open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מגדל השעון לזכר ג'וזף צ'מברלין

**מגדל השעון לזכר ג'וזף צ'מברלין** (באנגלית: **Joseph Chamberlain Memorial Clock Tower**) הוא מגדל שעון, הניצב בקמפוס הראשי של אוניברסיטת ברמינגהאם בעיר ברמינגהאם שבבריטניה. הקמתו הסתיימה בשנת 1908. הוא מגדל השעון הגבוה ביותר בעולם, בגובה של 100 מטר.

## המגדל
הקמת המגדל החלה בשנת 1900. שמו ניתן לו לכבוד המדינאי ג'וזף צ'מברלין, שהיה נגיד האוניברסיטה, ולזכרו. המגדל מכונה גם Old Joe.

המגדל תוכנן על ידי אסטון וב (Aston Webb) ואינגרס בל (Ingress Bell), במסגרת תכנון הקמפוס החדש של האוניברסיטה באדג'בסטון (Edgbaston). לפי בקשת משפחת צ'מברלין, עיצובו של המגדל נעשה בהשראת מגדל הטורה דל מנג'ה בעיר סיינה שבאיטליה.

חתך המגדל הוא רבוע והוא מצופה בלבנים אדומות. גגו מעשוי מעופרת. השעונים במגדל, שקוטרם 5.2 מטר, מותקנים בקומה השמינית, ואילו הפעמונים בו מותקנים בקומה ה-11. במגדל מותקנת מעלית אחת.

בשנת 1982 הוכרז המגדל כבניין רשום מדרגה II.

המגדל שימש כהשראה לסופר ג'ון רונאלד רעואל טולקין ליצירת מגדל האורתאנק שבאיזנגארד, מעוזו של הקוסם סרומן בספר שר הטבעות.

האסטרואיד 10515 Old Joe, שנתגלה בשנת 1989, נקרא על שם המגדל.

## קישורים חיצוניים

* Chamberlain Tower, באתר Historic England
* Old Joe, באתר אוניברסיטת ברמינגהאם, מאורכב באתר Web archive
* המגדל, באתר Skyscrapernews, מאורכב באתר Web archive
* 25 Tallest Clock Towers/Government Structures/Palaces, באתר המועצה לבניינים גבוהים וסביבת מחיה עירונית, מאורכב באתר Web archive

צ'מברלין, ג'וזף
קטגוריה:אוניברסיטת ברמינגהאם
אדולפו צ'לי

**אדולפו צ'לי** (באיטלקית: **Adolfo Celi**; 27 ביולי 1922 – 19 בפברואר 1986) היה שחקן ובמאי קולנוע איטלקי. הופיע בכמעט 100 סרטי קולנוע וידוע בעיקר בזכות תפקידו בסרט "כדור הרעם" (אמילו לארגו) מסדרת סרטי ג'יימס בונד. כמו כן כיכב בכמה קומדיות איטלקיות.

## ביוגרפיה
צ'לי נולד במסינה והחל את דרכו בעולם הקולנוע לאחר מלחמת העולם השנייה ב-1946. מאוחר יותר עבר לברזיל, הקים שם תיאטרון והיה לשחקן תיאטרון מצליח בברזיל ובארגנטינה. בשנות ה-50 של המאה ה-20 ביים שלושה סרטים באמריקה הדרומית.

בנוסף כיכב, בין היתר, בסרטים "פון ראיין אקספרס", "סלאלום", "הפרס הגדול", "רוח החופש". אולם הוא ידוע בעיקר בזכות תפקידו בסרט "כדור הרעם" מסדרת סרטי ג'יימס בונד, בו גילם את הנבל הראשי, .

צ'לי התחתן שלוש פעמים. הוא מת בסיינה בגיל 63 כתוצאה מהתקף לב. בתו  היא שחקנית.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקנים בסרטי ג'יימס בונד
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה איטלקים
קטגוריה:במאי קולנוע איטלקים
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1922
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1986
אילן גבעון

ממוזער|אילן גבעון
**אילן גבעון** (נולד ב-28 בינואר 1954) הוא איש עסקים ישראלי, לשעבר מנכ"ל בלוקבסטר ישראל והאחים וורנר ישראל.

## ביוגרפיה
גבעון נולד בקיבוץ רמות מנשה לרות ודן. רות ילידת פראג, נשלחה לטרזיינשטט שם שרדה את השואה. לאחר המלחמה עברה לצ'ילה, שם פגשה את דן, יליד ברלין. השניים נישאו ועלו לישראל לקיבוץ רמות מנשה.

גבעון שירת כקצין בחיל השריון והשתחרר לאחר סיום קורס מפקדי פלוגות שריון. לאחר שחרורו עבד כדייל אוויר באל על ולאחר מכן בחברת הד ארצי, כמנהל שיווק ומכירות.

במסגרת עבודתו הוזמן על ידי משה אדרי להקים תחתיו את המותג יונייטד קינג וידאו.

בדצמבר 1994 מינתה חברת סופר-פארם את גבעון למנכ״ל בלוקבסטר ישראל, והוא כיהן בתפקיד עד שנת 2002. לאחר מכן שימש כמנכ״ל וורנר הום וידאו ישראל.

## השכלה
גבעון למד מנהל עסקים במגמת שיווק במכללה למנהל במסגרת לימודי תעודה בני שנתיים.

בוגר קורס פיננסים לבכירים ומנכ״לים בהמי"ל.

## חיים אישיים
גבעון גרוש ואב לשתי בנות. מתגורר בתל אביב-יפו
## הערות שוליים

2025 03
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:אנשי עסקים ישראלים
קטגוריה:דיילי אל על
קטגוריה:רמות מנשה (קיבוץ): אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1954
אלן פלטשר (מושל ורמונט)

**אלן מילר פלטשר** (באנגלית: **Allen Miller Fletcher**; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מוורמונט, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כחבר בית הנבחרים של מדינתו בשנים 1902–1903 ובשנים 1906–1912, כחבר הסנאט של ורמונט בשנים 1904–1905, וכמושל ורמונט ה-54 בשנים 1912–1915.
## ראשית חייו
אלן פלטשר נולד באינדיאנפוליס שבאינדיאנה, כבנם של סטווטון אלפונסו פלטשר האב ושל ג'וליה ט. (לבית בולארד) פלטשר. אביו היה בנקאי מצליח שמוצא משפחתו היה מפרוקטורסוויל, ורמונט. פלטשר התחנך בסמינר וילסטון שבאיסט האמפטון, מסצ'וסטס, והיה בעצמו לבנקאי ולאיש עסקים שבבעלותו היו בתים באינדיאנפוליס ובניו יורק. ב-1881 הוא בנה בית קיץ בפרוקטורסוויל. ב-1876 נשא פלטשר לאישה את מרי א. בנס, ולשניים נולדו שלושה ילדים. ב-1899 הוא עבר לניו יורק כדי להיות חבר בבורסה לניירות ערך. שש שנים לאחר מכן הוא פרש כדי להיות יותר זמן בוורמונט.
## קריירה פוליטית
פלטשר היה איש המפלגה הרפובליקנית. הוא היה נאמן הכפר של פרוקטורסוויל, ובשנים 1902–1903 כיהן כחבר בית הנבחרים של ורמונט. בשנים 1904–1905 הוא כיהן כחבר הסנאט של ורמונט, ובשנים 1906–1912 שב לבית הנבחרים. ב-1908 הוא היה נציג לוועידה הארצית של הרפובליקנים. בשנותיו כמחוקק הוא היה דמות מובילה. בעת כהונתו בסנאט הוא היה יושב ראש ועדת הכספים. במושבי המחוקקים של 1906 עד 1908 הוא היה יושב ראש ועדת ההקצבות. בשנתיים האחרונות לכהונתו בבית המחוקקים הוא היה יושב הראש של ועדת הכללים ושל ועדת הדרכים והאמצעים.
## מושל ורמונט
ב-1912 נבחר פלטשר כמושל ורמונט, וכיהן בתפקיד עד 1915. הוא נבחר על ידי האספה הכללית של ורמונט לאחר שבמערכת הבחירות בה התמודדו שלושה מועמדים, כולל מועמד מטעם המפלגה הפרוגרסיבית, לא עלה בידו של אף אחד מהמועמדים להשיג את הרוב הנדרש בחוקת ורמונט. בעת שכיהן כמושל, שונה מועד תום כהונתו מאוקטובר 1914 לינואר 1915 כחלק משינוי מועדי תחילת וסיום הכהונה של בעלי התפקידים בממשל המדינה לחודש ינואר.

לאחר תום כהונתו כמושל, שב פלטשר לפעילותו העסקית, וב-1916 התמודד ללא הצלחה על מועמדות הרפובליקנים לסנאט של ארצות הברית ונוצח על ידי הסנאטור המכהן קרול פייג'.
## מותו ומורשתו
אלן פלטשר נפטר בעת ששהה במלון ברוויק שבראטלנד, ורמונט ב-11 במאי 1922, כתוצאה מדימום מוחי. הוא נטמן בבית הקברות קראון היל שבאינדיאנפוליס.

משפחתו של פלטשר תרמה רבות בתחום האזרחי בערים קבנדיש ולודלו שבוורמונט, כולל התרומה לבניית ספריית פלטשר בלודלו ב-1901. ביתו, שנקרא "הטירה" (The Castle), משמש כיום כאכסניה וכמסעדה ליד אתר הסקי הר אוקמו . יורשיו תרמו את הנכס בלודלו שכיום משמש כבית הספר החווה של פלטשר , מרכז חינוכי ללא כוונת רווח להוראת אומנויות.

