open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
לפרקון

שמאל|ממוזער|250px|ייצוג מודרני של לפרקון מהסוג שזכה לפופולריות במאה ה-20
**לפרקון** הוא שד בפולקלור האירי.

## אטימולוגיה
למקור שמם יש מספר גרסאות. על פי פטריק דינין, היסטוריון ובלשן אירי, מקור שמם מגיע מהמילה האירית "luchorpan" שפירושה הוא: "ננס, סוג של שדון החי בקרבת מקורות מים". פירוש נוסף למקור המילה הוא: חצי גוף, גוף קטן. המילון האנגלי של אוקספורד מבאר לפרקון כ"שדון-סנדלר".

## אופי ואורח חיים
[ממוזער|שמאל|250px|לפי [פולקלור אירי|הפולקלור האירי הלפרקון מחביא אוצר זהב בקצה הקשת בענן]]
הלפרקון מתואר בסיפורי עם כיצור לא מזיק באופן כללי, אך עם זאת הוא שובב וחובב מעשי קונדס. לעיתים נקשר שמו במעשי תרמית והונאה מתוחכמים שהקנו לו תדמית נכלולית – רודפת בצע.

על פי סיפורי עם אלה, הלפרקונים מבכרים את חיי הבדידות ומתרחקים מהציוויליזציה, אולם קיימות עדויות המצביעות על כך שייתכן שהם נהנים מחברת יצורים קסומים אחרים. קרוב משפחתו של הלפרקון נקרא "קלוריקון". דמותו מופיעה לעיתים רחוקות. הוא חובב משקאות חריפים, מסיבות פרועות, וחיי הוללות. הלפרקונים הם חובבי ממון מושבעים וידועים בעושרם. את אוצרותיהם הם מחביאים במקומות נסתרים מעיני כל, אך ניתן להתחקות אחר עקבות האוצר אם מגיעים אל המקום בו נוגעת הקשת באדמה.

## הופעה חיצונית
על פי סיפורי העם ישנם מספר גרסאות ללבושו של הלפרקון, אשר יכלול מעיל אדום או ירוק, מצנפת, מגפיים, ואבזם החגור לגופו, כל הפריטים מעוטרים ברקמות זהב.

הספר "פיות ועמים", המקבץ את אגדות איכרי אירלנד, שראה אור בשנת 1888 מתאר את הלפרקון כיצור גנדרן, לבוש מעיל אדום – ובמרכזו שבעה כפתורים, דמותו עוטה מצנפת מחודדת ושמוטה שיושבי הארצות הצפון מזרחיות נהגו לעטות לראשם.

בפואמה מהמאה ה-18 "הלפרקון; או השדון-הסנדלר" (The Lepracaun; or, Fairy Shoemaker) מתאר בחרוזים ויליאם אלינגהם את מראם: פניהם חרושי-קמטים, הליכתם כפופה, בעלי גיבנת, דומים לאלף מזוקן, משקפיהם שמוטים בקצה אפם, לגופם סינר עור, וחגורת כסף למותניהם. בתיאור זה סטה אלינגטון מהתיאור המסורתי שתיאר את הלפרקון כדמות העוטה גלימת אזמרגד ירוקה המעניקה את הידע למציאת אוצר נסתר.

## סמל אירלנד
ברבות הימים הפך הלפרקון לאטרקציה תיירותית ולאחד הסמלים של אירלנד. בפוליטיקה האירית כינו תומכי האיחוד עם הבריטים את מתנגדיהם בביטוי המעליב "דוברי לפרקונית".

## אזכורים תרבותיים
הלפרקון מאוזכרים רבות בסרטי קולנוע, סרטי אימה, סרטי אנימציה, ופרסומות, תוך שהם מסמלים בעיקר את אירלנד או מוצרים שמקורם באירלנד. בספר "הארי פוטר וגביע האש", הרביעי בסדרת ספרי הארי פוטר, הלפרקונים מופיעים כמעודדי קבוצת הקווידיץ' של אירלנד במשחק גמר הגביע העולמי בקווידיץ'. לפרקונים עומדים במרכז עלילת הסרט "דרבי אוגייל והאנשים הקטנים" ובמרכז עלילתה של סדרת הספרים "ארטמיס פאול".

## קישורים חיצוניים

* הלפרקון בתרבות הפופולרית
* ויליאם אלינגהאם, '''הפואמה: הלפרקון או שדון סנדלר'''
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יצורים בדיוניים
קטגוריה:מיתולוגיה קלטית
קטגוריה:אירלנד: תרבות
קטגוריה:פולקלור אירי
יואנס זונאראס

**יואנס זונאראס** (ביוונית: ****, בלטינית: **Ioannes Zonaras**) היה היסטוריון ומחבר קנונים ביזנטי, שחי משלהי המאה ה-11 עד אמצע המאה ה-12.
נחשב להיסטוריון מהימן.

זונאראס שירת כמפקד המשמר והמזכיר האישי של הקיסר אלכסיוס הראשון קומננוס, ועם מותו פרש למנזר באי של אַיִיָה גְלִיקֶרִיָה  (Αγία Γλυκερία, כיום Incirli Adasi), שם בילה את שארית ימיו בכתיבת ספרים. 

חיבורו החשוב ביותר, "תקציר ההיסטוריה" (Ἐπιτομὴ Ἱστοριῶν, אֶפיטומֶה היסטוריון; בלטינית: *Epitome Historiarum*) בשמונה-עשר ספרים, מקיף את קורות העתים מבריאת העולם עד מות הקיסר אלכסיוס (1118). החלק העוסק בהיסטוריה הקדומה מבוסס במידה רבה על יוסף בן מתתיהו; לכתיבת ההיסטוריה של רומא עד שנת 146 (ספרים 7–9) הסתמך בעיקר על דיו קאסיוס, שעשרים הספרים הראשונים של חיבורו אינם ידועים ממקום אחר. ניקטאס אקומינאטוס המשיך את חיבורו ההיסטורי של זונאראס מן המקום בו נפסק. 

חיבורים תאולוגיים שונים יוחסו לזונאראס – פירושים על האיגרות הקנוניות של אבות הכנסייה ועל הפואמות של גרגוריוס מנזיאנזוס; חיי הקדושים; ומסה על הקנונים האפוסטוליים  – ואין כל סיבה להטיל ספק כי אומנם הוא שכתבם. ברם, הלקסיקון שהגיע לידינו ונושא את שמו נכתב קרוב לוודאי על ידי אדם בשם אנטוניוס מונאכוס (Antonius Monachus).

## לקריאה נוספת
* הערך John Zonaras, ב**[[האנציקלופדיה הקתולית|אנציקלופדיה הקתולית]]**, מהדורת 1913 
* Fergus Millar, *A Study of Cassius Dio*, Oxford: Clarendon, 1964, Appendix I: Xiphilinus' and Zonaras' Epitomes of Dio Book 54, pp. 195-203

## קישורים חיצוניים

* תמצית ההיסטוריה באתר ה-Open Library.
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:היסטוריונים ביזנטים
קטגוריה:תאולוגים ביזנטים
קטגוריה:מחברים כותבי יוונית
מרד קאחתי-חבסורתי

**מרד קאחתי-חבסורתי** (בגאורגית: **კახეთ-ხევსურეთის აჯანყება**) היה מרד כנגד הכוחות הבולשביקים בעקבות פלישת הצבא האדום לגאורגיה, שהתרחש בשנת 1922 במחוזות קאחתי וחבסורתי בגאורגיה הסובייטית (כיום גאורגיה).

מרד החל אחרי מרד שהתרחש באותה שנה במחוז ההררי סוואנתי ונקרא מרד סוואנתי, ואורגן על ידי הוועד לעצמאות גאורגיה והוועדה הצבאית שלו, שהורכבה מקצינים לשעבר ברפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה. מנהיג המרד היה הנסיך ככוצה צ'ולוקאשווילי, קולונל בצבא הגאורגי, פולקובניק (полко́вник) (קולונל) בצבא האימפריה הרוסית וגיבור קרב סארקמיס (Sarıkamış) במהלך מלחמת העולם הראשונה. מאביב 1921 החל צ'ולוק'שווילי לארגן מיליציה חזקה בקאחתי וחבסורתי, מהאצילים הגאורגים שברחו בעקבות פלישת הצבא האדום לגאורגיה ובכללם מ. לשקראשווילי, סימון בגרטיון-מוחרנלי, ל. לקווינדזה, ס. אנדרוניקאשווילי, א. סומבאטאשווילי, ש. ואצ'נדזה, פ. שלוואנדישווילי, ש. שלוואנדישווילי ועוד. למיליציה היה קשר קרוב לפטריארך הקתולי, אמברוסה ונהנה מתמיכתם של השבטים ההרריים של מזרח גאורגיה.

## הקרבות

בתחילה חסמה המיליציה את כל כבישי המובילים לתושתי, פשאבי וחבסורתי ולאחר הניצחון בקרב בז'ינוואלי, עבר הצבא לחבסורתי. הבולשביקים השתמשו בצורה נרחבת בחיילים לא מנוסים ובכללם שימוש במטוסי קרב, כנגד אנשי המיליציה וסבלו אבדות כבדות בנפש כאשר לכוחותיו של צ'ולוק'שווילי היו מעט אבדות ואף, בכמה מן המקרים, ללא אבדות.

ההנגשות הראשונה התרחשה ליד העיר סיר'נגי ביוני 1922. בקיץ של אותה שנה, צ'ולוק'שווילי ותומכיו ארגנו מרד כפריים במחוז ההיסטורי חבסורתי. היחידות של הצבא הסובייטי שרפו כמה כפרים עד לאפר, אולם צ'ולוק'שווילי ארגן את בריחתם לשכניהם הצ'צ'נים.

