open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
נורד 2501 נוראטלס

**נורד 2501 נוראטלס** (בצרפתית: **Nord 2501 Noratlas**), הידוע בישראל בכינויו **נורד**, הוא מטוס תובלה דו-מנועי מתוצרת חברת נורד אוויאסיון הצרפתית.

מטוס הנורד פותח בצרפת בסוף שנות הארבעים כמטוס תובלה בינוני שיתאים גם להצנחת חיילים.
ימין|ממוזער|300px|צנחנים קופצים ממטוס נורד 065, 4X-FAT במסגרת אימון, אוגוסט 1967.

## הנורד בחיל האוויר הישראלי
לאחר מלחמת העצמאות חיפשה ישראל מקורות לרכישת מטוסים שיחליפו את המטוסים המיושנים שנרכשו ערב המלחמה ובמהלכה, כחלק מבניית חיל אוויר מודרני. בספטמבר 1955, במהלך משא ומתן לרכישת מטוסי אוראגן, התנו הצרפתים את העסקה בכך שישראל תרכוש גם שלושה מטוסי נורד. בסוף אותו החודש נחתם הסכם הרכישה וב-1 בנובמבר הגיע מטוס ה"נורד" הראשון, כשהזוג הנוסף הצטרף אליו בינואר 1956. במהלך מלחמת סיני נחתו בישראל 26 מטוסי נורד שהביאו איתם חיל משלוח צרפתי. במהלך המלחמה הופעלו הנורדים למטרות אספקה לכוחות בסיני והצנחה של לוחמים במיתלה ובא-טור (הצניחות המבצעיות היחידות של צה"ל עד היום). אף על פי שנקלט בחיל האוויר בחוסר רצון, התברר שמטוסי הנורד שיפרו את היכולות הישראליות בתחום הובלת המטען האווירית, שנסמכה עד אז בעיקר על מטוס הדקוטה, ולפיכך הוחלט בשנת 1959 לרכוש שלושה מטוסי נורד נוספים.

ב-29 באפריל 1964 התרסק מטוס נורד במכתש הגדול במהלך אימון ניווט ותשעת יושביו נספו.

במלחמת ששת הימים היו ברשות חיל האוויר 23 מטוסי נורד והם שימשו לביצוע טיסות סיור, אספקה לכוחות הלוחמים ופינוי נפגעים.

במלחמת ההתשה, מלבד משימות של אספקה ופינוי, נעשה שימוש מיוחד במטוס והוא נשלח למבצע הפצצה לילי בעומק מצרים, לשם הטלת פצצות מיוחדות שתוכננו להתפוצצות תחת גשרים (במסגרת מבצע בצורת). חלק מהגיחות היו מוצלחות אך באחת מהן נפגע אחד המטוסים באש נ"מ וחזר לישראל מבלי להטיל את הפצצה.

במלחמת יום הכיפורים ביצעו הנורדים משימות רבות של הובלת כוחות לוחמים, אספקה ופינוי פצועים. בשנת 1978 יצא הנורד משירות חיל האוויר.

## מטוסים ששרדו בישראל
כל המטוסים שלהלן, אינם במצב כשירות לטיסה.
# נורד מס' 043 – 4X-FAC, יוצר בגרמניה המערבית על ידי "המבורגר פלוגזוגבאו" , נמצא באחסנה במוזיאון חיל האוויר. נכון לסוף שנת 2019, מצבו גרוע מאוד ואינו ראוי לתצוגה.
# נורד מס' 045 – 4X-FAE, יוצר בגרמניה המערבית על ידי "המבורגר פלוגזוגבאו", נמצא בתצוגה במוזיאון חיל האוויר. נכון לסוף שנת 2019, מצבו ירוד.
# נורד מס' 046 – 4X-FAF, יוצר בגרמניה המערבית על ידי "המבורגר פלוגזוגבאו", נמצא בתצוגת פארק המטוסים בבסיס חיל האוויר נבטים. נכון לשנת 2019, מצבו טוב.
# נורד מס' 055 – 4X-FAG, יוצר בגרמניה המערבית על ידי "המבורגר פלוגזוגבאו", נמצא באחסנה במוזיאון חיל האוויר. נכון לסוף שנת 2019, מצבו גרוע מאוד ואינו ראוי לתצוגה.
# נורד מס' 056 – 4X-FAH, יוצר בגרמניה המערבית על ידי "המבורגר פלוגזוגבאו", נמצא בתצוגה במוזיאון בית הספר הטכני של ח"א בחיפה. נכון לשנת 2019, מצבו טוב.
# נורד מס' 4X-FAW – 072, יוצר בגרמניה המערבית על ידי "המבורגר פלוגזוגבאו". הוצב ביער המגינים ושימש כאנדרטה לחללי חטיבת הצנחנים 317. במשך השנים מאז הוצב, הופשטו ונגנבו ממנו חלקי אלקטרוניקה ומכניקה ואף משטחי חיפוי גוף. נכון לשנת 2019, מצבו היה גרוע מאוד ומסוכן לציבור. ב-23 בספטמבר 2020 המטוס פורק ונלקח מהאתר ולא ידוע מה עלה בגורלו.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מטוסי תובלה
קטגוריה:אמצעי לחימה של צה"ל במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:מטוסים צרפתיים
קטגוריה:חיל האוויר הצרפתי: אמצעי לחימה
קטגוריה:מטוסי תובלה וקישור של חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:צרפת: כלי טיס צבאיים
בוקיז ד'אור

**בוקיז ד'אור** (צרפתית: **Bocuse d'Or**) היא תחרות בישול בינלאומית יוקרתית הנערכת מדי שנתיים. היא קרויה על שמו של השף הצרפתי פול בוקיז והיא מתרחשת במשך יומיים בסוף ינואר בליון, צרפת.

## אודות
בשנת 1983 פול בוקיז ארגן תחרות חיה של שפים בתצוגה הקולינרית Salon des Métiers de Bouche בליון. בשנת 1987 החלה התחרות הראשונה של בוקיז ד'אור. 

בתחרות משתתפות נכון ל-2010 כ-24 מדינות. מתוכן נבחרות 12 מתוך 20 באירופה, 4 מתוך 12 באסיה, 3 מתוך 12 בדרום אמריקה, עוד שלוש נבחרות לאומיות ועוד שתי נבחרות שלא זכו נבחרות באקראי.

כל נבחרת מורכבת משני שפים ואסיסטנט, כאשר אחד מהשפים חייב להיות צעיר מגיל 22. לכל נבחרת יש 5 שעות ו-35 דקות להכין שתי מנות, אחד בשרית והשנייה מדג. התחרות תבצעת מול קהל חי של כאלף צופים.

חבר השופטים מורכב מ-24 שפים המחולקת לשתי קבוצות הבוחנת אחת את מנת הבשר והשנייה את הדג. פרס מורכב מפסלון של בוקיז, ומענק כספי על סך 20 אלף יורו. בשנת 2011 יצר השף רסמוס קופואד, שזכה כבר במקומות השלישי והשני בתחרות, סרט תיעודי המלווה אותו במאמצו לזכות בתחרות במקום הראשון. הסרט מתאר בפרוטרוט את תנאי התחרות ומחקה את תהליך היצירה של המנות אותן הגיש לשופטים.

## זוכים
* 1987: ז'אקי פרום, צרפת
* 1989: לאה לינסטר, לוקסמבורג
* 1991: מישל רות', צרפת
* 1993: בנט סטיאנסן, נורווגיה 
* 1995: רז'יס מארקון, צרפת
* 1997: מתיאס דלגרן, שוודיה
* 1999: טרג' נס, נורווגיה
* 2001: פרנסואה אדמסקי, צרפת
* 2003: צ'ארלס טג'סם, נורווגיה
* 2005: סרג' ווירה, צרפת
* 2007: פאבריס דסויג'נס, צרפת
* 2009: גייר סקי, נורווגיה
* 2011: רסמוס קופואד, דנמרק

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:בישול
קטגוריה:תחרויות
רני פלק

**רענן (רני) פלק** (נולד ב-1953) הוא טייס קרב לשעבר בחיל האוויר הישראלי, שירת כמפקד בסיס רמת דוד, כמפקד בסיס חצרים וכנספח אווירי בארצות הברית, סיים את שירותו בצה"ל בדרגת תת-אלוף. כיהן כמנכ"ל המשרד לביטחון פנים מתחילת 2005 עד יוני 2008. וכמנכ"ל המכללה האקדמית גליל מערבי בשנים 2011–2014.

## ביוגרפיה
פלק נולד במושב מרחביה. בנם של עדינה ושמחה. למד עד כיתה י"ג והוכשר כהנדסאי מכונות. ב-1972 התגייס לקורס טיס (מספר 73) ובמהלך מלחמת יום הכיפורים, בעודו בקורס, שירת כאיש צוות קרקע בטייסת 107 בבסיס חצרים. לאחר הקורס שובץ בטייסת 116, טייסת מטוסי A-4 סקייהוק. עבר הסבה למטוסי F-4 פנטום ושירת בטייסת 69, ב-1977 סיים בהצטיינות קורס מדריכי טיסה ושירת כמדריך בקורס אימון מתקדם. בדצמבר אותה שנה היה מעורב בתאונה אווירית במהלך אימון קרב אוויר בין מטוסי פנטום למטוסי F-15 איגל, במהלך האימון התנגש מטוסו במטוס פנטום אחר, פלק נאלץ לנטוש יחד עם נווטו ונפצע ואילו הפנטום התרסק ושני אנשי צוותו, , מפקד טייסת 69, והנווט  נהרגו. פלק חזר להדריך בבית הספר לטיסה ושירת כסמ"ט ב' בטייסת 110.

