open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ויליאם לינדזי אלכסנדר

**ויליאם לינדזי אלכסנדר** (באנגלית: **William Lindsay Alexander**; 24 באוגוסט 1808 – 20 בדצמבר 1884) היה מנהיג כנסייה סקוטית וסגן נשיא החברה המלכותית של אדינבורו (Fellow of the Royal Society of Edinburgh), תואר כבוד הניתן לחוקרים ואנשי רוח בולטים.

## רקע והשכלה
אלכסנדר נולד בליית' לוויליאם אלכסנדר, סוחר יין ואשתו אליזבת לינדזי.

לאחר לימודיו בתיכון, למד באוניברסיטאות סנט אנדרוז ואדינבורו ובספטמבר 1827 עבר לאקדמיה התאולוגית של גלאזגו, אך עזב כעבור חדשיים.

## קריירה
בין השנים 1828–1831 כיהן אלכסנדר כמורה למקצועות קלאסיים, באקדמיה התאולוגית בלקברן, שלימים נקראה  בצפון-מערב אנגליה. בין היתר הוא לימד ספרות מקראית, מטאפיזיקה, יוונית ולטינית.

לאחר ביקורים קצרים בגרמניה ובלונדון, הוא הוזמן לשוב לאדינבורו (נובמבר 1834), כדי לשמש בתפקיד כומר ב-North College Street church, כנסייה עצמאית שקמה בתחילת המאה ה-19 מתוך התנועה האוונגליסטית. בשנת 1861, שונה שם הכנסייה ל וזאת עקב נטייתו ה"אוגוסטינית" להתמקד בפרשנות מקראית ולאו דווקא להישמע כנואם רהוט.

בשנת 1845 הוא קיבל תואר דוקטור לתאולוגיה מאוניברסיטת סנט אנדרוס.

בשנת 1867 הוא נבחר לעמית של החברה המלכותית של אדינבורו ובהמשך היה סגן הנשיא בין 1873–1878 וכן מ-1880 עד מותו ב-1884.

## סיורו בארץ ישראל
בשנת 1837 סייר אלכסנדר ברחבי ארץ ישראל. הוא הפליג למצרים, יצא לסיני והגיע לסנטה קטרינה, משם מזרחה אל ים סוף ועקבה, המשיך לפטרה ומשם אל הערבה, הנגב ועלה לכיוון הר חברון, חברון, בית לחם וירושלים. אלכסנדר לא הרחיב בתיאור ירושלים וממנה עלה צפונה לכיוון שכם שבה היו אז כ-100 שומרונים. משכם הוא נסע לכיוון מערב, עלה אל הכרמל והגיע לחיפה ("חור אומלל שכזה"). מחיפה עלה אלכסנדר לעכו ומזרחה, אל טבריה, מגדל, הכנרת, סוסיתא, גמלא ומשם אל כפר פיק (ברמת הגולן). המשך הסיור היה ממזרח לירדן ומשם לסוריה.

אלכסנדר תיעד את מסעו בארץ ישראל, במכתבים שכתב למשפחתו. מכתבים שאוגדו לספר: Letters on Egypt, Edom, and the Holy Land שפורסם ב-1838.

## כתבים
אלכסנדר כתב וערך יצירות תאולוגיות רבות ובין היתר:
* "ספר המזמורים של אוגוסטינוס, שבו הופיעו מזמוריו ותרגומיו המקוריים, פורסם לראשונה ב-1849.

* "שווייץ והכנסיות השווייצריות" (*Switzerland and the Swiss Churches*), גלאזגו, 1846. תיאור מסעו בשווייץ שהוביל להתכתבות בין הכנסיות השווייצריות והסקוטיות.
* "אנגלו-קתוליות" (*Anglo-Catholicism*), אדינבורו, 1843.
* "הכנסייה הבריטית העתיקה" (*The Ancient British Church*), 1852. הופיע גם במהדורה מתוקנת, 1889.
* "המשיח והנצרות" (*Christ and Christianity*), אדינבורו, 1854.
* "מחשבה ועבודה נוצרית" (*Christian Thought and Work*), אדינבורו, 1862.
* "פאולוס הקדוש באתונה" (*St. Paul at Athens*), אדינבורו, 1865.
* "דרשות" (*Sermons*), אדינבורו, 1875.

בשנת 1861 קיבל אלכסנדר על עצמו את העריכה של המהדורה השלישית של האנציקלופדיה התנ"כית של ג'ון קיטו, מתוך הבנה שיש לתקן את כל היצירה ולעדכן אותה. בינואר 1870 הוא הפך לחבר בוועדת עורכי התרגום מחדש (לאנגלית) של הברית הישנה.

## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים

* ספר הפזמונים של אוגוסטינוס (באנגלית).
* רשימת כתביו של אלכסנדר (באנגלית).
* מבחר כתבים של אלכסנדר הניתנים לקריאה באינטרנט (באנגלית).
* 

קטגוריה:סגל אוניברסיטת אדינבורו
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אדינבורו
קטגוריה:נוסעים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1808
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1890
קטגוריה:ארץ ישראל: נוסעים נוצרים
ג'ורג'יו מרנגו

**ג'ורג'יו מרנגו**, (נולד ב-7 ביוני 1974) הוא בכיר בכנסייה הקתולית ממוצא איטלקי וחבר בחבר החשמנים מאז מונה על ידי האפיפיור פרנציסקוס ב-27 באוגוסט 2022. תוארו הרשמי מאז 2 באפריל 2020 הוא "פרפקט הכנסייה באולן בטור", תחום שיפוט כנסייתי הכולל את שטחה של מונגוליה.

## ביוגרפיה
מרנגו נולד בקונאו שבאיטליה ב-1974. בצעירותו לקח חלק בתנועת הצופים והתאמן בסיף.

בשנים 1993–1995 למד פילוסופיה באוניברסיטה התאולוגית של צפון איטליה בטורינו ולאחר מכן המשיך ללימודי תאולוגיה מ-1996 עד 1999 באוניברסיטה האפיפיורית הגרגוריאנית ברומא. בשנים 1999–2002 למד באוניברסיטה האפיפיור אורבן בין השנים 1999 ל-2002, וב-2016 השלים תואר דוקטור במיסיולוגיה. ב-26 במאי 2001 הוסמך לכומר, והיה הראשון לעבוד במונגוליה מטעם המסדר שלו, לצד כומר מוודה ו-3 נזירות.

בין 2016 ל-2020 הוא היה חבר המועצה האזורית של המסדר שלו באסיה, הממונה על מיסיונרים במונגוליה וכומר קהילה בארבאיחר. ב-2 באפריל 2020 האפיפיור פרנציסקוס מינה אותו לפרפקט של הכנסייה באולן בטור והעניק לו את התואר בישוף קסטרה סבריאנה, במקומו של ואצלאב סלגה פדילה שהלך לעולמו ב-2018. טקס ההסמכה שלו נערך ב-8 באוגוסט 2020 בקתדרלה בטורינו על ידי הקרדינל הפיליפיני לואיס אנטוניו טאגלה, הארכיבישוף של טורינו סזאר נוסיגליה, והקרדינל סוורינו פולטו, הארכיבישוף-אמריטוס של טורינו.

ב-29 במאי 2022, בעת ששה מרנגו ברומא לצורך פגישה שיזם בין האפיפיור למנהיגים בודהיסטים ממונגוליה, הודיע פרנציסקוס כי החליט להפוך את מורנגו לחשמן. ההודעה זכתה לביקורת הן בשל גילו הצעיר של מארנגו, שהיה אז בן 48 בלבד, והיה עתיד להפוך לחשמן הצעיר ביותר בחבר החשמנים, והן בשל הקהילה הקטנה שעמד בראשה, בעוד קהילות גדולות בהרבה כמו מילאנו או לוס אנג'לס נותרו ללא ייצוג בחבר החשמנים.

ב-27 באוגוסט 2022 האפיפיור פרנציסקוס הפך את מורנגו לחשמן, ובאוקטובר אותה שנה מינה אותו כחבר בוועדה להפצת הבשורה (Dicastero per l'evangelizzazione). ב-2023 היה מורנגו אחראי לביקורו של האפיפיור במונגוליה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חשמנים איטלקים
קטגוריה:בישופים קתולים
קטגוריה:מונגוליה
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1974
מיקולה ביצ'וק

**מיקולה ביצ'וק** (באוקראינית: **Микола Бичок**; נולד ב-13 בפברואר 1980) הוא איש כנסייה יווני-קתולי ממוצא אוקראיני, והקרדינל הצעיר ביותר בחבר החשמנים, לאחר שמונה לתפקיד על ידי האפיפיור פרנציסקוס ב-7 בדצמבר 2024.

## ביוגרפיה
ביצ'וק נולד בטרנופול שבמערב אוקראינה ב-1980. הוא הצטרף ל"קהילת הגואל הקדוש ביותר", הידועה בכינוי "רדמפטורים", ביולי 1997. הכשרתו הדתית התקיימה באוקראינה ובפולין, וב-3 במאי 2005 הוא הוסמך לכומר בלבוב.

ביצ'וק הוצב בכנסייה בפרוקופייבסק שברוסיה ובהמשך היה אב מנזר באיוואנו-פרנקיבסק באוקראינה. מ-2015 עד 2020 שימש ביצ'וק ככומר הקהילה הקתולית האוקראינית בניוארק, ניו ג'רזי. ב-15 בינואר 2020 מינה אותו האפיפיור פרנציסקוס לבישוף הקהילה הקתולית האוקראינית במלבורן, שתחת תחום שיפוטה נמצאות אוסטרליה, ניו זילנד ואוקיאניה. טקס ההסמכה שלו לבישופות נערך בקתדרלת ג'ורג' הקדוש בלבוב ב-7 ביוני 2020, בו מציינים על פי הלוח היוליאני את פנטקוסט, בנוכחות הארכיבישוף הגדול סוויאטוסלב שבצ'וק ובכירים אחרים בכנסייה היוונית-קתולית האוקראינית.

