דוד זילברמן

**דוד זילברמן** (נולד ב-9 במאי 1947) הוא כלכלן חקלאי ישראלי-אמריקאי, פרופסור ובעל הקתדרה על שם רובינסון במחלקה לכלכלה חקלאית ומשאבים באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. זילברמן משמש כפרופסור במחלקה לכלכלה חקלאית ומשאבים בברקלי מאז 1979. מחקריו משתרעים על פני מגוון תחומים, כולל כלכלת טכנולוגיית ייצור וסיכונים בחקלאות, מדיניות חקלאית וסביבתית, שיווק, ובעשורים האחרונים גם כלכלת שינויי האקלים, דלק ביולוגי וביוטכנולוגיה. הוא זכה בפרס וולף לחקלאות בשנת 2019, הוא חבר באקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית מאז אותה שנה, כיהן כנשיא האגודה לכלכלה חקלאית ויישומית (AAEA), והוא עמית של ה-AAEA, האגודה לכלכלה סביבתית ומשאבים, והאגודה האירופית לכלכלה סביבתית ומשאבים. דוד הוא בלוגר פעיל בבלוג של ברקלי ומעריץ מושבע של קבוצת הכדורסל גולדן סטייט ווריורס.

## ביוגרפיה
זילברמן נולד בירושלים בזמן המנדט הבריטי. הוא למד בתיכון בית הכרם. לאחר שירות בצה"ל ועבודה בקיבוץ, השלים תואר ראשון בכלכלה וסטטיסטיקה באוניברסיטת תל אביב, וקיבל דוקטורט בכלכלה חקלאית ומשאבים מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי ב-1979. זילברמן נשוי לליאורה אבועב-זילברמן, ולהם שלושה בנים ושישה נכדים.

## קריירה אקדמית
זילברמן מלמד, חוקר ומשמש כמומחה להדרכה חקלאית באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. מחקריו משלבים תיאוריה, עבודה אמפירית והפצת ידע. מחקריו מתמקדים בבעיות ניהול ומדיניות בתחום החקלאות, משאבי טבע והסביבה. הוא היה מעורב בדיונים מדיניותיים מרכזיים, כולל מעבר לשוקי מים, רגולציה ושימוש בחומרי הדברה, ומדיניות ביוטכנולוגיה ודלק ביולוגי. מחקריו משלבים מאפיינים של מערכות אגרונומיות וביופיזיות במודלים כלכליים, תוך דגש על הטרוגניות של אנשים ומיקומים, וכן על דינמיקות וסיכונים. הוא פרסם בכתבי עת אקדמיים מובילים כגון סיינס, Quarterly Journal of Economics, Nature Biotechnology, The American Economic Review, Econometrica, ו-Journal of Development Economics. הוא משמש כעורך של Annual Review of Resource Economics.

### תחומי מחקר עיקריים
### חדשנות ואימוץ טכנולוגיה
#### כלכלת אימוץ
הספרות המסורתית על התפשטות טכנולוגיה ראתה בה תהליך של חיקוי. זילברמן דגם את ההתפשטות כתוצאה של בחירות כלכליות של מקבלי החלטות הטרוגניים המושפעים מתהליכים דינמיים. זילברמן, ז'או והיימן (2013) טענו כי בחירות של אחרים מעלות את המודעות לטכנולוגיה חדשה, אך אנשים מעריכים אותה לפי העדפותיהם ומגבלותיהם. הבדלים בהתנהגות האימוץ משקפים הטרוגניות כלכלית ודמוגרפית. תהליכים דינמיים כמו למידה תוך כדי עשייה ולמידה תוך כדי שימוש עשויים להפחית עלויות ולהגביר את היתרונות של טכנולוגיות חדשות, ובכך לקדם אימוץ לאורך זמן. פדר, ג'סט וזילברמן (1985) חקרו את המודל של בחירת האימוץ (האם לאמץ או לא) ועוצמת האימוץ (כמה לאמץ), תוך דגש על תפקיד הסיכון, חוסר גישה לאשראי ואריסות בהאטת אימוץ טכנולוגיות מודרניות במדינות מתפתחות.

