open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
הרמן הות

גנרל-אוברסט **הרמן "פאפה" הוֹת** (**Hermann "Papa" Hoth**; ) היה קצין בצבא הגרמני (על גלגוליו: צבא האימפריה הגרמנית, הרייכסווהר והוורמאכט) בין השנים 1905–1945. במהלך מלחמת העולם השנייה לחם במספר רב של קרבות, אך זכה להכרה בעיקר עקב פיקודו על כוחות גרמניים בחזית הרוסית, ובמבצע ברברוסה בפרט. בשנת 1943 הודח הות מפיקוד על ידי אדולף היטלר, אך חזר לשירות צבאי מספר שבועות מאוחר יותר. בתום המלחמה נכלא הות לשש שנים בכלא באשמת פשעי מלחמה.

## ביוגרפיה
### קריירה מוקדמת
הות נולד בעיירה נוירופין שבברנדנבורג, הקיסרות הגרמנית. בשנת 1903 התגייס הות לצבא הגרמני, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-72 (תורינגיה ה-4). עם תחילת מלחמת העולם הראשונה הוא קודם לדרגת האופטמן, והוא שירת במטה הארמייה השמינית, ומאוחר יותר במטה הארמייה העשירית. לאחר מכן הוא שירת במטה שירות האוויר הגרמני, ובסוף המלחמה שירת במטה הדיוויזיה ה-30. על פעולותיו בקרבות הוא עוטר בצלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה שירת הות ברייכסווהר עד שנת 1935, אז קודם לדרגת גנרל מיור, ומונה למפקד הדיוויזיה ה-18.

### מלחמת העולם השנייה
עם פרוץ המלחמה קודם הות לדרגת גנרל לויטננט, ופיקד על הקורפוס הממונע ה-15 במהלך כיבוש פולין. עקב הצלחתו הרבה במהלך המערכה על צרפת קודם ב-19 ביולי 1940 לדרגת גנרל חיל השריון. במהלך מבצע ברברוסה בשנת 1941 פיקד על קבוצת הפאנצר השלישית, וכבש את מינסק וויטבסק. באוקטובר אותה שנה, עבר הות לפקד על הארמייה ה-17 הגרמנית באוקראינה במהלך קרב חרקוב השני, עד אשר כוחותיו הוסגו לאחור לאחר מתקפת הצבא האדום בשנת 1942.

ביוני 1942 עבר לפקד על ארמיית הפאנצר הרביעית, פיקד עליה במהלך המתקפה הגרמנית בדרום רוסיה, והגיע עימה עד נהר הדון. בנובמבר 1942 קיבלו כוחותיו של הות תפקיד מרכזי במהלך מבצע סופת חורף – מתקפת הנגד הגרמנית והניסיון הכושל להציל את הארמייה השישית, אשר כותרה על ידי כוחות הצבא האדום בקרב סטלינגרד. ביולי 1943 פיקד הות על ארמיית הפאנצר הרביעית בקרב קורסק. תחילה, הצליחו כוחותיו לחתור לעומק קווי הצבא האדום, אך התקדמותה האיטית של הארמייה התשיעית, אבדות רבות לכוחותיו וכן פלישת בעלות הברית לסיציליה גרמו לביטול המבצע.

לאחר קרב קורסק פתח הצבא האדום בסדרת התקפות מוצלחות, במהלכן הצליחו לדחוק את הכוחות הגרמניים מחוץ למזרח אוקראינה. למרות עברו המפואר, הואשם הות על ידי היטלר באחריות לחלק מההפסדים, ולכן הוחלט להדיחו משירות פעיל, עד שהוחזר בנובמבר אותה שנה לשירות מילואים. באפריל 1945 הוטל עליו לפקד על הגנת הרי הרץ, תפקיד שמילא עד סוף המלחמה.

הות הכריז בפומבי: "חיסול אותם יהודים התומכים בבולשביזם ובארגונו למטרות רצח, ארגון הפרטיזנים, הוא אמצעי להגנה עצמית."

### לאחר המלחמה
לאחר המלחמה נשפט הות על ידי בית משפט צבאי של בעלות הברית, וב-27 באוקטובר 1948 נדון במשפטי נירנברג ל-15 שנים בכלא בעוון ביצוע פשעי מלחמה. לאחר שחרורו מהכלא בשנת 1954 הוא עסק בכתיבת זיכרונות, עד שנפטר ונקבר בעיר גוסלאר.

## קישורים חיצוניים

* הרמן הות באתר lexikon-der-wehrmacht 

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:פושעי מלחמה נאצים
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים עם עלי אלון וחרבות
קטגוריה:מפקדי ארמיות גרמניות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מפקדי גייסות גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מפקדים גרמנים בקרב סטלינגרד
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים בקרב קורסק
קטגוריה:מעוטרי עיטור מיכאי האמיץ
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1885
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1971
תעשיית הטקסטיל בישראל

[ממוזער|טקסט=מפעל טקסטיל בישראל, 1969. אוסף דן הדני, הספרייה הלאומית|מפעל טקסטיל בישראל, 1969. [אוסף דן הדני, הספרייה הלאומית]]
שורשיה של **תעשיית ה[[טקסטיל]] בישראל** בשנות ה-20 של המאה העשרים. היא הגיעה לשיא פריחתה בשנות ה-60 וה-70, שבמהלכן העסיקה רבבות עובדים. בסוף שנות ה-70 החלה התעשייה להצטמצם, בעקבות התחרות הגוברת של עבודה זולה בחו"ל. בשנת 2016 מנה ענף הטקסטיל כ-10,000 עובדים, שרבים מהם עוסקים בשיווק תוצרת שמיוצרת בחו"ל. התעשייה כוללת ייצור חומרי גלם (בדים, חוטים וכדומה) ומוצרים מוגמרים (ביגוד, מצעים ועוד).

## היסטוריה
בשנת 1924 הקימה קבוצת יזמים שמקורם בעיר לודז': משה ברלינסקי, בנימין גוטר, יצחק שינפרבר, אלעזר בראון, מאיר דנציגר ויהודה מוזס את חברת הטקסטיל "לודז'יה". בהמשך עבר המפעל לידיו של אריה שנקר. משפחת רוטלוי הקימה את מפעל "רוטקס", גם כן בשנת 1924. באותה שנה הוקם על ידי אברהם דוד אקשטיין, שעלה מורשה, מפעל טריקו אקשטיין. המפעל שכן בתל אביב. 

ב-1933 הקים התעשיין שמואל זקס את מפעל "משי זקס" לאריגת בדים. 
.  

בשנת 1934 הקימו זקס ואברהם קליר את מפעל "ארגמן" שהפך למפעל הטקסטיל הגדול והמתקדם ביותר בישראל אשר העסיק בשיאו כ 1,200 עובדים.  

בשנת 1934 הקים אריך מולר את מפעל "אתא", באזור שבו נמצאת כיום קריית אתא. ב-1938 עבר המפעל לניהולו של בן הדוד הנס מולר שעלה אז ארצה. במלחמת העולם השנייה היה המפעל הספק הגדול ביותר של בגדים לצבא הבריטי במזרח התיכון.

ב-1938 הוקם בפרדס כץ בית החרושת "אלד" לסריגי עילית. בשנת 1947 הוקם מפעל הסריגים "דורינא", ובשנת 1949 הקימו לאה וארמין גוטליב את חברת "גוטקס" לייצור בגדי ים. החברה זכתה במהלך השנים בפרסים בינלאומיים רבים. בשנות ה-50 הוקמו בעיירות הפיתוח מפעלי טקסטיל גדולים, ובהם "פולגת" בקריית גת ו"כיתן" בדימונה. בשנת 1975 הוקם בכרמיאל מפעל "דלתא גליל תעשיות" לייצור הלבשה תחתונה. המפעל זכה להצלחה רבה בישראל ובעולם, והעסיק אלפי עובדים.

בסוף שנות ה-70 ביטלה ממשלתו של מנחם בגין את מכסי המגן שהגנו על תעשיית הטקסטיל, והביאו לחשיפתה לתחרות של מוצרי יבוא זולים. מפעלים ישראלים העבירו פסי ייצור למזרח הרחוק, לירדן ולמצרים, שם נהנו מעבודה זולה, ומהסכמי QIZ ופיטרו אלפי עובדים בישראל. בשנת 1985 נסגר "אתא" לאחר שנקלע למצוקה כלכלית, ו-1,000 עובדיו נותרו ללא מקום עבודה. באותה שנה המכרה לודז'יה למשפחת רוטלוי, מבעלי חברת רוטקס, ושתי החברות התמזגו ל"לודז'יה רוטקס חברה לטקסטיל בע"מ". במהלך שנות התשעים הועברו מחצית ממפעלי "דלתא גליל תעשיות" לירדן, ובשנת 2007 הועבר מפעל נוסף, מכרמיאל למצרים.

השריד האחרון כיום למפעלי הטקסטיל בישראל הוא מפעל הסריגה "אסיב תעשיות טקסטיל" מקיבוץ אפק, אשר הוקם בשנות ה-80 ומתמחה בייצור בדים בטכנולוגיה של סריגה במכונות סריגה עגולות ומציע מגוון גדול של אפשרויות סריגה מכל החוטים וסוגי הבדים הסרוגים, בין השאר, תחת הסכם ה-Qualifying Industrial Zone.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

*
תוכנית 17

**תוכנית 17** (בצרפתית: **Plan XVII**) הייתה תוכנית הלחימה האסטרטגית של צרפת אל מול גרמניה בתחילת המאה ה-20, כפי שהייתה אמורה להתבטא במלחמה בין שתי המדינות. התוכנית אומצה על ידי המטה הכללי הצרפתי בשנת 1913, והייתה למעשה תוכנית מתאר לניוד כוחות וריכוזם יותר מאשר תורת לחימה.

