חן שלח

**חן שלח** (נולד ב-27 במרץ 1966) הוא במאי, עורך, מפיק סרטים תיעודיים ומרצה ישראלי. סרטיו עוסקים בסוגיות חברתיות, היסטוריות ופוליטיות דרך נקודת מבט ייחודית, שמקורה בסיפורו האישי והמשפחתי.

## ביוגרפיה
חן שלח נולד בקיבוץ מזרע בעמק יזרעאל לשם הגיעו הוריו בילדותם. אמו ניצולת שואה ילידת פולין ואביו יליד ישראל. שלח התחנך במוסד החינוכי 'עמקים'. הוא בוגר בית הספר למקצועות הטלוויזיה בגבעת חביבה, בעל תואר ראשון בתקשורת ממכללת עמק יזרעאל ותואר שני בתוכנית הבינתחומית לתואר שני בתרבות וקולנוע מאוניברסיטת חיפה.

שלח מתגורר בקיבוץ מזרע, הוא נשוי ואב לשלושה.

## פילמוגרפיה
חן שלח הוא מפיק ובמאי של סרטים דוקומנטריים. סרטיו מוקרנים בערוצי טלוויזיה ובפסטיבלים בישראל ובעולם, בסינמטקים, במוסדות חינוכיים ועוד.

### שבעה (2003)
הסרט מספר את סיפורו של קיבוצו - קיבוץ מזרע - במלחמת יום הכיפורים, שרבים מחבריו גויסו, ושבעה מבניו נפלו במלחמה. בני משפחות החללים משתפים בתהליך ההתמודדות שלהם עם האובדן, ובדרכם חזרה לחיים של שגרה.

### כשג'בל נפל (2008)
הסרט מתעד מפגש, אחרי 35 שנה, של ישי קצירי – טייס שמטוסו הופל ביום הראשון של מלחמת יום הכיפורים – עם אנשי סיירת מטכ"ל שנשלחו על-מנת לחלץ אותו. במבצע החילוץ שנכשל, נהרג אבנר רון, שכונה "ג'בל", ונחשב ללוחם אגדי.

בחלק הראשון של הסרט מראיין קצירי את האנשים שנשלחו לחלץ אותו, והם מראיינים אותו. אנשי הסיירת זוכרים לפרטי פרטים בלגן וחוסר אונים, פחד וציוד עלוב. הם חשים אחריות לכישלון המבצע, וקצירי חש אשמה על מותו של אבנר רון במבצע ההצלה.

בחלק השני של הסרט מדברים אנשי הסיירת על ההווה (בשנת 2008) – על חוסר האמון כלפי השלטון והקושי לסמוך על דור ההמשך.

### פוטונובלה (2012)
הסרט עוסק בילדה מקיבוץ מזרע (שיר, בתו של הבמאי) אשר במהלך כתיבת עבודת "שורשים" לבית-הספר, גילתה וחשפה סודות מההיסטוריה של משפחתה. שיר חוששת להשתעמם בתהליך כתיבת העבודה, וכשהיא פונה לאביה על-מנת שיספר לה על העבר המשפחתי, הוא מעדיף להסתיר, יותר מאשר לגלות. מה שקורה בפועל הוא, שתוך כדי העבודה על הסרט מגלים האב והבת מלחמות וסודות של שלושה דורות, של נטישה ויתמות. חשיפת הסיפורים שהושתקו במשך שנים רבות, נוגעת ברגשות של בני המשפחה ומאתגרת את היחסים ביניהם.

### האויבת שלי, השותפה שלי (2014)
סרט בבימוי משותף של דוקי דרור וחן שלח. רולה הפלסטינית וענת הקיבוצניקית (רעייתו של הבמאי) מקימות עסק שמטרתו לעזור לסוחרים פלסטינים להעביר במהירות וביעילות סחורה מישראל לגדה ולעזה. לאחר זמן קצר של הצלחה, מתחילות להתעורר בעיות שנובעות מהמציאות המורכבת בה הן חיות.

בשנת 2015 היה הסרט מועמד ל"פרס אופיר".

### חזיר בארץ הקודש (2016)
הסרט (בבימוי חן שלח) חוקר את המאבק ההיסטורי סביב גידול חזירים בישראל, ומנסה להתמודד עם השאלה האם גידול החזירים במזרע (קיבוצו של הבמאי) היה דבר סתמי ומקרי, או שמקורו בתפיסה של "היהודי החדש" שאפיינה את אנשי העלייה הראשונה.

### המוסד: סיפור כיסוי (2017)
סדרה בת 4 פרקים, שביים דוקי דרור - שלח היה אחד מיוצריה ועורך התוכן של הסדרה יחד עם יוסי מלמן (תסריט), והופקה עבור ערוץ 8 על-ידי זייגוט פילמס. הסדרה מאפשרת, לראשונה מאז הוקם המוסד, הצצה לעולמם של מפקדי הארגון ולוחמיו, באמצעות ראיונות עם 23 מהם, וסיפוריהם על האתגרים עמם התמודדו במהלך השנים. בניגוד למיתוס המקובל, לפיו שום משימה אינה בלתי אפשרית עבור המוסד, מציגה הסדרה אמת מורכבת יותר, ומראה כי הארגון אינו חף מטעויות, משיקולים לא ענייניים ומכישלונות.

