open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
גלויה

[ממוזער|שמאל|250px|גלויה מבוילת סטנדרטית של [דואר רוסיה, 2005]]
ממוזער|שמאל|250px|גלויות, 2012
**גלויה** או **גלוית דואר** היא פיסת נייר עבה או קרטון דק, מלבנית לרוב, המיועדת לכתיבת מסר ומשלוחו באמצעות הדואר ללא צורך במעטפה.

מקור המונח ״גלויה״ בהתקצרות הצירוף "איגרת גלויה", אך היום הצירוף המקורי לא נמצא בשימוש בכלל.

לרוב מופיעה תמונה יפה בצדה האחד של הגלויה ומקום לכתיבת מסר קצר בצדה השני. לעיתים קרובות, גלויות נמכרות לא רק בסניפי דואר, אלא גם באתרי תיירות פופולריים עם תמונות נוף של האזור.

לעיתים קרובות, משלוח הגלויה זול יותר ממשלוח המכתב, אם כי העלות בישראל זהה הן למכתבים והן לגלויות (1.55 ש"ח בתעריפים של תחילת 2008).

תקופת השיא של הייצור והצריכה של גלויות מאוירות הייתה בין השנים 1898–1918, וסחף שכבות רחבות של הציבור, אם כי גם במאה ה-21 הוסיפו אנשים, בייחוד תיירים, שלחו גלויות או שמרו אותן כמזכרת.

הגלויה הראשונה הונפקה ב-1869 באוסטרו-הונגריה והן נמצאו בשימוש נרחב עד סוף המאה העשרים.

בארצות הברית הוצגו גלויות לראשונה בתערוכה העולמית של שיקגו (1893) וזמן קצר אחר כך אישרה ממשלת ארצות הברית להדפיס גלויות במחיר סנט אחד ("גלויות פני"). בעקבות כך חברת "Detroit Publishing Company" ייצרה גלויות פוטוכרום נושאות צילומים ריאליסטיים-למראה בצבעוניותם, בעיקר של נופים עירוניים וטבעיים, העתקי יצירות אמנות ונושאי פולקלור. הגלויות שיוצרו בתהליך זה זכו לתפוצה של מיליונים והמונח "פוטוכרום" משמש עד היום באנגלית לאפיון מהותן של גלויות מצולמות.

מלבד שימוש בגלויות למשלוח, הן מהוות גם אובייקט לאספנות.

אליעזר בן-יהודה היציע את המילה "קֶלֶף" במקום "גלויה", אבל המילה לא נקלטה בשפה. על פי האגדה, משפחתו של בן-יהודה התנגדה כי המילה נשמעת כמו "כלב."

## גלויות ביהדות

הגלויות וכרטיסי הברכה היהודיים הם אומנם חלק קטן מכלל הגלויות והכרטיסים הקיימים בעולם, אך יש בהם חומר בעל ערך המאיר היבטים מגוונים בתרבות היהודית. המכלול הגדול ביותר של גלויות יהודיות פורסם עד היום בידי אספן פרטי בשם ז'ראר סילון מפריז, בעל אוסף של יותר מ־40 אלף גלויות.

איורי הגלויות היהודיות, בהינתן פומביות המדיום הזה משקפים את החברה היהודית אשר יצרה וצרכה אותן, הדימוי העצמי אשר ביקשה להציג לציבור הרחב, ואת האידאולוגיה והעקרונות שהנחו אותה. כתוצאה מכך, הגלויות שימשו ומשמשות עדות רבת ערך אודות חיי היהודים באותן השנים - חזותם ולבושם, כליהם ותשמישי הקדושה שלהם, הריהוט בבתים ובבתי הכנסת ועוד.

הגלויות היהודיות הכילו סמלים מסורתיים ואידאולוגיים כמו הכותל המערבי, קבר רחל, המנורה, מגן הדוד, עבודה חקלאית ודימוי החייל הישראלי, וכן איורים שציינו אירועים שפקדו את העם היהודי. עם התגבשות ועליית התנועה הציונית, גלויות הברכה היו פלטפורמה להעברת מסרים אידאולוגיים. לדוגמה, הופקו גלויות עם דיוקנם של המנהיגים הציוניים בנימין זאב הרצל ומקס נורדאו, ואף גלויות שביקשו להעביר מסרים הנוגעים לפרשת דרייפוס. וכן גלויות עם סממנים אנטישמיים.

## ראו גם
* גלוית מרב
* כרטיס ברכה
* פוסטקרוסינג

## קישורים חיצוניים

* גלויות באתר דואר ישראל
* 
* 
* אוסף גלויות מתוך האוספים הדיגיטליים של ספריית יונס וסוראיה נזריאן, אוניברסיטת חיפה
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:דואר
קטגוריה:אספנות
קטגוריה:מוצרי נייר
מחלבה

ממוזער|שמאל|150px|חליבה ידנית
[ממוזער|שמאל|200px|מחלבה תעשייתית ב[אוסטרליה]]
**מַחְלָבָה** היא מתקן לעיבוד חלב בעלי חיים לצריכה אנושית. החלב מופק בעיקר מעזים או פרות (למעשה, חלב, ללא ציון מיוחד, הוא בדרך-כלל חלב פרה), אבל גם מתאו, יאק הבית, כבשים, סוסות או נאקות. במחלבות מופקים ומיוצרים מוצרי חלב כמו חמאה, חובצה וגבינה. 

מחלבות ביתיות היו קיימות בחברה האנושית עם המעבר לחברה חקלאית. בדרך כלל, תוצרי המחלבה היו מיועדים לצריכה מקומית והחיות שימשו למספר מטרות (עבודה בשדה, ייצור חלב, שימוש בבשר ובעור). החליבה הייתה ידנית וגודל העדר היה קטן מספיק, כך שכולו יוכל להיחלב במהלך שעה אחת, בדרך כלל כ-10 פרות על כל אדם שיחלוב אותן. 

עם תהליך התיעוש, עבר גם תהליך החליבה וגם תהליכי הייצור מיכון וצמיחה. המחלבות הפכו למרכזים אזוריים (ולעיתים על-אזוריים). גודלן של מחלבות יכול לנוע בין מספר מועסקים מצומצם ("מחלבת בוטיק") למפעלי ענק כדוגמת מחלבות חברת "תנובה". גודל המפעל קשור גם לרמת המיכון. בעוד שמחלבות קטנות רבות מייצרות מוצרי חלב וחלב בעבודת יד (או כזו המשולבת בשימוש במכונות); ייצור מוצרי החלב במחלבות תעשייתיות גדולות מותנה בשימוש במכונות. לכן המחלבה היא מתקן נפרד מהרפת או הדיר שבהם נחלב החלב.

## מחלבות בישראל

בישראל שולטות בענף החלב ומוצריו שלש מחלבות גדולות: תנובה, שטראוס וטרה. ענף המחלבות אינו תחרותי: השוק מאוד מפוקח וקטן, מאופיין בריכוזיות גבוהה ביותר, ובהתבדלות בין החברות לגבי סוג המוצרים בהם כל אחת מתמחה. על פי ממצאי דו"ח חברת הייעוץ שייעצה לוועדת המזון, נתח השוק של שלושת השחקנים הגדולים בענף המחלבות עומד על 90%. 

שלוש היצרניות הגדולות קולטות כ-96% מהחלב הגולמי:
*תנובה לבדה עם מספר מחלבות מתועשות בבעלותה (מחלבת תל יוסף, מחלבת רחובות, מחלבת טנא נגה, מחלבת אילון תבור) קולטת כ-75% מהחלב הגולמי. מעבר להיותה מונופסון בתחום החלב הגולמי, תנובה היא מונופול מוכרז ב"חלב ומוצריו" בין היתר בגבינות קשות, ומרבית המוצרים המפוקחים - לבן, שמנת, יוגורט לבן וחלב ניגר. בנוסף, תנובה היא המחלבה היחידה שבבעלותה מפעל ליבוש חלב. יבוש חלב מאפשר להעביר כמויות חלב המיוצר בחורף לצריכה בקיץ וכך להתאים את ההיצע (שמשתנה עונתית) לביקוש בתחום החלב. הבלעדיות של תנובה ביבוש חלב יוצר בה תלות של כלל משק החלב.
*שטראוס - עם מספר מחלבות מתועשות (מחלבה ראשית באזור תעשייה בר-לב מחלבת יטבתה - בבעלות חלקית (50%)) היא מונופול מוכרז בתחום מעדני החלב ואינה מייצרת את מרבית המוצרים המפוקחים.
*טרה  (בבעלותה גם מחלבות "משק צוריאל"), במתכונתה הנוכחית על קווי המוצרים שהיא מציעה, היא חדשה יחסית בתחום והיא בבעלות החברה המרכזית לייצור משקאות קלים.

## קישורים חיצוניים

*  "מן הרפת לצרכן" - ייצור חלב בארץ ישראל (1940)
## הערות שוליים

קטגוריה:חקלאות
קטגוריה:חלב
קטגוריה:תעשיית החלב
מסתרי ארבעת הגדולים

**מסתרי ארבעת הגדולים** (באנגלית: **The Big Four**) הוא ספר מתח שנכתב על ידי אגתה כריסטי וראה אור בשנת 1927. גיבורו הראשי של הספר הוא החוקר הרקול פוארו. הסיפור כולו מתואר לא מבעד לעיני הגיבור (פוארו) אלא מבעד לעיני ידידו, הייסטינגס. זהו אחד הידועים שבספרי המתח שנכתבו על ידי אגתה כריסטי, מתוך 80 ספריה שתורגמו לעברית.

