open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
הארוקיצ'י היאקוטאקה

**הרוקיצ'י היאקוטאקה** (ביפנית:百武 晴吉; 25 במאי 1888 - 10 במרץ 1947) היה גנרל בצבא היפני הקיסרי במלחמת העולם השנייה. לעיתים נקרא **הרויושי היאקוטאקה** ו**סייקיצ'י היאקוטאקה**. שניים מאחיו הגדולים - סאבורו היאקוטאקה וגנגו היאקוטאקה - היו אדמירלים בצי הקיסרי היפני.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
היאקוטאקה נולד במחוז סאגה. הוא סיים את לימודיו באקדמיה הצבאית הקיסרית כקצין חיל רגלים ב-1909, במחזור ה-21 שבו למד גם צ'יאנג קאי שק. ב-1921 החל ללמוד במחזור ה-33 במכללת המטה של הצבא הקיסרי ועם סיום לימודיו נשלח למטה הכללי של הצבא הקיסרי היפני.

בין השנים 1925 ל-1927 שהה היאקוטאקה, אז בדרגת לויטננט קולונל, בפולין כקצין הצבא היפני. ב-1928 הוא נשלח למטה צבא קוואנטונג בסין. ב-1932 קיבל היאקוטאקה את דרגת הקולונל ולימד בבית הספר הצבאי למודיעין אותות. לאחר מכן קיבל מינוי מפקד מחלקה במטה הכללי עד 1935. לאחר שפיקד במשך שנה על רגימנט הרגלים ה-78, התמנה היאקוטאקה באפריל 1936 למפקח בית הספר הקדם צבאי בהירושימה, ובמרץ 1937 קיבל את דרגת מייג'ור-גנרל.

באוגוסט 1937 התמנה היאקוטאקה למפקח בית הספר למודיעין אותות. במרץ 1939 קיבל את הפיקוד על החטיבה העצמאית המעורבת ובאוגוסט של אותה שנה קיבל את דרגת לויטננט גנרל. מחודש פברואר 1940 עד חודש אפריל 1941 שימש היאקוטאקה מפקד הדיוויזיה העשרים.

### מלחמת העולם השנייה
במאי 1942 קיבל היאקוטאקה את הפיקוד על הארמייה ה-17 ונשלח למפקדתה ברבאול שבדרום מערב האוקיינוס השקט. במסגרת תפקידה נטלה הארמייה ה-17, תחת פיקודו של היאקוטאקה, חלק במערכות בגינאה החדשה, בגוודלקנל ובאיי שלמה. לאחר שמרבית הפעילות בזירה הוטלה על הארמייה השמינית, הפנה היאקוטאקה את יחידותיו לאיי שלמה בלבד, בעיקר לבוגנוויל. במהלך המערכה בבוגנוויל, נלכדו הוא ואנשיו על האי לאחר שבעלות הברית הקימו מתחם הגנה חזק בכף טורוקינה, ונותקו מקווי האספקה והתגבורת. התקפתו על המתחם נהדפה ויחידותיו נאלצו להתקיים ממה שמצאו באי ולהתחבא בג'ונגל ובמערות עד תום המלחמה.

באפריל 1945 לקה בשבץ מוחי וחודש לאחר מכן החליף אותו גנרל מסטאנה קנדה. היאקוטאקה נפטר ב-10 במרץ 1947.

## לקריאה נוספת

* Gailey, Harry A. **Bougainville, 1943-1945: The Forgotten Campaign**. University Press of Kentucky, 1991. .


## קישורים חיצוניים

* סטין אמנטרופ, ביוגרפיה של היאקוטאקה, The Generals of World War II.

## הערות שוליים

קטגוריה:מפקדי ארמיות יפניות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מעוטרי מסדר השמש העולה
קטגוריה:גנרלים יפנים
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1888
קטגוריה:יפנים שנפטרו ב-1947
נסנאס

**נסנאס** (בפרסית וערבית: نسناس) הוא סוג של ג'יני מרושע במיתולוגיה הפרסית והערבית. מקור האגדה עוד בתיאוריו של פליניוס, והיא התפשטה לארצות המזרח. הנסנאס מתוארים כבני אדם חצויים לאורכם: חצי ראש, חצי גוף, יד אחת, ורגל אחת שאיתה הם מנתרים בזריזות רבה. הם בעלי יכולת דיבור, ומצויים בתימן ובחצרמוות, שם אוכלים את בשרם. מסופר שאחד הובא אל אל-מתוכל הראשון: הוא היה בעל חצי פרצוף, שהיה בחזהו, וזנב של כבש. במקורות אחרים מסופר שהנסנאס גורמים להרס על ידי הצתת בתיהם של אנשים. לפי אמונת התריסריים, הנסנאס נבראו בעידן הרביעי, בין יתר הג'יני, ומאז בריאת העולם כפי שהוא מוכר לנו, בעידן החמישי, הם בלתי נראים לבני אדם. דמות הנסנאס מופיעה בלילה ה-358 של אלף לילה ולילה, שם מסופר על מכשף שהופך מלומד לנסנאס על ידי זריית כחל בעינו.

דמות הנסנאס מופיעה גם ביצירות מאוחרות שמתייחסות למיתולוגיה: כך מופיע היצור ב"פיתויו של אנטוניוס הקדוש" של גוסטב פלובר או בסדרת "ורד הנביא" של מרגרט וייס וטרייסי היקמן.

## הערות שוליים

קטגוריה:מיתולוגיה פרסית
קטגוריה:מיתולוגיה ערבית
קטגוריה:מיתולוגיה אסלאמית
קטגוריה:יצורים מיתולוגיים דמויי אדם
סומה (הר געש)

**סומה** הוא הר השוכן בנפת נאפולי במחוז קמפניה שבאיטליה. ההר הוא חלק מהמתחם הגעשי סומה-וזוב וגובהו המקסימלי 1,132 מטרים.

## גאוגרפיה
הר סומה הוא שריד להר געש גדול, שבתוך הקלדרה שלו שהתמוטטה צמח הר הגעש הפעיל וזוב. שרידיו של ההר מקיפים את הווזוב בחצי מעגל מצפון ומצפון-מזרח לו.

ההר בנוי מהרכסים הבאים (ממזרח למערב):
***קוניאולי די טרוקיה** ("Cognoli di Trocchia") – 961 מטרים.
***קוניאולי די סנט'אנסטסיה** (*Sant'Anastasia*) – 1,086 מטרים.
***פונטה דל נסונה** (*Punta del Nasone*) – 1,132 מטרים
***קוניאולי די אוטאוויאנו** (*Cognoli di Ottaviano*) – 1,112 מטרים.

### פונטה דל נסונה
המקום הגבוה ביותר בהר סומה, 1,132 מטרים, קרוי "פונטה דל נסונה" (*Punta del Nasone*) שפירושו באיטלקית "קצה האף", בשל הדמיון בצורתו לאף של פרופיל פנים השוכבות על פסגת ההר. ניתן לחזות בדמיון זה כשצופים בהר סומה מפסגת הווזוב.

### קילוח הלבה של 1944
במרץ 1944, בעיצומה של מלחמת העולם השנייה, התפרץ הווזוב, ובהתפרצות נפלטו קילוח לבה גדולים. קילוחי לבה אלה שינו את המתאר של הר סומה והגיעו עד הכפר סן סבסטיאנו דל ווזוביו (San Sebastiano al Vesuvio) וגרמו שם להרס. שביל טיול מספר 9 במפת השבילים של הפארק הלאומי של הווזוב (Parco Nazionale del Vesuvio) חוצה את הקילוח לאורך כ-200 מטרים.

### עמק אוליוולה
עמק אוליוולה (Cupa dell'Olivella) הוא עמק קטן בגובה של מעל ל-400 מטרים מעל פני הים על המדרון הצפוני של הר סומה בתחומי הקומונה סנט'אנסטסיה (Sant'Anastasia). העמק נוצר מסחיפה של מי גשמים בחומר הפירוקלסטי שנפלט מהר הגעש. צורתו דמוית אמפיתיאטרון ונתגלו בו לא מעט מינרלים, אחד מהם (המיקרוסומיט) נתגלה לראשונה בו.

## מינרלוגיה
הר סומה עשיר במינרלים. נכון לשנת 2012 כוללת הרשימה 212 שמות של מינרלים שנתגלו בהר, מתוכם 125 מינרלים מוכרים רשמית. 21 מתוכם נתגלו לראשונה בו. בין השאר נתגלו בהר המינרלים: וזוביאניט, הומיט, אנורתיט, פורסטריט, מונטיצ'ליט, נפלין וחבזיט.

## היסטוריה
העדות הראשונה לפעילות געשית באזור מתוארכת לפני 400,000 שנים, אך ההתפרצות הראשונה המשמעותית הייתה לפני 25,000 שנים. ההתפרצות יצרה חרוט פומיס. התרוקנות תא המאגמה של סומה גרמה לקריסה של תקרת התא במהלך התפרצות געשית שהתרחשה לפני כ-18,300 שנים. במרכז הקלדרה שנוצרה נותר החרוט הגעשי של וזוב. שרידי סומה, ביחד עם וזוב, מרכיבים את המתחם הגעשי סומה-וזוב (Somma-Vesuvio). שוליו התלולים של לוע סומה הקיפו את חרוט וזוב עד להתפרצות הגדולה בשנת 79, שהרסה חלק משולי הקלדרה. כיום מוקף וזוב בשולי סומה רק מצפון וממזרח.

הר סומה הוא חלק מהפארק הלאומי של הווזוב (Parco Nazionale del Vesuvio) מאז 1955

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:איטליה: גאולוגיה
קטגוריה:מפרץ נאפולי
קטגוריה:איטליה: הרי געש
חנה ובר

**חנה ובר** (שמה הספרותי **רבקה שזורי**; נולדה בד באדר ב ה'תש"ח — 15 במרץ 1948) היא סופרת חרדית ישראלית הכותבת בעיקר לילדים בגילאי תחילת קריאה.

