open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
גרהם סמית' (שחיין קנדי)

**דונלד גרהם סמית**' (באנגלית: **Donald Graham Smith**; נולד ב-9 במאי 1958) הוא שחיין קנדי בעבר. הוא אלוף עולם ושיאן עולם במשחה ל-200 מטר מעורב אישי, בעל מדליית כסף אולימפית במשחה שליחים ובעל 6 מדליות זהב ממשחקי חבר העמים הבריטי ובכך הפך למתחרה הראשון שזכה ב-6 מדליות זהב באירוע אחד של משחקי חבר העמים.

## ביוגרפיה
סמית' נולד באדמונטון, אלברטה למשפחה של שחיינים, אחיו הבכור ג'ורג' סמית' סיים במקום חמישי באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) במשחה ל-200 מטר מעורב אישי.

באולימפיאדת מונטריאול (1976) זכה סמית' במדליית כסף בתוצאה של 3:45.94 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 3:42.22 דקות ולפני מערב גרמניה (3:47.29 דקות). הוא שחה את סגנון החזה ב"זינוק שליחים" בתוצאה של 1:02.59 דקות, התוצאה השנייה בטיבה בתחרות. נוסף לכך, סיים פעמיים במקום רביעי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:04.26 דקות, 3 מאיות השנייה איטי ממדליית ארד, בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 1:03.92 דקות ובמשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:19.42 דקות ובמקום חמישי במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:28.64 דקות. 

באוניברסיאדה שנערכה בסופיה, בולגריה בשנת 1977 זכה סמית' ב-3 מדליות, 2 מדליות זהב ו-1 כסף. מדליות זהב במשחה ל-100 מטר חזה (1:05.17 דקות) ובמשחה ל-200 מטר חזה (2:23.43 דקות) ומדליית כסף במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב. http://www.gbrathletics.com/sport/swimwsg.htm

### שיאן עולם
בתחרות שנערכה במונטריאול ב-4 באוגוסט 1977 קבע סמית' במשחה ל-200 מטר מעורב אישי שיא עולם חדש של 2:05.31 דקות, שיפור לשיא העולם בן השנתיים של ברוס פורניס מארצות הברית (2:06.08 דקות). שיא זה החזיק מעמד שנה ונישבר על ידי אלכסנדר סידורנקו מברית המועצות (2:05.24 דקות).

### אלוף עולם
במשחקי חבר העמים הבריטי שנערכו באדמונטון בתחילת חודש אוגוסט 1978 זכה סמית' ב-6 מדליות זהב, במשחים ל-100 מטר חזה (1:03.81 דקות), ל-200 מטר חזה (2:20.86 דקות), ל-200 מטר מעורב אישי (2:05.25 דקות), ל-400 מטר מעורב אישי (4:27.34 דקות), במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי (3:27.94 דקות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב (3:49.76 דקות). שבועיים לאחר מכן, באליפות העולם בשחייה שנערכה בברלין, אז מערב גרמניה הוא זכה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בשיא עולם חדש של 2:03.65 דקות, לפני ג'סי ואסאלו מארצות הברית (2:04.99 דקות) ואלכסנדר סידורנקו (2:05.29 דקות) ומדליית כסף במשחה ל-100 מטר חזה 1:03.60 דקות, אחרי ואלטר קוש שקבע שיא תחרות חדש של 1:03.56 דקות ולפני ג'רלד מרקן (1:03.62 דקות) שניהם ממערב גרמניה.

במשחקים הפאן אמריקאיים שנערכו בסן חואן, פוארטו ריקו בשנת 1979 זכה סמית' ב-3 מדליות, 2 כסף ו-1 ארד. מדליות כסף במשחה ל-200 מטר מעורב (2:05.86 דקות), אחרי ג'סי ואסאלו ששיפר את שיאו העולמי והעמידו על (2:03.29 דקות ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ומדליית ארד במשחה ל-100 מטר חזה (1:05.66 דקות).

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחייני חזה
קטגוריה:שחייני מעורב אישי
קטגוריה:שחייני חופשי
קטגוריה:אלופי עולם בשחייה
קטגוריה:אלופי האוניברסיאדה בשחייה
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת מונטריאול (1976)
קטגוריה:שחיינים אולימפיים קנדים
קטגוריה:שיאני עולם קנדים: שחייה
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1958
מכולת קירור

ממוזער|מכולת קירור על רציף מחוברת למקור מתח חיצוני
ממוזער|מכולת קירור עם מערכת גיבוי
**מכולת קירור** (ידועה בכינוי reefer) היא מכולה בעלת אמצעי קירור להובלת מטען הדורש טמפרטורה מבוקרת. בעוד שלמכולת קירור יש יחידת קירור מובנית, עיקר הכוח החשמלי להפעלתה בא ממקור חשמל חיצוני, בין ביבשה או על אונייה בים. כאשר המכולה משונעת בדרכים על נגרר או משאית ניתן להפעיל את יחידת הקירור בעזרת דיזל-גנרטור הנמצא במכולה.

חלק ממכולות הקירור מצוידות במערכות לקירור בעזרת מים שבהן ניתן להשתמש כאשר מכולה מאוחסנת בבטן האונייה, או בסיפון שבו אין אוורור מספיק כדי לנקז את החום הנפלט מיחידת הקירור. מערכות קירור במים יקרות יותר ולכן אוניות מכולות מודרניות מצוידות במתקני אוורור המאפשרים את ניקוז האוויר החם מבטן האונייה והשימוש במערכות קירור במים הולך ופוחת.

השפעת מכולות הקירור על החברה המודרנית היא נרחבת ביותר. מכולות אלה מאפשרות לספק לצרכנים ברחבי תבל תוצרת חקלאית טרייה בכל ימות השנה ולהיחשף למוצרי חקלאות טריים ממקומות מרוחקים.

## קירור קריוגני
מערכת קירור נוספת הנמצאת לעיתים בשימוש במכולות קירור הנשלחות למרחקים קצרים היא בעזרת קרח יבש או חנקן נוזלי. הגז שהוקפא, או הונזל, מתנדף באיטיות ובאותה עת מקרר את חלל המכולה ונפלט ממנה. המכולה מתקררת כל עוד קיים גז מוקפא בתוכה. שיטה זו הייתה בשימוש בעת שינוע מכולות קירור בקרונות רכבת ומאפשרת קירור למשך 17 יום. אף שאין משנעים בתכיפות מכולות קירור בדרך האוויר, שיטה זו ננקטת גם בעת משלוח מכולת קירור בהטסה. במכולות אלה קיים תא שאותו ממלאים בקרח יבש ובקרת הטמפרטורה במכולה נעשית בעזרת מפוח חשמלי המופעל באמצעות תרמוסטט. מכולות קירור בהטסה נועדו לשמור על טמפרטורה יציבה בשיטה זו עד 100 שעות.

מכולות קירור קריוגני בגודל מלא יכולות לשמר טמפרטורה עד לשלושים יום ומתאימות למשלוח בדרך הים. כיוון שאין צורך לחבר מכולות אלה למקור כוח חיצוני, ניתן לאחסנן בכל מקום באוניית מכולות שבו מאוחסנות מכולות מטען רגילות.

## מכולות קירור עם גיבוי
לשינוע מטען יקר, הרגיש לשינויי טמפרטורה, או מטען מסוכן, יש צורך בשימוש במערכות קירור בעלות אמינות גבוהה. להשגת רמת אמינות גבוהה בקירור קיימות מכולות קירור בעלות מערכות קירור כפולות, בהן מערכת אחת משמשת לגיבוי בלבד.

מכולת קירור בעלת מערכת גיבוי העומדת בתקן ISO מורכבת ממכולת קירור רגילה בתקן ISO שבה מערכת קירור מובנית ומערכת קירור לגיבוי וכן שתי מערכות דיזל גנרטורים, האחת מהן לגיבוי. מערכת הקירור העיקרית ומערכת הגיבוי מותקנות בקצה אחד של המכולה. בין שתי המערכות קיים חיבור חשמלי להפעלה וכיבוי אוטומטיים של המערכת, כך שרק מערכת קירור אחת תפעל בכל רגע נתון. במידה ומתרחשת תקלה במערכת הקירור העיקרית, נכנסת מערכת הגיבוי לפעולה באופן אוטומטי.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מכולות
קטגוריה:קירור ומיזוג אוויר
קטגוריה:קירור חשמלי
קטגוריה:כלי קיבול
קלע אשכול

[שמאל|ממוזער|250px|דגם של [קרונדה ולידה מונח קלע אשכול. המוזיאון הימי, טולון.]]
שמאל|ממוזער|250px|קלע אשכול והקופסה שלו. פרט מתוך איור.
**קֶלַע אֶשְׁכּוֹל** (באנגלית: **Grapeshot**) הוא סוג תחמושת שנורתה מתותח נטען-לוע, אשר בשונה מן הקלעים העגולים העשויים מקשה אחת, הייתה עשויה מצֶבֶר כדורי מתכת ארוזים בתוך שקית קנבס עבה. השקית הודקה ונקשרה היטב, כדי להקנות לה צורת גליל שקוטרו כקוטר קדח הקנה של התותח. לאחר שנארז דמה הקלע לאשכול ענבים, ומכאן שמו באנגלית ובשפות נוספות. כשנורה הקלע ויצא מלוע התותח, נקרעה השקית ונוצר מטר צפוף של קלעים כדוריים, בדומה ליריית רובה ציד.

קלע האשכול היה הרסני וקטלני במיוחד מטווח קצר. בשדה הקרב השתמשו בו להדיפת התקפה של חיילים רגלים, שהסתערו כיחידה צפופה. כדורי הברזל יכלו לבתק שרשרות ולקרוע חבלים עבים. לכן השתמשו בקלעי אשכול באוניות בשעת לחימה מטווח קרוב, על מנת לקרוע את  וה של תורני אוניית האויב ולמוטטם. ירי של קלעי אשכול ממרחק רב היה חסר תועלת, שכן הקלעים העגולים התפזרו לכל עבר.  

