open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מזכירות הוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות

**מזכירות הוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות** היה הגוף שהיה אמון על ניהול ענייני היום-יום של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות ועל כן של ברית המועצות שנוהלה על ידי המפלגה הקומוניסטית, בהתאם להנחיות המדיניות שהותוו על ידי הפוליטביורו של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות. 

## מבנה
חברי מזכירות הוועד המרכזי נבחרו באופן פורמלי על ידי הוועד המרכזי, אך בפועל המועמדים נקבעו על ידי הנהגת המפלגה לפני הבחירות. המזכיר הכללי של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות עמד בראש המזכירות וכיהן במקביל, ביחד עם מספר מצומצם של חברים נוספים במזכירות, גם בפוליטביורו. בשנת 1982, עם מינויו של יורי אנדרופוב לחבר המזכירות, היו חמישה חברים שכיהנו במקביל בפוליטביורו ובמזכירות: ליאוניד ברז'נייב, המזכיר הכללי, אנדרופוב, קונסטנטין צ'רניינקו, אנדריי קירילנקו ומיכאיל גורבצ'וב. 

## היסטוריה
המזכירות הוקמה ב-6 באוגוסט 1917 וחבריו הראשונים היו פליקס דזרז'ינסקי,  ויעקב סברדלוב ולצדם אדולף יופה ו כממלאי מקום. בעקבות מהפכת אוקטובר נפלו תפקידי המזכירות על  סברדלוב וסטסובה, שכן החברים האחרים במזכירות קיבלו תפקידים אחרים. באותה עת תפקיד המזכירות היה מנהלי בעיקרו, דוגמת תיאום פעילויות שגופים מחוזיים של המפלגה. צוות המזכירות בשנת 1919 היו 30 איש והוא גדל ל-600 בשנת 1921 ול-767 בשנת 1925. 

עד שנת 1922 הפכה המזכירות לגוף החשוב ביותר של המפלגה, ובאותה שנה נוצר התפקיד של המזכיר הכללי, שלאחר מותו של לנין היה לתפקיד הבכיר ביותר בברית המועצות.

בין חברי המזכירות בשנות ה-20 היו: ויאצ'סלב מולוטוב (1921–1930), יוסיף סטלין (1922–1953),  (1923–1924), לזר קגנוביץ' (1924–1939),  (1924–1926),  (1926–1929), ניקולאי שברניק (1926–1927), סטניסלב קוסיאור (1926–1928),  (1927–1928),  (1928–1932), ו (1928–1930).

חברי המזכירות בשנות ה-30 היו: יוסיף סטלין (1922–1953), לזר קגנוביץ' (1924–1939),  (1930–1934), סרגיי קירוב (1934), אנדריי ז'דאנוב (1934–1948),  (1935–1946), וניקולאי יז'וב (1935–1939).  

בשנת 1952 בוטל ה, שהיה אחראי על כוח האדם של המפלגה, ותפקידיו הועברו למזכירות.

## הערות שוליים

קטגוריה:ברית המועצות: פוליטיקה
אדמונד קופר

**אדמונד קופר** (באנגלית: **Edmund Cooper**; 11 בספטמבר 1821 - 21 ביולי 1911) היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטנסי.

## ביוגרפיה
קופר נולד ב-11 בספטמבר 1821 בפרנקלין, טנסי. הוא היה אחיו של הנרי קופר. קופר סיים את לימודיו במכללת ג'קסון (טנסי) ב-1839, ולאחר מכן למד משפטים באוניברסיטת הרווארד. הוא התקבל ללשכת עורכי הדין והחל לעסוק בכך בשלביוויל, טנסי, ב-1841. הוא כיהן כחבר בבית הנבחרים של המדינה ב-1849. בבחירות לנשיאות ב-1860 הוא כיהן כאלקטור מטעם מפלגת האיחוד החוקתי. הוא היה נציג האיחוד לוועידה החוקתית של המדינה משנת 1861. במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית שימש כמזכירו של המושל הצבאי של טנסי אנדרו ג'ונסון.

קופר נבחר שוב לבית הנבחרים של המדינה אך ב-1865 התפטר. עם קבלתה מחדש של מדינת טנסי לאיחוד נבחר קופר כיוניוניסט לקונגרס ה-39 וכיהן מ-24 ביולי 1866 עד 3 במרץ 1867. הוא היה נכשל בניסיונו להיבחר מחדש לקונגרס ה-40. ב-3 באוקטובר 1867, הוא החליף את רוברט ג'ונסון, בנו של אנדרו ג'ונסון, כמזכירו הפרטי של הנשיא.

הוא מונה על ידי הנשיא ג'ונסון לעוזר שר האוצר ב-20 בנובמבר 1867 וכיהן בתפקיד עד 20 במרץ 1869. הוא חידש את העיסוק בעריכת דין בשלביוויל, טנסי ומת שם ב-21 ביולי 1911. הוא נקבר בבית הקברות בהר וילו.

## קישורים חיצוניים
*
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי טנסי
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטנסי
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1821
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1911
תחרות השחמט בלינארס

**תחרות השחמט בלינארס** הייתה תחרות על בשחמט שנערכה בלינארס שבספרד. התחרות קיבלה חסות מאיש עסקים ספרדי Luis Rentero שגם היה מעורב בארגון התחרות. לינארס מתוארת לעיתים קרובות כווימבלדון של השח כלומר כטורניר השנתי החזק ביותר. התחרות התקיימה בין השנים 1978 ל-2010 מדי שנה (למעט השנים 1987 ו-1996). בתחילה היא לא נחשבה תחרות על וזוכיה היו שחמטאים אלמונים יחסית, אך בהדרגה התחרות נהפכה לתחרות החזקה והחשובה ביותר בעולם השחמט. בשנים 2006–2008 החצי הראשון של התחרות נערך בעיר המקסיקנית מורליה. שיאן הזכיות בלינארס הוא גארי קספרוב עם 9 זכיות (במקום השני נמצאים וסילי איוונצ'וק ווישוואנתן אנאנד עם 3 זכיות). 

בתחרות  1994 ממוצע מד אלו היה 2685, הכי גבוה לאותה תקופה. החל משנת 1998 שחמטאים נפגשו פעמיים במהלך התחרות. כתוצאה מכך מספר משתתפים הוגבל ל-8. אחרי תחרות 2005 גארי קספרבו הודיע על פרישתו מתחרויות.

תחרויות בנשים 2008–2010 היו בקטגוריה 21. תחרות של שנת 2010 בוריס גלפנד סיים במקום החמישי.

מסיבות תקציביות התחרות הופסקה בשנת 2010.

## קישורים חיצוניים

* תוצאות התחרויות לפי שנים

קטגוריה:תחרויות שחמט בספרד
קטגוריה:תחרויות העל בשחמט
מיוקימיה

**מיוקימיה** היא רעד ספונטני, לא רצוני וממוקד של מספר שרירים או אצוות בשריר, אך הוא איננו מספיק כדי להזיז מפרק. סוג אחד הוא מיוקימיה של השריר האלכסוני העליון.

## גורמים
גורמים תורמים שכיחים כוללים: יותר מדי קפאין, רמות גבוהות של חרדה, עייפות, התייבשות, מתח, עבודה מופרזת וחוסר שינה. שימוש בתרופות מסוימות, בסמים או באלכוהול עשוי גם להיות גורם, כמו גם חוסר במגנזיום. תופעה זו עשויה להיראות גם אצל חולים עם טרשת נפוצה.

## הערות שוליים

קטגוריה:מערכת השריר-שלד
קטגוריה:מחלות מערכת העצבים
תומאס טרלי

**תומאס באטל טרלי** (באנגלית: **Thomas Battle Turley**; 5 באפריל 1845 – 1 ביולי 1910) היה עורך דין בטנסי שכיהן כסנאטור דמוקרטי בין השנים 1897 ל-1901.

## ביוגרפיה
טרלי נולד ב-5 באפריל 1845 בממפיס, טנסי ולמד בבתי ספר ציבוריים. הוא היה טוראי בצבא הקונפדרציה לאורך מלחמת האזרחים, ובילה חלק מהסכסוך הזה כשבוי מלחמה. עם סיום המלחמה הוא למד בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת וירג'יניה בשארלוטסוויל, וירג'יניה, והשלים את לימודיו ב-1867. בשנת 1870 הוא התקבל ללשכת טנסי והחל לעסוק בכך בממפיס. כעורך דין בולט, עם מותו של הסנאטור אישם גרין האריס בעת כהונתו, טרלי מונה על ידי מושל טנסי רוברט ל. טיילור למושב הפנוי. לאחר מכן הוא נבחר לסיים את הקדנציה על ידי האספה הכללית של טנסי.

טרלי סירב לכהונה נוספת בסנאט לאחר שהסתיימה יתרת הקדנציה אליה נבחר האריס בתחילה, וכיהן בסנאט מ-20 ביולי 1897 ועד 3 במרץ 1901. הוא חזר לעיסוקי עריכת הדין שלו בממפיס עד זמן קצר לפני מותו ב-1 ביולי 1910. הוא נקבר בבית הקברות אלמווד בממפיס, מקום מנוחתם האחרון של אישים פוליטיים רבים ממערב טנסי.

## קישורים חיצוניים
*
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי טנסי
קטגוריה:ממפיס: אישים
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מטנסי
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית שמונו לתפקידם
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת וירג'יניה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1845
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1910
Porcelain

"**Porcelain**" (בעברית: "**פורצלן**") הוא שיר של המוזיקאי האמריקאי מובי. השיר יצא לאור ב-25 באפריל 2000, כסינגל השישי מתוך אלבום האולפן החמישי שלו Play שיצא באור ב-1999. "פורצלן" הוא שיר מלנכולי עם מילים המשקפות פירוק של מערכת יחסים. הוא כולל גיבוי מוזיקלי שופע המשלב מיתרים ואלמנטים מסונתזים שונים. בעוד שמובי הביע בתחילה בוז כלפי השיר והפקתו, בסופו של דבר דובר על הכללתו באלבום.
"Porcelain" נכלל בין חמשת הלהיטים הגדולים בבריטניה ונכנס לראש רשימת המצעדים גם במדינות אחרות. לחשיפה המסחרית של השיר תרם השימוש בו במספר סוגי מדיה, בין היתר הוא הופיע בסרט "החוף" משנת 2000. שני קליפים שונים הופקו עבור "פורצלן", בבימויים של ג'ונאס אקרלונד וניק ברנדט בהתאמה.

