open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ג'נט סוזמן

**ג'נט סוזמן** (באנגלית: **Janet Suzman**; נולדה ב-9 בפברואר 1939) היא שחקנית יהודייה-דרום אפריקאית, שהייתה מועמדת פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר ופרס גלובוס הזהב לשנת 1971 על הופעתה בסרט "ניקולאי ואלכסנדרה".

## ביוגרפיה
סוזמן נולדה ביוהנסבורג למשפחה יהודית, בתם של בטי ויבואן הטבק סאול סוזמן. דודתה הייתה חברת הפרלמנט הדרום אפריקאי ופעילת זכויות האדם הלן סוזמן.

סוזמן למדה אנגלית וצרפתית באוניברסיטת ויטווטרסראנד ולאחר מכן עזבה את דרום אפריקה לטובת לונדון שם למדה תיאטרון באקדמיית המוזיקה ואומנות הדרמה. היא הצטרפה במהרה ללהקה השייקספרית המלכותית ובזכות הופעותיה הדרמטיות המרשימות הפכה לאחת השחקניות הבולטות בתחום.
לאחר סיום שלטון האפרטהייד במדינתה חזרה סוזמן לדרום אפריקה וביימה מספר מחזות.

הופעתה הקולנועית הראשונה של סוזמן הייתה בדרמה הביוגרפית "ניקולאי ואלכסנדרה". עבור תפקיד הקיסרית אלכסנדרה פיודורובנה אשתו של ניקולאי השני הועמדה סוזמן לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר, לפרס גלובוס הזהב ולפרס באפט"א.

הייתה מועמדת לפרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בסדרת טלוויזיה על הופעתה בתור קלאופטרה בעיבוד הבריטי למחזה השייקספירי "אנטוניוס וקלאופטרה". ב-1976 השתתפה בסרט "מסע הארורים". ב-1980 השתתפה בסרטו של הרברט רוס "ניז'ינסקי".

התפרסמה בנוסף בדרמה הבריטית התקופתית "חוזה השרטט" (1982), בתור בעלת האחוזה וירג'יניה הרברט, ובדרמת האפרטהייד "עונת יובש לבנה" (1989), בתור סוזן אשתו של המורה הדרום אפריקאי בן דו טויט (דונלד סאת'רלנד). 

הופעותיה הקומיות המוכרות היו בקומדיות "נזירות ממין זכר", בתפקיד הנזירה ליז, ו"לאון והחזיר הכשר", בתור אמו היהודייה של לאון שרוצה לגדל את החזיר הכשר הראשון.

## חיים אישיים
סוזמן הייתה נשואה לבמאי התיאטרון הבריטי טרוור נאן. בנם המשותף, ג'ושוע נאן הוא מרצה לפיזיקה באוניברסיטת באת'.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה דרום אפריקאיות
קטגוריה:יהודים דרום אפריקאים
קטגוריה:חברי הלהקה השייקספירית המלכותית
קטגוריה:בוגרות האקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון
קטגוריה:בוגרי האקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון
קטגוריה:במאיות קולנוע דרום אפריקאיות
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה יהודיות בריטיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים בריטים
קטגוריה:שחקניות תיאטרון יהודיות בריטיות
קטגוריה:שחקני תיאטרון יהודים בריטים
קטגוריה:במאיות תיאטרון יהודיות
קטגוריה:במאי תיאטרון יהודים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ויטווטרסראנד
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת ויטווטרסראנד
קטגוריה:מהגרים מדרום אפריקה
קטגוריה:מהגרות לממלכה המאוחדת
קטגוריה:בריטים ממוצא יהודי-ליטאי
קטגוריה:ילידות 1939
קטגוריה:דרום אפריקאים שנולדו ב-1939
עור מסתורי

**עור מסתורי** (באנגלית: **Mysterious Skin**) הוא סרט דרמה אמריקאי-הולנדי משנת 2004, בבימויו של הבמאי האמריקאי גרג אראקי. הסרט מבוסס על רומן משנת 1996 באותו השם מאת סקוט היים, אשר היה שותפו של אראקי לכתיבת התסריט לסרט. זהו סרטו השמיני של אראקי, והקרנת הבכורה שלו נערכה בפסטיבל הסרטים של ונציה בשנת 2004.

עלילת הסרט מתארת את סיפורם של שני ילדים בגיל טרום גיל ההתבגרות, שעברו התעללות מינית מצד מאמן הבייסבול שלהם, וכיצד התעללות מינית זו השפיעה בדרכים שונות על חייהם הבוגרים: האחד הפך לפזיז והרפתקן-מינית, בעוד השני נסוג לתוך פנטזיה של חטיפה על ידי חייזרים.

## תקציר העלילה
בשנת 1980, בהיותם ילדים בני שמונה בעיר קטנה בקנזס, עברו ניל מק'קורמיק (ג'וזף גורדון-לוויט) ובריאן לאקי (בריידי קורבט) התעללות מינית מצד מאמן הבייסבול שלהם (ביל סייג').

ניל, אשר כבר בגיל צעיר הראה סימנים בדבר היותו הומוסקסואל, מפרש את ההתעללות של המאמן כטקס חניכה לתוך המיניות. הוא גדל להיות כפייתי מבחינה מינית ונמשך בעיקר לגברים בגיל העמידה. בסופו של דבר, ניל נסחף ומתדרדר לפשע ולזנות.

בריאן הגיב להתעללות על ידי פיתוח אמנזיה פסיכוגנית ושכח את האירועים. בשנים הרבות שלאחר מכן סבל מדימום מהאף ומהרטבה במיטה. בשנות העשרה לחייו בריאן הופך ל"חנון", ובשל אישיותו הסגורה הוא נתפס על ידי אחרים כא-מיני. זכרונות מוזרים ומטרידים חוזרים אליו בחלומותיו, וגורמים לו לחשוב כי אולי נחטף על ידי חייזרים בילדותו.

בגיל 19, בעודו מנסה לפענח את זכרונותיו המבלבלים, מוצא בריאן צילום של קבוצת הבייסבול בה נטל חלק כילד. הוא מזהה בתמונה את ניל כמי שמופיע בחלומותיו הביזאריים. בסיומו של הסרט נפגשים שני הגברים הצעירים, לראשונה מזה למעלה מעשור, וחושפים זה בפני זה את סודם המשותף.

## צוות השחקנים
* ג'וזף גורדון לוויט - ניל מק'קורמיק
* בריידי קורבט - בריאן לאקי
* מישל טרכטנברג - ונדי
* מרי לין רייסקוב - אוולין
* אליזבת שו - גב' מק'קורמיק

## הפקה
מספר צעדים ננקטו על מנת למנוע חשיפת הילדים שמשחקים בסרט להיבטים המיניים של סיפור ההתעללות והניצול. בעוד שההורים שלהם קיבלו לסקירה את התסריט כולו, הנערים קיבלו תסריטים נפרדים שכללו רק את הפעילויות שהם יבצעו, ומערכות היחסים בין דמויות אחרות לדמויות שלהם הוסברו להם בצורה תמימה.

כל ההתעללות המינית המתוארת בסרט בה מעורבים ילדים משתמעת ולא מוצגת באופן ישיר. סצנות הפיתוי והניצול צולמו כך שכל אחד מן השחקנים מצטלם לבד, ורק לאחר מכן נערכו הקטעים יחד, כך שהילדים לא ראו ולא שמעו את השחקן המגלם את הדמות המפתה. לאורך הסרט נעשה שימוש במקומות שונים בטכניקת צילום זו.

## פרסים
* 2004 - פרס השופטים - פסטיבל הקולנוע הבינלאומי בברגן
* 2006 - פרס הסרט הטוב ביותר - Polished Apple Awards
* 2006 - פרס הסרט העלילתי הטוב ביותר - פסטיבל הקולנוע הקווירי של איסלנד

## קישורים חיצוניים

* 

* 

קטגוריה:סרטי 2004

קטגוריה:סרטי להט"ב אמריקאיים
קטגוריה:סרטים מבוססי מחזות

קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:זנות גברית בקולנוע
קטגוריה:זנות בקולנוע
קטגוריה:סרטים המבוססים על רומנים אמריקאים
אוי הלב הפתי והמגוחך

ממוזער|אריק ברמן
"**אוי הלב הפתי והמגוחך**" הוא החלק הראשון מאלבומו המרובע (אלבום בעל ארבעה פרקים) של הזמר-יוצר הישראלי אריק ברמן. פרק זה יצא לאור בחודש אפריל 2011.

את האלבום המרובע, שנקרא "גבר אישה והווילדרנס - סיפור הדרכים של אריק ברמן" יצר ברמן בעודו מטייל בארצות הברית, טיול שאליו יצא ל"תקופת זמן בלתי מוגבלת", אך הסתכם כטיול שארך כ-9 חודשים. כשחזר, פרש את האלבום על פני 9 חודשים - כאורך הטיול. לפני שיצא למסע, הקליט ברמן את אלבומו השלישי - "הקלטות מרתף - חלק א' (ברוח המשבר הכלכלי של 2009)", שלא זכה לפרסום רב ולא השתחרר לרדיו "במודע", על פי ברמן. האלבום נשאר לא חשוף ונוצר במהדורה מוגבלת בלבד, דבר שהפך אותו למעין פריט אספנים.

האלבום "אוי הלב הפתי והמגוחך" נמכר בתוך אריזות בד עם דוגמאות וצבעים שונים וייחודים, מחתיכות בד שנאספו ונשלחו לברמן על ידי מעריצים.

שירי הפרק הראשון, כמו כל שירי האלבום המרובע, מתפרסמים בהדרגה: כל שבוע מתפרסם שיר אחד באתר הרשמי של ברמן. בין פרק לפרק יש הפסקה של מספר שבועות, שבהם משתחרר הפרק לחנויות וברמן יוצא לסבב הופעות, שבהן הוא משלב שירים חדשים וישנים. בכל פרק ישנם 9 שירים.

