open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
האנדרטה הלאומית לזכר השואה (קנדה)

**האנדרטה הלאומית לזכר השואה** (באנגלית: **The National Holocaust Monument** ; בצרפתית : **Monument national de l'Holocauste**) היא אנדרטת שואה באוטווה - בירת קנדה, בפרובינציית אונטריו,שבקנדה.

האנדרטה ממוקמת למול מוזיאון המלחמה הקנדי, בפינת הרחובות ולינגטון (Wellington Street) ובות' (Booth Street), כ-1.5 קילומטרים מגבעת הפרלמנט.

האנדרטה תוכננה על ידי האדריכל דניאל ליבסקינד.

האנדרטה מתוחזקת על ידי נציבות הבירה הלאומית (National Capital Commission).

## היסטוריה
חוק האנדרטה הלאומית לזכר השואה (National Holocaust Monument Act) - חוק מספר C-422 נחקק ואושר (בהסכמת המלכה) ב-25 במרץ 2011. החוק הוצע כהצעת חוק פרטית, מטעם טים אופאל, שר המדינה (Minister of State) (שר הפנים) וחבר פרלמנט מטעם מחוז אדמונטון-פארק שרווד (Edmonton—Sherwood Park). החוק זכה לתמיכה פה אחד.

האנדרטה תוכננה להיחנך בסתיו 2015, אולם מועד חנוכת האנדרטה נדחה לאביב 2017 עקב עיכובים בבנייה.

בשל עיכובים נוספים, האנדרטה נחנכה ב-27 בספטמבר 2017, בנוכחות ראש ממשלת קנדה, ג'סטין טרודו.

היוזמת להקמת האנדרטה הייתה של לורה גרוסמן (Laura Grosman), סטודנטית לשעבר באוניברסיטת אוטווה, ונכדתו של ניצול שואה יליד פולין. לורה גרוסמן החלה בקמפיין להקמת אנדרטה ונפגשה עם חברי פרלמנט שונים כדי שיתמכו בהגשת הצעת חוק פרטית.

ביוני 2025 הושחתה האנדרטה בכתובת אנטישמית, כשבהמשך התברר שזה נעשה על ידי עורך הדין של עיריית אוטווה, ובעקבות כך הוגשה נגדו תביעה משפטית והוא פוטר מעבודתו.

## תיאור האנדרטה
שמאל|ממוזער| החצר הפנימית שבאנדרטה

האנדרטה היא מתחם שקוע, הכולל חצר פנימית וכתלים, שנוצקו כולם מבטון. צורתו הכללית של המתחם במבט מן האוויר דומה לצורתו של מגן דוד. המרכיב הבולט הפיזי במתחם בנוסף לחצר הוא של מגדל שלום מוגבה.

שטחו הכולל של מתחם האנדרטה הוא 3,000 מטר רבוע. השטח הפתוח בה יכול להכיל עד 1,000 איש בעמידה. עובי כותלי הבטון באנדרטה הוא בין 300 ל-800 מילימטר.

בחצר הפנימית של האנדרטה מוצגים 21 לוחות הנושאים טקסטים ותמונות. מספר תמונות סמליות שצולמו ברחבי אירופה הוצגו כאיורים על גבי כתלים באנדרטה. באולם פנימי סגור בתוך המתחם דולקת אש תמיד.

## קישורים חיצוניים

* 
* סרטון על האנדרטה, באתר יוטיוב

## הערות שוליים

קנדה
קנדה
השואה
קטגוריה:יהדות אוטווה
פרנסיס גרינוויי

**פרנסיס גרינוויי** (באנגלית: **Francis Greenway**; בנובמבר 1777 Alexander "Alex" Russell ספטמבר 1837) היה אדריכל יליד אנגליה, שהועבר לאוסטרליה כנידון בגין עבירת זיוף שהוסב מגזר דין מוות.

בניו סאות' ויילס עבד אצל המושל, כארכיטקט הממשלה הראשון באוסטרליה. הוא התפרסם ונודע בזכות עבודתו שהוצגה בבניינים כמו כנסיית סנט מתיאו בווינדזור, ניו סאות' ויילס, כנסיית סנט ג'יימס, סידני והייד פארק, סידני.

## ביוגרפיה וקריירה
גרינווי נולד במנגוטספילד, גלוסטרשייר (בריסטול), בנם של פרנסיס גרינווי ואן ווב. גרינוויי הפך לאדריכל בבריסטול ובבאת'. הבניין היחיד שנותר בבריטניה הוא מועדון קליפטון בבריסטול, במקור היה מלון קליפטון. בשנת 1809 הוא פשט את הרגל ובשנת 1812 הודה באשמת בזיוף מסמך כספי ונידון למוות. גזר הדין הזה הוסב מאוחר יותר לגירוש של 14 שנים. בעודו ממתין לגירוש לסידני, בילה גרינוויי בכלא בבריסטול, שם השלים ציורים המתארים סצנות בתוך הכלא.

גרינוויי הגיע לסידני שבניו סאות' ויילס עם הגנרל יואיט בפברואר 1814 כדי לרצות את עונשו. על סיפון הספינה היה המנתח ד"ר ג'ון האריס שהיה אמור להעניק לגרינוויי את המשימה הפרטית הראשונה שלו במושבה שכללה אירוח במגוריו באחוזתו. גרינוויי פגש לראשונה את המושל מקווארי ביולי 1814 בהמלצת האדמירל ארתור פיליפ. במהלך הפגישה הראשונה מקווארי ביקש לבדוק את גרינוויי על ידי בקשה שיעתיק את תכנון בית העירייה ובית המשפט מתוך ספר תוכניות. גרינוויי נעלב מכך והוא הגיב במכתב שהצהיר על כישוריו וציטט את סר ויליאם צ'יימברס שמקווארי צריך לנצל את ההזדמנות לעיצוב קלאסי של הבניינים ולא להשתמש בו כמעתיק.

בין השנים 1816–1818, בעודו מורשע, גרינוויי היה אחראי על תכנון ובניית מגדלור מקווארי בכניסה הדרומית לפורט ג'קסון. לאחר הצלחתו של פרויקט זה שוחרר על ידי המושל מקווארי, והחל לממלא מקום של האדריכל האזרחי ועוזר המהנדס האחראי ומפקח העבודות הציבוריות. הוא המשיך לבנות מבנים משמעותיים רבים במושבה החדשה.

עבודותיו של גרינוויי כוללות מבנים בהייד פארק, הרחבות לבית הממשל הראשון, האורוות לבית הממשל חדש (הבניין הוא כעת בית הקונסרבטוריון למוזיקה בסידני), בית המשפט העליון, כנסיית סנט ג'יימס, סידני, שנבחרה לאחד משני ה'אוצרות' מעשה ידי אדם באוסטרליה על ידי דן קרוישנק בסדרת BBC ברחבי העולם.

גרינוויי פוטר על ידי המושל הבא, תומאס בריסביין, בשנת 1822. הוא המשיך לעסוק במקצועו בהצלחה מועטה.

בשנת 1835 הוא היה חסר כל, ופרסם בעיתון סידני כי "פרנסיס הווארד גרינוויי, מנסיבות בעלות אופי מיוחד מבקש שוב את חסות חבריו והציבור".

גרינוויי נפטר מטיפוס הבטן ליד ניוקאסל, ניו סאות' ויילס בשנת 1837, בן 59.

לא ידוע על תאריך מותו המדויק. הוא נקבר במזרח מייטלנד ב-25 בספטמבר 1837, אך קברו אינו מסומן.

## גלריה

File:Drawing of Macquarie Lighthouse, ca. 1840-1850.jpg|מגדלור מקאוורי

File:Hyde Park Barracks - Sydney NSW (12866041784).jpg|הייד פארק בראקס, סידני

File:(1)Supreme Court of New South Wales 042.jpg|בית המשפט העליון, ניו סאות' ווילס

File:86 - St. Luke's Anglican Church - St Luke's Anglican Church (5045188b3).jpg|כנסיית סנט לוק, ליברפול, אוסטרליה

File:King Street East, Sydney from The Powerhouse Museum Collection.jpg|כנסיית סנט ג'יימס, סידני

File:Conservatorium of Music, Sydney - East0093.jpg|קונסרבטוריון למוזיקה, סידני

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אמנים אוסטרלים
קטגוריה:אדריכלות
קטגוריה:ילידי 1777
קטגוריה:נפטרים ב-1837
מכונת מלחמה (סרט)

**מכונת מלחמה** (באנגלית: **War Machine**) הוא סרט מלחמה סאטירי אמריקאי, העוסק במלחמת אפגניסטן. עלילת הסרט מבוססת על סיפורו של הגנרל סטנלי מק'קריסטל.

## עלילה
הדמות הראשית בסרט היא הגנרל גלן מקמהון (בראד פיט) - איש צבא אמריקני ותיק, קשוח ועטור שבחים. מקמהון מתמנה למפקד כוחות נאט"ו באפגניסטן, אולם עד מהרה מגלה שהמלחמה באפגניסטן שונה באופן מהותי מהמלחמות שאליהן הוא התרגל. הוא מבין שהמלחמה באפגניסטן מתנהלת בעיקר בתקשורת ובדעת הקהל, ולפיכך מזמין לאפגניסטן את שון קולן (סקוט מק'ניירי), כתב ציני מהרולינג סטון כדי שיעניק סיקור אוהד למלחמתו.