## עלילת הספר
בספר **מסתרי ארבעת הגדולים** מתואר ארגון פשע שמנהיגיו הם ארבעה אנשים הידועים בכינוי "ארבעת הגדולים". הראשון ביניהם, "מספר אחת", הוא סיני בשם לי צ'אנג יאן, מנהיג פוליטי בסין (כמובן, אדם דמיוני). הוא נחשב למוחם של ארבעת הגדולים. "מספר שתיים" הוא אמריקאי עשיר, וסימנו הוא $ – כסימן הדולר האמריקאי. "מספר שלוש" היא אישה צרפתייה, ואילו "מספר ארבע" הוא "המשחית" – אדם שאינו משתמש בשמו ומסוגל ללבוש כמעט כל צורה ודמות שהיא. אדם זה הוא רוצח מתוחכם ביותר. כאשר מיארלינג, איש השירות החשאי שסברו שנעלם, מוסר לחוקר הרקול פוארו את המידע שברשותו על ארבעת הגדולים (ונרצח על ידי "מספר ארבע") פותח פוארו בחקירה שמטרתה לגלות מיהם "ארבעת הגדולים" ומהם תוכניותיהם.

## הוצאות בעברית
הספר נדפס בעברית בשנת 1960 בהוצאת מ. מזרחי, ותורגם על ידי ג. אברהם.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ספרי אגתה כריסטי
קטגוריה:ספרי מתח
קטגוריה:ספרי 1927
קטגוריה:רומנים המתרחשים בלונדון
קטגוריה:ספרי הוצאת מ. מזרחי
קטגוריה:הרקול פוארו
מטריצה משולשית

שמאל|ממוזער|250px|מטריצה משולשית עליונה
שמאל|ממוזער|250px|מטריצה משולשית תחתונה
**מטריצה משולשית** היא מטריצה ריבועית שכל האיברים שמתחת לאלכסון הראשי או מעליו שווים לאפס. כלומר, האיברים היחידים במטריצה שאינם שווים בהכרח לאפס מופיעים או במשולש שמעל האלכסון הראשי או במשולש שמתחתיו. אם האפסים במשולש שמתחת לאלכסון הראשי המטריצה תיקרא **מטריצה משולשית עליונה**. באופן דומה, אם האפסים במשולש שמעל לאלכסון הראשי, המטריצה תיקרא **מטריצה משולשית תחתונה**. מטריצה שהיא גם משולשית עליונה וגם משולשית תחתונה נקראת מטריצה אלכסונית.  

כל מטריצה משולשית תחתונה היא מטריצה משוחלפת של מטריצה משולשית עליונה מתאימה ולהפך. לכן ניתן להמיר כמעט כל תכונה של המטריצות המשולשיות עליונות לתכונה מתאימה של המשולשיות תחתונות.  

החישובים העוסקים במטריצות משולשיות הם נוחים יחסית. למשל, הדטרמיננטה של מטריצה משולשית היא מכפלת איברי האלכסון שלה. מכפלה של שתי מטריצות משולשיות עליונות היא מטריצה משולשית עליונה, ואיברי האלכסון שלה הם מכפלת איברי האלכסון של שתי המטריצות. מטריצה משולשית עליונה היא הפיכה אם ורק אם כל איברי האלכסון שלה שונים מ-0. תכונה זו נותנת מאפיין פשוט לנילפוטנטיות של מטריצה משולשית מעל חוג קומוטטיבי - המטריצה נילפוטנטית אם ורק אם כל איברי האלכסון שלה הם איברים נילפוטנטיים. בפרט, כאשר עוסקים במטריצות מעל שדה המטריצה נילפוטנטית אם ורק אם כל איברי האלכסון הם אפסים.

מטריצה שהיא גם משולשית עליונה וגם משולשית תחתונה היא מטריצה אלכסונית ולהפך. ומכך פועלים עליה כל תכונות המטריצה האלכסונית.

## ראו גם
*פירוק LU

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:מטריצות
נדידה (תקשורת)

**נדידה** (**Roaming**) הוא מושג מתחום התקשורת האלחוטית אשר מתייחס ליכולת של מנוי לקבל שירות באתר אותו הרשת המקומית שלו אינה מכסה על ידי התקשרות לרשת משלימה.
מקור המושג הוא מעולם ה-GSM בו הוא מוגדר כיכולת של מנוי סלולר לקבל ולענות באופן אוטומטי לשיחות טלפון, לשלוח נתונים או לגשת לשירותים אחרים כאשר הוא נמצא באזור בו אין כיסוי לרשת המקומית שלו, על ידי שימוש ברשת אחרת.
על מנת לאפשר יכולת זו יש צורך במערכת מורכבת הכוללת זיהוי, אישור הרשאות לשימוש ותמחור.

## קישורים חיצוניים
נדידת נתונים בחו"ל

קטגוריה:תקשורת סלולרית
קטגוריה:קשר רדיו
כביש 264

**כביש 264** הוא כביש אזורי המחבר בין כביש 25 בצומת הנשיא לכביש 293 בצומת קמה. אורכו 14.5 ק"מ.

הכביש היווה את החלק הדרומי של הכביש החדש לבאר שבע, שנסלל בין יולי 1949 ליולי 1951, וחיבר את צומת מלאכי לכביש 25 שהוביל לבאר שבע. באותה תקופה היווה הכביש חלק מהדרך הראשית לבאר שבע.

## צמתים לאורך הכביש

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: כבישים
קטגוריה:רהט: תחבורה
קטגוריה:בית קמה
קטגוריה:הנגב: כבישים
ברי גורדי

**ברי גורדי השלישי** (**Berry Gordy III**), הידוע גם כ**ברי גורדי ג'וניור** (נולד ב-28 בנובמבר 1929) הוא מפיק מוזיקלי ופזמונאי אמריקני. שמו של גורדי נקשר בפעולת חברת מוטאון, שהחל משנת 1959 יצרה צליל ייחודי וסגנון שקירב אמנים אפרו אמריקנים אל הקהל הרחב בארצות הברית ובעולם. ביכולתו לזיהוי כישרון מוזיקלי, ביכולת הניהול שלו, ובכישרונו ליצירת תדמית של המוזיקאים שעבדו במסגרת חברתו, הפך גורדי את חברת מוטאון, ואת המוזיקאים שפעלו במסגרתה להצלחה עולמית. הוא היה אחראי לגילויים ולקידומם של אומנים כסופרימס, הטמפטיישנס, מרווין גיי, ארבע הפסגות, סטיבי וונדר וחמישיית הג'קסונים. ב-1988 מכר גורדי את חלקו בחברת מוטאון לתאגיד המוזיקה האמריקני MCA.

בנו השמיני והצעיר ביותר הוא סטפן גורדי, המוכר כחבר LMFAO רדפו (Redfoo).

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מישיגן
קטגוריה:דטרויט: אישים
קטגוריה:מפיקים מוזיקליים אמריקאים
קטגוריה:פזמונאים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הרוק אנד רול
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: מוזיקה
קטגוריה:בכירים בתעשיית המוזיקה האמריקאית
קטגוריה:זוכי המדליה הלאומית לאמנויות
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1929
הדוגמה של אנפינסן

**הדּוֹגְמָה של אנפינסן** (ידועה גם בתור **ההיפותזה התרמודינמית**) היא הנחה בביולוגיה מולקולרית שנתמכה על ידי זוכה פרס נובל כריסטיאן ב. אנפינסן. בהתבסס על עבודתו על חלבון הריבונוקלאז, קבע אנפינסן שלפחות עבור חלבונים קטנים וכדוריים, המבנה המרחבי הטבעי נקבע אך ורק על ידי רצף חומצות האמינו המרכיבות את החלבון. כלומר, לכל רצף חומצות אמינו קיים קיפול מרחבי ייחודי אשר נוצר באופן ספונטני. קיפול ייחודי זה הוא הקיפול הטבעי של החלבון.

## ניסוי המפתח
[ממוזער|[מבנה שלישוני|המבנה השלישוני ("מקופל") של החלבון ריבונוקלאז]]
הניסויים של אנפינסן עם ריבונוקלאז הראו כי חלבון לא מקופל (שעבר דנטורציה) מסוגל להתקפל מחדש (בתהליך הקרוי רנטורציה) באופן ספונטני לקיפול הטבעי. תוצאה זו מראה כי לרצף פוליפפטידי ספציפי קיים גם קיפול מרחבי ייחודי, אליו השרשרת הפוליפפטידית מתקפלת באופן ספונטני. מבנה זה זהה למבנה הפעיל, הקרוי גם המבנה הטבעי (המבנה נטיבי). מבחינה סטטיסטית מדובר במבנה אחד מתוך אינסוף מבנים תאורטיים אפשריים, אך החלבון תמיד מתקפל למבנה ייחודי זה. לפיכך, הדּוֹגְמָה של אנפינסן מצביעה על כך שתהליך הקיפול אינו אקראי, אלא מוכתב על ידי שיקולי אנרגיה שמוכתבים מהרכב ורצף חומצות האמינו של החלבון.

## התנאים בבסיס הדּוֹגְמָה
מקובל להניח כי בתנאים בהם מתרחש קיפול החלבון המבנה הטבעי הוא ייחודי, יציב ונוצר ספונטנית כך שמתקבל המבנה המרחבי בעל האנרגיה הנמוכה ביותר.
שלושה תנאים עומדים בבסיס הדּוֹגְמָה של אנפינסן:
* **יחודיות** - לרצף חומצות האמינו של החלבון לא תהיה קונפורמציה נוספת עם אנרגיה חופשית דומה, כמו האנרגיה של הקיפול הטבעי. בכך הקיפול הטבעי הוא ייחודי מבחינה אנרגטית לעומת מצבי קיפול אחרים. לפיכך, קיימת אנרגיה חופשית מינימלית שאין דומה לה (מינימום כללי או באנגלית *global minimum*).
* **יציבות** - הקיפול יהיה יציב מבחינה קינטית, כלומר שינויים קטנים, יחסית, בסביבה לא יגרמו לשינויים בקונפורמציה הבסיסית של הקיפול (שינויים מסוימים אפשריים). קיפול החלבון יהיה בעל אנרגיה נמוכה, בשווי משקל יציב עם תנאי הסביבה. האנרגיה החופשית של מצבי הקיפול בסביבות הקיפול הטבעי תהיה גבוהה, כדי לספק יציבות ראויה של הקיפול הטבעי (פונקציית האנרגיה של הקיפול הטבעי תזכיר משפך, ולא את תחתיתה של קערת מרק).
* **נגישות קינטית** - שינוי האנרגיה החופשית מהצורה הלא מקופלת של החלבון למצב המקופל, חייב להיות סביר מבחינה קינטית. כלומר, בתהליך קיפול השרשרת למבנה הנטיבי לא יתקיימו מצבי קונפורמציה לא סבירים מבחינה אנרגטית (לא יתקבלו שינויים מסובכים מאוד בצורת החלבון).