## קורות חייה
נולדה בירושלים בשם חנה רבקה יעקבוביץ. אביה הוא הרב חיים יוסף יעקבוביץ, ממייסדי ישיבת קול תורה. גדלה בשכונת רחביה, ולאחר מכן בשכונת בית וגן. למדה בבית הספר חורב, ובסמינר למורות בירושלים. נישאה לרב צבי ובר, ולהם 16 ילדים. כיום הם גרים בשכונת נווה יעקב בירושלים, שם משמש בעלה כרב הקהילה החרדית בשכונה.

בשנת 1975 הצטרפה לצוות הכותבות של שבועון הילדים הדתי "זרקור", והחלה לכתוב תחת השם הספרותי רבקה שזורי וכן תחת השם חנה בן חי. בהמשך היא כתבה בשבועון מרווה לצמא וכן במוסף ילדים שמצורף לשבועון "משפחה". סדרת הסיפורים הראשונה שכתבה היה "בבית שלנו", סיפור פשוט בשפה קלילה המספר את אורח חייהם של משפחה חרדית ואפיזודות קטנות המאפיינות משפחה כזו המונה חמש נפשות.

מדור הילדים הפופולרי ב"זרקור" המשיך בהפסקות קלות עד היום ועבר כמה שינויי שם ושנויי תפאורה (שמות משפחה שונים, מקום מגורים שונה למשפחה), אבל הסגנון נשאר כשהיה.

ספרה הראשון "בבית שלנו" בו לוקטו ממבחר מהסיפורים השבועיים שפורסמו בשבועון, יצא בהוצאת "זרקור" בשנת 1984 ולאחר כרך שני יצאו גם ספריה האחרים.

בשנת 1988 החלה לכתוב בעיתון זרקור סיפור בהמשכים לנוער תחת השם "במעלות התורה", סיפור המתאר נער חרדי בגיל בר המצוה ואת שנתו הראשונה בישיבה קטנה. הסיפור נכתב מתוך הכרות קרובה עם בניה שלמדו בעצמם בישיבה, והספר מבטא את לבטי הבחור החרדי הצעיר. הסדרה זכתה לפופולריות בקרב קוראי העיתון, ויצאה כספר מיד עם סיום פרסומה בעיתון.

שזורי כתבה גם סיפורים קצרים תחת השם הספרותי "חנה בן חי", הוציאה לאור שני קובצי סיפורים תחת שם זה בשמות: "תעלומת הכף הכחולה" ו"כי בא מועד".

אחד מסיפוריה שיצאו לאור כספר הוא הסיפור "ילדה קטנה של פעם", שהוא כעין אוטוביוגרפיה על חוויותיה כילדה קטנה בירושלים של ימי הצנע.

בשנת 2015 עזבה את זרקור.

## רשימת ספרים
* בבית שלנו (2 חלקים)
* נא להכיר משפחת נהיר (2 חלקים)
* ילדה קטנה של פעם
* במעלות התורה
* תעלומת הכף הכחולה (תחת השם 'חנה בן חי')
* כי בא מועד (תחת השם 'חנה בן חי')

## תרגום
* "ההנקה אומנותה של האם", יצא לאור על ידי ארגון "לה לצ'ה", 1982

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:סופרות ילדים ונוער ישראליות
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער ישראלים
קטגוריה:סופרות כותבות עברית
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:סופרות ישראליות הידועות בשם עט
קטגוריה:סופרים ישראלים הידועים בשם עט
קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סגל זרקור
קטגוריה:סופרות חרדיות ישראליות
קטגוריה:סופרים חרדים ישראלים
קטגוריה:בוגרות אולפנת חורב
קטגוריה:רבניות (נשות רבנים)
קטגוריה:נווה יעקב: אישים
קטגוריה:בוגרות סמינר הישן
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1948
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1948
ערכי הכינויים

ערכי הכינויים היא תורה קבלית שבמסגרתה תלו חכמי הקבלה משמעויות קבליות במילים מוכרות. הרמב"ן בהקדמה לפירוש התורה כותב "התורה תדבר בתחתונים ותרמוז בעליונים" כשהכוונה היא שהעולם הגשמי תלוי מעולמות רוחניים כך שלכל פרט בעולם יש שורש רוחני. לייחוס הפרטים לשורשם קוראים חכמי הקבלה **ערכי הכינויים**. בעבודת האיסוף, המיון, הארגון, המינוח והנימוק עסקו, בין השאר: הרב יוסף ג'יקטיליה, אחריו הרמ"ק בספר פרדס רימונים, וכן הרב יעקב צמח והרב משה זכות, הרב מנחם עזריה מפאנו והרב יחיאל היילפרין.

## ספרים
*ספר **[http://www.hebrewbooks.org/20243 שערי אורה],** הרב יוסף ג'יקטיליה
***[http://www.hebrewbooks.org/14103 שערי צדק],** הרב יוסף ג'יקטיליה
*ספר **[[פרדס רימונים]],** הרמ"ק.
***ערכי הכינויים**, הרב יעקב צמח
* **ערכי הכינויים**, הרב משה זכות.
* **[http://www.hebrewbooks.org/7365 שפת אמת],** הרב מנחם עזריה מפאנו
***[http://www.hebrewbooks.org/7128 מאורי אור],** הרב מאיר פופרש
***[http://www.hebrewbooks.org/44143 קהלת יעקב]**, הרב יעקב צבי יולס
***ערכי הכינויים,** הרב יחיאל היילפרין
***תורת נתן**, הרב נתן צבי קניג
***יד אליהו**, הרב אליהו דוד סלאטקי
***[[ספר הערכים]]**, הרב יואל כהן
* **[https://hebrewbooks.org/63797 **מילון עברי קבלי'''].
קטגוריה:קבלה
היטושי איממורה

**היטושי איממורה** (*Imamura Hitoshi* 今村 均; 28 ביוני 1886 - 4 באוקטובר 1968) היה גנרל בצבא היפני הקיסרי במלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
איממורה נולד בעיר סנדאי שבמחוז מיאגי לשופט מקומי. הוא סיים את לימודיו באקדמיה הצבאית הקיסרית ב-1907 ובמכללת המלחמה של הצבא ב-1915. ב-1917 קיבל את דרגת הקפטן ונשלח לאנגליה כנספח צבאי בשנה שלאחר מכן. באפריל 1927 התמנה איממורה לנספח הצבאי בהודו הבריטית. לאחר שקודם לדרגת קולונל ב-1930 החזיק איממורה במספר תפקידי מטה במחלקת המבצעים של המטה הכללי של הצבא היפני הקיסרי עד 1932. לאחר שפיקד למשך זמן קצר על הרגימנט ה-57 בשאנגחאי, שב איממורה ליפן והתמנה למפקד בית הספר הצבאי נרשינו, תפקיד אותו מילא עד 1935.

### המלחמה בסין
במרץ 1935 קיבל איממורה את הפיקוד על חטיבת הרגלים ה-40 ואת דרגת מייג'ור גנרל. הוא מונה לסגן ראש מטה צבא קוואנטונג במנצ'וקוו במרץ 1936. בין השנים 1937–1938 שימש איממורה מפקד בית הספר למקצועות חיל הרגלים בטויאמה.

במרץ 1938 קיבל איממורה את דרגת לויטננט גנרל ונמסר לו הפיקוד על הדיוויזיה החמישית ששהתה אז בסין, עליה המשיך לפקד במהלך השלבים המוקדמים של מלחמת סין–יפן השנייה.

בין 1940 ל-1941 שימש איממורה סגן המפקח הראשי על אימוני הצבא, אחד התפקידים בעלי ההשפעה הרבה ביותר בצבא היפני. לאחר מכן קיבל איממורה את הפיקוד על הארמייה ה-23.

## מלחמת העולם השנייה
בנובמבר 1941 מונה איממורה למפקד הארמייה ה-16 ונשלח להוביל אותה בפלישה לאיי הודו המזרחיים. בעת הקרב, עת התקרבו כוחותיו לאי ג'אווה, נפגעה ספינת התובלה עליה שהה מטורפדו, שקעה ואיממורה נאלץ לשחות לחוף.

לקראת סוף 1942 קיבל איממורה את הפיקוד על הארמייה השמינית, שהייתה אחראית על הארמייה ה-17 (שלחמה באיי שלמה) ועל הארמייה ה-18 (שלחמה בגינאה החדשה). בניגוד למקובל, נהג איממורה ברחמנות כלפי האוכלוסייה המקומית באיי הודו המזרחית, התנהגות שלעיתים הובילה לעימותים עם מטה קבוצת ארמיות המשלוח הדרומית ועם המטה הכללי בטוקיו. עם זאת, מדיניות זו הובילה ליחסים תקינים עם האוכלוסייה המקומית והקלה על הכיבוש.

ב-1943 קודם איממורה לדרגת גנרל. ביחד עם מפקד הצי ברבאול, תת-אדמירל גיניצ'י קוסאקה, נכנע איממורה בפני בעלות הברית בספטמבר 1945.

בתום המלחמה עצר צבא אוסטרליה את איממורה באשמת פשעי מלחמה, בכללם הוצאה להורג של שבויי מלחמה והמתין למשפט בבית דין צבאי. באפריל 1946 שלח איממורה מכתב למפקד האוסטרלי ברבאול בו ביקש ממנו להאיץ את משפטו על מנת להקל על שפיטת פושעי מלחמה אחרים. איממורה הואשם בכישלון לרסן את חברי הפיקוד שלו, שביצעו זוועות אכזריות ופשעים אחרים. משפטו נערך ברבאול בין ה-1 ל-16 במאי 1947. הוא נמצא אשם ונידון לעשר שנות מאסר אותן ריצה בכלא סוגאמו שבטוקיו עד שחרורו ב-1954. איממורה סבר שהעונש שקיבל היה קל מדי ביחס לאחריותו לפשעים אותם ביצעו פקודיו, ולכן בנה בחצר ביתו העתק של תא הכלא שבו היה כלוא, ושהה בו עד מותו ב-1968.

