open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
לימן

**לִימָן** הוא מושב בגליל המערבי, בצפון ישראל, כ-3 ק"מ מצפון לנהריה, וכ-2.8 ק"מ מדרום ללבנון. היישוב משתייך לתנועת המושבים והוא נמצא בתחום מועצה אזורית מטה אשר.

## היסטוריה
היישוב הוקם בשנת 1949 על ידי קבוצת חיילים משוחררים שהתיישבו, זמנית, בבתי הכפר הערבי א-זיב, שתושביו הערביים עזבוהו במהלך מלחמת העצמאות. הגרעין כונה **גרעין כל טוב**. כעבור חודשים ספורים התיישב על אדמות הכפר א-זיב (המזוהה עם היישוב הקדום אכזיב) ועל חלק מאדמות אל-בסה, והקים בהן את היישוב.

המושב החדש נקרא בתחילה "צה"ל", מכיוון שחברי הגרעין היו משוחררי הצבא. השם יצר בלבול במערכת הדואר, ולכן ב-28 באפריל 1959 הוסב שמו ל**לימָן** על שם הרברט ליהמן, סנאטור יהודי-אמריקאי ומושל מדינת ניו יורק אשר באותה העת ביקר במקום.

במלחמת חרבות ברזל פונה היישוב.

שטח המושב כ-2,400 דונם. אוכלוסייה: כ-750 נפש.

## תעסוקה
חלק ניכר מהתושבים עוסקים בענפי החקלאות, כגון מטעים, וכן בענפי תיירות כגון מסעדות ולינה כפרית.

ענפים עיקריים: פרדס ומטעי אבוקדו, בננות, גידולי פרחים ולול תרנגולי הודו, חדרי אירוח כפרי ותחנת דלק.

## חינוך
מעונות וגני ילדים במושב, בית הספר היסודי נמצא ברגבה וכיתות ז' ומעלה לומדים בגשר הזיו.

בשעות אחר הצהריים מתקיימים פעילות גדושה לילדי המושב, חוגים, טקסים, עזרה הדדית, אירועי תרבות וספורט. כמו כן ילדי היישוב נהנים משירותי מתנ"ס מטה אשר ומפעילויות העשרה המאורגנות על ידי המועצה האזורית מטה אשר.

## אתרים בקרבת היישוב
* מצפון – שמורת לימן, הנמצאת כקילומטר מהיישוב, וכוללת בתחומה רכס כורכר ובו ריכוזי צבעונים וכמה מיני סחלבים.
* ממערב ליישוב משתרע חוף הים, ובו שמורת הטבע ראש הנקרה.
* מדרום ליישוב – מדינת אכזיב ואנדרטת יד לי"ד.
* ממזרח ליישוב – מנחת בצת.

## גלריית תמונות

קובץ:לימן כניסה.jpg|דרך הכניסה למושב
קובץ:בית הבאר.jpg|בית הבאר במרכז הכפר
קובץ:Describe panel.jpg|לוח על חזית בית הבאר. השורה העליונה נמחקה: "נחפרה על ידי ערבים שקדמו לנו"
קובץ:Bet am.jpg|בית העם, נתרם על ידי הסנטור הרברט ליהמן
קובץ:Herbert Lehman.jpg|הסנטור האמריקאי הרברט ליהמן, שעל שמו נקרא היישוב


## קישורים חיצוניים

* לימן באתר הרשות לפיתוח הגליל
* מושב צה"ל בגליל ייקרא כפר לימן, הארץ, 30 באפריל 1959

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1949
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם אישים
קטגוריה:הנצחת אמריקאים בישראל
קטגוריה:יישובים בצפון ישראל שפונו במלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:מושבים במחוז הצפון
יום קנדה

**יום קנדה** הוא יום העצמאות של קנדה, שנחוג ב־1 ביולי מדי שנה. ב-1 ביולי 1867 הפכה קנדה למדינה עם איחודן של ארבע הפרובינציות המייסדות: קוויבק, אונטריו, נובה סקוטיה וניו ברנזוויק.

בתחילה כונה יום העצמאות הקנדי יום הדומיניון, אך מאוחר יותר שונה שמו ליום קנדה כחלק מתהליך ההתנתקות ההדרגתי של קנדה מבריטניה.

יום העצמאות מצוין בטקס מרכזי שנערך בנוכחות המושל הכללי של קנדה וראש-הממשלה ברחבת הכניסה של בניין הפרלמנט באוטווה. זהו יום שבתון בקנדה, והקנדים מציינים את החג בפעילויות ואירועים שונים הנערכים ברחבי המדינה.

פאי דובדבנים הוא מאכל נפוץ ביום זה.
## קישורים חיצוניים

* 

* Government of Canada site on Canada Day
* Holidays Act, R.S.C. 1985, c. H-5
* We should be celebrating Dominion Day


קטגוריה:קנדה: תרבות
קטגוריה:אירועים בחודש יולי
קטגוריה:חגים ומועדים לאומיים
רמת דוד

**רָמַת דָּוִד** הוא קיבוץ בצפון-מערב עמק יזרעאל, הנמצא בתחום המועצה האזורית עמק יזרעאל ומשתייך לתנועה הקיבוצית.
קרוי על שם דייוויד לויד ג'ורג', שבעת כהונתו כראש ממשלת בריטניה ניתנה הצהרת בלפור.

## היסטוריה
קרקעות הגבעה שעליה שוכן הקיבוץ כיום נרכשו מידי משפחת סורסוק הלבנונית עוד בשנת 1921, אולם האריסים הערבים שישבו בהן סירבו לעזוב, ולכן לא התאפשרה העברת הקרקע למוסדות המיישבים היהודיים.

בשנת 1926 התיישבה קבוצת "שרונה" ליד עין בֵּידָה (כיום עין סיפן) שמדרום לנהלל וממערב למקום הקיבוץ כיום. עם התיישבותה, שינתה הקבוצה את שמה ל"עיינות", על שם המעיינות הסמוכים. בסוף אותה שנה התיישבה גם קבוצת השרון סמוך לקבוצת עיינות.

במרץ 1931 התקיים טקס בנוכחות חיים ויצמן ונציגי יהדות אנגליה, שבו ניתן ליישוב השם רמת דוד. בהמשך אותה שנה, לאחר משא ומתן שנמשך שנים אחדות, עלו אנשים מקיבוצי הסביבה על הקרקע במחרשות ובכך אילצו את הממשל המנדטורי להתיר להם לעבד את הקרקע ולבנות עליה.

במהלך השנה שלאחר מכן הוקם במקום גן משותף לשתי הקבוצות, "עיינות" ו"השרון". בשנת 1932 הוחל בבניית רפת ולול עבור קבוצת השרון שהתיישבה בצד המזרחי. עיינות התמקמה לידה בצד המערבי. ביוני 1933 זכה הקיבוץ לחשמל.

במשך כ-20 שנה שכנו ברמת דוד שתי הקבוצות זו ליד זו, אך ניהלו כל אחת חיי קהילה ומשק נפרדים. עם זאת, גן הילדים ועדר הצאן היו משותפים.

ב-1953 התחברה קבוצת השרון, עד אז חברת חבר הקבוצות, עם אנשי מפא"י שפרשו מקיבוץ גבת הסמוך בעת הפילוג בקיבוץ המאוחד, והקימה עימם את קיבוץ יפעת.

ברמת דוד נותרה קבוצת עיינות לבדה, ושמה הוסב לשם המקום ושטחי קבוצת השרון סופחו לשטחי רמת דוד. חדר האוכל של קבוצת השרון הוסב לאולם תרבות, לאחר מכן למועדון לילה ולבסוף נהרס.

## כלכלה
כלכלת הקיבוץ מבוססת על חקלאות (רפת, גידולי שדה) ועל מפעל מתכת שבבעלותו. בסמיכות לקיבוץ נמצא בית הספר האזורי לחינוך מיוחד "קישון", ובקרבתו גם שוכן בסיס חיל האוויר רמת דוד.

## חינוך
בקיבוץ קיים מערך גנים המשרת את ילדי המקום.

תלמידי היסודי לומדים בבית הספר עמק יזרעאל בקיבוץ גניגר או בבית הספר שגיא שבקיבוץ שריד ותלמידי התיכון לומדים בבית הספר העמק המערבי בקיבוץ יפעת.

## קישורים חיצוניים

* 
* רמת דוד באתר הרשות לפיתוח הגליל
* 
* מיכאל יעקובסון: סיבוב בחדר האוכל בקיבוץ רמת דוד, באתר 'חלון אחורי', 4 באוגוסט 2023

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1926
קטגוריה:קיבוצים
קטגוריה:קיבוצים במחוז הצפון
קטגוריה:עמק יזרעאל
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם אישים
קטגוריה:הנצחת בריטים בישראל
בר (יחידת מידה)

**בר** היא יחידת מידה של לחץ השווה למיליון דיין לסנטימטר רבוע, כלומר, למאה אלף פסקל. מקור המילה הוא מהמילה היוונית "báros", שמשמעותה משקל. הסמל הרשמי שלה הוא bar.

יחידת המידה המשמשת במערכת היחידות הבין-לאומית היא הפסקל, שהיא ניוטון אחד למטר רבוע, (כך שבר אחד שווה ל־100,000 פסקל).

בשימוש יומיומי, למשל בניפוח אוויר בצמיגים, משתמשים בבר או ב-PSI. בר אחד שווה בערך ל-14.504 PSI. השימוש בחיי היומיום בבר בציבור ובתעשייה רווח, מכיוון שהבר קרוב ללחץ האטמוספירי בגובה פני הים, ולשימוש יומיומי אפשר להתייחס אליו כשווה לו בקירוב.