משקל הקלעים באשכול נקבע על פי גודל התותח. באוניות הצי המלכותי הבריטי במלחמות הנפוליאוניות היו בכל אשכול 9 קלעים עגולים. בתותח 42 ליטראות השתמשו ב-9 קלעים עגולים במשקל 4 ליטראות כל אחד (ליטרה = כ-453 גרם), בתותח של 32 ליטראות ב-9 קלעים במשקל 3 ליטראות כל אחד, 18 ליטראות – 9 במשקל 1.5 ליטראות כל אחד, 12 ליטראות  - 9 במשקל 1 ליטרה כל אחד, 9 ליטראות – 9 במשקל 13 אונקיות כל אחד, 6 ליטראות – 9 במשקל 8 אונקיות כל אחד, ותותח 4 ליטראות – 9 קלעים עגולים במשקל 6 אונקיות כל אחד. את קלעי האשכול הניחו לאחר הכנתם בתוך תיבות – מ-4 אשכולות לתיבה עבור תותחי 42 ליטראות ועד 20 לתיבה לתותחי 4 ליטראות. ביבשה היה מספר הקלעים בכל אשכול גדול אף יותר, ומשקל כל אחד מקלעים אלה נע בין אונקיה ורבע ל-4 ליטראות.

קלע דומה, שהכיל כדורי ברזל או עופרת קטנים יותר ארוזים בקופסת פח גלילית, נקרא "קלע קופסה" (Canister).

## לקריאה נוספת

* Falconer, William (1780). *An Universal Dictionary of the Marine*. London, T. Cadell. Facsimile reprint by David & Charles, 1970.


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תחמושת ארטילרית
קטגוריה:אמצעי לחימה ימיים
מנחם רוט

**מנחם רוט** (נולד ב-1975) הוא אמן, במאי, תסריטאי ומורה לקולנוע, המתרכז בזהות יהודית בכלל ובחברה החרדית בפרט.

## ביוגרפיה
מנחם רוט נולד בשנת 1975 בירושלים, למשפחה מהזרם החסידי של היהדות החרדית, ויצא לשאלה. בשנת 2005 סיים בהצטיינות את לימודיו בבצלאל בירושלים במחלקה לאמנות. לאחר מכן למד לתואר שני בבית הספר למדיה שבקלן, גרמניה, וסיים את לימודיו בשנת 2008. הרצה בעבר בבית הספר לקולנוע מעלה והחל משנת 2013 הוא מרצה במחלקה לאמנות בבצלאל. רוט מלמד במגמת קולנוע שבתיכון לאמנויות ע"ש צ'ארלס א' סמית',  ומרכז את חטיבת הביניים במגמה, ומלמד כתיבה יוצרת בטיבה העליונה.

עיקר עבודתו התמקדה בקולנוע נסיוני ובמיצבי וידאו, שהוצגו בישראל ובעולם. הסרט "רדוף" הוא הסרט הראשון באורך מלא שכתב וביים, תחת הפקתו של יוצר הקולנוע רון עופר.

מנחם חי ועובד בירושלים.

### הסרט "רדוף"
בשנת 2012 יצא לאקרנים סרטו "**רדוף**". הסרט נכתב ובוים על ידו עבור הרשות השנייה לטלוויזיה וקולנוע ובתמיכת קרן גשר לקולנוע רב תרבותי וקרן מקור. הסרט שודר בערוץ 2, 10 והוקרן בפסטיבל דוקאביב 2012, זכה בפרס של המועצה לקולנוע בפסטיבל קולנוע דרום, הוקרן בפסטיבלים שונים מחוץ לישראל, ונרכש לשידור טלוויזיוני. הסרט היה מועמד לקבלת פרס בקטגוריה הסרט התיעודי הטוב ביותר (עד 60 דקות), מטעם פורום היוצרים הדוקומנטריים.

הסרט עוקב אחר מנחם רוט, שהיה קורבן לתקיפה מינית בהיותו נער בישיבה חסידית. לאחר עשרים שנה הוא מחליט ליצור קשר עם התוקף ומפתח עמו מערכת יחסים טעונה. במקביל, הוא מתעד את המשבר בחייו המפוצלים בין תרבות חסידית וחילונית, ובין מערכות יחסים רומנטיות מקבילות.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:במאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:תסריטאים ישראלים
קטגוריה:אמנים ישראלים
קטגוריה:יוצאים בשאלה
קטגוריה:בוגרי בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב
קטגוריה:סגל בצלאל
קטגוריה:ערכים שנערכו במסגרת GLAM בצלאל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1975
אורי רוזן

**אוּרי רוזן** (נולד ב-9 באוקטובר 1975) הוא עיתונאי ואיש תקשורת ישראלי, המנכ"ל והעורך הראשי של קבוצת mako מבית שידורי קשת. כיהן כמנכ"ל חדשות 10 ועבד כעיתונאי בעיתון "מעריב". לפני היותו איש תקשורת היה איש היי-טק.

## ביוגרפיה
רוזן נולד בבת ים. למד בתיכון על-שם פנחס אילון בחולון. את שירותו בצה"ל עשה ביחידה 8200 של חיל המודיעין.

עם שחרורו מצה"ל ב-1997 הצטרף לחברת סטארט-אפ בשם "אפיקס טכנולוגיות", שהפכה מאוחר יותר ל"ויאון" (Veon) ופיתחה יישום מקורי בתחום הווידאו הדיגיטלי האינטראקטיבי. בשנת 2001 נמכרה ויאון לחברת פיליפס, והתמזגה לזרוע הווידאו הסלולרי שלה. תפקידו האחרון בפיליפס היה ראש קבוצת פיתוח.

בשנת 2001 עזב רוזן את עולם ההיי-טק והצטרף לעיתון "מעריב" כמשכתב במוסף "עסקים" תחת העורך משה פרל. מאוחר יותר שימש כראש דסק במוסף "עסקים" ובשנת 2002 עבר למערכת החדשות שבראשה עמד באותה תקופה העיתונאי והסופר רון לשם. בהמשך שימש ראש דסק בחירות 2003, רכז כתבים, ראש דסק, וסגן ראש מערכת החדשות. בין השאר כתב את מדור הסקרים במוסף הפוליטי של "מעריב". בשנת 2006 מונה לראש מערכת החדשות של העיתון, תפקיד אותו מילא עד סוף שנת 2007 תחת העורך אמנון דנקנר.

בשנת 2008 הצטרף לחדשות 10 תחת המנכ"ל גלעד עדין, בתפקיד מנהל הפיתוח והאסטרטגיה. מאוחר יותר באותה שנה, עם מינויו של ראודור בנזימן למנכ"ל החברה, החליף אותו רוזן בתפקיד סמנכ"ל התוכן. בין השאר לקח רוזן חלק בפיתוח רצועת הלילה של ערוץ 10, והפקת התוכניות "לילה כלכלי", "צינור לילה" ו"המקור".

בספטמבר 2011, עם התפטרותו של ראודור בנזימן מתפקיד המנכ"ל על רקע פרשת ההתנצלות בפני שלדון אדלסון, החליף אותו רוזן כמנכ"ל בפועל של חדשות 10. בתקופתו ניהלו ראש הממשלה בנימין נתניהו ורעייתו מאבק משפטי ממושך נגד חדשות 10 בעקבות פרסום תחקיר ביביטורס, אשר במקביל אליו נלחם ערוץ 10 על הישרדותו מול משרד התקשורת ובוועדת הכלכלה. המאבק הציבורי של ערוץ 10 כלל הפגנות של אנשי הערוץ מול לשכת ראש הממשלה ומול ביתו, ובין היתר טענו אנשי הערוץ כי קיים קשר בין התביעה לבין איומי סגירת הערוץ. בסוף שנת 2012 התפטר רוזן מתפקידו, זמן קצר לאחר שהושגה פשרה בין הערוץ לבין משפחת נתניהו על משיכת התביעה.

באוגוסט 2013 הצטרף לזכיינית ערוץ 2 קשת ומונה למנהל והעורך הראשי של קבוצת mako, במקום יובל נתן.

בינואר 2015 יצא לאור ספרו "העורך העירום" בהוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר, על הקשר בין עולם התקשורת לתורת המשחקים.

רוזן הוא בוגר לימודי פילוסופיה ומדע המדינה, ובעל תואר שני בתקשורת פוליטית, שניהם מאוניברסיטת תל אביב. מאז שנת 2006 הוא מרצה לעיתונאות במרכז הבינתחומי הרצליה.

## חיים אישיים
מתגורר בתל אביב. ב-2005 יצא מהארון. היה בזוגיות עם עיתונאי "הארץ" הילו גלזר וב-2018 נולדו לשניים תאומים. מאז 2022 נמצא בזוגיות עם עמית בן ישי שור, רקדן בלהקת הבלט הישראלי.

## קישורים חיצוניים
* אורי רוזן, באתר המרכז הבינתחומי הרצליה
*  
* 
*  ; כולל קטע מהתוכנית "תיק תקשורת"
* 
* 
* 

**על "העורך העירום"**:
*  - פרק מתוך ספרו "הערוך הערום"
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:ערוץ עשר: שדרנים, שחקנים ומנחים
קטגוריה:סגל מעריב
קטגוריה:עיתונאים להט"בים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון אילון/חדש (חולון)
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1975
מוחמד בן טוגג' אל-איחשיד

**מוּחמד בִן טוּגג' אַל-אִיחְ'שִיד** או **מוּחמד בֶן טַגג' אַל-אִיחְ'שִיד** (בטורקית: **Muhammet bin Toğaç**, בערבית: **محمد بن طغج الإخشيد**; 8 בפברואר 882 – 24 ביולי 946) היה מייסד השושלת האיח'שידית מטעם בית עבאס בסוריה ובמצרים משנת 935 ועד מותו.

אל-איחשיד היה טורקי ממלוכי.
בשנת 924 הוא מונה למושל ג'ונד פלסטין ובשנת 930 מונה למושל דמשק.
לאחר עלייתו של א-ראדי היה למשנה לו בסוריה, מצרים, מסופוטמיה וערי צפון חיג'ז וגם קיבל ממנו תואר "איח'שיד" (בפרסית: נסיך - תואר השליט באושרושנה וטראנסאוקסאניה שם היו שורשיו) בין השנים 937–939.