בסופו של דבר נחלש המרד, כתוצאה משתי סיבות. הראשונה הייתה חילוקי דעות שנתגלעו בין המפלגות הפוליטיות השונות בגאורגיה. בין יתר הוויכוחים סברו הסוציאל-דמוקרטים כי צ'ולוק'שווילי, עקב היותו אציל, לא צריך להנהיג את הצבא הפרטיזני. הסיבה השנייה הייתה פעילותם המוצלחת של הבולשביקים במעצר והוצאתם להורג של תומכי המיליציה בכארתלי ובקאחתי והעבירו דיוויזיות נוספות לאזור מגרוזני.

שילוב של עוינות של צ'ה קה (קדם לק.ג.ב.) כנגד האוכלוסייה בגאורגיה והוויכוחים בין המפלגות הפוליטיות השונות, הכריח, כאמור, את צ'ולוק'שווילי לברוח לצ'צ'ניה השכנה. הוא חזר בנובמבר, ערך מספר פלישות ותקף את הכוחות הבולשביקים שוב. אחיו סווימון צ'ולוק'שווילי נהרג באחד הקרבות. חברי משפחת צ'ולוק'שווילי נעצרו ואביו החורג הוצא להורג בידי הסובייטים. הפלישות מנעו מהבולשביקים את האפשרות לקנות אחיזה בהרי מזרח גאורגיה לפני המרד הגדול באוגוסט 1924.

## מקורות

* סטיפן ג'ונס (1988), "התבססות הכוח הסובייטי  בעבר הקווקז: המקרה של גאורגיה 1921-1928", ביטאון לימודי סובייטיות 40, No. 4: 616-639 
* אקקי סורגולדזה ופ. סורגולדזה, "היסטוריה של גאורגיה, 1783-1990", טביליסי, 1992
* ולרי בנידזה (1991), "מרד 1924 בגאורגיה", עמ' 10, טביליסי, סמשובלו, 

קאחתי-חבסורתי, מרד
קאחתי-חבסורתי, מרד
קאחתי-חבסורתי, מרד
קטגוריה:קאחתי
התנהגות פסיבית-אגרסיבית

**התנהגות פסיבית-אגרסיבית** (באנגלית: **Passive-aggressive behavior**;  על פי האקדמיה ללשון העברית: **התנהגות תוקפנית-סבילה**) משמעותה חוסר משמעותי בביטויי כעס ישירים. במקום לכעוס באופן ישיר, אדם יבטא את כעסו בשתקנות, עקשנות, סרבנות, ולעיתים בצורות של דחייה וחוסר יעילות קיצוני והתנגדות פסיבית לציות להנחיות של סמכות, במצבים בין-אישיים או מקצועיים; או אי-ביצוע מתמשך של משימות שתחת אחריותו (המפורשת או הנרמזת) של אותו אדם. לדוגמה, כאשר אדם פסיבי-אגרסיבי נדרש ללכת לאירוע (למשל מסיבה) שאינו מעוניין להשתתף בו, הוא יזדקק לזמן רב להתארגן, עד כדי כך שהאירוע יהיה לקראת סיום כאשר הוא יגיע אליו. השארת פתקים או הודעות, כדרך להימנעות מוויכוח או עימות, היא גם סמן של התנהגות פסיבית-אגרסיבית.

## היסטוריה
המונח "התנהגות פסיבית-אגרסיבית" נטבע לראשונה על ידי צבא ארצות הברית בזמן מלחמת העולם השנייה, כאשר פסיכולוגים צבאיים הבחינו אצל חיילים בהתנגדות פסיבית ובחוסר רצון לציית לפקודות.

## פסיביות-אגרסיביות כהפרעת אישיות
**הפרעת אישיות סבילה-תוקפנית** הייתה הפרעת אישיות שנכללה בשלוש הגרסאות הראשונות של ה-DSM (מדריך האבחון של האיגוד הפסיכיאטרי האמריקני), אך הוצאה מהגרסה הרביעית בגלל היעדר תמיכה אמפירית מספקת בתוקף ובמהימנות שלה. עם זאת, השיח המקצועי מוסיף להתייחס אליה, הואיל והיא מתארת דפוס אישיות שכיח שמעורר קשיים בין-אישיים ניכרים. הפרעת אישיות פאסיבית אגרסיבית קיימת בכל זאת - ב ICD 10, משמעות הדבר היא שבאופן עקרוני פסיכיאטר בישראל יכול לתת אבחנה כזו.

אדם המאופיין על ידי דפוס אישיות זה יתקשה מאוד לסרב לבקשות או לדרישות באופן גלוי והוא יעשה זאת בדרך סבילה. ההשערה הפסיכואנליטית העומדת מאחורי דפוס זה היא שבצורה סבילה זו מבטא האדם הסביל-תוקפני מידה רבה של תוקפנות. היות ש-DSM הוא מדריך אבחוני התנהגותי, שבו מקובל לספור קריטריונים התנהגותיים בני צפייה ומדידה לצורך אבחון, קשה להתייחס לתוקפנות העומדת מאחורי ההתנהגות הסבילה.

אדם כזה יכול, למשל, להרגיש מנוצל על ידי המעסיק שלו ולכן יימנע מלבצע מטלה מסוימת. עם זאת, הוא לא יסרב באופן מפורש וגלוי, אלא "יעניש" את המעסיק על דרשנותו בכך שיבטיח לבצע את התיקון, אך ידחה את הביצוע עד אין קץ, יקשה על המנהל ויפיק מכך הנאה סמויה ולא מודעת. אדם כזה לא יתעמת לעולם בצורה ישירה עם מצב בעייתי, אלא יפגין את התנגדותו בצורת התמהמהות, שכחנות וכדומה. כך, מצד אחד הוא יביע את תוקפנותו בצורה עקיפה ומצד שני, יעורר כלפיו את תוקפנות הסביבה (אשר לעיתים קרובות תבוטא אף היא בצורה עקיפה, משום שההבטחה לבצע את המשימה עדיין קיימת ברקע).

## סימנים שכיחים להפרעה פסיבית-אגרסיבית
אדם פסיבי-אגרסיבי עשוי להראות רק חלק מהתכונות הרשומות להלן, ותכונות נוספות שאינן משויכות להתנהגות פסיבית אגרסיבית.

## קישורים חיצוניים
*Sharon C. Ekleberry, הפרעת אישיות פסיבית-אגרסיבית 
*הגדרה של התנהגות פסיבי-אגרסיבית, באתר MedicineNet.com 

*Scott Wetzler, Living with the Passive-Aggressive Man
*How do you Know if this Person is Passive Aggressive?


## הערות שוליים

פסיבית-אגרסיבית
אקוורין

**אֶקְווֹרִין** (**Aequorin**) הוא חלבון הנמצא במדוזות לומינסנטיות, כדוגמת מינים שונים מהסוג *Aequorea*, בהם *[[Aequorea victoria]]*, ובמגוון אורגניזמים ימיים נוספים.

אקוורין מורכב משתי יחידות נפרדות: האפופרוטאין אפואקוורין (apoaequorin), שמשקלו המולקולרי הוא כ-22 kDa, וקבוצה פרוסטטית קואלנטראזין (coelenterazine), שמשקלה המולקולרי 472, והשייכת למשפחת מולקולות הלוציפרין.

שמאל|ממוזער|260px
בנוכחות חמצן מולקולרי שני המרכיבים את האקוורין עוברים שינוי ספונטני, המביא לחלבון פעיל. בחלבון קיימים מספר אזורי EF hand, אשר מתפקדים כאתרי קישור ליוני Ca2+&lrm; : כאשר יוני Ca2+&lrm; נקשרים לאתרים אלו בחלבון, עובר החלבון שינוי קונפורמציה והקבוצה הפרוסטטית קואלנטראזין הופכת בתהליך של חמצון לקואלנטראמיד מעורר ולפחמן דו-חמצני. כאשר חוזר הקואלנטראמיד המעורר למצב לא מעורר, אור כחול (באורך גל של 469 ננומטר) נפלט.

מאחר שאת האור הנפלט קל למדוד באמצעות מכשיר לומינומטר, באקוורין נעשה שימוש רב בביולוגיה מולקולרית לשם מדידת רמות יוני סידן תוך תאי. תאים מתורבתים המבטאים את גן האקוורין יכולים לשמש להפקה יעילה של החלבון: עם זאת, ביטוי רקומביננטי מניב רק את האפופרוטאין, ולפיכך נדרשת הוספה של קולנטראזין אל מדיום הגידול של התאים לשם השגה של חלבון פעיל שיכול לשמש למדידת ריכוז יוני סידן.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:חלבונים
רפאל סוביס

**רפאל אוגוסטו סוביס** (נולד ב-17 ביוני 1985 בארכים שבברזיל) הוא כדורגלן עבר ברזילאי ששיחק בעמדת החלוץ.

## קריירה קבוצתית
סוביס החל בקבוצות הנוער של אינטרנסיונל ובמהרה זכה למקום בקבוצה הראשונה. סוביס הבקיע 19 שערים ב-35 משחקים בעונת 2005 בגיל 19. בשנה שלאחר מכן, הוא היה אחד הברגים המרכזיים בהרכב קבוצתו שהגיעה עד למקום השני בליגה הברזילאית, ונבחר על ידי ארגון הכדורגל הברזילאי ב"קבוצת הכוכבים" בסוף העונה. עונת 2006 החלה באיטיות עבורו, שכן התמודד עם סדרה של פציעות. הוא החזיר את מקומו לקבוצה הראשונה ועזר לקבוצה לזכות בגביע ליברטדורס אחרי שהבקיע שני שערים במשחק הגמר הראשון נגד סאו פאולו.

