open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Bereitet die Wege, bereitet die Bahn, רי"ב 132

**Bereitet die Wege, bereitet die Bahn** (בעברית: פנו דרך, ישרו המסילה), רי"ב 132, היא קנטטה שהלחין יוהאן סבסטיאן באך בהיותו בוויימאר, והוא ביצע אותה ב-22 בדצמבר 1715, לכבוד יום ראשון הרביעי של תקופת הציפייה.

## היסטוריה ומילים
באך עבד כמלחין החצר של הדוכס בוויימאר מ-1708, ובמרץ 1714 קודם לתפקיד הממונה על המוזיקה. בתפקיד זה היה אחראי להלחנה של יצירה חדשה מדי חודש, בעיקר של קנטטות, כשמטרתו הייתה להלחין תוך כמה שנים קנטטה עבור כל מועד בשנה. לפי הידוע כיום, קנטטה זו הייתה הרביעית שהלחין באותה שנה לאחר רי"ב 31, רי"ב 165, רי"ב 185 ורי"ב 163.

סדר הקריאה לאותו יום כולל פסוקים מהאיגרת אל הפיליפים ומהבשורה על-פי יוחנן, שם מעיד יוחנן המטביל על בואו של ישו ומצטט את הנביא ישעיהו: "קול קורא במדבר פנו דרך ה'", העוסק בביאה הצפויה של הגאולה. הלברית נכתבה על ידי סלומון פרנק (Salomon Franck), משורר החצר שכתב את הלברית לרוב הקנטטות של באך בתקופה זו. הקטע האחרון בקנטטה לקוח ממזמור לותרני שכתבה אליזבת קרוסיגר (Elisabeth Cruciger), משוררת גרמנית בת המאה ה-16. הטקסט מצטט בחלק הראשון את נבואת ישעיהו ומסיים בקריאה הברורה "המשיח כבר מגיע!". המשך הטקסט קורא למאמין להתכונן לביאת הגאולה, לחזור בתשובה ולהיטהר.

בניגוד לחלק מהקנטטות שלו מתקופה זו, הוא לא ביצע את היצירה שוב בעת עבודתו בלייפציג, מכיוון ששם נשמרו חוקי התענית המקובלים, שכוללים גם איסור על ניגון מוזיקה.

הקנטטה פורסמה לראשונה ב-1881 בכרך 28 של "חברת באך", שפרסמה את כל יצירותיו בצורה מסודרת בין השנים 1850-1900.

## מבנה והרכב מוזיקלי
הקנטטה נכתבה לארבעה סולנים, סופרן, אלט, טנור ובס, למקהלה בת ארבעה קולות ולתזמורת הכוללת אבוב, שני כינורות, ויולה, צ'לו ובאסו קונטינואו שכולל בסון. ככל הקנטטות שלו בשנה זו, גם הנוכחית מורכבת מאריה ורצ'יטטיב לסירוגין, והסיום הוא כורל. הלחן לחלק האחרון אבד, בדומה לקנטטה הקודמת, מס' 163 וכיום מבצעים במקומו את החלק האחרון של רי"ב 164. לקנטטה שישה חלקים:
# אריה לסופרן: *Bereitet die Wege, bereitet die Bahn* (פנו דרך, ישרו המסילה)
# רצ'יטטיב לטנור: *Willst du dich Gottes Kind und Christi Bruder nennen* (אם בן אלהים ואח כריסטוס תקרא)
# אריה לבס: *Wer bist du? Frage dein Gewissen* (מי אתה? שאל את מצפונך)
# רצ'יטטיב לאלט: *Ich will, mein Gott, dir frei heraus bekennen* (אני, אלהי, אתוודה בפניך בפתיחות)
# אריה לאלט: *Christi Glieder, ach bedenket* (חברי כריסטוס, אה זכרו נא)
# כורל למקהלה: *Ertöt uns durch deine Güte* (המיתנו באמצעות טובך)

## הקלטות
היצירה לא הוקלטה רבות, רק כ-15 פעמים, בהן על ידי מנצחים ידועים כגון גוסטב ליאונהארדט (ב-1983), טון קופמן (ב-1995), מסאקי סוזוקי (ב-1997) וג'ון אליוט גרדינר (ב-2000).

## קישורים חיצוניים

* פרטי הקנטטה באתר קנטטות באך
* טקסט הקנטטה באתר קנטטות באך (בתרגום לעברית)

## הערות שוליים

קטגוריה:קנטטות מאת יוהאן סבסטיאן באך
עזורי

**עזורי** הוא שם משפחה שנגזר מעזור, שם חיבה נפוץ בקרב יהודי עיראק שפירושו עזרא.

## הערות שוליים

קטגוריה:שמות משפחה
אלמליח

**אלמליח** הוא שם משפחה יהודי הנפוץ בקרב יהדות מרוקו. במקור שם המשפחה הוא **אלמלח** אך בישראל נהוג להגותו "אלמליח". השם נגזר ממילה ערבית שפירושה "טוב ויפה" ומתועד עוד בספרד לפני הגירוש.

## הערות שוליים

קטגוריה:שמות משפחה ביהדות צפון אפריקה
קלמן פורת

**קלמן פורת** (10 ביוני 1927 – 31 באוגוסט 2000) היה דמות מפתח בפיתוח ויישוב הנגב. בין תפקידיו הציבוריים כיהן כמנהל הראשון של מחוז הנגב במשרד השיכון והבינוי - הקמת הערים החדשות במרחב הדרום והנגב ועיבוי הערים הוותיקות, וכנשיא לשכת המסחר והתעשייה בנגב. שירת במשטרת היישובים העברים (J.S.P), ב"הגנה" ובהמשך, הגיע לדרגת אלוף-משנה בצה"ל.

## ביוגרפיה
קלמן פורת נולד בשנת 1927 למשפחת פורטמן ב"מושבה" הרצליה. הוריו, אסתר ואברהם, אשר עלו ארצה מפולין ב-1924, היו ממייסדי המקום.

למד בגימנסיה הרצליה ולאחר מכן ב"תיכון-חדש" בתל אביב (בוגר מחזור י"ג משנת 1944). כנער, קלמן פעל אינטנסיבית בשורות "ההגנה", ולאחר מכן, בשנת 1946 שירת בהגנה "שירות חובה". במלחמת העצמאות נלחם כמפקד מחלקה בגדודים 22 ו-23 של חטיבת כרמלי והשתתף בקרבות בגליל.

בין השנים 1946–1952 השלים תואר בהנדסת בניין בטכניון בחיפה.

בתחילת שנות החמישים, עבד בתכנון וניהול פרויקטים במחלקה הטכנית של הסוכנות היהודית (אשר בשנות האלפיים, היא "המינהל לבנייה כפרית" במשרד הבינוי). בתפקיד זה, עסק בהקמת הקיבוצים והמושבים באזור מרחבים, שיבולים, מבטחים, הערבה והר הנגב.

ב-1964 נמנה עם בוגרי המחזור הראשון של המכללה לביטחון לאומי.

פורת נפטר באוגוסט 2000. היה נשוי ואב לחמישה. אחיו של קלמן, אשר פורת, היה טייס ונהרג במהלך תאונת אימונים ב-1956.

## הערות שוליים

קטגוריה:יזמים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון חדש
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1927
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2000
דמארי

**דמארי** הוא שם משפחה יהודי-תימני שמקורו בשם העיר דמאר, בירת מחוז ד'מאר. 

קטגוריה:שמות משפחה ביהדות תימן
קטגוריה:שמות משפחה טופונימיים
ריו גראנדה ואלי וייפרס

**ריו גראנדה ואלי וייפרס** (באנגלית: **Rio Grande Valley Vipers**, הצפעים מעמק ריו גראנדה) היא קבוצת כדורסל אמריקאית המשחקת בליגת הפיתוח של ה-NBA ומסונפת ליוסטון רוקטס מה-NBA. הקבוצה משחקת את משחקיה הביתיים באדינבורג שבדרום-מזרח טקסס, והיא הקבוצה המצליחה ביותר בתולדות הליגה עם ארבע אליפויות ושבע הופעות בגמר.

## היסטוריה
הקבוצה הוקמה בעיר הידלגו שבטקסס לקראת עונת 2007/08, ונשלחו אליה שחקנים מקבוצות ה-NBA יוסטון רוקטס, קליבלנד קאבלירס וניו אורלינס הורנטס. את עונת הבכורה סיימה הקבוצה במאזן 21–29 ולא העפילה לפלייאוף, ובעונת 2008/09 סיימה באותו מאזן ושוב החמיצה את הפלייאוף.

ב-2009 הפכה הקבוצה לשותפה הבלעדית של רוקטס. בעונת 2009/10 היא סיימה במקום הראשון במערב עם מאזן 34–16 והעפילה לראשונה לפלייאוף, בו ניצחה את רינו ביגהורנס, אוסטין טורוס וטלסה 66' וזכתה באליפות הראשונה בתולדותיה. שחקנה הקבוצה מייק האריס נבחר ל-MVP של ליגת הפיתוח ומאמנה כריס פינץ' נבחר למאמן השנה.

לאחר שב-2011 הפסידו לאיווה אנרג'י בגמר וב-2012 החמיצו את הפלייאוף, ב-2013 זכו הווייפרס באליפות השנייה שלהם לאחר ניצחונות על מיין רד קלאוס, טלסה 66' וסנטה קרוז ווריורס בגמר. בסיום העונה נבחר שחקן הקבוצה אנדרו גאודלוק ל-MVP והצטרף ללוס אנג'לס לייקרס ב-NBA, ומאמן הווייפרס ניק נרס מונה לעוזר מאמן בטורונטו ראפטורס ולימים זכה עימה באליפות ה-NBA ב-.

