open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
בוריס לב

**בוריס דוידוביץ' לב** (ברוסית: **Борис Давидович Лев**; 1911 – 1971) היה גנרל יהודי-סובייטי בצבא האדום, גיבור ברית המועצות.

## ביוגרפיה
בוריס לב נולד בכפר טישובקה שבפלך חרסון שהייה אז בתחום המושב של האימפריה הרוסית (כיום נמצא הכפר בתחומי מחוז קירובוהראד של אוקראינה) למשפחה יהודית קשת יום. למד בבית ספר יסודי ולאחר מכן בבית ספר מקצועי בעיר דנייפרופטרובסק. עבד כפקיד במחלקת כוח אדם בעיריית קירובוגראד.
ב-1933 התנדב לשירות הצבאי. בשנת 1935 סיים קורס קציני קשר. שירת כמפקד מחלקה ובהמשך כסגן מפקד פלוגת קשר במחוז הצבאי של קייב. בשנת 1939 נשלח למונגליה, שנטל חלק בקרב חלקין גול. ב־1940 החל לימודים באקדמיה צבאית במוסקבה.

לאחר פלישת גרמניה הנאצית לברית המועצות במבצע ברברוסה הופסקו הלימודים ובוריס לב נשלח אל החזית. הוא מונה לראש מדור מבצעים במטה דיוויזיה מס' 287. הדיוויזיה לחמה במסגרת חזית בריאנסק. באוקטובר 1941 נקלע הדיוויזיה עם שאר יחידות החזית אל הכיתור הגרמני. בוריס לב הצליח עם כוח של כמה עשרות חיילים לצאת מן הכיתור ולסגת לכיוון מוסקבה. לאחר התארגנות מחדש הוא מתמנה לראש מטה של רגימנט מס' 496. במהלך הקרב על מוסקבה לקח חלק בקרבות לשחרור העיר יילץ. על תפקודו בקרבות אלו עוטר בעיטור הכוכב האדום. ב־19 בדצמבר 1941 נהרג מפקד הרגימנט ובוריס לב מונה לממלא מקום המפקד. הוא מילא את התפקיד במשך 4 חודשים.
באפריל 1942 הועלה לדרגת מיור ומונה למפקד רגימנט המשמר ה-4. הוא הוביל את הרגימנט במהלך המערכה במרחב וורונז'-וורושילובגרד ובקרב קורסק.

ב-21 בספטמבר 1943, במהלך קרב דנייפר, צלח בוריס לב יחד עם הפלוגה הקדומנית מהרגימנט שלו את נהר הדנייפר באזור צ'רנוביל. לאחר הצליחה תפסו חייליו ראש גשר בגדה המערבית. הוא ארגן קווי הגנה בראש הגשר, ארגן והיביל את צליחת הנהר על ידי שאר יחידות מהרגימנט שלו. במהלך מספר ימים פיקד על קרבות הבלימה ומנע מהכוחות הגרמנים להשתלט על אזורי הצליחה עד להגעת הכוחות העיקריים של דיוויזיית המשמר ה-6. על פעולות אלו ועל הגבורה והתעוזה שלו במהלך הקרב עוטר בוריס לב בתואר גיבור ברית המועצות.

באוקטובר 1943 נפצע קשה ואושפז בבית החולים למשך מספר חודשים. לאחר שהחלים - הועלה לדרגת פודפולקובניק (סגן אלוף) ומונה לסגן מפקד דיוויזיה מס' 172 בחזית האוקראינית הראשונה. נטל חלק בקרבות לשחרור פרוסקורוב ובמבצע לבוב-סנדומייז'. באוקטובר 1944 הועלה לדרגת פולקובניק ומונה למפקד דיוויזיה מס' 309, אליה פיקד עד סוף המלחמה. השתתף במבצע ויסלה-אודר, מתקפת שלזיה התחתית ובמצור על העיר ברסלאו.

לאחר המלחמה עבר ללמד באקדמיה צבאית על שם פרונזה במוסקבה. היה מדריך בכיר ובהמשך ראש קתדרה לטקטיקה. בשנת 1958 הועלה לדרגת גנרל-מיור. באוגוסט 1970 סיים את שירותו הצבאי מסיבות בריאותיות. נפטר ב־20 בנובמבר 1971. נקבר בבית העלמין ווסטריאקובסקויה.

## עיטורים
בוריס לב עוטר בעיטורים הבאים: תואר גיבור ברית המועצות, עיטור לנין, 3 עיטורי הדגל האדום, עיטור סובורוב מדרגה שלישית, עיטור קוטוזוב מדרגה שנייה, 2 עיטורי הכוכב האדום.

## קישורים חיצוניים
* ביוגרפיה של בוריס לב באתר "גיבורי המדינה" 
* ביוגרפיה באתר המוקדש ליהודים, לוחמי הצבא האדום במלחמת העולם השנייה 

קטגוריה:יהודים בכוחות המזוינים של ברית המועצות
קטגוריה:גנרלים יהודים סובייטים
קטגוריה:יהודים מעוטרי גיבור ברית המועצות
קטגוריה:מעוטרי עיטור סובורוב
קטגוריה:מעוטרי עיטור קוטוזוב
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום
קטגוריה:מעוטרי הכוכב האדום
קטגוריה:יהודים אנשי הצבא האדום במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי הצבא האדום בקרב קורסק
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1911
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1971
מרדכי ביסטריצקי

הרב **מרדכי ביסטריצקי** (נולד בט"ו בחשוון תשל"ו, 1976) הוא רב קהילת חב"ד בצפת, חבר בבית דין רבני חב"ד ומנהל מחלקת הכשרות של רבנות צפת.

## ביוגרפיה
נולד בעיר ברוקלין שבניו-יורק והתגורר בילדותו בשכונת קראון הייטס יחד עם הוריו אסתר שולמית והרב לוי ביסטריצקי. כעבור כמה חודשים מאז נולד, נשלחו הוריו על ידי הרבי מלויבאוויטש לארץ ישראל והתיישבו בעיר צפת. בשנת תשל"ח התמנה אביו, הרב לוי ביסטריצקי לרב קהילת חב"ד בצפת ובשנת תשנ"ג התמנה לכהן גם כרב הראשי של צפת והגליל העליון.

בבחרותו למד בישיבת תומכי תמימים חב"ד בקריית גת. בשנת תשנ"ה נסע ללמוד בישיבת תומכי תמימים בישיבה שבמרכז חב"ד העולמי 770, לאחר שנתיים נסע לשליחות בישיבת חב"ד במילאנו ולאחר שנה חזר ל־770 עד לחתונתו.

לאחר נישואיו עם ביילא וילנקין מכפר חב"ד החל לכהן כרב מושב שדה אליעזר ור"מ בישיבת צעירי השלוחים בצפת.

כשהיה רק בן 26 (שנת 2002), לאחר פטירת אביו, התמנה לרב קהילת חב"ד בצפת, אחראי על מחלקת הכשרות, העירובין והמקוואות בצפת על ידי הרבנות בצפת, וחבר ועד הכשרות של הרבנות הראשית לישראל. במקביל הוא עומד בראש בד"ץ תכלית ההידור המעניק כשרות בבשר שחיטת ליובאוויטש בחברת עוף ירושלים.

הועלו טענות כנגדו על חוסר הקפדה בכשרות, ועל כך שהתנה את תעודת הכשרות הרגילה בכשרות המהדרין שלו ובעקבות זאת נפתחה בדיקה במשרד הדתות.

ב-2023 לקח הרב ביסטריצקי חלק בהפגנות נגד מעונות המכללה האקדמית בצפת בטענה שהמעונות ישמשו גם סטודנטים ערבים.

בתמוז תשפ"ד התמנה לכהן כחבר בבית דין רבני חב"ד.

## מחיבוריו
*תרומת הארץ - קיצור הלכות תרומות ומעשרות
*'שחיטת ליובאוויטש', היבטים מעשיים בעידן המתועש והטכנולוגי - תוך התמקדות בדרישות רבותינו נשיאנו
*לקט ציונים והערות לשולחן ערוך אדמו"ר הזקן על הלכות שבת (סימנים רס-ש) 380 עמודים, בהוצאת קה"ת
*לקט ציונים והערות לשו"ע אדמו"ר הזקן דיני רפואה ופיקוח נפש בשבת (סימן שכח) המנגיש את ההלכה למציאות של היום, עם השוואות בין אדמו"ר הזקן למשנה ברורה ועוד פוסקים אחרונים
*זאת תורת הצניעות, לקט הלכות בנושאי צניעות

## קישורים חיצוניים
*אורי גרין, האל"ף בי"ת של הרב מרדכי ביסטריצקי, בקהילה פלוס עמ' 10
*מנחם גרונות, האיש על המשמר, צפת בתנופה עמ' 7-18
*ישראל הרשקוביץ, כשרות שצופה קדימה, המודיע
*מנחם זיגלבוים, "אנשים אחים אנחנו", בית משיח
*מענדי קורטס, "הזכות והאחריות", רב־שיח עם החברים שנוספו בקיץ ה'תשפ"ד, **[[כפר חב"ד (שבועון)|כפר חב"ד]]** 2071 (ה' באב תשפ"ד), עמ' 24–35
*דיני והלכות פרוזבול, COL
*לקט ציונים והערות לשו"ע אדמו"ר הזקן דיני רפואה ופיקוח נפש בשבת - סימן שכ"ח (א-י), סימן שכ"ח (יא-כד), סימן שכ"ח (כה-נה), סימנים שכז, שכט, של (א-ח).

## הערות שוליים

קטגוריה:מחברי ספרי הלכה
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי רשת ישיבות תומכי תמימים
קטגוריה:רבני חב"ד
קטגוריה:חברי בית דין רבני חב"ד
קטגוריה:צפת: רבנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1976
בעלעזר הראשון מצור

**בעלעזר הראשון** היה מלך הממלכה הפיניקית צור בשנים 946 – 930 לפני הספירה. הוא ירש את כסאו של אביו חירם הראשון מצור ולאחר מותו ירש אותו בנו .

