open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ריצ'רד קווסט

**ריצ'רד אוסטין קווסט** (באנגלית: **Richard Austin Quest**; נולד ב-9 במרץ 1962) הוא עיתונאי בריטי יהודי, המשמש כפרשן כלכלי בכיר ברשת הטלוויזיה האמריקאית CNN, ופועל מניו יורק. בעל תוכנית טלוויזיה פופולרית בנושא כלכלה, המשודרת חמישה ימים בשבוע, וכן מנחה שתי תוכניות נוספות בכלכלה. לפני כן הנחה תוכנית בכלכלה שיועדה לקהל צופי הבוקר באירופה.

## קורות חיים
קווסט נולד למשפחה יהודית בליברפול שבאנגליה, ויש לו קרובים בישראל. בוגר תואר שני במשפטים מאוניברסיטת לידס.

### קריירה עיתונאית
את דרכו המקצועית החל קווסט בשנת 1983, בתפקיד מנהל חדשות בתחנות הרדיו של הקמפוס באוניברסיטת ואנדרבילט. בשנת 1985 הוא החל לעבוד כעיתונאי מתלמד ברשת BBC והצטרף למחלקה הפיננסית בשנת 1987. בשנת 1989 עבר לניו יורק, שם שימש ככתב הכלכלי בצפון אמריקה. משם המשיך לתפקיד בתוכנית "חדשות 24 BBC", שם עסק בסקירות מצב מניות בעולם וסקירה כלכלית על עולם העסקים הגלובלי, תוכנית שהגיש ביחד עם פאדי אוקונל.

קווסט הצטרף בשנת 2001 להשקה של תוכנית הטלוויזיה "עסקים בינלאומיים", אשר כיסתה מגוון רחב של אירועים עולמיים שונים ושודרה ברשת CNN, בהם ניתוח הבחירות בארצות הברית, השקתו של מטבע האירו ב-1 בינואר 2002, הטיסה המסחרית האחרונה של מטוס הקונקורד ובסיקור בית המלוכה הבריטי.

בשנת 2006 דחה קווסט הצעה להצטרף לצוות המגישים של ערוץ אל ג'זירה בשפה האנגלית, בטענה שתפקיד זה אינו מתאים לאדם שהוא גם הומוסקסואל וגם יהודי.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה באתר CNN
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת לידס
קטגוריה:שדרני רדיו וטלוויזיה יהודים בריטים
קטגוריה:פרשנים כלכליים יהודים
קטגוריה:סגל CNN
קטגוריה:עיתונאים להט"בים
קטגוריה:עיתונאים יהודים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1962
ערב א-רמאדין

**ערב א-רמאדין** הוא כפר בדואי הנמצא בשומרון בשטח C דרומית מזרחית לקלקיליה ומערבית לאלפי מנשה. מספר תושביו הוא כשלוש מאות איש.
## היסטוריה
מקור הכפר הוא בשבט הרמאדין אשר נמצא מדרום-מערב לדאהרייה. השבט הוא פלג של שבט התיאהא אשר שכן, בין היתר, באזור באר שבע. בשנת 1948 התנתק שבט הרמאדין משבט התיאהא ועבר לאזור חברון. במשך הזמן עזבו חלק מתושביו את המקום ועברו צפונה לסביבות קלקיליה. שני תת-שבטים אלו נקראים רמאדין אל-ג'אנובי (הדרומי), ורמאדין א-שמאלי (הצפוני).

הכפר ערב א-רמאדין הוקם באמצע שנות החמישים על ידי בדווים משבט הרמאדין אשר שנים מספר לאחר המעבר לאזור חברון, הצפינו לאזור קלקיליה. שם קנו וחכרו אדמה מהכפר חבלה הסמוך. בעקבות מלחמת ששת הימים עברו התושבים תהליך השתקעות ומודרניזציה: בניית מבני פחונים ובטון, עבודה בבניין, חינוך בבתי ספר ורכישת אדמות.

בשנת 1983 נבנה ממזרח לכפר היישוב אלפי מנשה. כיום היישוב מהווה מקור תעסוקה מרכזי לתושבי הכפר, וכן אחראי על אספקת המים אליו. הכפר אינו כלול בשטח השיפוט של אלפי מנשה, ומאז 1995 הוא נכלל בשטחי C.

בראשית המאה ה-21, הכפר ערער בבג"ץ יחד עם כפרים סמוכים (וואדי א-רשא, ראס-עטיה, חבלה וערב אבו פראדה) על תוואי גדר ההפרדה. המדינה הציעה לראשי הכפר לעבור להתגורר באתר חדש שיוקם עבורם סמוך לקלקיליה, אולם הם סירבו. בעקבות העתירה הוחלט כי ערב א-רמאדין וערב אבו פראדה (כפר סמוך אשר הוקם על ידי בדווים פליטים מאזור נתניה וכולל כמאה תושבים) יישארו בצד המערבי של הגדר. על אף זאת המשיכה הממשלה לפעול להעברת היישוב אל אדמות מדינה שממזרח לגדר. בתאריך 5 מרץ 2026 הוציא בג"ץ צו המורה למדינה לנמק מדוע לא תקדם את הסדרתו התכנונית של הכפר הפלסטיני ערב א־רמאדין אל ג'נובי, בצדו המערבי של קו ההפרדה.

## קישורים חיצוניים
*
*
*
*רוני בר, שיעור מולדת, באתר אורבנולוגיה, המעבדה לעיצוב עירוני, 10 בינואר 2013

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים בדואיים בישראל
קטגוריה:גדר ההפרדה
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: יישובים
קטגוריה:נפת קלקיליה
יורם לוי פורת

**יורם לוי פורת** (1939 - 10 בנובמבר 2006) היה מחזאי, במאי ומשורר ישראלי.

## ביוגרפיה
לוי נולד וגדל בתל אביב ואת לימודיו התיכוניים סיים בגימנסיה גאולה. כבר בגיל 18 החלו שיריו להתפרסם בעיתון על המשמר ומאוחר יותר אף החל לפרסם במסגרת זו טור שבועי בו ראיין אמנים שונים וכן ביקורות ספרות. לאחר תקופה קצרה עזב את הארץ לשוודיה ולאחר מכן לארצות הברית שם התמקם בניו יורק. בכל אותה העת כתב מחזות ועבד בבימוי. בתחילת שנות ה-80 חזר לוי לישראל.

בשנת 1985, כתב את המחזה 'אהבתו הראשונה של המורה לטבע' שהוצגה בתיאטרון הבימה. ברגע האחרון, כמה שעות לפני הצגת הבכורה, פסלה המועצה לביקורת סרטים ומחזות ("הצנזורה") את ההצגה מאחר שהיה בה עירום מלא. אך יומיים אחר כך, חזרה בה ואישרה את ההצגה.

בשנת 1987 ביים את המחזה "אמריקה" שכתב עם שלמה גרוניך  שהתבסס על ספרו של פרנץ קפקא (שירי המחזה אותם הלחין גרוניך הופיעו באלבומו קונצרט). המחזה  הופק במסגרת פסטיבל ישראל. במקור ביקשו השניים להעלות את המחזה בברודוויי בסוף שנות ה-70.

בשנת 1988, תרגם וביים את המחזה 'סטיות מיניות בשיקגו' של דייוויד מאמט בתיאטרון הסימטה. 

כתב מספר מחזות ובהם: "הצגת הגולם האחרונה", "אופרת היהודים" ו"שלוש רבעיות" וכן את ספר הילדים "דובי הארנב" לו התלוו איוריו של אמי רובינגר. לוי פרסם שלושה ספרי שירה: "אוניות התה", "העיר התחתית" ו"החיים הם עניין מקומי". על שירתו כתב המשורר והמבקר אורי הולנדר: "פורת הצליח לאלף את מרחב השיר ולהביא בו לידי ביטוי את רשמיו המקוטעים, התמונתיים, הנעים בין סטטיות לדינמיות, במסגרת שרק השירה יכולה לספק לאמן המלים".

בשנת 2006 זכה בפרס ראש הממשלה לסופרים עבריים ובאותה שנה נפטר לאחר מחלה קשה. הובא למנחות בבית העלמין בקיבוץ עינת . 

אחיו של יורם לוי פורת הוא ארנון פורת - משורר ומנכ"ל אגודת הסופרים העברים במדינת ישראל.

## ספריו
***אמריקה - מחווה לפרנץ קאפקא** (תל אביב: מודן, 1987)
***שלוש רביעיות: מחזה** (תל אביב: תג, תשנ"ו 1995)
***אמצעוני: מסע שמתחיל באמצע ומסתיים בחלזון אחרית הימים** (ירושלים: כרמל, תשס"א 2001)
***אוניות התה: שירים** (בני ברק: הקיבוץ המאוחד, תשס"א 2001)
***העיר התחתית** (תל אביב: קשב לשירה, תשס"ד 2004)
***דובי הארנב** (רעננה: אבן חושן, תשס"ה 2005)
***החיים הם עניין מקומי** (תל אביב: קשב לשירה, תשס"ו 2006)

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
*רות נצר. משהו שביר – על 'אוניות התה' של יורם פורת לוי. פורסם במוסף ספרים של הארץ. 2001. באתר של רות נצר

## הערות שוליים

קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:מחזאים ישראלים
קטגוריה:בוגרי גימנסיה גאולה
קטגוריה:זוכי פרס היצירה לסופרים ומשוררים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1939
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2006
קטגוריה:אישים הקבורים בעינת
עץ יהושע

**עץ יהושע** (שם מדעי: *Yucca brevifolia*) הוא אחד ממיני היוקה. הוא דומה לעץ, דבר שהקנה לו שמות כמו: עץ יהושע, דקל יוקה ועץ יוקה.

עץ חד-פסיגי זה אנדמי לדרום-מערב ארצות הברית, במדינות קליפורניה, אריזונה, יוטה ונבדה, שם הוא מצוי בעיקר במדבר מוהאבי בגובה 400 עד 1,800 מטר. הוא משגשג בשטחי מרעה פתוחים בתוך הפארק הלאומי עץ יהושע. יער סבוך עם עצי יהושע קיים גם בשמורה הלאומית מוהאבי.

