open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
יוסף וולף (מיסיונר)

**יוסף וולף** (1795 – 2 במאי 1862) היה מסיונר נודד. כתביו משמשים כמקור היסטורי על חיי היהודים באסיה.

## ביוגרפיה
נולד בכפר קטן ליד במברג שבוואריה, אביו דוד היה רבה של קהילת ויילרסבאך . בהיותו ילד משפחתו עברה לבאד קיסינגן בשל הפלישה הצרפתית לבוואריה. בגיל צעיר מאוד החל לנדוד בגרמניה ובמקומות נוספים. בוויימאר פגש את גתה.

ב-1811, בהיותו בן 17, הוטבל לנצרות במנזר בנדיקיטי בפראג. ב-1816 הוצג לפני האפיפיור פיוס ה-7, שהתרשם ממנו וקיבל אותו לבית ספר לכמורה בוותיקן. בעקבות השמעת ביקורת על עקרון האלטעות הוא סולק מהכנסייה. לאחר סיבוב נוסף בגרמניה הוא עבר לאנגליה ונכנס ל. באנגליה למד גם מזרחנות באוניברסיטת קיימברידג'.

ב-1822 עבר לארץ ישראל למטרות מיסיונריות, והיה אחד המיסיונרים הראשונים בירושלים. בירושלים הניח את התשתית לפעילותה של החברה המיסיונרית במקום. הוא התקבל באופן חיובי על ידי קהילת הפרושים בשל יחסה החיובי של הכנסייה האנגליקנית ליהודים – בשונה מהכנסייה הקתולית. וולף לא התערבב עם הציבור אלא ניהל דיונים רבים עם הרב מנחם מנדל משקלוב, הרב שלמה פ"ח ואחרים. רבנים ספרדים ניסו לסלקו מהעיר על ידי תקנת הרווקים, אך רמ"מ משקלוב שיכן אותו מחוץ לגבולות העיר. הרבנים הפרושים ניסו להחזירו בתשובה ולא עלה בידם.

ב-1823 עזב את ירושלים וחזר לאנגליה. שנה לאחר מכן פרסם את יומניו ורשמיו מירושלים. לאחר מכן החל לבקר עם אשתו במספר מדינות ותיאר את חיי היהודים באזור. הוא המשיך לנדוד בערי אסיה ועבר שם חוויות רבות. לדבריו, הוא ניצל ממוות פעמים רבות ואף חווה התגלות של ישו, שסיפר לו שבעמק קשמיר תקום ירושלים חדשה.

ב-26 בספטמבר 1837 קיבל תואר דיאקון בארצות הברית. בהמשך חייו קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מטריניטי קולג' (דבלין), והוסמך לכמורה על ידי ריצ'רד מאנט . היה חבר ב . סיים את חייו ככומר כפרי בלינת'ווייט  שבמחוז סומרסט.

סמוך לפטירתו הכתיב למספר אנשים את סיפור מסעותיו הכולל אוטוביוגרפיה עצמית. את החיבור הקדיש לבנג'מין דיזראלי. הוא הדגיש שהוא מזרע ישראל משבט לוי, והטיף לנצרות מהתמזה ועד לגנגס.

נפטר ב-2 במאי 1862.

## חיים אישיים
ב-26 בפברואר 1827 נישא לג'ורג'ינה – בתו של הוריישו וולפול, הרוזן השני מאורפורד  ונינתו של רוברט וולפול, הנישואים הקנו לו אזרחות אנגלית. אשתו הראשונה נפטרה בפברואר 1859. במאי 1861 נישא בשנית ללואיזה דסימה.

בנו הוא הנרי דרומונד  דיפלומט אנגלי. מנכדיו: לוקאס קליב  סופרת, אלג'רנון קינגסקוט  טניסאי, הנרי דרומונד  פוליטיקאי.

## כתביו

* Missionary journal and memoir of the Rev. Joseph Wolff,[2] written by himself; revised and edited by John Bayford. London, J. Duncan, 1824. Further editions: 1827, 1829.
* Researches and missionary labours among the Jews, Mohammedans, and other sects. London, J. Nisbet & Co., 1835. Reprints:כתביו מצוטטים במחקר. וולף מתאר באופן פרטני קהילות רבות באסיה. יהדות בוכרה, יהדות משהד ועוד. מספר חוקרים מפקפקים באמינות סיפוריו.

## לקריאה נוספת
* אופיר ברובמרגר, העברי הנוסע, בתוך: משה גלעד (עורך), **נוסעים גדולים**, הוצאת מסע אחר, תל אביב 2005, עמ' 117–121 (ניתן לקריאה כאן)
* 
## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מיסיונרים בארץ ישראל
קטגוריה:כמרים אנגלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קיימברידג'
קטגוריה:ילידי 1795
קטגוריה:נפטרים ב-1862
רציף קלישי, מזג אוויר אפרורי

**רציף קלישי, מזג אוויר אפרורי** (בצרפתית: **Quai de Clichy. Temps gris**) הוא ציור שמן על בד מאת האמן הצרפתי פול סיניאק, שנוצר בשנת 1887. היצירה מציגה נוף תעשייתי למחצה לאורך נהר הסן בפרוורי פריז, תוך שימוש בטכניקת הפואנטיליזם, שהייתה בשיאה באותה תקופה.

## רקע
הציור נוצר בתקופה שבה סיניאק אימץ את עקרונות הנאו-אימפרסיוניזם בעקבות השפעתו של ג'ורג' סרה. בשנת 1886 הציג סרה את יצירתו "Un Dimanche après-midi à l’Île de la Grande Jatte", שעוררה עניין רב בטכניקת הפואנטיליזם. בעקבות זאת, סיניאק וקמיל פיסארו החלו ליישם את השיטה החדשה, שהתבססה על הנחת נקודות צבע טהורות זו לצד זו, ללא ערבוב ישיר, כדי ליצור אפקטים של אור וצבע.

סיניאק הרבה לצייר את אזור אסנייה וקלישי, שם נהג להפליג ולתעד את המפגש בין הנוף העירוני לתעשייה הצומחת לאורך נהר הסיין.

## תיאור היצירה
הציור מתאר את רציף קלישי לאורך נהר הסן, אזור שבו נפגשו נופים טבעיים עם אלמנטים תעשייתיים. ניתן להבחין בסירות, מנופים, ארובות מפעלים ועצים דלילים, הממחישים את אופיו המעורב של המקום. סיניאק השתמש בגוונים רכים של אפור, כחול וירוק, היוצרים אווירה מעוננת ואפרורית. ציור זה קשור ליצירה נוספת של סיניאק מאותה שנה, "Quai de Clichy. Soleil", הנמצאת כיום באוסף המוזיאון לאמנות בבולטימור.

## היסטוריית בעלות (פרובננס)
מאז יצירתו, הציור עבר בין מספר אספנים בולטים: הוחלף על ידי סיניאק באופניים עם האספן מריה (Marié). לאחר מכן נרכש על ידי פליקס פנהון והיה ברשותו עד שנת 1925.
אחרי זה עבר לידיהם של ז'ורז' ברנהיים בשנת 1927. הציור הוחרם במהלך מלחמת העולם השנייה והועבר לידי סוחר האמנות הגרמני, הילדברנד גורליט, והוחזק על ידי בנו, קורנליוס גורליט, עד שנמצא באוסף האמנות השנוי במחלוקת, אוסף גורליט, שעלה לכותרות לאחר שהתגלה בשנת 2012. בשנת 2019 הושב הציור ליורשיו של גסטון לוי במסגרת מאמצי השבת יצירות אמנות שנבזזו בתקופת השלטון הנאצי.

## תערוכות מרכזיות
רציף קלישי, מזג אוויר אפרורי הוצג במספר תערוכות חשובות, בהן:
* 1888 – התערוכה החמישית של קבוצת Les XX בבריסל
* 1888 – התערוכה הרביעית של Société des Artistes Indépendants בפריז
* 1930 – תערוכה רטרוספקטיבית בגלריה ברנהיים-ז'ון (Bernheim-Jeune) בפריז
* 1934 – תערוכה בפטי פאלה בפריז
* 1954 – מוזיאון פולקוואנג (Museum Folkwang) בגרמניה
* 2017–2018 – מוזיאון האמנות בברן ותערוכה על "אמנות מנוונת" (Entartete Kunst)
* 2023 – מוזיאון ואן גוך באמסטרדם, בתערוכה Along the Seine: Post-Impressionism at Asnières

## פרשנות וביקורת
היצירה נחשבת לאחת הדוגמאות החשובות להתפתחות טכניקת הפואנטיליזם אצל סיניאק. בביקורות שנכתבו במהלך השנים, צוין כי הציור משלב בצורה הרמונית בין נוף אורבני-תעשייתי לבין עקרונות מדעיים של צבע ואור, כפי שהוגדרו על ידי תאורטיקנים כמו שרל אנרי (Charles Henry).

מרינה פרטי-בוקיון (Marina Ferretti-Bocquillon) ציינה בקטלוג תערוכה משנת 2001 כי הציור מתעד במדויק את הנוף של רציף קלישי, כולל מבני התעשייה והצמחייה הצעירה שלאורך הנהר, בהתאם לצילומי אוויר מאותה תקופה.

## קישורים חיצוניים

* רציף קלישי, מזג אוויר אפרורי, פול סיניאק, באתר המכירות כריסטי'ס

קטגוריה:ציורים מהמאה ה-20
קטגוריה:ציורי נוף
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים של פריז
קטגוריה:פול סיניאק: ציורים
ניצחון, ה'!