## רקע

בעקבות ההפסד הצרפתי במלחמת צרפת–פרוסיה בשנת 1871, החל הצבא הצרפתי להסתגל למאזן כוחות חדש באירופה. עלייתה של הקיסרות הגרמנית מעברו המזרחי של נהר הריין, יחד עם אובדן חבלי אלזס-לורן, החלישו בצורה משמעותית את מעמדה האסטרטגי של צרפת.

בשנת 1898 אימץ המטה הכללי הצרפתי את תוכנית 14, שהתאפיינה באסטרטגיה מגננתית לאורך גבול צרפת-גרמניה בשל נחיתותו המספרית של הצבא הצרפתי. בנוסף, התוכנית כללה פיתוח של תשתית מסילות ברזל לאור היכולת הגרמנית לניוד הכוחות ולפריסתם, במיוחד של כוחות המילואים, אשר ניכרה במלחמת צרפת–פרוסיה. למרות זאת, התוכנית לא התייחסה לסוגיית מספר חיילי המילואים בחזית.

[שמאל|ממוזער|250px|תוכנית הלחימה הגרמנית, [תוכנית שליפן (אדום - גרמנים, כחול התקפה צרפתית צפויה)]]
בשנת 1903 אימצו הצרפתים את תוכנית 15, שאף שעדיין הייתה מגננתית באופייה, היא כן עשתה שימוש במערכי המילואים, אם כי בתפקיד משני. במרץ 1909 התקבלה תוכנית 16, ששמה דגש חזק יותר על מתקפה גרמנית דרך בלגיה.

במקביל לתוכניות הצרפתיות, התגבשה תוכנית הלחימה הגרמנית, תוכנית שליפן, שטענה כי על הגרמנים לאגף את פריז מימין (מערב) ולמשוך את הצבא הצרפתי באלזס-לורן, ובכך ללפות את הצבא הצרפתי בתנועת מלקחיים, תוך כיתור פריז.

## עיקרי התוכנית

בשנת 1913 הציע הגנרל ז'וזף ז'ופר, רמטכ"ל הצבא הצרפתי, את תוכנית 17, אשר נהגתה על ידי פרדיננד פוש. בניגוד לתוכניות אסטרטגיות אחרות, הייתה תוכנית זו תוכנית לריכוז כוחות עם הוראות לכמה אפשרויות התקפה עבור כל ארמייה, ללא תורת לחימה סדורה וללא מטרות נתונות, במטרה לאפשר גמישות בעניין מתקפה דרך בלגיה, או מן העבר השני, דרך לורן. זאת כחלק מהיותה של התוכנית תוכנית תגובה כנגד מתקפה גרמנית שאת פרטיה לא צפו הצרפתים מראש.

מתוך מחשבה וידיעה שהגרמנים ישקיעו כוחות ומאמצים באיגוף מימין, הייתה המגמה הכללית של הצרפתים לפרוץ לעבר נהר הריין ולבודד את הכנף הימנית הגרמנית. על מנת להשיג מטרה זו, הוצבו חמש הארמיות הצרפתיות לאורך גבולה הצפוני-מזרחי של צרפת עם גרמניה ושליש מגבולה עם בלגיה. בגזרת שני השלישים הנותרים של הגבול עם בלגיה לא הציבו הצרפתים כוחות.

בנוסף, התבססה התוכנית על ה"אלאן" (élan), רוח הגייסות של הצבא הצרפתי. האלאן שאבה את כוחה, בין היתר, מזיכרון אובדן חבלי אלזס ולורן ב-1871.

## יישום התוכנית
כאשר הכריזה גרמניה מלחמה על צרפת ב-1914, החלה צרפת להוציא לפועל את תוכנית 17 עם ארבעה מהלכים שהיו חלק מהמערכה על הגבולות: קרב מילוז, קרב לורן, קרב הארדנים וקרב שרלרואה. יישום התוכנית התבטא במתקפה צרפתית על אלזס-לורן, אך ההגנה הגרמנית על אזור זה הייתה חזקה מהמצופה וה"אלאן" התבררה כחסרת משמעות יותר ויותר במלחמות בין צבאות מודרניים וענקיים של מדינות מתועשות.

תוך מספר שבועות, חזרו הצרפתים לעמדות הפתיחה שלהם, בעודם סופגים אבדות רבות. במקביל, התקדמו הגרמנים לתוך בלגיה וצפון צרפת ואף איימו על פריז, אך היעדר תיאום בין הארמיות הגרמניות אפשר לצרפתים ולבריטים להתארגן מחדש ולבלום את המתקפה הגרמנית בקרב על המארן.

## לקריאה נוספת

* ברברה טוכמן, **[[אוגוסט 1914]]**, תל אביב, מערכות, 1982.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:צרפת במלחמת העולם הראשונה
איחוד האמירויות הערביות במשחקים האולימפיים

**[[איחוד האמירויות הערביות]]** משתתפת ב**[[המשחקים האולימפיים|משחקים האולימפיים]]** מאז אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984).

הישגיהם של ספורטאי האמירויות במשחקים היו דלים למדי, עד אולימפיאדת אתונה (2004). במשחקים אלה זכה הקלע אחמד אל מכתום במדליית הזהב בירי בצלחות חרס כפולות, וסיים במקום הרביעי בתחרות הירי בצלחות חרס בודדות. באולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיים אל מכתום במקומות השביעי והשלושים, בהתאמה, אך בכל זאת היה הספורטאי המצליח ביותר מבין ספורטאי האמירויות במשחקים אלה. נושאת הדגל במשחקים אלה הייתה הנסיכה מאיתה אל מכתום, בתו של מוחמד בן ראשיד אל מכתום, לימים ראש ממשלת האיחוד ואמיר דובאי. אל מכתום השתתפה בתחרויות הטאקוונדו והודחה בסיבוב הראשון. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) ייצגו את איחוד האמירויות שלושה ג'ודאים ילידי מולדובה. אחד מהם, סרז'יו טומה, זכה במדליית ארד, שהייתה למדליה האולימפית השנייה של איחוד האמירויות.

איחוד האמירויות הערביות מעולם לא השתתפה במשחקי החורף האולימפיים.

## מדליות

[שמאל|ממוזער|150px|[עאמר עבדולרחמן, שחקן נבחרת איחוד האמירויות הערביות בכדורגל באולימפיאדת לונדון (2012)]]
### לפי אולימפיאדה
**באולימפיאדות הקיץ:**

### לפי ענף
**בענפי הקיץ:**

## ראו גם
* איחוד האמירויות הערביות במשחקים הפאראלימפיים
* איחוד האמירויות הערביות במשחקים האולימפיים לנוער

## קישורים חיצוניים

* איחוד האמירויות הערביות באתר המועצה האולימפית של אסיה

## הערות שוליים

קטגוריה:איחוד האמירויות הערביות: ספורט
קטגוריה:מדינות במשחקים האולימפיים
לייב מוסקוביץ

**לייב מוסקוביץ** (נולד ב-1955) הוא פרופסור לתלמוד, ראש הקתדרא לחקר התלמוד הירושלמי ע"ש הרב שלמה גורן ולשעבר ראש החוג לתלמוד באוניברסיטת בר-אילן. נושא מחקרו העיקרי הוא התלמוד הירושלמי.

## ביוגרפיה
מוסקוביץ נולד וגדל בארצות הברית, ולמד לימודי לטינית, יוונית ותולדות עם ישראל בישיבה אוניברסיטה. את עבודת הדוקטור שלו כתב בהדרכת פרופ' יעקב זוסמן, באוניברסיטה העברית בירושלים.

החל משנת ה'תש"ן מלמד מוסקוביץ באוניברסיטת בר-אילן ובבית מורשה בירושלים. תחומי המחקר שלו מתמקדים בחקר התלמוד הירושלמי (נוסח, עריכה ופרשנות) ובחקר תולדות ההלכה. מוסקוביץ עוסק רבות בכתיבה מדעית וחבר במערכות של כתבי עת ושיפוט מדעי של כתבי עת מדעיים שונים. בין היתר חבר בוועדה המייעצת לפרויקט השו"ת, בדבר ספרים ותחומים שיכללו בו.

תחום המחקר המרכזי בו הוא מתמקד, החל מעבודת הדוקטור ועד היום, הוא ניסיון להגדיר הגדרה מדויקת של כל מונחי המפתח בתלמוד הירושלמי. בתלמוד הבבלי והירושלמי יש מילות מפתח שמשמשות כ"תמרורים" בסוגיה: פתיחה לקושיה, פתיחה לתירוץ, פתיחה למובאה מדברי תנא, פתיחה למובאה מדברי אמורא, הכרעה הלכתית בסיכום הסוגיה, ועוד. בלימוד הירושלמי שוררת מבוכה רבה לעיתים קרובות, האם משפט מסוים הוא קושיה או תירוץ, וכדומה. פעמים רבות הלומד יודע רק מה הנושא המדובר, אבל מסקנת הסוגיה עשויה להתפרש באופנים הפוכים לחלוטין. לכן יש חשיבות עליונה להגדרה מדויקת של המושגים (בעיקר על רקע העובדה שהיו מפרשני הירושלמי שהתאימו את הפרשנות באופן אוטומטי למינוחי הבבלי, הידועים ומוכרים יותר). ספרו, "הטרמינולוגיה של הירושלמי - המונחים העיקריים", מהווה מילון מקיף של המונחים העיקריים והנפוצים בירושלמי, דן בהגדרת כל ערך, במופעיו השונים, ומשמעויותיו השונות, בהתייחס לכל מופעיו בתלמוד, ולספרות מחקרית ענפה הקשורה בו. ספר זה מהווה פריצת דרך של ממש, ומאפשר לימוד שיטתי ומסודר של הירושלמי באופן שהיה שמור למעטים בלבד עד היום.

