open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מי גבאים

שמאל|ממוזער|250px|שלולית החורף בנתניה, ינואר 2008
בהלכות טומאה וטהרה, **מי גבאים** הם שלולית מי גשמים (או מים שאובים) המוטלים בחור בקרקע, ואין בהם שיעור ארבעים סאה כדי להחשיב את השלולית למקווה טהרה. למים אלו יש כללים מיוחדים בהלכות טומאה וטהרה. בפרק הראשון שבמסכת מקוואות, העוסק ב"שש מעלות במקוואות", מוגדרים מים אלו כמעלה הראשונה (התחתונה בדרגה) בהלכות טהרה.

## ההלכה
למי גבאים יש כלל מיוחד, האומר כי מים שבקרקע לא יטמאו לעולם, ולכן גם אם נפלה בתוכם טיפת מים ונתערבה בהם אין היא מטמאה בהם, וכל שכן שנגיעת טמא במים אינה מטמאת אותם בטומאת משקין. את דבריו הוא סומך על דעת רבי נחמיה המובאת בתוספתא: .

לעומת זאת אם נעקרו המים מה"גבא" והם מונחים בכלי, המים עלולים להיטמא בנגיעה או בתערובת מים טמאים. מסיבה זו נפסק במשנה: . בנוסף, אין המים מטמאים אלא לדעת, ואם נפל לתוכן מת או שהלך בהן הטמא שלא לדעת המים טהורים.

בנוסף, קיימים הלכות מיוחדות לגבא בעניין הכשר לקבל טומאה. המים שהיו בגבא אינם מכשירים לקבל טומאה עד שתהיה כוונה של המוציאם, להשתמש בהם. אודות כך קובעת המשנה: . כלומר, הככר של התרומה אינה נטמאת אלא אם כן רחץ אותה הטמא במים, שאז הוא התכווין להשתמש בהם, אך אם לא, המים טהורים, ולא עוד אלא שגם אם התערבה בהם טיפה אחת קודם לכן, שנפלה מפיו של האדם הטמא ששתה מהגבא לא תהיה הככר מטאה מכיוון שעל פי דין הלך אחרי הרוב אנו מניחים שהמים שעל הככר הם מהרוב המים הטהורים. על כלל זה קיימת הסתייגות של רבי שמעון שקובע שהככר טמאה בכל אופן, כי אנו חוששים שהטיפה הטמאה שהייתה בגבא טמאה אותה.

## ראו גם
*מים שאובים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:היטהרות
גבאים
צ'ינזאנו (אפריטיף)

**צ'ינזאנו** (באנגלית: **Cinzano**) היא חברת משקאות אלכוהולים איטלקית המתמחה בוורמוטים. החברה היא חלק מקבוצת קמפרי משנת 1999.

## ורמוטים
צ'ינזאנו מייצרת מספר משקאות וורמטים כגון:
* צ'ינזאנו ביאנקו - ורמוט מתוק לבן בעל נפח של 15 אחוז אלכוהול.
* צ'ינזאנו רוסו - ורמוט מתוק אדום בעל נפח של 15 אחוז אלכוהול.
* צ'ינזאנו אקסטרה דריי - ורמוט יבש בעל נפח של 15 אחוז אלכוהול.
* צ'ינזאנו אורנג'יו - ורמוט מתוק בטעם תפוז בעל נפח של 15 אחוז אלכוהול.
* צ'ינזאנו לימטו - ורמוט בטעם לימון בעל נפח של 14.8 אחוז אלכוהול.

לצ'ינזאנו גם יש מספר מותגים של יינות נתזים.

## היסטוריה
משפחת **צ'ינזאנו** הכינה וורמוטים החל משנת 1568 כאשר אנטוניו צ'ינזאנו (**Antonio Cinzano**) רקח יינות מתובלים בעשבי תיבול. בשנת 1757 שני צאצאיו, האחים: ג'ובאני ג'אקומו (**Giovanni Giacomo**) וקארלו סטפאנו (**Carlo Stefano**) ייצרו וורמוט אדום המתובל ב 35 תבלינים ועשבי תיבול ומכרו אותם.

## קישורים חיצוניים

* 
* "משפחת צ'ינזאנו" - כתבה באתר Cocktails Times
* מבחר פרסומות משעשעות של המותג מסוף שנות ה-70 ועד אמצע שנות ה-80, בכיכוב ג'ואן קולינס ולאונרד רוסיטר
* "מדריך לאפריטיף האיטלקי" - כתבה על אפרטיפים (ובניהם צ'ינזאנו) באתר על השולחן

קטגוריה:חברות מזון איטלקיות
קטגוריה:משקאות אלכוהוליים
קטגוריה:אפריטיפים
דוכס פייף

**דוכס פייף** (באנגלית: **Duke of Fife**) הוא תואר אצולה עובר בירושה בבריטניה.
## היסטוריה
התואר נוצר לראשונה על ידי ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת ב-1889 והוענק לאלכסנדר דאף, רוזן פייף לרגל נישואיו לנסיכה לואיז מוויילס נכדתה של המלכה ובתו של אלברט אדוארד, נסיך ויילס. הרוזן עצמו היה המחזיק השישי בתואר הרוזנות שנוצר במקור במאה ה-18 לכבוד אחד מאבותיו שהיה חבר פרלמנט מטעם המפלגה הוויגית.

כשהיה ברור שלזוג לא ייוולדו עוד ילדים ובגלל שעתה היו להם רק בנות שלא היו זכאות לרשת את התואר ב-1900 המלכה יצרה אותו מחדש עם אפשרות הורשה לבנותיהם של אלכסנדר ולואיז. עם מותו של הדוכס ב-1912 ירשה אותו בתו, הנסיכה אלכסנדרה, בנה של הנסיכה מת לפניה בלא יורשים ולכן עם מותה ב-1959 ירש אותה אחיינה ג'יימס קארנגי.

לצד התואר 'דוכס פייף' שאר תוארי הדוכס כוללים תארים קודמים שנותרו, כאלו שנוספו או כאלו שהתמזגו מנישואים וכדומה: רוזן סאות'אסק, רוזן מקדאף, לורד קרנגי מקינרד, לורד קרנגי מקינרד ולושארס, ברון בלינהארד וברונט קנגי (נובה סקוטיה), בנוסף דוכס פייף הוא גם הצ'יף העומד בראש שבט קרנגי הסקוטי. יורש עצר הדוכסות מחזיק באופן מסורתי בתואר רוזן סאות'אסק. אחוזת הדוכסות היא טירת קינירד, אנגוס בסקוטלנד שם מתגורר הדוכס ומשפחתו עד היום.

## דוכסי פייף
* אלכסנדר דאף, דוכס פייף הראשון (1849-1912) - דוכס מ-1889 
* הנסיכה אלכסנדרה, דוכסית פייף השנייה (1891-1959) - דוכסית על פי צו מיוחד שאישר את המשך הדוכסות דרך יורשת, דוכסית מ-1912
* ג'יימס ג'ורג' אלכסנדר בנרמן קארנגי, דוכס פייף השלישי (1929-2015) - דוכס מ-1959
* דייוויד צ'ארלס קארנגי, דוכס פייף הרביעי (נולד 1961) - דוכס מ-2015

## קישורים חיצוניים

פייף
קטגוריה:אצולה סקוטית
Off the Wall

**Off the Wall** (מחוץ לחומה) הוא אלבום האולפן החמישי של מייקל ג'קסון. האלבום נמכר מלמעלה מ-20 מיליוני עותקים ברחבי העולם והפך את ג'קסון לזמר הראשון שמכניס ארבעה סינגלים מאותו אלבום לעשירייה הראשונה של מצעד הבילבורד הוט 100.
## הפקה
באלבום זה החל ג'קסון בשיתוף פעולה עם המפיק קווינסי ג'ונס. שיתוף פעולה אשר החל במחזמר "הקוסם" על פי הספר הקוסם מארץ עוץ. באלבום, ג'קסון משתף פעולה עם מספר אמנים ידועים כמו פול מקרטני, סטיבי וונדר ורוד טמפרטון.

סגנון האלבום שונה מעבודתו הקודמת של ג'קסון במוטאון, והוא בעל השפעות פאנק (Funk), דיסקו-פופ, רוק, רית'ם אנד בלוז, ג'אז ובלדות פופ.

האלבום דורג במקום ה-68 ברשימת "500 האלבומים הטובים ביותר בכל הזמנים" של מגזין הרולינג סטון ב-2003 ונכנס להיכל התהילה של גראמי ב-2008.

השיר Don't Stop 'til You Get Enough מתוך האלבום זכה בפרס גראמי .

## רשימת השירים באלבום

## מצעדים ודירוגים

## פרסים

* מקור:

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי מייקל ג'קסון
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהוקלטו באולפני ההקלטות של וסטלייק
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים האוסטרלי
קטגוריה:אלבומים זוכי פרס המוזיקה האמריקאית
קטגוריה:אלבומי פלטינה באוסטרליה
קטגוריה:אלבומי פלטינה בממלכה המאוחדת
קטגוריה:אלבומי פלטינה כפולה ומעלה בארצות הברית
קטגוריה:אלבומי חברת אפיק רקורדס
דוכס סאמרסט

**דוכס סאמרסט** (באנגלית: **Duke of Somerset**) הוא תואר אצולה אנגלי העובר בירושה. התואר קרוי על שם מחוז סאמרסט שבאנגליה.

