יואל אליצור (פסיכולוג)

**יואל אליצור** (נולד ב-25 בפברואר 1952) הוא פסיכולוג ופסיכותרפיסט ישראלי, פרופסור חבר בגמלאות במגמה לפסיכולוגיה חינוכית וקלינית של הילד בבית הספר לחינוך שבאוניברסיטה העברית בירושלים. אליצור הוא מומחה בפסיכולוגיה קלינית, רפואית וחינוכית, מדריך בפסיכותרפיה, פסיכודיאגנוסטיקה ופסיכולוגיה רפואית, ומומחה-מדריך בטיפול משפחתי ובהיפנוזה. אליצור כיהן משנת 2010 ועד 2013 כיו"ר מועצת הפסיכולוגים.

## קורות חיים
### משפחתו
יואל אליצור נולד בתל אביב, דור שישי בישראל, בן לדבורה (לבית יודלביץ') ואברהם אליצור (לדרברג). אביו, בעל תואר דוקטור מאוניברסיטת קולומביה, היה מראשוני הפסיכולוגים הקליניים בישראל.
לאליצור שלושה אחים: פרופ' אבנר אליצור, פסיכיאטר שניהל את המרכז הרפואי לבריאות הנפש אברבנאל, ד"ר ברוך אליצור, פסיכולוג קליני ורפואי שעבד בבית החולים איכילוב, ונאוה אליצור-שמידט, פסיכולוגית קלינית.

אליצור היה נשוי לד"ר אסתר אליצור, פסיכולוגית קלינית, סופרת ומורה לפסיכולוגיה בודהיסטית. אב לבת ובן.

### עיסוקיו בתחומי הפסיכולוגיה והייעוץ המערכתי
אליצור גדל בתל אביב, ולמד בבית ספר תיכון "Bronx HS of Science" בניו יורק. את לימודיו האקדמיים סיים באוניברסיטה העברית בירושלים: תואר ראשון בפסיכולוגיה, תואר שני בפסיכולוגיה קלינית ודוקטורט בפסיכולוגיה ב-1981.

בשנים 1975–1993 עבד אליצור כפסיכולוג בתפקידים שונים בתחנות הקיבוצים לטיפול בילד ובמשפחה, וניהל את התחנות בחדרה ובמועצה אזורית יואב (מסמיה), ואת המדור לפסיכולוגיה רפואית. בתקופה זו עבד לצד ד"ר מרדכי קאפמן, מנהל תחנות הקיבוצים ומראשי תחום הטיפול המשפחתי בישראל. קאפמן היה לו למנטור שהשפיע עמוקות על גישתו המקצועית והשקפת עולמו. בהמשך אליצור הדריך ולימד במרכז ההכשרה של תחנות הקיבוצים. בשנת 1983–1984 היה פסיכולוג ראשי במחלקה החצי-פתוחה במרכז לבריאות הנפש טלביה. במסגרת שירותו בצה"ל, עד לפרישתו ממילואים בדרגת סרן, היה קצין בריאות הנפש (קב"ן) ומדריך ראשי במתקן הארצי לטיפול בתגובות קרב של המרכז לבריאות הנפש בחיל הרפואה.

אליצור למד, עבד וכתב עם סלוודור מנוחין, ממייסדי הטיפול המשפחתי. ספרם "מיסוד השיגעון: משפחות, טיפול וחברה" (1991, הוצאת שוקן) יצא לאור גם באנגלית, צרפתית, ספרדית ואיטלקית, וקיבל את פרס אסתר האר של קרן ירושלים עבור תרומה מקורית לפיתוח השירות הקהילתי לבריאות הנפש בישראל. הספר מבוסס על חמש שנות מעקב אחר משפחות לבני נוער עם הפרעה נפשית חמורה, חלקם באשפוז פסיכיאטרי וחלקם בטיפול קהילתי. המעקב מתאר את הקושי של מוסדות האשפוז לעבוד בשותפות עם המשפחה, מגבלותיו של טיפול משפחתי "אדוק" שאינו מעניק תשומת לב מספקת לגורמים אישיים וסביבתיים, והתרומה של הטיפול הקהילתי בגישה מערכתית-אינטגרטיבית למשפחות המתמודדות.

