open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
RPM (מגזין)

***RPM*** (שם מלא: **Records, Promotion, Music**; לעיתים נקרא ***RPM Weekly*** ו-***RPM Magazine***) היה מגזין קנדי שהציג מצעדי מוזיקה של שירים ואלבומים של קנדה. המגזין נוסדה על ידי וולט גראליס  בפברואר 1964, בתמיכת איש העסקים הקנדי, סטן קלייס . המגזין הפסיק את פעילותו בנובמבר 2000.

## מצעדי מוזיקה קנדיים
המגזין פרסם מצעדי מוזיקה של סינגלים ואלבומים, בין היתר היו המצעדים:
* מצעד 40 הסינגלים (עד 21 במרץ 1966)
* מצעד 100 הסינגלים (21 במרץ 1966 – 6 בדצמבר 1980)
* מצעד 50 הסינגלים (מאז 6 בדצמבר 1980)
* מצעד השירים העכשוויים למבוגרים
* מצעד הדאנס (לעיתים כמצעד 30 שירי הדיסקו)
* מצעד השירים האורבניים
* מצעד שירי הרוק/אלטרנטיבי (מאז 11 ביוני 1995)
* מצעד שירי הקאנטרי

בשבועות הראשונים של המגזין, המגזין פרסם מצעדי מוזיקה בהתבסס רק על מספר תחנות רדיו מובילות בקנדה. המצעד הארצי הראשון הוצג בגיליון של 22 ביוני 1964 (כאשר "Chapel of Love"  של The Dixie Cups  הופיע בראש מצעד הסינגלים). עד להצגת המצעד הארצי, מצעד המוזיקה של CHUM נחשב כמצעד המוזיקה הלאומי דה פקטו.

## פרסי RPM
המגזין היה אחראי על פרסי RPM, שזוכיהם נבחרו על ידי קהל קוראי המגזין, ב-1964–1966. ב-1970, התקיים טקס פרסי עלה הזהב, שמאוחר יותר שינה את שמו לטקס פרסי ג'ונו.

## קישורים חיצוניים
* 

* Browse RPM issues 1964-2000
* RPM archive charts
* RPM (historical information)
* Library and Archives Canada: "The RPM Story"
* The Canadian Encyclopedia: ''RPM''
* 


## הערות שוליים

קטגוריה:מצעדי מוזיקה קנדיים
ואלרי יעקובי

**ואלרי יעקובי** (ברוסית: **Валерий Якобий**; 15 במאי 1834 – 13 במאי 1902) היה צייר, מהפכן ואתנוגרף רוסי.

## ביוגרפיה
ואלרי יעקובי נולד למשפחה של בעל אחוזה והחל את לימודיו באוניברסיטת קאזאן, אך הפסיק את לימודיו כדי להתגייס לצבא הרוסי במהלך מלחמת קרים. בשנת 1856 לאחר פרישתו מהצבא החליט לנטוש את לימודיו באוניברסיטה ולעסוק בקריירה אמנותית במקום זאת.

בשנים 1856–1861 למד באקדמיה הקיסרית לאמנויות, וקיבל מדליית זהב קטנה על ציורו "החג של הקבצן" (1860). בשנת 1861 הוא צייר את מה שהיות ציורו החשוב ביותר "מנוחת האסיר". בשנים 1861–1869 נסע יעקבי לאירופה עם מענק מהאקדמיה, וביקר בגרמניה, שווייץ, צרפת ואיטליה.

בשנת 1870 הפך יעקובי לאחד מהחברים המייסדים של אגודת האמנות הנוודים. אבל בשנת 1872 הוא הוצא מהאגודה, בשל כישלונו להשתתף בתערוכת חבריה וחוסר הסכמתו הכללית עם האידיאלים של החברה. מאוחר יותר הוא נחשב לשמרן וספקן ברעיונותיהם.

יעקובי היה חבר באקדמיה הקיסרית לאמנויות לאחר 1868, הפך לפרופסור ב-1871 ולימד באקדמיה בין השנים 1878–1889. הוא התגורר בעיקר בסנקט פטרבורג ויצר ציורים היסטוריים כמו "הליצנים בחצר אנה יונובנה" (1872), "ארמון הקרח" (1878)

לאחר ארגון מחדש גדול של האקדמיה ב-1891, הוא פוטר והחל לחלק את זמנו בין סנט פטרסבורג, אלג'יריה וצרפת.

יעקובי מת בניס ב-1902.

## גלריה

File:YakobiVI PrivalArestantGTG.jpg|מנוחת האסיר
File:Valery Jacobi Ice House.jpg|ארמון הקרח
File:Jacobi Boyarishnya.jpg|נערה
File:Valery Jacobi Orientalische Landschaftpict.jpeg|נוף המזרח


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:אנשי צבא רוסים במלחמת קרים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1834
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1902
ביארנה און

**אדולף ביארנה און** (בנורווגית: **Adolf Bjarne Øen**; 6 בנובמבר 1898 – 20 בספטמבר 1994) היה גנרל בחיל האוויר המלכותי הנורווגי אשר שימש כראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של צבא נורווגיה בין 1956–1963, וכיושב ראש הוועדה הצבאית של נאט"ו בין 1958–1959.

## ביוגרפיה
און נולד באוסלו ב-6 בנובמבר 1898. ב-1920 הוא סיים את לימודיו באקדמיה הצבאית הנורווגית, ולאחר מכן למד במכללה הצבאית עד 1923. לאחר מכן למד בבית הספר לטיסה של חיל האוויר הנורווגי במשך כשנה. למשך כשנה נוספת הוא שימש כמדריך טיסה. לאחר מכן מונה למפקד שדה התעופה הצבאי פורנבו שנמצא ליד אוסלו. ב-1940, בעקבות כיבוש נורווגיה בידי גרמניה הנאצית, נמלט און מהארץ והצטרף לממשלה הנורווגית הגולה. הוא מונה באופן זמני למפקד חיל האוויר הנורווגי בגלות, ופיקד על בסיס האימונים הנורווגי שהוקם בחופזה באונטריו. ב-1941 הוא הועבר ללונדון ומונה לראש מטה הצבא הנורווגי הגולה. לאחר המלחמה מונה און מחדש למפקד חיל האוויר הנורווגי. הוא כיהן בתפקיד עד 1951 אז מונה למפקד האקדמיה הצבאית הנורווגית עד 1954. ב-1956 הוא מונה לראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) וכיהן בתפקיד עד 1963. במקביל הוא שימש כיושב ראש הוועדה הצבאית של נאט"ו בין 1958–1959.

## קישורים חיצוניים

* ביארנה און באתר הלקסיקון ההיסטורי הנורווגי 

קטגוריה:גנרלים נורווגים
קטגוריה:ראש ההגנה (נורווגיה)
קטגוריה:אנשי צבא נורווגים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:טייסים צבאיים
קטגוריה:מפקדים במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:נורווגים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:קצינים בלגיון הכבוד
קטגוריה:ילידי 1898
קטגוריה:נורווגים שנפטרו ב-1994
גווידו ונטורוני

**גווידו ונטורוני** (באיטלקית: **Guido Venturoni**; 10 באפריל 1934 – 2 בנובמבר 2025) היה אדמירל איטלקי אשר שימש כראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של הכוחות המזוינים של איטליה בשנים 1994–1999, וכיושב ראש הוועדה הצבאית של נאט"ו בשנים 1999–2002.

## ביוגרפיה
ונטורוני נולד בטראמו ב-1934. ב-1952 הוא החל ללמוד באקדמיה הצבאית הימית האיטלקית ובמשך כמה שנים הועסק כנווט על ספינות שונות. לאחר מכן החל לעבור הכשרה כטייס מסוקים בארצות הברית, וב-1966 קיבל רישיון טיס. ב-1967 הוא הפך לעוזרו של האדמירל ג'ינו בירינדלי. לאחר שפיקד על ספינות שונות מסוגים מגוונים, מונה ב-28 בדצמבר 1989 לסגן מפקד חיל הים עד 14 בינואר 1991. בפברואר 1992 מונה למפקד חיל הים עד 1 בינואר 1994 אז מונה לראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל). ב-14 בפברואר 1999 הוא פרש מהתפקיד וב-6 במאי של אותה השנה מונה ליושב ראש הוועדה הצבאית של נאט"ו. הוא סיים את תפקידו ב-30 ביוני 2002 ופרש מהצבא.

ב-2005 הצטרף ונטורוני לדירקטוריון חברת הנשק פינמכניקה. בתחילת שנת 2013 נעצר מנכ"ל החברה ויו"ר הדירקטוריון ג'וזפה אורסי בידי משטרת איטליה באשמת סחיטה, מעילה ושוחד שהיו קשורים לעסקת נשק שערכה החברה עם צבא הודו. ב-16 בפברואר של אותה השנה מינתה מועצת המנהלים של החברה את ונטורוני ליו"ר הזמני עד מינויו של ג'אני דה ג'נארו שהתקיים ב-4 ביולי 2013. ב-15 במאי 2014, עזב ונטורוני את החברה.

נפטר ב-2 בנובמבר 2025.

## קישורים חיצוניים

* גווידו ונטורוני, באתר משרד ההגנה האיטלקי

קטגוריה:אדמירלים איטלקים
קטגוריה:ראש מטה ההגנה (איטליה)
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1934
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-2025
יחסי כורדיסטן העיראקית – קרואטיה

**יחסי כורדיסטן העיראקית–קרואטיה** הם היחסים הדו-צדדיים הרשמיים שבין כורדיסטן העיראקית לבין רפובליקת קרואטיה. קרואטיה מתכננת לפתוח קונסוליה בבירה ארביל, ולכורדיסטן העיראקית אין ייצוג בקרואטיה.

