open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ארגון צופי פלסטין

**ארגון צופי פלסטין** (בערבית: **اتحاد الكشافة الفلسطيني**) הוא הארגון האחראי על פעילות תנועת הצופים ברשות הפלסטינית.

הארגון משרת בני נוער ברחבי הרשות הפלסטינית. מטה הארגון נמצא ברמאללה והנציב הבינלאומי של הארגון הוא ד"ר פייק ט'הוב.

ב-27 בפברואר 2016, ארגון צופי פלסטין קיבל את זכויות ההצבעה הראשונות בארגון הצופים העולמי. בשנת 2017 הוא הפך לחבר מן המניין באגודת המדריכות והצופות העולמית.

## היסטוריה
[ממוזער|[תנועת הצופים|צופים פלסטינים נוצרים בערב חג המולד מול כנסיית המולד בבית לחם, 2006]]
תנועת הצופים הפלסטינים הוקמה בארץ ישראל בשנת 1912 בבית הספר סנט ג'ורג' בירושלים ונציגי הארגון השתתפו בג'מבורי הצופים העולמי בשנים 1929 ו-1933. הארגון הוכר על ידי ארגון הצופים העולמי בשנת 1945, אך ההכרה בצופי פלסטין בוטלה בשנת 1949 והוחזרה מחדש רק בשנת 1996.

בשנת 1948 עם הקמת מדינת ישראל, אלפי פלסטינים עזבו את ישראל והקימו את ארגון צופי פלסטין בגלות. מפני שהכרה מתנועת הצופים העולמית ניתנת רק כשהצופים פועלים בתוך גבולות מדינתם וכשאותה מדינה מיוצגת באו"ם פעלה התנועה ללא הכרה בינלאומית.

בשנת 1993, בעקבות הסכמי אוסלו, חזרה תנועת הצופים הפלסטינית לפעילות בשטחי יהודה ושומרון. פלסטין אינה חברה באומות המאוחדות אך בתנועת הצופים העולמית הוחלט לתת אישור זמני לקיומה. לפני שההצעה הובאה להצבעה, יו"ר התאחדות הצופים והצופות בישראל, מוריס זילקה, נתן הצהרה המבקשת מוועידת הצופים העולמית לתמוך בהצעה, נאומו התקבל בתשואות סוערות וכך התקבל ארגון צופי פלסטין לצופים העולמיים באופן חלקי.

ב-27 בפברואר 2016, ועדת הצופים העולמית הכירה בארגון צופי פלסטין בתור ארגון הצופים הארצי של הרשות הפלסטינית והוגשה בקשה לוועידת הצופים העולמית ה-41 בבאקו, אזרבייג'ן להצבעה עבור חברות מלאה של הארגון בתנועת הצופים העולמית. גם הפעם, יו"ר התאחדות הצופים והצופות בישראל, עמוס אילני, הצהיר כי צופי ישראל תומכים בחברותו של ארגון צופי פלסטין ומקווים לפעול בשיתוף פעולה למען חברות ושלום.

## אופי הפעילות
בארגון צופי פלסטין רשומים 18,738 חניכים. 35% מהם שייכים לקבוצות בתי-ספר והשאר לקבוצות דת (אסלאם ונצרות) או קבוצות פתוחות.

המוטו הצופי הוא كن مستعدًا, "היה נכון" בערבית. שם העצם לחניך בודד ("צופה") בערבית הוא كشاف.

## סמלים
סמל צופי פלסטין משלב אלמנטים של סמל הרשות הפלסטינית.

## תנועת הצופות המדריכות בפלסטין
**הצופות המדריכות בפלסטין** (בערבית: إتحاد الفتيات المرشدات الفلسطيني) היא תנועת נוער לאומית ברשות הפלסטינית ומאז שנת 2005 קיבלה התנועה הכרה מארגון הצופות העולמי (WAGGGS).

בתנועת הצופות פועלות נשים בלבד, הן כחניכות והן כמדריכות ואופי הפעילות שונה מהפעילות של תנועת הצופים הבנים בפלסטין.

## קבוצות צופים בינלאומיות בפלסטין
בנוסף לארגון צופי פלסטין, צופי אמריקה (Boys Scouts of America) שולחים לרצועת עזה חניכי צופים הפועלים כ"צופים בודדים" ומתנדבים ברצועה.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

פלסטין
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: תרבות
ההיכל האולימפי (אתונה)

**ההיכל האולימפי הסגור** (ביוונית: **Ολυμπιακό Κλειστό Γυμναστήριο**), הידוע בשמו בראשי תיבות **O.A.K.A** (מתחם הספורט האולימפי אתונה, ביוונית Ολυμπιακό Αθλητικό Κέντρο Αθηνών), הוא היכל ספורט רב-תכליתי אשר נחנך בשנת 1995 וממוקם בפרבר מרוסי שבאתונה, בירת יוון. להיכל יש קיבולת של 18,989 מקומות ישיבה והוא אחד מחמשת מוקדי ספורט המרכיבים את מתחם הספורט האולימפי המרכזי ששימש את אולימפיאדת אתונה שנערכה ב-2004.

## היסטוריה
ההיכל והמתחם שמסביבו, בו המוקד המרכזי בדמות האצטדיון האולימפי תוכנן בסוף שנות ה-80 כמתחם הספורט המרכזי בהצעת יוון לארח את אולימפיאדת 1996. העיר אשר זכתה באירוח בסופו של דבר הייתה אטלנטה אך בכל זאת האולם נחנך בשנת 1995 וזמן קצר לאחר מכן אירח את טורניר הגמר של אליפות אירופה.
קבוצת פנאתינייקוס, אחת הקבוצות החזקות והעשירות באירופה אשר באותו זמן שיוועה לאולם ספורט גדול שיוכל להכיל את אוהדיה הרבים, אירחה את משחקיה באולם ספורט קטן בן כ-3,000 מקומות. עם בניית ההיכל האולימפי הקבוצה עברה לשחק בו באופן קבוע מאז ועד היום, מלבד הפסקה בת שנה לצורך שיפוצים לקראת אולימפיאדת 2004. בשנת 1998 אירח ההיכל את השלבים הסופיים של אליפות העולם בכדורסל בה זכתה יוגוסלביה, אשר ניצחה את הנבחרת המקומית בחצי הגמר לאחר הארכה.

ההיכל הוא אולם הבית של "טורניר ינאקופולוס".

## שימוש באולימפיאדת 2004
באולם נערכו שיפוצים קלים לקראת האולימפיאדה ב-2004 שבה הוא אירח את שלבי הגמר של טורניר הכדורסל ואת תחרויות ההתעמלות המכשירים והטרמפולינה.

## לאחר האולימפיאדה
[ימין|ממוזער|ההיכל האולימפי בזמן משחק בגמר הפלייאוף של [ליגת העל היוונית בכדורסל|ליגת העל היוונית, 2008]]
לאחר האולימפיאדה חזרה פנאתינייקוס לארח את משחקיה הביתיים בהיכל, בו זכתה הקבוצה בתואר היורוליג הרביעי שלה לאחר ניצחון 91–93 על צסק"א מוסקבה. שלב הגמר של אירוויזיון 2006 נערך במקום, בו זכתה הלהקה הפינית לורדי.
הטורניר הקדם אולימפי בכדורסל 2008 אף הוא נערך בהיכל, כאשר אחת משלוש המעפילות לטורניר הגמר בבייג'ינג הייתה הנבחרת המקומית.

## קישורים חיצוניים

* 
* תיאור באתר הרשמי של פנאתינייקוס

## הערות שוליים

קטגוריה:אתונה: אצטדיונים ומתקני ספורט
אולימפי
קטגוריה:אולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:פנאתינאיקוס (כדורסל)
קטגוריה:א.א.ק. אתונה (כדורסל)
מהמט אוקור

**מהמט אוקור** (בטורקית: **Mehmet Okur**; נולד ב-26 במאי 1979 בילובה שבטורקיה) הוא כדורסלן עבר טורקי ששיחק במספר קבוצות בליגת ה-NBA ובנבחרת טורקיה. גובהו של אוקור הוא 2.11 מטר והוא שיחק בעמדת הפאוור פורוורד/סנטר. הוא נחשב לאחד מגדולי הכדורסלנים הטורקים בהיסטוריה בכלל, ובעשור הראשון של המאה ה-21 בפרט.

## קריירת המשחק
אוקור החל לשחק כדורסל מקצועני בהיותו בן 18, כאשר עלה לקבוצה הבוגרת של המועדון אויאק רנו. לאחר עונה אחת חתם בקבוצת הצמרת טופאש בורסה, עימה זכה בכל שלושת התארים החשובים בטורקיה בעונת 1998/99: אליפות טורקיה, הגביע הטורקי וגביע הנשיאים. עונה לאחר מכן, זכה שוב עם קבוצתו בדאבל בטורקיה (אליפות וגביע).

בשנת 2000 אוקור עבר לאפס פילזן, אף על פי שהיה אחד מהשחקנים המובילים של טופאש ופתח בקביעות בחמישייה. בעונתו הראשונה במדי פילזן לא הצליחה הקבוצה להגיע להישגים משמעותיים בליגה ובאירופה. אף על פי כן, בעונה שלאחר מכן הוא סייע לקבוצה לזכות באליפות טורקיה ובגביע הטורקי, וסיים את העונה עם ממוצעים גבוהים של 14.8 נקודות ו-7.5 ריבאונדים.

בשנת 2001 אוקור נרשם לדראפט ה-NBA, ונבחר במקום ה-38 הכללי על ידי דטרויט פיסטונס אך הצטרף אליה רק בסיומה של עונת 2001/02. הוא שיחק עבור דטרויט במשך שתי עונות, בהן עזר לקבוצה לזכות באליפות ליגת ה-NBA ב-2004, ובכך הפך לכדורסלן הטורקי הראשון שזוכה באליפות ה-NBA. בעונת האליפות העמיד ממוצעים של 9.6 נקודות ו-7.5 ריבאונדים.