הוא היה בן זמנם של מלכי ממלכת ישראל המאוחדת דוד ושלמה. המידע היחיד לגביו בידינו מגיע מהציטוט הבא של מנאנדרוס מאפסוס אצל יוספוס בספרו נגד אפיון

התיארוך של בעלעזר מחושב לפי התיארוך של אביו חירם.

## הערות שוליים

קטגוריה:מלכים פיניקים
קטגוריה:צור
בוריס ברקנהיים

**בוריס ברקנהיים** (ברוסית: **Борис Моисеевич Беркенгейм**; (25 באפריל 1885, דאוגבפילס - 23 באפריל 1959, מוסקבה) היה כימאי סובייטי ממוצא יהודי.

## קורות חיים
ברקנהיים נולד בשנת 1885 בדאוגבפילס (אז בתחומי האימפריה הרוסית כיום בלטביה) למשפחה יהודית. אביו היה סוחר. אימו הייתה בעלת שורשים מגרמניה וקרובת משפחה של קארל מרקס לאחר לידתו המשפחה עברה למוסקבה. לאחר סיום בית ספר עם מדליית זהב, בירקנהיים החל לימודי כימיה באוניברסיטת מוסקבה. בשנת 1905 בעקבות השתתפות בפעילות סטודנטים נגד השלטון הוא נאלץ לעזוב את רוסיה ועד לשנת 1910 התגורר בהיידלברג. בשנת 1910 הוא חזר לרוסיה וחידש את הלימודים. לאחר קבלת התואר הוא המשיך לעבוד באוניברסיטה בתור חוקר. בתקופת מלחמת העולם הראשונה הוא עבד במעבדה של הצלב האדום בחזית הלחימה. ביחד עם אחיו אברם ברקנהיים הוא פעל על תכנון מסכת גז.

לאחר סיום המלחמה ברקנהיים החל ללמד כימיה בקייב.

בשנת 1921 עם הקמת אוניברסיטת מינסק ברקנהיים מונה לפרופסור וראש אקדמיה לכימיה אי-אורגנית. הוא עבד במינסק עד שלנת 1927.

בשנת 1927 ברקנהיים עבר למוסקבה ועבד במספר מוסדות להשכלה גבוהה בעיר. הוא היה ראש אקדמיה לכימיה אי-אורגנית באוניברסיטת מוסקבה.

בשנים 1927-1934 ברקנהיים היה חבר צוות שעבד על "אנציקלופדיה טכנית" ב-10 כרכים. הוא כתב את רוב המאמרים שקשורים לכימיה.

ברקנהיים נפטר בשנת 1959 ונטמן בבית העלמין נובודוויצ'יה

## קישורים חיצוניים
* ביוגרפיה

## הערות שוליים

קטגוריה:מדענים יהודים סובייטים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת מוסקבה
קטגוריה:מחברי ספרי לימוד
קטגוריה:כימאים רוסים
קטגוריה:ילידי 1885
קטגוריה:נפטרים ב-1959
שמואל זייבלד

**שמואל דוד זייבלד** הוא פוליטיקאי ישראלי שכיהן כראש מועצת עמנואל הנבחר הראשון.

## ביוגרפיה
שמואל דוד זייבלד נולד לשמעון זלמן זייבלד.

בנובמבר 1989 התקיימו הבחירות הראשונות למועצת עמנואל. זייבלד התמודד מטעם רשימת עמנואל לתנופה (על) מול ראש המועצה הממונה אליהו מירב וניצח.

ביוני 1998 הורשע, יחד עם ראש המועצה הקודם אליהו מירב, במתן שוחד לחבר במועצה.

בבחירות שהתקיימו ב־2003 התמודד זייבלד פעם נוספת על ראשות המועצה אך הובס בידי אבנר מעטוף.

זייבלד עבר להתגורר באלעד, ולקראת הבחירות למועצת אלעד ב־2008 ביקש לעמוד בראשות רשימת אגודת ישראל המקומית.

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי מועצות מקומיות בישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
אברם ברקנהיים

**אברם ברקנהיים** (ברוסית: **Абрам Моисеевич Беркенгейм**; (22 במרץ 1867, דאוגבפילס - 28 באוקטובר 1938, מוסקבה) היה כימאי סובייטי ממוצא יהודי.

## קורות חיים
ברקנהיים נולד בשנת 1867 בדאוגבפילס (אז בתחומי האימפריה הרוסית כיום בלטביה) למשפחה יהודית. אביו היה סוחר. אימו הייתה בעלת שורשים מגרמניה וקרובת משפחה של קארל מרקס לאחר לידתו המשפחה עברה למוסקבה. לאחר סיום בית ספר בשנת 1885, ברקנהיים החל לימודי כימיה באוניברסיטת מוסקבה וסיים אותו בשנת 1890 עם מדליית זהב. עוד בתקופת הלימודים בהמלצת ולדימיר מרקובניקוב הוא התחיל ללמד באוניברסיטה. בשנת 1891 הוא נשלח לאוניברסיטת גטינגן. בהדרכת אוטו וולך ברקנהיים סיים עבודת תואר שלישי. וולך הציעה לו להישאר בגטינגן, אך ברקנהיים החליט לחזור לרוסיה.

בשנת 1895, תוך זמן קצר אחרי הגעתו למוסקבה ברקנהיים שלח את עבודת הדוקטורט שלו לכמה כימאים בולטים לרבות פרופסור ליובאבין. ליובאבין שלח את הספר בחזרה תוך ציון שהוא לא רוצה שום קשר עם מדען יהודי. ברקנהיים נפגע מאוד מתוכן התגובה ועזב את רוסיה. במשך מספר שנים הוא עסק בפעילות ציבורית תוך מתן עזרה לסטודנטים יהודים. הוא ביקר בכ-30 מדינות לרבות ארץ ישראל.

בשנת 1908 ברקנהיים קיבל הזמנה לחזור לאוניברסיטת מוסקבה. לאחר מאבק קשה הוא קיבל משרה זוטרה במעבדה. בשנת 1910 הוא התחיל ללמד במוסד להשכלה גבוהה לנשים.

על בסיס הרצאותיו ברקנהיים פרסם ספר "יסודות תאורטיות של כימיה אנליטית" שעברה מספר מהדורות.

בתקופת מלחמת העולם הראשונה ביחד עם אחיו בוריס ברקנהיים הוא פעל על תכנון מסכת גז.

לאחר סיום המלחמה ברקנהיים קיבל מינוי להקמת קתדרה לתעשיית תרופות באוניברסיטה במוסקבה. בשנת 1922 הוא מונה לפרופסור. קתדרה בהובלתו פיתחה מספר שיטות לייצור תרופות. בשנת 1930 עם הקמת אוניברסיטה לטכנולוגיה כימית, קטדרה זו שולבה באוניברסיטה החדשה. במקביל הוא התחיל ללמד באוניברסיטת מוסקבה ובאוניברסיטה הרוסית לטכנולוגיה כימית ע"ש מנדלייב.

בשנים 1927–1934 ברקנהיים היה חבר צוות שעבד על "אנציקלופדיה טכנית" ב-10 כרכים. הוא כתב מספר המאמרים שקשורים לכימיה.

ברקנהיים נפטר בשנת 1938 ונטמן בבית העלמין נובודוויצ'יה

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה

## הערות שוליים

קטגוריה:מדענים יהודים סובייטים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת מוסקבה
קטגוריה:מחברי ספרי לימוד
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין נובודוויצ'יה
קטגוריה:ילידי 1869
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1938
מריה ריטנר

**מריה ריטנר** (בפולנית: **Maria Rittner**) הייתה אתלטית יהודייה-פולנייה, שיאנית פולין בריצת 100 מטר ובהטלת כידון.

## ביוגרפיה
ריטנר התאמנה בקבוצת מכבי ורשה.

### 1925
בתחרות שנערכה בוורשה ב-27 בספטמבר 1925 קבעה בהטלת כידון (600 ג') שיא פולין חדש של 23.60 מטר. 

שבוע לאחר מכן, בתחרות שנערכה בוורשה ב-4 באוקטובר היא קבעה בהטלת כידון (800 ג') תוצאה של 21.33 מטר (דורגה במקום שלישי בסוף השנה), בריצת 60 מטר תוצאה של 8.9 שניות (דורגה במקום שמיני בסוף השנה) ובריצת 200 מטר תוצאה של 32.0 שניות (דורגה במקום שישי בסוף השנה) ובסך הכל דורגה במקום שלישי בסוף השנה בקרב חמש (60 מטר, קפיצה לרוחק, קפיצה לגובה, הטלת כידון וריצת 200 מטר). 

שבועיים לאחר מכן, בתחרות שנערכה בוורשה ב-17 באוקטובר היא קבעה בריצת 100 מטר שיא פולין (לא רשמי) בתוצאה של 13.9 שניות (דורגה במקום ראשון בסוף השנה) ובהדיפת כדור ברזל (5 ק"ג) תוצאה של 6.80 מטר (דורגה במקום חמישי בסוף השנה). ב-18 באוקטובר היא קבעה בזריקת דיסקוס (1 ק"ג) תוצאה של 21.45 מטר (דורגה במקום תשיעי בסוף השנה).

### 1926
בתחרות שנערכה בוורשה ב-3 ביוני 1926 קבעה בהטלת כידון (600 ג') תוצאה של 22.68 מטר (דורגה במקום שישי בסוף השנה).

בתחרות שנערכה בוורשה ב-29 ביוני קבעה בהטלת כידון (800 ג') שיא פולין חדש של 22.46 מטר.

בתחרות שנערכה בוורשה ב-5 בספטמבר קבעה בהטלת כידון (800 ג') תוצאה של 23.45 מטר (דורגה במקום שמיני בסוף השנה) ובריצת 80 מטר תוצאה של 11.1 שניות (דורגה במקום שישי בסוף השנה) וסיימה במקום רביעי בסוף השנה בקרב 5 (ריצת 80 מטר, קפיצה לרוחק, הטלת כידון, זריקת דיסקוס וריצת 200 מטר).

### 1927
בתחרות שנערכה בוורשה ב-19 ביוני 1927 קבעה בהטלת כידון (600 ג') תוצאה של 26.21 מטר (דורגה במקום שביעי בסוף השנה).