כיצד החלבון מגיע למבנה הטבעי, הוא נושא של התחום קיפול חלבונים, שיש לו דּוֹגְמָה קרובה הנקראת פרדוקס לוינתל. על פי פרדוקס זה, מספר הקונפורמציות התאורטי לחלבון גדול באופן אסטרונומי. המשמעות של מספר גדול כל כך של קונפורמציות אפשריות היא כי, גם עבור חלבונים קטנים יחסית, לא ניתן לחזות באופן חישובי את מבנה החלבון על ידי הערכת כל הקונפורמציות האפשריות.

חלבונים מסוימים זקוקים לעזרתו של חלבון נוסף הנקרא שפרון על מנת להתקפל כראוי. הוצע כי יש בעובדה זו כדי להפריך את הדּוֹגְמָה של אנפינסן, ואולם, נראה כי השפרונים אינם קובעים את קונפורמצית קיפול החלבון, אלא מסייעים לתהליך הקיפול הספונטני בכך שהם מונעים אגרגציה של חלבונים לא מקופלים, ומאפשרים להם להגיע למצב הקיפול הטבעי להם מבלי להשפיע בעצמם על המבנה המרחבי של הקיפול הטבעי.

## ראו גם
*מבנה ראשוני
*מבנה שלישוני
*כריסטיאן אנפינסן
*ריבונוקלאז

קטגוריה:ביוכימיה
בנג'מין ברנלי

ממוזער|בנג'מין ברנלי
**בנג'מין ג'קסון ברנלי הרביעי** (באנגלית: **Benjamin Jackson Burnley IV**; נולד ב-10 במרץ 1978) הוא סולן וגיטריסט להקת ברייקינג בנג'מין.
## חייו
ברנלי נולד באטלנטיק סיטי בניו ג'רזי. הוא לימד את עצמו לנגן על גיטרה על ידי האזנה לאלבום Nevermind של נירוונה.

לפני שנוסדה ברייקינג בנג'מין, הופיע ברנלי בבתי קפה שונים תחת השם "בנג'מין".

ברנלי וג'רמי האמל היו באותה להקה בתיכון. הם הקימו יחד את להקת ברייקינג בנג'מין, שנקראה כך כיוון שבאחת ההופעות הפיל בנג'מין מיקרופון ושבר אותו. לאחר מכן, הוחלף השם לזמן מה ל-Plan 9, אבל אחרי כמה שינויי הרכב חזרה הלהקה לשם ברייקינג בנג'מין. ב-2001, חתמה הלהקה בהוליווד רקורדס. לאחר שהוציאו שני אלבומים, עזב האמל את הלהקה והוחלף בצ'אד סזליגה. לאחר שעזב, תבע האמל את ברנלי על כך שלא נתן לו זכויות יוצרים על שירים שהיה שותף ליצירתם.

לברנלי יש כמה פוביות, עובדה שהיוותה השראה לשם האלבום משנת 2006, "Phobia". עטיפת האלבום, המראה אדם מכונף המרחף מעל פני האדמה, מייצגת את הפחד של ברנלי מטיסה, שבעבר מנע בעבר מברייקינג בנג'מין לסייר מחוץ לארצות הברית וקנדה. במאי 2016 הוא וחברי הלהקה שטו לאירופה בספינה ועשו את סיבוב ההופעות המוזיקלי הראשון שלהם מחוץ לצפון אמריקה. ברייקינג בנג'מין סיירה שוב באירופה בשנת 2017. ברנלי סובל גם מהיפוכונדריה ופחד מהחושך. הוא אומר שהוא רוצה לדחות את המוות כל עוד הוא יכול, וזו הסיבה שהוא לא טס ואפילו לא נסע במכונית אלא אם הדבר נחוץ. קיימת התייחסות לפוביות שלו באלבום We Are Not Alone בשיר "Break My Fall", בו נשמע טייס האומר: "Mayday, Mayday. Request permission to land. I cannot control the plane. We are in danger of crushing." ("מצב חירום מצב חירום, בקש רשות לנחות. אני לא יכול לשלוט במטוס. אנו בסכנת התרסקות.").

ברנלי הוא גיימר מושבע, והגה את הרעיון של ברייקינג בנג'מין לכתוב ולהקליט את השיר "Blow Me Away" לפסקול של Halo 2. השיר "Polyamorous" מופיע במשחקים Run Like Hell, WWE SmackDown! vs. Raw ו- WWE Day of Reckoning (יחד עם השיר שלהם "Firefly"). השיר "The diary of Jane" מופיע ב-NASCAR 07.

ברנלי הוא אלכוהוליסט מחלים. לדבריו הוא רצה "לשתות את עצמו למוות" וכיום הוא מתחרט על כך שאי פעם שתה טיפת אלכוהול. לטענתו, שתייתו המופרזת בעבר גרמה לו לחלות בתסמונת קורסקוף. Dear agony היה התקליט הראשון של ברייקינג בנג'מין אי פעם שכתב ברנלי ללא שימוש באלכוהול.

לברנלי בן אחד. הוא גרוש ונשוי פעם שנייה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:זמרי מטאל אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1978
ث

**תַ'א/תַֿא** (בערבית: **ثَاء**) היא האות הרביעית באלפבית הערבי. לפניה באה האות תא ואחריה האות ג'ים.

האות ת'א מייצגת את העיצור /θ/ (כצירוף th במילה האנגלית think. זוהי גם ההגייה המקורית של ת"ו רפה). התעתיק המקובל שלה לעברית הוא "ת'". בערבית לבנטינית ת'א נהגית כעיצור /s/ (כמו סמ"ך), וברוב הניבים המצריים והצפון אפריקאים היא נהגית כעיצור /t/ (כמו ת"ו). יוצאים מן הכלל הם הניבים הפלסטיניים הכפריים, התוניסאיים, האלג'יראים הכפריים וחלק מהלוביים, שם ת'א נותרת כהגייתה התקנית.

ת'א היא אחת משש האותיות הערביות שאין להן מקבילה באלפבית הפיניקי (האחרות הן ח'א, ד'אל, דֿאד, ט'א וע'ין). על אף שבאלפביתים פרוטו-שמיים, כמו האלפבית הדרום-ערבי, מופיעה אות לייצוג הפונמה הזו, באלפבית הפיניקי, שהוא המקור לאלפבית הערבי, כבר לא הייתה אות לייצוג הפונמה הזו. כך עוצבה ת'א כגרסה של תא, ללא שום מקבילה פיניקית. (הסיבה שת'א עוצבה דווקא כתא היא כנראה עקב דמיון פונטי של העיצור /θ/ לעיצור /t/, ואולי גם בהשפעת הארמית והעברית, שבהן כבר קרה תהליך בג"ד כפ"ת, כך שאותה האות – תי"ו – שימשה בהן לייצוג שני העיצורים הללו).

בכתיבה, האות מתחברת מצד ימין ומצד שמאל, כשאר האותיות למעט "דוד'ארז".

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אותיות בערבית
הילד הבוכה

[שמאל|ממוזער|250px|"'''אל תהרסו לו את השכונה'''" ([2008), גרפיטי המוחה נגד בנייה בשכונת פלורנטין.]]
**"הילד הבוכה"** הוא כינוי לציור שהיה נפוץ ומוכר מאוד בישראל, בו מוצגת דמותו של ילד לבוש מעיל, שדמעות זולגות על לחייו. ציור זה הוא אחד מתוך סדרת דיוקנאות של ילדים (ברובם בנים, אך גם בנות) בעלי הבעה רצינית או עצובה ודמעות על פניהם, שהיו נפוצים ברחבי העולם בשנות ה-70 וה-80.

הציור מיוחס לצייר האיטלקי ברונו אמאדיו (Bruno Amadio) שנודע גם בשם ג'ובאני בראגולין (Bragolin). בראגולין צייר מאות ציורים בסגנון זה. הציורים ברובם אינם חתומים ותאריכיהם אינם ידועים. התמונות היו מן הראשונות ששוכפלו בצבע בקנה מידה רחב כבר בשנות ה-60, וככל הנראה צוירו שנים לפני כן. ציורי הילדים הבוכים היו פופולריים באירופה ובדרום אמריקה, ונמכרו על פי ההערכה במיליוני עותקים, ללא תמלוגים כלשהם לצייר.

## אגדה אורבנית
החל משנות ה-80 התפתחו אגדות אורבניות סביב ציורי הילד הבוכה, הקושרות אותם לקללות ולמאגיה. בספטמבר 1985 פרסם ג'ון מרפי בעיתון הבריטי "דיילי סטאר" סיפור על שרפה שפרצה ברותרהאם שבדרום חבל יורקשייר. אחד השרידים היחידים שנותרו בלא פגע אחרי השרפה הייתה תמונת "הילד הבוכה". בני המשפחה היו משוכנעים שהסיבה לדליקה לא הייתה רשלנותם אלא דווקא התמונה המקוללת. הצהובון הבריטי "סאן" אימץ את הסיפור ופרסם ב-4 בספטמבר 1985 כתבת שער על הציור ה"מקולל", בה ציטט כבאים שגרסו כי בידם רשימה של 50 מקרים של דליקות בהן שרדה תמונת "הילד הבוכה". הכבאים האמינו כי התמונה מקוללת וסירבו להכניסה אל בתיהם. ה"סאן" המשיך לפרסם סיפורים ברוח דומה, במטרה לעורר היסטריה המונית סביב הציור ועורכו של העיתון, קלווין מקנזי, אף ארגן טקס שרפה פומבית של ציורי "הילד הבוכה".