כדי לחזק את שלטון נאט"ו באפגניסטן מחליט מקמהון לצאת למבצע צבאי לכיבוש מחוז הלמנד ודורש לשם כך 40,000 חיילים מנשיא ארצות הברית ברק אובמה (רג'י בראון). הנשיא מסכים לשלוח רק 30,000 חיילים, וגם את ההקצאה הזו הוא מתנה בכך שהחיילים יתפנו מאפגניסטן כעבור 18 חודשים. כשמקמהון ואנשי צוותו רואים זאת בחדשות, הם פורקים את תסכולם על הנשיא וממשלו בנוכחותו של קולן. כדי להשיג את 10,000 החיילים הנוספים הדרושים למבצע שלו, יוצא מקמהון לאירופה, ומצליח לשכנע את ממשלות צרפת וגרמניה לשלוח כוחות נוספים לאפגניסטן. "מבצע מוסטארק" יוצא לדרך בברכתו של נשיא אפגניסטן חמיד כרזאי (בן קינגסלי) במטרה לכבוש את מחוז הלמנד. תוך זמן קצר נקלע המבצע לצרות כאשר חיילים אמריקנים הורגים בטעות ילדים אפגניים. אולם בעוד המבצע בשיאו, מפרסם קולן את התחקיר שלו ברולינג סטון, ומתברר שמדובר בסיקור עוין למדי המתאר את אזלת ידם של כוחות נאט"ו באפגניסטן ומדווח גם על התבטאויותיהם של מקמהון ואנשיו כנגד הנשיא ונסיעתם לאירופה.

קולן מהרהר בהשפעות של מאמרו ומקווה שהוא ישכנע את ממשלת ארצות הברית להפסיק את המלחמה המיותרת באפגניסטן, אולם תחת זאת הממשל מחליט פשוט לפטר את מקמהון ולשלוח גנרל חדש במקומו.

## הרקע לסרט
הסרט מבוסס על סיפורו של סטנלי מק'קריסטל, אשר מונה בידי אובמה למפקד כוחות נאט"ו באפגניסטן. ב-2010 נתן מק'קריסטל ראיון שערורייתי למייק הייסטינגס - כתב הרולינג סטון, ובו מתח ביקורת חריפה כנגד אובמה וסגנו ג'ו ביידן. מק'קריסטל זומן לשיחת בירור עם הנשיא אובמה, עזב את תפקידו כמפקד הכוחות באפגניסטן ולבסוף פרש מהצבא. מאוחר יותר פרסם הייסטינגס את הסיפור בספרו "המבצעים".

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:נטפליקס: סרטים
קטגוריה:סרטי 2017
קטגוריה:סרטי פעולה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי צבא
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים המבוססים על סיפור אמיתי
קטגוריה:סרטים באנגלית
פולקסווגן טיגואן

**פולקסווגן טיגואן** (באנגלית: **Volkswagen Tiguan**) היא מכונית במרכב קרוסאובר בעלת חמישה מקומות שמיוצרת על ידי פולקסווגן משנת 2007. היא הוצגה בשנת 2007 והגיעה לישראל בשנת 2008.

## דורות
### דור ראשון (2016-2007)
הדור הראשון יוצר בין השנים 2007–2016. הדור הראשון כלל שתי אפשרויות למנועים:
* מנוע טורבו דיזל I4 צילנדרים  המספק כ-140 כוחות סוס ב-4,200 סיבובים לדקה. תיבת הילוכים אוטומטית רובוטית כפולת מצמד בעלת שישה הילוכים. היא מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 10.2 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 188 קילומטרים לשעה.
* מנוע טורבו בנזין I4 צילנדרים בנפח  המספק כ-150 כוחות סוס ב-5,800 סיבובים לדקה. תיבת הילוכים אוטומטית רובוטית כפולת מצמד בעלת שישה הילוכים. היא מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 9.3 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 193 קילומטרים לשעה.

#### מתיחת פנים שנת 2011
בשנת 2011 עברה הטיגואן מתיחת פנים, הכוללת עיצוב חדש ומנוע חדש. המנוע הוא מנוע טורבו בנזין I4 צילנדרים בנפח  המספק כ-180 כוחות סוס ב-4,500 סיבובים לדקה. תיבת הילוכים אוטומטית רובוטית כפולת מצמד בעלת שבעה הילוכים. היא מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 7.9 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 202 קילומטרים לשעה.

### דור שני (2016-הווה)
הדור השני הוצג בשנת 2016. הדור השני כולל מנוע טורבו בנזין I4 צילנדרים בנפח  המספק כ-150 כוחות סוס ב-5,000 סיבובים לדקה. תיבת הילוכים אוטומטית רובוטית כפולת מצמד בעלת שישה הילוכים. היא מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 9.2 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 200 קילומטרים לשעה.

#### מנועים
היצע מנועי הבנזין כולל מנועי טורבו בנזין בהספקים של 125 כוחות סוס, 150 כוחות סוס, 180 כוחות סוס ו-220 כוחות סוס, היצע מנועי הדיזל כולל מנועי טורבו דיזל בהספקים של 115 כוחות סוס, 160 כוחות סוס, 190 כוחות סוס ו-240 כוחות סוס.

#### מתיחת פנים שנת 2020
בשנת 2020 עברה הטיגואן מתיחת פנים, שכללה שלושה דגמים חדשים. הראשון **טיגואן R** גרסת הביצועים לגרסה הבסיסית הכוללת מנוע טורבו בנזין I4 צילנדרים בנפח  המספק כ-320 כוחות סוס. תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שבעה הילוכים. היא מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 4.9 שניות. היא הוצגה בשנת 2020. השני **טיגואן היברידית** בעלת הנעה היברידית הכוללת מנוע טורבו בנזין בנפח , עם מנוע חשמלי המספק טווח נסיעה חשמלי של 50 קילומטרים. שני המנועים מספקים יחד 230 כוחות סוס. היא הוצגה יחד עם גרסת R בשנת 2020. **טיגואן X** גרסת קופה המיועדת לסין הכוללת מנוע טורבו בנזין בנפח  המספק כ-220 כוחות סוס או 186 כוחות סוס. הוצגה בשנת 2020.

בשנת 2021 החל בהודו ייצור של דגם פולקסווגן טאיגון שמבוסס על "פולקסווגן טיגואן".

## גלריה

קובץ:2010 Volkswagen Tiguan S -- 04-24-2010.jpg|דור ראשון
קובץ:2014 Volkswagen Tiguan Match TDi BMT 4motion 2.0 Front.jpg|מתיחת פנים 2011
קובץ:VW Tiguan Allspace Comfortline 4MOTION (II) – Frontansicht, 10. Mai 2018, Düsseldorf.jpg|דור שני
קובץ:VW Tiguan Life (II, Facelift) – f 03012021.jpg|מתיחת פנים 2020
קובץ:VW Tiguan R 20210309.jpg|גרסת ה-R
קובץ:Volkswagen Tiguan X IMG001 (cropped).jpg|גרסת הקופה X
קובץ:Tiguan-fl-2020-frontansicht-1.jpg|הגרסה היברידית


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

טיגואן
קטגוריה:קרוסאובר
קטגוריה:מכוניות היברידיות
קטגוריה:מכוניות קופה
קטגוריה:כלי רכב גרמניים
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בסין
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים במקסיקו
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים ברוסיה
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בהודו
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים באינדונזיה
קטגוריה:כלי רכב המורכבים במלזיה
קטגוריה:כלי רכב המורכבים בווייטנאם
אליוט גרונר

**אליוט גרונר** (באנגלית: **Elioth Gruner**; 16 בדצמבר 1882 – 17 באוקטובר 1939) היה אמן אוסטרלי.

גרונר זכה שבע פעמים בפרס וויין לציור נוף, הכי הרבה מכל אמן אוסטרלי מלבד הנס הייזן.  הוא נחשב לאחד מציירי הנוף האוסטרלי האהובים ביותר בגלריית האמנות של ניו סאות' ויילס. 

## ביוגרפיה

### ראשית חייו
גרונר נולד בגיסבורן, ניו זילנד, בנם הצעיר של אליוט גרונר, פקיד יליד נורווגיה, ואשתו האירית מרי אן, שמתה בשנת 1922. גרונר הובא לסידני לפני שהיה בן שנה ובגיל צעיר הראה רצון לצייר. בגיל 12 בערך אמו לקחה אותו לג'וליאן אשטון, שהעביר לו את השיעורים הראשונים באמנות. בגיל 14 הוא השיג משרה בחנות בה עבד בין השעות 7.40 בבוקר לשעה 21.30. כדי לסייע בשמירה על משק הבית לאחר מות אביו ואחיו הגדול.

### קריירה
גרונר הצליח קצת לצייר בסופי שבוע, וב -1901 החל לשלוח עבודות לתערוכות של אגודת האמנים בסידני. מסביבות 1907 עבודתו החלה למשוך תשומת לב רצינית מצד הצייר נורמן לינדזי. [3] בשנת 1911 הוקמה חנות קטנה ברחוב בלי, סידני, למכירת יצירות אומנות שצוירו באוסטרליה, ולמשך תקופה מסוימת גרונר לקח עליה את האחריות. לאחר מכן הפך לעוזרו של ג'וליאן אשטון בבית הספר לאמנות בסידני, ובמהלך מחלתו של אשטון נתן את שיעורי הלימוד בבית הספר במשך כשלושה חודשים.

בשנת 1916 הוא היה זכה בפרס ויין עם ציור נוף קטן, "אור הבוקר",  ציור המציג את החווה של ג'ים איננס במישורי אמו. ציור זה נרכש על ידי הגלריה לאמנות של ניו סאות' ויילס (AGNSW). גרונר זכה שוב פרס ויין בשנת 1919 עם ציורו המתאר את חוות ג'ים אינס בבוקר. בשנה שלאחר מכן נאמני הגלריה הזמינו אותו לצייר תמונה גדולה לגלריה "עמק הטוויד". אף על פי שהפרס הוענק לו שוב בשנת 1921 היצירה אינה נמנית עם ציוריו הטובים ביותר.

