open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
כיכר אומיה

**כיכר אומיה** (בערבית: **ساحة الأمويين**, תעתיק מדויק: **סאחת אלאֻמַוִיִין**) היא כיכר מרכזית וחשובה בחלקה הצפון-מערבי של דמשק, בירת סוריה. הכיכר מחברת מספר רחובות וכבישים חשובים. היא קרויה על שם ח'ליפות אומיה, שדמשק הייתה בירתה.

כיכר אומיה מחברת מצפון ועם כיוון השעון את הרחובות הבאים: רחוב עדנאן אל-מלכי, רחוב מהדי בן ברקה, רחוב שוכרי אל-קוותלי (המהווה המשך לכביש הישן לכיוון ביירות), רחוב באסל אל-אסד, רחוב פאיז מנצור (אשר מגיע לנמל התעופה ומתחבר לכביש 7 המהיר), לכביש ביירות-דמשק ורחוב ג'ווהרלל נהרו. הכיכר כוללת שני מפלסים, וחלק מהכבישים עוברים מתחת לכיכר עצמה, בהם החיבור בין כביש ביירות, רחוב פאיז מנצור ורחוב שוכרי אל-קוותלי.

מדרום לכיכר ובצמוד לה עובר נהר הברדה, העובר לאורך כביש ביירות וממשיך לרחוב שוכרי אל-קוותלי. הכיכר כוללת מספר מבנים ואתרים חשובים סביבה, בהם בית האופרה של דמשק, בניין הטלוויזיה הסורית, בניין המטה הכללי של סוריה, הספרייה הלאומית אל-אסד, משרד ההגנה ומלון שרתון דמשק. בנוסף, מכיוון מערב משתרע פארק תשרין (בו עובר נהר הטורה), ומצפון פארק אומיה. מכיוון דרום-מזרח מזדקר פסל "חרב אומיה", אשר נבנה בשנת 1954 לציון ח'ליפות אומיה.

הכיכר ממוקמת בלב האזור האמיד של דמשק, ובסביבתה משרדי ממשלה רבים ומבנים השייכים לאוניברסיטת דמשק. במהלך החודשים הראשונים של מלחמת האזרחים בסוריה נערכו בכיכר מספר הפגנות בדומה לכיכרות מרכזיות בערים נוספות ברחבי סוריה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:דמשק
אומיה
סבופלורן

**סבופלורן** (**Sevoflurane**) הוא אתר הלוגני בעל ריח מתוק שמשמש כחומר הרדמה. זהו אחד מחומרי ההרדמה הנדיפים הנפוצים ביותר. הוא משמש להשראת הרדמה, וכן הוא פופולרי עבור הרדמת ילדים משום שהוא אינו גורם לדיכוי של המערכת הקרדיווסקולרית. 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:הרדמה
קטגוריה:תרופות לפי א'-ב'
קטגוריה:תרופות הרדמה
קטגוריה:אנטגוניסטים ניקוטינים
קטגוריה:גזי חממה
איזר (נהר בגרמניה)

**איזָר** (בגרמנית: **Isar**) הוא נהר הזורם בחבל טירול באוסטריה ובמדינת בוואריה בגרמניה. מוצאו של הנהר ברכס קרוונדל בחלק האוסטרי של הרי האלפים, והוא נכנס לגרמניה באזור העיירה מיטנוואלד. בהמשך הוא זורם דרך הערים באד טלץ, מינכן ולנדסהוט בטרם הוא נשפך אל נהר הדנובה סמוך לעיירה דגנדורף.
אורכו של האיזר 295 קילומטרים, והוא הרביעי באורכו בבוואריה; הדנובה, האין, והמיין ארוכים ממנו. איזר נחשב ליובל השני בחשיבותו לנהר הדנובה.
## גאוגרפיה
הנהר מתנשא בגובה של 1,750 מטר בקארוונדלבייג', רק צפונית מזרחית לאינסברוק, אוסטריה, והוא עובר מערבה ואז חוצה צפונה אל גרמניה במעבר שרניץ. הנהר שם זורם דרך ערוץ עמוק ששימש את הרומאים הקדומים, שקראו לו פורטה קלאודיה. קו רכבת וכביש עוברים כעת את הערוץ. כשהוא פונה שוב מזרחה וצפונה, מגיח האיזר על המישור הבווארי וזורם צפונית-מזרחית דרך מינכן. הוא נכנס לדנובה במורד הזרם מרגנסבורג.

יובליו הגדולים ביותר של האיזר הם הנהרות אמפר ולויסאך, ולאורכו מספר איים קטנים, כשהמוכר בהם הוא "אי המוזיאון" במינכן, עליו ממוקם המוזיאון הגרמני.

## היסטוריה
מקור שמו של הנהר במילה "מים עמוקים" בשפות אירופיות עתיקות, אשר בהמשך הפכו ל"מים קפואים" בשפות גרמאניות. ברחבי אירופה ניתן למצוא מספר נהרות עם שמות דומים, לדוגמה האיזר בצרפת, ייזרה בצ'כיה, אייסל בהולנד ועוד.

הנהר שימש כנתיב סחר חשוב עוד בימי קדם, בין השאר לשינוע בולי עץ לענף הבניה. הרומאים היו הראשונים שבנו גשרי עץ מעל הנהר. החל מהמאה ה-17 שימש הנהר להעברת סחורות ונציאניות לווינה ובודפשט דרך הדנובה. כמו כן פעלו לאורך הנהר מספר טחנות קמח שהופעלו בכוח זרימת המים.

באוקטובר 1946, בעקבות הוצאתם להורג של פושעי מלחמה נאצים כגון יואכים פון ריבנטרופ, האנס פרנק, וילהלם קייטל ואחרים כחלק מההוצאות להורג בנירנברג, פוזר אפרם מעל מימי הנהר.

החל מראשית המאה ה-20 משמש הנהר לייצור חשמל, ולאורכו נבנו תעלות רבות, אשר בין השאר פגעו במערכת האקולוגית שלו. בעשורים האחרונים נעשו מאמצים לשקם את הנהר.

## קישורים חיצוניים

*Tourist Information: Sights of Munich (Isar)
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוואריה: נהרות
קטגוריה:אוסטריה: נהרות
קטגוריה:יובלי הדנובה
קטגוריה:טירול: גאוגרפיה
לוט וגארון

**לוט וגארון** (בצרפתית: **Lot-et-Garonne**, באוקסיטנית: **Òlt e Garona**) הוא מחוז בדרום צרפת, בחבל אקיטן החדשה. המחוז קרוי על שם הנהרות לוט וגארון.

המחוז נוצר יחד עם עוד 82 מחוזות נוספים ב-4 במרץ 1790, התרחשות המהפכה הצרפתית, מתוך גסקוניה וגוויין. כמה קנטונים של אז'ן הופרדו מהמחוז וצורפו למחוז טארן וגארון ב-1808.

המחוזות הסמוכים ללוט וגארון הם: ז'ירונד, דורדון, לוט וטארן וגארון.

עד סוף שנת 2015 השתייך המחוז לחבל אקיטן.

## תיירות ונופש
מוקד תיירות במחוז, הוא "השביל הירוק" (Voie verte) לאורך תעלת גארון.

לפי מפקד 2011, 6% מכלל הבתים במחוז הם דירות נופש, ובאזורים מסוימים אחוזי דירות הנופש מגיעים עד ל-10 אחוזים ויותר מכלל הדירות. בקומונה Réaup-Lisse 21.8% מכלל הדירות הם דירות נופש.

## חקלאות במחוז
החקלאות הייתה מרכיב מרכזי בכלכלת המחוז. ב-1856, 68% מתושבי המחוז התפרנסו מחקלאות, ב-1946 יותר ממחצית מתושבי המחוז היו תלויים בחקלאות למחייתם ומספר גבוה אף יותר עבדו בתחום. אולם כיום, רק 2.6% מכלל תושבי המחוז הם חקלאים (נכון ל-2011, לא כולל העסקה עונתית), לעומת 3.3% ב-2006, ירידה של כרבע ממספר החקלאים. במקביל גודל המשקים גדל, מ-20 הקטארים ב-1979 ל-33 הקטרים ב-2005, אך מספר המועסקים בחקלאות פחת מ-5.9% ב-2006 ל-4.8% ב-2011.

נקודה מעניינת היא, שלמרות שבאופן כללי שטח המשקים גדל, הרי שאחוז המשקים הקטנים (מתחת ל-5 הקטארים) נשאר יציב לאורך השנים. משקים אלו, המגדלים בשיטת הפוליקולטורה, נשארו נאמנים לצורת הגידול הוותיקה, ולא גדלו לאורך השנים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אקיטן
קטגוריה:אקיטן החדשה: מחוזות
אז'ן

קומונת **אז'ן** (בצרפתית: **Agen**) היא בירת מחוז לוט וגארון בחבל אקיטן החדשה שבדרום-מערב צרפת. העיר שוכנת על גדתו המזרחית של נהר הגארון בסמוך לתעלת גארון, 135 ק"מ דרומית-מזרחית לבורדו. במטרופולין של אז'ן מתגוררים (נכון ל-2011) 111,011 תושבים.

## משמעות השם
מקור שם העיר מהמילה הלטינית *Aginnum*, ששורשה מהמילה הקלטית *agin* שמשמעותה "צוק, גובה", ומקורה מהאופידום של מנזר מבודד.

## מאפיינים ייחודיים
בעיר שוכנת קתדרלת אז'ן בת המאה ה-12, הקתדרלה היא אחת הקתדרלות העתיקות הבודדות בצרפת בעלות ספינה כפולה. המבנה הוכרז כאתר מורשת עולמית והיא מהווה חלק מדרך סנטיאגו.

אז'ן ידועה כ"בירת השזיפים היבשים". צלבנים הביאו את הפרי לאזור במאה ה-11 מאגן הים התיכון, וכיום העיר מייצרת כ-35,000 טון שזיפים מדי שנה. השזיפים היבשים נאכלים כקינוח לאחר הסעודה, כשהם מושרים בארמניאק.

