open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
קאנארג'ו

ממוזער|250px|שמאל|מוצא תעלת קאנארג'ו לים.
ממוזער|250px|שמאל|כנסיית סנטה מריה די נאזרת, המכונה גם כנסיית דגלי סקאלצי.
**קאנארג'ו** (באיטלקית: **Cannaregio**) הוא אחד מששת רובעי העיר ונציה שבאיטליה. השני בגודלו מבין הרבעים מבחינת שטחו, והגדול ברבעים מבחינת מספר תושביו.

שטח הרובע כולל גם את האי סן מיקלה – בית הקברות ההיסטורי של ונציה, הנמצא צפונית לרובע.

## היסטוריה
תעלת קאנארג'ו שימשה לכניסה העיקרית אל העיר ונציה ואל התעלה הגדולה מצפון, מכיוון איטליה, עד המאה ה-19, עת נבנה גשר הרכבת אל העיר.

ההתיישבות הראשונה באזור הרובע החלה במאה ה-11. אזור הביצה הרדודה יובש, ונחפרו התעלות שבאזור ובהן תעלת קאנארג'ו. בשיאה של הרפובליקה של ונציה שימש האזור הסמוך לתעלה למגורי אצילי ונציה ועשיריה, ולאורך התעלה נבנו ארמונות רבים של האצילים.

בשנת 1516 הורו שלטונות העיר ליהודי ונציה לעבור לגור באזור מצומצם בתחום הרובע – הגטו של ונציה. האזור תוחם בשערים שנסגרו מדי לילה, אולם במהלך היום הורשו היהודים לצאת מן הרובע ולעסוק במסחר. בשל הצפיפות הרבה ברובע נבנו בו בניינים גבוהים בני 10 ואף 13 קומות. ההגבלות על מגורי היהודים בוטלו רק לאחר כיבוש העיר על ידי נפוליאון בונפרטה בשנת 1797.

בשלהי המאה ה-19, ולאחר חיבור העיר לרשת מסילות הברזל, נבנה רחוב רחב בשם "סטרדה נואובה" (Strada Nuova – "הרחוב החדש") כדי שישמש רחובה הראשי של העיר.

כיום, למעט אזור הגטו והרחוב הראשי, מרבית שטחי הרובע הם שטחי מגורים שלווים עבור תושבי ונציה, ולא אזורי תיירות ומלונאות.

## אתרים עיקריים
ברובע נמצא פונטה דלה גולייה – גשר המקשר בין הסטרדה נואובה לבין תחנת סנטה לוצ'יה – תחנת הרכבת העיקרית של ונציה. בסמוך נמצא הגטו של ונציה והקזינו של ונציה.

כמו כן נמצאות ברובע הכנסיות סנטה מריה דיי מיראקולי, מדונה דל'אורטו, סן קאנצ'אנו, סן ג'רמיה, סנט'אלוויזה, סן ג'ובאני כריזוסטומו די ונציה.

בצפון הרובע – מעגן סאקה דלה מיזריקורדיה, ולאורך התעלה הגדולה נבנו הארמונות קא' ד'אורו, פאלאצו ג'וסטי, פאלאצו לאביה וקא' ונדראמין קאלרג'י.

## קישורים חיצוניים

*תצלומי רובע קאנארג'ו

## הערות שוליים

קטגוריה:ונציה: רבעים
אבטליון (משורר)

**אַבְטַלְיוֹן** ב"ר מרדכי דויק (ה'ש"ל, 1570, קושטא – נפטר באדריאנופוליס) היה מגדולי המשוררים בטורקיה במאה ה-17.

## ביוגרפיה
אבטליון נולד בעיר קושטא בתקופתו של הסולטאן סלים השני. הוא נסע לארץ ישראל וחי כפי הנראה בעיר עזה, שבהּ פגש את רבו, ר' ישראל נג'ארה, ולמד ממנו את שיטתו בהלחנת ניגונים. לאחר מות רבו שב לטורקיה והתיישב בעיר אדרינופוליס, שם הפיץ את השירה העברית החדשה מבית מדרשו של ר' ישראל נג'ארה וייסד את התשתית למקהלת המפטירים שהייתה מופקדת על ביצוע הפיוטים.

### קשריו עם הטורקים
שמו של אבטליון הלך לפניו כמומחה למוזיקה העות'מאנית האמנותית, והטורקים כינו אותו "קיוג'וק חוג'ה (המורה הקטן) חכם אבטליון". הוא גם עמד בקשרים עם המיסטיקנים המוסלמים, הדרווישים המחוללים מהמסדר המוולווי, שהוקם במאה ה-13 על ידי ג'לאל א-דין רומי בקוניה והתפרסם בדרווישים שחוללו במחולות מסחררים לקול נגינת געגוע ועצב המופקת מן הנאי. מעריכים כי דרכו התוודע רבו, ישראל נג'ארה, למסורת המוזיקלית של כתות מיסטיות אסלאמיות אלה.

### המיוחד בלחניו
באותה תקופה לא הרבו משוררי ספרד ליצור ניגונים לשבת, אלא הסתפקו במה שקיבלו מן הדורות הקודמים או בניגונים שלמדו מהערבים, שהפייטנים הסכימו לרשום להם מילים. כך היה עד בואם של ר' ישראל נג׳ארה ותלמידיו, אבטליון דויק, יצחק פריסקו, יצחק רומנו מקושטא, ר' משה פיארו, הרב אריאס, יצחק אמיגו ורבי יהודה רזון, אשר הלחינו ניגונים חדשים, שמהם מושרים עד היום הזה. שיטתם הייתה לקיים קשר אימננטי בין מוטיבים מילוליים ובין ריטואלים מוזיקליים והקשריהם, כלומר קשר עמוק בין תוכן הטקסט הכתוב לבין אופן ביצועו.

### שיריו
שירי אבטליון מקובצים בספר "**חדשים לבקרים**", אשר שרד בהעתקים מועטים בכתב יד. כל כתבי היד של שירת קודש מן המאות ה-16 עד ה-19 מסודרים לפי המקאמים הטורקיים, בתבנית שקבע ר' ישראל נג'ארה בספרו "**זמירות ישראל**", ועוד יותר ב"**שארית ישראל**", שלא ראה אור בזמנו אך השפיע רבות על תלמידיו-ממשיכיו. לכל שיר כותרת ובהּ פרטים כגון שם הלחן הטורקי, הערבי או הספרדי שעליו מיוסד הפיוט, שם הסוגה המוזיקלית הטורקית ושם התבנית המקצבית שעליה מושתת השיר. לעיתים נמצאים בכתבי היד העבריים גם שמות המלחינים הטורקיים שחיברו את הלחנים שעליהם מבוססים הפיוטים.

## שירת המפטירים
שירת "המפטירים" הטורקית, שירת הקודש העברית הספרדית, נכתבה והושרה באימפריה העות'מאנית על ידי תלמידיו וממשיכי דרכו של ר' ישראל נג'ארה, ובראשם רבי אבטליון ב"ר מרדכי דויק. מקהלות המפטירים פעלו החל מהמאה ה-18 בעיר אדרינופוליס ולאחר מכן באיסטנבול. הרפרטואר שהושר בשבתות סודר לפי המקאמים הטורקיים, כאשר המוזיקה וסגנון השירה מתבססים על המוזיקה הטורקית הקלאסית.

## לקריאה נוספת
* רבי ישראל נג'ארה, **זמירות ישראל**, בית הספרים הלאומי והאוניברסיטאי, ה'שנ"ט -ה'ש"ס.
* מתוך המבוא של ש"א רוזאניס, **נעים זמירות**, סלוניקי: ה'תרפ"ט.

## קישורים חיצוניים
* נרות שבת - קונטרס ל״ה, שנה שנייה, כרך ב׳ ירושלים עש"ק מטו"מ
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:משוררים יהודים טורקים
קטגוריה:אנשי עליות קדומות לארץ ישראל
קטגוריה:עולים לארץ ישראל במאה ה-16
פראידוליה

**פראידוליה** (מיוונית: **παραειδωλια** - מראה שגוי) היא תופעה פסיכולוגית שבה האדם תופס גירוי עמום ומעורפל כלשהו כמוכר ובעל משמעות. הדבר מהווה הטיה קוגניטיבית של המוח, בה האדם מזהה תבניות מוכרות בתמונות ועצמים עמומים; ההטיה היא בעיקר לזיהוי מראה של פנים בגירויים עמומים כאלו. דוגמה ידועה של פראידוליה היא הנטייה לזהות צורות של פנים או דמויות בתווי הקרקע המאפיינים את הירח. 
[ממוזער|"נגן האורגן" - מתאר פראידוליה במערת הנטיפים [מערת נפטון בעיר אלגרו, סרדיניה]]
[ממוזער|שטר זה של 2 [דולר קנדי משנת 1954 זכה לתשומת לב נרחבת משום שתיאר לכאורה את "פני השטן" בשיערה של המלכה אליזבת השנייה]]

## מקרים מפורסמים של פראידוליה
### הפנים במאדים
[שמאל|ממוזער|250px|[הפנים במאדים: מראה פני הקרקע בסידוניה שעל המאדים המזכיר פני אדם]]

ב-25 ביולי 1976 צולמה תמונה של פני הקרקע בכוכב הלכת מאדים, על ידי החללית ויקינג 1. התמונה צילמה את פני הקרקע באופן בו הם נתפסים כפני אדם, דבר שנבע מתנאי התאורה ואיכות הצילום. כאשר אותו מקום צולם בתאורה ואיכות צילום שונה, לא נראו הפנים.

### המפלצת מלוך נס
חוקרים שנשלחו על ידי ערוץ ה-BBC ללוך נס, טוענים כי המפלצת מלוך נס היא אגדה שנוצרה ממקרה של פראידוליה: "ההסבר היחיד לאמונה העיקשת בקיומה של המפלצת נסי, היא שאנשים פשוט רואים את מה שהם רוצים לראות. כדי להוכיח את טענתם זו, שתלו אנשי הצוות עצם מרובע מתחת לפני המים והרימו אותו כאשר הגיעה למקום קבוצת תיירים. כשנשאלו התיירים לאחר מכן מה ראו, חלקם סיפרו כי אכן ראו עצם מרובע, אך רבים תיארו ראש של מפלצת".