בנו של פלטשר, אלן מ. פלטשר הבן, כיהן כחבר בית הנבחרים והסנאט של ורמונט בשנות ה-40.
## לקריאה נוספת

* Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, p. 1601


## קישורים חיצוניים
* אלן פלטשר באתר אגודת המושלים הלאומית 
* אלן פלטשר באתר The Political Graveyard 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אינדיאנה
קטגוריה:אינדיאנפוליס: אישים
קטגוריה:מושלי ורמונט
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי האספה הכללית של ורמונט
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1853
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1922
נביל קסיס

**נביל קסיס** (בערבית: **نبيل قسيس**; נולד ב-16 בפברואר 1945) הוא פיזיקאי ופוליטיקאי פלסטיני, שכיהן במספר תפקידים בממשלה הפלסטינית.

## ביוגרפיה
קסיס למד בגרמניה ובלבנון, הוא סיים תואר שני באוניברסיטת מיינץ וקיבל תואר דוקטור באוניברסיטה האמריקאית בביירות, שניהם בפיזיקה גרעינית. הוא לימד פיזיקה במספר אוניברסיטאות בגרמניה, איטליה, צרפת, אנגליה, לבנון וירדן לפני שהצטרף לאוניברסיטת ביר זית בשנת 1980 וכיהן כנשיאה מ-2004 עד 2010.

קסיס היה חבר במשלחת הפלסטינית לוועידת השלום במדריד בשנת 1991, וסגן ראש משלחת המשא ומתן בשיחות בוושינגטון בשנים 1992 עד 1993. מאוחר יותר הוא הפך למנהל הכללי של הוועדה הטכנית והמייעצת של צוות המשא ומתן הפלסטיני, שהוקמה לצורך הכנה עצמית למעבר לשלטון פלסטיני אוטונומי. הוא היה חבר במשלחת הפלסטינית למשא ומתן על מעמד קבע ב-1999.

כתומך בשקיפות וברפורמה, מונה קסיס לכהן כחבר הוועדה המיוחדת לחקירת דו"ח המבקר בשנת 1997. מאוחר יותר הצטרף לממשלה כעצמאי, כיהן כשר ללא תיק בשנת 1998, שר התיירות בשנת 2002, שר התכנון בשנים 2003–2005 ושר האוצר בין השנים 2012–2013, תפקיד בו החליף את סלאם פיאד. בהתפטרותו, האשים את מדינת ישראל, וכן את מדינות ערב שלא הזרימו את הכספים שהבטיחו לרשות.

## הערות שוליים

קטגוריה:שרי ממשלת הרשות הפלסטינית
קטגוריה:שרי האוצר של הרשות הפלסטינית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מיינץ
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה האמריקנית בביירות
קטגוריה:סגל אוניברסיטת ביר זית
קטגוריה:נשיאי אוניברסיטאות ומכללות
קטגוריה:פיזיקאים
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: כלכלה
קטגוריה:פוליטיקאים פלסטינים
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1945
באהבה, מייגן

"**באהבה, מייגן**" (באנגלית: "**With Love, Meghan**") היא סדרת סגנון חיים בכיכובה של מייגן מרקל, דוכסית סאסקס, שעלתה בנטפליקס ב-4 במרץ 2025. הסדרה כוללת שמונה פרקים, כל אחד באורך של כ-40 דקות, בהם מרקל משתפת טיפים בתחומי הבישול, הגינון והאירוח, ומארחת חברים ואורחים מפורסמים באחוזה בקליפורניה.

## רקע
הסדרה מסמלת ניסיון נוסף של מרקל למצב את עצמה כמשפיענית בתחום הסגנון חיים, לאחר ירידה בפופולריותה ובמוניטין של בני הזוג.

## תוכן
הסדרה עוסקת בטיפים לחיים מאוזנים, מתכונים, גינון, בחירת פרחים, אירוח חברים ושיחות על משפחה וזוגיות וכוללת סצנות שבהן מרקל מבשלת פסטה, מכינה נרות ריחניים, מציגה מטבח יוקרתי וגינה עם תבלינים ודבש טרי.

הנסיך הארי כמעט ואינו מופיע בסדרה, למעט בסצנת הסיום, שבה הוא מחבק את מרקל ברפרוף. מרקל לא מתייחסת כמעט למשפחת המלוכה, למעט אזכור שהיא כבר לא "מרקל" אלא "סאסקס".

## הפקה
בשנת 2020, בני הזוג חתמו על חוזה עם נטפליקס בשווי 100 מיליון דולר לחשיפת חייהם, אך עד כה רק הדוקו-סדרה המשותפת שלהם, "הארי ומייגן", עוררה עניין כלשהו. מדובר, ככל הנראה, בפרויקט האחרון במסגרת שיתוף הפעולה. הסדרה יצאה לאחר "פולו", סדרה קודמת על ספורט שאהוב על הנסיך הארי, שלא זכתה להצלחה רבה.

התוכנית אינה מצולמת בביתה של מרקל, והיא מציינת זאת כבר בפרק הראשון.

למרות קבלת הפנים הביקורתית המגוונת, הסדרה חודשה לעונה שנייה. הצילומים לעונה הושלמו, עם יציאה מתוכננת בסתיו 2025.

## תגובות וביקורות

הטריילר ששוחרר ב-2 בינואר 2025 זכה ליותר ממיליון צפיות, אך גם ל-14 לייקים בלבד מול 119 דיסלייקים.

הסדרה נחשבת לכישלון, עם ביקורות שליליות המתארות אותה כמשעממת, חסרת נשמה וללא כריזמה.

ברשתות החברתיות נשמעו תגובות סקפטיות על האותנטיות של הסדרה, עם ביקורות על כך שמרקל מלמדת על חיים "פשוטים" תוך שהיא מוקפת בצוות מקצועי. למרות הביקורת, הסדרה קיבלה גם תגובות חיוביות, בעיקר ממעריצים ומשפיענים בתחומי הלייף-סטייל.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:תוכניות מציאות אמריקאיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 2025
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה באנגלית
קטגוריה:בית וינדזור בתרבות
קטגוריה:נטפליקס: תוכניות וסדרות
צ'ארלס גייטס

**צ'ארלס וינסלו גייטס** (באנגלית: **Charles Winslow Gates**; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מוורמונט, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כחבר בית הנבחרים של מדינתו בשנים 1898–1900, לאחר מכן ועד 1902 כחבר הסנאט של ורמונט, וכמושל ורמונט ה-55 בשנים 1915–1917.
## ראשית חייו
צ'ארלס גייטס נולד בעיירה פרנקלין שבוורמונט, כבנם של הריסון ולאונה רבקה (לבית שד) גייטס. ב-1880 הוא סיים את לימודיו באקדמיית סנט ג'ונסברי, והיה מורה ומנהל בית ספר באקדמיית פרנקלין עד 1884. ב-1890 נשא גייטס את מרי אליזבת היידן, ולשניים נולדו בת אחת ושני בנים.
## קריירה
ב-1884 רכש גייטס חנות כלבו, שאותה הוא הפעיל בהצלחה לצד החווה הביתית שלו. הוא היה נשיא אגודת היריד של מחוז פרנקלין ומנהל בבנק החסכונות אנוסבורג פולס. ב-1895 הוא ייסד את חברת הטלפונים של פרנקלין.

בשנים 1898–1900 כיהן גייטס כחבר בית הנבחרים של ורמונט, ולאחר מכן ועד 1902 כחבר הסנאט של ורמונט. ב-1904 הוא מונה על ידי המושל צ'ארלס בל לוועדת הכבישים המדינתית, ושוב לאותו תפקיד ב-1906 על ידי המושל פלטשר פרוקטור, ושימש בו עד 1914. במהלך תקופה זו הוא הבטיח את התקצוב לסלילה ותחזוקה קבועות של הכבישים בוורמונט.

כמי שהיה רפובליקני שהחזיק ברעיונות פרוגרסיביים, נבחר גייטס ב-1914 כמועמד המפלגה לתפקיד מושל ורמונט, זאת בניסיון לאחות את הקרע בין פעילי המפלגה שתמכו בבחירתו של הנשיא ויליאם הווארד טאפט לתקופת כהונה שנייה בבחירות של 1912, לבין הפרוגרסיבים שתמכו בתאודור רוזוולט. גייטס כיהן כמושל מינואר 1915 ועד ינואר 1917, והיה המושל הראשון שהחל את כהונתו בחודש זה לאחר שמועד תחילת כהונתם של כל בעלי התפקידים הנבחרים שונה מחודש אוקטובר לחודש ינואר.

במהלך תקופת כהונתו כמושל, התקיימו לראשונה בוורמונט בחירות מקדימות ישירות למינוי מועמדי המפלגות לבית הנבחרים של ארצות הברית ולסנאט של ארצות הברית. התקבלו גם חקיקות בנוגע לפיצויים לעובדים, נוצרו מערכות של בתי ספר תיכוניים ושל חטיבות ביניים, ושל בית ספר מקצועיים.

ב-1916 התמודד גייטס ללא הצלחה על מועמדות הרפובליקנים לסנאט של ארצות הברית, ולאחר מכן חזר לפעילותו העסקית במחוז פרנקלין.
## מותו
צ'ארלס גייטס נפטר בפרנקלין ב-1 ביולי 1927. הוא נטמן בבית הקברות מייפל גרוב שבעיר.
## לקריאה נוספת

* Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, p. 1602
* Charles W. Gates. The National Cyclopedia of American Biography. 1916, p. 104.


## קישורים חיצוניים
* צ'ארלס גייטס באתר אגודת המושלים הלאומית 
* צ'ארלס גייטס באתר The Political Graveyard 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי ורמונט
קטגוריה:מושלי ורמונט
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי האספה הכללית של ורמונט
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1856
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1927
אברהם והמלאכים (דה חלדר)

**אברהם והמלאכים** הוא ציור שמן על בד מאת הצייר ההולנדי ארנט דה חלדר. היצירה מוצגת במוזיאון בוימנס ואן בוינינגן  ברוטרדם, הולנד.

