open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אדולף פרידריך השישי, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ

**אדולף פרידריך השישי, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ** (; 17 ביוני 1882 – 23 בפברואר 1918) היה הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ בין השנים 1914–1918.

## ביוגרפיה
אדולף פרידריך נולד ב-17 ביוני 1882 בנוישטרליץ שהשתייכה לדוכסות הגדולה של מקלנבורג-שטרליץ, לאדולף פרידריך החמישי, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ, ולאליזבת, נסיכת אנהלט, בתם של פרידריך הראשון, דוכס אנהלט ואנטוינטה, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג. אדולף פרידריך למד בגימנסיה בדרזדן, ולאחר מכן למד באוניברסיטת מינכן משפטים.

אדולף פרידריך סיכם עם אחיו קרל בורווין, דוכס מקלנבורג-שטרליץ שהוא יינשא וימשיך את השושלת, בעוד אדולף פרידריך יקדיש את חייו לציור. אולם ההסכם לא התממש לבסוף, עקב מותו של קרל בורווין בדו-קרב עם גיסם גאורג, רוזן יאמטל בשנת 1908.

בשנת 1914 מת אביו אדולף פרידריך החמישי, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ, ובמקומו עלה אדולף פרידריך לשלטון. בשנת 1908 יצר אדולף פרידריך קשר עם מפאלדה סלבטיני שנהייתה לפילגשו, והיו לו ממנה 2 ילדים לא חוקיים.

ב-23 בפברואר 1918 התאבד אדולף פרידריך, ללא שהשאיר בנים אחריו, ויורשו קרל מיכאל, דוכס מקלנבורג ויתר על התואר, ומשום כך קיבל את נחלותיו פרידריך פרנץ הרביעי, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין שהיה בן דודו. בצוואתו הותיר אדולף פרידריך את כל הונו שנאמד ב-30 מיליון דולר לכריסטיאן לודוויג, דוכס מקלנבורג, בתנאי שיהיה הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ, ולא יקבל רק 3 מיליון דולר.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:דוכסי מקלנבורג-שטרליץ
קטגוריה:אבירי מסדר העיט השחור
קטגוריה:מעוטרי אות מסדר העיט האדום
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:המסדר הוויקטוריאני המלכותי: אבירים וגבירות מפקדים
קטגוריה:גנרלים בצבא הקיסרות הגרמנית
קטגוריה:מתאבדים: אנשי צבא גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1882
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1918
רוז מטוקיו

[ממוזער|[איוה איקוקו טוג'ורי, "שושנת טוקיו" הידועה ביותר, בשיחה לאחר המלחמה עם חיילים ועיתונאים אמריקנים.]]
**שושנת [[טוקיו]]** (באנגלית: **Tokyo Rose**; ביפנית: **東京ローズ**) היה שם כללי שנתנו כוחות בעלות הברית (ובפרט אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית) אשר לחמו במסגרת המערכה באסיה ובאוקיינוס השקט במלחמת העולם השנייה, לשדרניות דוברות אנגלית אשר פעלו בשירות התעמולה של האימפריה היפנית. השידורים כוונו אל בעלות הברית מתוך כוונה לפגוע במורל החיילים. עם זאת, לא הייתה להם השפעה שכזו והן אף שעשעו את החיילים האמריקנים, שנהנו משידורים בשפה אנגלית טובה, בעוד אל התוכן הם התייחסו בביטול או ניסו להבין בין השורות כיצד מתייחסים היפנים לפעולותיהם הצבאיות. מרבית השידורים הללו שודרו במסגרת תוכנית שנקראה "שעת האפס" , והם לוו במוזיקה עממית אמריקאית ובפרשנויות על חדשות מאמריקה.

היו בערך 12 נשים שפעלו במסגרת זו, אולם הכינוי "שושנת טוקיו", מזוהה יותר מכל עם איוה איקוקו טוג'ורי. איוה הייתה אזרחית אמריקאית, אולם נתקעה ביפן עם פרוץ המלחמה. היא דיברה במסגרת "שעת האפס" במשך 75 דקות בין 6:00 ל-7:15 אחר הצהריים על פי שעון טוקיו, והייתה פופולרית במיוחד בשל האנגלית המשובחת שלה. היא שידרה תחת השם "אנני היתומה". לאחר המלחמה היא נשפטה בארצות הברית, אולם ככל הנראה היא הוכרחה לעבוד בשירות התעמולה היפני בעל כורחה. לאורך כל המלחמה היא סרבה לוותר על אזרחותה האמריקאית, ולעיתים עיוותה באמצעות לשונה או לחייה את המילים בשידוריה, כך שהן נשמעו מגוחכות. או הזהירה את המאזינים שהיא מנסה להשפיע על המורל שלהם.

חלק מהמפקדים האמריקאים מצאו את השידורים מדאיגים, כיוון שהיפניות ידעו לנקוב בשמות של יחידות ומספרים בדיוק מפתיע. אם כי לא נמצאו הקלטות המאשרות טענה זו. האמריקנים מצידם הפעילו שדרנית יפנית ששידרה שידורי תעמולה בשפה היפנית תחת השם מיטו יאשימה . בתקופת הכיבוש האמריקאי ביפן, הייתה פופולרית תוכנית רדיו אמריקאית שנקראה "משה טוקיו" (Tokyo Mose) אשר הייתה פרודיה על שושנת טוקיו ונועדה לבדר את החיילים האמריקאים המוצבים ביפן. התוכנית שודרה בידי עיתונאי בשם וולטר קנר .

השוואות מקובלות ל"שושנת טוקיו" הם "לורד האו האו" (Lord Haw-Haw), כינוי לעג שבו השתמשו בבריטניה כלפי שדרי תעמולה של גרמניה הנאצית ששודרו בידי שדרנים בריטים (ברובם בידי ויליאם ג'ויס), ו"אקסיס סאלי" , כינוי בו כינו את שידוריהן בשפה האנגלית של מילדרד גילארס (אמריקנית-גרמנית שפעלה בשירות גרמניה) וריטה זוקה  (שפעלה בשירות איטליה הפשיסטית).

## ראו גם
* קול הרע"ם מקהיר

## קישורים חיצוניים

* מבחר מהשידורים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תעמולה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:יפן במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:זירת אסיה והאוקיינוס השקט במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:יחסי ארצות הברית – יפן
קטגוריה:מחלוקות ברדיו
הנסיכה אוגוסטה מקיימברידג'

**הנסיכה אוגוסטה מקיימברידג**' (באנגלית: **Princess Augusta of Cambridge**;  19 ביולי 1822 – 5 בדצמבר 1916) הייתה בת למשפחת המלוכה הבריטית, נכדתו של ג'ורג' השלישי ואשתו של פרידריך וילהלם, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ.

## ביוגרפיה
אוגוסטה נולדה בהנובר ב-19 ביולי 1822, לנסיך אדולפוס, דוכס קיימברידג', הצעיר ביותר מבין הבנים שהגיעו לבגרות של ג'ורג' השלישי, מלך הממלכה המאוחדת ושל שארלוט ממקלנבורג-שטרליץ. אמה הייתה אוגוסטה, נסיכת הסן-קאסל, בתו של פרידריך, נסיך הסן-קאסל. אוגוסטה הוטבלה ב-16 באוגוסט 1822 בבית קיימברידג' שבהנובר, וסנדקיה היו סבתה קרולינה, נסיכת נסאו-אוזינגן, דודתה לואיזה, נסיכת נסאו-אוזינגן, ולואיזה, נסיכת הסן.

אוגוסטה בילתה את שנותיה הראשונות בהנובר, שם אביה כיהן כמשנה למלך בשמו של דודה ג'ורג' הרביעי, מלך הממלכה המאוחדת ואחריו ויליאם הרביעי, מלך הממלכה המאוחדת.

ב-28 ביוני 1843 התחתנה אוגוסטה בארמון בקינגהאם בלונדון, עם בן דודה פרידריך וילהלם, נסיך הכתר של מקלנבורג-שטרליץ, ונולדו להם שני ילדים. בשנת 1860 מת חמיה גאורג, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ, ובעלה עלה לשלטון במקומו כפרידריך וילהלם, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ.

על אף שאוגוסטה התגוררה בגרמניה, היא נהגה לבקר את אמה פעמים רבות בארמון קנזינגטון שם התגוררה. לאחר מות אמה בשנת 1899 רכשה אוגוסטה בית על יד השער של ארמון בקינגהאם, והתגוררה בו בחלק השנה, עד שלא יכלה עקב זקנתה לבקר מחוץ לגרמניה.

לקראת טקס הכתרתם של אדוארד השביעי, מלך הממלכה המאוחדת ואשתו המלכה אלכסנדרה בשנת 1901, התייעץ עמה דוכס נורפוק על ענייני הנימוסים ואורחות הלבוש, משום שאוגוסטה זכרה את טקס הכתרה של ויליאם הרביעי, מלך הממלכה המאוחדת ואשתו המלכה אדלייד כשהייתה בת 9, ואת טקס ההכתרה של ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת בהיותה בת 16.

בשנת 1904 מת בעלה פרידריך וילהלם, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ, ובנה אדולף פרידריך החמישי, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ עלה לשלטון במקומו.

לאוגוסטה היו קשרים הדוקים עם אחייניתה מרי מטק, אולם נבצר ממנה להגיע לטקס הכתרתה למלכת בריטניה יחד עם בעלה ג'ורג' החמישי, מלך הממלכה המאוחדת בשנת 1911, עקב זקנתה וגילה המופלג.

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה השעתה ממשלת בריטניה את קצבתה כחברת בית המלוכה הבריטי, אולם אוגוסטה קיבלה מכתבים מאחייניתה מרי, מלכת בריטניה דרך שגרירות שוודיה.