אליצור עסק בייעוץ מערכתי למנהלים במערכת הציבורית, בתחומי פיתוח שירותים ודרכי טיפול המעודדים מעורבות ושותפות משפחות. הייעוץ המערכתי מלווה בהכשרה והדרכה של אנשי המקצוע, בהתאמת דרכי עבודה בארגון ובמחקר להערכת תוצאות. במהלך עבודתו פעל במסגרת פרויקטים ארוכי-טווח, במהלכם פיתח, יישם וחקר את "מודל משו"ה" (מעורבות, שותפות והעצמה) לבניית ברית עבודה בין מוסדות טיפוליים לבין משפחות. המודל יושם בשירותים ציבוריים שונים:
* פיתוח מעורבות משפחתית ברשות חסות הנוער במשרד העבודה והרווחה, בשיתוף עם העמותה למען נוער במצוקה (על"ם)
* פיתוח עבודה פנימייתית עם ילדים בשותפות עם המשפחה והקהילה, בשיתוף עם ג'וינט-ישראל ומשרד העבודה והרווחה. סיכום של 16 שנות עבודה בנושא זה מתעד הצלחות וקשיים ביישום המודל של שותפות משפחתית בישראל.
* פיתוח "תוכנית התקשרו"ת" (הורות תומכת קשר ותקווה) בשותפות עם השירות הפסיכולוגי הייעוצי של משרד החינוך - כולל הדרכת הורים קבוצתית לשיפור הקשר הורה-ילד וחיזוק הוויסות העצמי של ילדים המגלים קשיים התנהגותיים, המלווים במקרים רבים גם בקשיים רגשיים. מחקר מבוקר העיד על שיפור בקרב הילדים (בעיות התנהגות, קהות לב ושליטה עצמית) וההורים (התנהגות הורית ומצוקה).

### מחקר
אליצור היה חבר סגל האוניברסיטה העברית בירושלים משנת 1991, תחילה במגמה הקלינית של המחלקה לפסיכולוגיה, ומשנת 2006 במגמה לפסיכולוגיה חינוכית וקלינית של הילד בבית-הספר לחינוך. שטחי התמחותו כוללים פסיכותרפיה מערכתית-אינטגרטיבית, הדרכה בפסיכותרפיה, תהליכים משפחתיים, פסיכופתולוגיה התפתחותית, התמודדות עם מחלות ומצבים רפואיים (כולל הפרעת סומטיזציה, אנורקסיה נרבוזה וכאב כרוני), בריאות נפש קהילתית, ובעיות רגשיות והתנהגותיות בילדות ובהתבגרות.

אליצור כתב למעלה משישים פרסומים, בהם מחקרים על הפרעות אכילה ואכילה רגשית, שיקום קהילתי של מתמודדים עם הפרעות נפשיות חמורות, טראומה נפשית, תגובות קרב והפרעה פוסט-טראומתית, תוכניות טיפול בילדים ובני נוער, התפתחות זהות מגדרית הומוסקסואלית והקשר בינה לבין בריאות נפשית ויחסים זוגיים, אילמות סלקטיבית, התנהגות ברוטאלית בקרב חיילי צה"ל באינתיפאדה הראשונה, והקשר בין תרבות של כבוד לבין תוקפנות בקרב בני נוער.

ב-2012 יצא בעריכתו הספר "כתם של עננה קלה: חיילים, צבא וחברה באינתיפאדה" (סדרת קו אדום, הוצאת הקיבוץ המאוחד וספריית הפועלים), העוסק במעשי עוולה בקרב חיילי צה"ל במהלך שירותם בשטחים במבט פסיכולוגי.

