open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
קנגרטיטיווק

**קנגרטיטיווק** (בגרינלנדית: **Kangertittivaq**; בדנית: **Scoresby Sund**, "מצר סְקוֹרְזְבִּי") הוא הפיורד הארוך בתבל.

הפיורד, שאורכו 350 ק"מ, משתרע במזרח גרינלנד, בארץ טונו, ועם זרועותיו הרבות הוא מהווה את קומפלקס-הפיורדים הגדול בעולם. בנוסף, זהו גם אחד הפיורדים העמוקים בתבל – עומקו המרבי למעלה מ-1,500 מטר.

החוף הדרומי של קנגרטיטיווק מתאפיין בהרים גדולים ותלולים. זהו המקום שמסמן את המעבר מהאזור הארקטי-העליון לאזור הארקטי-המרכזי של האי. בפנימו של הפיורד שורר אקלים מוגן יותר מאשר במזרחו – כאן ביתם של לווייתנים, דולפינים ומכרסמי-שלג כמו גם כבש המושק ומיני עופות מים, ושנה אחר שנה נוצרים קרחונים במימי הפיורד משוליהם של הקרחונים היבשתיים.

בתוך הפיורד מצוי ארכיפלג איים, שמתוכם הגדול הוא ארץ מילן, המוקפת בסבך מערכת הפיורדים. בשטח של 3,913 קמ"ר, ארץ מילן היא האי השלישי בגודלו בגרינלנד.

הגדול מבין היישובים המעטים שלשפת הפיורד, הוא העיירה איטוקורטורמיט (Ittoqqortoormiit), שיושבת סמוך למפגשו של הפיורד עם ים גרינלנד ובה כ-500 תושבי-קבע.

את האזור מיפה לראשונה מגלה הארצות האנגלי ויליאם סקורזבי ב-1822, שמאוחר יותר נתן לפיורד את שמו.

## קישורים חיצוניים

* 
* מפה מפורטת של אזור הפיורד

קטגוריה:גרינלנד: מפרצים
קטגוריה:פיורדים
קטגוריה:גרינלנד: גופי מים
מכון הדסון

**מכון הדסון** (באנגלית: **Hudson Institute**) הוא צוות חשיבה אמריקאי שמרני אשר נוסד בשנת 1961 על ידי הרמן קאהן וחברים נוספים מתאגיד ראנד, במטרה לקדם שינויים במדיניות הציבורית בארצות הברית, מתוך מחויבות לעקרון השוק החופשי ואמונה בכך שהקידמה הטכנולוגית יכולה לסייע לפיתוחה וביטחונה. המטרה המוצהרת של הארגון היא לעסוק בהעלאת רעיונות חדשניים ומאתגרי מוסכמות בנושאי ביטחון, יחסים בין-לאומיים, כלכלה, תרבות, מדע, טכנולוגיה ומשפט.

בין היתר, עסקו חוקרי המכון בייעוץ למדינות הבלטיות בפיתוח הדמוקרטיה והשוק החופשי בארצן לאחר התפרקות ברית המועצות, וכן לקחו חלק בפיתוח ויישום תוכנית מהל"ב (**מ**הבטחת **ה**כנסה **ל**תעסוקה **ב**טוחה – תוכנית ויסקונסין) בארצות הברית. חוקרי המכון הביעו במשך השנים דעות המתנגדות לסביבתנות.

המכון הוקם ב-1961 בעיר ניו יורק, אך בשנת 1962 עבר לעיירה קרוטון על ההדסון ליד ניו יורק (ומשם שמו). בשנת 1984 עבר המכון לאינדיאנפוליס ובשנת 2004 עבר לוושינגטון די. סי.. המכון זוכה לתקצוב נרחב מתאגידים שונים, כגון פרוקטר אנד גמבל, אלי לילי, סאנדוז ועוד.

בשנת 1991 הוקם בסיאטל מכון דיסקברי - צוות חשיבה שמרני מבחינה פוליטית הדוגל בתכנון תבוני, כנצר ללא מטרות רווח של מכון הדסון. מסע הפרסום של המכון "ללמד את המחלוקת" נועד לאפשר לימוד אמונות אנטי-אבולוציה, עיצוב תבוני בשיעורי מדע של בתי ספר תיכון ציבוריים בארצות הברית במקום תיאוריות מדעיות מקובלות, תוך הנחה שקיימת מחלוקת מדעית על נושאים אלו כאשר למעשה אין הדבר כך.
בפברואר 1999 נחשף מסמך סודי של מכון דיסקברי המתאר את אסטרטגיית טריז שלו - תוכנית "להפוך את הדומיננטיות החונקת של השקפת העולם המטריאליסטית", המיוצגת על ידי התאוריה המדעית של האבולוציה, לטובת "מדע העולה בקנה אחד עם אמונות נוצריות ותיאיסטיות".
## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוני מחקר אמריקאיים
קטגוריה:וושינגטון די. סי.: צוותי חשיבה
קטגוריה:ארצות הברית: יחסי חוץ
קטגוריה:ארצות הברית: ארגונים
קטגוריה:צוותי חשיבה
ארי הרו

**ארי הרו** (באנגלית: **Ari Harow**; נולד ב-1973) הוא לשעבר ראש הסגל במשרד ראש הממשלה, מנכ"ל ארגון ידידי הליכוד בארצות הברית ומנהל לשכתו של ראש הממשלה בנימין נתניהו בתקופת כהונתו השנייה (2008–2009).

## ביוגרפיה
הרו נולד בבוורלי הילס, לוס אנג'לס, ילדם השני של זוג יהודים אמריקאים דתיים. הוריו, גלנדה וד"ר אד הרו נפגשו בבני עקיבא. לאחותו הגדולה בת' יש תסמונת דאון. בנוסף לה, יש להרו שני אחים ביולוגיים וכן שלושה אחים שהוריו אימצו במהלך השנים. משפחת הרו עלתה לישראל בשנת 1985, כשהוא היה בן 12, ואחרי כחצי שנה במרכז קליטה עברה לגור בגינות שומרון. הוא למד בישיבה התיכונית בקרני שומרון ולאחר מכן בישיבת הכותל. שירת בצה"ל בחטיבת גולני ואחר כך חזר לארצות הברית, שם למד וקיבל תואר ראשון בפסיכולוגיה בברוקלין קולג'. אחר כך למד וקיבל תואר שני במדע המדינה באוניברסיטת תל אביב.

## קריירה
בשנת 2002, בגיל 29, החל לשמש כיועצו של בנימין נתניהו לקשרי חוץ והממונה על גיוס תרומות חו"ל. חזר לארצות הברית, ובין השנים 2003 ל-2006 היה מנכ"ל ארגון ידידי תנועת הליכוד שם. ביולי 2007 חזר לישראל ומונה ליועצו של נתניהו לענייני חוץ. בפברואר 2008 מונה כמנהל לשכתו של נתניהו, בעקבות פרישת המנהלת הקודמת, איילת שקד. שימש בתפקיד עם כניסתו של נתניהו למשרד ראש הממשלה ופרש ממנו בתחילת 2010, מסיבות בריאותיות (מחלת לב). בתקופת עבודתו כמנהל לשכת נתניהו נחשב כרב השפעה וכמי שהצליח לרכך במידה רבה את החיכוכים האישיים ששררו בלשכת נתניהו עד הגיעו.

במרץ 2010 הקים חברה פרטית לייעוץ ולפיתוח עסקי בשם "3H גלובל". בספטמבר 2013, לקראת מינויו לראש הסגל במשרד ראש הממשלה, חתם הרו על הסכם ניגוד עניינים שבו התחייב להתנתק מהחברה.

במרץ 2014 מונה לראש הסגל במשרד ראש הממשלה, במקומו של גיל שפר שפרש והחל מספטמבר 2014, עת הודיע אייל חיימובסקי על פרישה, שימש גם כממלא מקומו של מנהל לשכת נתניהו.

בינואר 2015 עזב את לשכת ראש הממשלה, ועבר לעבוד במטה הבחירות של הליכוד.

הרו הוא תושב העיר מודיעין, היה נשוי לנעמי, ממנה התגרש ב-2017, ואב לארבעה ילדים. נשוי לטליה פולק.

### הסתבכות בפלילים
בדצמבר 2015 נחקר בחשד שפעל בניגוד עניינים בזמן שהועסק בלשכת נתניהו וביולי 2016 נחקר שוב. בפברואר 2017 הודיעה המשטרה כי התגבשה נגדו תשתית ראייתית לשוחד, קבלת דבר במרמה בנסיבות מחמירות, קשירת קשר לפשע והלבנת הון. באוגוסט 2017 חתם על הסכם עד מדינה בתיק 1000 ותיק 2000, במסגרתו יורשע בהפרת אמונים, ייענש בעבודות שירות למשך חצי שנה וייקנס ב-700 אלף ש"ח. בפברואר 2018 דווח כי הרו יעיד נגד נתניהו גם בתיק 4000.

באוגוסט 2020, הוגש נגדו כתב אישום. הרו הואשם במרמה והפרת אמונים, בחשד כי מכירה פיקטיבית של חברת הייעוץ "3H גלובל", איפשרה לו להיכנס לתפקיד ראש הסגל של נתניהו בשנת 2014, בעודו ממשיך להחזיק בה ונהנה מרווחיה. האישום הוגש בהתאם להסכם עד המדינה. בינואר 2024 הורשע במסגרת הסדר הטיעון, ובאפריל 2024 נגזר עונשו: חצי שנת עבודות שירות וקנס של 700 אלף ש"ח.