באוקטובר 2016 עברה הקבוצה לשחק בברט אוגדן ארנה באדינבורג, שמכיל 8,500 מקומות ישיבה. בעונת 2016/17 העפילה הקבוצה לגמר הליגה לאחר ניצחונות על לוס אנג'לס די-פנדרס ואוקלהומה סיטי בלו, אך הפסידה 1–2 לראפטורס 905. בעונת 2018/19 סיימו הווייפרס במקום הראשון במערב וזכו באליפות השלישית בתולדות המועדון לאחר ניצחונות על ממפיס האסל, סנטה קרוז ווריורס ולונג איילנד נטס. בזכות אליפות זו הם השתתפו בגביע הבין-יבשתי בכדורסל של פיב"א ב-2020, אך סיימו במקום הרביעי לאחר שהפסידו לטנריפה ולסן לורנסו.

בעונת 2021/22 זכתה הקבוצה באליפות נוספת לאחר שגברה על טקסס לג'נדס, אגווה קליינטה קליפרס ודלאוור בלו קואוטס. בעונה הבאה חזרה הקבוצה לגמר הליגה לאחר ניצחונות בפלייאוף על סאות' ביי לייקרס, ממפיס האסל וסו פולס סקייפורס, אך הפעם הפסידה לדלאוור. בעקבות זכייתם באליפות הליגה ב-2021 השתתפה הקבוצה פעם נוספת בגביע הבין-יבשתי, וסיימה במקום השלישי לאחר הפסד לסאו פאולו וניצחון על מונסתיר מתוניסיה במשחק על המקום השלישי.

## עונה אחר עונה

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:קבוצות ליגת הפיתוח של ה-NBA
קטגוריה:טקסס: מועדוני ספורט
קטגוריה:יוסטון רוקטס
פאולסן

**פאולסן** הוא שם משפחה אירופאי.

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה דניים
קטגוריה:שמות משפחה פטרונימיים
פרסי ה-BET

**פרסי ה-BET** הוקמו בשנת 2001 על ידי רשת **Black Entertainment Television** (**בידור טלוויזיה שחור**) על מנת לכבד אפרו-אמריקאים ומיעוטים אחרים במוזיקה, משחק, ספורט ובתחומים אחרים של בידור בשנה החולפת. הפרסים ניתנים מדי שנה, ומועברים בשידור חי ב-BET. הטקס השנתי כולל הופעות של אמנים, וחלק מהפרסים בעלי עניין פופולרי יותר מוצגים בטקס טלוויזיוני.

## קטגוריות הפרס

### פרס מפעל חיים
פרס BET למפעל חיים מוענק לאמן או קבוצה ותיקים שתרמו במיוחד לתעשיית המוזיקה. לאחר הוקרת הפרס, הזמרים מבצעים את השירים המוכרים ביותר שלהם.

### פרס הומניטרי
בשנת 2002, בטקס פרסי ה-BET השני, נוצרה הקטגוריה פרס BET לפעילות הומניטרית. הפרס ההומניטרי ניתן לסלבריטאי-פילנתרופ התורם את זמנו וכספו למטרות צדקה.

## רשימת טקסים

## אמנים בעלי המספר הרב של מועמדויות וזכיות
להלן הדירוג הנוכחי עבור רוב הזכיות (גבר ואישה):

### שיאני זכיות

### שיאני מועמדויות
זוהי רשימה של אמנים, ספורטאים ושחקנים עם 10 מועמדויות בקריירה ומעלה. ביונסה היא כרגע האמנית עם מספר המועמדויות הרב ביותר עם 77 מועמדויות, סולו ועם דסטיניז צ'יילד.
* **77 מועמדויות:** ביונסה 68 לבד; 8 עם דסטיניז צ'יילד
* **55 מועמדויות:** דרייק 46 לבד; 5 עם יאנג מאני
* **53 מועמדויות:** כריס בראון
* **37 מועמדויות: [[ניקי מינאז']]** 32 לבד; 5 בהשתתפות
* **35 מועמדויות:** ג'יי זי 30 לבד; 5 עם Watch The Throne
* **34 מועמדויות:** קניה וסט 26 לבד; 5 עם Watch The Throne
* **33 מועמדויות:** ליל ויין 28 לבד; 5 עם יאנג מאני
* **24 מועמדויות:** קנדריק לאמאר
* **23 מועמדויות:** ריהאנה
* **19 מועמדויות:** אשר
* **18 מועמדויות:** מיסי אליוט

## ראו גם
* פרסי ההיפ הופ של ה-BET

## קישורים חיצוניים
* 

BET
BET
BET
*
Curierul Israelit

שמאל|250px|פרסומת ל-Curierul Israelit ב"דער יידישער גייסט" בניו יורק בשנת 1909, בשפה הרומנית|ממוזער 
**Curierul Israelit** ("קוריֶירוּל ישראליט", "השליח הישראלי". המילה "israelit" (ישראלי) כיופמיזם ל"יהודי") היה שבועון יהודי בשפה הרומנית שהופיע בבוקרשט, רומניה, בשנים 1945-1906 עם הפסקות תכופות.
העיתון הופיע לראשונה ב-26 בדצמבר 1906 בבית הדפוס של מאוריצ'יו קאלבר. מייסדיו היו י. נגוריאנו ומוריץ שווייג. 

העיתון נשא את הכותרת המשנה *Organ săptămânal pentru apărarea intereselor evreiești* "ביטאון שבועי להגנת האינטרסים היהודים". בשנים 1944–1945 שונתה כותרת משנה זו ל"ביטאון איחוד היהודים הרומנים" (Organ al Uniunii Evreilor Români).
פרסום העיתון הופסק בימי השואה עקב איסור שהוטל עליו על ידי השלטון הרודני הפשיסטי ב-30 בנובמבר 1940. הוא חוּדש ב-17 בספטמבר 1944 בעקבות הדחת המרשל אנטונסקו ב-23 באוגוסט 1944. ב-1945 נסגר העיתון יחד עם העיתון היהודי "Mantuirea" (הגאולה) על ידי הממשלה החדשה שנשלטה על ידי המפלגה הקומוניסטית.

במהלך פעילותו רבת השנים הפך Curierul Israelit לעיתון היהודי היוקרתי ביותר ברומניה.
בדומה לארגון היהודים הילידים, ואחר כך איחוד היהודים הרומנים שאותו ייצג, הוא דגל בהשתלבות "יהודי רומניה שנולדו והתחנכו בה" כרומנים לכל דבר, בני דת משה. בכך ראה העיתון לא רק יעד קהילתי אלא גם יעד חברתי כללי למען הסדר הציבורי במדינה. 
העיתון דיווח מעל דפיו על האירועים בזירה היהודית ברומניה, לרבות על הפעילות הציונית ומפגני ההזדהות עם הקמת הבית הלאומי היהודי בארץ ישראל.
אחרי שנת 1938 התמקד גם בסוגיית הגירת היהודים מרומניה. 

עם מדוריו וטוריו העיקריים נמנו "Figuri evreieşti" ("דמויות יהודיות"-על אישים יהודים),"Mişcarea sionistă" ("התנועה הציונית"), "Curierul de provincie" ("ה-Curierul בפרובינציה"), "כרוניקה פנימית", "כרוניקת חוץ", Ce spune presa antisemită” ("מה אומרת העיתונות האנטישמית?"), בשנת 1939 - "Evenimentele din Palestina" (מאורעות ארץ ישראל).

כתבו בו הוריה קרפ, סופר ופוליטיקאי, העיתונאים מ. שווייג, אמיל קריצמן ואחרי 1939 - מ. זלצר-סרציאנו והסופר יון קלוגרו.
בשנים 1945-1944 העורך האחרון של העיתון היה בנו ברנישטיאנו.

## לקריאה נוספת
*Curierul Israelit, Bibliografia Publicațiilor Periodice Româneşti, כרך 4, 1925–1930, ע' 277, בוקרשט, 2003 
*Lucian Predescu, ed., Curierul Israelit, Enciclopedia României, Cugetarea, ע' 243, בוקרשט, 1999

## קישורים חיצוניים
*הערך באנציקלופדיה י.וו.א ליהדות מזרח אירופה מאת מריוקה סטאנצ'ו (Măriuca Stanciu)

קטגוריה:עיתונות יהודית ברומניה
געל בן עבד

250px|ממוזער|שמאל|געל (משמאל) וזבול פקידו של אבימלך.
**געל בן עבד**, דמות מקראית, שמו מופיע ב. געל עמד בראש קבוצת מורדים, שהצטרפה אל בעלי שכם כאשר מרדו באבימלך בן גדעון והסיתם לפעול נגדו ולהפיל את שלטונו.
געל ואנשיו נחלו תבוסה. הם גורשו על ידי זבול, יד ימינו של אבימלך. בעקבות המרידה נאסר עליו ועל אנשיו להתגורר בעיר.

געל בן עבד ואחיו היו כנראה קבוצה של שכירי חרב, חיילי צבא פרטי שהשכיר את שירותיו למי שנזקק לשירותי לוחמים. בתקופת הברונזה המאוחרת בארץ ישראל קמו קבוצות רבות של עפירו, שנודעו בשל כך שהם משכירים עצמם לכל דורש.

געל ואחיו (כוונת הכתוב לאנשיו) התיישבו בעיר שכם. בעת ישיבתם בעיר הם עסקו בבציר. געל טוען כי מוצא אבימלך מגדעון ולכן לא מן הראוי שבעלי שכם יקבלו את שלטונו. הוא רומז בדבריו כי אבימלך לא התגורר בעיר ואימו ששכם מקום הולדתה והם המליכו אותו למלך עליהם, רק מינה פקיד, את זבול שישלוט עליהם. לפי אחד הפירושים, געל מציע כי שלטון העיר יוחזר למשפחת חמור אשר שלטו בעיר עוד בימי האבות ואבימלך הוא זה ששלט במקומם.

געל מקבל עזרה מבעלי שכם בדמות קבוצת אנשים המתגייסת לשירותיו. הוא מזמין את אבימלך לדו-קרב. לדעת שמריהו טלמון אין לדעת אם התבנית "וַיֹּאמֶר" המתייחסת לאמירתו של געל לאבימלך, היא מטבע לשון או אם געל שלח את אנשיו למסור את דבריו.