ב-1980 יצא עם משלחת חיל האוויר להסבת טייסת 117 למטוסי F-16 פייטינג פלקון, בשובו התאמן עם עמיתיו לקראת הפצצת הכור העיראקי אך לא נבחר לאחד מהטייסים שהשתתפו במבצע. במלחמת לבנון הראשונה השתתף במבצע ערצב 19 והיה חלק ממבנה הטייסת שהשתתף בתקיפת חטף של סוללות הטילים הסוריות. במהלך קרב אוויר המוני שהתפתח במלחמה, הפיל שני מטוסי מיג סוריים. לאחר המלחמה מונה לסמ"ט א' בטייסת 69.

באוגוסט 1984 מונה לראש מדור במחלקת מבצעים של חיל האוויר, ובין השאר היה אחראי לתכנון תקיפת מפקדת אש"ף בתוניסיה באוקטובר 1985 (מבצע רגל עץ), מבצע ההפצצה ארוך הטווח ביותר שביצע חיל האוויר. פלק היה מתוכנן לשמש כמפקד טייסת 69, אך בעקבות מותו של מפקד טייסת 253 נקרא להחליפו. הוא השתתף יחד עם אילן רמון ודן חלוץ בצוות בחינת מטוס הלביא בקרבות אוויר מול F-16C. לאחר תפקיד זה יצא ללימודים בבית הספר לפיקוד ומטה של חיל האוויר האמריקאי באלבמה ותואר ראשון באוניברסיטת אובורן. ב-1989 מונה למפקד טייסת 101 ובהמשך שירת כראש ענף וכראש מחלקת מבצעים. לאחר שנתיים של לימודי תואר שני במינהל ציבורי באוניברסיטת חיפה, מונה ב-1996 למפקד בסיס רמת דוד וב-1998 למפקד בסיס חצרים. במהלך כהונתו הוכשר גם כטייס מסוקי בל 212 ואף השתתף בפעילות מבצעית של חילוץ פצועים. ב-2001 מונה לנספח חיל האוויר בארצות הברית, שירת בתפקיד זה במהלך שלוש שנים, במהלכן אירע אסון מעבורת החלל קולומביה בו נהרג אילן רמון, חברו לקורס הטיס ולהסבה למטוסי ה-F-16.

לאחר שחרורו, מונה בינואר 2005 למנכ"ל המשרד לביטחון פנים וכיהן בתפקיד עד ליוני 2008 תחת השרים גדעון עזרא ואבי דיכטר. שימש יו"ר ועדת ההיגוי הלאומית של פרויקט עיר ללא אלימות. באפריל 2011 מונה למנכ"ל המכללה האקדמית גליל מערבי, תפקיד בו כיהן עד פברואר 2014.

פלק נשוי ואב לארבעה, בנו משרת אף הוא כטייס בחיל האוויר. אחיו של פלק, , טייס קרב אף הוא, נהרג בתאונת אימונים ב-1988.

## קישורים חיצוניים

* טל בר-אל, סוגר מעגל, בטאון חיל האוויר, גיליון 161 (262) 22 בפברואר 2005.
* רני פלק באתר המשרד לביטחון פנים

## הערות שוליים

קטגוריה:תתי-אלופים בחיל האוויר
קטגוריה:טייסי חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:מפקדי בסיס רמת דוד
קטגוריה:מפקדי בסיס חצרים
קטגוריה:מנכ"לי המשרד לביטחון הפנים
קטגוריה:נספחי חיל האוויר בארצות הברית
קטגוריה:ראשי מחלקת מבצעים בחיל האוויר
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אובורן
קטגוריה:מרחביה (מושב): אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1953
קנקון

**קנקון** (בספרדית: **Cancún**) היא עיר חוף בחופה המזרחי של מקסיקו בחצי האי יוקטן במדינת קינטנה רו. נכון לשנת 2020 מתגוררים בעיר כ-889,000 תושבים.

העיר מהווה אתר תיירות בינלאומי בשל חופיה, ומרבית כלכלתה מתבססת על התיירות.

## היסטוריה
אזור קנקון היה מיושב כבר בתקופת המאיה, עת נקרא האזור "ניסוק" - שמשמעו "נקודת עשב". לאחר הכיבוש הספרדי של אימפריית המאיה נהרגו מרבית תושבי האזור כתוצאה ממחלות, ונותרו כפרים קטנים באי מוחרס ובאי קוסומל.

מקורו של השם "קנקון" במאה ה-18, והוא מופיע לראשונה במפות מתקופה זו (לעיתים כ-Cankun או Kankun). משמעות המילה בשפת המאיה הוא "קן הנחשים".

עד 1970 היה האי קנקון נטוש. ב-23 בינואר 1970 החלו עבודות פיתוח במטרה להקים במקום אתר נופש. המימון לפיתוח ניתן על ידי ממשלת מקסיקו ונבנו באתר תשעה מלונות ברמה בינלאומית. המלון הראשון שניתן עבורו מלון הוא מלון האייט קנקון קאריב (Hyatt Cancun Caribe), אולם המלון הראשון שהושלם הוא מלון פלאיה בלאנקה (Playa Blanca, לימים מלון בלו ביי, וכיום Temptation Resort).

אתר הנופש זכה לפופולריות רבה בשל חופי הרחצה היפים שבו, ומקומות העבודה הביאו לגידול באוכלוסייה של עיירת הנופש.

ב-2019 נרשמה לראשונה מזה שבע שנים ירידה בתיירות הבין-לאומית הנכנסת לאזור עקב ריבוי אירועי הפשיעה והאלימות המקושרים לקרטלי הסמים הפועלים במקסיקו.

## גאוגרפיה
לעיר שני חלקים - אזור התיירות הממוקם לחוף הים הקריבי, ואזור ה"יבשת" - אזור המגורים של עובדי המלונות ובמרכזו "אל סנטרו" ("El Centro" - "מרכז העיר"). שדרת טולום (Tulum) מהווה השדרה המרכזית החוצה את העיר מצפון לדרום, מקשרת בין מרכז העיר לבין נמל התעופה הבינלאומי קנקון. שדרת קובה (Cobá) חוצה את העיר ממזרח למערב, כאשר מזרחית לשדרת טולום נקראת השדרה בשם שדרת קוקולקאן (Kukulcan) ומקשרת את אזור המלונות למרכז העיר.

## כלכלה
עיקר כלכלת העיר מתבססת על התיירות. העיר מהווה אתר תיירות פופולרי בשל חופי הרחצה היפים שלחוף הים הקריבי, בשל ספורט המים המתבצע בלגונה, ובסיורי הג'ונגל היוצאים מן העיר. מוקדי משיכה נוספים הם האתרים הארכאולוגיים מתקופת המאיה המצויים בקובה ובטולום.

ארצות הברית מקיימת סוכנות קונסולרית בעיר, בנוסף לשגרירות ארצות הברית במקסיקו סיטי

## תחבורה
שדה התעופה המרכזי של העיר הוא נמל התעופה הבינלאומי קנקון, אשר הורחב בשנת 2010. בשדה התעופה נוחתות טיסות מצפון אמריקה, מרכז אמריקה, דרום אמריקה, אסיה ואירופה ועוברים בו כ-10 מיליון נוסעים מדי שנה.

בעיר קנקון פועלת מערכת אוטובוסים ציבורית המקשרת בין בתי המלון למרכז העיר.

## אקלים
בעיר קנקון אקלים טרופי. הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 27.1 מעלות צלזיוס. כמות המשקעים השנתית היא 1,340 מ"מ גשם, ומספר ימי הגשם הממוצע - 115.

250px|שמאל|ממוזער|הריסות "אל ריי", מתקופת המאיה
עונת הגשמים מתרחשת בין מאי לדצמבר, כאשר העונה היבשה מתרחשת בין ינואר למאי. שיאם של הגשמים יורד בחודש ספטמבר. לעיתים פוגעות סופות הוריקן באזור קנקון כדוגמת הוריקן וילמה בשנת 2005 והוריקן גילברט בשנת 1988 אשר זרעו בעיר הרס רב.

## ערים תאומות
* 
* 

## קישורים חיצוניים

*  

* Some Historic Notes and Observations on Isla Cancún, Quintana Roo - פרטים על ההיסטוריה של העיר 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מקסיקו: ערים
קטגוריה:מקסיקו: ערי חוף
קטגוריה:חצי האי יוקטן: יישובים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1970
סדרה (חידה)

**סדרה לוגית** היא סדרה של עצמים המוצגת כמשימה במבחן אינטליגנציה או כחידה, שבה נדרש הנשאל לציין את האיבר הבא בסדרה, בהתאם לעיקרון שלפיו נבנתה הסדרה. הסדרה הלוגית היא לעיתים סדרה של מספרים, אך נפוצות גם סדרות אחרות, כגון סדרה של סימנים גרפיים.

דוגמאות:
* 1, 4, 7, 10 – האיבר הבא הוא 13, משום שזו סדרה חשבונית שהמרחק בין שני איברים סמוכים בה הוא 3.
* 1, 1, 2, 3, 5, 8, 13 – האיבר הבא הוא 21, משום שזו סדרת פיבונאצ'י.
* 1, 0, 4, 5, 7, 3 – האיבר הבא הוא 8, משום שמוצגות כאן הספרות (החל מ-0) מסודרות בסדר אלפביתי לפי שמן בעברית: אחת, אפס, ארבע, חמש, שבע, שלוש, שמונה. אף שמוצגת כאן סדרה של ספרות, העיקרון המסדר אותה הוא עיקרון מילולי, ולא עיקרון אריתמטי.
* א, ש, ש, א, ח, ש – האיבר הבא הוא ש, משום שהסדרה משקפת את האות הראשונה של המילים המייצגות את המספרים הטבעיים הראשונים.
* חיטה, שעורה, גפן, תאנה – המילה הבאה היא "רימון", משום שזו הסדרה של שבעת המינים, כפי שהם מפורטים בספר דברים.

למעשה נדרש הנשאל לזהות את העיקרון שהנחה את מחבר השאלה, ולא בהכרח עיקרון מוחלט, ולכן ייתכן שהנשאל יציג פתרון נכון (כזה שבו האיבר הבא מבוסס על עיקרון פשוט המאגד את כל איברי הסדרה), אך כזה שאינו קולע לפתרון שהנחה את מחבר השאלה (ראו חוק המספרים הקטנים).

