open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
זהר ליבה

**זוֹהר לִיבּה** (נולד ב-20 בספטמבר 1977) הוא שחקן ודוגמן ישראלי.

## ביוגרפיה
את ילדותו עשה במושב נביעות שבסיני. אביו, ממוצא רוסי, היה חקלאי, ואמו, ממוצא מרוקאי שהיגרה לצ'ילה, הייתה מורה. כשהיה בן שנתיים התגרשו הוריו ואמו שבה לצ'ילה.

את שירותו בצה"ל עשה כלוחם בסיירת דוכיפת (94).

בגיל 23, לאחר שאביו נפטר, עזב ליבה את ישראל ועבד כדוגמן במשך מספר שנים, שלאחריהן חזר לישראל והחל גם בקריירת משחק.

ליבה דגמן במסעי פרסום שונים עבור חברות "דלתא", "המשביר לצרכן", "מתאים לי" ועוד. הוא שימש כפרזנטור של רשת "סקופ", יחד עם רותם סלע, ושל חברת ההלבשה "ML".

### טלוויזיה
בטלוויזיה הוא הופיע לראשונה בסדרה "ג'וני", שם גילם את יעקב בן זוגו של ג'וני (יונתן קוניאק).

בשנת 2005 גילם את דמותו של עילי ב"טלנובלה בע"מ" בבימויו של שי קפון, ושודרה בערוץ הוט 3.

בשנת 2006 הצטרף לעונה השלישית של סדרת הנוער "השמיניה" בה גילם את דמותו של עמרי אלפסי, והמשיך לשחק ב"השמיניה - הדור הבא" למשך שתי עונות נוספות.

בשנים 2007–2010 ליבה שיחק בסדרת הנוער "האי" ובמשך שלוש עונות גילם את דמותו של צ׳יף.

ב-2007 שיחק גם בטלנובלה "בובות" של חברת HOT. באותה שנה השתתף בסדרה "הכל דבש" בערוץ 2 (רשת). באותה שנה הצטלם לקליפ "עליך ועליי" של הזמרת שרית חדד.

ב-2008 השתתף ליבה בעונה הרביעית של התוכנית "רוקדים עם כוכבים" והיה למודח השישי. באותה שנה שיחק בסדרת המערכונים "אין בעיה" ששודרה בערוץ 2.

ב-2010 הופיע במחזמר על פי שיריו של שלמה ארצי "לילה לא שקט".

ב-2011 השתתף ליבה בעונה השנייה של הסדרה "עספור" של חברת HOT, בתפקיד חוויאר.

החל מ-2012 השתתף בסדרות של Yes "נויורק" (במשך שלוש עונות) ו"שביתה" (שתי עונות).

ב-2014 השתתף בסדרה "עממיות" ששודרה בערוץ 2.

ב-2015 השתתף בתוכנית "גולסטאר" שמשודרת ב-HOT.

ב-2016 השתתף בסדרה "נעלמים" ששודרה בערוץ ניקלודיאון בתור גיורא גולדין.

ב-2018 השתתף בסדרת הדרמה "פמת"א" ששודרה בערוץ כאן 11.

ב-2020 השתתף בסדרה הספרדית "El Cid" המשודרת באמזון פריים.

### בקולנוע
ב-2006 גילם את דמותו של גולן בסרט "הבועה" של איתן פוקס וגל אוחובסקי.

ב-2007 שיחק בסרט "ריקוד מסוכן" של מנחם גולן וב-2011 שיחק בסרט הדרמה "עדות" של הבמאי שלומי אלקבץ.

ליבה הצטלם לצד מירב פלדמן ומורן רוזנבלט לסרט הישראלי-אוסטרי "באומשלאגר" שעלה לאקרנים ב-2017 ושנתיים לאחר מכן, שיחק בסרט הקומי "מבצע שלאגר".

ב-2019 השתתף בסרט "פול גז".

ב-2024 שיחק בסרט "מרוסקים: גולסטאר הסרט".

### חיים אישיים
ב-2007 ניהל מערכת יחסים במשך מספר חודשים עם השחקנית עדי הימלבלוי שאיתה שיחק בסדרה ״השמינייה״.

ליבה נשוי למאמנת והשחקנית אורית שר, ולהם ארבעה ילדים.

מתגורר במדריד שבספרד.

## פילמוגרפיה
### טלוויזיה

### קולנוע

## קישורים חיצוניים

* 
*  
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:דוגמנים ישראלים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:מתחרי רוקדים עם כוכבים (ישראל)
קטגוריה:משתתפי גולסטאר
קטגוריה:נביעות: אישים
קטגוריה:חרות (מושב): אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1977
מנוניטים

ה**מנוניטים** הם זרם של נוצרים אנבפטיסטים, המונה כ-2 מיליון מאמינים ברחבי העולם. השם מנוניט נגזר משמו של מייסד הזרם, מנו סימונס, כומר הולנדי קתולי ששינה את הגותו הדתית.  

הקהילה המנוניטית התפתחה בסוף המאה ה-16 ותחילת המאה ה-17 בהולנד וצפון גרמניה, כחלק מהזרם האנאבפטיסטי שמקורו בשווייץ, במוראביה ובוהמיה. 

המנוניטים נרדפו הן על ידי הקתולים והן על ידי הפרוטסטנטים.

המנוניטים מאמינים כי על אדם בוגר לטבול בשנית, ורובם מתנגדים לטבילת תינוקות ומאמינים שרק אדם בוגר יכול להחליט האם להיטבל או לא. רובם תומכים בהפרדת הדת מהמדינה ומתנגדים לכל התערבות של המדינה בענייני דת. המנוניטים הם פציפיסטים ודוגלים באי-אלימות בכל תחומי החיים, למעט במקרים שבהם נדרשת הגנה עצמית (Selbstschutz. כך למשל הוקמו יחידות הגנה עצמית נגד המשמר השחור של נסטור מאכנו). הם דוגלים גם בדרך חיים שיתופית (קומונה), אך העזרה ההדדית ואהבת הזולת מוגבלות אצלם לחברי הקהילה. הם ממאנים להישבע, ולכן נמנעים ככל האפשר מנשיאת משרות ציבוריות.

קהילות מנוניטים קיימות באפריקה, ארצות הברית, קנדה, בוליביה, בליז, ברזיל, פרגוואי הולנד ועוד. בעבר הייתה גם קהילה מנוניטית בברית המועצות (בעיקר באוקראינה) ובה למעלה מ-100,000 מבוגרים. הם הוזמנו לתחומי האימפריה הרוסית על ידי יקטרינה הגדולה. חלק מהקולאקים שעברו קולקטיביזציה בדרום אוקראינה היו מנוניטים, ואחד היישובים שהקימו שם נקרא ניו יורק. כאשר במהלך מלחמת העולם השנייה הגיע הצבא הגרמני לאוקראינה, המנוניטים שיתפו איתו פעולה. רבים מהם הצטרפו לצבא הגרמני בנסיגתו ואחרים היגרו לקנדה והצטרפו לקהילה המנוניטית המלוכדת שם.

כמה שנים אחרי הקמת הכנסייה, התפצלה ממנה קבוצת מאמינים שנהרו אחרי יעקב אימן, חוואי שווייצרי שהציג אוטופיה חלופית, קבוצה זו נקראת האמיש, ורוב חבריה מתגוררים כיום בצפון אמריקה, ובעיקר במדינת פנסילבניה.

## קישורים חיצוניים

* זהרה רון, המנוניטים בקנדה: טעם של פעם וגם האמונה, באתר ynet
* 
* 

קטגוריה:נצרות פרוטסטנטית
תחנת רכבת

[שמאל|ממוזער|250px|האולם הראשי של תחנת הרכבת ב[פורטו (פורטוגל) – תקרה מעוטרת ואריחי קרמיקה מצוירים]]
שמאל|ממוזער|250px|עגלות מטען להשכרה בתחנת רכבת בגרמניה
**תחנת רכבת** היא מתקן או מבנה המשמש לעצירתן של רכבות באופן בטוח לשם עלייה וירידה של נוסעים ופריקתן והעמסתן של סחורות.

## סוגי תחנות ואפיוניהן
תחנות רכבת מהוות מרכיב חשוב של רשת מסילות הרכבת. התחנות מתחלקות לשני סוגים עיקריים – תחנות נוסעים ותחנות משא. תחנת הנוסעים מאפשרת עלייה וירידה של נוסעים מהרכבת. התחנות הללו כוללות בדרך כלל רציפי נוסעים המאפשרים עליה נוחה אל הרכבת, וכן קופות לקניית כרטיסי נסיעה. תחנות המשא משמשות להטענה ופריקה של סחורות מרכבות המשא, וכוללות לרוב ציוד עזר שנועד לעזור בביצוע הפעולה כגון מנופים ומשטחי הטענה. בנוסף, בתחנות רכבת שונות ישנם מתקנים העוזרים לתפעול מסילת הרכבת עצמה. כמו כן קיימות גם תחנות רכבת תפעוליות המשמשות לביצוע פעולות שונות הקשורות בהפעלת מערכת הרכבות.

תחנות מוקדמות נבנו בדרך כלל עם מתקנים לטיפול גם בתנועת נוסעים וגם במשא (אם כי לרוב השטחים שהוקצו לטיפול בנוסעים ובסחורות היו מופרדים). התחנות הדו-שימושיות הללו פחות נפוצות כיום, ובמקרים רבים מתקנים לטיפול בסחורות נמצאים רק בתחנות ראשיות או בתחנות מיוחדות שנבנו במיוחד לצורך כך. בדרך כלל, תחנות רכבת ממוקמות על מסילת הרכבת, או בקצה המסילה (ואז הן נקראות מסוף). רציפים הנמצאים בתחנות הנוסעים מחוברים ביניהם בדרך כלל על ידי מעברים עיליים ותחתיים, על מנת למנוע מנוסעים לעבור מרציף לרציף דרך מסילת הרכבת עצמה. מתקנים לנוסעים כדוגמת סככות מפני גשם או שמש, ספסלים וקופות כרטיסים יכולים להיות ממוקמים הן על הרציפים עצמם והן במבנה התחנה.

