open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מקל

ממוזער|250px|ציור משנת 1891 של אישה האוחזת מקל
[שמאל|ממוזער|250px|[כלב הבית|כלב אוחז במקל שבו הוא משחק עם בעליו]]
[שמאל|ממוזער|250px|[ג'ו (מקל המשמש ככלי נשק יפני מסורתי)]]
**מקל** הוא פיסת חומר קשיח ומאורך, לרוב בצורת גליל צר וארוך, העשוי עץ. המקל הוא כלי רב-שימושי ואחד הכלים הראשונים שהאדם השתמש בהם. גם שימפנזים משתמשים במקלות כבכלים, למשל כדי להוציא טרמיטים מהנחיל כדי לאכול אותם.

דוגמאות נפוצות למקלות בעלי שימושים שונים:
*אלה היא מקל עבה שאורכו כאורך הזרוע והמשמש ככלי נשק.
*מקלות אכילה
* מקלות משחק: מקלות המשמשים במשחקי ספורט שונים (כדור בסיס, מרוץ שליחים) ובמשחקים לא ספורטיביים (דוק) ועוד
* מקלות תיפוף
* מוט – מקל המשמש לייצוב אוהל או מבנה פשוט אחר.
* מטה (מקל) – שרביט המסמל מנהיגות, בעיקר בעת העתיקה.
* דוגמאות מתחום הטכנולוגיה המסייעת:
** מקל הליכה הוא מקל המשמש משען לאנשים שרגליהם חלשות, בעיקר לזקנים. מקל ההליכה הוא ככל הנראה אביזר הטכנולוגיה המסייעת הוותיק ביותר בעולם והוא עדיין בשימוש רב.
** מקל חישה, מקל נחייה או מקל עיוורים הוא מקל המאפשר לעיוורים לחוש את פיסת הקרקע שהם עומדים לדרוך עליה.
** מקל הקלדה הוא אביזר העוזר לאנשים שמתקשים להקליד על מקלדת מחשב בעזרת אצבעותיהם.

ישנם גם מכשירים, שחלק מרכזי בהם הוא מקל. דוגמאות: מטאטא, מעדר, מגרפה, חרמש, פטיש, מחבט גולף ונשק מוט (כגון רומח או האלברד).

מקלות שימשו מאז התקופה הפרה היסטורית ועד היום גם כחלק מכלים מורכבים יותר כגון ידית לגרזן. המקלות המשמשים לצרכים שונים, נבדלים זה מזה באורכם, רוחבם, רמת עיבוד העץ, חלק הצמח שהם עשויים ממנו (ענף, חוטר, קנה), במין הצמח ממנו הם מיוצרים כמו גם ברמת ההקפדה על פרטי הייצור של המקל. לדוגמה, מקל המשמש למשחק עם כלב עשוי להיות כל מקל זול הבא ליד. לעומת זאת, מקל המשמש לאימון באמנות לחימה יבחר בקפידה.

המושג "מקל" משמש גם בביטויים מקובלים כגון שיטת המקל והגזר, חוסך שבטו שונא בנו או "מלחמה במקלות ואבנים". יתרה מזו, ישנם מוטות שאינם עשויים עץ אך הם נקראים "מקל" משום שפעם היו מקלות המשמשים בתפקידם, לדוגמה סוכרייה על מקל המכילה מוט קרטון או מקל חישה של עיוורים, שעשוי מאז שנות השבעים של המאה העשרים, מאלומיניום. ישנם גם מכשירים הקרויים מקל למרות שמעולם לא יוצרו מעץ כגון מקל זיכרון (Memory stick, מקל USB).

## ראו גם
*מקל ספירה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:פריטי טכנולוגיה מסייעת לניידות
קטגוריה:העץ בשירות האדם
*
Bridges to Babylon

**Bridges to Babylon** הוא אלבום של להקת הרולינג סטונז שיצא בשנת 1997. האלבום לווה במסע הופעות גדול, שזכה להצלחה חסרת תקדים.
## הפקה
עם תום מסע ההופעות שליווה את אלבומם הקודם Voodoo Lounge ויציאת האלבום Stripped בשנת 1995, לקחו חברי הלהקה הספקה קצרה, ולאחריה בקיץ 1996 שבו מיק ג'אגר וקית' ריצ'רדס לשתף פעולה בכתיבתם של שירים חדשים. בתום השנה החזיקה הלהקה כבר בסדרת הקלטות מקדימות ומספר מפיקים בעלי שם הוזמנו לתרום מכישרונם לאלבום.

בקיץ 1997 הושלמו הקלטות האלבום בלוס אנג'לס. בעקבות גילוי כי לשיר שאמור היה לצאת כסינגל "Anybody Seen My Baby?", דמיון רב ביותר לשיר של הזמרת קיי די לאנג משנת 1992, הוחלט להעניק קרדיט ללאנג ולשותפה לכתיבת השיר בן מינק. עם יציאתו של השיר, הוא הגיע במצעדים למקום ה-22 בריטניה, ובארצות הברית זכה להצלחה גם כן. בקליפ שליווה את השיר השתתפה השחקנית אנג'לינה ג'ולי.

האלבום זכה להצלחה מסחרית גדולה ביחס לאלבומיה הקודמים של הלהקה באותו עשור, והגיע בבריטניה למקום ה-6 במצעדי המכירות, ובארצות הברית למקום ה-3, מה שזיכה את האלבום באלבום פלטינה. סינגלים נוספים שיצאו מהאלבום וזכו להצלחה שולית היו "Saint of Me" ו-"Flip the Switch".

8 נגני בס שונים השתתפו בנגינה באלבום, ובין שאר הנגנים השתתף הקלידן בילי פרסטון - שהחל לנגן עם הלהקה בסוף שנות ה-60 וזהו שיתוף הפעולה האחרון שלו עם הלהקה טרם מותו.

האלבום לווה במסע הופעות רחב וסובב עולם, שכלל 108 הופעות - מה שהביא אותו למעמד מסע ההופעות השני הגדול ביותר שנערך בצפון אמריקה בכל הזמנים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי הרולינג סטונז
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת וירג'ין רקורדס
קטגוריה:אלבומי פלטינה בארצות הברית
לורד דנינג

**אלפרד תומפסון "טום" דנינג, הברון דנינג** (באנגלית: **Alfred Thompson 'Tom' Denning, Baron Denning**;
23 בינואר 1899 - 5 במרץ 1999) היה משפטן, עו"ד ושופט אנגלי. הוא שירת כשופט במשך 38 שנים עד לפרישתו ב-1982.

## קריירה
דנינג היה שופט חדשני, שלא היסס לסטות מהעיקרון של תקדים מחייב. דנינג, אשר התמחה במשפט אזרחי, שירת במשך 5 שנים כ Law Lord בבית הלורדים לפני שחזר לבית המשפט לערעורים לפי בקשתו, מכיוון שהוא העדיף את הערכאה הנמוכה יותר. על המעבר מבית הלורדים, דנינג אמר "לרוב עוה"ד, בית הלורדים הוא כמו גן עדן - אתה רוצה להגיע לשם מתישהו, אבל לא כל עוד יש בך חיים".

ב-1963, ראש ממשלת בריטניה דאז הרולד מקמילן מינה את דנינג לחקור את פרשת פרופיומו.

למרות שדנינג לא היה כפוף לחוקי הפרישה האנגליים, הוא פרש ב-1982, בעקבות הערות שהתפרשו כגזעניות אשר הופיעו בספרו "החוק לאן" (What's Next In the Law).

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שופטים בריטים
קטגוריה:לורדים לימי חייהם
קטגוריה:קצינים בריטים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת אוקספורד
קטגוריה:בריטים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1899
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1999
שירון

[שמאל|ממוזער|150 פיקסלים|שירון בהוצאת [משרד החינוך ועיריית תל אביב-יפו]]
**שירון** הוא מקבץ מודפס של שירים מהזמר העברי ובו מופיעות מילות השירים, ולעיתים גם תווים. השירון כולל שירים ופזמונים המוכרים בציבור, והם משמשים לפעילויות חברתיות וחינוכיות. הנפוץ ביותר הוא השירון המחולק למשתתפים בערבי שירה בציבור, ובעזרתו הם שרים את השירים על פי המילים המופיעות בו.

השירון מהווה חלק בלתי נפרד מהתרבות הישראלית ומהפצת הזמר העברי. בין השירונים העבריים הראשונים ניתן לציין שירון של שיינברג מ-1935, הכולל תשעה שירים ובו נכתב: "המוזיקה תעלה ותחזק את התחושה הלאומית, תמצית הלאומיות מוצאת בה את ביטויה". מתקופה זו התפתחה תופעת השירה בציבור, והייתה חלק מהפעילות היזומה של ארגונים אשר פעלו בארץ, כמו: גופי התיישבות, הסוכנות היהודית, ועדות תרבות ביישובים, בתי ספר ותנועת נוער. כל אלה עסקו ב"הזמנות יצירה" ובהפצת שירונים רבים".
על פי מחקרה של טלילה אלירם (בר-אילן, תשנ"ה) "השירה בציבור וריקודי העם הם חלק ממנגנוני התמיכה החברתית מאז ימי החלוצים ועד ימינו". כך אנו יכולים למצוא בשנות ה-40 את תנועות הנוער התופסות תאוצת הקמה ופעילות – ובתוכן דרישה עצומה לשירים עבריים. במסגרת פעילויות אלו הופצו שירונים רבים. השירון שימש גם כלי להפצת השירים על ידי מחבריהם.

מאז קום המדינה משתלבים השירונים במגוון פעילויות חברתיות וציבוריות. מלבד שירה בציבור, משמש השירון כלי עזר במערכי שיעור ופעילות חברתית בית הספר, בתנועות נוער, במסיבות, ובחגיגות רבות משתתפים.

מאפיינים נוספים של השירון:
*שירון מודפס לעיתים על דף אחד או כמה דפים מהודקים. לעיתים הוא כרוך כחוברת.
*שירונים מופקים לפי נושאים – כמו: שירי חג, שירי אהבה, שירי מלחמה.
*ישנם "שירוני תווים" או "שירוני אקורדים" – למנגנים על כלי נגינה.