#### כלכלת חדשנות
סקירה של סאנדינג וזילברמן (2001) רואה בחדשנות טכנולוגית תוצאה של פעילויות רב-שלביות (מחקר, פיתוח, מסחור, שיווק, אימוץ) המושפעות מתמריצים כלכליים. הם מציעים כי מחקרי אימוץ צריכים לנתח במפורש את השפעת מאמצי השיווק, כולל פרסום, הבטחת החזר כספי, דגימות והדגמות. גראף, היימן וזילברמן (2002) מדגישים את תפקיד המתחם התעשייתי-חינוכי בהכנסת חדשנות מודרנית. מחקר אוניברסיטאי עשוי להביא לרעיונות חדשים, וזכויות הפיתוח עשויות לעבור לסטארט-אפים שיהפכו לחברות גדולות או יירכשו על ידיהן. מצוינות במחקר ופיתוח ומנגנוני העברת טכנולוגיה יעילים הם מפתח לחוזק בחקלאות ובתעשייה.

#### ביוטכנולוגיה וביו-כלכלה
זילברמן ועמיתיו (2013) בחנו את הכלכלה הפוליטית של ביוטכנולוגיה, במיוחד בהבדלים בין-יבשתיים בתוצאות כלכליות-פוליטיות באימוץ ביוטכנולוגיה חקלאית. ניתוח זה תרם להבנת האופן שבו אידאולוגיות של גידולים מהונדסים גנטית התפתחו בארצות הברית לעומת אירופה ואפריקה, וקבוצות האינטרסים שמילאו תפקיד בתהליך הדינמי הזה. זילברמן, קפלן ווסלר (2015) ניסו להבין את ההפסד הרווחתי הנובע מאיחור באימוץ טכנולוגיות מהונדסות גנטית עקב מחסומים רגולטוריים. המאמר בחן את ההקשר הספציפי של אימוץ אורז הזהב, המונע מחסור בוויטמין A, וכן גידולי מזון עיקריים כמו תירס, חיטה ואורז. ניתוח זה תרם להבנת ההשלכות הרווחתיות של חוסר אימוץ טכנולוגיות מהונדסות ברחבי העולם, תוך שימוש בכלים כלכליים פשוטים והנחות לגבי השפעות התשואה.

### כלכלת משאבים
#### מים
קסוול וזילברמן (1986) פיתחו מסגרת להערכת הכלכלה של טכנולוגיות השקיה. מסגרת זו מבחינה בין מים מיושמים למים אפקטיביים (מים המשמשים את הגידול). יעילות ההשקיה (היחס בין מים אפקטיביים למים מיושמים) גבוהה יותר עם טכנולוגיות השקיה מודרניות ובקרקעות בעלות קיבולת החזקת מים גבוהה. הם חוזים שטכנולוגיות השקיה מודרניות (כמו השקיה בטפטוף) יגדילו תשואות אך עשויות להגביר את השימוש במים ליחידת שטח. טכנולוגיות אלה צפויות להיאמץ יותר בקרקעות חוליות, בגידולים בעלי ערך גבוה ובמקומות עם עלות מים גבוהה. טיילור וזילברמן (2017) ניתחו את התפשטות ההשקיה בטפטוף בקליפורניה, והראו כי היא אומצה תחילה בגידולים בעלי ערך גבוה, בצורות האיצו את קצב ההתפשטות, ושיתוף הפעולה בין הדרכה חקלאית והמגזר הפרטי היה מכריע להתאמת הטכנולוגיה לגידולים ואזורים שונים.

זילברמן, ח'אנה וליפר (1997) וח'אנה וזילברמן (2001) הרחיבו את מושג יעילות השימוש במים לחקר התמריצים לאימוץ טכנולוגיות השקיה מודרניות, תוך חשיבה רחבה יותר על טכנולוגיות שיכולות להגביר את יעילות השימוש במשאבים בהקשרים שונים והמכשולים הכלכליים לאימוצם הנרחב. טכנולוגיות אלה כוללות כאלה המשפרות יעילות אנרגטית בייצור חשמל בהודו, יעילות שימוש בדשנים בייצור תירס במערב התיכון של ארצות הברית, וטכנולוגיות שימור אחרות שיכולות להוביל לצמיחה בת קיימא. תרומה מרכזית של עבודה זו הייתה להראות כיצד עיוותי מדיניות יכולים להפחית תמריצים לאימוץ טכנולוגיות שהן כלכליות ומועדפות מבחינה סביבתית.

זילברמן ועמיתיו (2008) בחנו את ניהול משאבי המים "בעידן של מחירי אנרגיה גבוהים". המאמר מצא כי עליית מחירי האנרגיה תפגע בשאיבת מי תהום לחקלאות, תגביר את ההסתמכות על אנרגיה הידרואלקטרית, ועשויה לגרום להסטת מים מגידולי חקלאות, מה שיוביל לעליית מחירי המזון.

