open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ויז'ה קרלוס פאס

**ויז'ה קרלוס פאס** (בספרדית: **Villa Carlos Paz**) היא עיר הנמצאת בצפון-מרכז פרובינציית קורדובה, ארגנטינה, בחלק הדרומי של עמק פוניז'ה (Valle de Punilla). העיר נוסדה על ידי החוואי קרלוס ניחנדרו פאס בשנת 1914, ומכאן שמה ("הכפר של קרלוס פאס). ההתיישבות במקום התאפשרה גם מהעובדה שכעשרים שנים קודם לכן, הסתיימה בנייתו של סכר 'סאן-רוקה', שאוצר את מי נהר סן-אנטוניו, ומי האגם מנוצלים לשימוש חקלאי לאזור, וכמאגר מי שתייה לטובת העיר קורדובה הממוקמת כ-36 ק"מ ממזרח.

לפי מפקד האוכלוסין הארגנטינאי INDEC גדלה אוכלוסיית העיר תוך כ-20 שנה בכ-30%, (ב-2001 התגוררו בעיר כ-56,000 תושבים, וב-2022 כ-72,000 איש). גידול זה באוכלוסייה משקף את מקומה החשוב של העיר בתוך העמק, שהוא עצמו חלק מאזור תיירותי גדול בקנה מידה ארצי, בזכות האגם סן רוקה (San Roque), המשמש גם כאגם לצורכי ספורט ימי. בשנים האחרונות סובל האגם ממיעוט גשמים ומזיהום הנוצר כתוצאה מפינוי שפכין לתוכו, נושא המדאיג את הרשויות ואת התושבים.

## קישורים חיצוניים

* 
* ויז'ה קרלוס פאס - מידע לתיירים
* ויז'ה קרלוס פאס - מידע מוניציפלי 

## הערות שוליים

קטגוריה:קורדובה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1914
לינדט ושפרינגלי

**לינדט ושפרינגלי** (**Lindt & Sprüngli AG**), הידועה יותר בשמה המקוצר **לינדט**, היא חברה שווייצרית לייצור שוקולד וממתקים.

## היסטוריה
בשנת 1845 הקימו דויד שפרינגלי-שוורץ ובנו רודולף שפרינגלי-אמאן חנות קטנה לממכר ממתקים בציריך. כעבור שנתיים הקימו מפעל קטן לייצור שוקולד מוצק. עם פרישתו של רודולף שפרינגלי-אמאן בשנת 1892 התחלק העסק בין שני בניו. הבן הצעיר דויד רוברט קיבל שתי חנויות ממתקים שהתפתחו לרשת החנויות Confiserie Sprüngli. הבן הבכור, יוהאן רודולף, קיבל את מפעל השוקולד. כדי לגייס מימון להרחבת העסק הפך יוהאן רודולף את העסק לחברה Chocolat Sprüngli AG בשנת 1899. בהמשך אותה שנה רכש את מפעל השוקולד של רודולף לינדט שבברן ושינה את שם החברה ל- Aktiengesellschaft Vereinigte Berner und Zürcher Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli (החברה המאוחדת של ברן וציריך לייצור שוקולד – לינדט ושפרינגלי).

בשנת 1994 רכשה לינדט את יצרנית השוקולד האוסטרית הופבאואר. בשנת 1997 רכשה את יצרנית השוקולד האיטלקית קפרל, ובשנת 1998 את יצרנית השוקולד האמריקנית גיררדלי. חברות אלה שולבו בלינדט כחברות-בנות. ללינדט יש כיום שישה מפעלים בקילכברג (שווייץ), אאכן (גרמניה), אולורון סנט-מארי (צרפת), אינדונו אולונה (איטליה), גלוגניץ (אוסטריה) וסטראת'ם, ניו המפשייר (ארצות הברית). המפעל בגלוגניץ מייצר את מותגי הופבאואר לצד מותגי לינדט. החברה-הבת קפרל מחזיקה מפעל נוסף בלוסרנה סאן ג'ובאני שבאיטליה, והחברה-הבת גיררדלי מחזיקה מפעל בסן ליאנדרו בקליפורניה שבארצות הברית.

## קישורים חיצוניים

* 

* האתר של חנויות הממתקים שפרינגלי בציריך

קטגוריה:חברות מזון שווייצריות
קטגוריה:חברות שוקולד
קטגוריה:מותגי מזון
גברובו

**גָבְּרוֹבוֹ** (בבולגרית: **Габрово**) היא עיר בצפון מרכז בולגריה ובירת מחוז גברובו. העיר שוכנת לרגלי הרכס המרכזי של הרי הבלקן בתוך עמק הנהר יאנטרה ונודעת באדריכלות בת תקופת התחייה הלאומית הבולגרית מאמצע המאה ה-19. גברובו היא העיר הארוכה ביותר בבולגריה, למעלה מ-25 קילומטרים אורכה והצרה ביותר, כאשר במקומות מסוימים רוחבה לא עולה על קילומטר אחד. העיר ממוקמת 220 קילומטרים צפונית מזרחית לבירה סופיה.

## היסטוריה
כ-2 קילומטרים מזרחית לעיר נתגלו שרידי מצודה מתקופת האימפריה הבולגרית הראשונה אשר נחרב כאשר נכבש האזור על ידי האימפריה הביזנטית. המבצר שוקם והורחב בתקופת האימפריה הבולגרית השנייה ובסוף המאה ה-14 נכבש, הוחרב והועלה באש עד היסוד על ידי צבא האימפריה העות'מאנית. כפר בשם **גָבְּרוּבָה** מתועד בתעודות עות'מאניות מ-1477 ומועד זה מיוחס לתחילת ההתיישבות במיקומה המודרני של העיר.

בתקופת התחייה הלאומית הבולגרית של אמצע המאה ה-19 ידעה העיר תנופת פיתוח ובניין מבני ציבור וכנסיות בארכיטקטורה ייחודית לתקופה. במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) שוחררה העיר והפכה חלק מנסיכות בולגריה. בעיר גברובו נולד טודור בורמוב ראש הממשלה הראשון של נסיכות בולגריה לאחר השחרור מעול העות'מאנים וכן רוסי רוסב שר ההגנה הבולגרי בתקופת מלחמת העולם השנייה, אשר הוצא להורג לאחריה.

גברובו מוכרת ברחבי בולגריה כ"עיר הקמצנים" וכאשר מסופרת בדיחה ברחבי המדינה בעניין זה, היא כמעט תמיד משויכת לעיר. ראש העיר בתחילת שנות ה-70 זיהה את הפוטנציאל הטמון בעניין ומאז 1972, נערך בעיר פסטיבל הומור וסאטירה, בו חובשים משתתפיו מסכות צבעוניות, ברחובות מושמעת מוזיקה עממית ומוקרנים סרטים. מסורת זו הקנתה לעיר "גברובו" את מעמדה כבירת ההומור והסאטירה הבולגרית.

## כלכלה
בסוף המאה ה-19, לאחר שבולגריה הפכה שוב עצמאית התפתחה גברובו למרכז הטקסטיל החשוב בבולגריה וכונתה "המנצ'סטר של בולגריה", בעיקר בשל מוצרי הצמר והכותנה שיוצרו בעיר ויועדו לייצוא. גם בימינו, העיר גברובו היא מרכז מסחרי ותעשייתי, בתחום תעשיית המכונות, הבנייה, מוצרי אלקטרוניקה, תעשיית טקסטיל, תעשיית רהיטי עץ, פלסטיק, מזון, יינות וטבק. בנוסף, מבני הציבור והכנסיות שנבנו בתקופת התחייה הבולגרית, הפכו את העיר ליעד תיירותי. נכון ל-2009 עומד שיעור האבטלה בעיר על 5.75 אחוזים והוא מבין הנמוכים ביותר בבולגריה.

## אקלים
בעיר שורר אקלים ממוזג עם השפעה ממתנת מסוימת מכיוון הרי הבלקן, החוסמים את הרוחות הצפוניות הקרות הנושבות מכיוון צפון אירופה. הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 10oc וכמות המשקעים הממוצעת היא 900 מילימטרים. באזורים הגבוהים של הרשות המקומית ישנם 110 ימי שלג בשנה.

## ערים תאומות

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערי מחוז גברובו
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-15
סוכנות החלל הבריטית

**[[סוכנות חלל|סוכנות החלל]] ה[[הממלכה המאוחדת|בריטית]]** (באנגלית: The **United Kingdom Space Agency**, ידוע בשם **UK Space Agency** או בראשי תיבות: **UKSA**) הוכרזה רשמית ב-23 במרץ 2010, והיא תחליף בהדרגה את המרכז הבריטי הלאומי לחלל בריכוז וניהול פעילויותיה של אנגליה בתחום החלל. הסוכנות החדשה החלה לפעול רשמית ב-1 באפריל 2010.

## מטרות סוכנות החלל של בריטניה
*איחוד כל פעילויות החלל האזרחיות תחת גג אחד
*פיתוח אסטרטגיה לאומית בתחום החלל
*חיזוק מעמדה של בריטניה בחקר שינויי האקלים ואיכות הסביבה באמצעות לוויינים
*זיהוי טכנולוגיות חדשות היכולות לתרום לצורכי הביטחון של בריטניה

## קישורים חיצוניים

* 

* הודעה רשמית על כינונה של סוכנות החלל הבריטית

בריטניה
דוד פוברסקי

הרב **יהושע דוד פוברסקי** (י' בשבט ה'תרס"ב, 18 בינואר 1902 – ו' באדר ה'תשנ"ט, 21 בפברואר 1999) היה ראש ישיבת פוניבז' במשך למעלה מחמישים שנה.