## ספריו
* **Talmudic Reasoning: From Casuistics to Conceptualizatios**, Tübingen 2002
***[https://www.magnespress.co.il/book/%D7%94%D7%98%D7%A8%D7%9E%D7%99%D7%A0%D7%95%D7%9C%D7%95%D7%92%D7%99%D7%94_%D7%A9%D7%9C_%D7%94%D7%99%D7%A8%D7%95%D7%A9%D7%9C%D7%9E%D7%99-2300 הטרמינולוגיה של הירושלמי: המונחים העיקריים]**, הוצאת מאגנס, 2009
***המינוח של הירושלמי: המונחים המשניים**, הוצאת מאגנס, 2025

## קישורים חיצוניים

* דף המרצה באתר המחלקה לתלמוד, אוניברסיטת בר-אילן
* 
* 

קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:חוקרי התלמוד הירושלמי
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בר-אילן: תלמוד ותורה שבעל-פה
קטגוריה:בית מורשה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי ישיבה יוניברסיטי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1955
קטגוריה:סגל דיני ישראל
ז'וזואה פרנסואה נודה

שמאל|250px|ממוזער|ז'וזואה פרנסואה נודהבתמונה משנת 1962
**ז'וזואה פרנסואה נודה** (**Jozua François ("Tom") Naudé**; 15 באפריל 1889 – 31 במאי 1969) היה נשיאה בפועל של דרום אפריקה בין 1 ביוני 1967 ל-10 באפריל 1968.

## ביוגרפיה
נודה נולד במידלבורג שבמושבת הכף. למד משפטים ועסק בעריכת דין בפיטרסבורג שבצפון טרנסוואל. בשנת 1920 נבחר כנציג האזור לפרלמנט מטעם המפלגה הלאומית. נודה היה חבר במפלגה שנים רבות וכיהן בתפקידי ממשל שונים לאחר שזו עלתה לשלטון. בין 1950–1954 כיהן כשר הדואר (ממשלת דניאל פרנסואה מאלאן), בין 1954–1956 כשר הבריאות (ממשלת יוהאנס סטריידום), בין 1958-1956 כשר האוצר ובין 1958–1961 כשר הפנים (ממשלת הנדריק פרוורד).

בשנת 1961 מונה לנשיא הסנאט. מתוקף תפקידו זה היה אמור לכהן כנשיא הרפובליקה בכל עת שבה המשרה הייתה פנויה. בשנת 1967, לפני שהספיק להיכנס לתפקידו, סבל הנשיא הנבחר של דרום אפריקה תאופילוס אבנהעזר דונגס משבץ ונכנס לתרדמת. בעקבות זאת שימש נודה נשיא בפועל לתקופה של עשרה חודשים, עד יום מותו של דונגס.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:נשיאי דרום אפריקה
קטגוריה:שרי האוצר של דרום אפריקה
קטגוריה:שרי הבריאות של דרום אפריקה
קטגוריה:אפריקאנרים
קטגוריה:אנשי מנגנון האפרטהייד
קטגוריה:שרי פנים
קטגוריה:דרום אפריקאים שנולדו ב-1889
קטגוריה:נפטרים ב-1969
מייקל לרנר

**מייקל לרנר** (באנגלית: **Michael Lerner**; 22 ביוני 1941 – 9 באפריל 2023) היה שחקן קולנוע יהודי אמריקאי, מועמד פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר לשנת 1991 על תפקידו בסרט "ברטון פינק".

## ביוגרפיה
לרנר נולד ברובע ברוקלין שבניו יורק לבלאנש וג'ורג' לרנר, לרנר הוא ממשפחה ממוצא יהודי-רומני. אחיו הצעיר הוא השחקן קן לרנר .

לאחר שסיים את לימודיו בהצלחה בברוקלין קולג' ובאקדמיית אומנות המוזיקה והדרמה של לונדון עבר לרנר לסן פרנסיסקו שם השתתף במספר מחזות.

את תפקידו הראשון בסרט הוליוודי עשה לרנר בשנת 1972 כשהשתתף בתפקיד משנה בדרמה הפוליטית זוכת פרס אוסקר "המעמד". ב-1988 גילם לרנר את דמותו של איש העסקים ואבי הפשע המאורגן בארצות הברית ארנולד רוטשטיין בדרמת הספורט ההיסטורית של ג'ון סיילס, "הימור מכור".
בשנה שלאחר מכן הופיע לרנר בדרמת הפשע הקומית של אדי מרפי "לילות הארלם".

את הופעתו הטובה ביותר ערך לרנר בשנת 1991 בדרמה הקומית של האחים כהן "ברטון פינק".
בסרט גילם לרנר את דמותו של ג'ק ליפניק, מנכ"ל חברת ההפקות, על תפקידו היה לרנר מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר.

סרטים נוספים בהם שיחק לרנר היו המותחן הבדיוני של רולנד אמריך "גודזילה" בו גילם את דמותו של ראש העיר, הדרמה הקומית של וודי אלן "סלבריטי" ובקומדיית הפנטזיה "קטן עליו" .

## פילמוגרפיה

### טלוויזיה

* הזוג המוזר (1974) – סמל צ'ומסקי
* גודזילה: הסדרה (1998–1999) - דיבוב

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:ברוקלין: אישים
קטגוריה:בוגרי ברוקלין קולג'
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא יהודי-רומני
קטגוריה:אישים זוכי פרסי איגוד מבקרי הקולנוע של לוס אנג'לס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1941
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2023
גבעת אורנים (חיפה)

**גבעת אורנים** היא שכונה קטנה בחיפה, הצמודה לשכונת רוממה החדשה.
## גאוגרפיה
גבולות השכונה הם: במזרח דרך חנקין, בצפון הדרכים חנקין פיק"א, בדרום רחוב הפרחים, במערב רחוב אורן.

זוהי אחת השכונות החדשות שנבנו בחיפה; בנייתה החלה בשנות ה-80 של המאה ה-20 בשלושה רחובות (זלמן שזר, הצוללת דקר, מרטין בובר). עיקר הבנייה בשכונה נעשתה בשנות ה-80 ותחילת שנות ה-90. רוב המבנים נבנו בסטנדרט גבוה יחסית. בניגוד לרוממה הצמודה הבניינים נמוכים יחסית, בעלי גגות רעפים, ורובם בגובה של עד שלוש קומות כאשר לקומת הקרקע צמודה גינה.

השכונה תוכננה כשכונה ירוקה, במרווחים גדולים בין הבתים, ויש בה שטחים ירוקים רבים. בהמשך השכונה, לכוון רמות רמז מתוכננת להבנות שכונת רמת זמר.

עקב מחירי הדירות הגבוהים יחסית, רוב התושבים הם ממעמד בינוני-גבוה, חלק ניכר מהמשפחות המתגוררות בשכונה הן כאלו בהן הילדים מבוגרים יחסית או כבר יצאו מהבית. לכן, על פי נתוני מחלקת החינוך של עיריית חיפה, אין דרישה בשכונה לגני ילדים, ומספר התלמידים שנוספו לבית הספר היסודי "רוממה" כתוצאה מבניית השכונה הוא זניח. 

במהלך גל השרפות ב-2016, נפגעה השכונה מכל עבריה ונשרף מרבית החורש הטבעי שהקיף אותה. בתים נשרפו כליל ואחרים נפגעו ברמות שונות. 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:רובע רמות הכרמל
קטגוריה:חיפה: שכונות
נילמר

**נילמר הונורטו דה סילבה** (בפורטוגזית: **Nilmar Honorato da Silva**; נולד ב-14 ביולי 1984 בבנדיירנטס שבפרנה) הוא כדורגלן עבר ברזילאי, ששיחק בעמדת החלוץ.

## קריירה
נילמר החל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מועדון ספורט אינטרנסיונל, וקודם לקבוצה הבוגרת בעונת 2003. בקיץ 2004 הוא הוחתם על ידי המועדון הצרפתי אולימפיק ליון. כבר במשחקו הראשון בליון הוא הבקיע צמד שערים נגד סטאד רן, אך לא כבש אף שער ליגה עד לסיום עונת . למרות זאת, הוא זכה עם קבוצתו באותה עונה באליפות צרפת, והגיע עמה עד לרבע גמר ליגת האלופות.

בפתיחת העונה שלאחר מכן הושאל נילמר בחזרה לברזיל, אל קבוצת קורינתיאנס. על אף שהפגין יכולת טובה במדי קורינתיאנס, לא נמצא לו מקום בליון בשל ריבוי החלוצים בקבוצה (פרד, סילבן וילטור, מילאן בארוש וסידני גובו), וכרטיס שחקנו נמכר לקורינתיאנס. בתקופתו בקורינתיאנס הוא הפגין יכולות מרשימות של מהירות וכדרור, וזכה במקום ב"נבחרת האולסטאר" של הליגה הברזילאית בעונת 2005.

באוגוסט 2007 חזר נילמר לאינטרנסיונל. במדיה נילמאר המשיך את הצטיינותו, ואף כבש את שער הניצחון לזכות קבוצתו בגמר הקופה סודאמריקנה ב-2008, נגד אסטודיאנטס. ב-2009 הוא הבקיע שער מרהיב במשחק מול קורינתיאנס, שהועמד לפרס שער השנה של פיפ"א.

ביולי 2009 הועבר נילמר למועדון הספרדי ויאריאל, תמורת 11 מיליון אירו. כמעט את כל עונת 12–2011 החמיץ נילמר בשל פציעה, מה שהחליש מאוד את התקפת קבוצתו, ויאריאל, והיא אף ירדה לליגה הספרדית השנייה בסיום אותה עונה. בשנת 2012, עקב אי רצונו של נילמר לשחק בליגה השנייה, החלה בו התעניינות, ואף אחת מצד ברצלונה. לבסוף באופן מפתיע, חתם נילמאר בא-ריאן הקטרית. ב-10 ביולי 2017 חתם נילמר בסנטוס לשנה וחצי.