המילטון ועמיתיו (2013) דגמו את בעיית סילוק הפסולת הקולקטיבית תחת השפעות חיצוניות של רשת הנובעות ממערכת סילוק פסולת מרושתת המובילה למתקן עיבוד מרכזי. המאמר מצא כי תצורה זו מובילה באופן אופטימלי לדפוס מרחבי של "זיהום מקומי" גרוע יותר ושימוש נמוך יותר במערכת הסילוק עבור מפיקי פסולת המרוחקים מהמתקן המרכזי.

שיה וזילברמן (2016, 2017) בחנו האם שתי גישות נפוצות להתמודדות עם מחסור במים, כלומר שיפור יעילות השימוש במים והרחבת קיבולת אחסון המים, משלימות או מחליפות זו את זו. עבודות אלה חוקרות השלכות תאורטיות לא אינטואיטיביות, אך רלוונטיות מעשית, על השקעה בתשתיות, יעילות צריכה ושימור מים ומשאבים אחרים.

#### שימוש בקרקע
קולנדר וזילברמן (1985) פיתחו כלל להקצאת קרקע שאינו תלוי באופי ההתפלגות של כל אלמנט בקבוצת הבחירה ומתחשב בכל המומנטים של התפלגות זו. כלל זה יושם על הבחירה בין כותנה לתירס בדלתא של המיסיסיפי, והראה כי התחשבות רק בשני המומנטים הראשונים של ההתפלגות עלולה להיות בלתי מוצדקת ונזילה מבחינה אמפירית, תאורטית ובמונחי התועלת של מקבל ההחלטות.

#### ניהול מזיקים
ליכטנברג וזילברמן (1986) פיתחו פונקציית בקרת נזקים להערכת השפעות חומרי הדברה. חלק מהתפוקה הפוטנציאלית אובד עקב נזקי מזיקים, התלויים באוכלוסיית המזיקים, בתנאים האקלימיים והביופיזיים. ניתן להפחית נזקי מזיקים באמצעות כלי בקרת מזיקים, אך ההשפעה ארוכת הטווח עלולה להיפגע עקב עמידות. הם הראו כי הערכת התפוקתיות של חומרי הדברה דורשת מפרט מדויק של פונקציות נזק, וטעות במפרט עלולה להוביל לשגיאת הערכה משמעותית. לפונקציית בקרת הנזקים היו יישומים רבים, כולל הערכת השפעת גידולים מהונדסים גנטית, והיא נסקרה על ידי סקסטון, ליי וזילברמן (2007).

### כלכלה סביבתית
#### תשלום עבור שירותי מערכת אקולוגית
וו, זילברמן ובבקוק (2001) פיתחו מסגרת מושגית להקצאת קרן ציבורית המשלמת למפיקים להשתמש בקרקעות או משאבים אחרים בפעילויות המועילות לסביבה. מדיניות מסורתית כיוונה למקסם את כמות הקרקע הכוללת שנרשמה לתוכניות, בעוד אחרות כיוונו להשתמש במשאבים בקרקע עם השירותים הסביבתיים הטובים ביותר. המאמר מראה כי יעיל כלכלית למקד קרקעות בעלות היחס הגבוה ביותר של תועלת סביבתית לדונם. בבקוק ועמיתיו (1997) הראו עם נתונים ממערב התיכון של ארצות הברית כי בעוד בעלי קרקעות מעדיפים תוכניות מכוונות לרכישת קרקע פחות פרודוקטיבית, מיקוד לקרקע עם היחס הגבוה ביותר של תועלת לדולר שהושקע עשוי להגדיל את השירותים הסביבתיים ב-10-30%.

זילברמן, ליפר ומקארתי (2008) חקרו את ההשפעה החלוקתית של תשלומים עבור שירותי מערכת אקולוגית. הם הראו כי תשלום להסטת קרקע מייצור לפעילויות סביבתיות עשוי לפגוע בעניים, בעוד תוכניות עבודה על קרקע עשויות להועיל לסביבה ולעניים.

#### ביו-כלכלה
זיווין, הואת' וזילברמן (2000) פיתחו מודל ביו-כלכלי שבו מין נחשב גם כמזיק וגם כמשאב. אוכלוסיות במצב יציב ובקרה אופטימלית תלויות במגוון גורמים רגולטוריים וכלכליים. יישום למקרה של חזירי בר בקליפורניה מציע כי התרת לבעלי קרקעות ליהנות מהיתרונות הפנאי הקשורים לחזירי בר, ובכך להפוך את קרקעותיהם למשאב רב-שימושי, מביאה לאוכלוסיית חזירים גדולה יותר במצב יציב ולהחזרים גבוהים יותר לבעלי הקרקע.

