open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ארכנופוביה

**אָרַכְנוֹפוֹבְּיָה** היא פוביה ספציפית (בעברית: בעת) מעכבישים או יצורים אחרים ממחלקת העכבישנים. זהו פחד מוגזם שגורם לבעתה בעת מגע עם עכבישים או אף ראייתם בלבד. בשל כך עשויים הלוקים בארכנופוביה לחוש אי נוחות רבה במקומות בהם הם מניחים שעלולים להופיע עכבישים, או להימנע כליל ממקומות כאלה. תגובותיהם הקיצוניות של הלוקים בארכנופוביה, עשויות להיראות לאנשים אחרים כבלתי-רציונליות.

## מקור השם
השם "ארכנופוביה" מורכב מהמילים היווניות "ארכנו" (עכביש) ו"פוביה" (פחד מוגזם). מקורו בסיפור מהמיתולוגיה היוונית, על תחרות אריגה שנערכה בין האלה אתנה, אלת החוכמה, לבין הנסיכה ארכנה, שהתפרסמה כאורגת המוכשרת ביותר ביוון. ארכנה טוותה אריג המספר על כל הדברים המבישים שעשו האלים בעוד שאתנה היללה את האלים, כשראתה אתנה את האריג של ארכנה האלה כעסה והפכה אותה לעכביש.

## אטיולוגיה
ארכנופוביה מתפתחת לעיתים קרובות אצל אנשים שהיה להם בעבר ניסיון כואב או מפחיד בהיתקלות בעכבישים, בייחוד בתקופת הילדות. עם זאת, היא יכולה להתפתח גם ללא טראומה נפשית כלשהי. 

בדומה לפוביות ספציפיות כגון פוביה מנחשים או עכברים, נטען כי קיימים לכך מקורות אבולוציוניים, שעדיין אינם ברורים במלואם. פסיכולוגים אבולוציוניים מעריכים כי קיומם של זני עכבישים ארסיים, שמיעוטם נחשב קטלני לבני אדם, יצר התפתחות אבולוציונית של פחד מעכבישים, או קלות רבה יותר ברכישת פחד כזה. מכיוון שאנשים הלוקים בארכנופוביה יימנעו ככל האפשר מאזורים בהם הם עלולים להיתקל בעכבישים ארסיים, כדי להפחית את הסיכון להיפגע מהם - ניתן לטעון כי יש להם יתרון אבולוציוני הישרדותי מסוים על פני אנשים שלא מפחדים מעכבישים. 

המתנגדים לרעיון זה טוענים כי בניגוד לצפוי על פי הטיעון האבולוציוני, במהלך האבולוציה לא נרכשו פוביות מגירויים טבעיים אחרים שהם לא פחות מאיימים מעכבישים. נטען כי הסיכון של עכבישים הוא שולי וקטן מדי מכדי להשפיע על האבולוציה. במרכז וצפון אירופה, למשל, לא היו קיימים כלל זני עכבישים מקומיים שהם קטלניים, ובכל זאת תפוצת הארכנופוביה באזורים אלו היא לא מעטה, דבר המצביע על האפשרות של למידה תרבותית. בנוסף, תאורטיקנים ביהביוריסטים טענו כי ניתן ליצור באופן מלאכותי פוביה ספציפית לעכבישים, או לכל גירוי נייטרלי אחר, באמצעות התניה קלאסית פשוטה.

## טיפול
ניתן לטפל בארכנופוביה בכל אחת מהשיטות המוצעות לטיפול בפוביות סצפציפיות. יעילותו של טיפול קוגניטיבי התנהגותי, שכולל חשיפה הדרגתית לעכבישים והקהיה שיטתית, נחשבת גבוהה יחסית. בטיפול זה נערך תחילה אימון בהרפיה, אחר כך בונים המטופל והמטפל היררכיה של מצבים מפחידים, מהקל (למשל דמיוּן העכביש) אל הקשה (חשיפה מלאה לעכביש), ובהמשך מתבצעת התניית נגד הדרגתית שבה מוכחד הפחד מהעכביש, בסיוע ההרפיה, בכל שלב בהיררכיה. 

טיפולים אפשריים אחרים הם טיפול תרופתי להרגעת החרדה; או טיפול פסיכואנליטי בו עוסקים בהעלאה למודעות של קונפליקטים לא מודעים שמהם נבעה הפוביה, והתמודדות עימם.

## בתרבות הפופולרית

הארכנופוביה זכתה להכרה ופרסום, בין השאר, בעקבות סרט הקולנוע "ארכנופוביה", שיצא לאקרנים בשנת 1990. "ארכנופוביה" הוא סרט אימה אמריקאי, בכיכובם של ג'ף דניאלס וג'ון גודמן. הסרט מתאר רופא הלוקה בארכנופוביה, שנאבק בזן עכבישים קטלני המאיים על עיירה בקליפורניה.

## קישורים חיצוניים

* מידע על ארכנופוביה 
* מחקרים על ארכנופוביה ופחד מנחשים, ושורשיהם האבולוציוניים, אתר נשיונל ג'יאוגרפיק 

קטגוריה:פוביות
אנטי-ציקלון

ממוזער|תמונת לוויין של אנטי-ציקלון יוצא דופן בסמוך דרום אוסטרליה, חצי הכדור הדרומי, המאופיין בסיבוב נגד כיוון השעון סביב אזור שמיים בהירים. צולמה ב-8 בספטמבר 2012
**אנטי-ציקלון** (באנגלית: **Anticyclone**) הוא מונח בתחום המטאורולוגיה, המתאר תופעת מזג אוויר, בה נוצר עירבול סביב אזור של לחץ אוויר גבוה בהמיספרה הצפונית או הדרומית בכדה״א.

התופעה תוארה לראשונה על ידי המדען פרנסיס גלטון בספרו על מזג האוויר מ-1863.

## הסבר התופעה
בהיעדר סיבוב, הרוח נוטה לנוע מאזורים של לחץ אוויר גבוה לאזורים של לחץ אוויר נמוך. ככל שההפרש בין הלחץ הגבוה לנמוך גדול יותר כך מהירות הרוח גדלה. בשל הסיבוב העצמי של כדור הארץ סביב צירו על הרוח פועל כח קוריוליס, מה שמסיט את הרוח ונותן לה את הנטייה האופיינית. במקרה של רוח אנטי-ציקלונית, היא תנוע עם כיוון השעון בהמיספרה הצפונית ונגד כיוון השעון בהמיספרה הדרומית, בניגוד לרוח הציקלונית שתנוע בכיוון ההפוך.

כח החיכוך שנוצר כתוצאה מהקרבה של הרוח לפני השטח מאט את הרוח ובכך גורם לה לזרום עם נטייה קלה לכיוון החוצה ממרכז הרמה (כלומר יוצר זרימה א-גאוסטרופית). אינטראקציה זו גורמת לתופעת ההתבדרות סביב מערכות לחץ גבוה.

## השפעות
לעיתים קרובות, מערכות לחץ גבוה (רמות) קשורות לרוחות במהירות נמוכה בפני הקרקע ולשקיעה של אוויר מאזורים גבוהים בטרופוספירה. כתוצאה משקיעת האוויר, עמודת האוויר שמתחת נדחסת, ועל ידי כך מתרחש חימום. לכן מערכות לחץ גבוה מביאות איתם שמיים בהירים נטולי עננות. בהיעדר עננים, אחוז גדול יותר מהקרינה הנכנסת מהשמש מגיע לפני הקרקע, ומתרחש תהליך של חימום קרינתי קרוב לקרקע. כמו כן התופעה יכולה להתרחש גם בלילות, כאשר במצב זה היעדר העננים מאפשר לקרינה הנפלטת מכדור הארץ להיפלט לחלל מה שיוצר קירור קרינתי מואץ יותר.

כאשר הרוחות בפני השטח הופכות איטיות יותר, השקיעה של אוויר תחת מערכות בלחץ גבוה עלולה להוביל להצטברות של אירוסולים שאינם מתפזרים ע״י הרוח, מה שיוצר אובך נרחב. מאותה סיבה, בלילה כאשר אחוז הלחות היחסית עולה לכיוון 100 אחוזים, עלול להיווצר ערפל.

## מחוץ לכדור הארץ
ככלל, רוחות אנטי-ציקלוניות יכולות להתקיים גם בכוכבי לכת אחרים. בכוכב הלכת צדק לדוגמה מתקיימת סופה אנטי-ציקלונית הזוכה לכינוי הכתם האדום הגדול. סופה זו מתרחשת בהמיספרה הדרומית של כוכב הלכת, ונעה נגד כיוון השעון.

## ראו גם
* ציקלון

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סינופטיקה
קטגוריה:מטאורולוגיה
קטגוריה:סופות
חידת שחמט

**חידות שחמט** הן חידות שלהצגתן ולפתרונן משמשים לוח השחמט וכלי השחמט (כולל החוקים החלים על כל כלי), אך הן אינן עוסקות במצבים שניתן להגיע אליהם במהלך משחק שחמט. בכך הן נבדלות מבעיות שחמט, העוסקות רק במצבים שניתן להגיע אליהם בהתאם לכללי המשחק. רבות מחידות השחמט הן בעיות מתמטיות, ולא בעיות שחמטיות. חידות שחמט אחרות משמשות, כדרכן של חידות, לשעשוע בלבד.

[שמאל|ממוזער|250px|אנימציה של פתרון חידת שמונה המלכות באמצעות [רקורסיה#אלגוריתם רקורסיבי|אלגוריתם רקורסיבי]]
אחת מחידות השחמט המפורסמות ביותר היא חידת שמונה המלכות. בחידה זו יש לסדר שמונה מלכות על-פני לוח שחמט, כך שאף מלכה אינה מאיימת על מלכה אחרת, כלומר אין שתי מלכות הנמצאות על שורה משותפת, טור משותף או אלכסון משותף. גרסה כללית יותר של חידה זו עוסקת בסידור n מלכות על-פני לוח שחמט שגודלו nXn. לחידת שמונה המלכות יש 92 פתרונות שונים.

