open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
קונסטנטי לאשצ'קה

**קונסטנטי לאשצ'קה** (בפולנית: **Konstanty Laszczka**; 3 בספטמבר 1865 – 23 במרץ 1956) היה פסל, צייר, גרפיקאי פולני, פרופסור ורקטור האקדמיה לאמנויות היפות על שם יאן מטייקו בקרקוב.

## ביוגרפיה

### ראשית חייו
לאשצ'קה נולד למשפחה חקלאית גדולה במסוביה, בנם של אנטוני לאשצ'קה ואשתו קטרז'ינה, מכפר קופצה. כישרונו התגלה לראשונה על ידי בעלי האדמות, שנתנו חסות ללימודי האמנות בוורשה בשנת 1885 בהדרכתם של יאן קרינסקי ולודוויק פירוביץ'.

זמן קצר מאוחר יותר קיבל לאשצ'קה מלגה מטעם ה"אגודה הפולנית לאמנות חזותית" ונסע לפריז בשנת 1891. בעודו בצרפת, הוא למד באקדמיה לאקול נשיונל סופייר דה ביו-ארט. הוא קיבל הוראות מאמנים כמו ז'אן-אנטואן מרסי וז'אן ליאון ז'רום. הוא היה מעורב גם בתנועת האמנויות של פולוניה הצרפתית. בשנת 1897 חזר לאשצ'קה לפולין והפך למורה בוורשה.

בשנת 1899, בהזמנתו של הצייר יוליאן פלאט, התיישב לאשצ'קה בקרקוב שם הפך לפרופסור באקדמיה לאמנויות. בשנים 1900–1935 הוא היה מנהל מחלקת הפיסול שם.

### קריירה מקצועית
בהיותו בקרקוב, קונסטנטי לאשצ'קה התיידד עם סטניסלב ויספיאנסקי וליאון ויצ'ולקובסקי. הוא היה אחד החברים המייסדים של אגודת האמנים הפולנים אגודת שטוקה, עם הפילוסופיה האסתטית של תנועת פולין הצעירה. בין תלמידיו היו: סטניסלב ג'קובסקי, בולסלאב ביגאס, פרנצ'ישק מנצ'ינסקי ואולגה נייבסקה, בין היתר. בשנים 1900–1910 הוא גם שיתף פעולה כמעצב גרפי ופסל עם מפעל הקרמיקה של יוזף נידויצקי בדבניקי הסמוכה. בנו, בוגדן לאשצ'קה, הפך לאדריכל ופעיל של חברת הטטרה הפולנית.

לאשצ'קה נפטר בקרקוב בסוף התקופה הסטליניסטית ונקבר שם בבית הקברות ברקוביצקי.

בעבודתו קונסטנטי לאשצ'קה הלך אחרי מורו הפסל הצרפתי אוגוסט רודן.  ההשפעה ניכרת ביותר בסדרה של פיסולי עירום נשי, מפוסלים סביב תחילת המאה ומבוססים על נושאים סימבוליים. הפסל הקדום ביותר שנקרא "זימה" נוצר בשנת 1895. מאוחר יותר, לאשצ'קה יצר יותר עירומים נשיים המביעים רגשות, כמו "צער"בשנת 1901, ו"זסמוקונה "(המום בעצב) 1901–1902.

הקשר שלו עם תנועת האר-נובו נבע מפסלים כמו "לנצח" בין השנים 1896–1897, "נוסטלגיה" (1903) ו - בהשראת אדוורד מונק - "הצעקה" מ -1902. הוא התמקד בעיקר בפיסול, אך גם צייר דיוקנאות, עיצב מדליות, מדליות דיוקנאות ולוחות מדי פעם.

בתקופה המאוחרת של הקריירה האמנותית שלו הוא התחיל להתעניין בקרמיקה, עם נושאים השואבים נושאים דתיים, עממיים ובעלי חיים.

## גלריה


File:Anioł Zemsty.jpg | מלאך הנקמה
File:European bison (relief), 1936 designed by Konstanty Laszczka, 7 Komorowskiego street, Krakow, Poland.jpg | ביזון ארופאי
File:Konstanty Laszczka.jpg | האמן והפסל
File:Studenci i studentki w pracowni profesora Konstantego Laszczki.jpg | שעור בפיסול


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פסלים פולנים
קטגוריה:ציירים פולנים
קטגוריה:סגל האקדמיה לאמנויות היפות בקרקוב
קטגוריה:רקטורי האקדמיה לאמנויות היפות על שם יאן מטייקו בקרקוב
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1865
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-1956
אלכסנדר קוציס

**אלכסנדר קוציס** (בפולנית: **Aleksander Kotsis**; 30 במאי 1836 – 7 באוגוסט 1877) היה צייר פולני. הוא יצר נופים, דיוקנאות וסצנות ז'אנריות בשילוב סגנון רומנטי וריאליסטי. רוב ציוריו קטנים.

## ביוגרפיה
הוא גדל סמוך לקרקוב, שם הייתה למשפחתו חווה קטנה. הם עברו לקרקוב בשנת 1846 כדי להפוך לסוחרים והוא החל את לימודיו בשנת 1850 באקדמיה לאמנויות יפות אצל וויצ'ך שטאטלר וולדיסלב לושקביץ'. אביו לא תמך בלימודיו ולכן נאלץ להמשיך לעבוד בחנותם ולקחת את שיעוריו לסירוגין. בשנת 1857 החל להציג עם אגודת ידידי האמנויות. לבסוף מכר כמה ציורים ובסיוע סטטלר השיג מלגה מטעם משרד הדת והחינוך שאפשר לו להירשם לאקדמיה לאמנויות יפות בווינה, שם למד בין היתר אצל פרדיננד גיאורג וולדמולר.

הוא חזר לקרקוב בשנת 1862 והיה מעורב בקבוצה פטריוטית שנפגשה בסטודיו של הפסל, פריס פיליפי, שהיה ממוקם בכנסיית סנט פרנסיס מאסיזי. אף שקבוצה זו התערבה במרד ינואר, קוציס בילה את רוב השנים 1862 עד 1864 בציור ציורי קיר של הכנסייה.

לאחר שקיבל מלגה נוספת בשנת 1866, עבר לוורשה, ואז לפריז בשנת 1867, ואחריה לבריסל. כשחזר הביתה, הקים סטודיו ועבד ללא הרף ובילה את הקיץ בציור באוויר הפתוח בהרי הטטרה. הוא החל גם להציג באופן נרחב ברחבי פולין וצפון אירופה. לאחר 1870 הוא נסע לעיתים קרובות, ובשנת 1871 עד 1875 התגורר בעיקר במינכן, שם הציג לעיתים קרובות. הוא חלק סטודיו עם פרנץ שטריט ואנטוני קוזקייביץ' ולעיתים קרובות יצא איתם למסעות ציור בהרי בוואריה.

הוא חלק סטודיו עם חבריו אנטוני קוז'קביץ' ופרנץ שטריט ויצא איתם לטיולי ציור לאלפים הבוואריים.

בשנת 1875 הוא קיבל הצעה לקתדרה פרופסור, אך באותה שנה אובחן כחולה הפרעה מוחית חשוכת מרפא. הוא נאלץ לסרב לתפקיד ולא היה מסוגל להמשיך לעבוד.

הוא נפטר שנתיים לאחר מכן.

## גלריה

File:W swieto MB Zielnej.jpg
File:Aleksander Kotsis - Pod wieczór.jpg
File:Aleksander Kotsis - Bachantka 1873.jpg
File:Aleksander Kotsis - Juhas na pastwisku 1868.jpg
File:Aleksander Kotsis - Nucenia wiosenne 1864.jpg
File:AleksanderKotsis.MatulaPomarli.1868.ws.jpg
File:Aleksander Kotsis - Pod wieczór.jpg
File:Aleksander Kotsis - Matula umarli.jpg


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים פולנים
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1836
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-1877
קתי לי קרוסבי

**קתי לי קרוסבי** (באנגלית: **Cathy Lee Crosby**; נולדה ב-2 בדצמבר 1944, בלוס אנג'לס, קליפורניה) היא שחקנית אמריקאית.

## ביוגרפיה
קרוסבי נולדה ב-2 בדצמבר 1944, בלוס אנג'לס, קליפורניה. אביה היה תסריטאי ופזמונאי ואמה הייתה שחקנית. היא האמצעית מבין שלושה ילדים. בילדותה הצטיינה בטניס, ספורט אותה למדה מגיל שתים עשרה.

ב-1968 היא סיימה את הלימודים באוניברסיטת דרום קליפורניה עם תואר בפסיכולוגיה.

## קריירה
כטניסאית מקצועית היא שיחקה באליפות וימבלדון, אך לאחר זמן מה היא עזבה תחום זה. הופעתה הראשונה הייתה בסדרה . בין השנים 1980 ו-1984 הגישה, ביחד עם ג'ון דייווידסון  ופראן טארקנטון  תוכנית בשם זה לא יאומן! . הופיעה בתפקידי אורח בסדרות, כגון הוואי חמש-אפס, קאנון  והרדקסל ומקורמיק . 

### חיים אישיים
בגיל 21 התחתנה, אבל התגרשה בתוך שנתיים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קליפורניה
קטגוריה:לוס אנג'לס: אישים
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת דרום קליפורניה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דרום קליפורניה
קטגוריה:טניסאיות אמריקאיות
קטגוריה:קליפורניה: ספורטאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1944
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1944
נרולי

ממוזער|299x299 פיקסלים|שמן נרולי בבקבוק זכוכית שקוף
שמן **נרולי** הוא שמן אתרי, המופק מפריחת עץ החושחש. ריחו מתוק, דבשי ומתכתי קמעה, עם גוונים עשביים וחרפרפים. שמן פריחת הדרים מופק גם הוא מאותה פריחה, ושתי התמציות משמשות באופן נרחב לבישום. בהשוואה לנרולי, לפריחת ההדרים יש ריח מתוק, חם ופרחוני יותר. ההבדל בין הניחוח של נרולי לזה של פריחת ההדרים, והסיבה שהם מכונים בשמות שונים, נובעים מתהליך המיצוי המשמש להפקת השמן מהפרחים. נרולי מופק על ידי זיקוק קיטור ופריחת ההדרים מופקת באמצעות תהליך אנפלוראז' (enfleurage; טכניקת ייצור שכללה טבילת חומרי גלם בחומר שומני לספיגת הריחות. היו שני סוגים שונים של אנפלוראז': אנפלוראז' חם וקר. טכניקה זו הייתה בשימוש נרחב בעבר אך כיום היא נזנחה במידה רבה לטובת מיצוי בממסים).