קיימים 2 תת-מינים: עץ יהושע ג'אגר (*Yucca brevifolia subsp. jaegeriana*) ועץ יהושע הרברט (*Yucca brevifolia subsp. herbertii*).

השם עץ יהושע ניתן על ידי קבוצת מורמונים שחצו את מדבר מוהאבי באמצע המאה ה-19. המראה הייחודי של העץ הזכיר להם את הסיפור התנ"כי שבו יהושע מרים את ידיו השמימה לתפילה.

## גדילה והתפתחות
עצי יהושע גדלים מהר במדבר; זרעים חדשים עשויים לגדול בקצב של 7.6 ס"מ בשנה בעשר השנים הראשונות, ולאחר מכן לגדול בקצב של 3.8 ס"מ בשנה. הגזע שלו עשוי מאלפי סיבים קטנים והוא חסר כל טבעות גדילה שנתיות, דבר שמקשה לדעת את גילו של כל עץ. לעץ מערכת ענפים עליונה כבדה, אולם גם מערכת שורשים עמוקה, עם שורשים שעשויים להגיע לאורך של 11 מטר. אם הוא שורד את תלאות המדבר הוא עשוי לחיות מאות ואף אלפי שנים. העצים הגבוהים ביותר מגיעים לגובה של 15 מטרים.

## מצב שימור
קיים חשש כלשהו שעצי יהושע ייעלמו מהפארק הלאומי עץ יהושע כתוצאה משינוי האקלים. דבר זה יפגע וישנה לגמרי את המערכת האקולוגית של הפארק. קיים חשש גם לגבי היכולת של העץ לנדוד לאזורי אקלים מתאימים.

## קישורים חיצוניים

* עץ יהושע באתר eFlora

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1871
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ורג' אנגלמן
קטגוריה:צמחי נוי
קטגוריה:אספרגאים
קטגוריה:צמחייה מדברית
רוי הרפר (קומיקס)

**רוי הרפר** (באנגלית: **Roy Harper**) הוא דמות בדיונית של גיבור-על המופיעה בחוברות הקומיקס החץ הירוק ביקום DC של DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת *More Fun Comics #73* מאוקטובר 1992 והיא נוצרה על ידי הכותב מורט וייזינגר והמאייר פול נוריס.

הרפר הוא צעיר שגדל אצל מרפא משבט הנאוואחו והתמחה מגיל צעיר בשימוש בחץ וקשת. אוליבר קווין (החץ הירוק) לקח אותו תחת חסותו, ולמשך חמישים השנים הראשונות של סדרת הכותרים היה לשותפו ללחימה בפשע, תחת הזהות **ספידי**. הדמות הייתה חברה בקבוצת הטיטנים תחת הזהות **ארסנל**, וכן בקבוצת ליגת הצדק תחת הזהות **החץ האדום**. לאחר שכתוב יקום DC הוא נעשה חבר בצוות "פורעי החוק" לצד ג'ייסון טוד/הברדס האדום וסטארפייר בהרצה שנמשכה 40 חוברות.

דמותו של רוי הרפר מופיעה בסדרת הטלוויזיה "החץ" שרבות מדמויותיה מבוססות על דמויות מ"החץ הירוק". בסדרה זו, הרפר מתואר כצעיר הנוטל את החוק לידיו ונלחם בפשע בשכונתו. לאחר שאוליבר קווין מציל אותו, הרפר הופך לשותפו תחת הכינוי "ארסנל". את התפקיד מגלם קולטון היינס.

## קישורים חיצוניים
* דף הדמות באתר הרשמי של DC קומיקס
* דף הדמות בפרויקט פאנדום של DC קומיקס

קטגוריה:גיבורי-על ב-DC קומיקס
קטגוריה:החץ הירוק
קטגוריה:יתומים בדיוניים
קטגוריה:מאומצים בדיוניים
קונור הוק

**קונור הוק** (באנגלית: **Connor Hawke**) הוא דמות בדיונית של גיבור-על המופיעה בחוברות הקומיקס "החץ הירוק" ביקום DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת *Green Arrow Vol.2 #0* מאוקטובר 1994 והיא נוצרה על ידי הכותבת קלי פאקט והמאייר ג'ים אפארו.

קונור הוק הוא בנו האובד של אוליבר קווין, הגיבור שידוע בשם החץ הירוק. קווין פרש לחיי בדידות באשראם בו למד קונור, לאחר שהרג בשוגג פושע, ומאוחר יותר חזר לשם משום שהרג את חברו הטוב האל ג'ורדן. ג'ורדן הוא גיבור-העל הידוע בכינוי גרין לנטרן, שהפך לנבל-העל פאראלקס באירועי "גרין לנטרן: דמדומי הברקת". הודות לקונור, שהיה מעריץ גדול של החץ הירוק, קווין השיג שלווה והיה מסוגל לחזור לחיי המציאות. 

קונור חזר עמו, יצר לעצמו תלבושת דומה לשלו, והחל לפעול כשותפו ללחימה בפשע. עם הזמן, קווין למד כי קונור הוא בנו, דבר אותו קיבל באופן קשה. הוא הסכים להצעת הממשלה להסתנן לשורות ארגון טרור אקולוגי. המשימה התבררה כקטלנית עבור קווין, שזרועו הייתה מחוברת לפצצה במטוס שעשה את דרכו למטרופוליס. כדי לא לסכן את העיר, ולאחר שסירב שזרועו תיקטע, קווין הקריב את חייו כדי לפוצץ את הפצצה הרחק מאזור מאוכלס. לאחר מות אביו, החליט קונור ליטול את זהותו של אביו ולהמשיך במסע הצלב שלו נגד הפשע. אדי פיירס לקח את קונור תחת חסותו ואימץ אותו, והוא אימן והכשיר אותו. בהמשך התברר כי אוליבר קווין חי וקיים, ובמאורעות הסיפור "החץ הירוק: אשפת חצים" הוא שב לתפקידו כלוחם פשע. מאז, הוק הצטרף לצוות החץ, שכלל גם את החץ האדום, הקנרית השחורה וספידי.

לאחר שכתוב יקום DC בעקבות אירועי "פלאשפוינט", דמותו של קונור הוק לא הופיעה בחוברות היקום הראשי, אלא בחוברות *Earth-2* המתארים יקום מקביל ליקום הראשי החדש. ביקום זה, קונור פועל עבור צבא העולם תחת שם-הקוד "החץ האדום" ונהרג בניסיון להגן על מערת העטלף מידי צבא הפרדמונים של דארקסייד. את דמותו של קונור הוק מגלם בסדרת הלייב אקשן "אגדות המחר" השחקן ג'וזף דייוויד ג'ונס. גרסה זו היא אינה בנם של אוליבר קווין וסנדרה הוק אלא בנו של ג'ון דיגל, והוא ממוצא אפרו-אמריקאי ופועל בסטאר סיטי בשנת 2046. מאוחר יותר שוכתב סיפור המקור של הדמות בעונתה השביעית של הסדרה "החץ", והוא מתואר כבנו של טיגריס הארד שאומץ על ידי ג'ון דיגל וליילה מייקלס ופועל לצד מיה סמוק בסטאר סיטי 2040.

## קישורים חיצוניים
* דף הדמות בפרויקט פאנדום של DC קומיקס

## הערות שוליים

קטגוריה:גיבורי-על ב-DC קומיקס
קטגוריה:החץ הירוק
ספידי (מיה דירדן)

**מִיה דירדן** (באנגלית: **Mia Dearden**) הידועה בכינוי **ספידי** (**Speedy**) היא דמות משנה בדיונית של גיבורת-על המופיעה בחוברות הקומיקס החץ הירוק ביקום DC של DC קומיקס. מיה דירדן היא הדמות השנייה שנטלה את הזהות ספידי, אחרי רוי הרפר. היא הופיעה לראשונה בחוברת *Green Arrow Vol.3 #2* ממאי 2001 ונוצרה על ידי הכותב קווין סמית' והמאייר פיל הסטר.

ספידי היא האלטר אגו של מיה דירדן, נערה מתבגרת שברחה מביתה לאחר שאביה התעלל בה. היא לא הייתה מסוגלת לשרוד לבדה, ולכן התאהבה בגבר שהבטיח לדאוג למחסורה תמורת עבודה בזנות. מיה היא נשאית HIV. החץ הירוק, שחזר לאחרונה מהמתים באירועי החץ הירוק: אשפת חצים, הציל את מיה מידי אחד מלקוחותיה. החץ הירוק שלח אותה לבקש עזרה מאוליבר קווין (זהותו הסודית). קווין היה עסוק בארגון מחדש של חייו כעת משחזר לחיים, ועד מהרה, דירדן גילתה את זהותו של המיליארדר והפכה לאשת סודו. הוא החל לאמן אותה בשימוש בחץ וקשת, אולם סירב להפכה לשותפתו למרות תחינותיה הרבות משום שלא רצה להעמיד אותה בפני הסכנות הכרוכות בלחימה בפשע.

## עיבודים
### החץ
בסדרת הטלוויזיה "החץ" מופיעה דמותה של ת'יאה קווין, צעירה מרדנית ואחותו של אוליבר קווין, בגילומה של השחקנית וילה הולנד. בהמשך מתגלה ששמה האמצעי הוא **דירדן** ושהיא למעשה בתו הביולוגית של מלקולם מרלין. כשמרלין לוקח אותה לקורטו מלטיז, הוא מאמן אותה כישורי קרב והיא מאמצת לעצמה את השם הבדוי **מיה**. עם חזרתה לסטארלינג סיטי היא מגלה את סודו של אחיה, מפנה עורף לאביה בשל מעשיו הנפשעים, ומתחילה באימונים עם אוליבר. בנוסף, שותפו הקודם של אוליבר רוי הרפר משאיר לה את חליפתו של ארסנל.