## רקע
"Porcelain" נכתב והופק על ידי מובי עבור אלבום האולפן החמישי שלו Play (1999). מובי הקליט את השיר בדירתו בשכונת ליטל איטלי במנהטן. לדבריו, מילות השיר נכתבו בהשראת חוויה אישית: "הייתי מעורב במערכת יחסים עם אישה ממש ממש נפלאה, ואהבתי אותה מאוד. אבל ידעתי עמוק בלב שאין לנו שום עניין להיות בקשר רומנטי. אז זה סוג של להיות מאוהב במישהו אבל לדעת שאתה לא צריך להיות איתו". מובי בתחילה לא אהב את ההפקה והשירה של "פורצלן". הוא נזכר שהוא חשב שהוא "לא יכול לדמיין שמישהו אחר ירצה להקשיב לזה" והיה צורך לשכנע אותו כדי שיכלול את השיר באלבום.

## קליפים
שני קליפים נפרדים הופקו עבור "פורצלן". הגרסה הראשונה, בבימויו של יונאס אקרלונד, היא בעיקר תקריב פשוט של עין אנושית; תמונות שונות משתקפות לעין לאורך כל הסרטון, כולל מובי מבצע את השיר, אנשים מחייכים ופסנתר מנגן. גרסה זו שודרה רק בשווקים האירופיים ולא הופצה בארצות הברית עד להכללתה באלבום הווידאו "Play : The DVD" בשנת 2001.

הקליפ השני, בבימויו של ניק ברנדט, עוקב אחר מכונית קאדילק דה-ויל ללא נהג משנת 1972, שבה מובי הוא נוסע, כשהוא נוסע דרך עיר וכפר, חולף על פני אנשים שונים בהילוך איטי. המכונית נוסעת דרך שדה, יער, חולפת על פני בקר, ולבסוף יורדת במורד גבעה ויוצאת למרחק.

## הספר
בעקבות השיר, כתב מובי ספר זיכרונות בשם ***"פורצלן: ספר זיכרונות" (באנגלית: "Porcelain: A Memoir"***) שיצא לאור בשנת 2016. הספר, הסוקר את נעוריו בשנות ה-70 ועד להצלחתו העולמית בסוף שנות ה-90 עם *Play*, דן גם במאבקיו הרוחניים של המחבר כנוצרי, בהימנעותו הראשונית משימוש בסמים ובהתעניינותו בזכויות בעלי חיים ובטבעונות. הספר התקבל באהדה על ידי המבקרים. למובי היו תוכניות לכרך עתידי שיכסה את העשור הבא, שבסופו של דבר יצא ב-2019 תחת הכותרת *Then It Fell Apart*.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי מוזיקה אלקטרונית
לאורנטינה

**לאורנטינה** היא תחנה בקו B של המטרו של רומא .

## היסטוריה
התחנה תוכננה בשנות ה-30 כמגרש סחורות עבור הקטע האחרון של הרכבת המטרופולינית לתערוכה האוניברסלית ב-1942. עם תום המלחמה הוחלט לנטוש את פרויקט חצר הסחורות, לאור הגידול בתנועה והיותה ממוקמת באחת הדרכים הרומיות החשובות, וגם משום ששכונת ה־EUR החלה להתבסס כמחוז הפיננסי של הבירה, ומושכת עליה אלפי עובדים בכל יום. יתר על כן, האזור נהנה מחיבור מהיר ותכוף עם מרכז רומא ותחנת טרמיני. בשנים הראשונות של הפעילות, לאור התנועה המועטה ונוכחות של מסילה אחת בלבד בקטע שבין תחנת לאורנטינה ל־EUR פרמי, הופחתה התדירות ל־12-15 דקות. ברם עם גידול התנועה בקו B והתחלת עבודות הבנייה בקטע טרמיני - רבּיבּיה, היה צורך לפתח את הקטע שנפתח ב-1955. על כן הוחלט על מבנה מחדש עבור תחנת לאורנטינה שכלל את הכפלת הפלטפורמת, חיפוי מפלס הרציף והקמת מבנה חדש יותר אשר יהיה פשוט יותר לתפעלו, ובו ניתן יהיה להציב משרדים וחניון מחלף גדול. התחנה נסגרה בסוף שנות השמונים על מנת לאפשר את ביצוע העבודות.

בשנת 1990 נגמרו העבודות על הקו וניתן היה לפתוח את התחנה מחדש. למרות זאת, הפתיחה הכוללת של צומת החליפין שהובטח בפרויקט המקורי תתבצע בשלבים מאוחרים יותר, שיימשכו תקופה של 14 שנים, כך שלמעשה, בתקופה מסלולם של האוטובוסים החוץ-עירוניים של COTRAL הסתיים בוויאלה אמריקה, ובכך הגיע לתחנת EUR פרמי של קו B. לאחר סיום העבודות כל מערך האוטובוסים חזר לסדרו הישן.

התחנה כיום היא אחת מהתחנות העמוסות ביותר, בגלל כמות האוטובוסים האדירה שעוברת בה ומשרתים את כלל האזור שמדרום לגראנד ראקורדו אנולרה, התחנה סובלת מצפיפות מסוימת בשעות העומס. אל הרציפים הוסף חלק אחרון, המורכב מ-3 מסילות להיפוך רכבות, הנמצא בתעלה פתוחה. בתחילה תוכננה הרחבה מזרחה לכיוון אזור וינייה מוראטה, אך בהתחשב בפיתוח אזורי המגורים חשבו להאריך את הקו דרומה לטריגוריה, בשנת 2013 הרחבה זו בוטלה על ידי בחירה המכונה "מסדרון ניידות", כלומר נתיב כפול מוגן לאוטובוסים וטרוליבוסים.

## שירותים
בתחנה יש:
* 24x24 פיקסלים|Biglietteria מכונת כרטיסים אוטומטית
* 24x24 פיקסלים|Biglietteria a sportello משרד הכרטיסים בדלפק
* 24x24 פיקסלים|WC שירותים
* 24x24 פיקסלים|Bar בר

## תחבורה ציבורית העוברת בסמוך לתחנה
* 24x24 פיקסלים|Fermata autobus תחנת אוטובוס של ATAC ו־COTRAL
* 24x24 פיקסלים|Fermata filobus תחנת טרוליבוס ATAC (לאורנטינה, קו 74 )
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:רומא: תחנות רכבת תחתית
תקשורת בעלי חיים ימיים

**תקשורת בעלי חיים ימיים** היא תקשורת בעלי חיים החיים בסביבה ימית. בעלי חיים החיים מים יכולים לתקשר באמצעות אופני אותות שונים, כולל אותות חזותיים, שמיעתיים, מישוש, תרכובות כימייות ואיתות חשמלי. תקשורת באמצעות כל אחת מהצורות הללו דורשת איברים מיוחדים לייצור וזיהוי של אותות. לפיכך, המבנה, התפוצה והמנגנון של מערכות החישה הללו משתנים בין מחלקות ומינים שונים של בעלי חיים ימיים והם גם שונים מאד מאלה של בעלי חיים יבשתיים.
[ממוזער|250px|טקסט=דיונון מציג דפוס פסים שחורים ולבנים דמוי זברה, להצגת אגרסיביות|[דיונונים|דיונון מציג דפוס פסים שחורים ולבנים דמוי זברה, להצגת אגרסיביות]]
תקשורת מתרחשת כאשר בעל חיים מייצר אות ומשתמש בו כדי להשפיע על התנהגותו של חיה אחרת. אות יכול להיות כל תכונה התנהגותית, מבנית או פיזיולוגית שהתפתחה במיוחד כדי לשאת מידע על השולח ו/או הסביבה החיצונית וכדי לעורר את מערכת החושים של הבעל החיים הקולט לשנות את התנהגותו. אות שונה מרמז בכך שרמזים הם תכונות מידע שלא נבחרו למטרות תקשורת. לדוגמה, אם ציפור מוזעקת נותנת קריאת אזהרה לטורף וגורמת לטורף לוותר על הציד, הציפור משתמשת בצליל כאות כדי להעביר את המודעות שלה לטורף. מצד שני, אם חולדה מחפשת מזון בעלים ומשמיעה צליל שמושך טורף, הצליל עצמו הוא רמז והאינטראקציה אינה נחשבת לניסיון תקשורת.

דגים מתקשרים על ידי העברת אותות אקוסטיים (צלילים) זה לזה. תקשורת כזו מבוצעת לרוב בהקשר של האכלה, תוקפנות או חיזור. הצלילים הנפלטים משתנים בהתאם למין ולגירוי המעורבים. דגים יכולים להפיק קולות צרצור (צליל סטרידולטורי) על ידי הזזת רכיבים של מערכת השלד, או יכולים להפיק צלילים שאינם צרצור על ידי מניפולציה של איברים מיוחדים כמו שלפוחית שחייה. מחקרים של הנושא נעשים באמצעים שונים לדוגמה באמצעות סרטוני רנטגן במהירות גבוהה ומיקרוסקופיה אלקטרונית סורקת של מנגנון הלסת והלוע.