#### פסולת בעלי חיים
אוגישי, זילברמן ומטקלף (2003) בחנו את יעילות החקיקה בניהול שאריות פסולת בעלי חיים. המאמר טוען כי החקיקה לא התאימה לשינויים האחרונים במבנה מערכות ייצור בעלי חיים, במיוחד חקלאות חוזית ותיעוש החקלאות. המאמר מציע רפורמות מדיניות המגבירות את האחריות של חברות חקלאיות גדולות, הידועות כמשלבות, להשפעות סביבתיות שליליות הנגרמות מפעילויות ייצור בעלי החיים של היצרנים שלהם. הרפורמות צריכות להרחיב את האחריות לכל המשתתפים בפעילויות ייצור וצריכת בעלי חיים.

#### רגולציה סביבתית
זיווין, ג'סט וזילברמן (2006) חקרו את משפט קואס תחת השפעה חיצונית סטוכסטית. רונלד קואס זכה בפרס נובל על עבודתו הטוענת כי מערכת תחרותית עם הקצאות זכויות קניין מוגדרות היטב, מידע מושלם וללא עלויות עסקה תשיג אופטימליות של פארטו באמצעות תהליך של מיקוח מרצון ותשלומים צדדיים. מאמר זה חוקר טענה זו בהקשר של בעיית השפעה חיצונית סטוכסטית ומוצא כי כאשר לפחות סוכן אחד הוא סליד מסיכונים, התוצאות האופטימליות אינן בלתי תלויות בהקצאה הראשונית של זכויות הקניין. כאשר המזהם והנפגע הם חברות גדולות ומקושרות היטב, כללי האחריות הם בעלי משמעות מועטה - הסוכנים יגיעו לתוצאות יעילות באמצעות מיקוח, כלומר תוצאת קואס מתקבלת. כאשר המזהם הוא גדול והנפגע הוא קטן, המזהמים צריכים לשאת באחריות מלאה לנזקים. כאשר המזהם הוא קטן והנפגע הוא גדול, כל כללי האחריות יהיו לא אופטימליים, ומאמצים להתקשר על פעילויות מזהמות שניתן לאמת, במקום נזקים שהתממשו, יהיו מועדפים.

זיווין וזילברמן (2002) פיתחו ויישמו מודל כלכלי של רגולציה של סיכונים בריאותיים סביבתיים המבוסס על מבנים מדעיים המשמשים בבריאות הציבור. מפרט מבני זה מאפשר לזהות תפריט של אפשרויות מדיניות, כולל בחירה של מדיניות אופטימלית שבה תת-קבוצות פגיעות של האוכלוסייה ממוקדות בטיפולים מיוחדים להפחתת חשיפה, המכונים 'תיוג'. תוצאות אנליטיות מראות כי הרווחים הכלכליים הפוטנציאליים מתיוג תלויים באופן קריטי באיכות ההון הקיים, במידת התשואות לגודל בטכנולוגיות הטיפול, ובגודל וברגישות של האוכלוסייה הפגיעה. יישום אמפירי של המודל למקרה של קריפטוספורידיום במי שתייה מצביע על כך שתיוג יכול להפחית משמעותית את עלויות עמידה בתקני בריאות במחוזות מים קטנים ובינוניים.

### ניהול סיכונים
דו ועמיתיה (2015) בחנו את השימוש האופטימלי בכלי ניהול סיכונים כאשר קיימים כלים מרובים. חוזים וביטוחי יבול הם אמצעים חשובים לחקלאים להפחתת סיכונים בחקלאות המודרנית בארצות הברית. מאמר זה חוקר את השפעת ההצטרפות לביטוח יבול על תנאי החוזה והשתתפות החקלאים בחוזי שיווק ומראה כי שיפור בתנאי ביטוח היבול (פרמיות נמוכות יותר, סובסידיות גבוהות יותר) הופך את החוזים לפחות מושכים לחקלאים כאמצעי להפחתת סיכונים. לכן, מתווכים עשויים לשנות את הצעות החוזה שלהם כך שיהיו אטרקטיביות יותר. עם זאת, שיפורים בתנאי החוזה מוגבלים על ידי עלותם למתווכים ולא יובילו להרחבת ההשתתפות בחוזים.