## תיאור הציור
הציור מתאר את ביקור שלושת האנשים אצל אברהם, אשר קיבלם באדיבות רבה. אחד מהאורחים מנבא לאברהם ולשרה כי תוך שנה ייוולד להם בן, למרות גילם המבוגר. בדרך כלל, שלושת האורחים מתוארים כמלאכים או כאנשים רגילים, בהתאם לתיאורם בספר בראשית, פרק י"ח. דה חלדר, ככל הנראה, הושפע מהערות השוליים בתרגום ההולנדי המאושר של 1637, שבו נטען כי שלושת האנשים היו למעשה שני מלאכים ואלוהים עצמו, אשר הופיעו בדמות אנושית לרגל האירוע. גם מורו של דה חלדר, רמברנדט, יצר תחריט בשנת 1656 שבו אחד מהאנשים מתואר כזקן בעל זקן ארוך.

## פרשנות דתית
ייצוג אלוהים בדמות אדם היה נדיר באמנות ולא תמיד התקבל בברכה. לפי הפרשנות הקתולית לסיפור בבראשית י"ח, שלושת האנשים מסמלים את השילוש הקדוש, ולכן יש לתארם באופן דומה זה לזה. לעומת זאת, בהולנד של המאה ה-16, שבה הדת הדומיננטית הייתה הקלוויניזם, היה איסור מוחלט על תיאור אלוהים בדמות אדם, שכן הדבר נחשב להפרת הדיבר השני.

## טכניקת הציור
בציורו של דה חלדר, הקבוצה מוצגת יושבת סביב שולחן. במקור המקראי, האירוע מתרחש מחוץ לאוהלו של אברהם, וייתכן כי הדמויות ישבו על הקרקע. אחת הטכניקות המעניינות שבהן השתמש דה חלדר היא האימפסטו – מריחת שכבת צבע עבה באמצעות סכין פלטה. בגדו של הזקן אינו מצויר באופן מסורתי, אלא נוצר על ידי מריחת צבע עבה וחריטת קווים לתוכו. הגדילים שעל בגדו של הזקן אינם מצוירים אלא נוצרים כרכסים בצבע החרוט. טכניקה זו מעניקה עומק ומרקם ייחודיים לציור.

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורי התנ"ך
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:אברהם בציורים
קטגוריה:מלאכים באמנות
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:ארנט דה חלדר: ציורים
ארנט דה חלדר

**ארנט דה חלדר** (בהולנדית: **Arent de Gelder** או **Aert de Gelder**; 26 באוקטובר 1645, דורדרכט – 27 באוגוסט 1727, דורדרכט) היה צייר הולנדי מתקופת תור הזהב של הציור ההולנדי.

## ביוגרפיה
ארנט דה חלדר היה בנו של יוהאן ארטס "יאן" דה חלדר (*1609 – †סביבות 1692), שעבד עבור חברת הודו המערבית ההולנדית. סביו מצד אביו היו ככל הנראה ארנט דה חלדר, ששימש כקונסיירז' בבית חברת הודו המערבית בדורדרכט, ואשתו מריה (לבית פאטס).

הוא הוטבל בשם "ארנט" ב-11 בנובמבר 1645, בנם של יאן דה חלדר ומריה לוטרוס (המכונה גם לוטטרינג או לוטרינג). לארנט היה אח בשם יוהאן דה חלדר, שלימים הפך למשפטן. על פי צוואת אביהם, שנחתמה ב-8 במרץ 1686, יוהאן קיבל עוד בחיי הוריהם סכומי כסף משמעותיים, ולכן כל שאר הרכוש הועבר לארנט.

דה חלדר למד ציור אצל האמן סמואל ואן הוגסטראטן (*Samuel van Hoogstraten*) בין השנים 1656–1662. לאחר מכן עבר לאמסטרדם, שם היה תלמידו של רמברנדט בין השנים 1661–1667 ונחשב לאחד מתלמידיו האחרונים. בהשפעת רמברנדט, התמחה בציורי היסטוריה ודיוקנאות, תוך שימוש בטכניקות של צבעים חמים ומשיכות מכחול רחבות. אחד מציוריו המוקדמים ביותר המתוארך הוא *"הנה האיש"* (*Ecce Homo*), משנת 1671.

ב-9 ביוני 1727 עדיין הוזכר כאדם חי, אך ביתו שבפינת רחובות Schreverstraat ו-Wijnstraat בדורדרכט הוכרז כ"בית פטירה" ונחתם בידי נוטריון ב-25 באוגוסט. הוא נרשם רשמית כמת ב-27 באוגוסט 1727 ונקבר למחרת.

## גלריית יצירות נבחרות


File:Ester y Mardoqueo escribiendo la primera carta del Purim (Ester, 9-20-21) - Aert de GELDER - Google Cultural Institute.jpg|אסתר ומרדכי
קובץ:Aert de Gelder - Judah en Thamar - DM-021-1434 - Dordrechts Museum.jpg|יהודה ותמר, ציור נוסף המבוסס על הסיפור המקראי משנת 1700
Image:Koning David.Aert de Gelder.jpg|דוד המלך, רייקסמוזיאום
File:Gelder A lady at her toilet.jpg|גברת בשעת טיפוחה
File:Aert de Gelder 009.jpg|אברהם והמלאכים
קובץ:Arent de Gelder - Judah and Tamar - AG-100 - Leiden Collection.jpg|יהודה ותמר, אוסף ליידן
Gelder, Aert de - Tamar and Judah - 1667.jpg|תמר ויהודה
File:Aert de Gelder - The Jewish Bride (Esther Bedecked) - WGA8523.jpg|כלה (אסתר מקושטת)
File:Portrait of an unknown woman, by Arent de Gelder.jpg|דיוקן אישה לא ידועה
File:Aert de Gelder 006.jpg|דיוקן ארנסט ואן בוורן
File:Aert de Gelder - Het loflied van Simeon.jpg|שירת ההלל של שמעון (1700–1710)
File:Gelder, Aert de - The Baptism of Christ - c. 1710.jpg|טבילת ישו


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:הולנדים
קטגוריה:ציירים הולנדים
קטגוריה:ילידי 1645
קטגוריה:נפטרים ב-1727
קטגוריה:ארנט דה חלדר: ציורים
כתבי לוויה מצריים עתיקים

**כתבי הלוויה המצריים העתיקים** הם אוסף של מסמכים דתיים ששימשו במצרים העתיקה, בדרך כלל כדי לעזור לרוחו של האדם המעוניין להישמר בחיים שלאחר המוות.

הם התפתחו עם הזמן, החל מכתבי הפירמידות בתקופת הממלכה הקדומה דרך כתבי ארונות קבורה בתקופת הממלכה התיכונה ולמספר ספרים, כשהמפורסם ביותר הוא ספר המתים, בתקופת הממלכה החדשה ובזמנים מאוחרים יותר.

## סוגי כתבים
### הממלכה הקדומה

כתבי הלוויה של הממלכה הקדומה היו שמורים בתחילה למלך בלבד. לקראת סוף התקופה הופיעו הכתבים בקברי נשות המלוכה.

### הממלכה התיכונה

אלו הם אוסף של לחשי קבורה מצריים עתיקים שנכתבו על ארונות קבורה החל מתקופת הביניים הראשונה. כמעט מחצית מהלחשים בכתבי ארונות קבורה נובעים מאלה בכתבי הפירמידות.

### הממלכה החדשה
* ספר המתים
* אמדואת
* לחש שתים עשרה המערות 
* ספר השערים
* ספר השאול
* ספר המערות 
* ספר האדמה 
* תחינת רע 

#### הממלכה החדשה המאוחרת
* ספרי השמיים

לאחר תקופת עמארנה , החלו להשתמש בסט חדש של כתבי קבורה. אלה מתמקדים בייצוגים של נות, אלת השמיים. הם מייצגים את המסע הלילי של השמש אל תוך גופה ודרכה, כשהיא יולדת את השמש המתחדשת בבוקר. מקברו של רעמסס הרביעי ואילך שניים מספרי השמים הללו הוצבו בדרך כלל זה ליד זה על תקרת קברי מלכות.
* ספר נות 
* ספר היום
* ספר הלילה
* ספר הפרה השמיימית 

### התקופה המאוחרת
* ספרי הנשימה 

### תקופת ממלכת בית תלמי
עם תחילת השלטון התלמי של מצרים וערבוב הדתות היווניות עם הדת המצרית העתיקה, הופיעה הקבוצה האחרונה הידועה של טקסטים לקבורה. לאחר מכן הצטמצם תפקידם של הטקסטים הללו עם כניסתה של הנצרות למצרים באמצע המאה הראשונה לספירה.
* ספר חציית הנצח 

## לקריאה נוספת

* Forman, Werner; Quirke, Stephen (1996). Hieroglyphs and the Afterlife in Ancient Egypt. University of Oklahoma Press. .
* Goelet, Jr., Ogden; Faulkner, Raymond O.; Andrews, Carol A. R.; Gunther, J. Daniel; Wasserman, James (2015). The Egyptian Book of the Dead: The Book of Going forth by Day, Twentieth Anniversary Edition. Chronicle Books. .
* Lichtheim, Miriam (1975). Ancient Egyptian Literature, vol 1. London, England: University of California Press. .
* Hornung, E. (1999). The Ancient Egyptian Books of the Afterlife. Translated by Lorton, D. Newiriam: Cornell University Press. .
* Smith, Mark (2017). Following Osiris: Perspectives on the Osirian Afterlife from Four Millennia. Oxford University Press. .


