open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
רבי יוסי בר זבידא

**רבי יוסי בר זבידא** היה אמורא בארץ ישראל בדור הרביעי. הוא מוזכר פעמים רבות בשני התלמודים במחלוקות עם חברו רבי יונה. בתלמוד הירושלמי הוא מכונה "רבי יוסי" סתם ולפעמים "רבי יסא". היה תלמידם של רבי אילא ורבי זעירא, לימד בישיבת רבי אילא ולאחר מכן בישיבתו, והיה אחד מחותמי הסוגיות של מסכת נזיקין בתלמוד הירושלמי. ישב בטבריה, ומשנתרבו הגזרות בא"י ירד עם חברו רבי יוסי ברבי בון לבבל, ולאחר שהות קצרה שב לא"י והיה גדול הדור, וכל חכמי הדור החמישי לאמוראי ארץ ישראל היו תלמידיו, ביניהם רבי מנא תלמידו המובהק, ובנו רבי אלעזר ברבי יוסי (האמורא).

## ייחוסו ככהן
לפי גרסת התלמוד ירושלמי (מסכת שביעית דף טז עמוד ב), עולה כי רבי יוסי בר זבידא נמנה ככהן.
## לקריאה נוספת
* 

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הדור החמישי לאמוראי ארץ ישראל
קטגוריה:אמוראים כהנים
סוכנות ADD

**סוכנות ADD** היא סוכנות שחקנים ישראלית המייצגת שחקנים, מגישים, כותבים, במאים ויצרני תוכן בישראל בעולם. בנוסף, משמשת הסוכנות כיצרנית תוכן בעצמה, בהשראת המודל העסקי של סוכנות "William Morris Endeavor"  האמריקאית.

הסוכנות מייצגת את השמות הגדולים והמובילים בישראל, ביניהם: ארז איסקוב, ניב סולטן, עמוס תמם, רותם סלע, אילנית לוי, גל גדות, אגם רודברג, אסי עזר, אביב אלוש, חנוך דאום, צביקה הדר, אופירה אסייג, גלית גוטמן ,דאנה איבגי, עדי חבשוש, יעל אלקנה, גיה באר גורביץ', אליאנה תדהר, לי בירן, גיא הוכמן, עומר נודלמן, אנחל בונני, דניאל ליטמן, מירי בוהדנה, מושיק רוט, יוסי שטרית השף, עמית רהב, מוריס כהן, בר זומר, דניאל גד, אנה זק, ישראל אטיאס, רונה לי שמעון, סנדי בר, עומר חזן, ידין גלמן, עדן פינס, סיון קליין, אלין גולן ועוד..

הסוכנות נמצאת בבעלותם של בני הזוג ירון ליכטנשטיין (מנכ"ל) והדס מוזס-ליכטנשטיין יחד עם יוני דותן ומשה אדרי.

## היסטוריה
ממוזער|סמליל סוכנות לוק, על בסיסה הוקמה סוכנות ADDבשנת 2010 הוקמה סוכנות ADD על ידי הדס מוזס, ירון ליכטנשטיין ויוני דותן אשר שימש קודם לכן כמנכ"ל סוכנות "לוק" של ידיעות אחרונות, אשר על בסיסה הוקמה הסוכנות.

הסוכנות נבנתה לפי המודל של סוכנות השחקנים האמריקאית "William Morris Endeavor" אשר מעניקה מענה רוחבי וכולל להפקות טלוויזיה, תיאטרון וקולנוע – החל משלב פיתוח היצירה ועד לשלב הסופי של שיווק ומכירת התוכן בישראל ומחוצה לה.

בפברואר 2012, דווח כי המפיק ההוליוודי ארנון מילצ'ן הקים עם הסוכנות "חממת תוכן" המיועדת לקידום תכנים ישראליים בארצות הברית. במסגרת ההסכם בין הצדדים, נקבע כי חברת "ניו ריג'נסי הפקות", השייכת למילצ'ן, תשקיע בפיתוח רעיונות שיוצרים ישראלים יציעו לסוכנות. בהסכם נקבע גם שהסוכנות תהפוך לנציגה הבלעדית של מילצ'ן בישראל.

רובן המכריע של הפקות הסוכנות מגיע מחברת HOT, בה היה ארנון מוזס, אביה של הדס מוזס-ליכטנשטיין, שותף בעבר, אך הסוכנות מפיקה תכנים גם לחברת yes. במקביל, עוסקת הסוכנות גם בפיתוח פורמטים ובהפצתם בחו״ל.

בין הסדרות שהופקו על ידי הסוכנות ניתן למצוא את השעשועון "מי יפיל את המאסטר" ששודר בערוץ 2 בשנת 2012, סדרת הדוקו-ריאליטי "גולסטאר", אשר שודרה בהוט באותה השנה, והסדרה העלילתית "פצועים בראש", בכיכובם של גיא עמיר וחנן סביון, שמשמשים גם כשותפים במחלקת התוכן של הסוכנות.

במסגרת כתבה של העיתונאי אורן פרסיקו על הסוכנות באתר "העין השביעית", נטען כי קיימת מגמה של חדירה מסיבית של מיוצגי הסוכנות לתכנים המערכתיים בכלי תקשורת בבעלות משפחת מוזס, בהם "פנאי פלוס", "לאישה", מוספי "ידיעות אחרונות" וכו'. לשם ביסוס טענתו מציין פריסקו, בין היתר, כי בשנת 2015, מתוך 84 תצלומים שהופיעו בדף הפייסבוק הרשמי של הסוכנות, 56 מהם הופיעו בשערי מגזינים ובכתבות בכיכוב טאלנטים שהסוכנות מייצגת, ומבין אותם 56 צילומי שערים וכתבות, 46 הופיעו בכלי תקשורת השייכים לקבוצת "ידיעות אחרונות". טענה דומה הועלתה בכתבה נוספת באתר "העין השביעית" מספטמבר 2016, בה נטען כי כתבת שער במוסף "7 לילות" אשר עסקה בריאיון עם השחקן ליאור אשכנזי, נועדה לקדם את הסדרה "עקרון ההחלפה" בה הוא מככב ושני שחקנים נוספים שמיוצגים על ידי הסוכנות ומשחקים בה.

באוגוסט 2015, רכשה חברת "יונייטד קינג", שבבעלות משה ולאון אדרי 25% ממניות הסוכנות בסכום של 10 מיליון שקלים.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות ישראליות
קטגוריה:סוכני אמנים
קטגוריה:קבוצת ידיעות אחרונות
קטגוריה:תל אביב-יפו: חברות
בית גנזיא

**בֵּית גִנְזַיָּא** (עברית: **בית גנזים**) הוא שמה הארמי של רשות לאגירת אוצרות ומסמכים של ממלכות, כגון ממלכת פרס בעת העתיקה. 
בית גנזיא הכיל את אוצרות הממלכה שהיו שייכים על פי החוק למלך; והרשות הייתה כפופה ישירות למלך או למדינאי אשר עמד בראשן. בתי גנזים כללו, בדרך כלל, חפצים סחירים, בצעי מתכת יקרה: זהב, כסף ונחושת, שחלקם הותכו ליחידות משקל נהוגות, אבני חן בעלות ערך, וכן תעודות חשובות. 

במגילת אסתר מסופר על הצעתו של המן להביא לגנזי המלך כיכרות כסף (כִּכַּר הייתה יחידת משקל נהוגה באזור הסהר הפורה בעת העתיקה), בתמורה להסכמתו להכחדת היהודים מהממלכה:

בספר עזרא מסופר על "בית גנזיא" בעיר אחמתא, שבו הופקדו תעודות הרישיון שניתן ליהודי שבי ציון לחזור לארץ ישראל ולהקים את בית המקדש השני, והתוכניות והכללים לבנייתו.

## ראו גם

*הכרזת כורש

## לקריאה נוספת

*הערך: בית גנזיא, בית גנזים, **לכסיקון מקראי**, (עורכים: מנחם סוליאלי, משה ברכוז), א-ב, תל אביב: הוצאת דביר, תשכ"ה-1965, עמ' 153.

## הערות שוליים

קטגוריה:תנ"ך
רב שילא

**רב שילא** חי בתקופת המעבר בין התנאים לאמוראים ונחשב לאמורא. כנראה שאת רוב תורתו למד בארץ ישראל ולאחר מכן עבר לבבל, בבבל עמד בראש הישיבה ("סידרא") בנהרדעא. 

רב חסדא מביא בגמרא מאמר בשם רב שילא ומכנה אותו "גברא רבה" ב.

מסופר בגמרא שפעם טעה רב שילא בפסק הלכה, ובעקבות זאת רב רצה לנדותו אך שמואל מנע זאת ובירר עם רב שילא את העניין. רב שילא הודה בטעותו ולא נודה.

לדעת הרב אהרן היימן יש להבחין בין האמורא רב שילא לבין התנא רבי שילא, שעליו מסופר בתלמוד הבבלי שקיבל מהמלכות רשות לדון ולהעניש, ולבסוף הרג אדם שהיה לו דין רודף. לדעת יעקב ניוזנר מדובר בו.

## לקריאה נוספת

* 

## קישורים חיצוניים
*
*רב שילא, בספר תולדות תנאים ואמוראים, באתר היברובוקס

## הערות שוליים

קטגוריה:הדור הראשון לאמוראי בבל
קטגוריה:דור המעבר לאמוראי בבל
Glade

**Glade** הוא בונה ממשק המשתמש הגרפי של GTK+, עם רכיבים נוספים עבור GNOME. בגרסתו השלישית, גלייד הוא שפת תכנות עצמאית אשר אינה מייצרת קוד לאירועים אלא קובץ XML בלבד, המפורש עם הספרייה המתאימה (כגון GTK+ עבור שפת התכנות C).

גלייד הוא תוכנה חופשית המופץ תחת הרישיון הציבורי הכללי המוקטן של גנו (**GNU LGPL**), אך חלקו עדיין מופץ תחת הרישיון הציבורי הכללי של גנו (**GNU GPL**).