ב-5 בדצמבר 1916 מתה אוגוסטה בביתה שבנוישטרליץ, כשבעת מותה היא הייתה הנכדה האחרונה של ג'ורג' השלישי, מלך הממלכה המאוחדת ששרדה בחיים, ובנוסף, היא הייתה הנסיכה הבריטית שחיה הכי הרבה שנים עד אז.

## משפחתה
בשנת 1843 התחתנה אוגוסטה עם בן דודה פרידריך וילהלם, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ, ממנו נולדו לה 2 ילדים:
* פרידריך וילהלם, נסיך הכתר של מקלנבורג-שטרליץ (1845)
* אדולף פרידריך החמישי, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ (1848–1914)

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:נסיכות בריטיות
קטגוריה:נסיכות גרמניות
קטגוריה:בית הנובר
קטגוריה:ילידות 1822
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1822
קטגוריה:נפטרות ב-1916
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1916
אלפונסו דה-פורטגו

**אלפונסו אנטוניו ויסנטה אדוארדו אנחל בלאס פרנסיסקו דה בורחה קבזה דה וקה אי לגיטון** (בספרדית: **Alfonso Antonio Vicente Eduardo Angel Blas Francisco de Borja Cabeza de Vaca y Leighton**, 11 באוקטובר 1928 - 12 במאי 1957) נודע בשם **אלפונסו דה-פורטגו** היה נהג מרוצים ספרדי שנהרג במהלך מרוץ בו השתתף. דה-פורטגו היה גם טייס והתחרה בהחלקה במזחלת באולימפיאדת החורף בשנת 1957.

## ביוגרפיה
דה-פורטיגו נולד בלונדון, נצר לאחת השושלות החשובות בספרד. אביו, אנטוניו קבזה דה וקה, מת במהלך משחק פולו. אמו, אולגה לגיטון, ממוצא אירי, הייתה נשואה לפרנסיס ג'ון מקי, שהיה מבוגר ממנה ב-40 שנה. פרנסיס, שהיה הבעלים של בית השקעות, שלח יד בנפשו לאחר שחלה במחלה קשה והוריש לאולגה הון רב. לאחר מותו של פרנסיס נישאה לאנטוניו ולזוג נולד בנם, אלפונסו. אלפונסו היה דובר ארבע שפות והתחרה במגוון רחב של תחרויות ספורט: פולו, רוכב סוסים במרוצי מכשולים, שחייה, טניס וקליעה. בגיל 17 קיבל רישיון טיס.

## קריירת מרוצים
דה-פורטיגו החל להתחרות במרוצי מכוניות בשנת 1953 לאחר שלואיג'י קינטי, יבואן של דגמי פרארי לארצות הברית, ביקש ממנו להצטרף אליו כנהג משנה במרוץ הקרארה פאנאמריקה. בשנת 1954 התחרה במירוץ 1000 הק"מ של בואנוס איירס. דה-פורטיגו ניצח בשישה מרוצים חשובים ביניהם הטור דה-פראנס למכוניות, הגרנד פרי של פורטו ופעמיים בגביע המושל של נסאו. במירוץ שהתקיים בנסאו בשנת 1956 נצמד דה-פורטיגו למכונית שלפניו עד למרחק סנטימטרים ספורים, תוך שהוא נוסע במהירות גבוהה. בלימה של הרכב שלפניו חייבה אותו לבלום בחוזקה ושתי המכוניות החליקו לאורך 180 מטרים.

בשנים 1956 ו-1957 התחרה בחמישה מרוצים עבור קבוצת פרארי במסגרת אליפות הפורמולה 1. השיג השיא היה מקום שני בגרנד פרי בריטניה.

## מזחלות שלג
בשנת 1956 החליט לייצג את ספרד ולהתחרות בגלישה במזחלת במסגרת אולימפיאדת החורף שהתקיימה בקורטינה ד'אמפצו, איטליה. הוא ערך מספר אימונים בודדים בגלישה בשווייץ, לאחריהן קנה מזחלת. למרות שזאת הייתה התחרות הראשונה עבורו סיים במקום הרביעי והיה רחוק רק 0.16 שניות מזכייה במדליה. באליפות העולם שהתקיימה בשנת 1957 בסנט מוריץ, שווייץ זכה במדליית הארד.

## מותו
ממוזער|שמאל|האנדטרה לזכר הרוגי התאונה בה מצא דה-פוטיגו את מותו
ב-12 במאי 1957 לקח דה-פורטגו חלק יחד עם אדמונד נלסון, נהג המשנה, במרוץ המילה מילייה. כ-70 ק"מ לפני ברשה, נקודת הסיום של המרוץ, התפוצץ צמיג הפרארי 335S בה נהג. כתוצאה מהפיצוץ נכנס הרכב לסחרור וסטה לתוך קהל הצופים. מפגיעת הרכב נהרגו תשעה צופים, בהם חמישה ילדים. שניים מהילדים ההרוגים נפגעו מחתיכות בטון, שנקרעו מהכביש והועפו באוויר. נלסון ודה-פורטיגו נהרגו באופן מיידי, וגופותיהם הושחתו בצורה קשה.

בעקבות התאונה הקשה הופסקו כל מרוצי הכביש באיטליה. התאונה סימנה את סופו של מרוץ המילה מילייה, שלא שב להתקיים עוד באופן תחרותי.

התאונה מתוארת בסרט פרארי (2023).

לאחר מותו נקראה אחת הפניות במסלול מזחלות השלג של סנט מוריץ על שמו של דה-פורטיגו.

## חייו האישיים
בשנת 1949 נישא לקרול מק'דניאל, נערת שעשועים אמריקאית. לזוג נולדו שני ילדים. בשנת 1957 היה הזוג בתהליכים סופיים של גירושים על מנת שיוכל לממש ככדין את נישואיו לדוגמנית דוריאן ליי. במהלך נישואיו ניהל רומן גם עם השחקנית לינדה כריסטיאן.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נהגי מכוניות מרוץ ספרדים
קטגוריה:נהגי קבוצת פרארי
קטגוריה:נהגי מכוניות מרוץ שנהרגו על המסלול
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1928
קטגוריה:ספרדים שנפטרו ב-1957
טפס-עצים

**טפסי-עצים** (שם מדעי: Certhiidae) הם משפחת ציפורי שיר החיים ביערות. הם מסוגלים לטפס על גזעי העצים בצורה אנכית, ומכאן שמם. במשפחה זו 9 מינים בסוג יחיד. תפוצתם בחצי הכדור הצפוני, וכל המינים למעט אחד נצפים בעולם הישן.

## מאפיינים
לעופות אלה, שאורכם 12–18 ס"מ, יש מקור ארוך וכפוף המותאם לחילוץ חרקים ועכבישים מחורים בעץ. הם מסוגלים לנוע על העץ בצורה אנכית בעזרת ציפורניהם הכפופות המותאמות לכך במיוחד. הזנבות שלהם מותאמים להישענות על העץ והם קצרים ונוקשים. השריקות שלהם דקות וצורמות.

הטפסים הם מונוגמיים וטריטוריאליים. הם מקננים בחורים בקליפות של הגזע או בסיעופי ענפים. הדגירה נעשית במשך 15 ימים והגוזלים פורחים מהקן לאחר כ-15 יום.

## טקסונומיה
בעבר נכלל במשפחה הסוג *Salpornis*, אך הוא הופרד למשפחה משלו בעקבות מחקרים גנטיים. כיום במשפחה סוג יחיד, *Certhia *- הכולל כיום 9 מינים (*השמות העבריים המסומנים ב-* מקורם בתרגום חופשי, שכן עוד אין להם שם רשמי*):

### משפחות קרובות
טפסי-העצים ממוקמים בעל-משפחה Certhioidea, כאשר הקרבה בין המשפחות בה מתוארת בקליידגרמה הבאה: 

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1820
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ויליאם אלפורד ליץ'
קטגוריה:דרוראים
אורי שרגא פייבל שרייאר

הרב **אורי שרגא פייבל הלוי שרייאר** (ה'תקע"ט, 1819 – ליל ה' בכסלו ה'תרנ"ט, 18 בנובמבר 1898) היה רב גליציאני, דיין ומהדיר ספרים. נשיא הכבוד של כמה תנועות ציוניות בגליציה.

## ביוגרפיה
נולד בבוהורודצ'אני. לרוניה טובה ולישראל משה שרייאר, שהיה סוחר עצים ממשפחה מיוחסת, דור שלישי לרבי אורי פייבל מדובנקה מחבר הספר "אור החכמה".

עם מות אביו בילדותו, התדרדר מצבה הכלכלי של המשפחה והם התפרנסו בדוחק מחנות מכולת שפתחה האם. אמו שלחה אותו לבית המדרש המקומי. רבי אברהם דוד מבוטשאטש שעבר בעיר, פגש אותו ושכנע את אמו למסור אותו לידיו כדי שיחנכו. הוא נסע עמו לביתו בבוטשאטש. בהמשך ההדיר והדפיס את ספריו של רבו זה וצירף להם את הגהותיו וחידושיו.

הרב אברהם דוד שידך אותו לבתו של אחד מנגידי בוצ'אץ', אליהו צבי גוטפריד, שקיבל על עצמו את פרנסת הילד עד לנישואיו. על חשבונו נשלח הילד לפודהייצה ללמוד אצל הרב נטע מלר. בהמשך למד אצל הרב שמחה יואל רובינשטיין מחבר "חלת לחם" שהתגורר בבוברקה הסמוכה ללבוב. בעת לימודיו בבוברקה הכיר את הרב יוסף שאול נתנזון והרב מרדכי זאב איטינגא, והשניים הסכימו שיישאר ללמוד תחת השגחתם עם הרב יצחק אהרן איטינגא שהיה צעיר ממנו בשנים ולימים כינה אותו בתשובותיו "מורי ורבי".