**ניצחון, ה'!** (באנגלית: **Victory, O Lord!**) הוא ציור משנת 1871 מאת ג'ון אברט מיליי, המתאר את משה, אהרן וחור במהלך קרב רפידים נגד עמלק. לצד ציור הנוף שלו *Chill October*, הציור סימן נקודת מפנה משמעותית בקריירה של מיליי.

הציור מתאר קטע מתוך ספר שמות, פרק י"ז, שבו משה ושני מלוויו צופים בקרב מגבעה. משה מחזיק בידו הימנית את מטה האלוהים: **ט וַיֹּאמֶר מֹשֶׁה אֶל-יְהוֹשֻׁעַ בְּחַר-לָנוּ אֲנָשִׁים, וְצֵא הִלָּחֵם בַּעֲמָלֵק; מָחָר, אָנֹכִי נִצָּב עַל-רֹאשׁ הַגִּבְעָה, וּמַטֵּה הָאֱלֹהִים, בְּיָדִי. י וַיַּעַשׂ יְהוֹשֻׁעַ, כַּאֲשֶׁר אָמַר-לוֹ מֹשֶׁה--לְהִלָּחֵם, בַּעֲמָלֵק; וּמֹשֶׁה אַהֲרֹן וְחוּר, עָלוּ רֹאשׁ הַגִּבְעָה. יא וְהָיָה, כַּאֲשֶׁר יָרִים מֹשֶׁה יָדוֹ--וְגָבַר יִשְׂרָאֵל; וְכַאֲשֶׁר יָנִיחַ יָדוֹ, וְגָבַר עֲמָלֵק. יב וִידֵי מֹשֶׁה כְּבֵדִים, וַיִּקְחוּ-אֶבֶן וַיָּשִׂימוּ תַחְתָּיו וַיֵּשֶׁב עָלֶיהָ; וְאַהֲרֹן וְחוּר תָּמְכוּ בְיָדָיו, מִזֶּה אֶחָד וּמִזֶּה אֶחָד, וַיְהִי יָדָיו אֱמוּנָה, עַד-בֹּא הַשָּׁמֶשׁ. יג וַיַּחֲלֹשׁ יְהוֹשֻׁעַ אֶת-עֲמָלֵק וְאֶת-עַמּוֹ, לְפִי-חָרֶב.** מיליי מתאר את רגע "בוא השמש", כאשר שלוש הדמויות צופות ברגעי הסיום של הקרב. משה ניצב במרכז, בעוד אהרן וחור תומכים בזרועותיו כדי להבטיח את הניצחון. אהרן, הלבוש באדום, מופיע מימין. הקרב המתרחש מתחת נרמז באמצעות חץ הנראה בפינה הימנית התחתונה של הציור.

מיליי עבד על הציור במשך שנים רבות, גירד וצבע מחדש את פני השטח מספר פעמים. חוקר האמנות פ. ג'י. סטפנס העיר כי הציור מבטא את המאבק בין כוח הרצון הבלתי מתפשר של משה לבין התשישות הפיזית והרגשית של מלוויו. מיליי מתאר את "שקיעת השמש", כאשר שלושת האבות צופים ברגעים האחרונים של הקרב. משה נמצא באמצע בעוד אהרון וחור מרימים את זרועותיו כדי להבטיח את הניצחון. אהרון, באדום, מימין. הקרב למטה מסומן על ידי החץ בצד ימין למטה. הוא גם שיבח את תיאור הבשר המזדקן של הדמויות. סגנונו של הציור שונה באופן דרמטי מציוריו הדתיים של ויליאם הולמן האנט, חברו לשעבר של מיליי, כגון *The Shadow of Death*, עליו עבד האנט באותה תקופה. עם זאת, יש הסבורים כי שני הציורים מתייחסים למוטיבים טיפולוגיים מקדימים לצליבה, שבהם הזרועות המורמות והפרושות מסמלות הן סבל פיזי והן ניצחון. עליהן עבד האנט באותו זמן; עם זאת, הוצע כי שתי התמונות עשויות להתייחס לפרפיגורציות טיפולוגיות של הצליבה בסצנות שבהן זרועות מורמות ומושטות מסמלות הן סבל פיזי והן ניצחון.

## הערות שוליים

קטגוריה:משה בציורים
קטגוריה:ציורי התנ"ך
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:דפים עם תרגומים שלא נסקרו
קטגוריה:ציורי מלחמה
קטגוריה:ג'ון אוורט מיליי: ציורים
קטגוריה:אוסף גלריית האמנות של מנצ'סטר
הטיגריס (פרנץ מארק)

**הטיגריס** (בגרמנית: **Der Tiger**) הוא ציור משנת 1912 מאת האמן הגרמני פרנץ מארק, אחד האמנים הבולטים של התנועה האקספרסיוניסטית הגרמנית ושל קבוצת הפרש הכחול. היצירה משקפת את השפעת הקוביזם והפוטוריזם על מארק ואת המעבר ביצירתו לתחושות של מתח, דינמיות ואלימות.
## תיאור היצירה
במרכז הציור מופיע טיגריס גדול ממדים, שצבעיו צהוב ושחור, והוא ממוקם על סלע בתוך נוף גאומטרי המורכב מצורות קוביסטיות בגווני אדום, ירוק, סגול וכתום. הטיגריס נראה דרוך ומתוח, מבטו ממוקד במטרה בלתי נראית, ושריריו המרובעים נראים מלאי אנרגיה ומתיחות. התחושה בציור שונה מאוד מציוריו הקודמים של מארק, כמו הסוס הכחול הראשון או הפרה הצהובה, שבהם ניכרת שלווה והרמוניה. הנוף שבציור אינו טבעי או אידילי, אלא גאומטרי ודינמי, דבר המדגיש את המתח והאיום שבסצנה. צורת גופו של הטיגריס בנויה מקווים חדים וזוויות, מה שמעצים את התחושה של כוח ועוצמה רגע לפני תנועה פתאומית.

## השפעות אמנותיות
הטיגריס מציג בבירור את השפעת הקוביזם של פבלו פיקאסו ופול סזאן על מארק. מארק אימץ את פירוק הצורות הגאומטריות הקוביסטי אך שילב בו צבעוניות אקספרסיוניסטית עזה ורגשית. כמו כן, ניתן לראות ביצירה השפעה של הפוטוריזם, במיוחד בשימוש בתחושה של תנועה, אנרגיה ודינמיות. השפעות אלו בולטות גם בציוריו המאוחרים יותר של מארק, כמו "איילים ביער" ו-"שני חתולים, כחול וצהוב", שם נמשכת מגמת המתח והדינמיות אך בעוצמות שונות.

## פרשנות וביקורת
הטיגריס מייצג נקודת מפנה ביצירתו של מארק, בה הוא מתרחק מהתיאורים האידיאליסטיים של בעלי חיים כסמלים להרמוניה ומתחיל להציג אותם בצורה יותר ריאליסטית ואגרסיבית. הציור נתפס כמטאפורה לחוסר הוודאות והמתח של התקופה שלפני מלחמת העולם הראשונה, כאשר מארק עצמו חש באיום הקרב. יצירה זו נחשבת לאחת מהדוגמאות הבולטות לשימוש בקוביזם ככלי להגברת תחושת הרגש והדרמה, בניגוד לשימושים הפורמליסטיים יותר שנעשו בזרם זה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פרנץ מארק: ציורים
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-20
קטגוריה:בעלי חיים באמנות
קטגוריה:טיגריס בתרבות
קטגוריה:לנבכהאוס: ציורים
אדום בפולמוס היהודי-נוצרי

העם האדומי נחשב לשנוא בתלמוד והמשנה היהודיים והברית החדשה הנוצרית.

לאורך הפולמוס היהודי-נוצרי הייתה אדום למוטיב גידוף של כל קבוצה דתית כנגדה יריבתה.

## בשיח היהודי
מבחינת היהודים הפכה אדום לסמל לדיכוי של האימפריה הרומית תחילה (ייתכן שבשל קשרי בית הורדוס בעלי השורשים מאדום עם השלטונות הרומיים) ושל יורשתה הנוצרית, האימפריה הביזנטית, לאחר מכן, ומשם כינוי גנרי לכלל הממלכות הנוצריות באירופה בימי הביניים.

היו כאלה שטענו כי השימוש בשם "אדום" כלפי הנוצרים הוא בשל היות רוב הנוצרים הראשונים צאצאי האדומים שגוירו באונס על ידי יוחנן הורקנוס במאה השנייה לפני הספירה, ולא יהודים אתניים.

## בשיח הנוצרי
את השנאה של הנוצרים הראשונים כלפי האדומים אפשר לייחס לימי קלאודיוס בהם דאג ידידו ושליט פרובינקיית יהודה, אגריפס הראשון שהיה בעל שורשים אדומיים, להציל את בני העם היהודי מהרדיפות הדתיות של שלטונות האימפריה הרומית, שהיו למנת חלקם של הנוצרים בלבד בשל כך. הוא גם אחראי להתדרדרות האחיזה של הנוצרים הראשונים בירושלים בתקופת בית שני ולנדידתם אל מחוץ לשטחי יהודה ולהפיכתם ממיסיונרים שפעלו בעיקר כלפי היהודים, לכאלה שעוסקים בעיקר בהמרת דת של עובדי אלילים זרים.

