open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
חומטיים

[200px|ממוזער|[רב חומט]]
200px|ממוזער|מין מסוג Lissolepis
200px|ממוזער|Liopholis whitii
[200px|ממוזער|[חומט הקשת]]
[200px|ממוזער|[חומט רפואי]]
200px|ממוזער|Niveoscincus metallicus
200px|ממוזער|Eutropis macularia
200px|ממוזער|Eulamprus quoyii
200px|ממוזער|Trachylepis seychellensis
**חומטיים** (שם מדעי: Scincidae) היא המשפחה הגדולה ביותר בתת-סדרת הלטאות. המשפחה כוללת כ-1,760 מינים, והם נפוצים כמעט בכל רחבי העולם.

אורך המינים הוא לרוב כמה עשרות סנטימטרים. בישראל, אין מין העולה על 50 ס"מ. באיי שלמה ניתן לראות את החומט הענק (*corucia zebrata*) שעשוי להגיע ל-80 ס"מ. הנפוץ ביותר בישראל הוא חומט פסים.

## תפוצה
החומטיים מופיעים בטבע כמעט בכל הצבעים, אולם בישראל, רק בין צהוב לחום. על גופם מופיעים פסים או דוגמה "נמרית" והם מבריקים. גופם ארוך וגלילי וראשם מופיע כהמשך של הצוואר והוא איננו רחב וגדול ממנו.

על מנת להימנע מחדירת עפר לפי החומטיים, אצל חלק מהמינים הלסת התחתונה נמשכת מעבר לעליונה. חלק מהם יכולים לראות כשעיניהם עצומות עקב שקיפות העפעפיים. הלשון מפוצלת לשניים ועור הגוף מכוסה בקשקשים אשר מתחתם שריון קשיח.

יש מינים בהם יש לפרט רק זוג רגליים אחורי ויש מינים להם רגליים מפותחות מאוד.

החומטיים ניזונים מפרוקי רגליים ומהצומח. ככל שהמין גדול יותר כך טרפו עשיר יותר והוא יכול גם להיזון ממכרסמים קטנים, גוזלים וביצים.

מלבד הטלת ביצים קיימים מינים משריצים, ואף קיימים מינים בהן הנקבות מגדלות את הצאצאים בגופן בדומה ליונקים. בישראל, רוב המינים יולדים חיים ולא מטילים ביצים.

אצל זוחלים, לרוב, האם אינה שומרת על צאצאיה. עם זאת, הנקבות במשפחת החומטיים מגנות עליהם.

מרבית החומטיים פעילים ביום ולא בלילה.

כדי להתגונן מטורפים הם ניתקים מזנביהם (אשר מתחדשים תוך כמה חודשים) בעודו בפי הטורף וכן זריזותם מאפשרת להם ריצה והחלקה מהירה למקום מסתור.

ניתן למצוא את הפריטים בקרקע ובתוכה וגם באזור אבנים.

## מיון

בישראל חיים 8 מינים:
*חומט מנומר (Eumeces schneideri)
*חומט גמד (Ablepharus kitaibelii)
*חומט פסים (Mabuya vittata)
*חומט רפואי (Scincus scincus)
*חומט נקוד (Ophiomorus latastii)
*נחושית עינונית (Chalcides ocellatus)
*נחושית נחשונית (Chalcides guentheri)
*נחושית חולות (Sphenops sepsoides).

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1825
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון אדוארד גריי
קטגוריה:שמונה שרצים
פיפל

**פיפל** (מאנגלית: **People**, בתרגום חופשי: אנשים) הוא שבועון אמריקאי, שעוסק בסלבריטאים ובחדשות של תרבות פופולרית ונמצא בבעלות חברת טיים וורנר.
על כריכת המהדורה הראשונה של "פיפל", אשר פורסמה ב-4 במרץ 1974, הופיע דיוקנה של השחקנית מיה פארו, וזאת בעקבות הופעתה בסרט גטסבי הגדול.
ב-1997, החל המגזין להוציא מגזין לנערים שנקרא פיפל נערים. באוסטרליה מופיע המגזין תחת השם **WHO,** וזאת מכיוון שקיים מגזין גברים אחר שנקרא בשם פיפל.

בכל שנה מפרסם המגזין שלושה פרסומים מיוחדים:
* "50 האנשים היפים ביותר בעולם"
* "המתלבש הגרוע ביותר"
* "הגבר הסקסי ביותר בעולם" החל משנת 1985. בין הזוכים בתואר זה: שון קונרי, קיאנו ריבס, בראד פיט, מתיו מקונוהיי, ג'ורג' קלוני, ראיין ריינולדס, דייוויד בקהאם, מייקל בי ג'ורדן, פול ראד, כריס אוונס ועוד.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:שבועונים
קטגוריה:ארצות הברית: כתבי עת
ואלי (תואר שלטוני)

**וָאלִי** (בערבית: **وَالِي** (وَالٍ); בטורקית: **Vali**) מילה שמשמעותה מושל או נציב.

הוואלי היה תואר אדמיניסטרטיבי באימפריה המוסלמית ובאימפריה העות'מאנית. זהו היה תוארו של מושל על מחוז שהיה היחידה השלטונית הגדולה ביותר, הנקרא בערבית וילאיה (وِلايَة), ובטורקית היה קרוי איילט (Eyalet; בטורקית עות'מאנית: ايالت) עד 1864, ואחר-כך כונה וילאייט (Vilâyet), כגון איילט סוריה (הכולל את דרום סוריה, ארץ ישראל, ירדן ולבנון של ימינו) או איילט מצרים. מושלים עות'מאנים היו תחת פיקוחו הישיר של "השער הנשגב" - הממשל המרכזי שבאיסטנבול, ולרוב היו קצינים צבאיים בדרגת פאשה.

ואלי מפורסם היה מוחמד עלי (1805-1840) במצרים. הוא התחיל את דרכו כקצין מצטיין ממוצא אלבני, שהובא על ידי העות'מאנים כחייל. אחר כך, צבר כוח פוליטי, מרד בהם, והקים שלטון עצמאי מטעמו בקהיר ב-1805. לאחר מכן, פתח במסעות כיבושים נגד העות'מאנים שבוצעו גם על ידי בנו, אבראהים פאשא, בשנות ה-30 של המאה ה-19.

## ראו גם
*ולי

קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: חלוקה מנהלית
קטגוריה:תארים עות'מאניים
בסיסט

[ממוזער|226x226 פיקסלים| [ג'אקו פסטוריוס היה בסיסט, מלחין ומנהיג ביג בנד, הנחשב בעיני רבים לגדול נגני הבס בכל הזמנים. הוא ידוע בעיקר בזכות פרויקטי סולו שלו, חברתו בהרכב Weather Report, ועבודתו עם ג'וני מיטשל ופט מת'ני.]]**בסיסט** או **בסיסטית** (באנגלית: **Bassist**) הוא כינוי למוזיקאי המנגן בכלי בעל מנעד נמוך (בס) כגון קונטרבס, גיטרה בס, קלידי בס (keyboard bass) סינתי-בס (synthbass) ולעיתים גם למי שמנגן בכלי נשיפה נמוך כגון טובה או טרומבון.

קיימת נטייה לקשר סוגות מוזיקליות שונות בכלי בס מסוימים. מאז שנות ה-60, גיטרה בס היא כלי הבס הסטנדרטי בפאנק, רית'ם אנג בלוז, מוזיקת נשמה, רוקנרול, רגאיי, פיוז'ן, הבי מטאל, קאנטרי ופופ. ואילו קונטרבס הוא כלי הבס הסטנדרטי במוזיקה קלאסית, בלוגראס, רוקבילי וברוב תתי-הז'אנר של הג'אז. כלי נשיפה נמוכים כגון טובה או סוסאפון הם כלי הבס הסטנדרטי בלהקות ג'אז בסגנון דיקסילנד ג'אז וניו אורלינס-סטייל.

למרות הקישור הסטנדרטי בין כלי בס שונים לסוגות מסוימות, ישנם יוצאי דופן. כמה בסיסטים ניגנו בקונטרבס בהרכבי רוק, למשל לי רוקר  בסיסט להקת סטריי קאטס. חלק מנגני הפאנק, R&B, ג'אז, פיוז'ן, משתמשים בבס סינת'י או מקלדת בס במקום בס חשמלי. הקלידן ריי מנזרק מלהקת הרוק The Doors השתמש בקלידים כדי להפיק את תפקיד הבס. בכמה הרכבי ג'אז את תפקידי הבס מנגן נגן אורגן האמונד. כמה להקות דיקסילנד ג'אז משתמשות בקונטרבס או בס חשמלי במקום בטובה. בישראל, בסיסט להקת בום פם, יובל זולוטוב ("טובי"), מנגן בטובה.

## נגני גיטרה בס
[ממוזער|299x299px| [סטינג ב-2007]]
[ממוזער|200x200 פיקסלים| [פלי (מוזיקאי)|פלי ב-2003]]
ברוב סוגות הרוק, הפופ, המטאל והקאנטרי, נגני הבס מנגנים בגיטרה בס חשמלית, כאשר תפקיד הבס מבטא את ההרמוניה של המוזיקה המבוצעת, ובו בזמן מכתיב את הריתמיקה ואת הגרוב. בנוסף, קיימים סוגי גיטרה בס סטנדרטיים רבים ושונים לז'אנרים מסוימים. לרוב, תפקיד הבס מדגיש את תו השורש של האקורד, כאשר תפקיד משני ניתן להדגשת דרגות נוספות, לרבות החמישית (קווינטה) או השלישית (טרצה). בנוסף, נקודת עוגב, אוסטינאטו וריפים משמשים גם בתור תפקידי בס. בעוד שרוב נגני הבס החשמלי ממעטים לנגן אקורדים (שלושה או יותר צלילים כולם נשמעו בו-זמנית), נעשה בהם שימוש בסגנונות מסוימים, במיוחד פאנק, R&B, ג'אז, והבי מטאל. בסיסטים רבים משתמשים בטכניקת ה"סלאפינג" כדי להדגיש את תפקיד הבס וכדי להגביר את קצב נגינתם.