### אפשרות ממשית
ז'או וזילברמן (1999) הרחיבו את תאוריית האפשרויות הממשיות כדי לקחת בחשבון הפיכות חלקית ואנדוגנית. המאמר הראה כי התחשבות בהפיכות יקרה היא קריטית בפיתוח משאבי מים. מסגרת האפשרויות הממשיות יושמה מאז לניהול ושיקום משאבי טבע שמתחשבים בשינויים טכנולוגיים חוסכי משאבים בעתיד (ז'או וזילברמן, 2001), לערבויות החזר כספי שבהן למידה על איכות המוצר והתאמתו מתרחשת לאחר הרכישה (היימן ועמיתיו, 2002), ולאימוץ טכנולוגיה והסתגלות לשינויי אקלים שבהם ההפיכות משחקת תפקיד קריטי (זילברמן, ז'או והיימן, 2012).

### שרשרת אספקה
זילברמן ועמיתיו (2022) הציעו כי מחקר כלכלי צריך לשים דגש על חדשנות ושרשרת אספקה. הם הבחינו בין שרשרת אספקה של חדשנות לשרשרת אספקה של מוצרים. שרשרת האספקה של חדשנות הופכת רעיונות למוצרים, ושרשרת האספקה של המוצרים מיישמת אותם. שרשרת האספקה של חדשנות עשויה לכלול גילויים אוניברסיטאיים, פיתוח על ידי סטארט-אפים והעברה לחברות. עיצוב שרשרת האספקה של מוצרים דורש החלטות על מבנה (אינטגרציה אנכית, שימוש בחוזים או שווקים בשלבי שרשרת האספקה השונים). עיצוב שרשרת האספקה מקים מוצרים וסידורים חדשים. בדרך כלל, שרשראות אספקה חדשות נוטות לנצל כוח שוק ומתפתחות עם הזמן כשהן מתרחבות במרחב ונפגשות עם תחרות. תנאי אשראי ושיקולי סיכון משפיעים על עיצוב שרשרת האספקה. שיקולי שרשרת האספקה הם מכריעים בקביעת מדיניות.

דו, לו, רירדון וזילברמן (2016, 2017) הציגו מסגרת מושגית המתארת את הסוגיות והאסטרטגיות של חברה עם חדשנות (במוצר, טכנולוגיה או מערכת). כדי "ליישם" את החדשנות במונחים של רכש חומרי גלם (תשומות ביניים), ייצור ועיבוד ושיווק, החברה החדשנית מבצעת עיצוב אסטרטגי של שרשרת האספקה שלה. עליה להחליט כמה לייצר, אילו קטעים של שרשרת האספקה לבצע בתוך הבית לעומת מיקור חוץ, ואילו מוסדות כמו חוזים ותקנים היא תשתמש כדי לתאם את הספקים המבטיחים את המיקור החיצוני שלה.

## פעילויות ופרסים
דוד שימש כיועץ להבנק העולמי, ארגון המזון והחקלאות, מחלקת החקלאות של ארצות הברית, CGIAR, הסוכנות להגנת הסביבה של ארצות הברית והשתתף בשני פאנלים של המועצה הלאומית למחקר.

זילברמן עבד בתחומי כלכלה חקלאית, כלכלה סביבתית, כלכלה של משאבים, מים, שינויי אקלים, דלק ביולוגי וביוטכנולוגיה חקלאית. הוא תומך פעיל בביוטכנולוגיה חקלאית, משתתף בדיונים ציבוריים בנושאים הקשורים לטכנולוגיות מהונדסות גנטית וקניין רוחני. הוא תורם תדיר לבלוג של ברקלי, פלטפורמת בלוגים לסגל אוניברסיטת קליפורניה בברקלי. באמצע שנות ה-90, יחד עם הכלכלנים ויטוריו סנטניאלו ורוברט אוונסון, הקים את הקונסורציום הבינלאומי למחקר ביוטכנולוגיה חקלאית, שמטרתו לקדם אינטראקציה בין חוקרים ואנליסטים. בשנת 2001, הוא היה ממייסדי תוכנית המנהיגות הסביבתית על שם בירס, המספקת הכשרה במדעי הסביבה והמשאבים הטבעיים, מדיניות ומנהיגות. מאז, התוכנית הכשירה 702 בוגרים מיותר מ-114 מדינות. ב-2012, בתמיכת קרן מקארתור, הוא ייסד את תוכנית המאסטר לפיתוח מעשי באוניברסיטת ברקלי, תואר מקצועי בן שנתיים המיועד לעוסקים בפיתוח.
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:בוגרי התיכון ליד האוניברסיטה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:מהגרים מישראל לארצות הברית
קטגוריה:כלכלנים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1947
קטגוריה:זוכי פרס וולף לחקלאות