open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אנדראס דג'ה

**אנדראס דג'ה** (בגרמנית: **Andreas Deja**; נולד ב-1 באפריל 1957) הוא אנימטור ממוצא גרמני-אמריקאי, יליד פולין, אשר נודע בעיקר בזכות עבודותיו עבור חברת וולט דיסני. דג'ה מתמחה בדמויות אנטגוניסטיות, והיה לאנימטור המפקח על דמויות כמו גסטון (בסרט "היפה והחיה"), ג'אפר (בסרט "אלאדין"), סקאר (בסרט "מלך האריות") והאדס (בסרט "הרקולס").

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
דג'ה נולד בעיר גדנסק, פולין, ב-1 באפריל 1957 להורים ממוצא גרמני. בגיל צעיר מאוד עבר עם משפחתו לגרמניה.

הוא נחשף לראשונה לאנימציה כשהיה בן 11, אז צפה בסרט "ספר הג'ונגל" של חברת וולט דיסני משנת 1967 והחליט כי הוא רוצה לעסוק באנימציה. באותה שנה, בגיל צעיר זה, שלח דג'ה מכתב לאולפני וולט דיסני שם הביע את התעניינותו בתעשייה. לאחר זמן מה זכה למכתב תשובה מהחברה, אותו הוא שומר עד היום. בראיון עמו חשף דג'ה את תוכן המכתב: "בבקשה אל תשלח לנו עוד עותקים של מיקי מאוס. אנו יכולים ללמד אותך את זה. תחילה עלייך להיות אמן בזכות עצמך. הסתכל בעולם שסביבך ... צייר את אחיך ואחיותיך. לך לגן החיות. צייר את החיות שתראה שם". בהמשך סיפר דג'ה כי "לקחתי את זה ברצינות רבה ... ידעתי שאני חייב להיות טוב. ידעתי שאני חייב להיות מעל הממוצע".

### קריירה
באוגוסט 1980, כשהיה בן 23, קיבל דג'ה לראשונה הצעת עבודה מדיסני. את ההצעה קיבל לאחר התכתבות עיקשת עם אריק לארסון, מהאבות המייסדים של החברה. מספר שנים מאוחר יותר יצא לאקרנים הסרט הראשון עליו עבד כאנימטור מן המניין, "הקדירה השחורה".

לאחר שצבר ותק בחברה, החל דג'ה לקבל תפקידים בכירים ביותר ויותר סרטים, עד שלטענתו הבינו מפיקי הסרטים שדג'ה הכי אפקטיבי בתפקיד האנימטור המפקח על דמות הנבל. על כן, במהלך שנות ה-90 פיקח דג'ה על כמה מדמויות הנבלים הגדולות והידועות ביותר בהיסטוריה הקולנועית החדשה של דיסני (הרנסאנס של דיסני): הוא פיקח על גסטון (בסרט "היפה והחיה"), ג'אפר (בסרט "אלאדין"), סקאר (בסרט "מלך האריות"), האדס (בסרט "הרקולס") והמלכה נריסה (בסרט מכושפת).

בנוסף לדמויות רשעיות, דג'ה ידוע גם כמי שהנפיש את הדמויות רוג'ר רביט (בסרט "מי הפליל את רוג'ר רביט"), המלך טריטון (בסרט "בת הים הקטנה"), לילו פלקאי (בסרט "לילו וסטיץ'"), מאמא אודי (בסרט "הנסיכה והצפרדע") וטיגר (בסרטי פו הדב).

בשנת 2011 פרסם דג'ה בלוג בו חשף עבודות מוקדמות של אנימטורי דיסני משנותיה הראשונות של החברה, שחלקם כבר נפטרו. בשנת 2015 חיבר דג'ה את הספר "The Nine Old Men: Lessons, Techniques, and Inspiration from Disney's Great Animators", העוקב אחר סיפורם של תשעת הזקנים של דיסני. בנוסף באותה שנה קיבל את תואר "אגדת דיסני".

## חיים אישיים
דג'ה הוא הומוסקסואל מוצהר. היו שטענו כי למיניות שלו הייתה השפעה על התפתחותן של מספר דמויות דיסני אותן יצר.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנימטורים אמריקאים
קטגוריה:אמנים להט"בים
קטגוריה:להט"בים אמריקאים
קטגוריה:להט"בים גרמנים
קטגוריה:אגדות דיסני
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1957
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1957
בוב ברטלט

**אדוארד לואיס ברטלט** (באנגלית: **Edward Lewis Bartlett**; 20 באפריל 1904 – 11 בדצמבר 1968), שנודע בשם **בוב ברטלט**, היה פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כאחד משני נציגיה הראשונים של מדינת אלסקה בסנאט של ארצות הברית בשנים 1959–1968.

## ביוגרפיה
ברטלט נולד בסיאטל, בנם של אדוארד ואיידה פלורנס (לבית דוברספיק) ברטלט. לאחר שלמד באוניברסיטת וושינגטון בין השנים 1922–1924, השלים ברטלט את לימודיו הגבוהים באוניברסיטת אלסקה בפיירבנקס בשנת 1925, ואז החל את דרכו בפוליטיקה של ארצות הברית. עד 1933 היה כתב בעיתון "Fairbanks Daily News-Miner", ולאחר מכן שירת כמזכירו האישי של אנתוני דיימונד, נציגהּ של טריטוריית אלסקה בבית הנבחרים של ארצות הברית. שלוש שנים אחר כך היה ליושב ראש הוועדה לפיצויי אבטלה באלסקה.

ב-30 בינואר 1939 מינה אותו נשיא ארצות הברית פרנקלין דלאנו רוזוולט למזכיר טריטוריית אלסקה. בראשית 1945 החליף את דיימונד בגבעת הקפיטול, וייצג את אלסקה ללא זכות הצבעה במליאת הנבחרים במשך 14 שנה. בהמשך שירותו האזרחי היה נשיא איגוד השחפת באלסקה (Alaska Tuberculosis Association) והיה חבר במועצת המלחמה של המדינה. עם קבלתה של אלסקה לאיחוד ב-1959, היה לאחד משני הסנאטורים הראשונים מטעמה וייצג אותה בסנאט עד למותו בשלהי 1968.

ברטלט היה בעל מוניטין של איש שקט בעל הישגים. בספריית הקונגרס מעריכים כי היו לו הצעות חוק רבות יותר מכל חבר אחר בהיסטוריה של הקונגרס האמריקאי. בטרם קבלת מעמד מדינה עבור אלסקה, ברטלט הגה חקיקה (בחסות חברי קונגרס אחרים), כגון "החוק להתרת בריאות הנפש באלסקה" משנת 1956. חלק מחקיקותיו כללו את הצעת החוק לבטיחות קרינה ו"חוק ברטלט", המחייב שכל הבניינים במימון פדרלי יהיו נגישים לנכים.

ברטלט נפטר בעקבות ניתוח לב ב-11 בדצמבר 1968 בבית החולים קליבלנד קליניק שבקליבלנד. הוא נטמן בבית העלמין נורת'ן לייטס ממוריאל פארק שבפיירבנקס. בשנת 1971 הזמינה מדינת אלסקה את הפסל פליקס דה ולדון ליצור פסל ברונזה בדמותו של ברטלט השוכן בהיכל הפסלים הלאומי שבקפיטול.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת וושינגטון
קטגוריה:סיאטל: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת וושינגטון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אלסקה בפיירבנקס
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מאלסקה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מאלסקה
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1904
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1968
פסטיבל גולדסטאר עיר הבירה חיפה

**פסטיבל גולדסטאר עיר הבירה חיפה** הוא פסטיבל בירה שהתקיים מדי שנה בחיפה.

עד 2007 נערך הפסטיבל בפארק צ'ארלס קלור בתל אביב, ב-2008 הועתק מיקום הפסטיבל לחוף הסטודנטים בחיפה, לאחר מכן עבר הפסטיבל למגרשי אתוס בעיר.

הפסטיבל התקיים יומיים ברצף, בימים רביעי וחמישי, והיה פתוח לקהל מעל גיל שמונה עשרה ללא תשלום.

חברת "טמפו" שיווקה בפסטיבל את מגוון מותגי הבירה אותם היא מייצגת בדגש על "גולדסטאר".

הפסטיבל משך אליו קהל של עשרות אלפי אנשים, ובעיקר צעירים, ושבר מספר שיאי גינס וביניהם "הבר הגדול בעולם" ו"הבר הגבוה בעולם".

ב-2019 הופסק קיומו של הפסטיבל.

## האמנים
מדי שנה הופיעו בפסטיבל מגוון מוזיקאים ולהקות.

## קישורים חיצוניים
*פסטיבל עיר הבירה

## הערות שוליים

קטגוריה:חיפה: פסטיבלים
קטגוריה:פסטיבלי בירה
Breathe (2 AM)

**Breathe (2 AM)** (בעברית: **לנשום (2 לפנות בוקר)**) הוא סינגל של הזמרת-יוצרתת האמריקאית אנה נאליק. השיר יצא לאור ב-18 בדצמבר 2004, על ידי חברת התקליטים קולומביה רקורדס, כסינגל הראשון מתוך אלבום הבכורה שלה *[[Wreck of the Day]]*

השיר נכלל בכמה פסקולי תוכניות טלוויזיה שונות, דוגמת "האנטומיה של גריי", "מכושפות" ו"סמולוויל", ואף בסקפולי סרטים כמו "הרבה כמו אהבה ו"גריפין ופניקס".

## רשימת רצועות

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 2004
קטגוריה:סינגלי בכורה מ-2004
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:בלדות פופ
קטגוריה:בלדות רוק
קטגוריה:סינגלים בהוצאת קולומביה רקורדס
וונדו

**וונדו** (שם מדעי: *Heterobranchus longifilis*) הוא מין של דג גרם ממשפחת השפמנוניים הקרוב לשפמנון המצוי החי בישראל ולעיתים מתרבה איתו. דג זה מצוי רק במקווי מים מתוקים באפריקה שמדרום לסהרה.