המלחמה בין געל לבין אבימלך וזבול פקידו, הסתיימה בכך שאבימלך הכה את בעלי שכם בקרב בשדה פתוח, במצור על העיר ואף בהשמדת אלה, שנמלטו אל "מגדל שכם" או "בית אל ברית".

רש"י טוען: "געל בן עבד - מאומה אחרת היה".

## מדרש שמו
הכתוב אינו מוסר מידע על אביו של געל, עבד. ייתכן כי שם משפחתו מרמז כי מעמדו נמוך כשל מעמד העבדים או ששם משפחתו הוא השם תאופורי, עבדיאל. משה גרסיאל טוען כי מדובר בכינוי למעמדו, שהיה עבד לאדון. מדרש שם סמוי מעמיד את בן העבד, געל מול בן האמה, אבימלך:  לדעת גרסיאל הכתוב רואה בשכם סמל לשיתוף פעולה ישראלי - כנעני. געל מציע שלא לעבוד את השניים אשר מסמלים נישואים ושיתוף בין העמים אליה הוא מתנגד. געל מבקש לבוא תחת עול חמור אבי שכם שמייצג לדידו כנעני טהור. פעמים מספר חוזרת המילה "עבד" וזאת כדי להדגיש את אי הסכמתו של געל לעבוד את אבימלך. הקריאה למרד המצוטטת מפי זבול פקידו של אבימלך אשר מפנה את דבריו לגעל :. המילה 'נעבדנו' מקבילה לשם עבד והמילה "מאסתה" מקבילה לתחושת מיאוס וגועל, המשתמעים מדבריו של פקידו של אבימלך.

השם געל משמש מושא ללגלוג. מוצא השם, מתפרש מערבית דרומית ומשמעותו חיפושית. חוקר המקרא נות, מפרש את השם געל, כמג'עלן סוג של תמר.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אישים בספר שופטים
רן שפיגלר

**רן (רני) שפיגלר** (נולד ב-1972) הוא כלכלן ישראלי, פרופסור לכלכלה באוניברסיטת תל אביב וביוניברסיטי קולג' לונדון. מחקריו עוסקים בתאוריות מיקרו כלכליות, כמו גם בתורת המשחקים, ובפרט במקרים של רציונליות מוגבלת.

## אודות
שפיגלר סיים את כל תאריו האקדמיים באוניברסיטת תל אביב. את התואר הראשון בכלכלה וחשבונאות סיים בהצטיינות בשנת 1992, את התואר השני בכלכלה סיים ב-1994 בהצטיינות יתירה, וב-1999 הוסמך לתואר ד"ר בכלכלה. את התזה לדוקטורט כתב בהנחייתו של אריאל רובינשטיין. בשנת 2001 החל ללמד באוניברסיטת תל אביב, בשנת 2006 הועלה לדרגת פרופסור חבר ובשנת 2009 לפרופסור מן המניין. בשנת 2006 הצטרף לסגל הקולג' האוניברסיטאי של לונדון. בשנת 2003 שימש כמרצה אורח למשך סמסטר אחד בבית הספר לכלכלה של לונדון היוקרתי.

נוהג לפרסם מעת לעת טורים בענייני כלכלה וחברה בעיתונות הכללית. כמו כן, הוא מוזיקאי חובב המנגן בפסנתר ואף עוסק בהלחנה.

משמש כעורך בכתב העת "Theoretical Economics".

## הוקרה
* בשנת 2013 זכה בפרס מיכאל ברונו המוענק על ידי קרן יד הנדיב לחוקרים צעירים (עד גיל 50) מבטיחים.
* בשנת 2014 מונה כחבר בחברה האקונומטרית.
* בשנת 2025 הוענק לו פרס רוטשילד, על היצירתיות וההידוק המדעי בעבודתו בתחומי תיאוריות המיקרו־כלכלה והכלכלה ההתנהגותית; על בחינה ביקורתית של התפתחות התיאוריה הכלכלית בעשורים האחרונים; ועל שילוב רכיבים התנהגותיים ריאליסטיים במודלים כלכליים מוכרים".

## פרסומים נבחרים

## קישורים חיצוניים
* אתר הבית של שפיגלר, באתר אוניברסיטת תל אביב
* 
* כתבות באתר ארץ אחרת

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:חוקרי תורת המשחקים ישראלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: כלכלה
קטגוריה:כלכלנים ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס ברונו
קטגוריה:זוכי פרס רוטשילד
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1972
גביע דייוויס 2015

**[[גביע דייוויס]] 2015** הייתה התחרות ה-104 במניין מאז ייסוד התחרות.

לתחרות נרשמו מעל ל-100 נבחרות. התחרות נערכה בחסות חברת BNP פריבה.

מחזיקת הגביע נקבעה במשחקי הבית העליון בו נכללו 16 נבחרות. יתר הקבוצות שובצו בבתים אזוריים (בית אירופה/אפריקה, בית אמריקה ובית אסיה/אוקיאניה). הבתים האזוריים חולקו לתת-בית עליון ו-3 תתי-בית תחתונים תוך הסדרת העברות בינם. הקבוצות החזקות של הבתים האזוריים (4 מבית אירופה/אפריקה, 2 מבית אמריקה ו-2 מבית אסיה/אוקיאניה) קיבלו זכות להתמודד נגד 8 קבוצות של הבית העליון על העלייה לבית העליון.

נבחרת שווייץ שהייתה מחזיקת הגביע הודחה בסיבוב הראשון. המשחק על התואר התקיים בין נבחרת בריטניה לבין נבחרת בלגיה בגנט. הוא הסתיים עם התוצאה 1:3 לטובת בריטניה. בכך הם זכו בגביע בפעם העשירית ובפעם הראשונה מאז 1936.

## משחקי הבית העליון

### משחק הגמר

### העברות לקראת משחקי 2016
בעקבות המשחקים בין 8 נבחרות שהפסידו בשלב המוקדמות של הבית העליון לבין הקבוצות שעלו מהבתים האזוריים:

* , , , , ,  ו נותרו בבית העליון
*  עלתה לבית העליון
*  ירדה לבתים האזוריים

## ישראל בגביע דייוויס
בתחרות שנת 2015, נבחרת ישראל שיחקה בבית אירופה-1. במשחקה הראשון היא שובצה נגד רומניה והפסידה.

בעקבות הפסד זה הנבחרת נפגשה עם נבחרת סלובניה על הזכות להישאר בבית אירופה-1 וניצחה אותה.

## קישורים חיצוניים

* אתר התחרות

קטגוריה:תחרויות טניס ב-2015
2015
2015
2015
2015
2015
2015
2015
2015
2015
2015
חיסלה מוטה אוקמפו

**חיסלה ראקל מוטה אוקמפו** (בספרדית: **Gisela Raquel Mota Ocampo**; 13 במרץ 1982 - 2 בינואר 2016) הייתה פוליטיקאית מקסיקנית ממפלגת המהפכה הדמוקרטית. בשנים 2013–2016 כיהנה כנציגה בקונגרס ה-62 של מקסיקו . לאחר שזכתה בבחירות ביוני 2015 נכנסה לתפקידה כראש העיר של טמיסקו  ב-1 בינואר 2016 וכיהנה בתפקיד עד לרציחתה למחרת, ב-2 בינואר 2016.

## חיים אישיים
מוטה אוקמפו נעצרה באוקטובר 2015 בשל מעורבות בתאונת דרכים בעת שנהגה בשכרות ותקיפת שוטר תנועה. היא ניסתה להימנע מתשלום פיצויים בעזרת היותה ראש עיר נבחרת ופגעה במספר אנשים. סרטונים מהמקרה הפכו לויראליים במקסיקו.

## רציחתה
בבוקר 2 בינואר 2016, יום לאחר כניסתה לתפקיד כראש עיר, מספר אנשים חמושים פרצו לביתה בפואבלו וייחו, ירו בה בפתח ביתה ורצחו אותה. רגעים לאחר מכן פתחה משטרת מקסיקו במרדף, בו חיסלה שניים מהחמושים ועצרה שניים נוספים.

לאחר מותה מושל מורלוס גרקו רמירס הכריז על שלושה ימי אבל במדינת מורלוס, בה נמצאת טמיסקו, והורה להוריד את כל הדגלים במדינה לחצי התורן. רמירס ביקש גם אבטחה מוגברת בקרב כל ראשי הערים של המדינה.

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים מקסיקנים
קטגוריה:ראשי עיריות במקסיקו
קטגוריה:מקסיקניות שנולדו ב-1982
קטגוריה:מקסיקנים שנולדו ב-1982
קטגוריה:נפטרות ב-2018
קטגוריה:נפטרים ב-2018
חוק האחריות למוצרים פגומים

**חוק האחריות למוצרים פגומים, תש"ם–1980** נחקק על מנת לפצות אדם שרכש מוצר פגום וניזוק בגופו כתוצאה משימוש במוצר. כפי שעלה מדיוני הכנסת בעת חקיקת החוק, ישנה ביקורת על תחולת החוק המצומצמת מתוך מסורת המשפט העברי, שדוגל כי בנזקי גוף, בונה מנזקי ממון, אין לצמצם את הגורמים שנפגע יכול לתבוע על מנת לקבל את הסעד לו זכאי.

תחולת החוק היא משנת 1980. נזקים שחלו לפני שנה זו אינם יכולים להיכנס תחת תחולת חוק זה.

## תוכן החוק
מטרתו של החוק היא להיטיב עם ניזוק שנפגע. לפני תחולת החוק האדם היה יכול לתבוע מכוח עוולת הרשלנות והיה עליו להוכיח כי:
: א. הנזק נגרם לו עקב מוצר פגום שהנתבע ייצר.
: ב. שהמוצר היה פגום יצא שיצא מרשות הנתבע.
: ג. הפגם נגרם עקב התרשלות הנתבע.