בגיל 16 שב לבוצ'אץ' ולמד במשך שנתיים בחברותא עם רבו-מאמצו. בתום שנתיים אלו נישא לארוסתו לבית גוטפריד והמשיך בלימודיו עם רבי אברהם דוד. במקביל הקימה אשתו בית מסחר שממנו התפרנס הזוג. לאחר פטירת רבו סירב להצעת רבנות בבוצ'אץ' והעדיף להתפרנס מבית המסחר שניהלה אשתו וללמוד בלא מחויבות ציבורית בבית המדרש. לאחר שרפה שפרצה בבוצ'אץ' בשנת ה'תרכ"א, 1861, וכילתה את בית המסחר, התמנה כרבה של עיר הולדתו בוהורודצ'אני (בראטשין).

### תמיכתו בציונות
הרב שרייאר היה מתומכי תנועת חיבת ציון וממייסדי החברה "אהבת ציון" בטרנוב, שקנתה אדמות בארץ ישראל והקימה את קיבוץ מחניים. עם הקמת התנועה הציונית הצטרף להסתדרות הציונית ונבחר לאחד מראשי המרכז. היה יושב בראש אסיפות ציוניות רבות בלבוב. לאחר פטירתו הזכיר אותו ד"ר בנימין זאב הרצל ב כ"אחד ממבשרי הציונות וגואל ציון".

## ספריו
* חיבוריו על כתבי רבו נדפסו בשמות "גידולי הקדש" ו"מקדש מעט" על הספר דעת קדושים..
* '''משמרת הקודש''' – הוספות ותשובות העוסקות בענייני הספר דעת קדושים ושאר עניינים.
* '''אוהב משפט''' – על הפולמוס בקהילת סיגט שרבי אורי שרגא פייבל היה אחד הבוררים בו.

## לקריאה נוספת
* נתן שטוקהומר, **הרב אורי שרגא פייביל הלוי שרייאר ז"ל**, בתוך: י"ל מימון (עורך), **יובל המזרחי**, ירושלים תשי"ב

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מהדירי ספרות תורנית
קטגוריה:מחברי ספרי הלכה
קטגוריה:בוצ'אץ': רבנים
קטגוריה:ילידי 1819
קטגוריה:נפטרים ב-1898
היירספריי לייב!

**היירספריי לייב!** (באנגלית: **!Hairspray Live**) הוא עיבוד מוזיקלי בשידור חי של המחזמר מברודוויי משנת 2002 "היירספריי", המבוסס על סרט באותו השם משנת 1988. המופע שודר בשידור חי ברשת הטלוויזיה NBC ב-7 בדצמבר 2016. קרייג זדן וניל מירון הם המפיקים של הפרויקט. את השידור החי הינחה השחקן והזמר דארן כריס.

העלילה מתרחשת בבולטימור בשנות ה-60 המוקדמות, בה חלומה של טרייסי טורנבלד הוא לרקוד בתוכנית הטלוויזיה הפופולרית *The Corny Collins Show*. החלום שלה הופך למציאות כאשר היא מתקבלת לתוכנית, והופכת לסלבריטיאית בן לילה. אמה של טרייסי, עדנה טורנבלד, מעודדת אותה, יחד עם חברותיה, לקדם אינטגרציה גזעית בתוכנית הטלוויזיה, המציגה לבנים בלבד.

הפקה זו יצאה לדרך לאחר הצלחות דומות בשנים קודמות, עם מחזות זמר אחרים שעובדו לתוכניות טלוויזיה בשידור חי, ובהם *[[צלילי המוסיקה (מחזמר)|צלילי המוסיקה]]* (2013), *פיטר פן*  (2014), *הקוסם*  (2015) ו-*[[גריז (מחזמר)|גריז]]* (2016). בשנת 2017 צפויה רשת NBC להפיק עיבוד טלוויזיוני בשידור חי של המחזמר *ביי ביי בירדי* .

במהלך 2020 בעקבות מגפת הקורונה, המחזמר הועלה לצפייה חינמית למשך 48 שעות ברחבי העולם, כחלק מהפרויקט The Shows Must Go On לגיוס תרומות בעקבות השבתת התיאטראות ברחבי העולם. עם זאת, המחזמר לא הוזרם לארצות הברית, אמריקה הלטינית ואסיה עקב זכויות יוצרים.

## הפקה
התוכנית שודרה בארצות הברית ברשת NBC ב-7 בדצמבר 2016 בשידור חי. באותו הלילה, התוכנית שודרה גם בקנדה, ברשת City. באוסטרליה התוכנית שודרה ב-10 בדצמבר 2016 באמצעות SBS.

קני ליאון ואלכס רודזינסקי מביימים יחד, עם כוריאוגרפיה מאת ג'רי מיטשל. הארווי פירסטיין עיבד את התסריט לטלוויזיה. רוברט גרינבלט, יו"ר NBC בידור, אמר: "בהתאם לרצון שלנו להביא את המיטב ביותר של ברודוויי לשידור חי, קיבצנו את נבחרת החלומות של ברודוויי של זוכי פרס הטוני עבור *Hairspray Live*". עוד אמר גרינבלט כי המחזמר יצולם באולפני יוניברסל שבהוליווד: "חלק ניכר מהמופע מצולם בצילומי חוץ, דבר אשר לא עשינו בעבר ... השמש תתחיל לשקוע בדיוק בזמן שאנחנו מתחילים את השיר *Good Morning Baltimore*". כמו כן, גרינבלט אמר שהשידור יכלול קהל חי, המגלם אנשים מבולטימור וכן כחלק מקהל הצופים של "The Corny Collins Show". 

השחקן והזמר דארן כריס ליווה את השידור בחי הן בטלוויזיה והן בעמוד פייסבוק מיוחד.

### [[ליהוק]]
בנובמבר 2016 פורסם כי ריקי לייק ומריסה ג'ארט וינוקור ייקחו חלק במופע, ללא פרטים נוספים. ג'רי מיטשל ציין: "אנחנו לא רוצים להפתיע אותך?" ב-16 בנובמבר 2016 וינוקור חשפה כי השתיים יעבדו "בבוטיק לבגדים שעבר אינטגרציה גזעית המנוהל על ידי דמותו של שון הייז".

### מוזיקה
שני שירים שנכתבו במיוחד עבור הסרט משנת 2007 יכללו ב-Hairspray Live, והם: "Ladies’ Choice" ו-"Come So Far (Got So Far to Go)". השיר "The Big Dollhouse", שנכלל בהפקה התיאטרלית המקורית לא יופיע בגרסה הטלוויזיונית.

## שחקנים ודמויות
[שמאל|ממוזער|250px|מימין לשמאל: [מריסה ג'ארט וינוקור, מדי ביילו וריקי לייק, מתוך *!Hairspray Live*.]]

### דמויות ראשיות

### דמויות משנה

## שירים
;מערכה ראשונה

;מערכה שנייה

;הדרן

## ראו גם
* מופע הטלוויזיה של רוקי

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספיישלים טלוויזיוניים אמריקאים
חבלי יפן

יפן מחולקת לשמונה חבלי ארץ. חבלי יפן אינם יחידות שלטוניות רשמיות, אבל הם שומשו בידי הממשלה למטרות סטטיסטיקה מאז שנת 1905.

## רשימת החבלים
מהצפון לדרום, החבלים המסורתיים הם:

כל חבל מכיל מספר מחוזות, למעט הוקאידו שמכיל רק את מחוז הוקאידו.

## ראו גם
* מחוזות יפן
* גאוגרפיה של יפן

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:יפן: חלוקה מנהלית
קטגוריה:אסיה: אזורים
ג'ון קרסון (שחקן)

**ג'ון קרסון** (באנגלית: **John Carson**; 28 בפברואר 1927 – 5 בנובמבר 2016) היה שחקן אנגלי המוכר מהופעותיו בקולנוע ובטלוויזיה.

## ביוגרפיה
קרסון נולד בעיר קולומבו שבציילון. הופעת הבכורה שלו בקולנוע הייתה בשנת 1947, והוא פילס את דרכו כשהופיע בסרטים בריטים שנעשו בתקציב נמוך כמו "Seven Keys" (מ-1961); "Smokescreen" (מ-1964) ו-"Master Spy". מראהו הקודר וקולו המרושע (היו שהשוו אותו לשחקן ג'יימס מייסון) הוביל אותו לככב בסרטי אימה בהם "Night Caller" ו-"The Plague of the Zombies" (מ-1965); "The Man Who Haunted Himself" (מ-1970); ב-"Taste the Blood of Dracula" (מ-1970) והסרט "Captain Kronos – Vampire Hunter".

בנוסף להופעותיו בסרטי אימה ידוע קרסון מתפקידיו בסדרות הרפתקאות משנות השישים של המאה העשרים כגון "הרפתקאות רובין הוד", "הגומלים", "המלאך", , "הברון", "איש במזוודה", "The Champions" ו-"Department S".

בטלוויזיה שיחק קרסון באופרת הסבון "Emergency – Ward 10", בעיבוד לרומן "אייבנהו", בעיבוד ל"וילהלם טל", בתוכנית "תיאטרון הכורסה", בסדרה "המפקח מגרה", באנתולוגיה "Out of the Unknown", במיני-סדרה "אמה" בתפקיד מר נייטלי, בסדרה "Dixon of Dock Green", בסדרה המשפטית "Crown Court", בסדרה "Secret Army", בסדרה "הגומלים החדשים", ב"המקצוענים", "לא יאומן כי יסופר", בסדרה "Hammer House of Horror", בסדרת המדע בדיוני "דוקטור הו" (בסיפור "Snakedance"); ב-"Shaka Zulu" ובסדרה "פוארו". כמו כן היה קרסון קריין בפרסומות לטלוויזיה.