בשימושים מטאורולוגיים, מדידת לחץ אוויר אטמוספירי מתבצעת לרוב במיליבר. לפי יחידות ה־SI ההקטופסקל (hPa) שווה למיליבר, כך שהמיליבר וההקטופסקל הם בני החלפה. ביחידות ה־SI מועדפות היחידות בעלות הכפולות של 1,000, לפיכך מועדף הקילופסקל (bar = 100 kPa) ולעיתים משמש בתחזיות מזג אוויר בקנדה. הקילופסקל נפוץ במדעים אחרים כמו הכימיה, אך במטאורולוגיה ההקטופסקל יותר נפוץ.
[ממוזער|גב [שעון יד תוצרת קסיו המציין כי הוא עמיד במים עד ללחץ של חמישה בר]]

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:יחידות מידה בכימיה
קטגוריה:יחידות מידה: לחץ
דרד סקוט

**דרד סקוט** (באנגלית: **Dred Scott**; 1799 - 17 בספטמבר 1858) היה עבד שחור שתבע את אדונו ודרש את שחרורו, בפסק-הדין הידוע דרד סקוט נגד סנדפורד, שבו הכריע בית המשפט העליון של ארצות הברית כי שחורים הם גזע נחות מאשר הגזע הלבן, וכי הם רכוש של אדוניהם. החלטה זו הייתה אחד הגורמים שהובילו למלחמת האזרחים האמריקנית.

## קורות חיים
### שנותיו המוקדמות
200px|ממוזער|ימין|דרד סקוט
דרד סקוט נולד בווירג'יניה בשנת 1799 כרכוש של משפחת פטר בלואו (Blow). משפחת בלואו עברה עם עבדיה בשנת 1830 לסנט לואיס, שם, בשל קשיים כלכליים, מכרה את סקוט לד"ר ג'ון אמרסון (Emerson), אשר שירת כרופא צבאי בצבא ארצות הברית. אמרסון, במסגרת תפקידו, נסע לאילינוי ולוויסקונסין - שתי טריטוריות בהן, בהתאם לפשרת מיזורי נאסרה העבדות. במהלך נסיעות אלה פגש סקוט את הרייט רובינסון (Robinson), ונשא אותה לאישה. סקוט, אשתו ומשפחת אמרסון חזרו למיזורי בשנת 1842. אמרסון נפטר בשנת 1843, וג'ון פ. א. סנפורד (Sadford, במסמכים המשפטיים נכתב בטעות סנדפורד, Sandford), אחיה של אירין אמרסון (אלמנתו של אמרסון), מונה למנהל עיזבונו.

### ההליכים המשפטיים
סקוט פנה לבית המשפט בשנת 1846 בתביעה לשחררו. התביעה מומנה על ידי משפחת בלואו - בעליו הראשונים. סקוט הפסיד במשפט הראשון, אולם לאחר ערעורו בשל עדות שמועה בלתי קבילה, הותר לו לפנות בשנית לבית המשפט, ובשנת 1850 החליט חבר המושבעים כי סקוט חופשי על פי הכלל של "פעם חופשי תמיד חופשי" (מאחר שהיה בטריטוריות שבהן העבדות אסורה). אמרסון ערערה לבית המשפט העליון של מיזורי אשר הפך את קביעת המושבעים, וסקוט חזר לעבדות.

סקוט הגיש תביעה נוספת - הפעם לבית המשפט הפדרלי, ולאחר שהפסיד ערער לבית המשפט העליון של ארצות הברית.

בשנת 1857 הכריע בתיק נשיא בית המשפט העליון של ארצות הברית - רוג'ר ב. טייני - בו קבע כי עבדים הם רכוש ולא אזרחים, ולכן אין להם זכות עמידה בפני בית המשפט. יתרה מכן, טייני קבע כי פשרת מיזורי אינה חוקית מאחר שהיא פוגעת בתיקון החמישי לחוקת ארצות הברית המגן על זכות הקניין.
### שנותיו המאוחרות
לאחר המשפט הושב סקוט לבעליו המקוריים - משפחת בלואו, אשר העניקה לו את חירותו.

דרד סקוט נפטר משחפת שנה לאחר מכן, בשנת 1858. הוא קבור בבית הקברות קלברי (Calvary, גולגותא) בסנט לואיס, מיזורי.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה - אתר מדינת מיזורי
* פסק הדין של בית המשפט במקרה דרד סקוט נגד סנדפורד
* מקורות נוספים בעניין פסק הדין
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי וירג'יניה
קטגוריה:ארצות הברית: עבדות
קטגוריה:עבדים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:פעילים אפרו-אמריקאים בתנועה לביטול העבדות
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו משחפת
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1799
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1858
בית יתיר

ממוזער|250px|מאגר מים של משק בית יתיר מכיוון מצפה הוריה
**בֵּית יַתִּיר** (לשעבר: **מְצָדוֹת יְהוּדָה**) היא התנחלות ומושב בגוש מעון-כרמל בדרום הר חברון, בחבל יתיר. המושב שוכן דרומית לגדר ההפרדה, מצפון ומעבר לקו הירוק, והוא משתייך למועצה האזורית הר חברון. נבנה על ידי תנועת אמנה.

## שם המושב
המושב הוקם בשם "בית יתיר" בשנת 1977. שמו הרשמי, ששונה בהמשך, "מצדות יהודה", נקבע עקב זיהוי האזור כ"מצדות" המקראית שאליה ברח דוד מפני שאול:
:
:
למרות השם הרשמי, תושביו נהגו לכנות אותו "בית יתיר", ובאוגוסט 2023 החליטה ועדת השמות הממשלתית לקבוע את השם "בית יתיר" כשמו הרשמי של היישוב.

## היסטוריה
ההחלטה על הקמת היישוב התקבלה בוועדת השרים להתיישבות בסוף ימי ממשלת רבין הראשונה, באפריל 1977, במסגרת תוכנית אלון. ההחלטה אושררה ב-17 באוגוסט 1977. גרעין של פעילי גוש אמונים, שכלל עשרה אנשים, התיישב במצודת היערנים שביער יתיר בספטמבר 1977. הוא יועד לעבור לבניין "משטרת לציפר" הסמוכה. חברי הגרעין עסקו בשמירת היער, בינוי וגידור, הנחת קו מים, עיבוד אדמות והכשרתן. כעבור מספר חודשים ננטש המקום.

באוגוסט 1979, שוב עלה גרעין של גוש אמונים להתיישב במחנה יתיר, סמוך למצודת היערנים. הפעם הובאו מראש מבניים טרומיים והתיישבו במקום משפחות. מטרתו של הגרעין הייתה להקים מושב חקלאי שיעבד אדמות בבקעת ערד. באוקטובר 1979 נערך טקס חנוכת המושב הרשמי, והוא קיבל את השם "בית יתיר". על פי התכנון, היה אמור היישוב לעבור לנקודה חדשה כ-3 ק"מ צפונית מערבית מהיישוב הזמני, מעבר לקו הירוק.

בשנת 1983 עברו המתיישבים למבנים זמניים על גבעת "משטרת לציפר" ובסביבתה, ובשנת 1988 עברו לבתי קבע. בשנות התשעים הצטרפו למושב עולים מברזיל וממדינות דוברות אנגלית, אולם היישוב נותר דל אוכלוסין ונכלל ברשימת היישובים בתת-אכלוס של משרד החקלאות. בתחילת 2013, עם הגעתו לגודל של 80 חברים ב-52 בתי אב, הומלץ להסירו מהרשימה. ב-2019 הוקמה שכונה חדשה בדרום היישוב המונה כ-110 משפחות.

בשנת 1996 הוקם, כקילומטר ממזרח לבית יתיר, מאחז המכונה "חוות יעקב" או "חוות יתיר" או "חוות טליה". בשנת 2006 שונה תוואי גדר ההפרדה באזור, כדי לכלול את המאחז בצד "הישראלי" של הגדר. ב-2008 נהרסו שני מבנים במאחז על ידי המנהל האזרחי.

## מוסדות וענפי משק
במושב שני בתי כנסת וכן מוסדות חינוך, בהם מכינה קדם-צבאית יתיר.

פרנסת המושב מתבססת על רפת ובה כ-500 פרות, לולים, מטעים של דובדבנים ואדמוניות וכרמי יין ומאכל. המושב שותף בגד"ש הר חברון שבבקעת ערד בשיתוף עם המושבים מעון וכרמל. במושב גם יקב וחוות סוסים.

ביישוב פועלת "חוות תחיה"- חוות סוסים הפועלת על פי עקרונות החינוך המונטוסורי בניהולה של אריאלה בר.

בשנת 2018, יזם המושב את הקמתה של חוות טורבינות רוח על השטחים החקלאיים שלו ביער יתיר.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* בית יתיר, באתר המועצה אזורית ההר חברון

## הערות שוליים

*
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1983
קטגוריה:גוש מעון-כרמל
בית אל
קטגוריה:יישובים דתיים בישראל
קטגוריה:יישובים דתיים ביהודה ושומרון
קטגוריה:חבל יתיר
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם יישוב קדום
קטגוריה:מושבים ביהודה ושומרון
אמציה (מושב)

**אֲמַצְיָה** הוא מושב שיתופי ישראלי חילוני, הממוקם בחבל לכיש במועצה אזורית לכיש. היישוב משתייך לתנועת משקי חרות בית"ר.

## היסטוריה
היישוב הוקם כהיאחזות נח"ל ביוני 1955. יחד עימו הוקמו שתי היאחזויות נוספות בחבל לכיש: לכיש ונחושה, סמוך לקו שביתת הנשק עם ירדן.

סביב היישוב מצויים שרידי יישוב עתיקים רבים, דוגמת מבנים, מקוואות ובורות מים, מערות מגורים חצובות וגתות. השרידים מתוארכים למספר תקופות היסטוריות, הכלכותית, הברונזה הקדומה, הברזל, הרומית והביזנטית.

אמציה הוקם על אדמות הכפר הערבי אל-דווימה, שנכבש במלחמת העצמאות על ידי גדוד 89 של חטיבה 8, לצד חורבות הכפר (שעליהן נבנה מאוחר יותר כרמי קטיף).

המושב נקרא על שם אמציה בן יואש שהיה מלך יהודה, ושלפי המקרא נהרג באזור חבל לכיש, וכן לציון האומץ והגבורה של יישובי הספר.