## בספרות
סדרה לוגית נמצאת בלבם של הספר "רציחות נוסח אוקספורד" והסרט "רציחות באוקספורד" שהופק בעקבותיו. הספר והסרט עוסקים ברוצח סדרתי בעל חיבה לסדרות לוגיות, המלווה את מעשיו בפתקים שעליהם סדרת ציורים. העוסקים בפענוח מעשי הרצח מנסים לנחש מה האיבר הבא, כדי למנוע את הרצח הבא. בסרט מסביר הלוגיקן ארתור סלדום למפקח פיטרסן: "סדרה לוגית היא סדרה של אלמנטים שבאים זה אחר זה לפי כלל מסוים. למשל: 4-3-2-1, או מספרים זוגיים: 8-6-4-2". בעקבות לודוויג ויטגנשטיין אומר סלדום: "תמיד אפשר למצוא כלל או הצדקה שמאפשרים להמשיך סדרה באמצעות כל מספר. זה תלוי רק ברמת המורכבות של הכלל".

## ראו גם
* האנציקלופדיה המקוונת לסדרות של מספרים שלמים

## לקריאה נוספת
* רומה פלק, **אתגרים לתאים האפורים**, הוצאת ספרית פועלים והקיבוץ המאוחד, 2004, חידות 1, 11–14, 33, 36, 63, 92 ופתרונותיהן.

קטגוריה:חידות
חפ"ק

**חפ"ק** (**חדר פיקוד קדמי** או **חבורת פיקוד קדמית**) הוא נציגות של המפקדה הממונה (הדרג המדיני, הצבאי או של כוחות ההצלה) במצבי חירום באזור המתרחש. נציגות זו שואבת את סמכותה מהמפקדה הממונה והיא לכן בעלת סמכות על הכוחות השונים הפועלים בשטח, בלי צורך בתקשורת עם המפקדה עצמה. 

החפ"ק מורכב לרוב ממפקד אחד או יותר הנשלחים מהמפקדה, וזאת על מנת להמעיט את הצורך בתקשורת עם העורף האיטית והחשופה יותר. החפ"ק הוא בבסיסו יחידה המוקמת אד הוק, שהמאיישים אותה משתנים ממקרה למקרה. במקרים שהפעילות של החפ"ק מתמשכת, מוקמת בעקבות כך יחידה קבועה (כמו הגיס שהוקם על בסיס חפ"ק פיקוד צפון בעקבות מלחמת יום כיפור).

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פיקוד ושליטה
קטגוריה:טקטיקה צבאית
אשת חיל מי ימצא (סרט)

**אשת חיל מי ימצא** (באנגלית: **A Price Above Rubies**) הוא סרט קולנוע בריטי-אמריקאי משנת 1998 שביים בועז יכין ובכיכובה של רנה זלווגר. גיבורת הסרט היא אישה יהודייה צעירה המתקשה להשלים עם המגבלות שהקהילה החרדית מטילה עליה. הביקורות על הסרט היו מעורבות, אך לרוב שבחו את משחקה של זלווגר.

## שם הסרט
שם הסרט לקוח מתוך ספר משלי מהפסוק הראשון של השיר "אשת חיל". . בתרגום המלך ג'יימס לאנגלית הפסוק הוא .
שם הסרט באנגלית הוא חלקו השני של הפסוק ותרגומו המילולי הוא "ערכה עולה על אבני אודם". שם הסרט בעברית נלקח מחלקו הראשון של הפסוק.

## תקציר העלילה
סוניה (זלווגר) היא אישה צעירה החיה בקהילה חסידית בברוקלין. בתחילת הסרט יולדת סוניה את ילדה הראשון. היא נשואה למנדל, יהודי אדוק השקוע בלימודיו, וכמהה לתשומת לב שהוא אינו מעניק לה. כתוצאה מכך סוניה מנהלת רומן עם אחיו של בעלה סנדר (אקלסטון). סנדר עוסק במכירת תכשיטים ובעזרתו היא מתחילה לעבוד בחנות תכשיטים. הרומן משמש לסוניה פורקן למיניות המודחקת שלה, וסנדר מנצל זאת עד תום. אבל היא נרתעת מחוסר המוסריות שלו ונמצאת בקונפליקט מתמיד בין רגשותיה ובין מה שחינכו אותה לראות כחטא.

במסגרת עסקי התכשיטים היא יוצרת קשר עם ראמון (פיין) שהוא אמן פורטוריקני המעצב תכשיטים. כשסנדר מגלה את הקשר בין השניים הוא מגלה זאת למשפחה. סוניה נאלצת להתגרש מבעלה והיא מוחרמת על ידי בני המשפחה.

הסרט מסתיים בנימה סובלנית יותר. סוניה מוצאת איזון בין חיי היום-יום ובין תשוקותיה. בעלה מתחיל לקבל את השוני שלה, ומבטיח לאפשר לה לקבל משמורת על בנה.

## צוות השחקנים
* רנה זלווגר - סוניה הורוביץ
* כריסטופר אקלסטון - סנדר הורוביץ
* ג'וליאנה מרגוליס - רחל
* אלן פיין - ראמון גרסיה
* גלן פיצג'רלד - מנדל הורוביץ
* קים האנטר - רעבעצן
* ג'ון רנדולף - רבי משה
* קתלין צ'לפנט (Kathleen Chalfant) - מקבצת נדבות
* פיטר ג'ייקובסון - שמואל
* אידי פאלקו - פייגה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:יהדות חרדית בקולנוע
קטגוריה:יהדות ניו יורק
קטגוריה:יציאה בשאלה בתרבות
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים משנת 1998
ברסט (כדורגל)

150px|ממוזער|שמאל|לוגו המועדון בעבר
**סטאד ברסטואה 29** (בצרפתית: **Stade Brestois 29**), הידועה בשם הקיצור **ברסט** (**Brest**), היא קבוצת כדורגל מהעיר ברסט, המשחקת בליגת העל הצרפתית.

## היסטוריה
המועדון נוסד בשנת 1903 בעקבות מיזוג של חמש קבוצות. בשנת 1950 קיבל המועדון את שמו הנוכחי סטאד ברסטואה 29.

בשנת 1979 העפילה לראשונה לליגה הבכירה עונה אותה סיימה במקום האחרון, ולאחר עונה אחת הצליחה לעלות בשנית לליגה הבכירה.

בשנת 1987 השיגה ברסט את הישג השיא שלה בליגת העל הצרפתית, כאשר היא סיימה במקום השמיני. עם זאת, עונה לאחר מכן ירדה הקבוצה בחזרה לליגת המשנה, אליה שבה לאחר עונה אחת.

בסיום עונת 2012/2013 ירדה ברסט לליגה השנייה בצרפת. את עונת 2018/2019 סיים המועדון במקום השני בליגת המשנה, והעפיל חזרה לליגה הראשונה לראשונה מזה 6 שנים. בעונת 2019/2020 סיימה הקבוצה במקום ה-14. את עונת 2021/2022 סיימה הקבוצה במקום ה-11, מה שהיה למקום הגבוה ביותר מאז עונת 1990/1991.

ב-3 במרץ 2024, ברסט ניצחה את לה האבר בבית בתוצאה 0–1 ורשמה את רצף המשחקים ללא הפסד הארוך ביותר בתולדות המועדון, 13 משחקים. בסיום אותה העונה, עונת 2023/2024, סיימה ברסט תחת ניהולו של אריק רוי הצרפתי, במקום השלישי בליגה, המיקום הגבוה בתולדות המועדון, ובפעם הראשונה אי פעם העפילה גם לליגת האלופות. בהשתתפותה הראשונה בתלודותיה של ברסט בליגת האלופות סיימה הקבוצה במקום ה-18 עם 13 נקודות והעפילה לשלב הפלייאוף לאחר ניצחונות על שטורם גראץ, רד בול זלצבורג, ספרטה פראג, פ.ס.וו. איינדהובן ותיקו עם באייר לברקוזן. בשלב הפלייאוף הודחה על ידי יריבתה לליגה הצרפתית פריז סן-ז'רמן בתוצאה 0–10 בסיכום שני המשחקים. בליגה הצרפתית סיימה הקבוצה במקום ה-9.

בגביע הצרפתי לא רשמה הקבוצה הישגים משמעותיים, כאשר הישג השיא שלה הוא רבע הגמר אליו הגיעה פעמיים (1982/1983 ו-2014/2015).
ממוזער|250px|האצטדיון של ברסט סטאד פרנסיס לה בלה

## סגל הקבוצה
;נכון ל-3 בפברואר 2026

 (בהשאלה ממונקו)

 (בהשאלה מטרואה)
 (קפטן)
 (בהשאלה מפרנקפורט)

 (בהשאלה מלאנס)

 (בהשאלה משטרסבורג)

## תארים
*ליגה 2: 1980/1981

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:קבוצות כדורגל צרפתיות
קטגוריה:ברסט (צרפת): ספורט
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1950
אוורגרין 747 סופרטנקר

[שמאל|ממוזער|אוורגרין 747 סופר-טנקר מבצע פעולת כיבוי במהלך [השרפה בכרמל (2010)|השרפה בכרמל ב-2010]]
**אוורגרין סופר-טנקר** (באנגלית: **Evergreen Supertanker**) היה מטוס הכיבוי הגדול בעולם עד 2013. המטוס מדגם בואינג 747 הוסב למטרות כיבוי אש, והיה בבעלות פרטית של חברת אוורגרין אינטרנשיונל האמריקאית. למטוס הייתה קיבולת של 94,850 ליטר, והיה מהיחידים המצוידים במערכת לראיית לילה, שאפשרה לו לפעול גם בשעות החשכה.

ב-1 בינואר 2014, הכריזה חברת אוורגרין אינטרנשיונל על הליך פירוק. נכון ל-2016 המטוס נמצא באחסנה.