חידת שחמט מפורסמת נוספת היא חידת מסע הפרש: הפרש נמצא על אחת ממשבצות לוח השחמט, ועליו לצאת למסע, בהתאם לכללי המסע של הפרש, שבו יעבור על-פני כל אחת ממשבצות הלוח, פעם אחת ויחידה בכל משבצת. גם מחידה זו ניתן לעבור לחידה כללית יותר, שבה לוח שחמט הוא בגודל nXn. חידה זו היא מקרה פרטי של בעיה ידועה בתורת הגרפים.

## ראו גם
* בעיות שחמט

*
מישור המלקה

[שמאל|ממוזער|300px|מישור המלקה נראה היטב בתמונה זו שצולמה בשנת 1994 על ידי ה[חללית לחקר הירח "קלמנטיין". המצלמה של קלמנטיין קלטה (מימין לשמאל) את הירח המואר על ידי החזרי אור מכדור הארץ, את השמש המבצבצת מעבר לצד האפל (הרחוק) של הירח ואת כוכבי הלכת שבתאי, מאדים וכוכב חמה (שלוש הנקודות בשמאל התמונה). ניתן לראות שכל גרמי השמיים בתמונה נמצאים בקירוב על אותו המישור, מישור המלקה.]]

**מישור המִלְקֶה** (מלשון ליקוי; בלועזית: **אֶקְלִיפְּטִיקָה** מלטינית, מ**אקליפטיקוס** ביוונית; באנגלית: **Ecliptic plane**) הוא המישור הגאומטרי המכיל את מסלולו של כדור הארץ סביב השמש. מסלוליהם של כוכבי הלכת ומרבית גרמי השמיים האחרים במערכת השמש נמצאים קרוב מאוד למישור המלקה וגם הם מקיפים את השמש באותו הכיוון. הסברה המקובלת היא שכוכבי לכת של מערכת השמש נוצרו מדיסקה קדם־פלנטרית והם שומרים על כיוון הסיבוב המקורי.

הניצבים למישור המלקה הם **קוטבי המלקה**. כל אחד מהם נקרא "צפוני" או "דרומי" בהתאם לקוטב הארצי הקרוב לו.

## מבט מכדור הארץ

במבט מכדור הארץ, מישור המלקה הוא מעגל גדול החוצה את כיפת השמיים. הוא מכיל את נקודות הציון השונות של "מסלול השמש", נקודות הנמדדות ביחס לכוכבי הרקע, במשך השנה. מכיוון שבשנה יש כ־365 ורבע יממות ובמעגל יש 360 מעלות, נראה כי השמש נעה על מישור המלקה בקצב של כמעלה אחת ביום. תנועה זו היא ממערב למזרח, בניגוד לתנועה המדומה ממזרח למערב של כיפת השמיים.

כתוצאה מנטיית הציר של כדור הארץ נמצא מישור המלקה בזווית (משתנה) של 23.439279 מעלות ביחס לקו המשווה השמימי. מישור מסלולו של הירח נמצא בזווית של כ־5 מעלות ביחס למישור המלקה.

גלגל המזלות נח גם הוא על מישור המלקה.

### נקודות השוויון וההיפוך

בגלל הבדלי הזוויות, מישור המלקה וקו המשווה השמימי נפגשים רק בשתי נקודות, המנוגדות זו לזו בדיוק. אלה הן נקודות השוויון, וכאשר השמש מופיעה בנקודות אלה אורך היום והלילה בכל המקומות על פני כדור־הארץ הוא כ־12 שעות. הנקודות הקיצוניות, בהן ההבדלים בין אורך היום לאורך הלילה הם מקסימליים, נקראות נקודות היפוך.

הבדלי הזוויות יוצרים ארבע נקודות חשובות:
* הנקודה שבה מישור המלקה חוצה את קו המשווה השמיימי מדרום לצפון (בתנועה כנגד כיוון השעון) נקראת נקודת שוויון האביב.
* הנקודה שבה מישור המלקה חוצה את קו המשווה השמיימי מצפון לדרום, נקראת נקודת שוויון הסתיו.
* הנקודה הצפונית ביותר של מישור המלקה מעל לקו המשווה השמיימי, נקראת נקודת היפוך הקיץ בחצי הכדור הצפוני, או נקודת היפוך החורף ב**[[חצי הכדור הדרומי]]** בהתאם. מועד ההיפוך מתרחש סביב 21 ביוני.
* הנקודה הדרומית ביותר של מישור המלקה מתחת לקו המשווה השמיימי, נקראת נקודת היפוך החורף בחצי הכדור הצפוני, או נקודת היפוך הקיץ ב**חצי הכדור הדרומי** בהתאם. מועד ההיפוך מתרחש סביב 21 בדצמבר.

### ליקויים

כאשר הירח חוצה את מישור המלקה בזמן מולד הירח, מתרחש ליקוי חמה. כאשר הירח חוצה את מישור המלקה בזמן ירח מלא, מתרחש ליקוי ירח.

גם נוגה מסוגל להתיישר אל מול השמש, אך זהו מחזה נדיר ביותר. למעשה רק מעט מקרים כאלו נחזו מאז המצאת הטלסקופ – 1631, 1639, 1761, 1769, 1874, 1882, 8 ביוני 2004 וב־6 ביוני 2012.

מעבר כוכב חמה על פני השמש, בו כוכב חמה חוצה את מישור המלקה, מתרחש בממוצע כ־13 פעמים במאה שנים. התצפית הראשונה המתועדת הייתה בשנת 1631.

## ראו גם
* ליקוי מאורות

## קישורים חיצוניים

* 
* NASA 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מערכת השמש
קטגוריה:אסטרונומיה תצפיתית
מעלה גמלא

**מַעֲלֵה-גַּמְלָא** הוא מושב של תנועת המושבים הנמצא במערב רמת הגולן.

היישוב נמצא בתצפית נוף, במעלה הכביש המטפס מצפון הכנרת לגמלא העתיקה, בגובה של 110 מטרים מעל פני הים, 320 מטרים מעל פני הכנרת ובמרחק של כארבעה קילומטרים מחופה. היישוב שוכן בין בקעת בית צידה וקניון נחל דליות. מצפון ליישוב נמצאת שמורת יער יהודיה. המושב הוקם בשנת 1976 במיקום זמני ועבר למיקומו הנוכחי בשנת 1980. בסמוך ליישוב נתגלו שרידים של בתי כנסת רבים מתקופת התלמוד, בין היתר באתרים חורבת חוחה, חורבת זיתה, חורבת בתרה, חורבת כנף ודיר עזיז.

היישוב חילוני ומבוסס על ערכי שיתוף, חקלאות, אירוח תיירותי ומעורבות קהילתית. לפי הלמ"ס נכון לשנת 2022 במושב גרים 596 נפשות, מקצועות חופשיים ותיירות. היישוב מנוהל על ידי אגודה קהילתית המאגדת את כל תושבי היישוב (החקלאים והתושבים הקהילתיים). כלכלת החקלאים במושב מתבססת בחלקה על חקלאות שלחין (מנגו, אבוקדו, ענבי מאכל, תמרים, הדרים) וכן מגדלים ביישוב צמחי נוי, דקליים ועצים סובטרופיים. משק החי של היישוב כולל לולי תרנגולי הודו, וכוורות דבורים לייצור דבש.

## חינוך
במעלה גמלא פעוטון לגילאי חצי שנה עד שלוש, וגן לילדים מגיל שלוש עד חובה. הפעוטון, זכה בתעודת "גן ירוק" על פעילותו בנושאי הטבע, מיחזור חומרים, שימוש ויצירה בהם. ילדי כיתות א'-ח' לומדים בבתי הספר האזורים ״מעלות הגולן״ ברמות, "מצפה גולן" בבני-יהודה, ״שורשים״ בנטור ובבתי ספר נוספים באזור. רוב תלמידי כיתות ט'-י"ב לומדים בבית ספר "נופי גולן" בקצרין. ההגעה לבתי הספר מתבצעת בעזרת הסעות מאורגנות של המועצה האזורית גולן מהיישוב לבית הספר וחזרה. נוער מעלה גמלא משתייך לתנועה החדשה (לשעבר בני המושבים כיום משתייך לשומר החדש).

## איכות חיים ותרבות הפנאי
במסגרת המעורבות הקהילתית נבחרות מדי שנה ביישוב ועדות לתרבות, חינוך, נוער, בריאות, מתאר, מזכירות ועוד. ביישוב מתקיימים אירועים משותפים וחגים בהם נאספים התושבים ואורחיהם. כמו כן, קיימים אירועי תרבות שונים ביישוב, כגון סרטים, מופעי אומנות ומוזיקה.

## לקריאה נוספת
*מיכה לבנה, **גולן - 20 שנה ועוד 2000**, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1993

## קישורים חיצוניים

*מעלה גמלא, באתר "קהילהנט"
*
*מעלה גמלא, באתר מועצה אזורית גולן

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:ישראל: יישובים
קטגוריה:מועצה אזורית גולן
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1979
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם יישוב קדום
קטגוריה:מושבים במחוז הצפון
רוק סימפוני

**רוק סימפוני** הידוע כ-Symphonic Rock ו-Symphonic Prog הוא תת-זרם ברוק מתקדם הכולל בתוכו באופן בולט אלמנטים ממוזיקה קלאסית, כמו שימוש בכלים קלאסיים (כינור, נבל, חליל צד, קסילופון, פעמוניה, צ'מבלו, עוגב, טימפני, צ'לו ועוד), שימוש בתמות קלאסיות, כמו למשל שיבוץ עיבודים "רוקיסטיים" ליצירות קלאסיות בתוך יצירות רוק, שימוש בטכניקות הלחנה קלאסיות, כמו קונטרפונקט (ליצירת פוליפוניה) והרמוניה קלאסית.

