open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
טייסת 192

[ממוזער|שמאל|300px|מטוס [E-2C הוקאיי של הטייסת, המוצג במוזיאון חיל האוויר בחצרים.]]
**טייסת 192**, שכונתה גם "**טייסת ההוקאיי**", הייתה טייסת מטוסי שליטה ובקרה בחיל האוויר הישראלי. הטייסת הפעילה מטוסים מסוג E-2C הוקאיי ("דיה") לבקרה אווירית. הטייסת פעלה מבסיס חצרים מ־1978 עד סגירתה בשנת 1994 עת הוצאו מטוסיה משירות בחיל האוויר.

שמה האזרחי של הטייסת היה: "**רואים רחוק**" והמוטו של הטייסת היה: "אם יש ספק, אין ספק. פעל!"

## היסטוריה
בעקבות התחייבות ישראל לנסיגה מסיני בהסכם קמפ דייוויד ב־1978 נוצר צורך בפיצוי של גילוי מוקדם יותר להתראה בהיעדר עומק. כחלק מההסכם התחייבה ממשלת ארצות הברית לספק סיוע צבאי לישראל, בו נכלל מטוס הגילוי ההוקאי.

מטוס ההוקאיי (אנגלית: Hawkeye) הוא מטוס שליטה ובקרה, פיקוד והתראה מוקדמת דו-מנועי. המטוס פותח לפי דרישות הצי האמריקני, ונועד לתפעול מעל נושאות מטוסים. את המטוס קל לזהות לפי הצלחת הגדולה שמותקנת על גבו. מכ"ם ה-AN/APS-125 המותקן על המטוס נועד לגילוי ימי, ולכן יכולתו להתמודד עם החזר הדי הקרקע בטיסה מעל יבשה הייתה ירודה יחסית. המכ"ם שופר על ידי התקנת מערכת מפיתוח ישראלי, אולם עד לסגירת המערך לא הושג פתרון מלא לבעיה.

צה"ל רכש 4 מטוסי הוקאיי (E-2C) בשנת 1978 והעניק להם את השם דיה. בהוקאיי חמישה אנשי צוות אוויר: שני טייסים ושלושה בקרי טיסה. המטוסים היו מס' זנב 941 (מספר צי 160771), מס' זנב 942 (מספר צי 160772), מס' זנב 944 (מספר צי 160773) ומספר זנב 946 (מספר צי 160774).

טייסת 192 נפתחה ב־1 באוגוסט 1978.

בסוף שנות ה-80 החלו לפתח בטייסת תדלוק אווירי למטוסי הדיה, שאופשרה במטוסים 944 ו–941, ותדלוק חם בו מכונאים מטפלים במטוס ללא הדממת המנועים. במקביל בוצעו שדרוגים תוכנתיים במכ"ם, החלפת מערכת הקלטת הנתונים למערכת דיגיטלית והגדלת הזיכרון במחשב.

המטוסים הפסיקו פעילותם בחיל האוויר הישראלי בשנת 1994 והטייסת נסגרה ב־20 ביולי 1994.

ב־2002 נחתם הסכם בין האגף לייצוא ביטחוני במשרד הביטחון למכירת שלושה מהמטוסים לחיל הים המקסיקני שחיפש מטוס לגילוי והתרעה מעל המרחב הימי של המדינה ולמלחמה בהברחות סמים. מטוסים 941, 942 ו-946 שופצו והושבחו במפעל בדק של התעשייה האווירית. המטוס הראשון יצא מקו ההשבחה ב-21 בינואר 2014. המטוס הרביעי מוצג במוזיאון חיל האוויר בחצרים.

## סמל טייסת
ציור הדיה כאלמנט המרכזי בסמל הטייסת הוא העתק של סמל חברת גראמן, יצרנית המטוס.


תמונה:IAF_Squadron_192.png|סמל טייסת 192
תמונה:Grumman Aircraft logo.png|לוגו של חברת גראמן


## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

192
קטגוריה:בסיס חצרים
קטגוריה:מערך הבקרה האווירית
זיה

**נהר זֵיָה** (ברוסית: **Зе́я**) הוא נהר במחוז אמור שברוסיה, הזורם דרומה עד למפגש עם נהר האמור באזור העיר בלאגובשצ'נסק. הרוסי הראשון שראה את הנהר היה וסילי פויארקוב. הנהר היה ידוע כמקור לשיטפונות אביב אך לאחר הקמת תחנת כוח הידרו-אלקטרית סכנת השיטפונות פחתה. בחודשי החורף, מנובמבר ועד אפריל הנהר מכוסה קרח.

תחנת הכוח שנבנתה על הנהר היא בעלת הספק של 1,330 מגה ואט. עם הקמתה השתנה באופן מהותי האקלים של האזור. הסתיו נעשה חם יותר וארוך, גם הטמפרטורות בתקופת החורף עלו. כמו כן, מעבר ספינות בנהר הופסק ומבחינת נושא הספנות, מחולק עתה הנהר לשני חלקים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:רוסיה: נהרות
קטגוריה:אגן אמור
קטגוריה:מחוז אמור
מת'יו בלאמי

**מת'יו ג'יימס "מאט" בלאמי** (באנגלית: **Matthew James "Matt" Bellamy**; נולד ב-9 ביוני 1978) הוא מוזיקאי אנגלי. הידוע בעיקר כסולנה, רב נגן וכותב השירים של להקת הרוק הבריטית מיוז.

## ביוגרפיה
**בלאמי** נולד בקיימברידג' ועבר בגיל צעיר עם משפחתו לדבון. אביו, ג'ורג' , היה חבר בלהקת הרוק הבריטית הטורנדוז . אמו של בלאמי, מרילין, נולדה בבלפסט ועברה לאנגליה ב-1970, שם פגשה את ג'ורג' ובה נולדו מתיו ואחיו הגדול, פול.

בגיל 6, החל לנגן בפסנתר ובגיל 14, בגיטרה. בתקופה זו פגש את דומיניק האוורד, לימים חברו ללהקה. השניים היו חברים במספר להקות רוק בתקופת התיכון עד שפגשו את כריס וולסטנהולם, והקימו את מיוז.

## קריירה מוזיקלית

בלאמי הקים את מיוז בדבון בשנת 1994 תחת השם "רוקט בייבי דולס" יחד עם כריס וולסטנהולם (גיטרה בס ושירת גיבוי) ודומיניק הווארד (תופים וכלי הקשה). לאחר שהלהקה ניצחה בתחרות בית ספרית החליטו חבריה לשנות את שמה לשם מסחרי יותר, מיוז.

מיוז התקשתה להתבסס בשנותיה המוקדמות, אבל מאז זכתה להצלחה ברחבי העולם. הלהקה משלבת סגנונות מוזיקה רבים כרוק כבד, רוק מתקדם, מוזיקה אלקטרונית ומוזיקה קלאסית. היא ידועה בהופעותיה האנרגטיות והוויזואליות.

מיוז הוציאה שמונה אלבומי אולפן: Showbiz (1999), Origin of Symmetry (2001), Absolution (2003), Black Holes and Revelations (2006), The Resistance
(2009), The 2nd Law (2012), Drones (2015), ואת Simulation Theory 
(2018).

ב-2008, הוציאה הלהקה אלבום הופעה בשם HAARP.

## השפעות פוליטיות ומוזיקליות
רבים משירי הלהקה מאופיינים בהשקפות מהפכניות, בתאוריות קשר, תאולוגיה, מדע, עתידנות, מחשבים, והעל טבעי.

בין השפעותיו המוזיקליות של בלאמי ניתן למצוא את רייג' אגיינסט דה מאשין, גו גו דולס ורדיוהד.

## הישגים
לבלאמי קול טנור והוא נחשב לגיטריסט מוערך. בשנת 2004 בחרו בו קוראי מגזין Total Guitar  במקום ה-29 ברשימת "100 הגיטריסטים הטובים בכל הזמנים".
הריף של בלאמי מהשיר Plug in Baby  דורג במקום ה-13 ברשימת "100 הריפים הטובים ביותר" של מגזין Total Guitar.

מגזין NME בחר בו במקום ה-14 ברשימת גיבורי הרוק של כל הזמנים, בכך עקף בלאמי את ג'ון לנון ובוב דילן.
בספטמבר 2007 הוכרז כגיבור הגיטרה במגזין Q.

ב-2008, קיבל יחד עם שאר חברי הלהקה מאוניברסיטת פלימות'  תואר דוקטור של כבוד באמנות, על תרומתו למוזיקה.

בינואר 2010, הוכתר גיטריסט העשור על ידי מגזין Total Guitar והוכרז כ"ג'ימי הנדריקס של דורו".
בלאמי מופיע בספר השיאים של גינס 2010 כמי ששבר הכי הרבה גיטרות בסיבוב הופעות אחד - 140 גיטרות.

בלאמי כתב את השיר Soaked שמופיע באלבומו הראשון של אדם למברט. השיר נכתב במקור לאלבום של מיוז, Black Holes and Revelations.

בלאמי מופיע כדמות שניתן לשחק בה במשחק גיטר הירו 5 ובנוסף מופיע שירה של הלהקה, Plug in Baby.

## ציוד מוזיקלי
בלאמי משתמש בגיטרות הנבנות במיוחד בשבילו על ידי יו מנסון באקסטר, דבון. בלאמי העלה את הבסיס לגיטרה ומנסון עזר לו ליישם זאת.

## חייו האישיים
בשנים 2000–2009 היה מאורס לפסיכולוגית האיטלקייה גאיה פולוני. באפריל 2010 החל לצאת בלאמי עם השחקנית האמריקאית-יהודייה קייט הדסון. ב-2011 הם התארסו. כשנה מאוחר יותר, נולד בנם, בינגהם. השניים נפרדו בדצמבר 2014.