### רשימה של נגני גיטרה בס בולטים

## נגני קונטרבס בולטים
[ממוזער|[גארי קאר|200x200 פיקסלים]]
### נגני קונטרבס קלאסי

### נגני קונטרבס ג'אז
[ממוזער|[רון קרטר ב-2019|200x200 פיקסלים]]
[ממוזער|[אספרנסה ספולדינג|200x200 פיקסלים]]

## בסיסטים ישראליים בולטים
[ממוזער|[אבישי כהן (בסיסט)|אבישי כהן ב-2010|267x267 פיקסלים]]

## קישורים חיצוניים

* האתר הרשמי של מגזין Bass Player 
* רשימת 100 הבסיסטים של כל הזמנים באתר מגזין Bass Player

## הערות שוליים

קטגוריה:בס
קטגוריה:בסיסטים
קטגוריה:נגנים
קטגוריה:מקצועות מוזיקליים
להק ראש המטה

**להק ראש המטה** (**למ"ט**) הוא יחידה ראשית במטה חיל האוויר הישראלי.

הלהק מופקד על בניין הכוח בחיל האוויר, מבקר את מימושו ומתאם את עבודת המטה הבין-להקית. ראש המטה (רמ"ט) הוא קצין בדרגת תת-אלוף ואיש צוות אוויר המשמש גם כסגנו של מפקד חיל האוויר וממלא את מקומו בהיעדרו.

ראש מטה חיל האוויר מנובמבר 2025 הוא תא"ל גלעד קינן.

## היסטוריה
תפקיד ראש מטה חיל האוויר התקיים במהלך מלחמת העצמאות, בתחילה שימש אהרון רמז כראש מטה החיל וביולי 1948 מונה למפקד החיל. ב־17 באוקטובר 1948 מונה היימן שמיר לסגן מפקד החיל לעניינים מבצעים.

הלהק הוקם ב-15 בדצמבר 1983 כתוצאה מארגון מחדש של חיל האוויר וקיבל חלק מתחומי האחריות של להק האוויר.

## ארגון ותחומי אחריות
* תכנון וארגון סד"כ חיל האוויר
* אפיון צורכי החיל באמצעי לחימה ובמידע, וקביעת עדיפויות בתחומי ההצטיידות והפיתוח של אמצעים אלה
* אחריות לתקציבי חיל האוויר
* קביעת תוכנית העבודה השנתית והרב-שנתית
* ייצוג החיל בפני המטה הכללי של צה"ל, משרדי הממשלה ומדינות זרות.

תחת הלהק פועלות מחלקת תקשוב, מחלקת תוא"ר (תכנון וארגון), מחלקת אמל"ח (אמצעי לחימה), מחלקת תקציבים ובקרה (מת"ב), מנהלת מגן, ומנהלת החלל, שהוקמה ב־2024.

## מנהלת מגן
בינואר 2010 הוקמה במטה מנהלת מגן, שנועד להכווין את פיתוח אמצעי הלחימה בתחום ההגנה האווירית.

ראש המנהלת הראשון היה אל"ם ניר נין-נון.

## ענף חקר ביצועים
ענף חקר ביצועים הוא גוף חקר הביצועים של חיל האוויר. על היחידה מפקד קצין בדרגת סגן אלוף, המשמש כיועץ המדעי-מבצעי של מפקד חיל האוויר. החוקרים ביחידה הם קצינים אקדמאים מתחומי המדעים המדויקים בשירות חובה וקבע, ולפעמים גם מילואימניקים בוגרי היחידה, רובם בוגרי תוכניות עילית כמו תוכנית פסגות או תוכנית תלפיות של חיל האוויר.

גוף חקר הביצועים של חיל האוויר הוקם בשנת 1963 כמדור בענף אוויר-2, נכון ל-2021, מחלקת אמל"ח בלהק ראש המטה. לפי ביטאון חיל האוויר, קציני היחידה החלו בשנת 1964 בתכנון מבצע מוקד, המתקפה האווירית שפתחה את מלחמת ששת הימים בשנת 1967.

הגוף עוסק בחקר ביצועים מערכתי בנושאי רכש ופיתוח אמל"ח (בניין הכוח) מצד אחד, ובתכנון מבצעי (הפעלת הכוח) מהצד השני. בין היתר, פורסמה מעורבות הענף בהחלטה על רכישת מסוק הקרב שצפוי להחליף את מסוק היסעור המשמש את צה"ל. מחקרי הענף משמשים לייעול ושיפור פעולות חיל האוויר, כמו התאמת פעילותו למאפייני העימות המוגבל המאפיין את מלחמות ישראל ופעילות הביטחון השוטף בעשורים האחרונים, או שמירת העליונות האווירית הנדרשת לצורך המערכה בין המלחמות. תפקיד זה כולל ליווי צמוד של כלל פעילות חיל האוויר, בין היתר בנושאי יכולות אמל"ח וצמצום פגיעה בבלתי מעורבים.

ענף חקר ביצועים עלה לכותרות בתחילת המאה ה-21, בעקבות הריגתו של סלאח שחאדה ב-22 ביולי 2002, שלוותה בהריגת עוזרו ו-14 אזרחים נוספים, בהם 11 ילדים. לפי נחום ברנע, בטורו בעיתון ידיעות אחרונות, "ההערכה של אנשי חקר-ביצועים הייתה שהבניינים מסביב לא יתמוטטו כתוצאה מההפצצה. רק הזגוגיות יתנפצו. הם לא הביאו בחשבון את המבנים הרעועים – חושות – שמילאו את החצר הסמוכה לביתו של שחאדה".

בין בוגריה ומפקדיה הבולטים של היחידה נמנים אדיר פרידור, אמיר גוטפרוינד, איל פכט ויצחק בן ישראל, ששירתו כמתמטיקאים ביחידה. במהלך שירותו ביחידה בדרגת רב-סרן עסק בן ישראל בתכנון תקיפת הכור הגרעיני בעיראק.

## ראשי מטה חיל אוויר

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

ראש המטה, להק
קטגוריה:להקי חיל האוויר הישראלי
להק האוויר

**להק האוויר** היא יחידה ראשית במטה חיל האוויר הישראלי.

הלהק אחראי לפעילות האימונים, להדרכה ולפעילות השוטפת של חיל האוויר. ראש הלהק הוא איש צוות אוויר וקצין בדרגת תת-אלוף, והוא מכונה רל"א.

## היסטוריה
להק האוויר הוא גלגול של מחלקת האוויר, שנוצר בעת ארגונו מחדש של מטה חיל האוויר לאחר מלחמת יום הכיפורים.

ב-15 בדצמבר 1983 הוקם להק ראש המטה וחלק מתחומי האחריות של להק האוויר הועברו אליו. בראשית 1998, בעקבות מסקנות ועדת עברי שחקרה את נסיבות אסון המסוקים, הוקם להק האוויר למסוקים אליו הועברו תחומי האחריות הקשורים במדיניות הטיסה של מערך המסוקים.

ב-2014 פוצל הלהק והוקם להק מבצעי אוויר שאליו הועברה האחריות על הפעילות המבצעית של החיל.

## ראשי להק האוויר

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

אוויר, להק
קטגוריה:להקי חיל האוויר הישראלי
להק השתתפות וגבולות

ממוזער|150px|שמאל|סמל הלהק עד מרץ 2025, כשנקרא "להק השתתפות ומסוקים"
**להק השתתפות וגבולות** הוא יחידה ראשית במטה חיל האוויר הישראלי. הלהק מוביל את משימת ההשתתפות של חיל האוויר בקרב היבשה בסיוע לפיקודים בזרוע היבשה ואחראי על משימת הגנת הגבולות בתוך המטה המבצעי של חיל האוויר. בנוסף אחראי הלהק על מערך המסוקים תוך הובלה מקצועית, פיתוח תו"ל, מדיניות הטיסה ובניין הכוח של המערך. ראש הלהק הוא איש צוות אוויר וקצין ממערך המסוקים בדרגת תת-אלוף, והוא מכונה רלה"ג.

הלהק הוקם בראשית 1998, בעקבות מסקנות ועדת עברי שחקרה את נסיבות אסון המסוקים שאירע בשנת 1997. במסקנות ועדת החקירה נכתב כי "מומלץ לשנות את המבנה הארגוני של חיל-האוויר, כך שיהיה קיים בה גורם בכיר ברמת תא"ל מתוך מערך המסוקים". 

ב-2014 שונה שם הלהק מ**להק אוויר למסוקים** ל**להק השתתפות ומסוקים**. בפברואר 2025, כחלק מיישום לקחי טבח שבעה באוקטובר שונה שם הלהק ל**להק ההשתתפות וגבולות**, ייעודו עודכן והוא לקח על עצמו את משימת הגנת הגבולות והגדלת החיבור בין חיל-האוויר לאוגדות הגובלות במדינות השכנות. בנוסף פורסם סמל חדש, שעוצב על ידי בן דרור.

הלהק מהווה את הסמכות האחראית על מערך המסוקים של חיל-האוויר, בנוסף למשימות ההשתתפות הזרועית והרב-זרועית בקרב היבשה, כמו גם עם הכוחות הלוחמים. במהלך מלחמת חרבות ברזל ולאור התחקירים החיליים אודות אירועי ה-7 באוקטובר, נקט חיל-האוויר בשינוי להנכחת והטמעת משימת הגנת הגבולות. על ראש הלהק מוטלת האחריות על הגנת הגבולות, ושיתוף הפעולה של חיל האוויר עם הפיקודים המרחביים והכוחות המתמרנים. בנוסף למשימות אלו, ראש הלהק משמש כיועץ מפקד חיל-האוויר וקצין המטה הבכיר לנושאי מערך המסוקים בשגרה ובחירום.