לאחר התעניינות מצד קבוצות כמו מילאן וסנטאנדר, חתם סוביס בריאל בטיס באוגוסט 2006 עבור 8 מיליון אירו, ולמשך שמונה שנים. הוא הוצג רשמית לעיתונות ב-8 בספטמבר 2006, והופעת הראשונה שלו בליגה הייתה במשחק מול אתלטיק בילבאו יומיים לאחר מכן, משחק בו בטיס ניצחה 3-0.

סוביס הבקיע את שעריו הראשונים בספרד נגד היריבים העירוניים סביליה ב-17 בספטמבר, משחק בו בטיס הפסידה 3-2. סוביס הצליח להבקיע שער נגד סלטה ויגו, במשחק הבכורה של המאמן החדש לואיס פרננדז. בעקבות פציעה במשחק מול מיורקה הוא נעדר מהליגה למשך חודש. סוביס תרם רבות לעיצוב העונה כאשר שער השוויון שלו בדקות הסיום נגד ברצלונה הוריד אותה למקום השני.

ביוני 2007 בטיס דחתה הצעה של ארבעה עשר מיליון אירו מספרטק מוסקבה. סוביס החל את עונתו השנייה בעיר סביליה היטב, כאשר הבקיע שלושה שערים בשישה משחקים, כולל שערים נגד ולנסיה, אספניול ומיורקה.

ב-2 בספטמבר 2008 עבר לאל-ג'זירה, קבוצת כדורגל מאבו דאבי שבאיחוד האמירויות הערביות, תמורת 10 מיליון אירו. ביולי 2010 חזר לאינטרנסיונל והושאל לעונה.

## נבחרת ברזיל
הופעת הבכורה של סוביס עבור נבחרת ברזיל הייתה ב-3 בספטמבר 2006 נגד נבחרת ארגנטינה באצטדיון האמירויות של ארסנל. ברזיל ניצחה 3-0, וסוביס נכנס כמחליף בדקות האחרונות. הוא שיחק שוב עבור נבחרתו כאשר הביסה את נבחרת ויילס 2-0. הוא גם נבחר כחלוץ המרכזי במשחק ידידות נגד נבחרת פורטוגל.

סוביס השתתף עם הנבחרת האולימפית באולימפיאדת בייג'ינג. הוא הבקיע שער אחד בשלב הבתים ואת שער היתרון בהארכה של רבע הגמר מול נבחרת קמרון. לבסוף זכתה נבחרתו במדליית ארד.

## קישורים חיצוניים

* הפרופיל של השחקן באתר סמבה-פוט

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ברזילאים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ברזילאים
קטגוריה:כדורגלני אינטרנסיונל
קטגוריה:כדורגלני ריאל בטיס
קטגוריה:כדורגלני אל-ג'זירה (אבו דאבי)
קטגוריה:כדורגלני פלומיננסה
קטגוריה:כדורגלני טיגרס
קטגוריה:כדורגלני קרוזיירו
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ברזיל
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:מדליסטים אולימפיים ברזילאים
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1985
האמנה הבין-לאומית להסדרת ציד הלווייתנאים

250px|ממוזער|שמאל|המדינות החתומות על האמנה מסומנות בכחול
**האמנה הבין-לאומית להסדרת ציד הלווייתנאים** (באנגלית: **International Convention for the Regulation of Whaling**) נחתמה בלונדון ב-8 ביוני 1937 והפרוטוקולים הנספחים לאמנה נחתמו בלונדון ב-24 ביוני 1938 וב-26 בנובמבר 1945.

מטרתה של האמנה היא להגן על בעלי חיים מסדרת הלווייתנאים מציד-יתר, זאת על ידי הקמת מערכת בינלאומית המסדירה את אזורי הציד של הלווייתנאים על פי אמות מידה של שימור בעלי חיים אלה והמשך התפתחותם כמשאב טבע, למען הדורות הבאים. אמצעי הבקרה העיקרי לצורך יישום האמנה היה הקמת הוועדה הבינלאומית על ציד לווייתנאים בה יושבים נציגי כל המדינות החותמות. הוועדה הכניסה במהלך השנים שינויים רבים לדרישות האמנה, המשקפים שינויים בתקנים כלכליים, סביבתיים ומסחריים.

## המדינות החתומות

המדינות החתומות על האמנה הן אוסטריה, אוסטרליה, איטליה, איי שלמה, אירלנד, אנטיגואה וברבודה, ארגנטינה, ארצות הברית, ברזיל, בריטניה, גינאה, גרמניה, גרנדה, דומיניקה, דנמרק, דרום אפריקה, הודו, הולנד, מונקו, מקסיקו, נורווגיה, ניו זילנד, סין (במקור חתמה על האמנה הרפובליקה הסינית), סנגל, סנט וינסנט והגרנדינים, סנט לוסיה, סנט קיטס ונוויס, ספרד, עומאן, פינלנד, פנמה, פרו, צ'ילה, צרפת, קוריאה הדרומית, קניה, קוסטה ריקה, רוסיה, שוודיה ושווייץ.

## קישורים חיצוניים
* נוסח האמנה

קטגוריה:אמנות והסכמים במאה ה-20
קטגוריה:לווייתנאים בתרבות
קטגוריה:ציד
בינלאומית
בינלאומית
בינלאומית
בינלאומית
בינלאומית
יומי

[שמאל|ממוזער|אשפת חצים יפנית עם שתי קשתות יומי בתוכה, מלפני [תקופת אדו]]
שמאל|ממוזער|300px|שמות החלקים בקשתות יומי
**יוּמי** (弓 *Yumi*) הוא המינוח היפני לקשת (המכיל בתוכו את הקשת הארוכה ואת הקשת הקצרה) המשמשת את העוסקים בקיוּדוֹ, קשתות יפנית. היומי יוצאת דופן באורכה (יותר משני מטרים), והיא עוברת את גובה הקשת (iteh 射手). היומי הן קשתות מורכבות, ובאופן מסורתי הן עשויות במבוק, עץ ועור, בטכניקות שלא השתנו זה מאות שנים, על אף שכיום ישנם קשתים, בעיקר מתחילים, המשתמשים ביומי סינתטי. ייתכן כי עיצוב היומי הוא פיתוח יפני של הקשתות המורכבות שהיו נפוצות במשך מאות שנים בצפון אירואסיה ותקופת ג'ומון ביפן.

## תיאור ואחזקה
### צורה
היומי הוא אסימטרי; נקודת האחיזה נמצאת בשליש המרחק בין הקצה התחתון לעליון, והכיפוף העליון והתחתון שונים זה מזה. ישנן מספר השערות בנוגע לחוסר סימטריה זה. יש המאמינים כי היומי נועד לשימוש תוך רכיבה על סוס, וצורתו מאפשרת לעבור מצד אחד של הסוס לשני בקלות. אחרים מאמינים כי האסימטריה נועדה על-מנת לאפשר ירי ממצב כריעה. טענות נוספות מדברות על מאפייני העץ, לפני פיתוח השיטה המורכבת.

### מיתר
מיתר היומי עשוי באופן מסורתי קנבוס, אך כיום יעדיפו הקשתים להשתמש במיתרים העשויים חומרים סינתטיים, למשל קבלר, שכן אלה מחזיקים מעמד זמן רב יותר (כאלף חצים). המיתרים לא מוחלפים עד שהם נקרעים; זה גורם ליומי להתכופף בכיוון הנגדי לכיוון המשיכה, דבר הנחשב "בריא" לקשת. נקודת העגינה על המיתר מעובה בתוספת של קנבוס ודבק, זאת על-מנת להגן על המיתר ולספק לו עובי, העוזרים לייצוב החץ בעת מתיחת הקשת.

### יחס
עוסקי קיודו רציניים מתייחסים ליומי בכבוד רב, ככלי בעל עוצמה רבה, וכמורה בעל ידע רב להעביר לתלמיד. מאמינים כי היומי טומן בחובו חלק מנשמתו של האדם שיצר אותו.

אסור לתלמיד קיודו לעבור מעל יומי השכוב על הרצפה כי הדבר נחשב לחוסר כבוד כלפי היומי, ויש לנהוג בו כשם שהתלמיד רוצה שינהגו בו - לשמור עליו בתנאי טמפרטורה ולחות נעימים ולשאת אותו כראוי. נגיעה ביומי של אדם אחר ללא רשותו נחשבת כחוסר כבוד משווע. גם משניתנה רשות, אין לגעת בנקודת האחיזה של יומי של אדם אחר.

### טיפול
יומי העשוי במבוק דורש תשומת לב רבה. אם ייזנח, היומי עלול לאבד מכושרו, ואף להפוך לבלתי שמיש. צורת היומי תשתנה עם שימוש תדיר בו, אך ניתן להחזירו לצורתו המקורית בעת הצורך, על ידי הפעלת לחץ או השארת המיתר, או הסרתו, כאשר הקשת אינה בשימוש.

צורת הקימורים מושפעת מאוד בהתאם להשארת המיתר רתום, או הסרתו, כאשר הקשת אינה בשימוש. ההחלטה על השארת המיתר או הסרתו נובעת מצורתו הנוכחית של היומי. יומי יחסית "שטוח" כאשר לא רתום, יישאר לא רתום כאשר לא בשימוש (לעיתים מתייחסים ליומי כזה כ"עייף"). יומי בעל קימורים מוגזמים כאשר לא רתום, בדרך-כלל משאירים רתום גם לא בשימוש לתקופת זמן מסוימת, וזאת על-מנת "לאלף" את היומי.

יומי המטופל במסירות יכול להחזיק מעמד מספר דורות, בעוד שאורך חייו של יומי שלא מטופל כיאות הוא מאוד קצר.