תואר הדוכסות הוענק לראשונה לג'ון בופורט ב-1443 ועם מותו כעבור שנה התואר נכחד מכיוון שלא היה לו בן חוקי. ב-1448 התואר הוענק לאחיו, אדמונד בופורט, מכיוון שאדמונד היה אחיו של המחזיק הראשון בתואר הוא נחשב כדוכס השני למרות שהוא לא ירש את התואר באופן ישיר מאחיו. התואר עבר לבנו הבכור ולבנו הצעיר שמת ב-1471 ללא בנים יורשים וכך התואר נכחד.

התואר נוצר בפעם השנייה על ידי הנרי השביעי, מלך אנגליה לבנו אדמונד עם לידתו ב-1499, מכיוון שהתינוק נפטר בשנה שלאחר לידתו הדוכסות לא נוצרה בפועל בשבילו.

התואר נוצר בפעם השלישית ב-1525 כאשר הנרי השמיני, מלך אנגליה העניק לבנו הבלתי חוקי בן השש, הנרי פיצרוי, את התואר דוכס ריצ'מונד וסאמרסט. מכיוון שהנרי היה חשוך ילדים התואר נכחד עם מותו ב-1536.

התואר נוצר בפעם הרביעית על ידי אדוארד השישי, מלך אנגליה עבור דודו אדוארד סימור שהיה העוצר לאחיינו הקטין משנת 1547 עד הוצאתו להורג ב-1552, לאחר מותו התארים שלו נשללו מצאצאיו והתבטלו.

נינו, ויליאם סימור, היה מפקד צבא מלוכני במלחמת האזרחים האנגלית, לאחר הרסטורציה ב-1660 צ'ארלס השני, מלך אנגליה החזיר לו את תאריו של סבו רבו והוא הפך לדוכס השני מסאמרסט.

צאצאיו של אדוארד סימור מחזיקים בתואר עד היום. הדוכס הנוכחי הוא התשע עשרה במספר.

## קישורים חיצוניים

סאמרסט
וול סטריט (פירושונים)

המונח **Wall Street** משמעו "רחוב החומה", והוא משמש במשמעויות שונות.
וול סטריט (סרט)

**וול סטריט** הוא סרטו של אוליבר סטון בנושא שוק ההון משנת 1987, ובהפקתה של חברת פוקס. הסרט מספר על ברוקר צעיר שמנסה להתעשר ואת הקונפליקטים שהוא חווה בדרך. כוכב הסרט, מייקל דאגלס, זכה בפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר.

## עלילה
באד פוקס הוא ברוקר זוטר שנואש להתעשר ולהרשים את אביו, טכנאי מטוסים.

בעזרת מידע ששמע מאביו הוא משיג עבודה נחשקת אצל מיליונר בשם גקו, שמלמד אותו את דרכו להתעשר - עבירה על החוק. בעידודו של באד גקו קונה את חברת המטוסים שבה עובד אביו, אך לאחר שהוא חוזר בו מהבטחתו לבאד - שלא לפרק את החברה, באד עוזר להפליל את גקו, שנשלח לכלא.

## וול סטריט 2
לסרט יצא בשנת 2008, סרט המשך, שנקרא "וול סטריט 2: הכסף מדבר", אשר בוים גם הוא כמו קודמו על ידי אוליבר סטון. הסרט ממשיך את הסיפור, כשגקו יוצא מהכלא לאחר שאשתו נפטרה ובתו הפנתה לו עורף והוא מנסה לשחזר את הצלחת העבר הגדולה שלו. בתסריט ישנם קווי דמיון לסרט הראשון והוא מנסה להראות איך הגורל חוזר על עצמו כאשר שוב, ברוקר צעיר אחר - הארוס של בתו מנסה אף הוא לעשות את הכסף הגדול.

סדרת הסרטים היוותה השראה לסוחרים בשוק ההון והצביעה על הפוטנציאל העצום של הרווח ומצד שני ההפסדים העצומים האפשריים. כמו כן, הסרט מדגיש את הקונפליקט של בני האדם, בין רגשות של נאמנות ויושר לברק המפתה של הכסף.

## ראו גם
* הבורסה לניירות ערך בניו יורק
* הרצת מניות
* שוק ההון

## קישורים חיצוניים

**ביקורות**
* 
* 
* עדנה פיינרו, 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1987
קטגוריה:סרטי פוקס המאה ה-20
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים על שוק ההון
קטגוריה:סרטי פולחן
שחייה באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932)

שמאל|150px
שמאל|150px

**[[אולימפיאדת לוס אנג'לס (1932)]]** נערכה בלוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית. תחרויות השחייה נערכו בין ה-6 באוגוסט 1932 ל-13 באוגוסט 1932. 11 משחים נערכו במשחקים אלו (5 לנשים ו-6 לגברים), בהשתתפות 128 משתתפים (44 נשים ו-84 גברים) מ-20 מדינות.

התחרויות נערכו בבריכת השחייה האולימפית הסמוכה לאצטדיון האולימפי, שכללה 10,000 מושבים. הקהל היה נלהב. המים היו צלולים ואיכותם הייתה משופרת לעומת המשחקים הקודמים.

## נשים
נבחרת השחייה של ארצות הברית () לנשים זכתה ב-4 מדליות זהב מתוך 5.

### השחיינית הבולטת
**[[הלן מדיסון]]** () שזכתה ב-3 מדליות זהב.

## גברים
נבחרת השחייה של יפן () לגברים זכתה ב-5 מדליות זהב מתוך 6 וב-11 מדליות בסך הכל מתוך 16 מדליות אפשריות.

### השחיין הבולט
יאסוג'י מיאזאקי (), היחידי שזכה בשתי מדליות זהב. יושיוקי צורוטה () הגן על תוארו במשחה ל-200 מטר חזה.

## טבלת המדליות

## הזוכים במדליות
### נשים

### גברים

## קישורים חיצוניים

* שחייה באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932), באתר סימוכין ספורט אולימפי

*
1932
קטגוריה:ענפי ספורט באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932)
קטגוריה:1932 בספורט
דרבי היריבות הנצחיות

שמאל|ממוזער|250px|מבט מיציע אוהדי אולימפיאקוס במהלך משחק דרבי
**דרבי היריבות הנצחיות** (ביוונית: **Ντέρμπι των αιωνίων αντιπάλων**), אשר נקרא גם "אם כל הקרבות" (ביוונית: **Μητέρα των μαχών**), הוא הכינוי לדרבי הכדורגל הנערך בין שתי הקבוצות הבכירות ביוון מאזור אתונה - קבוצת פנאתינאיקוס וקבוצת אולימפיאקוס מפיראוס. שני המועדונים הללו הם המצליחים, הגדולים והמפורסמים בכדורגל היווני - ביחד הם מחזיקים ב-64 אליפויות ו-45 גביעים. משחק דרבי זה נחשב לאחד המרתקים והיצריים מבין משחקי הדרבי, והוא הפך לשם דבר הן בעולם הכדורגל היווני והן בעולם הכדורגל העולמי. המונח מתאר בדרך כלל רק את המשחקים בין שני המועדונים, אך לעיתים משמש גם לתיאור היריבות הכללית ביניהם, אשר קיימת גם בענפי ספורט אחרים כגון כדורסל.

## היסטוריה
### יריבות תרבותית
בעבר היו קיימים הבדלים תרבותיים, מעמדיים ופוליטיים בין שני המועדונים. פנאתינייקוס הוקמה ב-1908 במרכז העיר אתונה, וייצגה בעיקר את בני המעמדות הגבוהים בחברה היוונית. לעומתה, הוקמה אולימפיאקוס בשנת 1925 בעיר הנמל הפרברית פיראוס, וייצגה בעיקר את המעמד הנמוך והצווארון הכחול. כבר מהתקופה היוונית הקלאסית היו שני האזורים האורבניים מאבני הפינה של התרבות והמסחר ביוון. אתונה נודעה כמרכז התרבותי והפוליטי של יוון העתיקה, תוך שהיא מנצלת את מיקומה האסטרטגי של הנמל בפיראוס להתפתחותה המסחרית.

הצלחתה של אולימפיאקוס בראשית היריבות הובילה לאהדתם של המעמדות הנמוכים, אשר חשו כי ניצחנונת אולימפיאקוס מאפשרים דרור לקובלנותיהם כלפי הבורגנות היוונית ובני המעמד הגבוהה שזוהו עם פנאתינייקוס. כמו כן, זיהויה של אולימפיאקוס כקבוצה עממית עזר לה לשאוב אליה אוהדים מרחבי יוון אשר זעמו על אי הצדק של השלטון הפוליטי האתונאי. כיום אכן קיימים לאולימפיאקוס 85,000 חברים רשומים ומשלמים, המספר ה-9 בגודלו בעולם. יריבות תרבותית ופוליטית זו הייתה קיימת בעיקר בעבר, ואילו כיום שני מחנות האוהדים מורכבים מבני כל המעמדות בחברה היוונית.

## סטטיסטיקה

### מיקום בליגה לאורך השנים

• **סך הכל:** אולימפיאקוס 35 פעמים גבוה יותר, פנאתינייקוס 23 פעמים גבוה יותר.

## הערות שוליים

יריבות נצחיות
דרבי
דרבי
דרבי
דרבי
מקל נקודות

**מקל נקודות** או **מקל חשבון** (**Tally stick**) היה מקל ספירה ששימש כאמצעי פיננסי היסטורי אשר הסדיר את היחסים שבין מלווה ללווה, ואפשר גביית חובות תקינה אצל אנאלפביתים אשר לא יכלו להשתמש בחוזה כתוב.

ממוזער|עצמות חרוטות ששימשו כמקלות לחישוב. נמצאו במחוז ייהומוראבסקי בצ'כיה.

## מבנה
המקל היה בדרך-כלל עשוי ממקלות משויפים שיוצרו מאחד החומרים, שנהב, אבן, עצם או עץ, עליהם היו חרוטים סימנים אשר משמעותם הייתה סכום כספי ידוע מראש.