בשנת 1923 ביקר גרונר שנתיים באירופה. השפעת הנסיעה על עבודתו ניכרה מאוד: בדרך כלל הייתה הרבה יותר פשוטה, תשומת לב רבה יותר נתן לקומפוזיציה, ותנועות המכחול היו חופשיות ורחבות יותר .

הוא התעניין פחות בבעיות האור ומדי פעם עבודתו קיבלה היבט מעט קר. מעריציו לא תמיד קיבלו את השינויים בברכה, אך גרונר צדק שלא הרשה לעצמו לשנות את סגנונו. הוא ערך תערוכת יחיד בשנת 1927, אבל הוא לא היה אמן פרודוקטיבי במיוחד.

גרונר השקיע זמן רב במציאת נושא מתאים, ויותר מכך, בחשיבה מדוקדקת לפני ביצוע משיכות המכחול. מאוחר יותר, גרונר התחיל להתעניין בחקר האור, וכמה יצירות מצוינות בתקופתו האחרונה שילבו את איכויות האמנות שלו ואת התשוקה שלו.

גרונר סבל מדלקת פרקים כרונית ומת בביתו בווברלי ב־17 באוקטובר 1939.

הוא מעולם לא התחתן אך השאיר צאצאים באוסטרליה ובניו זילנד. 

## גלריה

File:Elioth Gruner - Bondi Beach, 1912.jpg
File:Elioth Gruner - Morning light - Google Art Project.jpg|
File:Elioth Gruner - The wattles - Google Art Project.jpg|
File:Elioth Gruner On the Sands.jpg|
File:Elioth Gruner - Weetangera, Canberra - Google Art Project.jpg|


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים אוסטרלים
קטגוריה:ילידי 1882
קטגוריה:נפטרים ב-1939
Fight Song

"**Fight Song**" (בעברית: "**שיר הקרב**") הוא סינגל של הזמרת-יוצרת היהודייה-אמריקאית, רייצ'ל פלאטן, שיצא על ידי חברת התקליטים קולומביה רקורדס ב-19 בפברואר 2015. שיר מופיע במיני-אלבום *Fight Song* (2015) ובאלבום האולפן השלישי שלה, *Wildfire* (2016). פלאטן כתבה את השיר יחד עם דייב באסט .

## רקע
רייצ'ל פלאטן אמרה כי השיר  בנוסף, היא אמרה כי: 

## גרסה מחודשת
ב-25 באוגוסט 2025, הודיעה רייצ'ל פלאטן על אלבום חדש בשם *Fight Song (Rachel's Version)*, הכולל גרסאות מוקלטות מחדש של "Fight Song", "Stand By You" ושירים נוספים מהאלבום *Wildfire*. *Fight Song (Rachel's Version)* יצא לאור ב-26 בספטמבר 2025.

## ביקורת
"Song Fight" ספג ביקורות חיוביות מצד מבקרים, שמסכימים כי המסר החיובי של השיר וקולו של פלאטן היו המאפיינים החזקים ביותר של השיר. סקירתו של מרקוס פפטדוס מכתב העת *Digital Journal* קבעה כי: 

## וידאו קליפ
הווידאו קליפ בבימויו של ג'יימס ליס יצא ב-19 במאי 2015, לאחר 4 ימי צילומים. פלאטן אמרה על הרעיון כי: 

## הופעות חיות
[ממוזער| פלאטן מבצעת את "Fight Song" בטקס הסיום של [משחקי אינוויקטוס 2016]]
ב-25 באפריל 2015, ביצעה פלאטן את השיר לראשונה בטקס פרסי המוזיקה לרדיו דיסני  2015. פאלטן הופיעה כאורחת מיוחדת בסיבוב ההופעות של טיילור סוויפט, The 1989 World Tour בפילדלפיה, פנסילבניה, ב-13 ביוני 2015, שבו פלאטן וסוויפט ביצעו את השיר 'Fight Song' ביחד. ב-16 באוגוסט 2015, ביצעה פלאטן את השיר בטקס פרסי בחירת הנוער 2015 בלוס אנג'לס, קליפורניה. ב-12 ביולי 2016, ביצעה פלאטן את "Fight Song" ב-MLB All-Star Game  2016 בפטקו פארק , סן דייגו, קליפורניה. באותו ביצוע, אוהדי ושחקני בייסבול החזיקו קלפים עם שמות האנשים שנאבקים בסרטן, בשביל להקדיש להם. בסילבסטר שבין 2016 לבין 2017, פלאטן ביצעה את השיר כחלק ההרכב שלה במהלך הפסטיבל של כדור טיימס סקוור , וחגיגות ניו יורק לשנה החדשה בטיימס סקוור, שבו היא כיכבה.

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הסקוטי
קטגוריה:סינגלים בהוצאת קולומביה רקורדס
זאהון

העיירה **זאהון** (בהונגרית: **Záhony**) ממוקמת בהונגריה במשולש הגבולות הונגריה - אוקראינה - סלובקיה, בתוך מחוז סבולץ'-סטמאר-ברג, בפינה הצפון-מזרחית של הונגריה ומקום מושבו של נפת זאהון. באזור העיר משתנה זרימת נהר הטיסה מצפון לכיוון דרום-מערב.

## מיקום
זאהון (Záhony) היא העיירה הצפונית ביותר במחוז סאבולץ-סאטמר-ברג (Szabolcs-Szatmár-Bereg). היא שוכנת על הגדה השמאלית של הטיסה, שזורם כאן כנהר גבול. קצת יותר מקילומטר מערבית ממרכז העיירה נמצא הגבול המינהלי של הונגריה, סלובקיה ואוקראינה. זהו מעבר גבול חשוב הן בכביש והן ברכבת. לפני 1990 לברית המועצות, היום לאוקראינה. רכבות בקו בודפשט - מוסקבה עוברות את הגבול במקום זה.

### נגישות ותחבורה
הכביש הראשי 4 עובר בשטחה של העיר, בכיוון דרום-צפון, בקצה המערבי של האזור המיושב, בכביש הכי קל להגיע מפנים הארץ כמו גם מכיוון מעבר הגבול האוקראיני. בין הכפרים שמסביב, כביש 4115 מתחבר עם ז'ורק ויישובים אחרים מדרום-מזרח לעיר, כביש 4147 עם דירצ'קה. באוטובוס מזאהון ניתן להגיע ליישובים שמסביב לכיוון מאנדוק בכביש 4115. התחבורה בעיר מצוינת ואין אזורים קשים להגעה, הכבישים כולם מצופים אספלט.

## היסטוריה
הנתונים הכתובים הראשונים על היישוב הם מהמאה ה-14 - המאה ה-15. בשנות המאה ה-14, הפלטין של המחוז קבע את בית המשפט ביישוב זה עבור מספר מחוזות. אנו יודעים גם את שמו של בעל האדמות פטר אגוצ'י מהמאה ה-15. בשנת 1476, החלק המזרחי של היישוב, רטקה היה שייך לז'ורק והיה בבעלות משפחת הומונאי. בשנת 1658 זה היה האחוזה של משפחת ברקוצי. בסוף המאה ה-18 הוחלף בעל הבית. במאה ה-19 היה זה נחלתו של אציל בשם ריטר שהקים במקום מפעל סוכר בשנת 1831.

המסמך שהכריז על זאהון כעיר הועבר על ידי ראש הממשלה קארוי גרוס ליו"ר המועצה, ב-3 באפריל 1989.

## אתרים בעלי חשיבות
* הכנסייה הקלוויניסטית זאהון
* כנסיית יוחנן המטביל - הכנסייה היוונית-קתולית
* כנסייה רומית-קתולית
* בית כפרי טיפוסי לאזור
* אנדרטת השער המזרחי - נמסרה בשנת 1986 על ידי הפסל אישטוואן מרושיץ'.
* פארק ד"ר יוז'ף בירש
* פארק פטפי
* מזרקת הכיכר המרכזית - נמסרה בשנת 1988 על ידי הפסל יוז'ף קאמפל מבודפשט

## קהילה יהודית
היהודים הראשונים התיישבו בזאהון במחצית השנייה של המאה ה-18. משנת 1855 השתייכה הקהילה לרבנות מאנדוק. בין שתי מלחמות העולם היה זאהון מעבר גבול בין הונגריה לצ'כוסלובקיה. משמר הגבול גרם לאי נעימויות רבות ליהודי המקום.

בשנת 1944 הועברו כ-50 יהודי זאהון לגטו בקישווארדה. בסוף מאי הם גורשו לאושוויץ.

לאחר המלחמה פסקו לחלוטין החיים היהודיים בזאהון.