## קישורים חיצוניים

* ארי הרו - יועץ אסטרטגי  
* ארי הרו באתר חברת הייעוץ 3H Global
* Harow offered senior public diplomacy post
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מנהלי לשכת ראש הממשלה
קטגוריה:יהודים אמריקאים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1980
קטגוריה:ראשי הסגל בלשכת ראש הממשלה
קטגוריה:פעילי הליכוד
קטגוריה:עדי מדינה ישראלים
קטגוריה:בוגרי ברוקלין קולג'
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:מורשעים בעבירות מרמה והפרת אמונים בישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1973
דיפ פורסט

**דיפ פורסט** (באנגלית: **Deep Forest**; "**[[יער]] עבוֹת**") הוא הרכב מוזיקלי שחבריו הם הצרפתים מישל סנשה (נולד ב-1957) ואריק מוקה (נ' 1960). השניים יוצרים מוזיקת עולם, בדגש על חיבור צלילים אתניים-אלקטרוניים ומקצבי דאנס וצ'יל אאוט. הם היו מועמדים לפרס גראמי בשנת 1993 עבור התקליט הטוב ביותר של מוזיקת עולם, וב-1996 זכו בפרס על האלבום "Boheme". הם אף זכו ב"פרס מוזיקת העולם" כלהקה הצרפתית עם המכירות העולמיות הגבוהות ביותר ב-1995.

אלבומיהם נמכרו בלמעלה מעשרה מיליון עותקים.

## היסטוריה
סנשה ומוקה, שניהם מחבל נור-פה דה קאלה, יצרו יחד את הפרויקט המוזיקלי דיפ פורסט בעקבות החלטה לנסות לערבל צלילי דיבור של שבטים פיגמאים מקמרון וגבון, אותם שמעו בהקלטות, עם מוזיקה מודרנית מערבית. השיר "Sweet Lullaby" ("שיר ערש מתוק") מתוך התקליט הראשון שהוציאו ב-1992, הפך ללהיט ענק. האלבום, "Deep Forest", נטה לעיבודי דאנס דיגיטליים עמוקים של קולות היער האותנטיים. האלבום השני, "Boheme" (1994), סימן את פנייתו של ההרכב אל עבר הצלילים של מזרח אירופה, והביא נעימות ומזמורים הונגריים, רומניים וצועניים נידחים ועצובים אך יחד עם זאת קצביים.

בין שיתופי הפעולה של ההרכב בשנים 1994–1996 בלטו האמנים יוסו נ'דור וננה צ'רי, ג'ון אנדרסון, סזריה אבורה ופיטר גבריאל.

כל אחד מאלבומיהם הבאים שאב גם הוא את השראתו ממחוז אחר על פני כדור הארץ.

## דיסקוגרפיה
* 1992 – "Deep Forest"
* 1994 – "World Mix" (הוצאה מחודשת של התקליט הראשון)
* 1995 – "Boheme"
* 1998 – "Comparsa" (צלילים ספרדיים)
* 1999 – "Made in Japan" (הופעה חיה)
* 2000 – "Pacifique" (צלילים מאיים מבודדים)
* 2002 – "Music Detected" (השפעה מהמזרח הרחוק)
* 2003 – "Essence of Deep Forest" (אוסף, יצא ביפן בלבד)
* 2004 – "Essence of the Forest" (אוסף)
* 2004 – "Kusa no Ran" (יצא ביפן בלבד)
* 2008 – "Deep Brasil"

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:להקות צרפתיות
קטגוריה:מוזיקת עולם
קטגוריה:להקות זוכות פרס גראמי
קטגוריה:אמני מוזיקה אלקטרונית
קטגוריה:צמדים מוזיקליים
קטגוריה:אמני אפיק רקורדס
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1992
בית הקברות סגולה

**בית הקברות סגולה** הוא בית הקברות הראשון בפתח תקווה. שוכן באזור התעשייה סגולה בעיר, ונחשב לאחד מבתי הקברות הפעילים הוותיקים בישראל.

בית הקברות משתרע על שטח של כ-270 דונמים וקבורים בו כ-80 אלף נפטרים, רובם המכריע תושבי העיר פתח תקווה ובני ברק, שאר החלקות נמכרו בתשלום.

## היסטוריה
בית הקברות נוסד בשנת ה'תרמ"ט (1888), עשר שנים לאחר ייסוד העיר.
ממוזער|המצבה המחודשת ועליה הסיפור
על מצבתו של הנפטר הראשון נחקק התאריך י"ט בתשרי תרמ"ט, וכמו כן נחקק בה המשפט "ברית כרותה לשפתיים". הסיפור מאחורי הכיתוב המיוחד: בערב יום הכיפורים תרמ"ט הקצו את חלקת הקרקע לבית הקברות בטקס מסורתי שכלל הקפת השטח תוך אמירת מזמורי תהילים. כשסיימו הפטיר מישהו: מעניין מי יהיה הנקבר הראשון. אחד הנוכחים השיב בהיתול: אני מוכן להיות הראשון. כעבור עשרה ימים נפטר האיש, ונקבר בבית הקברות. בעקבות זאת החליטו רבני העיר לחקוק על מצבתו את הביטוי "ברית כרותה לשפתיים".

אחד האישים הראשונים שנקברו בבית הקברות הוא הרב מרדכי גימפל יפה. בבית הקברות נקברו מייסדי העיר וותיקיה, ובהם בני משפחת שטמפפר, בני משפחת ראב, אברהם שפירא, סנדר חדד וראשי העיר פנחס רשיש ויוסף ספיר. כמו כן נקברו בו רבנים בני המקום, ובהם הרב יחיאל מרדכי גורדון, רב העיר ראובן כץ, הדיין הרב ישעיהו משורר, הרב דוד סלומון ובנו רב העיר ברוך שמעון סלומון.

בראשיתו השתרע בית הקברות על שטח בן שלושה דונמים וחצי, ועם השנים התרחב שטחו וכיום הוא משתרע על פני כמאתיים וחמישים דונם.

בבית הקברות חלקות שונות, הוותיקה שבהן היא 'חלקת הראשונים', שבה קבורים מייסדי העיר, שומריה, ראשי העיר ורבנים וראשי ישיבות שפעלו וחיו בה. חלקה מיוחדת מוקדשת לנופלי ארגוני ההגנה, האצ"ל והלח"י, וכמו כן חלקה לחללי צה"ל ממלחמת העצמאות. במרכז בית הקברות חלקה צבאית חדשה. בבית הקברות נמצאת חלקת הקברים של הרוגי אסון הבונים. בבית הקברות קבורים גם ארבעה מחללי אסון המטיילים בעין גדי.

מאז שנות ה-50 ועד שנות ה-80 של המאה ה-20 ניהל את בית הקברות בן-ציון גליס, איש ירושלים. בתקופתו התפתח בית הקברות ושטחו התרחב, וכמו כן נבנה בית הלוויות (כיום נקרא על שמו "אוהל בן ציון"). לאחר מותו הנציחה עיריית פתח תקווה את זכרו בקריאת הרחוב הראשי המוביל לבית הקברות על שמו.

בית הקברות מתנהל על פי מנהג ירושלים, לאור הקמת פתח תקווה על ידי אנשי ירושלים. בהתאם לכך מתקיימות בו הלוויות בלילה כדי להימנע מאיסור הלנת המת, והחברא קדישא משתדלת למנוע נטיעת עצים בשטח בית הקברות.

## אדמו"רים שנפטרו בחו"ל ונקברו בבית הקברות סגולה
ממוזער|צילום ממטוס של בית הקברות
בבית הקברות סגולה טמונים כמה אדמו"רים שנפטרו ונקברו בחו"ל ועצמותיהם הועלו לישראל. המפורסם שבהם הוא רבי יוסף מאיר וייס, בעל "אמרי יוסף", האדמו"ר הראשון של חסידות ספינקא, שנפטר בשנת תרס"ט (1909). בשנת תשל"ב (1972) הועלו עצמותיו מרומניה ביוזמת נכדו, האדמו"ר יעקב יוסף ווייס מספינקא בני-ברק. על קברו של ה"אמרי יוסף" הוקם אוהל, ולימים נקבר בו גם האדמו"ר יעקב יוסף עצמו, וכן כמה מבני משפחתו.

אדמו"ר נוסף שנפטר בחו"ל ועצמותיו הועלו לישראל ונטמנו בסגולה הוא רבי נתן דוד רבינוביץ מפארציווא. את הבאתו, בשנת תשל"ז (1977), יזם בנו הרב ברוך יהושע ירחמיאל רבינוביץ האדמו"ר ממונקאץ', שאף הוא עצמו נקבר בבית הקברות סגולה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
*  בית הקברות סגולה, טבע ונופים בישראל
* על בית העלמין סגולה, מרכז פסג"ה פתח תקווה

## הערות שוליים

סגולה
סגולה
שלום חיים פרוש

הרב **שלום חיים פרוש** (י"ג באדר תרצ"ג, 11 במרץ 1933 - כ"ו בחשוון תשס"ה, 10 בנובמבר 2004) היה חוקר תורת החסידות ומזכיר מועצת גדולי התורה.

## חייו
נולד בירושלים לחנה-רחל ומרדכי-ליבר פרוש, שהיה נכדו של מנחם מנדל פרוש. מגיל צעיר החל לחקור את תורת החסידות. נמנה עם צוות העורכים של האנציקלופדיה לחסידות בהוצאת מוסד הרב קוק. פרסם מאות מאמרים בחקר החסידות ותורתם של אדמו"ריה. פרסם מאמר שבועי מרכזי בביטאונה של חסידות בעלז "המחנה החרדי".

הוציא לאור את הסדרה "פניני החסידות" על חמישה חומשי תורה, הכוללת ליקוט מקיף מתורתם של גדולי החסידות. הספר יצא בכמה מהדורות. במשך שנים עמל על כתיבתה של סדרת ספרי "אש דת" של האדמו"ר מאוז'רוב.

התגורר בקריית צאנז בירושלים, היה חסיד ביאלה ומקורב לאדמו"ריה, רבי יחיאל יהושע ורבי בן ציון רבינוביץ. היה מקורב גם לרבי ישראל אלתר מגור, רבי יששכר דוב רוקח מבעלז ועוד.

במשך שנים שימש מזכיר מועצת גדולי התורה. בשנת תשמ"ט (1988), בעקבות הפילוג באגודת ישראל והקמת דגל התורה, פרש מתפקידו.

נפטר בכ"ו בחשוון ה'תשס"ג (1 בנובמבר 2002) ונקבר בחלקת הלוויים בהר הזיתים בירושלים.