בשנת 940 ניצח בקרב עם צבאו של החליף אך לפי הסכם משנת 945 איבד את מסופוטמיה וחלק מסוריה לבית חמדאן. נפטר שנה לאחר מכן.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שליטי מצרים
קטגוריה:שליטי סוריה
קטגוריה:ילידי 882
קטגוריה:נפטרים ב-946
טוקן ססגוני-מקור

**טוקן ססגוני-מקור** (שם מדעי: *Ramphastos sulfuratus*) הוא מין צבעוני של טוקן מסדרת הנקראים, החי באמריקה הלטינית.
## מאפיינים
אורכו של הטוקן, יחד עם המקור, הוא 42–55 ס"מ. אורכו של מקורו הצבעוני הוא 12–15 ס"מ, כשליש מאורכו הכולל, ומשקלו 380–500 גרם. אומנם המקור הגדול שלו נראה גדול, כבד ומסורבל הוא למעשה קל מאוד, ובנוי מעצם חלולה המוקפת בקרטין, בדומה לקלאונאים ולטוקנים האחרים במשפחה. מדענים חוקרים את מבנה המקור של הטוקן כדי לבנות מטוסים קלים וחזקים יותר.

גופו של הטוקן ססגוני-המקור שחור, החזה והצוואר שלו צהובים. נשירת הנוצות מתרחשת פעם בשנה. רגליו כחולות, וקצה זנבו אדום. מקורו ירוק עם קצה אדום וכתמים כתומים וכחולים בצדדים.

הטוקן ססגוני-המקור חי בקולומביה, ונצואלה, גואטמלה, בליז, ניקרגואה, פוארטו ריקו, פנמה ודרום מקסיקו. בית הגידול המועדף עליו הוא חופת יערות גשם טרופי, סובטרופי ויערות שפלה, בגובה של כ-1900 מ' מעל פני הים. הוא מקנן בחורים בעצים, בדרך כלל יחד עם טוקנים אחרים. מפאת הצפיפות, הטוקנים שמים את זנבותיהם ומקוריהם מתחת לגופם בזמן השינה. תחתית הקן מצופה לעיתים קרובות בזרעים מהפירות שהטוקנים אכלו, מה שרק מוסיף לחוסר המקום. הטוקנים אינם חופרים בעץ, כמו מספר עופות אחרים, מכיוון שמקוריהם חלולים, כפי שהוזכר להלן, מה שעושה את החפירה בעץ חי לבלתי אפשרית.

טוקן ססגוני-מקור הוא הציפור הלאומית של בליז.

## גלריה

קובץ:Keel-billed toucan.jpg
קובץ:Keel billed toucan costa rica.jpg
קובץ:Keel-billed Toucan (7422589178).jpg
קובץ:Ramphastos sulfuratus -Belize -flying-8.jpg
קובץ:Ramphastos sulfuratus -bird park -Honduras.jpg


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי רנה לסון
קטגוריה:טוקניים
קטגוריה:קולומביה: עופות
קטגוריה:ונצואלה: עופות
קטגוריה:ציפורים לאומיות
קטגוריה:מקסיקו: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1830
קטגוריה:גואטמלה: עופות
קטגוריה:בליז: עופות
קטגוריה:פנמה: עופות
קטגוריה:ניקרגואה: עופות
מחלף גדרה

**מחלף גדרה** (בעבר כונה **צומת כנות**) הוא מחלף בשפלה, בקצה הדרומי של המועצה המקומית גדרה, כעשרה קילומטרים ממזרח לעיר אשדוד. הוא נמצא במפגש בין כביש 40 לכביש 7. מדרום־מערב, בצמוד אליו, נמצא אזור התעשייה כנות.

עד לחנוכת המחלף בשנת 2014 היו במקום שני צומתי T, שכן מפגש כביש 40 וכביש 7, הפוגש בו ממזרח, ממוקם כ-50 מטרים צפונה למפגש כביש 40 וכביש 41, הפוגש בו ממערב. עם חנוכת המחלף, החליף קטע הכביש ממערב למחלף את מספרו מ-41 ל-7. המחלף נפתח לתנועה ב-28 באוגוסט 2014. חנוכת המחלף השלימה את העבודות לבניית כביש 7.

## קישורים חיצוניים
* 

גדרה, מחלף
קטגוריה:גדרה: תחבורה
גדרה
גדרה
גדרה
רנו פלואנס Z.E

**רנו פלואנס Z.E** היא מכונית חשמלית הראשונה בעלת סוללה מתחלפת אשר פותחה על ידי חברת בטר פלייס בשיתוף יצרנית הרכב הצרפתית רנו. מכונית זו יוצרה במפעל רנו אשר שוכן בטורקיה.

שיווק המכונית החל בשנת 2012 בישראל ובדנמרק.

## מאפיינים טכניים
המכונית מעוצבת חיצונית כרנו פלואנס ומונעת במנוע בנזין שהוארך ב-13 סנטימטרים כדי שיוכל להכיל את סוללת יוני ליתיום המותקנת מאחורי המושב האחורי. לסוללה קיבולת של 22 קילו-וואט-שעה ומשקל של כ-250 קילוגרם ומאפשרת (לטענת היצרן) נסיעה של 160 קילומטר בתנאים רגילים. הסוללה יכולה להיטען במספר דרכים:
* באמצעות שקע ביתי של 10 אמפר (קיים בישראל ביבוא שאינו רשמי).
* באמצעות מערכת הטענה ביתית של 16 אמפר אשר מותקנת על ידי חברת בטר פלייס.
* בתחנת החלפת סוללה לאחר החלפתה באמצעות רובוט בסוללה מלאה אחרת (בטכנולוגיה שנלקחה מעולם מטוסי הקרב לטעינת טילים).

ההספק המרבי של המנוע החשמלי הינו 91 קילו-וואט ומשקלו 130 קילוגרם.

המכונית מצוידת במערכת 'אוסקאר', מערכת זיהוי אוטומטית שמנווטת את הרכב לתחנות החלפת סוללות ומנהלת את תהליך הטעינה מול מרכז הבקרה של בטר פלייס. המערכת כוללת מקלט GPS ותקשורת סלולרית, המאפשרים קבלת מידע ושירותים נוספים.

## שיווק הרכב
כחלק מהסכם הפיתוח בין חברת בטר פלייס לרנו התחייבה בטר פלייס לרכוש 10,000 מכוניות. בינואר 2012 נמסרו כמאה מכוניות לעובדי חברת בטר פלייס בישראל ולאחר חודשים אחדים החלו מסירות לרוכשים פרטיים. סך הכל נמסרו עד ספטמבר 2012 כ-450 מכוניות מדגם זה בישראל והוזמנו כאלפיים מכוניות נוספות מפרטיים ומחברות.
בדנמרק שווקו כ-400 רכבים עד מאי 2013.

בשנת 2014, לאחר קריסת חברת בטר פלייס נמכרו על ידי מפרק החברה כמה מאות כלי רכב לחברת קרסו מוטורס אשר שיווקה את הרכב לאנשים פרטיים ולחברות ממלאי החברה.

## חוויית נהיגה
הפלואנס החשמלית הציעה חווית נהיגה של רכב חשמלי מלא: הנסיעה ברכב חלקה ושקטה ביותר לעומת רכב עם מנוע בנזין או מנוע דיזל.

המנוע החשמלי העביר המון כח באופן מהיר ביותר אל הכביש דרך הגלגלים, וזו גם נקודת התורפה של רכב זה השוחק את הצמיגים הקדמיים בזמן נסיעה מאומצת. 

אילולא הגבילו אלקטרונית את הספק המנוע, רכב זה היה יכול להתחרות עם רכבי ספורט יוקרתיים ולהתמודד בכבוד, אך נהיגה זו הייתה מרוקנת את הסוללה בזמן קצר ביותר.

בעקבות שינוי מבנה רכב קיים והתאמת המרכב לסוללה פריקה הניתנת להחלפה מהירה נגזל מקום רב מתא המטען של הרכב והותיר מקום קטן לאחסון מטען.

אך לא לכל בעלי הרכב זה הפריע שכן לחלקם הגדול קניית רכב חשמלי מלא הייתה בעיקר במניעים אידאולוגים של איכות הסביבה.

המעבר לנסיעה ברכב חשמלי הצריכה שינוי בהרגלי הנהיגה הרגילים ומעבר לנהיגה במסלולים מתוכננים מראש עקב הטווח הקצר יחסית של רכב חשמלי.

עם קריסתה של בטר פלייס צורך זה נהיה הכרחי במיוחד עקב סגירתן של תחנות ההחלפה מהירה של סוללות טעונות והידרדרות של מצב הסוללות שנשארו ברכבים.

## סיום ייצור ושיווק
במפעל בטורקיה הופסק הייצור בסוף שנת 2013.
יצרן הרכב, רנו, שינה במהלך שנת 2017 את יחסו אל הרכב, אותו מיצב כראשון במכירות כלי רכב חשמליים באירופה ובעולם (ביחד עם הניסאן ליף, המבוססת על אותם רכיבים) ופתח במבצע לגניזת הרכבים. רנו הציעה במפורש לרכוש את הרכבים מהלקוחות במחיר השוק לאותו זמן.
## .SM3 Z.E
לקראת הפסקת שיווק הפלואנס החל בקוריאה הדרומית שיווק דגם זהה בשם רנו סמסונג SM3 Z.E, בעל סוללה קבועה. הדגם הצליח שם ונמכרו ממנו 10,600 יחידות עד דצמבר 2019.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2012
קטגוריה:מכוניות צרפתיות
קטגוריה:מכוניות חשמליות
פלואנס Z.E
ישראל מקרמס

**רבי ישראל מ[[קרמס|קרֶמס]]** (קרמז, קרמז', קרעמזיר, קרמזר או Krems) היה מהראשונים באשכנז, חי ופעל במאה ה-14 בקרמס שבאוסטריה. כתב את החיבור הגהות אשרי על פסקי הרא"ש.