## היסטוריה והתפתחות
הגרסה הראשונה של גלייד, גרסה 0.1, שוחררה ב־18 באפריל 1998.

גלייד גרסה 3 שוחררה ב־12 באוגוסט 2006. ההבדלים הבולטים ביותר עבור משתמשי הקצה הם:
* תמיכה בביטול וביצוע חוזר של פועלות
* תמיכה עבור מיזמים פתוחים רבים
* שימוש ב־Devhelp.

עיקר ההבדלים הם פנימיים. גלייד־3 שוכתב מחדש, על מנת לנצל את תכונותיה החדשות של GTK+ ומערכת GObject. לכן גלייד־3 קטן יותר ומאפשר דברים מעניינין חדשים:
* ספריות חיצוניות יכולות לספק סדרה של יישומונים בזמן ריצה, וגלייד יזהה אותם. למעשה, גלייד־3 תומך רק ביישומוני GTK+; יישומוני GNOME UI ו־DB ניתנים בנפרד.
* כלי גלייד שונים (צבעים, עורך וכו') מיושמים באמצעות יישומונים. דבר זה מאפשר שילוב קל יותר בסביבת פיתוח משולבת כגון Anjuta, ומקל על שינוי ממשק המשתמש של גלייד.

## ראו גם
* GTK+
* GNOME

## קישורים חיצוניים

* 
* דף הבית
* תיעוד Glade
* קבצים בינאריים לחלונות

קטגוריה:GNOME
קטגוריה:GTK+
קטגוריה:תוכנה חופשית
קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-1998
רפרם (אמורא בדור השישי)

**רפרם** היה אמורא בדור השישי בבל. עמד בראש ישיבת פומבדיתא בשנים: 388–395. היה חברו של רב אשי.

## לקריאה נוספת
* 

קטגוריה:הדור השישי לאמוראי בבל
רבי אחא (אמורא)

**רבי אחא** היה אחד מן האמוראים המפורסמים ביותר בין אמוראי ארץ ישראל בדור הרביעי. ברחבי התלמוד הירושלמי נמצאים מאות מאמרים בנושאי הלכה ואגדה שנאמרו מפיו, אך בתלמוד הבבלי רבי אחא כמעט אינו מוזכר.

רבי אחא נולד וגדל בעיר לוד והיה חבר טוב של בן עירו, רבי יהודה בן פזי. בתלמוד הירושלמי מוזכר כי רבי אחא היה כהן.

רבי אחא אמר כי: . יש הטוענים שדבריו אלו מרמזים על ההיתר שנתן בתקופתו יוליאנוס הכופר לבניית בית המקדש.

## לקריאה נוספת

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הדור הרביעי לאמוראי ארץ ישראל
קטגוריה:אמוראים כהנים
קטגוריה:לוד: רבנים
קטגוריה:תלמידי רבי יוסי ברבי חנינא
סומליה הצרפתית

**סומליה הצרפתית** (בצרפתית - **Côte française des Somalis**), הייתה מושבה צרפתית שהתקיימה באזור בו שוכנת כיום מדינת ג'יבוטי בין 1896 ל-1977. ב-1967 שונה שמה של המושבה והיא נקראה "הטריטוריה הצרפתית של העפרים והעיסאים".

## היסטוריה

באמצע המאה ה-19 החל המרוץ לאפריקה בו ניסו מעצמות המערב להשתלט על שטחים נרחבים באפריקה. החל משנות החמישים של המאה ה-19 החלה צרפת להשתלט על שטח בצפון סומליה ובמרכזו עיר הנמל ג'יבוטי. בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-19 השתלטה צרפת על השטח והקימה בו מושבה. ב-1888 חתמה בריטניה על הסכם עם צרפת שתיחם את שטחי המושבות של שתי המעצמות, והקימה פרוטקטורט בשם סומליה הבריטית או "סומלילנד הבריטית". סומליה הצרפתית קמה באופן רשמי ב-1896.

בסוף המאה ה-19 הייתה סומליה מחולקת למעשה לשטח סומלילנד הבריטית, לשטח סומליה הצרפתית, ולשטח סומליה האיטלקית שהפך לחלק ממזרח אפריקה האיטלקית שכללה את שטחי סומליה האיטלקית, אתיופיה ואריתריאה.

### במלחמת העולם השנייה
לאחר תבוסת צרפת במסגרת המערכה על צרפת החליט מפקד הצבא הצרפתי במושבה פול לואי לז'נטיום להמשיך בלחימה לצד צרפת החופשית, אך השלטונות האזרחים החליטו לעמוד לצד צרפת של וישי ולא להפר את התנאים שסוכמו בהסכם הכניעה הצרפתי. במהלך המערכה במזרח אפריקה היה מצבה של סומליה הצרפתית רגיש במיוחד. ג'יבוטי נתפסה כנמל אסטרטגי במאבק שבין האימפריה הבריטית ואיטליה הפשיסטית על השליטה באזור סומליה, אתיופיה ואריתריאה. במהלך המערכה הטילה בריטניה מצור ימי על סומליה הצרפתית. על אף ניסיונותיו החוזרים והנשנים של לז'נטיום לשכנע את אנשי המושבה כי יעברו לצד צרפת של וישי, נותרה המושבה בסירובה. מושל המושבה דיכא ביד רמה כל ניסיון להצטרף לכוחותיו של לז'נטיום, והטיל עונש מוות על אלו שהטיפו לכך.

רק בדצמבר 1942 לאחר מבצע לפיד בו כבשו בעלות הברית את מושבות צרפת בצפון אפריקה, והשתלטות גרמניה הנאצית על "האזור החופשי" בצרפת, הודיעו מנהיגי סומליה הצרפתית על תמיכתם בצרפת החופשית.

עד לסיום מלחמת העולם השנייה נותרה סומליה הצרפתית תחת שליטה צבאית בריטית וממשל אזרחי צרפתי. ב-1946 קיבלה המושבה מעמד של "טריטוריה שמעבר לים".

### לאחר מלחמת העולם השנייה
ב-1958 בעקבות קבלת חוקת הרפובליקה הצרפתית החמישית נערך משאל עם בו הביעו תושבי סומליה הצרפתית את רצונם להמשיך במעמד מושבה צרפתית. בשנת 1960 היו בה כ-67,000 תושבים, 40% סומלים, 40% עפרים והשאר אירופאים וערבים. במושבה היו מתחים אתניים בין העפרים והסומלים. צרפת חששה מהשתלטות סומליה (שהוקמה ב-1960 מאיחוד שתי המושבות סומלילנד הבריטית וסומליה האיטלקית) או אתיופיה על המושבה אם זו תקבל עצמאות.

ב-1967 נערך משאל עם נוסף, ובו הביע רוב של 60% את רצונו בהמשך השליטה הצרפתית במושבה. בעקבות משאל העם שונה שמה של המושבה והיא נקראה "הטריטוריה הצרפתית של העפרים והעיסאים". במשאל עם שלישי שהתקיים ב-1977 הביע רוב סוחף את רצונו בעצמאות, והוקמה המדינה ג'יבוטי.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אפריקה: מושבות צרפתיות לשעבר
קטגוריה:מדינות לשעבר באפריקה
קטגוריה:ג'יבוטי: היסטוריה
תחנת הרכבת כרמיאל

**תחנת הרכבת כרמיאל** היא תחנת נוסעים של רכבת ישראל הממוקמת בעיר כרמיאל על מסילת עכו–כרמיאל בסמוך לצומת כרמיאל ולתחנה המרכזית של העיר. התחנה מהווה כתחנת קצה בקו כרמיאל – באר שבע מרכז ובקו כרמיאל – חיפה חוף הכרמל.

## היסטוריה
התחנה נפתחה ב-20 בספטמבר 2017 כחלק מפרויקט מסילת עכו-כרמיאל והיא הוקמה על ידי חברת נתיבי ישראל. במהלך שלושת החודשים הראשונים לאחר פתיחת התחנה, תושבי העיר זכו לנסוע בחינם מהתחנה דרומה.

## מבנה התחנה
בתחנה קיימים שלושה רציפים כאשר כולם הם רציפי אי המחוברים במעבר עילי אל אולם הכניסה. בשטח התחנה חניון רכבים דו קומתי הכולל כ-700 מקומות חניה.

מרכז|400px|תרשים התחנה

ממוזער|302x302 פיקסלים|תחנת רכבת כרמיאל

## שירות רכבות בתחנה

*מהתחנה יוצאות רכבות פעם בשעה לחיפה חוף הכרמל.
*מהתחנה יוצאות רכבות בשעות השיא פעם בשעה לבאר שבע מרכז.

## קווי אוטובוס היוצאים מהתחנה
בצמוד לתחנה נמצא מסוף התחבורה של כרמיאל שריכז בעבר את קווי התחבורה הציבורית לעיר ולאזור עד שרוב קווי האוטובוס הועברו למסוף תחנת הרכבת, במסוף ישנם רציפים בהם עוצרים קווים לשכונות העיר, אזור התעשייה וליישובי האזור שחלקם מתואמים עם הרכבת כחלק מפרויקט "קו רציף". בתחנה המרכזית הקודמת עוצרים קווים שאינם מתואמים עם זמני הרכבת, כמו קווים לעכו ולחיפה, קו לתל אביב, קו לירושלים וקווי תלמידים.

## תכנון עתידי
בעתיד צפויות לצאת מהתחנה רכבות צפונה להר מירון, חצור הגלילית וקריית שמונה. התחנות יהיו על קו הרכבת לקריית שמונה אשר צפוי להיבנות בעתיד מתחנת הרכבת כרמיאל ולהסתיים בקריית שמונה.

עם התקדמות פרויקט החשמול מתוכנן קו רכבת המתחיל בתחנה זו ומסתיים בתחנת הרכבת ירושלים – יצחק נבון.