## קישורים חיצוניים

* פיטר צ'ן, Hitoshi Imamura, WW2 Database.
* קנט באדג', Imamura Hitoshi (1886-1968),Pacific War Online Encyclopedia.
* תמליל משפטו של טומויוקי ימאשיטה.

## הערות שוליים

קטגוריה:גנרלים יפנים
קטגוריה:מפקדי ארמיות יפניות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מעוטרי מסדר השמש העולה
קטגוריה:פושעי מלחמה יפנים
קטגוריה:נספחים צבאיים יפנים
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1886
קטגוריה:יפנים שנפטרו ב-1968
מתחם סומה-וזוב

שמאל|ממוזער|250px|מתחם סומה-וזוב כפי שהוא נראה ממפרץ נאפולי: הבליטה משמאל – שולי סומה, הבליטה מימין – וזוב
**מתחם סומה-וזוב** הוא מתחם געשי המצוי לחופו המזרחי של מפרץ נאפולי בתחומי מחוז קמפניה, איטליה. המתחם שייך לקשת הגעשית של קמפניה, המהווה חלק מאזור געשי נרחב בדרום-מזרח הים הטירני.

המתחם מכיל את החרוט הגעשי של הר הגעש וזוב, שנותר ניצב בקלדרה שנוצרה עקב התמוטטותו של הר געש קדום – סומה (Monte Somma).

## היווצרות
המתחם נוצר בהתפרצות געשית עזה לפני כ-18,300 שנים. במהלך התפרצותו של הר הגעש סומה, התרוקן תא המאגמה שלו במידה רבה – שגרמה להתמוטטות תקרת התא ולהיווצרות קלדרה. החרוט הגעשי של סומה התמוטט אל תוך הקלדרה בשלמותו, והוא מרכיב היום את הר הגעש וזוב.

גובהו של וזוב מגיע ל-1,281 מטרים ושולי סומה ל-1,149 מטרים. ביניהם מצוי עמק אטריו די קאבאליו (Atrio di Cavallo), שאורכו כ-5 קילומטרים.

## היסטוריה געשית

מתחם סומה-וזוב הוא הר געש שכבתי רביעוני בהרכב קאלק-אלקליני, המורכב משולי הקלדרה של סומה ומהחרוט הגעשי של וזוב במרכזה.

גילן של לבות שנדגמו מעומק של 1,345 מטרים מצביע על געשיות בסביבות המתחם הגעשי, שהחלה לפני 400,000 שנים לפחות. כן קיימים בו שרידים להתפרצות שמקורה בקמפי פלגריי, לפני 39,000 שנים.

ההיסטוריה של המתחם עצמו החלה לפני כ-25,000 שנים, עם צמיחתו של סומה מזרימת לבה במהלך התפרצויות שעוצמתן נמוכה. שלב זה בפעילות הגעשית נמשך עד לפני כ-19,000 שנים, והוא ניכר בסלעים הגעשיים המרכיבים את חלקו הצפוני של המתחם.

לפני כ-18,300 – לאחר התמוטטותו והיווצרות הקלדרה – חל שינוי מהותי בדפוסי ההתפרצות של סומה. מאז התרחשו במתחם התפרצויות געשיות בעוצמות שונות, הכוללות לפחות 4 התפרצויות פליניאניות ו-6 תת-פליניאניות. כל ההתפרצויות מורכבות משלב מגמטי ומשלב פריאטו-מגמטי, הנובע ממפגש של המאגמה במים הכלואים בשכבות של סלעים קרבונטיים מן המזוזואיקון.

התפרצויות רבות של המתחם לוו בזרמים ונחשולים פירוקלסטיים נרחבים, שזרמו בעיקר לדרום ולמערב. עקבותיהם ניכרות בערים פומפיי והרקולנאום, שנהרסו בהתפרצות העזה של וזוב באוגוסט 79.

מתחם סומה-וזוב עדיין פעיל מאוד. ההתפרצות המשמעותית האחרונה במתחם התרחשה בשנת 1944, ועל סמך הידע שנצבר מעברו הגעשי, נחשב וזוב לאחד מהרי הגעש המסוכנים בעולם עקב צפיפות האוכלוסייה הגבוהה סביבו. במקרה של התפרצות יימצאו כשלושה מיליון בני אדם בטווח סכנה.

במצפה הוולקנולוגי שנבנה במתחם נבדקים תנודות הקרקע ושינויים בהרכב הכימי של הגזים הנפלטים באזור המתחם, העשויים להעיד על עליית מאגמה אל פני השטח לקראת התפרצות נוספת.

## ראו גם
*גאולוגיה - מונחים
*הקשת הגעשית של קמפניה
*מתחם געשי
*תא מאגמה

## לקריאה נוספת
***Encyclopedia of Volcanoes**,  , Academic Press
***Encyclopedia of Geology**, Elsevier Academic Press, First edition 2005, 

## קישורים חיצוניים
*היסטוריה געשית של סומה-וזוב

## הערות שוליים

קטגוריה:איטליה: גאולוגיה
קטגוריה:מתחמים געשיים
קטגוריה:מפרץ נאפולי
קטגוריה:איטליה: הרי געש
האור של בוסטון

שמאל|ממוזער|200px
שמאל|ממוזער|200px|האי ברוסטר הקטן והמגדלור במבט מדרום-מערב
**האור של בוסטון** (שמו באנגלית: **Boston Light**) הוא מגדלור, הממוקם על גבי האי ברוסטר הקטן () שבמבואות נמל העיר בוסטון שבארצות הברית. המגדלור המקורי שנבנה באתר זה, בשנת 1716, היה הראשון שנבנה בשטחה של ארצות הברית דהיום. המגדלור הנוכחי, שנבנה ב-1783, הוא המגדלור השני באורך שנותיו שעדיין פעיל בארצות הברית, והוא היחיד בה שמאויש עדיין על ידי משמר החופים האמריקני. בשנת 1964 הוכרז מבנה המגדלור כציון דרך היסטורי לאומי.

## תולדות המגדלור
האור במגדלור, שהוקם על האי בן שמונת הדונמים, הודלק לראשונה ב-14 בספטמבר 1716. שומר המגדלור הראשון, ג'ורג' וורת'ילייק (George Worthylake), שעסק גם בניווט ספינות לתוך נמל בוסטון, טבע בנמל עם אשתו ובתו שנתיים לאחר מכן. ב-1751 ניזוק המגדלור קשות בשריפה. 
 
בשנת 1774, בשנה שלפני פרוץ מלחמת העצמאות של ארצות הברית, תפסו כוחות בריטיים את המגדלור והוא הוחזק על ידם בתחילתה. המגדלור הושבת אז בשל חסימת נמל בוסטון. בשתי הזדמנויות בחודש יולי 1775 תקפו המורדים האמריקנים את המגדלור והעלו אותו באש. כאשר נסוגו הבריטים ממנו ב-13 ביוני 1776 הם פוצצו והרסו אותו כליל.

ב-1783 נבנה המגדלור שנית עד לגובהו המקורי – 23 מטר. עובי קירותיו בבסיסו הגיע ל-2.3 מטר ול-76 סנטימטר בראשו. קוטר המנורה שהותקנה בו עמד על 2.4 מטר. ב-1790 הועבר המגדלור מידי מדינת מסצ'וסטס לידי הממשלה הפדרלית שהוקמה לא מכבר.

בשנת 1859 הוגבה המגדלור עד לגובה של 27 מטר (31 מטר מעל לגובה פני הים), והוסף לו חדר למנורה ובה עדשת פרנל בת 12 צלעות. ב-1861 ושוב ב-1918 נטרפו אניות בקרבת אי המגדלור ושומרי המגדלור סייעו בחילוץ האנשים שעל סיפוניהן.

במלחמת העולם השנייה כובה אור המגדלור מטעמי ביטחון, והוא הודלק מחדש רק ב-2 ביולי 1945. אז צויד המגדלור במנורה חדשה בעוצמה של 1.8 מיליון נרות, המבזיקה מדי 10 שניות, ואורה נראה למרחק של 50 קילומטר.

ב-1998 הוסב ציוד המגדלור למנגנון אוטומטי. למרות זאת הוא מאויש עדיין על ידי שומר אזרחי, המסתייע בצופים מתנדבים מחיל העזר של משמר החופים. עיקר תפקידם של אלו הוא לשמש כמדריכים למבקרים באי.

למגדלור יש עדיין חשיבות כסמן ניווט ימי, אך היא פחתה במהלך המאה העשרים בעקבות פתיחת התעלה הצפונית של נמל בוסטון לשימושם של כלי שיט גדולים המגיעים אל הנמל.

## קישורים חיצוניים

*אתר האינטרנט של האי ברוסטר הקטן.

## הערות שוליים

קטגוריה:ארצות הברית: מגדלורים
קטגוריה:בוסטון: מבנים
קטגוריה:ארצות הברית: מגדלים
פסק דין טוי ביז נגד ארצות הברית

**טוי ביז נגד ארצות הברית** הוא פסק דין של בית המשפט לסחר בינלאומי של ארצות הברית משנת 2003 שקבע שלצורכי מכס, דמויות הפעולה (action figures) של סדרות הקומיקס של חברת טוי ביז נחשבות לצעצועים ולא לבובות, משום שהן מציגות "יצורים לא-אנושיים". ההחלטה הפחיתה את שיעור המכס על הדמויות למחציתו. חשיבות פסק הדין היא בביקורת הקשה שנמתחה בעקבותיו על החברה מצד המעריצים והציבור, בשל הסתירה שנוצרה בין טענות החברה בבית המשפט לבין הערכים שדמויות סדרות הקומיקס של החברה מנסות לקדם.