נינו הוא רבי ישראל איסרלן, מחבר הספר "תרומת הדשן".

## חייו
ניתן להעריך את תקופת חייו 1310-1380. נראה שהוא שרד את הפרעות שהתרחשו בעקבות המגפה השחורה שהתרחשו גם בקרמס, משום שתלמידו לא מזכיר אותו בברכת המתים ב-1353, כ14 שנה אחרי המאורעות.

חוץ מבעיר קרמס הוא נמצא גם ב"לוויש"א" (?Lauscha? Leubs? Loich).

בנו הוא רבי חיים הענשיל מהיינבורג (היימבורג שבסלובקיה), נכדו (בנו של ר' חיים), הוא ר' אהרן בלומלין, ונינו (אחיינו של ר' אהרן) הוא ר' ישראל איסרליין.

גרץ זיהה אותו בתור ר' ישראל שרופרכט השלישי העניק לו את התואר "מנהיג כל הרבנים" (Hochmeister über alle Rabbinen), אך שלמה שפיצר שלל את הזיהוי והצביע על ר' ישראל אחר, מנירנברג.

הוא מופיע כמשיב על שאלה שנשאל לגבי יין נסך יחד עם ר' מושל מזניים (Znaim), המכונה ר' מושל הזקן מאושטרייך. ר' מושל לימד את ר' שלום מנוישטט, אבל על התשובה של ר' ישראל הוא רק שמע, ולכן לא נראה שהוא למד אצלו.

## ספרו הגהות אשר"י
רבי ישראל התפרסם בעקבות חיבורו 'הגהות אשר"י', הכולל הגהות על פסקי הרא"ש. בהגהותיו מביא מפסקי חכמי אשכנז שקדמו לו, בעיקר מר' יחזקיה ממגדבורג (הגהות אלו חתומות "מהרי"ח" או "מפרישת מהרי"ח"), הגהות מימוניות ומהמרדכי. 

החיבור הנמצא בידינו מקיף את רוב מסכתות הש"ס, והן השפיעו רבות על פסיקת ההלכה במשך הדורות. חיבור הספר הסתיים לפני 1353.

הגהות אשרי הוא החיבור הראשון המצטט את ספר האגודה לר' אלכסנדרי זוסלין הכהן, שהתחבר כמה שנים קודם (הגהות אשרי על עירובין, א, י).

## קישורים חיצוניים
* 
* .
* יעקב שפיגל**, עמודים בתולדות הספר העברי - הגהות ומגיהים**, עמ' 183-190.

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשוני אשכנז
קטגוריה:רבנים אוסטרים
קטגוריה:יהודי אוסטריה במאה ה-14
מערת הסנוניות

שמאל|ממוזער|250px|פתח המערה
שמאל|ממוזער|200px|חתך צד של המערה
**מערת הסנוניות** (בספרדית: Sótano de las Golondrinas) היא מערה פתוחה במדינה הפדרלית סן לואיס פוטוסי, מקסיקו. הפתח האליפטי, על מדרון קרסט, בגודל 49 על 62 מטר וחלול מתחת לכל היקפו, נפתח לאולם בגודל של 303 על 135 מטרים. תחתית המערה נמצאת בעומק של 333 מטר בנפילה חופשית מהצד הנמוך ביותר של המערה, ו-370 מטרים מהצד הגבוה ביותר שלה. דבר זה הופך אותה למערה עם הפיר הכי גדול בעולם, לפיר השני הכי עמוק במקסיקו ול-11 הכי עמוק בעולם. גורד שחקים כמו בניין קרייזלר בניו יורק יכול להיכנס בתוכו במלואו בקלות.

## היסטוריה
המערה נפתחה על ידי סחיפה של מים על מישור של אבן גיר יחד עם צורה של מבנה חרוטי. המערה ידועה לתושבים המקומיים מזמנים עתיקים. התיעוד הראשוני של מסע חקר לתוכה מתועד ל-27 בדצמבר 1966.

## תיאור המערה
הטמפרטורות במערה נמוכות. הצמחייה גדלה בפתח, היכן שהגשם גורם למפלים להישפך אל תוך המערה. פתח המערה מכוסה שברים וגואנו, שמרבי רגליים, חרקים, נחשים ועקרבים חיים עליו. קיים פתח צר בתחתית המערה הנמשך לפחות עוד 512 מטרים מטה.

## משמעות השם
פירוש השם של המערה בספרדית הוא "המרתף של הסנוניות" הודות לציפורים הרבות החיות בחורים על קירות המערה. 

כל בוקר, להקה של ציפורים יוצאת מהמערה על ידי מעוף במעגלים, עד שהן צוברות מספיק גובה לפתח המערה ומשם השמיימה. בערב להקות גדולות של סיסים חגות סביב פתח המערה ובערך אחת לדקה, קבוצה של עד כ-50 ציפורים חותכות מהלהקה וצוללות עם הראש למטה לעבר הפתח. לאחר שהן חוצות את הפתח, הן מקפלות את כנפיהן ונופלות נפילה חופשית עד שהן מגיעות לקן שלהן אז הן פורסות את הכנפיים ויוצאות מן הצלילה. צפייה במחזה הפך להיות פופולרי בקרב תיירים.

## תיירות ספורט אקסטרים
המערה היא יעד פופולרי למערות אנכיות. מטפסים לרוב מעגנים את החבלים שלהם בפתח הצד הנמוך, איפה שקיבעו טפסים מיוחדים לסלע, הנקי מכל מכשולים. ירידה בחבל לוקחת כ-20 דקות. הטיפוס חזרה מעלה יכול לקחת בין 40 דקות לשעתיים. לבן אדם ללא מצנח ייקח כמעט 10 שניות להגיע בנפילה חופשית לתחתית, מכאן הפופולריות הרבה שלה בקרב אוהדי ספורט אקסטרים לקפיצת בסיס. כדור פורח בגודל ממוצע ניווט פנימה, דרך הפתח ברוחב 49 מטרים, ונחת בתחתית המערה. קפיצת בסיס אינה מותרת עוד במקום שכן התושבים המקומיים מתרכזים בהצלת הציפורים שם.

## קישורים חיצוניים

 
* אתר המסביר על המערה באנגלית
סנוניות
הטרובדור (מועדון)

**הטרובדור** (באנגלית: **The Troubadour**) הוא מועדון הופעות בשדרות סנטה מוניקה במערב הוליווד, קליפורניה על גבול בוורלי הילס. המועדון נודע במיוחד עקב מסורת מוזיקת הפולק שלו והבית ששימש לזמרים-יוצרים בשנות השישים, אירוח אמנים מבריטניה וכן כבית ללהקות ואמנים שצמחו בחוף המערבי.

המועדון נוסד ב-1957 על ידי דאג וסטון (Doug Weston). משנות השישים ואילך והיווה בית לאמנים כג'ואן באאז, לינדה רונסטאדט, ג'יימס טיילור (הופעת הבכורה שלו כזמר התקיימה במועדון ביולי 1969), קרול קינג, ניל יאנג, ניל דיימונד, טום וייטס (התגלה במועדון ב-1971), להקת האיגלס, הבירדס, ג'וני מיטשל, פליטווד מק, באפלו ספרינגפילד, בט מידלר, ריקי לי ג'ונס, רנדי ניומן, ברוס ספרינגסטין, טום וייטס, לאונרד כהן, שריל קרואו, פיונה אפל ועוד.

כמו כן נודע המועדון כמקום בו מופיעים אמנים מבריטניה ובהם אלטון ג'ון (שנתן במקום את הופעתו הראשונה בארצות הברית ב-25 באוגוסט 1970), גורדון לייטפוט, ואן מוריסון, רוד סטיוארט, אל סטיוארט, קט סטיבנס, רדיוהד (שפתחו את מסע ההופעות האמריקאי שליווה את הוצאת "OK Computer" במועדון), קולדפליי, פרנץ פרדיננד, ארקטיק מאנקיז ועוד.

## אירועים מיוחדים והקלטות
ב-4 באוקטובר 1961 נעצר במועדון הסטנדאפיסט לני ברוס בגין "שפה מלוכלכת" והפרת ה-"California Obscenity Code", לאחר שאמר "שמוק" על הבמה.

בין ה-15 וה-17 בינואר 1975 הקליט במועדון החצוצרן הג'אז מיילס דייוויס את אלבומו "Live at the Troubadour".

בשלהי שנות השמונים ובשנות התשעים היווה המועדון מקום להופעות גלאם מטאל והארד רוק והופיעו בו, בין היתר הלהקות מוטלי קרו, פרל ג'אם, רד הוט צ'ילי פפרז וגאנז נ' רוזס (ש"התגלו" במקום על ידי חברת ההפקה של דייוויד גפן).

ב-1996 אירח המועדון את הופעת הבכורה של להקת סיסטם אוף אה דאון. ב-16 במאי באותה שנה הקליט במועדון אלביס קוסטלו את אלבומו "Live at The Troubadour".

ב-13 במאי 2006 השיקה להקת רד הוט צ'ילי פפרז במועדון את אלבומה Stadium Arcadium.

ב-2011, לאחר סדרת הופעות איחוד של ג'יימס טיילור וקרול קינג על במת המועדון ראו אור אלבום וסרט תיעודי בשם "Troubadours: Carole King / James Taylor & The Rise of the Singer-Songwriter".

## אמנים נוספים שהקליטו אלבומי "Live at The Troubadour"
* ג'יימס טיילור וקרול קינג
* קלי קלרקסון
* דריל הול וג'ון אוטס
* טים באקלי - Live at the Troubadour 1969
* ריקי נלסון
* ניל דיימונד 
* קטי לי
* טרוויס אדמונדסון

## קישורים חיצוניים

* 

* באתר PBS.
*, לוס אנג'לס טיימס, 15 בפברואר 1999

קטגוריה:לוס אנג'לס: מבנים
קטגוריה:ארצות הברית: מועדוני ג'אז ומוזיקה קלה
קטגוריה:לוס אנג'לס: תרבות
Dmesg

**dmesg** (קיצור של "display message" - הצגת הודעות) היא פקודה ברוב מערכות ההפעלה של לינוקס ויוניקס המציגה את ההודעות המתקבלות מליבת מערכת ההפעלה.