נילמר החל לשחק בנבחרת הלאומית של ברזיל בשנת 2003, עת הופיע בגביע הזהב של CONCACAF. תחת המאמן דונגה הוא הפך לשחקן קבע בנבחרת. הוא נכלל בסגל ברזיל לטורניר גביע הקונפדרציות 2009, והבקיע חמישה שערים במסגרת מוקדמות מונדיאל 2010, כולל שלושער במשחק מול נבחרת צ'ילה. הוא זומן לסגל הנבחרת גם למונדיאל עצמו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חלוצי כדורגל ברזילאים
קטגוריה:כדורגלנים ברזילאים
קטגוריה:כדורגלני אינטרנסיונל
קטגוריה:כדורגלני אולימפיק ליון
קטגוריה:כדורגלני קורינתיאנס
קטגוריה:כדורגלני ויאריאל
קטגוריה:כדורגלני א-ריאן
קטגוריה:כדורגלני אל-ג'יש
קטגוריה:כדורגלני א-נסר (דובאי)
קטגוריה:כדורגלני סנטוס
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ברזיל
קטגוריה:כדורגלני גביע הקונפדרציות 2009
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2010
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1984
שיניה יאמאנקה

**שיניה יאמאנקה** (ביפנית: **山中 伸弥**; נולד ב-4 בספטמבר 1962) הוא רופא וחוקר תאי גזע יפני המשמש כפרופסור באוניברסיטת קיוטו ובאוניברסיטת קליפורניה בסן פרנסיסקו. הוא משמש כנשיא עולמי לחברה הבינלאומית למחקר בתאי גזע. זוכה פרס לסקר למחקר רפואי בסיסי בשנת 2009, ופרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 2012.

## חייו
יאמאנקה, יליד אוסקה, סיים לימודי רפואה באוניברסיטת קובה ב-1987 ולימודי דוקטור לפילוסופיה באוניברסיטת אוסקה סיטי ב-1993. בשנים 1987–1989 התמחה באורתופדיה בבית החולים הלאומי אוסקה. בין השנים 1993–1995 ערך יאמאנקה מחקר פוסטדוקטורט במכון גלדסטון למחלות קרדיו-וסקולריות בסן פרנסיסקו המסונף לאוניברסיטת קליפורניה בסן פרנסיסקו. בשנים 1996–1999 שימש כמרצה בכיר בבית הספר הרפואי של אוניברסיטת אוסקה סיטי. משנת 1999 עד 2003 היה יאמאנקה פרופסור משנה במכון נארה למדע ולטכנולוגיה, ומ-2003 עד 2005 שימש כפרופסור במכון. החל מ-2004 יאמאנקה הוא פרופסור באוניברסיטת קיוטו.

ב-2006 הצליחה קבוצת מחקר בראשותו של יאמאנקה ליצור תאי גזע פלוריפוטנטים מושרים (תאי induced Pluripotent Stem Cell-iPS), תאי גזע שנוצרו מפיברובלסטים של עכבר. ב-2007 הצליחה לראשונה קבוצת המחקר ליצור תאי גזע מפיברובלסטים אנושיים של אדם בוגר. ימאנאקה וקבוצתו גילו כי הוספת 4 פקטורי שעתוק (Myc, Oct3/4, Sox2 ו-Klf4) לתא בוגר יכולים ליצור תאי גזע פלוריפוטנטים.

ב-2008 זכה יאמאנקה בפרס שאו ובפרס רוברט קוך וב-2009 הוענק לו פרס קרן גיירדנר ופרס לסקר. ב-2010 הוענק לו פרס חזית הידע. ב-2011 הוענק לו פרס וולף ברפואה. יחד עם הביולוג הבריטי ג'ון גרדון זכה בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 2012. בשנת 2013 הוענק לו פרס פריצת דרך במדעי החיים ופרס כספי בסך 3 מיליון דולר.

## קישורים חיצוניים
* 

* 

* The Discovery and Future of Induced Pluripotent Stem (iPS)
* ''Nature Reports Stem Cells'' Q&A with Shinya Yamanaka


קטגוריה:מדענים יפנים
קטגוריה:אורתופדים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קליפורניה בסן פרנסיסקו
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה
קטגוריה:זוכי פרס וולף לרפואה
קטגוריה:זוכי פרס נובל יפנים
קטגוריה:זוכי פרס שאו
קטגוריה:זוכי פרסי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:זוכי פרס חזית הידע
קטגוריה:זוכי פרס פריצת דרך במדעי החיים
קטגוריה:יפנים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:מעוטרי מסדר התרבות
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1962
קטגוריה:זוכי פרס מאסרי
קטגוריה:זוכי פרס המרכז הרפואי אלבני
קטגוריה:זוכי פרס קרן גיירדנר הבינלאומי
קטגוריה:זוכי פרס אלברט לסקר למחקר רפואי בסיסי
ג'ובאני מנצואולי

**ג'ובאני מנצואולי** (באיטלקית: **Giovanni Manzuoli**, 1720–1782) היה קסטראטו איטלקי, ששר כסופרן בראשית הקריירה שלו ובהמשכה כקונטראלטו.

## חייו

מנצואולי נולד בפירנצה, שם החל לשיר בשנת 1731. אחרי הופעות בוורונה בשנת 1736, עקר את מקום מושבו לנאפולי שם שר עד 1748, בין השאר בתיאטרון סן קרלו, שאך זה הוקם. כן מתועדות הופעותיו של מנצואולי בשירה ובמשחק במקומות הבאים, בשנים המצוינות שם:

* מדריד, 1749-1752
* פארמה, 1754
* ליסבון ומדריד, 1755
* מקומות שונים ברחבי איטליה, 1755-1764
* וינה, 1760
* לונדון, 1764-1766 (תיאטרון המלך (קינג'ס תיאטר)
* מילאנו, 1768-1771 

בזמן מסעו ללונדון, התיידד מנצואולי עם משפחת מוצרט. בתקופת שהותו במילאנו התמנה לזמר הלשכה של הדוכס מטוסקנה. הופעתו האחרונה הייתה במילאנו ב-1771. הוא מת אחת-עשרה שנים לאחר זאת.

## מנצואולי כמבצע

צ'ארלס בורניי, היסטוריון מוזיקה בן התקופה, תיאר כך את הקסטראטו הנאפוליטני: "קולו של מנצואולי היה הסופרן החזק והשופע ביותר שנשמע מאז ומעולם על הבמה שלנו מאז ימי פארינלי; אורח שירתו ביטא גדולה והדרת כבוד. הוא התקבל בסערת תשואות של שבח ותהילה אוניברסליים."

## קישורים חיצוניים



* Giovanni Manzuoli in arte Succianoccioli 



## הערות שוליים




קטגוריה:זמרים איטלקים
קטגוריה:קסטראטי
קטגוריה:ילידי 1720
קטגוריה:נפטרים ב-1782
חברים בלי מזל

**חברים בלי מזל** (בצרפתית: **La Chèvre**) הוא סרט קומדיה צרפתי משנת 1981 בכיכובם של פייר רישאר וז'ראר דפארדיה. תחילה הסרט יצא לאקרנים רק בצרפת אך עם הזמן הוא צבר הצלחה והחל שיווקו מסביב לעולם. לארצות הברית הוא הגיע רק בשנת 1985.

בשנת 1991 יצאה הגרסה ההוליוודית לסרט בכיכובים של מרטין שורט ודני גלובר.

## עלילה
הסרט מתחיל בחופשה של בחורה צעירה ויפה בשם מארי (קורין שארבי) במקסיקו. בזמן שהיא מדברת עם אביה בטלפון היא נחטפת. האב, איש עסקים עשיר מצרפת שוכר את שירותיו של קאמפאנה, חוקר פרטי (ז'ראר דפארדיה). לאחר מספר שבועות של חיפושים החוקר חוזר ללא תוצאות והאב אובד עצות. פסיכולוג שעובד בחברת האב מציע רעיון. לפי התאוריה שלו ישנם אנשים ללא מזל בחיים, שקורות להם כל הזמן תאונות, ומארי היא אחת כזאת. הוא מסביר שבחברה עובד אדם, פרנסואה פאראן (פייר רישאר), גם הוא ללא מזל שקורות לו תאונות, ויכול להיות שאם יצטרף אל החוקר למקסיקו, הם יצליחו דרך התאונות שלו למצוא את מארי, כיוון שמה שקרה לה יכול לקרות גם לו. וכך יוצאים החוקר הפרטי והאיש שאינו יודע מה הסיבה שצירפו אותו למסע לאקפולקו. כבר במטוס מתחילות התאונות הקטנות והמצחיקות לקרות וכשמגיעים למקסיקו זה רק מחמיר. השניים יוצאים להרפתקאה כאשר הם מסתבכים עם פושעים מקומיים, שוטרים מושחתים ואף רבים ביניהם. בסופו של הסרט הם מוצאים את מארי בבית חולים בג'ונגל אליו הגיע פרנסואה לאחר שנפצע. בסצנת הסיום נראה שפרנסואה ומארי מתאהבים, והשניים עומדים על מזח שנופל לתוך הנהר וצף כרפסודה תוך שהם אוחזים ידיים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטי 1981
קטגוריה:סרטי קומדיה
קטגוריה:סרטים צרפתיים
אבו עלי מוסטפא

**מֻסְטַפַא עַלִי אלְ-עַלִי א-זַּבְּרִיּ** (; 1938 – 27 באוגוסט 2001), הידוע גם בכינוי **אַבּוּ עַלִי מֻסְטַפַא** (**أبو علي مصطفى**), היה מזכ"ל החזית העממית לשחרור פלסטין מיולי 2000 עד שנהרג בסיכול ממוקד על ידי ישראל ב-2001. היה אחראי למעשי רצח ופיגועים רבים שבוצעו נגד אזרחים ישראלים.

