מלחמת הסחר בין ארצות הברית לסין

ארצות הברית והרפובליקה העממית של סין מנהלות מלחמת סחר רשמית החל משנת 2018, כאשר כל אחת משתי המדינות ממשיכה להעמיד מכסים על טובין הנסחרים ביניהן.

## מהות מלחמת הסחר
250px|ממוזער|נשיא ארצות הברית, דונלד טראמפ, וסגן ראש ממשלת סין, ליו הא, חותמים על הסכם הסחר בין המדינות, 15 בינואר 2020
נשיא ארצות הברית ה-45, דונלד טראמפ, הכריז במהלך הקמפיין שלו במערכת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016 כי יש לתקן את "הניצול ארוך השנים של המערכת הבינלאומית הבלתי-מתפקדת והנהגים הבלתי הוגנים". חילוקי הדעות הכלכליים החלו לפני כניסתה של סין לארגון הסחר העולמי, אולם נשיאי ארצות הברית הקודמים ג'ורג' ה.וו. בוש, ביל קלינטון, ג'ורג' וו. בוש וברק אובמה כשלו בניסיון לפתור מחלוקות אלו. באפריל 2018 הגישה ארצות הברית תלונה לארגון הסחר העולמי, ובה הביעה את מורת רוחה מכך שסין מפרה זכויות של קניין רוחני.

בהוספת מכסים רבים, ממשל ארצות הברית מסתמך באופן חלקי על פסקה 301 של חוק הסחר של 1974 כדי למנוע מה שהוא מכנה "נהגי מסחר בלתי הוגנים" ו"גנבות של קניין רוחני". כך ניתנות לנשיא הסמכויות להטיל קנסות באופן חד צדדי או אמצעי ענישה אחרים על שותפי המסחר באם אלה פגעו בענייניה העסקיים של ארצות הברית באופן לא הגון, במיוחד אם מדובר בהפרה של הסכמי סחר בינלאומיים. באוגוסט 2017 פתחה ארצות הברית בחקירה רשמית לתקיפות על קניין רוחני בארצות הברית ובנות בריתה, שעלתה לארצות הברית לבדה 225–600 מיליארד דולר אמריקני בשנה של הפסדים. ב-2018, בלי קשר למכסים שהטיל ממשל טראמפ, עודפי המסחר השנתיים של סין הגיעו לשיא של 323.32 מיליארד דולר.

ארצות הברית טוענת כי הדינים הסיניים לא מעניקים משקל ראוי לזכויות קניין רוחני בכך שהם כופים על חברות אמריקאיות מסגרת כללים במסגרתה לחברות הסיניות ישנה הזכות ללהשתמש, לשפר, להעתיק או לגנוב את הטכנולוגיות שלהם. ארצות הברית אף מלינה כי סין ממאנת לזהות את הפטנטים וזכויות היוצרים הלגיטימיות, ומפלה נגד טכנולוגיות מיובאות, ושסין מציבה חסמים רבים שאינם בצורת מכס אשר מונעים תחרות בינלאומית מול החברות הסיניות. כך, מלחמת הסחר התמקדה ברובה על קניין רוחני בסין, בדגש על טכנולוגיה. עם זאת, סין טוענת כי היא חיזקה את ההגנות על קניין רוחני ושארצות הברית התעלמה מכך; ואף התעלמה מכללי ארגון הסחר העולמי ומקריאות של תעשיותיה שלה להפחית את המכסים.

קרן המטבע הבינלאומית דיווחה על האטה כלכלית עולמית בשנת 2019. בסין, מלחמת הסחר האטה את מגמת הצריכה. ב-2018, לראשונה מאז 1990, נרשמה ירידה של 6% במכירת מכוניות חדשות במדינה. גם בכל הנוגע לשדרוג הסמארטפונים, הייתה האטה. ב-2018 נרשמה ירידה של 15.5% במכירת סמארטפונים ובעשרת החודשים הראשונים של 2019 המכירות קטנו בעוד 5.8%. בדצמבר 2019, יצרנית הסמארטפונים היחידה שבתקופה חיובית בסין הייתה וואווי, שזכתה לתמיכה לאומית בשל היותה מושא ההתקפות של הממשל האמריקאי. בארצות הברית, מלחמת הסחר יצרה מאבקים של חקלאים ויצרנים ומחירים גבוהים יותר לצרכנים, מה שהביא לכך שהתעשייה האמריקאית נכנסה ל"מיתון קל" במהלך 2019. במדינות אחרות זה גם גרם לנזק כלכלי, כולל הפגנות אלימות בצ'ילה ובאקוודור בגלל עליות תעבורה ומחירי אנרגיה, אם כי מדינות מסוימות נהנו מגידול בייצור כדי למלא את הפערים. השפעה אחרת היא חוסר יציבות בשוק המניות. ממשלות של כמה מדינות, כולל סין וארצות הברית, נקטו צעדים כדי להתמודד עם חלק מהנזק שנגרם כתוצאה מהידרדרות ביחסי ארצות הברית–סין.