## הפקה
הפריחה נאספת, בדרך כלל ביד, בסוף אפריל עד תחילת מאי וצריך 1,000 ק"ג פרחים כדי להפיק ליטר אחד של השמן, לכן מחירו גבוה מאוד. השמן מופק באמצעות זיקוק אדים. תוניסיה היא היצרנית הגדולה ביותר של שמן נרולי ואחריה מרוקו.

## היסטוריה
זן העץ ככל הנראה התגלה במאה ה-10. בסוף המאה ה-17 אן מארי אורסיני, הדוכסית מברצ'יאנו ונסיכת נרולה שבאיטליה, הציגה את תמצית עץ החושחש כניחוח אופנתי על ידי שימוש בו לבישום כפפותיה ואמבטיה. מאז נעשה שימוש במונח "נרולי" לתיאור מהות זו. לנרולי ניחוח חריף מרענן ומובחן עם תווים מתוקים ופרחוניים.

## שימוש
זהו אחד השמנים הפרחוניים הנפוצים ביותר בבישום. כמו כל השמנים האתרים, נרולי גורם לרגישות והוא אלרגן ידוע בגלל התכולה הגבוהה של טרפנים ארומטיים כמו לינלול, לימונן, פרנסול, גרניול וציטראל. הוא משתלב היטב עם כל שמן הדרים, מוחלטים פרחוניים שונים ורוב הרכיבים הסינתטיים הקיימים בשוק. שמן נרולי הוא אלמנט קלאסי בעיצוב ניחוחות ואחד הנפוצים בתעשייה.

יש לו גם שימוש מוגבל בטעמים. על פי הדיווחים, שמן נרולי הוא אחד המרכיבים במתכון הסודי השמור היטב למשקה קוקה-קולה. זהו מרכיב טעם של מתכוני קולה עם קוד פתוח, אם כי יש גרסאות הרואות אותו כאופציונלי, בשל העלות הגבוהה.

## הערות שוליים

קטגוריה:ארומתרפיה
קטגוריה:שמנים אתריים
ב.מ.וו Z4

**ב.מ.וו Z4** (באנגלית: **BMW Z4**) היא מכונית ספורט בתצורת קופה ורודסטר שמיוצרת על ידי יצרנית המכוניות הגרמנית ב.מ.וו. היא הוצגה לראשונה בשנת 2003. היא גם הדור הרביעי בסדרת Z של ב.מ.וו.

## דורות
### הדור הראשון E85 ו-E86
הדור הראשון של ב.מ.וו Z4 היה ידוע כ-E85 בצורת רודסטר ו-E86 בצורת קופה. הוא תוכנן על ידי מעצב ה-ב.מ.וו הדני אנדרס ווארמינג.

העיצוב של ה-Z4 התייחס לביקורות רבות על ה-Z3 הקודם, היא הייתה גדולה יותר והציגה שלדה קשיחה ומשמעותית. ה-Z4 היה זמין בתחילה כרודסטר בלבד, אך גרסת קופה הושקה רשמית בשנת 2006. הדגם האחרון יצא מקו הייצור ב-27 באוגוסט 2008 במפעל בספרטנבורג.

### הדור השני E89
הדור השני של ה-Z4 הוכרז ב-13 בדצמבר 2008 והופיע לראשונה בתערוכת הרכב של דטרויט בחודש שלאחר מכן. זהו הדגם הראשון מסדרת Z שהשתמש בכיסוי קשיח נשלף ומשמעותו שכבר לא היו גרסאות רודסטר וקופה נפרדות של המכונית. החלק העליון עשוי מעטפת אלומיניום קלה משני חלקים ונדרש 20 שניות להפעלה הגג. הייצור הועבר מספרטנבורג שבארצות הברית לרגנסבורג שבגרמניה.

### הדור השלישי G29
ה-G29 Z4 הוא הדור השלישי והנוכחי של ה- Z4 ונחשף ב-23 באוגוסט 2018. הוא עושה שימוש חוזר בגג הממיר הרך שנמצא ב-E85 Z4 במקום בקשיח, נשלף בתוך 10 שניות. ה-G29 Z4 חולק גם את הפלטפורמה שלו עם הדור החמישי של טויוטה סופרה ומיוצר באותו מפעל כמו הסופרה. בשנת 2019 היא הגיעה לישראל החל מ-359,000 שקל.

## גרסאות מרוץ
לב.מ.וו Z4 יש שתי גרסאות מרוץ:

### ב.מ.וו GT3 Z4
היה מודל שיוצר בין השנים 2010–2015 בשביל מרוצים, הספק המנוע שלו מגיע ל-384 כ"ס. והוא זכה בכמה אליפויות בעולם.

### ב.מ.וו GTE Z4
יוצר בין השנים 2013–2015 כדי להתחרות בסדרת המרוצים האמריקאית לה מאן.

## ראו גם
* ב.מ.וו
* ב.מ.וו סדרה Z

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

Z4
קטגוריה:מכוניות קופה
קטגוריה:מכוניות ספורט
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2002
קטגוריה:כלי רכב גרמניים
קטגוריה:כלי רכב המורכבים בארצות הברית
הבחירות הכלליות באוגנדה 2016

**הבחירות הכלליות ב[[אוגנדה]]** התקיימו ב־18 בפברואר 2016. יום הבחירות הוכרז כחג לאומי.

בין המועמדים לנשיאות היו יוורי מוסווני הנשיא המכהן, שהיה בשלטון מאז 1986; מול קיזה בסיג'ה, שהתמודד נגד מוסווני במערכות הבחירות שנערכו ב-2001, ב-2006 וב-2011, והיה המועמד העיקרי נגד מוסווני. על פי ועדת הבחירות של אוגנדה, מוסווני נבחר מחדש עם 61% מהקולות לעומת 35% לבסיג'יה.

המועמדים לאופוזיציה טענו כי הבחירות נפגעו מהונאת בחירות נרחבת כתוצאה מאי סדרים בהצבעה ומעצרם החוזר ונשנה של פוליטיקאים באופוזיציה. האיחוד האירופי וארצות הברית מתחו ביקורת על הבחירות בגלל חוסר השקיפות ומעצרים של מועמדים לנשיאות. המשגיחים על הבחירות מחבר העמים הבריטי מתחו ביקורת על שימוש לרעה בסמכויות המדינה לטובת בעלי תפקידים.

## מערכת בחירות
נשיא אוגנדה נבחר תוך שימוש בשיטת שני הסיבובים, כאשר המועמדים נדרשים לקבל לפחות 50% מהקולות כדי להיבחר בסיבוב הראשון. פרק 142 לחוק הבחירות לנשיאות משנת 2000 קובע כי על המועמדים לנשיאות להיות אזרחיה של אוגנדה מלידה, בגילאי 35 עד 75, כמו כן נדרשים המועמדים להיות בעלי שכל בריא ואסור שיהיה להם קשר רשמי עם ועדת הבחירות של אוגנדה.

## מועמדים לנשיאות
שמונה מועמדים התמודדו לנשיאות. יוורי מוסווני התמודד על כהונתו השביעית בתפקיד. הוא התמנה לנשיא בשנת 1986 לאחר שניצח במלחמת הגרילה נגד הנשיא טיטו אוקלו. היריב העיקרי של מוסווני היה קיזה בסיג'ה, שהתמודד תחת ה-FDC והפסיד בשלוש מערכות הבחירות האחרונות נגד מוסווני. בסיג'ה היה הרופא האישי של מוסווני וקצין צבאי לשעבר.

אמאמה מבאבאזי , לשעבר ראש ממשלת אוגנדה, התמודד גם נגד הנשיא המכהן תחת מפלגת Go Forward.

## קמפיין
### עימות נשיאותי
אוגנדה קיימה עימות נשיאותי ראשון אי פעם בטלוויזיה ב-15 בינואר 2016. העימות נערך במלון סרנה  שבקמפלה והוגש על ידי מגיש חדשות היום של ה-BBC, אלן קסוג'ה ביחד עם עיתונאית מטעם רשת השידור KTN, ננסי קקונגירה. בדיון הנשיאות השתתפו כל השואפים לנשיאות, למעט הנשיא המכהן יוורי מוסווני, שלא נכח.

### עימות נשיאותי שני
העימות הנשיאותי השני נערך ב־13 בפברואר 2016 במלון סרנה. בניגוד לעימות הראשון, בדיון השתתף הנשיא מוסווני. כל שמונת המועמדים לנשיאות התייצבו לעימות, אף על פי שג'וזף מביריזי הגיע לדיון באיחור. את העימות הנחה ד"ר שאקה ססאלי.

## סקרים

## תוצאות
מוסווני הוכרז כמנצח ב-20 בפברואר 2016. תוצאות ועדת הבחירות הראו את הזכייה שלו עם 60.8% מהקולות מול 35.4% עבור בסיג'ה. הוא הושבע בטקס בקמפלה ב-12 במאי 2016.

### נשיא

### פרלמנט

## תגובות
### באוגנדה
* דובר מפלגת התנגדות הלאומית, מייק קנדי סבלו , הצהיר כי "נראה כי המסר שלנו כי אוגנדה צריכה לשמור על דרך יציבה, ולא להסתכן באופוזיציה שלא מנוסה ולא תתנסה, חדר לרוב המצביעים באוגנדה."
* מפלגת האופוזיציה הפורום לשינוי דמוקרטי פרסמה תוצאות בחירות משלה, ובכיר במפלגה צוטט על ידי רויטרס באומרו כי הסטטיסטיקה שלהם מראה "פערים גדולים" עם הנתונים של הממשלה.
* ב־21 בפברואר קיזה בסיג'ה, שהיה במעצר בית, הצהיר "אני קורא לכולכם אזרחים למחות..."