## קישורים חיצוניים
*שירונים באתר "עצמאות 60 לישראל"
*שירון לכיתה ז' מ-1970
*
*

## הערות שוליים

קטגוריה:זמר עברי
קטגוריה:שירה בציבור בישראל
קטגוריה:מוזיקה ישראלית
לתור את הארץ

**לתור את הארץ - התיירות בארץ ישראל ב[[תקופת המנדט]] 1917 - 1948** - הוא ספרו של פרופ' קובי כהן-הטב מהמחלקה ללימודי ארץ ישראל וארכאולוגיה באוניברסיטת בר-אילן בהוצאת יד יצחק בן-צבי. המחבר סוקר את הדרך שבה הפכה ארץ ישראל מארץ שבה מטיילים בעיקר עולים לרגל לארץ שבה גם תיירות פנימית ותיירות חוץ שאינה ממניעים דתיים.

כהן-הטב מייחס את התפתחות התיירות להנהגת אמצעי תחבורה חדשים, כמו המכונית וכן למדיניות רשויות המנדט הבריטי ביחס לתיירים; בין השאר, עריכת ירידים כמו יריד המזרח והאירועים העונתיים, פיתוח שירותי חוף הים בתל אביב ובחיפה, הופעת תיירות הקייט, התפתחות תיירות המרפא וצמיחת ענף הארחה בקיבוצים.

המחבר טוען כי התיירות הייתה אחד הגורמים החשובים בכניסת המודרניזציה לארץ ישראל בתקופת המנדט הבריטי.

התפתחות מהותית הייתה בתיירות בירושלים. הביאו לכך המקומות הקדושים וגם הקמת מרכזי תרבות בירושלים כמו כבניין ימק"א ומוזיאון רוקפלר לארכאולוגיה. הודות לתיירות החלה להתפתח תשתית שירותי תיירות בירושלים והופיעו ספרי הדרכה, פרסומים תיירותיים ומורי דרך.

קטגוריה:ישראל: תיירות
קטגוריה:ספרי ארץ ישראל
קטגוריה:המנדט הבריטי: ספרים
קטגוריה:ספרי 2007
קטגוריה:הוצאת יד יצחק בן-צבי
אישור סחר הוגן

שמאל|ממוזער|200px|סימן לאישור סחר הוגן
**אישור סחר הוגן** היא מערכת של אישורי מוצרים שנועדה לאפשר לאנשים לזהות מוצרים שעומדים בתקנים של סחר הוגן, כלומר בתקנים מסוימים של סביבה, עבודה ופיתוח. גוף לקביעת התקנים FLO International, וגוף להספקת התקנים FLO-CERT, מפקחים יחד על מערכת תקינה שמאפשרת בחינה בלתי תלויה של עסקים כדי להבטיח שהתנאים המוסכמים אכן מתקיימים. חברות המציעות מוצרים שעונים לסטנדרטים של סחר הוגן יכולות לבקש רישיון לשימוש בסמל "אישור הסחר ההוגן" במוצרים שלהם. 

מערכת אישורי הסחר ההוגן של FLO International מכסה תחום גדל של מוצרים כולל בננות, דבש, תפוזים, קקאו, כותנה, פירות יבשים, ירקות ופירות טריים, מיצים, אגוזים, שמני מאכל צמחיים, זרעים, קינואה, אורז, תבלינים, סוכר, תה, ויין. 

כמו רוב הניסיונות לפיתוח בינלאומי, היוזמה של אישורי סחר הוגן זוכה לביקורת מצדדים שונים של הזירה הפוליטית. כמה כלכלנים וצוותי חשיבה שמרנים רואים בסחר ההוגן סוג של סובסידיה שמעכבת פיתוח. חלקים בשמאל הפוליטי מאשימים את הסחר ההוגן על שהוא לא מאתגר כראוי את מערכת הסחר העולמית הנוכחית. 

בשנת 2006 היקף המכירות העולמי של מוצרים בעלי אישורי סחר הוגן הסתכמו בסך 1.6 מיליארד לירות שטרלינג, עליה של 41% בהשוואה לשנה הקודמת. 
 

נכון לדצמבר 2006, 569 ארגוני ייצור ב-58 מדינות מתפתחות היו בעלי אישורי סחר הוגן.

## הערות שוליים

קטגוריה:סחר בין-לאומי
קטגוריה:אנטי גלובליזציה
קטגוריה:אתיקה
קטגוריה:ארגוני כלכלה בין-לאומיים
קטגוריה:זכויות האדם
קטגוריה:סימון מוצרים
אלרואי (ספר)

**אלרואי** (באנגלית: **The Wondrous Tale of Alroy**) הוא ספר שנכתב על ידי ראש ממשלת בריטניה, בנג'מין דיזראלי, ויצא לאור בשנת 1833.

גיבור הספר הוא דוד אלרואי, בן המאה ה-12, שהיה "חוטר מגזע ישי" ובנו של ריש גלותא דבבל, שהם מצאצאי דוד המלך. לאלרואי ויכוח עם דודו בוסתנאי, שהיה ראש הגולה, על מהותם של חיי הגולה. בעוד שבוסתנאי משלם את המס לשליט הערבי, אלרואי אינו מוכן לשלם את המס. אלרואי היה אחד מחולמי שיבת ציון בימי הביניים, ששנא את הגלות ותר אחרי החופש והעצמאות. בתקופת חייו מצב היהודים היה קשה מבחינה כלכלית ומדינית ואנשים חיפשו את המשיח שיושיע אותם. אלרואי ניסה להקים תנועה משיחית, וזו נכשלה. הצלחתו היחידה הייתה הדיפת הסלג'וקים המוסלמים לזמן קצר.

מה שהפריע לד'יזראלי יותר מכל בסיפור חייו של אלרואי זה שהוא לא היה צריך להילחם רק בשלטונות ממלכת פרס, אלא גם בדעות היהודים שהיו נגדו מחמת יראתם את מלך פרס. ייתכן והוא רצה לגנות את היהודים שממירים את דתם או שמשלימים עם מצבם הנחות, עם היותם חסרי זכויות במדינות בהם הם חיים.

## קישורים חיצוניים

* הספר בפרויקט גוטנברג
* הספר לצפייה ולהורדה (גרסה נוספת) בארכיון האינטרנט
* הספר בגרסת PDF 

קטגוריה:רומנים היסטוריים
קטגוריה:ספרי 1833
קטגוריה:ספרות בריטית
קטגוריה:בנג'מין דיזראלי
הר כוכב

**הר כוכב** (מכונה גם **כיפת השחר**; בערבית: قبة النجمة, בתעתוק: קובת א-נג'מה; בתרגום מילולי: כיפת הכוכב) הוא הר במזרח הרי בנימין המתנשא לגובה 724 מטר מעל גובה פני הים וממוקם בין כוכב השחר לרימונים, מזרחית לוודאי וחיתה, ובצידה המזרחי של שמורת נחל ייט"ב.

ההר מהווה נקודת תצפית גבוהה המשקיפה על אזור נרחב ביותר מרכס הר הזיתים–הר הצופים שבירושלים בדרום עד לחרמון בצפון. הוא חלק משמורת הטבע כוכב השחר.
נמוך מעט מהפסגה ממוקם "מקאם סת זהרה", שנקרא על שם סת זהרה, אשה הנחשבת קדושה בקרב תושבי הכפר הסמוך דיר ג'ריר, וידועה כ"פטרונית הלידות והתינוקות". המקאם בנוי על יסודות קדומים, כעדות הנדבכים התחתונים הגדולים, שחלקם מסותת בסיתות שוליים עם זיז בולט. פתחו של המבנה פונה צפונה, כנהוג ברוב קברי השיח' בארץ. על פי מאמר של ספי בן-יוסף משנת 1996, במקום "סימני קמיעות בד, סמרטוטי נדר ומנורות שמן של חרס ופח מעידים על שימוש פעיל של תושבי המקום באתר כמקום תפילה, בקשה ונדרים. סמוך לקבר ניצב עץ זית עתיק יומין המטופל בקפידה, וכן עץ אשחר עבות. כיפת המבנה שהייתה שלמה עד סוף המאה ה-20, הרוסה כיום.

כ-200 מטר דרום מזרחית לשיא הגובה, על השלוחה, יש מצפור היקפי על שם רחבעם זאבי.

למרגלות ההר, בגובה של 610 מטר מעל פני הים, נמצאת חירבת א-נג'מה. ריכוז מערות מגורים ומחסנים, שרידי מבנים ובורות מים של יישוב חצי נוודי שהיה במקום במאות השנים האחרונות.

## הערות שוליים

כוכב
קטגוריה:בנימין
קטגוריה:נקודות תצפית בשומרון
קטגוריה:כוכב השחר
קטגוריה:נקודות תצפית בבנימין
Coiled coil

שמאל|ממוזער|100px|תרשים 1. רוכסן לאוצין. GCN4 leucine zipper (PDB accession code 1zik)
**Coiled coil** הוא מוטיב מבני בחלבונים, המורכב משניים עד שבעה סלילי אלפא (Alpha helix) הכרוכים ומלופפים זה בזה בדומה לחבל שזור (צמדים ושלשות הם הנפוצים ביותר). מבנים רבים מסוג זה מעורבים בתפקודים ביולוגיים חשובים כגון בקרה על ביטוי גנים (פקטורי שעתוק). דוגמאות ראויות לציון הם חלבונים כגון: אונקופרוטאינים c-fos ו-jun (מכילים גנים בעלי רצף DNA הגורם לסרטן) וחלבון השריר טרופומיוזין (Tropomyosin).
 
