open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
כנס

[שמאל|ממוזער|250px|תמונה מ[כנס סולווה הראשון, שהתקיים בבריסל ב-1911, והיה הכנס הבין-לאומי הראשון שהוקדש לפיזיקה]]
**כֶּנֶס** (וגם **כינוס**, **קונגרס**, **ועידה**) הוא מפגש, בן שעות אחדות או ימים מעטים, המוקדש לנושא מסוים. במהלך הכנס ניתנות הרצאות בנושא הכנס, ומתקיימים מפגשים אישיים בין משתתפי הכנס. לעיתים כולל הכנס גם חלק בידורי וכיבוד קל.

## מאפייני הכנס
כנסים מתקיימים לעיתים קרובות בעולם האקדמי, בעולם העסקי ובתחומים נוספים. 

כנסים רבים מתקיימים בתדירות קבועה, למשל אחת לשנה, ואחרים מאורגנים ככנסים חד-פעמיים.

ההרצאות הניתנות בכנס הן משני סוגים:
* הרצאות מוזמנות, שניתנות בעקבות פנייה של מארגנים למרצים מבוקשים.
* הרצאות שהוצעו לוועדת התוכנית של הכנס, בעקבות קול קורא לציבור המתעניין בכנס.

ההרצאות ניתנות לעיתים באולם המליאה, כלומר פונות אל כל משתתפי הכנס, ולעיתים בכמה חדרים או אולמות מקבילים, כך שכל משתתף נדרש לבחור את ההרצאה שבה ישתתף, מבין הרצאות אחדות הניתנות באותה עת.

בין הכנסים יש כנסים מקומיים, כאלה הפונים לקהל משתתפים המתגורר במדינה מסוימת או באזור מסוים, וכנסים בין-לאומיים, הפונים למשתתפים ממדינות רבות. גם בכנסים מקומיים משתתפים לעיתים מרצים מחו"ל. 

כנסים מתקיימים בדרך כלל במקומות הבאים:
* בתי מלון, הכוללים אולמות בגדלים שונים ומסעדות לשירותם של באי הכנס, כחלק ממכלול השירותים של המלון.
* מרכזי כנסים, שהם אתרים שייעודם העיקרי הוא אירוח כנסים.
* אוניברסיטאות, המארחות כנסים אקדמיים באמצעות חדרי ההרצאות שבהן.

למספר המשתתפים בכנס טווח רחב מאוד, החל מעשרות משתתפים בכנס העוסק בנושא הדורש מומחיות ספציפית, וכלה באלפי משתתפים (ואף עשרות אלפים) בכנס בעל מוניטין רב הפונה לקהל רחב.

טכנולוגיית האינטרנט מאפשרת השתתפות בכנס ללא נוכחות פיזית בו, באמצעות צפייה בשידורים, ישירים או מוקלטים, של הרצאות הכנס. לעיתים מאורגן כנס וירטואלי, שבו אין התכנסות פיזית, אלא התכנסות בשעה שנקבעה מראש באתר אינטרנט כגון zoom שבו ניתן לא רק לצפות בהרצאה, אלא אף לשאול שאלות ולהעיר הערות.

## ארגון הכנס
כנס, ובפרט כנס רב משתתפים, מצריך ארגון זמן רב מראש. בארגון הכנס נכללים:
* קביעה כללית של נושא הכנס. 
* קביעת מועד הכנס והמקום שבו יתקיים.
* הוצאת קול קורא למתן הרצאות ופנייה למרצים שייתנו הרצאות מוזמנות.
* קביעה מפורטת של ההרצאות שיינתנו בכנס וסדר היום שלו. קביעת ההרצאות נעשית על ידי ועדת הכנס, בהתאם לתקצירים שהוגשו לה. לעיתים נדרש מגיש הרצאה שאושרה להגיש את הנוסח המלא של הרצאתו, לאישור נוסף, ובכלל זה ביקורת עמיתים.
* מימון הכנס, באמצעות פרסומת, נותני חסות ודמי השתתפות.
* גיוס כל האמצעים הטכניים הנחוצים לכנס, כגון ציוד הקרנה, מערכות להגברת קול וכדומה.
* הפקת קובץ ההרצאות של הכנס, הכולל את רשימת ההרצאות, לעיתים גם תקצירי ההרצאות, מידע ותמונות של המרצים.ות וכדומה. בעבר קובץ ההרצאות הופק לרוב כספר או כחוברת, אך עם התפתחות המחשוב מקובלת גם הפקה כעמוד אינטרנט או אפליקציה ייעודית.

## כנסים ידידותיים לסביבה
על פי המשרד האמריקני לאיכות הסביבה תעשיית הכנסים, תעשיית האירועים והתערוכות היא במקום השני בכמות הפסולת שהיא מיצרת אחרי תעשיית הבנייה. תשומת לב והעניין בשמירת הסביבה מניעים את מארגני הכנסים ומרכזי הכנסים להתאים עצמם לסטנדרטים חדשים.

## ראו גם
* כנס חובבים

## קישורים חיצוניים

* 
*  

*
קטגוריה:שיטות למידה
קטגוריה:תשתיות חינוך
מרכז ג'ון הנקוק

**מרכז ג'ון הנקוק** (באנגלית: **John Hancock Center**) או בשמו הנוכחי **875 שדרת מישיגן צפון** הוא גורד שחקים סופר גבוה בשיקגו, אילינוי. גובהו של הבניין הוא 344 מטרים, ויש בו 100 קומות. גובהו של הבניין עד קצה האנטנות הוא 457 מטרים. הבניין תוכנן על ידי משרד האדריכלים סקידמור, אווינגס ומריל (SOM) ומהנדס הבניין פזלור חאן, שתכננו את מגדל ויליס גם כן בשיקגו. כשהמגדל הושלם, ב-1969, הוא היה המגדל הגבוה בעולם מחוץ לניו יורק והאנטנות שבראשו היו האנטנות בראש מבנה הגבוהות בעולם. נכון לשנת 2025, הוא הבניין ה-5 בגובהו בשיקגו, ה-14 בגובהו בארצות הברית וה-98 בגובהו בעולם. כל הבניינים הגבוהים ממנו בארצות הברית נמצאים בניו-יורק או בשיקגו. בבניין יש משרדים, מסעדות ו-700 דירות שמאכלסות את הקומות 45–92. בעת בנייתם הדירות בקומות העליונות היו דירות המגורים הגבוהות בעולם. בקומה ה-44 נמצאת בריכת השחייה הגבוהה בארצות הברית. הקומה ה-94 היא סיפון תצפית המספקת תצפית של 360 על שיקגו והסביבה. בקומות 95–96 ישנה מסעדה המאפשרת גם היא תצפית לסביבה. הבניין קרוי על שם החברה שבנתה אותו, חברת הביטוח ג'ון הנקוק.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* מרכז ג'ון הנקוק באתר המועצה לבניינים גבוהים וסביבת מחיה עירונית (CTBUH)
* מרכז ג'ון הנקוק באתר משרד האדריכלים והמהנדסים סקידמור, אווינגס ומריל (SOM)
* מרכז ג'ון הנקוק באתר המרכז לאדריכלות של שיקגו (CAC)
* שדרת מישיגן צפון 875 באתר SkyscraperPage
* מרכז ג'ון הנקוק באתר Structurae

ג'ון הנקוק
יחיאל צגאי

**יחיאל הבטמו צגאי** (נולד ב-29 בינואר 1983) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת בני יצ'אלאל רחובות המשחקת בליגה ג'.

## קריירה
צגאי, יליד אתיופיה, עלה לישראל במבצע משה, והחל לשחק כדורגל בישראל בקבוצת בית"ר באר שבע. בעונת  צורף לסגל הקבוצה הבוגרת של המועדון, אך באותה העונה הוחלט על פירוקה של הקבוצה וצגאי עבר להפועל באר שבע, הקבוצה הבכירה בעיר. בעונתו הראשונה הושאל לקבוצת מועדון ספורט אשדוד בה לא זכה לדקות משחק רבות. בעונה לאחר מכן, הושאל צגאי לקבוצת הכח רמת גן ששיחקה אז בליגה הלאומית, הליגה השנייה בישראל, ובה צבר דקות משחק. בעונת  חזר צגאי להפועל באר שבע כשזו שיחקה בליגת העל אך הושאל שנית לקבוצת מועדון ספורט אשדוד בה צבר במהלך העונה שבע הופעות בלבד בכל המסגרות.

בקיץ 2005 חזר להפועל באר שבע, אז הייתה הקבוצתה בליגה הלאומית. בבאר שבע שיחק צגאי שתי עונות והחל לצבור דקות משחק וניסיון. במהלך עונת  נעצר צגאי עם מספר שחקני הקבוצה בחשד לקבלת שוחד והטיית משחקים. לאחר המעצר לא שיחזר את יכולתו מלפני הפרשה, כאשר משחקי העונה הנותרים שוחקו במקביל להמשך החקירות.

לפני עונת  ביקשה קבוצת מכבי נתניה, סגנית האלופה הטרייה, לרכוש את צגאי מבאר שבע. לאחר משא ומתן קיבלה הפועל באר שבע את אופיר חיים ללא דמי שחרור ובתמורה הורידה באר שבע את דרישותיה על שחרור צגאי וזה חתם במכבי נתניה. במכבי נתניה לא זכה להרבה דקות משחק אך סיים את העונה עם ארבעה שערים ושישה בישולים (המוביל הקבוצתי). עם הגעתו של המאמן לותר מתאוס למועדון הגיע גל שחרורי שחקנים מהקבוצה שביניהם היה צגאי, שחתם בבני סכנין. את עונת  פתח בתצוגות טובות במדי סכנין אך תפקודו באימונים גרם לו לבלות יותר זמן על הספסל.