החריטות על המקלות היו נקודות או קווים. השימוש במקל התבצע באמצעות שבירתו בנקודת החריטה התואמת את ערך ההלוואה, כשהלווה מקבל את החלק הארוך יותר משני השברים. בשעת הגביה היה המלווה תובע את הלווה כשהמקל מהווה סימוכין להיות ההלוואה.

* המונח האנגלי stock holder שמשמעותו היא "בעל מניות" נוצר מתוך משמעות המושג הקדומה, שהיא "מחזיק המקלות", הלא הוא המלווה.
* ב-16 באוקטובר 1834, נשרף ארמון ווסטמינסטר שבלונדון בעקבות הבערת התנורים שם במקלות חשבון, אשר יצאו משימוש חוקי בשנה זו.

קטגוריה:כלכלה, חברה ותרבות בימי הביניים
קטגוריה:מקלות ספירה
שיטת המקל והגזר

ממוזער|שמאל|250px|המקל והגזר כדימוי
ממוזער|250px|הגזר מסמל תמריצים המעודדים התנהגות רצויה והמקל מייצג ענישה שנועדה להפחית התנהגות בלתי רצויה.

**שיטת המקל והגזר** – כינויה של שיטת שכנוע וחינוך המתבססת על מתן תגמול עבור התנהגות רצויה, וענישה בעקבות התנהגות בלתי רצויה. שיטה זו מתבססת על הנעה חיצונית: המקל מסמל את חלק הענישה, והגזר – את חלק התמריצים.

מקור השיטה אינו מהשפה העברית, אך ישנם שהפכו את משמעות הסימולים בעברית, כך שהמקל – מלשון "הקלה", הוא התמריץ החיובי, והגזר – מלשון "גזירה", הוא העונש.

## רציונל השיטה
הרעיון העקרוני העומד מאחורי השיטה הוא כי אין די באחת מן הפעולות (המקל או הגזר) כדי להפעיל כראוי את מבצע הפעולה, וזאת משום שאם יופעל רק החלק השלילי (המקל), הדבר עלול להביא לאנטגוניזם כלפי המפעיל, ואם יופעל רק התמריץ החיובי, הדבר כשלעצמו איננו מספק, בשל חוסר המחויבות מצד הפועל לביצוע העניין.

בכללות בחינוך השיטה מקובלת, וניתן לראותה לדוגמה במורים הנותנים תמריצים לתלמידים מצטיינים אך מאידך, במידת הצורך, מורידים ציונים לתלמידיהם הכושלים במבחנים ותעודות.

## ביהדות
רעיון דומה מובא כבר בדברי הנביא זכריה, במשל הרועים שלו: "ואקח לי שני מקלות: לאחד קראתי נועם ולאחד קראתי חובלים".

יש סימוכין לשיטה זו בדברי חז"ל (מסכת סוטה דף מז) "לעולם תהא שמאל דוחה וימין מקרבת". הדבר נאמר אודות גיחזי וישו שיצאו לתרבות רעה ועל-פי פרשנות הגמרא הדבר אירע משום שהורחקו בשתי ידיים ללא כל תמריץ חיובי לשנות את מעשיהם.

## ראו גם
* תורת הגמול

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מילים וביטויים באנגלית
קטגוריה:מילים וביטויים בעברית
קטגוריה:הנעה (פסיכולוגיה)
אדוארדו צ'ילידה

שמאל|ממוזער|250px|El Peine del viento
**אדוארדו צ'ילידה** (בספרדית: **Eduardo Chillida Juantegui**;  10 בינואר 1924 – 19 באוגוסט 2002) היה פסל בסקי-ספרדי אשר נודע בזכות יצירותיו האבסטרקטיות והמונומנטליות.
## ביוגרפיה
נולד בסן סבסטיאן שבחבל הבסקים שבצפון ספרד. בין השנים 1943–1947 למד ארכיטקטורה באוניברסיטת מדריד ולאחר מכן למד תקופה קצרה בבית ספר לאמנות. בשנת 1947 יצר את פיסלו הראשון. פסליו הראשונים היו פיגורטיביים ונעשו מחומרים כמו טיח וחימר, אולם במהרה זנח את הפיסול הפיגורטיבי בשביל פיסול אבסטרקטי ממתכת. תחילה הושפע מאוד מהפסל הספרדי חוליו גונזאלס. בשנת 1948 עזב את ספרד לטובת פריז, וחזר לספרד רק בשנת 1951. בשנת 1954 הוא יצר דלתות לבזיליקה של ארנזוזו (Arantzazu) שבאותה תקופה עברה תהליך בנייה מחדש. לפרוקיט זה הוזמנו יצירות מאמנים בסקים בולטים נוספים לרבות  נסטור בסטרטשה, אגוסטין איברולה וחורחה אוטיזה.

זוכה פרס פרמיום אימפריאלה לפיסול לשנת 1991. זוכה פרס וולף לאמנות לשנת 1984–1985.

## קישורים חיצוניים

* אתר מוזיאון צ'ילידה
* מיצירותיו, בבלוג של משה הרפז
* 
* 

קטגוריה:פסלים ספרדים
קטגוריה:בסקים
קטגוריה:זוכי פרס נסיך אסטוריאס לאמנויות
קטגוריה:זוכי פרס וולף לאמנות
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1924
קטגוריה:ספרדים שנפטרו ב-2002
קטגוריה:זוכי פרס פרמיום אימפריאלה לפיסול
פיליפ מטר

**פיליפ מאטר** (בערבית: **فيليب مطر**; נולד ב-1944 בירושלים) הוא היסטוריון פלסטיני-אמריקאי, שימש כמנהל המכון ללימודים פלסטינים בביירות בין השנים 1984 ל-2001.

היה עמית פולברייט. סיים דוקטורט בהיסטוריה של המזרח התיכון מאוניברסיטת קולומביה בניו יורק. הוא לימד באוניברסיטת ייל, אוניברסיטת ג'ורג'טאון ובסיטי קולג' של ניו יורק. משמש כנשיא המרכז המחקר הפלסטיני-אמריקאי (Palestinian American Research Center) ועורך משנה של כתב העת Journal of Palestine Studies.

## מספריו

* The Mufti of Jerusalem: Al-Hajj Amin al-Husayni and the Palestinian National Movement, Columbia University Press, 1992
* Encyclopedia of the Palestinians, Infobase Publishing, 2005


## קישורים חיצוניים
* אודות

קטגוריה:היסטוריונים אמריקאים
קטגוריה:היסטוריונים פלסטינים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1944
יעל פלדמן

**יעל פלדמן** (נולדה ב-9 בינואר 1941) היא פרופסור בדימוס לספרות עברית והשוואתית ולימודי יהדות באוניברסיטת ניו יורק בה המופקדת על הקתדרה על שם אברהם כ"ץ לחינוך ותרבות עברית.

קיבלה תואר ראשון בספרות עברית ואנגלית מאוניברסיטת תל אביב בשנת 1967, תואר שני בספרות עברית של ימי הביניים מההיברו קולג' בשנת 1976. בשנת 1980 סיימה דוקטורט באוניברסיטת קולומביה בניו יורק על המשורר האמריקני הדו לשוני גבריאל פרייל. העבודה הייתה הבסיס לספרה הראשון, Modernism and Cultural Transfer: Gabriel Preil and the Tradition of Jewish Literary Bilingualism משנת 1986. אחרי הדוקטורט המשיכה ללימודי פוסט-דוקטורט במרכז למחקר פסיכואנליטי באוניברסיטת קולומביה.

## מספריה
* בין הקטבים לקו המשווה : שירת ימי הביניים: תבניות סמאנטיות בשיר המורכב, הוצאת פפירוס, 1987.
* ללא חדר משלהן, מגדר ולאומיות ביצירתן של סופרות ישראליות, הוצאת הקיבוץ המאוחד: סדרת מגדרים, בעריכת חנה נווה, 2002. מאנגלית: מיכל ספיר.                   [הספר מוקדש למפעלן הספרותי של הסופרות שולמית לפיד, עמליה כהנא-כרמון, שולמית הראבן, נתיבה בן-יהודה, ורות אלמוג, ושל חלוצות הפמיניזם וירג'יניה וולף וסימון דה-בובואר.]


* Modernism and Cultural Transfer: Gabriel Preil and the tradition of Jewish literary bilingualism. Cincinnati: Hebrew Union College Press, 1986.
* No Room of Their Own: Gender and Nation in Israeli Women's Fiction, New York: Columbia University Press, 1999
* Glory and agony: Isaac's Sacrifice and National Narrative. Stanford, California: Stanford University Press, 2010
* The Unreasonable Economy of Martydrom in S. Y. Agnon's Fiction, in Unsettling Jewish Knowledge: Text,Contingency, Desire. Penn UP, 2023,Chap. 1


## קישורים חיצוניים
* דף הבית של פלדמן באתר אוניברסיטת ניו יורק
* 

קטגוריה:סגל אוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:חוקרות ספרות ישראליות
קטגוריה:חוקרי ספרות ישראלים
קטגוריה:מבקרות ספרות ישראליות
קטגוריה:מבקרי ספרות ישראלים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי המכללה העברית של בוסטון
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1941
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1941
הדאר

[שמאל|ממוזער|250 פיקסלים|שער [ג' בתמוז תרפ"ד, 4 ביולי 1924]]
[שמאל|ממוזער|250 פיקסלים|שער [כ"ו באלול תשמ"א (1981)]]
**הדֹאר** היה עיתון עברי שיצא לאור בארצות הברית בין השנים 1921 ל-2005 בחסות ההסתדרות העברית באמריקה.