## יהודי אז'ן
עדויות להתיישבות יהודית בעיר קיימת מהמאה ה-12, מרביתם הוגלו ב-1306, אולם הקהילה חזרה להתקיים ב-1315 ו-"Rue des Juifs" (רחוב היהודים) קיים מאז עד היום. במהלך מלחמת העולם השנייה נמלטו כ-2,500 יהודים לעיר, אולם גם ממנה נעצרו ונלקחו יהודים למחנות ההשמדה, מרביתם בליל ה-26 באוגוסט 1942, אז נשלחו למחנות הריכוז מהעיר כ-385 יהודים, מתוכם 282 שנשלחו לאחר מכן לאושוויץ. ב-1968, כ-600 יהודים התגוררו בעיר, אולם מרביתם יוצאי צפון אפריקה. כיום קיים בית כנסת פעיל בעיר. במלאת 70 שנה לגירוש 385 היהודים מהעיר, הוצגה תערוכה בעיר שעסקה בנושא.

## ערים תאומות
לעיר ברית ערים תאומות עם הערים:
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אקיטן: ערים
ורה (נהר)

**ורה** (בגרמנית: **Werra**) הוא נהר במרכז גרמניה, יובלו הימני של הנהר וזר, אליו מתנקז יחד עם נהר הפולדה באזור העיר האן-מינדן, אשר בסקסוניה התחתונה.

העמק בו זורם הנהר הוא הגבול הטבעי בין הרי רן לבין יער תורינגיה. בין הערים המרכזיות לאורך הנהר ניתן למנות את מיינינגן, אשווגה, ויצנהאוזן והאן-מינדן.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:גרמניה: נהרות
קטגוריה:הסן: נהרות
ציר (הנדסה)

ממוזער|ציר של מכונה ישנה במוזיאון לתולדות גדרה והבילויים

בהנדסה, **ציר** הוא חלק ממנגנון שבאמצעותו סובב חלק אחר של המנגנון. הציר יכול לקבע את החלק הנע לחלק יציב (באמצעות מסבים ואמצעים אחרים), או לחברו לחלקים נעים אחרים, ובכך לאפשר לו תנועה לכיוונים מסוימים. צירים הם חלקים בסיסיים במכונות רבות.

לדוגמה, גלגלים מחוברים זה לזה ולמכונית באמצעות צירים המקובעים למוט, המתנגד לכוח הכפיפה ומאפשרים לגלגלים לנוע רק עם כיוון המוט. דוגמה נוספת: דלת מחוברת למשקוף קבוע באמצעות צירים, כך שהדלת תיסוב בכיוון הרצוי.

המונח ציר, במשמעות אמצעי העברת אנרגיה מחלקים שונים במכונה, קיבל לאורך השנים משמעויות והשאלות שונות, כך למשל שגריר נקרא לעיתים גם "ציר".

## ראו גם
* גלגל שיניים
* תיבת הילוכים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מכונות
התאונה בבסיס חיל האוויר המלכותי פולד

300px|ממוזער|שמאל|מראה של חלק מהמצבור לפני האסון
200px|ממוזער|שמאל|האנדרטה לאסון
**התאונה בבסיס חיל האוויר המלכותי פולד** במחוז סטפורדשייר שבבריטניה התרחשה ב-27 בנובמבר 1944, במהלך מלחמת העולם השנייה. במהלכה התפוצצו אלפי טונות של תחמושת שאוחסנו בבסיס. אלו היו מן ההתפוצצויות הלא-גרעיניות הגדולות בהיסטוריה והגדולות ביותר שהתרחשו בתחומי האיים הבריטיים. באסון נספו כ-70 איש.

## התאונה
בסיס פולד (Fauld) היה מצבור תחמושת תת-קרקעי של חיל האוויר המלכותי, שהיה ממוקם במכרה גבס לשעבר. הוא היה הגדול מסוגו בבריטניה. בשעה 11:11 בבוקר התפוצצו 3,500 עד 4,000 טון תחמושת שהיו מאוחסנים בו. אלו כללו בעיקר פצצות אוויר ממולאות בחומר נפץ מרסק, אך גם סוגים אחרים של תחמושת, לרבות 500 מיליון כדורים לנשק קל.

עדי ראייה סיפרו על שתי התפוצצויות גדולות, שבעקבותיהן היתמרו לאוויר שני ענני פטרייה של עשן שחור לגובה של מאות מטרים. ההתפוצצויות הותירו במקום מכתש ענק בשטח של כ-49 דונם ובעומק של 120 מטרים. מאגר סמוך שהכיל 450 אלף מטרים מעוקבים של מים נהרס עקב ההתפוצצויות והשיטפון שנוצר עקב כך הוסיף על הנזק שגרמו.

ההתפוצצויות והשיטפון גרמו הרס למבנים ורכוש ברדיוס של 1,300 מטרים מסביב לאתר האסון. חווה חקלאית שעמדה בשטח זה נהרסה כליל. נהרס גם מפעל באותו שטח, שהוצף במי השיטפון. מספר חוות נוספות ניזוקו קשות ונזק נגרם גם למבנים בכפר סמוך. 

מספר הנפגעים המדויק עקב האסון איננו ידוע. ככל הנראה נספו בו 70 איש. גופות 18 מהם לא נמצאו מעולם. כ-26 אנשים נספו בבסיס התחמושת עצמו - חיילים, עובדים אזרחיים וחלק מ-189 שבויים איטלקים שהועסקו בו לפני האסון. כ-37 איש נספו במפעל שהוצף. נספו גם כשבעה עובדי חוות שעבדו בקרבת אתר ההתפוצצות. עוד כ-20 אנשים נפצעו. בנוסף נספו באסון כמאתיים ראשי בקר.

בסך הכל הושמד שליש ממצבור התחמושת, אך הביצורים סביב חלקיו האחרים החזיקו מעמד והם לא התפוצצו. בכך נמנע אסון חמור עוד יותר.

## לאחר התאונה
למרות ההרס הנרחב בבסיס הוא הוסיף לשמש לאחסנת תחמושת עד לשנת 1966. בין 1967 ל-1973 אוחסנה במקום תחמושת של יחידות צבא אמריקאיות שהשתייכו לארגון נאט"ו.

סיבה לאסון לא פורסמה במשך שנים לאחריו. בשנת 1974 התפרסם כי הוא אירע ככל הנראה לאחר שחייל ניסה להסיר נפץ מאחת מהפצצות שבמצבור באמצעות אזמל מתכת, תוך הפרה ברורה של הוראות הבטיחות בטיפול בפצצות.

בשנת 1979 הוקפו בגדר אתר ההתפוצצויות והמכתש שנותר בו. הם כוסו מאז בצמחייה ושוכנות בהם חיות בר. הכניסה לאתר אסורה שכן עדיין קבורות בו כמויות גדולות של תחמושת, אשר לא סולקה מהמקום בשל העלות הכרוכה בפינוי שכזה.

בשנת 1990 הוצבה ליד אתר התאונה אנדרטה לקורבנות האסון. לימים היא הועברה אל משתלת הזיכרון הלאומית ומוצבת בה.

## ראו גם
*פיצוץ הליפקס
*מכתש לוכנאגר

## קישורים חיצוניים

*על ההתפוצצויות באתר ה-BBC
*תוכנית רדיו של ה-BBC על ההתפוצצויות, 2009
* 
* Sarah Moody, The Fauld explosion, בבלוג של ועדת חבר העמים לקברי מלחמה, 26 ביוני 2020 

פולד
פולד
קטגוריה:אסונות בממלכה המאוחדת
קטגוריה:חיל האוויר המלכותי במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:הממלכה המאוחדת במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:סטפורדשייר
קטגוריה:מלחמת העולם השנייה: 1944
לכידה (תקשורת)

**לכידה** הוא אפקט בתקשורת, במיוחד בתחום ה-FM. לכידה היא תופעה הקשורה לאופן פעולת מקלטי FM אשר בהם האות החזק מבין שני אותות בתדירות זהה או קרובה יהווה את הפלט לאחר פעולת רה-אפנון ("Demodulation").

לכידה טובה מוגדרת כאשר האות השני מדוכא לרמה זניחה לפני הגעה למגבל (Limiter) אשר יגרום לכך שהאות החלש לא יוגבר. כאשר האותות בעצמה קרובה או כאשר ישנה דעיכה בלתי תלויה של האותות, המקלט יכול לפתח קיטועים  כגון מכשיר סלולרי בקצה התחום שגורע קטעים מהשיחה.

תקשורת AM אינה נתונה להשפעות אפקט זה ובשל כך בחרו בתעופה ותחומים נוספים להשתמש באפנון AM עבור תקשורת, וכך משדרים כמה תשדורות באותו ערוץ.

## ראו גם
* בעיית קרוב-רחוק

קטגוריה:רדיו
סמינר הרב וולף

ממוזער|המבנה החדש ברחוב בעל התניא בבני ברק
**[[סמינר בית יעקב]] לבנות ע"ש הרב וולף** (מכונה "**סמינר הרב וולף"**, או בקצרה "**וולף"**) הוא סמינר לבנות חרדיות, הכולל בית ספר תיכון וסמינר ללימודי הוראה ומקצועות נוספים בעיר בני ברק. בסמינר מתחנכות כ-2,500 בנות המשתייכות בעיקר לזרם הליטאי או החרדי-ספרדי, והוא נחשב למוסד מבוקש.

## היסטוריה
הסמינר הוקם בשנות ה-50 על ידי הרב יוסף אברהם וולף, בעידודו של החזון איש, כדי לתת מענה לבנות הרוצות חינוך חרדי השומר על עקרונות ומונע השפעות זרות.

הרב יוסף אברהם וולף ניהל את הסמינר עד שבשנת ה'תש"ל עקב מחלה, העביר את הניהול לידי בנו הרב זאב אלעזר וולף.

לאחר פטירת אביו בשנת תשל"ט נקרא הסמינר על שמו "סמינר בית יעקב על שם הרב וולף". בשנותיו האחרונות סייעו לו בניהול הסמינר בנו הרב שלמה וולף, בתו מרים קופשיץ וחתנו הרב נחום קופשיץ.

הסמינר היה מיועד לכל הבנות החרדיות המתגוררות במרכז הארץ, ולמשך תקופה ארוכה אף שימש לכל הזרמים. עם הזמן נפתחו סמינרים ייעודיים לזרם החסידי, ורובן של הבנות החסידיות מתחנכות שם.