## קישורים חיצוניים
* דף הדמות בפרויקט פאנדום של DC קומיקס

קטגוריה:גיבורי-על ב-DC קומיקס
קטגוריה:החץ הירוק
קטגוריה:יתומים בדיוניים
מרלין (קומיקס)

**מרלין** (באנגלית: **Merlyn**) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיעה בחוברות הקומיקס החץ הירוק ביקום DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת *Justice League of America #94* מנובמבר 1971 ונוצרה על ידי צמד הכותבים מייק פרידריך וניל אדמס והמאייר דיק דילין.

שנים רבות לפני שאוליבר קווין, הגיבור שידוע בשם החץ הירוק, הפך לפורע חוק וקשת לוחם, הוא קיבל השראה להתחיל באימוני חץ וקשת ממרלין "הקוסם", שהיה האלטר אגו של ארתור קינג, קשת בעל כישורי צליפה אגדיים. עם עליית פופולריותו של החץ הירוק, השניים נפגשו, ומרלין איתגר אותו בתחרות צליפה פומבית וניצח אותו. לאחר מכן, הוא נעלם מעל פני השטח, וצץ שנים לאחר מכן כחבר בליגת המתנקשים. הוא והחץ הירוק התעמתו בשנית כאשר מרלין ניסה להוציא לפועל התנקשות בבאטמן. החץ הירוק הצליח להסיט את חיצו של מרלין והציל את חייו של באטמן. מרלין הודה שהחץ הירוק הפך לקשת מיומן ביותר, אך נמלט בטרם ילכד. אולם, הוא לא יכול היה לשוב כחבר ליגת המתנקשים והפך למתנקש עצמאי.

דמותו של מרלין מופיעה בסדרת הלייב אקשן "החץ", ומגלם אותו השחקן ג'ון בארומן.

## ראו גם
* טריקשוט - דמות בדיונית של חברת מארוול קומיקס המתחרה

## קישורים חיצוניים
* דף הדמות בפרויקט פאנדום של DC קומיקס

קטגוריה:נבלי-על ב-DC קומיקס
קטגוריה:החץ הירוק
קונסטנטין דרייקון

**קונסטנטין דרייקון** (באנגלית: **Constantine Drakon**) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיעה בחוברות הקומיקס החץ הירוק ביקום DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת *Green Arrow Vol.3 #27* מאוגוסט 2003 ונוצרה על ידי הכותב ג'וד ויניק והמאייר פיל הסטר.

קונסטנטין דרייקון הוא אמן לחימה ומתנקש ממוצא יווני, שהחל להרוג אנשים עוד מגיל עשר רק משום שהיה סקרן בכל הנוגע לגבולות יכולותיו. הוא מוצא כי זהו "יעודו" בחיים ומתעסק בכך למחייתו. כאשר מפלצות החלו להטיל אימה על אתרי בנייה בתאגיד שבעיר סטאר סיטי, אותו תאגיד שכר את שירותיו של דרייקון. משימתו הייתה לחסל את המפלצות המאיימות על עסקי התאגיד ולטייח את קשריהן עמו. חקירתו של אוליבר קווין, הגיבור שידוע בזהותו של החץ הירוק, הובילה אותו לעימות חזיתי עם המתנקש האירופאי. במפגשם הראשון, דרייקון הרג בקלות יתרה חבר של קונור הוק וצלב את החץ הירוק באמצעות חיציו. הוא בחר שלא להרוג את הקשת הלוחם משום שלא שילמו לו מספיק כדי להרוג גיבורים במסכה.

את דמותו של קונסטנטין דרייקון גילם בסדרת הלייב אקשן "החץ" השחקן דארן סחלבי.

## קישורים חיצוניים
* [דף הדמות](http://dc.wikia.com/wiki/Constantine_Drakon_(New_Earth)) בפרויקט פאנדום של DC קומיקס

קטגוריה:נבלי-על ב-DC קומיקס
קטגוריה:החץ הירוק
תנור אדים

ממוזער|תנור אדים באוסטריה
**תנור אדים** (באנגלית: **Steam Oven**) הוא תנור שפעולתו מבוססת על בישול האוכל באדים חמים.

## היסטוריה
השימוש בתנור אדים החל לפני כמאה שנים בסין, שם האוכל היה מבושל באדים בתוך סלי במבוק.

## דרך פעולה
בתנור אדים יש מכל מובנה המלא במים, ואדי המים הם המרכיב העיקרי שמשמש בתהליך האפייה בו. הטמפרטורה השוררת בתנור אדים היא בדרך כלל 100-38 מעלות צלזיוס. ניתן לבשל בו מגוון רחב של מאכלים, אך בהיעדר גופי חימום הוא איננו מיועד להשחמה.

## קישורים חיצוניים

* מהו תנור אדים?, באתר wisegeek 

קטגוריה:מכשירי חשמל ביתיים
אדים
קטגוריה:מגדנאות
קטגוריה:אפייה
קטגוריה:מכשירי מטבח
Norwegian Wood (This Bird Has Flown)

"**Norwegian Wood (This Bird Has Flown)**" (או בקיצור "**Norwegian Wood**"; בעברית: **[[עץ (חומר גלם)|עץ]] [[נורווגיה|נורווגי]]**) הוא שיר פולק-רוק של להקת הביטלס. הוא נזקף לזכותם של לנון-מקרטני, אך נכתב בעיקר על ידי ג'ון לנון, בעוד פול מקרטני סייע בכתיבת המילים ובלחן לקטע מקשר. השיר יצא לאור ב-3 בדצמבר 1965 באלבום Rubber Soul ואורכו הוא 2:05 דקות. בשיר משולבת נגינת סיטאר של ג'ורג' האריסון שהפכה אותו לשיר המוקדם ביותר של להקת רוק שבו מופיע כלי זה.

## המילים
לנון החל בהלחנת השיר ב-1965 באמצעות גיטרה אקוסטית, בעת ששהה בחופשה בהרי האלפים השווייצריים עם אשתו סינתיה. בסוף שנות ה-70 הסביר לנון שהשיר נכתב על מערכת יחסים שהייתה לו מחוץ לנישואיו. הוא ציין שתמיד היה מעורב בכל מיני מערכות יחסים נוספות מחוץ לנישואיו והיה מנסה להסוות ככל האפשר את העובדה ששירים שכתב התבססו על מערכות יחסים אמיתיות שלו. עם זאת, הוא אינו זוכר מי הייתה האישה שבגינה הוא כתב את "עץ נורווגי".

מקרטני סיפר בספר מ-1997 שההשראה לשם השיר הגיעה מחדרי מגורים של אותה התקופה, שהקירות והרהיטים בהם עוצבו מעצי אורן זולים, והשם עץ נורווגי נאמר בלשון סגי נהור. הוא ציין שלפי תפיסת עולמם דאז, הגבר היה זקוק לנקמה על כך שהאישה מותירה אותו לישון בחדר האמבטיה, ולכן עלה במוחו הרעיון לספר על הצתת בית העץ.

## ההקלטה
הקלטת השיר נערכה באולפני אבי רוד ב-12 ו-21 באוקטובר 1965. האריסון סיפר בשנות ה-90 בסרט The Beatles Anthology על שנת 1965, שבה נחשף לנגינת הסיטאר. הוא החליט לקנות סיטאר, אך הוא נותר כמעט ללא שימוש עד שהאזין לאלבום של ראווי שנקר, שמשך אותו להתנסות יותר בנגינה בכלי. בהקלטת "עץ נורווגי", כשחברי הלהקה חיפשו אלמנט מוזיקלי נוסף, הוא החליט לשלב באופן בלתי מתוכנן את הסיטאר וחש שהשילוב היה מוצלח במיוחד. מאז הפך האריסון לחובב נלהב של התרבות ההודית ומדיטציה טרנסצנדנטלית, והרבה להשתמש בסיטאר באלבומי הביטלס.

בהקלטה שר לנון בשני ערוצים וניגן בגיטרה אקוסטית, מקרטני ניגן בגיטרה בס ושר קולות רקע, האריסון ניגן בסיטאר מוכפל לשני ערוצים ורינגו סטאר ניגן בתוף מרים, מאראקס ומצלתיים זעירות.

## מצעדים

## קישורים חיצוניים

* הערות על Norwegian Wood 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי הביטלס
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על הצתה
קטגוריה:שירים על מיניות
קטגוריה:בלדות משנות ה-1960
קטגוריה:שירי פולק רוק
קטגוריה:שירי ג'ורג' האריסון
דוד קרמן

**דוד קרמן ** (1911 – מרץ 1990) היה השומר העברי הראשון של בת ים. אנשי היישוב כינוהו **דוד השומר**.

## קורות חיים
[220px|ממוזער|ימין|דוד קרמן על סוסו הלבן "עומר אל ג'דיד" [בת ים 1936]]
קרמן נולד בפינסק שברוסיה הלבנה. בשנת 1924 עלה לארץ ישראל עם הוריו ואחיו. המשפחה התמקמה בתל אביב ברחוב שלום עליכם 48 והקימה שם מאפייה (מאפיית קרמן) בהיותו בן שבע עשרה עזב את הבית והלך לעבוד בפרדסים של רחובות. הוא השתלב בין הפועלים הערבים למד את שפתם ואת מנהגיהם. "סדרני ההסתדרות" ניסו לסלקו בכוח מהעבודה בגלל שלא היה מאורגן בהסתדרות. דוד לא נכנע להם ושמר על מקום העבודה. אומץ ליבו וכוחו הפיזי משך את תשומת לבו של בעל הפרדסים משה סמילנסקי שמינהו לשומר.

ב-1930 היה בין מקימי קבוצת "אגרוף", קבוצה מאנשי "בית"ר", שמטרתה הייתה בין היתר להגן על פועלים חברי התנועה הרוויזיוניסטית מפני הטרדות של "סדרני ההסתדרות", שניסו לסלקם בכוח ממקומות העבודה ואיימו על מעסיקיהם. כמו כן, הגנו על תהלוכות של "בית"ר" מפני התקפות של אנשי "פלוגות הפועל".