העיתון נוסד בשנת 1921 כעיתון יומי, ולאחר שנה החל לפעול כשבועון. בשנות התשעים החל לצאת פעם בשבועיים ואחר כך כירחון ולבסוף כרבעון, בשיתוף עם ההיברו קולג' בבוסטון. בשנת 2005 נסגר עקב קשיים כלכליים.

עורכו הראשון היה מרדכי ליפסון, עם מערכת קולקטיבית (שמעון ברנשטיין, יום-טוב הלמן מנחם ריבולוב). משנת 1923 ועד מותו ב-1953 ערך את העיתון מנחם ריבולוב; בין השנים 1953–1958 משה מייזלש-עמישי; בשנת 1958–1959 חיים ליף, כעורך זמני; בין השנים 1959–1969 משה ינון; בין השנים 1970–1985 היה העורך יצחק עברי; אחריו, משנת 1985, העורך היה שלמה שמיר, עם העורכת הספרותית יעל פלדמן.

בשנת 2002 התמנה לעורך פרופ' לב חקק והוא ערך את "הדאר" עד סגירתו. כתב העת הפך לרבעון במתכונת חדשה וביריעה רחבה. הגיליונות היו חדשים בצורתם ובתוכנם והם כללו פרוזה, שירה, מחקרים בספרות עברית, לשון, אומנות יהודית, חינוך, מאמרים על הקהילה היהודית באמריקה, על העולם היהודי ועל ישראל, עולם המקרא, ביקורת ספרים, הזיכרון היהודי, עדות ישראל. בגליונות אלה השתתפו יוצרים חשובים מאמריקה ומישראל. בין המשתתפים מישראל היו א.ב. יהושע, משה שמיר, אהרן מגד, יצחק בן-נר, שמואל ורסס, אביב עקרוני, צבי צמרת, אמנון לורד, נורית גוברין וגרשון שקד.

לאחר סגירת "הדאר" החל לב חקק משנת 2006 והלאה לערוך את "הדור: השנתון העברי של אמריקה", המופיע כל שנה כספר ובו משתתפים יוצרים וחוקרים חשובים מישראל ומאמריקה.

## לקריאה נוספת
* מנחם ריבולוב (עורך), **ספר היובל של הדאר: למלאת 5 שנים לקיומו**, ניו יורק: ההסתדרות העברית באמריקה, תרפ"ז-1927.
* מנחם ריבולוב (עורך), **ספר היובל של הדאר: למלאת לו שלשים שנה**, ניו יורק: ההסתדרות העברית באמריקה, תשי"ב-1952.
* יעקב קבקוב, 'דרכו של "הדואר" כעיתון עברי באמריקה', **הקונגרס העולמי למדעי היהדות** 8, ג (תשמ"א), עמ' 301–308.

## קישורים חיצוניים
* 
* הדאר לצפייה ועיון באתר עיתונות יהודית היסטורית

* Weingrad, Michael, The last of the (Hebrew) Mohicans.(Hadoar)


קטגוריה:עיתונות בעברית
קטגוריה:יהדות ארצות הברית: כתבי עת
קטגוריה:יהדות ארצות הברית: עיתונים
קטגוריה:שבועונים
קטגוריה:תרבות עברית בארצות הברית
לין צ'דוויק

[שמאל|ממוזער|250px|שתי דמויות יושבות (1973) ברחבת [בית אריאלה בתל אביב]]
**לין צ'דוויק** (אנגלית: Lynn Chadwick; 24 בנובמבר 1914 - 25 באפריל 2003) היה אמן ופסל אנגלי. זכה להכרה בזכות פסליו העשויים מברזל וברונזה, אשר נחשבים כאקספרסיוניסטיים ופיגורטיביים ומוצגים במקומות רבים בעולם.

## אודות
צ'דוויק נולד בלונדון למשפחה מהמעמד הבינוני, הוריו היו לוורנר ראסל צ'דוויק ומרג'רי בראון לין. החל את הקריירה בתור שרטט במשרדי אדריכלים שונים בין השנים 1933 ל-1939. במלחמת העולם השנייה שירת כטייס בחיל האוויר האנגלי ולאחר מכן עסק בעיצוב רהיטים וטקסטיל. בשנת 1950 הציג לראשונה תערוכת יחיד ובשנות החמישים התגבש סגנונו הייחודי אשר משרטט בקווים כללים בני אדם וחיות. בשנת 1956, כשהיה בן 41, זכה בפרס הראשון בפיסול בביאנלה של ונציה.

עבודותיו מוצגות בין השאר במוזיאון תל אביב לאמנות ובמוזיאון ישראל. 

היה חבר במסדר האימפריה הבריטית ובמסדר האמנויות והספרות.

היה נשוי שלוש פעמים ואב לארבעה ילדים.

## גלריית תמונות

'Roaring Lion', bronze sculpture by Lynn Chadwick (British), 1960, Israel Museum, Jerusalem, Israel.JPG|אריה שואג, 1960, מוצג במוזיאון ישראל
Two Figures (Conjunction XV), bronze sculpture by Lynn Chadwick (British), 1970, Israel Museum, Jerusalem, Israel.JPG|שתי דמויות, 1970, מוצג במוזיאון ישראל



## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פסלים אנגלים
קטגוריה:חברים במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1914
קטגוריה:אנגלים שנפטרו ב-2003
בנסן B-8

ה**בנסן B-8** (באנגלית: **Bensen B-8**) היה אוטוג'ירו חד מושבי שפותח בארצות הברית בשנות ה-50. למרות שהיצרן המקורי הפסיק את הייצור ב-1987, עדיין ניתן להשיג ערכות לבנייה ביתית. הכלי נבנה במקור ללא מנוע כך שהוא היה תלוי במטוס אחר (כמו דאון), אבל לאחר מכן הוסף לו מנוע ושמו שונה ל**B-8M**.

## תכנון ופיתוח
העיצוב של הB-8 הוא מינימליסטי מאוד, עם לא הרבה יותר מאשר מושב הטייס, סנפיר אחד, הרוטור והמנוע (בגרסאות הממונעות). במאי 1968 B-8 ו-B-8M נבדקו על ידי חיל האוויר האמריקני תחת השמות **X-25A** ו**X-25B** בהתאמה. התוכנית הייתה לשלב רוטור במושבי המפלט במטוסי הקרב כדי לאפשר לטייסים שליטה מדויקת יותר בנקודות הנחיתה. לא נערכו מבחנים מבצעיים בהיקף מלא, ומימון חיל האוויר האמריקאי לתוכנית פסק עם תום מלחמת וייטנאם.

שמאל|ממוזער|250px|X-25 בעת טיסה

## גרסאות
***B-8 Gyro-Glider**- ללא מנוע, ממריא על ידי גרירה של כלי רכב.
***B-8B Hydro-Boat**- ממריא על ידי גרירת ספינה.
***B-8M Gyro-Copter**- הדגם הממונע הסטנדרטי.
****B-8MH Hover-Gyro**- בעל פרופלור נוסף שאיפשר לו לרחף במקום.
****B-8MJ Gyro-Copter**- תוכנן ל"המריא" על ידי קפיצה ממטוס אחר.
****B-8MW Hydro Copter**- בעל יכולת לצוף.
****X-25A**- הדגם הממונע שנבדק על ידי חיל האוויר האמריקאי. טס לראשונה ב-5 ביוני 1968. מוצג כיום במוזיאון חיל האוויר האמריקני.
***B-8 Super Bug**- בעל מנוע נוסף שסייע בהמראה.
****B-8HD Super Gyro-Copter**- בעל שני רוטורים שמונעים על ידי מנוע יחיד.
***B-8V **- הונע על ידי מנוע Volkswagen air cooled engine.
***B-8W Hydro-Glider**- בעל יכולת להיגרר על ידי ספינה.
***X-25B **- הB-8 הלא ממונע שנבדק על ידי חיל האוויר האמריקאי. טס לראשונה ב-23 בינואר 1968.

## ראו גם
*מטוסי ה-X

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מטוסים ניסיוניים אמריקאיים
קטגוריה:מטוסים לבנייה עצמית
דן מאירשטיין

**דן מאירשטיין** (נולד ב-7 באוקטובר 1938) הוא כימאי ישראלי. כיהן כנשיא המרכז האוניברסיטאי אריאל בשומרון עוד מהיות המוסד מכללה אקדמית, משנת 1995 ועד שנת 2012 בה הפכה לאוניברסיטת אריאל בשומרון. חבר סגל במחלקה למדעי הכימיה באוניברסיטת אריאל בשומרון, פרופסור אמריטוס באוניברסיטת בן-גוריון בנגב וחבר באקדמיה יורופיאה.

## ביוגרפיה
נולד בירושלים. למד כימיה במסגרת העתודה האקדמית באוניברסיטה העברית בירושלים עד קבלת התואר השלישי בשנת 1965. את השתלמות הפוסט דוקטורט השלים במעבדה לאומית בארצות הברית. התארח פעמים רבות לתקופות השתלמות במדינות שונות (יפן, ארצות הברית, גרמניה ועוד). פרופסור חבר משנת 1973, פרופסור מן המניין משנת 1978 ופרופ' אמריטוס משנת 2004 באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.