ללהק כפופה היחידה לשיתוף פעולה (יחשת"פ). יחשת"פ משמשת כמקשרת עיקרית בין זרוע האוויר לזרוע היבשה ואחראית על תחום ההשתתפות של חיל האוויר בלחימה היבשתית. יש לה נציגות בפיקודים, באוגדות ובחטיבות.

## תחומי אחריות
*הסמכות האחראית על מערך המסוקים של חיל-האוויר- הובלה מקצועית, פיתוח תו"ל, מדיניות הטיסה, הגדרת יעדי כשירות והיערכות ובניין הכוח של המערך.
*אחראי למשימות ההשתתפות הזרועית והרב-זרועית של חיל האוויר בקרב היבשה.
*הגוף האחראי בזרוע האוויר והחלל על משימת הגנת הגבולות.
*אחראי על שיתוף הפעולה של חיל האוויר עם הפיקודים המרחביים והכוחות המתמרנים.

## ראשי הלהק

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

השתתפות וגבולות, להק
קטגוריה:להקי חיל האוויר הישראלי
להק המודיעין

ממוזער|שמאל|200px|סמל להק המודיעין של חיל האוויר עד שנת 2023
**להק המודיעין** (בראשי תיבות: **למד"ן**) הוא יחידה ראשית במטה חיל האוויר הישראלי. הלהק מגבש ויוצר את תמונת המודיעין למשימות חיל האוויר, ומשתתף ביצירת תמונת המודיעין הכוללת, כחלק מקהילת המודיעין. ראש הלהק הוא קצין בדרגת תת-אלוף, והוא מכונה רלמד"ן. עד ל־2024 ראש הלהק היה איש צוות אוויר, ומאז הוא קצין מודיעין. בשנת 2023 הוחלף סמל הלהק, שעוצב על ידי המעצב הישראלי בן דרור.

במהלך מלחמת העצמאות פעל מודיעין האוויר כאגף עצמאי במטה החיל, בסוף 1949 הוכפף כמחלקה לאגף אוויר וב־1952 כענף במחלקת אוויר (אוויר 4).

הלהק הוקם בראשית שנות ה־70 במסגרת ארגון מחדש שהנהיג מפקד חיל האוויר, האלוף בני פלד, כגלגול של מחלקת המודיעין (מחמ"ן אוויר), שבראשה עמד קצין בדרגת אלוף-משנה.

הלהק כולל מספר יחידות לאיסוף ומחקר מודיעין אודות נושאים שונים הקשורים ללוחמה אווירית בזירת המזרח התיכון ועל־פי צי"ח שהוגדר. מחלקות הלהק הן:
* מחלקת מחקר: עוסקת במידע על איומים ואמצעים: כלי טיס, טילי אוויר-אוויר, טילי אוויר-קרקע, מערכות נ"מ וטילי קרקע-אוויר (טק"א), טילי קרקע-קרקע (טק"ק), שדות תעופה, מערכות ל"א ועוד.
* מחלקת מודיעין למשימות (מל"ם): אוספת מידע למשימות חיל האוויר - יעדים לתקיפה, מידע למבצעים מיוחדים ומידע לסיוע לכוחות הקרקע.
* מחלקת הפעלה: עוסקת בהוצאה לפועל של משימות איסוף מודיעין.
אחת מיחידות הלהק היא יחידת שט"ל האחראית למודיעין החזותי (ויזינט) בחיל האוויר.

## ראשי להק המודיעין

## ראו גם
*המודיעין האווירי הרוסי
## לקריאה נוספת
* 

## קישורים חיצוניים
* **[https://web.archive.org/web/20150924035409/http://www.intelligence.org.il/CETHandler.ashx?n=CetEntities.FileViewer&i=7b6c26a9-ffd0-426d-b508-19d6c9d151f1&id=26391 מלאכת מחשבת - 60 שנות מודיעין ישראלי]**, בעריכת עמוס גלבוע ואפרים לפיד, המרכז למורשת המודיעין והוצאת ידיעות אחרונות, 2008, איתי ברון, "אוויר פסגות - המודיעין האווירי בצה"ל", עמ' 196–203
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

מודיעין, להק
קטגוריה:מערך המודיעין בצה"ל
קטגוריה:להקי חיל האוויר הישראלי
להק כוח האדם

**להק כוח האדם** (בראשי תיבות: **לכ"א**) הוא יחידה ראשית במטה חיל האוויר הישראלי.

הלהק אחראי לניהול, לפיתוח ולטיפוח המשאב האנושי בחיל האוויר. ראש הלהק הוא איש צוות אוויר וקצין בדרגת תת-אלוף, והוא מכונה רלכ"א. 

ראש להק כוח האדם (רלכ"א) הנוכחי הוא תא"ל ח'. 

## היסטוריה
ב־8 באוקטובר 1948 מונה אריה גולדפרב לסגן ראש אגף המנהלה וכוח־האדם, וממלא מקום מפקד האגף משה הורביץ קבע כי הוראות ופניות לאגפים אחרים או למטכ"ל בעניינים עקרוניים תוצא רק באשורו של סגן מנהל האגף. לאגף הייתה כפופוה מחלקת כח האדם דוד קורונל.

ב־18 באוקטובר 1948 בוטל תפקיד ראש מטה חיל האוויר ובמקומו מונו שני סגנים למפקד החיל: היימן שמיר מונה לסגן ראשון ודב כנרתי מונה לסגן שני לענייני מנהלה. כנרתי היה אחראי לאגפי ההנדסה, אפסנאות ואגף הארגון וכח האדם.

ב־7 בנובמבר 1948 סיים הורביץ את תפקידו כממלא מקום מפקד אגף ומנהלה וכוח־האדם והוחלף ברס"ן שמואל בנדור, וסטנלי רוזנפלד התמנה לסגנו. 

הלהק הוקם לאחר מלחמת יום הכיפורים במסגרת ארגון מחדש שהנהיג מפקד חיל האוויר, האלוף בני פלד, כגלגול של מחלקת כוח האדם (מכ"א) שבראשה עמד קצין בדרגת אלוף-משנה שכונה רמכ"א.

תפקיד רמכ"א/רלכ"א היה במשך שנים רבות תפקיד המטה הבכיר ביותר שאליו הגיעו אנשי צוות אוויר שאינם טייסי קרב (שיכולים היו להתקדם לתפקידי ראש להק אוויר, ראש המטה או מפקד החיל). לדוגמה רלכ"א הראשון, ישעיהו (שייע) לזרסון שהיה מקלען אוויר; יצחק אמיתי שהיה נווט קרב; אמיר השכל שהיה טייס תובלה; ודני גנות שהיה נווט תובלה.

## מבנה
* מחלקת חובה, תכנון ומקורות כוח אדם (חות"ם)
* מחלקת הסגל
* מחלקת פרט
* מחלקת קצין רפואה חילי (מקרפ"ח)
* סוציולוג חיילי
* הרבנות החיילית
* יועמ"ש (היועץ המשפטי לחיל האוויר)

## ראשי להק כוח האדם

## ראו גם
* אגף כוח האדם במטה הכללי של צה"ל
* חטיבת כוח האדם במטה זרוע היבשה
* מספן כוח האדם במטה חיל הים

## לקריאה נוספת
* 

## הערות שוליים

כוח האדם, להק
קטגוריה:להקי חיל האוויר הישראלי
בית גורדון

**בית גורדון** הוא מוזיאון טבע, חקלאות, היסטוריה, ארכאולוגיה ואנתרופולוגיה בדגניה א'.

## היסטוריה
המוזיאון הוקם בשנת 1935 על שם אהרון דוד גורדון להנצחת ערכיו ומורשתו על ידי חברי קבוצת דגניה א'. יעקב פלמוני התבקש לקבל על עצמו את הקמת המוזיאון והוא זה שהנחה את עקרונות עיצובו ותכניו החינוכיים והתרבותיים של הבית. במוזיאון מוצגים פוחלצים של בעלי החיים והציפורים החיים באזור הכנרת, אוספי צמחים וחרקים, וכן, מאז שנת 1977 מוצגים במוזיאון ממצאים ארכאולוגיים וארכיטקטוניים שנמצאו בחפירות ארכאולוגיות מאזור הכנרת. המוזיאון שם דגש על ההיסטוריה של הדיג והשייט בכנרת.

בשנת 1983 נכנס למבנה בית ספר שדה כינרות שפעל מטעם החברה להגנת הטבע. בית ספר זה נסגר.

מבנה המוזיאון, משנת 1935, תוכנן על ידי האדריכל מיכאל לשצ'ינר (אך הדבר אינו ברור לגמרי וייתכן ובפרויקט היו מעורבים גם האדריכלים יוחנן רטנר ובנימין אנקשטיין). המבנה בולט בסגנון הבאוהאוס שלו ובצורה הייחודית של המגדל הבנוי בו, ונחשב מבנה לשימור על ידי המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל.