נוסף על מתקנים לטיפול בנוסעים ומטען, תחנות רכבת כוללות לרוב גם מסילות שירות ומבני דפו שנועדו לטפל בקטרים וקרונות. תחנות רכבת רבות מהוות נקודות החלפה בין אמצעי תחבורה ציבורית שונים, שכן מיקומן המרכזי בערים רבות והיקף הנוסעים ברכבות דרש בנייה של תחנות רכבת תחתית, חשמליות ואוטובוסים במרחק קצר מהתחנות.

## מתקנים ושירותים בתחנות רכבת
בכל תחנת רכבת ישנם אשנבים למכירת כרטיסים, או מכונות אוטומטיות למטרה זו, או שילוב של שניהם. עם זאת, בקווי רכבת שונים נמכרים הכרטיסים על הרכבת עצמה. לעיתים קרובות יש בתחנות אשנבים או דלפקים המציעים שירותים נוספים, וכן חנויות שונות. תחנות רכבת גדולות מהוות לעיתים מרכז קניות. בתחנות רבות ישנן חנויות מזון מהיר או מסעדות, וישנן תחנות בהן מצוי פאב או בר.

בנוסף לחנויות, יש בתחנות הרכבת שירותים רבים לנוסעים, כמו מתקנים למטען הנוסעים: עגלות לנשיאת המטען, שמירת מטען ומשרד אבדות ומציאות; לוחות מידע על זמני הרכבת ודלפקי מודיעין; תחנות מוניות ואוטובוסים; אולמות המתנה ובתי שימוש. מורכבותן של תחנות הרכבת משתנה: ישנן תחנות שבהן אין כמעט דבר חוץ מרציף, ולעומתן תחנות ענק ובהן אולמות רבים, קישור לקווי אוטובוס ורכבת תחתית, ומאות חנויות. במדינות רבות באפריקה ודרום אמריקה הופכת תחנת הרכבת למקומם של שווקים ועסקים אחרים, במיוחד בתחנות שבהן עוברים תיירים.
ממוזער|תחנת רכבת עם קרונות מטען

## בישראל

בישראל פעילות כ-70 תחנות רכבת. הצפונית ביותר נכון לסוף שנת 2022 היא תחנת נהריה, והדרומית ביותר היא תחנת דימונה. מספר תחנות הרכבת עתיד לגדול בשנים הקרובות, בהתאם לתוכנית הפיתוח של רכבת ישראל, ובמסגרת פרויקטים כגון המסילה המזרחית, מסילת 431, הארכת קו הרכבת המהיר לירושלים, ועוד.

## ראו גם
* תחנת רכבת תחתית

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
אורה מורג

**אורה מורג** (נולדה ב-11 באוגוסט 1943) היא סופרת לילדים ונוער, משוררת, מתרגמת ושחקנית תיאטרון ישראלית.

## ביוגרפיה
מורג נולדה בחיפה וגדלה בבת גלים. למדה בבית-ספר תיכון בקריית מוצקין. בצבא שירתה בנח"ל ולאחר כשנה הצטרפה ללהקת הנח"ל בתוכניתה מ-1962, "טיפת דבש". בהמשך למדה ספרות עברית ותיאטרון באוניברסיטת תל אביב. שיחקה על הבמה בתיאטרון הקאמרי ובהבימה.

מורג כותבת ספרי שירה ופרוזה לילדים ולמבוגרים. תרגמה ספרים לעברית, בין השאר מספרי רודיארד קיפלינג וא. א. מילן. את ספרה הראשון, "תומר כ"ץ ילד מומלץ", כתבה עבור בנה בשנת 1972. שירה "קלרה אפרסק" (מתוך "תומר כ"ץ ילד מומלץ") בוצע על ידי גלי עטרי בפסטיבל החמישי לשירי ילדים בחנוכה 1974.

בשנות ה-70 הקימה עסק לייצור ושיווק סריגים. ב-1984 כתבה טור אופנה בעיתון "חדשות".

ב-1982 התחתנה עם בעלה השני, העיתונאי והרעיונאי אמנון אריאלי, שחזר בתשובה לאחר שהיו נשואים שנתיים. לאחר שלוש שנים נוספות התגרשו. ספרה "מאה תפוחים חדשים כולל מע"מ" מתאר את חזרתו בתשובה של בעלה והשפעתה על מערכת היחסים שלהם באור הומוריסטי. הספר שימש בסיס לתסריט הסדרה "לתפוס את השמיים" ששודרה בערוץ 2.

ב-1998 פרסמה רומן למבוגרים, "שמלת הכלה המכורה", המתאר מערכת יחסים בין שני אנשים נשואים, כאשר הגבר מציע נישואים למאהבתו שבעקבות זאת עוזבת את הבית, אבל הוא עצמו מעדיף בסופו של דבר להישאר עם זוגתו. לספר רקע אוטוביוגרפי של מערכת היחסים שבעקבותיה התגרשה מבעלה הראשון.

זכתה בפרס הספריות הציבוריות בשנת 2011. בשנת 2018, במסגרת חגיגות שנת ה-70 למדינת ישראל, נבחר ספרה "חפרפרת במחתרת" על ידי משרד החינוך לרשימת הספרים המומלצים לנוער בנושא מלחמות ישראל.

ב-2021 יצא לאור ספרה האוטוביוגרפיה "היא עוד תגיע להוליווד".

## ספרים שכתבה אורה מורג

### סדרת המתח ההיסטורית ע"ש טוביה מורג

## ספרים שתרגמה
***שש גיל לא רגיל** של א. א. מילן בהוצאת מחברות לספרות
***כשהיינו קטנטנים** של א. א. מילן
***פיל אי אפשר להפיל** של רודיארד קיפלינג
***על נמר אי אפשר להמר** של רודיארד קיפלינג
***הם הפליגו בים במסננת** של אדוארד ליר
***יונתן הים** של אדוארד ליר
***פו היה אומר** בהוצאת מודן
***ספר הנימוסין של פו** בהוצאת מודן

## קישורים חיצוניים

* הבלוג של אורה מורג
*אורה מורג באתר כנפיים
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סופרות כותבות עברית
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:סופרות ילדים ונוער ישראליות
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער ישראלים
קטגוריה:מתרגמות ישראליות
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:זוכות פרס זאב
קטגוריה:זוכי פרס זאב
קטגוריה:סגל חדשות
קטגוריה:חברות להקת הנח"ל
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בת גלים: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1943
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1943
יעקב אייכלר

**יעקב אייכלר** (נולד בשנת תשי"ט, 1959) הוא עיתונאי ישראלי, הגיש תוכנית יומית בכאן ב' העוסקת באקטואליה במשך 6 שנים עד לפרישתו במאי 2024, וכן הגיש מדי פעם בערוץ כאן 11. בעבר הגיש חדשות והיה פרשן פוליטי בערוץ הכנסת ובגופי תקשורת נוספים.

## ביוגרפיה
נולד בירושלים, למנשה אייכלר שהקים ביחד עם שלמה אייזנבך את אירגון זק"א חסד של אמת והיה פעיל בלח"י ושירת בצנחנים לאחר קום המדינה. אחיו הוא ישראל אייכלר, חבר הכנסת מטעם יהדות התורה.

אייכלר סיקר את פעילות הכנסת במסגרות שונות. שימש ככתב של "קו עיתונות דתית", וככתב הכנסת של העיתון. מדי יום חמישי הוא הגיש בערוץ 99 - ערוץ הכנסת את התוכנית "אייכלר יעקב" שבה הוא עוקב אחר עבודת חברי הכנסת.

בעבר שימש אייכלר ככתב החדשות של רשת א' וכתב פוליטי של העיתון "המחנה החרדי". בנוסף, שידר בערוץ החרדי הפיראטי "קול שמחה".

בדצמבר 2006 נבחר ליו"ר "תא הכתבים הפרלמנטריים" לאחר שבבחירות חשאיות זכה לתמיכת 17 מ-23 הכתבים הפרלמנטריים.

בנוסף לעיסוקיו בתחומי התקשורת, עבד אייכלר כקבלן של חברת הבנייה "מ. קעניג". הוא אחד ממייסדי ארגון זק"א ופעיל בו במשך שנים, וכמו כן התנדב במשטרת ישראל ושימש בהתנדבות כנהג אמבולנס של מד"א.

במאי 2010 מונה יעקב אייכלר כאחד מחמשת נציגי הציבור במועצת הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.

באוקטובר 2016 פורסם כי אייכלר יעזוב את ערוץ הכנסת ויעבור לתאגיד השידור הישראלי.

ב-15 במאי 2017 התחיל להגיש תוכנית בכאן ב'. תחילה הגיש תוכנית בשעה 19:00, ולאחר מכן עבר להגיש את תוכנית כאן הלילה בשעה 23:00 למשך שעה, בימים ראשון עד רביעי, תוכנית שזכתה להצלחה.

במאי 2024 הודיע אייכלר על פרישתו מתאגיד השידור הישראלי.