ב-6 באוקטובר 2024 הודיע האפיפיור פרנציסקוס על כוונתו להכריז על ביצ'וק כקרדינל. ב-7 בדצמבר אותה שנה הוא הפך לחבר הצעיר ביותר בחבר החשמנים, אך במקום הכיפה האדומה המסורתית של קרדינלים, הניח פרנציסקוס על ראשו של ביצ'וק קוקוליון - ברדס שחור הרווח במסורת הנזירית האוקראינית, מעוטר בשוליים אדומים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חשמנים
קטגוריה:בישופים יוונים-קתולים
קטגוריה:אוקראינים שנולדו ב-1980
דיג מסורתי

[ממוזער|300px|דייג מסורתי ב[סרי לנקה]]
**דיג מסורתי** הוא דייג בשיטות מסורתיות בשימוש בטכנולוגיות פשוטות, בקנה מידה קטן, ובעלויות נמוכות, המבוצעות על ידי דייג בודד (בניגוד לדיג מסחרי). פעמים רבות על ידי קבוצות אתניות שזו מלאכתם, והם עורכים מסעות דיג קצרים קרוב לחוף. התוצרת בדרך כלל אינה מעובדת, ומיועדת בעיקר לצריכה עצמית, ולשווק מקומי. דיג מסורתי מקצועי משתמש בטכניקות דיג מסורתיות כגון חכה וקרסים, חיצי דיג וצלצלים, רשתות קלע וסירות דיג מסורתיות קטנות (אם בכלל).

[ממוזער|סירת דיג מסורתית ב[מוזמביק]]
[ממוזער|דייגים ב[נחל הירקון|ירקון בישראל בשנת 1938]]
הדיג המסורתי יכול להתבצע הן מסיבות מסחריות והן למטרות קיום. ובניגוד לשיטות הדיג המסחריות המודרניות, הוא פחות בזבזני ופחות פוגע באוכלוסיות הדגים מאשר הדיג התעשייתי. המעמד סוציו-אקונומי של קהילת הדייגים המסורתיות הפך בשנים האחרונות לאינטרס של הרשויות, וסעיף 14.b של היעד ה-14 שנקבע בין היעדים לפיתוח בר קיימא של האו"ם, פועל לספק זכויות גישה לדייגים המסורתיים למשאבים ולשווקים הימיים, כדי לסייע לביטחון תזונתי ולמיגור העוני.

## חשיבות
מיליוני אנשים ברחבי העולם מתפרנסים מהדיג המסורתי. וחשיבותו אינה רק לצורך המזון, אלא גם ליצירת מקומות עבודה, ביטחון תזונתי וירידה בעוני. דיג מלאכותי הוא צורת הדגה השלטת ב"מדינות טרופיות מתפתחות" כמו ניגריה, ניקרגואה, סודאן ועוד.

חשיבותו של הדיג המסורתי, ובקנה מידה קטן, הוכר במסמך הבינלאומי הראשון המוקדש במיוחד לדיג בקנה מידה קטן. הסכם זה, שנוסח על ידי ארגון המזון והחקלאות של האו"ם, נקרא "הנחיות וולונטריות להבטחת דיג בר קיימא בקנה מידה קטן בהקשר של ביטחון תזונתי ומיגור עוני" ומיושם החל משנת 2015. בנוסף, יש תמיכה עולמית רבה לספק גישה לדייגים המסורתיים בקנה מידה קטן, למשאבים ימיים ולשווק, וזה מהיעדים העיקריים בייעדי האו"ם לפיתוח בר קיימא 14, "לספק גישה לדייגים ארטיזנליים בקנה מידה קטן למשאבים ימיים ולשווקים".

## דיג מסורתי במדינות שונות
ראו גם: 
### אפריקה הדרומית
באפריקה הדרומית ישנם מעל 22.7 מליון נפשות התלויים בדיג המסורתי למחייתם, ובשנת 2021 מעל שלש מליון טון דגים נדוגו במים המתוקים ובימים שבאזור. ב (SADC), פועלים לחיזוק המחויבות והיישום של ההנחיות הוולונטריות לדיג מסורתי, כדי להבטיח דיג בר-קיימא, לייצר ביטחון תזונתי ולסייע במיגור העוני.

### ניגריה
[ממוזער|דייגים עם שלל בסירת הקאנו ב[גינאה]]
בניגריה משתמשים הדייגים בסירת קאנו מסורתית באורך של בין 3 מטר, ל–18 מטר, הדייגים באזור זה משתמשים בעיקר ברשתות דיג מסוגים שונים, ודגים בעומק מרבי של 20–40 מטר בלבד.

### קטלוניה
בקטלוניה, יותר מ–2000 דייגים, באזורי החוף השונים, עוסקים בדיג מסורתי, ומשווקים את סחורתם כדגים טריים בשווקים המקומיים. המדינה הקימה פרויקטים שונים לחיזוק הדיג המסורתי בקטלוניה באמצעות יצירת אזורים מוגנים ימיים ותוכניות ניהול משותף של דיג, קביעת עונות דיג, תוך שמירה על הקיימות של הדגה.

## גלריית תמונות

## קישורים חיצוניים

* הטיפול בדייג המסורתי באתר שירות הדיג והחקלאות הימית הלאומי בצ'ילה.
* מחקר על הדיג המסורתי באזור הים התיכון

## הערות שוליים

קטגוריה:דיג
קטגוריה:קיימות
קטגוריה:חקלאות ימית
בת'אני מאטק-סנדס

**בת'אני מאטק-סנדס** (באנגלית: **Bethanie Mattek-Sands**;  נולדה ב-23 במרץ 1985) טניסאית אמריקאית. היא זכתה להצלחות בתחרויות זוגות נשים וזוגות מעורבים בהם זכתה 8 פעמים בתחרויות גראנד סלאם. בשנת 2017 היא דורגה מס' 1 בתחרויות זוגות והייתה ברמה זו במשך 32 שבועות רצופות. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו היא זכתה במדליית זהב בזוגות מעורבים לצד ג'ק סוק.
## ביוגרפיה
בת'אני מאטק נולדה בשנת 1985 ברוצ'סטר שבמינסוטה. היא התחתנה בשנת 2009 ומאז שם משפחתה מאטק-סנדס.

בת'אני מאטק החלה קריירה מקצועית בשנת 1999.

בשנת 2001 היא התחילה לשחק בתחרויות גראנד סלאם. בתחרויות הנשים היא לא הגיע לשלבים מתקדמים. 

בתחרויות זוגות נשים בת'אני מאטק-סנדס הגיעה להצלחות תוך משחקה לצד לוציה שפרובה. הן ניצחו באליפות אוסטרליה הפתוחה 2015 ועד לשנת 2017 ניצחו ב-5 תחרויות זוגות בגראנד סלאם. רק באליפות וימבלדון היא לא הצלחיה להגיע לתואר. בשנת 2021 היא שיחקה לצד איגה שוויונטק והן הפסידו בגמר אליפות צרפת הפתוחה 2021.

בתחרויות זוגות מעורבים בת'אני מאטק-סנדס הגיע למשחקי הגמר 6 פעמים וניצחה 4 פעמים עם פרטנרים שונים. כמו בתחרויות זוגות נשים היא לא הצליחה להגיע לתואר באליפות וימבלדון.

בת'אני מאטק-סנדס שיחקה ב-2 אולימפיאדות. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו היא זכתה במדליית זהב בזוגות מעורבים לצד ג'ק סוק.

בגמר ה-WTA בת'אני מאטק-סנדס הגיע לגמר תחרות זוגות נשים בשנת 2016.

## קישורים חיצוניים
* 

* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מינסוטה
קטגוריה:טניסאיות אמריקאיות
קטגוריה:טניסאיות זוכות אליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס
קטגוריה:טניסאיות זוכות אליפות צרפת הפתוחה
קטגוריה:טניסאיות זוכות אליפות אוסטרליה הפתוחה
קטגוריה:טניסאיות באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:טניסאיות באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:אלופים אולימפיים אמריקאים: טניס
קטגוריה:מינסוטה: ספורטאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1985
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1985
פאלמר לאקי

**פאלמר לאקי** (באנגלית: **Palmer Luckey**; נולד ב-19 בספטמבר 1992) הוא יזם ומיליארדר אמריקאי, מייסד חברת אנדוריל תעשיות, חברת טכנולוגיה צבאית המתמקדת בכלי טיס בלתי מאוישים ובחיישנים ליישומים צבאיים. לאקי הוא גם מפתח משקפי המציאות מדומה אוקולוס ריפט וממייסדי חברת Oculus VR, שנמכרה לפייסבוק.

## ביוגרפיה
לאקי נולד בלונג ביץ' שבקליפורניה. אביו היה מוכר מכוניות, ואמו דאגה לחינוך ביתי ללאקי ושלוש אחיותיו הצעירות. בנעוריו עסק בפיתוחי אלקטרוניקה וחומרה.

הוא החל ללמוד עיתונאות באוניברסיטת המדינה של קליפורניה, לונג ביץ', במקביל עבד במכון לטכנולוגיות יצירתיות באוניברסיטת דרום קליפורניה תחת הדרכתו של מארק בולס, בפיתוח מערכות מציאות מדומה לטיפול ביוצאי צבא שסבלו מהפרעת דחק פוסט-טראומטית. בגיל 17 השלים אב טיפוס של משקפי מציאות מדומה. המשקפיים נוסו בהצלחה על ידי ג'ון קארמק שאף הציג את השימוש בהם בתערוכת E3. לאקי עזב את לימודיו במכללה וב-2012 הקים את חברת Oculus VR שנעזרה בגיוס משקיעים דרך Kickstarter לפיתוח משקפי אוקולוס ריפט, ב-2013 הצטרף קארמק לחברה כמנהל טכנולוגיות ראשי וכן היא זכתה להשקעה מקרן ההון סיכון אנדריסן הורוביץ. החברה נמכרה לפייסבוק ב-2014 תמורת 4 מיליארד דולר, חלקו של לאקי הוערך בכ-700 מיליון דולר. לאקי המשיך לעבוד בפייסבוק עד שפוטר ב-2017, לטענתו על רקע תמיכתו בדונלד טראמפ בבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2016, ומודעה שסייע לממן נגד הילרי קלינטון.