בפברואר 2015, בלאמי החל לצאת עם הדוגמנית האמריקאית אל אוונס. הם הודיעו על אירוסיהם בדצמבר 2017 ונישאו ב-10 באוגוסט 2019. בתם לאבלה, נולדה ביוני 2020.

## קישורים חיצוניים

* מת'יו בלאמי, באתר פייסבוק

קטגוריה:זמרים בריטים
קטגוריה:מיוז
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1978
בילי בויד

**בילי בויד** (באנגלית: **Billy Boyd**; נולד ב-28 באוגוסט 1968) הוא שחקן קולנוע סקוטי. ידוע מתפקידו בתור פרגרין טוק בסרטי "שר הטבעות".

## ביוגרפיה
בויד נולד בגלאזגו, סקוטלנד למרי ולוויליאם בויד שמתו בילדותו. בויד גדל עם אחותו הגדולה מרגרט אצל סבתו.

בהיותו בן 16 הופיע בחברת תיאטרון מקומית בשם "תיאטרון גויילד גלאזגו". עבד ככורך ספרים במשך 7 שנים לפני שפנה לקריירת משחק. אחד הספרים שכרך בויד היה "שר הטבעות".

סיים בהצלחה את לימודיו ב"אקדמיה הסקוטית המלכותית למוזיקה ודרמה" וקיבל תואר באומנויות הדרמה. באקדמיה הופיע בהמון הצגות במה בבריטניה. קהילת השחקנים בסקוטלנד שיבחה את בויד ואף אמרו עליו ש"בויד הוא השחקן הסקוטי היחיד שלא נח לרגע".

## קריירה
מלבד קריירה קולנועית הייתה לבויד גם קריירת תיאטרון קצרה שכללה השתתפות במחזות: "סן דייגו" ו"קרחת של שיגעון".

בויד התפרסם בעיקר בזכות משחקו בטרילוגיית סרטי "שר הטבעות" בתפקיד פרגרין טוק (פיפין), הוביט חביב וקל דעת, חברו של פרודו בגינס, שהצטרף למסעה של חבורת הטבעת.
בויד, אשר מנגן על תופים, גיטרה וגיטרה בס, כתב שיר בשם "הקצה של הלילה", אותו שר במסגרת תפקידו כפיפין בחלק השלישי של טרילוגיית שר הטבעות, "שר הטבעות: שיבת המלך".
לאחר מכן הופיע בויד לצד ראסל קרואו בדרמת המלחמה המבוססת המלחמות הנפוליאוניות "אדון ומפקד", שם גילם את דמותו של קפטן בארט בונדן.
ב-2004 שיחק בויד בסרט החמישי בסדרת סרטי האימה משחק ילדים "היורש של צ'אקי", בסרט דיבב בויד את בנם של צ'אקי וטיפאני ריי גלן/גלנדה.
בשנת 2014 הלחין וביצע את השיר "פרידה אחרונה", שיר הנושא של הסרט "ההוביט: קרב חמשת הצבאות", אשר מושמע על רקע כותרות הסיום של הסרט.

## חיים אישיים
בויד חי בגלאזגו עם ארוסתו אלי מק'ינון. לזוג בן יחיד שנולד ב-2006.

חוץ מקריירת המוזיקה הפורייה שלו בויד אוהב גם לבצע גלישת גלים ואף גלש בחופי ניו זילנד במהלך צילומי "טרילוגיית שר הטבעות".

בויד מתאמן באמנויות הלחימה ג'יט קון דו ואסקרימה.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

*שר הטבעות: אחוות הטבעת (2001)
*שר הטבעות: שני הצריחים (2002)
*שר הטבעות: שיבת המלך (2003)
*אדון ומפקד (2003)
*היורש של צ'אקי (2004)
*ביום בהיר (2005)
*הסקוטי המעופף (2006)
*אבן הגורל (2008)
*החצי השני (2009)
*הבלתי מובסים (2011)
*מילקשייק בחלל (2012)
*תגידי את זה לדבורים (2019)
*סרט הרעשנים (2021) - דיבוב
**An Intrusion* (2021)
*איש הכלב (2025) - דיבוב

### טלוויזיה

* טגארט (1996)
* מובי דיק (2011)
* זרה (2018)
* הוליווד (2020)
* סיירת האבדון (2021)
* צ'אקי (2022)
* וושינגטון בלאק (אנ') (2025)

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה סקוטים
קטגוריה:שחקני תיאטרון סקוטים
קטגוריה:בוגרי הקונסרבטוריון המלכותי של סקוטלנד
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1968
שולצה

**שולצה** (בגרמנית: Schultze) הוא שם משפחה שמקורו בגרמנית שמקורו בתפקיד "שולטהייס" (Schultheiß), ראש עיר או ראש כפר בימי הביניים.

קטגוריה:שמות משפחה גרמניים
קטגוריה:שמות משפחה לפי עיסוק
ג'יניפר גודווין

**ג'ניפר מישל "ג'יניפר" גודווין** (באנגלית: **Jennifer Michelle "Ginnifer" Goodwin**; נולדה ב-22 במאי 1978) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית-יהודייה, שהתפרסמה תחילה בזכות תפקידה כמרג'ין "מרגי" הפמן בסדרה הדרמה של HBO; "אהבה גדולה", ולאחר מכן בשל משחקה בסדרת הטלוויזיה "עד עצם היום הזה" ברשת ABC, בה גילמה את דמותה של מרי מרגרט בלנשארד.

## ביוגרפיה
גודווין נולדה בממפיס שבטנסי לאב נוצרי ולאם יהודייה-רפורמית. הוריה הם לינדה (לבית קנטור), עובדת בפדקס, וטים גודווין, הבעלים והמתפעל של אולפן הקלטות. היא הוטבלה כנוצרייה, אך גם חגגה בת מצווה. היא שינתה את שמה מ"ג'ניפר" ל"ג'יניפר", כיוון שכך ביטאו את שמה במבטא המקומי היא ומשפחתה. אחותה הצעירה, מליסה גודווין, היא אנימטורית חשובה בתחום הסטופ מושן בסדרות כגון סדרת האנימציה זוכת פרס אמי "רובוט צ'יקן", בה בין השאר גם ג'יניפר דיבבה.

גודווין למדה במכללת הנובר באינדיאנה, תיאטרון, אך לאחר שנה עברה לאוניברסיטת בוסטון, שם סיימה בהצטיינות תואר ראשון לאמנות יפה במשחק.

תפקידה הראשון של גודווין היה בשנת 2001 בסדרת הטלוויזיה של NBC "חוק וסדר", שם הופיעה בפרק אחד. באותה שנה גם הופיעה בסדרת הטלוויזיה "אד".

בשנת 2002 שיחקה בסרט הטלוויזיה של קומדי סנטרל, "פורנו ועוף מטוגן". מאוחר יותר קיבלה תפקידים גדולים בסרטים כמו "חיוך של מונה ליזה", "לזכות בדייט עם טד המילטון" ו"הולך בדרכי", בו גילמה את ויוויאן ליברטו, אשתו הראשונה של ג'וני קאש. בין השנים 2006 עד 2001 גילמה גודווין את דמותה של מרג'ין הפמן בסדרת הדרמה "אהבה גדולה".

בנוסף לכך גודווין מדובבת את גיבורת הסרט - "Fawn" הפיה שאחראית על החיות בסרט : "Tinker Bell and the Legend of the Neverbeast" (אחד מסרטי ההמשך של טינקרבל).

בשנת 2008 בית עיצוב האופנה מאקס מארה, כיבד את גודווין בפרס "הפנים החדשות של העתיד", פרס לנשים מבטיחות בתעשיית הסרטים. בנוסף, גודווין הייתה אחת מהסלבריטי שהציגו את קמפיין הסתיו של חברת הבגדים "גאפ".

בשנת 2009 כיכבה בסרט הקומדיה רומנטית "הוא פשוט לא בקטע שלך", ובאפריל 2009 החלה להשתתף בצילומי הסרט "Ramona And Beezus", בו היא מגלמת את הדודה בי, האדם האהוב ביותר על רמונה.

החל מ-2011 היא משתתפת בסדרה "עד עצם היום הזה" של חברת ABC בתפקיד שלגיה/מרי מרגרט בלנשארד.

בשנת 2016 יצא הסרט "זוטרופוליס" בו היא דיבבה את הדמות הראשית, ג'ודי הופס הארנבת.

## חיים אישיים
גודווין הייתה מאורסת לשחקן האמריקאי ג'ואי קרן, אך הם נפרדו.

ב-2014 נישאה לעמיתה לסדרה "עד עצם היום הזה", השחקן האמריקאי ג'וש דאלאס, ולהם שני ילדים.

גודווין הייתה טבעונית אך פסקה מכך בשל בעיות בריאותיות. היא הייתה דוברת הפרויקט משנת 2009 "Adopt-A-Turkey" (תרגום מילולי: אמצו תרנגול הודו) של הארגון Farm Sanctuary למען זכויות בעלי חיים, ואימצה בעצמה תרנגולות.

## פילמוגרפיה
[ממוזער|שמאל|250px|גודווין כאורחת בפרימיירה של "[ספיידרמן 3", 2007]]

### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:צמחוניות אמריקאיות
קטגוריה:צמחונים אמריקאים
קטגוריה:צמחוניות יהודיות
קטגוריה:בוגרות האקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון
קטגוריה:בוגרי האקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת בוסטון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בוסטון
קטגוריה:זוכות MAXMARA פרס הפנים של העתיד
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1978
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1978
מעל המים

"**מעל המים**" הוא אלבום הבכורה של להקת הרוק הישראלית, "הפיל הכחול", אשר יצא לאור בשנת 2009.

