתנה של 15 מעלות לכל צד. באופן כללי, חומר העבודה חייב להיות בעובי של לפחות 10 מילימטרים, בעוד שהעובי המרבי לאלקטרודה אחת הוא כ-20 מילימטרים. אלקטרודות נוספות מאפשרות לרתך חומר עבודה עבה יותר. גובה הריתוך מוגבל רק על ידי המנגנון המשמש להרמת ראש הריתוך - באופן כללי, הוא נע בין 100 מילימטרים ל-20 מטרים.

כמו תהליכי ריתוך בקשת אחרים, ריתוך אלקטרו גזי דורש שהמפעיל יחבוש קסדת ריתוך וילבש בגדים מתאימים כדי למנוע חשיפה למתכת מותכת ולקשת הריתוך הבהירה. בהשוואה לתהליכים אחרים, במהלך ריתוך זה קיימת כמות גדולה של מתכת מותכת, דבר המהווה סכנת בטיחות ושריפה נוספת. מכיוון שהתהליך מתבצע לעיתים קרובות בגבהים גדולים, יש לאבטח את הציוד כראוי ועל המפעיל ללבוש רתמת בטיחות כדי למנוע נפילה.

## ציוד
ריתוך אלקטרו גזי משתמש בספק כוח במתח קבוע ובזרם ישר, ולאלקטרודה יש קוטביות חיובית. זרם הריתוך יכול לנוע בין 100 ל-800 אמפר, והמתח יכול לנוע בין 30 ל-50 וולט. מזין חוטים משמש לאספקת האלקטרודה, אשר נבחרת בהתאם לחומר המרותך. ניתן להשתמש באלקטרודה לבובה (עם ליבת תלחים) כדי לספק לריתוך הגנה מפני זיהום אטמוספירי, או לחלופין להשתמש באלקטרודת חוט מוצק עם גז מגן - בדרך כלל פחמן דו-חמצני. ראש הריתוך מחובר למכשיר שמתרומם במהלך תהליך הריתוך. כמו כן מחוברים למכשיר סנדלי תמך, אשר מגבילים את הריתוך לרוחב חלקי העבודה. כדי למנוע את היתכותם של סנדלי התמך, הם עשויים נחושת ומקוררים במים. יש להתאים אותם היטב לחיבור כדי למנוע התכה.

## לקריאה נוספת

אלקטרו גזי
Dancing Feet

"**Dancing Feet**" הוא סינגל של התקליטן הנורווגי קייגו, בשיתוף פעולה עם הלהקה האמריקאית DNCE, שיצא ב-25 בפברואר 2022 בהוצאת חברת התקליטים RCA רקורדס. השיר מופיע כסינגל הרביעי של אלבום האולפן הרביעי של קייגו, *[[Thrill of the Chase]]*. השיר נכתב על ידי קייגו, דייוויד סטיוארט, רמי יעקב וג'סיקה אגומבר, והופק על ידי קייגו ודייוויד סטיוארט.

נכון ליוני 2025, השיר הושמע למעלה מ-15 מיליון פעמים ביוטיוב, ולמעלה מ-219 מיליון פעמים בספוטיפיי.

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## היסטורית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי קייגו
קטגוריה:שירי DNCE
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי רמי יעקב
קטגוריה:שירי סינת'-פופ
קטגוריה:סינגלים בהוצאת RCA רקורדס
I Miss You, I'm Sorry

"**I Miss You, I'm Sorry**" (בעברית: "**אֲנִי מִתְגַּעְגַּעַת אֵלֶיךָ, אֲנִי מִצְטַעֶרֶת**") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית גרייסי אברמס. השיר יצא לאור ב-8 באפריל 2020, על ידי חברת התקליטים אינטרסקופ רקורדס, כסינגל השני מתוך מיני-אלבום הבכורה שלה, *[[Minor (מיני-אלבום)|Minor]]*.

השיר הושמע בפרק העשירי של העונה השנייה של סדרת הטלוויזיה האמריקאית "ג'יני וג'ורג'יה".

## רקע
"I Miss You, I'm Sorry" היא בלדה המתארת התמודדות עם פרידה קשה. הדוברת בשיר מעלה חרטות ממערכת יחסים קודמת ומנסה להבין את רגשותיה, כולל הפיתוי לנסות לאחות משהו שנשבר לבלתי תקנה.