## היסטוריה
### פיתוח
פיתוח המטוס החל לאחר שתי תאונות בהן התרסקו שני מטוסי כיבוי כבדים, מטוס C-130 הרקולס ומטוס PB4Y-2 Privateer בשנת 2002, שאחת מסיבותיהם הייתה גילם המתקדם של המטוסים. מחלקת הפנים של ארצות הברית ביקשה ממספר חברות לפתח מטוס כיבוי כבד חדש, שיחליף את המטוסים הישנים שהיו בשירות. 

חברת התעופה אוורגרין אינטרנשיונל איירליינס (Evergreen International Airlines), הציעה להסב עד ארבעה מטוסי בואינג 747 שברשותה למטוסי כיבוי. טיסת הבכורה של מטוס הסופרטנקר הראשון, מדגם בואינג 200–747, הייתה ב-19 בפברואר 2004. החליף אותו מטוס אחר, מדגם 100–747, שהיה מוצב בדרך קבע בנמל התעופה של סקרמנטו בקליפורניה.

בנוסף לקיבולת הגדולה היו למטוס מספר יכולות שהבדילו אותו משאר מטוסי הכיבוי, בהן: יכולת ניווט באמצעות מכשיר GPS, אמצעי ראיית לילה, שאפשרו למטוס לפעול גם בשעות החשיכה, מהירות טיסה של 970 קמ"ש, ויכולת טיסה בגבהים נמוכים במיוחד של כ-60 מטר.

### פעילות מבצעית

המטוס הופעל לראשונה בשריפה גדולה שפרצה בשנת 2009 במחוז קואנקה בספרד. בדצמבר 2010 שכרה ישראל מטוס זה כדי להילחם בשרפה בכרמל.

### הוצאה משירות

בשל קשיים כלכליים של חברת אוורגרין, המטוס מאוחסן מאז מאי 2013 בבית הקברות למטוסים Pinal Airpark מחוץ ל-Marana, אריזונה, ממתין לגריטה. לוח הבקרה של הפלת המים הוצע במכירה פומבית ב-eBay באפריל 2015.

ב-1 בינואר 2014 הכריזה חברת אוורגרין אינטרנשיונל על הליך פירוק. נכון ל-2016 המטוס נמצא באחסנה.

## ראו גם
* בואינג 747 גלובל סופרטנקר

## קישורים חיצוניים

*המטוס באתר חברת "אוורגרין אינטרנשיונל איירליינס"
*[סרטון על המטוס באתר [YouTube]]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:כלי טיס אמריקאיים
קטגוריה:מטוסי כיבוי
קטגוריה:מטוסי בואינג
צעירי מזרחי

**צעירי מזרחי** היה ארגון של צעירים חברי המזרחי שנוסד בפולין בשנת 1918. 

ארגון צעירי מזרחי קם בלודז' ביוזמת יצחק רבקינדר עבור צעירים-דתיים שלא מצאו מקום במסגרות התנועה הציונית, וחשו התמרמרות כלפי מנהיגות "המזרחי", שפעילותה התרכזה בשדה הפוליטי, בעוד שהם שאפו לעלייה לארץ ישראל. 

כינוס היסוד של צעירי מזרחי התקיים בלודז' בי"ח-י"ט אייר תרע"ח (1918). בכינוס השתתפו בין השאר, הרב יהודה ליב זלוטניק, אברהם מברך, חיים וולנר ולוי יונגסטר. בכינוס הוחלט למנות שנים עשר "נציבים" אשר כל אחד מהם ינהל בהתנדבות במשך חודש בשנה את העבודה הארגונית של צעירי מזרחי בלודז'. אגודות מקומיות של צעירי מזרחי הוקמו ברחבי פולין. הראשון שבהם הוקם בשדליץ עוד לפני הכינוס בלודז', על ידי הרב קלמן אליעזר פרנקל. בהמשך הוקמו אגודות בקרקוב, זוויירצ'ה, סוסנוביץ, בנדין, צ'נסטוחובה וורשה. כן הצטרפו אגודות "תבונה" לצעירי המזרחי. צעירי מזרחי היו לארגון ארצי בוועידת אנשי אמונים בוורשה בי"ז טבת תרפ"א, בה הוחלט על ייסוד ועד מרכזי זמני של צעירי מזרחי בפולין, שמושבו בוורשה. בוועד היו חברים: אברהם מברך, כתריאל פישל טכורש, לוי יונסטר, שמואל חיים לנדוי, פנחס נייהויז, אלימלך נייפלד, יעקב לסלוי, אריה פריד ויחזקאל בנט

הוחלט אז לייסד בכל עיירה קבוצת חלוצים של צעירי מזרחי כהכנה לעלייה, להשקיע בעידוד לימוד תורה וכן לפרסם קבצים ספרותיים שיעסקו בענייני צעירי המזרחי, ולכן הקימו הוצאת ספרים עצמאית. יהושע חנא רבניצקי
פרסם ספרון בהוצאה זו.

## הערות שוליים

קטגוריה:ציונות דתית: תנועות
קטגוריה:תנועת המזרחי
ארווין קרשנר

**ארווין קרשנר** (באנגלית: **Irvin Kershner**; 29 באפריל 1923 – 27 בנובמבר 2010) היה במאי קולנוע יהודי-אמריקאי וידוע בעיקר כבמאי הסרטים "האימפריה מכה שנית", "רובוקופ 2" ו"לעולם אל תאמר לעולם לא".

## רקע
קרשנר החל את דרכו בלימודי מוזיקה באוניברסיטת טמפל בפילדלפיה ומאוחר יותר עבר לניו יורק, שם למד ציור אצל הצייר הנס הופמן. לאחר שסיים את לימודיו בניו יורק, נסע ללמוד צילום בלוס אנג'לס, שם החל גם את עיסוקו בקולנוע. קרשנר היה יהודי מלידה אך לא החזיק באמונה דתית ספציפית.

## סרטיו
ב-1977 ביים את סרט הטלוויזיה "הפשיטה על אנטבה" לרשת NBC.

עבודתו הידועה ביותר כבמאי היא הסרט "האימפריה מכה שנית" משנת 1980. הסרט הוא המשך ישיר לסרט הראשון בסדרת מלחמת הכוכבים, "תקווה חדשה". לדברי קרשנר, שהיווה בחירה מפתיעה לתפקיד הבמאי משום שהיה מבוגר יחסית, כאשר שאל את מפיק הסרט ג'ורג' לוקאס מדוע בחר דווקא בו, ענה לו לוקאס: "אתה יודע כל מה שבמאי צריך לדעת על הוליווד, אבל אתה לא הוליווד בעצמך."

בנוסף לבימוי "האימפריה מכה שנית", ביים קרשנר גם את הסרטים "רובוקופ 2", "לעולם אל תאמר לעולם לא" וסרט טלוויזיה העוסק במבצע יונתן.

## שנותיו האחרונות
בשנותיו האחרונות עסק קרשנר בצילום. הוא לקה בסרטן ריאות ולאחר כשלוש וחצי שנים נפטר בביתו בלוס אנג'לס, ב-27 בנובמבר 2010.

## קישורים חיצוניים

* 
*  
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי פנסילבניה
קטגוריה:פילדלפיה: אישים
קטגוריה:במאי קולנוע יהודים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טמפל
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו מסרטן הריאה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1923
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2010
המזרחי הצעיר

**המזרחי הצעיר** היה ארגון שהוקם על ידי בני היישוב הישן, אשר הצטרף למזרחי ונטה לכיוון הימין בניגוד לפועל המזרחי שנטה לכיוון השמאל.

## היסטוריה
הארגון הוקם באלול תרע"ח (1918) תחת השם "הסתדרות הצעיר הארצישראלי", במטרה לסייע לצעירים דתיים לצאת לעבודה ולהתיישבות. מקימי הארגון היו בני היישוב הישן וכן בנים של עולים מהמושבות. בשנתו הראשונה הוקמו סניפים בירושלים, יפו, פתח תקווה ורחובות ובי' תמוז תרע"ט התקיימה ועידה ראשונה של הארגון ביפו, בהשתתפות עשרים צירים שבראשם יצחק אביגדור אורנשטיין ודב נתן ברינקר. מזכיר הארגון בסוף שנת 1920 היה הרב יצחק אביגדור אורנשטיין. לאחר זמן התקרב הארגון למזרחי וב-19 באוקטובר 1920 שינה את שמו ל"המזרחי הצעיר". הארגון היה פעיל בהפצת הרעיון הציוני בקרב בני היישוב הישן, בקליטת עולים דתיים ובהתיישבות. אנשי הארגון הקימו את נווה יעקב ונטלו חלק בהקמת שכונות בית וגן בירושלים וביפו סנהדריה ושכונה בהר כנען ליד צפת. בשנת 1924 הקימה התנועה "לשכת מודיעין" ביפו, שמטרתה הייתה לסייע לעולים חדשים ולאלו המתכננים לעלות לארץ ישראל.

בין "המזרחי הצעיר" והפועל המזרחי הייתה יריבות על רקע ההסתייגות של המזרחי הצעיר מהנטיה שמאלה של הפועל המזרחי. ניסיונות של צעירי מזרחי לפשר בין שני ארגונים אלו לא נשאו פרי. במאבק על לב העולים הדתיים זכה הפועל המזרחי בבכורה ורוב גדול של העולים הדתיים הצטרפו אליו ולא אל המזרחי הצעיר. עם זאת, בשנת תרפ"ו עדיין היו במזרחי הצעיר יותר מאלף חברים. בבחירות לאספת הנבחרים בדצמבר 1925, התמודד המזרחי הצעיר בנפרד מהמזרחי וזכה בכ-200 קולות ונציג אחד, דב נתן ברינקר. עיקר מצביעיו הגיעו ממחוז תל אביב וממחוז טבריה. 