## היסטוריה
ב-2009, שר הפנים הכורדי מחמוד מוחמד נפגש עם ראש עיריית זאגרב מילאן בנדיץ'.

בשנת 2014, לאחר בקשה אמריקאית, קרואטיה מסרה לכורדיסטן מספר לא ידוע של כלי נשק.

במאי 2015, שרת החוץ הקרואטית וסנה פוסיץ' ביקרה בארביל, ונפגשה עם סגן ראש הממשלה הכורדי קובאד בארזאני ודנו על סיוע צבאי והומניטרי לכורדיסטן העיראקית.

ביולי של אותה שנה, שר ההגנה הקרואטי אנטה קוטרומנוביץ' ביקר בארביל והוסכם שהממשלה הקרואטית תשלח חיילים קרואטים שיאמנו את כוחות הפשמרגה הכורדים. במהלך הביקור, קוטרומנוביץ' הכריז כי "קרואטיה גאה להיות חלק מהקואליציה נגד המדינה האסלאמית. אנחנו סייענו צבאית לכוחות הפשמרגה ונמשיך את שיתוף הפעולה עם כוחות הביטחון הכורדים עד שהמדינה האסלאמית תובס".

שר החוץ הכורדי, פלאח מוסטפא בכיר, ביקר בזאגרב במסגרת הפסטיבל הפולקלור הבינלאומי ה-49 ב-2015.

בפברואר 2016, נשיא כורדיסטן העיראקית מסעוד בארזאני שוחח עם נשיאת קרואטיה קולינדה גרבר-קיטרוביץ' בברלין. קיטרוביץ' הודיעה כי: "קרואטיה תמשיך לתמוך בכוחות הפשמרגה".

## סחר
בשנת 2009, חברת הבנייה הקרואטית אינגרה חתמה על הסכם עם הממשלה הכורדית, שלפיו אינגרה החלה לבנות בתי חולים ומבנים נוספים בכורדיסטן. ב-2013, ועידה קרואטית בארביל שחיזקה את הסחר הקרואטי-כורדי. בוועידה היו נוכחות חברות כגון: אריקסון, Studio BF ועוד.

## ראו גם
* מלחמת האזרחים השנייה בעיראק

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
קרמרת'נשייר

**קרמרת'נשייר** (בוולשית: **Sir Gaerfyrddin**; באנגלית: **Carmarthenshire**) הוא מחוז מנהלי ומחוז שמור ממחוזות ויילס, בדרום-מערב ויילס בממלכה המאוחדת. 

המחוז, אחד הקדומים בוויילס, הוקם בשם זה בשנת 1282 עם כיבוש ויילס על ידי אדוארד הראשון על בסיס חלק משטחי ממלכת דהייברת'. בביטול עצמאות אדוניות הספר ואיחוד החוק והמנהל הוולשי והאנגלי ב-1542, מחוז קרמרת'נשייר נותר במקומו, באפריל 1974 הוא אוחד עם פמברוקשייר וקרדיגיון (קרדיגנשייר) ליצירת מחוז דאווד, אך איחוד זה בוטל ב-1996 ומאז חזר להיות מחוז עצמאי.

הבירה האדמיניסטרטיבית של המחוז נמצאת בעיירה קרמרת'ן בעוד שהעיירה הגדולה ביותר היא ל'אנל'י.

## גאוגרפיה
מחוז קרמרת'נשייר גובל מצפון עם קרדיגיון, ממערב עם מחוז פמברוקשייר, ממזרח עם מחוז פוויס ומדרום-מזרח עם נית' פורט טלבוט וסוונסי. המחוז נמצא בדרום-מערב ויילס, הדופן הדרומית מורכבת מחוף תעלת בריסטול העוברת לאורך דרום ויילס ונשפכת ל.

מלבד עיר הבירה של המחוז קרמרת'ן (Carmarthen) עם 14,185 תושבים, ערים ועיירות נוספות במחוז כוללות את ל'אנל'י (Llanelli) עם 26,225 תושבים, בארי פורט (Burry Port) עם 5,998 תושבים, אמנפורד (Ammanford) עם 5,411 תושבים, קידוולי (Kidwelly) עם 3,523 תושבים, סנט קליירס (St Clears) עם 2,995 תושבים, ל'אנדוורי (Llandovery) עם 2,065 תושבים, ל'אנדיילו (Llandeilo) עם 1,795 תושבים, ווייטלנד (Whitland) עם 1,792 תושבים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ויילס: מחוזות
ויליאם ו. כהן

**ויליאם וולף כהן** (באנגלית: **William Wolfe Cohen**; 6 בספטמבר 1874 – 12 באוקטובר 1940) היה בנקאי ופוליטיקאי יהודי אמריקאי. חבר מטעם המפלגה הדמוקרטית בבית הנבחרים של ארצות הברית, כאחד מנציגי מדינת ניו יורק.

## קורות חיים
כהן נולד ב-6 בספטמבר 1874 בברוקלין, ניו יורק לברנרד כהן, יהודי יליד רוסיה ולפרדריקה (לבית קרונוכר), יהודיה ילידת גרמניה. למד בבתי ספר ציבוריים. עבד עם אביו בעסקי ייצור הנעליים עד 1903. לאחר מכן עסק בעסקי בנקאות וכברוקר. כהן היה חבר בבורסה לניירות ערך בניו יורק ומנהל בורסת הכותנה של ניו יורק. הוא שימש כסגן יו"ר ליגת האתלטיקה של בתי הספר הציבוריים, והיה סגן ראש כבוד של מחלקת הכבאות של העיר ניו יורק.

כהן נבחר מטעם המפלגה הדמוקרטית לקונגרס השבעים, וכיהן מ-4 במרץ 1927 עד 3 במרץ 1929. הוא לא היה מועמד למינוי מחדש ב-1928.

היה ממנהיגי , ובין השאר פעל להטלת חרם על גרמניה הנאצית בשנת 1933.

הוא התגורר בעיר ניו יורק עד מותו  ב-12 באוקטובר 1940. כהן נקבר בבית הקברות "הר נבו", ברוקלין, ניו יורק. 

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:ברוקלין: אישים
קטגוריה:בנקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:יהודים חברי בית הנבחרים של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים ממוצא רוסי-יהודי
קטגוריה:אמריקאים ממוצא גרמני-יהודי
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1874
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1940
גשר הולכי רגל ורוכבי אופניים מעל מדרון וולודימירסקי

**גשר הולכי רגל ורוכבי אופניים מעל מדרון וולודימירסקי** (באוקראינית: **Пішохідно-велосипедний міст через Володимирський узвіз**) הוא גשר קורות מתכת יחיד באורך 216 מטר, בחלקה המרכזי של קייב, אוקראינה. הגשר נפתח במאי 2019.

250px|ממוזער|שמאל|נוף מהגשר

## היסטוריה
בסוף שנת 2017 הוצג פרויקט של גשר הולכי רגל ורוכבי אופניים. עבודות הבנייה החלו בדצמבר 2018. בסוף מרץ 2019, אונסק"ו החלה להתעניין בעבודות באזור החיץ והמליצה להפסיק את הבנייה.

הבנייה הסתיימה עד ליום העיר של קייב, ב-26 במאי 2019. ב-25 במאי התקיים טקס פתיחת גשר הולכי הרגל; בטקס השתתף ראש עיריית קייב ויטלי קליצ'קו.

## מבנה
לגשר מבנה בעל שלושה מוטות עם שני עמודים. הקורה נושאת העומס היא מתכת מרותכת כולה, באורך 216 מטר (ממפרק התפשטות אחד למשנהו) מונחת על שני תומכי ביניים מבטון מזוין ושתי עצירות קצה. לקורה שני עיקולים במישור האופקי מסיבות אדריכליות ואסתטיות. רוחב הגשר מ-6 מטר באזורים רגילים ועד 14 מטר באזורי צפייה; גובה התומכים עולה על 30 מטר. מעקות עשויים מתכת וזכוכית. תומכי בטון מזוין מצופים בלוחות מראה.

בנקודות המפנה של הגשר יש פלטפורמות תצפית עם תוספות זכוכית ברצפה. מהגשר רואים פנורמות של הגדה השמאלית, פודיל, ואובולון שנראה באופק. מתחת לגשר עובר כביש.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:קייב: גשרים
זרינסקי מוסטאר (כדורגל)

**מועדון הספורט הקרואטי זרינסקי מוסטאר** (בקרואטית: **Hrvatski športski klub Zrinjski Mostar** או קיצור **זרינסקי מוסטאר** או רק **זרינסקי**) הוא מועדון כדורגל בוסני מהעיר מוסטר שבבוסניה והרצגובינה, שהוקם במקור ב-1905. איש העסקים הישראלי אמיר גרוס כבירי הוא סגן נשיא המועדון.

זרינסקי נחשב לאחד מהמועדונים הבוסניים הבכירים כשבאמתחתו תשע אליפויות הליגה הבוסנית הבכירה והוא מחזיק בשיא תארים בליגה, כשהאחרון שבהם זכה המועדון בעונת 2024/2025, וגביע מקומי אחד מ-2007/2008.

המועדון משחק את משחקיו הביתיים באצטדיון "סטאדיון פוד ביילים ברייגום" (שנקרא גם אצטדיון זרינסקי), וארגון האוהדים הרשמי שהוקם ב-1994 נקרא "אולטראס מוסטאר".