## תיאור
הוונדו הוא דג המים המתוקים הגדול ביותר באפריקה הדרומית ומבין הגדולים שבמשפחתו (הוא קטן מהכריש השורי העולה לעיתים לנהרות אפריקה אך לרוב שוכן בים). הוא יכול להגיע לאורך של 1.5 מטר ולמשקל 55 ק"ג. דג זה בעל גוני חום-זית עד צהוב והסנפירים כהים בעוד הבטן לבנה. הוא בעל סנפירי חזה בשרניים וסנפירי גב ארוכים ובשרניים, שונים משל מרבית השפמנונים. גם הזנב עבה בעל אונות בולטות. דג זה יכול לשרוד בטבע מעל 12 שנה.

## אזור חיות והתנהגות
השפמנון מתקיים לאורך אפריקה שמדרום לסהרה באזורי נהרות רחבים ואגמים טרופיים החל מדרום הנילוס ולאורך היבשת עד דרום אפריקה. בין השאר הוא מצוי בנהר וולטה, נהר ניז'ר, נהר בנואה, נהר גמביה, נהר סנגל, אומו, נהר קונגו, נהר זמבזי, ימת צ'אד, אגם טנגניקה, אגם אדוארד, אגם רוקאה  ואגם קריבה .

השפמנון הוא לא דג שכיח אף שאינו מצוי בסכנת הכחדה בטבע. הוא פעיל לרוב בלילה אז הוא יוצא לצוד. הוא מחפש על קרקעית הנהרות או האגמים טרף של חסרי חוליות או דגים איטיים שונים וכן חולייתנים קטנים שהוא חושף עם הבינים הארוכים שלו. כמו כן הוא אוכל נבלות שהוא מוצא. השפמנון בעל יכולת לנשום אוויר אם הוא מוצא מהמים, מה שמאפשר לו לשרוד פרקי זמן ארוכים מחוץ למים.

באזורים מסוימים דג זה הפך למטרד מאחר שהוא צד ביעילות דגים קטנים ומתרבה במהירות. בשרו לא נחשב לטעים והוא לא נידוג למטרות מסחריות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אשיל ולנסיין
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1840
קטגוריה:שפמנוניים
קטגוריה:מגה-פאונה של אפריקה
קטגוריה:אפריקה הדרומית: דגי מים מתוקים
קטגוריה:מערב אפריקה: דגי מים מתוקים
יעילות אורית

**יעילות אורית** מוגדרת כיחס בין שטף האור הכולל המופק ממקור אור, לבין ההספק המושקע בייצור האור. היעילות נמדדת ביחידות לומן\וואט, וככל שערכה גבוה יותר, כך מקור האור יעיל יותר.

יעילות אורית שונה מנצילות, שהיא היחס בין האנרגיה הכוללת המופקת בתהליך לבין האנרגיה שמושקעת בו, ונמדדת באחוזים.

היעילות האורית של בעירה, מקור האור המלאכותי הראשון, היא נמוכה מאוד. נורת להט היא בעלת נצילות גבוהה יותר מבעירה, אך עדיין נמוכה מאוד. קיימים כיום סוגי נורות בעלות יעילות אורית גבוהה בהרבה, כגון: נורה פלואורסצנטית, נורה פלואורסצנטית קומפקטית, לד ועוד.

## הערות שוליים

חשמל
קטגוריה:נורות
שרה באנט-וייזר

**שרה באנט-וייזר** (באנגלית: **Sarah Banet-Weiser**; נולדה ב-1966) היא חוקרת תקשורת אמריקאית.

## ביוגרפיה
באנט-וייזר עוסקת במחקריה בנושאים של מגדר, תרבות פופולרית, גזע ואתניות.

מאמריה פורסמו במספר כתבי עת מדעיים ובנוסף עבודותיה פורסמו בעיתונים כמו וול סטריט ג'ורנל, היא הייתה שותפה בעריכה של סדרת הספרים "Critical Cultural Communication" שיצאה מטעם ההוצאה לאור של אוניברסיטת ניו יורק.

ב-1999 יצא ספרה "The Most Beautiful Girl in the World: Beauty Pageants and National Identity" החוקר את תרבות תחרויות היופי ואת הקשרן לנושאים כמו זהות לאומית, גזע ומגדר.

ב-2012 הוציאה את הספר "Authentic™: The Politics of Ambivalence in a Brand Culture" החוקר את תרבות המותגים, הספר זכה בפרס "International Communication Association's Outstanding Book Award".

באנט וייזר הייתה פרופסור בבית הספר לתקשורת ועיתונאות של אוניברסיטת דרום קליפורניה וכן הרצתה בבית הספר לכלכלה של לונדון ובבית הספר לתקשורת של אוניברסיטת פנסילבניה.

## ספריה
* **Cable Visions** - כתיבה משותפת עם סינתיה כריס ואנתוני פרייטאס. New York: NYU Press Academic (2007).
* **Kids Rule!: Nickelodeon and Consumer Citizenship (Console-ing Passions)**. Durham: Duke University (2007).
* **The Most Beautiful Girl in the World: Beauty Pageants and National Identity**. Berkeley: University of California Press (1999).
* **Authentic™: The Politics of Ambivalence in a Brand Culture***,*. New York: NYU Press (2012). 
* **Empowered: Popular Feminism and Popular Misogyny**. Duke University Press Books (2018)

## הערות שוליים

קטגוריה:חוקרי תקשורת המונים אמריקאים
קטגוריה:מדעניות אמריקאיות במאה ה-20
קטגוריה:מחברות ספרי עיון אמריקאיות
קטגוריה:מחברי ספרי עיון אמריקאים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת דרום קליפורניה
קטגוריה:תחרויות יופי: אישים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1966
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1966
יוהאן

**יוהאן** (בנורווגית: **Yohan – Barnevandrer**) הוא סרט פנטזיה נורווגי, הסרט מבוסס על סיפור אמיתי של ילד נווד בנורווגיה.

את שיר הנושא של הסרט שרה קרולה הגקוויסט, בסרט הופיעו בין היתר מורטן הארקט ואלכסנדר ריבאק.

## תקציר העלילה
יוהאן, ילד בן עשר שגדל בחווה במערב אגדר בסוף העשור הראשון של המאה ה-19, עקב המצב של משפחתו המתמודדת עם מצוקה כלכלית הוא רוקם תוכנית לעזור למשפחתו אך אחיו הגדול והקנאי מוכר אותו לעבודה עבור חקלאי.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:סרטי 2010
קטגוריה:סרטים נורווגיים
קטגוריה:סרטי ילדים
קטגוריה:סרטים המבוססים על סיפור אמיתי
אמה אלפי

**אמה אלפי אהרון** (נולדה ב-7 ביולי 2003) היא שחקנית ישראלית.

## ראשית חייה
אלפי נולדה, גדלה והתחנכה בתל אביב. היא בתו הבכורה של השחקן והבמאי גורי אלפי ונכדתו של הסופר והמשורר יוסי אלפי.

אלפי למדה במגמת תיאטרון ודרמה בבית ספר לאומנויות.

## קריירה
היא החלה ללמוד משחק כבר בגיל 13 כששיחקה בסדרת הטלוויזיה שביים אביה בשנת 2016, "האחיות המוצלחות שלי". ב-2017 שיחקה אלפי בסרט הקולנוע, "להציל את נטע", בבימויו של ניר ברגמן.

בשנת 2019, בגיל 15, שיחקה גם בסדרה, "אמא מביכה", את דמותה של יהלי.

בשנת 2020 שיחקה בסדרה, "הבאר", בה גילמה את דמותה של שי.

משנת 2021 היא משחקת בסדרה, "האחיין שלי בנץ", במסגרתה מגלמת אלפי את דמותה של יולי דהן, מלכת הכיתה.

בשנת 2023 שיחקה בסדרה, "מדרסה", אשר בוימה על ידי אביה גורי אלפי, שם שיחקה את דמותה של גילי לוי. כמו כן באותה שנה שיחקה בתפקיד אורח בסדרה "השגרירות". באותה השנה התארחה בתוכנית האירוח הסאטירית, "מה שתגידו", של כאן 11, ושיחקה גם בסדרה "יניב", שמשודרת בערוץ 13.

## פילמוגרפיה

## פרסים ומועמדויות

## ראו גם
* גורי אלפי
* יוסי אלפי
* שרי אלפי

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
אמה
קטגוריה:שחקניות ילדות ישראליות
קטגוריה:שחקנים ילדים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-2003
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-2003
גנדלמן

**גנדלמן** הוא שם משפחה יהודי-אשכנזי. גנדלמן או **גאנדלמן** היא ההגייה הרוסית של השם היידיי-גרמאני, הנדלמן (ראו גם: הנדלר), שפירושו הוא המקצוע סוחר או מוכר.

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה לפי עיסוק
שנינות

ממוזער
**שנינות** היא סוג של הומור אינטליגנטי, המתבטא ביכולת לבטא דברים חכמים ומשעשעים. כאשר נאמר על מישהו שהוא שנון, הכוונה היא לאדם שהתבטאויותיו משעשעות, והבנתן מצריכה תחכום ואינטליגנציה גבוהה.

## אפיון
הערות שנונות עשויות להתאים למצבים שונים. לעיתים הערה שנונה תהיה כזו המשלבת הומור עם רמה גבוהה של הבנה, מה שמשרה חוכמה ואף גאונות. עם זאת, לעיתים הערות שנונות יהיו עוקצניות ובכך יכולות להביא לפגיעה או להיתפס כמתנשאות.