בשנות ה-90, בעקבות הגידול באוכלוסייה ועומס רב בקבלה לסמינר, נפתחו שני סמינרים נוספים הנושאים גם הם את השם "סמינר בית יעקב לבנות ע"ש הרב וולף": סמינר הרב כהנא וסמינר הרב מאיר.

עשר שנים לאחר מכן נפתח סמינר נוסף לבנות מהמגזר הספרדי הנושא את אותו שם. בהנהלתה של הרבנית אלקיים. הסמינרים הללו אף על פי שכולם נושאים את שמו של סמינר הרב וולף הוותיק מנוהלים עצמאית.

## קווי היסוד של הסמינר
בספרי "התקופה ובעיותיה" של מייסד הסמינר הרב וולף, נכתבו קווי היסוד הייחודיים של הסמינר:
# אהבת ה' ואהבת תורה
# אמונת חכמים
# יראת שמים ומידות טובות
# צניעות ודרך ארץ

מדבריו: "השם בית יעקב הוא כולו אמונה, כולו חינוך למידות נעלות בין אדם למקום ולחברו; השם "בית יעקב" אומר - מי היא המצוינת: לבוש צנוע, דקדוק בכשרות והכשרים, דיבור כשר, תפילה בכוונה, שמחה לעזור לזולת. השם בית יעקב כולל בהירות בהשקפות: הערכת תלמיד חכם אבל לא הערכת הפרופסור; שאיפה להדמות לצדקניות של הדורות שעברו גם אם לא למדו. התקווה היא להיות אשת תלמיד חכם אשר תורתו היא חייו ולהיות אם לבני תורה. לא הידיעות הן התכלית אלא ה"דעות"- ההשקפות והמידות. המובחרות שבין החניכות היא "אם הבנים שמחה".

"אם נצליח להשריש לתלמידות שתכלית הלימודים לשאוף להידמות לאימותינו, שלא למדו, סימן שהצלחנו בחינוך הבנות".

## מבנה הסמינר

ארבעה השנתונים הראשונים בסמינר הם כיתות ט-יב (א-ד סמינר), לגילאי תיכון. שני השנתונים הבאים, יג, יד (ה, ו סמינר) הם ללימודי הוראה, גננות, תכנות ולימודים נוספים. במסגרת זו מפעיל הסמינר מרכז הכשרה והשתלמויות בשם "אוהל אברהם" בו לומדות חלק מהבנות גם לאחר חתונתן.

התלבושת הנדרשת בסמינר היא אחידה אך התלמידות יכולות לבחור מבין מספר דוגמאות שההנהלה אישרה והן נדרשות לעמוד בתקנון צניעות המושתת על תקנון בית הדין "משמר התורה", הכולל קביעות לגבי האורך ההולם חצאיות וחולצות, וסוג התכשיטים והאיפור המותר.

## הקבלה לסמינר
בשנים בהן מספר הנרשמות לסמינר גדול מהכמות שהסמינר מסוגל לקבל עורך הסמינר הגרלה, והבנות ששמן לא עלה בגורל עוברות לסמינרים כהנא או מאיר. כמו בסמינרי בית יעקב אחרים, גם בסמינר זה נשמעו תלונות על אי-קבלת בנות עקב מוצאן המזרחי.

## לקריאה נוספת
*ר' רוז, חנן אלפר, תמר אלמוג. באתר **אנשים ישראל**.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

וולף
קטגוריה:בית יעקב
קטגוריה:בני ברק: מוסדות חינוך
אולה אולסטן

**סטיג קייאל אולוף (אולה) אולסטן** (בשוודית: **Stig Kjell Olof (Ola) Ullsten**; 23 ביוני 1931 – 28 במאי 2018) היה פוליטיקאי ודיפלומט שוודי שכיהן כראש ממשלת שוודיה בשנים 1978–1979 וכמנהיג המפלגה העממית הליברלית מ-1978 עד 1983. בשנים 1979 עד 1982 כיהן בנוסף כשר החוץ. במהלך תקופה קצרה ב-1978 וכן בשנים 1980–1982 שימש ממלא מקום ראש הממשלה.

## ביוגרפיה
נולד בטג, עיר קטנה במחוז וסטרבוטן שסופחה מאוחר יותר לבירת המחוז, אומאו. בילדותו ביקר מספר פעמים בארצות הברית ובשנת 1959 נטל חלק בקמפיין הבחירות של המועמד הרפובליקני הליברלי, נלסון רוקפלר, לתפקיד מושל עיריית ניו יורק. בשנים 1962–1964 עמד בראש תנועת הנוער "הצעירים הליברליים" השוודית ונבחר לפרלמנט השוודי ב-1964.

בבחירות 1976 הסוציאל-דמוקרטים איבדו את הרוב בריקסדאג, לראשונה מזה 40 שנה והמפלגה השמרנית, המפלגה העממית הליברלית ומפלגת המרכז הקימו יחד קואליציה. בממשלה זו כיהן אולסטן כשר להתפתחויות בינלאומיות. בשנת 1978 נבחר אוסטן לראש המפלגה העממית הליברלית, לאחר פרישתו של ראש המפלגה הקודם פר אולמארק מהפוליטיקה. באותה שנה התפרקה הממשלה בשל חוסר הסכמה לגבי עצמאות שוודיה בתחום האנרגיה הגרעינית. אולסטן הקים ממשלה צרה בראשותו שהורכבה מהמפלגה העממית הליברלית ושרים עצמאיים.

בבחירות 1979 שוב הוקמה קואליציה של מפלגת המרכז, המפלגה השמרנית והמפלגה העממית הליברלית בראשותו של מנהיג מפלגת המרכז. בממשלה זו כיהן אולסטן כשר החוץ. בהמשך כיהן כשגריר שוודיה בקנדה, איטליה ובכס הקדוש.

נפטר ב-28 במאי 2018.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ראשי ממשלת שוודיה
קטגוריה:שרי החוץ של שוודיה
קטגוריה:שגרירי שוודיה בקנדה
קטגוריה:חברי הריקסדאג
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1931
קטגוריה:שוודים שנפטרו ב-2018
מארינר 8

שמאל|ממוזער|175px|שיגור מארינר 8
**מארינר 8** (ידועה גם בתור **מארינר־H**) הייתה גשושית אמריקאית שנבנתה כחלק מתוכנית '''מארינר־מאדים 1971''' של נאס"א. מארינר 8 נועדה להיכנס למסלול סביב מאדים ולשדר תמונות שלו לכדור הארץ. בעקבות כישלון השיגור, הגשושית לא נכנסה אפילו למסלול לווייני נמוך אלא חדרה לאטמוספירה ונחתה באוקיינוס האטלנטי זמן קצר לאחר השיגור.חלק ממשימותיה בוצעו על ידי הגשושית מארינר 9 ששוגרה שלושה שבועות אחריה במסגרת אותה תוכנית מארינר - מאדים 1971.

## מהלך המשימה
מארינר 8 שוגרה על גבי משגר אטלס־קנטאור. 265 שניות לאחר תחילת השיגור הוצתו שני מנועי ה־RL-10 של שלב הקנטאור, אבל המשגר החל לרעוד ויצא מכלל שליטה. הרעידות גרמו לכך שהדלק לא הגיע למנועי שלב הקנטאור ו־365 שניות לאחר תחילת השיגור הוא כבה. שלב הקנטאור והגשושית הופרדו וחדרו לאטמוספירה. שאריות הגשושית התרסקו באוקיינוס האטלנטי כ־1,500 ק"מ מאתר השיגור וכ־560 ק"מ מפוארטו ריקו.

## תוכנית מארינר־מאדים 1971
תוכנית מארינר־מאדים 1971 כללה שתי גשושיות, מארינר 8 ומארינר 9. לכל גשושית היו משימות שונות לבצע במסלול סביב מאדים אם כי כל אחת יכלה לבצע את המשימות של השנייה. שתי הגשושיות היו אמורות לתפקד לפחות 90 יום במסלול סביב מאדים, שבמהלכם הן יאספו נתונים על ההרכב, הצפיפות, הלחץ והטמפרטורה של האטמוספירה ועל ההרכב, הטמפרטורה וטופוגרפיה של פני הקרקע של מאדים. חלק ממשימותיה של מארינר 8 הוספו לפרופיל המשימה של מארינר 9 ובוצעו בהצלחה.

המחקר הכולל, הפיתוח, השיגור והתמיכה הטכנית בכל משימות תוכנית מארינר עלו כ־554 מיליון $.

## ראו גם
*מארינר 9
*תוכנית מארינר

## קישורים חיצוניים

*פרופיל המשימה של מארינר 8 באתר נאס"א לחקר מערכת השמש.

## הערות שוליים

קטגוריה:גשושיות אמריקאיות
קטגוריה:תוכנית מארינר
קטגוריה:משימות כושלות לחקר מאדים
מנדלוביץ'

**מנדלוביץ**' הוא שם משפחה יהודי, פטרונים של השם מנדל.

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה המבוססים על השם מנחם
בוריס הולבן

**בוריס הולבן** (בצרפתית: **Boris Holban**; 20 באפריל 1908 – 27 ביוני 2004) היה חייל יהודי רומני, פעיל קומוניסטי מראשי תנועת ההתנגדות הצרפתית בימי מלחמת העולם השנייה. לאחר המלחמה שירת בכוחות המזוינים של רומניה והגיע לדרגת גנרל.

## קורות חיים
נולד בשם **ברוך ברוכמן** בעיירה אוטאץ' במזרח בסרביה (אז בתחומי האימפריה הרוסית, כיום במולדובה), למשפחה יהודית מהמעמד העובד. ב-1923 הותר גם ליהודים לקבל אזרחות וכך, בין היהודים שהפכו לאזרחי רומניה היה גם הולבן, בן ה-15.

ב-1929 התגייס ל שנאלצה לפעול במחתרת ולכן אימץ לעצמו את הכינוי "בוריס הולבן", שהפך לימים לשמו הרשמי. שנה אחר כך אף נאסר לתקופה קצרה בשל פעילותו הפוליטית הבלתי חוקית הזו. הוא השתחרר מהכלא וגויס לצבא הרומני כנגד רצונו, ערק מהשירות וב-1932 נאסר שוב, הפעם בשל עריקה. 

