מתתיהו הכהן

**מתתיהו הכהן** (נפטר ב-166 לפנה"ס) (מכונה גם **מתתיהו החשמונאי** או "**מתתיהו בן יוחנן כהן גדול**") היה כהן ממשפחת חשמונאי, מנהיג ומצביא. הוא החל את מרד החשמונאים כנגד הממלכה הסלאוקית ושליטה אנטיוכוס הרביעי, והיה אבי השושלת של שליטי ממלכת החשמונאים.

## קורות חייו
250px|ממוזער|שמאל|מתתיהו מצית את אש מרד החשמונאים
מתתיהו היה בן יוחנן בן שמעון ממשמרת יהויריב, הראשונה מעשרים וארבע משמרות כהונה. למתתיהו היו חמישה בנים: יוחנן הגדי, שמעון התרסי, יהודה המקבי, אלעזר החורני ויונתן הוופסי.

בזקנתו של מתתיהו, בשנת 167 לפני הספירה גזר השלטון הסלאוקי בימי אנטיוכוס הרביעי להעביר את תושבי יהודה על דתם תוך חילול בית המקדש בירושלים. לפיכך עזב מתתיהו עם בניו את ירושלים ועבר למודיעין. על פי המסופר בספר מקבים א', כאשר הגיעו היוונים למודיעין, בקשו היוונים ממתתיהו, שהיה מחשובי העיר שיתן דוגמה לאחיו, ויזבח ראשון לאליל. מתתיהו סירב לעשות זאת והצהיר אמונים לתורה ולמצוות. כאשר נגש אחד היהודים לזבוח על הבמה לאליל, קנא מתתיהו לה' והרג את היהודי המתיוון. כמו כן הרג את שליח המלך והרס את הבמה. לאחר מכן, ברחו מתתיהו ובניו להרים ורבים מבני יהודה, המכונים בספר מקבים "קהל חסידים, גיבורי חיל מישראל, כל המתנדב לתורה". מתתיהו ובניו החלו בפעולות גרילה נגד היוונים ובחידוש חיי התורה: הריסת במות שנבנו לעבודה זרה ומילת הילדים שלא נימולו בגלל גזירות אנטיוכוס.

שנה לאחר מכן בשנת 166 לפני הספירה נפטר מתתיהו. לפני מותו ציווה מתתיהו את בניו לשמור את מצוות התורה ולנקום באויבים. את שמעון בנו הוא מינה להיות איש עצה (איש דת), את יונתן הפקיד על קידום בתחום המדיני (דאגה ליהודים אל מול השלטון) ואת יהודה המכבי להיות שר הצבא – יורשו בהנהגת המרד.

לא לגמרי ברור מה מקור הכינוי "חשמונאי". השם אינו מופיע בספרי מקבים. על פי יוסף בן מתתיהו, חשמונאי היה אבי שמעון, סבו של מתתיהו. לפי מסורת חז"ל, מתתיהו עצמו היה מכונה "חשמונַי". יש מדרש שאומר שחשמונאי זה שם של אדם שהיה מחותן עם יוחנן כהן גדול.

יש האומרים שמקורו בשם של עיר שהייתה מדרום לבאר שבע.

בתפילת על הניסים מוזכר ביחס למתתיהו הביטוי כהן גדול: "בימי מתתיהו בן יוחנן כהן גדול". ייתכן שמקור הביטוי הוא בברייתא בה נכתב: "בימי יוונים שהעמדתי להם שמעון הצדיק וחשמונאי ובניו ומתתיהו כהן גדול". מאחר שבמקורות קדומים יותר לא מוזכר שמתתיהו היה כהן גדול, יש מפרשים שחז"ל כינוהו בתואר זה לשם כבוד בלבד. ואפשר שגם היה בגדר של כהן משוח מלחמה. יש מפרשים שהביטוי כהן גדול שבתפילת על הניסים מתייחס אל אביו יוחנן.

בעקבות רש"י רואים פרשנים אחדים במתתיהו ובחשמונאים את התגשמות נבואת דניאל 
:"ויתחזק על בסיסו בהר המודעית, מתתיהו בן יוחנן המעביר נוגש יון מעל ישראל וגו' והוא הדר מלכות בישראל כי שר וגבור יהיה הוא וכל זרעו אחריו בני החשמונים" (רש"י שם)

[250px|ממוזער|שמאל|קבר המיוחס למתתיהו הכהן בחורבת הגרדי ב[יער בן שמן]]
בתחילת המאה ה-21 החלה להשתרש מסורת כי קברו של מתתיהו הכהן מצוי בחורבת הגרדי, במקום בו ניצב קבר שייח' ערבאווי, בלב יער אורנים הסמוך לקברי המכבים (סמוך למשלט 219). כיום מיוחס האתר על ידי "האגודה למען קברי צדיקים" כמקום קבורתו של מתתיהו הכהן אך לא נמצאו ראיות לביסוס הטענה.
בעיתון משפחה גיליון 1739 נחשף שאין זה הקבר של מתתיהו אלא זו מתיחה של כמה נערים שיצאה מכלל שליטה ואין כזו אגודה כלל בשם זה אלא הכל פרי המצאת הנערים.

## הלכה
מתתיהו הכהן ראה בהתייוונות היהודים את האיום העיקרי על המשך קיומו של העם היהודי ולכן הוא פסק מספר הלכות:

1. ברית המילה – כפה עריכת ברית מילה, ובכך ביקש לחזק את הברית בין העם לאלוהים.

2. מלחמה – חידש היתר מלחמה בשבת, לאחר שחיילי המלך מירושלים תקפו "מבקשי צדק ומשפט" בשבת, והאחרונים סירבו להשיב מלחמה כדי להימנע מחילולה, ונהרגו עם משפחותיהם.

## במסורת היהודית
מתתיהו נתפס במסורת היהודית כדמות המרכזית של מרד החשמונאים, וכמי שהוביל את עיקר המרד. בניגוד למסורת הנוצרית בה הדמות העיקרית היא יהודה המכבי, אשר נחשב כאחד מתשעת המכובדים באירופה הנוצרית. בתפילת "על הניסים" בחנוכה מוזכר רק מתתיהו ולא יהודה, וכן בתלמוד ובמדרשים מוזכר "חשמונאי ובניו" או "מתתיהו ובניו" אך יהודה בשמו לא מוזכר. במגילת אנטיוכוס אף מוזכר שאחר מות יהודה מתתיהו לוקח את הפיקוד על הלוחמים בעצמו ויוצא להילחם.

## עץ משפחה של השושלת

## לקריאה נוספת
***אלף אישים**, חלק א'
*רומן וילק, "כפיית המילה בימי מתתיהו" סיני קטו תשנ"ה עמ' 182–184

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
*

## הערות שוליים

קטגוריה:כהנים בתקופת בית שני
קטגוריה:מרד החשמונאים: אישים
קטגוריה:אישים שעל שמם יישובים בישראל
קטגוריה:אישים בספרים החיצוניים
קטגוריה:יהודי המאה השלישית לפנה"ס
קטגוריה:יהודי המאה השנייה לפנה"ס