## אורכי קשתות

## היסטוריה

## ראו גם
* חץ וקשת
* קשת מורכבת
* קשת ארוכה
* קשת אופקית
## לקריאה נוספת

*
*[The Neolithic Age in Eastern Siberia. Henry N. Michael. Transactions of the American Philosophical Society, New Ser., Vol. 48, No. 2 (1958), pp. 1-108. doi:10.2307/1005699](http://links.jstor.org/sici?sici=0065-9746(1958)2%3A48%3A2%3C1%3ATNAIES%3E2.0.CO%3B2-I)
* Onuma, Hideharu and Dan DeProspero, Jackie DeProspero, *Kyudo: The Essence and Practice of Japanese Archery. *Kodansha International, 1993. .


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קשתות
קטגוריה:יפן: תרבות
קטגוריה:אמצעי לחימה יפניים מסורתיים
362

## אירועים

## נולדו
מסרוב משדוץ, נזיר ובלשן, ממציא האלפבית הארמני

## נפטרו
בבא רבה

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
367

## אירועים
* קרב שטרסבורג - אימפריה הרומית ניצחה בקרב נגד האלמנים והם עוזבים את אזור הריין.
* קרב סוליצינום - אימפריה הרומית ניצחה בקרב נוסף נגד האלמנים.
* פלישה סקוטית לבריטניה.

## נולדו

## נפטרו

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
371

## אירועים

## נולדו
* ולנטיניאנוס השני, קיסר רומי ואוגוסטוס (נפטר ב-392)

## נפטרו
* הילריון, נזיר מתבודד, מייסד המנזר הראשון בנגב. 
* זנון מוורונה, קדוש נוצרי

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
363

## אירועים

* על פי עדויות היסטוריות מסוימות, בשנה זו, בי"ח באייר, החלו יהודי ירושלים לבנות את יסודות בית המקדש השלישי (ביודעם כי בחודש זה החלה בניית שני בתי המקדש הקודמים), באישורו של הקיסר הרומי יוליאנוס הכופר. בערבו של היום סוכלה כוונתם בשל רעש אדמה חזק מאוד ונודע כי הקיסר נרצח ואישורו בוטל. כמו כן, נמצאה עדות בלתי תלויה לרעידת אדמה שהתרחשה בי"ח באייר בשנה זו וגרמה לחורבנה של סוסיתא.

## נולדו
* וו ליו סונג (), מייסד שושלת לְיוּ-סונְג (), תקופת השושלות הדרומיות, סין הקיסרית. 

## נפטרו

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים
374

## אירועים
* 16 בפברואר –  שביט האלי הגיע לפריהליון שלו.

ללא תאריך מדויק: 
* מתחילה "נדידת העמים" הגדולה: ההונים חוצים את הדון, מביסים את האלאנים וגורמים למנוסה של אלה האחרונים מערבה
* ולנטיניוס הראשון נלחם באיליריה נגד הסרמטים והקואדים 
* תאודוסיוס (שיוכתר אחר כך כקיסר) מפסיד לסרמטים שתי דיווזיות בפאנוניה; זמן קצר לאחר מכן הוא מודח מתפקידו הצבאי על ידי הקיסר ולנטיניוס הראשון 
* מסמך רומי מזכיר לראשונה בכתובים את העיר "באזילאה"
* החוק הרומי רואה ברצח תינוקות עבירה פלילית 
* אמברוזיוס מוכרז כבישוף מילאנו
* סוסורים, מלך גוגוריאו, ממיר דתו לבודהיזם

## נולדו

ללא תאריך מדויק: 
* גוואנגאטו הגדול, מלך גוגוריאו (מת ב-413) 
* פו ליאנג, פוליטיקאי סיני (מת ב-426) 

## נפטרו

ללא תאריך מדויק: 
* גרגוריוס הזקן מנזיאנזוס, הבישוף מנזיאנזוס (נולד לפני 280) 

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
375

## אירועים
* גרטיאנוס הופך לקיסר הקיסרות הרומית המערבית.
* הירונימוס פורש למדבר ליד כלקיס שבסוריה.

## נולדו

## נפטרו
* ולנטיניוס הראשון , קיסר רומי.
* פאולוס אורוסיוס, כומר והיסטוריון

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
376

## אירועים
* קירילוס האלכסנדרוני, ממורי הכנסייה (מת ב-444)

## נולדו

## נפטרו

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
377

## אירועים

## נולדו
* ארקדיוס, קיסר האימפריה הביזנטית 

## נפטרו
* אותימיוס, מחשובי הנזירים במדבר יהודה

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
380

## אירועים

## נולדו
* פיטר כריסולוגוס, ממורי הכנסייה (מת ב-450)

## נפטרו

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
381

## אירועים

*ועידת קונסטנטינופוליס הראשונה

## נולדו

## נפטרו

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
וודאם ערד, קיסר אתיופיה

**וודאם ערד** היה קיסר אתיופיה בין השנים 1299–1314. הוא היה אחיו של הקיסר יאגבה ציון, ועלה לשלטון לאחר אחיינו.

ישנה רק מערכה צבאית אחת שנרשמה בתקופתו. בשנה הראשונה למלכותו, השייח' אבו עבדאללה אסף חסידים רבים, והכריז ג'יהאד כנגד אתיופיה. ערד שלח מספר שליחים לתוך המחנה של אבו עבדאללה, שהצליחו לשכנע את רוב צבאו לערוק. בלי כוח-אדם מספיק, אבו עבדאללה הוכרח להסכים לאמנה עם הקיסר ונתן לאתיופיה אדמות הנמצאות בגבולה של שאווה וידועות בשם "עבדאללה".

בשנת 1306 הקיסר שלח משלחת של 30 שגרירים לאירופה על מנת לחפש את "מלך הספרדים" (ככל הנראה ממלכת קסטיליה וממלכת אראגון). כנראה בגלל החדשות שהגיעו על ההצלחות של הנוצרים כנגד אל-אנדלוס בספרד, הקיסר שאף להקים ברית הגנה הדדית עם הספרדים כנגד האויבים המוסלמים. לא ידוע אם השגרירים הגיעו ליעד שלהם, אך הם ביקרו ברומא והגיעו עד לאביניון. בדרך חזרה לאתיופיה, הם עברו בג'נובה, ושם רואיינו על ידי הגאוגרף ג'ובאני דה כריגנו ("Giovanni da Carignano"). דיווחו של ג'ובאני על הראיונות אבד, אך סיכום של דוח זה נכתב על ידי ג'קומו פיליפו פוראסטי ("Giacomo Filippo Foresti") בסופלמנטום כרוניקרום (Supplementum Chronicarum), החיבור הראשון המזהה את ממלכתו של הכומר יוחנן עם האימפריה האתיופית.

## הערות שוליים

קטגוריה:השושלת הסולומונית
קטגוריה:קיסרי אתיופיה
קטגוריה:תקופת תור הזהב האתיופית
קטגוריה:מלכים אפריקאים
קטגוריה:נפטרים ב-1314
מלוח (צמח)

**מַלּוּחַ** (שם מדעי Atriplex) הוא סוג של שיח בעל פרחים, הצומח לרוב באדמות יבשות ומלוחות, כגון מדבריות. קיימים בין 100 ל-200 מינים של מלוח בתפוצה עולמית.

אין לבלבל בין סוג זה לסוג ימלוח מסדרת האלתאים.

## מאפיינים
עלי המלוח בשרניים ובעלי שפה פשוטה. צבע העלים לעיתים אדום ורדרד או לבן, אך ברוב המינים הוא ירוק-אפרפר. טעם העלים מלוח. הפרחים ירוקים וזעירים.

## במקורות
המלוח מוזכר גם במקרא, בספר איוב: 

## תפוצה בישראל
בישראל קיימים כ-15 מינים של מלוח הצומחים בר. ניתן למוצאם בבקעת הירדן, הנגב ומדבר יהודה, בעיקר בערוצי נחלים:
* מלוח קיפח (Atriplex halimus)- אחד המינים הנפוצים ביותר
* מלוח תרבותי (Atriplex hortensis) - המין המתורבת, מגיע עד לגובה של 2.5 מטרים. בעל תכונות תזונתיות דומות לתרד. בעבר היה נפוץ באירופה, אך כיום הוא פחות נפוץ ביבשת בשל כניסת התרד.
* מלוח מבריק (Atriplex sagitata נקרא גם A. nitens וגם A. hortensis)
* מלוח רגלני (Atriplex portulacoides) - נקרא גם מלוחית הרגלה
* מלוח ההרים (Atriplex rosea)
* מלוח מלבין (Atriplex leucoclada)
* מלוח ספוגי (Atriplex holocarpa נקרא גם A. spongiosa)
* מלוח קטן-עלים (Atriplex glauca)
* מלוח הענבות (Atriplex semibaccata) - בעל פרי אדום ועסיסי
* מלוח שעיר-פרח (Atriplex lasiantha)
* מלוח קטן-פרי (Atriplex suberecta) - התגלה לראשונה על ידי אבינועם דנין ב-1982
* מלוח דייוויס (Atriplex davisii) - מין חד שנתי
* מלוח מפושק (Atriplex prostrata נקרא גם A. patula)
* מלוח הנגב או מלוח שנוי-פירות (Atriplex dimorphostegia) - נפוץ רק בדרום הארץ
* מלוח המטבעות (Atriplex nummularia) - צומח בקרקעות שאינן מלוחות


|מלוח קיפח
תמונה:Atriplex sp habitus.jpeg|מלוח מפושק
תמונה:Starr_030923-0242_Atriplex_semibaccata.jpg|מלוח הענבות
תמונה:Sea Purslane.jpg|מלוח רגלני
תמונה:Starr_040125-0020_Chenopodium_murale.jpg|מלוח קטן-פרי
תמונה:Atriplex nitens3pl.jpg|מלוח מבריק
תמונה:Atriplex nummularia.JPG|מלוח המטבעות



## שימושים
המלוח נחשב בעבר למאכל לעניים, ובדואים משתמשים בו למאכל לעיתים קרובות. גם הולכי רגל במדבר נוהגים לקטוף את עליו ולאוכלם, או רק למצוץ את המלח ולירוק.