ב-1936 ברח לצ'כוסלובקיה מפני השלטונות הרומניים, שהמשיכו לרדוף אחריו בשל פעילותו הפוליטית. במשך השנתיים בערך, בהן שהה במדינה זו, הוא למד הנדסת טקסטיל, מקצוע שעוד ישרת אותו בהמשך חייו. 

ביולי 1938 עבר לצרפת והצטרף ל, מתוך כוונה להצטרף אל הבריגדות הבינלאומיות שלחמו במלחמת האזרחים בספרד, אך זה כבר היה קרוב לסיומה של אותה מלחמה והוא לא השתתף בה בסופו של דבר.
 
## במלחמת העולם השנייה
בפרוץ מלחמת העולם השנייה התנדב לצבא צרפת. השתתף בקרבות עם הגרמנים ובמאי 1940 נפל בשבי. הוא נמלט מהשבי בעזרת המחתרת הצרפתית, ואז שב לפריז והצטרף לקבוצת לוחמי מחתרת, חברי המפלגה הקומוניסטית.

במרץ 1942 הולבן הצליח לאחד קבוצות שונות של הרזיסטנס, מורכבות מאזרחים זרים תושבי צרפת בני לאומים שונים ובהם יהודים, למחתרת אחת שנקראה F.T.P-M.O.I. בוריס הולבן הפך למפקד הצבאי הראשון של הסקציה הפריזאית בארגון. הקבוצה בפיקודו ביצעה מעל 90 פעולות חבלה וחיסול נגד חיילים גרמנים ומשתפי פעולה צרפתים. באוגוסט 1943 הוא הודח מהפיקוד והוחלף על ידי מיסאק מאנושיאן כיוון שסירב להגביר קצב הפעולות מחשש שהדבר יביא לחשיפתם. לאחר עזיבתו את הקבוצה בפיקודו של מאנושיאן, היא אכן נתפסה על ידי הגסטפו בנובמבר 1943 וכל חבריה הוצאו להורג.

הולבן המשיך ללחום בגרמנים בקבוצה מחתרתית אחרת. 

לאחר שחרור פריז על ידי בעלות הברית, הוא הצטרף לצבא צרפת ובמסגרתו נלחם בגרמנים עד סוף המלחמה.

## אחרי המלחמה
ב-1946 חזר הולבן לרומניה והצטרף לשורות הצבא הרומני, שנבנה בחסות הצבא האדום ששהה על אדמת רומניה כחיל כיבוש. הוא שירת כקצין פוליטי. במהלך שירותו הגיע לדרגת גנרל. בתחילת שנות ה-50, במסגרת "טיהור", סולק מן הצבא יחד עם כל הקצינים היהודים. לאחר פרישתו הכפויה מהצבא עבד כמהנדס במפעל טקסטיל עד פרישתו לנמלאות בשנת 1970.

בשנת 1979 הצליח לקבל אשרת יציאה מרומניה לצרפת כתייר, כדי להשתתף בחגיגות 35 שנה לשחרור פריז. מאז לא שב לרומניה ונשאר בצרפת. ב-1984 קיבל אזרחות צרפתית, וב-1994 העניק לו נשיא צרפת פרנסואה מיטראן את אות לגיון הכבוד על פועלו כלוחם רזיסטנס בימי מלחמת העולם השנייה.

בוריס הולבן נפטר ב-27 ביוני 2004.

קטגוריה:קומוניסטים רומנים
קטגוריה:קומוניסטים יהודים
קטגוריה:גנרלים יהודים
קטגוריה:ניצולי השואה: צרפת
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:מעוטרי צלב המלחמה
קטגוריה:מעוטרי מדליית הרזיסטנס
קטגוריה:גנרלים רומנים
קטגוריה:יהודים במלחמת האזרחים בספרד
קטגוריה:יהודים חברי הרזיסטאנס
קטגוריה:רומנים במלחמת האזרחים בספרד
קטגוריה:יהודים בצבא הרומני
קטגוריה:מהנדסים יהודים רומנים
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1908
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1908
קטגוריה:רומנים שנפטרו ב-2004
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-2004
פארמר

**פארמר** (Farmer) הוא שם משפחה שמקורו באנגלית ומשמעותו איכר.

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה לפי עיסוק
גרנד טר (קלדוניה החדשה)

**גרנד טר** (בצרפתית: **Grande Terre** - מילולית: האדמה הגדולה; בעגה המקומית מכונה האי **Le Caillou** - "הסלע") הוא האי הגדול והמרכזי בקלדוניה החדשה. הוא האי הגדול באיי צרפת, השני בגודלו בים האלמוגים, השישי בגודלו בדרום האוקיינוס השקט (אחרי גינאה החדשה, שני האיים של ניו זילנד, טסמניה ובריטניה החדשה) וה-52 בגודלו בכל העולם. שטחו 16,372 קמ"ר, אורכו כ-400 ק"מ ובנקודה הרחבה ביותר רוחבו מגיע ל-64 ק"מ. העיר הגדולה באי היא נומאה, בירת קלדוניה החדשה.

## היסטוריה
מגלה הארצות הבריטי ג'יימס קוק צפה באי ב-4 בספטמבר 1774 וקרא לו "קלדוניה החדשה", כאשר קלדוניה הוא שמה הלטיני של צפון סקוטלנד. מאוחר יותר הפך השם לשמם של כל האיים באזור, ולא רק של אי זה. החוף המערבי של האי נחקר בידי ז'אן-פרנסואה לה פרוז ב-1788, מעט לפני היעלמותו. ב-1853 הורה נפוליאון השלישי על כיבוש קלדוניה החדשה והפיכתה למושבת עונשין, ובין השנים 1864-1897 נשלחו לאי כ-20,000 אסירים צרפתיים.

ב-1878 ארגן אחד מראשי שבטי הילידים (הקנאק) מתקפת גרילה על הכובשים הצרפתיים, התקפה שעלתה בחייהם של כ-200 חיילים צרפתים וכאלף מבני הילידים. ראש השבט המורד נבגד בידי ראש שבט מתחרה, וחוסל. ראשו נכרת ונשלח לתצוגה במוזיאון בפריז, אך מאז נגנב הראש. בעקבות מרד זה, גורשו הילידים מאדמותיהם והועברו לתוך אזורים קטנים וצפופים. מספרם פחת דרסטית תוך תקופה קצרה (מכ-60,000 ב-1878, לכ-27,000 ב-1921).

לאחר כיבוש צרפת, מושל האי תמך בממשלת צרפת החופשית, והאי הפך למעוז חשוב לכוחות בעלות הברית. בקרב ים האלמוגים שימש האי כבסיס הצי האמריקני.

## מאפייני האי
לאורך האי משתרע רכס ההרים Chaîne Centrale, עם חמש פסגות מעל 1,500 מטרים. הגבוהה שבהם היא הר פנייה, שגובהו 1,628 מטרים. רכס ההרים החוצה למעשה את האי לכל אורכו, גורם לשינויי אקלים בין שני חופיו: החוף המערבי יבש ומוגן מפני רוחות הסחר והנוף הוא בעיקר סוואנות, ואילו החוף המזרחי בעל אקלים טרופי. תצורה אחרת הנפוצה בקצהו הדרומי של האי, היא ה-maquis הנפוץ בעיקר באגן הים התיכון - תצורה צפופה של עצים קטנים (עד כ-4 מטר), מרובי גזעים, בעלי עלים קשים, יחד עם שיחים גבוהים ונמוכים - קשי עלים גם הם, עשבוניים שונים ומטפסים. בתצורה זו, מעורבות זו בזו שכבות הצומח, ואפיונן לא מוגדר.

קרקע האי ייחודית בהיותה אולטרה-מאפי, בעקבות פעילות גאולוגית בשלישון. פעילות גאולוגית נוספת גרמה להתמרת סלע היסוד, וליצירת צפחה וצפחה כחולה בכמויות גדולות.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:צרפת: איים
קטגוריה:איים באוקיינוס השקט
קטגוריה:ים האלמוגים
זיאד אבו עין

**זיאד אבו עין** (בערבית: **زياد أبو عين**; 22 בנובמבר 1959 – 10 בדצמבר 2014) היה פוליטיקאי פלסטיני ומחבל מורשע. הוא היה חבר הפת"ח, אש"ף ושר ברשות הפלסטינית.

אבו עין ישב בכלא בישראל לאחר שהורשע על הנחת המטען בפיגוע בטבריה בשנת 1979, בו נרצחו שני נערים ונפצעו 36 אזרחים. אבו עין שוחרר בעסקת ג'יבריל הראשונה ומאז נעצר מספר פעמים.

ב-10 בדצמבר 2014 מת במהלך הפגנה פלסטינית בתורמוס עיא מול חיילי צה"ל, לאחר שלקה בהתקף לב. למרות תוצאות הנתיחה שלאחר המוות, הממשלה הפלסטינית האשימה את ישראל במותו.

## ביוגרפיה
אבו עין, ששמו היה זיאד טריפי, גדל באל-בירה.

### פעילות חבלנית ומאסר
ב-14 במאי 1979 התפוצץ ברחוב הגליל בטבריה מטען חבלה ממנו נהרגו שני נערים ונפצעו מעל 30. לאחר הפיגוע עבר אבו עין לירדן באישור שלטונות ישראל ומשם לארצות הברית. בניסיון פיגוע נוסף שבוצע שבועיים לאחר מכן, נתפסה עטאף יוסף בעת שהניחה מטען חבלה בתחנה המרכזית בירושלים ובעקבות זאת נעצר מפעילה, ג'מאל יאסין. בחקירתו הודה יאסין שהוא הכין את הפצצה שהתפוצצה בטבריה, והצביע על אבו עין כמי שקיבל ממנו את הפצצה ואת רכבו, והניח את הפצצה בטבריה.