## באתחול
כאשר מערכת המחשב מאותחלת תחילה נטענת הליבה לזיכרון. בשלב זה מנהלי התקנים המצויים בליבה מוגדרים לנהוג בהתאם לחומרה הקיימת במחשב הרלוונטי, ומנפקים פלטים אודות הצלחת התהליך. אלמנטים אחרים בתוך הליבה יכולים גם לייצר פלט דומה המדווח אודות הצלחת טעינת מודולים ורכיבים נוספים.

בחלק מהמקרים ניתן לציין פרמטרי אתחול, השולטים על רמת פירוט ההודעות המתקבלות. הדבר נוח במקרים בהם פלט ארוך מידי גולל את מסוף ההודעות מעלה, ובגלל מהירות התהליך לא מתאפשרת קריאתם. בנוסף חלק ממקשי המקלדת עשויים להשהות את הפלט על המסך. פקודת dmesg מאפשרת לבדוק הודעות אלו בצורה מבוקרת, לאחר שהמערכת הופעלה.

## לאחר האתחול
ההודעות נשמרות בחוצץ מעגלי בליבת מערכת ההפעלה. אם הוא מתמלא, הודעות ישנות ידרסו. גם לאחר טעינת המערכת הליבה עשויה לייצר הודעות אבחון נוספות. הדבר קורה בין היתר כשהתקני קלט/פלט נתקלים בתקלות, וכן כאשר התקני USB מבצעים החלפה חמה.

## הערות שוליים

קטגוריה:פקודות יוניקס
סונגה ג'ונג

**סנגהה ג'ונג** (בקוריאנית: **정성하**; ) הוא גיטריסט דרום קוריאני בטכניקת הפינגר סטייל שהתפרסם על ידי העלאת סרטוני נגינה על גיטרה אקוסטית ל-YouTube ולאתרים נוספים. נכון לינואר 2022, קטעי הווידאו שלו צברו למעלה מ-1.8 מיליארד צפיות, ונרשמו לערוצו כ-6.8 מיליון מנויים.

## קריירה
לג'ונג בדרך כלל לוקח שלושה ימים כדי ללמוד ולתרגל קטע חדש, להקליט אותו בווידאו ולהעלותו ל-YouTube. בחירת הז'אנר שלו היא רחבה למדי, כאשר הוא לומד ומנגן יצירות רבות שניתן לנגן בגיטרה, וכתוצאה מכך הוא התפשט על פני ז'אנרים רבים.

סונגה זכה ב-15 פרסים ב-YouTube. הווידאו הנצפה ביותר שלו (מעל ל-63 מיליון צפיות (נכון לינואר 2022)) הוא הווידאו שבו הוא מנגן את שיר הנושא של סדרת הסרטים "שודדי הקאריביים".

בשנת 2010, הוא הופיע באלבום הסולו של הזמר נרשה שנקרא בשמו "נרשה" בשיר "אני מאוהב".

סונגה הלחין 18 יצירות החל מפברואר 2011, כאשר שתיים מהן נכנסו לאלבום הבכורה שלו, "כחול מושלם".
אלבומו השני, "האירוניה", יצא לאור ב-21 בספטמבר 2011.
בשנת 2011, הוא השתתף בסיבוב הופעות עם הזמר טרייק בונדי שהתחיל בארצות הברית, והמשיך לאחר מכן גם לסקנדינביה ויפן.

## דיסקוגרפיה
* (Perfect Blue (2010
* (Irony (2011
* (The Duets (2012
* (Paint it Acoustic (2013
* (2015) Two of Me
*(2016) L'atelier
*(2017) Mixtape
*(2018 )Andante

## קישורים חיצוניים

* 

* הערוץ הרשמי של סונגה ג'ונג באתר YouTube

## הערות שוליים

קטגוריה:גיטריסטים
קטגוריה:מוזיקאים דרום קוריאנים
קטגוריה:דרום קוריאנים שנולדו ב-1996
אמנון וייס

[ממוזער|[דניאלה וייס|דניאלה ואמנון וייס]]
**אמנון וייס** (נולד בשנת 1943) הוא איש עסקים ומדליסט פאראלימפי ישראלי.

## ביוגרפיה
נולד בישראל למאיר ולאה וייס, ממשפחה של מייסדי רמת גן. בילדותו לקה במחלת פוליו ונותר עם נכות קלה. בנעוריו הצטרף למועדון ספיבק, מרכז הספורט לנכים, והיה מהספורטאים הראשונים בתחום. הוא התאמן בתחומים שונים של אתלטיקה תוך כדי לימודי כלכלה וסוציולוגיה באוניברסיטת בר-אילן. בהמשך הוא למד מנהל עסקים וסיים תואר MBA באוניברסיטת תל אביב. בתקופה הנ"ל הוא גם לימד שיווק באוניברסיטת בר-אילן.

וייס היה חבר במשלחת הישראלית למשחקי סטוק מנדוויל, וייס זכה במדליית זהב בהטלת כידון ובהדיפת כדור ברזל. עוד לפני המשחקים הפאראלימפיים תל אביב (1968) זכה וייס בארבע מדליות במשחקי סטוק מנדוויל של 1967 (שתיים מכסף בהטלת כידון והדיפת כדור ברזל, ושתיים מארד בזריקת דיסקוס ובענף נוסף) והיה אלוף המדינה בהדיפת כדור ברזל. ב היה וייס שחקן בקבוצת כדורסל הנכים של ישראל שזכתה במדליית זהב, ווייס עצמו זכה בשלוש מדליות באתלטיקה.

בשנות ה-70 המוקדמות, וייס ואשתו דניאלה היו בין החברים המייסדים של גוש אמונים, ומאז שנת 1975 הם מתגוררים בקדומים, בה דניאלה נבחרה לראשות המועצה המקומית וכיהנה בתפקיד זה במשך 11 שנים.

וייס מחזיק בנכסי נדל"ן רבים באזור תל אביב והשומרון, ביניהם מבנה 'קפה ביאליק' ברחוב ביאליק בתל אביב, חנות בכיכר המדינה ויקב גבעות (בבעלות משותפת עם חתנו). בעבר היה מבעלי חברת הולנד ישראל שעסקה ביבוא ומסחר במתכות יקרות, תכשיטים וכיוצא בזה. בשנת 1992 הוא מכר את חלקו לשותפיו. כיום הוא עוסק בעיקר בהשקעות בנדל"ן, וביקב בוטיק.

## חיים אישיים
נשוי לדניאלה ואב לארבע בנות. בפסח 2002 נרצחו חתנו של וייס, אברהם גביש, שני הוריו וסבו על ידי מחבל בפיגוע באלון מורה בשנת 2002.

## קישורים חיצוניים

* פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים באתר הרשמי של IPC 

## הערות שוליים

קטגוריה:אתלטים נכים ישראלים
קטגוריה:אלופים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:זוכי מדליית כסף פאראלימפית מישראל
קטגוריה:זוכי מדליית ארד פאראלימפית מישראל
קטגוריה:אתלטים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:כדורסלנים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:ספורטאי איל"ן
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים תל אביב (1968)
קטגוריה:אתלטים במשחקים הפאראלימפיים תל אביב (1968)
קטגוריה:כדורסלנים במשחקים הפאראלימפיים תל אביב (1968)
קטגוריה:פעילי גוש אמונים
קטגוריה:הודפי כדור ברזל ישראלים
קטגוריה:זורקי דיסקוס ישראלים
קטגוריה:מטילי כידון ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:קדומים: אישים
קטגוריה:מייסדי התנחלויות
קטגוריה:בני זוג של ראשי מועצות מקומיות בישראל
קטגוריה:נפגעי פוליו ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1943
אה"מ לבנט (1813)

אוניית הוד־מלכותו "**לֶבַנְט**" (באנגלית: HMS ***Levant***) הייתה אוניית מפרשים מלחמתית מדרגה שישית (20 תותחים) של הצי המלכותי הבריטי. היא השתתפה במלחמת 1812, נפלה שלל לידי הפריגטה האמריקנית "קונסטיטושן" אך חולצה משבייה זמן קצר אחר כך. האונייה הוצאה מן השירות ב-1815 ונגרטה ב-1820.

## תולדותיה
"לבנט" הייתה אחת מ-16 אוניות מדגם "סָיירוּס" (Cyrus), שנבנו על פי דוגמת אוניית השלל הצרפתית "בּוֹן סִיטְוָויין" (Bonne Citoyenne). היא נבנתה על ידי ויליאם קורטני בצ'סטר והושקה בדצמבר 1813. מפקדה הראשון היה קפטן אלכסנדר ג'ונס, שהוחלף ב-28 באפריל 1814 על ידי ג'ורג' דָגלאס. תחת פיקודו הפליגה "לבנט" מאנגליה אל קוויבק ומשם אל גיברלטר.

ב-20 בפברואר 1815, במהלך משימת ליווי של שתי שיירות אוניות סוחר בריטיות יחד עם "סייאן", גם היא מדרגה שישית, נתגלו השתיים לא הרחק ממדיירה על ידי הפריגטה האמריקנית "קונסטטיטושן" (44 תותחים) בפיקודו של קפטן צ'ארלס סטיוארט. אומנם המלחמה נסתיימה זה כבר בחתימת הסכם גנט, אך ידיעה רשמית על כך לא הגיעה עדיין אל "קונסטיטושן". הלחימה נגד שתי אוניות בו זמנית הייתה מסוכנת, אולם הודות לכישורי השיט והימאות הטובים של הפריגטה האמריקנית היא הצליחה לגבור על שתי האוניות. תחילה אילצה את "סייאן" להיכנע, ולאחר שהעלתה על סיפונה צוות שלל, נפנתה לרדוף אחר "לבנט". שני מטחי דופן נוספים אילצו גם אותה להיכנע. בסיוע אנשי הצוות השבויים עשו שלוש האוניות את דרכן אל כף ורדה.