[שמאל|ממוזער|250px|ספקטרוגרם של [שירת הלווייתן|שירת לווייתן גדול-סנפיר]]
מינים שונים של לווייתנים מפיקים קולות דמויי שריקה המכונים שירת הלוויתן וומינים אחרים מייצרים קולות תקתקוק שונים. המונח "שירה" נמצא בשימוש במיוחד כשהוא נועד לתאר תבנית צפויה וחוזרת על עצמה של צלילים ארוכים בתדר נמוך, שמשמיעים מינים מסוימים של לווייתנים (במיוחד לווייתן גדול-סנפיר *Megaptera novaeangliae*), בצורה המזכירה לחוקרי הלווייתנים שירה אנושית. התהליכים הביולוגיים המשתתפים ביצירת הקולות משתנים ממשפחה אחת של יונקים ימיים לאחרת. עם זאת, כל הלווייתנאים והדולפינים תלויים בצלילים לצורך תקשורת והתמצאות במידה רבה יותר מקרוביהם היבשתיים, משום שמתחת לפני המים הראייה קשה בשל בליעת האור על ידי המים, והתנועה האיטית יחסית של המים מצמצמת את יעילות חוש הריח.

תמנונים מתקשרים על ידי שינוי צבע עורם, לשם חיזור, הגנה או הבעת מצבי רוח, אלמוגים משחררים חומרים כימיקליים כדי לתזמן שחרור של תאי זרע וביציות.

## קישורים חיצוניים
* לדבר כמו דג, מכון דוידסון לחינוך מדעי
*  השתיקה הדרמטית של הדגים, מכון דוידסון לחינוך מדעי
* איך דגים מתקשרים

## הערות שוליים

קטגוריה:תקשור בעלי חיים
קטגוריה:בעלי חיים ימיים
קטגוריה:איכתיולוגיה
בית הכנסת האשכנזי בבאקו

**בית הכנסת האשכנזי והגאורגי בבאקו** או **בית הכנסת של יהודי [[יהדות אשכנז|אשכנז]] ו[[יהדות גאורגיה|גאורגיה]] בבאקו** הוא בית כנסת, הממוקם בכתובת דילארה אלייבה 171, בבאקו, אזרבייג'ן. בית הכנסת נותן מענה ליהודי יהדות גאורגיה ויהדות אשכנז.

## היסטוריה
בית הכנסת שוכן במיקומו הנוכחי משנת 1946. אז הוקצה לבית הכנסת בניין ששימש בעבר כמחסן לצורכי הגנה אזרחית, בפינת הרחובות קורגנוב (כיום נקרא רחוב ראסול רז'ה) ופרבומייסקאיה (כיום דילארה אליבה). המבנה המקורי שופץ ואובזר מחדש כך שיתאים לצרכים של הקהילה המקומית ושל קהילה גדולה של יהודים גאורגיים מאזרבייג'ן. במקום נבנו שני אולמות תפילה: אולם גדול ליהודי אשכנז ואולם קטן יותר ליהודי גאורגיה. אמצעים לשימוש במקום נאספו על ידי תורמים מקרב קהילת יהודי אזרבייג'ן. בשנת 2002 הוחלט על הקמת מבנה חדש לבית הכנסת. בית הכנסת החדש נחנך ב-9 במרץ 2003.

החל משנת 2002 הרב שניאור סגל, מי שהיה מנהיג איחוד הרבנים במדינות האסלאם הוא הרב הראשי של בית הכנסת והעדה האשכנזית. והרב (חכם) זמיר איסייב, הוא רב קהילת יהודי גאורגיה בבאקו, ורב בית הכנסת הגאורגי. 

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אסיה: בתי כנסת
קטגוריה:אזרבייג'ן: מבני דת
קטגוריה:באקו: מבנים
קטגוריה:בתי כנסת אשכנזיים
אל-ביטאר

**אל-ביטאר** (בערבית: **البيطار**) הוא שם יישוב ושם משפחה.

קטגוריה:שמות משפחה ערביים
רייטן

**רייטן** (Rayten; Reiten; וגם: רַיְיטָן) הוא שם משפחה.

קטגוריה:שמות משפחה
צואת האמן

**צואת האמן** (באיטלקית: **Merda d'artista**) היא יצירת אמנות-נגד משנת 1961 מאת האמן האיטלקי פיירו מנצוני. היצירה כוללת 90 קופסאות שימורים, שכל אחת מכילה לכאורה 30 גרם צואה, ומידותיה 4.8 על 6.5 ס"מ, עם תווית באיטלקית, אנגלית, צרפתית וגרמנית, שבה נכתב:

## השראה ופרשנות
בזמן יצירת העבודה, מנצוני יצר יצירות שעסקו בקשר בין יצירת אמנות ליצירה אנושית, כמו נשימת האמן (באיטלקית: Fiato d'artista), סדרת בלונים המלאים בנשימתו.

בדצמבר 1961 כתב מנצוני במכתב לחברו בן ווטייה:"הייתי רוצה שכל האמנים ימכרו את טביעות האצבעות שלהם, או יערכו תחרויות לראות מי יכול לצייר את הקו הארוך ביותר או למכור את הצואה שלהם בפחיות. טביעת האצבע היא הסימן האישי היחיד שניתן לקבל: אם אספנים רוצים משהו אינטימי, ממש אישי של האמן, יש את הצואה של האמן עצמו – זה באמת שלו.

חבר אחר, אנריקו באי, טען כי הקופסאות נועדו להיות "אקט של לעג חתרני לעולם האמנות, לאמנים ולביקורת האמנות".

צואת האמן קושרה לרעיונותיו של קרל מרקס על פטישיזם של סחורות, ולרדי-מיידים של מרסל דושאן.

בספטמבר 2021 יצר האמן הבריטי גאווין טורק יצירה בשם "שתן האמן", שבה שימר את השתן שלו ומכר אותו לפי משקל כסף.

## שווי
קופסה אחת נמכרה בסות'ביס ב-23 במאי 2007 תמורת €124,000. בשנת 2016, במכירה פומבית במילאנו, נמכרה קופסה תמורת שיא חדש של €275,000.

## ראו גם
* אמנות הלם

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יצירות משנת 1961
ולדימיר ברנשטיין

**ולדימיר ברנשטיין** (באיטלקית: **Vladimiro Bernstein**; 13 ביולי 1900 – 23 בינואר 1936) היה פרופסור למתמטיקה יהודי איטלקי יליד האימפריה הרוסית, אביו של אלכס ברנשטיין.

ברנשטיין נולד בסנקט פטרבורג ובגיל 17 התחיל לימודי מתמטיקה באוניברסיטה המקומית. אחרי המהפכות של 1917 ומלחמת האזרחים ברוסיה, החליט ב-1919 לברוח משם דרך הגבול הקרוב, גבול פינלנד. הוא נורה בגבול ופציעתו תגרום למותו לאחר שנים רבות. ברנשטיין הגיע לצרפת, לאחר שהות באנגליה ולמד מתמטיקה באוניברסיטת סורבון.

ב-1930 נולד לזוג ולדימיר ואליזבט ברנשטיין ילד, שקיבל את השם אלכסיי (מאוחר יותר ישנה את שמו לאלכס). ב-1931 קיבל ולדימיר אזרחות איטלקית.

ברנשטיין לימד מתמטיקה באוניברסיטת ז'נבה וב-1931 עבר למילנו, באיטליה ולימד באוניברסיטת מילנו. הוא לימד גאומטריה אנליתית באוניברסיטת פאביה.

ב-1936 חלה בגלל הפציעה הישנה בראותיו ומת. אלמנתו נישאה מחדש ועברה עם בעלה השני וילדיה לארצות הברית.

## קישורים חיצוניים
* Bernstein, Vladimir 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מתמטיקאים יהודים איטלקים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת פריז
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1900
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1936
Songbird

**Songbird** (באנגלית) – **ציפור שיר**, שם כללי לציפורים בעלות יכולות קוליות ומוזיקליות המשתייכות לסדרת הענק **[[ציפורי שיר]]**.
ויליאם קנדי (פוליטיקאי)

**ויליאם קנדי** (באנגלית: **William Kennedy**; 31 ביולי 1768 – 11 באוקטובר 1834) היה חבר בבית הנבחרים של ארצות הברית מקרוליינה הצפונית.

## ביוגרפיה
קנדי נולד ב-31 ביולי 1768 ליד וושינגטון שבפרובינציית קרוליינה הצפונית, וב-1782 השלים את לימודיו באוניברסיטת פנסילבניה בפילדלפיה.

קנדי נבחר כחבר המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית לבית הנבחרים של ארצות הברית לתקופת הקונגרס השמיני ב-1802, וכיהן בין השנים 1803–1805.

הוא נבחר שוב לקונגרס בשנת 1808, וכיהן במהלך הקונגרס ה-11. הוא הובס בניסיונו להיבחר מחדש על ידי תומאס בלאונט ב-1810, אם כי קנדי נבחר לאחר מכן בבחירות מיוחדות כדי למלא את המקום שהתפנה על ידי מותו של בלאונט. הוא כיהן את שארית הקדנציה בקונגרס ה-12, ובשנת 1812 זכה בבחירה מחדש לקונגרס ה-13.

קנדי מת בוושינגטון שבקרוליינה הצפונית ב-11 באוקטובר 1834, ונקבר בבית הקברות קנדי, ליד וושינגטון, קרוליינה הצפונית.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קרוליינה הצפונית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פנסילבניה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקרוליינה הצפונית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1768
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1834
שפושניקוב (פירושונים)

**שפושניקוב** (ברוסית: **Ша́пошников**) הוא שם משפחה.

קטגוריה:שמות משפחה רוסיים
קאוול

**קאוול** או **קאבל** (באנגלית: **Cavell** או **Cowell**) הוא שם משפחה.

קטגוריה:שמות משפחה
אליס ואירימו נדריטו

**אליס ואירימו נדריטו** (באנגלית: **Alice Wairimu Nderitu**, נולדה ב-9 בינואר 1968) היא מגשרת קנייתית שכיהנה בעבר כיועצת המיוחדת של האו"ם למניעת רצח עם תחת מזכ"ל האו"ם אנטוניו גוטרש בין השנים 2020 ל-2024.