בעקבות זאת הגישה ישראל לארצות הברית בקשת הסגרה לאחר שאבו עין נעצר בשיקגו באוגוסט 1979. בדצמבר 1981 הוסגר אבו עין לישראל, לאחר שזו התחייבה להתייחס אליו כאל אסיר פלילי רגיל. אבו עין היה האסיר הראשון שהוסגר מארצות הברית לישראל על פי הסכם ההסגרה ביניהן. הסגרתו ספגה ביקורת מצד גורמים פלסטינים שטענו שנעשתה אף על פי שלא היו ראיות לאשמתו של אבו עין. ההסגרה ספגה ביקורת גם מצד ירדן, שאף העלתה את נושא ההסגרה לדיון באו"ם.

אבו עין הורשע ברצח בבית המשפט המחוזי ובמאי 1983 דחה בית המשפט העליון את ערעורו על הרשעתו והותיר על כנו את מאסר העולם שנגזר עליו.

### שחרור ומעצר מחדש
בנובמבר 1983 היה אמור אבו עין להשתחרר מהכלא במסגרת עסקת ג'יבריל הראשונה לשחרור שישה משמונת חיילי הנח"ל שנשבו בלבנון, אולם ברגע האחרון הוא הוחלף באסיר אחר. לבסוף שוחרר אבו עין בעסקת ג'יבריל. לאחר מספר חודשים היה אבו עין מראשוני משוחררי עסקת ג'יבריל שנעצרו מחדש, בעקבות מידע על כוונתו לארגן חטיפת אוטובוס והוא הוחזק במעצר מנהלי.

בשנת 2001 ארגן אבו עין, שהיה חבר הנהגת הפת"ח ביהודה ושומרון, חרם על מוצרים ישראלים. באפריל 2002, במהלך מבצע חומת מגן, הגיע לביתו מרוואן ברגותי שהיה מבוקש, ואחריו הגיעו כוחות צה"ל שעצרו את ברגותי בביתו של אבו עין. בעקבות זאת נעצר גם אבו עין ושהה זמן מה בכלא.

### בפוליטיקה הפלסטינית
לאחר שחרורו נתמנה לסגן שר לענייני אסירים, עד פירוק המשרד בשנת 2014, עקב הקמת ממשלת האחדות עם החמאס. במסגרת תפקידו טען שהתנאים של האסירים הפלסטיניים גרועים מאלו של האסירים היהודיים באושוויץ.

ביולי 2006 נימק אבו עין, בראיון טלוויזיוני, את התועלת בהסכמי אוסלו, בכך שבזכותם היה ניתן להוציא לפועל את האינתיפאדה השנייה.

בשנת 2008, לקראת חגיגות שנת ה-60 למדינת ישראל, ניסה אבו עין לארגן צעדות מכל העולם לכיוון ישראל למימוש זכות השיבה.

ב-10 בדצמבר 2014 מת אבו עין אחרי שהתעמת עם חיילי צה"ל במהלך הפגנה בכפר תורמוס עיא נגד המאחז "עדי עד". הפלסטינים האשימו את ישראל בהריגת אבו עין, ומדינות רבות קראו לישראל לפתוח בחקירה מהירה של התקרית. בנתיחה שלאחר המוות התגלה כי אבו עין מת מהתקף לב. הוא היה מעשן כבד ובעבר סבל מאוטם לבבי.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מורשעים ברצח בישראל
קטגוריה:פעילי פת"ח
קטגוריה:שרי ממשלת הרשות הפלסטינית
קטגוריה:משוחררי עסקת ג'יבריל
קטגוריה:עצירים מנהליים בישראל
קטגוריה:אישים שהוסגרו לישראל
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1959
קטגוריה:פלסטינים שנפטרו ב-2014
קוסובו במשחקים האולימפיים

**[[קוסובו]]** השתתפה לראשונה ב**[[המשחקים האולימפיים|משחקים האולימפיים]]** באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016), לאחר שהוועד האולימפי הבינלאומי הכיר בוועד האולימפי שלה בשנת 2014.

## היסטוריה
כשהייתה קוסובו חלק מיוגוסלביה, התחרו ספורטאים קוסוברים במסגרת המשלחת היוגוסלבית. ב-2008 הכריזה קוסובו באופן חד-צדדי על עצמאותה מסרביה. למעלה מ-100 מדינות הכירו בה עד כה, אך מדינות רבות אינן מכירות בה כמדינה עצמאית, והיא אינה חברה באו"ם. כתוצאה מהכרזת העצמאות, חדלו הספורטאים הקוסוברים ליטול חלק במסגרות הסרביות, ואף שסרביה עדיין רואה בקוסובו חלק בלתי נפרד ממנה, פעילות הספורטאים הקוסוברים במסגרות הסרביות לא הייתה מעשית, ובאולימפיאדות שנערכו מאז הכרזת העצמאות לא היו ספורטאים קוסוברים במשלחות הסרביות. ספורטאית קוסוברית אחת בכל זאת התחרתה באולימפיאדת לונדון (2012), הג'ודוקא מאילינדה קלמנדי, שהשתתפה כחלק מהמשלחת האלבנית, והודחה בסיבוב השני.

הוועד האולימפי של קוסובו, שהוקם כבר ב-1992, הוכר בסופו של דבר על ידי הוועד האולימפי הבינלאומי בשנת 2014, על אף התנגדותה של סרביה, וקוסובו החלה להשתתף במשחקים האולימפיים באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016). להכרה אין השלכות על סוגיית ההכרה בקוסובו כמדינה, שכן בוועד האולימפי הבינלאומי חברים ועדים אולימפיים רבים של טריטוריות שאינן מדינות, כגון פוארטו ריקו, הונג קונג, הרשות הפלסטינית, ועוד.

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו, הראשונה בה השתתפה משלחת קוסוברית, התחרו 8 ספורטאים מקוסובו, והג'ודוקא מאילינדה קלמנדי, שהתחרתה בלונדון תחת הדגל האלבני, זכתה במדליית הזהב הראשונה בתולדות המדינה. יתר הספורטאים רשמו הישגים זניחים.

קוסובו ממקדת את מאמציה בענף אחד - ג'ודו נשים, בו היא מצטיינת, וגרפה שלוש מדליות זהב - אחת בריו 2016 ושתיים בטוקיו 2020.

## מדליות

### לפי אולימפיאדה
**באולימפיאדות הקיץ:**

### לפי ענף
**בענפי הקיץ:**

## ראו גם
* קוסובו במשחקים האולימפיים לנוער
* יוגוסלביה במשחקים האולימפיים
* סרביה ומונטנגרו במשחקים האולימפיים

## קישורים חיצוניים

* האתר הרשמי של הוועד האולימפי של קוסובו

## הערות שוליים

קטגוריה:מדינות במשחקים האולימפיים
קטגוריה:קוסובו: ספורט
פצצת חבית

**פצצת חבית** היא פצצה פרימיטיבית וזולה לייצור אשר מוטלת ממסוק או מטוס תובלה. פצצות חבית נודעו בעיקר כאמצעי לחימה של משטרים רודניים כנגד התקוממויות עממיות תוך הפרה של אמנות לוחמה בינלאומיות.

## מבנה הפצצה והשימוש בה
מעטפת הפצצה היא בדרך כלל חבית אטומה או מכל דומה כגון דוד מים ישן. בתוך החבית או הדוד מועמס חומר נפץ או תערובת נפיצה אחרת שאינה תקנית. בחלק מפצצות החבית מוצמדים לדפנות החבית מסמרים, ברגים, כדורי ברזל או פיסות מתכת אחרות שיוצרים רסס ונועדו להגביר את ההרס והפגיעה מהן. משקלה של פצצת חבית הוא מאות קילוגרמים אחדים ולעיתים מגיע לטון.

בשל צורת הפצצה, שאינה אווירודינמית, ואופן הטלתה הידני, פגיעתה אינה מדויקת ועל כן היא משמשת כנשק סטטיסטי אשר מופעל באזורים מאוכלסים צפופים, גם מתוך כוונה להטיל טרור.

עלות ייצור פצצת חבית נמוכה ומוערכת בכ- 200 - 300 דולר אמריקאי.

## שימושים בעבר
*החל משנת 1990 נעשה שימוש בפצצות חבית עמוסות בחומר נפץ ומסמרים שהוטלו ממטוסי מטען בסודאן כנגד מתקוממים בדרום המדינה ובדרפור.
*במלחמת האזרחים בסוריה עשה חיל האוויר הסורי שימוש נרחב בפצצות חבית כנגד המורדים. מוערך כי במהלך המלחמה הוטלו כ-5,000-6,000 פצצות חבית ממסוקים שמהן נהרגו כ-20,000 אזרחים סוריים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:פצצות
קטגוריה:טרור
פאידיאה

**פאידיאה** (ביוונית: **παιδεία**) הוא מונח ביוונית שמשמעו "מכלול הידע וההכשרה שבן התרבות נדרש להם כדי להשיג שלמות אנושית", או "חינוך של החבר האידיאלי בחברה".  הוא מבוסס על רכישת ידע ומיומנויות, אך חשוב יותר - על תרגול אזרחות פעילה ומשתתפת בתהליכים הפוליטיים. 

ראשית הפאידיאה מתוארכת לסביבות המאה ה־5 לפנה"ס. במדינה היוונית העתיקה, הפוליס, הילדים זכו לחינוך שכלל מגוון של מקצועות, כמו אריתמתיקה, פילוסופיה, מוזיקה, ותרגילים גופניים. אידיאלים חינוכיים אלה נחשבו בעיני היוונים בסיסיים, חיוניים, ובעלי תפקיד משמעותי בפיתוח עתידו של הילד. על פי עדויות שתוארכו לשנת 55 לפנה"ס, כללו לימודי הפאידאיה גם הכשרה רטורית המיועדת לנואמים, שנקראה ה-humanitas של קיקרו,  ותרגומה המילולי הוא "טבע האדם". הכשרה זו התפשטה מאוחר יותר לעולם היווני-רומי בכלל ובה טמונים שורשי מדעי הרוח המודרניים. 