בעבר היה היישוב מושב שיתופי, אך עם הזמן הוא עבר הפרטה ואיבד מאופיו הסוציאליסטי. בשנות החמישים והששים סבל היישוב ממתקפות הפדאיון. בשנת 1956, במהלך קרב עם כוח של הלגיון הערבי, נהרגו סמוך ליישוב שישה חיילי צה"ל, רובם אנשי מילואים. האירוע מכונה תקרית דווימה.

סמוך ליישוב נמצא אתר מערות חזן – מערכת מסתור מסועפת מתקופת מרד בר כוכבא.

ב-2006 הוקמו בשטח המושב קרווילות למפוני היישוב קטיף ששכן בגוש קטיף. יותר מעשר שנים לאחר מכן, החלה קהילת קטיף להיכנס לבתיה החדשים בכרמי קטיף.

בשנת 2021 בשטח סמוך למושב הוקמה שמורת טבע תל חרקים.

## דרך גישה
ב-8 ביוני 2009, חנכה החברה הלאומית לדרכים, במעמד ישראל כ"ץ, שר התחבורה, חלק מכביש 358 החדש, קטע באורך 17 ק"מ של כביש המחבר בין היישובים שקף, שומריה ואמציה ויישובים נוספים - אליאב (חרוב), נטע וגבעת חזן.

## לקריאה נוספת
* סמדר שרון, **"כך כובשים מולדת": תכנון ויישוב חבל לכיש בשנות החמשים**, פרדס הוצאה לאור 2017

## קישורים חיצוניים

*יאיר דקל, משק הספר מחכה ל"גרעין האספרסו" - עם בניית הבתים הראשונים למשק "אמציה", חרות, 30 בדצמבר 1960, עמ' 4
*

## הערות שוליים

[ימין|ממוזער|250px|[קרווילה בשכונת הקרווילות הצמודה ליישוב, בה שוהים מפוני היישוב קטיף מגוש קטיף. התיישבות הקבע של המפונים תוקם בסמוך ליישוב אמציה.]]

קטגוריה:מושבים
קטגוריה:משקי חרות בית"ר
קטגוריה:יישובי חבל לכיש
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1955
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם אישים
קטגוריה:היאחזויות נח"ל
עבר (דמות מקראית)

**עֵבֶר**, על פי המקרא, היה בנו של שלח ואביהם של פלג ויקטן. על פי לוח העמים הוא אביהם הקדמון של עמים רבים, בהם עם ישראל.

הוא נולד בשנת א'תשכ"ג לבריאת העולם (2038 לפנה"ס) ולפי הכתוב ב ט"ז-יז, נולד לו פלג בהיותו בגיל 34 והוא חי לאחר מכן עוד 430 שנה, כך שמת בשנת ב'קפ"ז (1574 לפנה"ס), בהיותו בגיל 464 שנה. לפי תרגום השבעים של בראשית עבר (הנקרא חבר) חי 404 שנה. לעבר היו בנים ובנות נוספים, מלבד פלג ויקטן.

לפי המסורת היהודית הוא נקבר בתוך מערת שם ועבר בעיר העתיקה של צפת שבה למד יעקב אבינו.

שם חיצוני לאשתו הוא עצורה בת נברוד או עזורה בת נמרוד.

## ייחודו של עבר במקרא
שמאל|ממוזער|250px|סדר הדורות ושנות החיים של בני שם - ממנו עד עבר, ומעבר עד אברהם ובניו
שושלתו של עבר מוזכרת הן ברשימת הדורות משֵׁם ועד אליו המופיעה בבראשית י כא ואילך, והן ברשימת הדורות משם ועד אברהם המופיעה שם בפרק יא י ואילך. ברשימות אלו יוחד עבר במספר היבטים ביחס לשאר הדמויות המוזכרות בהן:
* עצם החזרה על שושלתו בשתי הרשימות, נראית כמדגישה את מקומו המיוחד של עבר בשושלות אלו.
* אבי-סבו, שֵׁם, נקרא על שמו: "וּלְשֵׁם יֻלַּד גַּם הוּא, **אֲבִי כָּל בְּנֵי עֵבֶר**". – וזאת בניגוד לפירוש כי הכוונה לבני עבר הנהר, טענה המקבלת חיזוק מכך שביטוי זה טרם הוזכר במקרא עד כה.
* ברשימה הראשונה ישנו פירוט לא שגרתי של צאצאיו: "וּלְעֵבֶר יֻלַּד שְׁנֵי בָנִים שֵׁם הָאֶחָד פֶּלֶג כִּי בְיָמָיו נִפְלְגָה הָאָרֶץ וְשֵׁם אָחִיו יָקְטָן. וְיָקְטָן יָלַד אֶת אַלְמוֹדָד... כָּל אֵלֶּה בְּנֵי יָקְטָן" (בראשית י"א, פסוקים כ"ה-כ"ט).
* עבר חי 464 שנים, כאשר כל צאצאיו חיו בממוצע **פחות ממחצית** ממספר זה. בכך היה עבר האחרון בשלשלת הדורות מאדם הראשון שחי מעל 400 שנה. בתמונה משמאל ניתן לראות את ה"צל" שמטיל עבר על הדורות שאחריו.

## ייחודו של עבר במסורת חז"ל
* על-פי בראשית רבה עבר היה נביא, שקרא לבנו פלג על שם פילוג האנושות, שאירע שנים רבות אחרי הולדתו.
* מדרשים רבים מזכירים את בית המדרש של שם ועבר, בו לימדו עבר, יחד עם שם אבי-סבו, את דרך ה'. ב"ישיבה" זו למדו האבות ובה "נטמן" יעקב במשך 14 שנה בדרכו לחרן.
* מדרש אחר (בתי מדרשות, צוואת נפתלי) גורס כי עבר סירב לקחת חלק בבניית מגדל בבל, ועל כן הוא וצאצאיו לא נענשו על בניית המגדל, ושפתם לא נתבלבלה. עבר שימר את שפתו המקורית - העברית.
על-פי היבטים ייחודיים אלו הסיקו פרשנים שונים, כי עבר לא היה עוד חוליה "רגילה" בשושלת הדורות, אלא אביה של קבוצה אתנית בפני עצמה ("בני עבר"), הלא הם העברים.
[שמאל|ממוזער|250px|[מערת שם ועבר|מערת בית המדרש של שם ועבר

]]

## בארכאולוגיה
יש חוקרים המזהים את עבר עם המלך עבר-ם מלך אבלה המוזכר בתעודות.

## ראו גם
* עברים
* מערת שם ועבר
* הוד

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שושלת ארפכשד
קטגוריה:אישים בתנ"ך שהגיעו לגיל 110
מפרשית

שמאל|ממוזער|225px|שייט מנסה לאזן מפרשית הנוטה על צידה
**מפרשית** או **סירת מפרש** היא סירה קטנה יחסית המשתמשת בכוח הרוח על מנת לנוע. יריעת בד מתוחה על תורן, הנקראת מפרש, משמשת לניצול כוח הרוח להנעת הסירה.

בימינו משתמשים בסירת מפרש למטרות ספורט ימי, חינוך ימי וכתחביב.

## בומצ'ק
בומצ’ק (שיבוש עברי של המונח האנגלי Boom Vang) הוא התקן מכני בסירות מפרש, המשמש למתיחה ולשליטה על זווית המנור (הקורה האופקית התחתונה של המפרש הראשי), כלפי מטה. מטרתו העיקרית של הבומצ’ק היא לאפשר שליטה מדויקת יותר בצורת המפרש, בעיקר בזוויות רוח שונות ובתנאים משתנים.

הבומצ’ק מחובר בדרך כלל בין בסיס התורן לבין המנור, וניתן להתקין אותו כמערכת חבלים עם כַּננת (וַינץ’) או כהתקן הידראולי בסירות מתקדמות ויאכטות גדולות. באמצעות הבומצ’ק ניתן למנוע מהמנור “להתרומם” כאשר הרוח מגיעה מכיוון גב או צד אחורי של הסירה (רוחות גביות ומלאות), מצב שגורם לשינוי בלתי רצוי בזווית המפרש ובצורתו האווירודינמית.

השימוש בבומצ’ק חשוב במיוחד כאשר שטים בזוויות רוח שאינן קדמיות, שכן בלעדיו, לחץ הרוח על המפרש גורם למנור להתרומם ולמפרש “להתנפח” בצורה לא אופטימלית – דבר שעלול לגרום לאיבוד מהירות, תמרון לא יציב ואפילו פגיעה בשליטה על הסירה. על ידי מתיחת המנור כלפי מטה, הבומצ’ק שומר על פרופיל שטוח יותר של המפרש, מפחית זעזועים, ומסייע בהשגת ביצועי שיט מיטביים.

במהלך השנים התפתחו גרסאות שונות של בומצ’קים, חלקם בעלי בולמים פנימיים או קפיצים לשמירה על יציבות, וחלקם כוללים מערכות חכמות שמגיבות באופן אוטומטי לעומס על המפרש. השימוש בבומצ’ק נפוץ הן בסירות קטנות כמו לייזרים ודינגים והן ביאכטות תחרותיות או שייט מסחרי.

השם “בומצ’ק” נפוץ בעיקר בקרב שייטים דוברי עברית, ונחשב לסלנג ימי מקומי שהתבסס עם השנים בשיח המקצועי והחובבני כאחד.

## סוגי סירות
### דגמים המשמשים לחינוך ימי
*קרוול
*סנונית
*לווייתנית
*סייפן

### דגמים אולימפיים תחרותיים בייג'ינג 2008
*לייזר
*סטאר
*פין - Finn
*אינגלינג - Yngling
*יורופ - Europe
*קטמרן - טורנדו
*470
*גלשן רוח
*49er

### דגמים בינלאומיים תחרותיים
*אופטימיסט
*420
*29er
*זום 8
*הולנדי מעופף
*יורופ

### אחר
* לייזר 16

[מרכז|ממוזער|650px|מפרשיות שטות במפרץ [נאפולי]]

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:כלי שיט
זביונה

ממוזער|שמאל|250px|זביונה
**זַבַּיוֹנֶה** (באיטלקית: **Zabaglione**) הוא קינוח איטלקי, העשוי מחלמוני ביצים, סוכר, יין מתוק (בדרך כלל יין מרסלה) ולפעמים גם חלבוני ביצים או שמנת. מקובל להכינו באמבט מרים, על מנת להימנע מהקשיה בטרם עת של החלמון.