## קישורים חיצוניים

* תחנת הרכבת כרמיאל באתר רכבת ישראל
* באתר נתיבי ישראל1
* באתר נתיבי ישראל2
* החברה הלאומית לדרכים – מסילת עכו-כרמיאל: תחנת כרמיאל
* גיל דובריש, יש תאריך לרכבת הראשונה לכרמיאל, זהר הצפון, 14 במאי 2017.
* 
* 
* חדש: רכבת ישראל תגיע לקריית שמונה ולמירון באתר הידברות.
* 
* 
* מסילת כרמיאל – קריית שמונה באתר נתיבי ישראל.

## הערות שוליים

כרמיאל
קטגוריה:כרמיאל: תחבורה
קטגוריה:כרמיאל: מבנים
קטגוריה:ישראל: תחנות רכבת לפי עיר
תפארת ירושלים

**חברת תפארת ירושלים** הוא ארגון שהוקם בירושלים בראשית שנת 1873. הארגון היה משותף לספרדים ולאשכנזים כאחד, ובין מטרותיו היו סיוע לעניים מקופחי ה"חלוקה" של הפרושים, בני היישוב הישן, וקידום והפצת ההשכלה בקרב בני ירושלים.

החברה הוקמה בכ"ד בכסלו תרל"ה, וחודש לאחר מכן פורסם דבר קיומה, וכן מטרת ותקנות החברה, מעל גבי עיתון החבצלת.. מקימי החברה היו ישראל דב פרומקין (עורך החבצלת), חיים פרס, אברהם זוסמן, מיכל הכהן, בן ציון שלעז, אליעזר מוולאזין ואחרים. סקירה של פעולות החברה הופיעה דרך קבע מעל דפי עיתון החבצלת.

כחלק מפעילות החברה לקידום ההשכלה והתרבות בקרב בני ירושלים, הקימה החברה בשנת 1875 ספרייה בירושלים, עם החזון לעשותה ספריית העם היהודי. הספרייה נקראה בשם "בית אוסף ספרים אשר למונטיפיורי", והיא הנציחה את דמותו של משה מונטיפיורי שסייע ליושבי ירושלים היהודים, ואף תרם לספרייה. הספרייה לא האריכה ימים, זאת משום שבני היישוב הישן עד מהרה פעלו לסגירתה, בתואנה כי היא מחזיקה "ספרי מינות", והספרייה נסגרה. 

## לקריאה נוספת
* הודעה על פתיחת החברה, מטרותיה, ותקנות החברה, פורסם בהחבצלת, שנה 3, גיליון 13, 17 בינואר 1873.
* **תקנות החברה**, ירושלים, תרל"ג (1873). (פרטים בקטלוג הספרייה הלאומית)
* ישעיהו פרס, **מאה שנה בירושלים; מזכרונות איש ירושלים**, הוצאת ראובן מס, ירושלים, 1964. עמודים 67-69.
* ישראל חנני, **תנועת ההשכלה בארץ ישראל**, עמודים 76-83.

## הערות שוליים

קטגוריה:ארגונים יהודיים
קטגוריה:היישוב הישן
קטגוריה:החלוקה
קטגוריה:ירושלים: היסטוריה
קטגוריה:ירושלים: ארגונים
ג'רלדין ג'יימס

**ג'רלדין ג'יימס** (באנגלית: **Geraldine James**; נולדה ב-6 ביולי 1950) היא שחקנית אנגלייה.

## ביוגרפיה
ג'יימס נולדה בעיר מיידנהד שבברקשייר, אנגליה. אביה היה קרדיולוג. היא למדה בבית ספר לבנות "דאון האוס" (Downe House) שבניוברי, ובבית הספר למשחק "דרמה סנטר לונדון". 

בין תפקידיה בטלוויזיה בלטה בסדרה זוכת הפרסים "היהלום שבכתר" על פי "רביעיית הראג'" של פול סקוט, בה גילמה את דמותה של שרה לייטון. ב-1989 שיחקה בסרט הטלוויזיה "היא הייתה שם" של סטיבן פוליאקוף בכיכובה של פגי אשקרופט; על משחקה זכתה בפרס בפסטיבל הסרטים של ונציה. עוד השתתפה בסדרות "רבקה", "מול פלנדרס", "The Amazing Mrs Pritchard" ו"שם המשחק". היא הופיעה בתפקידי אורח בסדרות הטלוויזיה "המפקח מורס", "בריטניה הקטנה" ו"פוארו".

בקולנוע השתתפה בתפקידי משנה בסרטים "גנדי", "נערות לוח השנה", "שרלוק הולמס", "איזה מין שוויון" ו"נערה עם קעקוע דרקון".

ב-1989/90 הופיעה ג'יימס בתיאטרון בהפקה של "הסוחר מוונציה" בתפקיד פורשיה, לצידו של דסטין הופמן, בהצגות בלונדון ובברודוויי.

ב-2003 קיבלה ג'יימס אות אביר האימפריה הבריטית OBE.

ב-2010 השתתפה בסרט "איזה מין שוויון" העוסק במאבק נשים משנת 1968 שעבדו במפעל פורד אנגליה על שכר שווה עבור עבודה שווה.

## פילמוגרפיה
* (1979) Bloody Kids 
* (1979) Shoestring
* גנדי (1982) Gandhi 
* היהלום שבכתר (1984) The Jewel In The Crown
* היא הייתה שם (1989) She's Been Away 
* ארוך ומשגע (1989) The Tall Guy
* חופשת ריגול (1991) 
* מול פלנדרס (1996) Moll Flanders
* רבקה (1997) Rebecca 
* מהלך מנצח (2000) Luzhin Defence
*הכל נשכח (2001) Lover's Prayer
* החטא ועונשו (2002) Crime And Punishment 
* כלבם של בני בסקרוויל (2002) The Hound Of The Baskervilles 
* נערות לוח השנה (2003) Calendar Girls
* (2004) The Fever 
* הוא ידע שהוא צודק (2004) He Knew He Was Right
* (2007) The Last Enemy
* נורת'אנגר אבי (2007) Northanger Abbey 
* (2007) The Time of Your Life
* עד עצם היום הזה: עונה 1 (2008) Fairy Tales
* שרלוק הולמס (2009) Sherlock Holmes 
* איזה מין שוויון (2010) Made In Dagenham
* אליס בארץ הפלאות (2010) Alice In Wonderland 
* נערה עם קעקוע דרקון (2011) Girl With The Dragon Tattoo
* ארתור (2011) Arthur
* שרלוק הולמס: משחק הצללים (2011) Sherlock Holmes: A Game of Shadows
* אוטופיה (2013) Utopia
* החמישייה (2015) The Five
* מייגן לוי (2017)
* אן עם הצמות (2020-2017) Anne With An E
* חוזרת לחיים (אנ') (2019–2021) - סדרת טלוויזיה
* אחוזת דאונטון (2019) Downton Abbey
**Benediction* - 2021
* הוא חייב למות (2021) The Beast Must Die
* סילו (אנ') (2023) - סדרת טלוויזיה
* הרלן קובן: הבריחה (2026) Run Away
* *The Cage (TBA)*
* *This Town* (TBA)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:קצינים במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:זוכי גביע וולפי
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אנגליות
קטגוריה:אישים זוכי פרס דרמה דסק
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1950
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1950
רחוב בונד

שמאל|ממוזער|250px|רחוב בונד הישן
[שמאל|ממוזער|250px|"רחוב בונד", [קריקטורה משנת 1796 מעשה ידי ג'יימס גילריי המתארת את האופנה הגבוהה ואת חוסר הנימוס של חבריה.]]
**רחוב בונד** (באנגלית: **Bond Street**) הוא רחוב קניות ראשי באזור הווסט אנד של העיר לונדון, בירת הממלכה המאוחדת. הרחוב מקשר בין רחוב אוקספורד ורחוב פיקדילי, בשכונת מייפייר שבמרכז לונדון.

מאז המאה ה-18 הרחוב מהווה רחוב קניות אופנתי. חלקו הדרומי של הרחוב נקרא "רחוב בונד הישן" (**Old Bond Street**) וחלקו הצפוני מכונה "רחוב בונד החדש" (**New Bond Street**).

## היסטוריה

רחוב בונד נקרא על שם סר תומאס בונד, אשר עמד בראש סינדיקט של יזמים אשר רכשו את בית קלרנדון מידי כריסטופר מונק, דוכס אלבמארל בשנת 1683, הרסו את המבנה ויזמו את פיתוח האזור. במסגרת הפיתוח נבנו רחוב בונד, רחוב דובר (Dover Street) ורחוב אלבמארל (Albemarle Street). פיתוח האזור התקדם מדרומו לצפונו, ולכן דרומו של הרחוב מכונה "רחוב בונד הישן" וצפונו "רחוב בונד החדש". במפה של ג'ון רוק משנת 1746 ניתן לראות כי בעת ציור המפה בניית מלא אורכו של הרחוב הושלמה.

בשנת 1876 עברה לרחוב אגודת האמנות היפה (Fine Art Society), וכן בתקופה זו התמקמו ברחוב משרדי בית המכירות הפומביות סותבי'ס, ובעקבותיהם הפך הרחוב למרכז של סוחרי אמנות וסוחרי עתיקות. במהלך המאה ה-20 התמקמו ברחוב חנויות אופנה גבוהה רבות, וחנויות תכשיטים.

ברחוב ממוקם פסלו של לורנס הולופסנר "בעלי ברית" המציג את וינסטון צ'רצ'יל ואת פרנקלין דלאנו רוזוולט כשהם מתוארים יישובים על ספסל ומשוחחים.

## אזכורים תרבותיים
הרחוב מוזכר בספרים רבים, ובהם הרומן של ג'יין אוסטין "תבונה ורגישות", וכן ספרה של וירג'יניה וולף "גברת דאלווי".

כמו כן הרחוב מופיע על לוח משחק ה"מונופול" בגרסתו הבריטית, לצד רחובות ריג'נט ואוקספורד, כאשר רחוב בונד הוא היקר מבין שלושת הרחובות (והיקר ברחובות העיר לונדון).

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:לונדון: רחובות
בונד
סוריה במשחקים הפאראלימפיים

**[[סוריה]]** השתתפה לראשונה ב בברצלונה (1992), עם משלחת של שני ספורטאים. מאז משתתפת סוריה במשחקים דרך קבע. במשחקי החורף לא נטלה סוריה חלק מעולם.