באיטליה משתמשים בעלי מלוח שנצבעו כתיבול או קישוט לפסטות שונות.

בבשרן של כבשים המגודלות לשחיטה וניזונות ממלוח (בין אם בר ובין אם כמספוא) יש כמויות מוגדלות של ויטמין E, והוא נוטה להיות יותר עסיסי.

מלוח מקובל כתרופה ברפואה העממית, בעיקר כנגד מחלות בדרכי העיכול.

## בתרבות הפופולרית
בשיר "חורשת האקליפטוס" מאת נעמי שמר מופיעה השורה "וריח המלוח על המים". שורה זו עוררה ביקורת בוטנית לאור העובדה שלצמח זה אין ריח. נעמי שמר שנדרשה לעניין הסבירה זאת בכך שכוונתה לריח המיוחד של הגבעה עליה צומח המלוח, בחורשת האקליפטוס שבקבוצת כנרת.

## קישורים חיצוניים

* 
* תיאור המלוח התרבותי, באתר גאמנון

## הערות שוליים

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:ירבוזיים
קטגוריה:שיחים
קטגוריה:צמחי גן
דת בקוריאה

**הדת בחצי האי הקוריאני** מורכבת ממספר חלקים. בעבר נהג בה השמאניזם הקוריאני ().
מאז חלוקת קוריאה לשתי מדינות ריבוניות בשנת 1945, התפצלו החיים הדתיים בשתי המדינות.

## השמאניזם הקוריאני
השמאניזם הקוריאני , הנקרא גם מוסוק, הוא דת עממית בעלת קרבה לבודהיזם אך נפרדת ממנה, אשר בניגוד לבודהיזם לא קיימת בה סמכות מרכזית אחת, אלא קיים בה מגוון רב של אמונות וטקסים שונים בקרב המאמינים. זוהי דת פוליתאיסטית, אשר סובבת סביב אלוהויות ורוחות אבות. מקום מרכזי במסורת תופסים ה"מודאנג", מומחי הפולחן, רובם נשים, אשר במערב מכנים אותם לעיתים "שמאנים", אם כי דיוק המונח הזה שנוי במחלוקת בין אנתרופולוגים. ה"מודאנג" משמשים כמתווכים בתשלום בין לקוחות לבין העולם העל-טבעי, תוך שימוש בגילוי עתידות כדי לקבוע את סיבת המזל של לקוחותיהם. הם גם מבצעים טקסי קוט, שבמהלכם הם מציעים אוכל ושתייה לאלים ולרוחות או מבדרים אותם בסיפורים, שירים וריקודים. קוט עשוי להתקיים בבית פרטי או במקדש קוטאנג, הממוקם לרוב על הר.המודאנג מתחלק לתת-טיפוסים אזוריים, כשהגדולים ביותר הם המנסין או קאנגסין-מו, שהיו בעבר דומיננטיים באזורים הצפוניים של קוריאה. סוג נוסף הוא ה־sesŭp-mu של אזורים מזרחיים ודרומיים, שהטקסים שלהם כרוכים במדיום רוח אחרת. במאה ה-16 החל להתפשט בקוריאה הבודהיזם, ובמאה ה-19 חדרה לתת היבשת הנצרות. התרבות הקוריאנית גילתה סובלנות דתית רבה, והדתות התקיימו בהרמוניה.

## דת בצפון קוריאה כיום
בצפון קוריאה הקומוניסטית לא קיים חופש דת. במדינה מונהג אתאיזם כפוי, ונאסר לקיים טקסי דת. האידיאולגיה הצפון קוריאנית מקדמת את פולחן האישיות של המנהיג, אשר עשוי להיחשב מבחינת מאפייניו כסוג של דת. האזרחים נדרשים לחגוג את ימי ההולדת של המנהיג קים ג'ונג און, של אביו קים ג'ונג-איל ושל סבו קים איל-סונג, להתלבש ואף לעצב את שיערם בהתאם לקודים וחוקים נוקשים. יום ההולדת לסבו של המנהיג, מייסד האומה קים איל סונג, נחשב כיום החשוב ביותר בלוח השנה הצפון קוריאני. אזרחים אשר אינם חוגגים חגים אלה נענשים. אזרחים אשר נתפסים כשהם מקיימים טקסים דתיים אחרים נעצרים, נשלחים למחנות "חינוך מחדש", ולעיתים מוצאים להורג.

בדו"ח שפרסם בשנת 2019 ארגון Human Rights Watch על מצב זכויות האדם בצפון קוריאה, הוא דווח על אחת המדינות הדכאניות ביותר בעולם שהמשטר בה מגביל חירויות אזרחיות ופוליטיות, בהן חופש ביטוי, חופש התאספות, חופש התאגדות וחופש דת.

## דת בדרום קוריאה כיום

בדרום קוריאה, מתקיימות בהרמוניה המוסוק (שמאניזם קוריאני) והבודהיזם, הנחשבות כדתות הנפוצות ביותר, וקיימת הנצרות אם כי לרוב הדרום קוריאנים אין שיוך דתי. בדרום קוריאה קיימים מקדשים בודהיסטים ומקדשי מוסוק (שמאניזם קוריאני) רבים, חלקם מפוארים. המוסוק והבודהיזם מהווים חלק מהתרבות הפופולרית. עם זאת, חלק גדול מהתושבים מגדירים עצמם כחילונים או כאתאיסטים, ורבים אחרים נוהגים לפי דתות עממיות וקונפוציאניזם. בשנת 1954 נוסדה בדרום קוריאה כנסיית האיחוד.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:קוריאה
קוריאה
עטאש (צימאון)

**עטאש** (בערבית: **عطش**, בעברית: **צימאון**) הוא סרט ביכוריו של הבמאי והתסריטאי הערבי ישראלי תאופיק אבו ואיל משנת 2004. הסרט הוקרן בהקרנת בכורה בפסטיבל קאן, שם זכה בפרס הביקורת. הוא זכה ביחד עם סרטה של קרן ידעיה, "אור", בפרס וולג'ין בפסטיבל הקולנוע ירושלים. היה מועמד בשש קטגוריות לפרסי אופיר מטעם האקדמיה הישראלית לקולנוע וזכה בפרס הצילום. בנוסף קיבל פרס מיוחד של חבר השופטים בביאנלה לקולנוע ערבי בפריז, ובפרס הצילום בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי בוולנסיה.

בזכות שלמותו הסגנונית, מערך הסימבולים המורכב, השימוש המסוגנן באור וצל ובשחקנים לא מקצועיים והביקורת הפנימית הנוקבת על החברה הערבית-פלסטינית המסורתית, הפך הסרט לאבן דרך בקולנוע הישראלי בכלל ובקולנוע הישראלי פלסטיני בפרט.

## עלילה
הסרט עוקב אחר משפחה ערבית המתגוררת באום אל-פחם, אך למרות זאת הסרט נטול סממנים ישראליים של כאן ועכשיו ומתרחש במציאות פלסטינית סגורה. הבת במשפחה, עוברת תקיפה מינית. על-פי הקודים המסורתיים בחברה הערבית-מוסלמית, חייב האב להרוג את בתו על רקע חילול כבוד המשפחה, אך הוא מסרב. בעקבות סירובו, נאלצת המשפחה לעזוב את העיר ויוצאת להתגורר במקום אחר, כמעט מופשט, למעשה מעין "שום מקום". בהדרגה מתקוממת המשפחה נגד הבידוד שנכפה עליה ונגד אב המשפחה, דמות פטריארכלית רודנית ואלימה.

## משחק ודמויות
תאופיק אבו ואיל עבד עם צוות שחקנים לא מקצועיים (Non-Actors)

## קישורים חיצוניים

*
*

;ביקורות
*
*
*
*

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים ישראליים
קטגוריה:זוכי פרס אופיר: סרטים
קטגוריה:תרבות ערבית בישראל
קטגוריה:זוכי פרס וולג'ין
קטגוריה:זוכי פסטיבל הקולנוע ירושלים
ניואיה קראסטוס, קיסר אתיופיה

**ניואיה קראסטוס** (בגעז: ንዋየ ክርስቶስ נוויה כרסתוס) היה קיסר האימפריה האתיופית בשיא תקופת תור הזהב. קראסטוס נולד בשם "קונסטנטינוס" והיה בנו בכורו של הקיסר עמדה ציון הראשון מאשתו הראשונה בלנה סבא. ירש את אביו כאשר נפטר ב-1344 תחת השם "ሰይፈ አርድ סאיפה ארד". 

לאחר מות אביו, הסכים ניואיה קראסטוס להפצרות של אבונה יעקב השלישי לקיים את ההבטחה שנתן אביו לחיות חיי מונוגמיה שלא כמו הקיסרים הקודמים שדגלו בפוליגמיה, אולם, במהלך השנים הוא הפר את ההבטחה ונשא שלוש נשים.