חלק מהכמרים הנוצרים ניסו לאורך ההיסטוריה לנגח את היהודים אשר מולם הם מתפלמסים ושכנגדם הם מטיפים הם "צאצאי אדום שדתם היא למעשה 'תלמודיות' ולא הדת הישראלית המקראית", "ישראל האמיתי" או "זרע יעקב" כדי לפגום באמינות טענות היהודים על היות דתם הדת האמיתית של האל (וסירובם של היהודים להמרת דתם) וכדי לבדל בין היהודים שאותם תיעבו ובין ישו שבו הנוצרים מאמינים. טענות אלו שימשו להתרת דמם של היהודים שהותקפו בפוגרומים בגלות באירופה הנוצרית בהיותם מיעוט חסר יכולת הגנה מספקת לאורך זמן.

## הערות שוליים

קטגוריה:הפולמוס היהודי-נוצרי
קטגוריה:אדום
קניון הרים

**קניון הרים** הוא מרכז קניות בצומת גוש עציון, שנועד לשמש את תושבי גוש עציון והסביבה. הקניון, שגודלו 5,000 מ"ר, הוא בבעלות של החברה לפיתוח גוש עציון. נמצאים בו חנויות, מסעדות, בתי קפה ומתחמי בילוי.

במרפסת הקומה העליונה של הקניון נמצאת תצפית על גוש עציון.

## קישורים חיצוניים
* 
* עמוד הפייסבוק של האתר
## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: מרכזי קניות
קטגוריה:צומת גוש עציון
קטגוריה:גוש עציון
קניון מבשרת

**קניון מבשרת** הוא קניון במבשרת ציון אשר באזור ירושלים. הקניון בבעלות איש העסקים רמי לוי. חברת רמי לוי שיווק השקמה שבבעלותו פתחה גם מרכול בקניון. זהו הקניון השני במבשרת ציון לאחר קניון הראל בבעלות משפחת עופר.

## היסטוריה
בניית הקניון החלה בסביבות שנת 2013 והסתיימה כ-3 שנים לאחר מכן בשנת 2016. בשנת 2025 עלו טענות שראש מועצת מבשרת ציון יורם שמעון פעל כדי לחסוך לרמי לוי תשלום היטל השבחה בסך 21 מיליון ש"ח.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: מרכזי קניות
קטגוריה:מבשרת ציון
קטגוריה:רמי לוי
Highway to Hell (שיר)

"**Highway to Hell**" (בתרגום חופשי לעברית: "כביש מהיר לגיהנום") הוא שיר של להקת הרוק האוסטרלית AC/DC. השיר יצא לאור כרצועת הפתיחה של אלבומם מ-1979 *Highway to Hell*, במקביל ליציאתו כסינגל ב-27 ביולי 1979, באותו היום שבו יצא האלבום.

השיר נכתב על ידי אנגוס יאנג, מלקולם יאנג ובון סקוט, עם קרדיט לאנגוס יאנג על כתיבת ריף הגיטרה. מקור שמו של השיר הוא בעקבות סיבובי ההופעות המפרכים שערכו עבור קידום האלבומים הקודמים שלהם. אותם כינה אנגוס יאנג "כביש מהיר לגיהנום".

## רקע
השיר במפתח של א מז'ור. שמו של השיר ומילותיו משקפים את האופי המפרך של סיבובי הופעות ללא הרף, ואת החיים בדרכים של חברי הלהקה. הכביש המהיר שהיווה השראה לשמו של השיר, Canning Highway, הוא כביש המחבר את הכביש המהיר של פֶּרְת' קווינאנה לנמל פרימנטל, באזור שהיה חביב על חברי הלהקה עקב המלונות והברים שבו. על יצירת השיר, אמר גיטריסט הלהקה, מלקולם יאנג: "ניסינו מאות ריפים מדי יום, אבל כשהגענו לריף הזה, אמרנו 'זה טוב'. זה פשוט בצבץ, כמו ביצים של כלב".

המגזין "קאש בוקס" כינת את השיר "ניסוי בשבירת עצמות.. כורך את המעיים ברוק גיטרה ראשוני" עם "ריפים פשוטים אך יעילים" ו"שירה מטורפת". המגזין "רקורד וורלד" כתב כי "שירה נוהמת מצטרפת לתקיפה של גיטרה מטורפת במתח גבוה".

השיר בילה כ-45 שבועות במצעד הסינגלים הגרמני, ובשיאו הגיע למקום ה-30, בשבוע ה-19 שלו במצעד. חבר הלהקה דאז, בון סקוט, נמצא מת בחלק האחורי במכונית של חברו, כחצי שנה לאחר צאת השיר.

## הפקה
השיר הופק על ידי מוט לאנג, שהפיק את האלבום, ועבודתו נחשבת כגורם משמעותי ביצירתו של אחד מהאלבומים הקלאסיים של הלהקה. בפרט בהוספה של צליל הגיטרה הכפול, ששוכלל מאוחר יותר באלבום *[[Back in Black]]*, וקולות רקע משופרים של מלקולם יאנג, כשצורף אליו לראשונה קליף ויליאמס.

## קבלה ומורשת
השיר זכה בקטגוריית 'היצירה האוסטרלית הכי מושמעת מעבר לים' בטקס פרסי APRA לשנת 2009. בשנת 2013 קמפיין אינטרנט ניסה להכניס את השיר למקום הראשון במצעד הסינגלים לחג המולד בבריטניה. בינואר 2018, במסגרת תוכנית "Ozzest 100" של ערוץ הרדיו האוסטרלי Triple M, השיר דורג במקום ה-40 ברשמית "השירים 'הכי אוסטרליים' בכל הזמנים". בשנת 2020, "הגרדיאן" דירג את השיר במקום השביעי ברשימת 40 השירים הגדולים ביותר של הלהקה, ובשנת 2021 המגזין האינטרנטי "Kerrang" דירג את השיר במקום החמישי ברשימה זהה.

### רשימת הישגים
* מקום 258 ברשימת 500 השירים הגדולים בכל הזמנים של "רולינג סטון"
* מקום 152 ברשימת 500 שירי הרוק הקלאסי הגדולים ביותר של תחנת הרדיו האמריקאית 94.5 XKR
* מקום 23 ברשימת 500 שירי ההבי מטאל המובילים בכל הזמנים, שהופיעה בספר של מרטין פופוף
* הופיע ברשימת היכל התהילה של 500 שירי הרוק הגדולים שעיצבו את הרוק'נ'רול שנערכה על ידי היכל התהילה של הרוק אנד רול
* רינגטון של השיר הגיע למעמד זהב על ידי RIAA ביוני 2007 לאחר שחצה את הרף של 500,000 מכירות

## תפקידים
* בון סקוט – סולן מוביל
* אנגוס יאנג – גיטרה מובילה
* מלקולם יאנג – גיטרה קצב, קולות רקע
* קליף ויליאמס – גיטרה בס, קולות רקע
* פיל ראד – תופים

## במצעדים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 1979
קטגוריה:סינגלים מ-1979
קטגוריה:סינגלים מ-1992
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי ליל כל הקדושים
קטגוריה:שירים על כבישים
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אטלנטיק רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אפיק רקורדס
שומרניים

**שׁוֹמְרָנִיִּים** (שם מדעי: Aeshnidae) היא משפחה של שפיריות, הנפוצה כמעט בכל העולם, עם יותר מ-50 סוגים ולמעלה מ-450 מינים. המשפחה כוללת כמה ממיני השפיריות הגדולים ביותר.

בישראל מצויים 7 מינים מהמשפחה.

## אטימולוגיה
השם "Aeshnidae" הוצע לראשונה כמשפחה על ידי אלפורד ליץ' בשנת 1815. ייתכן שהאיות של Aeshnidae נבע משגיאת הדפסה באיות המילה היוונית *Aechma*, "חנית". האיות Aeschnidae גם היה בשימוש לסירוגין במשך זמן מה, אך כעת הוא ננטש עבור השם המקורי Aeshnidae. עם זאת, שמות נגזרים של חלק מהסוגים (כגון *Rhionaeschna*) שומרים על האיות 'sch', שכן כך הם תוארו לראשונה.

בעברית חודש השם שׁוֹמְרָנִיִּים, שכן השפיריות במשפחה מתאפיינות בגודלן הבולט ובמעוף טריטוריאלי הלוך ושוב הדומה לסיורי משמר. לפיכך השמות שהוצעו למשפחה זו הם בלשון זכר, ומתייחסים לדפוס התנהגות השפיריות: ׁשומרן, סיירן, ומשקיפן.

## תיאור
ממוזער|תרשים של מחזור החיים
ממוזער|תקריב ראש של סיירן קיסרי נקבה; ניתן להבחין בעיניים הצמודות זו לזו האופייניות לבני המשפחה
ממוזער|ה"עלים" הצדדיים הקרויים Auricles בבסיס הבטן של ''Gynacantha basiguttata''
רוב השפיריות במשפחה זו גדולות עד גדולות מאוד; במשפחה המין *Tetracanthagyna plagiata* האסייתי, אשר לפי מוטת כנפיו ומשקלו הוא המין הגדול ביותר מהשפיריות.

אצל מרבית המינים הבטן ארוכה ודקה. רובם בצבע כחול או ירוק, מעורב עם שחור ולעיתים צהוב. עיניהם הגדולות, חצי כדוריות ומורכבות, נוגעות בקו האמצע וכמעט מכסות את ראשן. יש להם ראייה טוב במיוחד, והם טורפי חרקים מומחים; לכן הם נחשבים מועילים מאוד. אצל זכרים, בסיס הכנף האחורית בדרך כלל זוויתי. לזכרים ממינים רבים יש בבסיס הבטן מעין עלים צדדיים בשם Auricles (יוצא מן הכלל הסוג סיירן (''Anax'')). אצל נקבות, איבר ההטלה מפותח היטב.