כל המשלחות הפאראלימפיות אותן שלחה סוריה היו משלחות קטנות, ומעולם לא עלו על חמישה ספורטאים. הישג השיא של סוריה הגיע ב, עם מדליית הארד של ראשה אלשייח בהרמת כוח לנשים עד 67.5 ק"ג.

## ראו גם
* סוריה במשחקים האולימפיים
* סוריה במשחקים האולימפיים לנוער

## הערות שוליים

קטגוריה:מדינות במשחקים הפאראלימפיים
קטגוריה:סוריה: ספורט
רב יימר

**רב יימר** היה אמורא בבלי בדור השישי. חברו היה רב אשי, איתו נשא ונתן רבות בהלכה, ושניהם למדו תורה אצל רב כהנא מפום נהרא. על פי אגרת רב שרירא גאון רב יימר היה ממלא מקומו של רב אשי במשך 5 שנים (427–432) כראש ישיבת סורא. בסדר תנאים ואמוראים מסופר כי בעת מותו נראה עמוד אש בשמים שעמד שלושים יום.

## לקריאה נוספת
* 
## קישורים חיצוניים

* 
* משה יהודה בלוי (עורך), "רב יימר סתם", **[[ערכי תנאים ואמוראים]]**, ברוקלין תשנ"ד, עמודים תקי"ד-תקי"ז, באתר HebrewBooks

## הערות שוליים

קטגוריה:הדור השישי לאמוראי בבל
רב חנניה

**רב חנניה** (או **חנינא**), הידוע גם בכינויו- **רבי חנניה דציפורין** היה אמורא בארץ ישראל בדור החמישי. החברות הרבה בין רב חנניה לרבי מנא מתבטאת בעיקר במחלוקותיהם הרבות. 
לאחר מספר שנים ששימש כראש ישיבת ציפורי העביר את התפקיד לרבי מנא ורב חנניה עצמו היה יושב ולומד לפניו. בגלל זה נאמר עליו שהוא אחד מאלה- "שהניחו כתרן בעולם הזה וירשו חיי העולם הבא" 

כעבור מספר שנים הלך רב חנניה לבבל ושהה שם ביחד עם רב אשי ולמד עמו ולכן בתלמוד הבבלי מוזכרות מספר מחלוקות בין רב אשי לבין רב חנניה.

## לקריאה נוספת
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הדור החמישי לאמוראי ארץ ישראל
יוהאן קזימיר ארנרוט

**יוהאן קזימיר ארנרוט** (בפינית: **Johann Casimir Ernrot**, בבולגרית: **Йохан Казимир Ернрот**; 26 בנובמבר 1833 – 5 בפברואר 1913) היה גנרל פיני בצבא האימפריה הרוסית, אשר כיהן כשר המלחמה ולתקופה קצרה גם כראש הממשלה ושר הפנים של נסיכות בולגריה.

## היסטוריה
יוהאן קזימיר ארנרוט נולד ב-26 בנובמבר 1833 בנסטולה אשר ב, וב-1856 סיים את האקדמיה הצבאית הרוסית בסנקט פטרבורג והצטרף לצבא האימפריה. הוא הצטיין במהלך דיכוי מרד האימאם שאמיל בקווקז ובהמשך הוצב בחיל הדנובה של צבא האימפריה הרוסית ולחם כמפקד חטיבת רגלים, במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878). עם תום המלחמה שוחרר זמנית מהצבא הרוסי בדרגת גנרל-לויטננט, ובהמשך הצטרף לצבא הנסיכות הבולגרית בדרגה זהה. במסגרת תפקידו הצבאי התמנה ליועצו של אלכסנדר בטנברג, נסיך בולגריה. בראשית כהונתו של אלכסנדר בטנברג, רצו הרוסים לחזק את מעמדו מתוך הנחה שבולגריה תישאר מדינה גרורה של רוסיה ופעלו למינויו של ארנרוט לשר המלחמה הבולגרי. בנוסף, נועד מינוי זה של קצין הצבא הרוסי להוביל לפיקוח רוסי על השלטון הבולגרי, תוך זרימת מידע רציף לסנקט פטרבורג.

ב-17 באפריל 1880 מינה ראש הממשלה דראגן צאנקוב את ארנרוט לשר המלחמה, ובהמשך ב-9 במאי 1881, מונה לראש הממשלה ושר הפנים של הנסיכות. בתקופה זו, כשהוא זוכה לגיבוי רוסי מלא, פעל ארנרוט לסייע לבטנברג לבסס את מעמדו כשליטה של הנסיכות הבולגרית הצעירה. לאחר יצובו המסוים של השלטון וכינון האספה הלאומית השנייה של הנסיכות הבולגרית, התפטר ארנרוט מתפקידו ועזב את בולגריה.

עם תום כהונתו, שב ארנרוט לסנקט פטרסבורג ומונה למזכיר המדינה לענייני פינלנד. ב-1891 פרש ארנרוט מתפקידו. יוהאן קזימיר ארנרוט הלך לעולמו ב-5 בפברואר 1913 בהלסינקי לאחר שלקה בשבץ מוחי והוא בן 80 שנים.

## קישורים חיצוניים

* יוהאן קזימיר - ביוגרפיה, באתר Helsingin Sanomat 

קטגוריה:ראשי ממשלת בולגריה
קטגוריה:גנרלים פינים
קטגוריה:אנשי צבא רוסים במלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878)
קטגוריה:גנרלים בצבא האימפריה הרוסית
קטגוריה:מעוטרי עיטור אלכסנדר נבסקי (האימפריה הרוסית)
קטגוריה:מעוטרי עיטור ולדימיר הקדוש
קטגוריה:ילידי 1833
קטגוריה:נפטרים ב-1913
IBM 3270

שמאל|ממוזער|250px|מסוף 3279
[ממוזער|מסוף IBM 3278 בשימוש מחקר ה[תנ"ך באוניברסיטת בר-אילן, 1981]]
**IBM 3270** (קראו: "שלושים-ושתיים שבעים") הוא תקן של מסופי מחשב למחשבים מרכזיים מתוצרת IBM ומהווה תקן דה פקטו לתקשורת מול מחשבים מרכזיים. גם כאשר אין עושים שימוש במסוף פיזי, משמשות אמולציות של 3270 לתקשורת מול מחשבים מרכזיים, על גבי תשתית TCP/IP.

המסוף, שהושק לראשונה ב-1972 עבור סדרת המחשבים IBM System/370, מימש שני עקרונות תקשורת מול מחשב מרכזי: מזעור המידע העובר בתקשורת ומינימום הפרעות (פסיקות) לעבודת המחשב. לפיכך, בלוק המידע המועבר הוא מסך מלא והוא מכיל רק את הערכים שהשתנו מאז ההתקשרות הקודמת.

המסוף היה בנוי כיחידה אחת ובה מקלדת וצג (מסך) בתצורה הטיפוסית היה המסך מונוכרומטי עם תווים בצבע ירוק, בגודל של 24 שורות עם 80 תווים בשורה. המודל הראשון, "3277 מודל 1", היה בעל 14 שורות בלבד, תצורת 3279 כללה ארבעה צבעי טקסט ותצורת 3278 כללה אפשרות שינוי גודל המסך עד ל-132X72 תווים, באמצעות מתג חומרה במסוף. אחד החידושים שהציג המסוף היה שימוש במקשים פונקציונליים במקלדת, שלא היו חלק מסט האותיות ואליהם ניתן היה לקשור בתוכנה פונקציות הפעלה שונות. המסוף התחבר על ידי כבל קואקסיאלי, מהירות העברת הנתונים הייתה בתחילה 1Mbit לשנייה והועלתה לאחר מכן עד ל-2.3Mbit לשנייה. המסופים לא התחברו ישירות למחשב אלא ליחידת בקרה (Control Unit, CU) בעלת CPU, במקור מדגם 3274 ומאוחר יותר מדגם 3174, שיכלה לטפל בכמה עשרות מסופים ולהוריד את עומס תעבורת המידע מהמחשב המרכזי. בשנת 1983 הוציאה IBM את מחשב 3270 IBM PC, שהיה מחשב אישי שכלל אמולציה בתוכנה למסופי 3270.

פרוטוקול TN3270 הוא פרוטוקול תקשורת, המרחיב את Telnet, להעברת מידע למחשב מרכזי באמצעות רשת TCP/IP, מכל מחשב למעשה. 

## קישורים חיצוניים
* היסטוריה קצרה של 3270 באתר HOB Techtalk 
* 

קטגוריה:התקני קלט-פלט
3270
שביל סובב באר שבע

[שמאל|ממוזער|250px|[אנדרטת חטיבת הנגב היא נקודת ההתחלה של הקטע הראשון בשביל]]
שמאל|ממוזער|250px|גשר הצינורות בטיילת באר שבע
שמאל|ממוזער|250px|פארק נחל באר שבע
שמאל|ממוזער|250px|רוכבי אופני הרים בקטע 2 של השביל
שמאל|ממוזער|250px|סימון שבילים בקטע 1 של השביל
**שביל סובב באר שבע** הוא שביל טיול מסומן באורך של כ-42 ק"מ, המקיף את העיר באר שבע.

## היסטוריה
ההצעה לסימון השביל הועלתה בשנת 2008 על ידי יוני ויעקב מידבידובסקי, תלמידי תיכון מבאר שבע וחניכים בחוגי הסיירות של החברה להגנת הטבע. בזמן שביתת התיכונים שהתקיימה באותה שנה יזמו השניים יזמו טיול מסביב לעיר באר שבע. כשחזרו מהטיול והיו נרגשים מיופיו של המסלול הועלה רעיון כי לשביל כזה יכול להיות ערך בשמירה על שטחים פתוחים ובמאבקים סביבתיים עתידיים. השביל נחנך בסוף חודש מרץ 2012, לאחר שבהקמתו נטלו חלק קרן קיימת לישראל, רשות הטבע והגנים, רשות ניקוז ונחלים שקמה בשור, רשות העתיקות ועיריית באר שבע.