## הפקה
העבודה על האלבום החלה ב-2007 והוא יצא לאור בחודש מאי 2009. האלבום מכר כ-10,000 עותקים. מתוכו בלטו הסינגלים "שיר על הים", "סנטיאגו" ו"יסמין" שזכו להשמעות רבות בתחנות הרדיו. נכון לחודש נובמבר 2017, הקליפ הרשמי של "יסמין" נצפה מעל ל-10,000,000 (10 מיליון) פעמים באתר YouTube.

## רשימת השירים

## סינגלים מתוך האלבום
* פסקול – (משה אטיה/מורן אטיה, לירון אטיה) – (5:03), 2009
* סנטיאגו (גרסת רדיו) – (לירון אטיה/לירון אטיה, מורן אטיה) – (3:01), 2010
*
*
*
*

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי רוק ישראליים
ננופוטוניקה

**ננופוטוניקה** היא שם כולל לתחום המחקר והטכנולוגיות המשלבים מערכות שגודלן האופייני הוא בסדר גודל של 1–400 ננומטר
, לבין תחום הפוטוניקה, כלומר תת-תחום באלקטרואופטיקה הדן בפוטונים. תחום זה דן בספקטרום החל מאזור התת אדום ועד האולטרה סגול.

## תחומי המחקר
הן המחקרים והן הטכנולוגיות משתייכים למגוון נושאים בתחומי המדעים וההנדסה ובניהם:
* פיזיקה והנדסת חשמל - מעבד אופטי, התקנים מוליכים למחצה, התקנים תוך סיביים, נקודה קוונטית.
* ביולוגיה ורפואה - בדיקות חדשניות, שליטה בתהליכים ביולוגיים.
* כימיה - תהליכים חדשניים, תא פוטואלקטרי .

## קישורים חיצוניים

*מרכז הננופוטוניקה של אוניברסיטת בר-אילן
*

## הערות שוליים

קטגוריה:אופטיקה
קטגוריה:פוטוניקה
ז'ראר דברה

**ז'ראר דברה** (בצרפתית: **Gérard Debreu**; 4 ביולי 1921 - 31 בדצמבר 2004) היה פרופסור לכלכלה באוניברסיטת ברקלי בקליפורניה משנת 1962 ומתמטיקאי ממוצא צרפתי. בשנת 1975 התאזרח בארצות הברית. חתן פרס נובל לכלכלה לשנת 1983.

## חייו
דברה נולד למשפחה שעסקה בייצור תחרה, תעשייה מסורתית בקאלה.

לפני תחילת מלחמת העולם השנייה סיים את בחינות הבגרות, והחל בהכנותיו לבחינות הכניסה לאוניברסיטה. דברה עבר לגרנובל כדי להשלים את הכנותיו משום שהעיר הייתה באזור "חופשי" במהלך המלחמה. בשנת 1941 התקבל דברה למוסד אקול נורמל סופרייר. סמוך למועד בחינותיו הסופיות בשנת 1944 התגייס לצבא הצרפתי והועבר לאימונים באלגיר, ולאחר מכן שרת בכוחות הכיבוש הצרפתיים בגרמניה עד יולי 1945.

דברה סיים את בחינותיו במתמטיקה בסוף 1945 ותחילת 1946. בזמן זה החל מתעניין בכלכלה, ובמיוחד בתאורית שווי משקל כללי של לאון ולרה. בין השנים 1946 ל-1948 היה עוזר מחקר במרכז הלאומי לחקר מדעי. בשנתיים ומחצה הללו ביצע את המעבר ממתמטיקה לכלכלה. בשנת 1948 בא דברה לארצות הברית לאחר שזכה במלגת רוקפלר שאפשרה לו לבקר במספר אוניברסיטאות אמריקאיות, כמו גם באופסלה ובאוסלו. דברה הצטרף לאוניברסיטת שיקגו בקיץ 1950, שם נשאר חמש שנים.

בשנת 1954 פרסם דברה בשיתוף עם קנת' ארו מאמר פורץ דרך בשם "קיום שווי משקל בכלכלה תחרותית", במאמר זה ניתנה הוכחה מתמטית לקיומו של שווי משקל כללי, תוך שימוש בטופולוגיה ולא בשיטות של חשבון אינפיניטסימלי.

בשנת 1955 עבר דברה לאוניברסיטת ייל, שם פרסם את ספרו הקלסי "תאוריה של ערך: ניתוח אקסיומטי של שווי משקל כלכלי", ספר זה נחשב לאחת מהעבודות החשובות ביותר בכלכלה מתמטית. דברה חקר גם מספר בעיות של פונקציית התועלת. בתחילת שנות השישים עבד בסטנפורד והקדיש את מרבית זמנו להוכחה מורכבת שהופיעה בשנת 1962 על קיומו של שווי משקל כלכלי. בינואר 1962 החל לעבוד באוניברסיטת ברקלי, שם כיהן כפרופסור לכלכלה. בחופשותיו משם ביקר אוניברסיטאות בליידן, בקיימברידג', בבון ובפריז.

מחקריו המאוחרים יותר מתמקדים בתאוריה של פונקציות של עודף ביקוש תוך המחשה כי לכלכלה יש מספר סופי של מחירי שווי משקל. 

בשנת 1976 זכה דברה באות לגיון הכבוד הצרפתי. בשנת 1983 זכה בפרס נובל לכלכלה על שילוב שיטות אנליטיות בתאוריה הכלכלית ועל הניסוח החדש והמדויק של תאורית שווי משקל כללי. בשנת 1990 כיהן כנשיא האגודה האמריקאית לכלכלה. 

דברה התחתן בשנת 1946 ונולדו לו שתי בנות.

## קישורים חיצוניים

* הספד לדברה
* 
*  

## הערות שוליים

קטגוריה:זוכי פרס נובל לכלכלה
קטגוריה:כלכלנים צרפתים
קטגוריה:מהגרים מצרפת לארצות הברית
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:נשיאי האגודה האקונומטרית
קטגוריה:נשיאי האגודה האמריקנית לכלכלה
קטגוריה:חברי האקדמיה הצרפתית למדעים
קטגוריה:בוגרי אקול נורמל סופרייר
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1921
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2004
Lyra

**Lyra** (תעתיק עברי לַיְרָה או לִירָה, לעיתים נכתב LYRA) היא חברה לייצור כלי כתיבה שנוסדה בגרמניה בשנת 1806. בשנת 2008, לאחר יותר מ-200 שנה בבעלות גרמנית, נמכרה החברה לתאגיד האיטלקי FILA.

החברה עוסקת בייצור של עפרונות צבעוניים, עפרונות גרפיט, עטים, מדגשים, מחקים, סרגלים ואף כלי קוסמטיקה.

## היסטוריה
מפעל לירה הוקם ונרשם לראשונה למסחר בשנת 1806, על ידי יוהאן פרישס (Johann Froescheis), כמפעל לייצור עפרונות. הוא עבר לייצור המוני רק בשנת 1848, תחת ניהולו של גאורג א. פרישס (Georg A Froescheis). המותג לירה נרשם כסימן מסחרי רק בשנת 1868, כשישים שנה לאחר הקמת המפעל. בשנת 1900 הספק המפעל היה 53 מיליון עפרונות בשנה, כשעל רחבת הייצור רק 500 עובדים. כשנתיים לאחר מכן יוהאן גראסר (Joanne Grasser) לקח שליטה על ניהול המפעל, לאחר 24 שנים של שותפות. ב-1927 הוא הוחלף בד"ר וילהלם קרפר (Wilhelm Koerper).

המפעל נהרס כמעט עד היסוד בהפצצה האווירית במלחמת העולם השנייה, ובשנת 1945 החלה בנייתו מחדש. ב-1984 המפעל עובר להנהלה חדשה שוב, ומקים סניף של המפעל בצרפת, תחת השם LYRA France. ב-1991 מתווסף מפעל נוסף בבריטניה, LYRA UK. בשנת 2002 מגיעה לירה לארצות הברית ומקימה את LYRA USA. ב-2005 מתחלפת ההנהלה שוב לידי אנדראס בלאול וקלאוס אלסאסר, שמוכרים את החברה בשנת 2008 לידי התאגיד המשפחתי FILA, המבוסס באיטליה.

במהלך קיומה של לירה, החברה התבססה בגרמניה מעל 200 שנה ונוהלה בידי גרמנים. בכך, היא אחת מהחברות הוותיקות ביותר בגרמניה, קרובה לFaber-Castell.

## קו מוצרים
ללירה קו מוצרים גדול המקיף כלי כתיבה, איפור, חומר פולימרי, תיקים, ציוד אמנות ועוד. בין המותגים הבולטים ניתן לרשום את:
* REMBRANDT AQUARELL Artists‘ Coloured Pencils - עפרונות צבעי מים
* REMBRANDT POLYCOLOR - עפרונות צבעוניים
* LYRA AQUACOLOR - פסטל שעווה
* REMBRANDT ART DESIGN - עפרונות גרפיט לרישום
* COLOR-GIANT - עפרונות צבעוניים לגיל בית הספר, עם ליבה בקוטר 6 מ"מ

## בישראל
בישראל נמכרים מוצרי החברה בחנויות כלי כתיבה רבות, ובחנויות ספורות לציוד אמנות, לרוב כתחליף לסדרת העפרונות של Faber-Castell.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:חברות גרמניות
מרקו קורנארו

ממוזער|קברו של מרקו קורנארו בוונציה
**מרקו קורנארו** או **מרקו קורנר** (באיטלקית: **Marco Cornaro**; בוונטית: **Marco Corner**; 1286 לערך - 13 בינואר 1368) היה הדוכס ה-59 של ונציה. קורנארו כיהן כדוג'ה מאז מינויו, בשנת 1365 ועד פטירתו.