בעת התארגנות "הברית העולמית של צעירי החלוץ והפועל המזרחי" תחת סיסמת "תורה ועבודה" נותר "המזרחי הצעיר" ארגון הצעירים היחיד של המזרחי שלא הצטרף אל הברית. בוועידת המזרחי בדנציג באוגוסט 1928 דרש המזרחי הצעיר ייצוג בנשיאות הוועידה ונתקל בהתנגדות של אנשי הברית אשר טענו שהם מייצגים את כל הצעירים. אולם לאחר ששבעת צירי המזרחי הצעיר איימו בפרישה מהמזרחי ההתנגדות לא התקבלה, וועידת המזרחי הכירה במזרחי הצעיר כחטיבה מיוחדת שאינה פועלת תחת סיסמת תורה ועבודה. בוועידת המזרחי בארצות הברית במאי 1929 אושר למזרחי הצעיר תמיכה של 3000 דולר מתוך תקציב של 38,000 דולר. אולם בשלב זה המזרחי הצעיר היה בדעיכה. ביוני 1929 מחה הארגון על שלא הוזכר ברשימת הארגונים הקוראים להתפקד לכנסת ישראל. בבחירות לקונגרס הציוני העולמי הט"ז באמצע 1929 התמודדו המזרחי והפועל המזרחי ברשימה אחת, אך המזרחי הצעיר רץ לבדו ו-183 הקולות שקיבל לא הספיקו להכניס נציג לקונגרס. בבחירות לקונגרס הי"ז שוב התמודד המזרחי הצעיר לבדו וזכה ב-248 קולות, אולם לקראת הקונגרס הי"ח בשנת 1933 כבר לא התמודד. 

המזרחי הצעיר היה מקורב לרב יהודה לייב פישמן מימון מארגון המזרחי, אשר תיאר את הקשר עימם: "ביחסו של המזרחי הצעיר למזרחי היו עליות ומורדות אך היו אלה יחסים של כבוד". לכבוד יום הולדתו החמישים של הרב מימון הוציא הסתדרות המזרחי הצעיר את ספר היובל לכבודו. 

מסיון תרע"ט ועד תחילת תרפ"ב הארגון הוציא לאור את כתב העת הדביר. 

## לקריאה נוספת
*זאב בלומנצויג, לתולדות המזרחי הצעיר, בתוך ספר הציונות הדתית ב', עמודים 210-214

## הערות שוליים

קטגוריה:ציונות דתית: תנועות
קטגוריה:תנועת המזרחי
תאית (שפה)

**תָּאִית** (ภาษาไทย, - IPA: ; מכונה גם **תאילנדית** או **סיאמית**) היא השפה הלאומית והרשמית בתאילנד, ושפת האם של בני התאי - הקבוצה האתנית המהווה את הרוב בתאילנד. השפה התאית חברה במשפחת השפות המכונה קרא-דאי. מבחינת בלשנות-היסטורית, לא נמצא קשר בין משפחת שפות זו לבין משפחת שפות אחרות. ישנן מילים בתאית אשר הושאלו מן השפות פאלי, סנסקריט וקמרית עתיקה, בעיקר מילים הקשורות לדת.

## הגיית השפה וכתיבתה
התאית היא שפה אנליטית וטונאלית. היא נכתבת כיום בכתב אבוגידה הנחשב מורכב ונקרא "הכתב התאי". לתאית ניב הקרוי "איסאן" המובן לדוברי לאית ללא צורך בתרגום, ולהפך.

הכתב התאי הוא תוצר של הכתב החמרי העתיק (อักขระเขมร), אשר נובע מגרסה דרומית של הכתב הבראהמי, הנקרא "וטלוטו". על-פי המסורת, המלך רם קמאהנג הגדול (พ่อขุนรามคำแหงมหาราช) נחשב למי שבשנת 1283 יצר את שיטת הכתב של השפה התאית.

### עיצורים

שמאל|ממוזער|250px|תצורת המקלדת לכתב התאי

### תנועות

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שפות
קטגוריה:שפות טונאליות
ליגת העל הרוסית בכדורסל נשים

ממוזער|סמל הליגה בשנים 1992 - 2016
**ליגת העל הרוסית בכדורסל נשים** היא אליפות רוסיה בכדורסל נשים (ברוסית: Чемпионат России по баскетболу среди женщин) והליגה הבכירה בכדורסל נשים במדינה.

## מבנה
הליגה מורכבת מעשר קבוצות כדורסל הנשים הבכירות ברוסיה. כאשר שמונת המקומות הראשונים מתמודדים בטורנירי אירופה השונים, מיורוצ'לנג', יורוקאפ ויורוליג. הקבוצה שזכתה במקום אחרון בליגה מודחת לליגת המשנה בכדורסל נשים.

## הקבוצות בעונת 2021/2022

## אלופות הליגה

* מרב תוארי האליפות – אוגמ"ק יקטרינבורג – 14
* מרב זכיות רצופות – אוגמ"ק יקטרינבורג – 11 (2009–2020)

## ראו גם
* אליפות ברית המועצות בכדורסל נשים

## קישורים חיצוניים
* 
* האתר הרשמי של התאחדות הכדורסל הרוסית

## הערות שוליים

קטגוריה:תחרויות כדורסל נשים
קטגוריה:תחרויות כדורסל ברוסיה
קטגוריה:רוסיה: תחרויות ספורט נשים
קטגוריה:רוסיה: כדורסל נשים
אליפות ברית המועצות בכדורסל נשים

**אליפות ברית המועצות בכדורסל נשים** (ברוסית: **Чемпионат СССР по баскетболу среди женщин**) היא אליפות הכדורסל לנשים הוותיקה במזרח אירופה. האליפות הראשונה התקיימה ב-1937.

עם התפרקות ברית המועצות האליפות הוחלפה בליגת העל הרוסית בכדורסל נשים.

## אלופות ברית המועצות
*ט.ט.ט ריגה: 20 פעם (1960-1962, 1964-1966, 1968-1973, 1975-1977, 1979-1984).
**נבחרת לטביה בכדורסל נשים: 2 פעמים (1963, 1967)
*דינמו מוסקבה: 11 פעם (1937-1945, 1948, 1950, 1953, 1957-1958)
*מאי מוסקבה: 5 פעמים (1946-1947, 1951, 1954-1955)
*דינמו נובוסיבירסק: 3 פעמים (1986-1988)
*דינמו קייב: 3 פעמים (1949, 1991-1992)
*צסק"א מוסקבה: 2 פעמים (1985, 1989)
*אלקטרוסילה לנינגרד: פעם אחת (1990)
*ספרטק מוסקבה: פעם אחת (1978)
*ספרטק לנינגרד: פעם אחת (1974)
*סטרויטל מוסקבה: פעם אחת (1952)

קטגוריה:תחרויות כדורסל נשים
קטגוריה:תחרויות כדורסל בברית המועצות
קטגוריה:תחרויות כדורסל לא פעילות
קטגוריה:רוסיה: כדורסל נשים
קטגוריה:ברית המועצות: תחרויות ספורט נשים
דוד יצחק מן

הרב **דוד יצחק מן** (י"ב באב תש"ד, 1 באוגוסט 1944 - י"ד בסיוון תשע"ב, 4 ביוני 2012) היה ראש ישיבת כנסת חזקיהו שבכפר חסידים.

## ביוגרפיה
נולד בתל אביב לרב מרדכי מן, ראש ישיבת בית הלל שבבני ברק, ולמרים, בתו של הרב הלל ויטקינד, ראש ישיבת בית יוסף-נובהרדוק בתל אביב. ונקרא על שם אבי סבתו הרב דוד יצחק מגן.

בגיל 9 נכנס, על פי עצת החזון איש, לישיבת תפארת ציון ולאחר מכן לישיבת פוניבז' לצעירים, ובגיל 13 המשיך אל הישיבה הגדולה. בשנת תשכ"ז (1967) נישא לשרה מישקובסקי, בתו הגדולה של הרב אליהו אליעזר מישקובסקי, ראש ישיבת כנסת חזקיהו בכפר חסידים ורבו של היישוב. לאחר נישואיו הצטרף לכולל של ישיבה זו. בשנת תשל"ג (1973) התמנה כר"מ בישיבה. עם פטירת הרב מישקובסקי, בשנת תשמ"א, התמנה לראש הישיבה.

הרב מן חיבר ספרים על התלמוד, על משנה תורה לרמב"ם ועל פרשת השבוע, המבוססים על דרך הלימוד הליטאית.

בשנותיו האחרונות חלה. עקב מצב בריאותו בי"ב באדר תשע"ב נוסף לשמו השם "ירוחם". נפטר בסיוון תשע"ב ונקבר בכפר חסידים.

## משפחתו

*גיסו, הרב שמשון פינקוס מאופקים
אחיו הרב חיים מן ראש ישיבת באר התלמוד באלעד, ורב קהילת שדרות יחזקאל, חבר ועדת הרבנים לענייני חינוך של דגל התורה
*חתנו, הרב יעקב פרבשטיין, דיין בבית הדין של הרב ניסים קרליץ בבני ברק ובנו של הרב משה מרדכי פרבשטיין
*חתנו, הרב חנוך אלבק, רב קהילה ברמת בית שמש ובנם של פרופ' שלום ופליאה אלבק
*בנו, הרב יהושע, ממלא את מקומו כראש הישיבה, כהוראתו בצוואתו.
*בנו, הרב משה, מכהן כר"מ בישיבת דברי מרדכי לצעירים בבני ברק.
*חתנו, הרב נפתלי שטרן, מכהן כר"מ בישיבה לצעירים בחיפה.