לאחר שהחליט שלא לחדש את חוזהו בדטרויט, אוקור חתם ביוטה ג'אז למשך שש עונות, תמורת סכום שהוערך ב-50 מיליון דולר. בעונתו הראשונה ביוטה הוא שותף בכל 82 משחקי הקבוצה וב-25 מהם פתח בחמישייה. הוא העמיד ממוצעים של כ-13 נקודות ו-7.5 ריבאונדים, אך למרות מספריו הגבוהים קבוצתו כשלה להעפיל למשחקי הפלייאוף.

בעונה שלאחר מכן, אוקור קלע 18 נקודות והוריד 9 ריבאונדים בממוצע למשחק, אך שוב לא סייע לקבוצתו להעפיל לפלייאוף. בעונתו השלישית עזר ליוטה, יחד עם מספר שחקנים מובילים שצורפו לקבוצה, להפעיל למשחקי הפלייאוף לראשונה מזה זמן רב. באותה עונה הוא נחשב לאחד משחקני המפתח של המועדון, ואף נבחר למשחק האולסטאר של ה-NBA.

בעונה הבאה אוקור שבר את שיא המועדון במספר השלשות שנקלעו בעונה בודדת, העמיד ממוצעים של 14.5 נקודות ו-7.2 ריבאונדים והעפיל עם קבוצתו לפלייאוף פעם נוספת.

בחצי הראשון של עונת 2008/09, אוקור שותף בכל משחקי הקבוצה, פרט לשלושה משחקים בהם הושבת עקב פציעה.

במרץ 2012 עבר ב יחד עם שון ויליאמס לפורטלנד טרייל בלייזרס תמורת ג'רלד וולאס. הוא לא שותף בפורטלנד כלל, ובנובמבר 2012, עקב פציעות חוזרות, פרש ממשחק פעיל.

## נבחרת לאומית
בשנת 1998, אוקור עזר לנבחרת טורקיה עד גיל 22 לסיים במקום השישי באליפות העולם. אוקור חבר בנבחרת הלאומית של טורקיה משנת 1997. הוא הוביל את נבחרתו לזכייה במדליית הכסף באליפות אירופה 2001 ולשתי העפלות ראשונות בתולדותיה לאליפות העולם.

## סטטיסטיקות הקריירה
### בעונה הסדירה של ה-NBA

### בפלייאוף ה-NBA

## קישורים חיצוניים

* פרופיל באתר טורקספורט

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורסלנים טורקים
קטגוריה:כדורסלני נבחרת טורקיה
קטגוריה:כדורסלני טופאש בורסה
קטגוריה:כדורסלני אנאדולו אפס
קטגוריה:כדורסלני דטרויט פיסטונס
קטגוריה:כדורסלני יוטה ג'אז
קטגוריה:כדורסלני טורק טלקום
קטגוריה:כדורסלני ניו ג'רזי נטס
קטגוריה:משתתפי משחק האולסטאר של ה-NBA
קטגוריה:בחירות דראפט של דטרויט פיסטונס
קטגוריה:טורקים שנולדו ב-1979
אלבאנאקטוס

**אלבאנאקטוס** (באנגלית: **Albanactus**) היה מלך ממלכת אלבה (סקוטלנד של ימינו) על פי ספרו של ג'פרי ממונמות' "ההיסטוריה של מלכי בריטניה". אין תיעוד היסטורי לקיומו, והוא נחשב לאחד המלכים האגדיים של בריטניה.

## קורות חיים
אלבאנאקטוס היה הצעיר מבין שלושת בניו של ברוטוס, צאצאו של איניאס מפליטי מלחמת טרויה וראשון מלכי בריטניה עם פי ג'פרי.

לאחר מותו של ברוטוס חולקה ממלכתו בין שלושת בניו - הבכור לוקרינוס מלך בלואגריה (Loegria - אנגליה של ימינו) - הקרויה על שמו, האמצעי קאמבר מלך בקמבריה (*Cambria*) הקרויה על שמו - ויילס של ימינו, ואלבאנאקטוס קיבל את אלבה הקרויה על שמו (סקוטלנד של ימינו). למעשה בכך מסביר ג'פרי את שמות המדינות וזאת מבלי לדעת כי מדובר במילה גאלית סקוטית ולא בשם של אדם (כשם שלוגריה וקמבריה הם השמות הוולשים של חלקי הארץ).

ג'פרי מציין כי אלבאנאקטוס נהרג זמן קצר לאחר עלייתו לשלטון על ידי האמבר, מלך ההונים, וכי לוקרינוס וקאמבר נקמו את מותו והרגו את האמבר.

## השפעה היסטורית
מלכי אנגליה, ובייחוד אדוארד הראשון השתמשו בסיפור זה כדי להצדיק את טענתם לשליטה בסקוטלנד - לאור העובדה כי לאחר מותו של אלבאנאקטוס הפכה ארצו (כמו גם ארצו של קאמבר) לחלק ממלכתו של לוקרינוס (שהיה למעשה מלך אנגליה) - בכך מסוברת העליונות האנגלית על סקוטלנד וויילס וההצדקה לניסיונות אנגליה בתקופתו של אדוארד לשלוט בחבלי ארץ אלה.

קטגוריה:בריטניה: מלכים אגדיים
התנגדות (סרט)

**התנגדות** (באנגלית: **Defiance**) הוא סרט קולנוע אמריקאי שבויים על ידיאדוארד זוויק ויצא בשנת 2008. הסרט עוסק בשואה ובמאבק ההשרדות של פליטי גטאות.

## עלילת הסרט
העלילה מתרחשת בבלארוס הכבושה על ידי הנאצים במהלך מלחמת העולם השנייה. ומבוססת על סיפורם האמיתי של ארבעת האחים היהודים לבית ביילסקי, שהצילו 1,200 יהודים והקימו ביערות מחתרת פרטיזנית בשם פרטיזני ביילסקי שלחמה בנאצים ובעוזריהם.

הסרט מספר על ארבעת האחים היהודים לבית ביילסקי: טוביה, זוס, עשהאל, ואהרן, שהצליחו לברוח ליער במהלך הפוגרום שנעשה בעיירה שלהם על ידי הנאצים, זאת לאחר שכל משפחתם נרצחה על ידי מפקד המשטרה המקומי של העיירה.

תוך כדי הסתתרותם ביער הם מגלים עוד ועוד אנשים שבאים להסתתר ביער, בעיקר זקנים, נשים, וילדים, האחים מקבלים אותם, ובונים יחד איתם מחנה בתוך היער.

בהמשך הסרט, כש**טוביה**, הולך להביא נשק כדי לרצוח את מפקד המשטרה שרצח את אביו, הוא חוזר עם קבוצה נוספת של אנשים גם הם מקבוצות חלשות, וזאת למגינת ליבו של אחיו **זוס** הטוען כי אנשים אלו לא מועילים למחנה ואף מכבידים על הגברים הצעירים בצורך לדאוג להם לאוכל ולמחיה.

המחלוקת בין טוביה לזוס נמשכת כל העת, כאשר טוביה מחפש לעזור לכמה שיותר אנשים לשרוד, ואילו זוס טוען שבמצב זה אף אחד לא ישרוד גם לא החזקים, זוס מחפש בעיקר נקמה ולוחמה, ופורש (לאחר קרב מכות עם אחיו טוביה) לקבוצת פרטיזנים רוסית ביחד עם עוד מספר לוחמים.

בהמשך הסרט, הנאצים מנסים לחסל את ההתיישבות ביער באמצעות טילים שנזרקים ממטוסים, כשרוב הקבוצה מצליחה לברוח ולשרוד ואף לעבור ביצה גדולה באמצעות חבל שחובר מחגורות.

בסוף הבריחה הם נתקלים בקבוצת חיילים נאצים המנסים להשמיד אותם פעם נוספת באמצעות כלי נשק ואפילו טנק. הקבוצה נלחמת בחיילים כשבמהלך והלחימה זוס מגיע מכיוון לא צפוי והורג את תותחן הטנק, ובכך חוזר לקבוצת ביילסקי.

## הפקה
בסרט מככבים השחקנים דניאל קרייג (בתפקיד טוביה בלסקי), לייב שרייבר (בתפקיד זושא בלסקי), ג'יימי בל (בתפקיד עשהאל בלסקי) וג'ורג' מקיי (בתפקיד אהרון בלסקי) – בתפקידי ארבעת האחים לבית בלסקי. הפקת הסרט החלה בספטמבר 2007, והוא יצא לראשונה לאקרנים בדצמבר 2008 בתפוצה מצומצמת, ובינואר 2009 בתפוצה רחבה, כשבישראל הסרט הופץ החל מ-29 בינואר באותה השנה. במאי הסרט אדוארד זוויק הגיע לישראל ב-20 בינואר 2009, להקרנות הבכורה שהתקיימו בירושלים ובתל אביב.

הסרט נבחר על ידי עיתון הניו יורקר כאחד מעשרת הסרטים הטובים ביותר של שנת 2008.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:סרטי 2008
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים המבוססים על סיפור אמיתי
קטגוריה:סרטים אמריקאיים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטים על השואה
קטגוריה:סרטי מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:שואת יהודי בלארוס
קטגוריה:זיכרון שואת יהודי ברית המועצות
קטגוריה:יחידת הפרטיזנים של בלסקי
קטגוריה:סרטי אדוארד זוויק
קאמבר

**קאמבר** (באנגלית: **Camber** או **Kamber**) היה ראשון מלכי קאמבריה (כיום ויילס) על פי ספרו של ג'פרי ממונמות' "ההיסטוריה של מלכי בריטניה". אין כל תעוד היסטורי לקיומו של קאמבר, והוא אחד מהמלכים האגדיים של בריטניה.

על פי ג'פרי, קאמבריה (שמה הרשמי של ויילס במאה ה-12 - מועד כתיבת ספרו של ג'פרי, נקראת על שמו של קאמבר.

על פי ספרו של ג'פרי, קאמבר היה בנו של ברוטוס, נכדו של איניאס מפליטי מלחמת טרויה, והראשון של מלכי בריטניה. לאחר מותו של ברוטוס חולקה ממלכתו. בכור הבנים לוקרינוס קיבל את אנגליה, צעיר האחרים אלבאנאקטוס שלט בממלכת אלבה וקאמבר קיבל את אזור ויילס.