## ראו גם
*מבחן כתמי הדיו של רורשאך
*מבחן כתמי הדיו של הולצמן
*אפופניה
*הירוגליף המסוק מאבידוס
*פרוסופגנוזיה - חוסר יכולת לזהות פרצופים
*תפיסת דימויים דתיים בתופעות טבע

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אשליות אופטיות
שבעת חכמי יוון

[שמאל|ממוזער|250px|ציור שבעת חכמי יוון ב[כרוניקת נירנברג]]
**שבעת חכמי יוון** הוא תואר שניתן על ידי היוונים הקדמונים לשבעה אנשים, בני המאה ה-6 לפנה"ס, בהם פילוסופים, אנשי ממשל ואנשי חוק, שנודעו בחוכמתם.

## שבעת חכמי יוון
* פיטאקוס איש מיטילנה
* ביאס איש פְּרִיאֶנֶה
* סולון
* קלאובולוס איש לינדוס
* פריאנדרוס
* כילון איש ספרטה
* תאלס

## מקורות
### אזכורים מוקדמים

האזכור הראשון הידוע לתואר זה הוא בדיון בין אפלטון ופרוטגורס, בו סוקרטס אומר:
:"ישנם כמה, גם בני זמננו וגם בני עבר, שמכירים בכך שהחינוך הספרטני הוא יותר אהבה לחכמה מאשר אהבה להתעמלות גופנית, ויודעים אנחנו שרק אדם שהוא מחונך באופן מושלם מסוגל לנסח אבחנות אלו בצורה מדויקת כל-כך.
:בין אותם אנשים, תאלס איש מילטוס, פיטאקוס איש מיטילנה, ביאס איש פיראנה, סולון, קלאובולוס איש לינדוס, פריאנדרוס, ונאמר כי השביעי הוא כילון איש ספרטה. הם כולם דבקו והעריצו את החינוך הספרטני והיו בני חינוך זה. יכול כל אדם להעיד שהחכמה שלהם הייתה ניכרת בזכות ההערות שכל אחד מהם נשא כשהם נפגשו והם העניקו את פירות הביכורים של חכמתם לאפולו במקדשו בדלפי, כשהם כתבו את מה שעל פיו של כל אדם: "דע את עצמך", ו"שום דבר לא בהגזמה". מדוע אני מזכיר את המשפט הזה? משום שזה היה הסגנון של הפילוסופיה בקרב זקנינו, סוג של אומץ תמציתי" .

האזכור האחרון מופיע בפיסקה בעלת אופי אירוני וקשה לומר אילו היבטים בטקסט, צריך להתייחס אליהם ברצינות. כתבים מאוחרים יותר של הביוגרף דיוגנס לארטיוס מאשרים כי אכן היו שבעה אנשים שקדמו לזמנו של אפלטון, שאותם הוקירו כאנשים חכמים. זאת למרות, שדיוגנס מציין כי הייתה מחלוקת מי יהיו בדיוק אותם שבעה. על פי אפלטון אחד מהשבעה היה מיסון איש חן.

### אזכורים מאוחרים

כמו כן, מסורת מאוחרת יותר מייחסת לכל אחד מהשבעה פתגם שהוא חיבר, למרות שחוקרים קדומים ומודרניים, הביעו ספק בכך שהפתגמים אכן חוברו על ידי שבעת החכמים. בפרט, לא ידוע מי חיבר את הפתגמים שנחרטו במקדש אפולו בדלפי. מלבד שנקשר שמם בפתגמים אלו, נודעו החכמים בכך שהיו ממציאים והיו ברשותם המצאות פרי ידם .

לפי מספר סיפורים בדויים, הייתה חצובה (בגרסאות אחרות: גביע) שניתנה לחכם ביותר. על פי הסיפורים, היא הועברה על ידי שבעת החכמים מאחד לשני, עד אשר אחד מהם (סולון או תאלס, תלוי בגרסה), הקדיש אותה לאפולו שנחשב לחכם מכל .

אולם, לפי דיוגנס, לא מדובר בפילוסופים אלא באנשים בעלי ידיעות בחוק וחקיקה. דעה זו מגובה על ידי חוקר מודרני שמציין כי מלבד תאלס, אף אחד מאלו, לא עסק בפילוסופיה .

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:לימודים קלאסיים
קטגוריה:יוון העתיקה: אישים
*
מייקל (הצגה)

**מייקל** היא הצגה ישראלית שנכתבה ומבוצעת על ידי "אנסמבל מייקל". היא הועלתה לראשונה בשנת 2007 כעבודת הסיום של אבי דנגור בבית הספר לתיאטרון חזותי בירושלים.

## ההפקה
ההצגה, המוגדרת על ידי יוצריה "קומדיה טראגית לחמישה משתתפים ומזרן", נולדה בתהליך ממושך של אימפרוביזציות וניסיונות תיאטרליים. עלילת ההצגה מתארת את טקס הזיכרון השנתי שעורכת משפחת ברוש לבנם מייקל. במהלך הטקס מנסים בני המשפחה, דובי, רבקה ויסמין ברוש, יחד עם המלווה המוזיקלי פלג ושאר אורחי הטקס, לקיים אירוע מכובד שיציג את המשפחה באור תקני ונורמטיבי. אלא שבמהלך הערב מאמצי ההדחקה נכשלים והטקס מאבד שליטה.

### היוצרים
"אנסמבל מייקל" כולל את הבמאי איתי ויזר, השחקנים היוצרים אבי דנגור, הילה גולדנברג, מיטל רז, נטליה פאוסט ונדב הולנדר, המפיקה יעל בר און והתאורנית קרן דמבינסקי. המוזיקה המקורית נכתבה על ידי נדב הולנדר. בתהליך העבודה השתתפו גם נועה מלמד ועדילי ליברמן. בשנת 2012 הצטרף הקומיקאי והשחקן אסי כהן לאנסמבל ומאז התארחו בהצגותיו אמנים נוספים כגון ליאת הר לב, תום יער, מוני מושונוב ועלמה זק.

### הצלחה ופרסום
בנוסף לפרס ראש עיריית ירושלים, זכתה ההצגה בתמיכת מפעל הפיס לשנת 2009 ובשלושה פרסי "קיפוד הזהב" בקטגוריות הצגת השנה, במאי השנה ומבצע השנה. ההצגה הוצגה בהצלחה בביאנלה לאמנות בהרצליה ובפסטיבל א-ז'אנר בתל אביב. בחודש מאי 2009 הצטרפה לרפרטואר ההצגות של תיאטרון תמונע, ובמאי 2010 זכתה בשלושה פרסים בטקס פרסי הפרינג' הישראלי קיפוד הזהב, ביניהם פרס ההצגה הטובה ביותר לשנת 2009.

ב-2018 ההצגה עובדה לסדרת הטלוויזיה "מייקל" שעלתה ב-8 בספטמבר 2018 בערוץ yes Comedy. ב-2021 עלתה העונה השנייה של הסדרה.

בנוסף, במקביל לחייהן על הבמה, מנהלות הדמויות שגרה עצמאית חוץ-תיאטרלית. כך למשל, נוהגים חברי האנסמבל להסתובב ברחובות תל אביב כבני משפחת ברוש. בנוסף, מנהלת המשפחה דף פייסבוק פעיל, ומעלה אליו סרטונים הומוריסטיים מההווי המשפחתי.

ההצגה המשיכה לרוץ מפעם לפעם בתיאטרון צוותא, עד אשר הוחלט להורידה מהבמה בקיץ 2021.

בסוף שנת 2022 עלה הפודקאסט "על הדבש ועל העוקץ" בהגשת דנגור וגולדנברג בדמויותיהם של דובי ורבקה, במחלקת הפודקאסטים של רדיו תל אביב. 21 פרקים של הפודקאסט עלו עד חודש מרץ 2024.

בשנת 2024 כיכב הקאסט בתור משפחת ברוש בתוכנית "סיפורים מהכורסה" בכאן 11. בהמשך אותה שנה נודע כי ההצגה צפויה לשוב לבמת צוותא ל-3 מופעים תחת השם "מייקל - אזכרת חורף" בתחילת פברואר 2025.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* טלי כוכבי, הערב המצחיק הכי עצוב שיש, ולהפך, ביקורת באתר רשימות
* חנה הרציג, כמה נעים לזכור את יקירנו ששוב אינו עמנו כאן, ביקורת בבלוג "מחשבות על תרבות לשון וספרות", 21 באוגוסט 2011
* 
* צבי גורן, חינגה פראית של נונסנס, באתר "הבמה", 23 באוגוסט 2009
* 
* 
* הבלוג של משפחת ברוש
* דף הבית של ההצגה באתר תמונע
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מחזות ישראליים
קטגוריה:זוכי פרס קיפוד הזהב
קטגוריה:יצירות משנת 2007
דגל הצי הגרמני

**דגל הצי הגרמני** (בגרמנית: **Dienstflagge der Seestreitkräfte der Bundeswehr**, בתרגום לעברית: דגל השירות של הצי הגרמני) הוא דגלה הצבאי הימי של גרמניה. עיצובו הנוכחי של הדגל הוא עיצוב טריקולור שחור-אדום-זהב (כצבעי דגל גרמניה), בעל זנב סנונית ומושחת במגן הפדרלי (גרסה מוקטנת של סמל גרמניה). הדגל הוכר לראשונה בשנת 1956 בצו של הממשלה הפדרלית והוכנס לשימוש בצי הגרמני.

דגל הצי הגרמני, כדגל המדיני הגרמני, עושה שימוש במגן הפדרלי שכן הבונדסוור (הכוחות המזוינים הגרמניים) מהווים רשות פדרלית, והשימוש במגן הפדרלי על ידי ישות שאינה פדרלית אסור.