## חיים אישיים
אייכלר, חסיד בעלז, מתגורר בקריית בעלז בירושלים, נשוי ואב ל-13 ילדים.

## קישורים חיצוניים
* 
*  
* הפודקאסט "כאן אייכלר", באתר תאגיד השידור כאן

## הערות שוליים

קטגוריה:מגישים בערוץ כנסת
קטגוריה:עיתונאים חרדים ישראלים
קטגוריה:פרשנים פוליטיים ישראלים
קטגוריה:חסידי בעלז
קטגוריה:סגל כאן ב'
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1959
כפר (מחזה)

[שמאל|ממוזער|180px|טקס חתונה בהצגה "כפר", בבימויו של [יבגני אריה, בתיאטרון גשר, 1996]]
שמאל|ממוזער|180px|ההצגה "כפר", גשר
[שמאל|ממוזער|180px|[אמנון וולף (עומד), סשה דמידוב (יושב) ואפרת בן צור, "כפר", גשר]]
שמאל|ממוזער|180px|סשה דמידוב ונלי גושבה, "כפר", גשר
**כפר** הוא מחזה ישראלי מאת יהושע סובול.

עלילת המחזה מתרחשת על רקע ארץ ישראל של שנות ה-40, בין סוף מלחמת העולם השנייה למלחמת העצמאות. כאשר המחזה כולו מסופר דרך עיניו של יוסי, נער תמים שעוד לא התבגר, הצופה על העולם בתמימות ובלי להבין את האירועים שקורים סביבו.

## הדמויות במחזה
***יוסי** – ילד נצחי
***חיים** – אביו של יוסי
***רבקה** – אימו של יוסי
***עמי** – אחיו של יוסי ואהובה של דסי, משתתף בקורס מ"מים של "ההגנה"
***לאה** – סבתו של יוסי
***יצחק** – דודו של יוסי
***ד'ר ארדה** – רופא הכפר
***קלרה** – אשתו של ד'ר ארדה, מנהלת רומן עם קפטן דרורי
***דסי** – בתם של ד'ר ארדה ואשתו, אהובתו של עמי
***ברמן** – אדם דתי, כותב את עלילותיהם של אנשים גיבורים
***הרב שץ** – רב הכפר
***קפטן דרורי** – קצין בריטי
***סעיד** – פלאח מן הכפר הערבי הסמוך
***אלברטו ורוברטו** – זוג שבויים איטלקים
***דיצה** – עז וחברתו הטובה ביותר של יוסי
***זד** – חמור
***אינדיק** – תרנגול הודו

## בתיאטרון
המחזה עלה ב"תיאטרון גשר" ב-18 בפברואר 1996, בבימויו של יבגני אריה. ההצגה רצה 469 פעמים. הביקורות הללו את הבימוי של אריה ומצד שני מתחו ביקורת על דלות הטקסט.

### יוצרים
* בימוי: יבגני אריה
*דרמטורגית: מרים יחיל-וקס
* תפאורה: אלכסנדר ליסיאנסקי
* ציור המסכים: מארק גולדנבלנק
* תלבושות: אנה כרושצובה
* תאורה: אבי יונה בואנו (במבי)
* מוזיקה: אבי בנימין
* הדרכה לשונית: מארק איווניר
* עוזרת במאי: מריה נמירובסקיה
* מנהלת הצגה: טטיאנה סוכנוב
* ייעוץ להפעלת הבובות: יצחק פקר

### משתתפים
* יוסי: ישראל (סשה) דמידוב
* עמי: מארק איווניר, אמנון וולף, גלעד קלטר, הנרי דוד
* חיים: לאוניד קנייבסקי, מיקי לאון
* רבקה: לבנה פינקלשטיין, נטשה מנור, מיכל ויינברג
* לאה: נלי גושבה
* יצחק: בוריס אחנוב, אלכסנדר סנדרוביץ'
* ד"ר ארדה: יבגני טרלצקי
* קלרה: ליליאן רות חיילובסקי
* דסי: אפרת בן צור
* ברמן: ולדימיר וורובייב
* סעיד: ולדימיר חלמסקי
* רוברטו: ולדימיר פורטנוב, עידו מוסרי
* אלברטו: מיכאל אסינובסקי
* דרורי: איגור מירקורבנוב, יחזקאל לזרוב
* סוניה: סבטלנה דמידוב
* דאנקשיין: עדי עציון-זק
* הרב שץ: יבגני גמבורג
* דיצה: דורית לב ארי, נתלי שילמן, שירי גדני
* אינדיק: קלים קמנקו
* מפעיל מסרטה: ואדים יליין

### פרסים
ההצגה זכתה בחמישה פרסי התיאטרון הישראלי:
* "כפר" – הצגת השנה
* יבגני אריה – במאי השנה
* סשה ליסיאנסקי – מעצב תפאורה של השנה
* ישראל דמידוב – שחקן השנה
* אבי בואנו יונה (במבי) – מעצב תאורה של השנה

### חידוש
המחזה עלה מחדש ב"תיאטרון גשר" ב-30 במרץ 2013.

## קישורים חיצוניים
* ההצגה "כפר" , באתר תיאטרון גשר
* 
* אתר לזכרו של יבגני אריה, המייסד והמנהל האמנותי של תיאטרון גשר

קטגוריה:מחזות ישראליים
קטגוריה:יהושע סובול
קטגוריה:יצירות שזיכו את יוצריהן בפרס היצירה בתחום הציונות
קטגוריה:הצגות שזכו בפרס התיאטרון הישראלי
שחר

[שמאל|ממוזער|230px|שחר ב[הונג קונג]]
**שחר** הוא שם כולל למספר נקודות זמן שבהן מתחיל להופיע אור כלשהו בכדור הארץ. בשלב השחר, השמש עדיין לא נראית בכדור הארץ ומצויה מספר מעלות מתחת לאופק.

לאחר השחר מתחיל פרק הזמן הנקרא "דמדומים", ובסופו זריחת השמש, שבה השמש מופיעה באופק כדור הארץ.

## הגדרות
לשחר מספר הגדרות שונות:
* שחר אזרחי - מתחיל כאשר השמש נמצאת 6 מעלות מתחת לאופק בשעות הבוקר (בישראל - בממוצע כ-24 דקות לפני הזריחה). שחר אזרחי מוגדר כזמן שבו יש מספיק אור כדי שניתן יהיה להבחין בעצמים וניתן להתחיל לעסוק בפעילויות מחוץ לבית.
* שחר ימי - מתחיל כאשר השמש נמצאת 12 מעלות מתחת לאופק בשעות הבוקר (בארץ בממוצע כ-48 דקות לפני הזריחה). שחר ימי הוא הזמן המוקדם ביותר שבו ניתן להתחיל להבחין בעצמים.
* שחר אסטרונומי - מתחיל כאשר השמש נמצאת 18 מעלות מתחת לאופק בשעות הבוקר (בארץ בממוצע כ-1:12 שעות לפני הזריחה). שחר אסטרונומי מתחיל ברגע שבו השמש מתחילה להאיר את השמים. לפני זמן זה השמים חשוכים לחלוטין.
ממוזער|המחשת שלבי השחר והדמדומים ביממה
משך השחר אינו קבוע. ככל שמתקרבים לקטבים (קו רוחב גבוה יותר) משך השחר ארוך יותר. בתקופת הקיץ משך השחר הוא הארוך ביותר. בעונות המעבר הוא הקצר ביותר, ובעונת החורף מעט ארוך מהן. לדוגמה, ביום הארוך בשנה (21 ביוני) משך השחר האזרחי בתל אביב הוא 28 דקות, ולעומת זאת בסטוקהולם הוא נמשך שעה ו-33 דקות.

אין לבלבל בין שחר לזריחה, המוגדרת כזמן שבו השמש מתחילה להופיע מעל האופק.

## בפולקלור
ממונח זה, ששורשו פרוטו-שמי, נבע שמו של שחר – אל הזריחה במיתולוגיה הכנענית, ואחיו התאום של שלם – אל השקיעה.

המסורת בפולקלור המערבי היא כי רוחות רפאים, שדים, ערפדים, טרולים ושאר ישויות רוע (ובהן אפילו השטן) מחויבות להיעלם בטרם תחילת ה**שחר**. בהיותם יצורי חושך הם שונאים אור ובמיוחד את זה של השמש (ראו פוטופוביה). קלטים קדם-נוצרים חלקו אמונה זו.

## ביהדות

בהלכה, עלות השחר הוא זמן תחילת היום. זמן זה נקבע לפי זמן הופעת אור השמש על פני השמים, על אף שהשמש עצמה איננה נראית, ועודנה מתחת לאופק. כאשר השמש מופיעה באופק זהו זמן זריחת השמש והגדרתו ביהדות הוא הנץ החמה.

מספר מצוות ביהדות שאותם ניתן לקיים ביום דווקא נקבע שניתן להתחיל לקיימם בעלות השחר בין היתר מצוות קריאת שמע.

במסכת ברכות יש דיון על תחילת זמן זה ונאמרו בו כמה הגדרות מעשיות למי שאינו משתמש בשעון: ברגע בו יש מספיק אור כדי שניתן יהיה להבחין בין תכלת ללבן או בין זאב לכלב.

בשירו הידוע של חיים נחמן ביאליק "המתמיד" מופיעות השורות "בַּשַּׁחַר, בַּשַּׁחַר בְּטֶרֶם יַכִּירוּ / "בֵּין תְּכֵלֶת לְלָבָן, בֵּין זְאֵב וּבֵין כֶּלֶב"" - כלומר המשורר מנסה להעביר תיאור של המתמיד כמי שמשתדל לקום מוקדם באמת ללימודו.

## ראו גם
* דמדומים
* זריחה
* שקיעה
* בוקר
* צהריים
* ערב
* לילה
* בין השמשות (יהדות)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חלקי היממה
*
פאול גומה

**פאול גומה** (ברומנית: **Paul Goma**; 2 באוקטובר 1935 – 25 במרץ 2020) היה סופר רומני, ממתנגדי המשטר הקומוניסטי ברומניה וממצדיקי שואת יהודי רומניה.

