open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
יהושע בר-דיין

**יהושע בר-דיין** (1 בינואר 1933 - 10 במאי 2020) היה סופר, יליד עפולה, שכתב את הספר "יומנו של חייל", שזכה לפרסום רב בשנים שלאחר מלחמת ששת הימים.

## קורות חיים
בר דיין נולד בעפולה והתחנך בבתי ספר בכפר סבא, בדגניה א' ובבית הספר החקלאי מקוה ישראל. הוא התמחה בגידול הדרים, פרחים ודבורים.

בשירותו הצבאי שירת בנח"ל בשנים 1951–1954, ובשנים 1952–1966 עלה עם גרעין הנח"ל להתיישבות בקיבוץ ארז בצפון הנגב.

עסק כ-25 שנים בגידול ושיווק פרי הדר בישראל ומחוצה לה מטעם המועצה לשיווק פרי הדר.

## יומנו של חייל
במהלך מלחמת ששת הימים שירת בר דיין כנהג בחטיבה 7, החטיבה הסדירה היחידה בצה"ל באותם ימים, המורכבת כולה מחיילי חובה. ב-17 במאי 1967, בתקופת הכוננות, שירת כחייל מילואים בגדוד 79 של חטיבה 7 בפיקודו של אל"ם שמואל גורודיש. באותם ימים היה בן 34, מן החיילים המבוגרים בחטיבה 7.

במהלך תקופת ההמתנה היה בר-דיין נהג ברכב בעל הנעה קדמית, שגויס במתכונת גיוס רכב אזרחי לעת חירום. הוא צויד במכשיר קשר ובחוליית חיילי חימוש שתפקידם לטפל בטנקים בעת קרב. ברכב שבו נהג, מצא יומן שנתי קטן. מאחר שהיה אב לילד בן שנתיים, חש שעליו לתעד את הקורות למען הדורות הבאים. במהלך כל ימי ההמתנה והמלחמה תיאר ותיעד ביומן שמצא את קורות המלחמה מנקודת המבט של חייל בין הקרבות.
ממוזער|דפים מתוך יומנו של יהושע בר דיין המתאר את ימי הקרב במלחמת ששת הימים.

לאחר תום המלחמה העביר בר-דיין את היומן לעורך שבועון "הארץ", נתן דונביץ. החל מה- 10 במאי 1968, כשנה לאחר המלחמה, פורסם היומן במשך שלושה שבועות בתפוצה רחבה במוסף סוף השבוע של עיתון "הארץ" וזכה לתהודה רבה. אהרן מגד, (לימים חתן פרס ישראל), עורך "משא", העורך הספרותי של עיתון "למרחב", הגיב על פרסום היומן וכתב: 

לאחר פרסום היומן בשבועון הארץ, יצא היומן לאור כספר "יומנו של חייל" בשנת 1968 בשלוש מהדורות. לימים, הספר תורגם לאנגלית והופץ על ידי משרד החוץ בשגרירויות ישראל ברחבי העולם. בהמשך, הספר תורגם לרוסית על ידי סוכנות "נתיב" במשרד ראש הממשלה והופץ על ידי תיירים יהודים שהורשו לבקר בברית המועצות בימים ההם. עותקים רבים עשו את דרכם ליהודי ברית המועצות בימי המלחמה הקרה. 

החלק השלישי של הספר "1967 - והארץ שינתה את פניה" של ההיסטוריון תום שגב נקרא "**ארבעים הימים של טוראי יהושע בר דיין**". שגב השתמש ביומן המקורי כחומר היסטורי אותנטי לתיאור ימי ההמתנה וראשית הקרב. בספר זה שגב כתב "אני חייב תודה עמוקה ומיוחדת ליהושע בר-דיין שהתיר לי להשתמש ביומן המלחמה שלו, מסמך יוצא דופן בעוצמתו; קולו הוא קול האדם במלחמה".

## חיים אישיים
היה נשוי לגילה בר-דיין לבית סמסונוב, אב לשלושה ילדים וסב ל-9 נכדים.

## לקריאה נוספת
* תום שגב, **1967 - והארץ שינתה את פניה**, כתר הוצאה לאור, 2005

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מלחמת ששת הימים
קטגוריה:כותבי יומן
קטגוריה:בוגרי בית הספר החקלאי מקוה ישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1933
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2020
מפרץ ואסל

**מפרץ וָאסֶל** (בגרמנית: **Vahselbucht**, באנגלית: **Vahsel Bay**) הוא מפרץ ברוחב כ-11 ק"מ בחלק המערבי של חוף לואטיפולד שביבשת אנטארקטיקה, כ-2600 קילומטר מדרום לאי ג'ורג'יה הדרומית.

המפרץ מקבל את מימיו מקרחון שווייצר וקרחון לרכנפלד. גילתה אותו המשלחת האנטארקטית הגרמנית בשנים 1911–1912, בראשות וילהלם פילכנר, שקרא לו על שם ריכרד ואסל, רב החובל של אוניית המשלחת "דויטשלנד", שמת במהלך מסע המשלחת. מאוחר יותר שינה פילכנר את שם המפרץ ל"הרצוג ארנסט בוכט" (מפרץ הדוכס ארנסט), אחרי שחלקים גדולים מן הקרח שהקיף אותו נשברו ונוצר מפרץ גדול בהרבה, אך חוקרי היבשת הבאים שימרו את השם מפרץ ואסל.

מפרץ ואסל היה מיועד להיות נקודת הנחיתה ותחילת המסע של המשלחת הטראנס-אנטארקטית האימפריאלית הבריטית בראשות ארנסט שקלטון בשנת 1912, אולם ספינתם אנדיורנס נתקעה בקרח בים ודל ולא הגיעה ליעדה.

## הערות שוליים

ואסל
נקסוס 5

**נקסוס 5** (באנגלית: **Nexus 5**) הוא טלפון חכם שפותח במשותף על ידי גוגל וLG אלקטרוניקה. הוא המכשיר החמישי בסדרת ה-גוגל נקסוס, אשר הושק כשנה לאחר מכשיר הנקסוס 4. נקסוס 5 הושק ב-31 באוקטובר 2013, והוצע באותו היום לרכישה מקוונת ב-Google Play במדינות נבחרות.
החומרה של הנקסוס 5 דומה לזו של מכשיר הדגל באותה עת של LG, ה-G2. המכשיר כולל מעבד סנאפדרגון 800 מבית קוואלקום ומסך מגע בגודל 4.95 אינץ' ברזולוציית 1080X1920 המספקת 445 פיקסלים לאינץ'. זהו המכשיר הראשון שהריץ את מערכת ההפעלה Android kitkat 4.4. לאחר כשבוע הושק המכשיר רשמית בישראל. במרץ 2015 הופסקה מכירת המכשיר דרך אתר גוגל.

## מפרט
### חומרה
גבו של הנקסוס 5 דומה לגבו של טאבלט הנקסוס 7, זאת בניגוד לקודמו שהיה בעל גב זכוכית. החומרה שלו דומה למכשיר הדגל של LG אלקטרוניקה, ה-LG G2; הוא מכיל מעבד במהירות 2.26GHz מסוג סנאפדרגון 800 מבית קוואלקום, זיכרון פנימי של 16/32GB ללא אפשרות הרחבה עם כרטיס זיכרון, זיכרון RAM בנפח 2GB וסוללה של mAh 2300. הנקסוס 5 כולל מסך 4.95 אינץ' (במסך מצויים כפתורים דיגיטליים שתופסים חלק מן המסך ובכך מקטינים את גודלו אבל הם נעלמים "וחושפים" את כל המסך כשצופים בווידאו, כשקוראים ספר או כשמשחקים בחלק מהמשחקים) ברזולוציית 1080X1920 Full HD. יש לו מצלמה 8MP עם פלאש הכוללת מייצב תמונה אופטי (ISO). המכשיר תומך ברשתות דור רביעי LTE בניגוד לנקסוס 4, אשר כלל LTE באופן לא רשמי. הוא כולל נורית חיווי LED מתחת למסך במספר צבעים. בתחתית המכשיר יש שני קטעים מחוררים, הימני למיקרופון  והשמאלי לרמקול. כחלק מהתכונות החדשות, הנקסוס 5 כולל שני חיישנים חדשים: גלאי צעדים ומונה צעדים. הם מאפשרים לעקוב כאשר המשתמש בעת הליכה, ריצה, או טיפוס במדרגות. שני החיישנים בעלי צריכת חשמל נמוכה יחסית.

### תוכנה
מכשיר הנקסוס 5 היה הראשון שמגיע באופן מובנה עם מערכת ההפעלה Android Kitkat 4.4, שבה יש רענון בממשק, ביצועים משופרים, שיפור בתמיכה בתקשורת טווח אפס (כגון היכולת לחקות כרטיס חכם), HDR+ נוסף במצלמה, יכולת הדפסה אלחוטית, הקלטת המסך, ופונקציונליות חדשה ומשופרת. מסך הבית של הנקסוס 5 עוצב מחדש, google now הוא כעת חלק ממסכי הבית, ומאפשר חיפוש קולי על ידי אמירת "Ok, Google".  Hangouts, התומך מגרסת ICS ומעלה בקריאת הודעות טקסט (SMS), מתפקד כיישום ברירת המחדל להודעות טקסט (SMS). הנקסוס 5 מגיע עם הממשק הנקי של גוגל, היות שהוא מהווה מכשיר דגל של גוגל.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* הנקסוס 5 באתר LG ישראל
* התמורה הטובה ביותר לכסף שלכם: נקסוס 5 (ביקורת), באתר TGspot
* 
* 
* הוכרז: גוגל נקסוס 5 עם פלטפורמת Snapdragon 800 ומחיר התחלתי של 350 דולר, באתר gadgety
* הנקסוס 5 באתר LG של היבואנית בישראל רונלייט
* (סקירה) nexus 5 : נוצר עבור מה שחשוב, באתר HTmobile
* 
* נקסוס 5 במבחן הנפילה, בערוץ היוטיוב של Android Authority
* סקירה: הנקסוס 5 (באנגלית), באתר Android Authority
* סקירה: הנקסוס 5 (באנגלית), באתר phone arena
* nexus 5 <נגד> apple iphone 5s (באנגלית), באתר phone arena

## הערות שוליים

קטגוריה:גוגל נקסוס
קטגוריה:מכשירי אנדרואיד
קטגוריה:מכשירי חברת גוגל
קטגוריה:מכשירים שהושקו ב-2013
קטגוריה:טלפונים סלולריים של LG
בסאם תלהוני

**בסאם תלהוני** (ערבית: **بسام التلهوني**; נולד ב-14 בפברואר 1964) הוא עורך דין ופוליטיקאי ירדני שהיה שר המשפטים של ירדן.