## מבנה מולקולרי
לרוב מכילים רצף של שבע חומצות אמינו כתבנית קבועה. הסלילים אשר על פני השטח מקיימים אינטראקציות ביניהם, יכילו בדרך כלל, שיירים הידרופוביים כגון לאוצין (Leucine) המסודרים במבנה המכונה רוכסן לאוצין. הדרך המועדפת ביותר מבחינה תרמודינמית, עבור שני סלילים להתארגן בסביבה המוקפת מים כגון ציטופלסמה, היא להישזר זה בזה ובין חומצות להן שיירים הידרופיליים. כך נוצר מחסום על פני השטח המספק כוח תרמודינמי המניע את היצמדות הסלילים והפיכתם לצמד (דימריזציה).
סלילי האלפא עשויים להימצא באוריינטציה מקבילה או לא מקבילה (Parallel או Antiparallel). לרוב יאומץ סיבוב שמאלי (ראו תרשים 1). בטבע ובחלבונים אשר יוצרו במעבדות, נצפו סלילים מלופפים בעלי סיבוב ימני (Right handed) למרות שסידור זה אינו מועדף תרמודינמית.

## היסטוריה של סלילים מלופפים
האפשרות שאלפא קרטין (Keratin) בנוי כסלילים מלופפים, הוצעה על ידי פרנסיס קריק (Francis Crick) בשנת 1952 בנוסף לשיטות מתמטיות לשם קביעת המבנה. היה זה זמן קצר לאחר שמבנה סליל האלפא הוצע בשנת 1951 על ידי לינוס פאולינג (Linus Pauling) ושותפיו.

## תפקיד סלילים מלופפים בהדבקה על ידי נגיף האיידס
שמאל|ממוזער|150px|תרשים 2. שישיית סלילי gp41 המאפשרים את כניסת ה-HIV לתא המטרה
שלב מפתח בחדירת נגיף האיידס לתוך תאים אנושיים הוא החשיפה לשלשת סלילים מלופפים באוריינטציה מקבילה הידועים כ-gp41 (גליקופרוטאין - חלבון וסוכר המחוברים בקשר גליקוזידי; ראו תרשים 2). שלשה זו לרוב מכוסה בחלבון סוכרי נוסף gp120, אשר מגן עליו מפני נוגדנים. בעת החיבור לתא המטרה, gp120 עובר שינוי קונפורמציה (תצורה) החושף gp41 ומאפשר את כניסת הקצה האמיני - טרמינלי ההידרופובי שלו לתוך ממברנת תא המטרה.
שלושה סלילי אלפא נוספים של gp41 מתקפלים כלפי מטה לתוך הבקעים שייצרה שלשת הסלילים המלופפים ובכך יוצרים מבנה המורכב משש יחידות, שישייה (hexamer) המושך את ממברנת הנגיף ואת ממברנת תא המטרה אחת לכיוון השנייה, קרוב מספיק על מנת לאחות ביניהן. בשלב זה חודר הנגיף כולו לתא ומתחיל את שכפולו. לאחרונה פותחו חומרים הנקשרים ל-gp41 ומעכבים את פעולתו.

קטגוריה:חלבונים
דופן עקומה

**דופן עקומה** היא אחת מההלכות שנאמרו למשה מסיני, שמשמשות להגדרת דיני דופן הסוכה. לפי הלכה זו, יש להכשיר סוכה אף במקרה שבין הדפנות לסכך הכשר מפריד סכך פסול. טעם ההכשר הוא, משום שמחשיבים את הסכך הפסול הצמוד לדופן, כאילו הוא המשכה של אותה הדופן - אלא שנתעקם, ומשכך נמצא שהדופן נמשכת עד הסכך הכשר.

## מהות ההלכה
כאמור היתר זה משמש בדיני סוכה, על פי התורה, על מנת שסוכה תהיה כשרה, יש לסכך אותה בסכך כשר בלבד. על מנת שסכך יחשב ככשר, הוא נצרך לעמוד בשלושה תנאים: 
:א. שיהיה עשוי מדבר הצומח, כגון עצים וכדומה. 
:ב. רק כאשר הוא אינו מקבל טומאה (למעט אם החומר מעובד, כך שנעשה ממנו כלי) 
:ג. רק כשהוא תלוש מן הקרקע. 
כל חומר אחר הרי הוא פסול לסיכוך.

גם כאשר סיככו את הסוכה בסכך כשר, אם ישנו רווח בין הדופן לסכך בשיעור של יותר מג' טפחים (עד ג' טפחים הוא כשר מדין לבוד), הסוכה פסולה, מאחר שאין קשר בין הדופן לסכך. אמנם כאשר באותו רווח מונח סכך פסול, הסוכה תהיה כשרה מדין 'דופן עקומה', פירוש הדבר, שבמקרה כזה מתייחסים לסכך הפסול שנמצא בין הסכך הכשר לדופן כאילו הוא המשכה של הדופן, ומשכך נמצא שהדופן סמוכה לסכך הכשר, והסוכה כשרה.

לדוגמה בית שגגו נהרס, אך בצדדיו סמוך לקירות, ישנה תקרה שפסולה לסיכוך, ניתן לסכך באמצע הגג, ומה שבצדדיו יחשב כדופן עקומה, והסוכה תהיה כשרה.

## הגבלות לדין
בתלמוד נאמר, שדין זה של דופן עקומה שרואים את הסכך הפסול כאילו הוא המשך הדופן, נאמר רק כאשר שיעור הסכך הפסול הוא עד ארבע אמות, אך מעבר לכך אי אפשר להכשיר על ידי דין דופן עקומה.

הגבלה נוספת, אף היא מופיעה בתלמוד, דין דופן עקומה נאמר רק ב'סוכה גדולה', כלומר, כאשר יש בסכך הכשר את השיעור המינימלי של הסוכה, שהוא שבעה טפחים על שבעה טפחים, אך בפחות מכך אי אפשר להכשיר על ידי דופן עקומה.

יש מי שכתב שדין דופן עקומה נאמר רק במקרה שהדפנות מגיעות בגובהן לסכך הפסול, אך במקרה שאינן מגיעות לסכך, אין להכשיר בצירוף של שתי הקלות, דין גוד אסיק - על מנת להגביהן, ודין דופן עקומה.

## להלכה
דין זה של דופן עקומה נפסק להלכה בשולחן ערוך. פולמוס נרחב ישנו באחרונים, האם כאשר מכשירים סוכה שיש בה סכך פסול מדין דופן עקומה, מותר גם לאכול ולישון תחת הסכך הפסול או לא. להלכה נפסק בשולחן ערוך, שההלכה אמנם מכשירה את הסוכה על ידי "דופן עקומה" ביחס למקום שתחת הסכך הכשר, אך אינה מתירה לאכול ולישון תחת הסכך הפסול שנחשב כדופן.

## הערות שוליים

קטגוריה:הלכות חג הסוכות
הילה זהרור

**הילה זהרור**  (נולדה ב-18 בדצמבר 1980 כהילה זערור) היא זמרת, מוזיקאית ושחקנית. זהרור הופיעה בתפקידים ראשיים ומרכזיים במופעים מוזיקליים רבים, מחזות זמר, הצגות ילדים ועל במות התיאטרון הרפרטוארי. מחברת ומלחינה של שירים ומופיעה עם הרכב נגנים במופע מיצירותיה. אלבום השירים שלה (2007 - הילה זהרור) חובר והולחן על ידה והופק בידי לני בן בשט.

## ביוגרפיה
הילה זהרור נולדה בפתח תקווה ולמדה בקונסרבטוריון העירוני. היא החלה בלימודי כינור בגיל 8 ולאחר מכן פסנתר וגיטרה. כתבה והלחינה שירים מגיל צעיר מאוד. בשירותה בצה"ל הייתה זמרת בלהקות הצבאיות של חיל הים וחיל החינוך. בוגרת בית הספר הגבוה לאמנויות הבמה "בית צבי" ברמת גן. השתתפה בהצגות מוזיקליות רבות ומחזות זמר שהועלו בבית צבי ובתיאטרון הספרייה ברמת גן, בתיאטרון הקאמרי ובתיאטרון בית ליסין, מופעים מוזיקליים שונים, פסטיבלים, הצגות נוער וילדים, דיבוב לסרטים, ג'ינגלים, בימות זמר. מופיעה כזמרת מלווה בהרכב של ריקי גל, בהרכב ההופעות של שלמה ארצי, בשירה ובגיטרה אקוסטית. הילה מופיעה ברחבי הארץ עם הרכב נגנים במופע המורכב מיצירותיה.

200px|ממוזער|הילה זהרור בהופעה חיה

## טלוויזיה
"קלינקה מיה", במאי איתן לונדנר, "הקרקס של רינת", ערוץ הופ.

״בית המשאלות״, במאי חיים בוזגלו, ״סרוגים״, במאי לייזי שפירא.

## במת תיאטרון
"הדבר האמיתי" - בתפקיד דבי, במאי: הלל מיטלפונקט, תיאטרון בית ליסין. "המורדים" - בתפקיד מיכאלה הצעירה, במאי: עמרי ניצן, תיאטרון הקאמרי. "קרוב יותר" - בתפקיד אליס. במאי: דן ענבר, תיאטרון הספרייה. "השושנה המקועקעת" - בתפקיד רוזה. תיאטרון הספרייה. "האסופית" - בתפקיד האסופית, במאי: משה קפטן, תיאטרון הספרייה. "מחסן השטוזים של דתיה" - הצגת ילדים מוזיקלית, במאי: יקי מחרז, הפקת נאווה הפקות. "אגדה על קערה ומצקת" - בתפקיד הנסיכה, תיאטרון לילדים ולנוער של אורנה פורת. "מיקה שלי" - בתפקיד הילדה המספרת, במאי גדי ענבר. "רדיו גאגא" - בתפקיד המפיקה, במאי אמיר גוטמן, הצגה מוזיקלית בהפקה מסחרית. "שמונה בעקבות אחד" - בתפקיד נעה, במאי: רפי ניב, תיאטרון הקיבוץ. "אורי" - בתפקיד דליה, במאי: משה קפטן, תיאטרון ארצי לנוער עם נאווה הפקות. המחזמר "אוליבר" בתפקיד שרלוט, במאי משה קפטן. הפקת יריב יפת ותיאטרון בית ליסין,"אבק" תיאטרון גבעתיים. ״מימי ויויו״, חסידה הפקות.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:זמרות ישראליות
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:פתח תקווה: מוזיקאים
קטגוריה:בוגרות בית צבי
קטגוריה:בוגרי בית צבי
קטגוריה:חברות להקת חיל הים
קטגוריה:חברי להקת חיל הים
קטגוריה:חברות להקת חיל החינוך
קטגוריה:חברי להקת חיל החינוך
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1980
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1980
יוסף עבו עברון

**יוסף עבו עברון** (1924 – 12 בפברואר 2014) היה סופר ועיתונאי ישראלי, מוותיקי חבריה של אגודת העיתונאים בתל אביב (מ-1957).