## היסטוריה
ראשיתו של דגל לאומי ימי לגרמניה היה בימי האספה הלאומית של פרנקפורט (1848), טריקולור בצבעי שחור-אדום-זהב ובקנטון שובץ הסמל הגרמני - עיט דו ראשי שחור על רקע זהב. דגל זה היה בשימוש הרייכספלוטה בין השנים 1848 - 1852.

עם הקמתה של הקונפדרציה הצפון-גרמנית בשנת 1866, עוצב **דגל המלחמה של הרייך** בעבור צי הקונפדרציה הצפון-גרמנית וממשיכו, הצי הקיסרי הגרמני. דגל זה, אשר צבעיו היו בצבעיה של פרוסיה (שחור ולבן) עוצב בצורת דגל צלב נורדי שחור על רקע לבן. במרכז הצלב שובץ העיט הפרוסי השחור ובקנטון הדגל דגל האימפריה הגרמנית (טריקולור שחור-לבן-אדום) מושחת בצלב הברזל. הדגל שימש כדגלה הלאומי הימי של גרמניה עד תבוסתה במלחמת העולם הראשונה (1918) ופיזורו של הצי הגרמני במסגרת חוזה ורסאי.

כדגלה הימי של רפובליקת ויימאר הניף הצי דגל טריקולור בצבעי הדגל הקיסרי הישן מושחת בצלב הברזל ובקנטון שובץ דגל הרפובליקה - טריקולור שחור-אדום-זהב. דגל זה היווה פשרה בין השמרנים אשר רצו בשימורם של הצבעים הקיסריים, לבין הרפובליקנים אשר רצו בדגל החדש.

עם עליית המפלגה הנאצית לשלטון בשנת 1933, הושמט הדגל מהקנטון ונותר טריקולור שחור-לבן-אדום כדגל המלחמה של הרייך. דגל זה נשאר בתפקידו עד שנת 1935 אז נזנח הטריקולור השחור-לבן-אדום ואיתו הדגל המושחת. הדגל החדש עוצב ככל הנראה בידיו של אדולף היטלר, מנהיגה של גרמניה הנאצית, עיצובו דמה לעיצוב דגל המלחמה של האימפריה - דגל צלב נורדי שחור על דגל אדום ממוסגר בלבן. במרכזו של הצלב שובץ צלב קרס שחור ובקנטון צלב ברזל קטן. דגל זה נותר בשימוש עד תבוסתה של גרמניה הנאצית במלחמת העולם השנייה וביטולם של הסמלים הנאצים במסגרת הדה-נאציפיקציה של גרמניה.

פיצולה של גרמניה לשתי מדינות המזרחית והמערבית יצר למעשה שני צבאות לאומיים. דגלו של הפולקסמרינה (צי גרמניה המזרחית) היה דגל אדום, במרכזו הופיעו שלושה פסים אופקיים בצבעי הדגל הלאומי וסמל צבא גרמניה המזרחית. דגלו של הבונדסמרינה (צי גרמניה המערבית) היה טריקולור בצבעי הדגל הגרמני, מושחת במגן הפדרלי ובעל זנב סנונית. דגל זה משמש כיום את הצי הגרמני.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

צי הגרמני, דגל ה
גרמניה
גרמניה, דגל הצי
גרמניה, דגל הצי
קטגוריה:הצי הגרמני
הצי הגרמני
אופרטור סיבוב

**אופרטור סיבוב** הוא מונח באלגברה ליניארית, המהווה סוג של העתקה ליניארית. הוא מייצג את התחושה האינטואיטבית של סיבוב של וקטור במרחב וקטורי כלשהו. סיבוב שכזה אינו משנה את גודל הווקטור, רק את כיוונו.

## הקדמה
באלגברה ליניארית, אנחנו דנים במרחבים אוקלידיים, ובמרחבים אלו, מושג המרחק מציית למשפט פיתגורס. לפיכך, מרחק בין וקטור כלשהו לראשית (הנקרא גם נורמה), הוא שורש ריבועי של סכום רכיבי הווקטור בריבוע. כלומר, עבור וקטור:
 X=\left( \begin{matrix} x_1 \\ x_2 \\ . \\ x_n \end{matrix} \right)

המרחק מהראשית הוא: \sqrt(x_1^2 + ... + x_n^2), אשר ניתן לכתוב גם כ-\sqrt(X^TX). כלומר, מכפלת וקטור השורה עם וקטור העמודה המתאים לו.

לאור, כל הנאמר לעיל, מכיוון שאופרטור סיבוב לא משנה מרחק בין שני וקטורים. כמו כן, כל העתקה ליניארית ניתן לייצג על ידי מטריצה. נניח כי A היא מטריצה שמבצעת סיבוב ונסיק:
y = Ax ו-y_0 = Ax_0. כאשר x ו-x0 הם וקטורים כלשהם. y ו-y0 הם המכפלה של הווקטורים במטריצה A. כלומר, התמונות של הווקטורים תחת ההעתקה הליניארית שמסובבת. לכן, ההעתקה אמורה לקיים,

\|x-x_0\| = \|y-y_0\| = y^Ty = (Ax)^T(Ax) = xA^TAx = \|x-x_0\|. זה קורה אם ורק אם AA^T = I. כלומר, אם ורק אם A היא מטריצה אורתונורמלית (הפיכה על ידי המשוחלפת שלה).

## הבדל בין שיקוף לסיבוב
יש לשים לב, כי ישנן העתקות ליניאריות אורתוגונליות שאינן סיבובים - למשל, שיקוף (או שיקוף ואחריו סיבוב או שיקוף ברכיב אחר). הדרך להבדיל בין שיקוף לסיבוב היא ללכסן את המטריצה ולראות אם ישנם איברים שליליים על האלכסון. אם ישנם, הרי שמדובר בשיקוף. אם כולם חיוביים, מדובר בסיבוב. לא ייתכן כי יהיה איבר 0 על האלכסון כי הרי הרכבה של שתי הרכבות היא הרכבה, ולכן יכולנו לסובב כל וקטור כך שרכיב שלו יהיה בדיוק על אחד מהצירים הסטנדרטיים (כלומר, במישור למשל, ניתן לסובב וקטור (קטע) עד אשר כולו על ציר ה-x) ואז ניתן להשתמש במטריצה שלנו (שיש לה איבר על האלכסון) ולאפס את אותו ערך המתאים לה. מה שיגרור, מסקנה שגויה, שלכל וקטור, וקטור ה-0 הוא סיבוב שלו, מה שאינו נכון.

הרכבה של שני שיקופים אינה בהכרח סיבוב, מאחר שייתכן כי שיקוף אחד משקף לפי ציר כלשהו ושיקוף שני לפי ציר אחר.

## דוגמאות של סיבובים
למשל, העתקת היחידה, \ I, מסובבת כל וקטור בזווית של 0 מעלות, לפי כל ציר.

ההעתקה \ I- משקפת בכל רכיב.

במישור, סיבוב של וקטור בזווית \theta, ניתן לייצג כ- 
 \left (\begin{matrix} \cos \theta & - \sin \theta \\
\sin \theta & \cos \theta \end{matrix} \right) בבסיס הסטנדרטי.

קטגוריה:אלגברה ליניארית
יואן גורקוף

**יואן מיגל גורקוף** (בצרפתית: **Yoann Miguel Gourcuff**; נולד ב-11 ביולי 1986 בקומונת פלואמור שבברטאן) הוא כדורגלן עבר צרפתי ששיחק בעמדת הקשר ההתקפי.

## קריירה
גורקוף נולד בפלואמור שבאזור ברטאן, והחל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של לוריאן, בה אימן אביו באותה תקופה. בשנת 2001 הוא עבר לקבוצת הנוער של סטאד רן, וכעבור שנתיים צורף לסגל הקבוצה הבוגרת.

בעונת  הוא השתתף ב-9 משחקים בלבד, בהם הבקיע שבעה שערים, אך בעונות שלאחר מכן זכה להצלחה רבה יותר. בעונת  הוא הבקיע 15 שערים, והוביל את ראן למקום השביעי בליגת העל הצרפתית ולהעפלה לגביע האינטרטוטו.

בקיץ 2006 עבר גורקוף למועדון הצמרת מילאן מהסרייה א', וחתם על חוזה שתוקפו עד סוף עונת 2010/2011. הוא הבקיע שער כבר במשחק הבכורה שלו, מול א.א.ק. אתונה במסגרת ליגת האלופות, אך התקשה להשתלב במילאן בהמשך, והנהלת הקבוצה החליטה להשאילו בקיץ 2008 למועדון הצרפתי בורדו על מנת שיצבור ניסיון.

הוא היה לשחקן הרכב קבוע בבורדו כבר בתחילת דרכו, וכבש שער בכורה בליגה בניצחון 2 - 1 על קאן. בתחילת העונה הוא הוביל את בורדו לזכייה השנייה בתולדותיה בסופר קאפ הצרפתי, לאחר ניצחון על אולימפיק ליון. הוא אף הבקיע שער בניצחון 4 - 0 על ואן בגמר גביע הליגה הצרפתי. הוא סיים את העונה עם 12 שערי ליגה, והוביל את קבוצתו לזכייה באליפות צרפת. הוא נבחר בסיום העונה לשחקן השנה בליגה הצרפתית.

בקיץ 2009 נרכש גורקוף ממילאן על ידי בורדו, תמורת כ-15 מיליון אירו.

ב-24 באוגוסט 2010 נרכש גורקוף מבורדו על ידי אולימפיק ליון, תמורת כ-22 מיליון אירו.

ב-16 בספטמבר 2015 חתם לעונה אחת בסטאד רן.

ב-22 ביולי 2018 חתם לעונה אחת בדיז'ון.