שירות כיבוי האש של דרום יורקשייר פרסם מאוחר יותר הודעה שגרסה כי אין שום קשר בין תמונות "הילד הבוכה" שהיו נפוצות במקומות רבים ובין הדליקות. הסיבה לדליקותם הנמוכה של הציורים הייתה, ככל הנראה, העובדה שהודפסו על גליונות קרטון דחוס עבים, שדליקותם נמוכה.

## התייחסות בתרבות
* בברזיל הופיע בשנות ה-80 בתוכנית הטלוויזיה "פנטסטיקו" אדם שטען כי הוא ג'ובאני בראגולין, וכי הציורים אכן מקוללים, כל זאת כיוון ש"כרת ברית עם השטן" להטמין מסרים מרושעים בתמונות.
* בשנת 2002 הופיעה בישראל פרסומת של חברת פלאפון בה שימשה תמונת הילד הבוכה כמוטיב העיקרי.
* בקומדיית המצבים הישראלית "הפיג'מות" הופיעה תמונת הילד הבוכה בדירתם של אילן, קובי ועודד, ופעמים רבות נעשתה התייחסות לתמונה שהפכה לסמל מזהה לסדרה (בעונה הרביעית ההסבר לתפאורה החדשה היה שרפה שפרצה בדירה בין העונות).
* על כריכת ספרו של אתגר קרת, "געגועי לקיסינג'ר" מופיעים פני ילד בוכה המזכירים בבירור את פני הילד שבתמונה.
* בטלנובלות לילה מטורף בפסטיגל ופריסטייל פסטיגל הופיעה תמונת הילד הבוכה במלון "קיסר" ולפעמים נעשתה התייחסות לתמונה שהפכה לסמל המזוהה לקומדיית המצבים הישראלית "הפיג'מות".
* בשנת 2025 הופיעה תמונת הילד הבוכה בפרסומת של איקאה ישראל עם מריאנו אידלמן.

## קישורים חיצוניים
* 
*
* 
* 
* 
* 
* על המסתורין מאחורי ציור הילד הבוכה
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:דיוקנאות
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-20
קטגוריה:ילדים בציור
ארנסט סטאברו בלופלד

**ארנסט סטאברו בלופלד** (באנגלית: **Ernst Stavro Blofeld**) הוא דמות רשע דמיונית מסדרת ג'יימס בונד שנכתבה על ידי איאן פלמינג. בלופלד הוא גאון רשע העומד בראש ארגון הפשע העולמי SPECTRE  (ראשי תיבות של SPecial Executive for Counter-intelligence, Terrorism, Revenge and Extortion - הנהלה מיוחדת למודיעין נגדי, טרור, נקמה וסחיטה) ואויבו המושבע של סוכן השירות החשאי הבריטי. בנסיונותיו להשתלט על העולם, הוא ושליחיו, משתמשים בטרור, סחיטה ונקמנות. הוא מופיע בתור האנטגוניסט הראשי והעיקרי של כל סדרת ג'יימס בונד של איאן פלמינג וסדרת הסרטים.

בלופלד מופיע או נשמע בשמונה סרטי ג'יימס בונד רשמיים: "מרוסיה באהבה" (1963), "כדור הרעם" (1965), "אתה חי רק פעמיים" (1967), "בשרות הוד מלכותה" (1969), "יהלומים לנצח" (1971), "לעינייך בלבד" (1981), בסרט "ספקטר" (2015), שם התגלה שהוא אחיו החורג של בונד, ובסרט "לא זמן למות" (2021). הוא מופיע גם בסרט ג'יימס בונד הלא־רשמי "לעולם אל תאמר לעולם לא" (1983). ריבוי הופעותיו של בלופלד הופך אותו לרשע המתמיד ביותר מכל הרשעים בסרטי ג'יימס בונד ואויבו המושבע של בונד עצמו.

בלופלד ידוע בעיקר כגיבור קירח, אולם הודות לטבען של מזימותיו המרושעות הוא מסוגל לשנות את הופעתו החיצונית. בלופלד מופיע כמעט תמיד עם חתול פרסי לבן. לתקופה קצרה הייתה זו כמעט מוסכמה לא להראות את פניו של בלופלד ורק להראות תקריב שלו מלטף את החתול שלו. מוסכמה זו נשברה בסרט "אתה חי רק פעמיים" ובסרטים שלאחריו.

בלופלד חזר לסדרת הסרטים ב-2015 עם גילומו של השחקן האוסטרי המפורסם כריסטוף ואלץ, שגילם גרסה מודרנית יותר וחדשה יותר של בלופלד הנקראת "פרנץ אוברהאוזר" בסרט "ספקטר".

בלופלד וחתולו שימשו כהשראה לדמויות נבלים רבות (בעיקר פארודיות). בין היתר בסדרות המצוירות "חוש-חש הבלש" (דוקטור רשע) ו"דיינג'רמאוס" (ברון סילס גרינבק). פארודיות נוספות לדמותו מופיעות בסדרת סרטי אוסטין פאוורס (Dr Evil), בסרט זולנדר (Mugatu), מר הודו (Mogambo), ספייס וורלד (צ'יף) ואף במערכון מתוך העונה הראשונה של הקרקס המעופף של מונטי פייתון.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ג'יימס בונד
קטגוריה:דמויות ספרותיות
קטגוריה:דמויות קולנועיות
רעידת האדמה בג'יג'י (1999)

**רעידת האדמה בג'יג'י** (בסינית: **集集大地震**, בפין-יין: **jíjí dàdìzhèn**), הידועה גם כ"רעידת אדמה 921" (九二一大地震) התרחשה ב-21 בספטמבר 1999 במרכז טאיוואן בשעה 1:47 שעון מקומי (ה-20 בספטמבר שעה 17:47 על פי שעון גריניץ') וגודלה נמדד כ-7.3 בסולם מגניטודה לפי מומנט. המוקד היה בעיירה ג'יג'י במחוז נאנטואו, כ-12.5 קילומטר מערבית לאגם השמש והירח (סאן מון לייק, האגם הגדול ביותר בטאיוואן) ובעומק של 7 קילומטרים.

## היקף הנזק
על פי הסוכנות הלאומית לטיפול באש של הרפובליקה הסינית היקף הנזקים שנגרמו על ידי רעידת האדמה הוא 44,338 בתים שנהרסו לחלוטין ו-41,336 בתים שנפגעו בצורה חמורה.

רעידות אדמה המשיכו לזעזע את טאיוואן במשך כל הלילה. אחת האנקדוטות מספרת על בית שלא נהרס אבל גלש ממחוז אחד למחוז אחר במהלך רעידת האדמה, דבר שאילץ את בעליו להחליף כתובת.

## שבר צ'לונגפו

מוקד הרעש היה העיירה ג'יג'י. רעידת אדמה 921 התרחשה לאורך שבר צ'לונגפו (Chelungpu) בחלקו המערבי של האי טאיוואן. השבר משתרע למרגלות הרי המרכז במחוזות נאנטואו וטאיצ'ונג. במקומות אחדים התרוממה האדמה לגובה של 7 מטרים. בסמוך לדונגשה (Dongshih), בקרבת הקצה הצפוני של ההעתק יצרה רעידת האדמה מפל מים שגובהו 7 מטרים. לאורך חלקו המרכזי-מערבו של האי נהרסו גשרים והתחבורה בחלק זה הושבתה למשך שבועות.

הנזק היה הרסני במיוחד בווּפנג, כפר בדרום מחוז טאיצ'ונג. בית הספר התיכון גואנגפו (Guangfu) נבנה ישירות על קו השבר ונפגע קשה מאוד מרעידת האדמה. כיום משמש בית הספר התיכון כאתר מוזיאון רעידת האדמה 921.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טאיוואן: גאולוגיה
ג'יג'י (1999)
קטגוריה:רעידות אדמה ב-1999
אוניברסיטת אופסלה

**אוניברסיטת אופסלה** (בשוודית: **Uppsala universitet**; בראשי תיבות: **UU**) היא אוניברסיטה ציבורית באופסלה, שוודיה הממוקמת כ־78 ק"מ מצפון־צפון מערב לסטוקהולם. הוקמה ב־1477 והיא האוניברסיטה העתיקה ביותר בכל סקנדינביה. האוניברסיטה חברה ברשת אוניברסיטאות מטאריקי (MNU), בקבוצת קוימברה (GC) ובגילדת האוניברסיטאות האירופאיות עתירות המחקר (The Guild) ובאיגוד האוניברסיטאות האירופאיות (EUA). 

לאוניברסיטה למעלה מ־30,000 בוגרים ביותר מ־150 מדינות ברחבי העולם.
בתחומי האוניברסיטה תיאטרון אנטומי שנבנה ב־1660 לערך, מהעתיקים שהשתמרו, וכיום הוא מוזיאון.

## ארגון אקדמי
לאוניברסיטה תשע פקולטות המאורגנות על פני שלושה תחומים דיסציפלינריים: מדעי הרוח והחברה, רפואה ורוקחות ומדע וטכנולוגיה:
### פקולטות
* הפקולטה לאמנויות 
* הפקולטה למדעי החברה 
* הפקולטה לשפות 
* הפקולטה לתאולוגיה 
* הפקולטה למשפטים
* הפקולטה למדעי החינוך
* הפקולטה לרפואה
* הפקולטה לרוקחות
* הפקולטה למדע וטכנולוגיה

## דירוגים

### דירוג בין־לאומי
* דירוג שאנגחאי - מקום 88 (2024)
* דירוג Times Higher Education - מקום 140= (2024)
* דירוג QS לאוניברסיטאות - מקום 105 (2024)

### דירוג אזורי - שוודיה
* דירוג שאנגחאי - מקום 2 (2024)
* דירוג Times Higher Education - מקום 3 (2024)
* דירוג QS לאוניברסיטאות - מקום 3 (2024)

## בוגרים ידועים
לאוניברסיטה מקום ייחודי בחיי הרוח והמדע בשוודיה. בין המדענים הבולטים אשר למדו ולימדו בה נמנים קארולוס ליניאוס מייסד הטקסונומיה, האסטרונום והפיזיקאי אנדרס צלזיוס אשר על שמו קרויה שיטת מעלות צלזיוס אותה הציע, והפיזיקאי מייסד הספקטרוסקופיה אנדרס יונאס אונגסטרם. בין אנשי האוניברסיטה חתני פרס נובל, כגון נתן סודרבלום חתן פרס נובל לשלום לשנת 1930 וסוונטה אוגוסט ארניוס, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1903. בוגר נוסף של האוניברסיטה הוא אכסל מונתה, רופא וסופר שוודי, מחבר הספר "מגילת סן מיקלה".