בעונת  חתם צגאי בהפועל אשקלון והוביל אותה לליגת העל כשהוא כובש 13 שערים ומוסיף תשעה בישולים (המוביל הקבוצתי), מה שזיכה אותו בסוף העונה בתואר השחקן המצטיין בליגה הלאומית. בעונת  חתם בקבוצה הקפריסאית אפופ קיניראס, אך בדצמבר 2010 עזב את הקבוצה וכחודש לאחר מכן חתם בהפועל באר שבע.

בקיץ 2011 חתם צגאי בקבוצת סקציה נס ציונה מהליגה הלאומית. כעבור שנה, באוקטובר 2012, חזר להפועל אשקלון. בתום עונת  ירד עם הקבוצה לליגה א', ולאחר עונה נוספת במועדון עבר למכבי יפו מאותה הליגה. את עונת  בליגה א' החל בקבוצת בני אזור ואחרי תקופה קצרה עבר לבני יפו, במדיה רשם הופעה אחת לפני שחתם בדצמבר 2016 בקבוצת הפועל באקה אל-גרבייה. בקיץ 2017 חתם בקבוצת הפועל בית שאן מליגה א'. בינואר 2018 חתם באחווה עראבה.

ביולי 2018 חתם בצעירי טייבה, אותה עזב בסיום העונה. בינואר 2020 חתם בבני יצ'אלאל רחובות מליגה ג'.

## חיים אישיים
צגאי עלה ארצה מאתיופיה עם הוריו בגיל שלוש, גדל והתחנך בבאר שבע. אביו היה פעיל עלייה של המוסד ואף ריצה תקופת מאסר בכלא הסודני. לו שני אחים ואחות הקטנים ממנו. אחיו, דניאל צגאי, השתתף בסדרת הטלוויזיה התיעודית "מתחילים מאפס".

צגאי גרוש ואב לבן מתגורר ברחובות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:קשרי כדורגל ישראלים
קטגוריה:באר שבע: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני בית"ר באר שבע
קטגוריה:כדורגלני הפועל באר שבע
קטגוריה:כדורגלני מועדון ספורט אשדוד
קטגוריה:כדורגלני הכח רמת גן
קטגוריה:כדורגלני מכבי נתניה
קטגוריה:כדורגלני בני סכנין
קטגוריה:כדורגלני הפועל אשקלון
קטגוריה:כדורגלני אפופ קיניראס
קטגוריה:כדורגלני סקציה נס ציונה
קטגוריה:כדורגלני מכבי יפו
קטגוריה:כדורגלני הפועל בית שאן
קטגוריה:כדורגלנים ישראלים בקפריסין
קטגוריה:עולים בשנות ה-1980
קטגוריה:ישראלים ילידי אתיופיה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1983
אמצע ספטמבר

**אמצע ספטמבר** הוא אלבום הסולו הרביעי של גלי עטרי, שיצא במרץ 1986. האלבום נכתב בהשראת מלחמת לבנון הראשונה. בשל כך מרבית השירים באלבום פסימיים, וחלקם עוסקים באופן סמוי במצב מלחמתי. אהוד מנור כתב שני שירים באלבום: "עוד רחוק החוף", בעל המילים האניגמטיות, ו"אין לי ארץ אחרת", שהוא אחד השירים הידועים ביותר פרי עטו. אילן וירצברג הלחין ארבעה מהשירים, והוא גם המעבד והמפיק המוזיקלי של האלבום.

חמישה שירים מהאלבום הגיעו למקום הראשון ברשת ג' במצעדים השבועיים:
"הכל עומד במקום", "סוף העונה", "אין לי ארץ אחרת", "אסמרלדה" ו"פעמון מצלצל". "סתיו ישראלי" ו"תני לו פרח", גרסה חדשה לשיר של ציפי זרנקין, הגיעו רק למקום השני במצעדים השבועיים ברשת.

שישה שירים מהאלבום – "אסמרלדה", "סוף העונה", "הכל עומד במקום", "סתיו ישראלי", "אין לי ארץ אחרת" ו"תני לו פרח" – הגיעו למצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג', שיא חדש באותה עת (את השיא השוותה כעבור שנתיים עטרי עצמה, כאשר שישה שירים מאלבומה "צעד אחד לפני הנהר" נכנסו למצעד).

## רשימת רצועות
השירים בעיבוד אילן וירצברג.

* בתקליט: שירים 1–5 – צד א', שירים 6–10 – צד 1 (זו לא טעות).

## משתתפים באלבום
* מעבד ומנהל מוזיקלי – אילן וירצברג
* ייעוץ אמנותי – יעקב גלעד
* מפיק – סולו יורמן
* מזכירת הפקה – מיכל ירון
* מפיק אחראי – עמירם הר-אבן

##### נגנים
* אילן וירצברג – גיטרות, כלי מקלדת (Prophet-5, Yamaha DX7, פסנתר "קורצוויל"), קולות רקע, עיבודים והפקה מוזיקלית.
* רמי קלינשטיין – פסנתר "קורצוויל".
* מיקי שביב – גיטרה בס.
* ז'אן-פול זימבריס – תופים.
* קורין אלאל, גלי עטרי – קולות רקע.

##### קרדיטים ומידע נוסף
* הוקלט באולפני "סינטרון".
* טכנאי הקלטה – איתן לוין.
* מיקס – גרי אקשטיין.
* חיתוך – באולפני "טריטון", על ידי גיא יפה.
* צילומי העטיפה – יקי הלפרין.
* עיצוב העטיפה – ספי מטיוק.
* ציור העטיפה – חגית שחל.
* איפור – דורית פלוצקי.
* בגדים – אתי קרן – "טריפ".
* עיצוב שיער – אלי בן-עמי.
* תודה לאריק סיני, לזאב אולמן, לאריה ברק ולאבי גנור.
* תודה מיוחדת לסולו יורמן, אילן וירצברג ויעקב גלעד.

## קישורים חיצוניים

* 
*  הבריחה, מתוך ערוץ המוזיקה של הטלוויזיה החינוכית הישראלית באתר YouTube
*  תני לו פרח, מתוך ערוץ המוזיקה של הטלוויזיה החינוכית הישראלית באתר YouTube
*  אין לי ארץ אחרת, מתוך ערוץ המוזיקה של הטלוויזיה החינוכית הישראלית באתר YouTube
*  סתיו ישראלי, מתוך ערוץ המוזיקה של הטלוויזיה החינוכית הישראלית באתר YouTube

קטגוריה:אלבומי גלי עטרי
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי זהב בישראל
קטגוריה:אלבומי חברת CBS ישראל
ארמנד קלינסקו

**ארמנד קלינסקו** (ברומנית: **Armand Călinescu**: 4 ביוני 1893 – 21 בספטמבר 1939), כלכלן ומדינאי רומני, מראשי ממשלת רומניה, נרצח על ידי הלגיונרים.

## קורות חייו
ארמנד קלינסקו נולד ליקטרינה ומיכאי קלינסקו בפיטשט. האב היה קולונל, וטרינר והאם הייתה בעלת רכוש. ארמנד נמשך למוזיקה וניגן בנעוריו על פסנתר ועל כינור. את בית הספר היסודי ואת התיכון, בעיר הולדתו, סיים בהצטינות (מקום שני בכיתתו). בגיל 19 הכיר את אדלה, בת ממשפחה המיודדת עם משפחת הוריו, שעתידה להיות אשתו.

הוא סיים לימודי משפטים ופילוסופיה באוניברסיטת בוקרשט, המשיך את לימודיו בפריז, שם קיבל דוקטורט בתחום מדע המדינה והכלכלה.

בשנת 1916 מונה לשופט מתלמד בעיר שדה ובהמשך לשופט, משרה שנפסקה מכורח המלחמה (מלחמת העולם הראשונה) והימלטותו, יחד עם משפחתו, למולדובה מפני הפלישה הגרמנית.

קלינסקו היה חבר במפלגת האיכרים הלאומית וחבר פרלמנט רומני בין השנים 1926–1937. עמדתו הנחושה נגד הלגיונרים הביאה לנפילת הממשלה בשנת 1933.
בדצמבר 1938 נמנה עם מייסדי המפלגה המלוכנית, היחידה שהורשתה לפעול.

ממוזער|250px|ארמנד קלינסקו וחברי ממשלתו לאחר מתן שבועת האמונים
קלינסקו מונה לתפקיד שר הפנים ב-1938, בתקופת הדיקטטורה המלכותית ובמהלך כהונתו ארגן, בהוראתו של קרול השני, מלך רומניה, בנובמבר אותה שנה את חיסולם של קורנליו זליה קודריאנו, ממייסדי התנועה הלגיונרית, הניקדורים והדצ'מווירים.
[ממוזער|150px|[בול דואר של רומניה הנושא את דיוקנו של קורנליו זליה קודריאנו וסמל משמר הברזל, 1940]]
ב-9 במרץ 1939 מונה בידי המלך לתפקיד ראש ממשלת רומניה. במהלך כהונתו ניהל מדיניות אוהדת לבעלות הברית.
בתחילת ספטמבר התיר את בריחתה של הממשלה הפולנית ומילוט כספיה דרך רומניה בעקבות הפלישה הנאצית לפולין.
ב-21 בספטמבר 1939 נרצח על ידי קבוצת לגיונרים בבוקרשט בהוראת הוריה סימה, בראשות עורך הדין מיטי דומיטרסקו. הרוצחים ירו בקלינסקו עשרים כדורים, כנקמה על רצח קודריאנו. הרוצחים השתלטו על תחנת רדיו וניסו לשדר הודעה המבשרת על רציחתו של קלינסקו, אולם עובדי התחנה הצליחו למנוע זאת, על ידי ניתוק המשדרים.

הרוצחים נתפסו ונורו בקרבת מקום הרצח על ידי שוטרים וגופותיהם הותרו ברחוב למשך שלושה ימים. תלמידים מבתי ספר בבוקרשט אף נשלחו לצפות בגוויות.