## ביוגרפיה
מוסטפא נולד בשנת 1938 בעראבה שבשומרון, בשטח המנדט הבריטי בארץ ישראל. הוריו היו חקלאים (בני מעמד הפלאחים). בשנת 1955 הצטרף לתנועת הלאומיים הערבים בראשות ג'ורג' חבש. שנתיים לאחר מכן נאסר על ידי השלטונות הירדניים בשל פעילותו הפוליטית, והשתחרר בשנת 1961. במהלך מלחמת ששת הימים עזב מוסטפא את יהודה ושומרון והתיישב בסוריה ובירדן למשך 32 השנים הבאות.

בשנת 1967 הקים אבו עלי מוסטפא, יחד עם ג'ורג' חבש ומחבלים אחרים יוצאי ארגון התנועה הלאומית הערבית, את החזית העממית לשחרור פלסטין. בנוסף להיותו אחד ממנהיגי החזית העממית וסגנו של ג'ורג' חבש, היה מוסטפא גם מנהיג בולט באש"ף ועמד בראש הוועד הפועל של אש"ף.

בספטמבר 1999 הורשה לחזור לגדה המערבית במסגרת עסקה שנחתמה בין נשיא הרשות הפלסטינית, יאסר ערפאת, לבין ראש ממשלת ישראל אהוד ברק. בשנת 2000 נבחר מוסטפא לכהן כמזכיר הכללי של החזית העממית במקום חבש, שפרש מתפקידו.

מוסטפא היה תקיף בעמדותיו כלפי ישראל ולא פעם התבטא בתמיכתו במאבק צבאי נגד ישראל. עמד מאחורי מעשי רצח ופיגועים רבים שבוצעו נגד אזרחים ישראלים, חלקם הגדול במהלך האינתיפאדה השנייה.

באוגוסט 2001, בעת ששהה במשרדו שברמאללה, נהרג מוסטפא בסיכול ממוקד באמצעות טילים של מסוק אפאצ'י של צה"ל. בהלווייתו השתתפו כ-50,000 איש. במקומו מונה אחמד סעדאת למזכ"ל החזית העממית לשחרור פלסטין. לאחר מותו נקראה הזרוע הצבאית של החזית העממית על שמו. כתגובה למותו, הורה סעדאת לחוליה בזרוע הצבאית להתנקש ברחבעם זאבי.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טרוריסטים מוסלמים
קטגוריה:פוליטיקאים פלסטינים
קטגוריה:פעילי טרור שנהרגו בידי ישראל
קטגוריה:פעילי החזית העממית לשחרור פלסטין
קטגוריה:עראבה (נפת ג'נין): אישים
קטגוריה:אישים שנהרגו בתקיפות אוויריות ישראליות
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1938
קטגוריה:פלסטינים שנפטרו ב-2001
אדזארד ארנסט

**אדזארד ארנסט** (**Edzard Ernst**; 30 בינואר 1948) הוא רופא גרמני שהיה לפרופסור הראשון לרפואה משלימה בבריטניה. ארנסט, שעסק ברפואה וברפואה משלימה, לרבות הומאופתיה, פעיל בבחינה מדעית של תאוריות שונות ברפואה משלימה, וביחד עם סיימון סינג חיבר ספר בשם "ריפוי או פיתוי" הבוחן את הרפואה המשלימה בכלים מדעיים.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:רופאים גרמנים
קטגוריה:מרפאים אלטרנטיביים
קטגוריה:מחברי ספרי מדע פופולרי
קטגוריה:ספקנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1948
עיטם שטלר

**עיטם שטלר** (שם מדעי: *Haliaeetus pelagicus*) הוא מין עוף דורס גדול גוף בסוג עיטם שבמשפחת הנציים. נקרא גם "עיטם ענק" או "עיטם צפוני". הוא שוכן באזורי החוף של צפון מזרח אסיה וניזון בעיקר מדגים.
## מאפיינים
בממוצע זהו העיטם הכבד ביותר, כבד גם מכל מיני העיט, המגיע למשקל של 4.9-9 ק"ג. הוא גדול אף יותר מההרפיה והעיט הפיליפני הקרובים לו בשאר המידות. עיטם זה נקרא על שמו של הגאולוג גאורג שטלר וידועים 2 תת-מינים.

עיטם שטלר הוא הגדול בסוגי העיטמים ואחד מהעופות הדורסים הגדולים ביותר. גודלו בין 86.5-105 ס"מ ומוטת כנפיו 203–241 ס"מ. בממוצע הנקבות שוקלות 6.8-9 ק"ג ומשקל הזכרים קטן יותר 4.9-6 ק"ג.

עיטם זה נפוץ בחצי האי קמצ'טקה, בצפון מזרח רוסיה ואף בצפון יפן.

הוא ניזון בעיקר מדגים, אך גם מעופות מים, יונקים, סרטנים, דיונונים ופגרים. הוא אף עלול לצוד כלבי ים, אך לרוב יאכל רק פגרים שלהם.


HiidmerikotkasTallinnZoo.JPG
Haliaeetus_pelagicus,_Rausu,_Hokkaido,_Japan.jpg|עיטם שטלר תופס דג
Steller's Sea Eagles bills up.jpg|זוג עיטמי שטלר
Wiki-oowasi2.jpg|עיטם שטלר במעוף.
Steller's Sea Eagles and gulls.jpg
Riesenseeadler Walsrode 2014 02.jpg


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1811
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פטר סימון פאלאס
קטגוריה:עיטם
קטגוריה:רוסיה: עופות
קטגוריה:רוסיה: מינים אנדמיים
עיט סוואנות

ממוזער| ''Aquila rapax''
**עיט סוואנות** (שם מדעי: *Aquila rapax*) הוא מין עיט במשפחת הנציים. זהו עוף דורס גדול. הוא מגיע לגודל של 62-72 ס"מ, בעל מוטת כנפיים של 165-185 ס"מ ומשקלו 1.6-2.4 ק"ג. בעבר סווג כתת-מין של עיט ערבות, אך כיום הוא מוגדר כמין נפרד.

מין זה אינו נודד בניגוד לעיט הערבות והוא מתרבה באפריקה, צפונית ודרומית למדבר סהרה ובדרום מערב אסיה הטרופית עד להודו. הוא מקנן קבוע המטיל 1-3 ביצים בקן הנמצא על עצים או על האדמה.

בכל אזור תפוצתו הוא מעדיף אזורים יבשים ופתוחים כמו מדבריות או סוואנה.

עיט הסוואנה ניזון בעיקר מפגרים למיניהם, אך יצוד יונקים קטנים, זוחלים ועופות ואף יגנוב מזון מדורסי יום אחרים.

הקול שמשמיע עיט זה מזכיר את קריאת העורב, אך בעיקרון זהו עיט שקט שלא משמיע קול חוץ מבתצוגה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1828
קטגוריה:עיט (סוג)
קטגוריה:ארץ ישראל: נציים
קטגוריה:סודאן: עופות
קטגוריה:מדבר טאר: בעלי חיים
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קונרד יאקוב טמינק
דואר צבאי (ישראל)

שמאל|ממוזער|250px|חותמת דואר צבאי
[שמאל|ממוזער|250px|מעטפת מכתב מחייל בשירות פעיל ([1968). המספר בחותמת המשולשת מציין את היחידה הצבאית שבה משרת השולח. על המדבקה בצד ימין מצוין כי המכתב נפתח ונבדק על ידי הצנזורה הצבאית]]
ממוזער|גלויה זו נשלחה מחייל מילואים בתום הקרבות של מלחמת ששת הימים, מרמת הגולן שאך נכבשה.
בצה"ל, שירותי **ה[[דואר]] הצבאי** (בראשי תיבות: **ד"צ**) ניתנים לצורך העברת דברי דואר בין חיילים לבין חיילים, בין חיילים לבין אזרחים ובין יחידות צה"ל לאזרחים באמצעות דואר ישראל.
לכל יחידה צבאית נקבע (כיום) מספר ד"צ בן חמש ספרות שהראשונה בהן היא תמיד "0", המטופל על ידי דואר ישראל כמספר מיקוד. ליחידה חותמת ד"צ משולשת ואישורים לקבלת דואר ומסירתו.

חותמת ד"צ משולשת מהווה תחליף לבולי דואר בתוך הארץ, והטבעתה על מכתבי חיילים, מכתבי אזרחים, עובדי צה"ל ודואר רשמי הנשלחים בתוך הארץ, פוטרת מתשלום דמי הדואר. על דברי דואר הנשלחים ליחידות צה"ל נרשם מספר הד"צ של יחידת הנמען, וכן פרטיו המלאים של הנמען. על דברי דואר המשוגרים על ידי חיילים מצוינים פרטי השולח האישיים הצבאיים ומספר הדואר הצבאי של היחידה.

לחייל הנמצא בשירות סדיר או בשירות מילואים פעיל אסור לשלוח דברי דואר פרטיים אישיים מבתי דואר או מתיבות דואר אזרחיות, אלא באמצעות משרד הדואר ביחידתו.
דברי דואר פרטיים, הנשלחים על ידי חיילים, יועברו לצנזורה הצבאית באמצעות בית הדואר שאליו קשורה היחידה.

עם הקמת צה"ל הוקם במאי 1948 "שירות הדואר הצבאי" (תחת אגף האפסנאות) שהפעיל את מערך דואר החיילים במהלך מלחמת העצמאות.

לאחר סוף מלחמת העצמאות, ביוני 1949 הוקמה "יחידת קצין הדואר" (תחת חיל הקשר והתקשוב). הדואר הצבאי פעל במסגרת היחידה עד שזו נסגרה במרץ 2007. פעילות הדואר הצבאי וחיילי יחידת קצין הדואר עברו אז לגדוד תקשוב "צמרת".