## קריירה בינלאומית
גורקוף צבר הופעות רבות עבור נבחרות צרפת הצעירות, והיה חלק מסגל נבחרת צרפת עד גיל 19 שזכתה באליפות אירופה עד גיל 19 בשנת 2005. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו עבור הנבחרת הבוגרת במשחק מול נבחרת שוודיה ב-20 באוגוסט 2008. ב-11 באוקטובר 2008 הוא הבקיע את שערו הראשון, במשחק מול נבחרת רומניה. במונדיאל 2010 הורחק בכרטיס אדום במהלך משחק שלב הבתים מול .

## קישורים חיצוניים

* סטטיסטיקות באתר Soccernet

קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:קשרי כדורגל צרפתים
קטגוריה:כדורגלני לוריאן
קטגוריה:כדורגלני סטאד רן
קטגוריה:כדורגלני מילאן
קטגוריה:כדורגלני בורדו
קטגוריה:כדורגלני אולימפיק ליון
קטגוריה:כדורגלני דיז'ון
קטגוריה:כדורגלני נבחרת צרפת
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2010
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1986
Freedom to The Slave Makers

**Freedom to the Slave Makers** הוא האלבום המלא השני של להקת הגרוב מטאל בצפר. באלבום עשרה שירים.

מפיק האלבום הוא וורן ריקר (Warren Riker), מפיק שזכה בגראמי ועבד עם להקות כגון דאון. האלבום יצא ב-18 בפברואר 2011, לאחר מספר עיכובים בהפצתו.

## רשימת שירים

## קישורים חיצוניים

* פורום הלהקה בפורטל מטאליסט
* חשבון הפייסבוק של הלהקה

קטגוריה:אלבומי מטאל
קטגוריה:בצפר (להקה)
קטגוריה:אלבומי חברת AFM רקורדס
עלי מאהר

**עלי מאהר באשה** (בערבית: **علي ماهر باشا**; 1882, קהיר – 25 באוגוסט 1960, ז'נבה) היה פוליטיקאי מצרי. 

הוא שרת כראש הממשלה המצרי בארבע קדנציות מטעם המפלגה המאוחדת, מפלגת אל-ופד ומפלגת החוקה הליברלית:
*30 בינואר 1936 – 9 במאי 1936
*18 באוגוסט 1939 – 28 ביוני 1940
*27 בינואר 1952 – 2 במרץ 1952
*23 ביולי 1952 – 7 בספטמבר 1952

מאהר כיהן כראש הקבינט המלכותי של המלך פואד הראשון ב-1935 והיה  שותף לחצר המלוכה ואהוד עליה. באותו זמן התגבשה אופוזיציה חזקה כנגד ממשלתו של מוחמד תאופיק נסים  מצד מפלגת הוופד. לאור התסיסה הרבה שיצרה הוופד במצרים, החזיר פואד את החוקה של 1923 על כנה. נסים התפטר, ועלי מאהר מונה כראש ממשלה בידי פואד. הוא הקים ממשלה קואליציונית כדי לקיים את הבחירות ב-1936. בבחירות אלו ניצחה מפלגת הוופד ומוסטפא א-נחאס עלה לשלטון. 

ב-1939 החליט המלך פארוק הראשון לחזור ולהיות גורם כוח משמעותי בזירה הפוליטית המצרית. הוא הפיל את ממשלת הוופד ומינה את מאהר שנית לראש הממשלה. עלי מאהר מינה את עזיז עלי אל-מצרי שהיה ידוע כאוהד גרמני למפקד הצבא. עד מהרה עלי מאהר הודח ב-1940 על ידי השלטון הבריטי, בשל החשש מקשרים עם מדינות הציר ומכך שאלו יוכלו לקבוע את הממשלה המכהנת בתקופת מלחמת העולם השנייה. בעת מהפכת הקצינים החופשיים ב-1952, מינו אלו את מאהר לראש הממשלה בשל התחושה כי יוכלו לסמוך עליו, אך הוא פוטר זמן קצר לאחר מינויו בעת שהתנגד לרצון הקצינים לקדם רפורמות אגרריות.

## קישורים חיצוניים

* מאמר אודות עלי מאהר, אתר אל-אהראם 
* 

קטגוריה:פוליטיקאים מצרים
קטגוריה:ראשי ממשלת מצרים
קטגוריה:שרי החוץ של מצרים
קטגוריה:ילידי 1882
קטגוריה:נפטרים ב-1960
הינדוסטן אמבסדור

**הינדוסטן אמבסדור** (אנגלית **Hindustan Ambassador**; הינדי **हिंदुस्तान एम्बैसेडर**) היא מכונית הודית תוצרת הינדוסטן מוטורס, שיוצרה בשנים 1957–2014. 

המכונית מבוססת על דגם המכונית מוריס אוקספורד סדרה 3 (Morris Oxford III), אשר יוצרה בבריטניה בין השנים 1956–1959. היוזמה לייצור הרכב בהודו החלה בשנת 1948 והתממשה עם תחילת הייצור בשנת 1957. הרכב זכה להצלחה רבה, ונחשב משך שנים לרכב ההודי האולטימטיבי, המותאם בצורה הטובה ביותר למערכת הכבישים המשובשת. הוא אומץ על ידי צמרת השלטון ההודי, ושימש רבים מחבריה עד תחילת המאה ה-21. האמבסדור הוא עדיין אחד מכלי הרכב הנפוצים ביותר ברחבי המדינה, במיוחד בשל הפופולריות הרבה שלו בקרב נהגי מוניות. 

בשנת 1993 נעשה ניסיון כושל לייצא את הרכב לבריטניה. במכוניות הותקנו מערכת חימום כדי להתאימן לאקלים המקומי וחגורות בטיחות כדרישת התקן האירופי, אך כלי רכב מעטים בלבד נמכרו והיבואן פשט את הרגל. מאז שנת 2002 שוב שווקה ההינדוסטן אמבסדור בבריטניה על ידי חברת מרלין גראג'ס (Merlin Garages). 

בשנים האחרונות לייצורה, שווקה המכונית עם מנועי בנזין 1.8 ליטר ומנועי דיזל 1.5 או 2.0 ליטר. כל הדגמים היו באורך של 4,325 מ"מ, ברוחב של 1,662 מ"מ ובגובה של 1,593 מ"מ, ומשקלם נע בין 1,104 ל-1,200 ק"ג. 

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר היבואן הבריטי)
* 
* סרט הודי: אמבאסדור קלאסיק
 
קטגוריה:הודו: תעשייה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1958
רועה (פירושונים)

קטגוריה:שמות משפחה עבריים
קטגוריה:שמות משפחה לפי עיסוק
מפלגת מצרים הצעירה

[ממוזער|250px|"החולצות הירוקות", שנות ה-30. במרכז (מסומן ב-X): [גמאל עבד אל נאצר.]]
**מפלגת מצרים הצעירה**, **מצר-אל פתאת** (בערבית: **حزب مصر الفتاة**) הייתה תנועה פוליטית מצרית שהוקמה על ידי אחמד חוסיין ב-1933, הפכה למפלגה ב-1936 ופורקה ב-1953.
אחמד חוסיין היה אפנדי ממעמד בעלי הקרקעות הזוטרים, והוא פנה לבני המעמד הבינוני העירוני, לפועלים ולסטודנטים. חוסיין התחיל ב"תוכנית הגרוש" והקים את מפעל התרבושים. לאחר שזכה להכרה פנה לבסס את האידאולוגיה שלו. ב-1936 הפכה התנועה למפלגה רשמית. המפלגה דגלה בקו מצרי לאומי תקיף – שילוב של ערביות, מצריות, טריטוריאליות, עם שאיפות כלכליות וצבאיות, סיסמתו הייתה "אללה, מולדת ומלך", ומטרותיו: שחרור מהאימפריה הבריטית, חיזוק מעמד הפלאח, רפורמות אגרריות, חלוקת העושר במשק, תיעוש, שפה ערבית כלאומית). הלאומיות בה דגלו הייתה לאומיות פאן-ערבית.

הזרוע העיקרית של "מצרים הצעירה" הייתה תנועת "החולצות הירוקות", שכללה גדודי נוער, שמנו בשיאן בין 3,000 ל-5,000 חברים. במרץ 1938 הוצא ארגון "החולצות הירוקות" אל מחוץ לחוק.

בעקבות התחזקות האסלאם בסוף שנות ה-30, שינה חוסיין את שם המפלגה ל"מפלגה האסלאמית הפטריוטית" וגם טבע סיסמה חדשה – "אלוהים גדול והתהילה לאסלאם". אחרי מלחמת העולם השנייה, עם התחזקות הקומוניזם, שינה שוב את שם המפלגה ב-1949 ל"המפלגה הסוציאליסטית המצרית". בכל חילופי השמות נשארה התנועה בהרכבה המדויק – תנועה ריכוזית תקיפה עם מנהיג חזק, אשר נשען על יחידות צבאיות למחצה שנקראו "החולצות הירוקות".

מנהיג נוסף במפלגה היה פתחי רדואן. גמאל עבד אל נאצר, שהפך ברבות השנים למנהיג מצרים, היה מזוהה בצעירותו עם מצר-אל פתאת.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

צעירה
קטגוריה:לאומיות פאן-ערבית
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-1933
מפלגת אל-ופד

**מפלגת אל-ופד** (בערבית: **حزب الوفد**, תרגום "מפלגת המשלחת") הייתה מפלגה מצרית לאומית שהוקמה בשנת 1919, לאחר מלחמת העולם הראשונה, כמשלחת לוועידת פריז. המשלחת לא זכתה להשתתף בוועידה בעקבות סירובה של הממשלה הבריטית. מפלגת אל-ופד מילאה תפקיד חשוב במהומות 1919. המפלגה פעלה במצרים במשך 30 שנים עד פיזורה ב-1953 על ידי גמאל עבד אל נאצר. מנהיגיה היו:
*סעד זע'לול - 1919-1927
*מוסטפא א-נחאס פאשה - 1927-1953
את מפלגת אל-ופד (הוופד) המשיכה מפלגת הוופד החדשה שהוקמה ב-4 בפברואר 1978.