פלגה בריטית קטנה בת שלוש אוניות בפיקודו של קומודור ג'ורג' קולייר, שחיפשה אחר "קונסטיטושן" מאז חמקה בעד ההסגר מנמל בוסטון בדצמבר 1814, גילתה אותה לבסוף ב-11 במרס 1815 בנמל פורטו פראיה שבכף ורדה. "קונסטיטושן" ושתי אוניות השלל מיהרו לנתק חבלים ולחמוק אל לב ים, כשקולייר ואוניותיו בעקבותיהן. המרדף התנהל במזג אוויר סוער, ובשל הראות הלקויה, פעולות הטעיה שנקט קפטן סטיוארט ובלבול מצדן של האוניות הבריטיות, הצליחו "סייאן" ו"קונסטיטושן" לחמוק ללא פגע. מטח מתותחי אה"מ "ליאנדר" שכנע את מפקדה של "לבנט" כי הדרך היחידה להינצל היא לשוט אל מימיו הרדודים של החוף, אך הדבר לא הועיל והאונייה נלכדה על ידי אה"מ "אייקסטה". קולייר, שהניף את דגל הקומודור על "ליאנדר", נפרד בסופו של דבר מ"אייקסטה" ו"ניו קאסל" ליד ברבדוס והמשיך בחיפושיו אחר הפריגטה האמריקנית, אולם היא הצליחה לשוב לנמל בשלום.

איי כף ורדה השתייכו אז לפורטוגל, אך משום שלא יכלה לקיים את הנייטרליות בה נקטה במלחמת 1812 ולגונן על "לבנט" במימיה הריבוניים, נאלצה לאחר המלחמה לפצות את ארצות הברית על אובדן האונייה.

קפטן ג'ון שרידן פיקד על "לבנט" מ-1815 עד הוצאתה משירות פעיל במספנת צ'טם בנובמבר אותה שנה. התוכניות לתקן את האונייה ולהחזירה לשירות באוגוסט 1820 לא יצאו לפועל, וב-9 באוקטובר 1820 היא פורקה ונגרטה.

## מקורות

* Gossett, William Patrick. *The lost ships of the Royal Navy, 1793-1900*. London, Mansell, 1986.
* James, William. *The Naval History of Great Britain, from the Declaration of War by France in 1793, to the Accession of George IV.*. R. Bentley, 1837..
* Martin, Tyrone G. *A Most Fortunate Ship. A Narrative History Of Old Ironsides.* Revised edition, 2003.
* Winfield, Rif. *British Warships in the Age of Sail 1793–1817: Design, Construction, Careers and Fates*. Seaforth, 2008.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אוניות מלחמה בריטיות
יגאל שדה

**יגאל שדה** (נולד ב-14 באוגוסט 1961) הוא שחקן, זמר ומדבב ישראלי.

## ביוגרפיה
יגאל שדה נולד בתל אביב וגדל בה. הוא למד במגמת תיאטרון בבית הספר התיכון "תלמה ילין", ואת שירותו הצבאי עשה כשחקן בתיאטרון צה"ל. בשנת 1983 החל את לימודי המשחק בבית הספר לאומנויות הבמה "בית צבי" וסיים אותם בהצטיינות בשנת 1986.

במהלך הקריירה שלו היה שדה שחקן מן המניין בלהקת השחקנים של תיאטרון באר שבע (1987-1990), של התיאטרון הלאומי "הבימה" (1990-1997), של תיאטרון "החאן" בירושלים (1997–2001) ושל תיאטרון הרצליה (2001-2002). בשנת 2002 חזר לשחק בלהקת תיאטרון "הבימה". לצד תפקידיו בתיאטרון משחק שדה גם בקולנוע ובטלוויזיה, וכן מדבב סרטים רבים.

## מתפקידיו הבולטים
***בתיאטרון באר שבע**: "אהובת החייל" (חייל בריטי), "תמונות ציד" (אברם), "אילוף הסוררת" (לוצ'נסיו), "מותו של סוכן" (ביף), "דודתו של צ'ארלי" (ג'ק צ'סני), "טובת המולדת" (מייג'ור רוס), "הבֵּיצה" (גוסטב), "בורגנים" (פיוטר), "דון ז'ואן" (פיירו), "מפיסטו" (אוטו אולריך).
***בתיאטרון הבימה**: "ליל העשרים" (עקיבא), "ירמה" (ויקטור), "בחורים טובים" (ג'ק רוס), "משרתם של שני אדונים" (פלורינדו), "שלוש אחיות" (טוזנבאך), "ביקור הגברת הזקנה" (המורה), "השושנה המקועקעת" (מניאקוואלו), "חודש בכפר" (ראקיטין), "נמר חברבורות" (דוד לתלפיות), "אנטיגונה" (קריאון), "איולף הקטן" (אלפרד), "אותו הים" (המספר), "כוכב יאיר" (גבריאל), "הסוחר מוונציה" (שיילוק), "המאהב" (אדם), "עת דודים" (אהרון), "יהוא" (זיף), "פליישר" (הרב אנגל), "עלובי החיים" (ז'אבר), ״מיכאל קולהאס״ (עו״ד/מרטין לותר), ״עושה כרצונו״ (הרב זילבר), "חברון" (בעז מימון, מושל חברון), "מישהו שישמור עלי" (מייקל), "מאמא מיה" (סאם), "מצדה 1942" (יוסף), "עוד חוזר הניגון" (נתן אלתרמן), "את שאהבה נפשי", "הגברת הראשונה" (משה דיין) ו"בית בובות" (טורבלד הלמר).
***ב[[קופרודוקציה|הפקה משותפת]] של [[הקאמרי]] ו[[הבימה]]**: "שלוש אחיות" (הברון טוזנבאך).
***בתיאטרון החאן**: "נוף ילדות" (רימונד), "מידה כנגד מידה" (אנג'לו), "שמיים" (מילר), "הבתולה מלודמיר" (יצחק), "האישה מן הים" (הזר), "השחף" (קוסטיה), "השיבה למדבר" (עזיז), "נדל"ן" (ריקי רומא).
***בתיאטרון הרצליה**: "תנינים" (נאדל), "אז הלכנו לכסית" [ערב שירי אלתרמן].
***במחזות זמר**: "מלך היהודים" (הרצל), "זעקי ארץ אהובה" (אבשלום קומאלו), "מרי לו" (ריקרדו), "היפה והחיה" (החיה), "איש חסיד היה" ועלובי החיים (ז'אבר).
***בקולנוע**: "אישה זרה" (מוקי), "אהבה ממבט שני", "חיים זה חיים", "ריטה – שם זמני" (גדי), "סוף שבוע בגליל" (יואל), "שליחותו של הממונה על משאבי האנוש" (מפקח משמרת הלילה), "הדרך לאן", "הילה".
***בטלוויזיה**: "האישה האחרת","101", "רצח, מצלמים", "שתיקת הצופרים" (האלוף ישראל טל), "אהבה מעבר לפינה", "זכותא", "ראש גדול", "אולי הפעם", "מעברות".
***כמדבב**: "היפה והחיה" (גסטון), "פוקהונטס" (ג'ון סמית), "נסיך מצרים" (רעמסס), "חתול תעלול" (החתול), "הארי פוטר" (ארתור וויזלי), "הרפתקאותיו של טינטין" (סכרין / קראדם), "מגה-מוח" (סוהר), קסם של בית (ג'ק).

## פרסים
*1998 – פרס ההסתדרות הכללית של העובדים בא"י ע"ש השחקן דוד ורדי 
*2007 – פרס מטעם תיאטרון הבימה ע"ש שמוליק סגל 
*2007 – פרס רוזנבלום לאמנויות הבמה 
*2009 – פרס מטעם תיאטרון הבימה ע"ש אהרן מסקין

## קישורים חיצוניים

*יגאל שדה, באתר ארכיון הבימה
*

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:מדבבים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תלמה ילין
קטגוריה:בוגרי תיאטרון צה"ל
קטגוריה:בוגרי בית צבי
קטגוריה:זוכי פרס רוזנבלום
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1961
גאיר הולטה

**גאיר הולטה** (נורווגית: **Geir Holte**; נולד ב-3 באוקטובר 1959) הוא גולש סקי למרחקים נורווגי. 

נולד בדראמן, וייצג את מועדון "הוקסונד איל" (*Hokksund IL*). הוא התמודד באולימפיאדת החורף 1984 בסרייבו בריצת 20 ק"מ וסיים במקום ה-20. אחיו הגדול הוא טור הוקון הולטה. הם היו חלק של צוות נורווגי שזכה במקום השלישי בתחרות שליחים 4*10 ק"מ במסגרת "גביע עולם 1985".

## קישורים חיצוניים

* סיכום תוצאות באתר איגוד סקי למרחקים

קטגוריה:גולשי סקי למרחקים נורווגים
קטגוריה:גולשי סקי למרחקים באולימפיאדת סרייבו (1984)
קטגוריה:נורווגים שנולדו ב-1959
טד (סרט)

**טד** (באנגלית: **Ted**) הוא סרט קומדיה ופנטזיה אמריקאי משנת 2012. הסרט נכתב בחלקו, הופק ובוים על ידי סת' מקפרלן (יוצר הסדרות "איש משפחה", "אבא אמריקאי" ו"המופע של קליבלנד"). סרט המשך בשם "טד 2" יצא לאקרנים ביוני 2015.

## עלילה
עלילת הסרט מגוללת את סיפורם של ג'ון בנט (מגולם על ידי מארק וולברג), שדובון הצעצוע שלו, טד (אותו מדבב מקפרלן עצמו) מתעורר לחיים בעקבות משאלה שהביע בילדותו במקביל לנפילה של כוכב.