לאחר עזיבת פייסבוק ייסד את חברת אנדוריל תעשיות המפתחת רחפנים אוטונומיים, רובוטים, כלי טיס בלתי מאוישים, כלי צלילה בלתי מאוישים, חיישנים, ושילוב טכנולוגיות בינה מלאכותית ליישומים צבאיים. הכנסות החברה הסתכמו בכ-1 מיליארד דולר ב-2024 ושוויה מוערך בכ-28 מיליארד דולר. הונו של לאקי מוערך נכון לאוגוסט 2025 בכ-3.7 מיליארד דולר.

לאקי נשוי לניקול אדלמן והם הורים לילד אחד. גיסו הוא חבר הקונגרס לשעבר, מאט גייטס.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:יזמים אמריקאים
קטגוריה:ממציאים אמריקאים
קטגוריה:מיליארדרים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1992
חומר אפל (סדרת טלוויזיה, 2024)

**חומר אפל** (באנגלית: **Dark Matter**) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית מסוגת הדרמת מדע בדיוני, בכיכובו של ג'ואל אדגרטון, שנוצרה על ידי , בהתבסס על ספר בעל אותו שם  שכתב ויצא לאור בשנת 2016.

הסדרה עלתה לשידור ב-8 במאי 2024 באפל TV פלוס. באוגוסט 2024 הסדרה חודשה לעונה שנייה.

## רקע עלילתי
ג'ייסון דסן, פיזיקאי מהעיר שיקגו, נלקח לעולם מקביל ושואף לנסות לחזור לעולמו ולמשפחתו.

## שחקנים ודמויות
* ג'ואל אדגרטון בתור **ג'ייסון דסן**, תפקיד ראשי כפול של פיזיקאי מהעולם "הראשי" ומהעולם המקביל.
* ג'ניפר קונלי בתור **דניאלה דסן**, אשתו של ג'ייסון בעולם "הראשי".
* אליס בראגה בתור **אמנדה לוקאס**, הבת זוג של ג'ייסון בעולם המקביל.
* אוקס פגלי בתור **צ'ארלי דסן**, בנם של ג'ייסון ודניאלה בעולם "הראשי".
*  בתור **ריאן הולדר**.
* דאיו אוקניי בתור **לייטון ואנס**.
*  בתור **בלייר קפלן**.
* אינה ברי-יון בתור **דואן לורנס**.
* וויליאם סמילי בתור **מאט**.

## פרקים

## הפקה
בדצמבר 2020 התפרסם שנרקמת עסקה לעיבוד טלוויזיוני של הספר "Dark Matter"  עבור "אפל TV פלוס", כהפקה משותפת שלה עם "Sony Pictures Television", ושסופר הספר, בלייק קראוץ', ישמש ככותב התסריט.

במרץ 2022 התפרסם כי "אפל TV פלוס" הזמינה את הפקתה של עונה בת תשעה פרקים בכיכובו של ג'ואל אדגרטון וכי בלייק קראוץ' ישמש כשואו ראנר.

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים
* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אפל TV פלוס: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות מדע בדיוני אמריקאיות
קטגוריה:עולמות מקבילים בטלוויזיה
קטגוריה:סדרות טלוויזיה המבוססות על ספרים
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה באנגלית
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 2024
תנו לגדול בשקט (שיר של שלומי שבת)

"**תנו לגדול בשקט**" הוא שיר שכתב יעקב (יענקל'ה) רוטבליט והלחין ועיבד המוזיקאי שלומי שבת. השיר יצא לאור באלבומו השביעי של שבת, "זמן אהבה", משנת 2003.

## רקע
על רקע תחילת אירועי האינתיפאדה השנייה, החל מסוף ספטמבר 2000, וסדרת פיגועי הטרור של שנת 2001, שגבו את חייהם של יותר מ-200 ישראלים, כתב הפזמונאי יענקל'ה רוטבליט את השיר "תנו לגדול בשקט", בתפילה ובקשה לימים שקטים וטובים יותר עבור תושבי המדינה.

כדי להעלות את רוחם של ילדי ישראל, פתח ערוץ הילדים במשדר מיוחד בשם "תנו לגדול בשקט", על שם השיר שכתב רוטבליט.
## ביצועים נוספים וגרסאות כיסוי
*בשנת 2007 ביצעו את השיר פבלו רוזנברג ושלומי שבת, במסגרת המופע המשזותף בקיסריה.
*בשנת 2008 ביצעו כל כוכבי "תפוס ת'פסטיגל" את השיר במסגרת המופע בעלת אותו שם.
*בשנת 2011 ביצע את השיר נוי דנן, משתתף תוכנית המציאות "כוכב נולד" עונה 9.
*בשנת 2015 ביצעו את השיר, להקת הבנים Boyband.
* בשנת 2020 ביצעו את השיר נועה קירל, נסרין קדרי ושלומי שבת, בהפקת גיא דאן, בערוץ התוכן "ישראל בידור".
* בשנת 2024, על רקע מלחמת חרבות ברזל, התאחדו שלושת ערוצי הילדים, ניקולודיאון, Zoom, וערוץ הילדים, עם שלומי שבת וכוכב הילדים טל מוסרי שהשתתפו בקליפ המקורי מ-2002, לביצוע מחודש לשיר.
* באוקטובר 2024, ביצעו את השיר יובל דיין ושלומי שבת, לכבוד חגיגות ה-70 לשלומי שבת.

## קישורים חיצוניים

* תנו לגדול בשקט, באתר הספרייה הלאומית
* אקורדים לשיר, באתר Tab4u
* 30px תנו לגדול בשקט, במסד הנתונים המוזיקלי Genius
* 15px תנו לגדול בשקט, במסד הנתונים המוזיקלי Discogs
* 44px תנו לגדול בשקט, באתר המוזיקה אפל מיוזיק
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 2003
קטגוריה:סינגלים מ-2003
קטגוריה:שירי שלומי שבת
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי יענקל'ה רוטבליט
קטגוריה:שירי שלום
קטגוריה:שירים נגד מלחמה
קטגוריה:אי-אלימות באמנות
קאגמושה

**קאגמושה** (ביפנית: **影武者** באנגלית: **Kagemusha**) הוא סרט דרמה היסטורית יפני משנת 1980 בבימויו של אקירה קורוסאווה. הסרט מתרחש בתקופת הסנגוקו ביפן ומספר את סיפורו של גנב פשוט שנבחר לשמש ככפיל (קאגמושה) של הדאימיו טקדה שינגן, במטרה להטעות את אויבי השבט לאחר מותו של שינגן.

הסרט זכה בפרס דקל הזהב בפסטיבל קאן 1980 (במקביל עם הסרט "כל הג'אז הזה"). הוא גם היה מועמד לפרס האוסקר לסרט הזר הטוב ביותר וזכה להצטיינות נוספת. בשנת 2009 הסרט נבחר במקום ה-59 ברשימת "הסרטים היפניים הגדולים בכל הזמנים" על ידי מגזין הסרטים היפני *Kinema Junpo*.

## עלילת הסרט
בשנת 1571, טקדה שינגן, שליט מחוז קאיי, מגלה גנב הנידון למוות בשל דמיונו הרב אליו. לאחר ששינגן נפצע אנושות בקרב, הוא מצווה לשמור על מותו בסוד למשך שלוש שנים כדי למנוע התקפות מצד אויביו. הגנב משמש ככפיל של שינגן, אך עם הזמן מתמודד עם אתגרים פנימיים וחיצוניים, כאשר בני השבט ואויביהם מתחילים לחשוד בזהותו האמיתית.

## צוות השחקנים
* **[[טאטסויה נאקאדאי]]** – מגלם את טקדה שינגן ואת הקאגמושה, הגנב המשמש ככפיל.
* **צוטומו ימזאקי** – מגלם את טקדה נובוקדו, אחיו הצעיר של שינגן.
* **קניצ'י האגיווארה** – מגלם את טקדה קאצויורי, בנו ויורשו של שינגן.
* **ג'ינפאצ'י נזו** – מגלם את צוצ'יה סוהאצ'ירו, שומר הראש הראשי של שינגן.
* **הידג'י אוטאקי** – מגלם את יאמאגאטה מסאקאגה, הגנרל המנוסה ביותר של שינגן.