## ביוגרפיה
בסאם תלהוני נולד בעמאן בירת ירדן. בשנת 1986 סיים לימודים לתואר ראשון במשפטים באוניברסיטת ירדן שבעמאן, ובשנת 1988 עבר את מבחני לשכת עורכי הדין הירדנית ופתח לשכה פרטית בעמאן. בשנת 1991 סיים תלהוני לימודי תואר שני במשפטים, גם כן באוניברסיטת ירדן. בשנת 1997 סיים לימודי דוקטורט במשפטים בבית הספר למשפט באוניברסיטת אדינבורו שבסקוטלנד. לאחר לימודיו שימש תלהוני כמרצה בדרגת פרופסור חבר בפקולטה למשפטים באוניברסיטת ירדן.

תלהוני היה שותף בתת-הוועדה לחוק ומשפט במסגרת "הוועדה לאג'נדה לאומית" שייסד המלך עבדאללה בשנת 2005. באוגוסט 2010 מונה בידי ראש הממשלה סמיר זיד א-ריפאעי למבקר על חברות המסחר בירדן. כמו כן כיהן כשר התעשייה הירדני.

ב-21 באוגוסט 2013, לאחר חילופי גברי בממשלת ירדן, מונה תלהוני בידי ראש הממשלה עבדאללה א-נסור לשר המשפטים של ירדן. לאחר סיום תפקידו נותר חבר הפרלמנט הירדני.

בשנת 2018 מונה לשר המשפטים בפעם השנייה.

## קישורים חיצוניים

* אתר משרד המשפטים הירדני 

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים ירדנים
קטגוריה:שרי המשפטים של ירדן
קטגוריה:עורכי דין
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ירדן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אדינבורו
קטגוריה:סגל אוניברסיטת ירדן
קטגוריה:ילידי 1964
אלכסיי קפלר

**אלכסיי קֶפּלֶר** (לאזאר קפלר) (ברוסית: **Алексей Яковлевич Каплер**; 11 באוקטובר (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג באותה עת ברוסיה: 26 בספטמבר) 1904, קייב – 11 בספטמבר 1979, מוסקבה) היה תסריטאי ומנחה תוכניות טלוויזיה סובייטי יהודי. על תרומתו לקולנוע הסובייטי הוענק לקפלר עיטור לנין.

## קורות חיים
אלכסיי (לאזאר) קפלר נולד בקייב למשפחת סוחרים יהודים. בצעירותו הוא השתתף בהצגות התיאטרון המקומי. לאחר התבגרותו הוא עבר ללנינגרד. בהיותו בלנינגרד קפלר הצטלם במספר סרטים של גריגורי קוזינצב אך לא בלט כשחקן.

בשנות ה-30 כתב קפלר תסריט לסדרת סרטים על ולדימיר לנין שבוימו על ידי מיכאיל רום. על עבודה זו הוענק לו בשנת 1941 פרס סטלין.

בשנת 1943 התיידד קפלר עם סבטלנה אלילויבה, בתו של יוסיף סטלין; קפלר היה אז כבר בן 40, ובתו של סטלין בת 17 בלבד. סטלין לחץ על בתו להפסיק את הקשר אך היא סירבה. בסוף השנה הואשם קפלר בקשירת קשר עם זרים וריגול לטובת בריטניה. הוא נשפט ונשלח לסיביר ל-5 שנים. בשנת 1948, לאחר סיום ריצוי העונש, ולמרות האיסור, שב קפלר למוסקבה. הוא נעצר שנית ונשפט לתקופת גלות נוספת.
בשנת 1953, לאחר מותו של סטלין, שוחרר קפלר וחזר למוסקבה.

עם שובו, השתלב קפלר עד מהרה בתעשיית הקולנוע הסובייטית וכתב מספר תסריטי קולנוע מוצלחים (בהם "האדם האמפיבי"). קפלר כתב כמה ספרים שעל בסיסם נכתבו תסריטים וצולמו סרטים לאחר מותו. כמו כן, הוא התחיל ללמד ב-VGIK.

בשנת 1960 נישא קפלר בפעם הרביעית ואחרונה.

בשנת 1966 הוצע לו להנחות תוכנית טלוויזיה שהוקדשה לסרטים חדשים במקום זינובי גרדט שהיה מעוניין לעזוב. קפלר הסכים והיה מנחה התוכנית עד לשנת 1972.

קפלר נפטר בשנת 1979, בגיל 76, לאחר מחלה קשה וממושכת. בהתאם לצוואתו הוא נטמן בבית העלמין בעיירה בחצי האי קרים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים רוסים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע יהודים רוסים
קטגוריה:מנחי טלוויזיה רוסים
קטגוריה:יהודים סובייטים
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:מעוטרי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1904
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1979
סימה אליהו

**סימה אליהו** (נולדה ב-17 באפריל 1950) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה ישראלית. הייתה בת זוגו השנייה של אריק איינשטיין עד פטירתו, ואם לשניים מילדיו.

## ביוגרפיה
אליהו נולדה בעיראק ב-1950 ועלתה ארצה עם הוריה. משפחתה התגוררה בטבריה, והיא למדה בבית הספר התיכון "הגליל" בעיר זו.

בראשית שנות השבעים עבדה אליהו כמזכירה במשרדו של האמרגן אברהם דשא פשנל בתל אביב, הכירה את אורי זוהר, עבדה כעוזרת הפקה בסרטיו, ושם הכירה את אנשי חבורת לול, בהם אריק איינשטיין. השתתפה בסדרת תוכניות הטלוויזיה "לול", כולל באחד מהמערכונים הידועים, "לה מרמור מאת פרלש". אורי זוהר ליהק אותה לשני החלקים הראשונים ב"טרילוגיה התל אביבית" שלו. 
ב-1972 שיחקה בתפקיד מילי בסרט הקולנוע "מציצים". אריק איינשטיין גילם בסרט את בעלה. ב-1974 שיחקה לצד איינשטיין גם בסרט ההמשך בטרילוגיה התל אביבית, "עיניים גדולות". לאחר מכן פרשה מעולם הקולנוע ולא הופיעה יותר בסרטים. 

ב-1973, לאחר שאריק איינשטיין התגרש בשנית מאשתו אלונה, הייתה אליהו בת זוגו עד פטירתו ב-26 בנובמבר 2013. לזוג נולדו שני ילדים, אמיר ודינה, והמשפחה התגוררה בתל אביב.

ב-1982 היו בני הזוג מעורבים בתאונת דרכים קשה בתל אביב. ידידה שנסעה אתם במכונית נהרגה, ושניהם נפצעו קשה.

במשך שנים רבות עבדה אליהו כמנהלת הצגות בתיאטרון הקאמרי.

## תפקידיה
הופעתה הראשונה של סימה אליהו הייתה בתוכנית הטלוויזיה הסאטירית "לול". בתוכנית זו הופיעה אליהו יחד עם אריק איינשטיין וצבי שיסל כשהם לבושים בבגדי רומאים ומציגים מעל מרקע טלוויזיה, בצורה מוגזמת ונלעגת, "אופרה" בשם "לה מרמור, מאת פֵרְלֵשׁ". האופרה משודרת בטלוויזיה במקום תוכנית ספורט, רגע לפני שאורי זוהר ובנו, שהתאכזבו מביטול תוכנית הספורט האהובה עליהם, מכלים זעמם במכשיר הטלוויזיה ומרסקים אותו במהלומות פטיש.

בסרט "מציצים" גילמה אליהו את דמותה של מילי, אשתו של אלי (אריק איינשטיין), גיטריסט רוק'נ'רול מקומי המופיע במועדונים מפוקפקים בתל אביב. מילי, שנמצאת רוב הזמן עם בתם התינוקת מירב, חושדת שבעלה אלי שוכב עם נשים אחרות, היא מתוסכלת מהיעדרויותיו התכופות מהבית לשם בילוי עם גוטה (אורי זוהר), מציל ודמות מרכזית באחד מחופי תל אביב. על שחקני הסרט כתב מבקר הקולנוע של דבר: "הם כולם נעימים ומשכנעים – אריק איינשטיין, צבי שיסל, מרדכי בן זאב, מונה זילברשטיין ובייחוד הנערה בעלת הפנים הנפלאות הללו סימה אליהו".

בסרט "עיניים גדולות" הופיעה סימה אליהו לצדו של אורי זוהר שגילם את דמותו של בני פורמן, מאמן כדורסל נשוי ואב לשניים, אנוכי, אנרגטי, יצרי וסמכותי שתאבונו הרב לנשים מקשה על תפקודיו המשפחתיים, המקצועיים והחברתיים. חברו יוסי, בגילומו של אריק איינשטיין, הוא כדורסלן מבריק שנמאס לו מהכדורסל וממכירות המשחקים, וסולד מבגידותיו של בני באשתו, שאת דמותה גילמה אליה זוהר, אשתו של אורי זוהר במציאות. אליהו מגלמת בסרט את סימה, המחסנאית של האגודה, המנהלת רומן עם המאמן בני פורמן. על הופעתה בסרט כתב מבקר הקולנוע של העיתון "דבר": "מאוד מצאה חן בעינינו סימה (סימה אליהו), המחסנאית של האגודה, במשחק שקט ולפעמים נוגע ללב של בחורה עם לב זהב המוכנה להשלים עם כל העוולות הקטנות שנעשות לה בחיוך של הבנה".