## ביוגרפיה
עבו עברון היה דור חמישי בצפת נצר למשפחת עבו מוותיקות היישוב הישן בגליל, והחזיק במסורת הוצאת ספר התורה בערב ל"ג בעומר מבית עבו לקבר רבי שמעון בר יוחאי במירון, יובל שנים, משנת 1964. את דרכו העיתונאית החל בשורות האצ"ל, שאליו הצטרף לאחר שפרש מהפלמ"ח.

בשנים 1957–1968 שימש כתב בכיר בעיתון "הבוקר" ועורך מדיני של שבועון "מבט חדש", ביטאונה של רפ"י (הפלג האקטיביסטי שפרש ממפא"י בשנות השישים בראשותו של דוד בן-גוריון). רבים מראיונותיו המדיניים באותה תקופה צוטטו בכלי התקשורת בארץ ובעולם, בפרט סדרת ראיונותיו עם בן-גוריון בשדה בוקר. בין היתר, שימש גם כסופר צבאי, וכתבותיו על קרבות האוויר במלחמת ששת הימים פורסמו במרבית כלי התקשורת בארץ וזיכוהו במכתב הוקרה אישי ממפקדת חיל האוויר. בשנים 1969–1991 שימש כדובר התעשייה הצבאית; ייסד וערך, בין היתר, את ביטאונה, "בתעש".

ספריו - "ביום סגריר" משנת 1969 (הוצאת אותפז) ו"סואץ 56 במבט חדש" (1986, הוצאת מודן) דנים בסיבות שהביאו למבצע קדש ב-1956. "התעשייה הביטחונית בישראל" 1980 ו"מגן ורומח" 1991 (הוצאת משרד הביטחון) מפרטים בהרחבה את תולדות הייצור הביטחוני בארץ וזיכוהו בפרס תע"ש של משרד הביטחון. ספרו, "גידי - המערכה לפינוי הבריטים מארץ ישראל" העוסק בעמיחי פאגלין, זרה אור חדש על אירועים דרמטיים בתקופת המחתרת - פיצוץ מלון המלך דוד, הפריצה לכלא עכו, פרשת הסרג'נטים ועוד - הספר זכה לדברי ביקורת חיוביים בכלי התקשורת ועורר פולמוס ציבורי היסטורי שמצא את ביטויו, בין היתר, מעל דפי המדור הספרותי של העיתון "הארץ" במשך מספר שבועות. לאחר שאורי אבנרי השוואה את פאגלין ל"מהנדס" יחיא עיאש וגרר שורה של מאמרי תגובה.

שימש כעורכו של מגזין מדיני לאומי באינטרנט, בשם מזכר. כתבותיו התפרסמו גם ב"מקור ראשון", בערוץ 7 ובמחלקה ראשונה.

ב-1987 העניק שגריר צרפת בישראל, אלאן פיירה בשם נשיאו, פרנסואה מיטראן, את תואר אביר מסדר הכבוד לעבו עברון על "שקידתו בטיפוח המסורת וקשרי הידידות בין ישראל לצרפת". בערב ל"ג בעומר ה'תשס"ב (2002) העניק ראש עיריית צפת עודד המאירי לעבו תעודת אזרחות כבוד של העיר צפת, "על שמירת המסורת והמשכיותה הנפלאה". בערב ל"ג בעומר תשע"ג 2013 העניק ראש עיריית צפת אילן שוחט לעבו שופר קרן מצופה כסף כסמל ליובל השנים שבהן החזיק את מסורת בית עבו.

ב-12 בפברואר 2014 הלך לעולמו, והובא למנוחות בבית העלמין בצפת.

## ראו גם
* העלייה לביריה

## קישורים חיצוניים

* יוסף עבו עברון - ביריה בידינו, עמלנט, היישוב היהודי בין שיתוף ומאבק בשנים 1939–1948
* יוסף עבו עברון, דור חמישי למסורת בית עבו, אתר משפחת עבו
* גידי - המערכה לפינוי הבריטים מארץ ישראל באתר '''מִזכָּר''', מגזין מדיני לאומי שהוקם על ידי יוסף עברון
* עברון מסקר את קרבות טייסי חיל האוויר במלחמת ששת הימים, עמלנט, מדינה בצמיחה 1948 -1970, מתוך המגזין **"מבט חדש"** 15.6.67
* הפרק "מבט לאחור 1967-1956" מתוך הספר **"ביום סגריר"**, יוסף עברון, עמלנט - מדינה בצמיחה 1948 -1970
* 
* '''מִזכָּר''', קובץ כתבות בעריכתו של יוסף עברון בשנים 2005 - 2014
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונאים כותבי עברית
קטגוריה:משפחת עבו
קטגוריה:סגל התעשייה הצבאית
קטגוריה:סגל הבקר
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1924
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2014
קטגוריה:יהודים הקבורים בבית הקברות בצפת
גשר הפקק

**גשר הפקק**, או בשמו הרשמי **גשר ש"ן**, הוא גשר מעל נהר הירדן בחלקו הדרומי של כביש 918, כביש האורך המזרחי של עמק החולה.
## היסטוריה
לפני בניית הגשר, היה במקום סכר טבעי שהאט את זרימת מי אגם החולה במוצאו הדרומי. למרות שבספרות מופיע הסבר שהיה זה סכר שנוצר מקילוח בזלת שגלש מהגולן (ולכן מכונה בספרות בטעות הפקק) וחסם חלקית את זרימת מי הירדן אין בשטח או במפות ההיסטוריות עדות לבזלת במקום (הנקודה בה זרמו מי האגם לתוך ערוץ הנחל בעבר אכן הייתה בגשר הפקק אך המסלע הבונה את אזור הגשר ואת הקילומטר וחצי שמדרום לו הוא של תצורת אשמורה, המורכבת מחלוקים, חול וחרסית. מחשוף הבזלת הקרוב ביותר נמצא 800 מ' מהגשר). לא קילוח בזלת חסם את ניקוז עמק החולה,  וגרם ליצירת אגם החולה אלא התרוממות בלוק כורזים בתוך הבקע בין עמק החולה לכנרת.

בזמן ייבוש החולה, הורחב האפיק של נהר הירדן על מנת לאפשר למי אגם החולה לזרום לכנרת, סכר קורות ברזל שנבנה תחת הגשר נועד להעלות את מפלס המים בימת החולה, כך שהמחפרים הצפים יוכלו לחפור את תעלות הניקוז במסגרת פרויקט ייבוש הימה. קורות הברזל המשתלבות נתקעו אנכית בקרקעית הערוץ ובשוליים הונחו אבני בזלת גדולות. 

בסיום הפרויקט, ב-30 באוקטובר 1957, נפרץ הסכר המלאכותי על ידי מנוף ששלף את קורות הברזל, והאגם והביצות התרוקנו דרך התעלות דרומה. חיל ההנדסה הקים במקום הסכר גשר ביילי, שכונה גשר הפקק על שם הסכר הטבעי. ועדת השמות הממשלתית ביקשה לכבד את חבריה המסורים של ועדת שביתת הנשק ישראל–סוריה, שלא פעם ולא פעמיים מצאו עצמם תחת אש ממוצבי צבא סוריה וקרא לגשר ש"ן, ראשי תיבות של שביתת נשק. בעבר הגשר היה בעל נתיב אחד בלבד, כך שהתנועה הדו-סיטרית בו התנהלה לסירוגין.

בחודש דצמבר 2007 נסגר הגשר לתנועה בשל ליקויי בטיחות. מע"צ וצה"ל התחייבו להקים גשר חליפי במקום תוך חודשיים, אולם הגשר נפתח לתנועה רק ב-30 ביולי 2008. הגשר הוקם על ידי חיילי מילואים של חיל ההנדסה הישראלי. בשנת 2011 נבנה הגשר מחדש ומאז הוא דו סיטרי.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
*שלמה מן, גשר הפקק, בבלוג "נעמוש", 24 ביולי 2021

## הערות שוליים

הפקק, גשר
קטגוריה:עמק החולה
קטגוריה:גדות
קולטן לאינסולין

**קולטן לאינסולין** הוא קולטן טרנסממברנלי שמופעל על ידי אינסולין. הקולטן לאינסולין שייך למשפחה גדולה של קולטנים מעבירי אותות, פרוטאין קינאזות, ולתת משפחה הספיציפיות לזרחון טירוזין - טירוזין קינאז . יש שתי קבוצות גדולות של טירוזין קינאזות, אלה הפועלים בתוך התא ועוסקים בהעברת אותות לגרעין התא, ואלה העוסקים בהעברת אותות גירוי מעבר לקרום התא . קולטני האיסולין משתייכים לקבוצה זו.

## מבנה
קולטן לאינסולין מורכב משתי תתי-יחידות אלפא ושתי תתי-יחידות בטא. תתי-יחידות בטא חוצות אתקרום התא ומקושרות על ידי קשרים דו גופריתיים.
שמאל|ממוזער|250px|קולטן לאינסולין

## פעילות

קולטני טירוזין קינאז, לרבות הקולטן לאינסולין, הם קולטנים העוברים תהליך של  (autophosphorylation) בקבוצות הטירוזין שבקולטן, בעת שהם קושרים ליגנדים אגוניסטיים (כגון אינסולין). הוספת הקבוצות הזרחתיות לקולטן מחוללת אתר קישור לחלבון תוך תאי הקרוי insulin receptor substrate 1  - IRS1, העובר גם הוא תהליך זרחון. זרחון IRS1 פותח מסלול אותות תוך תאי (קסקדה - cascade ), שבסופו מניודים קולטני גלוקוז בעלי זיקה גבוהה לקרום התא; שילובם בקרום התא מגבירים את קצב קליטת גלוקוז לתוך התא. הגברת הכניסה של הגלוקוז לתוך התא, ובהתאם לסוג התא, מאפשרת שימוש בגלוקוז, ושימוש בו ליצירת גליקוגן וחומצות שומניות. בצורה זו תורם הקולטן לאינסולין להפחתת ריכוז הגלוקוז בתוך הדם.