הזביונה היא רפרפת מאוד קלה, שמוקצפת לשם החדרת אוויר. הזביונה פופולרי גם בארגנטינה, שם הוא נקרא **סמבשון**.

מסורתית, הזביונה מוגש עם תאנים טריות, אך כיום הוא משמש גם כבסיס לקינוחים רבים אחרים.

מקורה של הזביונה מאזור רג'ו אמיליה באיטליה. על פי סיפור עממי, המאכל נקרא על שמו של מנהיג צבאי איטלקי, זבאן בז'ון, שנתן ללוחמיו לאכול את הזביונה כשלא נשאר שום דבר במטבח הצבאי. זבאן פקד על טבחו לקחת את כל מה שיש במטבח ולטרוף אותו ביחד וכך נוצרה הזביונה.

המצאת המתכון, מכל מקום, מיוחסת לשני שפים. ראשית, לברתולומאו סקאפי, שהיה טבח איטלקי מפורסם בתקופת הרנסאנס ובישל בין היתר לאפיפיור פיוס החמישי; אך גם לשף בחצרו של קרלו אמנואלה הראשון, דוכס סבויה, במאה ה-18.

## קישורים חיצוניים

*זביונה מיין מוסקט, באתר האיטלקי של ג'אקומו

קטגוריה:קינוחים
קטגוריה:המטבח האיטלקי: קינוחים
קטגוריה:המטבח הארגנטינאי: קינוחים
קטגוריה:מאכלי ביצים
קטגוריה:קינוחי ביצים
קטגוריה:קרמים
עילם (דמות מקראית)

בספר בראשית, נזכר **עֵילָם** בין בני שם, בנו של נח. ממנו על פי המקרא, יצא עם העילמים, שאחד ממלכיהם היה כדרלעומר מלך עילם בימי אברהם ().

עילם נזכר בבראשית:

ובדברי הימים א':

## זיהוי
הזיהוי המקובל של עילם המקראי הוא עם ממלכה המוכרת מאכדית כ־Elamtu (אֵלַמתו), בדרום-מערב איראן.

עדיה חורון זיהה את עילם עם עאמו המצרי ו-Aḫlame האכדי. במצרית עתיקה אין עיצור נפרד ל-ל', ולכן "עילם" הועתק כ"עאם", ובאכדית היטשטשו האותיות הגרוניות, ולכן ה-ע' הועתקה כ-ח'. חורון נימק את ההסתייגות מהזיהוי עם עילם שבאירן בכך שבעילמית אין ע', ובמקורות ההיסטוריים מעולם לא נכתב השם עם עיצור גרוני (אלא כ-Elam, אֵילם או אילאם), ובכך שעילם המקראי הוא שמי, כמו העאמו וה-Aḫlame.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בני שם
קנולי

[שמאל|ממוזער|250px|קנולי [סיציליה|סיציליאני]]
[שמאל|ממוזער|250px|קנולי ממולא [פירות מסוכרים.]]
**קנולי** (בסיציליאנית: **Cannolu (spicialità)**; באיטלקית: **Cannolo siciliano**) הוא קינוח איטלקי מסיציליה המורכב מבצק מתוק מטוגן דמוי צינור הממולא במילוי מתוק, לרוב מגבינת ריקוטה, וניל, שוקולד או שבבי שוקולד.

הקנולי, כקינוחים רבים אחרים, הומצא בסיציליה לפני מאות שנים. את הקנולי ניתן למצוא במאפיות ובמסעדות המובחרות באיטליה והוא מאכל בלתי נפרד מן המטבח הסיציליאני.

המילה **קנולי** היא צורת הרבים של המילה **קנולו** שפירושה המילולי הוא **צינור קטן**.

## אזכורים תרבותיים
בסצנה מפורסמת בסרט "הסנדק" משנת 1972 אומר פיטר קלמנצה לרוקו למפונה, לאחר שהשני רצח את פולי: "השאר את האקדח, קח את הקנולי", משפט המעיד על פופולריות המאכל בקרב מהגרים איטלקיים בארצות הברית.

בסרט "הסנדק חלק שלישי" קוני קורלאונה מרעילה את דון אולטבלו באמצעות קנולי.

בהתאם לקישור תרבות זה, בין הקנולי למהגרים איטלקיים בארצות הברית, ולמאפיה גם בסדרה "הסופרנוס" נוהגות הדמויות להעניק במתנה קנולי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:קינוחים
קטגוריה:המטבח הסיציליאני
קטגוריה:קינוחים ממולאים
קטגוריה:המטבח המלטזי
קטגוריה:המטבח האלבני
קטגוריה:קינוחי גבינה
המטיט

ממוזער|המטיט גולמי
**המטיט** הוא מינרל של ברזל שנוסחתו Fe2O3, לעיתים הוא מכיל טיטניום, וכשהוא מעוצב כתכשיט הוא מכונה "יהלום שחור".

המטיט הוא מינרל נפוץ מאוד, צבעו משתנה ויכול להיות שחור, כסוף־אפור, חום או אדום. המטיט הוא המחצב העיקרי של ברזל ומופיע במגוון צורות, כמו אבן־דם, טיטנו־המטיט, ורד הברזל ועוד. כל צורות ההמטיט מתכסות בפסי חלודה.

מרבצים של המטיט אפור נמצאים לעיתים קרובות במקומות שבהם עמדו מים. המטיט יכול לשקוע במים ולהצטבר בשכבה בתחתית האגם, מעיין או כל מקום מים אחר. כמו כן, יכול ההמטיט להיווצר כתוצאה מפעילות געשית. גרגרים גבישיים של המטיט בקוטר הקטן מ־4 מיקרומטר יכולים להיווצר בתהליכים באדמה.

מקור השם המטיט נגזר מהמילה היוונית "הַימַה" שפירושה דם, מכיוון שהמטיט יכול להיות אדום. מילה נוספת שנגזרת ממילה יוונית זו, היא המוגלובין. צבעו של ההמטיט משמש כפיגמנט.

המקורות העיקריים להמטיט באיכות טובה הם בריטניה, מקסיקו, ברזיל, אוסטרליה וקנדה.

## המטיט במאדים
ב-2004 נאס"א מצאה חלקיקי המטיט במאדים בעזרת רכב השטח "אופרטוניטי". קוטר החלקיקים לא עלה על כמה מילימטרים. חוקרי נאס"א האמינו שההמטיט נוצר בנוכחות מים לפני מיליארדי שנים כשמאדים היה מכוסה באוקיינוסים.

## קישורים חיצוניים

* 
* המטיט באתר webmineral

קטגוריה:מינרלי ברזל
קטגוריה:מינרלים יוצרי סלעים
קטגוריה:מינרלים אוקסידיים
קטגוריה:מינרלים
קטגוריה:רכיבי תכשיטים
בתואל

**בְּתוּאֵל הָאֲרַמִּי** הוא דמות מקראית, בנם הצעיר של נחור אחי אברהם ומילכה, ואביהם של לבן הארמי ורבקה אשת יצחק.
אחיו מנחור ומילכה: עוץ, בוז, קמואל, כשד, חזו, פלדש וידלף.מילכה היא גם אימו וגם בת דודו. כמו כן, סבו תרח הוא גם סבה של אימו.

## אזכורים במקרא

בתואל נזכר לראשונה בתורה כאחד מבניהם של נחור ומלכה, אחיו וגיסתו של אברהם:
.

כמו כן נזכר בתואל בתשובת משפחת רבקה לבקשת עבד אברהם לקחה לאישה ליצחק: 
## עץ משפחה

## מותו על פי הדרש
בילקוט שמעוני (קט,ה) מובא תיאור אגדי על נסיבות מותו של בתואל:
בתרגום המיוחס ליונתן (תרגום ירושלמי) מביא גם הוא את עניין הרעל שהכניסו לתבשילו של אליעזר, אך לדעתו היה אליעזר עצמו שהרגיש בכך ונמנע מלאכלו:דרשה זו נובעת מהמילה: "וַיּוּשָׂם" שעל פי הדרשה נקראת בצורה כפולה, כך: "ויושם-סם לפניו", ויש בכך רמז לסם המוות שבאמצעותו ניסו להרעילו כדי לקחת את כל הרכוש הרב שהביא עמו.

## ראו גם

* עץ משפחה של דמויות מקראיות - מתרח ועד שלמה

## הערות שוליים

קטגוריה:ארמים
קטגוריה:אישים בפרשת חיי שרה
חצי

[שמאל|ממוזער|200px|מציאת חצי ב[בנייה בסרגל ובמחוגה. E היא נקודת האמצע של הקטעים AB ו-CD.]]
[למטה|ממוזער|100px|[מטבע חצי שקל חדש]]
**חצי** הוא התוצאה של חלוקת דבר מה שלם לשני חלקים שווים בגודלם. במתמטיקה, הוא ההופכי של 2, וכשבר הוא מסומן כ-½. חצי הוא מספר רציונלי, הוא השבר היסודי הלא טריוויאלי הגדול ביותר. לחצי יש שני ייצוגים עשרוניים: הראשון והמוכר הוא 0.5 והשני הפחות אינטואיטיבי הוא 0.499999... זאת בדומה ל-1=0.999....

על פי הגדרת החילוק, הכפלה בחצי היא חלוקה בשתיים. דוגמה נפוצה לשימוש מתמטי בחצי היא בחישוב שטח משולש: שטח המשולש = בסיס × גובה × ½. בבנייה בסרגל ומחוגה ניתן למצוא חצי של קטע.