## הערות שוליים

2016
אוגנדה
קטגוריה:2016 באפריקה
וינטון קלי

**וינטון צ'ארלס קלי** (באנגלית: **Wynton Kelly**; 2 בדצמבר 1931 – 12 באפריל 1971) היה פסנתרן ומלחין ג'אז אמריקאי. הוא היה ידוע בנגינה ה"תוססת" שלו, בהשפעות הבלוז, וכאחד המלווים הגדולים בתולדות הג'אז וההארד בופ בפרט.

## ביוגרפיה
קלי החל לנגן באופן מקצועי בגיל 12. בגיל 19 בערך, היה מלווה של הזמרת דיינה וושינגטון וחבר בהרכב של החצוצרן דיזי גילספי. התקדמות הקריירה שלו נקטעה בעקבות שירותו בצבא ארצות הברית למשך שנתיים. לאחר מכן קלי חזר לוושינגטון ולגילספי, וניגן עם מנהיגי הרכבים אחרים. בשנים הבאות, ליווה את הנגנים קנונבול אדרלי, ג'ון קולטריין, האנק מובלי, וס מונטגומרי, סאני רולינס, ואת הסולניות בטי קרטר, בילי הולידיי ואבי לינקולן.

קלי פעל בהרכב של מיילס דייוויס משנת 1959 והשתתף בהקלטת האלבום "Kind of Blue", אלבום הג'אז הנמכר ביותר בכל הזמנים. לאחר שעזב את דייוויס בשנת 1963 קלי ניגן עם הטריו שלו, שהקליט בכמה לייבלים והופיע ברחבי ארצות הברית והעולם. מאז, פעילות החלה לדעוך, והוא התקשה למצוא עבודה. קלי, שהיה חולה אפילפסיה, נפטר בחדר מלון בקנדה בעקבות התקף שעבר בגיל 39.

## קישורים חיצוניים

* דיסקוגרפיה, באתר jazzdisco.org
* דיסקוגרפיה עם תמונות
* וינטון קלי בסמלי הג'אז 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מוזיקאי ג'אז
קטגוריה:פסנתרנים אמריקאים
קטגוריה:נגני בי בופ
קטגוריה:מלחינים אמריקאים
קטגוריה:נפטרים מאפילפסיה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1931
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1971
Selena Remembered

**Selena Remembered** (סלינה מוזכרת) הוא אלבום וידאו של הזמרת המקסיקנית-אמריקאית סלינה, אשר יצא לאור ב-1 באפריל 1997 בגרסת VHS וכמה שנים מאוחר יותר יצא גם כ-DVD. בווידאו מספר הבמאי והמפיק אדוארד ג'יימס אולמוס על הרגעים המיוחדים ועל הדברים שעזרו לסלינה וללהקתה לפרוץ באמריקה הצפונית.

בנוסף, ה-DVD יצא גם בגרסת דיסק הכוללת את כל תוכן הווידאו בגרסת אודיו.

## רשימת רצועות

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי וידאו מ-1997
קטגוריה:אלבומי סלינה
קטגוריה:אלבומי אוסף וידאו קליפים
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי א.ב. קינטנייה
קטגוריה:אלבומי חברת EMI לטין
אלכסנדר לסר

**אלכסנדר לסר** (בפולנית: **Aleksander Lesser**; 13 במאי 1814 – 13 במרץ 1884) היה צייר, מאייר, מבקר אמנות וחוקר חובב עתיקות יהודי-פולני.

## קורות חייו
אלכסנדר לסר נולד בוורשה בשנת 1814 ללוי לסר (1791–1870), סוחר ובנקאי מפורסם, ורוזה לונשטיין (1790–1840). לימודיו הרשמיים של לסר בציור החלו בליסאום בוורשה בהנהלת אלכסנדר קוקולר לפני שהמשיך בפקולטה לאמנויות באוניברסיטה המלכותית בוורשה בשנים 1830–1831 בהנהלת אנטוני ברודובסקי, הצייר הרומנטי הפולני.

אוניברסיטה זו נסגרה על ידי השלטונות הרוסיים האימפריאליים לאחר המרד הפולני בשנת 1831.

לכן בין השנים 1832–1835 המשיך לסר את לימודיו באקדמיה לאמנויות בדרזדן, שם למד אצל מוריץ רטש וקרל כריסטיאן פוגל פון פוגלשטיין. בין השנים 1836–1846 למד לסר במינכן אצל פטר קורנליוס, היינריך הס ויוליוס שנור פון קרולספלד. אנשים אלה היו נציגים בולטים של הרומנטיקה הגרמנית שקראו לעצמם תנועת הנצרתיים.

## קריירה
לסר חזר לוורשה בשנת 1846, שם זכה לשבחים רבים על התייחסותו לנושאים היסטוריים ודתיים (בעיקר נוצרים), וכן על דיוקנאותיו וסצנות הז'אנר שלו. רבים מציוריו, כולל "ההגנה על טרמבובלה" 1840, פורשו על ידי המבקרים והציבור כאלגוריות על המאבק הפולני לעצמאות.

לסר החל לתת מקום חשוב יותר לנושאים היהודיים ביצירתו בשנות ה-60 של המאה ה-19, ובכך הפך לאחד האמנים הראשונים שצייר סצנות מההיסטוריה היהודית המודרנית של פולין. בנוסף, לסר החל לצייר ולשרטט סצנות מההיסטוריה היהודית הפולנית בעידודו של יואכים ללוול, היסטוריון ותומך בעצמאות פולין שחי בגלות.

בשנת 1860 היה לסר מייסד שותף של החברה לעידוד האמנויות היפות, ארגון שמטרתו לקדם אמנות בין האמנים והחברה הרחבה (הארגון פועל גם בהווה). לסר היה חבר בוועד הפועל של ארגון זה בין השנים 1864–1883, והוא כיהן בוועדה לתולדות האמנות באקדמיה לאמנויות ומדעים בקרקוב החל משנת 1878.

לסר נפטר בשנת 1884 בגיל 69.

עבודותיו ממוקמות בעיקר במוזיאון הלאומי בוורשה (יותר מ־436 פריטים), במוזיאון הלאומי בקרקוב ובאוספים בפוזנן ולבוב.

## גלריה

File:Aleksander Lesser - Jadwiga przypatrująca się wjazdowi Jagiełły na zamek krakowski.jpg
File:Aleksander Lesser - Kopernik na łożu śmierci.jpg
File:Aleksander Lesser - Młodość Bolesława Krzywoustego.jpeg
File:Burial of victims of Polish patriotic manifestations in Warsaw 1861.PNG


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים יהודים פולנים
קטגוריה:סגל האקדמיה לאמנויות היפות בקרקוב
קטגוריה:ילידי 1814
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-1884
שלמה גינוסר (עיתונאי)

**שלמה גינוסר** (1935–2007) היה עיתונאי ישראלי.

## ביוגרפיה
גינוסר נולד בכפר סבא, למד בבתי הספר "אוסישקין" ו"כצנלסון". היה חבר בתנועת השומר הצעיר והתגייס לנח"ל. למד היסטוריה ויחסים בין-לאומיים באוניברסיטה העברית בירושלים והחל לעבוד כעיתונאי ב"על המשמר". בין משימותיו הראשונות הייתה נסיעה לברית המועצות, כחלק מן המשלחת הישראלית לפסטיבל הנוער והסטודנטים השישי, שנערך במוסקבה.

בשנת 1970 עבר לעבוד בעיתון "דבר", תחילה מונה לכתב באירופה כשמרכז עבודתו בלונדון, שם פגש את רעייתו, שלומית. בין היתר נסע ככתב לצפון אירלנד בימי שיא הסכסוך במקום. אחר כך שימש כתב פרלמנטרי בכנסת, כתב מדיני, ועורך המוסף לשבת, ועבד בעיתון עד לסגירתו ב-1995. בשנת 1979 קיבל את פרס סביסלצקי על עבודה עיתונאית פרלמנטרית. 

בתחילת שנות ה-2000 חלה בסרטן, הוא טופל בתרופה שעיכבה את התפשטות הסרטן והאריכה את חייו, שהייתה בסל הבריאות, אבל לא לחולים מסוגו. קופת-החולים ומשרד הבריאות סירבו לבקשותיו לממן לו את התרופה, והוא נאלץ לשלם על הטיפול מכיסו. הוא יצא למאבק משפטי בו זכה, אך המדינה וקופת חולים כללית הגישו ערעור על פסק הדין. גינוסר נפטר במרץ 2007.

לאחר מותו, בשנת 2008, יצא לאור בהוצאת כרמל ספר בשם "ברית מילים" ובו מבחר מרשימותיו.

## ממאמריו
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים
* דניאל בלוך, שלמה גינוסר ז"ל – עיתונאי, ג'נטלמן ולוחם אמיץ, 31 במרץ 2007

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי תיכון כצנלסון
קטגוריה:בוגרי השומר הצעיר
קטגוריה:חברי גרעיני נח"ל
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:סגל דבר
קטגוריה:סגל על המשמר
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1935
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2007
בדל של אור

**בדל של אור** הוא שמו של אלבומם המשותף של דודו טסה וברי סחרוף, אשר יצא ב-11 בדצמבר 2020, במהלך מגפת הקורונה.

## רקע
האלבום הוא אלבום הפתעה שהופץ ללא הודעה מוקדמת ומבלי שפורסמו סינגלים מתוכו קודם ליציאתו. יום לפני שיצא רשמית, פרסם דודו טסה בעמוד הפייסבוק שלו פוסט שבו תייג את ברי סחרוף, וכתב: "הלו ברי, ער?". בתגובה השיב לו סחרוף "אהה". הפוסט שימש למעשה טיזר לאלבום שיצא למחרת ב-11 בדצמבר 2020.