בתקופת כהונתו התפתחה העיר ונציה מבחינה כלכלית, אולם מבחינה טריטוריאלית איבדה שטחים רבים לרפובליקת גנואה ולאימפריה העות'מאנית.

קורנארו היה בן לאחת מהמשפחות הוותיקות והעשירות של ונציה.

קורנארו נישא לג'ובאנה סקרווגני מפדובה, ונולדו להם שלושה בנים ושתי בנות. לאחר מותה של ג'ובאנה נישא קורנארו בשנית לאישה בשם קתרינה ממעמד נמוך - נישואים שהקשו על בחירתו לתפקיד הדוג'ה.

קורנארו עשה חייל רב בסחר עם מצרים, כיהן כשגריר ונציה בחצרו של הקיסר שארל הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ובחצר האפיפיור קלמנט השישי, וכן היה נציג מטעם המשלחת הוונציאנית בעת בחירתו של האפיפיור אורבנוס החמישי באביניון.

קורנארו היה בין מגלי ניסיונו של הדוג'ה מארינו פאליירו להשתלט על רפובליקת לה סרניסימה במטרה להפיכתה למונרכיה - ולאחר גילוי הניסיון והוצאתו להורג של פאליירו מונה קורנארו לזמן קצר לתפקיד דוג'ה בפועל בטרם נבחר לורנזו צ'לסי לתפקיד הדוג'ה.

לאחר מותו של צ'לסי ב-18 בינואר 1365, נבחר קורנארו לתפקיד, על אף התנגדות לכך בשל גילו המתקדם של קורנארו, יחסיו הטובים עם שליטים זרים ומעמדה הנמוך של אשתו.

במהלך שתי שנות שלטונו איבדה ונציה שטחים רבים ובהם האיים כיוס, לסבוס, פוכאה לרפובליקת גנואה, אולם העיר התפתחה מסחרית, כאשר קורנארו הצליח לשכנע את האפיפיור אורבנוס החמישי להתיר לעיר לסחור עם מצרים המוסלמית.

בתקופת כהונתו החלה הקמת אגף ארמון הדוג'ה הפונה לכיכר סן מרקו.

קורנארו נפטר ב-13 בינואר 1368, בשעות הבוקר המוקדמות, ונקבר בבזיליקת סנטי ג'ובאני אי פאולו.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:דוכסי ונציה
קטגוריה:ילידי 1285
קטגוריה:נפטרים ב-1368
קווין וייזמן

**קווין גלן וייזמן** (באנגלית: **Kevin Glen Weisman**; נולד ב-29 בדצמבר 1970) הוא שחקן טלוויזיה, קולנוע ותיאטרון יהודי-אמריקאי.

## ביוגרפיה
וייזמן נולד בלוס אנג'לס. יש לו תואר ראשון במשחק מאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, וכן למד גם בניו יורק.

### קריירה
וייזמן השתתף במחזות תיאטרון רבים, בהם מחזות של ז'אן ז'ירודו, ארתור שניצלר, ארתור מילר, אוסקר ויילד ועוד. קיבל מספר פרסים על פעילותו.

ב-2001 הופיע בסרט "אמן האשליות" של מייקל גורג'ין. הוא ידוע בעיקר בעקבות תפקידו בסדרת הטלוויזיה של רשת ABC, "זהות בדויה", בה גילם את מרשל פלינקמן במשך חמש העונות של הסדרה. הוא גם שיחק בסדרות "באפי ציידת הערפדים" משנת 2000 עד 2001, ו"רוזוול" משנת 1999 עד 2000.

בשנת 2010 שיחק בסרט האימה העצמאי "לא מתועד", לצד אלונה טל וסקוט מכלוביץ', ובסרטו של רוב ריינר "הפוך".

בשנת 2013 שיחק בסיטקום "הלו ליידיז" ברשת HBO. בשנת 2016 שיחק בסדרת הדרמה המשפטית "גוליית" בתפקיד נד ברינג, לצידו של בילי בוב תורנטון.

בשנת 2025 שיחק בסדרת בדרמה המשפטית מבית NBC,"" בתפקיד לסטר תומפסון.

במקביל למשחק בקולנוע, וייזמן הוא המתופף של להקת הרוק "Trainwreck".

### חיים אישיים
וייזמן נשוי ואב לשניים.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:שחקני תיאטרון יהודים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי Circle in the Square Theatre School
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1970
מיקלה מורוזיני

[250px|שמאל|ממוזער|[שלט אצולה|שלט האצולה של מיקלה מורוציני.]]
**מיקלה מורוזיני** (באיטלקית: **Michele Morosini**; 1308 – 16 באוקטובר 1382) היה הדוכס ה-61 של ונציה. מורוזיני כיהן כדוג'ה מאז מינויו, ב-10 ביוני 1382 ועד פטירתו, זמן קצר לאחר מכן, באוקטובר באותה שנה.

מיקלה מורוזיני היה בן לאחת ממשפחות האצולה העשירות והחזקות ביותר בוונציה. ההיסטוריונים חלוקים בדעותיהם בדבר אופיו של מורוזיני- חלקם סבורים כי אכן פעל לטובת לה סרניסימה במהלך המלחמה עם ג'נובה בין השנים 1378–1381, בעוד שאחרים סבורים כי ניצל באופן ציני את המלחמה להגברת עושרו שלו. 

לאחר מות קודמו, אנדראה קונטאריני נבחר מורוזיני ונפטר זמן קצר לאחר מכן, לאחר שחלה במחלת הדבר. מורוזיני נקבר בבזיליקת סנטי ג'ובאני אי פאולו.

## קישורים חיצוניים

* 

מורוזיני, מיקלה
קטגוריה:ילידי 1308
קטגוריה:נפטרים ב-1382
OK (גוף כשרות)

**OK** הוא אחד מהארגוני הכשרות למוצרי מזון הגדולים בעולם, הפרוס בכל העולם החל במדינות המערב, אירופה וארצות הברית וכלה בעולם הערבי ומדינות העולם השלישי.

## היסטוריה
בשנת 1935, ייסד אברהם גולדשטיין את **מעבדת אישור כשרות** (OK labs) במטרה לענות על הדרישה של הציבור היהודי-אמריקאי למוצרי מזון כשרים. בשנת 1968 רכש את הארגון הרב דובער ליווי , חסיד חב"ד שהיה מעורב במתן אישורי כשרות. באותו זמן פיקח הארגון על מספר קטן יחסית של חברות, אך תחת הנהגתו של ליווי, החל הארגון לגדול ולפקח על חברות בינלאומיות. ליווי יישם מספר שיפורים בשיטות ההשגחה המיושמות על ידי הארגון כדי לוודא את טיב המוצרים. עד אז, אושרו רבים מחומרי הגלם של המוצרים מתוך הנחה כי הם כשרים, מבלי לפקח על החברה המייצרת של כל אחד מהם. המדיניות של הרב ליווי הייתה לנסוע לכל חברה כדי לראות איך הייצור נעשה במו עיניו. בהתאם לגידול הארגון גדל גם עומס העבודה, בנו הרב דן יואל ליווי, הצטרף גם הוא כדי לסייע להרחיב את הארגון.

הארגון אינו משתייך באופן רשמי לחסידות חב"ד. כשנשאל האדמו"ר מחב"ד הרב מנחם מנדל שניאורסון מדוע אינו מקים מערכת כשרות, כמו שעשו זרמים אורתודוקסיים אחרים, השיב: "הם דואגים שליהודים יהיה אוכל כשר - ואני דואג שיהיו יהודים שידרשו אוכל כשר". עם זאת, הרבי מחב"ד עודד את פיתוח הארגון והעניק עצות רבות לרב דובער ליווי כיצד לשפר את הארגון. בנו, הרב דן יואל ליווי, כתב טור קבוע בענייני כשרות בעיתון כפר חב"ד, והארגון נעזר רבות בפריסה הבינלאומית של שלוחי חב"ד ברחבי העולם.

## כיום
לאחר פטירתו של הרב דובער ליווי בשנת 1987, נטל בנו הרב דן יואל את הנהגת הארגון. עם יותר מ-10 מיליון צרכנים המבקשים מוצרי מזון כשר בארצות הברית לבדה, תעשיית המזון הכשר חוותה צמיחה מהירה בעשורים האחרונים עם מחזור מכירות העומד על 165 מיליארד דולר בשנת 2002. במקביל להתפשטותו הפיזית של הארגון, התמקצע הארגון בהבנה לעומק של תעשיות המזון, ובשימוש בטכנולוגיות מתקדמות, ובהן מערכות מחשוב מתקדמות המנצחות על מערכת הכשרות העולמית, תוך הקפדה על כל ההידורים ההלכתיים.

בשנת 2006 החל הארגון להעניק תעודות כשרות לדוכני מכירת המזון 'היברו נשיונל' של חברת ConAgra באצטדיוני ספורט. השוק העיקרי הוא יהודים מסורתיים אך גם לקוחות לא יהודים הטוענים כי מזון כשר בריא יותר. 

בשנת 2017 מינה הארגון לראשונה שתי משגיחות כשרות לפקח במאפייה בשכונת קראון הייטס שבברוקלין.

לאחר פטירתו של הרב דן יואל ליווי ב-2020, מינה הארגון ועד של 4 רבנים, כדי לפקח על המשך מפעל הכשרות ולהמשיך את פועלו. הוועד כולל את הרב חיים פוגלמן, הרב קלמן וינפלד, הרב שלום דובער הנדל והרב שלמה וינפלד.

כיום מעניק הארגון תעודות כשרות ללמעלה מ-300,000 מוצרים, המיוצרים על ידי למעלה מ-1,500 חברות ברחבי העולם, לרבות חברות ענק ליצור מזון כגון קראפט, קרוגר. והיא מעסיקה למעלה מ-350 רבנים בעולם. הארגון גם מתהדר בהסברת פנים לקהל הצרכנים, והוא מפיק מדי חודש עלון צבעוני מרהיב, הנותן מידע אודות החידושים החלים בארגון, ומידע כשרותי בנושאים שונים.