## היסטוריה
הקבוצה, שהוקמה לראשונה על ידי צעירים קרואטים ב-1905 הוא המועדון הוותיק ביותר בבוסניה והרצגובינה ואחד הוותיקים באזור הבלקן בכלל. לאחר מלחמת העולם השנייה, כל המועדונים שהשתתפו בזמן המלחמה בליגה הקרואטית שהייתה תחת שליטה נאצית מ-1941 ועד 1945, הושעו בגוש יוגוסלביה, וזרינסקי היה אחד מאותם מועדונים. השעייה זו נמשכה מ-1945 ועד 1992, כאשר הגוש הסובייטי התפרק וליגת העל היוגוסלבית התפרקה לליגות האזוריות לכל מדינה, נכנסה זרינסקי לליגת העל תחת בוסניה והרצגובינה, כאשר בעשור הראשון לקיומה הקבוצה לא מצליחה לזכות בתארים ומסיימת רק כסגנית האלופה של הליגה הראשונה של הרצג-בוסניה בעונות 1993/1994 ו-1997/1998.

החל מעונת 2003/2004 נכנסו להנהלת המועדון מספר חברים שהביאו ספונסרים חדשים ומניבים במיוחד, שמטרתם הייתה להפוך את זרינסקי למועדון המוביל במדינה הצעירה יחסית. התוצאות לא איחרו להגיע וכבר בעונת 2004/2005 זכתה הקבוצה באליפות המדינה הראשונה שלה, כאשר היא מצליחה לחזור על הישג זה בעונת 2008/2009, ובעשור שלאחר מכן בעונות 2013/2014, 2015/2016, 2016/2017, וב-2017/2018, כאשר המתמודדות לתואר היו ז'לייזניצ'אר סרייבו וסרייב שחוו פריחה גם הן. בעונת 2021/2022 זכתה הקבוצה באליפות השביעית שלה לאחר שהקדימה את קבוצת טוזלה סיטי ב-27 נקודות.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל מבוסניה והרצגובינה
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1905
קטגוריה:מוסטאר: ספורט
אסטרייכר

**אסטרייכר** (בגרמנית: **Österreicher**) הוא שם משפחה שפירושו בגרמנית "אוסטרי".

קטגוריה:שמות משפחה גרמניים
קטגוריה:שמות משפחה טופונימיים
קאש בוקס

**קאש בוקס** (***Cash Box***) או **קאשבוקס** (***Cashbox***) היה מגזין אמריקאי שסיקר את תעשיית המוזיקה ותעשיית משחקיות הווידאו. המגזין יצא מדי שבוע מיולי 1942 עד נובמבר 1996.

המגזין היה אחד משלושת המגזינים האמריקאיים העיקריים של תעשיית המוזיקה שפרסמו מצעדי מוזיקה. העיקרי מביניהם, היה מצעד 100 סינגלי הפופ של קאש בוקס.

כעשר שנים לאחר פירוק המגזין, ב-2006, חזר המגזין לפעול במתכונת מקוונת בשם ***Cashbox Magazine***. המגזין המקוון מפרסם מצעדי מוזיקה שבועיים וגליונות מודפסים מיוחדים מדי פעם.

בשנת 2014, ארגון Record Research של ג'ואל ויטבורן פרסם את ההיסטוריה של נתוני מצעד השירים של המגזין, אשר נרשמו מאוקטובר 1952 עד לנובמבר 1996.

## ראו גם
* מצעד 100 סינגלי הפופ של קאש בוקס

## קישורים חיצוניים

* cashboxmagazine.com last update as of 2022Mar30
* Cashbox Magazine Chart Archives – official site for archived Singles Charts
* Cash Box Magazine, Inc. – business registry page
* Cash Box – digital archive from College of William & Mary
* Cash Box Magazine – digital archive from World Radio History
* MusicSeek.info – comparison of Cashbox, Billboard, and other charts


## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:כתבי עת לבידור ופנאי
קטגוריה:כתבי עת באנגלית
קטגוריה:ארצות הברית: כתבי עת
קטגוריה:כתבי עת מקוונים
גרף מכוון חסר מעגלים

ממוזער|דוגמה לגרף מכוון ללא מעגלים (DAG)
**[[גרף מכוון]] חסר [[מעגל (תורת הגרפים)|מעגלים]]** (גמ"ל; באנגלית: **DAG**, Directed acyclic graph) הוא מסלול פשוט או גרף שמכיל בתוכו מסלולים פשוטים בלבד, שלכולם קודקוד התחלה וסוף.

לגרף זה כמה תכונות:
* גרף הוא מכוון אם ורק אם הוא מניב צלעות אחורה בתוצאת אלגוריתם חיפוש לעומק שמופעל עליו.
* הגרף מקיים יחס טרנזטיביות: אם היחס של v קטן משל u, והיחס של u קטן משל w, אז היחס של v בהכרח קטן משל w.
* הרצת מיון טופולוגי אליו תפלוט רשימה ליניארית של כל הקודקודים ב-V, הממוינת לפי יחס סדר מלא.
* אם הצלע (u,v) קיימת, הצלע (v,u) אינה קיימת.
* הרצת שיחלוף על הגרף תשאיר אותו מכוון וללא מעגלים, כאשר כל הכיוונים השתנו. קודקודי ההתחלה הם קודקודי הסוף, וקודקודי הסוף הם קודקודי ההתחלה.
קבוצת רכיבים קשירים היטב של כל גרף G הוא DAG.

מטבע מבוזר כספא מבוסס על שיטה זו.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:תורת הגרפים
רקורד וורלד

**רקורד וורלד** (באנגלית: ***Record World***) היה מגזין אמריקאי שסיקר את תעשיית המוזיקה.

המגזין נוסד ב-1946 תחת השם ***Music Vendor***. ב-1964, שם המגזין שונה ל-*Record World*. הגיליון האחרון של המגזין פורסם ב-10 באפריל 1982.

המגזין היה אחד משלושת המגזינים האמריקאיים העיקריים של תעשיית המוזיקה שפרסמו מצעדי מוזיקה.

הפעם הראשונה שפורסם מצעד מוזיקה במגזין היה בגיליון של 4 באוקטובר 1952.

בשנת 2012, הארגון Record Research של ג'ואל ויטבורן פרסם את ההיסטוריה של נתוני מצעד השירים של המגזין, אשר מכסים מ-1954 עד ל-1982.

## קישורים חיצוניים
* ארכיון גיליונות של ''Record World'', באתר World Radio History

## הערות שוליים

קטגוריה:מצעדי מוזיקה
קטגוריה:כתבי עת באנגלית
קטגוריה:ארצות הברית: כתבי עת
קטגוריה:כתבי עת לבידור ופנאי
אינג'יל

**אינג'יל** הוא סרט פשע ישראלי משנת 2001 בבימויו של ארנון צדוק, עם יונתן צ'רצ'י, מיכאל הנגבי, עומר ברנע וחיים אלמקיס בתפקידים הראשיים.

התסריט נכתב על ידי פיני עדן ועוסק בחברת עבריינים צעירים בבית כלא בו הם כלואים באשמת אונס, רצח, וסמים.

בסרט יש סצנה קשה של אונס קבוצתי. מפקד הכלא החדש היה אחד מהנערים האלה והעלילה מסופרת בפלשבקים.

את הפסקול הלחין אריק רודיך ששילב בו את נעימתו הידועה "אחרית" מתוך אלבומו "סטאללה" מ-1981.

יונתן צ'רצ'י היה מועמד לפרס אופיר לשחקן המשנה הטוב ביותר בטקס פרסי אופיר לשנת 2001.
## תקציר העלילה
רונן אברהמי (אסי הנגבי) מגיע לכלא השרון בדצמבר 2000 כדי להחליף את מפקד הכלא. מחדרו הוא משקיף על חבורת אסירים צעירים שזה עתה הגיעו ובמחשבתו צצה תמונה דומה מדצמבר 1978 שבה הוא היה חלק מקבוצת אסירים צעירים שהגיעו לכלא אזוקים בידיהם ונעמדו למסדר אצל הסוהר הראשי נסים (יונתן צ'רצ'י).

נסים מקבל אותם בקשיחות ומשווה אותם לצמח אינג'יל (יבלית בערבית) שהוא כמותם עשב שוטה שמפריע לגידולים ואין אפשרות להיפטר ממנו כי השורשים שלו עמוק באדמה והם צומחים שוב כמו ששמונים אחוז מהכלואים בכלא זה יחזרו אליו (מכאן שם הסרט).

רונן (מיכאל הנגבי), אייל (מיקי גבע), תום (עומר ברנע) ורפי הג'נג'י נמצאים במקום בגלל אונס קבוצתי. רונן הוא התמים בהם, הוא הזמין את ידידתו תמר (קרן וולף) לטרמפ עם שלושת חבריו. תום הנהג מביא אותם לזולה בשפת הים ושם אונס אותה באכזריות ושניים אחרים מצטרפים. רונן מנסה למנוע זאת אבל הם אוחזים בו ומשכיבים אותו על תמר.

קובי (עדי פרבר) הוא נער ממשפחה דתית. אחותו הרווקה נירה (לימור גולדשטיין) מתראה עם בחור בהיחבא ועבריין מצלם אותם וסוחט כסף ממנו באיום שיפרסם את הצילומים האינטימיים של אחותו. כשהסחיטה לא נפסקת, רוצח אותו קובי ביריות אקדח.

מוקי (חיים אלמקיס) נאשם ברצח צעיר בפאב שהעז לרקוד עם חברתו. הנרצח הוא קרוב משפחה של נסים שמרבה להתעלל בו.

מי שמנסה לעזור להם הוא המדריך צחי (דני ליטני) שמתייחס אליהם כבני אדם כי בעברו הסתבך אף הוא.

מוקי מקבל חסות על תום שכותב את מכתביו. תום עובר לחדרו של מוקי בו נמצאים גם קובי ומצטרף אליהם גם אורי (אושרי כהן) שאביו (אלי דנקר) שהוא אלוף-משנה מסגיר אותו באשמת צריכה וסחר בסמים.