את האלבום פותחת רצועה אינסטרומנטלית בשם "קרטאש"  על שמה של אחת מהשכונות היהודיות באיזמיר שבטורקיה, עיר הולדתו של סחרוף. שאר שירי האלבום אינם אינסטרומנטליים, ומילותיהם נכתבו בידי גלעד כהנא ("ראי איזה פלא", "כל שנוצץ (בר סיכון לנפילה)" ו"מה אספר לך") ואלי אליהו ("הכי קרוב שיש", "הרגעים האחרונים של האור" ו"לעת ערב") במשותף עם טסה. "על פי הבאר" שחותם את האלבום נכתב בידי אהוד בנאי שאף מתארח בסיומו. אל שמונת הקטעים המקוריים צורפה גרסת כיסוי לשיר בערבית "יא בא לא" (يابا لا) שכתבו האחים מנסור ועאסי רחבאני עבור הזמרת הלבנונית פיירוז.

האלבום הוקלט ברובו בישראל, באולפן של טסה ("הטריטוריה של באנדי") כשאל סחרוף וטסה הצטרפו בנגינה דן מאיו (תופים), ניר מימון (בס ב"ראי איזה פלא"), אריאל קסיס (סינתיסייזר ב"קרטאש" והרמוניום ב"מה אספר לך" ו"על פי הבאר"), ספי ציזלינג (חצוצרה ב"כל שנוצץ", "הרגעים האחרונים של האור" ו"על פי הבאר"), יוני דרור (חליל ב"יא בא לא"), ישי דנוך (סינתיסייזר ב"יא בא לא") ואפרת בן צור בקולות (בשירים "הכי קרוב שיש" ו"לעת ערב"). בנוסף, הוקלטה תזמורת כלי מיתר טורקית באיסטנבול.

ב-15 בדצמבר יצא הסינגל "ראי איזה פלא" בליווי וידאו קליפ מונפש.

ב-2 בפברואר 2021, יצא הסינגל השני מהאלבום "הכי קרוב שיש". הסינגל יצא בליווי קליפ בכיכובו של ששון גבאי, ובנו, אדם גבאי.

שם האלבום נלקח משורה מהשיר "הרגעים האחרונים של האור": "מעל ראשי בדל של אור, לאן הולכים מכאן".

## ביקורות
כבר בצאתו, זכה האלבום לביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה. אמיר שוורץ מ-ynet טען כי האלבום הוא "כנראה המתנה הכי גדולה שחובבי הרוק הישראלי יכלו לבקש – וגם לקבל - לחג האורים". דודי פטימר ממעריב אונליין תיאר את האלבום כ"האלבום הכי טוב שיצא השנה" ו"אחד האלבומים הטובים בכל הזמנים". נדב מנוחין מוואלה! NEWS אמר כי האלבום הוא "מרשים וגדול מסך חלקיו, אפקטיבי ומהנה מאוד, ובאיזשהו מקום - פשוט מתנה להתנחם בה בשלהי השנה האיומה שמתקרבת סוף-סוף אל תומה", אך "לא מאוד מפתיע". מיקי נירון ממאקו כתב כי "אפשר לקבוע די בקלות שמדובר באלבום הישראלי הכי טוב שיצא כאן השנה".

יוסי חרסונסקי העניק לאלבום ארבעה וחצי כוכבים ואמר: "שני יוצרים שהשאירו אגואים מחוץ לאולפן, וחברו למוזיקה שנותנת את התמצית של שניהם במעין לכידות אומנותית עילאית."

## רשימת שירים

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי ברי סחרוף
קטגוריה:אלבומי דודו טסה
קטגוריה:אלבומי הפתעה
קטגוריה:אלבומים משותפים
קטגוריה:אלבומי חברת נענע דיסק
קטגוריה:אלבומי חברת הליקון
בית הכנסת של ורליץ

**בית הכנסת של ורליץ** הוא בית כנסת ששוכן על גבעה מלאכותית בקצה המזרחי של ממלכת הגנים של דסאו-ורליץ. בית הכנסת הוא אתר מורשת עולמית של אונסק"ו משנת 2000.
## היסטוריה
הדוכס לאופולד השלישי, דוכס אנהלט-דסאו, חסיד עידן הנאורות, הקים את בית הכנסת בשנת 1790 כביטוי למדיניות הסובלנות הדתית שלו, אך גם כקישוט לגינותיו. בית הכנסת הקודם נהרס במהלך שיפוצה של ורליץ. בית הכנסת היה היחיד בעיירה הזעירה ורליץ, ושימש את הקהילה היהודית שלה בעידן בו יהודים התגוררו בנסיכויות הגרמניות באישורו של הנסיך (במקרה זה: דוכסות אנהלט-דסאו).

בית הכנסת תוכנן על ידי פרידריך וילהלם פון ארדמנסדורף, אדריכל החצר של הדוכס, שעיצב אותו על פי  העתיק בטיבולי שבאיטליה.

שנים עשר פילסטרים מעטרים את החלק החיצוני. דלת אחת הובילה לקומת הקרקע אל החדר שמול ארון הקודש והשנייה לגלריה החצי עגולה שנתמכה על ידי שישה עמודים בסגנון הסדר הדורי. הבימה הייתה במרכז הבניין. יש שנים עשר חלונות עגולים מתחת לקו הגג. הגג הוא חרוטי. המרתף הכיל מקווה ותנור לחימום המים.

בית הכנסת הוכרז כאנדרטה לאומית בשנת 1937. למרות שהמבנה ניזוק קשות במהלך פוגרום ליל הבדולח הנאצי בשנת 1938, הצליח הנס הלרווורדן, מנהל הפארק, להציל אותו מהרס, ואיבד עקב כך את מקום עבודתו. בשנת 2003 החל שיחזור של בית הכנסת וכיום הוא משמש כמוזיאון קטן המציג את ההיסטוריה של הקהילה היהודית בוורליץ.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:גרמניה: בתי כנסת
קטגוריה:גרמניה: מוזיאונים להיסטוריה
קטגוריה:סקסוניה-אנהלט: מבני דת
פתאום אבא

**פתאום אבא** (בספרדית: **Soltero con hijas**) היא טלנובלה מקסיקנית, משנת 2019 בכיכובם של ונסה גוזמן וגבריאל סוטו.

ניקו הוא רווק שלא מאמין באהבה ובנישואים. שכנתו ויקטוריה רוצה להקים משפחה, אבל היא אינה יכולה ללדת, וצערה גובר כשבעלה לעתיד מבטל את חתונתם יום לפני האירוע.

ניקו קשור לאחותו כריסטינה ולשלוש בנותיה(קמילה, אלכסה וסופיה). כאשר אחותו ובעלה נהרגים בתאונת דרכים ניקו, בן משפחתן היחיד, לוקח אותן אליו. אין לו מושג כיצד לעשות זאת וויקטוריה עוזרת לו. ניקו לומד בדרך זו על ערכן של משפחה ואהבה.

## קישורים חיצוניים

* פתאום אבא, בערוץ ויוה

קטגוריה:טלנובלות מקסיקניות
קטגוריה:סדרות ערוצי ויוה וויוה פלוס
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה בשפה הספרדית
בית הכנסת בלוקסמבורג

**בית הכנסת בלוקסמבורג** (בלוקסמבורגית: **Synagog Stad Lëtzebuerg**) הוא בית כנסת יהודי בעיר לוקסמבורג, לוקסמבורג. בית הכנסת בעיר נהרס על ידי הנאצים בזמן השואה. מבנה חדש נבנה לאחר המלחמה.

## היסטוריה
### בית הכנסת הראשון
בית הכנסת הראשון בעיר לוקסמבורג נוסד בשנת 1823 ברחוב דו פטיט-סמינייר (כיום רחוב דה לה קונגרס). הרב שמואל הירש כיהן כרב הראשי הראשון בשנת 1843. בית הכנסת עבר למיקום אחר בשנת 1891 והוחלף על ידי הקונגרס דה נוטרדאם. במקום זה הוקמה אנדרטה לזכר שואת יהודי לוקסמבורג ב־17 ביוני 2018.

### בית הכנסת השני
230px|ממוזער|שמאל|בית הכנסת השני (1894–1943).
בשנת 1894 הוקם בית כנסת חדש בפינת רחוב נוטרדאם ורחוב אלדרינגן. הוא תוכנן על ידי האדריכלים הגרמנים לודוויג לוי וצ'ארלס ארנדט, שפיקחו גם על הבנייה. בית הכנסת נבנה בסגנון נאו-מורי בדומה לבית הכנסת הגדול של פירנצה. היה בו מקום ל-300 אנשים, 150 למתפללים גברים, 120 למתפללות ו-30 מושבים למקהלה ולתלמידי בית הספר. הוא נפתח ב-28 בספטמבר 1894 על ידי הרב הראשי יצחק בלומנשטיין, חברי הממשלה וחברי מועצת העיר. במאי 1941 בית הכנסת חולל על ידי הגסטפו ונהרס בהדרגה עד 1943. הקהילה התקשתה למצוא חברה שתהיה מוכנה לעשות את התיקונים הדרושים.
[שמאל|ממוזער|250x250 פיקסלים| מצעד [נאצי ליד בית הכנסת בלוקסמבורג ב-1941. בית כנסת זה נהרס בשנת 1943.]]
### בית הכנסת השלישי
לאחר מלחמת העולם השנייה תוכניות לבניית בית כנסת שלישי הוגשו על ידי האדריכלים ויקטור אנגלס ורנה מאילייט. חלונות בית הכנסת תוכננו על ידי פרנץ קינן.

הבנייה החלה ב-12 ביוני 1951 בשדרת מונטריי. בית הכנסת נחנך ב-28 ביוני 1953 על ידי הרב הראשי צ'ארלס לרמן בנוכחות ז'אן, דוכס לוקסמבורג.

בנובמבר 2018 הוצב לוח הנצחה במקום בו עמד בית הכנסת שנהרס ברחוב נוטרדאם.