היה מדען אורח במעבדות הלאומיות באורגון וברוקהייבן בארצות הברית, באוניברסיטת Case Western, באוניברסיטת הירושימה, באוניברסיטת נורנברג-ארלנגן ובמעבדת האו-מייטנר בברלין. בין יתר תפקידיו כיהן כראש המחלקה לכימיה בקריה למחקר גרעיני - נגב (קמ"ג); ניהל את ספריית אוניברסיטת בן-גוריון בנגב; כיהן כיושב ראש הוועדה למיכון הספריות האוניברסיטאיות (אחר כך גם יו"ר ועדת הספריות) של הוועדה לתכנון ולתקצוב; כיהן כנשיא החברה הישראלית לכימיה; משנה לרקטור אוניברסיטת בן-גוריון בנגב; מזכיר החטיבה לכימיה אי אורגנית של IUPAC; יושב ראש הוועדה הלאומית לכימיה; חבר הוועדה המנהלת של החטיבה לכימיה אי אורגנית של החברה האירופאית לכימיה; יושב ראש הוועדה המארגנת של שלושה כנסים כימיים בינלאומיים. חבר באגודה האמריקנית לכימיה ובחברה המלכותית לכימיה. בשנת 2011 נבחר כחבר באקדמיה יורופיאה שנוסדה בשנת 1988 ומתפקדת כאקדמיה אירופאית לכל דבר, בנושאי מדעי החברה, ספרות ומדעים מדויקים. היא מורכבת ממומחים בודדים והחברות בה מבוצעת על ידי הזמנה בלבד.

נשוי לפרופסור נעמי מאירשטיין מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב, ולהם ארבעה ילדים.

## מחקריו
פרסם כ-300 מאמרים בספרות הבינלאומית, כ-20 פרקים בספרים מדעיים, והציג כ-300 מאמרים בכנסים בינלאומיים. הנחה 45 דוקטורנטים וכ-50 מסטרנטים מהארץ ומהעולם.

פרופ' מאירשטיין זכה בפרסים ובמענקי מחקר על הישגיו המדעיים, בהם פרס Meitner-Humboldt Research Prize (בשנת 1997), פרס Kolthoff (בשנת 1998) ופרס הצטיינות מטעם החברה הישראלית לכימיה (ICS) לשנת 2017, על תרומתו החלוצית לכימיה האי-אורגנית והשלכותיה על מתכות במערכות ביולוגיות.

## תפקידים ציבוריים
פרופ' מאירשטיין כיהן כיושב ראש אגודת הסטודנטים הישראלים בשיקגו; כיו"ר ועד ההורים של בית הספר מצדה בבאר שבע בשנות ה-70; כיו"ר ועד ההורים העירוני בב"ש למשך שנה אחת; וכיו"ר ההנהלה הציבורית של תיאטרון באר שבע במשך 10 שנים.

## קישורים חיצוניים
*  קורות חיים בשפה האנגלית , באתר אוניברסיטת אריאל.
* 
* How to Build a University: Professor Dan Meyerstein, Chemical Sciences

## הערות שוליים

קטגוריה:נשיאי אוניברסיטת אריאל בשומרון
קטגוריה:סגל אוניברסיטת אריאל בשומרון: מדעי הטבע
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בן-גוריון בנגב: כימיה
קטגוריה:כימאים ישראלים
קטגוריה:כימאים יהודים
קטגוריה:נשיאי החברה הישראלית לכימיה
קטגוריה:בוגרי העתודה האקדמית
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1938
אנפת לילה מצויה

**אנפת לילה מצויה** (שם מדעי: *Nycticorax nycticorax*) היא מין עוף מים מתת-המשפחה אנפות לילה שבמשפחת האנפתיים. שמו של המין מגיע מכך שהוא פעיל בעיקר בשעות הלילה.

## תיאור
אנפת הלילה המצויה יכולה להגיע לאורך של כ-64 סנטימטרים ולמשקל ממוצע של כ-800 גרם, ללא הבדלים משמעותיים בין הזוויגים.

צווארה הקצר מקנה לראשה מראה עגלגל. הגב, הכיפה והמקור שחורים, הכנפיים והזנב אפורים כהים וחלקי גופה התחתונים לבנים. רגליה צהובות ועיניה אדומות. לאנפה זו יש שתי נוצות ציצית לבנות וארוכות מאחורי ראשה.

## תפוצה ובית גידול
בעלת תפוצה רחבה ביותר ולמעשה מקננת בכל היבשות מלבד אנטארקטיקה ואוסטרליה, עם העדפה לאזורים חמים וטרופיים.

מין זה מצוי בישראל הן כמין יציב והן כעוף נודד. בשנים האחרונות חלה עלייה משמעותית בכמות אנפות הלילה המקננות וניתן למצוא אנפות לילה כמעט בכל מושבות קינוני האנפות המעורבות.

בעבר קיננה אנפה זו בעיקר בצפון הארץ אך כיום מין זה מתפשט גם לאזורי פארקים במרכז הארץ.

## רבייה
אנפות לילה הן עופות חברתיים שחיים במושבות. בעונת הרבייה מתקיים הקינון על איים או במקומות מרוחקים מטורפים. הזכר מקים טריטוריה ומחזר אחר הנקבה בתצוגות ראווה שונות, הכוללות השתחוויות המבליטות את נוצות העורף הלבנות והרטטת המקור. גם הזכרים וגם הנקבות משתתפים בהגנה, בהאכלה ובקינון, גם הזכר וגם הנקבה דוגרים על הביצים במשך כ-25 ימים עד לבקיעתן.

הגוזלים עוזבים את הקן בגיל חודש ומתחילים להלך בתוך המושבה, ובגיל שישה שבועות הם לומדים לעוף.

## תזונה
אנפת הלילה נוהגת לחפש אחר מזונה ביחידות משקיעת השמש עד שעות הבוקר המוקדמות ומסתייעת בראיית לילה.

תזונת אנפת הלילה מגוונת וכוללת דגים קטנים, סרטנאים, נחשים, דו-חיים, מכרסמים קטנים, עופות קטנים, גוזלים ואפרוחים, חרקים ולעיתים גם צמחים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
לילה, אנפת
קטגוריה:אנפתיים
קטגוריה:בעלי חיים בביצות אפריקה
קטגוריה:הודו: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: עופות
קטגוריה:חיות בר שחיות בערים בישראל
שחייה באולימפיאדת אמסטרדם (1928)

שמאל|150px
שמאל|150px

**[[אולימפיאדת אמסטרדם (1928)]]** נערכה באמסטרדם, הולנד. תחרויות השחייה נערכו בין ה-4 באוגוסט 1928 ל-11 באוגוסט 1928. 11 משחים נערכו במשחקים אלו (5 לנשים ו-6 לגברים), בהשתתפות 182 משתתפים (72 נשים ו-110 גברים) מ-28 מדינות.

## נשים
### השחייניות הבולטות
אלבינה אוסיפוביץ () ומרתה נורליוס (), שתיהן זכו בשתי מדליות זהב, כל אחת.

## גברים
### השחיינים הבולטים
ג'וני וייסמילר () וג'ורג' קוז'אק (), שניהם זכו בשתי מדליות זהב כל אחד.

## טבלת המדליות

## הזוכים במדליות
### נשים

### גברים

## קישורים חיצוניים

* שחייה באולימפיאדת אמסטרדם (1928), באתר סימוכין ספורט אולימפי

*
1928
קטגוריה:ענפי ספורט באולימפיאדת אמסטרדם (1928)
קטגוריה:1928 בספורט
קטגוריה:תחרויות שחייה בהולנד
באסקו בתומי

**באסקוֹ בתומי** (בגאורגית: **ბასკო ბათუმი**) היא קבוצת כדורסל גאורגית מהעיר בתומי. המתמודדת בסופרליגה הגאורגית.

## היסטוריה
הקבוצה משחקת בליגה הגאורגית מאז שנת 1998, העונה בה זכתה באליפות הראשונה לאחר ניצחון בגמר הפלייאוף מול אזוט רוסתווי. מאז מחזיקה הקבוצה בחמש אליפויות (מתוכן 4 רצופות) וגביע אחד.

בעונת 2000/01 השתתפה הקבוצה בגביע האתגר של הליגה הצפון-אירופית.

בעונת 2002/03 הפסידה בגמר הפלייאוף 2–3 לקבוצת דינמו טביליסי ובגמר הגביע ניצחה את קבוצת אזוט רוסתווי 77–85.

בתחילת עונת 2004/05 כשהיא אלופה, נאלצה הקבוצה לוותר על מקומה בליגה והורדה עד לליגה השלישית עקב בעיות כלכליות. הקבוצה הוחזרה לליגת העל בעונת 2008/09. ובעונת 2009/10 הגיעה עד לחצי גמר הגביע הגאורגי. ובליגה הפסידה לקבוצת אנרג'י רוסתווי בחצי גמר הפלייאוף.

## תארים והישגים
***[[ליגת העל הגאורגית בכדורסל|הליגה הגאורגית]]**:
**אליפות (5): 1999, 2000, 2001, 2002, 2004
**מקום שני: 2003
***[[הגביע הגאורגי בכדורסל|הגביע הגאורגי]]**:
**זכייה (1): 2003
**חצי גמר: 2010

## שחקנים בולטים בעבר ובהווה
*  מנוצ'ר מרקוישוילי
*  לוון קראבאקי
*  ואלרי קילדזה
*  וחטנג נאדזישווילי (שיחק בבני הרצליה בעונה 1999/00)
*  ניק דילון
*  ג'פרי רוג'רס
*  פלסיד רודומטה
*  דינו בוטוראץ'

## קישורים חיצוניים
*מידע על הקבוצה באתר הליגה הגאורגית 
*מידע על הקבוצה באתר אירובסקט

## הערות שוליים

קטגוריה:קבוצות כדורסל גאורגיות
קטגוריה:בתומי
מחלף סומך

**מחלף סומך** הוא מחלף בעמק זבולון, המחבר בין כבישים 6, 70 ו-79 בסמוך לקריית אתא ולשפרעם, ודרכו עוברת תנועה רבה מעמק יזרעאל ומהגליל התחתון לכיוון חיפה והקריות.