## לקריאה נוספת
*בית גורדון, **ספר הכנרת**, חלק ב': חופים ואתרים בעריכת יצחקי גל, משרד הביטחון, ההוצאה לאור.
*בית גורדון, **מטמוני הארץ, מסע אל אוצרות נעלמים**, נירית שלו כליפא, מפה, 2006

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
*  חדשות השבת, כאן 11, איטה גליקסברג 
*מיכאל יעקובסון: סיבוב בבית גורדון בקבוצת דגניה א' – 100 שנים לפטירת א"ד גורדון, באתר 'חלון אחורי', 22 בפברואר 2022
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הכנרת: מבנים
קטגוריה:ישראל: מוזיאונים לארכאולוגיה
קטגוריה:מחוז הצפון: מבנים לשימור
קטגוריה:עמק הירדן
קטגוריה:אתרי מורשת במחוז צפון
קטגוריה:דגניה א'
קטגוריה:מוזיאונים במחוז צפון
קטגוריה:מועצה אזורית עמק הירדן: מבנים
קטגוריה:קיבוצים: מוזיאונים
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן בנימין אנקשטיין
קטגוריה:ישראל: מוזיאונים למדע, טכנולוגיה וטבע
פול סבטייה

**פול סבטייה** (צרפתית: **Paul Sabatier**) (5 בנובמבר 1854 בקרקסון - 14 באוגוסט 1941) היה כימאי צרפתי, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1912 (לצד ויקטור גריניאר), "על שיטת ההידרוגנציה של תרכובות אורגניות שפיתח".

## חייו
סבטייה התקבל בגיל 18 הן לאקול פוליטקניק והן לאקול נורמל סופרייר, ובחר באחרון. הוא סיים את לימודיו ב-1877. במשך רוב חייו לימד קורסים באוניברסיטת טולוז, והתמנה לדיקן הפקולטה למדעים בשנת 1905.
מחקריו המוקדמים, בקולז' דה פראנס, עסקו בתרמוכימיה של גפרית וסולפטים מתכתיים, ועל מחקר זה התבססה תזת הדוקטורט שלו. בטולוז המשיך במחקרים כימיים ופיזיקליים של תרכובות גפרית, כלוריד, כרומט ונחושת. כמו כן, חקר את תחמוצות החנקן וחומצה ניטרוסודיסולפונית ומלחיה. הוא ביצע גם מחקר בסיסי בתחום מקדמי החלוקה (מדד למסיסות תרכובות בממסים שונים) וספקטרום בליעה.

סבטייה תרם רבות לשימוש התעשייתי בהידרוגנציה. ב-1897 גילה כי כמות קטנה של ניקל יכולה לשמש כזרז לסיפוח מימן לתרכובות פחמן (לא רוויות).

עיקר תהילתו על "תגובת סבטייה", ועבודותיו, ביניהן La Catalyse en Chimie Orgarnique (קטליזה בכימיה אורגנית), שפורסמה בשנת 1913. 

סבטייה זכה בפרס נובל לכימיה בשנת 1912, יחד עם עמיתו הצרפתי, ויקטור גריניאר. הפרס ניתן לו על עבודתו בתחום ההידרוגנציה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זוכי פרס נובל לכימיה
קטגוריה:כימאים צרפתים
קטגוריה:זוכי פרס נובל צרפתים
קטגוריה:סגל קולז' דה פראנס
קטגוריה:בוגרי אקול נורמל סופרייר
קטגוריה:זוכי מדליית דייווי
קטגוריה:זוכי מדליית פרנקלין
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1854
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1941
תגובת סבטייה

**תגובת סבטיֶיה** (**Sabatier**) היא תגובה כימית שהתגלתה על ידי הכימאי הצרפתי פול סבטייה, ונקראה על שמו. 

בתגובה זו מגיב מימן עם פחמן דו-חמצני בטמפרטורה ולחץ גבוהים, ובנוכחות זרז ניקל, ליצירת מתאן ומים. זרז יעיל יותר לתהליך הוא רותניום על אלומינה. 

התיאור הכימי של התהליך: CO2 + 4H2 → CH4 + 2H2O

הוצע כי תגובה זו יכולה לסייע לחקר המאויש של מאדים. זאת על ידי נשיאת מימן מכדור הארץ למאדים, שם יוגב עם פחמן דו-חמצני מהאטמוספירה המאדימית, ליצירת מתאן שישמש כדלק טילים. דבר זה יוביל לחסכון משמעותי במשקל אותו תצטרך לשאת החללית למאדים, ובכך לחסכון בעלות.

## קישורים חיצוניים

* תגובות סבטייה משופרות לניצול משאבים מקומיים במשימות למאדים, אוניברסיטת יוסטון

סבטייה
סבטייה
קטגוריה:מימן
יער שווייץ

טקסט=טבריה כפי שהיא נראית מיערות שווייץ|ממוזער|יער שווייץ במבט לכיוון טבריה
**יער שווייץ** הוא יער המצוי במדרון היורד מרכס פוריה לעבר הכנרת (ממערב למזרח). היער נמצא ממערב ומדרום לעיר טבריה ואף בשטחי העיר עצמה.
## היסטוריה
היער ניטע על ידי מחלקת הייעור של ממשלת המנדט הבריטי החל משנת 1927. ההחלטה על שתילת היער התקבלה לאור העובדה שכמות שברי הענן באזור רבה, ובמטרה שהיער ימנע את הישחקות המדרון ומפולות הבוץ, וימתן את נזקי השיטפונות באזור (כפי שאכן קרה בשיטפון בטבריה בשנת 1934, בו 32 תושבים מצאו את מותם מהיסחפות במים, ומספר תושבים נוסף מתו בשל מפולות הבתים).
טקסט=אדרבה המספר על יער שווייץ|ממוזער|אנדרטה ביער שווייץ
ביער סוגים מגוונים של עצים: עצי שיטה, ברושים, אקליפטוסים, טטרקליניסים, עצי אלה וחרובים. מתכנני היער החליטו לא לטעת ביער עצי אורן.

באזור היער בנתה הקרן הקיימת דרכי מעבר למטיילים, חניונים לעשיית פיקניקים וכן מצפורים. באזור שרידים ארכאולוגיים שנחפרים על ידי רשות העתיקות.

בקרבת יער שווייץ בהמשך הדרך נובע עין פוריה ששוקם ושופר על ידי הקרן הקיימת לישראל.

## אתרים ביער שווייץ

### מצפור קרל לוץ
מצפור קרל לוץ מנציח את פועלו של קרל לוץ (1895-1975), דיפלומט שווייצרי שהוכר כחסיד אומות העולם בזכות פעולותיו להצלת למעלה מ-60,000 יהודים בהונגריה בתקופת מלחמת העולם השנייה. המצפור ממוקם בחלקו הצפוני של יער שווייץ ומשקיף על הכנרת והרי הגולן. האתר כולל רחבת תצפית מקורה בפרגולה, שביל נגיש וחניה לנכים, ומאפשר למבקרים ליהנות מהנוף ולהכיר את פועלו של לוץ.

### מצפה אורון
מצפה אורון הוא אתר הנצחה שהוקם לזכרו של סמל ראשון אורון שאול, חייל צה"ל שנהרג במבצע צוק איתן בשנת 2014. המצפור נחנך ביום הזיכרון לחללי מערכות ישראל בשנת 2015 וממוקם ביער שווייץ בגליל התחתון. האתר משקיף על נוף הכנרת וכולל פינות ישיבה ושלטי הנצחה, המספרים את סיפורו של אורון שאול ומנציחים את זכרו.

## לקריאה נוספת
* יער שווייץ - מצפה הר טבריה, **ספר הכנרת**, חלק ב': חופים ואתרים בעריכת יצחקי גל, משרד הביטחון, ההוצאה לאור.

## קישורים חיצוניים

* יער שווייץ, באתר קרן קיימת לישראל
* יער שווייץ, באתר "מסע אחר"
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים
 

שווייץ
קטגוריה:הכנרת
קטגוריה:טבריה: אתרים
קטגוריה:רכס פוריה
קטגוריה:ישראל: גנים ופארקים
קטגוריה:שביל ישראל
הבליינים

**הבליינים** הייתה להקת פופ ורוק ישראלית שהוקמה ב-2001 והתפרקה ב-2003. 

הלהקה הורכבה משניים מיוצאי להקת הרוק זקני צפת: מאור כהן ואורן לוטנברג.

## היסטוריה
שיתוף הפעולה בין לוטנברג לכהן, שהופסק לאחר שלוטנברג עזב את זקני צפת ב-1994, חודש ב-2001 עם הקמתו של הצמד "הבליינים". הסינגל הראשון יצא בנובמבר של אותה שנה ונקרא "בטלפון", וסגנונו ההומוריסטי הזכיר לרבים את זקני צפת ויצר ציפיות רבות, שמומשו ב-2003 לאחר שנתיים של הופעות. האלבום נקרא "שירים של מלחמות" ושני הסינגלים הבאים, "שוביניסט" ו"גולה גולה", זכו להצלחה. "שוביניסט" ו"אל תאמר לי לא" הם השירים היחידים באלבום שבהם לוטנברג שר. עוד ניגנו באלבום בין השאר יוצא זקני צפת תום מוכיח, פיטר רוט וז'אן פול זימבריס.

השיר "השד" כולל הופעת אורח של ברי סחרוף. עוד יצאו כסינגלים: "איש אחר", "הכל יכול" (שזכה גם לגרסת כיסוי של פאר טסי) ו"אתה חייב". כמעט כל השירים כוללים נגיעות של מוזיקה אלקטרונית.

## אלבומים
* שירים של מלחמות (2003)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:להקות רוק ישראליות
קטגוריה:להקות פופ ישראליות
קטגוריה:צמדים מוזיקליים ישראלים
יואב זיו

**יואב זיו** (נולד ב-16 במרץ 1981) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת המגן, וכיום משמש כמנהל קבוצת מכבי תל אביב.

## ביוגרפיה
זיו נולד בחדרה והחל לשחק כדורגל בקבוצות הילדים של הפועל גבעת אולגה. לאחר מכן עבר למחלקת הנוער של מכבי חדרה, ומשם עבר למחלקת הנוער של מכבי חיפה. בעונת 2000/2001 עלה לקבוצת הבוגרים של המועדון. זיו ערך הופעה אחת בליגת העל במדי מכבי חיפה, והיה חלק מסגל הקבוצה שזכתה בתום העונה באליפות.