לפי בקשת רונן, חובט בו מוקי בברכו, שובר אותה ומאפשר לרונן לשהות זמן בה בסביבה רגועה של בית חולים. בינתיים משכנע צחי את גרשון (שלום שמואלוב), אביה של תמר שיאפשר לרונן לפגוש את תמר המאושפזת בבית חולים פסיכיאטרי לאחר האונס הקשה ואינה מדברת. רונן מתקרב אליה, מביט בעיניה ואומר לה שאינו אשם. היא אינה מגיבה אך מתחילה לדמוע. עם הזמן היא מאשרת את דבריו של רונן.

בינתיים חלה התפתחות רעה בכלא. נסים מודיע למוקי כי בקרוב הוא וחבריו יועברו לכלא מבוגרים ואז ייהפך לעבד מין של אסיר מבוגר. השלושה בתא מחליטים להסתגר בחדר הצינוק ולנעול את עצמם. הם שולחים הודעה כי לא ייצאו אלא אם יתנו להם לשהות בכלא עד גיל 21.

נסים ומפקד הכלא (ראובן דיין) מתייחסים אליהם בלגלוג ומזמינים את משפחותיהם לכלא ביחד עם חוליה שמנסה לפרוץ לתא. הם מחליטים להתאבד. מוקי דוקר את אורי וקובי ולבסוף את עצמו.

כעת מתבונן רונן המפקד החדש, בקבוצה חדשה שמתקבלת בחמימות על ידי מדריך (דורון ערן).

## צוות השחקנים

## קישורים חיצוניים

*אינג'יל, בספר הקולנוע הישראלי
*אינג'יל, באתר אישים
* 
*הנעימה "אחרית" בפסקול הסרט, באתר יוטיוב
*סצנה מהסרט, באתר יוטיוב

קטגוריה:סרטי 2001

קטגוריה:סרטים בעברית
קטגוריה:סרטי פשע ישראליים
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2001
קטגוריה:סרטי ארנון צדוק
רונן אקרמן

**רונן אקרמן** (20 באוגוסט 1963 – 18 באוקטובר 2022) היה צלם תיאטרון ואופנה ישראלי. עסק בפרסום ותדמית לידוענים מעולמות הבידור והפוליטיקה.

## ביוגרפיה
אקרמן נולד ברחובות לאב מנהל בכיר בחברת "הזרע" ולאם מדענית במכון ויצמן למדע. בגיל חמש התגרשו הוריו, ורונן ושתי אחיותיו נשארו לגור עם האב. ב-1976 עבר רונן עם אביו למושב קדרון. האב אשר דחף את אקרמן ללמוד צילום כתחביב. ב-1978 כשנה לאחר נישואיו מחדש של אביו, נולד אחיו הצעיר, רפאל.

אקרמן שירת שנת שירות בגרעין עודד וחמש שנים כקצין קבע בחיל האוויר.

### בריאותו
באוקטובר 2018 אובחן כחולה ב-ALS.

אקרמן השתתף בפרויקט מיקרוסופט "Voice Typing Project", המותאמת לאנשים חולי ALS או מחלות ניוון שרירים אחרות.

כארבע שנים לאחר שאובחן, הודיע באוגוסט 2022 על פרישה לאחר מעל שלושה עשורים. נפטר ממחלתו ב-18 באוקטובר 2022, והובא למנוחות בבית העלמין של מושב קדרון.

## קריירה מקצועית
אקרמן התחיל מ-1988 בצילום הצגות בבית צבי, ובקריירה מקצועית בתחום. בהמשך צילם בידיעות אחרונות, בחברות אופנה, עבד עם מגזינים, סוכנויות דוגמנות ומעצבי אופנה, ערך הפקות אופנה, עסק בצילומי סטילס כיחסי ציבור לתוכניות טלוויזיה וכבלים שונות, וצילם את כמה מעטיפות האלבומים המשמעותיים של התקופה. רונן עבד גם עם משרדי פרסום וחברות יחסי ציבור ותדמית.

בשנת 2000 היה הצלם הרשמי של משלחת ישראל למרוקו, בראשות בנימין בן אליעזר.

מאז 2005 ועד זמן קצר לפני מותו היה צלם הבית של "קשת 12".

אקרמן התפרסם בצילום שער שלו ב-2016 בשבועון פנאי פלוס עם מירי רגב שזכה להצלחה רבה. בנוסף צילם לראשונה את קרן פלס, הראל סקעת ורוני דלומי בתחילת דרכם המקצועית ועוד.

חלק מתצלומיו מתועדים בספריה הלאומית.

היה בעל סטודיו לצילום בבית מגוריו. נמנה עם צוות המורים במרכז הארצי ללימודי צילום סטודיו גברא.

### חיים אישיים
אקרמן היה הומו מוצהר, לאחר שבצעירותו הסתיר את זהותו המינית, ועסק גם בנושא הגילנות בקהילה הגאה.

## יצירתו
* ספרו "The Israelis".

### תערוכות
* אפריל 2015 אוצר התערוכה "זרמים בזמן" חברת החשמל לישראל.
* בינואר 2019 ולמשך כחצי שנה, צילם גברים מהקהילה הגאה והתכוון לפתוח את התערוכה #40MENOVER40 – ארבעים פורטרטים של גברים מעל גיל 40. בפורייקט הציג צילומים רגישים, בלי פילטרים או פוטושופ, גברים מצליחים מהקהילה ורלוונטיים למרות גילם. כל ההכנסות מהתערוכה אמורות להיות מוקדשות לעמותת "ישראלס" לחקר ה-ALS בישראל. עקב מגפת הקורונה וגילוי מחלתו, התערוכה נדחתה, ונפתחה ב-18 בנובמבר 2021 ביום הגבר הבין־לאומי, במלון "הוטל בובו" מקבוצת מלונות בראון.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:צלמים ישראלים
קטגוריה:להט"בים ישראלים
קטגוריה:חיילי חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:קדרון (מושב): אישים
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:חולי ALS ישראלים
קטגוריה:אישים הקבורים במושבים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1963
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2022
אזרים

ה**אָזֶרִים** או ה**אָזֶרִבּייג'נים** (באזרית: **Azərilər**) הם עם (קבוצה אתנית) ולאום החי בעיקר בפרובינציית מזרח אזרבייג'ן שבצפון מערב איראן ובמדינת רפובליקת אזֶרבּייג'ן של ימינו ודוברים את השפה האזֶרית, שהיא ממשפחת השפות הטורקיות. רובם המכריע של האזרים הם מוסלמים-שיעים והם מהווים את הקבוצה האתנית השנייה בגודלה בקרב העמים הטורקיים.

אף על פי שלאזרים ישנה מדינת לאום עצמאית (אזרבייג'ן) בה הם מהווים את הרוב, רוב האזרים מתגוררים באיראן ומרוכזים בעיקר בפרובינציית אזרבייג'ן האיראנית שגובלת עם מדינתם, אזרבייג'ן. המנהיג העליון של איראן, עלי ח'אמנאי ממוצא אזרי מצד אביו.

## אטימולוגיה
מקור השם "אָזֶרִי" ככל הנראה נגזר מאטרופטס , ששלט בממלכה שנקראה על שמו אטרופטנה שהשתרעה על אזור שנמצא כיום בתחומי שלוש מדינות: איראן, ארמניה ואזרבייג'ן. השם נהגה בצורה שונה בכל שפה, לדוגמה בפרסית נקרא "אטרפטה".

## היסטוריה
מקורם של האזרים לא לחלוטין ברור, אך נראה שרבים מהם היום מאמינים שמקורם בשבטים טורקיים שנדדו לאזור שהיה תחת שלטון האימפריה הסאסאנית והאימפריה הרומית לסירוגין. או, לדעת אחרים, מאוחר יותר, תחת שלטון השושלת הסלג'וקית.

אחרים מאמינים שמדובר בעם איראני במקורו שהושפע ממהגרים טורקים לאורך דרך המשי.

האזרים הושפעו מהתרבות הפרסית והשתייכו תחילה לדת הזורואסטרית. לאחר כיבוש האזור על ידי האימפריה המוסלמית האזרים קיבלו על עצמם את האסלאם הסוני, אך לאחר עליית האימפריה הספווית האזרים עברו לאסלאם השיעי.

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:קבוצות אתניות
קטגוריה:עמי אסיה
קטגוריה:עמי אירופה
קטגוריה:עמים טורקיים
קטגוריה:עמים איראנים
קטגוריה:עמים קווקזיים
קטגוריה:איראן: קבוצות אתניות
קטגוריה:אזרבייג'ן: קבוצות אתניות
קטגוריה:רוסיה: קבוצות אתניות
קטגוריה:טורקיה: קבוצות אתניות
גביע ליגת העל בכדורגל נשים 2022/2023

**[[גביע ליגת העל בכדורגל נשים|גביע אתנה]]** לעונת 2022/2023 היא התחרות השלישית במפעל זה. משחקי התחרות נפתחו ב-23 באוגוסט 2022 ומשחק הגמר נערך ב-26 בדצמבר 2022 והסתיים בניצחון של מ.ס. קריית גת על הפועל עירוני פתח תקווה בדרך לשמירה על התואר וזכייה שלישית במפעל.

## פורמט התחרות
בתחרות ישתתפו 8 קבוצות ליגת העל שיחולקו לשני בתים על פי מיקום גאוגרפי. בכל בית יתקיימו 3 מחזורי משחקים כשכל קבוצה משחקת מול כל הקבוצות האחרות בבית פעם אחת ובסך הכל 3 משחקים לקבוצה. שתי הקבוצות הראשונות בכל בית יעפילו לחצי הגמר. הקבוצות שלא יעפילו לשלב זה יקיימו משחקי דירוג כדי לקבוע את מיקומן הסופי בתחרות.

שלב חצי הגמר יערך לפי הצלבת מיקום בין הבתים ובשיטת נוק אאוט כשהמנצחות יעפילו למשחק גמר.

