S&P 500

[ממוזער|ביצועי המדד בשנים [1950–2016]]
**מדד S&P 500** (ראשי תיבות של **Standard & Poor's 500**; סימון: SPX) הוא מדד ניירות ערך רחב היקף המשקף את ביצועיהן של 500 מן החברות הציבוריות הגדולות והמשפיעות בארצות הברית. המדד נחשב לאחד המרכזיים והמצוטטים ביותר בשוק המניות העולמי, ומשמש מדד הדגל של חברת הדירוג סטנדרד אנד פורס. הוא כולל חברות ממגוון רחב של סקטורים, בהם טכנולוגיה, פיננסים, בריאות, תעשייה ואנרגיה. הרכב המדד נקבע על בסיס קריטריונים כגון שווי שוק, נפח מסחר, רווחיות ועמידה בדרישות נזילות. משקלה של כל חברה במדד נגזר משווי השוק שלה, כך שחברות גדולות משפיעות יותר על כיוון המדד. מדד S&P 500 משמש מדד ייחוס מרכזי להשוואת ביצועים של מכשירים פיננסיים שונים, לרבות קרנות נאמנות, קרנות סל ותעודות סל.

## היסטוריה
לפני 1957 התבססו עיקר מניות מדד S&P על 90 חברות, והמדד פורסם על בסיס יומי. מדד רחב יותר של 423 חברות פורסם בתדירות שבועית. ב-4 במרץ 1957, מדד זמן-אמת רחב יותר, S&P 500, הוצג לציבור. הצגה זו התאפשרה בעקבות התקדמות מערכות המחשוב בתעשייה אשר אפשרו לחשב ולפרסם את ערך המדד בזמן-אמת.

משתמשים ב-S&P 500 כאינדיקאטור של כלל שוק המניות האמריקאי, ולעיתים אף כמדד אפשרי לביצועי כלל הכלכלה האמריקאית. המדד מורכב גם ממניות "צמיחה", שמחירן מייצג צפי לעתיד, לעומת היקף הפעילות הכלכלית בהווה, במקביל למניות יציבות יותר, שמחירן מייצג את פעילותן הכלכלית הנוכחית. המדד כולל מניות הנסחרות במספר בורסות.

## מרכיבי המדד
מרכיבי המדד נבחרים על ידי ועדה. באופן דומה למדד הדאו ג'ונס, אבל שונה מאחרים כמו Russell 1000, המבוססים על מערכת חוקים קשיחה.

המדד חייב לכלול מספר מסוים של חברות לא אמריקאיות (11 נכון ל-19 בספטמבר 2006). קבוצה זו כוללת חברות אמריקאיות לשעבר אשר מאוגדות מחוץ לארצות הברית, ובעבר היו אמריקאיות והורשו להישאר במדד, וחברות אשר לא התאגדו בארצות הברית. בייחוד, לאחר מיזוג דיימלר קרייזלר, המדד לא אפשר לחברות אחרות להצטרף.

משקל החברות במדד נקבע ביחס ישר לשווי השוק של כלל מניותיהן הסחירות בשוק.

מטרת הבחירה במספר גדול של חברות הייתה לייצג את מגוון התעשיות בכלכלה האמריקאית, אך בפועל מספר קטן של חברות גדולות דיין עד שהן מקבלות מחצית ממשקל המדד. בשנת 2020 חברות אלו היו אפל, מיקרוסופט, אמזון, גוגל, פייסבוק וטסלה. כל אחת משאר 494 החברות במדד מקבלת רק שבריר מהמשקל.

חברות אשר אינן נסחרות ציבורית (כאלו בבעלות ציבורית או קרנות) ומניות שאינן נזילות, לא מתווספות למדד – דוגמה ידועה היא מניית ברקשייר האת'וויי, אשר נכון ל-3 באפריל 2006 הייתה בעלת שווי שוק גדול יותר מ-12 חברות המדד, אשר היו בעלי מחיר מניה גדול יותר מ-100,000 דולר, מה שהקשה על המסחר.

## ביצועים
מדד ה-S&P 500 מתאפיין בתנודתיות גבוהה וסיכון (כמו רוב מדדי המניות בבורסה). הצניחה המהירה והחדה ביותר נרשמה בשנת 1987 ביום שנודע בשם "יום שני השחור". כאשר השיא נשבר רק בשנת 2008 אז המדד נחתך בשיעור של 52 אחוז, שיא שלילי שלא היה כמותו מאז תקופת השפל הגדול.