מטה הארגון נמצא בשכונת קראון הייטס שבברוקלין, ניו יורק. בישראל קיים משרד גדול בעיר אלעד, לארגון גם משרדים באירופה, והוא מעניק חסות למוזיאון הילדים היהודי של ארגון צבאות השם בניו יורק.

## ראו גם
* כשרות
* משגיח כשרות
* מס כשר

## קישורים חיצוניים
*
* מגזין KosherSpirit של הארגון

## הערות שוליים

קטגוריה:גופי כשרות
קטגוריה:יהדות ארצות הברית: ארגונים
תומאזו מוצ'ניגו

[250px|שמאל|ממוזער|[שלט אצולה|שלט האצולה של תומאזו מוצ'ניגו.]]
**תומאזו מוצ'ניגו** (באיטלקית: **Tommaso Mocenigo**; 1343–1423) היה הדוכס ה-64 של ונציה. מוצ'ניגו כיהן כדוג'ה מאז מינויו, בשנת 1414 ועד פטירתו.

קודם למינויו פיקד מוצ'ניגו על הצי הצלבני בקרב ניקופוליס בשנת 1396. לאחר קרב זה המשיך מוצ'ניגו לפקד על הצי הוונציאני ונצח במספר קרבות כנגד הצי של ג'נובה. מוצ'ניגו שירת את לה סרניסימה כשגריר בקרמונה, ובעת כהונה זו, בשנת 1414, נפטר קודמו, מיקלה סטנו, ומוצ'ניגו נבחר לתפקיד הדוג'ה. מוצ'ניגו נמלט מהעיר קרמונה בחשאי, מחשש שיאסר על ידי שליט העיר בשל מינויו.

במהלך כהונתו חתם מוצ'ניגו על הסכם שלום עם האימפריה העות'מאנית, אולם לאחר זמן קצר שבה הלחימה בין ונציה לאימפריה, בעקבות הניצחון על העות'מאנים בקרב גאליפולי.

מצ'ניגו אילץ את הפטריארך של אקוויליה לוותר על טריטוריות לטובת הרפובליקה בשנת 1420, ושב וכבש את פריולי ואת דלמטיה. בתקופת כהונתו פרח המסחר בעיר, ומצ'ניגו שיפץ ובנה מחדש את ארמון הדוג'ה, וייסד את הספרייה של הארמון.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
מוצ'ניגו, טומאסו
קטגוריה:ילידי 1343
קטגוריה:נפטרים ב-1423
מצע

**מַצָּע** של מפלגה הוא מסמך עמדה המפרט את עקרונות המפלגה ואת תוכנית הפעולה שבכוונתה להגשים כאשר תעלה לשלטון. עם מסמך זה והתעמולה הנגזרת ממנו, היא פונה לציבור הרחב במטרה לשטוח את טענותיה הפוליטיות ולסייע להצלחתה בבחירות. בדרך כלל כולל המצע רשימה של נושאים מרכזיים (כלכלה, ביטחון, חינוך, איכות הסביבה, בעיות חברתיות, וכו'), ופירוט המדיניות שבה תומכת המפלגה בכל נושא. התחומים המוגדרים במניפסטים של המפלגות הזוכות נחשבים בדרך כלל כמייצגים את תחומי העניין ואת הנושאים האידאולוגיים שהציבור מעדיף. בנוסף, לעיתים יוזמות ומדיניות שחברי כנסת ינסו לקדם יהיו מבוססות על מצע מפלגתם, מה שמאפשר לציבור או לחברה האזרחית ליזום שיתופי פעולה עם נבחרי הציבור שמבוססים על הזדהות משותפת עם ערכי המצע.

## מקור
המילה מצע נוספה למילון בשנת 1535. אך רק בשנת 1803, פוליטיקאים ממפלגה מסוימת חתמו על מצע מסוים בו כתוב מה תהיה שאיפות המפלגה והתחייבו לה.

## מצע בישראל
בישראל, כמעט לכל מפלגה יש מצע ברור אשר מדבר על סוגיות חשובות ואג'נדות פוליטיות לפוליטיקאים במפלגה, בדרך כלל הסוגיות להן יש התייחסות חיובית או שלילית, הן אלו שקובעות את הדעה הפוליטית של המפלגה.

## ראו גם
* אג'נדה
* קו מפלגתי 
* מניפסט
* הצהרת כוונות 
* הבטחת בחירות
* גילוי נאות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פוליטיקה
פרנצ'סקו פוסקארי

[250px|שמאל|ממוזער|[שלט אצולה|שלט האצולה של פרנצ'סקו פוסקארי.]]
[שמאל|ממוזער|250px|'''פרידת פרנצ'סקו פוסקארי מבנו''' מעשה ידי [פרנצ'סקו אייץ, 1842, הגלריה לאמנות מודרנית, פירנצה.]]
**פרנצ'סקו פוסקארי** (באיטלקית: **Francesco Foscari**; 1373 - 1 בנובמבר 1457) היה הדוכס ה-65 של ונציה. פוסקארי כיהן כדוג'ה מאז מינויו, בשנת 1423, ועד פטירתו.

## קורות חיים
פוסקארי היה בן למשפחת אצילים ונציאנית ותיקה. בטרם בחירתו לתפקיד הדוג'ה, כיהן פרנצ'סקו פוסקארי במספר רב של תפקידים רשמיים ובהם, שגריר של לה סרניסימה, נשיא מועצת הארבעים, חבר מועצת העשרה, אינקוויזיטור רשמי של הרפובליקה, ונציב סן מרקו האחראי על מבני השלטון הממוקמים סביב כיכר סן מרקו (Procuratori di San Marco).

בבחירות שנערכו לבחירתו הביס פוסקארי את המועמד הנוסף לתפקיד - פייטרו לורדאן.

בתקופת כהונתו, הנהיג את ונציה אשר נלחמה באותה עת במילאנו, במאבק על השליטה בצפונה של איטליה. מילאנו הגיעה להסכם שלום עם פירנצה, בת בריתה של ונציה, וונציה נותרה לבדה במאבק מול מילאנו. 

לפוסקארי היה בן אחד - יאקופו, אשר נשפט בשנת 1445 בפני מועצת העשרה באשמות שחיתות ושוחד, וגורש מן העיר. בעקבות משפטים נוספים שנערכו ב-1450 ו-1456, יאקופו נאסר בכרתים ומת בכילאו. מותו של יאקופו פגע באביו, אשר הפסיק את כל פעולתו הציבורית וחדל מלבצע את תפקידו. מחדל זה הביא את מועצת העשרה באוקטובר 1457 להכריח את פרנצ'סקו פוסקארי להתפטר מתפקידו. פוסקארי נפטר משברון לב שבוע לאחר מכן. לחץ ציבורי על מועצת העשרה הביא לכך שפרנצ'סקו פוסקארי נקבר בהלוויה ממלכתית רשמית כאילו נפטר בעת כהונתו.

## אזכורים תרבותיים
סיפור חייו של פרנצ'סקו פוסקארי היווה השראה למחזה "שני הפוסקארי" מאת לורד ביירון משנת 1821, ולשירו של סמיואל רוג'רס "איטליה". לימים, מחזהו של ביירון היווה השראה ללברית האופרה של ג'וזפה ורדי "שני הפוסקארי" אשר הופעת הבכורה שלה נערכה ב-3 בנובמבר 1844 ברומא.

## קישורים חיצוניים

* 

מוצ'ניגו, טומאסו
פוסקארי
קטגוריה:ילידי 1373
קטגוריה:נפטרים ב-1457
מנחת (תעופה)

[שמאל|ממוזער|250px|מסוק חונה במנחת מסוקים ב[אנגליה]]
[שמאל|ממוזער|250px|מנחת המסוקים על גג מגדל האשפוז ב[המרכז הרפואי ת"א ע"ש סוראסקי|מרכז הרפואי ת"א ע"ש סוראסקי]]
[שמאל|ממוזער|250px|מנחת מסוקים ב[בית החולים הדסה עין כרם]]
[ממוזער|לספינות רבות בין אם אזרחיות או צבאיות יש מנחת מסוקים ובפרט ספינות הייעודיות לכך כמו [אוניית לוחמה אמפיבית|ספינת התקיפה האמפיבית האמריקאית שבתמונה זו]]
**מִנחת** הוא שטח שהוכשר לנחיתה ולהמראה של כלי טיס והוכרז ככזה על ידי הרשויות המוסמכות. השירות שנותן מנחת המטוסים הוא בסיסי ביותר, ובדרך כלל יש בו מסלול אחד בלבד, לעיתים סלול ולעיתים עשוי כורכר . בדרך כלל אין במנחת מגדל פיקוח, והעזר העיקרי בו למען הטייס הוא שרוול רוח.

מנחת מסוקים הוא משטח ישר המיועד לנחיתת מסוקים ולהמראתם. שטחו של מנחת תקני כזה בישראל, הוא 37 מטר על 37 מטר. לעיתים מוכשר מנחת כזה, עשוי אספלט, בטון או כורכר. מנחת ממוקם לרוב על־פני האדמה, ולעיתים נבנה בראשו של בניין -  בית חולים או גורד שחקים. השטח הקטן הנדרש למנחת מסוקים מאפשר להקצות שטח כזה גם על־גבי ספינה קטנה יחסית, כדוגמת ספינת הטילים סער 5.