## רקע
מצרים נכבשה ב-1882 על ידי הבריטים שהקימו במדינה פרוטקטורט. השלטון היה נתון בידי הקונסול הבריטי שהוצב במדינה והמצרים שותפו בניהול ענייני המדינה. ההנהגה המצרית הייתה הח'דיו (עד 1914), ראש ממשלה ומועצת שרים. 

מלחמת העולם הראשונה השפיעה קשות על מצרים:
*מבחינה כלכלית: הבריטים הטילו הגבלות פוגעות על היבולים החקלאים. הם היו מעוניינים לשלוט על יבולי הכותנה. שררה אינפלציה, גויסו אנשים ובהמות לשירות הבריטים והוטלה צנזורה. כל אלו הביאו למצוקה כלכלית.
*מבחינה פוליטית: המלחמה נפתחה עם הכרזת הפרוטקטורט שעצרה את תהליכי הלאומיות והעצמאות אשר המצרים האינטלקטואלים החלו לשאוף אליהן. לאחר המלחמה השפיע גם רעיון ההגדרה העצמית שהציג הנשיא האמריקאי וודרו וילסון ב"ארבע עשרה הנקודות", ועורר צפיות רבות.

מצב זה הוביל לתסיסה לאומית אנטי בריטית ולדרישה מצרית להשתתף בוועידת השלום בוורסאי. כך הוקמה הוופד ב-1919 כארגון וכמשלחת. סעד זע'לול הגיע לנציב הבריטי העליון במצרים, רג'ינלד וינגייט, ודרש להשתתף בוועידת השלום בפריז, אך דרישתו נדחתה על ידי הממשלה הבריטית חרף עצתו של וינגייט להיענות לה. למרות שיעודה של המשלחת לא התממש, הפכה והתעצבה המשלחת לכדי מפלגה פוליטית ב-1923. בבחירות לפרלמנט שהתקיימו ב-1924 זכתה המפלגה ב-179 מתוך 211 מושבים. בשנים הראשונות לקיומה זכתה הוופד לפופולריות רבה, אולם בעקבות ביטול החוקה של 1923, לא השתתפה המפלגה בבחירות של 1931.

לאורך השנים השתנה אופי המפלגה במידה ניכרת, והוופד איבדה מכוחה בשל פילוגים רבים ואיבדה במידה רבה את תדמיתה כמפלגה צעירה ואידיאליסטית. כמו כן, מנהיגה הראשון סעד זע'לול היה מנהיג כריזמטי אולם יורשו כמנהיג המפלגה, א-נחאס, התקשה לסחוף את ההמונים. 

בחלק מתקופת קיומה, הייתה מפלגת הליברלים החוקתיים במצרים היריב הפוליטי המרכזי של הוופד. הבדלי העמדות בין המפלגות היו על רקע אידאולוגי, פוליטי ובעיקר טקטי, בשל העובדה שהליברלים הסכימו לפשרה מול הבריטים ולא חיפשו הסכם שיביא עצמאות מוחלטת. 

בשנת 1936 הקים מחמוד אבו אל-פתח את עיתון המפלגה "אל-מצרי", שפעל עד סגירתו על ידי השלטונות ב-1954, והיה בעל תפוצה נרחבת במצרים בשנות פעילותו.

ב-1936 החל תהליך של איבוד אמון ציבור בוחרי המפלגה בדרכה, בשל ההסכם האנגלו-מצרי. התהליך המשיך אחרי פרוץ מלחמת העולם השנייה כשנחשפו ב-1942 שערוריות בהן היו מעורבים א-נחאס ואשתו. סיבות אלו ואחרות גרמו לירידת הפופולריות של המפלגה ובבחירות לפרלמנט ב-1936 היא זכתה ב-89 מתוך 157 המושבים. הירידה בכוחה נמשכה עד אשר איבדה את השלטון ב-1944.

עד סוף ימיה, נמצאה המפלגה, למעשה, בידי בעלי האחוזות שהיו מנהיגיה. אולם, קהל הבוחרים שלה הורכב מקשת רחבה מאוד בעם המצרי: סטודנטים, פלאחים, אנשי המעמד הבינוני ועוד.

## קישורים חיצוניים

* 
*מאמר על הוופד, באתר אל אהראם 
*מצרים תחת הפרוטקטורט ומהפכת 1919 
*עלייתה ונפילתה של הוופד 1924-39 
*מצרים במשך מלחמת העולם השנייה 1939-45 
*על סף המהפכה 1945-52 
* 
* 
## הערות שוליים

ופד
ופד
קטגוריה:תנועות בדלניות
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-1919
נורברגיט

**נורברגיט** הוא מינרל מינרל נזוסיליקטי (סיליקט במבנה דמוי איים) של מגנזיום, המכיל גם פלואור והידרוקסיל, והשייך לקבוצת המינרלים "קבוצת ההומיט".

## תכונות
נוסחת המבנה הכימי של נורברגיט היא Mg3SiO4(F,OH)2. קבוצת ההומיט אליה משתייך הנורברגיט היא קבוצה של מינרלים המאופיינים במבנה המשלב שכבות של סיליקטים ותחמוצות. לשכבות הסיליקטים יש מבנה כשל המינרל אוליבין ולשכבות התחמוצת יש מבנה דמוי המינרל ברוסיט (Mg(OH)2). במקרה של הנורברגיט יש שכבה אחת של אוליבין בין שכבות הברוסיט (להומיט שנתן את שמו לקבוצה יש שלושה).

הנורברגיט מתגבש במערכת האורתורומבית, חבורת סימטריות נקודתית האורתורומבית דיפירמידלית 2/m\ 2/m\ 2/m וחבורת סימטריות מרחבית *Pmcn*. הפרמטרים של תא היחידה הם: Åa=10.27, b=8.72Å, c=4.7Å.

הנורברגיט מופיע בטבע בדרך כלל משובץ כגרגירים. הגבישים נדירים, קטנים ומעוגלים באורך של עד 2.5 סנטימטרים. הנורברגיט נשבר באופן בלתי שווה. הקשיות של המינרל בינונית, 6.5-6 בסולם מוס, והמשקל הסגולי הוא בממוצע 3.15.

אופטית המינרל הוא דו-צירי חיובי. מקדם השבירה של הנורברגיט נע בין 1.563 ל-1.590. גבישי הנורברגיט שקופים עד שקופים למחצה וצבעם צהוב, לבן, חום כתום ורוד עם גוון סגול או אדום. המינרל ניחן בפליאוכרואיזם חלש. מכיוון אחד נראה המינרל בגוון צהוב חיוור, מכיוון שני הוא נראה בגוון צהוב חיוור מאוד, ובכיוון השלישי הוא חסר צבע. המינרל (בייחוד הדגימות בעלות הגוונים הבהירים יותר) פלואורסצנטי בגוון צהוב בקרינת על סגול באורכי גל קצרים.

המינרל נתגלה לראשונה ב-1926 במכרה אוסטנמוס (Östanmoss) שליד העיירה נורברג (Norberg) במחוז וסטמנלנד (Västmanland) שבשוודיה, וקרוי על שם העיירה.

## שימושים
השימוש העיקרי בנורברגיט הוא במכירה בחנויות לאספנים. הנורברגיט הוא מינרל נדיר, והיותו פלואורסצנטי מגדיל את האטרקטיביות שלו, בייחוד מהדגימות המגיעות מהמכרות הידועים בפרנקלין שבניו ג'רזי, בהם, בהקרנת דגימות באור על סגול באורך גל קצר, מופיע הנורברגיט בגוון צהוב יחד עם הדיופסיד המופיע בגוון כחול והקלציט המופיע בגוון אדום.

## מקור ותפוצה
הנורברגיט  מצוי בדרך כלל בסלעי גיר וסלעי דולומיט שעברו התמרת מגע במפגש עם סלעיים פלוטוניים פלסיים או אלקליים. וכן בעורקים הידרותרמיים במיוחד אם כתוצאה תהליך המטאסומטיזם חדרו לסלע תמיסות המכילות ברזל, בורון ופלואור.

הנורברגיט הוא מינרל נדיר למדי. מקומות בהם ניתן למצוא הנורברגיט  כוללים את מכרה אוסטנמוס (Östanmoss), שליד העיירה נורברג (Norberg) במחוז וסטמנלנד (Västmanland) שבשוודיה (המקום בו נתגלה המינרל לראשונה); פיוקלה (Piukkala) שליד פארגאס (Pargas) בפינלנד; במחצבת ניקול (Nicoll) בפרנקלין במחוז ססקס שבניו ג'רזי שבארצות הברית; בסמוך ללוך נס בסקוטלנד; ובהר מונטה סומה (Monte Somma) שסמוך להר הגעש וזוב שבמחוז קמפניה, שבאיטליה.

## קישורים חיצוניים

*אתר WebMineral
*אתר Mindat
*אתר Mineral Galleries
*Handbook Of Mineralogy
*נורברגיט באתר המינרלים של פרנקלין
*P.H. Ribbe and G.V. Gibbs,''The crystal structure of the humite minerals: I. Norbergite'' מקור: American Mineralogist, 54 עמ' 390-376

## הערות שוליים

קטגוריה:קבוצת ההומיט
קטגוריה:נזוסיליקטים
קטגוריה:מינרלים סיליקטיים
קטגוריה:מינרלים
נבחרת רוסיה בכדורסל נשים

ממוזער|רוסיה זוכה באליפות אירופה 2007
**נבחרת רוסיה בכדורסל נשים** היא קבוצת כדורסל הנשים הלאומית של רוסיה.

הנבחרת משתתפת באליפות העולם משנת 1998 וזכתה בשלוש מדליות כסף ב-1998, 2002 ו-2006.

באליפות אירופה זכתה נבחרת רוסיה במדליית הזהב ב-2003, ב-2007 וב-2011. כמו כן זכתה במדליית הכסף ב-2001, ב-2005 וב-2009 ובמדליית הארד ב-1995 וב-1999.