## בקרה על ביטוי גני

חלבון 1-IRS משופעל פועל כשליח שניוני שמזרז את השעתוק של גנים המבוקרים על ידי אינסולין.

## פירוק של אינסולין

אחרי שמולקולת אינסולין התחברה לקולטן והפעילה מעבר אותות, היא יכולה להתנתק לסביבה או לעבור תהליך פרוק על ידי התא. לרוב, הפרוק כולל תהליך של אנדוציטוזה של כל הקומפלקס איסולין-קולטן, ופעילות של אנזים מפרק אינסולין. רוב האנסולין מפורק על ידי תאי הכבד. ההערכה היא כי מולקולת אינסולין טיפוסית מפורקת בערך 71 דקות אחרי שהיא נוצרה.

## פתולוגיה
התפקיד העיקרי של קולטני גלוקוז הוא לקלוט גלוקוז. לכן, חוסר רגישות לאינסולין, או בעיה ביכולת הקולטן לאותת לתוך התא מוביל לירידת היכולת לקלוט גלוקוז לתוך התא. כתוצאה עולים ריכוזי הגלוקוז החוץ תאי ונוצר מצב של יתר גלוקוז - היפרגליקמיה, העלולה להתפתח לסוכרת מסוג 2 (diabetes mellitus type 2). מוכרות מוטציות גנטיות שונות הפוגעות במבנה קולטן לאינסולין ותפקודו; אלה מביאים למצב חמור של אי קשירת אינסולין .

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ביוכימיה
קטגוריה:קולטנים
קטגוריה:חלבונים ממברנליים אינטגרליים
מחשב לכל ילד (ישראל)

[ממוזער|[אופיר אקוניס, יו"ר המועצה הציבורית של פרויקט "מחשב לכל ילד", מציג עם אריק זאבי את המחשבים שיחולקו לילדי דימונה ומגדל העמק (2015)]]
**מחשב לכל ילד** הוא מיזם שמטרתו לאפשר לילדים משכבות מצוקה לרכוש מיומנויות שימוש במחשב והתחברות למאגרי מידע, כדי שאלה יסייעו בפיתוח חשיבה יוצרת, יתרמו להתפתחות הילד ולהעלאת דימויו העצמי, וישמשו מנוף לצמצום הפער הדיגיטלי והפער החברתי. המיזם החל לפעול בשנת 1996, ביוזמתם של אנשי עסקים ושל שר הכלכלה והתכנון פרופ' שמעון שטרית, והוא פועל בחסות משרד ראש הממשלה. המיזם פועל מראשיתו במסגרת עמותת המפעל הלאומי לפיתוח חברתי. בשנת 2003 הצטרפה למיזם עמותת "חלון לעולם המחר".

בשנים 1996–2020 עמד בראש מיזם "מחשב לכל ילד" פרופ' אריה סקופ. משנת 2020 עומד בראש המיזם יוסי רוזן. 

למיזם מועצה ציבורית, שבראשה עומד נציג משרד ראש הממשלה.

במסגרת המיזם מוענקת למשפחת הילד ערכת מחשוב הכוללת -
* מחשב.
* הדרכה של 45 שעות לימוד, לילד ולהורה, באמצעות חברת הדרכה.
* סל של תוכנות ולומדות.
* חיבור לאינטרנט ל-12 חודשים.
* אחריות ותמיכה טכנית למשך 3 שנים.

תקציב העמותה בשנת 2013 היה כ-21 מיליון ש"ח. במימון המיזם שותפים הממשלה (שמעניקה לעמותה קרוב ל-40% מתקציבה), העמותה, באמצעות תרומות שגייסה, הרשויות המקומיות ומשפחות הילדים (בשיעור סמלי). התורמים העיקריים של הפרויקט: מיקרוסופט ישראל, אשר תורמת את כל תוכנות המחשבים לפרויקט משנת 1996, קרן אדמונד ג'יי ספרא, ג'ון גנדל ועוד.

בחודש יוני 2013 הוחל בהסבת המיזם מחלוקת מחשבים שולחניים לחלוקת מחשבי לוח ומחשבי Smart Micro PC.

עד אמצע שנת 2020 הוענקו במסגרת הפרויקט למעלה מ-92,000 ערכות מחשב בכ-213 רשויות מקומיות מכל המגזרים בישראל. המיזם מקדיש תשומת לב גם לילדים בעלי צרכים מיוחדים. להערכת העמותה יש בישראל 168,000 משפחות ללא מחשב שבהן יש ילדים בגיל חינוך, ובשנת 2020 היא מתכננת להעניק מחשבים ל-6,200 משפחות מתוכן.

## ראו גם
* למידה משולבת מחשב
* E-Learning
* OLPC

## קישורים חיצוניים
* 
* הערכת הפרויקט - אתר משרד החינוך
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:המחשוב בישראל
קטגוריה:מיזמים ממשלתיים בישראל
אלינוער מואב

**אלינוער מואב** (9 בספטמבר 1946 - 10 ביולי 2017) הייתה זמרת סופרן ישראלית, ששרה בעברית וביוונית.

## ביוגרפיה
נולדה ב-9 בספטמבר 1946 בתל אביב למאיר ויהודית, כ"אלינוער שפירא". היא למדה תולדות האומנות ופילוסופיה באוניברסיטה העברית בירושלים ומוזיקה ושירה באוניברסיטת מקגיל במונטריאול.

מואב השתתפה ב-1972 במופע של חבורת בימות משירי נעמי שמר בבימוי צדי צרפתי, והייתה סולנית בשירים "ארבעים" וה"מכשפות". בשנים 1973–1985 חיה בארצות הברית ובקנדה שם ערכה סיורי קונצרטים. "קולה מתאים את עצמו בקלות לשיר עם או לאריה קונצרטנטית" כתבה המבקרת בג'רוזלם פוסט וביכולתה להתבטא בסגנונות שונים בהרכבים קאמריים וברסיטלים בהם היא משלבת לידר, מוזיקה עתיקה, עממית, אתנית ועוד.

בשנת 1980 נסעה ללימודים באוניברסיטת מקגיל במונטריאול, קנדה. שם הכירה את הצייר היווני קירילוס וניאדיס (1936-1995) ומאוחר יותר נישאה לו. בעקבות הקשר עם וניאדיס החלה לשיר שירים בשפה היוונית. בעת שהותה בקנדה הקליטה אלבום שלם משירי נעמי שמר, בעיבודים קלאסיים לפסנתר של ירון רוס.

בשנת 1986 שיתפה לראשונה פעולה עם המלחין היווני מיקיס תאודוראקיס, כשתירגמה שירים שכתב והלחין בהשראת הבלדה על מאוטהאוזן של יעקבוס קמבנליס. בשנת 1988 הוזמנה על ידי תאודוראקיס להשתתף בקונצרט שהתקיים במחנה הריכוז מאוטהאוזן באוסטריה, לפני 15,000 איש ונציגים מ-25 מדינות. הקונצרט שודר בשידור ישיר בטלוויזיה למרבית ארצות אירופה. באותה שנה הוזמנה שוב על ידי תיאודורקיס לסיבוב קונצרטים באירופה.

בשנת 1990 הופיעה בפסטיבל ישראל בערב יחיד ובערב משותף עם מריה פאראנדורי. שרה כסולנית באנסמבל הישראלי למוזיקה עתיקה, הופיעה בווקליזות ביפו ובעכו, בהפקות תיאטרון של הקאמרי בתל אביב ובתיאטרון חיפה. עם התזמורת הקאמרית רמת גן, סימפונט רעננה והתזמורת הקאמרית הרצליה, ובהפקה "הבריאה" עם הברירה הטבעית.

בתחילת שנות ה-90 הקליטה מחזור שירים של אלזה לסקר-שילר בתרגום יהודה עמיחי, שהלחינה יעל גרמן בשם "בוא אליי בלֵיל".

בקיץ 1993 הופיעה כאורחת של תיאודורקיס בפסטיבל ישראל, וביוון ב-1995 בחגיגות יום הולדת 70 למיקיס תאודוראקיס. התקליטור "טרילוגית מאוטהאוזן" יצא לאור בשנת 2000. מואב הקליטה מספר תקליטורים בהם שירים של יעקובוס קבנליס, לורקה, נעמי שמר, אלזה לסקר-שילר ז'אק ברל ועוד.

בשנת 2003 השתתפה בפסטיבל אבו גוש וביצעה את "הבלדה על מאוטהאוזן" בתרגומה.

מואב חיברה לחנים לשירי משוררים ("משאלות" אסתר ראב) ושילבה אותם בהופעותיה.

נפטרה ב-10 ביולי 2017 ונקברה בבית העלמין החדש בהרצליה.

## דיסקוגרפיה
*שרה נעמי שמר - 1980
*בוא אלי בליל - 1995

## קישורים חיצוניים

* 
* פרטים על התקליטור "בוא אליי בליל"
* ביוגרפיה של קיריליוס וניאדיס כולל תמונות של אלינוער
* 
* התקליטור "טרילוגיית מאוטהאוזן" בהשתתפות אלינוער מואב

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1946
קטגוריה:זמרות ישראליות
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:זמרות השרות בעברית
קטגוריה:חברי חבורת בימות
קטגוריה:זמרות במוזיקה הקלאסית
קטגוריה:זמרות ישראליות במוזיקה הקלאסית
קטגוריה:זמרים השרים ביוונית
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:מוזיקה יוונית בישראל
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2017
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2017
דרום-מערב אסיה

שמאל|ממוזער|250px|מיקומה של מערב אסיה בגבולותיה הפוליטיים
**דרום-מערב אסיה** הוא אזור שמשתרע על פני כ-6,255,160 קילומטרים רבועים, ומחולק לשישה אזורי משנה מרכזיים: אסיה הקטנה, חצי האי ערב, דרום קווקז, הלבנט, איראן ומסופוטמיה. חלוקה זו כוללת גם מדינות טרנס-יבשתיות המגשרות בין אסיה לאירופה, בהן טורקיה ומדינות דרום קווקז – ארמניה, אזרבייג'ן וגאורגיה. אולם הגדרתו המרחבית משתנה בהתאם להקשר הגאוגרפי או הפוליטי. מבחינה דמוגרפית, האזור חווה צמיחה משמעותית וכלל נכון לשנת 2019 כ-313 מיליון תושבים. המדינות המאוכלסות ביותר ביחידה גאוגרפית זו הן טורקיה ואיראן, ואחריהן עיראק, כאשר השפות הדומיננטיות המדוברות בפי האוכלוסייה הן ערבית, פרסית וטורקית, והדת השלטת (כ-92% מהאוכלוסייה) היא אסלאם.