הפועל מרמורק שהייתה אמורה לשחק במפעל, לא הצליחה להעמיד קבוצה, לא עברה בבקרה התקציבית, הורדה ליגה ולאחר מכן הפסיקה את פעילותה ובמקומה הוחזרה לליגת העל הפועל באר שבע. כתוצאה מכך שובצה הפועל באר שבע במקומה ומשחקיה החלו רק במחזור השלישי של הגביע. כתוצאה מכך, שלב הבתים שהיה אמור להסתיים ב-12 בספטמבר, הסתיים רק ב-6 באוקטובר ומשחקי חצי הגמר והגמר נדחו גם הם.

## החלוקה לבתים

## הטבלאות בסיום שלב הבתים
### בית א'

### בית ב'

## שלב חצי הגמר ומשחקי הדירוג
שלב חצי הגמר ומשחקי הדירוג 5-8 נערכו ב-24 באוקטובר 2022.

## הגמר

## ראו גם
* עונת 2022/2023 בליגת העל בכדורגל נשים

## קישורים חיצוניים
* עונת 2022/2023 בגביע אתנה, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* 
* בפעם השלישית - מ.ס. קריית גת זכתה בגביע אתנה, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל, 27 בדצמבר 2022
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:2023 בישראל: כדורגל
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2022
קטגוריה:ישראל: תחרויות כדורגל נשים
קטגוריה:2022 בישראל: כדורגל
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2023
מצעד סינגלי הדאנס המסחריים

שמאל|ממוזער|181x181px|לוגו מגזין הבילבורד
**מצעד סינגלי הדאנס המסחריים** (באנגלית: **Dance Singles Sales**; נודע בעבר בשם **מצעד הדיסקו אקשן של בילבורד**) היה מצעד שפורסם מדי שבוע על ידי מגזין בילבורד בארצות הברית, שהוקם ב-1985. הוא מדד את המכירה של סינגלים שיצאו באופן מסחרי ומאופיינים בסוגת הדאנס. במקור, הוקם בשם מצעד הדיסקו אקשן של בילבורד כבר בשנת 1974.

בתקופה מסוימת, המצעד כלל שירים שאינם מאופיינים בסוגת הדאנס או בעלי רמיקסים המאופיינים בסוגת הדאנס; זאת, אם הם הופצו כמקסי סינגל, ביניהם סינגלים של אמנים כמו להקת האינדסטריאל מטאל-מיניסטרי ולהקת הרוק האלטרנטיבי הסמית'ס. התחושה הייתה שכלל זה מטעה את מטרת המצעד למדוד את המכירות של מוזיקת דאנס ולפיכך סינגלי מקסי שלא אופיינו בסוגת הדאנס לא הורשו להיות חלק מהמצעד. כתוצאה מכך, על אף שמוזיקאים רבים שאינם קשורים לסוגת הדאנס מוציאים סינגלים בפורמט מקסי-סינגל, אינם נכללים במצעד זה אלא אם הסינגל כולל רמיקסים המאופיינים בסוגת הדאנס.

כאשר פעל, כלל המצעד את 50 השירים המובילים בכל שבוע. עד 2001, הוא הצטמצם ל-25 והצטמצם למצעד של 10 שירים בעקבות השקת מצעד הדאנס איירפליי בשנת 2003. ב-17 בינואר 2013, בילבורד השיקו את מצעד שירי הדאנס/אלקטרוני, אשר כולל את 50 שירי הדאנס הפופולריים ביותר, כמו גם שירים אלקטרוניים. המצעד מבוסס על השמעות במועדוני לילה, מכירות, השמעות ברדיו, הורדות דיגיטליות וסטרימינג.

בילבורד הפסיקו להפעיל את מצעד סינגלי הדאנס המסחריים לאחר 2013, כיוון שהוא שולב במצעד שירי הדאנס/אלקטרוני ובשל הירידה במספר מכירות התקליטים.

## ראו גם
* מצעד שירי הדאנס קלאב
* מצעד הדאנס/מיקס שואו איירפליי

## הערות שוליים

דאנס/אלקטרוני מסחרי
צבי קצובר

**צבי קצובר** (נולד ב-4 בנובמבר 1943) הוא פוליטיקאי ואיש התיישבות ישראלי, ממייסדי קריית ארבע והיישוב היהודי בחברון וראש המועצה המקומית קריית-ארבע בין 1990 ל-2008.

## ביוגרפיה
נולד ליונתן וברכה קצובר. אחיו הצעיר הוא בני קצובר.

בשנת 1966, בעת שעבד כמורה בדימונה, נישא ליהודית הירש. הם התגוררו בדימונה ועסקו בהוראה. לזוג חמישה ילדים. היה מרכז סניף הפועל המזרחי בדימונה.

ביום עליית קריית ארבע על הקרקע, בערב ראש השנה 1971, עבר להתגורר עם משפחתו במקום. הוא ניהל את מזנון "מסעדת המתנחלים" וחנות מזכרות ליד מערת המכפלה, שהיה המבנה היהודי הראשון בעיר לאחר מלחמת ששת הימים. הוא ומשפחתו נטלו חלק בהקמת היישוב היהודי בחברון.

בפורים 1976, בעת שנסע עם חבריו למסעדתו בחברון, הותקף בידי פורעים ערבים. הם הצליחו לתפוס שלושה מהפורעים ולהביאם לידי המושל הצבאי של חברון. בתקופת המאבק כנגד הנסיגה מסיני עברו להתגורר בימית. באותן שנים שימשה רעייתו יהודית כסגנית ראש מועצת קריית ארבע.

בשנת 1985 התמודד על ראשות מועצת קריית ארבע. רשימתו זכתה ב-318 קולות שזיכו אותה בשלושה מושבים במליאת המועצה, והוא עלה לסיבוב השני מול ראש המועצה המכהן שלום ואך. קצובר זכה לתמיכת השר משה קצב וחבר הכנסת חיים קופמן, וכן של מפלגת התחיה. הוא הפסיד וכיהן כסגן ראש המועצה. בינואר 1990 נעצר לאחר שסירב למסור את נשקו האישי לבדיקה בליסטית בעקבות הריגת פלסטיני תושב חברון מספר שבועות קודם לכן. הוא שוחרר לאחר כמה ימים לאחר שהתחייב להגיש את נשקו לבדיקה.

ביולי 1990 התמודד שוב לראשות המועצה מטעם סיעת "יחדיו במעלה", וניצח ברוב של 65%. אחת הפעולות הראשונות שיזם הייתה הקמת ישיבה תיכונית קריית ארבע.

ב-1991 הוגש נגדו כתב אישום על ירי במחנה הפליטים דהיישה, ממנו זוכה. בשנת 1993 נעצר לאחר שהיה שותף לניסיון לא חוקי להרחיב את קריית ארבע. בתקופת כהונתו נחתמו הסכמי אוסלו והסכם חברון, והוא היה ממובילי המאבק כנגדם, וביטא קו תקיף בנושא זה. הוא רמז כי יישומו של הסכם "עזה ויריחו תחילה" יוביל מתנחלים חמושים לפעילות נגד ערבים.
את אלוף פיקוד המרכז עמרם מצנע הוא כינה "קיבוצניק שמאלני ושקרן".

בתקופת המאבק נגד תוכנית ההתנתקות עברה משפחתו להתגורר במושב גדיד שבגוש קטיף.

קצובר כיהן כראש המועצה עד לפרישתו בשנת 2008.

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי מועצת קריית ארבע
קטגוריה:מייסדי התנחלויות
קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות שנבחרו ברשימה עצמאית
קטגוריה:סגני ראשי רשויות מקומיות בישראל
קטגוריה:מסעדנים ישראלים
קטגוריה:דימונה: אישים
קטגוריה:פעילי הפועל המזרחי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1943
רובן בלנקו

**רובן בלנקו וייגה** (בספרדית: **Rubén Blanco Veiga**; נולד ב-25 ביולי 1995 במוס שבספרד) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת השוער בקבוצת ז'ירונה מהלה ליגה.

## קריירת מועדונים
בלנקו גדל במחלקות הנוער של סנטה מריניה וסלטה ויגו. ב-26 במאי 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של סלטה ויגו, בניצחון 2-0 על ריאל ואיאדוליד במסגרת המחזור ה-37 בליגה לעונת 2012/2013. ב-20 באוקטובר 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו במסגרת אירופאית, בתיקו 2-2 נגד אייאקס במסגרת הליגה האירופית לעונת 2016/2017.

ב-20 ביולי 2022 הושאל למשך עונה אחת לאולימפיק מרסיי מליגת העל הצרפתית. ב-30 ביולי 2023 חתם באופן קבוע במרסיי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:שוערי כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלני סלטה ויגו
קטגוריה:כדורגלני אולימפיק מרסיי
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1995
טום קראוס

**טום קראוס** (בגרמנית: **Tom Krauß**; נולד ב-22 ביוני 2001 בלייפציג שבגרמניה) הוא כדורגלן גרמני המשחק בעמדת הקשר בקבוצת פ.צ. קלן מהבונדסליגה.

## קריירת מועדונים
קראוס גדל במחלקת הנוער של ר.ב. לייפציג. ב-27 ביוני 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, כשנכנס כמחליף בניצחון 1–2 על אאוגסבורג במסגרת המחזור ה-34 בבונדסליגה לעונת 2019/2020.

ב-4 באוגוסט 2020 הושאל קראוס למשך שתי עונות לנירנברג מהבונדסליגה השנייה. ב-12 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 3-0 לר.ב. לייפציג במסגרת הסיבוב הראשון של הגביע הגרמני. ב-18 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, בתיקו 1-1 נגד יאן רגנסבורג במסגרת המחזור הראשון לעונת . ב-4 באפריל 2021 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–2 על פאדרבורן 07 במסגרת המחזור ה-27 בליגה. הוא ערך 64 הופעות ליגה במשך תקופת ההשאלה, בהן הבקיע חמישה שערים.

