פיקוד התובלה של ארצות הברית

**פיקוד התובלה של ארצות הברית** (באנגלית: **United States Transportation Command** ובקיצור **USTRANSCOM**) הוא אחד מהפיקודים הקרביים המאוחדים של מחלקת ההגנה האמריקנית והכוחות המזוינים של ארצות הברית. הפיקוד מספק תמיכה לשמונה הפיקודים האחרים, לזרועות הצבא, לסוכנויות ממשלתיות של מחלקת ההגנה ולארגונים ממשלתיים אחרים. התמיכה כוללת את כל תחומי הניידות הגלובלית, ויכולות קשורות, המאפשרות מענה לדרישות הגופים על ידו בעתות שלום ומלחמה.

מפקד הפיקוד הוא גנרל 4 כוכבים בחיל האוויר. מאוקטובר 2024 מכהן בתפקיד גנרל רנדל ריד (החליף את ז'קלין ואן אובוסט).

הפיקוד הוקם כפיקוד משולב עצמאי ב-1987 ומפקדתו ממוקמת בבסיס חיל האוויר סקוט שבאילינוי.

## היסטוריה
פיקוד התובלה הוקם רשמית ב־1 באוקטובר 1987, בעקבות הכרה גוברת בצורך בפיקוד לוחם מאוחד שירכז וינהל את יכולות ההובלה האסטרטגית של ארצות הברית – באוויר, ביבשה ובים. מפקדו הראשון של הפיקוד, גנרל דוויין קסידי, הגדיר את ייעודו כצורך לאומי חיוני: יצירת מסגרת פיקודית אחת שתאפשר העברת כוחות ולוגיסטיקה של צבא ארצות הברית לכל נקודה בעולם.

עד להקמת הפיקוד נהנו זרועות הכוחות המזוינים מעצמאות כמעט מוחלטת בתחום ההובלה והלוגיסטיקה, וכל אחת מהן החזיקה והפעילה מערך תחבורה נפרד. לאחר מלחמת העולם השנייה, ובעקבות העמקת האינטגרציה הבין־זרועית, החלו ועדות קונגרס, גופי מחקר וועדות מקצועיות להטיל ספק במבנה זה. במשך כארבעה עשורים הצטבר קונצנזוס מקצועי בדבר הצורך בריכוז סמכויות ההובלה הצבאית תחת פיקוד מרכזי אחד.
[ממוזער|USNS Shughart, במהלך פריקה של נגמ"שי [סטרייקר במסגרת פעילות הובלה ימית צבאית.]]
ב־18 באפריל 1987 הורה נשיא ארצות הברית רונלד רייגן למזכיר ההגנה להקים פיקוד תחבורה מאוחד. החלטה זו התאפשרה, בין היתר, בזכות חוק ארגון מחדש של משרד ההגנה (Goldwater–Nichols Act) משנת 1986, שביטל מגבלות חוקיות על איחוד פונקציות תחבורה צבאיות.

הפיקוד הופעל הלכה למעשה בקיץ 1987, והגיע לכשירות מבצעית מלאה (FOC) ב־1 באוקטובר אותה שנה – מועד שנקבע מאז כיום הולדתו הרשמי. מפקדת הפיקוד הוקמה בבסיס סקוט שבאילינוי, והמעבר מכשירות ראשונית (IOC) לכשירות מלאה ארך מספר חודשים.

בראשית דרכו הוגדרה משימת הפיקוד כהובלה אסטרטגית גלובלית בעת מלחמה בלבד, ומפקד הפיקוד שימש במקביל כמפקד רכיב אווירי. הצלחתו של הפיקוד במהלך מבצעי סופה במדבר ומגן מדבר הובילה, ב־14 בפברואר 1992, להרחבת משימתו: USTRANSCOM הוגדר כמנהל הבלעדי של כלל מערך התחבורה של משרד ההגנה – הן בשגרה והן במלחמה.

בשנים שלאחר מכן נוספו לפיקוד תחומי אחריות נוספים, ובהם תדלוק אווירי משותף לכלל הזרועות, פינוי רפואי גלובלי וניהול תהליכי ויסות והפצה. לאחר מתקפות ה־11 בספטמבר 2001 היה הפיקוד גורם מרכזי בתמיכה במלחמה העולמית בטרור, ובפרט במבצעי חירות מתמשכת באפגניסטן ובדרום־מערב אסיה, ובמבצע חירות עיראק.

ב־16 בספטמבר 2003 מינה מזכיר ההגנה דונלד רמספלד את מפקד USTRANSCOM כ־Distribution Process Owner (DPO), והעניק לו סמכות לפקח ולכוון את כלל מערך ההפצה האסטרטגי של מחלקת ההגנה. מהלך זה סימן את השינוי המשמעותי ביותר בפיקוד מאז קבלת משימתו בשגרה, והדגיש את המעבר מתפיסה של “הובלה” לתפיסה רחבה של “הפצה”.

בשנת 2004 קיבל הפיקוד אחריות נוספת כגורם ניהול ורכש של מערכות טכנולוגיות לוגיסטיות עבור מחלקת ההגנה, כחלק מהמאמץ לשדרוג שרשרת האספקה הצבאית.

## יחידות הפיקוד

**קבוצת התובלה 595 – ממוקמת בנמל אש שועייבה בכווית נותנת מענה לאזור דרום-מערב אסיה ועובדת עם פיקוד מרכז של ארצות הברית
**קבוצת התובלה 597 – ממוקמת בבסיס פורט יוסטיס שניופורט ניוז בווירג'יניה, נותנת מענה לתובלה בארצות הברית, במרכז אמריקה, באיים הקריביים ובדרום אמריקה.
**קבוצת התובלה 598 – ממוקמת ברוטרדם שבהולנד, אחראית על התובלה מנמלי אירופה ועובדת עם פיקוד אירופה של ארצות הברית ופיקוד מרכז.
**קבוצת התובלה 599 – ממוקמת בבסיס צבא ארצות הברית וילר שבהוואי, אחראית לנמלי המזרח הרחוק ועובדת עם פיקוד האוקיינוס השקט של ארצות הברית.
**קבוצת התובלה 596 – ממוקמת בטרמינל סאני פוינט בקרוליינה הצפונית ומתאמת הובלת תחמושת וחומרי נפץ.
**סוכנות הנדסת התחבורה – ממוקמת בבסיס חיל האוויר סקוט באילינוי
*מרכז אווירי משולב לתמיכה תפעולית – נועד לאפשר הקמה ופריסה מהירה של מפקדות משולבות, וכוחות תגובה ברחבי העולם
*יחידת התובלה המשולבת במילואים

## קישורים חיצוניים

* 

* אתר פיקוד התובלה

## הערות שוליים

*
תובלה
קטגוריה:תובלה צבאית