## ביוגרפיה
נדריטו נולדה בקניה ב-9 בינואר 1968. שימשה בארצה כמומחית לפתרון וליישוב סכסוכים אתניים רבים.

בשנת 1990 קיבלה תואר ראשון באמנויות, בספרות ובפילוסופיה, מאוניברסיטת ניירובי . בשנת 2013 השלימה את התואר השני בלימודי מלחמה ושלום באותה אוניברסיטה.

בשנת 2020 מונתה על ידי מזכ"ל האו"ם אנטוניו גוטרש ליועצת מיוחדת למניעת רצח עם.

בשנת 2022 היא פרסמה מאמר המגדיר מהו רצח עם, ובו טענה ששימוש לרעה במושג רצח עם ביחס למעשים אחרים (כולל פשעי מלחמה) אינו נכון וגורם לזילות המושג רצח עם.

באותה שנה היא קיבלה תואר דוקטור לשם כבוד ממכללת המדינה קין  בניו המפשייר שבארצות הברית.

## במלחמת חרבות ברזל
במהלך מלחמת חרבות ברזל סברה נרדיטו כי מעשיה של ישראל ברצועת עזה אינם נכללים תחת ההגדרה של רצח עם. בעקבות חילוקי הדעות בנושא בינה לבין מזכ"ל האו"ם אנטוניו גוטרש הודיע האו"ם על סיום עבודתה בשל סיום תוקף החוזה שלה.

כלי תקשורת בישראל ובעולם הגדירו את סיום העסקתה באו"ם כהדחה מסיבות פוליטיות, מכיוון שבאו"ם מקובל להאריך את תוקפם של חוזי ההעסקה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:האומות המאוחדות: אישים
קטגוריה:נשות חינוך
קטגוריה:מגשרים
קטגוריה:קנייתים
קטגוריה:חוקרים במדעי החברה
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת ניירובי
קטגוריה:ילידות 1968
ג'יימס ביילי

**ג'יימס אדמונד ביילי** (באנגלית: **James Edmund Bailey**; 15 באוגוסט 1822 – 29 בדצמבר 1885) היה חבר הסנאט של ארצות הברית דמוקרטי מטנסי בין השנים 1877 ל-1881.

## ביוגרפיה
ביילי נולד ב-15 באוגוסט 1822 במחוז מונטגומרי, טנסי. הוא למד באקדמיית קלארקסוויל ובאוניברסיטת נאשוויל. לאחר מכן למד משפטים והתקבל ללשכת עורכי הדין ב-1843, והחל לעסוק בכך בקלארקסוויל, טנסי. בשנת 1853, הוא נבחר לבית הנבחרים של טנסי כוויגי.

במהלך מלחמת האזרחים, הוא שירת ברגימנט ה-49 של טנסי, צבא הקונפדרציה כקולונל.

הוא מונה על ידי מושל טנסי ג'ון ק. בראון לשופט בבית המשפט לבוררות בשנת 1874.

ביילי נבחר על ידי האספה הכללית של טנסי כדמוקרטי להשלים את כהונתו של אנדרו ג'ונסון המנוח, וכיהן מ-19 בינואר 1877 עד 4 במרץ 1881. בקונגרס ה-46, הוא היה יושב ראש ועדת הסנאט לחינוך ועבודה. מאמציו להביא לבחירתו מחדש לא צלחו, ובתום כהונתו חזר לעסוק בעריכת דין בקלארקסוויל.

בנו של ביילי היה השופט ג'נינגס ביילי.

ביילי מת ב-29 בדצמבר 1885 בקלארקסוויל, טנסי ונקבר בבית הקברות של גרינווד בעיר.

## קישורים חיצוניים

*
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי טנסי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת נאשוויל
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מטנסי
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1822
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1885
שלום נגר (סוהר)

**שלום נגר** (1936 – 26 בנובמבר 2024) היה סוהר ישראלי, שבין היתר, הוציא להורג את אדולף אייכמן בתלייה, והיה לאדם האחרון שהוציא לפועל גזר דין מוות בישראל.

## ביוגרפיה
נגר נולד בתימן. הוא התייתם מהוריו בגיל 8, ועלה לישראל בגיל 12. העלייה נעשתה ביחד עם קבוצה של עולים מתימן. בתחילה התגורר במחנה עולים ולאחר מכן עבר לראש העין.

בגיל 18 התגייס לחטיבת הצנחנים.

### משפט אייכמן וההוצאה להורג
עם תום שירותו בצה"ל התגייס להיות סוהר בשירות בתי הסוהר. במסגרת זו נבחר לשמש כשומרו האישי של אדולף אייכמן, שנלכד בארגנטינה ב-1960, והובא למשפט בישראל. במהלך חודשי המשפט היה נגר אמון על הטיפול היומיומי באייכמן, ואף נתבקש לטעום מן האוכל שהוגש לו כדי שלא ירעילו אותו.

אייכמן הורשע במשפט ונגזר עליו עונש מוות. ב-31 במאי 1962 אייכמן הוצא להורג בתלייה בכלא רמלה. נגר נבחר בהגרלה להוציא את גזר הדין לפועל ושימש כתליין.

נגר סיפר כי סבל מסיוטים בעקבות ההוצאה להורג שביצע. הוא חזר בתשובה בעקבות החותם הקשה שהותירה בו ההוצאה להורג והחל לעבוד כשוחט.

## חיים אישיים
נגר היה תושב קריית ארבע, הוא נפטר ב-27 בנובמבר 2024.

## בתרבות
בשנת 2010 הפיקה חברת Yes את הסרט התיעודי "התליין" בבימויין של נטעלי בראון ואביגיל שפרבר המספר את סיפורו של נגר. הסרט זכה בפרס פסטיבל חיפה באותה שנה.

ב-2014 יצא לאור רומן בגרמנית בשם Nagars Nacht (הלילה של נגר), תיאור בדיוני של שנות חייו האחרונות של שלום נגר. הספר, שנכתב על ידי אסטריד דהה  ואכים אנגסטלר  תורגם ב-2017 לאנגלית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אדולף אייכמן
קטגוריה:אנשי שירות בתי הסוהר
קטגוריה:חוזרים בתשובה
קטגוריה:ישראלים ילידי תימן
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:קריית ארבע: אישים
קטגוריה:שוחטים
קטגוריה:תליינים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1936
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2024
הגנים הזואולוגיים והבוטניים של הונג קונג

**הגנים הזואולוגיים והבוטניים של הונג קונג** (באנגלית: **Hong Kong Zoological and Botanical Gardens**), אשר ממוקמים על המדרון הצפוני של פסגת ויקטוריה אשר במחוז סנטרל בהונג קונג, הם מהמרכזים הזואולוגיים והבוטניים הוותיקים ביותר בעולם. בניית הפארק החלה בשנת 1869, הוא נפתח באופן חלק בשנת 1864 ונפתח לבסוף באופן רשמי בשנת 1871. המתחם הפך עם השנים לאחת מהאטרקציות המרכזיות בעיר. זהו הפארק הוותיק ביותר בהונג קונג.

בעוד שהפארק נקרא במקור "הגנים הבוטניים", לאורך השנים הוא גדל באופן ניכר ובעקבות כך הוחלט בשנת 1975 לשנות את שמו ל"הגנים הזואולוגיים והבוטניים של הונג קונג" על מנת שהשם ישקף גם את התערוכות הזואולוגיות של המתחם.

המתחם משתרע על פני כ-5.6 דונם ומתחלק לשני חלקים - החלק המזרחי של המתחם מכיל בעיקר בתערוכות זואולוגיות וכולל מגוון יונקים, ציפורים וזוחלים. החלק המערבי של המתחם מכיל אוספים הכוללים מעל לאלף מיני צמחים מקומיים ואקזוטיים. חלק זה כולל גם את גן המזרקות ומגרש משחקים לילדים.

המתחם פתוח לקהל מדי יום, והכניסה אליו היא חופשית. המתחם נמצא במרחק הליכה קצר מציוני דרך מרכזיים במחוז סנטרל. המתחם ממוקם גם בקרבת פארק הונג קונג.

## גלריה

HK Zoo NB Gdns futn.jpg|גן המזרקות
Ceratogymna elata -Hong Kong Zoo-8a crop.jpg|ציפור הורנביל 
Polyplectron malacense -captive -male-8a.jpg|טווס מלזי 
HK_Zoo_NB_Gdns_map.jpg|מפה של המתחם
HK Zoo NB Gdns fan.jpg|חלק הגנים הבוטניים במתחם


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סנטרל
קטגוריה:אסיה: גני חיות
קטגוריה:הונג קונג: פארקים וגנים
קטגוריה:גנים בוטניים לפי עיר
אנדראה סמית

**אנדריאה סמית** (באנגלית: **Andrea Smith**) היא עובדת ציבור ניו זילנדית, המשמשת כסגנית מזכיר משרד החוץ של המדינה.

## ביוגרפיה וקריירה
סמית משמשת כסגנית מזכירת הארגון לשיתוף פעולה כלכלי באסיה–פסיפיק (APEC), תפקיד שהיא קיבלה במאי 2017. לפני כן, שימש כסגנית מזכירת "קבוצת אמריקה ואסיה" במשך יותר מחמש שנים. סמית שימשה כשגרירת ניו זילנד במספר מדינות במזרח התיכון; כולל טורקיה, ישראל וירדן.

ב-16 בנובמבר 2012, סמית' נשאה נאום מרכזי בפני מספר דיפלומטים דרום קוריאנים באוניברסיטת אוקלנד לציון "שנת הידידות" בין ניו זילנד לדרום קוריאה.