## ספריו
* באר מרים
* יד מלך
* תהלה לדוד
* די באר
* סוכת דוד

## קישורים חיצוניים
* מצבתו, באתר "עדה המצבה"
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי ישיבה ליטאים בישראל
קטגוריה:ישיבת כנסת חזקיהו
קטגוריה:משפחת מישקובסקי
קטגוריה:בוגרי ישיבת פוניבז'
קטגוריה:כפר חסידים: אישים
קטגוריה:פרשני המקרא
קטגוריה:בוגרי ישיבת תפארת ציון
קטגוריה:פרשני הרמב"ם
קטגוריה:אישים הקבורים בכפר חסידים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1944
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2012
זליגמן

**זֶליגמן** (בהגייה אנגלית: **סֶליגמן**; Seeligmann או Seligman) הוא שם משפחה שמשמעותו "מבורך".

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
מגה-מוח

**מגה-מוח** (באנגלית: **Megamind**) הוא סרט הנפשה קומי בתלת-ממד על גיבורי על מאת אולפני דרימוורקס, שיצא לאקרנים בסוף 2010. דמויותיו הראשיות מדובבות על ידי ויל פרל, בראד פיט, טינה פיי וג'ונה היל. הסרט זכה להצלחה מסחרית נאה ולשבחי הביקורת.

ב-2024 יצא סרט המשך שני, "מגה- מוח נגד סינדיקט האבדון", וסדרת המשך, "מגה-מוח שולט!", בשיתוף peacock kids.

## תקציר העלילה
אחרי שנבל-העל מגה-מוח הורג את גיבור העל ואויבו המושבע מטרו-מן, מוצא עצמו מגה-מוח משועמם ומתגעגע ליריבו המנוח מאחר שלא נשארו לו אויבים להילחם בהם. על כן, יוצר מגה-מוח יריב חדש בדמותו של מטרו-מן. גיבור זה, שנקרא טיטאן, מתגלה כנבל גדול אף יותר ממגה-מוח. מגה-מוח מוצא את עצמו לראשונה בתפקיד הגיבור כשהוא יוצא נגד נבל-העל שהוא עצמו יצר.

## דיבוב הדמויות

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 2010
קטגוריה:סרטי תלת-ממד
קטגוריה:סרטי הנפשה אמריקאיים
קטגוריה:דרימוורקס הנפשה: סרטים
קטגוריה:סרטי פרמאונט
קטגוריה:סרטי אנימציה ממוחשבת
קטגוריה:סרטי פרודיה
קטגוריה:סרטי אנימציה של פרמאונט
קטגוריה:סרטי פולחן
קטגוריה:סרטים עם מוזיקה מאת הנס צימר
יהודה יוצא למלחמה

**יהודה יוצא למלחמה** היא סדרת טלוויזיה ישראלית תיעודית בשלושה חלקים, ששודרה בערוץ yes דוקו, החל מ-13 בדצמבר 2010, ומתעדת פרק מחייו של יהודה יצחקוב. הסדרה הופקה עבור yes דוקו בתמיכת קרן מקור לקולנוע וטלוויזיה וקרן גשר לקולנוע רב תרבותי.

החלק הראשון של הסדרה צולם ב-2004, החלק השני צולם ב-2007 והשלישי צולם ב-2010.

## עלילה
**יהודה יצחקוב**, נער בכיתה י', בעת תחילת צילומי הסדרה התיעודית בשנת 2004, גדל בחולון, למשפחה ממוצא בוכרי. הוא מתגורר יחד עם אמו שמגדלת אותו לבדה ומתמודדת עם קשיי פרנסה. אלא שלנער הזה יש חלום ענק, שכדי להגשימו עליו ללכת כנגד כל הסיכויים: להיות טייס קרב בחיל האוויר הישראלי. כך, הוא מאמין, יוכל לשנות את העתיד האפור שהמקום הדל והקשה ממנו בא מייעד לו. בתחילה נדמה לו שכולם נגדו: אמו, מוריו וחבריו. אבל אחרי זמן מה מבין יהודה שהכח בידיו, ואם הוא רוצה משהו, דבר (כמעט) לא יכול לעצור בעדו.

משנת 2004 עד לשנת 2010, במשך 6 שנים עוקבים יוצרי הסדרה אחר יהודה, מהיותו נער בתחילת תיכון ועד אחרי גיוסו לצה"ל, ומביאים דיוקן של בחור שמנסה לנפץ את תקרת הזכוכית. הוא עבר בהצלחה את המיונים, אך לפני הגיוס הרשמי החליט חיל האוויר לא לגייסו, בגלל אביו שהיה סוחר סמים. יהודה לא ויתר על החלום והחליט לגשת למיוני חיל האוויר דרך קצונה בחיל אחר. על כן התגייס לצנחנים, עבר מסע כומתה, וסיים את הטירונות. אולם בעת שהילך יהודה בשכונתו, הוא נפצע בברכו, וצה"ל מחליט לשחרר אותו בטרם עת עם פרופיל 24. חלומו החדש לאחר שחרורו הוא ללמוד הנדסת חשמל באוניברסיטה.

הסדרה משודרת בשידורים חוזרים מדי פעם בערוץ yes דוקו, ושודרה גם בערוץ 10.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:סדרות טלוויזיה תיעודיות ישראליות
קטגוריה:מיני-סדרות טלוויזיה
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2010
קטגוריה:yes הטלוויזיה בלוויין: תוכניות וסדרות
צ'רוקי (שפה)

ממוזער|דגל האומה הצ'רוקית
**צ'רוקי** היא אחת משפות האירוקוי המדוברת על ידי בני עם הצ'רוקי. השפה נכתבת בכתב הברתי מיוחד שפותח על ידי מנהיג שבטי הצ'רוקי במאה ה-19, סקויה. במלחמת העולם השנייה שימשו דוברי שפת הצ'רוקי (כמו גם דוברי הנאוואחו) כדוברי קוד בצבא ארצות הברית ובחיל הנחתים של ארצות הברית, בשל היות השפה (נכון לאותה תקופה) בלתי מוכרת מחוץ לגבולות ארצות הברית, וממילא הייתה צופן בלתי ניתן לפענוח.

## מאפייני השפה
הצ'רוקי היא שפה טונאלית. עם זאת, בשל היותה שפת-אם שנייה במעלה אצל דובריה (אחרי האנגלית) מערכת הטונים בדיבור כיום הולכת ומצטמצמת. בכתב הצ'רוקי כמו גם בשיטת התעתיק הלטיני, לא מסומנים הטונים כלל (חוץ מאשר במילוני השפה הרשמיים). עקב המורפולוגיה העשירה של השפה מקרי כפל המשמעויות עקב חוסר סימון הטונים הם נדירים.

כרוב השפות האמריקאיות-ילידיות, אף הצ'רוקי היא שפה פוליסינתטית. כך, בדומה ללטינית או לגרמנית, יחידות תחביריות במשפט מתחברות זו לזו ומרכיבות לעיתים מילים ארוכות במיוחד. הפעלים בשפה כוללים בהכרח מוספיות לכינוי גוף, אספקטים, מודוס ויחסות.

## האלפבית הצ'רוקי
ממוזער|סדר האלפבית הצ'רוקי המוקדם, הכולל גם את האות הארכאית Ᏽ (באדום), אשר שימשה לצליל Mv

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:שפות אמרינדיאניות
קטגוריה:ארצות הברית: שפות
ברלה חגי

**דב בֶּרַלֶה** (**בערעלע**) **חַגִי** (גם **חַגַּי**; **Berele Chagy**; 25 ביולי 1892 – 25 באפריל 1954) היה חזן ומלחין.

## קורות חיים
חגי נולד ב-1892 בדגדה שבאימפריה הרוסית (כיום בלטביה) למשפחת חזנים, ומגיל צעיר השתתף בתפילות בבית הכנסת. כנער נסע לריגה ללמוד, ובגיל 17 נתמנה לחזן בסמולנסק. כדי להימלט מחובת הגיוס לצבא, הצליח חגי להגר לארצות הברית, שם המשיך בלימודי חזנות ומוזיקה. בארצות הברית כיהן כחזן בניו יורק, דטרויט ובוסטון. בשנת 1932 נתמנה לחזן ביוהנסבורג שבדרום אפריקה, שם ביסס את מעמדו כאחד מגדולי החזנים שכיהנו בדרום אפריקה.

בשנת 1941, לאחר פטירת החזן מרדכי הרשמן, הוזמן לכהן בבית הכנסת בית אל ישראל הצעיר בבורו פארק שבברוקלין. בעקבות התדרדרות מצבו הבריאותי, פרש חגי מהתפקיד, ועבר להתגורר בניוארק שבניו ג'רזי. בשביעי של פסח בשנת 1954, בעודו משתתף בתפילת החג, נפטר.

חגי ניחן בקול טנור גבוה, ובפלסט. הלחין והקליט מספר רב של פרקי תפילה.

כל ילדיו, יונה, פרידה שפירא וגדעון, עסקו במוזיקה.

## קישורים חיצוניים

* ברהלה חגי באתר של Geoffrey Shisler 

קטגוריה:יהודים שהיגרו מרוסיה לארצות הברית
קטגוריה:חזנים רוסים
קטגוריה:מלחינים יהודים רוסים
קטגוריה:מלחינים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מלחיני קטעי חזנות
קטגוריה:חזנים אמריקאים
קטגוריה:חזנים לטבים
קטגוריה:מלחינים יהודים דרום אפריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1892
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1954
הדביר (כתב עת)

שמאל|ממוזער|250px|שער "הדביר" חשוון-כסלו תר"פ 1920
**הדביר** הוא כתב עת "לתורה וחכמת ישראל" שיצא לאור על ידי הסתדרות המזרחי הצעיר מסיון תרע"ט (1919) עד תחילת תרפ"ב (1921). למרות שכונה ירחון, הוא יצא כל חודשיים-שלושה בלבד.

מייסד "הדביר" היה הרב יצחק אביגדור אורנשטיין וברוב התקופה העורך היה אהרן ויסנשטרן. קבצים אלו יצאו לאור בבית הדפוס של חותנו של אורנשטיין, שמואל צוקרמן, בירושלים.