את עונת 2001/2002 החל זיו במכבי חיפה, אך עבר במהלך העונה לקבוצת הפועל חיפה, עמה ירד בתום העונה לליגה הלאומית, ובמדיה שיחק גם בעונת 2002/2003. בעונת 2003/2004 שיחק זיו בהפועל נצרת עילית בליגה הלאומית, ובסיומה עלה עמה לליגת העל והמשיך לעונה נוספת במועדון.

בעונת 2005/2006 עבר זיו לקבוצת בית"ר ירושלים, ושם הוסט מעמדת הקשר ההתקפי לעמדת המגן הימני או השמאלי. בעונת 2006/2007 זכה עם הקבוצה באליפות. באוקטובר 2007 קיבל זיו הצעה לחתום בשורות פ.צ. קופנהגן, הקבוצה שהדיחה את בית"ר ירושלים באותה עונה ממוקדמות ליגת האלופות, אך לבסוף נשאר במועדון. בעונת 2007/2008 זכה עם הקבוצה בדאבל.

בינואר 2009 חתם זיו לשתי עונות וחצי בקבוצה הבלגית לוקרן, בה שיחקו עמו שני ישראלים נוספים, עומר גולן ואבי סטרול. עד תום עונה זו כבש זיו שני שערים ב-13 הופעות בליגת העל הבלגית, ובעונה שלאחר מכן כבש שער אחד ב-26 הופעות.

ב-29 במרץ 2010 חתם זיו לשלוש שנים במכבי תל אביב, אליה הצטרף בתחילת העונה שלאחר מכן, יחד עם סטרול שחזר עמו מלוקרן. בעונת 2011/2012 התרחש אירוע חריג במשחק מול סטוק סיטי במסגרת הליגה האירופית כשזיו בעט בנעלו שעפה ופגעה בקוון. מיד לאחר מכן הורחק זיו מהמשחק בכרטיס אדום. התקרית קיבלה תשומת לב תקשורתית רבה, ובעקבותיה הורחק זיו משלושה משחקים על ידי בית הדין של אופ"א. בעונת 2012/2013 זכה עם מכבי תל אביב באליפות. לקראת עונת 2013/2014 האריך את חוזהו בשנתיים נוספות, וזכה עם הקבוצה באליפות שנייה ברציפות. בעונת 2014/2015 זכה עם מכבי תל אביב בטרבל, ואת שערו היחיד בעונה זו כבש בניצחון 6–2 על הפועל באר שבע בגמר גביע המדינה. בעונת 2015/2016 שותף בתשעה משחקים בלבד בכל המסגרות, ובסופה שוחרר מהמועדון.

באוקטובר 2016 חתם זיו בקבוצת הפועל פתח תקווה מהליגה הלאומית. במקביל, ב-2 בנובמבר הצטרף לצוות האימון של קבוצת הנוער של מכבי תל אביב כעוזרו של המאמן גיא צרפתי.

ב-3 ביולי 2017 פרש זיו ממשחק פעיל והתמנה למנהל קבוצת הבוגרים של מכבי תל אביב במקומו של בני טבק.

### נבחרת ישראל
לזכותו של זיו הופעה אחת במדי הנבחרת הצעירה, וב-15 באוגוסט 2006 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת ישראל הבוגרת, במשחק ידידות מול . בסך הכל ערך זיו 32 הופעות במדי הנבחרת, ואת הופעתו האחרונה ערך ב-16 באוקטובר 2012, במשחק מול  במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014.

## חיים אישיים
ב-2008 נישא זיו לבת זוגו.

## תארים
;מכבי חיפה
* אליפות: 2000/2001

;בית"ר ירושלים
* אליפות: 2006/2007, 2007/2008
* גביע המדינה: 2007/2008

;מכבי תל אביב
* אליפות: 2012/2013, 2013/2014, 2014/2015
* גביע המדינה: 2014/2015
* גביע הטוטו: 2014/2015

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:מגני כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ישראל
קטגוריה:כדורגלני מכבי חיפה
קטגוריה:כדורגלני הפועל חיפה
קטגוריה:כדורגלני הפועל נוף הגליל
קטגוריה:כדורגלני בית"ר ירושלים
קטגוריה:כדורגלני לוקרן
קטגוריה:כדורגלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורגלני הפועל פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלנים ישראלים בבלגיה
קטגוריה:חדרה: כדורגלנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1981
פורארלברג

**פורארלברג** (בגרמנית: **Vorarlberg**) היא מדינת המחוז המערבית ביותר ברפובליקה הפדרלית של אוסטריה. היא ממוקמת בין ימת קונסטנץ ונהר הריין במערב, הרי ארלברג במזרח (פירוש שמה הוא "לפני ארלברג") וברכסי ההרים סילברטה ורטיקון בדרום. יש לה גבול משותף עם שווייץ (הקנטונים של סנט גלן וגראובינדן), גרמניה (בוואריה), ליכטנשטיין ועם מדינת המחוז האוסטרית טירול. ייחודה במיקומה המרוחק בקצה המערבי של אוסטריה ובכך שמדוברים בה ניבים של אלמאנית, שוואבית וגרמנית שווייצרית.

## היסטוריה
פורארלברג הייתה מיושבת לפחות מאז שנת 500 לפני הספירה בידי השבט הקלטי של הבריגאנטיים. בשנת 15 לפני הספירה כבשו הרומים את האזור. בשנת 260 החלו כיבושיהם של האלמאנים שהתיישבו בה החל בשנת 450 לערך, ואחר כך הייתה פוראלברג לחלק מהממלכה הפרנקית. במאה ה-14 עברו השלטונות המקומיים השונים בפורארלברג לידי בית הבסבורג, בתהליך רב שלבים שסופו רק בשנת 1814. בתקופתו של נפוליאון, בשנים 1806–1814, השתייכה פורארלברג לבוואריה ואחר כך שבה כמעט כולה לשלטונה של האימפריה האוסטרו-הונגרית. בשנת 1919, לאחר קריסתה של זו והקמתן של גרמניה ואוסטריה לאחר מלחמת העולם הראשונה זכתה ההצעה לסיפוחה של פורארלברג לשווייץ במשאל עם לרוב של 80%, אלא שיוזמה זו לא יצאה לפועל בגלל חוסר נכונותו של השלטון השווייצרי להפר את האיזון העדין בין הדתות והשפות השונות בשווייץ ביצירתו של קנטון קתולי דובר גרמנית חדש, וכן בשל פרטיהם של הסכם סאן ז'רמן והסכם ורסאי. מאז שנת 1918 משתייכת פורארלברג לאוסטריה, למעט תקופת הביניים במהלך הרייך השלישי, שבו הייתה חלק ממחוז טירול-פורארלברג שהקימו הנאצים.

לאחר תום מלחמת העולם השנייה נכללה פורארלברג באזור הכיבוש הצרפתי. בשנים 1999 ו-2005 גרמו שיטפונות קשים לנזקים בשטחים נרחבים של פורארלברג.

## פוליטיקה
מאז הקמתה של הרפובליקה הפדרלית של אוסטריה ב-1949 נשלטה פורארלברג בידי מפלגת העם האוסטרית, ÖVP והמפלגות שקדמו לה. המפלגה הסוציאל-דמוקרטית, SPÖ, פרשה מממשלת מדינת המחוז בשנת 1974. במשך תקופה ארוכה הייתה פורארלברג מדינת המחוז האוסטרית היחידה שבה חלוקת הכוח בממשלה הייתה לפי עקרון הרוב ולא לפי העיקרון היחסי, עד שבשנת 1999 הצטרפו אליה מדינות המחוז זלצבורג וטירול לשיטה זו. למעט בשנים 1999–2004 נהנתה מפלגת העם בפורארלברג תמיד מרוב מוחלט. מאז 1983 מיוצגת גם מפלגת הירוקים האוסטרית בבית הנבחרים של פורארלברג.

## חלוקה מינהלית
פורארלברג מחולקת לארבעה מחוזות:
* ברגנץ (מחוז)
* דורנבירן (מחוז)
* פלדקירך (מחוז)
* בלודנץ (מחוז)

## אתרי תיירות

בירת המחוז היא העיר ברגנץ, ובה ישנן מספר אטרקציות תיירותיות:
* מוזיאון העיר
* מגדל מרטין
* כנסיית רובע
* רכבל לתצפית על העיר והאגם מראשו של הר Pfander
*פסטיבל האופרה הדו שנתי (The Bregenz Opera) נערך במשך מספר ימים ומציג את מיטב יצירות האופרה ("חליל הקסם", "נשף המסכות", "כרמן" ועוד).

ראש מדינת המחוז הוא דוקטור הרברט זאוסגרובר (Herbert Sausgruber) ממפלגת העם האוסטרית.

שמאל|ממוזער|250px|רוטה ואנד
שמאל|ממוזער|250px|שופרנאו

ממשלת המחוז יושבת בעיר ברגנץ.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:אוסטריה: מדינות
הספרייה הישראלית

**הספרייה הישראלית** היא הוצאת ספרים שפעלה בתל אביב בין השנים 1950 עד שלהי 1956 - מועד נפילתו של המו"ל יוסף כהן במלחמת סיני. עיקר פעילותה היה תרגום לעברית של יצירות מופת, ובמקביל פעלה הוצאה זו גם בהפצת ספרי כיס של ספרות מתורגמת תחת שמות ההוצאות האלה:  **הקורא**, **יובל**, **מקור**, **דפדפת**, **ברבור** ו**מעיינות**. 