## ביקורות
הסרט זכה לשבחים רבים. באתר Rotten Tomatoes, הסרט מחזיק בציון של 89% על סמך 27 ביקורות, עם ממוצע דירוג של 7.6/10. באתר Metacritic, הציון הממוצע הוא 84 מתוך 100, בהתבסס על 15 ביקורות. מבקרים שיבחו את הבימוי של קורוסאווה, הצילום המרשים והמשחק העוצמתי של נאקאדאי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי מלחמה אפיים
קטגוריה:זוכי פרס דקל הזהב
קטגוריה:סרטי פוקס המאה ה-20
קטגוריה:אקירה קורוסאווה
קטגוריה:סרטי 1980
קטגוריה:סרטים יפניים
כלתו של פרנקנשטיין

**כלתו של פרנקנשטיין** (באנגלית: **Bride of Frankenstein**) הוא סרט אימה גותי משנת 1935, בבימויו של ג'יימס ווייל. הסרט מהווה המשך לסרט "פרנקנשטיין" משנת 1931, וממשיך את סיפורו של המפלצת שנוצרה על ידי ד"ר ויקטור פרנקנשטיין. בסרט ההמשך מופיעה אלזה לנצ'סטר בתפקיד הכפול של מרי שלי והכלה. קולין קלייב חוזר על תפקידו כהנרי פרנקנשטיין, וארנסט תסיגר מגלם את התפקיד של דוקטור ספטימוס פרטוריוס. אוליבר פיטרס הגי מגלם את התפקיד של הנזיר העיוור הזקן.
## עלילת הסרט
הסרט מתחיל מיד לאחר סיום הסרט הראשון. ד"ר הנרי פרנקנשטיין (קולין קלייב) שורד את האירועים הקודמים ומנסה להתנער מניסיונותיו ליצור חיים. עם זאת, ד"ר פרטוריוס (ארנסט ת'סיגר), מדען מטורף, משכנע אותו ליצור בת זוג למפלצת (בוריס קרלוף) כדי להעניק לה חברה. המפלצת, המחפשת חיבה והבנה, מסכימה לתוכנית, אך התוצאה מובילה לסיום טראגי.

## צוות השחקנים
* **בוריס קרלוף** – המפלצת.
* **קולין קלייב** – ד"ר הנרי פרנקנשטיין.
* **אלזה לנצ'סטר** – מרי שלי / כלתו של פרנקנשטיין.
* **ארנסט ת'סיגר** – ד"ר פרטוריוס.
* **ואלרי הובסון** – אליזבת, אשתו של הנרי.

## ביקורות
הסרט זכה לשבחים רבים ונחשב לאחת מיצירות המופת של ז'אנר האימה. באתר Rotten Tomatoes, הסרט מחזיק בציון של 98% על סמך 54 ביקורות, עם ממוצע דירוג של 9/10.

באתר Metacritic, הציון הממוצע הוא 95 מתוך 100, בהתבסס על 15 ביקורות. מבקרים שיבחו את הבימוי של ווייל, המשחק של קרלוף ולנצ'סטר, ואת העומק הרגשי והפילוסופי של הסרט.

בישראל, הסרט נחשב לקלאסיקה ומוקרן לעיתים בסינמטקים ובאירועים מיוחדים. באתר "הארץ" נכתב: "פרנקנשטיין או פרומיתיאוס המודרני, ספר שחיברה הסופרת האנגלייה מרי שלי, הוא סיפור מצוין מכל זווית שבוחנים אותו. יש בו הכל – אימה ופחד, מדע ובדיון, מוסר ומוסר כפול."

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי אולפני יוניברסל
קטגוריה:סרטים בשימור ספריית הקונגרס
קטגוריה:סרטים על חתונות
קטגוריה:סרטי המשך אמריקאיים
קטגוריה:סרטי להט"ב אמריקאיים
קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 1935
ג'קאס 3

**ג'קאס 3** (באנגלית: **Jackass 3D**) הוא סרט קומדיה ריאליטי משנת 2010, בבימויו של ג'ף טרמיין. הסרט מהווה את החלק השלישי בסדרת סרטי "ג'קאס" ומציג את ג'וני נוקסוויל וחבורתו מבצעים פעלולים מסוכנים ומתיחות פרועות, הפעם בטכנולוגיית תלת-ממד.

הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית בפורמט תלת-ממד ב-15 באוקטובר 2010, על ידי סרטי פרמאונט. הוא קיבל ביקורות חיוביות בדרך כלל מהמבקרים. הסרט הכניס 171.7 מיליון דולר ברחבי העולם מול תקציב הפקה של 20 מיליון דולר. 

## תקציר
הסרט אינו עוקב אחר עלילה מסורתית, אלא מציג רצף של פעלולים, מתיחות ואתגרים פיזיים המבוצעים על ידי צוות "ג'קאס". בין הקטעים הבולטים ניתן למצוא את ג'וני נוקסוויל גולש על סקייטבורד מול עדר תאו, באם מרג'רה עובר במסדרון מלא במכשירי הלם חשמליים, וסטיב-או מתעופף באוויר בתוך תא שירותים נייד.

## צוות השחקנים
* **[[ג'וני נוקסוויל]]** – המוביל והיוזם של הפעלולים.
* **[[באם מרג'רה]]** – חבר צוות המבצע פעלולים ומתיחות.
* **[[ראיין דאן]]** – חבר צוות המשתתף בפעלולים.
* **[[סטיב-או]]** – מבצע פעלולים קיצוניים ומסוכנים.
* **כריס פונטיוס** – חבר צוות הידוע בפעלולים הייחודיים שלו.

## ביקורות
הסרט קיבל ביקורות מעורבות. באתר Rotten Tomatoes, הסרט מחזיק בציון של 67% על סמך 111 ביקורות, עם ממוצע דירוג של 5.9/10. באתר Metacritic, הציון הממוצע הוא 56 מתוך 100, בהתבסס על 23 ביקורות. מבקרים שיבחו את השימוש היצירתי בטכנולוגיית התלת-ממד ואת ההומור, אך ציינו כי התוכן אינו מתאים לכל הצופים בשל הפעלולים המסוכנים והגסים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטי פרמאונט
קטגוריה:סרטים מבוססי סדרות טלוויזיה
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 2010
פרנק ליאו

**פרנסיס "פרנק" ליאו** (נולד ב-30 ביוני 1971) הוא הארכיבישוף של טורונטו מאז מרץ 2023, והיה בישוף בבישופות מונטריאול מספטמבר 2022 ועד מינויו לארכיבישוף. ב-7 בדצמבר 2024 מונה לחשמן על ידי האפיפיור פרנציסקוס.

## ביוגרפיה
ליאו נולד במונטריאול ב-1971. הוריו, פרנצ'סקו ליאו ורוזה ולנטה, היגרו לקנדה מאיטליה. הוא סיים תואר ראשון במכון לתאולוגיה במונטריאול, ותואר שני ותואר דוקטור בתאולוגיה במכון המחקר מריאן באוניברסיטה הקתולית בדייטון. הוא הוסמך לכומר בבישופות מונטריאול בשנת 1996. ב-18 בנובמבר 2007 הפך לחבר במסדר השלישי של דומיניקוס הקדוש וקיבל על עצמו את נדריו ב-11 במאי 2008.

בשנים 2006–2008 למד באקדמיה האפיפיורית ברומא ולאחר מכן הצטרף לשירות הדיפלומטי של הכס הקדוש והוצב באוסטרליה עד 2011 אז עבר למשלחת הוותיקן בהונג קונג למשך שנה.

ב-2012 ליאו שב למונטריאול כדי ללמד שם במכון לתאולוגיה, ומ-2015 עד 2021 שימש מזכיר כללי של הוועידה הקנדית של הבישופים הקתולים.

בפברואר 2022 הוא הפך לכומר הראשי ורכז הכמורה של הארכיבישופות של מונטריאול. ביולי אותה שנה העניק לו האפיפיור פרנציסקוס את תואר "הבישוף של טמאדה" (תואר היסטורי המתייחס לאזור בהרי המגרב) ובישוף נוסף של מונטריאול. טקס ההסמכה שלו לתפקיד נערך ב-12 בספטמבר 2022.

ב-11 בפברואר 2023 מינה פרנציסקוס את ליאו לארכיבישוף המטרופוליטן של טורונטו, וטקס ההסמכה שלו נערך ב-25 במרץ בקתדרלת סנט מייקל.

ב-6 באוקטובר 2024 הודיע פרנציסקוס כי יהפוך את ליאו לחשמן בדצמבר 2024. תוארו כחשמן הוא החשמן של מריה הקדושה מסאלוטה דלה פרימאוואלה .

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:הכס הקדוש: דיפלומטים
קטגוריה:חשמנים
קטגוריה:ארכיבישופים
קטגוריה:בישופים קתולים
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1971
קטגוריה:טורונטו: אישים
מישל זליגמן

**מישל זליגמן** (בצרפתית: **Michel Seligman**; נולד 1739 – 7 אוקטובר 1829) היה הרב הראשי הראשון של פריז (1809–1829), חבר הסנהדרין של פריז.

## אלמנטים ביוגרפיים
מישל זליגמן נולד בפאלסבורג, מחוז מוזל, חבל לורן, צרפת בשנת 1739.

הוא התחתן ב-17 בדצמבר 1775 במחוז הריין התחתון, חבל אלזס עם בבט לזרד (נולדה ב-1756). נולדו להם שלוש בנות: ז'ולי (נולדה ב-1789), פרנצ'ט נטר (נולדה 1791) ז'אנט (נולדה ב-1796), והבן אנרי (נולד ב-1801).

פיליפ לנדאו (2009) מציין: "כבר בשנת 1796 היה לגרמנים (אשכנזים) רב אמיתי, זליגמן מישל".

מישל זליגמן היה הרב הראשי הראשון של פריז בשנים 1809 עד 1829.

הוא היה חבר בסנהדרין של פריז והיה מקורב לרב יוסף דוד זינצהיים.

הוא נפטר ב-7 באוקטובר 1829 בפריז בגיל 90.

## לקריאה נוספת
* דייוויד פוירוורקר . *אמנציפציה של היהודים בצרפת.* *מהמשטר העתיק ועד סוף האימפריה השנייה* . אלבין מישל: פריז, 1976
## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים צרפתים
קטגוריה:פריז: רבנים
קטגוריה:חברי הסנהדרין של פריז
קטגוריה:ילידי 1739
קטגוריה:נפטרים ב-1829
אדווין נוריס

**אדווין לי נוריס** (באנגלית: **Edwin Lee Norris**; ) היה פוליטיקאי אמריקאי, חבר המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל מונטנה החמישי בין השנים 1908–1913. קודם לכן כיהן כסגן המושל החמישי של מונטנה מ-1905 עד 1908.