## רשימת השירים
#לא הצלחתי להתאהב בך בשישית
#עין תחת עין ולב תחת לב
#איזה אושר באי הכמה בבית סבתי
#היי רות, איך עובר לך החורף בלעדיי?
#תקשיב טוב ילד אתה רוצה הרבה יותר
#מכל שבע ולב גווע ברעב לאהבה
#רב-סרן נידל חסן (לא סיפור פשוט)
#מחשבות המתנה לתאו הפצוע באורווה
#אמשיך למצוא עד שאני אחפש (עד שאני אאבד)

## קישורים חיצוניים

* האתר הרשמי של אריק ברמן בו ניתן להאזין לשירים מהאלבום ולראות את מילות השירים 
* 

קטגוריה:אלבומי 2011
קטגוריה:אלבומי אריק ברמן
ביטוח פנסיוני

**ביטוח פנסיוני** הוא מכלול דרכים שנועדו להבטיח לאדם העובד (שכיר או עצמאי) מענה בשלושה מצבים של פגיעה ביכולתו להתפרנס (ולפרנס את משפחתו) מעבודתו:
* נכות, הפוגעת בכושר העבודה או מבטלת אותו כליל.
* זקנה, המביאה ליציאתו של העובד ממעגל העבודה.
* מוות, המותיר את השאירים ללא מפרנס.

לביטוח פנסיוני משמשים כלים מגוונים, ובהם:
* קרן פנסיה
* ביטוח מנהלים
* פנסיה תקציבית
* קופת גמל לתגמולים.

לעידוד הביטוח הפנסיוני ניתנות הקלות מס בגין כספים המופנים למטרה זו, ולעיתים מוטלת חובה לביטוח פנסיוני.

## בישראל

הביטוח הפנסיוני בישראל מתקיים בשלוש שכבות:
* במסגרת המוסד לביטוח לאומי פועלים ענפי ביטוח נכות וביטוח זקנה ושאירים, שבהם מבוטחים כל תושבי ישראל.
* פנסיה תעסוקתית: מכוח הסכמים קיבוציים וצווי הרחבה, מחויבים מעסיקים להפריש עבור עובדיהם לחסכון פנסיוני. החובה הפכה לכללית - כלומר הוחלה על כל המעבידים והעובדים בישראל - בשנת 2008. משנת 2017 חייב גם כל עצמאי להפריש מהכנסתו לביטוח פנסיוני. עד למועד זה הפקדה של עצמאי הייתה וולונטרית, אך ניתנו לה תמריצי מס. 
* ביטוח פנסיוני וולונטרי וחיסכון פרטי, בהתאם להחלטתו של העמית.

## ראו גם
* ייעוץ פנסיוני
* הלוואות לחוסכים מהגופים המוסדיים

## הערות שוליים

*
הטרוריסטים המבוקשים ביותר על ידי ה-FBI

שמאל|225px|סמל ה-FBI
**הטרוריסטים המבוקשים ביותר על ידי ה-FBI** היא רשימת האנשים המבוקשים ביותר על ידי לשכת החקירות הפדרלית של ארצות הברית, שהואשמו במעורבות בטרור. הרשימה נוצרה ב-2001, בעקבות פיגועי 11 בספטמבר, וכוללת את 22 הטרוריסטים המבוקשים ביותר. זו רשימת המבוקשים השנייה של ארצות הברית לצד רשימת עשרת הנמלטים המבוקשים ביותר על ידי ה-FBI.

אדם שנכלל ברשימה מוצא ממנה אם הוא נלכד, נהרג או שהאישומים נגדו מבוטלים; לאחר מכן הוא מוחלף על ידי טרוריסט אחר שנבחר על ידי ה-FBI.

## הטרוריסטים המבוקשים ביותר – הרשימה המקורית

## תוספות לרשימה מאז 2006

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:FBI
FBI
אוליבר נלסון

**אוליבר אדוארד נלסון** (באנגלית: **Oliver Edward Nelson**; 4 ביוני 1932 - 28 באוקטובר 1975) היה מוזיקאי ג'אז, נגן סקסופון וקלרינט, מעבד מוזיקלי ומלחין. אלבומו המפורסם ביותר, אשר בזכותו הוא התפרסם, הוא האלבום משנת 1961 Blues and the Abstract Truth. הוא גם היה מלחין שכתב לטלוויזיה ולקולנוע ועיבד את המוזיקה של מוזיקאים רבים גם מחוץ לעולם הג'אז, לדוגמה ג'יימס בראון.

## ילדותו ותחילת הקריירה
כמו ג'אזיסטים רבים, אוליבר נלסון נולד במשפחה מוזיקלית. אחיו היה נגן הסקסופון של קוטי ויליאמס בשנות הארבעים, ואחותו הייתה פסנתרנית וזמרת. בעודו בן שש, החל נלסון ללמוד לנגן בפסנתר ובגיל 11 החל ללמוד סקסופון. החל משנת 1947 הוא ניגן בהרכבים מקומיים באזור סיינט לואיס, ולבסוף הצטרף ב-1950 לביג בנד של לואי ג'ורדן שם ניגן באלט והחל לעסוק בעיבוד מוזיקלי. הוא שב ללמוד מוזיקה לאחר שירותו בחיל הנחתים באוניברסיטת וושינגטון ובאוניברסיטת לינקולן. הוא סיים בשנת 1958 את התואר בהלחנה ותאוריה של המוזיקה. 

נלסון היגר לניו יורק כדי לנגן עם ארדקין הוקינגס וביל דייוויס, שם הוא גם עבד כמעבד של תיאטרון אפולו בהארלם. ב-1960–1961, לאחר שניגן קצת גם בחוף המערבי, החל לנגן סקסופון בתזמורת של קווינסי ג'ונס גם בארצות הברית וגם באירופה. במקביל הוא החל להוביל הרכבים קטנים.

## פריצתו והמשך הקריירה
לאחר שישה אלבומים כבמוביל שיצאו תחת פרסטיג' תקליטים הוציא נלסון את The Blues and the Abstract Truth, באימפולס, יחד עם אריק דולפי (חליל וסקסופון), ג'ורג' בארוו (סקסופון בריטון), פרדי האברד (חצוצרה), ביל אוונס (פסנתר), פול צ'יימברס (קונטרבס) ורוי היינס (תופים). האלבום הזה הביא לנלסון, שכבר היה מוכר בקרב מוזיקאים, תהילה בקרב חובבי הג'אז. הקטע Stolen Moments מהאלבום היה לסטנדרט, והאלבום כולו הצליח מאוד והעלה את קרנו כמעבד וכמלחין. לאחר האלבום הזה היה למעבד של מוזיקאים רבים ביניהם, סאני רולינס, באדי ריץ', קנונבול אדרלי, וס מונטגומרי, ג'ימי סמית, ג'וני הודג'ז, בילי טיילור ועוד רבים. הוא הוביל ביג בנדים, וניגן כסולן, בעיקר בסקסופון סופרן. 

בשנת 1967 הוא עבר ללוס אנג'לס, ופרט לעבודתו כנגן, שם וגם במסע הופעות במערב אפריקה, הוא החל להלחין מוזיקה לטלוויזיה (לסדרות רבות דוגמת קולומבו, סטיב אוסטין, האיש השווה מיליונים והאישה הביונית) וקולנוע. הוא הפיק ועיבד מוזיקה עבור ג'יימס בראון, ננסי וילסון, דיאנה רוס, ו The Temptations. נלסון גם הלחין כמה יצירות סימפוניות, ועסק בחינוך ג'אז באוניברסיטה בה למד. 

אוליבר נלסון נפטר מהתקף לב בגיל 43 ב-28 באוקטובר 1975.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:נגני בי בופ
קטגוריה:נגני ג'אז: סקסופוניסטים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1932
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1975
תחליב

**תַּחְלִיב** או **אֵמוּלְסִיָּה** הוא קולואיד (תערובת) של נוזל בנוזל שאינם מתערבבים או נמסים זה בזה, למשל מים ושמן. תחליבים מתאפשרים הודות להימצאות חומר מְתַחְלֵב, המאפשר להם ערבוב ללא היפרדות. מיונז הוא דוגמה לתחליב, שבו מים מעורבבים בכמות רבה של שמן – עד פי 20 ויותר מכמות המים – ונראים יחד כחומר הומוגני הודות לחומר מתחלב שמצמיד את פרודות המים והשמן זו לזו, ושמגיע מחלמון ביצה שאתו עורבבו. גם חלב וחמאה הם תחליבים. שומן החלב (שמהווה כ-3.5% בחלב וכ-80% בחמאה) מעורבב במים הודות לחומרים מתחלבים שמצויים בחלב באופן טבעי. 

קיימים חומרים מתחלבים רבים, בהם לציטין וחומרים אחרים המצויים ברקמות תאים של בעלי חיים וצמחים. חומרים מתחלבים משמשים לתעשייה בתחומים כגון הנדסת מזון, ייצור צבעים ועוד. 

לתחליבים שונים עמידות שונה, התלויה בחומרים המעורבבים והאלמנט המתחלב. בהינתן זמן מספיק – תחלש פעולת המתחלב עד למצב בו ייפרדו המתחלבים לחלוטין, לחומר שומני הצף על פני הנוזל המיימי.

ייתכן שתחליבים תעשייתיים מסוימים במזונות אולטרה-מעובדים משפיעים לרעה על רירית המעי ועל אוכלוסיית החיידקים בו ומחמירים מחלות מעי דלקתיות כמו קרוהן וקוליטיס.

## קישורים חיצוניים

* ד"ר אבי סאייג, כיצד ניתן להפריד אמולסיה של מים ושמן?, באתר מכון דוידסון לחינוך מדעי, 18 במרץ 2012
* ד"ר נעמי זיו, מערק ועד מיונז: טיפות מרחפות בנוזל, באתר "מדע בצלחת", 29 באוגוסט 2011
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כימיה קולואידית
קטגוריה:תערובות כימיות
גמבו

**גמבו** (באנגלית: **Gumbo**) הוא מרק או נזיד, שמקורו במטבח הקריאולי או במטבח הקייג'ון של מדינת לואיזיאנה שבארצות הברית.

המרק מכיל ציר דגים, בשר צדפות או סרטנים, וכן ירקות – סלרי, פלפלים ובצל. המרק מכיל חומר מסמיך – לרוב במיה או רו – תערובת של קמח ושומן. לעיתים מוסיפים למרק גם נקניק.