חצי הוא השבר הנפוץ ביותר בשימוש יומיומי ופרט למתמטיקה, השימוש בו הוא גם במתכונים, מידות ועוד; מטבע שערכו חצי נהוג במדינות רבות בעולם. כמו כן, חצי הוא מהשברים הבודדים אשר הופיעו במכונות כתיבה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:שברים
קטגוריה:2 (מספר)
*
קריאייטור

**קריאייטור** (**Kreator**) היא להקת ת'ראש מטאל גרמנית שהוקמה בשנות ה-80 של המאה ה-20. הלהקה קמה בשנות השמונים המוקדמות תחת השם "טורמנטור" (*Tormentor*).
קריאייטור מונהגת על ידי הגיטריסט, הזמר, המשורר והמלחין מיל פטרוזה.

## סגנון מוזיקלי
מבחינה מוזיקלית, קריאייטור היא להקה טכנית ביותר, שרוב שיריה מהירים ומכילים סולואים רבים.
פעמיים במהלך הקריירה הארוכה של הלהקה, חרגה קריאייטור מסגנון הת'ראש המסורתי: בשנת 1992 הוציאה הלהקה את האלבום *[[Renewal]]* שנטה לכיוון האינדסטריאל מטאל, ובשנת 1999 פרסמה את האלבום *[[Endorama]]*, שנטה לכיוון המטאל הגותי, תוך שיתוף פעולה עם סולן להקת המטאל הגותי לקרימוסה. בשנת 2001 חזרה קריאייטור לסגנון הת'ראש המסורתי עם האלבום *[[Violent Revolution]]*, אשר נחשב בעיני רבים לאחד מהאלבומים הטובים ביותר של הלהקה.

## ליריקה ואידאולוגיה
מבחינת התוכן, רבים משירי הלהקה עוסקים בנושאים קודרים כגון מוות, אלימות, מלחמה, שנאה וטרור. שירים רבים אף כוללים ליריקה אנטי-דתית, במיוחד אנטי-נוצרית. יתר על כן, חלק מהשירים של הלהקה הם פוליטיים, וכוללים נושאים של אנרכיזם, אנטי-פשיזם ואנטי-גזענות. 

בשנת 2001 פרסמה הלהקה שיר פרו-ציוני בשם *Second Awakening*. 

כל מילות השירים עד כה נכתבו על ידי סולן וגיטריסט הלהקה, מיל פטרוזה, אשר נחשב לאחד מכותבי הליריקה המוערכים ביותר בסצנת המטאל.

## הופעות בישראל
קריאייטור הופיעה 4 פעמים בישראל. הפעם הראשונה הייתה בשנת 1992. הלהקה הגיעה לארץ על מנת לצלם את הוידאו-קליפ לשיר *Renewal* במדבר יהודה והופיעה בתל אביב (רוקסן), בירושלים ובחיפה. 

הפעם השנייה הייתה במאי 2006, במועדון התיאטרון בתל אביב.

ב-18 בינואר 2013 הלהקה הייתה צפויה להגיע להופעה שלישית בישראל אך ההופעה בוטלה.

ב-2015 הופיעה במועדון הבארבי בתל אביב.

בנובמבר 2017 הופיעה הלהקה במועדון הבארבי.

ב-15 באוגוסט 2022 הופיעה הלהקה בפעם החמישית בישראל, במועדון רידינג 3 בתל אביב.

## דיסקוגרפיה
*(1985) Endless Pain
*(1986) Pleasure to Kill
*(1987) Terrible Certainty
*(1989) Extreme Aggression
*(1990) Coma of Souls
*(1992) Renewal
*(1995) Cause for Conflict
*(1997) Outcast
*(1999) Endorama
*(2001) Violent Revolution
*(2003) Live Kreation - אלבום הופעה
*(2005) Enemy of God
*(2009) Hordes of Chaos
*(2012) Phantom Antichrist
*(2017) Gods of Violence
*(2022) Hate Über Alles
*(2026) Krushers of the World

## ראו גם
על האידאולוגיה בשירים של קריאייטור - 

* קריאייטור וההתעוררות השנייה.
* קריאייטור והמחבלים המתאבדים.
* קריאייטור והרודן הקתולי.

## קישורים חיצוניים

* 

* סקירה של האלבום Enemy of God באתר מטאליסט
* ריאיון עם מילה פטרוזה באתר מטאליסט לקראת הופעה בישראל
* סקירה של ההופעה בתל אביב באתר מטאליסט

קטגוריה:להקות גרמניות
קטגוריה:להקות ת'ראש מטאל
קטגוריה:קריאייטור
קטגוריה:רביעיות מוזיקליות
קטגוריה:אסן
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1982
אליעזר

קטגוריה:שמות פרטיים עבריים לגברים
קטגוריה:שמות משפחה עבריים
קטגוריה:שמות פרטיים תאופורים
קלאודיו קאניג'ה

**קלאודיו פול קאניג'ה** (בספרדית: **Claudio Paul Caniggia** [בארגנטינה מבוטא שם משפחתו "קאניחייה"]; נולד ב-9 בינואר 1967) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי ששיחק בעמדת החלוץ. לזכותו 50 הופעות במדי נבחרת ארגנטינה.

## קריירה
### קריירת מועדונים

במהלך הקריירה שלו שיחק קאניג'ה בכמה מועדונים ובהם: ריבר פלייט, בוקה ג'וניורס, רומא, אטאלנטה, בנפיקה ליסבון, וגלאזגו ריינג'רס. את עונת הפרישה שלו, 2003-2004, העביר בליגה הקטרית. בשנת 2012 חזר לשחק למשך תקופה במועדון החובבים האנגלי אף. סי. וומבלי.

### נבחרת
קאניג'ה ייצג את ארגנטינה בכדורגל במונדיאל 1990, שנערך באיטליה, שם הפגין יכולת גבוהה. השיא היה שער הניצחון נגד ברזיל בשמינית הגמר: קאניג'ה קיבל מסירה מדייגו ארמאנדו מראדונה, עבר את השוער הברזילאי קלאודיו טפארל וכבש את השער המזוהה איתו יותר מכל. בחצי גמר הטורניר כבש קאניג'ה את שער השוויון נגד איטליה שהביא להארכה ובסופו של דבר לניצחון ארגנטינאי בבעיטות הכרעה מ-11 מטרים. את הגמר, בו הפסידה ארגנטינה לגרמניה המערבית, החמיץ בגלל כרטיסים צהובים שצבר.

קאניג'ה המשיך להצליח במדי ארגנטינה גם בלי מראדונה בקופה אמריקה 1991 בצ'ילה: יחד עם גבריאל בטיסטוטה הצעיר הוביל את ארגנטינה לזכייה גדולה בקופה עם ניצחון בחצי הגמר על ברזיל במשחק טעון במיוחד. לאחר הקופה עבר קאניג'ה תקופה לא קלה כאשר הורחק לשנה מכדורגל בגלל שימוש בסמים. הוא חזר בזמן למונדיאל 1994 וכיכב במשחק נגד ניגריה שבו כבש 2 שערים שהעניקו לארגנטינה ניצחון 1–2 על הניגרים האגרסיביים ומקום בשמינית הגמר.

למונדיאל 1998 לא זומן עקב סכסוך עם המאמן דניאל פסארלה: קאניג'ה בעל השיער הבלונדיני הארוך סירב להסתפר, כפי שדרש המאמן. ב-2002, בגיל 35, הוא זומן למונדיאל ביפן וקוריאה הדרומית על ידי המאמן מרסלו ביילסה אבל לא שיחק בגלל פציעה. במשחק השלישי והאחרון של ארגנטינה בטורניר, נגד שוודיה, קיבל קאניג'ה, שלא היה על המגרש, כרטיס אדום על מילים מיותרות שאמר לשופט. הוא השחקן היחיד בתולדות הגביע העולמי שהורחק בלא לשחק כלל.

50 הופעות במדי הנבחרת ו-16 שערים שכבש ממקמים אותו בין עשרים הכובשים המצטיינים בתולדות הנבחרת הארגנטינאית, אף שהסכסוך עם פסארלה מנע ממנו מספר רב יותר של הופעות. קאניג'ה הביא לנבחרת מהירות יוצאת דופן ויכולת כדרור שהפכו אותו לשחקן מסוכן מאוד בהתקפות מתפרצות, אופי לוחמני ושיתוף פעולה מושלם עם חברו, כוכב הנבחרת מראדונה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:כדורגלנים ארגנטינאים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:בואנוס איירס: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני ריבר פלייט
קטגוריה:כדורגלני הלאס ורונה
קטגוריה:כדורגלני אטאלנטה
קטגוריה:כדורגלני רומא
קטגוריה:כדורגלני בנפיקה ליסבון
קטגוריה:כדורגלני בוקה ג'וניורס
קטגוריה:כדורגלני דנדי
קטגוריה:כדורגלני גלאזגו ריינג'רס
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ארגנטינה
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 1987
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 1989
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1990
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 1991
קטגוריה:כדורגלני גביע פהד 1992
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1994
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2002
קטגוריה:כדורגלנים שהורשעו באימרוץ
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1967
סמי הורי

**סמי הורי** (נולד ב-9 באוקטובר 1968 בבאר שבע) הוא שחקן ישראלי.

## ביוגרפיה
בצבא שירת כלוחם בחיל השריון והשתחרר לאחר כשנתיים. לאחר מכן עבד בצוותי בידור בבתי מלון באילת כשנתיים וחצי.

הורי החל את דרכו בעולם המשחק בגיל צעיר מאוד, כבר ב-1973 בגיל חמש לוהק לסרט ישו כוכב עליון – קו-פרודוקציה ישראלית-אמריקאית.

סרטים נוספים בהם השתתף: "זיכרונות אהבה" (1982) קו-פרודוקציה בכיכובו של קירק דאגלס, "בעל בעל לב" (1997), "ספסיבה קינג ג'ורג'", "אהבה ממבט שני", "קדוש", "צומת וולקן" (1999), "חוץ לארץ", "כבוד" ו"סודות המסדר" (2001).

סדרות בהן הופיע: "קפה פריז", "פלורנטין", "המשאית", "אהבה מעבר לפינה", "עולם מושלם", "אגדת דשא", "חמישה גברים וחתונה", "כתב פלילי", "הנפילים", "מסכים", "השועלים", "הכבוד של מרציאנו" ו"15 דקות".