## ביוגרפיה
נוריס נולד במחוז קמברלנד שבקנטקי בשנת 1865, והשלים את לימודיו ב"בית הספר הנורמלי הדרומי", המוכר בהווה כאוניברסיטת מערב קנטקי בבאולינג גרין. בשנת 1888 עבר ממדינת הולדתו למונטנה, שם למד משפטים, והתקבל ללשכת עורכי הדין של מונטנה ב-8 באוקטובר 1889. הוא נישא לאליזבת ג'ון וילקינס, עסק בעריכת דין בעיר דילון, וכיהן כתובע העירוני במשך חמש שנים.

בשנת 1896 נבחר נוריס לסנאט של מונטנה וכיהן בתפקיד עד שנת 1900. ב-1899 שימש כנשיא הסנאט המדינתי. בין השנים 1905–1908 כיהן כסגן מושל מונטנה החמישי.

ב-1 באפריל 1908 התמנה למושל מונטנה בעקבות התפטרותו של ג'וזף טול. לאחר מכן נבחר לכהונה מלאה בתפקיד בבחירות בנובמבר 1908, וכיהן כמושל עד 1913. נוריס נודע בקידום חוקים שאסרו אפליה מצד חברות ביטוח חיים וחייבו מפעילי מכרות לשאת באחריות למצבם הבריאותי של עובדיהם במקרה של נכות.

נוריס קידם את השימוש בהעבדת אסירים לסלילת כבישים במונטנה, וכחבר במועצת הנציבים לענייני בתי הסוהר של המדינה היה אחראי למיזמים שסללו יותר מ-370 קילומטרים של כבישים בין השנים 1913–1921.

נוריס נפטר בגרייט פולס בשנת 1924, שם התגורר מאז שסיים את כהונתו כמושל. הוא נקבר תחילה בבית העלמין פיירוויו, ולאחר מכן הועבר לקבורה בבית העלמין ניו היילנד, שם נותר קבור.

## קישורים חיצוניים

* אדווין נוריס, באתר אגודת המושלים הלאומית

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קנטקי
קטגוריה:סגני מושלי מונטנה
קטגוריה:מושלי מונטנה
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מערב קנטקי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1865
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1924
עומר רחמים

**עומר רחמים** (נולד ב-ח' בניסן ה'תשנ"א, 22 במרץ 1991) הוא מנכ"ל מועצת יש"ע. כיהן כיועצו הבכיר של שר האוצר בצלאל סמוטריץ'.

## ביוגרפיה
רחמים נולד ברמת גן וגדל במושב בני דרום ובכפר סבא.

רחמים למד בבית הספר אמי"ת מדעי טכנולוגי ברעננה, ובישיבה הגבוהה בני דוד בעלי. שירת כלוחם וכמפקד בגדוד חרוב, חטיבת כפיר.

סיים תואר ראשון במנהל, משפט וממשל במרכז האקדמי שערי מדע ומשפט ותואר שני בממשל ומדיניות ציבורית באוניברסיטת בר-אילן.

רחמים הוא קצין במילואים בדרגת סרן ומשמש כסגן מפקד פלוגה בגדוד חי"ר.

לאחר שירותו הצבאי חזר רחמים ללמוד בישיבה הגבוהה בעלי ובמקביל שימש כראש לשכה של הרב אלי סדן.

בספטמבר 2015 סיים רחמים את לימודיו בישיבה ומונה לתפקיד רכז מחוז דן בתנועת הנוער בני עקיבא. במסגרת זו שימש כחבר במזכירות התנועה ובהנהלת התנועה.

בספטמבר 2017 מונה ליועצו של ח"כ בצלאל סמוטריץ', שכיהן באותה העת כחבר הכנסת מטעם סיעת האיחוד הלאומי במפלגת הבית היהודי. בתקופה זו שימש כיועצו של סמוטריץ' בוועדת הכספים וכן ריכז את הקשר של סמוטריץ' עם רבנים בכירי הציונות הדתית.

ביוני 2019 מונה סמוטריץ' לשר התחבורה, ומינה את רחמים כיועצו.

כיועץ שר התחבורה עסק רחמים בקשר בין השר והמשרד לרשויות המקומיות.

במאי 2020 סיים סמוטריץ' את תפקידו כשר התחבורה ושב לכנסת כחבר כנסת באופוזיציה. רחמים שב עם סמוטריץ' לכנסת ושימש כיועצו הקרוב.

בינואר 2023 התמנה סמוטריץ' לשר האוצר, ומינה את רחמים לתפקיד יועץ השר לכנסת ולממשלה.

במסגרת תפקידו היה רחמים שחקן מרכזי בוועדת הכספים בכנסת ובוועדת השרים לחקיקה.

ביוני 2024 מונה רחמים למנכ"ל מועצת יש"ע, והוא משמש בתפקיד זה כיום.

בשנת 2025 הוא היה חלק ממשלחת של מנהיגים ישראלים מיהודה ושומרון שהשתתפו בטקס השבעתו של דונלד טראמפ בארצות הברית. הוא נסע לאיחוד האמירויות הערביות במרץ עם משלחת ישראלית והשתתף בארוחת איפטאר של הרמדאן עם חבר בכיר במועצה הלאומית של איחוד האמירויות הערביות, עלי רשיד א-נועימי.

## חיים אישיים
מתגורר ביישוב אסיף (נופי נחמיה), נשוי לאליענה, ולהם חמישה ילדים.

## קישורים חיצוניים
* מועצת יש"ע

## הערות שוליים

2025 02
קטגוריה:ראשי מועצת יש"ע
קטגוריה:יועצים פוליטיים ישראלים
קטגוריה:בוגרי המרכז האקדמי שערי מדע ומשפט
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:מועצה אזורית שומרון: אישים
קטגוריה:יישובים קהילתיים: אישים
קטגוריה:בני דרום: אישים
קטגוריה:כפר סבא: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1981
קרלו מאדרנו

**קרלו מאדרנו** או **מאדרנה** (באיטלקית: **Carlo Maderno**; 14 במאי 1556 – 31 בינואר 1629) היה אדריכל איטלקי יליד טיצ'ינו (כיום בשווייץ). הוא התפרסם כאחד מאבות אדריכלות הבארוק. בין השאר עיצב את החזית של כנסיית  ברומא, ואת החזיתות של בזיליקת פטרוס הקדוש ושל כנסיית , עיצובים בעלי חשיבות מרכזית בהתפתחות המוקדמת של הבארוק האיטלקי. יש הסבורים שאחיו הוא הפסל , אך אין לכך הסכמה כוללת.

## ביוגרפיה
מאדרנו החל את הקריירה שלו בעבודה במחצבות השיש של הצפון הרחוק, לפני שעבר לרומא ב-1588 עם ארבעה מאחיו כדי לסייע לדודו האדריכל האיטלקי דומניקו פונטנה. הוא עבד בתחילה כחותך שיש, רקע שיעזור לו בהמשך לעצב את סגנון האדריכלות שלו.

פרויקט הסולו הראשון שלו, ב-1596, היה בניית החזית לכנסייה העתיקה של  (1597–1603); זו הייתה בין החזיתות הבארוקיות הראשונות ששברו את המוסכמות של סגנון המנייריזם. בתקופה זו מאדרנו עיצב מחדש את  בסנטה מריה דל פופולו.

האפיפיור פאולוס החמישי נהנה מעבודתו של מאדרנו על , ומינה אותו לאדריכל הראשי של בזיליקת פטרוס הקדוש. מאדרנו שינה את תוכניותיו של מיכלאנג'לו ועיצב את החזית מחדש, כך שהאפיפיור יוכל לברך את הקהל מהמרפסת המפוארת.
ממוזער|בזיליקת פטרוס הקדוש
ממוזער|החזית של סנטה סוזנה
ככלל, רוב עבודתו של מאדרנו עסקה בשיפוץ מבנים קיימים. הבניין היחיד שתוכנן על ידיו והושלם בפיקוחו (פרט לחזית, שעוצבה על ידי ג'ובאני בטיסטה סוריו) היה סנטה מריה דלה ויטוריה, עם זאת, תשומת לבם של המבקרים במקום מתמקדת בעיקר בפסל האקסטזה של תרזה הקדושה. אפילו יצירת המופת של מאדרנו, כנסיית , איננה שלו באופן מלא. מאדרנו תכנן את החזית והוציא לפועל גם את כיפת המבנה, השלישית בגודלה ברומא אחרי אלו של פטרוס הקדוש ושל הפנתאון. הכנסייה תוכננה במקור עבור מסדר ה (מסדר קתולי שנוסד בתחילת המאה ה-16) על ידי ג'וזפה פרנצ'סקו גרימלדי וג'אקומו דלה פורטה בשנת 1540. בנייתה נמשכה מ-1621 עד 1625. עם מותו של מאדרנו, נותרה החזית בנויה למחצה, והיא הושלמה על ידי האדריכל קרלו פונטנה.

מאדרנו מת ברומא ב-31 בינואר 1629. הוא נקבר בכנסיית , שהוא היה מעורב בבנייתה.

בין תלמידיו המפורסמים ניתן למנות את האדריכל פרנצ'סקו בורומיני.

## יצירות נוספות
עוד יצירות של מאדרנו הן: הכנסייה הרומית של  וכנסיית . לאחר מותו של ג'אקומו דלה פורטה בשנת 1602, השתלט מאדרנו על העבודה ב (שם הוא קבור), וניהל את בניית הכיפה ואת הגוף המרכזי של הכנסייה. בנוסף, הוא עבד בארמון הקווירינאלה, באחוזת האפיפיור בקסטל גנדולפו ובארמון ברבריני עבור האפיפיור אורבנוס השמיני.