באוקטובר 2012 זכה "שביל סובב באר-שבע" במקום השלישי בפרס הסביבתי של איגוד המטיילים האירופי לשנת 2012, בזכות המודל החברתי שהוביל להקמתו: פיתוח עירוני מוצלח בשיתוף נוער, גופי סביבה ועירייה - הזכייה התבססה על חוברת שביל טיול ככלי תכנוני שנכתבה על ידי אדר' גל הרט.

## מהלך השביל
השביל מבוסס ברובו על שבילים קיימים, ואלה מסומנים בסימון השבילים המקורי המשנה את צבעו מקטע לקטע. השביל חולק לחמישה קטעים באורך של 5 עד 10 ק"מ כל אחד, והוא מתחיל באנדרטת חטיבת הנגב מצפון-מזרח לעיר, ומתקדם נגד כיוון השעון:
* קטע 1 (10 ק"מ) (סמ"ש שחור, נכון ל-2023) - אנדרטת חטיבת הנגב - נחל כתף - כתף באר שבע - גבעת המאגורות - תחנת הדלק בכניסה הצפונית לעיר.
* קטע 2 (7 ק"מ) (סמ"ש שחור/לא מסומן ברובו) - תחנת הדלק בכניסה הצפונית לעיר - נחל כובשים - כביש 25.
* קטע 3 (5 ק"מ) (סמ"ש אדום) - כביש 25 - פארק באר שבע - גישה ל"שביל האתרים הטורקיים" ואל הגן הזואולוגי של באר שבע - כביש 2357.
* קטע 4 (8 ק"מ) (לא מסומן) - כביש 2357 - נחל באר שבע - באר לאה - טיילת באר שבע - גשר הצינורות - באר אברהם.
* קטע 5 (9 ק"מ) (סמ"ש ירוק) - באר אברהם - פארק נחל באר שבע וגשר הרכבת הטורקי - גישה למצפה בית אשל - פניה צפונה למרגלות תל באר שבע, אנדרטת חטיבת הנגב.

לאורך השביל מספר נקודות תצפית אל העיר וסביבתה, והוא מעניק הזדמנות טובה לצפות בצומח האופייני לנגב הצפוני, ובכלל זה באירוס השחום הנדיר. שיא הגובה של השביל הוא 413 מטר מעל גובה פני הים, והנקודה הנמוכה ביותר בגובה 210 מטר.

עם המראות הנגלים לאורך השביל בית ארבעת המרחבים, מאגורות, סכרים, שרידי טרסות וחווה חקלאית ביזנטיים, נופי בתרונות, לימנים ושיחים.

## לקריאה נוספת
*שביל סובב באר שבע, אשכול הוצאה לאור (2009). דאנאקוד 800-32013
*המדריך האדום לשבילים ארוכים בישראל, יעקב סער ויגיל הנקין, אשכול הוצאה לאור (2012). דאנאקוד 101–1141
*שביל טיול ומרחבו ככלי תכנוני, אדר' גל הרט, החברה להגנת הטבע (2011)

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

באר שבע
קטגוריה:באר שבע: גאוגרפיה
יבלעם

שמאל|200px

**יִבְלְעָם** הייתה עיר שהתקיימה באזור צפון השומרון בתקופת המקרא, בתקופת בית שני ובתקופת התלמוד, אשר מזוהה כיום עם חורבה בשם "ח'רבת בלעמה" מדרום לג'נין.

ברשימת תחותימס השלישי, אשר פעל בשנים 1490 - 1426 לפנה"ס, הוזכרה העיר כסמוכה לתענך. בעיר הוקם בתקופה הכנענית מפעל מים, שכלל מנהרה חצובה דרכה היו הולכים לשאוב מים ממעין (עין סִנְגַ'אר) שנבע ממזרח לתל.

בחפירות ארכאולוגיות בסביבות העיר, נמצאו ממצאים מהתקופה הישראלית. על פי המסופר בתנ"ך, בתקופת ההתנחלות, עם כיבוש הארץ על ידי שבטי ישראל חולקו נחלות לשבטים באמצעות גורל שהוטל. יבלעם נכללה בנחלת שבט יששכר, אף כי העיר עצמה נועדה לחצי שבט המנשה. העיר הכנענית נועדה להעזב מתושביה, לפי תפיסתם של שבטי ישראל. אך על פי המסופר בספר יהושע לא עלה בידם של בני שבט מנשה להוציא את הכנענים מיבלעם ומערים נוספות, אף כי גבו מהם מס על ישיבתם בה:

מצב עניינים זה המשיך גם בתקופת השופטים ביבלעם ובערים השכנות לה:

בראשית תקופת המלוכה הייתה יבלעם לאחת מערי הלויים, והיא נזכרת בצורה המקוצרת "בלעם": .

בסמוך ליבלעם הרג יהוא את אחזיה מלך יהודה ואת יהורם מלך ישראל, כחלק מההפיכה שביצע בברכתו של הנביא אלישע על פי המסופר בספר מלכים:

בספר מלכים ב, מסופר כי שלום בן יבש קשר על זכריהו בן ירבעם ותפס את כס המלוכה בממלכת ישראל: "וַיַּכֵּהוּ קָבָלְ־עָם וַיְמִיתֵהוּ". הביטוי "קָבָלְ־עָם" הוא יחידאי במקרא. בתרגום השבעים, לעומת זאת, כתוב "יבלעם", כלומר שם של מקום, וחוקרים רבים סבורים כי גרסה זו עדיפה.

היישוב נזכר גם בספר יהודית, שם מצוין כי הולפרנס הקים את מחנותיו בין דותן ובין "בלעמה".

בתקופת התלמוד העיר הוזכרה בפסיפס כתובת רחוב, בצורה **בלעם עלייתה**, כאחת העיירות היהודיות ב"תחום סבסטיה" לעניין פטור ממצוות התלויות בארץ. העיירה נזכרת בכתובת לצד עיירות סמוכות אליה, ובהן דותן (תל דות'אן), מזחרו (ח'רבת מחרון), איקבין (הכפר עקאבה), שפירין (ח'רבת ספירין), עננין (הכפר עאנין), כפר כסדיה (ח'רבת כסדה), כפר יהודית (ח'רבת יהודא), פנטקמוותה (הכפר פנדקומיה), שילתה (הכפר סילת א-דהר) וציר (הכפר ציר).

בתקופה הצלבנית בארץ ישראל בנו הצלבנים מבצר באתר יבלעם בשם: Castellum Beleismum קסטלום בליסימום.

## לקריאה נוספת
* הערך: יבלעם, **לכסיקון מקראי**, (עורכים: מנחם סוליאלי, משה ברכוז), א-ב, תל אביב: הוצאת דביר, תשכ"ה-1965, עמ' 330.

## קישורים חיצוניים
* מבוא לארכאולוגיה של ארץ-ישראל בתקופת המקרא (יבלעם), 9-8, האוניברסיטה הפתוחה, באתר books.google
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כנען
קטגוריה:יישובי המקרא
קטגוריה:נחלת שבט מנשה
קטגוריה:יישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופת המשנה והתלמוד
קטגוריה:צפון השומרון
קטגוריה:השומרון: אתרים ארכאולוגיים
The Tel Aviv Session

**The Tel Aviv Session** הוא שמו של אלבום מוזיקה משותף מאת הפסנתרן הישראלי עידן רייכל והגיטריסט המאלי ויו פארקה טורה, שפעלו יחד כצמד תחת השם טורה-רייכל קולקטיב. האלבום הוקלט כג'אם סשן בנובמבר 2010 ויצא לאור בפברואר 2012.

## הפקת האלבום
רייכל וטורה נפגשו לראשונה בשנת 2008, כאשר רייכל הציע לטורה שהוא (רייכל) יתלווה להופעותיו כנגן קלידים. כאשר רייכל נבחר בשנת 2010 לשמש כמנהל האמנותי של סדרת מוזיקת עולם באופרה הישראלית, הוא הזמין את טורה להופיע בקונצרט הראשון. במסגרת זו גם הקליטו השניים סינגל משותף, בשם "Say God".

יום למחרת נפגשו רייכל וטורה באולפן הקלטות בתל אביב, להקלטת ג'אם סשן. הם לוו בבסיסט הישראלי יוסי פיין, שכבר עבד בעבר עם טורה ואף הפיק את אחד מאלבומיו, ובנגן כלי ההקשה סולימאן קיין, המנגן בלהקתו של טורה. במשך כשלוש שעות הקליטו הארבעה מוזיקה מאולתרת, ללא תכנון מראש. ברוב הרצועות ניתן קרדיט הלחנה משותף לרייכל ולטורה. בעצתו של מנהלו של טורה אריק הרמן, ובעקבות תגובות חיוביות שקיבל רייכל לאחר שהשמיע את ההקלטות לאנשים אחרים, הוחלט לאגד את ההקלטות לכדי אלבום שלם.

רייכל החל בעריכת ההקלטות, תוך קיצוץ חלקים מהן ושילוב הקלטות של נגנים נוספים במקרים אחדים. הזמרת כברה קסאי, שהשתתפה באחד מאלבומי הפרויקט של עידן רייכל ונוטלת חלק בהופעותיו באופן קבוע, הוזמנה לכתוב מילים ולהקליט את שירתה לאחת הרצועות, "Ane Nahatka". את השיר היא מבצעת בשפה התיגרינית. שני מוזיקאים נוספים שעמם שיתף רייכל פעולה באלבומי "הפרויקט של עידן רייכל", הגיטריסט יענקל'ה סגל ונגן הקמנצ'ה מארק אליהו, הקליטו גם הם מנגינות ששולבו באלבום. סגל ניגן בטאר בשיר "Kfar" ואליהו בקמנצ'ה בשיר "Alem". שיר נוסף שהוקלטה עבורו שירה הוא "Alkataou", שאותו כתב ושר טורה בשפת סונגהאי. בשיר זה מתארח נגן הבס מבנין פטריק רופינו.