## ילידי המקום
* אברהם יצחק ניבל ( 1887 - ירושלים, 1947) היה מורה לדת, רב, רב ראשי וסופר תאולוגי ופדגוגי.

## גלריית תמונות

קובץ:Railway station Záhony (4993).jpg|תחנת הרכבת זאהון
קובץ:MAV 375-1503 in Zahony (9421-23).jpg|הוצג קטר
קובץ:Tysa bridge Zahony-Chop.jpg|גשר טיסה בזאהון המחבר בין הונגריה לאוקראינה
קובץ:TiszaZáhony2008.07.25.IMG 2080.jpg|הטיסה (נהר) בזאהון בשנת 2008
קובץ:Záhony - madártávlatból.jpg|צולם ממעוף הציפור בשנת 2008


## קישורים חיצוניים

* האתר של זאהון
* Záhony.lap.hu - אוסף קישורים
* פרויקט Záhony Unplugged
* מדריך מפות - Záhony

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:הונגריה: ערים
קטגוריה:מעברי גבול בין-לאומיים
קטגוריה:קהילות יהודיות בהונגריה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
Fire on Fire

"**Fire on Fire**" (בעברית: "**אש על אש**") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר/ת הבריטי/ת סם סמית'. השיר נכתב והופק על ידי סמית' וסטיב מק. השיר הושמע במיני-סדרה "גבעת ווטרשיפ", ששודרה בנטפליקס. את השיר הוציאה לאור חברת התקליטים "קפיטול רקורדס" ב-21 בדצמבר 2018. הוא הגיע לארבעים השירים המובילים במצעדי המוזיקה בהונגריה, שוודיה, נורווגיה, פינלנד, שווייץ ואירלנד. הוא נכלל כרצועת הבונוס באלבומו/ה השלישי של סמית', *[[Love Goes]]*.

## רקע
בחודש ספטמבר 2018, הוקלט השיר באולפני אבי רוד שבלונדון, בירת הממלכה המאוחדת. סמית' אמר/ה בההכרזה על צאתו כי: 

## ביקורות
גיל קאופמן ממגזין הבילבורד כינה את השיר "בלדה רודפת ומסעירה". "סמית' כתב/ה שיר רגיש, המתחבר לפחד, תקווה וחברות.

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## שחרור היסטוריה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי סם סמית'
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי סטיב מק
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי סם סמית'
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי סטיב מק
קטגוריה:בלדות משנות ה-2010
קטגוריה:בלדות נשמה
קטגוריה:בלדות פופ
קטגוריה:שירי פלטינה כפולה באוסטרליה
קטגוריה:סינגלים בהוצאת קפיטול רקורדס
הלגיון הרביעי מקדוניקה

**הלגיון הרביעי מקדוניקה** (בלטינית: **Legio IIII Macedonica**) היה לגיון רומאי.

## היסטוריה
הלגיון הוקם ככל הנראה בשנת 48 לפנה"ס בידי יוליוס קיסר, במהלך מלחמתו כנגד פומפיוס מגנוס. הלגיון השתתף בקרב דיראכיום (באותה שנה) ולאחר מכן נשלח למוקדון וקיבל את הכינוי "מקדוניקה". קיסר תכנן להשתמש בלגיון בפלישתו המתוכננת אל האימפריה הפרתית, אולם עם רציחתו באידו של מארס בשנת 44 לפנה"ס, נגנזו תוכניות הפלישה. עם מותו של קיסר פרצה ברומא מלחמת אזרחים חדשה בין סיעתו של מרקוס אנטוניוס אשר חפצה לשמר את מורשתו של קיסר, לבין סיעת רוצחיו של קיסר שהונהגה בידי גאיוס קסיוס לונגינוס ומרקוס יוניוס ברוטוס. אנטוניוס זימן את הלגיון הרביעי לאיטליה כדי להילחם בקסיוס וברוטוס, אולם אז הצטרף למלחמה גורם חדש ומפתיע: אחיינו של קיסר אוקטביאנוס אשר הכריז על עצמו כיורש הליגיטימי של דודו. כמה לגיונות, ובתוכם הלגיון הרביעי, הצטרפו אל אוקטביאנוס והנחילו לאנטוניוס תבוסה ניצחת בקרב מוטינה.

בשנת 42 לפנה"ס החליט אוקטביאנוס לכרות ברית עם אנטוניוס במטרה להביס את אויביהם המשותפים, היינו רוצחיו של קיסר. הלגיונות הנאמנים להם, ובתוכם הלגיון הרביעי, הפליגו בחזרה למוקדון ושם הביסו את צבאם של רוצחי קיסר בקרב פיליפי. לאחר הקרב חזר הלגיון עם אוקטביאנוס לאיטליה, שם סייע בדיכוי המרד של לוקיוס אנטוניוס. בשנת 31 לפנה"ס הפר אוקטביאנוס את בריתו עם מרקוס אנטוניוס ותקף את נחלותיו במצרים. הלגיון הרביעי השתתף בפלישה זו, ובין היתר נכח בקרב אקטיום. לאחר ניצחונו במלחמה, הציב אוקטביאנוס (שכעת קיבל את התואר אוגוסטוס) את הלגיון הרביעי בהיספניה טארקוננסיס והשתמש בו כדי לדכא מרידות של שבטים מקומיות. החל משנת 13 לפנה"ס הגזרה הייתה שקטה, ובמשך קרוב לחמישים הבאות הועסקו חיילי הלגיון בעיקר בעבודות תחזוקה שונות.

לאחר מכן הועבר הלגיון לגרמאניה סופריור והוצב באזור שהוא כיום מיינץ. על פי השערה אחת הקיסר קליגולה היה זה שהעביר את הלגיון מהיספניה לגרמאניה מכיוון שנזקק לתגבורת במלחמתו כנגד שבט הקאטים. השערה אחרת גורסת שהלגיון הועבר רק בשנת 41 בידי הקיסר קלאודיוס. הסיבה להעברה הייתה ככל הנראה מכיוון שקלאודיוס נאלץ להוציא הלגיון הארבעה עשר גמינה למלחמתו בבריטניה וחיפש לגיון חדש שימלא את מקומו. על כל פנים, בגרמאניה נאלצו חיילי הלגיון לחלוק את המחנה שלהם עם חיילי הלגיון העשרים ושניים פרימגיניה. חיילי הלגיון הרביעי קיבלו את הצד הימני המכובד יותר של המחנה, בעוד החיילים הוותיקים של הלגיון העשרים ושניים נאלצו לעבור לחלק השמאלי.

בשנת 68 התאבד הקיסר נירון, ובכך נפתחה מלחמת האזרחים אשר נודעה בתור "שנת ארבעת הקיסרים". הלגיון הרביעי והלגיון העשרים ושניים הכריזו על תמיכה בטוען לכתר ויטליוס והצטרפו אליו בצעדתו מגרמאניה לאיטליה. הם הביסו את אנשיו של הטוען לכתר אותו בקרב קרמונה, והשתלטו על רומא. חלק מהחיילים תוגמלו על נאמנותם בכך שהועברו למשמר הפרטוריאני. אולם באותה שנה צעד אספסיאנוס עם לגיונותיו מארץ ישראל והביס את צבאותיו של ויטליוס. הלגיון הרביעי הוחזר בחזרה למיינץ ובמשך כמה שנים המשיך להגן על גבולות האימפריה מפני השבטים. בשלב מסוים החליט אספסיאנוס כי הלגיון איננו אמין, ולפיכך פרק אותו והקים משרידיו את הלגיון הרביעי פלביה פליקס.

## קישורים חיצוניים

* הלגיון הרביעי מקדוניקה, באתר livius.org 
* הלגיון הרביעי מקדוניקה, באתר Imperiumromanum.com 

רביעי מקדוניקה
בנות ה-17 מבלות

250px|שמאל|ממוזער|קיי קנדל, רקס הריסון, ג'ון סקסון, סנדרה די ב"בנות ה-17 מבלות"
**בנות ה-17 מבלות** (באנגלית: **The Reluctant Debutante**) סרט קומדיה רומנטית אמריקאי משנת 1958 בבימויו של וינסנט מינלי, עם קיי קנדל, רקס הריסון, סנדרה די, ג'ון סקסון ואנג'לה לנסבורי בתפקידים הראשיים.

התסריט נכתב על ידי ג'וליוס אפשטיין והוא מבוסס על המחזה The Reluctant Debutante (אחת שלא אוהבת להיות מוצגת בנשפי החברה הגבוהה) של ויליאם דאגלס הום  משנת 1955.

זה סרטה לפני האחרון של קנדל שהייתה אז נשואה להריסון וחולה בלויקמיה.

ב-2003 הופק רימייק בשם מה שבחורה רוצה, עם קולין פירת' ואמנדה ביינס.

## תקציר העלילה
לורד ג'ימי ברודבנט (רקס הריסון) הוא איש עסקים עשיר שגר בלונדון עם אשתו השנייה שילה (קיי קנדל). בתו מנישואין הראשונים, ג'יין, (סנדרה די) חיה בארצות הברית ועומדת להגיע אליהם לרגל יום הולדתה ה-17.

הם נפגשים בנמל התעופה ומצטרפת אליהם בת דודתה של שילה, מייבל קלרמונט (אנג'לה לנסבורי) ובתה קלריסה (דיאן קליר). מייבל היא אשה שלא מפסיקה לדבר ולרכל. היא מחפשת שידוך מתאים לקלריסה ושילה מחפשת שידוך לג'יין. בלונדון כעת עונת הנשפים של החברה הגבוהה בה מוצגות הנערות שהגיעו לגיל 17 לנערים/בחורים ממעמד דומה.

בנשף מייעדת שילה את ג'יין לדייוויד פנר (דייוויד מאיירס) עשיר וסנוב מהמעמד הגבוה. גם מייבל מייעדת אותו לבתה קלריסה ומתחילה תחרות בין שתי הנשים. ג'יין אינה מחבבת את פנר אבל נקשרת למתופף של תזמורת הריקודים, דייוויד פקסטון (ג'ון סקסון). מתפתח ביניהם סיפור אהבה למגינת ליבה של שילה שרואה בדייוויד רודף נשים ללא מעמד כלכלי וחברתי מבוסס.