## ביוגרפיה
ממוזער|מצבת הרב דוד פוברסקי
נולד בעיר ליובאן שברוסיה להוריו הרב שלום ופייגא לאה קוסטנוביץ. בבחרותו למד בישיבת סלוצק הסמוכה אצל הרב איסר זלמן מלצר. בפרוץ מלחמת העולם הראשונה הבריח את הגבול כדי להגיע לפולטבה, שם שהתה ישיבת מיר. הוא השתמש לצורך כך בדרכון של אדם ששמו יהושע פוברסקי, ומאז החליף את שמו ליהושע דוד פוברסקי, שם אשר הונצח בספרו ישועת דוד. במשך תקופה קצרה מאוד למד בישיבת סלבודקה אשר שהתה אף היא באותה עת בפולטבה. משם המשיך לישיבת מיר ולמד אצל המשגיח הרב ירוחם ליבוביץ, שהשפיע עליו רבות. למד גם בישיבת פוניבז' בליטא, אצל הרב יוסף שלמה כהנמן ובישיבת קלם אצל בנו של הסבא מקלם אליה הלך כשסבר שרבו הרב ירוחם ליבוביץ שוהה בישיבה. גם בהמשך נחשב לחניך אסכולת קלם. לאחר מכן חזר לישיבת מיר, שם למד עד נישואיו בשנת תר"ץ - 1930.

נישא לצפורה, בתו של הרב דב קרייזר, מראשי ישיבת קלצק. הרב אריה לייב מאלין היה גיסו. לאחר חתונתו הצטרף לכולל של הרב אלחנן וסרמן בברנוביץ' ולעיתים הגיד שיעורים בישיבתו של הרב וסרמן. באותה עת הוציא לאור את חלקו הראשון של ספרו ישועת דוד.

בשנת ה'תרצ"ח (1938) הוזמן על ידי הרב דוד מינצברג, המנהל הרוחני של ישיבת חכמי לובלין, ללמד בישיבה. הוא ביקר בישיבה במשך שמונה ימים והעביר שיעורים. טרם שהחליט אם לקבל את המשרה פרצה מלחמת העולם השנייה.

בשנת תש"א עלה לארץ ישראל עם משפחתו. זמן קצר לאחר מכן התמנה לר"מ ראשי בישיבת אחי תמימים של חסידות חב"ד בתל אביב. באלול תש"ד נענה להזמנת הרב כהנמן לכהן כראש ישיבה בישיבת פוניבז', לצד הרב שמואל רוזובסקי. יחד עמו הביא כמה תלמידים, בהם הרב מרדכי שלמה ברמן שלימים התמנה אף הוא לאחד מראשי הישיבה.

בימי חייו מיעט לעסוק בעניינים ציבורים וכמעט לא השתתף באירועים פוליטיים.

חיבר את סדרת הספרים "ישועת דוד" על התלמוד, ולאחר פטירתו יצאה סדרת ספרים של שיעוריו שמסר בישיבה.

על שמו שכונת "רמת דוד" בבני ברק, רחוב בשכונת רמת אהרן בעיר ובשכונת שערי חסד בירושלים.

## משפחתו
* בנו הבכור הרב ברוך דב, ראש ישיבת פוניבז' וחבר מועצת גדולי התורה.
* בנו ד"ר חיים (נפטר בה'תשפ"ב, 2022), חוקר משפט עברי (חתנו של הרב פסח קוקיס, שהיה רבה של בת ים)
* בנו הרב שלום, היה ר"מ בישיבת קול תורה בירושלים
* בתו מרים, אלמנת ברוך פינס (נפטר בה'תש"ע, 2009), בנו של הרב שמחה פינס, מראשי ישיבת היכל התלמוד.

## ספריו
* **ישועת דוד** - חמישה כרכים, ארבעה על פי סדר חלקי השולחן ערוך וחלק חמישי על עניינים שונים.
* **שיעורי ר' דוד** - שיעוריו על התלמוד שהעביר בישיבה. נערך ויצא לאור על ידי תלמידו הרב יעקב מרגלית.
* **ישמרו דעת** - שיעורים בענייני מוסר
* **מוסר ודעת** - יצא לאור על ידי תלמידו הרב יעקב מרגלית
* **משכיל לדוד** - מאמרי מוסר על פי פרשיות התורה, יצא לאור על ידי תלמידיו.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עולים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:ראשי ישיבת פוניבז'
קטגוריה:בוגרי ישיבת מיר (בלארוס)
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות פוניבז'
קטגוריה:אישים שעל שמם שכונות בישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1902
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1999
אמריקאים ישראלים

**אמריקאים ישראלים** (באנגלית: **Israeli Americans**) הם תושבי קבע ואזרחים אמריקאים אשר מוצאם ישראלי (יהודים ולא יהודים). לפי מפקד האוכלוסין האמריקני של שנת 2000, כללה האוכלוסייה הישראלית-אמריקאית באותה העת 106,839 אנשים.

## תרבות וארגונים
קיימים כיום מספר רב של ארגונים אמריקאים-ישראלים בארצות הברית אשר משמשים למטרות שונות, בהם מועצה מקומית ניו יורק, מועצת הקהילה הישראלית, מועדון המנהיגות הישראלי, יוזמת המחקר הישראלית אמריקאית (של אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס) ורשת העסקים הישראלים של בוורלי הילס.

בנוסף, לחלק מהקהילות הישראליות בארצות הברית ישנם עיתונים משלהם אשר מודפסים בשפה העברית ומכילים מידע על אירועי התרבות, הבידור והאמנות של הקהילה (כולל חגיגות יום העצמאות של ישראל אשר מתקיימים לרוב במרכזי הקהילות הישראליות) וחלק מהישראלים בארצות הברית נוהגים אף לצפות בערוץ הטלוויזיה "הערוץ הישראלי" אשר משדר מגוון שידורים חיים ושידורים חוזרים של מהדורות החדשות של הטלוויזיה הישראלית, תוכניות בידור ישראליות ואירועי ספורט ישראליים.

## יחסים עם הקהילה היהודית האמריקאית הלא-ישראלית
האינטראקציה בין הישראלים בארצות הברית לחברי הקהילות היהודיות בארצות הברית (שאינם ישראלים) ומוסדותיהם איננה ניכרת בדרך כלל, ולעיתים רבות הישראלים נוטים אף להעדיף ליצור ולשמור על קשרים עם ישראלים-אמריקאים במקום להשתלב בקהילות היהודיות האמריקאיות. מנגד, הקהילות היהודיות הדתיות בארצות הברית נוטות להעדיף להמעיט את קשריהם עם קהילת המהגרים הישראלית בארצות הברית שכן, על אף המשותף לשתי הקהילות, מרבית המהגרים הישראלים בארצות הברית הם חילונים וכמו כן בעיני חברים רבים שומרי מצוות מקרב הקהילות היהודיות הדתיות בארצות הברית "היורדים" הישראלים מהווים אנטיתזה לתקווה הנצחית של העם היהודי לחזור ולהתיישב בארץ ישראל לצמיתות.

## דמוגרפיה
מאז הכרזת העצמאות של מדינת ישראל ועד היום ישראלים רבים היגרו לארצות הברית. על פי מפקד האוכלוסין האמריקני של שנת 2000 הוערך כי כ-106,839 ישראלים התגוררו באותה העת בארצות הברית. מספר ניכר של ישראלים היגר לחו"ל בעשורים האחרונים. הסיבות להגירה מגוונות, אך לרוב נובעות משילוב של חששות מהמצב הכלכלי והפוליטי בישראל.

קהילת המהגרים הישראלית בארצות הברית איננה נפוצה למדי בהשוואה לשאר קבוצות המהגרים בארצות הברית. קהילות המהגרים הישראליות הגדולות ביותר בארצות הברית הם בלוס אנג'לס, בניו יורק, במיאמי, ובשיקגו.

אזור המטרופולין של העיר ניו יורק הוא המוקד הגדול ביותר כיום של אוכלוסיית המהגרים הישראלים בארצות הברית. המטרופולין של לוס אנג'לס היא המוקד השני בגודלו אוכלוסיית המהגרים הישראלים בארצות הברית. אזור המטרופולין של העיר ניו יורק מכיל את הקהילה היהודית הגדולה ביותר בעולם מחוץ למדינת ישראל, והעיר עצמה מכילה את הקהילה היהודית הגדולה בעולם. ערים מרכזיות אחרות אשר מכילות קהילות יהודיות גדולות כוללות את מיאמי, בוסטון, וסן פרנסיסקו.

לוס אנג'לס מכילה קהילה גדולה במיוחד של ישראלים ומהגרים אחרים מאזור המזרח התיכון. המרכזים העיקריים של האוכלוסייה הישראלית בלוס אנג'לס כוללים את מחוז אנסינו באזור עמק סן פרננדו, מקומות נוספים בעמק סן פרננדו ובחלק המערבי של לוס אנג'לס.