לאחר יציאתו לאור של השיר, אברמס פרסמה באינסטגרם על חששותיה בנוגע להוצאה לאור של מוזיקה בזמן מגפה עולמית:

אברמס כתבה את השיר עם שרה ארונס. בנוסף, היא ציינה כי השיר נכתב השיר על המפיק שלה, בלייק סלטקין.

## הופעות חיות
בנובמבר 2022, הוכרז כי גרייסי אברמס תופיע כמופע חימום לטיילור סוויפט בסיבוב ההופעות The Eras Tour. במקור, היא הייתה אמורה להופיע במופע חימום ב-1 ביולי 2023, באצטדיון פול בראון ע"ש פייקור בסינסינטי שבאוהיו, אך עקב תחזית מזג האוויר, הופעתה בוטלה. במהלך החלק האקוסטי של סוויפט, הזמינה סוויפט את אברמס לבמה עליה ביצעו יחד את "I Miss You, I'm Sorry".

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## היסטוריית יציאות לאור

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי גרייסי אברמס
קטגוריה:שירים באנגלית
אוטיזם וזיכרון

**אוטיזם וזיכרון** הם שני נושאים שקיים ביניהם קשר מורכב, הנמצא במוקד מחקר מתמשך. הקשר מתמקד, בפרט, בתפקודי הזיכרון ביחס להפרעת הספקטרום האוטיסטי (ASD). אוטיזם היא הפרעה נוירו־התפתחותית, המאופיינת בליקויים בתקשורת ובאינטראקציה החברתית, יחד עם דפוסי התנהגות מוגבלים וחוזרים על עצמם.

## פרופיל הזיכרון באוטיזם
פרופיל הזיכרון באוטיזם אינו אחיד או חד־ממדי; הוא מורכב, וכולל הן חולשות הן חוזקות יחסיות. הבנה מעמיקה של פרופיל זה מאפשרת פיתוח אסטרטגיות התערבות ותמיכה מותאמות אישית, המנצלות את החוזקות ומטפלות בחולשות. המחקר בתחום הזיכרון באוטיזם מציג ממצאים מגוונים ולעיתים אף סותרים. מחקרים מראים כי הזיכרון באוטיזם אינו ליקוי גורף, אלא פרופיל הטרוגני. אין "ליקוי זיכרון אוטיסטי" אחד, אלא אוסף מורכב של יכולות זיכרון שונות; חלקן נפגעות (לדוגמה, זיכרון אפיזודי, זיכרון עבודה חזותי־מהיר), בעוד שאחרות נשמרות ואף מוגברות (לדוגמה, זיכרון סמנטי, למידה פרוצדורלית מרומזת).

## הערות שוליים

קטגוריה:אוטיזם
קטגוריה:זיכרון
שפנר

**שְׁפֶּנֶר** או **שְׁפֶּנֶר** (Schaffner; Spener) הוא שם משפחה.

קטגוריה:שמות משפחה
מכתבים אל אוטלה והמשפחה

**מכתבים לאוטלה ולמשפחה** (בגרמנית: **Briefe an Ottla und die Familie**) הוא ספר האוסף את מכתביו של פרנץ קפקא לאחותו אוטלה (אוטילה דוידובה, לבית קפקא), וכן כמה מכתבים להוריו יולי והרמן קפקא. מכתבים אלה נכתבו בשנים 1909 ועד 1924; למרות שאוטלה נרצחה בשואה (היא הומתה בגז באושוויץ ב-7 באוקטובר 1943), המכתבים נשמרו על ידי בעלה וילדיה. המכתבים פורסמו במקור בגרמנית בשנת 1974, תורגמו לאנגלית על ידי ריצ'רד וקלרה וינסטון ופורסמו בהוצאת שוקן בוקס בשנת 1982. המהדורה האנגלית כוללת גם תצלומים של קפקא ואוטלה, כמו גם מספר תמונות של גלויות, מכתבים ורישומים שקפקא שלח לאחותו.