### יו"ר מועצת הפסיכולוגים
בחודש מרץ 2010 מונה אליצור על ידי סגן שר הבריאות יעקב ליצמן ליו"ר מועצת הפסיכולוגים, הגוף האחראי על יישום חוק הפסיכולוגים וקביעת מדיניות בנושא הפסיכולוגיה בישראל. המינוי התרחש בתקופה של ויכוח שפילג את קהילת הפסיכולוגים בישראל, בין מתנגדי ותומכי תיקון סעיף 9ב' בחוק הפסיכולוגים, תיקון שנועד להתיר לכל פסיכולוג לעסוק בפסיכותרפיה בתחום מומחיותו, ולא רק לפסיכולוגים קליניים. מינויו של אליצור לווה בהתנגדות כמה מאות פסיכולוגים, שאף חתמו על עצומה נגדו, בין השאר בשל עמדותיו התומכות בשינוי סעיף 9ב' בחוק הפסיכולוגים. השינוי בסעיף זה קודם על ידי אליצור במהלך כהונתו ואושר בכנסת בדצמבר 2010.

במאמרים שכתב בין השאר בבלוג "משולחנו של יו"ר מועצת הפסיכולוגים" שפתח באתר פסיכולוגיה עברית, מציג אליצור אג'נדה של מנהל תקין במועצה, שקיפות וייצוגיות לזרמים השונים בפסיכולוגיה. בינואר 2011, לאחר שהביא לאישור המועצה הליך דמוקרטי לבחירת חברי ועדות מקצועיות בפסיכולוגיה (הליך שזכה בהמשך לתמיכת משרד הבריאות וראשי כל המחלקות לפסיכולוגיה באוניברסיטאות והמכללות בישראל), והפסיק לטענתו של אליצור את שיטת חבר מביא חבר בוועדות, הביעו ראשי ארגוני הפסיכולוגים הקליניים חשש למקצועיות תהליך ההכשרה ותחום הפסיכולוגיה הקלינית בארץ בשל שינויים אלו, יצאו בקריאה לפיטוריו של אליצור, ובהמשך השביתו את בחינות המתמחים.

לאחר שינוי סעיף 9ב' בחוק הפסיכולוגים, עבד אליצור בשיתוף פעולה עם האקדמיה, משרד הבריאות והוועדות המקצועיות להגדרת לימודי ליבה בששת תחומי ההתמחות בפסיכולוגיה. ביולי 2012 אושרה תוכנית הליבה על ידי המועצה להשכלה גבוהה כמסגרת מחייבת ללימודי הפסיכולוגיה המקצועית בישראל. בנוסף, קידם אליצור במהלך כהונתו שינוי בחוזר מנהל רפואה במשרד הבריאות, המכיר בפסיכולוגים מומחים כמורשי אבחון הפרעת קשב וריכוז.

### עיסוקים נוספים
אליצור עסק מנעוריו בתחום הצילום. בשנות ה-70 למד צילום אצל הרולד פינסטיין בניו יורק. באמצע שנות ה-90 למד עם פרימן פטרסון בקנדה, ולאחר מכן במחלקה לצילום בבצלאל. עבודותיו הוצגו לאורך השנים בתערוכות אישיות במספר גלריות בישראל, בהן גלריית הקיבוץ וגלריית עמי שטייניץ. בעקבות פרויקט משותף עם קבוצת מתמודדים שהוצג בגלריית שטייניץ, כתב את ספרו "תמונות חיים: סיפורם של מתמודדים" (2003, הוצאת שוקן), המציג נרטיבים של התמודדות ועבודות אמנות שיצרו וכתבו המשתתפים בפרויקט, לצד כתיבה מקצועית ואישית של אליצור וצילומיו. הספר זכה בפרס בהט לספר העיון המקורי הטוב לשנת תשס"ב.

## קישורים חיצוניים

* יואל אליצור, באתר האוניברסיטה העברית בירושלים
* יואל אליצור, משולחן יו"ר מועצת הפסיכולוגים, באתר פסיכולוגיה עברית
* יואל אליצור (עורך), על ספרו "כתם של עננה קלה" ופרקים נבחרים מתוך הספר, 2012, באתר פסיכולוגיה עברית
* יואל אליצור, מחקר נרטיבי על מעשי עוולה באינתיפאדה, הרצאת וידאו באתר "אוניברסיטה מצולמת"
* 
* קובי מידן, חוצה ישראל - שיחה עם פרופ' יואל אליצור, החינוכית, 22 ביולי 2012
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פסיכותרפיסטים ישראלים
קטגוריה:פסיכולוגים חינוכיים ישראלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: חינוך
קטגוריה:זוכי פרס בהט
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952