## חייו
גומה נולד בכפר מאנה שבמחוז אורחיי, בבסרביה, בעת שהייתה חלק מרומניה.

בשנת 1952, בגיל 17, הביע בכיתתו תמיכה בכוחות הפרטיזנים הרומנים המתנגדים לשלטון הקומוניסטי , ונעצר ל-8 ימים בידי הסקוריטטה. לאחר מכן סולק מבית הספר, ונאלץ להשלים את לימודיו התיכוניים בבית ספר המרוחק מביתו. בשנת 1956 הקים קול מחאה נגד שליטת ברית המועצות בהונגריה וברומניה, וקרא למחאה רומנית בדומה למרד ההונגרי. הוא נעצר בעוון המרדה ונידון לשנתיים מאסר. לאחר שריצה את עונש המאסר הוגלה למעצר בית בברגאן, מקום בו שהה עד שנת 1964.

בשנת 1965 פרסם רומן בשם "אוסטינטו" ובשנת 1966 סיפור בשם "כשהתוף משתתק". בקיץ 1967 הבריח למערב את הנוסח הלא מצונזר של הרומן "אוסטינטו". בשנת 1968 הופיע ספרו "החדר הסמוך". בשנת 1970 שלח את הספר "הדלת", שנדחה ברומניה, למערב. בשנת 1971, ביריד הספרים של פרנקפורט הופיע הרומן "אוסטינטו" עם כותרות הטוענות שהוא אסור ברומניה. בשנת 1972 הופיע במערב גם "הדלת".

החיכוכים בין גומה ובין השלטונות הרומניים התגברו והוא הוגלה עם משפחתו וביקש מקלט פוליטי בפריז. בפברואר 1981 נשלחה אליו מעטפת נפץ על ידי אנשיו של איליץ' רמירס סאנצ'ס, אך המעטפה עוררה את חשדו, הוא הזעיק את המשטרה וניצל. מעטפה דומה נשלחה לשר הפנים של רומניה, והוא נפצע בפניו.

בשנת 1982 ניסו כוחות הסקוריטטה להתנקש בגומה. המרגל מאתיי היידוקו קיבל הוראה לרצוח את גומה, אך הוא פנה לשירותים החשאיים של צרפת (DST) ובהדרכתם ביים ניסיון הרעלה כושל. כאשר גומה אכל במסעדה, היידוקו הניח על הדלפק כוס משקה מורעל שהייתה מיועדת עבורו, אך סוכן DST התחזה לסועד שלומיאל והפיל "בטעות" את הכוס.

בשנת 2002 פרסם גומה מסה בשם "השבוע האדום 28 ביוני - 3 ביולי או בסרביה והיהודים". במסה שלו מתוארות הפגיעות של התושבים הלא רומנים בצבא הרומני הנסוג מבסרביה לפני מלחמת העולם השנייה (לאחר שרומניה נכנעה לאולטימטום סובייטי, בעקבות הסכם מולוטוב ריבנטרופ). לטענת המחבר, יון אנטונסקו עודד את פרעות יאשי ואת שואת יהודי רומניה כנקמה על מעשי היהודים בבסרביה ובוקובינה בשבוע הנסיגה. המסה עברה מספר שינויים ופורסמה שוב ושוב והיא משמשת ככלי אפולוגטי בידי רומנים רבים המאשימים את היהודים בפשעים שונים ובעיקר בהבאת הקומוניזם לרומניה, ובכך מצדיקים את מה שנעשה ליהודים בתקופת אנטונסקו.

הטיעונים ההיסטוריים של גומה הותקפו והופרכו על ידי מרבית ההיסטוריונים. גומה נחשב לאנטישמי וסוג מיוחד של מכחיש השואה (לא מכחיש אלא מצדיק). ברומניה היו לו חסידים רבים.

גומה נשא לאישה את אנה מריה נבודרו (Ana Maria Năvodaru), ממוצא יהודי. לזוג ילד אחד.

ב-18 במרץ 2020 אושפז פול גומה בבית חולים בפריז לאחר שנדבק ב-COVID-19 ומת ב-25 במרץ 2020.

## ראו גם
* הכחשת השואה ברומניה

## קישורים חיצוניים

* 
* פרשת טנאסה בפריז ובבוקרשט 
* DISTORTION, NEGATIONISM, AND MINIMALIZATION OF THE HOLOCAUST IN POSTWAR ROMANIA 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים רומנים
קטגוריה:אנטישמיות ברומניה: אישים
קטגוריה:רומנים מבסרביה
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1935
קטגוריה:נפטרים במגפת הקורונה
קטגוריה:נפטרים ב-2020
מתח היסט

**מתח היסט** (באנגלית: **DC Offset**) הוא הזזה של אות מאפס. מקור המושג באלקטרוניקה, שם הוא מתייחס למתח חשמלי בזרם ישר, אולם הוא משמש גם בעיבוד אותות לתיאור ההגבהה של אותות, שם הוא מוגדר כתוחלת המשרעת של האות.

לרוב, מתח ההיסט אינו רצוי ויש צורך להנחית אותו. במגבר שרת, למשל, מתח ההיסט הוא מתח המוצא כאשר הכניסה ההפרשית היא אפס, ולכן מתח ההיסט הוא מדד לחוסר אידיאליות של המגבר. מתח ההיסט הוא עיוות של האות המקורי, ובנוסף הוא מעלה את צריכת ההספק של המעגל החשמלי.

ניתן להנחית את מתח ההיסט על ידי מסנן המעביר תדרים גבוהים (HPF) בעל קוטב יחיד ואפס יחיד. אפשרות אחרת, בהנחה שכל האות ידוע והתוחלת שלו קבועה, היא להחסיר מהאות את התוחלת שלו. 

קטגוריה:מגברים
קטגוריה:עיבוד אותות
תרכובת מזון לתינוקות

ממוזער|תחליף מזון לתינוקות
**תרכובת [[מזון לתינוקות]]** (תמ"ל) או **פורמולה** משמשת תחליף חלב להזנת התינוק. השימוש בתמ"ל נהוג במקרים שהאם אינה יכולה להיניק ולספק חלב אם, כאשר מתעוררים קשיים בהנקה, כאשר תפוקת החלב נמוכה ונדרשת תוספת, או כאשר האם מעדיפה שלא להיניק או לשאוב.

תמ"ל מבוסס על חלב פרה או על סויה, בתוספת מרכיבי תזונה. תמ"ל משווק לצרכנים בעיקר בצורת אבקה שיש להוסיף לה מים מורתחים בהתאם להוראות היצרן, לערבב ולהביא לטמפרטורה המתאימה להזנת התינוק. בבתי יולדות משתמשים בתמ"ל נוזלי מוכן לשימוש בבקבוקים חד-פעמיים. ניתן לקנות כאלה גם בחנויות, אך מחירם גבוה יותר.

על פי ארגון הבריאות העולמי הזנה בתמ"ל היא האפשרות הרביעית בעדיפותה: במקום הראשון חלב אם בהנקה, במקום השני חלב אם שאוב הניתן בבקבוק, במקום השלישי חלב אם מאם אחרת ורק במקום הרביעי תמ"ל. גם בישראל משרד הבריאות מנסה לצמצם את השימוש בתרכובות מזון לתינוקות ולעודד הנקה. בנוסף מגביל פעילות קידום מכירות ופעילויות שיווקיות לתרכובות מזון לתינוקות עד גיל חצי שנה.
תמ"ל יכול לשמש גם כתוספת משלימה להנקה, כאשר האם אינה יכולה להיניק את התינוק בכל עת, לדוגמה כאשר היא חוזרת לעבוד בתום חופשת הלידה ואינה שואבת בזמן זה.

יצרני התמ"ל עושים מאמצים רבים ליצור תחליף שיהיה קרוב ככל האפשר לחלב האם.

כאשר התמ"ל הוא המזון היחיד אותו צורך התינוק במשך חודשי חייו הראשונים, ישנה חשיבות גדולה לכך שהוא אכן יכלול את כל אבות המזון, המינרלים והוויטמינים להם זקוק התינוק להתפתחות תקינה.

חלק מהיצרנים משווקים תמ"ל בדרגות שונות, כאשר כל דרגה מותאמת לקבוצת גיל של ילדים, ומנסה לספק את המרכיבים הדרושים להם ושמותאמים ליכולות של מערכת העיכול באותו הגיל. לרוב החלוקה היא לדרגות 1, 2 ו-3.

## ראו גם
* פרשת רמדיה
* הנקה ו-HIV

## קישורים חיצוניים

* מזונות משלימים להנקה ולהזנה בתרכובת מזון לתינוקות, באתר משרד הבריאות
* דרישות הרכב ודרישות תזונתיות עבור תרכובות מזון לתינוקות ולפעוטות, באתר משרד הבריאות
* Infant and young child nutrition, באתר ארגון הבריאות העולמי
* 
* 
* 
* רן לוי, כרוניקה של מזון שנוי במחלוקת – על תחליפי חלב לתינוקות, באתר עושים היסטוריה
* Infant formula: the superfood you never think about, באתר ה-BBC
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תזונה בינקות
קטגוריה:מזון
קטגוריה:תחליף חלב
תינוקות
קטגוריה:מוצרי תינוקות
חוקי יום-רותרי

**חוקי יום-רותרי** (**Hume-Rothery Rules** על שם William Hume-Rothery) הם חוקים בתחום מדע החומרים הקובעים לגבי מבנה גבישי, מתי תיווצר תמיסה מוצקה תחליפית ומתי תמיסה מוצקה מרווחית.