## בספרות ובשירה
שנינות בשירה מאפיינת את הסגנון המטאפיזי , והייתה רווחת בתקופתו של המחזאי האנגלי ויליאם שייקספיר, שהגה את הביטוי "עדיפה טיפשות שנונה מאשר שנינות טיפשית". בספרות ובשירה משמשת השנינות לעיתים ככיסוי למסרים ורגשות עמוקים. כיוון שבשנינות משולב הומור עם תחכום, הכותב יכול להביע באמצעותה את מסריו מבלי להרחיב בדיבור, ובו בזמן להשאיר את המסר ברור. המשורר האנגלי ג'ון דאן נודע בשימושו בסגנון זה.

## לקריאה נוספת
* ד. וו. ג'פרסון, "Tristram Shandy and the Tradition of Learned Wit", עמ' 49–225.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הומור
אפקט הגדה

**אפקט הגדה** (באנגלית: **bank effect** או **bank suction**) הוא תופעה שנובעת מהפרש בלחצים הנוצרים סביב כלי שיט שנע בנתיב מים סמוך לגדה. המים הנדחפים בין הגדה לגוף האוניה יוצרים הפרשי לחצים בין צד ימין לצד שמאל של הספינה ( port and starboard - ימין ושמאל בכלי שיט), וגם בין החרטום לירכתיים. הפרשי לחץ אלה דוחפים את הספינה לכיוון מרכז התעלה, מה שעשוי לגרום להתנגשות עם כלי שיט אחר או עם הגדה שמנגד.
## התופעה
ממוזער|אפקט הגדה: החרטום נדחף לכיוון מרכז התעלה, הירכתיים נדחפים לכיוון הגדה
כשאוניה שטה בים החרטום דוחף מים קדימה, לצדדים ולמטה. במרחב הפתוח גלים אלה מתפזרים ואינם משפיעים על ניווט הספינה, אך בנתיב מים צר כמו תעלה יש להם השפעה ניכרת. המסלול הבטוח הוא במרכז התעלה, אך כשכלי שיט נמצא קרוב לשפת התעלה, גלי החרטום נתקלים בגדה ונוצרת "כרית" (cushion) שדוחפת את החרטום לכיוון מרכז התעלה. בו בזמן המים מגל החרטום נדחקים ברווח הצר שבין האוניה לגדה כדי למלא את החלל שנוצר עם התקדמותה. המים במעבר הצר זורמים מהר יותר, ופירוש הדבר הוא שהלחץ שלהם נמוך יותר מהלחץ בצד השני של האוניה (כפי שמתבטא במשוואת ברנולי). כתוצאה מהפרש הלחצים בחלקים השונים של האוניה הירכתיים נמשכים לכיוון הגדה בעוד החרטום נמשך אל מרכז התעלה, הספינה מסתובבת בזווית לגדה, וקשה לשלוט על כיוונה.

התופעה יכולה לקרות בכל כלי שיט בלי קשר לגודלו, והיא מושפעת במיוחד ממהירות ההפלגה, וכן מצורת האונייה, מצורת הגדה ומעומק המים.

יש השערות שאפקט הגדה תרם לחסימת תעלת סואץ בשנת 2021, כשבניסיון לנווט את הספינה אוור גיוון מול פרצי רוח שמטים אותה, הספינה התקרבה יותר מדי לגדה המערבית של התעלה ומשם הוסטה לכיוון הגדה המזרחית. מעצם האינרציה העצומה שלה החרטום נתקע עמוק בגדה המזרחית.

## הערות שוליים

קטגוריה:ימאות
רחב (עיר מקראית)

[שמאל|ממוזער|250px|תל [תל בירה, אשר יש המזהים אותו עם רְחֹב המקראית]]
ברשימת ערי שבט אָשֵׁר המובאת בספר יהושע פרק י"ט נזכרת פעמיים עיר בשם רְחֹב. בפסוק כ"ח רְחֹב נזכרת יחד עם עֶבְרֹן־עַבְדּוֹן וקָנָה שבצפון הנחלה ואחר כך היא נזכרת שוב יחד עם עֻמָה (המזוהה עם עַכּוֹ) ועם אֲפֵק שבעמק עַכּוֹ בדרום הנחלה.

.

על פי הנאמר בספר שופטים בני אָשֵׁר לא הצליחו לכבוש את רְחֹב מהכנענים שחיו בה, אך היא נזכרת ברשימת ערי הלווים שנמסרו לבני גֵרְשׁוֹן מנחלת אָשֵׁר.

## זיהוי האתר
לא ברור אם רְחֹב הנזכרת בצפון נחלת אָשֵׁר ורְחֹב שבדרום הנחלה היא אותה העיר שנזכרה בטעות פעמיים, או שמדובר בערים שונות. בכל מקרה האתר של העיר או הערים לא זוהה בוודאות וקיימות מספר הצעות זיהוי עם תלים שבהם נמצאו ממצאים מתקופת המקרא והנמצאים בסמוך לערים שהוזכרו יחד עם רְחֹב ברשימת ערי אָשֵׁר.

רְחֹב הצפונית היא אולי "רחב" הנזכרת ברשימת מסעות פרעה תחותמס השלישי לפני "אקר" המזוהה עם האתר בחורבת אִקְרית. מכאן יש המציעים לזהות את רְחֹב הצפונית עם חורבת תֶל אֶל-בַּלַט הסמוכה והוצעו עוד תלים נוספים באזור עֶבְרֹן\עַבְדּוֹן הנזכרת גם היא כאמור לפני רְחֹב ברשימת ערי אָשֵׁר. בעקבות סקר שבצעו בדרום לבנון בשנת 1978 קבעו רפי פרנקל וישראל פינקלשטיין שרחב לא היה בתֶל אֶל-בַּלַט והציעו לזהותו מערבה יותר, באזור עלמה אישעב.

בכתבי המארות נזכרת העיר "ארחבום" אחרי אַכְשָׁף ומִשְׁאָל - גם הן ערים בנחלת אָשֵׁר המזוהות עם אתרים בדרום עמק עַכּוֹ. בתיאור מסע בארץ מימי פרעה רעמסס ה-2 (מאה 13 לפנה"ס) נזכרת "רחבו" אחרי דּוֹר־דֹּאר וההשערה המקובלת היא שמדובר ברְחֹב הדרומית שבעמק עַכּוֹ, אשר ישבה כנראה על סעיף מערבי של דרך המלך - דרך מסחר קדומה שהובילה ממצרים צפונה לאזור סוריה.

אחד הזיהויים שהוצעו לרְחֹב הדרומית הוא בתל בירה שבמזרח עמק עַכּוֹ, ממערב לכפר הערבי הנטוש אל-בירווה וליד קיבוץ יסעור של היום. יש לעומת זאת המזהים את תל בירה עם אַכְשָׁף או עם בֶּטֶן המקראיות (שתיהן גם כן ערים בנחלת אָשֵׁר).

בתל ביר אלע'רבי בכל אופן שכן אחד היישובים הגדולים באזור (כ-69 דונם) בתקופת הברונזה הקדומה והתיכונה (הכנענית) ובתקופת הברזל (הישראלית). היישוב כלל עיר "עליונה" על התל ועיר "תחתונה" למרגלותיו, וכלל גם מערכות ביצורים עם חומה וחפיר. היישוב המשיך להתקיים גם בתקופות הפרסית וההלניסטית. ממזרח לתל נמצאו קברים חצובים החל מתקופות הברונזה והברזל, ובעיקר מהתקופה הפרסית וההלניסטית.

## הערות שוליים

קטגוריה:מישור החוף הצפוני: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:יישובי המקרא
קטגוריה:נחלת שבט אשר
קטגוריה:עמק זבולון
קלרה סאות'רן

**קלרה סאות'רן** (באנגלית: **Clara Southern**; 3 באוקטובר 1860 – 15 בדצמבר 1940) הייתה אמנית אוסטרלית הקשורה לאסכולת היידלברג, הידועה גם בשם האימפרסיוניזם האוסטרלי. היא הייתה פעילה בין השנים 1883 עד למותה בשנת 1940. 

## ביוגרפיה
קלרה סאות'רן נולדה ב, ויקטוריה, בשנת 1860,  הבכורה מבין שישה ילדים. היא הייתה בתם של סוחר עצים וחקלאי ג'ון סאות'רן וג'יין אליוט. סאות'רן למדה בבית הספר לעיצוב, בגלריה הלאומית של ויקטוריה בהנהלת אוסוולד רוז קמפבל  וב בהנהלת ג'ורג' פולינגסבי ופרדריק מק'קבין. כשהייתה במלבורן היא חלקה סטודיו ב, עם ג'יין סאת'רלנד וטום רוברטס משנת 1888 היא העבירה שיעורי אמנות בסטודיו שלה, והצטרפה באופן קבוע לעמיתיה מאסכולת היידלברג בטיולי ציור  ב וב.

ב-1908 הקימה קהילה אמנותית של ציירי נוף צעירים יותר ב, עיירה בירה, כ-30 ק"מ ממלבורן. הקהילה כללה את פנלי בויד ו. המורה והמנטור שלה וולטר ווית'רס ביקר אותה לעיתים קרובות בוורנדיט כדי לצייר את הנוף.

שם יצרה את 'אוונסונג' ו'פינה מגניבה', ועודדה אמנים צעירים רבים לבקר בסטודיו שלה. בשלב מסוים היא נחשבה לאמנית הנוף הבולטת במלבורן.

ב-9 בנובמבר 1905 התחתנה קלרה סאות'רן עם הכורה המקומי ג'ון ארתור פלין בכנסיית סנט ג'ון האנגליקנית ב. יחד הם בנו בית, ואחר כך סטודיו, בבליית' בנק, וורנדיט. גם לאחר נישואיה, היא המשיכה להציג בשמה הידוע.