ל"הדביר" היה חלק תורני של חידושי תורה, במיוחד בהלכות התלויות בארץ וחלק ספרותי שכלל מאמרי מדע כתובים ברוח ישראל סבא, מדע ארץ ישראל, תולדות עם ישראל וחכמי ישראל, חקירת הלשון, ענייני חינוך, דיון בשאלות עכשוויות וידיעות על הנעשה בתנועת המזרחי הצעיר ובעולם הדתי. בין הידיעות עליהן דיווח נכללים ייסוד הרבנות הראשית וייסוד אגודת הכפר העברי.

בחלק התורני של "הדביר" השתתפו רבנים ואנשי עט ידועים, ביניהם הרב אברהם יצחק קוק, הרב צבי פסח פרנק, הרב יחיאל מיכל טוקצינסקי, הרב יצחק יעקב וכטפויגל, הרב בן ציון חי עוזיאל, הרב יעקב משה טולדנו, הרב יעקב משה חרל"פ, הרב יוסף גרשון הורוויץ, הרב שלמה אהרן ורטהיימר והרב יצחק נסים. הרב אורנשטיין גם פרסם בו מאמרים שכתב סבו הרב יעקב אורנשטיין.

בחלק הספרותי השתתפו הרב שמחה אסף, ד"ר אברהם יעקב ברור, אליעזר ריבלין, ד"ר נח חכם, הרב יעקב משה טולידאנו, חיים יהושע קוסובסקי, הרב יצחק אביגדור אורנשטיין, הרב שם טוב גפן, ויהודה לייב פישמן מימון.

אחד הנושאים שהעסיקו את הדביר היה המאבק על המשפט בארץ ישראל. בנושא זה פרסם אורנשטיין תחת שם העט "איש ישראלי" את המאמר חקוי ועצמיות כתשובה לסדרת מאמרים שפוסמו בעיתון חדשות הארץ בשם "הרבנות החנוטה" ו-"הרבנות הלוחמת" בעקבות החלטתה של הרבנות הראשית שלא להכיר במשפט המנדטורי כמשפט קבוע, בירחון הדביר אב-אלול תרע"ט. הדביר של תשרי תר"ף הוקדש כולו להבאת החיבור "חק ומשפט בישראל" שכתב הרב בן ציון חי עוזיאל בנושא.

בשנת 1951 הוצא לאור קובץ לזכרו של הרב אורנשטיין וניתן לו השם "הדביר".

## לקריאה נוספת
*נפתלי בן מנחם, עיתונות התנועה בארץ ישראל, בתוך ספר הציונות הדתית כרך א', עמוד 494

## קישורים חיצוניים
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונות בעברית
קטגוריה:ציונות דתית
כבאית

שמאל|ממוזער|250px|כבאית של שירותי כבאות והצלה איילון
**כבאית** היא כלי רכב המתוכנן לסייע בכיבוי אש על ידי הסעת הכבאים לאזור שרפה, מתן אמצעי גישה אל האש ואחסון מים וחומרי כיבוי אחרים. 
בשגרה ממוקמות הכבאיות בתחנות כיבוי האש. 

כבאית מודרנית היא רכב רב תכליתי, הנושא אנשי מקצוע וציוד למגוון מטלות כיבוי אש והצלה. מרבית הכבאיות נושאות ציוד כגון סולמות, גרזנים, מטפים, זרנוקים, מערכות נשימה ומגוון כלי עבודה כגון קומבי (קוצץ ברזלים עד 30 טון). על הכבאית מצוי דוחף עשן אשר מפלס נתיב אוויר נקי עבור כוחות המחלצים לכודים. כמו כן, קיימת מצלמה תרמית המזהה עצמים בטמפרטורה העולה על 36 מעלות.

כבאיות רבות מבוססות על מרכב של משאית שמערכותיה (מתלים, בלמים, צמיגים, תיבת הילוכים ומערכות קירור) מותאמות לעומסי עבודה כבדים. בכבאית מותקנות מערכות התרעה ויזואליות וקוליות (אורות מהבהבים וסירנה) ומערכת קשר רדיו.

כבאיות עושות שימוש במים מברזי שרפה באמצעות צינורות או במים ממאגר הנמצא על המשאית. לחלק מהכבאיות סולמות המאפשרים גישה למקומות גבוהים, ציוד לשבירת קירות וחלונות או ציוד להתמודדות עם חומרים מסוכנים.
[שמאל|ממוזער|200px| כבאית רובוטית בלתי מאוישת מתוצרת [DOK-ING]]

כחלק מההכנות למענה המבצעי במנהרות רכבת ישראל מערך כבאות והצלה מפעיל גם מספר כבאיות מסילתיות אשר מסוגלות לנסוע גם על הכביש וגם על המסילה.
[ממוזער|שמאל|כבאית מסילתית נוסעת על המסילה במהלך תרגיל באזור [תחנת הרכבת בני ברק – רמת החייל|תחנת בני ברק אוקטובר 2021]]

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כיבוי אש
*
קטגוריה:רכבי חירום
קבורה באורנאן

"**קבורה באורנאן**" או "**לוויה באורנאן**" (1849–1850) הוא ציור מאת הצייר הצרפתי גוסטב קורבה. היצירה, הנחשבת לאחת מן העבודות החשובות של הציור הריאליסטי הצרפתי, מציגה תיאור של לוויה כפרית באמצעים מונומנטליים. הציור מוצג כיום במוזיאון ד'אורסה בפריז.

הציור מתאר סצנה של לוויה כפרית מרובת משתתפים. הדמויות הרבות ממלאות את המישור הקדמי של הציור. טור של אבלים, הלבושים שחורים, נע מצידו האחד של הבד אל עברו השני כבמעין אפריז. לפניהם ניצבת קבוצה של אנשי דת, הניצבים מאחורי בור הקבורה ומנהלים טקס דתי. אחד מהם אוחז בנס ועליו פסל של ישו הצלוב. מעברו השני של הבור נמצאת דמות של גבר בחליפה אפורה או חומה ולצידו כלב. ברקע הציור מצויר נוף פתוח ובו צוקים ושדות. הוא מתואר בצבעים ירוקים וחומים כהים ועשירים, המעניקים לתיאור אווירה מסתורית או דרמאטית.

חשיבותו הרבה של הציור היה השימוש - החדשני לתקופה - שעשה קורבה בצורת ביטוי המזוהה עם תיאורים היסטוריים, לשם תיאור סצנה כפרית ופרובינציאלית.

## קישורים חיצוניים

* "קבורה באורנאן", אתר מוזיאון ד'אורסה 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מוזיאון ד'אורסה: יצירות אמנות
קטגוריה:גוסטב קורבה
קטגוריה:ציור ריאליסטי
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:קבורה
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
צים שא צוי מזרח

[שמאל|ממוזער|250px|[המוזיאון להיסטוריה של הונג קונג]]
שמאל|ממוזער|250px|דייגים בקו החוף של צים שא צוי מזרח.
**צים שא צוי מזרח** (באנגלית: **Tsim Sha Tsui East**; בסינית: 尖沙咀東 או בקיצור 尖東) הוא אזור בדרום חצי האי קאולון, מזרחית לדרך צ'טהאם המהווה את הגבול המזרחי של אזור צים שא צוי. האזור יובש מן הים בראשית שנות ה-70 של המאה ה-20.

עד שנות ה-70 היה אזור זה חלק ממפרץ הונג הום. בעקבות גידול האוכלוסין בהונג קונג ועליית ערך הקרקע באזור צים שא צוי, וכן בעקבות האיסור על בנייה לגובה בקאולון בשל מיקומו של שדה התעופה קאי טאק הוחלט על יבוש הים על מנת להרחיב את השטחים המסחריים של צים שא צוי.

במקום ממוקמים מלונות רבים, חנויות ואתרי תיירות בהם טיילת צים שא צוי מזרח, המוזיאון להיסטוריה של הונג קונג ומוזיאון המדע של הונג קונג.

תחנת צים שא צוי מזרח של הרכבת התחתית של הונג קונג משמשת את קו הרכבת המזרחי של הונג קונג ומקושרת לתחנת צים שא צוי של קו צואן ואן.

*
קטגוריה:צים שא צוי
ראיין גומס

**ראיין אנתוני גומס** (באנגלית: **Ryan Anthony Gomes**; נולד ב-1 בספטמבר 1982 בווטרברי, קונטיקט) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בעמדות הסמול פורוורד והפאוור פורוורד. ממוצעיו הכוללים לאורך 8 עונותיו בליגת ה-NBA הם 10.1 נקודות, 4.6 ריבאונדים ו-1.5 אסיסטים למשחק.

## קריירת המשחק
### בוסטון סלטיקס
למרות קריירת מכללות טובה במכללת פרובידנס, נבחר גומס במקום ה-50 של דראפט ה-NBA 2005, על ידי בוסטון סלטיקס. בתחילת העונה הוא לא קיבל הרבה דקות, אבל ב-26 בינואר 2006 הסלטיקס ביצעו טרייד מרובה שחקנים, שגרם לצמצום שחקנים בעמדתו של גומס. לאורך אותה עונה פתח ב-33 ממשחקי קבוצתו, ובסיומה נבחר לחמישיית הרוקיז השנייה של העונה. בעונתו הבאה בבוסטון המשיך גומס לפתוח בחמישייה, כשהוא עושה זאת ב-60 מתוך 73 המשחקים בהם שותף. ב-8 בנובמבר 2006 השיג גומס את הטריפל דאבל הראשון בקריירה שלו, כשהוא קלע 10 נקודות, הוריד 12 ריבאונדים ומסר 10 אסיסטים בניצחון של הסלטיקס מול שארלוט בובקאטס. את עונתו השנייה עם הסלטיקס סיים עם ממוצעים של 12.1 נקודות ו-5.6 ריבאונדים למשחק.