לאחר הרצחו של אלבאנאקטוס על ידי האמבר מלך ההונים חברו יחד לוקרינוס וקאמבר ונקמו את מותו של אלבאנאקטוס.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בריטניה: מלכים אגדיים
קורינאוס

**קורינאוס** (באנגלית: **Corineus**) היה מלכה הראשון של קורנוול על פי ספרו של ג'פרי ממונמות' "ההיסטוריה של מלכי בריטניה". אין כל תיעוד היסטורי לקיומו והוא אחד מהמלכים האגדיים של בריטניה.

ג'פרי מספר בספרו כי קורינאוס היה אחד מפליטי מלחמת טרויה אשר התיישבו על חופי הים הטירני. לאחר שברוטוס, נכדו של איניאס הוגלה מאיטליה, הוא פגש את קורינאוס וקורינאוס ואנשיו הצטרפו אליו במסעותיו דרך גאליה. בגאליה לחם קורינאוס עם גופאריוס פיקוס, מלך אקיטן אשר רגז על כך שקורינאוס צד ביערותיו מבלי אישורו, וקורינאוס הרג 1,000 מחיילי גופאריוס בגרזנו. 

בהגיעם לבריטניה כבשו קורינאוס וברוטוס את האי מידי הענקים. קורינאוס נלחם בעצמו במלך הענקים גוגמגוג (Gogmagog), בקרב שנערך בפלימות'. קורינאוס נצח בקרב בזורקו את גוגמגוג מראש מצוק. לאחר הניצחון התיישב בקורנוול והפך למלכה הראשון ולראשון מבין הדוכסים האגדיים של קורנוול.

ברוטוס וקורינאוס אירסו את ילדיהם - לוקרינוס בנו הבכור של ברוטוס וגוונדלון בתו של קורינאוס. השנים נישאו אולם לוקרינוס לא אהב את גוונדולן, והעדיף את אסטרילדיס -נסיכה גרמניה ששחרר מהאמבר מלך ההונים. רק לאחר מותו של קורינאוס העז לוקרינוס לגרש את גוונדולן, אולם זו שבה בראש צבא מקורנוול, הביסה את לוקרינוס והרגה את אסטרילדיס וביתה האברן על ידי הטבעתן בנהר הסוורן.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:מלכי קורנוול
קטגוריה:בריטניה: מלכים אגדיים
ויקטור מיכלבסקי

**ויקטור מיכלבסקי** (נולד ב-8 ביולי 1972) הוא שחמטאי יהודי בדרגת רב-אמן וחבר נבחרת ישראל בשחמט לשעבר, אשר היה שותף למדליית הארד של ישראל באולימפיאדת השחמט ב-2010. אלוף ישראל בשנים 2014 ו-2021.

נכון לספטמבר 2025, מדורג במקום ה-17 בישראל לפי מד כושר.

## ביוגרפיה
מיכלבסקי נולד בהומל, ברית המועצות (כיום בלארוס) עלה לישראל עם משפחתו ב-1991. תושב באר שבע, וחבר מועדון השחמט המקומי. היה שותף בזכיית המועדון מספר פעמים באליפויות ישראל ובגביע המדינה. השיג דרגת אמן בינלאומי בשנת 1993 והפך לרב-אמן בשנת 1996. ויקטור הוא אחיו הצעיר של אמן השחמט אלכסנדר מיכלבסקי, שאימן אותו בצעירותו.

בשנת 2014 זכה באליפות ישראל בשחמט, בגיל 42, ובכך הפך לאלוף המבוגר ביותר מזה 50 שנה. בשנת 2021 הוא זכה באליפות ישראל בפעם השנייה.

נשוי ואב לשלושה, ומתגורר בבאר שבע.

## הישגים בולטים
* 1991 – זכה באליפות ישראל לנוער (עד גיל 20).
* 1992 – זכה בשנית באליפות ישראל לנוער.
* 1993 – זכה בתחרות בבודפשט.
* 1994 – זכה בתחרות בינלאומית בתל אביב.
* 1995 – זכה במקום ראשון משותף בתחרות הפרס הגדול בכפר סבא.
* 1996 – זכה במקום השלישי באליפות ישראל.
* 1997 – זכה בתחרות בינלאומית בראשון לציון ובאליפות ישראל בקצב מהיר.
* 1998 – זכה בסגנות אליפות ישראל ובמקום ראשון בתחרות בהולנד.
* 2002 – זכה בתחרויות בסן סלוודור, ובסאו פאולו.
* 2003 – זכה בתחרויות בקוויבק ובסן סלוודור.
* 2005 – זכה בתחרות במונטריאול.
* 2005–2006 – זכה בשלוש תחרויות בארצות הברית.
* 2007 – זכה בתחרות קלביה הפתוחה בספרד, בתוצאה 8 מ-9, המשקפת רמת ביצוע (פרפורמנס) של 2876 נקודות במד כושר – זהו הישגו האיכותי ביותר.
* 2008 – סיים במקום הרביעי באליפות ישראל (זכה באותו מספר נקודות כמו בוריס אברוך שזכה באליפות).
* 2010 – סיים שני באליפות ישראל.
* 2014 – השלים "דאבל" כשזכה באליפות ישראל בשחמט (בקצב מלא) ובאליפות ישראל בשחמט בזק.
* 2025 – ניצח והגיע למקום הראשון באליפות העולם לסניורים (קטגוריה 50+).

## הופעות באולימפיאדות

ויקטור מיכלבסקי ייצג את ישראל פעמיים באולימפיאדות השחמט.

## מבחר תחרויות בהן השתתף
*המכביה ה-19 ב-2013
* אליפות ישראל בשחמט בשנים: 2014, 2015, 2016, 2018
* גביע העולם בשחמט 2021

## משחקים מול הצמרת העולמית

## קישורים חיצוניים
* 

* ויקטור מיכלבסקי, באתר אולימפבייס 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחמטאים יהודים סובייטים
קטגוריה:שחמטאים יהודים בלארוסים
קטגוריה:באר שבע: אישים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1990
קטגוריה:נציגי ישראל באולימפיאדת השחמט
קטגוריה:אלופי ישראל לנוער בשחמט
קטגוריה:רבי-אמנים ישראלים
קטגוריה:אלופי ישראל בשחמט
קטגוריה:ישראלים ילידי ברית המועצות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1972
רוב שניידר

**רוברט מייקל "רוב" שניידר** (באנגלית: **Robert Michael "Rob" Schneider**; נולד ב-31 באוקטובר 1963) הוא שחקן, קומיקאי, תסריטאי ובמאי אמריקאי ממוצא יהודי. חבר לשעבר בצוות תוכנית המערכונים "סאטרדיי נייט לייב" של NBC.

## ביוגרפיה
שניידר נולד בסן פרנסיסקו, קליפורניה לאב יהודי ולאם קתולית. גדל בפרבר סמוך לעיר פסיפיקה.

אביו הוא מארווין שניידר, סוכן נדל"ן. אימו היא פילאר (לבית מונרו), מורה בגן ילדים ונשיאת הנהלת בית ספר לשעבר. סבתו מצד אמו הייתה פיליפינית שפגשה את סבו של שניידר, טוראי בצבא ארצות הברית, בזמן שירותו בפיליפינים. אחיו ג'ון הוא מפיק במקצועו. שניידר הוא בוגר בית הספר התיכון טרה נובה.

## קריירה
בשנת 1990 התארח בסיטקום "המאמן", בכיכובו של קרייג טי. נלסון. 

בשנת 1992 שיחק את עובד המלון בניו יורק, בסרטו של כריס קולומבוס, "שכחו אותי בבית 2",  בכיכובו של מקולי קאלקין. 

בשנת 1995 שיחק בסרט "השופט דרד" לצד סילבסטר סטאלון ובשנת 1999 כיכב בסרט הג'יגולו מת מצחוק. 

בשנת 2004 שיחק בקומדיה הרומנטית "50 דייטים ראשונים" ובסרט חתיכה בהפתעה. בשנת 2006 שיחק בקומדיית הספורט "חמים על הספסל" שביים דניס דוגן, ובסרט "ילד של סבתא" בהפקת אדם סנדלר.

בשנת 2008 שיחק שניידר בתור סלים בסרט "אל תתעסקו עם הזוהן", ובסרט "לילות L.A" לצד מיסי פייל. שיחק בתפקיד ראשי בסרטים הקומיים "ביג סטן", "הג'יגולו מת מצחוק", "הג'יגולו מת מצחוק 2" ועוד. דיבב בסרטים "העולם על פי דינו" ו"נורם בעיר הגדולה". 

בשנת 2010 שיחק בסרט "מגודלים" בתור רוב הילארד. בהמשך השנה, ביים, הפיק וכתב את הסרט הדרמה-קומי "הנבחר", ששיחק בו בתפקיד הראשי לצד סטיב בושמי. 

בשנת 2011 שיחק בסרט "לנשק את הכלה" בתפקיד ארנסטו. 

בשנת 2013 שיחק בסרט הסאטירי "אפליקציה לא נאותה" לצידם של אדריאן ברודי ומישל רודריגז.

בשנת 2015 דיבב הדמות של רובו יוסף בסרט המדע הבדיוני הישראלי "אני לא מאמין, אני רובוט?!", שיחק בסרטו של פרנק קורצ'י "השישה המגוחכים", ודיבב בסרט האנימציה "ממלכת הצפרדעים" את הדמות "עין אחת". באותה שנה גם החל לככב בסיטקום  לנטפליקס, אותה גם יצר. ב-2017 שבה הסדרה לעונה שנייה.

## חיים אישיים
בשנת 1996 ייסד שניידר את "קרן המוזיקה ע"ש רוב שניידר" (Rob Schneider Music Foundation). הקרן מחזירה את מקצוע המוזיקה לבתי הספר היסודיים של פסיפיקה על ידי מימון משכורות המורים וקניית ציוד מוזיקלי. לפני הפעלת התוכנית בעיר בתי הספר פעלו ללא חינוך מוזיקלי בכלל.