### חיים אישיים
בת זוגו של קרסון הייתה לואנשיה פלמר . הוא נפטר בקייפטאון שבדרום אפריקה ב-5 בנובמבר 2016 בגיל 89.

## פילמוגרפיה
### קולנוע
* (1946) Conspiracy in Teheran
* (1955) Quentin Durward
* (1956) Ramsbottom Rides Again
* (1958) Intent to Kill
* (1959) The Lady Is a Square
* (1961) Seven Keys
* (1962) Guns of Darkness
* (1964) Smokescreen 
* (1964) Master Spy
* (1965) The Night Caller
* (1966) The Plague of the Zombies
* (1968) Thunderbird 6
* (1970) The Man Who Haunted Himself 
* (1970) Taste the Blood of Dracula
* (1974) Captain Kronos – Vampire Hunter
* (1987) City of Blood
* (1989) Coastwatcher
* (1990) Schweitzer
* (1992) The Sheltering Desert
* (1993) Woman of Desire
* מנדלה ודה קלרק (1997) Mandela and de Klerk
* חלומות על אפריקה (2000) I Dreamed of Africa
* (2008) The Deal
* (2008) Doomsday

### טלוויזיה
* (1959) Emergency - Ward 10
* אייבנהו (1958–1959) Ivanhoe
* הרפתקאותיו של וילהלם טל (1959) The Adventures of William Tell
* תיאטרון הכורסה (1958–1959) Armchair Theatre
* הגומלים (1963–1965) The Avengers
* המפקח מגרה (1997) Maigret
* (1971) Out of the Unknown
* אמה (1972) Emma - בתפקיד מר נייטלי
* (1976) Dixon of Dock Green
* Crown Court
* (1976) The New Avengers
* (1977) Secret Army
* המקצוענים (1978) The Professionals
* (1979) Telford's Change
* (1980) Tales of the Unexpected
* (1980) Hammer House of Horror
* דוקטור הו (1983) Doctor Who
* (1986–1989) Shaka Zulu
* פוארו (2005) Poirot

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1927
קטגוריה:אנגלים שנפטרו ב-2016
עונת 1990 בגביע ליברטדורס

**עונת 1990 ב[[גביע ליברטדורס]]** הייתה העונה ה-31 של התחרות הדרום-אמריקאית לקבוצות כדורגל והיא אורגנה על ידי CONMEBOL. המשחק הראשון התקיים ב-25 בפברואר 1990 ותחרות הסתיימה ב-10 באוקטובר 1990. בתחרות השתתפו 19 קבוצות מכל מדינות חברי הארגון למעט קולומביה. הסיבה לכך הייתה באיומים על השופטים על ידי ברוני הסמים. רק אתלטיקו נסיונל קיבלה אישור להשתתף וגם זה ללא אישור לשחק במגרשים הקולומביאנים.

התחרות הסתיימה בניצחון של קלוב אולימפיה בפעם השנייה בתולדות המועדון. 

## מתכונת התחרות
בתחרות השתתפו 19 קבוצות. מנצחת של העונה הקודמת קיבלה זכות להשתתף בתחרות ישירות בשלב השני. בשלב הראשון הקבוצות חולקו ל-5 בתים, שלוש קבוצות בכל בית עלו לשלב השני. החל משלב השני הקבוצות שיחקו בשיטת נוקאאוט. 

אם מספר קבוצות בבית זכו באותו מספר נקודות ההכרעה הייתה על ידי חוק שער חוץ, במידה וזה לא איפשר הכרעה הקבוצות ביצעו סדרת בעיטות עונשין. 

בכל השלבים נערכו משחק בית ומשחק חוץ. על הניצחון הוענקו שתי נקודות.

## השלבים המתקדמים

### סדרת הגמר

## קישורים חיצוניים

* פרטים על התחרות
* נתונים מאתר worldfootball

קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1990
קטגוריה:עונות בגביע ליברטדורס
חיוך מסוים (סרט)

**חיוך מסוים** (באנגלית: **A Certain Smile**) הוא סרט קולנוע אמריקאי מ-1958 מסוגה קולנועית של דרמה רומנטית.

התסריט מבוסס על ספרה השני של פרנסואז סאגאן "חיוך מסוים" (בצרפתית: Un certain sourire) משנת 1956.

כמו בשאר ספריה של סאגאן, הנושא המרכזי הוא רומן אהבה כשאחד מבני הזוג מבוגר מחברו, המסתיים בתוקף הנסיבות.

לתפקיד הראשי נבחרה השחקנית הצרפתייה קריסטין קארר שזה היה סרטה הראשון בהוליווד והקריירה שלה נמשכה שם זמן קצר. זה היה גם סרטו הראשון של ברדפורד דילמן ששיחק לצידה כחברה הצעיר.

הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לעיצוב התלבושות הטוב ביותר, פרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר ופרס אוסקר על העיצוב האמנותי.

השיר A Certain Smile המושר בסרט על ידי ג'וני מאטיס הפך ללהיט שהאפיל בהצלחתו על זו של הסרט.

## תקציר העלילה
דומיניק ואלון (קריסטין קארר) היא סטודנטית בת 19 בפקולטה למשפטים בסורבון. היא חברה של ברטראן (ברדפורד דילמן), אף הוא סטודנט בסורבון.

ברטראן לוקח את דומיניק לפגישה עם דודו לוק (רוסאנו בראצי) ואשתו פרנסואז (ג'ואן פונטיין). לוק הוא איש עסקים אמיד, גבר שרמנטי ויפה תואר שנשים נשבות בקסמו ואחת מהן היא דומיניק. ברטראן לעומתו הוא צעיר חסר ניסיון התלוי כלכלית באמו השתלטנית.

עד מהרה נשבית דומיניק בקסמו של לוק ומסכימה לצאת איתו לחופשה סודית בריביירה הצרפתית. הם משתכנים בוילה מהודרת והוא מרעיף עליה מכל טוב. דומיניק מפנטזת כי תקים בעתיד משפחה איתו ויהיו להם ילדים.

לוק קוטע לבסוף את החופשה בגלל עניינים בעסקיו ושניהם חוזרים לפריז. הוא מבקש מדומיניק לחזור להוריה בכפר אך היא נשארת בפריז ומגיעה לביקור לא מתוכנן לביתם של לוק ופרנסואז. למקום מגיע גם ברטראן שתוי ומטיח בפני דומיניק שהוא יודע על יחסיה עם לוק וכי היא טיפשה אם היא חושבת שלוק יעזוב למענה את אשתו.

לוק מתקשר לדומיניק ומודיע לה כי החליט לסיים את יחסיהם. היא אורבת לו בבית קפה ורואה שהוא נכנס לשם עם בחורה. לוק מבחין בה אך היא בורחת מהמקום ולבסוף נופלת מעולפת לפני מכונית (ניסיון התאבדות?). לוק נושא אותה לביתו ואז מבינה פרנסואז כי הוא בגד בה עם דומיניק.

היא מטפלת בדומיניק אך לא מאשימה אותה אלא רק את לוק. אביה של דומיניק מוזעק ולוקח אותה לביתם בכפר. פרנסואז אורזת את בגדיה ואומרת ללוק כי היא עוזבת אותו. לאחר שלוק מכה על חטא, משפיל את עצמו, כורע ברך לפניה ומבקש סליחה היא נעתרת לו.

לאחר חופשת הקיץ נפגשת דומיניק עם ברטראן ביום הלימודים הראשון בסורבון ושניהם צועדים לכיתות בלי להזכיר את אירועי הקיץ.

## קישורים חיצוניים

* ג'וני מאטיס שר "חיוך מסוים", באתר יוטיוב
* "חיוך מסוים", באתר TCM

קטגוריה:סרטי 1958
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי פוקס המאה ה-20
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטי דרמה רומנטית
קטגוריה:סרטי דרמה רומנטית אמריקאיים
אוגוסטה, נסיכת הסן-קאסל

**אוגוסטה, נסיכת הסן-קאסל** (בגרמנית: **Auguste von Hessen-Kassel**;  25 ביולי 1797 – 6 באפריל 1889) הייתה אשתו של הנסיך אדולפוס, דוכס קיימברידג'.

## ביוגרפיה
אוגוסטה נולדה באופנבך ב-25 ביולי 1797, לפרידריך, נסיך הסן-קאסל ולקרולינה, נסיכת נסאו-אוזינגן, בתו של קרל וילהלם, נסיך נסאו-אוזינגן. אוגוסטה הייתה נינתו של ג'ורג' השני, מלך בריטניה, שהיה אבי סבתה מרי, נסיכת בריטניה.

ב-7 במאי 1818 התחתנה אוגוסטה בקאסל עם הנסיך אדולפוס, דוכס קיימברידג', בנו של ג'ורג' השלישי, מלך הממלכה המאוחדת, וב-1 ביוני אותה שנה התקיים טקס נוסף בארמון בקינגהאם בלונדון. עם נישואיה קיבלה אוגוסטה את התואר דוכסית קיימברידג'.

לאחר נישואיהם התגוררו בני הזוג בהנובר, שם כיהן בעלה כמשנה למלך בשם אחיו ג'ורג' הרביעי, מלך הממלכה המאוחדת וויליאם הרביעי, מלך הממלכה המאוחדת. ב-20 ביוני 1837 עלתה לשלטון בממלכה המאוחדת אחייניתו של הנסיך אדולפוס, המלכה ויקטוריה, לכן פסק איחוד הכתרים שנמשך 123 שנים בין הממלכה המאוחדת וממלכת הנובר, מאחר שעל פי חוקי הירושה של ממלכת הנובר, אישה לא יכלה לרשת את הכתר.

בעקבות המלכתה של ויקטוריה הומלך בהנובר דוכס קמברלנד ונקרא ארנסט אוגוסט הראשון, מלך הנובר. משהתייתר תפקיד המשנה למלך, שבו הנסיך אדולפוס ואוגוסטה לממלכה המאוחדת. לאחר חזרתם לבריטניה התגוררו בני הזוג בבית קיימברידג', ולאחר מכן התגוררו בארמון סנט ג'יימס.

