ולדימיר נבוקוב

[200px|ממוזער|פסל של נבוקוב ב[מונטרה]]
**ולדימיר ולדימירוביץ' נַבּוֹקוֹב** (ברוסית: **Владимир Владимирович Набоков**; 22 באפריל 1899 – 2 ביולי 1977) היה סופר ומתרגם רוסי־אמריקאי, יצירתו המוכרת ביותר היא ספרו "לוליטה".

## חייו
נבוקוב נולד בסנקט פטרבורג, למשפחת אצולה אמידה. אביו, ולדימיר דימיטרייביץ' נבוקוב, היה פוליטיקאי, עורך דין ועיתונאי בולט. אמו הייתה אלנה איבנובה לבית רוקבישניקוב. ביתם היה אנגלופילי והילד למד מגיל צעיר אנגלית לצד רוסית, ובגיל חמש החל ללמוד גם צרפתית.

בגיל 16 ירש נבוקוב אחוזה גדולה מאחי אביו, אך כעבור זמן קצר פרצה המהפכה הרוסית, אביו, ששימש בזמן מלחמת העולם הראשונה כמזכיר הראשון של שגרירות רוסיה בלונדון, נעצר לתקופה קצרה והמשפחה כולה נמלטה בשנת 1919 לאנגליה שם החל ללמוד ספרות רוסית וצרפתית בקיימברידג'.

אביו נרצח בברלין בשנת 1922 על ידי סרגיי טבוריצקי, מלוכן רוסי, בעת שניסה לסכל ניסיון התנקשות ביריבו הפוליטי פבל מיליוקוב. הרצח השרירותי משתקף במיתות המשונות של דמויות בספריו, למשל בספרו "אש חיוורת". כעבור שנה, ב-1923, סיים את לימודיו באוניברסיטה ועבר לברלין. באפריל 1925 נשא לאישה את ורה אבסיבנה סלונים, נצר למשפחה יהודית. לזוג נולד ילד אחד, דמיטרי, בשנת 1934.

נבוקוב עבד בשנותיו בברלין במגוון עבודות: תרגום, מתן שעורים בצרפתית ובטניס, חיבור בעיות שחמט, כתב תשבצים לעיתון מהגרים רוסי ועוד. הצלחתו הספרותית הראשונה באה לו בזכות תרגומיו לכמה משיריו של היינה. הוא פרסם רומן ראשון, "מארי" (מאשנקה) בשנת 1926 ובשנים שאחרי כן פרסם עוד שמונה רומנים, כולם ברוסית, שלא זכו להד מעבר לקהיליית המהגרים בברלין והוחרמו או זכו להתעלמות בברית המועצות.

הוא עזב את גרמניה עם משפחתו בשנת 1937, אחרי שהנאצים שחררו את רוצח אביו, ועבר לגור בפריז. שלוש שנים לאחר מכן, בסיוע הלוואה מהמלחין סרגיי רחמנינוב, נמלט מהכוחות הגרמניים שהתקדמו לעבר פריז וברח לארצות הברית.

בארצות הברית לימד נבוקוב בקולג' וולסלי ובאוניברסיטת קורנל, על סופרים כגוסטב פלובר, ג'יימס ג'ויס (בו פגש בפריז), טורגנייב וטולסטוי. במקביל, המשיך במחקריו בתחום האנטומולוגיה והפך לחוקר פרפרים מוערך. ככזה, החזיק גם במשרה רשמית במוזיאון לזואולוגיה השוואתית באוניברסיטת הרווארד. משרתו כמרצה ומסעותיו הממושכים בעקבות פרפרים ברחבי ארצות הברית (נבוקוב העריך שבין 1949 ו-1959 נסע מעל ל-200 אלף קילומטרים) מצאו אחר כך הד ביצירתו, למשל בספרו "לוליטה" בעקבות סיפור של פלורנס סאלי הורנר.

במקביל, החל מתייסר במעבר מכתיבה ברוסית לכתיבה באנגלית. הרומן הראשון שלו באנגלית היה "אלה תולדות סבסטיאן נייט" משנת 1941, והשני "Bend Sinister" משנת 1947. באותה תקופה פרסם גם סיפורים קצרים במגזינים "אטלנטיק" ו"ניו יורקר". הוא המשיך לכתוב ברוסית רק את שיריו ואת ספר זכרונותיו, שהופיע בתחילה בשנת 1951 ואחר כך בשם "דַבֵּר, זיכרון" בשנת 1966. נבוקוב עצמו התייחס לחייו באירוניה מסוימת כאשר כתב לאנדרו פילד, שתכנן לכתוב ביוגרפיה שלו, "אני מופיע בספר כאדם נוקדני למדי. כל השחמט והפרפרים האלו. לא מעניין במיוחד."

בשנת 1955 פרסם נבוקוב את "לוליטה", רומן אודות תשוקתו של פדופיל בגיל העמידה לילדה בת שתים עשרה. הצלחתו העצומה של הרומן, שהוחרם בתחילה בצרפת, ארצות הברית ובריטניה, אפשרה לו לנטוש את ההוראה ולהקדיש עצמו לכתיבה. בשנת 1957 פרסם את "פנין", סיפורו של פרופסור רוסי חסר ישע בקולג' אמריקני.

שנתיים מאוחר יותר, בשנת 1959, נטש נבוקוב את ארצות הברית, עבר לגור בשווייץ, וקבע את ביתו במונטרה. בשנותיו בשווייץ כתב את הרומנים החשובים והמורכבים ביותר שלו, "אש חיוורת" (1962) ו"אדה או החמדה – כרוניקה משפחתית" (1969), וכן תרגום מוער בארבעה חלקים ל"יבגני אונייגין" של אלכסנדר פושקין.