כשדייוויד פקסטון מגיע לביתם לאחר שבילה עם ג'יין, שילה משפיעה על ג'ימי שייגרש אותו.

דייוויד פנר מגיע לביתם ומנסה לחבק את ג'יין אך היא זורקת אותו מהבית פורצת בבכי ואומרת לשילה שהיא אוהבת רק את דייוויד פקסטון. שילה מתחילה גם לבכות מרגשות אשמה.

ג'ימי קורא מודעה בעיתון שהדוכס מפוזיטנו מת בגיל 95 והוריש את כל הונו לנכדו דייוויד פקסטון בן 25. הוא שומר זאת בסוד ומתכנן נשף לחברה הגבוהה. מייבל מגיעה עם קלריסה ודייוויד פנר ולפתע מודיע הכרוז את שמו של הדוכס מפוזיטנו ודייוויד פקסטון נכנס. שילה מופתעת, כעת דייוויד הוא דוכס עשיר ומבוסס. דייוויד וג'יין רוקדים ושילה וג'ימי מצטרפים בשמחה.

## צוות השחקנים

## קישורים חיצוניים

* בנות ה-17 מבלות, באתר TCM

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 1958
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי מטרו גולדווין מאייר
קטגוריה:סרטים מבוססי מחזות
קטגוריה:סרטים רומנטיים
קטגוריה:סרטי קומדיה רומנטית
קטגוריה:סרטי סנדרה די
קטגוריה:סרטי וינסנט מינלי
סקודה סיטיגו

**סקודה סיטיגו** (בסלובקית: **Škoda Citigo**) היא מכונית סופרמיני עירונית מתוצרת יצרנית הרכב הצ'כית **[[סקודה]]**, אשר יוצרה בין השנים 2011–2020 במתחם הייצור "Volkswagen Bratislava Plant"  של יצרנית הרכב הגרמנית פולקסווגן בעיר ברטיסלאבה בסלובקיה

יצרנית הרכב "סקודה" היא חברה בת של קבוצת פולקסווגן.

## "סקודה סיטיגו"
* שם הדגם "סיטיגו" מורכב מהמילים (באנגלית): "City" ו-"Go"
* 4 נוסעים
* תצורות: 3 דלתות האצ'בק, 5 דלתות האצ'בק
* סוגי מנוע: מנועי בנזין בפוזיציה קדמית-רוחבית, מנוע גז טבעי דחוס שעיקרו מתאן, מנוע חשמלי מונע מצבר
* נפח תא מטען: 951-251 ליטר (בקיפול המושבים האחוריים)
* קיבולת מכל דלק: 35 ליטר
* בשנת 2017 יוצרו 37,100 יחידות
* משנת 2019 מיוצר דגם מנוע חשמלי הקרוי "סקודה סיטיגו e iV". טווח נסיעה לטעינה 270 ק"מ

### תאוצות
* תאוצה בין 0–100 היא 14.4 שניות (מנוע בנזין 999 סמ"ק המפיק 59 כ"ס)
* תאוצה בין 0–100 היא 13.2 שניות (מנוע בנזין 999 סמ"ק המפיק 74 כ"ס)
* תאוצה בין 0–100 היא 11.3 שניות (מנוע גז טבעי דחוס 999 סמ"ק המפיק 67 כ"ס)
* תאוצה בין 0–100 היא 12.3 שניות (מנוע חשמלי)

### רמות גימור / אבזור
* Easy
* Active
* Ambition
* Elegance
* Sport
* Style
* Actvie Pro - מהדורה מיוחדת לשוק ההולנדי, המצוידת בין היתר עם מערכת שמע MP3 / תקליטור, מיזוג אוויר עם פילטר אבקה, ריפודים כחולים, כמו גם בקרות חלון חשמליות, נעילה מרכזית וגלגלים 14 אינץ'
* Monte Carlo
* Fun

## גלריה

קובץ:Skoda Citigo 1.0 Ambition – Frontansicht (1), 17. März 2012, Düsseldorf.jpg | "סקודה סיטיגו", 3 דלתות
קובץ:2012-03-07 Motorshow Geneva 4587.JPG | "סקודה סיטיגו"
קובץ:2013 Skoda Citigo Elegance Automatic 1.0 Rear.jpg | "סקודה סיטיגו", שנת 2013
קובץ:Citigo01.jpg | "סקודה סיטיגו"
קובץ:Skoda Citigo-e iV at IAA 2019 IMG 0265.jpg | "סקודה סיטיגו e iV" (מנוע חשמלי)
קובץ:Škoda Citigo in Tallinn.JPG | "סקודה סיטיגו e iV" (מנוע חשמלי)


## ראו גם
* סקודה

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:מכוניות סופרמיני
קטגוריה:מכוניות חשמליות
קטגוריה:רכבי סקודה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2011
קטגוריה:כלי רכב המורכבים בסלובקיה
סומייל אל-ח'ליל

**סומייל אלח'ליל** (בערבית: **صميل الخليل**; תעתיק מדויק: צֻמיל אלח'ליל; מתועתק גם כ"צומייל", "צומיל" או "סומיל") היה כפר ערבי שהתקיים בשפלת יהודה, כ-32 ק"מ מערבית לחברון, באזור שמצויים בו כיום המושבים נחלה וסגולה. הכפר נקרא גם ברכאת אל-ח'ליל (כלומר בְּרַכַת אברהם).

## היסטוריה
משערים כי הכפר נוסד על ידי מסדר ההוספטלרים ב־1168 במהלך מסעי הצלב, במטרה להגן על המצודה שנבנתה על ידם בבית ג'וברין . תושבי הכפר האמינו שכפרם נקרא על שם סמואל, אחד הצלבנים שייסדו את הכפר. לא ברור כיצד אמונה זו מתיישבת עם קיומו של כפר נוסף בשם סומייל (סומייל אל-מסעודייה שבתל אביב). השערה נוספת היא כי מקור שמו של הכפר בא מהמילה הערבית "צומיל", שפירושה אדמה יבשה. שמו הנוסף של הכפר, ברכאת אל-ח'ליל (בְּרַכַת אברהם), ניתן לו מפני שהסולטן הממלוכי ברקוּק (מאה ה-14) השתמש בכספי המיסים מהכפר לבניית מסגד אברהם בחברון.

לפי תיאורו של חוקר המקרא האמריקאי הידוע אדוארד רובינסון, שעבר דרך הכפר באמצע המאה ה-19, היה הכפר גדול למדי והיו בו באר ציבורית גדולה וקטע של חומה עתיקה, שככל הנראה הייתה חלק ממבצר. כיום ניתן למצוא את השרידים הללו כ־300 מטר צפונית לגבול הבתים של מושב נחלה.

ערב מלחמת העצמאות חיו בכפר כמעט 1,000 נפש כולם מוסלמים. תושבי הכפר שאבו מים מבאר שכונתה אל-ח'ליל, והתפרנסו בעיקר מחקלאות וגידול כבשים; הגידולים העיקריים היו דגנים, ענבים ותאנים.

הכפר נכבש ביולי 1948 במבצע אנ-פאר על ידי חטיבת גבעתי בקרבות עשרת הימים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כפרים
קטגוריה:קהילות ויישובים ערביים שנחרבו במלחמת העצמאות
הלגיון הרביעי איטליקה

**הלגיון הרביעי איטליקה** (בלטינית: **Legio IIII Italica**) היה לגיון רומאי, אשר פעל בין 231 ל-400 לספירה.

## היסטוריה
הלגיון הוקם בשנת 231 בידי הקיסר אלכסנדר סוורוס. מגויסי הלגיון הגיעו מאיטליה ומפאנוניה. ייתכן שהלגיון השתתף במלחמתו של סוורוס כנגד האימפריה הסאסאנית באותה שנה. מפקדו הראשון של הלגיון היה מקסימינוס תראקס. בשנת 235 הפך מקסימינוס תראקס לקיסר בעצמו, והוביל את הלגיון במסעות מלחמה כנגד השבטים באזור הדנובה עד שנת 238. בימי הקיסר גורדיאנוס השלישי הועבר הלגיון לפרובינקיות המזרחיות ונלחם כנגד הסאסאנים. ככל הנראה בסיס האם של הלגיון באותן השנים היה במסופוטמיה. בימי הקיסר דיוקלטיאנוס הועבר הלגיון לגאליה.

הלגיון עדיין היה קיים ב והוא נזכר בנוטיטיה דיגניטטום כלגיון עצמאי. גורלו של הלגיון לאחר מכן אינו ידוע. ייתכן שהוא התמזג אל תוך הצבא הביזנטי.

## קישורים חיצוניים

* הלגיון הרביעי איטליקה, באתר livius.org 
* הלגיון הרביעי איטליקה, באתר Imperiumromanum.com 

## הערות שוליים

רביעי איטליקה
שברולט טריילבלייזר (קרוסאובר)

**שברולט טריילבלייזר** (באנגלית: **Chevrolet TrailBlazer**) היא מכונית במרכב קרוסאובר קומפקטית עם חמישה מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי שברולט משנת 2020. היא הוצגה בשנת 2019 והגיעה לישראל בדצמבר 2020.

## מפרט טכני
יחידת ההנעה היחידה שמוצעת עם הדגם כוללת מנוע טורבו-בנזין I3 צילנדרים בנפח 1.4 ליטרים עם הספק של 155 כוחות סוס ב-5,600 סיבובים לדקה, לצד תיבת הילוכים רציפה.

נתון התאוצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה עומד על 9.1 שניות, עד למהירות מרבית של 200 קמ"ש.