הציור "חוות דבורים ותיקה", המוחזק על ידי הגלריה הלאומית של ויקטוריה היא אחת מיצירותיה הידועות ביותר. הוא היה אחד מ-56 הציורים שנכללו בציוריו האוסטרליים הקלאסיים של לויד אוניל, ושימש כאיור הכריכה לספרו של קיי שפר משנת 1988, "נשים והערבה: כוחות התשוקה במסורת התרבותית האוסטרלית".

סאות'רן הייתה חברה ב, ב, ב, ב וב. היא סללה את הדרך למעורבות נשים באמנויות, והחברה הנשית הראשונה באיגוד האמנים האוסטרלי.

קלרה תמכה גם במאמצי הצדקה והסיוע, ותמכה בויולט טיג ובאחותה אונה בתערוכה עבור אספקת המים של מיסיון הרמנסבורג ב. שריפות שפרצו היוו סיכון הרסני בעיירתה וורנדיט. לרוע המזל זמן מה לאחר שעברה אל ביתה החדש הבית אבד בשריפה.

נכתב עליה ב-1914:  "העלמה קלרה סאות'רן (גברת ג'יי פלין) היא "מלחינה" מקורית של הנוף האוסטרלי בצבע, אשר על ידי השימוש המיומן ביותר בפיגמנטים שלה, היא הבינה אותו במלוא יופיו וקסמו...אנחנו כמעט יכולים לשמוע את הרוח נאנחת ומתייפחת בין עציה ואת אותה תנועת חיים חטופה מתחת לסבך היפהפה שציירה. הנופים שלה הם באמת ליריים, מלאים ברגש ובתחושה." - 'ציירת לירית', "קינטון גרדיאן", 14 במרץ 1914.

קלרה סאות'רן נפטרה במלבורן ב-15 בדצמבר 1940.

## גלריה

File:Clara Southern - The Back of the Barn.jpg|
File:Clara Southern - The Yarra at Warrandyte.jpg|
File:Clara Southern - The kitchen.jpg|
File:Old Bee Farm - Clara Southern.JPG|
File:Clara Southern - A Cool Corner.jpg|
File:Clara Southern - The Road to Warrandyte, 1905-1910.jpg|
File:Clara Southern - Evensong.jpg|
File:Clara Southern - The old shed.jpg|
File:Clara Southern - Landscape with Cottage, 1900.jpg|
File:Clara Southern - Bush Camp.jpg|
File:Clara Southern - The artist's home.jpg|


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירות אוסטרליות
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1860
קטגוריה:נפטרות ב-1940
מאי וייל

**מאי וייל** (באנגלית: **May Vale**; 1862 – 1945) הייתה ציירת אוסטרלית, שהתגוררה גם בלונדון.

## ביוגרפיה
וייל נולדה בבלאראט ב־18 בנובמבר 1862. משפחתה עברה למלבורן בשנת 1872. לאחר מכן עברה משפחתה ללונדון, אנגליה בשנת 1874.

וייל למדה בקולג' המלכותי לאמנות בלונדון, ואז בשנת 1879, לאחר שחזרה למלבורן למדה בבתי הספר לאמנות בגלריה הלאומית, למדה אצל אוסוולד רוז קמפבל, ג'ורג' פולינגסבי ופרדריק מק'קבין. עמיתיה בבית הספר כללו את ג'יין סאת'רלנד וקלרה סאות'רן.

בשנת 1893 היא פתחה סטודיו ברחוב סוונסטון שם העבירה שיעורי אמנות ועבדה כציירת פורטרטים שהוזמנו. בשנת 1895 הקימה בית ספר לאומנות בבנייני פלינדרס, שם לימדה ציור בחוץ. אחת התלמידות שלה הייתה אליס מריאן אלן באל.

בשנת 1906 חזרה וייל ללונדון שם למדה במכון הפוליטכני של צ'לסי.

וייל הציגה את ציוריה לאורך חייה במקומות הכוללים אגודת האמנים הוויקטוריאנית, מועדון האמנות לנשים והאתנאום.

הייתה לה תערוכת בשנת 1927 בקווינס הול.

היא הייתה חברה אגודת האמנים הוויקטוריאנית וחברת הפסלים יארה.

וייל נפטרה ב־6 באוגוסט 1945 במלבורן.

## גלריה

File:Vale, May (1862-1945) Faith learning her lesson, 1898.jpg

File:Vale, May (1862-1945) Portrait of David Syme, c.1892.jpg

file:MayVale THE ORCHARD (SPRING AT MAYFIELD), c. 1904.jpg

File:Vale, May (1862-1945) Girl reading.jpg


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירות אוסטרליות
קטגוריה:ילידות 1862
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1862
קטגוריה:נפטרות ב-1945
קטגוריה:נפטרים ב-1945
בית"ר עירוני קריית גת

קבוצת הכדורגל **בית"ר עירוני קריית גת**, הוא מועדון כדורגל עירוני, בקריית גת. המועדון משחק כיום בליגה ב' מחוז דרום. 

## היסטוריה
המועדון נוסד בשנת 1970 והצטרף לאגודת הספורט בית"ר. המועדון החל לשחק בליגה ד' מחוז גזר.

בעונת 1981/1982 עלתה הקבוצה לליגה ב'. ונשרה אחרי 3 עונות. בעונת 1986/1987 הקבוצה עלתה שנית לליגה ב'. ונשרה שוב, אחרי 2 עונות.

בשנים 1999/2000 הקבוצה התקדמה שתי ליגות בשנתיים והגיעה לליגה א'. לאורך השנים, המקום הגבוה ביותר אליו הגיע המועדון הוא המקום השישי בליגה א' (הליגה השלישית).

עד 2006 היו בקריית גת, שני מועדוני כדורגל: מכבי קריית גת וביתר קריית גת ששיחקה בליגה א'. לאחר עונה זו, המועדון התמזג עם מכבי ופורק.

### הקמה מחדש
בספטמבר 2016 הוקם המועדון מחדש בבעלות העירייה, והשתתף בעונת 2016/2017 בליגה ג' (מחוז דרום) הקבוצה סיימה במקום השני ונשארה בליגה ג'. כעבור שנה זכה המועדון בליגה ג' דרום, ועלה לליגה ב' דרום ב'.

## תארים
;ליגה ג׳ דרום
אליפות: 2017/2018
## קישורים חיצוניים
* בית"ר עירוני קריית גת, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* 
* 

## הערות שוליים

קריית גת
קטגוריה:קבוצות כדורגל ישראליות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1970
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-2016
קטגוריה:קריית גת: מועדוני ספורט
קטגוריה:ישראל: עמותות
גבירת הונגריה

[ממוזער|פסלה של גבירת הונגריה באנדרטה שבעיר [ארד (הונגריה)|ארד.]]
**גבירת הונגריה** (בהונגרית: **Hungária**) היא ההאנשה המדינית והלאומית של הונגריה.

גבירת הונגריה מוצגת במקומות רבים בהונגריה ומעבר לגבולותיה, והיא מסמלת את חירותה של הונגריה.

## היסטוריה
לאחר עשרות השנים של מהפכה אבודה ומלחמת העצמאות של 1848, שושלת הבסבורג הדרדרה לרודנות. בשנות ה-60 של המאה ה-20 הוקמו אנדרטאות לזכר החירות האבודה. אחד מן סמלי הביטוי הללו היה גבירת הונגריה. לעיתים קרובות היא מסומלת ומיוצגת כאישה עם קסדה או עם הכתר המלכותי של הונגריה על ראשה, וחרב ומגן בידיה. בארד, אשר שם הוצאו להורג 13 חללי מלחמת העצמאות הוקמה אנדרטה ענקית בשנת 1889. האתר המרכזי באנדרטה הוא פסלה של גבירת הונגריה.

לאחר חוזה טריאנון וההרס שלאחר מלחמת העולם הראשונה, הפכה גבירת הונגריה לסמל לתקווה ולהתחייה של הונגריה.

## ראו גם
* סמל הונגריה
* דגל הונגריה

## קישורים חיצוניים
* https://kulturkor.wordpress.com/2011/07/24/szoborseta-2-eltunt-szobrok-nyomaban-1/

קטגוריה:הונגריה: סמלים לאומיים
קטגוריה:האנשת מדינות
תותח שדה

ממוזער| תותח שדה 105 מ"מ צרפתי ממלחמת העולם הראשונה .
**תותח שדה** הוא מערכת ארטילרית נעה בגרירה או בהנעה עצמית. בעבר המונח התייחס לתותחים קטנים שליוו צבא בתמרון, כאשר ניתן להעביר אותם בנסיבות משתנות, בשונה מתותחים קובעים שהותקנו בביצורים (ארטילרית חיל המצב, חוף ומצור. התותחים והמרגמות הללו היו גדולים מכדי להזיזם במהירות, ושימשו בהגנה או במצור ממושך).

השימוש המפורסם ביותר מבחינה טקטית היה של נפוליאון בונפרטה. התותחים צוידו בגלגלים גדולים שאפשרו תנועה מהירה במהלך הקרב. ניתן היה לפגוע במגוון כוחות אויב: רגלים, פרשים ואוניות. בכל מקום בו הם התרכזו, מה ששיפר את אפקטיביות ההתקפה.

## מלחמת העולם הראשונה
שמאל|ממוזער| תותחי שדה גרמניים שנתפסו על ידי ה- NZEF הוצגו בלונדון, 1918
עם התפתחות הארטילריה, כמעט כל התותחים בכל סדר גודל היו מסוגלים לנוע במהירות מסוימת. למעט יוצאים מן הכלל, אפילו כלי המצור הגדולים ביותר הפכו לניידים בכביש או ברכבת בתחילת מלחמת העולם הראשונה, האבולוציה נטתה לכיוון נשק קטן יותר עם ניידות מוגברת.

בצבא הבריטי, תותח השדה היה על פי רוב בקוטר 45 מ"מ, תותחים בקוטר גדול יותר הוגדרו כבינוניים והתותחים הגדולים הגדרו ככבדים. התותח הגדול ביותר (להבדיל מהוביצר) היה בקוטר 5.5 אינץ' (140 מ"מ).