## הערות שוליים

קטגוריה:ניו זילנדיות שנולדו במאה ה-20
מיכאל (שיר של מרים ילן-שטקליס)

"**מיכאל**" הוא שיר ילדים שכתבה המשוררת מרים ילן-שטקליס והלחינה נעמי שמר. לשיר קיים לחן נוסף של הזמר שמוליק קראוס.

## רקע
ילן-שטקליס מתארת בפשטות חוויה המוכרת ודאי לילדים, אשר ממתינים לחבר או חברה שיבואו לשחק איתם, ולא תמיד מגיעים.
בשנות ה-60 ביקשה נעמי שמר להלחין את שירה של שטקליס. המילה "גזוזטרא" הפריעה לה ביצירת המשקל והפיסוק, והיא החליטה להחליפהּ במילה הנרדפת "מרפסת". שמר נהגה לשנות את מילות השירים שקיבלה להלחין, כדי שיתאימו טוב יותר ללחן החדש. היא אף הוסיפה שורה משלה: "דומם ישבתי דומם חשבתי עלי ועל מיכאל". בארכיונה של שמר השמור בספרייה הלאומית נמצאות שלוש גרסות של מילות השיר בכתב ידה.
ילן-שטקליס כתבה מכתב בו האשימה את שמר באי-קיום הבטחות וביקשה ממנה בחריפות שלא תלחין להבא אף אחד משיריה: "אבקש ממך לא להלחין עוד מנגינות לשיריי".
לבסוף, הושגה פשרה, ילן-שטקליס אישרה חלק מהשינויים במילות השיר ושמר מיהרה לדרוש בתגובה מחברת התקליטים לגנוז את ההקלטות המקוריות שהמשוררת לא אהבה. בסופו של דבר, מספרות העדויות, יושרו ההדורים בין המשוררת למלחינה.

## ביצועים
בין מבצעי השיר ניתן למצוא את: חוה אלברשטיין, אילנית, שושיק שני, ג'וזי כץ (בלחן של שמוליק קראוס), שרית חדד, רמה מסינגר, ורינת גבאי. היוצרת חן פעמוני עשתה עיבוד חדש לשיר מתוך האלבום "ילדת מפתח" (2024).

## לקריאה נוספת
* **[[פרח נתתי לנורית]],** אוסף שירי ילדים של מרים ילן-שטקליס, הוצאת '''דביר-כנרת-זמורה-ביתן''', **[[2005]]** (יצא לאור כעשרים שנה לאחר פטירתה של ילן-שטקליס).

## קישורים חיצוניים
* '''מיכאל''', באתר הספרייה הלאומית
* 
* 
* אהבת מרים ילן שטקליס למיכאל, באתר של מרית בן ישראל
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי חוה אלברשטיין
קטגוריה:שירי אילנית
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מרים ילן-שטקליס
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי נעמי שמר
קטגוריה:שירי ילדים
קטגוריה:שירים על ילדים
רזיה אדם

**רזיה אדם** (נולדה ב-29 בנובמבר 1944, י"ג בכסלו ה'תש"ה) היא משוררת, סופרת, מלחינה, שחקנית וזמרת.

## ביוגרפיה
רזיה אדם נולדה בחיפה בשנת 1944 בשם רוזה (שושנה) פלר לציפורה דסקל, ילידת קישינב, ולצבי פלר יליד צ'רנוביץ. הוריה התגרשו בילדותה ובהיותה בת 12 אימה נישאה בשנית לניצול שואה מפולין שהיגר לאוסטרליה והמשפחה הצטרפה אליו. בילדותה ניגנה בכינור.

בגיל 16 החליטה לשוב לישראל בגפה וחזרה לחיפה להתגורר עם סבתה. סיימה את לימודי התיכון בבית הספר אליאנס והתגייסה לצה"ל. לאחר שחרורה החלה ללמוד באוניברסיטת חיפה. במהלך השנים הייתה עיתונאית במקומונים "כלבו" ו"קול חיפה" וכן פרסמה כתבות בירחון לנשים "את".

רזיה אדם עבדה במשך שנים ככתבת פרויקטים באנגלית לגיוס כספים של הטכניון.

בשנות ה-90 התגוררה בספרד בעיר אליקנטה. בשנת 2000 שבה לישראל וקיבלה מלגת אומן תושב חוזר.

במשך שנים רבות הייתה רזיה אדם בעליה של חנות כובעים בחיפה בשם "רזיה אדם מרכז הכובע".

## מיצירותיה
בשנת 1977 הוציאה את ספרה הראשון "ערוגות קטנות של בדידות אוסף שירים" (הוצאת אל"ף). בשנת 2016 הוציאה את ספרה השני "רזי אדם" (הוצאת סער), אשר בעקבותיו יצאה במופע שירים. שירים אלה מופיעים ביוטיוב בעברית תחת השם "ספוקן וורד פואטרי" ובאיטלקית תחת השם Razya Adam Legge le sue poesie. בשנת 2005 הוציאה ואיירה ספר ילדים בשם "סיון הפחדן ועוד 2 סיפורים" (הוצאה פרטית). בשנת 2017 הוציאה את ספרה הדו - לשוני יידיש/עברית "קיצלען און לאכן - לדגדג ולצחוק - הומורסקות תיאטרליות"(בתמיכת הרשות הלאומית לתרבות האידיש).

רזיה אדם כותבת, יוצרת ומופיעה במספר שפות, בהן עברית, אנגלית, יידיש וכן עוסקת בתרגום במספר שפות וביניהן אנגלית, איטלקית וספרדית. אדם מפעילה ערוץ יוטיוב בו מעלה את יצירותיה.

## חיים אישיים
אדם גרושה, ולה שני בנים.

## קישורים חיצוניים

* 
* ערוגות קטנות של בדידות
* שירים/רזי אדם
* ספר/לדקדק ולצחוק
* טאראנטעלא
* וויג ליד (שירו של פאוויס)
* וואס וועט זיין וועט זיין
* קברט ספרותי ביידיש
* ספוקן וורד פואטרי
* זמירות רז-יה
* Razya Adam poesia ebraica in italiano

קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1944
Golden Hour: Part.2

***Golden Hour: Part.2*** הוא המיני-אלבום האחד-עשר של להקת הבנים הדרום-קוריאנית אייטיז. המיני-אלבום יצא לאור ב-15 בנובמבר 2024 דרך חברות התקליטים KQ אנטרטיימנט, RCA רקורדס ולגאסי רקורדינגס. האלבום כולל שישה שירים, וביניהם הסינגל המוביל "Ice on My Teeth". זהו המשך לסדרת האלבומים "גולדן האוור".

## רקע והוצאה
ב-24 באוקטובר 2024, ביום השנה השישי להשקת להקת אייטיז, פרסמה חברת KQ אנטרטיימנט טיזר וידאו עם לוגו של האלבום החדש. הטיזר חשף את שמו של המיני-אלבום ואת תאריך יציאתו, שנקבע ל-15 בנובמבר 2024. ההכרזה פורסמה ברשתות החברתיות של הלהקה בשעה 21:30 (שעון קוריאה).

יום למחרת, בחצות (שעון קוריאה), חשפה KQ מפת קידום שמציינת את התכנים השיווקיים שיושקו החל מ-1 בנובמבר. באותו היום החלה גם מכירת ההזמנות המוקדמות של האלבום, אשר נמשכה עד 14 בנובמבר.

ב-1 בנובמבר, הלהקה חשפה את רשימת השירים במיני-אלבום, אשר כולל שישה שירים, ביניהם שיר הנושא "Ice on My Teeth". כמו כן, נחשף כי חברי הלהקה הונג'ונג (Hongjoong) ומינגי (Mingi) השתתפו בכתיבת מילות חמשת השירים במיני-אלבום.

ב-8 בנובמבר פרסמה הלהקה ביוטיוב תצוגה מקדימה של כל ששת השירים. ב-11 בנובמבר נחשפה הכרזה של שיר הנושא, וביום למחרת פורסמה גם הכרזה של הקליפ לשיר.

## רשימת רצועות

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי אייטיז
קטגוריה:מיני-אלבומים בקוריאנית
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד 200
קטגוריה:מיני-אלבומי חברת RCA רקורדס
בית הכנסת שש כיפות

**בית הכנסת שש הכיפות** (באזרית: **Altı günbəz sinaqoqu,** בג'והורי :**Shesh kombara**) הוא בית כנסת הממוקם ביישוב קירמיזי קסבה (הכפר האדום), במחוז קובה, אזרבייג'ן.

## היסטוריה
בית הכנסת שש הכיפות נבנה בשנת 1888 על ידי האדריכל הלל בן חיים, בן המקום. שמו של האדריכל חקוק באותיות זהב בחזית בית הכנסת. שש הכיפות מסמלות את ששת הימים בהם עברו יהודי הכפר קולגט ( Kulgat, Qulqat) לכפר האדום בשנת 1722, לפי הזמנתו של חוסין עלי החאן של קובה.

בשנת 1938, שליט ברית המועצות, סטלין, הגלה את רבני הכפר לסיביר וסגר את כל בתי הכנסת. הבניין שימש שנים רבות כמחסן וכמפעל תפירה. בשנת 1991 עם קבלת עצמאות אזרבייג'ן, בית הכנסת הוחזר לקהילה.

עבודות השיקום התחילו בשנת 1995, ביוזמתו של מרדכי אברמוב וסמיון ניסנוב. חנוכת בית הכנסת התקיימה באוקטובר 2001. השיפוץ הושלם בשנת 2005

בית הכנסת פעיל בשבתות ובחגים.

בית הכנסת שש כיפות הוכרז מבנה לשימור על ידי משרד התרבות האזרי.

## תיאור בית הכנסת
בית הכנסת הוא בניין בעל מבנה מלבני, בן שתי קומות. קומת הקרקע, שחלקה נמצא מתחת למפלס הרחוב, משמשת כמרתף וכמטבח. בקומה העליונה נמצא אולם התפילה. גובה המבנה מעל פני הקרקע הוא שבעה מטר.