## בעקבות הרצח
בעקבות הרצח הוקמה ממשלה חדשה בראשות גאורגה ארג'שאנו, שפתחה בהוראת המלך בחיסול פעילים לגיונרים בלא כל הליך משפטי בכל רחבי רומניה. למעלה מ-300 פעילים חוסלו בידי הרשויות. לאחר כשבוע הוקמה ממשלה חדשה והעומד בראשה כתב על האכזריות שבה בוצעו חיסולי הלגיונרים. עצמו נרצח בנובמבר 1940 בידי השלטון הלגיונרי.

קלינסקו ניהל יומן ששרד אחריו ועל פיו נחשף חלקם של הקושרים השונים נגד התנועה הלגיונרית וראשיה.

## קישורים חיצוניים

* O victima a fanatismului 
* Trei comandouri de asasini 
* Cultură / Istorie Cum i-au „prins“ angajaţii Societăţii Române de Radiodifuziune pe asasinii premierului Armand Călinescu 
* 

קטגוריה:ממלכת רומניה: פוליטיקאים
קטגוריה:רומנים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:ראשי ממשלת רומניה
קטגוריה:שרי ההגנה של רומניה
קטגוריה:חברי הפרלמנט הרומני
קטגוריה:קורבנות רציחות פוליטיות ברומניה
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1893
קטגוריה:רומנים שנפטרו ב-1939
נפת יפו

**נפת יפו** (באנגלית: **Sub-district of Jaffa**) הייתה נפה במחוז לוד של המנדט הבריטי בארץ ישראל. היא נקראה על שם בירתה, העיר יפו.

בסקר הכפרים (1945) שערכו שלטונות המנדט נמצא שנפת יפו היא היחידה מנפות המנדט שרוב תושביה הם יהודים, אם כי בעיר יפו היה רוב ערבי. לכן תוכנית החלוקה ייעדה את שטח הנפה להיות חלק מן המדינה היהודית, למעט העיר יפו, שעתידה הייתה להפוך למובלעת של המדינה הערבית בתוך המדינה היהודית.

לאחר מלחמת העצמאות חולק שטח הנפה בין מחוז תל אביב ומחוז המרכז של מדינת ישראל.

## אוכלוסייה
לפי מפקד האוכלוסין בארץ ישראל (1931) אוכלוסיית הנפה מנתה 145,502 איש, שהתפלגו כדלקמן:

* 69,789 יהודים (48% מכלל האוכלוסייה), רובם תושבי תל אביב
* 65,478 מוסלמים (45%), מתוכם 4,968 בדואים נוודים, וכן 7 שיעים
* 9,921 נוצרים (6.8%), רובם תושבי העיר יפו
* 305 חסרי דת (0.2%), רובם תושבי תל אביב
* 6 שומרונים, 2 דרוזים ובהאי אחד, כולם תושבי העיר יפו

לפי סקר הכפרים בשנת 1945 אוכלוסיית הנפה הייתה 373,800 איש, מתוכם מספר היהודים היה 264,100 (עלייה של פי ארבע ממפקד 1931). נתונים אלו הם הערכה בלבד, ומתבססים על מפקד 1931 בתוספת הגידול המחושב באוכלוסייה ונתוני ההגירה (שהיו חלקיים).

## שטח
לפי סקר הכפרים (1945) היה סך כל השטחים של יישובי הנפה 335,366 דונמים. התפלגות השטח הייתה כדלקמן:
* שטח בבעלות ערבית: 177,354 דונמים
* שטח בבעלות יהודית: 129,439 דונמים
* שטח בבעלות ציבורית (אדמות מדינה): 28,573 דונמים
נפת יפו גבלה בנפת רמלה בדרום ובמזרח, בנפת טולכרם בצפון, ובים התיכון ממערב.

## יישובי הנפה

## קישורים חיצוניים
*

## הערות שוליים

יפו
קטגוריה:יפו: היסטוריה
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהתפרקו ב-1948
גל מישורי

**גל מישורי** הוא גל בעל חזית גל בצורת מישור. גל מישורי הוא אופן התפשטות אפשרי של גל בחלל הפתוח ובמובילי גל שונים. גל בעל חזית גל בצורת מישור אינסופי אינו פיזיקלי, אך גלים שונים הם בקירוב גלים מישוריים. לדוגמה, גל כדורי הוא בקירוב גל מישורי הרחק מהמקור, וכך אור השמש המגיע לכדור הארץ הוא בקירוב גל מישורי.

## הגדרה
[שמאל|ממוזער|250px|מישורים שווי [מופע.]]
גל הוא פונקציה של הזמן והמרחב המקיימת את משוואת הגלים: \ \frac{\partial^2 }{\partial t^2} y(\vec{r},t) = v^2 \ \nabla ^2 y(\vec{r},t) .

פונקציה שפותרת את משוואת הגלים היא פונקציה של המרחב שמשתנה בזמן כך שהיא שומרת על צורתה אך ערכיה נשמרים בנקודות במרחב שנעות במהירות קבועה ששווה ל-\, v. הפתרון היסודי של המשוואה במערכת צירים קרטזית הוא:
:y(\vec{r},t) = A e^{i (\vec{k} \cdot \vec{r} - \omega t)} \,
כאשר A קבוע, i היחידה המדומה, \vec{r}  הוא וקטור ההעתק, \omega התדירות הזוויתית של הפתרון ו-\vec{k}  הוא וקטור כלשהו, הנקרא וקטור הגל, המקיים:
:\omega = v |\vec{k}|

בכל רגע נתון, חזית הגל - המשטח שווה המופע שעל פניו \ y(\vec{r}) קבוע, הוא המקום הגאומטרי המקיים:
: \vec{r}\cdot \vec{k} = const 
וזוהי משוואה המתארת מישור המאונך לווקטור \vec{k}. המישורים שווי המופע נעים בזמן במהירות קבועה v ובכיוון קבוע, ככיוון וקטור הגל \vec{k}.

מאחר שמשוואת הגלים היא הומוגנית, גם צירוף ליניארי של פתרונות בעלי תדירויות זוויתיות שונות ומשרעת שתלויה בתדירות הזוויתית הוא פתרון. לכן, בעזרת פתרון יסודי זה ניתן לפרוש פונקציה מחזורית כללית כטור פורייה ופונקציה כללית שאינה בהכרח מחזורית כהתמרת פורייה.
## גל סינוסי
[שמאל|ממוזער|250px|גל בצורת [אקספוננט מרוכב.]]
הגל המישורי הפשוט והנפוץ ביותר הוא **גל סינוסי** המתואר על ידי המשוואה:
:y(x,t) = A \sin(kx - \omega t) \,.
גל זה מתקדם בכיוון x וערכו אינו תלוי בקואורדינטות y,z. ניתן לכתוב אותו כסכום של הפתרון היסודי והצמוד המרוכב שלו לפי נוסחת אוילר, או כלקיחת החלק הממשי (או המדומה) שלו. אם מייצגים את ערך גל האקספוננט המרוכב הקבוע על פני מישור שווה מופע במישור המרוכב כתלות בזמן, אז ההיטלים שלו על הציר הממשי ועל הציר המדומה הם גלים סינוסיים בעלי הפרש מופע של \frac{\pi}{2}.

דוגמאות לגלים מישוריים סינוסיים הן השדה החשמלי בין לוחות קבל בזרם חילופין והשדה האלקטרומגנטי של מקור אור מונוכרומטי נקודתי הרחק מהמקור.

## במכניקת הקוונטים
במכניקת הקוונטים גלים מישוריים מהווים פתרון למשוואת שרדינגר עבור חלקיק חופשי. פתרון מהצורה של גל מישורי מתאר חלקיק בעל תנע קווי קבוע וידוע מראש. פתרון זה למשוואת שרדינגר יהיה פתרון מהצורה:

\psi(x,t)=e^{\frac{i(\vec{p}\cdot\vec{r}-Et)}{\hbar}}

כאשר מתקיים הקשר הקלאסי E=\frac{p^2}{2m}.

ייצוג חלקיק כגל הוצע בהשערת דה ברויי אשר הניחה שכפי שישנה דואליות גל-חלקיק עבור אור, כך תהייה דואליות שכזו לחלקיקים אחרים (ובפרט לאלקטרונים). ייצוג חלקיק חופשי כגל משורי מהווה הצדקה עבור משוואת שרדינגר וניתן באמצעותו לנסח תופעות טבע מרובות כגון חוק סנל וחוקי פרנל.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:גלים
מרכז מורשת יהדות לוב

**מרכז מורשת יהדות לוב** הוא מוזיאון גדול בעיר אור יהודה, הסוקר את עליית יהדות לוב למדינת ישראל ולאור יהודה בפרט. המוזיאון הוקם בשנת 2003 במטרה לשלב ארכאולוגיה, תרבות ופולקלור של היהודים יוצאי לוב בכל הזמנים. במוזיאון מוצגים שונים, תמונות וחפצים היסטוריים של העולים הלוביים.

המרכז הוקם במתנ"ס נטוש ביוזמתם של מתנדבים ותורמים יוצאי לוב. המוזיאון מתאר שלבים שונים בתולדות יהדות לוב: החינוך היהודי-ציוני, העלייה לארץ ישראל, ההשתלבות בצה"ל ובישובים רבים. יש מוצגים רבים המשקפים את אורח החיים היהודי בלוב, דוגמת ברית מילה, בר מצווה וחתונה. יש פינת זיכרון לנרצחי הפוגרומים בלוב, ב-1945, ב-1948 וב-1967. בקומת המרתף יש שחזור של שוק יהודי בלוב עם חנויות של בעלי מקצועות שונים.

הביקור במקום הוא ללא תשלום. משנת 2007, המרכז שותף בהוצאת כתב העת לבלוב לאור.