האלבום יצא לאור בפברואר 2012, בהוצאת חברת קומבנצ'ה. תחילה הוא נמכר בישראל, ובהמשך גם בארצות נוספות.

## שירי האלבום

## קישורים חיצוניים

* אתר ההרכב

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי עידן רייכל
רוקדים

**רוקדים** (במקור: **Take the lead**) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 2006 בבימויה של ליז פרידלנדר. בסרט מככבים אנטוניו בנדרס, אלפרי וודארד ורוב בראון בתפקידים ראשיים.

## תקציר העלילה
פייר דוליין (אנטוניו בנדרס) הוא רקדן ידוע ומורה לריקודים סלוניים. הוא מחליט ללמד בהתנדבות שיעורי ריקודים סלוניים בבית ספר תיכון הנמצא באחד האזורים העניים והמפוקפקים בניו יורק. הוא מתחיל להעביר את השיעורים לקבוצת ילדים אשר נמצאים באופן קבוע בריתוק ואמורים לשהות שעות נוספות בבית הספר לאחר שעות הלימודים. התלמידים באים מרקע של פשע ואלימות, ומעדיפים את סגנון ההיפ-הופ הנפוץ בסביבתם, או סגנון עכשווי ומודרני יותר, ולכן אינם משתפים פעולה ולא מתעניינים בשיעורים.

באחד השיעורים הראה להם המורה ביצוע מקצועי שלו לריקוד טנגו, והם מבינים שעומד בפניהם אדם שהוא מומחה גדול בתחומו. כתוצאה מכך הם מתעניינים ונרשמים לתוכנית הלימודים שלו. במקביל פייר מתחבר ומתקשר עם התלמידים יותר משיעור לשיעור, ומתחיל להבין את עולמם. לאחר שהם נהנים מהסגנון ומרגישים יותר בטוחים, הם מעיזים לשלב בין ההיפ-הופ לבין הריקודים הסלוניים ויוצרים סגנון חדש משל עצמם. בנוסף, פייר לוקח אותם לתחרות שנתית לריקודים סלוניים, שבה זוג אחד מבצע ריקוד של שלושה אנשים לטנגו ומנצח בקטגוריית הטנגו, כאשר מולם עמדה הרקדנית מורגן, נערה שחצנית ולא חביבה במיוחד שרוקדת באופן קבוע בשיעורים המקצועיים של פייר.

## רקע
הסרט מבוסס על סיפור חייו של המורה לריקוד פייר דוליין, אשר האמין ביכולת ובכישרון של הנערים מאזורי המצוקה אותם לימד. בעקבות ההצלחה של אותם שיעורים, העביר דוליין מאות סדנאות למחול בניו יורק וברחבי העולם, בהם רקדו לאורך השנים אלפי רקדנים צעירים.

## צוות השחקנים
* אנטוניו בנדרס - פייר דוליין
* אלפרי וודארד - המנהלת אוגוסטין ג'יימס
* רוב בראון - רוק
* ג'ון אורטיז - מר טמפל
* דנטה בסקו - רמוס
* אלייז'ה קלי - דנג'ו
* מרקוס פולק - אדי
* ג'נה דוואן - סשה
* לורן קולינס - קייטלין
* קטיה וירשילס - מורגן
* יאיה ד'קוסטה - לה רטי

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטי 2006
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים על חינוך והוראה
קטגוריה:סרטי ריקודים
The Voice (זיכיון)

**The Voice** היא תוכנית מציאות בינלאומית שמקורה בהולנד.

התוכנית היא תחרות שירה אך קיימים הבדלים בינה לבין תחרויות שירה טלוויזיוניות אחרות (כדוגמת אמריקן איידול). ב-The Voice משתתפים ארבעה מאמנים, אישים מוכרים מתחום המוזיקה במדינה בה משודרת התוכנית, שעליהם לגבש קבוצה של מתמודדים, לאמנם ולנסות להצליח שמתמודד מקבוצתם יזכה במקום הראשון.

בשלב האודישן המצולם הראשון, עולה המתמודד לשיר כשמולו יושבים, כשגבם אליו, ארבעת המאמנים. המאמנים שומעים את ביצוע המתמודד ואם הם רוצים לצרפו לקבוצתם הם לוחצים על כפתור והכיסא שלהם מסתובב והם מחויבים לקבלו לקבוצה. אם יותר ממאמן אחד בוחר להסתובב המתמודד רשאי לבחור אל קבוצתו של מי הוא יצטרף.

בשלבים הבאים המתמודדים מבצעים שירים ומנופים בזה אחר זה על ידי הצבעות הקהל או החלטת מאמניהם עד לקבלת רביעיית הגמר אותה מרכיבים מתמודד אחד מכל מאמן ובסופו של דבר המנצח.

כאמור, מקור התוכנית הוא בהולנד אך פורמט התוכנית התפשט לעשרות ארצות בהן קיימות גרסאות מצליחות שלה. בתוכן ארצות הברית, הממלכה המאוחדת, אוסטרליה, אירלנד, גרמניה, שווייץ, פולין, רוסיה, איטליה, יוון וקפריסין (תוכנית משותפת), צרפת, פלנדריה וולוניה (בלגיה), פורטוגל, ברזיל, סין, הודו, וייטנאם, קוריאה הדרומית וישראל.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

*
העין של GNOME

**העין של GNOME** (באנגלית: **Eye of GNOME**) הוא מציג התמונות הרשמי של סביבת שולחן העבודה GNOME. שלא כמו מציגים אחרים, העין של GNOME מציג רק תמונות. לעומת זאת, התוכנה מספקת אפקטים בסיסיים עבור צפייה משופרת כגון התקרבות, סיבוב התמונה, צפייה בתמונה במסך מלא ושליטה בשקיפות הרקע של התמונה.

## תבניות קובץ נתמכות
העין של GNOME תומך בתבניות הקובץ הבאות:

* ANI - הנפשה
* BMP - תמונת מפת סיביות
* GIF
* ICO
* JPEG
* PCX
* PNG
* PNM

* RAS
* SVG
* TGA
* TIFF
* WBMP
* XBM
* XPM

מציג התמונות תומך בפורמטים הבאים עבור שמירה כברירת מחדל:
* BMP - תמונת מפת סיביות
* ICO
* JPEG
* PNG

## ראו גם
* GNOME

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:GNOME
קטגוריה:GTK+
קטגוריה:תוכנה חופשית
שיח (שיטת השקיה)

שמאל|ממוזער|250px|נוף בנגב הצפוני – שיחים בתחתית התמונה, ומשמאלם לימן גדול יותר
**שׁיחְ** הוא סוללת עפר מלאכותית בגובה של עד חצי מטר, המוקמת באזורים חצי-מדבריים לאורך מדרון, בדומה לטרסה. מטרת השיח היא לעכב את זרימת מי הנגר העילי במורד המדרון ולאפשר את חלחול המים לאדמה. כך מאפשר השיח חקלאות בסיסית, בעיקר למטרות מרעה, או צמיחת עצים.

השיח נבדל מהטרסה בממדיו ובכך שהוא עשוי מהאדמה המקומית בלבד ואינו נתמך בקירות אבן. הוא נבדל מהלימן בכך שסוללת הלימן מוקמת בתחתית ערוצי נחלי אכזב ולרוחבם, והיא נועדה לעצור את מי הנגר העילי ואף ליצור מקווה מים זמני. בנוסף, בדרך כלל מוקם לימן בודד או בריחוק מה מלימנים אחרים. לעומתו, השיח אינו יוצר מקווה מים עילי, ופעמים רבות נסללים מספר שיחים זה מעל זה.

## ראו גם
* לימן

קטגוריה:השקיה
זהות במלכודת

**זהות במלכודת** (אנגלית: **The Bourne Supremacy**) הוא סרט פעולה-מתח-ריגול אמריקאי משנת 2004, המבוסס באופן רופף על רומן מאת רוברט לדלום. את הסרט ביים פול גרינגראס ובו מככבים מאט דיימון, בריאן קוקס, ג'וליה סטיילס, ג'ואן אלן וקארל אורבן.

זהו הסרט השני בסדרת סרטי ג'ייסון בורן.

## תקציר העלילה
ג'ייסון בורן אשר עדיין סובל מאמנזיה, חי עם חברתו מארי בעילום שם בגואה שבהודו. בהמשך מתגלה כי מתנקש נשלח לחסלו וכי ה-CIA סבורים כי הוא רצח שניים מהסוכנים שלהם בברלין לאחר שטביעות אצבעותיו נמצאו בזירת הרצח, המכונית של מארי ובורן נופלת למים ובעקבות זה המתנקש בטוח שגם בורן מת כי הוא לא עלה בחזרה מעל המים. בעקבות כך, בורן מחליט לצאת ולנסות ולטהר את שמו.

## צוות השחקנים

## ביקורות ותגובות
הסרט הכניס $290,633,422 בקופות, וקיבל ביקורות חיוביות ולציון 81% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 188 ביקורות.

## מועמדויות וזכיות בפרסים

## קישורים חיצוניים
* 

* 

#### ביקורות
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 2004
קטגוריה:סרטי אולפני יוניברסל
קטגוריה:סרטי פעולה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מתח אמריקאיים
קטגוריה:סרטי ריגול
קטגוריה:שירות הביטחון הפדרלי הרוסי בתרבות ובאמנות
קטגוריה:סרטים שעלילתם מתרחשת ברוסיה
קטגוריה:מוסקבה בקולנוע
קטגוריה:סרטי פול גרינגראס
מאונו קויביסטו

**מאונו הנריק קויביסטו** (פינית: **Mauno Henrik Koivisto**; 25 בנובמבר 1923 – 12 במאי 2017) היה פוליטיקאי פיני שכיהן כראש ממשלת פינלנד ולאחר מכן כנשיאה. 
## ביוגרפיה
[ממוזער|מאונו קויביסטו הצעיר היה אחד החיילים בראשותו של '''לאורי טורני''' במהלך [מלחמת ההמשך.]]
קויביסטו נולד בעיר טורקו כבנם השני של יוהו קויביסטו, נגר במספנת קרייטון-וולקן, וסופיה אסקולה, שנפטרה כשהיה בן 10. לאחר שלמד בבית ספר יסודי, עבד קויביסטו במגוון עבודות, ובתחילת מלחמת החורף בשנת 1939 הצטרף ליחידת כיבוי אש בגיל 16. במהלך מלחמת ההמשך, קויביסטו שירת ביחידת חיל הרגלים "דטרמנט טורני" בפיקודו של לאורי טורני, יחידת סיור שפעלה מאחורי קווי האויב. יחידה זו הייתה פתוחה רק למתנדבים נבחרים. במהלך המלחמה, הוא קיבל את עיטור צלב החירות (דרגה שנייה) וקודם לדרגת רב"ט.