למרק שתי גרסאות שונות – בעוד שגרסה קריאולית נפוצה של הנזיד מכילה גם עגבניות, הגרסה הקאז'ונית אינה מכילה עגבניות, והיא כהה יותר וסמיכה יותר.

הנזיד מתבשל זמן רב (למעלה משלוש שעות על סף רתיחה) ומוגש עם אורז.

מקורו של המאכל במאה ה-18 בלואיזיאנה והוא מכיל מרכיבים האופייניים לאזור, ומשלב מסורות צרפתיות, ספרדיות ואפריקאיות. ייתכן שמדובר בשילוב בין נזיד דגים אפריקאים מסורתי לבין הבויאבז מהמטבח הצרפתי. המרק מתואר לראשונה בשנת 1802 ומופיע בספרי בישול רבים שפורסמו במהלך המאה ה-19 והמאה ה-20. בשנות ה-70 של המאה ה-20 הפך המרק לפופולרי בכל רחבי ארצות הברית, ואף הופיע בתפריט סנאט ארצות הברית. הצלחתו של השף והידוען פול פרודהום, אשר פרסם מתכונים של המאכל, הביאה אף היא להתפשטות הפופולריות של המאכל.

בתקופת התענית, בה נוצרים קתוליים נמנעים מאכילת בשר, הוגשו גרסאות של המרק אשר כונו "גמבו ז'הרב" (*gumbo z'herbes* – "גמבו עם עשבי תיבול"). מרק זה הכיל כמות גבוהה יותר של ירקות עלים כגון לפת, עלי חרדל ותרד. ירקות עלים אלה בושלו למחית וסוננו על מנת להפיק נוזל ירוק אשר שימש כבסיס למרק.

## מקור השם
ממוזער|תרמילי במיה. מרכיב עיקרי בגמבו
ישנן מספר סברות בדבר מקור שם המרק. יש מלומדים הסבורים כי מדובר במילה בשפת הבאנטו אשר דוברה על ידי עבדים ממערב אפריקה שהובאו ללואיזיאנה, ואשר קראו למרק "קי נגבומבו" על שם המרכיב העיקרי של המרק – הבמיה בשפתם.

## קישורים חיצוניים

*מתכון משנת 1901
*עפר פרלמן, , מגזין מטרופוליס
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מרקים
קטגוריה:המטבח הקריאולי
קטגוריה:מאכלי חג המולד
קטגוריה:נזיד
Hello (שיר של מרטן סולבג ודרגונט)

**Hello** הוא שיר דאנס האוס אלקטרוני של הדי ג'יי הצרפתי מרטן סולבג וסולנית להקת דרגונט מרטינה סורברה הקנדית. השיר, שהופיע באלבומו של סולבג "Smash" (2011), יצא כסינגל הראשון מתוכו ב-27 בספטמבר 2010.

השיר הוא המצליח ביותר של סולבג והגיע למקום הראשון במצעדי הפזמונים באוסטריה, בלגיה (פלנדריה), הולנד, צ'כיה ובמצעדי הבילבורד "הוט דאנס קלאב סונגס" וה-"הוט דאנס איירפליי".

הסינגל הגיע למעמד פלטינה באוסטרליה ובאיטליה לאחר שנמכר שם בלמעלה מ-70,000 ו-30,000 עותקים (בהתאמה) ולמעמד זהב בניו זילנד ובבלגיה.

לשיר הופק וידאו קליפ המציג משחק טניס בין סולבג לבוב סינקלר, כשבקליפ מופיע גם שחקן הטניס נובאק דג'וקוביץ'. לאחר מהפך דרמטי של סולבג במשחק שעומד להסתיים בניצחון, מופיע הטניסאי הצרפתי גאל מונפיס ביחד עם אהובתו הסודית של סולבג, שכתוצאה מכך פורש מהמשחק.

ממוזער|תמונה מתוך הקליפ

## היסטוריית מצעדים

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:שירי מרטן סולבג
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מרטן סולבג
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי מרטן סולבג
קטגוריה:שירי דאנס-פופ
קטגוריה:שירי מוזיקת האוס
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון באוסטריה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד 40 הסינגלים ההולנדיים
קטגוריה:סינגלים בהוצאת מרקורי רקורדס
דינג דונג (יישוב)

**דינג דונג** (באנגלית: **Ding Dong**) הוא שמו של מקום יישוב קטן (300 תושבים ב-2002) במרכז טקסס. היישוב שוכן על גדות נהר לָמפָסַס, כ-12 קילומטרים מדרום לעיר קילין שבדרום-מערב מחוז בל, ואינו חלק מאף רשות עירונית. ב-1990 גרו במקום 22 איש.

לפני שהחלה ההתיישבות במקום הוא נקרא מעבר מקברייד. ראשוני המתיישבים, זוליס בל (באנגלית: פעמון) ואחיינו ברט, פתחו בו חנות ב-1923. השלט על חנותם של הסוחרים הציג שני פעמונים, ואת הצירוף "דינג דונג" המייצג את הצליל שהפעמונים משמיעים, לכאורה. עם הזמן הצטרפו מתיישבים נוספים סביב החנות, ואלו אימצו את הכיתוב על השלט כשם המקום. לסוחרים בל אין קשר לשמו של המחוז, הקרוי על-שם פטר הנסבורו בל, מושל טקסס בשנים 1849–1853.

## לקריאה נוספת

* Adrian Jackson, *Turned Wrong at Ding Dong: Texas, Travels and Opinions on Everything* (2010)
* Bill and Clare Bradfield, *Muleshoe and More: The Remarkable Stories Behind the Naming of Texas Towns*  
 

## קישורים חיצוניים

* דינג דונג באתר לתיירות פנים בטקסס, texasescapes.com
* דינג דונג, טקסס במדריך מקוון לטקסס
* U.S. Geological Survey Geographic Names Information System: Ding Dong, Texas

קטגוריה:טקסס: יישובים
פליס פזנר מלכין

**פליס פזנר מלכין** (1929 – יולי 2022) הייתה ציירת ישראלית.

## ביוגרפיה
פזנר מלכין נולדה בפילדלפיה, ארצות הברית. בשנת 1949 עלתה לישראל. הסטודיו הראשון שלה היה בירושלים, בשכונת בית הכרם, שם ציירה ואיירה ספרים. ב-1950 למדה בסורבון שבפריז וציירה בסטודיו בבלוויו.

בשנת 1953 הציגה את תערוכת היחיד הראשונה שלה. בשנות מגוריה בתל אביב השתתפה בתערוכות במוזיאון תל אביב ויצרה את כרזות התיאטרון המצוירות הראשונות בישראל עבור תיאטרון הבימה, הקאמרי, ו"המטאטא".

אלבום הציורים שלה בהשראת שיר השירים פורסם בספר "יונה ג'ונס ושיר השירים" (חיפה 1996).

בשנים 1957-1956 שבה מלכין לפריז, שם למדה ציור ועיצוב תיאטרון עם הבמאי ז'אן-מארי סֶרוֹ . כמו כן המשיכה בעבודת הסטודיו שלה וציירה שורה של פורטרטים בכפר שאון-סיר-לאק בהרי היורה.

בחיפה השתתפה פליס פזנר מלכין בייסוד מרכזי התרבות והקהילה בית רוטשילד והמרכז הערבי-יהודי בית הגפן. היא יסדה וניהלה את בית הספר לאמנויות של בית רוטשילד (ציור, קרמיקה ופיסול). בתקופה זו כרמלה כהן הייתה בין תלמידיה ואחר כך הן ערכו תערוכות משותפות.

ב-1971 הקימה וניהלה את מרכז האמנויות הערבי-יהודי ליד מרכז בובר של האוניברסיטה העברית עד שנת 1975.

הציגה תערוכות יחיד בירושלים והשתתפה בתערוכות בלונדון, פילדלפיה, ובאוסף הקבוע של ג'יימס מיצ'נר באוסטין, טקסס. סדרת ציוריה "אמנות כאהבה" התפרסמה בשנת 1976 בשלושה אלבומים בהוצאת מסדה ובספר "אמנות כאהבה" המשותף לה וליעקב מלכין. כמו כן ערכה יחד עמו את לקסיקון האמנויות "ציור, פיסול, מוזיקה, תיאטרון, קולנוע", בהוצאת מסדה בשנת 1975. סדרת הפורטרטים המקיפה שלה "אנשים בירושלים" (1975–1981) הוצגה במרכז תרבות אמריקה והתפרסמה בהוצאת מוסד ביאליק. ב-1993 פרסמה סדרת רישומי נופים של פריז בספרו של יעקב מלכין "ונקבן": רומן קולנועי בהוצאת "מסדה".

פליס פזנר מלכין הגתה, חקרה ועיצבה את התערוכה הדוקומנטרית "אמנות פיגורטיבית יהודית: שלשת אלפים השנים הראשונות" המוצגת מאז 1996 בדטרויט, במרכז היהדות החילונית ההומניסטית של ארצות הברית ונוסף על כך הוצגה בבתי ספר ובמכללות ברחבי ישראל.

בשנת 2000 פזנר מלכין הציגה תערוכה נרחבת ובה פריטים רבים מעבודותיה בגלריית "מבט" בת"א. לקראת תצוגה זו הופיע ספר המוקדש ל-85 מיצירותיה בהוצאת איקן-מס מדיה, ירושלים.

## חיים אישיים
בשנת 1950 נישאה ליעקב מלכין, והתאלמנה ממנו ב-2019. לשניים נולדו שני ילדים: עירד מלכין, פרופסור להיסטוריה באוניברסיטת תל אביב, חתן פרס ישראל להיסטוריה (2014), והרב סיון מלכין-מס, דקאנית "תמורה" (ירושלים), המכון להכשרת רבנים חילונים ומנהיגות קהילתית של המכון הבינלאומי ליהדות חילונית-הומניסטית.

