open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
פרתנוקרפיה

[שמאל|ממוזער|250px|[אבטיח ללא זרעים]]
[שמאל|ממוזער|250px|[פלפל (פרי)|פלפל קטן שהוצא מתוך פלפל גדול יותר. גדילה של פלפל קטן בתוך פלפל גדול היא סוג של פרתנוקרפיה.]]
**פַּרְתֵנוֹקַרְפְּיָה** ובעברית, **רְבִיַּת בְּתוּלִים** או **אַל-זֶרַע** היא תהליך ייצור הפירות באופן טבעי או מלאכותי, ללא הפריה מוקדמת בשחלות. פירות מואבקים ומופרים הם בעלי זרעים ואילו פירות פרתנוקרפיים הם חסרי זרעים (על כן, נקראים בעברית פירות אַל-זֶרַע). מסתבר כי **פרתנוקרפיה טבעית** אינה אלא מוטציה הגורמת להפרדת תהליך התפתחות הפרי מתלותו במנגנוני הפיקוח ההורמונלי של הזרע. **פרתנוקרפיה מושרית** היא יצירת פירות ללא זרעים על ידי טיפולים הורמונליים חיצוניים כגון: ריסוסים באוקסין, בג'יברלין או בציטוקינין. פירות פרתנוקרפיים אינם מסוגלים להתרבות באופן עצמאי.

מקרה פרטי של פרתנוקרפיה הוא גדילת פלפל קטן בתוך פלפל גדול יותר. המדענים לא הצליחו להגיע לכלל מסקנה מהו מקור התופעה, אך נפסלו ההשערות כי הדבר קשור בתנאי טמפרטורה מתאימים או בחומרים מזינים המצויים בפלפל. פלפל הגדל בתוך פלפל אחר יכול להיות מעוקם ומעוות, אך גם יכול להתפתח בצורה תקינה לחלוטין.

## קישורים חיצוניים

* 
## הערות שוליים

קטגוריה:מורפולוגיה של צמחים
דור (פירושונים)

קטגוריה:שמות משפחה עבריים
קטגוריה:שמות פרטיים עבריים לגברים ולנשים
AnyDVD

**AnyDVD** הוא מנהל התקן במערכת חלונות אשר מאפשרת לנטרל את כל ההגנות (הישנות והחדשות) על גבי תקליטורי DVD ו-CD לצורך גיבויים בעזרת כל תוכנת צריבה על גבי מדיות ריקות. 

התוכנה מסוגלת להסיר את הגבלות השיוך הגיאגרפי (regions) על גבי התקליטור ולעוקף את מגננות ההצפנה. בעזרת עדכון מיוחד, התוכנה מסוגלת גם לעשות אותו הדבר על דיסקים מסוג HD-DVD ו-Blu-ray.

התוכנה עובדת ברקע במקביל לתוכנת הצריבה בה משתמשים לצורך הגיבוי. 

בנוסף להסרת ההגבלות הדיגיטליות, AnyDVD גם מסירה את ההגנה של Macrovision אשר נועדה במקור למנוע העתקה אנלוגית של הדיסק. מניעת העתקות אנלוגיות של הדיסקים נועדו במקור למנוע העתקה של התוכן באיכות גבוהה. AnyDVD מסוגל גם להסיר הגנות על גבי תקליטורי מוזיקה לצורך גיבוי.

התוכנה פותחה על ידי חברת SlySoft אשר משרדיה ממוקמים באנטיגואה וברבודה.

## קישורים חיצוניים

* 
* תוכנת השבוע: AnyDVD פורסם באתר וואלה ב-4 במרץ 2008

קטגוריה:הצפנה
קטגוריה:תוכנות צריבה
קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-2003
בית חינוך לילדי עובדים

**בית חינוך לילדי עובדים** היה כינוים של מספר בתי ספר יסודיים שהשתייכו לזרם העובדים בחינוך. הראשון בהם נוסד ב-1923.
אולדז'יך ניידלי

**אולדז'יך ניידלי** (בצ'כית: **Oldřich Nejedlý**; 26 בדצמבר 1909 – 11 ביוני 1990) היה כדורגלן צ'כוסלובקי, ששיחק בעמדת החלוץ עבור נבחרת צ'כוסלובקיה.

## קריירת משחק

ניידלי שיחק במדי נבחרתו במונדיאל 1934 ובמונדיאל 1938. הוא היה אחד מהמבקיעים הבולטים בטורניר שנערך ב-1934 עם חמישה שערים. הישג זה זכה להכרה רשמית מפיפ"א בנובמבר 2006, לאחר שקודם לכן נזקפו לזכותו ארבעה שערים, ובכך הוא היה המבקיע המצטיין ביחד עם אנג'לו סקיאביו מנבחרת איטליה ואדמונד קונן מנבחרת גרמניה. ניידלי הבקיע שני שערים נוספים ב-1938, ובסך הכל כבש 29 שערים במדי הנבחרת. ברבע גמר מונדיאל 1938 הוא שבר את רגלו במהלך אחד המשחקים האלימים ביותר בתולדות הטורניר נגד ברזיל, פציעה שגמרה לו את הקריירה.

ניידלי שיחק במרבית הקריירה שלו עבור קבוצת ספרטה פראג, ובסך הכל הבקיע במדיה 162 שערי ליגה. הוא זכה עימה ב-4 תוארי ליגה וגם בגביע מיטרופה של 1935.

## תארים
;ספרטה פראג
*אליפות צ'כוסלובקיה (4): 1932, 1936, 1938, 1939
*גביע מיטרופה: 1935
;נבחרת צ'כוסלובקיה
*סגנית מונדיאל 1934
;אישיים
*כדור הארד של המונדיאל: 1934
*נעל הזהב של המונדיאל: 1934 (5 שערים)

מרכז|ממוזער|200px|המצבה של ניידלי

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה של ניידלי באתר אוהדים של ספרטה פראג 

קטגוריה:צ'כוסלובקים שנולדו ב-1909
קטגוריה:כדורגלנים צ'כוסלובקים
קטגוריה:חלוצי כדורגל צ'כוסלובקים
קטגוריה:כדורגלני ספרטה פראג
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1934
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1938
קטגוריה:צ'כוסלובקים שנפטרו ב-1990
קטגוריה:כדורגלני נבחרת צ'כוסלובקיה
שמואל נתן וילסון

250px|ממוזער|שמאל|שמואל נתן וילסון
**שמואל** (**סם**) **נתן וילסון** (נולד: **שמואל נתן וישינצקי**) (כ"ז בכסלו תר"ל, 1869 – 29 בדצמבר 1958, ראשון לציון) היה קבלן בניין ישראלי, שבנה יותר מ-200 מבתיה הראשונים של שכונת אחוזת בית ותל אביב הקטנה, ובהם כמה מבתי היוקרה, בתי המסחר ומבני הציבור החשובים בתחילת ימיה של העיר. שימש גם בין מקימי שירותי כיבוי והצלה בתל אביב.

## ביוגרפיה
נולד באחוזה פודריאסק שבין העיירות וולקוביסק ופורזאבה בפלך גרודנה שבאימפריה הרוסית (כיום בבלארוס). אביו היה חוכר האחוזה וסוחר יינות. הוא למד בפוליטכניקום בעיר ביאליסטוק והוסמך כעוזר-מהנדס. הוא היגר לארצות הברית, עסק שם בבניית תנורי חימום וכיהן כנשיא של ארגון ציוני. באותה תקופה שינה את שמו ל"סם וילסון" (כאשר וילסון, שהיגר מרוסיה לארצות הברית, רצה לרכוש שם אמריקאי, ראה שם זה מתנוסס על חנות בניו יורק ואימץ אותו). עלה לארץ ישראל בשנת 1909 והתגורר בתל אביב, בהותירו את אשתו, טובה, מאחור. שנה לאחר מכן, עלתה אשתו עם ששת ילדיהם, ולאחר תקופה מסוימת עברה המשפחה להתגורר בבית חדש שהקים וילסון ברחוב מונטיפיורי ואשר היווה סמל לאיכות וסגנון עבודתו.

עד מלחמת העולם הראשונה הקים כמאה בתים, ולאחריה בנה כמאה נוספים. בין המבנים הנודעים שבנה: 
*"פסאז' פֶּנסַק" ברחוב הרצל – הפסאז' הראשון בארץ; 
* בית ספר הראשון למוזיקה "שולמית" מיסודה של שולמית רופין;
*בית הכנסת הגדול ברחוב אלנבי;
* מלון בן-נחום;
* בנין אהל שם (מפעל תרבות)
* ביתו, ברחוב קלישר.

ב-1935 עבר וילסון להתגורר במושבה ראשון לציון בסמוך לבתו, ועסק בבניית תנורי הסקה בהזמנת הצבא הבריטי.

בנו אייבי וילסון היה ספורטאי, שנודע בעיקר הודות לפרסום שקנה כשחקן כדורגל.
בתו עידה (עדה) נישאה לעשהאל פוחצ'בסקי (בנם של נחמה פוחצ'בסקי ויחיאל מיכל פוחצ'בסקי).

וילסון נפטר ב-29 בדצמבר 1958 ונטמן בבית עלמין גני אסתר בראשון לציון.
## קישורים חיצוניים
* 
* על וילסון באתר הדרכת הטיולים של יעקב מרקל

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי עסקים ישראלים
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:קבלני בניין ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה הרוסית
קטגוריה:אנשי העלייה השנייה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות גני אסתר בראשון לציון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1869
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1958
שלטון הקודקוד

**שלטון קודקודי** (באנגלית: **apical dominance**) או **שַׁלְטָנוּת קָדְקוֹדִית** הוא שם של תופעה המתבטאת בדיכוי התפתחות ענפים צדדיים על ידי פעילות הניצן הקודקודי של הצמח. תופעה זו קיימת כמעט בכל הצמחים העילאיים, אך בעוצמות משתנות. בצמחים בהם הדיכוי אינו מוחלט, ההשפעה יורדת ככל שמתרחקים מהקודקוד.