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:קבוצת קוימברה
קטגוריה:רשת אוניברסיטאות מטאריקי
קטגוריה:גילדת האוניברסיטאות האירופאיות עתירות המחקר
ג'ימילה

שמאל|250px|ממוזער|התיאטרון הרומי
ממוזער|340px|שמאל|שרידי העיר הרומית
**ג'ימילה** (בערבית: **جيميلة**, בלטינית: **Cuicul או Curculum**) הוא כפר הררי באלג'יריה השוכן במחוז סטיף באלג'יריה, השוכן במרחק של 240 ק"מ מזרחית לאלג'יר וכ-45 ק"מ דרומית לחופי הים התיכון. הכפר ניצב באזור בו נמצאות הריסות מתקופת הברברים והאימפריה הרומית. ג'ימילה הוכרז ב-1982 כאתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו. הכפר זכה למעמד זה בשל ההתאמה שיש בו בין האדריכלות הרומית לבין הסביבה ההררית. הבניינים המפורסמים בג'ימילה הם התיאטרון, שני פורומים, מקדשים, בזיליקות, קשתות, רחובות ובתי מגורים.

## היסטוריה ותיאור
האתר הארכאולוגי נמצא במרחק קצר מהעיר קונסטנטין, והוא נחשב לאתר ארכאולוגי חשוב באלג'יריה בזכות חשיבותו ההיסטורית, חשיבות שזכתה להכרה רשמית בידי הוועדה הבינלאומית למונומנטים ולאתרים.

העיר הרומית קויקול (לטינית Cuicul) הוקמה בתקופת שלטונו של הקיסר הרומי נרווה. למיקומה של העיר הייתה חשיבות אסטרטגית, כיוון שהיא הייתה ממוקמת בעמדה הגנתית טובה על דורבן (פסגה משנית של הר) בגובה 900 מטרים, בין ואדי גוארגור ובטאמה.

סגנון הבנייה באדריכלות הרומית הותאם למגבלות הגאוגרפיות של האזור. בשני הקצוות של הקארדו נבנו שערים. במרכז העיר נבנה הפורום שהוא כיכר עירונית בגודל 48X44 מטרים, ומסביב לפורום נבנו בניינים ששימשו למטרות אזרחיות שונות. במערב העיר נבנתה הבזיליקה, הקפיטולין (על שם גבעת הקפיטולין ברומא העתיקה) בצפון, ובמזרח נבנתה הקוריה. 

המגורים המלכותיים קושטו בפסיפסים מורכבים, והם נקראו על שמם (בית אירופה וכדומה). המגורים הורחבו מאוד במהלך המאה ה-2 לעבר הרובע המרכזי של העיר, היכן ששכנו מקדש ונוס והמאקלום (מתחם שוק).

אולם, המגבלות הגאוגרפיות הקשו על העיר להתפתח. העיר החלה להתפתח החל מהמאה ה-2, כאשר החלה בנייתו של רובע חדש בחלקה הדרומי. ברובע נבנו מבנים ציבוריים ופרטיים כאחד: קשת קרקלה (216), המקדש של משפחתו של ספטימיוס סוורוס שהיה סוג חדש של פורום, תיאטרון שהושלם בתקופת אנטונינוס פיוס ובתי מרחץ שנבנו בתקופת שלטונו של קומודוס. המבנים הבולטים שנבנו בסגנון קלאסי הם בזיליקת הבגדים שבה נערך המסחר בבדים, ומזרקה שנבנתה בסגנון מזרקת מטא סודנס  ברומא.

הרובע הדרומי היה המקום שבו התבססה הנצרות, וישנם אזכורים לבישוף פודנטיאנוס מקויקול המתוארכים לשנת 255). ברובע זה נמצאים גם השרידים של מספר מבנים הקשורים לנצרות: שתי בזיליקות, קפלה, אגן טבילה (המקום שבו עורכים טבילה לנצרות) ומספר בתי מגורים ששימשו את הבישוף והכמרים.

באופן כללי, המשאבים שסייעו לפריחתה של העיר היו חקלאיים (דגנים, עצי זית וחוואות). העיר ננטשה בין המאה ה-5 למאה ה-6, לאחר נפילתה של האימפריה הרומית. הוונדלים שלטו בעיר במשך תקופה קצרה מאוד, וב-553 הביזנטים כבשו אותה בחזרה. בתקופה מאוחרת יותר האזור היה נתון לשליטת המוסלמים שלא אכלסו את קויקול מחדש, אך שינו את שמה לג'ימילה, שם שמשמעותו בערבית היא יפה.

## קישורים חיצוניים

* מידע על העיר באתר lexicorient.com
* תמונות מג'ימילה

ממוזער|מרכז|260px|חצר המוזיאון בג'ימילה

קטגוריה:אלג'יריה: היסטוריה
קטגוריה:אפריקה: אתרים ארכאולוגיים
כריסטיאן אנפינסן

**כריסטיאן בוהמר אנפינסן, הבן** (באנגלית: **Christian Boehmer Anfinsen Jr**; 26 במרץ 1916 – 14 במאי 1995) היה ביוכימאי אמריקאי-יהודי, חתן פרס נובל לכימיה בשנת 1972 (לצד סטנפורד מור וויליאם סטיין) על עבודתו על האנזים ריבונוקלאז, ובייחוד על תרומתו בהבנת הקשר שבין סדר חומצות האמינו בפפטיד לבין הקיפול המרחבי של החלבון, בעל הפעילות הביולוגית.

## קורות חיים
אנפינסן נולד בעיר מונאסאן שבמדינת פנסילבניה שבארצות הברית, למשפחה ממוצא נורווגי. תחילת הכשרתו האקדמית נעשתה בקולג' של סווארטמור ואת המאסטר בכימיה אורגנית קיבל בשנת 1939 באוניברסיטת פנסילבניה. ב-1941 נישא לפלורנס קננגר (בן ושתי בנות). בשנת 1943 קיבל תואר דוקטור בביוכימיה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת הרווארד, שם עסק כמרצה עד לשנת 1950.
משנת 1950 עד לשנת 1981 עבד במכונים הלאומיים לבריאות. מ-1981 עד 1982 היה פרופסור אורח במכון ויצמן למדע ברחובות ומשנת 1982 ועד למותו בשנת 1995 כיהן כפרופסור לביולוגיה באוניברסיטת ג'ונס הופקינס.

בשנת 1978 הותרו נישואיו הראשונים, וכעבור כשנה, ב-1979 הוא עבר גיור אורתודוקסי ונישא בשנית לליבי שולמן איליי.

## הדּוֹגְמָה של אנפינסן

בשנת 1961 אנפינסן הראה, בניסוי שערך על האנזים ריבונוקלאז, כי לאחר דנטורציה של החלבון שבה החלבון מאבד את מבנהו המרחבי ולכן את פעילותו, החלבון הפרוש מסוגל לשוב לקיפול הנכון שלו באופן ספונטני. ניסוי זה הוכיח את הדּוֹגְמָה של אנפינסן, הקובעת כי הרכב ורצף חומצות האמינו בפפטיד קובע ומקודד למבנה המרחבי הפעיל של החלבון.

## ראו גם
*מבנה ראשוני
*מבנה שלישוני

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה של אנפינסן
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי פנסילבניה
קטגוריה:ביוכימאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לכימיה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת ג'ונס הופקינס
קטגוריה:גרים
קטגוריה:זוכי פרס נובל יהודים אמריקאים
קטגוריה:ביולוגים יהודים אמריקאים
קטגוריה:זוכי מלגת גוגנהיים
קטגוריה:בוגרי מכללת סווארת'מור
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פנסילבניה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1916
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1995
קטגוריה:בוגרי בית הספר לרפואה באוניברסיטת הרווארד
ג'ורג' הנרי מקנזי

**ג'ורג' הנרי מקנזי** (באנגלית: **George Henry Mackenzie**; 24 במרץ 1837 בבלפילד, סקוטלנד – 14 באפריל 1891, ניו יורק), שחמטאי סקוטי אמריקאי. לשיא יכולתו הגיע בשנת 1880 כאשר היה ממוקם רביעי בעולם.

## ביוגרפיה
מקנזי רכש את השכלתו באוניברסיטה של אברדין, וכן בעיר רואן בצרפת ובשטטין בפרוסיה בין השנים 1853–1855. הוא זומן לגדוד חיל רגלים  של הוד מלכותו בשנת 1856, בהיותו בן 19. זמן קצר לאחר מכן הגדוד נשלח להודו. בשנת 1858 חזר מקנזי לאנגליה, לאחר שהועלה לדרגת סֶגֶן. בשנת 1861 פרש מקנזי מהצבא.

בשנת 1862 ניצח מקנזי בתחרות בלונדון, שם הביס את אדולף אנדרסן בתוצאה 2-0, אך זו הייתה תחרות בה ניתן לו יתרון תחילי של רגלי בערוגה ו7. באותה שנה ניצח בדו-קרב שהתקיים בדבלין את  בתוצאה  7-4 (+6 -3 =2).