פזנר מלכין נפטרה ביולי 2022. התגוררה בירושלים.

## גלריה

קובץ:Blue Woman.jpg|"אשה בכחול" (1979)
קובץ:Girl in Spring.jpg|"נערה באביב" (1967)


## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי פנסילבניה
קטגוריה:פילדלפיה: אישים
קטגוריה:אמניות ישראליות
קטגוריה:עולות לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:ציירות ישראליות
קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:ישראליות ילידות ארצות הברית
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1929
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1929
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1929
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1929
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2022
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2022
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2022
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2022
קטגוריה:משפחת מלכין
אלי גינזברג

**ד"ר אלי גינזברג** (נולד ב-21 בנובמבר 1959) היה מנכ"ל החברה העירונית "עזרה ובצרון", המשמשת כזרוע הביצוע של עיריית תל אביב-יפו לניהול ופיקוח על פרויקטים בינוי ושיפוץ בעיר.

החל מאוקטובר 2018 משמש גינזברג כדירקטור במועצה הישראלית לצרכנות והחל משנת 2016 מכהן גינזברג גם כיו"ר מועצת הנפט, לאחר שמונה לתפקיד על ידי שר התשתיות הלאומיות, האנרגיה והמים, ד"ר יובל שטייניץ.

## ביוגרפיה
כנער התנדב גינזברג במגן דוד אדום. שירת בצה"ל כלוחם ובהמשך כמדריך חובשים בבה"ד 10. לאחר השחרור היה פרמדיק ומדריך בקורסי עזרה ראשונה. היה ממקימי מערך החירום של מגן דוד אדום במרחב ירקון בתל אביב, ומנהל אירועים רבי נפגעים במד"א תל אביב.

גינזברג בעל דוקטורט (PhD) במדעי המדינה מאוניברסיטת בוקרשט לאחר עמידה בבחינת המל"ג בישראל, תואר שני MA) מוסמך במדיניות ציבורית מאוניברסיטת תל אביב ותואר ראשון (B.S.c) בהנדסת תעשייה וניהול ממכללת שנקר, בה גם כיהן כיו"ר אגודת הסטודנטים.

לפני שעבר למגזר הציבורי, מילא גינזברג מספר תפקידים בשוק הפרטי. הוא כיהן כמנכ"ל חברת "א.ג.מ. - א.ש"' חברה ליזמות בתחומי הבנייה והייבוא. היה הבעלים והמנכ"ל של חברת "Nirona Impex"' חברה להשמת כוח אדם בענף הבנייה ברומניה. כמו כן היה הבעלים והמנכ"ל של חברה בענף הבנייה בקפריסין, שעסקה בניהול נכסים בארץ ובעולם.

בשנות ה-2000 גינזברג שימש כחבר דירקטוריון של החברה העירונית, יו"ר הוועדה לפרויקטים יזמיים וחבר ועדת כספים, ועדת משאבי אנוש ומנגנון והוועדה לייעוץ משפטי.

ב-2006 מונה גינזברג לתפקיד מנכ"ל חברת "עזרה ובצרון", חברה ציבורית העוסקת בבניית מבני ציבור בהתחדשות עירונית.

החל משנת 2008 גינזברג משמש בנוסף כמזכ"ל איגוד החברות העירוניות, המאגד מאות מהחברות העירוניות בישראל.

גינזברג הוא קצין בדרגת סא"ל במילואים, משמש כמפקד מדור פצועים בחירום במערך מודיעי הנפגעים של צה"ל בקצין העיר תל אביב, ממלא מקום קצין העיר, וקצין העיר בקיראון בשעת חירום.

לגינזברג פעילות התנדבותית ענפה לאורך השנים. הוא היה חבר בעמותת יל"י למען ילדים וחולי סרטן; חבר הנהלת אגודת ספורט "צהלה" וחבר בוועדת הכספים ופרויקטים של האגודה; חבר ומנהל תפעולי בהקמת עמותת "תפוח" להקניית השימוש באינטרנט לאנשים מיעוטי יכולת; וחבר בעמותה לאימוץ ילדים מחו"ל המהווה סוכנות רשמית לאימוץ ילדים פיליפינים בישראל.

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1959
סעיף 175 (סרט)

**סעיף 175** (באנגלית: **Paragraph 175**) הוא סרט תעודי שיצא לאקרנים בשנת 2000. הסרט, בבימויים של רוב אפסטין וג'פרי פרידמן הופק על ידי רוב אפסטין, ג'פרי פרידמן, ג'אנט קול, מייקל ארנצוויג, שילה נווינס והאוורד רוזנמן. את הסרט מקריין רופרט אוורט.
## הפקה
הסרט מתעד את סיפורם של חמישה גברים ונשים אשר נאסרו על ידי הנאצים בגרמניה בשל היותם הומוסקסואלים. מעצר ההומוסקסואלים בוצע לפי סעיף 175 לחוק העונשין הגרמני משנת 1871 האוסר על ביצוע מעשי סדום. הלסביות הואשמו ב"אסוציאליות", מכיוון שלא נישאו ולא ילדו ילדים, ובכך לא תרמו את חלקן לגזע הארי. בין השנים 1933–1945 נאסרו כ-100,000 גברים ונשים על פי סעיפים אלה, מרביתם נשלחו למחנות ריכוז, ורק כ-4,000 מהם שרדו.

בסרט מרואיינים קארל גוראת; גד בק, מישלינג; אנט אייק, לסבית יהודיה אשר נמלטה לאנגליה; אלברכט בקר, צלם גרמני נוצרי ופייר סיל, אלזסי נוצרי.

בשנת 2000 הסרט זכה בפרס טדי כסרט התעודי הטוב ביותר וכן בפרס פסטיבל הטלוויזיה של באנף, ובפרס פסטיבל סאנדנס עבור הבימוי.

## ראו גם
*הומוסקסואלים בשואה
*לסביות בשואה
* קרל גוראת

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:זוכי פרס טדי
קטגוריה:זוכי פרס סאנדנס
קטגוריה:סרטים תיעודיים על השואה
קטגוריה:סרטי להט"ב תיעודיים
קטגוריה:סרטי 2000
קטגוריה:רדיפת הומוסקסואלים בגרמניה הנאצית
מרדכי אברמובסקי

הרב **מרדכי אברמובסקי** (נולד ב-י"ג בשבט ה'תש"ז, 3 בפברואר 1947) רבה של זכרון יעקב. לשעבר רב צבאי שמילא שורת תפקידים בצה"ל, בין השאר מפקד הישיבה הצבאית וראש ענף זיהוי חללים.

## קורותיו
נולד בלודז' שבפולין להורים שנישאו לאחר מלחמת העולם השנייה. בשנת 1949 עלה עם הוריו לישראל. גדל בזכרון יעקב, למד במדרשית נעם, ולימים מונה לחבר הנהלת המדרשייה. לאחר מכן למד בישיבת חברון בירושלים, קיבל סמיכה לרבנות מראשי הישיבה הרב יחזקאל סרנא והרב משה חברוני. נישא לאסתר נויגרשל, אחותו של הרב מרדכי נויגרשל.

בשנת 1973 התגייס לצה"ל. לאחר קורס רבנים צבאיים מונה לרב של מרחב שלמה. זמן קצר לאחר מינויו פרצה מלחמת יום הכיפורים, והוא מונה לרב פיקודי. שימש כרב צבאי במשך כ-23 שנים. כרב הגדנ"ע ריכז את חידון התנ"ך העולמי לנוער יהודי בסוף שנות ה-70. בתקופת מלחמת שלום הגליל שימש כרב חיל הרגלים ושירת כרב אוגדתי בלבנון. במסגרת תפקידו כמפקד הישיבה הצבאית ייסד את לימוד הדף היומי בצה"ל. את תפקידיו בצבא סיים כראש ענף זיהוי חללים בתקופת ההכנה למלחמת המפרץ ובמהלכה.

בי"ג בטבת תשנ"ג (6 בינואר 1993) נפטר הרב יקותיאל עזריאלי, רבה של זכרון יעקב. בג' בטבת תשנ"ו (דצמבר 1995) נבחר תחתיו הרב אברמובסקי לתפקיד. מונה לכהן למשך תקופה גם כרבה של בנימינה. בשנת 2002 התמודד על חברות במועצת הרבנות הראשית, אך לא נבחר. הוא מפעילי מרכז רבני ארץ ישראל (נוסד ב-2008). כמו כן הוא מארח את כינוסי ימי עיון של רבני ישראל הנערכים אחת לתקופה בזכרון יעקב.

בשנת תשע"ב התבקש על ידי הרבנים הראשיים ומועצת הרבנות הראשית למלא את תפקיד הרב האחראי על מערך הכשרות והנישואין בעיר חיפה.

בנו הרב נתן אברמובסקי הוא ראש חבורות ההלכה בישיבת מיר.

בנו הרב יוסף אברמובסקי הוא ראש ישיבת קניין דעת בבית שמש.

בנו הרב ישראל אברמובסקי הוא ראש ישיבת בית מדרש תורה והלכה ירושלים.

בנו הרב שמואל אברמובסקי מכהן כראש כולל מרכז לתורה והוראה בפתח תקווה.

## ספרו
* **אבן ישראל** - יסוד משנתו החינוכית בו מעמיד במרכז את הקשר בין אבות ובנים כבסיס ויסוד להמשך קיומו של עם ישראל.

## קישורים חיצוניים
* שיעורים לצפייה מאת הרב מרדכי אברמובסקי 

קטגוריה:זכרון יעקב: רבנים ראשיים
קטגוריה:רבנים ליטאים ישראלים
קטגוריה:רבנים צבאיים ישראלים
קטגוריה:בוגרי ישיבת חברון כנסת ישראל
קטגוריה:בוגרי מדרשית נעם
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
Forever

**Forever** (תעתיק: **פוֹרְאוור**) היא מילה שמשמעותה באנגלית היא לָנֶצַח, לתמיד
רג'י ווקר

**רג'ינלד "רג'י" אדגר ווקר** (באנגלית: **Reginald ("Reggie") Edgar Walker**; 16 במרץ 1889 - 5 בנובמבר 1951) היה אצן דרום אפריקאי, אלוף אולימפי בריצת 100 מטר. הוא האלוף האולימפי הצעיר ביותר בריצה זו במשחקים האולימפיים (בן 19 ו-128 ימים), נכון ל-2008.