## מנחתים בישראל
[ממוזער|שמאל|[מנחת ציקלון, אפריל 2022]]
*מנחת בר־יהודה למרגלות המצדה
*מנחת נווה זוהר
*מנחת עין שמר
*מנחת ערד
*מנחת יטבתה
*מנחת ראשון לציון
*מנחת ספיר (מנחת עין יהב) בין מושב עין יהב וספיר
*מנחת בצת
*מנחת דימונה
*מנחת פיק ברמת הגולן
*מנחת מגידו
*מנחת שדה בוקר
*מנחת קציעות
*מנחת הבונים
*מנחת שמרת
*מנחת אסיף
*מנחת רמת יותם - המנחת נמצא במעלה אילת (רמת יותם), סמוך לאבן דרך מספר 3, מדרום לכביש 12, בתוך שטח מטווח קצא"א.
*מנחת רוחמה (ליד קיבוץ רוחמה בנגב הצפוני)

## ראו גם
*שדה תעופה

## קישורים חיצוניים

*מנחתים בישראל באתר רשות התעופה האזרחית

## הערות שוליים

קטגוריה:שדה תעופה
קטגוריה:שדות תעופה
מארי (פירושונים)

קטגוריה:שמות פרטיים לנשים
קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה סקוטיים
למרקוס אדנה תומפסון

ממוזער|left|250px| רכבת ההרים של תומפסון, 1884.

**למרקוס אדנה תומפסון** (באנגלית: **LaMarcus Adna Thompson**; 8 במרץ 1848 – 8 במאי 1919) היה ממציא אמריקאי, שעסק בפיתוח רכבות הרים.

תומפסון נולד באוהיו. בשנות התבגרותו היה לנגר מיומן. ב-1873 פתח חנות מכולת באלקהרט, אינדיאנה. שם החל בתכנון מכונות סריגה לייצור גרביים ובגדים תחתונים ללא תפרים. עסק זה הכניס לו הון, אך הלחץ הרס את בריאותו והוא מכר את החברה. 

תומפסון ידוע בעיקר בזכות עבודתו המוקדמת בפיתוח רכבות הרים ובהמצאת ז'אנר נסיעות הרכבת הנופיות. הוא ידוע כ"אבי רכבת ההרים האמריקאית" ולעיתים קרובות נקרא גם "אבי רכבת הכבידה". במהלך חייו צבר תומפסון כמעט שלושים פטנטים הקשורים לטכנולוגיה של רכבת הרים. עשור לאחר שבנה את רכבת ההרים הראשונה הקים את חברת הרכבת הנופית L.A. Thompson Scenic. לחברה היה בית המלאכה והמשרד הראשי שלה היה בקוני איילנד. במהלך עשר השנים הבאות בנה תומפסון בנה רכבות הרים ציוריות נוספות בקוני איילנד: ליד דרימלנד ובפארק ברייטון ביץ', לונה פארק ופארק סטיפלצ'ייס. ספינת הדגל של החברה, הייתה האוריינטל סניק, הממוקמת בשדרת הגלישה ברחוב שמיני מערב. במהלך חייו  בנה תומפסון 12 רכבות הרים בארצות הברית ובאירופה. 

בשנת 1915 פרש "אבי הכבידה" לפארק תומפסון, אחוזתו הנרחבת בגלן קוב, לונג איילנד, שם נפטר ב 1919 בגיל שבעים ואחת.

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אוהיו
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ממציאים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1848
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1919
כלפון

**כַלְפוֹן** (خالفون תעתיק: ח'לפון) שם פרטי ושם משפחה ערבי ויהודי (הכ"ף נהגית רפה בשונה מהכללים בעברית)

קטגוריה:שמות פרטיים לגברים
קטגוריה:שמות משפחה ביהדות צפון אפריקה
מבצע רודוס

[ממוזער|280px|חוליית [מאג מבצעת ירי רתק בזמן הסתערות הצנחנים לכיוון המגדלור]]
[250px|ממוזער|280px|חיילי סגל [חטיבת הצנחנים#בא"ח צנחנים 35 (שפיפון)|בסיס ההדרכה החטיבתי, ביניהם עמוס ירון, על רקע המגדלור]]
**מבצע רודוס** הידוע גם כ**מבצע שדואן** היה פשיטה של צבא הגנה לישראל ב־22 בינואר 1970 במלחמת ההתשה באי שדואן (شدوان), אי אלמוגים בים סוף, דרומית־מערבית לשארם א־שייח'.

מטרות המבצע היו לקיחת שבויים מצריים כ"קלפי מיקוח" והמשך התשת הצבא המצרי.

## ההכנות למבצע
על חטיבת הצנחנים בפיקוד אל"ם חיים נדל, הוטל לפשוט על האי שדואן שבו הוצב גדוד קומנדו מצרי. על סיירת צנחנים ובראשה מפקדה, מוטי פז, הוטלו המשימות להשתלט על מוצב מבודד, להשתלט על המגדלור באי וכן לשמש עתודה לגדוד 202, בפיקוד יעקב חסדאי, שלוחמיו היו אמורים להשתלט על מגורי החיילים המצריים ולשבות אותם, וכן להשתלט על המכ"ם שבאי.

כוח שלישי, בפיקוד סא"ל עמוס ירון יועד להוות עתודה ולהתבסס באי במערך הגנתי לאחר ההשתלטות עליו. חיל האוויר היה אמור למסך את האי ולהנחית את הכוחות.

## המבצע
הצנחנים התאמנו לקראת המבצע בשארם א־שייח' משם הוטסו במסוקים מסוג סופר פרלון ("צרעה"). בתחילת המבצע תקפו את האי מטוסי קרב של חיל האוויר ולאחריו הנחיתו מסוקים את כוחות גדוד 202 וסיירת צנחנים. כוח הקומנדו המצרי, שנערך להגנה בעיקר מפני התקפה מן הים, ולא היה ערוך כראוי בלב האי, והופתע מהופעת הצנחנים. הקרב היה קשה, והקומנדו המצרי לחם היטב. בשל התנגדות הכוח המצרי הפעיל המח"ט, חיים נדל את כוח העתודה, בפיקוד עמוס ירון שהונחת ממסוקים באי ותקף את עמדות המצרים. הופעת כוח העתודה שברה את התנגדות כוח הקומנדו המצרי והקרב הוכרע.

שתי טרפדות מצריות שהתקרבו לאי הותקפו על ידי מטוסי עיט וסופר מיסטר והוטבעו. בכך נגרמו למצרים הרוגים נוספים. אחד מהם היה מוקדם (סא"ל) חוסני חמאד, ששרת בחטיבת ספינות הטורפדו שפעלה בים האדום, ונהרג כשהוא על אחת הספינות שנפגעו. חמאד השתתף בכוח הימי שחסם את מצר טיראן ב־1967 בפני השיט הישראלי. כן נפגעו במהלך הקרב גם מספר ספינות דיג אזרחיות שפעלו באזור, ואנשיהן נהרגו. לצה"ל היו שלושה הרוגים - רב"ט , סמל  וסרן  – ושבעה פצועים. לחיל המצב המצרי באי היו שלושים הרוגים ו־62 שבויים. הצנחנים השתלטו על האי ושהו בו 36 שעות.

אחד השבויים, קצין מצרי, הוחלף תמורת השבוי יאיר דורי, שעיניו נפגעו והיה חשש שיאבד את מאור עיניו. רוב השבויים נשארו בישראל עד אחרי מלחמת יום הכיפורים והוחלפו ושוחררו בנובמבר 1973 במסגרת חילופי השבויים לאחר המלחמה.

## אסון משאית התחמושת

יומיים לאחר המבצע, ב־24 בינואר, התרחש באילת פיצוץ באחת ממשאיות הציוד שפונו מהאי שדואן במבצע, ונתקעו בחול כשירדו מדלת הנחתת אח"י בת שבע. חיילים מיחידות שונות, אנשי צוות הנחתת ופועלי מספנת חיל הים סייעו לחלצן. המשאית האחרונה שיצאה נתקעה בבור שנוצר בחול, והתפוצצה. הפיצוץ גרם למותם של 24 חיילים ואזרחים עובדי צה"ל ולפציעתם של רבים.

## ראו גם
*הזירה הימית במלחמת ההתשה

## לקריאה נוספת
* פריק אוול מוחמד פאוזי, **מלחמת שלוש השנים 1970-1967** ספרו של גנרל 4 כוכבים בצבא מצרים, רמטכ"ל בתקופת מלחמת ההתשה ושר ההגנה בתקופת מלחמת יום הכיפורים. בהוצאת 'דאר אל־מוסתקבל אלערבי', קהיר, 1990 עמ' 290.

## קישורים חיצוניים

* מבצע "רודוס" (האי שדואן) – תקציר, באתר העמותה להנחלת מורשת הצנחנים
* 
* 
* 
* מבצע רודוס – שיח לוחמים, העמותה הישראלית להיסטוריה צבאית, 21 בינואר 2021
* 

## הערות שוליים

רודוס
רודוס, מבצע
רודוס
קטגוריה:פשיטות צה"ל במצרים
קטגוריה:1970 במצרים
ברדוגו

**ברדוגו** הוא שם משפחה נפוץ בקרב יהדות צפון אפריקה. לפי מסורת יהודי מקנס, מרוקו, השם נגזר ככל הנראה מהמילה הספרדית ורדוגו שפירושה "תליין"/"מוציא להורג". אפשרות נוספת למקור השם: במילה האיטלקית וורדה, שפירושה ניצנים כשקיימים פירושים אפשריים נוספים.

## הערות שוליים

קטגוריה:שמות משפחה ביהדות צפון אפריקה
התאחדות קבלני השיפוצים

**התאחדות קבלני השיפוצים**, או בשמה המלא - התאחדות קבלני השיפוצים לשיקום שימור ושדרוג מבנים בישראל, נוסדה בשנת 2002, על ידי ערן סיב, המשמש כיום כיו"ר ההתאחדות בהתנדבות.