## עקרונות הפאידיאה
היוונים ראו את הפאידיאה כחינוך האידיאלי עבור מעמד האצולה, שנטה לאינטלקטואליזציה של תרבותם ורעיונותיהם. התרבות והנוער נוצרו לאידיאל של kalos kagathos ("יפה וטוב"). פאידיה נועדה גם כדי ללמד ידע כשלעצמו, אך לא פחות חשוב - להנחיל את הסגולות הנדרשות מאזרח הפוליס האידיאלי. אזרח כזה יהיה בעל חינוך מעולה, מושחז ומעודן הן באינטלקט, הן במוסר והן בגוף, ויוכל לתפוס את מקומו כחבר מעורב בניהול ענייני הפוליס ובקביעת מדיניותה. בהתאם לכך, כללה הפאידיאה לימודים של תחומי ידע שונים וגם התמקדות בסוציאליזציה של ילדים ונערים בתוך הסדר האריסטוקרטי של הפוליס. ההיבטים המעשיים שלה כללו נושאים כמו רטוריקה, דקדוק ופילוסופיה, כמו גם חשבון ורפואה. התעמלות והיאבקות זכו להערכה בשל השפעתן על הגוף לצד החינוך המוסרי שהעניקו לימודי מוזיקה, שירה ופילוסופיה. 

גישה זו לגידולו של גבר יווני בעל השכלה מוקפדת ומאוזנת הייתה נפוצה בעולם דובר היוונית, למעט בספרטה שבה הייתה נהוגה שיטה פדגוגית אחרת שנקראה "**[[אגוגה]]**", שטפחה כישורים צרים יותר ונתנה עדיפות לתרבות צבאית. 

## הוגים בולטים
איסוקרטס עסק רבות במושג פאידיאה ובסוגיית החינוך האידיאלי לנער ולחברה.  

אריסטו תיאר את הפאידיאה בספר השמיני של הפוליטיקה וטען שחינוך צריך להיות מערכת ציבורית ולא להישאר בידי יחידים. הוא התלבט בשאלה מה צריך לכלול חינוך ראוי, וניסה לקבוע מהי תרומתו של כל תחום לטיפוח המידות הטובות. הוא פירט את הדרכים שבהן, כך האמין, צריך לבצע אימוני התעמלות, ותיאר תרגילים ספרטניים כדי לראות את היתרונות והחסרונות של המערכת שלהם. הוא ערך השוואה בין הפאידיאה הפן-הלנית לאגוגה הספרטנית. 

## ראו גם

* גימנסיון
* ארטה
* שבע האמנויות החופשיות

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:היסטוריה של החינוך
קטגוריה:יוון העתיקה: תרבות
גרנד טר

**גרנד טר** (בצרפתית: **Grande Terre**) הוא שם צרפתי שמשמעו "אדמה גדולה". השם ניתן בדרך כלל לאי המרכזי בארכיפלג.
קופרס טאון

**קופרס טאון** (באנגלית: **Coopers Town**) היא עיר באיי אבקו, קבוצת האיים השנייה בגודלה מבחינת שטח (אחרי האי אנדרוס) באיי בהאמה.

העיר היא הצפונית ביותר בקבוצת האיים. היא הוקמה בשנות השבעים של המאה ה-19 על ידי משפחתו של אלברט בוטל מגרנד בהאמה. בתחילה הייתה הכלכלה של העיר מבוססת על גידול אננס ודייג ספוגיים, אך במהלך המאה ה-20 הידלדלו ענפים אלו. המכשול העיקרי להצלחתן של תעשיות אלה היה העדרו של נמל טבעי בקופרס טאון.

## קישורים חיצוניים
* מידע על העיר באתר איי אבקו

קטגוריה:איי בהאמה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-19
פריפורט

**פריפורט** (באנגלית: **Freeport**) היא עיר, מחוז ואזור סחר חופשי באי גרנד בהאמה  שבאיי בהאמה. ב-1955 הוענק שטח של ביצות וצמחייה נמוכה בהיקף של 202 קמ"ר על ידי ממשלת איי בהאמה לוואלס גרובס, יזם ממדינת וירג'יניה שבארצות הברית, כדי שיפתח את האזור. פריפורט התפתחה להיות לעיר השנייה בגודלה באיי בהאמה. את העיר משרת נמל תעופה בינלאומי. רשות הנמלים של גרנד בהאמה מפעילה בעיר אזור סחר חופשי, שהוקם ב-1955 על פי הסכמה של הממשלה שהעסקים באזור לא ישלמו מיסים עד ל-1980 ומאוחר יותר הוארך תוקפו של הסכם זה עד שנת 2054. בהמשך הורחב השטח שהוענק ל-526 קמ"ר.

האקלים בעיר הוא אקלים טרופי. ענף התיירות, שבשיאו היה בהיקף של מיליון תיירים בשנה, דעך קצת מאז 2004 עקב השפעתן של שתי סופות טרופיות שהכו את האי. כמה אוניות תענוגות עוגנות באי מדי שבוע.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:איי בהאמה: ערים
קטגוריה:אמריקה הצפונית: אזורי סחר חופשי
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1955
אנדרוס טאון

**אנדרוס טאון** (באנגלית: **Andros Town**) היא עיר במחוז "אנדרוס צפון" באי אנדרוס שבאיי בהאמה. העיירה היא בירת האי. נכון ל-2012 בעיירה ישנם 2,433 תושבים. גובה העיירה הוא 13 מטרים מעל פני הים.

## גאוגרפיה
אנדרוס טאון ממוקמת בחלקה הדרום־מערבי של המדינה, כ-60 קילומטר דרומית לבירה נסאו. השטח סביב אנדרוס מישורי ביותר. הים נמצא ליד העיירה מצפון־מזרחה. האזור מיושב בדלילות. בסביבות העיירה צומח בעיקר יער סוואנה.

## אקלים
### טמפרטורה
הטמפרטורה הממוצעת השנתית באזור היא 24 מעלות צלזיוס. החודש החם ביותר הוא אוגוסט, כאשר הטמפרטורה בחודש הזה היא 27 מעלות צלזיוס, והקר ביותר הוא ינואר, עם 20 מעלות צלזיוס בממוצע.

### גשמים
ממוצע הגשמים השנתי הוא 1,603 מילימטרים.

החודש עם כמות הגשמים הגדולה ביותר הוא יוני, עם ממוצע של 250 מ"מ של גשמים, והחודש עם כמות הגשמים הנמוכה יותר הוא ינואר, עם ממוצע של 21 מ"מ של גשמים.

## הערות שוליים

קטגוריה:איי בהאמה: ערים
קלרנס טאון

**קלרנס טאון** (באנגלית: **Clarence Town**) היא עיר באי ומחוז לונג אילנד שבאיי בהאמה. העיר היא בירת האי ופועלים בה מרינה, שתי מסעדות ורציף שבו עוגנת ספינת דואר על בסיס שבועי. כמו כן פועלים בעיר מכולת קטנה, תחנת דלק, פאב, תחנת משטרה, סניף דואר ומרכז קהילתי. בעיר ישנן שתי כנסיות, אחת אנגליקנית והשנייה קתולית.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:איי בהאמה: ערים
קיבדו

**קיבדו** (בספרדית: **Quibdó**) היא בירת מחוז צ'וקו שבמערב קולומביה, בסמוך לנהר אטרטו. שטחה של העיר הוא 3,337.5 קילומטרים רבועים ואוכלוסייתה מונה 97,714 תושבים, רובם אפרו-קולומביאנים ובני הקפוזו.

## היסטוריה
בזמנים פרה-היסטוריים יער הגשם צ'וקו שימש כמחסום עיקרי בין מסו-אמריקה לבין תושבי האנדים, וכן הלחות הגבוה באזור הרחיקה גם את המתיישבים הספרדים. אינדיאנים בני שבט האמברה העניקו את השטח למסדר הפרנציסקנים בשנת 1648, שבטים אויבים תקפו את השטח כדי למנוע את ההתיישבות, אך הם נסוגו בתום שש שנות לחימה.

במאה ה-19 רצו למצוא נתיב שיט שמחבר בין האוקיינוס השקט לאוקיינוס האטלנטי, מלבד מצר מגלן. אז התגלתה התעניינות באזור צ'וקו מצד הקולוניאליזם האירופאי, שכן אלכסנדר פון הומבולדט הציע לחצות את יבשת דרום אמריקה דרך נהר אטרטו. הרעיון נגנז ונתיב השיט החדש הרצוי הושג על ידי הקמת תעלת פנמה. באותה התקופה חקרו את אזור צ'וקו, זהב ופלטינה נמצאו בקרבת נהר אטרטו, והדבר הבטיח את צמיחתה של העיר קיבדו ואת מעמדה כבירת המחוז.

## אקלים
בקיבדו אקלים טרופי של יערות גשם (לפי שיטת קפן) לח ומעונן במיוחד בו כמעט ולא ניכר שינוי בין העונות השונות. זוהי העיר הגשומה ביותר בדרום אמריקה, וכן העיר הגשומה ביותר מבין הערים בעלות שטח זהה או גדול ממנה - למשל, מונרוביה בירת ליבריה, סופגת 3 מטרים פחות של גשמים בשנה לעומת קיבדו. מקורה של כמות הגשמים הנכבדת בעיר בהרי האנדים שממזרח לעיר, החוסמים את הרוחות המגיעות ממערב, אזור ההתכנסות הבין-טרופי, וכך במהלך השנה הודות גם לזרם הומבולדט, הרוחות מצטברות בצפון היבשת בקו האורך בו נמצאת העיר. התוצאה היא שהאוויר הלא-היציב והמתרומם המגיע מאזור ההתכנסות הבין-טרופי, נאלץ לעבור מעל למישור צ'וקו וכשהוא מתקרר נותרת בו לחות רבה.

ממטרי גשם מלווים בסופות ברקים יורדים על העיר מדי יום, ופרקי הזמן בהם ניתן לראות את השמש נמשכים לעיתים רחוקות מספר שעות לאחר הזריחה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מזג אוויר קיצוני בכדור הארץ
קטגוריה:קולומביה: ערים
קטגוריה:מחוזות קולומביה: ערי בירה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1648
אישטוואן באטורי, שליט טרנסילבניה (1529–1530)

**אישטוואן באטורי שומיואי** שליט טרנסילבניה (בהונגרית: **Somlyói Báthory István**,  1477–1532 אלבה יוליה) היה אציל הונגרי, שליט טרנסילבניה בשנים 1530-1529, אביו של השליט אישטוואן באטורי שהפך לסטפאן באטורי, מלך פולין.