בשנת 1850 מת בעלה הנסיך אדולפוס, דוכס קיימברידג', וב-6 באפריל 1889 39 שנים מאוחר יותר מתה אוגוסטה.

## משפחתה
בשנת 1818 התחתנה אוגוסטה עם הנסיך אדולפוס, דוכס קיימברידג', ממנו נולדו לה 3 ילדים:
* הנסיך ג'ורג', דוכס קיימברידג' (1819–1904), התחתן עם שרה לואיזה פיירברד'ר.
* הנסיכה אוגוסטה מקיימברידג' (1822–1916), התחתנה עם פרידריך וילהלם, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ.
* הנסיכה מרי אדלייד מקיימברידג' (1833–1897), התחתנה עם פרנסיס, דוכס טק; אחת מבנותיהן הייתה הנסיכה מרי מטק, לימים רעייתו של המלך ג'ורג' החמישי וסבתה של המלכה אליזבת השנייה.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ילידות 1797
קטגוריה:נסיכות בריטיות
קטגוריה:נסיכות הסן-קאסל
קטגוריה:בית הסן
קטגוריה:אישים הקבורים בקפלת ג'ורג' הקדוש בטירת וינדזור
קטגוריה:נפטרות ב-1889
יוחנן מופס

**יוחנן מוּפְס** (באנגלית: **Yochanan Muffs**; 3 ביוני 1932 - 6 בדצמבר 2009) היה רב קונסרבטיבי אמריקאי ופרופסור למקרא וחקר המזרח הקדום בבית המדרש לרבנים באמריקה (JTS). פרסם מאמרים רבים במקרא, שפות שמיות, היסטוריה של המזרח הקדום ומחשבת ישראל.

## תולדות חייו
נולד ברובע קווינס בניו יורק. ב-1954 הוסמך לרבנות על ידי בית המדרש לרבנים באמריקה והחל ללמד במוסד. במקביל קיבל תואר דוקטור בלימודי המזרח הקדום מאוניברסיטת פנסילבניה. ב-1970 נשא לאשה את יוכבד יהודית הרשלג והשניים חילקו את זמנם בין ביתם בניו יורק ובין דירתם בירושלים.

במשך כארבעים שנים נאבק מופס עם מחלת פרקינסון.

## מחקריו
במסגרת עבודתו החיל מופס את עקרונות המחקר הפילולוגי-היסטורי על חקר המקרא.

עבודתו הראשונית על מכתבי יב, שראתה אור ב-1969 בספר *Studies in the Aramaic Legal Papyri from Elephantine*, ניתחה אוצר של תעודות משפטיות בארמית שנכתבו בקהילה היהודית ששכנה באי יב שבמצרים במאה ה-5 לפנה"ס, ביחס לקובצי חוקים ממצרים העתיקה וממסופוטמיה והשוותה אותם עם חוקי המקרא.

ספרו "אהבה ושמחה: חוק, לשון ודת במקרא ובספרות חז"ל" (Love and Joy: Law, Language and Religion in Ancient Israel ;1995) ניתח את התהוותה של תרבות ישראל הקדומה תוך ניתוח משווה עם כתבים של תרבויות סמוכות באמצעות שילוב כלים תאולוגיים, היסטוריים ופילולוגיים.

ספרו "אישיותו של אלוהים: תאולוגיה מקראית, אמונה אנושית ודמות האל" (2008; The Personhood of God: Biblical Theology, Human Faith And the Divine Image) מציג תזה תאולוגית-פילולוגית על דמותו של אלוהים כדמות אישית, בעלת סממנים אנושיים.

## ספריו
* **אהבה ושמחה: חוק, לשון ודת במקרא ובספרות חז"ל**, הוצאת מאגנס, 1995 על הספר באתר ההוצאה 
* **אישיותו של אלוהים: תאולוגיה מקראית, אמונה אנושית ודמות האל**, הוצאת כתר ומכון הרטמן, 2008

## קישורים חיצוניים
* 

* נקרולוג, פארווערטס, 9 בדצמבר 2009
* המבוא לספר "אישיותו של אלוהים"
* הנחות היסוד של החוק הפלילי במקרא (4 חלקים), עם משה גרינברג וגרשון דוד כהן

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים קונסרבטיבים אמריקאים
קטגוריה:סגל בית המדרש לרבנים באמריקה
קטגוריה:חוקרי מקרא
קטגוריה:חוקרי יהדות יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1932
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2009
Prayer Before Birth

**Prayer Before Birth** הוא שיר מאת המשורר האירי לואיס מקנייס  בשנת 1944, בעת מלחמת העולם השנייה. בשיר מבטא מקנייס את פחדו מפני יכולתה של עריצות העולם לפעול על תמימותו של ילד.

השיר מכיל נושאים ודגשים דתיים, באמצעות שימוש בדימויים. הילד יכול להיראות כדימוי (מטפורה) של ישו, וכך השיר מתייחס לכאורה לנושאים מסוימים ולאירועים שכביכול התרחשו בתקופת חייו של ישו.

בשיר נעשה שימוש רב באליטרציה ובאסונאנס - "strong drugs dope me, with wise lies lure me" - כדי ליצור קצב.

## פרשנות
השיר הוא פניה מיוסרת מפיו של תינוק שטרם נולד, ברחם אמו. הילד מבקש את הגנתם של גורמים אלוהיים ומבקש מחילה על כל מעשי הרשע שיעשה ברגע שייצא מתחומי דאגתה והגנתה של אמו. השיר הוא דרמטי ואינטנסיבי, ומביע הצהרה גורפת בדבר מצבו העגום של העולם.

החיים הם חוויה כואבת, ועצם הימצאותו של האדם מחוץ לרחם מתואר כחוויה מבעיתה. תחינתו של הילד היא ייצוג של ייסורי המשורר, צערו ופחדו בעולם שהפך בהתמדה וביציבות לגיהנום - תקופת מלחמת העולם השנייה.

המשורר מצייר תמונה של עולם נטול חמלה, אהבה וחרטה, דרך פנייתו הלופתת של התינוק שטרם נולד. השיר משקף את הסתייגותו של המשורר מהקיום, את חוסר התקווה שלו ביחס למחשבה שהעולם יוכל לתקן את עצמו, את סברתו שהעולם מנציח את עוולותיו באופן מסלים, בדפוס של אלימות הולכת וגוברת. 

מקנייס מאשים את המין האנושי "for the sins that in me the world shall commit" ("על החטאים שבאמצעותי יבצע העולם"). החזרה על "I am not yet born" נועדה להדגיש את תמימותו של הילד. מקנייס משתמש בדימוי האדם ל"בורג במכונה" כדי להראות כי לתחושתו, החברה תעצב את הילד כך שזה יהיה חלק מכל מה שסביבו, וכך יהיה הילד חסר ערך, חסר חשיבות, ורק חלק ממנגנון שמשתף פעולה עם הרוע. המסקנה המתבקשת היא שהילד חי חיים שמבטאים בגידה של כל הסובב, וסופו שיבגוד גם הוא. השיר מביע התנצלות מראש על מותו של האדם, לאחר שחי כאוטומט קטלני. מסקנה זו מציעה תמונת עולם שהווייתו אינה אלא גיהנום.

עם זאת, בשיר חוזרת ונשנית פניה בבקשה לעזרתם של כוחות עליונים. כך מבטא השיר מתח בין המסקנה הפסימית הזו, בדבר גורלו של האדם והמעשים השליליים שיעשה בחייו, לבין התקווה לכך שיאזור מספיק כוח, ויקבל תמיכה מגורמים עליונים, לשם התנהגות מוסרית וראויה.

## קישורים חיצוניים
* השיר באתר Poem Hunter

קטגוריה:שירי 1944
קטגוריה:שירים באנגלית
פרידריך, נסיך הסן-קאסל

**פרידריך, נסיך הסן-קאסל** (בגרמנית: **Friedrich von Hessen-Kassel**; 11 בספטמבר 1747 – 20 במאי 1837), היה נסיך גרמני וגנרל דני בתקופת המלחמות הנפוליאוניות.

## ביוגרפיה
פרידריך נולד ב-11 בספטמבר 1747 בקאסל לפרידריך, נסיך הכתר של הסן-קאסל, שהיה מאוחר יותר רוזן הסן-קאסל, ולמרי, נסיכת בריטניה הגדולה, בתו של ג'ורג' השני, מלך בריטניה. בתקופת לידתו נטש אביו את המשפחה וחזר לנצרות הקתולית, ובשנת 1755 בוטלו נישואי הוריו באופן רשמי. לאחר פרידתם של הוריו, עברו פרידריך, אמו ואחיו לדנמרק, שם התגוררה אחות אמם לואיז, נסיכת בריטניה, אשת פרדריק החמישי, מלך דנמרק. פרידריך למד באקדמיה הצבאית בקופנהגן, ובשנת 1769 הועלה לדרגת גנרל בצבא הדני.

בשנת 1781 קנה פרידריך את טירת רומפנהיים מאחיו קרל, נסיך הסן-קאסל, והקים את בית הסן-קאסל-רומפנהיים.

ב-2 בדצמבר 1786 התחתן פרידריך קרולינה, נסיכת נסאו-אוזינגן, בתם של קרל וילהלם, נסיך נסאו-אוזינגן וקרולינה פליציטס, רוזנת ליינינגן-דאגסבורג.

בשנת 1793 הצטרף פרידריך לצבא ההולנדי, ומונה למושל מאסטריכט. פרידריך פיקד על הגנת העיר מפני הצרפתים במהלך המצור על העיר באותה שנה, אך בשנת 1794 לאחר מצור של למעלה מחצי שנה מרר את העיר לידי הצרפתים. לאחר מכן פרש פרידריך מהחיים הציבוריים, והתגורר באחוזתו - טירת רומפנהיים בקאסל.