## מלחמת העולם השנייה
מתחילת מלחמת העולם השנייה, תותח השדה תפקד כתותח ארוך טווח שיורה בזווית נמוכה יחסית, בניגוד להוביציר שיכול לירות בזוויות גבוה יותר. לתותחי השדה לא הייתה מטרה מוגדרת. בשלבים המאוחרים של מלחמת העולם השנייה, התותח הנפוץ במלחמה היה הוביצר בקוטר של 105 עד 155מ"מ, או בתצורת תותח נגד טנקיים/שדה שמהירות הלוע שלו הייתה מספיק גבוהה לשימוש בשני התפקידים. תותחי השדה הנפוצים ביותר במלחמה היו:
* תותח בריטי בקוטר 5.5 אינץ'
* לונג טום האמריקאי בקוטר 155 מ"מ, פותח מנשק צרפתי ממלחמת העולם הראשונה
* BS-3 הסובייטי - פותח מתותח ימי ותוכנן להיות נשק נגד טנקים
* ZiS-3 הסובייטי בקוטר 76 מ"מ. היה אחד מתותחי השדה המיוצרים ביותר במהלך המלחמה, יוצרו למעלה מ-103,000 יחידות . ה-ZiS-3 יכול היה לירות אש ישירה נגד כלים משוריינים, אש ישירה לסיוע לחי"ר וירי עקיף נגד מטרות רחוקות.

## שנות השישים והשבעים
בתחילת שנות השישים ועד סוף שנות השבעים צבא ארצות הברית השתמש בתותח לטווח רחוק : התותח המתנייע M107 175 מ"מ. ה-M107 היה בשימוש נרחב במלחמת וייטנאם והוכיח יעילות בדו-קרב תותחים עם כוחות צפון וייטנאם. הוא נחשב לכלי שדורש תחזוקה גבוהה והוצא משירות בארצות הברית לאחר תקלות רבות של סדיקת קנה. ייצור ה-M107 נמשך עד 1980. התותח שימש גם את הצבא הישראלי. כלים נוספים היו בעבר בשימוש צבא העם של וייטנאם .

## העידן המודרני
התותח הקטן והנייד הוחלף על ידי המרגמה הניידת, שהחליפה את כל הכלים הקטנים מ-100מ"מ. תותחי הוביצר משמשים לטווח הבינוני, בקוטר נאט"ו 105- 155 מ"מ או בקוטר רוסי של 152מ"מ. כדוגמת ההוביצר L118 105 מ"מ שמשמש לתמיכה בחי"ר ושריון בטווחים בהם מרגמות אינן יעילות. בטווח הארוך משתמשות רקטות, טילים ומטוסים.

## קישורים חיצוניים

* גלריית התמונות של תותח השדה - אתר הים ההיסטורי של מוזיאון הים המלכותי
* תמונות של תותח שדה ויקרס
* תותח שדה של פורטסמות '- אזרחים בפורטסמות' עדיין מנהלים את ריצת התותח לשעבר של חיל הים המלכותי
* COMMAND100 - מאה שנה לתותח השדה פיקוד אינטר
קטגוריה:תותחים
קטגוריה:דפים עם תרגומים שלא נסקרו
משה מלמד (כדורגלן)

**משה מלמד** (1921 – 24 באוגוסט 2005) היה כדורגלן ישראלי, ששיחק בעמדת הבלם בקבוצת הפועל תל אביב בשנות ה-40, ונחשב לאחד השחקנים הבולטים של הקבוצה בשנים הללו.

## קריירה כשחקן
מלמד נולד ב בשנת 1921, ואביו שהיה ציוני החליט לעלות לישראל המנדטורית יחד עם משפחתו, בתחילה לזכרון יעקב, לאחר מכן לחיפה ולבסוף הגיעה המשפחה לתל אביב, לבית ברחוב הירקון שם למעשה גר מלמד עד ליום מותו. מלמד התחיל לשחק כדורגל כנער במחלקת הנוער של מכבי תל אביב שנקראה "מכבי מולדת", בגיל 16 עבר מלמד לקבוצת הנוער של הפועל תל אביב שם שיחק כחלוץ. ב-14 במאי 1938 ערך מלמד את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, ומשם השתלב בה והחל לשחק באופן קבוע, ואיתה זכה ב-2 אליפויות ליגה, ו-2 גביעי מדינה.

מעט לפני פרישתו שותף מלמד גם בנבחרת ישראל ורשם 2 הופעות בשנת 1950 במשחקים ידידותיים נגד נבחרת טורקיה. מלמד שיחק במשך 13 עונות בקבוצה לאחר מכן בשנת 1950, תלה את הנעליים ופרש מכדורגל פעיל.

## חיים אישיים
מלמד נישא למרים, ולהם שני בנים, קובי ורועי. לאחר פרישתו מכדורגל עבד מלמד למחיתו בחברת סולל בונה כמפעיל מחפר.

## תארים כשחקן
**הפועל תל אביב**
***[[ליגת העל בכדורגל|הליגה הארצישראלית בכדורגל]]**: **2**
**1940, 1943/1944
* **[[גביע המדינה בכדורגל|גביעי מדינה]]**: **2**
** 1939, 1944/1945

## קישורים חיצוניים

* עמוד השחקן של משה מלמד באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל השחקן, באתר ויקיפועל
* "מכבי תל אביב יחולל העונה סנסציה" כתבה על משה מלמד, מאת יהושע שגיא, 21 ביוני 1963, ארכיון ההתאחדות לכדורגל

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:בלמי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני הפועל תל אביב
קטגוריה:ישראלים ילידי אוקראינה
קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1921
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2005
Breakthru

"**Breakthru**" (בעברית: "**פריצת דרך**") הוא שיר של להקת הרוק הבריטית קווין. הוא נכתב על ידי סולן הלהקה פרדי מרקיורי ומתופף הלהקה רוג'ר טיילור, ויצא ביוני 1989. השיר נכלל באלבום *[[The Miracle]]*. הסינגל הגיע למקום השביעי בבריטניה, והגיע לשיאו במקום הרביעי בהולנד.

השיר בולט בקליפ שלו בו הלהקה מבצעת את השיר על רכבת קיטור נוסעת. גרסת האלבום לשיר מתחילה עם 30 שניות של שיר עם קצב איטי. הוא נכתב על ידי פרדי מרקיורי לשיר אחר שבסופו של דבר מעולם לא יצא, "A New Life Is Born". לאחר מכן הוא משתנה לשיר עם קצב מהיר, שנכתב על ידי רוג'ר טיילור.

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי קווין
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי פרדי מרקיורי
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי רוג'ר טיילור
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הוליווד רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת קפיטול רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת EMI רקורדס
רות סאת'רלנד

**רות סאת'רלנד** (באנגלית: **Ruth Sutherland**; 1884 – 1948) הייתה ציירת ומבקרת אמנות אוסטרלית. היא הייתה חברה מייסדת ב"".

## ביוגרפיה
רות סאת'רלנד נולדה באדלייד בשנת 1884.  היא הייתה נכדתו של הספורטאי הבולט ג'ורג' סאת'רלנד, שהיגר לאוסטרליה מסקוטלנד. היא הייתה תלמידה של  בדרום אוסטרליה לפני שהגיעה למלבורן. היא למדה ב, שם לימד אותה לינדזי ברנרד הול. 

סאת'רלנד כתבה מאמרים בעיתון במלבורן 'The Age' ובכתב העת ''.

סאת'רלנד הייתה אחייניתה של הציירת ג'יין סאת'רלנד ואחותה של המלחינה .  היא הייתה גם בת דודה של סטלה בואן. היא הייתה חברה באגודת עשרים ציירי מלבורן.

הייתה לה תערוכה משותפת של ציורי שמן, צבעי מים ופסטלים עם אמנים אחרים כמו דורה וילסון ומאי רוקסבורג בשנת 1918. 

לסאת'רלנד הייתה היסטוריה של עשייה עם דורה וילסון בהקמת אגודות אמנים מאוחר יותר. רות הציגה בשנת 1909, יחד עם  ונורה גורדון. היא נהנתה לצייר נופים, ושכרה קוטג' ב עם  ו כדי לצייר את נופי הסביבה. היא הציגה גם עם אגודת הפסלים יארה.

היא נפטרה בשנת 1948.

בתערוכת זיכרון של עבודותיה הוגדרה כאמנית שקטה שנשכחה, וכי עבודותיה היו סימפתיות ביותר. 

## גלריה


File:Ruth Sutherland - Homestead.jpg

File:Ruth Sutherland - The Ruin & Trees.webp

File:Ruth Sutherland - Girl in a hammock.jpg

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירות אוסטרליות
קטגוריה:ילידות 1884
קטגוריה:נפטרות ב-1948
ח'אלד יוסף אל-ג'לאהמה

**ח'אלד יוסף אחמד אל-ג'לאהמה** (בערבית: **خالد يوسف أحمد الجلاهمة**; נולד ב-1978) הוא דיפלומט בכיר במשרד החוץ במנאמה, בחריין, המכהן כשגרירה הראשון של בחריין בישראל.

## ביוגרפיה
אל-ג'לאהמה נולד ב-1978, בבירת בחריין מנאמה. הוא נצר לשר הבחרייני לענייני ביטחון, יוסף אחמד חוסיין אל-ג'לאהמה. אל-ג'לאהמה בעל תואר ראשון באמנות מהמכללה הצבאית בקרוליינה הדרומית , ותואר שני במערכות מידע מטעם אוניברסיטת וושינגטון. במסגרת לימודיו האקדמיים, יזם פרויקט מערכות מידע בשיתוף כוחות ההגנה של בחריין. לאחר הלימודים, עבד במזכירות הכללית של מועצת ההגנה העליונה בבחריין.

