דינוב

**דינוב** (בפולנית: **Dynów**) היא עיירה במחוז ז'שוב בדרום פולין, באזור הידוע כגליציה המערבית.

חבל הארץ בו שוכנת העיירה נקרא גם "מלופולסקה", כלומר פולין קטן. העיירה שוכנת על גבעה לגדות נהר סן. מספר תושביה נכון לשנת 2006 היה 6,076.
## היסטוריה
את האחוזות של ז'שוב, כולל דינוב, שנקראה אז **דנוב**, העניק המלך קז'יימייז' הגדול  לאביר יאן פקוסלב מסטרוז'ישצ'. הן ניתנו אחר כך כנדוניה לאציל קמיטה סוביינסקי בנישואיו לבתו של אוגוסטין מז'שוב.
אחרי מותו של פיוטר קמיטה, ווייבוד קרקוב, ב-1409  ירש את אחוזת דינוב  בנו פיוטר לונאק קמיטה. ב-1410 הגיע למקום המלך ולדיסלב יגיילו אחרי קרב גרונוולד שבו השתתפו תושבי המקום.
כנראה עוד לפני 1429 זכה דינוב לזכויות של עיר מלכותית. ב-1448 הוקמה בו פרוכיה רומית -קתולית. היא שוייכה לווייבודות הרותנית (חלק מרותניה האדומה) במסגרת ממלכת פולין. החל מ-1512 התקיימו בעיירה שני ירידים בשנה. 
בימי המלחמה הצפונית השנייה ("המבול") במרץ 1657 נכבשה העיירה על ידי הצבא הטרנסילבני   של ג'רג' ראקוצי השני ובני בריתו הקוזקים. הם העלו את העיר באש יחד עם הטירה וכנסיותיה. ב-1661 היא נבזזה שוב ,הפעם על ידי שכירי החרב של מיקולאי אוסולינסקי שלחם את מלחמתו הפרטית נגד בעליה של דינוב, אולבראכט גרוחובסקי .ב-1663 הכנסייה הקתולית הראשית ננבתה מחדש על ידי הבישוף סטניבלב סרנובסקי . ב-1667 נרכשה העיירה על ידי הקסטלן של פשמישל, מרצ'ין קונסטנטי קרסיצקי. וב-1672 חוותה פלישה של הטטרים בפיקודו של נור-א-דין סאפי גיריי. ב-1686  יז'י קרסיצקי, ה"סטולניק" של פשמישל, הוריש במותו את אחוזותיו ליד דינוב לאשתו, הנסיכה תאופילה צ'ארטוריסקה, שנישאה לאחר מכן לנסיך גז'גוז' אנטוני אוגינסקי, ההטמאן הגדול של ליטא. ב-1691 בצו של אוגינסקי זכתה שוב דינוב לזכויות עירוניות מיוחדות. 
ב-1702 לוחמים שוודים בפיקוד הגנרל מגנוס סטנבוק ניסו ללא הצלחה לעצור את אוגינסקי שנמנה עם תומכי המלך אוגוסט השני .ב-1781 עברה העיירה לבעלות משפחת טשצ'סקי ששלטה בה עד 1944.
בעקבות החלוקה הראשונה של פולין (1772) דינוב סופחה לאימפריה ההבסבורגית ונותרה חלק מגליציה האוסטרית המערבית עד 1918. ב-1786 צויינה העיירה בספרו של אווריסט אנדז'יי קורופטניצקי  "תיאור ממלכת גליציה ולודומריה" 
במחצית השנייה של המאה ה-19 נפתחו מבשלת בירה ובית זיקוק קטן לנפט. רוב תושבי העיירה ביו בעלי מלאכה, כולל בנאים, נגרים , חייטים ואורגים, סנדלרים. דינוב הייתה גם עיר מסחר מחוזית ומרכז מחוזי לייצור בגדים והנעלה, והיו בה מנסרות שעיבדו עץ שנכרת ביערות הסביבה, וכן שוק מחוזי לבהמות.
ב-1904 הושלמה מסילת ברזל צרה לפשוורסק.
ב-1785 חיו בעיר 2,203 תושבים. 67.5% מהם היו פולנים, 26.8% יהודים ו-5.4% אוקראינים.  
אחרי מלחמת העולם הראשונה חזרה דינוב לפולין שקמה לתחייה ועד 1939 הייתה שייכת לוויבודות (פרובינציה) לבוב. 
ב-1919 איבדה את מעמדה העירוני. 
ב-1921 תחת השלטון הפולני (הרפובליקה הפולנית השנייה אוכלוסיית דינוב מנתה 2,727  תושבים, מהם 51.3% פולנים, 46.7% יהודים, ו-2% אוקראינים. 
ב-13 בספטמבר 1939 נכבש היישוב על ידי חטיבת הרגלים החמישית הגרמנית והתחילה שואת היהודים. 
בימי מלחמת העולם השנייה היה דינוב מרכז חשוב של המתחרת הפולנית - ארמיה קראיובה

## יהודי דינוב

התיעוד הראשון לישיבת יהודים בדינוב הוא מאמצע המאה ה-16. מהמאה ה-17 התבלטו היהודים בענף הסחר בעיירה.

בדינוב ישבה חצרו של האדמו"ר צבי אלימלך מדינוב בעל ה"בני יששכר", ורבי יעקב צבי יולס (1778-1825) מדינוב, מחבר "קהלת יעקב" ו"מלא הרועים", שימש כרב הקהילה. כמו כן, העיירה נודעה כמרכז של תנועת החסידות והתנגדות לתנועת ההשכלה. בין מלחמות העולם נמנו בעיירה קרוב ל-1,300 יהודים, כמחצית תושביה, והתקיימה בה פעילות ציונית.

כאשר כבשו הגרמנים את האזור בספטמבר 1939, ניצלו את התכנסות היהודים בבית הכנסת המרכזי בעיירה בראש השנה, והציתו את מבנה בית הכנסת, על מספר מהיהודים בו. גברים יהודים שהוצאו מבית הכנסת באלימות, וכן מאות יהודים נוספים, נלקחו ליער סמוך לעיירה, ושם נרצחו. כמו כן, הרסו הגרמנים את בתי העלמין היהודיים בעיירה.

בסוף ספטמבר 1939 גירשו הגרמנים את יהודי העיירה הנותרים מעבר לנהר סן, אשר נקבע בהסכם ריבנטרופ–מולוטוב כקו גבול בין שטחי הכיבוש הגרמניים והסובייטיים, והכריזו על העיירה כ"נקייה מיהודים". יהודי העיירה הוגלו בחלקם לסיביר בידי הסובייטים, בה רבים לא שרדו. רוב היהודים שנותרו בשטח הסובייטי נרצחו עם כיבוש האזור בידי הגרמנים במבצע ברברוסה.

כיום פועל במקום על ידי הרב פנחס פאמפ, בית מדרש יהודי, אכסניה יהודית ופעילות יהודית בסמיכות לקברו של האדמו"ר רבי צבי אלימלך מדינוב.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
*דף העיירה באתר KehilaLinks של JewishGen 
*דינוב באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 

קטגוריה:שואת יהודי פולין: קהילות
קטגוריה:פודקרפצקיה: עיירות יהודיות
קטגוריה:פודקרפצקיה: יישובים