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אריק איינשטיין
קטגוריה:חבורת לול
קטגוריה:ישראליות ילידות עיראק
קטגוריה:ישראלים ילידי עיראק
קטגוריה:עולות בשנות ה-1950
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:בוגרי תיכון הגליל (טבריה)
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:נפגעי תאונות דרכים בישראל
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1950
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1950
כריסטיאן קראכט

**כריסטיאן קראכט** (בגרמנית: **Christian Kracht**; נולד ב-29 בדצמבר 1966) הוא סופר ועיתונאי שווייצרי. נחשב לאחד הסופרים הבולטים ומעוררי המחלוקת בספרות דוברת הגרמנית בת זמננו.

## ביוגרפיה

אביו של כריסטיאן קראכט, כריסטיאן קראכט האב, היה מבכירי תאגיד העיתונות הגרמני "אקסל שפרינגר". קראכט גדל בשווייץ, ארצות הברית וקנדה ולמד בבית הספר הפרטי היוקרתי של ארמון זאלם בבאדן וירטנברג. בתחילת דרכן עבד כעורך בכמה מגזינים ושימש ככתב של השבועון "דר שפיגל" בניו דלהי. בהמשך חי מספר שנים בבנגקוק ובקטמנדו. נסיעותיו במזרח הרחוק היוו בסיס לספר הרשומות "העיפרון הצהוב" (Der gelbe Bleistift) שיצא ב-2000. מ-2006 הוא פרסם טור בעיתון הגרמני "פרנקפורטר אלגמיינה צייטונג".

ב-1995 פרסם קראכט את הרומאן הראשון שלו, "ארץ פרומה" (Faserland). גיבור הספר, שדמותו מבוססת על הביוגרפיה של קראכט עצמו, הוא בן עשירים תלוש בוגר פנימייה יוקרתית שנוסע בגרמניה העכשווית מן הצפון לדרום, תוך עיסוק חסר תכלית בצריכה ובמראה חיצוני. הספר גדוש בשמות מותגים עכשוויים, ועוסק במקומם של מותגים בחברה, תוך נקיטת גישה ביקורתית כלפי תרבות הצריכה וכלפי היעדר התקשורת האנושית בעידן הנוכחי. הוא מציג את הריקנות שבתרבות הגרמנית העכשווית, אשר השתעבדה לחומרנות חסרת תכלית. הספר נחשב ליצירת המפתח בגל "ספרות הפופ" הגרמנית של שנות התשעים.

ב-2001 פרסם קראכט את הרומן "1979", שראה או בסמוך לפיגועי 11 בספטמבר. הרומן מתאר את קורותיהם של זוג הומוסקסואלים גרמנים המטיילים באיראן בשנת המהפכה האיסלאמית. בעוד משטר השאה קורס, גיבורי הספר נקלעים למסיבת הוללות בווילה בצפון טהראן, שבה מתקבצים בוהמיינים המתגוררים בעיר.

ב-2008 הוא פרסם את הרומן "אהיה כאן בשמש ובצל" (Ich werde hier sein im Sonnenschein und im Schatten). הספר מתאר היסטוריה חלופית דיסטופית, שבה שולט בשווייץ משטר קומוניסטי, והמדינה מצויה במלחמה כוללת בלתי נגמרת נגד ברית פשיסטית של גרמניה ובריטניה. גיבור הספר הוא קומיסר ממוצא אפריקאי שנשלח למשימה על ידי הסובייט העליון של ברן.

ב-2011 פרסם ספר התכתבות (*Five Years*) עם המנצח האמריקאי דייוויד וודארד.

ב-2012 פרסם את הרומן אימפריום (Imperium), המבוסס על מקרה היסטורי. הוא מתאר את ניסיונו הכושל של אוגוסט אנגלהרדט, צעיר אידיאליסט מנירנברג, לייסד בדרום האוקיינוס השקט מושבה צמחונית-נודיסטית שתושביה יתקיימו רק מאכילת אגוזי קוקוס.

קראכט נשוי לבמאית פראוקה פינסטרוולדר, עמה הוא משתף פעולה בפרויקטים קולנועיים. הם מתגוררים לסירוגין בפירנצה שבאיטליה ובלמו שבקניה.

## ספריו שראו אור בעברית
* **1979**, תרגם אבי גרפינקל, סדרת "פרוזה אחרת", הוצאת עם עובד, 2004.
* **ארץ פרומה**, תרגם חנן אלשטיין, הוצאת אחוזת בית, 2009.
* **אימפריום**, תרגם חנן אלשטיין, הספריה לעם, עם עובד, 2018.
* **יורוטראש**, תרגם חנן אלשטיין, הוצאת אחוזת בית, 2024.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים שווייצרים כותבי גרמנית
קטגוריה:עיתונאים שווייצרים
קטגוריה:בוגרי שרה לורנס קולג'
קטגוריה:שווייצרים שנולדו ב-1966
קרחון סקלטון

**קרחון סקלטון** (באנגלית: **Skelton Glacier**) הוא קרחון גדול, היורד מרמת הקוטב אל תוך מדף הקרח רוס במפרצון סקלטון על חוף הילרי, דרומית לארץ ויקטוריה, אנטארקטיקה.

## גילוי וקריאה בשם
הקבוצה הניו זילנדית של המשלחת הטראנס-אנטארקטית של חבר העמים הבריטי, 1958-1956, היא שנתנה לקרחון את שמו בעקבות מפרצון סקלטון. הקרחון נבחר בשנת 1957 כנתיבה של הקבוצה הניו זילנדית ממדף הקרח רוס אל רמת הקוטב, כקבוצה מסייעת למשלחת העיקרית, שיצאה בהנהגת ויוויאן פוקס לחצייה היבשתית הראשונה של יבשת אנטארקטיקה. קרחון אליסון יורד מן המדונות המערביים של רכס החברה המלכותית אל תוך קרחון סקלטון. 

זה היה גם הנתיב לחציית ארץ ויקטוריה בשנים 1960-1959, שנמשכה ארבעה חודשים לאורך 2400 ק"מ ועלתה בקרחון סקלטון ממדף הקרח רוס לבצע את החדירה הראשונה אל עומק ארץ ויקטוריה מראש קרחון סקלטון אל חציית ארץ אדלי הצרפתית בשנים 1959-1958 סמוך לתחנת דימון ד'אורוויל על חוף ג'ורג' החמישי, ומשם אל ההרים הטראנס-אנטארקטיים בשכנות להרי "תוכנית המחקר האנטארקטית של ארצות הברית" (USARP).

## לקריאה נוספת

* Antarctica, by A.S.Helm and J.H.Miller. The story of the New Zealand Party of the Trans-Antarctic Expedition. 1964. R.E.Owen, Government Printer, Wellington, New Zealand.
* "New Zealand and the Antarctic" by L.B.Quatermain. 1971. A. R. Shearer, Government Printer, Wellington, New Zealand.


## קישורים חיצוניים
* 

סקלטון
אני ואתה (שיר של אריק איינשטיין)

"**אני ואתה**" הוא שיר שכתב אריק איינשטיין והלחין מיקי גבריאלוב, ומתחיל במילים "אני ואתה נשנה את העולם". הוא יצא לאור לראשונה בביצוע איינשטיין, באלבום "בדשא אצל אביגדור" ב-1971. זהו אחד השירים המזוהים ביותר עם אריק איינשטיין.

## תוכן השיר
השיר קצר מאוד, ומורכב משלושה בתים של שתי שורות (כשהראשון והאחרון זהים), ופזמון בן שתי שורות. הוא מבטא מסר פשוט: אפשר לשנות את העולם ולהפוך אותו למקום טוב יותר, לא צריך לפחד מהקשיים שבדרך.

הוא דורג במקום השלישי במצעד הפזמונים העברי ה'תשל"א על פי דירוג קול ישראל, ובמקום השני על פי דירוג גלי צה"ל.

## ביצועים
לשיר מספר ביצועים והמפורסם מביניהם הוא של אריק איינשטיין.

שנה אחרי פרסומו, זכה גם לגרסה איטלקית של להקת הרוק המתקדם האיטלקית Capsicum Red, שבה הוא נקרא "Rabbia e Poesia" ("זעם ושירה"). הלהקה השתמשה בלחן עד 2002 מבלי שקיבלה את זכויות היוצרים ממיקי גבריאלוב.

להקת הפּאנק האנרכיסטית נכי נאצה הקליטה גרסת כיסוי לשיר בשנת 1993 שנקראה "אני ואתה נשנה את העולם (בעזרת פעולה ישירה)". גרסה זו הורכבה מהבית הראשון בלבד בתוספת השורה שמופיעה בסוגריים בכותרת הרצועה, והופיעה בקלטת ספליט עם ההרכב Public Domain.

## מקומו של השיר בהנצחתו של אריק איינשטיין
250px|ממוזער|שמאל|מילות השיר באנדרטה לאריק איינשטיין ליד ביתו בתל אביב
חלק אחד של אוסף שירים של אריק איינשטיין נקרא על שם השיר: אני ואתה: 1968-1978 השירים שנשארים. אירוע מחווה לאיינשטיין שנערך ב-2009 (בחייו, אם כי לא בהשתתפותו) בפארק הירקון, נקרא "אני ואתה בפארק".

לאחר פטירתו של איינשטיין, צוטט השיר על ידי שגריר ישראל באו"ם, רון פרושאור, שאמר כי מילות השיר מבטאות בפשטות את הרעיון עליו הוקם ארגון האומות המאוחדות.

לאחר פטירתו, הוצבה ליד ביתו של איינשטיין בתל אביב אנדרטה הנושאת את מילות השיר "אני ואתה". תוכנית מיוחדת של המגזין המוזיקלי רעש מקומי בהנחיית עמוס בן-דוד, שהוקדשה לזכרו של איינשטיין, נקראה "אני ואתה".