שמאל|ממוזער|250px|תצוגה במוזיאון

## ראו גם

מרכז אור שלום

## קישורים חיצוניים

* 

מורשת
לוב
קטגוריה:אור יהודה: מבנים
לוב
לוב
לוב
לוב
השיר על ילדי סיביר

"**השיר על ילדי סיביר**" (בפינית: **Laulu Sipirjan lapsista**) הוא רומן מאת הסופר והמשורר הפיני טימו ק. מוקה. היצירה, העוסקת, בין השאר, בטיב תלותו של היחיד בחברה ובאפשרותו לסמן גבולות ברורים במסגרת אותם יחסי תלות, ראתה אור בשנת (1966), ותרגומה העברי התפרסם בשנת 2005.

"השיר על ילדי סיביר" הוא ספרו הרביעי של מוקה. ביצירה כלולים פרטים אוטוביוגרפיים רבים: מוקה, כמו הסופר ברומן וכמו רבות מדמויותיו, חי בשולי החברה אך לא התנתק ממנה לגמרי, ועולמם של תושבי העיירה סיביר היה בעצם עולם ילדותו ונוף חייו הבוגרים: סיביר שבספר היא אורירווי (Orajärvi) שבנפת פלו (Pello), הממוקמת במערב לפלנד הפינית. מוקה נולד בשוודיה במהלך נסיגת הצבא הנאצי מצפון פינלנד ובעת שיושבי העיירה הפינית, שהוריו היו בין המפונים ממנה, התגוררו במעברה, המתוארת ב"שיר על ילדי סיביר" כצריפי בסיס הצבא השוודי בבּוּמוֹקְסְלַנְד. עקב מחלת אם הסופר בתקופת המלחמה אומצו שתיים מאחיותיו בשוודיה, והמשפחה סבלה מצוקה ועוני גם בתום המלחמה. לנופים ולמראות שעיצבו את עולמו של מוקה יש ביטוי נאמן בפרקי הספר: בתיאור הקיצים הקצרים הקסומים ולילותיהם הלבנים הארוכים, בתמונות החורף הממושך והקשה ובאזכורים של אפרוריות הסתיו ושל השלכת הממשמשת ובאה.

## ראו גם
*היונה והפרג

## קישורים חיצוניים
* השיר על ילדי סיביר, מאמר ביקורת מאת דן לחמן

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי 1966
קטגוריה:רומנים (סוגה ספרותית)
קטגוריה:ספרות פינית
קטגוריה:ספרי הוצאת כרמל
אולי דריקסון

**אולריקה פאצלט** (בגרמנית: **Ulrike Patzelt**; 8 באוגוסט 1944 – 18 בפברואר 2005), הידועה כ**אולי דריקסון**, הייתה דיילת אוויר במהלך חטיפת טיסה 847 של TWA על ידי טרוריסטים מ"ארגון המדוכאים עלי אדמות", קבוצה הקשורה לארגון חזבאללה. דריקסון זכתה להערכה על מתן סיוע והגנה על 152 הנוסעים וחברי הצוות.

דריקסון נולדה באזור צ'כיה של היום להורים ממוצא גרמני. היא והוריה גורשו למזרח גרמניה בשנת 1945, ואחר כך ברחה המשפחה למערב גרמניה. דריקסון היגרה לארצות הברית בשנת 1967, שם עבדה כדיילת אוויר בחברת TWA.

באוגוסט 2003, בהיותה עדיין דיילת אוויר בחברת דלתא נתיבי אוויר, אובחנה דריקסון כחולת סרטן. היא מתה ב-18 בפברואר 2005, בגיל 60.

## טיסה 847

בשנת 1985, נחטף המטוס בו עבדה בעת טיסה 847 בין אתונה לרומא על ידי שני חוטפים שלא דיברו אנגלית, אבל דריקסון הצליחה לתקשר עם אחד מהחוטפים בגרמנית, ולבסוף רכשה את אמונם. הדבר הציב אותה כמתרגמת בין צוות המטוס והחוטפים. בשלב מסוים, החוטף האכזר מבין השניים הציע לה להינשא לו. תחנתו הראשונה של המטוס הייתה ביירות, שם הצליחה דריקסון לשכנע את החוטפים לשחרר 17 נשים מבוגרות ושני ילדים. כאשר צוות קרקע באלג'יר סירב לתדלק את המטוס ללא תשלום, דריקסון שחששה שהחוטפים יפגעו בנוסעים, שילמה בכרטיס האשראי הפרטי שלה עבור תדלוק המטוס. לאחר כ-36 שעות שחררו הטרוריסטים גל שני של בני ערובה, כולל דריקסון ו-65 הנשים שנשארו.

## לאחר החטיפה
חייה לאחר פרשת החטיפה היו קשים. שידורי חדשות טענו שהיא נתנה לחוטפים שמות של נוסעים יהודיים שהיו במטוס, ובעקבות כך החלה לקבל איומים על חייה מצד קבוצות קיצוניות יהודיות. כאשר התבררה האמת על מאמציה להסתיר את הנוסעים היהודיים, החלו איומים מצד קבוצות מוסלמיות. משפחתה של דריקסון עברה מניו ג'רזי לאריזונה.

היא העידה במשפטו של מוחמד עלי חמדי, אחד מהחוטפים שהורשע ברצח שטאטהם. עונשו היה מאסר עולם. לאחר מכן ייעצה ל-TWA, דלתא נתיבי אוויר וה-FBI בנושא ניהול משברים.

דריקסון מתה בשנת 2005 מסרטן, והשאירה אחריה בן אחד, מתיו, שמתגורר כיום בקליפורניה.

## סרטים
* בשנת 1988 יצא לאקרנים סרט טלוויזיה: "חטיפת טיסה 847: סיפורה של אולי דריקסון". הסרט שודר ברשת NBC, עם לינדזי ואגנר בתפקיד דריקסון. הסרט זכה בחמישה פרסי אמי. דריקסון שימשה כיועצת לסרט.

* בשנת 1986, בסרט "כוח דלתא", הופיעה דמות של דיילת אוויר (שגולמה על ידי חנה שיגולה), המבוססת על דריקסון.

## קישורים חיצוניים
* 

* Uli Derickson - Legacy of Courage


קטגוריה:חטיפות מטוסים
קטגוריה:בני ערובה
קטגוריה:אישים שנחטפו
קטגוריה:דיילי אוויר אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1944
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1944
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2005
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2005
ריאה (עוף)

**ריאה** או **ננדו** (שם מדעי: *Rhea*) הוא סוג בעל 2 מינים של עופות גדולים חסרי יכולת תעופה מאמריקה הדרומית, השייכים למשפחת הננדיים והם המינים היחידים החיים בה. שמם ניתן להם על שם הטיטאנית ריאה, אותו קיבלו עקב גודלם ביחס למרבית העופות. השם ננדו ניתן מגוארני ופירושו: "עכביש גדול", עקב הסלסול שיוצרות הנוצות בעת הריצה.

הריאות או הננדואים הם עופות דמויי-יענים הקרובים מעט לאמו ולקזואר וכן לעופות הטינמו. לעומת מרבית העופות הקדומים חסרי השיניים הם די קטנים, אך עדיין מגיעים לגובה של 1.4 מטר ולמשקל של מעל 40 ק"ג. נוצותיהם פרועות ומעניקות להם בידוד.

הריאות הם אוכלי כל המותאמים למישורים של אמריקה הדרומית, והם מותאמים לריצה מהירה כדי לברוח מטורפים כמו פומות או מכלבים. 

## מינים
* ננדו מצוי (*Rhea americana*)
* ננדו הפונה (*Rhea pennata*)
* *Rhea fossilis* - נכחד
* *Rhea mesopotamica* - נכחד
* *Rhea pampeana* - נכחד
* *Rhea subpampeana* - נכחד

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1760
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי מטוראן ז'אק בריסון
קטגוריה:ננדיים
מוחמד מיעארי

**מוחמד מיעארי** (בערבית - **محمد ميعاري**; נולד ב-12 באפריל 1939) הוא חבר הכנסת לשעבר מטעם הרשימה המתקדמת לשלום.

## ביוגרפיה
מוחמד מיעארי נולד בכפר אל-בירווה, שחרב במלחמת העצמאות וגדל במכר ליד עכו. למד בתיכון כפר יאסיף והיה חבר בתנועת הנוער הערבי החלוצי. עשה את חוק לימודיו בפקולטה למשפטים של האוניברסיטה העברית בירושלים והוסמך כעורך דין, כשהוא מתמחה בנושא הסדר קרקעות. היה פעיל במהלך לימודיו בוועד הסטודנטים הערבים. היה ממייסדי תנועת אל ארד ונבחר למקום השלישי ב"רשימת הסוציאליסטים", שרצה לבחירות ונפסלה בשנת 1965. נמנה עם יוזמי "ועד ההגנה על האדמות הערביות", הגוף שיזם את "יום האדמה".

היה ממקימי הרשימה המתקדמת לשלום ונבחר מטעמה לכנסת ה-11 ב-1984 ולכנסת ה-12 ב-1988.

בשל השתתפותו ב-1985 בעצרת זיכרון לפאהד קוואסמה, ממנהיגי אש"ף, שבאותה עת היה מוגדר כארגון עוין, הגיש מיכאל איתן בקשה לוועדת הכנסת, וזו הסירה את חסינותו של מיעארי. מיעארי עתר לבג"ץ, אשר בפסק דין תקדימי, ברוב של 3 מול 2, ביטל החלטה זו בנימוק שזו הייתה ענישה ולא למטרת הליך פלילי. הצעות נוספות להסרת חסינותו בכנסת בוטלו.