## היסטוריה
על-פי מסכת סנהדרין שבתלמוד בבלי, בסמוך למיקומו של המחלף נערכה הסמיכה שנעשתה בסוף תקופת התנאים על ידי רבי יהודה בן בבא:

על כן, הצומת קיבל את השם "צומת סנהדרין" שהוסב בהמשך ל"צומת סומך". 

עד העשור הראשון של המאה ה-21 היה המחלף, כאמור, צומת. הצומת היה בנוי מצמד של צומתי T. עקב עומסי תנועה רבים הוחלט להפוך אותו למחלף ולהרחיב את קטע הכביש המחבר בינו לבין מחלף המוביל. בחודש פברואר 2011, נפתחה הפניה ימינה מכוון דרום לנצרת, וכן שונה מיקומם של שני הרמזורים שהאטו את התנועה מדרום לצפון וגרמו לעומס רב. השינוי גרם להקלה ניכרת בתנועה בצומת, אם כי בשעות העומס נותרו עומסי תנועה מכיוון חיפה. בסוף יולי 2011 נחנך המחלף, אך בסמוך לו נמשכו עבודות הוספת נתיב בקטע הכביש בינו ובין מחלף גבעות אלונים, על כביש 6 וכביש 70.

## ראו גם
*מחלף המוביל

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

סומך
סומך, מחלף
סומך
קטגוריה:שפרעם: תחבורה
סומך
פורוסרקוסיים

[ממוזער|250px|בני המשפחה לעומת האדם, יחד עם העוף [גסטורניס.]]
**פורוסרקוסיים** (שם מדעי: Phorusrhacidae) או **עופות האימה** היא משפחת עופות טורפים חסרי יכולת תעופה שחיו לפני 62 עד 1.8 מיליון שנים באמריקה הדרומית.
## מאפיינים
גובהם של הפורוסרקוסיים נע בין מטר לשלושה מטרים והם התנהגו כמו אבותיהם הדינוזאורים הטורפים שנכחדו. העופות החיים הקרובים אליהם ביותר הם הקריאמיים מאמריקה הדרומית.

לפני כשלושה מיליוני שנים, היגרו מינים מהמשפחה לאמריקה הצפונית, במהלך אירוע הגירה גדול שנקרא ההחלפה האמריקנית הגדולה, והחלו לטרוף יצורים חדשים. ואולם עופות האימה נפגעו יותר מההחלפה שהביאה לאמריקה הדרומית טורפים חזקים כמו הסמילודון, וטורפים נוספים וכן טרף רזה וזריז מדי בשבילם. כל עופות האימה נכחדו לפני 2 מיליון שנה.

מדענים משערים כי עופות אלו נעו במהירות שיכולה להגיע עד 48 קילומטרים בשעה.

## מיון
ידועות 5 תת-משפחות, 13 סוגים ו-17 מינים במשפחה זו.
**סוג *Lavocatavis*
** *Patagorhacos*
*תת-משפחה Brontornithinae – תת-משפחה של עופות ענק שהתנשאו לגובה של יותר מ-2.3 מטר
**ברונטורניס (*Brontornis*)
**פרפיסורניס (*Paraphysornis*)
**פיסורניס (*Physornis*)
*תת-משפחה Phorusrhacinae – תת-משפחה של עופות ענק, שגובהם יכול היה להגיע עד ל-3.2 מטר בה המינים הגדולים ביותר במשפחה.
**דבינצנזיה (*Devincenzia*)
**קלנקן (*Kelenken*)
**פורוסרקוס (*Phorusrhacos*)
**טיטאניס (*Titanis*)
*תת-משפחה Patagornithinae – תת-משפחה בסביבות גובה 1.7 מטר, הזריזות ביותר במשפחה.
***Patagornis*
***Andrewsornis*
**אנדלגלורניס (*Andalgalornis*)
*תת-משפחה Psilopterinae – לתת משפחה זו שייכים המינים הקטנים ביותר במשפחה - גודלם בסביבות 70–100 סנטימטרים
**אלאוטרורניס (*Eleutherornis*)
**פלאופסילופטרוס (*Paleopsilopterus*)
***Procariama*
**פסילופטרוס (*Psilopterus*)
*תת-משפחה Mesembriornithinae – תת-משפחה שמגיעה לגובה 1.2–1.5 מטר
**מסמבריאורניס (*Mesembriornis*)
**לאלוויס (*Llallawavis*)

## קישורים חיצוניים

* מידע נוסף, באתר scielon (אנגלית)
* The reign of the terror birds מאתר ה-BBC

## הערות שוליים

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1889
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פלורנטינו אמחינו
קטגוריה:קריאמאים
גשר השלשלאות

שמאל|ממוזער|250px|הגשר ההרוס, תמונה מפברואר 1946
**גשר השלשלאות סצ'ני** (בהונגרית: **Széchenyi Lánchíd**) הוא גשר תלוי על נהר הדנובה בלב בודפשט. הגשר היה גשר הקבע הראשון שחיבר בין שני חלקיה, בודה ופשט.

## היסטוריה
הגשר נבנה בין 1839 ל-1849 ביוזמת הברון אישטוון סצ'ני, תוכנן על ידי האדריכל הבריטי ויליאם טירני קלארק, והוקם על ידי המהנדס הסקוטי אדם קלארק (אין קשר משפחתי). הגשר, העשוי מברזל יצוק, נבנה באנגליה בחלקים שהובלו וחוברו בהונגריה. במהלך נסיגת גרמניה הנאצית ב-1945 פוצץ הגשר, אך נבנה מחדש בשנת 1949. מיפתח הגשר, 202 מטרים, היה בעת הקמתו מן הגדולים בעולם, אורך הגשר 375 מטר ורוחבו 16 מטר.

בצידו המערבי, בודה, מסתיים הגשר בכיכר אדם קלארק בה נמצא מונומנט בגובה 3 מטרים העשוי אבן גיר בצורת הספרה 0 - זהו קילומטר אפס של בודפשט ושל הונגריה כולה. מן הכיכר נמשכת מנהרה החצובה בהר מתחת לגבעת המצודה, ואורכה 350 מטר. המנהרה נפתחה בשנת 1856. בצידו המזרחי, בפשט, מסתיים הגשר סמוך הגשר לבניין האקדמיה ההונגרית למדעים שנוסדה על ידי סצ'ני.

בשני קצות הגשר מגדלי אבן אותם מעטרים פסלי אריות. הם דומים לאריות בכיכר טרפלגר בלונדון, אף שנבנו לפניהם. שני עמודי האבן מחזיקים את מבנה הברזל החזק שמשקלו כמעט 5,200 טון. לפי אגדה אורבנית נפוצה בעיר קפץ האמן שפיסל את האריות לדנובה לאחר שנוכח כי שכח לפסל להם לשון וזכה לבוז ציבורי. העובדה היא שלאריות יש לשון, אלא שהיא נסתרת, כפי שאכן מתרחש בטבע בתנוחה זו של אריה חי.


Ponte dei leoni.JPG|אחד האריות ומבט לכיוון בודה
Budapest Szecheny bridge 7.jpg|כיכר אדם קלארק, הגשר ומבט לכיוון פשט
Lánchíd (17. számú műemlék).jpg


## קישורים חיצוניים

* דף מידע באתר המבנים 
* מידע מפורט על הקמת הגשר 
* הגשר יסגר למשך כשנתיים לצורך תחזוקה 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
השלשלאות
השלשלאות
השלשלאות
שחייה באולימפיאדת פריז (1924)

שמאל|150px
שמאל|150px

**[[אולימפיאדת פריז (1924)]]** נערכה בפריז, צרפת. תחרויות השחייה נערכו בין ה-13 ביולי 1924 ל-20 ביולי 1924. 11 משחים נערכו במשחקים אלו (5 לנשים ו-6 לגברים), בהשתתפות 169 משתתפים (51 נשים ו-118 גברים) מ-23 מדינות.

## נשים
נבחרת השחייה של ארצות הברית () לנשים זכתה ב-4 מדליות זהב מתוך 5 אפשריות וב-10 מדליות מתוך 13 אפשריות.

### השחיינית הבולטת
אתל לאקי (), שזכתה בשתי מדליות זהב.

## גברים
נבחרת השחייה של ארצות הברית () לגברים זכתה ב-5 מדליות זהב מתוך 6 אפשריות.

### השחיין הבולט
ג'וני וייסמילר (), שזכה ב-3 מדליות זהב. 

## טבלת המדליות

## הזוכים במדליות
### נשים

### גברים

## קישורים חיצוניים

* שחייה באולימפיאדת פריז (1924), באתר סימוכין ספורט אולימפי

*
1924
קטגוריה:ענפי ספורט באולימפיאדת פריז (1924)
פנינה קז

**פנינה מועד קז** (נולדה ב-1938) היא סופרת ישראלית ילידת בלגיה.

## ביוגרפיה
קז היגרה לישראל בשנת 1968, לאחר נישואיה לאיש העסקים הישראלי ישראל קז אותו הכירה בניו יורק. היא זוכת "פרס סידני טיילור" (2005) לספרות ילדים מטעם אגודת הספריות היהודיות בארצות הברית עבור ספרה "זמן אמת". עלילת הספר נפרשת מנקודת מבטן של מספר דמויות וסיפורי חייהן המצטלבים בזמן פיגוע התאבדות באוטובוס, המתפוצץ בכניסה לירושלים.