בהמשך להתעניינותו במוזיקה, רכש שניידר מועדון לילה בעיר סן פרנסיסקו שנקרא "DNA Lounge" (המועדון כבר אינו בבעלותו).

אמו של שניידר שיחקה בתפקידי אורח קטנים במספר סרטים של בנה בתור שופטת בתחרות מעודדות, שכנה חטטנית ועוד.

שניידר הוא פעיל סביבתי. הוא נוהג בטויוטה פריוס (עם הנעה היברידית שפולטת פחות מזהמים) והתנדב להנחות את הטקס השנתי "פרס הסביבה לתקשורת" השלוש עשרה במספר בשנת 2004.

שניידר נישא שלוש פעמים, ומבין שלושת ילדיו התפרסמה אל קינג, זמרת ובתו מנישואיו הראשונים עם לונדון קינג.

## קישורים חיצוניים

* 

* קרן המוזיקה שייסד שניידר
* פרס הסביבה לתקשורת

קטגוריה:אמריקאים ילידי קליפורניה
קטגוריה:סן פרנסיסקו: אישים
קטגוריה:סאטרדיי נייט לייב
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:קומיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:במאי קולנוע יהודים אמריקאים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע יהודים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס פטל הזהב: שחקנים
קטגוריה:משתתפי הזמר במסכה (תוכנית טלוויזיה אמריקאית)
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה בסן פרנסיסקו
קטגוריה:פעילי איכות הסביבה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1963
סניאטין

**סניאטין** (באוקראינית: **Снятин**; בפולנית **Śniatyń**, **שְׁניאטין**) היא עיר במחוז איוואנו-פרנקיבסק שבמערב אוקראינה. אוכלוסייתה מונה כ-9,900 נפש (נכון ל-2025).

העיר היא חלק מחבל הארץ ההיסטורי גליציה, שבמהלך המאות האחרונות עבר מיד ליד, וכיום היא המרכז המִנהלתי של הראיון סניאטין.

## היסטוריה
העיר מוזכרת בכתובים לראשונה ב-1158. היא נקראה Ksniatyn על שמו של קוסניאטין שטרוסלביץ', שלו הוענקה במאה ה-12 כתמורה על שירותיו כמפקד בצבא הנסיך ירוסלאב אושמיומישל (Jarosław Ośmiomysł), שליט גליציה-ווהלין. במהלך השנים נשמטה ה-k שבראש השם.

ב-1448 הוענקו לעיר זכויות מגדבורג. בעקבות חלוקת פולין הראשונה ב-1772 עברה לשליטת האימפריה האוסטרו-הונגרית. ב-1918 נכבשה על ידי פולין, ולפי הסכם ריגה צורפה לפולין סופית. בתקופה שבין שתי מלחמות העולם הייתה העיר שייכת לחבל סטניסלב (Województwo stanisławowskie), ושימשה תחנת גבול על מסילת הרכבת מפולין לרומניה. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה השתלטו הרומנים על חבל הארץ, עד שנכבשה על ידי הגרמנים, שהשמידו את רוב היהודים. אחרי המלחמה חזרה לברית המועצות עד התפרקותה, ומ-1991 היא שייכת לאוקראינה העצמאית.

## קהילה יהודית

בעיר, שהייתה עיר מסחר על גבול בין מדינות ושימשה תחנת מעבר בדרך המסחר בין האימפריה העות'מאנית לבין האימפריה הרומית הקדושה, התקיימה קהילה יהודית גדולה עוד לפני המאה ה-16. קהילה זו הייתה קשורה ארגונית ותרבותית לקהילות בוצ'אץ' וקולומיאה, ובבחירות לפרלמנט האוסטרי ייצג את שלוש הקהילות נציג אחד.

הכוחות הרומנים הגיעו לעיר ביולי 1941, ומיד, בסיוע התושבים האוקראינים, החלו בפרעות ביהודים ובביזת רכושם. עיקר ההרג התבצע בקרב פליטים יהודים שהגיעו לעיר מבוקובינה ובסרביה. באוגוסט הגיעו למקום כוחות צבא הונגריים, שלקחו יהודים לעבודות כפייה. בספטמבר 1941 הגיע הצבא הגרמני.

השלטון הגרמני ערך מפקד תושבים ורכוש והקים יודנראט שבין תפקידיו היה צריך ליצור גטו ליהודי העיר והסביבה. כל בעלי החיים, אמצעי התחבורה ומכשירי הרדיו שהיו ברשות יהודים הוחרמו. בספטמבר 1941 לקחו הגרמנים 30 מנכבדי העיר ודרשו מהיודנראט כופר גבוה עבורם. יהודי העיר התגייסו למצוות "פדיון שבויים" ומסרו את רכושם – אולם הגרמנים לא שחררו את בני הערובה, לקחו אותם ליער הסמוך, הכריחו אותם לחפור בור והרגו את כולם. מאז לא פסק ההרג.

במהלך השואה הושמדה הקהילה על ידי האוקראינים בפיקוח הגרמנים, במחלות רעב וצמא, בבורות ירי, בבלזץ ודרך גירוש שארית אנשי הקהילה (בספטמבר 1942) לסטניסלב (איוואנו-פרנקיבסק) והריגתם שם או שליחתם למחנות השמדה. מכ-3,300 יהודי העיר שרדו את השואה 15 איש.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* קהילת יהודי סניאטין, באתר shtetlinks.jewishgen 
* שניאטין באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 

קטגוריה:מחוז איוואנו-פרנקיבסק: ערים
קטגוריה:בורות ירי בשואה
קטגוריה:קהילות יהודיות באוקראינה
קטגוריה:גטאות באוקראינה
קטגוריה:גליציה
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-12
וונדררס

**מועדון הכדורגל וונדררס** (באנגלית: **Wanderers Football Club**) היה מועדון כדורגל חובבני מאזור באטרסי שברובע וונדסוורת' הלונדוני, אשר היה אחד מהמועדונים הבכירים בכדורגל האנגלי בשנות ה-60 וה-70 של המאה ה-19. המועדון ידוע בזכות זכייתו בטורניר גביע ה-FA הראשון ב-1872, שלאחריו הוסיף וזכה בארבעה טורנירים נוספים בשנות ה-70.
## היסטוריה
המועדון הוקם ב-1859 תחת השם "מועדון הכדורגל פורסט", ושכן באזור וולת'אם פורסט שבלונדון. הוא היה אחד מהמועדונים המייסדים של התאחדות הכדורגל האנגלית ב-1863. שנה אחת לאחר מכן השתנה שם המועדון לוונדררס, בעקבות "השיטוט" ("wandering") לאורך לונדון אל אזור פארק באטרסי. רוב שחקני המועדון היו תלמידים לשעבר בבתי ספר ציבוריים, והקפטן שלו היה צ'ארלס אלקוק אף כיהן כיושב-ראש ההתאחדות בין 1870 ל-1895 והיה הוגה הרעיון של גביע ה-FA.
[250x250px|ממוזער|תמונה של מועדון הכדורגל פורסט משנת [1863. ככל הנראה תמונה יחידה מהתקופה|טקסט=]]
המועדון ניצח במשחק הגמר הראשון של גביע ה-FA, שנערך בקנינגטון אובל ב-16 במרץ 1872. במשחק התמודדו שחקני המועדון מול שחקני רויאל אנג'ינירס, וגברו עליהם בתוצאה 1 - 0 משער של מורטון בטס. המועדון זכה בחמישה מתוך שבעת משחקי הגמר הראשונים של גביע ה-FA, שנערכו בין 1872 ל-1878, וגם בשנת 2016 המועדון נמצא במקום השנים עשר בטבלת הזוכים של הגביע. למרות שלמועדון לא היה מעולם אצטדיון בית קבוע (כפי שניתן ללמוד משמו), ידוע כי הוא שיחק בגשר לילי ובפארק באטרסי.

המועדון התפרק בשנת 1887, בתקופה שבה בתי ספר החלו להקים מועדונים משלהם (כגון אולד איטוניאנס).

מועדונים רבים, כגון בולטון וונדררס ווולברהמפטון וונדררס, אימצו את השם של וונדררס במילה נוספת בשמם.

בשנת 2009, מעל 120 מאז משחקו האחרון, המועדון הוקם מחדש במטרה לשחק במשחקי צדקה, ובשנת 2011 נרשם לליגה של דרום מזרח סארי, המשמשת כדרג ה-12 עד ה-17 במבנה הליגות האנגלי. וונדררס קודמה לדרג ה-16 בשנת 2013 לאחר שסיימה במקום השני בדרג ה-17. עונה מאוחר יותר, בעונת 2013/2014 הקבוצה קודמה לדרג ה-15 לאחר שזכתה באליפות. כיום הקבוצה משחקת הדרג ה-14. קבוצת המילואים של המועדון משחקת בדרגת ה-16 במבנה הליגות.

## שחקנים ידועים
15 שחקנים השתתפו במשחקים בינלאומיים של נבחרת אנגליה בין 1872–1880 (בסוגריים: מספר ההופעות בנבחרת):

## תארים
* גביע ה-FA: 5 (1872, 1873, 1876, 1877, 1878)
* אליפות הרמה השלישית של הליגה של דרום מזרח סארי (הדרג ה-16 במבנה הליגות האנגלי): 2013/2014

## לקריאה נוספת

* Rob Cavallini (2005). The Wanderers F.C.: Five Times F.A. Cup Winners. Dog N Duck Publications. 