### האוכלוסייה האמריקאית-ישראלית לפי מדינות
האוכלוסייה האמריקאית-ישראלית לפי מפקד האוכלוסין האמריקאי של שנת 2000:

[ממוזער|250px|[ניו יורק (מדינה)|ניו יורק - המדינה בעלת האוכלוסייה הישראלית-אמריקאית הגדולה ביותר]]

## ראו גם
* ירידה מארץ ישראל
* יהדות ישראל
* יהדות ארצות הברית
* קנדים ישראלים

## הערות שוליים

*
**
קטגוריה:ארצות הברית: דמוגרפיה
מסדרון וזארי

**מסדרון וזארי** (באיטלקית: **Corridoio Vasariano**) הוא מעבר על-קרקעי סגור בעיר פירנצה. המסדרון מחבר בין פאלאצו וקיו לפאלאצו פיטי דרך גלריית אופיצי ומעבר לארנו על גשר פונטה וקיו. המסדרון הוקם על ידי ג'ורג'ו וזארי ב-1564 לפי הזמנתו של קוזימו הראשון דה מדיצ'י, דוכס טוסקנה, שביקש לנוע בין ארמונותיו ומבני השלטון מבלי לצאת לרחובות העיר.

## מסלול ומבנה
המסדרון יוצא מצדו הדרומי של פאלאצו וקיו, עובר בגשר קטן מעל הרחוב ונכנס לגלריית אופיצי, שם הוא מתקדם בתוך הבניין ויוצא מצדו הדרומי אל גדת הארנו. המסדרון עובר מערבה לאורך גדתו הצפונית של הנהר על גבי ארקדה שקומתה התחתונה מהווה טיילת וחוצה אותו כקומה שנייה מעל הפונטה וקיו. אז מתפתל המסדרון ברובע שמדרום לארנו (Oltrarno), תוך שהוא עוקף את מגדל מנלי (Torre dei Mannelli) שמשפחת מנלי, שהיה בבעלותה, סירבה להסירו לצורך הקמת המסדרון, ונכנס לארמון פיטי דרך גני בובולי. אורך המסדרון פחות מקילומטר. 

המסדרון בנוי בפשטות, מטויח בגוון בהיר, וגגו מחופה ברעפים. במסדרון קבועים לאורכו חלונות קטנים בגודל זהה.

בצדו הדרומי של הארנו עובד המסדרון בצמוד לכנסיית סנטה פליצ'יטה. במקום זה דופן המסדרון הפונה אל תוך הכנסייה הופכת למרפסת מחופה בסורג ברזל. הדבר אפשר למשפחת הדוכס להשתתף בטקסים בכנסייה מן המרפסת, מבלי להתערב בהמון.

ב-1595 הוארך המסדרון דרך גני בובולי על מנת לקשר את הארמון למצודת בלוודרה.

## היסטוריה
בניית המסדרון ארכה חמישה חודשים. קוזימו דה מדיצ'י, שצבר אויבים רבים מבית ומחוץ, חשש לעבור בקרב המון העם ברחוב וביקש דרך מעבר בטוחה ופרטית. בעקבות הקמת המסדרון מעל גשר פונטה וקיו, חוסל שוק הקצבים ששכן שם והיווה מפגע תברואתי. במקומו הוכנסו לחנויות שעל הגשר סדנאות צורפים. 

ב-1939 הורחבו חלונות המסדרון המערביים במסדרון שמעל הפונטה וקיו בהוראתו של מוסוליני, לקראת ביקורו של היטלר בעיר. מאוחר יותר, עם כיבוש איטליה על ידי גרמניה ב-1944, הורה היטלר מפורשות לכוחותיו להרוס את כל גשרי הארנו אך להותיר את הפונטה וקיו על כנו. באוגוסט 1944 שימש המסדרון למעבר של פרטיזנים בין צפון העיר, שהייתה בשלטון פשיסטי, לדרומה, שהוחזק על ידי בעלות הברית.

חלקו של המסדרון העובר בתוך האופיצי משמש כגלריה להצגת דיוקנאות, חלקיו האחרים נמצאים גם הם ברשות הנהלת גלריית אופיצי והם סגורים לציבור הרחב.

ב-2024 נפתח המסדרון לציבור, לאחר עבודות הכשרה שארכו שמונה שנים.

## גלריה

Vasari Corridor 1.JPG||גשרון בין הפאלאצו וקיו לגלריית אופיצי
Corridoio vasariano da uffizi.JPG||לאורך גדת הארנו ומעל הפונטה וקיו
Santafelicita.jpg||המסדרון "חותך" את חזית כנסיית סנטה פליצ'יטה
Boboli, corridoio vasariano.JPG||בגני בובולי והכניסה לפאלאצו פיטי

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פירנצה: מבנים
קטגוריה:גלריית אופיצי
קטגוריה:מבנים שתכנן ג'ורג'ו וזארי
הצוקים הלבנים של דובר (סרט)

**הצוקים הלבנים של דובר** (באנגלית: **The White Cliffs of Dover**) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת דרמה רומנטית וסרט מלחמה משנת 1944 בבימויו של קלארנס בראון, עם איירין דאן ומרשל אלן בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס של הרומן "הצוקים הלבנים של דובר" של אליס דואר מילר  משנת 1944 הכתוב בצורת פואמה וחלקים ממנו מוקראים במהלך הסרט על ידי איירין דאן. העלילה מסופרת בפלשבק ומתארת את קורותיה של צעירה אמריקאית שמגיעה לבריטניה ובמשך הזמן מאבדת את בעלה במלחמת העולם הראשונה ואת בנה במלחמת העולם השנייה.

הסרט הופק במלחמת העולם השנייה ויש בו נטייה ברורה לפטריוטיזם בריטי בשתי מלחמות העולם.

## תקציר עלילה
לונדון 1942, ליידי סוזן אשווד (איירין דאן) היא אחות בכירה בבית חולים וממתינה לקבלת 300 פצועים מהפשיטה על דייפ בהם בנה. היא נזכרת איך השתנו חייה כשהגיעה לראשונה מארצות הברית לבריטניה.

סוזן הגיע לבריטניה ב-1914 עם אביה חירם דאן (פרנק מורגן), בעל עיתון ברוד איילנד, לחופשה קצרה. בספינה הם פוגשים את סאם בנט (ואן ג'ונסון) שגם הוא מגיע לחופשה. חירם לא אוהב את הבריטים, בלשון המעטה, לאור ההיסטוריה של המלחמות לעצמאות ארצות הברית ורב על כך עם קולונל פורסיית הקשיש (אוברי סמית') בעת משחק שחמט. סוזן מוצאת חן בעיני הקולונל והוא מזמין אותה לנשף של החברה הגבוהה עם מלך ומלכת בריטניה ודואג שתיפגש עם סר ג'ון אשווד (אלן מרשל) ממשפחת אצולה עשירה ומכובדת שעומד להתארס עם אחת ממעמדו.

למרות שסוזן היא אמריקאית ללא ייחוס, הוא מתאהב בה ומקבל גם את הסכמת אמו ליידי ג'ין אשווד (גלדיס קופר) ואחיו רג'י (ג'ון וורברטון). זמן קצר לאחר החתונה פורצת מלחמת העולם הראשונה וג'ון נשלח לצרפת. לאחר שלוש שנים מתאפשר לסוזן להגיע לצרפת ולהיפגש עם ג'ון בדייפ. הם מבלים שם מספר ימים ובאותו זמן מתקבלת ידיעה שארצות הברית מצטרפת למלחמה. סוזן חוזרת ללונדון ויולדת שם בן בשם ג'ון אתו היא עומדת ליד החלון ומתבוננת בחיילים האמריקאים צועדים.

לקראת סוף המלחמה נהרג ג'ון וסוזן נשארת לגור באחוזת המשפחה שם היא מגדלת את בנה הצעיר ג'ון (רודי מקדואל) שאוהב לשחק עם בטסי (אליזבת טיילור), בתם של עובדים באחוזה.

כאשר ליידי ג'ין מתה וענני מלחמה נראים באופק, מחליטה סוזן למכור את האחוזה ולחזור לארצות הברית עם ג'ון אך הוא מתנגד ורוצה להישאר בבריטניה ולהילחם כמו אביו וסוזן נשארת. ג'ון הופך לעלם נאה (פיטר לופורד).

בחזרה להווה - סוזן מקבלת וממיינת את הפצועים ובהם בנה.

ג'ון פצוע קשה ונוטה למות. סוזן יושבת לידו ומביטה בחיילים האמריקאיים הצועדים מתחת לבית החולים ומתארת זאת לג'ון שמחייך ועוצם את עיניו לעולמים.

## דמויות

## קישורים חיצוניים

*פתיחת הצוקים הלבנים של דובר, באתר יוטיוב
*סצנת הריב במשחק השחמט, באתר יוטיוב
* הצוקים הלבנים של דובר בTCM Movie Database

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1944
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:סרטי מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מטרו גולדווין מאייר
קטגוריה:סרטי דרמה רומנטית
קטגוריה:סרטים מבוססי ספרים
אלגברת מלצב

במתמטיקה, **אלגברת מלצב** היא אלגברה לא אסוציאטיבית, המתקבלת מאלגברה אלטרנטיבית באותו אופן שבו אפשר לקבל אלגברת לי מכל אלגברה אסוציאטיבית. לפיכך, כל אלגברת לי היא אלגברת מלצב, ואפשר להכליל מרכיבים משמעותיים בתורת המבנה של הסוג הראשון, אל המבנה הכללי יותר. מאידך, כמעט כל אלגברת מלצב פשוטה היא אלגברת לי. האלגברות נקראות על-שם אנטולי מלצב, שהגדיר והחל לחקור אותן ב-1955.