## גילוי התופעה
התופעה התגלתה ונחקרה כבר בשנת 1933. בניסויים הסתבר שאם קוטמים את הניצן הקודקודי של צמח, מספר  מתחילים להתפתח ואחד מהם יהפוך לדומיננטי. אם, אחרי הקיטום, מורחים אוקסין על משטח הקיטוע, הניצנים החיקיים לא יתפתחו. כבר אז החוקרים הניחו שמדובר בהשפעה תחרותית של האוקסין ושל ציטוקינין.

## תיאוריות להסבר התופעה
**התיאוריה הקלאסית** טענה שבצמח השלם אוקסין מגיע מהקודקוד, מפעפע לניצנים החיקיים ומונע באופן ישיר את התפתחותם. וריאציה של תיאוריה זו נקראת **תיאורית תיעול האוקסין** ומניחה שיצוא אוקסין מניצן לגבעול הוא תנאי הכרחי להתפתחות הניצן. מאחר שהגבעול רווי באוקסין, המגיע מהניצן הקודקודי, ניצנים חיקיים אינם יכולים להזרים אוקסין לגבעול ונשארים במצב רדום.

תיאוריה נוספת נקראת **תיאורית ההסחה**. לפי תיאוריה זו**,** האוקסין המיוצר בקודקוד מווסת ריכוז או פעילות של הורמונים אחרים - מעכב ביוסינתזה של ציטוקינין בגבעול, אשר תפקידולפתח את הניצנים החיקיים, ומעודד ביוסינתזה של סטריגולקטון בשורשים, אשר מעכב התעוררות ניצנים חיקיים.

תיאוריה שלישית דוגלת בקיומו של שליח משני, במקום השפעה ישירה של האוקסין, ואף נקראת **תיאורית ההשפעה העקיפה**. לפי תיאוריה זו, הבקרה העיקרית על צימוח הניצן החייקי מתקיימת דרך רמת אספקת הסוכרים. בהשפעת שטף האוקסין היורד מהניצן הקודקודי, יש צמיחה מוגברת של הגבעול, אשר הופך ל-sink (מבלע - אזור אליו חומר מגיע ואף מצטבר) אקטיבי של סוכרים. כתוצאה מכך, הניצן החייקי מקבל מעט סוכרים ואינו מתפתח. מספר עובדות תומכות בתיאוריה זו: צמיחה בצל גורמת להתארכות הגבעות ומונע הסתעפות בתיווך עליה בביוסינתזה של אוקסין בעלים..ניסויים בצמצום שטח העלים (קיטום עלים) מעכב צימוח ניצנים, עקב פגעיה בייצור פוטוסינתטי של סוכרים. הוכחה נוספת לתיאוריה זו היא שצמחים הנתונים בתאורה חזקה או בצפיפות נמוכה, יפתחו מפרקים קצרים, שאינם מבלע (sink) חזק לסוכרים והניצנים החייקים מצליחים להתפתח.

## חשיבות התופעה בטבע
צמחים אינם בעלי יכולת תנועה ולכן, במהלך האבולוציה, הייתה עדיפות לצמחים בהם יש מנגנונים להתמודדות עם תנאי סביבה מאתגרים. כאשר הצמחייה צפופה וכמות האור המגיע מתחת לצמרות נמוכה, הצמח חייב לגדול לגובה ולהגיע למקום שהאור בו רב יותר. רק שם יוכל לבצע פוטוסינתזה מספקת ליצור סוכרים בכמות שתבטיח את השלמת מחזור החיים עד יצור זרעים. בתנאים כאלה אין תועלת בהשקעת אנרגיה בהסתעפות. לעומת זאת, בתנאי קיום אופטימליים יש מספיק אנרגיה להצמחת ענפים מרובים (התעוררות ניצנים חיקיים), ועליהם יגדלו יותר פירות, עם יותר זרעים ולצמח יהיו סיכויים טובים יותר להעמיד צאצאים.

## חשיבות התופעה בחקלאות
ההתפתחויות בחקר הגורמים המשפיעים על השלטון הקודקודי יאפשרו לקבוע את מבנה העץ לפי צורכי האדם. ניתן יהיה לגרום לעצי פרי להיות נמוכים יותר וקלים לטיפול. הם גם יוכלו להיות מסועפים וישאו כמות גדולה של פרי. אפשרות ביטולו של השלטון הקודקודי תאפשר לגדל צמחי נוי מסועפים, המתאימים לעיצוב, לכיסוי מהיר של פרגולות ולמילוי מהיר של גדרות חיות.

## הערות שוליים

קטגוריה:פיזיולוגיה של הצמח
פריץ פישר (רופא)

**פריץ פישר** (גרמנית: **Fritz Fischer**; 5 באוקטובר 1912 – 2003), היה רופא גרמני שנאשם במשפט הרופאים בגרמניה על ביצוע ניסויים רפואיים בבני-אדם במחנה הריכוז ראוונסבריק.

## ביוגרפיה
פישר נולד בברלין שבגרמניה. למד רפואה בבון, בלייפציג ובהמבורג שם הוסמך בשנת 1938. בשנת 1934 הצטרף לאס אס וב-1937 למפלגה הנאצית. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, מונה כרופא בואפן אס אס בדרגת לוטננט שני.

ב-1940 מונה לרופא צבאי באוגדה של האס אס. לאחר שנפצע, עבד במחנה הריכוז ראוונסבריק כעוזר מנתח של קארל גבהרדט והשתתף בניסויים ניתוחיים שבוצעו בגופם של אסירים ממחנה הריכוז.

לאחר מלחמת העולם השנייה נשפט במשפט הרופאים בגרמניה ונידון למאסר עולם. עונשו הומתק ל-15 שנים ב-1951, אך למרות זאת הוא שוחרר ב-1954.

לאחר שחרורו חזר להתמחותו, והחל בקריירה חדשה בחברת כימיקלים באינגלהיים שם עבד עד פרישתו.

## ראו גם
* ניסויים רפואיים בבני אדם בתקופת השואה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סגל מחנה ראוונסבריק
קטגוריה:פושעי מלחמה נאצים
קטגוריה:רופאים נאצים
קטגוריה:אנשי ואפן אס אס
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1912
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-2003
ולנטין קוזמיץ' איוואנוב

**ולנטין קוזמיץ' איוואנוב** (ברוסית: **Валентин Козьмич Иванов**; 19 בנובמבר 1934, מוסקבה – 8 בנובמבר 2011) היה כדורגלן סובייטי ששיחק בעמדת החלוץ/שחקן כנף, והיה אחד ממלכי השערים של מונדיאל 1962, שזכה עם נבחרתו במדליית הזהב בטורניר הכדורגל של אולימפיאדת מלבורן.
## חייו
איוואנוב היה ידוע בשל מהירותו, הטכניקה הגבוהה שלו ויכולת הכדרור. הוא היה יכול להבקיע או לבשל שערים באותה מידה. נטל חלק פעיל במשחק ההגנה של קבוצותיו השונות ולא התמקד רק בהתקפה.

איוואנוב הופיע בסך הכול 59 פעמים במדי נבחרת ברית המועצות, והבקיע 26 שערים. מבחינה זו הוא נמצא במקום השלישי בהיסטוריה של הכדורגל הסובייטי לאחר אולג בלוחין ואולג פרוטאסוב. איוואנוב היה שותף ביחד עם עוד ארבעה שחקנים לשיא ההבקעות במונדיאל 1962, ובמונדיאל 1958 הוא הבקיע שני שערים. במשך רוב קריירת המועדונים שלו הוא שיחק עבור טורפדו מוסקבה. בסך הכול הוא הבקיע 124 שערים ב-286 משחקי ליגה, והוא ממוקם במקום התשיעי מבחינת המדדים הללו.

אשתו, לידיה איוואנובה הייתה אלופה אולימפית בהתעמלות ושופטת ספורט ידוע. בנו של איוואנוב, הנקרא גם כן ולנטין, הוא שופט כדורגל בין-לאומי.

## תארים
### כשחקן
* אליפות אירופה – 1960
* אלוף אולימפי – 1956
* מקום שני באליפות אירופה – 1964
* אליפות ברית המועצות – 1960, 1965
* גביע ברית המועצות בכדורגל – 1960

### כמאמן
* אליפות ברית המועצות – 1976
* גביע ברית המועצות בכדורגל – 1968, 1986.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קצרמר סובייטים
קטגוריה:כדורגלנים סובייטים
קטגוריה:חלוצי כדורגל סובייטים
קטגוריה:מוסקבה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני טורפדו מוסקבה
קטגוריה:מאמני טורפדו מוסקבה
קטגוריה:מאמני כדורגל רוסים
קטגוריה:מאמני כדורגל סובייטים
קטגוריה:מאמני רג'א קזבלנקה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ברית המועצות
קטגוריה:אלופים אולימפיים סובייטים: כדורגל
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת מלבורן (1956)
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1958
קטגוריה:כדורגלני יורו 1960
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1962
קטגוריה:כדורגלני יורו 1964
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין וגנקובסקויה
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1934
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2011
פרננדו לוגו

ממוזער|שמאל|פרננדו לוגו
**פרננדו ארמינדו לוּגוֹ מנדס** (בספרדית: **Fernando Armindo Lugo Méndez** הוא נולד ב-30 במאי 1951), פוליטיקאי פרגוואי ובישוף קתולי. שימש כנשיא פרגוואי בשנים 2008–2012.

## ביוגרפיה

לוגו שימש בישוף ופרש מהכנסייה ב-2006 כדי להתמודד בבחירות לנשיאות. ב-15 באוגוסט 2008 הושבע לוגו לנשיא פרגוואי.