כתת זרם בז'אנר הרוק המתקדם, המוזיקה היא לרוב מורכבת יחסית לסגנונות אחרים של רוק ומוזיקה פופולרית, והסינתיסייזר משמש בה ככלי מרכזי, בשל יכולתו לחקות כלים והרכבים קלאסיים, כמו תזמורת. לרוב חברי הלהקות שיצרו רוק סימפוני הגיעו ללהקה מצוידים בהשכלה והכשרה מוזיקלית קלאסית.

רובן המכריע של הלהקות שהשתייכו לזרם זה הפסיק ליצור רוק סימפוני לקראת סוף שנות ה-70, כנראה לנוכח התבלטות סגנונות מוזיקליים אחרים כמו פופ ופאנק, דבר שגרם לחלק מהלהקות לשנות את אפיין (לדוגמה, ג'נסיס, אמרסון, לייק ופאלמר, קינג קרימזון) ולחלקן להתפרק.

## ראו גם
* מוזיקה קלאסית
* מטאל סימפוני
* פופ אופראי

*
סימפוני
חמשה

שמאל|ממוזער|75px|קווי עזר
במוזיקה, **חַמְשָׁה** היא מערכת של חמישה קווים ישרים אופקיים ומקבילים, הרחוקים מרחק שווה זה מזה, שעליהם רושמים את התווים. הרווח בין הקווים נקרא **בֵּינָה**.
ניתן לרשום תווים על הקווים או ביניהם. גובה הקו על גבי החמשה מצביע על גובהו יחסית לשאר הצלילים בחמשה.

כאשר מסמנים תו בגובה נמוך יותר מהקו התחתון של החמשה, או גבוה מהקו העליון של החמשה, ניתן להרחיב את החמשה לאותו תו ספציפי, על ידי תוספת של קווים צרים, באורך סימון התו, הנקראים "קווי עזר". 

## היסטוריה
[שמאל|ממוזער|300px|קפריצ'ו ל[צ'מבלו (1664) מאת המלחין הסיציליאני ברנרדו סטוראצ'ה; תפקיד יד ימין כתוב בחמשה בת 6 קווים, יד שמאל בחמשה בת 7 קווים.]]
[שמאל|ממוזער|250px|[אלמנד לצ'מבלו מאת הנרי פרסל, כתוב על חמשות בנות שישה קווים.]]
שמאל|ממוזער|250px|עט מיוחד בעל חמישה חודים הכותב חמשות.
החמשה המודרנית היא תוצאה של התפתחות הדרגתית בסימון התיווי במוזיקת הכנסייה, במשך מאות שנים. 
החל מהמאה ה-8 לספירה נהגה בכנסייה שיטת רישום מלודיה באמצעות נוימות, סימנים ואותות קבועים מעל הטקסט המושר, בדומה לטעמי המקרא. בתקופה מאוחרת יותר התפתחו הנוימות הדיאסטמטיות, בהן גם למרחק הסימון מעל הטקסט הייתה משמעות, ולא רק לסימנים עצמם, דבר שאפשר לקורא התווים להעריך את יחסי הגובה בין הצלילים השונים שעליו לשיר. שיטה זו שימשה מהמאה העשירית לערך עד ראשית המאה ה-11. שינוי מהפכני חל כשהוסיפו שני קווים מאוזנים לנוימות, שמטרתם הייתה להצביע על גובה מוחלט של צלילים (על פי רוב ביחס לצלילים דו ופה, בשל מיקומם מעל מרווחים של חצי טון במערכת הדיאטונית). 

גווידו ד'ארצו הציע צורת רישום שכללה צביעת הקו שעליו סומן הצליל דו בצבע צהוב, ואילו הקו של הצליל פה נצבע באדום. בהמשך התפתחה צורת רישום בת ארבעה קווים , ומשם התפתחה החמשה בת ימינו.

## ראו גם

* גווידו ד'ארצו
* מפתח (מוזיקה)
* תו (מוזיקה)

## קישורים חיצוניים

* 
* לימוד תווים בחמשה – סרטון הדרכה ביוטיוב

קטגוריה:סימנים מוזיקליים
קטגוריה:תאוריית המוזיקה
קיום

**קיום** או **יש** הוא מושג המציין כבישת מקום בעולם המציאות. מבחינה פילוסופית הוא מציין את סך כל הדברים הנתפסים בתודעה ובהתנסות.

שאלת הגדרת הקיום היא השאלה המרכזית והמגדירה של הפילוסופיה, ממנה מסתעפות שאר השאלות. מונחים כגון **מהות הקיום**, **משמעות הקיום** ואחרים דומים להם הפכו למטבעות לשון מוכרות ונפוצות, שעניינן עיסוק צרוף בשאלות פילוסופיות.

נהוג לציין כי מושג הקיום מורכב מממד **[[אובייקטיביות|אובייקטיבי]]**, כלומר – חיצוני לתודעה, קיים בזכות עצמו, לממד **[[סובייקטיביות|סובייקטיבי]]**, כלומר – קיים בזכות תודעה המשיגה אותו. היחס בין האובייקטיבי לסובייקטיבי מורכב ביותר והוא אחת השאלות הנוגעות בתחום הפילוסופיה.

כמו כן, ניתן לחלק את הקיום לא-פריורי, כלומר – מחויב מתוך הגדרת הקיום עצמו ואינו ניתן להפרדה ממנו וא-פוסטריורי, כלומר – נובע מתוך ההתנסות בפועל של התודעה ועשוי באופן תאורטי שלא להיות קיים או להיות שונה.

למושג הקיום זיקה משמעותית למושג ה**[[אמת ושקר (פילוסופיה)|אמת]]**. הגדרות האמת והקיום משתנות על-פי שדה השיח, אך הן תלויות זו בזו, והיחס ביניהן הוא תחום עיסוק נרחב של הפילוסופיה.

שאלות הקיום הטהורות נידונו על ידי פילוספים מרכזיים שונים, ביניהם פרוטגורס, סוקרטס ורנה דקארט. הזרם הפילוסופי המאוחר המשמעותי אשר עסק בשאלות הקיום הטהורות הוא האקזיסטנציאליזם, שמשמעו – "קיומיות", או ליתר דיוק "הגויות הקיום".

## ראו גם
* מציאות
* תורת ההוויה (אונטולוגיה)
* הכמת "קיים"

## לקריאה נוספת
* אברהם צבי בראון (ערך והקדים מבואות), **מבחר טקסטים פילוסופיים – מפארמנידס עד הוגי ימינו: מקראה באונטולוגיה**, ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, 1995.
* יקיר שושני, **מחשבות על המציאות**, תל אביב: האוניברסיטה המשודרת, הוצאת משרד הביטחון, 1999.

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מונחים בפילוסופיה
משרעת

ממוזער|200px|משרעת של תנודת גל
ממוזער|200px|המשרעת כטווח שינוי של פונקציה
במתמטיקה, **מִשְׂרַעַת** (**אַמְפְּלִיטוּדָה**) של פונקציה ממשית היא גודל הטווח שעל פניו משתנה הפונקציה בתחום ההגדרה שלה. זהו ההפרש בין הערך המרבי והערך המזערי של הפונקציה.
המשרעת מיוצגת על ידי האות הגדולה A כקיצור לשם בלטינית Amplitudo.

בפיזיקה, משרעת של תנודות או של גל היא גודל שמבטא את מידת השינוי של הערך המתנודד בכל מחזור. לעיתים המשרעת נמדדת כהפרש הערכים משיא לשיא, אך הגדרות נוספות משמשות בתחומים שונים.

## הגדרות
שמאל|ממוזער|250px|גל סינוס. 1. משרעת השיא. 2. משרעת שיא לשיא. 3. משרעת RMS. 4. זמן המחזור.
משרעת שיא היא הערך המרבי שמקבלת פונקציה בערך מוחלט. היא משמשת בהנדסת מערכות תקשורת ומערכות שמע, בהן הפונקציה היא אות שמתנודד סביב האפס ומקבל ערכים חיוביים ושליליים. לעיתים מחושבת משרעת השיא ביחס לערך הממוצע של הפונקציה.

משרעת שיא לשיא (Peak to Peak) מוגדרת כהפרש בין הערך המקסימלי שמקבלת הפונקציה לערך המינימלי. גודל זה ניתן לחישוב בקלות על ידי שרטוט גרף הפונקציה. כך ניתן בקלות לחשב את המשרעת של מתח חשמלי שמשתנה בזמן בעזרת אוסצילוסקופ. לעיתים המשרעת נלקחת כחצי המשרעת שיא לשיא.

משרעת השיא של גל מחזורי וסימטרי (כמו גל סינוס) היא קבועה ושווה למחצית המשרעת שיא לשיא, ולכן ניתן לקרוא לשני הגדלים הללו משרעת הגל ולחשב אותה בכל אחת משתי הדרכים. המשרעת של הפונקציות סינוס וקוסינוס היא 1. ההספק של גל סינוס מתכונתי לריבוע המשרעת שלו.

משרעת RMS היא שורש ממוצע הריבועים של הפונקציה וגם היא מבטאת את המידה שבה הפונקציה משתנה. משרעת RMS שימושית במיוחד בעיבוד אותות כאשר מדובר באותות שאינם מחזוריים, כמו רעש. זאת משום שההספק הממוצע של אות חשמלי אקראי מתכונתי לריבוע משרעת ה-RMS, ולא לריבוע משרעת השיא. משרעת ה-RMS של גל מחזורי מתכונתית למשרעת שיא לשיא שלו, והיחס ביניהם תלוי בצורת הגל.

## דוגמאות
*הפונקציה המתארת גל סינוסאידי היא:
\ f(x,t) = A \sin(k x - \omega t - \phi) + b
מראה הוא כמו זו שמחזור אחד שלה מוצג בתרשים שלעיל, אך עם הגבהה בגודל b. A היא המשרעת והיא שווה למשרעת השיא סביב b וגם למחצית המשרעת שיא לשיא. k הוא מספר הגל, \omega היא התדירות הזוויתית והם קובעים את אורך הגל, זמן המחזור ומהירות הגל. \phi \, הוא המופע ההתחלתי.