## ספרי נבוקוב שתורגמו לעברית
* **[[לוליטה (ספר)|לוליטה]]**, מאנגלית: יוסף ורהפטיג, מעריב לעם, 1959. עובד לקולנוע ב-1962 ו-1997.
** .
* **תפארת**, מאנגלית: לאה דובב-רוזנבאום, עם עובד, 1973.
* **פנין**, מאנגלית: אברהם יבין, עם עובד, 1977. יצא במהדורה מחודשת ב-2003 עם הערת סיום מאת נילי מירסקי.
* **[[דבר, זיכרון]]**, מאנגלית: לאה דובב, ספרית פועלים, 1981.
** **[[דבר, זיכרון]]**, מאנגלית: לאה דובב, ספרית פועלים, 2024. תרגום המהדורה המורחבת שיצאה ב־1999, הכולל את פרק הסיום הגנוז.
* **צחוק באפילה**, מאנגלית: לאה דובב, ספרית פועלים, 1983.
* **אלה תולדות סבסטיאן נייט**, מאנגלית: לאה דובב, זמורה ביתן, 1987.
* **ייאוש**, מאנגלית: אילנה דן, כתר, 1987. יצא במהדורה מחודשת ב-2010 עם אחרית-דבר מאת מתן חרמוני.
* **מרי**, מאנגלית: הדר יעקובסון, כנרת, 1991.
** **מאשינקה**, מרוסית: סיון בסקין, כתר, 2024.
* .
* .
* **גוגול**, מאנגלית: דורי פרנס, משכל, 1997.
* **ההגנה של לוז'ין**, מרוסית: רונן סוניס, עם עובד, 2006.
* **לאורה - המקור (כיף למות)**, מאנגלית: רונן סוניס, עריכה מדעית ואחרית דבר: לאונה טוקר, ידיעות ספרים, 2010.
* **עד ראייה**, מרוסית: דינה מרקון, אפרסמון, 2021.
* **אדה או החמדה – כרוניקה משפחתית**, מאנגלית: דפנה רוזנבליט, אחרית דבר: לאונה טוקר, כרמל, 2022.

## לקריאה נוספת
* .
* אורי אלטר, **ספרות על תקופה וספרות על ספרות : הרמאן ברוך, ולדימיר נאבוקוב, שאול טשרניחובסקי**, נדפס בהספרות, ג', 1971.
* . 
* ולדימיר נבוקוב, קטע מתוך: **אש חיוורת** (תרגם מאנגלית והעיר: רונן סוניס), דחק - כתב עת לספרות טובה, כרך ב'.
* Stacy Schiff, **Vera (Mrs. Vladimir Nabokov): a Biography**, Random House, 1999 
* David Rampton, **Valdimir Nabokov: a Critical Study of the Novels**, Cambridge University Press, 1984 
* Julian W. Connolly (ed.), **Nabokov and his Fiction: New Perspective**, Cambridge University Press, 1999 
* David H.J. Larmour, **Discourse and Ideology in Nabokov's Prose**, Routledge, 2002 
* Michael Rodgers, Susan Elizabeth Sweeney (eds.), **Nabokov and the Question of Morality: Aesthetics, Metaphysics, and the Ethics of Fiction**, Palgrave Macmillan, 2016 
* Ben Dhooge, Jurgen Pieters (eds.), **Vladimir Nabokov's Lectures on Literature: Portraits of the Author as Reader and Teacher**, Brill Rodopi, 2018 
* Brian Boyd, **Stalking Nabokov: Selected Essays**, Columbia University Press, 2011 
* Brian Boyd, **Vladimir Nabokov: the Russian Years**, Princeton University Press, 2016 
* Duncan White, **Nabokov and his Books: Between Late Modernism and the Literary Marketplace**, Oxford University Press, 2017 
* Gavriel Shapiro, **The Tender Friendship and the Charm of Perfect Accord: Nabokov and his Father**, University of Michigan Press, 2014 
* Robert Roper, **Nabokov in America: on the Road to Lolita**, Bloomsbury, 2016 

* Andrew Field, *[https://archive.org/details/vnlifeartofvladi00fiel VN, the life and art of Vladimir Nabokov]*, NY 1986


## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

* ספריית נבוקוב 
* ציטוטים מספרו: לוליטה באתר ויקיציטוט
* 
*  
* דן לחמן, פנין / ולדימיר נבוקוב, באתר e-mago , 29 בינואר 2006
* סיפור של נבוקוב באתר של הוצאת כרמל
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* נורית ברצקי, שיחה עם אבי לוליטה, ריאיון עם ולדימיר וורה נבוקוב, "מעריב", מגזין "ימים ולילות", 13 בפברואר 1970
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמנים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:סופרים רוסים
קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא רוסי
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קורנל
קטגוריה:סגל מכללת ולסלי
קטגוריה:זוכי מלגת גוגנהיים
קטגוריה:אנטומולוגים
קטגוריה:תשבצאים
קטגוריה:כותבי מכתבים
קטגוריה:מהגרים מצרפת לארצות הברית
קטגוריה:פרובלמאים רוסים
קטגוריה:בוגרי טריניטי קולג' (קיימברידג')
קטגוריה:סופרים אקסופוניים
קטגוריה:רוסים ממוצא גרמני
קטגוריה:כותבי אוטוביוגרפיה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1899
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1977