בשנת 1863, בעיצומה של מלחמת האזרחים היגר מקנזי לארצות הברית. ב-1865 עבר לניו יורק, שם כתב בנושאי שחמט עבור מספר עיתונים. הוא זכה במקום הראשון בתחרויות השנתיות שהתקיימו במועדון השחמט של ניו יורק בשנים 1865 עד 1868.

ההצלחה הבינלאומית של מקנזי החלה לאחר תקופה של 15 שנים בארצות הברית, בהן אסף שלושה עשר ניצחונות רצופים בתחרויות בין השנים 1865–1880, כולל ניצחון בשישה מתוך שבעה דו-קרבות (השביעי הסתיים בתיקו). הצלחותיו כללו בין היתר ניצחונות בתחרויות קליבלנד 1871, שיקגו 1874 וניו יורק 1880 וכן ניצחונות בקונגרסי השחמט האמריקאיים השני, השלישי והחמישי. הוא היה אלוף ארצות הברית לשחמט במשך 18 השנים שבין 1871 ו-1889.

בשנת 1878 חלק מקנזי את המקום ה-4-5 בתחרות פריז. בשנת 1882 את המקום הרביעי בווינה, תחרות בה ניצחו וילהלם שטייניץ ושמעון אברמוביץ וינוור. בשנת 1883 חלק את המקום ה-5-7 בתחרות לונדון בה ניצח יוהנס צוקרטורט. בשנת 1885 הגיע למקום הרביעי בתחרות הרפורד בה ניצח ג'וזף הנרי בלקברן ואת המקום השביעי בתחרות המבורג שאותה ניצח איזידור גונסברג. בשנת 1886 חלק את המקומות ה-7-8 בתחרות לונדון.

לתוצאה הטובה ביותר בחייו הגיע מקנזי כאשר זכה במקום הראשון באליפות גרמניה החמישית שהתקיימה בפרנקפורט בשנת 1887, וזאת לפני בלקברן, צוקרטורט, זיגברט טאראש, לואיס פאולסן, ברטולד אינגליש,  מקס וייס וקורט פון ברדלבן. בשנת 1888 זכה מקנזי באליפות החמישית של סקוטלנד שהתקיימה בגלאזגו. מקנזי הגיע למקום השני בברדפורד בשנת 1888, וחלק מקומות 3-4 בתחרות מנצ'סטר 1890. בשנת 1890 החליף אותו ג'קסון שוואלטר והיה לאלוף השחמט של ארצות הברית.

## התמודדויות

## קישורים חיצוניים

* תחבולות של ג'ורג' הנרי מקנזי,wtharvey.com
* מידע כללי 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחמטאים סקוטים
קטגוריה:מהגרים מסקוטלנד לארצות הברית
קטגוריה:אלופי ארצות הברית בשחמט
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1837
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1891
דורה מאר עם חתול

**דורה מאר עם חתול** (בצרפתית: **Dora Maar au Chat**) הוא ציור משנת 1941 של הצייר פבלו פיקאסו. הוא מראה את דורה מאר, המאהבת הארגנטינאית-צרפתיה של פיקאסו, ישובה על כיסא עם חתול קטן נח על כתפיה. הציור מפורסם בעיקר בשל היותו אחד מהציורים היקרים ביותר בעולם.

בציור, דורה מאר ישובה על כיסא עם חתול שחור על כתפיה. פיקאסו אהב להשתמש במשטחי צבע גדולים ובצבעים ניגודיים כדי ליצור את הרושם העז והמיוחד של ציוריו. הציור מדגים את סגנון החיים באותה התקופה. למשל, אופן לבושה של דורה מאר, ציפורניה החדות והכחולות כשל ציפורני חתול, מדגימים את סגנון ציוריו של פיקאסו באותה תקופה. ציור קוביסטי זה מראה את דורה מאר כאישה כפולת פנים" – הוא מראה את חוכמתה ואת נטייתה לבכות. מאר לא אהבה חתולים, והכללתו של חתול בציור מראה את שליטתו של פיקאסו בה. "ציפורני החתול" שנוספו למאר מראים שהיחסים שלה ושל פיקאסו הגיעו לסופם. בנוסף, מלחמת העולם השנייה, שהתחוללה באותה תקופה, ומשתקפת בזמן הקשה שעבר על בני הזוג שחיו בפריז.

## היסטוריה
הבד, 128.3 על 95.6 ס"מ גודלו, הוא אחד ממספר רב של פורטרטים של דורה מאר שצייר פיקאסו לאורך יחסיהם שנמשכו כמעט כעשור. 
פיקאסו התאהב במאר בת ה-29 כשהיה בן 55 שנים, והם עברו במהרה לגור יחדיו. ציור זה נעשה במהלך שנת 1941, בעת שהנאצים כבשו את צרפת. בשנות ה-40 של המאה ה-20 נרכש הציור על ידי האספנים לי ומארי בלוק משיקגו. הם מכרו את הציור בשנת 1963. לאחר שנה זו לא הוצג עוד הציור, אלא רק בתחילת המאה ה-21.

## קישורים חיצוניים
* סותביס: על הציור ומאפייניו 
* סותביס: הסיפור המלא של המכירה הפומבית בניו יורק, ב-3 במאי 2006 

קטגוריה:ציורים משנות ה-1940
קטגוריה:נשים בציור
קטגוריה:חתולים באמנות
קטגוריה:פבלו פיקאסו: ציורים
הרובע הארבעה-עשר של פריז

**הרובע הארבעה-עשר של פריז** (בצרפתית: **XIVe arrondissement**), הממוקם בגדה השמאלית, הוא אחד מעשרים הרבעים של פריז, צרפת. הרובע כולל חלק גדול מאזור מונפרנאס, שהיה בעבר אזור משכנם של אמנים רבים וכן של קהילת ברטן. הרובע מפורסם כיום בעיקר בגורד-השחקים שבו, מגדל מונפרנאס, ובתחנת הרכבת הלאומית גאר מונפרנאס. 

ברובע הארבעה-עשר של העיר נמצאת הקיריה האוניברסיטאית הבינלאומית של פריז (Cité Universitaire) (CIUP), שממוקמת ליד פארק מונסורי ואצטדיון שרלטי.

שטח הקרקע של הרובע הוא 5.621 קמ"ר.

## דמוגרפיה
אוכלוסיית הרובע הארבעה-עשר הגיעה לשיאה בשנת 1954, אז מנתה האוכלוסייה 181,414 איש. כיום נותר הרובע צפוף מאוד באוכלוסייה ובפעילות עסקית, עם 132,844 תושבים ו-71,836 משרות, על פי מפקד האוכלוסין משנת 1999.

### היסטוריה של צפיפות אוכלוסין

[שמאל|ממוזער|250px|מראה לילי של [הסיטה האוניברסיטאית הבינלאומית של פריז]]

## הרבעים הפנימיים
כל אחד מעשרים הרבעים של פריז מחולק בעצמו לארבעה רבעים (*quartiers*). הרבעים הפנימיים של הרובע הארבעה-עשר הם:
* **[[מונפרנאס|רובע מונפרנאס]]** (Quartier du Montparnasse)
* **רובע פארק מונסורי** (Quartier du Parc Montsouris)
* **רובע פטי-מונרוז**' (Quartier du Petit-Montrouge)
* **רובע פלסאן** (Quartier de Plaisance)

## אתרים מרכזיים
* מתחת לרוב חלקי הגדה השמאלית מצויות הקטקומבות של פריז, ואולם, הן פתוחות לציבור במסלול מיוחד שנמצא מתחת לרובע הארבעה-עשר בלבד.
* פארק מונסורי
* אזור מונפרנאס
* מגדל מונפרנאס
* בית הקברות מונפרנאס
* הסיטה האוניברסיטאית הבינלאומית של פריז

## קישורים חיצוניים

* 

*
14
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1860
טסוס פפדופולוס

**טסוס ניקולס פַּפַּדוֹפּוּלוֹס** (ביוונית: **Τάσσος Νικολάου Παπαδόπουλος**; 7 בינואר 1934 – 12 בדצמבר 2008) היה מדינאי קפריסאי, נשיא קפריסין בשנים 2003–2008.

## חייו
נולד בניקוסיה. התחנך בגימנסיה בניקוסיה ולמד משפטים בלונדון. בסוף שנות החמישים של המאה ה-20 היה פפדופולוס פעיל בפיק"א, הסיעה הפוליטית של אאוקה. הוא לקח חלק בכנס לונדון בשנת 1954, והיה אחד משני הצירים שהתנגדו להסכמי ציריך.

שירת 12 שנה כשר הפנים, שר האוצר, שר העבודה והביטוח הסוציאלי, שר הבריאות ושר החקלאות ומשאבים טבעיים.

פפדופולוס שירת כיועץ לנציג של קפריסין בשיחות הבין-עדתיות, גלפקוס קלירידיס, עד אפריל 1976, ולאחר מכן שירת במשרה הזו בעצמו עד ליולי 1978. ייצג את קפריסין בהרבה אירועים בינלאומיים, ובפרט בקונגרס השנתי של ארגון העבודה הבינלאומי (ILO). עד לבחירתו התמחה במשפטים בניקוסיה.

בבחירות לפרלמנט של קפריסין, שנערכו ב-15 ביולי 1970 נבחר לחבר בפרלמנט, מטעם מפלגת אניון (המפלגה המאוחדת) של ציבור הבוחרים של ניקוסיה. בתור מועמד עצמאי הוא נבחר מחדש בבחירות ב-5 בספטמבר 1976. מ-22 ביולי עד ל-20 בספטמבר (1976) שירת כנשיא הפרלמנט. בבחירות לפרלמנט שנערכו ב-19 במאי 1991 נבחר שוב להיות חבר בפרלמנט, כמועמד המפלגה הדמוקרטית במחוז ניקוסיה. הוא נבחר מחדש ב-26 במאי 1996.

ב-7 באוקטובר 2000 נבחר, בלי מתנגדים לבחירתו, למשרת נשיא המפלגה הדמוקרטית. ב-27 במאי 2001 נבחר מחדש להיות ראש המפלגה הדמוקרטית.