## ביוגרפיה
אישטוואן באטורי שומיואי נולד בשנת 1477 למיקלוש באטורי סאניסלופי (1498-1445) ולז'ופיה באנפי לושונצי. היו לו שני אחים וארבע אחיות.

ב-26 בנובמבר 1519 ניכס לעצמו באמצעות הסכם ובאמצעים צבאיים מידי הענף אצ'די של משפחת באטורי את העיר סינרוואראליה, בימינו סיאן, במרמורש, יחד עם השוק ומחצית האחוזה הנספחת לאותה עיר. באותה תקופה הפך אישטוואן באטורי למקורב של יאנוש סאפויאי. התמנה לאישפאן של המחוז סבולץ' ובשנים 1521–1522 מילא ככל הנראה תפקיד של סגן שליט (וויבוד) של טרנסילבניה. בשנת 1524 קרוביו, בניו של יאנוש באטורי סאניסלופי - פטר ואימרה - מזכירים אותו כמכהן עדיין כאישפאן של סבולץ'. ב-13 בספטמבר 1523 מינתה אותו מלכת הונגריה מריה לבית הבסבורג כאישפאן של מחוז ברג וכמפקד העיר מונקאץ'. הוא כיהן בשני תפקידים אלה עד לקרב מוהאץ'. בשנים 1523–1524 כיהן בסבולץ' יחד עם אנדראש באטורי.
בפברואר 1530 יאנוש זאפויאי, שבינתיים הוכתר למלך הונגריה, מינה את אישטוואן באטורי לשליט טרנסילבניה (וויבוד או בהונגרית - ואיידה). אחרי שהסקסונים הטרנסילבנים שלחו אגרות אמונים למלך פרדיננד הראשון, מלך הונגריה, אישטוואן באטורי אילץ אותם בכוח הזרוע לחזור בהם מהחלטתם. בשנת 1531 הצית באטורי את העיר טורדה מפני שראשיה הכריזו על נאמנות לפרדיננד.

## משפחתו
אישטוואן התחתן עם קטלין טלגדי ונולדו להם 8 ילדים: ארבעה בנים וארבע בנות.
*מיקלוש
*קטלין
*אנדראש (מת ב-1563), היה לקפטן של סאטמר, אביהם של הקרדינל אנדראש באטורי, של בולדיז'אר באטורי ושל אישטוואן באטורי, רב-אישפן של קראסנה
*אנה (1570-1539), אשתו של ג'יירג' באטורי אצ'די, אמה של ארז'בט באטורי
*ארז'בט (אליזבת) (1557?-1562)
*קרישטוף באטורי, (1581-1530) שליט טרנסילבניה בשירות אחיו, סטפאן באטורי, מלך פולין ונסיך טרנסילבניה. היה אביו של נסיך טרנסילבניה ז'יגמונד באטורי.
*סטפאן באטורי (1586-1533)
*ז'ופיה באטורי - הייתה אשתו של דמטר צ'אקי, אחר כך של קֶלֶמֶן דוצי

## קישורים חיצוניים
* אילן היוחסין של משפחת באטורי באתר genealogy של מירוסלב מארק, 2005 לפי Gáspár Zsolt Gábor

קטגוריה:שליטי טרנסילבניה
קטגוריה:אצולה הונגרית
קטגוריה:בית באטורי
קטגוריה:ילידי 1477
קטגוריה:נפטרים ב-1534
קרטס

**קרטס** (Kertész) הוא שם משפחה שמקורו בהונגרית ומשמעותו גנן.

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה הונגריים
קטגוריה:שמות משפחה לפי עיסוק
נחמיה רפל

**נחמיה רפל** (נולד בט' בשבט תש"ט, 8 בפברואר 1949), שימש כמזכ"ל הקיבוץ הדתי, משמש כיו"ר ועדת הכספים של בני עקיבא ותנועת המזרחי העולמי וזוכה באות הוקרה מהנשיא לשעבר שמעון פרס על תרומתו לחברה.

## ביוגרפיה
### משפחה ושירות צבאי ולימודים
רפל נולד ב"אם הקבוצות הדתיות" – קבוצת יבנה לאביו דב רפל, שהיה פרופסור ורב, חוקר נודע בפילוסופיה של החינוך, תולדות עם ישראל ומחשבת ישראל, ואחיו של הסופר והעיתונאי ד"ר יואל רפל. הוא החל את דרכו החינוכית כמדריך בסניף בני עקיבא המקומי והיה שליח למחנות קיץ יהודיים בארצות הברית. טרם שירותו הצבאי למד בישיבת מרכז הרב. רפל התגייס בתחילה לנח"ל ולאחר קורס קצינים עבר הסבה לחיל השריון. הוא השתתף בכיבוש אום כתף במלחמת ששת הימים, היה מפקד פלוגה במלחמת ההתשה בגזרה הצפונית, קמב"ץ בחזית התעלה במלחמת יום הכיפורים וכיהן כסמח"ט שריון עד לדרגת סגן-אלוף במילואים.

רפל בוגר תואר ראשון בכלכלה ופילוסופיה יהודית באוניברסיטת בר-אילן, בעל תואר שני בהיסטוריה בטורו קולג', בוגר בית הספר למנהיגות חינוכית ורכש השכלה פיננסית במדרשת רופין.

נחמיה רפל נשוי לבת הקיבוץ מיכל, אב לילדים כולל חמש בנות וסב לנכדים.

## פעילות ציבורית
רפל שימש כמחנך ומורה בתיכון של קבוצת יבנה במשך שש שנים ולאחר תקופת כהונה במרכז המשק בקיבוצו נשלח על ידי תנועת בני עקיבא העולמית לשליחות בבריטניה למשך שנתיים. כשחזר קיבל לידיו את ניהול בית הספר העל-יסודי, אותו ניהל במשך שלוש עשרה שנים. היה בהמשך מפקח כולל במינהל לחינוך התיישבותי, ולאחר מכן שימש כמנהל גוף חטיבות עליונות ומנהל האגף לחינוך העל-יסודי במשרד החינוך בירושלים.

בשנים האחרונות עושה רפל מגוון תפקידים כלכליים בארגונים שונים. משנת 2010 משמש כיו"ר ועדת הכספים של "המזרחי העולמי" ויו"ר המזכירות המורחבת של בני עקיבא העולמית, יו"ר ועדת כספים של תנועת בני עקיבא בישראל וחבר הוועדה הכספית של "בת עמי – שירות לאומי". בנוסף הוא חבר ב"אלומה – למעורבות חברתית וערכית בחברה הישראלית".  רפל שימש כחבר בהנהלות מגוון רחב של עמותות, ביניהן: "קשת –  לקידום החינוך המשותף לדתיים וחילוניים"; "צוות חינוך במרכז טאוב – לחקר מדיניות חברתית בישראל", "פרס רקנאטי-צ'ייס-רש"י למורה היזם", ועוד.

בפעילותו בתנועת הקיבוץ הדתי, הוא ריכז את הוועדה הרעיונית-מדינית של התנועה במשך 5 שנים, וכיהן כמזכ"ל הקיבוץ הדתי. בנוסף, רפל חבר בצוות הקרקעות המשותף לכל תנועות ההתיישבות. בתחום פעילותו, עסק בשנים האחרונות להסרת הקפאת הבנייה ביישובים, קיבוצים ומושבים – מאבק אותו הוא הגדיר כמאבק קיומי.

רפל זכה לקבל מנשיא המדינה הקודם, שמעון פרס אות הוקרה, בתחום החברתי על הקמת מפעל קייטנות הקיץ לילדי באיל"ן, ו"אות יקיר עליית הנוער", מידי שר החינוך לשעבר, הרב שי פירון  כהוקרה על פועלו בששת כפרי הנוער שנוסדו על ידי הקיבוץ הדתי.

לקראת הבחירות לכנסת העשרים הודיע על התמודדותו בפריימריז של מפלגת הבית היהודי, אך לא נבחר במקום ריאלי.

## קישורים חיצוניים

* עידן הראל, אות יקיר עליית הנוער והחינוך ההתיישבותי למזכ"ל תנועת הקיבוץ הדתי, אתר דתילי, 08/04/2014.
* ארנון לפיד, באמונתו יחיה, ריאיון עם נחמיה רפל בידיעות הקיבוץ, 28.3.2008.
* נחמיה רפל מתארח ב"שעה של אנשים" ברדיו גלי ישראל, 03 במרץ 2016

## הערות שוליים

קטגוריה:ציונות דתית: אנשי חינוך
קטגוריה:קבוצת יבנה: אישים
קטגוריה:ציונות דתית: אישים
קטגוריה:מזכירי הקיבוץ הדתי
קטגוריה:חברי ההנהלה הארצית של בני עקיבא
קטגוריה:בוגרי ישיבת מרכז הרב
קטגוריה:בוגרי בני עקיבא
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:סגני-אלופים בצה"ל
קטגוריה:בני עקיבא העולמית: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1949
קטגוריה:זוכי פרס רקנאטי
סטטיסטי

**סטטיסטי** (באנגלית: **Statistic**) היא תמצית של תכונה מסוימת של מדגם (למשל הממוצע האריתמטי). היא מחושבת על ידי הפעלת פונקציה (אלגוריתם סטטיסטי) על הערכים של פריטים במדגם, הנקראים ביחד 'אוסף נתונים'. 

בצורה יותר פורמלית, התאוריה הסטטיסטית מגדירה סטטיסטי בתור פונקציה של נתוני המדגם, שאינה תלויה בפרמטרים של ההתפלגות; כלומר, הסטטיסטי יכול להיות מחושב ישירות מן המדגם; גם לפני אמידת הפרמטרים. המונח סטטיסטי משמש גם כדי לתאר את הפונקציה, וגם כדי לתאר את ערך הפונקציה על מדגם מסוים.

סטטיסטי שונה מפרמטר של אוכלוסייה. בעוד שסטטיסטי ניתן לחישוב מנתונים, פרמטר של אוכלוסייה לרוב אינו ידוע ולא ניתן לחישוב באופן מדויק (היות שלרוב, אין את הנתונים של האוכלוסייה כולה בשביל לחשב את הפרמטר, או שהאוכלוסייה אינסופית בגודלה). כשמשתמשים בסטטיסטי כדי להעריך פרמטר של האוכלוסייה, הוא נקרא אומד. לדוגמה, ממוצע המדגם הוא סטטיסטי שאומד את ממוצע האוכלוסייה, שהוא פרמטר.