ב-20 במאי 1837 מת פרידריך באחוזתו שבקאסל, כשבעת מותו הוא היה הנכד האחרון של ג'ורג' השני, מלך בריטניה ששרד בחיים.

## משפחתו
בשנת 1786 התחתן פרידריך עם קרולינה, נסיכת נסאו-אוזינגן, בתם של קרל וילהלם, נסיך נסאו-אוזינגן וקרולינה פליציטס, רוזנת ליינינגן-דאגסבורג, ממנה נולדו לו 8 ילדים:
* וילהלם, נסיך הסן-קאסל (1787–1867), התחתן עם לואיזה שרלוטה, נסיכת דנמרק, והיה אביה של לואיזה, נסיכת הסן-קאסל, אשתו של כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק
* קרל פרידריך (1789–1802)
* פרידריך וילהלם (1790–1876)
* לודוויג קרל (1791–1800)
* גאורג קרל (1793–1881)
* לואיזה קרולינה מריה פרדריקה (1794–1881), התחתנה עם גנרל חיל הפרשים ההנוברי הרוזן גאורג פון דר דקן
* מריה, נסיכת הסן-קאסל (1796–1880), התחתנה עם גאורג, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ
* אוגוסטה, נסיכת הסן-קאסל (1797–1889), התחתנה עם הנסיך אדולפוס, דוכס קיימברידג'

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:נסיכים גרמנים
קטגוריה:בית הסן
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1747
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1837
המרפסת של המדינה

[שמאל|ממוזער|274x274px|[1997: ראש הממשלה בנימין נתניהו (משמאל) לוחץ את ידו של גבריאל אלינסון, ממייסדי פדואל, בתצפית "המרפסת של המדינה". באמצע ניצב שר השיכון אריאל שרון. ברקע, הכפר הערבי דיר בלוט]]
ממוזער|274x274 פיקסלים|קבוצת מבקרים במרפסת של המדינה במהלך "פסטיבל המרפסת" שהתקיים בחול המועד סוכות תשע"ח (אוקטובר 2017)
**המרפסת הלאומית של המדינה על שם דונלד טראמפ** הוא מצפור הממוקם על כתף גבעה בצמוד לגדר היישוב פדואל שבשומרון. ניתן להשקיף ממנו על גוש דן, השרון, מישור החוף והשפלה, ובהתקיים תנאי מזג אוויר מתאימים וזיהום אוויר מופחת ניתן לראות אף את תחנות הכוח של אשקלון ואשדוד בדרום ועד לאוניברסיטת חיפה שעל הר הכרמל.

בפברואר 2025 הוחלט לשנות את שם המצפה ל"המרפסת הלאומית – ע"ש דונלד טראמפ", כהוקרה לנשיא ארצות הברית דונלד טראמפ.

## מאפיינים
המצפור מתנשא כ-350 מטר מעל פני הים. המרחק בינו ובין הים התיכון הוא כ-25 ק"מ בקו אווירי, המרחק לגוש דן הוא כ-12 ק"מ בקו אווירי והמרחק לנמל התעופה בן-גוריון הוא כ-13 ק"מ בקו אווירי. מהמקום ניתן לזהות בקלות רבה תשתיות ביטחוניות ואזרחיות חיוניות לישראל, כגון נמל התעופה בן-גוריון, הקריה, אוניברסיטאות, מסילות ותחנות רכבת, כביש 6, תחנות כוח, אזורי תעשייה ומסחר ובתי חרושת.

## שימוש
את השם "המרפסת של המדינה" טבע ראש הממשלה, אריאל שרון, ברצונו לבטא בכך את פגיעות מישור החוף, השרון והשפלה בפני עליונותו הטופוגרפית של מי ששולט בשדרת ההר.

מנהגו של אריאל שרון להביא למקום אישים שונים, מתייחס לתביעה הישראלית ארוכת השנים לגבולות בני הגנה כערובה לשלום בר קיימא וממחיש שהתייצבות על גבולות הקו הירוק – ירידה של ישראל משדרת ההר – אינה עולה בקנה אחד עם תביעה זו. כאשר הביא את ג'ורג' ווקר בוש בעת שהיה מושל טקסס, התבטא שרון באומרו: "אתה רואה את הבתים ממול? אלה הבתים של תל אביב. ושם זה חוף הים של תל אביב, ויותר שמאלה זה נמל התעופה בן-גוריון ושם ימינה זה הבתים של ראש העין. אדוני המושל, אם חלילה נצא מכאן, נישאר עם מותניים צרים של כמה קילומטרים בלבד שיפרידו ממזרח עד הים". בוש השיב לו: "אני יכול להבין את זה. זה יהיה ממש שיגעון".

תנועת "ישראל שלי" הפיקה פרויקט הנקרא "פרויקט הפנורמה", שמטרתו להראות את חשיבות המקום מבחינה ביטחונית-אסטרטגית, על ידי תצפית וירטואלית מהמקום אל גוש דן ועוד.

באוגוסט 2014 הוקם באתר מצפור, אותו חנך השר לענייני גמלאים, ח"כ אורי אורבך.

באפריל 2016 הותקנו באתר משקפות נוף ארוכות טווח, על מנת לאפשר למבקרים להשקיף על הנוף מהמצפור.

החל מאפריל 2015 מתקיים במקום פסטיבל המרפסת של המדינה פעמיים בשנה - בחול המועד סוכות ובחול המועד פסח - בהשתתפות אלפי מבקרים.

## גלריה

File:Israel's lookout, Peduel.jpg|שלט הקדשה במרפסת של המדינה
File:Israel's lookout, Peduel (1).jpg|הכניסה למרפסת של המדינה
File:Israel's lookout, Peduel (2).jpg|מצפור המרפסת של המדינה
File:Israel's lookout, Peduel (3).jpg|מבט מהמרפסת של המדינה, הכפר דיר בלוט והאגם העונתי לפניו


## קישורים חיצוניים

* דף המרפסת של המדינה באתר פייסבוק
* המרפסת של המדינה בפדואל באתר טיולי
* 
*  המרפסת של המדינה - סרטון רחפן המציג את הנוף ממעוף הציפור

## הערות שוליים

קטגוריה:נקודות תצפית בשומרון
קטגוריה:מועצה אזורית שומרון
קטגוריה:אריאל שרון
קטגוריה:גוש מערבא
קטגוריה:הנצחת דונלד טראמפ
לואיס בוכהלטר

**לואיס "לפקה" בוכהלטר** (באנגלית: **Louis "Lepke" Buchalter**; 6 בפברואר 1897 – 4 במרץ 1944) היה מאפיונר יהודי-אמריקאי בניו יורק, חבר יחידת המתנקשים "רצח בע"מ", שפעלה בשירות המאפיה האמריקאית וארגוני פשע נוספים, ומחבריו של מאיר לנסקי. הוצא להורג במרץ 1944.

## קורות חיים
נולד ב-1897 בוויליאמסבורג שבברוקלין להורים ילידי רוסיה. כשהיה בן 13 מת אביו מהתקף לב, ולאחר מכן עברה אמו לקולורדו, והשאירה אותו בהשגחת אחת מאחיותיו הגדולות. ב-1915 נתפס בגנבת תיק ונשלח למוסד לעבריינים צעירים. כשחזר לניו יורק התחבר ליעקב "גורה" שפירו, ועסק עמו בשוד וגביית דמי חסות. ב-1918 נתפס בשוד ונשלח לכלא סינג סינג. לאחר שהשתחרר החל לעבוד עם ארנולד רוטשטיין כמלווה חמוש של מבריחי המשקאות.

ב-1931 לאחר השתלטות לאקי לוצ'יאנו ומאיר לנסקי על המאפיה, ויסוד המועצה, הם נזקקו לגורם חיצוני שיבצע התנקשויות והוצאות להורג. לפקה ביחד עם חברו אלברט אנסטסיה גיבשו קבוצה של פושעים צעירים שביצעו חוזי רצח בשביל המאפיה, על חברי הקבוצה נמנו אייב רלס, באגסי גולדשטיין, והארי שטראוס. בפי עיתונאי אותה תקופה כונתה כנופיה זו "רצח בע"מ". ב-1940 נעצר אייב רלס ולאחר זמן מה נשבר והסכים לעסקת טיעון, הוא הפליל את כל חבריו ובהם גם לפקה. לפקה הוצא להורג בכלא סינג סינג ב-1944.

## לקריאה נוספת
* ריץ' כהן, **יהודים קשוחים**, תרגמה עפרה אביגד, הוצאת מודן, 1998.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:ברוקלין: אישים
קטגוריה:מאפיונרים אמריקאים
קטגוריה:פשע מאורגן
קטגוריה:אישים שהוצאו להורג במדינת ניו יורק
קטגוריה:פשע בניו יורק
קטגוריה:מורשעים ברצח בארצות הברית
קטגוריה:יהודים אמריקאים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות מאונט היברון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1897
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1944
קרולינה, נסיכת נסאו-אוזינגן

**קרולינה, נסיכת נסאו-אוזינגן** (בגרמנית: **Prinzessin Karoline von Nassau-Usingen**;  4 באפריל 1762 – 17 באוגוסט 1823) הייתה בתו של קרל וילהלם, נסיך נסאו-אוזינגן ואשתו של פרידריך, נסיך הסן-קאסל.

## ביוגרפיה
קרולינה נולדה בביבריך ב-4 באפריל 1762, לקרל וילהלם, נסיך נסאו-אוזינגן ולקרולינה פליציטס, רוזנת ליינינגן-דאגסבורג, בתו של כריסטיאן קרל ריינהרד, רוזן ליינינגן-דאכסבורג-פאלקנבורג-היידסהיים.

ב-2 בדצמבר 1786 התחתנה קרולינה בביבריך עם פרידריך, נסיך הסן-קאסל, שחיפש להתחתן עם בת בית המלוכה הדני, אך מכיוון שלא מצא התחתן עם קרולינה, שהייתה בת דודתו של דוכס אוגוסטנבורג.