ב-1932 הצטרף לקבוצת שומרים ששמרה על קו צינור מים באזור השרון. ב-1933 התמנה לשומר בהרצליה ב' במקום השומר שנפצע. הוא התגורר אצל משפחת מאירסון הוריה של גולדה מאיר. ב-1934 התמנה לשומר בבת ים, אז "בית וגן", והיה השומר העברי הראשון של בת ים. לפני בואו הופקדה השמירה בידי שומר ערבי בשם אבו עזד.

220px|ממוזער|שמאל|קרמן ואשתו יסכה באזור פינת הרחובות ז'בוטינסקי והרצל בבת ים, 1935
באותה תקופה הייתה בת ים ישוב קטן ומבודד בחולות שבין יפו לכפר הערבי נבי רובין בדרום. היישוב סבל מגנבות ושוד, שיירות גמלים שבאו מעזה בדרכן ליפו עברו בין בתי היישוב וגנבו מכל הבא ליד. דוד מנע את מעבר השירות ביישוב, הרתיע את הגנבים ושיפר את מצב הביטחון בבת ים. שמו יצא בכל האזור, התושבים היהודים כינוהו "דוד השומר", ערביי יפו כינוהו "דאוד אל נטור", בשלב מסוים הצטרף אליו אחיו חיים קרמן.

בשנים 1947-1946 נעצר קרמן לעיתים תכופות על ידי הבריטים בגלל סיוע לארגון האצ"ל. במלחמת העצמאות השתתף בהגנה על בת ים.

לאחר קום המדינה התמנה לאחראי על הביטחון של בת ים. מיומנותו בתפישת גנבים הביאה לכך שישובים שונים פנו למועצת בת ים בבקשת סיוע כמו קיבוץ גליל ים שסבל ממכת גנבות ממטעי הבננות. דוד תפס את הגנבים ואת הסוחרים שהיו קשורים בגנבה. בתום מלחמת סיני ב-1956 נתבקש דוד על ידי השב"כ לתרום מניסיונו ללכידת ראשי ה"פדאיון" בעזה.

קרמן התגורר בבת ים עד ימיו האחרונים, ובה נפטר ב-1990. הובא למנוחות בבית העלמין הדרום. 

"דאוד אל נטור", דוד השומר בערבית, היה הכינוי שאליהו נאוי (בעבר מזכיר אגודת השומרים) שאל לתוכנית הרדיו שהגיש.

## לקריאה נוספת
*"עת־מול" עיתון לתולדות ארץ ישראל ועם ישראל. מיסודם של אוניברסיטת תל אביב ומשרד החינוך (היום יד בן צבי). כרך ט"ו, גיליון 5 (91)-יוני 1990 עמוד 22, 23.

## קישורים חיצוניים
* דוד השומר: אתר המוקדש לדוד קרמן
*

## הערות שוליים

קטגוריה:מגיני היישוב
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:בת ים: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1911
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1990
ענת כוגן

שמאל|ממוזער|180px
[שמאל|ממוזער|180px|הפונדקית ב"[פונדק הרוחות", מאת נתן אלתרמן, בבימויו של יובל זמיר, בהסטודיו למשחק ניסן נתיב]]
שמאל|ממוזער|180px|"פונדק הרוחות", ניסן נתיב
**ענת כוגן** היא שחקנית ישראלית.

## קורות חייה
ענת כוגן נולדה בתל אביב, סבה היה השחקן נתן כוגן, סבתה הייתה דנה כוגן, מראשוני הטלוויזיה החינוכית ומפיקה בטלוויזיה ואמה, איילת כוגן היא מוזיקאית, מלחינה ומעבדת לתיאטרון קולנוע, וטלוויזיה.
בהיותה בת שלוש עברה ענת ללוס אנג'לס, שם התגוררה עד גיל 7 בערך ואז שבה לישראל, בה היא מתגוררת מאז. מכיתה ג', כשהייתה בת שמונה, החלה לשחק בהצגות בתיאטרון לילדים של עזריאל אשרוב: תמי ב"עמי ותמי", עליסה ב"עליסה בארץ הפלאות" ונילי ב"דני שובבני" ושרה באלבום הכפול "כוכב האהבה" של ארקדי דוכין (1998). היא הקליטה ושרה את שיר הפתיחה למחזמר "סינדרלה" (1999).

ביסודי למדה ענת כוגן בכיתת תיאטרון והיא בוגרת מגמת תיאטרון בתיכון א' לאמנויות תל אביב, אותו סיימה עם בגרות מלאה. היא שיחקה בסרט "הירח הוא כמו בלון", שכתבה וביימה טלי נתיב, שהוקרן בערוץ 2 ובסינמטק (2004). בתיכון שיחקה בתפקיד בת' בהפקת "אוליבר טוויסט" בבימויו של מנחם גולן. אחרי השחרור מהצבא נכנסה לתיאטרון "קמגולם" ושיחקה בהצגת "השף הרעב", המשלבת תיאטרון בובות, שהשתתפה בפסטיבל חיפה להצגות ילדים 2008.

בתקופת התיכון שרה בלהקה ודיבבה בסדרות הטלוויזיה "החברים של ברני", "101 דלמטיים" ו"צ'יפמנקס". בצבא שירתה ענת כוגן בתיאטרון צה"ל, במסגרתו השתתפה בשתי הפקות והופיעה איתו באצטדיון ומבלי בלונדון, עם משלחת מישראל לקהילות היהודיות.

כוגן בוגרת הסטודיו למשחק ניסן נתיב תל אביב (2011). בתקופת לימודיה זכתה במלגת קרן תל אביב לפיתוח. בין ההצגות בהן שיחקה בסטודיו היו: "פונדק הרוחות", מאת נתן אלתרמן, שהייתה ההצגה האחרונה אותה ביים יובל זמיר, היא גילמה את דמותה של הפונדקית. היא שיחקה בתפקיד ורורה בהצגה "שומכלום", עיבוד לרומן "שד זוטר" מאת פיודור סולוגוב, בבימויו של מישה לוריה.
מאז 2011 משחקת כוגן בתפקיד אמא ברווזה, בהצגה "הברווזון המכוער", (שזכתה להצגת בחמישה פרסי הבמה לילדים ונוער לשנת 2012, בהן להצגת השנה) בבימויו של ישראל גוריון, בתיאטרון אורנה פורת לילדים ונוער.

היא שרה במופעי מחווה למשה שמיר וברכט בתיאטרון הקאמרי. ב-2012 היא שרה במופעי מחווה לשלונסקי, נתן אלתרמן, זעירא ואורלנד, שמופיעים לפי הזמנה במקומות שונים: צוותא בתל אביב, בית אבי חי בירושלים, מרכז עינב תל אביב, סינמטק תל אביב ועוד.

בקיץ 2012 הצטלמה לסדרת הטלוויזיה של חיים בוזגלו "בית המשאלות", ששודרה בערוץ הראשון. הסדרה צולמה בתחנת רכבת הישנה בירושלים.

היא לומדת פיתוח קול אצל רחל הוכמן מאז צעירותה.

## תפקידים בתיאטרון

## טלוויזיה

## הקלטות

## קישורים חיצוניים

* , באתר nrg מעריב, 20 ביולי 2011

קטגוריה:בוגרות תיכון עירוני א' (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני א' (תל אביב)
קטגוריה:בוגרות תיאטרון צה"ל
קטגוריה:בוגרי תיאטרון צה"ל
קטגוריה:בוגרות הסטודיו למשחק ניסן נתיב
קטגוריה:בוגרי הסטודיו למשחק ניסן נתיב
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:זמרות ישראליות
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:זמרות השרות בעברית
קטגוריה:מדבבות ישראליות
קטגוריה:מדבבים ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו במאה ה-20
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
אנואה השפלה

[ממוזער|אנואה בגן חיות ב[אינדונזיה]]
**אנואה השפלה** (שם מדעי: *Bubalus depressicornis*) הוא מין של תאו, האנדמי לאינדונזיה וחי רק באי סולאווסי בשטח של 5,000 קמ"ר.

## מאפיינים
לאנואה השפלה פרווה בצבע חום בהיר-שחור, מספר נקודות לבנות על הלחיים, רצועה לבנה בתחתית הצוואר, הרגליים לבנות ולעיתים שחורות עם נקודות לבנות, זוג קרניים בצורת V ובאורך של 30 ס"מ לזכרים, ו-25 ס"מ לנקבות. אנואה השפלה גדול יותר מאנואה ההרים, גובהו בכתפיים 70–106 ס"מ, אורך ראשו וגופו 160–180 ס"מ, זנבו ארוך יותר ומגיע עד 40 ס"מ, משקלם של הזכרים עד 300 ק"ג, ושל הנקבות עד 150 ק"ג, הזכרים גבוהים וכהים יותר מהנקבות.

כפי ששמו מרמז הוא חי בעיקר ביערות גשם הנמצאים באזורים נמוכים, אנואות השפלה נמצאו גם באזורים גבוהים, ביצות, ובעבר אף באזור החוף.

אנואה השפלה הוא בעל חיים יחידאי הפעיל בשעות הבוקר, הצהריים והערב. כמו שאר התאואים הוא מבלה את זמנו בהתפלשות במים או בבוץ. בשאר היום הוא ינוח בצמחייה צפופה או במקומות מסתור אחרים. הזכרים טריטוריאליים ויסמנו את שטחם על ידי שתן או שפשוף הראש בעצים וצמחים אחרים. ההריון נמשך 275–315 ימים ובסופם נולד עגל אחד עם פרווה בהירה המתכהה בחלוף הזמן. העגל נגמל אחרי 6–9 חודשים ומגיע לבגרות בגיל שנתיים עד שלוש. תזונתם כוללת צמחי מים, שרכים, דשאים, ג'ינג'ר, דקלים, ופירות שנפלו מעצים, כמו כן, לעיתים קרובות הם מלקקים מלח. אנואות רועים לפעמים עם בבירוסות.