## הגדרה

ככל אלגברה לא אסוציאטיבית, אלגברת מלצב היא מרחב וקטורי M מעל שדה, עם תבנית ביליניארית \ [\cdot, \cdot] : M \times M \rightarrow M . התבנית נדרשת לקיים את האקסיומות הבאות:
# \!\, [x,x]=0 לכל \!\, x\in M;
# \ J(x,y,[x,z])=[J(x,y,z),x], כאשר \ J(x,y,z)=[x,y],z]+[[y,z],x]+[[z,x],y]</math> הוא ה"[יעקוביאן".

אלגברות לי מוגדרות על ידי החלפת האקסיומה השנייה בזהות יעקובי \ J(x,y,z)=0, שהיא בבירור חזקה יותר. את האקסיומה השנייה אפשר לכתוב כ- \ [x,y],x,z = [[x,y],z],x]+[[[y,z],x],x]+[[[z,x],x],y]</math>. בפרט, כל איבר מהצורה <math>\ [[x,y],x,z שייך ל- \,[[M,M],M],M]</math>.

== תכונות ומבנה ==

אם <math>\ (A,\cdot)</math> [אלגברה אלטרנטיבית, הפעולה \ [x,y] = x\cdot y - y \cdot x מגדירה עליה מבנה של אלגברת מלצב.

אלגברה לא אסוציאטיבית שכל תת-אלגברה שלה הנוצרת על ידי שני איברים היא אלגברת לי, נקראת **אלגברת לי בינארית**. במאפיין שונה מ-2, אפשר לתאר תכונה זו באמצעות אקסיומות: \ [x,x]=0 ו- \ J([x,y],x,y)=0. כל אלגברת לי היא אלגברת מלצב, וכל אלגברת מלצב היא אלגברת לי בינארית (כפי שאלגברה אלטרנטיבית עם שני יוצרים היא אסוציאטיבית). 

במאפיין שונה מ-2, אלגבראות מלצב פשוטות מתחלקות לשני סוגים: אלגבראות לי פשוטות, או (כאשר המאפיין שונה מ-3) החלק הטהור באלגברת קיילי פשוטה ביחס לפעולת הקומוטטור. האלגברה האחרונה היא אלגברה 7-ממדית מעל השדה; שתי אלגבראות כאלה איזומורפיות אם ורק אם אלגבראות הקיילי המתאימות הן איזומורפיות.

במאפיין 0, המבנה של אלגבראות מלצב נחקר לעומק - מוגדרת עליהם תבנית עקבה (trace form), כלומר סימטרית ואסוציאטיבית, על ידי K(x,y) = \operatorname{tr}(R_x R_y), כאשר R_x הוא אופרטור ההכפלה מימין ב-x. האלגברה פשוטה למחצה אם ורק אם התבנית רגולרית (בדומה לקריטריון המתאים באלגבראות לי בעזרת תבנית קילינג). במקרה זה, האלגברה מתפרקת לסכום ישר של אלגבראות 7-ממדיות לעיל. הרדיקל הפתיר של אלגברת מלצב מתלכד עם החלק המאונך של A^2 ביחס לתבנית K, ועל כן A פתירה אם ורק אם K(A,A^2)=0.

בנוסף, ניתן להגדיר תורת מודולים מעל אלגבראות מלצב, וללמוד בעזרתה הצגות של האלגבראות. בתחום זה תוצאות דומות לתורת ההצגות של אלגבראות לי, במיוחד במחקר אלגבראות ניליות.

קטגוריה:אלגברה לא אסוציאטיבית
פיאצלה מיכלאנג'לו

[שמאל|ממוזער|200px|מראה הכיכר והעתק ה[ברונזה של פסל דוד במרכזה]]

**פיאצלה מיכלאנג'לו** (באיטלקית: **Piazzale Michelangelo**; מילולית: כיכר מיכלאנג'לו הקטנה) היא כיכר בפירנצה, על גבעה בגדתו הדרומית של נהר הארנו, ממנה נשקף נוף המרכז ההיסטורי של פירנצה וכל אתריה המרכזיים. במרכז הכיכר, על בימה מוגבהת מוצב העתק של פסלו של מיכלאנג'לו, דוד. בקיץ נפרשים בכיכר שולחנות של בתי קפה והיא חביבה על תיירים ואמני-רחוב.

הכיכר נבנתה ב-1869 לפי תכנון של האדריכל ג'וזפה פוג'י (Giuseppe Poggi) על גבעה שהייתה אז מיוערת. באותה עת הייתה פירנצה, לזמן קצר, בירת ממלכת איטליה וידעה פרק זמן של פריחה ושגשוג מחודשים. בנוסף להעתק ברונזה של הפסל "דוד" מוצבים בבסיס הפסל העתקי ברונזה נוספים של פסלי שיש מאת מיכלאנג'לו, אשר מוצבים בין הפסלים בקפלת מדיצ'י בבזיליקת סן לורנצו.

פוג'י תכנן שבמרפסת הפונה לנוף יוקם מוזיאון שיציג מיצירות מיכלאנג'לו, אך המוזיאון לא קם מעולם ובמקום פועלת מסעדה.

לכיכר מוביל כביש אך רבים מעפילים אליה ברגל בדרך-מדרגות המטפסת מגדת הארנו.
מרכז|ממוזער|799px|נוף המרכז ההיסטורי של פירנצה הנשקף מהכיכר


קובץ:Bronze replica of Dawn after Michelangelo sculpture on the tomb Lorenzo de' Medici-Piazzale Michelangelo.jpg|אלגוריית לפנות בוקר
קובץ:Bronze replica day after after Michelangelo sculpture on the tomb of Giuliano de' Medici-Piazzale Michelangelo.jpg|אלגוריית יום
קובץ:David am Piazzale Michelangelo Nebenfigur Florenz-2.jpg|אלגוריית בין הערביים
קובץ:Bronze replica night after after Michelangelo sculpture on the tomb of Giuliano de' Medici-Piazzale Michelangelo.jpg|אלגוריית לילה


## קישורים חיצוניים

מיכלאנג'לו
אילקה רווה

שמאל|ממוזער|245px|אילקה רווה מופיע לפני נכי צה"ל במסיבת פורים, 1972
**הלל** (**אילקה**) **רווה** (17 בדצמבר 1916 – 17 באוגוסט 2002) היה זמר וחלילן ישראלי. רווה, שנודע בקול הבס החזק שלו, ואשתו, אביבה, היוו את הצמד "אילקה ואביבה". בין שיריהם הידועים "מה יפים הלילות בכנען", "שדמתי", "יד ענוגה", "אורחה במדבר" ועוד.

## תולדות חייו
רווה נולד בבאקו (כיום בירת אזרבייג'ן) בשם הלל רבינוביץ' למשפחה בת חמישה אחים. אחד מהם היה דב רבינוביץ', אתלט ישראלי. עלה לארץ ישראל בגיל ארבע. במהלך שירותו בבריגדה היהודית פגש את אשתו אביבה, כאשר השניים השתתפו בצוות ההווי והבידור של הבריגדה, "מעין זה". אילקה רווה אף ביצע את המנון הבריגדה. ב-1947 נפצע רווה בתאונת אופנוע ורגלו נקטעה. בשנה זו אף שינה את שם משפחתו לרווה. לאחר חזרת הצמד לארץ הוא נודע בשם "הלל ואביבה", וזכה לפופולריות ביישוב. הם קראו לשיריהם שירים "צבריים" או "כנענים". חלק ניכר מהלחנים והתמלילים של שיריהם הושפעו מהפגישה עם מרחבי הנגב ועם תנופת ההתיישבות באזורי ספר צחיחים. אחד המלחינים המזוהים עמם היה דוד זהבי, חבר קיבוץ נען, בו התגוררו. מחברים נוספים שאת שיריהם שרו היו ידידיה אדמון, מרדכי זעירא, מתתיהו שלם ואחרים.

בעת מלחמת העצמאות הופיעו הזוג אילקה ואביבה בפני קהילות יהודית בארצות הברית כחלק ממאמצי המגבית היהודית המאוחדת לגייס כספים למדינה הצעירה. באותה תקופה התמקד רווה בליווי אשתו הזמרת בחליל. אביבה ליוותה את עצמה בתוף מרים ובדרבוקה. הופעותיהם בארצות הברית נמשכו גם בשנות החמישים. ב-1954 שבו ארצה עם בנם אהוד.
ב-1966 הפסיקה אביבה לשיר ואילקה רווה החל להופיע בקיבוצים ובבסיסי צה"ל כזמר וחלילן שגם מסביר ומספר על המוזיקה ועל החלילים בהם הוא משתמש. רווה פתח גם סדנה להכנת חלילים מקנים שאסף על גדות נחלים.

## דיסקוגרפיה חלקית
ב-1953 הקליטו אילקה ואביבה תקליט שירי פולקלור ישראליים בניו יורק בשם "Shepherd and other folk songs", התקליט יועד לקהל אמריקאי ומופיעים בו שירים כ"בין הרים", "מולדתי", "שומר מה ליל" וקטעים אינסטרומנטליים בחליל ותופים. לאחר תקליט זה הקליט רווה בניו יורק תקליט ובו נעימות בחליל בשם "Night in the desert" בין הנעימות בתקליט "החליל", "יש חליל נעלם", "מה יפים הלילות בכנען", "ארץ זבת חלב ודבש", "מה דודך מדוד" ועוד.

ב-1959 הקליט רווה תקליט נוסף שיועד לקהל אמריקאי "Hillel Raveh sings songs of the Israel Defence Army" (הלל רווה שר משירי צבא הגנה לישראל), רוב שירי התקליט הם שירי פלמ"ח כ"בין הגבולות", "הפינג'אן", "הקרב האחרון", "דודו" וכדומה.