## חיים אישיים

היה נשוי למרים, בתו של הרב אליעזר דוד ברנד, חבר מערכת אוצר הפוסקים. בנם הרב אשר הוא ראש ישיבת נתיבות התלמוד לצעירים בירושלים ובצפת.

בין גיסיו: הרב שלמה פישר והרב לייב מינצברג.

בן דודו הוא הרב דב צבי קרלנשטיין.

## מספריו ועריכותיו
* **אנציקלופדיה לחסידות - ספרים** (אותיות א-ט), בהוצאת מוסד הרב קוק, ירושלים, תש"מ (לא יצאו כרכים נוספים)
* סדרת **פניני החסידות** מבחר פירושים מכל ספרי החסידות על חמישה חומשי תורה
* סדרת **אש דת** על התורה, האדמו"ר רבי משה יחיאל הלוי אפשטיין מאוז'רוב
* **הגדה של פסח אש דת** לקט ממשנתו של האדמו"ר מאוז'רוב
* **מאמר תחית המתים ומאמר הגאולה והתחיה** של האדמו"ר מאוז'רוב
* **ברכת טוב: בראשית וליקוטים על התורה**, האדמו"ר רבי אריה לייב מאוז'רוב
* **אור יקרות** תולדות ומשנת הבעל שם טוב ותלמידיו
* **אהרן קדוש ה**' מאמרי הוד במשנת חייו של הרבי מבעלז
* **אור המועדים: פסח** מבחר מאמרים באורה של משנת החסידות
* **ירח האיתנים** מאמרים על קדושת המועדים במשנת החסידות
* **מנחה חדשה** על הגדה של פסח, מרבי נפתלי חיים הורביץ מדז'יקוב, בעיבוד מחודש
* **ענייני בר מצווה** בהלכה, ברמז וחסידות
* **תולדות יעקב יוסף** לרבי יעקב יוסף מפולנאה, הוצאה מחודשת בתוספת מראי מקומות ומקורות
* **תולדות אדם** על חמישה חומשי תורה ומועדים, מאת רבי יהושע מאוסטרובא, הוצאה מחודשת בתוספת מראי מקומות ומקורות

## אילן יוחסין משפחת פרוש

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:חרדים ישראלים
קטגוריה:משפחת פרוש
קטגוריה:היסטוריונים ישראלים
קטגוריה:חוקרי חסידות
קטגוריה:חסידי ביאלא
קטגוריה:פעילי אגודת ישראל
קטגוריה:מזכירי מועצת גדולי התורה
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1933
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2004
רבי אבדימי דמן חיפה

שמאל|ממוזער|250px|הקבר המיוחס לרבי אבדימי דמן חיפה
רבי **אבדימי דמִן חיפה** (בתרגום לעברית: רבי אבדימי מהעיר חיפה) היה אמורא בדור השני והשלישי לאמוראי ארץ ישראל. במקומות אחדים הוא נקרא רב דימי דמן חיפה או רבי אבדיא דחיפה.

## מתולדותיו
על קורות חייו לא נמצאו פרטים מלבד מגוריו בחיפה, שם היה פוסק בהלכות עירובין.. כמה ממאמריו ההלכתיים והאגדתיים נזכרו בתלמוד ובמדרשים. הוא מוסר הלכות בשם לוי בר סיסי וריש לקיש. בשמו מוסרים רבי אבהו, רבי זירא, רבי חלבו ועוד מאמוראי ארץ ישראל. בן דורו הוא רבי יצחק בר נחמן..

## קברו
מקום קבורתו לא נזכר בספרות חז"ל, אך מסורת מאוחרת מהמאה ה-17 טוענת לקברו במקום מגוריו - חיפה. ציון קברו מזוהה בבית העלמין היהודי הישן של חיפה והוא אחד השרידים מעברה היהודי הקדום של העיר. נוסעים ועולי הרגל אשר פקדו את חיפה ציינו את קברו של רבי אבדימי. גם כיום פוקדים רבים את ציון קברו, שהפך למוקד עלייה לרגל מכל רחבי הארץ.

רבי משה מראדיוויץ עלה לארץ ישראל והתיישב בחיפה בגלל הקרבה לציונו של אביו (רבי יוסף אלתר מראדיוויץ בנו של האדמו"ר רבי חיים מקאסוב) הקים את האוהל על מקום מנוחת אביו שעל יד ציון רבי אבדימי דמן חיפה, האוהל משמש כמקום תפילה והשתטחות לתושבי העיר חיפה.

בתוך האוהל נמצאת מצבת אבן רגילה בה קבוע לוח שיש ועליו נחקקה בעת החדשה הכתובת: "מצבת התנא האלקי ר' אבזימי דמן חיפה זי"ע". בשני קצות הציון תאים קטנים לעששיות שמן, סמוך לציון קברים של רבנים ספרדים שחיו בחיפה לפני כמאה שנה.

משלהי המאה ה-20 הפך הקבר למקום תפילה פופולרי, ישנם רבים אשר פוקדים אותו בכל ערב ראש חודש כמו כן במשך ארבעים יום ברציפות.ממוזער|תפילת השלה בציונו של רבי אבדימי דמן חיפה בערב ראש חודש סיוון

## מאמרותיו
* מיום שחרב בית המקדש ניטלה נבואה מן הנביאים וניתנה לחכמים ()
* קודם שיאכל אדם וישתה - יש לו שני לבבות; לאחר שאוכל ושותה - אין לו אלא לב אחד ()
* כ"ב אלף ירדו עם הקב"ה לסיני, שנאמר: רכב אלהים רבותים אלפי שנאן, הנאים והמשובחים. ()
* למנצח על עלמות... אמר רב אבדימי דמן חיפה: מעולמים הם הדברים שראינו, אין אנו יודעין מה ראינו (ילקוט שמעוני תהלים, תשנ"א)
* אפילו דרכים מבקשים תפקידן, הדא הוא דכתיב דרכי ציון אבלות מבלי באי מועד ()

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* תמונות מציון קברו של רבי אבדימי דמן חיפה
* אבדימי דמן חיפה, אתר mytzadik

## הערות שוליים

קטגוריה:הדור השני לאמוראי ארץ ישראל
קטגוריה:הדור השלישי לאמוראי ארץ ישראל
קטגוריה:חיפה: רבנים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין היהודי הישן של חיפה
קטגוריה:קברי צדיקים בארץ ישראל
קטגוריה:תלמידי ריש לקיש
הגהות אשרי

**הגהות אשרי** הוא תוספות ל"פסקי הרא"ש". החיבור נכתב במאה ה-14 על ידי רבי ישראל מקרֶמס.

## חיבור הספר והשפעתו
הגהות אשרי לוקט בידי רבי ישראל מקרמס, סבו-זקנו של רבי ישראל איסרלן מחבר הספר "תרומת הדשן".

החיבור מכיל ליקוט של פסקי הלכה מראשוני אשכנז, בעיקר מן הספר אור זרוע של ר' יצחק מווינה (בחתימה 'מא"ז') ופסקי מהרי"ח של ר' יחזקיה ממגדבורג (בחתימה 'פר"י מהרי"ח') ועוד, המשלימים את דבריו של הרא"ש.

הגהות אשרי הנמצא בידינו מכיל את רוב מסכתות הש"ס, והייתה לו השפעה רבה על פסיקת ההלכה במשך הדורות, בעיקר כיוון שהספרים המובאים בו לא באו בדפוס עד העת האחרונה (האור זרוע נדפס במאה ה-19 ומהרי"ח לא נדפס בשלמות עד היום).

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי הלכה: ראשונים
קטגוריה:פרשני הרא"ש
זמליה אי ווליה

**זֶמְלְיָה אִי ווֹלְיָה** (ברוסית: **Земля и воля**, "אדמה וחופש") היה ארגון של נרודניקים שהתקיים באימפריה הרוסית בשנים 1876–1879.

## היסטוריה
הארגון הוקם בשנת 1876 תוך איחוד מספר חוגים של נרודניקים. בארגון היו כ-200 חברים וכן מספר רב של תומכים שהיו מזוהים עם רעיונות הארגון אך לא היו חברים בו. הארגון קיבל את שמו, שהציע אלכסנדר הֶרצן, מהביטאון שהוא התחיל להוציא לאור בשנת 1878. לפני כן היה שם הארגון "הקבוצה הצפונית של נרדודניקים-רבולוציונרים" (Северная революционно-народническая группа) או "ארגון הנרודניקים" (Общество народников).

בין מייסדי הארגון היו מארק נתנסון ואשתו, אנדריי מיכאילוב, גאורגי פלכנוב ונוספים. מאוחר יותר הצטרפו לארגון סופיה פרובסקאיה ואנדריי ז'ליאבוב. החוג שבראשו עמדה ורה פיגנר שיתף פעולה עם הארגון. כמו כן הארגון היה בקשר עם מהפכנים בקייב, אודסה וחרקוב.

הארגון הוקם על בסיס הפקת לקחים מה"הליכה לעם" של הנרודניקים בשנים 1873–1875. כתוצאה מכך, בבסיס תעמולת הארגון לא עמדו עוד עקרונות סוציאליסטיים שלא היו מובנים לאיכרים. הארגון הציג במרכז התעמולה שלו דרישת חלוקת האדמה וחופש לפשוטי העם. להלן הסעיפים העיקריים:

* חלוקת אדמה לחקלאים.
* מתן זכויות שלטון מקומי לקומונה הכפרית.
* מתן חופש דת.
* מתן זכות הגדרה עצמית לכל העמים.

חברי הארגון האמינו באפשרות של התפתחות החברה הרוסית ללא שלב הקפיטליזם, כאשר הבסיס לכך צריך להיות הקומונה הכפרית הרוסית.

הכלי להשגת מטרות הארגון היה תעמולה בין האיכרים וקבוצות אוכלוסייה נוספות. במקרים קיצוניים התיר הארגון התנקשות בפקידי הממשל וסוכני כוחות הביטחון. חברי הארגון ראו חשיבות בארגון ותמיכה בהפגנות ושביתות של הפועלים והאיכרים. עקרונות הארגון היו משמעת עצמית, בקרת החברים על הנעשה בו, שליטה של המרכז, וקונספירציה.