## רקע
חוקי ארצות הברית מבחינים בין שני סוגים של דמויות צעצוע לעניין מכס: בובות, שכוללות בהגדרתן דמויות אנושיות, וצעצועים, שכוללים בהגדרתם "יצורים לא-אנושיים". מכיוון שמכסים על בובות היו גבוהים יותר, טענה "טוי ביז", חברה בת של מארוול קומיקס, שדמויות הצעצוע שלה (כולל דמויות האקס-מן וארבעת המופלאים) מייצגות יצורים לא-אנושיים, ולכן זכאיות לשיעור המכס הנמוך יותר. ב-3 בינואר 2003, לאחר שבחנה יותר מ-60 דמויות צעצוע, פסקה השופטת ג'ודית ברזילי לטובת החברה, והעניקה לה פיצויים על מכסי ייבוא גם למפרע.

## תגובות
מכיוון שרעיון מרכזי בסדרות הקומיקס של חברת מארוול הוא שמוטאנטים כמו האקס-מן הם אנושיים לכל דבר ועניין מבחינת זכויותיהם וההתייחסות שצריכה להיות אליהם מצד החברה והאנשים ה"רגילים", נוצרה סתירה לכאורה, בין הערכים שסדרות אלה מנסות לקדם לבין טענות החברה בבית המשפט, כי דמויות אלה הן "בלתי אנושיות". סתירה מהותית זו עוררה תגובות שליליות וביקורת חריפה כנגד החברה שהביעו המעריצים. מארוול הגיבה לביקורת כלפיה וניסתה ליישב את הסתירה שבין ערכי המוסר שבעלילת הסדרה לבין רצונה להשגת רווחים כספיים גבוהים יותר, בכך שטענה, כי "הגיבורים שלנו הם בני אנוש חיים ונושמים, אבל בני אנוש בעלי יכולות יוצאות-דופן... החלטה שלדמויות האקס-מן אכן יש מאפיינים "לא-אנושיים" רק מוכיחה שלדמויות יש כוחות מיוחדים".

## ראו גם
*פסק דין ניקס נגד הידן - בו נפסק שלצורכי מכס, עגבנייה היא ירק ולא פרי.

## הערות שוליים

קטגוריה:משפטים ופסקי דין בארצות הברית
קטגוריה:מארוול קומיקס
קטגוריה:בובות
קטגוריה:2003 בארצות הברית
פרנסיסקו חימנס דה סיסנרוס

שמאל|ממוזער|250px|עמוד מתוך התנ"ך הרב לשוני
**פרנסיסקו (או פרנציסקו) חימנס דה סיסנרוס** (**Francisco Jiménez de Cisneros**; 1436 - 8 בנובמבר 1517), במקורות העבריים גם קסימנס, היה נזיר פרנציסקני, קרדינל, הכומר המוודה של איזבלה הראשונה, מלכת קסטיליה, מדינאי ששימש פעמיים העוצר (שליט), רפורמטור של הכנסייה, האינקוויזיטור הגדול, מיסיונר למורים, ידוע בהוצאת תנ"ך רב לשוני (Polyglot) ובו גם הטקסט העברי של התנ"ך, כמו גם בשריפת ספרים שלא מצאו חן בעיניו.

## חייו
סיסנרוס נולד בעיירה הקטנה טורלגונה  לא רחוק ממדריד. למד במקומות שונים ובין היתר באוניברסיטת סלמנקה. בין 1459 ל-1465 עבד במנגנון הוותיקן ברומא שם לכד את תשומת לבו של האפיפיור פיוס השני. מרומא חזר עם מכתב הסמכה (בנפיקיום), שהארכיבישוף של טולדו שהיה גם הפרימוס של ספרד סירב לכבד. כאשר סיסנרוס התעקש, הושם בכלא לזמן מה ושוחרר כאשר הארכיבישוף הכיר בכוחו.

ב-1484 הצטרף כאח (Friar) למסדר הפרנציסקני בטולדו. שם סיגף עצמו בצומות, בלבישת אדרת שיער והליכה ברגליים יחיפות. משם עבר למנזר מבודד אף יותר שבו חי כאנכוריט (anchoritic, ἀναχωρέω). הארכיבישוף מנדוסה המליץ עליו ב-1492 בפני המלכה איזבלה ככומר המוודה שלה. סיסנרוס הסכים בתנאי שבזמן שאינו עסוק בווידויי המלכה יוכל לחיות בקהילתו עם נזיריו, אך איזבלה התוודתה לעיתים כל כך תכופות עד שלא הצליח להגשים את מטרתו ולחיות במנזר. במהלך הווידויים שנגעו גם לעסקי המדינה נוכחה המלכה שסיסנרוס נותן לה עצות טובות ומינתה אותו ליועץ ואחר כך לקרדינל, מסופר כי סיסנרוס ניסה להתחמק ממשרות אלו והמשיך ללכת בגלימה פרנסיצקנית ויחף עד שהאפיפיור ציווה עליו להחליף את מלבושו ללבוש השרד של הקרדינלים.

סיסנרוס הנהיג רפורמה בקרב הנזירים בספרד ואילץ אותם לדבוק בתקנות. הפיק את הפוליגלוטה הקומפלוטנסית (על שם העיר בה הודפסה).

סיסנרוס ייסד את אוניברסיטת קומפלוטנסה בעיר אלקלה דה אנארס.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים ספרדים
קטגוריה:נזירים רומים-קתולים ספרדים
קטגוריה:חשמנים
קטגוריה:ילידי 1436
קטגוריה:נפטרים ב-1517
גרד רוטשילד

**גֶרד רוטשילד** (גרמנית: Gerd Rothschild; 5 בפברואר 1919 – 9 במרץ 1991) היה צייר, אמן וגרפיקאי ישראלי. מעמודי התווך של מוסד הגרפיקה בתרבות הישראלית.

## ביוגרפיה
גרד רוטשילד נולד בגרמניה ועלה לארץ ישראל כנער בשנת 1933, עם עליית הנאצים לשלטון.
הוא למד גרפיקה שימושית במחזור הראשון בבית הספר "בצלאל" בירושלים. התגייס לצבא הבריטי בשנת 1942, שם התגלה כישרונו כצייר, כאשר העשיר את קירותיהם של מועדוני הקצינים. דוגמה לקיר כזה ניתן לראות במתחם תחנת הרכבת יפו - בית וילנד.

בשנים שלאחר מכן הקים גרד רוטשילד את סטודיו רולי ביחד עם הגרפיקאי והמעצב זאב ליפמן (יליד 1921, שאף הוא עלה ארצה מגרמניה כילד), שאותו הכיר ב"בצלאל". רוטשילד וליפמן יצרו כנראה ביחד את ההגדה של פסח "חד חיילא" - הגדה ייחודית שנועדה לחיילים יהודים בריטיים בארץ ישראל. הסטודיו יצר עשרות רבות של כרזות עבור צה"ל   ועבור חברות שונות במשק הישראלי של שנות החמישים והשישים. מבין המפורסמות שבכרזות הייתה הכרזה של חברת "ארטיק", כרזת "חבל על כל טיפה", "הצנחנים קוראים לך, התנדב!" ועוד רבות. כן עיצבו השניים את הגרסה השנייה של מדליית עשור לחרות ישראל.

רוטשילד כיהן כנשיא אגודת הגרפיקאים הישראלית בשנים 1954–1969.

היה נשוי לרות ואב לשלושה בנים. נקבר בבית הקברות בקיבוץ גלאון.

## קישורים חיצוניים
* שי פרקש (תחקיר, צילום ועריכה), גרד רוטשילד-צייר ומעצב גרפי 1991-1919, באתר ארגון יוצאי מרכז אירופה 

## הערות שוליים

קטגוריה:גרפיקאים ישראלים
קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:מתנדבי היישוב לצבא הבריטי
קטגוריה:מעצבי כרזות ישראלים
קטגוריה:פליטי רדיפות הנאצים
קטגוריה:אישים הקבורים בקיבוצים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1919
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1991
קאמי ז'ורדן

**מארי אנמון קאמי ז'ורדן** (בצרפתית: **Marie Ennemond Camille Jordan**; 5 בינואר 1838 – 22 בינואר 1922) היה מתמטיקאי צרפתי שעסק בתחומים רבים במתמטיקה ובין היתר היה ממשיך דרכו העיקרי של גלואה בפיתוח שיטתי של תורת החבורות. בנוסף כתב ז'ורדן את הספר "קורס באנליזה" (צרפתית: Cours d'analyse), שהשפיע על מתמטיקאים רבים (הארדי בספרו "התנצלותו של מתמטיקאי" מציין את הספר כנקודת מפנה בתפיסת עולמו כמתמטיקאי).

## קורות חייו
ז'ורדן נולד בליון שבצרפת, שם התגורר ולמד בילדותו, וב-1855 עבר עם אשתו הטרייה (מארי איזבל מונה - בתו של סגן העיר ליון) לפריז כדי ללמוד באקול פוליטקניק. הוא למד שם הנדסה, וב-1861 נבחן על הדוקטורט שלו. עם תום לימודיו עזב ז'ורדן את פריז ועבד כמהנדס בפריבאס ולאחר מכן בשאלון-סור-סון, עד שלבסוף חזר לפריז. במהלך תקופה זו נולדו לו ולאשתו לא פחות משני בנים ושש בנות. ב-1873 התקבל ז'ורדן כבוחן באקול פוליטקניק, ב-1876 נתמנה לפרופסור לאנליזה, ובשנים 1883-1885 קיבל משרת הוראה מקבילה בקולז' דה פראנס.

לאחר מותו נאספו כל כתביו לארבעה כרכים עבי-כרס בהוצאת Gauthier-Villars. שניים מהם מכילים את כל כתביו בתורת החבורות, אחד מהם עוסק באלגברה ובתורת המספרים, והאחרון עוסק בטופולוגיה של פאונים, משוואות דיפרנציאליות ומכניקה.