מצבו של אנואה השפלה הוא "סכנת הכחדה" בשל אובדן בית גידול הכולל בירוא יערות ויבוש ביצות, לצורך שטחי מרעה או חקלאות, וציד למכירת בשרו או למטרות שונות ברפואה הסינית, קיימים שמורות מוגנות אולם אין בהם אכיפה רצינית על הציד וייתכן כי בקרוב מצבם יהיה "נכחד בטבע". האוכלוסייה העולמית מוערכת בכ-5,000 פרטים. תוחלת חייו של אנואה השפלה כ-20 שנים.

## ראו גם
*אנואה ההרים
*תאו הפיליפינים
*סאולה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1827
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי צ'ארלס המילטון סמית
קטגוריה:בקר
קטגוריה:סולאווסי: בעלי חיים אנדמיים
קטגוריה:אינדונזיה: יונקים
קטגוריה:מגה-פאונה של אירואסיה
קטגוריה:יונקים ביערות הגשם של דרום-מזרח אסיה
מגי סטפנס

**מגי סטפנס** (באנגלית: **Maggie Steffens**; נולדה ב-4 ביוני 1993), היא שחקנית כדורמים אמריקנית, בעלת מדליות זהב בכדורמים באולימפיאדת לונדון (2012) ואולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016).

קומתה של סטפנס 1.75 מטר, היא זורקת ביד ימין ויש לה יכולת כיבוש שערים מוצלחת הן מקו חמישה מטרים והן מקו שני מטרים. בנוסף, היא משחקת כדורעף חופים לא תחרותי.

## ביוגרפיה
סטפנס נולדה בסאן רמון שבקליפורניה ומתגוררת בדאנביל שבקליפורניה. התוודעה לכדורמים דרך משפחתה, כמה מדודיה ובני דודיה הם שחקני כדורמים. אחותה ג'סיקה סטפנס גם היא שחקנית כדורמים בנבחרת הכדורמים נשים של ארצות הברית.

סטפנס התחילה את הקריירה בנבחרת התיכון של מונטה ויסטה באלאמו קליפורניה וזכתה עימה באליפות הליגה בשנים 2007–2009.

סטפנס שיחקה עם נבחרת הכדורמים נשים של ארצות הברית ב-2010 וזכתה עמה בטורניר גביע העולם בכדורמים, שנערך בקרייסטצ'רץ', ניו זילנד לאחר שכבשה את שער הניצחון בגמר מול נבחרת של אוסטרליה, 31 שנים לאחר הזכייה הקודמת של נבחרת ארצות הברית בטורניר הראשון שנערך בשנת 1979. כמו כן, זכתה באליפות העולם לליגות כדורמים. ב-2011 זכתה שוב באליפות העולם לליגות כדורמים. 

באליפות העולם בכדורמים שנערכה בשאנגחאי, סין ביולי 2011 סיימה סטפנס עם חברותיה לנבחרת ארצות הברית במקום שישי. במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בגוודלחרה, מקסיקו באוקטובר אותה שנה, היא כבשה את שער הניצחון בזריקות הכרעה בגמר מול קנדה. ב-2012 זכתה באליפות העולם לליגות כדורמים בפעם השלישית ברציפות כשהיא כובשת 11 שערים, המספר הרב ביותר בנבחרת.

## המשחקים האולימפיים
באולימפיאדת לונדון (2012) הייתה סטפנס השחקנית הבולטת בתחרות וכבר במשחק הראשון כבשה 7 שערים לזכות ארצות הברית והשוותה את השיא האולימפי לשערים במשחק בודד. בכל התחרות כבשה 21 שערים, שיא אולימפי לתחרות, וזכתה במדליית זהב עם נבחרת ארצות הברית.

סטפנס התחייבה ללמוד באוניברסיטת סטנפורד, אך דחתה את מועד כניסתה כדי להתאמן עם נבחרת ארצות הברית לקראת אולימפיאדת לונדון (2012). 

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) הייתה סטפנס קפטן נבחרת ארצות הברית בכדורמים וכבשה את מרב השערים. היא זכתה שוב במדליית זהב עם נבחרת ארצות הברית.

## קישורים חיצוניים
* 

* מגי סטפנס באתר TeamUSA

קטגוריה:אמריקאים ילידי קליפורניה
קטגוריה:שחקניות כדורמים אמריקאיות
קטגוריה:שחקני כדורמים אמריקאים
קטגוריה:שחקני כדורמים באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:אלופות אולימפיות: כדורמים
קטגוריה:משתתפות אמריקאיות באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:משתתפות אמריקאיות באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:אלופות אולימפיות אמריקאיות באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:שחקניות כדורמים באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:קליפורניה: ספורטאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1993
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1993
סטיג ונרסטרום

**סטיג אריק קונסטאנס ונרסטרום** (בשוודית: **Stig Erik Constans Wennerström**; 22 באוגוסט 1906 – 22 במרץ 2006), היה קצין בכיר בכוחות המזוינים של שוודיה, שריגל למען ברית המועצות.

## חייו
סטיג ונרסטום סיים את האקדמיה הימית ובית הספר לטיסה, ושירת בחיל האוויר השוודי. בנובמבר 1940 קיבל תפקיד של נספח האוויר למוסקבה. באותה תקופה, כשהוא מונע על ידי טמפרמנט הנוטה להרפתקנות, כבר העביר מידע סודי לביון הנגדי של גרמניה. בשנת 1943 פיקד על טייסת, ובשנים 1944–1945 היה קצין חיל האוויר השוודי האחראי על קשר עם נציגי חילות האוויר הזרים. מאפריל 1952 פיקח כנספח הצבאי השוודי בוושינגטון על רכישת חימוש לחיל האוויר של ארצו והיה מעודכן היטב על כל מה שקשור לפרויקטים אמריקאים. בשובו לשוודיה בשנת 1957, ועד לפרישתו בשנת 1961, היה ראש מגזר במחלקת התפעול של המטה הכללי. הוא היה בקשר הדוק עם צוותי נאט"ו בדנמרק ונורווגיה, מכיוון שלימד אסטרטגיה בבית הספר לקצינים של חיל האוויר השוודי והיה מומחה מרכזי בסוגיות פירוק הנשק.

ונרסטרום, קולונל בחיל האוויר השוודי, שירת כנספח אווירי בשגרירות שוודיה במוסקבה בשנים 1948–1952. בתקופה זו גויס כסוכן על ידי המודיעין הצבאי הסובייטי (גר"ו). במשך כ-15 שנה העביר מידע מסווג לסובייטים. בין היתר - תוכניות סודיות של מערכות הגנה אווירית של שוודיה, תוכניות של מערכות בקרת טילים ושרטוטים של מטוס קרב שוודי חדיש (דאז) Saab 35 Draken. במהלך שירות בשגרירות שוודיה בארצות הברית העביר ונרסטרום מסמכים אודות המגעים הביטחוניים בין שוודיה לארצות הברית.

ספ"ו, השירות החשאי השוודי, חשד במשך שנים בכך שונרסטרום מעביר מידע לסובייטים, אך לא היו לו הוכחות מוצקות לכך. ביוני 1963 עובדת משק בית של ונרסטרום, אשר גויסה על ידי ספ"ו לרגל אחריו, מצאה בביתו עותקים של מסמכים סודיים. כעבור כמה שבועות נעצר ונרסטרום על ידי המשטרה והואשם בריגול. הוא הודה כמעט מיד באשמתו. בית המשפט דן אותו למאסר עולם. בשנת 1972 קצב מלך שוודיה את עונשו ל-20 שנות מאסר. בשנת 1974 הוא שוחרר מן הכלא לאחר ריצוי מחצית מתקופת המאסר בשל התנהגות טובה.

סטיג ונרסטרום מת ב-22 במרץ 2006 בגיל 99.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מרגלים במלחמה הקרה
קטגוריה:אנשי צבא שוודים
קטגוריה:מרגלים למען ברית המועצות
קטגוריה:טייסים צבאיים
קטגוריה:שוודים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:נספחים צבאיים
קטגוריה:1963 בפוליטיקה
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1906
קטגוריה:שוודים שנפטרו ב-2006
אלכס קארקאמו

שמאל|ממוזער|250px|קארקאמו (עומד חמישי משמאל), בנבחרת בליז
**אלכס קארקאמו** (באנגלית: **Alex Carcamo**; נולד ב-28 באוגוסט 1977) הוא כדורסלן אמריקאי-בליזי המשחק בעמדת הפאוור פורוורד.

קארקאמו נולד בלוס אנג'לס ושיחק שנתיים בקולג' של סנטה מוניקה, לפני שעבר לאיסטרן וושינגטון, בה שיחק עונה אחת בלבד (1999), ורשם ממוצעים של 6.6 נקודות, 3.4 כדורים חוזרים, 1.3 אסיסטים ב-18 דקות משחק.

לאחר תקופת הקולג', הוא עבר לשחק בליגת הכדורסל של בליז. לאחר שהתאזרח שם, החל לשחק בנבחרת בליז. במדי הנבחרת הוא השתתף בשלוש **אליפויות מרכז אמריקה**, ובשנת  זכה עם נבחרתו במדליית הארד, אחרי הפסד לנבחרת פוארטו ריקו החזקה בחצי הגמר.

קארקאמו ניסה מזלו בליגת הקיץ של ה-NBA, בין היתר בקבוצות פילדלפיה 76', יוסטון רוקטס, סקרמנטו קינגס ובוסטון סלטיקס, אך מעולם לא קיבל חוזה.

בהמשך שיחק עונה אחת ב**ליגה הסינית** (שם פגש פעמיים את יאו מינג והפסיד), ב**ליגה של פוארטו ריקו**, ובעונת 2003/04 שיחק ב**ליגה הקוראנית**, שם רשם ב-45 משחקים 19.6 נקודות, 9.4 כדורים חוזרים ו-2.5 אסיסטים למשחק.