## לקריאה נוספת

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

לוקסמבורג
קטגוריה:לוקסמבורג (עיר): מבנים
לוקסמבורג
קטגוריה:זיכרון השואה
רוז'י בארשוני

[שמאל|ממוזער|269x269 פיקסלים|רוז'י בארשוני ובעלה [אוסקר דנש באופרטה של פאל אברהם "נשף בסאבוי"]]
[שמאל|ממוזער|343x343 פיקסלים|מיהאי אייזמן: אני ואחי הקטן. ([תיאטרון האופרטה של בודפשט, 1934)]]
**רוז'י בארשוני** (במקור **רוזה זוננשיין**, בהונגרית: **Bársony Rózsi**; בודפשט, 5 ביוני 1909 – וינה, 28 במרץ 1977) הייתה שחקנית יהודייה-הונגרייה.

## ביוגרפיה
רוז'י זוננשיין התחילה את הקריירה שלה כשחקנית ילדה, ואחר כך למדה משחק בבית הספר למשחק של סידי ראקושי. בין השנים 1925–1931 הייתה שחקנית של תיאטרון קיראי. תחילה הייתה חברת מקהלה, ואחר כך קיבלה תפקידים קטנים או גדולים יותר. בשנת 1929 הופיעה גם בתיאטרון ההונגרי עם בעלה, אוסקר דנש (מקודם: דויטש). הם יצאו ביחד למסע הופעות אירופאי ואמריקאי בשנת 1932 וזכו להצלחה בעיקר עם אופרטות הונגריות ובמיוחד עם האופרטה של פאל אברהם "נשף בסאבוי". בשנת 1934 שיחקה בארשוני בתיאטרון האופרטה של בודפשט, בשנת 1935 שוב בתיאטרון ההונגרי, בשנת 1936 שוב בתיאטרון האופרטה של בודפשט ובשנים 1936–1937 בתיאטרון קיראי, בשנת 1938 עבדה ב"תיאטרון שדרת אנדראשי" (Andrássy úti Színház). בתקופת מלחמת העולם השנייה היא לא יכלה להופיע בשל יהדותה והחוקים האנטי-יהודיים, (במיוחד החוק היהודי השני והחוק היהודי השלישי) אחרי המלחמה בשנת 1945 עלתה על במה רק לעיתים רחוקות. היא התיישבה בווינה ב-1948, שיחקה לעיתים קרובות בהונגריה בשנות ה-60 של המאה ה-20. הופיעה בעיקר בטלוויזיה ועל במות חוץ פתוחות.

## תפקידיה העיקריים
מספר הופעות הבכורה שלה שנרשמו במאגר התיאטרון: ***2***
* בז'י (בלה זרקוביץ: הכינור שלי נשבר)
* איציקה (פאל אברהם: ויקטוריה)
* זיזי (לאיוש לאייטאי: האם החכמה)
* שטפי (אלברט סירמאי: אלכסנדרה)
* דייזי פארקר (פאל אברהם:נשף בסאבוי)
* קאטו (מיהאי אייזמן: אני ואחי הקטן)
* גינגי (פאל אברהם: 3 : 1 לטובת האהבה)

## פילמוגרפיה
### סרטים הונגריים
* שתיקה קטלנית (1918)
* האחות מריה (1929)
* הנוכל הקשיש (1932)
* נשף בסאבוי (1934)
* תנו מקום לקשישים (1934)
* שלום, בודפשט! (1935)
* הבעל הנושך (1937)
* ויקי (1937)
* 3 : 1 למען האהבה (1937)
* שום דבר לא קרה.... (סרט טלוויזיה)

### סרטים גרמניים

* Ein Toller Einfall (1932)
* Ein Bißchen Liebe für Dich (1932)
* Walzerkrieg (1933)
* Liebe muß verstanden sein (1933)
* Salto in die Seligkeit / Ein sonntag im sommer in Wien (1934)
* Ende schlecht, alles gut (1934)
* Dschainah, das Mädchen aus dem Tanzhaus (1935)
* Die entführte Braut (1938)
* Scherben bringen Glück (1957)
* Antónia (1965)


## הנצחתה
* בעלה השני, אחרי מות אוסקר דנש בעלה הראשון, ג'ורי שוסטק, ייסד את פרס "טבעת הזיכרון של בארשוני רוז'י", פרס כבוד, שהזוכה בו נבחר אחת לשנתיים מאז 1981 בהצבעה חשאית, והפרס מוענק ביום האופרטה ההונגרי (מאז 2002, הפרס מוענק ב-24 באוקטובר ביום ההולדת של אמריך קלמן).

## קישורים חיצוניים

* ספריית שחקנים
* לקסיקון התיאטרון ההונגרי. 
* לקסיקון ביוגרפי הונגרי.

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודיות הונגריות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון יהודיות הונגריות
קטגוריה:שחקני תיאטרון יהודים הונגרים
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה יהודיות הונגריות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים הונגרים
קטגוריה:שחקניות ילדות
קטגוריה:מהגרים מהונגריה לאוסטריה
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:ניצולי השואה: הונגריה
קטגוריה:ניצולות השואה: הונגריה
קטגוריה:הונגריות שנולדו ב-1909
קטגוריה:נפטרות ב-1977
לאופולד לופלר

**לאופולד לופלר**, (בפולנית: **Leopold Löffler**; 27 באוקטובר 1827 – 6 בפברואר 1898) היה צייר ריאליסטי פולני של התקופה הרומנטית המאוחרת. הוא היה צייר פופולרי במחצית השנייה של המאה ה-19 כשפולין הייתה מחולקת ותחת שלטון זר.

## ביוגרפיה ועבודתו
לאופלר נולד ב־27 באוקטובר 1827 בז'שוב בזמן השליטה האוסטרית, בנו של קצין מינהלי יאן לופלר ואשתו דומיסלה לבית דוברובסקה. אביו היה מנהל משרד בעיר לפני שהעביר את משפחתו ללבוב במטרה להיכנס לתפקיד מזכיר המחוז. ליאופולד למד בבית הספר ברדימנו, שם היה דודו פיליפ לופלר מנהל. עם סיום לימודיו הוא נרשם למחלקה לפילוסופיה של אוניברסיטת לבוב. בערך באותה תקופה הוא גילה מחדש את התעניינותו בציור ובשנת 1845 עזב את פולין המחולקת לווינה, כדי להמשיך בלימודיו באקדמיה לאמנויות שם.

במשך 30 השנים הבאות גר לופלר מחוץ לפולין, בעיקר באוסטריה, אך גם במינכן ובפריז, שם המשיך את לימודיו באקדמיות המקומיות לאמנות.

גליציה, בה התגוררה משפחתו, הפכה למחוז המזרחי ביותר של האימפריה ההבסבורגית. לופלר החל קריירה מצליחה כאמן, וצייר סצנות קרב עבור הארכידוכס רודולף בין שאר המשימות היוקרתיות. עבודתו זכתה להערכה רבה על ידי אנשי החצר של פרנץ יוזף הראשון מאוסטריה. בשנת 1866 הפך לחבר באקדמיה לאמנויות בווינה. עם זאת, לופלר עזב את בירת האימפריה לקרקוב בשנת 1877, לאחר שהוזמן על ידי יאן מטייקו לכהן כפרופסור בבית הספר לאמנויות יפות. המוסד התרחב בשנת 1873 כמוסד עצמאי להשכלה גבוהה. בין תלמידיו הבולטים היו אמני העתיד של תנועת פולין הצעירה, כולל סטניסלב ויספיאנסקי, וילהלם וכטל, ליאון קובלסקי וּויצ'ך וייס.

הוא נפטר בקרקוב ב־6 בפברואר 1898 בגיל 70.

## מחלוקת
אף על פי שליאופולד לופלר החשיב את עצמו כתומך גדול בחופש ובריבונות לאומית, לפחות חלק מעבודותיו שצוירו לחצר המלכות האוסטרית מהללות גם את הניצחונות הצבאיים של ההבסבורגים על מדינות פחות ברות מזל.

בשנת 1860 הפיק לופלר ציור זירת קרב עבור הארכידוכס רודולף, שהראה את הקיסר המנצח רודולף הראשון מגרמניה בשנת 1278, שהשמיד את השליט הצ'כי אוטוקאר השני של בוהמיה בקרב על מרצפלד. הקרב הוכרע עקב מתקפה מהמארב, מעשה לא מכובד לפי כללי האבירות.

ההפסד לקח את תקוות החופש הצ'כית במשך מאות שנים.

תיאורים אמנותיים כאלה, המונעים אידאולוגית של ההיסטוריה האימפריאלית של אוסטריה-הונגריה לא תרמו לפופולריות של לופלר בארץ מולדתו תחת שליטה זרה.

## גלריה

File:Anna Dorota Chrzanowska in Trembowla.JPG
File:Leopold Löffler-Radymno Die Braut.jpg
File:Leopold Löffler Edler von Radymno - Rudolf von Habsburg in Lebensgefahr - 3712 - Kunsthistorisches Museum.jpg
File:Po napadzie Tatarow.jpg
 File:Leopold Loeffler Dziewczynka z ksiazka.jpg
File:Leopold Loeffler - Portret kobiecy 1851.jpg
File:Casimir the Great by Leopold Löffler.PNG
File:Leopold Löffler Der Fliegenfänger 1858.jpg
File:Leopold Loeffer - Artist at work 1.jpg



## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים פולנים
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1827
קטגוריה:נפטרים ב-1898
רותם חטואל

**רותם חטואל** (נולד ב-12 באפריל 1998) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדות הקיצוני והחלוץ בהפועל חיפה, בהשאלה מהפועל באר שבע.

## קריירת מועדונים
חטואל נולד וגדל בחצור הגלילית, כבן למשפחה בת ארבעה ילדים. מגיל תשע עד גיל 14 שיחק בקבוצות הילדים של מכבי חיפה, ממנה עבר לקבוצת הנוער של עירוני קריית שמונה. ב-22 באפריל 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, בהפסד 2–3 להפועל רעננה. ב-30 ביולי הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה, בניצחון 0–4 על הפועל עכו במסגרת גביע הטוטו.