## עבודתו
בתקופתו של ז'ורדן טרם הייתה מקובלת החלוקה לנושאים כפי שהיא מקובלת היום, וכך נושאים טופולוגים שימשו כר פורה לרבות מעבודותיו הראשונות. היכרותו עם עבודתו של רימן ורעיונותיו בנושא סימטריות הביאו אותו לכדי ניסוח של חבורות סימטריה והומוטופיה ללא שימוש בכלים מתורת החבורות וללא שנחשף לעבודתו של מביוס.
עבור ז'ורדן חבורה הייתה מה שאנו היינו מכנים היום חבורת תמורות (מושג החבורה כמבנה מופשט יותר יומצא רק כמה שנים מאוחר יותר). מתוך ניתוח מעמיק של הרעיונות של גלואה הגדיר ז'ורדן את מושג סדרת ההרכב והוכיח את משפט ז'ורדן הולדר.
בנוסף עסק ז'ורדן בבעיית הסיווג של חבורות סופיות. למרות שהסיווג של חבורות אבליות סופיות היא משימה פשוטה באופן יחסי, הסיווג של חבורות הרכב סופיות אינה כזו. אף על פי כן סימן ז'ורדן יעד זה כמטרה למחקריו, ודבק בה גם בידיעה כי ייתכן שלעולם לא תבוא על סיומה.

גישתו הייחודית ושיטותיו פורצות הדרך סללו את הדרך למתמטיקאים רבים אחריו. ז'ורדן ליקט את רעיונותיו החדשים בשנים 1860-1870 לספר **על תמורות ומשוואות אלגבריות** (צרפתית: Traité des substitutions et des équations algebraique). ספר זה, שכלל בין היתר את הניסוח המקורי של צורת ז'ורדן, החזיר את רעיונותיו של גלואה למרכז הבמה ושימש כאבן יסוד בהוראת תורת החבורות באוניברסיטאות ברחבי העולם.

## מונחים על שמו
* צורת ז'ורדן באלגברה
* משפט העקום של ז'ורדן
* מידת ז'ורדן בתורת המידה
* משפט הפירוק של ז'ורדן בתורת המידה
* משפט ז'ורדן-הולדר בתורת החבורות
* משפט החבורות הליניאריות הסופיות של ז'ורדן (ידוע גם כמשפט ז'ורדן-שור)
* פירוק ז'ורדן-שבליי בתורת האופרטורים
* פירוק ז'ורדן (אלגברת לי)
* הלמה של ז'ורדן בתורת המספרים

## ראו גם
* אווריסט גלואה

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה של קאמי ז'ורדן, באתר MacTutor 
* 
* 

קטגוריה:מתמטיקאים צרפתים
קטגוריה:בוגרי אקול פוליטקניק
קטגוריה:סגל אקול פוליטקניק
קטגוריה:חברי האקדמיה למדעים ולאמנויות של גטינגן
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1838
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1922
משפחת אפשטיין

**משפחת אפשטיין** (נכתב גם: **אפשטין** ו**עפשטיין**) היא משפחת לויים יהודית, בת כחמש מאות שנה, שהצמיחה מתוכה רבנים, סופרים, מנהיגי ציבור, חוקרים ומלומדים.

הרב ברוך אפשטיין, שחקר את מוצא המשפחה, כתב כי מוצא משפחת אפשטיין מספרד, מצאצאי רבי אהרן הלוי מברצלונה (הרא"ה) ורבי זרחיה הלוי מגירונדי, בעל המאור. שמה המקורי היה בנבנשתי. לאחר פרעות במאה ה-14 בספרד התיישב  חלק מהמשפחה בטורקיה וחלק אחר בגרמניה, בעיר אפשטיין שבמדינת הסן, ושם החליפו בני המשפחה את שמם מבנבנשתי לאפשטיין.

על פי ספרו של הרב ברוך אפשטיין נעשה עץ יוחסין של המשפחה ומכיל רבנים רבים.

יש ענף אחר של משפחת אפשטיין שאינו קשור למשפחת אפשטיין הלויים. אחד מבני המשפחה, הרב משה מרדכי אפשטיין, אף שינה את איות שם משפחתו לאפשתֵין, כדי למנוע את ייחוסו בטעות למשפחת אפשטיין הלויים. גם ר' פנחס אפשטיין ראב"ד העדה החרדית ואחיו ר' זרח אפרים אפשטיין ראש ישיבת תורת חיים הם מאותה המשפחה.

## מבני המשפחה
* הרב נתן הלוי אפשטיין – רבה של פרנקפורט דמיין בראשית המאה ה-14.
* הרב אריה לייב הלוי אפשטיין – רב ומקובל במאה ה-18, בעל הפרדס.
* הרב קלונימוס קלמן הלוי אפשטיין – מגדולי החסידות, בעל המאור ושמש.
* הרב יחיאל מיכל אפשטיין – רבה של נובהרדוק, בעל ערוך השולחן.
* הרב ברוך אפשטיין – בנו של הרב יחיאל מיכל אפשטיין. בעל התורה תמימה.
* הרב משה יחיאל הלוי אפשטיין – האדמו"ר מאוז'רוב.
* הרב אפרים מרדכי בן שלמה זלמן עפשטיין - מחבר ספר מחנה אפרים על המהרש"א (וילנה תרמ"ג).
*הרב יצחק הלוי אפשטיין היה דיין בתל אביב, ממקימי הרבנות הצבאית ומעורכי האנציקלופדיה התלמודית
* הרב יצחק אייזיק אפשטיין ב"ר מרדכי הלוי  (נודע בכינויו ר' אייזיק הוֹמְלֶר) מגדולי תלמידיו של אדמו"ר הזקן בעל התניא והשולחן ערוך הרב.
* פרופ' יעקב נחום אפשטיין - חוקר תלמוד וממקימי האוניברסיטה העברית בירושלים.
* יורי לויטן - שדר רדיו מוסקבה במלחמת העולם השנייה
 

עוד מצאצאי המשפחה: 
* האדמו"ר רבי מנחם נחום עפשטיין מקוברין - ביאליסטוק. (על אף ששם משפחתו עפשטיין, איננו בן אחר בן למשפחת עפשטיין אלא שם משפחתו המקורי היה קצנלבוגן, וסבו אימץ את שם משפחת חותנו). 
* הרב שאול קצנלנבוגן  בן אחר למשפחת עפשטיין, שינה את שם משפחתו מעפשטיין לקצנלנבוגן), וצאצאיו, ובהם: החזון איש (הרב אברהם ישעיהו קרליץ) הרב פרופ' שאול ליברמן.
* הרב מרדכי זאב גולדשטיין - רב בליסקווא ומחבר ספר פתחי עולם (וילנה תרמ"ג).
* עמוס אפשטיין - איש עסקים

## הערות שוליים
2 יש משפחת אפשטיין בעיר העתיקה מבניה המפורסמים ידידיה אפשטיין עיתונאי שמזהיר על אירועי טרור
*
אפשטיין
קטגוריה:משפחת בנבנשתי
מכתבו של מנחם מנדל

"**מכתבו של מנחם מֶנְדֶל**" הוא שיר של נתן אלתרמן, בו מתייחס המשורר למאורעות השואה באירופה. השיר פורסם במסגרת "הטור השביעי" בעיתון "דבר" ב-9 במרץ 1945, לקראת סוף המלחמה, וקדמו לו שירים נוספים העוסקים בנושא, כשהבולט בהם הוא "מכל העמים".

בשיר מופיעה תגובתו של אלתרמן למשמע הבשורות המרות על גורל יהדות אירופה, וזאת שוזרת את אסונו של העם היהודי בדמויותיו המוכרות של הסופר היידי הידוע שלום עליכם. אלתרמן ניסח את השיר כמכתב אחרון או צוואה ששולח מנחם מנדל, גיבור ספרו של שלום עליכם, לאשתו שיינה שיינדל. בכך המשיך כביכול את מכתביו של מנחם מנדל לאשתו באותו סגנון אירוני שכתב שלום עליכם, אולם בהבדל מרכזי: אלתרמן המית ביצירתו את מנחם מנדל, והמת הוא המדבר בשיר ("כך הלכתי חיים כך שוכב אני מת, כי דמותי, כך אומרים, היא בת נצח"). הוא מוסיף ומספיד בשיר זה דמויות נוספות של שלום עליכם: "טוביה מת, ומת מוטל בן פייסי החזן... ועל שלג נח סטמפניו, קט ויחף... וגם טופ'לה נח, טו טו ריטו התם" (סטמפניו, גיבור הנובלה הנושאת שם זה, והילד טופל'ה טוטוריטו, גיבור הסיפורים "האולר" ו"הדגל").

בהספידו את הדמויות הספרותיות שזוהו כל כך עם יהודי מזרח אירופה, ביכה אלתרמן לא רק את רצח היהודים בשואה, אלא גם את חורבן תרבותם העשירה, בייחוד תרבות היידיש, כמו הספרות והשירה היידית העשירה, וכן הספיד את העיירה היהודית הישנה, השטעטל, על אורח חייה ואנשיה.

על פי מבקרת הספרות עינת יקיר, גם שפת השיר היא רבת משמעות. במותן של הדמויות, נכחדה גם היידיש, השפה שבה הן נוצרו, והן נבראו מחדש בצלם העברית. "בשירו של אלתרמן מדברים פתאום כולם עברית, והמעבר הזה אפשרי רק במחיר מותם".

בפרסום המקורי כלל השיר ארבעה עשר בתים, אולם בגרסה שפרסם אלתרמן כשאיגד מבחר משירי "הטור השביעי" בשנת 1948, הוא השמיט את הבית העשירי וערך מספר תיקונים קלים.

לחן לשיר נכתב בידי משה וילנסקי.

שבעה מתוך בתי השיר הולחנו והוקלטו בשנת 1974 על ידי שלמה ארצי לאלבום "לכל החברים מהמסע מים אל ים", אלבום שהושפע ממלחמת יום הכיפורים.