נוכח הקושי להוכיח מרכיבים אלו אומץ החוק, אשר קובע אחריות גבוהה יותר ליצרן, ומקנה פיצוי כמעט אוטומטי לנפגע ממוצר פגום. עם זאת, החוק אינו חל על נזקי רכוש.

החוק משקף את מטרות דיני הנזיקין:

**[[הרתעה (משפטים)|הרתעה]]:** להרתיע יצרנים מיצירת מוצר פגום, לגרום להם לייצר מוצרים בטוחים לשימוש ולעודד יצרנים לשפר מוצרים.

**[[פיזור נזק|פיזור הנזק]]**: ליצרן יש את הכוח לפזר בצורה הטובה ביותר את הנזק על פני כלל הצרכנים. לדוגמה, הוא יכול להעלות את מחיר המוצר במעט וכך לפצות על הנזק שעשוי להיגרם לו.

**[[צדק מתקן בדיני הנזיקין|צדק מתקן]]**: היצרן יוצר את הסיכון, יש פה סיכון חד צדדי, בלתי הדדי. ולכן החובה לפצות מוטלת על היצרן.

**[[צדק חלוקתי]]:** ישנו יצרן חזק מול צרכן קטן וחלש. החוק מאפשר העברת הון מהחזק לחלש.

***' מציג דברים אשר אינם נכנסים לתחולה של החוק והם: בהמות, עופות ודגים חיים ותוצרת חקלאית אחרת שאינה מעובדת. כמו כן, החוק אינו חל על נזק שהתרחש מחוץ לגבולות מדינת ישראל.

***' בחוק קובע כי ליצרן עומדות **מספר הגנות**: הגנות אלו נותנות ליצרן פטור מלא מאחריות: כל הגנה שהיצרן טוען לה עליו להוכיח אותה.

**[[פיצויים]]:** לא תובא בחשבון הכנסה העולה על שילוש השכר הממוצע במשק- ערב קביעת הפיצויים, אם הפיצויים לא יהיו פטורים ממס לא יופחת יותר מ-25% מן ההכנסה שלפיה חושבו הפיצוים. כאשר מדובר בנזק שאינו ממוני הפיצוים לא יעלו על יותר מ-50,000 ₪.

**[[התיישנות בנזיקין|התיישנות:]]** תקופת ההתיישנות של תביעה על פי החוק היא קצרה מתקופת ההתיישנות הרגילה בנזיקין, ועומדת על שלוש שנים (במקום שבע). לא ניתן להגיש תובענה לאחר עשר שנים מתום השנה שבה יצא המוצר משליטת היצרן.

## ראו גם
* דיני נזיקין

## לקריאה נוספת
* ישראל גלעד, "אחריות חמורה למוצרים: חוק האחריות למוצרים פגומים תש"ם-1980" מחקרי משפט ח 179.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:דיני נזיקין
אחריות למוצרים פגומים
ז'אק הרולד

**ז'אק הרולד** (בצרפתית: **Jacques Herold**; 10 באוקטובר 1910 – 11 בינואר 1987) היה צייר, פסל, חרט ומאייר ספרים יהודי-רומני, שרוב חייו חי בצרפת.

## קורות חיים
ז'אק הרולד נולד ברומניה, בעיר פיאטרה ניאמץ, בשם הרולד בלומר (Herold Blumer), הילד החמישי מבין שישה אחים ובגיל שנתיים עברה משפחתו לגאלאץ, שם היה אביו ליצרן סוכריות. הרולד למד בבוקרשט עם מלגה בבית הספר לאומנויות פלסטיים בין השנים 1925 - 1926. בשנים 1926 - 1929 למד באקדמיה לאמנות ולדסקו (Academia de Artă Vlădescu) בבוקרשט. הרולד עבד כצייר במשרד אדריכלים בבוקרשט, הצטרף לתנועת האוונגרד הרומנית והשתתף בכתב העת Unu, בו פרסם ציורים ראשונים תחת שם העט B. Hérold. הוא היה מקורב לטודור ארגזי, אבל ביולי 1930 עזב לפריז, צרפת, שם התיידד עם קונסטנטין ברנקושי ועזר לו בעבודתו. הוא פגש ב-1932 את איב טנגי, שקירב אותו, ב-1934, לקבוצת הסוריאליסטים, שבלטו בה אז סלבדור דאלי ומקס ארנסט.

בינואר 1936 נישא לוויולט בוגליו ופתח סטודיו ברחוב רוזנוולד בפריז. ב-1940 נמלט, בדומה לאמנים סוריאליסטים אחרים, לדרום צרפת, שם התיישב במרסיי.

ב-1946 זכה לראשונה לתערוכת יחיד חאז היו לו יותר מארבעים תערוכות יחיד.

יצירות של הרולד מוצגות בדרך קבע במוזיאונים רבים ברחבי העולם, בפריז, בריסל, לייז', מרסיי, ירושלים, ניו יורק ועוד. להרולד היו עשרות תערוכות אישיות והשתתף בעשרות תערוכות קבוצתיות. היצירות של הרולד זוכות לביקוש גדול וב-2013 הרולד דורג במקום ה-13 מבין מאה יוצרים פלסטיים ילידי רומניה, לפי הערך של יצירותיהם - בשלושת המקומות הראשונים זכו קונסטנטין ברנקושי, ויקטור בראונר וראובן רובין.

## קישורים חיצוניים

* דמיין - חיפוש באוסף של מוזיאון ישראל
* Jacques HEROLD באתר okazii.ro 
* pictorul suprarealist Jacques Hérold a revenit în România 

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים יהודים צרפתים
קטגוריה:ציירים יהודים רומנים
קטגוריה:פסלים יהודים רומנים
קטגוריה:אמנים סוריאליסטים
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1910

קטגוריה:רומנים שנפטרו ב-1987
בדישי

**בדישי** הוא שם משפחה יהודי-תימני.

קטגוריה:שמות משפחה ביהדות תימן
דמיאן סיפרון

**דמיאן סיפרון** (בספרדית: **Damián Szifron**; נולד ב-9 ביולי 1975) הוא במאי קולנוע וטלוויזיה ותסריטאי יהודי-ארגנטינאי. הוא התפרסם בשל כתיבת התסריט והבימוי של הסדרה Los Simuladores ("המתחזים"), ושל "סיפורים פרועים" (2014), הסרט המצליח ביותר בהיסטוריה הקולנועית של ארגנטינה.

## קורות חייו
סיפרון נולד למשפחה יהודית, ולמד קולנוע אצל אנחל פרטה. הוא היה התסריטאי והבמאי של סדרת הטלוויזיה "Los Simuladores" ושל סדרת ההמשך שלה Hermanos y Detectives ("אחים ובלשים"). 

סרטו "סיפורים פרועים" משנת 2014, נבחר להתחרות בפרס דקל הזהב בפסטיבל קאן, והיה מועמד לפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר לשנת 2014. כיום הוא כותב ומביים גרסה חדשה לסרט הקולנוע "סטיב אוסטין, האיש השווה מיליונים".

בשנת 2023 ביים סיפרון את מותחן הפשע "מבוקש מספר אחת*"* אותוגם כתב והפיק וכיכבו בו שיילין וודלי ובן מנדלסון.  

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:במאי קולנוע ארגנטינאים
קטגוריה:במאי טלוויזיה ארגנטינאים
קטגוריה:תסריטאים ארגנטינאים
קטגוריה:אמנים יהודים ארגנטינאים
קטגוריה:במאי קולנוע יהודים
קטגוריה:במאי טלוויזיה יהודים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע יהודים
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1975
בן דיין

**בן דיין** הוא שם משפחה יהודי-מרוקאי.

קטגוריה:שמות משפחה עבריים
משלחת גאוס

[240px|ממוזער|left|ה"גאוס" לכודה בקרח (צילום מ[כדור פורח קשור לקרקע]]
**משלחת גאוס** (בגרמנית: **Gauss Expedition**  (1903-1901) הייתה המשלחת הגרמנית הראשונה אל אנטארקטיקה, בהנהגת חוקר החוג הארקטי והפרופסור לגאולוגיה אריך פון דריגאלסקי, באונייה גאוס, שנקראה על שם המתמטיקאי ופיזיקאי קרל פרידריך גאוס.

## המסע
דריגאלסקי עמד בראש המשלחת הגרמנית הראשונה אל הקוטב הדרומי עם האונייה "גאוס", ששמה לה למטרה לחקור את האזור הלא-נודע של אנטארקטיקה שמדרום לאיי קרגלן. המשלחת יצאה מקיל ב-11 באוגוסט 1901. 

## המשלחת
קבוצה קטנה מאנשי המשלחת הוצבה באיי קרגלן בזמן שהקבוצה העיקרית התקדמה עוד דרומה. אריך פון דריגאלסקי עצר לביקור קצר באי הרד והיה הראשון לאסוף מידע מדעי מקיף על הגאולוגיה, הפלורה והפאונה של האי.

על אף היותה לכודה בקרח במשך קרוב ל-14 חודשים, עד פברואר 1903, גילתה המשלחת טריטוריה חדשה באנטארקטיקה, ארץ הקייזר וילהלם השני ובה הר הגעש גאוסברג.

דריגאלסקי היה הראשון שהשתמש בכדור פורח הפועל על גז באנטארקטיקה.

## חזרה
המשלחת חזרה לקיל בנובמבר 1903. בהמשך כתב אריך פון דריגאלסקי את סיפור המשלחת וערך מצבור גדול של נתונים מדעיים. בין 1905 ל-1931 הוציא לאור 20 כרכים ו-2 אטלסים המתעדים את המשלחת.

## ראו גם
* רשימת משלחות לאנטארקטיקה
* העידן ההרואי של חקר אנטארקטיקה

## לקריאה נוספת

* Erich von Drygalski|Drygalski, E. (1991). *The German South Polar Expedition, 1901-3*. Erskine Press. 
* D.T. Murphy, *German exploration of the polar world. A history, 1870-1940* (Nebraska 2002).