## ביוגרפיה
ווקר נולד בדרבן שבפרובינציה קוואזולו-נטאל. למרות היותו אלוף דרום אפריקה לשנת 1907 הוא התקשה למצוא תקציב לנסיעה ללונדון למשחקים האולימפיים. כתב ספורט ממחוז מגוריו עזר לו בגיוס המימון לנסיעה. באנגליה הוא התאמן בהדרכתו של סם מוסביני מי שלימים אימן את האלופים האולימפיים הרולד אברהמס ואלברט היל.

### אלוף אולימפי
באולימפיאדת לונדון (1908) זכה ווקר במדליית זהב בריצת 100 מטר בשיא אולימפי חדש של 10.8 שניות, לפני ג'יימס רקטור מארצות הברית (10.9 שניות) ורוברט קר מקנדה (11.0 שניות).

## שיאים אישיים
* ריצת 100 מטר: 10.7 שניות (1908)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אצנים דרום אפריקאים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: ריצת 100 מטרים (גברים)
קטגוריה:איחוד דרום אפריקה: אישים
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת לונדון (1908)
קטגוריה:דרום אפריקאים שנולדו ב-1889
קטגוריה:נפטרים ב-1951
אהרן אקסול

**אהרן אקסול** (נולד ב-1959) הוא ניצב בדימוס במשטרת ישראל, כיהן כראש אגף שיטור וביטחון ומפקד מחוז תל אביב.

## ביוגרפיה
אקסול נולד וגדל בעכו.

למד בישיבת בני עקיבא פרחי אהרון, שבחיפה. 

מיד עם שחרורו מצה"ל, החל את שירותו במשטרת ישראל כלוחם וכקצין בימ"מ, כמפקד מחלקה השתתף בחילוץ בני הערובה מאוטובוס האמהות ב-1988. בהמשך שירת כקצין מודיעין ביחידה וסגן מפקד הימ"מ, ולקח חלק במבצע במהלכו נהרגו האחים עאדל ועימאד עוודאללה בחברון בשנת 1998.

בהמשך שירת כסגן מפקד תחנה אזורית במרחב דוד של מחוז ירושלים וראש משרד סיור במרחב, בספטמבר 2000 מונה לקצין אג"ם של מחוז תל אביב בדרגת ניצב-משנה. בשנים 2003 עד 2007 שירת כמפקד מרחב איילון הכולל בתחומו את בת-ים, חולון ואזור. ביולי 2007, הועלה לדרגת תת-ניצב ומונה למפקד המכללה לקצינים בכירים של המשטרה. ביולי 2009 מונה לסגן מפקד משמר הגבול.

במאי 2011 מונה למפקד מחוז תל אביב (שוקי זיסו מונה לסגנו). בין האירועים הבולטים בתקופת כהונתו היו התמודדות המשטרה עם המחאה החברתית במהלכה התקיימו במחוז שורה ארוכה ומתמשכת של אירועים, הפגנות והפרות סדר, כמו כן התמודדות עם ירי רקטות מרצועת עזה במהלך מבצע עמוד ענן במהלכו נורו רקטות לכיוון תל אביב, כמו כן אירע הפיגוע באוטובוס קו 142 של דן. במשך תקופת כהונתו ניהל המחוז את החקירה לפענוח הרצח בברנוער, שהייתה מהחקירות המורכבות והיקרות בתולדות המשטרה. חשודים ברצח נעצרו מספר ימים לאחר שהוחלף על ידי בנצי סאו.

במאי 2013 מונה לראש אגף שיטור וביטחון, אגף המבצעים של המשטרה ושירת בתפקיד עד יוני 2016.

אקסול בעל תואר ראשון בלימודי המזרח התיכון וקרימינולוגיה מאוניברסיטת בר-אילן, בעל תואר ראשון במשפטים מהקריה האקדמית אונו, תואר שני במשפטים מאוניברסיטת בר-אילן ותואר שני במנהל עסקים משלוחת אוניברסיטת דרבי בישראל. לאחר פרישתו מהמשטרה הקים משרד עו"ד עצמאי. הוא חבר בתנועת הביטחוניסטים.

## חיים אישיים
מתגורר בכפר סבא, נשוי ואב לשניים.

## קישורים חיצוניים

* טקס כניסת מפקד המחוז ניצב אהרון אקסול
* ראש אגף שיטור וביטחון - ניצב אהרון אקסול, באתר משטרת ישראל
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שוטרי משמר הגבול
קטגוריה:ניצבי משטרת ישראל
קטגוריה:ראשי אגף שיטור וביטחון
קטגוריה:מפקדי מחוז תל אביב במשטרת ישראל
קטגוריה:לוחמי הימ"מ
קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בוגרי הקריה האקדמית אונו: משפטים
קטגוריה:עכו: אישים
קטגוריה:חברי הביטחוניסטים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1959
ולדימיר פופובקין

הגנרל **ולדימיר אלכסנדרוביץ' פופובקין** (ברוסית: **Владимир Александрович Поповкин**; 25 בספטמבר 1957, דושנבה, הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הטג'יקית שהייתה חלק מברית המועצות - 18 ביוני 2014) היה מנהל סוכנות החלל הפדרלית של רוסיה. הוא מונה לתפקיד לאחר פיטוריו של אנאטולי פרמינוב ב-2011. קודם לכן כיהן כסגן ראשון של שר ההגנה (מיוני 2010 עד אפריל 2011). באוקטובר 2013 פוטר מתפקידו עקב שורת כישלונות שיגור ומחדלים בסוכנות.

פופובקין נולד בדושנבה בו שירת אביו שהיה קצין ביחידת שריון. בשנת 1968 המשפחה עברה לקלינין.

## שירותו הצבאי
פופובקין התגייס לצבא הסובייטי ב-1975. ב-1979, הוא סיים לימודיו במכון להנדסה צבאית ע"ש מוז'אייסקי בלנינגרד ושירת בקוסמודרום בייקונור - אתר שיגור החלל הוותיק והגדול בעולם.

ב-1986 סיים לימודיו באקדמיה הצבאית ע"ש דזרז'ינסקי ועד להתפרקות ברית המועצות שירת במינהל לניהול אמצעי חלל של משרד ההגנה הסובייטי (Управлении начальника космических средств Министерства обороны СССР).

ב-1991 עבר לשרת במינהל המבצעים הראשי של המטה הכללי הרוסי. ב-2001 כוחות הטילים האסטרטגיים פוצלו לחיל הטילים האסטרטגיים ולחיל החלל הרוסי. הגנרל פופובקין צורף ליחידה החדשה בתפקיד סגן ראשון לראש מטה חיל החלל. ב-14 במרץ 2004 התמנה למפקד חיל החלל של רוסיה. ב-30 ביוני 2008 מונה לראש החימוש של הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית והיה אחראי לרכש ציוד ואמצעי לחימה. כיהן במקביל כסגן שר ההגנה הרוסי.

בפברואר 2009 הוא קודם לדרגת "גנרל ארמיי" (הדרגה השנייה שסדר הדרגות).

## השירות האזרחי
במרץ 2009 פוטר מן הצבא, כחלק ממהלך של הרפורמה הצבאית הנרחבת לקיצוץ בכוח האדם הצבאי. על אף שלא שירת בכוחות המזוינים עצמם, המשיך לכהן במגוון תפקידי מינהלה בכוחות המזוינים. ב-30 באפריל 2010, נשיא רוסיה דמיטרי מדבדב העניק לו את תואר היועץ הממלכתי של הפדרציה הרוסית מדרגה 2, המהווה תנאי לקבלת תפקידי ניהול בכירים בשרות המדינה. בשל כך, מונה ביוני 2010 לסגן ראשון לשר ההגנה. כבר ביולי 2010 פופובקין הודיע שתקציב רכישות אמל"ח לצבא הוגדל פי 2.

ב-29 באפריל 2011 על פי צו נשיאותי של דמיטרי מדבדב מונה פופובקין למנהל סוכנות החלל הפדרלית, בשל ניסיונו בתחום פעילויות החלל בשירותו בחיל החלל ושוחרר מתפקיד הסגן הראשון לשר ההגנה. באוגוסט 2011 התרחשו מספר תקלות בשיגורים לחלל, אך צוין שהם לא קשורים לפעילות המנהל החדש ומהווים תוצאה של משבר פנימי מתמשך.

בנובמבר 2011 נכשל שיגור גשושית רוסית למאדים. פופובקין הודיע שקיימת סבירות שתקלה נגרמה בעקבות השפעת גורם זר על הציוד האלקטרוני בגשושית. עד מהרה התברר שתקלה נגרמה מבעיות בתוכנה ופופובקין בעצמו הודיע על כך.

פופובקין היה חבר באקדמיה הרוסית למדעי החלל ע"ש ציאולקובסקי וחבר האקדמיה הרוסית למדעי הטילים. נוסף לכך, ולדימיר פופובקין בעל עיטורים  ממשלת הפדרציה הרוסית בתחומי המדע והטכנולוגיה.

## מותו
ביוני 2014 מת במרכז רפואי רבין בישראל מסרטן.

## קישורים חיצוניים

* קורות חיים מפורטים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מנהלי רוסקוסמוס
קטגוריה:גנרלים בכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית
קטגוריה:גנרלי ארמייה (הפדרציה הרוסית)
קטגוריה:אנשי צבא סובייטים
קטגוריה:מעוטרי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1957
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2014
ברונו שטיין

**ברונו שטיין** (נולד ב-1961) הוא ניצב בדימוס במשטרת ישראל, כיהן כראש אגף התנועה וכמפקד מחוז מרכז.

## ביוגרפיה
שטיין נולד ברומניה ועלה עם הוריו ניצולי השואה. גדל בבאר שבע. את שירותו הצבאי עשה בפלוגת ההנדסה של חטיבת הצנחנים. לחם במלחמת לבנון, והשתתף בקרבות מהנחיתה של חטיבת הצנחנים בשפך נהר האוואלי ועד הקרב על ביירות.