בעקבות פלישת רוסיה לאוקראינה הנבחרת לא משתתפת בתחרויות החל משנת 2022.
## הישגים

## מאמני הנבחרת
* יבגני גומלסקי (1992–2001)
* ואדים קפראנוב (2001–2004)
* איגור גרודין (2004–2008)
* ואלרי טיכוננקו (2010-2009)
* בוריס סוקולובסקי (2010-2012)
* אלפרדאס ואיינאוסקאס (2012–2013
* אנטולי מישקין (2013–2015)
* אלכסנדר ואסין (2015-ואילך)
## קישורים חיצוניים
* 

* נתונים מאתר פיב"א

## הערות שוליים

רוסיה
קטגוריה:רוסיה: נבחרות ספורט נשים
קטגוריה:רוסיה: כדורסל נשים
פובליוס אניוס פלורוס

**פובליוס אניוס פלורוס** (בלטינית: **Publius Annius Florus**) היה משורר רומאי, בן זמנו וחברו של הקיסר אדריאנוס. השתמרו מספר שירים פרי עטו.

## קישורים חיצוניים
* אסופת השירים של פלורוס, במקור הלטיני והתרגום לאנגלית
* 

קטגוריה:משוררים רומאים
מיילס לאמפסון

שמאל|ממוזער|250px|מיילס לאמפסון
סר **מיילס ודרברן לאמפסון** (אנגלית: Miles Wedderburn Lampson, 1st Baron Killearn; 24 באוגוסט 1880 – 18 בספטמבר 1964) היה דיפלומט אנגלי. את שירותו המשמעותי ביותר עשה כנציב העליון האחרון והשגריר הבריטי הראשון במצרים.
התחנך באיטון וב-1903 הצטרף למשרד החוץ הבריטי. מ-1906 שרת ביפן בתפקיד זוטר וכמזכיר שני בשגרירות ביפן (1908–1910) ובשגרירות בבולגריה (1911). ב-1916 שרת כמזכיר ראשון בשגרירות בבייג'ינג וב-1920 כנציב הבריטי העליון בסיביר. בהמשך היה ציר בריטניה בסין.

באוגוסט 1933 הוכרז על מינויו לנציב העליון במצרים. כיהן כנציב העליון במצרים ובסודאן בין השנים 1934–1946. ב-1936 חתם על ההסכם האנגלו-מצרי. לאמפסון נודע במדיניות התקיפה שלו במצרים, במיוחד לאורך שנות המלחמה, אשר אלו השנים בהן המעורבות הבריטית במצרים הייתה הרבה ביותר. הדבר קרה בשל האינטרסים הבריטים בעת המלחמה, ובשל החשש מהתנגדות פנימית מצרית. בשל החשש מהיות המלך פארוק פרו-גרמני (ופרו-איטלקי), הציב לאמפסון בפברואר 1942 אולטימטום למלך פארוק וכפה עליו את מינוי מוסטפא א-נחאס פאשה ממפלגת אל-ופד הפרו-בריטית לראש הממשלה. כפיית האולטימטום, שהתבצעה כשלאמפסון הגיע לארמון המלוכה בראש טור טנקים, עוררה אצל לאומניים מצריים רבים תחושות כעס ונחשבה כפגיעה בכבוד הלאומי. לאמפסון לא חשש מלהטות את המערכת הפוליטית והכוחות שבה, לטובת האינטרסים הבריטיים. הוא התערב רבות בממשל המצרי והשתמש במפלגת הוופד בעת הצורך, ובמשפחת המלוכה וניסה לעיתים לשנות את המאזן בין השניים, לכן נודע לימים כלורד קילירן, בשל מדיניותו התקיפה.

## הערות שוליים

קטגוריה:דיפלומטים בריטים
קטגוריה:מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש: גבירות ואבירי הצלב הגדול
קטגוריה:מסדר האמבט: עמיתים
קטגוריה:שגרירי הממלכה המאוחדת
קטגוריה:שגרירים במצרים
קטגוריה:מעוטרי מסדר השמש העולה
קטגוריה:בוגרי איטון קולג'
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1880
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1964
אנפתאח

ה**אינפיתאח **(בערבית: פתיחות) הייתה מדיניות של פתיחות בכלכלה שהנהיג אנואר סאדאת. השינוי בא לידי ביטוי בהסרת המגבלות על סחר החוץ וההשקעות מחוץ לארץ. בחוק משנת 1974 הציעה מצרים למשקיעים זרים כמה יתרונות, ביניהם פטור ממס והקלות מהגבלות רבות שנקבעו בחוק. ישנם כמה הסברים שונים לתפנית זו: התנופה שנוצרה בשל התמורות בתחום המדיני וגיבוש הקשרים החדשים עם מדינות ערב השמרניות ועם ארצות הברית; גורמים כלכליים: כישלון הסוציאליזם בהשגת השקעות ממקורות פנים, וההכנסות מן הנפט הערבי יכולות היו לשמש מקור נכבד להשקעות חדשות ממקורות חוץ; הכנסותיהם של מצרים שעבדו מחוץ למדינה, כדי להשתמש בהכנסות האלה היה צורך להנהיג מערכת סחר חוץ חופשית יותר וכללים נוחים יותר להמרת מטבע.

הפתיחות בכלכלה השפיעה השפעה ניכרת על ההשקעות במצרים. לעומת זאת, שיעור ההשקעות שמקורן בשוק המקומי ירד. הגידול בכלכלה הואץ אך האינפלציה עלתה ב-30 אחוזים, הפער במאזן התשלומים גדל והחוב החיצוני תפח. ההשקעות זרמו אל מגזר השירותים, התיירות, הנפט והבנייה. חלק גדול מההון הצטבר אצל מעטים. הפערים גרמו לתסיסה שהתפרצה במהומות של שנת 1977.

העוינות כלפי האינפתאח שימשה כמנוף להתחזקות האסלאם במצרים.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:מצרים: כלכלה
קטגוריה:אנואר סאדאת
חשבון (הנהלת חשבונות)

בהנהלת חשבונות, **חשבון** (גם **כרטיס** או **[[כרטסת]]**) הוא דף בספר החשבונות של ישות חשבונאית שבו נרשמות התנועות הכספיות והלא כספיות (הכנסות, הוצאות, נכסים, התחייבויות והון עצמי) של הישות. שינויים בחשבון מבוצעים באמצעות רישום כרונולוגי של פעולות חובה וזכות (חיובים וזיכויים).

לכל חשבון במערכת הנהלת החשבונות יש שם ובדרך כלל גם מספר סידורי, כאשר כל תנועה נרשמת תחת החשבון אליו היא משויכת.
בהנהלת חשבונות כפולה נרשמת כל תנועה תחת שני חשבונות, תנועת זכות לחשבון הכנסות, התחייבויות או הוני שגדל, או לחשבון הוצאות או רכוש שקטן, ותנועת חובה לחשבון המקביל. 

## סוגי חשבונות
ספר חשבונות מורכב מחמישה סוגים:

# נכסים (למשל, חשבון שקים לגבייה, חשבון לקוחות, חשבון מקרקעין)
# התחייבויות (למשל חשבון אשראי בנקאי, חשבון ספקים, חשבון הלוואות לזמן ארוך)
# הון עצמי (למשל חשבון עודפים, חשבון הון מניות)
# הכנסות (למשל חשבון הכנסות ממתן שירותים)
# הוצאות (למשל חשבון הוצאות חשמל, חשבון הוצאות טלפון)

### תת-סוגי חשבונות
נהוג לחלק את החשבונות לתת-קבוצות מוגדרות יותר. לדוגמה: 

* קבוצת "לקוחות" תכלול את כל ההתחשבנות מול הלקוחות.
* קבוצת "רכוש קבוע" שתכלול חשבונות המהווים רכוש קבוע (לעומת נכס שוטף כמו מלאי או מזומנים בקופה).
* קבוצת "אשראי מתאגידים בנקאיים" יכלול חשבון משיכת יתר בבנק, חשבון הלוואה לזמן קצר, חלויות שוטפות של הלוואה לזמן ארוך וכדומה.
* קבוצת "הוצאות מימון" יכלול את כל החשבונות המהווים הוצאות מימון: חשבון עמלות בבנק, חשבון ריבית רבעונית בבנק, חשבון הוצאות ריבית הלוואה, חשבון ריבית מס הכנסה, חשבון ריבית לצדדים קשורים וכדומה.
החלוקה של החשבונות לתת-קבוצות מקלה על העיון ברשימת החשבונות הקיימים ויתרתן באמצעות מאזן בוחן.

## דוגמאות

להלן שמות חשבונות טיפוסיים בעסק המנהל הנהלת חשבונות כפולה:

להלן דף חשבון טיפוסי בעסק המנהל הנהלת חשבונות כפולה ממוחשבת:

## ראו גם

* הנהלת חשבונות
* הנהלת חשבונות כפולה

## הערות שוליים

קטגוריה:הנהלת חשבונות
קונצרט קלן

שמאל|ממוזער|250px|עטיפת האלבום
**קונצרט קלן** הוא הקלטה של קונצרט חי אשר בו ניגן קית' ג'ארט אלתורים חופשיים בפסנתר סולו. הקונצרט נערך בבית האופרה של קלן, גרמניה ב-24 בינואר 1975.
## ההקלטה
ההקלטה, אשר יצאה כתקליט מאוחר יותר באותה שנה, על ידי חברת התקליטים ECM, הפכה לתקליט הסולו הנמכר ביותר בתולדות הג'אז לאחר שנמכרו למעלה מ-3.5 מיליון עותקים (נכון ל-2008).

