מעמד הר גריזים והר עיבל

[300px|ממוזער|מבט מ[מצפה בניו מערבה: הר גריזים (משמאל), הר עיבל (מימין) והעיר שכם ביניהם.]]
**מעמד הר גריזים והר עיבל**, או **מעמד הברכה והקללה**, הוא אירוע מקראי המהווה את אחד האירועים המרכזיים הקשורים לכניסת בני ישראל לארץ ישראל לאחר יציאת מצרים ונדודי המדבר. המעמד התקיים בהר גריזים, בהר עיבל ובשכם שב, ונועד לבטא את כריתת הברית בין העם לאלוהיו לקראת ההתיישבות בארץ, כהמשך והשלמה לברית במעמד הר סיני.

המעמד מתואר הן בתורה והן בנביאים. בספר דברים מובא הציווי אודות קיום המעמד לאחר חציית הירדן. בספר יהושע מסופר על מימושו, כאשר הוקם מזבח בהר עיבל, ועליו הוקרבו קורבנות עולה ושלמים. כמו כן הוצבו אבנים גדולות שעליהן נכתבו דברי התורה, ולאחר מכן התקיים מעמד הברכה והקללה כאשר מחצית מהעם על ניצבת על הר גריזים ומחציתו על הר עיבל. המעמד כלל הקראת הברכות לשומרי המצוות והקללות לעוברים עליהן. יהושע בן נון קרא באוזני העם את כל דברי התורה, ובכך חתם את הברית המחודשת בין ה' לבין בני ישראל בארץ ישראל.

## מקור
[ממוזער|מבט מהיישוב [הר ברכה על הר גריזים והר עיבל. על הר גריזים ניתן לראות את בתי השומרונים, ועל הר עיבל את הבסיס הצבאי שחונה על פסגתו המתנשאת לגובה 940 מטרים.]]
מהותו של המעמד היא כריתת ברית בין עם ישראל לה' על קיום המצוות הנזכרות בספר דברים ולא נכללו בברית עליה מסופר בספר ויקרא. מצוות אלו מורות לעם ישראל כיצד עליהם לנהוג בבואם לארץ ישראל ובישיבתם בה, ולכן מצווה משה את ישראל על קיום הברית בסמוך לכניסתם לארץ.

הציווי על קיום המעמד על הר גריזים והר עיבל מוזכר פעמיים בספר דברים. הפעם הראשונה, לפני פירוט מצוות הארץ, ב**פרשת ראה**:

הפעם השנייה, מיד לאחר סיום פירוט המצוות, ב**פרשת כי תבוא**:

## מיקום ועיתוי

הציווי בספר דברים מורה לקיים את המעמד . ואולם, בספר יהושע מתואר כי המעמד התקיים לאחר כיבוש העי, תיאור שאינו תואם את לשון הציווי, שכן מלחמת העי לא התקיימה ביום מעבר הירדן. עם זאת, בפשט הכתוב אין הכרח להבין את הביטוי "ביום אשר תעברו את הירדן" כפשוטו – בדומה לפסוק , שאינו מתפרש כמתייחס לאותו יום ממש.

במקורות חז"ל מובאות מספר פרשנויות ליישוב הסתירה בין הציווי לבין מימושו. לדעת רבי יהודה, ביום מעבר הירדן הגיעו בני ישראל בדרך נס להר גריזים והר עיבל, שם קיימו את המעמד. לדעת רבי אלעזר, ביום מעבר הירדן הקימו בני ישראל שני תלים סמוך לגלגל, כינו אותן "הר גריזים" ו"הר עיבל", וקיימו את המעמד ביניהן. לעומתם, רבי ישמעאל במדרש תנאים מסביר כי הציווי לא התפרש כמתייחס ליום המעבר עצמו, ונערך רק שנים לאחר מכן, לאחר כיבוש וחלוקת הארץ.

## מזבח הר עיבל

הציווי בספר דברים מורה להקים אבנים גדולות בהר עיבל, לסוד אותן בסיד ולכתוב עליהן . בספר יהושע מתואר כי על האבנים נכתבה . במקורות חז"ל מובאות דעות שונות ליישוב הסתירה: יש הסבורים כי על האבנים נכתבו מצוות התורה בקצרה, בדומה לכתיבה בספרי מוני המצוות. אחרים סבורים כי התורה כולה נכתבה עליהן, בין אם בדרך נס ובין אם על גבי אבנים גדולות במיוחד. חז"ל מציינים גם כי התורה נכתבה על האבנים בשבעים לשון.

כחלק ממעמד הברכה והקללה נצטוו בני ישראל להקים בהר עיבל מזבח מאבנים שלמות, להקריב עליו קורבנות עולה ושלמים, ולאכול את בשר הקורבנות, וזאת בכדי לחגוג את כניסתם לארץ חידוש הברית עם האל. לדעת רש"י, לאחר המעמד פורקו אבני המזבח והועברו לגלגל.