## קישורים חיצוניים

* 
* השיר בלחנו של משה וילנסקי בביצוע ויקטוריה חנה
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 1945
קטגוריה:שירי 1974
קטגוריה:שירי שלמה ארצי
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי נתן אלתרמן
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי משה וילנסקי
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי שלמה ארצי
קטגוריה:שירי הטור השביעי
קטגוריה:שירים על השואה
קטגוריה:שירת השואה
קטגוריה:שירים על מכתבים
קארמה רוסקאיידה

**כרמה רוסקאיידה סרה** (בקטלנית: **Carme Ruscalleda i Serra**; נולדה ב-1952) היא שפית ממסעדת סאנט-פאו (Sant Pau) בסאנט-פאו דל מאר, סמוך לברצלונה. בבעלותה גם מסעדת Sant Pau de Tòquio ביפן.

## ביוגרפיה

רוסקאיידה נולדה למשפחת איכרים שעסקה ביין ובגידול בקר והחלה לבשל בהיותה ילדה. היא למדה טכניקות שרקוטרי (הכנת מטעמי בשרים) ואחרי שהתחתנה עם בעל מכולת, טוני באלאם (Toni Balam), ב-1975, שכנעה אותו לפתוח מסעדה. סאנט-פאו נפתחה ב-1988, היא זכתה בכוכב מישלן ראשון ב-1991, זכתה בכוכב השני ב-1996 וזכתה בכוכב מישלן השלישי ב-2006. בשנת 2004 נפתחה מסעדת אחות בטוקיו, יפן. כיום יש להם חמישה כוכבי מישלן, שלושה במסעדה בקטלוניה ושניים במסעדה בטוקיו. מסעדה סאנט-פאו דל מאר זכתה בניקוד המקסימלי, שלוש שמשות במדריך קמפסה (Campsa Guide) ב-1999. המסעדה חברה גם במדריך השולחנות הגדולים בעולם.

המסעדה ממוקמת באמצע הדרך בין ברצלונה לג'ירונה, היא שוכנת במבנה שהוקם ב-1881 ושימש בעבר כאכסניה, בחדר האוכל יש מקום ל-35 אנשים והמסעדה פתוחה כל ימות השנה, רוסקאיידה היא השפית ובעלה מנהל את חדר האוכל.
מטבחה נשען במידה רבה על המסורת הקטלנית, אך הוא גם פתוח להשפעה גלובלית ומתמקד במוצרים טריים, איכותיים ועונתיים, עם דגש על מוצרים מהים, שלחופו המסעדה שוכנת. בצמוד למסעדה גן-ירק גדול שמספק את תצרוכתה.

מאז שנת 2000 כתבה כמה ספרים ובהם שמה דגש על בישול ארוחות בריאות, טעימות, מודרניות, קלות, במהירות; והיא כוללת בהם גם חלק ממתכוניה המותאמים למטבחים שאינם מקצועיים. ספרה הידוע ביותר הוא Cuinar per ser feliç (לבשל כדי להיות שמח; 2001). באנגלית התפרסם ספרה Carme Ruscalleda's Mediterranean cuisine (2007).

## ספריה

* Deu anys de cuina al Sant Pau (1998)
* Del plat a la vida (2000)
* Cuinar per ser feliç (2001)
* Un any amb Carme Ruscalleda (2004)
* Cuina a casa (2005)
* La cuina més fàcil i moderna (2006)
* Carme Ruscalleda's Mediterranean cuisine (2007)


## קישורים חיצוניים

* האתר הרשמי של קארמה רוסקאלדה
* אביטל ענבר, ברצלונה - האוכל הכי טוב, מסע אחר,
* אמיר מרקוביץ', סן פאו: מסעדה של פעם בחיים, באתר onlife, 27 בינואר 2011

## הערות שוליים

קטגוריה:שפים ספרדים
קטגוריה:מחברות ספרי בישול
קטגוריה:שפיות
קטגוריה:ספרדיות שנולדו ב-1952
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1952
א-תוחיד ואל-ג'יהאד פי אכנאף בית אל-מקדס

**א-תוחיד ואל-ג'יהאד פי אכנאף בית אלמקדס** (בערבית: **جحافل التوحيد والجهاد في فلسطين**; גַ'חָאפִל אלְתַּוְחִיד וַאלְגִ'הַאד פִי פַלַסְטִין) הוא ארגון טרור ג'יהאדיסטי אסלאמיסטי פלסטיני סלפי שבסיסו ברצועת עזה. הארגון משייך עצמו לאידאולוגיה של אל-קאעידה.

## היסטוריה
הארגון הוקם בינואר 2008 על ידי הישאם אל-סעדני.

ההודעה על הקמת הארגון התפרסמה ב-6 בנובמבר 2008 במנשר המצהיר על נאמנות לאל-קאעידה, לאחר שלטענתם קיבלו מקימי הארגון מסר מאוסמה בין לאדן ואיימן א-זוואהירי. הארגון אחראי לניסיונות שיגור רקטות לשטחי אוכלוסייה אזרחית בישראל.

במרץ 2011 עצר חמאס את מנהיג הארגון הישאם אל-סעדני. המעצר סייע לצבא האסלאם, ארגון סלפי עזתי נוסף, להתבסס כארגון העל הסלפי ברצועה.

באפריל 2011 התפרסם הארגון כאשר פעיליו חטפו ורצחו ברצועת עזה את ויטוריו אריגוני, פעיל פוליטי איטלקי פרו-פלסטיני, כדי ללחוץ על חמאס לשחרר מהכלא את מנהיגם אל-סעדני.

באוגוסט 2012 שחרר חמאס את אל-מקדסי, על מנת שיהווה תחליף לצבא האסלאם, שהתחזק בעקבות מעצרו. לאחר שחרורו הקים אל-מקדסי את מועצת השורא של לוחמי הג'יהאד בסביבות ירושלים כמסגרת-על שכללה את הארגון לצד הארגון אנסאר א-סונה, ארגון סלפי נוסף.

באוגוסט 2012, לאחר שחרור אבו וליד אל-מקדסי מכלא חמאס, הרג צה"ל שני טרוריסטים מהארגון ברצועת עזה, בעקבות מידע שתכננו פיגוע טרור בחצי האי סיני. זמן מה לאחר מכן, ביצעו פעילי הארגון מתקפת טרור משולבת, שבמהלכה הרגו כ-15 חיילים ושוטרים מצרים בקרבת הגבול עם ישראל, השתלטו על עמדת המשטרה המצרית באזור מעבר כרם שלום, ולקחו עמם שני כלי רכב צבאיים משוריינים בניסיון לחדור לישראל. אחד המשוריינים, שהיה כנראה ממולכד, התפוצץ במעבר הגבול, והשני הצליח לחדור לישראל תוך חילופי אש עם כוח צה"ל, והושמד על ידי טיל ששוגר ממסוק קרב וירי טנקים.

## ראו גם
* מועצת השורא של לוחמי הג'יהאד בסביבות ירושלים

## הערות שוליים

קטגוריה:ארגוני טרור סוניים
קטגוריה:ארגונים המסונפים לאל-קאעדה
קטגוריה:ארגוני טרור ברצועת עזה
אריסטו מכיוס

**אריסטו מכיוס** (ביוונית: **Ἀρίστων ὁ Χίος**), היה פילוסוף יווני בן המאה השלישית לפנה"ס.

## ביוגרפיה
הוא נולד באי כיוס והגיע לאתונה שבה שמע את הרצאותיו של זנון מקיטיון, מייסדה של האסכולה הסטואית בפילוסופיה היוונית. לעיתים השתתף גם בהרצאותיו של פולמון מאתונה, שעמד בראש האקדמיה האפלטונית מ-314 עד 269. אם כי אריסטו מכיוס נמנה עם חוגיו של זנון מקיטיון, הוא זנח את תורת מורהו בהביעו התנגדות  לשניים מענפי הפילוסופיה של האסכולה הסטואית: לוגיקה ופיזיקה.

אריסטו מכיוס היה אדם בעל כוח שכנוע ונואם מעולה. הוא פתח את בית ספרו בגימנסיה בשם צינוסרגס, שהייתה ממוקמת בפרבר של אתונה ושנודעה בשל קשריה עם הפילוסופים הציניקנים. נהרו אליו תלמידים כה רבים עד כי הרשה כניסה חופשית לכל מי שאבה להאזין לדבריו. הוא אמר שחבל כי חיות פרא הן חסרות בינה כי אחרת היו מסוגלות להשתתף בשיעוריו.

## תורתו

לא ניתן לתאר את תורתו בשלמותה, כי מכל כתביו לא שרד דבר בשלמותו, אבל יש בידינו קטעים של מחברים מאוחרים יותר שלפיהם הוא הושפע רבות מן הזרם הציניקני בפילוסופיה היוונית. הוא סבר כי הלוגיקה איננה חשובה משום שאין בה דבר משותף עם בני האדם, והתייחס לדיאלקטיקה כמלאכותית וחסרת ערך.

הוא דחה גם את הפיזיקה באומרו שהיא מעבר להשגה האנושית. דעותיו אלה משתקפות בדבריו על אלוהים שלדעתו הוא בלתי ניתן לתפיסה וחסר תחושה, וכי אין לדעת בוודאות כלשהי אם הוא ישות חיה או שאיננו כזה. דברים אלה היו בניגוד גמור לתורתו של זנון מקיטיון שצידד בדעה כי היקום הוא ישות חיה ובעלת תבונה.

זנון מקיטיון חילק את הפילוסופיה לשלושה ענפים: לוגיקה שכללה רטוריקה, דקדוק ותאוריות בדבר תפיסה חשיבה, פיזיקה שכללה לא רק את המדע אלא גם את טבעו האלוהי של היקום, ואתיקה שמטרתה הייתה  להגיע אל האושר באמצעות דרך חיים התואמת את הטבע. אולם בעבור אריסטו מכיוס האתיקה הייתה הענף היחיד של הפילוסופיה, אם כי היו לו הסתייגויות גם באשר אליה באומרו כי צִדה המעשי הוא חסר ערך ותועלת.