ב-10 ביוני 2022 הושאל קראוס לשאלקה 04 מהבונדסליגה.

ב-14 ביולי 2023 חתם במיינץ 05. בעונת הבכורה שלו במועדון, 2023/24, ערך קראוס 29 הופעות ליגה והבקיע שער אחד. בקיץ 2024 הושאל קראוס לעונה אחת ללוטון טאון מהצ'מפיונשיפ. ב-1 באוקטובר 2024 כבש שער בכורה בלוטון בתיקו 2-2 נגד אוקספורד יונייטד, ב-21 בינואר 2025 כבש שוב נגד אוקספורד, בהפסד 3-2. 

ב-29 בינואר 2025 הושאל קראוס בוכום עד לתום עונת 2024/25. קראוס שיחק 14 משחקים במחצית עונה זו, אך לא הצליח למנוע את נשירתה של בוכום לבונדסליגה השנייה.

בקיץ 2025 הושאל קראוס שוב, והפעם לעונה אחת לפ.צ. קלן, העולה החדשה לבונדסליגה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים גרמנים
קטגוריה:קשרי כדורגל גרמנים
קטגוריה:כדורגלני ר.ב. לייפציג
קטגוריה:כדורגלני נירנברג
קטגוריה:כדורגלני שאלקה 04
קטגוריה:כדורגלני מיינץ 05
קטגוריה:כדורגלני לוטון טאון
קטגוריה:כדורגלני בוכום
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. קלן
קטגוריה:ספורטאים גרמנים באנגליה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-2001
אלכסנדרו ברנביי

**אלכסנדרו ברנביי** (בספרדית: **Alexandro Bernabei**; נולד ב-24 בספטמבר 2000 בקניאדה דה גומס שבארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת אינטרנסיונל מליגת העל הברזילאית.

## קריירת מועדונים
ברנביי גדל במחלקת הנוער של לנוס. ב-20 באוקטובר 2019 ערך ברנביי את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בניצחון 4-2 על טאז'רס במסגרת המחזור העשירי בליגת העל הארגנטינאית לעונת . במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון. בסך הכל ערך 62 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שני שערים.

ב-1 ביולי 2022 חתם ברנביי בסלטיק מליגת העל הסקוטית.

ב-7 במרץ 2024 הושאל לאינטרנסיונל הברזילאית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ארגנטינאים
קטגוריה:מגני כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:כדורגלני לנוס
קטגוריה:כדורגלני סלטיק
קטגוריה:כדורגלני אינטרנסיונל
קטגוריה:ספורטאים זרים בסקוטלנד
קטגוריה:ספורטאים זרים בברזיל
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-2000
Curtain Call 2

***Curtain Call 2*** הוא אלבום האוסף השני של הראפר האמריקאי אמינם. האלבום יצא לאור ב-5 באוגוסט 2022, על ידי חברות התקליטים אפטרמת', אינטרסקופ ושיידי רקורדס. זהו אלבום המשך לאלבום הלהיטים הגדולים הקודם שלו, *[[Curtain Call: The Hits]]*, שיצא בשנת 2005, ומכסה את השנים האחרונות בקריירה של אמינם, החל מיציאתו של אלבום האולפן השישי שלו *[[Relapse]]* שיצא בשנת 2009. האלבום נתמך על ידי שני סינגלים, "The King and I" בהשתתפות סי-לו גרין (מוצג בפסקול הסרט "אלביס") ו-"From the D 2 the LBC" (רצועה חדשה שהוקלטה במיוחד עבור אלבום זה) בהשתתפות סנופ דוג.

מבחינה מסחרית, בהממלכה המאוחדת, האלבום נכנס לראשונה למקום השלישי במצעד האלבומים הבריטי, כאשר הייתה השערה שאמינם יכניס את אלבום אוסף זה למקום הראשון במצעד זה, אולם, הזמרת האמריקאית ביונסה הביסה אותו יחד עם אלבומה ''Renaissance'', שהגיע לפסגת המצעד, ואלבומו של הארי סטיילס נכנס למקום השני, *[[Harry's House]]*. האלבום אוסף זה נהפך לאלבום ה-12 של אמינם אשר נכנס לעשירייה הפותחת במצעד האלבומים הבריטי.

בארצות הברית, האלבום נכנס לראשונה למקום השישי במצעד בילבורד 200 האמריקאי, כאשר הזמר הפוארטו ריקני בד באני הביס אותו יחד עם אלבומו *[[Un Verano Sin Ti]]*, שהגיע לפסגת המצעד. אולם, אלבום האוסף נהפך לאלבום הנמכר יותר בשבוע לצאתו. האלבום נהפך לאלבום ה-12 של אמינם אשר נכנס לעשירייה הפותחת במצעד האמריקאי, והראשון מאז אלבומו *[[The Slim Shady LP]],* שלא נכנס למקום הראשון במצעד בילבורד 200.

## רשימת רצועות

## מיקומי שיא

### מצעדי סוף שנה

## נתוני מכירות

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי אמינם
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי אמינם
קטגוריה:אלבומי פלטינה בממלכה המאוחדת
קטגוריה:אלבומי חברת אינטרסקופ רקורדס
קטגוריה:אלבומי חברת אפטרמת' אנטרטיינמנט
ג'וזפה צ'זארה אבה

**ג'וּזֶפֶּה צֵ'זָארֶה אַבָּה** (באיטלקית: **Giuseppe Cesare Abba**; 6 באוקטובר 1838 – 6 בנובמבר 1910) היה פטריוט וסופר איטלקי. השתתף במסע האלף ולחם לצד ג'וזפה גריבלדי בכיבוש ממלכת שתי הסיציליות ב-1860.

## ביוגרפיה
אבה נולד בקאירו מונטנוטה שבחבל ליגוריה, אז חלק מממלכת סרדיניה-פיימונטה. הוא למד באקדמיה לאמנויות יפות בג'נובה, שאותה עזב ב-1859, עת התגייס לגדוד הפרשים בפינרולו. בשנת 1860 עבר לפארמה והצטרף למתנדבים של גריבלדי. הוא השתתף ברוב הקרבות שהובילו לפירוקה של ממלכת שתי הסיציליות.

יצירתו הספרותית מתמקדת בזיכרונותיו מהמהפכה. לאחר פרישתו לחייו הפרטיים, תחילה בפיזה, ואחר כך בעיר הולדתו, הוא ניסה לכתוב שיר רומנטי בחמישה קאנטו בשם Arrigo. בתור חסיד נלהב של אלסנדרו מנצוני, הוא ניסה ב-1875 לכתוב רומן היסטורי: Le rive della Bormida nel 1794 ("גדות הבורמידה ב-1794"), מרשמיו במהלך מסע האלף, אך בשלב ההוא לא פרסם אותו. בשנת 1880 שינה את שם הרומן ל- Noterelle di uno dei Mille edite dopo vent'anni ("רשמים של אחד מאלף עשרים שנה מאוחר יותר"), ובסופו של דבר הוא פורסם ב-1891 תחת השם Da Quarto al Volturno: Noterelle d'uno dei Mille ("מקווארטו לוולטורנו: רשמים של אחד מאלף).

יצירה זו הייתה המגנום אופוס של אבה. היא יצאה לאור הודות לג'וזואה קרדוצ'י. קרדוצ'י שקל באותה תקופה לכתוב יצירה על חייו של גריבלדי, ועודד את בוגרי המערכה לתת לו עדויות היסטוריות. כשקרא את כתב היד של אבה, הוא התרשם ממנו כל כך שהעניק אותו לעורך בשם זניקלי לפרסום, ואמר לאבה שעכשיו אולי לעולם לא יכתוב את הביוגרפיה של גריבלדי.

אבה עלה לתהילה במהירות, והפך למנהל בית הספר התיכון בפאנצה, ולאחר למנהל המכון הטכנולוגי של ברשיה, שם עבד עד מותו.

אף שכתב יצירות אחרות המבוססות על מסע האלף, אף אחת לא הפכה למפורסמת כמו ספרו, "רשמים של אחד מאלף". הוא גם כתב שירה וסיפורים קצרים, אך ללא הצלחה רבה.

## יצירותיו
* *Le rive della Bormida nel 1794* (גדות הבורמידה ב-1794, 1875)
* Noterelle di uno dei Mille edite dopo vent'anni (רשמים של אחד מאלף לאחר עשרים שנה, 1880)
* Da Quarto al Volturno . Noterelle d'uno dei Mille (מקווארטו לוולטורנו: רשמים של אחד מאלף, 1880–1891)
* Storia dei Mille ("סיפורם של אלף", 1904)
* Vita di Nino Bixio ("חייו של נינו ביקסיו", 1905)
* Cose garibaldine ("דברים גריבלדיים")
* Romagna ("רומניה")
* Cose vedute ("דברים שראיתי")

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:סופרים איטלקים
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1838
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1910
יאיי חורטר

**יאיי חורטר** (בהולנדית: **Jay Gorter**; נולד ב-30 במאי 2000 בפורמרנד שבהולנד) הוא כדורגלן הולנדי המשחק בעמדת השוער בקבוצת פאפוס מליגת העל הקפריסאית.

## קריירת מועדונים
חורטר גדל במחלקות הנוער של FC פורמרנד, אייאקס, AFC, א.ז. אלקמאר וגו אהד איגלס. ב-29 באוקטובר 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של גו אהד איגלס, בניצחון 3–1 על אלמיירה סיטי במסגרת הסיבוב הראשון של הגביע ההולנדי. ב-30 באוגוסט 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל ההולנדית, בתיקו 0–0 נגד דורדרכט במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2021/2022. בסך הכל ערך 37 הופעות ליגה במדי המועדון.