לוגו התמודד כעצמאי והיה מנהיג האופוזיציה בפרגוואי. יריבתו הייתה המועמדת מטעם מפלגת השלטון, בלנקה אובלר. הייתה זו הפעם הראשונה שהפסידה מפלגת "קולורדו" זה 61 שנה. באפריל 2008 הוא נבחר לנשיאות פרגוואי. הקואליציה הקרויה "הברית הפטריוטית לשינוי", שבראשה עמד לוגו, הצליחה לאחד את מפלגות האופוזיציה, האיגודים המקצועיים והתנועות החברתיות.

ב-21 ביוני 2012 החליט הבית התחתון של הקונגרס הלאומי של פרגוואי להדיח את לוגו ברוב של 76 מול 1, בעקבות פינוי אלים של איכרים פולשים על ידי שוטרים, באחוזה שבצפון מזרח המדינה. במהלך הפינוי נהרגו 17 חקלאים. למחרת, קיבל הבית העליון החלטה דומה, ברוב של 39 מול 4. בעקבות זאת, הפך סגנו של לוגו, פדריקו פרנקו, לנשיא במקומו. לוגו הודיע כי יפנה לבית הדין הבין-אמריקאי לזכויות אדם בבקשה להתערב בהדחה. נשיאים בדרום אמריקה הודיעו כי אינם מכירים בהדחה וטענו כי מדובר בהפיכה. נשיאת ברזיל, דילמה רוסף, הציעה להשעות את פרגוואי מהמרקוסור ומאיחוד מדינות דרום אמריקה. נשיאת ארגנטינה כריסטינה פרננדס דה קירשנר ונשיא אקוודור רפאל קוראה הודיעו כי לא יכירו בשלטונו של פרנקו.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:נשיאי פרגוואי
קטגוריה:בישופים קתולים
קטגוריה:ילידי 1951
סקרצו

**סקרצו** (באיטלקית: **scherzo**; ברבים: סקרצי) הוא קטע או פרק מוזיקלי מהיר ובעל אופי משועשע לרוב, המהווה לעיתים חלק מיצירה גדולה יותר, כגון סימפוניה. פירוש המילה באיטלקית הוא "הלצה". לעיתים משתמשים במילה "סקרצנדו" כהוראה, לבצע פסקה מוזיקלית בהלך רוח משועשע.

פרקי סקרצו בודדים היו קיימים בספרות המוזיקלית גם בזמן שבו המינואט תפקד כפרק ביניים ביצירות גדולות. לרוב הוא הופיע כיצירה עצמאית והופעותיו כפרק ביצירה רב פרקית היו בודדות ולא עקביות. הסקרצו כפרק ביניים ביצירות גדולות התפתח בהדרגה מן המינואט ובהדרגה החליף אותו כפרק השלישי (או לפעמים השני) בסימפוניות, רביעיות מיתרים, סונאטות ויצירות דומות. הסקרצו משמר את מקצב 3/4 של המנואט ואת מתכונתו המשולשת, אבל נחשב למהיר יותר. במקרים רבים, אך לא תמיד, הוא חדור עליצות ומשובה. פה ושם אפשר למצוא דוגמאות לסקרצי שאינם במקצב 3/4 המסורתי, כמו בסונאטה מס' 18 של בטהובן. בדומה למינואט, מנוגן הסקרצו בדרך כלל עם הטריו הנלווה אליו, שאחריו באה חזרה על הסקרצו ויוצרת צורת ABA, או צורה בינארית. מתכונת זו חוזרת על עצמה לפעמים פעמיים או יותר (ABABA). נושא B הוא הטריו, קטע קליל יותר ובהשתתפות קולות מועטים ברוב המקרים, אם כי לא בהכרח לשלושה כלים כפי שמשתמע משמו, אלא במוזיקה מתקופת הבארוק המוקדמת.

יוזף היידן כתב מינואטים, הקרובים מאוד בנימתם לסקרצי; יוצאי הדופן הן רביעיות המיתרים אופוס 33 הכתובות באופן עקבי עם סקרצו ולא עם מינואט. בטהובן ושוברט היו הראשונים לעשות שימוש נרחב בצורה זו. בטהובן, בייחוד, היסב את הקצב המנומס של המינואט למחול נמרץ הרבה יותר, עד כדי פראות, לעיתים.

רוב הסקרצי של בטהובן, כמו זה שבסימפוניה הפסטורלית כוללים שני מופעים של הטריו, שהשני בהם עובר לפעמים שינוי ואחריו, במקרים רבים, חוזר הסקרצו מקוצר בהרבה, בצורת קודה. שומאן, כפי שמציין **סדריק תורפ-דייווי** נהג גם הוא להביא שני טריו, אך שונים זה מזה.

הסקרצו נשאר פרק תקני בסימפוניה ובצורות הקרובות אליה במשך המאה ה-19. מלחינים החלו לכתוב סקרצי גם כיצירות נפרדות והרחיבו את ההגדרה המקובלת של הצורה. מתוך ארבעת הסקרצי המפורסמים לפסנתר של שופן, שלושת הראשונים קודרים ודרמטיים במיוחד וקשה לראות בהם הלצות. רוברט שומאן העיר עליהם, "באיזו אצטלה תתעטף הרצינות, אם בדיחות הדעת מצטעפת בשחורים?"

שימוש אחר ונבדל במילה בתחום המוזיקה מופיע במדריגלים קלי הדעת של תקופת הרנסאנס, שנקראו במקרים רבים "סקרצי מדריגלי". קלאודיו מונטוורדי, לדוגמה, כתב שני קבצים של יצירות בשם זה, הראשון בשנת 1607, השני ב-1632.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מבנים מוזיקליים
קטגוריה:צורות מוזיקליות
וולפרם סיברס

**וולפרם סיברס** (**Wolfram Sievers**) נולד ב-10 ביולי 1905 בהילדסהיים והוצא להורג ב-2 ביוני 1948. היה המזכיר הכללי של חברת  אננארבה בין 1935-1945 ופושע מלחמה נאצי.

## ביוגרפיה
סיברס נולד ב-1905 בהילדסהיים, גרמניה. אביו היה מוזיקאי בכנסייה הפרוטסטנטית ואף הוא סומן כמוזיקאי מחונן. סיברס הורחק מבית הספר לאחר שהתגלה שהיה חבר פעיל ב Deutschvölkischer Schutz- und Trutzbund, האגודה האנטישמית הגדולה והמשמעותית ביותר בגרמניה של אחרי מלחמת העולם הראשונה. לאחר מכן, החל סיברס את לימודיו בהיסטוריה, פילוסופיה וחקר דתות באוניברסיטה הטכנית בשטוטגרט תוך כדי עבודתו כמוכר ספרים. ב-1929 הצטרף למפלגה הנאצית. וב-1933 הוא מונה למנהל המחקר של שמורת הטבע אקסטרנשטיינה ביער טויטובורג ולראש המשלחת של אננארבה לבוסלן, שוודיה. ב-1935, הצטרף סיברס לאס אס ומונה למזכיר הראשי והמנהל בפועל של חברת אננארבה על ידי הימלר, עד סופה של המלחמה התקדם סיברס לדרגת אס אס-קולונל, אחת הדרגות הבכירות בארגון.

## מלחמת העולם השנייה
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה ושואת יהודי-אירופה, עבד במחנה הריכוז דכאו יחד עם אוגוסט הירט ורודולף ברנדט בתחום הניסויים בבני אדם, במסגרת זו, סייע במחקר על 112 אסירים יהודים, אשר נבחרו, צולמו, נמדדו והוצאו להורג. שלדי היהודים נועדו להשלים את אוסף השלדים באוניברסיטת הרייך בשטרסבורג, צרפת. מחקר זה ידוע כאוסף השלדים היהודי. מעשי הרצח בוצעו במחנה מחנה הריכוז נאצוויילר-שטרוטהוף. ב-1943 סיברס הקים, בהוראתו של הימלר, את המכון למחקר מדעי צבאי ומונה למנהל המכון. במכון הוקמו שתי מחלקות שנוהלו על ידי זיגמונד ראזכר ואוגוסט הירט, המכון מומן על ידי הואפן אס אס וביצע ניסויים נרחבים בבני אדם במחנות דכאו ונאצוויילר. הניסויים כללו: הכנסת אסירים לתאי ואקום על מנת לדמות תנאי טיסה בגבהים. הוצאת אסירים ערומים לקור במשך 14 שעות או השלכתם למי קרח על מנת למצוא את הדרך הטובה ביותר להבריא חיילים שקפאו בשדה הקרב. הניסויים כללו גם ירי על אסירים וקטיעת איבריהם כדי לבדוק יעילות חומר המזרז קרישת דם. כל הניסויים התנהלו במחנה דכאו בין החודשים יולי לספטמבר 1944, ישנן ידיעות על כך שסיברס ביקר במחנה ב-20 ביולי על מנת לפגוש את הרופאים שביצעו את הניסויים.

## משפט והוצאה להורג
כוחות אמריקאים שפשטו על מטה אננארבה בוויסכנפלד מצאו מסמכים המקשרים את וולפרם סיברס לארגון. מסמכים אלו הפלילו למעשה את סיברס אשר נשפט במשפט הרופאים בגרמניה בתאריך ה-20 באוגוסט 1947, להגנתו, סיברס טען שסייע לארגון מחתרת נגד השלטון הנאצי עוד החל מ-1929, טענה זו אף נתמכה יותר מאוחר על ידי פרידריך היילסכר, שהיה חבר באחד מארגוני המחתרת הגרמנים. למרות זאת, סיברס נמצא אשם כפושע מלחמה וכמבצע פשעים כנגד האנושות. סיברס הואשם בחלקו באוסף השלדים היהודים וכמו כן בסיועו לניסויים בבני אדם במחנות דכאו ונאצויילר. במהלך המשפט, סיברס כונה על ידי אחד העיתונאים במשפט כ"כחול הזקן הנאצי" בגלל "זקנו העבה והשחור כדיו". הוא הוצא להורג בתלייה בתאריך ה-2 ביוני 1948 בכלא לנדסברג.