בשנות ה-90 של המאה ה-20 הצטרף לבל"ד, בבחירות לכנסת ה-17 הוצב במקום ה-120 הסמלי והאחרון ברשימה זו לכנסת, ובבחירות לכנסת ה-18 הוצב במקום ה-102 הסמלי.

ב-2011, בעקבות מלחמת האזרחים בסוריה, ועמדותיה של המפלגה בעד המורדים הסורים ונגד משטרו של הנשיא בשאר אל-אסד, החליט להפסיק את חברותו במפלגה, וכשלוש שנים מאוחר יותר, היה שותף להקמת תנועה חדשה חוץ-פרלמנטרית של פורשים מבל"ד, על רקע התנגדותם של הפורשים לקו הרשמי של המפלגה, תחת השם "כפאח" (בעברית: מאבק).

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי הכנסת מטעם הרשימה המתקדמת לשלום
קטגוריה:חברי כנסת ערבים
קטגוריה:חברי הכנסת האחת עשרה
קטגוריה:חברי הכנסת השתים עשרה
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:ג'דיידה-מכר: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1939
טורה אנונציאטה

**טורה אנונציאטה** (באיטלקית: **Torre Annunziata**) היא עיירה לחופו המזרחי של מפרץ נאפולי במחוז קמפניה באיטליה, היושבת בין הים לבין הוזוב. בשנת 2004 התגוררו בעיר 47,877 תושבים.

בימי קדם נודעה העיר בשם אופלונטיס (Oplontis) והיא הופיעה במפת פויטינגר. העיר שהייתה ככל הנראה פרבר חצי עירוני של פומפיי, חרבה כמוה וכמו הרקולנאום בעת התפרצות הר הגעש וזוב ב-24 באוגוסט 79 וכמו הרקולנאום נקברה תחת שכבת אפר געשי שזרם בנחשולים פירוקלסטיים.

ב-4 בדצמבר 1997 הוכרז האתר הארכאולוגי שבעיר, יחד עם פומפיי והרקולנאום, כאתר מורשת עולמית.

## ראו גם
* אופלונטיס

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אדריכלות רומית
קטגוריה:מפרץ נאפולי
קטגוריה:ערים עתיקות שנהרסו
קטגוריה:איטליה: ערי חוף
קטגוריה:קמפניה: ערים
קטגוריה:איטליה: אתרים ארכאולוגיים
אופלונטיס

**אופלונטיס** (לטינית: **Oplontis**) היה יישוב רומי לחופו המזרחי של מפרץ נאפולי, אשר שכן בין הים לבין הר וזוב. העיר שהייתה ככל הנראה פרבר חצי עירוני של פומפיי, חרבה כמוה וכמו הרקולנאום בעת התפרצות הר הגעש וזוב ב-24 באוגוסט 79, וכמו הרקולנאום נקברה תחת שכבת אפר געשי שזרם בנחשולים פירוקלסטיים. אופלונטיס הופיעה במפת פויטינגר וכיום שוכנת במקום העיירה טורה אנונציאטה. ב-4 בדצמבר 1997 הוכרז האתר הארכאולוגי במקום, יחד עם פומפיי והרקולנאום, כאתר מורשת עולמית.

הממצא העיקרי באתר הוא וילה פופיאה  שהייתה שייכת לקיסר נירון והייתה בשימושה של אשתו השנייה פופיאה סבינה עד שהרג אותה בשנת 65. הווילה נחשפה ונחקרה בשנת 1964 למרות שקיומה היה ידוע כבר במאה ה-18. היא שימשה לפופיאה כביתה העיקרי מחוץ לרומא. הווילה, השוכנת בעומק של כעשרה מטרים מתחת לפני הקרקע הנוכחיים, משתרעת על פני שטח של 3,000 מ"ר ומוקפת בגן שבו ניטעו כמאה עצים. סמוך לווילה נבנתה בריכה באורך של 60 מטר וברוחב של 15 מטר, וזו נחקרה רק בשנות השבעים של המאה ה-20.

לפי הממצאים במקום הייתה הווילה ריקה בעת ההתפרצות וייתכן שעברה שיפוצים לאחר רעידת האדמה שפקדה את מפרץ נאפולי בשנת 62. גג הבניין שרד ברובו את ההתפרצות והעניק הגנה לפרסקאות בווילה שהשתמרו היטב הן בצורתם והן באיכות צבעיהם. הם נחשבים למוצג השמור ביותר מסוגו מבין כל יצירות האמנות הקיסריות הרומיות, ומציגים חלונות הנדמים כנפתחים אל הנוף בסגנון "אחיזת עיניים" (Trompe-l'oeil).

בשנת 1974 נתגלתה וילה נוספת אשר הייתה שייכת לאדם בשם קראסיוס טרציוס (Crassius Tertius) אשר שמו נסתבר מחותם ארד שנמצא באתר. בווילה זו שהייתה מאוכלסת בעת ההתפרצות נתגלה אוסף גדול של כדי אמפורה, מטבעות ותכשיטים, כמו גם גופותיהם של הקרבנות.

## גלריה

Pavone Oplonti.JPG|פרסקו של טווס מאופלונטיס
Oplontis Peristyl room32.jpg|עמודים בווילה פופיאה
Oplontis Garden Atrium.jpg|הכניסה לווילה פופיאה מכיוון הגן
Oplontis Pièce 81 oiseau picorant des figues bis repetita.jpg|פרט בפרסקו בווילה פופיאה


## ראו גם
* פומפיי
* הרקולנאום

## קישורים חיצוניים

* 
* אופלונטיס - וילה פופיאה ווילה קראסיוס טרציוס
* תמונות מווילה פופיאה
* מפת וילה פופיאה
* מפה אינטראקטיבית של וילה פופיאה

קטגוריה:קמפניה
קטגוריה:ערים עתיקות שנהרסו
קטגוריה:מפרץ נאפולי
שמורת גובוסטאן

**שמורת גובוסטאן** (באזרית: **Qobustan qoruğu** - "שמורת ארץ הואדיות") כ-60 ק"מ דרומית-מערבית לבאקו באזרבייג'ן שוכנת באזור סלעי בעל אקלים חצי-מדברי והיא נודעת בפטרוגליפים הרבים שנותרו בה מתקופת האבן ולאחריה. האתר התגלה באקראי בשנות השלושים של המאה ה-20 על ידי כורים, ובשנת 1966 הוכרז כשמורת טבע לאומית ששטחה 44,000 דונם. בשנת 2007 היה חלק מהשמורה לאתר מורשת עולמית.

## פטרוגליפים וכתובות אבן
ימין|ממוזער|200px|פטרוגליף בשמורה
לפני כ-12,000 שנה החלה התיישבות במערות האזור שהיה פורה ולח בסיום עידן הקרח האחרון. המקום שכן בסמיכות לחוף הים הכספי, שמפלס מימיו הגיע אותה עת כ-80 מטר מעל למפלסם הנוכחי. ב-1939 החל סקר ארכאולוגי בגובוסטאן ונמשך מאז בידי חוקרים שונים. עד כה נתגלו למעלה מ-6,000 פטרוגליפים, שהמוקדמים שבהם הם מהאלף ה-8 לפנה"ס. בפטרוגליפים נראות דמויות אדם ובעלי חיים דוגמת שור הבר, חזיר בר וסוסיים - חלקם בגודל טבעי. עוד נראות בהם סצנות ציד, הקרבת קרבנות, סצנות קרב, ריקודים והתרחשויות נוספות מחיי היום-יום. ציורי סירות גומא, שלפי אמונת התושבים הובילו את השמש לאחר שקיעתה במערב למקום זריחתה במזרח ביום המחרת, הביאו את החוקר הנורווגי תור היירדאל להציע, על סמך דמיון בין ציורים אלה לסירות סקנדינביות, כי מקורם של תושבי סקנדינביה היה בתחומי אזרבייג'ן של ימינו.

פטרוגליפים וכתובות אבן נמצאו בגובוסטאן גם מהתקופה הרומית ומימי הביניים. כתובת בלטינית מסוף המאה ה-1 נחקקה בידי יוליוס מקסימוס (Julius Maximus), שר מאה בלגיון הרומי ה-12 שיכול ויצא למשימת סיור מסוריה. כתובת זו, שתוכנה כבר אינו קריא בשל פגעי האקלים, נחשבת לכתובת הרומית המזרחית בעולם.

פטרוגליפים מימי הביניים הפכו קטנים ומופשטים יותר בהשפעת האסלאם, ונמצאו בשמורה כתובות בערבית מהמאה ה-12 עד המאה ה-14. האתר הניב ממצאים נוספים רבים כולל אבן טמבורין ששימשה ככלי נגינה פרימיטיבי, וכן נתגלו בו שרידי יישוב ואתרי קבורה.

בשנת 2007 הכריז ארגון אונסק"ו על שטח של 5,370 דונם בשמורה כאתר מורשת עולמית. בשמורה נמצא גם מוזיאון.

## הרי געש של בוץ
בשמורה יש מספר גדול של הרי געש של בוץ, וההערכה היא כי מתוך 700 הקיימים בעולם, 300 נמצאים במזרח אזרבייג'ן. אלה הם תלים הנמצאים כ-10 ק"מ מדרום לאזור הפטרוגליפים, הפולטים בוץ מבעבע וגז.

## קישורים חיצוניים

* אודות גובוסטאן
* אודות גובוסטאן
* הרי געש של בוץ בגובוסטאן ובאזרבייג'ן בכלל
* 
* Museum under open sky
## גלריית תמונות

קובץ:Gobustan State Reserve 05.png|הר געש בוצי בשמורה.
קובץ:בBUBBLES IN MUD VULKANO GOBUSTAN.בועות בלוע געשי גובוסטאן.jpg|בועות נראות לעין בלוע געש בוצי בשמורה.
קובץ:


קטגוריה:אזרבייג'ן: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:אמנות סלע
וולאס ספירמון

**ווֹלאס ספירמון ג'וניור** (באנגלית: **Wallace Spearmon**; נולד ב-24 בדצמבר 1984), הוא אתלט אמריקני. הוא אלוף עולם בריצת שליחים 4x100 מטר (אוסקה 2007) וסגן-אלוף עולם בריצת 200 מטר (הלסינקי 2005). שיאו האישי בריצה זו (19.65 שניות), מהווה את התוצאה השביעית בכל הזמנים.