בשנת 1821 מת בעלה פרידריך, נסיך הסן-קאסל, וב-17 באוגוסט 1823 מתה קרולינה.

## משפחתה
בשנת 1786 התחתנה קרולינה עם פרידריך, נסיך הסן-קאסל, ממנו נולדו לה 8 ילדים:
* וילהלם, נסיך הסן-קאסל (1787–1867), התחתן עם לואיזה שרלוטה, נסיכת דנמרק, והיה אביה של לואיזה, נסיכת הסן-קאסל, אשתו של כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק
* קרל פרידריך (1789–1802)
* פרידריך וילהלם (1790–1876)
* לודוויג קרל (1791–1800)
* גאורג קרל (1793–1881)
* לואיזה קרולינה מריה פרדריקה (1794–1881), התחתנה עם גנרל חיל הפרשים ההנוברי הרוזן גאורג פון דר דקן
* מריה, נסיכת הסן-קאסל (1796–1880), התחתנה עם גאורג, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ
* אוגוסטה, נסיכת הסן-קאסל (1797–1889), התחתנה עם הנסיך אדולפוס, דוכס קיימברידג'

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* קרולינה, נסיכת נסאו-אוזינגן
* 

קטגוריה:נסיכות גרמניות
קטגוריה:ילידות 1762
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1762
קטגוריה:נפטרות ב-1823
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1823
חיים הדומי

**חיים הדומי** (בנקל; 27 ביולי 1924 – 29 בנובמבר 1986) היה מחנך ישראלי. פרופ' באוניברסיטת חיפה, מנהל מכללת אורנים וקונסול לענייני תרבות בבוסטון.

## ביוגרפיה
נולד ב-1924 בעיר בז'זין (על יד לודז') בפולין. גדל בבית ציוני, לא מסורתי. אביו היה יידישיסט, והייתה לו ספרייה עשירה של סופרי יידיש מפורסמים.

בשנת 1934 עלה חיים לארץ עם משפחתו. היה פעיל בתנועת הצופים, ובין מייסדי צופים ב' (קיבוץ בארי בהמשך) ומדריך בצופים בירושלים. בתקופת הפילוג בקיבוץ המאוחד, כאשר חברי מפא"י עזבו את הקיבוץ, עזב הדומי את הקיבוץ ופנה ללימודים בסמינר למורים בגבעת השלושה.

בשנת 1950 לאחר שהות בארצות הברית עבר לקיבוץ רמת יוחנן. הדומי לימד בבית הספר של גוש זבולון במשך 18 שנה ובתוך זמן זה גם ניהל את בית הספר.

הדומי למד ביולוגיה בתל אביב ובירושלים והיה חבר בצוות המרכז להוראת המדעים באוניברסיטה העברית בירושלים. במסגרת המרכז עסק בהכנה של תוכניות לימודים בביולוגיה.
בשנים 1966–1968 היה קונסול לענייני תרבות בבוסטון מטעם משרד החוץ.

בראשית שנות השבעים היה מזכיר קיבוץ רמת יוחנן, מנהל האגף לחינוך התיישבותי במשרד החינוך וחבר המזכירות הפדגוגית. בשנת 1972 ריכז הדומי בסמינר אורנים את המחלקה לחינוך בחטיבה האקדמאית. הדומי הקים את המכון לשיפור דרכי ההוראה באורנים.

בשנת 1976 הוענק להדומי תואר דוקטור מאוניברסיטת לסטר באנגליה על מחקריו בתחום הכשרת מורים להוראת המדעים. בשנת 1982 הוענק לו תואר פרופסור מאוניברסיטת חיפה. משנת 1982 ועד מותו הפתאומי ב-1986 ניהל את סמינר אורנים.

## קישורים חיצוניים
* חיים הדומי באתר "בצרור החיים: מורשת והנצחה – קבוץ רמת יוחנן"
* חוברת לזכרו של חיים הדומי
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מנהלי בתי ספר ישראלים
קטגוריה:סגל אורנים - המכללה האקדמית לחינוך
קטגוריה:סגל אוניברסיטת חיפה: חינוך
קטגוריה:רמת יוחנן: אישים
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:בוגרי תנועת הצופים בישראל
קטגוריה:אישים הקבורים ברמת יוחנן
קטגוריה:בוגרי בית המדרש למורים ע"ש שיין
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת לסטר
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1924
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1986
ארמון צ'ראאן

**ארמון צ'ראאן** (בטורקית: **Çırağan Sarayı**) הוא ארמון עות'מאני לשעבר, המשמש היום כבית מלון חמישה כוכבים ברשת המלונות קמפינסקי. המלון ממוקם באיסטנבול, בגדה האירופית, המערבית, של מיצר הבוספורוס, ברובע בשיקטש, בשכונת אורטאקוי. "הסוויטה של הסולטאן" מדורגת במקום ה-14 במדרג הסוויטות היקרות בעולם לפי CNN (נכון ל-2012) ולילה בסוויטה נאמד ב-15,332 דולר.

## היסטוריה
הארמון נבנה על ידי הסולטאן העות'מאני אבדילאזיז ותוכנן על ידי האדריכל הארמון ארמני ניגיוסוס באילן נבנה בין השנים 1863–1867, בתקופה בה כל הסולטאנים העות'מאנים בנו ארמונות משלהם במקום להשתמש בארמונות של קודמיהם בתפקיד. הקירות הפנימיים במלון והגג היו עשויים עץ, הקירות החיצוניים היו עשויים שיש צבעוני.

הסולטאן אבדילאזיז חי מספר שנים בארמונו המפואר, עד שנמצא מת בארמונו ב-30 במאי 1876. לאחר מותו, מחליפו בתפקיד מוראט החמישי נכנס לגור בארמון עם משפחתו. לאחר שלושה חודשים בערך, הודח מוראט החמישי על ידי עבדול חמיד השני, שנכנס להתגורר בארמון עד יום מותו ב-29 באוגוסט 1904.

ב-1910 נהרס הארמון בשרפה שכילתה את מרבית המבנה למעט קירותיו החיצוניים. הוא עמד בחורבנו עד 1989 ושימש כאולם כדורגל לקבוצת בשיקטש. אז נרכש בידי חברה יפנית ששיפצה אותו והפכה אותו לבית מלון. למבנה נוסף מבנה שהוקם בגן הארמון. ב-2007 שופץ המלון ועתה הוא דומה במראהו לארמון המקורי שעמד במקום.

## ראו גם
* ארמון
* האימפריה העות'מאנית

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

צ'ראאן
קטגוריה:איסטנבול: מבנים
קטגוריה:טורקיה: בתי מלון
אדולף פרידריך הראשון, דוכס מקלנבורג-שוורין

**אדולף פרידריך הראשון, דוכס מקלנבורג-שוורין** (; 15 בדצמבר 1588 – 27 בפברואר 1658) היה דוכס מקלנבורג-שוורין בין השנים 1592–1628, ושוב בין השנים 1631–1658.

## ביוגרפיה
אדולף פרידריך נולד ב-15 בדצמבר 1588 בשוורין שהשתייכה לדוכסות מקלנבורג-שוורין, ליוהאן השביעי, דוכס מקלנבורג ולסופיה משלזוויג-הולשטיין-גוטורפ, בתם של אדולף, דוכס הולשטיין-גוטורפ וכריסטינה מהסן.

בשנת 1592 מת אביו יוהאן השביעי, דוכס מקלנבורג, ואדולף פרידריך ואחיו יוהאן אלברכט השני, דוכס מקלנבורג-גיסטרוב עלו לשלטון במקומו, בחסות דודיהם אולריך, דוכס מקלנבורג וקרל הראשון, דוכס מקלנבורג-גיסטרוב. בשנת 1608 החלו האחים לשלוט לבדם, ובשנת 1610 מת דודם קרל הראשון, דוכס מקלנבורג-גיסטרוב, והאחים ירשו אף את נחלתו. בשנת 1621 חולקה דוכסות מקלנבורג בין שני האחים; אדולף פרידריך קיבל את דוכסות מקלנבורג-שוורין, בעוד יוהאן אלברכט השני, דוכס מקלנבורג-גיסטרוב קיבל את דוכסות מקלנבורג-גיסטרוב.

בשנת 1628 במהלך מלחמת שלושים השנים הדיח אלברכט פון ולנשטיין את האחים מנחלותיהם, בעקבות תמיכתם בכריסטיאן הרביעי, מלך דנמרק נגד פרדיננד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. בשנת 1631 החזיר גוסטב השני אדולף, מלך שוודיה את האחים לשלטונם, ובשנת 1634 צירף אדולף פרידריך את בישופות שוורין לנחלתו, לאחר מותו של הבישוף אולריך מדנמרק.

ב-27 בפברואר 1658 מת אדולף פרידריך, ובנו כריסטיאן לודוויג הראשון, דוכס מקלנבורג-שוורין עלה לשלטון במקומו.