בסרט משתתפים גם השחקנים מילה קוניס בתפקיד לורי, חברתו של ג'ון, שחשה שחברותו עם טד מגבילה אותו; הקומיקאים אלכס בורסטיין וראלף גרמן בתפקיד הוריו של ג'ון; וג'ובאני ריביסי בתפקיד דוני, אדם העוקב אחרי טד באופן אובססיבי ומבקש לרכשו עבור בנו. נורה ג'ונס, סאם ג'יי ג'ונס וטום סקריט מגלמים בסרט גרסה נלעגת של עצמם, אלמנט מקובל ביצירותיו של מקפרלן.

## שחקנים
*מארק וולברג - ג'ון בנט
*מילה קוניס - לורי
*סת' מקפרלן - טד (קול)
*ג'ואל מקהייל - רקס
*ג'ובאני ריביסי - דוני, אדם העוקב אחרי טד באופן אובססיבי ורוצה לרכוש אותו עבור בנו.
*פטריק ווארבורטון - גאי
*ג'סיקה בארת' - תמי-לין
*מאט וולש - תומאס, הבוס של ג'ון
*ביל סמיתרוביץ' - פרנק, הבוס של טד
*ראלף גרמן - ג'ו בנט, אביו של ג'ון
*אלכס בורסטיין - הלן בנט, אימו של ג'ון
*נורה ג'ונס - עצמה
*סאם ג'יי ג'ונס - עצמו
*ראיין ריינולדס - ג'ארד (הופעת קמאו)

## ביקורת
הסרט זכה לתגובות מעורבות בקרב המבקרים, אך ברובן חיוביות, והוא מדורג באתר "Rotten Tomatoes" עם ניקוד של 68%. חלק מהמבקרים כתבו שזהו סרט קליל ומצחיק וחלק מהמבקרים כתבו כי זהו סרט לא מצחיק, עלוב, נואש להצחקה וטיפשי. רוב המבקרים ביקרו את האנטישמיות בסרט שהיא לא מצחיקה, מיותרת ומסיתה נגד היהודים. כך לדוגמה בתחילת הסרט מופיעה סצנה של בוקר חג המולד בה חבורה של ילדים מרביצים לילד יהודי רק בגלל דתו ולפי הקריין כך נהוג לעשות. דוגמה נוספת היא שבמהלך הסרט הדמות של טד מסבירה כי הדמות של אלף היא יהודית בשל אפו הגדול ומשום שהוא הורס את חייהם של בני המשפחה, לא עוזב אותם וסוחט מהם כסף.

לצד זאת זכה הסרט להצלחה בבתי הקולנוע, והוא מדורג במקום ה-96 ברשימת הסרטים שוברי הקופות של כל הזמנים בעולם.

לאור הצלחת הסרט, הודיעו מנהלי האולפנים על כוונתם להתחיל ליצור בקרוב סרט המשך ל"טד". הסרט יצא לאקרנים ביוני 2015.

## קישורים חיצוניים

* 

### ביקורות
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי אולפני יוניברסל
קטגוריה:סרטי 2012
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קולנוע בכיכובן של בובות
קטגוריה:דובים בדיוניים
קטגוריה:סרטי סת' מקפרלן
פסל החופש

ממוזער
שמאל|ממוזער|250px|הפסל בשנת 1993 אחרי שהורד מלמעלה במטרה לשפצו
**פסל החופש** (באנגלית: **Statue of Freedom**) ידוע גם בשם **פסל החירות**, הוא פסל ברונזה שעוצב על ידי תומאס קרופורד, בשנת 1863. הוא הוצב על כיפת הקפיטול בוושינגטון, ארצות הברית מתוך מטרה לסמל ניצחון במלחמה ושלום. הפסל מתאר דמות נשית שחובשת קסדה צבאית ומחזיקה חרב שנמצאת בתוך נדן ביד ימין וזר דפנה ביד שמאל.

## תיאור
דמות הפסל היא דמות נשית. ידה הימנית נשענת על ידית חרב בנדן ביד השמאלית היא מחזיקה זר דפנה ומגן עם 13 פסים. הקסדה שלה עטורה בזר ניצחון ועליה כרבולת נוצות. על סיכת הבגד שלה חרוטה האות U ובתוכה האות S, ראשי התיבות של 'ארצות הברית'. שכמייה אינדיאנית מוטלת על פלג גופה השמאלי. היא עומדת על גלובוס מברזל.

פסל הארד מתנשא לגובה שישה מטרים ומשקלו כ-6.8 טון (15 אלף ליבראות).

## היסטוריה
ב-9 במאי 1993, אחרי שהיה במקום כמעט 130 שנה, הפסל הובא מהקפיטול על ידי מסוק לשיקום, זה גם נתן הזדמנות לתיירים לראות את הפסל מקרוב. העבודה הייתה נחוצה בגלל צלקות נרחבות ובגלל סדקים והחלדה של המעמד מברזל. הפרויקט עלה בסה"כ 780,000 דולר שגויסו באופן פרטי. העבודה בוצעה על ידי חברה בבולטימור, מרילנד. עבודת השיקום של הפסל והכן ערכה כארבעה חודשים. פסל החופש הוחזר למקומו במסוק ב-23 באוקטובר 1993, במסגרת חגיגות המאתיים של הקפיטול בארצות הברית.

## הנצחה
ראשו של הפסל נמצא על בול של ארצות הברית.

פסל החופש נמצא גם בצד האחורי של עיטור מדליית עיראק. 

הפסל מתואר גם במדליה האזרחית למלחמה בטרור.


קובץ:Iraq-campaign-medal.jpg|מדליית עיראק מ-2004
קובץ:USA-1923-ScottUSA573.jpg|בול-דואר של 5$ אמריקאים, 1923



## ראו גם
*הקפיטול
*פסל החירות

## קישורים חיצוניים
 
* אודות הפסל באתר הקפיטול 
* אודות הפסל באתר VisitingDC.com 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
פסלים
קטגוריה:פסלים אמריקאים
קטגוריה:הקפיטול
הבנק המרכזי של איראן

**הבנק המרכזי של הרפובליקה האיסלמית של איראן** (בפרסית: **بانک مرکزی جمهوری اسلامی ايران**) הוא הבנק המרכזי והסמכות המוניטרית העליונה באיראן. מטהו ממוקם בטהראן.

לפי אמנתו, הבנק המרכזי של איראן ממקד את פעילותו בעיקר בכמה יעדים מרכזיים: שמירה על ערך המטבע ומאזן התשלומים, הקלת סחר פיננסי, וקידום פוטנציאל הצמיחה הכלכלית של המדינה. בנוסף, הוא אחראי על הנפקת שטרות ומטבעות, פיקוח על בנקים ומוסדות אשראי, גיבוש מדיניות ורגולציה בתחום מטבע חוץ ועסקים, פיקוח על עסקאות זהב, וכן ניסוח ורגולציה של עסקאות ייבוא וייצוא.

## ראו גם
*כלכלת איראן
*ריאל איראני

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:איראן: כלכלה
קטגוריה:טהראן
איראן
תומר חן

**תומר חן** (נולד ב-2 ביוני 1979) הוא זמר דיכאון ישראלי.

## קריירה
חן החל את דרכו בשנת 2000 עם האלבום "פרח מדבר", שכלל 10 שירים, ביניהם הלהיטים "פרח מדבר" (דואט עם הזמרת שימרית, ללחן של השיר "Desert Rose" מאת הזמר סטינג) ו"צינגלה" (שיר טורקי שתרגם דוד זיגמן במקור של הזמרת אברו גונדש), בין היתר כלל האלבום את השירים "אתמול" (מילים: יוסי גיספן ללחן של הזמר הטורקי אמרח), "אל תעלמי" ו"מתגעגע" (שכתב והלחין חן בעצמו) שהפכו ללהיטים גדולים בקרב חובבי ז'אנר מוזיקת הדיכאון. האלבום עובד ברובו על ידי שי ראובני ושיר הנושא עובד על ידי יעקב למאי.

בשנת 2003 יצא אלבומו השני, "מאבד את הכיוון" (10 שירים, כגון "אמא שלי", "אלוקים אלוקים", "אני רוצה שתביני" ועוד). בין הכותבים והמלחינים באלבום זה נמנו יוסי גיספן, עדי לאון ודוד זיגמן. האלבום עובד על ידי רובי בן שמעון. ב-2009, בתום עבודה של יותר מארבע שנים, יצא אלבומו השלישי, "הכל בעולמי",
ובו 13 שירים. באלבום זה ביצע גרסת כיסוי לשיר "עד מתי אלוהיי" של זוהר ארגוב, בעיבוד קצבי ומחודש ואת השיר "מתחנן שנחזור". אלבום זה עובד על ידי אלי קשת.

במהלך העשור העוקב, הוציא חן מספר דואטים כגון "נדרת לי נדר" (עם הזמר בן-אל), "איך מנצחים געגועים" (עם הזמרת מירי רביבו) ו-2 מחרוזות שקטות בביצוע משותף עם הזמר מושיקו רבייב, בעיבוד של שיקו חייק. באפריל 2020 התארח חן במחרוזת "נדרת לי נדר" של הזמר לידור בן ישי, שכללה את שירו (שבמקור מבוצע ביחד עם בן-אל).

בשנת 2024 זכה שירו "צינגלה" להצלחה ארצית כאשר הפך לוויראלי בטיקטוק בעקבות טרנד. בריאיון שפורסם במאקו הצהיר: . בהמשך לכך, הוסיף: .