## קישורים חיצוניים


*South-Pole.com
*Report on the stay at the Kerguelens by expedition member Karl Luyken

קטגוריה:אנטארקטיקה: מגלי היבשת
תא-שמע

**תָּא-שְׁמַע** הוא שם משפחה יהודי. כביטוי פירושו הוא "בוא ושמע", והוא משמש כפתיח להוכחת טיעון או לדחייתו. ראו  בוויקיטקסט.

קטגוריה:שמות משפחה יהודיים
שפיגלר

**שפיגלר** הוא שם משפחה אשכנזי ממקור גרמני שפירושו "יצרן מראות".

## ראו גם
* שפיגל
קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה גרמניים
אנגלנדר

**אנגלנדר** הוא שם משפחה.

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה טופונימיים
קראסנושיילץ

**קראסנושיילץ** (בפולנית: **Krasnosielc**) הוא כפר במחוז מקוב מזובייצקי שבפרובינציית מזוביה בפולין, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

הכפר, השוכן על גדת נהר אוז'יץ, נוסד במאה ה-18 בידי משפחת האצולה הפולנית קראשינסקי. בסוף המאה ה-19 נמנו בכפר 102 בתים, וכיום הוא משמש כמרכז מנהלי אזורי.

## יהודי קראסנושיילץ
יהודים ישבו בכפר מיסודו, ובשנת 1841 מנו כ-60% מתושביו. בשנת 1883 נבנה ביישוב בית כנסת. בתחילת המאה ה-20 נמנו בכפר 1,331 תושבים יהודים, והתקיימה בו פעילות ציונית, של הבונד  ושל אגודת ישראל.

מבין יוצאי הכפר הידועים נמנה הארי וורנר, ממייסדי אולפני האחים וורנר. בין מלחמות העולם פעל בכפר בית ספר מרשת בית יעקב. טרם מלחמת העולם השנייה נמנו בכפר כ-1,000 יהודים, כמחצית מתושביו.

עם כיבוש היישוב בתחילת ספטמבר 1939 בידי הגרמנים, גייסו אלו את הגברים היהודים בו לביצוע עבודות כפייה, תוך רצח כמה מהם. ב-8 בספטמבר 1939 ריכזו הגרמנים באלימות את עובדי הכפייה היהודים במבנה בית הכנסת המקומי, ושם פתחו לעברם באש, תוך רצח עשרות רבות מהם.

ב-28 בספטמבר 1939 גורשו כל היהודים שנותרו בכפר לרוז'ני ולאוסטרוב מזובייצקה, לאחר שנדרשו להצהיר בכתב כי הם עוזבים את הכפר מרצונם החופשי. יהודי הכפר חלקו את גורל יתר יהודי היישובים אליהם הגיעו.

## קישורים חיצוניים

* 
* קראסנושיילץ באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 

קטגוריה:מזוביה: יישובים
קטגוריה:שואת יהודי פולין: קהילות
קטגוריה:מזוביה: עיירות יהודיות
רשת ערפל

[ממוזער|רשת ערפל של ה[אוניברסיטה אפיפיורית|אוניברסיטה האפיפיורית בצ'ילה]]
**רשת ערפל** היא מתקן לעיבוי לחות אטמוספירית, להפקת מים מהאוויר.

בכל שעות היום, אך במיוחד בשעות הקרות של הלילה נוצרים אגלי טל על סיבי הרשת. הטל נוזל וזורם לבור אגירה המותקן מתחת לרשת ובכך נאגרים מים ללא צורך בגשם.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אספקת מים
קלצ'ב

**קלצ'ב** (בפולנית: **Kleczew**) היא עיירה במחוז קונין שבפרובינציית פולין גדול בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

## תולדות היישוב
לקלצ'ב הוענקו זכויות עיר בשנת 1366, ועד תחילת המאה ה-19 הייתה בבעלות פרטית. במהלך המאה ה-17 ניזוקה העיירה כתוצאה משריפה גדולה שפקדה אותה, ובהמשך, כתוצאה מפלישת האימפריה השוודית.

בחלוקת פולין השנייה, בשנת 1793, נכללה העיירה בתחום פרוסיה, ובשנת 1815 נכללה בתחום פולין הקונגרסאית.

## יהודי קלצ'ב
ממוזער|המבנה בו שכן בית הכנסת המקומי אשר הפך לבית קולנוע.
יהודים ישבו בעיירה מהמחצית השנייה של המאה ה-18, אך בין השנים 1823 ו-1862 נאסר על יהודים נוספים להתגורר בה, בשל קרבתה לגבול. טרם מלחמת העולם הראשונה פעלו בעיירה שני בתי כנסת ובית מדרש.
 
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-1,000 יהודים, קרוב ל-40% מתושביה, והתקיימה בה פעילות ציונית.

לאחר כיבוש העיירה בידי הגרמנים בספטמבר 1939, הוטלו על יהודיה גזירות שונות, ובהן חובת תשלום סכומי כופר, תוך לקיחת בני ערובה להבטחת התשלומים, החרמת רכוש ודירות וחיוב כלל היהודים בענידת סרט זרוע. בד בבד, נצטווה יודנרט שמונה בעיירה לספק לשלטונות עובדי כפייה יהודים.

ב-17 עד 18 באוגוסט 1940 גורשו כל יהודי העיירה למספר יישובים בסביבתה. רובם נרצחו לאחר מכן ביערות קז'ימייז' ביסקופי.

## קישורים חיצוניים

* 
* קלצ'ב באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 

קטגוריה:פולין גדול: יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות בפולין
קטגוריה:שואת יהודי פולין: קהילות
קלימונטוב

**קלימונטוב** (בפולנית: **Klimontów**; ביידיש: **קלעמענטאָוו**) הוא כפר במחוז סנדומייז' שבפרובינציית שוויינטוקז'יסקיה בפולין, על גדת נהר פוקז'בקה, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

## תולדות היישוב
תחילת היישוב במאה ה-12, ובשנת 1604 הוענקו לו זכויות עיר. באמצע המאה ה-17 הוחרב היישוב בידי השוודים. בהמשך, השתקם היישוב, עת היה בבעלות מספר משפחות אצולה פולניות.

מהמאה ה-18 התפתחה ביישוב תעשיית אריגה. בשנת 1869, בעקבות מרד ינואר, ניטל מהיישוב מעמדו העירוני.

## יהודי קלימונטוב
ממוזער|בית הכנסת של קלימונטוב.
התיעוד הראשון לישיבת יהודים ביישוב הוא משנת 1604, ובמקום התקיימה עד מהרה קהילה יהודית מאורגנת. עם שחרור היישוב מידי השוודים בידי המצביא הפולני צ'ארנייצקי, נערכו ביהודי המקום פרעות. במהלך המאה ה-19 נמנו רוב יהודי היישוב על החסידות.

בין מלחמות העולם נמנו ביישוב כ-3,100 יהודים, קרוב ל-80% מתושביו, והתקיימה בו פעילות ציונית ענפה, שכללה בית ספר עברי, כמו גם פעילות של אגודת ישראל ושל הבונד. במהלך שנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי היישוב מהתנכלויות אנטישמיות גוברות והולכות כלפיהם מצד המיעוט הפולני ביישוב ומצד אנשי המשטרה שהוצבו בו.

### בשואה
עם כיבוש היישוב בידי הגרמנים באמצע ספטמבר 1939 רוכזו כל תושביו בכיכר המרכזית בו, ובמועד זה נרצחו שני יהודים. בימים שלאחר מכן ביצעו הגרמנים מעשי שוד אלימים ברכוש יהודי היישוב, ובהמשך, הוטלו על הקהילה תשלומי כופר, תוך לקיחת בני ערובה להבטחת התשלומים. בד בבד חטפו הגרמנים יהודים מהיישוב לביצוע עבודות כפייה. חטיפות היהודים הוסדרו עם התמקמות יחידת ס"ס בסמוך לכפר, וחלקן בוצעו במחצבה מרוחקת מהיישוב.

במרץ 1940 שרפו הגרמנים את כל הספרים שהיו בספריות היהודיות ביישוב. ב-6 באוגוסט 1940, בעקבות אי התייצבות במועד של עובדי הכפייה היהודים, פשטו הגרמנים על בתי היהודים בכפר לפנות בוקר, וריכזו באלימות רבה את יושביהם בכיכר השוק, שם הוכו. במהלך 1941 הגיעו ליישוב פליטים יהודים מלודז' ומווינה, כמו גם יהודים מכפרי הסביבה, ורבים מהם מתו ממגפות, מרעב וכתוצאה ממעשי התעללות מצד הגרמנים.

בקיץ 1942, בתגובה על בריחת עובד כפייה יהודי מהיישוב, רצחו הגרמנים את 14 בני משפחתו המורחבת, וכן 22 יהודים נוספים מהכפר.

ב-30 באוקטובר 1942 פשטו על היישוב שוטרים גרמנים, אוקראינים ופולנים, הוציאו את היהודים מבתיהם, וריכזו אותם בכיכר המרכזית ביישוב. שם נערכה בהם סלקציה, תוך שליחת כ-150 צעירים לעבודות כפייה בבלז'ץ, והצעדת כ-4,000 הנותרים לזלוטה, תוך ירי בכ-80 קשישים וחולים בדרך. בזלוטה הועמסו יהודי היישוב בצפיפות רבה ביותר וללא שתייה בקרונות משא, ושולחו למחנה ההשמדה טרבלינקה.

לאחר רצח חמישה יהודים נכים שעוד נותרו בקלימונטוב, הוכרז היישוב רשמית כ"נקי מיהודים".

## קישורים חיצוניים

* 
* קלימונטוב באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 
* 

קטגוריה:שוויינטוקז'יסקיה: יישובים
קטגוריה:שואת יהודי פולין: קהילות
קטגוריה:שוויינטוקז'יסקיה: עיירות יהודיות
בלקניזציה

ממוזער|300x300px|מצג נע של אזור הבלקן בשנים 1796 עד 2008
**בַּלְקָנִיזַצְיָה **הוא מונח גאופוליטי המשמש לתיאור תהליך של פיצול אזור שהיה בשליטה הומוגנית לכמה מדינות קטנות יותר, שלרוב שוררים ביניהם יחסי עוינות או לפחות אינן משתפות פעולה יחדיו.