## ביוגרפיה
ספירמון נולד בשיקגו, אילינוי. בילדותו עבר להתגורר בעיר פאייטוויל שבארקנסו. שם סיים את לימודיו התיכוניים והתקבל ללמוד באוניברסיטת ארקנסו שבעיר. שם התחרה בריצות קצרות בליגת האוניברסיטאות, במשך שתי עונות, עד אשר עבר לליגה המקצוענית. במסגרת אליפות ה-NCAA באתלטיקה (התאחדות ספורט הקולג'ים הלאומי בארצות הברית) התחרה בריצת 200 מטר, וזכה במדליית הזהב ב-2004, ושנה אחר כך זכה פעם נוספת בזהב, אך באליפות ה-NCAA באולם.

באליפות העולם באתלטיקה, שהתקיימה בהלסינקי באוגוסט 2005 זכה ספירמון במדליית הכסף בריצת 200 מטר, בתוצאה של 20.20 שניות, כשבן ארצו ג'סטין גטלין מקדים אותו. שנה אחר כך, ב-17 בספטמבר 2006 זכה במדליית הזהב בתחרות גביע העולם של התאחדות האתלטיקה הבינלאומית (המתקיימת כל ארבע שנים), בריצת 200 מטר בתוצאה של 19.87 שניות. 11 ימים בלבד אחר כך (28 בספטמבר) קבע בריצת 200 מטר, כשבמפגש בינלאומי שהתקיים בטגו, קוריאה הדרומית שיא אישי חדש של 19.65 שניות.

ביוני 2007 ניצח בריצת ה-200 מטר באליפות ארצות הברית באתלטיקה, בתוצאה של 19.89 שניות, אולם באליפות העולם באתלטיקה, שהתקיימה באוסקה, יפן אותה שנה הוא זכה במדליית הארד, בתוצאה של 20.05 שניות. באותה תחרות השתתף ספירמון בריצת שליחים 4x100 מטר, יחד עם דארוויס פאטון, לירוי דיקסון וטייסון גיי, שייצגה את ארצות הברית, וזכה עימה במדליית הזהב. לאחר אליפות העולם ניצח ספירמון בשני מפגשי גולדן ליג רצופים, בהפרש של יומיים בלבד http://www.iaaf.org/gle07/results/index.html: ב-14 בספטמבר, בתוצאה 19.88 שניות וב- 16 בספטמבר בתוצאה של 20.22 שניות.

באולימפיאדת בייג'ינג (2008) השתתף ספירמון בריצה ל-200 מטרים, הגיע לגמר וחצה את קו הסיום במקום השלישי. ספירמון חגג את זכייתו במדליית הארד, אף על פי שמסכי הטלוויזיה באצטדיון הראו הילוכים חוזרים בו הוא נראה כשהוא דורך על הקו שמפריד בין המסלולים, מה שהביא לפסילתו מהמירוץ.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אילינוי
קטגוריה:שיקגו: אישים
קטגוריה:אתלטים אולימפיים אמריקאים
קטגוריה:אתלטים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:אצנים אמריקאים
קטגוריה:אלופי עולם באתלטיקה
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:אילינוי: אתלטים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1984
קתדרלת בגרטי

**קתדרלת בגרטי** (בגאורגית: **ბაგრატის ტაძარი**, בַּגַרטיס טאדזרוֹ) הידוע גם בשם **קתדרלת דורמיציון** או **קתדרלת כותאיסי**, היא קתדרלה וכנסייה מהמאה האחת עשרה בעיר כותאיסי שבמחוז אימרתי גאורגיה. הקתדרלה שכיום הרוסה, הונצחה, בהיסטוריה של האדריכלות הגאורגית של ימי הביניים, כיצירת מופת.

הקתדרלה היא מבנה בולט בתוואי הנוף של מרכז העיר כותאיסי, והיא מתנשאת על פסגת הר אוק'ימריאוני, על שלוחת סלע לתוך נהר הריוני, ומהווה נקודת תצפית על העיר כותאיסי הפרושה מתחתיו. היא נבנתה בתחילת המאה האחת עשרה, בתקופת שלטונו של המלך בגרט השלישי, שאיחד את הממלכות הגאורגיות לממלכה הגאורגית המאוחדת, ונקראה על שמו.

הקתדרלה משופעת בכותרות רומנסקיות ובאבני בנייה שבהן גילופים של חיות, בני אדם ויצורים מיתולוגיים.

## היסטוריה
כותאיסי שימשה בימי הביניים כבירת הממלכה הגאורגית המאוחדת, עד לכיבושה של טביליסי על ידי דוד הבנאי. הקתדרלה הוקמה על ידי המלך הראשון של הממלכה, והייתה בשיאה פריחתה הקתדרלה הגדולה בגאורגיה.

כתובת על הקיר הצפוני מציינת כי הונחה שם בשנת 1103. בשנת 1692, אירע פיצוץ בקתדרלה, על ידי חיילים עות'מאנים, שפלשו לממלכת אימרתי. הפיצוץ העיף את התקרה וכיפת המבנה, והותירה את המבנה ללא כיסוי, כפי שהוא עד היום.

עבודות שימור ושיחזור, כמו גם מחקרים ארכאולוגיים, שהחלו בשנת 1952, עדיין בתהליך. בשנת 1994, קתדרלת בגרטי, יחד עם מנזר גלאתי, נכללו כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו כיחידה אחת. בשנת 2001, שוחזרה הקתדרלה, וחזרה למצבה הראשוני של קתדרלה השייכת לכנסייה הגאורגית האורתודוקסית-אפוסטלית. בשלב זה עדיין לא משמשת הקתדרלה כמקום תפילה, אולם מושך אליו תיירים רבים. לעיתים קרובות היא משמשת כסמל העיר כותאיסי, ונחשבת לאחד ממוקדי התיירות העיקריים של העיר. הקתדרלה הוכרזה כאתר מורשת עולמית בסיכון בשנת 2010, בשל עבודות שיפוץ מקיפות שנעשו במבנה, ואשר פגעו במקוריותו ובשלמותו האדריכלית. לאחר שעניינה נדון במספר ישיבות שנתיות, ההכרזה כאתר מורשת עולמית בוטלה בשנת 2017.

## קישורים חיצוניים

בגרטי
בגרטי
קטגוריה:כותאיסי
קטגוריה:ממלכת גאורגיה
קטגוריה:אתרי מורשת עולמית לשעבר
מפרץ נאפולי

**מפרץ נאפולי** (באיטלקית: **Golfo di Napoli**) הוא מפרץ הממוקם בים הטירני במחוז קמפניה בחופה המערבי של איטליה. המפרץ תחום מצפון-מערב בחצי האי פלגראה (Flegrea) ובאיים פרוצ'ידה ואיסקיה שבהמשכו, ומדרום בחצי האי סורנטו ובאי קאפרי הנמצא בהמשכו. ממזרח למפרץ מתרומם הר הגעש וזוב וממערב לו הוא נפתח אל הים הטירני. 

באזור שורר אקלים ים תיכוני נוח, דבר התורם לכך שהמפרץ הוא יעד תיירותי ממעלה ראשונה באיטליה והוא ניחן בעושר היסטורי ותרבותי. נוסף על האיים, ראויים לציון העיר נאפולי, העיירות סורנטו וטורה אנונציאטה והאתרים הארכאולוגיים בפומפיי ובהרקולנאום. 

## קישורים חיצוניים

* 

*
נאפולי
נאפולי
ז'וזף מארי ז'אקאר

**ז'וזף מארי ז'אקאר** (בצרפתית: **Joseph Marie Jacquard**; 7 ביולי 1752 – 7 באוגוסט 1834) היה יצרן כובעי קש לפני שהפך לטווה משי צרפתי ולממציא, אשר שיפר את התכנון המקורי של הנול של ז'אק דה ווקנסון משנת 1745, בהמציאו את המנגנון של הנול של ז'אקאר בין השנים 1804–1805. המנגנון של הנול נשלט על ידי חורים המסודרים בצורה מסוימת על גבי אוסף כרטיסים. המנגנון מאפשר אריגה של צורות מורכבות. אריגה זו מכונה אריגת ג'קארד.

ז'אקאר נפטר באולן (Oullins) ב-7 באוגוסט 1834. שש שנים מאוחר יותר הוקם פסל לזכרו בליון, באזור שבו הושמד מיצג הנול שלו משנת 1801.

## לקריאה נוספת

*
*
*


## קישורים חיצוניים

* Joseph Marie Jacquard
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ממציאים צרפתים
קטגוריה:חלוצי המחשוב
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי צרפת
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1752
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1834
מרגלי קיימברידג'

**מרגלי קיימברידג**' (באנגלית: Cambridge Spies) סדרת דרמה בריטית בת ארבעה פרקים העוסקת בחייהם של חברי רשת קיימברידג' משנת 1934 ועד לעריקתם של גאי ברג'ס ודונלד מקלין לברית המועצות.

הסדרה נוצרה בשנת 2003 בבימויו של טים פייוול ובהפקת ה-BBC. את התסריט כתב טים פייוול .