המבנה בנוי מלבנים אדומות המשמשות גם ליצירת העיטורים. הקירות החיצוניים מעוטרים בעמודי נוי (אומנה או פילסטר) המגדירים את אזורי החלונות. מתחת לגג נמשך כרכוב מעוטר בצורות גאומטריות פשוטות וסביב החלונות העליונים, שצורתם חצי עיגול, נבנו כרכובים בצורת קשת מחודדת.

על מנת להשיג תאורה מרבית באולם התפילה, נבנו בשני קירות האורך שתי שורות של חלונות, כאשר בכל שורה שישה חלונות. בשורה התחתונה שישה חלונות מלבניים גבוהים בעלי קשת עגולה ובשורה העליונה שישה חלונות נמוכים יותר שצורתם חצי עיגול. בקיר עליו מוצב ארון הקודש, שני חלונות גבוהים מכל צד של הארון ומעל כל זוג חלונות חלון אחד רחב בצורת חצי עיגול. בתוך אולם התפילה נבנו סביב החלונות מסגרות עץ היוצרות אדן חלון רחב.
ממוזער|שש הכיפות על גג בית הכנסת
ממוזער|אולם התפילה של בית הכנסת שש כיפות

אולם התפילה מעוטר בפשטות במגני דוד בלבד והוא יכול להכיל כ-60 מתפללים. הריצפה מכוסה בשטיחים, לכן המתפללים והאורחים מתבקשים לחלוץ נעליים לפני הכניסה.

ארון הקודש פונה לכיוון ירושלים. הבימה המוגבהת נמצאת בקדמת ארון הקודש.

לבית הכנסת גג משופה מחופה ברעפי פח שטוחים, על פי מסורת הבנייה המקומית. על הגג שש כיפות שתפקידן עיטורי בלבד. בכל אחת מפינות הגג נצבת כיפה דמוית בצל הנשענת על תוף נמוך בעל מבנה משושה. באמצע הגג, בחלק הגבוה ביותר מוצבות שתי כיפות נוספות, גבוהות וצרות, בעלות מבנה מורכב, המונחות על תוף בעל חתך ריבועי. לכל הכיפות חיפוי פח. בראש כל כיפה מגן דוד. כיפות בצורת בצל וריבוי כיפות הם חלק מסגנון בנייה נפוץ מאוד בכנסייה הרוסית הפרבוסלבית וכן גם באדריכלות האסלאמית של פרס והודו. 

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודי ההרים
קטגוריה:יהדות אזרבייג'ן
קטגוריה:אזרבייג'ן: מבני דת
קטגוריה:אזרבייג'ן: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:אסיה: בתי כנסת
תקרית דאי הונג דן

**תקרית דאי הונג דן** אירעה ב-29 באוקטובר 2007 כאשר פיראטים סומלים השתלטו על אוניית המשא הצפון קוריאנית "דאי הונג דן" (בקוריאנית: **대홍단호**). יום למחרת חברי הצוות של האונייה בעזרת צי ארצות הברית גברו על החוטפים והשתלטו בחזרה על האונייה.

## האונייה
דאי הונג דן (בקוריאנית: 대홍단호) היא אוניית משא מבוססת מנוע דיזל שנבנתה ב-1978 על ידי "מספנת צ'ונגג'ין - הויצ'ון, צפון קוריאה", חברת הסיווג שלה היא מרשם הספנות הקוריאני והיא תחת בעלות צפון קוריאנית. אורכה של האונייה עומד על כ-122.18 מטר, רוחבה על כ-18 מטר ונפח חלליה על כ-18107.7 מטרים מעוקבים. האונייה יצאה משימוש ב-2013.

## התקרית
### החטיפה
החטיפה התרחשה 110 ק"מ צפון-מזרח לעיר הבירה של סומליה, מוגדישו. לפי מקורות צפון קוריאנים, כאשר האונייה פרקה את מטענה במוגדישו, 7 פיראטים סומלים חמושים שהתחזו לשומרים עלו לאונייה ועצרו בחדר ההגה וחדר המנוע את 22 חברי הצוות של האונייה, לאחר מכן דרשו כופר של 15 אלף דולר אמריקאי.

### ההשתלטות חזרה על האונייה
יום למחרת, כתגובה לאות המצוקה של האונייה, משחתת הטילים המונחים של הצי האמריקאי "USS James E. Williams" עשתה את דרכה לעבר האונייה. בנוסף למשחתת, מסוק סיקורסקי מדגם SH-60 Seahawk וקבוצת עלייה ימית הגיעה לזירת האירוע. במקביל להגעת הסיוע האמריקאי, חברי הצוות של האונייה החטופה תקפו את הפיראטים ואף תפסו חלק מנשקיהם. לאחר מכן, צוות הימאים הצפון קוריאנים הסתער על גשר האונייה ועל החדרים ההנדסיים שבה, בפעולה זאת נהרג פיראט אחד. בהמשך להסתערות, קרב ירי ממושך התנהל בין הצוות לחוטפים שבו נהרג פיראט נוסף ונתפסו חמישה (שלושה מתוכם נפצעו), בשל שכל חברי חוליית הפיראטים נתפסו/נהרגו ולא יכלו להמשיך להילחם, ניצח צוות האונייה והשתלט בחזרה על הכלי. בקרבות נפצעו שישה ימאים צפון קוריאנים, כאשר שלושה מתוכם נזקקו לטיפול רפואי שסופק על ידי פרמדיקים אמריקאים.

## תגובות
*  סוכנות הידיעות המרכזית הקוריאנית פרסמה הצהרה שהודתה לארצות הברית על עזרתה בתקרית, וציינה את שיתוף הפעולה המוצלח בין ארצות הברית לצפון קוריאה במהלך התקרית.

## הערות שוליים

קטגוריה:שוד ים
קטגוריה:קוריאה הצפונית: תחבורה
קטגוריה:2007
קטגוריה:מוגדישו
קטגוריה:צי ארצות הברית: קרבות ומבצעים
ז'ואאו מריניו נטו

**ז'ואאו מריניו נטו** (בפורטוגזית: **João Marinho Neto**; נולד ב-5 באוקטובר 1912) הוא מעל גיל 110 והגבר המבוגר ביותר בעולם . ב-25 בנובמבר 2024, הפך לגבר החי המאומת המבוגר ביותר בעולם מאז מותו של רואה החשבון ג'ון טיניסווד מהממלכה המאוחדת.

## ביוגרפיה
ז'ואאו מריניו נטו נולד במרנגואפה  שבברזיל ב-5 באוקטובר 1912 למשפחה חקלאית. בעודו בינקותו, עבר להתגורר באפוארס עם כל משפחתו. במהלך ארבע שנותיו שם, אהב לעזור לאביו ולעובדיו בעבודת החקלאות. בנוסף לטיפול בבקר, גידל פירות ועצים, המציא קרס מאולתר מעץ על מנת להגן על הפירות. מריניו נטו התמודד עם קשיים שונים, כולל בצורות קשות שפקדו את האזור במשך עשור.

בת זוגו וירש אדמה בפאזנדה מסאפה, שם עיבד את האדמה לגידול תירס ושעועית. הוא גם גידל בקר, עיזים, חזירים ותרנגולות. מאוחר יותר, נולדו לו שלושה בנים נוספים: ויניציוס, ג'רבאס וקונסייסאו, מאנטוניה רודריגס מורה. לאורך רוב חייו, מרינו נטו ביסס חיים יציבים מבחינה כלכלית וצבר הון, כולל אדמות ובתים.

## חיים אישיים
**מרינו נטו** היה נשוי ליוזפה אלבנו דוס סנטוס (1920–1994), עמה נולדו לו ארבעה ילדים.

החל מנובמבר 2024, מרינו נטו מתגורר בעיר אפוארס. צאצאיו כוללים את ילדיו החיים, 22 נכדים, 25 נינים ו-3 חימשים.

## ראו גם
* האנשים החיים המבוגרים ביותר
* האנשים המבוגרים ביותר שתועדו
* ג'ון טיניסווד
* ז'וסינו לווינו פריירה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1912
תחנת הרכבת ביירות

**תחנת הרכבת ביירות** היא תחנת רכבת נוסעים לשעבר, הממוקמת ברובע מאר מיכאל בביירות, לבנון. התחנה נפתח ב-1895 והיא שירתה שתי מסילות רכבת. התחנה נסגרה ב-1975 עם פרוץ מלחמת האזרחים בלבנון. מתחם התחנה, ששטחו 62,000 מ"ר, כלל בנוסף לבניין תחנת הנוסעים, גם מוסך קטרים ומגרש דיור ומיון.

## היסטוריה
התחנה נבנתה על ידי חברת «Société de Construction des Batignolles» מצרפת והיא ממוקמת במפגש שתי מסילות רכבת ראשיות של לבנון; הראשונה, מסילת רכבת גלגל שיניים מביירות לדמשק שנפתחה ב-1895, והשניה, מסילת הרכבת חיפה–ביירות–טריפולי, שנפתחה ב-1942.

הרכבת הראשונה לריאק יצאה מהתחנה ב-1895, והגיעה ליעדה תשע שעות מאוחר יותר.

בניין התחנה נבנה בסגנון אדריכלי צרפתי עם תקרות בגובה 5 מטר. רכבות הגיעו לתחנה לאחד משלושת הרציפים. בניין התחנה כולל שעון התחנה תוצרת יצרן השעונים המפורסם פול גרנייה. שעון התחנה מכוון ונדרך באמצעות ידית מיוחדת ויכול לפעול למשך 16 ימים בין הדריכות. נכון לשנת 2011, השעון היה תקין והראה שעה מדויקת.

שרטוטים של התחנה (מתוארכים משנת 1891) נשמרו על ידי האוניברסיטה הלבנונית בביירות וזמינים באינטרנט.