## אומות וחברות
המונח במקורו מתייחס לחבל הבלקן שנשלט בעבר על ידי האימפריה העות'מאנית ופוצל למספר מדינות קטנות בין השנים 1817 ו-1912. המונח "הוטבע" לראשונה בתחילת המאה ה-19 ונחשב בעל משמעות שלילית. לאחר מלחמת העולם הראשונה המונח הפך לנפוץ מאוד ותיאר אזורים נוספים באירופה שהתפצלו לאחר הקריסה של האימפריה האוסטרו-הונגרית והאימפריה העות'מאנית.

לעיתים המונח משמש גם בהקשרים חיוביים כאשר הוא משמש לתיאור תהליכי ביזור סמכויות.

## ראו גם
*מלחמות יוגוסלביה
*חברה רב-אתנית
*הסכם סוור
*בלקניזציה של האינטרנט

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בלקן
ג'יימס סולטר

**ג'יימס ארנולד הורוביץ** (באנגלית: **James Arnold Horowitz**; 10 ביוני 1925 - 19 ביוני 2015), המוכר יותר בשם העט **ג'יימס סולטר** (**James Salter**) אותו אימץ בהמשך חייו גם כשם חוקי, היה סופר ותסריטאי אמריקאי ממוצא יהודי, וכן קצין וטייס בחיל האוויר של ארצות הברית.

## קורות חיים
סולטר נולד בפאסייק, ניו ג'רזי לאב איש עסקים שעודד אותו להירשם לאקדמיית וסט פוינט. ב-1945, לאחר שסיים את תקופת הלימודים המקוצרת בשל המלחמה, סולטר הוצב בחיל האוויר האמריקאי והחל באימוני טיסה, שלאחריהם הוצב בהוואי. לאחר מכן נרשם ללימודים מתקדמים אוניברסיטת ג'ורג'טאון אותם סיים ב-1950, ולאחריהם הוצב בפיקוד חיל האוויר בלאנגלי, וירג'יניה.

סולטר התנדב לשרת בחזית במלחמת קוריאה, במהלכה ביצע מעל 100 טיסות קרב. חוויותיו במלחמה שימשו בסיס לרומן הראשון שלו, The Hunters.

ב-1957, לאחר 12 שנות שירות בחיל האוויר, החליט סולטר לפרוש כדי להתמקד בכתיבה.

לסולטר ארבעה ילדים מאשתו הראשונה ובן מאשתו השנייה, וכולם להוציא הבכור עודם בחיים. הוא נפטר בשנת 2015, שבוע וחצי אחרי יום הולדתו ה-90, מהתקף לב.

## קריירת כתיבה

במהלך שנותיו פרסם סולטר שישה רומאנים, שני קובצי סיפורים, ממואר, קובץ מסות, וספר קולינריה בשם "החיים הם ארוחות: היומן לאוהבי האוכל" (בשיתוף אשתו השנייה, קיי סולטר). כמו כן כתב מספר תסריטים לקולנוע ואת אחד מהם גם ביים.

ספרו הראשון הוסרט בשנת 1958 והסרט זכה לשבחי המבקרים.

תורגמו לעברית הרומן משנת 1967, "משחקים ושעשועי שווא" (באנגלית: *A Sport and a Passtime*), שיצא לאור כחצי שנה לאחר מותו בהוצאת עם עובד, בתרגום יונתן דה-שליט, וקובץ סיפורים קצרים, "אמש, לילה אחרון" (באנגלית: *Last Night: Stories*) משנת 2005, בהוצאת "נהר ספרים", אף הוא בתרגום יונתן דה-שליט.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* אריק גלסנר, על "משחקים ושעשועי שווא", המדור לספרות ב"7 לילות" של "ידיעות אחרונות", 20 בנובמבר 2015
* 
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי ניו ג'רזי
קטגוריה:סופרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:קצינים וחוגרים יהודים בחיל האוויר של ארצות הברית
קטגוריה:תסריטאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:כותבי מכתבים
קטגוריה:טייסים יהודים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי האקדמיה הצבאית של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1925
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2015
שפהאוזן

**שפהאוזן** (בגרמנית: **Schaffhausen**) היא עיר בצפון שווייץ ועיר הבירה של הקנטון בעל אותו השם. נכון לשנת 2008, אוכלוסיית העיר עמדה 34,587 תושבים.

השפה הרשמית בשפהאוזן היא גרמנית, אך השפה המדוברת ביותר היא גרסה מקומית של הניב האלמאנית גרמנית שווייצרית.
[ממוזער|[מפלי הריין בקרבת העיר]] 
בחלק הישן של העיר יש מבנים רבים מתקופת הרנסאנס המעוטרים בפרסקו ופסלים, וכן מבצר ישן.

## היסטוריה
ממוזער|העיר הישנה בשפהאוזן
שפהאוזן הייתה עיר-מדינה בימי הביניים, תיעוד לכך הוא שלעיר היו מטבעות משלה מ-1045. בסביבות שנת 1200 העיר הייתה עיר קיסרית חופשית. הכוח של אב המנזר הופחת בהדרגה וב-1277 רודולף הראשון נתן לעיר אמנת חירויות. ב-1330 הקיסר לואיס מבוואריה נשבע לבית הבסבורג. בתחילת המאה ה-15, פחת הכוח של בית הבסבורג בעיר. ב-1415 הדוכס פרידריך מבית הבסבורג תמך באנטי-אפיפיור יוחנן העשרים ושלושה בוועידת קונסטנץ, וכתוצאה מכך הופעל עליו חרם קיסרי על ידי זיגמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. כתוצאה מהחרם והצורך של פרידריך בכסף, יכלה שפהאוזן לקנות את עצמאותה מבית הבסבורג בשנת 1418. העיר כרתה בריתות עם 6 קונפדרציות שווייצריות בשנת 1454, ועם 2 נוספות (אורי ואונטרוולדן) ב-1479. שפהאוזן הפכה בשנת 1501 לחברה מלאה בקונפדרציה השווייצרית הישנה.

הרפורמציה הפרוטסטנטית אומצה בתחילה ב-1524 והושלמה ב-1529. העיר נפגעה קשות במהלך מלחמת שלושים השנים בגלל מעבר חיילים מהאימפריה השוודית ובוואריה. רק בתחילת המאה ה-19, הפיתוח התעשייתי בעיר החל לצמוח מחדש. ב-1857 הופעלה תחבורה מסילתית ראשונה לעיר.

שפהאוזן ממוקמת באצבע השטח השווייצרי ומוקפת משלושה צדדים בגרמניה. באפריל 1944 הופגזה שפהאוזן על ידי מטוס חילות האוויר של צבא ארצות הברית שזלג מהשטח האווירי של גרמניה, לשווייץ הנייטרלית בשל טעות ניווט. כ-100 אזרחים נהרגו, וארצות הברית הציעה 4 מיליון דולרים כפיצוי.

## גאוגרפיה
שטחה של שפהאוזן הוא 31.1 קמ"ר. מתוך זה 20.7% משמש למטרות חקלאיות ו-47.2% מהשטח הוא יער. 30.2% הוא שטח מיושב והשאר (1.9%) הוא נהרות או אגמים.

## דמוגרפיה
בשפהאוזן מתגוררים 34,587 תושבים נכון ל-2008, 26.4% בעלי אזרחות זרה. מתוך בעלי האזרחות הזרה, 21% מגרמניה, 13.3% מאיטליה, 8.8% מקרואטיה, 13.3% מסרביה, 6% ממקדוניה, 9% מטורקיה ו-28.6% ממדינות אחרות. מרבית האוכלוסייה (84.3%) מדברת גרמנית, סרבו-קרואטית היא השפה השנייה המדוברת (3.4%) והשלישית היא איטלקית (3.2%).

חלוקת הגילאים של האוכלוסייה (נכון ל-2008) היא: 19% בגילאי 0 עד 19, 61.6% בגילאי 20 עד 64 ו-19.4% בגילאי 64 ומעלה.

נכון לשנת 2000, 27.4% מהאוכלוסייה משתייכים לכנסייה הקתולית, 43.6% משתייכים לכנסייה המתוקנת השווייצרית.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:שווייץ: ערים
קטגוריה:ערי מדינה לשעבר
קטגוריה:מדינות לשעבר באירופה
קטגוריה:שפהאוזן (קנטון)
קטגוריה:הקנטונים של שווייץ: ערי בירה
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-11
The MAX

**דה מקס** (באנגלית: **The MAX Entertainment Palace**) היה בית קולנוע באילת בבעלות גלובוס מקס בו הוקרנו סרטים בטכנולוגיית IMAX יחד עם סרטים בטכנולוגיה רגילה. הוא נבנה בצורת פירמידה וכלל אולם אחד שבו 294 מושבים.

## היסטוריה
שמאל|ממוזער|250px|מבנה הפירמידה באור יום
שמאל|ממוזער|250px|מבנה הפירמידה מואר בלילה
הרעיון להקמת המתחם עלה ב-1998 ובנייתו החלה חמש שנים לאחר מכן, ב-2003. את מבנה הפירמידה תכנן משרד האדריכלים הקנדי זיידלר-רוברטס יחד עם האדריכל הישראלי חיים דותן. בניית המתחם נעשתה על ידי חברת "Epic Entertainment Ltd" בראשות איש העסקים בנט קפלן.

המתחם נפתח למבקרים ב-2004 בשם "IMAX אילת" ומיד לאחר הקמתו, הפך מבנה הפירמידה הכחולה לאחד מסמליה של העיר אילת. המקום אירח מאז הקמתו למעלה מ-10 מיליון מבקרים מישראל ומחוצה לה.

מעבר להקרנות הסרטים, המבנה גם אירח, לפרק זמן מסוים, מוצגים ממוזיאון השעווה הישראלי.