לאחר המלחמה, עבד קויביסטו כנגר והפך להיות פעיל בפוליטיקה, והצטרף למפלגה הסוציאל-דמוקרטית. בשנותיו הראשונות, קויביסטו הושפע בעיקר מאנרכיזם ואנרכו-סינדיקליזם. בשנת 1948 הוא מצא עבודה בנמל טורקו. בדצמבר 1948 הוא מונה למנהל משרד העבודה בנמל טורקו, תפקיד אותו מילא עד 1951. בשנת 1949, איגודי עובדים בשליטת הקומוניסטים ניסו להפיל את ממשלת המיעוט הסוציאל-דמוקרטית בראשות קרל אוגוסט פאגרהולם. הנהגת ארגון העובדים המרכזי של פינלנד (SAK), שנשלטה בידי הסוציאל-דמוקרטים, הכריזה על נמל האנקו כ"אתר פתוח", וקראה לעובדי נמל שתמכו בחוק להגיע לשם. קויביסטו נסע להאנקו כדי לנהל את משרד הנהלת הנמל ולגייס עובדים לאחר שהממשלה אסרה על שביתה. עיתונים קומוניסטיים כינואת קויביסטו "אויב מספר אחת", בשל תפקידו המרכזי במאבק על השליטה באיגודי העובדים.
## קריירה
קויביסטו החל כשר האוצר בשנת 1966 בממשלתו של רפאל פאסיו, קודמו בתפקיד. הוא נבחר לראש ממשלת פינלנד בבחירות בשנת 1968 וכיהן עד שנת 1970. בשנת 1979 נבחר שוב לראש הממשלה עד שנת 1982.

במקביל לשתי הקדנציות שלו כראש ממשלה הוא שימש גם כיושב ראש מועצת המנהלים של הבנק המרכזי של פינלנד בשנים 1968–1982. בשנת 1982 הוא נבחר לכהן כנשיאה התשיעי של פינלנד בשתי קדנציות רצופות עד 1994. לקדנציה הראשונה קויוויסטו נבחר בסיבוב הראשון, ובבחירות לנשיאות ב-1998 התגברה התמיכה בו בכל מחוזות ההצבעה. הוא היה לנשיא הראשון במדינה מהמפלגה הסוציאל-דמוקרטית של פינלנד.

כאשר התפרקה ברית המועצות בסתיו 1991, חל שינוי גדול בהנהגתו של קויוויסטו. בספטמבר 1991 נעשתה פינלנד משוחררת מאמנת הידידות, שיתוף הפעולה והסיוע ההדדי (הסכם YYA) בין פינלנד לברית המועצות, והכינה את עצמה לחברות באיחוד האירופי ובנאט"ו.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:נשיאי פינלנד
קטגוריה:ראשי ממשלת פינלנד
קטגוריה:שרי האוצר של פינלנד
קטגוריה:אבירי מסדר הפיל
קטגוריה:מעוטרי עיטור הכוכב של יוגוסלביה
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:מקבלי עיטור מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של פולין
קטגוריה:מעוטרי מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של איטליה
קטגוריה:מעוטרי מסדר הוורד הלבן של פינלנד
קטגוריה:מלחמת החורף: אישים
קטגוריה:אנשי צבא פינים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:פינים שנולדו ב-1923
קטגוריה:פינים שנפטרו ב-2017
ברוך ברוכין

250px|ממוזער|שמאל
**ברוך בָּרוּכִין** (**גֶלֶרשטֶיין**) (27 בנובמבר 1921 – 18 במאי 1984) היה תת-אלוף בצה"ל, כיהן כקצין תותחנים ראשי במלחמת ההתשה.

## קורות חיים
ברוכין נולד בשם ברוך גלרשטיין (Gelerstejn) בשנת 1921 בעיר ברסט ליטובסק שבפולין (כיום בבלארוס), בנם של סוניה ויעקב גלרשטיין. בתקופת מלחמת העולם השנייה שהה זמן קצר בגטו לודז', ולבסוף הצליח להגיע לשטח ברית המועצות. הוגלה יחד עם יהודים נוספים לצפון, ועם הקמת צבא אנדרס, הנאמן לממשלה הפולנית הגולה בלונדון, שהוקם בברית המועצות ב-1941 לאחר הפלישה הגרמנית, התנדב לשרת בו. הוא שירת בצבא כתותחן, ובשנת 1943 הגיע עמו דרך פרס לארץ ישראל, וכמו יהודים רבים, ערק ממנו ונשאר בארץ. בעקבות זאת שינה את שמו, ואימץ את שם משפחתה של אמו.

בארץ התגייס לארגון "ההגנה" ומילא תפקידי הדרכה. במלחמת העצמאות שירת בחטיבת גבעתי ובחטיבת קרייתי. בתפקידי פיקוד והדרכה.

ב-1951 הצטרף לחיל התותחנים ושירת כסמג"ד בגדוד 404. ב-1956 מונה לסגן מפקד תותחנים פיקודי. במלחמת סיני פיקד על גדוד 835 שלחם במתחם אבו עגילה ושימש מפקד סיוע חטיבתי. אחרי המלחמה מונה למפקד גדוד 404, גדוד תותחנים מתנייעים הראשון בחיל. ב-1959 יצא ללימודים במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה. פיקד על בית הספר לתותחנות שדה.

במלחמת ששת הימים שימש מפקד אגד ארטילרי 212 וקצין הסיוע הארטילרי של אוגדה 36 שלחמה בקרבות בצפון השומרון וברמת הגולן. לאחר המלחמה מונה לקצין תותחנים ראשי. בתקופתו נקלטו תותחי ה-M-109 בקוטר 155 מ"מ וה-M-107 בקוטר 175 מ"מ, שהיוו במשך שנים רבות את עמוד השדרה של החיל. חיל התותחנים התמודד בתקופה זו במלחמת ההתשה בגזרת תעלת סואץ וסדר הכוחות הסדיר שלו גדל משמעותית. ב-1970 קודם לדרגת תת-אלוף ובספטמבר 1971 הוחלף על ידי אריה לוי, והשתחרר מצה"ל.

היה נשוי ואב לשני בנים ובת.

נפטר בשנת 1984.

## ספרו
* **פעם תותחן תמיד תותחן: סיפורים של ראשונים** / אסף וכתב: ברוך ברוכין; הביא לדפוס: אברהם זהר, תל אביב: איגוד התותחנים בישראל, תשמ"ז 1987.

## לקריאה נוספת
* זאב שיף ואיתן הבר, **לקסיקון לביטחון ישראל**, הוצאת זמורה-ביתן, 1976, עמ' 97.

* "Baruchin, Baruch", in: *Who's who in Israel and in the work for Israel abroad*, Bronfman & Cohen Publications, 1976, p. 43.


## קישורים חיצוניים

* תא"ל ברוך ברוכין (1967-1971) באתר בית התותחן
* ברוך ברוכין באתר הלוחם היהודי במלחמת העולם השנייה
* תצלום של ברוך ברוכין גלרשטיין במדי צה"ל באתר יד ושם
* תא"ל ברוך ברוכין בחפ"ק של יאנוש עם רפול במהלך מלחמת יום הכיפורים, ערוץ היו טיוב של ארכיון צה"ל.

## הערות שוליים

קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:קציני תותחנים ראשיים
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:עולים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חיילי צבא אנדרס
קטגוריה:יהודים בצבא הפולני
קטגוריה:מפקדי גדודים בחטיבה 282
קטגוריה:מפקדי בית הספר לתותחנות שדה
קטגוריה:מפקדי אגד ארטילרי 212
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות סגולה
קטגוריה:מפקדי חטיבות במלחמת ששת הימים
קטגוריה:מפקדי גדודים במלחמת סיני
קטגוריה:חיילי חיל התותחנים במלחמת סיני
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1921
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1984
סטיוארט ויטמן

**סטיוארט מאקסוול ויטמן** (באנגלית: ** Stuart Maxwell Whitman**; 1 בפברואר 1928 – 16 במרץ 2020) היה שחקן קולנוע וטלוויזיה יהודי-אמריקאי, מועמד פרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר לשנת 1961 על תפקידו בסרט "המטרה".
זכור בעיקר בזכות הופעתו הראשית בקומדיה "אנשים מופלאים במכונות מעופפות" ובסדרת המערבון "סימרון סטריפ".

## ביוגרפיה
ויטמן נולד בסן פרנסיסקו וגדל באטלנטה להורים יהודים- סליה וג'וזף ויטמן.
עבר עם משפחתו במספר רב של מדינות ולמד בלפחות 20 בתי ספר שונים.
סיים תיכון ולאחר מגן שירת שלוש שנים בחיל ההנדסה של צבא ארצות הברית.
לאחר שסיים את שירותו הצבאי למד ויטמן ב"מכללת לוס אנג'לס סיטי" ובאקדמיית אומנויות הדרמה שבעיר.

## קריירת משחק
### קולנוע
החל את דרכו בקולנוע בשנות ה-50 במערבונים "שבעה אנשים מעכשיו", "סליבר לוד" ובדרמות "רפסודיה", "פשע התשוקה", "הפרדריק הצפוני", "הריינג'רים של דרבי" ו"הקול והזעם".
בשנת 1960 שיחק ויטמן בסרט הפשע "רצח בע"מ בתפקיד הזמר ג'ואיי קולינס וכמו כן בתפקיד בעז גיבור מגילת רות, לצידה של השחקנית הישראלית אילנה עדן בעיבוד הקולנועי למגילה "סיפורה של רות".