בתחרות שנערכה בוורשה ב-21 באוגוסט קבעה בזריקת דיסקוס תוצאה של 27.08 מטר (דורגה במקום שישי בסוף השנה) ובקרב 5 (כידון, קפיצה לרוחק, ריצת 80 מטר, דיסקוס, ריצת 200 מטר) תוצאה של 2561 נק' (דורגה במקום שישי בסוף השנה).

## קישורים חיצוניים
* Historia polskiej kobiecej lekkoatletyki w okresie miedzywojennym 

קטגוריה:אתלטיות יהודיות
קטגוריה:אתלטיות פולניות
קרן ארץ הקודש

**קרן ארץ הקודש** (**Holy Land Foundation – HLF**), שנקראה בתחילה "קרן האדמות הכבושות", הייתה ארגון הצדקה האסלאמי הגדול ביותר בארצות הברית. מטה הארגון היה ממוקם בריצ'רדסון, טקסס, והוא נוהל על ידי פלסטינים-אמריקאים. מטרת הארגון המוצהרת הייתה לכאורה הומניטרית, אולם לבסוף הוא פורק בהחלטת בית משפט לאחר שנקבע שהכסף שימש למטרות טרור והלבנת הון של ארגון הטרור חמאס.

הארגון היה במעקב של ה-FBI מכוח חוק המעקב אחר מודיעין זר (FISA). במהלך שנות התשעים, פוליטיקאים אמריקאים, בהם צ'אק שומר ואליוט שפיצר לחצו על הממשל האמריקאי לנקוט צעדים נגד קרן ארץ הקודש. בדצמבר 2001, ארצות הברית הגדירה את הקרן כארגון טרור, החרימה את נכסיה וסגרה את הארגון.

בשנת 2004, בית המשפט הפדרלי בדאלאס, טקסס, האשים את קרן ארץ הקודש וחמישה מבכיריה ועובדיה בהגשת סיוע כספי לחמאס ובעבירות נלוות. ההשערה של התביעה הייתה שהקרן העניקה כספים למשפחות של פלסטינים שביצעו פיגועי התאבדות ולאסירי חמאס, שחמאס שלט בוועדות צדקה אלה, שבחלוקת צדקה דרך ועדות הנשלטות על ידי חמאס, הקרן עזרה לחמאס לבנות תמיכה פופולרית בקרב העם הפלסטיני וכי ארגוני הצדקה הללו שירתו מטרה כפולה של הלבנת הכספים לכל פעילויות חמאס.

במקביל, בנובמבר 2004, קבע ארלנדר קיז כי הקרן לצד ארגונים קשורים לחמאס כמו האגודה האסלאמית הפלסטינית, אחראים לרצח של דוד בוים בן ה-17 בישראל בשנת 1996. זו הייתה הפעם הראשונה שאזרחים או ארגונים אמריקאים נמצאו אחראים על פי חוק פדרלי משנת 1990 שאפשר לקורבנות טרור לתבוע פיצויים אזרחיים.

במשפט שנערך בשנת 2008 מצא חבר המושבעים את כל הנאשמים אשמים בכל האישומים. היה מדובר בתביעה הגדולה ביותר בתולדות ארצות הברית להעברת כספים לטרור. בשנת 2009, מייסדי הארגון נידונו ל-15 עד 65 שנות מאסר על "העברת 12 מיליון דולר לחמאס".

בשנת 2022 פתחו ארגון "Within Our Lifetime" וארגונים פלסטינים אחרים במסע ציבורי לשחרור הנאשמים. בשנת 2024 שוחרר אחד הנאשמים לאחר 16 שנים בכלא.
## קישורים חיצוניים

* 

*Global politisk islam? Muslimska brödraskapet & Islamiska förbundet i Sverige


## הערות שוליים

קטגוריה:חמאס
קטגוריה:ארצות הברית: אסלאם
קטגוריה:טרור אסלאמי
קטגוריה:טרור בארצות הברית
קטגוריה:האחים המוסלמים
קטגוריה:מימון טרור
צאנקו יבלנסקי

**צאנקו ואסילב יבלנסקי** (בבולגרית: **Цанко Василев Яблански**, נולד ב-9 בספטמבר 1944, ביאלה סלאטינה, ממלכת בולגריה) הוא דיפלומט, פוליטיקאי ומדען בולגרי אשר בין השנים 1999–2003, כיהן כשגריר בולגריה בישראל.

## ביוגרפיה
צאנקו יבלנסקי נולד בעיירה ביאלה סלאטינה אשר במחוז וראצה, בוגר הפקולטה לחקלאות של אוניברסיטת סופיה. בין 1985–1990 היה סוכן של השירות החשאי הבולגרי. הוא נמנה עם מקימי אוניברסיטת תראקיה בסטארה זאגורה, וכיהן בה כפרופסור לזואולוגיה ולווטרינריה וכן כסגן הרקטור.

בראשית שנות ה-90 של המאה ה-20 הצטרף לחיים הפוליטיים בבולגריה כחבר במפלגת איחוד הכוחות הדמוקרטיים, נבחר מטעמה לראשות עיריית סטארה זאגרה, וכיהן בתפקידו בין 1995–1999. בהמשך, הועלו חשדות לאי סדרים כספיים בתקופת כהונתו, אך לא ננקטו צעדים משפטיים.

ב-1999 מונה על ידי הנשיא פטר סטויאנוב לשגריר בולגריה בישראל וכיהן בתפקידו עד 2003. בשנה זו, התמודד שוב לראשות עיריית סטארה זאגורה אך הפסיד בבחירות.

## הערות שוליים

קטגוריה:שגרירי בולגריה בישראל
קטגוריה:מדענים בולגרים
קטגוריה:ראשי עיריות בבולגריה
קטגוריה:פוליטיקאים בולגרים
קטגוריה:דיפלומטים בולגרים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סופיה
קטגוריה:בולגרים שנולדו ב-1944
Shadows of Blue

***Shadows of Blue*** (בעברית: "**צללים של כחול**") הוא המיני-אלבום הרביעי והשני בשפה האנגלית של הזמר הישראלי מרגי. המיני-אלבום יצא לאור ב-9 במאי 2024 תחת הוצאת חברת התקליטים סבן מיוזיק גרופ.

## רקע
המיני אלבום הבינלאומי הראשון של מרגי, ''Dark Side Of The Rainbow'', זכה לסיקור בפלטפורמות כמו רולינג סטון ובילבורד, והוא הופיע בתור מופע החימום של ברונו מארס במהלך הופעתו בישראל. מרגי גם לקח על עצמו תפקידים כפרזנטור של מותג האיפור Il Makiage ומותג האופנה טוונטי פור סבן, ומוביל את הקמפיין לאפליקציית התשלום PayBox.

## קידום
ב-15 בפברואר 2024, מרגי הוציאה את "Cry" כסינגל ראשון מתוך המיני-אלבום. מרגי תכנן במקור להוציא סינגל ראשון אחר בנובמבר, אבל שינה אותו ל-"Cry" לאחר תחילת מלחמת חרבות ברזל, מכיוון שהוא הרגיש שזה השיר הנכון לשחרר באותה תקופה. את הקליפ לשיר ביים דמיאן בלו.

מרגי הוציא ביום ב-9 במאי את המיני-אלבום.

## הרכב
על בחירת שם האלבום סיפר מרגי: .

השיר "Don't Let Me Wake Up" נכתב בשיתוף מרגי והוא שיר אישי שמתאר את הפחד לאבד מישהו קרוב.

"Cry" היא בלדת פסנתר, המשלבת מנגינה מהקלאסיקה של אלטון ג'ון, "Goodbye Yellow Brick Road", לאחר שג'ון נתן למרגי את ברכתו להשתמש בה. מרגיע כתב את השיר על היכולת להיות חשוף ופגיע עם האנשים הקרובים אליו. משפחתו וחבריו של מרגי השתתפו בהקלטת קולות רקע של "Cry".

את השיר "On My Way Up" כתבו אלברו רודריגז, סקוט טיילר שוורץ, ניצן קייקוב ומרגי בעצמו. הוא משקף את הרגשות של מרגי לגבי הקריירה שלו והפיכת רגעים קשים להזדמנויות.

השיר "Look Easy" נכתב בשיתוף מרגי והפיק המפיק האגדי דייוויד פוסטר, שעבד עם אמנים כמו מייקל ג'קסון, ויטני יוסטון וברברה סטרייסנד. הוא מדבר על השלב שבו מישהו קרוב אליך ממשיך הלאה.

## רשימת רצועות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי מרגי
קטגוריה:מיני-אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי ניצן קייקוב
קטגוריה:אלבומי חברת סבן מיוזיק גרופ
אריה מאיר (חייל)

**אריה דוד מאיר** (י"ז באדר ה'תרצ"ב, 24 בפברואר 1932 - ח' בסיון ה'תשכ"ז, 16 ביוני 1967) היה מפקד פלוגה בצבא ההגנה לישראל. נהרג בקרב לכיבוש מוצב אל-קובה ב, ועל מעשיו בקרב זה הוענק לו עיטור העוז.

## קורות חיים
אריה נולד לאהרן-ראובן ולחנה (אנוּלה) מאיר בקבוצת שילר בי"ז באדר ה'תרצ"ב, 24 בפברואר 1932. ב-1949 התגייס לצה"ל ושירת כמפקד מחלקה.

במילואים שירת כסגן מפקד פלוגה, ולחם ב-1956 במלחמת סיני.

ב-1957 מונה למפקד פלוגה, ובהמשך שירותו הועלה לדרגת רב-סרן.
### מלחמת ששת הימים
במלחמת ששת הימים לחם בחזית המצרית, כמפקד פלוגת רכובה על זחל"מים בגדוד מילואים 54 של חטיבה 11, שבפיקוד צבי לבנון. ביום הראשון למלחמה, ב, ואף שנפגע אנושות, פעל תחת אש לחילוץ פקודיו. על מעשיו בקרב צוין לשבח. ב-1973 הומר הצל"ש לעיטור העוז. את התעודה קיבל בשמו בנו ניר מאיר מידי יצחק רבין, שהיה הרמטכ"ל במלחמת ששת הימים.

11 ימים לאחר שנפצע, בח' בסיון ה'תשכ"ז, 16 ביוני 1967, נפטר מפצעיו ונקבר בבית העלמין בקבוצת שילר.