ליצירה שג'ארט אילתר שני פרקים (למעשה שני פרקים והדרן), כאשר הפרק השני חולק לשלושה חלקים (שני חלקים וההדרן) על מנת להתאים את ההקלטה לתקליט אריך נגן:
# פרק ראשון - 26:15 דקות
# פרק שני, חלק ראשון - 15 דקות
# פרק שני, חלק שני - 19:19 דקות
# פרק שני, חלק שלישי (הדרן) - 7 דקות

המוזיקה אולתרה על ידי ג'ארט באותו לילה, בתחילת הפרק הראשון הוא מצטט את הפעמון בבית האופרה של קלן, הקורא לקהל להיכנס אל האולם וממשיך משם למלודיה מאולתרת. ג'ארט לא פרסם מעולם את תווי היצירה באופן רשמי, בטענו שמדובר ביצירה חד פעמית, אך החלק השלישי של הפרק השני (ההדרן) פורסם כ-*Memories of Tomorrow* במספר ספרי תווים.

## בתרבות
קטעים מן המוזיקה מופיעים בפסקול סרטו של ניקולס רוג "תזמון גרוע" וסרטו של ננו מורטי *Caro diario* ("יומנו של ננו מורטי").

## קישורים חיצוניים

*יפה כמו שקט, בועז כהן
*keith jarrett :: the koln concert ב"השרת העיוור"
*A Jazz Night to Remember 

## הערות שוליים

קטגוריה:ג'אז
קטגוריה:אלבומי הופעה
טוראניזם

**טוראניזם** (טורקית **Turancılık**) הוא רעיון אידאולוגי שקובע כי קיים קשר גזעי, אתני, תרבותי, לשוני והיסטורי בין כל העמים הטוראנים, ומרחיב את רעיון הפאן-טורקיות או טורקיזם (Türkçülük או Türkizm) הטוען באופן דומה לגבי כל העמים הטורקיים הדוברים שפות טורקיות. טוראן הוא שם פרסי עתיק לכל האזורים שממזרח לאיראן. לפי הטוראניזם כל העמים הטורקים: מהאוזבקיים ותושבי חצי האי קרים ועד הבלקן קשורים זה לזה.

הטוראניזם אומץ על ידי תנועת הטורקים הצעירים. בשנת 1911 הוקם ארגון "המדורות הטורקיות" על ידי איסמאיל אנוור פאשה. הארגון הילל את ה"טורקי האמיתי" - האיכר הפטריוטי הפועל באזור אנטוליה וקבע כי על כל אזרחי המדינה לחקותו. רעיון הטוראנזים והפאן-טורקיות אומצו גם על ידי גורמים לאומנים טורקיים אחרים, ובראשם על ידי אלפארסלן טירקש וארגונו הזאבים האפורים, וכן על ידי גורמים לאומנים מחוץ לטורקיה, כמו מפלגת יוביק ההונגרית.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:קבוצות מוצא
קטגוריה:טורקיה: היסטוריה
קטגוריה:שבטים טורקיים
מהמט פאשא קפרולו

**מהמט פאשא קפרולו** (בטורקית: **Köprülü Mehmed Paşa**; 1578, אלבניה – 31 באוקטובר 1661, אדירנה) היה הווזיר הגדול של האימפריה העות'מאנית בימי הסולטאן מהמט הרביעי, משנת 1656 ועד מותו ב-1661.

משפחת קפרולו הייתה שושלת של וזירים גדולים שפעלה במאה ה-17. בשנים 1654–1655 שימש איפשירי מוסטפא פאשה כווזיר הגדול, אך הוצא להורג על ידי המורדים ובאישור הסולטן. טורהאן חדיג'ה סולטאן, אמו ועוצרתו של מהמט הרביעי, מינתה את מהמט קפרולו לווזיר הגדול כדי שיציל את האימפריה העות'מאנית מהוונציאנים שהעמידו את הצי שלהם במצרי הדרדנלים. קפרולו ביצע רפורמות שהחזירו לצבא העות'מאני את עוצמתו. הוא פעל להשבת ספר החוקים שחוקק סולימאן המפואר הקאנון-נמה. כמו כן הוא שאף לצנטרליזציה של האימפריה, כלומר לשלטון של מושלים מטעם איסטנבול בפרובינציות. הרפורמות של קפרולו הצליחו, ובשנת 1683 הפכה שוב האימפריה העות'מאנית לכוח מוביל באירופה ואיימה פעם נוספת על וינה.

בנו של מהמט קפרולו ויורשו בתפקיד הווזיר הגדול היה פאזל אהמט פאשא קפרולו.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: אישים
קטגוריה:וזירים גדולים של האימפריה העות'מאנית
קטגוריה:ילידי 1580
קטגוריה:נפטרים ב-1661
ג'ון אברקרומבי

**ג'ון אברקרומבי** (באנגלית: **John Abercrombie**) (16 בדצמבר 1944 – 22 באוגוסט 2017) היה גיטריסט ג'אז אמריקאי.

## ביוגרפיה
עניינו של אברקרומבי בגיטרה החל כששמע, בהיותו בן 14, את צ'אק ברי. הוא ניסה לחקות את סגנונו, ולאחר שסיים את לימודיו בתיכון החליט להתעמק בנגינה. אברקרומבי הוא בוגר מחזור 1967 של מכללת ברקלי למוזיקה בבוסטון. הקלטותיו החשובות הראשונות היו עם להקת הג'אז-רוק "חלומות" (Dreams) ב-1970, יחד עם ג'וני האמונד באורגן חשמלי. לאחר מכן ניגן עם מייקל ורנדי ברקר, גיל אוונס ואחרים.

החל מ-1973 הקליט בעיקר בחברת ECM בסולו או יחד עם המתופף ג'ק דז'ונט, הבסיסטים אדי גומז, דייב הולנד ואף בדואו עם הגיטריסט ראלף טאונר. סגנונו קרוב לג'אז חופשי. עוד נודע אברקרומבי כנגן פיוז'ן.

בין ההרכבים עמם עבד: "Gateway" עם דז'ונט בתופים ודייב הולנד בבס, דואו עם הגיטריסט ראלף טאונר, טריו עם הבסיסט מרק ג'ונסון והמתופף פיטר ארסקין, טריו עם האורגניסט דן וול והמתופף אדם נוסבאום ורביעייה עם הכנר מרק פלדמן, הבסיסט מרק ג'ונסון והמתופף ג'ואי ברון. 

בנוסף להופעתיו, היה גם מורה ומרצה מבוקש לגיטרה ולהיסטוריה של הגיטרה בג'אז.

ב-22 באוגוסט 2017 נפטר לאחר שסבל מאי-ספיקת לב.

## קישורים חיצוניים

* 

* דיסקוגרפיה 
* ריאיון 
* ביוגרפיה 
* ג'ו לובאנו וג'ון אברקרומבי, לקראת הופעתם בארץ ב-2006
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נגני ג'אז: גיטריסטים
קטגוריה:בוגרי מכללת ברקלי למוזיקה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1944
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2017
מחלקת סיבוכיות

במדעי המחשב ובתורת הסיבוכיות, **מחלקת סיבוכיות** היא אוסף בעיות בעלות סיבוכיות משותפת.
בדרך כלל מחלקת סיבוכיות מוגדרת באופן הבא:

אוסף הבעיות שניתן לפתור על ידי מכונה מופשטת \,M תוך שימוש ב-\,O(f(n)) ממשאב \,R, כאשר \,n הוא גודל הקלט.

לדוגמה, המחלקה NP היא מחלקת כל בעיות ההכרעה שניתן לפתור על ידי מכונת טיורינג לא-דטרמיניסטית בסיבוכיות זמן פולינומית, בעוד שהמחלקה PSPACE היא מחלקת כל בעיות ההכרעה שניתן לפתור על ידי מכונת טיורינג דטרמיניסטית בסיבוכיות מקום פולינומית.

## הכלה בין מחלקות
שמאל|ממוזער|250px|דיאגרמה המתארת את ההכלות של מחלקות הסיבוכיות הנפוצות. עבור חלק מהמחלקות שבאיור לא ידוע האם ההכלה היא הכלה ממש, או שוויון
מחלקת סיבוכיות אחת מוכלת במחלקת סיבוכיות אחרת, אם כל הבעיות במחלקה אחת נמצאות גם במחלקה השנייה. כלומר כמות המשאב שמשמשת במחלקה השנייה מספיקה כדי לפתור את כל הבעיות במחלקה הראשונה.

דוגמה להכלה טריוויאלית היא הכלה של מחלקת כל בעיות ההכרעה שניתן לפתור בזמן פולינומי (המחלקה P) במחלקת בעיות ההכרעה שניתן לפתור בזמן מעריכי (המחלקה EXPTIME). זאת כיוון שכל בעיה שניתן לפתור בזמן פולינומי, ממילא ניתן לפתור גם בזמן מעריכי.

באותה צורה, מחלקת בעיות ההכרעה שניתן לפתור ב**זמן** פולינומי (המחלקה P) מוכלת במחלקת בעיות ההכרעה שניתן לפתור ב**מקום** פולינומי (המחלקה PSPACE). ההסבר לכך הוא שבהינתן בעיה שניתן לפתור בזמן פולינומי - הפתרון לבעיה לא יכול לצרוך יותר ממקום פולינומי, שכן עצם המעבר על כמות תאי זיכרון סופר-פולינומית כבר צורכת זמן סופר-פולינומי. לכן פתרון בזמן פולינומי צורך לכל היותר מקום פולינומי.

## יחסים בין מחלקות סיבוכיות

## ראו גם
* סיבוכיות זמן
* סיבוכיות מקום
* NP-קשה
* בעיה NP-שלמה
* P=NP

## קישורים חיצוניים
* Complexity Zoo  - אינדקס מקיף של מחלקות סיבוכיות 

*
טימאר

**טימאר** (בטורקית: **tımar**, המקור פרסי: **تيمار**) הוא יחידת שטח שהייתה נהוגה באימפריה העות'מאנית.

בתקופת הסלג'וקים והעות'מאנים, נקראו בשם זה קרקעות שנמסרו לאדם תמורת תפקיד או שירות מוגדרים, והניבו הכנסה שנתית של 3,000-20,000 אקצ'ה; ובמילים אחרות, אחוזת הפקד שקיבלו אבירי הסולטאן, הסיפאהי, לשם פרנסתם. בעל הטימאר היה לרוב סיפאהי, ואז היה הטימאר השכר על שירותו הצבאי והוא לא היה צריך להעלות מיסים לסולטאן.