ב-29 בינואר 2019 עבר בהשאלה להפועל עכו מהליגה הלאומית.

ב-8 באוגוסט 2019 חתם בהפועל רמת השרון, אך כחודש וחצי לאחר מכן שוחרר וחתם בהפועל אום אל-פחם. ב-6 בפברואר 2020 חתם במכבי אחי נצרת, ובאותה עונה הבקיע שמונה שערים בכל המסגרות.

ב-12 באוגוסט 2020 חזר לליגת העל וחתם בהפועל באר שבע. במהלך העונה היה שותף לעליית הקבוצה לשלב הבתים בליגה האירופית והבקיע את שער הניצחון במשחק מול הקבוצה הצרפתית ניס. ב-20 ביוני 2022 האריך את חוזהו בקבוצה בשלוש שנים נוספות.

ב-21 בינואר 2025 הושאל להפועל תל אביב, וחתם על חוזה עד סוף עונת 2024/2025.

ב-1 בספטמבר 2025 הושאל עד לסיום העונה להפועל חיפה.

## נבחרות ישראל
חטואל רשם חמש הופעות במדי נבחרת נוער ב' של ישראל עד גיל 18, ושתי הופעות במדי נבחרת הנוער עד גיל 19.

ב-25 בספטמבר 2022 זומן לראשונה לסגל נבחרת ישראל הבוגרת על-ידי המאמן הלאומי אלון חזן, וב-27 בספטמבר 2022 ערך את הופעת הבכורה כשפתח בהרכב במשחק הידידות מול מלטה, שהסתיים בהפסד בחוץ 1–2.

## תארים
;הפועל באר שבע
* גביע המדינה: 2021/22
* אלוף האלופים: 2022

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ישראלים
קטגוריה:חצור הגלילית: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני עירוני קריית שמונה
קטגוריה:כדורגלני הפועל עכו
קטגוריה:כדורגלני הפועל רמת השרון
קטגוריה:כדורגלני הפועל אום אל-פחם
קטגוריה:כדורגלני מכבי אחי נצרת
קטגוריה:כדורגלני הפועל באר שבע
קטגוריה:כדורגלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורגלני הפועל חיפה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1998
לוק נוריס (שחקן)

**לוק נוריס** (באנגלית: **Luke Norris**; נולד ב-3 ביוני 1985) הוא שחקן אנגלי, הידוע בעיקר מהופעתו בתפקיד ד"ר דווייט אניס בסדרה "פולדארק".

## ביוגרפיה
נוריס נולד ברומפורד שבצפון לונדון. הוא נשוי לשחקנית ג'ואנה הורטון, ולהם שני ילדים.

ב-2008 הופיע נורטון בתפקיד קטן בסרט "הדוכסית". בטלוויזיה השתתף בתפקידי אורח בסדרות כגון "קרועים", "סקינס" ו-"Our World War". ב-2015 החל לגלם את דמותו של הרופא ד"ר דווייט אניס בסדרה "פולדארק", והופיע בה עד שנת 2019.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## תפקידים בתיאטרון

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1985
אוסקר דנש

[|ממוזער|300px|[רוז'י בארשוני|רוז'י בארשון ואוסקר דנש]]
**אוסקר דֵנֵש** (במקור **דויטש**, בהונגרית: **Dénes Oszkár**; מדיארקסי, 8 במאי 1891 – טרנטו, איטליה, 2 ביולי 1950) היה שחקן יהודי-הונגרי וזמר אופרטה.

## ביוגרפיה
אוסקר דנש נולד במשפחה יהודית כבנם של יוז'ף דויטש, סוחר ועמליה אדלר (1853–1920). הוא למד בגימנסיה ברחוב ברצ'אי בבודפשט. בתחילה עבד כפקיד, ואז בשנת 1919 הפך לשחקן קולנוע. ההופעה הבימתית הראשונה שלו הייתה בשנת 1921 בתיאטרון מרכז העיר, ב"קונצרט אמריקאי" בעריכת שאנדור אינצה. לאחר מכן התקבל על ידי האורפיום רויאל (Royal Orfeum) והפך חבר בתיאטרון קיראי, שם התחיל בהצגה "הכלה ההולנדית" בתפקיד ד"ר סטרצל. בין השנים 1922 לבין 1924 הופיע בתיאטראות ה"איחוד" (שכלל את התיאטראות בלהה לואיזה ותיאטרון קיראי), וכן הופיע בקברט. בשנת 1924 היה חבר גם ב"קברט דר קומיקר"  בברלין. בספטמבר 1924 קראו לו בחזרה לאורפיום רויאל. במאי 1928 הוא שב להיות חבר בתיאטרון קיראי. הוא נסע ללייפציג בשנת 1930, אז כבר זכה לתהילה בינלאומית, אולי אפילו עולמית, והופיע באינספור סרטים אילמים. בזכות ידיעתו את השפה הגרמנית הוא הצליח להתבסס בגרמנית. אשתו הייתה השחקנית רוז'י בארשוני, שאיתה קיים טורניר אופרטות בחו"ל. בשנים 1936–1937 הקהל יכול היה לראות אותו מופיע בתיאטרון רויאל ובתיאטרון ארקל (בשמו באותה תקופה התיאטרון העירוני) בבודפשט.

## תפקידי תיאטרון חשובים
* פופינל (אוסקר שטראוס: הבתולה הטיפשה)
* טדי לונדון (בלה זרקוביץ: הכינור שלי שבור)
* הרוזן מיקי (פאל אברהם: ויקטוריה)
* בלזסק השני. (פאל אברהם: 3: 1 לטובת אהבה)
* באיוס פישטה (פאל אברהם: יוליה)
* מוסטפא ביי (פאל אברהם: נשף בסאבוי)

## תפקידי קולנוע
* נקמת האישה (1918) – המפתה
* נשיקות אסורות (1919)
* לילה ושחר (1919)
* אתמול (1919) – מנהל מפעל
* מי המנצח? (1919)
* מעלף הנשמה I-II. (1919) – מונטבלו
* חלרגלי ההרים (1920) – בעל הקרקע של שבשטין
* טירה אנונימית I-II. (1920)
* סנט מיהאי (1920)
* פוקס הקטן (1920) – בן בלק, תכשיטן והרפתקן בניו יורק
* שיכרון הקרנבל (1921) – סר מורטימר טלבוט
* שבע מאות שנים של אהבה (1921)
* כבל של ניו יורק אקספרס (1921)
* קולומבוס (1921, סקיצה) – פרצי החכם
* מה אומר עלי באבא? (1928, רישום)
* רק לא עם אישה! (1924)
* 3 : 1 לטובת האהבה (1937)

## לקריאה נוספת
* 
* לקסיקון אמנות התיאטרון ההונגרי. ג'רג' שקיי. בודפשט, 1994.
* לקסיקון המשחק ההונגרי. אלאדר שופפלין. בודפשט, איגוד השחקנים הלאומי והמכון לפנסיה, 1929.
* ביוגרפיה בעמוד הסרטים המדברים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים הונגרים
קטגוריה:שחקני תיאטרון יהודים הונגרים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1891
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1950
שהזאדה באיאזיד

**באיאזיד** (בטורקית עות'מאנית: **شهزاده بايزيد**, 1525 - 25 בספטמבר 1561) היה בנם של סולימאן הראשון והורם סולטאן.

## קורות חייו
באיאזיד נולד באיסטנבול בתקופת שלטונו של אביו סולימאן המפואר. אמו הייתה הורם סולטאן, בתו של כומר אורתודוקסי, שהייתה אז פילגשו של הסולטאן. בעת לידתו היו לבאיאזיד ארבעה אחים מלאים: מחמד (יליד 1521), עבדאללה (יליד 1522), מיהרימה סולטאן (ילידת 1523) וסלים (יליד 1524). היה לו גם אח בכור למחצה מוסטפא (יליד 1515) ומאוחר יותר אח מלא צעיר אחד, ג'אהנגיר (יליד 1531). בשנת 1533 או 1534, תוך שבירת מסורת, אביו שחרר את אימו ונישאה כחוק.

לאחר הוצאתו להורג של אחיו הגדול שהזאדה מוסטפא  (שהיה היורש לכס המלוכה העות'מאני) בשנת 1553, הפך באיאזיד ליורש העצר הפופולרי בקרב הצבא.

במהלך כל שנות ה-50, כשסולימאן כבר היה בשנות השבעים לחייו, התבררה תחרות ממושכת על כס המלוכה בין באיאזיד לאחיו הגדול שהזאדה סלים. לאחר שהובס בקרב ליד קוניה בשנת 1559 על ידי צבא הסולטאן בפיקוד סלים וסוקולו מהמט פאשה, נמלט באיאזיד לאימפריה הספווית הסמוכה, שם התקבל על ידי תהמאספ הראשון.

