אנדימשק

**אנדימשק** או **אנדימשכ** (בפרסית: اندیمشک) היא עיר בנפה המרכזית של מחוז אנדימשק בפרובינציית ח'וזסתאן באיראן. היא משמשת כבירת המחוז והפרובינציה. העיר נמצאת במרחק של כ־34 ק"מ מצפון לעיר שוש, על הכביש הראשי וקו הרכבת בין טהראן לאהוואז.

## דמוגרפיה
### אוכלוסייה
במפקד האוכלוסין האיראני ב־2006, אוכלוסיית העיר מנתה 119,422 נפשות ב-26,140 משקי בית. מפקד האוכלוסין שנערך לאחר מכן בשנת 2011 מנה 126,811 נפשות ב-32,904 משקי בית. מפקד האוכלוסין של 2016 אמד את אוכלוסיית העיר בכ-135,116 נפשות ב-39,151 משקי בית.

## היסטוריה
השם מופיע לראשונה בלוחות כתב יתדות ממסופוטמיה מתקופת אור 3 (המאה ה-21 עד המאה ה-20 לפנה"ס) בצורה "אדמשאך", שמשמעותה ככל הנראה "תנין". מאוחר יותר היא נקראה "אנדמסקה" או "אנדימסקה", שמשמעותה "שפע של חמאה"; נוספו לה כפרים מקומיים כמו ג'יל-אב ולור ושני מבצרים. העיר הייתה בדרך לאילאם ואנשאן ולאחר מכן ללורסתאן, מה שהפך אותה לחשובה אסטרטגית עד סוף עידן האימפריה הסאסאנית.

באזור אנדימשק, אדם המכונה סאלח-חאן מוקרי (כורדי מכרמאנשאה ושליט שושטאר בתקופה הקאג'ארית) בנה מספר מבנים, כולל מבצר, למגוריו, שנודעו כטירת סאלח או טירת לור, ובמהלך שלטונו של רזא שאה פהלווי ובניית מסילת הרכבת באיראן, נבנתה תחנת הרכבת אנדימשק בסביבת טירת לור, ואנדימשק התרחבה בהדרגה עם תחילת הבנייה סביבה.

במקביל, חברת ג'נרל מוטורס האמריקאית הקימה בעיר סניף של מפעל הרכב הצבאי שלה. בתקופת פהלווי השנייה, עם הגעתן של חברות מקומיות וזרות רבות, הפכה אנדימשק לעיר תעשייתית וכך אירחה אלפי רופאים, מהנדסים, עובדים ועובדים מקומיים וזרים. בתקופה זו צעדה אנדימשק בדרך של התרחבות וקידמה.

בתקופת שושלת פהלווי, אנדימשק נהנתה ממספר רב של פרויקטים של פיתוח מודרני בשל מיקומה ומשאביה. אלה כללו מסילת רכבת, מחסן צבאי וממגורה לאלומיניום, כמו גם פיתוחים תעשייתיים רבים אחרים. העיר חוברה לאורך מסילת הרכבת הטרנס-איראנית בשנת 1929. במהלך מלחמת העולם השנייה הונח בה גם צינור מאבאדאן, שהיה אז מיקומו של בית הזיקוק הגדול בעולם. משם הדלק הועמס מחדש על משאיות והועבר לברית המועצות. בשנת 1955 הוארך הצינור מאנדימשק לטהראן.

## סכרים מפורסמים
### סכר קרקה
הסכר נמצא על נהר קרקה במחוז ח'וזסתאן הצפון-מערבי, כאשר העיר הקרובה ביותר היא אנדימשק ממזרח. גובהו 127 מטרים וקיבולת המאגר שלו היא 5.9 מיליארד מטרים מעוקבים. סכר קרקה מתוכנן להשקות 320,000 דונם של אדמה, לייצר 520 מגה-וואט של חשמל הידרואלקטרי ולמנוע שיטפונות במורד הזרם. בשנת 1956 החברה האמריקאית Development and Resources Corporation בראשות דייוויד א. לילינטל, יו"ר TVA לשעבר החלה לבצע מחקרים על הסכר. בשנת 1990 הושלמו המחקרים הסופיים על ידי חברת Mahab Ghods Consulting Engineers. חטיבת ההנדסה של משמרות המהפכה האסלאמיים החלה בבניית סכר קרקה בשנת 1992 והסכר הושלם בשנת 2001. במהלך הבנייה, 120 חברות קבלניות ויותר משמונה חברות ייעוץ עבדו על הסכר. 5,000 פועלים בנו את הסכר ו-40 נהרגו במהלך העבודות.

### סכר דז
סכר דז הוא סכר מפורסם לייצור חשמל להשקיה של אדמות חקלאיות, הממוקם על נהר דז, 23 ק"מ מאנדימשק. בנייתו של סכר זה החלה בשנת 1959 והושלמה בשנת 1963 על ידי חברה איטלקית. גובהו של הסכר הוא 203 מטרים וקיבולתו 3,340,000,000 מטרים מעוקבים.

## גאוגרפיה
### מיקום
אנדימשק שוכנת קרוב למרגלות הרי זגרוס, על הכביש הראשי מצפון לדרום, מטהראן לאהוואז, בירת המחוז של ח'וזסתאן. קו הרכבת הראשי מטהראן למפרץ הפרסי הוא 15 קילומטרים מאנדימשק. המפרץ הפרסי נמצא במרחק של לפחות 200 ק"מ דרומה.

### אקלים
לאנדימשק יש אקלים צחיח למחצה (סיווג אקלים לפי שיטת קפן *BSh*) עם קיץ חם במיוחד וחורף מתון. כמות המשקעים גבוהה יותר מאשר ברוב דרום איראן, אך מוגבלת כמעט אך ורק לתקופה שבין נובמבר לאפריל, אם כי לעיתים היא יכולה לעלות על  לחודש או  לשנה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ח'וזסתאן