## קישורים חיצוניים

* דוד פרץ, ניתוח השיר אני ואתה, באתר תרבות.il
*ניתוח מוזיקלי של השיר באתר מלודיה, Melodia.me

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אריק איינשטיין
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אריק איינשטיין
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי מיקי גבריאלוב
מריאן קיז

**מריאן קיז** (באנגלית: **Marian Keyes**; נולדה ב-10 בספטמבר 1963) היא מחברת רומנים וסופרת אירית, ידועה בעיקר בזכות יצירותיה בתחום ספרות הנשים. זוכת פרס הספר האירי. מעל 22 מיליון עותקים מספריה נמכרו ברחבי העולם, וספריה תורגמו ל-32 שפות. היא הפכה למפורסמת בעולם בזכות רבי המכר: *אבטיח, לוסי סאליבן מתחתנת ואיזה גבר מקסים*, עם נושאי כתיבה הכוללים אלימות במשפחה ואלכוהוליזם.

## סגנון
על אף החשבות רבים מהרומנים שלה כקומדיה, הם נסובים סביב נושאים אפלים, הלקוחים לעיתים קרובות מחוויותיה האישיות של קיז, כולל אלימות במשפחה, התמכרות לסמים, הפרעה נפשית, גירושים ואלכוהוליזם.

היא נחשבת כחלוצת ז'אנר ספרות צ'יק ליט; סיפוריה סובבים סביב דמות נשית חזקה המתגברת על מספר מכשולים על מנת להשיג לבסוף אושר.

## ביוגרפיה
נולדה בלימריק שבאירלנד וגדלה במונקסאון. למדה משפטים באוניברסיטת דבלין. לאחר לימודיה עבדה במשרה אדמיניסטרטיבית, וב-1986 עברה להתגורר בלונדון. בתקופה זו היא פתחה אלכוהוליזם ודיכאון קליני, שהצטברו לכדי ניסיון התאבדות ובעקבותיו, בשנת 1995 שיקום במרכז רת'לנד בדבלין.

קיז החלה לכתוב סיפורים קצרים במהלך השיקום, ולאחריו היא חזרה למשרתה בלונדון ושלחה את סיפוריה הקצרים להוצאת פולברג פרס. המוציא לאור עודד אותה לכתוב רומן באורך מלא, וקיז החלה לכתוב את ספרה הראשון, אבטיח. הרומן פורסם באותה השנה.

קיז חזרה להתגורר באירלנד בשנת 1997, ומתגוררת כעת בדן-לאוגהייר עם בעלה טוני ביינס.
מאז 1995 היא פרסמה 12 רומנים ושלושה ספרי עיון. לאחר הפסקה ארוכה בעקבות דיכאון עמוק, היא פרסמה ספר אוכל Saved by Cake בפברואר 2012.

קיז כתבה בכנות על המאבק שלה בדיכאון קליני, שהותיר אותה ללא היכולת לישון, לקרוא, לכתוב או לדבר.

## ספריה
**אבטיח* (1995) (קלייר וולש)
**לוסי סאליבן מתחתנת* (1996)
**החופשה של רייצ'ל* (1998) (רייצ'ל וולש), יצא לאור בעברית בהוצאת מעריב – הד ארצי (2002)
**סלון הרגע האחרון* (1999)
**סושי למתחילים* (2000), יצא לאור בעברית בהוצאת מעריב – הד ארצי (2003)
**בלי למדוד את השמלה* (2000)
**מלאכים* (2002) (מגי וולש)
**הצד השלישי של הסיפור* (2004), יצא לאור בעברית בהוצאת מטר (2005) הספר עוסק בשלוש הגיבורות - ג'מה מפיקת האירועים האירית, ג'וג'ו, סוכנת הסופרים שגרה בלונדון, ולילי, הסופרת הטרייה וחברתה לשעבר של ג'מה, שאף היא גרה בלונדון ומיוצגת על ידי ג'וג'ו. הספר מוצג בכל פעם מנקודת מבט של אחת מהדמויות.
**אין דברים רעים בטיפאני'ס* (2005)
**יש שם מישהו?* (2006) (אנה וולש), יצא לאור בעברית בהוצאת מטר (2007)
**איזה גבר מקסים *(2008), יצא לאור בעברית בהוצאת מטר (2008)
* *הכוכב הנוצץ בשמים* (2009), יצא לאור בעברית בהוצאת מטר (2012)

## פרסים
* 2009 - פרס הספר האירי; בקטגוריית ספר הסיפורת הפופולרי עבור *איזה גבר מקסים ***(זכה)**

## קישורים חיצוניים
* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרות איריות
קטגוריה:ילידות 1963
שכבת הרשת

במודלים של רשתות תקשורת, שכבת הרשת היא השכבה המטפלת במיפוי לוגי של הרשת והעברת נתונים על פי מיפוי זה.
קוריינטס

**קוריינטס** (בספרדית: **Corrientes**) היא עיר הבירה של פרובינציית קוריינטס בארגנטינה. היא ממוקמת בגדה המזרחית של נהר הפרנה, כ-1,000 ק"מ מהבירה בואנוס איירס. יש לה אוכלוסייה של כ-328,689 אזרחים לפי מפקד בשנת 2001.

זוהי העיר החשובה בפרובינציה, מרכזה הכלכלי שלה ומושב הרשויות ומסודות הממשל. העיר מארחת את אחד הקרנבלים הגדולים במדינה.

קבוצות כדורגל עירונית הורקאן קוריינטס ודפורטיבו מנדיז'ו שיחקו בעבר בליגת העל הארגנטינאית.
## היסטוריה
ב-1516, חואן דיאז די סוליס פיקד על המשלחת ראשונה לחקירת האזור, אך המשלחת הותקפה על ידי ילידים וסוליס מת בהתקפה.

ב-1588, חואן טורס דה ורה אי אראגון ייסד את סן חואן דה ורה דה לאס סייטה קוריינטס (תרגום: חואן הקדוש מן ורה של שבעת הזרמים). השם קוצר בהמשך לקוריינטס. השם "שבעת הזרמים" מתייחס לשבע לשונות יבשה בגדת הנהר במקום הזה שיצרו זרמים סוערים שהקשו את הניווט בנהר בחלקו הזה.

המיקום שלה בין אסונסיון, בפרגוואי של ימינו, לבואנוס איירס הפך אותה לנקודת מעבר חשובה, כמו גם העובדה שהייתה גבוהה יחסית שמנעה הצפות במקרה של עליית מפלס המים.

ב-1807 העיר התנגדה לפלישות בריטיות. במהלך מלחמת העצמאות של ארגנטינה, העיר נמצאה במאבק מתמשך עם הממשלה המרכזית בבואנוס איירס, אבל מלחמת הברית המשולשת איחדה אותן לאחר שהעיר הותקפה על ידי כוחות פרגוואים ב-1865.

## תחבורה
נמל התעופה הבין-לאומי דוקטור פרננדו פיראחינה ניבז'רו ממוקם כ-5 ק"מ מהעיר ומשרת אותה.

גשר חנרל מנואל בלגרנו חוצה את נהר הפרנה ומקשר את העיר אל העיר רסיסטנסיה, בירת פרובינציית צ'אקו הסמוכה.

## ערים תאומות
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 

* 

קטגוריה:קוריינטס: ערים
קטגוריה:פרובינציות ארגנטינה: ערי בירה
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
אופיר קריאף

**אופיר קריאף** (נולד ב-17 במרץ 1991) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדות הבלם והקשר.

## קריירת מועדונים
קריאף נולד בירושלים. החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של בית"ר ירושלים, ובקיץ  עלה לקבוצה הבוגרת של המועדון. ב-17 בספטמבר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בקריירה, בניצחון 0–1 על הפועל חיפה. בעונת 2012/2013 הפך לשחקן הרכב פותח בקבוצה, וב-26 משחקים הבקיע שער אחד, שער הניצחון (2–3) מול הפועל עכו. ב-13 בפברואר 2013 הושעה על ידי הנהלת המועדון, בעקבות תמיכתו בארגון האוהדים "לה פמיליה" שביקר את החלטת ההנהלה להחתים שחקנים מוסלמים.

לקראת עונת  מונה לקפטן בית"ר ירושלים, בעקבות עזיבתו של אריאל הרוש, ובתום העונה סיים את חוזהו במועדון והפך לשחקן חופשי.

ב-19 באוגוסט 2015 חתם לארבע שנים במכבי חיפה. ב-12 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, במשחק נגד בני סכנין. ב-23 בנובמבר 2015 נפצע במשחק מול הפועל תל אביב והושבת לארבעה חודשים. בסך הכול ערך 15 הופעות ליגה במדי מכבי חיפה, ובתום עונת 2015/2016 שוחרר מהמועדון.

ב-19 ביוני 2016 חתם בעירוני קריית שמונה, ובעונת 2016/2017 כבש שני שערי ליגה ב-26 הופעות. בתחילת עונת 2017/2018 שותף רק במשחק ליגה אחד, ובינואר 2018 חזר לבית"ר ירושלים וחתם לשנתיים וחצי במועדון. את הופעת הבכורה המחודשת שלו במועדון ערך במשחק מול בני סכנין כאשר עלה כמחליף בדקה ה-30 כשקבוצתו בפיגור 0–2. שבע דקות אחר כך כבש שער בבעיטה מחוץ לרחבה ובהמשך בישל שער נוסף בניצחון 2–4. עד תום העונה כבש שלושה שערים ב-16 הופעות ליגה, והגיע עם הקבוצה לגמר גביע המדינה. ב-1 ביוני 2020 חתם על חוזה חדש בבית"ר לשלוש עונות נוספות. ב-23 במאי 2023 זכה עם קבוצתו בגמר גביע המדינה כקפטן הקבוצה.

ב-8 בינואר 2025 חתם במ.ס. אשדוד מליגת העל.

ב-24 במרץ 2026 פרש ממשחק פעיל.