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הוצאות ספרים בישראל
סוויס אינטרנשיונל אייר ליינס

[ממוזער|250px|מטוס [בואינג 777-300ER של החברה]]
[ממוזער|250px|מטוס [איירבוס A220|איירבוס A220-100 של החברה|טקסט=]]
[ממוזער|250px|[איירבוס A321 של החברה]]
ממוזער|250px|שלושה מטוסי איירבוס של סוויס - A320 (מלפנים),A319 (ממריא) ו-A330 (מתרחק)
[ממוזער|250px|[איירבוס A330 של סוויס בצביעה הישנה]]
**סוויס אינטרנשיונל אייר ליינס** או בקיצור: **סוויס** (באנגלית: **Swiss International Air lines**) היא חברת הדגל של שווייץ. החברה נמצאת בבעלותה של חברת לופטהנזה הגרמנית, והיא חברת התעופה הגדולה במדינה. בסיסה המרכזי של סוויס הוא בנמל התעופה הבינלאומי ציריך-קלוטן ובסיסה המשני בנמל התעופה הבינלאומי של ז'נבה.

## תולדות החברה
סוויס נוסדה לאחר התמוטטות "סוויסאייר" בשנת 2002 בעקבות הליך פירוק, שנגרמה מהתנהלות פיננסית לקויה. האסטרטגיה העסקית של סוויסאייר, שכללה התרחבות העסקים, רכישת מטוסים חדשים וכן רכישת חברת התעופה הבלגית סבנה, התגלתה כגורמת הפסדים; בעקבות פיגועי הטרור של ה-11 בספטמבר, שפגעו בכל חברות התעופה הגדולות, התגלה בציבור מצבה החמור של סוויס והיא נאלצה להכריז על הליך פירוק (סבנה פורקה עוד קודם לכן). חברת קרוסאייר, שהייתה חברת הבת של סוויסאייר לטיסות קצרות, קיבלה את רוב נכסי סוויסאייר ושינתה את שמה ל"סוויס". עם רכישתה של סוויס על ידי לופטהנזה, היא התקבלה כחברה בברית סטאר אלייאנס, ברית חברות-התעופה בה חברה גם לופטהנזה, והצטרפה לתוכנית הנוסע המתמיד שלה - Miles & More.

בניסיון להתחרות בפעילותיהן של חברות התעופה הזולות, סוויס מפעילה היום את swiss sun - שירות המאפשר לנוסעים לטוס משווייץ אל יעדי נופש כגון לרנקה בקפריסין, ברצלונה, בורגס, וורנה במחיר מוזל. כמו כן, סוויס מפעילה את swiss europe - שירות שמציע טיסות בתוך אירופה לערי בירה מרכזיות במחירים מוזלים.

החברה זכתה ב-2017 בתואר "חברת התעופה הטובה בעולם לטווחים קצרים" ע"פ מדד הסקרים של The Telegraph.

## שותפות קוד
מעבר להיותה חברה בברית חברות התעופה סטאר אלייאנס וחלק מקבוצת לופטהנזה, לחברה הסכמי שותפות קוד עם חברות תעופה זרות שאינן חברות בברית סטאר אליאנס לקווים בטיסות המשך בעולם.
* אייר פראנס
* אדריה איירווייז
* אג'יאן איירליינס
* אייר קנדה
* אייר צ'יינה
* אייר אינדיה
* אייר מלטה
* אול ניפון איירווייז
* אוסטריאן איירליינס
* בראסלס איירליינס
* קת'אי פסיפיק
* קרואטיה איירליינס
* אדלווייס אייר
* איג'יפטאייר
* אל על
* יורווינגס
* הלווטיק איירווייז
* LATAM ברזיל
* לוט פוליש איירליינס
* לופטהנזה
* סקנדינביאן איירליינס
* סינגפור איירליינס
* סאות' אפריקן איירליינס
* טאפ פורטוגל
* תאי איירווייז
* יונייטד איירליינס

## צי המטוסים
צי המטוסים של החברה נכון לדצמבר 2024:

## פעילות החברה בישראל
נכון לאוקטובר 2025 החברה מפעילה 2 טיסות יומיות בקו בין נמל התעופה הבינלאומי ציריך-קלוטן לנמל התעופה בן-גוריון. הטיסות מבוצעות במטוסים מדגם אירבס A330-300 ובמטוסים ממשפחת האירבס A320.

## קישורים חיצוניים

* 

*  מדיה וקבצים בנושא סוויס, באתר Airliners.net
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות תעופה שווייצריות
קטגוריה:חברות תעופה לאומיות
קטגוריה:סטאר אלייאנס
קטגוריה:קבוצת לופטהנזה
אנטואן-ז'אן גרו

**אנטואן-ז'אן גרו** (בצרפתית: **Antoine-Jean Gros**; 16 במרץ 1771 – 25 ביוני 1835) היה צייר צרפתי שהשתייך לזרם הרומנטי באמנות ונחשב לאחד מאבות האוריינטליזם הצרפתי.

## קורות חייו ופועלו
את הכשרתו הראשונית קיבל גרו בביתו מהוריו הציירים. התקבל ללימודים אצל הצייר ז'אק-לואי דויד, ובתמיכתו נסע לאיטליה ושב לפריז עם תחילת עידן הטרור ב-1793. גרו צייר את הקהילה הצרפתית בנאפולי, פירנצה וג'נובה, היה למתעד הראשי של המערכה של נפוליאון בצפון איטליה, ונבחר מאוחר יותר לצייר בדיעבד מספר תמונות על אירועים אחדים מימי המערכה הצרפתית במצרים ובארץ ישראל בשנים 1798–1801. תמונות הקרב שלו תרמו להאדרת שמו של נפוליאון. אחד מציוריו המפורסמים מתקופה זו מתאר את בונפרטה מבקר את קורבנות המגפה ביפו.

גרו גילה כושר עמידות מרשים נוכח התהפוכות הפוליטיות של תקופתו. ב-1814 התמנה לצייר הרשמי של לואי ה-18 וב-1824 קיבל את התואר "ברון" מידי המלך שארל העשירי. ב-1819 הוענקה לו דרגת אביר במסדר סן-מישל וב-1828 הוענקה לו דרגת קצין בלגיון הכבוד.

ב-20 השנים האחרונות לחייו הכשיר הסטודיו שלו יותר ממאה ציירים.

ב-25 ביוני 1835, מדוכא בגלל ביקורת שלילית על ציוריו ונטישת תלמידיו, הטביע עצמו בסן, קרוב לסוור (Sèvres). גרו נטמן בבית הקברות פר לשז בפריז.

## לקריאה נוספת

* Mary Anne Stevens (ed.), *The Orientalists: Delacroix to Matisse, European painters in northern Africa and the near East*, London: Royal Academy of Arts, 1984, p. 181


## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:הרוגי טביעה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות פר לשז
קטגוריה:ציירים צרפתים
קטגוריה:מתאבדים: אמנים
קטגוריה:ברונים צרפתים
קטגוריה:ילידי 1771
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1835
כפולה משותפת מינימלית

**כפולה משותפת מינימלית** (או **כפולה משותפת קטנה ביותר**, **כמק"ב**; וכן **lcm** קיצור של **Least Common Multiple**) של שני מספרים שלמים שאינם שניהם אפס, היא המספר השלם החיובי הקטן ביותר ששני המספרים הנתונים מחלקים אותו.

לדוגמה, הכפולה המשותפת המינימלית של 21 ו-6 היא 42. אפשר לחשב את הכפולה המשותפת המינימלית על ידי פירוק המספרים לגורמים ראשוניים, או, עבור מספרים גדולים, על ידי חילוק המכפלה שלהם במחלק המשותף המקסימלי.

## מכנה משותף
אחד השימושים הנפוצים ביותר לכפולה משותפת מינימלית היא בחיבור שברים: לכפולה המשותפת המינימלית של המכנים קוראים **מכנה משותף**, וכדי לחבר שברים, מרחיבים את המונה והמכנה בכל אחד מהם אל המכנה המשותף.

למשל, כפי שציינו קודם, הכפולה המשותפת המינימלית של 21 ו-6 היא 42. על כן:
*\frac{1}{6}+\frac{5}{21}=\frac{7+10}{42}=\frac{17}{42}
אם היינו בוחרים בתור מכנה כפולה גדולה יותר של המספרים, היינו מקבלים שבר שניתן לצמצם, למשל:
*\frac{1}{6}+\frac{5}{21}=\frac{21+30}{126}=\frac{51}{126}=\frac{17}{42}

## מציאת הכפולה המשותפת המינימלית
על מנת לחשב את הכפולה המשותפת המינימלית של שני מספרים ניתן להיעזר במחלק המשותף המקסימלי שלהם:

יהיו a,b מספרים שלמים.
נסמן \gcd\{a,b\} (מלשון Greatest Common Divisor) את המחלק המשותף המקסימלי.
נסמן \text{lcm}\{a,b\} (מלשון Least Common Multiple) את הכפולה המשותפת המינימלית.
אזי הקשר בין שני הערכים הללו נתון על ידי הנוסחה \text{lcm}\{a,b\}=\left|\frac{a\cdot b}{\gcd\{a,b\}}\right|.

מכאן בפרט נובע כי עבור שני מספרים זרים, הכפולה המשותפת המינימלית שלהם היא ערך מוחלט של מכפלתם.

## ראו גם
*מחלק משותף מקסימלי

## קישורים חיצוניים

*מחשב כפולה משותפת מינימלית
*

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תורת המספרים
קטגוריה:אלגוריתמים
קטגוריה:פעולות בינאריות
הוראס ורנה

**אמיל ז'אן-הוראס ורנה** (בצרפתית: **Émile Jean-Horace Vernet**; ) היה צייר צרפתי, מחשובי הציירים של האוריינטליזם הצרפתי שפעלו באירופה במאה ה-19.