## גלריה

קובץ:2021 Chevrolet TrailBlazer LS AWD, Rear Right, 03-23-2021.jpg|מבט אחורי
קובץ:2021 Chevrolet Trailblazer LS AWD, front 12.12.20.jpg|מבט קידמי
קובץ:LA19Car076 290 01 97Xk.jpg|מבט לפנים הרכב
קובץ:Chevrolet Trailblazer.jpg|שברולט טריילבלייזר בישראל


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

טריילבלייזר
קטגוריה:קרוסאובר
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בסין
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בקוריאה הדרומית
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2020
.cg

**.cg** היא סיומת אינטרנט מדינית (ccTLD) השייכת לרפובליקה של קונגו. הסיומת מנוהלת על ידי חברת ONPT Congo ו-Interpoint Switzerland. הסיומת משמשת חברות הגרות או קשורות לרפובליקה העממית של קונגו. בפועל היא בשימוש מועט מאוד, לעומת הסיומת .cd השייכת לרפובליקה הדמוקרטית של קונגו הנפוצה יותר.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* הרשמת דומיין .cg

קטגוריה:הרפובליקה של קונגו
ג'ן מאיירס

**ג'ניס לנור מאיירס** (באנגלית: **Janice Lenore Meyers**; 20 ביולי 1928 – 21 ביוני 2019) הייתה פוליטיקאית אמריקאית מהמפלגה הרפובליקנית, שכיהנה כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השלישי של מדינת קנזס. היא הייתה האישה הרפובליקנית הראשונה שנבחרה לבית הנבחרים האמריקאי מקנזס.

## ביוגרפיה
מאיירס נולדה ב-20 ביולי 1928 בלינקולן, עיר הבירה של נברסקה. היא למדה בבתי ספר ציבוריים בסופיריור שבדרום נברסקה, ואת השכלתה הגבוהה רכשה לראשונה במכללת ויליאם וודס השוכן בפולטון שבמיזורי. בשנת 1951 השלימה מאיירס לימודי תואר ראשון באוניברסיטת נברסקה–לינקולן. משנת 1951 עד 1954 עבדה כעוזרת לענייני פרסום ויחסי ציבור בתחנת רדיו מקומית באומהה ובחנות כלבו בלינקולן. בשנים 1967–1972 היא הייתה חברת מועצה בעיריית אוברלנד פארק, ובמשך שנתיים (1972-1970) הייתה נשיאת המועצה. מ-1972 עד 1984 מאיירס הייתה חברת הסנאט המדינתי של קנזס. בבחירות 1978 התמודדה אל הסנאט של ארצות הברית, אך הובסה בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית, בהן התמודדו מועמדים רבים ולבסוך ניצחה ננסי קאסבאום.

בבחירות 1984 נבחרה מאיירס אל בית הנבחרים של ארצות הברית כנציגת מחוז הקונגרס השלישי של קנזס, והושבעה לתפקידה עם התכנסות הקונגרס ה-99 בראשית ינואר 1985. במהלך הקונגרס ה-104 של ארצות הברית הייתה יושבת ראש ועדת העסקים בקטנים של בית הנבחרים האמריקאי. בבית הנבחרים הייתה תומכת בשמרנות פיסקלית, ופעלה למען הפחתת מסים על עסקים קטנים ובינוניים ופטירתם מחוקי שכר מינימום. לאחר תריסר שנים בבית הנבחרים, לקראת הבחירות ב-1996 פרשה מאיירס מהחיים הפוליטיים וכהונתה תמה בינואר 1997.

בנה, פיל מאיירס, התמודד על אחד משני מושביה של הוואי בבית הנבחרים במהלך בחירות 2000, אך הפסיד לניל אברקרומבי, מועמד המפלגה הדמוקרטית. ב-21 ביוני 2019 נפטרה מאיירס לאחר מאבק במחלת לב במרכז הרפואי השוכן בעיירה מריאם על גבול קנזס-מיזורי.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי נברסקה
קטגוריה:לינקולן (נברסקה): אישים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת נברסקה–לינקולן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת נברסקה–לינקולן
קטגוריה:חברי בית המחוקקים של קנזס
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקנזס
קטגוריה:חברות בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1928
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1928
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2019
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2019
.ci

**.ci** היא סיומת אינטרנט מדינית (ccTLD) השייכת לחוף השנהב.

## תת-סיומות
ברוב המקרים, רישומים של הדומיין משתמשים בסיומת אינטרנט משנית של .ci. חוף השנהב עושה שימוש גם בכינוס מיוחד של צליל chu במקום תת-סיומת אינטרנט משנית.

* שגרירויות: **amb-**name**.ci**
* בתי חולים: **chu-**name**.ci**
* מרכזי מבקרים: **ot-**name**.ci**
* אוניברסיטאות: **univ-**name**.ci**
* בתי חברות: **cci-**name**.ci**
* בתי עירייה: **mairie-**name**.ci**

## תת-סיומות משניות
הסיומות הבאות הן התת-סיומות המשניות הקיימות כרגע, השירות מציע תת-סיומות ברמות נוספות ללקוח אם דרוש:
* **.org.ci, or.ci** – ארגונים בינלאומיים
* **.com.ci, co.ci** – עסקים
* **.edu.ci, ed.ci, ac.ci** – חינוך, בתי ספר, גנים, אוניברסיטאות
* **.net.ci** – שירות אינטרנט
* **.go.ci** – ארגוני ממשלה
* **int.ci** – ארגונים בינלאומיים

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* הרשמת דומיין .ci

## הערות שוליים

קטגוריה:חוף השנהב
שטח חיוני

שמאל|ממוזער|250 פיקסלים
"**שטח חיוני**" (1976) היא יצירת אמנות מאת יהושע נוישטיין.
## תיאור
העבודה "שטח חיוני" (באנגלית: Territorial Imperative) מהווה פעולה אמנותית. מונח זה שימש בשנות ה-70 של המאה ה-20 להגדיר עבודות בעלות היבטים של מיצג ומיצב, שלא היו באותה עת בשפה האמנותית הישראלית. העבודה בוצעה לראשונה על ידי נוישטיין בשנת 1976, ובה האמן הסתובב עם כלב בשטח קיבוץ מרום גולן שברמת הגולן, בקרבת גבול ישראל-סוריה. במקומות בהם השתין הכלב, פעולה שבה הכלבים גם מסמנים את הטריטוריה שלהם, תלה האמן כרזה ועליה תצלום של הכלב עם הטקסט "שטח חיוני". תיעוד של העבודה הוצג בתערוכה "האדמה הזאת", שהוצגה בבית האמנים בתל אביב-יפו במרץ-אפריל באותה שנה.

מספר חודשים לאחר הביצוע הראשוני, תועד נויישטיין מבצע שוב את העבודה עבור צוות צילום של רשות השידור. תיעוד זה הוקרן ב-16 באפריל 1976, במסגרת תוכנית טלוויזיה על אמנות מושגית.

ביצוע נוסף התקיים בעיר קרוזה (Kruså), שעל גבול דנמרק-גרמניה (1977), במסגרת התערוכה "עשרה אמנים מישראל", שהתקיימה במוזיאון לואיזיאנה בדנמרק. כמן כן בוצעה בבלפסט (1978). העבודה הייתה מוזמנת לביצוע נוסף בקאסל, במסגרת התערוכה "דוקומנטה 6" (ינואר 1977). נוישטיין התכוון לבצע אותה על הגבול שבין גרמניה המזרחית לגרמניה המערבית, אולם ברגע האחרון בוטלה ההזמנה בגלל חששות פוליטיים של מארגני התערוכה.

תיעוד העבודה הוצג פעמים רבות. בהן בתערוכות "גבולות" (מוזיאון ישראל; 1980), בתערוכה "עובדי אדמה - אמני שטחים" (גלריה בוגרשוב, 1993); "העיניים של המדינה: אמנות חזותית במדינה ללא גבולות" (מוזיאון תל אביב לאמנות, 1998) ועוד.

## הערות שוליים

קטגוריה:יהושע נוישטיין
קטגוריה:מיצבים
קטגוריה:מיצג ישראלי
קטגוריה:פיסול ישראלי
גאורגיס ברצוקאס

**גאורגיס ברצוקאס** (ביוונית: **Γιώργος Μπρατζόκας**;  נולד ב-11 ביוני 1965) הוא כדורסלן עבר יווני, ששיחק בעמדת הפאוור פורוורד וכיום הוא מאמן כדורסל המאמן את אולימפיאקוס פיראוס מליגת העל היוונית בכדורסל ומהיורוליג.

## קריירה
### מארוסי (כשחקן)
ברצוקאס חתם במארוסי בקיץ 1981 (בגיל 16). הוא התמודד בדראפט 1987 אך לא נבחר. בסוף עונת 1992, לאחר 11 שנים, פרש ממשחק בעקבות פציעה. את כל קריירת המשחק שלו הוא העביר במארוסי.

### מארוסי (כעוזר מאמן)
11 שנים לאחר שנאלץ לפרוש ממשחק עבר ברצוקאס לאימון. ברצוקאס החל את דרכו כעוזר מאמן במארוסי הקבוצה היחידה בה שיחק בכל הקריירה. שנתיים לפני שברצוקאס הגיע לקבוצה מארוסי הקבוצה זכתה בגביע ספורטה לאחר ניצחון 72–74 על אלאן שאלון הצרפתית.

### לאריסה (כמאמן)
בעונתו הראשונה כמאמן הקבוצה עלתה הקבוצה לפלייאוף הליגה היוונית לראשונה בתולדותיה. בעונתו השנייה בקבוצה הקבוצה לא העפילה לפלייאוף ובשלישית שבה לפלייאוף.