היחידה נסגרה בעקבות הצטמצמות השימוש בדואר הצבאי כאמצעי המרכזי לתקשורת בין החיילים למשפחתם בבית, עקב העלייה בשימוש בטלפונים ניידים.
עיקר הדואר שנשאר בעת סגירת היחידה היה דואר רשמי (הכולל צווי גיוס וצווים לחיילי מילואים), פרסומים צבאיים (ביטאון חיל האוויר, עיתון במחנה, איגרות מפקדים לחיילי מילואים) וחבילות לחיילים (בעיקר לחיילים בטירונות ובהכשרה).

בשנות ה-2000, בהתאם לירידה בשימוש בזמני שלום, כך גם פחתה מעורבות שירות הדואר הצבאי בזמני מלחמה.
גלויות הדואר הצבאי, אשר שימשו את החיילים שבשטח לשלוח דרישת שלום הביתה, נתנו את מקומן ליוזמות אזרחיות של דואר ישראל בשיתוף עם האגודה למען החייל. כך, במבצע צוק איתן ובמלחמת חרבות ברזל הגיעו לשטחי הכינוס ניידות אשר חילקו גלויות שהופקו במיוחד לחיילים, על מנת שיוכלו לרשום מכתבים ולשלוח אותם למשפחותיהם.

ב-2015 עבר הטיפול בדואר חיילים מחיל הקשר והתקשוב לאחריות יחידת מופת של אגף כוח האדם במטה הכללי.

## קישורים חיצוניים

*  שירותי הדואר הצבאי, 1969, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

צבאי
קטגוריה:לוגיסטיקה צבאית
קטגוריה:תקשורת בצה"ל
פרנצלאו

**פרנצלאו** (מגרמנית: **Prenzlau**) היא עיר מחוז במדינת ברנדנבורג בגרמניה. העיר נמצאת כ-100 ק"מ צפונית לברלין וכ-50 ק"מ מערבית לשצ'צ'ין שבפולין. 

במקום ישנם עדויות להתיישבות עוד מהתקופה הנאוליתית וכן התיישבות של שבטים סלאביים במאה ה-7 לספירה, אשר הותירו עדות למצודה. העדות הכתובה הראשונה לעיר היא משנת 1187, ובה מוזכרת העיר עם השוק של קריג. 

פרנצלאו היא עיר הולדתה של אשתו לעתיד של המלך הפרוסי, הנסיכה פרידריקה לואיס מהסן-דרמשטאדט, וגם עיר הולדתו של צייר הנוף הקלאסי וחברו של גתה יעקב פיליפ האקרט. 

במהלך מלחמת העולם השנייה נהרסו יותר מ-85% מהעיר, והשיקום החל רק בשנת 1952, בעיקר באמצעות מבנים טרומיים שנבנו על ידי השלטונות המזרח-גרמניים. לאחר איחוד גרמניה נעשו עבודות שיקום נרחבות, וקו הרקיע של העיר השתנה, שופצו מבנים רבים ונבנו כבישים חדשים. מאידך, רבים מן המפעלים באזור נאלצו לסגור או להקטין משמעותית את מספר העובדים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ברנדנבורג: ערים
ינבוע

**ינבוע** (בערבית: **ينبع**, תעתיק מדויק: **יַנְבֻּעְ**, מילולית: "מעיין") היא עיר נמל במחוז אל-מדינה שבמערב ערב הסעודית. העיר שוכנת בדרום-מערב המחוז לחוף ים סוף, כ-160 קילומטרים דרום-מערבית לעיר אל-מדינה. לפי מפקד האוכלוסין האחרון משנת 2022, אוכלוסיית העיר מנתה 331,916 בני אדם, מה שהופך אותה לעיר השנייה בגודלה במחוז אל-מדינה ולעיר השנייה בגודלה בערב הסעודית השוכנת על חוף ים סוף (אחרי ג'דה).

העיר הוקמה בנקודת הסיום של צינור הנפט מזרח-מערב, המוביל נפט מהמפרץ הפרסי לים סוף, שנבנה במטרה לעקוף את מצר הורמוז, ובכך להימנע מהסיכון שבזמן מלחמה או משבר תחסום איראן את התנועה במצר. בעקבות מלחמת איראן וחסימת מצר הורמוז התגבר יצוא הנפט הסעודי מנמל ינבוע.

במהלך מלחמת העולם הראשונה שימשה ינבוע בסיס לכוחות בריטים וערבים שנלחמו ב. עד 1975 הייתה ינבוע עיר נמל קטנה, אז החליטה ממשלת ערב הסעודית לפתח בינבוע ובג'ובייל מרכזי תעשייה. ב-1977 הוקם במקום נמל גם צבאי.

את ינבוע משרת  (YNB).

## אקלים

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערב הסעודית: ערי נמל
קטגוריה:ים סוף: ערי נמל
צינור נפט

שמאל|ממוזער|250px|קטע מצינור הנפט של אלסקה
שמאל|ממוזער|250px|מפת צינורות הנפט של אירופה
**צינור נפט** הוא צינור המשמש להובלה של נפט, ממקום הפקתו לבית זיקוק או לנמל שממנו הוא ממשיך את דרכו במכליות, או מבית זיקוק לתחנות הפצה. לצינורות נפט הייתה בעבר וכיום חשיבות כלכלית ופוליטית רבה.

עקב חשיבותם הרבה צינורות הנפט היו מוקד לחבלות ופגיעה מכוונת. בהרבה מקומות הקימו כביש לאורך הצינור כדי לתחזק אותו וגם כדי לשמור עליו מחבלות.

## צינורות נפט במזרח התיכון
* צינור IPC – צינור מעיר הנפט כירכוכ שבעיראק דרך סוריה לעיר הנמל טריפולי שבלבנון. הצינור נסגר עקב סכסוכים בין סוריה לעיראק.
* צינור מכירכוכ לעיר הנמל איכסנדרון שבטורקיה. הצינור נבנה כדי לעקוף את סוריה. האו"ם סגר את הצינור לאחר מלחמת המפרץ כחלק מהצעדים כלפי עיראק.
* צינור הנפט כירכוכ–ג'ייהאן
* צינור הנפט כירכוכ–חיפה דרך זרקא שבירדן. את הצינור בנו הבריטים והוא נסגר עם קום מדינת ישראל.
* צינור הטפ-ליין מערב הסעודית דרך ירדן, סוריה ורמת הגולן ללבנון. הצינור נבנה כדי להעביר כמויות גדולות של נפט למרחק גדול, כתחליף לתעלת סואץ שהייתה סגורה. כשישראל כבשה את רמת הגולן ב-1967 עבר חלק מהצינור בשטח שבשליטתה, והמשיך לפעול עד 1975, אז נסגר עקב מלחמת האזרחים בלבנון.
* קו צינור אילת-אשקלון נבנה כדי להזרים נפט איראני ולעקוף את תעלת סואץ. חדל לעבוד תקופה לאחר המהפכה באיראן. כיום מזרים נפט מצרי לישראל.
* צינור הנפט מזרח-מערב מהמפרץ הפרסי לעיר ינבוע שלחוף ים סוף. נבנה כדי לעקוף את מצר הורמוז שנתון לאיום איראני.
* בתכנון נמצא צינור מערב הסעודית דרך עומאן לחופי האוקיינוס ההודי, במטרה לעקוף את מצר הורמוז.
* בתכנון צינור הנפט הטרנס-אנטולי
* צינור הנפט סומד – צינור נפט במצרים המוביל נפט גולמי ממסוף עין שוקנה בחופי הים האדום לאלכסנדריה שלחופי הים התיכון.
* צינור הנפט חבשאן–פוג'יירה – מוביל נפט גולמי מאבו דאבי לנמל הנפט בפוג'יירה שבמפרץ עומאן. מטרת הצינור לעקוף את מצר הורמוז דרך היבשה.

המדינות שהרויחו הכי הרבה ממעבר הצינורות בשטחיהן הן סוריה וטורקיה.

## קישורים חיצוניים

*
פרס נמרס למתמטיקה

**פרס פרדריק אסר נמרס למתמטיקה** (באנגלית: **Frederic Esser Nemmers Prize in Mathematics**) הוא פרס שניתן אחת לשנתיים על ידי אוניברסיטת נורת'ווסטרן. הפרס נוסד בשנת 1994 יחד עם פרס נמרס לכלכלה, בעקבות תרומה של 14 מיליון דולר מאת האחים נמרס, מתוך כוונה ליצור פרס המשתווה ביוקרתו לפרס נובל. הפרס כולל מענק בסך 150,000 דולר, ושהייה של עשרה שבועות באוניברסיטת נורת'ווסטרן.

## הזוכים בפרס
* **1994** - יורי מאנין
* **1996** - ג'וזף קלר
* **1998** - ג'ון הורטון קונוויי
* **2000** - אדוארד ויטן
* **2002** - יעקב סיני
* **2004** - מיכאיל גרומוב
* **2006** - רוברט לנגלנדס
* **2008** - סימון דונלדסון
* **2010** - טרנס טאו
* **2012** - אינגריד דובשי
* **2014** - מייקל ג'רום הופקינס
* **2016** - ינוש קולר
* **2018** - אסף נאור
* **2020** - נאליני אננתרמן
* **2022** - בהרגב בהט
* **2024** - לואיג'י אמברוסיו

## קישורים חיצוניים
* Nemmers Prizes, באתר של אוניברסיטת נורת'ווסטרן

*
נמרס
פונקציית השגיאה

250px|שמאל|ממוזער|פונקציית השגיאה



**פונקציית השגיאה** (באנגלית: **Error Function**) היא פונקציה שאינה אלמנטרית המופיעה בהסתברות, סטטיסטיקה, משוואות דיפרנציאליות חלקיות והנדסת חומרים. פונקציית השגיאה מסומנת \operatorname{erf}(x) ומוגדרת:

\int_0^x e^{-t^2}\,\mathrm dt
|ריווח תא = 6
|צבע מסגרת = #0073CF
|צבע רקע = #F5F9FF}}

## תכונות
פונקציית השגיאה היא פונקציה אי-זוגית השואפת ל-1 כאשר x\to\infty, ול-1- כאשר x\to-\infty (תוצאה מוכרת של אינטגרל גאוסיאני).