במשך שלטונו של עלי אבן סאבר אד-דין התמרדה שושלת וולאשמה. בתגובה פתח ניואיה קראסטוס במערכה צבאית בגבול המזרחי של אתיופיה בשטחים של אדאל ויפאט. בגלל חוסר תמיכה מנתיניו, המרד של עלי אבן סאבר אד-דין לא הייתה מוצלח, והוא נלכד עם כל ילדיו, ואתיופיה הרסה את יפאט כמדינה עצמאית. ניואיה קראסטוס אסר את עלי אבן סאבר אד-דין וילדיו חוץ מאחמד אבן עלי, שמונה למושל יפאט. אחרי שמונה שנים עלי אבן סאבר אד-דין שוחרר מבית הסוהר וחזר למשול. אחמד אבן עלי ובניו האחרים הודחו מכסאם, ונדרשה התערבותו הישירה של הקיסר האתיופי לצורך השבת אחמד אבן עלי לתפקידו.

חרף פעולותיו המוקדמות כנגד הכנסייה האורתודוקסית האתיופית, לקראת סוף תקופת מלכותו הוא עזר לפטריארך אלכסנדריה מארק הרביעי, שנכלא על ידי אל-סאליה, סולטאן מצרים. ניואיה קראסטוס כלא את כל הסוחרים המצריים בממלכתו, ופנה לעבר מצרים בראש צבא. על פי המסורת שבעל פה הפטריארך שוחרר והקיסר חזר לממלכתו. ניואיה קראסטוס חזר, אך השאיר את המשלחת לחסום אורחים בלתי רצויים.

ניואיה קראסטוס הוא הקיסר אשר בנה מחדש את בנין הכנסייה העתיקה דאברה יגזיבהר הנמצא באגם האיק. הכנסייה נגזלה ונשרפה על ידי אחמד אבן איברהים אל-גאזי בשנת 1531.

## הערות שוליים

קטגוריה:השושלת הסולומונית
קטגוריה:קיסרי אתיופיה
קטגוריה:תקופת תור הזהב האתיופית
קטגוריה:מלכים אפריקאים
קטגוריה:נפטרים ב-1372
ניואיה מריאם, קיסר אתיופיה

**ניואיה מריאם** היה קיסר האימפריה האתיופית בשיא תקופת תור הזהב. בנו של הקיסר ניואיה קראסטוס, יירש את אביו כאשר נפטר ב-1372 תחת השם "וודאם אספר" והיה ידוע גם בכנוי "גרמה אספר". 

במשך מלכותו, חאק אד-דין השני משושלת וולאשמה הצליחה להביא תחת שליטתה של יפאט הנמצאת על הגבול הדרום-מזרחי של אתיופיה ב-1376 פשיטות על האימפריה האתיופית. ההיסטוריה המלכותיות מציינת שהיה ידוע מעט על ניואיה מריאם, והוא נפטר ללא התעניינות. על פי המסורת מריאם הודח על ידי אחיו הצעיר דווית הראשון ב-1382 ומת באותה שנה, נקבר בכנסיית גאורגיוס הקדוש שבמנזר אטרסנה אגזאטנה מריאם שבסאינט.

## הערות שוליים

קטגוריה:השושלת הסולומונית
קטגוריה:קיסרי אתיופיה
קטגוריה:תקופת תור הזהב האתיופית
קטגוריה:מלכים אפריקאים
קטגוריה:נפטרים ב-1382
385

## אירועים

## נולדו
* אביטס, קיסר האימפריה הרומית המערבית (נפטר ב-456)

## נפטרו

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
386

## אירועים

## נולדו

## נפטרו
* קירילוס מירושלים, ממורי הכנסייה (נולד ב-315) 

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
389

## אירועים
* תאודוסיוס הראשון מפרסם סדרה של חוקים נגד פגניות.

## נולדו

## נפטרו
* גרגוריוס מנזיאנזוס, ממורי הכנסייה (נולד ב-329)

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
390

## אירועים
* בתגובה לרצח המצביא בותריק, מורה תאודוסיוס הראשון על טבח בתושבי סלוניקי. אמברוזיוס, שנחרד מהאכזריות של המעשה, מחליט להחרים את תאודוסיוס.
* תאודוסיוס הראשון מביא אובליסק ממצרים להיפודרום קונסטנטינופול
* הירונימוס מסיים את תרגום הברית החדשה ללטינית ופונה לתרגום התנ"ך

## נולדו
* בלדה, מלך ההונים (נפטר ב-445)
* (בערך) גאלא פלקידיה, ביתו של תאודוסיוס הראשון (נפטרה ב-450)

## נפטרו

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
סנדמן (DC קומיקס)

**סנדמן** (באנגלית: **Sandman**; בעברית: **איש החול**) הוא דמות בדיונית של גיבור-על, המופיעה בחוברות הקומיקס חברת הצדק של אמריקה ביקום DC קומיקס. סנדמן המקורי (וסלי דודס) הופיע לראשונה בחוברת *New York World's Fair Comics #1* מאפריל 1939, ונוצר על ידי הכותב גרדנר פוקס והמאייר ברט קריסמן.

סנדמן הוא האלטר אגו אותו חלקו שבע דמויות - וסלי דודס, סנדרסון "סנדי" הוקינס (המזוהה ביותר עם הדמות), גארט סנפורד, הקטור הול, דניאל הול, וקיארן מארשל. הוא גם אחד השמות בהם משתמש חלום, אחד מהנצחיים. דמותו של דודס עוצבה במקור לפי דמויות ספרות זולה כדוגמת "הצל".

## ביוגרפיה בדיונית
### וסלי דודס
וסלי דודס היה לדמות הבדיונית הראשונה של חברת DC שנטלה את השם סנדמן. מאפייניו החיצוניים כוללים חליפה מחויטת ירוקה, מגבעת ומסכת גז. הוא הרבה להשתמש באקדח היורה גז מרדים. דודס הפך לחבר מייסד של חברת הצדק של אמריקה. בהמשך הוא השתמש בחול ולהביור כדי ליצור חומות במהירות, והתחבר לשותף צעיר בשם סאנדי, ילד הזהב.

### סאנדי הוקינס
שותפו הצעיר של דודס, סנדרסון "סאנדי" הוקינס, הפך לסנדמן השני עם פרישתו של דודס כאשר נשמתו נגזלה ממנו בידי ברוט וגלוב, שתי ישויות סיוט בלתי מזיקות ששוחררו מכלאם בעזרת קסם. הוא לוקח את השליטה על ממד החלום. ניצל בידי חברת הצדק.

### גארט סנפורד
סנדמן השלישי, שהופיע בתור הארד של הקומיקס, היה גארט סנפורד, פרופסור לפסיכולוגיה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס שנלכד בממד חלום ונכנס לתרדמת בעוד הוא חווה סיוטים על מפלצת עוצמתית.

### הקטור הול
הקטור הול, בנו של קרטר הול (הוקמן), נטל את זהותו של סנדמן למשך זמן קצר לאחר שסנפורד נדחף לכדי שגעון עקב בדידותו הרבה בממד החלום והתאבד. בהמשך, הוא נוטל את זהותו של דוקטור פיית.

### חלום

חלום, שידוע גם בכינויו מורפיוס, אוֹנרוֹס, סנדמן ועוד, הוא אחת משבע ישויות ארכיטיפיות הנקראות "הנצחיים" ואשר מגלמות אספקטים שונים של הקיום. הוא הדמות הראשית ברוב סדרת סנדמן שנכתבה בידי ניל גיימן עבור ורטיגו והייתה סדרת הדגל של החותם במשך כל שנות פרסומה. חלום הוא רעיון החלימה מואנש, והוא שליט ממלכת החלומות והסיפורת. חלום אינו גיבור על וחולק מעט מאוד מאפיינים משותפים עם שאר הדמויות שנקראו סנדמן, חוץ מדניאל הול. השם חלום הוא הגדרת תפקיד יותר מאשר שם של ישות עקבית, ולכן כשחלום המקורי מת בסוף סדרת הרומנים הוא מוחלף בדניאל הול, בנו של הקטור הול.

### דניאל הול
דניאל הול, בנו של הקטור הול, נוטל את מקומו של חלום לאחר שזה האחרון מת. כמוהו, דניאל הוא התגלמות כל החלומות, הסיפורים והמציאות. מכנה את עצמו בשם "חלום מהנצחיים", וטוען כי החלק שבו שהיה ילד התמותה דניאל הול כבר איננו עוד.

### קיארן מארשל
ברומן הגרפי *Sandman Mystery Theatre: Sleep of Reason*, הצלם קיארן מארשל נוטל למשך זמן קצר את זהות סנדמן כדי ללחום בטרוריסטים באפגניסטן, כהשראה מביקורו של וסלי דודס באזור מעט לפני מותו.

## קישורים חיצוניים
* דף הדמות בפרויקט פאנדום של DC קומיקס

קטגוריה:גיבורי-על ב-DC קומיקס
391

## אירועים

*הרס הספרייה הגדולה של אלכסנדריה על פי סיבות של כבישת שטחים וסיבות דת.
*הקיסר הרומי תאודוסיוס הראשון קבע  את הנצרות כדת הרשמית של האימפריה הרומית

## נולדו

## נפטרו

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
392

## אירועים

## נולדו
* מרקיאנוס, קיסר האימפריה הרומית המזרחית (נפטר ב-457)

## נפטרו

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
ננסי קרטרייט

ממוזער|200px|שמאל|ננסי קרטרייט, 2014
**ננסי קמפבל קרטרייט** (באנגלית: **Nancy Campbell Cartwright**; נולדה ב-25 באוקטובר 1957) היא מדבבת אמריקאית. היא ידועה בעיקר כמדבבת של בארט סימפסון, נלסון מונץ , טוד פלנדרס וראלף ויגם  בסדרת הטלוויזיה "משפחת סימפסון". בוגרת תיכון קטרינג פיירמונט  ו-UCLA.