מאדרנו נקרא גם לעצב קפלות בתוך כנסיות קיימות: הקפלה של סן לורנצו בבזיליקת פאולוס הקדוש מחוץ לחומות וקפלות נוספות. הוא עיצב את המזרקה והבסיס התומך בעמוד מרים הנמצא מול בזיליקת סנטה מריה מג'ורה, שהייתה בהמשך מודל למספר רב של עמודים דומים, וגם תכנן את הביצורים בעיר פרארה.

## קישורים חיצוניים

*

## הערות שוליים

קטגוריה:אדריכלים איטלקים
קטגוריה:ילידי 1556
קטגוריה:נפטרים ב-1629
1998 בטלוויזיה

בערך זה מצוינים אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 1998 ונוגעים לעולם הטלוויזיה.

## אירועים בולטים

[ממוזער|120px|שמאל|[דנה אינטרנשיונל זוכה בתחרות האירוויזיון עם השיר "דיווה"]]
* 9 במאי – תחרות האירוויזיון התקיימה בבירמינגהאם שבבריטניה. בתחרות זכתה ישראל, עם השיר "דיווה" שבוצע על ידי הזמרת הישראלית הטרנסג'נדרית דנה אינטרנשיונל.

## סדרות ותוכניות טלוויזיה חדשות ב-1998

;**בארצות הברית**
להלן כמה מההפקות הטלוויזיוניות האמריקאיות הבולטות ביותר ששודרו לראשונה בארצות הברית במהלך שנת 1998. תאריך העלייה לשידור שמצוין בטבלה מתייחס לתאריך בו הסדרה שודרה לראשונה בארצות הברית. לרשימה מקיפה יותר של סדרות טלוויזיה אמריקאיות ששודרו בארצות הברית לראשונה בשנה זו, ראו **[[:קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 1998]]**.



File:Carrie Bradshaw Gets Dumped Via Post-It - Sex and the City - HBO.webm|"סקס והעיר הגדולה"



;**בישראל**
להלן כמה מההפקות הטלוויזיוניות הישראליות הבולטות ביותר ששודרו לראשונה בישראל במהלך שנת 1998. לרשימה מקיפה יותר של סדרות טלוויזיה ישראליות ששודרו בישראל לראשונה בשנה זו, ראו **[[:קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 1998]]**.

;**במדינות אחרות**

## סדרות ותוכניות בולטות שבוטלו או הסתיימו ב-1998

;**בארצות הברית**

## נולדו

* 6 באפריל – פייטון ליסט, שחקנית אמריקאית
* 9 באפריל – אל פנינג, שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית
* 5 באוגוסט – מימי קין, שחקנית בריטית
* 28 באוקטובר – נולן גולד, שחקן אמריקאי
* 24 בנובמבר – פייטון מאייר, שחקן טלוויזיה אמריקאי

## נפטרו

* 5 בינואר – סוני בונו, זמר ושחקן (נולד ב-1935)
* 10 במרץ – לויד ברידג'ס, שחקן אמריקאי (נולד ב-1913)
* 28 במאי – פיל הארטמן, שחקן וקומיקאי קנדי-אמריקאי (נולד ב-1948)

## פרסים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים
ניקולה מאי

**ניקולה מאי** (בצרפתית: **Nicolas Pierre Armand Mahut**;  נולד ב-21 בינואר 1982) טניסאי צרפתי. הוא זכה להצלחות בתחרויות זוגות גברים בהם זכה 5 פעמים בתחרויות גראנד סלאם. הוא השלים "גראנד סלאם" בתחרויות זוגות גברים. החל מיוני 2016 במשך 39 שבועות הוא היה מדורג מס' 1 בתחרויות זוגות. 
## ביוגרפיה
ניקולה מאי נולד בשנת 1982 באנז'ה. הוא התחיל להתאמן בגיל 5 ובגיל 11 עבר להתאמן במועדון טניס בפריז.

ניקולה מאי היה בין הטניסאים הבולטים בצעירותו. 

בשנת 2010 הוא שיחק נגד ג'ון איזנר. המשחק נמשך 11 שעות וכלל הפסקת לילה. מאי הפסיד עם תוצאה 6–4, 3–6, 6–7, 7–6, 70–68. בתחרויות גראנד סלאם לגברים מאי לא זכה להצלחות גדולות.

בתחרויות זוגות גברים מאי הגיע לגמר אליפות צרפת הפתוחה 2013. בשנת 2015 הוא זכה באליפות ארצות הברית הפתוחה 2015 לצד פייר-איג ארבר. בהמשך הם זכו באליפות וימבלדון 2016, אליפות צרפת הפתוחה 2018 ואליפות אוסטרליה 2019. בכך הוא השלים "גראנד סלאם" בתחרויות זוגות גברים. באליפות צרפת הפתוחה 2021 הוא זכה בניצחון נוסף.

בתחרות גמר ה-ATP מאי ניצח בשנת 2019 ו-2021. בשנת 2018 הוא הפסיד בגמר.

מאי שיחק ב-2 אולימפיאדות במשחקי זוגות וזוגות מעורבים אך ללא הצלחה יתרה.

מאי היה חבר בנבחרת גביע דייוויס של צרפת.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:טניסאים צרפתים
קטגוריה:טניסאים זוכי אליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס
קטגוריה:טניסאים זוכי אליפות וימבלדון
קטגוריה:טניסאים זוכי אליפות אוסטרליה הפתוחה
קטגוריה:טניסאים זוכי אליפות צרפת הפתוחה
קטגוריה:טניסאיות באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:טניסאיות באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1982
אדולף ארבסלה

**אדולף אֶרְבְּסְלֶה** (בגרמנית: **Adolf Erbslöh**; 27 במאי 1881, ניו יורק – 2 במאי 1947, איקינג) היה צייר אקספרסיוניסט גרמני, ממייסדי "קבוצת האמנים החדשה של מינכן" .

## ביוגרפיה
[ימין|ממוזער|276x276 פיקסלים| [נערה עם חצאית אדומה]]
ארבסלה נולד למשפחת סוחרים שמקורה בעיר ברמן. אביו, גוסטב אדולף (1844–1900), היה שותף זוטר בחברת הייצוא "Dieckerhoff, Raffloer & Co". ועבד במשך חמש עשרה שנים במשרדיה בניו יורק, עד שחזר לברמן בשנת 1887. אדולף עבר הכשרה מסחרית, אך הפגין כישרון בציור. בשנת 1901, לאחר מות אביו, זנח את הקריירה העסקית והחל ללמוד באקדמיה לאמנויות בקרלסרוהה, שם למד אצל ארנסט שורט ולודוויג שמיט-רויטה. בשנת 1905 עבר למינכן והמשיך את לימודיו באקדמיה לאמנויות היפות תחת הנחייתו של לודוויג פון הרטיך.

בשנת 1907 נישא לבת דודתו מדרגה שנייה, אדלינה שוכרד (1880–1974), בתו של הוגו שוכרד, בעל חברת ייבוא-ייצוא גדולה. שנה לאחר מכן הגה את הרעיון להקמת "קבוצת האמנים החדשה של מינכן", שנוסדה רשמית בשנת 1909. תחילה שימש כמזכיר הקבוצה. התערוכה הראשונה שלהם נערכה בברמן, ואחריה התקיימה תערוכה פומבית בגלריה היינריך טנהויזר במינכן. בשנת 1910 הציגו לראשונה במוזיאון, במה שכיום נקרא מוזיאון פון דר היידט בוופרטל. באותה שנה, בעקבות פרישתו של וסילי קנדינסקי – אחד ממייסדי הקבוצה, שהקים זרם מתחרה בשם "הפרש הכחול" – נבחר ארבסלה ליושב ראש הקבוצה. בשנת 1913 השתתף בהקמת "הניתוק החדש של מינכן" , יחד עם עמיתים מה וחברים לשעבר מ-"הניתוק האמנותי של מינכן". תערוכתם הראשונה התקיימה ב-1914. 

בשנת 1915 גויס לצבא ושירת בפלנדריה ובצרפת. בשנת 1916 מונה לצייר מלחמה במטה הגדוד בקרב ורדן, אך מכיוון שלא היה קצין, הועסק בפועל כפקיד עזר. ציוריו מתקופה זו כוללים דיוקנאות של חבריו לנשק, נופי יערות ובתים הרוסים. ציוריו משנות המלחמה מתאפיינים בצבעים כהים וחיוורים. בשנת 1919 שב למינכן.

בשנים שלאחר מכן יצא עם אדלינה למסע בווסטפאליה, שם יצר אלבום רישומים. במהלך שנות ה-20 פנה אל זרם "המציאות החדשה" , שצמח כתגובה לאקספרסיוניזם והתאפיין בחזרה להדגשות של אור וצל, בניגוד לסגנון האקספרסיוניסטי.

תערוכת היחיד האחרונה שלו התקיימה בשנת 1931. בשנת 1934 תוכננה לו תערוכה קבוצתית, אך היא בוטלה לאחר שעבודותיהם של חברי "קבוצת האמנים החדשה של מינכן" לשעבר הוכרזו כ"אמנות מנוונת" על ידי המשטר הנאצי. בשנת 1937 הוחרמו ארבעה מציוריו מאוספים ציבוריים והושמדו. בעקבות זאת פרש לביתו ליד איקינג, חי חיי פרישות ונמנע מכל פעילות ציבורית עד מותו בשנת 1947.
[ממוזער|335x335 פיקסלים| [פוזיטנו (אדולף ארבסלה)|פוזיטנו, ציור משנת 1923]]

## ראו גם: יצירות מעשה ידי אדולף ארבסלה
* נערה עם חצאית אדומה
* פוזיטנו
* מונטיני

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1881
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1947
פאולו סזאר קוסטה

**פאולו סזאר קוסטה** (פורטוגזית: **Paulo Cezar Costa**; נולד ב-20 ביולי 1967) הוא חבר בחבר החשמנים מאז אוגוסט 2022 והארכיבישוף המטרופוליטני של ברזיליה מאז דצמבר 2020. קודם לכן כיהן כבישוף של סאו קרלוס מ-2016 עד 2020.