הוא בעל תואר ראשון מאוניברסיטת חיפה במדעי המדינה ומוסמך במדיניות ציבורית מטעם אוניברסיטת תל אביב. מלבד זה, הוא מוסמך בחינוך מאוניברסיטת חיפה.

ב-1984 התגייס למשטרת ישראל. שירת כבלש במרחב ירקון במחוז תל אביב, סיים בהצטיינות קורס קציני משטרה ב-1989. שירת כקצין בילוש וקצין יחידת סיור במרחב הירקון, ב-1993 מונה למפקד היס"מ במרחב וב-2000 לראש אגף המבצעים במרחב ירקון. ב-2002 מונה למפקד משטרת רמלה-לוד ושנה אחר כך למפקד משטרת נתניה. ב-2004 קודם לדרגת ניצב-משנה ומונה למפקד מרחב אילת תפקיד בו שירת במשך שנתיים וחצי, במהלכן הופעלה בעיר תוכנית עיר ללא אלימות. בינואר 2007, בשבוע בו סיים את התפקיד, התמודד עם אחד מאירועי הטרור הקשים ביותר שפקדו את העיר מאז ומעולם, כשמחבל מתאבד פוצץ עצמו במאפיה במרכז העיר ורצח 3 אנשים. שטיין מונה למפקד מרחב ציון במחוז ירושלים ולאחר שנתיים בתפקיד הועלה לדרגת תת-ניצב. בתפקידו התמודד עם שורה של פיגועי דריסה בעיר ב-2008 וב-2009 ועם פיגוע בתחנת אוטובוס באזור בנייני האומה ב-2011.

במאי 2011 מונה למפקד אגף התנועה במשטרה, במהלך כהונתו הוביל מעבר מאכיפה כמותית שהייתה נהוגה במשך שנים, לאכיפה איכותית הממוקדת בעבירות הבריונות – אלו הגורמות באופן ישיר לקטל בכבישים. לצורך כך הגדיל את סיירת האופנועים ואת מספר הניידות הסמויות, וכן החלה פריסת מצלמות אכיפה מדגם א-3 בכבישים.

במהלך כהונתו ירד מספר ההרוגים והפצועים בתאונות דרכים. בשנת 2012 נהרגו 281 בני אדם, 97 הרוגים פחות בהשוואה לשנת 2011. בשנת 2012 נרשמו 246 תאונות קטלניות, 85 תאונות פחות משנת 2011.

במאי 2013 מונה למפקד מחוז מרכז. ב-10 בספטמבר 2014 פורסם כי נכח באירוע פרטי שקיים עורך הדין רונאל פישר, החשוד בתיווך בשוחד. מאוחר יותר באותו יום הודיע שיפרוש מן המשטרה במהלך פרשת הניצבים (באותה תקופה גם נגד סגנו שמעון בן הרוש נפתח תיק שבסופו של דבר גרם לפיטוריו). באוקטובר 2014 הוחלף על ידי ניצב מוטי כהן. במרץ 2016 הוחלט להעמידו לדין משמעתי על עבירת התנהגות שאינה הולמת שוטר, הליך משמעתי זה נגנז ביולי 2018.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי רומניה
קטגוריה:באר שבע: אישים
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה
קטגוריה:ניצבי משטרת ישראל
קטגוריה:מפקדי מחוז המרכז במשטרת ישראל
קטגוריה:ראשי אגף התנועה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1961
יוסי פריינטי

**יוסף (יוסי) פריינטי** (נולד ב-1965) הוא ניצב בדימוס במשטרת ישראל, כיהן כמפקד מחוז הדרום ומפקד מחוז ירושלים.

## ביוגרפיה
פריינטי נולד וגדל בבאר שבע. עשה את מרבית שירותו במשטרה במחוז דרום. החל את שירותו כסייר בתחנת באר שבע ב-1988, שירת כבלש במרחב הנגב, וכראש יחידת מודיעין בתחנת באר שבע. במהלך כהונתו פרץ עם בלש נוסף לדירה וירה למוות באזרח שהתבצר בה, שופט חוקר שבדק את הפרשה קבע שהשניים עמדו בסכנת חיים ולפיכך הירי היה מוצדק. הדריך בקורס קציני משטרה, פיקד על יחידת סמים מחוזית במחוז הדרום ושימש ראש משרד בילוש ומודיעין מרחב נגב.
ב-2001 בהיותו רב פקד ומפקד תחנת העיירות, מונה לעמוד בראש יחידה של כ-200 שוטרים שהועברו מתפקידם, למבצע מלחמה בפשיעה הגואה במחוז. ב-2002 קודם לדרגת סגן ניצב ומונה למפקד תחנת באר שבע.

בשנת 2005 מונה לסגן מפקד מרחב הנגב. במהלך ביצוע תוכנית ההתנתקות מונה לאחראי במרחב הנגב על ביצוע התוכנית, לאחר שמפקדו ניסו שחם הודח ממנהלת ביצוע ההתנתקות עקב התבטאויותיו הקשות. בשנת 2006 מונה למפקד מרחב דוד במחוז ירושלים, וביולי 2007 קודם לדרגת תת-ניצב ומונה למפקד מרחב נגב.

בשנת 2009 מונה על ידי יצחק אהרונוביץ, שהיה מפקדו במחוז הדרום, למזכיר הביטחוני במשרד לביטחון הפנים. במאי 2011 מונה למפקד מחוז הדרום, כמחליפו של יוחנן דנינו שהתמנה למפכ"ל המשטרה.

באוגוסט 2012 מונה למפקד מחוז ירושלים, כמחליפו של ניסו שחם שהתפטר על רקע חשדות לעבירות מין שביצע. תקופתו כמפקד המחוז התאפיינה בהסלמת המצב הביטחוני בעיר, פעולות טרור נגד מתקנים עסקיים וציבורים כגון הרכבת הקלה, תחנת דלק ותחנת משטרה בהר הבית, רצח הנער מוחמד אבו ח'דיר שנחטף בשועפאט, שורה של פיגועי דריסה, ירי ודקירה, התנקשות בפעיל הימין יהודה גליק ועימותים בהר הבית. במחוז הוקם מרחב קדם, שאחראי על חלקים במזרח ירושלים ותפקידו לספק מענה משטרתי ושירות איכותי לחברה הערבית של המרחב.

בספטמבר 2014 הודיע על פרישתו מהמשטרה במהלך פרשת הניצבים, ובנובמבר הוחלף על ידי ניצב משה אדרי.

פריינטי נשוי ואב לשני ילדים. בעל תואר ראשון בקרימינולוגיה ותואר שני בחינוך.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ניצבי משטרת ישראל
קטגוריה:מפקדי מחוז הדרום במשטרת ישראל
קטגוריה:מפקדי מחוז ירושלים במשטרת ישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1965
אבוטאבאד

**אַבּוֹטְאַבָּאד** (באורדו: **ایبٹ آباد**) היא עיר בצפון-מזרח פקיסטן, השוכנת במחוז הזארה בפרובינציית ח'ייבר פח'טונח'ווה, כ-50 ק"מ מבירת המדינה, אסלאמאבאד. העיר שוכנת בגובה של כ-1,260 מטרים מעל פני הים, והיא ידועה בקרב תושבי פקיסטן במזג האוויר הנוח שלה ובמבני הצבא הרבים שנמצאים בה.

## היסטוריה
ימין|ממוזער|250px|אבוטאבאד בשנת 1860
העיר אבוטאבאד הייתה מטה מחוז אבוטאבאד בהודו הבריטית, והיא קרויה על שמו של מייג'ור ג'יימס אבוט, שייסד את העיר והמחוז בינואר 1853, לאחר סיפוחה של פנג'אב (פקיסטן). הוא נשאר הממונה בה בין השנים 1849–1853.

אבוטאבאד הייתה, ועודנה כיום, מתחם צבאי, בין היתר לסנטוריום, שבו נמצאת מפקדת הגדוד של החטיבה השנייה בצבא הצפון. בשנת 1901 מנתה אוכלוסיית העיר, לרבות המתחם הצבאי, 7,764 איש. בתקופה זו נבנו בעיר מבנים ציבוריים ראשיים, כגון בתי הספר התיכוניים.

ביוני 1948 פתח הצלב האדום הבריטי בית חולים באבוטאבאד, על מנת לטפל באלפי הפצועים שהובאו מהקרבות באזור קשמיר.

ב-8 באוקטובר 2005 חווה האזור כולו הרס רב ברעידת האדמה בקשמיר. אמנם העיר שרדה ברובה, אך הבניינים הישנים נפגעו או נהרסו.

אבוטאבאד עלתה לכותרות העיתונים בעולם בעקבות מבצע חנית נפטון, שנערך בשטחה ב-2 במאי 2011 ובו נהרג אוסאמה בן לאדן בבית המסתור שהיה לו בעיר.

## גאוגרפיה
אבוטאבאד גובלת בכל צדדיה בגבעות סארבן, שמהן ניתן לצפות בנוף מרהיב של העיר והאזור. מיקומה של העיר והגבעות משרים מזג אוויר נוח בקיץ, אך קר בחורף.

### אקלים
האקלים באבוטאבאד הוא בעיקרו אקלים סובטרופי גשום עם טמפרטורות חמימות במהלך חודשי האביב והסתיו, לחות גבוהה בחודשי יוני ויולי וטמפרטורות קרות עד בינוניות בחודשי החורף. הטמפרטורות יכולות לטפס עד ל-30 מעלות צלזיוס באמצע הקיץ ולרדת עד ל-0 מעלות בחודשי החורף. ייתכן שלג רך בינואר, אולם רוב ממטרי הגשם מתרחשים בעונת המונסון, הנמשכת ממאי עד אוגוסט ולרוב גורמת להצפות.