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרות מצרים העתיקה
טנאבל (חברה)

**טנאבל אחזקות** היא חברת אבטחת סייבר שבסיסה בקולומביה, מרילנד. תוכנת סורק הפגיעות שלה Nessus, שפותחה ב-1998, היא אחד מפתרונות הערכת הפגיעות הנפוצים ביותר בתעשיית אבטחת הסייבר. נכון ל-31 בדצמבר 2023, לחברה היו כ-44,000 לקוחות, כולל 65% מחברות פורצ'ן 500.

## היסטוריה
טנאבל נוסדה בספטמבר 2002 בשם **Tenable Network Security, Inc** על ידי רון גולה, ג'ק האפרד ורנו דראזו. באפריל 1998, בגיל 17, יצר דראזו את תוכנת סורק הפגיעות של נסוס (Nessus), אותה הכניס לתוך טנאבל עם הקמת החברה. גולה, שעבד בסוכנות לביטחון לאומי בשנות ה-90, מכר בשנת 2002 חברה שהקים לאנטרסיס נטוורקס ורצה להקים חברה אחרת. בשנת 2004, מרקוס ג'יי רנום נשכר לתפקיד מנהל אבטחה ראשי (Chief Security Officer). באוקטובר 2005, כדי לייצר הכנסה לחברה וכדי להפסיק להעצים את התחרות, נסגרה נסוס והפכה מתוכנת קוד פתוח (לפי הרישיון הציבורי הכללי של גנו) לתוכנה קניינית. התוכנה פוצלה: OpenVAS הפכה לגרסת הקוד הפתוח של התוכנה הקניינית.

בספטמבר 2012, טנאבל קיבלה 50 מיליון דולר במימון סבב סדרה A מ־Accel Partners. באותו חודש, החברה נכנסה לשותפות במטרה לספק שירותי אבטחת סייבר עבור קהילת המודיעין של ארצות הברית, בשותפות עם In-Q-Tel. בשנת 2015, טנאבל קיבלה 250 מיליון דולר בסבב סדרה B בהובלת Insight Partners. בשנת 2016, התפטר גולה מתפקיד המנכ"ל והפך ליו"ר. בינואר 2017, הפך עמית יורן למנכ"ל החברה ובהמשך אותה שנה שונה שם החברה ל- .Tenable, Inc. ביולי 2018 הפכה החברה לחברה ציבורית באמצעות הנפקה ראשונית.

באוקטובר 2022 השיקה החברה את Tenable One, פלטפורמת ניהול חשיפה. בינואר 2023 השיקה החברה חטיבת הון סיכון, בכוונה להשקיע עד 25 מיליון דולר.

בדצמבר 2024, יצא יורן לחופשה רפואית כיוון שאובחן כחולה סרטן וסמנכ"ל הכספים סטיבן וינץ וסמנכ"ל הכספים מארק ת'רמונד מונו למנכ"לים משותפים זמניים.

יורן נפטר בגיל 54 בינואר 2025. ארט קובילו מונה ליושב ראש.באותו חודש רכשה החברה את וולקן סייבר.

### רכישות

## קישורים חיצוניים
* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות אבטחת מחשבים
קטגוריה:חברות הנסחרות בנאסד"ק
גרג קוודר

**גרג קוודר** (באנגלית: **Greg Kwedar**) הוא במאי קולנוע, תסריטאי ומפיק אמריקאי.

## ביוגרפיה
קוודר גדל בפורט וורת', טקסס ולמד באוניברסיטת טקסס A&M, שם למד בתחילה תואר בחשבונאות לפני המעבר לשיווק. התשוקה שלו לספר סיפורים הובילה אותו ליצירת סרטים, שם הוא התמקד בעקביות בנרטיבים החוקרים קשרים אנושיים וקהילות מיעוטים.

בשנת 2016, קוודר ערך את הופעת הבכורה שלו בבימוי עם המותחן "Transpecos", שהוקרן בבכורה בפסטיבל הסרטים South by Southwest וזכה בפרס הקהל.

בשנת 2021, קוודר הוא היה שותף לכתיבה ולהפקת סרט הדרמה "רוכב המרוצים" , שהוצג בבכורה בפסטיבל סאנדנס וזיכתה את קליפטון קולינס ג'וניור בפרס מיוחד של חבר השופטים לשחקן הטוב ביותר. הסרט הוכר גם על ידי המועצה הלאומית לביקורת כאחד מ-10 הסרטים העצמאיים המובילים של 2021.

בשנת 2023, קוודר ביים והיה שותף בכתיבת הסרט "סינג סינג", שהוקרן בבכורה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של טורונטו. העלילה מתמקדת בקבוצת אנשים כלואים המשתתפת בתוכנית תיאטרון, המשלבת שחקנים מקצועיים כמו קולמן דומינגו עם בוגרי התוכנית "שיקום דרך האמנויות". הסרט זכה לשבחי המבקרים על הגילום האותנטי שלו ונרכש על ידי A24 ליציאת קולנוע. בשנת 2025, קוודר, יחד עם הכותבים השותפים קלינט בנטלי, קלרנס מקלין וג'ון "דיווין ג'י" ויטפילד, היה מועמד לפרס האוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר עבור הסרט.

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי טקסס
קטגוריה:במאי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:תסריטאים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טקסס A&M
קטגוריה:אמריקאים שנולדו במאה ה-20
הוראס גרהאם

**הוראס פרנץ' גרהאם** (באנגלית: **Horace French Graham**; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מוורמונט, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כחבר בית הנבחרים של מדינתו בשנים 1892–1894, בשנים 1900–1902 ובשנים 1923 -1925, כמבקר המדינה של ורמונט בשנים 1902 -1917, ולאחר מכן ועד 1919 כמושל ורמונט ה-56.
## ראשית חייו
הוראס גרהאם נולד בברוקלין, ניו יורק, כבנם של סמואל האטלט גרהאם ושל לוסי פיירבנקס (לבית סווט) גרהאם. הוא קיבל את ראשית חינוכו בקרפטסברי שבוורמונט, וסיים לימודים באקדמיית קרפטסברי. ב-1882 הוא סיים לימודים בקולג' של העיר ניו יורק (כיום אוניברסיטת ניו יורק). ב-1888 הוא קיבל תואר מבית הספר למשפטים באוניברסיטת קולומביה, והיה לעורך דין בקרפטסברי.
## קריירה פוליטית
גרהאם היה חבר המפלגה הרפובליקנית. בשנים 1902–1932 הוא היה מנהל ישיבת המועצה של קרפסטברי. בשנים 1892–1894 הוא כיהן כחבר בית הנבחרים של ורמונט. בשנים 1898 -1902 הוא שימש כפרקליט המדינה למחוז אורלינס. ב-1900 הוא היה חבר בחבר האלקטורים מטעם המפלגה הרפובליקנית. באותה שנה הוא נבחר שוב לבית הנבחרים וכיהן בו עד 1902, אז נבחר כמבקר המדינה של ורמונט, תפקיד בו הוא שימש עד 1917. ב-1913 הוא היה חבר בנציבות החינוך המדינתית.
## מושל ורמונט
ב-1916 נבחר גרהאם כמועמד הרפובליקנים לתפקיד מושל ורמונט. במדינה שבה הייתה שליטה מוחלטת של מפלגתו החל משנות ה-50 של המאה ה-19 ועד שנות ה-60 של המאה ה-20, הוא ניצח בקלות בבחירות הכלליות, וכיהן כמושל מינואר 1917 ועד ינואר 1919, זאת על פי המקובל במסגרת "כלל ההרים" של המפלגה הרפובליקנית.

תקופת כהונתו של גרהאם כמושל בלטה בשל תמיכתו בזכות בחירה לנשים בבחירות המקומיות, ובשל מאמציו לגייס את המשמר הלאומי של ורמונט ומשאבים מדינתיים נוספים במלחמת העולם הראשונה.
### האשמות במעילה
בעת שכיהן גרהאם כמושל, נחשף בחקירה שסכום של כמעט 25,000 דולר (כ-450,000 דולר ב-2025) מכספי המדינה לא דווח במהלך כהונתו כמבקר המדינה. גרהאם החזיר את הכספים החסרים, אך הועמד לדין באשמת מעילה והורשע במשפט. הוא קיבל חנינה מהמושל החדש פרסיבל קלמנט ששיבח את יושרתו של גרהאם (כינויו היה "הוראס הישר"), ואת פועלו במהלך מלחמת העולם הראשונה. גרהאם טען תמיד לחפותו, אך ציין שהעלמות הכספים אירעה במהלך כהונתו כמבקר המדינה, והוא חש מחויב באופן אישי לפצות את אוצר המדינה על הכספים האבודים.

## שנותיו האחרונות
המוניטין של גרהאם לא ניזוק כתוצאה מפרשת המעילה, והוא כיהן שוב בבית הנבחרים של ורמונט בשנים 1923–1925. הוא גם לקח חלק בתיקון ספר החוקים של המדינה ב-1933.

גרהאם היה רווק כל ימי חייו וחי עם אחותו איזבל.

הוראס גרהאם נפטר בקרפטסברי ב-23 בנובמבר 1941. הוא נטמן בבית הקברות המקומי.
## לקריאה נוספת

* Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 1602-1603


## קישורים חיצוניים

* הוראס גרהאם באתר אגודת המושלים הלאומית 
* הוראס גרהאם באתר The Political Graveyard 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:ברוקלין: אישים
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי האספה הכללית של ורמונט
קטגוריה:תובעים אמריקאים
קטגוריה:אישי ציבור שהורשעו בדין
קטגוריה:מקבלי חנינה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-20
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1862
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1941
עמוס גרינשפן

**עמוס גרינשפן** (1933 – 3 במרץ 2025) היה ג'ודוקא ישראלי, מחלוצי הג'ודו בישראל, ממייסדי איגוד הג'ודו בישראל, ושופט בינלאומי בענף הג'ודו.