## ראו גם
* ניסויים בבני אדם על ידי הנאצים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:פושעי מלחמה נאצים שהוצאו להורג
קטגוריה:ניסויים בבני אדם על ידי הנאצים: פושעים
קטגוריה:סגל מחנה דכאו
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1905
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1948
ישראל דוסטרובסקי

**ישראל דוֹסְטְרוֹבְסקי** (Dostrovsky; 29 בנובמבר 1918 – 28 בספטמבר 2010) היה פרופסור לכימיה פיזיקלית, מנכ"ל הוועדה לאנרגיה אטומית, נשיאו החמישי של מכון ויצמן למדע וחתן פרס ישראל למדעים מדויקים.

## ביוגרפיה
דוסטרובסקי נולד ב-1918 באודסה שבאוקראינה, בנם של אריה וסוניה לבית פּוֹלְיַאקִין. ב-1919, כשהיה בן שנה, עלה עם משפחתו לארץ ישראל באונייה "רוסלאן". אביו, ד"ר אריה דוסטרובסקי, היה רופא עור ומין, ממייסדי בית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית בירושלים ובית החולים הדסה.

למד בגימנסיה העברית רחביה והצטרף לתנועת "המחנות העולים".
כאשר היה בן 13 הצטרף לארגון "ההגנה" ופעל במסגרתו. מאוחר יותר הצטרף לקיבוץ מעוז חיים, אך יצא ללימודי כימיה פיזיקלית באנגליה ונותר בה לצורכי מחקר והוראה. בשנת 1943 סיים דוסטרובסקי את לימודי הדוקטורט בקולג' האוניברסיטאי של לונדון. עם סיום לימודיו עבד כמרצה לכימיה בקולג' האוניברסיטאי.

דוסטרובסקי שב לישראל ב-1 באפריל 1948 והקים את המחלקה לחקר איזוטופים במכון ויצמן, כמו גם את יחידה ג' בחיל המדע שעסקה בראשית חקר אנרגיה גרעינית. עבודתו בשירות הצבא נתמכה על ידי מכון ויצמן וקבוצות המחקר שפעלו תחתיו עסקו בבידוד איזוטופים ועבדו במשותף עם הוועדה לאנרגיה אטומית. נמנה עם חברי הוועדה לאנרגיה אטומית שהוקמה ב־13 ביוני 1952 על ידי ראש הממשלה דוד בן-גוריון.

בשנת 1966, עם מיסודה של הוועדה לאנרגיה אטומית במשרד ראש הממשלה, מונה דוסטרובסקי למנכ"ל הוועדה הראשון ושירת בתפקיד עד 1971. לאחר סיום תפקידו נותר חבר במועצה המייעצת לוועדה, עד שנת 1981.
בשנת 1971 מונה לסגן נשיא מכון ויצמן ובשנת 1973 נבחר לנשיאו החמישי. בתפקיד זה כיהן עד שנת 1975. בשנה זו מונה לדרגת "פרופסור המכון", דרגה הניתנת למדענים דגולים שהשיגו הישגים יוצאי דופן במדע ופעלו למען מדינת ישראל ומכון ויצמן למדע.

דוסטרובסקי זכה בפרס ויצמן (1951) ובפרס ישראל למדעים מדויקים (1995). קיבל תוארי דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת תל אביב ומהטכניון, ובשנת 1982 נבחר כחבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.

## חיים אישיים
היה נשוי לדפנה לבית ווֹרְמַלְד, ואב לשניים. אחותו הייתה המוזיקאית יוכבד דוסטרובסקי. בן דודו מצד אביו היה הרמטכ"ל הראשון של צה"ל, יעקב דורי. הובא למנוחות בבית העלמין בקיבוץ מעוז חיים.

## לקריאה נוספת
* אמיל פוירשטיין, **יהודים מפורסמים במדע**, 1956. עמ' 50–67.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* פרופ' ישראל דוסטרובסקי, ממייסדי מכון ויצמן למדע והנשיא החמישי של המכון, מת בגיל 92, מגזין מכון ויצמן, 29 בספטמבר 2010

קטגוריה:כימאים ישראלים
קטגוריה:כימאים פיזיקליים
קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:מדעני חיל המדע
קטגוריה:נשיאי מכון ויצמן למדע
קטגוריה:זוכי פרס ויצמן
קטגוריה:זוכי פרס ישראל למדעים מדויקים
קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים
קטגוריה:מנכ"לי הוועדה לאנרגיה אטומית
ישראל
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מהטכניון
קטגוריה:בוגרי גימנסיה רחביה
קטגוריה:בוגרי המחנות העולים
קטגוריה:בוגרי יוניברסיטי קולג' לונדון
קטגוריה:ישראלים ילידי אוקראינה
קטגוריה:אישים הקבורים במעוז חיים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1918
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2010
4 Minutes

**** (בעברית: **4 דקות**) הוא סינגל דאנס-פופ מתוך Hard Candy, אלבומה ה-11 של הזמרת האמריקאית מדונה, שנכתב על ידי מדונה עצמה, דנג'ה, טימבלנד וג'סטין טימברלייק והופץ כסינגל באביב 2008. בשיר מתארחים זמר הפופ ג'סטין טימברלייק והראפר טימבלנד. שיר זה הוא הראשון אי פעם בו מדונה משתפת זמר אחר.

"" זכה להצלחה בינלאומית, ונכנס לראשי מצעדי הפזמונים במדינות רבות. השיר היה לשיר המצליח ביותר של מדונה בארצות הברית מאז השיר "Music" משנת 2000. ברחבי העולם נמכרו בשבוע הראשון לצאתו כ-217,000 עותקים ומעל 600,000 תוך שבועיים. לאחר שבועיים אלו כבר עמד במקום הראשון במצעדי המוזיקה ב-26 מדינות.

בסמוך לצאתו, הצליח להיכנס אל המקום השלישי במצעד הבילבורד הוט 100.

## וידאו קליפ
ימין|ממוזער|218x218px|מדונה בקליפ
הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר בוים על ידי ג'ונס ופרנסואה. הקליפ הציג את מדונה וטימברלייק מתהלכים במקומות שונים (בית, משרד, שירותים ועוד) כאשר חור שחור מתקרב אליהם והורס כל מה שנמצא בדרכו. המטרה שלהם, היא לנסות ולברוח בארבע דקות (כשם השיר), מן האיום ולהציל את עצמם.

באחד הקטעים הבולטים בקליפ מוצגים השניים בסופרמרקט, רוקדים על המסילה להעברת מוצרים. ישנם קטעי ריקוד רבים של השניים בקליפ המציגים את מדונה בביגוד מינימלי כשמאחוריהם שעון דיגיטלי גדול אשר מכוון לספור עד ארבע דקות. טימבלנד מופיע בקליפ בתחילתו ובסופו, תוך שניתן לשמוע את קולו.

הקליפ הוצג לראשונה באתר "iTunes" ב-3 באפריל, לאחר מכן באתר "MuchMusic" ב-6 באפריל ולבסוף בתוכנית TRL ב-7 באפריל. באתר YouTube הווידאו עבר מעל 10 מיליון צפיות תוך כשבועיים. במרוצת השנים, הפך הקליפ לקליפ ה-7 הנצפה ביותר של מדונה, כאשר צבר למעלה מ-81 מיליון צפיות.

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי מדונה
קטגוריה:שירי ג'סטין טימברלייק
קטגוריה:שירי טימבלנד
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מדונה
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ג'סטין טימברלייק
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי טימבלנד
קטגוריה:שירים על זמן
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון באיטליה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בגרמניה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בדנמרק
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בטורקיה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון ביוון
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בנורווגיה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בספרד
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בפינלנד
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון ברומניה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד אירופה הוט 100
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האוסטרלי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האירי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הסקוטי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד קנדה הוט 100
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד 40 הסינגלים ההולנדיים
קטגוריה:שירי זהב בניו זילנד
קטגוריה:סינגלים בהוצאת וורנר רקורדס
מפלגת חזית המולדת האוסטרית

**חזית המולדת האוסטרית** (בגרמנית: **Vaterländische Front**; בראשי תיבות: **VF**) הייתה מפלגה אוסטרית פשיסטית שהוקמה ב-1933 ושלטה באוסטריה הפדרלית עד שהוצאה אל מחוץ לחוק ב-1938 על ידי הנאצים.

## היסטוריה
המפלגה הוקמה ב-20 במאי 1933 על ידי השליט הדיקטטורי אנגלברט דולפוס כתנועה פוליטית על-מפלגתית של כל האוסטרים "הנאמנים לשלטון". זו הייתה המפלגה היחידה שקיומה הותר לאחר ביטול הדמוקרטיה, הפרלמנט והאופוזיציה.
ממוזער|דגל התנועה
דגל התנועה היה דגל אוסטריה מוטען במרכזו בצלב הקביים ועם שברון ירוק והיה שקול ערך לדגל הלאומי האוסטרי, והברכה המקובלת הייתה "תחי החזית!" (!Front Heil). מנגנוני המדינה היו כפופים לתנועה, וקבלת תפקידים בשרות הציבורי הותנו בחברות במפלגה.
ממוזער|275x275 פיקסלים|נאום דולפוס בספטמבר 1933, וינה
בספטמבר 1933 נשא דולפוס נאום בווינה בו הצהיר על כוונתו להקים "מדינה גרמנית-אוסטרית, נוצרית וסוציאלית על בסיס מעמדי והנהגה אוטוריטרית". לאחר שכל שאר המפלגות נאסרו, במקומן היה צריך לחלק את העם למעמדות (כמורה, אצולה, פקידות וכן הלאה) וחזית המולדת התיימרה לייצג את כל המעמדות במפלגה אחת. חזית המולדת הורכבה משני גופים – אזרחי וצבאי.