### מינסוטה טימברוולבס
ב-31 ביולי 2007 הועבר גומס בטרייד למינסוטה טימברוולבס, לצד אל ג'פרסון, ג'רלד גרין, סבסטיאן טלפייר, ת'יאו ראטליף ושתי בחירות דראפט עתידיות, בתמורה לקווין גארנט. ב-21 בינואר 2008 קלע גומס שיא קריירה של 35 נקודות בניצחון הטימברוולבס על גולדן סטייט ווריורס. גומס שיחק בכל 82 המשחקים בעונה זו, מתוכם פתח ב-74, ורשם ממוצעים של 12.6 נקודות ו-5.8 ריבאונדים למשחק. בעונתו השנייה במינסוטה הוא שיחק בכל 82 המשחקים שוב, והוא השיג שיא קריירה כשקלע 13.1 נקודות בממוצע למשחק. בעונתו השלישית בוולבס הוא המשיך לשמור על יכולת טובה, כשהוא שומר על הנתונים הסטטיסטיים שלו דומים לעונה הקודמת. ב-24 ביוני 2010 הועבר גומס עם לוק באביט בטרייד לפורטלנד טרייל בלייזרס, תמורת מרטל ובסטר, אך מיד נחתך מסגלה של פורטלנד.

### שלהי הקריירה
ב-8 ביולי 2010 חתם גומס על חוזה בלוס אנג'לס קליפרס. בשתי עונותיו עם הקליפרס קלע 5.8 נקודות בממוצע למשחק.

בעונת 2012/2013 שיחק עבור קבוצת ארטלנד דראגונס מליגת העל הגרמנית.

לקראת עונת  חתם על חוזה באוקלהומה סיטי ת'אנדר. גומס הספיק להשתתף בחמישה משחקים עם הת'אנדר בטרם נשלח בטרייד לבוסטון סלטיקס, ממנה שוחרר באופן מידי.

בספטמבר 2014 הצטרף לסאסקי בסקוניה הספרדית, אולם שוחרר מהקבוצה לאחר שני משחקים בלבד.

בעונת 2015/2016 שיחק בקבוצת לוס אנג'לס די-פנדרס מליגת הפיתוח של ה-NBA. ב-31 משחקיו עם הקבוצה קלע 18.2 נקודות ואסף 8.1 ריבאונדים בממוצע למשחק.

## סטטיסטיקות הקריירה ב-NBA
### בעונה הסדירה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קונטיקט
קטגוריה:כדורסלני פרובידנס קולג'
קטגוריה:כדורסלני בוסטון סלטיקס
קטגוריה:כדורסלני מינסוטה טימברוולבס
קטגוריה:כדורסלני לוס אנג'לס קליפרס
קטגוריה:כדורסלני אוקלהומה סיטי ת'אנדר
קטגוריה:כדורסלני ארטלנד דראגונס
קטגוריה:כדורסלני סאסקי בסקוניה
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:בחירות דראפט של בוסטון סלטיקס
קטגוריה:כדורסלני לוס אנג'לס די-פנדרס
קטגוריה:כדורסלני ליגת ה-BIG3
קטגוריה:קונטיקט: כדורסלנים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1982
אבודים בטוקיו

**אבודים בטוקיו** (באנגלית: **Lost in Translation**, בתרגום חופשי: "אבודים בתרגום") הוא סרט דרמה עטור פרסים משנת 2003 בבימויה של סופיה קופולה. בסרט מככבים ביל מארי וסקרלט ג'והנסון. הסרט היה מועמד לארבעה פרסי אוסקר, שמתוכם הוא זכה בפרס אחד בקטגוריית התסריט המקורי הטוב ביותר.

## עלילה
בוב האריס, כוכב הוליוודי בגיל העמידה, מגיע לטוקיו על מנת להצטלם לפרסומת וויסקי יפני. באותה העת מגיעה גם שרלוט, בוגרת מכללה צעירה, עם בעלה ג'ון, צלם סלבריטאים, למלון בו בוב שוהה. שרלוט היא נשואה טרייה המרגישה לא בטוחה בנוגע לעתידה ובוב חווה משבר בזוגיות עם אשתו הנשואה לו כבר 25 שנים. בכל יום בוב ושרלוט נתקלים זה בזו במלון ולבסוף נפגשים בבר המלון בלילה, כאשר שניהם לא מצליחים להרדם.

שרלוט מזמינה את בוב לבילוי איתה ועם כמה מחבריה המקומיים והם מבלים ערב מהנה בטוקיו וחווים חיי לילה ותרבות יפניים. במשך הימים הבאים הקשר ביניהם מעמיק הם מבלים זמן רב יותר ביחד. בשעה מאוחרת באחד הלילות, שניהם נשכבים זה לצד זה ומנהלים שיחה אינטימית בה שרלוט מספרת על צרותיה האישיות ובוב מספר על חיי הנישואין שלו.

בלילה הלפני האחרון של שהותו, כאשר בוב שותה בבר המלון, זמרת הג'אז המופיעה במקום ניגשת אל בוב ומפלרטטת איתו. באותו הלילה הם שוכבים, ולמחרת בבוקר שרלוט דופקת על דלת החדר של בוב. כאשר הוא פותח לה את הדלת היא מזמינה אותו לארוחת צהריים. מחדרו של בוב נשמע קולה של הזמרת ושרלוט קולטת במהרה מה התרחש. ארוחת הצהריים מתקיימת לבסוף בין בוב לשרלוט, אך היא עגמומית, מדכאת, ומלווה בוויכוח ביניהם.

מאוחר יותר, מופעלת אזעקת אש במלון ובוב ושרלוט יוצאים מחדריהם ונפגשים בכניסתו. הם מיישבים את המחלוקת ביניהם ונפגשים פגישה אחרונה בבר המלון.

בבוקר יום חזרתו של בוב לארצות הברית שרלוט מגיעה אל לובי המלון. בוב ושרלוט מנהלים שיחת פרידה וכל אחד הולך לדרכו. כשבוב נוסע במונית בטוקיו בדרך אל שדה התעופה, הוא מבחין בשרלוט הולכת בין ההמון. הוא מבקש מנהג המונית שיעצור ויוצא אל עבר שרלוט. כשהם רואים אחד את השנייה הם מתחבקים ארוכות וחולקים ביניהם נשיקה.
בוב חוזר אל המונית והיא ממשיכה בנסיעתה.

## צוות שחקנים
* ביל מארי - בוב האריס
* סקרלט ג'והנסון - שרלוט
* ג'ובני ריביסי - ג'ון
* אנה פריס - קלי
* פיורימו הייאשי - צ'ארלי בראון
* אקיקו טייקשיטה - גברת קאווסקי

## ביקורות והכנסות
הסרט זכה לביקורות חיוביות. וגם בימויה ותסריטה של סופיה קופולה זכו לביקורות חיוביות, שהובילו לזכייתה בפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר ובמועמדות לפרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר. ביל מארי גם זכה לביקורות חיוביות ואף למועמדות לפרס האוסקר. בתחילת ספטמבר 2003 הסרט הוקרן במספר מוגבל של בתי קולנוע, שבהם הסרט הכניס כמיליון דולר. בסוף השבוע הראשון לצאתו של הסרט ברחבי ארצות הברית הוא גרף כ-4.1 מיליון דולר. בסיכום הכנסותיו, הסרט הכניס למעלה מ-44.5 מיליון דולר בארצות הברית ולמעלה מ-75 מיליון דולר בשאר העולם, מה שמסכם את הכנסותיו בכ-120 מיליון דולר.

## זכיות ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

* 

* James Hadfield, 'Lost in Translation' at 20: A Tokyo perspective,באתר The Japan Times, 9 בספטמבר 2023 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 2003
קטגוריה:סרטי דרמה קומית
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:זוכי אוסקר: התסריט המקורי הטוב
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב לסרט קומדיה או מוזיקלי הטוב ביותר
קטגוריה:סרטי סופיה קופולה
קטגוריה:סרטים זוכי גלובוס הזהב - התסריט הטוב ביותר
קטגוריה:טוקיו בקולנוע
קטגוריה:סרטים יפניים
קטגוריה:סרטי משבר אמצע החיים
משרד התעשיות הביטחוניות (אזרבייג'ן)

**משרד התעשיות הביטחוניות של אזרבייג'ן** (באזרית: Azərbaycan Respublikasının Müdafiə Sənayesi Nazirliyi) הוא המשרד הממשלתי האחראי לניהול התעשיות הביטחוניות, להסדרה וייצור טכנולוגיות עבור צבא אזרבייג'ן.

המשרד הוקם ב-16 בדצמבר 2005 כחלק הרפורמה במשרדי הממשלה האזריים שיזם נשיא אזרבייג'ן, אילהם אלייב.
## חברות בת
המשרד אחראי לניהול חברות התעשייה הצבאית באזרבייג'ן ופיקוח עליהן:
* Azad systems
* Iglim
* Avia-agregat
* Senaijihaz
* Radiogurashtyrma
* Araz
* Telemechanica
* Bakı Cihazqayırma Zavodu
* AZON
* Dalga
* Alov
* Neftgazavtomat
* Pake
* NPP Automatic Lines
בנוסף אחראי המשרד לניהול מכון המחקר המדעי של משרד ההגנה וניהול סוכנות האוויר והחלל הלאומית.
## קישורים חיצוניים

* 

תעשיות ביטחוניות
משרד ההגנה (אזרבייג'ן)

**משרד ההגנה של אזרבייג'ן** (באזרית: **Azərbaycan Respublikasının Müdafiə Naziri**) הוא המשרד הממשלתי האחראי על הכוחות המזוינים של רפובליקת אזרבייג'ן.

## היסטוריה
המשרד הוקם לראשונה ב-27 במאי 1918 בתקופת מלחמת האזרחים ברוסיה, לפני השתלטות הצבא האדום על אזרבייג'ן ב-1920. בתקופה הסובייטית המשרד היה לשלוחה האזרית של משרד ההגנה הסובייטי ורק עם הכרזת העצמאות בספטמבר 1991 הפך למשרד ממשלתי עצמאי של אזרבייג'ן.

## שרים

## ראו גם
*משרד התעשיות הביטחוניות (אזרבייג'ן)

## קישורים חיצוניים

* 

הגנה
אזרבייג'ן