הארגון חולק ל-7 קבוצות עבודה, ובמספר ערי שדה היו סניפים מקומיים. אחד מחברי הארגון היה סוכן חשאי במחלקה השלישית. כמו כן, במספר גוברניות הוקמו התנחלויות כבסיס לתעמולה קבועה. ואולם ניסיון זה לא צלח, ועל כן עבר הארגון בהדרגה לדרך הטרור.

חברי הארגון תמכו בשביתות שנערכו בסנקט פטרבורג. ב-6 בדצמבר 1876, בכיכר מול קתדרלת קאזאן, אורגנה הפגנה ראשונה ברוסיה. בהפגנה זו הופיע ונאם גאורגי פלכנוב, והתנוסס דגל הארגון (הדגל האדום). 

בשנת 1878 התנקש הארגון בחייו של ראש המחלקה השלישית ניקולאי מזנצב. הארגון לא ראה בטרור אמצעי להשגת מטרותיו, אלא רק אמצעי להגנה עצמית ונקמה.

ביוני 1879 התאספו חלק מחברי הארגון בליפצק. האספה הייתה על רקע אי-הסכמות באשר לדרכי הפעולה של הארגון. באספה זו השתתפו בין היתר אנדריי מיכאילוב ואנדריי ז'ליאבוב. משתתפי האספה החליטו שיש להכניס שינויים לתוכנית הפעולה של הארגון ולהרחיב באופן משמעותי את פעולות הטרור. הם בחרו את הוועד הפועל, ובהנחה שוועידת הארגון תקבל את דעתם, הוחלט שוועד פועל זה יהיה אחראי לארגון פעולות טרור.

בסוף יוני 1879 התכנסה ועידת הארגון בוורונז'. בוועידה השתתפו 20 חברים. תומכי הטרור היו קבוצה מאורגנת היטב, לאחר האספה המוקדמת בליפצק. תומכי גאורגי פלכנוב חשבו שיש להמשיך בפעילות בתחום התעמולה אך לא התנגדו באופן עקרוני לטרור. על רקע זה, פלכנוב, שהיה מתנגד עקרוני לטרור, עזב את הוועידה. הוועידה קיבלה החלטות על בסיס פשרות.

למרות הפשרות שהתקבלו בוועידה, עוד באותה שנה התפלג הארגון. תומכי הטרור הקימו את "נרודניה ווליה", ותומכי פלכנוב הקימו את ארגון "החלוקה-מחדש השחורה" (Чёрный передел).

## קישורים חיצוניים

* תיאור הארגון 
* 

קטגוריה:האימפריה הרוסית: היסטוריה
קטגוריה:האימפריה הרוסית: פוליטיקה
קטגוריה:רוסיה: מפלגות היסטוריות
קטגוריה:טרור ברוסיה
הפיגוע במסעדת מצה

**הפיגוע במסעדת מצה** בחיפה היה פיגוע התאבדות שאירע במסעדה בעיר סמוך לגרנד קניון ב-31 במרץ 2002, חול המועד פסח. בפיגוע נרצחו 16 ישראלים, בהם שלושה אבות עם ילדיהם.

פיגוע זה היה חלק מגל פיגועים גדול של האינתיפאדה השנייה. ימים אחדים קודם לפיגוע נערך גיוס חירום של אלפי חיילי מילואים למבצע חומת מגן, שהחל יומיים לפני הפיגוע, במטרה למגר את גל הטרור.

## הפיגוע
המחבל שאדי זכריה טובאס ממחנה הפליטים ג'נין הגיע לחיפה במטרה לבצע פיגוע התאבדות.

לפי התוכנית הוא היה אמור להתפוצץ בגרנד קניון, אך מאחר שהמאבטח לא הניח לו להיכנס לקניון, הוא הלך למסעדה, אליה הגיע זמן קצר לפני השעה שלוש בצהריים.

באותו רגע שהו במסעדה עשרות אנשים. אז הפעיל המחבל את מטען החבלה שנשא.

הפיגוע גבה 14 קורבנות מיידיים וכ-40 פצועים, אחד מהם מת מפצעיו למחרת, ופצוע נוסף מת לאחר 7 שנים. בין ההרוגים היה אל"ם (מיל.) אביאל רון, חתן פרס ביטחון ישראל. הפיצוץ גרם גם לשרפה גדולה ולהרס רב במבנה.

הזרוע הצבאית של חמאס קיבלה על עצמה אחריות על הפיגוע. קייס עדואן, שהיה מעורב בתכנון, באיתור המחבל המתאבד ובהוצאה לפועל, נהרג ב-5 באפריל 2002, במהלך מבצע חומת מגן, ביחד עם פעילי טרור נוספים. כשנה וחצי לאחר הפיגוע הרס צה"ל את ביתו של המחבל המתאבד.

## אבטחת המקום
למרות הפיגוע במלון פארק, שהתרחש ימים ספורים קודם לכן בנתניה, ולמרות מבצע חומת מגן, שהחל אף הוא יומיים קודם לכן, לא הציב בעל המסעדה מאבטח בכניסה למסעדה.

בעקבות הפיגוע קרא ראש עיריית חיפה, עמרם מצנע, שלא להיכנס לבתי עסק ללא מאבטח.

## קישורים חיצוניים
*
*
* רשימת הנרצחים, באתר משרד ראש הממשלה

## הערות שוליים

מסעדת מצה
מסעדת מצה
מסעדת מצה
קטגוריה:רובע רמות הכרמל
מסעדת מצה
מסעדת מצה
מסעדת מצה
מסעדת מצה
קטגוריה:רוממה (חיפה)
מסעדת מצה
פרפיניאן

**פרפיניאן** (בצרפתית: **Perpignan**; בקטלאנית: **Perpinyà**) היא עיר בדרום צרפת על גדות הנהר טט, בסמוך לגבול עם חבל קטלוניה שבספרד, ובירת מחוז הפירנאים המזרחיים שבחבל אוקסיטניה. בשנת 2014 התגוררו בעיר כ-120,000 בני אדם, ובאזור המטרופולין התגוררו כ-317,000 איש.

## היסטוריה
העיר הוקמה לראשונה עוד בתקופה הרומית, אך בימי הביניים, ככל הנראה בראשית המאה ה-10, חודשה בה ההתיישבות. עד מהרה זכתה העיר לחשיבות רבה, והייתה לבירת חבל רוסיליון (רוסלו, בקטלאנית). במאה ה-12 העיר הועברה לרשות רוזנות ברצלונה (אשר משלה בחבל קטלוניה עד המאה ה-17). בשנת 1258 לואי התשיעי, מלך צרפת ויתר על זכויותיה הפיאודליות של צרפת על חבל רוסיליון ובכללן העיר פרפיניאן.

כאשר חיימה הראשון, מלך אראגון ("הכובש"), הקים את ממלכת מיורקה ב-1276, הוא קבע את פרפיניאן בתור עיר הבירה היבשתית של הממלכה. עידן זה נחשב לתור הזהב בהיסטוריה של העיר. בשנת 1344 פדרו הרביעי, מלך אראגון סיפח מחדש את העיר לרוזנות ברצלונה.

העיר נפגעה בצורה קשה בתקופת המגפה השחורה, וכחצי מאוכלוסייתה נספתה במחלה. בשנת 1463 העיר נכבשה על ידי לואי האחד עשר, מלך צרפת. בעקבות מספר מקרי מרד של התושבים כנגד הכיבוש הצרפתי, והרצון של צרפת לפייס את בית המלוכה הקסטיליאני, היא הוחזרה ב-1493 לספרד תחת פרננדו השני.

בשנת 1642 העיר נכבשה פעם נוספת בידי הצרפתים כחלק ממלחמת שלושים השנים בין הממלכות, ומאז נותרה בידיים צרפתיות, לאחר שספרד ויתרה בהסכם הפירנאים על זכויותיה בחבל.

## אתרים
בין האתרים המרכזיים בעיר ניתן למנות את קתדרלת יוחנן המטביל, שנבנתה בין השנים 1324–1509, וארמון מלכי ממלכת מיורקה מן המאה ה-13. בשנת 1904 הורדו חומות העיר כדי לסייע בפיתוח העיר.

## כלכלה ותחבורה
במשך השנים ועד היום, הייתה העיר מרכז לייצור יין, שמן זית, פקקי שעם, צמר, עורות וברזל.

בעיר ישנה תחנת רכבת, המחברת את פרפיניאן בין היתר עם ברצלונה בספרד, ועם פריז וטולוז בצרפת. רחובות העיר מצוינים הן בשפה הצרפתית והן בשפה הקטלאנית.

## יהודי פרפיניאן
בפרפיניאן התקיימה בימי הביניים קהילה יהודית גדולה ומרכז תורני חשוב, החל מן המאה ה-13 ועד לגירוש ספרד, ב-1492. היהודים התגוררו ברובע היהודי הקרוי קאל (מלשון "קהל")- “El Call”, כפי שנקראו גם יתר הקהילות היהודיות בקטלוניה. ברחובות העיר ניתן עדיין למצוא שרידים לקיומה של קהילה זו. בין היתר התגוררו בעיר רבי מנחם המאירי, מגדולי חכמי פרובנס ומפרשי התלמוד, רציונליסט שהגן על הגותו הפילוסופית של הרמב"ם. החכם היהודי פרופייט דוראן נולד בעיר פרפיניאן ככל הידוע בשנת 1350. חכמים ידועים נוספים שהתגוררו בעיר הם הפייטן רבי יוסף בן חנן בן נתן אזובי ותלמידו המשורר רבי אברהם בן יצחק בדרשי. 

הקהילה היהודית בעיר התחדשה בראשית המאה ה-20 והורחבה בשנות ה-60 של המאה, בעקבות הגעתם של יהודים מצפון אפריקה. כיום מונה הקהילה כ-1500 יהודים. 

במהלך מלחמת העולם השנייה בקרבת העיר פעלה אליזבת איידנבנץ שהצילה מעל 200 ילדים יהודים.