המושג "מערב אסיה" הופיע לראשונה בראשית המאה ה-19, אך קיבל משנה תוקף בהקשרים כלכליים וגאופוליטיים עכשוויים החל משנות ה-60 של המאה ה-20. המשק האזורי נשען באופן מהותי על משאבי טבע, ובראשן הנפט. מכאן חשיבותו האסטרטגית של האזור, שבתחומיו מצויים למעלה ממחצית מעתודות הנפט המוכחות בעולם, וכ-40% מעתודות הגז הטבעי העולמיות, ולכן הוא מוקד השפעה קריטי על הכלכלה העולמית.

## מדינות
המדינות באזור הגאוגרפי הן:

## ראו גם
*אירואסיה

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:אסיה: אזורים
ج

**ג'ים** (גם **גים**; בערבית: **ﺟﻴﻢ**) היא האות החמישית באלפבית הערבי. לפניה באה האות ת'א ואחריה האות חא.

בערבית סטנדרטית ג'ים מייצגת את העיצור /ʤ/ (כמו גימ"ל גרושה המשמשת בעברית למילים שאולות). אולם, בניבים ערביים רבים היא נהגית אחרת. בערבית מצרית, למשל, היא נהגית כעיצור /ɡ/ (כמו גימ"ל רגילה בעברית מודרנית), וכך גם נהגות האותיות המקבילות לג'ים ברוב השפות השמיות. בערבית לבנטינית וברוב ניבי צפון אפריקה הוגים אותה כעיצור /ʒ/ (כמו זי"ן גרושה). בערבית כוויתית ובחלק מהניבים העיראקיים הוגים אותה כעיצור /j/ (כמו יו"ד). בדואים רבים הוגים אותה כמו בערבית מצרית, אך מחנככים אותה: /ɡʲ/ (כמו ГЬ ברוסית).

האות ﭺ (כמו ג'ים, אבל בעלת שלוש נקודות דיאקריטיות) היא אות חיצונית לאלפבית הערבי, שנוספה כווריאנט של ג'ים. האות נוצרה בשפה הפרסית כשזו עברה להשתמש באלפבית הערבי, כדי לייצג את העיצור /ʧ/ (כמו צד"י גרושה), שלא קיים בערבית ספרותית. בישראל, ברשות הפלסטינית, בעיראק ובמדינות המפרץ הפרסי משתמשים באות ﭺ כדי לייצג דווקא את העיצור /g/.

בכתיבה, האות ג'ים מתחברת מצד ימין ומצד שמאל, כשאר האותיות למעט "דוד' ארז".

מקור האות ג'ים הוא ב"גימל" הפניקית ויש לה מקבילות ברוב האלפביתים (אם כי, כאמור, רובן נהגות כגימ"ל בעברית):
*אלפבית עברי – ג
*אלפבית לטיני – C,c ו-G,g שהתפתחה ממנה (אם כי האות C כיום נהגית כ-K ולפעמים כ-S).
*אלפבית יווני – Γ,γ
*אלפבית סורי – ܓ

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אותיות בערבית
מעלות רנקין

**מעלת רנקין** היא יחידת מידה לטמפרטורה המשתמשת ב**סולם רנקין** (Rankine). היא קרויה על שמו של המהנדס והפיזיקאי הסקוטי ויליאם ג'ון מקורן רנקין אשר הציע אותה בשנת 1859. יחידת מידה זו אינה נפוצה ביום יום.

המעלה מסומנת ב־**R°** (או ב־**Ra°** אם יש צורך להבחין אותה מסולמות ראומיר (Réaumur) ורמר (Rømer). בדומה לקלווין (המסומן: K), האפס בסולם רנקין הוא האפס המוחלט, אולם מעלת רנקין אחת שקולה למעלת פרנהייט אחת ולא למעלת צלזיוס אחת כפי שמתקיים בסולם קלווין. טמפרטורה של F° 459.67- שווה ל־R° 0.

אם כן, המרה ממעלות צלזיוס למעלות רנקין תתבצע לפי:

T[°R]= 1.8×T[°C] + 491.67


מספר תחומים הנדסיים בארצות הברית העוסקים בטמפרטורה משתמשים בסולם רנקין. עם זאת ברחבי העולם המדעי, שבו נהוג להשתמש במערכת היחידות הבין-לאומית (יחידות SI), טמפרטורה תרמודינמית נמדדת בקלווין.

בטבלה הבאה מוצגים קשרים של מספר סולמות טמפרטורה בולטים עם סולם רנקין.

## ראו גם
*יחידות מידה לטמפרטורה
*יחידות מידה על שם אישים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
רנקין
קטגוריה:יחידות מידה בכימיה
מירל בראטש

**מירל בראטש** (נולד ב-1936) הוא סופר יהודי ישראלי יליד גאלאץ, רומניה, הכותב ברומנית.

מירל בראטש סיים לימודיו והוסמך כמהנדס בנין. היה קצין בצי. בשנות השמונים של המאה ה-20 היה עיתונאי נשכני ב-"Drapelul Roşu" (הדגל האדום), כתב עת שיצא בטימישוארה. לאחר שנכלא לכמה חודשים, עלה לישראל והתיישב בבאר שבע.

בנוסף לכתיבתו הספרותית, מירל בראטש מפרסם מפעם לפעם גם בעיתונות הישראלית בשפה הרומנית, בעיקר ב-"Ultima oră" (השעה האחרונה).

בשנת 2005 הוענק לו פרס ניקו פלטי (Nicu Palty).

## מספריו
* Acces la esenţă "גישה לתמצית", רומן.
* Zaţ (משקע של קפה), רומן, החלק הראשון של טרילוגיה. נכתב בישראל.
* "Porunca lui Elohim" (הפקודה של אלוהים).
* "Israel fara horoscop" (ישראל ללא הורוסקופ), הופיע בהוצאת Viitorul romanesc (העתיד הרומני) בבוקרשט, רומן על חיי היום-יום של יהודים יוצאי רומניה בישראל. הספר זכה בפרס ציון (פרס המוענק על ידי התאחדות הסופרים הישראלים בשפה הרומנית) לשנת 2003 ובשנת 2004 קיבל את פרס התאחדות הסופרים של בוקרשט.

## קישורים חיצוניים
* מאמר על מירל בראטש ויצירתו ברומנית

קטגוריה:סופרים יהודים רומנים
קטגוריה:סופרים ישראלים בשפה הרומנית
קטגוריה:מהנדסי בניין
קטגוריה:מהנדסים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1936
חואן קורזו

**חואן קורזו אי פרינסיפה** (בספרדית: **Juan Corzo y Principe**; ) היה שחמטאי ספרדי-קובני, אלוף קובה בשחמט לפני חוסה ראול קפבלנקה.
## קריירה
קורזו נולד במדריד והיגר לקובה בשנת 1887. הוא למד מפיקרדו את רזי המשחק והפך לאלוף מועדון השחמט של הוואנה. זכור במיוחד בשל הפסדו לקפבלנקה בדו-קרב ביניהם בתוצאה 6–7 בשנת 1901, בעת עלייתו המטאורית של השחקן הגדול, כאשר מלאו לקפבלנקה 13. קורזו היווה כוח של ממש בשחמט הקובני, ויחד עם קפבלנקה הוא ייסד את איגוד השחמט של קובה, ובמשך שנים ארוכות היה עורך ביטאון השחמט של קפבלנקה.

## קישורים חיצוניים

* משחקי הדו-קרב בין קורזו לקפבלנקה, vistula.risp.pl
* מידע כללי

## משחקים מוסברים (באנגלית)
### 1901
* חואן קורזו, אלוף קובה מול חוסה ראול קפבלנקה בן ה-12, 19.11.1901, Jose Raul Capablanca   The Saga Begins
* חואן קורזו מול חוסה ראול קפבלנקה, 6.12.1901, A New Morphy Had Arisen   Corzo vs Capablanca   Game 8
* חוסה ראול קפבלנקה מול חואן קורזו,  11.12.1901, Outplayed   Capablanca vs Corzo   Game 9
* חוסה ראול קפבלנקה מול חואן קורזו,  15.12.1901, Playing d4 Before it was Cool   Capablanca vs Corzo   Game 11

קטגוריה:שחמטאים קובנים
קטגוריה:שחמטאים ספרדים
קטגוריה:ילידי 1873
קטגוריה:ספרדים שנפטרו ב-1941
באנסקה ביסטריצה

**באנסקה ביסטריצה** (בסלובקית: **Banská Bystrica**, בהונגרית: **Besztercebánya**, בגרמנית: **Neusohl**) היא עיר במרכז סלובקיה על נהר ההרון. בעיר מתגוררים כ-81,000 תושבים והיא בירת מחוז באנסקה ביסטריצה.

