יהודה אטלס

ממוזער|כריכת הספר הילד הזה מאת יהודה אטלס
**יהודה אטלס** (נולד ב-12 בפברואר 1937) הוא סופר, משורר, מתרגם עורך ועיתונאי ישראלי, זוכה פרס מפעל חיים לספרות ילדים מטעם המרכז הישראלי לחדשנות בחינוך.

## ביוגרפיה
יהודה אטלס נולד במושב עין עירון לאסתר וליצחק, שעסקו בחקלאות. למד בבית ספר יסודי בכרכור ובבית ספר תיכון בחדרה. שירת בצה"ל בחטיבת גולני. היה חבר קיבוץ מזרע ועבד כמדריך ילדים בבתי ספר חקלאיים.

למד מזרחנות ופילוסופיה באוניברסיטת תל אביב.

אטלס ערך את כתב העת לנוער "במחנה גדנ"ע" ושימש סגן-העורך של המוסף "7 ימים" של העיתון ידיעות אחרונות. במוסף זה פרסם במשך שמונה שנים מדור בשם "ילד גדול", שעסק בספרי ילדים ובסופרים שכתבו אותם.

הספר אשר הביא לפרסומו היה **[[והילד הזה הוא אני]]** (1977), המכיל שירי ילדים קצרים המציגים את העולם מנקודת מבטו של ילד. ספר זה זכה גם בפרס זאב לספרות ילדים ונוער.

בשנת 2013 זכה אטלס בפרס סטימצקי על ספרו "והילד הזה הוא אני - אוסף ראשון".

בעקבות הצלחתו הרבה של ספר זה (שגם תורגם לאנגלית ונקרא בשם **It's Me**), באו בעקבותיו ספרים נוספים בסגנון דומה:
* **גם הילד הזה הוא אני** (1979)
* **ורק אני לא** (1981)
* **אני רוצה שפתאום** (1983)
* **הילדה שאני אוהב** (1988)
על הכתיבה לילדים כמבוגרים כתב:

ב-1979 יצא אלבום תקליט מוזיקלי בשם "והילד הזה הוא אני", ובו מבוצעים שירים מן הספר שהולחנו בידי אבנר קנר. לצד קנר שרים באלבום דויד ברוזה, אפי בן ישראל, מזי כהן ויואל לרנר. אטלס עצמו מקריא באלבום מספר שירים.

שלושת ספרי **[[ילדים גדולים]]**, שיצאו בשנת 2003, הם פרויקט גדול שלו בתחום חקר ספרות הילדים. הכרך הראשון בסדרה מתרכז בשחר ספרות הילדים וביוצרים אנגלים, השני - באמריקאים, והשלישי - בעיקר באירופאים. אטלס מעביר סדנאות והרצאות על ספרות ילדים, לעיתים קרובות בהתנדבות.

ב-2011 זכה בפרס היצירה למתרגמים. מתוך נימוקי השופטים: 

ב-2013 זכה בפרס ראש הממשלה לסופרים עבריים.

בפברואר 2020 פורסם כי אטלס יזכה בפרס מפעל חיים לספרות ילדים מטעם המרכז הישראלי לחדשנות בחינוך. הפרס, בסך 7,500 שקלים, הוענק לאטלס באירוע הגמר של תחרות הכותבים הצעירים שמקיים המרכז מדי שנה, ב-18 בפברואר 2020 בבית דני בתל אביב. אטלס נבחר על ידי המרכז הישראלי לחדשנות בחינוך, בראשות דן פוטרמן, מנכ"ל המרכז. בשנים שלפני כן זכו בפרס לאה נאור, נורית זרחי, סמדר שיר, גלילה רון־פדר-עמית, אפרים סידון ועוד.

בשנת 2015 הוציא את ספרו ה-33 במספר, **אני רוצה לדבר איתך!**. זהו ספר מצויר, אותו  אייר גיא מורד, העוסק בנושא האלימות בין ילדים (ילד המתמודד עם אלימות המופנית כלפיו מצד חברו לכיתה). גיבור הסיפור הצעיר מצליח לשים קץ לסיטואציות האלימות שהוא חווה בדרך מיוחדת אשר הופכת את הסיפור למעין משל על תקשורת בין בני אדם, ומעלה על הדעת גם נושאים אחרים הקשורים לתחומי חיים אחרים בישראל של סוף שנת 2015.

הספר הוא למעשה סיפור אוטוביוגרפי ומבוסס על חוויות שעברו על יובל, ילדו השלישי של אטלס, כשהיה בכיתה ג' או ד':

ממוזער|250px|יהודה אטלס ב-2002

בשנת 2017 עסק יהודה אטלס בחיבור נוסף על נוער בסיכון.

אטלס מספר שהחל לכתוב על ילדים בסיכון אחרי הרצאה שנתן לעובדים סוציאליים במרכז הקהילתי בית דני בשכונת התקווה.

אטלס מספר כי מטרת הפרויקט היא לעורר מודעות לתחום הילדים ונוער בסיכון. מטרתו היא בעזרת השירים שנכתבים לעורר פעולה בנושא.