## קישורים חיצוניים

* 

* מידע באתר englandfootballonline.com
* מידע באתר מאגר ההיסטוריה של מועדוני כדורגל
* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל אנגליות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהתפרקו
קטגוריה:לונדון: מועדוני כדורגל
זלאטקו זחוביץ'

**זלאטקו זחוביץ**' (; נולד ב-1 בפברואר 1971) הוא כדורגלן עבר סלובני, וכיום המנהל הספורטיבי של קבוצת מריבור.

## קריירה
זחוביץ' נולד בעיר מריבור, שבסלובניה, אשר באותה העת הייתה חלק מיוגוסלביה. הוא החל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של קבוצת קובינר מריבור. בשנת 1989, הוא נצפה על ידי הכדורגלן היוגוסלבי הנודע מילקו דורובסקי (אשר באותה העת היה חייל שהוצב בעיר מריבור). זחוביץ', נקנה על ידי מועדון הפאר היוגוסלבי-סרבי פרטיזן בלגרד, שם שיחק בין השנים 1989–1993. במהלך היותו שחקן פרטיזן, הושאל זחוביץ' לקבוצת פרולטר זרניאנין בעונת 1990/1991. בשנת 1993, עבר זחוביץ' לשחק בפורטוגל, כאשר חתם בקבוצת ויטוריה דה גימארייש, שם שיחק עד שנת 1996. פורטו קנתה אותו ב-1996, והוא שיחק בה שלוש שנים, עד שעבר לשחק בשנת 1999, בקבוצה היוונית אולימפיאקוס. אחרי עונה אחת בלבד ביוון, עבר זחוביץ' לשחק בקבוצת הלה ליגה הספרדית ולנסיה. גם בוולנסיה, שיחק עונה אחת בלבד, לפני שעבר לקבוצה האחרונה בקריירה הפורה שלו, בנפיקה ליסבון, בה שיחק בין השנים 2001–2005.

בשנת 2001, כאשר היה שחקנה של ולנסיה, הוא הגיע עימה את לגמר ליגת האלופות, בו הפסידה ולנסיה בדו-קרב בעיטות עונשין לאלופת הבונדסליגה באיירן מינכן. זחוביץ', היה אחד משחקניה חסרי המזל של ולנסיה שהחמיצו את בעיטת העונשין שלהם. ליתר דיוק, אוליבר קאן, שוערה של באיירן עצר בצורה מדהימה את הבעיטה המדויקת של זחוביץ'.

משחקו הראשון עבור נבחרת סלובניה היה ב-7 בנובמבר 1992, משחק ידידות נגד קפריסין. הוא העפיל יחד עם נבחרתו לטורניר הגמר של יורו 2000 בבלגיה ובהולנד, ובמהלך הטורניר שיחק זחוביץ' בכושר טוב, כאשר כבש 3 מתוך ארבעת שעריה של סלובניה בטורניר. לאחר הטורניר המרשים מבחינתו, הציעה עבורו קבוצת פולהאם מהפרמייר ליג סכום בגובה 18 מיליון פאונד, אך זחוביץ' סירב לעבור לשחק באנגליה וההצעה נדחתה.

סלובניה הצליחה גם להעפיל למונדיאל 2002 בקוריאה הדרומית ויפן, אך לזחוביץ' היו מחלוקות רציניות עם מאמן הנבחרת, סרקו קטאנץ, והוא נשלח הביתה מיד לאחר משחקה הראשון של הנבחרת נגד ספרד. קטאנץ התפטר מיד לאחר הטורניר, ובעקבות כך זחוביץ' חזר לשחק בנבחרת. משחקו האחרון בנבחרת היה ב-28 באפריל 2004, נגד שווייץ. סך הכל, זחוביץ' שיחק 80 משחקים בנבחרת סלובניה (שיא לאומי), בהם כבש 35 שערים (גם כן שיא לאומי), ובעקבות נתונים אלו, הוא נחשב לכדורגלן הסלובני המצליח ביותר מאז שהמדינה זכתה בעצמאות ב-1991.

בתור שחקן, היה ידוע זחוביץ' כבעייתי, וכמעורר מחלוקות רבות וויכוחים עם מאמניו, כמו שקרה לו במהלך מונדיאל 2002 עם מאמנו קטאנץ. כאשר הגיע לאולימפיאקוס, הצליח להסתכסך עם הנהלת המועדון, דבר שגרם לעזיבתו לאחר עונה אחת בלבד את הקבוצה. גם עם מאמנו בוולנסיה, הקטור קופר, לאחר שטען שלא קיבל מספיק דקות משחק. כמו כן, אופיו הבעייתי של זחוביץ' התבטא גם בכך שהכריז על פרישתו באמצע עונת הכדורגל של 2004/2005, בעודו משחק בבנפיקה ליסבון ופרש מיידית ולא בסיום העונה, כנהוג.

זלאטקו הוא אביו של לוקה זחוביץ'.

## קישורים חיצוניים

* פרופיל השחקן באתר footballzz.com

קטגוריה:כדורגלנים יוגוסלבים
קטגוריה:כדורגלנים סלובנים
קטגוריה:קשרי כדורגל יוגוסלבים
קטגוריה:קשרי כדורגל סלובנים
קטגוריה:מריבור: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני פרטיזן בלגרד
קטגוריה:כדורגלני ויטוריה דה גימארייש
קטגוריה:כדורגלני פורטו
קטגוריה:כדורגלני אולימפיאקוס
קטגוריה:כדורגלני ולנסיה
קטגוריה:כדורגלני בנפיקה ליסבון
קטגוריה:כדורגלני נבחרת סלובניה
קטגוריה:כדורגלני יורו 2000
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2002
קטגוריה:סלובנים שנולדו ב-1971
פרס הסביבה לתקשורת

**פרס הסביבה לתקשורת** (באנגלית: **Environmental Media Awards**) מוענק מאז שנת 1991 על ידי "" לפרק הטלוויזיה (או הסרט) בעל המסר הסביבתי הטוב ביותר.

אגודת הסביבה בתקשורת (EMA) הוא ארגון אמריקאי ללא מטרת רווח שהוקם בשנת 1989 המאמין ש"דרך הטלוויזיה, הקולנוע והמוזיקה, לעולם הבידור יש את הכוח להשפיע על המודעות של מיליוני אנשים בכל הנוגע לאיכות הסביבה".

## קישורים חיצוניים

* 

הסביבה לתקשורת
קטגוריה:סביבה
דן ביטון (קצין)

**דן ביטון** (נולד ב-19 בדצמבר 1960) הוא אלוף במילואים בצה"ל, בתפקידו האחרון שירת כראש אגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה בשנים 2007–2012. קודם לכן שירת בין היתר כמפקד חטיבה 7, כראש חטיבת תורה והדרכה באמ"ץ, כמפקד עוצבת סיני וכמפקד עוצבת אתגר.

## ביוגרפיה
ביטון נולד בכפר סבא, השני מבין שלושה אחים ואחות. למד בבית הספר הדתי "בר-אילן", אף על פי שהמשפחה לא הייתה דתית. במלחמת ששת הימים בהיותו בכיתה א' נהרגו במלחמה שני אחיה של המחנכת שלו, ובמלחמת יום הכיפורים נהרגו שני דודיו ברמת הגולן, שני אירועים שעיצבו לדבריו את מהלך חייו. מות דודו, ששירת בשריון, השפיע עליו להתגייס לשריון.

### שירות צבאי
ביטון התגייס לצה"ל בפברואר 1979 לחיל השריון. עבר ביטון הכשרה כלוחם וקורס מפקדי טנקים. בהמשך השלים קורס קצינים ושימש כמפקד מחלקה. בהיותו קמב"ץ גדוד שריון שמפקדו היה אריה וייסמן בחטיבה 460, פרצה מלחמת לבנון הראשונה. את טבילת האש שלו במלחמה עבר בקרב עין זחלתא.

בהמשך שירת כמפקד פלוגה בעוצבת כפיר, קצין אג"ם של עוצבת בני אור, מפקד גדוד 53 (גדוד "סופה") בחטיבה 188, קצין אג"ם של עוצבת געש ומדריך בקורס מפקדי פלוגות, מפקד חטיבה 670 ("מרכבות הברזל") ומפקד חטיבה 7. בהמשך מונה למפקד עוצבת אתגר ומדריך בקורס מפקדי גדודים, באפריל 2002 בסמוך למבצע חומת מגן מונה למפקד המרכז הלאומי לאימונים ביבשה (מל"י) במקביל לפיקוד על עוצבת סיני במשך כ-3.5 שנים.

ב-2005 מונה לראש חטיבת תורה והדרכה (חטיבת תוה"ד) באמ"ץ. בשנת 2007 הועלה לדרגת אלוף ומונה לראש אגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה (אט"ל). בתפקיד ראש אט"ל פעל ליישם את לקחי מלחמת לבנון השנייה בימ"חים ובציוד הפרט של החיילים. במרץ 2012 סיים את תפקידו ויצא לחופשה לקראת פרישה מצה"ל. בינואר 2013 השתחרר מצה"ל.

### לאחר שחרורו מצה"ל
מספטמבר 2013 עד ספטמבר 2022 ביטון שימש דירקטור חיצוני בחברת עשות אשקלון. כמו כן, הוא משמש כדירקטור בחברת "נ.ג.ש. ייעוץ וניהול מערכתי 2013 בע"מ" של בנו, ניב.

בספטמבר 2016 העיד ביטון לטובת החייל אלאור אזריה שירה במחבל פצוע, והצדיק את הירי.

בשנת 2020 הצטרף לתנועת "הביטחוניסטים", שקראה לסיפוח יהודה ושומרון.

## השכלה ומשפחה
בעל תואר ראשון בהיסטוריה מאוניברסיטת תל אביב ותואר שני במדעי המדינה מאוניברסיטת חיפה. הוא בוגר המכללה לביטחון לאומי (1995) והמכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה (1986) וקורס דירקטורים של אוניברסיטת תל אביב.

ביטון נשוי ומתגורר בראש העין.

## קישורים חיצוניים

*דן ביטון באתר אגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה
*טקס חילופי ראש אט"ל אתר יוטיוב
*"אתגרי הלוגיסטיקה במלחמה" הרצאתו של דן ביטון ב-INSS, 12 במאי 2010
* 

### סרטונים
**מלחמת לבנון הראשונה והשנייה**
*
*
*

## הערות שוליים

קטגוריה:אלופי צה"ל
קטגוריה:ראשי אט"ל
קטגוריה:ראשי חטיבת תורה והדרכה
קטגוריה:מפקדי עוצבת סיני
קטגוריה:מפקדי חטיבה 7
קטגוריה:מפקדי חטיבה 460
קטגוריה:מפקדי המרכז הלאומי לאימונים ביבשה
קטגוריה:מפקדי עוצבת אתגר
קטגוריה:מפקדי עוצבת מרכבות הברזל
קטגוריה:מפקדי גדודים בחטיבה 188
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:חברי הביטחוניסטים
קטגוריה:חיילי חיל השריון במלחמת לבנון הראשונה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1960
אלכס אקר

**אלכס אקר** (באנגלית: **Alex Acker**) (נולד ב-21 בינואר 1983 קומפטון, קליפורניה) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בעמדת הקלע. גובהו 1.96 מטר.