באותה שנה הקליט רווה תקליט בשם "Hillel and the Sons of Galilee - Songs of the Exodus" עם חבורת זמר שנקראה "בני הגליל". את העיבוד המוזיקלי לתקליט ערך גיל אלדמע, שלמד אז בניו יורק.

## קישורים חיצוניים
* 

* 
* אילקה ואביבה, באתר "נוסטלגיה און-ליין"
* שיר עד - יפים הלילות בכנען - מילים: יצחק קצנלסון - לחן עממי ערבי - ביצוע: הלל ואביבה, 1953, סרטון באתר יוטיוב
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי אזרבייג'ן
קטגוריה:חלילנים ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית הספר תל נורדאו
קטגוריה:לוחמי הבריגדה היהודית
קטגוריה:נכים ישראלים
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:משתתפי פסטיבל הזמר והפזמון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1916
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2002
נחל חיק

[שמאל|ממוזער|250px|התחלת חלקו של [שביל ישראל העובר בנחל חיק]]
שמאל|ממוזער|150px|עין חיק
ממוזער|250px|בנחל בחלק הקניוני
**נחל חֵיק** הוא נחל אכזב במורדותיו המערביים של הר הכרמל. ראשית הנחל באזור בסמוך לעספיא ליד רום כרמל. הוא זורם מקו פרשת המים לכוון מערב דרך בקעת אלון לנחל אורן. הנחל הוא חלק ממסלול שביל ישראל. אף שהנחל הזורם לכוון מערב, ניתן לראות בו נקיקי מעוקים שהם פרי שחיקת קרקעית הנחל על ידי מים וסחף.

מערכת הניקוז המערבית של הכרמל קדמה למערכת המזרחית, ולכן שיפועי נחליה (כגון נחל ספונים, נחל אורן ונחל חיק) מתונים, והם רחבים ומפולסים יותר מאשר נחלי המזרח כגון נחל נשר. 

תחילתו של הנחל היא בתוך חורש של עצי אקליפטוס, באפיק רחב לכוון דרום מערב עד אל בקעת אלון. לכל אורכו ניתן לראות עצי אורן, קטלב ואלון מצוי. בנחל ניתן למצוא גם הדס מצוי הנדיר בכרמל. בהמשך המסלע הקירטוני מפנה מקומו לאבן גיר קשה. הנחל שהתחתר בגיר, הופך לצר ויצר אשדות וגבי מים. חלקו התחתון של הנחל מתחתר לעומק מחשוף הגיר הקשה, ויוצר קניון בעל קירות נמוכים אך תלולים שאורכו כ-130 מטר. בתחילת הקטע התלול יש מפל שגובהו 4 מטר, ולמרגלותיו בריכה קטנה שבחורף מתמלאת במי גשמים. נחל חיק מתחבר לנחל אורן בבקעת אלון.

## עין חיק
הר הכרמל מתאפיין בכמות משקעים גדולה, אבל למרות זאת הוא דל במעיינות ומקורות מים עיליים. הסיבה לכך היא כנראה מסלע הקירטון המכסה את אזור ההר, ומונע את חלחול מי הגשמים לקרקע ויצירת מאגרי מי תהום. אחד המעיינות הבודדים הנובעים בכרמל הוא "עין חיק" בנחל חיק, שהוא מעיין מסוג מעיין שכבה. המעיין נובע בגובה של 460 מטר מעל פני הים וכ-20 מטר מעל אפיק הנחל. המים בוקעים בתוך כוך קטן המכוסה בשערות שולמית באזור שהוא בין שכבת גיר ושכבת קירטון חווארי. סביב המעיין גדלים עצי אלון מצוי ואלה ארצישראלית. בנוסף מצויים הבוסתנים 14 נטושים של עצי תאנה, רימון ושקד. מי הנביעה נקווים בשוקת בטון באורך 2.5 מטר. השוקת מובילה לבריכת אגירה יצוקה מבטון שגודלה 7X8 מטר ועומקה 5-4 מטר.

## קישורים חיצוניים

מסלול טיול נחל חיק - מחצבות קדומים במנהלת הטיולים
ימין|ממוזער|250px|נחל חיק

חיק
קטגוריה:שביל ישראל
קטגוריה:עספיא
גברייל דרז'אבין

**גברייל רומנוביץ' דרז'אבין** (ברוסית: **Гавриил Романович Державин**;  14 ביולי 1743 - 20 ביולי 1816) היה משורר רוסי מתקופת עידן האורות, פקיד ממשלתי בדרג גבוה, ששירת כשר המשפטים של רוסיה (בשנים 1802–1803).

הוא נחשב לגדול משוררי רוסיה לפני אלכסנדר פושקין ונודע ביחסו השלילי כלפי היהודים, דבר שהזכיר ביצירתו "דעות", בו הציע להגביל באופן משמעותי את פעילות מסחרית של יהודים ולהקשות על בהמשך חיים יהודיים באימפריה.

## ביוגרפיה
דרז'אבין נולד בכפר סוקורי  ליד קאזאן למשפחת אצולה טטרית. בשנת 1762 התגייס למשמר פראובראז'נסקי, שירת במשך חמש שנים כחוגר ולאחר מכן קודם לדרגת סגן משנה . בשנים 1776–1777 השתתף בדיכוי מרד פוגצ'וב.

בשנת 1782 כתב את האודה "פליצה" בה שיבח את יקטרינה הגדולה. באותה שנה התמנה למושל של גוברנייה באזור קרליה ובשנת 1785 התמנה למושל של גוברניית טמבוב. בשני המקרים ניהל מאבק קשה נגד השחיתות המקומית, דבר שהוביל לבעיות קשות עם האצולה המקומית. בשנת 1789 הועבר לשירות בבירה וכיהן כנשיא קולגיית המסחר (גלגולו הראשון של משרד המסחר והתעשייה) והאחראי מטעם הצאר על ענייני המסחר במדינה.

במקביל היה פעיל מאוד בפעילות ספרותית ופרסם שירים רבים שזכו להצלחה. אחד משיריו נהפך להיות להמנון הלא רשמי של האימפריה עד לתחילת המאה ה-19.

בשנים 1802–1803 היה שר המשפטים. בשנת 1803 עזב את השרות ועבר להתגורר באחוזה משפחתית במחוז נובגורוד. הוא נפטר בשנת 1816 והוטמן בקתדרלה מקומית לא רחוק מהעיר נובגורוד.

דרז'אבין היה ממשיך של המסורת הרוסית בשירה שהחלה עם מיכאיל לומונוסוב. בהתאם להשקפתו המשורר צריך לשבח את מעשי הגבורה ולהוקיע את הפשעים. באודה "פליצה" הוא משבח את יקטרינה הגדולה כדוגמה של מלך נאור ומנגד הוא מתאר את מקורביה המושחתים.
[שמאל|ממוזער|250px|[אלכסנדר פושקין|פושקין הצעיר בהופעה מפני דרז'בין - תמונה של איליה רפין]]

דרז'אבין נפטר בשנת 1816 באחוזתו ונטמן במנזר ליד נובגורוד. הוא התחתן פעמיים אך לא היו לו ילדים.

## קישורים חיצוניים

* אתר לזכרו 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:משוררים רוסים
קטגוריה:שרי המשפטים של רוסיה
קטגוריה:רוסים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:מעוטרי עיטור אלכסנדר נבסקי (האימפריה הרוסית)
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי רוסיה
קטגוריה:אנשי צבא רוסים
קטגוריה:מעוטרי עיטור ולדימיר הקדוש
קטגוריה:ילידי 1743
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1816
אריק דניאלס

**אריק כריסטופר דניאלס** (באנגלית: **Erik Christopher Daniels**; נולד ב-1 באפריל 1982 בסינסינטי שבאוהיו) הוא כדורסלן אמריקאי מקצועי המשחק בעמדת הפאוור פורוורד בקבוצת ארי בייהוקס. גובהו 2.03 מטר.

## ביוגרפיה
בנעוריו שיחק דניאלס בנבחרת הכדורסל של תיכון פרינסטון באוהיו. עם תום לימודי התיכון, התקבל לאוניברסיטת קנטקי. בשנתו האחרונה באוניברסיטה היה בעל ממוצעים של 14.5 נקודות ו-6.1 ריבאונדים למשחק. אף על פי שלא נבחר בדראפט ה-NBA של 2004, הוחתם דניאלס כשחקן חופשי בקבוצת הסקרמנטו קינגס. בקינגס זכה דניאלס לשחק ב-21 משחקים בלבד בהם קלע במצטבר רק 13 נקודות.

בעונת 2005–2006 עבר דניאלס לשחק בליגת ה-NBDL, ובעונת 2006–2007 עבר לקבוצת אנג'ליקו ביאלה מהליגה האיטלקית, בה ממוצעיו היו 16.8 נקודות ו-11 ריבאונדים למשחק. בקיץ 2007 חתם בקבוצת פלקנסטרו וירטוס רומא, אך לאחר זמן קצר שוחרר לקבוצה הספרדית חירונה, בה ממוצעיו עמדו על 11.6 נקודות ו-4.3 ריבאונדים למשחק. בעונת 2008–2009 שב דניאלס לליגת הפיתוח של ה-NBA (ה-NBDL), ובעונת 2009–2010 קיבל חוזה במאריופול האוקראינית, בה העמיד ממוצעים של 17 נקודות ו-6.4 ריבאונדים למשחק.