פפדופולוס ניהל תעמולת בחירות לבחירות לנשיאות של שנת 2003. הצלחה גדולה בקמפיין הבחירות שלו הייתה המשא ומתן הממושך על עתיד האיים המחולקים של קפריסין והשגת עסקה טובה יותר ליוונים, משא ומתן רציני יותר מאשר של הנשיא שלפניו – גלפקוס קלירידיס. פפדופולס קיבל באופן רשמי את הנשיאות ב-1 במרץ 2003, לאחר שניצח בבחירות בסיבוב יחיד ברוב של 51.51% קולות.

לפני משאל העם על תוכנית אנאן על קפריסין, בשנת 2004, דרבן פפדופולוס את תושבי קפריסין להצביע "לא". דרבון זה היה ככל הנראה אחד הגורמים לתוצאה השלילית במשאל העם מצד קפריסין היוונית וזאת בנוסף לתחושה שהורגשה בציבור לאחר כישלון השיחות והמשא ומתן עם הגורמים הטורקיים.

פפדופולוס כשל בהתמודדות הצמודה על כהונה שנייה, לאחר שבסיבוב הראשון של הבחירות לנשיאות שנערכו ב-17 בפברואר 2008 קיבל 31.82% מן הקולות לעומת 33.34% ו-33.4% של שני יריביו העיקריים, יאניס קסולידס ודמטריס כריסטופיאס, שהבטיחו להדק את הקשרים עם אירופה ועם קפריסין הטורקית.

נפטר ממחלת הסרטן בדצמבר 2008. היה נשוי ואב לארבעה.

## קישורים חיצוניים

* כתבה על פפדופולוס, באתר BBC
* כתבה על פפדופולוס ב-voanews. בתחילת הכתבה יש קישור לצפייה בראיון שנעשה עם פפדופולוס ל-voanews
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נשיאי קפריסין
קטגוריה:שרי הבריאות של קפריסין
קטגוריה:שרי החקלאות של קפריסין
קטגוריה:שרי האוצר של קפריסין
קטגוריה:בוגרי קינגס קולג' לונדון
קטגוריה:ילידי 1934
קטגוריה:קפריסאים שנולדו במאה ה-20
קטגוריה:נפטרים ב-2008
קטגוריה:קפריסאים שנפטרו במאה ה-21
L-Commerce

מערכת **L-Commerce** היא מערכת מידע המתבססת על טכנולוגיות מיקום שונות, כגון GPS או טלפון סלולרי, לשם הפניית הצרכן לבתי עסק שבקרבתם הוא נמצא. מערכות אלו משלבות מאגרי מידע נרחבים על בתי עסק שונים, תוך יכולת איתור אישי והכוונה אל היעד המסחרי המבוקש.

דוגמה לשימוש בטכנולוגיות המיקום האישי לצרכים מסחריים: גוגל מפות, שירות המפות של גוגל מאפשר סימון בית העסק על מפה וירטואלית והכנסת מידע על שירותיו השונים, ולאחר מכן שליפת המידע על ידי כל משתמש מחשב כף יד עם גישה לאינטרנט.

קטגוריה:מערכות מידע
קטגוריה:מסחר
Hidden Treasures

**Hidden Treasures** (בתרגום חופשי: "אוצרות מוסתרים") הוא אלבום EP של להקת הת'ראש מטאל האמריקאית מגאדת'. האלבום יצא לאור בשנת 1995 ומאגד בתוכו את שירי הלהקה שלא נכללו באלבומים עד אז.
במקור יצא האלבום כדיסק בונוס לאלבום Youthanasia, ומאוחר יותר נמכר גם כאלבום עצמאי. האלבום יצא בהוצאה מחודשת בשנת ב-30 באפריל 2007, אשר לא יצאה לאור באופן רשמי בארצות הברית, עקב הכללתם של רוב שירי האלבום ב-Warchest, אלבום האוסף של הלהקה.

על עטיפת האלבום מאוירת מפת צפון-מזרח אריזונה, כשחלק משמות הערים הם למעשה שירי האלבום.

## רשימת השירים

## משתתפים
* דייב מאסטיין - שירה, גיטרה חשמלית
* מרטי פרידמן - גיטרה חשמלית, קולות רקע
* דייוויד אלפסון - גיטרה בס, קולות רקע
* ניק מנזה - תופים, קולות רקע

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי מגאדת'
קטגוריה:מיני-אלבומים באנגלית
מחלף שורק

**מחלף שורק** הוא אחד המחלפים הגדולים בשפלה הדרומית. הוא סמוך לנחל שורק ומכאן שמו. המחלף מחבר את כביש 3, כביש 6 וכביש 7 שחלקו המזרחי מסתיים במחלף.

המחלף מורכב משני חלקים, וכל אחד מהם מורכב ממחלף יהלום ולולאה. הוא נפתח לתנועה בשנת 2004 עם פתיחת החלק המרכזי של כביש 6 והוא מהווה את קצהו הדרומי של קטע זה. בשנת 2007 נפתח לתנועה קטע נוסף בכביש 6 הממשיך מן המחלף דרומה.

## ראו גם
* כבישי ישראל

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כביש 6: מחלפים
קטגוריה:מחלפי יהלום
קטגוריה:כביש 7: מחלפים
שורק
קי

[ממוזער|שמאל|200px|[הרון (אי)|האי הרון באוסטרליה]]
**קי** (ספרדית: **Cayo**, אנגלית בריטית: **Cay** או אמריקאית: **key**) הוא אי אלמוגים נמוך הנמצא באזורי אקלים טרופי ונפוץ בעיקר בים הקריבי, בשונית המחסום הגדולה הסמוכה לאוסטרליה, ובשונית המחסום של בליז.

פירוש המילה קי בספרדית ובאנגלית הוא אי קטן. מקור המילה "קי" הוא במילה "קַיִי" בשפות האינדיאניות של שבטי האראוואק והקאריבּ שבקריביים, משם עברה ונטמעה בכל שפות העמים הכובשים באזור זה: ספרדית, פורטוגזית, אנגלית ועוד.

## היווצרות
קי נוצר באזור טרופי בו נפוצות שוניות אלמוגים. זרמי הים, והרוח מביאים להצטברות חול על השוניות. בהגיען לגובה מסוים, גדלים בשוניות עצי מנגרוב. רקב עלי העצים וכן לשלשת הציפורים מצטברים בין שורשי העצים ומגדילים את שטח האי. סופות הוריקן יכולות להגדיל את האי (באמצעות הבאת חול וסחופת ימית של ענפי עצים) או לחלופין לצמצמו ואף להעלימו.

## ראו גם
* פלורידה קיז שבמדינת פלורידה שבארצות הברית
* האי הרון שבאוסטרליה
* חוף החזירים באיי הבהאמה

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:צורות נוף
קטגוריה:איים לפי סוג
סונאטת קרויצר (טולסטוי)

ממוזער|275px|"סונאטת קרויצר", ציור של רנה פרנסואה זביאר פרינה (1901)
**סונאטת קרויצר** היא נובלה מפורסמת מפרי עטו של טולסטוי, שיצאה לאור ב־1889, והכתה גלים בחברה הרוסית עם צאתה.

העלילה מתרחשת בתוך קרון רכבת נוסעים, בו פוגש המספר בנוסע זר המציג עצמו כבעל שרצח את אשתו לאחר שזו בגדה בו. הנוסע מגולל באוזניו של המספר את סיפור נישואיו, עד לסופם הטראגי.

הנובלה מציגה תפיסות עולם חדשניות ומהפכניות, שחלקן היו אופנתיות מאוד בקרב האינטליגנציה הרוסית בשלהי המאה ה-19. 

ערכיה של החברה המערבית, בכל הנוגע ליחסים שבין המינים, מביאה, לפי השקפה זו, לטרגדיה המנציחה את עצמה. הגברים, המצויים במאבק קבוע בין יצריהם ובין תחושות המוסר שלהם, נידונים לבלבול ולצער מתמיד כבר משחר התבגרותם המינית, ומוסד הנישואים משמש מסווה לדיכויה האלים של האישה לטובת סיפוק דחפיו של הגבר. ביומניה, מתייחסת רעייתו של טולסטוי, הרוזנת סופיה טולסטוי, פעמים רבות ליצירה זו.

בשיאו של הסיפור, מתוארת, בצורה חיה וסוחפת, הקנאה המעוורת את עיניו של הבעל הנבגד. עומק הבנתו של טולסטוי את נפש האדם משתקפת היטב בחלק הזה.

שם הנובלה לקוח מ"סונאטת קרויצר" – כינויה של הסונאטה לכינור ופסנתר מס' 9 מאת בטהובן. גיבור הנובלה מתמלא קנאה למשמע היצירה אותה מנגנים בסיפור אשתו ומאהבה הכנר.

הנובלה ראתה אור בעברית בתרגומו של פטר קריקסונוב בקובץ 'איוואן איליץ' ואחרים', הספריה החדשה, 1999. נוסח מעודכן של התרגום ראה אור ב-2006 בסדרת הספרייה הקטנה.

ב-2010 העלה תיאטרון גשר את העיבוד לסיפור זה כהצגת יחיד בביצועו של משה איבגי.

## ראו גם
* סונאטת קרויצר (יאנאצ'ק)

## קישורים חיצוניים

*הטקסט המלא של סונטת קרויצר בעברית (תרגום של צבי ארד), פרויקט בן יהודה
*הטקסט המלא של סונטת קרויצר באנגלית
*הטקסט המלא של סונטת קרויצר וסיפורים אחרים, מתורגמים לאנגלית
*הטקסט המלא בשפת המקור 
* 
* "חפצים", ד"ר יואל גרינברג, על הנובלה ועל כוחה של המוזיקה

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:נובלות
קטגוריה:ספרי לב טולסטוי
קטגוריה:ספרי 1889
קטגוריה:ספרים שצונזרו
אלן קלארק

**אלן ג'ון קלארק** (באנגלית: **Allan John Clarke**; נולד ב-31 ביולי 1946 בסטפורדשייר, אנגליה) הוא כדורגלן עבר אנגלי ששיחק בעמדת החלוץ במועדון הכדורגל לידס יונייטד. קלארק נמנה עם סגל הקבוצה המפורסם של שנות השישים והשבעים, והיה אחד מן החלוצים הטובים באנגליה באותה תקופה.