השפיריות הבוגרות מזדווגות במעוף. הביצים מוטלות במים או בקרבתם. הנימפות בדרך כלל דקות בהשוואה לאלו של משפחות אחרות, עם שפה תחתונה (לביום) ארוכה ושטוחה. הן נחשבות לטורפים מימיים, הניזונים מחרקים אחרים ואפילו דגים קטנים.

הבוגרים מבלים זמן רב באוויר ונראה שהם עפים עם ארבע הכנפיים הגדולות והחזקות שלהם. הם מסוגלים לעוף קדימה או אחורה או לרחף כמו מסוק. הכנפיים מוחזקות אופקית תמיד.

קשה מאוד לתפוס אותן בשל יכולות התעופה והראייה החדה שלהן.

## סוגים במשפחה
משפחת השומרניים מכילה את הסוגים הבאים:

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1842
קטגוריה:שפיריות
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ויליאם אלפורד ליץ'
דייזי אל-אמיר

**דייזי אל-אמיר** (בערבית: **ديزي الأمير**; 1 בינואר 1935 – 22 בנובמבר 2018) הייתה סופרת, משוררת ודיפלומטית עיראקית. כתיבתה הספרותית עסקה בנושאים של זהות, גלות ומעמד האישה בעולם הערבי. היא פרסמה מספר קובצי סיפורים ורומנים שהעניקו קול ייחודי לחוויותיהן של נשים ערביות בתקופות של שינויים פוליטיים וחברתיים. לצד עיסוקה הספרותי, כיהנה בתפקידים דיפלומטיים שונים, בהם נספחת עיתונות בשגרירות עיראק בביירות ומנהלת המרכז התרבותי העיראקי בלבנון. במהלך חייה התגוררה בעיראק, לבנון, בריטניה וארצות הברית, וחוויותיה האישיות, שהתאפיינו בנדודים מתמשכים, השפיעו רבות על יצירתה.

## ביוגרפיה
דייזי אל-אמיר נולדה באלכסנדריה לאם לבנונית מאזור דהור א-שווייר  ולאב עיראקי, רופא בן המעמד הבורגני שלמד באוניברסיטה האמריקאית בביירות. בילדותה התגוררה לסירוגין בבגדאד, שם ניהל אביה מרפאה, ובבצרה, שם חיה אחותה. מות אמה בגיל צעיר היה אירוע משמעותי בחייה, במיוחד לאור החלטת אביה למכור את רכושו ולפרוש עם אשתו החדשה. מגיל צעיר גילתה עניין רב בספרות, שירה וכתיבה. היא השלימה את לימודיה במכללת המורים בבגדאד ותכננה להמשיך ללימודי ספרות ערבית באוניברסיטת קיימברידג', אך קשיים כלכליים מנעו זאת.

במהלך שובה מאנגליה עצרה אל-אמיר בביירות, שם החליטה להישאר והחלה לעבוד כמזכירה בשגרירות עיראק – עבודה ששילבה בין פעילותה הדיפלומטית לעשייתה הספרותית. בביירות פגשה את המשוררת נאזכ אל-מאלכּה ושיתפה מחוויותיה בספר הזיכרונות "חברתי".

בביירות מונתה אל-אמיר לעוזרת נספח העיתונות בשגרירות עיראק. מלחמת האזרחים בלבנון (1975–1990) השפיעה רבות על חייה, ובמהלכה מונתה למנהלת המרכז התרבותי העיראקי בביירות, שם פעלה לקידום הספרות והתרבות העיראקית. בעקבות מלחמת לבנון הראשונה ב-1982 נאלצה לעזוב את ביירות ולשוב לעיראק, שם המשיכה לכתוב ולעסוק בהרהורים על השינויים הפוליטיים והחברתיים.

דייזי אל-אמיר נפטרה ביוסטון בנובמבר 2018 בגיל 83, לאחר שסבלה ממחלות זקנה. היא נקברה בעיר.

## תרומה ספרותית
דייזי אל-אמיר כתבה יצירות רבות, ובהן שירה, סיפורים קצרים ורומנים. כתיבתה התאפיינה בסגנון פיוטי ובחקר נושאים כגון גלות, זהות ומעמד האישה בעולם הערבי. רבות מיצירותיה עסקו בחוויותיהן של נשים בתקופות משבר במזרח התיכון, בהן מלחמת האזרחים בלבנון ומשטרו של סדאם חוסיין בעיראק.

סגנונה הייחודי התאפיין בליריות ובשילוב בין חוויות אישיות להיבטים חברתיים ופוליטיים. בכתיבתה תיארה בגלוי את האתגרים שעמדו בפני נשים ערביות, תוך עיסוק בנושאים אישיים לצד תובנות חברתיות רחבות.

### יצירות מרכזיות
*הארץ הרחוקה שאהבה (البلد البعيد الّذي تحب), (1964): קובץ סיפורים קצרים.
*ושוב חוזר הגל (ثم تعود الموجة), (1969): מסע פיוטי על חוסן מול אתגרי החיים.
*במעגלי אהבה ושנאה (في دوامة الحب والكراهية), (1979): חקר רגשות לצד זרמים חברתיים ופוליטיים.
*הבטחות למכירה (وعود للبيع), (1981): סיפורים קצרים על עימותים אישיים וציפיות חברתיות.
*רשימת המתנה (لائحة انتظار) : סיפורים של אישה עיראקית בגלות (1994): עוסקת בקונפליקטים נפשיים ותרבותיים של אישה בגלות.

## חיים אישיים
בעת ביקור אצל משפחת אמה הכירה אל-אמיר את המשורר ח'ליל חווי, והקשר ביניהם הוביל לאירוסין. עם זאת, האירוסין בוטלו בשל מצבו הבריאותי של חווי, אשר שם קץ לחייו בירייה בשנת 1982. מאוחר יותר נישאה אל-אמיר לסופר חביב צאדק, אך השניים התגרשו בשנת 1975, כעבור שנתיים מנישואיהם.

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרות ערביות
קטגוריה:משוררות ערביות
קטגוריה:נשים בספרות
קטגוריה:ילידות 1935
קטגוריה:נפטרות ב-2018
The Business (שיר של טייסטו)

ממוזער
"**The Business**" הוא שיר של הדיג'יי והמפיק ההולנדי טייסטו, עם שירה לא מוכרת של ג'יימס "יאמי" בל. הוא יצא ב-25 בספטמבר 2020 כסינגל המוביל מתוך אלבום האולפן השביעי שלו *[[Drive (אלבום של טייסטו)|Drive]]*.

בטקס פרסי המוזיקה של APRA לשנת 2022, השיר היה מועמד לעבודה הבינלאומית המושמעת ביותר.

## קליפ מוזיקלי
הקליפ הוקרן בבכורה בערוץ היוטיוב הרשמי של טייסטו ב-24 בספטמבר 2020. בבימויו של כריסטיאן ברסלאור, הוא כולל את הרקדניות האמריקאיות קייסי פריי וקיילה בולינגס. על פי ג'ייסון הפלר מ-edm.com, "פרשנות הריקוד המשכרת של פריי היא ליווי פנטסטי לכישרון הקולי הרודף". שידורים בינלאומיים של הקליפ מסירים את הקטע שבו דמותו של פריי נדרסת, ובכך מסירים גם את הפזמון השני מהשיר.

## עיצוב כריכת השיר
עיצוב כריכתו של השיר נעשתה על ידי האמן החזותי ויקטור סקוראנו.

## רמיקסים
רמיקס של הדיג'יי והמפיק הבריטי קיד 220 יצא ב-11 בדצמבר 2020, שהוקרן בבכורה בערוץ היוטיוב של טיסטו. יש גם גרסה נוספת, שכותרתה "The Business Part II", שהיא שיתוף פעולה עם אמן ההיפ הופ/R&B האמריקאי טיי דולה סיין, שיצאה ב-21 בינואר 2021. גרסה נוספת של שיר זה יצאה על ידי The Marshall Project בשם "Let's Get Down To Business" ב-2021.

## רשימת שמע

# "The Business" ( Vintage Culture & Dubdogz Remix) - 3:09

## שימוש במדיה
השיר הופיע במונטאז' הפותח של *ליל הוקי בסיקור של קנדה* של משחק 4 בגמר גביע סטנלי 2021 בין מונטריאול קנדינס לטמפה ביי באקנירס. היא שימשה גם כמוזיקה שקודמת לבעיטה בכל משחק של גביע העולם של פיפ"א 2022 ושל גביע אסיה של AFC 2023 בקטר.

## מצעדי פזמונים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי טייסטו
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי טייסטו
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בהונגריה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון ברומניה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האירי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד 40 הסינגלים ההולנדיים
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אטלנטיק רקורדס
בקתות ביצות בדכאו

**הבקתות בביצות דכאו** (בגרמנית: **Moorhütten im Dachauer Moos**) הוא ציור של הצייר הגרמני פרנץ מארק. היצירה נחשבת לאחת מהעבודות המוקדמות ביותר של האמן, והיא חלק מאוסף מוזיאון פרנץ מארק בעיר קוכל אם זה.

## היסטוריה
הציור נוצר בשנת 1902, בתקופה שבה למד פרנץ מארק בהאקדמיה לאמנויות במינכן, בהנחייתם של גבריאל פון הקל ווילהלם פון דיץ. במסגרת לימודיו קיבל מארק הכשרה יסודית בסגנון הציור של המאה ה-19, אך לא נחשף לזרמים אמנותיים מודרניים. משום כך, יצירה זו – כמו ציוריו האחרים מאותה שנה, "דיוקן האם" ו-"דיוקן האב" – משקפת את המסורת של אסכולת מינכן.