בניין התחנה הנטושה שימש לאירועי תרבות וכנסים לגיוסי כספים במאה ה-21. בשנת 2014 הוסב בניין התחנה לבר אופנתי, עם קטר קיטור ישן המשמש כדוכן DJ. רבים ממבקרי הבר כלל לא מודעים לכך שהבניין הוא תחנת רכבת.

התחנה נפגעה קשות בפיצוץ ביירות ב-2020, במיוחד נפגע גג הבניין.

ביולי 2023 חתמו אונסק"ו ואיטליה על הסכם למימון שיקום תחנת הרכבת ביירות מאר מיכאל בתקציב של 2 מיליון אירו.

## גלריה


קובץ:Beirut Bahnhof.tif|תחנת הרכבת ביירות בסביבות שנה 1900
קובץ:Gare de Beyrouth.jpg|מתחם תחנת הרכבת ביירות, 1895
קובץ:Paul Garnier clock at Beirut station VOA 2020-11-09 11-41-23.jpg|שעון התחנה תוצרת פול גרנייה



## קישורים חיצוניים

קטגוריה:לבנון: היסטוריה
קטגוריה:לבנון: רכבות
קטגוריה:ביירות: מבנים
קטגוריה:ביירות: היסטוריה
ביירות
אולימפוס (חברה)

**אולימפוס** (ביפנית: **オリンパス株式会社**) היא יצרנית יפנית של ציוד אופטיקה וטכנולוגיה רפואית. משרדי המטה של החברה ממוקמים בהאצ'יוג'י, עיר במטרופולין טוקיו שביפן.

החברה נוסדה בשנת 1919 על ידי טאקשי יאמאשיטה, והתמקדה בתחילה בייצור מיקרוסקופים ומדחומים. בשנת 1936 החברה הוציאה לשווקים את מצלמת הסטילס הראשונה שלה - Semi-Olympus I.

בשנת 1950 החברה הוציאה לשווקים את המצלמה הרפואית הראשונה, Gastrocamera, אשר חוללה מהפכה בתחום האנדוסקופיה.

בשנת 1996 החלה החברה לייצר מצלמות דיגיטליות והפכה לאחת מהחברות הבולטות בשוק המצלמות הדיגיטליות המתפתח.

בשנת 2011 החברה פיטרה את המנכ"ל הבריטי שלה מייקל וודפורד והדבר הוביל בהמשך לשערורייה תאגידית גדולה במסגרתה נחשפה הונאת הסתרת ההפסדים ארוכת שנים. בעקבות השערורייה שווי החברה בבורסה צנח ב-75%, והיא הובילה למעצרם של 11 ממנהלי החברה ולהגשת כתב אישום נגד בכירים אחרים בחברה בגין פעילות פלילית.

בשנת 2020 מכרה החברה את חטיבת ייצור המצלמות הדיגיטליות שלה לחברה היפנית OM Digital Solutions .

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות אלקטרוניקה יפניות
קטגוריה:חברות במדד ניקיי 225
קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בטוקיו
קטגוריה:מותגים יפניים
קטגוריה:חברות צילום
אמה סאמס

**אמה סאמס** (באנגלית: **Emma Samms**; נולדה ב-1960) היא שחקנית בריטית.

## ביוגרפיה
סאמס נולדה בלונדון למשפחה יהודית, ב-1981 שיחקה בסרט הטלוויזיה "Goliath Awaits" ובשנה לאחר מכן החלה לשחק באופרת הסבון האמריקאית "General Hospital", היא החליפה את השחקנית פמלה סו-מרטין בתפקיד פאלון קרינגטון, בתם של בלייק ואלקסיס באופרת הסבון שושלת, תפקיד שהקנה לה פרסום.

היא הופיעה במספר פרקים בסדרה "Models Inc." ששודרה ברשת פוקס.

ב-2002 שיחקה בתפקיד הראשי ב-"Pretend You Don't See Her", סרט טלוויזיה המבוסס על ספרה של מרי היגינס קלארק.

ב-1979 שיחקה נסיכה בסרט "Arabian Adventure", ב-1991 שיחקה בקומדייה "Delirious" העוסקת בתסריטאי של אופרות סבון, ב-1994 שיחקה בסרט המדע הבדיוני "Terminal Voyage", ב-2001 הופיע בסרט הדרום אפריקאי "The Little Unicorn".

ב-1989 הייתה מבין המנחים של תחרות מיס תבל לצד ג'ון פורסיית' וקארן בולדווין.

ב-1982 הקימה את הארגון "Starlight Children's Foundation" העוסק במתן סיוע לילדים חולים.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה יהודיות בריטיות
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1960
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1960
וואן פיס: נהירה

**וואן פיס: נהירה** (ביפנית: **ワンピース スタンピード**) הוא סרט אקשן-הרפתקאות-פנטזיה בסגנון אנימה משנת 2019, אשר מבוסס על סדרת המאנגה והאנימה הפופולרית של אייצ'ירו אודה "וואן פיס". הסרט בוים על ידי טאקאשי אוטסוקה והופק על ידי טואי אנימציה. זהו הסרט העלילתי ה-14 בסדרת סרטי וואן פיס.

הקרנת הבכורה של הסרט התקיימה באוסקה ב-1 באוגוסט 2019.

הסרט זכה להצלחה מסחרית וגרף מעל ל-5.5 מיליארד ין ביפן ומעל ל-93 מיליון דולרים ברחבי העולם.

## תקציר העלילה
צוות שודדי כובע הקש מגיע לאי דלתא לפסטיבל הפיראטים אשר מאורגן על ידי בואנה פסטה. במסגרת הפסטיבל הפיראטים נשלחים לחפש אוצר שהיה שייך בעבר למלך הפיראטים גול ד. רוג'ר. בהמשך מתגלה שכל אירוע הוא מלכודת אותה יזמו פסטה והפיראט רב העוצמה דאגלס בולט, אשר מעוניין במסגרת האירוע להביס את כל המתמודדים.

בסופו של דבר, בולט מובס וצוות כובעי הקש מצליחים להימלט ולהפליג להרפתקה הבאה שלהם.

## מדבבים

## הפקה
הסרט בוים על ידי טאקאשי אוטסוקה. התסריט של הסרט נכתב על ידי אטסוהירו טומיוקה.

פסקול הסרט הולחן על ידי קוהיי טנאקה. הפסקול, אשר מכיל מעל ל-40 רצועות, יצא לשווקים ב-30 באוקטובר 2019. שיר הנושא של הסרט, "GONG", בוצע על ידי להקת הרוק היפנית WANIMA.

## קישורים חיצוניים
*  (ביפנית)

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 2019
קטגוריה:סרטי אנימה מ-2019
קטגוריה:טואי אנימציה: סרטים
קטגוריה:סרטי אנימה
קטגוריה:וואן פיס: סרטים
וואן פיס סרט: זהב

**וואן פיס סרט: זהב** (ביפנית: **ワンピース フィルム ゴールド**) הוא סרט אקשן-הרפתקאות-פנטזיה בסגנון אנימה משנת 2016, אשר מבוסס על סדרת המאנגה והאנימה הפופולרית של אייצ'ירו אודה "וואן פיס". הסרט בוים על ידי הירואקי מיאמוטו והופק על ידי טואי אנימציה. זהו הסרט העלילתי ה-13 בסדרת סרטי וואן פיס.

הקרנת הבכורה של הסרט התקיימה במלון ארמון האמירויות באבו דאבי ב-15 ביולי 2016.

גרסה של הסרט עם דיבוב לאקרנים ההדיבוב יצאה במקור לאקרנים באמריקה הצפונית ב-2017.

הסרט זכה להצלחה מסחרית וגרף מעל ל-5.2 מיליארד ין ביפן ומעל ל-70.8 מיליון דולרים ברחבי העולם.

## תקציר העלילה
צוות שודדי כובעי הקש מגיעים לעיר המפוארת גראן טסורו הממוקמת על אי מאסיבי. בהמשך הצוות מגלה שהעיר נשלטת על ידי האדם העשיר ותאב הכוח גילד טסורו ששולט בעיר באמצעות אבק זהב אשר מאפשר לו לשעבד את כל תושבי העיר. בעזרתה של קארינה, מכרה לשעבר של נאמי, מצליח הצוות לגרום לתושבי העיר המשועבדים למרוד בטסורו. צוות כובעי הקש מצליחים בהמשך להביס את כוחותיו של טסורו, ולבסוף לופי מצליח להביס את טסורו בקרב. לאחר מכן צוות כובעי הקש מפליג הלאה לעבר ההרפתקה הבאה שלהם.

## מדבבים

## הפקה
הסרט הופק על ידי חברת טואי אנימציה ובוים על ידי הירואקי מיאמוטו. התסריט נכתב על ידי טסוטומו קורואווה.

פסקול הסרט הולחן על ידי קוהיי טנאקה. שיר הנושא של הסרט, "Where the Sky and the Earth Meet", בוצע על ידי להקת הרוק היפנית The ROOTLESS.

## מדיה ביתית
הסרט יצא לשווקים ביפן בתקליטורי DVD ובלו-ריי ב-21 בדצמבר 2016.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:טואי אנימציה: סרטים
קטגוריה:אנימות ומאנגות הרפתקאות
קטגוריה:אנימות ומאנגות פעולה
קטגוריה:סרטי אנימה מ-2016
קטגוריה:סרטי 2016
קטגוריה:סרטי אנימה
קטגוריה:וואן פיס: סרטים
השבעתו השנייה של תאודור רוזוולט לנשיאות ארצות הברית

[ממוזער|266x266 פיקסלים|השבעתו השנייה של [תאודור רוזוולט לנשיאות ארצות הברית, 4 במרץ 1905]]
**ה[[השבעת נשיא ארצות הברית|השבעה]] השנייה של [[תאודור רוזוולט]] ל[[נשיא ארצות הברית]]** התקיימה בבניין הקפיטול בוושינגטון, ביום שבת, 4 במרץ 1905. ההשבעה סימנה את תחילת כהונתו השנייה של תאודור רוזוולט כנשיא ואת כהונתו היחידה של צ'ארלס וורן פיירבנקס כסגן הנשיא. שבועת האמונים ניתנה לרוזוולט על ידי נשיא בית המשפט העליון של ארצות הברית מלוויל פולר.