אריסטו מכיוס הגן על תורת ההכרה של האסכולה הסטואית נגד תורת הספקנות שבה צידד הפילוסוף ארקסילאוס שעמד בראש האקדמיה האפלטונית החל מ-264.
## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:פילוסופים יוונים
קטגוריה:סטואיזם
חזקה אין אדם מעיז פניו בפני בעל חובו

במשפט העברי, **חזקה אין אדם מעיז פניו בפני בעל חובו** היא חזקה הלכתית, מסוגת החזקות שאין אדם פועל בניגוד לטבעו או תכונותיו.

חזקה זו אומרת כי אנו מניחים שאדם נמנע מלשקר ולטעון שאינו חייב כסף, בפני האדם שלו הוא חייב את הכסף. לכן אם יהיה דין ובו צד א' יטען שהשני חייב לו כסף וצד ב' יכחיש, נניח שאכן הצדק עם צד ב' והוא לא חייב כסף, שכן אם הוא היה משקר הוא היה 'מעיז פניו בפני בעל חובו' בניגוד לכלל הנקבע בחזקה.

## פרטי ההלכה
### במודה במקצת
מהתורה, אדם המודה במקצת חייב להשבע לבעל דינו כי הוא אינו חייב לו כסף, לעומת אדם הכופר בכל התביעה, שאינו חייב להשבע. את ההסבר לכך הסביר רבה: אין אדם מעיז פניו בפני בעל חובו לכפור הכול, ולכן כאשר אדם מודה במקצת, אנו חוששים אולי הסיבה לכך שהוא מודה במקצת הוא מכיוון שהוא חושש להעז בפניו בפני בעל חובו ולכפור הכול כאשר חבירו שעשה לו טובה מכיר בשקרו, ולכן הוא כופר חלקית. ייתכן גם, שהסיבה לכפירה אינה מכיוון שהוא גנב, שהרי מהתורה אדם החשוד להשבע לשקר חשוד גם לגזול, אלא ייתכן שאין לו כסף, והוא רוצה להשתמט מבעל חובו זמנית עד שיהיה לו כסף, ולכן הוא כופר בחלק מהכסף, ולכן הטילה עליו התורה שבועה, כדי שיודה.

למעשה, חזקה זו משמשת כתשובה לסברת מיגו, האומרת כי במקרה של אדם הטוען לזכותו, בלא להביא כל הוכחה לנכונות הטענה, אלא שהוא היה יכול לטעון, במידה שווה או פחותה של סיכון ולפחות באותה מידה של רווח, טענה אחרת טובה ממנה.- עובדה זו כשלעצמה מעניקה תוקף לטענתו העכשווית, "מתוך" שהיה יכול לטעון טענה אחרת. אלא שמיגו כזה, בו האדם בוש לטעון את טענתו האחרת נחשב כ"מיגו דהעזה", מיגו מטענה אחרת שהוא אינו מעיז פניו לטעון אותה, ולכן אין למיגו כוח, שהרי אין להחשיב שהיה בכוחו לטעון טענה אחרת, אם קיימת הגבלה המונעת ממנו לטעון את הטענה האחרת. 
### כופר הכל
האמורא רב נחמן, שהתפרסם כדיין מומחה, קבע שגם כאשר הנתבע כופר לחלוטין בתביעה ואין כל ראיה לתובע - עליו להישבע שבועת היסת. התלמוד מסביר את הטעם לתקנתו: "חזקה אין אדם תובע אלא אם כן יש לו עליו" (), כלומר, דרכו של עולם שלתביעה יש יסוד כלשהו, ולכן ראוי שהנתבע ישבע על טענתו. מנגד, קיימת אכן החזקה האומרת כי אין אדם מעיז פניו בפני בעל חובו, ולפיה יש להניח שהנתבע דובר אמת ואינו מעיז להכחיש לגמרי תביעה צודקת. אך התלמוד מסביר, שייתכן שהנתבע אכן מתכוון לשלם את חובו כשיתאפשר לו הדבר, ובינתיים הוא משתמט על ידי הכחשתו עד שישיג את הסכום הדרוש, והשבועה תעודד אותו  להודות בחובו ולשלם מיד.

התורה פטרה את מי שכופר הכל משבועה, מפני שאינו מעיז פניו לכפור הכל, ורק אם הודה במקצת - יש להניח שאולי כוונתו רק להשתמט זמנית מתשלום החוב. אולם בימי רב נחמן, מסבירים הראשונים, "רבו עזי פנים", והחלו לכפור בבעלי חובותיהם לגמרי, ולכן תיקן רב נחמן את השבועה.

## סברת החזקה
בראשונים מובאים מספר סיבות לחזקה זו, בה אין אדם מעיז בפניו בפני בעל חובו, לכפור בפניו את הכסף שהלווהו. 

# מפני שעשה לו טובה.
# מפני שמכיר בשקרו.

## הערות שוליים

קטגוריה:כללי חזקות
קטגוריה:כללים ועקרונות במשפט העברי
מסעוד בן שבת

רבי **מסעוד בן יצחק בן שבת** (סביב ה'תרכ"ג, 1863 - ד' בניסן ה'תשי"ט, 1959) היה מקובל מחכמי קזבלנקה ותרודאנת. 

## קורותיו
נודע כמשורר נכבד, וכתב שירים רבים בעברית ובערבית יהודית. כיהן ברבנות בקהילות הכפריות של עמק הסוס (במיוחד באראזאן) עד אחרי מלחמת העולם השנייה. לאחר מכן התיישב בקזבלנקה, ושימש בה שוחט ובודק עד לפטירתו בה' בניסן תשי"ט בהיותו כבן 96.

**מחבר הספר "עונג שבת"**  דרשות על חמישה חומשי תורה - דרשות מענייני דיומא - עיסוקו בתחום הקבלה והנסתר.  הספר חובר בשנת "יהי עליכם סתר"ה" (1905) והסתיים בשנת "בשוב ה' את שיב"ת ציון" (1952).

## קישורים חיצוניים
*
* מידע על שיריו ופעילותו

## הערות שוליים

קטגוריה:משוררים יהודים מרוקאים
קטגוריה:מקובלים
קטגוריה:רבנים מרוקאים
בן
קטגוריה:אישים שהועלו לקבורה בארץ ישראל
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:נפטרים ב-1959
טולאגי

**טולאגי** (אנגלית: Tulagi) הוא אי קטן באיי שלמה השוכן דרומית לאיי נגלה. העיר הנושאת את שם האי שימשה בירת הפרוטקטורט הבריטי באיי שלמה מ-1896 עד 1942, וכיום היא בירת מחוז המרכז.

הבריטים בחרו באי כמקום מושבה של הבירה בשל הבידוד היחסי שלו וכחלופה בריאה יותר לאיים הגדולים ומוכי המחלות של איי שלמה.

## מלחמת העולם השנייה
כוחות האימפריה היפנית כבשו את טולאגי ב-3 במאי 1942, מתוך כוונה להקים בסביבתו בסיס מטוסים ימיים. יום לאחר שנחתו היפנים באי תקפו מטוסים מנושאת המטוסים האמריקאית יורקטאון את הספינות שעגנו בנמל טולאגי, כהקדמה לקרב ים האלמוגים.

כוחות אמריקאים, בעיקר נחתי גדוד הפושטים הראשון, נחתו בטולאגי ב-7 באוגוסט וכבשו אותו כחלק מהתוכנית לכיבוש האי גוודלקנל הסמוך. 

לאחר שנכבש על ידי כוחות נחתים וצי, שימש מעגן טולאגי מקום משכנן של סירות טורפדו, בהן PT-109, עליה פיקד ג'ון פיצג'רלד קנדי, לימים נשיא ארצות הברית.

## לאחר המלחמה
כיום מתבססת כלכלת טולאגי על דיג מסחרי.

בנוסף, ענף התיירות, בעיקר תיירות צלילה גם הוא ענף כלכלי חשוב באי. מסביב לאי שוכנים שרידיהן של ספינות מלחמה רבות מימי מלחמת העולם השנייה, המהוות אתרי צלילה פופולריים. אך בשל מלחמת אזרחים שפרצה באיי שלמה בשנים האחרונות נפגע ענף זה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:איי שלמה: גאוגרפיה
קטגוריה:איים באוקיינוס השקט
קטגוריה:ערי בירה לשעבר
פורניר

שמאל|ממוזער|250px|פסנתר מצופה פורניר מ-1829
[שמאל|ממוזער|250px|ארון ספרים של [איקאה מצופה פורניר]]
שמאל|ממוזער|250px|דוגמה לשיבוץ פורניר
בנגרות, **פורניר** (בגרמנית: **Furnier**; באנגלית: **Wood Veneer**), הוא ציפוי העשוי משכבת עץ דקה מאוד (פחות מ-1 מ"מ) של עץ משובח, המודבקת על לוחות מעץ נחות או על לוחות עץ מעובד כמו MDF, שבבית, עץ לבוד וכדומה. פורניר נקרא בשוק גם **ויניר**.

באמצעות שימוש בציפוי פורניר ניתן לייצר לוחות עץ רחבים יותר מבול העץ המקורי. השימוש בפורניר מאפשר מראה של עץ יקר גם בריהוט זול, וגורם לחיסכון בכמות העץ. את הפורניר ניתן ללטש ולצבוע כמו כל עץ טבעי. על ידי שימוש בפורניר מסוגי עץ שונים והנחת פיסות הפורניר בצורות שונות יכול הנגר לעצב את מראה הרהיט כרצונו. ציפויים אחרים לעץ הם פורמייקה ומלמין.