## ביוגרפיה
עמוס גרינשפן נולד בתל אביב ב-1933, והתחנך במוסד החינוכי בקיבוץ מזרע. במהלך השנים הקים מפעל לעבודות עץ ובניין בהרצליה. בשנת 1974 עבר להתגורר בקיסריה, שם בנה את ביתו והיה בין ותיקי היישוב. בין השנים 1988 ועד לפטירתו ייצג את קיסריה במליאת המועצה האזורית חוף הכרמל. וכן שימש כחבר בדירקטוריון של המרכז הימי בשדות ים.

בשנת 2014, קיבל את אות יקיר חוף הכרמל.

### פעילותו בתחום הג'ודו
גרינשפן היה בוגר בית הספר למאמני ג'ודו במכון וינגייט ובעל חגורה שחורה בדרגת דאן 6. כיו"ר איגוד הג'ודו וממקימיו, פעל לצירוף האיגוד הישראלי לאיגוד האירופי והיה בשנת 1973 הראשון אשר הביא תחרות בינלאומית לישראל, ולאחר מכן את אליפות אירופה לירושלים. הוא לקח חלק בענף הג'ודו בישראל כספורטאי, שופט בינלאומי ואיש ציבור.

## חיים אישיים
גרינשפן היה נשוי לאסנת, אב לחמישה וסב לתשעה. הוא נפטר ב-3 במרץ 2025, בגיל 92.

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: ג'ודו
קטגוריה:ג'ודוקא ישראלים
קטגוריה:קיסריה: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות מנוחת עולם (נתניה)
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1933
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2025
דוד המלך (דה חלדר)

**דוד המלך** הוא ציור שמן מעשה ידי האמן ההולנדי ארנט דה חלדר, אשר נוצר בשנת 1680 לערך. היצירה מתארת את דמותו של דוד המלך, אחת הדמויות המרכזיות בתנ"ך, והיא מוצגת כיום ברייקסמוזיאום באמסטרדם, הולנד.

## תיאור היצירה
הציור מציג את דוד המלך בתנוחה דרמטית, כאשר ידיו מורמות באופן המעיד על סערת נפש מסוימת. לצדו מונח קלף ועליו טקסט בעברית: "וַיְדַבֵּר יְהוָֹה אֶל משֶׁה לֵּאמֹר", פסוק החוזר פעמים רבות בתורה. דה חלדר הקדיש תשומת לב רבה לעיטורים ולפרטי הלבוש של דוד, כולל הגלימה הרקומה והטורבן שהוא חובש. כמו שמורהו, רמברנדט, היה לארנט דה חלדר העדפה לתלבושות דמיוניות. דמויות מהתנ"ך או מהמיתולוגיה הקלאסית נתנו לו הזדמנות מושלמת לכך. כאן, מלך ישראל המקראי, דוד, מעוטר בתכשיטים, ועל ראשו הוא חובש טורבן ענק. הטקסט שבספר אינו בדמיון – אלא נכתב בעברית אמיתית.

## רקע וסגנון
הציור דוד המלך של ארנט דה חלדר משקף את סגנונו הייחודי, שהמשיך את דרכו של רמברנדט גם לאחר מותו. כמו מורו, דה חלדר העדיף תיאור דרמטי של דמויות מקראיות, תוך שימוש בתאורה דרמטית, צבעים עשירים ומרקמים מורכבים. בציור זה, ניתן לראות את אהבתו של האמן לביגוד מפואר ולפרטי לבוש יוצאי דופן – דוד המלך מוצג כשהוא עטוי בגלימות יוקרתיות, עם טורבן מרשים על ראשו ותכשיטים שמדגישים את מעמדו המלכותי. אחד המאפיינים הבולטים בציור זה הוא תשומת הלב לפרטים בבד ובתכשיטים, לצד שימוש בטכניקות צביעה חופשיות המדגישות את האווירה הדרמטית. כמו ביצירות אחרות של דה חלדר, התאורה ממוקדת באור רך החושף את פניו של דוד, בעוד הרקע נותר כהה ומסתורי, מה שיוצר תחושה של עומק ודרמה. יצירותיו, כמו "טבילת ישו" ו-"אחימלך נותן את חרבו של גוליית לדוד", מדגימות את סגנונו הייחודי, שהתאפיין בדרמטיות תיאטרלית ורגש עז. גישה זו נבדלה מהסגנון הרשמי והמרוחק של אמנים אחרים, גם בתקופת הרנסאנס. השפעתו של רמברנדט ניכרת בציור "דוד המלך", שבו דה חלדר שם דגש על סיפוריות ותחושת דרמה באמצעות קומפוזיציה, תאורה וצבעים עשירים.

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורי התנ"ך
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:רייקסמוזיאום
קטגוריה:ארנט דה חלדר: ציורים
קטגוריה:דוד בציורים
ליניאמנט

[ממוזער|מפה גאולוגית של מסיב ארמוריקה בצפון-מערב [צרפת. לענייננו המפה מציגה ליניאמנטים שמבטאים העתקים. רובם העתק הסטה אופקית (העתק חילוף) ימנית (למעט אחד בעל תזוזה אופקית שמאלית), ושני העתקי הסטה אנכית. באחרונים, כיוון השינון לאורך הליניאמנט מצביע על כך שמדובר בהעתק הסטה אלכסונית, שיוצר הפחתה.]]
**לִינִיאָמֶנְט** (באנגלית: **lineament**) הוא תכונה ליניארית בנוף, המהווה ביטוי למבנה גאולוגי בסיסי כמו העתק. בדרך כלל קו בנוף התבליט יופיע כעמק המוגבל על ידי העתק, סדרה של גבעות מיושרות בעקבות העתק או קימוט, קו חוף ישר או שילוב של תכונות אלו. אזורי העתק, אזורי גזירה וחדירת דייקים יכולים להתבטא גם כקווים גאומורפיים.

מילון מריאם ובסטר מגדיר ליניאמנט כתכונה טופוגרפית ליניארית (כמו של כדור הארץ) החושפת מאפיין (כגון שבר או מבנה תת-קרקעי).

ליניאמנטים מופיעים לעיתים קרובות במפות גאולוגיות או טופוגרפיות ויכולים להופיע באופן ברור בתצלומי אוויר או לוויין. ישנם, למשל, מספר מקרים בתוך בריטניה הגדולה. בסקוטלנד השבר הגדול של גלן ו-Highland Boundary Fault מולידים קווים כמו קו מאלברן במערב אנגליה והפרעת Neath בדרום ויילס.

בישראל מפורסמים מאוד הליניאמנטים המופיעים במפות הגאולוגיות לאורך הערבה, עמק הירדן, עמק החולה ועוד עמקים לאורך הבקע הסורי אפריקני המוגבלים ממזרח וממערב בהעתק הסטה אופקית (העתק חילוף) בעלי רכיב אנכי שיצר את העמקים הללו במהלך ההיסטוריה הגאולוגית. כמו כן מפורסמים ההעתקים הרבים הקיימים בגליל, שרובם בעלי העתקי הסטה אנכית.

המונח 'מֶגָהלִינִיאָמֶנְט' משמש לתיאור מאפיינים כאלה בקנה מידה יבשתי. עקבות ההעתק בסן אנדראס עשוי להיחשב כדוגמה; הקו הטרנס-ברזילאי וחגורת חוצה-סהרה ביחד, יוצרים אולי את אזור הגזירה הקוהרנטי הארוך ביותר על פני כדור הארץ, המשתרע על פני כ-4,000 ק"מ; הסקר הגאולוגי של ארצות הברית מגדיר גם את הליניאמנט של רכס החוף בדרום מזרח אלסקה, שהוא מאפיין טופוגרפי ומבני כמעט רציף, המשתרע לכיוון דרום-מזרח לאורך כ-550 ק"מ, כמגליניאמנט.
[ממוזער|תצ"א ([תצלום אוויר) של בית המסתור של אוסאמה בן לאדן באבוטאבאד]]
ליניאמנטים זוהו גם בכוכבי לכת אחרים ובירחיהם. מקורותיהם עשויים להיות שונים בתכלית מאלה של ליניאמנטים ארציים, בשל התהליכים הטקטוניים השונים המעורבים.

ישנם ליניאמנטים, בעיקר בתצלומי אוויר וצילומי לוויין, שאינם מצביעים על קווים גאומורפיים, כגון "קווי אש" ביערות, כבישים, קווי גבול של חורשות ומטעים נטועים, תלמים בשטחי חקלאות וגבולות ביניהם וכיוצא באלה. ראו משמאל תצלום אוויר בעל מאפיינים כאלה.

## ביאורים

## הערות שוליים

*
קטגוריה:גאולוגיה
אטילה מולנאר

**אטילה מולנאר** (בהונגרית: **Attila Molnár**; נולד ב-17 בינואר 2002) הוא אתלט הונגרי, אלוף אירופה באולם (אפלדורן 2025) בריצת 400 מטר.

## ביוגרפיה
### 2019
#### מדליית ארד בפסטיבל האולימפי האירופי לנוער
בפסטיבל האולימפי האירופי לנוער שנערך בבאקו שבאזרבייג'ן ביולי זכה במדליית ארד בריצת 400 מטר בתוצאה של 48.09 שניות.

### 2022
באליפות אירופה שנערכה במינכן שבגרמניה באוגוסט סיים במקום 13 בריצת שליחים 4x400 מטר בתוצאה של 3:04.71 דקות.

### 2023
#### מדליית ארד באליפות אירופה עד גיל 23
באליפות אירופה עד גיל 23 שנערכה באספו שבפינלנד ביולי זכה במדליית ארד בריצת 400 מטר בתוצאה של 45.36 שניות.