בתיאטרון השתתף בהצגות: "פאטי דיפוזיה" על פי סיפור מאת פדרו אלמודובר – "הבימה", "פוקר" – "תיאטרון הרצליה", "שלושה בחצי דירה", "עליזה מזרחי", המחזמר "אוליבר טוויסט" בבימויו של מנחם גולן, "עלי באבא וארבעים השודדים", "תפוז המכני", בבימויו של בני יזרעאל, ו"בוטיק השקרים" בבימויו של יואל זילברג.

פרסומות בהן השתתף במסעות פרסום שונים: "שמנת תנובה", "קסטרו", "זוגלובק", "ביתילי", "בירה גולדסטאר" ו"עונות".

בשנת 1999 שיחק בתפקיד ראשי בסרט הקולנוע "זאיה", בבימויו של יונתן פז. הסרט לא הופץ ונערך שוב בשנת 2016 בשם "מבחן החלב".

בשנת 2000 השתתף בפסטיבל הזמר עם השיר "לשיר באהבה" אשר זכה במקום השלישי.

בשנת 2005 השתתף בתוכנית "רוקדים עם כוכבים" ביחד עם הרקדנית אנה ארונוב והשניים הגיעו למקום השני בגמר.

בשנת 2007 השתתף בסדרת המדע בדיוני "הנפילים" בתור "אבי בר-לב".

השתתף גם בתוכנית "דוקוסלב" בפרק שעשו על שלום אסייג ששודרה בערוצים HOT בידור ישראלי, ערוץ 8.

בשנת 2010 שיחק בסדרה הקומית "הפיג'מות" בתפקיד אורח בתפקיד דותן סוכן מכירות. באותה שנה התארח גם בסדרה "מנדלבאום בלש פרטי" בתפקיד מנחה שעשועון.

בשנת 2011 שיחק בסדרת הנוער "אליפים" בתור חוקר במספר פרקים בודדים.

בשנת 2013 שיחק בתפקיד אורח בעונה הרביעית של "הבורר".

בשנת 2015 עסק בצילום סטילס. 

בשנים 2017–2018 שיחק בסדרה "שנות ה-80".

בשנת 2021 שיחק בסדרת דרמת הפשע "מלכות".

בשנת 2023 שיחק בסרטו של הבמאי דובר קוסאשווילי "מיומנו של מפצל הדירות"

## חיים אישיים
הורי גרוש ואב לשניים. אשתו לשעבר אורלי הופיעה ביחד איתו בפרק של "רוקדים עם כוכבים". אחותו הצעירה היא השחקנית עמנואל הורי.

מאז שנת 2012 בקירוב עיקר פרנסתו היא כצלם סטילס וצלם אירועים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:משתתפי פסטיבל הזמר והפזמון
קטגוריה:מתחרי רוקדים עם כוכבים (ישראל)
קטגוריה:פרזנטורים ישראלים
קטגוריה:דוגמנים ישראלים
קטגוריה:צלמים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1968
בוקר טוב מיאמי

**בוקר טוב מיאמי** (באנגלית **Good Morning, Miami**) היא סדרת טלוויזיה קומית אמריקנית מבית היוצר של הסדרה ויל וגרייס. הסדרה שודרה בארצות הברית בין השנים 2002 ל–2004 אך עקב הנפילה באחוזי הרייטינג באמצע העונה השנייה הופסקה שידורה אף לפני סיום שידור כל העונה. בישראל שודרו כל 40 פרקי הסדרה בערוץ 2 בשנת 2004.

## עלילה
מפיק הטלוויזיה הצעיר והכישרוני, ג'ייק סילבר, מגיע למיאמי לביקור אצל סבתו, וכדי לבדוק הצעת עבודה בתחנת הטלוויזיה המקומית המפיקה את תוכנית הבוקר. הוא מגיע לביקור בתחנה, ומגלה כי זוהי תוכנית הבוקר הכי פחות נצפית במדינה. לנוכח המצב, וחוסר יכולתו לתאר את עצמו בעבודה כזו, הוא מחליט לסרב. אך אז הוא פוגש את מעצבת השיער של התוכנית, דילן מסינג'ר, ומתאהב בה נואשות. באופן מקרי היא גם חברתו של מגיש התוכנית גאווין סטון, אלכוהוליסט בגמילה. ג'ייק מחליט להישאר ולנסות לכבוש את ליבה של דילן למרות שהמצב כולו לרעתו, כאשר הוא מגלה כי היא חברתו של המנחה. לצוות מצטרפים, בנוסף לסבתו של ג'ייק המכורה להימורים, גם מנהל התחנה פרנק, שנוטה לפתח תכונות רגשיות שונות ומשונות, לוסיה המנחה הספרדייה של התוכנית לצידו של גאווין, האחות ברנדה החזאית, ופני, מזכירתו האישית של ג'ייק. בעונה השנייה של הסדרה התחנה נקנית על ידי החברה המתחרה, מופיעה מנהלת חדשה ונקמנית, והיחסית בין העובדים משתנים במהרה.

## דמויות
* **ג'ייק סילבר** (מארק פוירשטיין): מפיק תוכנית הבוקר "בוקר טוב מיאמי" המאוהב נואשות במעצבת השיער של התוכנית דילן מסיינג'ר. בעונה הראשונה בסתר; בעונה השנייה הם הופכים לזוג רשמי. הוא נמצא ביריבות עם החבר שלה לכל אורך הסדרה, יריבות שלימים הפכה לידידות אמיצה.
* **דילן מסינג'ר** (אשלי ויליאמס): מעצבת השיער של התוכנית. מושא אהבתו והערצתו של ג'ייק בעונה הראשונה. היא חברתו של גאווין, אך בסוף היא מגלה שהיא הייתה כל הזמן מאוהבת בג'ייק. בעונה השנייה הם הופכים לזוג.
* **גאווין סטון** (מאט לטשר): מגיש התוכנית "בוקר טוב מיאמי". בעונה הראשונה הוא החבר של דילן, ובעונה השנייה יש לו רומן עם פני. כשהוא מגלה שג'ייק מאוהב בדילן הוא פותח ביריבות איתו.
* **פני ברנס בארינגטון** (קונסטאנס זימר): מזכירת ההפקה. עובדת של ג'ייק ומאוהבת בו בסתר. לזמן מה הם הופכים לזוג. בסוף העונה הראשונה היא הופכת לבת הזוג של גאווין.
* **פרנק אלפאנו** (ג'רי בורנס): מנהל התחנה. מעבר לעבודתו, הוא נוטה לעצב רב על עזיבתה של אשתו-לשעבר שרה, דבר שגורם לו לפתח תסביכים שונים ומשונים בנוגע לאישיותו שלו עצמו.
* **קלייר ארנולד** (סוזן פלאשט): סבתו של ג'ייק. בתחילת העונה הראשונה נתנה לו עצות איך לכבוש את דילן, ונהגה לבקש ממנו כסף עבור ההתמכרות שלה להימורים. במהלך העונה הפכה גם למגישת התוכנית לצידו של גאווין.
* **לוסיה רוחס-קליין** (טסי סנטיאגו): המגישה הספרדייה של תוכנית הבוקר, אשר עוזבת לקראת סוף העונה הראשונה.
* **האחות ברנדה טרוגמן** (ברוק דילמן): החזאית הנזירה של התוכנית. ברנדה אובססיבית בנוגע לתחזית ולהפיכתה למעניינת, ובכך המציאה רעיונות בכל פעם. היא מגיעה למצב של פקפוק בהיותה נזירה, ונוטשת את הדת. היא עוזבת לקראת סוף העונה הראשונה.
* **ויקטוריה היל** (טיפאני אמבר ת'יסן): בעונה השנייה התחנה נקנית על ידי הרשת הגדולה, וויקטוריה מתמנית לבוס החדש, מעל ג'ייק. היא יוצרת בעיות בין העובדים, ואפילו מנהלת רומן עם גאווין. היא מפוטרת לבסוף עקב ניהולה הלוקה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קומדיות מצבים אמריקאיות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה שמתרחשות במיאמי
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 2002
דז'למה סאנטוס

**דְזַ'לְמָה סאנטוס** (בפורטוגזית: **Djalma Santos**; (27 בפברואר 1929 – 23 ביולי 2013) היה כדורגלן ברזילאי, ששיחק כמגן ימני.
## קריירה
דז'למה סאנטוס שיחק בנבחרת  במונדיאל מונדיאל 1954, 1958 ו-1962. הוא הכדורגלן הברזילאי הראשון שהשיג 100 הופעות בנבחרת. 

ב-2004 נבחר סאנטוס על ידי פלה לאחד מ-125 שחקני הכדורגל החיים הטובים בעולם.

סאנטוס נפטר ב-23 ביולי 2013 בגיל 84.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:כדורגלנים ברזילאים
קטגוריה:בלמי כדורגל ברזילאים
קטגוריה:סאו פאולו: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני פלמיירס
קטגוריה:כדורגלני אתלטיקו פרנאאנסה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ברזיל
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1954
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1958
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1962
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1966
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1929
קטגוריה:ברזילאים שנפטרו ב-2013
קרלוס אלברטו

**קרלוס אלברטו טורס** (בפורטוגזית: **Carlos Alberto** **Torres**; 17 ביולי 1944 – 25 באוקטובר 2016) היה כדורגלן ומאמן כדורגל ברזילאי, אשר שיחק בפלומיננסה, סנטוס, ניו יורק קוסמוס ונבחרת ברזיל.

## קריירת מועדונים
אלברטו החל את הקריירה המקצוענית שלו בגיל 19, כאשר הצטרף לפלומיננסה. כבר בעונתו הראשונה שם, הצטיין בקבוצה, לא רק בזכות יכולת התיקול שלו וראיית המשחק המצוינת, אלא גם בזכות יכולת השליטה בכדור שלו, יכולת הכדרור שלו ובזכות היותו פליימקר.
בשנת 1966, עבר אלברטו לסנטוס, שם חבר לאחד מגדולי שחקני הכדורגל בכל הזמנים, פלה.

בשנת 1974, חזר לפלומיננסה, וזכה איתה בשתי אליפויות ריו דה ז'נרייו בכדורגל.