### מורנוב (2020)
הסרט, בבימויו ובעריכתו של חן שלח, ובהפקתו של מיכה ליבנה, עוסק במורנוב - שכונה בוורשה שהייתה בעבר מרכז יהודי שוקק חיים, ובמלחמת העולם השנייה הפכה ל"גטו ורשה". לאחר סיום המלחמה נבנתה על גלי החורבות שנותרו מבתי היהודים שכונה חדשה, שאוכלסה על-ידי פולנים, והפכה לשכונה מרווחת וירוקה, אולם עקבות העבר צצים שוב ושוב בקרב תושביה. חלקם מספרים על פגישות עם רוחות רפאים של יהודים, ואחרים טוענים שרוחות הרפאים הן רק מטאפורה להשלכות שיש לקבורה של חיים, תרבות וזיכרון. הסרט הוקדש לזכר סבו של שלח, שנרצח בתחילת מלחמת העולם השנייה, ומקום קבורתו לא נודע.

### אביב משוגע (2025)
הסרט מספר את סיפורם של נרי אלומה וחנן בנה. זהו סיפור על אם שעושה הכל על מנת להשיב לבנה, שמתמודד עם מחלת נפש, את התשוקה לחיים. נרי היא סופרת, וחנן כותב ושר מגיל 13. היצירה מאפשרת להם להתגבר על השתיקה וההסתרה בביתם, שבו חיים גם אביו, אחותו ואחיו של חנן, לקיים דיאלוג ולייצר משמעות ויופי בתא המשפחתי המורכב.

## הסרטים בעיתונות ובמדיה
במאמר של אריאנה מלמד על הסרט **"פוטונובלה"** זכה הסרט לביקורות משבחות. מלמד מבקרת את התפיסה של מערכת החינוך, אשר מבוססת על ההנחה - השגויה, לדעתה - לפיה כל התלמידים גדלו במשפחות "נורמטיביות", ולכן ישמחו להכיר את תולדות משפחתם, להנציח את ההיסטוריה שלה, ולשתף בה את חבריהם לכיתה ואת מוריהם. פן נוסף של הסרט אליו מפנה מלמד את תשומת הלב, הוא הפער הקיים בין האידאולוגיה הציונית והקיבוצית לבין מימושה בפועל.

בסקירתה של סיון אכר על הסרט **"האויבת שלי, השותפה שלי"** היא מציינת כי השוני בין התרבויות, והעובדה שהעמים אליהם הן משתייכות, הם בעצם אויבים, הם המקור לקונפליקט בין שותפות וחברות ברמה האישית, לעוינות בין העמים. העובדה שגיבורות הסרטן הן נשים "רגילות" ושהגישה שלו לקונפליקט שהוא מעלה, היא קלילה ומלאת הומור, אינה הופכת את הסרט לפשטני או נחות. למרות שיש בסרט קסם וחיוכים, הוא אינו מתעלם מהמכשולים שמציבה המציאות בפני רולה וענת. ההומור האפקטיבי סולל דרך לליבו של הצופה. העלילה מסופרת פעם מנקודת המבט של רולה, ופעם מנקודת המבט של ענת, כך שברור כי הבעיות, הקשיים ליצור דו-קיום, וגם ההצלחות, תלויים בשני הצדדים - האחריות מוטלת עליהם במידה שווה. הסרט מעלה גם את שאלת הדעות הקדומות כלפי נשים, בשתי החברות. המסר העולה מהסרט הוא של תקווה, שאולי דו-קיום אפשרי. שדו-שיח ישיר וכן, שמציף את הבעיות ומציג את המציאות כפי שכל אחד מהצדדים רואה אותה, נותן סיכוי לפתור את הבעיות. ""האויבת שלי, השותפה שלי" הוא סרט יפה שנוטע תקווה. וגם בלי זה – זה פשוט סרט יפה ונעים עם שתי גיבורות חביבות שמאוד כיף ואפילו מרגש לעיתים לבלות איתן שעה. ואחר כך, כשיוצאים לרחוב, אולי אפשר להסתכל על הדברים קצת אחרת. אולי בכל זאת יהיה פה משהו פעם. שלום?"

במאמר שכתבה לירון רחל ארז על הסרט "אביב משוגע", היא מציינת כי הבמאי חן שלח הצליח ליצור מחומרי הגלם המורכבים סרט איכותי ומרגש, שמספר סיפור מדויק, מבלי לתת לעובדה שמדובר באחיין שלו, להשתלט על הסרט, כפי שקורה לא פעם בסרטים תיעודיים אישיים. בסרט, אשר מאפשר התבוננות בקשיים היום-יומיים של מתמודדי הנפש ומשפחותיהם, באה לידי ביטוי היכולת של האמנות לשמש כלי הישרדותי. הוא מאפשר התנתקות אשר מסייעת להתמודד עם אירועים קשים ולהפוך אותם לאמנות. היכולת להביט במציאות באומץ ולתרגם את הכאב ליצירת אמנות מרגשת, הוא שהופך את הסרט "אביב משוגע" ל"סרט הכי נורמלי שיש".

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:במאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:במאי סרטים תיעודיים ישראלים
קטגוריה:מפיקים ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:מזרע: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1966