פרופ' אדם זרטל זיהה את המזבח עם אתר ארכאולוגי בצפון-מזרח הר עיבל, אותו חפר בשנים 1982–1989. למרות ראיות מרובות על היותו מזבח עברי קדום המסתדרות עם התיאור המקראי (אבנים שלמות, עצמות של חיות כשרות, כבש משופע במקום מדרגות ועוד) זיהוי זה לא התקבל על דעת רוב הארכאולוגים המקראיים, (משום שקיום מזבח זה סותר את טענת רוב בחוקרים שטוענת שעם ישראל התגבש מאוחר יותר)   אך אומץ על ידי חוקר ארץ ישראל זאב ארליך והרב יואל בן נון.

## אמירת הברכה והקללה

בפרשת כי תבוא שבספר דברים מתואר אופן ביצוע הברכה והקללה: חלוקת עם ישראל לשני חלקים כאשר שישה שבטים (שמעון, לוי, יהודה, יששכר, יוסף ובנימין) עומדים על הר גריזים, ושישה שבטים (ראובן, גד, אשר, זבולון, דן ונפתלי) עומדים על הר עיבל. הכהנים והלויים עמדו בגיא שבין ההרים, בשכם, והפכו פניהם כלפי הר גריזים כאשר אמרו את דברי הברכה למי שישמור את מצוות התורה, ולאחר מכן הפכו פניהם כלפי הר עיבל כאשר אמרו את דברי הקללה למי שיעבור על מצוות התורה. כל העם ענה 'אמן' ובכך קיבל על עצמו את הדברים באמנה.

מלבד הברכה הכללית על מי שישמור המצוות והקללה על מי שלא ישמור אותן, מפורטות בתורה מספר עבירות חמורות או עבירות שנעשות לרוב בסתר, שעל העובר על אחת מהן הוסיפו הלויים קללה נוספת: במשנה במסכת סוטה ישנו תיאור מפורט של אופן ביצוע הברכה והקללה על ידי הלויים:

## פרשנויות

### הקראת הברכה והקללה שבספר דברים
בסיום המעמד מתואר כי יהושע הקריא לעם ״אֶת כָּל דִּבְרֵי הַתּוֹרָה הַבְּרָכָה וְהַקְּלָלָה כְּכָל הַכָּתוּב בְּסֵפֶר הַתּוֹרָה״. רוב הפרשנים מבארים שהכוונה לדברי הברכה והקללה הנזכרים ב, אך יש שהציעו שהכוונה היא לברכות ולקללות שאמרו הלויים לעם קודם לכן, ומצוטטות ב.

### מהותו של המעמד והקבלתו לברית הר סיני ולברית ערבות מואב
תיאורו של המעמד בסמיכות למעמד הברית שערך משה עם ישראל בערבות מואב, מעלה את השאלה האם מדובר כאן בשתי בריתות נפרדות או בברית ארוכה אחת. הרב אלחנן סמט טוען כי מעמד הר גריזים והר עיבל הוא המשך ישיר למעמד הברית בערבות מואב. לטענתו, שני המעמדות מהווים למעשה מעמד ארוך הנערך משני עברי הירדן, ובו כורת ה' ברית עם ישראל על קיום מצוותיו תוך הבטחת שכר למקיים המצוות ועונש לעובר עליהן. לפי הרב סמט קיימת הקבלה בין מעמד זה ובין מעמד הר סיני, בכך שבשניהם יש ציווי על כתיבת המצוות, ציווי על בניית מזבח ותיאור ארוך ומפורט של השכר והעונש הצפויים למקיימי המצוות ולעוברים עליהם. מדמיון זה בין המעמדים מסיק הרב סמט כי מהותן של הבריתות היא אמירה של ה׳ לישראל כי הארץ ניתנה להם בתנאי שיקיימו את מצוותיו. לטענתו, הברית הנכרתת בערבות מואב מציינת את אמירת המצוות בעל פה ואילו הברית בהר עיבל מציינת את כתיבתן.

גם לדעת הרב יונתן פיינטוך מעמד הר גריזים והר עיבל מהווה המשך לברית בערבות מואב וששניהם יחד מקבילים לברית בהר סיני, אולם לטענתו הברית בערבות מואב מקבילה לחלק הציווי שבברית בהר סיני, בעוד שמעמד הר גריזים והר עיבל מקביל לחלק הטקסי שבברית בהר סיני. הרב פיינטוך סובר כי קיומו של המעמד בהר גריזים והר עיבל, הנמצאים באזור שכם שבנחלת בני יוסף, מדגישים את היותם של בני יוסף, ובראשם יהושע, מנהיגי ישראל באותה תקופה.

## ראו גם
* פרשת משפטים
* הברית בשכם
* צוואת יהושע

## קישורים חיצוניים
* 
* 
*הרב יאיר וייץ, מעמד הר סיני ומעמד הר גריזים והר עיבל, באתר ישיבת הר ברכה
*הרב איתן שנדורפי, הברכה והקללה בהר גריזים ובהר עיבל, באתר ספריית אסיף

## הערות שוליים

קטגוריה:בריתות במקרא
קטגוריה:מאורעות בספר יהושע
קטגוריה:פרשת ראה
קטגוריה:פרשת כי תבוא
קטגוריה:קללות ביהדות
קטגוריה:הר גריזים
קטגוריה:הר עיבל