## ביוגרפיה
ורנה נולד במוזיאון הלובר בפריז חמישה חודשים לפני שאביו, הצייר קלוד ז'וזף ורנה, נפטר בחדר עבודתו במוזיאון זה.

ורנה השתייך לשושלת מכובדת של ציירים. את הכשרתו המוקדמת קיבל בבית. כתומך של נפוליאון גויס כפרש ללגיון הכבוד ב-1814. למרות דעותיו הליברליות נתמך על ידי המלך שארל העשירי, שמינה אותו כפרופסור בבית הספר לאמנויות יפות ב-1826. המוניטין שלו התבסס ב-1833, כשנסע בפעם הראשונה לאלג'יר עם הצבא הצרפתי. מסעות נוספים למזרח התיכון ערך ב-1837, 1839–1840, 1845 ו-1853. ורנה היה בין הראשונים שהשתמש בצילום ככלי עזר בעבודתו. הוא ידוע בזכות סצנות הקרב הגדולות שצייר, סצנות מחיי הצבא, ציורים תנ"כיים ועוד. יצירותיו התאפיינו בדיוק ריאליסטי.

אחיינו הוא הצלם והצייר פרדריק פסקה.

ינוארי סוחודולסקי היה בין תלמידיו.

## לקריאה נוספת

* Mary Anne Stevens (ed.), *The Orientalists, Delacroix to Matisse: European painters in North Africa and the Near East*, London: Royal Academy of Arts in association with Weidenfeld and Nicolson, 1984, p. 230


## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:ציירים צרפתים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות של מונמארטר
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1789
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1863
קטגוריה:הוראס ורנה: ציורים
אז'ן פרומנטן

**אז'ן פרומנטן** (בצרפתית: Eugène Fromentin; 24 באוקטובר 1820 – 27 באוגוסט 1876) היה סופר וצייר צרפתי, השייך לאוריינטליזם הצרפתי.

נולד במערב צרפת. לאחר שסיים את לימודי המשפטים, פנה להגשים את חלומו והחל ללמוד ציור. ב-1846 קיים מסע חשאי לאלג'יר. ובשנה שלאחר מכן שתיים מעבודותיו שעסקו באוריינט התקבלו לסלון, מה ששכנע אותו לבקר שם שוב. יצירותיו מ-1850–1851 כבר ביססו את המוניטין שלו כצייר אוריינטליסטי. ב-1853 ביקר באלג'יר בפעם השלישית, וביקורו האחרון נערך עם פתיחת תעלת סואץ ב-1869.
להצלחתו הגדולה ביותר זכה ב-1859, אז זכו יצירותיו בשבחים ובפרסים. הוא הציג עד מותו הפתאומי ב-1876.
שמאל|ממוזער|250px|"ערבים" משנת 1871
פרומנטן נזכר כיום יותר ככותב מאשר כצייר, בעיקר בזכות שני ספרי המסע שלו שזכו להצלחה רבה.

## לקריאה נוספת

*Stevens Mary Anne(ed), The Orientalists : Delacroix to Matisse : European painters in northern Africa and the near East, Royal Academy of Arts, London, 1984, p. 132


## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:ציירים צרפתים
קטגוריה:סופרים צרפתים
קטגוריה:אמני הרומנטיקה
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1820
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1876
ז'אן-לאון ז'רום

ממוזער|ז'אן-לאון ז'רום בסדנתו, 1885–1890
**ז'אן-לאון ז'רום** (בצרפתית: **Jean-Léon Gérôme**; 11 במאי 1824 – 10 בינואר 1904) היה צייר צרפתי.

## קורות חייו ויצירתו
ז'רום נחשב לאחד מגדולי ציירי האוריינטליזם הצרפתי במאה ה-19. תלמידו של שארל גלייר שרכש לעצמו מוניטין עוד בשנות ה-40 של המאה ה-19. הוא נחשף לראשונה לנושא האוריינטלי ב-1844. ביקורו הראשון במזרח התיכון היה ב-1854 ליוון וטורקיה, ושנתיים מאוחר יותר שהה במצרים למשך 8 חודשים. לאחר מכן הפכו ביקוריו תכופים יותר, עד כי חדל מהם בשנות ה-80 של המאה ה-19. ב-1863 נתמנה לפרופסור באקדמיה לאמנויות היפות. פרדריק ארתור ברידגמן, הארי האמפרי מור ותאודור ראלי היו בין תלמידיו.

יצירותיו של ז'רום תיעדו חורבות, נופים, ואת חיי היומיום במזרח התיכון של המאה ה-19. יצירותיו האוריינטליסטיות התאפיינו בסגנון ריאליסטי ודייקנות לפרטי פרטים. למרות זאת הציורים אינם תיעודיים ומתבססים במידה רבה על דמיון ושמועות. הוא נחשב לאחד האויבים המרים של התנועה האימפרסיוניסטית, למרות קשרי ידידות שהיו לו עם כמה מחבריה, בהם אדגר דגה. למרות הפופולריות הרבה לה זכה בימי חייו, הוא נשכח כמעט לגמרי במאה ה-20. יצירותיו זכו לפופולריות רבה בצפון אמריקה, ובמדינות המפרץ הפרסי.

וויטייך הינאיס, אריק פאפ וסטניסלב חלבובסקי היו בין תלמידיו.

## גלריה

Jean-Léon Gérôme - Self-Portrait - WGA08651.jpg|דיוקן עצמי, 1886
קובץ:Bethsabée, by Jean-Léon Gérôme.jpg|הציור בת שבע, 1889, אוסף פרטי
Jean-Léon Gérôme by Jean-Baptiste Carpeaux at Ny Carlsberg Glyptotek.jpg|ז'אן-לאון ז'רום מאת ז'אן-בטיסט קארפו; אוסף ני קרלסברג גליפטוטק
Jean-Léon Gérôme, Phryne revealed before the Areopagus (1861) - 01.jpg|פרינה ההטאירה המפורסמת עומדת למשפט באראופגוס בית המשפט להוצאות להורג ביוון העתיקה
Gérôme - Summer Afternoon on a Lake.jpg|אחר-צהריים קיצי באגם, סביבות 1895
Jean-Léon Gérôme - Diogenes - Walters 37131.jpg|דיוגנס בחבית שלו, מוקף כלבים, 1860
Jean-Léon Gérôme - Le Marché d'esclaves.jpg|שוק העבדים, 1866; דוגמה לאמנות אוריינטליסטית
Réception du Grand Condé à Versailles (Jean-Léon Gérôme, 1878).png|קבלת הפנים של הנסיך דה קונדה בארמון ורסאי לאחר ניצחונו הצבאי באזור בלגיה על ידי לואי הארבעה עשר, 1878
Napoleon-Gérome.jpg|נפוליאון במצרים, 1863; אוסף מוזיאון הארמיטאז'
Jean-Léon Gérôme - On the Desert - Walters 3734.jpg|במדבר, 1867
J.L. Gerome - The Wailing Wall - Google Art Project.jpg|יהודי ליד הכותל המערבי, 1868; אוסף מוזיאון ישראל
קובץ:Jean-Léon Gérôme - Le Mur de Salomon, 1867.jpg|חומת שלמה, אוסף פרטי
קובץ:La grande piscine de brousse.jpg|בית המרחץ הגדול בבורסה, 1885
The Hookah Lighter.jpg|מדליקת הנרגילה בהרמון, 1898
Bonaparte ante la Esfinge, por Jean-Léon Gérôme.jpg|בונפרטה לפני הספינקס 1886; אוסף טירת הרסט , קליפורניה
Gerome-Michelangelo-Belvedere Torso-1849-Dahesh.jpg|מיכלאנג'לו מתבונן בפסל גו בלוודרה, 1849


## לקריאה נוספת

*  Mary Anne Stevens (ed.), *The Orientalists: Delacroix to Matisse: European painters in northern Africa and the near East*, London: Royal Academy of Arts, 1984


## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:ציירים צרפתים
קטגוריה:אמני הרומנטיקה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות של מונמארטר
קטגוריה:ז'אן-לאון ז'רום: ציורים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1824
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1904
אלכסנדר-גבריאל דקאן

שמאל|ממוזער
**אלכסנדר-גבריאל דקאן** (בצרפתית: **Alexandre-Gabriel Decamps**; 3 במרץ 1803 – 22 באוגוסט 1860) היה צייר צרפתי שהשתייך לזרם הרומנטי באמנות ונחשב לאחר מגדולי הציירים בדורו.

## ביוגרפיה
דקאן נולד בפריז למשפחה בורגנית, נשלח על ידי אביו לעבור הכשרה כצייר. ב-1820 כבר היה צייר עצמאי וצייר ליתוגרפים סאטיריים וסיפורים. ב-1823 החל לגלות עניין במזרח הקרוב וצייר סצנות מדומיינות העוסקות בו. הוא החל להציג את יצירותיו ב-1827, ושנה לאחר מכן, עוד בהיותו נער, היה בין הראשונים באירופה שנסעו לטורקיה ולצפון אפריקה. הוא חזר לפריז עם סקיצות רבות, ששימשו אותו עד סוף הקריירה שלו, והפכו אותו לאחד מבכירי הציירים האוריינטליסטיים.

בהמשך הקריירה חזר לליתוגרפים וביקר באיטליה. בעקבות ביקורו זה צייר סצנות תנכיות ברקע מזרח תיכוני.

באמצע המאה ה-19 כבר זכה דקאן לכבוד רב, ואף דורג לצד דלקרואה ואנגר כאחד האומנים הצרפתים המובילים של תקופתו ; בתערוכה הפריזאית של שנת 1855 קיבל את מדליית המועצה הגדולה.

הוא חיבב חיות, בעיקר כלבים, והתענג על כל מיני ענפי ספורט שדה.