## היסטוריה
באנסקה ביסטריצה נמצאת באזור מכרות ונוסדה כעיירת כורים. שרידים לפעילות כרייה אנושית באזור באנסקה ביסטריצה נמצאו כבר מהתקופה של 1700–2000 לפני הספירה. שרידים אלו מעידים על חציבת נחושת ובמידה פחותה גם מחצבים אחרים. ההערכה היא שהעיר נוסדה במאה התשיעית לספירה. העיר שגשגה בזכות המכרות שבסביבתה, בהם מכרות נחושת, כסף (מתכת), זהב וברזל. בשנת 1255 קבלה העיר זכויות של עיר מכרות חופשית, מתוך רצון של המלך לקדם התיישבות בה. הזכויות שהוענקו לעיר משכו אליה מהגרים גרמנים שגם הקימו בה כנסייה. בשנת 1494 הוקמה בעיר חברת אונגרשר הנדל שניהלה את המכרות. חומות העיר חוזקו בשנת 1589 בגלל פחד מפלישה של העות'מאנים. בשנת 1620 נבחר הנסיך גאבור בתלן להיות מלך הונגריה על ידי כינוס של הפרלמנט בעיר.

בשנת 1829 הוקם בעיר מפעל נייר שהורחב מאוד לקראת סוף המאה בין השנים 1892–1895. המפעל נבנה מחדש לאחר שרפה שכלתה את המפעל בשנת 1904.

מסילת ברזל שחברה את העיר לזבולן נחנכה בשנת 1873 והאיצה את פיתוחה של העיר.

בשנת 1944 הייתה באנסקה ביסטריצה מרכז של התנועה הלאומית הסלובקית ובה החל המרד כנגד שלטונו של יוזף טיסו.

בשנת 1969 הוקם בעיר המוזאון לזכר המרד ( **Museum of the Slovak National Uprising)** המתמחה בתיאור החברה הסלובקית ובחמרים הקשורים במרד הלאומי הסלובקי ובתנועות אנטי פשיסטיות באירופה במלחמת העולם השנייה.

## גאוגרפיה
באנסקה ביסטריצה נמצאת בגובה 362 מטר מעל פני הים ושטחה 103.37 קמ"ר.
העיר ממוקמת במרחק כמעט שווה בין שתי הערים הגדולות בסלובקיה, 208 ק"מ מבירת סלובקיה ברטיסלבה, ו-217 ק"מ מקושיצה. בין העיר לבין זבולן, השוכנת 20 ק"מ דרומה, קיימת שרשרת של יישובי פרברים וכפרים.

בנסקה ביסטריצה נמצאת בעמק נהר הרון (בסלובקית: Pohronie) המתפתל דרך העיר ממזרח לדרום. העיר נמצאת בין שלושה רכסי הרים: הרי הטטרה הנמוכים מצפון-מזרח, הרי ולקה פטרה (Veľká Fatra) מצפון-מערב והרי קרמניקה (בסלובקית: Kremnické vrchy) ממערב. שלושת רכסי ההרים בעלי חשיבות סביבתיתת רבה ולכן מוגדרים כשטח מוגן. בבנסקה ביסטריצה נמצא משרדי מטה של הפארק הלאומי הרי הטטרה. אף שרכסים אלה קרובים לעיר, הנוף המקומי נשלט על ידי הר אורפין (Urpín) שגובהו רק 510 מטר ומהווה אתר בילוי פופולרי בעיר.

בבנסקה ביסטריצה אקלים ממוזג צפוני בתחום יבשתי, עם ארבע עונות שנה נפרדות: קיץ חם וחורף קר ומושלג.

## יהודים
יהודים החלו להגיע לעיר בסביבות שנת 1855 והקימו קהילה באופן רשמי בשנת 1862. בית כנסת נבנה במקום בשנת 1867 ובשנת 1866 הוקם במקום בית ספר יהודי. בבית הכנסת התנהלה התפילה בליווי מקהלת נשים, ועם פיצול הקהילות בשנת 1869 השתייכה קהילת באנסקה ביסטריצה לזרם הנאולוגי. בשנת 1867 הוקמה במקום אחת האגודות הציוניות הראשונות בממלכת הונגריה. הקהילה היהודית מנתה 247 נפשות בשנת 1869, 561 נפשות בשנת 1880 ו-1025 נפשות (כ-11% מהאוכלוסייה בעיר) בשנת 1900. בשנת 1990 חיו בעיר כ-50 יהודים. בעיר זו גדלה הצנחנית הארצישראלית חביבה רייק ואליה חזרה בזמן מלחמת העולם השנייה לארגן את הנהגת היהודים.

תמונות של חביבה רייק יחד עם תמונות הלקוחות מחיי היהודים בסלובקיה בקופת מלחמת העולם II מוצגות במוזאון המרד.

## ערים תאומות

## קישורים חיצוניים

* 
* Banská Bystrica, היסטוריה של העיר באנגלית באתר העיר
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סלובקיה: ערים
קטגוריה:סלובקיה: טירות
אברה ארוכת עלים

**אברה ארוכת עלים** (שם מדעי: *Pteris vittata*) היא מין צמח ממשפחת האברתיים. שמו של הצמח, הן היווני והן העברי, מדמה את עליו הגדולים לאברות העופות. העלה הגדול מנוצה פעם אחת, דבר שמעלה דמיון לצמחים בני משפחת הדקליים.
תפוצתו של השרך בעולם היא באסיה, אפריקה הטרופית ואוסטרליה. בנוסף, זהו מין שיובא על ידי האדם לארצות הברית גם הוא גדל בחוצות ערים. בארץ מדובר בצמח נדיר, וייתכן שנכחד.

הצמח יכול לסייע במקרים של זיהום קרקע באמצעות שיקום בעזרת צמחייה (Phytoremediation). השרך ידוע ביכולתו לספוג ארסן, רעלן שיכול לזהם קרקעות כתוצאת לווי של פעילות תעשייתית.

האברה התקיימה בבתי-גידול לחים ומוצלים בצפון הארץ, אך לא ידוע על פרטים שהם, מעל לכל ספק, שייכים למין המקומי, בבית גידולם הטבעי.

מספר פרטים של מין זה נמצאים בגנים בוטניים בארץ, כדוגמת הגן הבוטני הלאומי והגן הבוטני בקיבוץ נתיב הל"ה.

נעשו מספר ניסיונות של רשות הטבע והגנים להשיב מין זה לבית-גידולו הטבעי.

מאז שנות ה-80 נרשמו מספר תצפיות באברה ארוכת-עלים במקומות לחים ומוצלים ברחבי הארץ, כדוגמת נחל עין גב בגולן, כותל בעיר חיפה, בשמורת עין גדי, ב'גבעת בוכמן' במודיעין ובמנהרת קו הרכבת ת"א-נתב"ג.

כאמור, קיים ספק אם מדובר בפרטים ששייכים למין המדובר. דמיונם של המינים בסוג אברה, האפשרות של נשיאת הנבגים למרחק עצום על ידי הרוח, וכן הכנסת מיני אברה שונים לגינון מקשה על הגדרתם.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:צמחי בר בסכנת הכחדה בישראל
קטגוריה:ערכי טבע מוגנים בישראל: צמחים
קטגוריה:שרכיים
קטגוריה:צמחי נוי
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
פשטה שרועה

**פְּשֵׁטָה שְׂרוּעָה** (שם מדעי: *Bacopa monnieri*) הוא מין צמח בר עשבוני ממשפחת הלועניתיים.
תפוצתו בישראל מצטמצמת לאזור הצפון, סמוך למקווי מים או לפלג מים זורמים.

בירדן הוא נמצא באתרים נוספים, כדוגמת פתח הקניון של ואדי אבן חמיד.

מספר פרטים של מין זה הובאו לגן הבוטני בקיבוץ נתיב הל"ה.

## קישורים חיצוניים

200px|ממוזער|ימין|פשטה שרועה

## הערות שוליים

קטגוריה:לועניתיים
קטגוריה:ארץ ישראל: לועניתיים
קטגוריה:צמחי בר בסכנת הכחדה בישראל
קטגוריה:פרחים סגולים בארץ ישראל
ליאם קייל סאליבן

**ליאם קייל סאליבן** (אנגלית: Liam Kyle Sullivan; נולד ב-17 ביולי 1973) הוא שחקן וקומיקאי אמריקאי. סאליבן השתתף בתפקיד אורח במספר תוכניות טלוויזיה אמריקניות כמו "בנות גילמור", "זהות בדויה" ו-"8 כללים פשוטים", אך הוא ידוע בעיקר בזכות סרטוני האינטרנט שהוא יוצר. לאחרונה הוא מככב בסדרה אני שונא את גיל 30 המשודרת בערוץ המוזיקה VH1.

## ביוגרפיה

סאליבן נולד בנורפוק, מסצ'וסטס, ארצות הברית.

## מערכונים פופולריים

## הקלטות ומדיה נוספת
*ביולי 2006 סאליבן הקליט את אלבומו *[[Shoes (album)|Shoes]]*, אלבום שכל שיריו מבוצעים על ידי הדמות "קלי".
*סאליבן השתתף בפרסומת לממתק "סקיטלס".
*ב-2007 סאליבן הופיע כ"קלי" בווידאו-קליפ לשיר "Shores of California" של להקת דרזדן דולז.
* סאליבן משחק את "קלי" בסדרה "אני שונא את גיל 30" בערוץ VH1.

## קישורים חיצוניים

* 

* הדף הרשמי באתר יוטיוב
* ריאיון עם ליאם סאליבן מ-*That Other Paper*
* ראיון ב-Crave Online
* ראיון ב-WickedInfo.com

קטגוריה:אמריקאים ילידי מסצ'וסטס
קטגוריה:קומיקאים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1973
שום גבוה

ממוזער|''Allium ampeloprasum''
**שום גבוה** (שם מדעי: *Allium ampeloprasum*) הוא גאופיט בעל בצל גדול באדמה, המגדל עמוד תפרחת שגובהו 80 עד 150 ס"מ. זהו מין הבר ממנו תורבתה הכרישה.
## מאפיינים
עמוד התפרחת זקוף, בלתי מסועף, ובבסיסו עלים שטוחים מעטים. בראשו מתנשאת קרקפת דמוית כדור בקוטר 3-5 ס"מ. לפעמים צבע הפרחים ירוק חיוור ולפעמים סגול-ארגמן.

השום הגבוה פורח בחודשים מאי-יוני, והפריחה במקומות הנמוכים מתחילה מוקדם יותר, כחודש לפני הפריחה בהרים הגבוהים.