בשנת 1961 הועמד ויטמן לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר על הופעתו בתפקיד הפדופיל ג'ים פולר בדרמה "המטרה".
את הפרס האוסקר הפסיד לשחקן האוסטרי מקסימיליאן של, אחיה של שותפתו הראשית לסרט מריה של.
את התפקיד קיבל ויטמן לאחר שכוכב הקולנוע ריצ'רד ברטון ויתר עליו.
בנוסף שיחק ויטמן לצידו של ג'ון ויין במערבון "הקומנצ'רוס" בתפקיד המהמר פול ריגרט והופיע בסרטו של מייקל קורטיז על איש הדת האיטלקי פרנציסקוס מאסיזי.

בשנת 1962 השתתף בדרמת המלחמה המפורסמת "היום הארוך ביותר".
ב-1964 שיחק במערבון "ריו רוצ'וס" בתור מפקד בצבא ארצות הברית קפטן הייבן.
ב-1965 שיחק בתפקיד הראשי בקומדיה המצליחה "אנשים מופלאים במכונות מעופפות" בתור הקאובוי ארוויל ניוטון.
ב-1966 הופיע בדרמה "חלום אמריקאי" בתפקיד מנחה תוכנית הטוק שואו סטיבן רוז'אק.
ב-1982 שיחק בדרמת הפשע העצמאית "פרפר".

### טלוויזיה
בשנת 1967 התפרסם בארצות הברית בסדרת המערבון "סימרון סטריפ" בתור מארשל ג'ים קראון.
לקראת סוף שנות ה-80 הופיע בשבעה פרקים בסדרת הפנטזיה "אי הפנטזיה".
ב-1988 הצטרף ויטמן לעונה השנייה של סדרת גיבורי העל "סופר בוי" בתפקיד ג'ונתן קנט אביו של קלארק קנט.

## חיים אישיים
לוויטמן ארבעה ילדים מאשתו הראשונה פטרישיה לאלונד, ממנה התגרש לאחר 14 שנה.
אשתו השנייה של ויטמן הייתה הצרפתייה קלודין בוביס, לזוג ילד אחד משותף מ-8 שנות נישואיהם.
ויטמן זכה לכבוד רב בשנת 1998 כאשר בגיל 70 קיבל כוכב על שמו בשדרת הכוכבים של הוליווד.

נפטר ב-16 במרץ 2020.

## פילמוגרפיה נבחרת

## טלוויזיה
* סימרון סטריפ (1967–1968)
* אי הפנטזיה (1978–1984)
* הרדקסל ומקורמיק (1986)
* נוטס לנדינג (1990)
* סופר בוי (1988–1992)

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קליפורניה
קטגוריה:סן פרנסיסקו: אישים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: קולנוע
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1928
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2020
לואיס ליברמן

**לואיס ליברמן גינסבורג** (ספרדית: **Luis Liberman Ginsburg**; נולד ב-1 באוגוסט 1946) הוא פוליטיקאי ואיש עסקים יהודי קוסטריקני.

ליברמן היה הסגן השני לנשיאת קוסטה ריקה, לאורה צ'ינצ'ייה.

ליברמן נולד בסן חוסה אשר בקוסטה ריקה, בנם של מהגרים יהודים מפולין, שהגיעו לקוסטה ריקה לפני מלחמת העולם השנייה. סבו של ליברמן היה המוהל הראשון בקוסטה ריקה.

מ-2010 עד 2014 כיהן כסגן השני לנשיאה, מטעם מפלגת השחרור הלאומית של קוסטה ריקה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:פוליטיקאים יהודים במדינות אמריקה הלטינית
קטגוריה:קוסטה ריקה: פוליטיקאים
קטגוריה:ילידי 1946
Nightingale (תוכנה)

**נייטינגייל** (באנגלית: **Nightingale**) היא תוכנת נגן מדיה חופשית המבוססת על מנוע התצוגה של תוכנות מוזילה (כולל הדפדפן פיירפוקס).

התוכנה, אשר מבוססת על קוד המקור של תוכנת נגן המדיה Songbird, נוצרה במקור לאחר שב-2 באפריל 2010 המפתחים של Songbird הודיעו באופן רשמי שהתוכנה תפסיק לפתח גרסאות עבור לינוקס ובמקום כך תתרכז בפיתוח גרסאות לפלטפורמות Mac ו-Windows. מספר משתמשים של התוכנה בלינוקס החלו בעקבות כך פרויקט קהילתי הממוקד בפיתוח תוכנת נייטינגייל אשר היא פיצול של תוכנת סונגבירד על מנת שזו תפעל הן בלינוקס והן בפלטפורמות Mac ו-Windows. ב-15 בדצמבר 2011 הושקה הגרסה הראשונה של נייטינגייל.

## תכונות בולטות
* התוכנה מסוגלת לנגן פורמטים שונים של אודיו כמו MP3, AAC, Ogg Vorbis, FLAC, Apple Lossless ו-WMA
* התוכנה מסוגלת להירשם לבולגים של MP3 בתור רשימות השמעה
* ישנה אינטגרציה של הנגן המקוון של Last.fm
* התוכנה מסוגלת לערוך ולשמור תגי מטה (ID3)
* ניתן לייבא ולייצא קבצים ל-iTunes.

## פיתוח
התוכנה כתובה בשפת C++ ומפותחת באמצעות מערכת ניהול הגרסאות גיט. המאגר הראשי נמצא בGitHub. גרסה 1.11 מבוססת על גרסה 1.9.2 של XulRunner, שהיה בשימוש בגרסה 3.6 של פיירפוקס וכבר לא נתמכת על ידי מוזילה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נגני מדיה
קטגוריה:תוכנה חופשית
קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-2011
אטלס עץ חיים

**אטלס עץ חיים** הוא אנציקלופדיה לתולדות חכמי ישראל מתקופת המקרא ועד תקופת האחרונים. האטלס הוא פרויקט של הרב רפאל הלפרין, וזכה להמלצות מרובות של רבנים ואנשי אקדמיה.

האטלס מתפרס על פני 20 כרכים, ובהם שני כרכי מבוא.

## קישורים חיצוניים

חלק מכרכי האטלס ניתנים לעיון חלקי באתר אוצר החכמה:

קטגוריה:אנציקלופדיות יהודיות
קטגוריה:רבנים
קטגוריה:ספרי עיון בעברית: ביוגרפיות
קטגוריה:רפאל הלפרין
קטגוריה:אנציקלופדיות בשפה העברית
קטגוריה:ספרי 1978
Clementine

**קלמנטיין** (**Clementine**, באנגלית: קלמנטינה) היא תוכנה חופשית של נגן מדיה. התוכנה מופצת תחת הרישיון הציבורי הכללי של גנו.

קלמנטיין נוצרה לאחר שמשתמשים רבים מתחו ביקורת על גרסה 2 של נגן המדיה Amarok ובעקבות כך החליטה קבוצת משתמשים לפתח נגן מדיה חדש על בסיס קוד המקור של אמרוק בגרסה 1.4.

בפברואר 2010 הושקה הגרסה הראשונה של קלמנטיין.

## תכונות בולטות
* ארגון ספריית קובצי המוזיקה המאוחסנת במחשב 
* האזנה לשידורי רדיו באינטרנט בהם Icecast, Grooveshark, Jamendo, Last.fm, Magnatune, SKY.fm, SomaFM ו-Spotify. 
* בחלון הצידי של התוכנה מופיע מידע נוסף על השיר כגון מילות השיר, סטטיסטיקה וביוגרפיות של האמן. 
* עריכת תגים ועטיפות האלבום. 
* הורדת עטיפות אלבומים מהאתר last.fm.
* יצירה של רשימות השמעה חכמות ודינמיות. 
* העברת קובצי מוזיקה ל-iPod, iPhone או כל נגן מדיה אחר אשר אליו ניתן להעביר קבצים דרך חיבור USB.

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר הבית של התוכנה

קטגוריה:נגני מדיה
קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-2010
יונייטד סטייטס (אונייה, 1797)

**"יונייטד סטייטס"** (באנגלית: USS ***United States***) הייתה פריגטת מפרשים של הצי האמריקני, הראשונה מבין שש אוניותיו הראשונות של הצי, לאחר הקמתו מחדש ב-1794.

האונייה נבנתה בפילדלפיה, הושקה ב-10 במאי 1796 ונכנסה לשירות פעיל ב-11 ביולי. את פעילותה המבצעית הראשונה עשתה האונייה במלחמה הבלתי רשמית עם צרפת (1798–1800), כשהיא עוסקת בליווי ובהגנה על ספינות סוחר אמריקניות מפני פריבטירים צרפתיים. במלחמת 1812 בין ארצות הברית לבריטניה הכניעה "יונייטד סטייטס" לאחר קרב את אה"מ "מֵסֶדוֹנְיֶין" ולכדה אותה. ב-1849 הוצאה "יונייטד סטייטס" משירות פעיל והוחזקה כעתודה בנמל נורפוק בווירג'יניה. ב-1861, במהלך מלחמת האזרחים, נתפסה האונייה על ידי חיילי הדרום וצורפה לצי מדינות הקונפדרציה. זמן מה אחר כך הוטבעה בנהר אליזבת, כדי לשמש מכשול לשיט בפני אוניות אויב. ב-1862 נמשתה "יונייטד סטייטס" על ידי צי מדינות האיחוד, ושלוש שנים אחר כך, ב-1865, נגרטה.

## קישורים חיצוניים


* *Dictionary of American Naval Fighting Ships*. Digitized copy in: hazegray.org


קטגוריה:אוניות מלחמה בצי ארצות הברית
קטגוריה:ספינות מלחמה בצי ארצות הברית במלחמה הבלתי רשמית עם צרפת
קטגוריה:פריגטות בצי ארצות הברית