תקופה היסטורית של עליות חדות במדד ניתן לראות בין השנים 1995 לשנת 2000 למשל (עליה של מאות אחוזים). כאשר מסתכלים על הרווחים השנתיים של מדד ה-S&P 500, בממוצע היסטורי רב-שנתי, מתקבל נתון שהוא **קרוב ל-7% בשנה במונחים ריאליים (צמוד מדד)**. בהסתכלות היסטורית, משקיעים פסיביים במדד ה-S&P 500 נהנו בדרך כלל מרווחים גבוהים בטווח הארוך.

## בבורסה בישראל
בבורסה בתל אביב קיימות מספר רב של קרנות שמחקות את מדד S&P 500, והן נסחרות בשקלים וחשופות לשינויים בשער הדולר. לצד קרנות שמונפקות על ידי קרנות ישראליות, כדוגמת הראל וקסם, ישנן שתי קרנות שהונפקו על ידי חברות איריות: IShares (מבית חברת Blackrock) ו-Invesco.

## מדדים קשורים
* מדד S&P 500 Fossil Fuel Free עוקב אחר החברות במדד S&P 500 שלא מחזיקות בעתודות דלקים מאובנים. המדד הושק ב-28 באוגוסט 2015. המדד הוא חלק ממשפחת מדדים של S&P Global  שלא כוללים תאגידים מסוימים בהתאם לאחזקתם בעתודות דלקים מאובנים או לטביעת הפחמן שלהם. משפחת המדדים נוצרה על רקע משבר האקלים ודרישה הולכת וגוברת של משקיעים.

## ביקורת
החל מהעשור השני של המאה ה-21, וביתר שאת בעקבות עליית מניות הטכנולוגיה הגדולות, עלתה ביקורת מצד כלכלנים ואנליסטים בנוגע למבנה המדד ולאופיו ככלי השקעה מפוזר. מבקרים מצביעים על כך שהמדד, המחושב לפי שווי שוק, הפך לריכוזי באופן היסטורי. שבע חברות ה"ביג טק" מהוות כ-35% ממשקל המדד. נטען כי ריכוזיות זו יוצרת "סיכון מערכתי", שכן תנודה חדה בביצועי חברות אלו משפיעה על המדד כולו באופן שאינו משקף את כלל הכלכלה האמריקאית. בעוד שהמדד נועד לייצג את כלל הכלכלה האמריקאית על פני מגזרים רבים, ביצועיו הפכו לתלויים במידה רבה בסקטור הטכנולוגיה ובתמחורן של חברות בודדות. כך נוצר מצב שמדד המתיימר להציג פיזור, מוטה מידי, לדעת המבקרים, לטובת חברות בודדות. בנוסף, יש הגורסים כי הזרמת כספים מאסיבית לקרנות מחקות יוצרת היזון חוזר מעגלי, שבו רכישות אוטומטיות של המניות הגדולות מעלות את מחירן, ללא קשר לערכן הכלכלי היסודי.

המעבר המסיבי של חוסכים למסלולי השקעה מחקי מדד S&P 500 מעורר פולמוס מקצועי סביב ניהול הסיכונים בחיסכון הפנסיוני. מכיוון שמיליוני חוסכים בעולם עוברים למסלולים אלו, נוצר מצב שבו קרנות הפנסיה קונות את המניות הגדולות (אפל, אנבידיה וכו') בעלות גבוהה, ללא קשר לשווי הכלכלי שלהן. ביום שבו תתחיל מגמת יציאה מהמדד, המכירות האוטומטיות עלולות לייצר "כדור שלג" שיפגע בחוסכים הפסיביים. בנוסף, הצמדת רוב נכסי הפנסיה למדד זר יוצרת תלות גבוהה בשער החליפין (סיכון מטבע) העלולה לשחוק את התשואה השקלית הריאלית במועד הפרישה. במקביל, היא מובילה לאובדן הניהול הדינמי והגיוון הנכסי המאפיינים מסלולים מנוהלים המשלבים אג"ח, נדל"ן ותשתיות להגנה מפני תנודתיות.

## ראו גם
* מדד דאו ג'ונס
* מדד נאסד"ק 100
* דירוג החברות של כתב העת Fortune
* מדד תל אביב 125 - מורכב ממניות של החברות הגדולות והסחירות ביותר במשק הישראלי.

## קישורים חיצוניים

* 
* סקירת ה-S&P 500 על יד סטנדרד אנד פורס
* רשימת החברות במדד
* תרשים ביצועי המדד
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מדדי מניות
קטגוריה:שוק ההון האמריקאי