שכיח במעזבות, בבתי הגידול הפתוחים בחבל הים-תיכוני, וניכר בעיקר בצידי דרך. ממיני השום הנפוצים ביותר בישראל. ריחו - ריח שום עז, הנודף בחוזקה עם פציעת איברי הצמח.

השום נזכר במקרא "זכרנו את הדגה אשר נאכל במצרים... ואת השומים" (), והיה בתקופת התלמוד מאכל עממי אהוב.

הצמח מקובל ברפואה העממית, ומשמש לריפוי מחלות דרכי העיכול, להרחקת תולעי מעיים, וכן לטיפול בטחורים ולריפוי פצעים (כשהוא ספוג בתחבושת).

שום גבוה הוא ערך טבע מוגן בישראל.

## ראו גם
*כרישה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

ימין|150px
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:שום (סוג)
קטגוריה:ערכי טבע מוגנים בישראל: צמחים
קטגוריה:פרחים סגולים בארץ ישראל
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קטגוריה:צמחי גן
פיקוס בת-שקמה

**פיקוס בת-שקמה** (שם מדעי: *Ficus palmata*, ידוע באנגלית כ-Wild Fig) הוא עץ או שיח גדול, שקיים פולמוס לגבי הימצאו בארץ ישראל המערבית כצמח בר.

## מאפיינים
עץ פיקוס בת-שקמה עשוי לצמוח לגובה של תשעה מטרים, אם כי לרוב פרטים שלו נמוכים יותר. כמו מיני פיקוס רבים, הוא נפוץ במזרח התיכון, באסיה ובחלקים מאירופה. 

העץ רגיש לצינה, ולרוב מפריח פגות בין יוני לספטמבר, ואלו מופרות לקראת סוף תקופה זו, החל מאוגוסט. מראהו דומה לפיקוס התאנה, והוא נבדל מהתאנה בגודל פירותיו (שחורים וקטנים יותר) ועלים המאונים לשלוש אונות במקום לחמש. צומח היטב על קרקע גירית ועל מסלעות.

פיקוס בת-שקמה גדל בתנאי עקת מים בצורה שמזכירה פיקוס התאנה, דבר שעשוי לגרום לבלבול בין מינים אלו. עם זאת, עליו מפורצים פחות ופירותיו קטנים יותר.

## בישראל
מספר פרטים של מין זה נמצאו בעבר בת'מילה סמוך למקום שבו שוכן היום מעבר הגבול עין נטפים. פרטים אלה התייבשו במהלך השנים.

במספר מקומות בארץ צומחים פרטים של פיקוס התאנה, שפורסמו בעבר כפיקוס בת-שקמה על ידי ספרים וכותבים בני-סמכא. המקרה המפורסם ביותר הוא של שני העצים בקניון נחל חווה שנמצא בהר הנגב. מקרים דומים של זיהוי שגוי הם פרטים של פיקוס ב'עין א-תינה' בנחל זרחן, עין אורחות ובקניון נחל ורדית. אף אחד מפרטים אלו לא שייך למין פיקוס בת-שקמה. פיקוס בת-שקמה הוא צמח מוגן בישראל.

על פי הספר האדום של רשות הטבע והגנים, בכל הארץ ישנו רק עץ אחד מהמין הזה, והוא גדל בהרי אילת. עם זאת, הפיקוס בת-שקמה לא נמצא בסכנת הכחדה עולמית, שכן הוא קיים בטבע בכמה מדינות במזרח התיכון, והוא נפוץ במיוחד באיראן ובאפגניסטן.

בגן הבוטני בירושלים עמלים בעשור האחרון על ריבוי הפיקוס בניסיון להצילו. במסגרת אירועי השבעת הכנסת ה-22 החלה מסורת שבה מנכ"ל הגן מעניק לכנסת עץ או פרח נדירים כדי שאלה יישתלו בגינת המשכן. כחלק מהשמירה על הפיקוס, גנני הכנסת קיבלו הכשרה מאנשי הגן הבוטני לטיפוחו. "אנו מקווים כי השתיל שהענקנו לכנסת יסמל את התקווה לצמיחתה של הדמוקרטיה והאחדות בעם", אמר תום עמית, מנכ"ל הגן הבוטני.

יו"ר הכנסת, ח"כ יולי אדלשטיין, השתתף בטקס הנטיעה, ואמר כי הכנסת מתגאה בסיוע לשמירת צמחים ועצים הנמצאים בסכנת הכחדה. "נציב את הפיקוס בת-שקמה כנקודת ביקור למאות אלפי המבקרים במשכן", אמר בטקס. "כולי תקווה כי הגברת המודעות לסכנת הכחדתו של הצמח העתיק הזה תעזור במשימה החשובה להצלתו"

בממלכת ירדן קיימים פרטים רבים של מין זה, במחשופים של סלעים קשים, במקרים רבים סמוך לבתי-גידול לחים.

## קישורים חיצוניים

* פיקוס בת-שקמה באתר פורטל הערכות הסיכון לטבע בישראל
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1775
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פטר פורסקל
בת-שקמה
קטגוריה:ארץ ישראל: תותיים
קטגוריה:ארץ ישראל: עצים
קטגוריה:צמחי בר בסכנת הכחדה בישראל
קטגוריה:צמחי בר שנכחדו בישראל
קטגוריה:ערכי טבע מוגנים בישראל: צמחים
אבנט

[ממוזער|150px|[הנסיך ויליאם, דוכס קיימברידג'|הנסיך ויליאם עוטה את אבנט מסדר הבירית]]
**אַבְנֵט** הוא סרט רחב עשוי מבד המעטר בגדי שרד טקסיים. לעיתים הוא נחגר במותניים (אך לא נועד להחזיק את המכנסיים), לעיתים נמתח באלכסון מכתף אלי מותן. משמש גם אביזר נוי אופנתי. 

לעיתים נחגר האבנט באירועים רשמיים או חגיגיים תחת טוקסידו מהודר, כחלק מכללי הלבוש הרשמי באותו האירוע, ובכך מבדל את הלבוש כ'מיוחד' או 'טקסי', לעומת 'יום-יומי'. דוגמה דומה לבידול זה היא אבנט הנחגר על ידי אומנים ובעיקר על ידי חזנים, בקונצרטים ובאירועי תרבות. 

## ביהדות

אבנט הוא אחד מארבעה בגדי כהונה שהיו הכהנים לובשים בשעת העבודה בבית המקדש. האבנט היה עשוי מחוטי פשתן הטוויים יחד עם חוטי צמר הצבועים בצבעי תכלת, ארגמן ותולעת שני. כיום מקובל אצל חלק מהגברים החרדים ללבוש אבנט המכונה גרטל, בדרך כלל רק במהלך התפילה.

במסכת זבחים מובא סיפור על המלך הסאסאני-זורואסטרי יזדגרד הראשון (“איזגדר מלכא”) שתיקן את מקום אבנטו של הונא בר נתן בטענה שהיהודים הם "ממלכת כהנים".

## בזורואסטריות
[ממוזער|טקס לבישת ה[קושטי בפעם הראשונה, יחד עם החולצה הנקראת "סדרה"]]
האבנט הוא פריט לבוש סמלי מאוד בדת הזורואסטרית, ונקרא קושטי . הקושטי הוא פתיל העשוי משזירה של 72 חוטי צמר לבן, ונכרך 3 פעמים על המותניים. בתפקידו הוא נועד לשמש כהפרדה בין החלקים העליונים של הגוף לבין חלקיו התחתונים, כעין מחסום בפני הרע, בהתאם לתפיסה הדואליסטית של הזורואסטרים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חגורות
קטגוריה:בגדי גברים
מרסל קליין

**מרסל קליין** (יולי 1937 - 21 במאי 2008) היה המדען הראשי של רפא"ל (הרשות לפיתוח אמצעי לחימה). קליין היה בין הישראלים הבודדים שהיו לחברים באקדמיה הבינלאומית לאסטרונאוטיקה.

נולד בצרפת. בשנת 1960 סיים בהצטינות את לימודיו בטכניון, חיפה בהנדסה אווירונאוטית. במקביל ללימודיו בטכניון עסק בהוראה במוסד זה. בשנת 1969 סיים לימודי מסטר בהנדסה אוירונאוטית בטכניון. בשנת 1974 סיים לימודי דוקטורט באווירונאוטיקה ב-MIT שבארצות הברית. התמחותו העיקרית בנושאי טילים, פגזים והנעה רקטית.

בסוף שנות הש-70 של המאה העשרים עמד קליין בראש קבוצת התכנון של פיתוח לוויין ישראלי ראשון (אביר) ביחד עם יונתן מס. לימים הועברה האחריות לפיתוח הלוויין לתעשייה האווירית. קליין היה מנהלה הרביעי של סוכנות החלל הישראלית.

בין הפרויקטים הנזקפים לזכותו ניתן למנות את יכולת השיגור העצמאית של ישראל, הלוויין הישראלי הראשון ופרויקטים נוספים במערכת הביטחון.

נפטר ב־21 במאי 2008 בחיפה כתוצאה מהסתבכות של מחלת הסוכרת.

**ממאמריו**:

* Klajn, Marcel), "An approximate solution for the motion of a spinning projectile with a non linear Magnus moment," Israel Journal of Technology, v. 8, pp. 181-8 (1970)
* Klajn, Marcel and Gur, Ilana, "Nutational divergence time constant of spinning axisymmetric spacecraft due to damped elastic structural elements," Proceedings of Guidance, Navigation and Control Conference, Hilton Head Island, South Carolina, USA (10-12.8.1992), pp. 47-52


## לקריאה נוספת

* Inbar, Tal, "Marcel Klajn, dreamer of space, builder of satellites: The untold story of Israel's space program pioneer," 63rd International Astronautical Congress, held in Naples, Italy, (1-5.10.2012), Lecture IAC-12.E4.1.3


קטגוריה:אנשי תוכנית החלל הישראלית
קטגוריה:ישראלים ילידי צרפת
קטגוריה:מדענים ראשיים בתעשייה
קטגוריה:סגל רפאל
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל: הנדסת אווירונאוטיקה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
קטגוריה:מהנדסי אווירונאוטיקה ישראלים
קטגוריה:נפטרים מסוכרת
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1937
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2008