גלים סינוסאידיים נפוצים בטבע. לדוגמה, עבור גל אלקטרומגנטי הגודל המתנודד במקום ובזמן הוא השדה החשמלי, והמשרעת היא השדה החשמלי המקסימלי. המשרעת של גל קול היא מחצית הפרש הלחצים שיוצר הגל בחומר, והמשרעת של גל במיתר מתוח היא ההעתק המקסימלי.
* משרעת הפונקציה \ f(x)=A e^{-x^2} היא \ A, שכן ערכה המקסימלי של הפונקציה הוא \ A (כש-\ x=0) וערכה המינימלי הוא \ 0 (כש-x=\ \pm \infty). זוהי חבילת גלים עם משרעת שיא לשיא בגודל A.
*המשרעת של אות המאופנן באפנון משרעת משתנה מרגע לרגע. אם הגל הנישא משתנה לאט יחסית לגל הנושא, המשרעת משתנה ממחזור למחזור אך נשארת בקירוב קבועה לאורך כל מחזור. במקרה כזה המשרעת שמשתנה בזמן נקראת מעטפת הגל. לדוגמה, עבור חבילת גלים מהצורה:
\ f(x,t)= A\cos(k (x-c t)) e^{- \beta(x-ct)^2}
כאשר \ \beta \ll k , הגל הנישא משתנה לאט ביחס לתנודות של הגל הנושא ואפשר להתייחס לגודל \ Ae^{- \beta(x-ct)^2} כאל **מעטפת** הגל - משרעת הגל בנקודה \ (x,t).
* אם מדובר בפונקציה מרוכבת מהצורה:
\ f(x)=A(x) e^{i \phi(x,t)}
כאשר \ A(x) ממשית וחיובית ו-\ \phi(x,t) ממשית, אזי נהוג להתייחס ל-\ A(x) כאל משרעת הפונקציה ול-\ \phi(x,t) כאל המופע.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גלים
רעש לבן

**רעש לבן** הוא אות (או תהליך) אקראי בעל צפיפות הספק ספקטרלי (PSD) אחידה וקבועה בכל התדרים. רעש לבן בעל רוחב סרט אינסופי הוא תאורטי בלבד, שכן אם צפיפות ההספק שונה מאפס עבור כל התדרים, התהליך יהיה בעל אנרגיה אינסופית. הלכה למעשה, רעש (או תהליך) מוגדרים כלבנים אם הם בעלי צפיפות הספק קבועה על פני תחום תדרים מסוים (גדול).

המונח "רעש לבן" או "תהליך לבן" מיוחס גם לאותות שערכיהם בזמנים (או מיקומים) שונים בלתי תלויים סטטיסטית (בת"ס).

המונח "לבן" נובע מהדמיון הספקטרלי לאור הנראה הלבן: כשם שאור לבן מורכב מצירוף של כל תדרי האור הנראה (בעוצמה שווה), כך גם פונקציית המתאם העצמי (האוטו-קורלציה) של הרעש הלבן היא בעלת רכיבי תדר שווים בעוצמתם לכל רוחב הסרט של הרעש. מלבד הרעש הלבן, ישנם סוגי רעש נוספים ששמם כשם צבע, שבהם מופיע טווח שלם של תדירויות: רעש ורוד הוא רעש שבו הגלים הארוכים חזקים יותר, ורעש כחול הוא רעש שבו הגלים הקצרים חזקים יותר.

על פי רוב רעש נחשב לגורם שעלול לפגוע בתפקוד הקוגניטיבי, אך בעקבות התופעה של תהודה אקראית ישנם גם מקרים שבהם רעש לבן יכול להוביל דווקא לשיפור בתפקוד.

## רעש ג'ונסון

רעש ג'ונסון, הידוע גם כרעש תרמי או "רעש נייקוויסט" (Nyquist noise), הוא רעש חשמלי הנוצר מתנועה אקראית של נושאי מטען חשמלי (בדרך כלל אלקטרונים) במוליך במצב שיווי משקל תרמודינמי. עוצמת הרעש תלויה בטמפרטורת המוליך, אך לא תלויה במתח המופעל עליו.

רעש זה הוא בקירוב רעש לבן, כלומר הוא אחיד בתחום רחב של תדירויות. בכל תדירות, המשרעת שלו מתפלגת התפלגות נורמלית בקירוב טוב מאוד, כלומר צפיפות ההסתברות למאורע של רעש במתח מסוים היא פונקציית גאוס, עם ממוצע של אפס וולט וסטיית תקן התלויה בטמפרטורה ובמאפייני המוליך (כמו ההתנגדות).

## רעש פסאודו-אקראי

בקריפטוגרפיה, רעש פסאודו-אקראי (PRN) הוא אות הדומה לרעש, העונה לאחד או יותר מהסטנדרטים של בדיקות סטטיסטיות לאקראיות. הגם שאין לכאורה תבנית מגדירה, רעש פסאודו-אקראי מכיל רצף דטרמיניסטי של פולסים שיחזרו על עצמם אחרי זמן המחזור. רעש כזה נקבע על ידי מפתח וזמן המחזור, שיכול להיות ארוך מאוד, אפילו מיליוני ספרות.

הוא משמש בכמה מכשירי מוזיקה אלקטרונית, וכן במכשירים המייצרים רעש לבן.

## ראו גם
* רעשן
* רעש שוט
* רעש מופע
* רעש בראוני
* מכשיר רעש לבן
* רעש ורוד

## קישורים חיצוניים

* אתר אודות התופעה של רעש לבן
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עיבוד אותות
לבן
אות (תקשורת)

שמאל|ממוזער|250px|אות סינוסי
**אות** או **סיגנל** (באנגלית: **Signal**) הוא תנודה, גודל כלשהו התלוי בזמן או במרחב, או הפרעה, בעלי משמעות כלשהי.

השיטות להעברתם ועיבודם של אותות נחקרות בענפי התקשורת, תורת האינפורמציה, הנדסת חשמל, אלקטרוניקה ומדעי המח/ביולוגיה.

## סוגי אותות
[ממוזער|250px|העברה של אותות עצביים ב[מערכת העצבים מתאי העצב לתאי המטרה מתרחשת בסינפסה המשותפת להם.]]

קיימים סוגים שונים של אותות.

בעולם הפיזיקלי כל גודל כמותי שניתן למדידה לאורך זמן ומרחב יכול להיקרא אות.
ישנם אותות מסוגים שונים: אותות חשמליים, אותות חזותיים, ודומה.
התנועה של חלקיק במרחב מסוים יכולה להיות אות כפונקציה של הזמן או המרחב או שילוב של שניהם.
כמו כן, מאחר שקול הוא תנודה של תווך מסוים, כגון אוויר, אות קול הוא ערך הלחץ כפונקציה של הזמן והמרחב. מיקרופון מתמיר את אות הקול לאות חשמלי כפונקציה של הזמן בלבד.

בעולם החי, ישנם סוגים שונים של אותות המועברים בגופם של אורגניזמים. אותות אלו יכולים להיות חומרים כימיים שונים, חומצות אמיניות, הורמונים ועוד.
הקולטנים השונים מאפשרים לתאים לזהות אותות מסוגים ספציפיים.

### אותות זמן-בדיד וזמן-רציף
שמאל|ממוזער|250px|אות זמן בדיד
אם ערכי אות מסוים מוגדרים רק בנקודות זמן בדידות, אזי הוא קרוי "אות זמן בדיד" או "אות דיסקרטי", ונחשב כפונקציה ממספרים שלמים (נקודות זמן) למספרים ממשיים או מרוכבים.
"אות זמן רציף" מוגדר לכל ערך של הזמן והוא פונקציה ממספרים ממשיים או מרוכבים אל ערך ממשי או מרוכב.

## העברת אותות
ניתן לשדר אותות ממקום למקום, וכך ליצור תקשורת. בהתאם לכך, מערכת תקשורת עושה שימוש באותות לצורך העברת מידע.

רעש הוא כל הפרעה בערוץ התקשורת, הגורמת לשינוי באות המועבר דרכו, כך שנוצרת שגיאה בפלט הסופי.
קליטה נחשבת מוצלחת רק אם יחס אות לרעש של האות שהתקבל במקלט היה גדול יותר מסף רגישות הקליטה של המקלט.

**רעש רקע** הוא תנודות אקראיות בסביבה. הוא נחשב לגורם הפוגע ביכולת איתור האותות, בכך שהוא יוצר אפקט ממסך המפריע ליכולת העיבוד של מידע רלוונטי אודות האות.
עם זאת, במערכות לא ליניאריות מסוימות כמו מעגלים חשמליים ומערכות חישה ביולוגיות הנוכחות של רעש יכולה להעצים את היכולת לאתר אותות חלשים. תופעה זו מכונה תהודה אקראית.

## עיבוד אותות
עיבוד אותות הוא ניתוח, הצגה, קידוד ופענוח של אותות.

ניתן להמיר אות מסוג מסוים לאות מסוג אחר באמצעות מתמר. למשל, הפיכה של אות חשמלי לאות קולי, באמצעות רמקול.

תהליך הדיגיטציה חיוני לצורך עיבוד אותות ספרתי.

## ראו גם
* תקשורת אופטית
* תקשורת נתונים
* שידור
* פונקציית דלתא של דיראק
* עיבוד תמונה
* מסמן

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תקשורת
קטגוריה:עיבוד אותות
קטגוריה:עיבוד אותות ספרתי
קטגוריה:אלקטרוניקה
קטגוריה:מושגים בהנדסה
קלווין

[ממוזער|250px|[ויליאם תומסון|לורד קלווין, על שמו נקראה יחידת המידה של טמפרטורה.]]
**קלווין** (**Kelvin**) היא יחידת מידה לטמפרטורה, אחת מיחידות מערכת היחידות הבין-לאומית הבסיסיות.