## ביוגרפיה
קוסטה נולד ב-1967 בוולנסה, ברזיל. הוא השלים לימודי הפילוסופיה בסמינר בפטרופוליס ולימודי תאולוגיה במכון הגבוה לתאולוגיה של הארכיבישופות של ריו דה ז'ניירו. לאחר מכן למד באוניברסיטה האפיפיורית הגרגוריאנית ברומא בין השנים 1996 ל-2001 והשלים דוקטורט בתאולוגיה דוגמטית. הוא הוסמך לכומר של הדיוקסיה של ולנסה ב-5 בדצמבר 1992.

את דרכו בסולם הכמורה החל קוסטה ככומר קהילה בפראיבה דו סול ב-1993, בקהילה בוואסוראס בין השנים 1994–1996, ובקהילה בוולנסה מ-2001 עד 2006. ב-2007 התמנה למנהל המחלקה לתאולוגיה של האוניברסיטה הקתולית של ריו דה ז'ניירו ושימש בתפקיד עד 2010, ובמקביל כיהן כרקטור של הסמינר הבין-דיוציסני על שםפאולוס השישי בנובה איגואסו מ-2006 עד 2010.

ב-24 בנובמבר 2010 בנדיקטוס ה-16 העניק לקוסטה את התואר בישוף אואסקוס (אזור היסטורי במואסיה) וכבישוף נוסף לצד הארכיבישוף של ריו דה ז'ניירו. ביוני אותה שנה הוא מונה לוועדה לדוקטרינת האמונה של ועידת הבישופים של ברזיל הוא היה הכומר הראשי בארכיבישופות ומילא תפקידים אדמיניסטרטיביים שונים.

ביוני 2016 מינה האפיפיור פרנציסקוס את קוסטה לבישוף של סאו קרלוס, מינוי שנכנס לתוקף באוגוסט אותה שנה. הוא מונה כחבר בוועדה האפיפיורית של אמריקה הלטינית באפריל 2020, ובמועצה האפיפיורית לקידום אחדות נוצרית ביולי 2020.

ב-21 באוקטובר 2020, האפיפיור פרנציסקוס מינה אותו לארכיבישוף המטרופוליני של ברזיליה, ובאוגוסט 2022 הפך אותו לחשמן שתוארו הרשמי הוא "סנטי בוניפאסיו אד אלסיו" .

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חשמנים
קטגוריה:ארכיבישופים
קטגוריה:בישופים קתולים
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1967
קטגוריה:ברזיליה: אישים
פרס סטלייט לשחקן הטוב ביותר בסרט קולנוע

**פרס סטלייט לשחקן הטוב ביותר בסרט קולנוע** מוענק מדי שנה על ידי האקדמיה הבינלאומית לעיתונות כהוקרה על הישגים יוצאי דופן בתחום המשחק בקולנוע. הפרס מחולק לשתי קטגוריות מרכזיות: **שחקן ראשי בסרט דרמה** ו**שחקן ראשי בסרט קומדיה או מוזיקלי**.

הפרס נחשב לאחד מהפרסים המכובדים בתעשיית הקולנוע, ומוענק מאז 1996.

## זוכים ומועמדים

*  – מסמן שחקן שזכה בפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר.
*  – מסמן שחקן שהיה מועמד לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר.

## שיאני זכיות ומועמדויות
[ממוזער|[לאונרדו דיקפריו מחזיק בשיא המועמדויות (9), אך הוא זה בפרס רק פעם אחת.]]

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פרסי סטלייט
סטלייט, שחקן
חוק הים (סקוטלנד, 2010)

**חוק הים של סקוטלנד** הוא חוק ים אשר התקבל כהצעת חוק ימית, וקיבל הסכמה מלכותית ב-10 במרץ 2010, מה שהפך אותו לחוק הימי (סקוטלנד) 2010.

חוק הים של סקוטלנד, שנחקק על ידי הפרלמנט הסקוטי, מספק מסגרת לניהול מאוזן של הדרישות המתחרות בים הסקוטי. החוק מחייב הגנה ושיפור של הסביבה הימית, לצד קידום השקעות וצמיחה כלכלית בתחומים כמו אנרגיה מתחדשת ימית.

אמצעים עיקריים בחוק הים של סקוטלנד:
* **תכנון ימי**: יצירת מערכת סטטוטורית חדשה לתכנון ימי, שמטרתה לנהל באופן בר-קיימא את הדרישות הגוברות ולעיתים סותרות מהים.
* **רישוי ימי**: פישוט מערכת הרישוי לצמצום מספר הרישיונות הנדרשים לפיתוחים ימיים, מה שמפחית ביורוקרטיה ומעודד השקעות כלכליות.
* **שימור ימי**: הגנה על הטבע הימי ואתרים היסטוריים באמצעות סמכויות חדשות לניהול אזורים בעלי חשיבות לחיות בר ימיות, בתי גידול ומונומנטים היסטוריים.
* **שימור כלבי ים**: הנהגת הגנה משופרת על כלבי ים, כולל מערכת רישיונות חדשה לניהול האוכלוסייה במידת הצורך.
* **אכיפה**: הרחבת סמכויות האכיפה בתחום השימור הימי והרישוי.

ארגוני חיות בר, כמו החברה המלכותית להגנה על ציפורים (RSPB), בירכו על החוקים החדשים.

## הערות שוליים

קטגוריה:סקוטלנד: חוק ומשפט
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: איכות הסביבה
קטגוריה:2010 בממלכה המאוחדת
פוזיטנו (אדולף ארבסלה)

**פוזיטנו** הוא אחת מיצירותיו המרכזיות של הצייר הגרמני אדולף ארבסלה (1881–1947), אשר נחשב לאמן בולט בתנועת "המציאות החדשה". הציור מציג נוף של העיירה האיטלקית פוזיטנו, כאשר הרקע הדומיננטי הוא רכס הרים עצום ממדים. היצירה מתאפיינת בשקט סטטי, צבעים בהירים ותחושת סדר ורוגע, המאפיינים את הסגנון האמנותי של התקופה שלאחר מלחמת העולם הראשונה. "פוזיטנו" הוא דוגמה מובהקת לסגנונו של אדולף ארבסלה ולתרומתו לתנועת "המציאות החדשה". היצירה ממשיכה לעורר עניין בשל השילוב בין ריאליזם מוקפד לבין מסרים מטאפיזיים ורגשיים, המספקים לצופה חוויית התבוננות מעמיקה ומלאת השראה.

## תיאור היצירה
הציור מציג קיר סלעי מונומנטלי ברקע, כאשר בקדמתו ממוקם הכפר פוזיטנו. אף על פי שבציור מופיעים סירות דיג ובתים, הסצנה נותרת נטולת דמויות אנושיות, מה שמדגיש את אופייה הרגוע והמופשט של היצירה. התאורה והקומפוזיציה יוצרות תחושה של על-זמניות, כאשר קרני השמש מבצבצות מאחורי פסגת ההר ומוסיפות נופך של טרנסצנדנטיות וסמליות דתית.

## רקע היסטורי
איטליה נחשבה מאז מסעו של גתה ליעד נחשק עבור אמנים גרמנים רבים. אדולף ארבסלה טייל באיטליה בין 4 במאי ל-1 ביולי 1923, וביקר בכמה מאתרי האמנות הידועים, כולל אוליבנו בהרי סבינה, פוזיטנו וסיביטלה שמדרום לנאפולי. באותה תקופה הפכה פוזיטנו למרכז אמנותי חשוב, בו פעלו אמנים כמו אניטה רה, קרלו מנזה וריכרד סיואלד – כולם מזוהים עם זרם "המציאות החדשה". גם ארבסלה הושפע מהזרם והטמיע אותו בציוריו מאיטליה.

## סגנון והשפעה
"פוזיטנו" מתאפיין במאפיינים הקלאסיים של "המציאות החדשה": דיוק בפרטים, שימוש בצבעים בהירים ותאורה קבועה אשר מעניקה תחושת יציבות. המוטיב המרכזי של היצירה אינו הכפר עצמו אלא ההר המרשים שמאחוריו, אשר מציג משמעות מטאפיזית ברורה. כפי שציין החוקר הנס וילה, ההר משמש כאלגוריה לתכלית גבוהה יותר, מעבר למציאות היום-יומית.

## תערוכות בולטות
היצירה הוצגה במספר תערוכות חשובות לאורך השנים:
* 1981– תערוכת "אדולף ארבסלה: ציורים, רישומים וגרפיקה" במוזיאון גוסטב-ליבקה, האם.
* 1992 – תערוכת "אדולף ארבסלה: ציורים 1903–1945" במוזיאון פון דר היידט, וופרטל.
* 1994/95 – תערוכה "המציאות החדשה: חיפוש אחר המציאות באמנות" בהיכל האמנות העירוני במנהיים.
* 2017 – "אדולף ארבסלה, יוצר האוונגרד" במוזיאון פון דר היידט, וופרטל.
* 2020/21 – "הכמיהה לאיטליה! בעקבות אמנים דוברי גרמנית 1905–1933" במוזיאון וירצבורג.

## היסטוריית בעלות
במקור היה הציור בבעלות חברת "יוליוס ואוגוסט ארבסלה בע"מ, נביגס", שהוקמה בשנת 1842 על ידי קרל יוליוס ארבסלה, סבו של הצייר. במשך תקופה מסוימת, היצירה הושאלה לתצוגה קבועה במוזיאון פון דר היידט בוופרטל.