### מארוסי (כמאמן)
בשנת 2009 חזר למארוסי, הפעם כמאמן ראשי. ברצוקאס אימן את מארוסי רק לעונה אחת עד שעזב.

### פאניוניוס (כמאמן)
בעונתו הראשונה בקבוצה נבחר למאמן השנה בליגת בעל היוונית בכדורסל.

### אולימפיאקוס (כמאמן)
ברצוקאס חתם באולימפיאקוס מליגת העל היוונית ומהיורוליג לעונות 2012\2013 ו-2013\2014. בעונתו הראשונה בקבוצה, על אף שלא זכה עימה בליגה המקומית, זכה עימה ביורוליג כולל ניצחון מרשים בגמר 88–100 על ריאל מדריד, ניצחון בסדרת רבע הגמר 2–3 על אנדולו אפס וניצחון 52–69 על צסק"א מוסקבה בחצי הגמר, באותה עונה נבחר ברצוקאס למאמן השנה ביורוליג. בעונתו השנייה בקבוצה לא זכה בליגה המקומית ולא ביורוליג: ביורליג סיימו במקום ה-3 בבית א' בשלבי הגמר וכך עלו לרבע הגמר, שם הפסידו 2–3  בסדרה על ידי ריאל מדריד.

### לוקומוטיב קובאן (כמאמן)
לאחר שנתיים מוצלחות באולימפיאקוס חתם ברצוקאס בלוקומוטיב קובאן. בעונתו הראשונה והיחידה בקבוצה עונת 2015\2016  הקבוצה העפילה לראשונה בתולדותיה לפיינל פור היורוליג שנערך במרצדס בנץ ארנה, הם עלו לאחר שסיימו במקום השני בבית שמינית הגמר וכך עלו לרבע הגמר שם ניצחו 2–3 בסדרה את ברצלונה, ובחצי הגמר הפסידו 81–88 לצסק"א מוסקבה. בקרב על המקום השלישי הם ניצחו 75–85 את באסקוניה ויטוריה.

### ברצלונה (כמאמן)
ב-8 ביולי 2016 חתם ברצוקאס בברצלונה. בעונתו הראשונה והיחידה בקבוצה ברצלונה רשמה עונה כושלת וסיימה במקום ה-11 ביורוליג עם מאזן של 12 ניצחונות לעומת 18 הפסדים. בסוף העונה פוטר ברצוקאס מאימון הקבוצה.

### חימקי מוסקבה (כמאמן)
לאחר עונתו הכושלת בקריירה חתם ברצוקאס בחימקי מוסקבה. בעונתו הראשונה בקבוצה הם העפילו לפלייאוף היורוליג שם הודחו בסדרת רבע הגמר 1–3 לצסק"א מוסקבה. בעונתו השנייה בקבוצה הם סיימו את היורוליג במקום ה-13 עם מאזן של 9 ניצחונות לעומת 21 הפסדים.

### אולימפיאקוס (כמאמן)
לאחר שקסטוטיס קמזורה פוטר מאימון אולימפיאקוס בעקבות אי הצלחה מונה ברצוקאס לאימון הקבוצה. עונתו הראשונה בקבוצה נקטעה על ידי התפרצות מחלת הקורונה ועד אז הקבוצה הגיע למקום ה-11 ביורוליג עם מאזן של: 12 ניצחונות ו-16 הפסדים. בעונתו השנייה בקבוצה הם סיימו במקום ה-12 ביורוליג.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורסלני מארוסי
קטגוריה:מאמני לאריסה
קטגוריה:מאמני אולימפיאקוס בכדורסל
קטגוריה:כדורסלנים יוונים
קטגוריה:מאמני כדורסל יוונים
קטגוריה:ילידי 1965
פרנץ לוי

**פרנץ לוי** (בהונגרית: **Lőwy Ferenc**; קרשלדאן, 19 בינואר 1869 – 1944) היה רב, תאולוג, חוקר, מתרגם, יהודי-הונגרי שנספה בשואה.

## ביוגרפיה
פרנץ לוי סיים את לימודיו בבית המדרש לרבנים בבודפשט ובבית המדרש לרבנים בברלין עם דוקטורט בפילוסופיה. הוא היה רב בנג'אטאד (1894-1903), אחר כך הרב הראשי של קהילת הסטטוס קוו אנטה של טרגו מורש; הוא כתב מחקרים המסבירים את כתבי הקודש. ספרו בשם "סיפור מקראי מבריאת העולם עד פילוג ממלכת ישראל המאוחדת" (בודפשט, 1904; טרגו מורש, 1922) כספר לימוד, הודפס בשלוש מהדורות. הוא היה חבר ב"אגודת ז'יגמונד קמני" (KZST) הספרותית מאז 1909, שם הרצה על מדעי המזרח (1912), על רוסטם ואמברי (1914), הסובוטניקים (1920) ועל השירה בשם "היסטוריה של המלך תלמי" שכתב פטר שיימש אילושוואי (1930), על הסופר מור יוקאי (1931), והסיבות לאי הכרתו בחו"ל של המשורר יאנוש אראן (1932). הכתיבה שלו על "ההסמכה האחרונה של נסיכי טרנסילבניה" פורסמה במגזיני טרגו מורש (1935) ובשנתונים של KZST.

הוא תרגם מגרמנית להונגרית את הדרמה של מקס נורדאו ד"ר קוהן (כהן). דרמה (קלוז'-נאפוקה, 1920).

## מאמרים קשורים
* תרגום ספרותי בטרנסילבניה
* הספרות היהודית בטרנסילבניה

## ראו גם
* ג'רג' גאל: ספרות יהודית הונגרית ברומניה. בתוך: שנתון. פורסם על ידי MIOK. בודפשט, 1984.

## לקריאה נוספת
* Romániai magyar irodalmi lexikon: Szépirodalom, közírás, tudományos irodalom, művelődés III. (Kh–M). Főszerk. Dávid Gyula. Bukarest: Kriterion. 1994. 

קטגוריה:רבנים הונגרים
קטגוריה:נספי השואה
קטגוריה:תאולוגים יהודים
קטגוריה:בוגרי בית המדרש לרבנים בבודפשט
קטגוריה:רבנים נאולוגים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1869
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1944
Will You Marry Me?

"****" (בעברית: "**האם תתחתן איתי?**") הוא שיר של הזמרת והרקדנית פאולה עבדול, אשר יצא ב-12 במרץ 1992 על ידי חברת וירג'ין רקורדס. השיר יצא כסינגל החמישי מאלבומה השני של הזמרת. הוא נכתב על ידי עבדול עצמה, סנדרה סטריט ויקטור, וי ג'פרי סמית' ופיטר לורד והופק על ידי לורד וסמית'.

## רקע והצלחה
השיר נכתב בהשראת האירוסין שלה לאמיליו אסטבז והוא יצא לאור קצת לפניי חתונתם.

סטיבי וונדר גם מופיע בשיר כאשר הוא מצבע קולות רקע.

השיר מכיל כבי-סייד את השיר "Good Night, My Love (Pleasant Dreams)" אשר שוחרר על מנת לאסוף כסף למלחמה נגד איידס.

השיר זכה להצלחה בארצות הברית כאשר הגיע למקום ה-19 במדינה והפך לשיר הרביעי מהאלבום לעשות זאת. בקנדה השיר אף זכה להצלחה יותר גדולה כאשר הגיע למקום השישי.

לקליפ לשיר יצאו חמש גרסאות שונות כאשר בכל גרסה עבדול רוקדת בסגנון אחר.

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 1991
קטגוריה:סינגלים מ-1992
קטגוריה:שירי פאולה עבדול
קטגוריה:שירים באנגלית
נגן האקורדיון

[ממוזער|228x228 פיקסלים|שחזור חובבני של 2 פריימים בשנייה של כל 19 הפריימים; [//upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/3/32/The_Accordion.ogv גרסת ה-10 פריימים בשנייה].](https://he.wikipedia.org/wiki/%D7%A7%D7%95%D7%91%D7%A5:The_Accordion_2_fps.ogv)
**נגן האקורדיון** (באנגלית: **Accordion Player** או **Accordionist**) הוא סרט קצר אילם בריטי משנת 1888. הסרט נוצר ובוים בידי לואי לה פרינס ונחשב לאחד מהסרטים הניסויים המוקדמים בעולם והוא גם מהמוקדמים ביותר ששרדו, ביחד עם איש הולך מעבר לפינה משנת 1887, וסצנת ראונדהיי גארדן ותנועה חוצה את גשר לידס מאותה שנה.

מוזיאון המדיה הלאומי של אנגליה, שמחזיק בעותק של הפריימים המקוריים, בינגוד לשני סרטיו המוקדמים של לה פרינס, לא שיחזר את סרט זו. עם זאת, שיחזור חובבני של 17 הפריימים הראשונים הועלה ליוטיוב. מהירות ההצגה היא כנראה 5–6 פריימים בשנייה.

## הפקה
זהו הסרט השני והאחרון שנוצר עם מצלמת העדשה היחידה של לה פרינס, והוא צולם במדרגות ביתו של גוז'ף וויטלי, חמיו של לואי לה פרינס וסבו מצד האם של אדולף לה פרינס. הזמן האפשרי של הצילום הוא 1888.

הצילום נעשה על ידי מצלמת העדשה היחידה LPCCP Type-1 MkII.

תאריך צילום הסרט יכול להיות דומה לתאריך צילום הסרט סצנת ראונדהיי גארדן, כיוון שהמצלמה נמצאת בכיוון דומה ואדולף לבוש אותו דבר.

