53 התחנות של טוקאידו

**53 התחנות של טוקאידו** (ביפנית: **東海道五十三次**), במהדורת הואידו (1833-1834), היא סדרת הדפסי עץ בסגנון אוקיו-אה שנוצרו על ידי הירושיגה לאחר נסיעתו הראשונה לאורך דרך טוקאידו  בשנת 1832.

דרך טוקאידו, שמשמעותה - נתיב הים המזרחי, חיברה את אדו  בירת יפן של השוגון, לבירת הקיסרות קיוטו, והייתה עורק התחבורה הראשי של יפן העתיקה. זוהי גם החשובה ביותר מבין "חמשת הדרכים" חמשת הדרכים הראשיות של יפן שנוצרו או פותחו בתקופת אדו תחת טוקוגאווה איאיאסו כדי לחזק עוד יותר את שליטת הממשל המרכזי של השוגונות על כל המדינה. דרך טוקאידו השתרע לאורך החוף המזרחי של הונשו, ולאורכו היו 53 תחנות, שסיפקו שירותי דואר, אורוות, מזון ולינה לנוסעים.

למרות שמהדורת הוּאִידוֹ היא ללא ספק הידועה ביותר, 53 התחנות של טוקאידוֹ הייתה נושא כה פופולרי עד שהוביל את הירושיגה ליצור עוד כ-30 סדרות שונות של הדפסי עץ, כולן שונות מאוד זו מזו בגודלן, אובאן (פורמט רוחב) או צ'ובאן (פורמט רוחב), בעיצובן או אפילו במספרן (חלק מהסדרות כוללות רק הדפסים בודדים).

מהדורת הוֹאידוֹ היא יצירתו הידועה ביותר של הירושיגה, והדפס האוקיו-אה היפני הנמכר ביותר אי פעם.

## הירושיגה וטוקאידו
בשנת 1832, נסע הירושיגה לאורך הטוקאידו מאדו לקיוטו, כחלק ממשלחת רשמית שהובילה סוסים שהיו אמורים להיות מוצגים בפני החצר הקיסרית.

הנופים שנתקל בהם במהלך המסע הותירו עליו רושם עמוק, והיוו לו השראה ליצור רישומים רבים לאורך המסע. עם שובו הביתה, הוא החל מיד לעבוד על ההדפסים הראשונים של היצירה. בסופו של דבר, הוא השלים סך של 55 הדפסים עבור הסדרה כולה: אחד לכל תחנה לאורך הטוקאידו, וכן אחד עבור נקודות ההתחלה והסיום. השאלה אם הוא אכן ביקר בכל התחנות ותיאר אותן מנקודת מבטו נתונה לוויכוח אקדמי, שכן נמצא כי חלק מהאלמנטים בהדפסי העץ שלו שאולים ישירות מיצירות אחרות.

ההוצאה הראשונה בסדרה פורסמה במשותף על ידי בתי ההוצאה לאור של הואידו וסנקקודו, חיתוכי עץ בסגנון זה נמכרו בדרך כלל כחדשים במחיר של בין 12 ל-16 מטבעות נחושת כל אחד, בערך באותו מחיר כמו זוג סנדלי קש או קערת מרק. ההצלחה המסחררת של הסדרה ביססה את הירושיגה כאמן ההדפס הבולט והמצליח ביותר של עידן שוגונות טוקוגאווה.

הירושיגה המשיך את הסדרה עם סדרה בשם שישים ותשע התחנות של הקיסו קאידו ותיעד כל אחת מתחנות הדואר של הנאקאסנדו (אשר כונה לחלופין קיסו קאידו).

## רשימת היצירות (מהדורת הואידו)
מלבד חמישים ושלוש התחנות עצמן, הסדרה כוללת הדפס אחד לנקודת המוצא, ניהונבאשי (גשר יפן), והדפס אחרון, ה-55, קיישי, קיוטו, בירת הקיסרות.

## השפעה היסטורית
ממוזער| חתולים כ-53 התחנות של טוקאידו, 1850
בשנת 1850, אוטגאווה קוניושי יצר הדפס עץ בהשראת הירושיגה, שנקרא "חתולים המוצעים כ-53 התחנות של טוקאידו". שלא כמו הירושיגה, קוניושי הציג כל תחנה לא עם נוף, אלא עם "משחקי מילים של חתולים".

במהלך שהותו בפריז, וינסנט ואן גוך היה אספן נלהב של אוקיו-אה, וצבר יחד עם אחיו אוסף של כמה מאות הדפסים שנרכשו בגלריה של ס. בינג. באוסף זה נכללו עבודות מתוך 53 התחנות של טוקאידו, וואן גוך שילב אלמנטים סגנוניים מהאוסף בעבודותיו שלו, כגון צבעים בהירים, פרטים טבעיים ופרספקטיבות לא קונבנציונליות. בהתכתבויותיו האישיות, הוא הצהיר כי "כל עבודתי מבוססת על אמנות יפנית", ותיאר את האימפרסיוניסטים כ"יפנים של צרפת".

האדריכל פרנק לויד רייט היה אספן נלהב של הדפסיו של הירושיגה, כולל אלה של 53 התחנות של טוקאידו. בשנת 1906, ערך לויד רייט את הרטרוספקטיבה הראשונה אי פעם של עבודותיו של הירושיגה במכון האמנות של שיקגו, ותיאר אותן בקטלוג התערוכה כחלק מ"התרומות היקרות ביותר שנעשו אי פעם לאמנות העולם". שנתיים לאחר מכן, הוא תרם אלמנטים מהאוסף שלו לתערוכה נוספת של אוקיו-אה במכון לאמנות. רייט גם עיצב את חלל הגלריה של התערוכה, שבאותה תקופה הייתה התערוכה הגדולה ביותר מסוגה בהיסטוריה.

הדפסי הטוקאידו של הירושיגה זוכים להתייחסות בתרבות הפופולרית. לדוגמה, אלבומו של ויזר משנת 1996, *Pinkerton*, משתמש בקנברה לעטיפתו.

## קישורים חיצוניים

* 53 התחנות של טוקאידו באתר hiroshige.org.uk
* 53 התחנות של טוקאידו, סקירה מקיפה

## הערות שוליים

קטגוריה:יצירות משנת 1833
קטגוריה:הדפסי עץ
קטגוריה:אוקיו-אה: יצירות