## דיסקוגרפיה
### אלבומי אולפן
* 2000: פרח מדבר
* 2003: מאבד את הכיוון
* 2009: הכל בעולמי

## קישורים חיצוניים
* תומר חן באתר רדיו נושמים מזרחית

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרי מוזיקה מזרחית ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1979
אדד-ניררי הראשון

[250px|ממוזער|שמאל|להב של גרזן הנושא את שמו של אַדַד-נִירָרִי הראשון המוצג ב[מוזיאון הלובר]]
[150px|ממוזער|שמאל|לוח המנציח את הבנייה מחדש של בית המקדש של האל [אשור (אל)|אשור על ידי אדד-ניררי הראשון]]

**אַדַד-נִירָרִי הראשון** (אדד הוא עוזרי) (1275-1307 ? לפנה"ס) (1295 - 1263 ? לפנה"ס), מלך אשור. אַדַד-נִירָרִי הוא המלך האשורי הראשון שקורותיו נשמרו לפרטים. אַדַד-נִירָרִי ערך מסעות כיבושים ונחל ניצחונות צבאיים רבים וחשובים אשר חיזקו את הממלכה האשורית הקדומה ואפשרו לאשור להוות כוח מרכזי בפוליטיקה המסופוטמית. אביו של אַדַד-נִירָרִי היה אנליל-נִירָרִי - מלך אשור, כמצוין ברשימת המלכים של דור שרוכין ואחיו של אריק-דן-אילי. ברשימת המלכים של Nassouhi נכתב בטעות שחזרה על עצמה בתחריטים של אסרחדון ושלמנאסר השלישי כי הוא היה בנו של אריק-דן-אילי ולא יורשו. אַדַד-נִירָרִי הוא אביו שלמנאסר הראשון שהמשיך את כיבושיו של אביו.

## קישורים חיצוניים

* 

 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אישים שחיו באלף ה-2 לפנה"ס
קטגוריה:מלכי אשור התיכונה
אלבניה במשחקים הפאראלימפיים

**[[אלבניה]]** השתתפה ב לראשונה בלונדון (2012). במשחקי החורף לא נטלה אלבניה חלק מעולם.

במשחקי לונדון 2012 יוצגה אלבניה על ידי ספורטאי יחיד, האקי דוקו, שהתחרה בתחרויות מרוץ אופני היד אך לא הצליח להגיע להישגים ספורטיביים משמעותיים, ולא זכה במדליה.

המדינה נעדרה מהמשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016).

## ראו גם
* אלבניה במשחקים האולימפיים
* אלבניה במשחקים האולימפיים לנוער

קטגוריה:מדינות במשחקים הפאראלימפיים
קטגוריה:אלבניה: ספורט
מודול מוצלב

במתמטיקה, **מודול מוצלב** (באנגלית: **crossed module**) הוא מבנה מתמטי המורכב מ-2 חבורות G ו-H, כאשר G פועלת על H (ניתן לדון במקרה של פעולה שמאלית (g,h) \mapsto ^g \! h = g \cdot h או פעולה ימנית (h,g) \mapsto h^g = h \cdot g), ויש הומומורפיזם של חבורות
:  d\colon H \longrightarrow G, \! 
שמכבד את פעולת ההצמדה של G על עצמה
:  d(^g h) = gd(h)g^{-1} \! 
ומקיים את זהות פייפר (Peiffer):
:  ^{d(h_{1})}{h_2} = h_{1}h_{2}h_{1}^{-1} \! .

כאשר מגדירים מודול מוצלב עם פעולה ימנית h^g = h \bullet g, רושמים במקום:
: d(h^g) = g^{-1} d(h) g
וזהות פייפר היא
: h_2^{d(h_1)} = h_1^{-1} h_2 h_1.

## דוגמאות
* המודול המוצלב הטריוויאלי \mathrm{id} : G \to G הוא מודול מוצלב ימני עם הפעולה h^g = g^{-1} h g ושמאלי עם ^gh=g h g^{-1}.
* תהי H  תת-חבורה נורמלית ו-d : H \hookrightarrow G הומומורפיזם השיכון. זהו מודול מוצלב (ימני) עם הפעולה h^g = g^{-1} h g. הנורמליות מבטיחה ש-h^g = g^{-1} h g \in H ולכן הפעולה מוגדרת היטב.
* d : H \twoheadrightarrow G כאשר d על והגרעין של d מרכזי, כלומר: \ker (d) \subseteq Z(H).
* יהי d : G \to \mathrm{Aut}(G) כאשר d שולח כל איבר g \in G לאוטומורפיזם הפנימי x \mapsto g^{-1} x g בחבורות האוטומורפיזמים \mathrm{Aut}(G), והפעולה היא הפעולה הטבעית של האוטומורפיזם: h^g = [\![ x \mapsto g^{-1} x g ]\!](h)=g^{-1} h g (פעולה ימנית). אזי d : G \to \mathrm{Aut}(G) הוא מודול מוצלב (ימני).

## שימושים
הנושא הוזכר לראשונה על ידי ג'ון וייטהד בשנת 1941 ובעבודתו משנת 1946 הוא לראשונה השתמש בשם "מודול מוצלב".
למודולים מוצלבים יש שימושים בחישוב קוהומולוגיות באלגברה הומולוגית ובפרט עם גישת חבורות-2 וגרופואידים. כמו כן, למושג זה קשר חזק לטופולוגיה אלגברית וחבורות הומוטופיה.

## קישורים חיצוניים

* J. Baez and A. Lauda, Higher-dimensional algebra V: 2-groups
* R. Brown, Groupoids and crossed objects in algebraic topology
* R. Brown, Higher dimensional group theory
* R. Brown, P.J. Higgins, R. Sivera, Nonabelian algebraic topology: filtered spaces, crossed complexes, cubical homotopy groupoids, EMS Tracts in Mathematics Vol. 15, 703 pages. (August 2011) .
* M. Forrester-Barker, Group objects and internal categories
* Behrang Noohi, Notes on 2-groupoids, 2-groups and crossed-modules
* Crossed module, Encyclopedia of Mathematics


קטגוריה:אלגברה
הפטיש

**הפטיש** היה עיתון שפעל בשנים 1993-1989 והתמקד בביקורת חברתית. הוא יצא לאור פעם בחודש.
## היסטוריה
הפטיש נוסד בידי עופר ברונשטיין, חנה קים, בני תורתי, בן דרור ימיני ויונתן דני וחולק חינם בדוכני העיתונים ובקיוסקים בגוש דן.

העיתון כלל את הטור "קו 16", מדור שכתב תורתי ובו סיפורי שכונות. תורתי כתב בעיתון ראיונות עם אמני התקופה, בהם ראיונות ראשוניים עם זמרי הקסטות. שייקה לוי מהגשש החיוור כתב על אוכל. הרב הראשי לרמת גן יצחק ברדע היה בעל טור קבוע בעיתון.

העיתון עסק בענייני חברה וכלכלה וליווה את מחאת מחוסרי הדיור שפרצה בשנת 1990, עם תחילת גלי העלייה מברית המועצות לשעבר בשנות ה-90.

העורך האחראי היה בן דרור ימיני, והעורכת הראשונה של העיתון הייתה חנה קים. מישל אופטובסקי עיצב את העיתון ואת הלוגו הציורי שלו - "הפטיש - העיתון שיפתח לך את הראש".

בעיתון כתבו שוש גבאי, איריס עודד, שאול ביבי, רפי אהרון, שייקה לוי, מיכה לנקרי, אמנון אברמוביץ', רחל יונה, דרור ניסן ואחרים. דודו גבע אייר בעיתון.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונות בעברית
אונייה מדרגה שישית

שמאל|ממוזער|250px|דגם של אה"מ "סייאן" (1806), אונייה מדרגה שישית.
**אונייה מדרגה שישית** (באנגלית: **Sixth-rate**) הוא הכינוי בו השתמשו בצי המלכותי הבריטי כדי לאפיין אוניות מפרשים מלחמתיות קטנות שנשאו בין 20 ל-28 תותחי 9-ליטראות על סיפון תותחים יחיד. לעיתים נכללו במספר זה גם תותחים שהוצבו על  או .

## הדירוג
דרגה שישית הייתה הנמוכה ביותר בסולם דירוג אוניות המפרשים המלחמתיות בצי המלכותי. התפוסה של אונייה מדרגה זו נעה בין 450 ל-550 טון, וצוותה מנה בין 150 ל-240 איש. 
באונייה טיפוסית מדרגה שישית, שנשאה 28 תותחים, היו כ-19 קצינים, קציני משנה ותתי-קצינים, 23 חיילי-צי והשאר מלחים. קציני הפיקוד (commissioned officers) כללו את הקפטן ושני לפטננטים. קציני המשנה (warrant officers) כללו את רב החובלים (master), רופא האונייה (ship's surgeon), והכלכל (purser). קציני-משנה נוספים היו הכומר (chaplain) והלפטננט שפיקד על חיילי הצי. עם תתי-הקצינים (petty officers) נמנו: התותחן (gunner), רב המלחים (boatswain), הנגר (carpenter), שני חובלים (master's mates), ארבעה פרחי קצונה (midshipmen), עוזר רופא (surgeon's assistant) ולבלר (captain's clerk). המלחים דורגו על פי כישוריהם למלחים כשירים ולמלחים פשוטים.

הגדולות  באוניות מדרגה שישית היו אלו שנשאו 28 תותחים (כולל ארבעה תותחים קטנים על סיפון האחרה) וסווגו כפריגטות. הקטנות שבהן, בנות 20 עד 24 תותחים, שהיו גם הן   ולעיתים בעלות , נודעו בשם post ships, כלומר אוניות שהפיקוד עליהן נמסר לידי פוסט קפטן כי היו גדולות מדי עבור מפקד בדרגת לפטננט או קומנדר.

במהלך המלחמות הנפוליאוניות הלך ונתמעט מספרן של האוניות מדרגה שישית, ולא נבנו חדשות במקומן של אלו שנתיישנו ויצאו מן השירות. גודלן וחימושן לא התאים עוד למשימות סיור אותן נדרשו לבצע. אחדות הוסיפו לשרת בתפקידי עזר גם לאחר 1815.

## לקריאה נוספת

* Lavery, Brian. *Nelson's Navy: The Ships, Men and Organization.* Annapolis, Naval Institute Press, 1989. 
* Rodger, N.A.M. *The Command of the Ocean: A Naval History of Britain 1649-1815. London, 2004.
* Bennett, G. *The Battle of Trafalgar*. Barnsley, 2004.
* Winfield, Rif. *British Warships in the Age of Sail: 1603-1714." Barnsley, 2009; *British Warships in the Age of Sail: 1714-1792.* Barnsley, 2007; *British Warships in the Age of Sail: 1793-1817.* Barnsley, 2008 (2nd edition).


דרגה שישית