## תיאור היצירה
הציור מתנשא לגובה של 43.5 ס"מ ורוחבו 73.6 ס"מ. הוא צויר בצבעי שמן על בד. החצי התחתון של התמונה מציג את נוף הביצות של דכאו, ואילו החצי העליון מתאר שמיים מכוסים בעננים. במרכז הציור ניצבת בקתה מוקפת קבוצת עצים, ומאחוריה ניתן להבחין בגג נוסף, דבר המעיד על קיומן של מספר בקתות. גוני הציור נשלטים על ידי חום וירוק כהים, היוצרים ניגוד עם כחול השמיים וכתמי אוכרה בקדמת התמונה. פרטים כמו עלי העצים צוירו בקפידה באמצעות משיכות מכחול עדינות ומדויקות.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:פרנץ מארק: ציורים
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-20
קטגוריה:ציורי נוף
ג'ורג' דמות'

**ג'ורג' סידני דמות**' (באנגלית: **George Sidney Demuth**, נודע גם כ-**Geo. S. Demuth**; 2 במרץ 1871 – 2 במרץ 1934) היה דבוראי ואגרונום אמריקאי.

## ביוגרפיה
דמות' נולד ב-2 במרץ 1871 בעיירה וושינגטון במחוז מיאמי באינדיאנה לאליאס דמות' ולסוזנה מילר. בגיל 14, רכש כוורת תמורת 5.50 $, סכום שעבורו עבד במשך 110 ימים; בעבור דולר נוסף רכש מנוי שנתי לירחון American Bee Journal. בשנה הראשונה בה גידל דבורים הרוויח מכך 6 דולרים. במשך עשרים שנים עסק בדבוראות נודדת וזכה להצלחה עסקית.

בשנת 1908 מונה למפקח על הדבורים של מדינת אינדיאנה, ובשנת 1911 מונה לעוזרו של  בשירות האנטומולוגיה  של מחלקת החקלאות של ארצות הברית.

בנובמבר 1920 החל לשמש כעורך כתב העת Gleanings in Bee Culture, ושימש בתפקיד זה עד מותו.

ב-30 ביוני 1923 פרש מעבודתו במחלקת החקלאות של ארצות הברית.

דמות' נפטר במפתיע ב-2 במרץ 1934 בביתו במדינה, אוהיו. הותיר אחריו את אשתו, בלווה, ובן יחיד.

## תרומתו לענף הדבוראות
מחלקת החקלאות של ארצות הברית פרסמה מספר עלוני מידע שכתב דמות' בתחום הדבוראות, שזכו לפרסום רב ונחשבו איכותיים ביותר. בין היתר כתב עלונים על דבש חלות, הכנת דבורים לחורף, ייצור מסחרי של דבש חלות ושליטה בנחילי דבורים. העלון על שליטה בנחילי דבורים תורגם גם לצרפתית ופורסם בטולוז.

דמות' ניהל התכתבויות עם מאות דבוראים מתחילים, חלקן התפרסמו במדורי שאלות ותשובות בכתב העת Gleanings in Bee Culture. לאחר מותו, אוגדו כ-500 מתוך אותן שאלות ותשובות לספר.

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אינדיאנה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1871
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1934
קטגוריה:אגרונומים אמריקאים
גטו מלאווה

**גטו מלאווה** היה גטו שהוקם בעיר מלאווה שבפולין בתקופת השואה. הגטו נועד לרכז את האוכלוסייה היהודית המקומית לפני גירושה להשמדה. הגטו היה פעל בין השנים 1940 ל-1942, ובמהלכו סבלו תושביו מתנאי מחיה קשים, עבודות כפייה ורדיפות מצד הכובש הנאצי. גטו מלאווה היה חלק ממדיניות הנאצים לריכוז והשמדת האוכלוסייה היהודית בפולין. הגטו נסגר בנובמבר–דצמבר 1942.

## רקע והקמת הקהילה היהודית
בעיר מלאווה התגוררו כ-5,800 יהודים, שהיוו כרבע מכלל אוכלוסייתה. הקהילה היהודית ניהלה מוסדות חינוך ותרבות מגוונים, בהם גימנסיה דו-לשונית, ישיבה, תלמוד תורה ותנועות נוער ציוניות ודתיות. היהודים עסקו במסחר, מלאכה ורוכלות, והפעילו טחנות קמח ומנסרה.

## הכיבוש הגרמני וגזרות ראשונות
ב-3 בספטמבר 1939 נכבשה מלאווה על ידי גרמניה הנאצית. כבר עם הכיבוש החלו רדיפות נגד היהודים, שכללו עינויים, השפלות ועבודות כפייה. היהודים חויבו לשאת סימני זיהוי: תחילה מספר אישי, לאחר מכן טלאי צהוב, ולבסוף מגן דוד עם הכיתוב "יהודי".

## הקמת היודנרט והחמרת תנאי המחיה
בנובמבר 1939 גורשו למלאווה מאות יהודים נוספים, והגרמנים הורו לרב יצחק משה סגלוביץ להקים יודנרט בראשות אליעזר פרלמוטר. לידו פעל שירות סדר יהודי בפיקוד מנשה מנחם דוידזון. היודנרט נדרש לארגן את עבודות הכפייה ולגבות מיסים כבדים מהקהילה.

## הקמת הגטו
ב-6 בדצמבר 1940 גורשו כ-3,000 יהודים מהעיר למחנה דז'יאלדובו ומשם לגנרלגוברנמן. ליהודים שנותרו בעיר, כ-2,450 במספר, הוקם גטו מוקף חומה וגדר תיל. במאי 1941 נסגר הגטו סופית, ובסוף אותה שנה הובאו אליו עוד כ-1,000 יהודים מהסביבה, ומספר תושביו עלה לכ-5,000. התנאים בגטו היו קשים, ומגפות, בהן טיפוס, התפשטו במהירות.

## עבודות כפייה והחמרת הגזרות
יהודי הגטו הועסקו בעבודות כפייה, כולל הריסת מבנים, ריצוף רחובות וניקיון בתי גרמנים ופולנים. חלקם הועברו למחנות עבודה בכפרים סמוכים. ניסיונות הברחת מזון מבחוץ הסתיימו בענישה אכזרית. בינואר 1942 נעצר ונרצח אליעזר פרלמוטר, יושב ראש היודנראט, יחד עם עשרות יהודים נוספים.

## גירוש והשמדת הגטו
בין 10 ל-17 בנובמבר 1942 החל גירוש תושבי הגטו להשמדה. בתחילה נשלחו חולים וקשישים לטרבלינקה, ולאחר מכן גורשו רבים לאושוויץ. ב-18 בנובמבר הובאו לגטו כ-5,000 יהודים ממקוב מזובייצקי, וב-24 בנובמבר מעל 1,000 נוספים מגטו שצ'גובו. עד 10 בדצמבר 1942 חוסל הגטו, ויושביו נשלחו לאושוויץ.

## קישורים חיצוניים

* גטו מלאווה, באתר יד ושם

קטגוריה:מחנות ריכוז בפולין
משכני עליון

**משכני עליון** הוא ספר מכתבי רמח"ל, שעוסק בבית המקדש השלישי, במבנה הארכיטקטוני שלו, ובפעולה הרוחנית של הבית על פי פנימיות התורה.
בספר מסביר הרמח"ל את ההבדלים שבין בתי המקדש מבחינת המבנה ומבחינת השורש הרוחני שלהם. בפתיחת הספר הוא כותב שמטרת החיבור היא להסביר את צורת "בית המקדש של מעלה", ולהראות איך כנגד צורה זו מכוון מבנה בית המקדש שבארץ.

לפי המובא בספר, מקום השראת השכינה באבן השתייה שקודש הקודשים הוא מקום הקשר של העולם הזה עם הקב"ה, והשפע יוצא משם אל ארץ ישראל, שהיא "ארץ רחבת ידיים מאד, ובה ערים גדולות ובצורות לא נראו כהנה ברוב יופיים והדרם... והאדמה אדמת קודש היא...". גם הארצות שחוץ לארץ היו צריכות להיות טהורות, וכך היו לפני חטא אדם הראשון, וכך יהיו לעתיד לבוא, אך גם אז לא תשווה מעלתם למעלת ארץ ישראל.

רמח"ל מזכיר את החיבור "משכני עליון" במכתב שכתב לרבו, רבי ישעיהו באסאן, בשנת ה'ת"ץ (1730). בתיאורו הוא מבוסס על פירוש רש"י לספר יחזקאל.
שם הספר לקוח מהפסוק ב: .
הספר יצא לאור בבני ברק, בשנת ה'תש"ם (1980), כחלק מ"גנזי רמח"ל", בעריכת הרב יוסף ספינר, בהוצאת הרב חיים פרידלנדר.

## קישורים חיצוניים
*ספר משכני עליון, באתר היברובוקס
*ספר משכני עליון, באתר "קהילת רמח"ל"

קטגוריה:ספרי רמח"ל
קטגוריה:בית המקדש השלישי
קטגוריה:ספרי קבלה
שוק הדפסת תלת-ממד

**שוק הדפסת תלת-ממד** הוא פלטפורמת אינטרנט שבה משתמשים יכולים לקנות, למכור או לשתף באופן חופשי קבצים דיגיטליים הניתנים להדפסה בתלת-ממד במדפסות תלת-ממד. לעיתים הפלטפורמות מציעות גם את האפשרות להדפיס את הדגמים בעזרת ספק שירותי הדפסה השולח אותם ללקוחות, או באמצעות ציוד הדפסה אישי המתממשק עם הפלטפורמה.