בין השנים 2009–2013 כיהן כסגן השגרירה הבחריינית בארצות הברית, הודא עזרא נונו. משנת 2017 מנהל אל-ג'לאהמה את מחלקת התפעול במשרד החוץ הבחרייני.

לאחר כינון היחסים הדיפלומטיים בין ישראל לבחריין וחתימת ההסכם בין המדינות במסגרת הסכמי אברהם, הודיעה בחריין ב-30 במרץ 2021 כי אל-ג'לאהמה ימונה לשגריר בחריין בישראל.

ב-31 באוגוסט 2021 הגיע אל-ג'לאהמה לישראל לקראת הגשת כתב האמנתו. ב-14 בספטמבר הגיש את כתב האמנתו לנשיא מדינת ישראל, יצחק הרצוג.

אל-ג'לאהמה נשוי לנוף עלי חסן אלחג'ה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שגרירי בחריין בישראל
קטגוריה:דיפלומטים בחריינים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת וושינגטון
קטגוריה:ילידי 1978
אברהם קמיני

[ממוזער|קמיני נואם בוועידה הארצית ה-15 של קק"ל, בבית [הבימה בתל אביב, 1947]]
**אברהם קמיני** (12 באפריל 1894 – 22 במרץ 1972) היה עסקן ציוני, חבר מפא"י, חבר מועצת עיריית תל אביב, יושב ראש הוועד הארצי של הקרן הקיימת לישראל.

קמיני נולד בברסלב באוקראינה, גדל באודסה, למד בבית ספר ציוני ובישיבה האודיסאית הציונית בהנהלת הרב חיים טשרנוביץ. החל בפעילות ציונית בצעירי ציון והיה חבר הוועד המקומי של הקרן הקיימת לישראל יחד עם יוסף ספיר וישראל גורי. השתתף בהתארגנויות לתמיכה בפליטי פרעות פטליורה וביוזמות שקידמו חיים נחמן ביאליק ויוסף קלוזנר להקמת בתי ספר לחינוך יהודי ועברי והוצאת ספרי לימוד.

עלה לארץ ישראל ב-1919 באונייה "רוסלאן". מאיר דיזנגוף קיבלו לעבודה כפקיד הרביעי בוועד תל אביב, ובהמשך עבד שנים רבות בעיריית תל אביב, בין השאר כמנהל מחלקת הגבייה. היה ממייסדי ארגון עובדי העירייה וקופת הגמל של עובדי העירייה.

היה חבר מפלגת הפועל הצעיר, ובהמשך לאחר התאחדותה למפא"י היה חבר מפא"י. היה נציג מפא"י בקונגרסים הציוניים, חבר אספת הנבחרים.

קמיני היה פעיל בקרן קיימת לישראל, ב-1920 נבחר בוועידת עסקני קק"ל השנייה ליושב ראש הוועד הארצי של קק"ל וכיהן מאז שנים רבות בתפקיד זה. ב-1935 יזם את הקמת בית קק"ל בתל אביב, היה מעורב בהפקת כנסי קול האדמה ותערוכות עם ואדמתו.

היה חבר מרכז הסתדרות הפקידים, חבר הנהלת קופת מלוה וחסכון של העובדים בתל אביב, שופט מטעם הסתדרות העובדים במשפטי חברים, בבוררויות ממשלתיות בסכסוכי עבודה ושביתות.

כיהן כיושב ראש מועצת המנהלים של דבר.

ב-1930 נישא לרחל פוליציק, היו הורים לזיוה וחיותה.

קמיני נפטר ב-1972 ונקבר בבית העלמין קריית שאול.


בזל - ועידת הקק"ל בנעילתה החגיגית. משמאל לימין- יעקב חזן, פנחס רוטנברג, אברהם גרנות, פרץ גולדשטיין, -JNF017769.jpeg|ועידת קק"ל בבזל, 1946, קמיני שני מימין
ירושלים - בית רוזנבלום - הפרופסור וולקני וא. קמיני בכינוס "קול האדמה"-JNF024243.jpeg|בכינוס "קול האדמה", קמיני משמאל, לצד יצחק אלעזרי-וולקני


## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עובדי הקרן הקיימת לישראל
קטגוריה:עובדי עיריית תל אביב-יפו
קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה הרוסית
קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:עולי האונייה רוסלאן
קטגוריה:ציונים ילידי המאה ה-19: אנשי היישוב
קטגוריה:אישים שהשתתפו בוועידות הקונגרס הציוני העולמי
קטגוריה:חברי אספות הנבחרים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1894
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1972
אלברט סוצין

**אלברט סוצין** (**Albert Socin**; 24 באוקטובר 1844, בזל, שווייץ – 24 ביוני 1899, לייפציג, גרמניה) היה מזרחן ובלשן שווייצרי, שהתמחה בחקר הארמית החדשה, הכורדית והערבית בת זמנו על ניביה. סוצין נמנה עם מייסדי האגודה הגרמנית לחקר ארץ ישראל. המהדורות הראשונות של מדריך בדקר לארץ ישראל ולסוריה חוברו על ידיו.

## קורות חייו ופועלו
סוצין למד פילולוגיה באוניברסיטת בזל והשתלם בלימודי מזרחנות באוניברסיטאות ז'נבה, גטינגן ולייפציג. תואר דוקטור קיבל מאוניברסיטת האלה ב-1867. ב-1871 השלים את ההביליטציה האקדמית בלימודי מזרחנות בבזל, וב-1873 הועלה לדרגת פרופסור חבר. במרוצת השנים 1868–1879, עם עמיתו אייגן פרים , סבב במצרים, בארץ ישראל, בלבנון, בסוריה, בעיראק ובפרס וערך מחקר בלשונות המקומיות, בהן הסורית והכורדית, תוך תצפיות ותשאולים בקרב דובריהן. המסע הניב כתבי יד ודגמי ניבים בהיקף גדול. בשנים 1876–1890 שימש כפרופסור מן המניין ללשונות שמיות באוניברסיטת טיבינגן. ב-1890 ירש את הקתדרה של היינריך פליישר באוניברסיטת לייפציג, ועד מותו ב-1899 לימד בה את שפות המזרח. ב-1891 התקבל כחבר באקדמיה למדעים של מדינת סכסוניה .

סוצין היה ממייסדי האגודה הגרמנית לחקר ארץ ישראל ותרם מאמרים לכתב העת שלה. כמו כן היה פעיל בהוצאת הדוחות המדעיים השנתיים של "חברת המזרח הגרמנית" . אחת מתרומותיו החשובות למחקר החדש של ארץ ישראל במאה ה-19 הייתה קובץ הנתונים שפרסם ב-1879 על מערך היישובים וגודל האוכלוסייה במחוז ירושלים. הפרסום הציג רשימה אלפביתית של כל יישובי הקבע במחוז ונכללו בה מספר התושבים והבתים בכל יישוב.

סוצין נשלח ב-1873 למזרח התיכון מטעם ההוצאה לאור של קרל בדקר וחיבר את מדריך בדקר לארץ ישראל ולסוריה, שראה אור ב-1875 והיה ראשון מדריכי בדקר לארצות שמחוץ לאירופה.

במחקרם מ-1876 של סוצין והבלשן אמיל קאוטש   על "חרסי מואב", שנמכרו ב-1872 למוזיאון הישן בברלין, אוששו החשדות בדבר זיופי העתיקות של מוזס וילהלם שפירא.

סוצין תרם לעריכת מהדורת 1885 של מילון גזניוס לשפת המקרא.
ספרו "דקדוק השפה הערבית", שתוקן ושׁוּפר ב-1913 על ידי קרל ברוקלמן, שימש שנים רבות כבסיס התִקני להוראת השפה.

אלברט סוצין מת בלייפציג ב-24 ביוני 1899 ונקבר בעיר הולדתו בזל.

## לקריאה נוספת
* נתן שור, "אלברט סוצין", בתוך: **ספר הנוסעים לארץ ישראל במאה הי"ט**, כתר הוצאה לאור, 1988, עמ' 276–277
* חיים גורן, **'לכו חקרו את הארץ': המחקר הגרמני של ארץ ישראל במאה התשע עשרה**, ירושלים: יד יצחק בן-צבי, 1999, עמ' 273–276

## קישורים חיצוניים

 כתביו בארכיון האינטרנט%2C+1844-1899%22)
* 
* על אלברט סוצין בלקסיקון ההיסטורי של שווייץ 
* Emil Kautzsch, "A. Socin †", *ZDPV*, 22 (1899), pp. 1–17 

## הערות שוליים

קטגוריה:מזרחנים
קטגוריה:בלשנים ולשונאים גרמנים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בזל
קטגוריה:סגל אוניברסיטת טיבינגן
קטגוריה:סגל אוניברסיטת לייפציג
קטגוריה:ילידי 1844
קטגוריה:נפטרים ב-1899
משה נגר

**משה נגר** (נולד ב-1947) הוא פזמונאי, ומלחין ישראלי שחיבר והלחין מאות שירים לזמרים רבים ובהם ישי לוי ונתי לוי. התפרסם בעיקר סביב כתיבת המילים לרבים מלהיטיו של זוהר ארגוב.

## ביוגרפיה
נגר נולד בראשון לציון, לאב חקלאי ואם שהייתה עקרת בית, עולים מיהדות תימן. הוא ירש את הכשרון המוזיקלי מאביו שהיה רב ופייטן בבית הכנסת. בגיל 3, התעוור בעינו הימנית בעקבות חוט ברזל שחדר לתוכה. בשל עבירות משמעת, עזב את הלימודים בכיתה ה' והחל ללמוד לנגן כאשר מפוחית הייתה כלי הנגינה הראשון שלו. הוא למד לנגן בגיטרה שקנה בעקבות שליחויות שביצע ובגיל 10, עברה משפחתו לשכונת שיכון המזרח בראשון לציון.