נאומו של רוזוולט בטקס ההשבעה עסק בהצלחות העבר וטען שכל הצלחה בעתיד תבוא רק עם עבודה קשה. הוא הצהיר כיצד לכל מדינה חלשה לא יהיה ממה לחשוש מארצות הברית. רוזוולט אמר כי יחסי החוץ של ארצות הברית חשובים, אך היחסים בין האמריקאים חשובים לא פחות.

## ראו גם
* השבעתו הראשונה של תאודור רוזוולט לנשיאות ארצות הברית

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:נשיאות תאודור רוזוולט
קטגוריה:1905 בארצות הברית
רוזוולט
אפרים אדלר

**ד"ר אפרים אדלר** (בגרמנית: **Ephraim Adler**; 21 במאי 1855, ליבק-מויסלינג – 20 בינואר 1910, נורדראך) היה רופא יהודי גרמני, פעיל התנועה הציונית בליבק, מנהל בית חולים לרפואת ריאות בבאדן, גרמניה.

## קורות חיים
הוריו היו הרב אלכסנדר זוסמן אדלר (1816–1869) וחנה פישל יואל (1820–1889). אחותו אסתר נישאה לשלמה קרליבך, שירש את אביו כרב.

אפרים אדלר למד רפואה בברלין ובפרייבורג. בתקופה זו השתתף גם בסמינר לרבנים ועבד כמורה בבית הספר הדתי עדת ישורון (פרנקפורט). ב-1882 השתקע בליבק כדי לעבוד כרופא כללי. הוא מונה על ידי הסנאט העליון למכללה הרפואית ולמועצת הכבוד של האגודה הרפואית של ליבק.

הוא היה שותף-מייסד וחבר פעיל בקבוצה המקומית של "תנועת המזרחי" בליבק והיה חבר זמני בוועד הפועל של התאחדות ציוני גרמניה. הוא ייסד את להקת הזמר היהודי 'קול רינה', פתח קורס ללימוד עברית, וב-1904, ביחד עם ליאו לנדאו, הקים את סניף תנועת עזרא בבני ברית.

עם אשתו אגתה, לבית יואל, היו לו חמישה ילדים, ובהם אלכסנדר (1884), שהיה נציג המזרחי במשרד הארצישראלי בברלין עד עלייתו בשנת 1938. בתו, פאולה שפרינצה אדלר, נישאה לרופא הריאות ד"ר מאיר (מקס) אשר, דודו של דייוויד דאובה.

בשלהי ימיו נאלץ לסגור את המרפאה שלו מסיבות בריאות, עבר לנורדראך שב של באדן וקיבל שם את תפקיד הרופא הבכיר ומנהל בית החולים לרפואת ריאות, שנוסד ב-1899 על ידי קרל הטינגר.

## ספרות מקצועית
* Esriel Hildesheimer, Mordechai Eliav: *Das Berliner Rabbinerseminar 1873–1938*, Berlin 2008 , עמ' 52

## קישורים חיצוניים

*The M.A. von Rothschild Lung Sanatorium, obituary in the Frankfurt Israelitische Familienblatt

*האוסף של ד"ר אפרים אדלר ואשתו אגתה אדלר-יואל, הספרייה הלאומית (קישור לאוסף פרטי שלא זמין ברשת לקהל הרחב)
*אלכסנדר אדלר: זכרונות משפחתיים, הספרייה הלאומית (קישור לאוסף פרטי שלא זמין ברשת לקהל הרחב)
*ד"ר אפרים אדלר, בארכיון הקיבוץ הדתי, אתר הספרייה הלאומית
*משפחת אדלר-יואל-קרליבך, מכון יוסף קרליבך, אוניברסיטת בר-אילן
*ד"ר אפרים אדלר, ארכיון מכון יוסף צבי קרליבך, אוניברסיטת בר-אילן (הקישור בגרמנית)
*דודי הרמב"ם/מרים קרליבך-גיליס, כתבה במקור ראשון על הרב יוסף צבי קרליבך הכוללת התייחסות מצד הכותבת מרים גיליס-קרליבך, לדוד-רבא שלה, ד"ר אפרים אדלר
*דף מידע בגרמנית, על ד"ר אפרים אדלר וחתנו, ד"ר מקס (מאיר) אשר, באתר אלמניה-יודאיקה
*FAMILY SHEET BENNO ASCHER OF MOENCHSROTH AND NOERDLINGEN

## הערות שוליים

קטגוריה:מנהלי בתי חולים יהודים
קטגוריה:רופאים יהודים גרמנים
קטגוריה:אנשי חינוך יהודים גרמנים
קטגוריה:פעילים ציונים בגרמניה
קטגוריה:פעילי תנועת המזרחי
קטגוריה:מורים לעברית
קטגוריה:משפחת קרליבך
ניאונואן

**ניאונואן** (מעוצב כ-**NeonoeN**) היא להקת אינדי רוק מונטנגרית, שהוקמה בפודגוריצה ב-2012. לאחר ניצחונה ב-*Montesong 2024* הייתה אמורה לייצג את  באירוויזיון 2025 עם השיר "Clickbait", אך לבסוף פרשה.

## היסטוריה
ניאונואן הוקמה בפודגוריצה בתחילת 2012 תחת השם ניאון על ידי מרקו ווקצ'ביץ' ואיליה פייוביץ'. במרוצת השנים נבחנו ללהקה כמה מוזיקאים נוספים, אך הרכבה הסופי כלל את פיליפ וולאנוביץ' ומילאן וויוביץ'.

על אף שהופיעו רבות ברחבי מונטנגרו, בעיקר במועדוני לילה, הלקה הוציאה את סינגל הבכורה שלה, "Ti i ja", רק ב-2018. באותה שנה התראיינה בתוכנית המוזיקה *Obrati pažnju* של RTCG, שם ביצעה כמה גרסאות כיסוי לשירים מוכרים. בשנת 2022 שיתפה הלהקה פעולה עם איבן דצ'אק, סולן להקת וטרה הקרואטית בשיר "Daleko odavde".

בשנת 2023 החליטה הלהקה לשנות את שמה לרגל עשר שנות קריירה. "ניאון" הוחלף ל"ניאונואן". עם יציאת השיר "Dok ne udahnem te" אושר מטעמה כי החלו העבודות על אלבום הבכורה שלה. ב-10 באוקטובר 2024 נחשף כי הלהקה עתידה להשתתף ב-"Montesong 2024", הקדם המונטנגרי לאירוויזיון 2025, שייערך בבזל שבשווייץ. שירה לתחרות היה "Clickbait", והוא הגיע למקום הראשון. לאחר הגמר התגלה כי ניאונואן ביצעה את שירה לתחרות ביוני 2023 בפסטיבל המוזיקה בזביילו. על פי חוקי האירוויזיון, על השירים המתחרים להיות מקוריים, שלא נחשפו לקהל הרחב לפני תאריך מסוים שקבעו מפיקי התחרות. תאגיד השידור המונטנגרי הודיע על פתיחת בירור לאירוע, וב-4 בדצמבר החליטה הלהקה לפרוש מהשתתפותה באירוויזיון.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 2012
קטגוריה:להקות רוק אלטרנטיבי
קטגוריה:להקות אינדי
ולדיסלב

קטגוריה:שמות פרטיים פולניים
קטגוריה:שמות פרטיים רוסיים
אריאנה גרינבלט

**אריאנה גרינבלט** (באנגלית: **Ariana Greenblatt**; נולדה ב-27 באוגוסט 2007) היא שחקנית אמריקאית.

## ראשית חייה
גרינבלט נולדה בניו יורק. אביה, שון גרינבלט, הוא שחקן, והוא והוריו הם מפיקים בברודוויי. היא ממוצא יהודי אשכנזי מצד אביה, ואילו אימה פורטוריקנית. גרינבלט גדלה בעיר ניו יורק ובפארקלנד (אנ'), פלורידה.

## קריירה
בשנת 2016, גרינבלט החלה את הקריירה שלה כילדה שחקנית כאשר לוהקה לתפקיד ראשי בסיטקום של ערוץ דיסני "הארלי באמצע" בתפקיד דפני, הילדה הצעירה ביותר במשפחת דיאז. תפקידה הקולנועי הראשון היה התפקיד של לורי בסרט "אמהות רעות 2: לשרוד את החג" בשנת 2017. 

בשנת 2018, גרינבלט שיחקה את גאמורה הצעירה בסרט "הנוקמים: מלחמת האינסוף". היא גם הופיעה בסרטים: "שכונה על הגובה", "איבן האחד והיחיד" ו"אהבה ומפלצות".

בשנת 2020, גרינבלט דיבבה את ולמה דינקלי הצעירה בסרט "סקובי דו!", ובשנת 2021, היא דיבבה את טאביטה טמפלטון בסרט "בייבי בוס 2: עסק משפחתי", תפקיד שאותו היא שיחקה גם בסדרה "בייבי בוס: בחזרה לעריסה". 

בשנת 2023, גרינבלט כיכבה בתור קואה בסרט "65", והופיע בתור סשה בסרט "ברבי" וכאסוקה טאנו הצעירה בסדרה "אסוקה" המשודרת בדיסני+. 

בשנת 2024, גרינבלט שיחקה את טיני טינה בסרט "בורדרלנדס".

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקניות ילדות אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאים ממוצא יהודי
קטגוריה:אמריקאיות ממוצא פוארטו ריקני
קטגוריה:אמריקאים ממוצא פוארטו ריקני
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-2007
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-2007