## אופן הפעולה
שוקי הדפסת תלת-ממד הם שילוב של אתרי שיתוף קבצים, הכוללים לעיתים גם יכולת מסחר אלקטרוני מובנית. מעצבים מעלים קבצים המתאימים להדפסת תלת-ממד בעוד שמשתמשים אחרים קונים או מורידים באופן חופשי את הקבצים שהועלו להדפסה. השווקים מסייעים בניהול החשבונות, התשתית, משאבי השרתים ומבטיחים הסדר בטוח של תשלומים (מסחר אלקטרוני). חלק מהשווקים מציעים גם שירותים נוספים כמו הזמנת שירותי הדפסת תלת-ממד לפי דרישה, כלי תוכנה לעיבוד מודלים וצפייה דינמית של פריטים באמצעות חבילות כמו Sketchfab. הפורמטים הנפוצים ביותר של קבצים להדפסה בתלת-ממד נכון לשנת 2020 הם קובצי: , OBJ, AMF ו-3MF.

## סוגים שונים של פלטפורמות
ישנם סוגים שונים של שוקי הדפסת תלת-ממד. חלקם כמו Thingiverse מוקדשים לשיתוף חופשי של קבצים הניתנים להדפסה בתלת-ממד. אחרים, כמו Shapeways מציעים שירות הדפסת תלת-ממד עבור אובייקטים שסופקו למכירה על ידי מעצבים. MyMiniFactory מציעה שילוב של שני אלה: הפעילות העיקרית בה היא שיתוף חינם או קבצים הניתנים להדפסה בתלת-ממד, אך היא מציעה גם שירותי הדפסה לפי דרישה ועיצוב לפי דרישה. קטגוריה נוספת הם אתרים כגון Threeding . אלה מציעים מסחר בקבצים דיגיטליים הניתנים להדפסה בתלת-ממד לשימוש במדפסות תלת-ממד, אך אינם כוללים ישירות את שירותי ההדפסה בתלת-ממד עצמם. עם זאת, פלטפורמות אלו מציעות אינטגרציה למאגרי מידע של מדפסות תלת-ממד המסופקות על ידי צדדים שלישיים. שלושת המשאבים הללו מכילים כל אחד שירותי מיקום גאוגרפי לכמה אלפי מדפסות תלת-ממד רשומות. שתי יצרניות מדפסות התלת-ממד האישיות הגדולות Makerbot ו-Cubify מציעות מאגרי קבצים משלהם לשיתוף.

קטגוריה:הדפסה תלת-ממדית
סאלח ריאן

**סאלח ריאן** (בערבית: **صالح ريان**; נולד ב-9 באפריל 1967) הוא פוליטיקאי ערבי-ישראלי, שכיהן כראש המועצה המקומית כאבול בין השנים 2013–2024.

## ביוגרפיה
נולד למוחמד ואמנה ריאן וגדל בכאבול. בן הזקונים מבין שמונה אחים ואחיות. למד בבית הספר היסודי "אלחדיקה" בכאבול ובהמשך בתיכון מאר אליאס באעבלין.

בשנת 1985 השלים את לימודיו התיכוניים במגמת מדעים, עם התמחות בכימייה וביולוגיה.

לאחר התיכון עבד קרוב לשנה בתחום החקלאות באדמות המשפחה, ולאחר מכן החל לימודי שריעה באוניברסיטת אל-קודס, שם השלים תואר ראשון ביסודות האסלאם וערבית בשנת 1991.

משנות ה-90 משמש כאימאם של מסגד ביישוב. בשנת 2001 השלים תואר שני בחינוך ובמדעי ההתנהגות מהמכללה האקדמית הערבית, וכן קיבל תעודת הוראה.

בין השנים 1991–2013 שימש מורה לערבית ולדת האסלאם בתיכון כאבול. במקביל, בין השנים 1993–1998, לימד במשרה חלקית בתיכון מאר אליאס.

בשנים 2000–2005 שימש יו"ר ועד ההורים של בית הספר היסודי בכאבול.

בשנת 2009 החל ללמוד משפטים בהקריה האקדמית אונו, וב-2012 הוסמך כעורך דין עם התמחות בדיני משפחה, חינוך, תכנון ובנייה והדין השרעי. בנוסף, הוא בעל תעודת בורר ומגשר מהקריה האקדמית אונו.

בבחירות לרשויות המקומיות ב-2013 התמודד לראשות המועצה מול ראש המועצה המכהן, חסן בוקאעי, וריאד אשקר, וניצח עם 45.92% מהקולות.

בבחירות 2018 התמודד לכהונה נוספת מול אסעד מורשד ונאדר טאהא. בסיבוב הראשון זכה ל-25.66% מהקולות, ועלה לסיבוב השני מול מורשד, שזכה ל-25.73%. בסיבוב השני ניצח עם 51.57% מהקולות לעומת 48.43% למורשד.

בבחירות ב-2024 לא התמודד לכהונה נוספת, ובמקומו נבחר נאדר טאהא.

### חיים אישיים
ריאן נשוי לאמינה ואב לשישה. מתגורר בכאבול.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי מועצות מקומיות בישראל
קטגוריה:ערבים בראשות רשויות מקומיות בישראל
קטגוריה:עורכי דין ערבים ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אל-קודס
קטגוריה:בוגרי הקריה האקדמית אונו: משפטים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1967
קורט רוזנקרנץ

**קורט רוזנקרנץ** (בגרמנית: **Kurt Rosenkranz**; 2 באוגוסט 1927 – 13 במרץ 2024) היה מורה אוסטרי־יהודי.

## ביוגרפיה
קורט נולד בווינה, וגדל ברובע העשרים של וינה, בריגיטנאו. הוריו וסביו היהודים היגרו ממזרח אירופה לווינה. בגיל 9 הצטרף למקהלת הבנים בבית הכנסת ברובע העשרים.

בשנת 1938, במהלך ה"אנשלוס", חווה רוזנקרנץ פרעות והשפלות. הוא הועבר מבית ספרו הישן לבית ספר ליהודים ברובע התשיעי. משפחתו ברחה לריגה דרך ברלין, שם גרה תחילה תחת לטביה העצמאית ולאחר מכן תחת הכיבוש הסובייטי, אך לאחר פלישת הכוחות הגרמניים לברית המועצות נעצרה בתור נתינים גרמניים ונשלחה למחנות סובייטיים. תחילה נכלאו בני המשפחה בנובוסיבירסק שברוסיה, ולאחר מכן בקרגנדה בקזחסטן. ב-1946 חזר קורט רוזנקרנץ לווינה ועבד עם אביו במפעל הנעליים הקטן שלהם.

בשנת 1989 ייסד את המכון היהודי לחינוך מבוגרים ברובע השני של וינה, המיועד הן ליהודים והן ללא-יהודים.
ממוזער|דלת הכניסה של המכון היהודי לחינוך מבוגרים 

רוזנקרנץ זכה בתואר פרופסור לשם כבוד על עבודתו. אחיו הרברט רוזנקרנץ עבד כהיסטוריון ביד ושם.

רוזנקרנץ נפטר ב-13 במרץ 2024, בגיל 96, והותיר אחריו בת ובן.

## קישורים חיצוניים
* המכון היהודי לחינוך מבוגרים 
* ראיון עם קורט רוזנקרנץ, 2003 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי חינוך יהודים אוסטרים
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1927
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-2024
אלחנן צבי לאפ

**אלחנן צבי הכהן לאפ** (תאריך לידה לא ידוע – נפטר קודם וסמוך לכ"ח באדר א' תרמ"ו, פברואר/מרץ 1886) היה רב ליטאי, שכיהן כמורה צדק בגרייבו, כאב"ד בויסטניץ במשך כעשרים שנה, וכאב"ד בורז'בלובה, ולבסוף כרב העיר זבלודוב.

## חייו
תאריך ומקום לידתו של רבי אלחנן צבי לאפ אינם ידועים, נולד לאביו רבי בנימן זאב שהיה נכדו של רבי אברהם קצינאלפוגין, נכדו של רבי יחזקאל קצינאלפוגין, מחבר הספר "כנסת יחזקאל", וצאצא של רבי מאיר קצנלנבוגן מפדובה (מהר"ם פדובה).

הוא פעל כרב ומורה צדק בגרייבו בשלב מוקדם בקריירה שלו. לאחר מכן שימש כאב"ד בויסטניץ במשך כעשרים שנה. משם עבר לורז'בלובה (וירבאליס שבליטא), שם המשיך לכהן כאב"ד, ולבסוף הוזמן לכהן כרב העיר זבלודוב.

בזבלודוב, כאשר הרב המקומי רבי יוסף חלה ולא יכול היה לנהל את הרבנות, טובי העיר באו אליו והתייעצו עמו אם הוא מסכים להביא רב שישמש כממלא מקומו. הוא ענה להם בחצי פה ב"כן", ואז הזמינו את רבי אלחנן צבי לאפ לשמש כרב. הקהילה קיבלה אותו בכבוד רב, אך הדבר הרגיז את חברו, הגאון רבי יצחק אלחנן ספקטור, שכיהן אז כרב בקובנה. רבי יצחק אלחנן כתב מכתב מחאה נוקב לקהילה המקומית וכתב "עוד יוסף חי", ככל הנראה כדי להדגיש שרבי יוסף עדיין חי ולא הוחלף כראוי. רבי אלחנן צבי שהה שם זמן קצר בלבד, שכן חלה לפתע ונפטר, ורבי יוסף, למרות חולשתו, הספיד אותו לאחר מותו.

## פטירתו
רבי אלחנן צבי לאפ נפטר בסוף אדר א' תרמ"ו (פברואר/מרץ 1886) בזבלודוב, כחצי שנה לאחר מינויו שם. הוא נקבר בעיר, ונבנה אוהל על קברו לכבודו, עדות למעמדו בקהילה. 