## עלילה
הסרט מציג את אדולף לה פרינס, בנו של לואי לה פרינס מנגן באקורדיון כפתור דיאטוני.

## שחקנים
* אדולף לה פרינס בתפקיד עצמו

## קישורים חיצוניים

* 
* "נגן האקורדיון", באתר OFDb
* "נגן האקורדיון", באתר Filmweb

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 1888
קטגוריה:סרטים אילמים
קטגוריה:סרטי שחור-לבן בריטיים
קטגוריה:סרטים בריטיים
קטגוריה:סרטים קצרים
קטגוריה:סרטי ריקודים
ג'ודי ביגרט

**ג'ודית בורג ביגרט** (באנגלית: **Judith Borg Biggert**; נולדה ב-15 בנובמבר 1937) היא פוליטיקאית אמריקאית, שכיהנה כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-13 של מדינת אילינוי, בין השנים 2013-1999. ביגרט, חברת המפלגה הרפובליקנית, כיהנה טרם היבחרה לקונגרס כחברת בית הנבחרים המדינתי של אילינוי.

## ביוגרפיה
ביגרט נולדה בשם **ג'ודית גאייל בורג** בשיקגו, השנייה מבין ארבעת ילדיהם של אלווין אנדרו ומרג'ורי וירג'יניה בורג. במשך 41 שנה (1969-1928) עבד אביה בתאגיד וולגרינס, ואף בשנים 1969-1963 היה נשיא החברה. סביה מצד האב היגרו לארצות הברית מפינלנד, ומצד אמה ביגרט ממוצא אנגלי. היא גדלה בווילמט ובשנת 1955 השלימה את לימודיה התיכון בבית הספר התיכון ניו טרייר. לאחר מכן למדה יחסים בינלאומיים באוניברסיטת סטנפורד, שם קיבלה תואר ראשון בנושא ב-1959. באוניברסיטת נורת'ווסטרן למדה משפטים, והייתה עוזרת משפטית עבור השופט לוות'ר מריט סווייגרט (Luther Merritt Swygert) בבית המשפט הפדרלי השביעי לערעורים של ארצות הברית. 

ב-1992 נבחרה אל בית הנבחרים של אילינוי כנציגת מחוז הבחירה ה-81, ובשנים 1994 ו-1996 נבחרה מחדש. בבחירות 1998 התמודדה ביגרט אל בית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס ה-13 של אילינוי. בבחירות המקדימות שהתקיימו במפלגה הרפובליקנית ניצחה את פיטר רוסקאם, ובבחירות עצמן זכתה ב-58.1% מהקולות. ב-3 בינואר 1999 ביגרט הושבעה לתפקידה., ובמרוצת השנים הייתה חברה בוועדת החינוך והעבודה, בוועדה לשירותים פיננסיים ובוועדת המדע, הטכנולוגיה והחלל של בית הנבחרים.

בקונגרס הייתה ביגרט רפובליקנית מתונה, שתמכה בזכויות הפלה ובביטול מדיניות אל תשאל, אל תספר. בד בבד, היא התנגדה לרפורמה מקיפה במדיניות ההגירה לארצות הברית ולהעלאת מסים. היא פרשה לגמלאות בראשית 2013 ועזבה את הזירה הציבורית. עם זאת באפריל 2015 מינה אותה מושל אילינוי ברוס ראונר למועצת יחסי העבודה החינוכיים של המדינה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אילינוי
קטגוריה:שיקגו: אישים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא פיני
קטגוריה:אמריקאיות ממוצא אנגלי
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת נורת'ווסטרן
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת נורת'ווסטרן
קטגוריה:חברות בית הנבחרים של ארצות הברית מאילינוי
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מאילינוי
קטגוריה:חברות בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-112 של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1937
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1937
My Love Is for Real

"**My Love Is for Real**" (בעברית: "**האהבה שלי אמיתית**") הוא שיר של הזמרת והרקדנית פאולה עבדול והזמרת הישראלית עפרה חזה, אשר יצא ב-30 במאי 1995 על ידי וירג'ין רקורדס כסינגל הראשון מתוך אלבומה השלישי. בניגוד לשיריה הקודמים של עבדול השיר לא זכה להצלחה בארצות הברית כאשר הגיע למקום ה-28 בלבד במצעד האמריקאי הרשמי ונהיה לסינגל היחיד שלה מתוך אלבום אולפן שלא נכנס לעשרים העליונים חוץ מסינגל הבכורה שלה. גם באירופה השיר זכה להצלחה פושרת כאשר הגיע למקום ה-44 בלבד במצעד האירופאי. בקנדה, אוסטרליה וניו זילנד השיר זכה להצלחה כאשר נכנס למקום ה-20 בקנדה וניו זילנד ולמקום ה-7 באוסטרליה.

## רקע
השיר נכתב על ידי עבדול עצמה ורת לורנס. מבחינה מוזיקלית השיר הוא שילוב של טריפ הופ ומוזיקה אינדית ביחד עם כלים שיוצרים מוזיקה ים תיכונית. בניגוד לשיריה הקודמים של הזמרת השיר מכיל אלמנטים מוזיקליים אפלים יותר ומוזיקה תעשייתית. השיר מכיל קולות רקע שבוצעו על ידי עופרה חזה.

## הצלחה מסחרית
בניגוד לשיריה הקודמים של הזמרת השיר לא זכה להצלחה כאשר הגיע למקום ה-28 בלבד בארצות הברית אם כי במצעד הדאנס השיר הגיע למקום הראשון.

גם באירופה השיר זכה להצלחה פושרת כאשר הגיע למקום ה-44 בלבד במצעד האירופאי הכללי. באוסטרליה וניו זילנד השיר דווקא כן זכה להצלחה כאשר הגיע למקומות 7 ו-20 (בהתאמה) במדינות אלו. בקנדה השיר זכה להצלחה גם כאשר הגיע למקום השביעי במצעד הקנדי.

## קליפ
הקליפ לשיר בוים על ידי מייקל האוסמן ומציג את עבדול כפילגש בהרמון במזרח התיכון. השיר היה מועמד לשני פרסי VMA בקטגוריות קליפ הדאנס של השנה והקליפ עם הכוריאוגרפיה הטובה ביותר.

## גרסת הכיסוי של סטרייק
בשנת 1996 להקת סטרייק הוציאה לשיר גרסת כיסוי אם כי גרסה זו זכתה להצלחה פחותה כאשר הגיע למקום ה-88 בלבד במצעד האירופאי הרשמי.

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי פאולה עבדול
קטגוריה:שירי עפרה חזה
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:וידאו קליפים שבוימו על ידי מייקל האוסמן
קטגוריה:שירי טריפ הופ
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בהונגריה
רומן גריפין דייוויס

**רומן גריפין דייוויס** (באנגלית: **Roman Griffin Davis**; נולד ב-5 במרץ 2007) הוא שחקן אנגלי. הוא מוכר בעיקר מהופעתו בתפקיד הראשי בסרט "ג'וג'ו ראביט" משנת 2019, עליה היה מועמד לפרס גלובוס הזהב בקטגוריית השחקן הטוב ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי.

## ראשית חייו וקריירה
רומן גריפין דייוויס נולד ב-5 במרץ 2007 בלונדון להורים ממוצא אנגלי-צרפתי. הוא בנו של הצלם בן דייוויס ושל התסריטאית-במאית קמיל גריפין. הוא מתגורר במזרח סאסקס עם הוריו ואחיו, התאומים גיבלי והארדי. דייוויס הופיע לראשונה בסרט הקומדיה השחורה הסאטירי "ג'וג'ו ראביט" בבימויו של טאיקה ואיטיטי. אחיו התאומים השתתפו גם הם בסרט, בתפקיד שיבוטים אנושיים של הדויטשס יונגפולק (; חלק מהנוער ההיטלראי). דייוויס היה מועמד לשישה פרסים על הופעותו בסרט וזכה בשניים – פרס איגוד מבקרי הקולנוע האמריקאי לשחקן הצעיר הטוב ביותר  ופרס איגוד מבקרי הקולנוע בוושינגטון די.סי. עבור ההופעה פורצת הדרך הטובה ביותר .

## פילמוגרפיה

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקנים ילדים אנגלים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-2007
בן דייוויס (צלם)

**בנג'מין ו. דייוויס** (באנגלית: **Benjamin V. Davis**; נולד בשנת 1961) הוא צלם קולנוע בריטי שעבד עם הבמאי והמפיק מת'יו ווהן. בין עבודותיו העיקריות: "קיק אס" (2010), "חניבעל: מקור הרוע" (2007) וסרטי אולפני מארוול "שומרי הגלקסיה" (2014), "הנוקמים: עידן אולטרון" (2015), "דוקטור סטריינג'" (2016), "קפטן מארוול" (2019) ו"הנצחיים" (2021).

דייוויס החל את הקריירה שלו ב-Samuelsons Camera House, כיום חלק מחברת ציוד הקולנוע Panavision. הוא עבד כטוען הקלאפר, האחראי על הפוקוס ומפעיל מצלמות בסרטים עלילתיים ובפרסומות. בתקופה זו הוא עבד עם בילי ויליאמס, דאגלס סלוקומב ורוג'ר דיקינס. הוא החל את הקריירה שלו כצלם קולנוע לצילומים מקומיים. הסרט העלילתי הגדול הראשון שלו כצלם היה הסרט הבריטי "Miranda"  משנת 2002.

אביו היה הצלם ומפעיל המצלמות מייק דייוויס. הוא נשוי לתסריטאית ולבמאית קמיל גריפין. בנם הוא השחקן רומן גריפין דייוויס.

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:צלמי קולנוע בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1961