## נבחרת ישראל
קריאף היה חלק מסגל הנבחרת הצעירה של ישראל במסגרת אליפות אירופה לנבחרות צעירות עד גיל 21 שנערך בישראל ב-2013, ואף כבש את השער בניצחון 0–1 מול אנגליה בשלב הבתים. לזכותו שמונה הופעות ושער אחד במדי הנבחרת הצעירה.

## תארים
;בית"ר ירושלים
* גביע הטוטו: 2019/2020
* גביע המדינה: 2022/2023

;מכבי חיפה
* גביע המדינה: 2015/2016

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:קשרי כדורגל ישראלים
קטגוריה:ירושלים: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני בית"ר ירושלים
קטגוריה:כדורגלני מכבי חיפה
קטגוריה:כדורגלני עירוני קריית שמונה
קטגוריה:כדורגלני מועדון ספורט אשדוד
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1991
מזכרת בתיה סילברבקס

**מזכרת בתיה סילברבקס** היא קבוצת פוטבול אמריקאי המייצגת את אזור השפלה, הקבוצה הוקמה ב-2012, והיא חלק מליגת הפוטבול הישראלית.

נוסדה ב-2012 תחת השם **רחובות סילברבקס** ובשנותיה הראשונות הייתה משויכת לעיר רחובות, אך ב-2014 שינתה את שיוכה העירוני למזכרת בתיה.

שם הקבוצה ניתן על שם זכר הגורילה, אשר גבו הופך כסוף כאשר מתבגר, שם זה מבטא את הערכים עליהם בנויה הקבוצה, משפחתיות, שמירה ועזרה לחברי הקבוצה וכבוד הדדי.

## תלבושת וסמלים
צבעי הקבוצה הם צהוב, שחור וכסף, עם קסדה בצבע כסף. סמל הקבוצה הוא ראש של גורילה שואגת, הסמל הוחלף בין העונה הראשונה לשנייה.

## היסטוריה
### הקמת הקבוצה
הקבוצה הוקמה על ידי ג'ו גליקמן ודביר מינץ, שני שחקנים מהקבוצות היריבות בתל אביב. הקבוצה החלה להתאמן בחודש מרץ 2012, התקבלה כחברה בליגה הישראלית והשתתפה בעונה הסדירה של הליגה לשנה 2012/2013.

### עונת 2012-13

עונת הבכורה של הקבוצה בליגה הסתיימה כאשר הקבוצה במקום אחרון, ללא ניצחון, עם מאזן של 10-0.

צוות האימון לעונה זו כלל את רביב פייג, קורי וגנר, טיילור וילסון וקוסטה סטולירסקי. 

### עונת 2013-14
הקבוצה חתמה הסכם חסות עם RC Cola, ושינתה את שמה ל "רחובות RC Cola סילברבקס", העונה הסתיימה גם היא ללא ניצחונות במאזן 9-0.

צוות האימון לעונה זו כלל את רביב פייג, קורי וגנר, טיילור וילסון. 

### עונת 2014-15
הקבוצה שינתה את שיוכה העירוני למזכרת בתיה והעבירה את פעילותה הספורטיבית למגרש האימונים בשד' רפאל סוויסה במזכרת בתיה.

צוות האימון כלל את עידו אייזיקוביץ', עינב כבשני, קוסטה סטולירסקי ותומר חזן אשר לקחו את הקבוצה ל-3 ניצחונות ועל סף עלייה לפלייאוף.

הסילברבקס ניצחו בשני המשחקים נגד המלכים מירושלים, אך לא הצליחה לנצח את הנחיל השחור מבאר שבע בבית, והעונה נגמרה עם ציפיות גדולות לעונה הבאה בעקבות ההשתפרות הניכרת של הקבוצה במהלך עונת 2015.

הקבוצה הקימה את קבוצת הנוער/תיכונים "מזכרת בתיה גורילות" בשיתוף מועצה מקומית מזכרת-בתיה.

### עונת 2015-16
כבר בתחילת יוני, פחות משלושה חודשים לאחר שנגמרה העונה הקודמת, נחת המאמן החדש של הסילברבקס לעונת 2015-16 - האריסון שיימס, אשר הגיע מפלורידה, ארצות הברית.

עוזרי המאמנים שמונו - שי זילברברג (מאמן הגנה), עינב קיבשני (מאמן מגנים אחוריים), ארקדי שוורץ (מאמן קבוצות מיוחדות ועוזר מאמן הגנה), אור מטלון (מאמן תופסים).

מחנה האימונים החל מיד עם הגעתו ושיטות התקפה והגנה חדשות בעלות סכמות חדשות לגמרי הותקנו בקבוצה.

הקבוצה הראתה עלייה נוספת ברמתה, במיוחד בהגנה, אך התקשתה לסיים דרייבים התקפיים עם נקודות על הלוח, והסילברבקס לא הצליחו לעמוד בקצב של היריבות.

במהלך העונה הקבוצה ניצחתה את פתח תקווה טרופרס פעמיים, בשני המשחקים, אך הפסידה פעמיים במשחקים צמודים לנחיל השחור מבאר שבע וסיכויי ההעפלה לפלייאוף קלושים, הסילברבקס תלויים אך ורק בעצמם מול יריבות קשות מעילית הליגה.

## טבלת עונות

## קישורים חיצוניים
* דף הקבוצה בפייסבוק
*
*כתבות על הקבוצה באתר ערוץ 5

קטגוריה:רחובות: מועדוני ספורט
קטגוריה:קבוצות פוטבול בישראל
משלחת טראנס-גלוב

**משלחת טראנס-גלוב** (באנגלית: **Transglobe Expedition**) הייתה המשלחת הראשונה שניווטה סביב לקטבים, במסע "לאורך" העולם, תוך חציית שני הקטבים בתעבורה יבשתית וימית בלבד.

שני ההרפתקנים, סר ראנולף פינז וצ'ארלס ר. ברטון, יצאו בשנת 1979 מגריניץ' שבאנגליה בכיוון דרום. הם הגיעו אל הקוטב הדרומי ב-17 בדצמבר 1980. במהלך 14 החודשים הבאים, עשו את דרכם צפונה והגיעו אל הקוטב הצפוני ב-11 באפריל 1982. פנו שוב דרומה, וחזרו לגריניץ' ב-29 באוגוסט 1982.

## המעבר הצפון מערבי
כחלק מן המשלחת, השלימו פינז וברטון את המעבר הצפון-מערבי. הם יצאו מטוקטויאקטוק ב-26 ביולי 1981, בלווייתנית פתוחה בת 5.40 מ', וכעבור 36 ימים, ב-31 באוגוסט 1981, הגיעו אל פיורד טנקוארי. מסעם היה השייט הראשון בסירה פתוחה במעבר הצפון-מערבי ממערב למזרח, והקיף כ-4,500 ק"מ, בנתיב שעבר דרך מצר דולפין ויוניון לאורך החוף הדרומי של איי ויקטוריה והמלך ויליאם, צפון, דרך מצר פרנקלין ומצר פיל, אל מפרץ רזולוט (בצד הדרומי של האי קורנוואליס), סביב חופי הדרום והמזרח של האי דבון, דרך הל גייט סמוך למצר קרדיגן ומעבר למפרץ הנורווגי אל יוריקה, מפרץ גרילי וחלקו העליון של פיורד טנקוארי. ב-1903 יצאה רואלד אמונדסן למבצע דומה, אך הוא שייט בסירה באורך 23 מטרים ומסעו דרך המעבר הצפון-מערבי נמשך שלוש שנים, כיון שנאלץ לחנות בעונות החורף כשהים קפא.

בין טוקטויאקטוק לפיורד טנקוארי, נעו במהירות ממוצעת של כ-130 ק"מ ביום.

## קישורים חיצוניים
* 

* http://www.pbs.org/wgbh/amex/ice/peopleevents/pandeAMEX87.html


## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מגלי ארצות בריטים
קטגוריה:חוקרי האזור הארקטי
דייב פרנקו

**דייוויד ג'ון "דייב" פרנקו** (באנגלית: **David John "Dave" Franco**; נולד ב-12 ביוני 1985) הוא שחקן, במאי קולנוע ומפיק קולנוע וטלוויזיה אמריקאי-יהודי.

## ראשית חייו
פרנקו נולד בפאלו אלטו, קליפורניה שבארצות הברית, לאב נוצרי ממוצא שוודי ופורטוגלי (מהאי מדיירה), ולאם יהודייה ממוצא רוסי. הוא גדל בקליפורניה יחד עם שני אחיו, האמן והשחקן טום פרנקו והשחקן מועמד פרס האוסקר - ג'יימס פרנקו. סבתו מצד אמו של פרנקו הייתה הבעלים של גלריית האומנות "ורן" בקליבלנד והייתה חברה פעילה במועצה הלאומית של נשים יהודיות.

פרנקו הוא בוגר תואר ראשון בחוג לתיאטרון מאוניברסיטת דרום קליפורניה.

## קריירה
הופעת הבכורה של פרנקו על המסך הקטן הייתה בשנת 2006 כאשר השתתף בדרמה "הרקיע השביעי" ברשת הטלוויזיה The CW. מאז הופיע פרנקו בתוכניות טלוויזיה נוספות כגון "נא לא להפריע" ו"יאנג המשפטים". ב-2007 ערך את הופעת הבכורה שלו בקולנוע בקומדיה "אפטר סקס". פרנקו קיבל תפקידים בולטים בסרטים נוספים כמו "סופרבאד - חרמן על הזמן", "צ'ארלי סנט קלאוד", "רחוב ג'אמפ 21", "מת עליה", "קיצור הדרך" ו"האשליה".

במאי 2008 לוהק פרנקו לסדרת הטלוויזיה "חסויה" אשר ירדה מהמסכים אחרי עונה אחת בלבד בגלל רייטינג נמוך. באותה שנה התארח במספר פרקים בסדרות "נא לא להפריע" ו"גריק".