## חיים אישיים
אריה נישא למרים (מוּקי) והתגורר כל ימיו בקבוצת שילר, למרים ואריה נולדו שלושה ילדים, ניר (לימים מזכ"ל התנועה הקיבוצית), רוני וגליה.

אריה עסק בתחום התרבות וחינוך. והעניק חנוך גופני לתלמידי בית הספר. ב-1952 ארגן את חגיגות מחצית-היובל של קבוצת שילר.

ב-1964 נשלח להשתלמות למדריכי אתלטיקה קלה באנגליה. בשנות השישים ניהל את בית החרושת שבקיבוץ, מפעל 'שילטקס' לייצור סרטים לתעשיית הטקסטיל.

ב-1967 ארגן לראשונה את "מרוץ ההדר" בקיבוץ, לאחר מותו התקיים המירוץ לזכרו בשם "מרוץ ההדר על שם אריה מאיר" עד שפסק בראשית שנות השמונים.
לפני נפילתו שימש כרכז השחייה של הפועל באזור הדרום. בתחרות השחייה השנתית בקבוצת שילר הוענק גביע על שמו לקבוצה המנצחת בתחרות.

מתחביביו היו שירה במקהלה, צילום, ספורט ואתלטיקה.

## קישורים חיצוניים
*  באתר נזכור את כולם
* אריה מאיר בדפי ההנצחה של קבוצת שילר

## הערות שוליים

קטגוריה:מעוטרי עיטור העוז במלחמת ששת הימים
קטגוריה:חללי צה"ל במלחמת ששת הימים
קטגוריה:קבוצת שילר: אישים
קטגוריה:בוגרי תיכון אזורי ע"ש ברנר בגבעת ברנר
קטגוריה:רבי-סרנים בצה"ל
קטגוריה:לוחמי חטיבת יפתח
קטגוריה:מעוטרי חטיבת יפתח
קטגוריה:אישים הקבורים בקבוצת שילר
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1932
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1967
אמראוואטי

**אמראוואטי** (בטלוגו: **అమరావతి**) היא בירת המדינה ההודית אנדרה פרדש. העיר שוכנת על נהר קרישנה.

## היסטוריה
העיר אמראוואטי הוקמה בסביבות המאה ה-2 לפנה"ס, ושימשה כבירת שושלת סאטווהאנה.

לאחר פיצול אנדרה פרדש וטלנגאנה ב־2014, נקבע כי היידראבאד, שהייתה בירת המדינה קודם הפיצול ונמצאה בטלנגאנה, תהיה בירת שתי המדינות לתקופה שלא תעלה על עשור. בעקבות כך החליטה ממשלת אנדרה פרדש בראשות נ. צ'אנדרבאבו נאידו להקים בירה חדשה במרחק כ־25 ק"מ מהעיר הקיימת.

במרץ 2017 נחנך משכנם של האספה המחוקקת והמועצה המחוקקת של אנדרה פרדש באמראוואטי.

## קישורים חיצוניים

*

## הערות שוליים

קטגוריה:המדינות והטריטוריות של הודו: ערי בירה
קטגוריה:אנדרה פרדש: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-2015
זוקי מכוכב רובי

**זוקי מכוכב רובי** (באנגלית: **Zokie of Planet Ruby**) היא סדרת טלוויזיה קנדית קומית מונפשת בהפקת Nelvana. הסדרה עוקבת אחר חייה של ולוגרית בשם רובי (מדובבת על ידי באהייה ווטסון), שהופכת לחברה הכי טובה של חייזר בשם זוקי (מדובב על ידי זאק ריינו).

אפילו שכל פרקי העונה הראשונה של הסדרה עלו לשירות הזרמת המדיה פריים וידאו בארצות הברית ב-31 בדצמבר 2023, בערוץ ניקלודיאון הרשמי הסדרה עלתה רק ב-10 במאי 2025. בישראל, העונה הראשונה התחילה את שידוריה בערוץ ניקלודיאון ב-19 במאי 2024 והסתיימה ב-20 ביוני של אותה השנה. בקנדה, הסדרה צפויה לעלות לשידור בערוץ YTV.

## תקציר
הסדרה עוקבת אחרי חייה של ולוגרית בת 10 בשם רובי. כשרובי מגלה שהעוקב היחיד שלה בערוץ הוא חייזר מהכוכב פאדג' בשם זוקי, הם הופכים במהירות לחברים הכי טובים. יחד עם חברם ארל, סנאי מדבר, רובי מלמדת את זוקי את הגרסה שלה של כדור הארץ, בזמן שזוקי מנסה לשלוט בכוחות הבלתי צפויים שלו.

## מדבבים ודמויות

בדיבוב בעברית השתתפו גם מאי יעקובסון, לירון אליידי, מיה אלון ורועי גבע. שרג'יל ראסול ומייגן דאנסו השתתפו גם בגרסה המקורית באנגלית. 

### צוות טכני

## שידור

## פרקים

### עונה 1

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ניקלודיאון: תוכניות וסדרות
מיקשה רוזנק

**מיקשה רוזנק** (בהונגרית: **Rosenák Miksa**; נאדאש, 27 במרץ 1867 – ניו יורק, ארצות הברית, 25 בספטמבר 1959) היה דוקטור לרפואה (MD), כירורג יהודי-הונגרי, הרופא ראשי והמנהל של בית החולים היהודי האורתודוקסי בבודפשט, אחיו של הרב מרדכי יהודה רוזנק (1868–1923).

## קורות חיים
רוזנק נולד במשפחה יהודית כבנו של הסוחר שמואל רוזנק. הוא סיים את בית הספר התיכון בעיר באיה (1878–1886) ולאחר מכן הפך לסטודנט בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת בודפשט (שמה כיום אוניברסיטת אטווש לוראנד). לאחר שקיבל את התואר, עבד כמתמחה בבית החולים היהודי ברחוב סאבולץ' (שמו כיום המרכז הרפואי הלאומי) של הקהילה היהודית של פשט. מאוחר יותר הפך למנתח הראשי של בית החולים סנט אישטוואן. במלחמת העולם הראשונה (1915) מונה לרופא גדודי. באפריל 1919 הועבר לסנטוריום ברחוב וארושמאיור. בהנחייתו ובתמיכתו של המיליונר יליד הונגריה ברנאט בראון, הפך בניין הסנטוריום לבית חולים מודרני עד פברואר 1920, וברנאט בראון קרא לבית החולים על שם אחיו, דניאל בירו, שמת מות גיבורים במלחמה.(בית החולים בירו דניאל) מאז ועד מותו ניהל את המוסד כמנהל וכרופא ראשי. הוא פתח מרפאה בבית הקהילה האורתודוקסית בבודפשט בכתובת רחוב קרטס 32 שגם אותה ניהל. בינואר 1932, כהוקרה על עבודתו רבת הערך בתחום שירותי הבריאות הציבוריים, הוא קיבל את התואר "יועץ בריאות מלכותי הונגרי". הוא פרש לגמלאות ביולי 1935, אך נשאר פעיל בחיים הציבוריים היהודיים: הוא נכנס לתפקיד נשיא "האגודה הפילנתרופית הלאומית אהבת רעים", השתתף בישיבות ועדת ההיגוי של המחוזות ושל בית המדרש לרבנים בבודפשט.

חברויות
* חבר ב"וועדת בירת הונגריה" משנת 1920
* חבר בנשיאות הנבחרת של הקהילה היהודית של פשט
* האגודה הספרותית היהודית-הונגרית.
* עמית מערכת במספר כתבי עת רפואיים מקומיים וזרים

## משפחתו
אשתו הייתה הסופרת בלנקה בר (1881–1965), בתם של הסיטונאי יעקב בֶּר, נשיא הקהילה היהודית של פקש, ושל קרולינה שפיצר, איתה התחתן ב-12 ביוני 1900 בפקש.

ילדיהם:
* ד"ר אישטוואן רוזנק, כירורג (1901–1990).
* מרגיט רוזנק (1903–?). בעלה בלה ברנד (1890–1972) היה עורך דין.

## עבודותיו (מבחר)
* Macroglossia, lingua lobata cum cystis mucosis multilocularibus . פלדמן עם איגנאק. (רפואה, 1905, 6-7)
* אורתודוקסי תרבותי. (שוויון, 1912, 36–37)
* רופאים יהודים בשירות האנושות . (שוויון, 1920, 4)
* שני מקרים של פיתול מסתם תוך בטני (רטרוגרדי) . (רפואה, 1922, 3)

## פרסים והוקרה
* מדליית הצלב האדום הפרוסי דרגה 3
* יועץ בריאות מלכותי הונגרי

## לקריאה נוספת
* András Gergely: לקסיקון של רופאים יהודים הונגרים מפורסמים. בודפשט, מכבי, 2001 (אנדראש גרגיי: רופאים יהודים הונגרים מפורסמים ומצטיינים. 2001. הוצאת מכבי, בודפשט)
*  (אלפרד היבש: לזכרו של- ד"ר מיקשה רוזנק. אוי אלט 18)
* לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. גישה מקוונת

## ביבליוגרפיה
* A magyar társadalom lexikonja. A Magyar Társadalom Lexikona Kiadóvállalat, Budapest, 1930.
* Ki-kicsoda? Kortársak lexikona, h. n. [Budapest], Béta Irodalmi Rt., é. n. [1937]
## הערות שוליים

קטגוריה:רופאים יהודים הונגרים
קטגוריה:כירורגים יהודים הונגרים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אטווש לוראנד בודפשט
קטגוריה:יהודים בצבא האוסטרו-הונגרי במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:רופאים צבאיים יהודים
קטגוריה:מנהלי בתי חולים יהודים
קטגוריה:מהגרים מהונגריה לארצות הברית
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1867
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1959
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1959
שלום צוקרמן

הרב **שלום צוקרמן** (1912 – כ' בחשוון ה'תשל"ה, 6 בנובמבר 1974) היה רב המושבה קדימה ורב המועצה הדתית ושיכוני א'–ג' של הפועל המזרחי בבני ברק.