כיום יש בית חב"ד במקום שעיסוקו בשיעורים ובביקורי בית. יש בית כנסת מקומי ומקווה טהרה לנשים. מוצרי כשר נמכרים בכמה מרכולים המקומיים.

## ערים תאומות

* 

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 


קובץ:Perpignan-Cathedrale-02.JPG|קתדרלת סנט ג'ון המטביל
קובץ:Gare-de-perpignan.jpg|תחנת הרכבת של פרפיניאן
קובץ:Sanch perpignan 2007 (18).jpg|"סאנץ' פרוססיון", טקס שנתי המתקיים בעיר
קובץ:Straatnaambord-in-Perpignan-trimmed.jpg|שלט רחוב בעיר, בשפה הצרפתית והקטלאנית


קטגוריה:לנגדוק-רוסיון: ערים
קטגוריה:קטלוניה: היסטוריה
אלבינאס ז'וקאוסקאס

**אלבינאס ז'וקאוסקאס** (בליטאית: **Albinas Žukauskas**; 25 בינואר 1912 – 10 באוגוסט 1987) הוא משורר, פרוזאי, עיתונאי, עורך ומתרגם ליטאי.

## קורות חיים
אלבינאס ז'וקאוסקאס נולד במשפחת איכרים ליטאים בכפר בובלה (בובליאי), על יד סייני, באזור פודלסיה בפולין, אז "ארץ הווילסה" באימפריה הרוסית, קרוב לגבול הנוכחי בין פולין ובין ליטא. 
את לימודי התיכון סיים בגימנסיה הליטאית "ויטאוטאס הגדול" בווילנה, אז בפולין, ובין השנים 
1935–1939 למד משפטים ועיתונאות באוניברסיטת וילנה ובבית הספר לעיתונאות בוורשה. בין השנים 1940–1941 ערך עת העיתון Vilniaus balsą ("קולה של וילנה").
בין השנים 1948–1953 היה עורך ראשי של ההוצאה לאור הליטאית לספרות "ו.א.ג.א.", ובין השנים 1953–1959 עבד כעורך באולפני הקולנוע בווילנה וניהל את מחלקת התסריטים.
בין השנים 1965–1972 ניהל את הקרן הליטאית לספרות.

## פעילותו הספרותית
אלבינאס ז'וקאוסקאס החל לפרסם שירים בשנת 1928. בשנת 1938 הוא פרסם ספר שירים ראשון שכלל איורים של ולאדס דרמה.

בשנים 1971–1973 ז'וקאוסקאס נמנה עם אותם המשוררים אשר הצליחו לפרסם שירים שכבר פרצו את מחסומי הריאליזם הסוציאליסטי ששלט בכיפה עד אז בליטא תחת השלטון הסובייטי. 
ז'וקאוסקאס בלט גם בהעברת כמה מהאגדות הליטאיות לשפת השירה.

## יצירות
קובצי שירים:
**Ilgosios varsnos* 1962 (*תלמים ארוכים*)
**Sunkus džiaugsmas* 1969 (*שמחה כבדה*)
**Atodangos* 1971 (החשיפה)
**Sangrąžos* 1973

## פרסים ואותות כבוד
*חתן פסטיבל "אביב השירה" – 1974 בשביל קובץ השירים Sangrąžos

## קישורים חיצוניים
* אלבינאס ז'וקאוסקאס בשירה אירופית בת זמננו, מאת אמרי אדווארד ג'ורג', הוצאת אוניברסיטת אוקספורד, 1993
Emery Edward George - Contemporary East European Poetry: an anthology 
Oxford University Press, 1993
* קורנליוס פלאטליס על השירה הליטאית המודרנית - תורגם לאנגלית - מהכרך "ליטא במילים של עצמה" בעריכת לאימה סרואוגיניס, הוצאת טיטו אלבה, וילניוס, 1997
Kornelijus Platelis - *About the Modern Lithuanian Poetry*- from the volume "Lithuania in Her Own Words" edited by Laima Sruoginis, Tyto Alba, Vilnius, 1997
* משיריו – בליטאית

קטגוריה:משוררים ליטאים
קטגוריה:עיתונאים ליטאים
קטגוריה:סופרים ליטאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת וילנה
קטגוריה:ליטאים שנולדו ב-1912
קטגוריה:נפטרים ב-1987
ארידופיזיר

**ארידופיזיר** היה מלך גוּתי ששלט במאה ה-23 לפנה"ס.

המלך האכדי נרם-סין ניסה להשתלט על מקדש אנליל בעיר ניפור. תושבי ניפור (בדרום עיראק של היום) קראו לגוּתים (שחיו במערב איראן של היום) לעזור להם במלחמתם נגד נרם-סין. ארידופיזיר היה כנראה מנהיגם של הגוּתים, הם פלשו לדרום מסופוטמיה, הביסו את נרם-סין והשתלטו על ניפור. 

ארידופיזיר לא נכנס לרשימת המלכים השומרית, אבל בניפור נמצאה כתובת בשפה האכדית שבה הוא קורא לעצמו "מלך גותים, מלך ארבעה קצוות התבל". הוא שלט בין 2230-2202 לפנה"ס.

## ראו גם
*רשימת המלכים השומרית

קטגוריה:אישים שחיו באלף ה-3 לפנה"ס
קטגוריה:מלכים בשומר
פרס פוליה

**פרס פוליה** (באנגלית: **Pólya Prize**) הוא פרס בתחום המתמטיקה המוענק מדי שנתיים על ידי האגודה למתמטיקה יישומית ותעשייתית (SIAM). הפרס ניתן החל משנת 1969  והוא קרוי על שמו של המתמטיקאי ההונגרי ג'ורג' פוליה. 

הפרס ניתן בעבור שתי קטגוריות:
# תרומה משמעותית ליישום של תורת הקומבינטוריקה.
# תרומה משמעותית בתחום עניין אחר של ג'ורג' פוליה, לדוגמה בתורת הקירובים, אנליזה מרוכבת ותורת המספרים.

הפרס מיועד בעבור הכרה בהישג משמעותי ספציפי אשר התגלה בזמן האחרון, ובדרך כלל אינו ניתן בעבור עבודה מצטברת.

בפרס זכו עד כה ארבעה מתמטיקאים ישראלים: גיל קלעי, שהרן שלח, נגה אלון ועודד שרם.

## זוכים
* 1971: רונלד גראהם, ק' ליב, א' וו' היילס, ברוס לי רוטשילד, אר' אי' ג'ווט
* 1975: ריצ'רד סטנלי, אנדרה סמרדי, ריצ'רד וילסון
* 1979: לסלו לובאס
* 1983: פול סימור, אנדרה ביורנר
* 1987: אנדרו יאו
* 1992: גיל קלעי, שהרן שלח
* 1994: הנרי קסטן, ג'ורג'י צ'ודנובסקי
* 1996: ג'ף קאהן, דייוויד רימר
* 1998: פרסי דיפט, צ'ין זו, פטר סרנק
* 2000: נגה אלון
* 2002: קרייג טרייסי, הארולד ווידום
* 2004: ניל רוברטסון, פול סימור
* 2006: עודד שרם, ונדלין ורנר, גרגורי לאולר
* 2008: ואן ה' וו
* 2010: טרנס טאו, עמנואל קנדה
* 2012: ווז'ודק רודל, מתיאס שצ'ט
* 2014: אדם מרקוס, דניאל ספילמן, ניקהיל סריבסאבה
* 2016: יוזף בלוך, רוברט מוריס, וויצ'יץ' סמוטיג', דייוויד סאקסטון ואנדרו תומסון
* 2018: לא הוענק
* 2021: אספאו גברמדין, פרדריק מאנה, אלכס פוטן
* 2022: אנטי קופיאנן, רמי רודס, וינסנט ורגס

## קישורים חיצוניים
* 

פוליה
סודאן איירווייז

**סודאן איירווייז** (בערבית: **الخطوط الجوية السودانية**, באנגלית: **Sudan Airways**) היא חברת התעופה הלאומית של סודאן, בסיסה נמל התעופה הבינלאומי בח'רטום, והיא חברה בהתאחדות חברות התעופה הערביות.

## היסטוריה
החברה הוקמה בשנת 1947, במטרה לשמש כחלופה לרכבת שלא הייתה במדינה. החל מסוף מרץ 2010, האיחוד האירופי אוסר על החברה להפעיל קווים אל מדינות אירופה או לטוס מעל המרחב האווירי האירופאי.

## צי המטוסים
צי המטוסים של החברה נכון לינואר 2019:

## תאונות
*ב-16 באוגוסט 1986, הופל מטוס פוקר על ידי המורדים. 60 נהרגו.
*ב-8 ביולי 2003 התרסק מטוס בואינג 737-200 בפורט סודאן, 117 נהרגו, ילד אחד ניצל.
*ב-10 ביוני 2008 התרסקה טיסה 109, הטיסה בוצעה במטוס איירבוס A310 בעת הנחיתה בנמל התעופה הבינלאומי בחרטום, 29 אנשים נהרגו ו-151 שרדו.

## קישורים חיצוניים

* 
* מדיה וקבצים בנושא סודאן איירווייז, באתר Airliners.net 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות תעופה לאומיות
קטגוריה:סודאן: תחבורה
קטגוריה:חברות סודאניות
קטגוריה:התאחדות חברות התעופה הערביות
קטגוריה:אפריקה: חברות תעופה
נמל התעופה הבין-לאומי חוסה חואקין דה אולמדו

ממוזער|250px|מראה מבחוץ
**נמל התעופה הבין-לאומי חוסה חואקין דה אולמדו** (בספרדית: **Aeropuerto Internacional José Joaquín de Olmedo**) הוא נמל תעופה בין-לאומי הממוקם בעיר גואיאקיל שבאקוודור. נמל התעופה היה מוכר בעבר כ**נמל התעופה הבינלאומי סימון בוליבר**, אך שמו שונה ונקרא על שם ראש העיר הראשון של גואיאקיל, חוסה חואקין דה אולמדו, לאחר שנבנה בניין הטרמינל החדש עם אותו מסלול נחיתה. במקביל שונה גם קוד ICAO של נמל התעופה מ-SEGU ל-SEGY.