ב-2010 חתם על חוזה בהפועל גלבוע גליל ועימה זכה גם באליפות ליגת העל.

## קישורים חיצוניים

* דף השחקן באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל 
* רקע על השחקן באתר ליגת הפיתוח של ה-NBA 
* סטטיסטיקות של השחקן באתר ה-NBA 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אוהיו
קטגוריה:סינסינטי: אישים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת קנטקי
קטגוריה:כדורסלני סקרמנטו קינגס
קטגוריה:כדורסלני וירטוס רומא
קטגוריה:כדורסלני אזובמאש מריופול
קטגוריה:כדורסלני הפועל גלבוע גליל
קטגוריה:כדורסלני ביאלה
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:שחקני NBA שלא נבחרו בדראפט
קטגוריה:אוהיו: כדורסלנים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1982
מכון אריאל

**מכון אריאל - מפעלי תורה יהדות וחברה בישראל** (ידוע גם כ**מוסדות אריאל** או כ**מכון הארי פישל** - שם המכון הראשוני שהוקם על ידי הראי"ה קוק במימונו וסיועו של הנדיב הארי פישל, שמהווה כיום חלק ממכון אריאל) הוא גוף המאגד בתוכו מספר מוסדות תורניים העוסקים בהכשרת רבנים ודיינים, מחקר תורני והוצאת ספרי קודש בעיון והגות.

המכון שוכן בשכונת בית וגן בירושלים ולו שלוחה (של "מכון הארי פישל") בשכונת הבוכרים. בראש המכון עמד הרב שאר ישוב כהן עד לפטירתו בה'תשע"ו. מנכ"ל המכון כיום הוא הרב דוד טבצ'ניק ויו"ר המכון הוא הרב יונתן קראוס.

## היסטוריה
ראשיתו של מכון אריאל ב"מכון הארי פישל לדרישת התלמוד" שנוסד בסוף שנת תרצ"ב (1932), ביוזמתו של הרב אברהם יצחק הכהן קוק, במימון הנדיב ישראל אהרן פישל ותיווך גיסו הרב ראובן בראז והרב אהרן טננבוים. ראשו ומנהלו היה הרב דב בער הכהן קוק, אחיו של הראי"ה קוק. בין המייסדים היה הרב זוסמן ריגר, גיסו של הרב שלום נתן רענן חתנו של הראי"ה. הרב ריגר אף לימד במכון למשך תקופה.

הראי"ה קוק בחר להקמת המכון בעשרה מתלמידיו המובחרים ביותר ובעיקר מישיבת מרכז הרב וביניהם הרבנים אליהו יצחק פריסמן, שמעון סטרליץ, שלום אליהו ננקנסקי, שמואל אליעזרי, משה דוד בקשט ובנימין צבי יהודה רבינוביץ' תאומים שהיה תלמידו ואחיינו של הראי"ה אך לא למד בישיבת מרכז הרב, עוד כיהנו במכון הרב יוסף כהן, הרב אליעזר שפירא, הרב יוסף חיים שרבני, הרב מרדכי אילן והפרופ' הרב שאול ליברמן. לאחר שהקים הרב יצחק אייזיק הלוי הרצוג את "מכון משפט התורה", במסגרת "מכון הארי פישל", שמו המלא של המכון הורחב ל"מכון הארי פישל לדרישת התלמוד ומשפט התורה". היום מכון זה הוא אחד מ"מוסדות אריאל".

## אגפי המכון

* בית מדרש לרבנים ולדיינים, תוכנית הכשרה למוסמכי כשרות מטעם הרבנות הראשית לישראל, תוכנית השתלמות לרבני קהילות מצרפת וימי עיון לרבנים.
* מכון "נזר דוד" המנוהל על ידי הרב הראל כהן, העוסק בתורת הרב הנזיר - הרב דוד כהן, ומוציא את כתביו וכתבי בנו הרב שאר ישוב כהן.
* הוצאה לאור העוסקת בספרי יסוד בהגות ובהלכה.
* "מכון הרי פישל לדרישת התלמוד ומשפט התורה" המוציא לאור כתבי ראשונים על פי כתבי יד עם הגהות, ציוני מקורות, ביאורים והערות. 

## סדרת הלכה פסוקה
גולת הכותרת של מכון הרי פישל היא סדרת "הלכה פסוקה" על שולחן ערוך חושן משפט, הכוללת את טקסט השולחן ערוך עם הרמ"א ופירוש באר הגולה, ותחתיו סיכום כל שיטות הראשונים והאחרונים וביאורי השולחן ערוך, מסודרים בסגנון דומה למשנה ברורה ותחתיהם הערות שוליים הכוללים מראי מקומות ומקורות נוספים.

הכרך הראשון, על סימנים א-ח מהלכות דיינים, יצא לאור בשנת תשכ"ב, ונוסף לו מדור "ברור הלכה" מאת העורך הראשי, הרב יעקב משולם גינצבורג הכולל ביאור ארוך יותר על כל הלכה, החל ממקורותיה בגמרא ועד לאחרונים. מדור זה הופיע בכרך הראשון רק בהוצאה הראשונה.

לאחר הפסקה של 25 שנה, בשנת תשמ"ז, יצא לאור כרך נוסף על סימנים ט-כז, שהם שאר הסימנים על הלכות דיינים, בתוספת כמה מאמרים הלכתיים.

בהדפסות חוזרות נדפסו כל הסימנים להלכות דיינים (סימנים א-כז) בכרך אחד, בלא מדור "ברור הלכה", ובלא הוספות אחרות.

לאחר כך התחילו לצאת כרכים נוספים על הלכות עדות, ובהם חזר המדור "ברור הלכה".

יצאו לאור ארבעה כרכים על הלכות עדות: כרך א - סימנים כח-כט בשנת תשנ"ג ושוב בשנת תשס"ח בהוצאה מתוקנת. כרך ב - סימנים ל-לא בשנת תשנ"ט. כרך ג - סימנים לב-לד בשנת תשס"ו. כרך ד - סימנים לה-לח בשנת תשס"ט.

כרך אחד על הלכות שותפים ושלוחין - סימנים קעו-קפח בשנת תשע"ח.

כרך אחד על הלכות אונאה ומקח טעות - סימנים רכז-רמ בשנת תשע"ג.

## קישורים חיצוניים
* אתר המכון
*
*

## הערות שוליים

*
א
קטגוריה:בית וגן: מוסדות
גיבור בצרי

**גיבור בצרי** (מאנגלית: **Gibor Basri**; נולד ב-3 במאי 1951) הוא פרופסור במחלקה לאסטרונומיה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. מחקריו עוסקים בהיווצרות הכוכבים וננסים חומים.

## אודות
בצרי נולד בעיר ניו יורק. כעבור שנתיים עברה משפחתו לקולורדו, שם גדל. אביו, שאול, יהודי ממוצא עיראקי, היה פרופסור לפיזיקה תאורטית באוניברסיטת קולורדו, ואמו פיליס הייתה רקדנית ומורה לבלט. פעמיים בילדותו עברה המשפחה למזרח אסיה בעקבות עבודת אביו כמרצה – בפעם הראשונה, בשנת 1957, נסעה המשפחה לשנתיים לבורמה, ובפעם השנייה, כשהיה בן 15, נסעה המשפחה לשנתיים לסרי לנקה, שם התיידד עם סופר המדע בדיוני ארתור סי. קלארק.

בילדותו קרא הרבה סיפורי מדע בדיוני ומגיל צעיר התעניין באסטרונומיה. בשנת 1973 סיים לימודי תואר ראשון בפיזיקה באוניברסיטת סטנפורד. בשנת 1979 סיים דוקטורט באסטרופיזיקה באוניברסיטת קולורדו. בין השנים 1979-81 היה בפוסט דוקטורט בברקלי. בשנת 1982 הצטרף למחלקה לאסטרונומיה בברקלי, בשנת 1988 קיבל קביעות, ובשנת 1994 קיבל מעמד של פרופסור מן המניין. 

היה בין המגלים הראשונים של ננסים חומים. כמו כן הוא מעורב במחקרים שונים בהקשר לכוכבי לכת ובמסגרת זו משתתף בפרויקט ניתוח מידע שמתקבל מטלסקופ החלל קפלר.

בצרי נשוי ואב לבן. הוא חבר באגודה האמריקאית לאסטרונומיה, האגודה של הפיזיקאים השחורים, והאיגוד הבינלאומי לאסטרונומיה.

## קישורים חיצוניים

* דף אישי באוניברסיטת ברקלי

* 
* ביוגרפיה קצרה

 

קטגוריה:אסטרונומים אמריקאים
קטגוריה:אסטרופיזיקאים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קולורדו בולדר
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:אישים ממוצא יהודי-עיראקי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1951
פיליפ דה נוברה

**פיליפ דה נוברה** (מאיטלקית: **Philippe de Novare**; 1195–1265 לערך) היה היסטוריון, לוחם, מוזיקאי, דיפלומט, משפטן ומשורר בתקופת ימי הביניים.

פיליפ דה נוברה נולד בעיר נוברה שבצפון איטליה למשפחת אצולה, וחייו הבוגרים עברו עליו במזרח הצלבני. הוא שירת בעיקר את משפחת איבלין, והיא שימשה נושא מרכזי בחיבוריו שתיארו בין היתר את מלחמת הלומברדים  – המאבקים בממלכת ירושלים ובממלכת קפריסין בין האצולה המקומית בהנהגת בית איבלין לבין נציגי מלך ירושלים הקיסר פרידריך השני (שכונו "לומברדים").