בעונת 2004/05 קארקאמו החל לשחק בליגה הישראלית על תקן שחקן בוסמן במדי מכבי ראשון לציון. באמצע העונה עבר לשחק במכבי פתח תקווה, שם שיחק עד לתום העונה ולא הצליח לסייע לקבוצה לשרוד בליגת העל, כאשר העמיד ממוצעים של 12.2 נקודות ו-7 ריבאונדים ב-24 דקות משחק.

בחודש דצמבר 2005 הגיע קארקאמו לקבוצת הפועל חולון שנאבקה על העלייה לליגת העל. וניצחה את משחק הגמר, אך ויתרה על ההשתתפות ונשארה לעוד עונה בליגה הלאומית.

בעונות 2006–2008 שיחק קארקאמו בקבוצת מכבי אשדוד והגיע לממוצעים של 24.7 נקודות, 11.7 כדורים חוזרים ו-3.5 אסיסטים ב-36.9 דקות למשחק.

לאחר שעזב את מכבי אשדוד, עבר לשחק בליגות הכדורסל של מקסיקו, קוסובו וארגנטינה.

## קישורים חיצוניים

* פרופיל שחקן באתר הקולג' "איסטרן וושינגטון"

קטגוריה:אמריקאים ילידי קליפורניה
קטגוריה:לוס אנג'לס: אישים
קטגוריה:כדורסלני מכבי ראשון לציון
קטגוריה:כדורסלני מכבי פתח תקווה
קטגוריה:כדורסלני הפועל חולון
קטגוריה:כדורסלני מכבי אשדוד
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:לוס אנג'לס: כדורסלנים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1977
אסנת לבציון-קורח

[שמאל|ממוזער|250px|ד"ר אסנת לבציון-קורח מנהלת [המרכז הרפואי שמיר (משמאל) ושר הבריאות יולי אדלשטיין (מימין) מבקרים חולה קורונה, 23 ביולי 2020]]
**אסנת לבציון-קורח** (נולדה ב-22 בפברואר 1968) היא רופאה ישראלית, המשמשת מנהלת המרכז הרפואי יצחק שמיר (לשעבר, "אסף הרופא") בצריפין.

## קורות חיים
לבציון-קורח נולדה בירושלים. היא בתם של תרצה ונחמיה לבציון (שהיה מזרחן ונשיא האוניברסיטה הפתוחה). סיימה את לימודיה התיכוניים בבית הספר התיכון ליד האוניברסיטה העברית. סיימה את לימודי הרפואה בבית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית והתמחתה ברפואת ילדים במרכז הרפואי הדסה. קיבלה תואר מוסמך במנהל רפואי מאוניברסיטת תל אביב.

בשנת 2005 יצאה להשתלמות בבית החולים בריגהאם אנד וימנ'ס בבוסטון שבארצות הברית (בתחום של בטיחות המטופל) ובבית הספר לרפואה של אוניברסיטת הרווארד, ושימשה יועצת לבתי חולים שם בניצול מתקנים רפואיים ושיפור תהליכי עבודה.

לאחר שובה לישראל ב-2008 מונתה לסגנית מנהל בית החולים אסף הרופא.

ב-1 ביוני 2012 נכנסה לתפקידה כמנהלת בית החולים הדסה הר הצופים.

באפריל 2017 נבחרה לתפקיד מנהלת המרכז הרפואי יצחק שמיר (לשעבר אסף הרופא).

## חיים אישיים
לבציון-קורח מתגוררת בירושלים. היא נשואה לד"ר עמית קורח, מנתח לב, מנהל מחלקת כירורגית לב חזה בבית החולים הדסה עין כרם, ואם לארבעה בנים.

## קישורים חיצוניים

* אסנת לבציון-קורח  באתר המרכז הרפואי הדסה
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מנהלות בתי חולים בישראל
קטגוריה:מנהלות ישראליות
קטגוריה:מנהלים ישראלים
קטגוריה:רופאות ילדים ישראליות
קטגוריה:רופאי ילדים ישראלים
קטגוריה:סגל מרכז רפואי הדסה
קטגוריה:מנהלי בתי החולים של הדסה
קטגוריה:ירושלים: רופאים
קטגוריה:מנהלי המרכז הרפואי שמיר
קטגוריה:רופאי ילדים יהודים
קטגוריה:בוגרות התיכון ליד האוניברסיטה
קטגוריה:בוגרי התיכון ליד האוניברסיטה
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור לרפואה מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור לרפואה מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1968
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1968
אריאל בר

**אריאל בר** (נולד ב-2 באוקטובר 1964) הוא רופא, מנתח עיניים פלסטי, סופר, מפקד הרפואה
הפיקודי של פיקוד העורף לשעבר, מוביל משלחות הצלה לאסונות ברחבי העולם.

## ביוגרפיה
אריאל בר נולד בתל אביב ולמד רפואה בפקולטה לרפואה ע"ש רפפורט בטכניון במסגרת העתודה האקדמית. בשנת 1990 החל את הקריירה הצבאית כרופא גדודי וחטיבתי בצנחנים. בשנים 1995-1994 יצא לשנת מסע בדרום-אמריקה ובאנטארקטיקה כרופא תרמילאי, ובהמשך פרסם את ספרו הראשון, ספר מסע, "יבשת בתרמיל" בהוצאות אריה ניר-מודן. בשנת 1996 החל את התמחותו כרופא עיניים בבית החולים וולפסון.

בשנת 2001 יצא כחלוץ למשלחת צה"ל בהודו, שם תפקד כרופא עיניים מנתח. בהמשך שימש כרופא אוגדתי בצה"ל, עבר את הקורס לפיקוד ומטה בצה"ל וביצע שורה של תפקידי פיקוד בחיל הרפואה.

ב-2005 ביצע תת-התמחות בבית חולים "שיבא" תל השומר בתחום האוקולופלסטיקה (פלסטיקה של רפואת העיניים), ועבד כרופא עיניים מנתח בבית חולים שיבא בתחום זה. בשנת 2005 סיים גם תואר שני במנהל מערכות בריאות באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. בהמשך היה חבר בוועדת האתיקה של חיל הרפואה ושל ועדת האתיקה של ההסתדרות הרפואית בישראל מטעם צה"ל.

בשנת 2007 קיבל דרגת אלוף-משנה, והתמנה למפקד הרפואה הפיקודי של פיקוד העורף. במסגרת תפקידו זה יצא שוב כחלוץ למשלחות צה"ל לנפגעי רעידת האדמה בהאיטי (2010) ולרעידת האדמה והצונמי בסנדאי (2011). לאחר רעידת האדמה בהאיטי פרסם את הרומן הדוקומנטרי "כשהאדמה רעדה" בהוצאת ידיעות ספרים, ואף הוזמן להרצות מטעם צה"ל על פועלה של משלחת ההצלה בכנס איפא"ק בארצות הברית בשנת 2010.

ד"ר בר ייסד ועמד בראש כנס בינלאומי לקידום תחום רפואת החירום והאסונות, כנס ה-IPRED הראשון והשני. ב-2011 מונה לעוזר מנכ"ל אסותא לתחום בטיחות החולה.

ב-2013 יצא לאור ספרו השלישי, רומן תנכי בשם ״יותם״, שראה אור ברימונים הוצאה לאור. ב-2014 החל ד"ר בר להגיש תוכנית רדיו בתחום בריאות בשם "רבע ל-גוף ונפש" בגלי צה"ל.

ב-2020 יצא לאור ספרו הרביעי, ״סירות הדרקון״ בהוצאת ״ידיעות ספרים״, רומן היסטורי המגולל את סיפורה של הקהילה היהודית בעיר חרבין שבסין.

אריאל בר הוא אחיו של השחקן והמנחה ירון ברובינסקי.

## קישורים חיצוניים

* האתר הרשמי של אריאל בר www.vision-art.co.il
* אתר IPRED 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:בוגרי העתודה האקדמית
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור לרפואה מהטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:חיילי פיקוד העורף
קטגוריה:סגל המרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא - תל השומר
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:רופאי עיניים ישראלים
קטגוריה:רופאים צבאיים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1964
שקופית

250px|ממוזער|שמאל|שקופית בתוך מסגרת פלסטיק
**שקופית** (באנגלית: Reversal Film ; **סרט היפוכי**) הוא סרט צילום ובו דימוי פוזיטיבי שקוף בצבע או בשחור לבן, לרוב הוא חתוך ונתון בתוך מסגרת קרטון או פלסטיק ומיוצר בגדלים שונים, החל מסרט רול בגודל 35 מ"מ ועד לגיליונות של 8x10 אינץ'. השימוש בדימוי פוזיטיבי מאפשר לגוונים עשירים הדומים לצבעם במציאות.

השקופית המורכבת באופן בודד משמשת במיוחד עבור הקרנה על גבי מסך באמצעות מקרן שקופיות דבר המאפשר לתמונה להיות נצפית על ידי קהל גדול בבת אחת. צורתה הנפוצה ביותר מגיעה בסרט חתוך של 35 מ"מ עם מסגרת של 2x2 אינץ'. ישנן מעבדות מיוחדות המייצרות שקופיות מתמונות במצלמה דיגיטלית ובפורמטים כדוגמת JPEG או קבצים שמקורם בגרפיקה ממוחשבת.
 
שקופית משמשת לעיתים גם בסרט קולנוע, בעיקר ב-16 ו-8 מ"מ, במטרה להניב תמונה חיובית במצלמה המקורית בה צולם ומניעת ירידה באיכות כתוצאה מתהליך צילום נגטיבי שיש להעתיקו לפוזיטיבי. ובנוסף, כדי לייצר סרט שניתן להקרינו ישירות במקרן, בלי צורך בעיבודים נוספים.