באוגוסט 2009 הוא לוהק לתפקיד קבוע בעונה התשיעית של הסדרה "סקראבס" וזכה לשבחים מהמבקרים על ביצועיו. בשנת 2010 שיחק בדרמה הקומית "גרינברג" בכיכובם של בן סטילר וגרטה גרוויג. באוגוסט 2011 כיכב בסרט הקומדיה-אימה "ליל האימה", גרסה מחודשת של לסרט מ-1985 באותו השם. באותה שנה התארח בשני פרקים בסדרה "ליגת הצדק - הדור הבא".

במאי 2012 כיכב פרנקו בסרט "רחוב ג'אמפ 21", הסרט מבוסס על סדרת הטלוויזיה מ-1987 וזכה לשבחים והצלחה בקופות.

בשנת 2014, כיכב גם בסרט ההמשך "רחוב ג'אמפ 22" על תקן דמות משנה, ובקומדיה "שכנים" כדמות ראשית לצידם של סת' רוגן וזאק אפרון, וב"סרט לגו". בשנת 2015, שיחק בסרט הקומדיה "עסק לא גמור" לצידו של וינס ווהן.

בשנת 2016 שיחק בקומדיה המצליחה "שכנים 2", סרט ההמשך ל"שכנים" מ-2014. באותה שנה שיחק בדרמת המתח שוברת הקופות "האשליה 2", המשך לסרט "האשליה" מ-2013, ובמותחן ההרפתקאות הטכנולוגי "משחקי חובה", שבו שיחק לצידה של אמה רוברטס .

בשנת 2017 כיכב בסרט הדרמה קומי-ביוגרפי "חי בסרט", לצד אחיו ג'יימס פרנקו.

בשנת 2020 עבר לכס הבימוי, וביים את סרט האימה "הווילה" בכיכובם של דן סטיבנס ובת זוגו של פרנקו אליסון ברי.

בשנת 2025 שיחק בסרט האשליה 3.

## חיים אישיים
בשנים 2009-2008 היה בזוגיות עם השחקנית והזמרת האמריקאית-יהודייה דיאנה אגרון.

החל מ-2012 פרנקו נמצא במערכת יחסים עם השחקנית האמריקאית-יהודייה אליסון ברי. באוגוסט 2015 השניים התארסו, וב-12 באוגוסט 2017 הם נישאו. בראיון של ברי ללארי קינג סיפרה כי היא ופרנקו אינם מעוניינים להביא ילדים לעולם.

## פילמוגרפיה

### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:במאי קולנוע יהודים אמריקאים
קטגוריה:מפיקי קולנוע יהודים אמריקאים
קטגוריה:מפיקי טלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:אל-הוריים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא שוודי
קטגוריה:אמריקאים ממוצא רוסי-יהודי
קטגוריה:אמריקאים ממוצא פורטוגזי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1985
סנטוס (פירושונים)

קטגוריה:שמות משפחה פורטוגזיים
קטגוריה:שמות משפחה ספרדיים
לאן פרחו הפרפרים

**לאן פרחו הפרפרים** הוא האלבום ה-31 של הזמר אריק איינשטיין, בשיתוף פעולה עם שם טוב לוי, שיצא בשנת 1997.

## רקע
האלבום הוא שיתוף הפעולה השישי של איינשטיין עם שם טוב לוי, שהלחין כמחצית מהם ועיבד והפיק מוזיקלית את כולם (פרט ל"האור בקצה", שעיבד עם יהודה פוליקר, ו"שלום חבר", שעיבד שלום חנוך). עוד כתבו לחנים לאלבום יהודה פוליקר, ברי סחרוף, עוזי חיטמן ושלום חנוך. את מילותיהם של שלושה שירים חיבר איינשטיין, ונוסף על כך כתבו לאלבום יהודה פוליקר ויעקב גלעד, אהוד מנור, יעקב רוטבליט, אילן גולדהירש, לאה גולדברג ועוזי חיטמן, שכתב את השיר "עכשיו התור לאהבה" (ובהמשך אף ביצע אותו סמוך למותו).

אווירת האלבום היא נוגה, אם כי לא מדכאת אלא, כדברי מבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי, נוסכת תקווה ונחמה. התקליט מושפע עמוקות מרצח רבין בסיום עצרת השלום בכיכר מלכי ישראל. כמה שירים בו נוגעים לרצח ולאווירה בעקבותיו באופן ישיר ("שלום, חבר", "האור בקצה", "קשה לכתוב דמעות", "זה פתאום נפל עליה", המוקדש ללאה רבין). שירים נוספים עוסקים במצבו של האדם המזדקן ובחיים של זוגיות ואהבה בגיל מבוגר.

שיתוף הפעולה של איינשטיין וחנוך בשיר "שלום חבר" היה הראשון שלהם לאחר 17 שנה. חיבור מחודש זה הוביל להקלטת האלבום המשותף "מוסקט", שראה אור שנתיים מאוחר יותר.

ב-2022 פורסם השיר "לבדנו כביכול", שאותו הקליטו איינשטיין ולוי במסגרת העבודה על האלבום, אך נזנח ולא נכלל בו. השיר שאת מילותיו כתב יואב פורת כשהלחן והעיבוד הם של לוי, מאופיין באווירה הכללית של האלבום ונע בין פסימיות ובין תקווה.

## רשימת רצועות
את כל השירים עיבד שם טוב לוי, למעט "האור בקצה", שעיבדו לוי ופוליקר, ו"שלום חבר", שעיבד חנוך.

## קרדיטים

## קישורים חיצוניים

* דף האלבום באתר מומה

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי אריק איינשטיין
קטגוריה:אלבומי שם טוב לוי
קטגוריה:אלבומים משותפים
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי מיכאל תפוח
קטגוריה:רצח יצחק רבין בתרבות הישראלית
קטגוריה:אלבומי חברת NMC יונייטד אנטרטיינמנט
נמל התעופה מנצ'סטר

**נמל התעופה מנצ'סטר** (באנגלית: **Manchester Airport**) הוא נמל התעופה העיקרי המשרת את מנצ'סטר ואת צפון אנגליה. נמל התעופה הוא השלישי בעומסו בבריטניה לאחר לונדון-הית'רו ולונדון-גטוויק, ובשנת 2012 עברו בו כ-19,736,502 נוסעים. קווי התעופה היוצאים מנמל התעופה מגיעים ליעדים רבים באירופה, צפון אמריקה, האיים הקריביים, אפריקה, המזרח התיכון ואסיה. ומספרם הכולל עבר את מספר הקווים היוצאים משדה התעופה לונדון הית'רו. מסלול טיסה שני בנמל נפתח ב-2001, ובטרמינל בוצעו מספר שינויים. מספר הנוסעים נשאר קבוע פחות או יותר משנת 2005. 

הנמל נפתח בשנת 1938. בנמל יש שלושה טרמינלים לנוסעים.

## טיסות לישראל וממנה
חברת התעופה איזיג'ט מבצעת טיסות ישירות בין נמל התעופה לתל אביב. 

בעבר הפעילו גם החברות אלעל Jet2.com ומונרך איירליינס טיסות  לנמל התעופה בן-גוריון מנמל זה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
מנצ'סטר
קטגוריה:מנצ'סטר: מבנים
קטגוריה:מנצ'סטר רבתי
נמל התעופה הבין-לאומי קואלה לומפור

**נמל התעופה הבין-לאומי של קואלה לומפור** (במלאית: **Lapangan Terbang Antarabangsa Kuala Lumpur**, באנגלית: **Kuala Lumpur International Airport**, ידוע גם בראשי התיבות: **KLIA**) הוא נמל התעופה הבין-לאומי הראשי של מלזיה, ואחד משדות התעופה הגדולים בדרום-מזרח אסיה.
## פעילות
נמל התעופה משרת את אגד הערים קלנג ואלי, ממוקם בעיר ספאנג שבמדינת סלנגור, ומרוחק כ-37 קילומטרים ממרכז העיר קואלה לומפור.

בניית הנמל עלתה כ-3.5 מיליארד דולרים, והוא מסוגל להכיל 40 מיליון נוסעים, ו-1.2 מיליון טונות מטען בשנה. בנייתו נמשכה כמה שנים. שדה התעופה הבין-לאומי, אשר קיבל את קיצור KLIA, קיבל את הטיסה הראשונה בשנת 1998. בשנת 2011 דורג הנמל במקום התשיעי ברשימת שדות התעופה העמוסים בעולם בתנועת נוסעים בטיסות בין-לאומיות, במקום הרביעי מבין שדות התעופה באסיה, ובמקום הראשון מבחינת הגודל בדרום-מזרח אסיה, ובמקום השלושים ברשימת שדות התעופה לפי תנועת מטענים. בשנת 2012 עברו בשדה 39,887,866 נוסעים ו-673,107 טון מטען, ב-283,352 תנועות מטוסים.

ב-8 במרץ 2014, מטוס 777-200ER שהיה בטיסה 370 של מלזיה איירליינס מקואלה לומפור לבייג'ינג, נעלם במהלך טיסתו כשעתיים לאחר שהמריא.

הנמל מופעל על ידי רשות שדות התעופה של מלזיה, ומורכב משלושה מסופים, משמש כבסיס פעולה מרכזי לחברות התעופה אייר אסיה, אייר אסיה X, מלזיה איירליינס, מלינדו אייר ו-MAS קרגו.

## קישורים חיצוניים

* 
*  מדיה וקבצים בנושא [נמל התעופה הבין-לאומי של קואלה לומפור](http://www.airliners.net/search/photo.search?placesearch=Kuala%20Lumpur%20-%20International%20(Sepang)%20(KUL%20%2F%20WMKK%29&distinct_entry=true) באתר Airliners.net

## הערות שוליים

קואלה לומפור
קטגוריה:מלזיה: תחבורה
קטגוריה:מלזיה: מבנים
קטגוריה:קואלה לומפור
אוניברסיטת לסטר

**אוניברסיטת לסטר** (באנגלית: **University of Leicester**) היא אוניברסיטה הממוקמת בעיר לסטר, אנגליה. הקמפוס המרכזי של האוניברסיטה נמצא מדרום לעיר בסמוך ל. האוניברסיטה הוקמה בשנת 1921 בשם: "אוניברסיטת לסטר ורוטלנד קולג'". בשנת 1927 הוכרזה בתור אוניברסיטה.