היחידה, המסומנת באות **K**, משמשת בעיקר לצרכים מדעיים ונקראת על־שם הפיזיקאי לורד קלווין (ויליאם תומסון). לורד קלווין היה הראשון שקבע ב־1841 את נקודת האפס על פי שיקולים מדעיים. נקודת אפס זו, הנקראת "האפס המוחלט", היא טמפרטורה של K 0 או C° 273.15−. זוהי הטמפרטורה בה כל תנועה תרמית נעלמת, על פי התיאור האינטואיטיבי של התרמודינמיקה. על פי תיאור זה, לא ניתן לרדת מתחת לנקודת האפס, ואף לא להגיע אליה ממש. עם זאת, על פי הגדרת הטמפרטורה ניתן לעשות זאת, והאפשרות להגיע לטמפרטורה שלילית אף הודגמה.

סולם קלווין מבוסס על סולם צלזיוס (יחידת קלווין היא בדיוק מעלת צלזיוס אחת), אך מודד את הטמפרטורה החל מהאפס המוחלט במקום מנקודת הקיפאון של המים. באופן היסטורי, נקבעה נקודת הקיפאון של המים כ־C° 0, ולאחר ההבנה כי קיימת נקודת אפס מוחלט, חושב ערכה כ־C° 273.15−, בקירוב.

ב־1948 שונו קלות הגדרות הסולמות: הנקודה המשולשת של המים נבחרה להיות נקודת הייחוס של טמפרטורות תרמודינמיות, ונקודת הקיפאון של המים, C° 0, נקבעה ב־C° 0.01 מתחת לנקודה המשולשת. ב־1954 הוגדר הקלווין מחדש במדויק מתוך קביעה כי הטמפרטורה של הנקודה המשולשת של המים היא בדיוק K 273.16 (והאפס המוחלט הוא בדיוק K 0).

מאחר שהנקודה המשולשת של המים נקבעה שרירותית כ־C° 0.01, נובע כי ההפרש בין הסולמות הוא בדיוק 273.15.

כמו כן, מפני שישנו קשר בין טמפרטורה לבין אנרגיה, כאשר הטמפרטורה היא K 0, אין אנרגיה במערכת לאף מולקולה. כשם שיחידות טמפרטורה הן מדד לייצוג חום במערכת, גם יחידות של אנרגיה מסוגלות לייצג חום, בין יחידת האנרגיה המקובלת ביחידות הסטנדרטיות (SI) – הג'אול, ובין יחידת הקלווין ישנו יחס המרה קבוע (קשר ליניארי) שערכו הוא קבוע בולצמן. כיוון שטמפרטורה של חומר היא האנרגיה הקינטית הממוצעת של חלקיקיו, ואנרגיה קינטית מוגדרת על ידי E_{k}=\frac{1}{2}mv^2, הרי שניתן למדוד את מהירות המולקולות בחומר באמצעות טמפרטורה.

## דיאגרמת העברת מעלות

## ראו גם
ממוזער|200px|מדחום מכויל בצלזיוס (שמאל) ובקלווין (ימין)
* יחידות מידה לטמפרטורה
* יחידות מידה על שם אישים
* נקודה משולשת

## קישורים חיצוניים

* ערכה המדויק של יחידת מידה קלווין, באתר SI הרשמי

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קלווין
קטגוריה:יחידות מידה בכימיה
קטגוריה:מערכת היחידות הבין-לאומית
נשק כימי

**נשק כימי** או לחלופין **נשק טוקסיקולוגי** הוא כל נשק בו נעשה שימוש בכימיקלים טוקסיפיקנטיים כאמצעי להרעלת הקורבן מתוך מטרה להמיתו או לפציעתו אנושות. נשק כימי נחשב לנשק לא קונבנציונלי ושימש בעיקר להשמדה המונית. השימוש בו אסור על פי אמנת האג. החל מ-1997 גם ייצורו ואגירתו אסורים.

שמאל|ממוזער|100px|סמל נשק כימי בצבא ארצות הברית
שמאל|ממוזער|250px|חיילים הלובשים ביגוד מגן בעת תרגיל בטיפול לאחר תקיפה בנשק כימי

השימוש המוצלח הראשון בלוחמת גז נעשה בקרב איפר השני (אפריל 1915) במלחמת העולם הראשונה על ידי הגרמנים. אמנם מספר הנפגעים מנשק כימי במלחמה זו לא היה גבוה (יחסית למספר הנפגעים מכלי נשק קונבנציונליים), אך יצא לו מוניטין של נשק מפחיד ואכזרי. הבעיה העיקרית במיגון כנגדו היא בכך שקשה להגן על כל הגוף ולעיתים מספיק שיש שטח מגע קטן של הגוף עם החומר המזיק על מנת לגרום למוות. בנוסף, עצם השימוש במיגון מקשה על התנועה, הראייה והנשימה. 

חרף האיסור, נעשה בנשק זה שימוש לעיתים, ובמיוחד על ידי שליטים חסרי מעצורים ובמקומות נידחים, קשי גישה, ומחוץ למוקד ההתעניינות הבינלאומית. הדיקטטור האיטלקי בניטו מוסוליני השתמש בנשק כימי בפלישת איטליה הפשיסטית לאתיופיה, טורקיה עשתה בו שימוש בעת טבח דרסים, גמאל עבד אל נאצר נשיא מצרים עשה בו שימוש במלחמתו בתימן וסדאם חוסיין שליט עיראק, השתמש בנשק כימי במלחמתו בכורדים תושבי צפון ארצו שלו (ראו הערך חלבג'ה) וגם כנגד מטרות איראניות במלחמת איראן–עיראק. במלחמת האזרחים בסוריה שפרצה ב-2011 נעשה שימוש בנשק זה, בעיקר בגזים מסוג כלור וסארין, מספר פעמים, כאשר האירועים שזכו לתשומת לב עולמית הם המתקפה הכימית בע'וטה באוגוסט 2013 והמתקפה הכימית בח'אן שייח'ון באפריל 2017.

יעילות הנשק הכימי במלחמה היא מוגבלת. עיקר כוחו בפאניקה שהוא גורם כאשר מתבצע בו שימוש כנגד אוכלוסייה אזרחית. דרכי התגוננות מפני נשק כימי כוללות מסכת גז, המסננת את האוויר קודם נשימתו, ושהייה בחדר אטום, המונע חדירת גז. טווח השפעתו קטן ומושפע ממזג האוויר ופני השטח.

## סוגים
קיימים שני סוגים עיקריים של חומרי לחימה כימיים (חל"ך):

***[[גז עצבים|חל"ך עצבים]]** – גז הפוגע במערכת העצבים (סארין, למשל), בדרך כלל חוסם את הסינפסות, שהן המעברים בין זוגות של תאי עצב. הנפגעים מגז עצבים מאבדים שליטה על שרירי גופם, מפרכסים, מזיעים ומאבדים שליטה על הסוגרים. פעולתו של גז עצבים מהירה יחסית. סיבת המוות היא בדרך כלל דום נשימה או דום לב. רוב גזי העצבים חודרים לגוף דרך מערכת הנשימה, ולכן מסכת אב"כ יעילה נגדם, אך קיימים כאלו, דוגמת הסארין, החודרים גם דרך העור.
***חל"ך [[כווייה]]** - חומר, בדרך כלל רסס נוזלי, שגורם לכוויות במגע עם העור (גז חרדל, למשל). הכוויות אינן כוויות חום אלא כוויות כימיות. חל"ך זה עלול להביא למוות אם נשאף לריאות, שם הוא עשוי לגרום לבצקת ריאות המביאה למוות מחנק. טיפול בחל"ך כוויות הוא טיפול תומך. ניתן להימנע מפגיעת חל"ך כוויות על ידי שהייה בחדר סגור, או לבישת בגדים מיוחדים.

גז מדמיע ותרסיס פלפל הם סוגים של נשק כימי, אם כי הם אינם הורגים אדם בוגר ובריא. חומרים אלו משמשים כוחות צבא ומשטרה כאמצעי לפיזור הפגנות, וכן נמכרים לציבור הרחב כתרסיסים להגנה עצמית (לרוב מדובר בתרסיס פלפל).

כיום ניתן לחמש טילים בראשי קרב כימיים וכן להכניס חל"ך לפגזים ולשגרם ממגוון רחב של אמצעים, כמו: תותחים, משגרי טילי קרקע-קרקע ועוד.

## ראו גם
* אמנת הנשק הכימי
* לוחמת גז במלחמת העולם הראשונה
* פירוק נשק כימי
* לוחמה ביולוגית

## קישורים חיצוניים

* 
*
*
*לוחמה כימית וביולוגית
*
*התרומה הנאצית למשטר אסד באתר רשת ב'
*
* 
* 
* 
* 

*
קטגוריה:הנדסה כימית
טרטוגן

**טרטוגן** (**Teratogen**) או **חומר מְפַגְּם** הוא מושג במדעי ההתפתחות כביולוגיה התפתחותית המציין חומר, מחלה או גורם סביבתי העלול לפגום בהתפתחות העובר ברחם. תהליך הפגיעה בעובר נקרא **טרטוגנזה** (Teratogenesis) והוא יכול להוביל להפרעה קונגניטלית.

דוגמאות לטרטוגנים:
*תרופה טרטוגנית מפורסמת מאוד היא התלידומיד.
*סמים רבים ידועים כטרטוגנים, מפורסמים בהם הם האתנול (הכוהל המצוי בכל המשקאות החריפים) והקוקאין. אלכוהול עלול, בשליש ממקרי ההריון של נשים שתייניות כבדות, להביא ללידת תינוק מפגר או אפילו מת.
*אדמת היא טרטוגן קשה מאוד אם היא מופיעה בתחילת ההריון. תוצאותיה עלולות להיות מומים חמורים בוולד.
*עשן סיגריות הוא טרטוגן וקיימת המלצה רפואית שלא לעשן בעת ההריון. עישון בזמן הריון עשוי לגרום להולדת תינוק בעל רמת אינטליגנציה ומשקל נמוכים מהממוצע.
*כינין מעבר לרמה מסוימת עלול לגרום לפגמים בזמן ההריון.