## קריירה
קלארק החל את קריירת המשחק בוולסול, וערך את הופעת הבכורה בגיל 16, משם עבר למועדון הכדורגל פולהאם. לאחר מכן שיחק במשך עונה אחת במועדון הכדורגל לסטר סיטי, כאשר דון ריווי, מאמנה של לידס יונייטד רכש את אותו לבסוף מלסטר בעונת 1969/1970 וצירפו למועדון בו עשה קלארק את ימיו הגדולים ביותר, עת הקבוצה הייתה בשיאה באנגליה ובאירופה. בעונתו הראשונה בלידס הבקיע קלארק 26 שערים, ובזכות יכולתו הגבוהה כ"מריח שערים" זכה אז לכינוי "המרחרח" (Sniffer) שליווה אותו במהלך כל הקריירה הארוכה שלו במועדון. באותה עונה נאבקה לידס על 3 תארים באנגליה ובאירופה (אליפות, גביע ה-FA, וגביע אירופה לאלופות), אולם לבסוף לא זכתה באף אחד מהם.

קלארק היה בסגל נבחרת אנגליה שנטלה חלק במונדיאל 1970 שנערך במקסיקו. הופעת הבכורה שלו בטורניר הייתה מול נבחרת צ'כוסלובקיה, והוא הבקיע את השער היחיד במשחק מכדור עונשין מ-11 מטרים. לאחר המונדיאל הפך לשחקן קבוע בנבחרת. לקלארק, שפרש מהנבחרת ב-1975, 19 הופעות ו-10 כיבושים.

ב-1971 הבקיע את השער המכריע לטובת לידס, שניצחה בגמר גביע ערי הירידים את יובנטוס. באותה עונה החמיצה לידס שוב הזדמנות לזכות באליפות אנגליה בשבוע האחרון של העונה, והודחה מגביע ה-FA בסיבוב החמישי על ידי קולצ'סטר יונייטד.

בגמר גביע ה-FA שנערך באצטדיון ומבלי מול ארסנל ב-1972, הבקיע קלארק בנגיחה את שער הניצחון, והבטיח את זכייתה הראשונה והיחידה עד כה של לידס בגביע האנגלי. יומיים לאחר מכן, הייתה לידס זקוקה לניצחון חוץ על וולברהמפטון וונדררס כדי לזכות בתואר הדאבל היוקרתי, אולם הפסידה במשחק זה. לידס הגיעה שנית לגמר גביע ה-FA של עונת 1972/1973, אך נוצחה בו על ידי סנדרלנד.
באותה שנה במסגרת מוקדמות מונדיאל 1974, הבקיע קלארק שוב מן הנקודה הלבנה כדי להשוות ל-1-1 מול נבחרת פולין, תיקו שלא הספיק, ונבחרת אנגליה לא העפילה לטורניר.

בעונת 1973/1974 זכה קלארק עם לידס באליפות, לאחר פתיחת עונה עם כ-29 משחקים ללא הפסד. במאי 1975 שיחק במדי לידס בגמר גביע אירופה לאלופות מול באיירן מינכן, בו הפסידה לידס 2-0. קלארק פרש ממשחק פעיל ב-1978 כשברשותו כ-351 הופעות וכ-151 שערים במדי לידס יונייטד.

ב-1978 הצטרף כשחקן-מאמן למועדון הכדורגל בארנסלי, והעלה את המועדון לליגה הבכירה בתום העונה. ב-1980 שב קלארק ללידס כמאמן, אולם בתום עונת 1981/1982 ירדה הקבוצה בניהולו לליגת המשנה באנגליה, שם בילתה כ-8 שנים עד חזרתה לליגה הבכירה ב-1990.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:חלוצי כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:כדורגלני וולסול
קטגוריה:כדורגלני פולהאם
קטגוריה:כדורגלני לסטר סיטי
קטגוריה:כדורגלני לידס יונייטד
קטגוריה:כדורגלני בארנסלי
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אנגליה
קטגוריה:מאמני כדורגל אנגלים
קטגוריה:מאמני לידס יונייטד
קטגוריה:מאמני לינקולן סיטי
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1970
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1946
ג'ון קוקרן

**ג'ון קוקרן** (באנגלית: **John Cochrane**; פברואר 1798 – 2 במרץ 1878) היה אמן שחמט סקוטי.

## ביוגרפיה
קוקרן היה עורך דין במקצועו והתייחס לעצמו כחובב שחמט; לשיא יכולתו הגיע בשנת 1824 כאשר היה ממוקם שלישי בעולם, מקום עליו שמר עד שנת 1830. קוקרן דורג בין עשרת הטובים בעולם בין השנים 1821 ל-1842, וגם במשך עשרות השנים הבאות המשיך לשמור על מקום מכובד; בשנת 1870 היה במקום ה-50 בעולם. קוקרן נחשב להתגלמות השלב הרומנטי המוקדם בהיסטוריה של השחמט.

על שמו קרויה הסתעפות של הגנת פטרוב, הקרויה גמביט קוקרן. 1. ה4 ה5 2. פו3 פו6 3. פ:ה5 ד6 4. פ:ו7

## אירועים עיקריים בקריירה שלו
*בשנת 1821 ביקר את פריז שם נוצח על ידי אלכסנדר דשאפל ולואי שארל דה לה בורדונה.
*בשנת 1822 פרסם ספר בשם "על משחק השחמט". הפך לעורך דין.
*בשנת 1824 היווה חלק מנבחרת לונדון בדו-קרב שחמט בהתכתבות מול נבחרת אדינבורו. הפך את הפתיחה הסקוטית לפופולרית.
*בין השנים 1841–1843 שיחק מאות משחקים מול הווארד סטאונטון
*1869 פרש מהעיסוק כעורך דין

## קישורים חיצוניים

* תחבולות של ג'ון קוקרן,wtharvey.com
* Minev, Nikolay, מורשתו של ג'ון קוקרן, chesscafe.com

## הערות שוליים

קטגוריה:שחמטאים סקוטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1798
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1878
מפרץ פלורידה

**מפרץ פלורידה** (באנגלית: **Florida Bay**) הוא מפרץ רדוד הממוקם בקצה הדרומי של מדינת פלורידה, דרומית לפארק הלאומי אוורגליידס, מזרחית לאיי הקיז. המפרץ נמצא בשטח הפארק הלאומי, ובקצהו הדרומי נמצאת שמורת הטבע הימית איי הקיז של פלורידה.

## נדי מים
אזור מפרץ פלורידה נחשב ל"בירת נדי המים של העולם" בשל מספר הרב של אירועים אלה - כ-500 נדי מים מדי שנה. מרבית נדי המים מתרחשים בחודשים מאי - אוקטובר.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

[ימין|ממוזער|250px|[נד מים במפרץ פלורידה.]]

פלורידה
נשיא קפריסין

קפריסין היא דמוקרטיה נשיאותית, שבה ה**נשיא** הוא ראש המדינה וגם עומד בראש הרשות המבצעת. המונח נוצר בשנת 1960, לאחר שקפריסין השיגה את עצמאותה מהאימפריה הבריטית. כיום, נשיא קפריסין הוא ניקוס כריסטודולידיס.

נשיא קפריסין נבחר לתקופה של 5 שנים בבחירות ישירות. מועמד לנשיאות נדרש לרוב מיוחס של 50% מהקולות כדי להיבחר לנשיא. אם אף מועמד לא מצליח להשיג תמיכה מספקת, נערך סיבוב שני בין שני המועמדים שזכו לתמיכה הגבוהה ביותר בסיבוב הראשון.

לאחר ההפיכה של 1974 כשניקוס סמפסון הוכרז לנשיא, פלשה טורקיה לחלק הצפוני של קפריסין; בשנת 1983 הקימו הטורקים את הרפובליקה הטורקית של צפון קפריסין. כתוצאה מכך, נשיא קפריסין אינו מושל על חלק זה של האי משנת 1974.

חוקת 1960 של קפריסין שמרה את תפקיד סגן הנשיא לאדם מהמיעוט הטורקי באי, כיום התפקיד אינו מאויש לאחר שהאי חולק בפועל בין יוונים וטורקים.

## רשימת הנשיאים
* הארכיבישוף מקאריוס השלישי (1960–1974)
* ניקוס סמפסון (1974)
* גלפקוס קלירידיס (1974), *התמנה זמנית לנשיא לאחר לקיחת השלטון על ידי סמפסון*
* הארכיבישוף מקאריוס השלישי (1974–1977)
* ספירוס קיפריאנו (1988–1977)
* יורגוס ואסיליו (1988–1993)
* גלפקוס קלירידיס (1993–2003)
* טסוס פפדופולוס (2003–2008)
* דמיטריס כריסטופיאס (2008–2013)
* ניקוס אנסטסיאדיס (2013–2023)
* ניקוס כריסטודולידיס (2023–הווה)

בבחירות לנשיאות שנערכו ב-2013 נבחר ניקוס אנסטסיאדיס, איש האספה הדמוקרטית, לנשיא. בסיבוב הראשון, שהתקיים ב-17 בפברואר, לא זכה איש מאחד עשר המועמדים ליותר ממחצית מהקולות (50%), ולכן נערך סיבוב בחירות שני. בסיבוב זה, שהתקיים ב-24 בפברואר, זכה אנסטסיאדיס בכ-57% מהקולות ונבחר לנשיא. אנסטסיאדיס החל את כהונתו כנשיא ב-28 בפברואר.

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:קפריסין: פוליטיקה
קטגוריה:קפריסין: ממשל