## ביוגרפיה
נולד בעיירה לבדוב שבליטא, בן בכור לנחמיה וגיטל. למד בישיבות נובהרדוק בערים אושמינה, פינסק ויאנובה. נישא לגולדה מלכה, בת הרב ישראל אייזיק רבינוביץ' ממינסק (נפטרה ב-1990).

ב-1933 נמנה עם קבוצת תלמידי ישיבת נובהרדוק שעלתה לארץ ישראל ולמדה בישיבת נובהרדוק בבני ברק. לאחר כמה שנים החל ללמוד בישיבת חברון בירושלים, ונסמך לרבנות מידי הרבנים איסר זלמן מלצר, יצחק אייזיק הלוי הרצוג ויעקב ישראל קנייבסקי. לימד בישיבת עץ חיים בירושלים.

ביולי 1950 התמנה לרב המושבה קדימה שבשרון, תפקיד שבו כיהן כעשרים שנה. בשנת 1963 התמנה במקביל לרבה של עליית הנוער. ב-1970 נבחר לכהן כרב שיכוני א' - ג׳ של הפועל המזרחי וכרב מטעם המועצה הדתית בבני ברק. גורמים בעיר התנגדו למינוי רב מטעם המועצה הדתית, ובטרם הגיע לבני ברק קראו אליו הרבנים יעקב לנדא, שמואל הלוי וואזנר, נתן צבי פרידמן ועוד לוותר על התפקיד. הרב צוקרמן לא נענה לקריאתם, וגורמים בעיר פנו לבית הדין הרבני בפתח תקווה, שהוציא צו ביניים למשך שבועיים המונע מהרב צוקרמן לכהן בתפקיד. למרות הצו, קיבל הרב צוקרמן את התפקיד, וכהונתו לוותה במאבקים וחרמות כנגדו.

הרב צוקרמן היה חבר בחבר הרבנים שעל ידי הפועל המזרחי, והיה חבר ועדת החינוך והוועדה המסדרת של הארגון.

נפטר בכ' בחשוון ה'תשל"ה, ונקבר בהר המנוחות. המועצה הדתית בבני ברק ייסדה קרן מלגות לבני ישיבות לזכרו.

## משפחתו
אחיו הצעיר, הרב אברהם צוקרמן, היה ראש ישיבת בני עקיבא כפר הרא"ה. אחותו שרה, נישאה לרב שלמה צוקרמן, ראש הישיבה החקלאית בכפר הרא"ה וכפר הנוער בן יקיר.

בתו יפה מגנס היא רבנית ואשת חינוך, לשעבר מנהלת אולפנית בני עקיבא תל אביב וכיום דיקנית הסטודנטיות במכללה ירושלים וראש מדרשת בת-ציון. בעלה הוא הרב יהושע מגנס, ר"מ בישיבת מרכז הרב ויורשו של הרב צוקרמן ברבנות בבני ברק.

בתו חיה (נפטרה בה'תשפ"ה) נישאה לרב זליג קולדצקי, בנו של הרב שכנא קולדצקי (מהדיר פירוש רבי הלל בן אליקים לספרא ולספרי).

## לקריאה נוספת
* שלמה זמרוני, בשבילי זיכרון - הרב ר' שלום צוקרמן זצ"ל, בתוך **[[שבילין]]** כט-ל, כסלו תשל"ז, עמ', רח - רט.
* יצחק גולדשלג, צוקרמן, שלום, בתוך: יצחק רפאל (עורך), "**[[אנציקלופדיה של הציונות הדתית]]**", כרך ה, תשמ"ג, עמ' 10 - 11.

## קישורים חיצוניים
* 
* 'גדלותו של משה' - הספד של הרב צוקרמן על הרב משה שלמה שטרנברג, התורה והמדינה ט-י (תשי"ט) עמ' תרעח-תרעט

## הערות שוליים

קטגוריה:רבני מושבות
קטגוריה:רבני מועצות מקומיות
קטגוריה:בני ברק: רבני שכונות
קטגוריה:קדימה-צורן: אישים
קטגוריה:רבני הציונות הדתית בישראל
קטגוריה:משפחת נחמיה צוקרמן
קטגוריה:בוגרי ישיבות נובהרדוק
קטגוריה:בוגרי ישיבת חברון כנסת ישראל
קטגוריה:רבני ישיבת עץ חיים
קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה הרוסית
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:אנשי עליית הנוער
קטגוריה:אנשי חבר הרבנים שעל ידי הפועל המזרחי
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1912
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1974
מירה רוזנר

**מירה רוזנר** (בפולנית: **Mira Rosner**;  17 באפריל 1904 - ?) הייתה אתלטית יהודייה-פולנייה.

## ביוגרפיה
רוזנר התאמנה בקבוצת מכבי קרקוב.

### 1923
בתחרות שנערכה בקרקוב ב-14 באוקטובר 1923 היא קבעה בריצת 100 מטר תוצאה של 16.0 שניות (דורגה במקום תשיעי בסוף שנה) ובריצת שליחות 4x100 מטר ביחד עם ונדה גולדמן, מטלס (Mateles) ואלה קלפמפר בתוצאה של 1:02.4 דקות (דורגה במקום רביעי בסוף שנה).

### 1924
בתחרות שנערכה ב-25 במאי 1924 קבעה בריצת 300 מטר תוצאה של 54.6 שניות (דורגה במקום שלישי בסוף שנה).

באליפות פולין שנערכה בוורשה ב-8 בספטמבר קבעה מחוץ לתחרות בריצת 600 מטר שיא פולני חדש של 2:23.7 דקות ובנוסף זכתה בשתי מדליות ארד בריצות שליחות 4x60 מטר (39.0 שניות) ו-4x100 מטר ביחד עם אידה קמפלר, ונדה גולדמן ואלה קמפלר.

## קישורים חיצוניים
* Historia polskiej kobiecej lekkoatletyki w okresie miedzywojennym 

## הערות שוליים

קטגוריה:אתלטיות יהודיות
קטגוריה:אצניות פולניות
כיבוש דמשק (1920)

**כיבוש דמשק ב-1920** היה השלב האחרון של מלחמת צרפת–סוריה, כאשר הכוחות הצרפתיים כבשו את דמשק עם מעט התנגדות. הממלכה הערבית של סוריה באה לסיומה והמנדט הצרפתי על סוריה הוכנס לתוקף. זמן קצר לאחר מכן, בספטמבר 1920, הפכה דמשק לבירת מדינת דמשק תחת המנדט הצרפתי.

## היסטוריה
מלחמת ההאשמים נגד הצרפתים, שפרצה בינואר 1920, הפכה תוך זמן קצר למערכה הרסנית עבור הממלכה הערבית של סוריה החדשה. מודאג מהתוצאות של קרב עקוב מדם ארוך עם הצרפתים, המלך פייסל עצמו נכנע ב-14 ביולי 1920, אך הודעתו לא הגיעה לשר ההגנה של המלך פייסל, יוסוף אל-עזמה, שהתעלם מהמלך, הוביל צבא למייסלון כדי להגן על סוריה מהתקדמות צרפת. קרב מייסלון הביא לתבוסה סורית מוחצת. מאוחר יותר צעדו הכוחות הצרפתיים לדמשק וכבשו אותה ב-24 ביולי 1920.

הכוחות הצרפתיים נתקלו בהתנגדות מועטה מצד תושבי דמשק, אך היו חילופי יריות בין הצרפתים לבין תושבי שכונות שאגור ומידן בתחילת הכניסה הצרפתית. למחרת הוקמה ממשלה פרו-צרפתית בהנהגתו של אלאדין אל-דרובי.

## הערות שוליים

מייסלון
מייסלון
קטגוריה:1920
קטגוריה:המנדט הצרפתי בסוריה ובלבנון
קטגוריה:1920 בצרפת
קטגוריה:דמשק: היסטוריה
מועדון האקסיות

**מועדון האקסיות** (באנגלית: **The First Wives Club**) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1996 בבימויו של יו וילסון, עם גולדי הון, דיאן קיטון ובט מידלר בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס על הספר "The First Wives Club" של ויויאן גולדסמית'  משנת 1992 והוא מתאר שלוש נשים שבעליהן נטשו אותן לטובת נשים צעירות והן מחליטת לנקום בהם.

הסרט היה שובר קופות והפך לסרט פולחן בעיקר של נשים בגיל הביניים.

סרט היה מועמד לפרס אוסקר למוזיקה המקורית הטובה ביותר (מרק שיימן).

שרה ג'סיקה פארקר ובט מידלר היו מועמדות לפרס סטלייט.

## תקציר העלילה
בשנת 1969 מסיימות התלמידות אנני, סינטיה, ברנדה ואליס את לימודיהם במידלברי קולג'

כעבור 25 שנה מחליטה סינטיה (סטוקרד צ'אנינג) להתאבד לאחר שבעלה העשיר זנח אותה לטובת אישה צעירה. לפני כן היא שולחת מכתבים זהים לשלוש חברותיה מהקולג' - אנני (דיאן קיטון), ברנדה (בט מידלר) ואליס (גולדי הון). השלוש נפגשות בטקס האשכבה בכנסייה ומתברר להן שמצבן דומה.

אנני נשואה לארון (סטפן קולינס), שותף במשרד פרסומת, ושניהם מטופלים אצל הפסיכיאטרית לסלי רוזן (מרשה גיי הארדן). ארון מודיע לאנני כי התאהב בפסיכיאטרית ועובר לגור איתה.

ברנדה נשואה למורטי (דן הדייה), שהתאהב בצעירה מושכת בשם שאלי (שרה ג'סיקה פארקר) ועזב אותה.

אליס נשואה לביל (ויקטור גרבר). היא הייתה שחקנית מפורסמת וכעת התבגרה ומתקשה להשיג תפקידים. הפלסטיקאי שלה, ד"ר פקמן (רוב ריינר), מתקשה לשכנע אותה לא לעבור ניתוחים קוסמטיים מיותרים. בעלה זונח אותה למען הכוכבנית הצעירה פיבי (אליזבת ברקלי).

אנני שומעת בעצתה של אימה (איילין הקרט) לשלוח את בתה כריס (ג'ניפר דאנדס), לעבוד אצל ארון ולרגל. כריס מגלה שהשותפים שלו רוצים למכור את חלקם. אנני קונה זאת מהם וזורקת אותו מהמשרד.