חוקי יום-רותרי אומרים כי כדי שתיווצר תמיסה תחליפית מסודרת צריכים להתקיים 4 תנאים:
* שני החומרים המעורבבים צריכים להיות כאלו שבמצב טהור יוצרים את אותו מבנה גבישי (FCC, BCC, וכו').
*הפרש גודל האטומים ביניהם לא יעלה על 15%.
*אלקטרושליליות של שני החומרים צריכה להיות קרובה.
*ערכיות שני החומרים צריכה להיות זהה.

## תמיסה תחליפית ומרווחית
**תמיסה מרווחית** היא תמיסה מוצקה בה מבנה הגביש נותר זהה עבור אטום אחד כאשר האטום האחר המתמוסס בו נכנס למרווחים בין האטומים. תמיסה זו מתקיימת כאשר ישנם הפרשי גודל גבוהים בין שני האטומים.
דוגמה נפוצה היא פלדה, בין אטומי הברזל הגדולים נכנסים אטומי הפחמן הקטנים ללא שהם משפיעים על מיקום אטומי הברזל בגביש.

**תמיסה תחליפית** היא תמיסה מוצקה בה מבנה הגביש נותר זהה אבל את מקום אחד האטומים תופס אטום אחר, כך שביחד הם יוצרים את מבנה הגביש המקורי.
דוגמה נפוצה: סגסוגת של זהב ונחושת אשר יוצרים מבנה FCC כאשר אטומי הזהב נמצאים בפינות הגביש ואטומי הנחושת נמצאים בפאות הגביש.

## קישורים חיצוניים

* H. K. D. H. Bhadeshia, Solid Solutions: The Hume-Rothery Rules


קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:הנדסת חומרים
דגל ג'ורג'יה

**[[דגל]] [[מדינות ארצות הברית|מדינת]] [[ג'ורג'יה]]** מורכב משלושה פסים אופקיים, אדום, לבן ואדום, בעיצובו של דגל קונפדרציית המדינות של אמריקה, ובפינה השמאלית העליונה ריבוע כחול שבו מעגל של שלושה עשר כוכבים המקיפים שלט אצולה מהסמל של ג'ורג'יה. שלושה עשר הכוכבים מציינים את היותה של ג'ורג'יה אחת משלוש עשרה המושבות שיסדו את ארצות הברית. שלט האצולה מציג מבנה שבראשו קשת שרשום עליה באנגלית "חוקה" ושלושה עמודים המסמלים את הרשות המבצעת, השופטת והמחוקקת. סרטים עליהם מופיעים שלוש המילים: חכמה, צדק ומתינות, המרכיבות את מוטו המדינה, מקיפים את שלושת העמודים. מתחת למבנה מופיע הכיתוב "IN GOD WE TRUST" המופיע גם על שטרות הכסף של ארצות הברית. חייל נושא חרב עומד בין העמודים ושומר על השלטון.

## היסטוריה
עד שנת 1879, שימש את ג'ורג'יה באופן לא רשמי דגל כחול שעליו שלט האצולה של המדינה בצבע זהוב. בשנת 1879 אימצה המדינה דגל עם שלושה פסים אופקיים, אדום, לבן ואדום, המכסים כשלושה רבעים ימניים של הדגל, בעוד הרבע השמאלי הכיל פס כחול אנכי. בשנת 1902 הוסף סמל המדינה לדגל בתוך הפס הכחול, ובשנת 1906 פרטי הסמל שונו. בשנת 1920 שוב שונו פרטי הסמל.

בשנת 1956 הומרו הפסים האופקיים בצורת X (צלב אנדרי הקדוש) המוכר מדגל הקרב של הקונפדרציה. היו שטענו שהשינוי היה מהלך לקראת ציון מאה שנים למלחמת האזרחים האמריקנית בשנת 1961, אך אחרים טענו שהדגל שונה כמחאה על הכרסום במדיניות האפליה נגד שחורים, שהתבטא בין השאר בפסק דין בראון נגד מועצת החינוך. ביקורת הושמעה על השימוש במוטיבים מדגל המערכה של הקונפדרציה, במיוחד מצד ארגונים של שחורים. הביקורת זכתה לתהודה רבה במיוחד לקראת אולימפיאדת אטלנטה. מושל המדינה ניסה בשנות ה-90 של המאה ה-20 להביא לשינוי הדגל, אולם בתי המחוקקים של ג'ורג'יה סירבו לשנותו. בעוד חלק מתושבי ג'ורג'יה ראו חשיבות רבה בשימוש בדגל עם צלב אנדרי הקדוש, אחרים סירבו להשתמש בדגל זה והניפו את דגל ג'ורג'יה מלפני 1956.

בשנת 2001 הצליח מושל ג'ורג'יה להביא לשינוי הדגל. הדגל של שנת 2001 כלל את סמל ג'ורג'יה ומתחתיו תמונות קטנות של חלק מהדגלים הישנים. הדגל החדש הזה היה מסובך מאוד וגרר ביקורת רבה בשל כך. בסקר שנערך על ידי איגוד הווקסילולוגיה הצפון-אמריקאי, הוא נבחר לדגל הגרוע ביותר מכל הדגלים של מדינות ארצות הברית ופרובינציות קנדה. בשנת 2002 נבחר מושל חדש לג'ורג'יה, שבין השאר הבטיח משאל עם על דגל המדינה. למרות הבטחתו, הוא לא קיים משאל ובמקום זאת שינה את הדגל, במאי 2003, לדגל הנוכחי. במרץ 2004 קוים משאל עם לבחירת הדגל בין הדגל הנוכחי לזה שקדם לו, בלי שניתנה אפשרות לבחור בדגל של 1956. דבר זה הביא לחרם על המשאל על ידי רבים שתמכו בדגל של 1956.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

ג'ורג'יה
קטגוריה:ג'ורג'יה: סמלים
ג'ורג'יה
יהושע מצא

**יהושע מצא** (8 באוגוסט 1931 – 30 בדצמבר 2020) היה חבר הכנסת מטעם הליכוד ושר הבריאות בממשלת ישראל. בהמשך כיהן כנשיא ארגון הבונדס וכיושב ראש קרן מרכז מורשת מנחם בגין.

## ביוגרפיה
מצא נולד ברובע היהודי בעיר העתיקה בירושלים למשפחה שעלתה לישראל מיואנינה, יוון. בגיל 14 הצטרף למחתרת לח"י בהשפעת משפחתו, ובמסגרת חברותו בה חילק עלונים אנטי-בריטיים וסייע בהחבאת נשק. במהלך מלחמת העצמאות השתתף במבצע קדם, פעולה שמטרתה הייתה לאפשר ללוחמי הלח"י לפרוץ לעיר העתיקה בירושלים באמצעות הנחת פצצה מחוץ לשער החדש, אך הפעולה נכשלה בשל תקלה בפצצה.

מצא שירת בצה"ל בחיל התותחנים והיה קצין בדרגת סרן. לאחר גמר שירותו למד חשבונאות והחל לעבוד כמבקר חשבונות. מצא היה פעיל בכדורגל הירושלמי מטעם בית"ר.

בשנת 1971 מונה מצא ליו"ר הנהלת בית"ר ירושלים לאחר ראובן ריבלין.

### קריירה פוליטית
בשנת 1965 מצא נבחר למועצת העיר ירושלים מטעם מפלגת חרות. הוא כיהן כחבר מועצת העיר במשך 20 שנה. בתחילה היה יו"ר ועדת השיכון.

לאחר מלחמת ששת הימים ניהל מאבקים מתוקשרים נגד הצהרות פוליטיות של ראש העיר טדי קולק, בין השאר כאלו שהשתמע מהן כוונה לחלק את ירושלים.

לאחר הבחירות בשנת 1969, גבר בהתמודדות פנים סניפית על י. ל. רבינוביץ ומונה לסגן ראש העיר תחת טדי קולק מטעם גח"ל. בתפקיד זה כיהן עד שנת 1979 ופעל להקמת גנים ופארקים ציבוריים.

בשנת 1978 הפסיד בהתמודדות על ראשות העירייה מול טדי קולק (באותה שנה החלו בפעם הראשונה לבחור לראשות העירייה בבחירות ישירות).

מצא התמודד תחת הסיסמה "מצא מוצא חן בעיניי".

[250px|ממוזער|שמאל|יהושע מצא (משמאל) עם ראש הממשלה [יצחק שמיר בשוק סוכות; בשכונת גאולה בירושלים, 1988]]
מצא נבחר לראשונה לכנסת ה-11 בשנת 1984 מטעם מפלגת הליכוד. במהלך כהונתן של הכנסות ה-12 וה-13 כיהן כיושב ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה. בשלהי 1996 מינה אותו בנימין נתניהו לתפקיד שר הבריאות, במקום צחי הנגבי שמונה לשר המשפטים, והוא מילא את התפקיד עד לסיום כהונתה של הממשלה ב-1999.

בכנסת ה-15 יזם מצא תיקון לחוק יסוד: ירושלים בירת ישראל, ולפיו יש צורך ברוב מוחלט על מנת לשנות את הסעיפים הנוגעים לשטח תחום ירושלים ולאיסור העברת סמכויות השלטון עליה.

אף שהיה מתומכיו הנאמנים של אריאל שרון, שרון לא מינה את מצא לשר בממשלה העשרים ותשע, עם הקמתה ב-2001.

### ארגון הבונדס
בשנת 2002 מונה מצא לנשיא ארגון הבונדס, העוסק במכירת איגרות חוב של ממשלת ישראל ליהודי התפוצות. לשם כך התפטר מצא מן הכנסת באותה שנה (ואת מקומו שם תפס אלי כהן). בשנתו הראשונה כנשיא גייס הארגון סכום שיא של כספים, מעל 1.3 מיליארד דולר אמריקאי. בשנת 2011, סיים את תפקידו כנשיא הארגון והוחלף על ידי ישראל תפוחי.