נסיונותיו של דולפוס להפוך את המפלגה לתנועת המונים לא צלחו, וב-1934 נרצח בידי מתנקש נאצי אוסטרי. אף על פי שבסוף שנת 1937 מנתה התנועה כ-3 מיליון חברים (מתוך אוכלוסייה של כ-6.5 מיליונים) ביניהם גם יהודים רבים, רובם הגדול לא הזדהו עם התנועה ומטרותיה. הסוציאל-דמוקרטים והנאצים באוסטריה לא תמכו במשטר הפשיסטי והמשיכו בפעילות פוליטית מחתרתית. במרץ 1938, מיד לאחר סיפוח אוסטריה לרייך השלישי, האנשלוס, פורקה המפלגה ונאסרה פעילותה.

## מנהיגי המפלגה
* אנגלברט דולפוס - מאי 1933 עד יולי 1934
* הרוזן ארנסט רודיגר שטארהמברג (Ernst Rüdiger Starhemberg) - אוגוסט 1934 עד מרץ 1936
* קורט שושניג - מרץ 1936 עד מרץ 1938

## תת-ארגונים של המפלגה
* תנועת הנוער האוסטרית
* המדור הפוליטי לפעילים לאומיים
* המדור הסוציאלי לסוציאל-דמוקרטים לשעבר
* המיליציה הצבאית (הוקמה באוקטובר 1936)

## ראו גם
* אוסטרופשיזם

## לקריאה נוספת

*, L. Reichhold, *Kampf um Österreich. Die Vaterländische Front und ihr Widerstand gegen den Anschluß 1933-38,* 2. Auflage 1985 
* I. Bärnthaler, *Die Vaterländische Front, Geschichte und Organisation,* 1971 


## קישורים חיצוניים

* אוסף עלונים של חזית המולדת

חזית המולדת
חזית המולדת האוסטרית
קטגוריה:חדלו להתקיים באוסטריה ב-1938
סרז'י פמיאס

**סרז'י פמיאס** (בקטלאנית: **Sergi Pàmies**; נולד ב-1960 בפריז) הוא סופר, עיתונאי, מתרגם ושדרן טלוויזיה ורדיו קטלאני שזכה במספר פרסים.

סגנונו משלב בין הומור ופרודיה לבין נושאים של ייאוש, כישלון ומוות. בעבודתו בתקשורת הוא משתף פעולה עם קים מונזו. פמיאס תרגם יצירות של גיום אפולינר, ז'אן-פיליפ טוסן, אגוטה קריסטוף ודניאל פנאק.

## יצירות
### אוספי סיפורים קצרים
* *T'hauria de caure la cara de vergonya*, 1986 ("הפנים שלך צריכות ליפול מבושה")
* *Infecció*, 1987 ("זיהום")
* *La gran novel·la sobre Barcelona*, 1999 ("הרומן הגדול על ברצלונה"; פרס Crítica Serra d'Or)
* *L'últim llibre de Sergi Pàmies*, 2000 ("הספר האחרון של סרז'י פמיאס")
* *Si menges una llimona sense fer ganyotes*, 2006 ("אם אתה אוכל לימון בלי לעשות פרצופים"; פרס Lletra d'Or, פרס העיר ברצלונה)
* 2010 ,*La bicicleta estàtica* ("אופניים סטטיות")
* 2010 ,*Cançons d'amor de i de pluja* ("שירים של אהבה ושל גשם")

### רומנים
* *La primera pedra*, 1990 ("האבן הראשונה"; פרס Ícaro)
* *L'instint*, 1993 ("האינסטינקט"; פרס Prudenci Bertrana)
* *Sentimental*, 1995 ("סנטימנטלי")

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:סופרים קטלאנים
קטגוריה:מתרגמים
קטגוריה:שדרני רדיו וטלוויזיה
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1960
מרטנזיט

ממוזער|250px|מרטנזיט.
**מרטנזיט** הוא מבנה גבישי של ברזל, תוצאה של חיסום, הוא טרנספורמציה מהירה (ללא תהליך דיפוזיה) ממצב אוסטניט. לרוב, מקובל להשתמש במונח "מרטנזיט" בהקשר של תרכובת פלדה פחמנית. תרכובת זו, ביחסים שונים בין הפחמן לברזל, שימושית מאוד בתעשייה המודרנית ומשמשת לרוב כחומר גלם לבניית כלים, חלקי מכונות ושאר היישומים התעשייתיים. המרטנזיט נקרא על שם המטלורג הגרמני אדולף מארטנס (1850 – 1914).

המרטנזיט נוצר על ידי קירור מהיר, המכונה ריווי, של תרכובת הנמצאת בפאזה אוסטניטית, אם בהשקעת הפלדה החמה במים קרים ובתהליכים תעשייתיים מתקדמים יותר אף בחנקן נוזלי. הקירור המהיר גורם לאטומי הפחמן להילכד בגביש, כיוון שאינם מספיקים לצאת בדיפוזיה אל מחוץ למבנה הגבישי המתהווה. מבנה זה מכיל מאמצים פנימיים כתוצאה ממהירות המעבר מהפאזה האוסטניטית לפאזה המרטנזיטית. בהגדלה מיקרוסקופית של מרטנזיט מוצק, ניתן לראות שגרעיני הגבישים הם דמויי מחטים מחודדות – דבר המבחין את המרטנזיט מפאזות אחרות.

מבנהו המולקולרי הגבישי של המרטנזיט הוא טטרגונל ממורכז גוף לעומת המבנה של האוסטניט – שהוא קובייתי ממורכז פאה. חרף הרכבם הכימי הזהה של חומרים שונים, אף כי נוסחתם הכימית זהה, אלה יכולים להיבדל בתכונותיהם בשל מבנה מולקולרי שונה למשל מרטנזיט ואוסטניט.

המעבר מפאזה אוסטניטית לפאזה מרטנזיטית דורש מעט מאוד אנרגיית אקטיבציה, כיוון שהתהליך הוא תוצאה של ארגון מחדש עדין, אך מהיר, של מיקומי האטומים אלה ביחס לאלה. צפיפות המרטנזיט נמוכה יותר מזו של האוסטניט, לכן המעבר בין שתי הפאזות גורם לשינוי בנפח התרכובת.

הפאזה המרטנזיטית יכולה להיהרס בקלות עם חימום התרכובת לסף טמפרטורה הייחודי לכל חומר, זאת משום שתהליכים כימיים מואצים בטמפרטורות גבוהות ובהתאם לחוק השני של התרמודינמיקה. התהליכים השונים נקראים חיסום, הרפיה וריפוי. בסגסוגות מסוימות, התופעה ניתנת לשיכוך על ידי הוספת יסודות דוגמת טונגסטן, שמשתתפים בהתגרענות של הצמנטיט.

כיוון שקשה לשלוט בתהליך הריווי, פלדות רבות מקוררות בשיטה זו, כך שייווצר עודף של מרטנזיט ואז על ידי הרפיה, ריכוזי המרטנזיט משנים פאזה למבנה הרצוי בהתאם לשימוש העתידי של אותה פלדה. כיוון שיתר מרטנזיט גורם לפריכות של הפלדה ואילו מיעוט מרטנזיט יגרום לפלדה להיות רכה מדי, נחקרו קצבי החיסום הרצויים באקדמיה ובחברות מסחריות, ונוסחו מתכונים מדויקים לקבלת מבנים פנימיים רצויים של הסגסוגת.

## מקורות
* Fundamentals of Materials Science and Engineering, 5th edition, William D. Callister, Jr. et.al

## ראו גם
* קריסטלוגרפיה

## קישורים חיצוניים

*Extensive resources from Cambridge University Press
*The cubic-to-tetragonal transition
*New Phase Transition
*מבוא לקריסטלוגרפיה ומערכות גביש במינרלים
*מילון למונחי קריסטלוגרפיה
*מבני סריג גבישי
*ארגון הקריסטלוגרפיה האמריקני

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מטלורגיה
קטגוריה:פלדה
דמוגרפיה של רפובליקה סרפסקה

**[[רפובליקה סרפסקה]]** משתרעת על פני 49% משטחה של בוסניה והרצגובינה, ומתגוררים בה כשליש מאוכלוסייתה.
לאחר מפקד האוכלוסין שנערך בשנת 2013, הוערכה האוכלוסייה ב-1,218,107 תושבים, מתוכם 82.95% סרבים (נוצרים אורתודוקסים), 12.69% בוסניאקים (מוסלמים סונים), 2.27% קרואטים (נוצרים קתולים) ו-1.25% אחרים. ברפובליקה סרפסקה שתי קהילות יהודיות זעירות, באניה לוקה ודובוי.

לפי החוק מ-1994 והתאמות מ-1996, מחולקת הרפובליקה סרפסקה ל-63 רשויות מקומיות (општинe) ועיריות (градови).