קז חיברה ספרי ילדים ונוער, שהבולטת בהם היא סדרת "**ברלה**", העוסקת במעלליו של חילזון שזהו שמו, ודרך סיפוריו הסדרה מספקת מראה לחיי הילדים ודרכי התמודדות עם בעיות. את הרעיון לכתיבת הסדרה קיבלה מילדיה, שנהגו לצאת בימים גשומים החוצה ולאסוף "ברלך" (חלזונות ביידיש). לעיתים שכחו אותם במכנסיהם וקז שמעה את רעש הקונכיות במכונת הכביסה, מה שגרם לה לתהות איך החלזונות מרגישים, והדבר הוביל לכתיבת הסדרה.

קז כתבה סיפורים קצרים עבור הבי.בי.סי, מאמרים וביקורות עבור המגזין "מטרופוליטן אופרה", ושירים ותסריטים עבור הטלוויזיה החינוכית. ספרי הילדים הראשונים שפרסמה היו "**Stevie´s Tricycle**" (בתרגום חופשי: "תלת האופן של סטיבי") ו-"**Tommy´s New Bed**" (בתרגום חופשי: "המיטה החדשה של טומי") שנכתבו בשפה האנגלית.

קז זכתה בפרס ה-"International Reading Association" עבור סיפור קצר, אותו קיבלה על סיפורה "חמש מילים" (Five Words).

## חיים אישיים
קז הייתה נשואה לישראל קז, בעלים של חברת מאיר חברה למכוניות ומשאיות. קז אם לשלושה בנים וסבתא לנכדים.

קז מתגוררת בהרצליה.

## מספריה
***ברלה, ברלה, צא החוצה** (1985)
***ברלה בים** (1987)
***ברלה ברלה מה בסל?** (1990)
***ברלה ברלה תהיה בריא** (1994)
***ברלה ברלה אח גדול** (1996)
***מסטיק** (1998)
***ברלה ברלה בוא לגן** (1999)
***ברלה, ברלה, בוא לבית הספר** (2002)
***ברלה, ברלה, מהר! מהר!** (2006)
כל הספרים בהוצאת כתר ירושלים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* אתר על ברלה
* האתר של פנינה מועד קז
* Pnina Moed-Kass, באתר answers.com 
* ריאיון עם פנינה קז על ספרה "זמן אמת", באתר embracingthechild.org 
* זוכי פרס סידני טיילור באתר התחרות 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראליות ילידות בלגיה
קטגוריה:ישראלים ילידי בלגיה
קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סופרות כותבות עברית
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:סופרות ילדים ונוער ישראליות
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער ישראלים
קטגוריה:כפר שמריהו: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1938
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1938
מוזיקאים שיאני מכירות

רשימת **המוזיקאים שיאני המכירות** כוללת מוזיקאים, זמרים או הרכבים, אשר מכרו על פי נתונים רשמיים כ-75 מיליון אלבומים או יותר. הרשימה מסודרת בסדר יורד, לפי סך המכירות. עמודת המכירות כוללת מכירות אלבומים, סינגלים, אלבומי אוסף, וידאו קליפים והורדות של סינגלים ואלבומים באורך מלא. הביטלס הם ההרכב המצליח בהיסטוריה ומייקל ג'קסון הוא אמן הסולו המצליח ביותר. נכון לאפריל 2025 האמן הפעיל עם שיא המכירות הגבוה ברשימה הוא אמינם (מקום 4), והאמן הצעיר ביותר ברשימה הוא ג'סטין ביבר (מקום 60).

ברשימה זו מופיעים אך ורק אומנים ש-20% לפחות מנתוני המכירות שלהם נתמכים על ידי הסמכות רשמיות - תקליטי כסף, זהב, פלטינה ויהלום. לכן, אמנים דוגמת שארל אזנבור, בינג קרוסבי, טום ג'ונס, לוצ'אנו פבארוטי ואחרים לא נכללו ברשימה. ככל שהאמן התחיל את הקריירה שלו בתקופה מאוחרת יותר, כך אחוז המכירות המוסמכות הנדרש עולה, ולכן אמנים כמו ריהאנה, טיילור סוויפט, קייטי פרי, ליידי גאגא וברונו מארס זקוקים למעל 75% מכירות מוסמכות מכלל המכירות שלהם.

גם אמנים אשר השתתפו בשירים מסוימים (לדוגמה הזמרת ריהאנה בשיר של קלווין האריס "This Is What You Came For") קיבלו קרדיט על המכירות של אותם שירים למעט מקרים חריגים.

## 250 מיליון ומעלה

קובץ:The Beatles members at New York City in 1964.jpg|הביטלס
קובץ:Michael Jackson in 1988.jpg|מייקל ג'קסון
קובץ:Madonna à Nice 30 2.jpg|מדונה
קובץ:Elvis Presley promoting Jailhouse Rock.jpg|אלביס פרסלי
קובץ:Elton John 2011 Shankbone 2.JPG|אלטון ג'ון
קובץ:Stones members montage2.jpg|הרולינג סטונז
קובץ:Eminem (cropped).jpg|אמינם
קובץ:Rihanna Cologne 2013 03.jpg|ריהאנה


## 200 מיליון עד 249 מיליון

קובץ:MariahGMA cropped.jpg|מריה קארי
קובץ:Celine Dion Concert Singing Taking Chances 2008.jpg|סלין דיון
קובץ:ACDC In Tacoma 2009.jpg|AC/DC
קובץ:U2 at Apple keynote event 9-9-14.jpg|U2
קובץ:LedZeppelinmontage.jpg|לד זפלין
קובץ:Taylor Swift 2 - 2019 by Glenn Francis (cropped) 3.jpg|טיילור סוויפט
קובץ:Jay-Z @ Shawn 'Jay-Z' Carter Foundation Carnival (crop 2).jpg|ג'יי זי


## 120 מיליון עד 199 מיליון

קובץ:Garth Brooks at We Are One (edit).jpg|גארת' ברוקס
קובץ:Eagles cropped.jpg|האיגלס
קובץ:Bruno Mars, Las Vegas 2010.jpg|ברונו מארס
קובץ:Kanye West at the 2009 Tribeca Film Festival.jpg|קניה ווסט
קובץ:Whitney Houston Welcome Home Heroes 1 cropped.jpg|ויטני יוסטון
קובץ:Katy Perry DNC July 2016 (cropped).jpg|קייטי פרי
קובץ:Adele 2016.jpg|אדל
קובץ:Tony Bennett & Lady GaGa, Cheek to Cheek Tour 06 edited.jpg|ליידי גאגא
קובץ:Metallica at The O2 Arena London 2008.jpg|המטאליקה
קובץ:Coldplay Viva La Vida Tour in Hannover August 25th 2009.jpg|קולדפליי
קובץ:Justin Bieber in 2015.jpg|ג'סטין ביבר



## 100 מיליון עד 119 מיליון

קובץ:Ayumi Hamasaki 2007.jpg|איומי האמאסאקי
קובץ:Journey publicity photo 2013.jpg|ג'ורני
קובץ:Tupac Amaru Shakur.jpg|טופאק שאקור
קובץ:Shakira at Obama Inaugural (cropped).jpg|שאקירה


## 80 מיליון עד 99 מיליון

קובץ:Flo Rida (6924266548).jpg|פלו ריידה
קובץ:B'Z Best Buy Theater montage.jpg|B'z
קובץ:Robbie Williams 2, 2012.jpg|רובי ויליאמס
קובץ:ShaniaTwainJunoAwardsMar2011.jpg|שאניה טוויין
קובץ:KennyGHWOFMay2013.jpg|קני ג'י


## 75 מיליון עד 79 מיליון

## הערות שוליים

*
קטגוריה:רוק
קטגוריה:מוזיקה פופולרית
קטגוריה:רשימות רבי-מכר
אטלס E

ה**אטלס E** שנקרא גם **SM-65E Atlas** היה טיל בליסטי בין-יבשתי בשימוש חיל האוויר האמריקאי. הטיל הוא חלק מסדרת הטילים אטלס. מספר טייסות של טילי אטלס E הוקמו ומוקמו ברחבי ארצות הברית. 

לאחר פרישתם משימוש כטילים בליסטיים, הטילים הוסבו יחד עם טילי האטלס F למשגרי לוויינים תחת השם אטלס E/F. שיגור האטלס E/F האחרון שהיה במקורו אטלס E בוצע ב-24 במרץ 1995. הטיל שוגר סך הכל 48 פעמים מתוכם 33 שיגורים הצליחו ו15 נכשלו.

## קישורים חיצוניים

על סדרת טילי האטלס (באנגלית)

קטגוריה:טילים בליסטיים אמריקאיים
קטגוריה:טילים גרעיניים אמריקאיים
קטגוריה:סדרת טילי אטלס
קטגוריה:קונבאייר - טילים ומשגרים
אטלס D

ה**אטלס D** שנקרא גם **SM-65D Atlas** היה הטיל המבצעי הראשון מסדרת הטילים אטלס. הוא שוגר לראשונה ב־11 באפריל 1959. כדי לספק הגנה זמנית של טילים, חיל האוויר האמריקאי הציב שלושה טילי אטלס D בבסיס חיל האוויר ונדנברג בכוננות. הטילים נשארו בכוננות עד ל־1 במאי 1964. בספטמבר 1959 הוקמו מספר טייסות של טילי אטלס D שמוקמו ברחבי ארצות הברית. הטיל שוגר בפעם האחרונה ב־7 בנובמבר 1967. סך הכל בוצעו 135 שיגורים מתוכם 103 הצליחו ו־32 נכשלו.