מצא נפטר ב-30 בדצמבר 2020 בגיל 89.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי הכנסת מטעם הליכוד
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם הליכוד-גשר-צומת
קטגוריה:חברי מועצת העיר ירושלים
קטגוריה:שרי ממשלת ישראל
קטגוריה:חברי הכנסת האחת עשרה
קטגוריה:חברי הכנסת השתים עשרה
קטגוריה:חברי הכנסת השלוש עשרה
קטגוריה:חברי הכנסת הארבע עשרה
קטגוריה:חברי הכנסת החמש עשרה
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:יושבי ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה
קטגוריה:פעילי תנועת החרות
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1931
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2020
זאב סמילנסקי

**זאב סמילנסקי** (**ז"ס**; כ"ו באלול תרל"ג, 18 בספטמבר 1873, סמילה, פלך קייב, רוסיה (אוקראינה) – ט"ו בטבת תש"ד, 11 בינואר 1944, רחובות, ארץ ישראל) היה סופר עברי, פובליציסט, מורה, חלוץ, עיתונאי, עורך (מעורכי "הפועל הצעיר"), חקלאי וסטטיסטיקן (מנהל המחלקה לסטטיסטיקה של עיריית תל אביב). מסופרי משפחת סמילנסקי ואביו של הסופר ס. יזהר.

## קורות חיים
זאב סמילנסקי נולד בעיירה סְמילה שבפלך קייב, בדרום-מערב האימפריה הרוסית (כיום באוקראינה). אמו הייתה ממשפחת אדמו"רי צ'רנוביל. דודיו (אחי אביו) היו מאיר-סיקו סמילנסקי ומשה סמילנסקי.
אחיו הצעיר, דוד סמילנסקי, היה לימים סופר, פובליציסט ופעיל ציוני, ממייסדי תל אביב וחבר הוועד הראשון של העיר.

סמילנסקי גדל ולמד בעיירות אוקראינה, על פי נדודי המשפחה. בנעוריו נתפס לרעיון הסוציאליזם, והצטרף לתנועה הציונית. עלה לארץ ישראל כשהיה איש צעיר כבן שמונה עשרה, בשנת 1891. עסק בנפחות ועבודות מתכת במושבות ראשון לציון וחדרה. בשל מחלת הקדחת נאלץ לשוב לאוקראינה, והיה מורה לעברית ותנ"ך בעיירות שונות, בפלך חרסון.

בראשית המאה ה-20 עלה בשנית לארץ ישראל, והתיישב במושבה רחובות, שם נאחזו אחדים מבני המשפחה. ברחובות שימש כמורה, ואחר כך עשה ניסיונות להיות איכר עצמאי. היה בין המתיישבים הראשונים בחולדה, בניסיון ההתיישבות הראשון שם שנכשל. את רוב שנותיו עשה במשק החקלאי הקטן שלו ברחובות, אבל היה מקושר עם כל העילית התרבותית של העלייה השנייה.

סמילנסקי נשא לאישה את מרים וַיְץ, אחותו של יוסף ויץ.

זאב סמילנסקי החל בעבודתו העיתונאית והפובליציסטית כבר בעת עלייתו הראשונה לארץ. הוא כתב לעיתונים העבריים בארץ ובגולה, ועסק בעיקר בנושאי ההתיישבות החקלאית, בנושאי כלכלה ובנושאים הלקוחים מסדר היום של התנועה הציונית. כתבי העת העיקריים שבהם השתתף היו "הפועל הצעיר", "המליץ", "העולם", "השילוח", "העומר", ו"בוסתנאי".

זאב סמילנסקי כתב מאמרים רבים מאוד שלא כונסו עד היום. בכתיבתו השתמש בשמות עט שונים, שהידועים בהם הם ז"ס, בן-ישראל, בוסתנאי ועוד. בנו, הסופר ס. יזהר, הנציח אותו ביצירותיו. גם בראשונות, כמו הסיפור "בוקרו של חלוץ זקן", אבל במיוחד באחרונות, כמו בספר "מקדמות". זאב סמילנסקי נזכר רבות גם בכתבי דודו, משה סמילנסקי ואחיו דוד סמילנסקי.

בנו הבכור של סמילנסקי, ישראל, עסק בחקלאות מיום שסיים את לימודיו בבית הספר החקלאי מקוה ישראל. בפברואר 1942 נהרג בתאונת דרכים בעת שנסע לנגב בשליחות הקרן הקיימת.
מותו השפיע באופן ניכר על סמילנסקי, ומצבו הבריאותי הלך והידרדר, עד שנפטר בינואר 1944 ברחובות משבץ לב, בגיל 70. נקבר ברחובות לצד בנו ישראל.
הותיר אלמנה, בן, נכד ונכדה.

נכדו זאב, בן הזקונים של ס.יזהר, שנולד ב-1954, קרוי על שמו.

ארכיונו האישי שמור בספרייה הלאומית.

## ספריו
***אור מתעה**, אודסה, תרס"ד-תרס"ה-1905.
***פועלים עבריים או ערביים?: מכתב מא"י**, אודסה: אחיאסף, תרס"ח-1908.

## קישורים חיצוניים

* 
*  (עם פטירתו)
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:פובליציסטים כותבי עברית
קטגוריה:אנשי חינוך שוחרי השפה העברית
קטגוריה:עורכי עיתונים בשפה העברית
קטגוריה:אנשי העלייה הראשונה
קטגוריה:סופרים ישראלים הידועים בשם עט
זאב
קטגוריה:חברי הפועל הצעיר
קטגוריה:משפחת ויץ
קטגוריה:סופרים יהודים הידועים בשם עט
קטגוריה:אישים הקבורים ברחובות
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1873
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1944
דגל מיסיסיפי

**דגל [[מדינות ארצות הברית|מדינת]] [[מיסיסיפי (מדינה)|מיסיסיפי]]** הוא דגל פסים אנכיים שבמרכזו מגנוליה לבנה, הפרח הרשמי של המדינה. מסביב לפרח כוכבים לבנים, ומעליו כוכב צהוב החצוי ב-5 קצותיו. מתחת לפרח נכתב המוטו של ארצות הברית – In God We Trust. לדגל שני פסים אדומים, שני פסים צהובים דקים, ופס כחול במרכזו ועליו הפרח.

הדגל נבחר ב-3 בנובמבר 2020 כדגלה החדש של המדינה.

## היסטוריה

הדגל הקודם אומץ בשנת 1894, וכלל שלושה פסים אופקיים, אדום תחתון, לבן אמצעי וכחול עליון, כצבעי דגל ארצות הברית. בפינה השמאלית הופיע דגל המערכה של הקונפדרציה, ריבוע אדום שבתוכו X כחול מרוצף בכוכבים לבנים. גובה הדגל היה 2/3 מאורכו.

ב-17 באפריל 2001 נערך משאל עם על הצעה להחליף את הדגל בדגל אחר, בו לא יופיע דגל הקונפדרציה. ההצעה נפלה ברוב של 64%.

הדגל בוטל ב-30 ביוני 2020 על ידי צו של מושל המדינה, זאת בעקבות הביקורת הציבורית על השימוש בסמלי הקונפדרציה, שהתעוררה מחדש עם מחאות ג'ורג' פלויד. נקבע כי דגל המדינה יוחלף בדגל שאינו כולל את דגל הקונפדרציה. את דגל המדינה החדש עיצבה ועדה שהוקמה לנושא, והוא מעוטר במגנוליה לבנה, הפרח הרשמי של המדינה.

## הצהרה לדגל

נוסח ההצהרה לדגל של מיסיסיפי הוא: 

"אני מצדיע לדגל מיסיסיפי ולמדינה הריבונית אותה הוא מייצג עם גאווה בהיסטוריה שלה והישגיה ועם ביטחון בעתידה תחת ההנחיה של האל הכול יכול."

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

מיסיסיפי
קטגוריה:מיסיסיפי: סמלים
מיסיסיפי
ארי

קטגוריה:שמות פרטיים עבריים
קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות פרטיים שמקורם בבעלי חיים
כל אנשי המלך (סרט)

**כל אנשי המלך** (אנגלית: **All the King's Men**) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1949, עיבוד קולנועי לרומן זוכה פרס הפוליצר של רוברט פן וורן באותו השם.

ב-2001 הכריזה ספריית הקונגרס על הסרט כ"משמעותי מבחינה תרבותית" והוא נבחר לשימור בארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית.

## תקציר העלילה
עלילת הסרט מתמקדת בעלייתו ונפילתו של הפוליטיקאי השאפתן והאידיאליסטי ווילי סטארק אשר הגיע במקור מאזור הכפר. סטארק מונע בתחילה בעיקר מהרצון להביא שינוי לחייהם של אנשים רגילים, הופך בהמשך למושל, ולבסוף מאבד את תמימותו והופך להיות מושחת כמו קודמיו בתפקיד.

## צוות השחקנים הראשי
* ברודריק קרופורד בתפקיד ווילי סטארק
* ג'ון אירלנד בתפקיד ג'ק בורדן
* ג'ואן דרו בתפקיד אן סטנטון
* ג'ון דרק בתפקיד טום סטארק
* מרסדס מקיימברידג' בתפקיד סיידי בורק
* שפרד סטרודוויק בתפקיד אדם סטנטון
* ראלף דאמקה בתפקיד טייני דאפי
* אן סימור בתפקיד הגברת לוסי סטארק
* קתרין וורן בתפקיד הגברת בורדן
* ריימונד גרינליף בתפקיד השופט מונטה סטנטון
* וולטר בורק בתפקיד נער הסוכר
* וויל רייט בתפקיד דולף פילסברי
* גרנדון רודס בתפקיד פלויד מקאיבוי
* האוסלי סטיבנסון בתפקיד מר מדיסון
* פול פורד בתפקיד סנאטור המדינה

## הפקה
רוסן, במאי הסרט והמפיק, הציע בתחילה את התפקיד הראשי לג'ון ויין, אך הוא סירב כשמצא את התסריט כלא פטריוטי וביקורתי מדי כלפי ארצות הברית במובנים רבים.