בגיל 18, לאחר שלא גויס לצה"ל, הקים להקת רוק בשם "תל אביב אקספרס" שאיתה הופיע במבנה ששכר בשכונתו. הזמר הראשון שאיתו הופיע היה ציון גולן, מיד לאחר שחרורו בשירות במקהלת הרבנות הצבאית. בתקופה זו ניגן עם הצ'רצ'ילים ועוזי פוקס והסגנונות. באחת ההופעות הכיר את זוהר ארגוב שעבד אז כשיפוצניק עם אחיו הגדול של שימי תבורי.

בשנת 1977 כתב והלחין את השיר מה לך ילדה שהיה ללהיט בביצוע זוהר ארגוב ובהמשך הופיע באלבום הבכורה שלו אלינור בעיבוד יגאל חרד. בשנה לאחר מכן הלחין את השיר "אל נבקש" (המוכר גם בשם "יש דברים נסתרים"). שירים אלו היו ללהיטים ופרסמו את ארגוב לראשונה.
מלבד שירים אלו, חיבר לארגוב את השירים "ילדה חיכיתי שנים", "כל יום שעובר" ו"בכרם התימנים".

בשנת 1987, חיבר לארגוב את התקליט הדרך הברוכה, שהיה לתקליטו האחרון.

### אורח חייו
התאבדותו של ארגוב בשנת 1987 גרמה לנגר משבר נפשי עמוק, והוא עזב את הקריירה האמנותית שהחל בה לטובת מגורים במדבר יהודה. בין השנים 1987–1996 שוטט נגר לסירוגין במדבר יהודה ובצפון הארץ; בחורף 1–1992 שהה בסמוך למעיינות עין פשחה, בחברת נחמן פרקש.

בשנת 1992, בנו חיים ששירת כנהג בצה"ל, התנגש במכונית של פרופ' יורם בן-פורת והרג אותו, את אשתו ואת בנם. לאחר שניסה להימלט לארצות הברית ונתפס, הוא הורשע בהריגה ונגזרו עליו 4 שנות מאסר בפועל.

בשנת 1996 השתקע נגר בחושה לחוף ים המלח, בסמוך לחניון הלילה של קיבוץ עין גדי. את שנות מגוריו הראשונות במקום הקדיש נגר לעיון מעמיק במקורות היהודיים, ובעיקר בתנ"ך, תוך שהוא מנהל אורח חיים נזירי-למחצה.

ב-2001, בנו שהשתחרר מהכלא, טבע בים כשניסה להיכנס באופן לא חוקי לארצות הברית דרך קנדה לאחר שבקשתו לקבל ויזה נדחתה. לאחר טרגדיה זו, התמכר משה לחשיש, מצבו הכלכלי הורע, והוא הקדיש את חייו להקניית ערכי-מוסר למבקרים הפוקדים את אזור מגוריו, ובעיקר לבני-נוער מן הציבור הדתי. במלאכתו זו הוא מסתייע רבות בבקיאותו הרבה בתנ"ך; מרבה לצטט פסוקים מספר בראשית העוסקים ביצירת האדם, ובייחוד "וייצר ה' אלוהים את האדם עפר מן האדמה".

## חיים אישיים
נגר גרוש ואב לשני ילדים, המתגוררים עם אמם בארצות הברית. מתגורר בראשון לציון.

## קישורים חיצוניים

*
*
*

קטגוריה:פזמונאים ישראלים
קטגוריה:מלחינים ישראלים
קטגוריה:ראשון לציון: אישים
קטגוריה:ראשון לציון: מוזיקאים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
Heartbreak Anniversary

**Heartbreak Anniversary** הוא סינגל של הזמר-יוצר האמריקאי גיביון. השיר יצא לאור ב-21 בפברואר 2020, כסינגל השני מתוך מיני-אלבום הבכורה שלו, *[[Take Time]]*, על ידי חברות התקליטים אפיק רקורדס ונוט סו פאסט.

השיר קיבל מועמדות בטקס פרסי גראמי ה-64 בקטגוריה השיר ה-R&B הטוב ביותר.

## רקע וכתיבה
את השיר כתב גיביון מנקודת מבטו של מישהו אחר, כפי שהסביר גיביון: "דיברתי עם חבר, והוא אמר לי שהוא חווה פרידה לפני שנה בדיוק, ואמרתי 'אה, בסדר, אני הולך לכתוב שיר על זה". בראיון שנערך עם בילבורד אמר גיביון כי שאב השראה נוספת מאיך שהוא מתמודד עם יום שממשיך להביא זיכרונות רבים "חובבי אהבה" מדי שנה, הוא הצהיר:

השיר יצא ביום הולדתו של גיביון. בתחילת 2021, השיר הפך לוויראלי באפליקציית שיתוף הווידאו טיקטוק. נכון למרץ 2021, זכה השיר למעל ל-140 מיליון השמעות בסטרימינג, כולל 97 מיליון בספוטיפיי.

## הרכב ומילים
בשיר שר גיביון על היום בו נשבר ליבו, כשהוא מעלה זיכרונות על כל פרט, והכאב שמלווה בשברון לב. הוא רגיש ופגיע, ומקווה "בטיפשות" שמאהבו לשעבר יחזור. מבחינה מוזיקלית, גיביון שר בליווי פסנתר וכלי הקשה על בסיס אינסטרומנטל אלקטרו ונשמה מיד-טמפו. באפל מיוזיק צוין כיצד הוא יוצר "הרמוניות עם עצמו המציגות שורה פשוטה כמו 'Don't want to let you out of my head' כגוספל". אליאס לייט מרולינג סטון תיאר את השיר כ"בלדה מתנפחת ומנוחמת שנבנתה סביב פסנתר עגום וגיטרות מסוקסות". קולותיו של גיביון בשיר הושוו לאלו של פרנק סינטרה, אך "בניחוח R&B וטעם צעיר ורענן בסגנון ראט פאק".

## וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-12 במרץ 2021, למעלה משנה לאחר צאת הסינגל. הקליפ בוים על ידי סלומון ליגטלם ויצא באותו יום בו יצא אלבום האוסף של גיביון, *[[When It's All Said and Done... Take Time]]*. בקליפ נראה גיביון מתאבל ומשקף את התקופות הטובות והרעות שעבר עם אהובתו לשעבר, אותה גילמה סמנתה לוגן. הוא נראה עובר בין "ההווה הבודד לעברו הסוער". בראיון שהתקיים במאי 2020 עם בילבורד, אמר גיביון שהוא יכול לראות את עצמו יוצר סרט או סיפור מתוך השיר, כי יש בו "כל כך הרבה עומק [...] והרבה דברים שלא נאמר בשיר... 'Heartbreak Anniversary' פשוט מדבר על פרידה. הוא לא מדבר על מה שהוביל לפרידה".

## הצלחה מסחרית
השיר זכה להצלחה בתחילה באסיה, והגיע למקום הראשון במצעדי הספוטיפיי של הפיליפינים, מלזיה, סינגפור ואינדונזיה, ולעשירייה הפותחת במדינות אחרות. לשיר הוענק תואר הזהב על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי על למעלה מ-500,000 עותקים בארצות הברית.

בחודש יוני 2021 דירג בילבורד את השיר במקום ה-17 ברשימת "50 השירים הטובים ביותר בשנת 2021 עד כה".

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי גיביון
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי R&B עכשוויים אמריקאיים
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במלזיה
קטגוריה:שירי פלטינה מרובעת ומעלה בארצות הברית
קטגוריה:שירי פלטינה בניו זילנד
קטגוריה:שירי זהב בברזיל
קטגוריה:שירי כסף בממלכה המאוחדת
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אפיק רקורדס
אם דנמרק

ממוזער|ציורה של אליזבת באומן - "אם דנמרק", 1851.
**אם דנמרק** (בדנית: "**Mor Danmark**") היא הסמל וההאנשה המדינית והלאומית של דנמרק והאומה הדנית.
## היסטוריה
ייצוגים אלגנטיים של דנמרק כאישה עם בגדים עתיקים וסמל נראו לראשונה במאה ה-18. במאה ה-19, עם פרוץ אביב העמים, מחזות כאלו נהיו נפוצים יותר. סופרים כמו ניקולאי גרונטוויג, ברנרד סברין אינגרמן ושטין שטינסן בליכר השתמשו כולם באם דנמרק כסמל לאומי של דנמרק וכביטוי לרגשות לאומיים.

בשנת 1851, בהשפעת הניצחון הדני בקרב איסטד, יצרה אליזבת יריחו באומן ציור של אם דנמרק בדמות אישה צעירה, עם הדנברוו (דגל דנמרק) ותכשיטים ויקינגים, אוחזת בחרב עתיקה, עומדת בשדה ומביטה אל מעבר לציור. הציור הפך למודל לתיאורים רבים מאוחר יותר של האם דנמרק.

במחצית השנייה של המאה ה-20, אם דנמרק יצאה מהאופנה. מאז היא משמשת בעיקר בציור קריקטורות.

## פסלים ומונומנטים
אנדרטאות ופסלים רבים המנציחות את איחוד סונדריוטלנד בשנת 1920 עם דנמרק משלבים בהם את דמות אם דנמרק, מלווה בדרך כלל בבת המייצגת את סונדרילילנד. דוגמה לכך היא אנדרטת האיחוד בכניסה הראשית לפולדפארקן בקופנהגן.

פסל של אם דנמרק נראה גם באנדרטת המהגרים הדנית בקופנהגן.