**הערים המרכזיות בסרפסקה הן:** 

*באניה לוקה
*סרייבו מזרחית
*דוֹבּוֹי
*בּיילינה
*פריידוֹר (Приједор)
*טסליץ' (Теслић)
*זבורניק (Зворник)
*ברוד (Брод)
*קוזארסקה דוביצה (Козарска Дубица)
*נובי גראד (Нови Град)
*דרבנטה (Дервента)
*פרנייבור (Прњавор)
*מודריצ'ה (Модрича)
*טרבּינייה (Требиње)
*מרקונייץ' גראד 
*וישגרד (Вишеград)
*פוֹצ'ה (Фоча)
*בילצ'ה 
*גרדישקה (Градишка)

## קישורים חיצוניים

רפובליקה סרפסקה
קטגוריה:רפובליקה סרפסקה
קטגוריה:בוסניה והרצגובינה: דמוגרפיה
אדמיר

**אדמיר מרקס דה מנזס** (פורטוגזית: **Ademir Marques de Menezes**; 8 בנובמבר 1922 – 11 במאי 1996), שהיה ידוע בקיצור בשם **אדמיר**, היה כדורגלן ברזילאי הנחשב לאחד החלוצים המרכזיים הטובים ביותר בהיסטוריה של נבחרת ברזיל. בגלל עצמות הלסת הבולטות שלו הוא זכה לכינוי "לסת".

## ביוגרפיה

אדמיר החל את קריירת המועדונים שלו בספורט קלוב רסיפה לפני שעבר לשחק עבור ואסקו דה גאמה. הוא שיחק במדי ואסקו בשתי תקופות, בין 1942 ל-1945 ובין 1948 ל-1956, וביניהן שיחק בפלומיננזה. אדמיר הופיע במדי ואסקו ב-429 משחקים וכבש 301 שערים, וזכה עמה בחמש אליפויות ריו דה ז'ניירו (1945, 1949, 1950, 1952, 1956) ואליפות אחת נוספת עם פלומיננזה ב-1946. בשנת 1949 הוא היה המבקיע המצטיין של הליגה עם 30 שערים, וב-1950 עם 25 שערים. אדמיר פרש בשנת 1956, ולאחר פרישתו עסק בפרשנות, אימון ועסקים.

אדמיר התפרסם בעיקר בזכות משחקיו במונדיאל 1950 שנערך בברזיל. הוא שיחק בשלישיית החלוצים הידועה של ברזיל שכללה גם את זיזיניו וז'איר דה רוסה פינטו, וזכה בתואר נעל הזהב (המבקיע המצטיין). ישנה מחלוקת כמה שערים הבקיע, יש הטוענים שהוא הבקיע שבעה שערים ואחרים טוענים כי הוא הבקיע תשעה שערים. אדמיר היה הראשון שהבקיע שער באצטדיון המרקנה. למרות יכולתו הגבוהה הוא היה שותף להפסד לנבחרת אורוגוואי במשחק המכריע על התואר, שנודע בשם מרקנאסו.

אדמיר זכה להצלחות גם בקופה אמריקה. הוא שיחק בטורנירים של 1945, 1946, 1949 ו-1953, ובסך הכל הוא הבקיע 12 שערים ב-18 משחקים, כולל שלושער במשחק הניצחון בגמר נגד נבחרת פרגוואי ב-1949. אדמיר זכה עם ברזיל בטורניר פאן-אמריקה ב-1952. 

בסך הכל הוא הופיע במדי ברזיל בין 1945 ל-1953, שיחק ב-39 משחקים וכבש 32 שערים.

## תארים
### קבוצתיים
;ואסקו דה גאמה
*אליפות ריו דה ז'ניירו (5): 1945, 1949, 1950, 1952, 1956
;פלומיננסה
*אליפות ריו דה ז'ניירו: 1946
;נבחרת ברזיל
*קופה אמריקה: 1949
*סגנות גביע העולם: 1950

### אישיים
*השחקן המצטיין בקופה אמריקה: 1949
* מלך השערים של גביע העולם: 1950 
* הנבחרת המצטיינת של גביע העולם: 1950
*היכל התהילה של הכדורגל הברזילאי

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים ברזילאים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ברזילאים
קטגוריה:רסיפה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני רסיפה
קטגוריה:כדורגלני ואסקו דה גאמה
קטגוריה:כדורגלני פלומיננסה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ברזיל
קטגוריה:מאמני כדורגל ברזילאים
קטגוריה:מאמני ואסקו דה גאמה
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1950
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1922
קטגוריה:ברזילאים שנפטרו ב-1996
דראז'ן ירקוביץ'

**דראז'ן ירקוביץ**' (בקרואטית: **Dražan Jerković**; נהגה: [drǎʒan jěːrkoʋitɕ]; 6 באוגוסט 1936 – 9 בדצמבר 2008) היה כדורגלן קרואטי ששיחק בעמדת החלוץ, ולאחר מכן היה מאמן.

## קריירה
ירקוביץ' שיחק עבור דינמו זאגרב בין 1954 ל-1965, ועבור גנט בשנת 1965. הוא נאלץ לפרוש בגיל צעיר יחסית בגלל פציעות חמורות שנגרמו לו במהלך המשחקים, ובזמן פרישתו הוא היה בשיא הקריירה. במדי דינמו הוא זכה באליפות בשנת 1958, ובגביע הליגה ב-1960 ו-1965. בסך הכל הוא הופיע במדי הקבוצה ב-315 משחקים והבקיע 300 שערים.

ירקוביץ' שיחק עבור נבחרת יוגוסלביה בין 1960 ל-1964, והבקיע 11 שערים ב-21 משחקים. הוא השתתף ביורו 1960 ומונדיאל 1962. הוא היה בסגל הנבחרת היוגוסלבית למונדיאל 1958, אך לא שותף במשחקים.

ביורו 1960 הוא הבקיע שני שערים נגד נבחרת צרפת בחצי הגמר, שבו יוגוסלביה ניצחה בתוצאה 4–5. במשחק הגמר יוגוסלביה הפסידה לנבחרת ברית המועצות בתוצאה 1–2, וסיימה במקום השני.

ירקוביץ' הבקיע 4 שערים עבור יוגוסלביה במונדיאל 1962, וביחד עם חמישה שחקנים נוספים הוא זכה בפרס נעל הזהב. יוגוסלביה סיימה במקום הרביעי. ברבע הגמר היא ניצחה את נבחרת מערב גרמניה בתוצאה 0–1, בחצי הגמר הפסידה לנבחרת צ'כוסלובקיה בתוצאה 1–3, ובמשחק על המקום השלישי הפסידה לנבחרת צ'ילה בתוצאה 0–1.

ירקוביץ' הופיע פעם אחת במדי נבחרת קרואטיה, לאחר שהיא כונסה פעם אחת במסגרת יוגוסלביה הקומוניסטית למשחק ידידות נגד נבחרת אינדונזיה ב-1956. ירקוביץ' היה המאמן של נבחרת קרואטיה החדשה בין 1990 ל-1992.

ירקוביץ' נפטר ב-9 בדצמבר 2008 בזאגרב.

## לקריאה נוספת

* *Nogometni leksikon* (2004, in Croatian)


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים יוגוסלבים
קטגוריה:כדורגלנים קרואטים
קטגוריה:חלוצי כדורגל יוגוסלבים
קטגוריה:חלוצי כדורגל קרואטים
קטגוריה:שיבניק: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני דינמו זאגרב
קטגוריה:כדורגלני גנט
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1958
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1962
קטגוריה:כדורגלני יורו 1960
קטגוריה:כדורגלני נבחרת יוגוסלביה
קטגוריה:מאמני כדורגל קרואטים
קטגוריה:מאמני דינמו זאגרב
קטגוריה:מאמני נ.ק. זאגרב
קטגוריה:מאמני נבחרת יוגוסלביה בכדורגל
קטגוריה:מאמני נבחרת קרואטיה בכדורגל
קטגוריה:ילידי 1936
קטגוריה:קרואטים שנפטרו ב-2008
לבנה מושון

** לבנה מושון** (נולדה בתל אביב בט' בחשוון תשי"ג, 28 באוקטובר 1952) היא סופרת, עיתונאית ואשת חינוך ישראלית.
ממוזער

## ביוגרפיה
לבנה מושון נולדה ב-1952, בת לאב שהיה סוהר בכלא רמלה. גדלה בשכונת עזרא להורים יוצאי חלב.

היא כותבת ספרי ילדים ונוער, במקביל לעיסוקה כמורה. היא כלת פרס אקו"ם לשנת 2004 בתחום ספרות הילדים והנוער על ספרה "לאבא שלי קוראים ארווין", שיצא לאור בהוצאת כתר תחת השם "מכתבים מגבעת הזבל". בנובמבר 2008 זכתה בשנית בפרס אקו"ם לשנת תשס"ח. ספרה ״שתיקת הצמחים״ נכלל ברשימה הארוכה לפרס ספיר 2015. ב-2019 יצא לאור רומאן שלה בשם "כריתה". בינואר 2022 זכתה בפרס היצירה לסופרים על שם ראש הממשלה לוי אשכול ז"ל.

כתבה 45 ספרים, רובם לילדים ובני נוער, מתוכם חמישה ספרי פרוזה למבוגרים.

## חיים אישיים
מושון נשואה, ולה שלושה ילדים. מתגוררת בגבעת שמואל.

## מספריה
* **חוט צמר כחול**, 1981
* **אהבה חמוצה**, 1995
* **מר גדיש האדיש חזר להרגיש**, 1999
* **מכתבים מגבעת הזבל**, כתר 2008
* **שתיקת הצמחים**, ספריה לעם, עם עובד, 2014
* **כריתה**, הוצאת דני ספרים, 2019
* **מכתב לסוהר 343ב**, ספריה לעם, עם עובד, 2024

## קישורים חיצוניים

* 
* החיים כספר - האתר האישי של הסופרת
* 
* 
* 
* 
* 
* פרק מתוך הספר "כריתה", פורסם ב"כיוון הרוח", https://bkiovnhroh1.com/PAGE4270.asp
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זוכות פרס אקו"ם
קטגוריה:זוכי פרס אקו"ם
קטגוריה:סופרות ילדים ונוער ישראליות
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער ישראלים
קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:עיתונאיות כותבות עברית
קטגוריה:נשות חינוך ישראליות
קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1952
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952
קטגוריה:זוכי פרס היצירה לסופרים ומשוררים
יזמות בנייה

**יזמות בנייה** היא הפעילות הכרוכה בייזום ובניהול של פרויקט בנייה, מתחילתו ועד סופו. ביזמות בנייה עוסקים גופים פרטיים (אדם, חברה פרטית וכדומה) וגופים ציבוריים (משרד השיכון, רשות מקומית).