נמל התעופה ממוקם כ-5 ק"מ ממרכז העיר גואיאקיל, ובו מסלול נחיתה של 2,790 מטר שיכול לשמש למטוסי בואינג 747, 777 ואיירבוס A340. עם זאת, המסלול קטן יחסית עבור טיסות אמריקן איירליינס עם איירבוס A300, דבר שגורם לעיכובים עבור שאר הטיסות הכוללות מטוסים קטנים יותר.

בשנת 2009 עברו בנמל התעופה 3,072,601 נוסעים ו-53,189.98 טון מטען.

## יעדים
מנמל התעופה יוצאות טיסות ליעדים פנימיים באקוודור, וכן לפנמה, אל סלוודור, קוסטה ריקה, קולומביה, פרו, צ'ילה, ונצואלה, ארגנטינה, ארצות הברית, הולנד וספרד.

## קישורים חיצוניים

* 
* רשות נמל התעופה של גואיאקיל

דה אולמדו, חוסה חואקין
קטגוריה:אקוודור: תחבורה
קטגוריה:גואיאקיל
קטגוריה:אקוודור: מבנים
אייר קיירו

**אייר קיירו** (בערבית: **آير كايرو**, באנגלית: **Air Cairo**) היא חברה לטיסות חסך (Low-Cost) מצרית שבסיסה הראשי נמצא בנמל התעופה הבינלאומי של קהיר. החברה מפעילה טיסות סדירות וטיסות שכר, וכן מחכירה את מטוסיה לחברות תעופה אחרות.

החברה מפעילה טיסות סדירות למזרח התיכון ואירופה וכן מפעילה טיסות שכר למצריים מאירופה מטעם מפעילי תיירות.

הבסיסים שלה הם: נמל התעופה הבינלאומי קהיר, נמל התעופה הבינלאומי שארם א-שייח ונמל התעופה הבינלאומי של ע'רדקה (הורגדה) כשהמשרד הראשי של החברה ממוקם באזור שרתון הליופוליס.

## היסטוריה
החברה נוסדה בשנת 2003 והיא בבעלות של חברת התעופה איג'יפטאייר (60%) ושני בנקים מצריים (20% כל אחד).

בתחילת דרכה עסקה החברה בביצוע טיסות שכר אך בשנת 2012 שינתה את המודל העסקי שלה והפכה לחברה לטיסות חסך.

לאחרונה, החברה עושה מודל מחדש לקראת מודל הLOW COST המתוכנן להיות חברת התעופה החזקה ביותר בLOW COST במצרים. ב-1 ביוני 2012 השיקה אייר קהיר את הטיסה הסדירה הראשונה שלה.

במרץ 2021, אייר קהיר הודיעה שהיא תבצע דחיפה משמעותית לשוק דובר הגרמנית, לאחר שחתמה על הסכם שיתוף לשיווק וניהול של עד 30 טיסות בשבוע לאתר הנופש בים האדום בע'רדקה מ-14 נמלי תעופה פעולה במכירות עם ותדאג לכל הטיסות ניהול ההכנסות והמכירות עם SunExpress על פי ההסכם SunExpress ואייר קהיר תכננו להרחיב את המיזם לשדות תעופה אייר קהיר המפעילה את הטיסות. במהלך השותפות SunExpress. יו"ר אייר קהיר ומנכ"ל אייר קהיר, חוסיין שריף, אחרים מחוץ למדינות דוברות גרמנית, כך נמסר בהצהרה של אמרו כי מדינות בנלוקס יהיו היעד הבאות. מטרת דחף המכירות הייתה להגביר את התיירות למצרים לרמות שלפני הCOVID-19.

## צי המטוסים
צי המטוסים של החברה נכון לינואר 2019:

## קישורים חיצוניים

* 

* מדיה וקבצים בנושא אייר קיירו באתר Airliners.net

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות תעופה מצריות
מנדל פורטוגלי

[שמאל|ממוזער|250px|מנדל פורטוגלי. בתמונה אופיינית עם [כאפיה]]
[קברו של מנדל פורטוגלי בחלקת השומר ב[בית הקברות כפר גלעדי - תל חי|בית הקברות של כפר גלעדי|שמאל|ממוזער|250px]]

**מנדל פורטוגלי** (1888, בסרביה – 13 בינואר 1917, ארץ ישראל) היה מאנשי העלייה השנייה, ממייסדי ארגון בר גיורא, ממנהיגי השומר.

## אודות

נולד בשנת 1888 בקלרש שבבסרביה, שהייתה אז חלק מהאימפריה הרוסית. בן בכור למשפחה ממגורשי ספרד, אביו זאב (וולויל) פורטוגייז ואמו עטרה (קריינדל) לבית ברויטמן. הוא למד בחדר ובשנת 1899 למד בבית ספר לסוחרים בקישינב. הוא נידון לשלוש שנים של עבודות פרך בסיביר לאחר שהשתתף בקבוצה אשר חתרה כנגד שלטון הצאר ברוסיה, מתוכן ריצה שנתיים עד שקיבל חנינה. הוא הצטרף לפועלי ציון ועבד כמורה למתמטיקה. עם פרוץ הפוגרום בשנת 1905, השתתף יחד עם ישראל גלעדי ב"בהגנה העצמית" בקלרש. הוא הגיע לארץ ישראל לאחר שברח מהמשטרה הרוסית שחיפשה אותו, ולאחר מכן הגיעה גם משפחתו לארץ.

פורטוגלי היה ממייסדי ארגון השמירה בר גיורא והשומר. בין היתר, חי תקופות מסוימות בסג'רה ובמסחה, ולימים חי עם משפחתו במרחביה.

בשנת 1917, לאחר שחזר משמירה לביתו שהיה בבית-גן, נפל אקדחו והוא נפצע קשות מפליטת כדור וכעבור מספר ימים נפטר. קבור לצד אשתו טובה (אחותו של מרדכי יגאל) בבית העלמין של כפר גלעדי. הותיר שני בנים, בשם אברהם ויזרעאל.

## לקריאה נוספת
* אביבה אופז, **איש השומר - מיתוס ומציאות, בעקבות מכתביהם של מנדל וטובה פורטוגלי**, הוצאת מודן ומשרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2017.
* נחמן תמיר, **אנשי העלייה השנייה - פרקי זכרונות - כרך ב**' (על דניאל פורטוגלי, האח), הוצאת המרכז לתרבות וחינוך תל אביב, 1974, עמודים 205–209

## קישורים חיצוניים

* 
* מנדיל פורטוגלי– נפל האקדח ופלט כדור שקלע בצווארו, בבלוג "סיפורי ארץ-ישראל - מצבות מדברות 1950 – 1850"
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי פועלי ציון
קטגוריה:אנשי השומר
קטגוריה:אנשי העלייה השנייה
קטגוריה:אישים הקבורים בחלקת השומר בכפר גלעדי
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1888
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1917
בעיות השלום והסוציאליזם

**בעיות השלום והסוציאליזם** (ברוסית: **Проблемы мира и социализма**; באנגלית: **Problems of Peace and Socialism**, ויצא גם בשם **World Marxist Review**) היה הירחון המשותף של המפלגות הקומוניסטיות ברחבי העולם אשר הלכו בקו של ברית המועצות, אשר פעל במשך 32 שנים, משנת 1958 לשנת 1990.
## פעילות
משרדי העיתון שכנו בפראג שבצ'כוסלובקיה. כל גיליון הופץ בקרוב לחצי מיליון עותקים, בכ-145 מדינות, ובשיאו תורגם ל-41 שפות שונות. בצוות הירחון בשיאו כלל כ-400 עובדים, מתוכם כמאתיים מברית המועצות. המימון להפעלת המערכת והפצת הגיליונות הגיע מהמפלגות הקומוניסטיות ברחבי העולם.

בגליונות האחרונים החלה תפנית בקו האידאולוגי של הירחון והוא פרסם מאמרים מפרי עטם של כותבים אשר לא היו מזוהים עם רעיונות המרקסיזם, בהם זביגנייב בז'ז'ינסקי, אלכסנדר דובצ'ק, מילובאן דז'ילאס ואנדריי סחרוב.

לקראת סגירתו מנה צוות העיתון כ-40 אנשים, בעיקר עובדים צ'כים, והמימון אליו הגיע מהמפלגה הקומוניסטית הסובייטית ומונגולית בלבד. בשנת 1990 הועבר בניין המערכת של הירחון לכנסייה הקתולית.

## קישורים חיצוניים


* Evolution in Europe; With Nonreaders Gone, Marxism's Journal Fails


קטגוריה:עיתונים וכתבי עת קומוניסטים
עשרת הנמלטים המבוקשים ביותר על ידי ה-FBI

שמאל|ממוזער|225px|סמל ה-FBI
רשימת **עשרת הנמלטים ה[[עבריין נמלט|מבוקשים]] ביותר על ידי ה-FBI** (באנגלית: **FBI Ten Most Wanted Fugitives**) נוצרה לראשונה בעקבות שיחה שנערכה בשלהי 1949 במהלך משחק לבבות בין ג'יי אדגר הובר, מנהל ה-FBI באותה תקופה, וויליאם קינסי האצ'ינסון, העורך הראשי של סוכנות הידיעות International News Service, במהלכה דנו השניים על דרכים לקדם את תפיסתם של "הבחורים הקשוחים ביותר" המבוקשים על ידי ה-FBI. שיחה זו הייתה בסיס לכתבה עיתונאית שזכתה לביקורות חיוביות רבות כל כך, שבעקבותיה הוכרזה רשמית על ידי ה-FBI ב-14 במרץ 1950, על מנת להגביר את היכולת של הסוכנות ללכוד פושעים מסוכנים.