ברודריק קרופורד, מי שלבסוף לקח את התפקיד, זכה בפרס האוסקר כשחקן הראשי הטוב ביותר לשנת 1950, כשהוא ניצח בהתמודדות את ג'ון ויין שהתמודד עם סרטו חולות איוו ג'ימה.

## פרסים
הסרט זכה בשלושה פרסי אוסקר:
* הסרט הטוב ביותר
* השחקן הטוב ביותר - ברודריק קרופורד, על תפקידו כווילי סטארק
* שחקנית המשנה הטובה ביותר - מרסדס מקמברידג', על תפקידה כסאדי בורק

הסרט היה מועמד לארבעה פרסי אוסקר נוספים:
* הבמאי הטוב ביותר - רוברט רוסן
* שחקן המשנה הטוב ביותר - ג'ון אירלנד, על תפקידו כג'ק בורדן
* העריכה הטובה ביותר - אל קלארק ורוברט פאריש
* התסריט המעובד הטוב ביותר - רוברט רוסן

## הרימייק מ-2006
הרומן זכה לעיבוד קולנועי נוסף  בשנת 2006 שבוים על ידי סטיבן זאיליאן. בסרט זה כיכבו שון פן בתפקיד ווילי סטארק, לצד ג'וד לאו, אנטוני הופקינס וקייט וינסלט.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1949
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:זוכי אוסקר: הסרט הטוב
קטגוריה:סרטים בשימור ספריית הקונגרס
קטגוריה:סרטי קולומביה
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב לסרט דרמה הטוב ביותר

קטגוריה:סרטים המבוססים על רומנים אמריקאים
קטגוריה:סרטי רוברט רוסן
איב (מחוז)

**מחוז אִיבּ** (בערבית: **محافظة إب**; בתעתיק מדויק: **מֻחַ֫אפַטַ'ת אִבּ**) הוא מחוז בתימן. המחוז ממוקם בחלק הצפוני הפנימי של תימן וגובל בדרום-מערב במחוז תעז, בצפון-מזרח במחוז א-דאלע, ובמחוז ד'מאר בצפון. יש לו גבול קצר במזרח עם מחוז אל-ביידא ובמערב הוא גובל במחוז אל-חודיידה. שטח המחוז הוא 5,344 קמ"ר ואוכלוסייתו נאמדה בשנת 2004 ב-1,665,000 תושבים. המחוז הוא בעל צפיפות האוכלוסין הגבוהה ביותר בתימן מחוץ לצנעא.

לפני עליית רוב יהודי תימן לארץ (בין השנים 1882–1950) גרו במחוז זה כמה אלפי יהודים, בפרט בעיירות ג'יבלה וירים ובכפרי המחוז. בניגוד לרוב מחוזות תימן, שבהם נאסר על היהודים להחזיק בבעלות על קרקע – במחוז איב (שנקרא אז מחוז בעדאן, על שם הרמה הגבוהה במרכז המחוז) הורשו היהודים להחזיק בקרקעות ולפתח בהן חקלאות. רוב יהודי המחוז אכן התפרנסו מגידולים חקלאיים.

במבצע מרבד הקסמים עלו יהודי מחוז איב לארץ ורובם התיישבו בחדרה וביישובים שסביבה (גאולי תימן, אליכין ואלישיב).

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:תימן: מחוזות
ספלייסוזום

**ספלייסוזום** (נקרא גם: **"העורך הגנטי"**) או **שִחבורוֹן** (מלשון שחבור) הוא מערכת המורכבת מחלבון ו-RNA המצויה בגרעין התא, האחראי לתהליך השחבור (splicing באנגלית ומשם שמו).

בתהליך זה הספלייסוזום קושר מולקולות mRNA ראשוניות ששועתקו בגרעין ומזהה בהם מקטעים אשר אינם מקודדים לחלבון, אינטרונים. את האינטרונים הוא מוציא על ידי חיתוכם וסילוקם. זאת בעוד מקטעים המקודדים לחלבון, אקסונים, נותרים במולקולה ומהווים את מולקולת ה-mRNA הבוגרת, העוזבת את הגרעין ועוברת לציטופלזמה, שם היא מתורגמת לחלבון.

הספלייסוזום מורכב מ-5 תת-יחידות. תת-יחידות אלה מורכבות מקומפלקס, שמכונה snRNP, ומכיל חלבונים וגדילי RNA קצרים (המכונים snRNA). הספלייסוזום העיקרי (major spliceosome) מורכב מתת-יחידות U1, U2, U4, U5 ו-U6, ואילו הספלייסוזום המשני מורכב מתת-היחידות U11, U12, U4atac, U6atac ו-U5.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אנטומיה תאית
איב

**איב** (Eve) הוא הגרסה האנגלית לשם חוה.

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות פרטיים לנשים
עדן (מחוז)

**מחוז עַדַן** (בערבית: **محافظة عدن**) הוא מחוז בתימן. המחוז כולל את העיר עדן ועד 2004 כלל גם את האי סוקוטרה.

## נפות
מחוז עדן מחולק ל-8 הנפות הבאות; נפות אלו מחולקות בעצמן לתת-נפות אשר מחולקות לכפרים:
* נפת (אל)בוראקה (مديرية البريقة)
* נפת דאר סעד (مديرية دار سعد)
* נפת חור מקסר (خور مكسر)
* נפת (אל)טאווהי (مديرية التواهي)
* נפת (אל)מואלה (مُدِيْرِيَّة ٱلْمُعَلَّا)
* נפת (אל)מנסורה (مديرية المنصورة)
* נפת סירא (مديرية صيرة)
* נפת (אל)שייח' עותמאן (مديرية الشيخ عثمان)

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:תימן: מחוזות
ברודריק קרופורד

שמאל|ממוזער|250px|קרופורד מחופש לאישה, עם ג'ורג' ברנז במופע קומי בלוס אנג'לס.
**ויליאם ברודריק קרופורד** (באנגלית: **William Broderick Crawford **; 9 בדצמבר 1911 - 26 באפריל 1986) היה שחקן אמריקני זוכה פרס האוסקר.

## ביוגרפיה
נולד בפילדלפיה, פנסילבניה, ללסטר קרופורד והלן ברודריק. הוריו היו אנשי וודביל (הופיעו במופעי בידור) ולאמו, הלן, הייתה גם קריירה משנית בקומדיות הוליוודיות, בו לא זכתה להצלחה רבה.

דבק בו בקולנוע הדמות של בחור קשוח ומחוספס, לעיתים קרובות האיש הרע. את פריצתו עשה קרופורד ב-1937 כשכיכב בברודוויי במחזה "על עכברים ואנשים", על פי ספרו של ג'ון סטיינבק. לאחר מכן עבר להוליווד, אך לא קיבל את התפקיד בגרסה הקולנועית לספר. באותה שנה החל לככב כשחקן משנה בסרטי קולנוע, שהיו בעיקר קומדיות וסרטי פשע, כשהבולטים שבהם היו "בו ג'סט" (1939), סרט הרפתקאות עם גרי קופר והסרט האפל "מלאך שחור" (1946) ו"זמן חייך" (1948), לצד ג'יימס קאגני, על פי המחזה של ויליאם סארויאן.

ב-1949 קרופורד גילם את ווילי סטארק (דמות המבוססת על הפוליטיקאי מלואיזיאנה, יואי לונג) ב"כל אנשי המלך" (1949), עליו זכה בפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר. שנה אחר כך כיכב בעוד להיט גדול, "רק אתמול נולדה" של הבמאי ג'ורג' קיוקור. למרות הצלחת שני הסרטים הללו, קרופורד סבל מחד גוניות בדמויות בו גילם, כשלוהק שוב ושוב לאותם תפקידים. בשל כך עבר לטלוויזיה וכיכב בשלל סדרות משנת 1956, כמו כן כיכב בסרטי טלוויזיה ובסרטי קולנוע אירופאים, אך לא ממש זכה להצלחה, אף על פי שהצעות עבודה לא הפסיקו להגיע. סך הכול כיכב ב-140 סרטים וסדרות במשך שישה עשורים.

הוא נפטר ב-1986 בקליפורניה משבץ מוחי, והמשיך לעבוד כמעט עד יומו האחרון. אשתו הראשונה (נישאו ב-1940), השחקנית קי גריפית', נפטרה ב-2002.

לברודריק ישנם שני כוכבים בשדרת הכוכבים של הוליווד: אחד על סרטי הקולנוע והשני על הופעותיו בטלוויזיה, ולכן הוא מהשחקנים היחידים שזכו להישג זה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי פנסילבניה
קטגוריה:פילדלפיה: אישים
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:זוכי אוסקר: השחקן הטוב
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: קולנוע
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: טלוויזיה
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: קולנוע: שחקן ראשי בדרמה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1911
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1986
מורביד אנג'ל

**מורביד אנג'ל** (אנגלית: **Morbid Angel**, בעברית: **מלאך חולני**) היא להקת דת' מטאל מפלורידה שנוסדה ב-1983.

בתחילה שיריה של הלהקה התמקדו בעיקר בשטניזם, תורת הנסתר וחילול הקודש. החל מהאלבום Formulas Fatal to the Flesh, השירים התבססו יותר על המיתולוגיה המסופוטמית, על סיפוריו של ה.פ. לאבקרפט ועל ההיסטוריה של הקיסרות הרומית. למרות זאת המשיכה בקו אנטי דתי ואנטי נוצרי בשיריה.