פעילויות שיזם בנייה נדרש לבצע או לתאם במהלך פרויקט בנייה:
* רכישת הקרקע לפרויקט. לעיתים רוכש היזם מלאי קרקעות לפרויקטים עתידיים, שאותם יבצע שנים לאחר הרכישה, ולעיתים הוא רוכש קרקע לבנייה מיידית. רכישת הקרקע נעשית לעיתים מהונו של היזם, לעיתים באשראי בנקאי, ולעיתים בעסקת קומבינציה, שבה מובטח לבעלי הקרקע חלק מהמבנה שיוקם, בתמורה למתן הקרקע לפרויקט.
* תכנון וקבלת היתר בנייה. לשם הקמת מבנה יש לקבל היתר מהוועדה המקומית לתכנון ובנייה ומוועדות המוסמכות לכך. בהיתר נקבעים אופי המבנה וגודלו. על קבלת ההיתר אחראי האדריכל המכין תוכנית הגשה. במקביל וכהמשך לבקשת ההיתר מבוצע תכנון אדריכלי והנדסי של הפרויקט במטרה להכין תוכניות עבודה לביצוע. לשם כך מסתייע היזם בשירותיהם של מהנדסים, כגון מהנדס בניין, מהנדס חשמל ועוד, הפועלים יחד עם האדריכל.
* בפרויקטים רבים, בעיקר בישראל, טרם התכנון ובקשת ההיתר מנסה היזם לשנות את תוכנית המתאר (לרוב ברמה של תוכנית בניין עיר) באופן נקודתי לקרקע בה הוא מתכנן לבנות, במטרה להגדיל את אחוזי הבנייה המותרים, היקף הבנייה ואף יעוד הקרקע במטרה להעצים רווחים. שינוי התוכנית כרוך בנוהל חוקי של ביצוע תוכנית עירונית חדשה אשר כנגדה זכותו של הציבור להביע התנגדות. לרוב מדובר במשימה מורכבת ולשם כך מסתייע היזם בעורך דין שהתמחותו בכך.
* שיווק ומכירה של הפרויקט. לעיתים מתחילה מלאכת השיווק והמכירה עוד לפני שהחלה הבנייה ("מכירה על הנייר"), ולעיתים היא נערכת במקביל לבנייה. במקרים של ביקוש נמוך נמשכת המכירה גם לאחר סיום הבנייה. לעיתים בונה הקבלן את הבניין למען עצמו, מתוך כוונה להשכירו ולא למכרו. על מכירת דירות חל בישראל חוק המכר (דירות), תשל"ג-1973, וחוקים נוספים שבאו להגן על קוני הדירות.
* התקשרות עם קבלן בניין (או קבלני בניין אחדים, בעלי התמחויות מגוונות), לשם ביצוע מלאכת הבנייה.
* קבלת היתר אכלוס מהרשות המקומית וחיבור המבנה לתשתיות העירוניות (חשמל, מים, ביוב, טלפון).
* מסירת המבנה לרוכשיו.

פעילותו של היזם נעשית בדרך כלל במסגרת חברה שבשליטתו. לעיתים מוקמת חברה למימושו של פרויקט מסוים (בניין יחיד או שכונה מסוימת), ולעיתים משמשת את היזם חברה אחת לפעילותו במשך שנים רבות.

לעיתים עוסקת חברה אחת בשתי פעילויות הבנייה, זו של יזם הבנייה וזו של קבלן הבניין, לעיתים נעשות שתי פעילויות זו על ידי שתי חברות בעלות זיקה ביניהן (למשל יזם בנייה שלו חברה בת לקבלנות בניין), ולעיתים אלה חברות נפרדות, המתקשרות לפרויקט מסוים באמצעות חוזה.

## קישורים חיצוניים
* יזמות בנייה, UNadlan
*בונים בית: מהן הפעולות אותן נדרש לבצע יזם הבנייה?/, דפי זהב

## הערות שוליים

קטגוריה:מקצועות הבנייה
קטגוריה:בנייה
קטגוריה:יזמות
בוהיניה

**בּוֹהִינִיָּה** (שם מדעי: *Bauhinia*. שם נפוץ באנגלית: *Orchid Tree* - עץ הסחלב) הוא סוג של צמחים בעלי פרחים, המונה כ-200 מינים של עצים, שיחים ובני שיח הנפוצים בעיקר בדרום אסיה ודרום-מזרח אסיה. פרחי אחד מהמינים, בוהיניה בלנקיאנה (*Bauhinia blakeana*) הם סמלה הרשמי של הונג קונג. עליו של אותו מין קרויים "העלה החכם", ומשמשים תלמידים בבית הספר כסימניות מסורתיות.

## מאפיינים

מרבית הבוהיניות הן עצים בגובה 6 עד 8 מטרים, עם עלווה המתפרשת לרדיוס של 3–6 מטרים. העלים רחבים ובעלי שפה תמימה ומעוגלת, כשטרף העלה גזור פעם אחת באמצעו.

הפרחים בעלי חמישה עלי כותרת, וצבעיהם עשויים להשתנות על פי המין. הגוונים הנפוצים הם ורוד, ארגמן, צהוב וכתום. הפריחה לרוב מתחילה בסוף החורף ויכולה להמשך עד תחילת הקיץ.

כמו כל בני משפחת הקטניות, פירות העץ הם זרעים עגולים הנישאים בתרמיל. זה מבשיל לרוב כחודש לאחר בקיעת הפרחים, ונפתח לאחר ייבושו לפיזור הזרעים.

תהליך ההאבקה של מרבית מיני הבוהיניה מבוצע על ידי ציפורים, כגון צופיות.

## על השם

בוהיניה נקרא על שם האחים הבוטנאים השווייצריים-צרפתים גספר ויוהאן בוהין.

השם תורגם לעברית כ**בּוֹהִינִיָּה**, על פי האקדמיה ללשון העברית, בוטניקה: צמחי א"י (תש"ו), 1946.
ממוזער|250px|עץ בוהיניה פורח בדרום תל אביב

## בישראל

אף אחד ממיני הבוהיניה אינו צומח בר בישראל. עם זאת הבוהיניה, בפרט המין בוהיניה מגוונת (Bauhinia variegata), הוא עץ נוי נפוץ בערי ישראל. את שני הזנים המתורבתים, הפורחים בוורוד או בלבן, ניתן לראות בשדרות ובגינות ציבוריות. פריחת זנים אלו היא לרוב באביב ובסוף החורף. בנוסף זמינים לשתילה בארץ בוהיניה לבידה (Bauhinia tomentosa), עץ הנושא פרחים צהובים והשיח בוהיניה גלפיני (Bauhinia galpinii) הנושא פרחים ורודים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קטגוריה:קסאלפיניים
קטגוריה:צמחייה פאנטרופית
הקיבוץ, גלריה לאמנות ישראלית

"**הקיבוץ, גלריה לאמנות ישראלית**", או "**גלריה הקיבוץ**" היא גלריה לאמנות שפעלה בתל אביב-יפו בין השנים 2018-1967.

הגלריה הוקמה על ידי ברית התנועה הקיבוצית בחודש אוקטובר 1967, במטרה להביא למודעות הציבורית את העשייה האמנותית בקיבוצים. משכנה הראשון של הגלריה היה ברחוב בן-יהודה מס' 170. במשכן הוצגו תערוכות קבוצתיות ותערוכות יחיד. לאחר שלוש שנות פעילות הגלריה נסגרה בשל חילוקי דעות בין התנועות הקיבוציות השונות והיא נפתחה מחדש בשנת 1973 במרתף בניין ברחוב דב הוז 25, בסמוך לרחוב גורדון, שהיווה את מרכז חיי האמנות בתל אביב-יפו באותה עת.

במשך השנים התנהלה הגלריה ללא קו אוצרותי ברור, עד שבשנות התשעים של המאה ה-20, על רקע המשבר המתמשך בקיבוצים, עמדה הגלריה בפני סגירה. עם מינויה של האוצרת טלי תמיר, זכתה הגלריה לפריחה.

## קישורים חיצוניים
*
* 
* 
* 
* 
* 

הקיבוץ
קטגוריה:ישראל: גלריות לאמנות שנסגרו
גלריה
קטגוריה:רחוב בן-יהודה (תל אביב)
קטגוריה:הצפון הישן
Thief (סדרת משחקים)

ממוזער|שמאל|עטיפת המשחק הרביעי בסדרה
**Thief** ("גנב") היא סדרת משחקי וידאו מסוגת התגנבות. עלילת המשחק עוסקת בגָארֱת, גנב מקצועי שחי בעולם בדיוני בסגנון סטימפאנק.

שני המשחקים הראשונים בסדרה, "הפרויקט האפל" ו"עידן המתכת", פותחו על ידי Looking Glass Studios. לאחר שהחברה נסגרה, המשיכה חברת Ion Storm Austin ופיתחה את המשחק השלישי בסדרה, "צללים קטלניים". משחק רביעי יצא לאור על ידי Eidos Montreal בשנת 2014.

## תקצירי המשחקים
### גנב: הפרויקט האפל (Thief: The Dark Project)
המשחק מתחיל כשגארת, הפרוטגוניסט, מספר על ילדותו, בה נאלץ לגנוב כדי לשרוד. הוא מתאר כי באחד הלילות ניסה לכייס אדם מתגנב, אך האדם גילה אותו. הוא הביע הערכה ליכולתו, וסיפר לגארת שהוא "שומר" - הוא מגן על ספריות השומרים שמכילות נבואות ומגילות אשר יכולות להסביר כל בעיה. השומר מציע לו להיות בן חסותם של השומרים. גארת מסכים והופך לגנב המקצועי באזור.