## פעילות
ההתאחדות הוקמה מתוך מטרה למסד את ענף השיפוצים בישראל, אשר בו עובדים על פי ההערכות כ-20 אלף שיפוצניקים וקבלני שיפוצים והוא מגלגל כ-15 מיליארד שקל בשנה, זאת על פי סקר שנערך בשנת 2012 על ידי דן אנד ברדסטריט וכן בסקר נוסף של BDI.

בעקבות עתירה לבג"ץ שהוגשה בשנת 2002, הוכרה ההתאחדות כגוף היציג לענף השיפוצים בישראל, וכך למעשה הונחה אבן הפינה למיסוד הענף. למרות זאת, מרבית קבלני השיפוצים במדינת ישראל, עדיין פועלים היום בעל כורחם ללא רישיון, זאת בשל אי עמידה של המדינה בדרישות הבג"ץ, שחייב קיום בחינות הסמכה סדירות.

ההתאחדות הצליחה להביא לשינוי חקיקה, אשר לפיו כיום כל קבלן שיפוצים הפועל בישראל, חייב להחזיק בתעודה של קבלן שיפוצים מוסמך, מטעם רשם הקבלנים שבמשרד הבינוי והשיכון - סיווג 131.
סיווג 131 מאפשר עבודה בהיקף של 1.3 מיליון ש"ח לפרויקט, כמו כן הסדירה ההתאחדות סיווג 131ק לעבוד קטנות עד 350 אלף שקל. 

מאז אפריל 2009, בהתאם להוראת רשם הקבלנים, הורחבה פעילות סיווג 131, וקבלני שיפוצים יכולים לבצע עבודות גם בהיקפים נרחבים יותר - עד לסיווג ללא הגבלה, בכפוף לאישור הרשם.

בשנת 2008 הצטרפה ההתאחדות כחטיבה עצמאית במסגרת התאחדות הקבלנים והיא אף יושבת במשרדי ההתאחדות.
בשנת 2008 מונה יו"ר התאחדות קבלני השיפוצים ערן סיב, כחבר במועצת הבניה - הגוף המייעץ לשר הבינוי והשיכון בכל ענייני הענף וכולל נציגים של כל הגופים היציגים של ענף הבניה בישראל, וכן נציגי ציבור.

**הסכם עבודה קיבוצי וצו הרחבה**
בתאריך 21.1.2010, נחתם הסכם עבודה קיבוצים בענף השיפוצים, אשר מעגן בחוק את יחסי עובד/מעביד ושומר על האינטרסים של העובדים בענף. כן נוסף צו הרחבה המכליל את כל העוסקים בענף.

**פעילות התאחדות קבלני השיפוצים במגזר הערבי**
* ההתאחדות פנתה במסגרת בג"ץ 5188-09, בדרישה לחייב את המדינה לקיים את בחינות ההסמכה לקבלני שיפוצים, גם בשפה הערבית. בעקבות הבג"ץ, חויבה המדינה לקיים את הבחינות גם בשפה הערבית, לטובת אלפי קבלני השיפוצים הפועלים במגזר.
* בשנת 2012, בעקבות מאבק של ההתאחדות, התירה המדינה לקבלני שיפוצים הרשומים בחוק, להעסיק עובדים פלסטינים דרך שירות התעסוקה, בפעם הראשונה.

**פעילויות לטובת הציבור**
* ועדת בוררות: התאחדות קבלני השיפוצים מקיימת ועדת בוררות הפועלת בהתנדבות והחלטותיה מחייבות את קבלני השיפוצים החברים בהתאחדות.
* קו חם לטיפול בתלונות על קבלנים או שאלות מקצועיות בנושאי שיפוצים.
* הגדרת קוד אתי מקצועי לקבלני שיפוצים ופרסומו באמצעי התקשורת
*ההתאחדות עזרה בחקיקה להורדת שקי במלט מ 50 קג ל 25 קג .

'''בעלי תפקידים בהתאחדות

בבחירות שהתקיימו ביולי 2019 נבחרו בעלי התפקידים הבאים:
* ערן סיב - יו"ר
* נטלי ויינשטיין - מנכ"ל
* מ"מ יו"ר - שבי ונטורה
*מ״מ יו״ר - גבריאל אלון 
* גזבר - אלי שושן
* וכן נבחרו מנהלי סניפים אזוריים

## קישורים חיצוניים
* 

* 
* ביטאון התאחדות קבלני השיפוצים

קטגוריה:ארגוני מעסיקים בישראל
נבחרת ערב הסעודית בכדורסל

**נבחרת ערב הסעודית בכדורסל** היא נבחרת הכדורסל הלאומית של ערב הסעודית. 

הישג השיא של נבחרת ערב הסעודית הוא המקום השלישי באליפות אסיה בכדורסל בשנת 1999.

נבחרת ערב הסעודית מעולם לא העפילה לאליפות העולם בכדורסל או למשחקים האולימפיים.

## כל אליפויות אסיה בכדורסל

## הערות שוליים

ערב הסעודית
קטגוריה:ערב הסעודית: ספורט
סוציולוגיה של הידע המדעי

ה**סוציולוגיה של הידע המדעי** (**sociology of scientific knowledge - SSK**) היא תחום קרוב לסוציולוגיה של המדע, הבוחן השפעות חברתיות על המדע. בין ההוגים העוסקים בתחום ניתן למנות את , דוד בלור, גאסטון בשלר, פול פייראבנד, אליהו מ. גרשון, תומאס קון, מארטין קוש, ברונו לאטור, סוזאן ליי סטאר, אנסלם שטראוס,לוסי סוכמן, הארי קולינז, סטיבן שייפין ואחרים.

הוגים אלו (סוציולוגים, פילוסופים של המדע, היסטוריונים של המדע, אנתרופולוגים ומדעני מחשב) עוסקים במחלוקת סביב תפקידם של גורמים חברתיים בהתפתחות המדעית לעומת גורמים הגיוניים, אמפיריים ואחרים.

באופן בסיסי מסתמך התחום של SSK על ההיסטוריה והסוציולוגיה של המדע, תוך התייחסות להתפתחותו של תחום מדעי וזיהוי נקודות של דו-משמעות או גמישות בפרשנות. לאחר שזיהה נקודות אלו שואף החוקר להסביר מדוע פרשנות אחת הצליחה על פני פרשנות אחרת.

## לקריאה נוספת
*Baez, John: The Bogdanoff Affair http://math.ucr.edu/home/baez/bogdanov.html
*Bloor, David (1976) *Knowledge and social imagery*. London: Routledge.
*Bloor,David (1999) Anti-Latour. *Studies In History and Philosophy of Science* Part A       Volume 30, Issue 1, March 1999, Pages 81–11)2.
*Collins, H.M. (1975) *The seven sexes: A study in the sociology of a phenomenon, or the replication of experiments in physics, Sociology*, 9, 205-24.
*Collins, H.M. (1985). *Changing order: Replication and induction in scientific practice*. London: Sage.
*Collins, Harry and Steven Yearley. (1992). *Epistemological Chicken* in Science as Practice and Culture,  A. Pickering (ed.). Chicago: The University of Chicago Press, 301-326.
*Edwards, D., Ashmore, M. & Potter, J. (1995). Death and furniture: The rhetoric, politics, and theology of bottom line arguments against relativism.  History of the Human Sciences, 8, 25-49.
*Gilbert, G. N. & Mulkay, M. (1984). *Opening Pandora’s box: A sociological analysis of scientists’ discourse*.  Cambridge: Cambridge University Press.
*Latour, B. & Woolgar, S. (1986). *[[Laboratory Life|Laboratory life: The construction of scientific facts]]*.  2nd Edition.  Princeton:  Princeton University Press. (not an SSK-book, but has a similar approach to science studies)
*Latour, B. (1987). *Science in action : how to follow scientists and engineers through society*.  Cambridge, MA: Harvard University Press. (not an SSK-book, but has a similar approach to science studies)
*Pickering, A. (1984). *Constructing Quarks: A sociological history of particle physics*.  Chicago; University of Chicago Press.
*Shapin, S. & Schaffer, S. (1985).  *[[Leviathan and the Air-Pump]]*.  Princeton, NJ: Princeton University Press.
*Williams, R. & Edge, D. (1996). *The Social Shaping of Technology*. Research Policy, vol. 25, pp. 856–899https://web.archive.org/web/20090816034547/http://www.comunicazione.uniroma1.it/materiali/16.47.15_WilliamsEdge_1996_TheSocialShapingOfTechnology.pdf
*Willard, Charles Arthur. (1996). *Liberalism and the Problem of Knowledge: A New Rhetoric for Modern Democracy*, University of Chicago Press.

## קישורים חיצוניים
*
*Historical sociologist Simon Schaffer is interviewed on SSK*

קטגוריה:סוציולוגיה של המדע
קטגוריה:הבניה חברתית
טייסת 161

**טייסת 161**, שכינויה הנוכחי "**הנחש השחור**" (כונתה בעבר "טייסת המסק"ר השנייה", "טייסת הקוברות השנייה" וגם "טייסת הקוברות הצפונית") היא טייסת כלי טיס בלתי מאוישים בחיל האוויר הישראלי, שהפעילה בעבר מסוקי קרב והוסבה לטייסת כטב"מים שמפעילה כיום את ההרמס 450 ("זיק"). הטייסת פועלת מבסיס פלמחים.

## היסטוריה
### הקמת הטייסת

הטייסת הוקמה בשנת 1985, בבסיס פלמחים, כטייסת הקוברות השנייה בחיל האוויר הישראלי (אחרי טייסת 160), מפקדה הראשון היה אפרים סגולי. היא הפעילה מסוקי קרב מדגם AH-1 קוברה ("צפע"). מאז כונו הטייסות 160 ו-161 "טייסת הקוברות הדרומית" ו"טייסת הקוברות הצפונית" (בהתאמה) בגלל מיקומן היחסי בבסיס פלמחים.