בשנת 1977, עבר ליריבתה הגדולה של פלומיננסה, פלמנגו.

בשנת 1978, עבר לקבוצת הכדורגל האמריקאית ניו יורק קוסמוס, שם חבר בשנית לפלה, וזכה עם הקבוצה בשתי אליפויות צפון אמריקה.

לאחר שנה בקבוצת הכדורגל קליפורניה סארף, חזר אלברטו לניו יורק קוסמוס, איתה זכה פעם נוספת באליפות צפון אמריקה.
במשחקו האחרון, שיחק עם ניו יורק קוסמוס במשחק ידידות אשר נגד קבוצתו לשעבר פלמנגו.

## נבחרת ברזיל
אלברטו נחשב לאגדה בנבחרת ברזיל. הוא הופיע בנבחרת חמישים ושלוש פעמים וכבש שמונה שערים.

אלברטו היה קפטן נבחרת ברזיל במונדיאל 1970 אשר נערך במקסיקו, שם הציגה נבחרת כדורגל נפלא ואלברטו הצטיין. שערו של אלברטו נגד איטליה בגמר, אשר נגמר בתוצאה 4:1 לטובת ברזיל, נחשב לאחד מהשערים הגדולים אשר אי פעם נכבשו בגביע העולם.

הוא לא השתתף במונדיאל 1974 אשר נערך בגרמניה המערבית, עקב פציעה בברך.

בשנת 1977 פרש מנבחרת ברזיל.

## קריירת אימון
אלברטו החל את קריירת האימון שלו בפלמנגו, ועבר 12 קבוצות כמאמן.

בפברואר 2004, מונה למאמן אזרבייג'ן בכדורגל.
אף על פי שהחל את הקדנציה שלו ברגל שמאל, לאחר תבוסה 6:0 לנבחרת ישראל ב-18 בפברואר, הוביל אלברטו את אזרבייג'ן לניצחון הראשון שלה בכל הזמנים, לאחר שניצחה את קזחסטן בתוצאה 3:2 ב-28 באפריל. ביוני 2005, לאחר תבוסה 3:0 לפולין, סיים את דרכו כמאמן הנבחרת.

## הישגים ותארים
אלברטו זכה בכ-20 תארים קבוצתיים כשחקן ובמונדיאל אחד עם נבחרת ברזיל.
ב-4 במרץ 2004 נבחר על ידי פלה לאחד מ-125 שחקני הכדורגל החיים הטובים בעולם. נבחר גם כמגן כנף בקבוצת הכדורגל של המאה.

ב-25 באוקטובר 2016 נפטר אלברטו מהתקף לב.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ברזילאים
קטגוריה:מגני כדורגל ברזילאים
קטגוריה:ריו דה ז'ניירו: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני פלומיננסה
קטגוריה:כדורגלני סנטוס
קטגוריה:כדורגלני פלמנגו
קטגוריה:כדורגלני ניו יורק קוסמוס
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ברזיל
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1970
קטגוריה:מאמני כדורגל ברזילאים
קטגוריה:מאמני נבחרת אזרבייג'ן בכדורגל
קטגוריה:מאמני פלמנגו
קטגוריה:מאמני פלומיננסה
קטגוריה:מאמני קורינתיאנס
קטגוריה:מאמני מונטריי
קטגוריה:מאמני בוטפוגו
קטגוריה:מאמני אתלטיקו מיניירו
קטגוריה:מאמני נבחרת עומאן בכדורגל
קטגוריה:מאמני אונסה קלדס
קטגוריה:חברי היכל התהילה הלאומי לכדורגל
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1944
קטגוריה:ברזילאים שנפטרו ב-2016
רומריטו

**חוליו ססאר רומרו אינספראן** (בספרדית: **Julio César Romero Insfrán**; נולד ב-28 באוגוסט 1960) המוכר גם כ**רומריטו** (בספרדית: Romerito) הוא כדורגלן עבר מפרגוואי.

רומריטו שיחק בין היתר בספורטיבו לוקניו (פרגוואי) (1977-1980, 1991, 1998-1996), ניו יורק קוסמוס (ארצות הברית) (1980-1983), פלומיננסה (ברזיל) (1984-1989), ברצלונה (ספרד) (1989), פואבלה (מקסיקו) (1990) ואולימפיה (1994-1992). כמו כן הוא שיחק גם בנבחרת פרגוואי.

ב-4 במרץ 2004 נבחר על ידי פלה לאחד מ-125 שחקני הכדורגל החיים הטובים בעולם והיה הנציג היחיד של פרגוואי ברשימה זו.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים פרגוואים
קטגוריה:קשרי כדורגל פרגוואים
קטגוריה:כדורגלני ספורטיבו לוקניו
קטגוריה:כדורגלני ניו יורק קוסמוס
קטגוריה:כדורגלני פלומיננסה
קטגוריה:כדורגלני ברצלונה
קטגוריה:כדורגלני פואבלה
קטגוריה:כדורגלני קלוב אולימפיה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת פרגוואי
קטגוריה:זוכי פרס כדורגלן השנה באמריקה הדרומית
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 1983
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1986
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 1987
קטגוריה:ילידי 1960
אומר סיבורי

**אנריקה אומר סיבורי** (בספרדית: **Enrique Omar Sívori**; 2 באוקטובר 1935 – 17 בפברואר 2005) היה כדורגלן ארגנטינאי. סיבורי זכה בפרס כדור הזהב לשנת 1961.

## ביוגרפיה
סיבורי נולד בסן ניקולאס דה לוס ארוז'וס, עיירה שנמצאת במחוז בואנוס איירס, למשפחה ארגנטינאית-איטלקית.

מ-1954 ועד 1957 שיחק סיבורי בקבוצת ריבר פלייט וזכה איתה בשלוש אליפויות ליגה רצופות. הוא הועבר ליובנטוס תמורת 30 מיליון פסו, סכום שבעזרתו התאפשר למועדון הארגנטיני לבנות את היציע הצפוני החסר באצטדיון המונומנטל. יציע זה נקרא מאוחר יותר על שמו של סיבורי.
ביובנטוס שיחק מ-1957 עד 1965. לאחר מכן עבר לקבוצת נאפולי ושיחק בקבוצה עד 1969. בתחילה שיחק בנבחרת ארגנטינה אך לאחר שעבר לשחק באיטליה, רצה סיבורי לשחק בנבחרת איטליה וב-1961 קיבל את האישור לשחק בנבחרת. בשנה זו זכה סיבורי בתואר כדור הזהב.

במדי נבחרת ארגנטינה ערך סיבורי 18 הופעות וכבש 9 שערים. הוא זכה עימה בטורניר אליפות דרום אמריקה של שנת 1957 כשארגנטינה מראה עליונות ברורה על שאר הנבחרות כשבדרך לזכייה הם הביסו 2–8 את קולומביה, 0–4 את אורוגוואי ו-0–3 את ברזיל. באותו טורניר נבחר סיבורי לשחקן המצטיין.

ב-4 במרץ 2004 נבחר על ידי פלה לאחד מ-125 שחקני הכדורגל החיים הטובים בעולם. שנה לאחר מכן נפטר, בגיל 69.

## תארים
;ריבר פלייט
*אליפות ארגנטינה (3): 1955, 1956, 1957
;יובנטוס
*אליפות איטליה (3): 1957/58, 1959/60, 1960/61
*הגביע האיטלקי (2): 1958/59, 1959/60
*גביע האלפים: 1963
;נאפולי
*גביע האלפים: 1966
;נבחרת ארגנטינה
*אליפות דרום אמריקה: 1957
;אישיים
*כדור הזהב: 1961
*השחקן המצטיין של אליפות דרום אמריקה: 1957
*מלך השערים בליגה האיטלקית: 1959/60

## גלריה

קובץ:Omar Sivori.jpg|סיבורי על שער אל גראפיקו, 1954
קובץ:Juventus FC - Omar Sívori - Ballon d'Or 1961.jpg|סיבורי מחזיק את פרס כדור הזהב לשנת 1961
קובץ:Sivori, Charles, Boniperti.jpg|מימין לשמאל: ג'אמפיירו בוניפרטי, ג'ון צ'ארלס ואומר סיבורי במדי יובנטוס


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חלוצי כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:כדורגלנים ארגנטינאים
קטגוריה:חלוצי כדורגל איטלקים
קטגוריה:כדורגלנים איטלקים
קטגוריה:כדורגלני ריבר פלייט
קטגוריה:כדורגלני יובנטוס
קטגוריה:כדורגלני נאפולי
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ארגנטינה
קטגוריה:זוכי פרס כדורגלן השנה באירופה
קטגוריה:מאמני כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:מאמני נבחרת ארגנטינה בכדורגל
קטגוריה:מאמני רוסאריו סנטראל
קטגוריה:מאמני אסטודיאנטס לה פלאטה
קטגוריה:מאמני ראסינג קלוב
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1962
קטגוריה:ארגנטינאים שנפטרו מסרטן הלבלב
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1935
קטגוריה:ארגנטינאים שנפטרו ב-2005
פרנקי ואן דר אלסט

**פרנקי ואן דר אלסט** (בהולנדית: **Franky Van Der Elst**; נולד ב-30 באפריל 1960) הוא כדורגלן עבר בלגי ששיחק בעמדת הקשר אחורי, וכיום מאמן כדורגל.

את רוב הקריירה שלו שיחק ואן דר אלסט בקבוצת קלאב ברוז'. הוא שיחק בארבעה מונדיאלים עם נבחרת בלגיה: מונדיאל 1986, מונדיאל 1990, מונדיאל 1994 ומונדיאל 1998. לזכותו בסך הכל 86 הופעות במדי הנבחרת, בהן כבש שער אחד.