באליפות העולם שנערכה בבודפשט שבהונגריה באוגוסט סיים במקום 12 בריצת 400 מטר בתוצאה של 45.02 שניות, לאחר שבשלב המוקדמות קבע שיא הונגריה חדש של 44.84 שניות. בנוסף, סיים במקום 16 בריצת שליחים 4x400 מטר בשיא הונגריה חדש של 3:02.65 דקות.

### 2024
באליפות העולם באולם שנערכה בגלאזגו שבממלכה המאוחדת במרץ סיים במקום חמישי בתוצאה של 46.11 שניות. בשלב חצי הגמר קבע שיא הונגריה חדש של 46.08 שניות.

באליפות אירופה שנערכה ברומא שבאיטליה ביוני סיים במקום שישי בריצת 400 מטר בתוצאה של 45.07 שניות. בנוסף, סיים במקום שמיני בריצת שליחים 4x400 מטר בתוצאה של 3:02.10 דקות, לאחר בשלב המוקדמות קבע יחד עם חבריו שיא הונגריה חדש של 3:02.09 דקות.

באולימפיאדת פריז שנערכה באוגוסט הודח בבית הניחומים לאחר שקבע תוצאה של 45.45 שניות.

### 2025
#### אלוף אירופה באולם
באליפות אירופה באולם שנערכה באפלדורן שבהולנד במרץ זכה במדליית זהב בריצת 400 מטר בתוצאה של 45.25 שניות, לפני מקסימיליאן שבד מפולין (45.31 שניות) וז'ימי סודריל מצרפת (45.59 שניות).

## שיאים אישיים
### אצטדיון
* ריצת 400 מטר: 44.84 שניות (2023), **שיא הונגריה**

### אולם
* ריצת 400 מטר: 45.08 שניות (2025), **שיא הונגריה**

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אתלטים הונגרים
קטגוריה:אצנים
קטגוריה:אלופי אירופה באתלטיקה
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-2002
מתאו סיולי

**מתאו סיולי** (באיטלקית: **Matteo Sioli**; נולד ב-1 באוקטובר 2005) הוא אתלט איטלקי, זוכה מדליית ארד באליפות אירופה באולם (אפלדורן 2025) בקפיצה לגובה.

## ביוגרפיה
### 2024
#### סגן אלוף עולם עד גיל 20
באליפות העולם עד גיל 20 שנערכה בלימה שבפרו באוגוסט זכה במדליית כסף בקפיצה לגובה בשיא אישי חדש של 2.23 מטר.

### 2025
#### מדליית ארד באליפות אירופה באולם
באליפות אירופה באולם שנערכה באפלדורן שבהולנד במרץ זכה במדליית ארד בקפיצה לגובה בשיא אישי חדש של 2.29 מטר, אחרי אולג דורושצ'וק מאוקראינה (2.34 מטר) ויאן שטפלה מצ'כיה (2.29 מטר).

## שיאים אישיים
### אצטדיון
* קפיצה לגובה: 2.23 מטר (2024)

### אולם
* קפיצה לגובה: 2.29 מטר (2025)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קופצים לגובה
קטגוריה:אתלטים איטלקים
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-2005
פקטור גדילה המטופוייטי

**פקטורי גדילה המטופוייטיים** (באנגלית: **Hematopoietic growth factors** או **Hemopoietic growth factors**) הם גליקופרוטאינים המווסתים את ההתמיינות וההתחלקות של תאי הדם, החל מתאי הגזע ההמטופוייטיים ועד לצורתם הבוגרת, בתהליך שנקרא המטופוייזה. הפקתם באמצעות טגנולוגיית ריקומבינציה של דנ"א טומנת בחובה פוטנציאל רב לשימושים רפואיים במצבים בהם היכולת הטבעית של אדם ליצור תאי דם מופחתת או פגומה.
ממוזער|תרשים המראה חלק מפקטורי הגדילה ההמטופוייטיים המשתתפים בהיווצרות תאי הדם ואילו תאים נוצרים בהכוונתם

## סוגים
* אריתרופוייטין הוא הורמון המופרש על-ידי תאי הפיברובלסט הבין-רקמתיים של קורטקס הכליות בתגובה לרמות חמצן נמוכות. הורמון זה מעודד ייצור של אריתרוציטים.
* תרומבופוייטין (Thrombopoietin) מיוצר על-ידי הכבד והכליות ומעודד מגה-קריוציטים לייצר טסיות דם.
* ציטוקינים מופרשים על ידי מגוון רחב של תאים, לקבות מח עצם אדום, לויקוציטים, מקרופאג'ים, פיברובלסטים ותאי אנדותל. בהקשר המטופוייטי הם פועלים באופן אוטוקריני (מפעילים את התא שהפריש אותם) ובאופן פראקריני (מפעילים תאים סמוכים). בין תפקידיהם השונים, מהווים ציטוקינים מסוימים פקטורי גדילה המטופוייטיים המכווינים התחלקות והתמיינות של תאי מערכת החיסון. ציטוקינים אלו כוללים:
** פקטורים ממריצי מושבה (Colony stimulation factor או CSF)
*** גורמים המכווינים התמיינות של תאי גזע המטופוייטיים לתאי אב מיאלואידים משותפים (Common myeloid progenitor) ובהמשך לכך למיאלובלסטים נקראים GM-CSF. גורמים אלו משתתפים גם בהתפתחות אריטרוציטים ומגה-קריוציטים.
*** פקטורים המכווינים התמיינות של מיאלובלסטים לגרנולוציטים, כלומר נויטרופילים, אאוזינופילים ובזופילים נקראים G-CSF.
*** פקטורים המכווינים התמיינות של מיאלובלסטים למונוציטים נקראים M-CSF.
** פקטור תאי גזע (Stem cell factor או SCF) משתתף ברבים מתהליכי ההמטופוייזה.
** אינטרלוקינים הם ציטוקינים בעלי תפקידים רבים, כשחלקם משתתפים בהכוונת ההמטופוייזה. הם לרוב ממוספרים בצורה IL-1, IL-2, IL-3 וכו'.

## משמעויות קליניות
* אריתרופוייטין (EPO) רקומביננטי יעיל מאוד בטיפול בייצור מופחת של תאי דם אדומים (אנמיה אפלסטית) הנובע ממחלת כליות מתקדמת בה הכליות אינן יכולות לייצרו ברמה מספקת.
* אריתרופוייטין ופקטורים ממריצי מושבה מהסוגים GM-CSF, G-CSF ניתנים לחולי סרטן המקבלים כימותרפיה, הנוטה להרוג את תאי מח העצם האדומים שלהם כמו גם את התאים הסרטניים. זאת על-מנת לעורר ולהמריץ יצירת תאי דם.
* אגוניסט של תרומבופוייטין מראה פוטנציאל למניעת דלדול טסיות במהלך כימותרפיה.
* פקטורים ממריצי מושבה ותרומבופוייטין משפרים את התוצאה של חולים המקבלים השתלות מח עצם.
* ישנם ספורטאים המשתמשים באריתרופואטין סינתטי לאִמְרוּץ (כחומר משפר ביצועים) על-ידי הגדלת מספר האריטרוציטים ובהתאם הגברת אספקת החמצן לרקמות הגוף, ועל-כן זהו חומר אסור ברוב ענפי הספורט המאורגנים.

## הערות שוליים

קטגוריה:מערכת הדם
חסדאי

**חסדאי** הוא שם פרטי לגברים ושם משפחה עברי

קטגוריה:שמות משפחה עבריים
קטגוריה:שמות פרטיים לגברים
גברי פונטה

**גַבְּרִיאֶלֶה "גַבְּרִי" פּוֹנְטֶה** (באיטלקית: **Gabriele "Gabry" Ponte**, ב-IPA: ; נולד ב-20 באפריל 1973) הוא תקליטן, רמיקסר ומפיק מוזיקלי איטלקי. חבר לשעבר בלהקת אייפל 65. פונטה ייצג את סן מרינו באירוויזיון 2025 עם שירו "Tutta l'Itallia".

## קריירה
בשנת 1998 הפיק את "Blue (Da Ba Dee)", סינגל הבכורה של אייפל 65. השיר הפך ללהיט, הגיע למקום הראשון במצעדי פזמונים שונים ברחבי העולם וזכה למספר רב של גרסאות כיסוי. אלבומה הראשון של הלהקה, *Europop*, נמכר בכארבעה מיליון עותקים ברחבי העולם. בשנת 2000 זכה עם להקתו בפרס המוזיקה של MTV אירופה למופע האיטלקי הטוב ביותר.

מאוחר יותר הפיק גרסה מחודשת לבלדה המוכרת "Geordie", שנכתבה במקור על ידי פבריציו דה אנדרה ובוצעה על ידי סטפניה פובסן. איגוד תעשיית ההקלטות האיטלקי התעיד את היצירה המחודשת בתואר זהב, לאחר שחצתה את רף 25,000 העותקים במדינה. במרוצת השנים הפיק מספר רמיקסים, שזכו להצלחה, ביניהם "Dragostea Din Tei" של O-Zone.

בשנת 2005 הודיע על פרישתו מאייפל 65, כדי להתמקד בקריירה שלו כסוליסט. בשנה שלאחר מכן הקים את חברת התקליטים דאנס אנד לאב, אותה ממשיך לנהל גם היום. בד בבד הוציא את "Vivi Nell'Aria" בהשתתפות מיאני דרך חברת זודלנד רקורדס. השיר מכיל סימפול ל-"The Moon" של ItaloBrothers.

ממוזער|פונטה, 2011

בשנת 2012 הוציא פנטו את "Beat on My Drum" בהשתתפות פיטבול וסופיה דל כרמן, שהגיע בשיאו למקום ה-11 במצעד שירי הדאנס קלאב בארצות הברית למקום השלישי במצעד של "מדיה פורסט ישראל". בשנת 2014 הגיע פונטה למקום ה-61 במצעד "100 התקליטים הטובים ביותר בעולם" של מגזין "DJ Mag" – הנציגות האיטלקית הגבוהה ביותר ברשימה.