הוא חי את מרבית חייו בפריז, והוא נפטר בשנת 1860 כאשר נזרק מסוסו במהלך מסע ציד בפונטנבלו.

## האב המייסד של האוריינטליזם
דקאן היה האב המייסד של האוריינטליזם לאחר שחשף בסלונים של פריז את חיי היומיום של המזרח בשנת 1831. הסגנון שלו, שהושפע מרמברנדט, התבטא בניגוד חזק של אור וצל ושימוש בחומר עבה, אשר ציירים, צלמים וסופרים רבים התכתבו ברבות הימים עם סגנונו.

הוא היה הצייר המשפיע ביותר על האוריינטליזם והתמנה כמנהל בית הספר אוריינטלי חדש שהוקם.

השפעות והתכתבות עם עבודתו של דקאן ניתן למצוא בעבודותיו של דלקרואה כמו *הנשים של אלג'יר* (1834), ו*הפנאטים של טנג'יר* (1838). היצירה *קונסטנטינופול* של הסופר תאופיל גוטייה (1853) תוארה כ"דקאניזם מילולי מרשים" על ידי הנרי ג'יימס. גוטייה אף השווה את תפקידו של דקאן כמגלה האוריינטליזם לתגליותיו של ז'אן ז'אק רוסו בטבע האדם.

עוד נאמר עליו על ידי הוגי דעות צרפתים נוספים בני תקופתו שהוא הכריסטופר קולומבוס של האוריינטליזם, ושהמקבילה היחידה לתהילה שלו היא היצירה סיפורי אלף לילה ולילה.

## עבודותיו
סגנון עבודתו של דקאן היה סגנון נועז המאפיין את צרפת של תקופתו. הוא נודע בתפיסה דרמטית חיה של המציאות, במשיחות מכחול נועזות ואף גסות, ובניגודים מדהימים של צבע ושל אור וצל.

הנושאים שבחר לציוריו היו מגוונים מאוד. פעמים רבות צייר סצנות שהכיר מתוך כתבי הקודש, אלא שהוא היה כנראה ראשון הציירים האירופאים שצייר את הסצנות הללו עם רקע האקלים והנוף ההולם אותם. כך צייר למשל את יוסף נמכר על ידי אחיו, משה נמשה מהנילוס, סצנות מחייו של שמשון, ועוד.

מבין הציורים ההיסטוריים שלו, אולי המרשים ביותר הוא *תבוסתם של ה[[קימברים]]*, שייצגה מאבק בין המוני ברברים לבין צבא ממושמע. בנוסף ליצירות היסטוריות או מקראיות צייר דקאן גם סצנות רבות מחיי הצרפתים והטורקים, כשהמאפיין הבולט ביותר בתמונות אלו היה ההומור.

סגנונות אלו נמצאים גם בעבודותיו השונות בציורי החיות ; דקאן אהב במיוחד לצייר הקופים. הציור הידוע שלו "הקונוסייר הצרפתי" הוא סאטירה על חבר המושבעים של האקדמיה הצרפתית לציור, שדחה כמה מעבודותיו המוקדמות בשל סטייה מכל סטנדרט ידוע.

## ראו גם

## לקריאה נוספת
* אוריינטליזם

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים צרפתים
קטגוריה:פריז: אישים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1803
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1860
ג'ון פרדריק לואיס

**ג'ון פרדריק לואיס** (באנגלית: **John Frederick Lewis**; 14 ביולי 1804 – 15 באוגוסט 1876) צייר בריטי וממובילי האוריינטליזם האנגלי.

לואיס מעולם לא זכה מעולם להשכלה אומנותית פורמלית מלבד מה שלימד אותו אביו. הוא צייר בעיקר בצבעי מים.

את רוב חייו הבוגרים העביר מחוץ לאנגליה, הוא שהה בספרד ובמרוקו בין השנים 1832–1834 וב-1837 עזב שוב את אנגליה למשך 14 שנים בהן ביקר באיטליה, יוון והלבנט וב-1841 קבע את מגוריו בקהיר למשך עשר שנים.

היצירות שהציג אחרי שובו לאנגליה (ב-1851) זכו להערכה רבה אך לא היו רווחיות. הוא השתייך לקבוצת הפרה-רפאילטים, וצייר מחזות רבים מחיי היומיום בקהיר שמקור ההשראה העיקרי שלהן היה ביתו בקהיר. מבקריו טענו שהדמויות הערביות בציוריו נראות מעט אנגליות. בשנים 1856–1858 כיהן כנשיא האגודה המלכותית של הציירים בצבעי מים .

## קישורים חיצוניים
 
ימין|ממוזער|300px|ציור הבית בקהיר משנת 1871

קטגוריה:ציירים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1804
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1876
פרנק או'קונור

**צ'ארלס פרנסיס "פרנק" או'קונור** (באנגלית: **Charles Francis "Frank" O'Connor**; 22 בספטמבר 1897 – 9 בנובמבר 1979) היה שחקן קולנוע אמריקני, הידוע בעיקר כבעלה של הפילוסופית והסופרת איין ראנד.

או'קונור, שהיה שחקן זוטר בסרטים בתקופת הסרט האילם, נישא לראנד ב-15 באפריל 1929 ונותר נשוי לה עד יום מותו, למרות העובדה שבמהלך שנות נישואיהם ניהלה ראנד רומן עם נתניאל ברנדן.

רבים נוטים להניח כי א'וקונור היה אובייקטיביסט משום שהיה נשוי לראנד, אך ככל הנראה דעותיו האישיות היו שונות במידת מה.

בשנותיו האחרונות, איבד את זיכרונו וסבל מבעיות לב, שהביאו לבסוף גם למותו.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי אוהיו
קטגוריה:קצרמר קולנוע
קטגוריה:שחקני ראינוע
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:איין ראנד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1897
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1979
אדריאן דוזה

**אדריאן דוזה** (בצרפתית: **Adrien Dauzats**;
16 ביולי 1804 – 18 בפברואר 1868) היה צייר נופים שהשתייך לאוריינטליזם הצרפתי.

## ביוגרפיה
דוזה נולד בבורדו שבצרפת, שם קיבל את הכשרתו הראשונה כעוזר לצייר התפאורות של התיאטרון המקומי. מאוחר יותר עבר לפריז ועבד כצייר תפאורות עבור התיאטרון האיטלקי. ב-1829, בזכות קשריו עם הממונה המלכותי על התיאטרון, התלווה למשלחת שביקרה במצרים, ארץ ישראל, סוריה וטורקיה. בהמשך שהה זמן רב בספרד, פורטוגל ובפרובינציות הצרפתיות, וב-1839 נלווה לדוכס מאורליאן במשלחת צבאית לדרום אלג'יר.

יצירותיו כללו ציורי נופים רבים, בהם של מנזר סנטה קתרינה בסיני. בסוף חייו כיהן בוועדות שופטים בתערוכות שונות.

## לקריאה נוספת

*Stevens Maryanne, western art and its encounter with the Islamic world 1798-1914, at Stevens Mary Anne(ed), The Orientalists : Delacroix to Matisse : European painters in northern Africa and the near East, Royal Academy of Arts, London, 1984 p. 121.


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ציירים צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1804
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1868
אירוערביה: הציר האירופי-ערבי

**אירוערביה: הציר האירופי-ערבי** (אנגלית: **The Euro-Arab Axis**), הוא ספר מאת בת יאור, חוקרת עצמאית וסופרת בריטית, יהודיה ילידת מצרים, העוסקת בחקר המושגים ד'ימי (לא-מוסלמי שהוא בן חסות נסבל, בעל זכויות מופחתות) וג'יהאד (מלחמת קודש) בדת האסלאם.

הספר מתעד את הבנתה את יחסו של האסלאם ללא-מוסלמים ואת המגעים, ההנחיות וההסכמים החשאיים, שהתקיימו בין ראשי מדינות אירופים לבין מנהיגים של העולם הערבי, שהביאו, למה שבת יאור קוראת "אירוערביה" וליצירת מדיניות חוץ משותפת המבוססת על עוינות כלפי ישראל וגם כלפי ארצות הברית.

השם אירוערביה (Eurabia) הוא הלְחֵם בין Europe ל-Arabia ומטרתו ללעוג לאירופה ולהציגה כיישות הכנועה לערבים. השם רווח באתר הבלוג הפוליטי Little Green Footballs. העיתונאית והסופרת האיטלקייה אוריאנה פלאצ'י היא זו שטבעה את המושג "אירוערביה". בת יאור מדגישה בספרה, שאכן היא קיבלה השראה מאותו ביטוי שטבעה העיתונאית והסופרת האיטלקייה המפורסמת.

## ביקורת
ההיסטוריון מרק ר. כהן אמר כי המושג "'ד'מיות" הוא מושג מטעה וכי הספר הוא הספר האיסלמופובי "המוגזם ביותר שיצא לאור" בנושא גילויי שנאה כלפי יהודים בעולם הערבי.

## הספר בעברית
* אירוערביה: הציר האירופי-ערבי, מאנגלית: אריה חשביה, ירושלים: שוקן, תשס"ח 2008.

## קישורים חיצוניים
* מאיר עוזיאל, בריאיון עם בת יאור, מקור ראשון, 16.06.08 (הקישור אינו פעיל)
* כריסטופר ברדר, ספר חובה, על 'אירוערביה', נתיב 104, יוני 2005 (הקישור אינו פעיל)
* איך אירופה נהפכה להיות אירוערביה, 7/27/2004,English, http://www.frontpagemag.com /Articles/Printable.asp?ID=14364 How Europe Became Eurabia

## הערות שוליים

יורביה: ציר יורו-ערב
יורביה: ציר יורו-ערב
יורביה: ציר יורו-ערב
קטגוריה:ספרי 2005
קטגוריה:ספרי הוצאת שוקן