## היסטוריה

בשנת 1903 רשמו האחים לומייר פטנט על צילום צבעוני בצבעים טבעיים, שנקרא "אוטוכרום לומייר" אשר הופץ באופן מסחרי בשנת 1907. בשיטה זו השתמשו בחיבור הצבעים הנראים לעין באמצעות תחליב רגיש לאור אשר ציפה צלוחית או פלטת זכוכית דקה ועליה שכבה של גרגרי עמילן תפוח אדמה צבועים. שיטת הצלוחיות הופסקה בשנות ה-30 ולאחריה נכנסו סרט הצילום הצבעוני המודרני הראשון הקודכרום (1935) של חברת קודאק וכן צלוחיות סרטי הקולנוע של אגפא, אך כל אלה יצאו מייצור וכבר לא היו קיימים בשנת 1961.

סרט הנגטיב המוקדם דרש עלות גבוהה של עיבוד והדפסה, עם איכות צבע בינונית, דהייה מהירה ושינויי צבע שהתגלו לאחר מספר שנים. לכן צלמים חובבים שהיה להם ציוד להקרנת סרטים השתמשו בעיקר בו, גם כי עלות רכישת המקרן קוזזה בצורך להדפיס את הדימויים. אולם החל משנות ה-70 ירדו מחירי ההדפסה ונעשו שיפורים באיכות, כך הפך הנגטיב לשיטה המועדפת על צלמים חובבים. 

עד סביבות 1995 הייתה העדפה לשקופיות צבע בפרסום והשתמשו בה באופן נרחב בצילום מסחרי, עיתונות, ספורט וצילומי טבע, לאחר מכן היא הוחלפה בהדרגה על ידי המדיה הדיגיטלית.

קובץ:Leitz Prado BW 1.JPG|מקרן שקופיות
קובץ:Diakasten.jpg|קופסה לאחסון שקופיות
קובץ:Slide magnifier.jpg|מגדיל שקופיות
קובץ:Glasrahmen offen.jpg|שקופית בתוך מסגרת
קובץ:Dia-journal 24 hg.jpg|ארכיון לאחסון שקופית
Slide frames.jpg|יצירת שקופיות על ידי שיבוץ תמונה מסרט צילום במסגרת ייעודית


## קישורים חיצוניים

* תהליך יצירת שקופיות  
* סוגי סרטי צילום 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ציוד צילום
קטגוריה:התקני אחסון נתונים
קטגוריה:טכנולוגיות תצוגה
קטגוריה:טכנולוגיות מיושנות
איוואן גורמיקין

**איוואן גורמיקין**, (ברוסית: **Иван Логгинович Горемыкин**; 27 באוקטובר 1839 - 11 בדצמבר 1917 (התאריכים לפי הלוח היוליאני) היה מדינאי רוסי, ראש הממשלה של האימפריה הרוסית בשנת 1906 ובשנים 1914–1916.

## ביוגרפיה
איוואן גורמיקין נולד בכפר בגוברניית נובגורוד באחוזה משפחתית. בשנת 1860 סיים לימודי משפטים והחל לעבוד בשרות הממשלתי. לאחר תקופה קצרה הועבר לפולין הקונגרסאית שהייתה אז חלק מהאימפריה הרוסית וכיהן שם במספר תפקידים. בשנת 1882 הוחזר לסנקט פטרבורג. בכל התפקידים גורמיקין היה קשור לטיפול באיכרים. בשנת 1891 מונה גורמיקין לסגן שר המשפטים והופקד על עריכת קובץ שירכז את החוקים ואת הנחיות הממשל בנושא האיכרים. בשנת 1895 מונה גורמיקין לשר הפנים. לגורמיקין היה מוניטין של שומר חוק ולכן עם מינויו לשר הפנים הייתה ציפייה שפקידי המשרד יקפידו יותר על תפקוד בהתאם לחוק בלבד. בשנת 1899 פרש מתפקידו לאחר שהצעת הרפורמה בתחום הממשל המקומי שהוא רצה לקדם לא קיבלה את אישור הצאר. הוא מונה למועצה המדינית.

ב-22 באפריל 1906 התמנה גורמיקין לראש הממשלה במקומו של סרגיי ויטה. כל תקופת כהונתו גורמיקין היה עסוק במאבקי כוח עם הדומה הראשונה מכיוון שהוא התנגד לכך ששרים יהיו אחראים כלפי דומה, והיה נגד רפורמות רדיקליות שהיו מוצעות על ידי חברי הדומה. ב-8 ביולי 1906 לאחר כ-3 חודשים בתפקיד, הוא הוחלף על ידי פיוטר סטוליפין.

בפברואר 1914 גורמיקין מונה בפעם השנייה לתפקיד ראש הממשלה וכיהן בתפקיד זה עד לפברואר 1916. בתקופה כהונתו השנייה כראש הממשלה הוא המשיך במאבקי כוח עם דומה. השקפת עולמו לא התאימה למציאות הרוסית לאחר הקמת הדומה ופעילותו הייתה תחת ביקורת מתמדת מצד הדומה ומהפכנים. כאשר הצאר החליט לקחת על עצמו פיקוד על הצבא, גורמיקין ביקש להתפטר. 

בשנת 1915 הוענק לו עיטור אנדריי הקדוש, העיטור הגבוה באימפריה. הוא קודם לדרגת "יועץ הסודי בפועל מדרגה ראשונה". זו הייתה הדרגה הגבוהה ביותר בשרות המדינה (מקבילה לפילדמרשל בצבא), ובשנות קיומה של האימפריה הרוסית רק 13 אנשים קודמו לדרגה זו.

לאחר מהפכת פברואר גורמיקין נעצר, אך במאי 1917 שוחרר עקב גילו המופלג. הוא נרצח ביחד עם משפחתו בסוצ'י, במהלך שוד מזוין.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:האימפריה הרוסית: פוליטיקאים
קטגוריה:ראשי ממשלת רוסיה
קטגוריה:מעוטרי עיטור אנדריי הקדוש
קטגוריה:מעוטרי עיטור אלכסנדר נבסקי (האימפריה הרוסית)
קטגוריה:מעוטרי עיטור ולדימיר הקדוש
קטגוריה:פוליטיקאים רוסים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי אות מסדר העיט האדום
קטגוריה:קצינים בלגיון הכבוד
קטגוריה:החברה הארץ-ישראלית הפרבוסלבית הקיסרית: אישים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1839
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1917
קלוד אברבנאל

**קלוד אברבנאל** (באנגלית: **Claude Abravanel**; 16 ביולי 1924 - 14 בדצמבר 2012) היה מלחין ישראלי ומוזיקולוג.

## קורות חייו
קלוד אברבנאל נולד במונטרה, שווייץ. אביו היה רוקח ואמו זמרת. מגיל צעיר ליווה בפסנתר את אמו במיטב רפרטואר הלידר.

בין השנים 1944–1948 למד תאוריה של המוזיקה ונגינה בפסנתר אצל דינו ליפאטי (Dinu Lipatti) בקונסרבטוריון למוזיקה בז'נבה.

בשנים 1948–1951 למד הלחנה ופסנתר ב-École Normale de Musique בפריס אצל ארתור הונגר (Arthur Honegger) ואיבון לפבור (Yvonne Lefebure).

בשנת 1951 עלה אברבנאל לארץ ומשנת 1952 לימד תאוריה של המוזיקה, הרמוניה וקונטרפונקט באקדמיה למוסיקה ולמחול ע"ש רובין בירושלים.

בשנת 1958 ייסד אברבנאל את ספריית המוזיקה של האקדמיה, וניהל אותה עד לפרישתו ב-1992.

ב-1965 התמנה למנהל מוזיאון כלי הנגינה של האקדמיה וב-1988 ייסד בתוך ספריית האקדמיה את הארכיון למוזיקה ישראלית, וניהל אותו עד 2004.

משנת 1993 שימש אברבנאל ארכיונאי במרכז המוזיקה, הספרייה הלאומית, ירושלים. אברבנאל הלחין מוזיקה תזמורתית, מוזיקה קאמרית, מוזיקה לכלי סולו ושירים.

קלוד אברבנאל נפטר בירושלים ב-14 בדצמבר 2012.

## בין יצירותיו
* פרקי תהילים לסופרן ולפסנתר (1960) 
* ירושלים לקול ולתזמורת, למילים של יולנד גרסטל (1972) 
* אלגיה לקול ולחליל, למילים של נתן יונתן (1975) 
* בקשה לחליל ולפסנתר (1981)

## קישורים חיצוניים

* ארכיון קלוד אברבנאל המפורט באתר מרכז המוזיקה של הספרייה הלאומית

קטגוריה:מלחינים ישראלים
קטגוריה:סגל האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים
קטגוריה:ספרני הספרייה הלאומית
קטגוריה:ארכיונאים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי שווייץ
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1924
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2012
האיגוד הישראלי לאיכות

**האיגוד הישראלי לאיכות (אי"א)** נוסד בשנת 1973 לשם קידום האיכות בישראל ונמנה עם איגודי האיכות המובילים בעולם. האיגוד הוא עמותה אשר מונה כאלף מומחי איכות - מהנדסים, הנדסאים, טכנאים, רופאים, מחנכים, מנהלים בכירים בתעשייה, בשירותים העסקיים והציבוריים וכן כמאה ארגונים מוסדיים: מוסדות, מפעלים, חברות וארגונים מהמובילים בתחומם בישראל. מדי שנה מארגן האיגוד כנס לאומי או לסירוגין בינלאומי בנושאי איכות ומצוינות בו משתתפים כאלפיים מומחי איכות מישראל ומהעולם.

## היסטוריה
בשנת 1973 חברו יחדיו 25 עובדים, העוסקים בניהול והבטחת איכות במפעלים הביטחוניים המובילים בישראל להקמת האיגוד הישראלי לאיכות. ייעודו של הארגון - קידום המומחיות המקצועית של העוסקים בתחום ניהול האיכות והמצוינות תוך יצירת ערך לארגונים והחברות במשק הישראלי. כיושבת ראש הראשונה של האיגוד, נבחרה מרים מילר.