טיבן של פגיעות הטרטוגן קשור בקשר הדוק לעיתוי הופעתו ולסוג המערכות שהתפתחו בעובר באותו זמן.

## ראו גם
*טרטולוגיה
*תרופות טרטוגניות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פסיכולוגיה התפתחותית
קטגוריה:ביולוגיה התפתחותית
קטגוריה:טרטולוגיה
דשיל האמט

**דשיל האמט** (באנגלית: **Samuel Dashiell Hammett**; 27 במאי 1894 - 10 בינואר 1961), סופר בלשי אמריקאי. נחשב, לצד ריימונד צ'נדלר, כאחד הבולטים שביוצרי דמות "הבלש הפרטי הקשוח" (Hard Boiled Detective). אביו הספרותי של הבלש סם ספייד, גיבור ספרו "הנץ ממלטה", שהוסרט בשנת 1931 ופעם נוספת ב־1941; הגרסה השנייה נחשבת לאחד מסרטי המפתח של הקולנוע האפל (Film Noir). בצעירותו שימש כבלש בחברת החקירות הידועה פינקרטון, שירת במלחמת העולם הראשונה כסמל ונהג אמבולנס, ובמלחמת העולם השנייה.

את עיקר יצירתו הספרותית כתב בסוף שנות העשרים ובראשית שנות השלושים של המאה העשרים. כתב עשרות סיפורים קצרים וחמישה ספרים בלשיים באורך מלא, שחמישתם תורגמו לעברית, ושניים מהם אף תורגמו פעמיים:
* **קללת בני דאיין** (The Dain Curse); תורגם על ידי סוניה פלץ והופיע בשנת 1967 בספרי שין שין שין.
* **האיש הרזה**, תורגם לעברית על ידי ג. אחיקר והופיע בשנת 1960 בהוצאת מעריב לעם. הספר עובד לקולנוע בשם "האיש הרזה" ב-1934.
* **[[הנץ ממלטה (ספר)|הנץ ממלטה]]** (The Maltese Falcon); תורגם על ידי ב. רחל והופיע בשנת 1967 בספרי שין שין שין. תרגום שני, של אסף גברון, יצא בשנת 2013 בהוצאת כתר.
* **קציר הדמים** (Red Harvest), תורגם לעברית על ידי מנחם בן אשר, הופיע בהוצאת ספרית מועדון הבולשת בשנת תש"י לערך, ושימש השראה לסרטו של אקירה קורוסאווה "יוג'ימבו". תרגום שני, של יעל ענבר, בשם "קציר הארגמן" יצא בשנת 2025 בהוצאת עם עובד.
* ** מפתח הזכוכית** (The Glass Key), תורגם לעברית על ידי העיתונאי והסופר יהודה הראל והופיע בשנת 1960 בהוצאת מ. מזרחי.
במלאת לו 40 שנה נקלע האמט למשבר רציני, אישי ואמנותי, ולאחר פרסום הרומן החמישי שלו לא כתב או פרסם עוד רומנים. עם זאת, היה מעין 'עורך' ויועץ למרבית מחזותיה הנודעים של חברתו ליליאן הלמן, כפי שהודתה בכך היא עצמה. במשך תקופה מסוימת עוד המשיך לחבר סיפורים קצרים או לכתוב תסכיתים/תסריטים, אך למעשה, מאז גיל 40, כפי שהודה בעצמו, יבש מעיין יצירתו.

מאמצע שנות ה-30 ואילך היה פעיל פוליטי בתנועות שמאל, ואף ישב תקופה קצרה בכלא בשל סירובו להסגיר שמות של חברים-שותפים.

ממוזער|לוחית זיכרון במקום שבו כתב דשיל האמט את "הנץ ממלטה"
ב-1942, אף על פי שהיה כבר בן 48, התגייס לצבא, אך התנדבות זו לא הועילה לו כאשר ב-1951, בתקופת מקארתי, היות שהיה ידוע בפעילותו ובהשקפותיו השמאלניות, הוא נידון לחמישה חודשי מאסר עקב סירובו להעיד נגד חבריו בתנועות השמאל.

האמט היה נשוי זמן קצר, והוליד שתי בנות. היו לו כמה פרשיות אהבים. עד סוף ימיו התמודד עם האלכוהוליזם הקשה שלו. בשלושים שנות חייו האחרונות חי לסירוגין עם המחזאית ליליאן הלמן. דמותו מוצגת בסרט **[[ג'וליה (סרט)|ג'וליה]]** (במאי – פרד זינמן, תסריט – אלווין סארג'נט, מ-1977; הסרט מבוסס על אחד מסיפוריה של הלמן) ומגולמת על ידי ג'ייסון רוברדס, ואת ליליאן הלמן מגלמת ג'יין פונדה. את ג'וליה גילמה ואנסה רדגרייב, שאף זכתה לאוסקר לתפקיד-משנה על משחקה בסרט זה.

גרסה בדיונית של האמט עומדת במרכז סרט הנאו נואר של וים ונדרס מ-1982 הנושא את שמו.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מרילנד
קטגוריה:סופרי מתח ואימה אמריקאים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הלאומי ארלינגטון
קטגוריה:מחברי סיפורים קצרים אמריקאים
קטגוריה:אישים המופיעים ברשימה השחורה של הוליווד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1894
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1961
אלן פינקרטון

ממוזער|אלן פינקרטון
**אלן פינקרטון** (באנגלית: **Allan Pinkerton**; 21 ביולי 1819 – 1 ביולי 1884) חוקר פרטי אמריקאי וראש השירות החשאי של ארצות הברית תחת הנשיא אברהם לינקולן בתקופת מלחמת האזרחים האמריקנית.
## ביוגרפיה
פינקרטון נולד בגלאזגו שבסקוטלנד לוויליאם פינקרטון, סמל משטרה סקוטי, ואשתו איזבל. בגיל 10, לאחר מות אביו, עזב את בית הספר, אך המשיך ללמוד בכוחות עצמו, ובין היתר, היה קורא ספרים ברעבתנות. בנוסף, רכש מקצוע כחבתן, והיה פעיל בשורות התנועה הצ'רטיסטית. הוא היגר בשנת 1842 לארצות הברית שם התיישב בעיר שיקגו שבמדינת אילינוי. תחילה עבד כחבתן, והחל מ-1846 כסגן השריף המקומי. פינקרטון היה מתנגד לעבדות, היה חבר בתנועה כנגד העבדות ולתקופה מסוימת אף סייע בהברחת עבדים שחורים מהדרום.

ב-1850 הוא יסד את חברת החקירות פינקרטון שסייעה בפיצוח מספר מעשי שוד של רכבות. על החברה הוטלה המשימה לאבטח את הנשיא אברהם לינקולן בין השנים 1861–1862. במסגרת תפקידו פינקרטון סיכל ניסיון התנקשות בלינקולן בעיר בולטימור בעת שהיה בדרכו להשבעתו לכהונתו הראשונה כנשיא. פינקרטון מונה כראש השירות החשאי האמריקני בתקופת מלחמת האזרחים האמריקנית, ולעיתים יצא לשליחויות בעצמו, מחופש לחייל של הקונפדרציה. באחת משליחויות אלה כמעט שנתפס, אך הצליח להימלט בעור שיניו.
אחרי המלחמה פינקרטון הרחיב את חברתו לערים נוספות בארצות הברית. כיום זו חברת החקירות הוותיקה והגדולה בארצות הברית.

פינקרטון נפטר ב-1 ביולי 1884 בשיקגו אחרי שהחליק ברחוב ונשך את לשונו, מה שגרם לזיהום. לאחר מותו עבר ניהול החברה לידי שני בניו, רוברט וויליאם.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:שיקגו: אישים
קטגוריה:חוקרים פרטיים
קטגוריה:מהגרים מסקוטלנד לארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1819
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1884
משתמש קצה

**משתמש הקצה** מוגדר כאדם המשתמש או נועד להשתמש במוצר. 

מקור המונח משתמש קצה הוא בכלכלה ובמסחר. הוא מופיע רבות גם בתחום של תוכנות מחשב ורשתות תקשורת.

## הבחנה בין משתמש ללקוח
לקוח הוא האדם שקנה את המוצר, משתמש הקצה הוא האדם שמשתמש בפועל במוצר, ללא קשר האם הוא זה שקנה אותו. ישנם מקרים בהם הרכישה של מוצר מסוים מתבצעת על ידי אדם אחד, אך השימוש בו נעשה על ידי אדם אחר.
לדוגמה: כשהורים קונים בגדי תינוקות לילדם התינוק הוא משתמש הקצה בבגדים שנרכשו. עובדים בארגון הם משתמשי הקצה של המחשבים ורשת התקשורת של הארגון.

לרוב, משתמש קצה אינו מחזיק בכישורים טכניים מיוחדים, ועל כן, אחת ממטרותיו של מעצב המוצר היא לוודא את פשטות השימוש במוצר.

## היבטים משפטיים
בחוזים, המונח **משתמש קצה** הפך למבנה חוקי אשר מתייחס לאדם אשר אינו ספק או מוכר. כך הגדרה זו מגדירה את החנות שבה נקנו בגדי התינוקות כ"לא משתמש קצה", ואילו ההורים הם "משתמשי קצה" (כיוון שאינם ספקים או מוכרים בגדי תינוקות). המבנה החוקי מופיע בדרך כלל בהסכמי רישיונות למשתמשי קצה, הידועים בשם EULA.