בשנת 1561, לאחר ניסיונות ממושכים מצד הסולטאן העות'מאני, שכללו גם העברות כספים ומתנות אחרות, איפשר תהמאספ לבאי כוחו של הסולטאן להוציא להורג את באיאזיד ואת ארבעת בניו בקזווין, בירת האימפריה הספווית באותה תקופה. מאוחר יותר הם נקברו בעיר סיוואס באנטוליה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ילידי 1525
קטגוריה:נפטרים ב-1561
בולזאק באסקט

**בולזאק באסקט דורדון** (בצרפתית **Boulazac Basket Dordogne**) הוא מועדון כדורסל צרפתי מקומונת בולזאק, המשחק בPro A.

## היסטוריה
המועדון הוקם לראשונה ב-1992 בפריגו שבמחוז דורדון ונקרא בתחילי "פרוורי דורדון" והחל לשחק בליגה הרביעית, בעונת 2002/03 העפילה הקבוצה לליגה השלישית, בעונת 2004/05 עבר המועדון לעיר בולזאק ושינה את שמו וכן העפיל לPro B ובסיום עונת 2011/12 העפילה הקבוצה לראשונה לליגה הראשונה, בעונת 2013/14 נשרה הקבוצה לליגת המשנה. בעונת 2017/18 שבה הקבוצה לליגה הראשונה כאשר השיג השיא של המועדון הוא המקום ה-10 בליגה הראשונה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קבוצות כדורסל צרפתיות
קטגוריה:אקיטן החדשה
קטגוריה:קצרמר כדורסל
דן + שי

**דן + שי** הם צמד קאנטרי פופ אמריקאי המורכב מדן סמיירס ושי מוני.

## קריירה
דן סיימרס ושי מוני נפגשו ב-7 בדצמבר 2012 בנאשוויל.

בחודש אוקטובר 2013 יצא לאור סינגל הבכורה של הצמד, "", ובחודש אפריל 2014 יצא לאור אלבום הבכורה של הצמד, *Where It All Began.*

ביוני 2016 יצא לאור אלבומם השני *Obsessed.*

בינואר 2018 הוציא הצמד לאור את השיר "Tequila" כסינגל המוביל מתוך אלבומם השלישי. נכון לדצמבר 2020 הגיע השיר למעמד פלטינה x6 בארצות הברית.

ב-2 באוקטובר 2019 הוציא הצמד לאור את השיר "" עם ג'סטין ביבר שהגיע למקום הרביעי מצעד הבילבורד הוט 100 ולמקום השלישי במצעד שירי הקאנטרי של שנת 2020. השיר זכה בטקס פרסי גראמי ה-63 בקטגוריית "ביצוע הקאנטרי הטוב ביותר של צמד/להקה".

לכבוד חג המולד 2020 הוציא הצמד לאור שני שירים מקוריים, "Take Me Home For Christmas" ו-"Christmas Isn't Christmas", עם קליפים נלווים.

## דיסקוגרפיה
**אלבומי אולפן**
* 2014: *Where It All Began*
* 2016: *Obsessed*
* 2018: *Dan + Shay*

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:להקות קאנטרי אמריקאיות
קטגוריה:צמדי מוזיקת קאנטרי
קטגוריה:נאשוויל: להקות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 2012
קטגוריה:אמני וורנר רקורדס
קטגוריה:צמדים מוזיקליים אמריקאיים
קטגוריה:להקות זוכות פרס גראמי
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה האמריקאית
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה של בילבורד
קטגוריה:זוכי פרס בחירת הנוער
קטגוריה:אמני סקוטר ברון
מדיארקסי

**מדיארקסי** (בהונגרית: **Magyarkeszi**) הוא כפר במחוז טולנה, בנפת טמאשי.

## מיקום
מדיארקסי ממוקם בחלק הצפוני-מערבי של מחוז טולנה, בחלק הצפוני של גבעות שומוג'-טולנה, במפגש של שלושה מחוזות (טולנה, שומוג', פייר). היישוב משתרע על שטח של 31,850 דונם, מתוכם 3560 דונם שטח פנימי.

## נגישות
אפשר להגיע אל הכפר ששוכן בעמק נחל טיטה מכביש ראשי 65 בדרך צדדית שמסתעפת מהכביש הראשי באירגסמצ'ה, כביש זה ממוספר 6407 עד נאג'סוקוי, ומשם הוא ממוספר 6409. העיירה הקרובה ביותר היא טמאשי, שנמצאת במרחק של 20 ק"מ מהכפר, אך גם משיופוק, כלומר אגם הבלטון המרחק הוא רק 35 ק"מ.

## היסטוריה
עד 1703 שם הכפר היה קֶסֶה או קֶסִי. היישוב, שנהרס לאחר הכיבוש הטורקי (1526–1676), ניתן על ידי לאופולד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה למשפחת אסטרהאזי, שיישבה במקום תושבים חדשים מאזור דרום סלובקיה של היום (אז צפון הונגריה) ושמו של המקום התחלף מקסי לטוטקסי (טוט הוא כינוי בהונגרית לסלובקים) ואת שמו הנוכחי, מדיארקסי (שפירושו קסי ההונגרי) נושא רק משנת 1903.

המקום היה מיושב כבר בתקופת האבן. לאחר התיישבות המדיארים במרכז אירופה השתלטה עליו חמולת גוטקלד. על פי מסמכים כנסייתיים, בשנת 1274 היו ביישוב כנסייה ומושב קבוע של כומר שנהרסו בתקופת השלטון הטורקי. בזמן מלחמת האיכרים בראשות גיירג' דוז'ה בשנת 1514, אוכלוסיית הכפר הגיעה לשש מאות. לאחר האסון של קרב מוהאץ' בשנת 1526, הטורקים הרגו את תושבי הכפר בן 500 התושבים או מכרו אותם לעבדות. אלה ששרדו התחבאו ביערות האזור.

טוטקסי מוזכר גם בתקופת האימפריה האוסטרו-הונגרית כאחד מ-30 הכפרים החשובים ביותר בחלק המערבי של המחוז, שכונה נפת דומבוואר. תושבי הכפר הפכו לקלוויניסטים בשנת 1703, ובשנת 1727 הוקמה מחדש בכפר גם הקהילה הקתולית. כנסיית סנט מיהאי על שם המלאך הקדוש נבנתה בשנת 1742. בשנת 1880 נמצא ספר מרשם האוכלוסין של הנסיך מיקלוש אסטרהאזי עם רישומים מאז שנת 1735. מאותה השנה ישנם אם כן נתונים על מספר האוכלוסייה והעדות הדתיות לרבות יהודים במקום:
* 1840: 1,547 תושבים, מתוכם 1,406 קתולים, 2 לותרנים, 7 קלויניסטים, **14 יהודים** ו-118 אחרים.
* 1910: 1924 תושבים, מתוכם 1,845 קתולים, 15 לותרנים, 31 קלוויניסטים ו-**33 יהודים**.
* 1940: 2,504 תושבים, מהם 2 435 קתולים, 6 לותרנים, 45 קלוויניסטים, **17 יהודים** ו-1 אחר.
* 1983: 1,772 תושבים, מתוכם 1,700 קתולים.

## אתרים בעלי חשיבות
* **הכנסייה הרומית-קתולית של סנט מיהאי** (בארוק, 1742)
* **טחנת הקמח גיזלה** (המאה ה-19)
* **בית הספר התיכון** (1927)

## ילידי המקום
* השחקן אוסקר דנש (1891–1950) היהודי-הונגרי.

## קישורים חיצוניים

* 
* מדיארקסי, באתר Utazom.com
* מפה של מדיארקסי
* מדיארקסי במפה של גוגל
* על המפה של מחוז טולנה
* על המפה של מחוז סומוגי, אפילו כטוטקסי
* בילוי: אגם דיג סנאי

קטגוריה:הונגריה: כפרים
קטגוריה:קהילות יהודיות בהונגריה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
קטגוריה:מחוז טולנה
מתיאס קבורק

**מתיאס קבורק** (בגרמנית: **Matthias Kaburek**; 9 בפברואר 1911 – 17 בפברואר 1976) היה כדורגלן ומאמן אוסטרי, ששיחק בעמדת החלוץ.

## ביוגרפיה
קבורק נולד ב-9 בפברואר 1911 בווינה שבאימפריה האוסטרו-הונגרית של אז. בשנת 1928 התחיל את הקריירה בראפיד וינה כשהוא בן 17, ובעונתו הראשונה זכה עימה באליפות והגיעה לגמר הגביע האוסטרי בו כבש בהפסד 3–2 נגד פירסט וינה. עונה אחר כך ב-1929/30 קבורק זכה שוב פעם באליפות ואף בגביע מיטרופה שרוב חבריו למועדון הפסידו שלוש שנים קודם לכן בגמר. ראפיד ניצחה 0–2 במשחק הגמר הראשון נגד ספרטה פראג ובמשחק השני הפסידו 3–2 כשהוא כובש אחד מהשניים. ראפיד זכתה בתואר עם הפרש שערים טוב יותר בסיכום שני המשחקים.

בעונת 1934/35 קבורק זכה בתואר האליפות השלישי שלו ובנוסף לכך היה למלך השערים בליגה עם 27 שערים. בשנת 1936 עבר לצרפת ושיחק במץ. הוא כבש בה 15 שערים ב-18 משחקים בליגה אך הושאל לדו באביו דה לונגווי האמריקנית בה לא צלח. ביוני 1939 שב קבורק לקדנציה שנייה בראפיד בה זכה בשתי אליפויות נוספות וגם באליפות גרמניה בשנת 1941. עם התקדמותה של מלחמת העולם השנייה המעיט לשחק ולאחר סיומה עבד כמאמן בזברויובקה ברנו בשנת 1947.

במדי נבחרת אוסטריה היה חלק מ"נבחרת הפלא" שלה בשנות ה-30 של המאה ה-20 אך המעיט לשחק. במונדיאל 1934 לא שיחק כלל עקב כך שמתיאס סינדלר המצוין תפס את מקומו. קבורק כבש את שני שעריו בשני משחקים נגד שווייץ.

הוא נפטר ב-17 בפברואר 1976 בגיל 65 בווינה, ונקבר בבית הקברות המרכזי בעיר.

## תארים
;ראפיד וינה
*אליפות אוסטריה (5): 1929, 1930, 1935, 1940, 1941
*אליפות גרמניה: 1941
*הגביע האוסטרי (2): 1929, 1934
*גביע מיטרופה: 1930
;נבחרת אוסטריה
*מקום רביעי בגביע העולם: 1934
;אישיים
*מלך השערים בליגה האוסטרית: 1934/35

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים אוסטרים
קטגוריה:כדורגלנים גרמנים
קטגוריה:חלוצי כדורגל אוסטרים
קטגוריה:חלוצי כדורגל גרמנים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אוסטריה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת גרמניה
קטגוריה:כדורגלני ראפיד וינה
קטגוריה:וינה: כדורגלנים
קטגוריה:מאמני כדורגל אוסטרים
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1911
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1976
נמרוד קרביצקי

**נמרוד קרביצקי** (נולד ב-29 בנובמבר 1998) הוא לוחם טאקוונדו ישראלי, סגן אלוף אירופה במשקלים אולימפיים (סרייבו 2020) , וזוכה מדליית ארד באליפויות אירופה במשקלים אולימפיים בדבלין (2019) ובמנצ'סטר (2022) במשקל של עד 68 ק"ג.