האוניברסיטה ביססה את עצמה בתור גוף מחקר מוביל בשנת 2008 על ידי המועצה הגבוהה להשכלה בבריטניה. האוניברסיטה דורגה במקום ה-13 ברשימת האוניברסיטאות המובילות בבריטניה של העיתון הגרדיאן. האוניברסיטה חברה בחדשנות מידלנדס.

## קולג'ים ובתי ספר
אוניברסיטת לסטר מאורגנת בשלושה קולג'ים:

* **הקולג' למדעי החיים:** בקולג' מתקיימים לימודי רפואה, ביולוגיה, פסיכולוגיה, מדעי הבריאות ועוד.
* **הקולג' למדעים והנדסה:** הקולג' מורכב מבית הספר להנדסה, בית הספר לכימיה, בית הספר לגאוגרפיה וסביבה, בית הספר לפיזיקה ואסטרונומיה וכן מחלקות למערכות מידע ומתמטיקה.
* **הקולג' למדעי החברה, מדעי הרוח ואמנויות:** בקולג' נכללים בית הספר לארכאולוגיה, בית הספר לאמנות, בית הספר למנהל עסקים, בית הספר לקרימינולוגיה, בית הספר לחינוך, בית הספר לפוליטיקה והיסטוריה, בית הספר לתקשורת, בית הספר למשפטים ובית הספר ל.

## דירוגים בין-לאומיים
* דירוג שאנגחאי - מקום 301–400 (2023)
* Times Higher Education - מקום 201–250 (2024)
* דירוג QS לאוניברסיטאות - מקום 272= (2024)

## בוגרים ידועים
בוגרי אוניברסיטת לסטר כוללים:

* אנתוני גידנס - סוציולוג 
* פיטר אטקינס - כימאי
* נטלי בנט - עיתונאית ופוליטיקאית
* צ'ארלס פרסי סנואו - פיזיקאי וסופר
* יוסף שפירא - שופט ישראלי בדימוס, שימש כמבקר המדינה
* סטורם ת'ורג'רסון - מעצב גרפי
* מלקולם בראדבורי - סופר אנגלי
* זוהר שטראוס - שחקן ישראלי
* פרופ׳ יאיר גלילי - חוקר ישראלי בתחומי הסוציולוגיה והפסיכולוגיה של הספורט

## ראו גם
* החברה הבינלאומית להיסטוריה של תכנון עירוני
* מרכז החלל הלאומי בלסטר

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:אנגליה: מבנים
קטגוריה:לסטר
לסטר
לסטר
אורי לחמי

**אורי לחמי** (נולד ב-5 בדצמבר 1982) הוא שחקן ישראלי.

## ביוגרפיה
לחמי נולד בירושלים למשפחה דתית, לשלמה יליד תוניסיה ולמלכה ילידת אוסטרליה, השני מבין שישה ילדים. עד כיתה י' למד בישיבת "חורב" ובכיתות י"א–י"ב למד בתיכון הרטמן במגמת תיאטרון ומוזיקה. לאחר מכן למד בישיבת מעלה גלבוע.

בשנת 2001 התגייס לצבא ושירת בבית הספר לרפואה צבאית. בתום שירותו הצבאי, בשנת 2004, יצא בשאלה.

בשנים 2005–2008 למד משחק בבית הספר למשחק "ניסן נתיב" שבירושלים. משנת 2008 מתגורר לחמי בתל אביב. באותה השנה שיחק בתפקיד ראשי בסרט "ואהבת" שביים חיים אלבום. בסרט לחמי מגלם את דמותו של אוהד, תלמיד ישיבת הסדר המתמודד עם היותו הומוסקסואל. הסרט זכה בפרס הדרמה בפסטיבל הקולנוע ירושלים לשנת 2008 ובפרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל "דה לה לונה" בוולנסיה שבספרד.

בשנת 2009 הצטרף לעונה השנייה (ובהמשך גם לשלישית) של "סרוגים" בתפקיד רועי, אחיו הצעיר של נתי (אוהד קנולר), שבמהלך העונה השנייה מתחיל לצאת עם רעות (שרון פאוסטר), אך בהמשך מתגלה כהומוסקסואל, ומתייסר בקשר לזהותו המינית והאפשרויות העומדות בפניו.

בשנת 2010 שיחק בצוותא בקומדיה "לשחרר את הבננה" מאת אהוד עזריאל, לצדם של דני שטג ואביב אלוש. באותה שנה השתתף בסרט הדוקומנטרי "חיים בשאלה" בבימוי טלי בן עובדיה. הסרט הראה את תהליך החזרה בשאלה דרך עיניהם של ארבע דמויות שחצו את הקווים והפכו חילוניים.

בשנת 2011 שיחק בהצגה "פלימובלים" מאת יעל דוברין, שהועלתה במסגרת פסטיבל תיאטרון קצר בצוותא. באותה השנה הוא גם שיחק בסרט "חסימות", שביים גולן רייז, לצידם של מירב גרובר ורועי אסף, שבו הוא מגלם קצין במחסום שנאלץ להתמודד עם מציאות בה מצד אחד ילדה חולה חייבת לעבור את המחסום על מנת לקבל טיפול רפואי, ומצד שני ישנה התרעה חמה על כוונה לבצע פיגוע בגזרה. הסרט זכה בפרס הסרט הקצר הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע ירושלים לשנת 2011.

בשנים 2011–2013 שיחק בהצגה "אקסודוס" מאת צביה הוברמן ובבימויה של דדי ברון, בתיאטרון אורנה פורת.

בשנים 2014–2015 שיחק בהצגה "הלב הנורמלי" מאת לארי קרמר ובבימויו של ליאור סורוקה בתיאטרון הקוביה בתל אביב.

בשנת 2016 גילם את הבן איש חי בסדרה על שמו שהפיק ערוץ מאיר לילדים. בנוסף שיחק בתפקיד שיראל נצנץ באסי וטוביה באותו ערוץ.

באוגוסט 2015, בעקבות הרצח במצעד הגאווה בירושלים, יצא מהארון, וסיפר כי הוא נשוי מזה כשנה לבן זוגו ארז.

## פילמוגרפיה
;סרטים:
*"ואהבת", 2008.
*"סיור מודרך" 2009.
*"חסימות", 2011.
;טלוויזיה:
*"סרוגים", 2010-2012.
;תיאטרון:
*"לשחרר את הבננה", 2010.
*"פלימובלים", 2011.
*"אקסודוס", 2011–2013.
*"הלב הנורמלי", 2014–2015.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:בוגרי הסטודיו למשחק ניסן נתיב
קטגוריה:שחקנים להט"בים ישראלים
קטגוריה:יוצאים בשאלה להט"בים
קטגוריה:בוגרי ישיבת מעלה גלבוע
קטגוריה:בוגרי תיכון הרטמן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1982
ארמון האמנויות היפות

**ארמון האמנויות היפות** (בספרדית: **Palacio de Bellas Artes**) הוא מרכז האמנויות והתרבות המפורסם והחשוב ביותר במקסיקו סיטי. הוא ממוקם ממערב למרכז ההיסטורי של מקסיקו סיטי, בסמוך לפארק אלמדה סנטראל. המבנה עומד על מקומו של התיאטרון הלאומי הראשון של מקסיקו שהוקם בסוף המאה ה-19, אבל לאחר מכן הוחלט להרוס את הבניין לטובת בניין מפואר יותר לרגל יובל המאה של מלחמת העצמאות של מקסיקו ב-1910. על העיצוב והבנייה הראשוניים הופקד האדריכל האיטלקי אדאמו בוארי ב-1904, אך סיבוכים שנבעו מבירוקרטיה פוליטית לפני ובמהלך המהפכה המקסיקנית הפריעו לעבודות ההקמה, עד שבשנת 1913 הוחלט להפסיק את הבנייה. בשנת 1932 הוחלט לחדש אותה תחת ידיו של האדריכל המקסיקני פדריקו מריסקל, שהשלים את הבניין ב-1934. מראהו החיצוני של הבניין הוקם בסגנון ארט נובו ועיצוב הפנים הוקם בסגנון אר דקו. במרכז מספר מוזיאונים, גלריות ומרכזי הופעות כגון תיאטרון והבלט הממלכתי של מקסיקו.

## קישורים חיצוניים
 
* 
* 

קטגוריה:מקסיקו: ארמונות
קטגוריה:מקסיקו סיטי: מבנים
קטגוריה:מקסיקו: מוזיאונים
קטגוריה:אמריקה: מוזיאונים לאמנות
פרס המזון העולמי

**פרס המזון העולמי** (באנגלית: **World Food Prize**) הוא פרס בין-לאומי, להכרה בהישגים של אנשים שתרמו משמעותית לשיפור איכות, כמות, או זמינות המזון בעולם. מאז 1987 מוענק הפרס מדי שנה, בעבור תרומה לאחד מהתחומים הנוגעים לאספקת המזון בעולם: ממדעי המזון והחקלאות, ייצור, שיווק, תזונה וכלכלה, ועד לתחומים הנוגעים לצמצום עוני, מנהיגות פוליטית, ומדעי החברה.

## היסטוריה
[ממוזער|שמאל|קריית הממשל ובית המחוקקים שב[דה מוין, בירת איווה]]
פרס המזון העולמי הוא יוזמה של חתן פרס נובל לשלום, נורמן בורלוג.
הפרס מדגיש את חשיבותה של אספקת מזון מזינה ובת קיימא לכל בני האדם. בורלוג ראה את הפרס כאמצעי ליצירת מודלים לחיקוי שיהוו השראה לאחרים.