ב-4 במרץ 2004 נבחר ואן דר אלסט על ידי פלה לאחד מ-125 שחקני הכדורגל החיים הטובים בעולם.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים בלגים
קטגוריה:קשרי כדורגל בלגים
קטגוריה:כדורגלני קלאב ברוז'
קטגוריה:כדורגלני נבחרת בלגיה
קטגוריה:מאמני כדורגל בלגים
קטגוריה:זוכי נעל הזהב הבלגית
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1986
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1990
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1994
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1998
קטגוריה:בלגים שנולדו ב-1961
ז'אן-פייר פאפן

**ז'אן-פייר פאפן** (בצרפתית: **Jean-Pierre Papin**; נולד ב-5 בנובמבר 1963) הוא כדורגלן עבר צרפתי ששיחק בעמדת החלוץ והיה כובש שערים מצטיין.

## קריירה
בנבחרת צרפת שיחק פאפן 54 משחקים וכבש 30 שערים. פאפן שיחק בקבוצות ואלנסיין, קלאב ברוז', אולימפיק מרסיי, מילאן, באיירן מינכן, בורדו, גנגאן וסן פייר מהעיר סן-פייר.

ב-1991, בעת ששיחק באולימפיק מרסיי, זכה בתואר כדור הזהב והיה בכך לכדורגלן הראשון שזכה בתואר בעת ששיחק בליגה הצרפתית בכדורגל.

זכה בתואר מלך השערים של הליגה הצרפתית במשך חמש שנים רצופות (1988–1992). בארבע מתוך אותן שנים היה שותף לזכייתה של אולימפיק מרסיי באליפות צרפת (1989 - 1992). 

ב-4 במרץ 2004 נבחר על ידי פלה לאחד מ-125 שחקני הכדורגל החיים הטובים בעולם.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:חלוצי כדורגל צרפתים
קטגוריה:כדורגלני ואלנסיין
קטגוריה:כדורגלני קלאב ברוז'
קטגוריה:כדורגלני אולימפיק מרסיי
קטגוריה:כדורגלני מילאן
קטגוריה:כדורגלני באיירן מינכן
קטגוריה:כדורגלני בורדו
קטגוריה:כדורגלני גנגאן
קטגוריה:כדורגלני נבחרת צרפת
קטגוריה:מאמני כדורגל צרפתים
קטגוריה:זוכי פרס כדורגלן השנה באירופה
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1986
קטגוריה:כדורגלני יורו 1992
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1963
הקיץ של אביה

**הקיץ של אביה** הוא ספר אוטוביוגרפי פרי עטה של גילה אלמגור. הספר מבוסס על סיפור ילדותה, ועלילתו מתרחשת בתחילת שנות ה-50 של המאה ה-20. הספר תורגם ל-11 שפות.

הספר עובד להצגת יחיד בכיכובה של אלמגור שעלתה לראשונה ב-12 במאי 1987, בבימוי של איציק ויינגרטן. ההצגה זכתה ב"פרס רובינא" והוצגה מאז מאות פעמים.

בשנת 1988 הופק הסרט המבוסס על הספר.

בשנת 1992 יצא ספר המשך, "עץ הדומים תפוס", המבוסס על חוויית נעוריה של אביה, הדמות המרכזית בסיפור. בשנת 1994 יצאה גם גרסת הסרט.

בשנת 2022 יצא הספר "הקיץ של אביה" במהדורה חדשה בהוצאת עם עובד. מהדורה זו כוללת גם את "עץ הדומים תפוס". בריאיון בעקבות יציאת המהדורה החדשה סיפרה אלמגור שההוצאה ביקשה שתשנה את סוף הספר, כך שיהיה חיובי יותר, אך היא סירבה.
## עלילה
אביה היא ילדה בת 10, יתומה מאב, החיה בפנימייה, כי אמה הניה ניצולת שואה חולה בנפשה ומאושפזת בבית חולים פסיכיאטרי. 
בטקס סיום הלימודים בפנימייה ב-1951, להפתעתה של אביה, מגיעה אמה לפנימייה ומוציאה אותה משם כי גילתה ששערה של בתה מלא כינים, זו היא רמיזה לכך שאמה היא חולת ניקיון. אחרי שהן חוזרות הביתה למושבה (ששמה לא מצוין), אמה מספרת את אביה כדי לבער את נגע הכינים. הקרחת היא מושא לעג עבור הילדים במושבה. גם הניה היא מושא ללעג ולבוז עבור ילדי המושבה המכנים אותה "פרטיזונכה".

אביה לא מאמינה שאביהּ, אבא שלה, באמת מת. יום אחד בא למושבה אדם בשם מקס גנץ. אביה, המוצאת דמיון בינו לבין אביהּ המנוח המופיע בתמונה, מדמיינת לעצמה שהוא אביהּ. לאחר שעקבה אחריו, מר גנץ כועס על אביה והיא סוף סוף מסתכלת לו בעיניים. בעקבות כך היא מחליטה שהוא אינו אביהּ.

אביה רוצה להשתתף בשיעורי הבלט של מאיה אברמסון, אך מאחר שאין לה בגדים יפים, מאיה לא נותנת לה להיכנס לשיעור. אביה מקללת את מאיה, ולאחר שמאיה שופכת עליה דלי מים, אביה זורקת על מאיה אבן, פוגעת בעינה וגורמת לה לעיוורון זמני. אביה מבקרת אצל מאיה בבית החולים ומבקשת ממנה סליחה, וזו סולחת לה.

אביה חוגגת את יום הולדתה העשירי ואף אחד מהילדים בשכונה לא מגיע. אביה עצובה ומאוכזבת מאוד.

רות עורכת מסיבה לכבוד ההבראה של מאיה ואביה ואימה לא מוזמנות. הניה מחליטה לערוך לה ולאביה נשף קטן בביתן והן רוקדות יחד.

בסוף הספר, סובלת הניה מהתמוטטות עצבים ונלקחת בחזרה למוסד הרפואי. מאיה דופקת על דלת ביתה של אביה, ואביה מזמינה להיכנס לביתה אך מאבדת עניין בחברות עמה, ובסוף אביה מבינה שאביה מת ולא רוצה לדבר עליו.

בסוף הספר אביה חוזרת לפנימייה.

## קישורים חיצוניים

* 
* שושנה חלוואני, ניתוח ספרותי של הספר והסרט, באתר משרד החינוך
* 
**ביקורות**
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:לקות נפשית באמנות
קטגוריה:ספרי עיון בעברית: ביוגרפיות
קטגוריה:ספרי הדור השני לשואה
קטגוריה:ספרים שעובדו לסרטים
קטגוריה:הספרים האהובים במצעד הספרים השנתי לילדים ולנוער
קטגוריה:גילה אלמגור
קטגוריה:ספרי 1985
קטגוריה:ספרי ילדים ונוער
קטגוריה:יום הולדת
ולד הטומאה

בדיני טומאה וטהרה, **ולד הטומאה** הוא דבר שנטמא מכח אב הטומאה.

## מקורות בתורה
המקור התורני למושג ראשון לטומאה מופיע בספר במדבר; . **הטמא** פירושו אדם בדרגה של אב הטומאה וכל אשר יגע בו היינו חפץ שמוכשר לקבל טומאה.

בתלמוד ירושלמי נחלקו בכך רבי יוחנן ובר קפרא, לפי רבי יוחנן ולד הטומאה הוא טומאה מהתורה, ולפי בר קפרא הוא מדברי חכמים. המפרשים מסבירים כי המחלוקת היא אודות שני לטומאה, כלומר - האם וולד הטומאה יכול לטמא אובייקט אחר בטומאה מהתורה. לפי בר קפרא מהפסוק "וכל אשר יגע בו הטמא יטמא" משמע שרק אב הטומאה יכול לטמא ראשון לטומאה, אבל אין מקור לכך שהראשון לטומאה הופך את הנוגע בו לשני לטומאה, ואילו לפי רבי יוחנן מכיוון שכתוב "והבשר אשר יגע בכל טמא לא יאכל", שמכך משמע "כל טמא" - גם ראשון לטומאה, יש להוכיח ששני לטומאה גם הוא מהתורה.

## ראשון לטומאה
*אדם, כלים, אוכלים ומשקים שנגעו באב הטומאה.
*לפעמים מכונה **ולד הטומאה**.

## שני לטומאה
*
*מאכל או משקה שנטמאו מ"ראשון לטומאה" נעשים "שני לטומאה". "שני לטומאה" מטמא רק קודש ותרומה (ולא חולין) ב"שלישי לטומאה".
*חולין שנטמאו מראשון לטומאה נפסלו ואינם מטמאים עוד (חז"ל גזרו על משקים שנטמאו שתמיד יחזרו להיות ראשון לטומאה (כך שמשקה לא יהיה אף פעם שני לטומאה). גזירה זו הולידה את המשפט "מטמאיך לא טמאוני ואתה טמאתני" - אדם שנגע בחפץ שני לטומאה לא נטמא, אולם אם נגע החפץ במשקים והמשקים באדם (חוזרים המשקים להיות ראשון לטומאה), האדם נטמא.
*ידיים של אדם הן תמיד (אא"כ ידוע לו שטבל) שניות לטומאה, בשל כך יש ליטול ידיים טרם אכילת פרי רטוב (שהוכשר לקבל טומאה על ידי אחד משבעת המשקים)).
*קודש או תרומה שנטמאו מראשון לטומאה.
*לפעמים מכונה **ולד ולד הטומאה**.

## שלישי לטומאה
*
*קודש שנטמא מ"שני לטומאה" או תרומה שנטמאה מ"שני לטומאה" נעשים "שלישי לטומאה" ופסולים. "שלישי לטומאה" מטמא רק קודש ב"רביעי לטומאה".

## רביעי לטומאה
*
*קודש שנטמא מ"שלישי לטומאה" נעשה "רביעי לטומאה" ופסול. "רביעי לטומאה" לא מטמא שום דבר ב"חמישי לטומאה" למעט מי אפר פרה אדומה.

## חמישי לטומאה
במסכת פסחים (דף י"ח) מובא שייתכן שיהיה חמישי לטומאה לפי שיטת רבי עקיבא, אולם הרמב"ם (בהלכות שאר אבות הטומאות יא, ד) פוסק נחרצות: "הרביעי פסול ואינו מטמא ואין רביעי עושה חמישי לעולם".

## הערות שוליים

קטגוריה:דרגות הטומאה