אקר למד באוניברסיטת פפרדיין ונבחר בדראפט ה-NBA 2005 על ידי הדטרויט פיסטונס בבחירה ה-60 והאחרונה. בעונתו הראשונה שותף ב-5 משחקים וב-35 דקות בלבד בטרם נשלח לליגת הפיתוח של ה-NBA.

אקר שיחק בעונת 2006/07 ביוון בקבוצת אולימפיאקוס. בתחילת העונה היו ביצועיו מבטיחים, אך הדרדרו עם התקדמות העונה ובסופה שוחרר השחקן, ולאחר ביטול ומשא ומתן מחודש נרשם בקבוצת הכדורסל ברצלונה בליגת ה-ACB.

בשנת 2008 חתם אקר על חוזה לשנתיים עם קבוצתו הקודמת, דטרויט פיסטונס, אך שיחק רק שבעה משחקים, בטרם הועבר לקבוצת לוס אנג'לס קליפרס, בה שיחק דקות ספורות מדי משחק עד תום העונה. בתום עונת 2008/09 עבר אקר לשחק בקבוצת אולימפיה מילאנו שבאיטליה, ובספטמבר 2010 חתם בקבוצת לה מאן הצרפתית, איתה שיחק גם במסגרת היורוקאפ. 

בעונת 2012/13 הצטרף לפרוקום גדיניה.

בנובמבר 2019 הודיע באופן רשמי על פרישתו ממשחק.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קליפורניה
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:קליפורניה: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת פפרדיין
קטגוריה:בחירות דראפט של דטרויט פיסטונס
קטגוריה:כדורסלני דטרויט פיסטונס
קטגוריה:כדורסלני פייטוויל פטריוטס
קטגוריה:כדורסלני אולימפיאקוס
קטגוריה:כדורסלני ברצלונה
קטגוריה:כדורסלני פורט ויין מאד אנטס
קטגוריה:כדורסלני לוס אנג'לס קליפרס
קטגוריה:כדורסלני אולימפיה מילאנו
קטגוריה:כדורסלני לה-מאן סארת
קטגוריה:כדורסלני פרוקום סופוט
קטגוריה:כדורסלני אסוול ליון-וילרבאן
קטגוריה:כדורסלני לימוז'
קטגוריה:כדורסלני אבלינו
קטגוריה:כדורסלני קאנטו
קטגוריה:כדורסלני אפולון פטרס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1983
וולסול (כדורגל)

**מועדון הכדורגל וולסול** (באנגלית: **Walsall Football Club**) הוא מועדון כדורגל אנגלי מהעיר וולסול שבמחוז וסט מידלנדס. נכון לעונת 2024/2025 המועדון משחק בליגת הפוטבול ליג השנייה (הרביעית בחשיבותה באנגליה).

המועדון הוקם ב-1888 ומשחק באצטדיון בסקוט, אליו עבר המועדון ב-1990. המשחק הראשון בתולדות המועדון היה מול היריבים המקומיים אסטון וילה, והסתיים בהפסד 0 - 4.

## שיאים
* מספר שיא של צופים: 25,453 במשחק מול ניוקאסל יונייטד (29 באוגוסט 1961)
* מספר שיא של צופים במשחק בית: 11,049 במשחק מול רותרהאם יונייטד במסגרת הליגה הראשונה (9 במאי 2004)
* ניצחון הליגה הגבוה ביותר: 10 - 0 על דארוון במסגרת הליגה השנייה (4 במרץ 1899)
* הפסד הליגה הגבוה ביותר: 0 - 12 לסמול הית' במסגרת הליגה השנייה (17 בדצמבר 1892)
* ניצחון הגביע הגבוה ביותר: 7 - 0 בחוץ על מקלספילד טאון במסגרת הסיבוב השני של גביע ה-FA (6 בדצמבר 1997)
* מספר ההופעות הגבוה ביותר בנבחרת לאומית: קלייטון אינס עם 63 הופעות בנבחרת טרינידד וטובגו
* מספר משחקי הליגה הגבוה ביותר: קולין האריסון עם 467 (1964–1982)
* מלך השערים בליגה: קולין טיילור (שלוש תקופות בין 1958 ל-1973) וטוני ריצ'רדס (1954–1963) עם 184 שערים
* מלך שערי הליגה בעונה אחת: גילברט אלסופ עם 40 שערים בליגה השלישית הדרומית (1933/1934 ו-1934/1935)
* סכום שיא עבור העברה מהמועדון: מיליון לירות שטרלינג מקובנטרי סיטי תמורת סקוט דאן (ינואר 2008)
* סכום שיא עבור העברה אל המועדון: 175,000 לירות שטרלינג לברמינגהאם סיטי תמורת אלן באקלי

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:וסט מידלנדס: מועדוני כדורגל
קטגוריה:קבוצות כדורגל אנגליות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1888
קושטיניה

**פרנסישקו ז'וזה רודריגש דה קושטה ג'וניור** (פורטוגזית: **Francisco José Rodrigues da Costa Júnior**; נולד ב-1 בדצמבר 1974 בליסבון) הוא כדורגלן עבר פורטוגלי ששיחק בעמדת הקשר ההגנתי, וכיום מאמן כדורגל.

## קריירת מועדונים
אחרי שנים ששיחק בליגות הנמוכות בפורטוגל, קושטיניה הובא לתשומת לבו של המועדון הצרפתי מונקו, כאשר שיחק בקבוצת נסיונל, אז בליגה השנייה. אחרי עונה ראשונה בינונית בצרפת, הפך קושטיניה להיות שחקן הרכב קבוע, כאשר תרם שער אחד למועדון במהלך 28 המשחקים בהם שותף במסגרת ליגת העל הצרפתית בעונת .

רק כאשר היה כמעט בן 27, קושטיניה ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הפורטוגלית, אחרי שחתם בקבוצת פורטו בעונת . הוא היה חלק בלתי נפרד מחוליית הקישור של הקבוצה, כאשר פורטו זכתה פעמיים ברצף באליפות פורטוגל. אחד מרגעי השיא של קושטיניה הגיע ב-9 במרץ 2004, כאשר כבש שער נגד מנצ'סטר יונייטד, במשחק חוץ במסגרת הסיבוב הראשון של שלב הנוק-אאוט בליגת האלופות, בעונת , שער שהעלה את פורטו שלב על חשבונה של מנצ'סטר. בסיום העונה, פורטו אף זכתה בליגת האלופות, לאחר שגברה בגמר 0–3 על קבוצתו הקודמת של קושטיניה, מונקו.

לאחר 10 מחזורים בעונת , קושטיניה הועבר למועדון הרוסי דינמו מוסקבה, יחד עם חבריו לפורטו מאניש, גיורקאס סייטרידיס ודרליי. לאחר שלא הצליח להתאקלם ברוסיה, הוא חתם במועדון הספרדי אתלטיקו מדריד, בו שיחק בעונת .

אתלטיקו מדריד שחררה את קושטיניה באוגוסט 2007. הוא חתם באטלנטה, אך כמעט ולא זוכה לדקות משחק.

## נבחרת פורטוגל
קושטיניה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פורטוגל ב-14 באוגוסט 1998, במשחק מוקדמות יורו 2000, בו ניצחה פורטוגל 0–1 בבית את נבחרת סלובקיה. משם העפילה פורטוגל לטורניר הגמר של היורו, בו כבש קושטיניה שער ניצחון בתוספת הזמן, נגד נבחרת רומניה, וקבע את תוצאת המשחק 0–1.

קושטיניה שיחק גם בטורנירי הגמר של יורו 2004 ומונדיאל 2006. הוא סיים את הקריירה הבינלאומית שלו לאחר 53 משחקים עבור פורטוגל, בהם כבש שני שערים. הוא החליט לפרוש מהנבחרת, לאחר שנקרא לעיתים נדירות לסגל פורטוגל במהלך מוקדמות יורו 2008.

בשנת 2013 אימן את הקבוצות ביירה מאר ופאסוס די פריירה.

## קישורים חיצוניים

* סטטיסטיקת קריירה

קטגוריה:כדורגלנים פורטוגזים
קטגוריה:קשרי כדורגל פורטוגזים
קטגוריה:ליסבון: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני נסיונל מדיירה
קטגוריה:כדורגלני מונקו
קטגוריה:כדורגלני פורטו
קטגוריה:כדורגלני דינמו מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני אתלטיקו מדריד
קטגוריה:כדורגלני אטאלנטה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת פורטוגל
קטגוריה:כדורגלני יורו 2000
קטגוריה:כדורגלני יורו 2004
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2006
קטגוריה:מאמני כדורגל פורטוגזים
קטגוריה:מאמני אקדמיקה דה קוימברה
קטגוריה:פורטוגזים שנולדו ב-1974
גאווין קרופורד

**גאווין קרופורד** (אנגלית: **Gavin Crawford**; 1867 – מרץ 1955) היה כדורגלן סקוטי.

קרופורד נולד בעיר קילמרנוק, והחל את דרכו ככדורגלן במועדוני נוער מקומיים, וב-1890 עזב את פיירפילד ריינג'רס ועבר לשפילד יונייטד מליגת מידלנד. לאחר עונה אחת בשפילד הוא עבר ללונדון והצטרף לוולוויץ' ארסנל, והפך לשחקן המקצוען הראשון במועדון. הוא היה שחקן הרכב קבוע כבר בתחילת דרכו, ושיחק בארסנל בזמן ההצטרפות לפוטבול ליג ב-1893; ב-11 בספטמבר הבקיע קרופורד במשחקו הראשון בליגה השנייה מול וולסול טאון סוויטס.