## שפות
בשנת 1998 הייתה הידנקו השפה השלטת באזור, עת הייתה מדוברת על ידי 94% מהאוכלוסייה. הבאות בתור היו פוטוהארי עם 2.3% ופשטו עם 2.2%, וכן אורדו עם 1% מהאוכלוסייה. הגם שאורדו היא שפתם של כאחוז מהאוכלוסייה, רוב תושבי האזור מבינים ודוברים אותה באופן שוטף. והיא מדוברת בעיקר בשווקים ובמשרדים. כמו כן, השפה האנגלית מדוברת בעיקר בעולם העסקים ובלימודים.

## תיירות
שמאל|ממוזער|150px|מפת כביש הקארקוראם
אבוטאבאד היא מוקד תיירותי מתקופת הקולוניאליזם, משום שהיא נקודת תחבורה ראשית לכל אזורי התיירות הבולטים בפקיסטן, דוגמת נתהיאגלי ונאראן. בעיר עובר כביש קארקוראם המתחקה אחר עקבות נתיבי דרך המשי הקדומים ומהווה אטרקציה ובסיס לביקור בעיירות סמוכות.

## גלריה

קובץ:View of Abbottabad by an unknown photographer 1865.jpg|אבוטאבאד בשנת 1865
קובץ:Abbottabad 1907.JPG|אבוטאבאד בשנת 1907
קובץ:PMA Gate.jpg|האקדמיה הצבאית באבוטאבאד


## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ח'ייבר פח'טונח'ווה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1853
פטריק קייסמנט

**פטריק ג'ון קייסמנט** (באנגלית: **Patrick John Casement**; נולד ב-28 באוגוסט 1935) הוא פסיכואנליטיקאי בריטי.

## ביוגרפיה
קייסמנט למד בצעירותו לתואר באנתרופולוגיה ותאולוגיה באוניברסיטת קיימברידג'. בהמשך עסק בעבודה סוציאלית. לאחר שנים הוכשר כמטפל ופסיכואנליטיקאי, וב-1973 הפך לחבר האגודה הבריטית לפסיכואנליזה. קייסמנט נשוי למרגרט רוז לויד ואב לשתי בנות.

ספרו הראשון, "On Learning from the Patient", פורסם ב-1985, תורגם ל-20 שפות, והפך לרב-מכר עולמי. ספריו נכתבו על בסיס עבודתו הטיפולית בקליניקה הפרטית שלו בבריטניה; בספריו הוא מתאר דוגמאות ליחסי מטפל-מטופל וטכניקות פסיכואנליטיות בהן התנסה לאורך השנים, וכיצד הם התפתחו בעקבות התנסויותיו מול מטופליו. ספרו "Learning from Life: becoming a psychoanalyst", שנכתב בסמוך לפרישתו, הוא בחלקו אוטוביוגרפי, ומשלב תיאורים על מסעו המקצועי והאישי לאורך חייו. מאז פרישתו הוא ממשיך לכתוב ולהרצות ברחבי העולם.

ספרו "Learning from Our Mistakes" (2002) זכה בפרס "גרדיבה" האמריקאי על תרומתו לפסיכואנליזה.

## ספריו
* On Learning from the Patient, 1985 (תורגם לעברית בשם "ללמוד מן המטופל", הוצאת זמורה ביתן)
* Further Learning from the Patient, 1990 (תורגם לעברית בשם "להוסיף וללמוד מן המטופל", 1995, הוצאת דביר; קטעים מהספר באתר גוגל בוקס)
* Learning from Our Mistakes, 2002
* Learning from Life: becoming a psychoanalyst, 2006 (תורגם לעברית בשם "ללמוד מן החיים: להיעשות פסיכואנליטיקאי", 2010, הוצאת דביר)

## קישורים חיצוניים
* פטריק קייסמנט, The Marsh Agency 
* ריאיון עם קייסמנט, 2007, באתר Beyond the couch 

## הערות שוליים

קטגוריה:פסיכואנליטיקאים בריטים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קיימברידג'
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1935
חסם צ'פמן-רובינס

בתורת האמידה ובסטטיסטיקה, **חסם צ'פמן-רובינס** (**Chapman-Robbins Bound**; לעיתים חסם המרסלי-צ'פמן-רובינס) הוא חסם תחתון על השונות של אומדים של פרמטרים דטרמיניסטיים. חסם זה הוא הכללה של חסם קרמר–ראו, ובהשוואה אליו - הוא הדוק יותר ומתאים למגוון רחב יותר של בעיות. עם זאת, חישובו לרוב מסובך יותר.

החסם נגזר לראשונה ובאופן בלתי-תלוי על ידי ג'ון המרסלי ב-1950 ועל ידי דאגלס צ'פמן והרברט רובינס ב-1951. זהו מקרה פרטי של חסם ברנקין (Barankin) המורכב יותר.

## החסם
יהי \ \theta פרמטר דטרמיניסטי לא-ידוע, ויהיה \ T(X) אומד של פונקציה כלשהי של הפרמטר, \ \psi(\theta). יהי \ p(x;\theta). הפילוג של \ X (שתלוי ב-\ \theta), ונניח כי הוא מוגדר היטב וחיובי לכל \ x ולכל \ \theta.

אם \ T(X) הוא אומד חסר-הטיה של \ \psi(\theta), כלומר:
:\ \mathrm{E}\left[T(X)\right]=\psi(\theta) \, \, \forall \theta

אז לפי חסם צ'פמן-רובינס:
:\ Var(T(X)) \ge \sup_h \frac{\left[ \psi(\theta+h) - \psi(\theta) \right]^2}{E \left[ \tfrac{p(x;\theta+h)}{p(x;\theta)} - 1 \right]^2}.

למעשה, אי השוויון (ללא הוצאת הסופרמום) מתקיים לכל \ h, ולכן החסם ההדוק ביותר הוא כאשר הביטוי מקבל את הסופרמום שלו לפי \ h. התנאי לקיומו של החסם הוא שהתומך של \ p(x;\theta+h) יהיה מוכל בתומך של \ p(x;\theta).

## הקשר לחסם קרמר–ראו
חסם צ'פמן-רובינס (הביטוי ללא הסופרמום) מתכנס לחסם קרמר–ראו כאשר \ h \to 0, בהנחה שהתנאים הרגולריים הדרושים מתקיימים (ראו בערך). מתוך כך, חסם צ'פמן-רובינס הוא תמיד הדוק לכל הפחות כמו קרמר–ראו. יתר על-כן, חסם צ'פמן-רובינס קיים תחת תנאים רגולריים חלשים משמעותית מאלו של חסם קרמר–ראו. כך למשל, להוכחת החסם לא נדרש כי הפילוג \ p(x;\theta) יהיה גזיר. במקרים כאלו, האינפורמציה של פישר לא מוגדרת, ולכן חסם קרמר–ראו לא קיים.

## הוכחת החסם
\ T(X) הוא משערך חסר-הטיה, ולכן מתקיים:
:\ \int T(x)\cdot p(x;\theta) \, dx = \psi(\theta)
:\ \int T(x)\cdot p(x;\theta+h) \, dx = \psi(\theta+h)
חיסור המשוואות:
:\ \int T(x) \cdot (p(x;\theta+h)-p(x;\theta)) \, dx=\psi(\theta+h)-\psi(\theta)
בנוסף מתקיים:
: \ \int \psi(\theta) \cdot (p(x;\theta+h)-p(x;\theta)) \, dx=\psi(\theta) \cdot \int (p(x;\theta+h)-p(x;\theta)) \, dx=\psi(\theta) \cdot (1-1)=0
נחסיר בין שתי המשוואות האחרונות, לקבלת:
:\ \int (T(x)-\psi(\theta)) \cdot \frac{p(x;\theta+h)-p(x;\theta)}{p(x;\theta)} \cdot p(x;\theta) \, dx=\psi(\theta+h)-\psi(\theta)
כלומר:
:\ \mathrm{E} \left[(T(X)-\psi(\theta)) \cdot (\frac{p(x;\theta+h)}{p(x;\theta)}-1) \right]=\psi(\theta+h)-\psi(\theta)
העלאת המשוואה בריבוע ואי-שוויון קושי-שוורץ יניבו:
:\ (\psi(\theta+h)-\psi(\theta))^2 = \mathrm{E} \left[(T(X)-\psi(\theta)) \cdot (\frac{p(x;\theta+h)}{p(x;\theta)}-1) \right] ^2 \le \mathrm{E} \left[(T(X)-\psi(\theta))^2 \right] \cdot \mathrm{E} \left[(\frac{p(x;\theta+h)}{p(x;\theta)}-1)^2\right]
ומכאן:
:\ Var(T(X)) \ge \frac{\left[\psi(\theta+h)-\psi(\theta)\right]^2}{(\tfrac{p(x;\theta+h)}{p(x;\theta)} - 1)^2}
שזהו החסם המבוקש.

## ראו גם
* חסם קרמר–ראו
* תורת האמידה

## לקריאה נוספת

צ'פמן-רובינס
Power Mac G4 Cube

**Power Mac G4 Cube** הוא מחשב מקינטוש שיוצר על ידי חברת אפל. הוא נמכר בין השנים 2000–2001. המחשב עוצב על ידי המעצב של אפל ג'ונתן אייב. המוזיאון לאמנות מודרנית של ניו יורק מציג דגם של המחשב כחלק מאוסף.