## צוות השחקנים
### תפקידים ראשיים
* טובי סטיבנס בתפקיד קים פילבי
* רופרט פנרי-ג'ונס בתפקיד דונלד מקלין
* סמואל וסט בתפקיד אנתוני בלאנט
* טום הולנדר בתפקיד גאי ברג'ס

### תפקידי משנה
* פטריק קנדי – ג'וליאן בל
* ג'וליאן פירת' – הנסיך מוויילס
* אנתוני אנדרוז – המלך ג'ורג' השישי
* ג'ון לייט - ג'יימס אנגלטון
* רונלד פיקאפ – קולונל וינטר
* אנה-לואיז פלאומן – מלינדה, אשתו של דונלד מקלין
* ג'יימס פוקס – לורד האליפקס
* סיימון וודס – צ'ארלס גיבנס
* בנדיקט קמברבאץ' – אדוארד הנד
* אימלדה סטונטון – אליזבת, המלכה האם
* מרסל לורס - ארנולד דויטש
## קישורים חיצוניים

* על "מרגלי קיימברידג'" באתר ה-BBC (באנגלית)

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:סדרות דרמה בריטיות
קטגוריה:סרטי המלחמה הקרה
טום הולנדר

**תומאס אנתוני "טום" הוֹלַנדֶר** (באנגלית: **Thomas Anthony "Tom" Hollander**; נולד ב-25 באוגוסט 1967), הוא שחקן בריטי ממוצא יהודי. מוכר מתפקידיו בסרטים "אניגמה", "פארק גוספורד", "מרגלי קיימברידג'", "גאווה ודעה קדומה" ו"שודדי הקאריביים".

## ביוגרפיה
הולנדר נולד בבריסטול שבממלכה המאוחדת. אביו הוא צאצא של יהודים מצ'כיה שהתנצרו לזרם הקתולי, ואימו ממשפחה נוצרית ממוצא אנגלי. גדל באוקספורד שבאוקספורדשייר. הוא התחנך בבתי הספר "דראגון סקול" ואחר כך ב"אבינגדון סקול". למד בסלוויין קולג' שבקיימברידג' והרבה להשתתף מחוץ לתוכנית הלימודים בפעילויות התיאטרון באוניברסיטת קיימברידג'.
בעודו בקיימברידג' ביים חברו לספסל הלימודים, סם מנדס, הצגות אחדות בהשתתפותו בין השאר הפקה של "סיראנו דה ברז'ראק" שזכתה לשבחי הביקורת. עם סיום לימודיו לא התקבל לבית ספר למשחק אך בכל זאת המשיך לעבוד בתיאטרון.

ב-1992 זכה הולנדר בפרס איאן צ'ארלסון על הופעתו בהצגה "The Way of the World" בתיאטרון ליריק האמרסמית' בלונדון. ב-1997 היה מועמד לפרס בשנית על תפקידו במחזה "מבקר המדינה". והמחזה "בלאטיקוס אומינוס דומינה".

הולנדר הופיע בתפקידים רבים בקולנוע ובטלוויזיה. בין היתר בסדרה הקומית "פשוט נהדרת", בסרט "מרתה, פרנק, דניאל ולורנס", סדרת הדרמה "רעיות ובנות" על פי ספרה של אליזבת גסקל, סרטו של רוברט אלטמן גוספורד פארק, ובסרט הטלוויזיה הנסיך האבוד בתפקיד המלך ג'ורג' החמישי. על תפקידו בסרט גאווה ודעה קדומה בכיכובה של קירה נייטלי קבל את פרס המבקרים של לונדון ופרס הקולנוע של העיתון "איבנינג סטנדרד". בסדרה "מרגלי קיימברידג'", העוסקת בחייהם של חברי רשת קיימברידג', גילם את דמותו של המרגל גאי ברג'ס.

הולנדר מרבה לעבוד עם השחקנים מייקל גמבון וביל ניי והוא חבר קרוב של ג'יימס פיורפוי. אף על פי שהוא מרבה להופיע כשחקן אופי מוערך וזכה בפרסים, עדיין מלגלגים בסרטים על קומתו הנמוכה.

בשנים 2006 ו-2007 השתתף הולנדר בחלק השני והשלישי של סדרת סרטי שודדי הקריביים. הופעתו האחרונה על הבמה הייתה במחזה " Landscape with Weapon" מאת ג'ו פנהול בתיאטרון המלכותי הלאומי. כמו כן הופיע בסדרה "אנשי הצללים" של רשת TNT.

ב-2010 יצר הולנדר יחד עם התסריטאי ג'יימס ווד את הסדרה הקומית "כבוד הכומר" (). בסדרה מגלם הולנדר את הדמות הראשית של הכומר אדם סמולבון, שעובר מקהילה כפרית לנהל כנסייה גדולה בלונדון. ב-2011 הסדרה זכתה בפרס באפטה כסיטקום הטוב ביותר. עונה שנייה של הסדרה שודרה ב-2011.

בשנת 2017 שיחק בסרט הדרמה העצמאי "קדחת הצבעונים", לצדן של אליסיה ויקנדר וקארה דלווין, וכן שיחק בסרט "לנשום". 

בשנת 2018 שיחק בדרמה הביוגרפית "רפסודיה בוהמית" שביים בריאן סינגר.

הולנדר חי בנוטינג היל שבלונדון.

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

* על טום הולנדר באתר ה-BBC

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:חברי התיאטרון המלכותי הלאומי
קטגוריה:אנגלים ממוצא יהודי-צ'כי
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1967
הסוכנות העולמית נגד סמים בספורט

**הסוכנות העולמית נגד סמים בספורט** (או **הסוכנות העולמית למניעת אִמְרוּץ בספורט**; באנגלית: **World Anti-Doping Agency** ובראשי תיבות: **WADA**, בצרפתית: **Agence mondiale antidopage**) היא ארגון בינלאומי מקצועי בלתי תלוי, המרכז את הפעילות העולמית כנגד סמים בספורט. נוסדה ב-10 בנובמבר 1999 בלוזאן, שווייץ, על ידי הוועד האולימפי הבינלאומי, וכיום מרכזה במונטריאול, קנדה. בראשו עומד כיום הבריטי קרייג רידי.

מהלכים שקדמו להקמת הסוכנות:
*15 בדצמבר 1989 - כנס בינלאומי בשטרסבורג, צרפת נגד סמים בספורט מטעם מועצת אירופה ובהשתתפות מדינות גם מחוץ לאירופה. בכנס זה נקבעו סטנדרטים ונהלים אחידים. כל מדינה שהשתתפה בכנס לקחה על עצמה להילחם בתופעת הסמים בספורט, ליצור גוף לאומי שיטפל בנושא, ולהעמיק את הבקרה ואת החינוך כנגד סמים בספורט.
*2 בפברואר 1999 - כנס בינלאומי נגד סמים בספורט מטעם הוועד האולימפי הבינלאומי, שנערך בלוזאן, שווייץ. כנס זה הושפע מאוד מפרשת פסטינה (הטור דה פראנס 1998 - תפיסת רכב של קבוצת הרוכבים המובילה "פסטינה", ובו סוגים רבים של תרופות אסורות). הכנס פרסם ב-2 בפברואר 1999 את "הכרזת לוזאן על סמים בספורט", הקוראת להקמת גוף בינלאומי בלתי תלוי, אשר ינחה מדיניות וסטנדרטים אחידים לכל המדינות וארגוני הספורט, ואשר יהיה מבצעי באופן מלא לקראת אולימפיאדת סידני (2000).

מטה הארגון שכן בלוזאן, שווייץ עד 2002, ומאז עבר למונטריאול, קנדה. תקציב הארגון מגיע בחציו מהוועד האולימפי הבינלאומי, וחציו ממדינות שנות. פעילויות עיקריות של הסוכנות:
*הכנת "קוד עולמי נגד סמים בספורט", שהיא מסגרת הכוללת נהלים מפורטים, כיצד לקחת דגימות מספורטאים, שיטות הבדיקה והעונשים על מי שנתפס. הקוד הוכן לקראת אולימפיאדת אתונה (2004).
*פרסום של רשימת חומרים ושיטות טיפול אסורות - רשימה המתעדכנת אחת לשנה.
*פרסום קריטריונים ונהלים לקבלת פטור מהאיסור על תרופות מסוימות - מתוך מטרה לאפשר טיפול רפואי במקרים מסוימים באמצעות תרופות המופיעות ברשימת התרופות האסורות.
*מחקר ופיתוח של בדיקות לגילוי סמים בספורט.
*סיוע לארגוני ספורט ולמדינות להטמיע את הבדיקות לגילוי סמים בספורט.
*הובלה וסיוע לארגונים ולמדינות כיצד להדריך וכיצד למנוע סמים בספורט.
*ביצוע בדיקות לספורטאים לגילוי סמים - שלא במסגרת של תחרויות ספורט.

נכון לשנת 2007, מעל 570 ארגוני ספורט מחויבים לקוד העולמי נגד סמים בספורט, ביניהם כל 35 פדרציות הספורט הבינלאומיות הכפופות לוועד האולימפי הבינלאומי, כל הוועדים האולימפיים של המדינות השונות, וכל הארגונים הפאראלימפיים המקבילים.

## נשיאי הסוכנות
* ריצ'רד (דיק) פאונד (2007-1999)
* ג'ון פהיי (2013-2008)
* קרייג רידי (2014-נוכחי)

## קישורים חיצוניים

* 

* אתר הסוכנות העולמית נגד סמים בספורט World Anti-Doping Agency (WADA).

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
סוכנות עולמית נגד סמים בספורט
סוכנות עולמית נגד סמים בספורט
סוכנות עולמית נגד סמים בספורט
סוכנות עולמית נגד סמים בספורט
אשת מדנים ציבורית

250px|ממוזער|שמאל|ביצוע ענישה על עבירת '''אשת מדנים ציבורית''' בכיסא הטבלה
**אשת מדנים ציבורית** (באנגלית: **Common scold**) הוא שמה של עבירת מטרד לציבור במשפט המקובל הפלילי באנגליה ובוויילס, המתייחסת לאישה כעסנית וסכסכנית, המפרה את שלום הציבור בוויכוחים חוזרים ובסכסוכים עם שכניה. השם הלטיני לעבריינית הוא communis rixatrix, המופיע בהטיית נקבה ומכאן ברור כי עבירה זו מיוחדת לנשים בלבד.