בינואר 2020 נחתם הסכם סחר חדש בין המדינות. ההסכם הוביל ל"הפסקת אש" חלקית במלחמת הסחר. בנובמבר פרסם הבית הלבן צו נשיאותי האוסר על השקעה של אזרחים ושל קרנות בשורה ארוכה של חברות סיניות – המפורסמת שבהן היא תאגיד ציוד הטלקומוניקציה "וואווי". עם היבחרו של ג'ו ביידן כנשיא ארצות הברית ה-46, המשיך בקו של קודמו, והפעיל מאמצים דיפלומטיים בניסיון ליצור שיתופי פעולה בין-לאומיים כנגד אינטרסים כלכליים סיניים. ביוני 2021 הורחב הצו האוסר על השקעה אמריקאית ב-59 חברות סיניות.

באוקטובר 2022 הטיל ממשלו של ג'ו ביידן מגבלות ייצוא לסין הנוגעות למוליכים למחצה, במטרה לאלץ חברות להפסיק לתמוך במפעלים מתקדמים בסין העוסקים בתכנון וייצור שבבים. בסוף מרץ 2023 הודיעה גם יפן על מגבלות ייצוא של ציוד לייצור שבבים לסין.

במרץ 2024 הודיעה סין על הנחיות חדשות האוסרות שימוש במעבדים של "אינטל" ו-"AMD" במחשבים ושרתים ממשלתיים. מטרת המהלך היא להחליף טכנולוגיה "זרה" בפתרונות סיניים מקומיים בהדרגה, עד שנת 2027. המהלך כולל גם החלפה של מערכת ההפעלה "Windows" של "מיקרוסופט" במערכות הפעלה ממקור סיני. לפי הערכות, סין תצטרך להשקיע סכום של כ-91 מיליארד דולר עד 2027 כדי להחליף את תשתיות ה-IT במשרד הממשלה, הארגונים המפלגתיים ובמספר תעשיות ראשיות.

בפברואר 2025, עם שובו של דונלד טראמפ לבית הלבן כנשיא ה-47, חתם על צו להטלת מכסים על סין. משרד האוצר של סין הודיע כי יטיל מכסים חדשים על מגוון מוצרים אמריקאיים, בתגובה לכניסתם לתוקף של מכסים נוספים בגובה של 10% שהטילה ארצות הברית על ייצוא סיני. באפריל 2025 הכריז טראמפ על תוכנית מכסים פרוטקציוניסטית, על סחורות שמיובאות לארצות הברית מרוב מדינות העולם. התוכנית כללה הטלת מכסי יבוא גבוהים, כולל מכס יבוא אוניברסלי של 10% על כל הסחורות המיובאות לארצות הברית, או בשיעור גבוה יותר על 60 מדינות אחרות. הצהרה זו היוותה איום בפתיחה על מלחמת סחר עם מדינות נוספות.

ב-11 במאי 2025, ארצות הברית הודיעה כי הגיעה להסכם עקרוני עם סין, זאת לאחר יומיים של שיחות אינטנסיביות בז'נבה שבשווייץ. ההסכם היה צפוי להביא להפחתה הדדית של המכסים. באותם הימים, ארצות הברית הטילה מכסים בגובה של לפחות 145% על רוב המוצרים המיובאים מסין, ואילו סין השיבה במכסים של 125% על מוצרים אמריקאיים.

לפי הסיכום, נקבעה הורדת מכסים הדדית בתשעים הימים הבאים. מכסי הגומלין שהטיל טראמפ על סחורה מסין ירדו לפי ההסכם המתגבש מ-125% ל-10%, אך מכס נפרד של 20% שהוטל על המדינה בשל מה שהוא הגדיר כתפקידה בהברחות פנטניל לארצות הברית. יישאר ללא שינוי. במקביל, סין תפחית את מכסי התגובה שהטילה על סחורה המיובאת מארצות הברית ל-10% מ-125%

ההסכם מז'נבה התערער בשל המשך ההגבלות הסיניות על ייצוא מינרלים קריטיים, מה שהוביל את ממשל טראמפ להגיב עם פיקוח ייצוא משלו שמנע משלוחים של תוכנות לתכנון מוליכים למחצה, מטוסים ומוצרים אחרים לסין. לאחר שיחות בלונדון הצדדים חתמו על הסכם נוסף ב-11 יוני 2025.

## המסגרת הכלכלית האינדו-פסיפית

במאי 2022 השיק נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן בטוקיו את המסגרת הכלכלית האינדו-פסיפית (**I**ndo-**P**acific **E**conomic **F**ramework for Prosperity – **IPEF**) שנועדה להוות משקל נגד לשותפות הטראנס-פסיפית ממנה פרשה ארצות הברית וסין ביקשה להיות שותפה בה, וזאת כדי להחליש כלכלית את סין ולבודד אותה.

## ראו גם

*יחסי ארצות הברית – סין

## קישורים חיצוניים

*
*

## הערות שוליים

קטגוריה:ארצות הברית: כלכלה
קטגוריה:סין: כלכלה
קטגוריה:נשיאות דונלד טראמפ הראשונה
קטגוריה:יחסי ארצות הברית – סין
קטגוריה:סכסוכים כלכליים בין-לאומיים
קטגוריה:מלחמות סחר