## היסטוריה
ציפוי בפיסות עץ דקות היא אומנות המוכרת כבר ממצרים העתיקה, שבה נהגו לצפות ארונות קבורה ופרטי ריהוט של הפרעונים בפיסות עץ דקות במיוחד מעצים יקרי ערך שהובאו ממרכז אפריקה.

## שיטות ייצור
כדי לקבל פיסות עץ דקות ויחד עם זאת לנצל את העץ היקר עם פחת מינימלי, מקובלות כיום שיטות ייצור שמשתמשות במסור דק מאוד או בסכין, כשהשיטות העיקריות הן:
*סיבוב בול עץ מול סכין קבועה המקלפת אותו לשכבה דקה רציפה. בשיטה זו משתמשים בעיקר להפקת פורניר בעובי עד 3 מ"מ.
*העלאה והורדה של בול עץ לאורכו (עם כוון הסיבים) אל סכין קבועה לפריסה של שכבות דקות מלבניות.

## סוגי פורניר
קיימים מספר סוגים של פורניר:
*פורניר טבעי – פיסות פורניר כפי שנפרסו מבול העץ ללא עיבוד. ניתן להשתמש בהן משני צידיהן (התוצאה תהייה שונה לכל צד בתלות באופי העץ וכיוון הסיבים)
*פורניר נייר – פורניר שנוצר מחיבור בהתאמה מושלמת של פיסות פורניר טבעי דק מאוד והדבקתם על נייר ליצירת גיליון רציף. פורניר זה משווק בגיליונות גדולים וניתן לכיפוף.
*פורניר פנולי – פורניר שעבר חיטוי בפנול ומשמש בעיקר לציפוי לוחות עץ מעובדים. גם פורניר זה נוח לכיפוף.
*פורניר צורני – פיסות פורניר שחוברו בשיבוצים שונים ליצירת עיצובים מיוחדים מוכנים מראש.

## ראו גם
*פורמייקה

## קישורים חיצוניים

* מהו פורניר, באתר (IMAGINE)
* 

קטגוריה:תעשייה
קטגוריה:עיצוב פנים
קטגוריה:עץ (חומר גלם)
גרשון שטמר

**גרשון שטמר** (ה'תרפ"ד – כ"ז בשבט ה'תשס"ז 15 בפברואר 2007) היה יו"ר הנהלת העדה החרדית.

## ילדותו ונעוריו
נולד בוורמס שבגרמניה ועלה לארץ ישראל בהיותו בן חמש. למד בתלמוד תורה של נטורי קרתא, בית המדרש "תורה ויראה" שברחוב בעל התניא בשכונת מאה שערים. מגיל צעיר היה פעיל במערכות שניהלה העדה החרדית, ואף נעצר מספר פעמים בהפגנות של נטורי קרתא. בשנת 1960 נידון ל-4 חודשי מאסר בגין סירוב להתייצב בלשכת הגיוס. במשפטו אמר לשופט שאינו מכיר במדינה ובבית המשפט.

## בעדה החרדית
נודע כשמרן ואידאולוג מחמיר. מספר פעמים התעמת בהקשר זה עם חברי בית הדין של העדה החרדית. נהג לנזוף בהם אם לחצו את ידם של ציונים או חשודים בציונות, או אם נפגשו עם רבנים ואדמו"רים הנהנים מכספי מדינת ישראל. מסופר עליו שכאשר חשד במוסד כלשהו שהחל לקחת כספים מהמדינה, היה מגיע למקום כדי לבדוק אם אין חותמת של עיריית ירושלים על הכיסאות.

ארגן מחאות רבות נגד פתיחתם של בתי קולנוע בשבת, נגד תמונות נשים בפרסומות על אוטובוסים ותחנות ועוד. בין השנים 1979–1987 נהג לצעוד מדי שבת ברגל לכביש רמות כדי למחות על חילול השבת. כאשר נעצר, סירב לחתום על שטר ערבות או שחרור מבית המעצר, בהכריזו שאינו מכיר במדינה ובחוקיה.

לאחר המהפך הפוליטי של 1977 נותרו מוסדות העדה החרדית מאחור, מול מוסדות החינוך העצמאי שהחלו ליהנות מתקציבים מוגדלים. כדי למנוע הגירה אל מחוץ לשורות העדה, היה ממארגניה הראשיים של "קרן ההצלה" למימון מוסדות העדה.

שטמר היה אחד הפעילים להדחת עמרם בלוי משורות העדה, בעקבות פרשת נישואיו לגיורת רות בן דוד. היה אחד ממקימי מוסדות רמ"א, בשיתוף הגאב"ד, הרב משה אריה פריינד.

בפברואר 2005 לקה באירוע מוחי. נפטר בחודש שבט תשס"ז (פברואר 2007). לאחר מותו מונה דוד שלמה אייכלר להיות יו"ר העדה החרדית.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:העדה החרדית: אישים
קטגוריה:מאה שערים: אישים
קטגוריה:אנטי-ציונים יהודים
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2007
Love Lockdown

**Love Lockdown** הוא שיר של אמן ההיפ הופ האמריקאי, קניה וסט. הוא יצא לאור בספטמבר 2008 בתור הסינגל הראשון מאלבום הסטודיו הרביעי שלו, 808s & Heartbreak. השיר, שהופק ונכתב על ידי וסט וג'ף באסקר, הופיע לראשונה בטקס פרסי ה-VMA של MTV
בשנת 2008 לקראת השקתו כסינגל. השיר, שהוא בעיקר פופ מינימלי, משלב אלמנטים של סינת'פופ ומוזיקה אלקטרונית, ומאופיין בשימוש תוכנת תופי ה-"Roland TR-808" ושירת ה-auto-tune בקולו של וסט.

## ביקורות ומכירות
למרות הסטייה הדרסטית משיריו באלבומיו הקודמים, קיבל השיר ביקורות טובות על ידי המבקרים, וצוין לעיתים קרובות בתור ה"שיא" באלבום. ג'וש טירנגיאל ממגזין "*[[טיים מגזין|טיים]]*" העמיד אותו במקום הראשון ברשימת השירים הטובים ביותר של שנת 2008. השיר, שהגיע בבכורתו למקום ה-3 במצעד הבילבורד הוט 100, זכה להצלחה מסחרית בארצות הברית ומכר מעל ל-3,000,000 עותקים ברחביה. האלבום זכה להצלחה מסחרית בינלאומית גדולה, כשהגיע לטופ 10 במצעדי סינגלים רשמיים במדינות רבות, ביניהן בריטניה, גרמניה, קנדה, אירלנד ועוד.

## וידאו קליפ
הקליפ לשיר הופיע לראשונה במופע של אלן דג'נרס ב-7 באוקטובר 2008. הקליפ צולם בדירתו של וסט, כשהוא מופיע לבוש בלבן ברקע לבן בזמן שהוא שר. במהלך השיר, חברי שבט אפריקאים מופיעים כשהם מכים על תופי דג'מבה לפי הקצב של השיר. יותר ויותר אנשים מופיעים עם המשכו של הקליפ, ובסופו מופיעות שתי דמויות נשיות גבוהות מופשטות ומעוטרות בקעקועים, המזכירים את קווי נסקה. הסרטון מסתיים כאשר וסט נח בתנוחה עוברית על הספה בחדר הלבן, כמחווה לסרט 2001: אודיסיאה בחלל.

## מצעדים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שירי קניה וסט
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ג'ף באסקר
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי קניה וסט
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי ג'ף באסקר
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי קניה וסט
קטגוריה:שירי אלקטרופופ
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבין-לאומי של מדיה פורסט
קטגוריה:סינגלים בהוצאת רוק-א-פלה רקורדס
פצירה (ציפורניים)

100px|שמאל|ממוזער
**פצירה** היא כלי שמטרתו היא שפשוף ושחיקת ציפורניים ובכך לעצבן ולמנוע התפצלותן ושבירתן. בכלי נעשה שימוש בעיקר בטיפולי מניקור ופדיקור לאחר גזירת הציפורן שבאמצעות קוצץ ציפורניים, בתהליך השיוף מסירים תאי קרטין בולטים או מיותרים מלוחית הציפורן עד לקבלת גימור חלק. פצירת ציפורניים משמשת בעיקר נשים אך לא רק.

אף על פי שהפצירה המודרנית הופיעה רק בסוף המאה ה-19, קיימות עדויות לשימוש בכלים בעלי קווי דמיון לפצירה המודרנית וזאת לאורך תקופות שונות בהיסטוריה. מקרה בולט של שימוש בפצירה עוד לפני המאה ה-19 היא של מלכת צרפת, מארי אנטואנט אשר נודעה בחיבתה לכלי דמוי פצירה אשר היה עשוי מפומיס. תפוצת השימוש בכלי גברה בקרב הנשים שהסתובבו בחצר של ארמון ורסאי.

גם נגני גיטרה משתמשים בפצירה כדי למנוע יבלות שבדרך כלל נוצרות בעקבות נגינה מרובה.

## סוגי פצירות
פצירות ציפורניים עשויות מחומרים שונים, כגון קריסטל, קרמיקה, מתכת, או מתכת מצופה באבן ספיר.
* **פצירת [[קרטון]]** - לוח צר וארוך של קרטון מצופה בחלקיקי אבן שמיר חזקה, המסייעת בשחיקת הציפורן, בעוד שבסיס הקרטון מעניק לה גמישות.
* **פצירת [[זכוכית]]** – פצירה בעלת שטח זכוכיתי חלק, שאינה גורמת לשבירה או פציעה של הציפורן כפי שפצירת מתכת עלולה לגרום.

מידת החספוס של הפצירה נמדדת על ידי מספר, שמציין את הגודל הממוצע של החלקיקים. טווח הערכים נע בין 60 ל-240 כך שככל שהערך עולה רמת החספוס יורדת. מידת החספוס הנפוצה לשיוף ציפורן טבעית היא 180 grit.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קוסמטיקה
קטגוריה:כלים ומכשירים (היגיינה)
קטגוריה:ציפורני האצבעות