## תיאור
צורת המחשב זעירה. הוא נראה כקוביה בגודל 18X18X18 ס"מ, צפה בתוך מעטפת שקופה שגובהה כ-25 ס"מ. בנוי עם מעבד PowerPC G4 המריץ 450–500 מגה-הרץ, בעל פתחי DVD או CD-RW אנכים בלתי רגילים. בניגוד ל-iMac, הוא בעל יכולות שדרוג של הכרטיס הגרפי עם חריץ AGP סטנדרטי. חלקי המחשב הפנימיים קוררו על ידי שימוש בזרמי אוויר, כאשר אוויר חם שנפלט מהמאווררים העליונים של ה-Cube למעשה גרם לשאיבת אוויר קר מפתחים מיוחדים בחלקו התחתון ומצדו של המארז. צורת הקובייה הזכירה את ה-NeXTcube של חברת NeXT שהושק בשנת 1989 על ידי סטיב ג'ובס לאחר שעזב את אפל. בסוף 1996 רכשה אפל את חברת NeXT וג'ובס חזר לתפקיד המנכ"ל.

## היסטוריה
ה-Cube הושק ביולי 2000 יחד עם גרסה מהירה יותר של ה-Power Mac G4, שכללה לראשונה ייצור סדרתי של מחשב עם שני מעבדים במהירויות של 400–500 מגה הרץ.

למרות עיצובו החדשני, מבקרים התלוננו כי מחירו גבוה מידי. תחילה מחירו היה 200$ יותר מה-Power Mac G4 שהיה מורחב יותר ממנו וגם לא כלל צג, קצב המכירות שלו היה מאכזב, והייצור שלו הופסק לאחר כשנה, אך הפך מייד לפריט אספנים.

## מפרט טכני

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מחשבים אישיים
קטגוריה:מקינטוש
קטגוריה:עיצוב תעשייתי
קטגוריה:מכשירים שהושקו ב-2000
קטגוריה:מכשירי חברת אפל
בננה יושימוטו

**בננה יוֹשימוֹטוֹ** (ביפנית: **吉本ばなな**; ) היא סופרת יפנית.

## ביוגרפיה
נולדה בטוקיו בשם מאהוקו יושימוטו. בתקופת לימודיה לספרות באוניברסיטת ניהון, אימצה לעצמה את השם "בננה" בעקבות חיבתה לפרחי בננה וכיוון שנשא חן בעיניה אופיו האנדרוגיני.

אביה הוא פילוסוף, משורר ומבקר ידוע ואחותה קריקטוריסטית מצליחה.

יושימוטו מקפידה לשמור איפול על חייה האישיים וחושפת מעט על בעלה ועל בנה יליד 2003. בכל יום לוקח לה חצי שעה לכתוב ליד המחשב שלה, והיא אומרת, "אני נוטה להרגיש אשמה כי אני כותבת את הסיפורים האלה כמעט בשביל הכיף." [דרוש ציטוט] בין 2008 ל-2010, היא ניהלה יומן מקוון - מעריצים מדברים.

## קריירה מקצועית
בשנת 1987, עת עבדה כמלצרית, החלה לכתוב באופן רציני. ספרה הראשון, "המטבח", שפורסם בשנת 1988, זיכה אותה בשורה של פרסים, והקנה לה את התואר "ההבטחה הגדולה של הספרות היפנית המודרנית". הספר תורגם לשפות רבות. מהספר הופקו שני סרטים.

## פרסים בהם זכתה

### ביפן
ב-1988 הוענק לה פרס איזומי קיוקה ה-16 לספרות, עבור צל אור ירח.

בשנת 1989 היא זכתה בפרס ה-39 לעידוד האמנות של שר החינוך לאמנים חדשים לשנת 1988, עבור שניים מספריה Kitchen ו-Utakata.ופרס נוסף, פרס יממוטו שוגורו עבור להתראות Tsugumi.

בשנת 1995 היא זכתה בפרס מוראסאקי שיקיבו החמישי עבור אמריטה, הרומן הראשון שלה באורך מלא.

בשנת 2000 היא קיבלה את פרס Deux Magots העשירי, עבור Furin to Nambei, אוסף סיפורים המתרחש בדרום אמריקה.

### באיטליה
פרס סקנו לספרות ב-1993.

פרס פנדיסימה לספרות ב-1996.

הפרס הספרותי מסצ'רה ד'ארגנטו ב-1999

פרס קאפרי ב-2011.

### באסיה
*בשנת 2011 זכה הספר האגם בפרס* Man Asian Literary .

## ספריה
***המטבח**, פורסם ב-1988, תורגם מיפנית על ידי שונית שחל-פורת ב-1996, כתר
***ישנה**, פורסם ב-1989, תורגם לעברית ב-2003, כתר
***NP**, פורסם ב-1990, תורגם מיפנית על ידי עינת קופר ב-2000, כתר
***לטאה**, פורסם ב-1993, תורגם לעברית ב-1998, כתר
*Amrita, פורסם ב-1994
*Hardboiled & Hard Luck, פורסם ב-1999
*"'האגם'", פורסם ב-2005, תורגם לעברית בידי עינת קופר ב-2013, כתר
***הציפורים**, תורגם לעברית בידי אירית ויינברג, הוצאת כתר, 2016

## קישורים חיצוניים
*  

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1964
קטגוריה:סופרות יפניות
ארטילרי

**ארטילרי** (בעברית: ארטילריה) היא להקת ת'ראש מטאל דנית. חברי הלהקה היו חלק מהפיתוח המוקדם של הז'אנר, והריפים האנרגטיים והמוזיקה המהירה שלהם מזכירים את ויווד, מגהדת', קורונר וסאבת' מאותן שנים. הלהקה מציגה ת'ראש מטאל טכני ובלתי מתפשר, לצד מטאל מלודי ונעים לאוזן. אחרי שהוציאו אלבומים באורך מלא ויצאו לסיבובי הופעות בשנות ה-80 וה-90 החליטו להתפרק ב-1991. שבע שנים מאוחר יותר הם החליטו לחזור, ושוב התפרקו בשנת 2000. ב-2007 הם חזרו לנגן.

## היסטוריה
הלהקה הופיעה בטאסטרופ, דנמרק (פרבר קרוב לקופנהגן) ב-1982, חברי הלהקה היו הגיטריסט ג'ורגן סנדאו ומייקל סטוצר, הבסיסט מורטן סטוצר, המתופף קארסטן נילסן והזמר קארסטן לומן. הלהקה הקליטה את הדמואים "Shellshock" ו-"Deeds of Darkness" ב-1984.

ההופעה המסחרית הראשונה של ארטילרי הייתה בתחילת 1985, כללה את השיר "Hey Woman", מתוך האוסף הראשון מתוך סדרת אוספים "Speed Metal Hell" שהופק בחברת התקליטים "ניו רנסאנס רקורדס". מאוחר יותר בשנה הזאת, עזב הזמר קארסטן לומן והחליף אותו פלמינג רונסדוף. מאוחר יותר באותה שנה ארטילרי הקליטה את הדמו השלישי שלה, "Fear of Tomorrow", נחתם על ידי "ניט רקורדס", והוציאו את אלבומם הראשון שגם נקרא "Fear of Tomorrow". ב-1986 למתופף קארסטן נילסן היה קשר עם קורטון, חבר להקת "בת'ורי", הוא שאל אותו אם הוא מעוניין בתיפוף עבור להקתו "בת'ורי", נילסן סירב כי היא בטוח שארטילרי תהפוך ללהקה גדולה יותר. אלבומם השני "Terror Squad" שוחרר ב-1987.

הגיטריסט ג'ורגן סנדאו עזב את הלהקה ב-1989. הבסיסט מורטן סטוצר לקח את מקומו כשפיטר ת'ורסלונג החליף אותי בעמדת הבסיסט. אלבומם השלישי "By Inheritance" שוחרר ב-1990, בתקליט ובדיסק על ידי חברת התקליטים "רוודראנר רקורדס". הלהקה התפרקה שנה לאחר מכן ב-1991 מכיוון שחלק מחברי הלהקה העדיפו להתמקד בפרויקטים אחרים משל עצמם בשארית השנה.

לאחר שיצא אוסף של הלהקה ב-1998 שכלל דמו ישן ושני שירים שהוקלטו ב-1989 הלהקה חזרה להקליט את אלבומם הרביעי, "B.A.C.K" שיצא ב-1999 גם בפסקול של הסרט "מת לחיות". לאחר מכן, בשנת 2000, הלהקה החליטה להתפרק בשנית.

ב-2007 יצא אוסף של הלהקה הכולל מארז מיוחד שנקרא "Through the Years" ("דרך השנים") הכולל 4 דיסקים שלהם וחומרי דמו ישנים.

בשישה בנובמבר 2007, מייקל סטוצר אישר באתר הרשמי של הלהקה כי הלהקה חזרה והם פעילים שוב, למרות זאת, סולן הלהקה מזה זמן רב פלמינג רונסדרוף לא היה חלק מהאיחוד. ב-27 בנובמבר באותה שנה, אושר שהסולן החדש יהיה סורן אדמסן.

ב-21 במרץ 2011, יצא אלבום חדש של הלהקה שנקרא "My Blood".

## חברי הלהקה
### חברים נוכחיים
*סורן ניקו אדמסן - סולן
*מייקל סטוצר - גיטרה
*מורטן סטוצר - גיטרה
*פיטר ת'ורסלונג - גיטרת בס
*קארסן נילסן - תופים

### חברים בעבר
#### סולנים
*פלמינג רונסדורף
*פר אונינק
*קארסן לומן
*ג'ון מת'יאס
*מיקי פיינד

#### גיטרה
*ג'ורגן סנדאו
*סאמיר בלמאטי

#### גיטרת בס
*מייקל אהלרט
*מייקל "רומקל" נילסן

#### תופים
*פר מ. ג'נסן
*הנריק קוואדה
*בני דאלאסשמידט
*אנדרס ג'ילדנור

## דיסקוגרפיה
### אלבומים
*1985 – Fear of Tomorrow
*1987 – Terror Squad
*1990 – By Inheritance
*1999 – B.A.C.K.
*2009 – When Death Comes
*2011 – My Blood

### אוספים
*1998 – Deadly Relics

### מארזי מכירה
*2007 – Through the Years

### DVD
*2008 – One Foot in The Grave - The Other In The Trash (הוצאת מטאל מיינד הפקות)

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:להקות דניות
קטגוריה:להקות ת'ראש מטאל