אליס מגלה לביל כי הכוכבנית פיבי היא בעצם קטינה ומאיימת לגלות זאת בפומבי. היא מחרימה חפצי אמנות שלו, מוכרת אותם לאנני תמורה דולר במכירה פומבית ושלושתן מכוונות את שאלי לקנות אותם תמורת 14,000 דולר ולגרום לסכסוך בינה לבין מורטי. בעזרתה של אשת החברה גונילה (מגי סמית'), הן מצליחות לחדור לדירתו של מורטי ולמצוא שם חומר מרשיע עליו בקשר לרכוש לא חוקי.

לבסוף הן מכריחות את הגרושים שלהן לשלם להן ובכסף הן פותחות מועדון של נשים במשבר. בנשף הפתיחה המפואר נוטש מורטי את שאלי ומתפייס עם ברנדה.

כשהמוזמנים מסתלקים פותחות אנני, ברנדה ואליס בשירה וריקוד של השיר You Don't Own Me, של הזמרת לסלי גור, שהיה מהשירים הבולטים של הגל השני של הפמיניזם.

## צוות השחקנים

## קישורים חיצוניים

*קדימון למועדון האקסיות, באתר יוטיוב
*סצנת הסיום - You Don't Own Me, באתר יוטיוב

קטגוריה:סרטי 1996
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי פרמאונט
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:פמיניזם בקולנוע
קטגוריה:סרטים על נקמה
קטגוריה:סרטים על גירושים

קטגוריה:סרטים המבוססים על רומנים אמריקאים
בטי טיילור

**בטי טיילור** (באנגלית: **Betty Taylor**; 7 באוקטובר 1919 – 4 ביוני 2011) הייתה שחקנית, זמרת ורקדנית אמריקאית. היא זכורה בעיקר בתור גילומה של סלו-פוט סו בסלון פרסת הזהב הממוקם בארץ המערב הפרוע שבדיסנילנד. בין השנים 1956–1986 היא גילמה תפקיד זה כ-45,000 פעמים, ובזכותו היא הוכרה כאגדת דיסני בשנת 1995.

## ביוגרפיה
### חיים מוקדמים
טיילור נולדה ב-7 באוקטובר 1919 בסיאטל, וושינגטון, ארצות הברית. החלה ללמוד ריקוד בגיל שלוש, ובמהלך ילדותה והתבגרותה היא הופיעה בהפקות בימתיות מקצועיות ושרה ורקדה במועדני לילה. בגיל 18 היא הקימה את הלהקה "Betty and Her Beaus" ("בטי והמחזרים שלה"), אשר כללה, בנוסף אליה, 16 מוזיקאים, כולם גברים, איתם הופיעה בקביעות ב-Trianon Ballrooms. בהמשך השתתפה בתוכנית רדיו של להקת סונס אוף דה פיונרס, ואף הופיעה במספר מופעים עם זמרי הג'אז לס בראון, הנרי בוסי, רד ניקולס ופרנק סינטרה. טיילר שיחקה גם בסרטי הקולנוע "דפוק על כל דלת", "הנקמה היא שלי" ו"איסט סייד, ווסט סייד" שיצאו לאקרנים בשנת 1949, ובסרט "הרוכב העליז" שיצא לאקרנים בשנת 1950.

### קריירה בדיסני
ב-17 ביולי 1955 עלה המופע "Golden Horseshoe Revue" ("רווי פרסת הזהב") בסלון פרסת הזהב הממוקם בארץ המערב הפרוע שבדיסנילנד. במופע כיכבו הדמויות פקוס ביל וסלו-פוט סו, זוג הבוקרים המאוהבים מסרט ההנפשה של אולפני ההנפשה של וולט דיסני "עת הזמיר" משנת 1948. תחילה ג'ודי מארש גילמה את סלו-פוט סו, אך בשנת 1956 הוחלט שצריך לעצב מחדש את הדמות, לכן החלו אודישנים לגילומה. טיילור נבחנה באודישן ובסופו התקבלה לגילום הדמות למשך ארבעה שבועות. וולט דיסני העריץ את עבודתה של טיילור, והיא נשארה בתפקיד במשך שלושים שנה, עד שנת 1986, בה החליטו להוריד את המופע. ברוב המופעים בהם הופיעה טיילור, גילם את פקוס ביל השחקן וולי בוג.

מדי פעם המופע הוצג מחוץ לסלון. בשנת 1968 הופק סיבוב הופעות למופע ברחבי גרינלנד וניופאונדלנד. בשנת 1970 המופע נעשה בבית הלבן עבור נשיא ארצות הברית ריצ'רד ניקסון ומשפחתו. טיילור הופיעה בתור הדמות כ-45,000 פעמים, כאשר המופע זכה בשיא גינס עבור מספר ההצגות הגדול ביותר. ההופעה ה-10,000 צולמה עבור פרק הבכורה של העונה התשיעית של "עולמו המופלא של דיסני". בנוסף להשתתפות של טיילור במופע, היא גם לקחה חלק באירועי צדקה של חברת וולט דיסני, כמו כן קולה נשמה באטרקציה "אמריקה שרה", שגם נמצאת בדיסנילנד.

בשנת 1995 הוכרה טיילור כאגדת דיסני, כאשר באותה שנה הוכר גם בוג בתואר.

### שנים אחרונות והוקרה
בשנותיה האחרונות טיילור המשיכה לשיר, ומדי פעם הייתה עושה הופעות שירה בבית האבות בו התגוררה. ב-4 ביוני 2011, בהיותה בת 91, נפטרה טיילור בביתה. היא נקברה בפארק ההנצחה של וואשלי אוורגרין. יום לפני פטירתה של טיילור, נפטר בוג ממחלת אלצהיימר. חודשיים לאחר פיטרתם של השניים, ב-18 באוגוסט, עלה בדיסנילנד מופע לזכרם בשם "The True Legends of the Golden Horseshoe" ("האגדות האמיתיות של פרסת הזהב"). באותו אירוע נתרם על ידי ג'ורג' קלוגרידיס עבור בית הספר לאמנויות אורנג' קאונטי 10,000 דולר לכבודם של השניים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת וושינגטון
קטגוריה:סיאטל: אישים
קטגוריה:שחקניות אמריקאיות
קטגוריה:זמרות אמריקאיות
קטגוריה:רקדניות אמריקאיות
קטגוריה:אגדות דיסני
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1919
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1919
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2011
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2011
בורקוש

**בורקוש** (בערבית: **برقش**) או **יוסטיניאנופוליס** הוא אתר ארכאולוגי הממוקם  ממערב לדמשק, סוריה קרוב לגבול ללבנון.

ואדי אל-קרן הסמוך הוא אתר רבייה חשוב לציפורי בר במזרח התיכון, והוא זוהה על ידי BirdLife International כאזור ציפורים בעל חשיבות.

האתר שוכן בגובה של  ומשקיף ישירות אל מישור דמשק והגבעות הסובבות, באזור ישנם עדרי עיזים וגמלים. בשל אופיו הרגיש של השטח הסמוך לגבולות לבנון ורמת הגולן, מבקרים יזדקקו לליווי צבאי כדי להגיע לאתר, שנמצא במרחק של כעשר דקות הליכה במסלול תלול הרחק מהכביש הראשי.

ז'וליאן אליקוט הציע כי ייתכן שהאתר נקרא **ברקוזה** בימי קדם. זה היה בניגוד למיקומה של **ברקושיה** שהוצע בעבר על ידי אלברכט אלט ב-1947. במאה ה-6 שונה שמה **ליוסטיניאנופוליס** (Ἰουστινιανούπολις) על שם הקיסר הביזנטי יוסטיניאנוס הראשון.

## הבזיליקה הביזנטית והמקדש הרומי
בכפר יש חורבות של שני מקדשים רומיים הנכללים בקבוצת מקדשי החרמון.

חורבותיה של בזיליקה ביזנטית מהמאה ה-6 לספירה שוכנות על ראש גבעה שהושטחה באופן מלאכותי ליצירת רמה דו-מפלסית. האזור שמסביב כולל חדרים חצובים רבים וקריפטות. נראה שהבימה שעליה בנויה הבזיליקה היא של מקדש רומי קודם שהוערך למאה ה-1 לספירה. חוקרים רבים סבורים שהמקדש הרומי בעצמו נבנה על שרידי מקדש קודם לפחות ארבע מאות שנה קודם לכן ואולי אף במשך דורות רבים. הבזיליקה בנויה מגושי אבן מסיביים והאתר זרוע בלוקים מבלבלים אחרים, שחלקם מזכירים מבנים או מחשופים גאולוגיים יוצאי דופן.

מתחם המקדשים בבורקוש הוזכר על ידי הנציגות הארכאולוגית הגרמנית לבעלבכ ב-1903 ומאז זכה למחקר מועט. סקר טופוגרפי ואדריכלי של האתר נערך בשנת 1999 על ידי Gunnar Brands עבור אוניברסיטת האלה-ויטנבורג שבגרמניה. עבודת גמר המכסה את תוצאות הסקר מתבצעת כעת על ידי פרדריק פון בארגן.

הסקר שנערך ציין תשתיות מורכבות, ונועד לתעד את היישובים מסביב לרבות קברים, מחצבות וחורבות מקדש פרופילאה. הסקר נפגע מהריחוק והגובה של האתר, הפגזות טנקים ומציאה של יישוב באזור שהיה גדול פי שניים מהצפוי עם קברים חצובים רבים בקרבת מקום. מרתף הבזיליקה נבנה מסלע והראה איכות בנייה טכנית גבוהה. נמצאו עקבות של פמוטים מברונזה יחד עם שרידים של כיסוי שיש לבן עם עורקים אפורים. 12 כותרות נרשמו ב-1903, מתוכן נותרו רק שמונה במקומן, ושלוש נוספות נעקרו בקרבת המקום, אחת מהן לשימוש חוזר לחקלאות מימי הביניים. הכותרת השתים עשרה הייתה מכוסה בהריסות ומוסתרת כמעט לחלוטין. הקיר המזרחי של הבזיליקה כולל פורטיקו. יסודות של מה שנחשבו כפֶּרִיסטייל לבזיליקה נמצאו מצפון מערב לה, חלק מהשטח מצפון לה נוקה ופולס על ידי הצבא. רוב שרידי היישוב פזורים במדרון המזרחי של הגבעה, וישנם גם מבנים גדולים במדרון המערבי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אדריכלות ביזנטית
קטגוריה:מקדשים ברומא העתיקה
מנאנדר (מיסטיקן גנוסטי)

**מנאנדר** (ביוונית: **Μένανδρος**) או **מנאנדרוס** היה מיסטיקן גנוסטי, משיח שקר וקוסם שומרוני מהמאה הראשונה לספירה שחי בארץ ישראל בתקופת בית שני. הוא השתייך לאסכולת הסימונים, והפך למנהיגה לאחר מותו של אדונו ומנחהו, סיימון מגוס (שמעון הקוסם), שהיה ברומא בתקופת שלטונו של הקיסר קלאודיוס.