## ראו גם
* משתמש (מחשוב)
*מיקרו-קופי
* שיווק
* אוריינות מדיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שיווק
שמואל חביבי

**שמואל חביבי** (11 באפריל 1937 – 29 ביולי 2015) היה משתתף בולט בחידוניו של שמואל רוזן, החל משנת 1951.

## ביוגרפיה
שמואל חביבי נולד בתל אביב לחנה ואברהם חביבי. אביו לימד אותו לקרוא כבר כשהיה בן שנתיים, ומאז הרבה מאוד לקרוא. בכיתה א' בבית ספר תחכמוני למד שבועיים והוקפץ ישר לכיתה ג'. בילדותו עברה המשפחה לרחוב שינקין בגבעתיים ושם סיים את לימודיו התיכוניים. כשהיה בן 12 החל להשתתף בחידוני הרדיו של שמוליק רוזן, שנערכו אז ב"בית צבי" שברמת גן. השאלה הראשונה שהשיב עליה הייתה "מהו אי האתרוגים שבים התיכון?", ותשובתו הייתה האי קורפו, תשובה שאיש מהמשתתפים המבוגרים באותו חידון לא ידע.
מאז המשיך חביבי ללוות את רוזן בחידוניו במשך יותר מ-60 שנה, והשיג את מעמדו כבכיר המשתתפים בחידונים. חביבי היה שם נרדף לידענות.

תחומי הידע המועדפים עליו היו תנ"ך, גאוגרפיה, היסטוריה ומקורן של מילים לועזיות. גם בתחומים אחרים היה לו ידע רב, והוא ניחן בזיכרון פנומנלי.
זכר בעל-פה פסוקים רבים מהמקרא, ואת כל מגילת שיר השירים. הכיר שמות מקומות רבים בעולם, וכן את בירות כל המדינות ואת שמותיהן הרשמיים והקודמים. חביבי זכר תאריכיהם של אירועים היסטוריים רבים מספור. "אנציקלופדיה מהלכת", כינה אותו ירון לונדון, בתוכנית הטלוויזיה "אנציקלופדיה מהי" שהנחה.

חביבי עבד בתעשייה האווירית יותר משלושים שנה ויצא לגמלאות. התגורר יותר מעשרים שנה ברמת השרון ובשנותיו האחרונות בקריית אונו.

נפטר בדיוק ארבעה חודשים אחרי מותו של שמואל רוזן. היה נשוי לדינה, אב לבת ולבן.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מתחרים בתוכניות רדיו וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:קריית אונו: אישים
קטגוריה:ילדי פלא ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית הספר תחכמוני (תל אביב)
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות מורשה
קטגוריה:רמת השרון: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1937
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2015
מנהג (משפטים)

ל**[[מנהג]]**, כפי שהתגבש בישראל, יש תוקף מחייב במשפט בישראל, ובתי המשפט מסתמכים עליו, זאת מכוח סעיפים 36 עד 45 של המג'לה. המג'לה אומנם בוטלה בשנת 1984, אך יחסה למנהג הוטמע במשפט הישראלי, כפי שציין אהרן ברק: "המנהג הכה שורשים כמקור למשפט ואין בביטול הוראות המג'לה כדי לשלול כוחו של מקור זה. דרושה לכך הוראה מפורשת, והוראה כזו אינה בנמצא". (משפטים כ', תשנ"א)

זו לשון סעיפי המג'לה העוסקים במנהג:

36. המנהג - בורר. כלומר, המנהג וההרגל, בין שהוא כללי ובין שהוא פרטי, נעשה בורר להוכיח על פיו דין השרע.
37. מעשי בני אדם ראיה, ונוהגים לפיהם.
38. כל שלא ייתכן על פי המנהג, רואים אותו כנמנע באמת.
39. אין לכחד, שעם חילופי העיתים, משתנים אף הדינים עמהם.
40. יש להזניח פשוטו של דבר על פי הוראת המנהג.
41. אין כוחו של מנהג יפה, אלא כשהוא מתמיד, או מכריע.
42. יש ערך למכריע, כשהוא מפורסם ולא נדיר.
43. כל הידוע על פי המנהג הרי זה כאילו התנו עליו.
44. כל הידוע בקרב הסוחרים הרי זה כאילו הותנה ביניהם.
45. כל שקבעו המנהג הרי זה כאילו קבעו הכתוב.

סעיפים אלו, על אף ניסוחם הארכאי, והקושי להסדיר לפיהם חיי מסחר במדינה מודרנית, היו בעלי תוקף מכריע. על פיהם החליט בית המשפט העליון כי למנהג תוקף במדינה כאילו היה חוק.

למנהג שלושה מאפיינים:
# **התמדה**: ההתנהגות שיוצרת את המנהג חוזרת ונשנית פעמים רבות.
# **הכרעה**: המנהג יוצר מחויבות כללית לנהוג לפיו.
# **פרסום**: המנהג ידוע לציבור.

הוכחת קיומו של מנהג מהווה עול מסוים על התובע לקיים את המנהג. במגזרים רבים במשק מתקיים המנהג לתת לעובדים שי לחג, מבלי שמנהג זה יעוגן בחקיקה או בהסכם, ולכן עובד שיוכיח כי המנהג מתקיים בעיסוק או בענף שבו הוא נמצא, יוכל לחייב את מעסיקו להעניק לו שי לחג בהתאם למנהג. לעיתים נחקק חוק המתבסס על המנהג, ובכך מתבטל הצורך להוכיח את קיומו של המנהג. דוגמה לכך היא המנהג לשלם פיצויי פיטורים, שבעקבותיו נחקק, בשנת 1963, חוק פיצויי פיטורים.

המשפט העברי מעניק משמעות רבה למנהג, ובמיוחד בענייני ממון. ההלכה קשובה למציאות הנוהגת ויש בכוחה לקבוע נורמות משפטיות חדשות "מנהג מבטל הלכה". מעבר לכך, כאשר יש מקום של ספק מן הראוי לפנות למציאות ולבחון את הנוהגים הקיימים ועל פיהם לפתור את העמימות "כל הלכה שהיא רופפת בבית דין, ואין אתה יודע מה טיבה, צא וראה מה הציבור נוהג - ונהוג". בפסיקה הישראלית נקבע כי במקומות בהם יש לבחון מקרה על פי מנהג יש להשתמש במנהג במקום מושבו של הצדדים לדיון, כאשר המשפט העברי מהווה שיטת משפט רלוונטית ולא רק המדינתית.

פרופ' רות בן-ישראל תיארה את תהליך היווצרותו של מנהג:

## ראו גם
* מנהג חוקתי
* המנהג במשפט הבינלאומי

## לקריאה נוספת
* 

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* אהרן גרבר ושי-ניצן כהן, המנהג החוקתי – האומנם חוקתי? פורום קהלת, נובמבר 2020
* פסקי דין רבניים בדיני מנהגים ומשמעותם הממונית, אתר פסקי דין רבניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פילוסופיה של המשפט
קטגוריה:ישראל: חוק ומשפט
גני יוחנן

**גַּנֵּי יוֹחָנָן** הוא מושב עובדים כ-3 קילומטר דרומית מזרחית לעיר רחובות. צמוד למושב מדרום נמצאת מזכרת בתיה. ממערב למושב נמצאת קריית עקרון. ממזרח המושב יציץ ומצפון רמות מאיר.

## מקור השם
המושב נקרא על שם יוהאן קרמנצקי, שהיה היו"ר הראשון של קק"ל. שם היישוב נקבע תחילה ל**גני יונה** וכך נקרא עד סוף שנות ה-50, מאוחר יותר שונה ל"גני יוחנן".

## היסטוריה
תחילתו של המושב בכוונתה של הסוכנות היהודית ב-1949 להקים יישוב שיהווה הרחבה לעקרון, היא מזכרת בתיה. גרעין המושב היו עולים חדשים יוצאי פולין ורומניה ששהו אז במעברת שבות עם (בית ליד) ומעברת נתניה, ואליהם הצטרפו עולים מדרום אמריקה ששוכנעו לעלות לארץ על ידי מנחם בגין. הקבוצה הראשונה הייתה בת עשרה גברים ששהו תחילה בעקרון במבנה שניתן להם על ידי הסוכנות והקימו באתר שנבחר 50 אוהלים. יום העלייה לקרקע נקבע לט"ו בטבת ה'תש"ו, 19 בדצמבר 1949 בחסות תנועת המושבים.

בשנות ה-50 של המאה ה-20 סבל היישוב מגנבות, חדירות של מסתננים והצפות בחורף. כשליש מהמשקים נעזבו, ובמקומם יושבו במשקים הריקים עולים חדשים מטריפולי וכמה משפחות מיוצאי תימן. המושב התבסס על ענפי חקלאות שונים ובהם רפתות, לולים, חממות פרחים וירקות, אך עד סוף שנות ה-80 של המאה ה-20 חוסלו רוב הרפתות ורוב התושבים עזבו את התחום החקלאי. התושבים הבודדים שנותרו בתחום הגדילו את היקף עבודתם החקלאית.

בעשור הראשון של המאה ה-21 נוסף שיכון חדש לבנים ממשיכים והמושב התחדש עם משפחות צעירות.

ביוני 2017 הוכרזה תוכנית תמ"ל 1074. תוכנית זו עוסקת בחלקה המזרחי של קריית עקרון, בשטחים הפתוחים שבין כפר ביל"ו וגני יוחנן. התכנית הציעה הקמת אזור מגורים בשטח של כ-830 דונם, כולו על קרקעות חקלאיות של כפר ביל"ו וגני יוחנן. בספטמבר 2020 נרשמה הצלחה למושבים במאבק על קרקעות חקלאיות אלה מול הותמ"ל (הוועדה לתכנון מתחמים מועדפים לדיור). כ-140 דונם מהקרקעות שעמדו להיות מופקעים הוחזרו לחקלאים המקומיים.