ב-12 ביוני 2021 חתם חורטר באייאקס מליגת העל ההולנדית. ב-20 בינואר 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 9–0 על אקסלסיור מאאסלויס במסגרת הגביע ההולנדי. ב-15 במאי ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה במדי אייאקס, בתיקו 2–2 נגד ויטסה ארנהם במסגרת המחזור ה-34 לעונת 2021/2022. זו הייתה הופעתו היחידה בעונה זו, בה זכתה אייאקס באליפות הולנד.

ב-31 בינואר 2023 הושאל חורטר לאברדין מליגת העל הסקוטית עד לתום העונה. 

ב-23 ביולי 2025 חתם חורטר על חוזה ל-3 שנים בפאפוס מליגת העל הקפריסאית.

## תארים
;אייאקס
* אליפות הולנד (1): 2021/2022

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים הולנדים
קטגוריה:שוערי כדורגל הולנדים
קטגוריה:כדורגלני גו אהד איגלס
קטגוריה:כדורגלני אייאקס
קטגוריה:כדורגלני אברדין
קטגוריה:כדורגלני פאפוס
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-2000
מלון פארק (נתניה)

**מלון פארק** בנתניה נמצא מצפון לכיכר העצמאות בצמוד לטיילת שמעל חוף הים. המלון נפתח בשנת 1951, והיה קורבן לשני אירועים שזעזעו את מדינת ישראל. במרץ 1976 הוצת המלון על רקע פלילי, ובמרץ 2002 בוצע בו הפיגוע במלון פארק.
## היסטוריה
מלון פארק נחנך רשמית בספטמבר 1951 בנוכחות עובד בן עמי ראש עיריית נתניה. המלון כלל בפתיחתו 16 חדרים. במודעות הוזמנו אורחים לפנסיון מלא עם מקלחת פרטית עם מים קרים וחמים בכל חדר.

בשנות ה-60 שימש המלון לישיבות של מועצת עיריית נתניה.

ב-20 במרץ 1976 לפנות בוקר הוצת מועדון הלילה של בית המלון והשריפה גרמה לנזק כבד למלון כולו, למותם של שישה אנשים ולפציעתם של עשרות. בעקבות השריפה הגיע ראש הממשלה, יצחק רבין, לבקר במלון. הנהלת המלון החלה תוך זמן קצר בשיפוץ המבנה, והעסיקה את עובדי המלון הגברים בעבודות השיפוצים. בינואר 1977 שב המלון לפעול לאחר ששופץ.

מציתי המלון נדונו בתחילת 1977 ל-15 שנות מאסר. צעיר נוסף נדון לשלוש שנות מאסר על אספקת הבנזין וצעיר אחר נדון ל-6.5 שנות מאסר על שידול לביצוע ההצתה.

הצתת המלון הביאה לדיון נרחב בהיקף העבריינות בנתניה ובדרים להתמודד איתה.

בליל הסדר של שנת 2002 אירע במלון הפיגוע במלון פארק, בו נרצחו 30 ישראלים ונפצעו 160, מה שהוביל לפתיחת מבצע חומת מגן.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:נתניה: מבנים
פארק
גבעות סיקוונס

**גבעות סיקוונס** (באנגלית: **Sequence Hills**) הן רכס גבעות דמוי בתרונות, בקצה הצפון מערבי של רכס גבעות קאודאלף באזור חוף פנל של ארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה.

גבעות סיקוונס מהוות את הגבול המערבי של חלקו העליון של קרחון רניק.

## היסטוריה
### מקור השם

שמו של הרכס ניתן לו על ידי המשלחת הצפונית (the northern party) של משלחת הסקר הגאולוגי האנטארקטי של ניו זילנד (New Zealand Geological Survey Antarctic Expedition; בראשי תיבות: NZGSAE), אשר חקרה את אנטארקטיקה בעונת המחקר (בקיץ האנטארקטי) 1962 – 1963.

הרכס קיבל את שמו בשל תיאורו הגאולוגי - היות הגבעות רצף גאולוגי אחד.

"סיקוונס" באנגלית משמעו "רצף".

סיקוונס
סיקוונס
ברגן (סקסוניה התחתונה)

**ברגן** (בגרמנית: **Bergen**) היא עיירה במדינת סקסוניה התחתונה שבגרמניה.

לפי מפקד האוכלוסין של שנת 2019 חיו בעיירה באותה העת 13,556 תושבים.

במהלך מלחמת העולם השנייה פעל מחנה הריכוז הריכוז הנאצי ברגן-בלזן מדרום-מערב לעיירה, בו נספו כ-70,000 איש בין 1943 ל-1945, כולל אנה פרנק.

בשל נוכחותם של חיילים זרים באזור העיירה, הרבה כוחות צבא הולנדים ובריטים חיים יחד עם בני משפחותיהם בתחום העיירה והדבר השפיע באופן ניכר על הסביבה התרבותית של העיירה - למשל קרנבל הולנדי טיפוסי מתקיים מדי שנה בתחום העיירה אשר מאוד לא אופייני לאזור זה.

## גלריית תמונות

BergenBelsen2.jpg|האנדרטה במחנה ברגן-בלזן
Bergen-Museum-1.jpg|המוזיאון להיסטוריה מקומית
Bergen-Museum-2.jpg|תצוגה בתוך המוזיאון להיסטוריה מקומית
Bergen_Krs._Celle_-_Innenstadt.jpg|רחוב בברגן


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:סקסוניה התחתונה: ערים
אולי הלך לאיבוד

**אולי הלך לאיבוד** (באנגלית: **Lost Ollie**) היא מיני-סדרת דרמה אמריקאית, שנוצרה על ידי שאנון טינדל ומבוססת על ספר הילדים "המסע של אולי" שנכתב על ידי ויליאם ג'ויס ויצא לאור בשנת 2016.

המיני-סדרה עלתה לשירות "נטפליקס" ב-24 באוגוסט 2022.

## תקציר העלילה
עלילת המיני-סדרה עוקבת אחר הרפתקאותיו של אולי, ארנב צעצוע שנאבד, במהלך חיפושיו אחר בילי, בעליו וחברו הטוב ביותר.

## צוות השחקנים
* קסלר טלבוט – **בילי**
* ג'ינה רודריגז – אמא
* ג'ייק ג'ונסון – אבא

### דיבוב
* ג'ונתן גרוף – **אולי**
* מרי ג'יי בלייג' – **רוזי**
* טים בלייק נלסון – **זוזו**

## הפקה
### פיתוח
ב-6 באוקטובר 2020 נמסר על ידי מנכ"ל התוכן של "נטפליקס", טדי ביזלי, כי עיבוד טלוויזיוני על בסיס ספר הילדים "המסע של אולי" הוזמנה על ידי שירות הזרמת המדיה, וחשף כי העיבוד נמצא בפיתוח נמצאת מאז 2016. ב-9 במרץ 2021 נמסר על ליהוקו של ג'ונתן גרוף לתפקיד הראשי, לצד ליהוקם של מרי ג'יי בלייג', טים בלייק נלסון, ג'ינה רודריגז, ג'ייק ג'ונסון וקסלר טלבוט; וכי צילומי המיני-סדרה מתקיימים בוונקובר.

### צילומים
צילומי המיני-סדרה החלו ב-1 בפברואר 2021, בוונקובר, קנדה. על פי אתר "Production Weekly", הצילומים הסתיימו במרץ 2021.

## שידור
המיני-סדרה עלתה לשירות הזרמת המדיה "נטפליקס" ב-24 באוגוסט 2022.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות דרמה אמריקאיות
קטגוריה:סדרות הנפשה אמריקאיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות בכיכובן של בובות
קטגוריה:מיני-סדרות טלוויזיה
קטגוריה:נטפליקס: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 2022
יגישה צ'ארנץ

**יגישה צ'ארנץ** (בארמנית: **Եղիշե Չարենց**; 13 במרץ 1897, קארס - 27 בנובמבר 1937,ירוואן) היה סופר, משורר ואיש ציבור ארמני. הוא נחשב לסופר ארמני בולט של המאה ה-20.

## ביוגרפיה
יגישה צ'ארנץ נולד בשם יגישה סוגומוניאן בקארס שאז הייתה בתחומי האימפריה הרוסית. אביו היה סוחר שטיחים במקור מאיראן. בשנים 1907–1912 הוא למד בבית ספר פרטי בעיר. בשנת 1912 בטביליסי יצאה לאור את השיר הראשון של המשורר. בשנת 1914 הוא התחיל לכתוב שירים תחת שם עט "צ'ארנץ". בשנת 1915 צ'ארנץ גויס לצבא האימפריה הרוסית והשתתף בקרבות מלחמת העולם הראשונה באזור קווקז.

בשנת 1916 הוא נסע למוסקבה והחל לימודי אוניברסיטה. במקביל הוא המשיך לכתוב שירים חדשים.

בשנת 1918 צ'ארנץ התנדב לשורות הצבא האדום. בשנת 1919 הוא הגיע לירוואן ועבד בה כמורה. במאי 1920 צ'ארנץ השתתף בהתקוממות קומוניסטית נגד השלטון.

בשנת 1920 צ'ארנץ חזר למוסקבה והחל ללמוד באוניברסיטת מוסקבה.

בשנים 1924-1925 צ'ארנץ סייר בטורקיה, איטליה, גרמניה וצרפת וערך פגישות עם נציגי הקהילה הארמנית.

בשנת 1926 הוא חזר לארמניה הסובייטית ופרסם מספר ספרים עם שיריו. בשנים 1928-1935 הוא היה עורך ראשי של הוצאה לאור ממשלתית.