בשנת 2021 פרסם כמה שיתופי פעולה עם אמנים שונים, דוגמת "Thunder" עם LUM!X ו-"Can't Get Over You" עם אלו בלאק. שיריו "Call Me" בהשתתפות R3hab ו-"The Finger" עם ג'ורג'יה קו, שיצאו לאור ב-2022, קיבלו תואר זהב באיטליה, הולנד, בלגיה וצרפת.

באותה שנה כתב והפיק את השיר האוסטרי לאירוויזיון 2022, "Halo", שהוקלט על ידי LUM!X ופיה מריה. הוא כשל בניסיון להעפיל לגמר, והגיע למקום ה-15 בחצי הגמר.

ב-31 בינואר 2025 נודע כי שירו של פונטה, "Tutta l'Italia", נבחר להיות המנונו הרשמי של פסטיבל סן רמו לשנת זו. מאוחר יותר אושר כי השיר יתחרה בקדם של  לאירוויזיון 2025. ב-8 במרץ נערך גמר התחרות, בו הגיע פונטה למקום הראשון.

באירוויזיון 2025 ייצג את סן מרינו בחצי הגמר הראשון של האירוויזיון שם הגיע למקום ה-10 עם 46 נקודות והעפיל לגמר, בגמר הגיע למקום ה-26 ואחרון עם 27 נקודות.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רמיקסרים
קטגוריה:מפיקים מוזיקליים איטלקים
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 2025
קטגוריה:נציגי סן מרינו באירוויזיון
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1973
Tutta l'Italia

"**Tutta l'Italia**" (בעברית: "**כל איטליה**") הוא סינגל שהופק על ידי גברי פונטה. את השיר מבצעים ללא קרדיט הזמרים האיטלקים אנדראה בונומו ואדווין רוברטס. הוא יצא לאור ב-31 בינואר 2025 דרך חברת התקליטים וורנר מיוזיק איטליה, ולאחר זכייתו ב-San Marino Song Contest 2025 נבחר לייצג את  באירוויזיון 2025, שהתקיים בבזל שבשווייץ.

## רקע
"Tutta l'Italia" הוא שיר העוסק בהוויה האיטלקית, תוך הדגשת אורח החיים המקומי, המאופיין באוכל, שתייה, קשרים חברתיים והשפעות פוליטיות. מילות השיר מתארות אורח חיים חופשי ומשוחרר, וכוללות התייחסויות לבילויים, שתיית אלכוהול ואירועים מחיי הלילה. בנוסף, השיר נוגע בהיבטים פוליטיים, תוך אזכור הפוליטיקאי האיטלקי המוכר בטינו קרקסי ושיקוף הקצב העירוני של החיים באיטליה. השיר מתמקד גם בדינמיקה החברתית, ומציג את חוויית הנעורים האיטלקיים – שילוב של שמחה לצד תחושת געגוע. הוא עוסק בנושאים כגון חברות, אורח חיים בלתי מסודר ומהות הקיום בעידן המודרני, תוך שמירה על גישה הנהנתנית המאפיינת את התרבות האיטלקית.

## תחרות הזמר של האירוויזיון
### פסטיבל סן רמו ו-San Marino Song Contest 2025
ביום צאתו נודע כי "Tutta l'Italia" נבחר לשמש כהמנון פסטיבל סן רמו ה-75, הקדם האיטלקי לאירוויזיון 2025. מאוחר יותר אישר תאגיד השידור הסן-מרינזי כי פונטה יתחרה בקדם הלאומי של המדינה לאירוויזיון. ב-8 במרץ נערך גמר האירוע, בו דורג במקום הראשון.

### באירוויזיון
 סן מרינו שובצה לחלקו השני של חצי הגמר הראשון, שהתקיים ב-13 במאי.

לאחר שפורסמו כל השירים המתחרים לתחרות של 2025 הוחלט סדר השירים לחצי הגמר על ידי מפיקי התוכנית ולא באמצעות הגרלה נוספת, כך ששירים דומים לא הוצבו זה ליד זה. סן מרינו הופיעה כמדינה ה-11, אחרי  ולפני . בסוף הערב הוכרזה סן מרינו כאחת מעשר המדינות שהעפילו לשלב הגמר. מאוחר יותר התברר כי סן מרינו דורגה במקום העשירי עם 46 נקודות.

זמן קצר לאחר שידור חצי הגמר הראשון נערכה הגרלת הקצאה שקבעה באיזו מחצית תופיע כל מדינה בגמר. סן מרינו שובצה להופיע בהתאם להחלטת המפיקים. ב-16 במאי פורסם סדר ההופעות המדויק של הגמר, שנקבע פעם נוספת על ידי מפיקי התחרות. סן מרינו שובצה כהופעה ה-25, אחרי  ולפני . סן מרינו דורגה במקום ה-26 והאחרון עם 27 נקודות; 9 נקודות מהשופטים, ו-18 נקודות מהקהל.

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אירוויזיון 2025
קטגוריה:שירי סן מרינו באירוויזיון
קטגוריה:שירים באיטלקית
קטגוריה:שירי איטלו דיסקו
קטגוריה:שירי פולקטרוניקה
קטגוריה:פסטיבל סן רמו
קטגוריה:סינגלים בהוצאת וורנר מיוזיק גרופ
משרד התרבות של הרשות הפלסטינית

**משרד התרבות של הרשות הפלסטינית** (בערבית: **وزارة الثقافة الفلسطينية**) הוא משרד ממשלתי השייך לרשות הפלסטינית. הגוף הוקם כחלק מהסכם אוסלו שנחתם בשנים 1993 עד 1995. המשרד הוקם בשנת 1994 והמטה שלו ממוקם ברמאללה, עיר פלסטינית בהרי יהודה המשמשת כמרכז שלטוני של הרשות הפלסטינית. שר התרבות של הרשות הפלסטינית הוא עימאד א-דין חמדאן.

משרד התרבות של הרשות הפלסטינית אחראי על שימור ופיתוח מדיניות התרבות של הרשות, הכוללת שימור של מנהגים ואמנות פלסטינית. המשרד אחראי על הקמת תשתיות, מוזיאונים ותיאטרונים בשטח הרשות.

המשרד גם מארגן אירועי תרבות, פסטיבלים ותערוכות, ונותן תמיכה כספית לאמנים ולמוסדות תרבות הפועלים בשטח הרשות. המשרד פועל לקידום דיאלוג עם מדינות ותרבויות אחרות.

## שרי התרבות
* יאסר עבד רבו (1994–2003)
* זיאד אבו עמר (2003)
* נביל שעת (2003)
* יחיא יח'לף (2003–2005)
* עטאללה אבו א-סבח (2006–2007)
* בסאם א-סלחי (2007)
* אבראהים אבראש (2007–2008)
* תהאני אבו דקה  (2008–2009)
* סיהאם ברגותי (2009–2013)
* אנואר אבו עיישה (2013–2014)
* זיאד אבו עמר (2014–2015)
* איהאב בסיסו (2015–2019)
* עאטף אבו סייף (2019–2024)
* עימאד א-דין חמדאן (2024–נוכחי)

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תרבות פלסטינית
קטגוריה:משרדי ממשלת הרשות הפלסטינית
המופע של אריק אנדרה

**המופע של אריק אנדרה** (באנגלית: **The Eric Andre Show**) היא תוכנית מערכונים סוריאליסטית אמריקאית שנוצרה ואשר אותה מנחה הקומיקאי אריק אנדרה. התוכנית נוצרה עבור רצועת השידור Adult Swim של ערוץ Cartoon Network והיא משודרת באותה רצועת השידור משנת 2012 ואילך. התוכנית היא פרודיה לתוכניות האירוח שמשודרות בשעות הלילה המאוחרות והיא משלבת הומור כאוטי, מערכונים סוריאליסטיים, מתיחות, וראיונות אבסורדיים עם ידוענים.

אחד מהחלקים המרכזיים בתוכנית הם ראיונות מאולתרים וסוריאליסטיים עם ידוענים. בעוד שחלק מהאורחים משתפים פעולה במצבים האבסורדים שהם נקלעים אליהם, אחרים נוטים להגיב בבלבול אמיתי, באי נוחות או שנותנים תשובות בלתי צפויות.

לאורך השנים התארחו בתוכנית מגוון ידוענים כולל המוזיקאים: ויז קאליפה, טי-פיין, דמי לובאטו, טיילר, דה קריאייטור, צ'אנס הראפר, פליינג לוטוס, השחקנים ראיין פיליפה, קריסטן ריטר, דולף לונדגרן, ג'ק בלאק, ג'ק מקברייר, ג'יימס ואן דר ביק, כריס ג'ריקו, סת' רוגן, מקולי קאלקין, לורנצו לאמאס, ג'ודי סוויטין, והמנחה ג'ימי קימל. בעוד שחלק מהאורחים משתפים פעולה במצבים האבסורדים שהם נקלעים אליהם, אחרים נוטים להגיב בבלבול אמיתי או באי נוחות.

התוכנית הופקה במשך שש עונות וכללה בסך הכל 60 פרקים.

## סקירה

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-2010
החיים שלי במשקל 300 קילו

**החיים שלי במשקל 300 קילו** (באנגלית: **My 600-lb Life**) היא תוכנית מציאות אמריקאית המשודרת ברשת TLC משנת 2012 ואילך. התוכנית מתעדת את תהליך הירידה במשקל של אנשים הסובלים מהשמנת יתר חולנית בעודם מנסים לחזור להיות בריאים ולשפר את איכות חייהם.