עוד כתב על החוק הפיאודלי של ממלכת ירושלים הצלבנית, חיבור שהשפיע על המשפטן ז'אן ד'איבלין.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:היסטוריונים איטלקים
קטגוריה:איטלקים במאה ה-13
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-12
סנדרה ג'ונסון

**סנדרה ג'ונסון בנדור** (באנגלית: **Sandra Johnson Bendor**; נולדה ב-7 באפריל 1948) היא זמרת ישראלית-אמריקאית שהייתה פעילה בארץ בשנות ה-70 וה-80. כיום מופיעה ויוצרת בארצות הברית בסגנונות הג'אז והפולק.
## ביוגרפיה
ג'ונסון נולדה בפטרסון בניו ג'רזי. היא סיימה תואר ראשון בחינוך מוזיקלי בקולג' מונטקלייר  בניו ג'רזי. לאחר מכן נבחרה להופיע עם תיאטרון לה מאמא, והופיעה עמם ברחבי העולם.

בשנת 1973 נשלחה על ידי תיאטרון לה מאמא לתל אביב כדי להופיע במחזה בבימוי רנה ירושלמי. ג'ונסון נשארה בארץ כ-15 שנים כזמרת, יוצרת ושחקנית. היא הופיעה במחזות ומופעים רבים, בהם "פדם פדם" (מאת אבי קורן, על חיי אדית פיאף), ו"במקום אהבה", ביצעה הופעות מוזיקליות בקיבוצים, הקליטה שירים, ואף הנחתה תוכנית רדיו לילית משלה. בשנת 1974 השתתפה ג'ונסון בתוכנית הרדיו של קול ישראל "התיבה המזמרת", שהוקדשה לשירי עם אמריקניים. שרה בדואט עם דני ליטני את "סמטת התותים", שתרגם יעקב שבתאי.

בשנת 1977 שיחקה במחזה "הנפש הטובה מסצ'ואן" בתיאטרון "הבימה".

בשנת 1978 הופיעה בפסטיבל הזמר החסידי בשיר "למען אחי ורעי". בזמן שחייתה בארץ נשלחה על ידי מחלקת המדינה של ארצות הברית להופעות פולק אמריקני במדינות שונות. היא תרגמה שירים בעבור סדרת הביביסי "Journey Through Israel" עם חיים טופול. בשנת 1980 חזרה לישראל והעלתה מופע יחיד בשם "הגברת עם הפטרוזיליה". אחר כך העלתה ערב משירי ג'ורג' גרשווין וקול פורטר, עם הפסנתרנית ליז מגנס.

בשנת 1982 שיחקה במחזה "אופרה בגרוש" מאת ברטולט ברכט ב"הבימה".

בקיץ 1983 עיצבה והדריכה את גילה אלמגור במופע שירה בשם "כמעט חזקה", שעלה בבית ליסין. במופע ביצעה אלמגור שירים מקוריים ומתורגמים הקשורים לעולמן של הנשים.

במאי 1985 השתתפה במופע מחווה לסשה ארגוב שהוקלט בטלוויזיה הישראלית.

בינואר 1986 עלתה הצגת הילדים "אגדות מדגדגות", מאת עוזי בן כנען, שאותה ביימה בהשתתפות גיל אלון, עופר בן־דור.

נישאה והייתה אם לבת. באוקטובר 1986 נישאה שוב בחתונה אזרחית בקפריסין, לשחקן עופר בן-דור, שהיה תלמידהּ לפיתוח קול בסטודיו למשחק ניסן נתיב. בני הזוג היו להורים לתאומים.

ב-1987 חזרה לארצות הברית עם בעלה וילדיה עדי, לירון ורוי. שם החלה להופיע עם ילדיה ומשפחתה, והקימה תיאטרון ילדים בניו ג'רזי. היא עבדה עם המלחין רון ידידיה, ושרה עמו במשך 10 שנים בקונצרטים. יצרה את המופע "Arithmetickles", המלמד מתמטיקה ילדים קטנים. היא מנהלת את ArtsEcho, חברה העוסקת בהפקות חינוכיות.

## קישורים חיצוניים

* 
* ערוץ היו טיוב של סנדרה בן דור-ג'ונסון
* ביוגרפיה באתר allaboutjazz
* ביוגרפיה קצרה
* 
* 
* 
* 
*  

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי ניו ג'רזי
קטגוריה:פטרסון (ניו ג'רזי): אישים
קטגוריה:זמרות השרות בעברית
קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:זמרות ישראליות
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:זמרות יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:זמרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:ישראליות ילידות ארצות הברית
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:זמרות אמריקאיות
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מונטקלייר
קטגוריה:משתתפות פסטיבל הזמר החסידי
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1948
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1948
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1948
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1948
אדריס תיתי

**אדריס סאלח תיתי** (נולד ב- 22 במרץ 1957) (בערבית: **إدريس صالح تيتي**) הוא מתמטיקאי ערבי ישראלי, משמש כפרופסור במחלקה למדעי המחשב ומתמטיקה שימושית במכון ויצמן ובאוניברסיטת קליפורניה באירווין.

## אודות
תיתי נולד במשפחה ערבית בעכו העתיקה. למד בבית-הספר הפרטי "טרה סנטה" בעיר. הוא היה תלמיד מצטיין במתמטיקה ובפיזיקה. בשנת 1974 הוא החל ללמוד בטכניון ובשנת 1979 סיים תואר ראשון במתמטיקה. בשנת 1981 קיבל תואר שני במתמטיקה עיונית מאותו מוסד תחת הנחיית פרופסור דב אהרונוב. בשנת 1986 סיים את לימודיו לתואר שלישי באוניברסיטת אינדיאנה ולאחר מכן ביצע מחקר פוסט-דוקטורט באוניברסיטת שיקגו. הוא היה מרצה במשך שנתיים באוניברסיטת קורנל, ואחר כך עבר לאוניברסיטת קליפורניה באירוויין, שם הועלה לדרגת פרופסור מן המניין בשנת 1989. בשנת 1999 החל לשמש כפרופסור אורח במכון ויצמן למדע. בשנת 2003 הצטרף למחלקה למדעי המחשב ומתמטיקה שימושית במכון. 

מחקריו של תיתי עוסקים בפיתוח שיטות אנליטיות וממוחשבות לחקר מערכות לא ליניארית. במיוחד הוא עוסק במשוואות נאוויה-סטוקס ומשוואות דיפרנציאליות דומות והתאמתן למודלים הנדסיים ופיזיקליים שונים.

## קישורים חיצוניים

* דף אישי באתר אוניברסיטת קליפורניה באירווין
* Edriss S. Titi, באתר מכון ויצמן

קטגוריה:ערבים ישראלים
קטגוריה:מתמטיקאים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון טרה סנטה (עכו)
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אינדיאנה בלומינגטון
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קליפורניה באירוויין
קטגוריה:סגל מכון ויצמן למדע: מתמטיקה ומדעי המחשב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1957
חורחה רפאל וידלה

**חורחה רפאל וידלה** (בספרדית: **Jorge Rafael Videla**; 21 באוגוסט 1925 – 17 במאי 2013) היה נשיאה ה-43 של ארגנטינה, מ-1976 עד 1981. וידלה הגיע לשלטון בהפיכה צבאית נגד שלטונה של איסבל פרון.

## ביוגרפיה
ב-24 במרץ 1976 השתלטה על השלטון חונטה צבאית בראשות וידלה, וכפתה ממשל צבאי. הצבא החל במלחמה המלוכלכת על מנת להשיב את הסדר ולחסל את יריביו. הוועד הארגנטיני לזכויות האדם בז'נבה האשים את אנשי החונטה ברצח פוליטי של כ-2,300 בני אדם, במעצר מסיבות פוליטיות של כ-10,000 נוספים ובהיעלמותם של 20,000 עד 30,000 נוספים. במרץ 1981 הודח וידלה על ידי הרמטכ"ל רוברטו אדוארדו ויולה שבתורו הוחלף על ידי הגנרל לאופולדו גלטיארי.

ב-1985, לאחר שהשלטון הדמוקרטי הושב על כנו בארגנטינה, נשפט וידלה במשפט החונטה למאסר עולם, אך ב-1990 העניק לו הנשיא קרלוס מנם חנינה. ב-25 באפריל 2007 ביטל בית המשפט הפדרלי בארגנטינה את החנינה הנשיאותית שהעניק מנם, והשיב על כנה את הרשעת וידלה בהפרת זכויות אדם. ההליכים המשפטיים התחדשו ב-2010, וב-22 בדצמבר הורשע בהפרת זכויות אדם ובגרימת מותם של 31 אסירים, ושוב נגזר עליו מאסר עולם.

וידלה מת ב-17 במאי 2013. ממשלת ארגנטינה הודיעה כי מת בנסיבות טבעיות בתאו בבית כלא בפרברי הבירה בואנוס איירס.

## הסכסוך עם צ'ילה
בזמן משטרו של וידלה התחולל בין צ'ילה וארגנטינה עימות הביגל (Conflicto del Beagle). הסכסוך נסב סביב הריבונות על האיים פיקטון, לנוקס ונואבה שבתעלת ביגל, והוכרע על ידי המלכה אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת, שפסקה בפסק בוררות כי הריבונות על האיים היא של צ'ילה. על אף ששתי המדינות הסכימו לקבל את ההכרעה הבריטית עוד בשנת 1967, הכריז וידלה כי פסק הבוררות בטל ומבוטל וכי הסכנה בהתלקחות מלחמה בין שתי המדינות מיידית, והוסיף כי ייתכן שתהיה זו מלחמה מרובעת, בין ארגנטינה, צ'ילה, פרו ובוליביה.