שמות האלבומים של הלהקה מסודרים לפי האלף-בית - שם האלבום הראשון מתחיל באות A, שם האלבום השני מתחיל באות B, וכו'.

## חברי הלהקה
***טרי אזאגטות**' - גיטרה מובילה, קלידים, שירה
***פיט סנדובל** - תופים
***דוד וינסנט** - גיטרה בס, שירה
***אריק רוטן** - גיטרה מובילה, קלידים (בזמן סיבובי הופעות באירופה בלבד)

### חברים לשעבר
***מייק בראונינג** - תופים, שירה (1983–1986)
***ווין הרטסל** - תופים (1986–1988)
***דאלאס וארד** - גיטרה בס, שירה (1983–1985)
***ריצ'רד ברונל** - (1985–1992 ,1998) - נגן בהופעות חיות
***קני במבר** - שירה (1985)
***סטרלינג פון סקרברו** - גיטרה בס (1986)
***סטיב טאקר** - גיטרה בס, שירה (1997–2001, 2003–2004)
***ג'רד אנדרסון** - גיטרה בס, שירה (2001–2002) (מת בגיל 30, ב-14 באוקטובר 2006)
***טוני נורמן** - גיטרה (2003–2006)
***ג'ון אורטגה** - גיטרה בס (1985–1986)
***מיכאל מנסון** - שירה (1986)
***פיל אנסלמו** - סולן אורח

## דיסקוגרפיה
* Altars of Madness - 1989
* Blessed are the Sick - 1991
* 1991 - Abominations of Desolation
* Covenant - 1993
* Domination - 1995
* Formulas Fatal to the Flesh - 1998
* Gateways to Annihilation - 2000
* Heretic - 2003
* Illud Divinum Insanus - 2011
* 2017 - Kingdoms Disdained

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:להקות דת' מטאל
קטגוריה:רביעיות מוזיקליות
תשומה

**תשומה** (באנגלית: **Input**) – מונח בכלכלה המתאר את גודל השימוש במשאבים בתהליך מוחשי או מופשט. לרוב מדובר בסך המשאבים, העבודה והעלויות הכרוכים בתהליך או בפעילות כלכלית, בהקשר לנושאים הקשורים למקרו-כלכלה.

להבדיל מהתשומה, התפוקה מתארת את סך התוצרים הסופיים המוחשיים או המופשטים המופקים מתהליך.

## תשומות בחינוך
בתחום החינוך התשומות מתייחסות לכלל המשאבים המושקעים בתלמידים מטעם מערכת החינוך.
חוק לימוד חובה נוסד מתוך רצון להגיע לשוויון הזדמנויות, אך האופן שבו הוא מיושם מושפע מהגדרת המושג שוויון. בתחילה הייתה נפוצה הגישה שהשוויון הוא תוצרה של השקעת תשומה זהה עבור כל תלמיד. עם זאת, קיומם של הבדלים בין אישיים מוביל לכך שתשומות זהות מובילות לתפוקות שונות בקרב תלמידים שונים. בעקבות זאת החלו להתפתח גישות המעריכות את מידת השוויון על פי התפוקה של מערכת החינוך. כלומר, על פי הידע והמיומנויות שהתלמיד רוכש בעקבות תהליך ההוראה.
אחת ממטרות החינוך היא לאפשר לבוגרי בית ספר תיכון לרכוש השכלה גבוהה כדי להשתלב בשוק העבודה. על פי הגישה הרואה בתפוקה את המדד לשווין יש לקבוע את התשומה המושקעת בחינוך על פי הצרכים האישיים של כל תלמיד. זאת הסיבה להשקעת משאבים בחינוך מיוחד ובשילוב בחינוך.

## ראו גם
* תוצר לאומי גולמי

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מקרו-כלכלה
מנואל רוזנטל

**מנואל רוזנטל** (בצרפתית: **Manuel Rosenthal**; 18 ביוני 1904 – 5 ביוני 2003) היה מלחין ומנצח יהודי-צרפתי, אחד מתלמידיו המעטים של מוריס ראוול והאחרון בהם.
## קורות חייו
רוזנטל נולד מחוץ לנישואים בפריז לאנה דבורסוסקי, יהודייה רוסייה, ולאב צרפתי, שאותו מעולם לא פגש. שם משפחתו הוא של אביו החורג, ברנרד רוזנטל. התחיל ללמוד נגינה בכינור בגיל תשע, ונכנס לקונסרבטואר של פריז בשנת 1918, בגיל 14. בין מוריו היה ז'יל בושרי.

קריירת הניצוח שלו החלה בשנת 1934, כשהתקבל כנגן כלי הקשה ומנצח עמית של התזמורת הלאומית של צרפת. הקריירה המוזיקלית שלו נקטעה במלחמת העולם השנייה, כאשר בשנת 1940 נפל בשבי בעת ששירת כטוראי בגדוד חיל רגלים באלזס. במהלך שהותו בשבי ארגן הופעות ואף יצר אופרטה המבוססת על מחזה מאת ז'ורז' קורטלין.

עם שחרורו בשנת 1944 חזר לתזמורת הלאומית הצרפתית והתמנה למנצחה הראשי, משרה בה החזיק עד 1947. משרותיו הבאות היו מנהל מוזיקלי של תזמורת סיאטל משנת 1948 עד 1951 ומנהל מוזיקלי של התזמורת הסימפונית של ליאז' משנת 1964 עד 1967. כמו כן כיהן רוזנטל כפרופסור לניצוח בקונסרבטואר של פריז משנת 1962 עד 1974.

יצירתו הנודעת ביותר של רוזנטל כמלחין הייתה הבלט Gaîté Parisienne משנת 1938, שהתבסס על מוזיקה של ז'אק אופנבך.

בשנת 1999 פרסם ספר קטן בשם "קרשנדו לאלוהים", בו הוא בוחן ומציג את אמונותיו הדתיות.

רוזנטל נפטר בפריז, בגיל 98.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מנצחים יהודים צרפתים
קטגוריה:בוגרי הקונסרבטואר של פריז
קטגוריה:מורים למוזיקה יהודים
קטגוריה:צרפתים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1904
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-2003
רביעיית בודפשט

[250px|ממוזער|שמאל|רביעיית בודפשט מנגנת ב[היכל התרבות (תל אביב)|היכל התרבות בשנת 1961]]
**רביעיית בודפשט** הייתה הרכב קאמרי שפעל בין השנים 1917 ל-1967. הרביעייה, שהורכבה בראשיתה משלושה הונגרים והולנדי אחד, שינתה בהמשך את הרכבה עד שבסופו של דבר היו בה ארבעה רוסים. בעשור האחרון לקיומה הקליטה בקולומביה רקורדס.

## חברי הרביעייה
### [[כינור]] ראשון
* אמיל האוזר (1893 - 1978) משנת 1917 עד 1932
* יוזף רויזמן (1900 - 1974) משנת 1932 עד 1967

### כינור שני
* אלפרד אינדיג, משנת 1917 עד 1920
* אימרה פוגאני (1983 - 1975) משנת 1920- עד 1927
* יוזף רויזמן (1900 - 1974) משנת 1927 עד 1932
* אלכסנדר שניידר (1908 - 1993) משנת 1932 עד 1944 ומשנת 1955 עד 1967
* אדגר אוטנברג (1900 - 1996) משנת 1944 עד 1949
* ז'אק גורודצקי (1913 - 1955) משנת 1949 עד 1955

### [[ויולה]]
* אישטוון איפולי (1886 - 1955) משנת 1917 עד 1936
* בוריס קרויט (1897 עד 1969) משנת 1936 עד 1967

### [[צ'לו]]
* הארי סון (1880 - בסביבות 1940) משנת 1917 עד 1930
* מישה שניידר (1904 - 1985) משנת 1930 עד 1967

## ספרים

* Nat Brandt, Con Brio: Four Russians Called the Budapest String Quartet.



## קישורים חיצוניים

בודפשט
בודפשט
קטגוריה:בודפשט: תרבות
מי רוצה להיות גיבור על

"**מי רוצה להיות גיבור על?**" (באנגלית: ****) היא תוכנית מציאות שהגה יוצר הקומיקס סטן לי.

בסדרה מתחרים 11 מתמודדים שונים אשר ממציאים להם דמות גיבור על, מכינים את התחפושת שלה ומתנהגים כמוה. מכיוון שלא ניתן לבחון כישורים של גיבורי על (מבחני תעופה וכוח למשל), המשימות בתוכנית מתרכזות בבחינת התכונות האישיות של כל מתמודד. חלק מהתכונות שנבחנות, נבדקות בחשאיות מבלי שהמתמודדים יודעים על כך. לדוגמה במשימה שבה על המתמודדים לעבור במהירות ובחשאיות מבגדי אזרחים לחליפת גיבורים ולהגיע במהירות לנקודת הסיום, מושתלת ילדה בוכה. המטרה האמיתית של המשימה היא לעזור לילדה הבוכה ולא לסיים את המשימה כמה שיותר מהר.

בעונה הראשונה זכה גיבור העל "פידבק". ששת הפרקים של העונה הראשונה שודרו בארצות הברית ביולי-ספטמבר 2006. המנצח הגדול של העונה השנייה היה גיבור העל "המגן" או באנגלית, "The Defuser".

הסדרה שודרה בישראל בערוץ AXN וסטאר וורלד שבכבלים.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:תוכניות מציאות אמריקאיות
קטגוריה:Syfy
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-2000