העבירה הוכרה אף בצפון אמריקה הקולוניאלית, והעבריינית הוענשה בהטבלה: היא הושמה בכיסא מיוחד והושקעה במי נהר או אגם. אף על פי שנשים הועמדו לדין בגין עבירה זו לעיתים נדירות בלבד, היא נותרה בספר החוקים באנגליה ובוויילס עד לשנת 1967. כיוון שהעבירה מיוחדת לנשים בלבד היא בוטלה בארצות הברית עם התקבל התיקון ה-14 לחוקה ב־1868, המבטיח הגנה שווה לכל בפני החוק.

## העבירה ועונשה
בספר פירושים על דיני אנגליה, שאותו כתב סר ויליאם בלקסטון ואשר התפרסם החל משנת 1765, נכתב על עבירה זו: 
:"לבסוף, אשת מדנים ציבורית, communis rixatirix, (כיוון ששפת הלטינית המשפטית מגבילה אותה למין הנשי בלבד) היא מטרד לציבור לשכניה. על עבירה זו ניתן להאשימה ואם הורשעה, ייגזר עליה להיות מושמת במכשיר מיוחד לתיקון הנקרא כיסא הטבלה...."
מקורות משפטיים אחרים מציינים שני עונשים מקובלים על עבירת אשת מדנים ציבורית, האחד הוא כיסא הטבלה, ואילו השני הוא "כיסא הצואה" שבו הקורבן נכפת לכיסא שבו עכוזו נותר חשוף לעוברים ושבים. לעיתים קרובות, משך זמן שהייתו של הנענש בכיסא היה אורך ימים רבים ולמעלה מכך מה שאילץ את הנידון לעשות צרכיו מול קהל רב, שלעג והשפיל. השימוש בכיסא זה היה עונש מקובל אף לעבירות אחרות, בין השאר לענישת בעלי בתי מרזח שמכרו בירה מקולקלת או אופים שמכרו לחם עבש. כיסא ההטבלה היה לעיתים נייד על גלגלים וכך העבירו את האישה המורשעת ברחובות העיר בטרם הטבילו אותה במקווה המים. 

בסקוטלנד היה נהוג השימוש ב"רסן אשת מדנים" אשר הורכב ממסיכת ראש שבה הייתה בליטה המתאימה לפה והמונעת דיבור. יש שטענו כי נשות מדנים היו צריכות לחבוש מסיכה זו כאמצעי מנע, או כעונש. אין תיעוד במקורות משפטיים, של שימוש במסיכה כעונש, אולם קיימים דיווחים אנקדוטליים על אמצעי ענישה ציבורי זה  בארצות הברית, נשות מדנים היו מוענשות לעיתים לעמוד בציבור כאשר אטב על לשונן, אולם אף בצפון אמריקה נעשה לעיתים שימוש בכיסא ההטבלה.

## הערות שוליים




קטגוריה:הממלכה המאוחדת: חוק ומשפט
קטגוריה:המשפט המקובל
קטגוריה:מונחים לנשים
קטגוריה:נשים בממלכה המאוחדת
כיכר מיכאל'ס

**כיכר מיכאל'ס** היא כיכר עירונית במרכז תל אביב-יפו. היא קרויה על שם שלמה מיכאלס (קרי: מיכוֹאֶלס), שחקן תיאטרון יידיש ומנהיג תרבותי של יהדות ברית המועצות ומנרצחי יוסיף סטלין.

הכיכר נמצאת בקצה המערבי של שדרות בן ציון, במפגש הרחובות המלך ג'ורג' ובוגרשוב. הכיכר מהווה מפרק עירוני חשוב במרכז העיר, שכן היא נקודת האמצע של מספר כיכרות נוספות: כיכר מסריק וכיכר מגן-דוד שלאורך רחוב המלך ג'ורג', כיכר הבימה ממזרח וכיכר לונדון ממערב, הנמצאת בקצה רחוב בוגרשוב. רחוב בוגרשוב מקשר בין כיכר מיכאל'ס לחוף הים.

## היסטוריה
הכיכר מפוצלת לשתי רחבות המופרדות על ידי שדרות בן ציון, וחללה מוגדר היטב על ידי חזיתות הבניינים. ברחבה הצפונית מצוי בניין, בית המפלגה הפרוגרסיבית, שבתוכו שכן קולנוע מקסים הישן, אותו תכננו האדריכלים-מהנדסים "י. רפופורט ד"ר א. גליברמן צ. פרנקל", ובו שוכנת כיום חנות האוזן השלישית. כמו כן מוצבת בה אנדרטה לזכר מעל מאה החללים שנהרגו בהפצצת חיל האוויר האיטלקי על תל אביב בזמן מלחמת העולם השנייה. רוב הפגיעות מהפצצות אלו היו באזור זה.

את הבניין הצפון-מזרחי של הכיכר תכננו דב ורם כרמי והוא נועד להיות בעל חזית מסחרית, אך התוכנית לא יצאה אל הפועל, וקומת הקרקע שימשה כחניון עד שלהי שנות ה-2010.

החל מיולי 1934 נקראה הכיכר "כיכר המייסדים", אך בשנת 1942 הוסב שמה, כשהוחלט להרוס את בית הוועד בשדרות רוטשילד ולקרוא לאותו מקטע בשדרה בשם זהה לשם הכיכר (בשנת 1949 הוצבה שם האנדרטה למייסדי העיר תל אביב).

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

ממוזער|600px|מבט על הכיכר מדרום מזרח

מיכאל'ס
קטגוריה:הצפון הישן
קטגוריה:לב העיר
קטגוריה:רחוב המלך ג'ורג' (תל אביב)
הקשר הבלתי נגמר

שמאל|ממוזער|250px|סימן הקשר הבלתי נגמר
**הקשר הבלתי נגמר** (בסנסקריט: **श्रीवत्स**, **Śrīvatsa**; בטיבטית: **Dpal be'u**) הוא אחד מהאשטה מאנגלה. סימן עתיק זה מייצג את אריג הדרך הרוחנית, זרימת זמן ותנועה בתוך הנצח.

משמעות הסימן היא שכל הקיום מקושר על ידי זמן ושינוי, אך בסופו של דבר נח בשלווה עם הבודהה השמימי והנצחי.

מהסימן נגזרים פירושים אחרים כגון:
*ההתמכרות והסלידה מובילים לאשליה, שהיא הגורם המתמשך לכל הסבל.
*הפתל הפנימי בין חוכמה ותשוקה. מייצג את התלות ההדדית בין הדוקטרינה הדתית (מכלול השקפות) לענייני החילוניות.
*האיחוד בשלמות של חוכמה ושיטה.
*ההצמדות הבלתי נפרדת לריקנות והיווצרות מותנית.
*בזמן ההארה: האיחוד בין חוכמה לחמלה גדולה.
* מאחר שלקשר אין סוף ואין התחלה, הוא מסמן את חוכמתו האינסופית של הבודהה, ואת נושא הגמול השמימי (קארמה) של הבודהיסט.

## קישורים חיצוניים

* The Endless Knot , Religion Facts

קטגוריה:בודהיזם טיבטי
קטגוריה:סמלים הינדיים
שליו

[ממוזער|[שליו נודד צעיר]]
**שליו** (שם מדעי: *Coturnix*; בכתיב עם ניקוד: **שְׂלָו**; בריבוי: **שַׂלְוִים**) הוא סוג של עוף ממשפחת הפסיוניים.

## תכונות
שלווים הם עופות קטנים יחסית לבני סדרת התרנגולאים עם נוצות מוסוות, בשחור-אפור. גופם עגלגל ומקורם קצר.

## תפוצה
השלווים נחשבים למעופפים חלשים ונפוצים באזורים פתוחים, בעיקר בערבות עשב ואזורים יבשים כולל מדבריות. השלווים נפוצים באירופה, אסיה, אפריקה ואוסטרליה. בעבר היו גם מינים שחיו באיים הקנריים ובניו זילנד אך הם נכחדו.

## מזונם
מזונם העיקרי הוא זרעים שונים.

## גידול מלאכותי
השליו מגודל לעיתים כחיית מחמד, או כחיית משק לצורך שחיטה ואכילה.

## השליו בישראל
בישראל מצויים שלווים מקומיים במספר מצומצם המקננים בדרום הארץ, והשליו הנודד ממין אירו אסייתי החולף בנדידת הסתיו אל מדבריות מצרים.

## השליו במסורת ישראל

השליו המקראי שניתן לעם ישראל במדבר (; ) מזוהה עם העוף הידוע בשם זה בימינו. השליו הוא עוף טהור וישנה עליו מסורת כשרות ברבות מקהילות ישראל: יהודי ליבורנו ופירנצה, איטליה, לונדון, פריז, פולין, תוניס, אלג'יריה, ספרד, תימן וארץ ישראל.

## מינים
* שליו כחול (*Coturnix adansonii*)
* שליו סיני (*Coturnix chinensis*)
* שליו שחור-חזה (*Coturnix coromandelica*)
* שליו נודד (*Coturnix coturnix*)
* שליו ליצן (*Coturnix delegorguei*)
* שליו יפני (*Coturnix japonica*)
* שליו ניו זילנדי (*Coturnix novaezelandiae*) - נכחד
* שליו זיפני (*Coturnix pectoralis*)
* שליו חום (*Coturnix ypsilophora*)
* שליו האיים הקנריים (*Coturnix gomerae*) - נכחד

## ראו גם
*שַׂלווים
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1791
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פייר ז'וזף בונאטר
קטגוריה:טווסים