ב-2013, לאחר רכישת המתחם על ידי גלובוס מקס, שונה שם בית הקולנוע ל"דה מקס", וב-2015 הוא נסגר לצמיתות לאחר שלמקום נצברו חובות כספיים.

המקום עמד מספר שנים נטוש וסגור. באוגוסט 2022 החלה הריסת מבנה האיימקס. בתקשורת פורסם שבעלי הנכס הנוכחיים מתוכננים להקים בשטח מרכז מסחרי ואולם מופעים.

### סמלילים

## אטרקציות
שמאל|ממוזער|150px|סמליל Amsterdam מוזיאון השעווה
[שמאל|ממוזער|150px|פסל שעווה של [רומן אברמוביץ' באתר]]

### 2004-2012 ("איימקס אילת")
* **סרטי האיימקס** - באולם איימקס הוקרנו 7 סרטים בטכנולוגיית IMAX: "טי-רקס 3D", "מסתרי האוקיינוס 3D", "טירת הרוחות 3D", "מקסימום אנימציה 3D", "החייזרים באים 3D", "הנוק-אאוט 3D" ו"כרישים ב-3D"
* **Amsterdam מוזיאון השעווה** - מוזיאון שעווה בו הוצגו 120 בובות שעווה ממגוון תחומים. המוזיאון פעל בשיתוף עם רשת המוזיאונים מאדאם טוסו ומוקם בלובי בית הקולנוע. בין הדמויות שהוצגו היו אנג'לינה ג'ולי, רוברט דה נירו ואילן רמון.
* **משטח החלקה על הקרח** - במתחם היה משטח החלקה על הקרח בגודל 250 מ"ר. לאחר סגירת המתחם, ציוד המשטח נרכש על ידי עיריית טבריה ומאז, המתקן פועל ב"פארק ברקו".

### 2013-2015 ("דה מקס")
* **Maximum Cinema 3D** - באולם הראשי הוקרנו 5 סרטי תלת־ממד בטכנולוגיית IMAX: "הדינוזאורים חיים!", "להעיר את T-REX", "אוקיינוס פראי", "אגדות הטיסה", "הגל האולטימטיבי" ו"ספייס ג'אנק 3D".
* **Fantasy Frame** - אטרקציית צילומי אשליות אופטיות שבה יכלו ליצור מזכרות ביקור במקום. האטרקציה החליפה את מוזיאון השעווה.
* **Hollywood at the MAX** - סרטים בטכנולוגיית הקרנה רגילה.
* **EVO** - מופע אקרובטיקה עם 28 אמנים מרחבי העולם המבצעים תרגילי אקרובטיקה אוויריים ובליווי וידאו ארט על מסך ענק ומוזיקה.

## קישורים חיצוניים

* אתר המתחם
* אתר בית הקולנוע לפני שינוי השם
* אתר המתחם ב-2012
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: בתי קולנוע שנהרסו
קטגוריה:אילת: מבנים
קטגוריה:אילת: אטרקציות
קטגוריה:פירמידות
בית הברכה

**בית הברכה** הוא בית הארחה וגן אירועים בגוש עציון, השוכן על כביש 60, סמוך למחנה הפליטים אל-ערוב. המקום משתרע על 38 דונם וכולל 8 מבנים.

## היסטוריה
המתחם נבנה בסוף שנות ה-40 של המאה ה-20 על ידי מיסיונר ורופא אמריקני בשם . במקום פעל בית חולים לחולי שחפת בשם בית אל-ברכה ובו 90 מיטות, בית ספר לאחיות, וכנסייה. לימים הפך המקום אכסניה לצליינים. ב-2008 מכרה הכנסייה הפרסביטריאנית את המתחם הנטוש לחברת קש שוודית, שמאחוריה עמד ארווינג מוסקוביץ'. העסקה התבצעה בסיוע הקרן לאדמות ישראל.

ב-2015 החלו שיפוצים במתחם לקראת אכלוסו.

ב-2016 הורה שר הביטחון בוגי יעלון על צירוף ההתנחלות לשטח השיפוט של מועצה אזורית גוש עציון.

ב-2018 מכרה אלמנתו של מוסקוביץ' את המתחם לאחים ליאור ודודו לוי.

כיום משמשים מבנה בית החולים הישן, ומבנה בית הספר לאחיות הצמוד לו, כבתי הארחה. במרחבים שסביבם נטועים עצי פרי רבים, מרחבים אלו משמשים גם כגן אירועים. מתחתיהם קיימת מערכת מים תת-קרקעית, שניתן לרדת אליה באמצעות סולמות. במתחם גם גרים דודו לוי (בעל המתחם) ומספר סטודנטים. במקום ישנה גם כנסייה נטושה שטרם שופצה, ומבנים שהיו שייכים לעובדי בית החולים.

ממוזער|בית הברכה, מבט מדרום מזרח
ממוזער|בית הברכה, שער מזרחי

## קישורים חיצוניים
*
*
*

## הערות שוליים

קטגוריה:מועצה אזורית גוש עציון
קטגוריה:בנייה ופיתוח בתקופת המנדט
קלודאווה

**קלודאווה** (בפולנית: **Kłodawa**; בגרמנית: **Tonningen**; ביידיש: **קלאָדעווע**) היא עיירה במחוז קולו שבפרובינציית פולין גדול בפולין, על גדות נהר רגיילבקה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

## תולדות היישוב
קלודאווה כמקום יישוב של בני אדם מהמאה השישית לפני הספירה. בשנת 1430 הוענקו לקלודאווה זכויות עיר. באמצע המאה ה-17 ניזוקה העיר קשות כתוצאה מפלישת האימפריה השוודית.

בחלוקת פולין השנייה, בשנת 1793, נכללה העיר בתחום פרוסיה, ובשנת 1815 נכללה בתחום פולין הקונגרסאית. בשנת 1867 ניטל מהיישוב מעמדו העירוני, אך זה הושב לו בשנת 1925.

## יהודי קלודאווה
התיעוד הראשון לישיבת יהודים בקלודאווה הוא משנת 1487. בשנת 1647 הוענק לעיר כתב זכויות, שאסר על מגורי יהודים בה. הגבלות אלה בוטלו באופן רשמי רק בסוף המאה ה-18. החל משנות ה-20 של המאה ה-19 התקיימה בעיירה קהילה יהודית עצמאית, ובשנת 1860 נבנה בה בית כנסת מאבן.

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה 1,350 יהודים, למעלה משליש מתושביה, והתקיימה בה פעילות ציונית.

עם כיבוש העיירה בידי הגרמנים בתחילת ספטמבר 1939, הוטלו על יהודי העיר גזירות שונות, ובהן חובת ביצוע עבודות כפייה, חובת תשלום סכומי כופר, החרמת רכוש, הגבלות תנועה והשפלות פומביות. בתחילת ינואר 1942 נרצחו 46 מיהודי העיירה. בין ה-9 ל-12 בינואר 1942 גורשו למעלה מ-1,000 היהודים שנותרו בעיירה למחנה ההשמדה חלמנו.

## קישורים חיצוניים

* 
* קלודאווה באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 

קטגוריה:פולין גדול: יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות בפולין
קטגוריה:שואת יהודי פולין: קהילות
רגנר פריש

**רַגְנָר אַנְטוֹן קִיטִיל פְרִישׁ** (בנורווגית: **Ragnar Anton Kittil Frisch**; 3 במרץ 1895–31 בינואר 1973) היה כלכלן נורווגי והזוכה הראשון בפרס נובל לכלכלה בשנת 1969 (במשותף עם יאן טינברגן). ידוע בשל היותו מייסד ענף האקונומטריקה בכלכלה, ועל שטבע את השימוש במונחים "מיקרו-כלכלה" ו"מקרו-כלכלה".

## ביוגרפיה
### משפחתו והשכלה

רגנר פריש נולד ב-3 במרץ 1895 באוסלו להוריו אנטון ורגנה פרדריקה פריש. משפחת פריש היגרה מגרמניה לקונגסברג במהלך המאה ה-17, ואבות אבותיו עבדו במכרות הכסף של קונגסברג במשך דורות. אנטוניוס פריש - סבו של רגנר - היה צורף כסף באוסלו ב-1856, ומשכך עבדה משפחת פריש עם מתכות יקרות כמו כסף במשך 300 שנה לכל הפחות.

כמי שצפוי היה להמשיך את העסק המשפחתי, הפך רגנר לשוליית צורף בבית המלאכה "דייוויד אנדרסן" באוסלו. בעצת אמו, במהלך תקופת התמחותו החל פריש ללמוד באוניברסיטת אוסלו. הוא בחר ללמוד כלכלה שכן היא נראתה כתחום "הקצר והקל ביותר" שהיה לאוניברסיטה להציע, ובשנת 1919 השלים את התואר. ב-1920 הוא גם השלים את המבחנים בתחום הצורפות והפך לשותף בבית המלאכה של אביו.

### קריירה מוקדמת והמשך לימודים
ב-1921 פריש זכה במלגה מהאוניברסיטה שאפשרה לו להשקיע 3 שנים בלימודי כלכלה ומתמטיקה בצרפת ואנגליה. עם שובו לנורווגיה ב-1923, ולמרות הקשיים בהם היה נתון העסק המשפחתי, הוא המשיך בפעילותו המדעית בהאמינו שמחקר, ולא צורפות, היא ייעודו האמיתי. הוא פרסם מספר מאמרים בתורת ההסתברות. החל ללמוד באוניברסיטת אוסלו במהלך 1925, וב-1926 השיג את תואר הד"ר עם תזה בתחום הסטטיסטיקה המתמטית.

### קריירה מאוחרת
למרות שהמלגה שלו הוארכה כך שיכול היה לנסוע לאיטליה וצרפת, כעבור שנה חזר פריש לנורווגיה עקב מות אביו. הוא בילה שנה אחת בשיקום בית המלאכה המשפחתי, ושיפר את ההון של העסק על ידי מכירת נכסי המשפחה. לאחר שמצא תכשיטן שינהל את העסק במקומו, שב לעבודתו האקדמית.