## פעילותו
במהלך השנה מקיים האיגוד מגוון פעילויות המכוונות לחבריו כמו גם לציבור הרחב של העוסקים בפעילויות ניהול והבטחת האיכות, החדשנות והמצוינות וארגונים שונים.

הפעילות המקצועית השוטפת של האיגוד מתקיימת במסגרת ועדות ומגזרים:
* תכנון אסטרטגי
* הדרכה והסמכה
* אתיקה
* מינויים והערכה
* קשרים בינלאומיים
* קשר עם האקדמיה

## הסמכה
האיגוד הישראלי לאיכות מבוסס על העקרונות של האיגוד האמריקאי לאיכות.

האיגוד מקיים בחינות הסמכה במגוון מקצועות האיכות:
* הסמכה בהנדסת איכות (ICQE)
* הסמכה למנהלי/מנהלות איכות (ICQM)
* הסמכה בהנדסת אמינות ((ICRE)
* הסמכה לבעלי/בעלות תואר שני באיכות (AC-ICQE/M)

## קשרים בינלאומיים
נציגי האיגוד נוטלים חלק פעיל בוועדות תקינה הלאומיות והבינלאומיות

האיגוד נמנה עם יוזמי איגוד האיכות הבינלאומי ועם יוזמי ארגן האיכות של המזרח התיכון וצפון אפריקה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:איכות
קטגוריה:ישראל: עמותות
רזולטנט

באלגברה, **רֶזוּלטַנט** הוא שמו של מדד מספרי המחושב משני פולינומים נתונים, ומתאר את הקשר בין השורשים שלהם, בדרך המכלילה את הדיסקרימיננטה.

יהיו f(x) = a_n x^n + \dots + a_0 ו- g(x) = b_m x^m + \dots + b_0 שני פולינומים מעל שדה F. הרזולטנט שלהם מוגדר כדטרמיננטה של המטריצה (n+m)\times (n+m) ש-m שורותיה הראשונות הן ההזזות של הווקטור (a_n,a_{n-1},\dots,a_0), ו-n שורותיה האחרונות הן הזזות של הווקטור (b_m,b_{m-1},\dots,b_0) (עם אפסים בכל מקום אחר). 

נניח שהמקדם המוביל של f אינו אפס. לפולינומים f,g יש גורם משותף אם ורק אם הפולינומים f, xf, \dots, x^{m-1}f, g, xg, \dots, x^{n-1}g תלויים ליניארית. מכאן נובע שיש שורש משותף (בשדה פיצול משותף לשני הפולינומים) אם ורק אם הרזולטנט של f,g הוא אפס. למעשה, 
:  \operatorname{Res}(f,g) = a_n^m b_m^n \prod_{i,j}(x_i-y_j) = a_n^m \prod_i g(x_i) = b_m^n \prod_j f(y_j),
כאשר x_1,\dots,x_n הם השורשים של f, ו-y_1,\dots,y_m הם השורשים של g.

מחוק קרמר נובע שהרזולטנט של פולינומים מעל שדה שייך לאידיאל שהם יוצרים בחוג הפולינומים מעל השדה. אם מקדמי הפולינומים שייכים לתחום שלמות D, גם הרזולטנט הוא איבר באותו תחום שלמות. תכונה זו מאפשרת לרזולטנט לטפל גם בפולינומים בכמה משתנים.

הדיסקרימיננטה של פולינום מתקבלת מן הנוסחה  \operatorname{Res}(f,f') = (-1)^{n(n-1)/2} a_n \Delta(f).

ברזולטנט אפשר להשתמש כדי לפתור את **בעיית הפירוש** (Implicitization) של עקום פרמטרי מישורי: נתון העקום \ x_1 = f_1(t),\ x_2 = f_2(t), כאשר f_1,\,f_2 פולינומים. מהי המשוואה הפולינומית שאותה מקיימים \ (x_1,x_2)? התשובה היא הרזולטנט של \ x_1 - f_1(t), x_2-f_2(t) ביחס למשתנה t (אותו פתרון נכון גם כאשר \ f_1,f_2 פונקציות רציונליות, על ידי כפל במכנה המשותף). כאשר מדובר בעקום במרחב רב-ממדי, היחסים האלגבריים בין ה-\ x_i מתקבלים מניפוי t באידיאל \ \langle x_1-f_1(t),\dots,x_n-f_n(t)\rangle באמצעות בסיס גרובנר.

## ראו גם

* דיסקרימיננטה

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:פולינומים
קואני

**קואני** (באנגלית: **Koani**) היא עיר בטנזניה, העיר היא בירת מחוז זנזיבר דרום/מרכז שבאי זנזיבר, הגדול והמאוכלס מבין איי ארכיפלג זנזיבר.

העיר ממוקמת במרכז האי ונכון לשנת 2002 היו בעיר 2,146 תושבים.

## קישורים חיצוניים
* קואני באנציקלופדיה של אוכלוסיית העולם 

קטגוריה:טנזניה: ערים
קטגוריה:זנזיבר: יישובים
ארגמנית

**אַרְגְּמָנִית** (שם מדעי: *Thais*) הוא סוג של חלזונות ממשפחת הארגמוניים.
* ארגמנית סמוקת-פה - *Thais haemastoma*
בסוג זה יש שני מינים הנפוצים בים סוף:
* ארגמנית מהגרת - *Thais lacera*
* ארגמנית זיזים - *Thais savignyi*

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ארגמוניים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1798
ארגמנית מהגרת

**אַרְגְּמָנִית מְהַגֶּרֶת** (שם מדעי: *Thais lacera*) הוא מין של חלזונות ימיים ממשפחת הארגמוניים. מין זה נפוץ באוקיינוס ההודי, בים סוף ובים התיכון. גודלו המרבי של המין מגיע ל-60 מ"מ.
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ארגמוניים
קטגוריה:הים התיכון: בעלי חיים
ברונו הוסאר

250px|ממוזער|שמאל|קברו של ברונו הוסאר בנווה שלום
**ברונו הוסאר** (5 במאי 1911 – 8 בפברואר 1996) היה נזיר דומיניקני יהודי, המייסד של הכפר השיתופי היהודי-ערבי נווה שלום.

## ביוגרפיה
הוסאר נולד ב-1911 למשפחה יהודית באלכסנדריה שבמצרים בשם אנדרי הוסאר. אביו היה יהודי ממוצא הונגרי ואמו יהודייה ממוצא צרפתי. הוריו היו שניהם חילוניים, בעלי אזרחות איטלקית. אביו ניהל בקהיר את סניף חברת הביטוח האיטלקית אסיקורציוני ג'נרלי.

בגיל 18 היגר עם משפחתו לצרפת שם סיים את לימודיו העל-תיכוניים כמהנדס ב-"École Centrale".
ב-1945 הצטרף למסדר הדומיניקני, שם אימץ את השם ברונו, והוסמך ככומר ב-1950. 
בעקבות מלחמת השחרור נחצתה העיר ירושלים. החשמן, האב אבריל, הציע להוסאר, בשל מוצאו היהודי, להקים מרכז דומיניקני ללימודי יהדות במערב העיר, בדומה למרכז ללימודי אסלאם בקהיר.
האב ברונו הסכים ונכנס לישראל 23 ביוני 1953 באשרת תייר (כיוון שהמיר את דתו לא חל עליו חוק השבות).
תחילה שימש ככומר בבית ספר תיכון דומיניקני ובבית החולים הצרפתי של "האחיות של מסדר יוסף"  ביפו. במקביל למד עברית באולפן וטייל בארץ. באותה עת נפגש גם לשיחה עם בן-גוריון, שסיכם אותה כך: "כל עבודה, שמקדמת הבנה בין בני האדם ומטרתה היא השגת שלום, היא מפעל חיובי. המשך בדרכך!"
בשנת 1954 היה הוסאר מיוזמיה ומייסדיה של נציגות יעקב הצדיק, קהילה של קתולים דוברי עברית, בתמיכתו של הפטריארך הלטיני בירושלים.
לאחר שנה שב לצרפת ובעקבות דיונים ומאבקי כוח בכנסייה הותר לו לשוב לתפקידו ביפו. הוא שימש בתפקידו במשך שש שנים.
ב-1966 ברונו קיבל אזרחות ישראלית וב-1967, בעקבות מלחמת ששת הימים התלווה למשלחת ישראל לאספה הכללית של האו"ם, איש הדת הקתולי היחיד.
ברונו וכמה מחבריו ייסדו ב-1970 את היישוב נווה שלום. 

הוסאר הלך לעולמו ב-1996 והובא למנוחות בטקס שכלל מיסת אשכבה נוצרית לצד הקדיש היהודי. על מצבתו הצנועה נחקקו המלים "ואהבת לרעך כמוך", בעברית ובערבית, וכן צלב ומגן דוד. 

## נוה שלום
נווה שלום הוא כפר שיתופי בלטרון בו מתגוררים יהודים וערבים החיים חיים שוויוניים. היישוב הוקם במטרה לקדם את הדו-קיום בישראל בין יהודים לערבים. כדברי ברונו הוסאר: "אמונה בניצחון האהבה על האיבה, זו המטרה האמיתית והעמוקה ביותר של כפר שלום".

## ספריו
* "Quand la nuée se levait… témoignage d’un prêtre israélien", אוטוביוגרפיה (1988)

## קישורים חיצוניים
* ברונו הוסאר, באתר נציגות יעקב הצדיק לקתולים הדוברים עברית בישראל 
* ברונו הוסאר, באתר נוה שלום 
* אודי לוי, '''האב ברונו הוסאר, ביוגרפיה''', באתר "האיגרת" בהוצאת "אדם עולם", 19 במרץ 2019

קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:יהודים מצרים
קטגוריה:יהודים מומרים ישראלים
קטגוריה:יהודים שהתנצרו
קטגוריה:נווה שלום
קטגוריה:נווה שלום: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1911
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1996