## לקריאה נוספת
* קפקא, פרנץ. מכתבים לאוטלה ולמשפחה. ניו יורק: ספרי שוקן, 1982.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:פרנץ קפקא
קטגוריה:ספרי הוצאת שוקן
אסכולת דלפט (ציור)

[ממוזער| "[מבט על דלפט" (1652) מאת קרל פבריציוס]]
[ממוזער| "[מוזגת החלב" (  1657–1658) מאת יוהנס ורמיר]]
**אסכולת דלפט** היא קטגוריה של ציור מתקופת תור הזהב של הולנד במחצית המאה ה-17, שמרכזה בעיר דלפט. אמניה העדיפו לתאר סצנות מחיי היומיום, מראות של בתים, פנים כנסיות, חצרות, כיכרות ורחובות העיר. התנועה החלה בשנות ה-40 של המאה ה-17 עם קרל פבריציוס וניקולאס מאס, ובעשור שלאחר מכן הצטרפו אליה פיטר דה הוך ויאן ורמיר- הידוע שבהם כיום. עבודותיהם של חררד הוקחסט, עמנואל דה ויט והנדריק קורנליסון ואן פליט, שהתמקדו בציורי פנים אדריכליים, נחשבות גם הן לבולטות. ציירי דלפט עסקו בנוסף גם בציור טבע דומם וציור היסטורי, דיוקנאות שהוזמנו על ידי פטרונים וחצרות אצולה, וכן יצירות דקורטיביות המשקפות מגמות כלליות יותר באמנות ההולנדית של התקופה.

## קישורים חיצוניים

* "אסכולת דלפט"
* ורמיר ובית הספר של דלפט (מוזיאון המטרופולין, 8 במרץ 2001 - 27 במאי 2001)
* ורמיר ואסכולת דלפט (אותה תערוכה בגלריה הלאומית, 20 ביוני - 16 בספטמבר 2001)
* ורמיר ובית הספר דלפט מאת וולטר ליידטקה בשיתוף מייקל סי פלומפ ואקסל רוגר .
קטגוריה:יאן ורמיר
קטגוריה:דלפט
קטגוריה:תור הזהב בהולנד ובפלנדריה
Won't Look Back

"**Won't Look Back**" הוא סינגל של התקליטן הבריטי דיוק דומונט, שיצא ב-31 באוגוסט 2014 בהוצאת חברת התקליטים וירג'ין EMI רקורדס. השיר מכיל שירה ללא קרדיט של הזמרת הבריטית יולה . השיר נכתב על ידי דיוק דומונט, ג'קס ג'ונס ונעמי מילר, והופק על ידי דיוק דומונט וג'קס ג'ונס.

נכון ליוני 2025, השיר הושמע למעלה מ-65 מיליון פעמים בספוטיפיי, ולמעלה מ-51 מיליון פעמים ביוטיוב. גרסת עריכת הרדיו הושמעה למעלה מ-22 מיליון פעמים בספוטיפיי.

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי מוזיקת האוס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת וירג'ין EMI רקורדס
Chasing Stars

"**Chasing Stars**" הוא סינגל של מפיקי המוזיקה אלסו ומרשמלו, בשיתוף פעולה עם הזמר הבריטי ג'יימס ביי, שיצא ב-20 באוגוסט 2021, בהוצאת חברות התקליטים ג'ויטיים קולקטיב ו-10:22PM.

נכון ליוני 2025, השיר הושמע למעלה מ-109 מיליון פעמים בספוטיפיי, ולמעלה מ-5 מיליון פעמים ביוטיוב.

## מיקומי שיא

### גרסת VIP

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אלסו
קטגוריה:שירי מרשמלו
קטגוריה:שירי ג'יימס ביי
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אלסו
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ג'יימס ביי
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מייקל פולק
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מרשמלו
קטגוריה:בלדות פופ
נמל התעופה דזפול

**נמל התעופה דזפול** (בפרסית: **فرودگاه دزفول**) הוא נמל תעופה בין-לאומי ובסיס של חיל האוויר האיראני, הממוקם בעיר דזפול, במחוז ח'וזסתאן, איראן.

## חברות תעופה ויעדים

## בסיס חיל האוויר
נמל התעופה דזפול ידוע גם בשם בסיס חיל האוויר השהיד וחדתי (TAB 4 - 4Th. Tactical Air Base), ומתקיימת בו פעילות צבאית על ידי חיל האוויר האיראני. הבסיס הוקם בשנת 1959.

באפריל 2013 התרסק מטוס F5 ליד הגבול עם עיראק, לאחר שהמריא מהבסיס.

על פי דיווחים בין אוקטובר לנובמבר 2023, הבסיס הותקף על ידי גורמים שפעלו מטעם המוסד.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ח'וזסתאן: מבנים
קטגוריה:בסיסי חיל האוויר האיראני
קטגוריה:איראן: שדות תעופה