## משפחתו
בשנת 1622 התחתן אדולף פרידריך עם אנה מריה מפריזיה המזרחית, בתם של אנו השלישי, רוזן פריזיה המזרחית ואנה מהולשטיין-גוטורפ, ממנה נולדו לו 8 ילדים:
* כריסטיאן לודוויג הראשון, דוכס מקלנבורג-שוורין (1623–1692)
* סופיה אגנס (1626–1694)
* קרל, דוכס מקלנבורג-מירוב (1626–1670)
* אנה מריה ממקלנבורג-שוורין (1627–1669), התחתנה עם אוגוסט, דוכס סקסוניה-וויסנפלס
* יוהאן גאורג (1629–1675)
* הדוויג (1630–1631)
* גוסטב רודולף (1632–1670)
* יוליאנה (1633–1634)

בשנת 1635 התחתן אדולף פרידריך עם מריה קתרינה מבראונשווייג-דאננברג, בתם של יוליוס ארנסט, דוכס בראונשווייג-לינבורג, ממנה נולדו לו 11 ילדים:
* יוליאנה זיבילה (1636–1701)
* פרידריך הראשון, דוכס מקלנבורג-גרבוב (1638–1688)
* כריסטינה (1639–1693)
* ברנהרד זיגיסמונד (1641)
* אוגוסטה (1643–1644)
* מריה אליזבת (1646–1713)
* אנה סופיה (1647–1723)
* אדולף ארנסט (1650–1651)
* פיליפ לודוויג (1652–1655)
* היינריך וילהלם (1653)
* אדולף פרידריך השני, דוכס מקלנבורג-שטרליץ (1658–1708)

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:דוכסי מקלנבורג-שוורין
קטגוריה:ילידי 1588
קטגוריה:נפטרים ב-1658
מריה, נסיכת הסן-קאסל

**מריה, נסיכת הסן-קאסל** (בגרמנית: **Marie von Hessen-Kassel**;  21 בינואר 1796 – 30 בדצמבר 1880) הייתה אשתו של גאורג, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ.

## ביוגרפיה
מריה נולדה בהנאו ב-21 בינואר 1796, לפרידריך, נסיך הסן-קאסל ולקרולינה, נסיכת נסאו-אוזינגן, בתו של קרל וילהלם, נסיך נסאו-אוזינגן. מריה הייתה נינתו של ג'ורג' השני, מלך בריטניה, שהיה אבי סבתה מרי, נסיכת בריטניה.

ב-12 באוגוסט 1817 התחתנה מריה בקאסל עם גאורג, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ, ממנו היו לה 4 ילדים.

בשנת 1860 מת בעלה גאורג, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ, ובנה פרידריך וילהלם, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ עלה לשלטון במקומו. ב-30 בדצמבר 1880 20 שנים מאוחר יותר מתה מריה, ונקברה באחוזת משפחתה בהנאו.

## משפחתה
בשנת 1817 התחתנה מריה עם גאורג, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ, ממנו נולדו לה 4 ילדים:
* לואיזה, דוכסית מקלנבורג (1818–1842)
* פרידריך וילהלם, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ (1819–1904)
* קרולינה מריאנה, דוכסית מקלנבורג (1821–1876), התחתנה עם פרדריק השביעי, מלך דנמרק
* גאורג אוגוסט, דוכס מקלנבורג-שטרליץ (1824–1876)

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:נסיכות הסן-קאסל
קטגוריה:בית הסן
קטגוריה:ילידות 1796
קטגוריה:נפטרות ב-1880
רובי גינל

**רובי גינל** (נולד ב-1969) הוא מנכ"ל התאחדות התעשיינים בישראל.

## ביוגרפיה
גינל החל את הקריירה המקצועית עם סיום לימודי התואר הראשון (בשנת 1995) במסגרת תוכנית המתמחים לסטודנטים מצטיינים של המכון ללימודים פוליטיים ואסטרטגיים מתקדמים (כיום - מכון מילקן). לגינל תואר ראשון בכלכלה ומנהל עסקים ותואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת בר-אילן.

במסגרת תוכנית המתמחים לסטודנטים מצטיינים שימש גינל כיועץ כלכלי בוועדת הכלכלה בכנסת, במשרד ראש הממשלה ובקונגרס בוושינגטון.

עם סיום ההתמחות מונה גינל למנהל לנושאים כלכליים במשרד ראש הממשלה, תפקיד בו שימש עד שנת 1999.

במקביל כיהן גינל כמרצה למדיניות ציבורית ושיווק באוניברסיטת דרבי וכעורך מחקרים מקצועיים.

בשנת 1999 מונה גינל להקים ולנהל את מוקד הסיוע והקידום הארצי של הרשות לעסקים קטנים ובינוניים בישראל. במסגרת זו הקים גינל את בנק ההשקעות המקוון הראשון בישראל.

בשנת 2004 עבר גינל לנהל את נושאי החדשנות והטכנולוגיה ברשות לעסקים קטנים ובינוניים.

בשנת 2007 מונה גינל לראש אגף כלכלה בהתאחדות התעשיינים. במסגרת זו ניהל גינל את נושאי המחקר הכלכלי, הייעוץ לחברים ואת הקשר עם הממשלה והכנסת.

בין היתר, גינל לקח חלק פעיל בעסקת החבילה בין הממשלה, המגזר העסקי וההסתדרות בשנת 2009, באימוץ צעדים ממשלתיים לעידוד החדשנות, המו"פ והיצוא בתעשייה הקטנה והבינונית, בהפחתת מס החברות המועדף לחברות תעשייה יצואניות ועוד.

גינל שימש כחבר ועדת מחקר של המדען הראשי, כחבר מנהלת מרכז השקעות וכחבר בוועדה המייעצת לסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים.

בשנת 2009 מונה גינל לתפקיד סמנכ"ל לכלכלה ורגולציה בהתאחדות התעשיינים בישראל,

בשנת 2013 הודיע גינל על סיום תפקידו בהתאחדות והקים חברת ייעוץ כלכלי. בין לקוחות החברה היו קבוצות עסקיות גדולות, ארגונים כלכליים, ועדי עובדים והממשלה.

בשנת 2015 חזר גינל להתאחדות כיועץ רגולציה וכמשנה למנכ"ל.

בנובמבר 2016 מונה למנכ"ל התאחדות התעשיינים בישראל.

בינואר 2019 מונה גינל ליו"ר ת.מ.י.ר.- תאגיד מחזור יצרנים בישראל.

במאי 2019 מונה לסגן יו"ר ויו"ר בפועל של מכון התקנים הישראלי.

## קישורים חיצוניים

*
*
*
*
* 
* 
*

## הערות שוליים

קטגוריה:מנכ"לי התאחדות התעשיינים
קטגוריה:התאחדות התעשיינים בישראל
קטגוריה:תעשיינים ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1969
יחסי בחריין – ערב הסעודית

**יחסי בחריין–ערב הסעודית** הם היחסים הדיפלומטיים בין '''ממלכת בחריין''' ובין '''הממלכה הערבית הסעודית'''.

## היסטוריה
סעודיה ובחריין שתיהן מדינות מוסלמיות בעלות משטר מונרכי. המדינות מקיימות יחסים דיפלומטיים מלאים, ושתיהן אף חברות בליגה הערבית, בארגון לשיתוף פעולה אסלאמי ובמועצת שיתוף הפעולה של מדינות המפרץ. היחסים ביניהן התחזקו במהלך האביב הערבי, כאשר שתיהן היו מדינות מרכזיות במזרח התיכון שלא עברו הפיכה, ועל רקע המתיחות בין שתיהן לבין איראן.

עם זאת על אף יחסי האיבה בין האיראנים לבחריין, האופוזיציה לממשל בבחריין (בבחריין הרוב שיעי נשלט על ידי המיעוט הסוני, דבר אשר נקרא לעיתים "שלטון המיעוט") בעלת אופי שיעי מובהק שמקבל תמיכה מצד האיראנים. על מנת לסייע לממשל בבחריין, גורמים ביטחוניים סעודיים מסייעים לממשל בבחריין למנוע הפיכה או התמקמויות במדינה,כך נעצרו ההפגנות בבחריין בימי האביב הערבי) כאשר סעודיה שלח סיוע צבאי להרגיע את הרוחות באי השכן.

לאורך השנים נחשבה בחריין ל"שער הכניסה המזרחי" לסעודיה בגלל התלות של הכלכלה הבחריינית בכלכלה הסעודית וגם בגלל היותה מושפעת כלכלית מהמצב הכלכלי של חברתה.

לאחר הוצאתו להורג של איש הדת השיעי, נימר א-נימר על ידי הממשל הסעודי וניתוק היחסים בין איראן לסעודיה החליטה ממלכת בחריין ללכת בעקבותיה וניתקה גם היא את יחסיה עם איראן, מקרה זה לא היה היחיד בו ניתקו שתי המדינות את יחסיהן עם מדינות אחרות, כך למשל קרה כאשר גם סעודיה, מצרים ואיחוד האמירויות ובהמשך גם בחריין ועומאן החליטו לנתק את יחסיהן עם קטר בעקבות המשבר הדיפלומטי הקטרי, מלבד הסיוע העצמאי של הצבא הסעודי, שלחה סעודיה כוחות מטעמה שהיו חלק ממועצת שיתוף הפעולה של מדינות המפרץ. 

עוד אירוע אשר מציין את הזיקה בין המדינות היה כאשר ח'אליד בן חמאד אל ח'ליפה, בנו החמישי של חמד בן עיסא אָאל ח'ליפה, מלך בחריין התחתן עם סאהאב בינט עבדאללה אל סעוד, בתו של עבדאללה בן עבד אל-עזיז אאל סעוד שהיה עד מותו מלך ערב הסעודית. עם זאת הנישואים לא החזיקו מעמד והשניים התגרשו כמה שנים לאחר מכן. 

בספטמבר 2019 מספר גורמים בכירים בממשל הסעודי וכן בממשל הבחרייני תמכו בממשלת ישראל וצה"ל על רקע מתיחות בגבול ישראל-לבנון ואף הודיעו כי הם מתנגדים לפעולות הטרור שחזבאללה מבצעים. 

בספטמבר 2020 נעשה צעד נוסף של שתי המדינות כאשר הותר לטיסות ישראליות שטסות למזרח הרחוק וכן לאיחוד האמירויות הערביות לעבור בשטחן ולקצר את זמני הטיסה מישראל למספר יעדים בעולם. 

בין המדינות מחבר גשר המלך פהד שבעזרתו ניתן להגיע ממדינה למדינה בתוך פחות מחצי שעה.

## ראו גם
* יחסי כווית–ערב הסעודית
* יחסי איחוד האמירויות הערביות–בחריין

## הערות שוליים

*