בעיתות שלום היה שטח הטימאר מעובד על ידי בעליו. הוא היה אחראי לאסוף מסים מהאוכלוסייה שבשטחו. חלק מהמסים הוא היה שומר אצלו וחלק מעביר לשלטון המרכזי באיסטנבול.
בעיתות מלחמה היה מגייס בעל הטימאר את הפלאחים המקומיים לקרב.

להבדיל מהפאודל האירופאי (בעל הפייף), לא הייתה למחזיק הטימאר סמכות שפיטה על תושבי הנחלה שהופקדה בידיו. סמכות השיפוט הייתה מסורה בידי הקאדי (כנציגו של הסולטאן) ומחזיק הטימאר היה צריך להוציא לפועל את פסיקת הקאדי.

## זיאמט
זיאמט היה טימאר שניתן בתקופת האימפריה העות'מאנית בין המאות ה-14 וה-16 לפקידים בכירים שלא היו אנשי צבא.

## מוקאטעה
מוקאטעה הייתה טימאר שניתן לגובי מס.

## ראו גם
* התקופה העות'מאנית בארץ ישראל - מונחים
* מנסבדר

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:טורקית
קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: מיסים
קטגוריה:מילים וביטויים בטורקית
קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: חלוקה מנהלית
קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: חוק ומשפט
מריצה

שמאל|ממוזער|300px|מריצה
ממוזער|מריצה דו גלגלית|טקסט=מריצה דו גלגלית משמשת לרוב לנשיאת משקל כבד יותר ממריצה חד גלגלית כיוון שיש יותר פישור של המשקל על פני יותר שטח ואף האיזון מקל על נושא המריצה
**מריצה** היא עגלה בעלת גלגל אחד או שניים המונעת על ידי אדם ומשמשת לנשיאת משאות למרחקים קצרים. לבד מהגלגל, למריצה יש שתי ידיות אחיזה, שתי רגליות ומשטח נשיאת משאות קעור. כאשר אדם מתחיל להניע אותה, הוא מרים את ידיות האחיזה ומנתק את המגע בין הרגליות לבין הקרקע, כך שחלק ממשקל המריצה נתמך על ידי גופו וחלק על ידי הגלגל.
המריצה היא מנוף מהסוג השני כיוון שהגלגל הוא נקודת המשען והמשא מועמס בין נקודת הפעלת הכוח (ידית האחיזה) לנקודת המשען.  
מקובל להשתמש במריצות כדי לשאת עפר בעת עבודת הגינה וכדי לשאת חומרי בניין אבקתיים (חול, מלט וכדומה) וחצץ בתוך אתרי בניה.
יש המשערים כי המריצה הייתה ידועה ליוונים כבר במאה הרביעית לפני הספירה אך התיעוד הודאי הראשון של שימוש במריצה הוא מתקופת שושלת האן בסין: ציור קבר שתוארך לסביבות שנת 150 לפני הספירה מראה מריצה בעלת גלגל אחד להעברת משא. [שמאל|ממוזער|250px|פרט מהציור [לאורך הנהר בשעת פסטיבל צ'ינגמינג המראה שימוש במריצה בתקופת שושלת סונג]]

## לקריאה נוספת
מאיר שלו, **[[גינת בר]]**, עם עובד, תשע"ז (2017) - בפרק כלי עבודה (ע"מ' 38)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כלי עבודה
קטגוריה:סין: המצאות
קטגוריה:שינוע
קטגוריה:עגלות
קטגוריה:גינון: כלים ואביזרים
קטגוריה:כלי קיבול
הבנק הערבי

[250px|ממוזער|שמאל|מטה הבנק הערבי ב[עמאן]]
**הבנק הערבי** או **ערב בנק** (בערבית: **البنك العربي** - אלבנכ אלערבי, באנגלית **Arab Bank**) הוא אחד מהמוסדות הפיננסיים הגדולים ביותר במזרח התיכון. משרדיו הראשיים שוכנים בעמאן שבירדן. כיום הוא הבנק הערבי בעל מספר הסניפים הגדול ביותר בעולם. הוא מונה למעלה מ-500 סניפים בכ-30 מדינות. הבנק הוא גוף פיננסי בולט בשווקים של לונדון, ניו יורק, דובאי, ציריך, סינגפור, פרנקפורט, סידני ופריז.

## היסטוריה
מייסד הבנק היה , שנולד ב-1890 בכפר בית חנינא הסמוך לירושלים והתעשר בארצות הברית. ב-21 במאי 1930, כשהיה בן 40, רשם את הבנק, יחד עם אחמד חילמי עבד אל-באקי שניהל את הבנק. ב-14 ביולי 1930 נפתח הסניף הראשון בירושלים, ששכן ברחוב יפו בירושלים.

ב-1933 הקים הבנק הערבי חברה בת, "הבנק החקלאי הערבי" שנפתח בתחילת 1934. 

במהלך מלחמת העולם השנייה פרחו עסקי הבנק. בסוף 1942 עמד הונו העצמי על 105,000 לא"י מניות יסוד, שהיו רובם ככולם בבעלות שומאן. באמצע 1943 הונפקו מניות של הבנק, ועד סוף 1944 נמכרו לציבור בארץ ישראל ומחוצה לה מניות בשווי 400,000 לא"י ועוד הושקעו בבנק קרנות שמורות בשווי 472,000 לא"י. בכך גדל הון הבנק פי 7 והיה לבנק הגדול ביותר בארץ ישראל. למועצת המנהלים צורפו, מעבר לבני משפחת שומאן, נציגי ציבור שכללו את מוסא אל-עלמי. לבנק היו בתחילת 1945 סניפים ביפו, חיפה, שכם, רבת עמון, אירביד, דמשק, ביירות וקהיר. לאחר המלחמה המשיך הבנק להתפתח והונו הגיע למעל 2 מיליון לירות. 

לאחר מלחמת העצמאות בשנת 1948, איבד הבנק את סניפיו ביפו ובחיפה שנמצאו בשטח ישראל. הסניפים שאבדו הוקמו מחדש; סניף חיפה הועבר לביירות ואחריו לעמאן, סניף יפו הועבר לשכם ולאחר מכן לרמאללה. כאשר נקלע הסניף בירושלים למהומות האזרחיות, הועברה פעילות הבנק למשרדים בעיר העתיקה בירושלים.

יורשו של עבד אל-חמיד שומאן היה בנו, עבד אל-מג'יד שומאן. לאחר מותו של עבד אל-מג'יד ב-5 ביולי 2005 ירש אותו בנו שמכהן גם כיום כנשיא החברה, עבד אל-חמיד שומאן (כשם סבו המייסד).

## תביעות נגד הבנק
במשך השנים הוגשו מספר תביעות אזרחיות נגד הבנק בטענה שהוא מממן לכאורה ארגוני טרור, אך כל התביעות נדחו.

אחת התביעות המפורסמות הייתה זו של קורטני לינדה, אמריקאית שבעלה ג'ון נהרג ממטען צד ברצועת עזה בשנת 2004 בזמן ששימש כאיש ביטחון של דיפלומטים אמריקנים. התביעה התבססה על החוק האמריקני נגד טרור  ובספטמבר 2014 הרשיע בית משפט מחוזי בברוקלין את הבנק באספקת ציוד לחמאס. חבר המושבעים הורה לבנק לשלם פיצויים ל-297 אזרחי ארצות הברית שנפגעו ב-24 פיגועים של חמאס. ב-2014, ובתום דיונים שנמשכו כשישה שבועות קיבל חבר מושבעים את התביעה והרשיע את הבנק בתמיכה ב-24 פיגועי טרור שבוצעו בישראל על ידי החמאס. הבנק ערער ובמקביל הגיע לפשרה עם התובעים שפרטיה נותרו חסויים, אך לפי כלי תקשורת בישראל הסכים הבנק לשלם לתובעים פיצויים של כמיליארד דולר. אולם ב-9 בפברואר 2018 החליט בית המשפט לערעורים שחבר המושבעים פעל בניגוד להוראות בית המשפט, וביטל את ההרשעה, אך הפשרה נותרה בעינה.

ב-26 בפברואר 2004 החרימו כוחות צה"ל סכומי כסף ממספר חשבונות שנוהלו בסניף הבנק ברמאללה, בחשד שהם משמשים למימון פיגועי טרור. בספטמבר 2009 הודיע צה"ל שאין לבנק ולעובדיו מעורבות במעשי טרור ובמימונם.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בנקים
קטגוריה:חברות ירדניות
קסטלו (רובע)

**קסטלו** (באיטלקית: **Castello**) הוא הגדול מבין ששת רובעי העיר ונציה שבאיטליה.

## היסטוריה
הרובע החל להתפתח במאה ה-13 לאחר הקמת המספנות הימיות של צי רפובליקת ונציה באי איזולה ג'מיני (אף שהייתה התיישבות קטנה באי סן פייטרו די קסטלו – על שמו קרויי הרובע, כבר החל מהמאה השמינית).

עם השנים גדלו המספנות והפכו למתחם הארסנאלה החוצה את הרובע – מתחם שהיה הבסיס הימי הגדול ביותר באירופה עד המאה ה-15. בצפון הרובע נבנו מנזרים רבים.

לאחר כיבוש העיר ונציה על ידי נפוליאון בונפרטה בשנת 1797, הוקמו בתחומי הרובע גנים נרחבים – כיום גני הביאנלה, וכן יובש הים והוקם האי סנט'אלנה.

## אתרים עיקריים
ברובע ממוקם הסקולה די סן מרקו והסקולה של סן ג'ורג'ו דגלי סקבוני וכן הכנסיות סנטי ג'ובאני אי פאולו, כנסיית לה פייטה וכנסיית סן זכריה, בה קבור על פי המסורת הנוצרית זכריה הקדוש.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ונציה: רבעים