האטלס D שימש גם כמשגר לוויינים וחלליות (בעיקר לבדיקות) כאשר השדרוג שלו **[[אטלס LV-3B]]** שימש לשיגור 4 חלליות מאוישות במסגרת תוכנית מרקורי. השיגורים של האטלס D כמשגר בוצעו מ־LC-11, 12, 13, 14 מנמל החלל קייפ קנוורל ומ־LC-576 מבסיס חיל האוויר ונדנברג.

## ראו גם
* אטלס (סדרת טילים)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סדרת טילי אטלס
קטגוריה:טילים בליסטיים אמריקאיים
קטגוריה:טילים גרעיניים אמריקאיים
קטגוריה:קונבאייר - טילים ומשגרים
אטלס F

**אטלס F** שנקרא גם **SM-65F Atlas** היה טיל בליסטי בין-יבשתי בשימוש חיל האוויר האמריקאי בין 1961 ל-1966. הטיל הוא חלק מסדרת הטילים אטלס והאחרון ששימש כטיל בליסטי. מספר טייסות של טילי אטלס F הוקמו ומוקמו ברחבי ארצות הברית. הם יצאו משימוש מבצעי במחצית שנות ה-60 של המאה ה-20.

לאחר פרישתם משימוש כטילים בליסטיים, הטילים הוסבו יחד עם טילי אטלס E למשגרי לוויינים תחת השם אטלס E/F. שיגור האטלס E/F האחרון שהיה במקורו אטלס F בוצע ב-23 ביוני 1981. 

הטיל שוגר בסך הכול 70 פעמים, מתוכם 53 שיגורים הצליחו ו-17 נכשלו. לשיגור הטיל הוסבבו מתקני שיגור בנמל החלל קייפ קנוורל ובסיס חיל האוויר ונדנברג.

## קישורים חיצוניים

* על סדרת טילי האטלס 

קטגוריה:טילים בליסטיים אמריקאיים
קטגוריה:טילים גרעיניים אמריקאיים
קטגוריה:סדרת טילי אטלס
קטגוריה:קונבאייר - טילים ומשגרים
גלויות האחים אליהו

[שמאל|ממוזער|280px|גלויה, כיכר המייסדים ב[מושבה ראשון לציון, ראשית שנות ה-20 של המאה ה-20]]
[ממוזער|שמאל|280px|צד ימין של גלויה, [רחוב אלנבי בסמוך לים]]
[200px|ממוזער|שמאל|בית הכנסת "[החורבה"]]
**גלויות האחים אליהו** הן סדרות גלויות, שהוציאו לאור האחים מתתיהו אליהו ויוסף אליהו בארץ ישראל המנדטורית, מראשית שנות העשרים עד 1939. 

הסדרות כללו כאלף דימויים; רובם של נופי ארץ ישראל ומיעוטם של מנהיגי התנועה הציונית והיישוב.

## תולדות
מתתיהו ויוסף אליהו נולדו בעיר קורפו למלכה (לבית בללי) ולאברהם אליה (Elia), פעיל התנועה הציונית בקורפו, אחים ל: מטילדה, מזל, ישעיהו, משה, שבתאי, דוד ולאסתר. הם עלו בשנת תרע"ד 1914, והתיישבו עם משפחתם בסמוך לנווה צדק, ועבדו בבית דפוס בבעלותם בעיר יפו. במלחמת העולם הראשונה, בשנת 1917, הם גורשו מתל אביב, יחד עם תושביה, ובהיותם נתינים זרים, שלא התעתמנו, ובמיוחד נתיני יוון - מדינת אויב לטורקיה, הם נרדפו, ונשלחו עם מאות יהודים לעיר חמה שבסוריה, ואחר כך לקושטא. 

בתום המלחמה חזרו לארץ ועברתו את שמם ל-אליהו. הם הקימו חנות למכשירי כתיבה ברחוב בוסטרוס ביפו, ואחר ברחוב נחלת בנימין בתל אביב, ועברה לרחוב הרצל. הם היו ליבואנים של מוצרי חברת פרקר Parker הבריטית, ובהם: דיו, סוגי עט נובע, ועזרים נוספים, על היבוא והמסחר הייתה פרנסתם; ובמקביל, פתחו במפעל הגלויות שנועד להציג את מראות ארץ ישראל המסורתיים כמו הכותל המערבי וקבר רחל ואת מפעל ההתיישבות הציוני החדש, במושבות כגון פתח תקווה וחדרה, בקיבוצים כגון דגניה ועין חרוד ובערים כגון ירושלים וחיפה. מחצית מדימויי הנוף היו מתל אביב; "וגם פורטרטים של אישים - מנהיגים ציונים ודמויות חשובות ליישוב היהודי בארץ, ביניהם הרצל, נורדאו, סוקולוב, אחד-העם, ביאליק, דיזנגוף, הברון אדמונד דה-רוטשילד, טרומפלדור", וז'בוטינסקי. ד"ר דליה לוי, החוקרת את מפעלם כתבה כי "בשנים 1939-1920 הם היו המפיקים הגדולים ביותר של גלויות ארץ-ישראל".

## צלמים וצילום
בסדרת הגלויות שולבו צילומים פרי עבודתם של צלמי ארץ ישראל באותה תקופה, חלקם שעבודתם מומנה על ידי הקק"ל, כגון אברהם סוסקין וזולטן קלוגר.

[300px|ממוזער|מרכז|ארבע גלויות בהוצאת האחים אליהו ותמונת שני נערים, ב[איגרת שנה טובה|איגרת לשנה טובה שהודפסה על נייר צילום, תרפ"ח 1927]]

## לקריאה נוספת
* 
*
* דוד תדהר, **בשירות המולדת [1960-1912], זכרונות, דמויות, תעודות ותמונות**, תל אביב 1960-1961, עמ' 177. 
* שלמה שבא, הגלויות של האחים אליהו, **עת־מול**, ט', 6 (56), אב תשמ"ד אוגוסט 1984, עמ' 13-12.
* דליה לוי, "תוציא את ז'. מהוויטרינה - ציווה האופיצר האנגלי", **[[האומה]]**, 178, קיץ תש"ע-2010, עמ' 86-82.
* דליה לוי-אליהו, **גלויות האחים אליהו, מראות ארץ-ישראל 1940-1920**, תל אביב תשע"ד 2014.
*״האחים אליהו״ בתוך: ורד נבון, השדרה - שדרות ירושלים בעיני הצלמים, הוצאת ורד נבון, מהדורה שנייה, אוגוסט 2021, עמ׳ 21, 25, 27-26.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:דואר
קטגוריה:אספנות
קטגוריה:המנדט הבריטי: היסטוריה
שמואל מליקה

**שמואל מליקה** (1 בינואר 1947 – 16 באוגוסט 2011) היה כדורגלן ישראלי אשר שיחק בעמדת השוער במספר קבוצות בליגה הראשונה בישראל ובנבחרת ישראל.

אביו מאיר מליקה היה שוער בהפועל תל אביב ובנבחרת ישראל. בניו, ירון ומאיר מליקה היו שחקנים בליגת העל. מאיר היה חלוץ במכבי תל אביב ובנבחרת ישראל, וירון היה שוער במכבי תל אביב.

## קריירה כשחקן
מליקה החל את דרכו בנוער של מכבי תל אביב בגיל 11, ובגיל 16 עלה לקבוצה הבוגרת של המועדון. בפתיחת עונת 1965/1966 עבר לבני יהודה תל אביב כשוער ראשי, וזומן לנבחרת הנוער של ישראל, איתה השתתף וזכה בגביע אסיה לנוער. בעונת 1967/1968 זכה מליקה בגביע המדינה במדי בני יהודה, ובאותה עונה רשם שתי הופעות בנבחרת ישראל, מתוכן אחת במשחקים האולימפיים 1968. בעונת 1972/1973 חזר למכבי תל אביב. בעונת 1975/1976 עבר מליקה להפועל חולון מהליגה השנייה, ונשאר במדי הקבוצה 4 עונות. בעונת 1979/1980 חזר מליקה לליגה הראשונה כשוער הפועל ראשון לציון, שם נשאר שנתיים עד שפרש.

למליקה שתי הופעות במדי נבחרת ישראל, במשחק ידידות נגד , ונגד  במשחקים האולימפיים 1968.

## קריירת האימון

לאחר שפרש מקריירת המשחק, המשיך מליקה בהפועל ראשון לציון כמאמן השוערים של הקבוצה הבוגרת וכל מחלקות הנוער. לאחר מכן עבר למכבי תל אביב שם היה 10 שנים כמאמן נערים ומאמן שוערי מחלקות הנוער. בתקופתו במכבי זכה ב-7 אליפויות וגביע אחד עם הקבוצות השונות. לקראת עונת 1993/1994 עבר מליקה לאמן את מחלקת הנוער של בית"ר תל אביב. בעונת 1995/1996 עבר מליקה למחלקת הנוער של הפועל רמת גן, שם אימן עד יומו האחרון, למעט הפסקה בתחילת שנות האלפיים.

ב-16 באוגוסט 2011 נהרג מליקה בתאונת אופנוע.

## קישורים חיצוניים

* עמוד השחקן של שמואל מליקה באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* ריאיון עם מליקה בשנת 2007 באתר הפועל רמת גן
* אבא אמר לי: לעולם לא ייצא ממך שוער..., אברהם פינקלשטיין חדשות הספורט (עמוד 9) 12 במאי 1978

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:שוערי כדורגל ישראלים
קטגוריה:תל אביב-יפו: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורגלני בני יהודה תל אביב
קטגוריה:כדורגלני הפועל ראשון לציון
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ישראל
קטגוריה:כדורגלנים אולימפיים ישראלים
קטגוריה:משתתפים ישראלים באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968)
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968)
קטגוריה:הרוגי תאונות דרכים בישראל
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2011