## משפחתו
* בנו הרב אפרים דב לאפ.
* בנו רבי אריה (נפטר בשנת ה'תרע"ז 1917) היה פרנס חשוב בעירו.
* בתו איגה, שנישאה ליעקב רמברג, ואחת מבנותיה היא מארי ראמבר, ורחל, נישאה למיכה יוסף ברדיצ'בסקי.

## תרומתו התורנית
הוא השאיר אחריו כתבים וחידושי תורה, אך אלה אבדו עם הזמן. כרב ליטאי ממשפחה מיוחסת, פעילותו התורנית נרמזת ממעמדו כגאון ומראשי בתי דין בקהילות שונות.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* אבל כבד, היום (סנט פטרבורג), 5 במרץ 1886, עמ' 2
* אבל כבד, היום (סנט פטרבורג), 17 במרץ 1886, עמ' 3
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים ליטאים
נפגשנו

"**נפגשנו**" הוא שיר שכתב, הלחין וביצע הזמר והיוצר הישראלי יצחק קלפטר. השיר נכלל באלבום הבכורה של קלפטר, "יצחק", שיצא לאור ב־1981.

## מדברי הביקורת
בן שלו מ"הארץ" תיאר את השיר במילה "נהדר". תימורה לסינגר ציטטה ב"גלובס" את השורות "זה משחק האהבה, מי שנכנס יוצא נפגע", כמבטאות "אמיתות מפוכחות על אהבה". דלית עופר ציינה גם היא את השיר כאחד מ"השירים הנהדרים" שכתב קלפטר. יואב קוטנר מנה את השיר בין השירים ש"כיף להאזין להם" באלבום.

## מצעדי מוזיקה
השיר הוצג ב"פינה לשיפוטכם של "מקום בצמרת", מצעד הפזמונים השבועי של רשת ג', ב־5 באוגוסט 1981, והגיע בשיאו למקום הראשון לשבוע אחד של ה־4 בנובמבר 1981. השיר יצא מהמצעד ב־9 בדצמבר 1981 בתום 15 שבועות צעידה.

במצעד הפזמונים העברי השנתי לשנת תשמ"ב של רשת ג' השיר דורג במקום ה־21.

### מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי יצחק קלפטר
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי יצחק קלפטר
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי יצחק קלפטר
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי ירוסלב יעקובוביץ'
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בישראל
יבסיי גריגורוביץ' ליברמן

ממוזער|יבסיי ליברמן
**יבסיי גריגורוביץ' ליברמן** (ברוסית: [**Либерман, Евсей Григорьевич**] 2 באוקטובר 1897 - 11 בנובמבר 1981) היה כלכלן יהודי-סובייטי שחי בחרקיב, הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית. הוא ידוע כאדריכל הרפורמה הכלכלית בברית המועצות (1965), הידועה גם בשם "ליברמניזם" או "רפורמת ליברמן", על שמו.

## ביוגרפיה
ליברמן נולד בסלבוטה, האימפריה הרוסית, למשפחה יהודית אמידה. הוא היה בוגר אוניברסיטת קייב, הפקולטה למשפטים ב-1920 ו בפקולטה לבניית מכונות ב-1933. במהלך שנות ה-20 עבד כחוקר ב, וכמו כן לימד במשך שנים רבות ב, ב ובאוניברסיטה הלאומית חרקוב.

ב-17 באפריל 1938 הוא נעצר באשמת ריגול וטרור. התיק שלו נדון בישיבה סגורה, ללא שיתוף של התביעה וההגנה וללא הזמנת עדים. ב-21 באפריל 1939 נידון ליברמן ל-15 שנים במחנה עבודה. הוא לא הודה באישומים שהוגשו נגדו, ולאחר המשפט שהה שישה חודשים בכלא בחרקוב. בסוף 1939 שמו 'שוקם'.

הוא הציע שיטות חדשות לתכנון כלכלי המבוססות על עקרונות לניניסטיים של צנטרליזם דמוקרטי ועל שילוב של עקרונות קפיטליסטיים בתוך המרקסיזם (אם כי הוא הכחיש זאת וטען כי הרעיונות שלו בסופו של דבר תומכים באידאולוגיה קומוניסטית ובתכנון מרכזי). עבודת הגמר שלו התגבשה במאמר שכותרתו הייתה 'תוכנית, רווח, בונוס', ואשר פורסם בפראבדה ב-1962 והפך בהמשך לבסיס לרפורמות בכלכלה הסובייטית ב-1965. ליברמן גם שימש כיועצו של ניקיטה חרושצ'וב

יצירותיו הבולטות של ליברמן היו "מבנה האיזון של חברה תעשייתית" (1948), "אמצעים להעלאת הרווחיות של החברות הסוציאליסטיות" (1956), "ניתוח השימוש במשאבים" (1963), "תוכנית והטבות לכלכלה הסובייטית" (1965) ו"תכנון הסוציאליזם" (1967).

רפורמות בהשראתו של ליברמן ניסו ללא הצלחה להחיות את הכלכלה הסובייטית במהלך שנות ה-60. הצעות הרפורמה של ליברמן יושמו גם בגרמניה המזרחית. אחת הטענות שהועלו כלפי יישום הרפורמה, הייתה שהיא נעשתה רק בכ-400 חברות, והצליחה רק באסטוניה, משום שרמת החיים בה הייתה גבוהה יותר מלכתחילה מאשר בשאר רחבי ברית המועצות.

אשתו של ליברמן, רגינה הורוביץ, פסנתרנית ופדגוגית, הייתה אחותו של הפסנתרן היהודי המפורסם ולדימיר הורוביץ. נינתו, , גם היא פסנתרנית קונצרטים.

ליברמן נפטר בחרקוב בשנת 1981.

## ראו גם
הרפורמה הכלכלית בברית המועצות (1965)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כלכלנים רוסים
קטגוריה:כלכלנים יהודים רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1897
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1981
ארתור ליברט

**ארתור ליברט** (**ארתור לוי**, בגרמנית: **Arthur Liebert**; 10 בנובמבר 1878, ברלין – 5 בנובמבר 1946, ברלין) היה פילוסוף יהודי-גרמני. הוא השתייך לנאו-קאנטיאניזם.

## ביוגרפיה
לוי נולד למשפחה יהודית בברלין, לאביו פרנץ שהתפרנס כסוחר ולאמו רוזה לבית הירשברג. לאחר סיום בית הספר עבד במשך שש שנים כאיש עסקים, ולאחר מכן למד פילוסופיה בברלין בין השנים 1901-1906. בשנת 1905 התנצר והפך לפרוטסטנטי, אז גם שינה את שמו לארתור ליברט. תחת השם הזה פרסם את עבודתו הראשונה ב-1905, תרגום והסבר לכתבים נבחרים של פילוסוף הרנסאנס ג'ובאני פיקו דלה מירנדולה. הוא קיבל את הדוקטורט שלו ב-1907 בהדרכת  ואלויס ריל.

ב-1910 הפך ליברט למנהל של אגודת קאנט, שנוסדה על ידי האנס פייהינגר ב-1904, והתפתחה בעשורים הבאים לאחת החברות הפילוסופיות המובילות בעולם, במיוחד הודות לפעילותו ולהרצאותיו של ליברט. בין 1919 ל-1933 ליברט מסר הרצאות בפילוסופיה בבית הספר למנהלים לתואר שני בברלין. בשנת 1925 הוא הפך לפרופסור באוניברסיטת הומבולדט של ברלין. בשנת 1928 נמנה עם רשימת משתתפי הקורסים האוניברסיטאיים בדאבוס.

לאחר תפיסת השלטון בגרמניה על ידי המפלגה הנאצית ב-1933, אילץ וילהלם שטוקרט, אז מזכיר המדינה במשרד המדע הפרוסי, את פרישתו של ליברט מתפקידיו האקדמיים. כתוצאה מכך, יצא ליברט באותה שנה לגלות בבלגרד, שם ייסד את חברה פילוסופית ופרסם כתב עת פילוסופי, שהתקיים עד 1939.

בשנת 1939 עבר ליברט לאנגליה ולימד באוניברסיטת ברמינגהאם. שם הצטרף לאגודת התרבות הגרמנית החופשית בבריטניה והפך למנהל האוניברסיטה הגרמנית החופשית, שנפתחה ביולי 1942.

בשנת 1946, לאחר תום המלחמה, חזר ליברט לברלין. שם היה לזמן קצר פרופסור באוניברסיטת הומבולדט של ברלין ודיקן הפקולטה לחינוך, עד לפטירתו.

## קישורים חיצוניים
* 
* כתביו באתר הספרייה הלאומית

## הערות שוליים

קטגוריה:פילוסופים יהודים גרמנים
קטגוריה:יהודים מומרים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1878
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1946
ארנסט פון ליידן

**ארנסט ויקטור פון ליידן** (בגרמנית: **Ernst von Leyden**; 20 באפריל 1832 – 5 באוקטובר 1910) היה רופא פנימי גרמני מדנציג.

## ביוגרפיה
פון ליידן למד רפואה באוניברסיטת הומבולדט של ברלין, והיה תלמידם של יוהאן לוקאס שנליין ולודוויג טראובה. פון ליידן היה תקופה רופא צבאי, ומאוחר יותר הוא היה פרופסור לרפואה באוניברסיטת קניגסברג, אוניברסיטת שטרסבורג ואוניברסיטת ברלין. פון ליידן השפיע רבות על הקריירה של לודוויג אדינגר, ובמהלך כהונתו באוניברסיטת קניגסברג עבד בשיתוף פעולה הדוק עם  ופרידריך דניאל פון רקלינגהאוזן. בין תלמידיו ועוזריו הידועים היו  בקניגסברג ו בברלין.