ב-1985 נפגש בורלוג עם מנכ"ל ג'נרל פודס, ג'יימס פרגוסן. בורלוג הציג בפניו את תשוקתו רבת השנים לייסוד פרס משמעותי בתחום החקלאות. ההנהלה הכללית של ג'נרל פודס קיבלה את הצעתו של בורלוג, והחליטה להרחיב את היקף הפרס כך שיכלול את כל חוליות שרשרת המזון - מהשדה ועד לשולחן. ג'נרל פודס הקימה גוף לניהול הפרס העולמי וב-1986 הכריזה על ייסוד "פרס המזון העולמי של ג'נרל פודס". בארבע השנים הראשונות לקיומו של הפרס, הוא מומן באופן מלא על ידי ג'נרל פודס, ובשנה החמישית הצטרפו תורמים נוספים למימונו.

מ-1990 ממומן הפרס על ידי הפילנתרופ ואיש העסקים ג'ון רואן.

הפרס מוענק בטקס מתוקשר שנערך בקריית הממשל שבדה מוין, בירת איווה.
במקביל לטקס, נערך מדי שנה סימפוזיון בינלאומי ע"ש נורמן בורלוג (דיאלוג בורלוג). הסימפוזיון עוסק בנושאים כגון: תת-תזונה, השמנת יתר, מחסור במים והשפעתו על הפיתוח והיציבות של המזרח התיכון, והשפעות המהפכה הירוקה על תחום המזון.

קרן פרס המזון העולמי פיתחה גם מספר תוכניות חינוך לנוער, שמטרתן עידוד והכוונה של הדור הצעיר לבחירת נתיבי קריירה ולימודים בתחומי המזון והחקלאות.

## חתני הפרס
חתני הפרס זוכים ב-250,000 דולר. הפרס מוענק בטקס שנתי שנערך ב-16 באוקטובר, הוא יום המזון העולמי, או בצמוד אליו.

היכל זוכי הפרס ממוקם בספריה המרכזית לשעבר של דה מוין שבאיווה.

בשנת 2012 קיבל הישראלי ד"ר דניאל הלל את הפרס על תרומתו לפיתוח שיטות השקיה באזורים צחיחים. הוא הישראלי היחיד שקיבל פרס זה.

## ראו גם
* דיאלוג בורלוג
* פרס וולף לחקלאות

## קישורים חיצוניים
* 
* Creation and History of the World Food Prize, באתר ITF, 1 באוקטובר 2009 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חקלאות
קטגוריה:מזון
מזון
Stay (שיר של ריהאנה)

**Stay** (בעברית: **תישאר**) הוא שיר של הזמרת ריהאנה בו מתארח הזמר מיקי אקו. השיר יצא לאור ב-7 בינואר 2013 כסינגל השני מאלבום האולפן השביעי של ריהאנה, Unapologetic.

השיר הגיע למקום השלישי במצעד הסינגלים של ארצות הברית ולמקום הרביעי במצעד הסינגלים של בריטניה והפך ללהיט. הקליפ לשיר גרף נכון ל-ספטמבר 2016 מעל 560 מיליון צפיות באתר יוטיוב. השיר הוא גם הסינגל הנמכר ביותר מהאלבום בארצות הברית עם 4 מיליון עותקים, והנמכר ביותר של ריהאנה עד היום בארצות הברית.

## וידאו קליפ
ריהאנה אישרה ב-10 בפברואר 2013 בשטיח האדום של טקס הגראמי שהקליפ ייצא ביום הבא (11 בפברואר) ויופיע לראשונה ב. הקליפ בוים על ידי סופי מולר. כשביקשו מריהאנה לתאר את הקליפ היא הגיבה: "הקליפ היה מאוד מאוד פשוט. נשארתי לאורך כל הקליפ באמבטיה, וצילמנו את זה ממש מקרוב. מיקי אקו גם משתתף בקליפ. זאת הפעם הראשונה שאני משתפת איתו פעולה, אני מאוד מתרגשת לגבי זה מפני שהוא זה שבעצם כתב את השיר ואני פשוט התאהבתי בשיר ובקול שלו ואנחנו רוצים שהוא יהיה חלק מזה, אז אתם תראו אותו בקליפ." היא הוסיפה: "השיר הוא מאוד מרגש ואישי, זה כמעט כמו סיפור, וכשאתה מספר סיפור אפילו לעצמך — אם אתה מספר אותו בקול רם ומבטא את הרגשות שלך — צריך שזה יהיה עמוק כי זה חייב להיות אותנטי". ב-11 בפברואר, ריהאנה פרסמה גרסה "לא חתוכה" של הקליפ בטוויטר, בו היא שוכבת עירומה באמבטיה, ללא מיקי אקו בקליפ. הגרסה הרשמית של הקליפ הופיעה ב מאוחר יותר באותו יום. יום אחרי, הקליפ הועלה לערוץ ה-VEVO הרשמי של הזמרת ולאחר שעות ספורות נחסם לצפייה בשל העירום של ריהאנה; אך החסימה ירדה לאחר מספר ימים.

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי ריהאנה
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ג'סטין פארקר
קטגוריה:וידאו קליפים שבוימו על ידי סופי מולר
קטגוריה:שירי לפידים
קטגוריה:שירים על בדידות
קטגוריה:בלדות R&B עכשוויות
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בדנמרק
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבין-לאומי של מדיה פורסט
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד קנדה הוט 100
קטגוריה:שירי יהלום בארצות הברית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת דף ג'אם רקורדינגס
Pour It Up

**Pour It Up** (בעברית: **תמזוג את זה**) הוא שיר של זמרת הפופ ריהאנה, מאלבום האולפן השביעי שלה, Unapologetic. השיר יצא כסינגל השלישי מהאלבום ב-8 בינואר 2013. השיר נכתב על ידי ריהאנה, מייקל ויליאמס, טרון טומאס, והופק על ידי מייקל ויליאמס. הרמיקס הרשמי של השיר בשיתוף עם הראפרים יאנג ג'יזי, ג'וסי ג'יי, ריק רוס ו-T.I. יצא ב-20 במרץ 2013. לאחר שהסינגל יצא בארצות הברית, הוא דורג במקום 90 במצעד הבילבורד הוט 100, ולאחר מכן עלה למקום 19. במצעד הסינגלים של בריטניה, השיר הגיע למקום 43.

ריהאנה הופיעה עם השיר מספר פעמים בסיבוב ההופעות החמישי שלה, Diamonds World Tour.

## הרכב ומילות השיר
Pour it Up הוא שיר מועדוני עם קצב של היפ הופ. השיר מדבר על ריהאנה הופכת שיר על מועדון חשפנות להכרזת עצמאות, בו היא מוציאה את שטרות הדולרים שלה במועדון, מתמסטלת, ומתרברבת בקול רם. בחלק אחד של השיר ריהאנה שרה על כמה היא עשירה ויכולה לשלם 100$ עבור שירות אישי ולילה במועדון חשפנות ושהיא לא צריכה חברים. "כל מה שאני רואה זה סימנים, כל מה שאני רואה זה סימני דולרים", היא שרה בפזמון.

## הצלחה מסחרית
עם שחרורו של האלבום, השיר דורג במקום 191 במצעד הסינגלים של צרפת. לאחר שלושה חודשים, השיר נכנס מחדש למצעד ודורג במקום 199 ועלה למקום 102 שבוע אחרי. בארצות הברית, הגיע השיר למקום 90 בבילבורד הוט 100, ולאחר מכן עלה לטופ 20, למקום 19.במצעד האר אנד בי/היפ הופ האמריקאי, השיר הגיע למקום הראשון והפך לשיר השני של הזמרת שדורג בראש הרשימה במצעד זה. נכון למאי 2013, השיר מכר יותר משלושה מיליון עותקים בארצות הברית.
## וידאו קליפ
הקליפ הרשמי לשיר צולם במאי 2013. בספטמבר 2013, הבמאי של הקליפ, צייץ בטוויטר שהוא כבר לא מעורב בפרויקט של צילומי הקליפ בשל "חילוקי דעות", מאוחר יותר ריהאנה אמרה לבמאי: "פשוט תוריד את השם שלך מהקרדיטים של צילומי הקליפ! מה שלא תהיה הבעיה שלך אל תערב בזה את המעריצים שלי". באותו חודש, ריהאנה פרסמה תמונות חדשות ממאחורי הקלעים של צילומי הקליפ ואישרה שהקליפ ייצא באוקטובר 2013. הקליפ פורסם בערוץ היוטיוב *Rihanna *(ערוץ יוטיוב דרכו היא מעלה סרטונים מדף הפייסבוק שלה) ב-2 באוקטובר, אבל הפך ללא זמין למשתמשים מתחת לגיל 18 לאחר 30 דקות ובו זמנית גרף 2 מיליון. לאחר מכן הקליפ הועלה לערוץ ה-VEVO הרשמי של הזמרת ולא היה זמין לצפייה בחשבון *Rihanna*. הקליפ קיבל קרוב ל-9.4 מיליון צפיות לאחר 24 שעות מיציאתו, מה שהופך אותו לאחד הקליפים שגרפו הכי הרבה צפיות ביממה ב-VEVO. רוב הביקורות של הקליפ היו שליליות בשל התוכן הפרובוקטיבי שלו, ואף נטען שהוא "סוטה מדי" לעיני נערים ונערות. יומיים לפני יציאת הקליפ ריהאנה העלתה לחשבון *Rihanna *סרטון קצר של מאחורי הקלעים של הקליפ.

## הופעות חיות
"Pour It Up" נכלל ברשימת השירים של סיבוב ההופעות של ריהאנה, *[[Diamonds World Tour]]*. ב-25 בפברואר 2014, ריהאנה הופיעה עם השיר בהופעה של הראפר דרייק בהיכל הספורט פריז-ברסי בפריז, צרפת כחלק מסיבוב ההופעות שלו, *?Would You like a Tour*

## מיקומי שיא

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי ריהאנה
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מייק ויל מייד איט
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ריהאנה
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי טימותי תומאס
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ת'רון תומאס
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי מייק ויל מייד איט
קטגוריה:שירים על כסף
קטגוריה:סינגלים בהוצאת דף ג'אם רקורדינגס