בתחילת דרכו בארסנל הוא שיחק בעמדת הקיצוני הימני, אך מאוחר יותר עבר לחוליית הקישור ושיחק כקשר ימני. הוא שיחק בהרכב של ארסנל במשך ארבע עונות, וקיבל את סרט הקפטן לאחר מותו של ג'ו פאוול ב-1896. אולם, בעונת 1897/1898 הוא נפצע ואיבד את מקומו בהרכב. הוא השתתף ב-138 משחקים במדי ארסנל, והבקיע בהם 18 שערים. בתקופה שלפני ההצטרפות לליגה הוא השתתף ב-83 משחקים.

קרופורד הוא אחד מחברי הסגל הראשון של ארסנל שהאריכו ימים, ביחד עם ביל ג'וליאן וג'ק מקבין. שלושת השחקנים חזרו לשתף פעולה במשחק מול צ'לסי ב-20 במרץ 1948, בתקופה שבה ארסנל היה אחד המועדונים המובילים בליגה. משחק זה אף תועד בספר The Official Illustrated History of Arsenal.

לאחר שאיבד את מקומו במאנור גראונד הוא עבר למילוול ב-1898, ומאוחר יותר שיחק בקווינס פארק ריינג'רס. בריינג'רס הוא היה חלק מרביעיית שחקני עבר של ארסנל שכללה את אדם הייווד, אלכס מק'קונל וויליאם וייט. לאחר שפרש מכדורגל הוא עבד כאחראי תחזוקה בצ'רלטון אתלטיק עד שלהי שנות ה-40.

## לקריאה נוספת
* מרטין טיילר ופיל סואר, The Official Illustrated History of Arsenal (עמוד 27), המלין, 2005 ()
* ג'ף האריס וטוני הוג, Arsenal Who's Who, Independent UK Sports, 1995 ()

קטגוריה:כדורגלנים סקוטים
קטגוריה:קשרי כדורגל סקוטים
קטגוריה:כדורגלני שפילד יונייטד
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:כדורגלני קווינס פארק ריינג'רס
קטגוריה:כדורגלני מילוול
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1869
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1955
גיילן רוס

**גיילן רוס** (באנגלית: **Gaylen Ross**; נולדה ב-15 באוגוסט 1950) היא שחקנית טלוויזיה וקולנוע, סופרת, במאית ומפיקה אמריקאית יהודייה.

## קורות חיים
רוס נולדה כ**גייל סו רוזנבלום** (Gail Sue Rosenblum) באינדיאנפוליס שבאינדיאנה. היא יהודייה, וקיבלה חינוך יהודי מסורתי. בשנים 1975 עד 1978 הייתה עורכת שותפה של כתב העת הניו יורקי לשירה "אנטיאוס" (*Antaeus*). כשחקנית היא זכורה בעיקר בזכות הופעתה בסרטי האימה של ג'ורג' רומרו: "שחר המתים" ו-"Creepshow".

כמפיקה ובמאית יצרה, בין השאר, את הסרטים הדוקומנטריים זוכי הפרסים: "האזן לליבה: החיים והמוזיקה של לורי ביצ'מן" (Laurie Beechman), ביוגרפיה של האמנית; "לא רק לאס וגאס", על תעשיית ההימורים בארצות הברית; "לרוסיה בשביל אהבה" על העסקים של הזמנת כלות באמצעות האינטרנט. הסרט, זוכה פרס אמי: "כספי הדמים: שווייץ והזהב הנאצי", על הבנקים השווייצריים והשואה.

סרטה "להרוג את קסטנר" (2008), עוסק בפעילותו של ישראל קסטנר בתקופת השואה, וב"פרשת קסטנר" בישראל של שנות החמישים: משפט הדיבה, והרצח.

## קישורים חיצוניים

* GR Films האתר של גיילן רוס

קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1950
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1950
קטגוריה:מפיקי קולנוע יהודים אמריקאים
קטגוריה:במאיות קולנוע יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה יהודיות אמריקאיות
דריוש לברינוביץ'

**דריוש לברינוביץ**' (בליטאית: **Darjuš Lavrinovič**; נולד ב-11 בנובמבר 1979 בווילנה שבברית המועצות) הוא כדורסלן ליטאי המשחק בעמדת הסנטר בקבוצת פנרבחצ'ה אולקר ובנבחרת ליטא. גובהו 2.12 מטר.

לברינוביץ' פרח בעונת 2005/06 ביורוליג שם שיחק בקבוצת ז'לגיריס קובנה, באותה עונה השיג את המספר הגבוה ביותר של הריבאונדים בליגה הבלטית ובליגת הכדורסל הראשונה בליטא (9.8 ריבאונדים למשחק בכל מפעל).

לדריוש אח תאום, קשישטוף, שגם הוא כדורסלן מקצועי. בשנת 1999 נשלח דריוש יחד עם אחיו לכלא באשמת אונס צעירה, שמאוחר יותר נישאה לו.

## קבוצות
* 1996 - 2003: אליטה אליטיוס
* 2003 - 2006: ז'לגיריס קובנה
* 2006 - 2008: אוניקס קאזאן
* 2008 - 2009: דינמו מוסקבה
* 2009 - 2010: ריאל מדריד
* 2010 - 2011: פנרבחצ'ה אולקר
* 2011 - 2012: צסק"א מוסקבה
* 2012 - 2013: ז'לגיריס קובנה
* 2013 - 2014: בודיוולניק קייב
* 2014 - 2016: פלקנסטרו רג'אנה
* 2016 - הווה: לייטקאבליס

## קישורים חיצוניים

* דריוש לברינוביץ באתר היורוליג

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורסלנים ליטאים
קטגוריה:וילנה: אישים
קטגוריה:סנטרים (כדורסל)
קטגוריה:כדורסלני ז'לגיריס קובנה
קטגוריה:כדורסלני אוניקס קאזאן
קטגוריה:כדורסלני דינמו מוסקבה
קטגוריה:כדורסלני פלקנסטרו רג'אנה
קטגוריה:כדורסלני ריאל מדריד
קטגוריה:כדורסלני צסק"א מוסקבה
קטגוריה:כדורסלני פנרבחצ'ה
קטגוריה:כדורסלני בודיוולניק קייב
קטגוריה:כדורסלני נבחרת ליטא
קטגוריה:ספורטאים ליטאים ברוסיה
קטגוריה:ספורטאים זרים באיטליה
קטגוריה:ספורטאים ליטאים בספרד
קטגוריה:ספורטאים זרים בטורקיה
קטגוריה:ספורטאים זרים באוקראינה
קטגוריה:ליטאים שנולדו ב-1979
ישו הילד

[שמאל|ממוזער|250px|ישו הילד (משמאל) עם [יוחנן המטביל, ציור מאת ברטולומה אסטבן מוריו (Murillo), בראשית המאה ה-17]]
[שמאל|ממוזער|250px|[פייר מיניאר, **הבתולה עם הענבים**: ישו ואמו מריה]]
[שמאל|ממוזער|250px|[ישו הילד מפראג|ישו הילד מפראג]]
**ישו הילד** הוא סוג פולחן נוצרי, הנפוץ בעיקר בנצרות-הקתולית, ומתבסס על קידוש תקופת הילדות של ישו. הנצרות הפרוטסטנטית דוחה בדרך כלל פולחן זה. באופן כללי, הפולחן מתייחס לישו, "**הילד הקדוש**", עד גיל 12 (אז אבד ונמצא בבית המקדש). הוא מתבטא בעיקר באמנות נוצרית מוקדמת, מן המאה ה-3 או ה-4 ואילך, בצלמיות, ציורים, פסלים ואמצעים אמנותיים אחרים.

שני הדימויים הרווחים ביותר בהקשר זה הם תיאור לידת ישו עם אמו, מרים ובעלה יוסף, או כתינוק, עם אמו בלבד, בסוג דימויים הנקראים **[[המדונה והילד]]**. קיימים גם דימויים מתקופות אחרות בסיפור ילדותו (ברית המילה שלו, ביקור שלושת האמגושים, הבריחה למצרים, הצגתו בבית המקדש בהיותו בן 40 יום ושוב בגיל 12, עם ביקורו בבית המקדש). ככל שישו הילד קטן, קיימים מעט דימויים שלו, כי שנות ילדותו כמעט ולא מתוארות בבשורות. 

מספר בשורות אפוקריפיות מכונות "בשורות ינקות", כי הן מתארות את ישו בתקופה זו, והן מהוות גם מקור לחלק מן הדימויים של ישו-הילד. בין הבשורות שמתארות את ילדותו של ישו, ניתן למנות את בשורת הינקות על פי תומאס מן המאה השנייה, בשורת הינקות הערבית מן המאה השישית, והבשורה על פי מתי-כביכול מן המאות ה-8-9.

הביטוי האמנותי של סיפורי הינקות של ישו הגיע לשיא בתקופת הרנסאנס והמשפחה הקדושה הייתה נושא מרכזי בעבודותיו של לאונרדו דה וינצ'י. לעיתים מצויר הילד-ישו עם הציפור חוחית בידו, המסמלת את הקוצים שיחבוש עם צליבתו. 

פולחן הילד ישו בא לידי ביטוי גם בחגיגות ופסטיבלים עממיים הנערכים במקומות שונים ברחבי העולם לכבודו של ישו הילד (או התינוק) וייצוגו, בין היתר פסטיבל דינאגיאנג באילוילו (בפיליפינים); ה"פאראדורה של הילד" (Paradura del Niño) במדינות שונות באזור הים הקאריבי. 

ישו הילד מוזכר גם בקוראן המוסלמי בשם **[[עיסא]]** (בערבית: **عيسى**) ומוזכר כי יכל לדבר מילדותו. 