אדם שנכלל ברשימה מוצא ממנה אם הוא נלכד, נהרג או שהאישומים נגדו מבוטלים; לאחר מכן הוא מוחלף על ידי פושע חדש שנבחר על ידי ה-FBI. לאורך השנים אירעו חמישה מקרים שבהם החליט ה-FBI להסיר שמות מהרשימה כיוון שלדעתו רמת הסיכון שלהם לחברה חדלה להיות גבוהה מספיק. ויקטור מנואל גרנה הוכנס לרשימה ב-1984, והוא הפושע שהיה בה יותר זמן מכל אחד אחר. בילי אוסטין בראיינט שהה בה את משך הזמן הקצר ביותר, לאחר שהוסף אליה למשך שעתיים ב-1969. במקרים נדירים מוסיף ה-FBI את "מספר 11", במקרה שאותו אחד מוגדר כמסוכן ברמה גבוהה ביותר וה-FBI מחליטה כי גם כל יתר עשרת האחרים חייבים להמשיך להיכלל ברשימה. הראשון שהוסף באופן זה היה האסיר הנמלט ריצ'רד לורנס מארקט. השני שהוסף היה ג'יימס ארל ריי, רוצחו של מרטין לותר קינג והטרוריסט רמזי יוסף, שהיה ממתכנני הפיגוע במגדלי התאומים ב-1993, היה אף הוא ברשימה.

הרשימה מפורסמת במקומות ציבוריים כגון סניפי דואר. במקרים אחדים הנמלטים אף הסגירו את עצמם כאשר נודע להם שהם הוספו לרשימה. ה-FBI מנהל רשימות נוספות, בהן הטרוריסטים המבוקשים ביותר, התרעות מפני פשעים העומדים להתרחש, נעדרים, ורשימות נמלטים אחרות.

## סטטיסטיקה
נכון ליולי 2022 נכללו ברשימה במצטבר 527 נמלטים (מתוכם 11 נשים). מתוכם נלכדו או אותרו 491 (93%), וב-163 (31%) מקרים מתוך אלה נעשה הדבר בסיוע הציבור.

לי פאנגווי הוא בין הסינים המעטים שנכללו ברשימה.

## הרשימה
הרשימה הנוכחית היא: (נכון למרץ 2026)

## ראו גם
* הטרוריסטים המבוקשים ביותר על ידי ה-FBI

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:דירוג
קטגוריה:פשע בארצות הברית
ברוס מאזליש

**ברוס מאזליש** (באנגלית: **Bruce Mazlish**; 15 בספטמבר 1923 – 27 בנובמבר 2016) היה היסטוריון יהודי אמריקאי, פרופסור במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס ומומחה בתחום הפסיכוהיסטוריה.

## אודות
נולד ב-15 בספטמבר 1923 בברוקלין ניו יורק למשפחת מהגרים יהודים מרוסיה. 

מאזליש קיבל תואר ראשון (1944), שני (1947) ודוקטורט, בנושא היסטוריה אירופאית מודרנית (1955) מאוניברסיטת קולומביה בניו יורק. בין השנים 1946 ל-1948 לימד באוניברסיטת מיין. בין השנים 1949 ל-1950 לימד באוניברסיטת קולומביה. בשנת 1955 הצטרף למכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס ולימד שם כמעט ברציפות עד לפרישה לגמלאות בשנת 2003. זכה בפרס טוינבי בשנת 1986.

בשנת 1967 נבחר כעמית של האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים.

מנישואיו הראשונים אב לשלושה בנים ובת. בשנת 1988 נישא בשנת לניבה גודווין (Neva Goodwin), כלכלנית.

## מספריו

* Alfred D. Chandler, Jr. and Bruce Mazlish, eds., Leviathans: Multinational Corporations and The New Global History (Cambridge, 2005).
* Bruce Mazlish, The Fourth Discontinuity: The Co-evolution of Humans and Machines (New Haven 1993).
* Bruce Mazlish, A New Science: The Breakdown of Connections and the Birth of Sociology (New York 1989).
* Bruce Mazlish, The Uncertain Sciences (New Haven 1998).


## קישורים חיצוניים
* דף אישי

 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:ברוקלין: אישים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:סגל המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
קטגוריה:היסטוריונים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא רוסי-יהודי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1923
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2016
תהליך זומבי

**תהליך זומבי** (מאנגלית: Zombie process או Defunct process) במערכות הפעלה מבוססות Unix הוא תהליך שביצועו הושלם, אך עדיין נכלל בטבלת התהליכים של מערכת ההפעלה. הרשומה שנותרה בטבלת התהליכים מאפשרת לתהליך האב שיצר את התהליך שסיים את ריצתו (ועכשיו הוא זומבי) לקרוא את ערך היציאה של הזומבי.

המונח "תהליך זומבי" נגזר מדמות הזומבי במיתולוגיה הקריבית המת-החי. בדומה, התהליך שסיים את ריצתו "מת", אך עדיין לא "נאסף אל המתים". בשל סיומו של התהליך בלאו הכי, לפקודה kill אין שום השלכה כאשר זו מופעלת על הזומבי. 

כאשר תהליך מסתיים, כל הזיכרון והמשאבים ששויכו אליו משוחררים חזרה למערכת. יחד עם זאת, הרשומה של התהליך בטבלת התהליכים אינה מוסרת. תהליך האב שיצר את תהליך הבן שהסתיים יכול לקרוא את ערך היציאה של הבן באמצעות קריאת המערכת wait, ורק מרגע שזו נקראה, התהליך הזומבי מוסר מהרשימה. לאחר שהזומבי מוסר מרשימת התהליכים, מזהה התהליך שלו מתפנה לשימוש חוזר בידי תהליך חדש אחר שנוצר. יחד עם זאת, אם ההורה לא קרא ל-wait, הזומבי יישאר ברשימת התהליכים עד סיום ריצתו של תהליך האב. מרגע שתהליך האב הסתיים, עובר תהליך הבן לתהליך init, שעובר באופן מחזורי על רשימת התהליכים הזומבים ומשחרר אותם על ידי קריאה ל-wait.

ניתן לזהות תהליכים זומבים באמצעות הפלט של פקודת ps באמצעות הסימן *z* בעמודת הסטטוס של התהליך (*STAT*). תהליכים זומבים שמופיעים ברשימה יותר מתקופה קצרה בדרך כלל מעידים על באג בתהליך האב או על החלטה לא סטנדרטית בטיפול בתהליכים בנים. אם תהליך האב אינו קיים יותר ועדיין הרשומה של תהליך הבן הזומבי קיימת, הדבר מעיד בדרך כלל על באג במערכת ההפעלה עצמה. בדומה לדליפות אחרות, נוכחות זומבים מועטים אינה מהווה סיבה לדאגה, אולם הדבר יכול להעיד על בעיה שיכולה להתנפח לממדים שיאיימו על יציבותה של מערכת ההפעלה, בעיקר אם זו תגיע למצב שבו לא נותרו מזהי תהליך פנויים לתהליכים חדשים. 

קטגוריה:תהליכים (מדעי המחשב)
גואלטירו פרוקצ'יה

**גואלטירו (גד) פרוקצ'יה** (באיטלקית: **Gualtiero Procaccia**; 30 בנובמבר 1913 – 18 במרץ 1991) היה משפטן ישראלי, ממייסדי הפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב והדיקן הראשון שלה.

## קורות חיים
פרוקצ'יה נולד בפירנצה וסיים בה ב-1935 דוקטורט במשפטים. לימד באוניברסיטת פירנצה בין השנים 1935 ל-1936. לאחר מכן עלה לארץ ישראל, ובין השנים 1942 ל-1957 עבד כעורך דין פרטי בתל אביב. הוא היה מרצה בבית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה. לאחר שבית הספר הפך לשלוחה של האוניברסיטה העברית בירושלים, נבחר פרוקצ'יה, בשנת 1961, לדיקן משנה של הפקולטה למשפטים, אחראי על לימודי משפטים בשלוחה בתל אביב. פרוקצ'יה לימד משפט רומי. בשנת 1968 הועלה באוניברסיטת תל אביב לדרגת פרופסור חבר. באותה שנה עמד בראש ועדת בדיקה שבחנה את פיטוריו של ד"ר מיכאל לוי והמליצה על ביטולם.

היה נשוי למרים אביליוביץ', ואב לאיתמר פרוקצ'יה, פיזיקאי, ולאוריאל פרוקצ'יה, משפטן.

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי איטליה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטאות באיטליה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: משפטים
גואלטירו
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1913
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1991
מנחם נחום מצ'רנוביל

רבי** מנחם נחום** (ה'ת"ץ, 1730 – י"א בחשוון ה'תקנ"ח, 31 באוקטובר 1797) (ידוע כ**[[מאור עיניים (צ'רנוביל)|המאור עיניים]]** על שם ספרו) היה מתלמידי הבעש"ט ומייסדה של חסידות צ'רנוביל, חסידות ממנה יצאו ענפי חסידות אחדים המונים כיום אלפי חסידים, בהם: טשרנוביל, טאלנא, סקווירא, ורחמסטריבקא.

## תולדותיו
נולד בעיר נורינסק, במדינת ווהלין שבמערב אוקראינה, לרב צבי בנו של רבי נחום גאון שיש המזהים אותו עם רבי "אדם בעל שם".

בעודו ילד נתייתם מאביו, ובחינוכו טיפל דודו רבי נחום אחי אביו.

בהיותו אברך נמשך לתנועת החסידות של הבעל שם טוב, ולאחר פטירתו קיבל את מרותו של ממשיך דרכו רבי דוב בער ממזריטש.

עוד בחיי רבו החל רבי נחום לנסוע לעיירות בווהלין לעורר את העם בדרשות מוסר וחסידות. לאחר פטירת רבו המגיד ממזריטש, הוא החל לנהוג באדמורו"ת בנרינסק, פראהאביטש (פוהרבישצ'ה), ואחריה בצ'רנוביל והתפרסם בגין קדושתו והתלהבותו בעבודת ה', ובשל פזרנות כספו לצדקה ולפדיון שבוים. רבים מהצדיקים בזמנו הסתופפו בצילו.

נפטר בי"א בחשוון ה'תקנ"ח, ונטמן בעיר צ'רנוביל. 