הוא מוזכר ביצירותיהם של אירנאיוס, טרטוליאנוס ואחרים. יוסטינוס מרטיר הוא המקור העתיק ביותר לידע על מנאנדר לאחר שפגש כמה מהמנאנדרים המסורים בזקנתם.

## שמו
פירוש השם מנאנדר הוא נפתול מיוונית.
## ביוגרפיה
מרטיר הציע שמנאנדר נולד בקפרטיה (כיום חורבות כפר חטה ליד כפר קאסם) והקים בית ספר באנטיוכיה שבו הכריז על עצמו משיח ונשבע להביס את המלאכים ששומרים על העולם בשבי, ייתכן שבאמצעות גירוש שדים.

כשהסימונים התחלקו במהלך הפילוג הגנוסטי, מנאנדר כינה את חלקו בכת, תוך שהוא מחזיק באמונה שהעולם נוצר על ידי מלאכים. רעיונותיו עמדו בניגוד לאלו של  ומאמיני הזרם שלו הסטורניליאנים, שהאמינו שהעולם נוצר על ידי שבעה מלאכים בלבד בניגוד לרצונו של *"אב במרומים"*. מנאנדר קבע כי טבילה היא חיונית כמקור לנעורי נצח.

מנאנדר החזיק מעמד באמונה שכראש הכנסייה, הוא היה המושיע וכוחו של אלוהים. מנאנדר טען כי *"הכוח הראשוני ממשיך לא ידוע לכולם, אלא שהוא עצמו הוא האדם שנשלח מנוכחות הישויות הבלתי נראות כמושיע, למען הצלת בני האדם"*.

קוסמים אחרים, בהם  ו, הפכו לחסידיו של מנאנדר ונאמר כי *"העניקו התפתחות עצומה לתורתו"* עם השלכות אתיות שונות. הוצע שחלק מאלה שניסו לפרש את דוקטרינותיו של מנאנדר, כמו יוסטיאנוס מרטיר ואירנאיוס, לקחו את הדברים בצורה מילולית מדי. אירנאיוס, למשל, טען שלפי חסידיו של מנאנדר, אלו שקיבלו את טבילת המים של מנאנדר לא הזדקנו והפכו לבני אלמוות.

## הערות שוליים

קטגוריה:מיסטיקנים
קטגוריה:אישים שומרונים
באגס באני והבנאים

**באגס באני והבנאים** (באנגלית: **Bugs Bunny Builders**) היא סדרת טלוויזיה מונפשת מבית האחים וורנר המבוססת על המותג הפופולרי "לוני טונס". הסדרה משודרת בארצות הברית בערוץ Cartoon Network, ובישראל בדיבוב עברי בערוץ הופ!.

הסדרה עלתה לשירות הסטרימינג "HBO Max" עם השקתו בישראל ב-13 בינואר 2026, בלי דיבוב/תרגום לעברית.

## סקירת סדרה

## עלילה
הבנאים של לוני, בהנהגתו של באגס באני, עוזרים לחבריהם ושכניהם בעיר לוניברג. כשהם עובדים כצוות, לולה באני, דאפי דאק, פורקי פיג, טוויטי והאחרים משתמשים בכלים ובמכונות שלהם ועושים את עבודות הבנית הכי מטורללות שיש.

## הדיבוב העברי
* סער בדישי - באגס באני
* צביקה פורמן - דאפי דאק, וייל אי. קויוטי
* יובל בינדר - פורקי פיג
* הדר שחף-מעיין - לולה באני
* ערן מור - טוויטי
* טליה ברקאי - פטוניה פיג
* מאיה לוי - דמויות שונות
* דדי זהר - דמויות שונות

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:סדרות הנפשה אמריקאיות
קטגוריה:לוני טונס: סדרות טלוויזיה
קטגוריה:באגס באני
קטגוריה:Cartoon Network: תוכניות וסדרות
קטגוריה:האחים וורנר הנפשה: סדרות טלוויזיה
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 2022
קטגוריה:ערוץ הופ!: תוכניות רכש
Stripping Feelings

***Stripping Feelings*** (בעברית: **הפשטת רגשות**) הוא אלבום הבכורה של הזמרת האוסטרית קאלין. את האלבום הוציאה ב-22 בספטמבר 2023 חברת התקליטים וייפיי רקורדס. שלושה סינגלים יצאו כדי לקדמו: "What It Feels Like", "Stripping Feelings" ו-"Taking Chances".

## רשימת רצועות

## היסטוריית יציאות לאור

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-2023
קטגוריה:אלבומים באנגלית
Belgium Put the Kibosh on the Kaiser

"**Belgium Put the Kibosh on the Kaiser**" (בתרגום חופשי: "**בלגיה שמה את הקץ על הקייזר**") הוא שיר פטריוטי בריטי שזכה לפופולריות במלחמת העולם הראשונה. השיר הוקלט לראשונה ב-6 באוקטובר 1914 על ידי מארק שרידן .

השיר מתייחס למערכה ב-1914 בבלגיה בה חיל המשלוח הבריטי הקטן, יחד עם הגנה בלגית עזה באופן בלתי צפוי, הצליחו לעכב את הצבא הגרמני הגדול בהרבה, להאט אותו ובכך לשבש את תוכנית שליפן הגרמנית להשגת ניצחון מהיר במערב במערכה נגד צרפת, באמצעות פלישה לא צפויה דרך בלגיה, לפני שצבא האימפריה הרוסית יספיק להיערך למלחמה ולתקוף את הגרמנים ממזרח. ההתקפה על בלגיה חיללה את הנייטרליות הבלגית, והכניסה את האימפריה הבריטית למלחמה בשל התחייבותה לשמור על עצמאות בלגיה.

## רקע
השיר נכתב בשנת 1914, זמן קצר לאחר תחילת מלחמת העולם הראשונה, כאשר גרמניה פלשה לבלגיה כחלק מתוכניתה לכיבוש צרפת. הפלישה הזו עוררה זעם רב בקרב המדינות בעלות הברית, ובלגיה זכתה להערכה רבה על התנגדותה הנחושה.

## תוכן השיר
מילות השיר מתארות את ההפתעה ואת הכעס על הפלישה הגרמנית, ואת העמידה האיתנה של בלגיה מול הכוחות הגרמניים. הביטוי "Put the Kibosh on" פירושו "לשים קץ" או "למנוע", והשיר משבח את בלגיה על כך שהיא שמה קץ ל"תוכניותיו" של הקייזר הגרמני.

## מילים

## קבלה
לשיר הייתה עלייה מוקדמת בפופולריות. השיר הפך לפופולרי מאוד בקרב חיילים ואזרחים בתקופת המלחמה, והוא נחשב לאחד השירים שמעלים את המורל בקרב כוחות בעלות הברית. הוא שימש ככלי תעמולתי להגברת התמיכה במאמץ המלחמתי ולהשפעה על דעת הקהל

## בתרבות
השיר הופיע במחזמר "הו! איזו מלחמה מקסימה!"  משנת 1963, ובסרט המוזיקלי משנת 1969 בעל אותו שם *.*

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים על הצבא
קטגוריה:שירים פטריוטיים בריטיים
דיוויזיית השריון השנייה (צרפת)

**דיוויזיית השריון הצרפתית השנייה** (בצרפתית: **2e Division Blindée**, 2e DB), בפיקודו של הגנרל פיליפ לקלרק, לחמה בשלבים האחרונים של מלחמת העולם השנייה בחזית המערבית לשחרור צרפת.

## היסטוריה
### מלחמת העולם השנייה
הדיוויזיה הוקמה סביב גרעין של יחידות שלחמו במערכה בצפון אפריקה כ**הדיוויזיה הקלה השנייה**, והתארגנה מחדש לדיוויזיה משוריינת קלה ב-1943. הדיוויזיה יצאה לדרך באפריל 1944 ונשלחה לנמלים שונים בבריטניה. ב-29 ביולי 1944, בדרך לצרפת, החלה הדיוויזיה להתאסף בנמל סאות'המפטון. ב-1 באוגוסט 1944 נחתה הדיוויזיה בחוף יוטה בנורמנדי, והצטרפה ללחימה שם כחלק מהארמייה השלישית. במהלך הלחימה ב-1944, הדיוויזיה שחררה את פריז, השמידה את חטיבת הפאנצר ה-112 במהלך עימותי השריון בלורן, לכדה את מעבר סאברן ושחררה את שטרסבורג. לאחר שהשתתפה בקרב כיס קולמר, הדיוויזיה הוזזה מערבה ותקפה את הנמל האטלנטי רואן שבידי גרמניה, לפני שחצתה מחדש את צרפת באפריל 1945 והשתתפה בלחימה האחרונה בדרום גרמניה כחלק מקבוצת הארמיות השישית, ואפילו נכנסה ראשונה ל"קן הנשרים של היטלר" בברכטסגאדן (האמריקאים כבשו את העיר למטה).

לפי נתוני השירות ההיסטורי של ההגנה, הדיוויזיה ספגה 1,224 הרוגים ו-5,257 פצועים בסוף המערכה בצפון מערב אירופה. היא הרגה 13,000 חיילי הציר, לכדה 50,000 שבויים והשמידה 332 טנקים כבדים ובינוניים, 2,200 כלי רכב אחרים ו-426 תותחים מסוגים שונים. לפי מקור אחר, הדיוויזיה ספגה 1,687 הרוגים, כולל 108 קצינים, ו-3,300 פצועים.