בפברואר 2021 הוציא את ספרו "ילדים של אף אחד", העוסק בילדים בסיכון. חלק מהספר כולל סיפורים קשים על התעללות מינית בילדים. אחד משיריו רמז לטענותיה של גליה עוז על התנהגותו של אביה עמוס עוז כלפיה: 

פניה עוז-זלצברגר, בתו האחרת של עוז, טענה כלפי אטלס, כי הוא .

אטלס נשוי בשנית. אב לשלושה וסב לארבעה. מתגורר בתל אביב. ארכיונו של אטלס הועבר לארכיון גנזים של אגודת הסופרים, בבית אריאלה, תל אביב.

## ספריו

* **עד עמוד-התלייה** - סיפור המחתרת הציונית בעיראק, 1969 
***[[והילד הזה הוא אני]]** (הופיע גם כתקליט),1977 ; 2012 
* **גם הילד הזה הוא אני**, 1979 
* **ורק אני לא**, 1981 
* **לראות איך**, 1982 
***אני רוצה שפתאום**, 1983 
***סיפורים שאהבתי**, 1985 
* **הילדה שאני אוהב**, 1988 ; 2014 
***עניבות במדבר**, 1992 
***אני רוצה שאימא**, 1994 
* **היפופוטם במרק**, 1995 
***אלף-בית: מאפרוח ועד תרנגולת**, 1995  - סדרה של 22 כרכים על פי אותיות הא'-ב'
***זבוב על האף**, 1996 
***תיקון הלב**, 1996 
***[[סימן שאני גדול]]**, 1997 
***ילד נושך**, 1999 
***כל אחד והמשפחה שלו**, 2000 
* **שיעור בחשבון**, 2002 
***הטוחן, הבן והחמור**, 2002 
* **האישה שאהבה חביתות,** 2002 
* **כבודו במקומו**, 2002 
* **מעשה באדם שהיה עולה בהר**, 2002 
***האיש הכי חשוב בעולם**, 2002 
* **[[ילדים גדולים]]**, 2003 
** **האנגלים**
** **האמריקאים**
** **בעיקר אירופאים**
* יעקב גרטי, **צמחי תרבות**; חריזה: יהודה אטלס; ראש הפרויקט: רות סטרול-נוביק; צילומים: אייל ברטוב [ואחרים], תל אביב: רמות; מרכז לחינוך מדעי וטכנולוגי – בית הספר לחינוך – אוניברסיטת תל אביב ('הספרייה של מבט לגן'), תשס"ט 2009
* **אופנים של גדולים**, 2011 
***אני רוצה לדבר איתך!**, 2015 
***הילד הזה: עין עירון, דואר כרכור - פרקי ילדות ונעורים**, 2017 
* **דמעות כחולות**, 2018 
* **ילדים של אף אחד**, 2021
* **הילדה עם המדליות**, 2022
* **דמעות של ילדים**, 2025



## תרגומיו
* צפור האש: ספור עם רוסי, 2006 
*היום מתחשק לי לאכל ילד, סילביאן דוניו, 2007 
*נסיכה קטנה, פרנסס הודג'סון ברנט, 2010 
* מכרות המלך שלמה, הנרי ריידר הגרד, 2012 
* הקומדיה האנושית, ויליאם סרויאן, 2014 
* מה עושים עם בעיה, קובי ימאדה, 2016

## לקריאה נוספת
*שלמה הראל, **מ[[חיים נחמן ביאליק|ביאליק]] עד אטלס: על כמה מתכונות "שירתנו הצעירה" לילדים בהיבט דיאכרוני**, נדפס בעיונים בספרות ילדים, תשמ"ג 1983

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* גאולה אלמוג, יהודה אטלס כמציץ לתוך חיינו, **[[עיונים בספרות ילדים]]** 14, תשס"ד/ 2004
* 
*
* 
*  יהודה אטלס משוחח עם ענבל גזית על ספרו "אני רוצה לדבר איתך!", בתוכנית "בילוי היום", גלי צה"ל, 29 בדצמבר 2015
* יהודה אטלס בשיחה עם עמית קלינג, טיים-אאוט תל אביב, 31 בדצמבר 2015
* 
* 
*  יהודה אטלס, הפרויקט של מפעל הפיס לתיעוד יוצרים במוזיקה הישראלית עם יואב קוטנר, דצמבר 2016
* 
* דורי, נ' (2017). חצי דתי חצי חילוני: שיריו ההומוריסטיים של יהודה אטלס לילדים בטרנספורמציה לילדי הציבור הדתי-לאומי בשירי אורי אורבך. **חוקרים@הגיל הרך** 5, עמ' 1–17.

* 

**מכּתביו**:
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרי ילדים ונוער ישראלים
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:עיתונאים כותבי עברית
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:חוקרי ספרות ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס זאב
קטגוריה:סגל ידיעות אחרונות
קטגוריה:זוכי פרס סטימצקי
קטגוריה:זוכי פרס היצירה לסופרים ומשוררים
קטגוריה:עין עירון: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי תיכון חדרה
קטגוריה:זוכי פרס לאה גולדברג
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1937