פונקציית השגיאה איננה פונקציה אלמנטרית (תוצאה שהוכיח ז'וזף ליוביל), כלומר לא ניתן לבנות אותה על ידי פעולות האריתמטיקה הבסיסיות והרכבה של פולינומים, פונקציית האקספוננט והפונקציות הטריגונומטריות, והפונקציות ההופכיות להן.

טור טיילור של פונקציית השגיאה הוא:\operatorname{erf}(x)= \frac{2}{\sqrt{\pi}}\sum_{n=0}^\infin\frac{(-1)^n x^{2n+1}}{n! (2n+1)} =\frac{2}{\sqrt{\pi}} \left(x-\frac{x^3}{3}+\frac{x^5}{10}-\frac{x^7}{42}+\frac{x^9}{216}-\ \cdots\right)

הנגזרת של פונקציית השגיאה היא: \frac{\rm d}\,e^{-x^2}

האינטגרל הלא מסוים שלה הוא: x\,\operatorname{erf}(x) + \frac{e^{-x^2}}{\sqrt{\pi}}

**פונקציית השגיאה המשלימה** מסומנת erfc (האות C בעבור complementary) ומוגדרת:
\operatorname{erfc}(x) = 1-\mbox{erf}(x) = \frac{2}{\sqrt{\pi}} \int_x^{\infty} e^{-t^2}\,\mathrm dt

**[[פונקציית השגיאה המרוכבת]]** (או פונקציית השגיאה המדומה), המסומנת כ־*erfi*, מוגדרת כך:

:\begin{align}
 \operatorname{erfi}(x) & = -i\operatorname{erf}(ix) \\
 & = \frac{2}{\sqrt\pi} \int_0^x e^{t^2}\,\mathrm dt \\
 & = \frac{2}{\sqrt{\pi}} e^{x^2} D(x),
 \end{align} 

כאשר \operatorname{D}(x) היא פונקציית דוסון (Dawson function, אשר יכולה להחליף את erfi כדי למנוע גלישה אריתמטית).

חרף שמה, "פונקציית השגיאה המרוכבת", \operatorname{erfi}(x) מחזירה ערכים ממשיים כאשר *x* ממשי.

## שימושים
פונקציית השגיאה מתארת את ההסתברות שמשתנה אקראי בעל התפלגות נורמלית יקבל ערך שמרחקו מהתוחלת קטן מערך פונקציית השגיאה:
:\operatorname{erf}\left(\frac{x}{\sigma \sqrt{2}}\right) = \frac{1}{\sqrt{2 \pi} \sigma} \int_{\mu-x}^{\mu+x} e^{\frac{-(t-\mu)^2}{2\sigma^2}}\,\mathrm dt
ניתן לתאר את פונקציית ההתפלגות המצטברת של התפלגות נורמלית בעזרת פונקציית השגיאה:
:\Phi(x) = \frac12 \left(1 + \mathrm{erf}\,\frac{x-\mu}{\sigma\sqrt2}\right) \!

פונקציית השגיאה מופיעה בפתרון משוואות דיפרנציאליות חלקיות כמו משוואת הדיפוזיה.

## ראו גם
* התפלגות נורמלית
* אינטגרל גאוסיאני

## קישורים חיצוניים

* MathWorld - Erf
* 

קטגוריה:סטטיסטיקה
שגיאה
המלחת קרקע

**המלחת קרקעות** היא תופעה גאולוגית-אקלימית בה מצטבר בהדרגה מלח על פני הקרקע או בשכבות קרקע אליהן מגיעים שורשי צמחים, עד שריכוזו מונע מצמחים לגדול בקרקע והיא אינה מתאימה לחקלאות. במצבים קיצוניים הקרקע יכולה להגיע לרמת מליחות שאינה מאפשרת אפילו את גדילתם של צמחים המותאמים למליחות.

## הסיבות להמלחה
* השקיה במים מליחים - באזורים שבהם אין מים מתוקים משקים במים מליחים.
* השקיה במים מתוקים יחסית במשך אלפי שנים. למשל השקיה בתעלות ממימי נהר פרת, החידקל והנילוס.
* תצורת ניקוז - מי הגשמים, מי נחלים או מים שמגיעים באופן מלאכותי להשקיה, מצטברים ומתאדים, והמלח שבהם נותר בקרקע.
* מחסור בגשמים - הגשם שוטף את האדמה. כשהוא לא קיים נוצרת המלחה.
* הגעת מי תהום קרוב לפני הקרקע והתאדותם תוך השארת המלח בקרקע.
* הזרמת שפכים ביתיים או תעשייתיים.
* המלחת מקור המים בשל ניקוז מי גשמים מקרקעות שהומלחו כבר קודם מאיץ המלחה של קרקעות נוספות.

## אזורים בהם ישנה המלחה
* ישראל - בעמק יזרעאל, אגם כפר ברוך גורם להמלחה, ולכן החליטו לרוקן אותו כדי להכשיר את הקרקעות בעמק לגדילת צמחייה.
* אגן הנילוס במצרים - קרקעות רבות נעזבות באזור זה בעקבות המלחה. חלק נכבד מהעזרה של ארצות הברית למצרים מופנית לחפירת תעלות ניקוז כדי לפנות מלחים מהקרקע.
* הפרת והחידקל - מי הפרת מלוחים יחסית, ובשל כך בעיראק רבע מהקרקעות בהן היו גידולים חקלאיים נעזבו עקב ההמלחה.

## ראו גם
* מדבור

## הערות שוליים

קטגוריה:חקלאות
קטגוריה:גאולוגיה
קטגוריה:גאוגרפיה
פרס נמרס לכלכלה

**פרס ארווין פליין נמרס לכלכלה** (באנגלית: **Erwin Plein Nemmers Prize in Economics**) הוא פרס שניתן אחת לשנתיים על ידי אוניברסיטת נורת'ווסטרן. הפרס נוסד בשנת 1994 יחד עם פרס נמרס למתמטיקה, בעקבות תרומה של 14 מיליון דולר של האחים נמרס, מתוך כוונה ליצור פרס המשתווה ביוקרתו לפרס נובל (חלוקת פרס נובל לכלכלה התחילה בשנת 1969, לפני פרס זה). 

הפרס כולל מענק בסך 150,000 דולר, ושהייה של עשרה שבועות באוניברסיטת נורת'ווסטרן, ונחשב הפרס המדעי בעל הערך הכספי הגדול ביותר בארצות הברית.

תחת תקנון הפרס, חתני פרס נובל לכלכלה אינם זכאים לזכות בפרס נמרס, אך הפרס ניתן לכלכלנים בולטים ששמם מוזכר כמועמדים מובילים לפרס נובל. נכון ל־2024, עשרה מזוכי הפרס - דיאמונד, סרג'נט, אומן, מקפאדן, פרסקוט, הנסן, טירול, מילגרום, קלודין ואג'מולו- זכו בפרס נובל לכלכלה לאחר שזכו בפרס נמרס.

## הזוכים בפרס
* **1994** - פיטר דיאמונד
* **1996** - תומאס סרג'נט
* **1998** - ישראל אומן
* **2000** - דניאל מקפאדן
* **2002** - אדוארד פרסקוט
* **2004** - אריאל רובינשטיין
* **2006** - לארס הנסן
* **2008** - פול מילגרום
* **2010** - אלחנן הלפמן
* **2012** - דרון אג'מולו
* **2014** - ז'אן טירול
* **2016** - ריצ'רד בלנדל
* **2018** - דייוויד קרפס
* **2020** - קלודיה גולדין
* **2022** - אריאל פייקס
* **2024** - מייקל וודפורד

## קישורים חיצוניים
* 

*
נמרס
בחריין במשחקים האולימפיים

**[[בחריין]]** משתתפת ב**[[המשחקים האולימפיים|משחקים האולימפיים]]** מאז אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984). היא מעולם לא השתתפה באולימפיאדת חורף.

בשש הופעותיה הראשונות של בחריין במשחקים לא הגיעו ספורטאיה להישגים גבוהים. המצב השתנה באולימפיאדת בייג'ינג (2008), כאשר מספר אתלטים הגיעו לשלבי הגמר בתחרויות בהן השתתפו. ראשיד ראמזי זכה במדליית זהב, הראשונה בתולדות בחריין, בריצת 1500 מטר, ואולם בשנת 2009 החליט הוועד האולימפי הבינלאומי לשלול אותה ממנו, לאחר שנכשל בבדיקת סמים. יוסוף סעד כאמל הגיע למקום החמישי בריצת 800 מטר ומרים יוסוף ג'מאל הגיעה להישג דומה בריצת 1500 מטר. בילאל מנסור עלי סיים במקום השמיני בריצת 1500 מטר וטארק מובראכ טאהר סיים במקום ה-11 בריצת 3000 מטר מכשולים.

באולימפיאדת לונדון (2012) שיפרה ג'מאל את הישגה, וזכתה במדליית הארד בריצת 1500 מטר. ב-2016 שודרגה למדליית זהב לאחר פסילת שתי מתחרותיה הטורקיות בשל הרשעה באימרוץ. שילטאיה אשטה סיימה במקום השישי בריצת 10000 מטר ובמקום העשירי בריצת 5000 מטר, בילאל מנסור עלי סיים במקום העשירי בריצת 1500 מטר וטז'יטו דאבה סיימה במקום ה-12 בריצת 5000 מטר.

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכתה רות ג'בט במדליית הזהב בריצת 3000 מטר מכשולים ויוניס קירווה זכתה במדליית הכסף בריצת המרתון. עלי חאמיס סיים במקום השישי בריצת 400 מטר, אלברט קיביצ'י-רופ סיים במקום השביעי בריצת 5000 מטר ורוז צ'לימו סיימה במקום השמיני בריצת המרתון.