## קישורים חיצוניים

*  דני מולכו ויונתן רגב, הודאה מאוחרת: מנהיג החונטה בארגנטינה מודה שאנשים נעלמו, באתר נענע10, 18 באפריל 2012
* ג'ון בראון, הפשיסטים היהודים שחימשו את רוצחי היהודים, במגזין "במחשבה שנייה"
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נשיאי ארגנטינה
קטגוריה:גנרלים ארגנטינאים
קטגוריה:המשטר הצבאי בארגנטינה (1976–1983)
קטגוריה:מורשעים בדין
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1925
קטגוריה:ארגנטינאים שנפטרו ב-2013
אייל נחמיאס

[180px|שמאל|ממוזער|250px|שמר (אייל נחמיאס), בסרטו של [ענר פרמינגר "הגרעין הקשה" (1999)]]
**אייל נחמיאס** (נולד ב-30 באוקטובר 1967 בחיפה) הוא קומיקאי, שחקן, מחזאי, במאי ומורה למשחק ישראלי.

## ביוגרפיה
נחמיאס גדל בקריית ביאליק ולמד באורט קריית ביאליק, שם גם החל לשחק בחוג דרמטי. ב-1984 שיחק בהפקת התיאטרון העירוני חיפה "הניצול" בבימויו של רוברט אלן אקרמן, ובגרסה הטלוויזיונית של המחזה לערוץ הראשון. במסגרת שירותו הצבאי שירת כשחקן בתיאטרון צה"ל, ולאחר שחרורו שיחק את יוסלה בסרט הקולנוע "יוסלה איך זה קרה" על פי פוצ'ו, ובדרמה "הפטרול" בטלוויזיה החינוכית.

בשנים 1989–1992 למד בבית הספר למשחק "בית-צבי", ועם סיום לימודיו הצטרף לתיאטרון חיפה. במקביל העלה הצגת יחיד ומופעים נוספים במסגרות אחרות. בשנת 1994 הצטרף לתיאטרון החאן והשתתף בפינת סאטירה בתוכנית "סוגרים שבוע" בערוץ הראשון. ב-1995 הצטרף לתיאטרון הבימה ושיחק בו עד 2008 לסירוגין.

ב-1996 ביים את "הפליקן" מאת אוגוסט סטרינדברג במסגרת 'הבימה של השחקנים'. בשנה לאחר מכן השתלם כבמאי במסגרת סמינר הקיץ ה-9 של תיאטרון "הרויאל-קורט" בלונדון. ב-1999 הוא שיחק בסרטו של ענר פרמינגר "הגרעין הקשה".

בשנת 1998 כתב וביים את "יום הולדת שמח" במסגרת פסטיבל עכו. נחמיאס כתב ושיחק גם בפינה הסאטירית "ארוחת בוקר עם פרדי" במסגרת התוכנית "עניין אחר" ברשת ב'.

בשנת 2002 הצטרף לתיאטרון העברי. במהלך 2004–2006 למד במסגרת סמינר הקיבוצים חינוך ותיאטרון. באותן שנים המשיך לביים ולשחק במחזות. בשנת 2006 ביים את ההצגה "קופסת התכשיטים של ליהו" במסגרת פסטיבל תיאטרון קצר - הצגה עליה זכה בציון לשבח. בשנת 2007 דיבב את הומר סימפסון ב"משפחת סימפסון: הסרט".

בשנים הבאות השתתף נחמיאס בסרטי קולנוע ובתוכניות טלוויזיה, בין היתר כמדובב. הוא המשיך לכתוב ולביים לתיאטרון.

נחמיאס היה בעבר מרכז מגמת התיאטרון של תיכון "חוגים" - חיפה, וכיום הוא רכז מגמת התיאטרון ומורה למשחק בתיכון "אלון" לאומנויות שברמת השרון. בתיכון "אלון" ביים בין היתר את המחזה אורזי מזוודות מאת חנוך לוין.

בשנת 2010 נחמיאס העלה את ההצגה "להאיר את הדרך" אותה ביים, שהוצגה על ידי להקת 'הכרמלים'.

בשנת 2012 שיחק בתפקיד הגברי הראשי בסרטו של ענר פרמינגר "החיים בינתיים".

ב-20 בינואר 2016 החל לשחק במחזה "פרוספרו בירושלים" בתיאטרון תמונע מאת ובבימויו של יוסי יזרעאלי.

כתב מחזות מקוריים ללהקת כובע טמבל. ב-2019 הופיע בסדרה "ביום שהאדמה רעדה".

החל משנת 2024 משחק בהצגה שורה: מלאכת זיהוי חיים מאת ובבימוי רועי יוסף. המחזה מציג בתיאטרון תמונע ועוסק במשימת זיהוי החללים במחנה שורה לאחר טבח ה-7 באוקטובר. בהצגה משתתף גם בנו, השחקן יובל נחמיאס- קנין.

## חיים אישיים
נחמיאס היה נשוי לטלי קנין עד פטירתה  ב-2015, וממנה הוא אב לשניים. מתגורר ברמת השרון.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אורט קריית ביאליק
קטגוריה:בוגרי בית צבי
קטגוריה:במאי תיאטרון ישראלים
קטגוריה:מדבבים ישראלים
קטגוריה:מורים למשחק בישראל
קטגוריה:קומיקאים יהודים ישראלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1967
ג'ים מרשל

**ג'ים מרשל** (באנגלית: **Jim Marshall**; 3 בפברואר 1936 – 24 במרץ 2010) היה צלם אמריקאי, שעיקר עבודתו התמקדה בצילום מוזיקאים מפורסמים.

## ביוגרפיה
מרשל נולד בשיקגו, אילינוי, אך בילה את מרבית חייו המקצועיים בסן פרנסיסקו. מרשל החל את קריירת הצילום שלו בשנת 1959, בתקופת דור הביט, ועסק בתיעוד זמרים ולהקות, לעיתים בתנאי אולפן ולעיתים במסגרת הופעות או סיבובי הופעות. מרשל התפרסם בעיקר עקב כך שהיה הצלם היחיד שהורשה להיכנס אל מאחורי הקלעים בהופעתה הרשמית האחרונה של להקת הביטלס ב"קנדלסטיק פארק" בסן פרנסיסקו, ב-29 באוגוסט 1966. כמו כן, שימש מרשל כצלם הראשי בפסטיבל וודסטוק בשנת 1969.

בין צילומיו המפורסמים ביותר ניתן למנות את תמונתו של ג'ימי הנדריקס מבעיר את הגיטרה שלו בפסטיבל הפופ במונטריי בשנת 1967, תמונתה של ג'ניס ג'ופלין יושבת על מכסה המנוע של מכונית "חיפושית" ופורשת את ידיה, ליד ארמון האמנויות שבסן פרנסיסקו, בשנת 1968, ותמונתו של ג'וני קאש מניף אצבע משולשת במהלך הופעה בכלא סן קוונטין שבקליפורניה, בשנת 1969. אמנים נוספים אותם צילם מרשל הם ג'ים מוריסון ולהקתו "הדלתות", מיילס דייוויס, בריאן וילסון, להקת "לד זפלין", להקת "האבנים המתגלגלות", ריי צ'ארלס, להקת "המי", בוב דילן, ג'ון קולטריין ועוד.

מרשל המשיך לעבוד ולצלם גם בשנותיו המאוחרות, וצילם אמנים כגון לני קרביץ, "רד הוט צ'ילי פפרז", בן הרפר ואחרים. מרשל צילם בין היתר תמונות עבור עטיפות אלבומים.

מרשל נפטר בגיל 74 בניו יורק, יום לפני שהיה אמור להופיע בגלריה בעיר על מנת לקדם את מכירת ספר הצילומים החדש שלו.

## קישורים חיצוניים

* 
* ריאיון עם ג'ים מרשל, אשר פורסם בעיתון "הגארדיאן" של מפרץ סן פרנסיסקו, 3 שבועות לפני מותו של מרשל 
* "ג'ים מרשל, הצלם של וודסטוק, קאש, דילן ואחרים, נפטר בגיל 74", מתוך "לוס אנג'לס טיימס" 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי אילינוי
קטגוריה:צלמים אמריקאים
קטגוריה:רוק אנד רול
קטגוריה:שיקגו: אישים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1936
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2010
הצוקים הלבנים של דובר

שמאל|ממוזער|250px|הצוקים הלבנים
**הצוקים הלבנים** הם צוקים שנמצאים בחופה הדרום-מזרחי של בריטניה הגדולה מול מצר דובר. שמם של הצוקים נובע מסלעי הקירטון מהם עשוים הצוקים, המודגשות על ידי אבן צור שחורה. הצוקים נמצאים במחוז קנט ליד עיר הנמל החשובה דובר.

לצוקים ערך סמלי בממלכה המאוחדת כי הם נמצאים מול החלק הצר ביותר של תעלת למאנש, הוא מצר דובר, ובסביבתם נחתו במהלך ההיסטוריה פולשים שניסו לכבוש את אנגליה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אנגליה: גאוגרפיה
קטגוריה:מלחמת גאליה
קטגוריה:אנגליה: אטרקציות תיירותיות