הפסל ארנה באנג יצר גם את פסל אם דנמרק. יציקת ברונזה בצורתה הממוקמת בפנסמרק.
## ראו גם
* הולגר הדני
* סמל דנמרק
* דגל דנמרק
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:דנמרק: סמלים לאומיים
קטגוריה:האנשת מדינות
הבחירות הבאות לנשיאות הרשות הפלסטינית

**ה[[בחירות]] ל[[נשיא הרשות הפלסטינית|נשיאות הרשות הפלסטינית]]** היו אמורות להתקיים ב-31 ביולי 2021. חודשיים קודם לכן, ב-22 במאי 2021, היו אמורות להתקיים הבחירות לרשות המחוקקת הפלסטינית 2021. הבחירות לא התקיימו עקב ביטולן בידי הנשיא עבאס.

## רקע
ב-9 בינואר 2005 נערכו בחירות ברשות הפלסטינית. בהן נבחר מחמוד עבאס, שכיהן כממלא מקום נשיא הרשות הפלסטינית לאחר מותו של יאסר ערפאת ב-11 בנובמבר 2004, לתפקיד יושב ראש הרשות הפלסטינית. עבאס, יו"ר אש"ף ונציג הפת"ח, זכה ב-62% מקולות המצביעים.

כהונתו של אבו מאזן הייתה אמורה לתום בינואר 2009 על פי חמאס או בינואר 2010 על פי אש"ף, אך בשל הסכסוך בין השניים לא נערכו בחירות ואבו מאזן המשיך בכהונתו.

באופן מפתיע ב-15 בינואר 2021, קבע עבאס לראשונה באופן רשמי תאריך לבחירות לפרלמנט ולנשיאות הפלסטיניים. לפי הצו הנשיאותי שחתם עליו, ב-22 במאי 2021 יתקיימו הבחירות לפרלמנט, וחודשיים מאוחר יותר, ב-31 ביולי 2021, היו אמורות להתקיים הבחירות לנשיאות הרשות הפלסטינית. ארגון חמאס בירך על פרסום הצו הנשיאותי, וקרא ליצור אווירה שתאפשר בחירות חופשיות והוגנות.

ב-30 באפריל 2021 הודיע עבאס רשמית על דחיית הבחירות למועד לא ידוע, בנימוק שאין לקיים את הבחירות כל עוד לא ניתן לקיימן גם במזרח ירושלים. בחמאס האשימו את עבאס בכניעה לישראל וטענו כי הוא מפחד להפסיד בבחירות.

## סקרים

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

2021
הרשות הפלסטינית
פלסטינים
האנדרטה לזכר חללי המח"ל

**האנדרטה לזכר חללי המח"ל** ניצבת בגבול הרי יהודה והשפלה, כחצי קילומטר מדרום למחלף שער הגיא שעל כביש ירושלים-תל אביב. היא הוקמה לכבוד למעלה מ-3,000 מתנדבי חוץ לארץ (בראשי תיבות: מח"ל) מכ-30 מדינות, שבאו ללחום עם היישוב בארץ ישראל במלחמת העצמאות, ומנציחה את שמותיהם של 121 מהם שנפלו במלחמה. 

## האנדרטה
האנדרטה הוקמה ליד תוואי דרך בורמה - דרך החירום ששימשה להובלת אספקה לירושלים במהלך מלחמת העצמאות. האנדרטה ניצבת בסמוך לנקודה שבה חוצה תוואי הדרך את כביש שער הגיא-בית שמש. היא הוקמה בליבו של השטח שהוכרז מספר שנים לאחר מכן כפארק יצחק רבין.

מתחם האנדרטה הוא רחבת חצץ מעוגלת בלב חורשה ואתר פיקניקים. במרכז הרחבה ניצב פסל בטון צבוע בלבן ואפור של האותיות מ', ח' ול', הערוכות בחצי עיגול. על גבי הפסל נקבעו שלטים ועליהם שם האנדרטה ושם מתכננה והכתובת **תש"ח - 1948** ולפניהם כן ללהבת זיכרון.

סביב הרחבה נבנו גדר וספסלי ישיבה מבטון המשובצים באבן מקומית. מאחורי חלקה האחורי של הגדר מתנשא לוח אבן שעליו חרותים שמות המתנדבים שנפלו בחלוקה לפי ארצות מוצאם. על ראש הלוח נקבעו שני שלטים ועליהם שני ציטוטים: **התרומה הגדולה ביותר שיהדות התפוצות תרמה לישראל הייתה אנשי המח"ל** (מדברי דוד בן-גוריון); **הם באו כשהיינו זקוקים להם ביותר** (מדברי יצחק רבין).

על גבי מעקה הגדר למרגלות לוחות הזיכרון נקבעו תבליטים של סמלי חילות צה"ל ויחידות צה"ל שבהם שירתו מתנדבי חוץ לארץ. על גבי צידה השמאלי נקבע לוח זיכרון ועליו כתובות בעברית ובאנגלית, המספרות את סיפור המתנדבים במלחמה. לידו קבוע שלט ובו מובא שוב בהרחבה הציטוט מדברי יצחק רבין, שנאמרו בשנת 1976. על גבי צידה הימני של הגדר נקבעו סמל צה"ל וסמל קרן קיימת לישראל, שהקימה את האתר בשיתוף עם משרד הביטחון. לצד מתחם האנדרטה נקבעו שלושה תרני דגלים.

האנדרטה תוכננה על ידי אדריכל הנוף יורם שחם ונחנכה בשנת 1993. בשנת 2008, לכבוד אירועי מלאת 60 שנה להקמת המדינה, שוקמה והורחבה האנדרטה בתכנונו של ראובן ג'ימבשו.

אנדרטה נוספת לכבוד מתנדבי חוץ לארץ ניצבת ליד אתר גבעת התחמושת בירושלים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
מתנדבי חוץ לארץ
מתנדבי חוץ לארץ
זריעה מוקדמת

**זריעה מוקדמת** היא זריעה הנעשית לפני עונת-הזריעה הרגילה. בדרך-כלל מדובר על זריעה באוגוסט או תחילת ספטמבר, לפני ראש השנה של שנת השמיטה. כיוון שבשנת השמיטה עצמה אסור לזרוע, נוהגים חקלאים שומרי-שמיטה לזרוע בזריעה מוקדמת לפני ראש השנה, על-מנת שהיבול יצמח לאחר מכן.116--131

## סוגיות הלכתיות
### תוספת שביעית
בזמן שבית-המקדש היה קיים, היה אסור לעשות כל מלאכה בשדה כבר שלושים יום לפני ראש השנה של השנה השביעית. חכמי המשנה אף החמירו ואסרו לעבוד בשדה החל מחג השבועות (במטעים) או חג הפסח (בשדות תבואה). איסור זה נקרא תוספת שביעית. כאמור, האיסור חל רק בזמן שבית המקדש קיים, אבל . רוב הפוסקים למדו מכאן, שבימינו אכן מותר לזרוע עד ראש השנה השביעית, אף על פי שהזרעים ייקלטו וינבטו בשנה השביעית עצמה. אומנם יש שהחמירו וכתבו שמותר לזרוע רק אם הקליטה והנביטה תהיה לפני השביעית.

### איסור ספיחין
איסור ספיחין הוא איסור שגזרו חכמי המשנה על אכילת תבואה הגדלה מאליה בשנה השביעית. מטרת האיסור היא שלא יהיה תמריץ לאנשים לזרוע בסתר בשביעית, ולומר שהתבואה צמחה מאליה. הפוסקים דנו בשאלה האם איסור זה חל גם על תבואה שנזרעה בזריעה מוקדמת.118--120 הרב שלמה זלמן אוירבך קבע, שבשדה גדול ומסודר יש להקל באיסור ספיחין, שכן בשדה כזה אין כל אפשרות לזרוע בסתר ולומר שהתבואה צמחה מאליה. לפי פסק זה, ניתן לזרוע בשנה השישית בשדות גדולים, ולהשתמש ביבול הגדל בהם בשנה השביעית.

### השימוש ביבול
היבול הגדל בשנה השביעית הוא הפקר, גם אם נזרע בשנה השישית. לפיכך, זריעה מוקדמת בדרך-כלל משתלבת עם אוצר בית דין. בהסדר זה, בית הדין שוכר את השדה מהחקלאי עוד בשנה השישית, זורע בזריעה מוקדמת ע"ח תקציב בית הדין, וכן מעביר את היבול לצרכנים תמורת השתתפות בהוצאות. הדבר מותר רק ביבולים שיש עניין ציבורי לספק בשמיטה (כגון יבולים שקשה או יקר לייבא).123--122

## סוגיות חקלאיות
מבחינה חקלאית, זריעה מוקדמת עלולה לסכן את היבול אם ישנם גשמים מוקדמים חזקים (באוקטובר), שכן גשמים מוקדמים גורמים לנביטה מוקדמת של הזרעים. בנביטה מוקדמת ישנם כמה סיכונים:315--314
* הנבטים חשופים זמן רב יותר למזיקי קרקע.
* אם הגשמים מפסיקים לזמן ממושך בנובמבר – הנבטים עלולים להתייבש ולקמול.
* אם הגשמים לא מפסיקים וישנה תקופה חמה בדצמבר, עלולה להיות השתבלות מוקדמת, דבר הפוגע בכמות היבול.

ההסתברות לתרחישים אלה אינה גדולה, וניתן להקטין אותה על ידי בחירת זני זרעים מתאימים. יישובים שהשתמשו בזריעה מוקדמת (יסודות, שעלבים, קוממיות ואחרים) מעידים שברוב המקרים נתקבלו יבולים כמעט מלאים, והרווחיות מגידולי החורף לא נפגעה. בנוסף, הקרן לביטוח נזקי טבע בחקלאות (קנ"ט) מציעה מסלול ביטוח מיוחד לזריעה מוקדמת.

## נטיעה מוקדמת
לעומת הזריעה המוקדמת, שהותרה עד ראש השנה, נטיעה מוקדמת הותרה רק עד ט"ו באב בשנה השישית: 

## הערות שוליים

קטגוריה:פעולות חקלאיות
קטגוריה:פתרונות הלכתיים
קטגוריה:שמיטה ויובל