הוא טיפל בפרידריך השלישי, קיסר גרמניה בשל סרטן הגרון שלו, אם כי ללא הצלחה, ובשנות ה-90 היה רופא של הצאר אלכסנדר השלישי מרוסיה. עם מותו של אלכסנדר ב-1894, העניק יורשו הצאר ניקולאי השני את אות  בהצטיינות.

פון ליידן מת בברלין. נכדו הוא הפילוסוף הפוליטי . אף על פי שפון ליידן לא היה יהודי, הנאצים התייחסו אליו כ'יהודי נגוע' ופסלו את מחקריו.

פון ליידן התמחה במחלות נוירולוגיות, והוביל בהקמת בתי חולים ראויים לחולי שחפת. הוא כתב מאמרים על מגוון רחב של נושאים רפואיים, כולל עבודות על  ושיתוק ילדים. בשנים 1887–1899 פרסם את *ספר* הלימוד לטיפול דיאטטי בשני כרכים. הוא התפרסם בין השאר בהשקפתו על חשיבות היחס לחולה הפרטי, על שילוב של תזונה נכונה בהליך הריפוי, ועל שילוב של תצפית קלינית ושיטות אבחון מדעיות.

פון ליידן יזם שני אירועים חשובים בהיסטוריה המוקדמת של האונקולוגיה: ועידת הסרטן הבינלאומית הראשונה, שהתקיימה בהיידלברג, גרמניה, ב-1906, וייסוד האיגוד הבינלאומי הראשון לחקר הסרטן (המבשר של האיגוד הבינלאומי לבקרת סרטן של ימינו) בברלין ב-1908. כמו כן יזם את הקמת האגודה לרפואה פנימית בגרמניה.

## מונחים רפואיים שנקראו על שמו
* : גבישים חסרי צבע המצויים בליחה של חולי אסתמה, או בצואה של קוליטיס כיבית. נקרא על שמו ועל שם הנוירולוג ז'אן-מרטן שארקו.
* דלקת עצבים ליידן: דלקת עצב שבה סיבי עצב מוחלפים ברקמת שומן.
* תסמונת ליידן-מוביוס: ניוון שרירי האגן; נקרא על שמו ועל שם הנוירולוג פאול יוליוס מביוס.
* אטקסיה וסטפאל-ליידן: אטקסיה חריפה שמתחילה בילדות; נקראה על שמו ועל שם הנוירולוג קארל וסטפאל.

## מדליית פון ליידן
מעת לעת מוענקת מדליית ההנצחה של ארנסט פון ליידן על הישגים יוצאי דופן בתחום הרפואה הפנימית בגרמניה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1832
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1910
קטגוריה:רופאים גרמנים
All Out of Love

"**All Out of Love**" הוא שיר של הצמד הבריטי-אוסטרלי אייר סופליי, שיצא כסינגל בשנת 1980 מתוך אלבום האולפן החמישי שלהם "Lost in Love".
השיר המתאר את מצבו הרגשי של גבר המנסה נואשות לזכות בחזרה באהבת חייו, נכתב על ידי הזמר גרהאם ראסל ומפיק המוזיקה האמריקאי קלייב דייוויס.

בארצות הברית הגיע השיר למקום השני בבילבורד הוט 100, ולמקום החמישי במצעד Adult Contemporary. בבריטניה, השיר הגיע למקום ה-11 במצעד הסינגלים הבריטי והוא הלהיט היחיד שלהם שהגיע לטופ 40 במדינה זו. האלבום דורג במקום ה-92 ברשימת "100 שירי האהבה הגדולים ביותר" של VH1 בשנת 2003.

## משתתפים
* ראסל היצ'קוק - שירה (קול שני)
* גרהאם ראסל - שירה (קול ראשון), גיטרה
* מרסי לוי - קולות רקע
* אייר סופליי, רובי פורטר ופרנק אסלר-סמית' - עיבוד

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## גרסת אנדרו דונלדס

בשנת 1999, הקליט המוזיקאי הג'מייקני, יוצא פרויקט המוזיקה הגרמני "אניגמה", אנדרו דונלדס, גרסת כיסוי לשיר שזכתה להצלחה במדינות אירופה שדוברות גרמנית, והגיעה למקום השלישי באוסטריה, גרמניה ושווייץ. השיר לקוח מתוך האלבום "*Snowin' Under My Skin"*, ומופיע גם באלבום האוסף "*Chart Hits 6 – 1999"*.

## מיקומי שיא
#### מצעדים שבועיים

#### מצעדי סוף השנה

## נתוני מכירות

## גרסאות כיסוי נוספות
* בשנת 1981 הוציא זמר הפופ ההונג קונגי אלן טאם, את גרסת הכיסוי שלו בסינית, שנקראה "הפרעה קטנה" (小風波בסינית).
* בשנת 1997, להקת הבנים האירית OTT הוציאה את הגרסה שלה לשיר שהגיע למקום ה-3 באירלנד ולמקום ה-11 במצעד הסינגלים הבריטי, אותו מיקום שיא כמו המקור.
* בשנת 2003, להקת הטראנס ההולנדית Foundation בהשתתפות הזמרת נטלי רוסי, הוציאה גרסה לשיר, שהגיעה לטופ 40 במצעד הסינגלים הבריטי, ולמקום ה-20 במצעד סינגלי הדאנס הבריטי.
* בשנת 2006 הקליטה להקת הפופ האירית וסטלייף את השיר כדואט עם דלתא גודרם עבור אלבומם "*The Love Album"*. השיר הגיע למקום ה-31 במצעד הסינגלים השוודי בשנת 2007.
* בשנת 2021 הוציא השחקן והזמר הפיליפיני איניגו פסקואל את גרסתו לשיר תחת חברת התקליטים Tarsier Records, שזכתה לשבחים מאייר סופליי.

## קישורים חיצוניים
* 
* 20px All Out of Love, במסד הנתונים המוזיקלי AllMusic **(באנגלית)**
* 20px All Out of Love, במסד הנתונים המוזיקלי MusicBrainz **(באנגלית)**
* 30px All Out of Love, במסד הנתונים המוזיקלי Genius **(באנגלית)**
* 20px All Out of Love, במסד הנתונים המוזיקלי Discogs **(באנגלית)**
* 20px All Out of Love, באתר המוזיקה Spotify **(באנגלית)**
* 44px All Out of Love, באתר המוזיקה אפל מיוזיק **(באנגלית)**
* 44px All Out of Love, באתר המוזיקה Deezer **(באנגלית)**
* 55px All Out of Love, באתר המוזיקה Tidal **(באנגלית)**
* 20px All Out of Love, באתר המוזיקה Last.fm **(באנגלית)**
* 20px All Out of Love, באתר המוזיקה SoundCloud **(באנגלית)**
* 20px All Out of Love, באתר המוזיקה Musixmatch **(באנגלית)**
* All Out of Love, באתר המוזיקה SecondHandSongs **(באנגלית)**

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 1979
קטגוריה:סינגלים מ-1980
קטגוריה:סינגלים מ-1997
קטגוריה:סינגלים מ-1999
קטגוריה:שירי אייר סופליי
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי אהבה
קטגוריה:בלדות משנות ה-1980
קטגוריה:שירי רוק קל
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בארגנטינה
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אריסטה רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת וירג'ין רקורדס
לובי המיליון

**לובי המיליון** היא עמותה הפועלת לקדם את הצרכים והזכויות של ישראלים דוברי רוסית בישראל ובני משפחותיהם. הלובי פועל באמצעות קידום מדיניות, ניהול פרויקטים והסברה. פעילות הלובי ממומנת על ידי תרומות של קרנות פילנתרופיות, הפדרציות היהודיות ושל הציבור הרחב.

## רקע
העמותה הוקמה בנובמבר 2020 על ידי קבוצת צעירים בני "דור 1.5" לעלייה מברית המועצות לשעבר בשנות ה-90. מייסדי העמותה פעלו קודם במסגרת א-פורמלית בשם ״הבריגדה התרבותית״ במטרה להכניס לתודעה הציבורית הישראלית את תרבות יהדות ברית המועצות. מבין הפרויקטים שיצאו לאור תחת ״הבריגדה התרבותית״ ניתן למנות את ״נובי גוד ישראלי״ אשר משך מיליון ישראלים לא דוברי רוסית לחגוג את נובי גוד. כמו כן את ״מבצע וטרן״ שנועד לספר את סיפורי הגבורה של וטרנים יהודים שלחמו בצבא האדום במלחמת העולם השנייה.

## פעילות
בשיתוף פעולה של הלובי עם השרה לשוויון חברתי מירב כהן וחבר הכנסת ולדימיר בליאק הוחלט על תקצוב תרגום אתר כל זכות לרוסית. ביחד עם שר האוצר בצלאל סמוטריץ ושר העלייה והקליטה אופיר סופר ושר החינוך יואב קיש נעשה שינוי בהעסקת מורי האולפנים, כך שיכללו במסגרת רפורמת אופק חדש. ביחד עם השר לענייני מורשת עמיחי אליהו עברה החלטת ממשלה להקמת מרכז מורשת ליהדות ברית המועצות. ביחד עם שר הבריאות אריאל מנחם בוסו, ושר הקליטה אופיר סופר לאשר הקלות בקליטה של רופאים-עולים.

## ראו גם
* יהודים אנשי הצבא האדום במלחמת העולם השנייה

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: עמותות
קטגוריה:העלייה לישראל מברית המועצות ומברית המועצות לשעבר