המשותף לספורטאים הבחרייניים הבכירים הוא שאיש מהם, פרט לעלי חאמיס, אינו יליד בחריין. ראמזי יליד מרוקו, כאמל, עלי, טאהר, ג'בט, קירווה, קיביצ'י-רופ וצ'לימו ילידי קניה וג'מאל, אשטה ודאבה ילידות אתיופיה. כולם קיבלו אזרחות בחריינית לאחר שכבר הגיעו להישגים ספורטיביים בזירה הבינלאומית, כחלק ממאמציה של המדינה להגיע בדרך זו להישגים ספורטיביים שייזקפו לזכותה, בדומה למדינות אחרות במפרץ. בעבר נדרשו מרבית האזרחים החדשים לשנות את שמותיהם לשמות ערביים. באולימפיאדת לונדון, רק שניים מתוך 12 חברי המשלחת הבחריינית היו ילידי בחריין.

## מדליות

### לפי אולימפיאדה
**באולימפיאדות הקיץ:**

### לפי ענף
**בענפי הקיץ:**

## ראו גם
* בחריין במשחקים הפאראלימפיים
* בחריין במשחקים האולימפיים לנוער

## קישורים חיצוניים

* הוועד האולימפי של בחריין באתר המועצה האולימפית של אסיה

## הערות שוליים

קטגוריה:בחריין: ספורט
קטגוריה:מדינות במשחקים האולימפיים
מועצה מקומית תעשייתית

[ממוזער|שמאל|250px|בניין המועצה התעשייתית ב[מגדל תפן]]
**מועצה מקומית תעשייתית** בישראל היא רשות מקומית המנהלת אזור תעשייה בין עירוני הכולל כמה מפעלים בעלי תשתית ומערכות ציבוריות משותפות.

קיימות שתי מועצות מקומיות תעשייתיות: נאות חובב בדרום ומגדל תפן בצפון.

## מבנה והרכב המועצה
המועצה היא בת תשעה חברים. יושב ראש המועצה הוא נציג של שר הפנים, שאינו מקרב עובדי המדינה. כן חברים בה נציג שר התעשייה המסחר והתעסוקה, נציג שר הבריאות, שלושה נציגים של הרשויות המקומיות הגובלות באתר התעשייתי ושלושה נציגים של המפעלים במועצה.

מבנה זה נועד ליצור איזון בין האינטרסים השונים של המפעלים ושל הציבור. תשעת חברי המועצה לא נבחרים בבחירות כברשויות מקומיות אחרות, אלא ממונים על ידי משרדי הממשלה.

## תפקידים וסמכויות
[ממוזער|בניין המועצה ומרכז המבקרים [נאות חובב]]
*הכשרת קרקעות, כבישים, מערכות ביוב, ניקוז, שפכים, מים, גינון, חשמל, מקלטים ושטחים ציבוריים אחרים.
*שמירה ואחזקה של השטחים והמתקנים הציבוריים באתר התעשייתי.
*פיקוח על קיום חוקים, תקנות וצווים בקשר לבנייה, הפעלה והחזקת המפעלים באתר התעשייתי.
*פיקוח על מיחזור האנרגיה ועל איכות הסביבה באתר התעשייתי.
*ארגון וניהול שירותים משותפים באתר התעשייתי: בטיחות, שירותי כבאות, עזרה ראשונה ותחבורה.

בשונה מרשויות מקומיות אחרות, המועצה לא עוסקת בנושאי חינוך, רווחה ודומיהם. מפעלי המועצה אינם משלמים ארנונה ליישובים הסמוכים, אלא משלמים אגרה למימון פעילות המועצה התעשייתית, אגרה זו נמוכה מתשלומי הארנונה המקובלים. המועצה נטולת מענקים ומתפקדת לפי הנחיות משרד הפנים ולפי חוק השלטון המקומי.

## ביקורת
בקרב ארגוני איכות הסביבה קיימת ביקורת נגד המועצות התעשייתיות. לטענתם, מועצה תעשייתית היא מועצה של מפעלים שמפקחת על עצמה, ובכך האינטרס שלה הוא לשמור על המפעלים ולא על הסביבה והיישובים שסביבה. בכך היא שונה ממועצה מקומית רגילה שבה תושבי המועצה יכולים לפקח על פעילות המועצה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שלטון מקומי בישראל
קטגוריה:צורות התיישבות בישראל
קטגוריה:אזורי תעשייה
קטגוריה:גאוגרפיה עירונית
אפיכרמוס

**אפיכרמוס מ[[קוס]]** (ביוונית: **Ἐπίχαρμος**) היה מחבר קומדיות יווני (בערך 530 - בערך 440 לפסה"נ) חי בסירקוזה שבסיציליה. פיתח את המחזה הקומי העממי הדורי והעלה אותו למדרגת קומדיה אומנותית. בהבדל מכותבי הקומדיות האטיים, לא מתח ביקורת סאטירית על אנשי המדינה ופעולותיהם, אלא על הרעיונות של הפילוסופיה והספרות. מן הקומדיות המרובות שחיבר שרדו קטעים מועטים בלבד.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מחזאים יוונים
קטגוריה:תיאטרון ביוון העתיקה
קטגוריה:יוונים בתקופה ההלנית
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-5 לפנה"ס
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-6 לפנה"ס
משחק חוזר

**משחק חוזר** הוא מושג מתורת המשחקים המתאר אינטראקציה בין שחקנים. במשחק חוזר האינטראקציה בין השחקנים אינה מסתיימת לאחר מפגש אחד. השחקנים חוזרים ופוגשים זה את זה פעמים רבות ומשחקים שוב ושוב את אותו המשחק או משחקים שונים.
מכיוון שהשחקנים חוזרים ומשחקים האחד עם השני פעם אחר פעם, עולות תופעות התנהגותיות שאינן קיימות במשחקים חד שלביים.
#העובדה שהמשחק חוזר מאפשרת לשחקנים לשתף פעולה. השחקנים יכולים להתנות את פעולותיהם, בכל שלב, במה שקרה בשלבים קודמים. שחקן יכול לאיים על יריביו שאם לא ישתפו איתו פעולה הוא ישחק בעתיד פעולות הפוגעות בהם. הוא אף יכול להוציא את האיום אל הפועל, פעולה זו נקראת "ענישה". לדוגמה, בית דפוס יכול להודיע ליצרן נייר שאם מחיר הנייר לא ירד ב-10% הוא יפסיק לרכוש ממנו נייר.
#מכיוון שהמשחק חוזר, שחקנים יכולים לפתח מוניטין. לדוגמה, חנות ספורט יכולה לפתח מוניטין כשהסחורה שהיא מוכרת טובה או זולה.

## המודל
המודל המוצג הוא מודל פשוט של משחקים חוזרים. השחקנים משחקים פעם אחר פעם אותו משחק חד שלבי. בפרט, הפעולות האפשריות לשחקנים, כמו גם פונקציית התשלומים שלה, אינן משתנות עם הזמן ואינן תלויות במהלך המשחק. הנחה זו מגבילה מאוד ובמקרים רבים אינה מתקיימת.
עם זאת, גם מודל פשוט זה מאפשר לנו להבין חלק מהתופעות הנצפות באינטראקציות הנמשכות מספר שלבים.

כדי לתאר באופן מלא משחק חוזר, יש לומר גם כמה שלבים המשחק נמשך.  בנוסף, מכיוון שבכל שלב השחקנים מקבלים תשלום, יש לציין כיצד השחקנים מעריכים את סדרת התשלומים שהם מקבלים. 

## דוגמאות למשחקים חוזרים
* משחק T שלבי - המשחק נמשך מספר סופי T של שלבים, וכל שחקן מנסה למקסם את ממוצע התשלומים שהוא מקבל בכל שלבי המשחק. 
* משחק אינסופי - המשחק נמשך אינסוף שלבים, וכל שחקן מנסה למקסם את גבול ממוצעי התשלומים שהוא מקבל בכל שלבי המשחק. 
* משחק אינסופי - המשחק נמשך אינסוף שלבים, וכל שחקן מנסה למקסם את הסכום המהוון של התשלומים שהוא מקבל בכל שלבי המשחק. 

באופן כללי מרחב האסטרטגיות של כל שחקן גדל אקספוננציאלית במספר החזרות של המשחק. לגידול זה יש שתי תוצאות, האחת חיובית והשנייה שלילית. התוצאה החיובית היא שניתן לקבל שיוויי משקל מורכבים ומעניינים, והתוצאה השלילית היא שמפאת הסיבוכיות הכרוכה בריבוי אסטרטגיות, בלתי אפשרי למצוא את כל שיוויי המשקל כאשר מספר החזרות גדול. מסיבה זו לא נשאף לחשב את שיווי המשקל במשחק החוזר אלא נתעניין בתוצאות אסימפטוטיות. כאשר מספר החזרות גדל נמצא קירוב לקבוצת התשלומים היכולים להתקבל בשיווי משקל.

## ראו גם
* משחק פיקטיבי
* למידת חיזוק מרובת סוכנים

קטגוריה:תורת המשחקים
הר אשכר

**הר אשכר** הוא הר בגליל העליון המערבי, בחבל תפן. למרגלותיו נמצא היישוב כפר ורדים.

ההר מתנשא לגובה של 695 מטרים מעל פני הים ובתוכו מתפתל "שביל נורמן", מסלול טיול שנחצב בתוך החורש הים התיכוני הסבוך.

סמוכה להר אשכר, חורבת אשכר, גלי אבנים ושברי חרסים מהתקופה הישראלית, הרומית והביזנטית.

מההר יורד נחל אשכר, המתחבר לנחל פקיעין מול היישוב חוסן.

אדיר
קטגוריה:כפר ורדים