### לאחר המלחמה
ב-13 במאי 1945 ויתר SHAEF על השליטה המבצעית של דיוויזיית השריון השנייה לצרפת. בין ה-23 ל-28 במאי 1945 עברה הדיוויזיה השנייה לחיל המצב החדש שלה באזורי פריז, שם היא הושבתה ב-31 במרץ 1946.

ישנם תיעודים מסוף שנות ה-60 ותחילת שנות ה-70 של 501 Regiment de Chars de Combat (501 RCC) בהיותו חלק מהחטיבה השנייה של דיוויזיית השריון ה-8, חלק מהקורפוס ה-1 של הארמייה הראשונה, 'qui est l'heritière des traditions de la 2e DB' – נשאה את מסורות הדיוויזיה המשוריינת השנייה.

הצבא הצרפתי אורגן מחדש בהרחבה ב-1977, כאשר דיוויזיות של שלוש חטיבות פורקו ויצרו דיוויזיות קטנות של ארבעה או חמישה גדודים/גדודי תמרון. נראה כי דיוויזיית השריון השנייה עברה רפורמה בשלב זה. מסוף שנות ה-70 ועד 1999, מטה הדיוויזיה השנייה היה בוורסאי והיה כפוף לקורפוס ה-3. היא הפכה לחטיבת השריון השנייה ב-1999.

## ראו גם
* פיליפ לקלרק
* שחרור צרפת
* שחרור פריז

## קישורים חיצוניים

2
קטגוריה:אוגדות ודיוויזיות
הרינג אדום

[ממוזער| ברומן המסתורין [חקירה בשני, הבלש שרלוק הולמס בוחן רמז שמתגלה מאוחר יותר כמטעה בכוונה.]]
**הרינג אדום** מתייחס למידע המטעה או מסיח את הדעת מהשאלה האמיתית. זה עשוי להיות כשל לוגי או אמצעי ספרותי, שמוביל את הקוראים או הקהל למסקנה שקרית.
 
המונח התפרסם בשנת 1807 על ידי וויליאם קובט, שסיפר סיפור על שימוש בדג מעושן בעל ריח חזק, כדי להסיח את דעתם של כלבי הציד מהארנב הניצוד. 

## כשל לוגי
הרינג אדום הוא טקטיקת הסחה, לא בהכרח מכוונת, במעבר לנושא לא רלוונטי. זאת בניגוד לאיש הקש, הכרוך בעיוות של עמדת הצד השני. הביטוי משמש בעיקר כדי לקבוע כי טיעון אינו רלוונטי לסוגיה הנידונה. למשל: "אני חושב שצריך להחמיר את הדרישות האקדמיות לסטודנטים. אני ממליץ לך לתמוך בזה כי אנחנו במשבר תקציבי, ואנחנו לא רוצים שהשכר שלנו ייפגע". המשפט השני, למרות ששימש לתמיכה במשפט הראשון, אינו מתייחס לנושא זה.

## הטעיה מכוונת
בספרות, הרינג אדום עשוי לשמש כדי לשתול רמז כוזב שמוביל את הקוראים או הקהל למסקנה שגויה.    לדוגמה, ב"צופן דה וינצ'י" דמותו של הבישוף ארינגרוסה מוצגת במשך רוב הרומן כאילו הוא נמצא במרכז הקונספירציות של הכנסייה, אך מאוחר יותר מתגלה כי הוטעה בתמימות על ידי האנטגוניסט האמיתי של הסיפור. שמה של דמותו הוא תרגום רופף של המונח "הרינג אדום" מאיטלקית.

הרינג אדום נמצא גם בסיפור הראשון של שרלוק הולמס, "חקירה בשני", בו הרוצח כותב בזירת הפשע את המילה "" ('נקמה' בגרמנית), מה שהוביל את המשטרה  ואת הקורא  להניח בטעות שהוא גרמני.

הרינג אדום מופיע גם בהצגת בעיות בלימודי משפטים, כדי להטעות ולהסיח את דעתם של תלמידים מלהגיע למסקנה נכונה לגבי סוגיה משפטית. 
## ברטוריקה

ברטוריקה, "הרינג אדום" הוא טקטיקת הסחה שנועדה להסיט את הקהל מהנושא המרכזי. על ידי הכנסת נושא לא רלוונטי או טיעון מטעה, פוליטיקאי יכול להסיט את השיחה מנושא שעלול להיות מזיק או לא נוח. כשל זה מנצל את הרגשות או ההטיות של הקהל כדי לשנות את המיקוד, וכך מקשה על התמודדות עם הנושא המקורי. לדוגמה, במהלך ויכוח על מדיניות כלכלית, פוליטיקאי עשוי להעלות האשמות לא קשורות לגבי חייו האישיים של היריב, ובכך להסיט את תשומת הלב מהביצועים הכלכליים שלו עצמו. השימוש בהרינג אדום יכול לפגוע בשיח הרציונלי ולמנוע מהציבור להעריך באופן ביקורתי נושאים פוליטיים חשובים.
## הערות שוליים

קטגוריה:הונאה
קטגוריה:כשלים לוגיים
עמליה רוזן

**עמליה רוזן** (12 בספטמבר 1928 – 14 במאי 2024) הייתה עורכת מוזיקלית ומלחינה ישראלית, שעבדה למעלה משישה עשורים בתחנת הרדיו גלי צה"ל.

## ראשית חייה
עמליה רוזן נולדה בעיר גאלאץ שברומניה בשם **אמילי מרקוזון**, בתם היחידה של מריאטה, רוקמת שניהלה חנות סדקית קטנה, ושל מוריץ, סוחר יינות. ב-1942, כחלק מהגזרות שהשיתו הנאצים על יהודי רומניה, גורשה מהגימנסיה בה למדה. אביה נשלח לעבודות כפייה בצפון המדינה, והיא נשארה בגאלאץ עם אמה. בתום מלחמת העולם השנייה החלה ללמוד באקדמיה למוזיקה בבוקרשט, ובמקביל למדה פסיכולוגיה ופדגוגיה באוניברסיטה.

ב-1951 עלתה לישראל והגיעה למעברת קריית עמל בטבעון. הוריה, שבתחילה לא הורשו לעלות לישראל, עלו בעקבותיה. ב-1952 התגייסה לצוות הווי גולני.

## כעורכת מוזיקלית
לתחנת גלי צה"ל, שזה מקרוב נוסדה, הגיעה רוזן ב-1953 לאחר מפגש מקרי עם מפקד התחנה בנו צור, ששמע אותה מנגנת באקורדיון בהופעה במחנה ביל"ו. הוא הציע לה לעבור לגלי צה"ל בתור פקידת תקליטייה והיא נענתה. ב-1956 הנחתה תוכנית בשם "פרפראות". לאחר שילדה את בנה ב-1957 עזבה את גלי צה"ל ופנתה ללימודים במדרשה למורים, אך שבה לתחנה שנתיים מאוחר יותר בהמלצת רס"ר התחנה, יעקב הראל.

במרוצת השנים היא ערכה בין היתר את התוכניות "שבע אפס שבע" עם אלכס אנסקי, "שעה היסטורית" עם פרופ' מיכאל הרסגור, "מעל ומתחת לשמיכה" עם פנחס עידן, "שניים לדרך" עם חיים קינן, "מצעד המרגנית", "צלילי שבת", "אולדיז" ו"קלאסי כאן". רוזן גם בחרה פתיחים מוזיקליים ידועים לתוכניות ובהן "שאלות אישיות" עם יעקב אגמון, "האוניברסיטה המשודרת" ו"פרקי אבות". רוזן התמחתה בתחומי המוזיקה הקלאסית, ג'אז, שירי עמים, "אולדיז", הזמר העברי וההיסטוריה של המוזיקה הקלה בעולם.

בגלי צה"ל כינו את רוזן "החיילת הכי ותיקה בצה"ל" (בפועל, לא הייתה חיילת אלא אזרחית עובדת צה"ל. היא סיימה את עבודתה בתחנה ב-2020, שנים רבות לאחר גיל הפרישה הנהוג.  רוזן הוזכרה כמופת לעורכת מסורה (לא בשמה האמיתי, אך בזיהוי ברור) במונודרמה "נפילה בשידור חי" מאת אריה קרישק ואשר העלה אלכס אנסקי בשנים 2014–2015.

## כמלחינה
רוזן גם הלחינה שירים, ובהם "אני מצטערת" בביצוע חוה אלברשטיין, "סיגליות" ו"כאשר ירח מחייך" בביצוע אילן ואילנית, "בחום הזה" בביצוע דני גרנות, "זה לא בוער" בביצוע להקת גייסות השריון ו"פונדק האהבה" בביצוע אפי וייס.

## שנותיה המאוחרות
רוזן קיבלה עיטור מטעם אקו"ם וכן אות מפעל חיים על תרומתה להפצת הזמר העברי. ב-2007 זכתה בפרס יקירת הרדיו של גלי צה"ל וב-2010 הוענק לה פרס מפעל חיים בכנס אילת לעיתונות. עם פרישתה ב-2020, נערך לכבודה בגלי צה"ל מופע מחווה בשם "זר מרגניות".

הלכה לעולמה ביום העצמאות ה-76 למדינת ישראל, ונטמנה בבית העלמין פינסקר בהרצליה. במותה, ספדו לה עמיתיה ומפקדי גלי צה"ל לדורותיהם.

## חיים אישיים
הייתה נשואה לסנדו רוזן (רוזנברג) מ-1958 ועד פטירתו ב-2010. להם בן אחד, ד"ר הראל רוזן, כימאי.

התגוררה בשכונת הצפון הישן בתל אביב.

## הערות שוליים

קטגוריה:עורכות מוזיקליות ברדיו הישראלי
קטגוריה:מלחינות ישראליות
קטגוריה:שדרניות רדיו ישראליות
קטגוריה:חברי צוות הווי גולני
קטגוריה:סגל גלי צה"ל
קטגוריה:עולות בשנות ה-1950
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:ישראליות ילידות רומניה
קטגוריה:ישראלים ילידי רומניה
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הישן בהרצליה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1928
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1928
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2024
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2024