## קישורים חיצוניים
 

קטגוריה:מיתולוגיה נוצרית
קטגוריה:ישו
קטגוריה:אמנות נוצרית
קטגוריה:ישו בתרבות ובאמנות
בוקיצה רוברה

**בוקיצה רוברה** (שם מדעי:*Ulmus rubra*) הוא עץ מסוג בוקיצה הגדל בצפון אמריקה.

## שימוש כצמח מרפא
אבקה המופקת מהקליפה הפנימית של העץ משמשת ברפואה הטבעית, בעיקר לבעיות שונות של מערכת העיכול, אך גם לבעיות אחרות כמו במערכת הנשימה וכן לטיפולים חיצוניים. החומרים הפעילים העיקריים הם: מוצילג, טאנינים, פיטוסטרולים, קלציום אוקסלט, בטא-קרוטן, ברזל, מגנזיום, אשלגן, סלניום, ויטמין B<sub>1</sub>, ויטמין B<sub>2</sub>, ויטמין B<sub>3</sub>, ו-ויטמין C. מרכיב בצמח ששמו מוצילג יכול לעכב ספיגת תרופות אחרות, ולכן ממליצים לא לעשות בצמח שימוש בטווח של שעתיים מלקיחת תרופה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:צמחי מרפא
קטגוריה:מישיים
קטגוריה:ארצות הברית: עצים
ארנסט אבה

**ארנְסט קארל אבֶּה** (בגרמנית: **Ernst Karl Abbe**; 23 בינואר 1840 - 14 בינואר 1905) היה פיזיקאי גרמני, מחדש וממציא בתחום האופטיקה. העניק לעיצוב המיקרוסקופ ביסוס מתמטי, שאפשר שיפור משמעותי באיכותו.

## חייו
אבה נולד בסקסה-ויימאר-אייזנך שבגרמניה, למשפחה דלת אמצעים. כישרונו המדעי ניכר בגיל צעיר ולכן, על אף הקשיים הכלכליים, נשלח ללמוד באוניברסיטאות יינה וגטינגן. בשנת 1861 קיבל תואר דוקטור בגטינגן. לאחר מכן, למשך תקופה קצרה עבד במצפה הכוכבים בעיר ובשנת 1863 התמנה למרצה באוניברסיטת יינה. ב-1870 התמנה לפרופסור לפיזיקה ומתמטיקה. בין השנים 1877 ל-1900 היה מנהל השרות האסטרונומי והמטאורולוגי ביינה. ב-1886 החל בשיתוף פעולה עם קרל צייס, יצרן עדשות אופטיות וציוד אופטי. בשנת 1889, לאחר מותו של צייס, הפך לבעלים של חברת צייס. הידע הנרחב של אבה באופטיקה תאורטית יצר את הבסיס למיקרוסקופיה בימינו.

## המצאות ותגליות
אבה המציא מכשיר אופטי למדידת גורם שבירת הקרניים (מקדם שבירה) של חומר מסוים, במצבי צבירה שונים.

בנוסף, נקרא על שמו מספר אבה - אבה גילה את התלות בין מקדם השבירה לבין אורך הגל של הקרן העוברת בתווך, הוא מדד לנפיצה של אור בחומר.

תגליתו המפורסמת ביותר היא התנאי הסינוס (Abbe sine condition). תנאי זה הוא הכרחי עבור עדשות או כל מערכת אופטית אחרת, לכך שתתקבל תמונה חדה בעלת רזולוציה אופטית גבוהה.

הצורה המתמטית של התנאי היא:

\frac{\sin(v)}{\sin(V)} = \frac{\sin(u)}{\sin(U)}

כאשר \ u,\ U הם זוויות עזיבת האובייקט של שתי קרניים ו-\ v,\ V הם הזויות המגיעות למישור הדמות. 

תגלית מפורסמת אחרת היא גבול אבה. תנאי זה הוא התנאי לגבול הרזולוציה הניתן על ידי מערכת אופטית וניתן על ידי:

\textrm{Abbe}\ \textrm{limit} = \frac{\lambda}{2\cdot\textrm{NA}}
כאשר \lambda הוא אורך הגל, ו-NA הוא מפתח המערכת (numerical aperture). גבול זה ניתן לעקיפה על ידי שיטות מיוחדות של סופררזולוציה, שיטות אלו משתמשות בעקרונות אופטיים כך שייתכן לראות פרטים הקטנים מגבול זה.
שמאל|ממוזער|200px|רפרקטומטר של אבה

בשנת 1886 המציא את העדשה אפוכרומטית - עדשה המתקנת את עיוות הצבע (אברציה כרומטית) בעדשות (העיוות הראשון וגם את השני).
בשנת 1872 המציא מערך עדשות כך שירכזו את האור במיקרוסקופ על גבי הדגימה.

## לקריאה נוספת
* אמיל פוירשטיין, **יהודים מפורסמים במדע**, 1956. עמ' 30–38.

## קישורים חיצוניים

* 
* Biography of Ernst Abbe קורות חיים של ארנסט אבה, באתר של חברת צייס
* 
* 

קטגוריה:פיזיקאים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:פיזיקאים גרמנים
קטגוריה:אופטיקאים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת פרידריך שילר בינה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת גטינגן
קטגוריה:חברי האקדמיה למדעים ולאמנויות של גטינגן
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1840
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1905
פדרציית הרוגבי באיטליה

**פדרציית הרוגבי באיטליה** (באיטלקית: Federazione Italiana Rugby או בקיצור **FIR**) היא הגוף האחראי על אגודות הרוגבי באיטליה.

ב-25 ביולי 1911 הוקם הארגון "Propaganda Committee" במטרה לקדם את ספורט הרוגבי באיטליה. בשנת 1928 הפך גוף זה לפדרציית הרוגבי באיטליה.

בשנת 1934 פדרציית הרוגבי באיטליה הקימה, בסיוע עם עוד גופים, את אגודת הרוגבי באירופה (FIRA).

בשנת 1987 הצטרפה הפדרציה להנהלת הרוגבי הבינלאומית (IRB) כאשר שתיהן לקחו חלק במונדיאל 1930.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:פדרציות ספורט איטלקיות
קטגוריה:איטליה: ארגונים
קנזס סיטי

**קנזס סיטי** (באנגלית: **Kansas City**) היא עיר במדינת מיזורי, השוכנת במפגש הנהרות קנזס ומיזורי בארצות הברית, ובגבול המדינות קנזס ומיזורי. לצידה שוכנות קנזס סיטי של מדינת קנזס, ועשרות ערים נוספות.

העיר היא ליבה של המטרופולין של קנזס סיטי, הכוללת מלבדה גם כמה עשרות ערי לוויין ונחשבת למטרופולין ה-29 בגודלה בארצות הברית, עם אוכלוסייה של 2,035,334 תושבים בשנת 2010. התגוררו בה 459,787 תושבים, ושטחה הוא 823 קמ"ר.

מבחינה תרבותית, העיר ידועה בתרומתה לקידום הסגנונות המוזיקליים ג'אז ובלוז, וכן בסגנון בישול הבשר והברבקיו המייחד את מטבחה.

## היסטוריה
ממוזער|360 פיקסלים|מבט אל מרכז העיר ותחנת הרכבת המרכזית 
לאחר רכישת לואיזיאנה שהתרחשה בשנת 1803, משלחת לואיס וקלארק עברה באזור, ואנשיה ציינו כי זהו מקום טוב לבנות בו מבצר. בשנת 1831 קבוצת מתיישבים מורמונים התיישבה באזור, אך עזבה לאחר כשנתיים.

העיר נוסדה בשם "Town of Kansas" בשנת 1838, והתאגדה כעיר באופן רשמי ב-28 במרץ 1853. בשל מיקומה האסטרטגי בין הנהרות ולצד קנזס סיטי שבמדינת קנזס, התקיימו בה מספר קרבות חשובים במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית, בהם קרב ווסטפורט ב-1864.

לאחר מלחמת האזרחים, קנזס סיטי צמחה בקצב מהיר, ובשנת 1900 היא נהפכה לעיר ה-22 בגודלה בארץ.

בשנת 1950 אפרו-אמריקאים היוו כ-12% מאוכלוסיית העיר, דבר שהתבטא כ-18 שנה מאוחר יותר, עם מהומות נרחבות לאחר הירצחו של מרטין לותר קינג.

בשנת 1972 הוקם נמל התעופה הבין-לאומי של קנזס סיטי.

בעקבות האירועים האלימים שהתרחשו בעיר, דונלד טראמפ החליט על תחילת מבצע לג'נד בקיץ 2020.

## פוליטיקה וממשל
במועצת העיר חברים 12 נציגים הנבחרים במחוזות בחירה. הבחירות נערכות אחת ל-4 שנים. הבחירות האחרונות התקיימו בשנת 2019.

## דמוגרפיה
נכון לשנת 2025, גרים בעיר כ-512,360 תושבים.

### גזע
נכון לשנת 2010:
* לבנים- 59.2%
* אפרו-אמריקאים- 29.9%
* היספנים- 10%
* אחרים- 4.7%
* שניים ויותר גזעים- 3.2%
* אסייתים- 2.5%
* אינדיאנים- 0.5%

### דת
* לא מזוהים- 50.3%
* נצרות קתולית- 12.82%
* בפטיזם- 13.18%
* מתודיזם- 5.87%
* פנטקוסטליזם- 2.6%
* מורמונים- 2.48%
* לותרניזם- 2.3%
* זרמים נוצריים אחרים- 7.15%

## ספורט
[ממוזער|סמלה של הקבוצה המקצוענית המובילה של העיר, [קנזס סיטי צ'יפס|קנזס סיטי צ׳יפס]]
קבוצת הספורט המקצוענית הבולטת ביותר בעיר היא קבוצת הפוטבול קנזס סיטי צ'יפס, המתחרה ב־NFL. הקבוצה זכתה בסופרבול בשנים 2019, 2022 ו-2023, ונחשבת לאחת הבולטות בליגה.

כוכביה הבולטים נכון לשנת 2025 הם טרוויס קלסי ופטריק מהומס. משחקיה הביתיים נערכים באצטדיון ארוהד (Arrowhead), מהאצטדיונים הרועשים בעולם.

## קהילה יהודית
הקהילה היהודית בקנזס סיטי היא קהילה קטנה יחסית אך ותיקה במערב התיכון של ארצות הברית, הקיימת מאז המאה ה-19. רבים מחברי הקהילה מתגוררים בפרברים Overland Park ו-Leawood.

## ערים תאומות
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 

* אתר התיירות הרשמי של העיר 
* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:מיזורי: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1853