החל מסוף שנות ה-20 החלה ביקורת על שיריו. הוא הואשם בחתרנות נגד השלטון. בשנת 1933 הוא פרסם את ספרו החדש שתוך זמן קצר נאסר למכירה.

בנוסף לכתיבת שירים ופרוזה צ'ארנץ עשה תרגומים לארמנית מרוסית לרבות יצירות של ולדימיר מאיאקובסקי, מקסים גורקי ואלכסנדר פושקין.

בשנת 1936 הוא נעצר והואשם בפעילות נגד השלטון, הכנות פעולות טרור, לאומנות ותמיכה בלב טרוצקי. ביולי 1937 הוא נעצר ונפטר בכלא ב-27 בנובמבר 1937.

לצ'ארנץ נולדו שתי בנות. אשתו נעצרה במקביל למעצר שלו ונשלחה לגלות בקזחסטן. בנותיו גדלו בבית משפחת אשתו ובבתי יתומים. אשתו חזרה לארמניה רק בשנות ה-60 ונפטרה תוך זמן קצר.

בשנת 1955, לאחר פטירת יוסיף סטלין, אנסטס מיקויאן טיפל בטיהור שמו של המשורר. בשנת 1975 ביתו ארפניק צ'ארנץ פתחה מוזיאון על שמו בדירה הישנה בה הוא התגורר בירוואן.

יצירות של צ'ארנץ תורגמו לרוסית על ידי אנה אחמטובה ובוריס פסטרנק ולצרפתית על ידי לואי אראגון.

## קישורים חיצוניים

* אתר מוזיאון צ'ארנץ
* ביוגרפיה

קטגוריה:סופרים ארמנים
קטגוריה:משוררים ארמנים
קטגוריה:מחזאים ארמנים
קטגוריה:מתרגמים ארמנים
קטגוריה:מתרגמים מרוסית
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי ברית המועצות
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי ארמניה
קטגוריה:ילידי 1897
קטגוריה:נפטרים ב-1937
אליפות אפריקה בכדורגל נשים 1991

**אליפות אפריקה בכדורגל נשים 1991**, היא אליפות אפריקה בכדורגל נשים הראשונה שארגנה קונפדרציית הכדורגל של אפריקה. הטורניר נערך בשיטת בית-חוץ מ-16 בפברואר עד ה-30 ביוני 1991. האליפות שימשה כטורניר המוקדמות לגביע העולם הראשון לנשים, שנערך מספר חודשים לאחר מכן בסין. 

שמונה נבחרות היו אמורות להשתתף באליפות, אך חצי מהן פרשו, מה שגרם לכך שרק ארבע נבחרות התחרו על הזכות לייצג את אפריקה בגביע העולם. נבחרת קמרון למעשה הגיעה לגמר כברירת מחדל, מבלי לשחק משחק אחד לפני כן. במפגש הגמר הכפול היא נפגשה עם נבחרת ניגריה, שלעומתה שיחקה ארבעה משחקים לפני הגמר. בסיכום שני המשחקים, ניצחה ניגריה 6–0, והפכה לאלופת אפריקה הראשונה לנשים. בעקבות זכייתה היא העפילה לגביע העולם כנציגה היחידה של קונפדרציית הכדורגל של אפריקה.

## טורניר הגמר

קטגוריה:אליפויות אפריקה בכדורגל נשים
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1991
פטרוסיאן

קטגוריה:שמות משפחה ארמניים
קטגוריה:שמות משפחה המבוססים על השם פטרוס
דמיטרי סטרוקוב

**דמיטרי סטרוקוב** (ברוסית: **Дмитрий Струков**; 1828 – 1899) היה צייר, משחזר אמנות וארכאולוג רוסי.

## ביוגרפיה
אביו היה חייט. בשנות ה-30 של המאה ה-19, במהלך מגפת הכולרה, המשפחה נדדה באזורים שונים ברוסיה, כשחזרו למוסקבה ב-1840, הוא נרשם לבית הספר לציור טכני של סטרוגנוב.
ימין|ממוזער|316x316 פיקסלים|העיר העתיקה במוגילב, ד. סטרוקוב 1864
ארבע שנים מאוחר יותר, הוא הפיק את עבודותיו המקצועיות הראשונות; איקונוסטאזיס ודיוקן לראש עיריית ליוברטסי. בשנת 1849, הוא עזר להקים את בית הספר לציור אייקונים ב-Trinity Lavra של סנט סרגיוס. באותה שנה הוא חיבר מדריך למקדשים האורתודוקסים של מוסקבה. בשנה שלאחר מכן ביקש ממנו רקטור מנזר סרוב לצייר את האנדרטאות שם ובמנזר דיבייבו.

לאחר מכן, הוא נדד ברחבי הארץ ושרטט אתרים היסטוריים בניז'ני נובגורוד, ולדימיר, מורום, הקווקז וחצי האי קרים. בשנת 1853 הוא זכה בתואר "אמן" לצבעי מים על ידי האקדמיה האימפריאלית לאמנויות. העותק שלו של אייקון עתיק בכנסיית גרבנבסקוי הוצג לצאר ניקולאי הראשון, שהעניק לו טבעת יהלום וגישה חופשית לעתיקות בכל מנזר וכנסייה.

בשנת 1858, הוא החל לפרסם כתב עת לציור. שפרסם שיעורים על ציור, נושאים היסטוריים, וכן חיבורים על אמנות רוסית בכלל. הוא נאלץ להפסיק את הפרסום ב-1863, ונשאר בחובות למשך 25 שנים.
ימין|ממוזער|269x269 פיקסלים|הרחוב הראשי בפולסק, ד. סטרוקוב, 1864-7
בשנת 1859, הוא הוזמן לקרמלין כדי להעתיק את האנדרטאות והעיטורים הצבאיים ולסייע בשחזורם. מאוחר יותר, הוא הפך לאמן המקום. ב-1860 הוא עזר לקטלג את אוסף העתיקות הנוצריות השייכות לארכאולוג פיוטר סבסטיאנוב, כדי להכין אותן לתרומה למוזיאון רומיאנצב. כדי לסייע בסילוק חובותיו, הוא שימש גם כמורה במספר בתי ספר במוסקבה. הניסיון בהוראה אפשר לו לפתח שיטה מיוחדת ללמד רישום במהירות; דבר שהציג בהוראת 200 חיילים מגדוד פרנובסקי.

ב-1864 הזמין אותו המושל הכללי של וילנה, מיכאיל מוראביוב-וילנסקי, לסייר באזור הצפון-מערבי כדי לחקור אנדרטאות עתיקות שניזוקו או כמעט נהרסו על ידי מרד ינואר. רבות מהאנדרטאות מוכרות כיום רק באמצעות ציורי צבעי המים של סטרוקוב. חמש שנים מאוחר יותר, הוא עודד תוכנית שתזהה אייקונים הזקוקים לשיקום. למעלה מ-300 אייקונים ניצלו בסופו של דבר. ב-1873 הוא פתח בית ספר לציור אייקונים בבית שנתרם על ידי סוחר חשוב והוא נתן את היצירות שנוצרו בבית הספר, לכנסיות כפריות עניות.

פרויקטי השחזור הבולטים המאוחרים שלו כללו ציורים בקתדרלת סנט בזיל ובמגדל הפעמונים של איוואן הגדול. הוא גם ערך מסעות רבים לחצי האי קרים ולקווקז מטעם החברה הארכאולוגית הרוסית הקיסרית. ב-1888 הוא גילה את "כתובת זלנצ'וקסקיה " - מצבה מהמאה העשירית עם כתב גותי שהיא הדוגמה המוכרת ביותר לשפה האוסטית.

במהלך שנותיו המאוחרות, הוא הפעיל בית מלאכה שייצר אייקונים בסגנונות הישנים.

הוא קיבל אותות כבוד ממסדר אנה הקדושה, מסדר סטניסלאוס הקדוש ומסדר ולדימיר הקדוש.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1828
קטגוריה:נפטרים ב-1899
מריהילף

**מריהילף** (בגרמנית: **Mariahilf**) הוא רובע בעיר וינה.

הרובע ממוקם במרכז וינה ומשתרע על פני 1.48 קמ"ר. נכון לשנת 2020 הכיל הרובע 31,651 תושבים.

הרובע נוצר במקור בשנת 1850 כתוצאה ממיזוג של מספר רשויות פרבריות.

## אתרים בולטים
מוקדי עניין בולטים בתחום הרובע:
* גן החיות "Haus des Meeres"
* תיאטרון "Raimund Theater"
* נאשמרקט
* תיאטר אן דר וין

## גלריית תמונות

Flak_Tower_Esterhazypark_5.JPG|גן החיות "Haus des Meeres"
WienRaimundtheater.jpg|תיאטרון "Raimund Theater"
Vienna_city_view.jpg|מריהילף


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:וינה: רבעים
שברולט סיקר

**שברולט סיקר'' (ב[[אנגלית]]: **Chevrolet Seeker''') היא מכונית משפחתית קומפקטית במרכב קרוסאובר, בעלת חמישה מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי שברולט משנת 2022. היא נחשפה בסין ב-31 ביולי 2022. תחילת השיווק היא בשוק הסיני אך הדגם צפוי להיות משווק בעוד מקומות בעולם.

## סקירה כללית
לדגם עיצוב דינאמי וספורטיבי גם בפנים המכונית. לסיקר אורך של 4,527 מ"מ, רוחב של 1,823 מ"מ, גובה של 1,564 מ"מ ובסיס גלגלים של 2,700 מ"מ. בתחום ההנעה משווקת שברולט את הדגם עם יחידת הנעה אחת. מנוע בנזין I4 צילינדרים בנפח 1.5 ליטר טורבו המספק 177 כ"ס.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
סיקר
קטגוריה:מכוניות משפחתיות גדולות
קטגוריה:קרוסאובר
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בסין
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2022