## ביוגרפיה
קרביצקי גדל באשדוד. הוא למד במקיף ז' "הקריה" באשדוד. מתאמן במועדון "שרעבי אמנויות לחימה" שברמלה, בהדרכתו של יחיעם שרעבי.

## קריירה
### 2019
#### מדליית ארד באליפות אירופה
באליפות אירופה שנערכה בדבלין, אירלנד ב-29 בנובמבר 2019 זכה קרביצקי במדליית ארד בקטגוריית משקל עד 68 ק"ג לאחר שניצח את ולנטינו מגולני מאיטליה (2:29), את סרגי ודיסיאן מארמניה (19:28) ובשלב רבע הגמר את ויאצ'יסלב מינין מרוסיה (13:27). בשלב חצי הגמר הוא הפסיד למיטקו דזרודזב מבולגריה המדורג חמישי בעולם (34:30).

### 2020
#### סגן אלוף אירופה
באליפות אירופה שנערכה בסרייבו, בוסניה והרצגובינה ב-10 בדצמבר 2020 זכה קרביצקי במדליית כסף בקטגוריית משקל עד 68 ק"ג לאחר שניצח את תיאו סזיזסינווסקי מפולין (10:30), את ג'קוב פוסדזי מפולין (1:24), את בלאן אנדרה ממולדובה בשלב רבע הגמר (2:18) ובשלב חצי הגמר את מרקוס קבלרו מספרד (7:14). בקרב על התואר הוא הפסיד לבראדלי סינדן מבריטניה (32:25), אלוף העולם המכהן.

### 2021
בתחרות גביע העולם שנערכה במונטנגרו באוקטובר 2021, זכה קרביצקי במדליית זהב בקטגוריית משקל עד 68 ק"ג.

### 2022
#### מדליית ארד באליפות אירופה
באליפות אירופה שנערכה במנצ'סטר ב-21 במאי 2022, זכה במדליית ארד.

### 2023
#### מדליית ארד באליפות אירופה
באליפות שהתקיימה בטאלין שבאסטוניה, זכה במדליית ארד.

## חיים אישיים
מאז 2019 הוא בזוגיות עם לוחמת הטאקוונדו הישראלית אבישג סמברג, זוכת מדליית הארד באולימפיאדת טוקיו (2020). באוגוסט 2025 נישא הזוג. מתגוררים באשדוד.

## קישורים חיצוניים

* נמרוד קרביצקי, באתר Taekwando Data
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:לוחמי טאקוונדו ישראלים
קטגוריה:אמני לחימה ישראלים
קטגוריה:בוגרי מקיף ז' (אשדוד)
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1998
אחד על אחד (סדרת טלוויזיה)

**אחד על אחד** היא סדרת טלוויזיה ישראלית מסוגת דרמה שעלתה לשידור בערוץ כאן 11 ב-21 בדצמבר 2020. הסדרה בכיכובו של תומר קאפון, זכתה לשבחים רבים בקרב מבקרי הטלוויזיה באתרים השונים ולנתוני צפייה מרשימים.

הסדרה בת 10 הפרקים נכתבה ובוימה על ידי מתן יאיר.

## תקציר העלילה
מוטי, מורה בן 28, חווה שורה של אירועים שמשנים את חייו – אמו שהולכת לעולמה, אחיו שיורד מהארץ, אחותו שמתחתנת ועוברת לגור עם בעלה. הוא מרגיש שהתא המשפחתי שלו מתפרק וכדי להתמודד עם קשייו, הוא מתחיל לעסוק במתן שיעורים פרטיים ועוזר לנערים הן בלימודים והן בחיים עצמם ודרך כך הוא מקבל משמעות לחייו. בנוסף לשיעורים הפרטיים, מוטי מתחיל לעבוד בבית קפה, שם הוא פוגש את מעיין, צעירה לקראת נישואין, ומפתח איתה קשר רומנטי.

## שחקנים ודמויות

## קישורים חיצוניים

* 
* אחד על אחד - פרקים מלאים, באתר כאן - תאגיד השידור הישראלי
* "השיעור של קאפון" - כתבה על "אחד על אחד", בתוכנית השבוע עם ירון דקל, כאן - תאגיד השידור הישראלי, 01:21:06
* 

### ביקורות
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות דרמה ישראליות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2020
קטגוריה:כאן 11: תוכניות וסדרות
מעגן דרור

**מעגן דרור – מעגן הפולינום** הוא מעגן הנמצא בבסיס חיפה של חיל הים. המעגן נקרא על שם מייסד שייטת הצוללות יוסף דרור.

## בניית המעגן
שמאל|ממוזער|280px|מפת הנמלים במפרץ חיפה
בניית המעגן החלה בשנת 2006.

הקמת שוברי הגלים, השלב הראשון בבניית הנמל, בוצע על ידי חברת "אוקיניה". במהלך הפרויקט נכנסה לקשיים כספיים וחברת שפיר החליפה אותה.

ייבוש שטח הבסיס בוצע על ידי שיכון ובינוי סולל בונה, וכן בניית מבנים ותשתיות.

בניית מבנים מנהלתיים נעשתה על ידי חברת אברהם יצחק בע"מ.

חברת שיכון ובינוי זכתה במכרז להקמת מעגן הצוללות עצמו. והחלה באמצע 2021 לבצע.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מעגנים
קטגוריה:שייטת הצוללות
קטגוריה:נמל חיפה
אלבר דדון

**אלבר דדון** (בצרפתית: **Albert Dadon**; נולד ב-1957) הוא איש עסקים, פילנתרופ ומוזיקאי יהוד-אוסטרלי. יו"ר קבוצת Ubertas לניהול קרנות ופיתוח נכסים.

## קורות חיים
נולד במרוקו, עלה לישראל עם משפחתו בשנת 1962, כשהיה בן 5 והמשפחה התיישבה בדימונה. בגיל 10 היגר עם משפחתו לצרפת. לימים הכיר שם אישה אוסטרלית, ובשנת 1983 היגר אחריה לאוסטרליה.

## קריירה
בין השנים 1991–1993 היה דדון יו"ר לשכת המסחר הצרפתית באוסטרליה (Victorian Chapter). הוא הקים תחרות יין באוסטרליה בשם "Le Concours des Vins du Victoria". בשנים 1994–1996 הוא מונה לדירקטור של קרן צרפתית באוסטרליה על ידי הסנאטור גארת׳ אוונס , אז שר החוץ האוסטרלי. את היסוד הזה יזם ראש ממשלת אוסטרליה, בוב הוק, כמתנה לצרפת לרגל דו המאתיים של המהפכה הצרפתית. בשנת 2001 היה דדון יו"ר United Israel Appeal בוויקטוריה. בשנת 2002 הוא הקים את "לשכת חילופי תרבות אוסטרליה–ישראל" ועמד בראשה. הצהרה משותפת על הקמת הלשכה ניתנה על ידי שר החוץ וחבר הפרלמנט האוסטרלי אלכסנדר דאונר, וחבר הכנסת ושר החוץ הישראלי בנימין נתניהו. טקס התקיים במקביל בבית הפרלמנט בקנברה ובמשרד החוץ בירושלים. בשנת 2009 הקים דדון את פורום המנהיגות אוסטרליה–ישראל. בשנת 2011 הפורום שינה את שמו ל" ל"דיאלוג מנהיגות אוסטרליה–ישראל–הממלכה המאוחדת" לאחר שבריטניה הצטרפה לקבוצה. לימים שונה שמו שוב, ל"מכון הבינלאומי לשיח מנהיגות אסטרטגי". במסגרת אירועים שקיים השתתפו ראש ממשלת אוסטרליה לשעבר טוני אבוט; שר ההגנה האוסטרלי לשעבר כריסטופר פיין; התובע הכללי של מדינת אוסטרליה כריס פורטר; סגן שר הביטחון אבי דיכטר; וח"כ גדעון סער.

בין השנים 2003–2005 היה דדון יו"ר פסטיבל הג'אז הבינלאומי של מלבורן. בשנת 2005 הוא הביא למלבורן את פסטיבל הג'אז של אומבריה, שקיבל את השם "Umbria Jazz Melbourne 05". הפסטיבל בשנת 2005 משך 135 אלף מבקרים. בשנת 2006 מינה הארגון את דדון להיות המנהל החדש של הפסטיבל וכן גם המנהל האומנותי. מינויו של דדון הביא לשינוי שם הפסטיבל ל"מלבורן ג'אז", וב-2007 השתתפו בו יותר מ-200 אמנים מהעולם, אשר הופיעו ב-10 במות ב-112 הופעות במהלך עשרת ימים. בין האמנים שניגנו בפסטיבל היו הרבי הנקוק, צ'יק קוריאה, גארי ברטון ומק'קוי טיינר.

דדון הוא גיטריסט ומלחין ג'אז המופיע תחת שם הבמה "Albare". הוא הקליט שני אלבומים עם Festival Records באוסטרליה. הוא הפיק את "A History of Standard Time", הקלטת הסולו הראשונה של ג׳ו צ'ינדאמו, ובה מופיע גם ריי בראון. דדון חתום כעת בחברת Enja Records.

## דיסקוגרפיה חלקית

* Midnight Blues (2007)
* After the Rain (2009)
* Travel Diary (2010)
* Long Way (2012)
* The Road Ahead (2013)
* 2 Decades of Jazz (2014)
* Only Human (2015)
* Dream Time (2016)


## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי מרוקו
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:יהודים צרפתים
קטגוריה:יהודים מרוקאים
קטגוריה:מוזיקאים יהודים אוסטרלים
קטגוריה:נדבנים יהודים אוסטרלים
קטגוריה:אנשי עסקים יהודים אוסטרלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1957