במהלך המשחק נלחם גארת באל הפאגאנים, "trickster", ובסיומו הוא הורג אותו.

### גנב 2: עידן המתכת (Thief II: The Metal Age)
במשחק זה מתמודד גארת עם אנשי כת בשם "mechanists", המעוניינים לשליטת רובוטים בעולם ולחיסול כל אורגניזם.

### גנב 3: צללים קטלניים (Thief III: Deadly Shadows)
במשחק זה לומד גארת על עידן אפל שקרב ובא, הקשור להָאג (יצור מפחיד מסיפורי ילדים). האג מנסה להרוג את גארת.
במקביל הוא מתחיל ללמוד להשתמש בכוחות ייחודיים של השומרים; לבסוף הוא הופך לשומר, אך גם משמיד את היכולות של השומרים.

## ציוד המשמש במשחק
*בלאקג'ק - אלת עץ המשמשת להמם אויבים מאחור.
*חרב - במקרה שגארת מתגלה בידי אויב הוא יכול להשתמש בחרב להתקפה מקרוב; במשחק השלישי החרב מוחלפת בפגיון.
*קשת - ניתן להשתמש בה במספר סוגים של חיצים:
**חץ רגיל: בעל חוד בקצה.
**חץ מים: מתיז מים (שימושי בכיבוי לפידים ונרות).
**חץ אש: מתפוצץ ויוצר כוח אש גדול.
**חץ רעש: מבלבל אויבים בעזרת רעש. 
**חץ צמחים: מגדל ירוקת על האדמה כדי שגארת יוכל לרוץ עליה מבלי להקים כל רחש.
*פורץ מנעולים - משמש לפריצת דלתות ותיבות.
*עין מכנית (ייחודי למשחק השלישי) - בעלת תכונת זוּם.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:משחקי יריות ממוחשבים (גוף ראשון)
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 1998
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2000
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2004
קטגוריה:סדרות משחקי וידאו
קטגוריה:משחקי התגנבות ממוחשבים
נבחרת אנטיגואה וברבודה בכדורגל

**נבחרת אנטיגואה וברבודה בכדורגל** היא נבחרת הכדורגל הלאומית של אנטיגואה וברבודה.

הנבחרת קיימה את משחקה הבינלאומי הראשון בשנת 1972 נגד טרינידד וטובגו בו הפסידה 1 - 11. תוצאה זו היא התבוסה הגדולה ביותר של הנבחרת.

צוות של שחקנים מבוסס כל שחקני הליגה המקומית עם חיזוק של כדורגלנים שנולדו מחוץ למדינה להורים בעלי שורשים מאנטיגואה דוגמת טי. ג'יי. ברמבל.

## [[גביע העולם בכדורגל]]
*1930 עד 1970 - לא נכנסה
*1974 - לא העפילה
*1978 עד 1982 - לא נכנסה
*1986 עד 2026 - לא העפילה

## [[גביע הזהב של CONCACAF]]
*1991 - לא נכנסה
*1993 עד 2025 - לא העפילה

## [[ליגת האומות של CONCACAF]]

:*משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה

## תלבושות לאורך השנים

#### חסות ערכה

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

אנטיגואה וברבודה
קטגוריה:אנטיגואה וברבודה: ספורט
קורין נמק

**ג'וזף צ'ארלס "קורין" נמק הרביעי** (באנגלית: **Joseph Charles "Corin" Nemec IV**; נולד ב-5 בנובמבר 1971 בליטל רוק, ארקנסו) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקני. חבר בכנסייה הסיינטולוגית.

נמק ידוע בעיקר בשל תפקידו הראשי בקומדיית המצבים פרקר לואיס. ידוע גם בשל תפקידו כג'ונס קווין בסדרת המדע הבדיוני סטארגייט SG-1. נמק כתב את הפרק הארבעה-עשר בעונה השביעית של הסדרה.

בשנת 1989 היה נמק מועמד לזכייה בפרס אמי כשחקן משנה על תפקידו כסטיבן סטיינר במיני-סדרה "קוראים לי סטיבן" (באנגלית: I Know My First Name Is Steven) שסיפרה את סיפורו האמיתי של ילד שנחטף בארצות הברית והוחזק במשך 7 שנים.

בשנות ה-90 עסק נמק בהיפ הופ והקליט אלבום עם להקת "סטארשיפ אוף פולז" (Starship of Foolz).

ב-23 באוגוסט 2024 יצא לאור הסרט "Place of Bones" בו נמק מגלם את קלהון.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:סיינטולוגים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא צ'כי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1971
לאונל סאנצ'ס

**לאונל גיירמו סאנצ'ס לינרוס** (בספרדית: **Leonel Guillermo Sánchez Lineros**; 25 באפריל 1936 – 2 באפריל 2022) היה כדורגלן צ'יליאני. שיחק כקשר שמאלי בין 1953 ל-1973. במשך 17 שנים הוא שיחק עבור קבוצת אוניברסידד דה צ'ילה, והוא היה אחד מסמלי הקבוצה שזכתה בשש אליפויות בין 1959 ל-1969.

סאנצ'ס נולד בסנטיאגו דה צ'ילה. הוא נחשב לאחד מטובי השחקנים בהיסטוריית הכדורגל של צ'ילה, והוא שיחק ב-85 משחקים במדי נבחרת צ'ילה בין 1955 ל-1968, ובהם הוא הבקיע 27 שערים. סאנצ'ס הוא שיאן ההופעות בנבחרת צ'ילה. הוא כבש ארבעה שערים במונדיאל 1962, והוא היה אחד משיאני ההבקעות ביחד עם חמישה שחקנים נוספים. באותו טורניר הוא ביצע עבירה על מריו דויד מנבחרת איטליה, עבירה שזכתה לתהודה רבה באותה תקופה ומאוחר יותר כונתה הקרב על סנטיאגו.

סאנצ'ס נותר באוניברסידאד אף על פי שקיבל הצעות ממועדונים אירופיים ידועים כגון מילאן. אולם, אוניברסידאד נאלצה למכור את כרטיס השחקן שלו ב-1969 בעקבות פסיקה משפטית. בשלהי הקריירה שלו הוא שיחק עבור קולו-קולו, פלסטינו ופרובייארוס.

נפטר ב-2 באפריל 2022.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה של סאנצ'ס, באתר RSSSF

קטגוריה:כדורגלנים צ'יליאנים
קטגוריה:קשרי כדורגל צ'יליאנים
קטגוריה:כדורגלני אוניברסידד דה צ'ילה
קטגוריה:כדורגלני קולו-קולו
קטגוריה:מאמני כדורגל צ'יליאנים
קטגוריה:מאמני אוניברסידד דה צ'ילה
קטגוריה:צ'יליאנים שנולדו ב-1936
קטגוריה:צ'יליאנים שנפטרו ב-2022
אינמרסט

שמאל|ממוזער|230px|הלוויין אימרסט-3
**אינמרסט** (**Inmarsat**) הוא שם כולל לרשת לווייני תקשורת המשמשים בעיקר כלי שיט, ומכאן שמה שמשמעותו "לוויין בלב ים".

לווייני האינמרסט (4 לוויינים בשימוש ועוד 2 לווייני גיבוי) ממוקמים מסביב לכדור הארץ (אחד מעל האוקיינוס ההודי, שניים מעל האוקיינוס האטלנטי ואחד מעל האוקיינוס השקט). הם מכסים את מרבית שטח כדור הארץ בין 70° צפון ל 70° דרום, כאשר עיקר הכיסוי שלהם מתרכז באוקיינוסים. הלוויינים משמשים להעברת תקשורת בין כלי שיט והחוף או בין כלי שיט לכלי שיט אחר.

המערכת נוסדה כחלק ממערכת מצוקה ובטיחות ימית גלובלית (GMDSS, או Global Distress and Safety Services) והיא משלבת לוויינים ותחנות רדיו למטרות הצלה ומצוקה של כלי שיט בכל רחבי העולם.
השימוש בלוויינים מאפשר הגדלת הטווח והאפשרות לזיהוי המצוקה גם כאשר כלי השיט רחוק מטווח רדיו, ולכן מאפשר סיוע מהיר יותר לכלי שיט במצוקה.

שירותי הטלפון והנתונים בזמן מצוקה אינם בתשלום, והחברה מרוויחה מהענקת שירותים נלווים לימאים ולחברות הספנות. כיום משמשים הלוויינים גם לתקשורת עם מטוסים ועם תחנות קרקע (ציי רכב או מטיילים באזורים ללא קליטה אחרת, בדומה לאירידיום).

לווייני אינמרסט מאפשרים תקשורת קול, נתונים ואפילו גישה לאינטרנט מכל מקום בעולם השוכן באזורי הכיסוי, ומאפשרים לימאים תקשורת מהירה אך עדיין יקרה עם הבית גם מלב ים.

המערכת הוקמה בשנת 1979 ביוזמת ארגון הימאות הבין-לאומי. היא פעלה כגוף בין-ממשלתי על מנת לסייע לכלי שיט במצוקה. בהפעלתה היו מעורבות 28 ממשלות, המשרדים היו ממוקמים בלונדון. בשנת 1999 הפכה לחברה פרטית, ובשנת 2005 אף הונפקה בבורסה לניירות ערך בלונדון.

## רשימת לוויינים
### לווייני Marisat

### לווייני MARECS

### לווייני Inmarsat-2

### לווייני Inmarsat-3

### לווייני Inmarsat-4

### לווייני Inmarsat-5

### לווייני Inmarsat-S

### לווייני Inmarsat-6

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:חברות תקשורת לווינית
קטגוריה:לוויינים אזרחיים
קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בלונדון