## קישורים חיצוניים
* גני יוחנן  באתר המועצה האזורית גזר
* גני יוחנן באתר הרשמי

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1950
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:מועצה אזורית גזר
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם אישים
קטגוריה:מושבים במחוז המרכז
להקת בנים

[שמאל|ממוזער|300px|[בקסטריט בויז]]
**להקת בנים** היא הרכב מוזיקלי שבו רק זמרים גברים.

## היסטוריה
הרכבים גבריים היו קיימים מאז ומתמיד, החל מ"The Temptations" ועד "חמישיית הג'קסונים", אך מאפייניהם המאוחרים יותר של להקות הבנים, אשר נתנו להם את שמם, הן תנועות ריקוד, חשיפת שרירים, שילוב בין מוזיקת הריקודים לבלדות הרומנטיות-מתקתקות, ועצם הרכבת הלהקה, שלעיתים קרובות מתבצע על ידי מפיקים מוזיקליים וציידי כישרונות.

פורצי הדרך בתחום זה של מוזיקת הפופ היו "ניו קידס און דה בלוק" – 5 זמרים מבוסטון אשר הגיעו לשיאם בסוף שנות ה-80. בבריטניה היו ההרכב "טייק ד'את" שהייתה להקת הבנים המצליחה הראשונה שם, לאחר מכן הופיעו גם "איסט 17" ו"בויזון" האירים. במקביל להם פרצו בקסטריט בויז האמריקאים, שפרצו תחילה בארצות כמו גרמניה ויפן, ורק לאחר מכן בשאר אירופה ובארצות הברית.

הבקסטריט בויז הוציאו 4 תקליטים מצליחים שנכתבו ברובם על ידי צוות כותבי שירים שוודים. הלהקה הורכבה על ידי לו פרלמן, איש עסקים אשר הרכיב לאחר מכן את מתחריהם הגדולים ביותר – אן סינק וכן או-טאון, להקת בנים אשר תהליך הרכבתה תועד בתוכנית מציאות בת שתי עונות.

אנגליה תססה באופנת להקות הבנים במשך 5 שנים, ובמקביל לדעיכת ההרכבים האמריקאים צצו הרכבים כ"פייב" ו"ווסטלייף" (אשר אף הופיעו פעמיים במדינת ישראל והופיעו במשותף בהופעה אחת על אותה הבמה בפארק הירקון). גלגולים נוספים של להקות הבנים צצו גם לאחר דעיכת הזרם, בשנת 2003 אלה היו "באסטד" האנגלים אשר ניסו לייצר צירוף של פופ-פאנק, כאשר לעומת הרכבים כסם 41 או בלינק-182 הדגש הוא על הפופ, מה שמעיד על כך שכדי להיות מעבר למונח 'להקת בנים' לא מספיק רק לנגן על כלים.

בישראל הוקמו מספר להקות בנים במהלך השנים: היי פייב (הייתה הראשונה והבולטת מכולן), אחריהם להקת עדן (שכללה גם עבריים מדימונה), פור יו (שכללה את השחקן והדוגמן ישראלי גיא אריאלי ועוד שלושה עולים חדשים), גיים בויז.

אף שחברי להקות בנים נוטים לרוב להיעלם עם דעיכת להקותיהם, אחדים מחברי הרכבים אלה המשיכו בקריירת סולו מצליחה לאחר פירוקה של להקת הבנים בה השתתפו. דוגמאות בולטות הן רובי ויליאמס (טייק ד'את), ג'ורג' מייקל (Wham!), ג'סטין טימברלייק (אן סינק) הארי סטיילס, ליאם פיין, נייל הורן, לואי טומלינסון וזאין מאליק (ואן דיירקשן), ניקי ביירן (ווסטלייף) ואמיר פיי גוטמן (היי פייב).

לאחר שקיעת תופעת להקות הבנים בעשור הראשון של המאה ה-21, בתחילת העשור שלאחר מכן זכתה התופעה להצלחה מחודשת, עם פריצתן של מספר להקות בנים, בפרט ואן דיירקשן האנגלית-אירית, ביג טיים ראש האמריקאית ועוד.

## ראו גם
* להקת בנות

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

*
קטגוריה:פופ
אלייז'ה ווד

**אלייז'ה ג'ורדן ווד** (באנגלית: **Elijah Jordan Wood**; נולד ב-28 בינואר 1981) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה ומפיק קולנוע אמריקאי. מוכר בשל גילום דמותו של פרודו בגינס בעיבוד הקולנועי לטרילוגיית "שר הטבעות" ובסרט "ההוביט: מסע בלתי צפוי".

## ביוגרפיה
ווד נולד בסידר רפידס, איווה, ארצות הברית. הוריו גרושים ויש לו שני אחים. הוא ממוצא אנגלי, אוסטרי, גרמני ודני, והוא חונך כקתולי. כילד השתתף בשיעורי פסנתר. בבית הספר היסודי הופיע בהצגה "צלילי המוסיקה". שנה לאחר מכן הופיע כשחקן ראשי בהצגה "הקוסם מארץ עוץ". הוא שימש כנער המקהלה בהפקה של "See How They Run".

## קריירה
ווד דגמן והופיע בפרסומות מקומיות, לפני שמשפחתו עברה ללוס אנג'לס בשנת 1988. הוא נכנס לתחום הבידור בגיל שבע בעידודה של אמו. סוכנות ויליאם מוריס בקליפורניה לקחה על עצמה את קידומו, וכבר בגיל שמונה השתלב בתעשייה.

הופעתו הראשונה הייתה בתפקיד קטן שקיבל בקליפ של פאולה עבדול, "Forever Your Girl". לאחר מכן הופיע בתפקיד קטן בסרט "בחזרה לעתיד 2". ב-1993 לוהק לתפקיד הראשי בסרט "הרפתקאותיו של האקלברי פין", וכן לסרט "הבן הטוב" ביחד עם מקולי קאלקין. ב-1995 הופיע ווד בקליפ של הקרנבריז, "Ridiculous Thoughts". בהמשך הופיע בתפקידים שונים בסרטים נוספים.

התפקיד הבולט ביותר בקריירה שלו, הוא גילום דמותו של פרודו בגינס בעיבוד הקולנועי לטרילוגיית "שר הטבעות" של טולקין (2001-2003).

ב-2005 הקים ווד חברת תקליטים משלו שנקראת "Simian Records". באותה שנה השתתף בסרט "עיר החטאים". ב-2006 הופיע בסרט "בובי", על היום בו נרצח רוברט קנדי. באותה שנה גם דיבב בסרט "תזיזו ת'רגליים". הסרט היה מועמד לפרס גלובוס הזהב וזכה בפרס האוסקר. עוד בקריירת הדיבוב של ווד מופיעה דיבוב הדמות הראשית בסרט 9.
ווד מופיע בסרט הביוגרפי "The Passenger", על חייו של איגי פופ בצעירותו. דיבב במשחק הווידאו "Spyro". ב-2007 השתתף בתפקיד ראשי בסרט "רציחות באוקספורד". בין השנים 2011–2014 ווד כיכב בקומדיית המצבים "וילפרד". ב-2016–2017 הוא כיכב בסדרת הטלוויזיה "סוכנות הבילוש של דירק ג'נטלי", המבוססת על ספרו של דאגלס אדמס באותו שם.
ב-2023 יצא סרט נוסף בהשתתפותו - "הטורף הרעיל" בכיכובו של פיטר דינקלייג'.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקנים ילדים אמריקאים
קטגוריה:מדבבים אמריקאים
קטגוריה:מפיקי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא אנגלי
קטגוריה:אמריקאים ממוצא אוסטרי
קטגוריה:אמריקאים ממוצא גרמני
קטגוריה:אמריקאים ממוצא דני
קטגוריה:בכירים בתעשיית המוזיקה האמריקאית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1981
קטגוריה:זוכי פרס סאטורן לשחקן ראשי בקולנוע
קטגוריה:זוכי פרס סאטורן לשחקן צעיר בקולנוע
דו-פסיגיים קדומים

**דו־פסיגיים קדומים** (שם מדעי: Magnoliopsida) הם קבוצה פרפילטית במערכת בעלי הפרחים הכוללת את המינים הקדומים והפרימיטיביים ביותר. ההבדל העיקרי ביניהם לבין הדו־פסיגיים האמיתיים הוא בצורת האבקה, ובמאפיין זה הם דומים יותר לחד־פסיגיים. המיון המדעי המסורתי לא הבדיל בין הדו־פסיגיים הקדומים לאמיתיים, אך בעשורים האחרונים הראה המחקר הגנטי כי למעשה הדו־פסיגיים הקדומים נמצאים בתחתית העץ האבולוציוני שממנו התפתחו מאוחר יותר גם החד־פסיגיים וגם הדו־פסיגיים האמיתיים.

הדו־פסיגיים הקדומים מיוצגים בישראל בין היתר על ידי נופר צהוב וער אציל. בחקלאות המייצגת הידועה היא גפן היין.

## סדרות
*מגנולאים (Magnoliales)
*עראים (Laurales)
*פלפלאים (Piperales)
*קנלאים (Canellales)
*סנטלניים (Santalales)
*קרננאים (Ceratophyllales) - בה סוג יחיד Ceratophyllum
*גפנאים (Vitales)
*נופראים (Nymphaeales)
*Rosopsida
*Chloranthales
*Austrobaileyales
*Amborellales - בה סוג ומין יחיד Amborella trichopoda

## קישורים חיצוניים

**גלריה**:


קובץ:Starr 010520-0082 Cassytha filiformis.jpg|Cassytha filiformis
קובץ:Magnolia obovata 10.JPG|מגנוליה
קובץ:Drimys lanceolata.jpg|Tasmannia lanceolata
קובץ:Victoria amazonica - Rio de Janeiro, botanical garden.JPG|ויקטוריה מלכותית
קובץ:Cissus discolor 25.JPG|Cissus javana
קובץ:Grape vines 2015 01.jpg|גפן היין


*
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1843
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אדולף-תאודור ברוניאר
קטגוריה:טקסוני צמחים היסטוריים