## סקירה כללית
פרקי התוכנית מתעדים את ההתמודדויות וההתקדמות של אנשים שונים הסובלים מהשמנת יתר חולנית, אשר בתחילת הפרק הם במשקל של 270 ק"ג לכל הפחות (600 פאונד). כל המשתתפים מנסים במשך שנה שלמה במסגרת התוכנית לרדת למשקל בריא באמצעות שילוב של שינוי הדיאטה, הקפדה על פעילות גופנית ובהמשך נלקחת גם החלטה אם הם יעברו ניתוח בריאטרי. בשל הסיכונים הבריאותיים החמורים הקשורים להשמנה קיצונית - כולל סוכרת, מחלות לב, אתגרים מהותיים לנוע ממקום למקום, ובעיות נשימה חמורות - משתתפים רבים בתוכנית זקוקים באופן דחוף להתערבות רפואית.

המנתח ד"ר יונאן נוזאראדן, אשר מתמחה בביצוע ניתוח הרזיה לאנשים עם השמנת יתר חולנית בסיכון גבוה, ממלא תפקיד מרכזי בתוכנית. הוא זה שנותן למטופלים תוכניות דיאטה והוא זה שקובע בסופו של דבר אם הם מתאימים לעבור ניתוח בריאטרי.

בעוד שחלק מהמשתתפים בתוכנית מצליחים במסגרת התוכנית לרדת במשקל באופן מהותי, משתתפים אחרים מתקשים במיוחד לעשות זאת מסיבות שונות, והתוכנית מתעמקת לעיתים רבות בהתמודדויות האישיות של המשתתפים השונים, כולל טראומות מהעבר, ומקרים של התמכרות לאוכל.

## סדרת ספין-אוף
בעקבות הפופולריות של התוכנית בשנת 2015 עלתה לשידור סדרת הספין-אוף "החיים שלי במשקל 600 קילו: איפה הם עכשיו?" אשר עוקבת אחר ההתקדמות של אנשים שהשתתפו בעבר בתוכנית. נכון לשנת 2024 הופקו בסך הכל 9 עונות לסדרת הספין-אוף.

## ראו גם
* השמנת יתר חולנית
* ניתוח בריאטרי

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-2010
קטגוריה:תוכניות מציאות אמריקאיות
יאן שטפלה

**יאן שטפלה** (בצ'כית: **Jan Štefela**; נולד ב-20 באפריל 2001) הוא אתלט צ'כי, סגן אלוף אירופה באולם (אפלדורן 2025) וזוכה מדליית ארד אליפות העולם באתלטיקה (טוקיו 2025) בקפיצה לגובה.

## ביוגרפיה
### 2021
#### אלוף אירופה עד גיל 23
באליפות אירופה עד גיל 23 שנערכה בטאלין שבאסטוניה ביולי זכה במדליית זהב בקפיצה לגובה בשיא אישי חדש של 2.20 מטר.

### 2022
באליפות אירופה שנערכה במינכן שבגרמניה באוגוסט סיים במקום שביעי בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.18 מטר.

### 2024
באליפות העולם באולם שנערכה בגלאזגו שבממלכה המאוחדת במרץ סיים במקום חמישי בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.24	מטר.

באליפות אירופה שנערכה ברומא שבאיטליה ביוני סיים במקום חמישי בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.26 מטר.

באולימפיאדת פריז שנערכה באוגוסט סיים במקום תשיעי בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.22 מטר.

### 2025
#### מדליית כסף באליפות אירופה באולם
באליפות אירופה באולם שנערכה באפלדורן שבהולנד במרץ זכה במדליית כסף בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.29 מטר, אחרי אולג דורושצ'וק מאוקראינה (2.34 מטר) ולפני מתאו סיולי מאיטליה (2.29 מטר).

## שיאים אישיים
### אצטדיון
* קפיצה לגובה: 2.33 מטר (2025)

### אולם
* קפיצה לגובה: 2.30 מטר (2025)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קופצים לגובה
קטגוריה:אתלטים צ'כים
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:צ'כים שנולדו ב-2003
אנתסאר אל-וזיר

**אנתסאר אל וזיר** (בערבית: **انتصار الوزير**; נולדה ב-12 בדצמבר 1941), הידועה גם בכוניה **אום ג'יהאד** (**أم جهاد**), היא פוליטיקאית פלסטינית, חברת המועצה המחוקקת הפלסטינית ושרה לשעבר בממשלת הרשות הפלסטינית. אנתסאר היא אלמנתו של ח'ליל אל-וזיר, מחבל נודע שהיה מכונה גם אבו ג'יהאד וחוסל על ידי ישראל ב-1988 בתוניסיה במסגרת מבצע הצגת תכלית.

## ביוגרפיה
אל-וזיר נולדה בעיר עזה. יש לה תואר ראשון בהיסטוריה מאוניברסיטת דמשק מ-1978. ב-1959 הצטרפה לארגון פת"ח והייתה החברה הראשונה במפלגה. היא עזרה לייסד את האיחוד הכללי של הנשים הפלסטיניות, ארגון המתמקד במעמדן החברתי, הכלכלי והמשפטי של נשים פלסטיניות.

היא חברה במועצה הלאומית הפלסטינית מאז 1974 וחברה בוועדה המרכזית של פת"ח מאז 1987. היא הייתה המזכירה הכללית של האיחוד הכללי של הנשים הפלסטיניות בשנים 1980–1985. ב-1983 כיהנה כסגנית המזכירה הכללית של המועצה המהפכנית של הפת"ח.

במהלך תקופת הגלות של בעלה, ח'ליל אל-וזיר (אבו ג'יהאד), חיה אתו אנתסאר 30 שנה, אף על פי שהיא עצמה לא הייתה בגלות. בראיונות, כולל כאלו שנתנה לתקשורת הישראלית, סיפרה על ליל חיסולו של בעלה, כשהחיילים הבחינו בה וגם איימו עליה באקדח, אבל לא פגעו בה ובילדיה.

היא חזרה לרצועת עזה ב-1995 ונבחרה למועצה המחוקקת הפלסטינית (PLC) ב-1996 מטעם רצועת עזה, כשהיא מקבלת 40,875 קולות. בין השנים 1995–2005 הייתה גם שרת הרווחה של הרשות הפלסטינית, במשך שש ממשלות רצופות, ארבע מהן בראשותו של יאסר ערפאת. ב-2003, בעת שמחמוד עבאס הרכיב את הממשלה, הוא לא רצה לשלב בה את אל-וזיר, אולם ערפאת, שהיה ידיד טוב של בעלה, לחץ עליו לעשות זאת.

בשנת 2016 עמדה אל-וזיר בראש הקרן העוסקת בתשלומי הרשות הפלסטינית למחבלים ולמשפחותיהם, ארגון המעניק קצבאות למשפחותיהם של פלסטינים שנהרגו או נפצעו במהלך פעולות טרור נגד מדינת ישראל ואזרחיה. היא גם מצוטטת במקרים רבים כמי שאינה תומכת בהגעה לפשרה ולשלום עם ישראל.

לה ולבעלה נולדו מספר ילדים, בהם הכלכלן ג'יהאד אל-וזיר.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:נשים פלסטיניות
קטגוריה:שרי הרווחה של הרשות הפלסטינית
קטגוריה:פעילי פת"ח
קטגוריה:חברי המועצה המחוקקת הפלסטינית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דמשק
קטגוריה:פוליטיקאים פלסטינים
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1941
הפארק הלאומי סרו קסטיו

**הפארק הלאומי סרו קסטיו** (באנגלית: **Cerro Castillo National Park**) הוא שמורת טבע בצ'ילה הממוקמת באזור אייסן, דרומית לקויאיקה. הפארק נקרא על שם סרו קסטיו, ההר הגבוה ביותר הנמצא בו והאטרקציה העיקרית בפארק. הקארטרה אאוסטרל עוברת דרך הפארק.

## היסטוריה
סרו קסטיו הוכרה כשמורת טבע לאומית ב-1970 וסווגה מחדש כפארק לאומי כחלק מהסכם בין ממשלת צ'ילה, תחת הנשיאה מיצ'ל בצ'לט, וקרן השימור טומפקינס ב-2018.

## אקולוגיה
היונקים בפארק כוללים את אייל אנדים צ'יליאני הנמצא בסכנת הכחדה, גואנקו, פומת ההרים, צ'ינגו (בואש חוטמני מוליני), וכלבים מסוג שועל דרום-אמריקני. ציפורים בולטות המתגוררות באזור הן קונדור האנדים, נשרי זמזום שחור החזה  הנמצאות בהרים, תוכוני אוסטרל, ריידיטוס קוצני , נקר מגלני, צ'ורין דרומית (טפאקולו מגלן), וצ'וקאו טפאקולו. לנגה (Lenga) וניירה (ñirre) הם מיני העצים הנפוצים ביותר בשמורה, אם כי קיימים גם מינים ירוקי עד כמו הקואיגה דה מגאיאנס.

החלק הצפוני של הפארק הוא חלק מאגן הניקוז של נהר אייסן, ואילו החלק הדרומי כלול באזור האגן של נהר איבנייס.

### יוזמה מתפתחת
הפארק הלאומי סרו קסטיו הוא חלק מרכזי במסדרון אַיַּל הָאַנְדִּים (Huemul) הלאומי, יוזמה ציבורית-פרטית השואפת להקים מחדש את אוכלוסיית אַיַּל הָאַנְדִּים באמצעות מסדרונות חיות בר באזורי שימור מרכזיים לאורך נתיב הפארקים של פטגוניה. השותפים לפרויקט זה כוללים את Rewilding Chile ו-CONAF (תאגיד היער הלאומי בצ'ילה).

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:צ'ילה: פארקים לאומיים
קטגוריה:צ'ילה: בעלי חיים
קטגוריה:פטגוניה