## תורתו
זמן קצר לאחר פטירתו יצאו לאור שני ספריו:

* "מאור עיניים" על התורה, אשר נחשב לאחד מספרי היסוד של החסידות. 
* "ישמח לב על הש"ס

עד מלחמת העולם הראשונה הודפסו הספרים ב-17 מהדורות שונות, בנפרד או ביחד.

בדרושיו יש מקום רב לדיונים תאולוגיים ומטפיזיקה קבלית, והוא מדגיש את מושג ה"דעת" שמייצג עבורו דבקות וחיבור. נושאים מרכזיים אצלו: תיקון המידות, עבודה בגשמיות, העלאת מחשבות זרות ומשיחיות.

בנוסף מיוחסים לרבי מנחם נחום נוסחים שונים של "הנהגות" חסידיות.

## מתלמידיו
* רבי אברהם דב מאבריטש מחבר הספר בת עין.
* בנו רבי מרדכי טברסקי (-"המגיד מטשרנוביל").
* רבי שכנא צבי מנמירוב, מגיד מישרים בעיר נמירוב בזמן תלמידי הבעל שם טוב, בסביבות השנים ה'ת"ף - ה'תק"ם, ומחבר ספרי "הרי בשמים" על חמשה חומשי תורה ועל חידושי הלכות ואגדות (מצאצאיו - הרב בן ציון לִכטמן).

## משפחתו
רבי נחום התחתן עם שרה, נכדתו של הרב יצחק שפירא, רב בלובלין.
;צאצאיו
* הרב משה טברסקי.
* הרב מרדכי טברסקי (ה'תק"ל - כ' באייר ה'תקצ"ז), המגיד מטשרנוביל.
* מלכה, אשתו של הרב אברהם בן הרב צבי, המגיד מקאריסטשאוו. בניהם:
** הרב ישראל ( - ב' באייר ה'תר"ז), המגיד מבאהפלי, מחבר הספר "עטרת תפארת ישראל". חתנו היה הרב יהודה לייב אפשטיין אביו של רבי מנחם נחום מקוברין.
*** רבי מנחם נחום עפשטיין מקוברין.
**** רבי יהודה אריה חתן רבי ישראל חתנו של רבי משה צבי מסאווראן.
** הרב צבי. ייתכן שהיה חותנו השני של בן דודו רבי אהרן מצ'רנוביל.
** הרב אריה לייב, מסדילקאב - ממשיך שושלת האדמורו"ות של סב רעייתו רבי משה חיים אפרים מסאדילקוב.
** חוה אשתו של רבי שלום שכנא מפראהביטש בנו של רבי אברהם המלאך.
*** רבי ישראל מרוז'ין.
** חתנם רבי אריה לייב מבנדרי.

## לקריאה נוספת
* **מאורי אור**
* מאיר וונדר, **[[אנציקלופדיה לחכמי גליציה]]**,
* אהרן דוד טברסקי **ספר היחס מטשרנוביל**,

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אדמו"רי בית צ'רנוביל
קטגוריה:תלמידי הבעל שם טוב
קטגוריה:תלמידי המגיד ממזריטש
קטגוריה:ילידי 1730
קטגוריה:נפטרים ב-1797
Without You I'm Nothing

**Without You I'm Nothing** ("בלעדייך אני לא כלום") הוא אלבומם השני של להקת הרוק אלטרנטיבי, פלסיבו אשר יצא לשווקים ב-12 באוקטובר 1998. הסינגל הראשון מתוכו, "Pure Morning" היה הראשון שזכה להצלחה ניכרת בארצות הברית. האלבום נחשב כאלבום הפריצה של הלהקה בו משתתף גם דייוויד בואי.

## רצועות ההשמעה

# "Pure Morning" - 4:14 
# "Brick Shithouse" - 3:18
# "You Don't Care About Us" - 3:58
# "Ask for Answers" - 5:19
# "Without You I'm Nothing" - 4:08
# "Allergic" - 3:49
# "The Crawl" - 2:59
# "Every You Every Me" - 3:33
# "My Sweet Prince" - 5:45
# "Summer's Gone" - 3:05
# "Scared of Girls" - 2:58
# "Burger Queen" - 22:39
#*מכיל את הרצועה הנסתרת "Evil Dildo" ב-14:46

## מיקומים בטבלאות מכירה
הממלכה המאוחדת - #7 
צרפת - #7 
אוסטרליה - #14 
ארצות הברית - #20 
אוסטריה - #43 
גרמניה - #55 
שווייץ - #95

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי פלסיבו
קטגוריה:אלבומי רוק אלטרנטיבי
קטגוריה:אלבומי חברת וירג'ין רקורדס
צ'יפלי

**צ'יפלי** (באנגלית: **Chifley**) הוא פרוור בסידני, המנוהל על ידי עיריית רנדוויק.

## גאוגרפיה
צ'יפלי הוא פרוור קטן בדרום הפרוורים המזרחיים של סידני, הגובל מדרומו בליטל ביי, ממערב בפיליפ ביי, בצפונו במטרוויל ובמזרח במלבר. גבולו המזרחי הוא שדרת אנזאק, המשתרעת מאזור סנטניאל פארק בצפון ועד לה פרוז בדרום, וגבולו הדרומי הוא דרך ליטל ביי.

## היסטוריה
בשנת 1825 נבנה בפרוור בית המגורים הראשון, בית בונרונג. באותה עת, הכתר האנגלי החזיק במרבית קרקעות הפרוור, והפשיר חלקים מהן באופן הדרגתי לשימוש הציבור. הפרוור נקרא על שמו של בן צ'יפלי, ראש ממשלת אוסטרליה בתום מלחמת העולם השנייה.

הפרוור הוגדר רק בשנת 1964, והיה בעבר חלקו הדרומי של מטרוויל. בכך הוא מהפרוורים הצעירים של סידני.

בשנות השישים נבנו שיכוני פועלים בפרוור, ועד היום מרבית בתיו הם בתי דירות בני כמה קומות.

## תרבות

הפרוור הקטן כולל אנדרטת הנצחה לחללי מערכות אוסטרליה על שם בוב קלארק, ושני גנים ציבוריים קטנים לרווחת הקהל.

## קישורים חיצוניים

* צ'יפלי באתר "Dictionary of Sydney"
* צ'יפלי באתר "Sydney Suburbs"

קטגוריה:פרוורי סידני
טיריגן

**טיריגן** היה מלך שומרי ממוצא גותי, הוא שלט בסביבות שנת 2109 לפנה"ס במשך  40 יום בלבד.

טיריגן הובס על ידי  אותו-ח'גל שליטאור. הוא ברח משדה הקרב וניסה להסתתר בכפר דוברום, אך תושבי הכפר הסגירו אותו לאותו-ח'גל. 

הוא הושפל טקסית וגורש מהארץ, ולקח את אשתו וילדיו במעלה הנהר לנהריים.

מקור מאוחר יותר קישר את התבוסה של טיריגן עם ליקוי חמה. כנראה מדובר על ליקוי חמה שהתרחש בשנת 2109 לפנה"ס.

## ראו גם
* גותים (מסופוטמיה)
* רשימת המלכים השומרית

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מלכים בשומר
נסים כהן (לוחם אצ"ל)

**נסים כהן** (1908 - דצמבר 1989) היה מפקד האצ"ל לאחר מות דוד רזיאל. ברוב שנותיו בארגון היה מפקד סניף תל אביב.

## ביוגרפיה
נסים כהן נולד בשנת 1908 בתימן להוריו שלום ורחל. בשנת 1910 עלתה משפחתו לארץ, והשתקעה בשכונת מחנה יוסף בתל אביב. כהן רכש השכלה כללית, והיה מהראשונים שהצטרפו לתנועת הנוער בית"ר בשנת 1926, ונמנה עם מפקדיה הראשונים. במאורעות תרפ"ט באו לידי ביטוי כושר מנהיגותו ועוז רוחו כשהשתתף בהגנה על שכונת שפירא, שכונות א' וב' (כיום שדרות ח"ן) ושכונת קריית שאול. במאורעות תרצ"ו מונה מטעם האצ"ל למפקד פלוגה על האזור הדרומי-מזרחי של העיר, שגבל עם ערביי יפו.

מונה למפקד האצ"ל באזור ת"א, ונמנה עם המפקדה הראשית הארצית של הארגון. תרם רבות לשיקום הארגון לאחר הפילוג בשנת 1937 וכן בשנת 1941. בעת שהותו של דוד רזיאל בעיראק במאי 1941 מונה כהן לממלא מקומו מפקד הארגון ועם מותו של רזיאל, התמנה להיות מפקד האצ"ל. אולם לאחר תקופה קצרה הוא המליץ להעביר את הפיקוד לחברו יעקב מרידור.

על כך כתב מרידור: "קרה מקרה שמפקד ירושלים החליט לשים פצצה על דלתו של... בניגוד לכל דעה אחרת. הוא לא הביא את העניין בפני המפקדה... כינסנו את המפקדה ופתאום באה הצעה של חבר נוסף במפקדה שמציע את מפקד ירושלים כמפקד האצ"ל. אני הייתי המום, ... לפני שחשבתי מה לעשות ואיך להגיב, קפץ ניסים והציע אותי כמפקד האצ"ל וזאת מבלי להתייעץ איתי".

בין השנים 1939–1944 ידע נסים כהן פעילות מבצעית רבה וענפה, ובכלל זה פיקוד על העלאת עולים בלתי לגאלים מטעם הארגון. הוא נעצר ונכלא פעמים רבות בכלא ביפו, בצריפין, בלטרון, בכלא המרכזי בירושלים, בכלא מזרע ובכלא עכו. באוקטובר 1944 גורש לאפריקה יחד עם 250 פעילי אצ"ל.

נפטר בדצמבר 1989 ונטמן בבית העלמין נחלת יצחק בת"א.

## קישורים חיצוניים
נסים כהן על האצ"ל ועל מאסרו, ריאיון עם נסים כהן משנת 1981.

## הערות שוליים

קטגוריה:לוחמי האצ"ל
קטגוריה:ישראלים ילידי תימן
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות נחלת יצחק
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1908
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1989