בשנת 1928, מונה כפרופסור חבר לסטטיסטיקה וכלכלה באוניברסיטת אוסלו. בשנים 1927 ו-1928 פרסם סדרה של מאמרים על הסטטיסטיקה של סדרות עתיות. בשנת 1929, פרסם את המסה החשובה הראשונה שלו במתודולוגיה אקונומטרית "מתאם ופיזור במשתנים סטטיסטיים", והמשיך באותה שנה עם "סטטיקה ודינמיקה בתאוריה הכלכלית". בשנת 1931 הפך לפרופסור מן המנין. בשנת 1932 ייסד באוניברסיטה את המכון לכלכלה במימונה של משפחת רוקפלר, והפך למנהל המחקר שלה.

במהלך כיבוש נורווגיה על ידי גרמניה הנאצית, היה כלוא במחנה הריכוז ברדטוייט מ-17 באוקטובר 1943, לאחר מכן במחנה הריכוז ברג מ-22 בנובמבר 1943, ולבסוף במחנה המעצר גריני מ-9 בדצמבר 1943 ועד ל-8 באוקטובר 1944.

בשנת 1961 זכה פריש בפרס אנטוניו פלטרינלי מהאקדמיה הלאומית דאי לינצ'י שבאיטליה, ובשנת 1969 היה לזוכה הראשון בפרס נובל לכלכלה במשותף עם יאן טינברגן ההולנדי, על "פיתוח ויישום מודלים דינמיים לניתוח תהליכים כלכליים".

### משפחתו

פריש נישא למריה סמדל ב-1920, להם נולדה בת, רגנה. נכדתו נדיה הסאנאוי (ביתה של רגנה), היא מנחת טלוויזיה נורווגית. לאחר מות אשתו הראשונה ב-1952, הוא נישא בשנית לחברת ילדות בשם אסטריד יוהנסן שמתה ב-1980.

## עבודתו

פריש היה אחד הכלכלנים הראשונים שחקרו כלכלה בכלי מדע מודרני. הוא ביצע מספר פיתוחים משמעותיים בשדה הכלכלה וטבע מינוחים חדשים, בהם "מיקרו-כלכלה" ו"מקרו-כלכלה". מאמרו על תורת הצרכן משנת 1926, סייע בבניית המחקר הנאו-וולראסיאני. הוא ניסח את תורת הייצור ב-1965. באקונומטריקה הוא עסק בסדרות עתיות (1927) ורגרסיות ליניאריות (1934).

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:זוכי פרס נובל לכלכלה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אוסלו
קטגוריה:ילידי 1895
קטגוריה:נפטרים ב-1973
בן תורג'מן

**בן תורג'מן** (נולד ב-9 בינואר 1989) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת המגן השמאלי.

## קריירה
תורג'מן נולד בנצרת עילית למשה תורג'מן, יליד מרוקו, ולאודליה לבית כהן, ילידת ישראל, והחל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל נצרת עילית. ב-18 בנובמבר 2006 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בתיקו 1–1 נגד עירוני קריית שמונה במסגרת הליגה הלאומית, ובמשחק זה גם הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה. בעונה זו ערך בסך הכל שש הופעות ליגה במדי הקבוצה הבוגרת, ובמקביל המשיך לשחק בקבוצת הנוער, במדיה שיחק גם בעונה שלאחר מכן. במהלך עונת  החל לקבל דקות משחק רבות יותר בקבוצה הבוגרת, לאחר שירדה לליגה הארצית, ולקראת סיום העונה תפס מקום קבוע בהרכב הקבוצה וסייע לה להעפיל בחזרה לליגה הלאומית. בעונה שלאחר מכן שותף רק בשלושה משחקי ליגה לאחר שהיה פצוע במשך רוב שלבי העונה, אך בעונת  חזר להרכב הקבוצה, ובמשך שלוש עונות היה המגן השמאלי הבכיר במועדון.

בקיץ  חתם בהפועל באר שבע מליגת העל ביחד עם חברו לקבוצה בן ביטון. ב-30 בדצמבר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בניצחון 3–1 נגד הפועל תל אביב, בעקבות פציעתו של אופיר דוידזאדה, המגן השמאלי הבכיר של הקבוצה. לאחר שדוידזאדה לא הצליח להתאושש מהפציעה תפס את מקומו בהרכב עד לסיום עונת 2013/2014 וערך בסך הכול 15 הופעות ליגה.

ב-10 ביוני 2014 הושאל להפועל עכו, ובמדיה ערך 16 הופעות ליגה. בפברואר  הצטרף להפועל פתח תקווה, במדיה ערך תשע הופעות ליגה ובתום עונת 2014/2015 ירד עמה לליגה הלאומית. בקיץ 2015 חזר להפועל באר שבע, ושותף בשמונה משחקי ליגה בעונת 2015/2016, בה זכתה הקבוצה באליפות ראשונה לאחר 40 שנה. בעונת 2016/2017 שותף ב-14 משחקי ליגה, זכה עם הקבוצה באליפות שנייה ברציפות, וכן זכה עמה בתואר אלוף האלופים ובגביע הטוטו.

ב-18 ביוני 2017 חתם בבני יהודה תל אביב. ב-6 באוגוסט 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, במשחק מול מכבי פתח תקווה בגביע הטוטו. בעונת 2017/2018 ערך 29 הופעות ליגה והיה שותף להעפלתה של הקבוצה לפלייאוף העליון.

ב-13 בינואר 2019 חזר להפועל באר שבע, אך ערך רק שלוש הופעות בכל המסגרות ושוחרר בתום העונה. ב-13 ביולי 2019 חתם במכבי נתניה. במדי הקבוצה ערך 11 הופעות ליגה בכל המסגרות.

ב-20 בינואר 2020 חתם בבני סכנין מהליגה הלאומית עד לסיום העונה.

ב-9 ביולי 2020 חזר לקבוצת נעוריו הפועל נוף הגליל, אך ב-5 בנובמבר 2020 חתם בהפועל אדומים אשדוד מליגה א' דרום.

ב-7 בספטמבר 2021 חתם במועדון ספורט רמלה מליגה ב' דרום ב'.

בשנת 2022 עשה הסבה להייטק וסיים קורס הבטחת איכות.

## תארים
;הפועל באר שבע
*אליפות: 2015/2016, 2016/2017
*אלוף האלופים: 2016/2017
*גביע הטוטו: 2016/2017

;הפועל נוף הגליל
*גביע הטוטו (הליגה הלאומית): 2020/2021

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:מגני כדורגל ישראלים
קטגוריה:נוף הגליל: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני הפועל נוף הגליל
קטגוריה:כדורגלני הפועל באר שבע
קטגוריה:כדורגלני הפועל עכו
קטגוריה:כדורגלני הפועל פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני בני יהודה תל אביב
קטגוריה:כדורגלני מכבי נתניה
קטגוריה:כדורגלני בני סכנין
קטגוריה:כדורגלני הפועל אשדוד
קטגוריה:כדורגלני הכח עמידר רמת גן
קטגוריה:כדורגלני הפועל אשקלון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1989
דור אלו

**דור אלו** (נולד ב-26 בספטמבר 1993) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת המגן הימני וכיום עוזר מאמן מכבי יפו.

## קריירת מועדונים
נולד וגדל בפתח תקווה, לישראל וללילי אלו. החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של מכבי פתח תקווה. לקראת עונת 2012/2013 צורף לסגל הקבוצה הבוגרת של המועדון, לאחר שירדה לליגה הלאומית, וב-10 באוגוסט 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו, כשפתח בהרכב בתיקו 0-0 נגד הפועל כפר סבא במסגרת גביע הטוטו. ב-5 בנובמבר 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, בניצחון 0–2 נגד בית"ר תל אביב רמלה. לאחר המשחק נפצע ולא חזר לשחק עוד בעונה זו, בסיומה העפילה הקבוצה בחזרה לליגת העל. ב-31 באוגוסט 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הבכירה, כשפתח בהרכב בהפסד 1–3 לבית"ר ירושלים, ובסך הכל שותף בשבעה משחקים בעונה זו.

בעונת 2014/2015 הגיע לקבוצה המאמן רן בן שמעון, אשר החליט להתבסס על שחקנים צעירים. אלו הפך לשחקן הרכב קבוע והיה שותף לעונה מוצלחת של הקבוצה שסיימה בפלייאוף העליון. ב-8 במאי 2016 כבש את שער הבכורה שלו בליגת העל, בניצחון 1–2 על מכבי נתניה. בעונת 2016/2017 הפך לשחק מפתח בקבוצה, וכבש שער אחד ב-33 הופעות בליגת העל.

לקראת עונת 2017/2018 חתם בהפועל באר שבע. בעונתו הראשונה בקבוצה ערך 17 הופעות ליגה, ובסופה זכה עם הקבוצה באליפות. לקראת תחילת עונת 2018/2019 נפצע בברכו, חזר לשחק בינואר 2019 וערך שמונה הופעות בליגת העל.

ב-6 באוגוסט 2019 הושאל לעונה אחת לבני יהודה תל אביב.

לקראת עונת 2020/2021 חזר מההשאלה להפועל באר שבע אך מיד נמכר לעירוני קריית שמונה.

ב-27 בספטמבר 2021 חזר למכבי פתח תקווה וחתם בה עד לסיום העונה.

ב-26 ביוני 2022 חתם בהפועל תל אביב.

ב-12 ביוני 2023 חתם במכבי בני ריינה.

ב-8 ביולי 2025 הודיע על פרישה מכדורגל.
ב-21 באוגוסט מונה לעוזר מאמן מכבי יפו.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:מגני כדורגל ישראלים
קטגוריה:פתח תקווה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מכבי פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני הפועל באר שבע
קטגוריה:כדורגלני בני יהודה תל אביב
קטגוריה:כדורגלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורגלני מכבי בני ריינה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1993