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורי נוף
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-20
בריטיש רייל

**בריטיש רייל** (באנגלית: **British Rail**) הייתה חברה ממשלתית בריטית שהייתה אמונה על התחבורה המסילתית בבריטניה.

בריטיש רייל עסקה בשינוע נוסעים ומטען באמצעות רכבות, הפעילה את תחנות הרכבת, הייתה אחראית על תכנון ופיתוח תשתיות הרכבת במדינה כמו גם עסקה בפיתוח ויצור של ציוד נייד כולל קטרים וקרונות ששימשו אותה. החברה נוצרה על ידי הלאמת חברות הרכבת הגדולות בבריטניה ב-1948, אשר החלה בניסיון ליעל את המערך, התשתיות וקווי הרכבת ברחבי בריטניה. כחלק ממאמצי היעול הוכנסו רכבות דיזל בשנות ה-50 ואז בשנות ה-60 החל מאמץ חישמול של הקווים המרכזיים, בנוסף בתקופה זו נסגר חלק נרחב מרשת הרכבות שנחשב לפחות רווחי מה שהוביל לניתוק הרכבת מאזורים מרוחקים או בעלי פחות נוסעים מהרשת הלאומית.

## היסטוריה
בריטיש רייל הוקמה ב-1 בינואר 1948 כתוצאה מחוק התחבורה של שנת 1947, שהלאים את ארבע חברות הרכבת הבריטיות הגדולות יחד עם כמה רכבות קטנות אחרות (אך לא כולן). הרווחיות של שירותי הרכבות הדאיגה מאוד את הממשלה במהלך שנות ה-50, מה שהוביל למאמצים לחיזוק כולל סגירה של קווים פחות רווחיים. תוכנית המודרניזציה של 1955 כללה תהליך של מעבר מרכבות קיטור לרכבות דיזל וחשמל; בהתאם לכך, קטרי הקיטור הוחלפו במלואם בדיזל ובמתח חשמלי עד לשנת 1968. ב-1 בינואר 1963, הוקמה מועצת הרכבת הבריטית כדי לנהל את מסילות הברזל כיורשת של ועדת התחבורה הבריטית.

במהלך שנות ה-60 התרחשו השינויים המהותיים ביותר; בשאיפה להפחית את סובסידיות הרכבות, שליש מהרשת ויותר ממחצית מכלל התחנות נסגרו לצמיתות - מה שזכה לכינוי "קיצוצי ביצ'ינג". קווי המשא נחשבו החשובים ביותר, ולכן חשמול הקו הראשי הגדול מזרחי מלונדון לנוריץ' הושלם בין השנים 1976 ל-1986 ובקו הראשי של החוף המזרחי מלונדון לאדינבורו בין השנים 1985 ו-1990. יצרנית הרכבות British Rail Engineering Limited (BREL) ייצרה את האינטרסיטי 125 ששדרג משמעותית את הקווים הבין עירוניים והמהירים בהם פעל, בהדרגה החליפו הנוסעים את המשא כמקור הההכנסה העיקרי.

במהלך שנות ה-80 וה-90, ממשלת בריטניה החלה בתהליך הפרטת בריטיש רייל. לאחר השלמת תהליך ההפרטה ב-1997, הועברה האחריות על המסילה, האיתות והתחנות לריילטרק (לימים הולאמה כנטוורק רייל) בזמן שקווי הנוסעים הופעלו על ידי מגוון חברות פרטיות בעלות זיכוין זמני להפעלת הקו. אזורי השירות השונים ברחבי בריטניה (שנותרו דומים לאזורי הפעילות של "ארבע הגדולות") ניתנו בזיכיון למפעילות השונות לפרק זמן קצוב, כאשר החברה הלאומית נשיונל רייל (הוקמה ב-1999) ניהלה את הזיכיונות ואת מסגרות הפעילות, כולל תמחור כרטיסים ותדירות פעילות בקווים השונים.

בשנת 2024 החל תהליך הלאמה מחודשת של הרשת, כאשר המפעילות הפרטיות יחזירו בהדרגה את הקווים לידי גוף חדש בבעלות ציבורית בשם גרייט בריטיש ריילווייז (*רכבת בריטניה הגדולה*). צפוי לנהל בעתיד תשתיות רכבת ושירותי רכבת לנוסעים, כששאר הזיכיון המופרט יובא לשליטה ציבורית על פי הוראות חוק שירותי הרכבת הנוסעים (בעלות ציבורית) משנת 2024.

## רכבות בריטיש רייל נפוצות

56081 with ex-Class 508 unit barriers at Doncaster ready to work 5M07 Doncaster Works Wabtec to Leicester LIP 311023 (53301179270).jpg|סדרה 56
31284 at Saltley on 25th April 1987.jpg|סדרה 31
37057 Viking.jpg|סדרה 37
43027 at Birmingham New Street.jpg|אינטרסיטי 125
5131812706 0d36606645 Steve Jones.jpg|סדרה 50
BR 101 L832 Sarah.jpg|סדרה 101
Class 150 Sprinter 150135 (6979440487).jpg|סדרה 150



## ראו גם
* גרייט בריטיש ריילווייז
* נטוורק רייל

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות ממשלתיות שהופרטו
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: תחבורה ציבורית
יעקב חן

**יעקב חן** (נולד ב-11 בנובמבר 1974 בסיינה, טוסקנה, איטליה) הוא רופא ישראלי, מנהל המרכז הרפואי מאיר.

## השכלה
1999 - סיים לימודי רפואה באוניברסיטה העברית – ירושלים, התמחה וסיים בדצמבר 2014 התמחות בכירורגיה כללית במרכז הרפואי בלינסון.

ביולי 2021 - סיים מומחיות שנייה במינהל רפואי. בעל שלושה תוארי מוסמך M.SC (תואר שני), במיקרוביולוגיה, מהאוניברסיטה העברית בירושלים. מוסמך במינהל מערכות בריאות M.H.A – אוניברסיטת בן-גוריון בנגב– באר שבע. מוסמך במנהל עסקים MBA בהצטיינות באוניברסיטת תל אביב.

בוגר תוכנית ענב"ר של משרד הבריאות – מחזור ח'.

פרופסור חבר קליני בחוג לכירורגיה כללית באוניברסיטת תל אביב מינואר 2025.

פרסם מעל ל-65 מאמרים בכתבי עת ברפואה בארץ ובעולם במיוחד בתחום רפואת השדה והרפואה הדחופה במתאר טרום בית חולים.

## שרות צבאי
בשרותו הצבאי הסדיר ובשירות קבע, כעשרים שנה, כיהן בתפקידים מגוונים בתחומי הפיקוד, ההדרכה והמטה בחיל הרפואה.

בתחומי הפיקוד שימש כקצין רפואה של גדוד צבר ולאחר מכן כקצין רפואה של חטיבת גבעתי. לאחר מכן היה מפקד קורס רופאים (סדיר ומילואים). בהמשך היה מפקד פלוגת הרפואה ביחידת 669.

עוד בתחום הפיקוד שימש קצין רפואה אוגדה של עוצבת האש, ובתחום המטה כיהן כראש ענף רפואה מבצעית - טראומה, במקרפ"ר. לאחר מכן פרש מצה"ל בדרגת סגן-אלוף.

בין השנים 2013-2014, עמית מחקר במכון לחקר הכירורגיה של צבא היבשה של ארצות הברית – USAISR - בסן אנטוניו, טקסס.

במסגרת שרותו הצבאי זכה חן כרופא היחידה, לתעודת הערכה מאלוף פיקוד דרום דורון אלמוג על הצלת חיי חייל שנפצע אנושות וניצל בזכות התושיה ופעילותו הרפואית המהירה והמקצועית.

## תפקידים
בנובמבר 2024 מונה למנהל מרכז רפואי מאיר.

בנובמבר 2020 מונה כסגן המנהל הרפואי בבית החולים מאיר. היה אמון על מערך המחלקות הכירורגיות, מערך ההרדמה וחדרי הניתוח, חטיבת הילדים, חטיבת הנשים ומיילדות, המחלקה לרפואה דחופה, היחידות למניעת זיהומים ולמחלות זיהומיות והמערך לשעת החירום, ועל המכונים בבית החולים ומרפאות החוץ.

2019–2020 במשרד הבריאות – שימש כעוזר ראשת חטיבת הרפואה, במהלך שיאה של מגפת הקורונה ובמסגרת התמחותו במינהל רפואי.

במחקר – עוסק בקידום רפואת טרום בית חולים ובקרת נזקים. הכניס לשימוש דם מלא בישראל ובצה"ל בשנת 2018.
## חיים אישיים
נשוי לאדווה ולהם שלושה ילדים. גר בהרצליה.

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי תואר דוקטור לרפואה מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: רפואה
קטגוריה:מנהלי מרכז רפואי מאיר
קטגוריה:רופאים צבאיים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1974
Like What U See

"**Like What U See**" הוא סינגל של הזמרת הישראלית נועה קירל, שיצא לאור ב-14 בפברואר 2025.

## רקע והפקה
העבודה על השיר החלה בארצות הברית לפני פרוץ מלחמת חרבות ברזל. אחת הכותבות של השיר הייתה נאיקה , זמרת וכותבת ממוצא האיטי-צרפתי, שנולדה במיאמי. עם זאת, נאיקה דרשה להסיר את קרדיט הכתיבה שלה מהשיר, מחשש שהזיהוי עם זמרת ישראלית יפגע בתדמית שלה ואף איימה בתביעה על קירל ואנשיה כדי לוודא ששמה לא יופיע. כתוצאה מכך, שמה הוסר מהקרדיטים, והיא ויתרה על התמלוגים המגיעים לה מהשיר.

## הרכב
השיר עוסק בנושאים של ביטחון עצמי, העצמה אישית וקבלה עצמית. השיר משלב אלמנטים של פופ לטיני.

## וידאו קליפ
הקליפ הרשמי של השיר פורסם בערוץ היוטיוב של קירל במקביל ליציאת הסינגל. הקליפ צולם מחוץ לישראל והושקעו בו מעל ל-250,000 דולר.

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי נועה קירל
קטגוריה:שירים באנגלית