### מפקדי הטייסת

### סגירת הטייסת
בשנת 2005 נסגרה הטייסת ומסוקיה פוזרו בין טייסת 160, טייסת 115 ובית הספר לטיסה.

### פתיחה מחדש
במרץ 2012 נפתחה הטייסת מחדש כטייסת כלי טיס מאוישים מרחוק, והיא מפעילה כעת כטב"מים מסוג הרמס 450 ("זיק"). ביום העצמאות ה-65 למדינת ישראל, הוצג כטב"ם "הרמס 450" בבסיס תל נוף שנפתח לקהל הרחב, .

בינואר 2021 הועברו במסגרת שינוי ארגוני ה"זיקים" של טייסת 166 לטייסת 161, והיא הפכה לטייסת יחידה בחיל שמפעילה אותם.

### במתקפת הפתע של חמאס, 7 באוקטובר 2023
בשבת ה-7 באוקטובר 2023 יום מתקפת הפתע של חמאס הייתה הטייסת בכוננות. בשעה 06:30 החלה המתקפה, לפי תחקיר של ידיעות אחרונות, זמן קצר לאחר מכן בשעה 06:37 הזניקה הטייסת שני כטמ"מים חמושים מסוג "זיק", בתגובה לאזעקות "צבע אדום". עקב הפגיעה המסיבית ביכולת מודיעין מטרות, שליטה ובקרה של צה"ל על ידי פגיעה במפקדת האוגדה ומפקדות החטיבות בבסיס רעים, ובסיסים נוספים באזור, כמעט לא היו גורמי הכוונה שיוכלו לכוון את כלי הטיס. בשעות הראשונות של המתקפה נאלצו מפעילי הזיק לאלתר ולפעול עצמאית, להחליט בעצמם על יעדי תקיפה, כמעט ללא פקודות מסודרות, ומבלי שהם או הפיקוד המרכזי בחיל האוויר מבינים את התמונה המלאה. דרג הקצונה בשטח יזם צעדים בעצמו, בטייסת לא חיכו לפקודה מסודרת והורו לעוד שלושה זיקים חמושים להמריא ולהיכנס לקרב.

בשעה 07:14 העבירה מפקדת אוגדת עזה הנצורה בקשה לתקוף את מעבר ארז. מפעילי הכטמ"מ נדהמו לראות כי מחבלים השתלטו על מעבר ארז ועוברים בו באין מפריע.  עד סוף היום הראשון ביצעה הטייסת 110 תקיפות של כאלף מטרות, רובן בתוך ישראל.

עקב הבלבול הרב שהיה באותו יום, בחלק מהמקרים היו כמעט אירועי ירי דו צדדי, לדוגמה בקרב ליד ניר עם זיהה בטעות קצין לוחמי צה"ל כמחבלים ותקיפתם נמנעה ברגע האחרון.

## גלריה

קובץ:Hermes-450.jpg|הרמס 450 זיק מהדגם המשמש את טייסת 161
קובץ:Zik Squadron (Hermes 450), December 2020. V.jpg|״זיק״ במטס העברת המטוסים מטייסת 166
קובץ:Flickr - Israel Defense Forces - The Cobra Helicopter Makes a Splash.jpg|מסוקי ״צפע״ של טייסת 161


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

161
קטגוריה:יחידות צה"ל מפעילות כטב"מים
הזמן הוורוד (סרט)

**הזמן הוורוד** (**Gay Days**) הוא סרט תיעודי ישראלי משנת 2009 בבימויו של יאיר קדר. הוא מתעד את המהפכה הגאה של קהילת הלהט"ב בישראל בשנות השמונים והתשעים וסוקר אירועים מרכזיים דרך סיפורו האישי של הבמאי, שייסד בעברו את העיתון "הזמן הוורוד".

בסרט משתתפים דמויות מרכזיות בקהילה הישראלית הגאה: גל אוחובסקי, איתן פוקס, שמעון שירזי, אליוט (שגם כתבה מוזיקה מקורית עבור הסרט), עמל זיו, רמי הסמן, אילנה שירזי, אדיר שטיינר, עוזי אבן, עמית קמה, יוסי אבן קמה ואחרים.

הסרט הופק בחברת נורמה הפקות בתמיכת קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב וערוץ yes דוקו. הוא היה סרט הנעילה של פסטיבל דוקאביב במאי 2009, פתח את אירועי הגאווה של תל אביב ביוני 2009, והוקרן בסינמטק תל אביב. כמו כן, הסרט הוקרן בזכיינית קשת, בערוץ השני, באוגוסט 2009 וזכה לרייטינג של 8.7 אחוז.

בפברואר 2010, הסרט הוקרן בבכורה בינלאומית בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין במסגרת הפנורמה. כמו כן, הסרט הוקרן בעשרות פסטיבלים ברחבי העולם - ביניהם הפסטיבל הגאה של לונדון, הפסטיבל הגאה של טורינו, הפסטיבל היהודי של טורונטו, הפסטיבל היהודי של סן פרנסיסקו, פסטיבלים לזכויות האדם באירופה, הקרנות שונות באוניברסיטאות בארצות הברית ובאירועים מיוחדים בספרד, שוודיה ועוד.

## רשימת פסטיבלים חלקית
* פסטיבל ברלין, גרמניה, 2010
* פסטיבל דוקאביב, ישראל 2009;
* הפסטיבל הבינלאומי לקולנוע גאה, ישראל 2009
* London LGFF
* Torino GLBT Film Festival
* Toronto Jewish Film Festival
* Film IsReal - Israeli Film Festival - Amsterdam
* OutView Film Festival
* NewFest
* Frameline
* Outfest
* UKJFF
* image+nation.festival.cinema.lgbt.montreal
* Queersicht
* Tucson International Jewish Film Festival
* Atlanta Jewish Film Festival

## קישורים חיצוניים

* הסרט המלא לצפייה בתשלום באתר ארכיון ישראלי לסרטים - סינמטק ירושלים
* לצפייה בקדימון הסרט, אתר youtube
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים תיעודיים ישראליים
קטגוריה:סרטי להט"ב ישראליים
קטגוריה:סרטי 2009
קטגוריה:סרטי להט"ב תיעודיים
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2009
קטגוריה:סרטי יאיר קדר
SRY

**Sex-determining Region Y) SRY)** הוא האזור בכרומוזום Y שקובע את מין העובר.

SRY הוא גן חסר אינטרונים המקודד לגורם שעתוק מקבוצת HMG. החלבון שנוצר ממנו נקרא testis determining factor) TDF) או חלבון SRY, והוא המתחיל את תהליך התמיינות תאים זכריים. מוטציות בגן זה יכולות לגרום לנקבות XY חסרות שחלות (תסמונת סוויר); טרנסלוקציה של חלק מכרומוזום Y הכולל את SRY יכול לגרום לתסמונת זכר XX.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:גנטיקה
הרשקוביץ

**הרשקוביץ** הוא שם משפחה יהודי-אשכנזי, שמשמעותו היא  או עופר.

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
חיים הגר (תורת חיים)

[ממוזער|תורת חיים לר' חיים הגר מקוסוב, מהדורת [גרוסוורדין, תרפ"ז]]
רבי **חיים הגר** (ה'תקנ"ה - כ"ה באייר ה'תרי"ד; 1795- 1854) היה האדמו"ר השני בשושלת קוסוב.

## תולדות חייו
נולד בשנת ה'תקנ"ה לרבי מנחם מנדל מקוסוב. אשתו ציפורה, הייתה בתו של רבי יהודה מאיר משפיטובקה, נכדת רבי פנחס מקוריץ.
בתחילה היה סמוך על שולחן חותנו, ולאחר פטירת אביו בט"ו בחשוון ה'תקפ"ו החל לשמש כאדמו"ר.
בשונה מאביו שהנהיג את חסידיו באופן של חסד, הוא הנהיג את חסידיו בתקיפות ללא משא פנים. אחד מצאצאיו, רבי חיים מאיר הגר, אמר שאביו (של רבי חיים) רבי מנחם היה מדת חסד בעוד שבנו רבי חיים היה מדת גבורה.

צדיקי דורו הפליגו בקדושתו, החוזה מלובלין אמר שהוא שומר הברית תואר המיועד ליחידי סגולה השומרים עצמם בקדושה.

נפטר בכ"ה באייר ה'תרי"ד (1854). בצוואתו הורה לתת חלק מירושתו גם לבנות, שלא כהלכה הפשוטה בהיעדר צוואה מיוחדת.

## ילדיו
לאדמו"ר היו שלוש בנות ושלושה בנים:
* רבי יעקב שמשון הגר - אדמו"ר בקוסוב.
* רבי יוסף אלטר הגר - אדמו"ר בראדוביץ, עלה לארץ.
* רבי מנחם מנדל הגר - האדמו"ר הראשון מוויזניץ.
* יוכבד, אשת קרוב משפחתה רבי פנחס יוסף שפירא - דכנר מברמעט (בן נינו של רבי פנחס מקוריץ).
* העניא, אשת רבי ישראל מקרמניץ.
* שיינא רחל, אשת הרב יהושע אלעזר חודורוב מקולומיאה.

## ספריו
* **תורת חיים** - דרושים על התורה. נדפס על ידי נכדיו, ה'תרע"ז.

## לקריאה נוספת
*נתן אליהו רוט, **נזר החיים** - תולדות חייו של רבי חיים מקאסוב, הוצאת מכון "נחלת צבי", בני ברק.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אדמו"רי קוסוב
קטגוריה:חסידות ויז'ניץ
קטגוריה:רבנים גליציאנים