כאשר משתמשים בסטטיסטי (פונקציה) למטרה מסוימת, לפעמים נותנים לו שם שמצביע על המטרה שלו. למשל, בסטטיסטיקה תיאורית, סטטיסטי תיאורי משמש כדי לתאר את הנתונים; בתורת האמידה, אומד משמש להערכת פרמטר של התפלגות (האוכלוסייה); בבדיקת השערות, 'סטטיסטי מבחן' משמש לבדיקת השערה. אותו הסטטיסטי עשוי לשמש למספר מטרות – לדוגמה, ממוצע המדגם משמש לתאר את ה"מרכז" של אוסף נתונים, לצורך הערכה של ממוצע (תוחלת) האוכלוסייה או כדי לבחון השערה לגבי ממוצע האוכלוסייה. 

## דוגמאות
הממוצע האריתמטי של מדגם הוא סכום ערכי התצפיות במדגם, חלקי מספר התצפיות; זהו סטטיסטי. אפשר להשתמש בו כדי לאמוד את תוחלת ההתפלגות של האוכלוסייה.

#### דוגמאות נוספות לסטטיסטי
* ממוצע מדגם שנידון בפסקה הנ"ל וחציון המדגם. 
* שונות וסטיית תקן של מדגם.
* שברונים ואחוזונים של מדגם.
* סטטיסטי מבחן, כמו זה המשמש במבחן כי בריבוע  או מבחן ''t''. 
* סטטיסטי סדר, כמו המקסימום והמינימום של המדגם.
* מומנטים של המדגם ופונקציות שלהם כמו צידוד וגבנוניות.
* סטטיסטי מספיק.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:סטטיסטיקה
מפלגת העם הלאומית (ג'מייקה)

**מפלגת העם הלאומית** (באנגלית: **People's National Party – PNP**) היא אחת משתי המפלגות הפוליטיות הגדולות בג'מייקה. המפלגה, שהוגדרה באופן מסורתי כסוציאל-דמוקרטית וחברה באינטרנציונל הסוציאליסטי, ממוקמת משמאל למתחרתה, מפלגת הלייבור של ג'מייקה. בבסיסה דגלה המפלגה בסוציאליזם כלכלי ומדיניות חוץ עצמאית, כלומר מנותקת מתכתיבי ארצות הברית במרחב הקריבי ואף בשיתופי פעולה בנושאים מקומיים עם קובה, אולם עם הזמן ובפרט לאחר 1989 אימצה מדיניות מרכזית יותר ואף נאו-ליברלית. המפלגה הייתה בשלטון בשנים 1972–1980 ו-1989–2007 ושוב מאז 2012 ועד 2016.

## היסטוריה
המפלגה נוסדה ב-1938, המפלגה הפוליטית הראשונה במרחב הקריבי דובר אנגלית. מייסדה ומנהיגה הראשון היה נורמן מנלי, שהנהיג את המפלגה עד 1969 וכיהן כראש השרים של ג'מייקה לפני שקיבלה עצמאות. בנו, מייקל מנלי, הוביל את המפלגה בין השנים 1969 ועד 1992.

המפלגה פנתה לקולות העניים ולתעמולת הבחירות שלה ב-1972 התגייסו בין השאר אמני הרגאיי בוב מארלי ומקס רומיאו, שהופיעו בכפרים על מנת לגייס בוחרים. שירו של רומיאו, "Let the Power Fall on I" אף הפך להמנון המפלגה בבחירות.

## מנהיגי המפלגה
* נורמן מנלי (1938–1969)
* מייקל מנלי (1969–1992)
* פ. ג'. פטרסון (1992–2006)
* פורשיה סימפסון-מילר (2006–הווה), ראש ממשלת ג'מייקה בשנים 2012–2016

## קישורים חיצוניים
* 

* פרופיל המפלגה
* מאמר על המערכת הפוליטית בג'מייקה

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
עם
ג'מייקה
גילעד מישורי

**גילעד מישורי** (נולד ב-1960 בירושלים) הוא פסנתרן ומלחין ישראלי למוזיקה קלאסית.

## קורות חיים
### השנים המוקדמות
מישורי נולד בירושלים בשנת 1960 כבנו של שמעון מישורי (2010-1922, יליד מרקולשט, בסרביה, והיה לכנר הראשי של התזמורת הסימפונית ירושלים. דודו, נתן מישורי, היה פסנתרן ומבקר מוזיקה. החל לנגן בגיל 9. לו אחות בשם רננה. כנער למד אצל שרה סיקרון ושושנה רודיאקוב, אחר כך, אצל מיכאל בוגוסלבסקי באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים. בצבא שירת ככתב פרלמנטרי של גלי צה"ל. בהמלצתו של אלפרד ברנדל, המשיך לימודיו ב"הוכשולה" במינכן ובאוניברסיטת מוצרטיאום בזלצבורג, אצל גרהרד אופיץ ובהתאמה, אצל הנס לייגרף. כמו כן השתלם במוזיקולוגיה באוניברסיטת לודוויג מקסימיליאן של מינכן.

### הקריירה המוזיקלית ואקדמית
עוד במהלך לימודיו החל להשתתף כפסנתרן בקונצרטים: כסולן ברסיטלים ועם תזמורות רבות בעולם וכנגן של מוזיקה קאמרית עם שותפים מהשורה הראשונה. מישורי קנה לו שם בין השאר הודות לתוכניות הקונצרטים שלו, השמות דגש על מוזיקה של המאה העשרים, מוזיקה בת זמננו בכלל, ומוזיקה של מלחינים ישראליים בפרט.

גילעד מישורי היה הראשון שהקליט על תקליטורים את מכלול היצירות לפסנתר סולו ומוזיקה קאמרית עם פסנתר של המלחין לאוש יאנאצ'ק. תקליטורים נוספים, מיצירות היידן, בארטוק, שוברט, דביסי וברהמס, וכמו כן הקלטות רבות לתחנות רדיו בעולם זכו לשבחים בעיתונות.

בשנת 1998, עם הופעת הבכורה של המחזור שלו, "לידער טאגבוך", לשירים של אברהם סוצקבר, זכה מישורי להכרה והכרות רחבה כמלחין. נטייתו לספרות כמקור השראה למוזיקה ניכרת ברבות מיצירותיו, כמו "בלאדות עבריות" לשירים של אלזה לסקר-שילר, "קטעי בריחה" בעקבות הרומן של אן מייקלס, רביעיית המיתרים "תהלים" לשירים של פאול צלאן או "די ווייטע היימאט מיינע", מחזור לטנור ולתזמורת לשירים של הצייר מארק שאגאל. את האופרה הראשונה שלו, "נעורי יצחק", השלים בשנת 2010. תקליטור מסחרי ראשון מיצירותיו יצא בחברת "נאוס" הגרמנית.

אחרי שתי שנות פרופסורה בבית הספר הגבוה למוזיקה דטמולד-דורטמונד, משמש גילעד מישורי מאז שנת 2000 פרופסור בכיר באוניברסיטה למוזיקה בפרייבורג, גרמניה, כממשיכם בתפקיד של קרל זמאן, רוברט לוין ומישל ברוף. הוא מוזמן באופן קבוע לתת קורסים וכיתות אמן בכל רחבי העולם.

## קישורים חיצוניים
* 
* באתר בית הספר הגבוה למוזיקה בפרייבורג 
*באתר בית מרטו בליכטנברג

קטגוריה:פסנתרנים ישראלים
קטגוריה:מלחינים ישראלים במוזיקה הקלאסית
קטגוריה:פסנתרנים יהודים
קטגוריה:חיילי גלי צה"ל
קטגוריה:בוגרי האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מוצרטיאום
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1960
המפלגה הלאומנית-דמוקרטית (רומניה)

**המפלגה הלאומנית-דמוקרטית** (ברומנית: **Partidul Naționalist-Democrat**) הייתה מפלגה אנטישמית ברומניה, שנוסדה ב-23 באפריל 1910 על ידי ניקולאה יורגה ואלכסנדרו קונסטנטין קוזה ופנתה לקהל בוחרים מבין הבורגנים הזעירים והאינטלקטואלים הדמוקרטים. המפלגה תמכה במלוכה והתנגדה בחריפות לאמנציפציה של היהודים והפיכתם לאזרחים רומנים. כתב העת Neamul Românesc (העם הרומני) שימש כביטאון המפלגה.

בבחירות הכלליות, שנערכו ברומניה ב-1919, זכתה המפלגה ב-27 מקומות בפרלמנט הרומני וב-9 מקומות בסנאט הרומני. לפני הבחירות שנערכו ב-1920 התפצלה המפלגה לפי שני מנהיגיה, הסיעה של יורגה זכתה ב-10 מושבים בפרלמנט ושניים בסנאט והסיעה של קוזה זכתה רק בשני מושבים בפרלמנט - לפני הבחירות של 1922 הסיעות התאחדו מחדש, אך זכו רק ב-5 מושבים בפרלמנט ושניים בסנאט. היריבות בין שני ראשי המפלגה הביאה להתפלגות ובעת הפיצול פלג המפלגה של יורגה שמר על השם וויתר על המטרות האנטישמיות, שהיו במצע היסוד של המפלגה. קוזה הקים את ליגת ההגנה הלאומית-נוצרית.

המפלגה ניהלה מגעים למטרות איחוד עם מפלגות אחרות, אך הן לא הבשילו, כי המפלגות האחרות היו מעוניינות רק להוסיף לרשימתן את שמו של ניקולאה יורגה, שזכה לפופולריות רבה, אך לא את מפלגתו. מ-1934 נפסק ייצוג המפלגה בבית הנבחרים של רומניה.

## קישורים חיצוניים

* Partidul Naționalist-Democrat באתר foaienationala.ro 

קטגוריה:רומניה: מפלגות
קטגוריה:רומניה: מפלגות שמרניות
קטגוריה:רומניה: אנטישמיות
קטגוריה:מפלגות פשיסטיות