לקרטרייט ניסיון ארוך שנים בדיבוב. בנוסף לדיבוב "משפחת סימפסון" עליו זכתה בפרס אמי לדיבוב, היא דיבבה גם סדרות שונות כמו "המחליפים", "ריצ'י ריץ'" , "פינקי והמוח", "הפוני הקטן שלי", "המבקר" , "אלוהים, השטן ובוב" , "הזרבובים", את רופוס, החפרפר העירום מסדרת האנימציה המצליחה של דיסני "קים פוסיבול" ועוד. כמו כן, קרטרייט החליפה את כריסטין קוואנה  בדיבובו של צ'אקי פינסטר מראגרטס, החל מהעונה השמינית.

קרטרייט גם הופיעה בסדרות טלוויזיה וסרטים כמו "Empty Nest" , "חופשי על הבר", "הנסיך המדליק מבל אייר", "אזור הדמדומים: הסרט"  ו"רומן הדמים". קרטרייט הופיעה גם בעונה השישית של "24".

בשנת 2017 שיחקה לצד מריה בלו בסרט "בחיפוש אחר פליני" , שגם לקחה חלק בהפקה וכתיבת הסרט.

אחייניתה היא הזמרת סברינה קרפנטר.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מדבבות אמריקאיות
קטגוריה:חקייניות אמריקאיות
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:קומיקאיות אמריקאיות
קטגוריה:מדובבי משפחת סימפסון
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: דיבוב
קטגוריה:סיינטולוגים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת אוהיו
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אוהיו
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1957
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1957
הלוח ההודי

ממוזער|300px|
[ממוזער|250px|בעקבות [נדידת היבשות, הלוח ההודי התנתק ממדגסקר והתנגש בלוח האירו־אסיאתי. דבר זה גרם להיווצרות הרי ההימלאיה.]]
**הלוח ההודי** הוא לוח טקטוני קטן יחסית, שהיה במקור חלק מהיבשת הקדומה גונדוונה. לוח זה התאחד עם הלוח האוסטרלי לפני כ־50 עד 55 מיליוני שנים. כיום הלוח מהווה חלק בלוח האוסטרלי, וכולל את תת־היבשת ההודית וחלק מהאוקיינוס ההודי.

לאחר ההתנתקות של הלוח ההודי מגונדוונה, הלוח התנתק ממדגסקר לפי כ־90 מיליוני שנים, בתקופת הקרטיקון העליון. הלוח התחיל לנוע צפונה במהירות של 20 סנטימטרים בשנה, ולפני כ־50 עד 55 מיליוני שנים החל הלוח את התנגשותו עם אסיה, בתקופת האאוקן אשר בעידן הקנוזואיקון. עד ימינו, הלוח ההודי עבר מרחק הנע בין 2,000 ל־3,000 קילומטרים, ובכך הוא הלוח המהיר ביותר מכל הלוחות. גאולוגים גרמניים גילו כי הסיבה לתזוזתו המהירה של הלוח ההודי היא שעוביו הוא כחצי מעוביים של שאר הלוחות שהרכיבו בעבר את גונדוונה.

התנגשות הלוח ההודי עם הלוח האירו־אסיאתי לאורך הגבול בין הודו ונפאל עיצבה את החגורה האורוגנזית, שיצרה את הרמה הטיבטית ואת הרי ההימלאיה.

נכון להיום, הלוח ההודי נע בכיוון צפון־מזרח במהירות של 5 סנטימטרים בשנה, בעוד שהלוח האירו־אסיאתי נע צפונה במהירות של רק 2 סנטימטרים בשנה. דבר זה גורם ללוח האירו־אסיאתי להתעוות, וללוח ההודי להידחס בקצב של 4 מילימטר בשנה.

## רעידת האדמה באוקיינוס ההודי בשנת 2004

רעידת האדמה בעצמה 9.3 בסולם ריכטר באוקיינוס ההודי שאירעה ב־26 בדצמבר 2004 נגרמה עקב לחץ באזור ההפחתה בין הלוח ההודי והלוח האירו־אסיאתי באוקיינוס ההודי המזרחי. באזור זה, בו הלוח ההודי גולש מתחת ללוח האירו־אסיאתי בקצב של 6 סנטימטר בשנה, נמצאת שקע סונדה. רעידות אדמה באזור זה נגרמות כאשר ההעתק מחליק בזווית ישרה אל התעלה, או כאשר חומר הנמצא מזרחית להעתק מחליק לכיוון התעלה.

כמו בכל רעידות האדמה הגדולות הדומות, רעידת האדמה הזו נגרמה עקב החלקת ההעתק בזווית ישרה אל התעלה. סדק בעומק 100 קילומטר גרם לכ־1,600 קילומטר מההעתק להחליק 15 מטרים, ולקרקעית הים להעלות מספר מטרים.

## ראו גם
* תת־היבשת ההודית
* טקטוניקת הלוחות

## קישורים חיצוניים

* ההתנגשות של הודו ואסיה (לפני 90 מיליוני שנים — היום), מאת כריסטופר ר. סקוטיס 

## הערות שוליים

הודי
קטגוריה:הודו: גאוגרפיה
קטגוריה:אסיה: גאולוגיה
393

## אירועים

#### רומא
* תאודוסיוס הראשון מבטל את המשחקים האולימפיים בהשפעת הכנסייה.
* תאודוסיוס פוקד על הרס של מקדשים פגאנים, ואתרים קדושים בכל האימפריה הרומית.

#### סין

* אסטרונומים סינים צופים בכוכב אורח SN 393 (ככל הנראה פיצוץ סופרנובה של אותו כוכב).

## נולדו

## נפטרו

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
ירדלי סמית'

**ירדלי סמית**' (באנגלית: **Yeardley Smith**; נולדה ב-3 ביולי 1964) היא שחקנית ומדבבת אמריקאית זוכת פרס אמי, המוכרת בעיקר כמדבבת דמותה של ליסה סימפסון בסדרת הטלוויזיה "משפחת סימפסון".

## ביוגרפיה
סמית' נולדה בשם מרת'ה מריה ירדלי סמית' בפריז, בירת צרפת, ובגיל שנתיים עברה עם הורייה לוושינגטון, ארצות הברית.

## קריירה
סמית' הופיעה גם בקומדיות המצבים "בראש של הרמן" ו"דארמה וגרג", וכבוניטה רוקאקי, אסירה צעירה, בפרק בקומדיית המצבים "Mama's Family".

הופיעה בסרט "הכי טוב שיש" כאחת מידידותיו של סיימון הצייר. בשנת 1986 גילמה את דמותה של קוני בת זוגו של קרטיס, בני זוג אשר נאלצו להתבצר במסעדת מעצור הדרכים של המשאיות, *דיקסי בוי* לאחר שרכבם נפל קורבן בידי חבורת משאיות קטלניות שהתעוררו לחיים בעקבות קרינה חיצונית בסרט המדע הבדיוני, מקסימום אוברדרייב. בשנת 2010 שיחקה בקומדיה "משיכה" (Tug), לצד שרה דרו וונדי מקלנדון-קובי. בשנת 2011 שיחקה בסרט הקומי "הורה מלווה"

## חיים אישיים
בשנת 1990 נישאה סמית' לשחקן הקנדי כריסטופר גרוב והתגרשה ממנו בשנת 1992. בשנת 2002 נישאה לדניאל אריקסון.

סמית' התוודתה בתוכנית הטלוויזיה The Jane Pauley Show שהיא נלחמה בבולימיה במשך 25 שנים. הדמות שהיא מדבבת במשפחת סימפסון, ליסה סימפסון, סבלה גם היא מהפרעות אכילה בפרק "Sleeping with the Enemy". ב-2007 השתתפה בהצגה בשם More, בה חשפה את הפרעות האכילה שלה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מהגרות מצרפת לארצות הברית 
קטגוריה:מהגרים מצרפת לארצות הברית
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:מדבבות אמריקאיות
קטגוריה:מדובבי משפחת סימפסון
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: דיבוב
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1964
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1964
397

## אירועים
* אוגוסטינוס מתחיל לכתוב את הווידויים

## נולדו

## נפטרו

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
סנגיראן

ממוזער|גולגולת ההומו ארקטוסאשר נמצאה בסנגיראן ב-1937
**סנגיראן** (אינדונזית **Sangiran**) הוא אתר ארכאולוגי בעמק הנהר סולו (Bengawan Solo) במרכזו של האי ג'אווה באינדונזיה, אשר התפרסם במאובנים רבים של הומו ארקטוס שנמצאו בו, מהעתיקים ביותר שנמצאו עד כה.

הסטרטיגרפיה של אזור סנגיראן מכסה תקופה של שני מיליוני שנים מאז סוף הפליוקן. בשכבות הפליסטוקן הקדום והתיכון נמצאו מאובנים וכלי-אבן רבים. חמישים מאובנים השייכים לאדם הקדום (הומו ארקטוס וכן *Meganthropus palaeo*, הגדרה ישנה למאובנים דומים להומו ארקטוס אך גסים יותר) נמצאו במקום. עוד נמצאו מאובני בעלי חיים וצמחים, וכן כלי אבן מתקופת האבן הקדומה, כלים עשוים מעצם וגרזנים מתקופת האבן החדשה.

ממצאים אלה מראים כי הומינינים יישבו את האזור כבר לפני כ-1.5 מיליון שנה, והכלים מתקופת האבן הקדומה מתוארכים ללפני 800,000 שנה לערך. הממצאים המאוחרים יותר מראים על המשכיות של היישוב האנושי עד לתקופת האבן החדשה.

החפירות במקום נערכו על ידי גוסטב פון קניגסוולד (Gustav Heinrich Ralph von Koenigswald) החל בשנת 1934.

בשנת 1996 החליט ארגון אונסק"ו להכריז על המקום כאתר מורשת עולמית, וזאת, בין היתר, בשל היותו:

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אתרים פלאואנתרופולוגיים
קטגוריה:התקופה הפלאוליתית
קטגוריה:ג'אווה
קטגוריה:אסיה: אתרים פלאונטולוגיים
מנזר זדאזני

שמאל|ממוזער|250px|מנזר זדאזני
מנזר **זֶדַּאזְנִי** (בגאורגית: **ზედაზენი**) הוא מנזר אורתודוקסי בגאורגיה, על גדת נהר האראגווי מזרחית למצחתה על הר זדאזני  שברכס סָאגוּרַאמוֹ .

## היסטוריה
המנזר נוסד במאה השישית על ידי יוֹאֲנֶה זֶדַאזְנֵלִי  (יוחנן מזדאזני), אחד משלוש עשרה האבות האשורים, על מקדשה של אל הפיריון האיברי זָדֵנִי. יוחנן הגיע ללמצחתה שבגאורגיה בשנת 535 והתיישב על הר זדאזני שהיה מקום פולחן פגני לאל זָדֵנִי או זַדֵּן שנקרא לאחר מכן יוחנן מזדאזנלי (იოანე ზედაზნელი יוֹאֲנֶה זֶדַאזְנֵלִי)  משם שלח יוחנן תלמידים לחלקים שונים במזרח גאורגי - כארתלי וקאחתי. יוחנן עצמו לא בנה את מבנה המנזר אלא שינה את מקדש אל הפיריון לקפלה. עם מותו בשנת 573 נקבר בקבר שנבנה במיוחד עבורו. לאחר קבורתו החלה בניית המנזר. ברבע השלישי של המאה השלישית, הקתוליקוס של כארתלי קלמנטה בנה בזיליקה בת שלושה חלקים וכלל את קבר יוחנן זדאזנלי בחלק הצפוני של הבזיליקה. לאחר מכן שופר המנזר. בתקופתו של הקתוליקוס גבריאל השני , במחצית הראשונה של המאה ה-9, נבנה שער הבזיליקה. המנזר שופר בתקופת הקתוליקוס מיכאל השלישי  והקתוליקוסים שבאו אחריו.

בשנת 1101 כבש דוד הבנאי, מלך ממלכת גאורגיה, את המנזר והמבצר שנמצאו בנקודה אסטרטגית והגנו על הגישה לממלכת קאחי-הרתי. הוא הכניע את האימפריה הסלג'וקית  (סלג'וקים) וצבא קוויריקה הרביעי מלך ממלכת קאחתי-הרתי, שהיה כפוף לסלג'וקים, לאחר שורה של קרבות, והשתלט על המנזר יחד עם קוויריקה שמצא בה מקלט.

משנת 1479 נמצאת במנזר הקריפטה של משפחת זֶדְגֵּנִידְזֶה -גּוּרָמִישְׁווִילִי . בשנת 1705, הופסקו זמנית חיי הנזירות במנזר לאחר שעבאס שאה הראשון החריב אותה. במאה ה-18 נבנו מגדל פעמונים. באותה מאה, הקתוליקוס דומנטיוס הרביעי  שיפץ את הכנסייה. בשנת 1889, בתקופתו של בישוף גוריה-סמגרלו, אלכסנדר אוֹכּרוֹפִּירִידזֶה , חודשו שוב חיי המנזר, הכנסייה כוסתה ב"גג ברזל", נוספה כניסה בקיר המערבי ועוד. 

במהלך התקופה הסובייטית, בשנים 1938 ו-1970/71, בוצעו במנזר עבודות חיזוק וניקיון.

ב-20 במאי (7 במאי על פי הלוח היוליאני) הוא יום חג לזכר יוחנן מזדאזני. החגיגות מתקיימות במקום קבורתו של יוחנן שנמצא במקדש הראשי של המנזר.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

זדאזני, מנזר
אראגווי (נהר)

ה**אראגווי** (בגאורגית: **არაგვი**) הוא נהר בגאורגיה הנובע ממדרונותיו הדרומיים של הרי הקווקז. אורך הנהר הוא 112 ק"מ ואגן הניקוז שלו משתרע על 2,724 קמ"ר. שכבת הקרקע של הנהר הוא ברובו אבן חול, צפחה ואבן גיר. תחנת כוח הידרואלקטרית שנבנה על הנהר מספקת אנרגיה רבה לסביבה. בניית סכר על הנהר, בשנת 1986, יצרה את מאגר ז'ינוואלי. ליד מאגר המים על גדת הנהר נמצאת מצודת אנאנורי.

האראגווי נשפך לנהר הקורה קילומטרים ספורים מהסכר ליד העיר מצחתה. מיקומו של מבצר אנאנורי הוא במעלה הנהר מעל לסכר. כמו כן ממוקם על גדת הנהר גם מנזר זדאזני.


קובץ:Ananuri Monastery.jpg|מכלול טירת אנאנורי והאראגווי
קובץ:Zhinvali reservoir.jpg|מאגר ז'ינוואלי
קובץ:Zhinvali Dam.jpg|סכר אראגווי
קובץ:Aragvi Source July2009.jpg|מקור נהר האראגווי
קובץ:View to Mtskheta (G.N. 2011).jpg|מצחתה והאראגווי


## קישורים חיצוניים

* אתר הקומפלקס ההנדסי ההידראולי ז'ינוואלי

אראגווי
אראגווי
אראגווי
אומרי טגמלאק אברה

**אומרי טְגאַמְלָק אַבֵרָה** (נולד ב-12 ביולי 1973) הוא ישראלי ממוצא אתיופי הפעיל למען שמירת מורשת עולי אתיופיה בישראל, שכתב את הספר **אַסתרי**.

## ביוגרפיה

טגאמלק הוא ילד חמישי מבין שישה ילדים, אימו הייתה קדרית ואביו אורג. נולד באזור ווזבה שבאתיופיה, וגדל בכפר יהודי ללא חשמל ובתי ספר, ועסק ברעיית צאן. במסגרת מבצע משה אנשי הכפר יצאו למסע לעלייה לישראל, צעדו לסודאן במהלך 1983 ו-1984 ומשם הוטסו לישראל.

טגמאלק למד שנה בפנימייה תורנית, בגיל שבע עשרה היה לחילוני ועבר לפנימיה חילונית. בצבא שירת כמפקד כיתה במשמר הגבול. החל ללמוד חינוך באוניברסיטת חיפה אך הפסיק את לימודיו ועבד בבנייה, בחנות ירקות וכמאבטח בבתי הזיקוק בחיפה.

ספרו **אַסתרי** קרוי על שם הציפור המיתולוגית של יהודי אתיופיה, אסתרי, שנודדת לפי האגדה בין אתיופיה לירושלים, מספרת ליהודי אתיופיה על נפלאות ארץ הקודש ומספרת לאנשי ירושלים על יהודי אתיופיה שומרי המצוות. אסתרי הוא גם שם באמהרית ל"יום כיפור". הספר מתאר את עלילות ביתא ישראל באתיופיה, מסעם לישראל וחייהם בישראל, וגם נוגע בהתנכרות החברה הישראלית אליהם.

טגמלאק אברה מוזמן לבתי ספר ואירועי תרבות כמספר על הסאגה של יהודי אתיופיה ועלייתם לישראל.

## ספרו
* **אסתרי**; הוצאת ידיעות אחרונות, תל אביב, 2007, תשס"ח.
:בשנת 2009 הספר הופיע בתרגום לצרפתית של רוזי פנחס-דלפואש בהוצאה לאור Actes Sud בארל, בסדרת Lettres hébraiques

## לקריאה נוספת
* יהודית רונן, "על "אתיופיה" מאת הגר סלמון ועל "אסתרי" מאת אומארי טגאמלק אברה", עתון 77, גיליון 331, יולי 2008, עמ' 12–17

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* אריק גלסנר, ביקורת על "אסתרי", מעריב, 2008
* אסתריי - אומרי טגמלאק אברה
* ריאיון עם אומרי בתוכנית אנשים בלילה עם קובי מידן בגלי צה"ל, 2014
* amlak-avera רוויו על הספר בתרגום בצרפתית - באתר לתרבות mediatheques
* באתר FNAC

## הערות שוליים

קטגוריה:עולים בשנות ה-1980
קטגוריה:ישראלים ילידי אתיופיה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1977
את הינך כרם

**את הינך כרם** (בגאורגית: **შენ ხარ ვენახი**, שֶן חַר וֶנאחי) הוא פיוט גאורגי מימי הביניים שנכתב על ידי דמטרה הראשון, מלך הממלכה הגאורגית המאוחדת (1093-1156), והיה ההמנון של הממלכה הגאורגית המאוחדת. הפיוט הוקדש לגאורגיה, לפטרונית של הבתולה מרים ותפילת הלל למרים בידי הכנסייה הגאורגית האורתודוקסית-אפוסטלית.

הפיוט בוצע בעיקר על ידי מקהלה ללא כלי נגינה קלאסיים וללא המאפיין הקלאסי של מוזיקת המקהלה הגאורגית. מבחינת הקומפוזיציה מאופיין הפיוט כפוליפונית מאוד ובעלת דמיון לרנסאנס הגאורגי המסורתי מסוף ימי הביניים. 

## הפיוט את הינך בכרם

## קישורים חיצוניים

* תווי הנגינה בסיפרם של דויד דרילוק, ג'ון אריקסון, הלן ברסליק אריקסון (2005), טקס הסעודה של ישו (בנצרות המזרחית), עמ' 240, 

קטגוריה:גאורגיה: תרבות 
קטגוריה:ממלכת גאורגיה